פייר לוטי
קורות חייו > הקריירה כקצין ים וסופר

באוקטובר 1867 התחיל את לימודיו בבית הספר של חיל הים
בברסט כאשר בעת השנה הראשונה עשה על סיפון אוניית הלימודים "בורדה". בסוף שנת 1869 על אוניית הלימודים "ז'אן באר" נסע לאלג'יר ואחר כך לדרום אמריקה.
ב-1870 אביו נפטר. באותה שנה השתתף ויו במלחמת צרפת–פרוסיה כפרח קצונה בדרגה ראשונה על הקורבטה "דקרס" (Decrès) בעלת הפרופלור
הוא הפליג אחר כך על אונייה מסוג "אוויזו" עם פרופלור, שעגנה ב־14 ביוני 1871 בנמל דקר ומשם המשיכה לדרום אמריקה. בדקר צייר רישומים ראשונים למזכרת על חוויותיו.
בסוף 1871, על אוניית הדגל, הפרגטה המעורבת "פלור" הפליג ויו מהנמל ולפראיסו אל טהיטי. המסע נמשך בין נובמבר 1871 לדצמבר 1872. הוא נדרש לערוך מחקר הידרוגרפי על אי הפסחא ולהביא משם לצרפת את אחד מפסליו המפורסמים.

בעת מסעו באי הפסחא צייר כמות גדולה של רישומים ודיוקנאות שלבני המקום המקושטים בקעקועים.

כמה מרישומיו אלה פורסמו במגזין " l'Illustration" באוגוסט 1872 כאיור למאמר "אי הפסחא, יום של קצין זוטר מצוות המטה של אוניית "פלור" חתום "ז'וליין ויו".
ב-29 בינואר 1872 נחת לוטי בטהיטי אחרי תחנת ביניים קצרה בנוקה היווה באיי מרקיז.
לדבריו מלכת טהיטי הקשישה פומארה הרביעית העניקה לו את השם "לוטי" לפי "רוטי" שמו של פרח טרופי מקומי שהוא שגה בהיגוי המילה. בגלל היותו קצין בצי לא השתמש בשם הזה מיד אלא רק אחרי 1876. בעת שהותו בטהיטי כתב לוטי רשימות ששימשו לו מאוחר יותר לספר Le Mariage de Loti (נישואי לוטי). יצירה זו שימשה כלברית לאופרת הנעורים של ריינלדו האן "L'Île du rêve" (אי החלומות) שהוצגה ב-1898 באופרה קומיק בפריז.
.

בסוף שנת 1872 שב לוטי לצרפת על אוניית "פלור" כשדרגתו הועלתה לסגן משנה (enseigne de vaisseau de II classe). ביולי 1873 על אוניית מסוג אוויזו בשם "פטרל" יצא שוב למסע אל חופי אפריקה המערבית הצרפתית. בהתחלת 1874 הועבר לאניית אוויזו עם גלגל בשם "אספדון" וחזר לצרפת על סיפונה באוגוסט 1874.
לבקשתו שובץ למשך חצי שנה בבית הספר להתעמלות של הגדוד ז'ואנוויל (סוף 1874 – התחלת 1875). באביב 1875 נשלח לשרת על פרגטה מחופת שריון "קורון" (Couronne)
ב-1877 בעת חנייה בטורקיה פגש לוטי את הטיג'ה, צעירה צ'רקסית שתקנית ובעלת עיניים ירוקות, שהשתייכה להרמון של פקיד בכיר בממשל העות'מאני. איתה ניהל לוטי פרשת אהבים דרמטית. כשעזב את טורקיה, הטיג'ה ייצרה עבורו טבעת מתוך תכשיטיה. על בסיס יומנו ב-1879 כתב לוטי, תוך שינויי פרטים, את "אזיאדה", רומן אהבה עצוב שהסתיים במות זוג המאהבים.
מאוחר יותר, כשחזר לקונסטנטינופול, חיפש לוטי את מאהבתו וגילה שהיא מתה מנפש שבורה ועקב נידויה בעקבות בגידתה. ב-1892 לוטי כתב על כך בספרו Fantôme d'Orient (רוח רפאים ממזרח)
ב-1881 הוא קודם כסגן של הצי ופרסם את הרומן הראשון שלו "הרומן של ספאחי" תחת שם העט "פייר לוטי". הספר תיאר בנימה מלנכולית את הרפתקאותיו של חייל בסנגל. בהמשך ב-1882 פרסם לוטי קובץ של ארבעה סיפורים קצרים, שלושה נובלות וספר מסע, כשהכותרת הייתה Fleurs d'ennui (פרחי שעמום)
בין 1 באפריל 1880 ל-25 בפברואר 1881 הפליג לוטי על אוניית "פרידלנד" בים האדריאטי וכתב רומן אוטוביוגרפי בבשם "פסקלה איוואנוביץ' ודפים אחרים ממונטנגרו".
ב-1883 פרסם את הרומן "Mon frère Yves" (אחי איב) שבו תיאר את חייו ברוספורדן בחבל ברטאן, שם התארח כמה פעמים אצל ידיד, פייר לה קור.
השתתף בבמסע הצבאי בטונקין על סיפון הקורבטה מחופת השריון "אטאלאנט". תיאר שעה בשעה את סיפור כיבושה של העיר הואה בספר " Trois Journées de guerre en Annam" שפורסם בעיתון לה פיגרו.
הוצא מהשירות הצבאי על ידי הממשל ז'ול פרי שנזף בו על כך שהוקיע את האכזריות והאלימות שבהן נהגו החיילים בצרפתים. ב-28 באפריל עלה הסופר על האונייץ הקו האוקיינית "שאטו איקם" Château-Yquem בכיוון איי פסקדורס ועזב אותם ב-5 ביולי.
ב-1885 עלה לוטי על סיפון הקורבטה מחופת השריון "לה טריונפאנט" במסגרת הפלגה בפיקודו של האדמירל קורבה. ב-7 בדצמבר 1885 "לה טריונפאנט" שבה לצרפת ומתפרקת מנשקה בנמל טולון. לוטי נוכח בסוף המסע הצבאי לסין אחר כך שוהה ביפן, שם קיבלה השראה לכתיבת ספרו "Madame Chrysanthème" (מאדאם חרצית). ב-1886 פרסם את הספר שהביא לו ההצלחה הגדולה השנייה – Pêcheur d'Islande (הדייג מאיסלנד).
פעמיים ב-1892 וב-1898 אחרי פסק זמן שבו שירת ביבשה בפרפקטורה הימית של רושפור, פיקד הסגן ז'וליין ויו על קנוניירה בשם ז'אוולו ששעגנה בין בידסואה לאנדה ורכש אדמה באנדה. חבל הבסקים הצרפתי כבש את ליבו והוא הקדיש לו את הרומן "רמונצ'ו".
באפריל 1898 התמנה לקפטן של קורבטה אולם יחד עוד עוד עשרים קצינים בכירים, ביניהם פייר סבורניאן דה בראזה אולץ לפרוש פרישה מוקדמת. ערעורו על החלטה זו התקבל במועצת המדינה ופרישתו בוטלה.
על האונייה "לה רדוטאבל" (Le Redoutable) יצא לשליחות לפרס ולהודו מטעם משרד החוץ ולבסוף השתתף בקפטן האונייה במלחמת הבוקסרים בסין. שהה שוב ביפן, אחר כך בהודו-סין כשביקר באתר אנגקור בקמבודיה.