stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נושאות המטוסים מסדרת אסקס
כוח אווירי וחימוש > חימוש הגנתי

תותחי הנ"מ של האוניות כללו 12 תותחים בקוטר 5 אינץ' (127 מ"מ) בקליבר 38, שמונה מהם בארבעה צריחים (זוג בכל צריח) ליד ה"אי", בצידן הימני של האוניות, וארבעה תותחים בארבע כנות בצידן השמאלי. תותחים אלה ירו בקצב אש של עד 15 פגזים בדקה, לטווח 16 קילומטרים. הפגזים שנורו מתותחים אלה נקראו "פגזי VT" והיו בעלי מרעום קרבה שפוצץ את הפגז במרחק של עד 21 מטרים ממטוס האויב. כנגד מטוסים מנמיכי טוס (כמו מפציצי טורפדו) נהגו התותחנים לירות את הפגזים לתוך המים, כדי שיגרמו לנד מים שיכול היה להפיל מטוסים אלה. בנוסף לתותחים נשאו האוניות 17 מערכות תותחי בופורס קוטר 40 מ"מ, ארבעה קנים בכל מערכת, ו-65 תותחי אורליקון בקוטר 20 מ"מ.
החימוש ההגנתי עשה שימוש במכ"ם ואלחוט כדי לרכז ולתאם את האש נגד מטוסים. האוניות צוידו במכ"ם SK לסריקה אווירית ומכ"מים מדגמי SG ו-SC לסריקת שטח. כמה מן האוניות בסדרה צוידו במכ"ם מדגם SM להכוונת מטוסי קרב. באונייה היו שתי יחידות בקרת ירי סימן 37 שצוידו במכ"ם FD סימן 4 ונועדו להכוונת האש של התותחים 5 אינץ', אך הסתבר שאינם מספקים מכיוון שלא ניתן היה להבחין בין מטוסי אויב מנמיכי טוס לבין רעשים שיצרו פני הים. בשל כך הוחלפו יחידות בקרת האש בתוך זמן קצר ביחידות שהיו שילוב של יחידות 12 ו-22. יחידת בקרת האש של התותחים 40 מ"מ הייתה סימן 51 אופטית, עם כוונת ירי משולבת גירוסקופ.
אמצעי פיקוד ושליטה כללו תצוגת מחוון תוכנית מיקומים (Plan Position Indicator), שהראה את מיקומן של כל האוניות בכוח המשימה ואיפשר הפלגה במהירות גבוהה תוך שמירה על פריסה מתוכננת מראש, גם בלילה או במזג אוויר גרוע. עזר ניווט חדש שהותקן באוניות היה עוקב ניווט עיוור, שסייע גם לניווט קבוצת אוניות ולמעקב אחר מיקומן. מכשירי זיהוי עמית-טורף שימשו להבחנה בין אוניות ומטוסים ידידותיים לבין אלה של האויב, במיוחד בלילה ובתנאי מזג אוויר גרוע. מכשירי קשר בארבעה ערוצים בתדר גבוה מאד נועדו גם למנוע אפשרות של ציתות על ידי האויב, ובמקביל איפשרו קשר רדיו סימולטני עם כלי שיט וכלי טיס אחרים בכוח המשימה.
אוניות "ארוכות גוף"

בתחילת 1943 אושר שינוי משמעותי באוניות שהיו באותו שלב בתחילת בנייתן, והוא הארכת גוף האונייה. השינוי כלל את הארכת החרטום בחלק שמעל קו המים לתצורת "קליפר". בדרך זו הורחב מעט שטח הסיפון העליון, הרחבה שנוצלה להתקנת שני תותחי 40 מ"מ בעלי ארבעה קנים כל אחד. כדי לאפשר לתותחים אלה קשת ירי רחבה יותר קוצר מעט סיפון הטיסה. כל האוניות בסדרת אסקס שבנייתן החלה לאחר 1942 נבנו בתצורה זו, למעט האונייה בון הום רישר. יש המתייחסים לאוניות אלה, בעלות התצורה המאורכת, כ"יחידות (בעלות) חרטום מוארך", "קבוצת הגוף המוארך" או "סדרת טיקונדרוגה" (על שם האונייה הראשונה שנבנתה בתצורה זו), אך צי ארצות הברית מעולם לא ראה באוניות אלה קבוצה נפרדת, והשדרוגים שנעשו לאוניות לאחר המלחמה (ראו להלן) התבצעו באוניות משתי התצורות, ללא הבחנה.
בנוסף להארכה, הוטמעו באוניות החל מ-1943 שינויים נוספים שהיו פחות בולטים במבט מבחוץ. אלה כללו מערכות אוורור ומערכות דלק מטוסים בטוחות יותר, העברת מרכז ידיעות הקרב (מי"ק) אל מתחת לסיפון המשוריין, הוספת מעוט שני בסיפון הטיסה, ביטול המעוט שהיה בסיפון ההאנגר והוספת מכוון בקרת ירי סימן 37. כמה מן השינויים הללו נוספו גם לאוניות "קצרות גוף" שהיו לקראת השלמה ולאוניות פעילות כאשר שבו לטיפולים.
למעשה, לכל אורך תקופת בנייתן שולבו באוניות הסדרה שיפורים ושינויים. מספר התותחים נגד מטוסים בקוטר 20 ו-40 מ"מ הוגדל מאוד, הותקנו מערכות מכ"ם חדשות ומשופרות, פרטי מיגון האוניות שונו, ובוצעו עוד מאות שינויים גדולים וקטנים. אוניות שכבר היו פעילות שודרגו באופן מתמשך עם חזרתן למספנות לביצוע תיקונים, שיפוצים וטיפולים שוטפים. כך למשל, האונייה אינטרפיד, שהייתה אחת האוניות הראשונות בסדרה, עברה עד סוף המלחמה סדרה של שדרוגים, שכללו את הסרת המעוט מסיפון ההאנגר והתקנת מעוט שני על סיפון הטיסה, הוספת שלוש מערכות תותחי 40 מ"מ בעלות ארבעה קנים כל אחת מתחת ל"אי", שלוש מערכות תותחים כאלה בצידה השני של האונייה ושתיים נוספות בחלקה האחורי של האונייה, משני הצדדים. נוספו לה 21 תותחי 20 מ"מ, מכ"ם SM להכוונת מטוסי קרב, מכ"ם סימן 12/22 במקום המכ"ם FD סימן 4, והגשר המיועד לאדמירל הוגדל. למעשה, יש הטוענים שעד תום המלחמה לא היו בסדרה שתי אוניות זהות.
שיפורים ושדרוגים לאחר המלחמה > התפתחות הכוח האווירי

כנף אופיינית לנושאת מטוסים מסדרת "אסקס" בשנים 1956–1957 כללה טייסת אחת מכל סוג של המטוסים הבאים: נורת' אמריקן FJ-3 פיורי, מקדונל F2H באנשי, גרומן F-9F קוגר, דאגלס A-1 סקייריידר מדגמי AD-5N, ‏AD-5W ו-AD-6, נורת' אמריקן AJ סאבאג' ומטוסי F9F-8P קוגר לצילום אוויר.
עד אמצע שנות ה-60 השתנה הרכב הכנף האווירית. האונייה "אוריסקני" הפעילה שתי טייסות של מטוסי ווט F-8 קרוסיידר, שלוש טייסות של מטוסי דאגלס A-4 סקייהוק, וכן מטוסי גראמן E-1 טרייסר (מטוסי שליטה ובקרה), דאגלס EKA-3B סקייווריור (שהותאמו לשמש כמטוסי תדלוק אווירי) ומטוסי RF-8G קרוסיידר לצילום אווירי ב-1970 הוחלפו מטוסי הסקייהוק בשתי טייסות של מטוסי ווט A-7 קורסייר II. מטוסי מקדונל דאגלס F-4 פנטום וגראמן A-6 אינטרודר נחשבו כבדים מדי להפעלה מנושאות מטוסים מסדרה זו.
בנושאות המטוסים שהוסבו לשמש ללוחמה נגד צוללות הייתה הכנף האווירית מורכבת בשנות ה-60 משתי טייסות של מטוסי גראמן S2F טראקר וטייסת אחת של מסוקי סיקורסקי SH-34 סי באט, שהוחלפו ב-1964 במסוקי סיקורסקי SH-3A סי קינג. מטוסי גראמן E-1A טרייסר שימשו כמטוסי שליטה ובקרה. ב-1965 ושדרגו מטוסים אלה לדגם B. בנוסף הוצב על כל אונייה כזו גף של ארבעה מטוסי סקייהוק מדגמי B או C למשימות קרב אוויר כהגנה על המטוסים והמסוקים נגד צוללות.
בנושאות המטוסים שהוסבו לשמש כאוניות סער אמפיביות לא הותקן סיפון טיסה זוויתי, ולכן הפעילו אוניות אלה מסוקים בלבד. ארבע אוניות מסדרת "אסקס" שימשו כאוניות סער אמפיביות לצד אוניות הסער האמפיביות מסדר איוו ג'ימה שנבנו למטרה זו מלכתחילה, וסיפקו לנחתים בסיסים צפים למסוקים. אוניות אלה שימשו גם לתובלת מטוסים עבור כל זרועות הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
שירות מבצעי

היה מי שכינה את נושאות המטוסים מסדרת "אסקס" "סדרת אוניות המלחמה המשמעותית ביותר בהיסטוריה הימית הצבאית של ארצות הברית", וזאת בשל מספרן הגדול והיותן עמוד השדרה של צי ארצות הברית.
אוניות אלה מילאו תפקיד מרכזי בזירת האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה החל משנת 1943 ועד תום המלחמה, החל מן המערכה באיי גילברט ומרשל וקרב טאראווה. האוניות ביצעו מספר משימות, ובהן השגת עליונות אווירית, תקיפת הצי הקיסרי היפני, סיוע בנחיתות האמפיביות, הגנה על הצי, תקיפת יפן ותובלת מטוסים וחיילים. במהלך הקרבות שרדו האוניות תקיפות אוויריות וימיות, פצצות, טורפדות ותקיפות קאמיקאזה וגם סופות טייפון. אף אונייה לא אבדה.
אחת עשרה מן האוניות השתתפו במלחמת קוריאה, במהלכה היוו מרכיב מרכזי בעוצמה הימית של ארצות הברית. האוניות ביצעו מגוון משימות, ובהן תקיפת מטרות קרקע מכל הסוגים, השגת עליונות אווירית וסיורים נגד צוללות.
שלוש עשרה מתוך עשרים וארבע האוניות המקוריות השתתפו גם במלחמת וייטנאם, כולל השלבים המוקדמים לפני המעורבות המלאה של ארצות הברית וגם השלבים שלאחר תום המלחמה הרשמית. עם זאת, ההתפתחות המהירה של מטוסי הסילון הביאה לכך שלא ניתן היה להפעיל מעל סיפוניהן את מטוסי הקרב המתקדמים וחלקן הוקצו למשימות ייעודיות, נושאות מסוקים או לוחמה נגד צוללות. חלק מהאוניות נותרו במשימות תקיפה והפעילו מטוסים ישנים יותר. עם זאת, גם במלחמה זו היוו האוניות חלק חשוב במאמץ המלחמה של ארצות הברית.
מעבר למלחמות בקוריאה ובווייטנאם השתתפו האוניות במשימות נוספות רבות ברחבי העולם. האוניות נטלו חלק בתקריות רבות במהלך המלחמה הקרה, ובהן הפלישה למפרץ החזירים ומשבר הטילים בקובה. שתי אוניות מן הסדרה שימשו כאוניות האימונים של הצי מ-1957 עד 1991: "אנטיאטם" עד 1962 ו"לקסינגטון" בשנים שלאחר מכן.
כמה מנושאות המטוסים מסדרת "אסקס" השתתפו בתוכנית החלל האמריקאית כאוניות חילוץ לטיסות לא מאוישות ומאוישות, בין השנים 1960–1973. אוניות בסדרה היו אוניות החילוץ לרבות מן המשימות בתוכניות החלל השונות: מרקורי, ג'מיני ואפולו. הורנט הייתה נושאת המטוסים שמסוקיה משו את האסטרונאוטים ששבו משתי הנחיתות הראשונות על הירח, אפולו 11 ואפולו 12. גם לאחר המשימה האחרונה בתוכנית אפולו (שגם טייסיה חולצו על ידי נושאת מטוסים מן הסדרה, האונייה טיקונדרוגה) השתתפה אונייה מן הסדרה במשימה דומה, משיית האסטרונאוטים ממעבדת החלל "סקיילאב 2" ביוני 1973.
אוניות בסדרה > ביאורים

↑  נועדה להיקרא בון הום רישר, השם הוחלף לאחר הטבעת יורקטאון הקודמת.
↑  נועדה להיקרא קירסארג', השם הוחלף לאחר הטבעת הורנט הקודמת.
↑  נפגעה קשות במרץ 1945, שופצה אך לא חזרה לשירות פעיל
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  אונייה ארוכת גוף.
↑  השם הוחלף עם "הנקוק" (ראו לעיל)
↑  נועדה להיקרא קירסארג', השם הוחלף לאחר הטבעת לקסינגטון הקודמת.
↑  נפגעה קשות במאי 1945, שופצה אך לא חזרה לשירות פעיל
↑  נועדה להיקרא "אוריסקני", השם הוחלף לאחר הטבעת וואספ הקודמת.
↑  השם הוחלף עם "טיקונדרוגה" (ראו לעיל)
↑  המספרים 22 - 30 הוקצו לנושאות המטוסים מסדרת אינדפנדנס, נושאות מטוסים קלות שסימול הגוף שלהן היה CVL.
↑  אונייה ארוכת גוף. בנייתה הופסקה ב-1946 וחודשה ב-1947, תוך הטמעת תוכנית השדרוג SCB-27, האונייה הראשונה שחודשה על פי תוכנית זו.
↑  אונייה ארוכת גוף. בנייתה בוטלה באוגוסט 1945.
↑  האונייה הבלתי גמורה הושקה לצורך ניסויים בבקרת נזקים.
↑  המספרים 41 - 44 הוקצו לנושאות המטוסים מסדרת מידווי.
↑  אונייה ארוכת גוף. בנייתה בוטלה באוגוסט 1945.
↑  המספרים 48 ו-49 הוקצו לנושאות המטוסים הקלות "סאיפאן" (CVL-48) ו"רייט" (CVL-49).
לקריאה נוספת

David Donald, Daniel J. March: Carrier Aviation Air Power Directory. Norwalk, CT: AIRtime Publishing, 2001.
James Fahey: The Ships and Aircraft of the U.S. Fleet (Sixth Edition). Ships and Aircraft, Washington, DC, 1950.
Andrew Faltum: The Essex Aircraft Carriers. The Nautical and Aviation Publishing Company of America, Baltimore, 1996.
Norman Friedman: U.S. Aircraft Carriers: An Illustrated Design History. Naval Institute Press, Annapolis, 1983.
Alan Raven: Essex-Class Carriers. Naval Institute Press, Annapolis, 1988.
John Roberts: Anatomy of the Ship: The Aircraft Carrier Intrepid. Conway Maritime Press, London, 1982.
Lawrence Sowinski: The Essex Class Carriers,. Warship, Volume II. Naval Institute Press, Annapolis, 2000.
Philip St. John: USS Essex (CV/CVA/CVS-9). Turner Publishing Company, Nashville, 1999.
Philip St. John: USS Randolph (CV/CVA/CVS-15). Turner Publishing Company, Nashville, 2000..
*
"אסקס" בהפלגת ניסיון ללא מטוסים על סיפונה, 1 בפברואר 1943
"יורקטאון", בעת ששימשה בנושאת מטוסים ללוחמה נגד צוללות, סביבות הוואי, 1960
אנשי צוות מטפלים בפצצות בהאנגאר של "יורקטאון", 1943. ברקע קבוצה של אנשי צוות צופים בסרט.
כנף 83 על סיפונה של אסקס, מאי 1945. הכנף כוללת מטוסי ווט F4U קורסייר ומטוסי גראמן F-6F הלקט
תותחי נ"מ 5 אינץ' על סיפון נושאת המטוסים "אינטרפיד", 1944
השיפורים והשדרוגים שנעשו בנושאות המטוסים מסדרת אסקס במשך השנים
"בון הום רישר", כפי שנבנתה, עם סיפון טיסה ישר. נמל ניו יורק, 9 בינואר 1945
"בון הום רישר", 1956 או 1957, לאחר שעברה את תוכנית השדרוג SCB-27C/SCB-125. השינוי הבולט ביותר לעין הוא סיפון הטיסה הזוויתי
מטוסים מדגם FJ-4B פיורי ומקדונל F3H דמון על סיפון נושאת המטוסים לקסינגטון, 1961
מטוס קרב F-6F הלקט על סיפון יורקטאון, יוני - יולי 1944. אנשי הצוות מיישרים את כנפי המטוס המתקפלות לקראת המראה
מסוק מדגם סיקורסקי SH-3 סי קינג של נושאת המטוסים "טיקונדרוגה", הנראית ברקע, מרחף מעל תא הפיקוד של אפולו 17 שנחת באוקיינוס, לקראת חילוץ האסטרונאוטים והחללית
מדבור

מפה גלובלית של פגיעות מדבור
התייבשותה של ימת אראל
מִדְבּוּר הוא תהליך בו אזור יבש יחסית הופך להיות יבש לחלוטין. בדרך כלל מלווה התהליך בהתייבשות מאגרי מים ובהצטמצמות של מגוון הצומח והחי באזור. באזורי ספר המדבר תהליך זה גורם להתפשטות המדבר. תופעת המדבור מתרחשת בעיקר בשוליהם של מדבריות קיימים.
במקומות שונים בעולם מתרחשים תהליכי מדבור, הן בשל שינויים אקלימיים והן בשל מעשי האדם. השינוי הגדול ביותר מתרחש באזור הסאהל שמדרום לסהרה, שבו תושבי מדינות כמו סנגל ומאלי סובלים מבצורות תכופות יותר ויותר בשל התפשטות המדבר.
ישנן שיטות שונות בהן ניתן לעצור את המדבור או לשחזר את המערכת כמו נטיעות מתאימות של צמחים או תוספת של גרגרי פלסטיק סופחי מים אל הקרקע.
מאמצים נרחבים לעצירת המדבור מושקעים במקומות שונים בעולם. לדוגמה, 21 מדינות החברות באיחוד האפריקאי משתפות ביניהן פעולה בפרויקט החומה הירוקה הגדולה שנועד לבלום את התפשטות מדבר סהרה דרומה, באמצעות נטיעת מיליוני עצים לאורך כ־7,000 ק"מ לרוחבה של אפריקה מסנגל במערב עד ג'יבוטי במזרח. פרויקט דומה של נטיעות בהיקף נרחב מבוצע גם בסין ונועד למנוע את התפשטות מדבר גובי דרומה.
בשנת 2024, השלימה ממשלת סין את פרויקט "החגורה הירוקה", המכתר את מדבר טקלה מקאן מסביבו על-מנת למנוע את מגמת ההתפשטות שלו. פרויקט הייעור החל ב-1978 וזכה לכינוי העממי "החומה הסינית הירוקה". אורך החגורה הירוקה הוא 3,000 ק"מ.
סיבות למדבור

הסיבות למדבור מתחלקות לשני סוגים עיקריים: מדבור טבעי, בפרט כתוצאה משינויים אקלימיים, ומדבור הנובע מפעילות אנושית.
מדבור טבעי:
ירידה בכמות המשקעים.
עלייה בטמפרטורה ובמידות החום.
מזיקים שונים הפוגעים בצמחייה ואף מכחידים אותה.
רבים מהמדבריות בעולם הן למעשה תוצאה של שינויים אקלימיים. כך למשל מדבר סהרה, המדבר הגדול ביותר בעולם, היה בעידן הקרח האחרון אזור גשום. כיום הוא מדבר הודות לאקלים המדברי בו.
מדבור כתוצאה מפעילות אנושית:
ניצול יתר של הקרקע והרס משאבי הקרקע (למשל בעקבות רעיית יתר המביאה להרס הצמחייה), או חקלאות לא מתאימה - שימוש בגידולים חקלאיים לא מתאימים לאקלים ולקרקע הפוגע באיכותה של הקרקע. תופעה זו מתרחשת בעיקר במדינות העולם השלישי, שבהן שיטות חקלאות מערביות החליפו באינטנסיביות רבה את החקלאות המסורתית.
עליה מתמדת בטמפרטורת כדור הארץ מרחיבה את רצועת המדבריות העולמית.
הגורמים להתנוונות הקרקע, אם כך, הם משולבים ונגרמים עקב פעילות האדם או גורמי הטבע, או שניהם.
המאבק במדבור בישראל

מדינת ישראל, המשתרעת בין קווי הרוחב 29 ל-33, נמצאת בחלקה הצפוני של רצועת המדבריות העולמית. אקלים ארץ ישראל שרובו אקלים מדברי ואקלים צחיח למחצה, מעמיד אתגרים סביבתיים כשלעצמו וגם אל מול השפעותיה המצטברות של תופעת ההתחממות הגלובלית.
ישראל היא אחת המדינות המובילות בעולם במאבק בתופעת המדבור. החקלאות בישראל פיתחה שיטות לבלימת התפשטות המדבור. החוקרים מצאו דרכים להרחבת גידולים חקלאיים תחת עקת חום ובאקלים מדברי בהשראת החקלאות הנבטית. הקרן הקיימת לישראל נטעה ומטפחת את יער יתיר - היער הגדול בעולם שניטע על ידי אדם באזור מדברי למחצה, 250 מ"מ גשם לשנה, ובכך שברה מוסכמה עולמית שלא ניתן לטעת יער באזור הזוכה לפחות מ-600 מ"מ גשם. מכון וולקני של משרד החקלאות הקימו את המרכז הבינלאומי גילת לחקר חקלאות על סף מדבר. חוקרי המכון עוסקים בחקר החקלאות המדברית.
משק המים והשפכים בישראל תורם אף הוא למגמת האנטי-מדבור על ידי:
שימוש בטכנולוגיות מאובטחות ומפוקחות אקולוגית לאגום, לשאוב ולהזרים מים מהיכן שהם יורדים או היכן שהם מותפלים באמצעות המוביל הארצי ומפעל ירקון-נגב, תוך איבוד מים מינימלי.
ניצול מי שפכים מטוהרים.
השקיה חסכונית באמצעות טפטפות - המצאה ישראלית שהניעה מהפכה עולמית בשיטות השקיה ודישון בחקלאות.
מחקרם של פנחס אלפרט ונטלי פרלין, אישש את קיומו של קשר חיובי בין שינוי אנתרופוגני בשימושי קרקע - הקמת יישובים, ייעור וזריעת שדות בצפון הנגב בעקבות הפעלתו של המוביל הארצי ב-1964, לבין שינוי אקלים בצורה של עלייה בכמות המשקעים, ירידה באמפליטודת הטמפרטורה בין יום ללילה ושינוי במשטר הרוחות בשטח שבין תל אביב לבאר שבע בין שנות ה-60 לשנות ה-90 של המאה ה-20. שימושי הקרקע החדשים מכהים את התכסית, יחס האלבדו משתנה ופחות קרינת חום מוחזרת מן הקרקע. התחממות פני הקרקע מעצימה את הקונבקציה התרמית שמצליחה להבקיע את שכבת האינוורסיה היציבה המרחפת בגובה קילומטר בעונת היובש בישראל, ומונעת התפתחות עננות ממטירה.
ראו גם

משבר האקלים
התחממות עולמית
הערות שוליים

↑  שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, עמ' 536-537.
1 2  '"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'"חגורה ירוקה": סין השלימה פרויקט ענק במערבה נגד תופעת המדבור, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2024
↑  המרכז הבינתחומי גילת לחקר חקלאות על סף המדבר
↑  עדי חשמונאי‏, האו"ם קבע: ישראל מומחית בהתמודדות עם תופעת המדבור, באתר וואלה, 18 ביוני 2015
↑  N. Perlin and P. Alpert, Effects of land-use modification on potential increase of convection - A numerical study in south Israel, J. Geophys. Res., 106, 22,621-22,634, 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550441105171  BnF: cb11967198m (data)  LCCN: sh85037156  NDL: 00576839  NKC: ph390001  NLK: KSH2002017713
מוזיאון לוקסמבורג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון ובו תערוכות מתחלפות
 כתובת:  גני לוקסמבורג 
 מיקום:  הרובע השישי של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 מפעיל:  Réunion des musées nationaux – Grand Palais 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1750
 תאריך פתיחה רשמי:  1750 
 
 קואורדינטות:  48°50′55″N 2°20′03″E﻿ / ﻿48.848611°N 2.334028°E﻿ / 48.848611; 2.334028
 www.museeduluxembourg.fr
  (למפת פריז מוגדלת) מוזיאון לוקסמבורג(למפת פריז רגילה) מוזיאון לוקסמבורג
 
מוזיאון לוקסמבורג (בצרפתית: Musée du Luxembourg; "מוזה דה לוקסמבור") הוא מוזיאון הממוקם בעיר פריז בירת צרפת, בסמוך לארמון לוקסמבורג.
מ-1750 עד 1780 הייתה זו גלריית הציור הציבורית הראשונה בפריז, שהציגה את אוסף המלך שכלל את ה"מדונה של הארנב" של טיציאן ואת המדונה בין הסלעים של דה וינצ'י.
בעבר הוצגו במוזיאון יצירות אמנות רבות מהמאה ה-19, אולם עם הקמת מוזיאון ד'אורסה בשנת 1986, הועברו אליו יצירות אלה.
כיום משמש המוזיאון לתערוכות מתחלפות, המוצגות לפי תוכנית של משרד התרבות הצרפתי והסנאט הצרפת.
מילאן צרובסקי

| --- | --- |

מילאן צרובסקי
 לידה:  10 באוקטובר 1949 (בן 75) צ'כוסלובקיה קאלינובו, צ'כוסלובקיה
 השתייכות:   צבא צ'כוסלובקיה  צבא סלובקיה
 תקופת הפעילות:  מ-1971
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 דיוויזיית הטנקים ה-13 מפקד הקורפוס ה-1 ראש המטה הכללי
 עיטורים
 Ľudovít Štúr Order (military division) 2nd class (2 בספטמבר 2002)  Gratitude Medal (30 באפריל 2024) 
 
מילאן צרובסקי (בסלובקית: Milan Cerovský;‏ נולד ב-10 באוקטובר 1949) היה ראש המטה הכללי בסלובקיה.
ביוגרפיה

צרובסקי נולד ב-10 באוקטובר 1949. בין השנים 1964– 1967 הוא למד בבית הספר הצבאי יאן ז'יז'קה בברטיסלבה. לאחר מכן המשיך את לימודיו באקדמיה הצבאית בווישקוב, אותה סיים בשנת 1971. לאחר מכן התגייס לצבא צ'כוסלובקיה בדרגת לוטננט. הוא פיקד על מחלקה ולאחר מכן על פלוגה עד 1974. לאחר מכן למד באקדמיה הצבאית בברנו עד 1976. לאחר מכן שימש כמפקד גדוד הטנקים ה-60 עד 1979. לאחר מכן שימש כראש מטה ואז כמפקד גדוד הרובאים הממונע ה-63. ב-1985 מונה לראש מטה דיוויזיית הטנקים ה-13, וב-1987 הפך למפקד הדיוויזיה עד 1992. לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993, הצטרף צרובסקי לצבא סלובקיה.
ב-1994 מונה צרובסקי למפקד הקורפוס ה-1. ב-1998 מונה לתפקיד ראש המינהל לאינטגרציה ותקינה של המטה הכללי של הצבא הסלובקי. ב-4 בדצמבר 1998 הוא מונה לתפקיד ראש המטה הכללי הסלובקי. ב-20 בדצמבר 2004 הוא סיים את הקדנציה שלו ופרש מהצבא.
חשודה

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  דרמה, דרמת פשע, מותחן
 יוצרים:  בני פרדמן
 כותבים:  בני פרדמן
 בימוי:  בני פרדמן
 שחקנים:  מלי לוי   רותם קינן   דרור קרן   יגאל נאור   להמשך ראו פסקה
 פסקול:  גל פדה   אלפרד טסלר   מיכאל גורביץ'
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  5
 הפקה
 מפיק:  שחר צפניה
 חברת הפקה:  צפניה הפקות סרטים בע"מ
 עורכים:  גלעד ענבר
 אתר צילומים:  ירושלים, ישראל
 צלמים:  עידו ברלד רונן כהן עופר אלדובי
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 10
 תקופת שידור מקורית:  3 בפברואר 2015 – 3 במרץ 2015
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
חשודה היא מיני סדרת דרמת מתח ישראלית שיצר, כתב וביים בני פרדמן, העוקבת אחרי דפנה המתמודדת עם דרישת השוק האפור להתאבדות בעלה. הסדרה כללה 5 פרקים ושודרה החל מ-3 בפברואר עד 3 במרץ 2015 בערוץ 10.
עלילה

חייה של דפנה צור (מלי לוי) מתהפכים כשהיא מגלה שבעלה עודד (רותם קינן) הסתבך עם חובות והעמיד את משפחתם בסכנת חיים. הסדרה מחולקת לשני צירי זמן - לפני ואחרי רציחת בעלה. היא נכנסת למרוץ נגד הזמן ומוצאת את עצמה כחשודה העיקרית בחקירה משטרתית של רצח בעלה בהובלתו של החוקר רומי דור (דרור קרן).
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 5 | 5 | 3 בפברואר 2015 | 3 במרץ 2015 |
סקירת סדרה > פרקים

| מספר פרק | שם הפרק | תאריך שידור מקוריישראל | מדרוג | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | רצח או התאבדות | 3 בפברואר 2015 | 3.7% |  |
| 2 | נואפת | 10 בפברואר 2015 | 6.3% |  |
| 3 | פרמיירה | 17 בפברואר 2015 | 4.3% |  |
| 4 | עליית נשמה | 24 בפברואר 2015 | 4.5% |  |
| 5 | הגנה עצמית | 3 במרץ 2015 | 4.6% |  |
↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה
↑  במגזר היהודי
צוות השחקנים

| שחקן | דמות | תיאור הדמות |
| --- | --- | --- |
| מלי לוי | דפנה צור | עורכת דין קשוחה שמעולם לא הפסידה בתיק |
| רותם קינן | עודד צור | בעל חנות שהסתבך עם השוק האפור |
| דרור קרן | רומי דור | חוקר ממרחב ציון של משטרת מחוז ירושלים |
| יגאל נאור | מוקי זקן | מלווה בריבית |
| מיכאל הנגבי | אייזיק אברמסון | עורך דין אלמן |
| יערה פלציג | נופר צור | אחותו של עודד |
| עידית טפרסון | ג'ודי בן עמי | אמה של דפנה |
| אורי פפר | משה צ'צ'יק | שותפו של עודד צור |
| דני גבע | אמיר אייזקס | חוקר פרטי |
| חיים זנאתי | מייק | בנו הגדול של מוקי |
| עידו מוסרי | בנג'י | בנו הקטן של מוקי |
הפקה

הסדרה הוצגה תחילה כסרט קולנוע בשם "התאבדות" ונכתבה על ידי בני פרדמן. הסדרה צולמה בירושלים והופקה על ידי קרן הקולנוע הישראלי והמיזם לקולנוע וטלוויזיה בירושלים של הרשות לפיתוח ירושלים והקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה.
הערות שוליים

↑  דוד אברהם‏, רייטינג יומי: בגב זקוף, באתר וואלה, 11 בפברואר 2015
↑  דוד אברהם‏, רייטינג יומי: לא זה לא יהיה השיר שלנו, באתר וואלה, 18 בפברואר 2015
↑  דוד אברהם‏, רייטינג יומי: השקדיה נובלת, באתר וואלה, 25 בפברואר 2014
↑  דוד אברהם‏, רייטינג יומי: נאום נתניהו זכה לכמעט 28% צפייה, באתר וואלה, 4 במרץ 2015
↑  אוטופיה: "התאבדות" הוא המנצח הישראלי, באתר ynet, 20 בספטמבר 2014
↑  סמדר שילוני,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'"חשודה": מותחת כמו רמת אביב ג', באתר ynet, 4 בפברואר 2015
↑  "התאבדות" ו"מתחת לעור" הם הזוכים בפסטיבל אוטופיה, באתר ‏מאקו‏, 21 בספטמבר 2014
↑  "התאבדות" ברחוב יפו
↑  הסרט "התאבדות" באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
מיקרוסופט

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית (נאסד"ק: MSFT)
 בורסה:  נאסד"ק (17 בספטמבר 1987–MSFT)  הבורסה לניירות ערך בהונג קונג (4338) 
 מוטו:  להעצים כל אדם וארגון בעולם, כדי להשיג יותר
 מייסדים:  ביל גייטס, פול אלן
 תקופת הפעילות:  4 באפריל 1975 – הווה (49 שנים)
 חברות בנות:  זנימקס מדיה  סופטומוטיב  מיקרוסופט מובייל  סקייפ טכנולוגיות  Perceptive Pixel  DreamWorks Interactive  Microsoft Global Finance  מיקרוסופט אירלנד  Microsoft Ireland Operations  Microsoft Studios  Havok  מיקרוסופט  מיקרוסופט הולנד  מיקרוסופט אונליין  מיקרוסופט (אוקראינה)  מיקרוסופט (צרפת)  LinkedIn Corporation  Microsoft Operations  Microsoft Saudi  לינדקאין אירלנד  Clipchamp Pty Ltd  מיקרוסופט מרוקו  Nuance Communications  Microsoft Regional Sales  GitHub  מיקרוסופט שווייץ  מיקרוסופט קנדה  מיקרוסופט (הממלכה המאוחדת)  מיקרוסופט יפן  מיקרוסופט ישראל  מיקרוסופט מצרים  Microsoft Kids  חנות מיקרוסופט  Ensemble Studios  ProClarity  Danger, Inc.  GreenButton  Rare Ltd.  Lionhead Studios  Avanade  Microsoft Production Studios  מיקרוסופט אלג'יריה  מיקרוסופט מו"פ הודו  אקטיביז'ן בליזארד  מיקרוסופט מחקר אסיה  Massive Incorporated  Digital Anvil  Fast Search & Transfer  Razorfish  DATAllegro  Winternals  Turn 10 Studios  תאגיד ויזיו  Jellyfish.com  AQuantive  Powerset  Tellme Networks  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מיקום המטה:  ארצות הברית רדמונד, וושינגטון, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  היי-טק, אלקטרוניקה, גיימינג
 מוצרים עיקריים:  מערכות הפעלה חבילת יישומים משרדיים כלים לפיתוח תוכנה ציוד היקפי קונסולת משחקים טלפונים חכמים במותג לומיה ו-Asha של נוקיה מחשבים ניידים וטאבלטים (מותג ה-Surface) סקייפ (תוכנת שיחות וידאו) Windows 10 Office  Windows Phone Bing
 שווי שוק:  2.92 טריליון דולר (27 בפברואר 2025)
 הכנסות:  212 מיליארד דולר (2023)
 רווח תפעולי:  109,400,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2024) 
 רווח:  72.4 מיליארד דולר (2023)
 הון עצמי:  142 מיליארד דולר (2021)
 מנכ"ל:  סאטיה נאדלה 
 עובדים:  221,000 (2022)
  
 www.microsoft.com
 
תאגיד מיקרוסופט (באנגלית: Microsoft Corporation) היא חברת תוכנה, מחשבים ומוצרי אלקטרוניקה אמריקאית רב-לאומית, שבסיסה ברדמונד, ליד העיר סיאטל שבמדינת וושינגטון, ארצות הברית.
רפרטואר מוצרי החברה כולל מותגים בין הידועים בעולם, ביניהם מערכת ההפעלה למחשבים אישיים Windows, חבילות התוכנה המשרדיות אופיס, תוכנת שיחות הווידאו סקייפ, הדפדפנים אקספלורר ואדג', שפת התכנות #C, מנוע החיפוש בינג, הרשת החברתית הפופולרית LinkedIn, שירות האחסון בענן OneDrive, מאגר הקוד החופשי GitHub, את העוזרת האישית הווירטואלית Cortana ואת אתר החדשות msn.
מוצרים של החברה בשוק השרתים הארגוניים כוללים את שירות הענן Azure, המערכת לניהול מסדי נתונים Microsoft SQL Server, תוכנית המסרים הארגונית הפופולרית Teams ושרת הדואר Exchange. מיקרוסופט ידועה גם בתחום החומרה בזכות מותגי ענק כמו קונסולות ה-Xbox וסדרת המחשבים Surface, ובבעלותה אף שני כותרי משחק גדולים, Halo ו-Minecraft. היא אף מייצרת ציוד למחשבים אישיים כגון מצלמות רשת, עכברים ומקלדות תחת שמה.
בין מוצרי החברה ההיסטוריים אפשר למצוא מותגים מוכרים כגון Lumia, Live (MSN) Messenger, Hotmail, Windows Phone ועוד.
החל מ-5 בפברואר 2014 מנכ"ל החברה הוא סאטיה נאדלה (קדמו לו בתפקיד ביל גייטס וסטיב באלמר).
מיקרוסופט היא אחת מחמש חברות הביג טק – חברות טכנולוגיית המידע הגדולות ביותר בארצות הברית.
היסטוריה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא כל מהפך הענן שמיקרוסופט עברה בשנים האחרונות עם מוצרים כמו Azure ו-OneDrive בקושי מוזכר. ראו דף השיחה.
חברת מיקרוסופט הוקמה ב-4 באפריל 1975 על ידי שני סטודנטים צעירים, ביל גייטס ופול אלן. החברה הוקמה על מנת לפתח תוכנה למעבדי מיקרו, דבר שלא נעשה לפני כן. מטרה נוספת הייתה למכור את מפרש הבייסיק שיצרו אלן וגייטס. מפרש זה נרכש לשיווק במחשביה של חברת אפל, דבר שהפך אותו לתקן במחשב הביתי הנפוץ הראשון שמכרה האחרונה.
לחברה מדיניות גדילה על ידי רכישות ומאז הקמתה היא רוכשת בממוצע כ-6 חברות כל שנה. בשנת 2006 לבדה רכשה 18 חברות. עד יולי 2015 החברה ביצעה שמונה רכישות של מעל למיליארד דולר. במהלך כחצי שנה, מסוף 2014, גילתה עניין מיוחד בשוק הישראלי ורכשה 4 חברות ישראליות.