stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מונולוגים מהווגינה
V Day (יום הווגינה)

יום ה-V מתקיים ברחבי העולם מדי שנה מאז 1998 בחודשים פברואר ומרץ. V Day הפך לתנועה גלובלית הפועלת להגברת מודעות לתופעת האלימות כלפי נשים והפסקתה. כמו כן מגייסת התנועה תרומות, שיעזרו במאמציה לסיים כל סוג של תוקפנות כלפי נשים כולל אונס, אלימות, גילוי עריות, שעבוד מיני והשחתת איבר המין הנשי.
ה-V במילה V Day מסמל את ולנטיינ'ס דיי (Valentine's Day) יום האהבה הלועזי, ווגינה (Vagina), וויקטורי (Victory) ניצחון.
תרגום עברי

איב אנסלר, מונולוגים מהואגינה, נוסח עברי: שלומי מושקוביץ, [תל אביב: מוציא לאור לא ידוע], 2000. (להצגה בבימוי דדי ברון בתיאטרון הבימה)
איב אנסלר, מונולוגים מהואגינה, מאנגלית: לילית ברקת, הקדמה: גלוריה סטיינם, נתניה: שמעוני, תשס"ב 2001.
ראו גם

פמיניזם
הערות שוליים

↑  The Vagina Monologues | Eve Ensler
↑  Eve Ensler | Vagina Monologues: V-Day Edition
↑  Hebrew Union College - Jewish Institute of Religion
↑  "מונולוגים מהוואגינה" לטובת רוח נשית, באתר "הבמה"
↑  נילי ברקן, ‏נינוחות מרשימה והרבה קסם, באתר גלובס, 1 בפברואר 2001
↑  מיכל בעדני בן-שישו, ארבע הצגות מומלצות ליום האשה, באתר הארץ, 8 במרץ 2009
↑  V-Day | ABOUT V-DAY (באנגלית אמריקאית)
↑  ניו יורק טיימס, פליסיה  לי, לוחמות הווגינה, באתר הארץ, 15 ביוני 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb370709217 (data)  GND: 7539797-3  VIAF: 203748413   WorldCat (עם VIAF): 203748413
הרייט טיילור מיל

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1807 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  3 בנובמבר 1858 (בגיל 51) אביניון, צרפת 
 שם לידה:  Harriet Hardy 
 מקום קבורה:  Cimetière Saint-Véran 
 תחומי עניין:  שירה 
 עיסוק:  פילוסופית, כלכלנית, סופרת, משורר, סופרג'יסטית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 בן או בת זוג:  ג'ון סטיוארט מיל 
 צאצאים:  Helen Taylor 
 
הרייט טיילור מיל (באנגלית: Harriet Taylor Mill; ‏ 8 באוקטובר 1807 – 3 בנובמבר 1858) הייתה פילוסופית בריטית ופעילה פמיניסטית מוקדמת. היא הייתה בין החברות הראשונות באגודת קנסינגטון שפרסמה את העצומה הראשונה הקוראת למתן זכות הצבעה לנשים. טיילור גם לקחה חלק בקריאה לאפשר לנשים לקחת חלק בממשל הציבורי, ובפועל שימשה גם כחברה במועצה החינוכית של לונדון. כמות הכתבים שהותירה אחריה אינה גדולה, אך השפעתה על בעלה, ג'ון סטיוארט מיל הייתה רבה וניכרת. מיל נחשב לאחד הפילוסופים הבולטים בתחום מדע המדינה ולמנסח רהוט של עקרונות ליברלים המקובלים כחלק מן הדוקטרינה של הדמוקרטיה הליברלית הנהוגה בימינו. על פי הודאתו של מיל עצמו בספרו "על החירות" אותו הקדיש לזכרה, הייתה השפעתה של הרייט טיילור מיל על כתיבתו של ג'ון סטיוארט מיל כה גדולה, עד ש"ספר זה יכול להחשב שלה באותה מידה שהוא שלי".
ביוגרפיה

הרייט טיילור מיל נולדה בשנת 1807 כ"הרייט הרדי", ונישאה לבעלה הראשון, ג'ון טיילור, בשנת 1826, בהיותה בת שמונה עשרה. הזוג הביא לעולם שלושה ילדים: הרברט, אלג'רנון והלן. ג'ון והרייט טיילור הפכו לפעילים בכנסייה האוניטרית ופיתחו דעות רדיקליות בשדה הפוליטיקה. הם הפכו לידידיו של הכומר האוניטרי ויליאם פוקס, שהיה בין התומכים המוקדמים בזכות ההצבעה לנשים. פעילותם הרדיקלית הביאה למפגש, בשנת 1830 בינם ובין הפילוסוף ג'ון סטיוארט מיל.
טיילור נמשכה למיל, שהיה הגבר הראשון שהכירה שהתייחס אליה כשווה מבחינה אינטלקטואלית. מיל התרשם מטיילור וביקש ממנה לקרוא ולהעיר את הערותיה על הספר שאותו כתב באותה העת. השניים הפכו לידידים טובים, ונראה כי החלו במערכת יחסים רומנטית בעודה נשואה לטיילור.
בשנת 1833 התגוררה הרייט טיילור בנפרד מבעלה, וגידלה את בתה בעוד שבעלה מגדל את שני הבנים. במהלך השנים הבאות עמדו הרייט טיילור וג'ון סטיוארט מיל בקשרים אינטלקטואליים שכללו החלפת דעות פומבית בנושאים כנישואים וזכויות הנשים. המאמרים שנותרו מראים כי דעותיה של טיילור היו רדיקליות יותר משל מיל. טיילור נמשכה לאידאולוגיה הסוציאליסטית שקידם רוברט אואן בספרים כגון "פיתוח האופי" (1813) או "ראייה חדשה של החברה" (1814). במאמריה הייתה טיילור ביקורתית במיוחד בכל הנוגע לתלותן הכלכלית של הנשים בגברים, והשפעתה השלילית של תלות זו.
פרט למספר מאמרים בירחון האוניטרי "Monthly Repository" (הגנזך החודשי), לא פרסמה טיילור בימי חייה כתבים רבים. עם זאת, היא קראה והעירה את כל החומר שפרסם ג'ון סטיוארט מיל. באוטוביוגרפיה שלו טוען מיל שהוא והרייט היו הכותבים במשותף של רוב הכתבים שיצאו בתקופה זו בשמו, עד כדי כך ש"כאשר שני אנשים שותפים לאותם המחשבות והדעות באופן מוחלט, השאלה מי מהם מחזיק בעט היא חסרת חשיבות".
ג'ון טיילור מת בשנת 1849, והותיר את ג'ון סטיוארט מיל והרייט טיילור חופשיים לממש את יחסיהם. הזוג חיכה שנתיים, ובשנת 1851, לאחר מערכת יחסים הדוקה בת 21 שנה, נישאו. טיילור היססה לתת פומבי למה שהיה ידוע ומקובל מזה שנים באשר ליחסיה עם מיל, וכן מנעו ממנה דעותיה הרדיקליות באשר למוסד הנישואים, להם היה מיל שותף, את הרצון לשוב ולהיכנס לקשר זה. לאחר נישואיהם כתבה טיילור מספר מאמרים בשמו של מיל, לרבות מאמר העוסק בזכות ההצבעה של הנשים. מאמר זה משתמש בנימוקים רבים שהופיעו לאחר מכן בספר "שעבוד הנשים" שפרסם ג'ון סטיוארט מיל בשנת 1869, כעשר שנים לאחר מותה של הרייט, אך מיל התעקש כי בניגוד ליצירותיהם המשותפות, דווקא "שעבוד הנשים" הוא פרי עבודתו ללא שותפים.
בשנותיה האחרונות גילתה הרייט כי היא ובעלה נגועים בשחפת, שהייתה אז מחלה כרונית, ללא מרפא. משנת 1854 בילו השניים זמן רב בטיולים באירופה. השניים עבדו על יצירתו של מיל "על החירות" במשך החודשים האחרונים לחייה, כאשר באופן פתאומי מתה הרייט באביניון מגודש בראות, ב-3 בנובמבר 1858.
כאשר יצא הספר "על החירות", בשנה שלאחר מותה של הרייט, הקדים לו מיל הקדשה לזכרה של הרייט, ובה כתב: "אילו יכולתי לגלות לעולם רק מחצית מן המחשבות הגדולות והרגשות הנעלים הטמונים בקברה, הייתי מביא לו תועלת רבה יותר מכל מה שעשוי להתקבל מכל מה שאוכל אני לכתוב, ללא הדחף והסיוע של חכמתה, שאין לה מתחרה" (תרגום: עפר קובר).
לאחר מותה של הרייט סייעה בתה הלן למיל בכתיבת כתביו, ובמיוחד "שעבוד הנשים".
לקריאה נוספת

ג'ון סטיוארט מיל, "על החירות", תרגם עפר קובר, ספרי עליית הגג, 2006. הספר כולל הקדמה מאת יהודה מלצר המספרת את סיפור השותפות והיחסים המיוחדים שבין הרייט וג'ון סטיוארט מיל.
סוואנתי

סוואנֶתי (בגאורגית: სვანეთი) הוא חבל היסטורי במערב גאורגיה, במורדות הדרומיים של הרי הקווקז הגדול. גבולותיו: הרי הקווקז הגדול מצפון, רצ'ה ממזרח, לצ'חומי מדרום-מזרח, סמגרלו מדרום ואבחזיה ממערב. בחלוקה המודרנית למחוזות מחולקת סוואנתי לשתיים, חלקה הצפוני, נקרא גם סוואנתי עילית נכלל בסמגרלו וסוואנתי עילית וחלקה הדרומי (נפת לנטחי) נכלל בתחומי רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית.
גאוגרפיה

בחבל ההררי עמקים רבים; החשובים ביותר הם העמקים העליונים של הנהרות אנגורי וצחניסצקאלי. החבל מוקף בהרים, שגובה פסגותיהם נע בין 3,000 ל-5,000 מטרים. ביניהם ההר הגבוה ביותר בגאורגיה, שחארה, המתנשא לגובה של 5,201 מטר. סוואנתי נחשבת לאזור המאוכלס הגבוה ביותר באירופה. ארבע מהפסגות הגבוהות ביותר בקווקז נמצאים בסוואנתי. היא ממוקמת במרכז שני ערוצי הנהר ההרריים האנגורי וצחניסצקאלי. היסטורית כוללת סוואנתי את עמק קודורי, הגובל במחוז הבדלני אבחזיה, וחלק מעמקי הנהרות קובן ובקסן שברוסיה.
הבתים באזור מצטיינים באדריכלות מיוחדת, שכן בזמנים עברו הם שימשו גם כמבצרים נגד פולשים זרים ושוחרי נקמת-דם (מכת החבל לפני התבססות השלטון הסובייטי). הבתים-המגדלים האלה מימי הביניים, שמשתלבים בנופים הציוריים של החבל ההררי, זיכו את חלקו הצפוני - סוואנתי עילית - בכניסה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו.
בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה אחרי עצמאותה ב-1991, סוואנתי חולק לשני אזורים, שצורפו למחוזות נפרדים; סוואנתי עליון אוחד עם חבל סמגרלו ליצירת המחוז סמגרלו וסוואנתי עילית, ואילו סוואנתי תחתון אוחד עם חבל רצ'ה שממזרחו ועם אזור לצ'חומי שבצפון סמגרלו ליצירת המחוז רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית.
גאוגרפיה > תוואי הנוף

| הרי סוואנתי> שם ההר | הרי סוואנתי> גובה | הרי סוואנתי>  |
| --- | --- | --- |
| שחארה | 5,201 |  |
| תתנולד | 4,974 |  |
| רוסתוולי | 4,860 |  |
| אושבה | 4,710 |  |
| אליאמה | 4,525 |  |
תוואי הנוף של סוואנתי כולל בעיקר הרים המופרדים בערוצים עמוקים. רוב המחוז, המתנשא לגובה הנמוך מ-1800 מטר מעל פני הים, מכוסה ביערות מחטניים ומעורבים. אזור היערות מורכב מזני עצים כמו, אשוחית (עץ מחט), אשוח נורדי, אשור אוריינטלי, אלון ואלה לבנה. זנים אחרים הנפוצים פחות אבל עדיין מופיעים באזורים מסוימים כוללים, ערמון, שדר, אדר, אורן סקוטי ותאשור.
האזור המשתרע בגובה שמעל ל-1800 מטר ועד לגובה 3000 מטר מעל פני הים, מכיל אדמת מרעה הררית וערבה. האזור שמעל לגובה 3000 מטר מעל פני הים כוסה שלג נצחי וקרחונים. האזור ידוע בקרחוניו הציוריים על פסגות ההרים במחוז. הפיסגה המרשימה ביותר היא כנראה של הר אושבה המתנשאת מעל לערוץ נהר האנגורי, וניתן לראותו ממקומות רבים באזור.
גאוגרפיה > אקלים

האקלים בסוואנתי לח בגלל קרבתו לים השחור והחורפים בחבל מושלגים מאוד; בחלק מן האזורים השלג יכול להיערם עד לגובה של חמישה מטרים, מה שיכול לגרום למפולות שלגים, שבעשורים האחרונים נוטות להיות קטלניות יותר. הטמפרטורה הממוצעת והמשקעים מושפעים מאוד מהרמה.
כמות המשקעים השנתית נעה בין 1000 ל-3200 מ"מ, הרמה הגבוה ביותר של המשקעים בהרי הקווקז הגדול. החלק הדרומי של סוואנתי, סוואנתי תחתית, המתנשא לגובה של 800-1200 מטר מעל פני הים, מאופיין בקיץ חמים וחורץ קר ומושלג יחסית. האזור הגבוהיותר, בגבהים 1200-1800 מעל פני הים, מאופיין בקיצים חמים יחסית וחורפים קרים יחסית. תושבי האזורים הגבוהים יותר, מעל 2000 מטר מעל פני הים, מאופיין בקיץ קצר וקריר יחסית (הנמשכים כשלושה חודשים) וחורף ארוך וקר מאוד. חלק גדול מסוואנתי מתנשא לגובה שמעל ל-3000 מטר מעל פני הים, באזור זה אין כלל קיץ.
היסטוריה

בעת העתיקה וראשית ימי הביניים סוואנתי הייתה חלק מממלכת אגריסי שבמערב גאורגיה. במאה השישית הייתה יריבות גדולה בין האימפריה הביזנטית לאימפריה הפרסית על השליטה בחבל, כי מעברי ההרים שבתחומו שימשו לפשיטות הדדיות; בעקבות מלחמות או בריתות עם אחד מן הצדדים, השליטים הזרים של החבל התחלפו בתקופה זו מספר פעמים. בעקבות ההשתלטות הערבית על החבלים המישוריים של גאורגיה במאה השביעית, סוואנתי זכתה בעצמאות, אך המשיכה להתקיים כחברה שבטית. במאות הבאות באזורים הדרומיים של החבל החל להתפתח פיאודליזם, או לפחות ריכוז סמכויות בידי משפחות רמי-מעלה, שייסדו דוכסות. בשנת 786 נכבשה סוואנתי, כמו כל מערב גאורגיה, על ידי נסיכות אבחזיה, שבעקבות כך שינתה את שמה לממלכת האבחזים. ממלכה זו, ודוכסות סוואנתי בתוכה, הצטרפה בשנת 975 לממלכה הגאורגית המאוחדת. במסגרת הממלכה הזאת, הצליחה הדוכסות להכפיף למרותה את לצ'חומי במשך תקופה מסוימת. במאה השלוש עשרה החבל הבלתי-נגיש שימש כמקלט לגאורגים שנרדפו על ידי הכובשים המונגולים וכמקום מסתור של אוצרות האמנות מחבלים מישוריים של גאורגיה.
עם התמוטטותה הסופית של הממלכה הגאורגית במאה החמש עשרה סוואנתי התפצל לשלושה אזורי שליטה: חלקו הצפוני והמבודד יותר, סוואנתי עילית, זכה בעצמאות גמורה והתנהל מאז כחברה שבטית ללא שעבוד פיאודלי; חלקו המרכזי הפך לנחלתה הבלעדית של שושלת דאדשכליאני המקומית, שיסדה את נסיכות סוואנתי; חלקו הדרומי צורף לדוכסות סמגרלו, שפרשה אף היא מן הממלכה המאוחדת. נסיכות סוואנתי שתחת שלטונם של דאדשכליאנים חתמה בשנת 1833 על הסכם, שהפך אותה לבת-חסותה של האימפריה הרוסית. למרות זאת, שמרה הנסיכות על מידה רבה של עצמאות עד שנת 1857, שבה הרוסים ניצלו סכסוכים במשפחת האצולה כדי לנשלה מסמכויותיה.
בתקופת העצמאות הקצרה של גאורגיה בשנים 1921-1918, סוואנתי היה חלק מהרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, ולאחר מכן חלק מהרפובליקה הסוציאל פדרטיווית הסובייטית של עבר הקווקז והרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה. אחרי התפרקות ברית המועצות ב-1991, סוואנתי הוא חלק מן הרפובליקה של גאורגיה. השנים שאחרי העצמאות היו קשים במיוחד עבור סוואנתי: החבל סבל מקרבתו לאזורי הקרבות במלחמת האזרחים שהתנהלה באבחזיה, והיה ליעד הראשון של הפליטים הגאורגים שנעקרו ממנה; ההינתקות מן הכלכלה הסובייטית הריכוזית שללה מן הסוואנים את ההכנסות הצנועות מביקושים מלאכותיים של חלק מתוצרתם; תקופת המעבר השלטונית התאפיינה בחולשה כללית של רשויות האכיפה, שהפכה את החבל המבודד למקלט עבור פושעים נמלטים; אסונות טבע, בדמותם של מפולות שלג ובוץ, שהחלו להתרגש על החבל בתכיפות הולכת וגוברת מסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, גרמו לקורבנות בנפש והותירו רבים חסרי-בית. כל הגורמים האלה יצרו גלי הגירה של סוואנים ממולדתם לחבלים המישוריים של גאורגיה.
אוכלוסייה

הסוואנים הם אחת מן הקבוצות האתניות שמרכיבות את העם הגאורגי ודוברים בשפה משלהם, הסוואנית, בנוסף לגאורגית. עד לשנות השלושים נכללו המגרלים והסוואנים כקבוצה אחת במפקדי האוכלוסייה שנערכו. לאחר מכן נכללו יחד עם הגאורגים.
הסוואנים הם נוצרים ומשתייכים לכנסייה הגאורגית האורתודוקסית אפוסטלית, שהתנצרו בין המאה הרביעית למאה השישית. יחד עם זאת, שרידים של הפגניזם הישן עדיין קיימים. גיאורגי הקדוש, המכונה ג'גֶראֶג בפי המקומיים, הקדוש המגן של גאורגיה, הוא הקדוש המכובד ביותר. הסוואנים שמרו על הרבה ממסורותיהם הישנות, ובכללם נקמת דם. משפחות הסוואנים קטנות, והבעל הוא ראש המשפחה. הסוואנים מאוד מכבדים את הנשים הזקנות במשפחה.
הסוואנים הם דו-לשוניים המתמשים בגאורגית ובסוואנית, השפה המקומית שנקראת על שמם. לכתיבה הם משתמשים באלפבית הגאורגי כיוון שלא נשתמר אלפבית סוואני. הסוואנית יחד עם הגאורגית, המגרלית והלאזית נקראים משפחת השפות הכרתווליות או שפות דרום קווקזיות. הסוונית עצמה היא שפה שהולכת ונכחדת ומוחלפת על ידי הגאורגית.
ראו גם

סוואנים
סוואנית
נסיכות סוואנתי
מרד סוואנתי
סוואנתי עילית
סוואנתי תחתית
סוואנתי תחתית
מראה בסוואנתי
שעבוד (בטוחה)

שעבוד הוא מונח משפטי המתאר ייחודם של נכס או קבוצה של נכסים כבטוחה לקיומו של חיוב. נהוג להתייחס למספר סוגים של שעבוד, בהתאם למהות הבטוחה שמובאת עמם. חלוקה אפשרית נוספת היא לפי היתרון שמוענק למלוה מסוים על פני נושים אחרים. כלומר, לפי סדר הנשיה שהוא מאלץ.
שעבוד מתאפיין בדרך כלל בהגבלות על עבירות הנכס המשועבד, כך שבעל השעבוד, הנושה, יוכל לממש את השעבוד במקרה שבו אין החיוב מקויים. כן מאופיין השעבוד במתן זכות קדימה ביחס לנכס המשועבד על פני נושים שאינם מובטחים בשעבוד, בהליכים כפירוק חברה, הוצאה לפועל או פשיטת רגל.
מטרה

מטרת השעבוד היא בראש ובראשונה להבטיח לנושה אמצעים מהם הוא יכול ליטול את המגיע לו אם החיוב אינו מקויים. עם זאת, יש הרואים כמטרה לגיטימית של השעבוד יצירת לחץ על בעל הנכס המשועבד, המנוע מלבצע עסקאות מסוימות בנכס המשועבד, כדי שיקיים את החיוב.
סוגי שעבוד

משכון הוא שעבוד הנעשה מרצונו של החייב, בעוד עיכבון הוא שעבוד הנעשה על ידי בעל החיוב, במקרה בו החיוב לא קויים.
משכנתה היא שעבוד מקרקעין. שעבוד צף מתאר שעבוד של כלל נכסיו של תאגיד.
מבחינים, בין היתר, בשעבוד סמלי, שעבוד ספציפי, שעבוד צף ושעבוד שלילי.
רישום

לרוב דורש השעבוד רישומו במקום המיועד לכך כלשכת רישום המקרקעין, רשם המשכונות או רשם החברות וזאת כתנאי לתוקפו כלפי צד ג' שעליו לדעת על השעבוד. אם נרשם השעבוד, הוא דבק בנכס גם אם זה נמכר לצד ג', דהיינו: הנושה רשאי לממש את השעבוד ולגבות את חובו אף אם הבעלות בנכס המשועבד עברה לצד ג'.
אותו נכס עצמו ניתן לשעבוד מספר פעמים לנושים שונים, בדרגות שונות, כאשר זכותו של נושה לו שעבוד מדרגה ראשונה קודמת לזכותו של נושה לו שעבוד מדרגה שנייה, וכן הלאה. המונח "פארי פאסו" (pari passu) מתייחס לשעבודים שונים על אותו נכס שדרגתם שווה.
שעבודים בחוק החברות

חוק החברות מתייחס לשלושה סוגי שעבודים - שעבוד קבוע, שעבוד צף, שעבוד צף עם מגבלה ושסל"ן (שעבוד ספציפי לרכישת נכס).
שעבודים בחוק החברות > שעבוד קבוע

שעבוד קבוע (לעיתים, שעבוד ספציפי) הוא כינויו של שעבוד של רכוש ספציפי של החברה, ובא להבטיח לנושה שיוכל לקבל את המשועבד אם הלווה לא יוכל להחזיר את חובותיו (ולתת לנושה עדיפות על נושים אחרים במקרה של פירוק החברה)
השעבוד נרשם ברשם החברות, ולעיתים ברשמים נוספים במידת הצורך. (למשל, שעבוד מקרקעין צריך להירשם הן ברשם החברות והן במרשם המקרקעין) השעבודים הרשומים עבור כל חברה ניתנים לבירור (בתשלום עמלה) ברשם החברות.
שעבודים בחוק החברות > שעבוד צף ושעבוד צף עם מגבלה

מוגדר בסעיף 169 לפקודת החברות. מציין שעבוד על כלל נכסי החברה אשר לא שועבדו באופן ספציפי. כשלעצמו אינו מונע שעבוד לאחרים של הנכסים שמכוסים תחת מטרייה זו, כך שבפועל, ניתן עדיין לשעבד אותם בשעבודים קבועים, ולצמצם דרמטית את הבטוחות אותן מספק שעבוד זה. על מנת למנוע זאת, ניתן להשתמש לצרך לשעבוד מגבלה על שעבודים עתידיים בעת יצירתו ללא בעל השעבוד. שעבוד עם מגבלה זו מכונה לרוב פשוט שעבוד צף עם מגבלה, ומתואר בסעיף 169(ב) לפקודת החברות.
שעבודים בחוק החברות > שסל"ן - שעבוד ספציפי לרכישת נכס

נוסף על השעבודים האמורים, ניתן למנות שעבוד ספציפי לרכישת נכס (שסל"ן בקיצור), אשר מצוין בסעיף 169(ד) כי הוא קודם לשעבוד צף עם מגבלה אשר נקבע לפניו, היות ששעבוד זה ניתן בצמוד להגדלת נכסי החברה (ההלוואה שנלקחה) באותו השיעור או גדול ממנו. (כמו גם השיקול הפרקטי שאחרת, מרגע הטלת שעבוד צף עם מגבלה לא תוכל החברה להצמיד כל שעבוד עתידי להלוואותיה, מה שמצמצם את אפשרותה להמשיך ולנהל עסקים)
ראו גם

אחריות נכסים
דיני חדלות פירעון
כינוס נכסים
פירוק חברות
שעבודים ובטוחות בהקשר של איגרות חוב קונצרניות
הערות שוליים

↑  רע"א 1554/16 י.ש. אבן ישראל בע"מ נ' שולמן ראובן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555701705171  BnF: cb12649860j (data)  GND: 4045466-6  LCCN: sh85103463  NDL: 00571278  NKC: ph127754
וילי פוד השקעות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  וילפ
 מייסדים:  צבי ויוסף ויליגר
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־33 שנים) 
 מיקום המטה:  יבנה
 משרד ראשי:  יבנה
 שליטה בחברה:  חברת בי.אס.די קראון (לשעבר חברת אמבלייז)
 בעלות:  צבי ויוסף ויליגר
 ענפי תעשייה:  תעשיית המזון 
 הכנסות:  543 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  19.4 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  31.4 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  558 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  603 מיליון ש"ח (2023)
 יו"ר:  צבי ויליגר
 מנכ"ל:  ארז וינר
 עובדים:  300
  
 willi-food.co.il
 
וילי פוד השקעות בע"מ  היא חברה ציבורית העוסקת בייצור, ייבוא ושיווק של מוצרי מזון, באמצעות חברת הבת "ג. ויליפוד אינטרנשיונל בע"מ", בנוסף יש לה פעילות בתחום האשראי החוץ-בנקאי. החברה נמנית בין יבואניות המזון הגדולות בישראל.
היסטוריה

החברה נוסדה בדצמבר 1992, בשם ת.ק.ד. השקעות בע"מ. בינואר 1993 ביצעה הנפקה ראשונה לציבור ולאחר מכן נרשמו מניות החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. במאי 1994 רכשו האחים צבי ויוסף ויליגר את השליטה בחברה, והעבירו לבעלות החברה את כל מניות חברת "וילי-פוד אינטרנשיונל", חברה בבעלותם העוסקת ביבוא ושיווק מוצרי מזון, שהוקמה ב-1992. בנובמבר 1994, גייסה 7 מיליון שקל בהנפקת מניות ובינואר 1995 שינתה החברה את שמה ל"וילי פוד השקעות".
קודם להקמת וילי-פוד האחים ויליגר החזיקו בבעלותם את חברת ויליגר דליקטס (במקור ארמז ויליגר בע"מ) שאותה הקים אביהם אלכסנדר ויליגר, ניצול שואה שעלה מצ'כוסלובקיה, ופתח עסק ליבוא שימורים בשנות ה-60. עם השנים גדל העסק וייבא מוצרי מזון נוספים דוגמת שימורי פטריות, לפתני פירות, פירות יבשים ופריכיות אורז. בסוף שנות ה-70 נכנסו האחים לעסק, לאחר שחזרו מלימודי מנהל עסקים באוניברסיטאות בארצות הברית. בשנת 1989, לאחר פרישתו של האב מניהול החברה, היא נמכרה למיליונר הדרום אפריקאי נתן קירש, וצבי ויליגר נותר מנכ"ל שכיר בחברה. ב-1991 לאחר שהרווחיות בעסקי המזון ירדה, רכש איש העסקים דודי עזרא, בעל השליטה בחברת נטו מ.ע. אחזקות 50% ממניות החברה. זמן קצר אחר כך עזב צבי את החברה והאחים הקימו את וילי-פוד שמתחרה בחברה שהייתה בעבר בבעלותם. פעילות "ויליגר" שולבה בתוך חברת "פוסידון תעשיות בע"מ", חברת ציבורית שמניותיה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב, בה רכש עזרא את השליטה בשנת 1992.
וילי-פוד גדלה במהירות תוך שנים ספורות ובשנת 1997 גייסה "וילי-פוד אינטרנשיונל", כ-50 מיליון שקל במניות ובאגרות בשתי הנפקות שבוצעו בבורסת הנאסד"ק בניו יורק ובתל אביב. באותן השנים כ-50% ממכירות החברה היו לרשת שופרסל.
בשנת 1998 החלה וילי-פוד בהקמת מרכז לוגיסטי ביבנה, על שטח של 7,000 מ"ר, בהשקעה של כ-3 מיליון דולר. את שנת 1999 סיימה עם הכנסות של 130 מיליון שקל, וכחמש שנים לאחר תחילת פעילות דורגה בין יבואני המזון הגדולים בישראל.
בנובמבר 2004 ניצלה חברת "וילי פוד אינטנשיונל", ממחיקה מרשימת השימור של בורסת הנאסד"ק, לאחר שלא עמדה בכללי המסחר, עקב סחירות נמוכה. לאחר מכירה של מניות נוספת הגדלת הסחירות הותר לה להמשיך ולהיסחר בנאסד"ק.
היסטוריה > מכירת השליטה לארקדי גאידמק

ביוני 2007 מכרו האחים ויליגר 45% ממניותיהם בוילייפוד לארקדי גאידמק תמורת כ-40 מיליון דולר, כ-60% מעל לשווי השוק שלהם באותה עת. האחים נשארו עם החזקה של כ־13% והמשיכו לנהל את החברה. בנובמבר 2007, הודיע גאידמק על רכישת השליטה בחברת "סלטי שמיר". במאי 2009, ביטלה סלטי שמיר חד צדדית את ההסכם לרכישתה על ידי וילי פוד.
באוגוסט 2008 העניקו האחים ויליגר לגאידמק הלוואה של 76 מיליון שקל, תמורת שעבוד החזקותיו של גאידמק בויליפוד, ובחברות אוסיף גלאון ואמריס. בספטמבר 2008 העניק צבי ויליגר הלוואה של 16.2 מיליון שקל עם אשתו רווית. אחד התנאים להלוואה היה שעבוד של ביתו של גאידמק וביתה של בתו קתרין בקיסריה. ויליגר העביר את הכסף לפני שגאידמק רשם הערת אזהרה על הנכסים, ואחר כך סירב לעשות זאת. בתגובה האחים ויליגר ביקשו להשתלט על נכסים של גאידמק. ולאחר שגאידמק לא עמד בהחזר הלוואות החברה חזרה לשליטת האחים ויליגר בסוף 2009.
בפברואר 2012, החליטו האחים ויליגר ש"וילי פוד השקעות" תשתתף במהלך גיוס ההון שביצע נוחי דנקנר, שזכה לכינוי "הנפקת החברים", ובעקבותיו הורשע דנקנר בהרצת מניות של אי די בי אחזקות. חברת אי.די.בי שלטה אז בחברת שופרסל שהייתה לקוחה משמעותית של וילי פוד. במסגרת המהלך נרכשו מניות אי.די.בי אחזקות בסכום כולל של 9.5 מיליון שקל בכספי "וילי פוד השקעות".
היסטוריה > מכירת השליטה לאלכסנדר גרנובסקי

בסוף שנת 2013 רכש האוליגרך אלכסנדר גרנובסקי את השליטה בחברת BSD קראון (BSD Crown) לשעבר אמבלייז, שלד בורסאי שנסחר בבורסה לניירות ערך בלונדון עם קופת מזומנים של כ-140 מיליון דולר (לאחר שב-2010 מכרה אמבלייז את כל פעילותה). המזומנים יועדו לרכישת השליטה באי די בי חברה לאחזקות, ביחד עם נוחי דנקנר, אך הרכישה לא יצאה לפועל. וילי פוד גם העניקה הלוואה של 65 מיליון שקל לידי חברה שהוקמה על ידי דנקנר וגרנובסקי לצורך ההתמודדות על רכישת השליטה בקונצרן אי.די.בי. ההלוואה בוטלה לאחר שהפסידו בהתמודדות. ביולי 2014, השתמש גרנובסקי בקופת המזומנים של BSD לרכישת מניות השליטה ב"וילי פוד השקעות" מידי האחים ויליגר תמורת כ-285 מיליון שקל, שהמשיכו לעבוד בחברה כמנהלים שכירים. ביולי 2015 החליט גרנובסקי לעזוב את עסקיו בישראל וטען שהעביר את השליטה לאיש העסקים האוקראיני גרגורי גורטובוי. גורטובוי פיטר את האחים מניהול החברה והעביר מיליוני דולרים מקופת החברה לבנקים מחוץ לישראל. בתגובה למהלך החליטו האחים לבצע מהלך של השתלטות עוינת, על ידי רכישת מניות חברה BSD בבורסת לונדון. ביוני 2017 השלימו את המהלך ומונו כדירקטורים ב"וילי פוד השקעות".
בינואר 2018, הואשמו גורטובוי וגרנובסקי, יחד עם מנהל העסקים שלהם יוסף שניאורסון, בעבירות גנבה בידי מורשה, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, מרמה והפרת אמונים, עבירות הלבנת הון ועבירות דיווח. לפי כתב האישום, הם העמידו את כספי החברות הציבוריות שבשליטתם (BSD ווילי פוד השקעות) כבטוחות לטובת בנקים באוסטריה ובאזרבייג'ן, לצורך הבטחת החזר הלוואות שיקבלו חברות פרטיות זרות הקשורות לגרנובסקי. בינואר 2019, הודו גורטובוי ושניאורסון בעבירת גנבה בידי מורשה בסך כרבע מיליארד שקל והורשעו בהסדר טיעון לפי הודאתם. שניאורסון נידון לשלוש שנות מאסר.
מבנה בעלות

לאחר שהאחים ויליגר רכשו חזרה את השליטה, החברה מוחזקת באמצעות פירמידת שליטה, שבראשה חברת "BSD קראון" הנסחרת בלונדון, המחזיקה בשליטה ב"וילי פוד השקעות" שמחזיקה בשליטה ב"ג. ויליפוד אינטרנשיונל", הנסחרת בנאסד"ק, והחל מיוני 2020 גם בבורסת תל אביב.
פעילות > יבוא ושיווק מזון בישראל

עיקר פעילותה של החברה היא יבוא ושיווק מזון בישראל. החברה רוכשת את מוצריה מלמעלה מ-120 ספקים מכל רחבי העולם. מכירות החברה הם ברובן לקבוצת רשתות השיווק הגדולות, שופרסל, רמי לוי שיווק השקמה, יינות ביתן, רשת יוחננוף ואחרים. בנוסף החברה מוכרת מוצרי מזון ללקוחות מוסדיים, סיטונאיים, יצרנים ולקוחות קטנים.
פעילות > יבוא ושיווק מזון בארצות הברית

לאחר הנפקת חברת הבת בבורסת הנאסד"ק בניו יורק ב-1997, החלה החברה לייזום פעילות של שיווק מזון כשר בארצות הברית. החברה פעלה באמצעות מפיצים, ובינואר 2007 רכשה חברה להפצת מזון מזון כשר בארצות הברית, חברת "לאיש מוצרי מזון ישראלי". אולם חברה זו נסגרה לאחר שנה, והיא המשיכה למכור את מוצריה דרך מפיצים.
פעילות > יורו מחלבות אירופה

חברת הבת של "וילי-פוד אינטרנשיונל" "יורו מחלבות אירופה בע"מ" הוקמה בשנת 2001 במקור בשם גולדפרוסט בע"מ, במטרה לייבא מוצרי מזון קפואים ומצוננים, בעיקר מוצרי חלב כשרים לישראל, בעקבות האישור לפתיחת היבוא למוצרי חלב לישראל. בשנת 2005, חתמה החברה על הסכם שיווק בלעדי של מוצרי החלב של הקואופרטיב הדני ארלה פודס בישראל. בפועל החלה חברת וילי פוד לשווק את "חמאת לורפק" של ארלה בישראל כבר ב-2002, בלי הסכם רשמי.
במרץ 2006, הנפיקה את מניותיה בבורסת AIM, בורסת משנה לחברות הזנק של הבורסה לניירות ערך בלונדון, וגייסה כ-8 מיליון דולר לפי שווי חברה של 32 מיליון דולר. לאחר כשנתיים, נמחקה מהמסחר בעקבות הצעת רכש של "וילי-פוד אינטרנשיונל".
בסוף 2017, החליטה קואופרטיב ארלה פודס שלא לחדש את הסכם ההפצה הבלעדי שנערך בינה לבין יורו מחלבות אירופה, והעבירה את זיכיון הפצת מוצריה לשטראוס גרופ. במקומה התקשרה החברה עם מספר מחלבות אירופיות לאספקת מגוון מוצרי חלב חליפיים למוצרים שסופקו על ידי ארלה. בחודש אוגוסט 2018 השיקה החברה קו מוצרי חלב תחת מותג עצמאי בשם "EURO מחלבות אירופה". בינואר חתמה על הסכם הפצה ושיווק עם מחלבת VALIO מפינלנד.
תביעת כשרות

בשנת 1998 הוטל על צבי ויליגר קנס של 19 אלף שקל, במסגרת הסדר הטיעון, בעבירה על חוק איסור הונאה בכשרות. במקרה היה מעורב הרב יעקב אוירבך, שנשלח לטייוואן כדי שישגיח על ייצור שימורי פטריות. בעת שביקר במפעל הייצור של שימורי הפטריות היה מושבת, אך הוא הוציא בכל זאת מסמך שאישר כי בדק את המפעל ומצא כי הוא עומד בדרישות הרבנות בישראל. על פי הכללים של הרבנות המשגיח צריך להיות נוכח בעת הייצור. השימורים שווקו בכל זאת ככשרים. הרב יעקב אוירבך הורשע אף הוא, באוקטובר 2002.
אוספיסיו קבאניאס

החזית המרכזית של הקפלה הפונה אל אחת החצרות הפנימיות
אוספיסיו קבאניאס (ספרדית: Hospicio Cabañas), השוכן בגוודלחרה שבמקסיקו, הוא אחד ממתחמי בתי החולים (Hospicio) העתיקים והגדולים ביותר באמריקה הספרדית.