stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי לוב–תימן
היסטוריה

בשנות השבעים, התחרש הסכסוך בין הרפובליקה הערבית התימנית (צפון תימן) לבין הרפובליקה העממית הדמוקרטית של תימן (דרום תימן). במהלך העימות, תמכה לוב בדרום תימן. על פי דיווחים בתקשורת, לוב מסרה 12 מיליון מוקשים למורדים בצפון תימן. ב-1979 התנגדה ג'מאהירייה הלובית לנשיא הרפובליקה הערבית התימנית, עלי עבדאללה סאלח.
לאחר איחוד תימן למדינה אחת, נבחר עבדאללה סאלח לנשיא. היחסים בין תימן ללוב היו מתוחים מאוד. נשיא תימן האשים את לוב בתמיכה בטרורויסטים והרג עשרות אלפי אזרחים. כתוצאה מהפיצוץ של מוקשים לוביים מתו 50 אלף תימנים, 96% מהם היו ילדים.
בשנת 2007, הגיש עורך דין תימני תביעה נגד מנהיג לוב, מועמר קדאפי, וציין כי הוא האחראי להחלטת על אספקת מכרות אנטי-תימניים לתימן הדרומית בשנות השבעים והשמונים. עורך הדין הגיש תובענה ייצוגית בשם 180 משפחות מהמתים.
טלזה טרמה

טלזה טרמה (באיטלקית: Telese Terme) היא עיירה וקומונה בנפת בנוונטו בקמפניה שבאיטליה.
היסטוריה

טלזה טרמה נבנתה על בסיס העיר העתיקה טלסיה. טלסיה נבנתה בתאריך לא ברור במהלך העת העתיקה. העיר הצטרפה לברית עם הרפובליקה הרומית, ובשנת 217 לפנה"ס נכבשה בידי קרתגו. הרומאים כבשו אותה בחזרה בשנת 214 לפנה"ס. באזור המאה העשירית החלה להיווצר באזור עיירה מגובשת שנבנתה בעיקרה סביב קתדרלה שנבנתה באזור.
בשנת 1349 התרחשה באזור רעידת אדמה חזקה שהחריבה את כל העיר. בנוסף על כך רעידת האדמה פלטה לחלל האוויר גזים רעילים שהפכו את הישיבה באזור לבלתי נסבלת. העיר ננטשה והתושבים עקרו לעיירות הסמוכות. באזור המאה ה-19 החלה העיר לפרוח תודות ליוזמות מצד בעלי עסקים פרטיים. בשנת 1861 גרו בעיר 494 תושבים. לקראת סוף המאה נבנתה בעיר תחנת רכבת ונפתח סניף דואר. בשנת 1992, בעקבות משאל עם, שונה שם העיירה מ"טלזה" ל"טלזה טרמה".
הערות שוליים

↑  מסמכים הנוגעים למשאל העם (באיטלקית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 89ed6e79-f58a-46e3-bba4-5095bbed5efd
יחסי לוב–שווייץ

| יחסי לוב–שווייץ |
| --- | --- |
לוב: שווייץ


לוב: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
1,759,540: 41,277
אוכלוסייה
7,400,489: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
50,492: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,823: 99,060
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי לוב–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת לוב לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בין מדינת לוב לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת לוב לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים קרירים. שווייץ נוהגת לספק סיוע הומניטרי רחב לפליטים הלובים המפוזרים בכל רחבי המדינה, עקב היותה מדינה משוסעת ורעועה ביטחונית.
שווייץ הכירה במדינה הלובית החדשה שנוסדה מעט לאחר הכרזת העצמאות שלה בשנת 1951. כשנים עשר אזרחים שווייצרים גרו בלוב בשנות החמישים של המאה העשרים. המספר גדל באופן משמעותי לאחר שחברות נפט שונות החלו בפעילותן בלוב, רוב השווייצרים שהגיעו ללוב בגל ההגירה הזה היו גאולוגים, מדענים, ונציגי האומות המאוחדות. החל מ-1962 ועד שנת 1965, האינטרסים של שווייץ בלוב יוצגו על ידי השגרירות השווייצרית בתוניסיה, בשנת 1965 שווייץ פתחה קונסוליה בטריפולי, ששודרג מעמדה לשגרירות בשנת 1968.
בשנת 2008 עד שנת 2010 התקיים סכסוך מתוקשר בין לוב לבין שווייץ בו שווייץ הפעילה סנקציות על לוב של מועמר קדאפי.
שווייץ מכירה במועצת המעבר הלאומית כשליטה הלגיטימית בלוב.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ מיוצגת בלוב בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בטריפולי, בירת המדינה. השגרירות הייתה סגורה בעבר בעקבות המצב הביטחוני הרעוע שבלוב.
לוב מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה.
טורון (אוכל)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מאכל בננה 
 מוצא:  הפיליפינים 
 מרכיבים עיקריים:  בננה 
 
טורון (בפיליפינית: Turon; הידוע גם בשם lumpiang saging - בפיליפינית עבור "בננה לומפיה" שעשויה ממעטפת מאפה דק דמוי נייר או קרפ המכונה "עטיפת לומפיה" העוטפת מילויים מלוחים או מתוקים).
מאפיינים

טורון כאמור הוא חטיף פיליפיני העשוי מבננות פרוסות דק (רצוי בננות סבה או קרדבה), מגולגל בעטיפת ספרינג רול, מטוגן עד שהעטיפה פריכה ומצופה בסוכר חום מקורמל. טורון יכול לכלול גם מילויים אחרים. הנפוץ ביותר הוא ג'קפרוט (לנגקה), אבל יש גם מתכונים עם בטטה (קמוטה), מנגו (מנגה), גבינת צ'דר וקוקוס (ניוג).
לטורון, אף על פי שמקורו האטימולוגי ספרדי, אין דמיון לסוכריה הספרדית טורון (Turrón) שהיא מעדן נוגט שקדים).
הטורון הוא חטיף פריך ולעיס הנצרך לרוב במהלך מריינדה (ארוחה קלה) או לקינוח. זהו גם אוכל רחוב פופולרי, נמכר בדרך כלל עם בננה קיו, קמוטה קיו ומארויה.
היסטוריה

עלתה השערה שייתכן שייצור טורון החל בקהילות בפיליפינים שהיו ממוקמות ליד עצי בננה ושדות יבול. העודפים ניתנו למקומיים כאשר היו עודפי יבול, ולבסוף החלו להימכר גם בצדי הדרכים.
בעיר מלאבון, המונח "טורון" או "טוררון" מתייחס במקום זאת לקינוח מטוגן, עטיפת לומפיה, מלאה בשעועית מש מתוקה, בעוד שהמונח ולנסיה משמש לסוג ממולא בננה.
מאמינים שייצור טורון הייתה קשורה לנוכחות התרבות הסינית בפיליפינים לפני ההתיישבות על ידי ספרד החל משנת 1521. מנות פיליפיניות מסורתיות אחרות כמו pancit מציגות שימוש בטכניקות בישול סיניות. הייתה השראה רבה לתוך התרבות הפיליפינית מתוך התרבות הסינית וגם מהתרבות הספרדית. ביחס למוצרי המטבח הסיני, שאחד מהם כולל ספרינג רולס ואגרולס, המטבח הפיליפיני כולל לומפיה (אגרול במילוי בשר וירקות מלוח) וטורון.
ראו גם

בננה קיו
קמוטה קיו
ג'ינאנגאנג
הערות שוליים

↑  "How to Make Turon (Filipino fried banana rolls)". Serious Eats (באנגלית). נבדק ב-21 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Filipino Snack: Turon". ABOUT FILIPINO FOOD (באנגלית). 25 באפריל 2019. נבדק ב-21 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Turon, cues - Manila, the Philippines - Local Food Guide". eatyourworld.com. נבדק ב-21 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Turon recipe
↑  "Manila", Wikipedia (באנגלית), 18 בנובמבר 2021, נבדק ב-21 בנובמבר 2021 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Ho, Julee. "History of Fried Bananas (Turon)". Julee Ho Media (באנגלית). נבדק ב-21 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Recipe #43: BANANA TURON (Valencia)". Luto Ni Lola. נבדק ב-10 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aspiras, Reggie. "Valencia 'triangulo,' sacred cookies and 'leche flan' cheesecake–more reasons to celebrate the season". Philippine Daily Inquirer. נבדק ב-10 באפריל 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "120 years after Philippine independence from Spain, Hispanic influence remains". NBC News (באנגלית). נבדק ב-21 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Who created Turon? – MVOrganizing". www.mvorganizing.org. נבדק ב-21 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The lasting influence of Chinese culture on Filipino cuisine". Chibundle (באנגלית). נבדק ב-21 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
טורון יאם סגול
יוהאן כריסטוף פרידריך באך

ערך זה עוסק בבנו של יוהאן סבסטיאן באך. אם התכוונתם לאישים אחרים בעלי שם דומה ראו יוהאן כריסטוף באך, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  21 ביוני 1732 לייפציג, נסיכות הבוחר מסקסוניה 
 פטירה:  26 בינואר 1795 (בגיל 62) ביקבורג, האימפריה הרומית הקדושה 
 מקום קבורה:  ביקבורג 
 מוקד פעילות:  נסיכות הבוחר מסקסוניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1760 
 מקום לימודים:  בית הספר ע"ש תומאס בלייפציג 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 בן או בת זוג:  Lucia Elisabeth Münchhausen 
 צאצאים:  וילהלם פרידריך באך 
 אתר רשמי
 
יוהאן כריסטוף פרידריך באך  (49) (בגרמנית: Johann Christoph Friedrich Bach‏; 21 ביוני 1732 – 26 בינואר 1795), מוזיקאי ומלחין, בן למשפחת באך. הוא היה ילדם התשיעי של יוהאן סבסטיאן באך ואנה מגדלנה באך מכונה לפעמים הבאך של ביקבורג.
משפחתו

ב-8 בינואר 1755 נשא באך לאישה את זמרת החצר לוציה אליזבט מינכהאוזן. לזוג נולדו 9 ילדים. הרוזן עצמו שימש כסנדק לבנו הבכור וילהלם פרידריך ארנסט באך (84). בן זה למד מוזיקה אצל קרל פיליפ עמנואל באך ואחר כך אצל יוהאן כריסטיאן באך (46) והיה מוזיקאי בעצמו - הצאצא האחרון של יוהאן סבסטיאן באך שהיה מוזיקאי.
ילדיו:
אנה פיליפינה פרידריקה באך (הוטבלה ב-ביקבורג ב-7 באוקטובר 1755, נפטרה בביקבורג ב-23 באוגוסט 1804)
וילהלם פרידריך ארנסט באך (84) (הוטבל בביקבורג ב-27 במאי 1759, נפטר בברלין ב-25 בדצמבר 1845)
לודולף אנטון באך (הוטבל בביקבורג ב-23 באוגוסט 1761, נקבר בביקבורג ב-16 באוגוסט 1763)
כריסטיאנה לואיזה באך (הוטבלה בביקבורג ב-26 בספטמבר 1762, נפטרה בביקבורג ב-7 באוקטובר 1852)
קרולינה וילהלמינה באך (הוטבלה בביקבורג ב-3 בפברואר 1756, נפטרה לפני 1852).
אלאונורה שרלוטה ארנסטינה באך (הוטבלה בביקבורג ב-6 במאי 1767, נקברה בביקבורג ב-5 בינואר 1779)
פרידריך אוגוסט באך (הוטבל בביקבורג ב-27 בינואר 1769, נקבר בביקבורג ב-23 במאי 1772)
לודולף עמנואל באך (הוטבל בביקבורג ב-3 בפברואר 1771, נקבר בביקבורג ב-2 בינואר 1773)
דורותיאה שרלוטה מגדלנה באך (נולדה בביקבורג ב-12 בספטמבר 1772, נפטרה בביקבורג ב-21 בנובמבר 1793)
המוזיקה שלו

כאשר הגיע יוהאן כריסטוף פרידריך באך לביקבורג, הוא היה חניך המוזיקה הקונטרפונקטית של אביו, עם הרצינות שאפיינה את המוזיקה של צפון גרמניה בכלל. בביקבורג הוא פגש אווירה של מוזיקה איטלקית, עשירה במלודיות ליריות, ומקצבים הרמוניים איטיים. אין זה פלא אם כן שהמוזיקה המוקדמת שלו היא שילוב של הסגנונות, או זיגזג ביניהם. לקראת סוף הקריירה שלו הפך סגנונו לקלאסי יותר, לא מעט בשל השפעת אחיו הצעיר יוהאן כריסטיאן. כך, למשל, עם שובו מלונדון הפיק באך בחצר את האופרות "הבריחה מן ההרמון" של מוצארט, ואת "איפיגניה בטאוריס" של גלוק.
כך תוארה המוזיקה שלו:
הוא היה מלחין חרוץ... עבודותיו עומדות ברמה הראויה לבן המשפחה..
הוא היה וירטואוז יוצא מן הכלל על מקלדת, והותיר אחריו מגוון רחב של יצירות, כולל סונטות לכלי מקלדת, אורטוריות, יצירות ליטורגיות, מוטטים, אופרות ושירים. וכן עשרים סימפוניות, שהמאוחרות בהן מושפעות כבר מיצירותיהם של היידן ומוצרט. מוזיקולוגים מעריכים את המוזיקה שלו כ"קלת משקל" ו"שטחית" "לא חדשנית", וכמי שלא הצליח להתחמק "מן היובש של יצרן סדרתי", שרבים כמותו מילאו את הדרישה למוזיקה בתקופתו. עם זאת הוערכה היכולת הדרמטית שגילה ביצירות הקוליות שחיבר בשיתוף עם הרדר.
חלק ניכר מעבודותיו אבד במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר חרב בנין מכון המחקר הממלכתי למוזיקה בברלין. במכון זה הופקדו כתבי היד של יצירותיו מאז 1917.
לקריאה נוספת

Christoph Wolff et al. 'The New Grove Bach Family' New York: W.W.Norton & Company 1983. 0-393-30354-
הערות שוליים

↑  מספר זה, והמספרים המלווים שמות נוספים של בני המשפחה הם מספרם הסידורי על פי ספר היוחסין שחיבר יוהאן סבסטיאן באך. מספרים אלה מקובלים במחקר על מנת להבחין בין בני המשפחה.
↑  חוות הדעת הזו היא של Eugene Helm, בפרק על יוהאן כריסטוף פרידריך באך בספרו של Christoph Wolff
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273767905171  PLWABN: 9810659063105606  BIBSYS: 90271767  BNE: XX1561337  BnF: cb13891031b (data)  CiNii: DA06843013  GND: 118651471  ICCU: CFIV156628  ISNI: 0000 0001 0871 0187  LCCN: n81032678  LNB: 000160751  MusicBrainz: 16d891b8-3367-4ef1-94c9-d4257e271115  NKC: jn20000600611  NLA: 49682310  NLG: 123104  NTA: 073835889  RERO: 02-A002956695  SELIBR: 209874  SNAC: w6m914rd  SUDOC: 031335764  Trove: 1493817  VcBA: 495/392970  VIAF: 12490784   WorldCat (עם VIAF): 12490784
טרה נובה (ספינה)

| --- | --- |
"טרה נובה", 1911
"טרה נובה", 1911
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית ציד לווייתנים, אוניית מחקר גאוגרפי
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  אלכסנדר סטיבן ובניו, דנדי, סקוטלנד
 הושקה:  1884
 תקופת הפעילות:  1884–1943 (כ־59 שנים)
 אחריתה:  טבעה ליד גרינלנד ב-13 בספטמבר 1943
 מיקום:  60°15′15″N 45°55′45″W﻿ / ﻿60.254167°N 45.929167°W﻿ / 60.254167; -45.929167
 מידות
 תפוסה:  764 טון
 אורך:  187 רגל (57 מ')
 רוחב:  "31.4 רגל (9.6 מ')
 שוקע:  19 רגל (5.8 מ')
 נתונים טכניים
 גודל הצוות:  65
 מספר תרנים:  3
 סוג המעטה:  מעטה בארק
 הנעה:  מנוע קיטור דו-דרגתי, הספק בלימה 140 כוחות סוס (199 קילוואט); מפרשים
 צורת הנעה:  מדחף
"טרה נובה" (Terra Nova) הייתה יכטת קיטור לציד לווייתנים שהתפרסמה כששימשה להובלת משלחת טרה נובה (הקרויה על שמה).
"טרה נובה" נבנתה ב-1884 בדנדי שבסקוטלנד. היא הותאמה להפלגה באזור הארקטי ושימשה במשך עשר שנים לציד כלבי ים בים לברדור, שבצפון האוקיינוס האטלנטי. בשנת 1903 נשלחה יחד עם אונייה נוספת לאנטארקטיקה, כדי לסייע בחילוץ משלחת דיסקברי. בשובה מהפלגה זו נרכשה הספינה על ידי התעשיין האמריקאי ויליאם זיגלר ונשלחה לחלץ משלחת אחרת, בקוטב הצפוני, את משלחת הקוטב של זיגלר.
ב-1909 נרכשה האונייה על ידי רוברט פלקון סקוט תמורת 12,500 לירות שטרלינג, כדי לשמש משלחת חקר אנטארקטית, שנקראה על שם האונייה, "משלחת טרה נובה". לאחר שובה מהמשלחת, בשנת 1913, שימשה האונייה לדיג וציד ולמטרות שונות עד ספטמבר 1943, אז טבעה בחוף גרינלנד. הצוות חולץ בשלום.
יחסי אוסטריה–סרביה

| יחסי אוסטריה–סרביה |
| --- | --- |
אוסטריה: סרביה


אוסטריה: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 77,474
אוכלוסייה
9,118,988: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 11,181
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

יחסי אוסטריה–סרביה הם יחסי החוץ המתקיימים בין אוסטריה לסרביה. לאוסטריה יש שגרירות בבלגרד, ולסרביה יש שגרירות בווינה וקונסוליה בזלצבורג.
היסטוריה > יחסים מוקדמים

היחסים בין סרביה לאוסטריה החלו מאז מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699), במהלכה כבשה ממלכת הבסבורג לתקופה קצרה את סרביה מידי האימפריה העות'מאנית. השלטון האוסטרי בסרביה נמשך בין 1686–1691. הנסיגה האוסטרית מסרביה הביאה למה שנודע בתור הגל הראשון של ההגירה הסרבית הגדולה מתחומי האימפריה העות'מאנית אל ממלכת הבסבורג. ב-1699 חתמו האוסטרים והעות'מאנים על הסכם שלום בעיר קרלוביץ בסרביה. ב-1718 כבשו האוסטרים שוב את סרביה מידי העות'מאנים, והקימו באזור את "ממלכת סרביה" אשר הייתה כפופה לכתר ההבסבורגי. ב-1739 שוב נטשו האוסטרים את סרביה, והביאו בכך לגל השני של ההגירה הסרבית הגדולה. סרביה נכבשה על ידי האוסטרים פעם שלישית במהלך המלחמה האוסטרו-טורקית (1788–1791).
היסטוריה > נסיכות סרביה

ב-1817, הקים מילוש אוברנוביץ' את נסיכות סרביה, אשר הייתה כפופה לעות'מאנים, אולם נהנתה מאוטונומיה רבה. ב-1867 הפכה האימפריה האוסטרית להיות האימפריה האוסטרו-הונגרית, ומכיוון שכך, היו לה אינטרסים רבים בבלקן. האוסטרים הכירו מיד בעצמאות הסרבית, וב-1874 כוננו שתי הממלכות יחסים דיפלומטיים. אוסטריה גם דאגה לכיבוד הדרישות הסרביות תכובדנה בקונגרס ברלין. ב-1882, הכריז שליט סרביה מילאן הרביעי אוברנוביץ' על הקמת ממלכת סרביה, ועל עצמו כ"מילאן הראשון, מלך סרביה". הממלכה, אשר נשלטה בידי בית אוברנוביץ', הייתה מלכתחילה מרוצה מאוד בתוך הגבולות שנקבעו בידי קונגרס ברלין, והייתה למעשה מדינת לוויין של אוסטרו-הונגריה.
היסטוריה > ממלכת סרביה

בנו של מילאן, אלכסנדר הראשון, המשיך גם הוא ביחסים טובים עם האוסטרו-הונגרים, אם כי החל להתקרב לרוסים. אלכסנדר היה לא פופולרי בארצו, ונרצח במהלך ההפיכה בסרביה ב-1903. ב-15 ביוני 1903 אישר הפרלמנט הסרבי את בחירתו של פטר קראג'ורג'ביץ' לתפקיד מלך סרביה, והוא הומלך רשמית ב-21 בספטמבר 1904. מרבית העולם היה מזועזע מהמעשה, וסרביה זכתה לכינוי "קן של בוגדנים". לטקס ההכתרה של המלך החדש שלחו רק שתי מדינות את נציגיהן, האימפריה הרוסית ואוסטרו-הונגריה.
המלך החדש, חפץ להפוך את ארצו למעצמה אזורית, ולפיכך החל במאמצים לנתק את סרביה סופית מהתלות שלה באוסטרו-הונגריה, ולחפש יחסים קרובים יותר עם מעצמות אחרות. ב-1904 חדל צבא סרביה לייבא תחמושת אוסטרית, והחל לייבא תחמושת צרפתית. ב-1905 הקימה סרביה איחוד מכס עם נסיכות בולגריה. ב-1906 החליטו האוסטרים להעניש את הסרבים, על ידי כך שהטילו מכס כבד על ייבוא בשר חזיר סרבי. בשר למאכל היה ענף הייצוא העיקרי של סרביה, ואוסטריה הייתה הקניינית העיקרית שלו. האוסטרים קיוו לחנוק את כלכלת סרביה, אולם הסרבים סירבו להיכנע, ובאמצעות שיפור שיטות האריזה במפעלי הבשר שלהם, הצליחו למצוא שווקים חדשים במדינות המערב. בפועל, ייצוא הבשר הסרבי רק גדל, והאוסטרים נתפסו בעולם כבריונים ונאלצו לבטל את המכס ב-1908. באוקטובר 1908 הוחמר המצב בעקבות "משבר בוסניה", במסגרתו האוסטרים סיפחו לשליטתם את בוסניה והרצגובינה. האוסטרים הצליחו להגיע להבנה בנושא עם איטליה, גרמניה והאימפריה העות'מאנית. עם זאת, סרביה ומונטנגרו התנגדו לסיפוח וגייסו את צבאן. באביב 1909, בלחץ מעצמות העולם, נאלצו גם הן להכיר בסיפוח כדי למנוע מלחמה. היחסים בין סרביה ובין אוסטרו-הונגריה נותרו קרירים למדי, וסרביה תמכה בפעולות טרור וגרילה בשטחי אוסטרו-הונגריה.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

ב-28 ביוני 1914 נרצחו ביריות בסרייבו פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ואשתו סופיה, דוכסית הוהנברג. הרוצחים היו קבוצה של לאומנים בוסנים וסרבים, חברי ארגוני הטרור היד השחורה ובוסניה הצעירה. ועדת החקירה האוסטרו-הונגרית מצאה את טביעות ידיה של סרביה במעשה. ואכן, החוקרים כיום מסכימים שראש המודיעין הסרבי דרגוטין דימטרייביץ' היה מתכנן הרצח, וייתכן שגם ראש ממשלת סרביה דאז ניקולא פאשיץ' ידע עליו. ב-23 ביולי האוסטרים שיגרו אולטימטום לסרביה. באולטימטום דרשו האוסטרים בין היתר את סילוק הקצינים הלאומנים מצבא סרביה, פירוק אגודות לאומניות, הודעה רשמית של ממשלת סרביה שהיא אינה תומכת ברעיון הפאן-סלאבי ושיתוף פעולה עם גורמים אוסטרו-הונגריים שיחקרו את הפרשה על אדמת סרביה. ב-25 ביולי הגיש פאשיץ' את תשובתו לידי השגריר האוסטרו-הונגרי בבלגרד. התשובה הסרבית הייתה פייסנית וכנועה באופן לא צפוי. למעשה, סרביה נענתה לכל הדרישות פרט לשתי נקודות שפגעו בעצמאותה. עם זאת, השגריר תודרך מראש שבמידה והסרבים לא יענו אף לדרישה אחת, עליו להתפנות מהמדינה באופן מיידי. הוא כלל לא טרח לקרוא את התשובה, אלא שיגר אותה מיד לווינה, העלה באש את ספרי הצופן של השגרירות ועלה על הרכבת חזרה לארצו עוד לפני ששר החוץ האוסטרו-הונגרי לאופולד פון ברכטולד קיבל את התשובה לידיו. למחרת, כמה חיילים סרבים חצו בטעות את הגבול לאוסטרו-הונגריה. אנשי משמר הגבול ירו באוויר כדי להזהירם, והם הסתלקו. תקרית זו יצאה מכל פרופורציה וב-28 ביולי הוכרזה מלחמה על סרביה.
כבר ביום הכרזת המלחמה, תקפו האוסטרים את סרביה, אולם עד דצמבר 1914 נהדפו משטחה כליל לאחר שהובסו בשלושה קרבות מכריעים. באוקטובר 1915 תקפו האוסטרים פעם נוספת, הפעם בסיוע כוחות גרמנים ובולגרים, וכבשו את כל הארץ בינואר 1916 הפעיל הצבא האוסטרו-הונגרי משטר צבאי בכל שטחה של סרביה ושל מונטנגרו. אדולף פון רמן צו בארנספלד מונה לתפקיד המושל הצבאי של המדינה מטעם מעצמות המרכז. האוסטרו-הונגרים הציבו בסרביה כוחות ז'נדרמריה בלבד לצורכי שיטור פנים והסתמכו על הכוחות הבולגריים והגרמניים לצורך הגנת גבולות המדינה. עם זאת, ב-1918 הסתיימה המלחמה בניצחון לבעלות בריתה של סרביה, והאימפריה האוסטרו-הונגרית פורקה. על השטחים הסלאביים שלה הוקמה מדינת הסלובנים, הקרואטים והסרבים אשר בהמשך אוחדה עם סרביה ליצירת ממלכת יוגוסלביה.
היסטוריה > כיום

במהלך מלחמת העולם השנייה, הייתה אוסטריה מסופחת בידי גרמניה הנאצית, אשר בתורה כבשה את יוגוסלביה ב-1941. עם סיום הכיבוש של בעלות הברית באוסטריה ב-1955, הכריזה אוסטריה על נייטרליות במלחמה הקרה המתפתחת. גם יוגוסלביה הייתה נייטרלית, אולם נטתה מעט לצד ברית ורשה. בעקבות מלחמות יוגוסלביה, פורקה יוגוסלביה והפכה להיות "האיחוד של סרביה ומונטנגרו", אשר הסתיים ב-2006.
כיום מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים בין שתי הרפובליקות. אוסטריה היא מהמשקיעות הגדולות במשק הסרבי, ומאות עסקים אוסטריים פועלים בסרביה. בין 200 ל-300 אלף איש ממוצא סרבי מתגוררים באוסטריה. שתי המדינות חברות בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, וב-2012 הוכרזה סרביה כמועמדת להצטרפות לאיחוד האירופי אשר גם אוסטריה חברה בו.
טלחאני

| --- | --- |
בית הכנסת הגדול בעיירה, 1932
בית הכנסת הגדול בעיירה, 1932
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 וובלסט:  ברסט (מחוז) ברסט
 ראיון:  איווצביצ'י
 גובה:  152 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  3,701 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  52°30′N 25°50′E﻿ / ﻿52.500°N 25.833°E﻿ / 52.500; 25.833
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהטלחאני(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהטלחאני(למפת מחוז ברסט רגילה) ברסט ברנוביץ' פינסק קוברין ברזה קרטוסקה  לוניניץ גרודנו מינסק ה ו מ ל  אוקראינה פוליןטלחאני(למפת מחוז ברסט מוגדלת) ברסט ברנוביץ' פינסק קוברין ברזה קרטוסקה  לוניניץ גרודנו מינסק ה ו מ ל  אוקראינה פוליןטלחאני  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
טלחאני (בבלארוסית: Целяханы, צייליאחאני; בפולנית: Telechany; ביידיש: טעלעכאן) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

טלחאני נוסדה במאה ה-15, ועד המאה ה-18 הייתה בבעלות מספר משפחות אצולה פולניות. במאה ה-18 הוקם בעיירה מפעל לייצור כלי חרסינה.
מעגן שהוקם ביישוב בתחילת המאה ה-19, בתעלת מים אשר חיברה בין הנהרות יאסולדה ושצ'רה, הביא לפיתוחו הכלכלי. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי טלחאני

יהודים ישבו בעיירה מתחילת המאה ה-18, ואלו נטלו חלק מרכזי בפיתוחה הכלכלי. בשנים הראשונות של המאה ה-20 נמנו בעיירה 1,508 יהודים, והחלו לפעול בה חוגים ציוניים.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה, בערב יום כיפור תרע"ו, הוציאו השלטונות הרוסיים צו גירוש ליהודי העיירה, ולאחר הגירוש, בתיהם הועלו באש. בשנת 1917 שבו חלק מיהודי העיירה לבתיהם ביישוב, ואלו היו נתונים לתקיפות ולהתעללויות מצד החיילים הפולנים שהגיעו למקום.
בין מלחמות העולם השתקמה במעט הקהילה היהודית בעיירה, בסיוע הג'וינט, ובתחילת שנות השלושים נפתח במקום בית ספר של רשת החינוך "חורב". עד פרוץ מלחמת העולם השנייה עלו כ-80 משפחות מהיישוב לארץ ישראל. הפעילות הציבורית היהודית בעיירה נאסרה עם כיבושה בידי הסובייטים בספטמבר 1939. בשנים אלה נמנו ביישוב 463 יהודים, רוב תושביו.
יהודי טלחאני > בשואה

ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ויהודים רבים שניסו להימלט ממנה, נאלצו לשוב אליה בשל הדרכים המשובשות. במהלך כחודש ימים שבהם טרם כונן שלטון בעיירה, ערכו מדי ערב איכרי הסביבה פרעות ומעשי שוד ביהודי היישוב. ב-5 באוגוסט 1941 הגיעו לעיירה אנשי ס"ס, ולמחרת ריכזו את הגברים היהודים בה, התעללו בהם, ולבסוף רצחו אותם בבורות ירי. למחרת, 7 באוגוסט 1941, נרצחו בבורות גם הנשים והילדים היהודים מהעיירה.
מספר יהודים מהעיירה שהצליחו להסתתר בשעת האקציה הוסגרו לגרמנים בידי איכרי הסביבה.
טלחה

| --- | --- |

 לידה:  595 מכה, ערב הסעודית 
 פטירה:  656 (בגיל 61 בערך) בצרה, עיראק 
 מדינה:  ח'ליפות ראשידון 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 בן או בת זוג:  Hammanah bint Jahsh  Umm Kulthum bint Abi Bakr  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 
טַלְחַה בִּן עֻבַּיְדַאללה (בערבית: طلحة بن عبيدالله;‏ 594 – 656), הוא אחד מהצַחַאבַּה, ובין העשרה שהובטח להם גן עדן.
משפחתו

אביו היה עוביידאללה בן עות'מאן בן עַמְר בן כּעבּ בן סעד בן א-תַּיְמִי, ואימו הייתה א-צעבה בנת אל-חדרמי בן עבדה.
נשותיו היו חמנה בנת ג'חש, ח'ולה בנת אל-קעקאע, אום אבאן בנת עותבה בן רביעה בן עבד שמס, אום כולת'ום בנת אבי בכר א-סדיק, סעדא בנת עוף בן ח'ארג'ה, אום אל-חארת' בנת קאסמה בן חנט'לה, אום ולד, אל-פַרְעַה בנת עלי, אל-פַארִעַה בנת אבי סופיאן, קריבה בנת אבי אומיה.
בניו היו מוחמד, עמראן, מוסא, יעקוּבּ, אסמאעיל, אסחאק, זכּריא, יונס, יחיא, עיסא, סאלח.
בנותיו היו אום אסחאק, עאישה, א-צעבה, מַרְיַם.
פטירה

בעקבות רצח הח'ליף השלישי, עֻתְ'מָאן בִּן עַפָאן – הצטרף א-זֻּבַּיְר בִּן אל-עַוַאם, גם הוא מחברי הנביא וממועצת השורא שקבעה מי הח'ליף הבא – אל טלחה ואל עאישה, אלמנת הנביא בקרב נגד עלי בן אבו טאלב. הם האשימו אותו שהוא קשור לרצח קודמו בתפקיד.
הדבר הוביל לקרב בשנת 656 ושם הקרב הוא קרב הגמל על שם הגמל של עאישה שנמצאה בכל שלבי הקרב ועודדה את הלוחמים – נגד עַלִי, בדומה למנהג הגָ'אהִלִי, לפני קבלת האסלאם. הקרב נגמר בניצחונו של עַלִי ובמותם של טַלְחָה וא-זֻּבַּיִר.
ראו גם

עלי בן אבי טאלב
אל-זובייר בן אל-עוואם
אבו עוביידה בן אל-ג'ראח
סעיד בן זיד
הערות שוליים

↑  Lives of the Sahaba (1): Talha ibn Ubaidillah
↑  Albakr Allatifi, THE COMPANION: TALHA IBN UBAIDULLAH (RA), THE COMPANION, ‏Saturday
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303215905171  GND: 1058666320  ISNI: 0000 0001 1576 4001  LCCN: no2009060386  TDVİA: talha-b-ubeydullah  VIAF: 81974795   WorldCat (עם VIAF): 81974795
יחסי אוסטריה–ספרד

| יחסי אוסטריה–ספרד |
| --- | --- |
אוסטריה: ספרד


אוסטריה: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 505,370
אוכלוסייה
9,118,988: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 32,996
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה חוקתית

היחסים בין הרפובליקה הפדרלית של אוסטריה לבין ממלכת ספרד הם יחסים היסטוריים שתחילתם עוד בימי קדם, והם נמשכו במהלך ימי הביניים, ולאחר מכן במהלך העת החדשה עד ימינו.
כיום שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, ומקיימות ביניהם קשרים כלכליים, חברתיים ותרבותיים בשלל תחומים.
היסטוריה > מהשלטון הרומי ועד סוף ימי הביניים

האימפריה הרומית בשיאה שלטה הן בספרד (היספניה), והן באוסטריה (פאנוניה, נוריקום ורייטיה), והתרבות הלטינית השפיעה רבות בשתי המדינות. במהלך נדידת העמים פלשו שבטים גרמאניים לחצי האי האיברי, ובהם הסואבים והוויזיגותים, שאף הקימו בו את ממלכתם. בשנת 722 הביס קרל מרטל את הפולשים המוסלמים בקרב טור, ובכך מנע מהם להשתלט על שאר אירופה הנוצרית.
לאחר מותו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1250, החלה תקופת אינטרגנום, שבמהלכה נבחר אלפונסו העשירי, מלך קסטיליה על ידי חלק מהנסיכים הבוחרים למלך גרמניה, אולם הוא לא הצליח לבסס בה את שלטונו, ובשנת 1273 נבחר רודולף מהבסבורג למלך גרמניה, תוך שהוא משתלט גם על דוכסות אוסטריה ודוכסות שטיריה, שהפכו להיות מוקדי הכוח של בית הבסבורג.
היסטוריה > בית הבסבורג

בשנת 1516 מת פרננדו השני, מלך אראגון, ובמקומו נבחר למלך ספרד נכדו קרל מאוסטריה. בשנת 1519 מת מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולאחר תקופה קצרה נבחר קרל, אשר היה נכדו, למלך גרמניה במקומו. במהלך שלטונו, נאבקו ספרד ההבסבורגית והאימפריה הרומית הקדושה בממלכת צרפת, אשר ניסתה בכל מאודה לשבור את כוחם של בית הבסבורג.
בשנת 1556 חילק קרל את נחלותיו, ומסר לבנו פליפה השני, מלך ספרד את ספרד, בעוד לאחיו פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הוא מסר את כתר הקיסרות, ואת נחלותיו באוסטריה. במהלך המלחמה השמלקלדית ומלחמת שלושים השנים סייעו כוחות ספרדים לכוחות הקיסריים, אולם בעקבות התבוסה הספרדית במלחמת צרפת-ספרד (1635-59), שהייתה חלק ממלחמת שלושים השנים, נחלש כוחה של ספרד, והיא איבדה בהדרגה את מעמדה כמעצמה.