stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליז בוכשטבר
ביוגרפיה > 1977

בתחרויות השחייה של המכביה העשירית שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1977 זכתה בוכשטבר במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם ענת פרקש, לילך אריאל ואיריס קרפ בשיא ישראלי חדש של 4:49.36 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:13.44 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב קבעה שיא ישראלי חדש של 2:33.25 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר אותה שנה זכתה בוכשטבר ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.96 דקות, לפני נטע יוסף מהפועל בית ברל (1:16.04 דקות) וגליה אלפר מהפועל רמות השבים (1:18.99 דקות), במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:33.04 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם חברותיה לקבוצה, טובה אברמוב, שוש עזרתי ואיריס קרפ הן קבעו שיא ישראלי חדש לקבוצות של 4:51.59 דקות. כשחיינית ראשונה היא קבעה במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש של 1:11.54 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:42.53 דקות, אחרי טובה אברמוב (2:36.98 דקות) וענת פרקש (2:41.44 דקות).
ביוגרפיה > 1978

באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי 1978 זכתה בוכשטבר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:34.30 דקות, לפני נטע יוסף (2:39.23 דקות) ורינת גורן מהפועל כפר יהושע (2:41.71 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה לנוער שנערכה בווינגייט באוגוסט היא קבעה שיא ישראלי חדש לבוגרות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.50 דקות.
ביוגרפיה > 1979

בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-11 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב במאי 1979, בהשתתפות טובי הספורטאים בעולם כהכנה לאולימפיאדה, קבעה בוכשטבר במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם ענת פרקש, נטע יוסף ויעל נתנאל שיא ישראלי חדש של 4:49.04 דקות.
בתחרות "שמונה האומות" שנערכה בבלגיה ביולי אותה שנה סיימה בוכשטבר במקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:13.67 דקות
באליפות ישראל בשחייה לנוער שנערכה באוגוסט אותה שנה שיפרה בוכשטבר במשחה ל-200 מטר גב את שיאה הישראלי והעמידה אותו על 2:32.44 דקות. שיא זה נישבר לאחר שנה על ידי בירקאן (2:30.13 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף אוגוסט זכתה בוכשטבר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 1:11.16 דקות, שיפור לשיאה 1:11.50 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:33.41 דקות, לפני רינת גורן מהפועל קישון (2:39.79 דקות) וורד ליברמן ממכבי תל אביב (2:40.33 דקות). בהמשך, היא שיפרה את שיאה הישראלי במשחה ל-100 מטר גב והעמידה אותו על 1:10.79 דקות במסגרת משחה שליחות 4x100 מטר מעורב. שיאה זה נישבר על ידי ליאור בירקאן (1:10.40 דקות).
ביוגרפיה > 1980

באליפות ישראל בשחייה שנערכה ב-1980 זכתה בוכשטבר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:36.50 דקות, לפני ורד ליברמן (2:39.10 דקות) ויונת לב מהפועל נהריה (2:39.56 דקות).
הערות שוליים

↑  יעקב פתאל, בנות המין החלש נתנו את הטון באליפות השחיה, דבר, 21 בספטמבר 1975
↑  יעקב פתאל, שלושה שיאים נוספים בסיום אליפות השחייה, דבר, 23 בספטמבר 1975
↑  4 שיאי בוגרים נקבעו בסיום אליפות השחייה, דבר, 12 באוקטובר 1976
↑  יעקב פתאל, שני שיאים, תוצאה השווה לשיא ו-2 שיאי נוער, דבר, 10 באוקטובר 1976
↑  יעקב פתאל, ששה שיאים חדשים בשחייה הוצבו בפתיחת אליפות ישראל בוינגייט, דבר, 25 בספטמבר 1977
↑  נטע יוסף שיפרה השיא ב-100 פרפר בזמן של 1:09.39 ד', דבר, 26 בספטמבר 1977
↑  שלושה שיאים בסיום אליפות ישראל בשחיה בוינגייט, דבר, 28 בספטמבר 1977
↑  יעקב פתאל, שלוש מדליות זהב ואחת כסף לגניאל באליפות השחייה, דבר, 30 ביולי 1978
↑  שלושה שיאי בוגרים וששה שיאי נוער באליפות השחייה לגילאי 13 -18 בוינגייט, דבר, 13 באוגוסט 1978
↑  יעקב פתאל, 12 שיאים לאומיים חדשים נקבעו באליפות השחיה, דבר, 26 באוגוסט 1979
↑  אלופי השחייה ל-1979, מעריב, 24 באוגוסט 1979
↑  אלכס פרלסמן, שמיר "שרף" את הבריכה, מעריב, 28 באוגוסט 1980
↑  יעקב דץ, שמיר ירד מגבול 53 השניות במשחה 100 חתירה - 52.69, דבר, 28 באוגוסט 1980
למבורגיני מיורה קונספט

| --- | --- |

למבורגיני מיורה קונספט
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  למבורגיני
 שנות ייצור:  2006 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  איטליה איטליה
 אורך:  4,590 מ"מ
 רוחב:  1,490 מ"מ
 גובה:  1,200 מ"מ
 משקל:  1,490 ק"ג
 מפרט טכני
 מנוע:  12V צילינדרים, 6,500 סמ"ק המפיק 640 כ"ס ב-8,000 סל"ד (מנוע מרכזי אורכי)
 מעצב:  Walter de Silva
למבורגיני מיורה קונספט (באיטלקית: Lamborghini Miura concept) היא מכונית קונספט, 4 מושבים, בתצורת מכונית ספורט. דגם אב טיפוס יוצר על ידי חברת המכוניות למבורגיני האיטלקית בשנת 2006.
יוצרה יחידה אחת בלבד.
תמונות

למבורגיני מיורה קונספט
למבורגיני מיורה קונספט
למבורגיני מיורה קונספט
ראו גם

למבורגיני מיורה
הערות שוליים

↑  למבורגיני מיורה קונספט
↑  מוזיאון לומברגיניLamborghini Museum Website".
↑  למבורגיני מיורה קונספט autoblog
↑  למבורגיני מיורה קונספט Reprising Beauty: Lamborghini Miura design concept marks original’s 40th anniversary, autoweek.com, 4 gennaio 2006
מהומות ליל וייט

מהומות ליל וייט (באנגלית: White Night Riots) היו מהומות מחאה של הקהילה ההומוסקסואלית בסן פרנסיסקו. המהומות פרצו לאחר גזר דין מקל שנגזר על דן וייט, לשעבר חבר מועצת העירייה, אחרי שהורשע בהריגה כפולה של ראש העירייה, ג'ורג' מוסקונה וחבר מועצת העירייה, הארווי מילק, שהיה ההומוסקסואל הגלוי הראשון שנבחר למשרה זו בעיר.
ב-21 במאי 1979, עם היוודע גזר דינו המקל של וייט, התקבצו רבים ברובע הקסטרו, שרוב תושביו היו הומוסקסואלים ושבו נבחר מילק למשרתו, והחלו לצעוד לעבר בית העירייה של סן פרנסיסקו. ההפגנה הספונטנית הלכה והתרחבה ככל שהתקרבו המפגינים לבית העירייה, וכאשר הגיעו הצועדים לבית העירייה, עקרו כמה מהם את דלתות הבניין, פרצו לתוכו והציתו אותו.
כמה מאות שוטרים הגיעו למקום אך לא התערבו בנעשה, גם כאשר חלק מהמפגינים החלו לפגוע במכוניותיהם של השוטרים ולהציתן. הרקע לעוינות הרבה לשוטרים נבע לא רק מיחסם הרע להומוסקסואלים לאורך השנים, אלא גם מן העובדה שווייט היה שוטר לשעבר ואף זכה לגיבוי לא רשמי משוטרים בעיר.
אחרי שבאו על סיפוקם עזבו חלק מהמפגינים את המקום. השוטרים נכנסו לפעולה וסילקו את המתפרעים מתוך בית העירייה והמפגינים נסוגו לרחוב מרקט, שבו כבר התפרעו מפגינים, חלקם כאלו שלא היו קשורים לקהילה ההומוסקסואלית. מאוחר יותר, לפי חלק מהדיווחים, הגיעו שוטרים שהתפרעו בנקמה על ההתרחשויות בבית העירייה, באזור רחוב קסטרו.
ראו גם

מהומות סטונוול
אגודת מאטאשין
הערות שוליים

↑  נקרא לעיתים בעברית מהומות הלילה הלבן, שהוא תרגום בטעות של שם המשפחה White לצבע לבן במקום תעתיק שלו לוייט.
לינגאם

לינגאם בואראנסי
מנחת פרחים מונחת על צלם של לינגאם, בואראנסי
לינגאם (במקור בסנסקריט, "סימן") הוא סמל לפולחן האל שיווה ההינדי. השימוש בסמל זה במסורת ההודית הוא מסורת עתיקה, שאת ראשיתה ניתן למצוא כבר בתרבויות המוקדמות של עמק האינדוס.
אטימולוגיה

משמעות השם "שיווה" היא "מבשר טובות", או "בר מזל". הצירוף "שיווה לינגה" משמעו, אם כך, "סימלו (או סימנו) של האל הגדול של היקום, שהוא כולו מבשר טובות". שיווה משמעו גם אותו אחד שבו נמה הבריאה כולה לאחר התפרקותה. משמעות המושג לינגה זהה – המקום שבו עצמים נבראים יתפרקו במהלך התפוררות היקום הנברא. על פי תפיסת ההינדואיזם, אותו אל הוא הבורא, המקיים והמפרק את היקום, ולפיכך שיווה לינגה הוא סמל לאל עצמו.
למונח लिङ्गं liṅgaṃ בסנסקריט, המתועתק כ"לינגה", משמעויות רבות, באופן כללי – סימן, סמל או מאפיין. בסנסקריט נגזרו מהמשמעות הכללית כמה וכמה שימושים שונים; בכלל זה:
דמותו של האל;
סימפטום או סימן למחלה;
כתם או נקודה;
הוכחה, אמצעי להוכחה;
השפעתו של תוצר, הנובע מסיבה ראשונית;
ועוד. במונח לינגאם נעשה לעיתים שימוש כמונח נרדף ל"שיווה לינגם", כמזבח או איקונה המייצג את שיווה.
לינגאם כסמלו של שיווה

פולחן שיווה נעשה בעיקר סביב דמות של לינגאם, שהיא בדרך כלל עמוד גלילי קצר שחלקו העליון מעוגל, בדרך כלל על בסיס עגול. הפולחן סביב דמות כזו הוא עתיק מאוד, ושרידים שלו נמצאו עוד בתרבות האראפה (Harappa), בצפון מזרח פקיסטן של היום, לפני 6,000 שנה. פולחן הלינגאם שולב בהינדואיזם לפני כ-2,000 שנה. הלינגאם הוא הסמל העתיק ביותר של שיווה; הוא עשוי מאבן, בדרך כלל, שפוסלה במיוחד או אף בצורה טבעית, אך ישנם גם לינגאם העשויים ממתכת, אבני חן, קריסטל, עץ, אדמה, ואף מקרח, חול, אורז, אוכל מבושל, חרס, גללי פרה, חמאה, מחרוזות רודרקשה, אפר, עץ אלגום, יבלית, זר פרחים, או דבשה (מולסה). מסתבר, שצורתו המדויקת של הלינגאם אינה הכרחית, והדגש הוא על היותו מייצג כוח שמימי.
כאמור, הלינגאם הוא סמל לשיווה, שנועד להיקש ממנו אל האל שיווה. פרשנים מערביים מפרשים את הלינגאם כסמל פאלי, ומייצג את איבר המין הזכרי. לא מעט חוקרים חולקים על פרשנות זו.
ליל שמורים אותו אל חצה

תחילת המערבית 'ליל שמורים', מתוך מחזור כתב יד מהמאה ה-13. לכותרות נוספו עיטורים.
תחילת המערבית "ליל שמורים" מתוך מחזור לפסח בנוסח אשכנז בהוצאת רוו"ה (רדלהיים, 1832), עמ' ט, עם הביכור "אזכרה שנות עולמים" שהוסיף רבי מאיר ש"ץ, משולבים בתוך תפילת הקבע. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 24
לֵיל שִׁמּוּרִים אוֹתוֹ אֵל חָצָה הוא פיוט מערבית לערבית של היום הראשון של פסח (ליל הסדר) שמקורו בתקופה הקלאסית של הפיוט (המאה השישית עד המאה השמינית) אך לא ידוע מי מחברו. מערבית זאת נתקבלה בכל קהילות אשכנז ופולין, צרפת, איטליה, רומניא ואלג'יר, וגם בנוסחי פרובנס וקטלוניא.
זולת חלופי

בנוסח אשכנז (וכן בנוסח פרובאנס וקטלוניא), חסר ה"זולת" (הפיוט לפני "מי כמכה באלים ה'") המקורי של הפיוט, הממשיך את הסימן והאקרוסטיכון מלפניו, ובמקומו מופיע "זולת" חילופי שמפסיק את סדר הא"ב. הפיוט החילופי הוא ארוך יותר, ויש בו סדר א"ב עצמאי. נושאו הוא השוואה בין גאולת מצרים לגאולה העתידה, ויש לו רפרינים מתחלפים: "בימי חג פסח" ו"כימי חג פסח". הנוסח המקורי נשמר בקטעי גניזה ובנוסחי רומא ורומניא.
הזולת החלופי שבמחזורי אשכנז:

פֶּסַח אָכְלוּ פְּחוּזִים. וְנִפְלָאוֹת חוֹזִים. בִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח בָּנוּ לִשְׁמוֹר לְדוֹרוֹת. פְּנֵה לָנוּ לְהוֹרוֹת. כִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח גָּזַר עִנּוּי אֱמוּנִים. אַרְבַּע מֵאוֹת נִמְנִים. בִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח דָּת שְׁבוּעִים יְמַלֵּא. וְיוֹם נָקָם יְגַלֶּה. כִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח הָרַג בְּכוֹרֵי חָם. וּבֶן בְּכוֹרִי רִחָם. בִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח ווּעַד לִשְׁפּוֹט מַרְשִׁיעִים. וּלְהַעֲלוֹת לְצִיּוֹן מוֹשִׁיעִים. כִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח זֶמֶר בְּנוֹף נִתַּן. לִגְאוֹל בְּנֵי אֵיתָן. בִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח חֶרֶב עַל רִשְׁעֵי הֲדוֹם. בְּיַד צַח וְאָדוֹם. כִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח טְבִיחַת נִינֵי כוּשׁ. לְהוֹצִיא עַמּוֹ בִּרְכוּשׁ. בִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח יְדִידוּת קַן שְׁדוּדָה. כַּנֵּס אוֹם נְדוּדָה. כִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח כָּרַת לְשָׂמוּ מִסִּים. וְהוֹצִיא עַמּוֹ בְּנִסִּים. בִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח לוֹחֲצֵינוּ יִלְחַץ. וְיִרְפָּאֵנוּ מִמַּחַץ. כִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח מִלֵּא הֲמוֹן הָרֵיקָה. וְהִסִּיעַ גֶּפֶן שֹוֹרֵקָה. בִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח נְגִינוֹת צַר יַשְׁפִּיל. וְגִיל עַמּוֹ יַכְפִּיל. כִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח סִגֵּר זֵדִים לַדֶּבֶר. וְרִפָּא עַמּוֹ מִשֶּׁבֶר. בִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח עֲבוּר כָּל צוֹרֵר שָׁמוּר. וְנָקָם עַמּוֹ כָּאָמוּר. כִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח פִּחַד בָּתֵּי מִצְרִים. וּבָן בְּעִנּוּי נוֹצְרִים. בִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח צְפִירַת צָר לַעֲלוּקָה. כַּנֵּס אוֹם חֲקוּקָה. כִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח קָשַׁר לְצַר אָבְדָה. וְגָאַל יְדִידִים מֵעֲבוֹדָה. בִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח רָמִים זֵדִים תְּהָרֵס. וְרַעֲיָתְךָ תְּאָרֵשֹ. כִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח שָׁת בְּכָל בַּיִת יְלֵיל. בְּצֵאתוֹ בַּחֲצוֹת לֵיל. בִּימֵי חַג פֶּסַח:

פֶּסַח תִּכַּן וְהוּחַק לְאוֹת. לְהַרְאֵנוּ בּוֹ נִפְלָאוֹת. כִּימֵי חַג פֶּסַח:
פֶּסַח תְּהִלָּה לְשֵׁם שׁוֹכֵן שְׁחָקִים.

תָּקְפּוֹ יַבִּיעוּ קְרוֹבִים וּרְחוֹקִים.

תּוֹקֶף כְּבוֹדוֹ בַּיָּם מְחוֹקְקִים.

שִׁיר וְתִשְׁבָּחוֹת מְשׁוֹרְרִים וּמְשַׂחֲקִים.
ביכור

בנוסח אשכנז המערבי, נוסף קודם חתימת השכיבנו ביכור מאת רבי מאיר בן יצחק ש"ץ "אזכרה שנות עולמים" העוסק בהקרבת קרבן פסח. בשאר הנוסחאות ביכור זה לא מופיע.
נוסח התוספת:

(ליל שמורים לשומר ישראל)
אֶזְכְּרָה שְׁנוֹת עוֹלָמִים יָמִים מִקֶּֽדֶם

בַּנְּעָלִים יָפְיָפִית בַּת נָדִיב הַקֹּֽדֵם

גְּבוּל גָּבֽוֹהַּ תְּחוּם צָעִיר רֹדֵם

דֻּגְמַת מְלָכִים בֵּית אֱ-לֹהִים אֶדַּדֵּם

הֵרָאוֹת בָּעֲזָרָה בְּקָרְבָּן פָּנִים לְקַדֵּם

וּבִדְמֵי פְסָחַי מִזְבֵּֽחַ הַקֹּֽדֶשׁ לְאַדֵּם
זֶֽבַח הַמְיֻחָד לַשֵּׁם בֹּֽקֶר וָעֶֽרֶב

חֹק הֲלִיכָתוֹ כָּל־הַשָּׁנָה קָרֵב

טָעוּן הַקְדָּמָה עֶרֶב פְּסָחִים לְהִתְקָרֵב

יְרוּשָׁלַֽיִם הַבְּנוּיָה צֶֽדֶק יָלִין בָּהּ בְּקֶֽרֶב

כְּאֵין אַחֲרֶֽיהָ הַתֵּר, וְהַמִּקְדָּשׁ חָרֵב

לַעֲבוֹד בַּפֶּה נִכְסַֽפְתִּי לְרֵֽיחַ עָרֵב
מִדְבָּר נָוָה מְשׂוֹשׂ כָּל הָאָֽרֶץ וְעִלּוּסֶֽיהָ

נִשְׁחַט בָּהּ הַפֶּֽסַח בְּשִׁלּוּשׁ אוֹכְלוֹסֶֽיהָ

סוֹדֶֽרֶת עֲנָיַת הַלֵּל לְוִיָּה בְּקִלּוּסֶֽיהָ

פִּרְחֵי אַהֲרֹן עוֹמְדִים בְּשׁוּרוֹת פִּלוּסֶֽיהָ

צִדֵּי הַיְסוֹד זְרוֹק דְּמֵי מְקֻלָּסֶֽיהָ

קַטֵּר אֵמוּרִים עַל מִזְבַּח מִלּוּסֶֽיהָ
רֵעִים לִמְנוּיָו בַּלַּֽיְלָה נֶאֱכָל צָלִיל

שִׁשִּׁים מִצְוֹת טָעוּן וְרִבּֽוּעַ חַכְלִיל

תּוֹף וְחָלִיל יִשְׂאוּ יְהוּדָה וְגָלִיל

מֵקִים דְּבַר עַבְדּוֹ וַעֲצָתוֹ בַּעֲלִיל

אוֹמֵר לִירוּשָׁלַֽיִם תּוּשָׁב וְחָרְבוֹתֶֽיהָ אַתְלִיל

בְּרִבְיוֹן יֹֽפִי צִיּוֹן חֵיק תַּכְלִיל

חֵלָהּ וְאַרְמְנוֹתֶֽיהָ בְּסֻכַּת שָׁלוֹם תַּטְלִיל

אָז תַּחְפֹּץ זִבְחֵי צֶֽדֶק עוֹלָה וְכָלִיל
אזכורים

הפיוט מצוטט בכמה מקומות בראשונים, כגון בספר המנהיג הלכות פסח 'אית מאן דאמ' דר' לא הוה אכיל במעלי פיסח' משום דר' בכור הוה. וטעם לדבר משום שהקב"ה 'הרג בכורי חם ובן בכורו ריחם'.'  המשפט 'הרג בכורי חם ובן בכורו ריחם' הוא ציטוט ישיר מהזולת החילופית הנאמרת באשכנז.
ביצועיים מוזיקליים

יעקב קוסביצקי, הקטע האחרון "ליל שמורים שמעו לאם אהבים".
טריאו לורנד, הקטע הראשון "ליל שמורים אותו א"ל חצה".
הקטע "פסח אכלו פחוזים" הולחן על ידי שמואל נאומבורג במאה הי"ט (לדבריו על פי ניגון מסורתי, אבל הלחנתו מסולסלת מאוד וקשה להאמין שהיא משמרת הרבה מהניגון המסורתי), אבל כנראה מעולם לא הוקלט, ונמצא ב-S. Naoumbourg, Chants liturgiques des grandes fêtes, 2ème Partie (1847), p. 126.
הערות שוליים

↑  מלבד הזולת, הנוסח מופיע בהתאם לנדפס במחזורי אשכנז. הזולת על פי מחזור 'קמחא דאבישונא' (עמ' 153. ושם נתבלבל העניין, ומופיע ה"זולת" האשכנזי אחרי הזולת המקורי. במחזור משנת רפ"ו מופיעים שני הפיוטים, ויש הערה לומר אחד מהם.)
↑  הפיוט לא מופיע במחזור ויטרי הנדפס, ושם מופיע "ליל שמורים אור עולמו" ללילה הראשון, ו"ליל שמורים אור ישראל" לליל שני. אולם, במחזור ויטרי כ"י רג'יו, "ליל שמורים אותו אל חצה" מופיע כמעריב לליל ראשון, ואחר כך באים שני המעריבים האחרים, ראו יונה פרנקל, מחזור פסח, ירושלים תשנ"ג, עמ' כב בהקדמה.
↑  הוא מופיע במחזור רמ"ו ומחזור קמחא דאבישונא. במחזור מנטובה שי"ז ובמחזור שד"ל הוא לא מופיע.
↑  מחזור רומניא, ויניציאה רפ"ג, דף קט ע"ב. היום, הוא נאמר בפועל בקהילה קדושה יאנינה, אבל לפני ברכו ולא בתוך הברכות.
↑  יונה פרנקל, מחזור פסח, ירושלים תשנ"ג, עמ' כב בהקדמה. במנהג אלג'יר המאוחר פסקו מלומר פיוטים בתפילה בכלל.
↑  עידן פרץ, סידור קטלוניא (ירושלים, ה'תשע"ט), עמ' שצב.
↑  במחזור רומניא, ויניציאה רפ"ג, לא מופיע הזולת המקורי, אלא הפיוט האשכזי כ"יש מוסיפים", אך במחזור רומניא תכ"ה, הנוסח המקורי כן מופיע (והנוסח האשכנזי לא מופיע כלל). הנוסח המקורי מופיע על פי כתבי יד אצל: יונה פרנקל, מחזור פסח: לפי מנהגי בני אשכנז לכל ענפיהם, ירושלים תשנ"ג, עמ' 13.
↑  הוא מופיע גם בחלק מכתבי יד ודפוסי מנהג אשכנז המזרחי, אבל בפועל לא נאמר מאז שרבי אייזיק טירנא קבע שלא לאמרו.
↑  שורה זו מופיעה (לפעמים בסוגריים) במחזורים המודפסים כעין מעבר בין עיקר המעריב לבין פיוט זה. מקורה אינו ברור.
↑  עמוד תסה
| חג הפסח |
| --- | --- | --- |
| ערב פסח | קמחא דפסחא • אפיית מצות • שבת הגדול • הגעלת כלים • בדיקת חמץ • ביטול חמץ • ביעור חמץ • מכירת חמץ • תענית בכורות • ערב פסח שחל בשבת |  |
| סיפור יציאת מצרים | שעבוד מצרים • עשר מכות מצרים • יציאת מצרים • קריעת ים סוף • שירת הים |  |
| ליל הסדר | הלכות ליל הסדר • קערת ליל הסדר • חרוסת • כרפס • מצה • מרור • זרוע • ארבע כוסות • כוס של אליהו • הסבה • אפיקומן |  |
| סדר ההגדה | סימני הסדר • הא לחמא עניא • מא כ'בר • מה נשתנה • עבדים היינו • ארבעה בנים • והיא שעמדה • דצ"ך עד"ש באח"ב • דיינו • אמונים ערכו שבח • קריאת ההלל (התחלה) • שפוך חמתך • הלל (המשך) • הלל הגדול • ברכת השיר • חסל סידור פסח • לשנה הבאה בירושלים • ובכן ויהי בחצי הלילה • ובכן ואמרתם זבח פסח • אדיר במלוכה • אדיר הוא • אחד מי יודע • חד גדיא |  |
| מצוות החג | איסור חמץ • קורבן פסח • סיפור יציאת מצרים • אכילת מצה • אכילת מרור • ארבע כוסות • מנחת העומר |  |
| מהלך החג | ערב פסח • ליל הסדר • חול המועד פסח • שביעי של פסח • פסח שני |  |
| מנהגים | סעודת אסתר • סהרנה • אמירת שירת הים • סעודת משיח • מימונה |  |
| תפילות ופיוטים | קריאת ההלל • אבוא בחיל להתיצבה • תפילת טל • ליל שמורים אותו אל חצה |  |
| חמץ ומצה | מצה עשירה • מצה שמורה • שרויה • קטניות בפסח • חמץ נוקשה • חמץ שעבר עליו הפסח |  |
| שונות | מסכת פסחים • לא בד"ו פסח • מטבח פסח • רומפלנאכט |  |
חגי ישראל ומועדיו • שלוש רגלים
לירון ויגדור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 באוקטובר 1988 (בת 35) 
 מדינה:  ישראל
 עיסוק:  שחקנית, זמרת, רקדנית, כוריאוגרפית
 Liron Wigdor @ The Agency
 פרופיל ב-IMDb
 
לירון ויגדור (נולדה ב-24 באוקטובר 1988) היא שחקנית, זמרת, רקדנית וכוריאוגרפית ישראלית.
ביוגרפיה

לירון ויגדור גדלה בהרצליה, למדה בתיכון היובל במגמת מחול וסיימה בהצטיינות.
בחטיבת הביניים והתיכון למדה בלט קלאסי באופן מקצועי אצל לאה מנור, ואת אהבתה למשחק ולשירה גילתה בלהקת "על הבמה", הלהקה הייצוגית של הרצליה.
לאחר שהשתחררה מהצבא טסה לניו יורק ולמדה בסטודיו "Steps On Broadway".
כשחזרה לארץ התחילה את לימודי המשחק בבית הספר לאומניות הבמה בית צבי.
במהלך לימודיה השתתפה בהפקות "האביב מתעורר" ובתפקיד ונדלה, "עלובי החיים" בתפקיד קוזט.
קריירה > תיאטרון

בשנת 2012, עם סיום לימודיה, החלה לשחק בהצגה "הפרדס" בתיאטרון בית ליסין, בבימויו של אבישי מילשטיין. בנוסף שיחקה בהצגה "והילד הזה הוא אני" של התיאטרון הארצי לילדים ונוער, בבימויו של גלעד קמחי. כמו כן היא גילמה את נורית בהצגה "פרח נתתי לנורית" של תיאטרון הקיבוץ ותיאטרון גושן, בבימויו של נועם שמואל.
בשנת 2013, במסגרת פסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים, שיחקה באופרטה לילדים "יש דרקון בירקון", בבימויה של נועה לב ובניהולה המוזיקלי של שוש רייזמן.
בשנת 2014 החלה לשחק בתיאטרון הבימה, והשתתפה בהצגה "גבירתי הנאווה" בבימויו של משה קפטן. כמו כן גילמה את התפקיד הראשי במופע המחול "החלום הוא צייר גדול", יחד עם להקת המחול של נעה דר. היא שיחקה בהצגה "אוויטה" בשנת 2015, בבימויו של משה קפטן. בנוסף שיחקה גם בהצגה "ילד פלא" של ברלינר הפקות, בבימויו של עודד פז ובניהולו המוזיקלי של קובי אשרת.
בשנת 2016 שיחקה בהצגה "הלילה הקצר ביותר בשנה" בתיאטרון הסימטה, בבימויו של אבישי בן גל, וזכתה עמה בפרס קיפוד הזהב להצגת השנה.
בשנת 2017 החלה לשחק בתיאטרון הקאמרי, וגילמה את מגי ווינסלו במחזמר "שורת המקהלה", בבימויו של צדי צרפתי ובניהולו המוזיקלי של אמיר לקנר.
בשנת 2018 שיחקה בתיאטרון הספרייה במופע המוזיקלי "שבתות וחגים" בבימויו של אבישי בן גל, ובערב מחווה ליוסי בנאי "מרוב אהבה" בבימויו של עידו רוזנברג.
בשנת 2019 שיחקה בהצגה "פלפלים" של תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, בבימויו של גיל צרנוביץ ובניהולו המוזיקלי של נדב רובינשטיין.
בשנת 2020 השתתפה במחזמר "החיים הם קברט", בבימויו של עוז מורג.
בשנת 2021 השתתפה במחזמר "סאלח שבתי" בבימויו של צדי צרפתי, באחד התפקידים הראשיים - בת שבע הופשטטר.
בשנת 2022 שיחקה במחזמר "הלהקה" המבוסס על סרטו של אבי נשר בתפקיד יפצ'וק.
בשנת 2023 שיחקה במחזמר "מרי לו" בתפקיד אלה.
קריירה > טלוויזיה וקולנוע

לאורך השנים השתתפה בפרסומות לחברת "קינדר" העולמית, ובנוסף ל"טבעול", "סמינר הקיבוצים" ו"אלטמן".
בשנת 2016 שיחקה ב"אלואטה", סרט גמר מוזיקלי של הבמאי שי יצהר באוניברסיטת תל אביב, בתפקיד אלואטה.
בשנת 2021 החלה לשחק בסדרה "השוטרים" ב"קשת 12", שיצרו יובל יפת ורותם שמיר. היא מגלמת את הדס, אשתו של קובי אדרי, אותו מגלם מאור שוויצר.
בשנת 2023 שיחקה תפקיד בסדרה "קורדרוי".
חיים אישיים

לירון היא בתם של סרג׳יו ואודליה, ואחותו של ליעם.
בשנת 2017 נישאה לשחקן, המדבב והמוזיקאי יהונתן מגון.
הערות שוליים

1 2  ורד פוליאק, ‏"זה מוזר שקשה לי להיפרד מהבטן, לשים אותה בקופסה ולהגיד לה שלום?", באתר ‏מאקו‏, 1 במרץ 2021
↑  ביקורת: "עלובי החיים" - מחזמר מרגש ומדהים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 8 במאי 2012
↑  נורית אסיאג, עכבר העיר, פסטיבל חיפה להצגות ילדים: בילוי משפחתי איכותי, באתר הארץ, 19 במרץ 2013
↑  אורין ויינברג, ביקורת הצגה - "שורת המקהלה": שואו מהנה אבל לא מרגש, באתר ynet, 2 במאי 2018
↑  לוסי אהריש, ‏"בלהקה שלי זה הגיע למכות" | אלימות, הטרדות מיניות והשפלות: הסודות של "הלהקה" נחשפים, באתר ‏מאקו‏, 12 במאי 2022
למבורגיני קונטאש LPI 800-4

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  למבורגיני
 שנות ייצור:  2021 - הווה
 יחידות שיוצרו:  הייצור הוגבל ל-112 יחידות
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  למבורגיני קונטאש
 חברת אם:  אאודי תחת קבוצת פולקסווגן
 סיווג:  מכוניות ספורט
 מרכב:  קופה בעלת שתי דלתות
 אורך:  4,870 מ"מ
 רוחב:  2,099 מ"מ
 גובה:  1,139 מ"מ
 משקל:  1,595 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,700 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין V12 בנפח 6.5 ליטר המספק 780 כ"ס למנוע חשמלי המספק 34 כ"ס
 הילוכים:  תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים
 מהירות מרבית:  355 קמ"ש
 קשר:  למבורגיני סיאן FKP 37, למבורגיני קונטאש, למבורגיני אוונטאדור
 מעצב:  Mitja Borkert
למבורגיני קונטאש LPI 800-4 היא מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי למבורגיני בייצור מוגבל (112 יחידות) משנת 2021. היא נחשפה ב-14 באוגוסט 2021. היא משתמשת בשם הישן של למבורגיני קונטאש וכוללת אלמנטי עיצוב רבים שלה. היא גם מסמלת את סוף השימוש במנועי בעירה פנימיים והנעה היברידית שאינה היברידית פלאג-אין.
יומיים לאחר החשיפה (16 באוגוסט) הודיעה למבורגיני רשמית כי כל ה-112 יחידות כבר נמכרו.
עיצוב

העיצוב החיצוני מעוצב בעיצוב רטרו עם אלמנטים מהקונטאש הישנה, הפגוש הקדמי בעיצוב דומה לקונטאש, פנסיים מרובעים ושמשה קדמית בצורת משושה כמו של הקונטאש, כונסי האוויר בצד עם דלתות הנפתחות כלפי מעלה הופכים את המכונית לכמעט הקונטאש הישנה אך יותר מודרנית. העיצוב הפנימי יותר מעוצב בסגנון של הלמבורגיני אוונטאדור והלמבורגיני סיאן.
מפרט טכני

היא כוללת מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 6.5 ליטר אטמוספירי (ללא מגדש טורבו) המספק 780 כ"ס עם מנוע חשמלי המספק 34 כ"ס, יחד שני המנועים מספקים 814 כ"ס. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 2.8 שניות ומ-0 ל-200 קמ"ש 8.6 שניות ומהירות מרבית של 355 קמ"ש.
במדיה

הקונטאש LPI 800-4 מופיעה באספלט 9 כמכונית שאפשר לשחק בה.
הערות שוליים

↑  Guess who's back: all hail the new Lamborghini Countach LPI 800-4, Top Gear, ‏2021-08-13 (באנגלית)
1 2  למבורגיני קונטאש LPI 800-4 החדשה נחשפת רשמית, באתר קארטיוב, ‏14 באוגוסט 2021
↑  2022 Lamborghini Countach LPI 800-4 First Look: A Retro Remastering of a Disco Classic, MotorTrend, ‏2021-08-13 (באנגלית)
↑  Official: the Lamborghini Countach LPI 800-4 has sold out, Top Gear, ‏2021-08-16 (באנגלית)
↑  Lamborghini Countach LPI 800-4 revealed, basically a retro Sian, Autoblog (באנגלית)
↑  Lamborghini Countach LPI 800-4 Goes Back To The Future As A Sian-Based 21st Century Supercar, Carscoops, ‏2021-08-13 (באנגלית)
↑  New Lamborghini Countach LPI 800-4 is retro hyper-hybrid, Autocar (באנגלית)
↑  New Lamborghini Countach Makes Video Game Debut In Asphalt 9, Motor1.com (באנגלית)
לואיס אנדרוס

| --- | --- |

 לידה:  26 בספטמבר 1896 אשפילד, אוסטרליה 
 נרצח:  26 בספטמבר 1937 (בגיל 41) נצרת, פלשתינה (א"י) 
 מקום קבורה:  בית הקברות הפרוטסטנטי בהר ציון 
 השקפה דתית:  אנגליקניזם 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 
הלווייתו של לואיס אנדרוס, 1937
קברו בהר ציון
לואיס אנדרוס (באנגלית: Lewis Yelland Andrews;‏ 26 בספטמבר 1896 – 26 בספטמבר 1937) היה מושל מחוז הגליל בתקופת המנדט הבריטי, אוהד הציונות, שנרצח על ידי לוחמים ערבים בשנת 1937 בעת המרד הערבי הגדול.