stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התמוככות
התמוככות האוויר מעל המזרח התיכון וישראל

ישראל נמצאת סביב קו רוחב 32°N, הוא קצה רצועת המדבריות העולמית. בקיץ נמצאת מעל קו רוחב זה חגורת הרמות הסובטרופיות. חגורת הרמות היא תוצאה של הצפנת חוג ההתכנסות הבין-טרופי (Intertropical Convergence Zone) בקיץ אל סביב חוג הסרטן בקו רוחב 23°N. חימום הקרקע באזור חוג ההתכנסות מביא גם לחימום מאסיבי של האוויר הקרוב אליה. האוויר החם מתרחב, גורם לירידה בלחץ, ולאי יציבות. האוויר שעולה מתבדר ברום, נדחק לצדדים (צפונה ודרומה), שוקע ומתמוכך מעל קווי רוחב 30° -40° בקיץ - מחזור זה נקרא תא הדלי. נוסף על כך, החימום הרב מקרינה של דרום יבשת אסיה ומזרחה, ובמיוחד של תת-היבשת ההודית מצפון לאוקיינוס ההודי הקר יחסית, גורם לחוג ההתכנסות הבין-טרופי באזור זה להצפין לסביבות קו רוחב 30°N מעל אסיה. כך נוצר השקע המונסוני.
מקום המפגש בין שתי רצועות ההתמוככות הנוצרות הוא מצפון לאזור האפריקאי של חוג ההתכנסות הבין-טרופי וסביב השקע המונסוני.
מצב זה גורם ללחץ אוויר גבוה מאוד מעל המזרח התיכון, למזג אוויר חם ויבש מאוד בקיץ.
מעל אזור ישראל, שיא ההתמוככות נמצא סביב מפלס 150 מיליבר בקיץ והיא נמשכת עד גובה של 2–3 ק"מ, מתחת לשכבה זו מתחיל לשלוט האפיק הפרסי, שלוחה של השקע המונסוני, המזרים אוויר באופן כמעט קבוע אל דרום האגן המזרחי של הים התיכון מכיוון צפון מערב העובר מעל הים התיכון הקריר יחסית (26°-30°) ממתן את החום בשכבת האטמוספירה התחתונה ומוסיף לחות רבה - מהקרקע עד האינוורסיה המרינית בגובה של כמה מאות מטרים עד כקילומטר וחצי.
לקריאה נוספת

יואב יאיר, ברוך זיו, מבוא למטאורולוגיה, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, תשנ"ד 1993–תשנ"ד 1994
הערות שוליים

↑  המילה העברית 'התמוככות' נובעת מהשורש מ-ו-ך, שממנו נגזר השורש נ-מ-ך.
↑  Subsidence,Weather Dictionary, meteorology.geography-dictionary.org
↑  Subsidence and Advection, An introduction to Boundary Layer Meteorology, Roland B.Stull p.514
חוג ההתכנסות הבין-טרופי נע מתרחק צפונה מקו המשווה במהלך הקיץ בחצי הכדור הצפונה, ומתרחק דרומה במהלך הקיץ בחצי הכדור הדרומי. השיא הצפוני חזק יותר מהדרומי כתוצאה מהימצאותם של שטחי יבשה גדולים יותר באזור הצפוני.
מפה המתארת את מהירות וכיוון זרימת האוויר בחודש יולי בעולם. בחוג ההתכנסות הבין-טרופי, סמוך לקוו המשווה, האוויר עולה כלפי מעלה (בכחול), באזורי המסומנים באדום ובצהוב, האוויר יורד מטה - זוהי ההתמוככות. ניתן לראות התמוככות משמעותית מעל הים התיכון.
התנהגות פסיבית-אגרסיבית

התנהגות פסיבית-אגרסיבית (באנגלית: Passive-aggressive behavior;  על פי האקדמיה ללשון העברית: התנהגות תוקפנית-סבילה) משמעותה חוסר משמעותי בביטויי כעס ישירים. במקום לכעוס באופן ישיר, אדם יבטא את כעסו בשתקנות, עקשנות, סרבנות, ולעיתים בצורות של דחייה וחוסר יעילות קיצוני והתנגדות פסיבית לציות להנחיות של סמכות, במצבים בין-אישיים או מקצועיים; או אי-ביצוע מתמשך של משימות שתחת אחריותו (המפורשת או הנרמזת) של אותו אדם. לדוגמה, כאשר אדם פסיבי-אגרסיבי נדרש ללכת לאירוע (למשל מסיבה) שאינו מעוניין להשתתף בו, הוא יזדקק לזמן רב להתארגן, עד כדי כך שהאירוע יהיה לקראת סיום כאשר הוא יגיע אליו. השארת פתקים או הודעות, כדרך להימנעות מוויכוח או עימות, היא גם סמן של התנהגות פסיבית-אגרסיבית.
היסטוריה

המונח "התנהגות פסיבית-אגרסיבית" נטבע לראשונה על ידי צבא ארצות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה, כאשר פסיכולוגים צבאיים הבחינו אצל חיילים בהתנגדות פסיבית ובחוסר רצון לציית לפקודות.
פסיביות-אגרסיביות כהפרעת אישיות

הפרעת אישיות סבילה-תוקפנית הייתה הפרעת אישיות שנכללה בשלוש הגרסאות הראשונות של ה-DSM (מדריך האבחון של האיגוד הפסיכיאטרי האמריקני), אך הוצאה מהגרסה הרביעית בגלל היעדר תמיכה אמפירית מספקת בתוקף ובמהימנות שלה. עם זאת, השיח המקצועי מוסיף להתייחס אליה, הואיל והיא מתארת דפוס אישיות שכיח שמעורר קשיים בין-אישיים ניכרים. הפרעת אישיות פאסיבית אגרסיבית קיימת בכל זאת - ב ICD 10, משמעות הדבר היא שבאופן עקרוני פסיכיאטר בישראל יכול לתת אבחנה כזו.
אדם המאופיין על ידי דפוס אישיות זה יתקשה מאוד לסרב לבקשות או לדרישות באופן גלוי והוא יעשה זאת בדרך סבילה. ההשערה הפסיכואנליטית העומדת מאחורי דפוס זה היא שבצורה סבילה זו מבטא האדם הסביל-תוקפני מידה רבה של תוקפנות. היות ש-DSM הוא מדריך אבחוני התנהגותי, שבו מקובל לספור קריטריונים התנהגותיים בני צפייה ומדידה לצורך אבחון, קשה להתייחס לתוקפנות העומדת מאחורי ההתנהגות הסבילה.
אדם כזה יכול, למשל, להרגיש מנוצל על ידי המעסיק שלו ולכן יימנע מלבצע מטלה מסוימת. עם זאת, הוא לא יסרב באופן מפורש וגלוי, אלא "יעניש" את המעסיק על דרשנותו בכך שיבטיח לבצע את התיקון, אך ידחה את הביצוע עד אין קץ, יקשה על המנהל ויפיק מכך הנאה סמויה ולא מודעת. אדם כזה לא יתעמת לעולם בצורה ישירה עם מצב בעייתי, אלא יפגין את התנגדותו בצורת התמהמהות, שכחנות וכדומה. כך, מצד אחד הוא יביע את תוקפנותו בצורה עקיפה ומצד שני, יעורר כלפיו את תוקפנות הסביבה (אשר לעיתים קרובות תבוטא אף היא בצורה עקיפה, משום שההבטחה לבצע את המשימה עדיין קיימת ברקע).
סימנים שכיחים להפרעה פסיבית-אגרסיבית

אדם פסיבי-אגרסיבי עשוי להראות רק חלק מהתכונות הרשומות להלן, ותכונות נוספות שאינן משויכות להתנהגות פסיבית אגרסיבית.
| --- | --- |
 דיבור בצורה מעורפלת  התחמקות מאחריות על ידי טענה לשכחנות  האשמת אחרים  איחור כרוני ושכחנות  התלוננות  אי-הבעת כעס ועוינות בצורה גלויה  פחד מסמכות  פחד מתחרות  פחד מתלות  פחד מאינטימיות  עידוד חוסר סדר:  חוסר יעילות מכוון  שימוש בתירוצים  איבוד חפצים  שקר  הפרעה שיטתית להתקדמות תהליכים  דחיינות  תרעומת  דחיית עצות מאחרים [דרושה הבהרה]  סרקזם  עקשנות  עגמומיות
הערות שוליים

↑  תּוֹקְפָנִי-סָבִיל במילון פסיכולוגיה (תשנ"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  הגדרה של התנהגות פסיבי-אגרסיבית, באתר MedicineNet.com
↑  חנן מוניץ (עורך), 20 - הפרעות אישיות, פרקים נבחרים בפסיכיאטריה, מהדורה שישית, דיונון, 2013, עמ' 496
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph246885 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
וורונוב

וורונוב (בבלארוסית: Воранава, וורנבה; בפולנית: Woronów, וורונוב, Werenów, ורנוב, או Werenowo, ורנובו; ברוסית: Вороново, וורונובו) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

וורונוב נזכרת לראשונה בשנת 1536. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית (פלך וילנה), ובשנת 1921 נכללה במחוז וילנה שבתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי וורונוב

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים שהיוו את רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ושל ארגון הבונד. כמו כן, פעלו בעיירה מוסדות תרבות יהודיים ובית ספר עברי.
ב-23 ביוני 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ועד מהרה הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה. כעבור זמן קצר רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, בו בוצעו מעת לעת הוצאות להורג של קבוצות יהודים. כ-250 פליטים יהודים שהגיעו לגטו מווילנה נרצחו ביער סמוך לעיירה. עד ינואר 1942 הובאו לגטו שבעיירה יהודים נוספים, ומספר יושביו הגיע לכ-3,000 איש.
ב-11 במאי 1942 ערכו גרמנים וליטאים אקציה בגטו, בה ירו למוות ב-1,834 יהודים מהגטו מחוץ לעיירה, תוך רצח יהודים נוספים בדרך לאתר ההרג. יתר יהודי הגטו הועברו כעבור 12 יום לגטו לידא, ומשם שולחו בספטמבר 1943 למיידנק.
וידאודיסק

וידאודיסק הוא תקליט שדומה במבנה שלו לאריך-נגן, אך במקום אותות אודיו (מוזיקה), מוקלטים על התקליט אותות וידאו.
חברת האלקטרוניקה האמריקנית RCA, עשתה ניסויים ראשוניים להקליט אותות וידאו על תקליט במקום אותות אודיו כבר בשנות ה-50 של המאה ה-20, אולם התוצאות לא היו טובות, והתמונה לא הייתה ברורה. רק כעבור קצת יותר מ־20 שנה של פיתוח, הגיעה חברת RCA בסוף שנות ה-70 לתוצאות הרצויות. בשנת 1981, הציגה חברת RCA לשוק האמריקאי את מערכת ה־SelectaVision שהייתה מכשיר שהקרין את התקליטים בטלוויזיה. התקליטים כללו בעיקר סרטים. המכירות של המערכת היו טובות בהתחלה, אבל ב־1983 חברת RCA נתקלה בקשיים מצד שוק האלקטרוניקה היפני, שהציג את ה־VHS, או קלטות הווידאו המוכרות לכולנו. איכות התמונה של ה־VHS הייתה דומה בדיוק לאיכות התמונה של הווידאודיסק, אבל מכשיר ה־VHS היה יכול גם להקליט תוכניות מהטלוויזיה, דבר שגרם לחיסרון אדיר למערכת ה־SelectaVision של RCA. בנוסף נכנסה לשוק האמריקאי מערכת הלייזרדיסק (שפותחה על ידי חברת פיליפס), שעקרון הפעולה שלה היה דומה לווידאודיסק, רק שבמקום מחט, התקליט נקרא באמצעות קרן לייזר ולכן היה יותר עמיד, ואיכות התמונה הייתה יותר טובה מהווידאודיסק. הדבר גרם ל־RCA להיכנס לקשיים כלכליים, ולא הייתה להם ברירה אלא לבטל את פרויקט הווידאודיסק ב־1984.
התפוררות התמדתו של הזיכרון

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  סלבדור דאלי
 תאריך יצירה:  1952-1954
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  33 ס״מ 
 גובה:  24 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  2007.10 (מוזיאון סלבדור דאלי) 
 מיקום:  מוזיאון דאלי סיינט פיטרסברג, פלורידה שבארצות הברית
 
התפוררות התמדתו של הזיכרון (La desintegración de la persistencia de la memoria) (שמן על בד, 1952 עד 1954) הוא ציור של האמן הסוריאליסטי הספרדי סלבדור דאלי. זוהי יצירה מחדש של יצירתו המפורסמת ביותר, "התמדתו של הזיכרון". מידותיה הקטנות יחסית הן 25.4 × 33 ס"מ. היצירה נודעה במקור בשם "הכרומוזום של עין דג צבעוני המתחיל את הפירוק ההרמוני של התמדתו של הזיכרון", והוצגה לראשונה בגלריית קרסטיירס בניו יורק ב-1954. כיום היא מוצגת במוזיאון דאלי שבסיינט פיטרסברג, פלורידה.
תיאור היצירה

בגרסה זו, הנוף של היצירה המקורית, הוצף במים. התפוררות, מציגה את ההתרחשות מעל ומתחת למים. נופו של הקדאקס צף על פני המים. המישורים מחולקים לצורות דמויות לבנים שצפות. התפוררות זו מייצגת את פירוק החומר לאטומים, גילוי מתקופת מכניקת הקוונטים. מאחורי הלבנים, הקרניים שנעות כלפי האופק מסמלות טילים אטומים, אשר מדגישים שלמרות הסדר הקוסמי ביקום, האדם יכול להביא להרס עצמו. עץ הזית היבש, שעליו תלוי השעון שנוזל, החל להתפורר אף הוא. מחוגי השעונים צפים, גופים קוניים סובבים את השעונים במבנה המקביל ללבנים. שעון מותך נוסף (רביעי) התווסף ליצירה. האדם המעוות מהציור המקורי החל להיהפך לדג המשונה שצף מעליו. לפי דאלי, הדג הוא סמל החיים.
רקע

דאלי גילה עניין בפיזיקה גרעינית, ומאז הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי באוגוסט 1945, תיאר את האטום כ"חומר למחשבה" המועדף עליו. ההבנה שהחומר מורכב מאטומים, אשר לא נוגעים זה בזה, מוצגת ביצירה. הוא שאף לשחזר תופעה זו ביצירותיו באותו הזמן - עצמים תלויים בנפרד אחד מהשני ללא שום כוח נראה לעין הקושר אותם יחד, ועם זאת נמנעים מלהיפרד. דוגמה נוספת לכך היא יצירתו המדונה של פורט ליגאט. נראה כי על פי דאלי, התמונה היא סימבולית, ומסמלת את הפיזיקה המודרנית, העולם הקוונטי שקיים בצורת חלקיקים וגלים. יצירתו המקורית, "התמדתו של הזיכרון", יכולה להתפרש כהצגה של תורת היחסות של אלברט איינשטיין (למרות שדאלי עצמו הכחיש את הקשר לתאוריה).
ויקיפדיה המופשטת

| --- | --- |
 סוג:  מיזם ויקימדיה 
 תקופת הפעילות:  2 ביולי 2020 – הווה (4 שנים)
 מייסדים:  דני ווראנדצ'יץ
 בעלות:  קרן ויקימדיה
 אתר רשמי
 
ויקיפדיה המופשטת (בהקשר שלפני הקמתה: "ויקיפדיה מופשטת"; באנגלית: Abstract Wikipedia, "האבסטרקטית") היא מיזם מתוכנן של קרן ויקימדיה שיתבסס על הפשטה כדי לרכז ולהסדיר תוכן מערכים בוויקיפדיה ולספקו באופן מובנה, ידידותי לקורא, מרכזי ובלתי־תלוי בשפה. משאבי ההפשטה הם הפעלת פונקציות שנוצרו בוויקיפונקציות (Wikifunctions) על נתונים שהוזנו לוויקינתונים.
הרעיון לוויקיפדיה מופשטת נהגה על ידי דני וראנדצ'יץ (אנ'), מייסד־שותף של ויקינתונים. הוא תואר במאמר של גוגל באפריל 2020, הוצע רשמית במאי 2020 (במקור בשם "ויקילמדא"), ואושר על ידי חבר הנאמנים של קרן ויקימדיה ביולי 2020. מיזם ויקיפונקציות הוקם ביולי 2023.
ויינלנד

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ניו ג'רזי ניו ג'רזי
 מחוז:  קמברלנד
 שטח:  178.679128 קמ"ר
 גובה:  31 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  60,780 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  39°27′54″N 75°00′23″W﻿ / ﻿39.465°N 75.006388888889°W﻿ / 39.465; -75.006388888889 
 אזור זמן:  אזור זמן מזרחי
 http://www.vinelandcity.org/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ויינלנד(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ויינלנד(למפת ניו ג'רזי רגילה) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיויינלנד(למפת ניו ג'רזי מוגדלת) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיויינלנד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ויינלנד (באנגלית: Vineland) היא עיר בניו ג'רזי, ארצות הברית. בשנת 2020 התגוררו בעיר למעלה מ-60,000 תושבים, מה שהופך אותה לעיר ה-24 בגודלה במדינה, וה-636 בגודלה בארצות הברית.
הרומן "Unsheltered" מ-2018 של ברברה קינגסולבר מתרחש בעיר.
היסטוריה

האדמות באזור (כ-200 קמ"ר בתחילה) נקנו על ידי צ'ארלס ק. לנדיס באמצע המאה ה-19. ב-1862 נחנכו הבתים הראשונים וכן קו רכבת לפילדלפיה ולעיר ניו יורק. ב-1865 התגררו בויינלנד כ-5,500 תושבים, ומספר זה הכפיל עצמו תוך עשור. בתחילתה, העיר התאפיינה בתעשיית ענבים, ייונות וביצים ענפה.
בויינלנד הוקם בית הספר הראשון בניו ג'רזי לבעלי מוגבלות שכלית-התפתחותית.
עיריית ויינלנד הוקמה ב-1 ביולי 1952, באמצעות מיזוג של שתי עיירות ובהתבסס על תוצאות משאל עם שנערך בהן ב-5 בפברואר באותה השנה.
גאוגרפיה

שטח העיר הוא כ-178.68 קילומטרים רבועים, מה שהופך את ויינלנד לאחת הערים הגדולות בשטחה במדינה. העיר ממוקמת כ-38 מיל (61 קילומטרים) מהאוקיינוס האטלנטי.
דמוגרפיה

וויינלנד מאופיינת בקהילה מגוונת המורכבת ממגוון גזעים.
ההכנסה החציונית לנפש בעיר הייתה 24,512 דולר, לעומת 54,024 דולר למשק בית ו-64,185 דולר למשפחה. ההכנסה החציונית לגברים היא 48,974 דולר, לעומת 35,513 דולר לנשים. כ-11% מהמשפחות ו-12.8% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כולל 19% מאלו שמתחת לגיל 18 ו-9.1% מבני 65 ומעלה.
| התפתחות האוכלוסייה> מפקד | התפתחות האוכלוסייה> אוכלוסייה | התפתחות האוכלוסייה>  | התפתחות האוכלוסייה> %± |
| --- | --- | --- | --- |
| 1870 | 7,077 |  | — |
| 1880 | 6,005 |  | −15.1% |
| 1890 | 7,677 |  | 27.8% |
| 1900 | 9,091 |  | 18.4% |
| 1910 | 11,717 |  | 28.9% |
| 1920 | 16,834 |  | 43.7% |
| 1930 | 21,603 |  | 28.3% |
| 1940 | 24,439 |  | 13.1% |
| 1950 | 29,573 |  | 21.0% |
| 1960 | 37,685 |  | 27.4% |
| 1970 | 47,399 |  | 25.8% |
| 1980 | 53,753 |  | 13.4% |
| 1990 | 54,780 |  | 1.9% |
| 2000 | 56,271 |  | 2.7% |
| 2010 | 60,724 |  | 7.9% |
| 2020 | 60,780 |  | 0.1% |
Population sources: 1870–2010 1870–1920 1870 1880–1890 1890–1910 1910–1930 1930–1990 2000 2010 2020
פוליטיקה וממשל

וויינלנד מנוהלת באמצעות ראש עיר ומועצה בת חמישה חברים. ראש העיר והמועצה נבחרים לכהונה של כארבע שנים בבחירות לא מפלגתיות.
וויינלנד ממוקמת במחוז הקונגרס השני המיוצג על ידי הרפובליקני ג'ף ואן דרו. במרץ 2011, היו כ-37,583 מצביעים רשומים בוויינלנד, מתוכם 10,388 (27.6%) היו דמוקרטים, 6,109 (16.3%) רפובליקנים ו-21,059 (56.0%) לא היו רשומים לאף מפלגה. כ-27 תושבים היו רשומים למפלגות אחרות.
הפתן השחור

ערך זה עוסק בקומדיית מצבים בריטית. אם התכוונתם לנחש, ראו .
| --- | --- |

 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  רואן אטקינסון  ריצ'רד קרטיס 
 כותבים:  ריצ'רד קרטיס, רואן אטקינסון 
 בימוי:  ריצ'רד קרטיס, רואן אטקינסון 
 שחקנים:  רואן אטקינסון טוני רובינסון טים מקינרני מירנדה ריצ'רדסון סטיבן פריי יו לורי 
 ארץ מקור:  בריטניה
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  24
 הפקה
 מפיק:  ג'ון לויד 
 הפצה:  BBC Worldwide, הולו 
 טכניקת צילום:  מערך מרובה מצלמות 
 מוזיקה:  הווארד גודל 
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 2 (רשת)
 תקופת שידור מקורית:  15 ביוני 1983 – 2 בנובמבר 1989
 קישורים חיצוניים
 הפתן השחור, באתר ה-BBC
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הפתן השחור (באנגלית: Blackadder) היא קומדיית מצבים, שהופקה על ידי רשת BBC הבריטית. הסדרה כוללת 24 פרקים בני חצי שעה ששודרו בארבע עונות, בשנים 1983–1989, שלושה פרקים מיוחדים (ספיישלים) ששודרו בשנים 1988 ו-2000 ותשע הופעות נוספות. הסדרה נוצרה על ידי ריצ'רד קרטיס ורואן אטקינסון. העונה הראשונה נכתבה על ידי קרטיס ואטקינסון. הפרקים הבאים נכתבו על ידי קרטיס ובן אלטון. מפיק הסדרה היה ג'ון לויד. השחקנים הראשיים בסדרה היו רואן אטקינסון, אשר גילם את האנטי-גיבור הציני והשנון, אדמונד בלקאדר, וטוני רובינסון, אשר גילם את הסיידקיק של בלקאדר, בולדריק.
בסקר טלוויזיוני שנערך בשנת 2004 במטרה למצוא את הסיטקום הבריטי הטוב ביותר, נבחרה הסדרה לסיטקום הבריטי השני הטוב ביותר, אחרי הסדרה "על שוטים ואנשים".
סקירה כללית

עלילת כל אחת מהעונות מתרחשת בתקופה שונה של ההיסטוריה הבריטית, החל בשנת 1485 וכלה בשנת 1917 (כאשר ישנו יוצא מן הכלל, בערב המילניום החדש, בשנת 1999). כל עונה כללה שישה פרקים בני חצי שעה.
העונה הראשונה הופקה בשנת 1983, ונקראה "הפתן השחור" (באנגלית: The Black Adder). העונה השנייה הופקה בשנת 1986, תחת השם "הפתן השחור 2" (באנגלית: Blackadder II). בשנת 1987 הופקה העונה השלישית, "הפתן השחור השלישי" (באנגלית: Blackadder the third). ולבסוף "הפתן השחור ממשיך לצעוד" (במקור: Blackadder goes forth) בשנת 1989.
בנוסף לעונות הללו, הופקו שלושה ספיישלים:
"The Cavalier Years", אשר שודר במשך 15 דקות במהלך שידור ההתרמה של ארגון "קומיק רליף (Comic Relief)" בשנת 1988;
"שיר ההלל לחג המולד של הפתן השחור" (Blackadder's Christmas Carol), שודר באותה השנה בחג המולד במשך 45 דקות;
"הפתן השחור- אחורה וקדימה" (Blackadder: Back & Forth), סרט בן 30 דקות אשר שודר בשנת 2000, ומאוחר יותר שודר על ידי רשת BBC ו-Sky הבריטיות.
בנוסף לכל אלו, צולם בשנת 1982 פרק נוסף וראשון מבחינה כרונולוגית לעונה הראשונה, אך פרק זה מעולם לא שודר בטלוויזיה. בפרק, דמותו של בולדריק גולמה על ידי שחקן אחר. עלילת הפרק שימשה כעלילת הפרק "נולד להיות מלך (Born to be a king)", הפרק השני בעונה הראשונה. הפרק לא פורסם מעולם, אף לא במהדורות ה-DVD השונות של הסדרה.
התפתחויות במהלך הסדרה

בכל עונה, נרמז כי דמותו של בלקאדר הנוכחי היא צאצא רחוק של דמותו של בלקאדר מהעונה הקודמת. בכל דור הנראה לקהל, מעמדו החברתי יורד: מנסיך, לאציל, לבאטלר מלכותי, לסרן בצבא, ובסוף העונה הרביעית לבשר תותחים. במקביל, הוא הופך מטיפש חדל אישים לאסטרטג ערמומי בעניינים הנוגעים לו. המכשפות (אשר השראתן הגיעה מהמכשפות במחזה מקבת') בפרק הראשון בעונה הראשונה, "הנבואה (The foretelling)", אומרות לבלקאדר (כאשר המכשפות חושבות כי הוא הנרי טיודור) כי יהפוך למלך, ובפרק הראשון בעונה השנייה, "פעמונים (Bells)", הנביאה אומרת לבלקאדר כי יהפוך למלך. בעונה הראשונה, אדמונד אכן הופך למלך לפרק זמן של פחות מדקה, אך לאחר מכן מת כתוצאה משתיית יין מורעל - עובדה המוזכרת בשיר הנשמע במהלך הקרדיטים של הפרק השני בעונה השנייה - "ראש (Head)":
"אביו של סבו היה מלך,
אם כי רק לשלושים שניות".
במהלך העונה השנייה, קרוב בלקאדר לנישואים עם המלכה אליזבת' הראשונה, אך נכשל בכך.
מיקום העלילה > עונה ראשונה (1983) - The Black Adder

זירת ההתרחשות - אנגליה בסוף המאה ה-15, תקופת ימי הביניים. אדמונד (בלקאדר) הוא נסיך, בנו השני והלא מועדף של מלך אנגליה ריצ'רד הרביעי (גרסה בדיונית של ריצ'רד משרוסברי, דוכס יורק). העונה הראשונה נפתחת כשאדמונד מאמץ את זהותו של בלאקדר ולוקח חלק בעלילות היתוליות יחד עם משרתו בולדריק ורעו הטיפש פרסי. במהלך העונה הראשונה אדמונד בין היתר נבחר להיות הארכיבישוף מקנטרברי, כמעט נאלץ להתחתן עם האינפנטה מספרד בניגוד לרצונו ומואשם בכישוף. שישה פרקים בני חצי שעה.
מיקום העלילה > עונה שנייה (1985) - Blackadder II

זירת ההתרחשות - אנגליה בסוף המאה ה-16, תקופת מלכותה של אליזבת הראשונה. בלקאדר של העונה נינו של הפתן השחור המקורי, ולורד בחצר המלכה. שישה פרקים בני חצי שעה.
מיקום העלילה > עונה שלישית (1987) - Blackadder the Third

זירת ההתרחשות - אנגליה בתחילת המאה ה-19, תקופת העוצרות של הנסיך ג'ורג' הרביעי. כאן, בלקאדר הוא המשרת האישי של הנסיך. שישה פרקים בני חצי שעה.
מיקום העלילה > ספיישל קומיק רליף (1988) - Blackadder: The Cavalier Years

זירת ההתרחשות - מלחמת האזרחים האנגלית השנייה, בשנים 1648–1649. בלקאדר הוא אביר (קוואליר) בן-אצולה שמנסה להציל את חייו של המלך צ'ארלס הראשון מידי עגולי-הראש בראשות אוליבר קרומוול, ונכשל באורח חרוץ. ספיישל באורך רבע שעה.
מיקום העלילה > ספיישל חג המולד (1988) - Blackadder's Christmas Carol

זירת ההתרחשות - בזמן התקופה הוויקטוריאנית בהשראת הסיפור "מזמור לחג המולד", מאת צ'ארלס דיקנס. אבנעזר בלקאדר הוא מין פארודיה על הדמות הראשית ב"מזמור לחג המולד", אבנעזר סקרוג'. ספיישל באורך 45 דקות.
מיקום העלילה > עונה רביעית (1989) - Blackadder Goes Forth

זירת ההתרחשות - חפירות בחזית מלחמת העולם הראשונה. בלקאדר הוא סרן בצבא הבריטי, ג'ורג' הוא סגן שוטה ומגושם ובולדריק הוא חייל פשוט. דמותו של מלצ'ט בגילום סטיבן פריי חוזרת בגלגולה כגנרל התמהוני והמנותק המפקד על החזית, וטים מקינרני שב כדי לגלם את שלישו הנרצע סרן דרלינג. כמו כן הופעת אורח חוזרת של ריק מייאל כפלאשהארט, הפעם כטייס מאצ'ו בחיל-האוויר המלכותי (ואדריאן אדמונדסון כברון מנפרד פון ריכטהופן). שישה פרקים בני חצי שעה.
מיקום העלילה > ספיישל מילניום (1999) - Blackadder: Back & Forth

זירת ההתרחשות - אנגליה ב-31 בדצמבר 1999, כולל מסעות בזמן. ספיישל באורך חצי שעה, צולם כסרט קולנוע. בהשתתפות הדוגמנית קייט מוס וקולין פירת' בתפקיד ויליאם שייקספיר.
לורד אדמונד בלקאדר מארח בביתו ארבעה חברים בערב השנה החדשה. במסגרת מזימה לזכות בהתערבות כספית, הוא מספר להם שסיים לבנות מכונת זמן על פי תוכנית של לאונרדו דה וינצ'י, ומבטיח שיביא להם פריטים היסטוריים על פי בקשתם. להפתעתו, מכונת הזמן שנבנתה על ידי בולדריק בהתאם לתוכנית של דה וינצ'י פועלת, ושניהם יוצאים למסע בזמן. בין השאר, הם גורמים להכחדת הדינוזאורים, לכך שוויליאם שייקספיר החליט שלא לעסוק בתיאטרון – לאחר שבלקאדר מכה אותו בשם "כל תלמידי בתי-הספר בארבע מאות השנים הבאות", ובועט בו בנוסף, כעונש על העיבוד של קנת בראנה ל"המלט" – למותו של רובין הוד ולניצחונו של נפוליאון בקרב ווטרלו. עם חזרתם בלקאדר מבין את השלכות מעשיו (לאחר שדארלינג מצהיר על כוונתו להדגים קטע בלט מיד בסיום הנאום הנשיאותי מוורסאי), וחוזר שנית לעבר כדי לתקן את ההיסטוריה. אחרי חזרתו השנייה הוא מחליט לחזור לעבר בפעם השלישית כדי לשפר את מעמדו, וחוזר כמלך אנגליה אדמונד השלישי; בולדריק חוזר כראש הממשלה.
דמויות

רואן אטקינסון - הנסיך אדמונד "הפתן השחור", לורד בלקאדר, רב-המשרתים בלקאדר, סרן בלקאדר; מק'אדר, בן דודו הסקוטי של אדמונד (עונה שלישית)
טוני רובינסון - בולדריק
טים מקינרני - לורד פרסי פרסי (עונה ראשונה ושנייה), מרגנית השני (עונה שלישית), קפטן קווין דארלינג (עונה רביעית)
יו לורי - סימון פארטרידג', הנסיך לודוויג הבלתי מנוצח (עונה שנייה), הנסיך ג'ורג', (עונה שלישית) סגן ג'ורג' (עונה רביעית)
סטיבן פריי - לורד מלצ'ט (עונה שנייה), דוכס וולינגטון (עונה שלישית), הגנרל מלצ'ט (עונה רביעית)
מירנדה ריצ'רדסון - המלכה אליזבת הראשונה (עונה שנייה), אמי הארדווד (עונה שלישית), האחות מרי פלטשר-בראון (עונה רביעית)
בריאן בלסד - "ריצ'רד הרביעי" מלך אנגליה (עונה ראשונה)
פטסי ביירן קיבלה תשואות רבות על תפקידה המכריע כאומנת בכל ששת פרקי "בלקאדר השני", אך לא שיחקה בשתי סדרות ההמשך. תפקידיה העתידיים היחידים היו ב"מזמור חג המולד של בלקאדר" וב"בלקאדר: אחורה וקדימה", בהם שיחקה את דמות המטפלת בסצנות העונה השנייה. באופן דומה, הלן אטקינסון-ווד זכתה לאהדת הקהל בתפקיד גברת מיגינס בעונה השלישית, אך לא הופיעה שוב בסדרה.
הגעתו של בן אלטון, לאחר העונה הראשונה, בישרה על גיוס תכוף יותר של שחקנים קומיים לצורך תפקידי אורח. על השחקנים נמנו רובי קולטריין, ריק מייאל (אשר הופיע בפרק האחרון של העונה הראשונה כג'ראלד המשוגע; כלורד פלאשהארט בפרק הראשון של העונה השנייה; וכצאצאו, מפקד הטייסת לורד פלאשהארט, בפרק הרביעי של העונה הרביעית, וגם בתפקיד רובין הוד ב"אחורה וקדימה"), אדריאן אדמונסון, נייג'ל פליינר, מארק ארדן, סטפן פרוסט, כריס בארי וג'רמי הארדי. אלטון עצמו הופיע כאנרכיסט בעונה השלישית.
וילהלם בייגלבק

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1905 Hochneukirchen-Gschaidt, אוסטריה 
 פטירה:  22 בנובמבר 1963 (בגיל 58) בוקסטנהודה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Wilhelm Franz Josef Beiglböck 
 מדינה:  אוסטריה 
 השכלה:  אוניברסיטת וינה  Stiftsgymnasium Melk 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
פרופסור וילהלם בַייגֶלבֶק (בגרמנית: Wilhelm Beiglböck;‏ 10 באוקטובר 1905 באוסטריה – 22 בנובמבר 1963 בגרמניה) היה מומחה לרפואה פנימית בחיל האוויר הגרמני בזמן מלחמת העולם השנייה. היה חבר במפלגה הנאצית ובאס אה, ונודע בכך שהיה אחד הרופאים שערכו ניסויים בבני אדם במחנה הריכוז דכאו. ידוע שערך ניסויים שונים בעזרת מי ים.
וילהלם בייגלבק נתבע במשפט הרופאים בגרמניה ונמצא אשם בפשעי מלחמה ובפשעים נגד האנושות. נגזרו עליו 15 שנות מאסר, אך עונשו הומתק ל-10 שנים בלבד. בין השנים 1952–1963 הוא שימש כרופא ראשי בבית חולים בצפון גרמניה.
ראו גם

ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים
הרב אליוט

הרברט ג'יימס "הֶרְבּ" אליוט (באנגלית: Herbert James Elliott;‏ 25 בפברואר 1938) הוא אתלט עבר אוסטרלי, אלוף אולימפי (רומא 1960) ושיאן עולם (1967-1958) בריצת 1500 מטר ושיאן עולם (1962-1958) בריצת מייל.
ביוגרפיה

הרב אליוט נולד וגדל בפרת', אוסטרליה המערבית, אוסטרליה להרב אליוט ואיליין לבית קרמודי. בנעוריו החל ללמוד בתיכון קריסצ'ן ברדרז (אנ') ובהמשך עבר לתיכון אקווינוס (אנ'). הוא התאמן בהדרכתו של פרסי סרוטי (אנ'). מאמן זה דגל באימון בריצות בשטח ובמיוחד בגבעות חול. במהלך הקריירה שלו ניצח אליוט ב-36 תחרויות בריצת המייל ולא הפסיד באף ריצה זו. בנוסף שבר 17 פעמים את מחסום ה-4 דקות בתחרויות בריצה זו.
לאחר אולימפיאדת רומא, החל אליוט ללמוד באוניברסיטת קיימברידג', אנגליה. עם סיום לימודיו עבד במספר משרות ניהול וביניהן מנהל כללי של המותג פומה בצפון אמריקה, חבר הנהלה בחברה האוסטרלית למוצרים רפואיים "אנסל" (אנ') ומשנה ליו"ר ויו"ר בחברת המיכרות האוסטרלית "פורטסקיו מטלז" (אנ') שם עבד עד פרישתו לגמלאות ב-2011.
קריירה ספורטיבית > 1958

במשחקי חבר העמים הבריטי, שנערכו בקרדיף, ווילס, זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 880 יארד בתוצאה של 1:49.32 דקות ובריצת מייל בתוצאה של 3:50.03 דקות.
קריירה ספורטיבית > 1958 > שיאן עולם בריצת מייל

בתחרות שנערכה בדבלין, אירלנד ב-6 באוגוסט אותה שנה הוא קבע בריצת מייל שיא עולם חדש של 3:54.5 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנה של דרק איבוטסון (אנ') מבריטניה (3:57.2 דקות). שיאו זה נשבר לאחר 3 שנים וחצי על ידי פיטר סנל מניו זילנד (3:54.4 דקות).