stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ארצות הברית – בלגיה
היסטוריה

בשנת 1914 פלשו הגרמנים לבלגיה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ובעקבות כך מהנדס הכרייה והנשיא לעתיד הרברט הובר הקים ארגוני סיוע: ועדת הסיוע בבלגיה (CRB) והוועד הלאומי לעזרה ומזון. עד סוף המלחמה, הצטבר בארגונים אלה עודף של 30 מיליון דולר, אשר שימש לשיפור מערכת החינוך הבלגית.
במהלך מלחמת העולם השנייה פעל צבא ארצות הברית יחד עם הצבא הבריטי וכוחות בעלות הברית, ושחרר את בלגיה מהכיבוש הנאצי. בדצמבר 1944 פתחו הגרמנים במתקפת הארדנים, אולם על אף הצלחות ראשוניות הצליחו הכוחות האמריקנים להדוף את המתקפה ולשחרר בחזרה את השטחים שנכבשו בידי הגרמנים.
לאחר המלחמה קיבלה בלגיה סיוע אמריקני באמצעות תוכנית מרשל, שמטרתה הייתה לשקם את הריסות המלחמה ואת כלכלת אירופה. שתי המדינות היו בין המייסדים של נאט"ו, ובלגיה גם שלחה כוחות במסגרת האו"ם במהלך מלחמת קוריאה.
ארצות הברית מעריכה את האקטיביזם הבלגי בעניינים הבינלאומיים, ובכלל זה השתתפותה בכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן, שיקום ופיתוח עיראק, משימות שלום בבלקן ובלבנון, התכוף שלה הפרשה של חילוץ אווירי בינלאומי של משברים, וכן האירוח של השיחות בין שרי חוץ מאירופה לבין מזכיר המדינה. ב-17 בינואר 2006 במהלך ביקורו של ראש ממשלת בלגיה גיא פרהופשטדט, הודה לו הנשיא ג'ורג' ווקר בוש הודה לו על "מנהיגותו" ועל התמיכה ב"תושבי קונגו לממש את מלוא הפוטנציאל שלהם."
בלגיה עובדת בשיתוף פעולה הדוק עם ארצות הברית וארגונים בינלאומיים ואזוריים, על מנת לעודד שיתוף פעולה וסיוע כלכלי ופוליטי למדינות מתפתחות. בלגיה קידמה בברכה מאות חברות אמריקניות לשטחה, שרבות מהן שיכנו בה את המטה האירופי שלהן.
יחסים דיפלומטיים

ארצות הברית מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל. מאידך, בלגיה מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. ו-29 קונסוליות באטלנטה, בולטימור, בוסטון, שיקגו, סינסינטי, דנוור, דטרויט, גריניץ', הונולולו, יוסטון, ג'קסונוויל, קנזס סיטי, לוס אנג'לס, לואיוויל, מיאמי, מילווקי, מולין, ניו אורלינס, ניו יורק, נורפוק, פילדלפיה, פיניקס, פיטסבורג, פורטלנד, סולט לייק סיטי, סן אנטוניו, סן פרנסיסקו, סיאטל, וסיינט פול.
יחסי ארצות הברית – המלדיביים

| יחסי ארצות הברית – המלדיביים |
| --- | --- |
ארצות הברית: המלדיביים


ארצות הברית: המלדיביים
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 298
אוכלוסייה
346,514,652: 528,904
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 6,600
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 12,479

יחסי ארצות הברית–המלדיביים הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית לבין רפובליקת המלדיביים.
היסטוריה

ארצות הברית מקיימת יחסים ידידותיים עם הרפובליקה המלדיבית. שגריר ארצות הברית ומספר בעלי תפקידים בשגרירות שבסרי לנקה הם מיופי כוח אף למלדיביים ואף מארגנים בה ביקורים תקופתיים.
ארצות הברית תומכת בעצמאות המלדיביים ובשלמותה הטריטוריאלית, ואף אישרה בפומבי את התערבותה המיידית של הודו בשם ממשלת המלדיביים במהלך ניסיון ההפיכה בנובמבר 1988. גם ספינות חיל הים האמריקני עוגנות באופן קבוע במאלה בשנים האחרונות. המלדיביים תמכו גם הם בארצות הברית ובמאבקה נגד הטרור בשנים 2001–2002.
תרומות ארצות הברית לפיתוח כלכלי במלדיביים נעשו בעיקר באמצעות תוכניות הארגון הבינלאומי. בעקבות הצונאמי בדצמבר 2004, חתמו ארצות הברית ומלדיבים על הסכם סיוע דו צדדי בסך 8.6 מיליון דולר לסיוע ושיקום.
סיוע זה יסייע בבנייה מחדש של נמלים, מערכות ביוב, מתקני ייצור חשמל ופיתוח יכולת ספיגת הסיוע במשרד האוצר.
כ-10 אזרחים אמריקנים הם תושבי המלדיביים; כ-5,000 אמריקנים מבקרים במלדיביים מדי שנה. תחומי העיסוק אשר בארצות הברית כוללים תיירות, בנייה, ייצור בגדים ואביזרים חשמליים.
יש מחסור בעובדים מקצועיים מיומנים, ויש לייבא את רוב העבודה התעשייתית מסרי לנקה או ממקומות אחרים.
מישל ג'ייסון היא שגרירת ארצות הברית למלדיביים הנוכחית. שגרירות ארצות הברית הרלוונטית ממקומת בקולומבו, סרי לנקה.
השגריר לשעבר רוברט א. בלייק, ג'וניור בנובמבר 2007
יחסי ארצות הברית – גינאה המשוונית

| יחסי ארצות הברית – גינאה המשוונית |
| --- | --- |
ארצות הברית: גינאה המשוונית


ארצות הברית: גינאה המשוונית
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 28,051
אוכלוסייה
346,514,652: 1,919,429
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 12,117
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 6,313

יחסי ארצות הברית–גינאה המשוונית הם היחסים הבילטרליים המתנהלים בין ארצות הברית לבין גינאה המשוונית.
היסטוריה

ארצות הברית היא המשקיעה הזרה הגדולה ביותר בגינאה המשוונית. לחברות בארצות הברית יש את הנוכחות הזרה הגדולה והחשובה ביותר במדינה. במטרה למשוך השקעות מוגברות בארצות הברית, בעלי דרכון אמריקאי זכאים לכניסה ללא ויזה לביקורים קצרים בגינאה המשוונית. ארצות הברית היא המדינה היחידה עם זכות זו. עם הגידול בהשקעה בארצות הברית, היחסים בין ארצות הברית לבין ממשלת גינאה המשוונית מאופיינים ביחסים חיוביים וקונסטרוקטיביים.
גינאה המשוונית מחזיקה שגרירות בוושינגטון הבירה, ולה קונסוליה ביוסטון, טקסס. הנשיא לשעבר אוביאנג פעל על מנת לטפח את יחסי מדינתו עם ארצות הברית באמצעות ביקורים קבועים בארצות הברית לפגישות עם בכירים בממשלה ובעסקים.
דו"ח מחלקת זכויות האדם של משרד החוץ האמריקני ב-2005 על גינאה המשוונית ציין את החסרונות בזכויות האדם הבסיסיות, בחופש הפוליטי ובזכויות העובדים. גינאה המשוונית מייחסת ליקויים מוגזמים מצד הרשויות המקומיות ומבטיחה שליטה טובה יותר ורגישות. מדיניות ממשלת ארצות הברית כוללת מעורבות בונה עם גינאה המשוונית לעידוד שיפור במצב זכויות האדם. תושבי המדינה נוהגים לבקר בארצות הברית תחת תוכניות בחסות ממשלת ארצות הברית, חברות נפט אמריקאיות, ומוסדות חינוך. קרן העזרה העצמית של השגריר מממנת מדי שנה מספר פרויקטים קטנים.
על רקע הקשרים ההולכים ומתחזקים בין חברות בארצות הברית לבין גינאה המשוונית, סוכנות ההשקעות הממשלתיות של ארצות הברית סיכמה את ההסכם הגדול ביותר באפריקה שמדרום לסהרה לפרויקט גדול בארצות הברית בגינאה המשוונית. לסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי אין תוכניות או יוזמות הקשורות לגינאה המשנית, ואף לא לחיל השלום.
מבין בעלי התפקידים בשגרירות האמריקנית נמנים:
השגריר: דונלד ס. ג'ונסון.
סגן מפקד המשלחת: אנטון סמית'.
מנהל/קצין קונסולרי: מאורין מק'גוברן.
קבלן הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי לצרכים חברתיים: ויליאם גלמן.
ארצות הברית פתחה מחדש את שגרירותה במלאבו, עם השגריר התושב הראשון שלה מזה 12 שנים.
ראו גם

יחסי החוץ של ארצות הברית
יחסי ארצות הברית–גינאה ביסאו
יחסי ארצות הברית–כף ורדה
שגרירות גינאה המשוונית בוושינגטון.
יחסי ארצות הברית – בלארוס

| יחסי ארצות הברית – בלארוס |
| --- | --- |
ארצות הברית: בלארוס


ארצות הברית: בלארוס
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 207,600
אוכלוסייה
346,514,652: 9,021,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 71,857
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 7,965
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה

היחסים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין בלארוס כוננו לאחר קריסת ברית המועצות, אולם היחסים נפגעו לאחר שארצות הברית האשימה את בלארוס בפגיעה בזכויות אדם, ואילו בלארוס האשימה את ארצות הברית בהתערבות בענייניה הפרטיים. על פי דו"ח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 20% מהבלארוסים מרוצים מההנהגה האמריקנית, כאשר 30% אינם מסכימים ו-50% אינם בטוחים.
היסטוריה

ארצות הברית עודדה את בלארוס להסיק לדבוק בהסכמים שנחתמו עם קרן המטבע הבינלאומית (IMF) כדי לייצב את המטבע הבלארוסי, כמו גם לבצע הפרטה מוגברת במשק, על מנת ליצור אקלים נוח עבור עסקים והשקעות. ביוני 1992 נחתם הסכם להשקעות פרטיות בבלארוס, אך הוא הושעה מאז 1995, מכיוון שבלארוס לא עמדה בהתחייבויותיה על פי ההסכם. בלארוס זכאית לביטוח מימון לטווח קצר של יבוא ויצוא עבור השקעות בארצות הברית, אולם בגלל המתיחות בין המדינות הוא לא הגיע לידי מימוש.
בתחילת ספטמבר 2001 ארצות הברית גינתה את בלארוס על אי הסדרים בבחירות האחרונות, שהובילו לבחירתו מחדש של אלכסנדר לוקשנקו. עם זאת, ביקורת זו הייתה קצרה, שכן ארצות הברית ספגה מתקפת טרור יומיים מאוחר יותר.
במהלך מבצע חופש לעיראק, מספר סוכנויות מודיעין אמריקניות האשימו את בלארוס בנתינת מקלט בטוח עבור המנהיג המודח, סדאם חוסיין, ובניו עודאי ווקוסאי, אולם לבסוף התברר שהם נותרו בעיראק. ואכן ביולי אותה שנה חוסלו עודאי וקוסאי בעיר מוסול, ואילו בדצמבר אותה שנה נתפס סדאם במחבואו בתיכרית.
היחסים בין בלארוס לארצות הברית נהיו מתוחים עוד יותר, לאחר שהקונגרס העביר פה אחד את חוק הדמוקרטיה של בלארוס משנת 2004, אשר הממשלה הבלארוסית מאמינה כי הוא מתערב בענייני הפנים של בלארוס.
בעקבות הבחירות לנשיאות בבלארוס בשנת 2006, ארצות הברית העבירה סנקציות נגד יחידים וחברות מבלארוס, על "הפעולות והמדיניות ... כדי לערער את התהליכים או המוסדות הדמוקרטיים של בלארוס, המתבטאת באחרונה בבחירות הבלתי-דמוקרטיות שנערכו במרץ 2006, ועל ביצוע הפרות זכויות אדם ודיכוי פוליטי, כולל מעצרים והיעלמויות, ועל השחיתות הציבורית, לרבות על ידי הסטה או שימוש לרעה בנכסים הציבוריים של בלארוס או באמצעות שימוש לרעה בסמכות ציבורית", נכסי אותם אנשים וחברות בארצות הברית מוקפאים והעסקאות עימם אסורות.
בין השנים 2006 ו-2019, אחד האירועים הדו-צדדיים הבודדים ביחסים היה הביקור במינסק של כוחות חיל האוויר של ארצות הברית באירופה במאי 2015, שם הופיעו במבצר ברסט ובמצעד יום הניצחון של מינסק 2015 לכבוד יום השנה ה-70 לתבוסת הנאציזם.
ב-29 באוגוסט 2019, נפגש היועץ לביטחון לאומי ג'ון בולטון עם נשיא בלארוס לוקשנקו במינסק כדי לדון בשיפור היחסים בין שתי המדינות. ב-1 בפברואר 2020, מזכיר המדינה האמריקני, מייק פומפאו, ביקר בבלארוס בפעם הראשונה מזה 26 שנים, כדי להציע סיוע אמריקאי לאחר ההחלטה הרוסית לנתק את אספקת האנרגיה למדינה. ביולי 2020, סגן שר החוץ אולג קרבצ'נקו מונה לשגריר בלארוס בארצות הברית.
באוגוסט 2020 אמר נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו שכוחות הביטחון עצרו "מספר" אזרחים אמריקאים, ימים ספורים לפני הבחירות לנשיאות במדינה. לאחר הבחירות לנשיאות בלארוס, הביע המזכיר פומפאו דאגה לגבי האופן שבו הבחירות היו "לא חופשיות והוגנות". בנוסף, הוא קרא לכוחות הביטחון הבלארוסים לכבד את זכותם של אזרחים להתאסף בדרכי שלום, להימנע משימוש בכוח ולשחרר אנשים שנעצרו שלא כדין.
במאי 2021 גינו ארצות הברית ומדינות אחרות את רשויות בלארוס שאילצו את טיסה 4978 של ריאנאייר לנחות בשטחה של בלארוס.
במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, הודיעה ארצות הברית כי משהה את פעילות השגרירות במינסק, בשל חלקה בפלישה. הוטלו עיצומים על בלארוס.
יחסים דיפלומטיים

ארצות הברית מחזיקה בבלארוס שגרירות במינסק. מאידך, בלארוס מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. וקונסוליה כללית בניו יורק.
יחסי ארצות הברית – ברבדוס

| יחסי ארצות הברית – ברבדוס |
| --- | --- |
ארצות הברית: ברבדוס


ארצות הברית: ברבדוס
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 430
אוכלוסייה
346,514,652: 282,559
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 6,394
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 22,627
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרלית: דמוקרטיה פרלמנטרית ומונרכיה חוקתית

יחסי ארצות הברית וברבדוס היו לבביים, מאז ברבדוס קיבלה את עצמאותה בשנת 1966. ארצות הברית תמכה במאמצי ממשלת ברבדוס להרחיב את הבסיס הכלכלי של המדינה, ולהעלות את רמת החיים של תושביה. ברבדוס היא הנהנית של יוזמת אגן האיים הקריביים האמריקנית. הסיוע מועבר בעיקר באמצעות סוכנויות כגון הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח והבנק העולמי, כמו גם הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID) שיש לה סניף בברידג'טאון.
היסטוריה

בתחילת המאה ה-17 החלו הגירה בקנה מידה גדול מברבדוס לפרובינציית קרוליינה, והפכו לתיישבים הראשונים באותן מדינות.
ההתנחלות האנגלית הראשונה בדרום קרוליינה נעשתה בשנת 1670, כאשר 3 ספינות של מהגרים מברבדוס הפליגו במעלה הנהר אשלי. הספינה הראשונה הייתה קרוליינה, והיא עגנה באפריל 1670, וזמן קצר לאחר מכן הגיעו גם הספינות פורט רויאל ושלושת האחים. שלוש הספינות הללו עזבו את ברבדוס עם 150 איש על הסיפון; שניים מתו בדרך. המתיישבים הקימו אוהלים על גדות הנהר ובנו עיר, שכבר נעלמה לחלוטין. עשר שנים מאוחר יותר, בשנת 1680, נוסדה העיר צ'ארלסטאון, אשר מאוחר יותר שונה שמה לצ'ארלסטון. בשנת 1751 ביקר ג'ורג' וושינגטון בברבדוס, והקים שם בית שנשאר עד ימינו.
ממשלת ארצות הברית מיוצגת בברבדוס מאז 1923. בין השנים 1956–1978, ארצות הברית סחרה בנשק כימי בברבדוס.
בשנים 1993–1994 ברבדוס שקלה להצטרף להסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA). עם זאת, בשנת 1996 ההצעה נדחתה לטובת כניסה לאזור הסחר החופשי של האמריקות (FTAA).
במאי 1997 אירח ראש ממשלת ברבדוס אואן ארתור את נשיא ארצות הברית ביל קלינטון ו-14 מנהיגים אחרים מהקריביים במפגש פסגה אזורי בברידג'טאון. הוועידה חיזקה את בסיס שיתוף הפעולה האזורי על צדק, לחימה בסמים, ובעיות מימון ופיתוח המסחר.
ברבדוס מקבלת סיוע ללחימה בסמים, והיא נהנית מתמיכת הצבא האמריקני בפעילויות של סיוע הומניטרי ותוכניות פיתוח.
יחסים דיפלומטיים

ברבדוס מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. ו-11 קונסוליות באטלנטה, צ'ארלסטון, שיקגו, דטרויט, יוסטון, לואיוויל, מיאמי, ניו אורלינס, ניו יורק, פורטלנד וסן פרנסיסקו, ואילו ארצות הברית מחזיקה בברבדוס שגרירות בברידג'טאון בלבד.
יחסי ארצות הברית – בוסניה והרצגובינה

| יחסי ארצות הברית – בוסניה והרצגובינה |
| --- | --- |
ארצות הברית: בוסניה והרצגובינה


ארצות הברית: בוסניה והרצגובינה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 51,197
אוכלוסייה
346,514,652: 3,150,001
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 27,055
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 8,589
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה

יחסי ארצות הברית–בוסניה והרצגובינה הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין בוסניה והרצגובינה.
היסטוריה

המלחמה בשנים 95–1992 בבוסניה והרצגובינה הסתיימה בסיוע של ארצות הברית ובתיווכה בהסכם דייטון בשנת 1995. כמו כן, ארצות הברית מקיימת את מפקדת נאט"ו בסרייבו. ארצות הברית תרמה מאות מיליוני דולרים לסיוע בתשתיות, בסיוע הומניטארי, בפיתוח כלכלי ובשיקום צבאי בהרצגובינה ובבוסניה. הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי (USAID) והתמיכה בדמוקרטיות במזרח אירופה (SEED) מילאה תפקיד גדול בבוסניה והרצגובינה שלאחר המלחמה, כולל תוכניות לפיתוח כלכלי, רפורמה דמוקרטית (תקשורת, בחירות), פיתוח תשתיות, ותוכניות הכשרה עבור אנשי מקצוע בוסנים, בין היתר. גם הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID) והסוכנות לתמיכה בדמוקרטיות במזרח אירופה מילאו תפקיד חשוב אחרי מלחמת בוסניה והרצגובינה, כולל תוכניות הפיתוח הכלכלי רפורמה, רפורמה דמוקרטית (תקשורת, בחירות), תשתיות פיתוח, תוכניות הכשרה עבור בוסניה אנשי מקצוע, בין השאר. בנוסף, ישנם ארגונים לא ממשלתיים רבים אשר לקחו חלק בתפקידים משמעותיים בשיקום.
על פי דוח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 33% מאנשי בוסניה והרצגובינה מאשרים ותומכים בהנהגת ארצות הברית, 49% מתנגדים ו-18% אינם בטוחים.
משלחות דיפלומטיות

שגרירות ארצות הברית בבוסניה והרצגובינה ממוקמת בסרייבו, בזמן שהשגרירות הבוסנית בארצות הברית נמצאת בוושינגטון די. סי.
השגרירה האמריקאית לבוסניה והרצגובינה היא מאורין קורמאק.
ראו גם

יחסי החוץ של ארצות הברית
יחסי אלבניה–ארצות הברית
יחסי ארצות הברית – גינאה

| יחסי ארצות הברית – גינאה |
| --- | --- |
ארצות הברית: גינאה


ארצות הברית: גינאה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 245,857
אוכלוסייה
346,514,652: 14,957,005
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 23,612
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 1,579

יחסי ארצות הברית–גינאה הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, המדיניים והשיתופיים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין רפובליקת גינאה.
על פי דוח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 89% מהגיניאנים תומכים בהנהגת ארצות הברית, 8% מתנגדים ו-3% לא בטוחים, הדעה החיובית ביותר עבור ארצות הברית בכללותה של אפריקה והעולם באותה עת.
היסטוריה

ארצות הברית מקיימת יחסים הדוקים עם גינאה, ומדיניותה מבקשת לעודד את הרפורמות הדמוקרטיות של גינאה, את תרומתה החיובית ליציבות האזורית ואת ההתפתחות הכלכלית והחברתית בת-קיימא.
ארצות הברית אף מבקשת לקדם את ההשקעות הפרטיות שלה בכלכלה המתעוררת של גינאה.
משלחת ארצות הברית בגינאה מורכבת מחמש רשויות - מחלקת המדינה, הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID), חיל השלום, משרד האוצר של ארצות הברית ומשרד ההגנה.
בנוסף למגוון רחב של תפקידים דיפלומטיים, משלחת ארצות הברית גם מנהלת תוכנית סיוע צבאי, אשר סיפקה כמעט 331,000$ עבור חינוך צבאי, מקצועיות, ותוכניות הכשרת שפה.
הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי בגינאה היא כיום אחת מתוך חמש משלחות פיתוח בר-קיימא במערב אפריקה, עם תחומי הליבה הנוכחיים בחינוך היסודי, בריאות המשפחה, דמוקרטיה וממשל, וניהול משאבי טבע.
לאחר השעיה זמנית עקב תסיסה פוליטית ארצית בתחילת 2007, חידשה תוכנית חיל השלום בגינאה את פעילותה בסוף יולי.
לפני ההשעיה, היו לחיל השלום יותר מ-100 מתנדבים ברחבי הארץ, והתוכנית מגדילה בהדרגה את מספרם.
המתנדבים עובדים בארבעה תחומים: חינוך תיכון, איכות הסביבה/חקלאות, בריאות הציבור ומניעת איידס, ופיתוח ארגונים קטנים.
ייצוג

השגרירה האמריקאית בגינאה היא פטרישיה מולר.
ארצות הברית מחזיקה בשגרירות הממוקמת בקונאקרי, בירת גינאה.
יחסי ארצות הברית – ג'יבוטי

| יחסי ארצות הברית – ג'יבוטי |
| --- | --- |
ארצות הברית: ג'יבוטי


ארצות הברית: ג'יבוטי
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 23,200
אוכלוסייה
346,514,652: 1,177,742
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 4,099
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 3,480

יחסי ארצות הברית–ג'יבוטי הם היחסים הדו-צדדיים בין ארצות הברית לבין ג'יבוטי.
היסטוריה

באפריל 1977 הקימה ארצות הברית קונסוליה כללית בג'יבוטי, ועם עצמאות ג'יבוטי ביוני 1977, העלתה את מעמד שליחותה לשגרירות. שגריר ארצות הברית הראשון ברפובליקה של ג'יבוטי הגיע באוקטובר 1980. במהלך העשור האחרון, ארצות הברית הייתה ספקית עיקרית של סיוע הומניטרי להקלה על רעב, ומימנה חסות על שירותי בריאות, חינוך, ממשל תקין ותוכניות סיוע ביטחוני בג'יבוטי.
ג'יבוטי אפשרה לצבא ארצות הברית, כמו גם לצבא של מדינות אחרות, גישה לנמלי התעופה ולמתקני התעופה שלה. ממשלת ג'יבוטי תומכת מאוד באינטרסים של ארצות הברית ושל המערב, בפרט במהלך מלחמת המפרץ בשנים 1990–1991 ולאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001. ב-2002 הסכימה ג'יבוטי לארח נוכחות צבאית אמריקנית במחנה למונייה, המונה כיום כ-4,000 איש. אנשי השירות בארצות הברית, מספקים תמיכה הומניטרית בפיתוח, סיוע ביטחוני וסיכולי טרור לאנשים ולממשלות של קרן אפריקה ותימן. כקורבן של פיגועי טרור בינלאומיים קודמים, הנשיא ממשיך לנקוט עמדה פרואקטיבית נגד הטרור. "העובדה שאנו מקדמים בברכה את כוחות ארצות הברית בארצנו מראים את תמיכתנו בשלום הבינלאומי ובשלום באזורנו", אמר נשיא ג'יבוטי, איסמאעיל עומאר גואלה. "אנו עושים זאת למען שלום בעולם ושלום באפריקה". שגרירת ארצות הברית לג'יבוטי היא גיטה פאסי.
בשנת 2014, הגיעה ארצות הברית להסכם ארוך טווח עם ממשלת ג'יבוטי כדי להמשיך להשתמש במחנה למונייה. הצבא האמריקני משתמש גם במסלולי המראה בחלקים נידחים יותר של המדינה לצורך פעולות מזל"ט מחוץ לבסיס ההסכם, הנשיא ברק אובמה אף התחייב להגדיל את הסיוע הכספי לג'יבוטי, ואף לעזור להרחיב את כישורי ההדרכה וסיוע החוץ.
ראו גם

יחסי החוץ של ארצות הברית
יחסי ארצות הברית-אתיופיה
יחסי אריתריאה-ארצות הברית
יחסי ארצות הברית – בורקינה פאסו

| יחסי ארצות הברית – בורקינה פאסו |
| --- | --- |
ארצות הברית: בורקינה פאסו


ארצות הברית: בורקינה פאסו
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 274,200
אוכלוסייה
346,514,652: 23,857,092
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 20,325
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 852

יחסי ארצות הברית–בורקינה פאסו הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין בורקינה פאסו. היחסים מתוארים כטובים אך היו נתונים ללחצים בעבר בגלל מעורבותה של ממשלת קומפאורה במסחר, בנשק ובפעולות אחרות לשבירת סנקציות.
על פי דוח המנהיגות הגלובלית של ארצות הברית לשנת 2012, 82% מתושבי בורקינה פאסו תומכים בהנהגת ארצות הברית, 17% מתנגדים ו-1% לא בטוחים, הדירוג הגבוה ביותר לכל מדינה שנסקרה באפריקה.
סקירה

בנוסף לשלום וליציבות אזוריים, האינטרסים האמריקאיים בבורקינה הם לקדם את הדמוקרטיה המתמשכת ואת הכבוד הרב יותר לזכויות האדם ולעודד פיתוח כלכלי בר-קיימא. למרות שהסוכנות לפיתוח בינלאומי סגרה את משרדה בואגאדוגו בשנת 1995, בסוף מאי 2013 שלחה נציג לפתוח מחדש משרד תחת משלחתו בסנגל.
במסגרת שילוב של תוכניות סיוע אזוריות ובילטרליות, USAID מספקת כ-50 מיליון דולר בשנה לפיתוח של בורקינה באמצעות ארגונים לא ממשלתיים ואזוריים. בורקינה הייתה לאתר של כמה סיפורי הצלחה בפיתוח. ההנהגה האמריקנית בבניית הביטחון התזונתי בסאהל לאחר הבצורת בשנים 74–1968 הצליחה לחסל את הרעב כמעט, למרות שנות בצורת חוזרות, ומחלת עיוורון הנהרות חדלה מלהתפשט באזור. בשני המקרים, ארצות הברית הייתה התורמת העיקרית לארגונים בין-אפריקאיים שבסיסם בואגאדוגו, ובאמצעות מאמצים מתמשכים השיגו ואיחדו את הרווחים הללו.
ב-2005 חתמו בורקינה פאסו ותאגיד אתגר המילניום (MCC) על תוכנית של 12 מיליון דולר לבניית בתי ספר ולהגדיל את שיעורי ההרשמה של בנות.
חיל השלום נכנס לבורקינה פאסו ב-1966.
תוכנית חיל השלום הושלמה ב-1987, אך הוזמנה לחזור לבורקינה פאסו ב-1995 כחלק מפרויקט בריאותי חדש. שנה לאחר מכן, חיל השלום הקים פרויקט חינוך משני ובשנת 2003 הציג פרויקט פיתוח ארגוני קטן כדי להשלים את תוכניות הפחתת העוני של הממשלה והמגזר הפרטי. בשנת 2005, ממשלת בורקינה פאסו ביקשה סיוע להגדלת רמת הנגישות של הבנות לחינוך, שהפכה מאוחר יותר למוקד של תאגיד אתגר המילניום עם בורקינה פאסו. כל מתנדבי חיל השלום, ללא קשר למגזר, מאומנים כיצד לקדם את המודעות לאיידס ולמגדר ופיתוח.
הסחר האמריקני עם בורקינה עדיין נחשב מצומצם, כאשר הייצוא האמריקני לבורקינה פאסו על סך של 220 מיליון דולר והייצוא הבורקיני לארצות הברית בהיקף של כ-600 אלף דולר נכון לשנת 2004, אך קיימות אפשרויות השקעה, ובעיקר במגזרי הכרייה והתקשורת.
ייצוג

השגריר האמריקאי לבורקינה פאסו הוא טולינבו ס. מושינג'י
השגרירות האמריקאית בבורקינה ממוקמת בואגאדוגו, בירת המדינה.
ראו גם

יחסי החוץ של ארצות הברית
יחסי ארצות הברית–גינאה ביסאו
יחסי ארצות הברית – ברוניי

| יחסי ארצות הברית – ברוניי |
| --- | --- |
ארצות הברית: ברוניי


ארצות הברית: ברוניי
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 5,765
אוכלוסייה
346,514,652: 464,844
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 15,128
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 32,545

יחסי ארצות הברית–ברוניי הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין אומת ברוניי. היחסים בין השתיים החלו בערך מהמאה ה-19. שתי המדינות חתמו על הסכם שלום, ידידות, מסחר וניווט בשנת 1850, שנותר בתוקף היום. ארצות הברית החזיקה בקונסוליה בברוניי בין השנים 1865–1867.
ייצוג

ארצות הברית מחזיקה בשגרירות אשר ממוקמת בבנדר סרי בגוואן.
ברוניי מחזיקה בשגרירות הנמצאת בוושינגטון הבירה.
ביקורים מדרג גבוה

בדצמבר 2002 ביקר הסולטאן של ברוניי בוושינגטון. כמו כן, בשנת 2013, הנשיא ברק אובמה היה אמור לבקר בברוניי כחלק מפסגת 'ASEAN', אולם בשל השבתת ממשלת ארצות הברית, מזכיר המדינה ג'ון קרי החליף את אובמה.
כמה חודשים לאחר מכן, הסולטאן של ברוניי יצא לביקור ממלכתי בארצות הברית ופגש את אובמה.
היסטוריה

ארצות הברית הכירה בעצמאותה של ברוניי מבריטניה ב-1 בינואר 1984, ופתחה שגרירות בבנדר סרי בגוואן באותו תאריך. ברוניי פתחה את שגרירותה בוושינגטון בדצמבר 1984. הכוחות המזוינים של ברוניי עוסקים בתרגילים משותפים, בהכשרות ובשיתופי פעולה צבאיים אחרים עם ארצות הברית.
ב-29 בנובמבר 1994 נחתם מזכר הבנות בנושא שיתוף פעולה ביטחוני.
ראשי השגרירות בארצות הברית

השגריר - אמילי מ. פלקנר.
סגן ראש המשלחת - מארק ס. דייקר.
מנהל פוליטי / כלכלי / קונסולרי - פאוסטו דגוזמן.
קצין לענייני ציבור - אדוארד פינדלי.
קצין ניהול - שירז ווהאג'.
יחסי ארצות הברית – דומיניקה

| יחסי ארצות הברית – דומיניקה |
| --- | --- |
ארצות הברית: דומיניקה


ארצות הברית: דומיניקה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 751
אוכלוסייה
346,514,652: 66,009
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 654
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 9,908

יחסי ארצות הברית–דומיניקה הם היחסים ההדדיים המתנהלים בין ארצות הברית לבין דומיניקה.
סקירה

לארצות הברית ולחבר העמים של דומיניקה יש יחסים דו-צדדיים חיוביים. ארצות הברית תומכת במאמציה של הממשלה הדומיניקנית להרחיב את הבסיס הכלכלי שלה ולספק רמת חיים גבוהה יותר לאזרחיה. הסיוע האמריקני מועבר בעיקר באמצעות סוכנויות רב-צדדיות כמו הבנק העולמי והבנק לפיתוח הקריביים (CDB), וכן באמצעות משרד הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID) בברידג'טאון, ברבדוס. חיל השלום גם מספק סיוע טכני למדינה, ומתנדביו ששוכנים באי עובדים בעיקר בתחומי החינוך, התפתחות הנוער, והבריאות.
ארצות הברית ודומיניקה פועלות יחד במאבק בסמים בלתי חוקיים. דומיניקה משתפת פעולה עם סוכנויות בארצות הברית ומשתתפת בתוכניות נגד סמים במאמץ לבלום סחר בסמים וטיפוח מריחואנה. ב-1995 חתמה ממשלת דומיניקה על הסכם לאכיפת חוק ימי עם ארצות הברית כדי לחזק את התיאום נגד הסמים, וב-1996 חתמה הממשלה על הסכמי סיוע משפטי והסגרה משותפים במטרה להגביר את המאמצים המשותפים למאבק בפשיעה בינלאומית. ההערכה היא כי 4,500 אמריקאים מתגוררים במדינה.
מבין פקידי ובעלי התפקידים בשגרירות האמריקנית בדומיניקה נמנים:
שגרירה - מרי מ. אוריסמן
סגן מפקד המשלחת - ו. פ. גארזה
יועץ פוליטי/כלכלי - איאן קמפבל
קונסול כללי - קלייד הווארד ג'וניור
נספח עבודה אזורי - ג'ייק אלר
קצין יחסי הציבור - ג'ון רוברטס
מנהלת חיל השלום—קייט רפטרי
ייצוג

לארצות הברית אין שגרירות רשמית בדומיניקה.
השגריר ופקידי השגרירות הם תושבי ברבדוס, אשר נוסעים לעיתים קרובות לדומיניקה.
ראו גם

הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה
הקהילייה הקריבית
יחסי החוץ של ארצות הברית
יחסי ארצות הברית–ברבדוס
יחסי ארצות הברית – בוטסואנה

| יחסי ארצות הברית – בוטסואנה |
| --- | --- |
ארצות הברית: בוטסואנה


ארצות הברית: בוטסואנה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 581,730
אוכלוסייה
346,514,652: 2,545,200
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 19,396
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 7,621

יחסי ארצות הברית–בוטסואנה הם היחסים הבינלאומיים, הדו-צדדיים, המדיניים, הפוליטיים והשיתופיים המתנהלים בין ארצות הברית לבין בוטסואנה.
על פי דוח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 79% מאנשי בוטסואנה תומכים בהנהגת ארצות הברית, 8% מתנגדים לה ו-13% אינם בטוחים.