stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ון-צ'ינג לי
ביוגרפיה > לימודים גבוהים וקריירה

לי למדה תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת טאיוואן הלאומית והשלימה אותו בשנת 1970. בכיתתה למדו מתמטיקאיות חשובות נוספות - פאן צ'ונג, וסון-צ'ונג אליס צ'אנג.
ב-1971 עברה להתגורר בארצות הברית, שם למדה והשלימה את הדוקטורט שלה במתמטיקה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, והשלימה אותו ב-1974.
בין השנים 1974 ו-1977 לי עשתה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת הרווארד כאישה הראשונה שהחזיקה בתואר של עוזרת פרופסור למתמטיקה על שם בנג'מין פירס. על פי לי, שנותיה בהרווארד היו חשובות מאוד לקריירה שלה. בהרווארד היא הרחיבה את תחום מחקרה מתבניות מודולריות קלאסיות לתבניות מודולריות על שדות פונקציות ולתבניות אוטומורפיות בהקשר אדלי.
ב-1978 למדה לי במכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטת פרינסטון. מאותה השנה ועד 1979, עבדה כעוזרת פרופסור באוניברסיטת אילינוי בשיקגו. משנת 1979, עבדה לי באוניברסיטת פנסילבניה, כפרופסורית חברה, עד שקיבלה פרופסורה מלאה ב-1984. בשנת 2012, אף קיבלה את התואר של פרופסורית נכבדת באוניברסיטת פנסילבניה.
בשנת הלימודים 1985–1986 לי גרה בצרפת ועבדה כמרצה באוניברסיטה של פריז. בתה הבכורה של לי נולדה מעט לפני הנסיעה, ולכן היה לה קשה לחלק את זמנה בין בתה ולימוד באוניברסיטה. בנוסף, לי התקשתה בהוראת התלמידים הצרפתים, מפאת הצרפתית המוגבלת שלה. למרות הקשיים שחוותה, לי לימדה בצרפת את שנת הלימודים במלואה.
בין השנים 2009 ו-2014 מונתה לי למנהלת המרכז הלאומי למדעים תאורטיים בטאיוואן. כאשר הגיעה לטאיוואן ב־2009, הופתעה לטובה מאיכות המרכז. בשנות ניהולה עמלה לי לשפר את המוניטין של המרכז. היא הזמינה מתמטיקאים חשובים כדי להעביר בו קורסים, וארגנה כנסים ברמה גבוהה שהתקיימו בו. מאז, המרכז עובד עם פרופסורים ותלמידים מאוניברסיטאות ברחבי העולם.
בשנת 2014, לכבוד מפעל חייה ויום הולדתה של לי, אירחה אוניברסיטת מדינת לואיזיאנה כנס בנושא תורת המספרים ותבניות אוטומורפיות. בכנס הרצו מתמטיקאים חשובים כגון ז'אן-פייר סר וג'ון טייט.
מחקרה

מחקרה של לי מתרכז בתורת המספרים. במחקריה היא מתמקדת בתורת התבניות האוטומורפיות והיישומים של תורת המספרים בתורת הקודים ובתורת הגרפים הספקטרלית. בפרט, היא יישמה את תוצאות המחקר שלה בתבניות אוטומורפיות ובתורת המספרים כדי לבנות רשתות תקשורת יעילות הנקראות גרפי רמנוג'אן וקומפלקס רמנוג'אן. עבודת התזה שלה על תורת התבניות המודולריות צוטטה במאמר של אנדרו ויילס, שבו הוכח "המשפט האחרון של פרמה", בעיה שנותרה בלתי פתורה במשך מאות שנים. לי החייתה מחדש את המחקר באריתמטיקה של תבניות מודולריות עבור תת חבורות לא קונגרואנטיות.
תארים ופרסים

זכתה בפרס צ'רן במתמטיקה (2010)
התקבלה כחברה באגודה האמריקאית למתמטיקה (2012)
העבירה את הרצאת נתר 2015
ראו גם

סריניוואסה רמנוג'אן
גרף רמאנוג'אן (אנ')
לקריאה נוספת

Zeta and L-functions in Number Theory and Combinatorics – Wen Ching Winnie Li; Publication Year: 2019
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  Sujatha Ramdorai, Interview with Wen-Ching (Winnie) Li
1 2  Emmy Noether Lectures 2015 Lecturer: Wen-Ching Winnie Li
↑  Center Scientist-Wen-Ch'ing Winnie Li, math.cts.nthu.edu.tw
↑  Winnie Li Named Distinguished Professor | Eberly College of Science, science.psu.edu
↑  ncts, ncts.ntu.edu.tw
↑  Applications of Automorphic Forms in Number Theory and Combinatorics, www.math.lsu.edu
1 2  Wen Ching Li awarded the 2010 Chern Prize in Mathematics | Penn State University, www.psu.edu (באנגלית)
↑  Fellows of the American Mathematical Society, American Mathematical Society (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007445164905171  BnF: cb14559478t (data)  dblp: 74/4890  GND: 1102923990  ISNI: 0000 0001 1591 7522  LCCN: n95107865  MGP: 32309  NTA: 161264174  SUDOC: 11864985X  VIAF: 7629445   WorldCat (עם VIAF): 7629445
התקיפה הישראלית בתימן (ינואר 2025)

התקיפה הישראלית בתימן הייתה תקיפה של חיל האוויר הישראלי עם מעורבות של חיל האוויר האמריקאי והבריטי ברצועת החוף שבשליטת החות'ים ובעומק תימן ב-10 בינואר 2025. המתקפה בוצעה מייד לאחר תקיפות של ארצות הברית ובריטניה בתימן.
רקע

החות'ים הם ארגון טרור אסלאמיסטי שיעי-זיידי הפועל בצפון-מערב תימן, בשיתוף פעולה עם איראן וכשליחה בתימן. הקבוצה נחשבת לארגון טרור על ידי ארצות הברית, איחוד האמירויות הערביות ומדינות נוספות. התנועה מתנגדת לממשלת תימן הפורמלית ושולטת מאז 2014 בשטח נרחב לאורך ים סוף.
לאחר תחילת מלחמת חרבות ברזל ב-7 באוקטובר 2023 החלו החות'ים לשגר טילים וכטב"מים לעבר ישראל. בנוסף תקפו החות'ים ספינות בין-לאומיות בים סוף במעשים שהוגדרו כפשעים בין-לאומיים ואף הביאו לתגובה צבאית נגדם ממספר מדינות. בינואר 2024 קיבלה מועצת הביטחון של האו"ם את החלטה 2722, המגנה את מתקפות החות'ים. מבצע שומר השגשוג בהובלת ארצות הברית החל להגן על הספנות בים סוף. מ־12 בינואר הובילו ארצות הברית ובריטניה תקיפות אוויריות וטילים נגד החות'ים, בעוד מדינות אחרות סיירו באופן עצמאי במים הסמוכים לתימן, ותקפו כלי שיט של החות'ים בים סוף.
בתגובות קודמות של ישראל לתקיפות החות'ים ערכה ישראל את מבצע יד ארוכה ב-20 ביולי 2024, תקיפה נוספת ב-29 בספטמבר 2024, מבצע העיר הלבנה ב-19 בדצמבר 2024 ומבצע צלילי הכרם ב-26 בדצמבר 2024.
מהלך התקיפה

בשעה 13:30 דווחו כי חיל האוויר האמריקאי והבריטי התחילו בתקיפות ולאחר מכן גם חיל האוויר הישראלי הצטרף לתקיפות.
הותקפו 30 מטרות בצנעא ואל-חודיידה שכללו את אזור כיכר ה-70, מוקד ההפגנות השבועיות, תשתיות בתחנת הכוח "היזאז" ועוד.
במחוז עמראן הותקפו 12 מטרות כאשר ההתמקדות לפי דיווחים סעודים היו מתקני פיקוד תת-קרקעיים ומחסני טילים.
לאחר התקיפה

לאחר התקיפה שר הביטחון ישראל כ"ץ אמר "נמל חודיידה משותק וראס עיסא בוער – לא תהיה חסינות לאיש. נצוד גם את ראשי הטרור החות'י".
ראו גם

מבצע העיר הלבנה
המתקפה האווירית בתימן (2024)
מבצע צלילי הכרם
מבצע יד ארוכה
התקיפה הישראלית בתימן (ספטמבר 2024)
הערות שוליים

↑  One killed in Israeli bombing of Ras Isa port in Yemen, israelpalestine.liveuamap.com (באנגלית)
↑  ynet, לראשונה ישראל וארה"ב תקפו במקביל בתימן: "צה"ל הפציץ בצנעא וחודיידה", באתר כלכליסט, 10 בינואר 2025
1 2  אנסטסיה סטוקנוב איתי בלומנטל כרמלה מנשה, הופצצו תחנת כוח ונמלים: התקיפה של צה"ל בתימן יחד עם ארה"ב ובריטניה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 10 בינואר 2025
↑  i24NEWS, ישראל וארה"ב תקפו במספר מוקדים בתימן | עדכונים שוטפים, באתר i24NEWS, ‏2025-01-10
↑  פז אבוחצירה, השר כ"ץ: "נמל חודיידה משותק וראס עיסא בוער - לא תהיה חסינות לאיש. נצוד גם את ראשי הטרור החות'י", באתר 0404, ‏2025-01-10
Bully (אלבום אולפן של קניה וסט)

Bully  הוא אלבום האולפן ה-11 של הראפר האמריקאי קניה וסט.
רקע והכרזה

ב-28 בספטמבר, במהלך הופעתו בהאיקו, סין באצטדיון נהר Wuyuan, הכריז וסט על אלבום הסולו האחד-עשר שלו Bully, בהופעת הבכורה של השיר "Beauty and the Beast".
קניה וסט הופיע גם עם Preacher Man שהוא גם צפוי להיות מאותו אלבום Bully.
ב16/01/2025 קניה וסט העלה לחשבון הInstagram שלו, מה שנראה כמו Snippet מהאלבום שבו הוא אומר Hide your bitch.
חיים טירר

.
| --- | --- |
 לידה:  1740 בוצ'אץ', האיחוד הפולני-ליטאי 
 פטירה:  6 בדצמבר 1817 (בגיל 77 בערך) ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי העתיק בצפת 
 תקופת הפעילות:  ? – 6 בדצמבר 1817 
 
רבי חיים בן רבי שלמה טִירֶר (Thirer; ~ה'ת"ק, 1740 - כ"ז בכסלו ה'תקע"ח, 6 בדצמבר 1817) היה מגדולי תנועת החסידות ומחבר ספרי חסידות נודעים. הוא נודע בשם ר' חיים מצ'רנוביץ או "הצ'רנוביצר" (טשערנאוויצער) בשל תפקידו כרבה של העיר צ'רנוביץ. ידוע גם בשם ספרו באר מים חיים, והיה תלמידו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב.
ביוגרפיה

טירר נולד בכפר באזור בוצ'אץ' שבגליציה. אביו שלמה היה חסיד של הצדיק מהורודנקה. שם משפחתו המקורי היה טירור (Thiror), אך התפרסם בשם טירר.
כיהן כאב"ד בערים רבות, בהן: טשרנוביץ, מוהילב, בוטושן, קישינב וחבל בוקובינה. בבוקובינה פעל בין השאר בסוצ'אבה שבה ייסד את בית הכנסת גמילות חסדים. בשנת תק"מ נתמנה כרבה של קריפץ, ומשנת תקמ"ב כיהן כרבה של צ'רנוביץ. הוא נאבק למען הסכמת השלטונות האוסטריים להשבת היהודים שגורשו מווינה.
בשנת תקס"ה (1805), עם סיפוח חבל בוקובינה על ידי האימפריה האוסטרית ולאחר שנכנס לקונפליקט עם השלטונות האוסטריים, עזב רבי חיים את תפקידו כרבה של צ'רנוביץ, כדי לעלות לארץ ישראל, אך לאחר שעבר את הגבול אל נסיכות מולדובה שימש כרב בבוטושאן ומאוחר יותר בקישינב. לארץ ישראל הגיע רק בתקע"ג (1813) וקבע את מושבו בעיר צפת. הרב חיים טירר נאבק נגד חוקים שפגעו ביהודים ונגד המנהג להתפלל מחוץ לבית הכנסת.
הוא קבור בבית הקברות העתיק של צפת, במערה הנקראת מערת הבאר מים חיים. ועל המצבה נכתב: ”פ.נ. (פה נטמן) הרב ר' חיים בהחסיד ר' שלמה מבאטישאן נלב"ע ביום כ"ז כסלו תקע"ח”. על שמו קרויים רחובות "באר מים חיים" (כשם ספרו הידוע יותר) ברחובות ובשכונת רמת אלחנן בבני ברק, וכן "מעלה באר מים חיים" בשכונת בית וגן בירושלים.
חיבוריו

סידורו של שבת, מוהילב, תקע"ג – מאמרים בנושא השבת, ושו"ת.
שער התפילה, בוטושאן, תקפ"ח – מאמרים בנושא התפילה.
באר מים חיים, צ'רנוביץ, תר"ט – על התורה בדרך הפרד"ס.
ארץ החיים, צ'רנוביץ, תרכ"א – חלק א' על נביאים וכתובים ומגילת אסתר. חלק ב' על הלכות ואגדות מסכת ברכות.
משפחתו ושושלתו

בניו שלמה, יעקב יוסף וקלונימוס, ובתו דבורה. ידועים בין 3 ל-4 חתנים שלו, ולכן מניחים החוקרים שהיו לו בנות נוספות. חתניו היו רבי שמואל שמעלקע הורוביץ, רבי אהרן ממלא מקומו בבוטושאן והרב פייבוש אייזנבר מאוזריאן.
בנו רבי יעקב יוסף היה חתנו של רבי יצחק מקאליס בן רבי משה חיים אפרים מסאדילקוב. נפטר בט"ז באב תרכ"ו.
רבי אהרן משה, חתן רבי פנחס יוסף שפירא.
רבי יחיאל מיכל. חתן רבי אליעזר זאב מבוטשעטש. כיהן כרב ואדמו"ר בדורוחוי.
חתנו רבי מאיר מקרעטשניף.
רבי יעקב פנחס.
רבי אהרן זליג. כיהן בדורוחוי. חתן הרב אפרים הדיין מהרלו. נפטר בכ"ט בניסן תרצ"ג.
חתנו רבי משה לופוביץ. כיהן משנת תשי"ג בבוקרשט ולאחר מכן עלה לישראל והתגורר בקריית מוצקין ובתל אביב.
יענטה אשת רבי לוי יצחק פרנקל מבוקרשט.
חתנם רבי יוסף אהרן רבינזון מבוטשעטש (-א' בסיוון תרע"ג) רב ואדמו"ר בדורוחוי. בנו של רבי אליעזר זאב מבוטשעטש בן רבי חיים מגזע החכם צבי. חיבר את הספר יד יוסף.
חתנו רבי צבי אריה הכהן מבוטושאן.
מצאצאיו הוא רבי יואל בעער האדמו"ר מראצפרט.
לקריאה נוספת

רון וקס, בסוד היחוד: הייחודים בהגותו הקבלית חסידית של ר' חיים בן שלמה טירר מטשרנוביץ, לוס אנג'לס: 2006.
Baruch Tercatin şi Lucian-Zeev Herşcovici, „Prezenţe rabinice în perimetrul românesc”, Editura HASEFER, Bucureşti, 2008 - ברוך טרקטין וזאב-לוצ'יאן הרשקוביץ', "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008. (ברומנית)
פרומקין-ריבלין, תולדות חכמי ירושלם, ג, ירושלם תרפ"ט, עמ' 78, מלואים 44
ר' לוי גרוסמן, שם ושארית, תל אביב תש"ג, עמ' לד-לה
י' יוסף כהן, הספרות התורנית ברומניה עד סוף המאה הי"ט, קריית ספר, מד, תשכ"ט, עמ' 145-143
אנציקלופדיה לחסידות, אישים, תשמ"ו, עמ' תקנא-תקנז
ר. פרידמן, באר מים חיים: קורות חייו של רבי חיים מצ'רנוביץ
И

ערך זה עוסק באות אִי ברוסית, מקדונית, סרבית ובולגרית, בהן היא מייצגת את צליל החיריק. אם התכוונתם לאות אִי באוקראינית ובלארוסית, בהן היא מייצגת את צליל החיריק, ראו .
| И и |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

האלפבית הקירילי
| А | Б | В | Г | Д | Е | Ж | З |  |
| И | Й | К | Л | М | Н | О | П |  |
| Р | С | Т | У | Ф | Х | Ц | Ч |  |
| Ш | Щ | Ъ | Ы | Ь | Э | Ю | Я |  |
אותיות סלאביות נוספות
| А́ | А̀ | А̄ | Ӓ | Ґ | Ђ | Ѓ | Е́ |  |
| Ѐ | Е̄ | Ё | Є | З́ | Ѕ | І | Ї |  |
| И́ | Ѝ | Ӣ | Ј | Љ | Њ | О́ | О̀ |  |
| Ō | С́ | Ћ | Ќ | У́ | Ӯ | Ў | Џ |  |
אותיות שאינן סלאביות
| Ӑ | А̊ | А̃ | Ӓ̄ | Ӕ | Ә | Ә́ | Ә̃ |  |
| Ӛ | В̌ | Ғ | Г̑ | Г̣ | Г̌ | Ҕ | Ӻ |  |
| Ғ̌ | Ӷ | Д̣ | Д̆ | Ӗ | Е̃ | Ё̄ | Є̈ |  |
| Ӂ | Җ | Ӝ | Ҙ | Ӟ | З̌ | З̱ | З̣ |  |
| Ԑ | Ԑ̈ | Ӡ | И̃ | Ҋ | Ӥ | Қ | Ӄ |  |
| Ҡ | Ҟ | Ҝ | К̣ | Ԛ | Ӆ | Ԯ | Ԓ |  |
| Ӎ | Ӊ | Ң | Ԩ | Ӈ | Ҥ | О̆ | О̂ |  |
| О̃ | Ӧ | Ӧ̄ | Ө | Ө̄ | Ө́ | Ө̆ | Ӫ |  |
| Ҩ | Ԥ | Р̌ | Ҏ | Ҫ | С̣ | С̱ | Т̌ |  |
| Т̣ | Ҭ | У̃ | Ӱ | Ӱ́ | Ӳ | Ү | Ү́ |  |
| Ұ | Х̣ | Х̱ | Х̮ | Х̑ | Ҳ | Ӽ | Ӿ |  |
| Һ | Һ̈ | Ԧ | Ҵ | Ҷ | Ӵ | Ӌ | Ҹ |  |
| Ҽ | Ҿ | Ы̆ | Ы̄ | Ӹ | Ҍ | Э̆ | Э̄ |  |
| Э̇ | Ӭ | Ӭ́ | Ӭ̄ | Ю̆ | Ю̈ | Ю̈́ | Ю̄ |  |
| Я̆ | Я̄ | Я̈ | Ԝ | Ӏ |  |  |  |  |
אותיות ארכאיות
| Ꙁ | Ꙃ | Ꙅ | Ꙇ | Ꙉ | Ҁ | Ѻ | Ѹ |  |
| Ꙋ | Ѡ | Ѽ | Ꙍ | Ѿ | Ꙏ | Ѣ | Ꙑ |  |
| Ꙓ | Ꙕ | Ꙗ | Ѥ | Ѧ | Ꙙ | Ѫ | Ꙛ |  |
| Ѩ | Ꙝ | Ѭ | Ѯ | Ѱ | Ѳ | Ѵ | Ѷ |  |
| Ԙ | Ꙟ | Ꙡ | Ꙣ | Ꙥ | Ꙧ | Ꙩ | Ꙫ |  |
| Ꙭ | ꙮ | Ꚙ | Ꚛ | Ԁ | Ԕ | Ԗ | Ԡ |  |
| Ԣ | Ҧ | Ꚋ | Ꚁ | Ꚅ | Ꚍ | Ꚕ | Ꚏ |  |
| Ꚗ | Ꚃ | Ԃ | Ԅ | Ԉ | Ԋ | Ԍ | Ԏ |  |
| Ԇ | Ꚑ | Ꚉ | Ꚇ | Ꚓ | Ԟ | Ԫ | Ԭ |  |
| Г̧ | Г̄ |  |  |  |  |  |  |  |
אִי היא אות באלפבית הקירילי אשר מקורה הוא האות היוונית אטא וצורתה דמות-ראי של נו גדולה, וכמו כן גם של N גדולה, אך כשהיא נטויה, האות הקטנה מזכירה בצורתה U לטינית קטנה (u). האות מייצגת את התנועה הקדמית סגורה ובלתי מעוגלת /i/. האות נקראה בעבר אִיזֶ'ה והערך המספרי שלה היה 8.
מפני שמקורה באות היוונית אטא, עד המאה ה-13 צורתה של האות היה H. באלפבית הקרילי המוקדם לא הייתה הבחנה בין האות И לאות І, שמקורה באות היוונית יוטא, כך שכיום ברוסית, מקדונית, סרבית ובולגרית משמשת רק הצורה И, ובבלארוסית משמשת רק הצורה I.
יהדות נסיכות מולדובה
לקריאה נוספת

Baruch Tercatin şi Lucian-Zeev Herşcovici, „Prezenţe rabinice în perimetrul românesc”, Editura HASEFER, Bucureşti, 2008 - ברוך טרקטין וזאב-לוסיאן הרשקוביץ', "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008. (ברומנית)
Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנתולוגיה בהוצאת הספר - בוקרשט 2004.
הערות שוליים

↑  Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנתולוגיה בהוצאת הספר - בוקרשט 2004, ע' 414 - 415
↑  Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנטולוגיה בהוצאת הספר - בוקרשט 2004, עמוד 364
↑  יון מיטיקאן, "היהודים מטרגו קוקולוי", עמוד 11
דרכיה דרכי נועם

דרכיה דרכי נעם היא השקפה תלמודית המתבטאת בפרשנות ואף בפסיקה, אשר לפיה התורה לא באה לגרום לאדם סבל, ועל כן פרשנויות אפשריות לתורה שאינן נראות כ"דרכי נעם" נדחות לעיתים לטובת פרשנויות אחרות. עיקרון זה נלמד מן הפסוק בספר משלי (ג', י"ז), המגדיר את ה"חכמה" והתורה במילים: "דְּרָכֶיהָ דַרְכֵי נֹעַם, וְכָל נְתִיבוֹתֶיהָ שָׁלוֹם".
הכלל

כלל זה מוזכר בתלמוד בשלושה מקומות, בהקשרים שונים. במקורו, הוא איננו "כלל יוצר" אלא אסמכתא שבדיעבד לפסיקות ולפרשנויות ידועות. עם זאת, בספרות הראשונים והאחרונים נעשה שימוש בכלל זה במקרים רבים נוספים, והוא הפך אצל חלק מהם ל"כלל יוצר". בעת החדשה ניתן לכלל זה משקל גדול, ככלל מטא-הלכתי, על ידי כמה הוגי דעות ופוסקים אורתודוקסים מודרניים וכן קונסרבטיבים ורפורמים, בעוד שאחרים לא נטו לייחס לו משקל של ממש בפסיקה.
הרמב"ם מסביר את הכלל[דרושה הבהרה] בהסבירו את הפסוק "וחי בהם", ”ואסור להתמהמה בחילול שבת לחולה שיש בו סכנה, שנאמר אשר יעשה אותם האדם וחי בהם ולא שימות בהם. הא למדת שאין משפטי התורה נקמה בעולם אלא רחמים וחסד ושלום בעולם. ואלו האפיקורוסים שאומרים שזה חילול שבת ואסור, עליהן הכתוב אומר גם אני נתתי לכם חוקים לא טובים ומשפטים לא יחיו בהם.”
יש להבדיל בין המושג "דרכי נעם" לבין המושג דרכי שלום, הנלמד אף הוא מאותו פסוק: הכלל "דרכי נעם" משמש במקרים שבהם קיום המצווה עלול לגרום אי נעימות לאדם מסוים המקיים אותה. לעומת זאת, "דרכי שלום" הוא נימוק להלכות שנועדו למנוע מריבות בין אנשים שונים.
מקור הכלל בתלמוד

שימוש ידוע בפסוק האמור הוא בדבריו של האמורא אביי בתשובה לשאלה מנין לנו ש"ענף עץ עבות" המוזכר בתורה כאחד מארבעת המינים הוא ההדס ולא ההרדוף, אשר לכאורה מתאים גם הוא לפרשנות התלמודית לפסוק, "עץ שענפיו חופין את עצו". על כך ענה אביי שאין בהרדוף "דרכיה דרכי נעם" (שהרי הוא רעיל). אותו כלל מובא בתלמוד בתשובה לשאלה מנין ש"כפות תמרים" המוזכר בתורה הוא הלולב ולא חלק אחר של הדקל שהוא קוצני ומסרט את הידיים. דבריו של אביי לא באו לשנות הלכה מעשית, שכן המסורת הקובעת ש"ענף עץ עבות" הוא ההדס, וכן זו ש"כפות תמרים" הוא הלולב, לא הייתה נתונה במחלוקת, ודבריו באו רק לתת שיקול-שבדיעבד לשאלה מדוע עלינו לפרש זאת כך ולא אחרת.
מקום נוסף שבו מוזכר כלל זה הוא בדיון של התלמוד הבבלי במסכת יבמות באשר לדיני ייבום. התורה מחייבת את אחיו של האדם המת לקחת את האלמנה לאישה, במקרה שלא היו לו בנים. באשר למקרה שבו היה בן בשעת מיתת האח אך הוא מת לאחר מכן, קובע התלמוד שאין חיוב ייבום, ובדיון על כך עם האמורא רבא עולה הנמקה לכך מכוח הכלל של "דרכיה דרכי נעם". בשאלה מדוע במקרה כזה לא יהיו הדברים "דרכי נעם" נחלקו הראשונים, ומכוח מחלוקות אלו אף נגזרו מחלוקות להלכה.
בראשונים

רבי אלחנן וסרמן כותב בקובץ הערות כי הדין של דרכי נעם הוא רק סימן שזו היא כוונת התורה, וכמו שכתב רש"י שפטור דרכי נעם באדם שמת ואין לו בנים ואחר כך נולד לו, הוא מכיוון שעל ידי סברת דרכי נעם מוכרח כי כוונת התורה בפסוק "ובן אין לו" היא על שעת המיתה, ולפי דברי התוספות שדין "נאסרה" הוא גם מכוח הדין של דרכי נעם, יש לומר שזה הוא סימן שאז הוא זמן חלות הזיקה.
אמנם בספרות הראושנים נראה לעיתים כי חידשו דינים מתוך הכלל "דרכיה דרכי נעם":
רבי יצחק מווינה בספרו אור זרוע כתוב במקרה שבו היבם הוא משומד, שאין זה דרכי נעם שהיבמה תינשא ליבם, ולכן לדעתו היבמה פטורה מייבום.
יש מי שכתב להתיר איסור סחורה בחדש בימינו שבית המקדש חרב, מטעם של 'דרכיה דרכי נעם', שבזמן שבית המקדש היה קיים הייתה תבואת חדש נפוצה ואין זה דרכי נעם שלא יהיה ניתן לסחור בה.
הרב שמואל הלוי ואזנר כתב כי אין להתיר איסורים בנימוק של "דרכיה דרכי נעם", כאשר אין מפורש כן בתלמוד. אולם מדברי הרדב"ז, החכם צבי ועוד, מתבאר שכן מחשיבים את הנימוק של דרכי נעם ככלל יוצר.
ראו גם

דרכי שלום
לקריאה נוספת

יהודה קופרמן, "דרכיה דרכי נעם", תלפיות י (תשנ"ח), עמ' 65-70.
אלי כהן, "דרכיה דרכי נעם", שנה בשנה (תשנ"ז), עמ' 411-427.
אליעזר בשן, "דרכיה דרכי נעם (עיון בתשובותיהם של חכמי המזרח והמגרב בשנת קנ"א עד המאה הי"ח)", דעות - ביטאון האקדמאים הדתיים, מח (תשם), עמ' 171-176.
אליעזר ברקוביץ, "כוחה המוסרי של ההלכה", ההלכה, כוחה ותפקידה, ירושלים תשמ"א, עמ' 84-104
יהודה לוי, "'דרכיה דרכי נעם' - מקור להלכה", המעין כא גל' א, תשמ"א, עמ' 33-38
דניאל שפרבר, דרכה של הלכה, הוצאת ראובן מס, תשס"ז, פרק שלישי: עקרונות-על הלכתיים
הערות שוליים

↑  בהלכות שבת, פרק ב' הלכה ג'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ל"ב, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ל"ב, עמוד א'
↑  דף פז ע"ב.
↑  רש"י שם ותוספות שם דף ב עמוד א, ד"ה ואחות אשתו, וראו את דברי ר' יצחק זאב סולובייצ'יק בסוף ספרו חידושי הגרי"ז על הרמב"ם.
↑  יבמות סימן י"א.
↑  אשת המת, כיוון שנפטרה מייבום שעה אחת, שוב אינה יכולה להזדקק ליבם, ולכן היא נאסרת עליו
↑  חלק א, הלכות ייבום וקידושין סימן תרה ד"ה כתוב בתשובות.
↑  רבי דוד כץ, תלמיד החתם סופר, בספרו בית דוד יו"ד סימן קיז אות כא.
↑  שו"ת שבט הלוי חלק ב סימן קסב.
↑  שו"ת הרדב"ז ח"ג תרכז וח"ב אלף עו.
↑  שו"ת חכם צבי סימן מו. הובא גם בחכמת אדם סימן קיא סעיף ב, ובסדרי טהרה סימן קפח סעיף קטן ב. וע"ע מנחת חינוך מצווה א' ס"ק כב
משה פרנבך

| --- | --- |

משה פרנבך
 לידה:  5 במאי 1893 Felsberg, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  1983 (בגיל 89 בערך) 
 
משה (מוזס) פרנבך (בגרמנית: Moses Fernbach; י"ט אייר ה'תרנ"ג, 5 במאי 1893 בפלסברג ׁ(Felsberg), גרמניה - 1983,תל אביב, ישראל) פעל לשיקום קהילת יהודי ברלין בתום מלחמת העולם השנייה והנהיג אותה עד לחידוש חיי הקהילה בכל תחומי החיים.
שימש כמורה ומנהיג בקהילות יהודיות בגרמניה בשנים 1927 עד 1947.
בתקופת השואה, פרנבך ומשפחתו שהו במקומות מסתור שונים באזור ברלין, וכך הצליחו לשרוד.
רקע היסטורי

יהודי גרמניה הואשמו, לא אחת, באי ראיית הנולד בתקופת עלייתו של המשטר הנאצי. האשמות אלה אינן מביאות בחשבון את הקשרים ההדוקים שהתקיימו בין היהודים בגרמניה לגרמנים.
היהודים בגרמניה היו מעורבים ופעילים בתחומים רבים במדינה. בכלל זה לחמו יהודים שכם-אל-שכם לצד גרמנים במלחמת העולם הראשונה וחלקם קיבלו את אותות צלב הברזל.
בתום מלחמת העולם השנייה נכתב מעט, יחסית, על תולדות יהדות גרמניה ועל ליל הבדולח.
ביוגרפיה

משה פרנבך נולד בפלסברג, גרמניה. שמות הוריו: מרים (Malchen) וצבי יהודה.
במלחמת העולם הראשונה  (1918-1914) שירת בצבא הגרמני.
בשנת 1919, בתום מלחמת העולם הראשונה, העקבות תוצאותיה לגבי גרמניה אשר התבטאו במשבר כלכלי והתנגדויות פנימיות, הוא נטל פיקוד על המשמר האזרחי בעיר מגוריו רקלינגהאוזן (Recklinghausenׂׂ), כממלא מקום המפקד האחראי, והיה ממונה על 3000 איש שהגנו על העיר מפני ביזה.
פרנבך, שהיה מורה בבית-ספר יסודי, פעל בִקהילות הלנתאל (Hellenthal), בלומנתאל (Blumenthal), שליידן (Schleiden), גמונד (Gemünd) וקאל (Kall).
בשנת 1923 הוא נשא לאישה את לאה לבית Torker בעיר הלברשטאדט (Halberstadt). בשנת 1924 נולדה בתם הבכורה, שושנה, זוזי, ובשנת 1930 נולדה מרים, בתם השנייה.
בשנת 1927 הוא העתיק את מגוריו עם משפחתו לעיר שליידן (Schleiden) שבחבל האייפל (Eifelׁׁ) שבמערב גרמניה, מכיוון שהוצעה לו שם משרת הוראה.
ההיסטוריון הנס-דיטר ארנץ  (Hans Dieter Arntz), כותב בספרו Judenverfolgung und Fluchthilfe im deutsch-belgischen Grenzgebiet (רדיפות היהודים ועזרה בבריחה באזור הגבול הגרמני-בלגי) על תולדות יהודי שליידן, גמונד (GEMUND) ובלומנתאל משנת 1900. בספרו זה הוא כותב את תולדות חייו של משה פרנבך וכמו כן הוא פונה ומבקש מראשי העיריות של הלנתל ושליידן, לכבד את זכרו של המורה היהודי לדת מוזס פרנבך בצורה כלשהי.
ביוגרפיה > הוראה והנהגה בקהילת יהודי חבל האייפל

משה צימרמן כותב בספרו: גרמנים נגד גרמנים שלא הרבה נכתב על יהדות גרמניה בתקופה שבין ליל הבדולח ובין התקופה בתום ואחרי מלחמת העולם השנייה. אין להסתפק בעיסוק בסיפורים של קורבנות השואה, חשוב לעסוק גם בעשייה החיובית – תחום שלם שאינו זוכה לחשיפה על-פי רוב.
פעילותו של משה פרנבך היא דוגמה ומופת של מנהיגות ואי-קבלת הדין, נטילת היוזמה תוך פעולה ללא היסוס, בנייה וקוממיות ולא רק חורבן, מחויבות לטובת הכלל מול כל הקשיים האישיים.
גורלם של יהודי גרמניה במערכה האחרונה של השקיעה, בשנים 1938—1945, בין פוגרום נובמבר לסוף מלחמת העולם השנייה זכה אפוא בספרות ההיסטוריוגרפית לייצוג לקוי, אם בתור חלק מתולדות השואה עצמה ואם בתור נספח מצומצם של תולדות יהודי גרמניה או של ההיסטוריה הכללית – כלומר, הוא נדחק לשוליים ואף נמוג כליל,
משנת 1936, פרנבך, בנוסף להיותו מורה דת היה גם יושב ראש ונציג הקהילה היהודית במחוז שליידן לשעבר. בשנת 1940, בעת ששהה כבר בקאל, נכפה עליו לטפל בפירוק הקהילה עד לישוב מחדש משליידן לקאל. משנת 1938 הוא היה אחראי לתפילות בבית הכנסת בבלומנתאל. כמו כן הוא ניהל את המיומנויות המגוונות של חיי הקהילה היהודית וניהול בית הספר היהודי עד שנת 1940.
ביוגרפיה > סוף המלחמה והקמת הקהילה היהודית בברלין מהריסותיה

כאמור, לאחר המלחמה פנה לפעול במרץ רב לַהֲקמתה-מחדש של הקהילה היהודית בברלין, והדבר זכה לציון בִכתב על ידי מובילי הקהילה בְ-1/9/1947, וכך כתבו:
אנו זוכרים, כי השתייכת לראשונים, שמיד לאחר סיום המלחמה, היטו את שכמם למימוש הקמתהּ-מחדש של הקהילה שלנו, ואנו מעריכים את השירותים, שלקחת על עצמך בעבודתך. לא זוֹ בלבד שעסקת רבות בייצוג הקהילה ושימשת כמזכירהּ הראשי, אף  נרתמת באותה עת, כמורה-דת וּכמנהיג של הנוער, לבניין קהילתנו בכל-כוחך. התאמצת תמיד לדאוג לכך, שאספקת אביזרי-הקדושה לברלין תתאפשר וסיפקת כשוחט שירות שלא יסולא בפז, לא רק בעצה, אלא אף במעשה
מדיווחיו של משה פרנבך ניתן ללמוד על פועלו לארגונה מחדש של הקהילה בברלין:
לאחר זמן מה פתחנו בברלין את משרד הקהילה היהודית, ללא תשלום וּתמיכה מצד הגרמנים. הרוסים חיסלו בהקדם את 'התאחדות-הרייך' כמוסד של הרייך השלישי, לאחר שהתדיינויות עם הפקידים האחרונים לא העלו תוצאות חיוביות. ביולי 1945 הודעתי בעיתוני ברלין, שעל כל היהודים הניצולים להתפקד. היה במרשם האוכלוסין של הרייך, שהוריתי קודם-לכן להשתלט עליו, רישום מדויק של כל תושבי גרמניה היהודים מֵ-1/5/1938. כך יכולתי עתה ללכוד את מי שהתגלה לפתע כִיהודי ועל-כן רצה לקבל עדיפות בדרך זוֹ או אחרת. בבניין זה, בִרחוב אורניינבורגר מספר 8, שנלהנס (NEHLHANS) וַאֲני הפכנו למשרד הֶחדש של הקהילה היהודית בברלין, הִמשכנו למצוא הוראות לגירושים הרבים, כולל שמות המעורבים בהם. המשרד הראשי בִרחוב אורניינבורגר 9, נהרס כמעט לחלוטין במלחמה.
אירוני היה הדבר, שמְקום מושבנו היה בלשכת רישום האוכלוסין של הרייך. רק אב-בית יחיד נותר שם. כל הרהיטים, המסמכים וּמכונות הכתיבה הוחרמו. כך התחלנו את הבנייה-מחדש של הקהילה היהודית בברלין
.
מעניינת אמירתו הנוספת של פרנבך, כי מאגר נוסף של מרשם אוכלוסין שנמצא כלל טופסי מידע אישי על כל חברי ה-NSDAP, כולל תמונות-דרכון, אשר נלקחו על ידי האמריקנים, לאחר שהרוסים לא חפצו בהם. כמזכיר ראשי זמני הפיק פרנבך 10,000 שאלונים לרישום היהודים. ב-1947 נרשמו כל 8000 חברי הקהילה היהודית, 1350 מתוכם שרדו במחתרת, וּ-3500 מתוכם חיו בנישואי-תערובת, או שבן/בת-זוגם/ן התגייר/ה.
עם תום המלחמה, פרנבך היה אחראי להחייאתה ולהנהגתה של הקהילה היהודית בברלין.
בשנת 1947 הוא עלה לישראל עם אשתו ובתו הצעירה, מרים, והם חברו אל בתם הבכורה, שושנה, זוזי, ממנה נפרדו שמונה שנים קודם לכן בעלותה בגפה לפלשתינה כנערה בודדה.
לקריאה נוספת

מאת: Hans-Dieter Arntz -  רדיפות יהודים וסיוע בריחה באזור הגבול הגרמני-בלגי, בגרמנית- : Judenverfolgung und Fluchthilfe im deutsch-belgischen Grenzgebiet
הערות שוליים

↑  משה צימרמן: גרמנים נגד גרמנים, עם עובד, תשע"ג, עמ' 15-10
↑  ישראל גוטמן: מאבק בנתיב הייסורים,כתר, ירושלים, 1988, עמ' 44-40
↑  "רדיפת יהודים וסיוע בִבריחתם באזור גבול גרמניה-בלגיה", Judenverfolgung und Fluchthilfe im deutsch-belgischen Grenzgebiet, עמ' 303–305, 318, 472-491
↑  גרמנים נגד גרמנים, עמ' 11-10
↑  Judenverfolgung und Fluchthilfe im deutsch-belgischen Grenzgebiet
↑  http://www.hans-dieter-arntz.de/ein_juedischer_religionslehrer.html
↑  Judenverfolgung und Fluchthilfe im deutsch-belgischen Grenzgebiet, ע' 487
לאה ומשה פרנבך, 1959