stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוזנאק

ערך זה עוסק בקומונה בצרפת. אם התכוונתם לקבוצת כדורגל מהקומונה, ראו .
| --- | --- |

תצפית על לוזנאק. במרכז: מכרות הטלק
 מדינה:  צרפת צרפת
 מחוז:  ארייז'
 חבל ארץ:  אוקסיטניה (חבל מנהלי) אוקסיטניה
 ראש העיר:  כריסטיאן לובה
 שטח:  26.43 קמ"ר
 גובה:  594 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  594
  ‑ הנקודה הנמוכה:  2,247
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  515 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  42°45′49″N 1°45′49″E﻿ / ﻿42.763611111111°N 1.7636111111111°E﻿ / 42.763611111111; 1.7636111111111 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.luzenac.fr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי לוזנאק(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי לוזנאק(למפת אוקסיטניה (חבל מנהלי) רגילה) מונפלייה נים קרקסון פרפיניאן מנד בזייה טולוז אלבי טארב קאור אוש רודז פואה אוברן-רון-אלפ פ.א. קד.  אקיטן החדשה הים התיכון א. ספרדלוזנאק(למפת אוקסיטניה (חבל מנהלי) מוגדלת) מונפלייה נים קרקסון פרפיניאן מנד בזייה טולוז אלבי טארב קאור אוש רודז פואה אוברן-רון-אלפ פרובאנס-אלפ קוט ד'אזור  אקיטן החדשה הים התיכון א. ספרדלוזנאק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
לוּזֵנָאק (בצרפתית: Luzenac) היא קומונה קטנה במחוז ארייז' שבדרום-מערב צרפת, בחבל אוקסיטניה. נכון לשנת 2013 גרו בה כ-540 נפש.
הקומונה ממוקמת בהרי הפירנאים, בגובה הנע בין 594 ל-2,247 מטרים מעל לפני הים, ומרוחקת רק כ-20 ק"מ מהגבול עם אנדורה. את שטחה של הקומונה חוצה הנהר ארייז', על שמו נקרא המחוז כולו.
הקומונה מפורסמת בעיקר בזכות מכרות הטלק שבשטחה, להם קיימים עדויות מסוף המאה ה-19, וכן בשל קבוצת הכדורגל שלה.
ראש העירייה נכון לחודש מאי 2016, כריסטיאן לובה, מכהן בתפקידו ברציפות מאז שנת 1977, מטעם המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית.
בשנת 1979 כרתה לוזנאק ברית ערים תאומות עם העיר לאסינג (אנ') שבמדינת שטיריה באוסטריה.
גלריית תמונות

לוזנאק בשנת 1900
הובלת טלק מהמכרות באמצעות רכבל, תחילת המאה ה-20
היציע באצטדיון הקטן בלוזנאק
טלק המופק בלוזנאק
הערות שוליים

↑  עד לשנת 2016 הייתה הקומונה חלק מחבל מידי-פירנה.
↑  ראשי העירייה של לוזנאק מאז שנת 1792
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4807085-3  NKC: ge1103853  VIAF: 234800887   WorldCat (עם VIAF): 234800887 
ערך זה הוא קצרמרבנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כנסיית סופיה הקדושה

| --- | --- |

חזית כנסיית הסופיה הקדושה
 מידע כללי
 סוג:  כנסייה
 על שם:  החוכמה הקדושה
 כתובת:  ככר קתדרלת אלכסנדר נבסקי, סופיה
 מיקום:  Oborishte District 
 מדינה:  בולגריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה־6
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־6 
 חומרי בנייה:  לבנה 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ביזנטית, אדריכלות נוצרית מוקדמת 
 מידות
 אורך:  47 מ' 
 רוחב:  20 מ' 
 קואורדינטות:  42°41′47″N 23°19′53″E﻿ / ﻿42.696515°N 23.33152°E﻿ / 42.696515; 23.33152
  (למפת סופיה מוגדלת) מחוז סופיה פרניק קיוסטנדילכנסיית סופיה הקדושה(למפת סופיה רגילה) מחוז סופיה פרניק קיוסטנדילכנסיית סופיה הקדושה he
 
כנסיית סופיה הקדושה או "החוכמה הקדושה" (בבולגרית: Църква Света София) היא הכנסייה השנייה העתיקה ביותר בבירה הבולגרית סופיה. היא בנויה סמוך לקתדרלה המרכזית של הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית – קתדרלת אלכסנדר נבסקי. היא מתוארכת למאה הרביעית. בבניין הקודם התקיימה ועידת סרדיקה שנערכה ככל הנראה בשנת 343 והשתתפו בה 316 בישופים. במאה ה-14 נתנה הכנסייה את שמה לעיר, שכונה בעבר סרדץ (Sredets).
היסטוריה ואדריכלות

הכנסייה נבנתה במקומם של כמה כנסיות קדומות יותר מהמאה הרביעית. במאה השנייה היה זה מיקומו תיאטרון רומאי. במהלך המאות הבאות נבנו במקום כמה כנסיות אחרות, שנהרסו על ידי פולשים כמו הגותים וההונים. המבנה הבסיסי של הבזיליקה הנוכחית, על שני מגדליה המזרחיים וההיכל המרכזינבנה כנראה בתקופת שלטונו של הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הראשון באמצע המאה השישית (527–565) במקביל לזמנה של כנסיית האגיה סופיה הידועה יותר בקונסטנטינופול.
במהלך האימפריה הבולגרית השנייה (שנמשכה לאורך המאות ה-12 עד ה-14), קיבל המבנה מעמד של כנסייה מטרופולינית. במאה ה-14 העיר סופיה קיבלה את שמה של הכנסייה. במאה ה-16, בתקופת השלטון העות'מאני, הוסבה הכנסייה למסגד. ציורי הקיר המקוריים מהמאה ה-12 נהרסו ונוספו מינרטים. במאה ה-19 שתי רעידות אדמה הרסו את אחד המינרטים והמסגד ננטש. עבודות השיקום החלו לאחר 1900.
כנסיית סופיה הקדושה נחשבת לאחת היצירות החשובות ביותר של האדריכלות הנוצרית הקדומה בדרום מזרח אירופה. הבניין הנוכחי הוא בזיליקה בצורת צלב עם שלושה מזבחות. רצפת הכנסייה מכוסה בפסיפסים של קישוטים וצמחייה ובעלי חיים. כנסיית סופיה הקדושה ניצבת באמצע נקרופוליס קדום וקטקומבות רבות נחשפו הן מתחת לכנסייה והן בסמוך לה. בחלק מהקברים אף יש ציורי קיר.
מכיוון שהמילה "סופיה" מייצגת את חכמת הקודש, סמלים בתוך הכנסייה מתארים את סופיה ככריסטוס עמנואל, דמות צעירה של ישו שיושבת על קשת בענן. הכנסייה מציגה גם סמלים של קדושים היסטוריים, כולל גאורגיוס הקדוש וולדימיר הראשון, נסיך קייב.
מאחורי הכנסייה הוצבו שלוש מצבות זיכרון המוקדשות להצלת יהדות בולגריה בזמן השואה. על המצבות כיתוב בעברית, אנגלית ובולגרית. לוח אחד מוקדש למלך בוריס השלישי ואשתו. השני מוקדש לאנשי הכמורה ולשר דימיטר פשב והשלישי מוקדש לעם הבולגרי בכללותו.
בסמוך לכנסייה מצויה אנדרטת החייל האלמוני, המנציחה את החיילים הבולגרים שנפלו במלחמות להגנת מדינתם.
מצבת זיכרון מאחורי הכנסייה לציון אנשי הכמורה ודימיטר פשב שסייעו בהצלת יהדות בולגריה בזמן השואה
כדורגל נשים בברזיל

כדורגל נשים בברזיל הוא ענף ספורט בברזיל אשר צובר פופולריות מתחילת שנות ה-2000.
כל קבוצה מתחרה באחת משלוש הרמות של הליגה הלאומית (A1, A2, A3). כל התחרויות מאורגנות על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. הקבוצות הברזילאיות זוכות להצלחה בינלאומית רחבה, עם 10 זכיות בגביע ליברטדורס לנשים בין 2009 ל־2021. האלופה הנוכחית (2021/2022) היא קורינתיאנס.
מבנה הליגות

יש שלוש רמות לליגה הלאומית: A1 (הליגה הבכירה), A2 (ליגת המשנה), A3 (הליגה השלישית והתחתונה). מתקיימים מעברים בין הליגות, ואלופת הליגה הבכירה מוכתרת להיות אלופת ברזיל.
מבנה הליגות > A1

החל משנת 2017, הליגה מורכבת מ־16 הקבוצות הטובות ביותר בברזיל. מתקיים סיבוב אחד בו כל קבוצה משחקת נגד כל אחת מ־15 הקבוצות האחרות, כשבסיומו שמונה הקבוצות במקומות 1–8 משחקות ביניהן בשיטת פלייאוף על מנת להכריע את זהות האלופה, וארבע הקבוצות במקומות האחרונים נושרות לליגת המשנה. האלופה המכהנת (2022) היא קבוצת הנשים של קורינתיאנס מסאו פאולו, והיא גם מובילה את טבלת הזכיות עם 3 זכיות באליפות ברזיל לנשים.
מבנה הליגות > A2

ליגת המשנה הוקמה בשנת 2017. עד עונת 2021/2022 הליגה הכילה נציגה מכל מדינה בברזיל, אך מעונה זאת הליגה מכילה 16 קבוצות שהן ארבע היורדות מהליגה הבכירה, ארבע עולות מהליגה השלישית, ושמונה קבוצות שנשארו בליגת המשנה בעונה שעברה. הקבוצות מחולקות לארבעה בתים בני ארבע קבוצות, מתקיימים שני סיבובים בכל בית, ושתי המובילות מעפילות לשמינית גמר הפלייאוף. העפלה לחצי הגמר מקנה לקבוצה עלייה לליגה הבכירה בעונה העוקבת.
מבנה הליגות > A3

הליגה השלישית הוקמה בשנת 2021 על מנת להגביר את התחרותיות, ומתקיימת בשיטת פלייאוף. הליגה מכילה 32 קבוצות: נציגה מכל מדינה (27), ארבע יורדות מהליגה השנייה, וקבוצה נוספת הנבחרת על סמך דירוג קבוצת הגברים המקבילה. ארבע הקבוצות המגיעות לחצי גמר הפלייאוף מעפילות לליגת המשנה.
הערות שוליים

↑  CBF terá nova divisão para o futebol feminino em 2022, Confederação Brasileira de Futebol (בפורטוגזית)
כנסיית סן-סוורן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה 
 על שם:  סוורן מפריז 
 מיקום:  הרובע החמישי של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 בעלים:  עיריית פריז 
 הקמה ובנייה
 סגנון אדריכלי:  סגנון גותי לוהב 
 קואורדינטות:  48°51′07″N 2°20′44″E﻿ / ﻿48.851944°N 2.345556°E﻿ / 48.851944; 2.345556
 www.saint-severin.com
  (למפת פריז מוגדלת) כנסיית סן-סוורן(למפת פריז רגילה) כנסיית סן-סוורן
 
בית המקהלה של הכנסייה
גרגוילים על התמיכות הדואות
כנסיית סן סוורן (בצרפתית: Eglise Saint-Séverin) היא כנסייה רומית-קתולית ברובע הלטיני בפריז, צרפת. הכנסייה בנויה בסגנון גותי וממוקמת ברחוב התיירותי שדרות סן סוורן. היא אחת הכנסיות העתיקות ביותר שעדיין עומדת על תילה בגדה השמאלית ופעילה עד היום.
היסטוריה

הכנסייה מוקדשת לסוורן, נזיר מתבודד שהתפלל בחדר תפילה בסיסי שהיה במקום. אחרי מותו של סוורן, הוקמה בזיליקה באתר בו התפלל. הבזיליקה נהרסה בידי הויקינגים ובניית הכנסייה הנוכחית החלה במאה ה-11, למרות שמאפייניה העיקריים הם מהמאה ה-15 בסגנון גותי מאוחר.
מאפייניה החיצוניים כוללים תמיכות דואות ועליהן גרגוילים מגולפים היטב באבן. פעמון הכנסייה הוא העתיק ביותר בפריז, ונוצק ב-1412. צלצולי הפעמון תועדו בשיר שבח על פריז מאת אלן סיג'ר.
מאפייניה הפנימיים כוללים חלונות ויטראז' עתיקים וכן סט של 7 חלונות חדשים מאת ז'אן רנה באזן (Jean René Bazaine), בהשראת 7 הסקרמנטים של הכנסייה הקתולית. החלונות שלו נמצאים באמבולטוריום. בניית בית המקהלה משיש התאפשרה בזכות תרומות מאן, דוכסית מונפנסייה, בת-דודתו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. העוגב חתום על ידי ז'אן פראן (Jean Ferrand).
עד 1970 כנסיית סן-סוורן הייתה מושב של הארכידיאקון של הדיוקסיה של פריז. בסוף המאה ה-19 הסופר ז'וריס-קרל הויסמנס ביקר בכנסייה בתדירות גבוהה ותרם לפופולריות שלה. במיסת מיכאל ב-1956 התקיימה בכנסייה הפגנה של מגויסי חובה נוצריים שהתנגדו למלחמה באלג'יריה. עד ועידת הוותיקן השנייה כנסיית סן-סרוון הייתה ידועה בתפילות הייחודיות שלה, שנבעו מהתנועה הליתורגיקאלית.
לאם קווק-וואי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בינואר 1971 (בן 53) הונג קונג, האימפריה הבריטית 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 
לאם קווק-וואי (בסינית מסורתית: 屯門色魔, או 林國偉; נולד ב-27 בינואר 1971) הוא רוצח סדרתי, אנס ונקרופיל, אחד משני רוצחים סדרתיים שנלכדו בהונג קונג (יחד עם לאם קור-וואן). ידוע בכינויו "מכשף הטואן מון" ("The Tuen Mun Rapist"). הוא הורשע בשלושה מקרי רצח, כשהוא רוצח בידיים חשופות, ובשמונה מקרי אונס נוספים. גזר דינו היה 11 מאסרי עולם.
ביוגרפיה

קווק-וואי נולד בשנת 1971 באחד משכונות העוני של הונג קונג. אמו הביולוגית נטשה אותו בגיל 3, ואביו האלכוהוליסט ואמו החורגת נהגו להתעלל בו ובארבעת אחיו. הוא נזרק ממספר בתי ספר, ובגיל 15 אף נעצר לחודשיים. באותו שנה ברח אביו למקאו בשל הסתבכויות עם מלווים בריבית, וקווק-וואי ניצל את ההזדמנות ונשר מבית הספר, תוך שהוא מתמכר להימורים, סמים ולאלכוהול. כמו כן, הוא הרבה להשתתף במרוצי רחוב לא חוקיים.
מעשי האונס והרצח

בשעת לילה מאוחרת ב-24 באפריל 1992, בעודו שיכור, עקב קווק-וואי אחרי בחורה צעירה בת 19, פרץ אחריה לביתה, חנק אותה עד שאיבדה את הכרתה ואז אנס אותה.
כחודשיים לאחר מכן, הוא התנפל על מלצרית בת 32 בשעה 4:30 בבוקר, חנק אותה עד שלא יכלה להתנגד ואנס אותה. במשפטו סיפר קווק-וואי כי התכוון לשדוד אותה בלבד, אך כיוון שהתנגדה - אנס אותה.
כחודשיים לאחר מכן, הוא התגנב מאחור וחנק אישה בת 39 בשעה 4 לפנות בוקר. כעבור 50 דקות היא התעוררה עירומה למחצה.
חודשיים לאחר מכן ביצע קווק-וואי את האונס המאורגן הראשון שלו. הוא ארב לאישה בת 32, אם לשניים, במעלית הבניין שלה, וכשדלתות המעלית נסגרו, הוא חנק אותה עד שהתעלפה, הוציא אותה לחדר המדרגות ואנס אותה.
חודש לאחר מכן אנס אישה בת 32, ו-25 ימים לאחר מכן אישה בת 28, כשלשתיהן הוא ארב במעלית, חנק ואנס אותן. השנייה אושפזה למשך שלושה ימים בשל החבלות שנגרמו לה.
זמן מה לאחר מכן ביצע קווק-וואי את הרצח הראשון שלו. הוא עקב בשעה 4:00 בבוקר אחרי לי הינג, אישה בת 50. הוא נכנס איתה למעלית ביתה, חנק אותה ואנס אותה. למפרע התברר כי היא כבר הייתה מתה בעת מעשה האונס. מוות זה עורר את זעמם של המקומיים על חוסר ההתייחסות מצד הפוליטיקאים וכוחות האכיפה. המקומיים ציינו את העובדה כי לפחות 20 אנשים חלפו על פני גופתה של הינג עד שמישהו הזעיק את כוחות ההצלה. בשלב זה הושתלו סוכנות סמויות ברחובות, שניסו להתחקות על עקבות האנס הרוצח, אך ללא הצלחה. פרופילו של קווק-וואי כלל לא נבדק, משום שהיה צעיר בן 21, ללא עבירות קודמות.
ב-14 באפריל 1993 ביצע קווק-וואי רצח נוסף. מאק סיו-האן, צעירה בת 22 שחזרה לביתה מדיסקוטק בשעה 5 לפנות בוקר, נאנסה ומתה בחדר המדרגות בבניין שלה. על פי מספר האנשים שהשתמשו בחדר המדרגות בין 6 בבוקר, שעת האונס, לשעה 7:45 בבוקר, בה דווחה מציאת הגופה, העריכו במשטרה כי ייתכן ש-40 איש התעלמו מהגופה לפני דיווח הרצח. לאחר מכן סיפר קווק-וואי כי הוא היה שיכור, וכי הוא לא התכוון לרצוח אותה.
בשל הסערה שהתעוררה, עבר קווק-וואי לפעול בשכונה אחרת, בה רצח אישה ואנס אחת נוספת.
ב-8 באוגוסט 1993 אנס קווק-וואי אשה נוספת ברחוב ראשי, ולאחר מכן הביא לה סיגריה וביקש ממנה להיות בת זוגו לסרט ביום למחרת. היא הסכימה מחשש לחייה, והוא נלכד על ידי המשטרה, כשהגיע לפגישה שקבעו השניים.
המשפט

במשפטו הודה קווק-וואי בשמונה מקרי אונס ושבעה מעשי שוד בבית המשפט, אך טען שמקרי הרצח היו שלא באשמתו. במהלך המשפט ייחס כח מיוחד לזרועו הימנית, בה השתמש כדי לחנוק את הקורבנות, וקרא לה "המזלג שלי". הוא נשפט ל-11 מאסרי עולם.
בתרבות

בשנת 1994 עלה הסרט "Tuen Mun sik mo (The Rapist)", שסיפר את סיפור חייו של קווק-וואי.
ראו גם

ויין אדם פורד
טד בנדי
הערות שוליים

↑  "Tuen Mun rapist loses plea". South China Morning Post. 17 באוגוסט 1995. נבדק ב-10 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tuen Mun sik mo (The Rapist) IMDb. Retrieved 10 January 2019.
לבן-עין מרוסן

| לבן-עין מרוסן |
| --- | --- |

מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: לבני עין
סוג:: לבן עין זוסטרופס
מין:: לבן-עין מרוסן
שם מדעי
 Zosterops conspicillatus ‏קיטליץ, 1833

לבן-עין מרוסן (שם מדעי: Zosterops conspicillatus) הוא מין ציפור שיר מהמשפחה לבני-עין האנדמי לאיי מריאנה והוא מצוי בטבע בסכנת הכחדה.
תיאור

לבן-העין מגיע לאורך ממוצע של 10 ס"מ ולמשקל של 7.9 עד 10.5 גרם בממוצע. הוא בעל עיניים גדולות שחורות עם טבעות לבנות סביבן, ובעל נוצות ירוקות-זית עם כנפיים וזנב כהים מעט ובטן צהובה.
הוא שוכן לרוב ביערות בקבוצות קטנות ומחפש בין הענפים והעלים חרקים שונים כמו חיפושיות אך גם פירות וצוף. פרטים אלה טריטוריאליים ויגרשו מסיגי גבול, בין ממינם ובין ממינים אחרים כמו מיזומלה מיקרונזית.
באי סאיפאן מצויה האוכלוסייה הגדולה ביותר של לבן-העין ובה כ-534,000 ציפורים בסאיפן בלבד, מחצית מהאוכלוסייה העולמית. עם זאת בירוא היערות שבהם הוא חי, והחדרת המין הפולש בויגה עצים חום לאי גרמה להפחתה ניכרת של האוכלוסייה, ולהכחדת תת-המין שהיה אנדמי לגואם. למרות שהאוכלוסייה השתקמה מעט בשנים האחרונות עוד לא חל מפקד חדש, כך שממשיכים להעריך שהמין מצוי בסכנה בטבע. המין בעלת מספר תוכניות שימור כמו "National Aviary" ובגן החיות של סדגוויק (אנ').
טקסונומיה

ישנם 2 תת-מינים של לבן-העין אך אחד מהם נכחד:
לבן-עין מרוסן (Zosterops conspicillatus conspicillatus) – נכחד מגואם מאז 1983.
לבן-עין סאיפאן (Zosterops conspicillatus saypani) – מצוי בסכנה בטבע וחי באיי מריאנה הצפוניים: טיניאן, סאיפאן ואגיג'אן (אנ').
בנוסף המין Zosterops rotensis נחשב בעבר לתת-מין של מין זה.
הערות שוליים

↑  לבן-עין מרוסן באתר הרשימה האדומה של IUCN
לוח

ערך זה עוסק במשטח כתיבה מחיק. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
לוח שחור, עם סימני גיר בצבעים שונים
לוח מחיק נייד המשמש כאמצעי עזר להדרכה
לוח כיתה לבן לכתיבה בטושים ולהקרנת שקופיות
לוח הוא משטח כתיבה מחיק, שעליו ניתן לשרבט, לכתוב או לצייר בעזרת גירים או מצבעים ("טושים") מחיקים. הסימנים המשורטטים עליו יכולים להימחק בקלות ובמהירות באמצעות בד פשוט או ספוג, או באמצעות מחק מיוחד המשמש ללוחות, המורכב מידית עץ שספוג מחובר אליה. הלוחות היו עשויים בעבר משכבות דקות וחלקות של אבן לווחה.
סוגי לוחות

לוח המיועד לגיר, שצבעו לבן או בגוני פסטל, בעלי רקע בצבע שחור או ירוק.
לוח המיועד לטושים מחיקים מכונה לוח מחיק או לוח לבן והוא בעל רקע בצבע לבן.
כיום הלוחות המיועדים לגיר הולכים ויוצאים משימוש, ומוחלפים בלוחות לבנים למצבעים, משום שחלקיקי האבק שנפלטים מהגיר בעת כתיבה או מחיקה נישאים באוויר ועלולים לחדור למערכת הנשימה ולגרום לזיהום או למחלות נשימה ואלרגיות [דרוש מקור]
הלוח במערכת החינוך

שימושו העיקרי של הלוח הוא הוראה. הלוח לרוב נתלה על קיר בכיתה, ומוצב כך שכיסאות התלמיד מופנים כלפיו. תרגילים, הסברים או הוראות נכתבים על גבי הלוח, אשר התלמידים מתבקשים להעתיק למחברותיהם על פי צורך.
ראו גם

לוח צפחה
שימוש בלוח לצורכי חינוך.
לאונרד האסי

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1891 לייטונסטון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  25 בפברואר 1964 (בגיל 72) King's College Hospital, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  מטאורולוגיה, אנתרופולוגיה 
 מקום לימודים:  קינגס קולג' לונדון  Strand School 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 
לאונרד האסי
לאונרד דאנקן אלברט האסי (באנגלית: Leonard Duncan Albert Hussey;‏ 6 ביוני 1891 – 25 בפברואר 1964) היה מטאורולוג, ארכאולוג, רופא וחוקר ארצות אנגלי, חבר המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית ומשלחת שקלטון-רווט, שתיהן בפיקודו של ארנסט שקלטון. לאחר מותו של שקלטון על סיפון ה"קווסט" במעגן בג'ורג'יה הדרומית, המשיכו שאר אנשי הסגל במשלחת שקלטון-רווט בהפלגה דרומה, ואילו האסי ליווה את שקלטון אל מונטווידאו ומשם, לפי הוראת ליידי אמילי שקלטון, החזיר את גופתו לקבורה בג'ורג'יה הדרומית.
האסי שירת בצבא בריטניה במלחמת העולם הראשונה והיה עם שקלטון ברוסיה. אחרי המלחמה למד רפואה ובמשלחת שקלטון-רווט שירת כעוזר רופא. אחרי שובו מן המשלחת עבד האסי בשוק הפרטי ובשנת 1940 התגייס שוב ושירת כקצין רפואה מצטיין בחיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה.
ילדות ונעורים

האסי נולד בלונדון, הילד השישי במשפחה. אביו עבד כמכונאי במפעל הדפסה מקומי. בשנת 1909 החל את לימודיו באוניברסיטת לונדון, בתחום הפסיכולוגיה וקיבל תואר ראשון בקינג'ס קולג' לונדון, לצד תארים במטאורולוגיה ואנתרופולוגיה.
סודאן ושקלטון

בשנת 1913 התקבל האסי לעבודה כאנתרופולוג וארכאולוג בחפירות בג'בל מויה, סודאן, כחבר במשלחת של הנרי ולקאם. בעת שהותו בסודאן, קרא בעיתון ישן על כוונתו של שקלטון לארגן משלחת לאנטארקטיקה וכתב לו כי הוא מעוניין להצטרף למיזם. שקלטון פגש את האסי ולאחר עיון בדמותו, הודיע לו שהוא מוצא חן בעיניו והוא מסכים לצרפו למשלחת. לאחר זמן אמר לו, שבחר בו משום ש"נראה מצחיק".
המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית 1917-1914

האסי הצטרף למשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית של 1914 עד 1917 לים ודל כמטראוגולוג. הוא ניהל יומן בכריכת-עור במשך כל המשלחת. האסי היה מקובל על חברי הקבוצה הודות לחוש ההומור שלו ולנגינתו בכל הזדמנות בבנג'ו שלו בעל חמשת המיתרים, יחד עם חיקויי הטרומבון וחמת חלילים של ג'יימס מק אילרוי. פרנק וורסלי אמר עליו, "האסי ניחן בשנינות מזהירה, ומענה הלשון החריף שלו היה מן השמחות היחידות שעוד נותרו לנו. לעיתים קרובות היינו עושים יד אחת לקנטר אותו רק למען העונג שבשמיעת תשובותיו החריפות. מכל התגרות כזאת היה יוצא תמיד בידו על העליונה, ואחת היא כמה מאיתנו התייצבו מולו לנסות לנצח אותו." ב-22 ביוני 1915 ערכו האסי ואנשי הסגל "קונצרט עישון" ומסיבת תחפושות למשך ארבע שעות, שבמהלכן היה האסי מחופש לזמר נודד שחור.
הבנג'ו, במשקל 5.5 ק"ג, הוצא משברי אנדיורנס בידי שקלטון כ"סם מרפא חיוני לנפש", שהצלתו הצדיקה חריגה מן ההוראה המחמירה שקבע, להסתפק ב"קילו אחד לאיש". ב-24 באפריל 1916, כששקלטון יצא עם עוד חמישה אנשים להפליג על סירת ההצלה "ג'יימס קיירד" מאי הפיל לג'ורג'יה הדרומית להזעיק עזרה, היה האסי בין 22 האנשים שנשארו מאחור לחכות לחילוץ והבנג'ו שלו המשיך לשמש אותו לשיפור המוראל. האסי לא הצטיין בנגינה בבאנג'ו, אבל הוא שימש אותו בהרפתקותיו הרבות ובין השאר ניגן בו לפני שבט אוכלי אדם באפריקה.
מלחמת העולם הראשונה

האסי הצטרף תחילה לקבוצה מאנשי הסגל של אוניברסיטת לונדון להכשרה לקצונה, וגויס כצוער בדרגת סגן לייטננט ב-13 בנובמבר 1912. בשנות המלחמה שירת בצרפת וכן השתתף עם שקלטון במבצעים במורמנסק שבצפון רוסיה כחלק ממשלחת דוב הקוטב. בסוף הסכסוך, הגיע האסי לדרגת סרן.
משלחת שקלטון-רווט 1922-1921

לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, הוסמך האסי כרופא וחזר אל שקלטון למשלחת שיצאה בפיקודו לאנטארקטיקה על סיפון ה"קווסט".
לאחר מותו של שקלטון במעגן בג'ורג'יה הדרומית, ביקש פרנק ויילד את האסי ללוות את גופתו לאנגליה, כשוויילד עצמו קיבל את הפיקוד על ה"קווסט". האסי הגיע לדרום אמריקה ושיגר לאנגליה מברק להודיע על מות חוקר הארצות. אלמנתו של שקלטון ענתה, כי שקלטון צריך להיקבר בגריטוויקן שבג'ורג'יה הדרומית, והאסי מילא את הוראותיה כלשונן.
קריירה רפואית בלונדון

לאחר שובו לאנגליה, עסק האסי ברפואה בלונדון עד 1940. הוא התקבל כחבר בקולג' המלכותי למנתחים והיה בעל רישיון לעסוק ברפואה מטעם הקולג' המלכותי לרופאים.
מלחמת העולם השנייה

האסי התגייס לחיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה. הוא שירת באיסלנד כקצין רפואה ראשון בכיר בדרגת מפקד טייסת (מקבילה לרב-סרן) ואחר בבסיס בנסון של חיל האוויר המלכותי בלונדון. למשך תקופת מה לאחר המלחמה נשאר בקשר עם חיל האוויר המלכותי, כמפקד טייסת מתנדב במילואים.
קריירה לאחר המלחמה

האסי חזר לעיסוקו כרופא כללי בהרטפורדשייר, שם נשאר עד 1957. עם פרוש שנת 1946 קיבל תואר אבירות (OBE) על שירותו במלחמהוב-1949 שירת על אוניית הקיטור "שבט מקואולי" כרופא האונייה, בהפלגה מאנגליה לדרום אפריקה ואוסטרליה. הוא פרסם דין וחשבון על המשלחת הטראנס-אנטארקטית, תחת הכותרת "דרומה עם אנדיורנס". בשנת 1957, לאחר שפרש מעבודתו, היה האסי לנשיא המועדון האנטארקטי. כחלק ממעורבותו הגדלה והולכת בתנועת הצופים לאחר פרישתו, העניק לכמה תנועות צופים את מדליית שקלטון-האסי.
מותו

בשנת 1960 פרש האסי לוורת'ינג ונאלץ לקצץ בקריירת ההרצאות שלו עקב בריאותו הירודה. הוא תרם את רשימותיו ואת שקופיות פנס הקסם שלו לראלף גולט, ידידו ומנהיג צופים מקומי, שקיבל עליו את תוכנית הרצאותיו. הבנג'ו שלו, שלקח עמו למשלחות ואחר כך הציב בתצוגה במרפאה שלו, נתרם, עם חתימותיהם של כל חברי ה"אנדיורנס", למוזיאון הימי הלאומי. בשנת 2004 נאמד ערכו ביותר מ-150,000 לירות שטרלינג. האסי מת בלונדון בשנת 1964, בן 72. הוא הותיר אחריו את אשתו, שמתה ב-1980. ילדים לא היו להם ונכסיו עברו לסוכנת הבית שלו, מרגרט מוק, עד מותה היא בשנת 1999.
כתבים שיצאו לאור ועיטורי כבוד

האסי הוציא לאור מספר עבודות במהלך חייו, לרבות עריכת רשומות משתי משלחותיו של שקלטון ומספר מאמרים בשיתוף עם חברי משלחת אחרים.
"דרומה עם אנדיורנס", סיפורו של האסי על המשלחת בשנים 1914–1916
"צפדינה במחוזות הקוטב" בכתב העת הרפואי לנסט.
האסי קיבל מספר עיטורים על עבודתו בשתי מלחמות העולם וכחבר במשלחות של ארנסט שקלטון.
OBE צבאי
מדליית מלחמה בריטית
מדליית מלחמה של צי הסוחר
מדליית ניצחון של הממלכה המאוחרת
מדליית הגנה של הממלכה המאוחרת
מדליית מלחמה 1939–1945 עם עיטור עלי אלון על אזכורים בפקודות היום מ-1 בינואר ו-14 במאי 1945
מדליית הקוטב של כסף עם הפס האנטארקטי 1914–1916
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של האסי ב"קולאנטארקטיקה"
1 2 3 4  ביוגרפיה של לאונרד האסי באתר "קול אנטארקטיקה"
↑  קים היקוקס, "שקלטון, האתגר האנטארקטי", נשיונל ג'יאוגרפיק, עמ' 185
↑  ביוגרפיה של לאונרד האסי באתר קול אנטארקטיקה"
↑  לונדון גאזט, גיליון 34996, 19 בנובמבר 1940
↑  לונדון גאזט, גיליון 37407, 28 בדצמבר 1945
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1029223033  ISNI: 0000 0003 9953 0345  LCCN: no00020588  SNAC: w60t4v2v  SUDOC: 064813274  VIAF: 294229686   WorldCat (עם VIAF): 294229686 
רג'ינלד ג'יימס (משמאל) ולאונרד האסי במעבדה על סיפון "אנדיורנס")
לשכת המס המרכזית

לשכת המס המרכזית הייתה גוף של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, שתפקידו היה לגבות את "המס האחיד" - תשלום דמי חבר בהסתדרות. תשלום זה העניק גם את הזכות לטיפול רפואי בקופת חולים הכללית של ההסתדרות. חלק מכספי המס האחיד (שלמרות שמו, אינו מס) הועבר לקופת החולים הכללית לצורך מימון שירותי בריאות, וחלקו הועבר להסתדרות לצורך מימון פעילותה כארגון עובדים.
עם התשלום החודשי של המס האחיד קיבל החבר בול אותו היה צריך להדביק במקום המתאים ב"פנקס חבר ההסתדרות" (כרוך בכריכה אדומה), בארגונים גדולים הייתה גבייה מרוכזת דרך משכורת העובדים שקיבלו את הבולים עם קבלת המשכורת. החל מאמצע שנות השבעים הודפס הבול כחלק מתלוש המשכורת הניתן לתלישה לשם הדבקתו בפנקס החבר.
עם כניסתו לתוקף של חוק ביטוח בריאות ממלכתי בינואר 1995 נותק הקשר בין קופת חולים הכללית ובין ההסתדרות, ומימון שירותי בריאות נעשה דרך המוסד לביטוח לאומי. ההסתדרות ממשיכה בגביית דמי חבר מחבריה. עם סיום תפקידו נקרא הגוף בשם "לשכת המס המרכזית בע"מ".
"פנקס חבר בהסתדרות" על צורותיו השונות משנת 1949 ואילך
בולי המס האחיד בתוך "פנקס החבר"
לוסיאנו פביאן מונסון

לוסיאנו פביאן מונסון (בספרדית: Luciano Fabián Monzón; נולד ב-13 באפריל 1987 ברוסאריו) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן השמאלי באתלטיקו טוקומאן.
קריירה

מונסון החל לשחק בקבוצת הנוער של בוקה ג'וניורס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה במהלך טורניר הקלאוסורה לשנת 2008 (ב-9 במרץ 2008) והפך לשחקן הרכב במהלך טורניר האפרטורה של אותה שנה. אחרי 21 משחקים בלבד במדי הקבוצה הבוגרת של בוקה ג'וניורס נרכש כרטיס השחקן שלו על ידי ריאל בטיס הספרדית תמורת 9 מיליון אירו. בהופעת הבכורה שלו בבטיס הוא הבקיע שער בהפסד החוץ לברצלונה. ביולי 2009 הסתיים חוזה השאלתו לבטיס והוא חזר לבוקה ג'וניורס. בשנת 2011 שיחק עונה אחת בקבוצת ניס ובשנת 2012 שיחק עונה אחת בקבוצת אולימפיק ליון במהלכה הושאל לקבוצת פלומיננסה. בשנת 2013 עבר לשחק בקבוצת קטניה. ב-2015 הושאל לקבוצת נעוריו בוקה ג'וניורס וזכה עמה באליפות. בינואר 2016 עבר לאוניברסידד דה צ'ילה. ביולי 2019 חתם באתלטיקו טוקומאן.
מונסון צורף לסגל הנבחרת האולימפית של ארגנטינה למשחקים באולימפיאדת בייג'ינג (2008). הוא היה שחקן הרכב קבוע, ושותף בכל משחקי הנבחרת עד הזכייה במדליית הזהב.
לוח אחיאסף

| --- | --- |
 מו"ל:  הוצאת אחיאסף 
 תאריכי הופעה:  1893–1923 (כ־30 שנה) 
 שפה:  עברית 
 
כריכת הלוח לשנת תרנ"ד (1894-1893), "כלי יפה ונחמד גם בפנימיותו וגם בחיצוניותו"
שער פנימי, תרנ"ד
לוח אֲחיאסף היה אלמנך (חיבור היוצא לאור פעם בשנה) בעברית שראה אור בהוצאת אחיאסף בשנים 1893 עד 1904 בוורשה (ופעם נוספת ב-1923). האלמנך איגד בתוכו לוח שנה עברי וכללי ודברי ספרות בעברית, שירים, תמונות, מאמרים, רשימת הספרים החדשים שראו אור בעברית במהלך השנה והספדים ("אזכרת נשמות") וכן "לוחות שימושיים" כגון המרת מידות ומשקלות, רשימות ערים ואוכלוסייתן, חוקי הדואר, הרכבת, הטלגרף והבנק וכיוצא בזה.