stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבמה בעין חרוד
רעיון ההקמה

בניין הבמה בקיבוץ עין חרוד הוקם בשנים 1934–1938. במקור, תכננו לבנות במקום בניני ציבור שישרתו את חברי קיבוצי האזור, במטרה לשמר את הרוח השיתופית והאווירה הקיבוצית ששרתה, כביכול, על אזור הקמתו של קיבוץ עין חרוד - "גבעת קומי". לאחר מכן, מרגוט קלאוזנר ויהושע ברנדשטטר, מחלוצי התיאטרון הישראלי וממקימי תיאטרון "הבימה" ו"אולפני ההסרטה הרצליה", הגו את הרעיון להקמת במה משותפת במקום. היה זה במסגרת ניסיון "להביא את התרבות העברית אל החלוצים – בביתם".
חברי הקיבוצים בעמק חרוד אימצו בחום את רעיון ההקמה של הבמה. הם שכרו את המהנדס דוד טוביה, והתכנון היה הקמת מבנה המתנשא לגובה של 14 מטרים כדי לנצל את התנאים של מעלה הגבעה, הן מבחינה אקוסטית והן לצורך הגנה על המרחב. פתח רחב נקבע בחזית הצפונית הפונה אל מעלה הגבעה. בפתח נקבעה במת עץ גדולה, כדי שהקהל הרב ינצל את מזג האוויר הנוח של העמק וישב תחת כיפת השמיים. לאחר אישור התוכניות החלו הקיבוצים לאסוף כספים ממקורות שונים, על מנת לממשן ולהקים במה משותפת לכל תושבי האזור.
איסוף הכספים ובניית הבמה

באוגוסט 1932 מסר החבר אהרון ציזלינג לאספת חברי עין חרוד, כי עלות הקמת הבמה עומדת על כ-750 לירות א"י. לפי הצעתו, המימון היה אמור להגיע באופן הבא: 150 לירות מגוף בשם "קרן הבמות", 200 לירות נוספות מהלוואה, 159 לירות כתרומה מסוחרי הכפר הערבי הסמוך "נוריס" (אנ') (כיום - היישוב נורית), אתם היו הקיבוצים בקשרי מסחר, ושאר המימון - מעבודת חברים.
הבנייה החלה בשנת 1934 והסתיימה בשנת 1938. המבנה הענק תוכנן כך שהחלל הגבוה משמש כאפקט הגברה, והוא ניצב בקדמת עין חרוד, בולט לעיני כל מי שעברו בדרך הראשית של העמק. בחזית המבנה היה פתח רחב, ששימש ליציאת השחקנים אל בימת העץ. מול החזית נבנו בשיפוע ספסלים מעץ, שלאחר מכן חודשו ונבנו כספסלי בטון.
חנוכת הבמה

הצגת התיאטרון הראשונה התקיימה במקום ב-1938, ובה הועלה המחזה "האנוסים" בהפקה של תיאטרון "הבימה". בהצגה השתתפו גדולי השחקנים של אותה העת, ובהם חנה רובינא ויהושע ברטנוב. האולם החל להתמלא כבר בשעות הצהריים, ולפי עדויות של אנשי הקיבוצים שהתאספו במקום התחושה הייתה כחג, הקהל התנהג בכבוד ובשקט, והיה מגוון מבחינת גילאים. בתום ההצגה נערכה מסיבה על הבמה לכבוד חברי הבימה, עם כיבוד. ובנוסף כמה אמנים כמו ברטנוב וחנה רובינא עלו לבמה להקריא ולשיר שירים יחד עם הקהל.
שימושים נוספים של המבנה

בנוסף לשימוש המבנה כבמת תיאטרון, שימשה הבמה גם למגוריהם של כמה אנשים ובהמשך שימשה כאולם ספורט.
מתחת לבמה היו חדרים שבהם התגוררו אנשי פלוגות הלילה המיוחדות וגם כמה מאנשי הקורס הראשון של מפקדי ארגון "ההגנה".
הבמה לאחר שהגג המקורי קרס
פנים מבנה הבמה לאחר שנהרסה במת העץ, 2020
הערות שוליים

↑  ארכיון עין חרוד
1 2 3 4 5 6  יריב פלג, "הבמה" בעין חרוד: מתיאטרון תוסס למבנה נטוש, באתר my net, ‏22\5\17 (ארכיון)
מבצע יובל

מבצע יוֹבֵל הוא שמו של מבצע במלחמת העצמאות של חטיבת אלכסנדרוני ב-9 במאי 1948 בכפר קרע בפתח המערבי של ואדי עארה.
ב-6 במאי 1948 כבשו הערבים את חירבת אל ראס, מעל משמר העמק ותקפו את משמר העמק. מטרת המבצע הייתה למשוך את הכוחות התוקפים על ידי התקפת הסחה על כפר קרע ועל חירבת ואדי עארה החולשת על הפתח המערבי של נחל עירון.
בהתקפה השתתפו פלוגה מגדוד 31, פלוגה מגדוד 32 ופלוגה מגדוד 34 שכללה מחלקת משוריינים.
ההתקפה החלה בשעה 05.00 בהתקפה על כפר קרע. הכוח התוקף מגדוד 31 הצליח לחדור לכפר מכיוון דרום-מערב ולכבוש את חלקו המערבי התחתון. אך עד מהרה משכה ההתקפה כוחות גדולים של צבא ההצלה מגדודי 'ירמוק' ו'קדסיה' ולוחמים מקומיים מכל כפרי הסביבה. מטה חטיבת אלכסנדרוני שהוקם במושב עין עירון קיבל דו"חות מהתצפיות על תגבורות ערביות המגיעות לאזור הקרב בכלי רכב שונים ובאוטובוסים.
המחלקה המשוריינת התקדמה על הכביש בתוך הואדי אך עד מהרה התברר שהמשוריינים חדירים לנשק קל ובגלל ריבוי הנפגעים בתוך המשוריינים הם נסוגו לעין עירון.
פלוגה מגדוד 32 כבשה את חירבת קרע מדרום לכביש אבל לאחר שהמשוריינים נסוגו החלו הערבים להסיט את ההתקפה לעברם והיה חשש שהם יעברו את הכביש ויחסמו את נסיגתם. פלוגת המשוריינים חזרה לאחר שהוחלפו מקלעי השוורצלוזה הפגומים שלהם ובחיפוייה נסוגה הפלוגה.
לאחר שהתברר שההתקפה השיגה את מטרת ההסחה נתן מפקד החטיבה דן אבן הוראה לסגת. הפלוגה מגדוד 31 נסוגה לאחר שפוצצה את בתי הכפר, כ-30 במספר, שנכבשו על ידה.
בתחקיר שבויים התברר שהערבים חשבו שבדעת היהודים להשתלט על כל ואדי עארה וכוחות גדולים נשלחו לשם מגזרת משמר העמק.
לחטיבת אלכסנדרוני היו במהלך הלחימה 10 הרוגים ופצועים רבים. בעיתון הארץ של יום ההתקפה נמסר על 7 אנשי הגנה שנהרגו וכ-20 ערבים הרוגים.
לקריאה נוספת

דן אבן, שנות שירות, הוצאת מלוא, 1973
הערות שוליים

1 2 3  ההגנה מטהרת את וואדי ערה, הארץ, 9 במאי 1948
אוסוואלד בוסקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בפברואר 1907 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 הוצאה להורג:  18 בספטמבר 1944 (בגיל 37) Rogoźnica, רפובליקת פולין 
 מדינה:  אוסטריה 
 מקצוע:  מוזג, שוטר, שוטר 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (18 בפברואר 1964) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אוסוואלד בוסקו
 
אוסוואלד בוסקו (גם בואסקו, בוסקה, בגרמנית: Boska, Oswald Bosko או Bouska;‏ 1907 – ספטמבר 1944) היה חסיד אומות העולם מאוסטריה שנרצח על ידי הנאצים.
קורות חיים

בצעירותו היה בוסקו מלצר בווינה.[דרוש מקור] הצטרף בשלב מוקדם למפלגה הנאצית האוסטרית, אך התפכח בהמשך מתמיכתו בנאציזם.
בתקופת מלחמת העולם השנייה היה בוסקו סמל בכיר בכוח המשטרה הגרמני ששמר על גטו קרקוב. יחד עם שוטרים נוספים בכוח זה, שחלק מהם היו ילידי וינה, כמותו, הוטל עליו לספור את העובדים היהודים עם שובם מהמפעל של יוליוס מדריץ' בקרקוב בחזרה לגטו בתום כל יום עבודה. בוסקו ועמיתיו התעלמו מהיעדרם של חלק מהעובדים וכך אפשרו את הימלטותם.
בוסקו סייע למדריץ' ולעוזרו, ריימונד טיץ', להבריח חלק מעובדיהם מהגטו ולאפשר להם להיטמע באוכלוסיית קרקוב הנוצרית. כמו כן סייע בוסקו למדריץ' להבריח את הילדים של עובדי המפעל ואת אמהותיהם מגטו קרקוב למפעלו של מדריץ', כשנודע למדריץ' בסוף 1942 שכל הילדים מגטו קרקוב אמורים להישלח מהגטו למחנות ריכוז. למחרת נמלטו העובדים ובני משפחותיהם לאזור טרנוב. לאחר יומיים נורו כל הילדים שנותרו בגטו, או נשלחו לאושוויץ.
לאחר חיסול גטו קרקוב ב-13 במרס 1943 המשיכו מאות משפחות יהודיות להתחבא בבונקרים ובמרתפים בשטח הגטו. בסיועו של בוסקו הועברו רבים מיהודים אלה, בהם ילדים, למפעל של מדריץ'. חלקם המשיכו משם למקומות מחבוא בקרב משפחות פולניות, וחלקם נמלטו לאזור טרנוב ומשם לסלובקיה ולהונגריה.
ב-1944 נמלט בוסקו, שחשש שיישלח לחזית. הוא נתפס בידי הגסטאפו והוצא להורג ב-18 בספטמבר 1944.
הנצחה

בשנת 1964 הכיר יד ושם באוסוואלד בוסקו כחסיד אומות העולם. גם ריימונד טיץ' ויוליוס מדריץ' הוכרו באותה שנה בתור חסידי אומות העולם.
הערות שוליים

↑  ריימונד טיץ', באתר יד ושם (באנגלית)
↑  יוליוס מדריץ', באתר יד ושם (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012859051605171  GND: 1050110986  VIAF: 308194683   WorldCat (עם VIAF): 308194683 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אוסטריה ובנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
החברה לפיתוח גוש עציון

ערך זה עוסק בחברה לפיתוח שבגוש עציון. אם התכוונתם למועצה אזורית שבגוש עציון, ראו .
הסמליל הקודם של החברה לפיתוח גוש עציון
החברה לפיתוח גוש עציון היא חברה עירונית שמספקת לתושבי גוש עציון שירותי הסעות (אוטובוסים ומיניבוסים) שירותי פיתוח ובנייה, תחנות דלק, פארק תעשיות קניון מסחרי בשם מרכז הרים בצומת גוש עציון ומרכז מסחרי רחב.
החברה כיום מנוהלת על ידי מועצה אזורית גוש עציון. יו"ר החברה הוא ראש מועצת גוש עציון שלמה נאמן. מנכ"ל החברה הוא אהרוני נויבואר.
החברה הוקמה בשנת 1984 על ידי היישובים בגוש עציון, כזרוע כלכלית שתסייע בפיתוח המרחב העסקי והכלכלי של גוש עציון.
החברה מעסיקה כ-300 עובדים ובעלת שני תווי תקן בתחום הבטיחות והתעבורה: ISO 9001 ו-ISO 9301.
חטיבות החברה > תחבורה

באחריות חטיבת התחבורה כ-200 אוטובוסים ומיניבוסים. החברה מבצעת כאלף נסיעות מדי יום. בתחבורה הציבורית ובתחבורה הפרטית. בין לקוחות החברה אגד, צה"ל ומוסדות חינוך.
חטיבות החברה > מוסך

מוסך החברה ממוקם בפארק תעשיות גוש עציון הסמוך למועצה המקומית אפרת. המוסך מעניק טיפולים לכל רכבי החברה: אוטובוסים, מיניבוסים ורכבים פרטיים.
חטיבות החברה > בניה

חטיבת הבניה מתמודדת על מכרזים בגוש עציון ומחוצה לו ובונה מבני ציבור כדוגמת גני ילדים ובתי ספר וכן בתים פרטיים.
חטיבות החברה > נכסים תעשייה ומסחר

לחברה מספר מתחמי מסחר ותעשייה בגוש עציון המנוהלים על ידי דני אילן - מנכ"ל חברות הבת. אלה כוללים קניון מסחרי בשם קניון הרים בצומת גוש עציון, תחנת דלק ושני פארקי תעשייה: פארק תעשייה גוש עציון ופארק תעשייה במזרח גוש עציון. לחברה בית דפוס הפועל באזור המסחרי של אלון שבות.
היסטוריה

החברה נוסדה בידי תושבי גוש עציון בשנת 1984 למטרת פיתוח יישובי גוש עציון. בשנת 2000 באינתיפאדה השנייה החברה שימשה מתן הסעה ברכבים ממוגני ירי והייתה החברה היחידה בארץ שנתנה שירות הסעה ממוגן ירי באזורי יהודה ושומרון.
אוטובוס החברה לפיתוח גוש עציון, בעיצוב החדש
אוטובוס החברה לפיתוח גוש עציון, בעיצוב הישן
מבצע יורם

שלט הסבר על הקרב בפארק קנדה
יגאל אלון מפקד המבצע
משלט י"ד כיום בפארק קנדה
שלט זיכרון לחללי הגדוד החמישי בקרב
מבצע יורם היה הניסיון השלישי של ישראל לכבוש את לטרון במלחמת העצמאות, ובכך לנסות ולפתוח את הדרך לירושלים (ראו רקע בקרבות לטרון). הוא נערך בלילה שבין 8 ל-9 ביוני 1948, לקראת כניסת ההפוגה הראשונה. כמו כל קודמיו, וכמו אלה שאחריו, ניסיון זה נכשל אף הוא, במחיר 95 נפגעים, מהם 16 הרוגים ו-79 פצועים. על פי מחלקת ההיסטוריה בצה"ל, נהרגו במבצע 17 חיילי צה"ל - כולם חיילי הגדוד החמישי של הפלמ"ח. למרות כישלון המבצע, הוא נחשב לזה שהיה הקרוב ביותר להשגת המטרה של כיבוש לטרון.
רקע

קיומו של היישוב היהודי בירושלים, שמנה כמאה אלף איש ערב פרוץ מלחמת העצמאות, היה תלוי באספקת מים ומזון משפלת החוף. הערבים, שהבינו היטב שניתוק התחבורה היהודית מהשפלה לירושלים עשוי להכריע את המערכה על העיר, ריכזו את עיקר מאמציהם בחסימת צירי התנועה לירושלים, החל מראשית המלחמה. בשורה של מבצעים צבאיים, במהלך החודשים אפריל-מאי 1948, הצליחה ההגנה להשתלט כמעט על כל אורכו של הכביש הראשי מהשפלה לירושלים, אולם קטע הדרך שבין לטרון לשער הגיא, נותר בשליטת הצבא הבריטי עד לסיום המנדט, ולכן לא ניתן היה לפעול בו. בחודש שקדם לסיום המנדט הבריטי נכנס לאזור זה גם כוח מ"צבא ההצלה", השתלט על הנקודות השולטות בחלקו המזרחי של רכס לטרון, ומנע המשך מעבר שיירות אספקה לירושלים.
אחרי עזיבת הבריטים בליל 14 במאי 1948, הוצאו גם כוחות "צבא ההצלה" מאזור לטרון, והועברו להתארגנות מחדש בסוריה. ב-18 במאי נשלח גדוד 4 של הלגיון לאזור לטרון, ותפס את כל קו הרכס שבין לטרון לשער הגיא. ב-23 בחודש תוגבר כוח זה בגדוד נוסף של הלגיון, בסיוע ארטילריה ושריוניות. הניסיונות לעקור את הלגיון, במבצע בן נון א' ומבצע בן נון ב', אשר נערכו בשבוע האחרון של מאי, נכשלו, תוך אבדות כבדות לכוחות צה"ל. לנוכח החשיבות שייחס דוד בן-גוריון לפתיחת הדרך לירושלים, לפני ההפוגה הראשונה שכבר התקיימו מגעים להשגתה, הוא עמד על כך שחטיבת יפתח תרד מן הגליל העליון המזרחי (כדי להחליפה הוקמה בחפזון חטיבת עודד), ותצטרף לכוחות המיועדים לפריצת הדרך. בתחילת יוני הורדו הגדוד הראשון והגדוד השלישי של חטיבת יפתח לאזור מחנות סרפנד והחלו בהכנות למבצע.
תוכנית 'מבצע יורם'

המבצע הוטל על גדוד 5 מחטיבת הראל (גדוד "שער הגיא") וגדוד 3 מחטיבת יפתח (גדוד "הגליל"). על המבצע פיקד יגאל אלון, ובמטה המבצע שניהל את הקרב נכחו מיטב מפקדי חטיבות הפלמ"ח 'יפתח' ו'הראל'. אלה בחרו לעקור את הלגיון מלטרון תוך שנקטו בגישה עקיפה, מה גם שהתקפות המצח שנערכו במבצעים הקודמים לכיבוש המקום, נחלו כישלון חרוץ. משום כך כיוון הפלמ"ח את התקפתו לשני משלטים החולשים על לטרון ממזרח. משלטים שכונו בשם משלט י"ג ומשלט י"ד, בהנחה שכיבושם יערער את אחיזת הלגיון בלטרון. על כוח מחטיבת הראל היה לכבוש את משלט י"ג, עליו הגנה מחלקה ירדנית אחת, ועל הגדוד השלישי מחטיבת יפתח היה לעבור דרך המשלט שנכבש ולכבוש את משלט י"ד שהיה הגדול והמבוצר מבין השניים. כיבוש כל מתחם הלגיון בלטרון נועד לשלב הבא של המבצע.
הקרבות

עקב טעות בניווט של סיירי גדוד 5, הסתערה חזיתית הפלוגה המתוגברת מגדוד 5 ובראשה מפקדה זיוי צפרירי על משלט י"ד, בו התבצר כוח לגיון ירדני העדיף עליה לאין שעור. גדוד 3 יפתח עלה דרך משלט י"ג, בהתאם לתוכנית המקורית, אך הגדוד הופתע באש של כוח הלגיון, ונסוג לנקודת היציאה שלו מבלי שניסה לכבוש את המשלט. נסיגת גדוד 3 הותירה את 'כוח זיוי צפרירי' מבודד בלב מערך אויב מבוצר, אשר לקראת הבוקר החל בהתקפת נגד.
'כוח זיוי צפרירי' המשיך לבדו בלחימה, ללא כל עזרה מצד כוחות צה"ל הגדולים שהיו מסביב למתחם לטרון, ועם בוקר, לאחר שבע שעות לחימה, השלים את כיבוש משלט י"ד. בקרב נפגעו כמעט כל הלוחמים (79 פצועים ו-16 הרוגים), אלא שאז הגיעה פקודת הנסיגה ממפקדת המבצע. צפרירי פיקד על הנסיגה ונאלץ להשאיר 14 חללים על המשלט, כשלוחמיו המעטים תומכים בחבריהם הפצועים במורד הגבעה, והוא האחרון שירד מהרכס. 2 לוחמים נוספים נפטרו בדרכם לבית החולים. רק בתום המלחמה הוחזרו החללים לישראל.
לאחר הקרב

בדיעבד, מקריאת דו"חות מפקדים ירדנים, התברר שהתקפת 'כוח זיו צפרירי' מן הגדוד החמישי של חטיבת הפלמ"ח הראל, יצרה איום ממשי על מערך הלגיון, שנאלץ להטיל לקרב את כל העתודות שעמדו לרשותו. ייתכן מאוד, שאילו גדוד 3 היה משתלט על משלט י"ג, הלגיון היה נאלץ לפנות את מתחם לטרון. למעשה, ניתן לומר, שמבצע "יורם", למרות כישלונו, היה ההתקפה המסוכנת ביותר מבין חמשת הקרבות שביצעו כוחות צה"ל על מתחם לטרון במהלך מלחמת העצמאות. לוחמי הפלוגה המתוגברת תחת פיקודו של זיו צפרירי היו היחידים שגברו על כוח הלגיון בלטרון במהלך מלחמת העצמאות.
מבצע יורם נכשל, לטרון נותרה בידי הלגיון הערבי והדרך הראשית לירושלים נותרה חסומה. למחרת הקרב, ב-10 ביוני 1948, נכנסה לתוקפה ההפוגה הראשונה שנמשכה כחודש.
ב-11 ביוני עברה השיירה הראשונה בדרך החליפית שנפרצה אל ירושלים - דרך בורמה, ושיירות החלו לעבור לירושלים.
במבצע יורם באה לראשונה לידי ביטוי הקמתה של מפקדת "חזית ירושלים" שאת הקמתה יזם ובראשה עמד האלוף דוד מרקוס (שנהרג בלילה שבין 10 ו-11 ביוני), בשילוב של חטיבות קרביות ויחידות תומכות לחימה תחת פיקוד מרחבי אחד, שדמה לראשונה במלחמת העצמאות למפקדה דיוויזיונית. אמנם כבר במבצע בן נון ב', כשבוע לפני כן, שולבו מספר חטיבות תחת פיקוד אחד אלא שלא היה זה תחת מפקדת חזית מסודרת, אלא תחת מפקדה שהוקמה לצורך קרב מסוים. אמנם לאחר מספר ימים פורקה מפקדת חזית ירושלים, אך צורת ההפעלה של מפקדה מרחבית המשיכה במבצעים הגדולים בקרבות עשרת הימים ובמבצעים שמסיום ההפוגה השנייה ועד סיום מלחמת העצמאות.
תיאור המבצע בספרי העיון בישראל

אליהו סלע ("רעננה") מחטיבת הראל, מתאר ב"ספר הפלמ"ח" את המבצע בקיצור נמרץ: "9.6.48 מבצע "יורם". יחידות "הראל" ו"יפתח" תוקפות את משלטי לטרון במגמת השתלטות. אחרי קרב-דמים נכשלת ההתקפה בגלל טעות בתפיסת משלט בשטח.
בספרו, "לטרון - המערכה על הדרך לירושלים", מטיל אריה יצחקי את האחריות על כישלון המבצע על חטיבת יפתח ובמיוחד על משה קלמן, מפקד הגדוד השלישי בחטיבה. בביקורתו הספרותית על הספר, תוקף מאיר פעיל בחריפות את יצחקי על מסקנותיו. הוא טוען שיצחקי פסל את גרסת קלמן, אשר מובאת בספר "יפתח אחוזת הסופה" ואשר מתיישבת בנקודות רבות עם גרסת קצין בלגיון הערבי שהשתתף בקרב, בשל כך שהיא "אינטרסנטית וחד-צדדית" ומעדיף את גרסת הטוראי יפרח חביב על התפתחות הקרב. פעיל טוען שזו טעות מקצועית חמורה ואין לשפוט וללמוד על הקרב לפי מחקר שכזה.
לקריאה נוספת

משה קלמן, יפתח בקרבות לטרון", עמ' 165-160, בתוך: יודקה הלמן (עורך), "יפתח אחוזת הסופה" : סיפורה של חטיבת יפתח - פלמח, (ציורים ועיטורים - שמואל כץ ; עריכה ועיצוב - ישראל אבן נור), בת ים, יוצאי חטיבת יפתח-פלמח, תשל"א 1970
דוד בן-גוריון, (גרשון ריבלין, אלחנן אורן (עורכים)), יומן המלחמה: מלחמת העצמאות, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1982, כרך ב', עמ' 502-500
אריה יצחקי, לטרון - המערכה על הדרך לירושלים, מבצע יורם פרק 21, הוצאת כנא, ירושלים, 1982.
צביקה דרור, "הראל – הקרב על ירושלים", תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005, עמ' 206-203
משה ארנוולד, "מבצע 'יורם' במלחמת העצמאות", בתוך: ניר מן (עורך), עלי זית וחרב: 70 למדינה,כרך י"ח, בן-שמן: מודן, משרד הביטחון והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2018, עמ' 45–94. ראו גם תגובת אלישיב שמשי ותגובת ארנוולד בעמודים הבאים.
יצחק לוי (לויצה), תשעה קבין: ירושלים בקרבות מלחמת העצמאות (מערכות, 1986), ע' 295 ואילך.
הערות שוליים

↑  יצחק לוי (לויצה), תשעה קבין, ע' 303.
↑  עורך: בועז זלמנוביץ, קרבות מלחמת העצמאות, משרד הביטחון - ההוצאה לאור, 2018, עמ' 60
↑  פלמ"ח - מטרות מבצע יורם, באתר ההגנה
↑  פלמ"ח - תוכנית מבצע יורם, באתר ההגנה
↑  הקרב הנשכח, הסכת עולמי עם יצחק נוי, שודר ב"כאן" ב-12 ביוני 2021
↑  בני מיכלסון, ‏האלוף הראשון בצה"ל, מערכות 477, אפריל 2018
↑  צבי אילן, מבצע יורם - הקרב העלום, למרחב, 28 באפריל 1971
↑  אריה יצחקי, לטרון - המערכה על הדרך לירושלים. הוצאת כנה, 1982. 2 כרכים
↑  מאיר פעיל, לטרון של תש"ח, דבר, 26 בנובמבר 1982
רכישה מקוונת

אדם משתמש בכרטיס אשראי לצורך רכישה באינטרנט
שופינג מקוון או רכישה מקוונת הוא סוג של מסחר אלקטרוני. השופינג כולל מכירה ורכישה מקוונת באמצעות האינטרנט כולל אתרי שירות שונים המאפשרים ומציעים מכירת מוצרים, בין אם באופן ישיר מהיצרן או עקיף דרך מתווך.
מאפיינים

בשונה מתהליך הרכישה הרגיל בו על הקונה להסתובב ולהגיע עצמאית לחנות, לבית העסק או לבית המוכר או ירידים על מנת לבצע את הקניה, תהליך הרכישה מתבצע באופן שהסחורה מגיעה לתיבת הדואר של הרוכש או עד ביתו של הקונה באמצעות שליח דואר.
בתי עסק שונים בנוסף לחנויותיהם שבמרכזי ספורט, מרכזים תיירותיים, אזורי תעשייה, מרכזים מסחריים, חופי ים ובתי מלון פותחים אתר אינטרנט לצורך מכירת מוצריהם ואף מעמידים חשבון מוכר באתרי השוואת מחירים. למשל ב-eBay.
מאפיינים > מוצרים

בתי עסק שונים מוכרים מוצרים שונים ובהם: רעיונות ופטנטים, חומרי בניין, מזון וארוחות, כלי בית, מוצרי ילדים, ביגוד והלבשה, מוצרי טיפוח והגיינה, רעיונות ופטנטים, תוכנות ופונקציות, ארגון אירועים, קייטרינג, אלכוהול, גאדג'טים, מלונות, טיסות, אירוח, סרטים, אפליקציות, אתרי אינטרנט, עיתונים, מאמרים, ספרים.
מאפיינים > אמצעי רכישה

לרוב אופן ביצוע הרכש הוא באמצעות PayPal או כרטיס אשראי בינלאומי. כיום קיימים אף אפליקציות ייעודיות אליהן ניתן להטעין כסף בין אם באשראי או מזומן ולבצע העברות בנקאיות בין חברים וכן רכישת מוצרים, כדוגמת WeChat.
מאפיינים > השוואת מחירים

קיימים אתרים שונים בהם ניתן לבצע קנייה מקוונת תוך השוואת מחירי אותו מוצר בין המוכרים השונים. כדוגמת: אמזון, zap השוואת מחירים, יד2, eBay.
בנוסף, קיימים אתרי אינטרנט בהם ניתן לבצע רכישת כרטיס טיסה והזמנת מלונות לינה בין השוואת מחירי הצעות בתי המלון וחברות הטיס השונות.
מאפיינים > מס קניה

במידה ומדובר בסחורה שנרכשה באותו החודש ושמקורה מחו"ל, מס הכנסה מבצע הערכת שווי הסחורה באמצעות שמאי ובמידה ושוויה לאחר הצגת הקבלות מצד הקונה אכן היו מעל 1,000 ש"ח יהיה על הקונה לשלם מס קנייה.
ראו גם

מסחר אלקטרוני
מבצע בר יוחאי

מבצע בר יוחאי היה מבצע שנערך ב-27 במאי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, ובו נכבשו הכפר הערבי אלקֻבֵּיבַּה (אל קוביבה (רמלה)) ואחריו הכפר זַרְנוּקָה (זרנוגה), על ידי חטיבת גבעתי (תש"ח).
רקע

מבצע 'בר יוחאי', שנקרא כך כיוון שתוכנן להיערך בל"ג בעומר, נועד להוות מעין 'השלמה' למבצע ברק, שנערך כשבועיים קודם לכן, אשר נתבקשה עקב עלייתו של הצבא המצרי צפונה, לכיוון איסדוד.
הכפר אלקֻבֵּיבַּה היה הצפוני במובלעת ערבית של שלושה כפרים אשר נותרה לאחר שהחטיבה כבשה את הכפרים השכנים, כולל בַּשִית (בשיט), בשלבים קודמים. אותה מובלעת כללה גם את זַרְנוּקָה, כשני ק"מ מדרום מזרח, ויבנא, כארבעה ק"מ מדרום מערב. אלה היו מוקפים מצפון, ממזרח ומדרום ביישובים יהודיים, אשר כללו, מלבד רחובות וגבתון, את טירת שלום, כפר אהרון, קבוצת שילר (גן שלמה) וגבעת ברנר.
הכוחות המשתתפים

מן הצד הישראלי, במבצע השתתפו כל פלוגות גדוד 52 של 'גבעתי', וכן קיבל הגדוד, כסיוע מהחטיבה, מרגמה כבדה. סיוע אחר נתן גדוד 55, אשר הטריד בזמן ההתקפה את זַרְנוּקָה, הן כהסחה, הן כדי למנוע מזַרְנוּקָה לשלוח תגבורות לאלקֻבֵּיבַּה. גדוד 55, אשר הוקם ימים מספר קודם לכן, וכלל שיעור ניכר של חיילים מבוגרים יחסית, נחשב ב'גבעתי' לגדוד קו שני, וכשירותו הקרבית הייתה פחותה מזו של גדודי החטיבה האחרים.
באשר לצד הערבי, על פי הערכת הש"י, היו בכפר כ-60 עד 70 לוחמים, ולהם מקלע ברן אחד. במקרה של התקפה עליו, ייתכן משלוח תגבורת של כמה עשרות לוחמים מכיוון יבנא, ואלה מצוידים גם בשני מקלעים ובמרגמה שני אינץ'. הכפר היה מוקף בעמדות ובתעלות להגנתו. לוחמי הכפר רכשו ככל הנראה ביטחון בכוחם, כיוון שהדפו שתי התקפות של גדוד 55.
מהלך המבצע

המבצע החל בשעה 4:50 בבוקר 27 במאי. פלוגה אחת (ד'), חדשה וחסרת ניסיון מבצעי, הוצבה לחסום את הצטלבות הדרכים יבנא-רחובות ואלקֻבֵּיבַּה-זַרְנוּקָה. בהגיעה למקום מצפון נתקלה באש מפרדס סמוך, ונסוגה מבלי לבצע את תפקידה, אולם כיוון שלכפר לא שוגרו תגבורות, לא השפיע הדבר על תוצאות ההתקפה. פלוגות א' וג', בתנועה מצפון לדרום, כבשו את גבעת נבי-גנְדה (כיום – הגבעה שעליה בריכת המים) ואת שכונת המוכתר, בהתאמה. פלוגה ב' נעה אל מרכז הכפר מצפון, ובראשה מספר משוריינים. אלה נתקלו בתעלה כמה מאות מטרים מן היעד, ונעצרו. הפלוגה נערכה בפרדס שמשמאל הדרך, למרגלות גבעת נבי-גַּנְדָּה, ובסיוע אש מרגמות ואש פלוגות א' וג', פרצה לכפר, ופרט לבית אבן אחד, עליו התגברו בעזרת כמה רימונים, לא נתקלו בהתנגדות. הכיבוש הסתיים בסריקות ובהצבת חסימה בבית הבאר שמדרום לכפר. כיוון שהוכרע הקרב על אלקֻבֵּיבַּה, שינה גדוד 55 את משימתו, ובמקום להסתפק בהטרדה, כבש ללא אבדות את זַרְנוּקָה.
אחרית דבר

במבצע נהרג חייל ישראלי אחד. אבדות הערבים, על פי הערכה, היו שמונה עד עשרה הרוגים ומספר דומה של פצועים.
בתחילת יוני, כמה ימים לאחר מבצע 'בר יוחאי', כבשה 'גבעתי' גם את יבנא. בסופו של דבר, המצרים נעצרו מעט צפונה לאיסדוד.
לקריאה נוספת

אברהם איילון, חטיבת גבעתי במלחמת הקוממיות, הוצאת מערכות, 1958.
מרדכי בר-און, ׳גבעתי׳ כמו כולם: קורות גדוד 55 במלחמת העצמאות, המרכז לחקר כוח המגן על שם ישראל גלילי, ירושלים, 2009.
הומונקולוס

הומונקולוס בצנצנת. חריטה מהמאה ה-19, של המונקולוס על פי החלק השני של פאוסט מאת גתה
הומונקולוס (בלטינית: Homunculus, מילולית: איש קטן, ברבים Homunculi) במדעים הקדם-מודרניים הוא אדם זעיר-ממדים. המונח "הומונקולוס" שימש במובנים שונים במדע האלכימיה ובתאוריות הרבייה הקדומות.
אלכימאים במאה ה-16 הציעו טכניקות ליצירת אדם בממדים זעירים ישירות מזרע האדם ללא צורך בהיריון. אדם זעיר זה כונה מאוחר יותר "הומונקולוס", כלומר "איש קטן".
עד המאה ה-19 הייתה נפוצה תאוריה של הרבייה והתפתחות העובר המכונה פרפורמציה (אנ'). על פי תאוריה זו, הצאצאים הפוטנציאליים של האדם או של בעלי החיים מצויים בתוך נוזל זרע של הזכר כגרסה מיניאטורית ובלתי נראית לעין של האורגניזם הבוגר, וההיריון אינו אלא תהליך גדילה, שבו גדלים אנשים זעירים אלה. יצור זעיר זה כונה הומונקולס באדם, ובבעלי החיים אנימקולום.
יצורים מיניאטוריים אלה הסעירו את הדמיון, והופיעו מאז בפולקלור ובספרות.
בפילוסופיה של ההכרה נעשה במונח שימוש מושאל, המתאר את הרכיב המצוי בתוך תודעת האדם וצופה ממנה על העולם. בפסיכולוגיה ובמדעי המוח המודרניים הוסב המונח "הומונקולוס" לייצוג של גוף האדם בתפיסה או בקליפת המוח.
במדעים הקדם מודרניים > אלכימיה

הרעיון ליצירה מלאכותית של אדם מופיע במקורות שונים בעת העתיקה. טכניקה ליצירת האדם הזעיר, ההומונקולוס, בשיטות אלכימיות, הוזכרה לראשונה בשנת 1537 בחיבור "על טבע הדברים" (De natura rerum) המיוחס לאלכימאי פאראצלסוס, ועל פיה העברת זרע אדם דרך סדרת תהליכים הכוללת, בין השאר, השהייה ברחם של סוסה, מביאה ליצירת אדם זעיר, תחילה שקוף וחסר גוף ואחר טיפול מתאים הוא מקבל גוף של ילד ואף גדל, אך נותר בממדים זעירים יחסית.
מאז המשיכו ההומונקולי להופיע בספרות האלכימיה ואף היו אלכימאים שהצהירו שהצליחו לייצר הומונקולוס בפועל. באחד המקרים המפורסמים ביותר, נטען שבשנת 1775 ייצרו הרוזן הווינאי יוהאן פרדיננד פון קופשטיין והכומר האיטלקי אבה גלוני, עשרה הומונקולי בעלי יכולת לחיזוי עתידות שנשמרו במים במכלי זכוכית בעיר כדי שלא ימותו כתוצאה מחשיפת יתר לאוויר. על פי המסופר, שניים מתוכם נותרו ללא גוף, אך שמונת האחרים הגיעו, לאחר טיפול מתאים, למידת רגל אחת. שמונת ההומונקולי בעלי הגוף קיימו חברה בעלת מעמדות ותפקידים הכוללת אף מלך ומלכה. אנשים רבים ומכובדים העידו, על פי המסופר, שצפו במו עיניהם בהומונקולי אלה.
במדעים הקדם מודרניים > פרפורמציה

על פי תאוריית הפרפורמציה בנוזל הזרע של הגבר יש הומונקולי זעירים המתפתחים עד לגודל של תינוק בעת ההיריון. בזרע של כל הומונקולוס כזה יש גם כן הומונקולי זעירים עוד יותר שגם בזרעם יש הומונקולי ברגרסיה הנמשכת עד האדם הראשון שבזרעו היו מצויים בשרשרת כל ההומונקולי של האנושות עד סוף כל הדורות.
במאה ה-17 העלו אנשי מדע כמו אנטוני ואן לוונהוק וניקולס הארטסוקר (אנ') את הטענה שנוזל הזרע מכיל הומונקולי. האחרון אף הכין רישומים מפורסמים הממחישים את השערתו, אחרים, אף דימו למצוא את ההומונקולוס הזעיר בבדיקת מיקרוסקופ של נוזל הזרע. על מנת להסביר כיצד אותו הומנקולוס המצוי בתאי הזרע של הזכר מתפתח לוולד הנושא תכונות תורשתיות מאמו, העלה ז'אן אסטרוק את ההשערה שההומונקולוס מקבל צורה וסופח תכונות בזמן מעברו בביצית.
תאוריה זו השתלבה היטב בתפיסות נוצריות בדבר החטא הקדמון והשוואת האוננות הגברית למעשה רצח, שכן היא מביא למותו של ההומונקולוס שבנוזל הזרע.
מנגד, היו שהסתייגו מתאוריה זו בגלל המוות המאסיבי וההיקף הרחב של אובדן חיי אדם הגלום בה. על מנת להתמודד עם בעיית המוות והבזבוז המאסיבי, העלה הארטסוקר השערה, שההומונקולוס שאינו נקלט מתנדף ועובר מִחזור. לייבניץ תמך אף הוא בהשערה זו. בעוד שהתאוריה הבסיסית על ההומנקולוס המצוי בזרע סיפקה הסבר פשוט לשאלת מנגנון הרבייה, תוספת רכיב ההתנדפות והמחזור, עוררה קשיים תאורטיים, והפכה הסבר פשוט ואינטואיטיבי, למורכב וספקולטיבי.
בספרות

ההומונקולוס, הן כראשית החיים הגלומה בזרע והן כתוצר אלכימי, בא לידי ביטוי בספרות התקופה.
בטריסטרם שנדי מאת הסופר האנגלי, לורנס סטרן, מתואר העיוות שעבר על ההומנקולוס של טריסטרם בגלל הסחת דעת של אמו בעת עיבורו.
במערכה השנייה בחלק השני של פאוסט מאת גתה, מייצר ואגנר הומונקלוס במעבדה. לאחר ערבוב של מאות חומרים, המאסה מתבהרת, ודמות פלאים מתגבשת. בחליפת המכתבים בין גתה ואקרמן מתברר שלמעשה השטן מפיסטופלס, היה מעורב ביצירת המונקולוס זה.
בספרו של פרימו לוי "מקצועות של אחרים" הוא מתייחס למושג הומונקולוס כשהוא דן בסוגיה של הגיית דמויות בספר.
במדעי המוח המודרניים

במיפוי מודרני של המוח, משמש ההומונקולוס כאילוסטרציה של גוף האדם במוח, ואת איברי הגוף השונים כפי שמשתקפים בעיבוד המידע העצבי בקליפת המוח.
ההומונקולוס התחושתי מייצג את איברי הגוף המשתתפים בעיבוד הקלט התחושתי, ואילו ההומנקולוס המוטורי משקף את אזורי השליטה על תנועות הגוף.
לקריאה נוספת

lorescu, Radu (1975). In Search of Frankenstein. Boston: New York Graphic Society. ISBN 0-8212-0614-1.