stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יורם כהן
קורות חיים > נעוריו ושירותו הצבאי

כהן נולד ללאה ומשה כהן, שב-1951 עלו לישראל מאפגניסטן ודיברו אפגנית, על רקע זה כונה בשב"כ, "האפגני". בילדותו התגורר בשכונת שפירא שבדרום תל אביב, ולמד בבית הספר הדתי ביל"ו בתל אביב. בוגר שבט "העדה" של הצופים הדתיים בשכונת שפירא בתל אביב והישיבה התיכונית מדרשית נעם בפרדס חנה. בשנת 1979 התגייס לצה"ל, בחר לשרת בחטיבת גולני והתקבל לסיירת גולני. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, עבר קורס מ"כים חי"ר, והשתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הסיירת והחטיבה.
קורות חיים > שירותו בשב"כ

בשנת 1982, לאחר שחרורו מצה"ל, התגייס לשירות הביטחון הכללי (שב"כ). תפקידו הראשון היה מאבטח רכזי שטח. אחרי שעבר אולפן ללימודי ערבית וקורס רכזי שטח הפך בשנת 1983 לרכז בנפת בנימין, ובשנת 1989 התמנה לרכז נפת רמאללה.
בשנת 1991 מונה לתפקיד ראש הדסק האופרטיבי ביהודה, ובשנת 1996 מונה לראש חטיבת הסיכול בירושלים ויהודה. בשנים 1999–2001 שימש ראש האגף לסיכול טרור ערבי-איראני. בשנת 2003 מונה לראש מרחב ירושלים, יהודה ושומרון.
בשנת 2005 מונה לסגנו של ראש השב"כ יובל דיסקין, ועסק בגיבוש מדיניות בניין הכוח והפעלתו, וכן בהחלטות ארגוניות.
בשנת 2008 יצא לארצות הברית והיה עמית מחקר במכון וושינגטון למדיניות המזרח הקרוב, במסגרתו פרסם מספר סקירות ומאמרים, תוך ציון שמו ותפקידו בשב"כ. בין היתר, תיאר במאמריו את פעילות חמאס וארגוני טרור פלסטיני נוספים ברצועת עזה. כהן הזהיר מפני ארגונים אסלאמיים קיצוניים שאינם סרים למרותו של חמאס, שמונחים על ידי קווי האידאולוגיה של הג'יהאד העולמי ושיטותיו. כהן טען כי מטרתם העיקרית של ארגוני הג'יהאד בעזה היא להחיות את תור הזהב של האסלאם העתיק, ולכונן ישות אסלאמית כלל עולמית שתיישם את החוק הדתי האסלאמי, חזון שלשם הגשמתו לא יהססו להשתמש בטרור רצחני.
עם שובו לישראל בשנת 2010 שימש כפרויקטור, והופקד על גיבוש תפיסת ניהול השירות לקראת העשור שעד שנת 2020.
קורות חיים > שירותו בשב"כ > כראש השב"כ

ב-15 במאי 2011 החל כהן לכהן כראש השב"כ, במקומו של יובל דיסקין וזאת לאחר שנבחר על פני שני מועמדים נוספים בהם יצחק אילן, המועמד שהועדף על ידי דיסקין. בניגוד לעמדתו של קודמו בתפקיד, יובל דיסקין, תמך כהן בעסקת שליט ואמר ש"רמת הסיכון שאנו לוקחים היא רמה ואתגר ביטחוני שנוכל להתמודד איתם. בעזה יש 20 אלף לוחמי גדודי עז א-דין אל קסאם, ועם עוד 200 מחבלים לא ייפול עלינו העולם". גם שנים לאחר העסקה וכשכבר היה ידוע כי חלק מהאסירים ששוחררו שבו לפעילות טרור הוא שב והביע את תמיכתו בה.
בנובמבר 2012 היה ממפקדי מבצע הסיכול הממוקד שבו חוסל אחמד ג'עברי, המפקד בפועל של גדודי עז-א-דין אל קסאם, שהיווה את מהלך הפתיחה במבצע עמוד ענן. כהן טען לגבי החיסולים שישראל עשתה: "אני שומע אנשים אומרים שמחליפים את מספר אחת במספר שתיים אבל זה לא נכון. בוודאי שממנים מישהו חדש, אבל אין לו את היכולת, הניסיון והכישורים להניע את המערכת מהר." לימים הוא טען שהוא המליץ לפתוח במתקפת מנע של חיסול ראשי החמאס וסורב על ידי הדרג המדיני.
מינואר 2014 העביר השב"כ לצה"ל התרעות על כך שהחמאס חופר מנהרות התקפיות לכיוון ישראל בדרום רצועת עזה לכיוון כרם שלום, ומאפריל 2014 הועברו ידיעות על כוונה לבצע פיגוע גדול שעלול להוביל למלחמה. בתוכנית עובדה ששודרה בנובמבר 2014 הוצג השב"כ כמי שהתריע מפני מבצע צוק איתן ונאמר שכהן טען יומיים לאחר המבצע שהשב"כ התריע על כוונה של חמאס לפתוח במלחמה ביולי 2014. טענה זאת העלתה עליו את חמתם של צמרת צה"ל שטענו שלא קיבלו כל התרעה כזאת. בעקבות תוכנית עובדה, הוציא הרמטכ"ל, בני גנץ, מכתב חריף שבו האשים גורמי שב"כ במצג שווא וחוסר קוליגיאליות וביקר את שיתוף הפעולה של הארגון שם עם התוכנית. בתגובה הגן כהן על אנשי השב"כ שדיברו בתוכנית וכתב כי העריכה וגורמים מעורבים נוספים הובילו ליצירת דו-שיח מלאכותי עם אנשיו בתוכנית, מה שחולל את המחלוקת. לפי דיווח, העימות בין השב"כ לאמ"ן נמשך עד סוף כהונתו של כהן בראשות השב"כ, וכלל הערמת קשיים הדדית בשיתוף חומר מודיעיני.
דו"ח מבקר המדינה בעניין מבצע צוק איתן שפורסם בפברואר 2017, העיר לכהן, יחד עם שר הביטחון משה יעלון, הרמטכ"ל בני גנץ וראש אמ"ן, אביב כוכבי, על שלא הציגו בפני שרי הקבינט המדיני-ביטחוני את פערי המודיעין על איום מנהרות התקיפה מעזה.
בתקופתו השב"כ התמודד עם גל הטרור הפלסטיני שהתבטא במספר רב של פיגועי טרור, הבולטים שבהם פיגועי דקירה וירי, שביצעו מחבלים פלסטינים, לרוב ללא שיוך ארגוני ורבים מהם קטינים. השב"כ לא הצליח לספק התרעות על רוב הפיגועים, אך את הפיגועים הקטלניים שכן בוצעו הצליח לפענח במהירות והביא למעצר המפגעים בידי כוחות צה"ל והימ"מ. מנגד, חשף וסיכל השב"כ מספר חוליות טרור מאורגנות של חמאס שתכננו לבצע פיגועים גדולים וקטלניים. השב"כ גם ניהל באותה תקופה את החקירות שהובילו להודאות השווא וכתבי האישום השגויים בפרשת תכנון הפיגוע במלון בי סנטר באילת. במקביל, היה מעורב בחקירות שהיו סביב פיגוע הטרור היהודי, הפיגוע בדומא, אז השתמש השב"כ בחקירות צורך כדי להוציא הודאה בביצוע הפיגוע מיהודי. המחבל הורשע בביצוע המעשה, שריפת בני משפחה פלסטינית באמצעות זריקת בקבוק תבערה. בית המשפט לא הסתמך על ההודאות שהוצאו בחקירות הצורך.
ב-8 במאי 2016 הסתיימה כהונתו בת חמש השנים של כהן כראש השב"כ.
קורות חיים > לאחר פרישתו מהשב"כ

לאחר פרישתו מהשב"כ משמש כהן יועץ בנושאי ביטחון פנים. בספטמבר 2017 מונה לחבר בוועדה המייעצת של חברת אבטחת המידע "סייפטי".
בשנים שלאחר פרישתו התראיין כהן מדי פעם לתקשורת בעניינים על סדר היום הביטחוני של ישראל. בתחילת שנת 2023 הצטרף כהן למחאה נגד הרפורמה המשפטית, ואף נאם בפברואר 2023 בעצרת של אישים שמזוהים עם הימין נגד הרפורמה המשפטית שם קרא לעצור את תהליך החקיקה. בנאומו כהן טען שהרפורמה נגועה באינטרסים אישיים, תיתן לראש הממשלה כוח בלתי מוגבל ושהעברתה בכוחניות תוביל לאסון. ביולי 2023 אמר שהוא לא קורא להפסקת מילואים אבל שהוא מבין את מי שמפסיק להתנדב למילואים בגלל הרפורמה המשפטית. בראיון שפורסם ב-6 באוקטובר 2023 טען שהאיום הכי גדול על מדינת ישראל הוא הקרע החברתי, וגינה בחריפות את ההנהגה החרדית על שהחרדים אינם משרתים בצבא. במהלך מלחמת חרבות ברזל האשים את הנהגת ישראל בכך שאפשרה העברת כסף מקטר לחמאס, ודרש שלא להשתמש בקטאר כמתווך אלא במצרים. בנוסף אמר שהנהגת ישראל כבר שנים מורתעת מהחמאס ולא להפך, ושהמחשבה שהחמאס מורתע הייתה שגויה. כן אמר שעל נתניהו להתפטר ולו רק בגלל אחריותו המיניסטריאלית.
חיים אישיים והשכלה

מאז 1983 מתגורר בשכונת רמות שבירושלים. נשוי לאסנת, ראש החוג למשאבי למידה במכללה ירושלים, ולהם חמישה ילדים.
לכהן תואר ראשון ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה והוא בוגר המכללה לביטחון לאומי.
במאי 2018 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן כהוקרה על שירותו המסור ורב השנים למדינה.
הערות שוליים

↑  ישי הולנדר, יוצא לאור: ראיון ראשון עם ראש השב"כ לשעבר יורם כהן, באתר nrg‏, 7 באפריל 2017
↑  אהוד ערן, תמצית געגוע - סיפורו של ארז גרשטיין והמלחמה בלבנון, ידיעות ספרים, 2007, עמוד 52
↑  רון בן ישי, ראש שב"כ חדש: כישורים, ואולי גם שיקול פוליטי, באתר ynet, 28 במרץ 2011
↑  יואב זיתון, ראש השב"כ: "עם עוד 200 מחבלים לא ייפול עלינו העולם. ישראל בחרה אילו מחבלים כבדים לשחרר. אי אפשר להבטיח שהם לא יחזרו לטרור, אבל לא ניתן היה להביא את גלעד בדרך אחרת. המתווה המעשי עדיין לא סגור וגם הצד השני חשדן", באתר ynet, 12 באוקטובר 2011
↑  ישי הולנדר, יוצא לאור: ראיון ראשון עם ראש השב"כ לשעבר יורם כהן, באתר nrg‏, 7 באפריל 2017
↑  כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי (2025-02-13), פגישה עם רוני קובן עונה 9 | יורם כהן, נבדק ב-2025-02-14
↑  יוסי יהושוע וראובן וייס, "אלפא, חד וחלק", ידיעות אחרונות, 5 באפריל 2013
↑  יואב לימור, להחזיר את השליטה לידיים, באתר ישראל היום, 16 בנובמבר 2012
↑  דקל וסגל, ראש השב"כ שעבר: הרתעה תמדד בעתיד, לא בהתפארות, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בנובמבר 2019
1 2  עמית סגל, ‏"היינו מורתעים מהחמאס - לא להפך": ראש השב"כ לשעבר יורם כהן בריאיון, באתר ‏מאקו‏, 29 באוקטובר 2023
↑  יואב זיתון ורועי קייס, בשב"כ מבהירים: לא העברנו התרעה למלחמה מול חמאס ביולי, באתר ynet, 13 בנובמבר 2014
↑  אילנה דיין נעמה פרי גלעד טוקטלי, ‏עובדה חושפת: הידיעות המודיעיניות שהתקבלו בשב"כ חודשים לפני המלחמה, באתר ‏מאקו‏, 10 בנובמבר 2014
↑  יוסי יהושוע, גנץ במכתבו: "השב"כ חצה כל נורמה מוסרית ואתית", באתר ynet, 13 בנובמבר 2014
↑  ראש השב"כ מגיב למכתב: "הטענות של גנץ חסרות בסיס", באתר וואלה, 13 בנובמבר 2014
↑  איתי אילנאי, רונן ברגמן, מסכימים שהשב"כ שאחרי ארגמן, הוא לא השב"כ שלפניו: מאחורי הקלעים של הקדנציה הסוערת, באתר ynet, 10 בספטמבר 2021
↑  תהליכי קבלת החלטות בקבינט בנוגע לרצועת עזה לפני מבצע צוק איתן ובתחילתו, דוח מבקר המדינה בעניין מבצע צוק איתן, פברואר 2017
↑  ירון דרוקמן, המבקר: נתניהו, יעלון וגנץ ידעו על חומרת איום המנהרות, לא שיקפו אותו לקבינט ולא דאגו שצה"ל יכין תוכנית מבצעית, באתר ynet, 28 בפברואר 2017
↑  שלמה צזנה, "יורם כהן הציל חיים רבים", באתר ישראל היום, 5 במאי 2016
↑  ראש השב"כ לשעבר יורם כהן מצטרף לחברת סייפטי, באתר גלובס, 6 בספטמבר 2017
↑  לקראת סיום המחאה בת"א: מאות חסמו את איילון דרום למשך יותר משעה, באתר ynet, 18 בפברואר 2023
↑  בנימיני וגואטה, יורם כהן: "הרפורמה נגועה באינטרסים אישיים", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 19 בפברואר 2023
↑  הילה קורח, ראש שב"כ לשעבר יורם כהן: "מבין את מי שמפסיק להתנדב", באתר חדשות 13, 20 ביולי 2023
↑    ישי הולנדר, אלעד טנא וחגי סגל, ‏"הקרע החברתי הוא האיום הכי גדול על מדינת ישראל", בעיתון מקור ראשון, 6 באוקטובר 2023
↑  יואב לימור, ‏מי שהחזיר את שליט ועזר לחסל את החוטף, באתר ‏מאקו‏, 19 בפברואר 2012
↑  תואר ד"ר לראש השב"כ לשעבר, אקטואריה בעברית: חדשות האקדמיה, באתר ynet, 10 במאי 2018
נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין (מימין) מארח את ראש השב"כ היוצא יורם כהן (במרכז) ואת נדב ארגמן (משמאל), לרגל חילופי התפקיד, 8 במאי 2016
הורמון אנטימילריאני

Anti-Müllerian hormone או AMH הוא הורמון המופרש מבלוטת המין ואחראי לתפקוד תקין של האשכים והשחלות. שמות נוספים להורמון הם:
Müllerian-inhibiting substance - MIS
Müllerian inhibiting factor - MIF
Müllerian-inhibiting hormone - MIH
AMH בגברים

AMH מופרש על ידי תאי סרטולי שבאשכים במהלך ההתפתחות העוברית. תפקידו העיקרי הוא ניוון של צינורות מילר שללא הפרשת ההורמון היו מתפתחים לצינורות מובילי ביצית (חצוצרה) ורחם. בנוסף, הוא קשור לירידת האשכים לכיס האשכים.
בהיעדר AMH, יתפתחו שתי מערכות הובלה בתינוק - נקבית וזכרית. הדבר קורה למשל בהפרעה מסוג Persistent Mullerian duct syndrome (בראשי תיבות PMDS). האבחנה בכך קלה, מפני שבהיעדר AMH האשכים לא יורדים לכיס האשכים.
AMH בנשים

AMH הוא גם תוצר של תאי גרנולוזה של זקיקים טרום-אנטראליים וקטנים בנשים. ככזה, AMH קיים רק בשחלה עד גיל המעבר. ייצור AMH מווסת את הפוליקולוגנזה על ידי עיכוב גיוס זקיקים אחרים על מנת ליצור זקיק הדומיננטי יחיד, ולאחר מכן ייצור AMH פוחת. כתוצר של תאי הגרנולוזה, העוטפים כל ביצית ומספקים לה אנרגיה, AMH יכול לשמש גם כסמן ביולוגי מולקולרי לגודל היחסי של הרזרבה השחלתית.[18] בבני אדם, זה מועיל מכיוון שניתן להשתמש בכמות ה־AMH כסמן לכמות התאים ברזרבה הזקיקית וכך לחזות את מועד גיל המעבר (באישה אחרי גיל המעבר כמות ה־AMH אפסית). AMH יכול לשמש גם כסמן לתפקוד לקוי של השחלות, כגון בנשים עם תסמונת שחלות פוליציסטיות (PCOS).
ראו גם

הורמון
טסטוסטרון
אשך
אינטרסקס
אלפרד ז'וסט – מגלה ההורמון
זלי גורביץ'

| --- | --- |

זלי גורביץ', יוני 2019
 לידה:  1949 (בן 76 בערך) ברקלי, קליפורניה
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  משורר, מתרגם, אנתרופולוג.
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס קוגל
 
זלי גורביץ' (נולד ב-1949) הוא פרופסור אמריטוס לאנתרופולוגיה ומשורר. עמד בעבר בראש המחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

גורביץ' נולד בברקלי, קליפורניה, בה למדו הוריו באוניברסיטת ברקלי. הם שבו לישראל שישה שבועות לאחר לידתו. גורביץ' למד בבית הספר תיכון חדש בתל אביב. הוא למד באוניברסיטה העברית סוציולוגיה וכלכלה, וכן למד לתואר שני בספרות השוואתית. ב-1976 קיבל תואר שני בפסיכולוגיה חברתית. את עבודת המ.א. שעסקה בהצגה עצמית כאינטראקציה בין משדר וקולט, כתב בהנחיית עוזר שילד ויעקב טרופה. ב-1982 קיבל תואר דוקטור בפסיכולוגיה חברתית. את עבודת הדוקטור שעסקה ביצירת התרשמויות מהצגה עצמית טקטית, כתב בהנחיית צ'ארלס גרינבאום, יעקב טרופה ומיכאל ענבר. עיקר עיסוקו כאנתרופולוג היה באנתרופולוגיה של שיחה ומקום.
גורביץ' עוסק בכתיבת שירה ובכתיבת מסות על שפה וכתיבה. הוא כתב על שירתם של משוררים ישראליים כגון דוד אבידן, חיים נחמן ביאליק, יונה וולך, אהרן שבתאי, ועוד, וכן על אמנים ישראלים שונים. בנוסף מתרגם גורביץ' משוררים אמריקאים ובהם ג'ון אשברי, צ'ארלס אולסון ואחרים. אחד ממאמריו החשובים הוא "על המקום", אותו כתב יחד עם עמיתו פרופ' גדעון ארן. המאמר התפרסם ב-1991 ויצא גם כספר בשנת 2007.
בשנת 2011 שיחק גורביץ' בתפקיד הראשי בסרט הקצר "ריקוד בוויטרינה", בבימויו של איתי עקירב, סטודנט בבית הספר לקולנוע סם שפיגל.
גורביץ' פרסם שלושה עשר ספרי שירה, שעל אחד מהם, "יום יום", זכה בפרס קוגל.
גורביץ' נשוי ואב לשני בנים, ומתגורר בתל אביב.
גיסו הוא פרופ' עופר ברנע, פרופסור אמריטוס במחלקה להנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת תל אביב.
ספריו

קטעים מחלום פתוח: שירים 1976–1979, עכשיו, תש"ם 1980
שורה פסוקה: שירים, כתר, 1984
יבשה,עם עובד, תשמ"ט 1989
הבל: שירים,הקיבוץ המאוחד, 1990
הא ודא: החיה היחידה, הקיבוץ המאוחד, 1996
ספר הירח: שירים, הליקון / תג, תשנ"ט 1999
יום יום, עם עובד, תשס"ג 2002
זמן בָּבָּ, עם עובד, תשס"ה 2005
על המקום, עם עובד, תשס"ז 2007
דבל קליק, עם עובד, 2008
חשבונו של קהלת, בבל, תשס"ח 2008
שיחה, בבל, תשע"א 2011
פסוקים, הליקון/מודן, תשע"ב 2012
קוֹל דֹּדִים, בבל, תשע"ג 2013
העברית על פינו, כרמל, 2017
לית מאן דפליג - חיים נחמן ביאליק, כרמל, 2018
מבחר שירים, 2016-1976, מוסד ביאליק, 2019
פזור, מקום לשירה, 2024
בית בית, ברחש, 2024
ספריו > בתרגומו

חבורת הקן הכחל / מ' לובטו, עמיחי, תשל"ז
דיוקן עצמי בראי קמור / ג'ון אשברי, עכשיו-סתוית, 1982
הערות שוליים

↑  זלי גורביץ', הצגה עצמית כאינטראקציה בין משדר וקולט: אסטרטגיות ותגובות (בהדרכת עוזר שילד ויעקב טרופה), ירושלים: האוניברסיטה העברית, החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה חברתית, 1976
↑  זלי גורביץ', יצירת התרשמויות מהצגה עצמית טקטית (בהדרכת צ'ארלס זאב גרינבאום, יעקב טרופה, ומיכאל ענבר), ירושלים: האוניברסיטה העברית, המחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה חברתית, 1982
↑  מרב יודילוביץ', פרס קוגל לספרות יפה יוענק למשוררים זלי גורביץ וליאת קפלן, באתר ynet, 6 בדצמבר 2004
↑  ביקורת: שמעון זנדבנק, תשומת לב | הלך רוח, באתר הארץ, 23 במרץ 2011
↑   שמעון זנדבנק, להתחיל במלים ולמצוא בהן את העולם, באתר הארץ, 4 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262000105171  BnF: cb15050182b (data)  CiNii: DA18974846  GND: 1089780443  ISNI: 0000 0000 6664 4029  LCCN: n85105240  SUDOC: 243546025  VIAF: 78785099   WorldCat (עם VIAF): 78785099
עודד ראור

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1967 נהריה ישראל ישראל
 פטירה:  19 באוגוסט 2014 (בגיל 46) קדימה ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד סיירת מטכ"ל  מפקד חטיבה 5
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה הראשונה  האינתיפאדה השנייה   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה
 תפקידים אזרחיים
 מנהל פיתוח עסקי בבינת יישום מערכות
 הנצחה
 באפריל 2016 הוחלט לקרוא על שמו את בית הספר התיכון בקדימה-צורן, שהחל את פעילותו בשנת הלימודים התשע"ז.
 
עודד ראור (3 באוקטובר 1967 - 19 באוגוסט 2014) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על סיירת מטכ"ל ועל חטיבה 5.
ביוגרפיה

עודד נולד בנהריה, בן בכור ליהודית ויהושע ראור. עם גיוסו לצה"ל בפברואר 1985 התנדב לסיירת מטכ"ל, ולאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה. בהמשך השלים קורס קציני חי"ר, חזר לסיירת מטכ"ל ולקח חלק במבצע הצגת תכלית. בהמשך שירת כמפקד צוות וכמפקד פלגת האימונים. בשנת 1992, בעת ששימש בתפקידו, אירעה תאונת אימונים שגבתה את חייהם של שני לוחמים ביחידה. השניים, שהיו בעיצומו של אימון ניווטים בקרבת הר שלמה, מצאו את מותם כתוצאה ממכת חום. ראור הורשע כעבור ארבע שנים ברשלנות ונידון ל-90 ימי מאסר על תנאי.
בהמשך שימש במספר תפקידי פיקוד ובהם סגן מפקד יחידת מגלן. בשנת 2004 הוגשה עתירה לבג"ץ נגד מינויו למפקד סיירת מטכ"ל בגין הרשעתו ברשלנות. העתירה נדחתה, וראור פיקד על סיירת מטכ"ל בשנים 2004–2007. בין היתר פיקד על כוח היחידה במבצע ברצועת עזה במהלכו נחטפו שניים ממתכנני חטיפת גלעד שליט בטרם בוצעה החטיפה וכן במבצע חד וחלק,  ועל מבצעים נוספים במלחמת לבנון השנייה ובניהם הפעולה בבעלבכ בה נפל עמנואל מורנו. בשנים 2009-2012 שימש כמפקד חטיבה 5.
לאחר שחרורו מצה"ל שימש מנהל בחברת Celestica הקנדית ומנהל פיתוח עסקי בבינת יישום מערכות.
ראור היה בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת בן-גוריון ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת טורונטו.
ב-19 באוגוסט 2014 נפטר בשנתו בביתו שבקדימה מדום לב. הותיר אחריו אישה, איילת, ושתי בנות.
נקבר בבית הקברות בקיבוץ שפיים.
הנצחתו

בשנת 2015 נפתח "תיכון עודד" בקדימה על שם ראור.
הערות שוליים

↑  יוסי יהושוע, הלב האמיץ נדם, ידיעות אחרונות, ‏ 20.08.2014, עמוד 16,כפי שהועלה באתר פרש.
↑  אמיר בוחבוט‏, מפקד סיירת מטכ"ל לשעבר עודד ראור מת בגיל 46, באתר וואלה, 19 באוגוסט 2014.
↑  בנט ספד לעודד ראור: "איבדנו מפקד טוב ואדם טוב", מעריב השבוע, ‏ 19 באוגוסט 2014.
↑  עמרי אסנהיים, צאלים: הטראומה של סיירת מטכ"ל, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, תשע"ג 2012, עמוד 60
↑  נועם שרביט, עתירה לבג"צ נגד מינוי סא"ל ע' למפקד סיירת מטכ"ל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 במרץ 2004.
↑  אמיר בוחבוט, "מפקד הסיירת נחשף", מעריב, 14 ביוני 2007
↑  רביב דרוקר וישראל רוזנר, תחקיר "המקור": גילויים חדשים על חטיפת גלעד שליט, באתר nana10‏, 15 בנובמבר 2016.
↑  עמיר רפפורט, "אש על כוחותינו: כך הכשלנו את עצמנו במלחמת לבנון השנייה", הוצאת ספרית מעריב, 2007, עמודים 221 - 223
↑  יוחאי עופר, מפקד הנח"ל הבא נחשף: א' מסיירת מטכ"ל, באתר nrg‏, 6 בפברואר 2014
↑  רועי עמוס, עלילת דם, באתר הגבורה, במחנה, 1 באוקטובר 2010, כפי שהועלה ב"אתר הגבורה"
↑  הילה ויסברג, מינויים השבוע: עו"ד טלי ירון אלדר מונתה לדירקטורית בקבוצת אילקס, באתר TheMarker‏, 8 במרץ 2012
↑  יוסי יהושוע, מפקד סיירת מטכ"ל לשעבר עודד ראור נפטר בגיל 46, באתר ynet, 19 באוגוסט 2014
תוכן חופשי

תוכן חופשי (או תוכן שיתופי) הוא שם כללי לתוכן (כתוב, תמונה, צליל וכדומה) שאין גוף יחיד עם שליטה מוחלטת על הפצתו ועל השימוש בו. כמו כן, השם מקובל גם כשם לתנועה חברתית אשר מבקשת לעודד שימוש בתוכן חופשי.
הגדרה

תוכן חופשי מוגדר על בסיס הגדרת תוכן תרבותי חופשי, שיש למשתמשים את החופש:
להשתמש בתוכן ולהפיק ממנו תועלת
ללמוד את התוכן וליישם את מה שנלמד
ליצור ולהפיץ עותקים של התוכן
לשנות ולשפר את התוכן ולהפיץ עבודות נגזרות שלה
תכנים חופשיים כוללים את כל היצירות הנמצאות ברשות הציבור וכן את היצירות המוגנות בזכויות יוצרים אשר רישיונותיהן מכבדים את הגדרת החופש שהוזכרו לעיל. מכיוון שאמנת ברן, ברוב המדינות, מעניקה לבעלי זכויות היוצרים שליטה מונופוליסטית על יצירותיהם, יש להצהיר בצורה ברורה על תוכן כחופשי, בדרך כלל באמצעות הפניה או הוספה של הצהרות רישוי בתוך היצירה.
אף על פי שישנן הגדרות רבות ושונות בשפת היום יום, תוכן חופשי במשמעותו המשפטית של תוכן חופשי הוא די אחיד, ואף כמעט זהה למושג תוכן פתוח. השינויים בהגדרות מתארים הבדלים אידאולוגיים ולא משפטיים.
הגבלה משפטית משמעותית כתוכן שבעלי זכויות היוצרים עליו (היוצר) מאפשר זכויות שימוש, הפצה, ועריכה לאחרים, ברישיון שאינו מחייב תשלום לבעלי הזכויות (אך מחייב עמידה בתנאים המפורטים ברישיון). דרישת העמידה בתנאי הרישיון מבדילה בין תוכן חופשי לבין תוכן שהוא ברשות הציבור, באחרון כל אדם רשאי להשתמש בו ללא כל תנאי. באופן כללי, כל רישיון תוכנה חופשית יכול לשמש גם לתוכן חופשי, אולם בפועל משתמשים בדרך כלל ברישיונות ייעודיים כדוגמת GFDL או רישיונות Creative Commons. בעיקר רישיונות CC BY, CC BY-SA, and CC0. רישיונות Creative Commons, המכילים את הסייגים NC (איסור שימוש מסחרי) ו־ND (איסור יצירה נגזרת) אינן נחשבים רישיונות תוכן חופשי.
התוכן בוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית, ניתן תחת רישיון CC-BY-SA של Creative Commons.
סוגיות משפטיות > זכויות יוצרים

זכויות יוצרים הוא מושג משפטי, אשר נותן למחבר או ליוצר של העבודה שליטה משפטית על שכפול ומופעים ציבוריים של העבודה שלו או שלה. בתפיסות שיפוטיות רבות, זכויות יוצרים מוגבלות לפרק זמן קבוע וידוע מראש ולאחר מכן העבודות עוברות לרשות הרבים. חוקי זכויות יוצרים שואפים ליצור את האיזון בין זכויות יוצרים של יצירות אינטלקטואליות ואמנותיות לבין זכויותיהם של אחרים להתבסס על יצירות אלו. במהלך תקופת הזמן שזכויות היוצרים שייכות למחבר ניתן להעתיק או להשתמש ביצירה רק בהסכמת המחבר, אלא אם כן השימוש הוא שימוש הוגן. בקרת זכויות יוצרים מסורתית מגבילה את השימוש ביצירה אלא אם משלמים למחבר תמלוגים על שימוש בתכנים, או השימוש מוגבל לשימוש הוגן בלבד. זכויות יוצרים מגבילות את השימוש ביצירה גם כאשר המחבר אינו נמצא. כן, זכויות יוצרים מגבילים הפקה של יצירות נגזרות כמו מאשאפ ותוכן שיתופי.
סוגיות משפטיות > רשות ציבור

רשות הציבור היא מגוון של יצירות יצירתיות שזכויות היוצרים שלהן פקעו או שמעולם לא היו להן זכויות או שאינן זכאיות לזכויות יוצרים. יצירה ברשות הרבים היא יצירה שהמחבר שלה ויתר זכויותיו לטובת הציבור, או לא יוכל עוד לדרוש זכויות על ההפצה והשימוש ביצירה. ועל כן, כל אדם יכול להשתמש, להפיץ או להשתמש לתועלתו ביצירה, ללא השלכות משפטיות.
סוגיות משפטיות > Copyleft

Copyleft הוא משחק מילים המונח זכויות היוצרים באנגלית (copyright). הוא מתאר את הנוהג לשימוש בחוק זכויות יוצרים כדי להסיר הגבלות על הפצת עותקים וגרסאות שונות של יצירה. מטרתו של copyleft היא להשתמש במסגרת המשפטית של זכויות יוצרים כדי לאפשר לצדדים שאינם היוצרים לעשות שימוש חוזר, באמצעות רישיונות שונים, במטרה לשנות תוכן שנוצר על ידי המחבר. שלא כמו יצירות ברשות הכלל, המחבר עדיין שומר על זכויות יוצרים של היצירה, והוא, לעיתים קרובות, אינו מעניק רישיון כללי (אלא לאנשים ספציפיים) להפיץ או לשנות את עבודתו. רישיונות זכויות copyleft דורשים שכל עבודות הנגזרות יהיו באותם תנאים, וכי יישמרו הודעות המקוריות של זכויות היוצרים. סמל ה-copyleft הוא היפוך הסמל זכויות היוצרים, הפונה לכיוון השני; את הפתיחה של נקודות C שמאל ולא ימין. שלא כמו בסמל זכויות היוצרים, סמל ה-copyleft אינו בעל משמעות מוגדרת.
דוגמאות לרישיונות תוכן שהם copyleft הן:
GFDL - הרישיון לשימוש חופשי במסמכים של GNU
Creative Commons מסוג BY-SA.
רישיון תוכן שאינו copyleft הוא למשל Creative Commons מסוג BY.
שימושים

פרויקטים המספקים תוכן חופשי קיימים בתחומים שונים, כגון תוכנה, ספרות אקדמית, ספרות כללית, מוזיקה, תמונות, וידאו ועוד. הטכנולוגיה צמצמה את עלות הפרסום, הפצה והפחיתה גם מחסומים נוספים ומאפשרת יצירה של יצירות המופצות על ידי יחידים או קבוצות קטנות. פרויקטים של ספרות ומולטימדיה חופשית התרחבו בגלל הקלות של הפצת חומרים באמצעות טכנולוגיות.
שימושים > מדיה

חלק מרישיונות קריאטיב קומונס מאפשרים שימוש במדיה - תוכן טקסטואלי, שמע ותוכן חזותי - באופן חופשי. ישנן ספריות דיגיטליות המחזיקות אובייקטים דיגיטליים, כגון תמונות (ויקישיתוף), קליפים, אמנות, מוזיקה וספרות (פרויקט גוטנברג) שהם חופשיים לשימוש. עבור מדיה רישיונות קריאטיב קומונוס הם הרישיונות העיקריים בהם משתמשים לייצוג של תוכן חופשי.
שימושים > תוכנה

תוכנה חופשית וקוד פתוח (קיצור באנגלית Free and open-source software FOSS) היא תוכנה חופשית, או בשם אחר, תוכנה בקוד פתוח. כלומר, כל אחד רשאי להשתמש בתוכנה, להעתיק, ללמוד ולשנות אותה בכל דרך שהיא, וכן קוד המקור פתוח לשימוש חופשי, במטרה לעודד משתמשים לשפר את התוכנה.
כדי לענות על ההגדרה של "תוכנה חופשית", התוכנה צריכה לעמוד בארבע החירויות המהותיות של המשתמש בתוכנה.
החופש להפעיל את התוכנה כרצונך, לכל מטרה.
החופש ללמוד כיצד פועל הקוד, ולשנות אותו כך הוא יפעל לצרכיי המתכנת. הגישה לקוד המקור היא תנאי מוקדם לכך.
החופש להפיץ עותקים כך שתוכל לסייע לאחרים.
החופש להפיץ עותקים של גרסאות שלך לתוכנה במטרה לתת לקהילה הזדמנות ליהנות מהשינויים שלך. היכולת לשנות את קוד המקור היא תנאי מוקדם לכך.
שימושים > עיצוב

עיצוב פתוח (Open-design movement) כוללת פיתוח של מוצרים פיזיים, מכונות ומערכות באמצעות שימוש במידע עיצובי משותף וחופשי. עיצוב פתוח מתבסס על תוכנה וחומרה חופשית בקוד פתוח. התהליך השיתוף מתרחש, בדרך כלל, באינטרנט, ולעיתים קרובות ללא פיצוי כספי למעצב. המטרות והפילוסופיה של תנועת העיצוב הפתוח זהות לאלה של תנועת הקוד הפתוח, אך מיושמות לפיתוח מוצרים פיזיים ולא לתוכנה.
שימושים > אקדמיה

באקדמיה מרבית התוכן אינו חופשי. המונח "גישה פתוחה" (Open access) מתייחס למקורות אקדמיים שנגישים לכל אדם שמחובר לאינטרנט וניתנים להעתקה והפצה בכל במדיה דיגיטלית באופן חופשי, ללא מגבלה טכנית, כספית או משפטית פרט לייחוס המקור למחבר. מחברים בוחרים לפרסם ברישיון פתוח כדרך להרחבת הקהל המסוגל לקרוא את עבודתם, להרחיב את מוטת ההשפעה של הפרסום ושלהם, או לתמוך במחבר מסיבות אידאולוגיות.
היוזמה הבינלאומית המשמעותית הראשונה בנושא גישה פתוחה הייתה יוזמת בודפסט לגישה פתוחה (אנ'). היוזמה שמה לה למטרה לאפשר גישה פתוחה לכתבי עת שפיטים ועל מנת להשיג מטרה זו הציעה שני כלים מרכזיים: ארכוב עצמי - סיוע לחוקרים להפקיד מאמרים שעברו שיפוט בארכיונים פתוחים והקמת כתבי עת פתוחים. ממשלות, אוניברסיטאות ספריות הוצאות לאור נקראו לקחת חלק ביוזמה.
ראו גם

תוכנה חופשית
גנו/לינוקס
רישיון תוכנה
copyLeft
Creative Commons
המוסד לתוכנה חופשית
הרישיון הציבורי הכללי של גנו (GPL)