ח'ווארזם
היסטוריה > ח'ווארזם לאחר הכיבוש המונגולי (1231–1511) > האיסלאמיזציה של האימפריה המונגולית

במאה ה-13, החל תהלך האיסלאמיזציה של המונגולים. זה היה תהליך הדרגתי מורכב ורב-ממדי שהחל במאה ה-13 ונמשך לאורך המאות ה-14 וה - 15.
ח'אנות צ'אגאטאי: בתחילה, בח'אנות צ'אגאטאי, הייתה אוכלוסייה טורקית בעיקר עם מסורות ערבה חזקות. המרת דתם לאסלאם על ידי ח'אנים קודמים לא חיזקה מיד את האמונה האסלאמית ברחבי האימפריה. היא נותרה רעועה עד שח'אן 14טארמאשירין אימץ את האסלאם בשנת 1326 לאחר שהתאסלם רשמית.דבר שהוביל לחלוקה זמנית בין חלקיה המזרחיים והמערביים של האימפריה ואף הובילה לרציחתו על ידי חסידי הבודהיזם והשמאניזם. רק בתקופת שלטונו של טימור (1336-1405) עברה למעשה צ'אגאטאי מאימפריה מונגולית למדינה צ'אגאטאית ואסלאמית.
האילח'אן: הח'אן ע'זאן, ששלט בין השנים 1295–1304, היה המנהיג המונגולי הראשון של האילח'אן שהתאסלם והפך את האסלאם לדת הרשמית של הממלכה. כתוצאה מכך הקשרים הכלכליים והפוליטיים שהשתפרו עם מדינות מוסלמיות אחרות.
אורדת הזהב: האסלאמיזציה של אורדת הזהב הייתה תהליך משמעותי שהוביל לאימוץ הדרגתי של האסלאם על ידי שליטיה ועמה. ברקה ח'אן, ששלט בין השנים 1257 ל-1267, היה השליט המונגולי הראשון של אורדת הזהב שהתאסלם, דבר שעזר לחזק את הקשרים עם המדינות המוסלמיות בדרום ובמערב. המרת דתו טיפחה קשרים הדוקים יותר עם הממלוכים במצרים והשפיעה על הבריתות הפוליטיות והצבאיות של אורדת הזהב. תהליך זה נמשך ובימיו של אוזבק ח'אן תהליך האסלאמיזציה הגיע לשיאו, כאשר הוא קידם באופן פעיל את התרבות האסלאמית והפך את האסלאם לדת הרשמית של הח'אנות בתחילת המאה ה-14 (1312-1341). דבר זה אפשר את התמזגותם של טורקים ומונגולים בתוך המדינה.
שושלת יואן: בשושלת יואן שבסין, המונגולים שמרו על הבודהיזם והאנימיזם כמקובל. האסלאם לא הפך לדת השלטת באזורים אלו, אך הייתה נוכחות מוסלמית מסוימת.
התהליך נבע משילוב של שיקולים פוליטיים, כלכליים, תרבותיים ואישיים:
קשרים פוליטיים וצבאיים: הקשרים עם המדינות והממלכות המוסלמיות סביב האימפריה המונגולית שיחקו תפקיד חשוב בתהליך. מנהיגים מונגוליים כמו ברקה ח'אן מאורדת הזהב וטוגרל ח'אן מח'אנות צ'אגאטאי ראו יתרון בקבלת האסלאם כדי לחזק את קשריהם עם הממלכות המוסלמיות ולהשיג תמיכה פוליטית וצבאית.
השפעה תרבותית: סוחרים מוסלמים, אנשי דת ומדענים הביאו איתם את האסלאם לאזורים המונגוליים. הערים הגדולות במרכז אסיה, כמו סמרקנד ובוכרה, היו מרכזי תרבות ומסחר חשובים שהפיצו את הדת המוסלמית.
תועלת כלכלית: המסחר עם העולם המוסלמי הביא יתרונות כלכליים רבים, והמונגולים הבינו כי אימוץ האסלאם יכול להקל על קשרי המסחר עם המוסלמים ולהגדיל את ההזדמנויות הכלכליות.
מניעים אישיים של השליטים: חלק מהשליטים המונגוליים אימצו את האסלאם מתוך מניעים אישיים או אמונה דתית. לדוגמה, הח'אן ע'זאן מהממלכה האילח'אנית התנצר לפני שהתאסלם, והפך למוסלמי מאמין שהשקיע במפעלי בנייה ותשתיות דתיות.
לחצים חברתיים: בחלק מהמקרים, האוכלוסייה המקומית, שכבר הייתה מוסלמית, השפיעה על השליטים המונגוליים להתאסלם. קבלת האסלאם סייעה גם להפחית את המתח בין השלטון המונגולי לבין האוכלוסייה המקומית.
השפעות האיסלאמיזציה: תהליך האסלאמיזציה של המונגולים היה כרוך בשינויים תרבותיים, פוליטיים ודמוגרפיים. האימוץ של האסלאם סייע ביצירת קשרים עם מדינות מוסלמיות אחרות, חיזוק קשרי מסחר והשפעה תרבותית. עם הזמן, האסלאם הפך לחלק בלתי נפרד מהזהות של חלקים נרחבים מאוכלוסיית המונגולים באסיה המרכזית.
האסלאמיזציה של ח'ווארזם באה לידי ביטוי ביצירת יצירות ספרותיות, מדעיות ודתיות ובתרגום יצירות ערביות לשפה הטורקית. בספריית סולימאנייה באיסטנבול נשמר הקוראן עם תרגום בינארי לטורקית, שנכתב בח'ווארזם ומתוארך (ינואר-פברואר 1363). בירתה המחודשת של ח'ווארזם, גורגנז', הפכה שוב לאחד ממרכזי המסחר הגדולים והחשובים ביותר במרכז אסיה. באמצע המאה ה-14 קיבלה ח'ווארזם עצמאות מאורדת הזהב תחת השושלת הסופית.