stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ייז'י טרנקה
ביוגרפיה

טרנקה נולד וגדל בפלזן שבמערב בוהמיה. ב-1929 התחיל ללמוד בבית הספר לאמניות שימושיות (כיום נקרא "האקדמיה לאמנות, ארכיטקטורה ועיצוב בפראג") ובשנת 1936 סיים את התמחותו.
לאחר סיום התמחות נשכר טרנקה לעבודה בבית ההוצאה לאור "מלנטריץ'" וספר ראשון באיורו הודפס בשנת 1937. מאז אייר טרנקה ספרים רבים והודפסו בסך הכל כ-130 ספרים באיורו, רובם ספרי ילדים. ידועים במיוחד איוריו למעשיות האחים גרים ולסיפורי עם צ'כים.
במקביל, לאחר סיום לימודיו הקים טרנקה תיאטרון בובות ב-1936 אך זה פורק עם תחילת מלחמת העולם השנייה.
בתום המלחמה החל טרנקה ליצור סרטי הנפשה קצרים וב-1947 התרחב עיסוקו גם לסרטים ארוכים עת יצר את הסרט "Špalíček".
בסך הכל יצר טרנקה שישה עשר סרטים קצרים ושישה ארוכים. האחרון שבהם עיבוד למחזהו של שיקספיר "חלום ליל קיץ" אותו אייר בעבר.
פילמוגרפיה נבחרת

Zvírátka to petrovstí (סרט קצר, 1946)
Špalíček (‏ (1947)
Cisaruv Slavik (‏1949)
Bajaja (‏ 1950)
Staré Ceske povesti (‏1953)
Vojak Dobrý Svejk ("החייל האמיץ שוויק",‏ 1955)
Sen noci svatojanske‏ ("חלום ליל קיץ",‏ 1959)
Ruka ‏(היד, סרט קצר 1965)
קברו של טרנקה
בניין האקדמיה לאמנות, ארכיטקטורה ועיצוב בפראג. במרכז פסל בדמות המלחין הצ'כי אנטונין דבוז'אק
יחסי סוריה–קטר

| יחסי סוריה–קטר |
| --- | --- |
סוריה: קטר (מדינה)


סוריה: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
187,437: 11,586
אוכלוסייה
24,908,268: 3,065,289
תמ"ג (במיליוני דולרים)
8,980: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
361: 76,916
משטר
רפובליקה נשיאותית: מונרכיה אבסולוטית

היחסים בין הרפובליקה הערבית הסורית לקטר נקשרו בהיסטוריה על ידי היותם חלק מהיחסים בין הלבנט לחצי האי ערב. באשר להיסטוריה האחרונה, היחסים בין שתי המדינות התפתחו ברציפות ובקצב מואץ בכל הרמות, החשובה ביותר מהם הוא במישור הכלכלי, כמו יחסים החלו לפני 2003 נשלט על ידי כמה הסכמים בין שתי המדינות, ואחרי הביקור של נשיא סוריה, בשאר אל-אסד בדוחא ב-2003 השיגו שינוי משמעותי שאר - יחסי הביא יותר יותר מ -13 הסכמים שנחתמו כללו היבטים של הפעילות הכוללת של שתי המדינות והמגזרים הציבוריים והפרטיים השונים, ושיתופי פעולה מעורבים, תיירות, שירות ואחרים.
מדינת קטר תמכה בעמדות של סוריה  בנוגע לתמיכה עבור מיליציות לבנוניות התומכות במשטר בשאר אל-אסד. סוריה תמכה בקטר בסכסוכי הטריטוריה והשטחים נגד בחריין. יש קהילה סורית בקטר ומספר החברים בה הוא כ-20 אלף איש. הסורים בקטר עוסקים במגוון תחומים, רובם מהנדסים ורופאים. לפני מלחמת האזרחים קטר תרמה לסוריה תרומה כספית כאשר עזרה להקים את חברת האשראי הלאומית ותרמה לה 20 מיליון דולר אמריקאי. כמו כן, קטר תרמה לסוריה בתחום הנדל"ן כאשר הקימה לחופיה פרויקטי בנייה רבים.
התמיכה הקטרית במורדים במלחמת האזרחים בסוריה

הניו יורק טיימס דווח כי קטר מימנה את המהפכה הסורית בראשיתה עם לפחות ממיליארד דולרים, ולאחר מכן מימנה אותה שוב, אבל הפעם עם יותר מ-3 מיליארד דולרים, במהלך השנתיים הראשונות של מלחמת האזרחים. מספר כלי תקשורת קטריים דיווחו כי קטר תומכת במורדים בסוריה ומטרתה להפיל את משטר אסד, וזה מה שגרם להם לספק לפליטים הסורים סיוע ועזרה על ידי הזרמת 50,000 דולר לחשבונות הפליטים והעריקים מהמשטר, כמו גם משפחותיהם.
המכון הבינלאומי לחקר השלום בסטוקהולם טען כי קטר היא האשמה במלחמה בסוריה, משום שהיא סיפקה יותר נשק למורדים מכל מדינה אחרת. הדיווח של אותו מכון הצביע על כך שקטר שולחת יותר מ-70 כלי נשק שונים ומגוונים למורדים בסוריה, באמצעות טיסות מטען שעוברות תחילה מטורקיה לפני שהן מגיעות לאזורים ולמחוזות שבשליטת המורדים בסוריה, ואותו דו"ח, הצביע על משלוחי נשק. התנגדות קטר הוכפלה באופן דרמטי בין אפריל 2012 למרץ 2013.
ה-BBC חשף כי קטר מפעילה בסיס אימונים למורדים הסורים בשטחה בשיתוף פעולה עם צבא ארצות הברית, שפיקח על ההכשרה שעליה סיימו יותר מ-1,200 לוחמים מדי שנה.
קטר ספגה ביקורת על חימוש המורדים בסוריה פעמים רבות, בעיקר ממדינות מסוימות (כולל ארצות ערב) הרואות באופוזיציה בסוריה "קבוצות מורדים" שמטרתן לערער את הלגיטימיות של ממשלת בשאר אסד. הביקורת השפיעה על קטר לא רק מבחינת חימוש, אלא גם מבחינת מימון והכשרה. הצבא, המכונה צבא הכיבוש, מתח ביקורת על קטר על התערבותה במלחמת האזרחים ותמיכתה במפלגה אחת על חשבון צד אחר.
יוני נמרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 במרץ 1951 (בן 73) ירושלים 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  עברית, צרפתית 
 
יוני (יהונתן חיים) נָמֵרִי (נולד ב-1 במרץ 1951) הוא זמר ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בשם יהונתן חיים נמרי בקיבוץ אשדות יעקב מאוחד, בנם של דוד נמרי, ממייסדי קיבוץ אשדות יעקב וסגן מפקד הפלמ"ח, ודבורה, ד"ר לבלשנות אנגלית. שירת כזמר בצוות הווי פיקוד הדרכה. בשנת 1972 השתתף בתוכנית "שמח בלב" של צוות ההווי, וביצע כסולן את השיר "כל מה שרציתי", שהפך ללהיט. עם שחרורו מצה"ל הקליט את השיר "שושנת פלאים" של שאול טשרניחובסקי בלחנו של צביקה פיק, שנועד לערב שירי משוררים של גלי צה"ל אך לא התקבל. שיר נוסף שלו באותה תקופה היה "החבר הכי טוב בעולם שלי" של מירית שם אור וצביקה פיק. שני השירים זכו להצלחה במצעדי הפזמונים. באותה תקופה הוא היה נשוי לזמן קצר לזמרת רותי נבון, ששירתה עמו בצוות הווי פיקוד ההדרכה.
ב-1974 הקליט לתוכנית טלוויזיה משירי חיים נחמן ביאליק את "הכניסיני תחת כנפך" (בלחנה של נורית הירש).
באמצע שנות ה-70 היגר מישראל ופתח בקריירה מוזיקלית בעיקר בצרפת וכן בגרמניה.
בסוף שנת 1980 הוציא את האלבום "אחד מול אחד", בו בלט שיר הנושא אותו הלחין (מילים: תרצה גרנות, עיבוד: ננסי ברנדס) האלבום בו ניגנו ננסי ברדנס בקלידים, גרי אקשטיין בגיטרה חשמלית, מאיר ישראל בתופים, ופטר ורטהיימר בכלי נשיפה, לא זכה להצלחה.
בשנת 1981 איבד את אשתו ובנו בתאונה. גם הוא עצמו נפצע קשה באותה תאונה, ובעקבות זאת שב לישראל.
בספטמבר 1985 יצא לאקרנים סרטו של יהודה ברקן "קומפוט נעליים", בו נמרי שיחק 
ושר את שירו "שושנת פלאים".
בשנת 1989 הוציא נמרי את אלבומו השני "שקט מעולם אחר", שבו הוא הלחין בעצמו את מרבית השירים. בין שירי האלבום בלטו "אחזי בי", "גלים קטנים", ו"כוכבים נופלים" (בשניהם מילים: נעמי ויינגרטן), "דרך הנשר" (מילים: אהוד מנור, בו ניגן אריק קלפטון בגיטרה) וביצוע מחודש ללהיט הסולו הראשון שלו "שושנת פלאים". דייב סטיוארט, חצי מצמד היורית'מיקס, עיבד את שירי האלבום.
מאז שנות ה-90 הוא עוסק ברפואה אלטרנטיבית ומתמחה בשיקום חוט השדרה. בתחילת שנות ה-90 נישא לאסנת גולדברג, ולהם בן ובת. כעבור זמן התגרש.
בשנת 2003 הוציא סינגל ובו ביצוע מחודש של שירו "שושנת פלאים", בעיבודו של אבי סינגולדה. בשנת 2011 הוציא את הסינגל "חוט שזור" ובו סיפור חייו.
במרץ 2014 חידש את השיר "התחלה חדשה", שהלחין למילים של יונתן שם-אור, ועיבוד של חיים רומנו.
אחיו היה הצייר שאול נמרי.
דיסקוגרפיה

שושנת פלאים, החבר הכי טוב בעולם שלי - תקליטון (1973)
אחד מול אחד (1980)
שקט מעולם אחר (1989)
חוט שזור - סינגל (2011)
זה הזמן - סינגל (2022)
הערות שוליים

↑  יוני נמרי ביצע את "שושנת פלאים" בסצנה בסרט "קומפוט נעליים" (1985) בו גם שיחק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: cdd7bc23-b279-4481-8e41-6b3c9eafc4b7
יוני ניר

| --- | --- |

ניר במדי הפועל תל אביב
 לידה:  3 ביולי 1986 (בן 38) ישראל
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.04 מטר
 קבוצות כשחקן
 2004–2005   2005–2006   2006–2007   2007–2008   2008–2009   2009–2010   2010–2011   2011–2012   2012–2013   2013–2014   2014–2016   2016–2019  2021-2019:  הפועל ירושלים   עירוני רמת גן   בני השרון   מכבי ראשון לציון   מכבי גבעת שמואל   הפועל חולון   מכבי חיפה   עירוני אשקלון   הפועל תל אביב  מכבי אשדוד מכבי קריית גת   הפועל רמת גן/גבעתיים  מכבי עירוני רמת גן
יונתן ניר (נולד ב-3 ביולי 1986) הוא כדורסלן עברישראלי אשר שיחק בעמדת הפאוור פורוורד. ניר פרש ממשחק פעיל ב-2021 לאחר שבע-עשרה עונות כשחקן מקצועני, אחת-עשרה מהן בליגת העל.
קריירת משחק

בצעירותו, שיחק ניר בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב ואף נבחר לשחקן העונה של מחוז-דרום בליגת הנוער בעונת 2003/2004. בשנת 2004 החל את הקריירה הבוגרת שלו וחתם בהפועל ירושלים. בירושלים מיעט לקבל דקות משחק ולכן הושאל בעונת 2005/2006 לעירוני רמת גן. גם ברמת גן מיעט לשחק, על אף שקבע ממוצעים סבירים יחסית לדקות המשחק שקיבל - 4.2 נקודות ו-2.2 כדורים חוזרים בכ-9.5 דקות בממוצע. לשיאו הגיע במשחק האחרון של העונה נגד מכבי ראשון לציון, משחק בו קלע 17 נקודות, הוריד 9 כדורים חוזרים ומסר 4 אסיסטים. עם זאת לא הצליח למנוע את ירדתה של רמת גן לליגה הלאומית.
בעונת 2006/2007 עבר לבני השרון. גם בעונה זו מיעט לשחק ושיחק רק כ-4 דקות בממוצע. בעונה שלאחר מכן עבר למכבי ראשון לציון. אף על פי שבראשון קיבל דקות משחק רבות יחסית לעונות הקודמות, לא הצליח לשמור על יציבות והגיע למספרי קליעה דו ספרתיים רק שלוש פעמים במהלך העונה. בעונת 2008/2009 חתם במכבי גבעת שמואל. בגבעת שמואל קיבל דקות משחק רבות והיה אחד משני הישראלים המובילים של הקבוצה, יחד עם רועי ברקוביץ'. את העונה סיים עם ממוצעים של 7.5 נקודות, 5 כדורים חוזרים ואסיסט אחד למשחק, אך גבעת שמואל שסיימה את העונה עם 11 הפסדים רצופים ירדה לליגה הלאומית.
בעקבות יכולתו בעונה הקודמת הוחתם ניר בהפועל חולון לקראת עונת 2009/2010.
לקראת עונת 2010/2011 חתם ניר במכבי חיפה. לאחר 5 משחקים בלבד בעונה זו, קרע ניר את הרצועה הצולבת, במשחק מול נתניה. בעקבות הפציעה סיים ניר את העונה‏.
לקראת עונת 2011/2012 חתם ניר בעירוני אשקלון. לקראת עונת 2012/2013 חתם ניר בהפועל תל אביב. בחודש דצמבר 2013 הצטרף לקבוצת מכבי אשדוד. בעונת 2014/2015 שיחק בקבוצת מכבי קריית גת בעת ששיחקה בליגה הלאומית, והמשיך איתה שנה נוספת לאחר שעלתה לליגת העל. בעונת 2016/2017 הצטרף להפועל רמת גן/גבעתיים.
בעונת 2019/20 עבר ניר לשחק במכבי עירוני רמת גן מהליגה הארצית בעקבות מאמן הקבוצה אורי קוקיה ששיחק עמו בהפועל רמת גן-גבעתיים. בסיום עונה זו העפיל עם הקבוצה לליגה הלאומית וחתם לעונה נוספת. בקיץ 2021 החליט ניר לפורש מכדורסל.
קריירת משחק > בנבחרות הלאומיות של ישראל

בשנת 2004, זומן ניר לסגל נבחרת הנוער של ישראל לקראת אליפות אירופה. באליפות עצמה הצטיין ניר ואף הוביל את הנבחרת בנקודות ובכדורים חוזרים. הוא הוביל את ישראל להעפלה לרבע הגמר לאחר ניצחונות בשלב הבתים על טורקיה וסרביה, נגדם קלע 16 ו-27 נקודות בהתאמה. בשנת 2005 זומן לנבחרת העתודה לקראת אליפות אירופה ואליפות העולם, אך לא בלט וקלע רק 7 נקודות בממוצע בשני הקמפיינים. בקיץ שלאחר מכן שוב זומן לסגל הנבחרת לקראת אליפות אירופה והפעם היה גורם משמעותי במיוחד בסגל. הוא קלע 14 נקודות והוריד 7.8 כדורים חוזרים, אך הנבחרת סיימה את האליפות ההחלשה בתולדותיה במקום ה-12.
בשנת 2007, זומן לראשונה לסגל הנבחרת האולימפית לקראת האוניברסיאדה, אך מיעט לקבל דקות וקלע רק 3.8 נקודות בממוצע. ב-2009, שוב זומן לנבחרת לקראת האוניברסיאדה, הפעם כשחקן מוביל. הוא קלע 7.4 נקודות והוריד 5 כדורים חוזרים בממוצע והוביל את הנבחרת למקום הרביעי בטורניר. בנוסף על כך הגיע עם הנבחרת למקום השני במשחקי המכביה השמונה-עשרה. עוד באותו הקיץ זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, אך נבחר לשמש כמחליף למקרה פציעה ולא לקח חלק באליפות אירופה 2009.
הערות שוליים

↑  אביעד צרפתי, יוני ניר גמר את העונה, באתר nrg‏, 3 בנובמבר 2010
↑  יעקב מאיר, בגיל 35: יוני ניר החליט לפרוש מכדורסל, באתר ישראל היום, ‏20 ביולי, 2021
יחסי הרפובליקה הדומיניקנית – זימבבואה

| יחסי הרפובליקה הדומיניקנית – זימבבואה |
| --- | --- |
הרפובליקה הדומיניקנית: זימבבואה


הרפובליקה הדומיניקנית: זימבבואה
שטח (בקילומטר רבוע)
48,670: 390,757
אוכלוסייה
11,450,910: 16,713,567
תמ"ג (במיליוני דולרים)
121,444: 26,538
תמ"ג לנפש (בדולרים)
10,606: 1,588
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

יחסי הרפובליקה הדומיניקנית–זימבבואה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדומיניקנית לבין הרפובליקה של זימבבואה.
ייצוג

הרפובליקה הדומיניקנית לא מיוצגת בזימבבואה בדרג השגרירות. השגרירות המייצגת של הרפובליקה הדומיניקנית בזימבבואה היא השגרירות שנמצאת בפרטוריה, דרום אפריקה.
זימבבואה לא מיוצגת ברפובליקה הדומיניקנית בדרג השגרירות. השגרירות המייצגת של זימבבואה ברפובליקה הדומיניקנית היא השגרירות שנמצאת בהוואנה, קובה (מופקדת על כל אזור הקריביים).
יחסים כלכליים

זימבבואה ייצאה לרפובליקה הדומיניקנית ב-2015 סחורה בשווי 13.6 אלף דולרים. הסחורה כללה בעיקר ציוד להגנה מפני מתח נמוך. הרפובליקה הדומיניקנית ייצאה לזימבבואה ב-2008 טבק בשווי חמשת אלפים דולר ומאז לא ייצאה אף סחורה אחת לזימבבואה.
יעקב קלמס

הרב קלמס במוסקבה 1933
הרב יעקב קלמס (בכתיב יידי: קעלעמס, אב ה'תר"ם, 1880 -  כ"ו בטבת ה'תשי"ג, 13 בינואר 1953) היה רבה של מוסקבה וחבר מועצת הרבנות הראשית בימי קום מדינת ישראל.
חייו

קלמס למד בישיבות נובהרדוק, וילנה וקובנה, והוסמך לרבנות על ידי הרב אריה לייב רובין מוילקומיר, הרב יצחק מווילקומיר והרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין מנובהרדוק. היה רב בפושלוט (1904-1910), בסלאק שבפלך קובנה, ובבוגורודסק (פלך מוסקבה). בראשית שנות העשרים של המאה ה-20, לאחר פטירת הרב שמואל רבינוביץ, הרב של מוסקבה, נתבקש למלא את מקומו, אך סירב. הוא התפרנס ממסחר, היה רב בית כנסת חב"ד מרינה רושיצא וחבר ועד הקהילה היהודית במוסקבה. בין השאר טיפל בענייני הרבנות והקים בית דין בעיר. בשנת תרפ"ח הסכים לקבל על עצמו את רבנות מוסקבה ובמהלך כהונתו היה לדמות מרכזית ביהדות ברית המועצות ובדאגה להמשך קיום התורה בברית המועצות. ביתו היה פתוח לרבנים שנרדפו, הוא תמך בהם מכספו והיווה כתובת לתלמידים ורבנים רבים שחפשו דרך לצאת מברית המועצות. היה פעיל בוועד הרבנים ברוסיה בהנהגתו של הרב יוסף יצחק שניאורסון, שפעל לקיום היהדות בברית המועצות.
בכסלו ה'תרצ"ד, בהיותו כבן 64, עלה לארץ ישראל דרך אודסה ביחד עם אשתו חסיה ושתי בנותיו דינה וריבה. בתחילה התיישב ברחוב ביל"ו בתל אביב ופעל כבורר. בדצמבר 1936 נבחר למועצת הרבנות הראשית. ונבחר מחדש בבחירות ב-1945. היה חבר בנשיאות התאחדות הרבנים פליטי רוסיא ושאר ארצות, שסייע לרבנים פליטים ולצורך כך נסע בשנת 1940 לאסוף כספים בארצות הברית. בשנת 1947 יצא שוב בשליחות לארצות הברית לאסוף כסף להקמת שיכון הרבנים בירושלים והרב משולם ראטה מלא את מקומו באופן זמני. בינואר 1953 נפטר מהתקף לב בעת ששמע ברדיו על משפט הרופאים.
שימש כדיין בבית דינו של הרב צבי פסח פרנק בירושלים. השופט חיים כהן תיאר את הרב קלמס כדיין:
הערות שוליים

↑  יהודה לייב נקריץ', ישיבת נוברדוק, בתוך: קלמן מירסקי (עורך), מוסודת תורה באירופה בבניינם ובחורבנם, ניו יורק ה'תשט"ז, עמ' 250
↑  פנקס הקהילות ליטא, עמ 476
↑  פנקס הקהילות ליטא, עמ 428
↑  Moscow Jewish Leaders Express Satisfaction with J.D.C. Program for Russia, Jewish Telegraphic Agency, May 9, 1926
↑  ב Shneur Zalman Chanin, Gems from the Treasury of souls, Beis Moshiach, 2005, pages 12-14, מציג תמונה אחרת של בחירות שבהן הרבי מלובביץ' תמך במועמדותו של קלמס כנגד מועמד חב"די.
↑  וידעת מוסקבה - רבני מוסקבה, אתר חב"ד אינפו
1 2  קבלת פנים, הפרדס אייר ת"ש, עמ' 5-6, באתר היברובוקס
↑  יעקב לויצקי, בצלו של הגאון ר' יעקב קלמס שליט"א, פוסק, אלול ת"ש, קז, באתר היברובוקס
↑  לבוא הרב קלמס, דואר היום, 11 בדצמבר 1933
↑  יעקב קלמס, דואר היום, 20 בדצמבר 1935
↑  נבחרו הרבנים יעקב מאיר והרצוג, דבר, 2 בדצמבר 1936
↑  נבחרה מועצת הרבנות הראשית, דבר, 31 בינואר 1945
↑  ועד העזרה - התאחדות רבנים פליטי רוסיא ושאר ארצות, הפרדס ספר היובל, 1951, עמ' 447-448, באתר היברובוקס
↑  חדשות מארץ ישראל, הפרדס, אייר תש"ז, עמוד 14, באתר היברובוקס
↑  מת משבץ הלב ליד הראדיו, מעריב, 14 בינואר 1953
↑  International: Program for Pogrom, TIME magazine, Jan. 26, 1953
↑  רבנות ראשית כרך א', באתר ארכיון המדינה, עמ' 51
↑  חיים כהן, מבוא אישי:אוטוביוגרפיה, כנרת, 2005, עמ' 116
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012427463005171  VIAF: 1471169084885890310008   WorldCat (עם VIAF): 1471169084885890310008
יעקב גלאטשטיין

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  20 באוגוסט 1896 לובלין, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  19 בנובמבר 1971 (בגיל 75) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  יהודים 
 שפות היצירה:  יידיש 
 
יעקב גלַאטְשטיין (גם גלטשטיין; ברוסית: Яков Глатштейн; באנגלית: Yankev Glatshteyn;‏ 20 באוגוסט 1896, לובלין – 19 בנובמבר 1971, ניו יורק) היה סופר ומשורר יידיש יהודי-אמריקאי יליד פולין.
ביוגרפיה

גלאטשטיין נולד בלובלין שבפולין, אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית. אמו הייתה בת לשושלת רבנים ואביו היה ממשפחה דתית מודרנית. גלאטשטיין קיבל חינוך דתי עד גיל 16 וחינוך חילוני על ידי מורים פרטיים. אביו החדיר בו אהבה לספרות היידיש, ובמהרה החל גלאטשטיין לכתוב בעצמו. בשנת 1909 נסע לוורשה, שם נפגש עם י"ל פרץ, הירש דוד נומברג ונח פרילוצקי.
גלאטשטיין היגר מפולין לארצות הברית בשנת 1914, בהיותו נער צעיר. שיריו הראשונים נדפסו בעיתוני היידיש בניו יורק בשנת 1919 בשם העט "קלרה בלום". באותה שנה ייסד גלאטשטיין יחד עם אהרון גלאנץ-ליילס ואחרים את החבורה הספרותית "אינזיך", והיה מראשי דובריה. שירתו המודרנית והחדשנית הייתה שירה אינטרוספקטיבית, שהעלתה על ראש מעייניה את ההסתכלות פנימה, אל תוך נפשו של המשורר. אולם עם התחזקות הנאצים באירופה ועם התגברות רדיפת היהודים שם, חל שינוי מעמיק בשירתו, ובשנות מלחמת העולם השנייה הוא פרסם שירה לירית המזדהה לחלוטין עם סבלם של היהודים הנרדפים באירופה. שיריו בעת ההיא יצרו זהות יהודית חדשה-ישנה, עם יסודות מיסטיים השאובים מהמסורת היהודית. באמצע שנות החמישים מונה לעורך ביטאון הקונגרס היהודי העולמי.
יעקב גלאטשטיין פרסם ביידיש למעלה משלושים ספרים, ובהם שירה, סיפורים, ביקורת ספרותית ורומנים. לעברית תורגמה רק מקצת מיצירתו, ואף על פי כן הוא השפיע על השירה העברית המודרנית, דרך שיריו של נתן זך ודרך תרגומיו של בנימין הרשב.
למרות שהיה פעיל תרבותי יידי, סירב להקנות לילדיו ידע כלשהו בשפה או לשלוח אותם לבית-ספר שהתנהל בה (באזור מגוריו בניו יורק היו ארבעה). בנו העיד כי גלאטשיין אמר ש"רק על גופתו המתה" ילמדו ילדיו את תרבות היידיש.
גלאטשטיין נפטר ב-19 בנובמבר 1971 בניו יורק, בעת חגיגות יום הולדתו ה-75.
בשנת 2006 ג'פרי שנדלר תרגם את ספרו של יעקב גלאטשטיין "אמיל וקרל" לאנגלית.
ספריו בתרגום עברי

כשיאש נסע: רומן, תרגם דן מירון, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1994.
ובהגיע יאש [ביידיש: "ווען יאַש איז געקומען"], רומן, תרגם שלמה שנהוד, 1957.
תרגום חדש: כשיאש הגיע, תרגם דן מירון, עם עובד, תל אביב, 2006.
מכל עמלי: שירים ופואמות של יעקב גלאטשטיין, תרגם שלמה שנהוד, 1964.
משורר בניו יורק: מבחר משירי יעקב גלאטשטיין, תרגם בנימין הרשב, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1990.
אמיל וקרל, מיידיש - אריה אהרוני, בני-ברק: הקיבוץ המאוחד, 2009.
עולם חצוף וחשמלי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2024
לקריאה נוספת

בנימין הרשב, "יעקב גלאטשטיין (1896–1971)", בספרו משורר בניו יורק, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1990.
אריאלה קרסני, "בין אוניברסליות ליהדות בעולמו של המשורר היידי יעקב גלאטשטיין", עיון ומחקר בהכשרת מורים, 5, תשנ"ח-1998.
בנימין הרשב, "'המודרניזם של גלאטשטיין", מאזנים, ס"א, 1988.
בנימין הרשב, "יעקב גלאטשטיין כמשורר צעיר", סימן קריאה, 8, 1978.
מרדכי קוסובר, "שירתו של גלאטשטיין", הדאר, מ"ז, תשכ"ח-1968.
דן מירון, "הקילוף עד לגלעין הרך: על רומני 'יאש' מאת יעקב גלאטשטיין", בספרו הצד האפל בצחוקו של שלום עליכם: מסות על חשיבותה של הרצינות ביחס ליידיש ולספרותה, עם עובד, 2004, עמ' 229–249.
Yankev Glatshteyn, Janet Hadda, Twayne Publishers, 1980.
Yankev Glatshteyn: Mourning the Yiddish Language, Janet R. Hadda.
Imagining lives: autobiographical fiction of Yiddish writers, Jan Schwarz, Univ of Wisconsin Press, 2005
הערות שוליים

↑  David G. Roskies, Raising Secular Jews: Yiddish Schools and Their Periodicals for American Children, 1917–1950. הוצאת אוניברסיטת ברנדייס, 2016. עמ' xvii.
↑   אלון רג'ואן, מחוות זיכרון בעלת ערך אדיר, באתר הארץ, 27 בפברואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261729005171  PLWABN: 9810671153405606  BnF: cb12901014x (data)  CiNii: DA14214341  GND: 118717731  ISNI: 0000 0000 8199 7463  LCCN: n79107729  NLA: 35127815  NTA: 074384074  RERO: 02-A024852856  SELIBR: 56182  SNAC: w6kq04bg  SUDOC: 116670606  Trove: 834676  VIAF: 12435839   WorldCat (עם VIAF): 12435839
יחסי הרפובליקה הדומיניקנית – יוון

| יחסי הרפובליקה הדומיניקנית – יוון |
| --- | --- |
הרפובליקה הדומיניקנית: יוון


הרפובליקה הדומיניקנית: יוון
שטח (בקילומטר רבוע)
48,670: 131,957
אוכלוסייה
11,450,910: 10,020,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
121,444: 238,206
תמ"ג לנפש (בדולרים)
10,606: 23,773
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: דמוקרטיה

יחסי הרפובליקה הדומיניקנית–יוון הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הדומיניקנית ויוון.
סקירה כללית

היחסים הבילטרליים בין המדינות טובים מאוד, אם כי מוגבלים. קיים שיתוף פעולה טוב בין שתי המדינות במסגרת ארגונים בינלאומיים ובתמיכה הדדית במועמדויות. יוון סיפקה לרפובליקה הדומיניקנית סיוע לפיתוח בעבר.
נציגויות דיפלומטיות

הרפובליקה הדומיניקנית מיוצגת ביוון באמצעות שגרירותה ברומא, קריית הוותיקן.
יוון מיוצגת ברפובליקה הדומיניקנית באמצעות שגרירותה בקראקס, ונצואלה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בסנטו דומינגו.
יוסף טרגין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1925 לטביה ריגה, לטביה
 פטירה:  יוני 1990 (בגיל 65 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 
יוסף טרגין (1925 – יוני 1990) היה מורה, קריין ושדרן רדיו ישראלי.
ביוגרפיה

יוסף טרגין נולד בשנת 1925 בריגה שבלטביה. החל את הקריירה הרדיופונית שלו בשירות חובה בגלי צה"ל, שם נמנה עם המחזור הראשון[דרושה הבהרה]. עם שחרורו מצה"ל המשיך במשימות קריינות בגלי צה"ל במסגרת שירות המילואים וכאזרח, בין השאר בקריאת פרק בתנ"ך לכבוד שבת. במקביל עבד בקול ישראל כקריין, וכן כמורה לספרות בגימנסיה "אחד העם" בפתח תקווה.
בתוך זמן קצר החל לערוך ולשדר תוכנית מדעית קבועה, ששודרה מדי שבת בבוקר במשך כ-30 שנה. שמה הראשון היה "מה חדש במדע", והוא שונה אחר כך ל"עולם המדע". תחילה היו לו שני שותפים מדענים ממכון ויצמן למדע, ובמשך הזמן היה לעורך הבלעדי. בעקבותיה הוציא את הספר עולם המדע: מבחר משדרים ב"קול ישראל" בהוצאת עם עובד (1967, 199 עמודים). ערך תוכניות נוספות בגלי צה"ל וב"קול ישראל", כגון תוכניות לחגים.
בשנת 1972 קיבל תואר מוסמך בפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב, על עבודה שכותרתה "החירות אצל קאנט". בשנת 1980 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטה זו, על עבודה שכותרתה "על החרות".
נישא לדליה שריר, פסיכולוגית במקצועה, בתה של הסופרת בתיה כהנא.
יחס נפיצה

נפיצת אור על ידי מנסרה משולשת
בפיזיקה, יחס נפיצה (או יחס דיספרסיה) הוא הקשר המתמטי בין התדירות הזוויתית של גל  \omega  לווקטור הגל  {\vec {k}} או מספר הגל  k, כלומר: הפונקציה  \omega (k). יחס הנפיצה נקבע על ידי משוואת הגלים המתארת את התופעה הפיזיקלית. לעיתים מכונה כך גם הקשר בין האנרגיה  E של המערכת לתנע  {\vec {p}} שלה. במכניקת הקוונטים ומכניקה סטטיסטית מדברים גם על יחס נפיצה בין האנרגיה לווקטור הגל. כיוון שמתקיימים הקשרים  E=\hbar \omega  ו  \omega =c|{\vec {k}}|, ההגדרות שקולות עד כדי פקטור כפלי של קבוע פיזיקלי.
דוגמאות ליחסי נפיצה > חלקיק חופשי קלאסי

עבור חלקיק חופשי יחס הנפיצה הוא:
כלומר: האנרגיה תלויה בתנע בצורה ריבועית.
למערכות מורכבות יותר יהיה יחס נפיצה מורכב יותר או שונה.
דוגמאות ליחסי נפיצה > חלקיק חופשי יחסותי

עבור חלקיק יחסותי בעל מסה שונה מאפס, יחס הנפיצה הוא  E={\sqrt {c^{2}p^{2}+m^{2}c^{4}}}. יחס זה מתקבל מהגדרת 4-וקטור התנע (שרכיבו הזמני הוא האנרגיה) וגם ממשוואת קליין-גורדון.
דוגמאות ליחסי נפיצה > אופטיקה ופוטונים

עבור גל אלקטרומגנטי בריק, האנרגיה פרופורציונלית לתדירות ( E=\hbar \omega ) והתנע פרופורציוני לווקטור הגל ( {\vec {p}}=\hbar {\vec {k}}). במקרה זה, משוואות מקסוול מגלות לנו שיחס הנפיצה הוא ליניארי:
כאשר הסתמכנו על יחס הנפיצה היחסותי לפוטון, חלקיק חסר מסה,  E=cp.
ניתן להסיק את מהירות הגל באמצעות יחס הנפיצה:
וזוהי מהירות האור.
השם יחס נפיצה בא במקור מאופטיקה, בה מתקיימת תופעה של נפיצה בתווך אופטי: מהירות הגל תלויה באורך הגל ( \lambda =2\pi /k), כלומר: יחס הנפיצה איננו ליניארי. תופעה זו מתרחשת כאשר האור עובר בתווך ולו מקדם שבירה לא קבוע התלוי באורך הגל או כאשר האור עובר דרך תווך לא-אחיד כגון מוליך גלים. במקרה זה, חזית הגל תימרח בזמן וכך פולס צר יהפך לפולס ארוך, כלומר: ינפץ. בחומרים אלה, הגודל  {\frac {\partial \omega }{\partial k}} ידוע כמהירות חבורה ומאפיין את התקדמות השיא או המידע שנושא הגל, ולה ערך שונה ממהירות הפאזה.
דוגמאות ליחסי נפיצה > מצב מוצק

כאשר חוקרים מוצקים, מחקר יחס הנפיצה של אלקטרונים הוא בעל חשיבות גדולה. משמעות המחזוריות של הגביש היא שעבור תנע נתון, ישנן הרבה רמות אנרגיה אפשריות, ושייתכן שמספר אנרגיות לא יהיו אפשריות עבור כל תנע. האוסף של כל האנרגיות האפשריות והתנעים האפשריים ידוע כמבנה פסים של החומר. תכונות מבנה הפסים קובעות האם החומר מוליך או מבודד.
דוגמאות ליחסי נפיצה > פונונים

יחס הנפיצה של פונונים גם הוא חשוב ולא-טריוויאלי. רוב המערכות מציגות שני פסים נפרדים בהם פונונים. פונונים בפס החוצה את ראשית הצירים ידועים כפונונים אקוסטיים והענף ביחס הנפיצה ידוע בתור הענף האקוסטי, ואילו הענפים האחרים נקראים ענפים אופטיים.
לדוגמה: גלי קול בגביש מקיימים את יחס הנפיצה הבא:
עבור ka<<1 מתקבל יחס נפיצה ליניארי:
כאשר המהירות  v=\Omega a היא מהירות הקול בחומר.
גל/פונון עם יחס נפיצה ליניארי נקרא גל קול.
דוגמאות ליחסי נפיצה > גלי פני מים

כאשר  g הוא קבוע הגרביטציה,  h הוא עומק הנוזל,  \rho  היא צפיפות הנוזל, ו- \sigma  הוא מתח הפנים.
דוגמאות ליחסי נפיצה > גלבו

בגלבו (מוליך גלים) מלבני, אופן התנודה TE01:
כאשר  k_{c}={\frac {\pi }{a}} הוא מספר הגל הנמוך ביותר שיכול להתקיים בגלבו,  a הוא רוחב הגלבו ו- c היא מהירות האור בריק.
הסקת תכונות פיזיקליות

תכונות פיזיקליות רבות של המערכת, כגון מהירות, ניתן להרחיב למערכות אחרות אם הן מבוטאות במונחים של יחס נפיצה. במערכת מכנית קלאסית, המהירות ניתנת להגדרה כ:
(זוהי בעצם אחת ממשוואות המילטון:  {\dot {r}}={\frac {\partial H}{\partial p}}).
עבור גז אידיאלי (גז קלאסי, גז פרמי או גז בוזה) D-ממדי בעל יחס נפיצה  E\sim |{\vec {k}}|^{\sigma } מתקיים הקשר הבא בין הלחץ P, הנפח V והאנרגיה U:
כך למשל,
עבור גז אידיאלי קלאסי תלת-ממדי D=3 ו- \sigma =2 מקבלים :  PV={\frac {2}{3}}U=NK_{b}T (משוואת המצב של גז אידיאלי) כאשר השתמשנו בקשר  U=(3/2)NK_{b}T.
עבור קרינת גוף שחור או קרינת פוטונים תרמית D=3 ו- \sigma =1 ומקבלים:  PV={\frac {1}{3}}U.
ראו גם

נפיצה
מהירות חבורה
גל
יוני פוליקר

| --- | --- |

יוני פוליקר מלווה בגיטרה חשמלית את דודו יהודה פוליקר במופע מיוחד לכבוד 25 שנים לאלבום עיניים שלי, תיאטרון קיסריה, יולי 2011
 לידה:  1 בנובמבר 1980 (בן 43) 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה חשמלית, בוזוקי 
 
יוני פוליקר (נולד ב-1 בנובמבר 1980) הוא זמר ומוזיקאי ישראלי, היוצר ומנגן בסגנון רוק ובסגנון יווני.