stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התפשטות ארצות הברית מעבר לים
ההתפשטות האמריקנית > קובה

ב-24 בפברואר 1895 פרצו מהומות ברחבי קובה, שבישרו את פרוץ מלחמת העצמאות הקובנית. המורדים השתלטו בהדרגה על ערים וכפרים באי, ואף ניסחו לעצמם חוקה. בסופו של דבר, הייתה זו מלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898 ששמה קץ לשלטון הספרדי בקובה. פיצוץ ספינת המלחמה "מיין" בנמל הוואנה ב-15 בפברואר, בנסיבות השנויות במחלוקת גם כיום, הוביל את האמריקאים להכריז מלחמה על ספרד. ב-10 ביוני פלשו האמריקאים למפרץ גואנטנמו, וב-12 באוגוסט כבר שלטו בקובה כולה.
ההתפשטות האמריקנית > הפיליפינים

הקרב הראשון במלחמת מלחמת ארצות הברית–ספרד, התרחש ב-1 במאי 1898 במפרץ מנילה שבפיליפינים. הצי האמריקני באוקיינוס השקט בפיקודו של ג'ורג' דיואי הביס את הצי הספרדי בקרב שארך שש שעות בלבד. אף מלח אמריקני לא נפגע בקרב זה. בהמשך תקפו לאומנים פיליפיניים בהנהגת אמיליו אגינלדו את הכוחות הספרדים ברחבי הפיליפינים. כ-15,000 ספרדים נכנעו בפני המורדים המקומיים והוסגרו לצבא האמריקני. אגינלדו והמורדים הפיליפינים התאכזבו מכך שהאמריקנים לא העניקו להם עצמאות והמשיכו לשלוט באיים בדומה לספרדים. כחודש לאחר קרב מפרץ מנילה הכריז אגינלדו על עצמאות באופן חד צדדי ובפברואר 1899 החלה מלחמת ארצות הברית–הפיליפינים.
ההתפשטות האמריקנית > פוארטו ריקו

ב-25 ביולי 1898, עם פרוץ מלחמת ארצות הברית–ספרד, פלש כוח אמריקני לפוארטו ריקו. בסיום המלחמה נאלצו הספרדים לפי תנאי חוזה פריז למסור לארצות הברית את פוארטו ריקו, קובה, הפיליפינים וגואם. עד 1900 נשלטה פוארטו ריקו על ידי מושל צבאי שמינה נשיא ארצות הברית. חוק פורקר העניק ממשל עצמי מסוים לתושבי האי הכולל בית נבחרים. חוק ג'ונס-שפרות העניק לתושבי האי אזרחות אמריקנית ובחירת סנאט שיהיה בית הנבחרים השני.
ההתפשטות האמריקנית > סמואה המזרחית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשנת 1899 הייתה סמואה המערבית לקולוניה גרמנית והאיים המזרחיים היו למושבה אמריקאית.
ההתפשטות האמריקנית > איי הבתולה של ארצות הברית

במהלך מערכת הצוללות במלחמת העולם הראשונה חששה ארצות הברית כי האיים ייכבשו על ידי גרמניה וישמשו בסיס ימי, ולכן פנתה לדנמרק בבקשה לרכוש את האיים. לאחר מספר חודשי משא ומתן, נקבע מחיר המכירה על סך של 25 מיליון דולר. ייתכן כי הדנים מיהרו להסכים עם תנאי המכירה מחשש שהגרמנים יפלשו לאיים ויאלצו את ארצות הברית לכבוש את האיים, ודנמרק לא תקבל דבר. הכלכלה הכושלת של האיים ריחפה גם היא מעל ראשם של מקבלי ההחלטות הדנים. קונצנזוס של שתי המפלגות לטובת מכירת האיים התגבש בפרלמנט הדני. משאל עם לא-מחייב שנערך בסוף 1916 אישר את החלטת הפרלמנט למכור את האיים. העסקה הושלמה סופית ב-17 בינואר 1917. ארצות הברית לקחה לחזקתה את האיים ב-31 במרץ 1917 ושינתה את שמה של הטריטוריה ל"איי הבתולה של ארצות הברית". אזרחות אמריקאית ניתנה לכל תושבי האי בשנת 1927.
ההתפשטות האמריקנית > גואם

בתחילה, היה האי גואם טריטוריה של ספרד. האי נכבש על ידי ארצות הברית כחלק ממלחמת ארצות הברית–ספרד בשנת 1898. מאז ועד היום נמצא האי בשלטון אמריקאי, למעט כיבוש יפני קצר במלחמת העולם השנייה.
ההתפשטות האמריקנית > הוואי

ב-1843 ניסה האנגלי לורד ג'ורג' פולט (Lord George Paulet) לספח את האיים לבריטניה בתואנה של פגיעה בנתינים בריטים. לאחר מחאות על מעשיו הכריזו אנגליה וצרפת כי הן רואות בהוואי מדינה עצמאית, והשלטון והעצמאות הוחזרו למלך הוואי. ארצות הברית סירבה להצטרף להכרזה של בריטניה וצרפת. בסביבות 1898 הוכרזה הוואי על ידי הקונגרס של ארצות הברית כטריטוריה של ארצות הברית, אך רק ב-21 באוגוסט 1959 הפכו איי הוואי למדינה ה-50 של ארצות הברית.
ראו גם

ארצות הברית
אימפריאליזם
אימפריאליזם אמריקני
קולוניאליזם
מלחמת ארצות הברית–ספרד
הייעוד הגלוי
מעורבות ארצות הברית בשינויי משטר באמריקה הלטינית
קרב בין כוחות אמריקאים לבין כוחות ספרדיים בקובה.
חיילים אמריקאים בקרב כחלק ממלחמת ארצות הברית בפיליפינים
אוניית הקרב האמריקנית USS Boston באיי הוואי, שנת 1884.
ולדימיר קאידוש

| --- | --- |

ולדימיר קאידוש
 לידה:  21 בפברואר 1893 נמצ'יצה, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  8 ביולי 1970 (בגיל 77) פרנשטאט פוד ראדהושטם, צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה
 מדינה:  צ'כוסלובקיה 
 השכלה:  אוניברסיטת קארל בפראג  הפקולטה לאמנות באוניברסיטת קארל בפראג 
 השתייכות:   הצבא האוסטרו-הונגרי  צבא האימפריה הרוסית  צבא צ'כוסלובקיה
 תקופת הפעילות:  1914–1939 (כ־25 שנים)
 דרגה:  בריגדיר גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת האזרחים ברוסיה
 
ולדימיר קאידוש (בצ'כית: Vladimír Kajdoš‏; 21 בפברואר 1893 – 8 ביולי 1970) היה בריגדיר גנרל בצבא צ'כוסלובקיה, אשר שימש כראש המטה הכללי של צ'כוסלובקיה במהלך משבר הסודטים. כמו כן, הוא שימש למשך תקופה קצרה כשר הרכבות וכן כשר הדואר והטלגרף של ממשלת צ'כוסלובקיה.
ביוגרפיה

קאידוש נולד ב-21 בפברואר 1893, בעיר נמצ'יצה שבמחוז משנה קרומייריז'. ב-1912 הוא החל ללמוד פילולוגיה קלאסית באוניברסיטת קארל בפראג. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא גויס לצבא האוסטרו-הונגרי, והחל ללמוד בבית הספר לקצינים בברנו. בספטמבר 1915 הוא נשלח לחזית המזרחית כמפקד כיתה. כעבור שבועיים בלבד של לחימה, הוא נפל בשבי הרוסי. ביולי 1916 הוא התגייס מרצונו לצבא האימפריה הרוסית, ופיקד על כיתה בחזית המקדונית. בינואר 1917 הוא התגייס ללגיונות הצ'כוסלובקיים. הוא שימש בתחילה כמפקד כיתה, ולאחר מכן נשלח לגייס מתנדבים צ'כוסלובקים נוספים מתוך מחנות השבויים. באוקטובר 1918 הוא מונה למפקד פלוגה.
קאידוש השתתף בקרבות של הלגיונרים כנגד הצבא האדום, וביוני 1920 חזר לצ'כוסלובקיה, שהכריזה בינתיים על עצמאות. צבא צ'כוסלובקי הוקם, וקאידוש התגייס אליו ועבר קורס קצינים בפראג. בספטמבר 1923 הוא החל לשרת במטה הכללי. ב-1924 הוא מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-9. ביוני 1930 הוא מונה למפקד גדוד. במקביל, הוא מילא תפקידי מטה בכירים בחיל החימוש.
ב-23 בספטמבר 1938, לנוכח האיום המתגבר מצד גרמניה הנאצית, הכריז נשיא צ'כוסלובקיה אדווארד בנש על גיוס כללי. ראש המטה הכללי לודוביק קרייצ'י קודם לתפקיד גנרליסימו והמפקד העליון של הצבא הצ'כוסלובקי. קאידוש מונה במקומו לרמטכ"ל והיה אמור להוביל את הצבא הצ'כוסלובקי במלחמה הקרבה עם גרמניה. כעבור 11 ימים, נפטר המשבר בעקבות ועידת מינכן. קרייצ'י חזר לתפקיד הרמטכ"ל.
ב-4 באוקטובר 1938, מינה אותו יאן סירובי לשר הרכבות, ושר הדואר והטלגרף בממשלתו. בתפקידו הוא נאלץ לשקם את רשת הרכבות והדואר של צ'כוסלובקיה, ששובשו קשות בעקבות הנגיסות הטריטוריאליות של גרמניה, פולין, הונגריה וסלובקיה באדמתה של צ'כוסלובקיה. הוא המשיך לכהן בתפקידיו הצבאיים במקביל, ואף השתמש בחיילים כדי לתקן את הרכבות ורשתות הטלגרף. הוא סיים את תפקידו ב-1 בדצמבר 1938.
במרץ 1939 סופחה צ'כוסלובקיה לגרמניה ללא קרב, והפכה לפרוטקטורט של בוהמיה ומורביה. בתחילה, קאידוש ניסה לשתף פעולה עם הגרמנים במטרה להקים כוח שישמור על ביטחון הפרוטקטורט. במקביל, הוא יצר קשרים עם המחתרת הצ'כית. בדצמבר 1939 הוא הפסיק את שיתוף הפעולה שלו עם הגרמנים, וחזר ללמוד פילולוגיה בפראג. הוא החל לעבוד על תרגום חדש של הברית החדשה לצ'כית, ובמקביל שמר על קשרים עם המחתרת. הוא השתתף במרד מאי 1945, שבמהלכו סילקו תושבי העיר את השלטון הגרמני. הוא התגייס לצבא הצ'כוסלובקי החדש, אולם ב-1947 עזב אותו. הוא חי את שארית חייו בפרנשטאט פוד ראדהושטם, שם עבד בארכיון מקומי. הוא נפטר ב-8 ביולי 1970.
הקרב על המילקי

אביבה פז וחלי גולדנברג במהלך הצילומים ל"הקרב על המילקי 1" עם המעדן שבו נעשה שימוש לצורך הפרסומת
יגאל שילון מביים את "הקרב על המילקי 3" עם אביבה פז וחלי גולדנברג, עם המעדן בו נעשה שימוש לצורך הפרסומת
דוד גורפינקל מצלם את "הקרב על המילקי 3"
הקרב על המילקי הוא הכינוי המקובל לסדרת סרטוני פרסומות למעדן החלב "מילקי". לאורך השנים הופקו פרסומות ל"מילקי" על בסיס הרעיון של הפרסומת המקורית מ-1986. המוטיב החוזר בפרסומות אלה הוא מאבק בין אנשים שמתחרים זה בזה על מנת להשיג את המעדן. לפרסומות חלק עיקרי בביסוס מותג ה"מילקי".
הפרסומות > הקרב על המילקי 1, 2 ו-3

בשלושת סרטוני הפרסומת המוקדמים ל"מילקי", הקרב העיקרי על המילקי מתרחש בין חלי גולדנברג ואביבה פז, והג'ינגל ”מילקי וניל, מילקי שוקולד, מילקי קפוצ'ינו, מילקי!” (שהחל מהסרטון השני שונה ל”מילקי וניל, קרמל ושוקולד, מילקי קפוצ'ינו, מילקי!”), המציין את סוגי הטעמים של המעדן ששווקו באותה התקופה, מושמע בתחילתם ובסופם. המוזיקה והג'ינגל לפרסומת הולחנו בידי קובי אשרת.
הפרסומות > הקרב על המילקי 1, 2 ו-3 > הסרטון הראשון

סרטון הפרסומת הראשון שהופק בשנת 1986 על ידי משרד הפרסום "טמיר-כהן" ובוים על ידי יגאל שילון, הוקרן בבתי הקולנוע בלבד, זאת משום שבאותה עת פעל רק הערוץ הראשון ולא היו ערוצי טלוויזיה מסחרית. הרעיון לקרוא לפרסומת בשם "הקרב על המילקי" מיוחס לדוד טמיר, מבעלי משרד "טמיר-כהן". הרעיון בשם היה למתג את המילקי כמעדן נחשק הנחטף במהירות, ובשל כך נלחמים על הזכות לאכול אותו.
הפרסומת הציגה שתי נשים (חלי גולדנברג ואביבה פז) המצויות בקרב חורמה ברחבי הסופרמרקט על מנת להשיג את מעדן המילקי האחרון שנותר על המדף. תחילה גולדנברג מצליחה לתפוס את המעדן, להניח אותו בעגלת הקניות שלה ולברוח מפז, אך זו מצליחה לעמוד בקצב ולהתקרב מספיק לגולדנברג כדי לחטוף ממנה את המעדן, וגולדנברג מתבלבלת בכיוון ומתנגשת בטעות בערימת מוצרים. כאשר פז ניגשת לקופה כדי לשלם עליו, גולדנברג חוטפת את המעדן ברגע האחרון ורצה עם עגלת הקניות עד שמגיעה לביתה.
הפרסומת זכתה להצלחה, ובעקבותיה זינקו מכירות המעדן במאות אחוזים.
ב-1 בינואר 2019 עלה סרטון הפרסומת לערוץ היוטיוב הרשמי של מילקי באיכות גבוהה.
הפרסומות > הקרב על המילקי 1, 2 ו-3 > הסרטון השני

הקרב השני הופק ב-1988, ובתחילתו יש תזכורת למאבק שהתרחש בסופרמרקט שנתיים לפני כן על ידי קריין שאומר באנגלית ”Last time on Milky (בפעם האחרונה במילקי)”. לאחר שגולדנברג מצליחה לשים ידה על המעדן ומגיעה איתו עד לביתה יחד עם עגלת הקניות, היא מניחה אותו במקרר ומודיעה לבני משפחתה ש"יש מילקי". לאחר שמוסיפה שמצוין במילקי אחד, מתחיל מאבק על המעדן בין האבא, הבן הגדול והבן האמצעי כאשר הסבתא, הילדה וגולדנברג יושבות על הספה וצופות בהם. האבא נועל את הדלת של החדר של הבן האמצעי ומחליק במעקה המדרגות, אך הוא מצליח לברוח מהחלון ולהתגנב לסלון באמצעות חבל. בינתיים מצליח הבן הגדול להגיע למקרר ולקחת את המילקי, אבל אז הבן האמצעי נוחת קרוב אליו וגונב מידו את המעדן. הוא רץ לסלון ומועד לאחר שנתקל ברגלה הימנית של הסבתא, והמעדן נזרק באוויר ועובר בין ידיהם של שלושת בני המשפחה הנלחמים, שאינם מצליחים לתפוס אותו. בסופו של דבר שוב המילקי מגיע לידי גולדנברג לאחר שזו צועקת עליהם. אך כאשר נשמע צלצול פעמון, היא ניגשת לפתוח את הדלת ובפתח עומדת אביבה פז שגונבת את המעדן בחזרה. בפרסומת זו משחקים בין היתר גם בר רפאלי בת השלוש, ואמנון פישר.
הפרסומות > הקרב על המילקי 1, 2 ו-3 > הסרטון השלישי

הקרב השלישי, שהופק גם הוא על ידי משרד הפרסום "טמיר-כהן (יעקבסון)" ובוים על ידי יגאל שילון, יצא כעבור שנתיים נוספות ב-1990. בתחילת הפרסומת נשמע שוב קולו של הקריין וישנה תזכורת למה שהתרחש בפרסומת הקודמת, כאשר פז גונבת את המילקי מידי גולדנברג. לאחר מכן היא מגיעה לפארק מבודד (לכאורה), מתיישבת על ספסל ומתכוננת לאכול אותו. אך באותו רגע, צצה גולדנברג לצד חמישה העתקי קרטון שלה ומקיפה יחד איתם את פז, שאינה מצליחה לזהות מי מביניהם היא גולדנברג האמיתית. בני המשפחה (האבא, הבנים והבת) מופיעים מאחורי ההעתקים, ובזמן שדעתה מוסחת, גולדנברג ניגשת לפז וחוטפת בחזרה את המעדן. לאחר התרחשות זו, יגאל שילון עצמו מבצע הופעת קמע כבמאי של הפרסומת, קורא "קאט" ומבקש לעצור את הסצנה ולחזור על קטע חטיפת המעדן ולבצע אותו באופן יותר אמין (באמרו ש"חטיפה צריכה להיות חטיפה"), כשצוות ההפקה נראה מאחורה. הסצנה משוחזרת, אך גם בפעם זו שילון אינו מרוצה ממנה, ומבקש להדגים לגולדנברג כיצד יש לעשות את החטיפה. הוא מושיב אותה על הספסל, ניגש לפז, גונב את המילקי, ובורח כשבני המשפחה רודפים אחריו בעוד גולדנברג ופז צופות במרדף. הוא מועד, מפיל את המעדן, והפרסומת מסתיימת כאשר רואים את כל בני המשפחה שולחים את ידיהם במטרה לתפוס אותו.
הפרסומות > סנדי נגד אקי

בשנת 1997 יצאה פרסומת חדשה למילקי בכיכובה של הדוגמנית והשחקנית סנדי בר, שהחלה סדרה חדשה של פרסומות "הקרב על המילקי" בין בר לבין בעלה דאז אקי אבני.
הפרסומת "מילקי הורס" משנת 1997 שהופקה על ידי "טמיר-כהן" לאורך חצי שנה בעלות של 160 אלף דולר ובוימה על ידי משה יום טוב, צולמה בבית משפט, כשבר עומדת למשפט באשמת גנבה של המעדן. השחקנים בפרסומת שרים את הטקסט לצלילי מנגינת שיר ה"מקרנה". לאחר שהצדדים השונים מציגים את טיעוניהם בפני השופט, הוא קובע שלא ניתן לעמוד בפני הפיתוי למעדן, מבקש לקחת אותו לעצמו ומזכה את בר מהאשמה. פרסומת זו דורגה כפרסומת הטובה ביותר בשנת 1997 על ידי הפרסומאים בישראל במשאל שערך העיתון גלובס.
ב-2004 גייסה חברת שטראוס את בר לפרסומת נוספת, אך בפעם זו יחד עם מי שהיה בעלה באותה עת, אקי אבני. הפרסומת הופקה על ידי משרד הפרסום "ראובני פרידן", והציגה את הזוג בזמן חופשה. כאשר מוגשת להם ארוחת הבוקר, מתברר כי היא מכילה מעדן מילקי אחד בלבד. בני הזוג מתחילים בדו-קרב חרבות על הזכות לאכול את המעדן. בסופו של דבר, בר היא זו שזוכה בו. לצורך צילומי הפרסומת הוטס אומן סיף בינלאומי שאימן את בני הזוג.
ב-2009 הופקה פרסומת חדשה למילקי בכיכובם של בני הזוג, אשר צולמה בבית משפט בדומה לפרסומת ב-1997. גם בפרסומת זו השחקנים שרים את הטקסט לצלילי ה"מקרנה", והשחקן המגלם את השופט הוא אותו שחקן שהיה בתפקיד זה 12 שנה קודם לכן.פרסומת זו הופקה על ידי משרד הפרסום "שלמור אבנון עמיחי", ותיארה את המאבק של בני הזוג על המעדן על רקע הגירושים שלהם.
בתחילת הפרסומת סנדי ואקי מגיעים להבנה בנוגע לפרידה המשותפת וחלוקת הרכוש, אך לאחר שהם שמים לב כי ישנו מעדן מילקי אחד במקרר, מתחיל מאבק על הזכות לאכול ממנו. כל אחד מבני הזוג מתקשר לעורך דינו, ובבית המשפט הם מציגים את טיעוניהם. בסופו של דבר, אבני נלקח מבית המשפט על ידי השומר ובר זוכה בו. על פי גלובס, פרסומת זו זכתה לתשומת לב מגולשים באינטרנט עוד לפני שידורה, בעקבות ההקבלה בין עלילת הפרסומת לחייהם של בני הזוג במציאות. בנוסף, הפרסומת דורגה במקום הראשון בחודש אוגוסט 2009 במשאל שנערך בקרב חברי איגוד השיווק הישראלי.
הפרסומות > סנדי נגד אקי > מילקי 3

ב-2010 הוציאה שטראוס מוצר חדש של מילקי הנקרא "מילקי 3", ולכבוד כך גויסו בר ואבני לפרסומת שהופקה גם היא על ידי משרד הפרסום "שלמור אבנון עמיחי". הפרסומת הופקה בהשקעה של 1.1 מיליון דולר. המיוחד בפרסומת זו הוא שנעשה בה שימוש בטכנולוגיית סרט תלת-ממד. לצורך כך הפיצה שטראוס מאות אלפי זוגות משקפי תלת־ממד בתוך אריזות המוצר החדש.
הפרסומת היא המשך למה שאירע בפרסומת הקודמת - סנדי נתקלת באקי במהלך קניות בסופרמרקט וכאשר הם מגלים כי על המדף נותר מעדן מילקי אחד בלבד, מתחיל ביניהם קרב חורמה על הזכות לאכול ממנו (בשחזור של "הקרב על המילקי 1"). בדומה לפרסומת הקודמת, גם כאן השחקנים שרים את הטקסט לצלילי ה"מקרנה", והשחקן המגלם את השופט הוא אותו שחקן מהפרסומת מ-1997.
הפרסומות > סנדי נגד אקי > מילקי שוקו שוקו ושוקו בננה

ב-2011 יצאה פרסומת נוספת בכיכובם של אקי אבני וסנדי בר, הפעם כחלק ממסע השיווק של הטעמים מילקי שוקו שוקו ושוקו בננה.
בפרסומת מוצגים סנדי ואקי, שרודפים אחד אחרי השני בחוף הים על מנת להשיג את המילקי האחרון שנשאר בצידניתו של מוכר הארטיקים.
הפרסומות > מילקי בן 40

ב-2019 פרסם רועי כפרי סרטון הומוריסטי, חלק מסרטוני פרסומת לחברת מילקי בכיכובן של חלי גולדנברג ואביבה פז לרגל 40 שנה להוצאת המילקי. בסרטון השתתף גם מוטי סגל, ממציא המילקי.
הערות שוליים

1 2  אסנת כותן, "הקרב על המילקי" מתלקח שוב, באתר nrg‏, 10 בפברואר 2002
↑  ענת ביין, שטראוס תעלה בסוף השבוע קמפיין טלוויזיוני חדש ל"מילקי", באתר TheMarker‏, 5 בפברואר 2002
↑  איילה צורף, מת דוד טמיר, מראשי תעשיית הפרסום ומוותיקיה, באתר TheMarker‏, 5 בספטמבר 2009
↑  אורנה יפת, שטראוס מגייסת מחדש את סנדי בר לשירות מילקי, באתר ynet, 8 ביולי 2004
↑  איילה צורף, הקלאסיקות של הפרסום הישראלי, באתר TheMarker‏, 3 בינואר 2005
↑  אורנה יפת, המותגים החלוצים: סללו את הדרך למתחרים, באתר ynet, 23 באפריל 2007
↑  סנדי בר במילקי מקרנה, באתר mako,‏ 14 באפריל 2008
1 2  ורד שרון-ריבלין, ‏במקום הראשון: מילקי, באתר גלובס, 24 בדצמבר 1997
↑  איילה צורף, בני הזוג סנדי בר ואקי אבני יובילו את הקמפיין השנתי של מילקי שטראוס, באתר TheMarker‏, 8 ביולי 2004
↑  מייקינג אוף: חוזרים לבית המשפט עם נערת המילקי, באתר כלכליסט, 20 באוגוסט 2009
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏מדברים על אקי וסנדי: הפרסומת למילקי - הפרסומת המדוברת ביותר ברשת, באתר גלובס, 9 באוגוסט 2009
↑  הפרסומת הזוכה ב-"1 בחודש" באוגוסט: שטראוס מילקי – אקי וסנדי משפט הגירושין, באתר allmarketing‏, 29 בספטמבר 2009
↑  יניב פוהורילס, ‏סקר הפרסומות: מילקי - הזכורה ביותר; דיסקונט - הכי אהובה, באתר גלובס, 17 ביוני 2010
↑  שטראוס תפיץ מאות אלפי משקפי תלת מימד באריזות 'מילקי', באתר "טלנירי", 31 במאי 2010
↑  דורי בן ישראל, מילקי 3D‏, באתר מזבלה, 6 ביוני 2010
הבמאי יגאל שילון, אביבה פז וחלי גולדנברג בצילומי "הקרב על המילקי 1"
בר רפאלי מציצה מאחורי העתק קרטון של חלי גולדנברג ב"הקרב על המילקי 3"
המפיק דוד טמיר וחלי גולדנברג בזמן צילומי "הקרב על המילקי 1"
בר רפאלי ואמנון פישר בזמן צילומי "הקרב על המילקי 3"
אמנון פישר ואביבה פז בזמן צילומי "הקרב על המילקי 3" עם המעדן בו נעשה שימוש לצורך הפרסומת
הר אליס גייד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  3,400 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי המלכה מוד 
 קואורדינטות:  85°45′00″S 163°40′01″W﻿ / ﻿85.75°S 163.667°W﻿ / -85.75; -163.667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אליס גייד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אליס גייד
 
הר אליס גייד (באנגלית: Mount Alice Gade) הוא הר מכוסה ברובו קרח, הממוקם בקצה הצפון-מזרחי של מישור רוסון, בהרי המלכה מוד, באזור חוף אמונדסן של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 3,400 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-140 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה בנובמבר 1911, על ידי רואלד אמונדסן.
היסטוריה > מקור השם

אמונדסן נתן להר את שמו.
אמונדסן קרא להר על שמה אליס גייד, שהייתה אחת מבנותיו של שגריר נורווגיה לברזיל, שהיה תומך נלהב של משלחתו של אמונדסן.
ראו גם

הר רות' גייד
לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 215
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
וולנוב

| --- | --- |

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  ראדום
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  701 (2009)
 קואורדינטות:  51°22′N 20°58′E﻿ / ﻿51.367°N 20.967°E﻿ / 51.367; 20.967
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.wolomin.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיוולנוב(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיוולנוב(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהוולנוב(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהוולנוב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וולנוב (בפולנית: Wolanów) הוא כפר במחוז ראדום שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

וולנוב החל ככפר קטן, שבשנת 1662 מנה 52 תושבים. לוולנוב הוענקו זכויות עיר בשנת 1773, אך אלה ניטלו ממנו בשנת 1869.
יהודי וולנוב

יהודים החלו לשבת בכפר בתחילת המאה ה-19, ובאמצע המאה ה-19 הוקם ביישוב בית כנסת. בשנות השלושים התקיימה בכפר פעילות ציונית, ותנועת הנוער הגדולה במקום הייתה בית"ר. בתקופה זו נמנו בכפר 313 יהודים, רוב תושביו.
ב-5 בספטמבר 1939 נכנסו לכפר הגרמנים. כשבוע לאחר מכן, בעת תפילת ראש השנה, פרצו לבית הכנסת המקומי חיילים גרמנים ופולנים מקומיים, גררו את היהודים לרחובות הכפר, ושם הכו והשפילו אותם. בימים שלאחר מכן, נלקחו יהודים מהכפר לעבודות כפייה, תוך הוצאה להורג של מספר יהודים. בהמשך, הוקם בכפר יודנרט, בראשות משה ברנהולץ, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים. בדצמבר 1940 רצחו איכרים פולנים שני אחים יהודים בכפר.
באביב 1941 הגיעו לכפר עשרות משפחות יהודיות שגורשו מפשיטיק, ומספר היהודים בכפר הגיע לכ-500. בשלב זה מינו הגרמנים יודנרט חדש בכפר, בראשות יעקב ברקוביץ'. ביולי 1941 רוכזו יהודי היישוב בגטו, אשר ממנו הועברו ביולי 1942 לשידלוביץ, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.
עם חיסול הגטו ביישוב, הועברו כמה עשרות בעלי מקצוע יהודים מוולנוב למחנה עבודה שהוקם בסמיכות ליישוב, בו הוחזקו מאות יהודים נוספים מהסביבה. בספטמבר 1942 שולחו הנשים והילדים ממחנה זה לטרבלינקה, בתחילת 1943 נרצחו 20 חולים בבית החולים שהוקם בו, ובאפריל 1943 נרצחו כ-420 יהודים נוספים בו. מחנה זה חוסל סופית ביולי 1943.
ויטור אוליביירה

ויטור מנואל קרבאליו אוליביירה (בפורטוגזית: Vítor Manuel Carvalho Oliveira; נולד ב-15 במרץ 2000 בקבסייראס דה בסטו שבפורטוגל), הידוע בכינוי ויטיניה (בפורטוגזית: Vitinha), הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת החלוץ בגנואה מהסרייה א' בהשאלה מאולימפיק מרסיי.
קריירת מועדונים > ספורטינג בראגה

ויטיניה גדל במחלקות הנוער של קאסה בנפיקה, אז'יאס אלביטה וספורטינג בראגה. ב-18 בינואר 2021 חתם ויטיניה על חוזה מקצעוני ראשון בבראגה ל-3.5 שנים ב-28 בפברואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 2–1 על נסיונל מדיירה במסגרת המחזור ה-21 בעונת 2020/2021 בליגת העל הפורטוגלית. זו הייתה הופעתו היחידה בליגה באותה עונה, אך הוא היה חלק מהקבוצה שזכתה בגביע באותה עונה כשהופיע פעם אחת במסגרת הגביע. ואת רב המשך העונה הוא העביר בקבוצת המילואים של המועדון.
את הגול הראשון שלו במדי הקבוצה הבכירה הוא כבש רק בעונה שלאחר מכן ב-25 באוקטובר של אותה שנה, בניצחון 1–0 על ז'יל ויסנטה. חודש לאחר מכן כבש ויטיניה רביעייה בניצחון 6–0 של בראגה על סנטה קלרה במסגרת הגביע. ואת העונה הראשונה המלאה שלו בקבוצה הראשונה הוא סיים עם 7 שערים ב-24 הופעות בליגה ועם 14 שערים ב-38 הופעות הכוללות גם 9 הופעות במדי הקבוצה בליגה האירופית ושער אחד בניצחון 2–0 על מונקו במסגרת שמינית הגמר. בעונת 2022/2023 הוא כבר הפך לבורג מרכזי בקבוצה, הוא כבש שלושער בתיקו 3–3 של בראגה עם סן-ז'ילואז הבלגית בליגה האירופית וסיים כמלך השערים של שלב הבתים עם 4 שערים יחד עם סנטיאגו חימנס מפיינורד. בליגה הוא כבש 7 שערים ב-17 מחזורים, עד ינואר, מה שתפס את תשומת ליבם של מועדונים ברחבי אירופה.
קריירת מועדונים > אולימפיק מרסיי

ב-31 בינואר 2023 חתם ויטניה על חוזה ל-4.5 שנים תמורת 32 מיליון אירו באולימפיק מרסיי מהליג 1 הצרפתית. בכך שבר את סכום השיא בו מכרה בראגה שחקן כשעבר את פרנסיסקו טרינקאו שנמכר לברצלונה בדיוק 3 שנים מוקדם יותר תמורת 31 מיליון אירו. ב-5 בפברואר 2023 ערך ויטניה את הופעת הבכורה שלו במדי מרסיי בהפסד 1–3 לניס במסגרת המחזור ה-22 בליגה הצרפתית. את שער הבכורה שלו כבש ויטינה ב-16 באפריל כאשר כבש צמד בניצחון 3–1 על טרואה. וסיים את העונה עם שני שערים ב-14 הופעות בליגה. בעונה שלאחר מכן עונת 2023/2024 כבש ויטיניה 3 שערים ב-18 הופעות ועוד שער אחד בליגה האירופית עד סוף ינואר.
ב-1 בפברואר 2024, עבר ויטיניה בהשאלה לגנואה מהסרייה א'. יומיים לאחר מכן, הוא ערך את הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0–0 עם אמפולי.
תארים

הגביע הפורטוגלי (1): 2020/2021
הערות שוליים

↑  OFICIAL: Sp. Braga segura Vítor Oliveira, Maisfutebol (בפורטוגזית)
↑  Redação, Braga isolado no segundo lugar após vitória na Madeira (e já sonha com a Champions), O Minho, ‏2021-02-28 (ב־European Portuguese)
↑  Estreia a marcar vale vitória do Braga vence em Barcelos, www.ojogo.pt (ב־European Portuguese)
↑  Rádio e Televisão de Portugal, Sp. Braga cilindra Santa Clara e segue na Taça, Sp. Braga cilindra Santa Clara e segue na Taça (בפורטוגזית)
↑  O golo de Vitinha que fechou as contas do Braga-Mónaco, www.ojogo.pt (ב־European Portuguese)
↑  Vitinha est Olympien !, OM (בצרפתית)
↑  Vitinha no Marselha numa transferência que entra para a história do Braga, www.ojogo.pt (ב־European Portuguese)
↑  Moffi makes debut as Nice win at Marseille, Ligue1 COM (באנגלית)
↑  dstorace, Vitinha è ufficiale il trasferimento, Genoa Cricket and Football Club - Official Website, ‏2024-02-01 (ב־)
וילקי

ערך זה עוסק בעיירה בליטא. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל וילקיסמל וילקי

 מדינה:  ליטא ליטא
 מחוז:  קובנה
 מחוז משנה:  קובנה
 גובה:  78 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,730 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  55°03′N 23°35′E﻿ / ﻿55.050°N 23.583°E﻿ / 55.050; 23.583
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ליטא מוגדלת) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד וילקי(למפת ליטא רגילה) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד וילקי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וילקי (בליטאית: ‏Vilkijaקובץ:Vilkija.ogg‏Ⓘ‏, וילקיה; בפולנית: Wilki) היא עיירה במחוז קובנה שבליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
וילקי נזכרת לראשונה בשנת 1364, ובהמשך הוענקו לה זכויות עיר.
יהודי וילקי

בין מלחמות העולם נמנו בווילקי כ-500 יהודים, כרבע מתושביה. בשנות השלושים פחת מספר היהודים בעיירה, בשל חרם ליטאי על עסקי היהודים בה. עם סיפוח ליטא לברית המועצות בשנת 1940, נסגרו המוסדות היהודיים והציוניים ביישוב.
עם נסיגת הצבא האדום מהעיירה בפרוץ מבצע ברברוסה, ערכו הליטאים פוגרום בתושביה היהודים, תוך רצח של 23 אנשים. עם כניסת הגרמנים ליישוב, הוטלו על יהודיו גזירות שונות, והם רוכזו במספר מבנים ששימשו כגטו, תוך הפרדה בין נשים וגברים. מעת לעת נלקחו יהודי העיירה לעבודות כפייה.
ב-28 באוגוסט 1941 נלקחו יהודי העיירה וסביבתה ליער פקרקלה, ושם נרצחו כולם, 402 איש, ונקברו בבורות.
שרידי בית העלמין היהודי בווילקי
ולדימיר פרפנוביץ'

ולדימיר פרפנוביץ' (ברוסית: Владимир Владимирович Парфенович; ‏2 בדצמבר 1958) היה קיאקיסט סובייטי ממוצא בלארוסי. הוא זכה ב-3 מדליות זהב במוסקבה 1980. באליפויות העולם הוא זכה ב-9 מדליות זהב.