stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המצור הגדול על מלטה
יסודות העימות

יסודות העימות בין האימפריה העות'מאנית לבין האבירים ההוספיטלרים נטועים בתקופה שקדמה בכמה מאות שנים למצור על מלטה - בממלכת ירושלים הצלבנית, ששלטה בחלקים משטח ארץ ישראל החל מסוף המאה ה-11 עד 1291. בראשית דרכה של הממלכה היה לה צבא קבע קטן מאוד, ואף בשיאה הוא לא עלה בגודלו על 200 - 300 אבירים וכמה אלפי חיילים נוספים. כתוצאה מכך, נאלצו שליטי הממלכה להסתמך על המסדרים הצבאיים, כדי להגן על הממלכה, שעמדה תחת איום מתמיד מהעולם המוסלמי שסביבה, ולהעמיד צבא בסדר גודל משמעותי. שני המסדרים העיקריים שעשו זאת מתחילת דרכה של הממלכה ועד לכיבוש המאחזים הנוצריים האחרונים בא"י בידי הממלוכים בסוף המאה ה-13, היו מסדר ההוספיטלרים ומסדר אבירי היכל שלמה, הידועים יותר כ"טמפלרים". אחרי התבוסה הסופית של הצלבנים ונפילת עכו לידי הצבא הממלוכי ב-1291, נאלצו חברי המסדרים הצבאיים להימלט מארץ הקודש. המסדר ההוספיטלרי הגיע לאי רודוס והפך אותו לבסיסו החדש.
האבירים ההוספיטלרים לא שקטו על שמריהם ועסקו בשוד ימי, תוך כדי שהם גורמים נזק ניכר לסחר המוסלמי באגן המזרחי של הים התיכון. כתוצאה מכך, הורה הסולטאן סולימאן הראשון על פלישה לאי בשנת 1522. אחרי מצור ממושך, שגבה קורבנות גדולים משני הצדדים, נאלצו שרידי ההוספיטלרים להתפנות מרודוס, ולאחר נדודים מצאו מקלט באי מלטה. קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהבין את חשיבותם של האבירים כחסם בפני ההתפשטות העות'מאנית לאירופה ולאגן המערבי של הים התיכון, העניק להם שליטה על האי מלטה בשנת 1530. בתמורה דרש מס סמלי – בז אחד, על מנת לתת ביטוי לבעלותו על האי. לפי ההסכם עמו, היו האבירים כפופים לאפיפיור בלבד ואילו הקיסר היה השליט להלכה, אך לא למעשה. כך שמר המסדר על עצמאותו.
בהגיעם למלטה המשיכו האבירים במנהגם לפשוט על הספינות הטורקיות ושיבשו בצורה קשה את הקשר בין איסטנבול ושטחיה של האימפריה בצפון אפריקה. העילה המיידית לפרוץ מעשי האיבה הייתה, ככל הנראה, תפיסתה של ספינת מסחר שהייתה בבעלותה של בת הסולטאן. לבד מאוצר שעמד על כ-80,000 דוקטים ומטען אחר, שבו הצלבנים מספר מכובדים עות'מאנים, בהם המטפלת הזקנה של הנסיכה. הרגשות בארמונו של הסולטאן געשו, והוא דרש את שחרורם של המכובדים ללא כופר, אך הנוצרים סירבו. סבלנותו של הסולטאן פקעה, והוא החליט לתקוף את מלטה במטרה לשים קץ למעשי השוד והגזל של המסדר.
ההכנות לפלישה

סולימאן הראשון התחיל בארגון הפלישה, אך מפאת גילו הסתפק בארגון לוגיסטי בלבד ולא נטל חלק במסע המלחמה עצמו. הוא חילק את הפיקוד על המבצע לשניים. לפיקוד על כוחות היבשה מינה סולימאן את אחד ממצביאיו הבכירים – "הווזיר הרביעי" קיזיל אהמטלי מוסטפא פאשה (Kızılahmedli Mustafa Paşa), אריסטוקרט ומוסלמי אדוק. הוא היה ותיק הקרבות נגד פרס והמערכה נגד הונגריה. לצידו עמד האדמירל פיאלה פאשה (Piyale Paşa) שפיקד על צי הפלישה. פיאלה היה דוושירמה, היינו נוצרי במוצאו שהתאסלם אחרי שנפל בינקותו בשבי העות'מאני. הקריירה העשירה שלו כללה פשיטות על החוף האיטלקי בשיתוף עם הקורסר (שודד ים עם רישיון לעסוק בשוד ימי) טורגוט ראיס (Turgut Reis) שהשתתף, בין היתר, בקרב ג'רבה. לביסוס מעמדו, התחתן פיאלה עם אחת מנכדותיו של הסולטאן. צוות הפיקוד הבכיר כלל גם את טורגוט אשר אמור היה לשמש כיועץ לשני המפקדים ולתאם ביניהם. טורגוט הכיר את הגאוגרפיה של מלטה מפלישותיו הקודמות לאי בין 1540 ל-1565.
בראש הכוחות הנוצרים עמד זא'ן דה לה ולט (Jean Parisot de la Valette), אציל יליד פרובאנס. בשנת 1554 קיבל לה ולט את הפיקוד על הצי של מסדר אבירי מלטה, ובמספר קרבות הצליח להטביע יותר מ-20 גליאות של הטורקים. בשנת 1557 נבחר לראשות המסדר. מתוך הנחה שהטורקים יתקיפו את האי, הורה דה לה ולט על חיזוק ביצוריו. בעזרת רשת ריגול מפותחת, ידע לה ולט כבר בסתיו 1564 שהטורקים מתכננים פלישה. המודיעין המעולה אפשר לו לגייס את אביריו מרחבי אירופה, ואף לשלוח משלחת לסיציליה לשאת ולתת בקשר לתגבורת.
הצבאות > הנוצרים

הגרעין הקשה של הצבא הנוצרי הושתת על אבירים ממוגנים בשריון כבד. האבירים ששירתו במסדר היו נזירים שקיבלו היתר מיוחד להשתתף בקרבות. בתקופת המצור הגיע השריון האישי לשיאו, והאבירים היו ממוגנים מכף רגל ועד ראש בפלדה. בנוסף לאבירים, הגנו על מלטה חיילים רגליים, מספר קטן של שכירי חרב ואזרחים חמושים. חימושם של האבירים נותר כשהיה מימי הביניים – רמחים כבדים, חרבות ארוכות ונשק קר אחר. חיל הרגלים צויד ברוב המקרים ברובי ארקבוז ונשק מוט כמו חנית או האלברד. שכירי החרב והחיילים הפשוטים חומשו במיני כלי ירייה, בעיקר ארקבוזים, נשקי מוט ונשק קר אחר. המבצרים היו מוגנים במספר ניכר של תותחים.
מערכת הביצורים של הנוצרים כללה ארבעה מבצרים:
בסיס פרשי המסדר שהגן על מדינה (Mdina), בירתה העתיקה של מלטה במרכזו של האי.
מבצר סנט אנג'לו בקצהו של חצי האי הקטן עליו שכנה העיר בירגו בנמל הגדול.
מבצר סנט מייקל בחצי האי הקטן שמדרום לבירגו (כיום העיר סנגלאה). בין שני מבצרים אלה שהמרחק ביניהם כ-300 מטרים בלבד, נמתחו גשרים להקלת שיתוף הפעולה ביניהם ורצועת הים ביניהם נסגרה בשרשרת ברזל שמנעה כל אפשרות לשבש את הקשר ביניהם. המשמעות הייתה שניתן היה להתקיף את המבצרים רק חזיתית או בנחיתה בעורפם, דבר שהקשה על כיבושם.
מבצר סנט אלמו בראשו של חצי האי שברס, בין הנמל הגדול לנמל מרסמשט.
הצבאות > הטורקים

עילית הצבא הטורקי כללה את חיל היֶניצֶ'רים (Yeniçeri). היניצ'רים גויסו מבין נתינים נוצרים של האימפריה שאוסלמו בכוח בינקותם. הילדים קיבלו חינוך קפדני והיו לפנאטים בהגיעם לבגרות. הם היו בין הגייסות הראשונים שאימצו את הנשק החם ככלי נשקם העיקרי. בעת המצור היו רובם חמושים בארקבוזים ובחרבות. בעת הפלישה, היוו היניצ'רים כרבע מהצבא הטורקי, ו-6,300 מהם נטלו חלק בפלישה. בנוסף אליהם היו כ-4,000 חיילי עזר המכונים "לייאלרים" (Layalar), חמושים בחרבות קלות וחסרי שריון. אלה נודעו כפנאטים שעישנו חשיש לפני הקרב, ובקרב עצמו התנפלו על שורות האויב במטרה למוטטן. בנוסף אליהם פרסו הטורקים כ-9,000 פרשים הידועים בשם סיפאהי. חימושם היה קל וכלל לרוב מיני קשתות, רובים ואקדחים. במצור הם שימשו בעיקר כקלעים. כמו כן כלל הכוח כ-6,000 חיילים קלים שחומשו בצורה דומה לפרשים. כחודש אחרי תחילת המצור הגיעה אליו תגבורת מאלג'יריה, שכללה כ-10,000 חיילים נוספים. לבד מחיל רגלים ופרשים, היו לטורקים מספרים גדולים של כוחות הנדסה ותותחנים. מספר התותחים לא ידוע במדויק, אך בוודאי כלל כמה עשרות לפחות. ברחבי אירופה והמזרח התיכון יצאו לתותחנים הטורקים מוניטין של קלעים מעולים. סך הכול מנה כוח הפלישה כ-40,000 איש.
הנמל הגדול- משמאל חומותיה של ולטה, בתווך מצודת סנט אנג'לו בבירגו ומשמאל מצודת סנט מייקל (כיום בסנגלאה)
המצור > הפלישה

ב-18 במאי הבחין פטרול ימי של אבירי המסדר בצי הפלישה הענק, שכלל כ-200 ספינות קרב ותובלה ועליהן כ-30,000 לוחמים טורקיים. הנוצרים ציפו שהטורקים ינחתו במרסשלוק (Marsaxlokk), הנמל הטבעי בדרומו של האי מלטה. להפתעתם, עקפו הספינות הטורקיות את האי ונחתו במערבו, ליד הכפר מג'אר (Mġarr). בעוד ראש המסדר משגר ספינה מהירה לסיציליה עם בקשה לתגבורת, הבינו הטורקים את טעותם והעתיקו את מקום הנחיתה למרסשלוק. בשל העדיפות המספרית העצומה של הטורקים, לא עשה המסדר דבר על מנת למנוע את הנחיתה. הנוצרים הסתמכו על מערכת מבצריהם ועל האי עצמו - מלטה הוא אי שומם עם צמחייה דלילה, ואת מעט הבארות שנמצאו באי הרעילו הנוצרים מיד עם נחיתת הטורקים.
המבצר במדינה היה מבודד יחסית לשלושת המבצרים האחרים סביב הנמל הגדול, והגנתו הייתה דלה. למרות מגרעות אלה, לא השכילו הטורקים לנצל את יתרונם ולא הטילו מצור על הנקודה המבודדת. כך היו הפרשים הנוצרים חופשיים לפשוט על מחנה הצרים ואף לתקשר עם העולם החיצון. הטורקים גילו שמבצר סנט מייקל מבודד יחסית והניחו שהוא יפול לידיהם כפרי בשל. הנוצרים היו מודעים לפגיעות המוצב, ולכן חיזקו אותו בתותחים רבים וחיל מצב חזק, שהצליחו להדוף את ההתקפה הטורקית.
המצור > הגעת התגבורת וסיום המערכה

הטורקים המשיכו בהתקפות על מבצר סנט מייקל, אך ללא הועיל. בינתיים נאסף כוח נוצרי גדול בסיציליה, עם 200 אבירים וכ-10,000 לוחמים אחרים. ב-25 באוגוסט יצא הכוח לדרכו, אך רוח נגדית חזקה מנעה מהצי להגיע למלטה והוא נאלץ לשוב על עקבותיו. מששככו הרוחות, יצא הצי בשנית לדרכו ב-4 בספטמבר, ולמחרת נחת חיל המשלוח במלטה. למשמע החדשות, נפלה רוחם של הטורקים והם החליטו לסגת מהאי.
ב-8 בספטמבר נודע למוסטפא שחיל המשלוח קטן יחסית, והוא החליט להסתכן בהתקפה עליו ב-9 בספטמבר במטרה להשמידו, בניגוד לדעתו של פיאלה שהמליץ לסגת. הכוחות הטורקיים החלו להתקדם לכיוון חיל המשלוח, אך המורל שלהם היה נמוך. החיילים שהגיעו מסיציליה עם הכוחות שנותרו במבצרים יצאו לקראתם, ובקרב עיקש, שהתרחש על אדמת האי, שברו את שורותיהם. הנסיגה הפכה עד מהרה למנוסת בהלה של הטורקים לעבר ספינותיהם. מוסטפא ארגן כוח שריתק את הנוצרים שדלקו בעקבות הנסוגים ובינתיים עלה עיקר הצבא על הספינות. למחרת, ב-10 בספטמבר, לא נותרו חיילים טורקיים על האי.
בשובו לאיסטנבול הודח ה"ווזיר הרביעי" מוסטפא פאשה מתפקידו.
המצור הגדול על מלטה הוא נקודת ציון היסטורית חשובה במאבק על השליטה בים התיכון. האי מלטה נשאר בידי המסדר עד שנכבש בידי נפוליאון ב־1798.
הנצחה ואזכורים

על שמו של ז'ן לה ולט נקראת ולטה, עיר הבירה של מלטה שהוקמה סביב מבצר סנט אלמו. אולם המועצה העליונה בארמון הגראנד מאסטר בוולטה מעוטר ב־12 פרסקאות מאת מטאו פרז ד'אלצ'יו (Matteo Perez d’Aleccio) המתארים את המצור, ויצירות אמנות רבות באוספים שונים ברחבי האי מתייחסים אליו. כמעט בכל יישוב במלטה קרוי רחוב על שם המצור הגדול, ובכיכר המצור הגדול (Misraħ l-Assedju l-Kbir) בבירה ניצבת אנדרטה לזכר האירוע. המצור נזכר במספר רומנים ובמשחק המחשב Age of Empires III. ואף מופיע בסדרה "שוגון" בפרק הרביעי של העונה הראשונה. לזכר האירוע נבנתה כנסיית גבירתנו של הניצחון בוולטה שהייתה הכנסייה הראשונה שקמה בעיר החדשה.
סיום המצור מצוין בכל שנה כחלק מחג הולדת מרים.
הסיבות לכישלון המצור

אספקה חסרה - הכוח הטורקי זילזל בנצורים ולכן הביא איתו אספקה לארבעה שבועות בלבד, כשבפועל נמשך המצור כמעט ארבעה חודשים.
בזבוז זמן - במהלך חודש יולי ולאחר שסנט אלמו נפל בסוף יוני, כמעט ולא נערכו התקפות על המבצרים סנט מייקל וסנט אנג'לו. הפיקוד הטורקי העדיף להמתין להגעת התגבורת, וכך בוזבז זמן יקר.
הזנחת מבצר מדינה - על אף שהיה מבודד, הטורקים כמעט שלא עשו ניסיונות לכבוש אותו. כך יכול היה דה ולט לשלוח מסרים לנוצרים בסיציליה, ואף לפשוט על הטורקים בעזרת הפרשים שהיו מוצבים במקום.
אבדות רבות - המצור על סנט אלמו גבה אבדות רבות מדי - עד 10,000 חיילים טורקיים נהרגו בהתקפה עליו.
תיאום לקוי - מותו של טורגוט סימל את סוף שיתוף הפעולה בין הצי לכוחות היבשה הטורקיים. פיאלה סירב לתאם את פעילותו עם מוסטפא והזניח את תפקידו. כתוצאה מכך, תגבורת של 600 איש הגיעה לנצורים בסוף חודש אוגוסט. אף שהתגבורת חמקה מספינות המשמר של פיאלה, לא עשה מפקד הצי הטורקי דבר למניעת הישנות המקרה. משנחתו חיילי התגבורת, לא עשה דבר לתקיפת הספינות הנוצריות בעת נחיתת חיל המשלוח באי.
לקריאה נוספת

רוג'ר קראולי, אימפריות הים: הקרב הסופי על השליטה בים התיכון 1521–1580, מאנגלית: חגי אברבוך. תל אביב: אופוס, 2012. - חלק שני.
רנה אובר דה ורטו, Histoire de l'Ordre de Malte ou Histoire des chevaliers hospitaliers de St-Jean de Jérusalem, appelés depuis les chevaliers de Rhodes (תולדות המסדר של מלטה או תולדות האבירים ההוספיטלרים של יוחנן הקדוש מירושלים) (לפי הזמנת המסדר), 1726 (ב-1727 מהדורה שלישית, עד 1780 - 12 מהדורות, והחל משנת 1839 - 4 מהדורות, מתוכן - 3 "לשימוש הנוער"), מהדורות מקוצרות בשנים 1837-1885, תרגום לאנגלית (1728)
Bruce Ware allen, The Great Siege Of Malta:the epic battle between the Ottoman Empire and the Knights of St. John,Lebanon, NH : ForeEdge, an imprint of University Press of New England, 2015I(הספר בקטלוג ULI))
סולימאן הראשון
מבצרי ההוספיטלרים בצפון-מזרח מלטה
ז'אן דה לה ולט
מיקום המבצרים והפלישה הטורקית
המחשה של המצור
מבצר סנט אלמו מדרום
מראה בין חומות מבצר סנט אלמו
העיר סנגלאה במבט מוולטה. בחזיתו שרידיו של מבצר סנט מייקל
מבצר סנט אנג'לו בבירגו
מנוסת הטורקים ממלטה - בקדמת התמונה נראית מדינה הבצורה, ומימין נראה הכוח הנוצרי יוצא ממבצר סנט אנג'לו וממבצר סנט מייקל ורודף אחריהם
שיחזור תהלוכת אבירי ההוספיטלרים במבצר סנט אלמו
האנדרטה לזכר המצור הגדול בכיכר המצור הגדול (Misraħ l-Assedju l-Kbir) בוולטה
בום בום (אלבום)

"בום בום" הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר הישראלי חיים אל. את האלבום הוציאה בשנת 1996 לאור חברת התקליטים NMC על גבי תקליט וקלטת שמע, לאחר כשנה מפרסום אלבומו הקודם, "הופעה חיה חלק א'".
הוא מונה תשע רצועות, ואורכו עומד על ארבעים וחמש דקות ושלושים שניות. זהו אלבומו הראשון של אל המבוצע כולו בשפה העברית, לאחר שביצירותיו הקודמות שולבה גם השפה הטורקית.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | בום בום  | 3:37 |
| 2. | מי שכאב  | 5:29 |
| 3. | מלכת הלילות  | 4:46 |
| 4. | שואל את אלוקים  | 5:30 |
| 5. | הרוח  | 5:06 |
| 6. | זאת אהבה  | 4:22 |
| 7. | אנא שובי אליי  | 5:04 |
| 8. | אם תסתכלי בעיניים  | 4:50 |
| 9. | סילחו  | 6:42 |
| משך כולל: | משך כולל: | 45:30 |
קרדיטים

| --- | --- |
 חיים אל – שירה  שי ראובני – תכנות תופים, קלידים  יאיר אליאס – תכנות תופים, קלידים  אריס – גיטרה חשמלית  אבי סינגולדה – גיטרה  יילמז – כינור  דודי רוזנטל – מאסטרינג:  גילי – מאסטרינג  עדי לאון – הפקה מוזיקלית  מתנה יפרח – הפקה מוזיקלית  ג'קי עובד – קולות רקע  איציק ברנס – קולות רקע  מוסטפא – סאז
הערות שוליים

↑  חיים אל – בום בום, דיסקוגס
↑  חיים אל – הופעה חיה חלק א', דיסקוגס
The Scientist

"The Scientist" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קולדפליי. השיר יצא בתור הסינגל השני מתוך אלבום האולפן השני של הלהקה, A Rush of Blood to the Head. השיר בנוי סביב בלדת פסנתר, כשמילות השיר מספרות על הרצון של בן אדם לאהוב ולהתנצל. השיר, שנכתב על ידי כל חברי הלהקה, הגיע למקום ה-10 במצעד הסינגלים הבריטי והופץ בארצות הברית בשנת 2003 בתור הסינגל השלישי מתוך האלבום. הקליפ לשיר שמופיע גם באלבום ההופעה של הלהקה Live 2003, זכה בשלושה פרסי VMA.
קומפוזיציה

כריס מרטין, סולן הלהקה, אמר כי כתב את The Scientist לאחר שהקשיב לשירו של ג'ורג' האריסון, All Things Must Pass. השיר הוא בלדה המונחית על ידי פסנתר שמתנגן בריף. בסוף השיר ניתן לשמוע גם גיטרה חשמלית.
מילות השיר מרמזות את חוסר האונים של האדם אל מול האהבה. מהשיר משתמע כי אותו אדם רוצה "לחזור להתחלה" ("take me back to the start"). השורות הראשונות של השיר מדגישות התנצלות: "Come up to meet you/tell you I'm sorry/you don't know how lovely you are". בהערות שבאלבום A Rush of Blood to the Head צוין כי "המדען" (The Scientist) הוא דן קילינג, האמן והרפרטואר שהחתים את הלהקה בחברת התקליטים פארלופון.
גרסאות כיסוי

לשיר יצאו גרסאות כיסוי רבות. איימי מאן ביצעה גרסת כיסוי ששוחררה במהדורה מיוחדת מתוך אלבומה, Lost in Space. בין האמנים שביצעו את השיר הם נטשה בדינגפילד, אימון ואבריל לאבין, שביצעו את השיר בתחנת הרדיו של ג'ו הילי. כמו כן, גם הזמרת בלינדה קרלייל ביצעה את השיר בתוכנית הטלוויזיה Hit Me Baby One More Time שבערוץ ITV1. האקורדים לשיר שוכפלו על ידי הלהקה סם 41 בשירה Pieces. בפרק הרביעי בעונה הרביעית של "Glee" בוצע שיר זה.
בשנת 2014, כחלק מסיבוב ההופעות שלה, ביצעה הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס גרסת כיסוי לשיר זה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 184 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 8 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 40 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 23 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 5 |  |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 63 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי למבוגרים | 34 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הדיגיטליים | 56 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים | 21 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 26 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 4 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 20 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 18 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 10 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 10 |  |
|  מלזיה | RIM | 22 |  |
|  סינגפור | RIAS | 4 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 10 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 22 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 15 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 6 |  |
|  צרפת | SNEP | 31 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 16 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 56 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 28 |  |
מיקומי שיא > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  2002> מדינה |   ‏‏‏  2002> מצעד |   ‏‏‏  2002> מיקום שיא |   ‏‏‏  2002>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 84 |  |
|   ‏‏‏  2017> מדינה |   ‏‏‏  2017> מצעד |   ‏‏‏  2017> מיקום שיא |   ‏‏‏  2017>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 199 |  |
|   ‏‏‏  2022> מדינה |   ‏‏‏  2022> מצעד |   ‏‏‏  2022> מיקום שיא |   ‏‏‏  2022>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 172 |  |
הערות שוליים

↑  Mulopo, Keith (26 באוגוסט 2022). "Album Review: A Rush of Blood to the Head // Coldplay". Inidependant. נבדק ב-7 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| קולדפליי |
| --- | --- | --- |
| כריס מרטין • ג'ון באקלנד • גאי ברימן • ויל צ'מפיון | כריס מרטין • ג'ון באקלנד • גאי ברימן • ויל צ'מפיון |  |
| אלבומי אולפן | Parachutes • ‏A Rush of Blood to the Head • ‏X&Y • ‏Viva la Vida or Death and All His Friends • ‏Mylo Xyloto • ‏Ghost Stories • ‏A Head Full of Dreams • Music of the Spheres • Moon Music |  |
| מיני אלבומים | Safety • ‏Brothers & Sisters • ‏The Blue Room EP • ‏Acoustic • ‏Mince Spies • ‏Remixes • ‏Prospekt's March • ‏Every Teardrop Is a Waterfall • ‏A Sky Full of Stars • ‏Kaleidoscope EP |  |
| אלבומי הופעה | Live 2003 • ‏LeftRightLeftRightLeft • ‏Live in Madrid • ‏iTunes Festival: London 2011 • ‏Coldplay Live 2012 • ‏Ghost Stories Live 2014 • ‏Live from Spotify London |  |
| אלבומי אוסף | The Singles 1999–2006 |  |
| סיבובי הופעות | Parachutes Tour • ‏A Rush of Blood to the Head Tour • ‏Twisted Logic Tour • ‏Viva la Vida Tour • ‏Mylo Xyloto Tour • ‏Ghost Stories Tour • ‏A Head Full of Dreams Tour |  |
| קולדפליי - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Parachutes | Don't Panic • Shiver • Yellow • Trouble |  |
| A Rush of Blood to the Head | In My Place • God Put a Smile upon Your Face • The Scientist • Clocks |  |
| X&Y | White Shadows • Fix You • Talk • Speed of Sound • The Hardest Part • What If |  |
| Viva la Vida or Death and All His Friends | Violet Hill • Viva la Vida • Lost! • Lovers in Japan • Strawberry Swing |  |
| Mylo Xyloto | Every Teardrop Is a Waterfall • Paradise • Charlie Brown • Princess of China • Up with the Birds • Hurts Like Heaven • Up in Flames |  |
| Ghost Stories | Magic • Midnight • A Sky Full of Stars • True Love • Ink |  |
| A Head Full of Dreams | Adventure of a Lifetime • Hymn for the Weekend • Up & Up • A Head Full of Dreams • Everglow |  |
| Kaleidoscope EP | Something Just Like This • Miracles (Someone Special) |  |
| Music of the Spheres | Higher Power • My Universe • Let Somebody Go |  |
| סינגלים נוספים | Brothers & Sisters • Life in Technicolor II  • Christmas Lights |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 941f4fc8-6eb2-346f-8527-52f634944de7
מת או חובה

| --- | --- |
כרזת הסרט הרשמית בישראל
כרזת הסרט הרשמית בישראל
 מבוסס על:  משחק החברה "אמת או חובה"
 בימוי:  ג'ף וודלו 
 הופק בידי:  ג'ייסון בלאם 
 תסריט:  מייקל רייס 
 עריכה:  שון אלברטסון 
 שחקנים ראשיים:  לוסי הייל טיילר פוזי ויולט בין היידן סזטו סופיה טיילור עלי לנדון ליבוירון
 מוזיקה:  מתיו מרגסון 
 צילום:  ג'קוס ג'ופרט
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  בלאמהאוס הפקות
 חברה מפיצה:  אולפני יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 13 באפריל 2018 ישראל 31 במאי 2018
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מותחן אימה על-טבעי
 תקציב:  3.5 מיליון דולר
 הכנסות:  82 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   truthordare2017
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
"מת או חובה" (באנגלית: Truth or Dare) הוא מותחן אימה על-טבעי אמריקאי שבוים על ידי הבמאי ג'ף ולדו ומככבים בו לוסי הייל וטיילר פוזי בתפקידים ראשיים. הסרט עוקב אחר קבוצה של חברים סטודנטים שמשחקים במשחק הפופולרי "אמת או חובה" במהלך חופשה במקסיקו, אך בשובם מהחופשה, הם מגלים שהמשחק מסרב להניח להם.
הסרט הופק על ידי חברת ההפקות "בלאמהאוס הפקות" והופץ על ידי "אולפני יוניברסל". הסרט יצא לאקרנים ב-13 באפריל 2018, ולמרות הביקורות השליליות שקיבל, הסרט נהפך להצלחה גדולה וגרף הכנסה של 82 מיליון דולר בקופות לעומת תקציב זעום של 3.5 מיליון דולר. בישראל, הסרט יצא לאקרנים ב-31 במאי 2018.
צוות השחקנים

לוסי הייל - אוליביה בארון
טיילר פוזי - לוקאס מורנו
ויולט בין - מארקי קמרון
היידן סזטו - בראד צ'אנג
סופיה טיילור עלי - פנלופה אמארי
לנדון ליברון - קרטר/סאם
נולן ג'רארד פאנק - טייסון קוראן
סאם לרנר - רוני
אורורה פריניו - ג'יזל האמונד
טרי צ'וי - השוטר האן צ'אנג
גארי אנתוני ויליאמס - קאלאקס, הישות הדמונית ששולטת במשחק.
הפקה

הבמאי ג'ף ודלו הסביר כי הוא נשכר למלאכת הבימוי לאחר שהעלה רעיון לסצנת פתיחה לסרט בהתבסס על שם הסרט בפגישות הראשוניות שלו עם "בלאמהאוס הפקות". לאחר מכן, הוא חבר לחברו התסריטאי, כריס רואץ', ולאשתו, ג'יליאן ג'ייקובס, במטרה לחשוב על רעיונות לקונספט הסופי של הסרט.
צילומי הסרט הראשיים החלו ב-7 ביוני 2017 והסתיימו ב-12 ביולי 2017 בלוס אנג'לס.
יציאה לאקרנים

בתחילה, הסרט נועד לצאת לאקרנים ב-27 באפריל 2018, אך בינואר 2018 הוחלט להקדים את התאריך בשבועיים, כך שמועד יציאתו לאקרנים ייפול על התאריך 13 באפריל 2018, (שיצא ביום שישי). בישראל, הסרט יצא לאקרנים ב-31 במאי 2018.
יחסי איטליה–יוון

| יחסי איטליה–יוון |
| --- | --- |
איטליה: יוון


איטליה: יוון
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 131,957
אוכלוסייה
59,293,250: 10,020,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 238,206
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 23,773
משטר
רפובליקה

יוון ואיטליה נהנות מיחסים בילטרליים ודיפלומטיים טובים. היחסים המודרניים בניהן כוננו מיד לאחר איחוד איטליה. שתי המדינות משתפות פעולה בתחומי האנרגיה, הביטחון, התרבות והתיירות. איטליה היא שותפת סחר עיקרית של יוון. כלכלת איטליה היא היעד החשוב ביותר של יצוא מיוון והמקור השני בחשיבותו, אחרי גרמניה, של יבוא ליוון.
שתי המדינות הן מדינות חברות באיחוד האירופי, באו"ם ובנאט"ו ומשתפות פעולה בארגונים רב-צדדיים רבים אחרים, כמו הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה, ארגון הסחר העולמי והאיחוד לים התיכון. הן מקדמות בנוסף יחסים דיפלומטיים קרובים ושיתופי פעולה עם מדינות מפתח אחרות, כמו ארצות הברית וישראל.
שתיהן תומכות בשילוב מדינות מערב הבלקן באיחוד האירופי. במסגרת זו קידמו את "אג'נדה 2014" לשילובן באיחוד עד שנת 2014, בה יוון ואיטליה קיבלו זו אחר זו את נשיאות האיחוד. עם זאת, בזמן נשיאותה של יוון, שילוב מערב הבלקן באיחוד לא היה בראש סדר העדיפויותיה, בין היתר עקב משבר החוב שלה.
יחסים דו צדדיים ושיתוף פעולה

יוון היא אחת השותפות הכלכליות העיקריות באיטליה והמדינות משתפות פעולה בתחומים רבים, כולל משפט, מדע, חינוך ופיתוח תיירות. בין המדינות מתקיימים ביקורים קבועים ברמה גבוהה ומתקיימים קשרים תכופים בין המדינות ברמת השרים בעניינים שונים הנוגעים לתחומים ספציפיים.
פרויקטים המשותפים לשתי המדינות כוללים את צינור הגז יוון–איטליה (שהוא חלק מצינור הגז בין טורקיה-יוון-איטליה (ITGI)) והצינור הטרנס אדריאטי (TAP).
שיתוף פעולה צבאי

יוון ואיטליה הן בעלות ברית של נאט"ו ומקיימות שיתוף פעולה צבאי הדוק. נראה כי התרגיל "Italic Weld", שהיה תרגיל משולב-קרקעי-אוויר בצפון איטליה שכלל את ארצות הברית, איטליה, טורקיה ויוון, היה אחד התרגילים הראשונים שבהם נבחנה האוריינטציה החדשה של הצבא האיטלקי.
שתי המדינות, יחד עם ארצות הברית, משתתפות גם בתרגילים צבאיים רחבים שנערכו על בסיס שנתי על ידי חברה שאינה משתייכת לנאט"ו, ישראל, אשר מכונה בשם "הדגל הכחול", ואשר מתקיים באזור המזרחי של הים התיכון.
ב-27 במרץ 2017 איטליה השתתפה בתרגיל צבאי "אינוצ'וס 2017", שמאורגן מדי שנה על ידי יוון, יחד עם ארצות הברית, ישראל ואיחוד האמירויות.
ארגונים רב-צדדיים

שתי המדינות חברות מלאות בארגונים בינלאומיים רבים, כולל נאט"ו, האיחוד האירופי, מועצת אירופה, ה-OECD וה-WTO. יוון ואיטליה היו גם חלק מהתוכנית לשיתוף פעולה טריטוריאלי אירופי (2007–2013), לטובת הגברת שיתוף הפעולה הגבול בים התיכון .
אינטראקציה תרבותית

התרבות היוונית באיטליה המכון ההלני למחקרים ביזנטיים ופוסט-ביזנטיים נפתח בוונציה בשנת 1951, וסיפק את לימוד ההיסטוריה הביזנטית והפוסט-ביזנטית באיטליה.
התרבות האיטלקית ביוון Istituto Italiano di Cultura di Aten באתונה אחראי לקידום התרבות האיטלקית ביוון.
ביולי 2014 נחנכה ברומא תערוכה אמנותית רשמית עם הכותרת "איטליה - יוון: פנים אחת, גזע אחד" לרגל העברת נשיאות מועצת האיחוד מיוון לאיטליה.  כותרת התערוכה מתייחסת לאמרה איטלקית, una faccia, una razza (יוונית: " μια φάτσα μια ράτσα ", mia fatsa mia ratsa), המשמשת לעיתים קרובות לביטוי התפיסה של זיקה תרבותית קרובה בין יוונים לאיטלקים.
מיעוט אתני

יוונים חיו בדרום איטליה במשך אלפי שנים, ונקראים גריקו. בקורפו חיים גם איטלקים.
ביקורים רשמיים

ינואר 2006; ביקור ממלכתי של נשיא הרפובליקה ההלנית מר קרולוס פאפוליאס ברומא.
דצמבר 2006; ביקורו של ראש ממשלת איטליה רומנו פרודי באתונה.
מרץ 2007; ביקור רשמי של שרת החוץ היוונית דורה בקויאניס ברומא.
אוגוסט 2007; פגישה של שר החוץ היווני עם מקבילו האיטלקי מאסימו ד'אלמה ברומא.
ספטמבר 2008; ביקור ממלכתי של נשיא הרפובליקה האיטלקית מר ג'ורג'יו נפוליטנו באתונה.
אוגוסט 2012; ביקורו של ראש ממשלת יוון מר אנטוניס סמאראס ברומא.
ספטמבר 2012; ביקור נשיא הרפובליקה ההלנית מר קרולוס פאפוליאס באיטליה.
אוקטובר 2013; פגישה של ראש ממשלת יוון מר אנטוניס סמאראס עם מקבילו האיטלקי ברומא.
יולי 2014; ביקורו של ראש ממשלת יוון מר אנטוניס סמאראס באיטליה.
פברואר 2015; פגישה של ראש ממשלת יוון מר אלכסיס ציפראס עם מקבילו האיטלקי מתאו רנצי ברומא.
תחבורה

הנמלים האיטלקים של בארי, ברינדיזי, אנקונה, ונציה וטריאסטה על החוף האיטלקי של הים האדריאטי יש מעבורות נוסעים ומטענים יומיים אל הנמלים היווניים של קורפו, פטרס, איגומניצה וקלמטה, תוך הימנעות ממעבר יבשתי דרך חבל הבלקן.