stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפיגוע באולם ארמון דוד
הפיגוע

ב-17 בינואר 2002 התקיימה באולם "ארמון דוד" שבחדרה חגיגת בת המצווה של נינה קרדשוב, משפחת עולים חדשים מהקווקז, שעלו לישראל ארבע שנים קודם לכן. סמוך לשעה 22:45 נכנס המחבל הפלסטיני עבד א-סלאם חסונה, פעיל פת"ח משכם, לאולם השמחות. לאחר שירה במאבטח, החל לירות לכל עבר בנשק אוטומטי, ורצח שישה אנשים. המחבל הספיק לרוקן מחסנית שלמה. כאשר הבחין אביה של נינה שהמחבל הפסיק לרגע לירות כדי להחליף מחסנית, הוא הסתער עליו יחד עם אחיו וצלם שהיה במקום. האב הכה אותו עד ששתי ידיו נשברו מעוצמת המכות. עד לבוא המשטרה, הכו האורחים את המחבל נמרצות ואף עקרו את עיניו. למרות זאת, המחבל נותר בחיים, ונהרג מיריית שוטר שהגיע למקום, מחשש כי נשא על גופו חגורת נפץ.
מפקד החוליה שעמדה מאחורי תכנון הפיגוע היה זיאד מחמד דעאס.
אמיר

ערך זה עוסק בתואר אצולה ערבי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אלים חאן, אמיר בוכרה, 1911, בצילום של סרגיי פרוקודין-גורסקי
אֶמִיר או אַמִיר (בערבית: أمير- ובפרסית, בפשטו ובאורדו: مير, מִיר) הוא תואר כבוד או אצולה הרווח בשימושו במדינות אסלאמיות במזרח התיכון, בצפון אפריקה, באסיה הקטנה, במדינות הטורקמניות, ובפקיסטן. משמעות המילה, הנגזרת מהשורש הערבי א־מ־ר (أمر), היא "מפקד". במקור היא נועדה לציין מנהיג או מפקד של קבוצת אנשים. עם הזמן הפך השימוש בתואר זה כדי לציין גם שליטים ומושלים ממדינות קטנות. בימינו, משמש תואר האמיר בעולם הערבי ל"נסיך" או ל"יורש העצר".
שימושים

מדינה הנשלטת על ידי אמיר היא אמירות. כמה מהאמירויות הן מדינות ריבוניות, כמו כווית, הנשלטת על ידי שושלת אל-סבאח מאז עצמאותה ב-1961; קטר (מאז 1971) ובחריין (בשנים 1971-2002). אמירויות יכולות להוות גם חלק ממדינה ריבונית, כמו איחוד האמירויות הערביות.
פירוש נוסף של התואר כ"נסיך" הוא במשמעותו כצאצא זכר של השליט. במשמעות זו נמצא התואר בשימוש בסולטנות האיים המלדיביים. בכמה מדינות אחרות תואר זה משמש לתיאור יורש העצר. כך למשל יורש העצר הירדני, חוסיין בן עבדאללה השני, מלך ירדן, מכונה "האמיר חוסיין".
אמיר היה גם נציב בפרובינציה של האימפריה האיסלאמית.
בצורתו התורכמנית של התואר - אאמיר, הוא משמש בהודו ובפקיסטן במשמעות "עשיר" - פעמים רבות בקונוטציה של אלמותיות.
אמיר הוא גם תוארו של מנהיג כת אסלאמית שנוסדה בלאהור ב-1914. הנושא בתואר הוא בעל סמכות אסלאמית בלבד, ונטול כוח פוליטי. עד היום נשאו בתואר זה חמישה ממנהיגיה של התנועה האחמדית של לאהור.
בצפון ניגריה ובמדינות אחרות באזור הסהרה, התואר משמש לתיאור ראשי שבטים.
התנועה היזידית לצד התואר שייח' המשמש את המנהיג המוסלמי שלה, מעניקה את התואר האמיר למנהיג שאינו מנהיג מוסלמי גרידא.
תוארי נסיכות, אצולה ומשרה

כל אחד מהח'ליפים הראשונים נקרא "אמיר המאמינים" (أمير المؤمنين), על מנת להדגיש את מנהיגותו מעל כלל העולם המוסלמי, ובייחוד במובן הכוחני והניצי למונח הג'יהאד על פי דת האסלאם.
ערכים העוסקים באמירים וביורשי-עצר

אמיר כווית
אמיר קטר
יורש העצר של ערב הסעודית
יורש העצר של דובאי
יורש העצר של הממלכה המאוחדת
ראו גם

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אימאם  ביי |  וזיר  נסיך |  סולטאן  פאשא |  שאה  שייח' |  סייד  אמיר |  |  |  |
היכל ההרמוניה העליונה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין 
 כתובת:  העיר האסורה 
 מיקום:  Donghuamen Subdistrict 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 
 קואורדינטות:  39°54′57″N 116°23′26″E﻿ / ﻿39.915888888889°N 116.39066666667°E﻿ / 39.915888888889; 116.39066666667
  (למפת בייג'ינג מוגדלת) חביי טיינג'יןהיכל ההרמוניה העליונה(למפת בייג'ינג רגילה) חביי טיינג'יןהיכל ההרמוניה העליונה
 
היכל ההרמוניה העליונה (בסינית: 太和殿; בפין-יין: Tài Hé Diàn) הוא האולם הגדול ביותר שבתוך "העיר האסורה", שבסין.
שם ההיכל

שמו של ההיכל בתחילה היה "Fengtian Dian‏" (奉天殿; "היכל הסגידה לשמיים"), ולאחר מכן הוחלף ל"Huangji Dian‏" (皇极殿; "היכל הציר הקיסרי"). שמו הנוכחי ניתן להיכל על ידי הקיסר שונג'ה, הקיסר השלישי בשושלת צ'ינג.
בניית ההיכל

האולם המקורי, שהוקם בשנת 1406 על ידי שושלת מינג, נהרס שבע פעמים על ידי שריפות במהלך שושלת צ'ינג, ונבנה בפעם האחרונה בשנים 1695–1697. לאחר שחזור במאה ה-16, הצטמצמו מידות האולם מסביבות 95 על 48 מטרים, למידותיו הנוכחיות, 64 על 37 מטרים.
מבנה ההיכל

ששת העמודים הקרובים לכס המלכות שבתוך ההיכל מצופים בזהב, והמוטיב השולט בארכיטקטורה של המבנה הוא דרקון סיני. על כס המלכות עצמו ישנם חמישה דרקונים המתפתלים על גב הכיסא ועל משענות הידיים שלו. על הקיר מאחוריו יש תשעה דרקונים, משום שהמספרים 5 ו-9 מרמזים על הודו של הקיסר. הכס עצמו בנוי מעץ המכונה אלמוג אדום (אנ'), והוא שימש את קיסרי שושלת צ'ינג.
בתקרה מעל הכס נמצא מונומנט של קיסון (אנ') המעוטר בדרקון מפותל, אשר מפיו מוציא סט כדורי מתכת דמוי נברשת. הוא מכונה "Xuanyuan Mirror", על שם הקיסר הצהוב. הסינים האמינו כי כדורי המתכת יפלו על ראשו של המערער על הכס.
מיקום

האולם ממוקם בציר הגישה המרכזי של העיר האסורה, מאחורי שער ההרמוניה העליונה. ההיכל, שנבנה מעל שלושה מפלסי בסיס מאבן שיש, ומוקף במבערי קטורת מברונזה, הוא אחד ממבני העץ הגדולים ביותר בסין.
ההיכל הוא אחד משלושת ההיכלות המרכזיים של העיר האסורה החיצונית, יחד עם היכל ההרמוניה המרכזית והיכל שימור ההרמוניה.
היסטוריה

קיסרי שושלת מינג ושושלת צ'ינג ערכו בהיכל את טקסי ההכתרה והחתונה שלהם. ההיכל שימש את קיסרי שושלת מינג גם כזירת משפט, וקיסרי שושלת צ'ינג ערכו בו טקסי הסמכה סמליים (אינווסטיטורה).
הערות שוליים

↑  The Palace Museum. "Yin, Yang and the Five Elements in the Forbidden City" (בסינית). נבדק ב-2007-07-05.
↑  p 67, Yu, Zhuoyun (1984). Palaces of the Forbidden City. New York: Viking. ISBN 0-670-53721-7.
↑  p 253, Yu (1984)
↑  The Palace Museum. "太和殿 (Hall of Supreme Harmony)" (בסינית). אורכב מ-המקור ב-2007-06-17. נבדק ב-2007-07-25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 308219294   WorldCat (עם VIAF): 308219294
Südwestrundfunk

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  גרמניה 
 תאריך השקה:  1 בינואר 1998 
 משרד ראשי:  שטוטגרט, באדן-באדן, מיינץ 
 
 www.swr.de
 
משרדי ההנהלה והאולפנים במיינץ
משרדי ההנהלה בשטוטגרט
Südwestrundfunk (SWR) היא רשות שידור ציבורי בדרום-מערב גרמניה (מדינות באדן-וירטמברג וריינלנד-פפאלץ) הכוללת שני ערוצי טלוויזיה ושישה ערוצי רדיו. משרדי הנהלת הרשות נמצאים בשטוטגרט, משרדי הנהלה ואולפני שידור ראשיים נמצאים גם במיינץ ובבאדן-באדן. הגוף המפקח על הרשות הוא ARD (קונסורציום תאגידי השידור הציבורי של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה). זוהי רשות השידור הציבורית השנייה בגדלה בגרמניה לאחר Westdeutscher Rundfunk (WDR) שמרכזה בקלן.
היסטוריה

הרשות נוצרה ב-1998 כתוצאה מאיחודן של (Süddeutscher Rundfunk (SDR (רשות השידור של דרום גרמניה, שנוסדה ב-1949 באזור הכיבוש האמריקאי) משטוטגרט ו-(Südwestfunk (SWF (רדיו דרום-מערב גרמניה, שנוסד ב-1946 באזור הכיבוש הצרפתי) שמרכזו היה בבאדן-באדן.
ערוצי טלוויזיה

SWR Fernsehen BW - ערוץ הטלוויזיה האזורי של באדן-וירטמברג
SWR Fernsehen RP - ערוץ הטלוויזיה האזורי של ריינלנד-פפאלץ
EinsPlus - ערוץ שהתקיים בין השנים 1997–2016
לפי הסכם שידור בסינדיקציה
Das Erste - "הערוץ הראשון" הממלכתי של הטלוויזיה הגרמנית
Phoenix
ערוץ הילדים KiKa (KinderKanal)
Arte
3sat
תחנות רדיו

הרדיו משדר ב-FM וב-DAB וכל תחנותיו זמינות באינטרנט.
SWR1 - מוזיקת פופ ורוק קלאסי לגילאי 30–55
SWR2 - "רדיו תרבות", תוכניות תיעוד וראיונות עם אנשי תרבות, תסכיתים, הקראה אמנותית, מוזיקה קלאסית וג'אז
SWR3 - רדיו לצעירים (גילאי 14–39). להיטים, מוזיקה עכשווית ותוכניות
SWR4 - "רדיו הבית", רדיו אזורי נפרד לשתי המדינות. בכל אחת מהן מיוחד שידור אזורי לתתי-אזורים במדינה. הקו המוזיקלי הוא שירים ישנים.
DASDING - רדיו צעירים נטול-פרסומות. משדר מוזיקה אלטרנטיבית ואינדי
SWR Aktuell - חדשות, תוכניות אקטואליה, שיחות בענייני השעה
תזמורות הרדיו

עד שנת 2016 קיימה הרשות שתי תזמורות סימפוניות, שהוקמו עוד בשנות הארבעים
תזמורת רדיו שטוטגרט - התזמורת המקורית של רשת SDR
תזמורת הרדיו של דרום-מערב גרמניה - התזמורת המקורית של רשת SWF
ב-2016 מוזגו שתי התזמורות ליצירת התזמורת הסימפונית של SWR.
כן מקיימת הרשת הרכב קולי (SWR Vocal Ensemble Stuttgart), ביג בנד, תזמורת "קלאסית קלה" (Radio Orchestra Kaiserslautern) ושתי להקות בהן מנגנים עובדי תחנות הרדיו.
אבן חול נאוואחו

| --- | --- |
קשת סטיבנס (Stevens Arch) בקניונים של נהר אסקלנטה ביוטה נוצרה משכבה של אבן חול נאווחו. רוחב הקשת 67 מטרים וגובהה 45 מטרים.
קשת סטיבנס (Stevens Arch) בקניונים של נהר אסקלנטה ביוטה נוצרה משכבה של אבן חול נאווחו. רוחב הקשת 67 מטרים וגובהה 45 מטרים.
 תכונות
 סוג:  תצורה
 גיל:  תחילת היורה (לפני 174-191 מיליון שנים)
 ליתולוגיה:  בעיקר אבן חול אאולית, וכן אבן גיר ודולומיט ממקור אגמי
 קרויה על שם:  ארץ הנאוואחו
 השם נקבע על ידי:  הרברט גרגורי ב-1917
 מיקום
 שטח:  265,000 קמ"ר
 אזור:  רמת קולורדו
 מדינה:  ארצות הברית
 קואורדינטות:  36°42′N 110°48′W﻿ / ﻿36.7°N 110.8°W﻿ / 36.7; -110.8
 חלק מ:  חבורת קניון גלן
 יחידת סלע מתחת:  תצורת קיינטה תוך אי התאמה
 יחידת סלע מעל:  תצורת כרמל תוך אי התאמה
 עובי:  700 מטרים מקסימום
 
גומחה בסלע אבן חול נאוואחו, סמוך למואב ביוטה
אבן חול נאוואחו (באנגלית: Navajo Sandstone) היא תצורה גאולוגית, חלק מחבורת קניון גלן (Glen Canyon Group), הנחשפת בארבע ממדינות ארצות הברית: בדרום נבדה, בצפון אריזונה, בצפון מערב קולורדו וביוטה, כחלק מהאזור הפיזיוגרפי של רמת קולורדו בארצות הברית.
תצורת אבן חול נאוואחו בולטת במיוחד בדרום יוטה, שם היא יוצרת את צורות הנוף העיקריות של כמה פארקים ומונומנטים לאומיים, כולל הפארק הלאומי קפיטול ריף, הקויוט ביוטס, הפארק הלאומי קניונלנדס, הפארק הלאומי ציון, אזור השימור הלאומי קניון הסלע האדום, אזור הנופש הלאומי קניון גלן והמונומנט הלאומי גרנד סטרקייס-אסקלנטה.
לעיתים קרובות מכסה תצורת אבן חול נאוואחו את תצורת קנייטה מחבורת קניון גלן או שולחת אצבעות לתוכה. שתי התצורות יכולות ליצור יחד צוקים אנכיים בגובה של עד 670 מטרים. בקצה המצוקים מופיעה תצורת אבן חול נאוואחו לעיתים קרובות ככיפות מסיביות שצבען הוא בדרך כלל לבן.
מוצא ומראה

אבן חול נאוואחו מופיעה לעיתים קרובות כצוקים מרהיבי עין, רבדה, כיפות ומצוקים המתרוממים מקרקעית המדבר. ניתן להבחין בינו לבין אבני חול סמוכות מתור היורה על פי צבעו הלבן עד ורדרד, השיכוב הצולב בגודל מטר, והבליה האופיינית המעוגלת. מנעד הצבעים הנרחב שמציגה אבן חול נאוואחו משקף היסטוריה ארוכת שנים של שינויים באמצעות פעולה של מי תהום ונוזלים תת-קרקעיים אחרים במהלך 190 מיליון השנים האחרונות. הצבעים השונים, למעט הלבן, נגרמים בשל נוכחות של תערובות וכמויות משתנות של המטיט, גתיט ולימוניט הממלאים את הנקבוביות בין גרגירי חול הקוורץ המרכיבים את אבן חול נאוואחו. הברזל בשכבות אלו הגיע במקור כתוצאה מסחיפה של מינרלים סיליקטיים נושאי ברזל.
בתחילה הצטבר ברזל זה כציפוי של תחמוצת ברזל, שנוצר באיטיות לאחר השקעת החול. מאוחר יותר, לאחר שהסלעים נקברו עמוק מתחת לשכבות סלע חדשות, זרמו דרך החול האדום העבה שהרכיב פעם את אבן חול נאוואחו נוזלים מחזרים שהכילו מים ופחמימנים. ההמסה של ציפוי הברזל על ידי הנוזלים המחזרים הלבינה חלקים גדולים מאבן חול נאוואחו והם קיבלו גוון לבן בוהק. הנוזלים המחזרים הובילו את הברזל בתמיסה עד שהיא התערבבה במי התהום המחמצנים. כאשר הנוזלים המחזרים והמחמצנים התערבבו התחוללה תגובת חמצון-חיזור והברזל שקע בתוך אבן חול נאוואחו.
כתלות בחדירות, נקבוביות, כמות הסדקים ומאפייני סלע אחרים הטבועים באבן החול שקעו בחללים שבין גרגירי הקוורץ תערובות משתנות של המטיט, גתיט ולימוניט. השינויים בסוגים וביחסים של תחמוצות הברזל ששקעו באבן התבטאו בגוונים השונים של אבן חול נאוואחו: שחור, חום, ארגמן, שני, כתום, ורוד סלמון, ורוד אפרסק, ורוד, זהב וצהוב.
השקעת תחמוצות הברזל גם יצרה בתוך אבן חול נאוואחו למינות, שכבות גליות, עמודים וצינורות של אבן ברזל. בהיותה חזקה יותר ועמידה יותר לסחיפה מאבן החול סביבה, נוצרו מאבן הברזל בזמן בליה מדפים, קירות, סנפירים, "דגלים", מגדלים ומבנים משניים נוספים, הבולטים החוצה ומעל לנוף במגוון צורות יוצאות דופן.
גיל והיסטוריית המחקר

הגיל של אבן חול נאוואחו שנוי במידת מה במחלוקת. ייתכן שמקורה בטריאס עליון (בין לפני 235 מיליון שנים ל-201 מיליון שנים), אבל ייתכן שהיא צעירה יותר ונוצרה בשלבים האחרונים של הליאס (בין לפני 190 מיליון שנים ל-174 מיליון שנים). אין מיקום מייצג של השם. היא קרוי על שם "ארץ הנאוואחו" של דרום-מערב ארצות הברית. שתי יחידות המשנה של אבן חול נאוואחו הם "לשון לם פוינט" (Lamb Point Tongue) ו"לשון אבן חול שורץ" (Shurtz Sandstone Tongue).
את השם תצורת אבן נאוואחו טבע הגאולוג האמריקני הרברט גרגורי (Herbert Ernest Gregory‏ 1952-1869), אם כי במשך שנים רבות העדיפו בצפון מערב קולורדו וצפון מזרח יוטה לכנות את התצורה "אבן חול קניון גלן". במאמרו המקורי מיקם גרגורי את אבן חול נאוואחו כתצורה העליונה ביותר בחבורת לה פלאטה (La Plata Group). ארתור בייקר (Arthur A. Baker‏; 1996-1897) תיקן את שיוכה של התצורה לחבורת קניון גלן ב-1936. גיל התצורה תוקן מתחילת היורה לשלהי הטריאס על ידי לואיס ואחרים ב-1961. ב-1989 הוכיח קווין פאדיאן (Kevin Padian) שהשערה המקורית שגיל התצורה מתחילת היורה הייתה נכונה.
סביבת היווצרות

אבן החול נוצרה בימת חול צחיחה בחלקה המערבי של יבשת העל פנגיאה. אזור זה הושפע ממונסונים שנתיים שהגיעו כל חורף כאשר התחלף כיוון הרוח ונשבו רוחות קרירות יותר.
מחשופים של אבן חול נאוואחו מצויים ברמת קולורדו, באגן בלק מסה (Black Mesa Basin), בפרובינציית האגן הגדול (Great Basin province), באגן יואינטה (Uinta Basin), ועוד. ניתן למצוא תצורה זו בפארקים הלאומיים ציון, קפיטול ריף, קניונלנדס וארצ'ס, ובמונומנטים הלאומיים דינוזאור (Dinosaur), ריינבו ברידג', גרנד סטרקייס-אסקלנטה (Grand Staircase-Escalante), וקולורדו (Colorado) ובאזור הנופש הלאומי קניון גלן (Glen Canyon National Recreation Area).
מאובני דינוזאורים

נתגלו שרידים שלא זוהו של תרופודים באריזונה. עקבות של תרופודים נתגלו באריזונה, קולורדו ויוטה ועקבות דינוזאורים בעלי אגן דמוי עוף נתגלו באריזונה. מאובנים שזוהו הם אמוזאורוס (Ammosaurus Major), סגיזאורוס, פטראיכנוס (Pteraichnus) וסאיטד (Seitaad ruessi).
תצבירי תחמוצת הברזל (גולות מוקווי)

אבן חול נאוואחו מוכרת היטב בקרב הגאולוגים החובבים בשל מאות אלפי תצבירי תחמוצת הברזל. התצבירים מופיעים בצורות שונות, אבל הצורה הנפוצה ביותר היא כדורית ולכן מכנים אותם "גולות מוֹקווי" (באנגלית "Moqui marbles"), כאשר מוקווי היא מילה ממקור אינדיאני, אם כי לא ברור האם ממסורות שבט ההופי הקשורות לסגידת לאבות קדמונים (בלשון ההופי מוקי פירושו "מת") או האם זה שם של שבט. אלפים מתצבירים אלו נחשפים בדרום-מרכז ובדרום מזרח יוטה כאשר מחשופים של אבן חול נאוואחו עוברת בליה. ניתן למצוא אותם באזור המשתרע מהפארק הלאומי ציון מזרחה לפארק הלאומי ארצ'ס והפארק הלאומי קניונלנדס. הם מצויים בשפע במונומנט הלאומי גרנד סטרקייס-אסקלנטה.
תצבירי תחמוצת הברזל המצויים באבן חול נאוואחו מופיעים במגוון רחב של צורות וגדלים. צורתם נעה מכדורים לדיסקים, כפתורים, כדורי קוצים, צורות גליליות חלולות דמוי צינור, וצורות מוזרות נוספות. אף שרבים מתצבירים אלו מותכים יחד כמו בועות סבון, רבים אחרים מופיעים כתצבירים נפרדים, שקוטרם נע מגודל של גרגיר אפונה לגודל של כדור טניס. שטח הפנים של תצבירים כדוריים אלו יכול לנוע ממחוספס מאוד ועד חלק. כמה מתצבירים אלו הם כדורים מחורצים עם תלמים סביב היקפם.
התצבירים המצויים בשפע באבן חול נאוואחו בנויים מאבן חול שגרגיריה הודבקו יחד באמצעות המטיט (Fe2O3) וגתיט (FeOOH). תהליך השקיעה של שני מינרלים אלו באבן חול נאוואחו תואר לעיל בפסקה מוצא ומראה. עדויות מוכיחות שפעילות של חיידקים תרמה ליצירה של חלק מתצבירים אלו.
תצבירים אלו הם המקביל הארצי לכדוריות ההמטיט המכונות "אוכמניות מאדים" או ליתר דיוק כדוריות מאדים שנתגלו על ידי רכב החלל אופרטוניטי במישור מרידיאני במאדים ב-2004.
הערות שוליים

↑  Gregory, HE, and RW Stone (1917) Geology of the Navajo country; a reconnaissance of parts of Arizona, New Mexico, and Utah. Professional Paper no. 93. United States Geological Survey, Reston, Virginia עמ' 161
1 2 3  Navajo Sandstone
↑  אזור שטרם הוכרז פארק לאומי, הכרזה הדורשת אישור של הקונגרס, בעוד שעל מונומנט לאומי יכול להכריז נשיא ארצות הברית. אזור כזה מקבל פחות מימון וההגנה עליו פחותה יותר
↑  Red Rock Canyon National Conservation Area - Rock Climbing.
↑  באנגלית permeability - מדד ליכולת המעבר של מים דרך סלעים נקבוביים וקרקעות.
↑  באנגלית porosity - תכונתם של סלעים וקרקעות להכיל נקבוביות
↑  באנגלית laminea - שכבה דקה בסלע שעוביה קטן מסנטימטר אחד
↑  Chan, MA, and WT Parry, ''Mysteries of Sandstone Colors and Concretions in Colorado Plateau Canyon Country
↑  Chan, M., BB Beitler, WT Parry, J Ormo, and G Komatsu, Red Rock and Red Planet Diagenesis: Comparison of Earth and Mars Concretions.
↑  לשון – באנגלית Tongue מוגדרת על ידי שלמה שובאל כ"יחידת סלע מקומית קטנה שהשתרעותה לצדדים מוגבלת, והיא מתחלפת אופקית ליחידה אחרת כשינוי פאצייס"
↑  Herbert Ernest Gregory, Geology of the Navajo Country: A Reconnaissance of Parts of Arizona, New Mexico and Utah עמ' 51
↑  Poole, FG, and JH Stewart (1964) Chinle Formation and Glen Canyon Sandstone in northeastern Utah and northwestern Colorado.
↑  Arthur A. Baker, Geology of the Monument Valley-Navajo Mountain region, San Juan County, Utah.  Bulletin no. 865. U.S. Geological Survey, Reston, Virginia.
↑  Lewis, GE, JH Irwin, and RF Wilson (1961) Age of the Glen Canyon Group (Triassic and Jurassic) on the Colorado Plateau.
↑  Padian, K (1989) Presence of dinosaur Scelidosaurus indicates Jurassic age for the Kayenta Formation (Glen Canyon Group, northern Arizona).
↑  באנגלית concretion, שלמה שובאל מגדיר מונח זה כ"ריכוז מקומי נוקשה של מינרל שהצטבר בתוך קרקע. מקורו בשטיפה ובשקיעה מחדש של חומר בתוך הקרקע"
הסטרטיגרפיה של רמת קולורדו מדרום מזרח יוטה מהפרם ועד היורה חושפת את מרבית תצורות הסלע הידועות משמורות הטבע דוגמת הפארק הלאומי קפיטול ריף והפארק הלאומי קניונלנדס. מלמעלה למטה: הכיפות השחמחמות המעוגלות של , השכבה האדומה של תצורת קיינטה (Kayenta Formation), אבן חול וינגייט (Wingate Sandstone) האדומה יוצרת הצוקים, תצורת צ'ינלה הסגולה יוצרת המדרון, תצורת מואנקופי השכבתית שגונה אדום בהיר, ותצורת קטלר (Cutler Formation), אבן חול לבנה שכבתית. הצילום בוצע באזור הנופש הלאומי קניון גלן  שביוטה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536757605171  LCCN: sh87003508 
סגיזאורוס
גולות מוקי, תצבירי המטיט, מאבן חול נאוואחו של דרום מזרח יוטה. אורך צלע הקוביה עם האות W בחלק העליון של התמונה הוא סנטימטר
חתך רוחב בגולת מוקווי
בנציון שרשבסקי

בנציון שֶרֶשֶבסקי (17 במאי 1907 – 1 בינואר 1999) היה ד"ר למשפטים, שופט בית המשפט העליון ומומחה לדיני משפחה. חתן פרס הרב קוק לשנת תשי"ח.
ביוגרפיה

שרשבסקי נולד בשנת 1907 להוריו שלמה יוסף ורחל (לבית הורוויץ) בעיר קניגסברג שבגרמניה. קיבל חינוך תורני וכללי. בשנים 1925–1929 למד משפטים באוניברסיטת קניגסברג והוסמך כדוקטור למשפטים. החל בשנת 1928 התמחה בבתי משפט בעיר והוסמך לעסוק בעריכת דין, ובשנת 1932 מונה לשופט במינוי זמני. בשנים 1932–1933 עסק בעריכת דין בבירה ברלין.
בשנת 1934 עלה לארץ ישראל, ובשנת 1936 הוסמך לעסוק בעריכת דין תחת המנדט הבריטי. בשנים 1938–1949 עבד בירושלים. עם קום המדינה מונה לשופט בבית המשפט המחוזי בירושלים, בו כיהן כנשיא תורן (1962) וכנשיא (1974–1975). לאחר מכן מונה לבית המשפט העליון, בו כיהן עד הגיעו לגיל פרישה, בשנת 1977.
שרשבסקי נודע כמומחה לדיני משפחה. בשנת 1958 פורסם ספרו העיקרי בנושא – "דיני משפחה". ספר זה, על מהדורותיו, הציג וניתח את דיני המשפחה בישראל ביחס להלכות משפט עברי וביחס לדין האזרחי. בשנת פרסום הספר זכה שרשבסקי בפרס הרב קוק לספרות תורנית לספרות מחקר וספרי עזר תורניים.
בשנת 1991 מונה שרשבסקי על ידי שר הבריאות אהוד אולמרט ליו"ר ועדת בירור לעניין ההגנה על חולי נפש מאושפזים מפני תקיפה וניצול מיני. המלצתו העיקרית נגעה להקמת מחלקות אשפוז חד־מיניות.
ביוגרפיה > משפחתו

לאחר שעלה לארץ נשא לאישה את חנה, בתו של נפתלי רוזנטלר. לבני הזוג היו ארבעה ילדים. בנו השני, דניאל, טבע בים בהיותו בחור בישיבת חברון. בן נוסף, שלמה, הוא עורך דין בירושלים. גיסו, הרב אפרים מנחם רוזנטלר, היה מייסד קופת הצדקה 'צדקת יוסף נפתלי' בירושלים.
ספרו

דיני משפחה, ירושלים: ר' מס; פרסומי הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית, תשי"ח. (מהדורה ב מתוקנת ומורחבת: 1967; מהדורה ג: תשמ"ד 1984; מהדורה ד מורחבת: תשנ"ג 1993).
הערות שוליים

↑  כך נכתב שמו על גבי ספריו. באתר הרשות השופטת מופיע שמו בכתיב 'בן ציון'.
↑  היום – חלוקת פרסי הרב קוק, דבר, 14 בדצמבר 1958.
↑  https://www.tyn.org.il/
| שופטים לשעבר בבית המשפט העליון |
| --- | --- | --- |
| נשיאים | זמורה • אולשן • אגרנט • זוסמן • לנדוי • כַהן • שמגר • ברק • ביניש • גרוניס • נאור • חיות |  |
| שופטים | דונקלבלום • חשין • אסף • זילברג • ברנזון • גויטיין • ויתקון • כהן • מני • הלוי • קיסטר • עציוני • שרשבסקי • בן-פורת • אשר • אלון • בכור • בייסקי • לוין • כהן • כהן • לוין • בך • נתניהו • חלימה • גולדברג • מלץ • אור • מצא • חשין • זמיר • דורנר • טל • שטרסברג-כהן • קדמי • טירקל • אנגלרד • ריבלין • פרוקצ'יה • לוי • ארבל • זילברטל • רובינשטיין • ג'ובראן • דנציגר • שהם • מלצר • מזוז • הנדל • קרא • ברון • פוגלמן |  |
| שופטים במינוי זמני | בקר • זהר • לוין • צלטנר • כהן • בן-עתו • שילה • שינבוים • אבנור • וייס • בן דרור • וינוגרד • ולנשטיין • אריאל • אלוני • בן יאיר • גולדברג • אלון • אילן • זועבי • ברלינר • עדיאל • חשין • שוחט |  |
ראו גם: שופטים מכהנים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515302905171  GND: 1230354646  ISNI: 0000 0000 7855 8961  LCCN: nr93030905  NTA: 156864169  RERO: 02-A026713463  SUDOC: 24396319X  VIAF: 92152760   WorldCat (עם VIAF): 92152760 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
VHL

| --- | --- |

 שם מלא:  ליגת ההוקי הכל-רוסית של אליפות רוסיה
 כינוי:  VHL
 תחום:  הוקי קרח
 ארגון:  פדרציית ההוקי הרוסית
 מדינות:  רוסיה רוסיה (26)   קזחסטן קזחסטן (3)   הרפובליקה העממית של סין סין (3)   אוזבקיסטן אוזבקיסטן (1)
 קבוצות:  33
 מירב הזכיות:  טורוס נפטקמסק, טורפדו (3 זכיות)
 תקופת הפעילות:  1992 כליגת המשנה 2024 כאליפות רוסיה – הווה
 שמות קודמים:  הליגה הבכירה של אליפות רוסיה בהוקי קרח
 מפעל גבוה:  KHL
 מפעל נמוך:  VHL-B 
 http://www.vhlru.ru/
 
סמל הליגה בשנים 2010—2017
ליגת VHL היא ליגת ההוקי הכל־רוסית (ברוסית:  Всероссийская хоккейная лига; בעבר ״ליגת ההוקי הבכירה״, ברוסית: Высшая хоккейная лига, בראשי תיבות ВХЛ), היא ליגת הוקי בכירה ברוסיה המהווה חלק מאליפות רוסיה בהוקי קרח.
במרבית שנות קיומה עד 2024, נחשבה לליגת המשנה הרוסית והליגה השנייה בחשיבותה בהוקי קרח ברוסיה אחרי ליגת KHL, כאשר אלופת הליגה היא מחזיקת גביע פטרוב. מאז עונת 2024/2025, נקבע כי אלופת הליגה היא אלופת רוסיה, זאת בשל סכסוך בין פדרציית ההוקי לליגת KHL והיא נקראת בשמה המלא ״אליפות רוסיה בהוקי קרח בקרב מועדוני גברים — ליגת ההוקי הכל-רוסית״ (Чемпионат России по хоккею среди мужских команд — Всероссийская хоккейная лига).
הליגה הוקמה לראשונה בשנת 1992 וב־2009 אורגנה מחדש והייתה לליגה הבכירה של אליפות רוסיה בהוקי קרח (Высшая лига чемпионата России по хоккею с шайбой) במסגרת רפורמת ליגות ההוקי קרח ברוסיה. החל מעונת 2024 הפכה לטורניר אליפות רוסיה בהוקי קרח, כאשר אלופת הפלייאוף היא אלופת רוסיה.
במשחקי הליגה משתתפות 26 קבוצות מרוסיה. במהלך העונה הקבוצות משחקות ב-2 בתים ואחר כך נערך פלייאוף. לרוב קבוצות הליגה קיים הסכם עם קבוצה מה-KHL וקבוצת נוער ב-MHL. מנצחת הליגה אינה מעפילה באופן אוטומטי לליגת KHL.
היסטוריה

ליגת המשנה בהוקי הקרח הוקמה בשנת 1992 בתור הליגה הבכירה של אליפות רוסיה בהוקי קרח (ברוסית: Высшая лига чемпионата России по хоккею с шайбой) והתקיימה עד שמת 2010,עת הוחלפה בליגת VHL.
הליגה נערכה בשני שלבים: בשלב הראשון הקבוצות פוצלו לשני בתים – מזרח ומערב. בכל אחד מהם, הקבוצות נפגשות זו עם זו.
החל מעונת 2008/2009 הליגה מפוצלת לשלושה בתים: מזרח, מערב ומרכז. בעונת הבכורה של ליגת VHL השתתפו גם קבוצות הוקי קרח מקזחסטן ואוקראינה.
בעונות 1997–2000 נערך בשלב השני טורניר מעבר בין הקבוצות החזקות ביותר מכל בית והחלשות ביותר. לאחר מכן הטורניר הוחלף בטורניר סופי בהשתתפות קבוצות הליגה. מעונת 2000/2001 נערך טורניר בשיטת טבלת ליגה והחל מעונת 2003/2004 נערך גם בשיטת שלבי הכרעה והקבוצות הטובות ביותר בטורניר הסופי העפילו לאליפות רוסיה בהוקי קרח.
מעונת 2008 מנצחת פלייאוף בליגה זוכה בגביע פטרוב, שבשנים 2008–2017 נקרא גביע בראטינה.
מבנה הליגה

הליגה מורכבת מ-29 קבוצות המתמודדות בשלב הראשון בטבלת ליגה ב-52 משחקים: 2 משחקים מול כל יריבה (משחק בית ומשחק חוץ).
בשלב השני, 16 הקבוצות הראשונות בבית עולות לפלייאוף גביע בראטינה, שמורכב מסדרות משחקים בשיטת "הטוב מ-5" כאשר קבוצה מעפילה לסיבוב הבא לאחר שניצחה את הקבוצה בסיבוב הקודם 4 פעמים. בשלב שמינית גמר הקבוצות נפגשות בסדרת משחקי הכרעה על הזכייה בגביע בראטינה ועל תואר אלופת ליגת ה-VHL.