stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Can We Pretend

"Can We Pretend" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית-יהודיה, פינק, בשיתוף הלהקה האמריקאית, קאש קאש. השיר נכתב על ידי פינק, ראיין טדר וקאש קאש, והופק על ידי ראיין טדר וקאש קאש.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017–2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017–2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017–2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017–2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 99 |  |
|  אוקראינה | טופ-היט | 59 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 22 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 84 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס קלאב | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 9 |  |
|  ארצות הברית | Pop Digital Songs | 9 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 4 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 14 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 12 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 88 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 48 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 14 |  |
|  סלובניה | SloTop50 | 9 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 6 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 30 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 25 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 33 |  |
|  קרואטיה | טופ ליסטה | 41 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 76 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 34 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס קלאב | 49 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 92 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | גרסה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברחבי העולם | 11 באפריל 2019 | הורדה דיגיטלית | ‏RCA רקורדס | סינגל שיווקי |  |
| רוסיה | 22 באפריל 2019 | להיט ברדיו | ‏RCA רקורדס | רדיו |  |
| אוסטרליה | 17 במאי 2019 | להיט ברדיו | ‏RCA רקורדס | רדיו |  |
| איטליה | 21 ביוני 2019 | להיט ברדיו | ‏RCA רקורדס | רדיו |  |
| בריטניה | 28 ביוני 2019 | להיט ברדיו | ‏RCA רקורדס | רדיו |  |
| ברחבי העולם | 28 ביוני 2019 | הורדה דיגיטלית | ‏RCA רקורדס | רמיקס סיגלה |  |
| ארצות הברית | 22 ביוליי 2019 | להיט ברדיו | ‏RCA רקורדס | רדיו |  |
Can I Be Him

"Can I Be Him" הוא שיר של הזמר-יוצר הבריטי, ג'יימס ארתור, שיצא על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, ב-28 באוקטובר 2016. ב-15 באפריל 2017, השיר הוכרז כי הוא יהיה הסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השני שלו, Back from the Edge‏.
נכון לפברואר 2022, השיר הושמע למעלה מ-460 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של הסינגל יצא בערוץ היוטיוב של ג'יימס ארתור, ב-8 במאי 2017. נכון לפברואר 2022, הווידאו קליפ הלירי נצפה למעלה מ-151.8 מיליון פעמים.
הווידאו קליפ הלירי של הסינגל יצא בערוץ היוטיוב של ג'יימס ארתור, ב-30 בנובמבר 2021. נכון לפברואר 2022, הווידאו קליפ הלירי נצפה למעלה מ-1.7 מיליון פעמים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016–2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016–2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016–2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016–2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 76 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 24 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 69 |  |
|  הפיליפינים | בילבורד הפיליפינים | 88 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 46 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 31 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 99 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 97 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 72 |  |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
| דנמרק (IFPI Danmark) | זהב | 45,000 |
| איטליה (FIMI) | זהב | 25,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה | 600,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמט | חברת תקליטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת | 15 באפריל 2017 | הורדה דיגיטלית | קולומביה |  |
| ארצות הברית | 26 ביוני 2017 | רדיו עכשווי למבוגרים | קולומביה |  |
הערות שוליים

1 2  "James Arthur announces 'Can I Be Him' as his next single". CelebMix (באנגלית בריטית). 2017-04-14. ארכיון מ-2018-04-13. נבדק ב-2018-04-12.
↑  "James Arthur on new music, respect and making bangers". ארכיון מ-2021-02-26. נבדק ב-2022-02-21.
↑  Can I Be Him, 2016-10-28, ארכיון מ-2022-02-07, נבדק ב-2022-02-21
↑  James Arthur - Can I Be Him, ארכיון מ-2022-02-15, נבדק ב-2022-02-21
↑  James Arthur - Can I Be Him (Lyric Video), ארכיון מ-2021-12-15, נבדק ב-2022-02-21
↑  "Hot/Modern/AC Future Releases". All Access. אורכב מ-המקור ב-18 ביוני 2017. נבדק ב-18 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: ae96c1b3-573b-44d9-9c51-57938fbe92c7
DJ Yella

| --- | --- |

 לידה:  11 בדצמבר 1961 (בן 62) קומפטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Antoine Carraby 
 שם במה:  DJ Yella 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1984–1996 (כ־12 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון קומפטון 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, היפ הופ של החוף המערבי, גנגסטא ראפ, היפ הופ פוליטי 
 כלי נגינה:  אלקטרופון 
 חברת תקליטים:  רות'לס רקורדס 
 www.djyella.com
 פרופיל ב-IMDb
 
DJ Yella הוא כינויו של אנטואן קראבי (נולד ב-11 בדצמבר 1967 בקומפטון, לוס אנג'לס) הוא ראפר ודיג'יי בעבר של להקת ה-World Class Wreckin' Cru ויותר מאוחר של להקת הראפ המצליחה N.W.A. הוא שאל את שמו ממועדון ה"טום טום" - מר. יאלוו.
קריירה מוזיקלית

קראבי ידע לנגן בתופים והיה מושפע מתקליטנים כמו DJ גרנדמאסטר פלאש.
ב-1983 חבר קראבי לאנדרה יאנג, המכונה ד"ר דרה ויחד עם לונזו, בעל מועדון ריקודים ברובע קומפטון וקלי-אנ-טל, הקימו השלושה את להקת ה-World Class Wreckin' Cru שניגנה אולד סקול ראפ ומוזיקת טכנו.
בשנת 1986 הלהקה התפרקה בשל בעיות כלכליות.
קריירה מוזיקלית > הקריירה ב-N.W.A

ד"ר דרה, Eazy-E ואייס קיוב שהגיע מלהקה קטנה בשם C.I.A וצורף בשל כישרונו לכתיבת שירים, החליטו להקים להקה ומאוחר יותר צירפו גם את קראבי שיעבוד על מנגינה לשיר של קיוב הנקרא "Boyz-n-The Hood". הלהקה, שטרם בחרה שם, צירפה אליה גם את הראפר The D.O.C. שהתפרסם כחבר בלהקת הראפ הקטנה והמצליחה מטקסס, The Fila Fresh Crew. לבסוף הוחלט לקרוא ללהקה N.W.A וב-1987 הם הוציאו אלבום בשם N.W.A. and the Posse שלא הצליח. יותר מאוחר צורף ללהקה MC Ren.
ב-1988–1989 הלהקה הצליחה מאוד עם האלבומים Straight Outta Compton, שנחשב לאחד מאלבומי הראפ הטובים ביותר של כל הזמנים, ו-Eazy-Duz-It של Eazy-E.
קראבי לא היה דמות בולטת בלהקה והוזכר בשירים רק כאחד שמתחיל קצבים שונים של מוזיקה. באוגוסט 1991 התפרקה הלהקה בשל בעיות כלכליות.
ב-1995 מת Eazy-E מאיידס וקראבי היה היחיד מחברי הלהקה שהגיע ללווייתו. ב-1996 הוציא קראבי את אלבומו הראשון כזמר יחיד, One Mo Nigga To Go, שהוקדש ל-Eazy-E. מאז נפסקה לחלוטין הקריירה המוזיקלית שלו
הימים שאחרי הלהקה

ב-1992, בזמן שמרבית חברי להקתו לשעבר פתחו בקריירות ראפ מצליחות, נהיה קראבי במאי סרטים פורנוגרפיים.
DJ Sammy

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1969 (בן 54) פלמה דה מיורקה, ספרד
 שם במה:  DJ Sammy 
 מוקד פעילות:  ספרד 
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 עיסוק:  DJ, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  האוס, יורודאנס
 שפה מועדפת:  ספרדית 
 dj-sammy.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סמואל בוריה (נולד ב-19 באוקטובר 1969 בפלמה דה מיורקה), המוכר בשם הבמה די.ג'יי סמי (DJ Sammy), הוא DJ ומפיק מוזיקלי ספרדי.
ביוגרפיה

בוריה החלה את הקריירה המוזיקלית שלו במהלך שנת 1984, בהיות בן 15 בלבד, כאשר החל לתקלט במועדונים שונים בפלמה דה מיורקה, בהם "Alexandra's"‏, "Banana's"‏, ו-"Zorba's". במהלך תקופה זו בוריה עברה הכשרה כטכנאי קול. באותה תקופה הוא גם עבד כתקליטן בתחנת הרדיו "Cadena Top". בשנת 1991 פגש את הרקדנית מארי ז'וזה והשניים החלו בהמשך לעבוד יחד במועדון "Zorba's Club" שבפלמה דה מיורקה. בשנת 1992, בוריה הפך לתקליטן הבית של המועדון "Joy Palace Club".
בנובמבר 1995 בוריה הוציא לשווקים את סינגל הבכורה שלו "Life Is Just a Game" בשיתוף עם מארי ז'וזה, אשר ביצעה את קטעי השירה. הסינגל הפך ללהיט והגיע בשיא למקום העשירי במצעד הספרדי. בהמשך הוא הוציא לשווקים גם את הלהיטים "You're My Angel" ו-"Prince of Love" אשר זכו לפופולריות רבה במיוחד במצעד הגרמני. ביוני 1998 בוריה הוציא לשווקים את אלבום הבכורה שלו "Life Is Just a Game". בוריה הקים בהמשך את חברת התקליטים "Super M Records".
בשנת 2002 הוציאו לשווקים את האלבום "Heaven" אשר הכיל מספר סינגלים שזכו להצלחה בינלאומית רבה במיוחד, בהם "Sunlight", גרסת כיסוי לשירו של בריאן אדמס "Heaven" בשיתוף עם הזמרת ההולנדית דו וגרסת כיסוי לשירו של דון הנלי(אנ'), "The Boys of Summer".
בשנת 2004 בוריה הוציא לשווקים את האלבום "The Rise" שהכיל בין היתר את הלהיטים "Rise Again" (שהופיע בהמשך בפסקול של הסרט "It's All Gone Pete Tong"), וכיסוי לשירה של אנני לנוקס "Why".
בשנת 2007 בוריה הוציא לשווקים את הסינגל "Tired of Being Sorry" בשיתוף פעולה עם אנריקה איגלסיאס.
מאז 2006 בוריה הוציא לשווקים מספר סינגלים בסגנון טראנס פרוגרסיב בשיתוף עם גבריאל וורד, תחת שם הבמה "פרקר והנסון" (Parker & Hanson).
בוריה היה נשוי בעבר לזמרת Loona. מנישואים אלו יש לו בת (נולדה ב-10 בפברואר 2005).
דיסקוגרפיה > סינגלים

| --- | --- |
 תחת שם הבמה DJ Sammy 1995: Life Is Just a Game (בשיתוף עם Carisma)  1996: You’re My Angel (בשיתוף עם Carisma)  1997: Prince of Love (בשיתוף עם Carisma)  1997: Golden Child (בשיתוף עם Carisma)  1998: Magic Moment (בשיתוף עם Carisma)  1999: In 2 Eternity (בשיתוף עם Carisma)  2001: Heaven (בשיתוף עם Yanou & Do)  2002: Sunlight  2002: The Boys of Summer  2004: Rise Again (בשיתוף עם Loona)  2005: Why  2005: L’bby Haba  2007: Everybody Hurts  2009: Feel the Love  2011: Animal (בשיתוף עם Jean-Baptiste & Nyah)  2012: Look for Love  2013: Shut Up And Kiss Me (בשיתוף The Jackie Boys):  תחת שם הבמה Parker & Hanson 2006: Let Me Be  2007: It's Not Too Late  2008: Aim High Shoot Low  2010: Alquimia  2011: Arabesque
דיסקוגרפיה > אלבומים

1998: Life Is Just a Game (בשיתוף עם Carisma)
1998: DJ Sammy at Work
2002: Heaven
2004: The Rise
2005: Lbby Haba
Cheers (Drink to That)

Cheers (Drink to That) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה, מאלבום האולפן החמישי שלה, Loud. השיר יצא כסינגל שביעי ואחרון מהאלבום. השיר זכה להצלחה ונכנס למקום ה-7 במצעד הפזמונים של ארצות הברית בילבורד הוט 100. השיר נכתב על ידי אנשים רבים; אנדרו הארר, ג'רמאין ג'קסון, סטייסי בראט'ה, לאורה פרגוליצי, קורי ג'יבסון, כריס איברי, לורן כריסטי, גרהאם אדוארדס, אבריל לאבין וסקוט ספוק.
וידאו קליפ

בזמן סיבוב ההופעות העולמי "Loud Tour" בברבדוס, ב-5 באוגוסט 2011, ריהאנה הודיעה שחלק מהקליפ כבר צולם. ריהאנה אישרה בטוויטר שהקליפ יצא ב-24 אוגוסט 2011, כשהיא ענתה לציוץ של מעריץ. מאוחר יותר, נודע כי הקליפ יצא ביום הבא ב-25 באוגוסט. הקליפ יצא ב-26 באוגוסט 2011 ופורסם בערוץ ה-VEVO של ריהאנה וב-iTunes. הקליפ בוים על ידי אוון רוג'רס וסיארה פרדו. בקליפ מופיעים מספר אמנים כמו סי-לו גרין, ג'יי זי, קניה וסט ואבריל לאבין; שקטע משירה "I'm With You" מ-2002 מופיע בתחילת השיר. הקליפ גרף נכון ל-3 בדצמבר 2016, מעל 130 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 6 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 16 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 7 |  |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 62 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 15 |  |
|  צרפת | SNEP | 64 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 46 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 6 |  |
Berlin (אלבום של לו ריד)

Berlin (בעברית: ברלין) הוא אלבום הסולו השלישי של לו ריד. האלבום, שראה אור ביולי 1973, ניצב במקום ה-344 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון מ-2003. אותו מגזין כינה את האלבום עם צאתו "אסון" והמבקר ניבא שזהו סוף הקריירה של ריד כאמן יוצר.
רקע ההפקה

שנה לפני "ברלין" ראה אור תקליטו המצליח ביותר של ריד, Transformer, שהפיק לו דייוויד בואי ב-1972. ההצלחה המסחרית הגדולה איפשרה לחברת התקליטים תקליטי RCA, לתת לו חופש אמנותי. אנשי חברת התקליטים ציפו לעוד תקליט גלאם רוק שיניב להיטים שנונים כגון Perfect Day ו-Walk on the wild side. במקום זאת יצר ריד תקליט אפל, דיכאוני וכבד. האלבום הוקלט באולפני מורגן בצפון-מערב לונדון והושלם באולפני רקורד פלנט בניו יורק, כששיאו - "שיר עצוב" שחותם את האלבום - הציג את לו ריד ולהקת הרוק שאיתו עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית של לונדון, 130 נגנים שכללו גם מקהלה וגם קבוצת נגני חליליות בניצוחו של אלן מקמילן. 
מבקר המוזיקה הישראלי עומרי חג'ג' מתאר את "ברלין" כתיאור של העיר "ספוגת האלימות, הסמים, והאהבה, המתקיימת לצד השנאה והמוות, עיר ואלבום בהם שולטים הבלבול, השנאה העצמית ואמיתות החיים האכזריות". הביקורות ברוב עיתוני המוזיקה ב-1973 היו קשות מאוד וב"רולינג סטון" אף נכתב שמדובר ב"אסון" וב"סוף הקריירה של לו ריד כאמן יוצר".
תכנים

התקליט הוא אלבום קונספט טראגי המגולל את סיפורו של זוג אומלל הנקלע למערבולת של הסתבכויות ואסונות עקב התמכרות לסמים, בהם זנות, דיכאון וסכיזופרניה, אלימות במשפחה, נטילת הילדים על ידי שירותי הרווחה והתאבדות. השירים מגוללים את סיפור עלייתם ונפילתם מנקודות המבט של שני בני הזוג והולכים והופכים קודרים יותר במהלך התקליט.
סגנון מוזיקלי

"ברלין" מציין סגנון שונה בעבודתו של לו ריד. הצליל שלו "מלא" ועשיר בתזמור הכולל כלי נשיפה וסוללת נגנים משובחת בהם בוב אזרין, שגם עיבד, מייקל ברקר, רנדי ברקר, ג'ק ברוס, סטיב ווינוד ועוד. ריד עצמו שר וליווה את עצמו בגיטרה אקוסטית.
ריד כלל בתקליט עיבודים חדשים לשירים שכבר הופיעו בתקליטיו קודם לכן. כך, למשל, שיר הנושא, "ברלין", הוא עיבוד מחדש לפסנתר לשיר שכבר הופיע באלבום הבכורה של ריד. "Caroline Says II" הוא שכתוב של "Stephanie Says" של וולווט אנדרגראונד. גם השיר "Men of Good Fortune" נוגן בהופעות של וולווט אנדרגראונד החל מ-1966.
תגובות

התקליט זכה לתגובות ביקורתיות פושרות עד קטלניות. מבקריו יצאו נגד אווירתו המדכאת ותכניו הקשים לעיתים להאזנה (כגון בכי קורע לב של הילדים הנקרעים מעל אמם על ידי רשויות הרווחה בשיר "The Kids"). עם זאת הגיע למקום ה-7 במצעד האלבומים הבריטי (הישגו הטוב ביותר של ריד עד Magic and Loss ב-1992). בארצות הברית היו מכירות האלבום דלות יחסית והוא הצליח אך בקושי להיכנס לרשימת 100 האלבומים הנמכרים ביותר באותה שנה (מקום 98). ריד שילב רבים משירי האלבום בהופעותיו ובהקלטות מחודשות בתקליטיו הבאים וכך הפך רבים מהם (בעיקר "Berlin", "Lady Day", "Caroline Says I", "How Do You Think It Feels") לשירים מושמעים. בעשור הראשון של המאה ה-21 זכה התקליט להכרה ביקורתית, מסחרית וציבורית כאחת מיצירותיו המשובחות והמוכרות של ריד. בשנת 2007 תיעד במאי הקולנוע ג'וליאן שנאבל סדרת הופעות חיות בברוקלין, בהם הופיע ריד עם שירי התקליט ויצר את הסרט Berlin: Live at St. Ann's Warehouse‏. בראיון מ-2010 נשאל ריד על "החיים המחודשים" להם זכה האלבום בקרב הקהל ולא היה מופתע, כיוון שלדבריו תמיד אהב והעריך את התקליט וידע שיומו יגיע.
הופעה חיה

ריד והמפיק בוב אזרין תכננו לעבד את האלבום למופע בימתי, עם יציאתו הראשונית, אך גנזו את התוכניות בשל ביקורות מעורבות ומכירות נמוכות שלו. בשנת 2007 ריד הגשים את התוכנית המקורית והעלה סיבוב הופעות של שירי אלבום עם להקה בת 30 נגנים, ו-12 זמרות, בשיתוף עם הזמרת אנוהני. הבמאי ג'וליאן שנאבל צילם את הקונצרט והוציא אותו בשנת 2008 כברלין: Live at the St. Ann's Warehouse, שזכה לביקורות חיוביות. האלבום הושק מחדש בפורמט דיגיטלי להנצחת האירוע.
רשימת השירים

כל השירים מאת לו ריד.
Berlin 3:23
Lady Day 3:40
Men of Good Fortune 4:37
Caroline Says I 3:57
How Do You Think It Feels 3:42
Oh, Jim 5:13
4:10 Caroline Says II
7:55 The Kids
5:51 The Bed
6:55 Sad Song
נגנים

לו ריד - גיטרה אקוסטית, קולות
בוב אזרין - פסנתר, מלוטרון, עיבודים והפקה מוזיקלית
סטיב וינווד - אורגן חשמלי והרמוניום
מייקל ברקר - סקסופון טנור
רנדי ברקר - חצוצרה
ג'ק ברוס - גיטרה בס, למעט ב-"Lady Day" ו-"The Kids"
איינסלי דאנבר - תופים, למעט ב-"Lady Day" ו-"The Kids"
בי ג'יי וילסון - תופים ב-"Lady Day" ו-"The Kids"
סטיב האנטר - גיטרה חשמלית
טוני לוין - גיטרה בס, ב-"The Kids"
אלן מקמילן - פסנתר ב-"Berlin" עיבוד וניצוח על התזמורת הפילהרמונית המלכותית
בלו ויבר - פסנתר ב-"Men of Good Fortune"
ג'ין מרטינק - גיטרה אקוסטית, סינטיסייזר ועיבוד קולות ב-"The Bed", גיטרה בס ב-"Lady Day"
ג'ון פירסון - טרומבון בס
דיק וגנר - קולות רקע וגיטרה חשמלית
מקהלת קולות: סטיב היידן, אליזבת מארש, לו ריד, דיק וגנר
הערות שוליים

↑  רשימת 500 האלבומים
↑  סטיבן דייוויס, ביקורת על "ברלין", רולינג סטון, 20 בדצמבר 1973
↑  עומרי חג'ג', ‏אני ברלינאי, באתר ‏מאקו‏, 10 בדצמבר 2008
↑  Lou Reed Berlin: Live At St Ann's Warehouse Review, ‏ BBC
↑   "Berlin", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  The SPIN Interview: Lou Reed, 1 בנובמבר 2010
↑  ניו יורק טיימס, בן סיסאריו, משורר בניו יורק, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2006
↑  אבנר שביט, עכבר העיר תל אביב, לו ריד חוזר ל"ברלין", באתר הארץ, 26 בנובמבר 2008
↑  בן שלו, לו ריד חוזר לברלין, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: c6190069-644f-3b41-92aa-1e771e451036
DIR (טיפול)

DIR (ראשי תיבות של Developmental Individual differences Relationship - based) מכונה גם שיטת גרינספן, או Floor time, הוא מודל אינטגרטיבי להערכה וטיפול בילדים בעלי צרכים מיוחדים בכלל וילדים על הספקטרום האוטיסטי בפרט. המודל פותח על ידי פרופ' סטנלי גרינספן וד"ר שרינה וידר על בסיס תצפיות רבות שנערכו על אינטראקציה של תינוקות בעלי התפתחות תקינה והוריהם אשר שימשו בסיס להבנת התפתחות ותפקוד תקינים.
הנחות היסוד של המודל

ילדים מתפתחים (בכל תחומי התפקוד), מתוך התנסויות באינטראקציה עם הוריהם או עם המטפלים המשמעותיים עבורם - זהו מרכיב מערכת היחסים (Relationship). המודל רואה בקשר ובאינטראקציה את המנוע המרכזי להתפתחות תינוקות וילדים. ההורים לפיכך, הם המטפלים העיקריים והאינטראקציה עמם היא במוקד ההתערבות הטיפולית.
כל תחומי ההתפתחות (המוטורי, התחושתי, הרגשי, השפתי, החברתי וכו') מתפתחים במקביל, קשורים ומשפיעים זה על זה. ההתבוננות על תפקוד הילד לפיכך חייבת להיות כוללנית - זהו מרכיב ה- Developmental. פרופ' גרינספן וד"ר וידר תארו רצף התפתחותי המורכב משלבים אשר מושתתים האחד על בסיס הקודם אך ממשיכים להתפתח גם במקביל (השלבים הם: ויסות עצמי, קשב ועניין בעולם, אינטימיות ויצירת קשרים, הדדיות ותקשורת דו- כיוונית, תקשורת מורכבת ופתרון בעיות, רעיונות רגשים, חשיבה רגשית וחיבור בין רעיונות, חשיבה רב סיבתית, חשיבה השוואתית ומדורגת ולבסוף - חשיבה רפלקטיבית ותחושת עצמי מבוססת).
ההבנה של תפקוד תינוקות וילדים מושתתת על התפיסה כי הבסיס הנוירו-ביולוגי הקונסטיטוציוני שעמו מגיע התינוק לעולם ישפיע על הדרך בה הוא יקלוט, יעבד, יחווה את העולם סביבו ויפעל בו. זהו מרכיב ה -Individual Differences. הבנת הדרך שבה כל ילד קולט ומעבד את העולם ופועל בתוכו מהווה את הבסיס להבנת עוצמותיו וחולשותיו שעל בסיסה תיבנה לכל ילד וילד תוכנית טיפול ייחודית התפורה בדיוק לצרכיו ולצורכי משפחתו.
תוכנית טיפולית לפי המודל תכלול שעות טיפוליות של רכיב הליבה של המודל - ה- Floor time, את רכיב העבודה המובנית חלקית בה יינתן מענה לצרכים טיפוליים בתחומי התפקוד השונים (בטיפולי השפה והתקשורת, הריפוי בעיסוק, הפיזיותרפיה וכו') ואת רכיב העבודה הסנסו-מוטורית (מפורטים מטה).
תוכנית כוללנית תכלול גם עבודה עם ההורים, התערבות רפואית, עבודה על התאמת אמצעי תקשורת תומכת וחליפית במידת הצורך עבור ילדים הזקוקים לכך, התערבות חינוכית במסגרת בה נמצא הילד, עבודה טיפולית עם בני גילו - למעשה, החזקת המערך הטיפולי של הילד והמשפחה על מרכיביו השונים.
מרכיב ה-Floor time הוא מרכיב הליבה של המודל ומטרתו המרכזית היא להביא את הילד לתוך קשר מהנה ומתמשך עם ההורה/המבוגר המשמעותי באמצעות התחברות אל מוקדי העניין וההנעה הרגשית של הילד ותוך הבאה בחשבון של צרכיו הייחודיים. מתוך המותאמות של ההורה אל השלב בו הילד נמצא ואל צרכיו התחושתיים-רגשיים, צפויים להתפתח שלבי ההתפתחות הבאים (שתוארו מעלה בקצרה).
מרכיב העבודה המובנית חלקית הוא זה אשר בו מתקיימת עבודה טיפולית על מטרות טיפוליות שונות המותאמות לצרכיו של הילד והמשפחה. הטיפולים הפארה רפואיים על סוגיהם, העבודה החברתית ומטרות שונות עליהם מושם דגש - נכנסים לתוך מרכיב העבודה המובנית חלקית.
מרכיב העבודה הסנסו-מוטורית הוא זה אשר בא לתת מענה לצרכים החושיים-מוטוריים של הילד על מנת להביאו לתפקוד מיטבי ובו תתקיים בו זמנית התאמה מרבית של הסביבה לצרכיו של הילד והן עבודה ממוקדת עם הילד על מנת להביאו לתפקוד אופטימלי בסביבתו.
תוכנית טיפול כוללנית תודרך ותנוהל על ידי איש מקצוע טיפולי אשר הוכשר לכך בתהליך ההכשרה הרשמי.
בישראל מיושם מודל ה-DIR במספר מסגרות חינוכיות ברחבי הארץ אשר מודרכות על ידי מטפלים מוסמכים לטיפול והדרכה במודל.
ראו גם

תאוריית ההתפתחות הקוגניטיבית של פיאז'ה
לקריאה נוספת

סטנלי גרינשפן ושרינה ויידר (1995), "ילדים עם צרכים מיוחדים", הוצאת קוראים
הערות שוליים

↑  What is the DIR / Floortime Model?
Can't Take That Away (Mariah's Theme)

Can't Take That Away (Mariah's Theme) (בעברית: לא יכול לקחת את זה (הנושא של מריה)) הוא סינגל של הזמרת מריה קארי מתוך אלבומה Rainbow. השיר יצא כסינגל השלישי מהאלבום ב-6 ביוני 2000.
השיר הגיע למקום השביעי במצעד השירים שבפלנדריה.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי קארי עצמה ודיאן וורן והופק על ידי קארי עצמה וצוות המפיקים ג'ימי ג'אם וטרי לואיס. הסינגל שוחרר כאיי-סייד של השיר "Crybaby" בלבד למען מדינות בודדות מה שמנע את ההצלחה שלו בעולם בין היתר.
מבחינה מוזיקלית השיר הוא בלדת פופ ו-R&B אשר משלבת נגינה של כינור, פסנתר ואורגן. מבחינה לירית השיר מדבר על מימוש עצמי והגשמת חלומות מבלי שמשהו יעצור בעדנו.
ביקורת והצלחה

השיר זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים בשל המילים לשיר וגם בשל השירה של קארי. מבחינה מסחרית השיר לא זכה להצלחה בגלל הפורמט בו הוא השתחרר ובגלל סיבות אחרות. אחד מהם היה ככל הנראה בגלל הסכסוך של קארי עם חברת התקליטים שלה שגרמה להם להמעיט בניסיון לקדם את השיר.
הוא הגיע בשיאו למקום ה-40 בולוניה, למקום ה-45 באיטליה ולמקום 65 בהולנד. בארצות הברית השיר לא הצליח להיכנס למצעד הרשמי של המדינה בשל החוק ששירים שמשתחררים כבי-סייד לא יכולים להיכנס למצעד, אך השיר הגיע למקום ה-6 במצעד שירי הדאנס קלאב של המדינה.
וידאו קליפ

לשיר יצאו שני קליפים. בשני הקליפים מראים 5 סיפורים אמיתיים של אנשים אשר מספרים על הכאב והתעללות הרגשית שחוו ואיך השיר עזר להם להתגבר על כך. בנוסף השיר מלווה גם בסיפורים של ספורטאים אשר הגשימו את חלמיותיהם כנגד כל הסיכויים. לקליפ זה יצאו 2 גרסאות כאשר בגרסה אחת מריה מביטה מבעד חלון גדול על קשת בענן ואילו בגרסה השנייה רואים אותה יוצאת אל עבר מרפסת ומשקיפה ממנה אל העיר.
על מנת לקדם את השיר הופיעה איתו קארי בתוכנית The Today Show ובתוכנית The View ובהמשך גם בסיבוב ההופעות "Charmbracelet World Tours".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2000)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2000)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2000)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2000)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 45 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס קלאב | 6 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 65 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 40 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 7 |  |
DKW Schnellaster

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  DKW
 שנות ייצור:  1949–1962
 הרכבה:  גרמניה גרמניה  ספרד ספרד  פינלנד פינלנד  ארגנטינה ארגנטינה
 מודל אחריו:  מרצדס-בנץ N1300
 סיווג:  ואן
 מרכב:  2 דלתות
 מפרט טכני
 מנוע:  2 צילינדרים, מנוע שתי פעימות, 700 סמ"ק, המפיק 20כ"ס, (אשר נלקח מדגם  DKW F8), משנת 1952 שודרג המנוע ל-22 כ"ס, משנת 1955 מנוע 3 צילינדרים, 900 סמ"ק, המפיק 24 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 קשר:  DKW F8
 
DKW Schnellaster היא מכונית מסחרית קטנה (בתצורת ואן ובתצורת טנדר) אשר יוצרה על ידי חברת DKW הגרמנית בין השנים 1949–1962. 
ה-DKW Schnellaster יוצר ברישיון, בארגנטינה בין השנים 1960–1969. בספרד יוצר משנת 1954 ובפינלנד משנת 1956. מנוע ה-700 סמ"ק נלקח מדגם DKW F8,.
דגם DKW Schnellaster
גרסאות DKW Schnellaster

2 דלתות ואן
2 דלתות טנדר
תמונות

דה.קה.וו DKW Schnellaster
דה.קה.וו DKW Schnellaster, גרסת טנדר, שנת 1955
דה.קה.וו DKW Schnellaster
דה.קה.וו DKW Schnellaster
דה.קה.וו DKW Schnellaster
ראו גם

F1 DKW
F4 DKW
F7 DKW
DKW מונזה
F89 DKW
F11 DKW / DKW F12
DKW ג'וניור
F102 DKW
אאודי
הערות שוליים

↑  דגמי "DKW Schnellaster" dkw-schnellaster.de
↑  דגמי "DKW Schnellaster" שנת 1949 - אם כל המיניוואנים המודרניים thetruthaboutcars.com/2010/03/the-mother-of-all-modern-minivans-1949-dkw-schnellaster
All I Ever Wanted (אלבום)

All I Ever Wanted (בעברית: כל אשר רציתי) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קלי קלרקסון. האלבום יצא בגרמניה ובאוסטרליה ב-6 במרץ 2009. ב-9 במרץ, הוא יצא בבריטניה ובניו זילנד. ב-10 במרץ, הוא יצא במקסיקו, קנדה וארצות הברית. ב-13 במרץ הוא יצא באיטליה.
זהו אלבומה השני שמגיע למקום ראשון במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית אחרי אלבומה השני, Breakaway.
רקע והצלחה

האלבום הפך במהרה לתקליט זהב באוסטרליה, בקנדה ובארצות הברית. הוא מכר עד כה כמיליון עותקים. שמו המקורי של האלבום היה אמור להיות "Masquerade" (בעברית: נשף מסכות), אך הוא שונה בעקבות הרגשתה של קלרקסון שיש יותר מדי אלבומים עם שמות דומים (Circus של הזמרת בריטני ספירס ו-Funhouse, של הזמרת פינק).