stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תום קרמר
ביוגרפיה > מדליית ארד באליפות אירופה לנוער

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בבלגרד, סרביה ביולי 2011 זכה קרמר במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 17, 2:00.52 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:51.94 דקות. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי הוא דורג במקום תשיעי בשלב המוקדמות בתוצאה של 2:06.20 דקות, אך לא השתתף בשלב חצי הגמר ולכן דורג במקום 17 סופי, במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:45.29 דקות ובמקום 11 במשחה שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 3:29.27 דקות, כשחיין ראשון שחה בתוצאה של 52.23 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בתחילת אוגוסט אותה שנה זכה קרמר ב-5 מדליות, שתי מדליות כסף אישיות ושלוש מדליות ארד קבוצתיות. מדליות כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 17 של 54.67 שניות, אחרי אלון מנדל (54.20 שניות) ולפני יעקב טומרקין ממכבי אשדוד (55.00 שניות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:01.19 דקות, אחרי גל נבו (1:59.66 דקות) ולפני אבי כהן (2:01.19 דקות). מדליות ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:27.39 דקות, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:44.81 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:48.86 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:06.33 דקות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:53.59 דקות.
באליפות החורף של ארצות הברית בשחייה שנערכה באטלנטה, ג'ורג'יה בדצמבר 2011 סיים קרמר במקום שביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:01.42 דקות, במקום 13 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש לגילאי 18-17, 2:02.89 דקות ובמקום 21 במשחה ל-100 מטר פרפר שיאי אישי חדש של 54.61 שניות.
בתחרות גראנד פרי שנערכה בקולומבוס, אוהיו במרץ 2012 זכה קרמר במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:58.34 דקות, אחרי מייקל פלפס מארצות הברית (1:55.32 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:03.21 דקות, במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:51.11 דקות, במקום 11 במשחה ל-100 מטר גב שיאי אישי חדש של 58.04 שניות ובמקום 15 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 51.11 שניות. בשל הישגו ב-200 פרפר זומן קרמר על ידי פינ"א להשתתף באולימפיאדת לונדון (2012), אך לא עמד בקריטריון הישראלי להשתתפות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי אותה שנה סיים קרמר במקום 14 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:59.51 דקות, במקום 16 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.20 שניות, במקום 21 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:03.42 דקות ובמקום 29 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 53.97 שניות.
באליפות אירופה לנוער ביולי אותה שנה השתתף קרמר כשחיין הראשון של נבחרת ישראל בשליחים 4X100 מטר חופשי. הוא קבע שיא אישי של 50.87 שניות, והנבחרת סיימה במקום הרביעי בשיא ישראלי 3:22.03 דקות, 7 מאיות אחרי פולין שסיימה שלישית.
ביוגרפיה > מדליית ארד ב-NCAA

באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) שנערכה באינדיאנפוליס שבאינדיאנה בסוף חודש מרץ 2013 זכה קרמר במדליית ארד במשחה ל-200 יארד חופשי בשיא ישראלי חדש של 1:33.07 דקות, כבר בשלב המוקמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של  1:33.44 דקות, שיפור לשיאו בן ה-3 שנים של נמרוד שפירא בר אור (1:33.50 דקות) ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון שזכה במדליה בתחרות זו בשנתו הראשונה במכללה. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-200 יארד מעורב אישי לאחר שניצח את גמר ב' בתוצאה של 1:43.15 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 סיים קרמר במקום 22 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:49.46 דקות, במקום 25 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:01.07 דקות ופעמיים במקום 35 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.54 שניות ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 54.04 שניות. קרמר היה שותף לרביעיית השליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם דוד גמבורג, נמרוד שפירא בר אור ולירן קונובלוב שסיימה במקום שישי בשיא ישראלי חדש של 3:18.43 דקות, וקבע כשחיין שני ב"זינוק שליחים" תוצאה של 49.66 שניות. בשלב המוקדמות הרביעייה קבעה שיא ישראלי חדש של 3:19.95 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם דוד גמבורג, ירון שגלוב ולירן קונובלוב בתוצאה של 3:40.72 דקות. כשחיין שלישי הוא קבע בסגנון הפרפר ב"זינוק שליחים" תוצאה של 53.61 שניות.
הערות שוליים

↑  קובי ברדה, תום קרמר מציג: מדליית ארד בגמר המכללות, 30 במרץ 2013 באתר איגוד השחייה בישראל
תרופה גנרית

תְּרוּפָה גֵּנֵרִית (באנגלית: Generic drug) (על פי האקדמיה ללשון העברית: תְּרוּפָה סוּגָנִית) היא תרופה המיוצרת ומשווקת כשאין פטנט רשום ותקף על החומרים הפעילים שבה. מותר לשווק אותה במדינות שבהן פג תוקף הפטנט או במדינות שבהן לא נרשם פטנט על התרופה המקורית. כדי שתרופה תוכר כתרופה גנרית לתרופה קיימת היא צריכה להכיל בדיוק את אותו חומר פעיל כמו התרופה המקורית (תרופה אתית), ולחקות את משך הפעולה בגוף של התרופה המקורית. הפיתוח של תרופה גנרית מהיר, והמחיר שלה זול. השפעתה על גוף האדם אמורה להיות זהה להשפעתה של התרופה המקורית.
תוקפם של פטנטים על תרופות הוא 20 שנה ברוב מדינות העולם, אך לרוב הם נרשמים לפני תחילת הבדיקות הקליניות של התרופה, כך שתוקף הפטנטים של תרופות מקוריות, לפני שמופיעות גרסאות גנריות שלהן, עומד בדרך כלל על 7–12 שנים. עם הופעת הגרסאות הגנריות, יורדים בדרך כלל גם מחירי התרופות המקוריות. קיימות חברות תרופות המתמחות בייצור תרופות גנריות. החברה הישראלית טבע תעשיות פרמצבטיות נחשבת ליצרנית התרופות הגנריות הגדולה בעולם.
על השם המקורי של התרופה יש בדרך כלל זכויות לחברה המייצרת את התרופה המקורית, ולכן התרופות הגנריות נקראות בשם אחר. פעמים רבות הן נקראות על שם החומר הפעיל בתרופה. ההגבלה היחידה בעת קביעת השם המסחרי של תרופה גנרית במדינה מסוימת היא האיסור להשתמש בשם רשום שהזכויות עליו נתונות לחברת תרופות אחרת. שם כזה שאין עליו זכויות רשומות ליצרן זה או אחר מכונה "שם גנרי". שמה הגנרי הרשמי של תרופה, כפי שנקבע בידי ארגון הבריאות העולמי (WHO), נקרא גם INN‏ (International Nonproprietary Name).
בתרופות נפוצות קורה לעיתים ששם המותג המקורי הופך עם הזמן לשם גנרי בפי הציבור (אך לא בהכרח מבחינה משפטית). כך למשל, במדינות רבות הפך שמה של התרופה אספירין לשם גנרי הן מבחינת השימוש הציבורי במותג והן מבחינה משפטית, לאחר שחברת באייר הגרמנית איבדה את הזכויות הבלעדיות על השם "אספירין" בארצות הברית לאחר מלחמת העולם הראשונה. לעיתים דווקא מתקבע בציבור שם מסחרי מוגן של תרופה ממותג מסוים כשמה הגנרי של התרופה. בישראל, למשל, מזוהה בפי רבים המותג "אקמול" כשם גנרי של התרופה ששמה הגנרי הרשמי (INN) הוא פרצטמול. ללא קשר לשימוש הנפוץ בציבור, מבחינה משפטית הזכויות על השם "אקמול" שייכות לחברת טבע, ורשמית אין זה שם גנרי לתרופה.
המחירים שגובות חברות התרופות המובילות בעולם עבור תרופות מקור שנויים במחלוקת, מאחר שמחירם היקר של תרופות מצילות חיים הם מעבר להישג ידם של רבים. בנוסף, באמצעות תרגילים משפטיים, מונעות החברות שיווק של גרסאות גנריות זולות של תרופות בהן הן מחזיקות בפטנט גם לאחר שהפטנט פג. בשנת 2013, הסרט הדוקומנטרי 'אש בתוך הדם' (Fire in the Blood), טען שחברות התרופות גרמו למיליוני מקרי מוות מיותרים באפריקה, מאחר שחסמו שיווק של תרופה גנריות זולות ביבשת. בהודו התיר חוק הפטנטים ייצור העתקים לתרופות המוגנות בפטנט, במקרים שבהם הפקת ההעתק כרוכה בתהליך ייצור שונה מזה של התרופה המקורית, כדי לייצור ולשווק תרופות בעלות זולה יותר. חברות התרופות הבנילאומיות לוחצות על הודו לא לאפשר לייצר גרסאות גנריות פחות יקרות של תרופות מוגנות בפטנט. בארצות הברית משווקות תרופות גנריות על ידי חברת Civica Rx שהיא חברת תרופות ללא כוונת רווח ובכוונתה לפתח כמה סוגי אינסולין ולבקש להם אישור של ה-FDA.
לקריאה נוספת

יהונתן שימן, רישום פטנט על תהליך רפואי - על הדין הקיים, יעילות כלכלית, רווחה מצרפית ואחריות הרגולטור, משפט רפואי וביו אתיקה, כרך 6 עמוד 186, 2015
הערות שוליים

↑  גֵּנֵרִי > סוּגָנִי (סוגני), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  החל משנות ה-90 של המאה ה-20 "טבע" עוסקת גם בייצור של תרופות אתיות
↑   הדס זיו, תרופות על המשקל - המוסר הבעייתי של חברות התרופות, באתר הארץ, 10 ביוני 2013
↑  דני פילק, תופעות הלוואי של תעשיית התרופות, באתר "העוקץ", 30 במאי 2013
↑  חשש: חקיקה בהודו תמנע תרופות ממדינות עניות, באתר הארץ, 23 במרץ 2005
↑   ניו יורק טיימס, הודו רוצה לתת תרופות מוזלות לעניים - בתעשיית התרופות העולמית מודאגים, באתר TheMarker‏, 30 בדצמבר 2013
↑  דר. משה נחמני, ‏מדינת קליפורניה מקדמת מיזם לייצור עצמי של אינסולין, באתר "הידען", 18 ביולי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536965805171  GND: 4201126-7  LCCN: sh89000501  NDL: 01052957  NKC: ph939152
שער פורטואנסיס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שער 
 מיקום:  רומא 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1641
 תאריך פתיחה רשמי:  1641 
 קואורדינטות:  41°53′02″N 12°28′26″E﻿ / ﻿41.883898°N 12.474022°E﻿ / 41.883898; 12.474022
  (למפת רומא מוגדלת) שער פורטואנסיס(למפת רומא רגילה) שער פורטואנסיס
 
שער פורטואנסיס (בלטינית: Porta Portuensis - פורטה פורטואנסיס) היה שער בחומת אורליאנוס שהיה ממוקם בצפון אזור טרסטוורה של רומא העתיקה, לגדתו המערבית (השמאלית) של נהר הטיבר. בפתח השער החלה הויה פורטואנסה שהגיע מרומא לעיר הנמל פורטוס. השער נבנה על ידי הקיסר אורליאנוס ושופץ על ידי הקיסר הונוריוס בשנת 403. השער כלל שני מגדלים שמירה בצורת מחצית העיגול משני צדדי השער, ושני קשתות.
השער הנוכחי הניצב במקום זה נקרא בשם פורטה פורטזה (באיטלקית: Porta Portese). שער זה נבנה בשנת 1644 כחלק מחומות גבעת ג'יאניקולו שנבנו על ידי האפיפיור אורבנוס השמיני. אורבנוס בנה את השער במרחק 453 מטרים מהשער המקורי. שער זה היה שער עיקרי בחומת טרסטברה עד אמצע המאה ה-19, ובסמוך לשער הקים האפיפיור קלמנס האחד עשר מבנה משמר ומחסן תחמושת בשנת 1714.
כיום מתקיים בפתח השער שוק פשפשים מדי יום ראשון.
תרונג צ'ין

תרונג צ'ין (בוייטנאמית: Trường Chinhg;‏ 9 בפברואר 1907 – 30 בספטמבר 1988) היה פוליטיקאי קומוניסט וייטנאמי שכיהן כנשיא וייטנאם בשנים 1981–1987. תרונג נחשב לאחד מן הפוליטיקאים הווייטנאמיים הבולטים במאבק האנטי-קולוניאליסטי במדינתו ובעיצוב הממשל הקומוניסטי. כיהן כמזכיר המפלגה בשנים 1940–1956 וכן למשך כמה חודשים בשנת 1986 לאחר מותו של לה דואן.
ביוגרפיה

תרונג נולד בהודו-סין, בשטח שכיום חלק מאינדונזיה. הוא היה הבן הבכור מבין חמישה ילדים. אמנם משפחתו הקונפוציאניסטית לא הייתה עשירה, אך תרונג רכש השכלה סינית בגיל צעיר, וגיבש עמדה פוליטית אנטי קולוניאליסטית. הוא למד בתיכון צרפתי ברוח מערבית. בתקופה זו למד הגות פילוסופית רבה, בעיקר של ז'אן-ז'אק רוסו ומונטסקייה. בתקופה זו החל תרונג בפעילות פוליטית ולאומית, והוביל את מחאות הסטודנטים כנגד השלטון.
בשנת 1928 עבר להאנוי ושנים שלאחר מכן היה ממקימי המפלגה הקומוניסטית לאחר שקרא בכתביהם של קרל מרקס וולדימיר איליץ' לנין. תרונג היה ממעצביה הרעיוניים המרכזיים של התנועה עם הקמתה. בשנת 1930 נכלא בהילטון האנוי ושוחרר בשנת 1936. גם בתקופת מאסרו, תרונג המשיך בפרסום מאמרים ויצירות קומוניסטיות. עמדתו של תרונג הושפעה מכתבי מרקס, לנין והיה לתלמידו המרכזי של הו צ'י מין.
לאחר עצמאותה של צפון וייטנאם ביקר תרונג את הרפורמה בקרקעות, מה שהוביל לביקורת כנגדו במפלגה. ביקורת נוספת הוטחה נגדו בעקבות תמיכתו ברפובליקה העממית של סין במקום תמיכתם של רבים בברית המועצות. בשנים אלו תרונג היה מקורב ביותר למנהיג סין מאו דזה-דונג. בשנת 1953 תרונג ניסה להשליט רפורמת קרקעות דומה לזו שבוצעה בסין. רפורמה זו בסופו של דבר הובילה לרעב ולמות מיליונים. בשנת 1956 הרפורמה הופסקה בעקבות מחאות ציבוריות. תרונג התפטר ותמך בלה דואן. בשנים שלאחר מכן לה דואן היה המנהיג הדומיננטי במדינה, כשתרונג היה חבר פוליטביורו בלבד (אך שמר על תפקידו כדמות רעיונית חשובה). בשנת 1981 נבחר תרונג לנשיא. תקופת נשיאותו התאפיינה במשבר כלכלי מתמשך כתוצאה מקריסתה המסתמנת של ברית המועצות. תרונג ניסה לגבש רפורמות כלכליות ומבניות שיפתרו את המשברים, אך לא ביצע אותן לאור החלפתו על ידי וו צ'י קונג בשנת 1987. הוא נפטר זמן קצר לאחר מכן בגיל 81.
שער פינצ'יאנה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שער העיר 
 מיקום:  רומא 
 מדינה:  איטליה 
 קואורדינטות:  41°54′34″N 12°29′18″E﻿ / ﻿41.90944444°N 12.48833333°E﻿ / 41.90944444; 12.48833333
 www.sovraintendenzaroma.it
  (למפת רומא מוגדלת) שער פינצ'יאנה(למפת רומא רגילה) שער פינצ'יאנה
 
שער פינצ'יאנה (בלטינית: Porta Pinciana) הוא שער בחומת אורליאנוס שבעיר רומא בירת איטליה.
השער, שנבנה על ידי הקיסר הונוריוס נקרא על שם משפחת פינקיאה אשר הייתה הבעלים של גבעת פינקיאן הסמוכה. השער נקרא גם "שער דרך סלריה" (Porta Salaria vetus) מאחר שויה סלריה עברה דרך השער (בעוד שויה סלריה נובה (Via Salaria nova) - דרך סלריה החדשה, עברה דרך שער סלריה). השער ידוע בקרב שנערך בסמוך לו, במסגרתו הגן המצביא הביזנטי פלביוס בליסאריוס על העיר מפני האוסטרוגותים בשנת 537.
השער פעל עד המאה השמינית ונסתם במאה התשיעית. השער נפתח מחדש בשנת 1887.
השער כלל מגדל שמירה חצי מעגלי, שהיה במקורו בן 3 קומות (קומות אלה שרדו עד סוף המאה ה-19 או ראשית המאה ה-20) שנבנה אף הוא על ידי הונוריוס. השער נבנה אבני טרוורטין והמגדל נבנה מבטון ולבנים.
תיאטרון יידישפיל

| --- | --- |

סמליל התיאטרון
 מידע כללי
 סוג:  תיאטרון יידיש, חברת תיאטרון 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  שמואל עצמון-וירצר 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1987
 תאריך פתיחה רשמי:  1987 
 קואורדינטות:  32°04′24″N 34°46′16″E﻿ / ﻿32.073277777778°N 34.771027777778°E﻿ / 32.073277777778; 34.771027777778
 www.yiddishpiel.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) תיאטרון יידישפיל(למפת תל אביב רגילה) תיאטרון יידישפיל(למפת גוש דן רגילה) תיאטרון יידישפיל(למפת גוש דן מוגדלת) תיאטרון יידישפיל  he תיאטרון יידישפילhe תיאטרון יידישפילמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סמליל התיאטרון עד 2023
יידישפיל (ביידיש: הלחם של "משחק" ו"יידיש") הוא תיאטרון יידיש הפועל בתל אביב מאז שנת 1987.
היסטוריה

התיאטרון נוסד ב-1987 ביוזמת ראש עיריית תל אביב-יפו שלמה להט ומנכ"ל בנק מרכנתיל דיסקונט משה נוידרפר. כמו כן, השתתף שמואל עצמון בהקמת התיאטרון ושימש כמנכ"ל ומנהל אמנותי, כאשר החל מנובמבר 2011 החליף אותו ששי קשת.
משנת 2016 מנכ"ל התיאטרון הוא זליג רבינוביץ' והמנהל האמנותי הוא ששי קשת.
תיאטרון "יידישפיל" לקח על עצמו את משימת שימורה וטיפוחה של תרבות שהיא אבן יסוד חשובה בתולדות העם היהודי. שפת היידיש היא שפה חיה ונושמת בקרב רבים מהעם היהודי גם כיום, ולתיאטרון יש קהל קבוע, רובו מבוגר יחסית. משרדי התיאטרון יושבים ברחוב קרליבך 7, תל אביב.
בשנת 1996 אישרה הכנסת חוקים להקמת הרשות הלאומית לתרבות היידיש והרשות הלאומית לתרבות הלאדינו, שמתפקידן לבסס מעמד איתן לשתי השפות ולתרבות העשירה האצורה בהן.
מאז הקמתו העלה תיאטרון יידישפיל 42 הפקות שהוצגו בפני קהל רחב בארץ וברחבי העולם. במהלך שנים אלו נטל התיאטרון חלק בפסטיבל ישראל כמו גם בפסטיבלים בינלאומיים חשובים רבים, והופיע בין היתר בערים ויסבאדן, לונדון, פרנקפורט, אמסטרדם, וינה, לוס אנג'לס ווילנה.
בתיאטרון משחקים שחקני יידיש ותיקים כיעקב בודו ויעקב אלפרין, כשלצידם קבוצת שחקנים צעירים יותר - בהם ילידי הארץ ועולים חדשים, המהווים עתודה לדור ההמשך, ביניהם דודו פישר, גדי יגיל, ענת עצמון, מוניקה ורדימון, גרא סנדלר, יונתן רוזן, רונית אשרי, יוני אילת ואמיתי קדר. השחקן קרול מרקוביץ' שיחק גם הוא בתיאטרון מראשיתו ועד פטירתו ב-2006.
בתיאטרון מועלות הצגות רפרטואריות בסגנונות שונים שנכתבו בידי יוצרים שונים. בכל ההצגות ניתן תרגום סימולטני לעברית ולרוסית בכתוביות ובאוזניות, כדי להקל על הצפייה על מי שאינו דובר יידיש.
תיאטרון יידישפיל מופיע בכל היכלי התרבות השונים ברחבי הארץ.
בכל עונת הצגות, תיאטרון היידישפיל מעלה כארבע הצגות חדשות, כאשר בכל רבעון עולה הצגה אחרת. תוכן ההצגות משתנה, כאשר חלקן תורגמו ליידיש ונכתבו על ידי מחזאים בעבר (שייקספיר, מולייר ועוד), אחרות עובדו לבמה מיידיש (שלום עליכם ועוד) ונוספות הן הצגות מקומיות (יהושוע סובול ועוד).
היסטוריה > פרסים

"הצגת הבידור של השנה" 2010 – ההצגה "כוכבים נוצצים" נבחרה להצגת הבידור של השנה על ידי חברי האקדמיה של פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2010.
"הקומדיה של השנה" 2001 – ההצגה "נערי הזהב" מאת ניל סיימון נבחרה לקומדיית השנה על ידי חברי האקדמיה של פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2001.
"פרס התיאטרון" 1999 – היידישפיל זכה בפרס מיוחד על פועלו בטיפוח וקידום התיאטרון בישראל, פרס שהוענק לו על ידי שמעון פרס.
"פרס קרן קלור" 1998 – הוענק לתיאטרון בבית נשיא המדינה לכבוד שנת היובל למדינה עבור עבודתו בהבאת תיאטרון היידיש לקהל הרחב ולקהל הקשישים בבתי אבות.
"פרס איציק מאנגר" 1997 – הוענק לתיאטרון על הצגותיו המקוריות ביידיש.
תנועות אמצעיות

תנועות אמצעיות הן תנועות אשר בעת הגייתן נמצאת הלשון באמצע יחסית לגג חלל הפה. התנועות האמצעיות מתחלקות לחצי-סגורות, חצי-פתוחות וקיים גם השווא שהוא תנועה מרכזית אמצעית שאינה מסווגת עם שתי הקבוצות הקודמות.
תנועות אמצעיות > חצי־סגורות

תנועה אחורית, חצי-סגורה, בלתי-מעוגלת [ɤ]
תנועה אחורית, חצי-סגורה, מעוגלת [o]
תנועה מרכזית, חצי-סגורה, בלתי-מעוגלת [ɘ]
תנועה מרכזית, חצי-סגורה, מעוגלת [ɵ]
תנועה קדמית, חצי-סגורה, בלתי-מעוגלת [e]
תנועה קדמית, חצי-סגורה, מעוגלת [ø]
תנועות אמצעיות > אמצעיות

תנועה אחורית, אמצעית, בלתי-מעוגלת [ɤ̞]
תנועה אחורית, אמצעית, מעוגלת [o̞]
תנועה מרכזית, אמצעית [ə]
תנועה קדמית, אמצעית, בלתי-מעוגלת [e̞]
תנועה קדמית, אמצעית, מעוגלת [ø̞]
תנועות אמצעיות > חצי־פתוחות

תנועה אחורית, חצי-פתוחה, בלתי-מעוגלת [ʌ]
תנועה אחורית, חצי-פתוחה, מעוגלת [ɔ]
תנועה מרכזית, חצי-פתוחה, בלתי-מעוגלת [ɜ]
תנועה מרכזית, חצי-פתוחה, מעוגלת [ɞ]
תנועה קדמית, חצי-פתוחה, בלתי-מעוגלת [ɛ]
תנועה קדמית, חצי-פתוחה, מעוגלת [œ]
תנועות אמצעיות בעברית המדוברת

צירי וסגול מייצגים תנועה קדמית, אמצעית, בלתי-מעוגלת.
חולם וקמץ קטן מייצגים תנועה אחורית, אמצעית, מעוגלת.
בעברית הטברנית ייצג שווא נע תנועה מרכזית, אמצעית.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
שרפץ

שֶרְפְּץ (בפולנית: Sierpc) היא עיר בפולין, בחלק הצפון מערבי של פרובינציית מזוביה, כ-125 ק"מ צפונית מערבית לוורשה. העיר היא בירת מחוז שרפץ. אוכלוסייתה היא 18,777 (2004). היא ממוקמת בסמוך לכביש ארצי מספר 10, המחבר בין ורשה לטורון. שרפץ היא צומת רכבות ובעיירה יש שני חיבורים של הקווים קוטנו - ברודניקה ונאסילסק - טורון.
תולדות היישוב

ב-1322 קיבלה שרפץ זכויות עיר. העיר הייתה אז בבעלות הבישופים של פלוק. זיגמונד הראשון, מלך פולין העניק ליצרני הבד המקומי "ייצור מוגן" בשנת 1509, זוהי זכות שניתנה לערים החשובות ביותר. ב-1793 העיר החלה להידרדר תחת כיבוש פרוסיה. ב-1831, לאחר מרד נובמבר, שרפץ נהרסה בפעולות צבאיות, אך מתחילה להתאושש אט אט. העיר הפכה לעיר המחוז ב-1867. הדבר גורם לתחילת תקופה של התפתחות כלכלית מהירה. במהלך מלחמת העולם השנייה שרפץ נשלטה על ידי גרמניה הנאצית, הקהילה היהודית המקומית הושמדה.
יהודי שרפץ

בית הקברות היהודי בשרפץ הוקם ככל הנראה במאה ה-18, כך שבשרפץ הייתה קהילה יהודית בת כ-300 שנה לפחות. בשיאו היה גודלו של בית הקברות כתשעה דונם. בין השנים 1816–1862 הוגבלו מגורי היהודים בעיר.
הרב יחיאל מיכל גולדשלג, בעל שו"ת אמרי אמת, שהתמנה בשנת 1865 לרבה של קהילת שיירפץ וכיהן בה 53 שנים, הצליח לאחד תחתיו את הקהילה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-3,100 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל ושל השומר הצעיר.
יהודי שרפץ > במלחמת העולם השנייה

ב-8 בנובמבר 1939 גירשו הגרמנים את היהודים משרפץ לנובידבור ולוורשה, לאחר שהטילו עליהם גזירות שונות, והעלו באש את בית הכנסת המקומי. ממקומות אלו שולחו בהמשך יהודי העיר למחנות השמדה אחדים. כ-500 עובדי כפייה יהודים שהושארו בעיר רוכזו בגטו שהוקם בה, אשר חוסל ב-6 בינואר 1942.
במהלך הכיבוש הנאצי הרסו אלו את בית הקברות היהודי בעיר, והשתמשו במצבותיו לסלילת רחובות. בית העלמין שופץ לאחר השואה הודות ללך גונג'ול, הרב שלזינגר אלייקימואי מלונדון ויושב ראש הוועדה להגנת בתי העלמין היהודיים באירופה. שטח בית הקברות צומצם לפחות מ-2.5 דונם, והקרקעות שנלקחו הוקצו למבנים פרטיים. מצב שימור המצבות בו רע, ואף אחת מהן לא נשמרה בשלמותה. באמצע 2009 החלו עבודות ניקיון לקברים, בביצוע תלמידי הגימנסיה. ב-8 בנובמבר 2009 חשף הבישוף ליאו וטמנסקיגו את לוחות הזיכרון ליהודים בשרפץ במלאת 70 שנה ליום גירושם מהעיר.
בעיר נולדו אברהם נוימן, אפרים שילה, אפרים תלמי, דוד בן ארי ונחום פסה.
שם המשפחה "שפרינצ'אק" מקורו בעיר שרפץ - "Szpierinczak" ‏("czak"=(בן).[דרוש מקור]
אתרי עניין > מוזיאון הכפר

מוזיאון תחת כיפת השמים הממוקם בפרברי שרפץ בעמק של נהר שרפניצה במפגש שלו עם נהר סקרוה. אף על פי שהמוזיאון נראה כמו כפר נפרד ועצמאי בשל השטח הגדול שלה (כ-60.5 דונם) ומשום מגודר, הוא בתוך גבולות העיר. הכפר מורכב מ-11 משקים (בתי בקתות, אסמים, רפתות, אסמים, דירים), פונדק, נפחיה, טחנת שמן, טחנת רוח, בית אחוזה, קאפלה קטנה וכנסייה עץ. כל המוזיאון נאסף מאזורים שונים של Masovia. הארכיטקטורה של הבתים היא מן המאה ה-20 או בתחילת המאה ה-19. בתוך הבתים יש רהיטים, כלים, וציוד שקושט בעבודת יד שמתאים לתקופה.
אתרי עניין > כנסיית קריאת רוח הקודש

הכנסייה נבנתה במאה ה-16. בהתחלה היא הייתה בית התפילה ליד בית החולים. הכנסייה נבנתה בסגנון גותי ולאחר מכן נבנתה מחדש בסגנון הבארוק. במאה ה-17 עלתה הכנסייה באש ונבנתה מחדש לחלוטין, בפעם השנייה, בצורתה המקורית.
אתרי עניין > אחוזת קצטלנקה

בית האחוזה נבנה במאה ה-17 וה-18 והוא, ללא ספק, אחד המונומנטים החשובים ביותר באזור שרפץ ואחד מהאובייקטים הארכיטקטוניים הכי עתיקים בעיר. ישנם אגדות וסיפורים רבים על האחוזה והמנזר הבנדיקטיני הסמוך שמחובר אליו דרך מסדרון. המנזר הוא מסיבי יותר ומוצק, מה שמצביע שייתכן ששימש גם למטרה הגנתית, אולי מפני התקפה שוודית.
הערות שוליים

↑  שרפץ,, באתר מרכז מורשת יהודי פולין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009293894205171  BnF: cb14507380k (data)  GND: 4379793-3  LCCN: no2016160738  MusicBrainz: cc763578-c7cd-45ce-9cd3-42660bccf06d  NKC: ge581751  VIAF: 4634148209310400460004   WorldCat (עם VIAF): 4634148209310400460004 
בית הקברות היהודי בשרפץ, 2009
תרגום המלך ג'יימס

| --- | --- |

שער המהדורה הראשונה
 מידע כללי
 שפת המקור:  אנגלית מודרנית מוקדמת 
 סוגה:  כתבי קודש 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  לונדון 
 תאריך הוצאה:  1611 
 
תרגום המלך ג'יימס (באנגלית: King James Bible, או בשם הרשמי: Authorized King James Version; מילולית: התנ"ך, הגרסה המוסמכת של המלך ג'יימס) הוא תרגום של הביבליה (הברית הישנה והברית החדשה) לאנגלית, שהוכן ביוזמת ג'יימס הראשון, מלך אנגליה. תרגום זה, מעברית, מארמית ומיוונית, יצא לאור בשנת 1611 ונחשב עד היום לתרגום המוסמך של התנ"ך לאנגלית.
תרגומים קודמים

תרגום של חלקים מהתנ"ך לאנגלית נעשה החל מהמאה ה-7. תרגום מלא של התנ"ך לאנגלית, שנעשה בניהולו של ג'ון ויקליף, פורסם בשנת 1380 בערך. אף כי הכנסייה לא שללה מעולם תרגום לשפות המקומיות כעקרון, היא גינתה תרגום זה משום שראתה בפרשנות שנלוותה לו דברי כפירה. תרגומים נוספים לאנגלית נדחו אף הם על ידי הכנסייה והמלך.
ב-1530 תרגם ויליאם טינדייל רק את החומש לאנגלית, ו-5 שנים לאחר מכן פרסם מיילס קאברדייל את כל הביבליה באנגלית. ב-1582 התחילה לצאת ביבליית דואיי-ריימס הקתולית.
התרגום

בשנת 1604 יזם המלך ג'יימס הראשון (בסקוטלנד הוא נחשב לג'יימס השישי) יצירת תרגום רשמי של התנ"ך ושל הברית החדשה לאנגלית. יוזמתו באה על רקע המאבק המר בין הפרוטסטנטים לקתולים באנגליה ובסקוטלנד. המלך ג'יימס הציע לכתוב תרגום חדש לאנגלית שיהיה מקובל על פרוטסטנטים וקתולים כאחד. תרגום זה, שנעשה מעברית ומיוונית על ידי ארבעים ושבעה מלומדים אנשי כנסייה, יצא לאור בשנת 1611. הוא נחשב עד היום לתרגום המוסמך (והטוב ביותר) של התנ"ך לאנגלית. ככזה, השפיע עמוקות על הספרות בשפה.
בתרגום נעשה מאמץ לשמור על המבנה של הטקסט העברי, ולהמיר ככל האפשר מילה עברית במילה אנגלית. עם זאת, מילה עברית עשויה להיתרגם למילים שונות באנגלית בהקשרים שונים, זאת כדי לשמור על שפה קולחת. הניסיון לתרגם מילולית ניבים עבריים, יצר ביטויים חדשים באנגלית שהפכו בהדרגה לחלק מהשפה והתרבות האנגלית, למשל (ונח) "מצא חן בעיני" (ספר בראשית, פרק ו', פסוק ח') - "found grace in the eyes of"; "בעור שיניו" (על-פי ספר איוב, פרק י"ט, פסוק כ') - "by the skin of his teeth"; "שעיר לעזאזל" הניב את הביטוי האנגלי "scapegoat"; "ארץ זבת חלב ודבש" הולידה את הביטוי flowing with milk and honey"; "השומר אחי אנוכי" הפך לביטוי המפורסם "my brother's keeper", ועוד.
השפעתו

החלטתו של המלך ג'יימס לתרגם את התנ"ך לאנגלית הייתה החלטה שבפועל שינתה את העולם המערבי. קודם לכן, היה התנ"ך כלי לשימור מעמדן של האליטות הנוצריות הדתיות. עד הזמן ההוא, הקריאה בתנ"ך חייבה ידיעה מעמיקה של אחת הלשונות ה"קלאסיות", יוונית או לטינית. כדי לפתוח את התנ"ך לפני ההמונים, היה צריך לתרגם אותו ללשון ההמונים. אמנם, מרטין לותר תרגם קודם את התנ"ך לגרמנית, אך תרגום זה אפשר את הבנתו גם בקרב דוברי האנגלית, שהתפשטה בהמשך עם התפשטות האימפריה הבריטית, כולל ההיסטוריה האמריקאית. ניתן למצוא את עקבותיו של תרגום המלך ג'יימס במסמכים חילוניים למהדרין, כמו הכרזת העצמאות של ארצות-הברית ואפילו בחוקתה. התנ"ך בתרגום לאנגלית גם השפיע על הרטוריקה האמריקאית, מלינקולן דרך קנדי ועד מרטין לותר קינג.
תרגום המלך ג'יימס אפשר את התפשטות הנצרות באפריקה ובחלקים של אסיה. מיסיונרים אנגליים וסקוטיים נשאו אותו לשם עוד לפני שיחידות צבא בריטיות הניפו דגלים ותבעו טריטוריות, ובכך לעיתים הכינו את הקרקע לקולוניאליזם הגדול, הצבאי והתרבותי, של האימפריה הבריטית.
השפה בה כתוב תרגום המלך ג'יימס, נחשבת כיום כשפה ארכאית, קשה ולא תמיד מובנת, אך למעשה הוא תורגם לשפה האנגלית כפי שדוברה ונכתבה באותה תקופה. באופן זה, מבחינה בלשנית, תרגום המלך ג'יימס מהווה כלי חשוב בהבנת התפתחותה של השפה האנגלית.
ראו גם

התנ"ך המרושע
תנ"ך ז'נבה
הערות שוליים

↑  יואב קרני, ‏מלך התנ"ך, באתר גלובס, 26 בספטמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4143678-7  NKC: unn2013758060  VIAF: 217216504   WorldCat (עם VIAF): 217216504