stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וולטר רודני
לקריאה נוספת

בנימין נויברגר, מלאומיות פאן אפריקנית באמריקה לריבונות ול"בניין אומה " טריטוריאלית באפריקה הפוסט קולוניאלית בתוך: אילן רחום (עורך), חזרה לפוליטיקה: המדינה המודרנית, לאומיות וריבונות, מרכז זלמן שזר, 2009 עמ' 245–274
הערות שוליים

↑  מאמר לרגל 40 שנה לצאת הספר, Nigel Westmaas,‏ 14 ביוני 2012
↑  ביקורת על הספר, The Black Scholar,  Vol. 4, No. 5, February 1973
↑  The Rodney riots in Jamaica: The background and significance of the events of October 1968, The Journal of Commonwealth & Comparative Politics. Volume 21, Issue 2, 1983
↑  Remembering the 'Rodney Riots'
↑  Terry Lacey, Violence and Politics in Jamaica, 1960-70 pp. 94-100
↑  הטקסט המלא של הספר
↑  THE GRAND BETRAYALS OF WALTER RODNEY
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276406705171  BIBSYS: 90284105  BnF: cb12022307k (data)  CiNii: DA01941106  GND: 118968459  ISNI: 0000 0000 9861 8407  LCCN: n50048914  NDL: 00454478  NKC: xx0305598  NLA: 35251712  NTA: 069107394  RERO: 02-A003754006  SNAC: w6xz0hnk  SUDOC: 027646432  Trove: 882673  VIAF: 64549214   WorldCat (עם VIAF): 64549214
שמעלקא פינטר

אין תמונה חופשית
הרב שמואל שמעלקא פינטר (י"א באדר תרע"ט 11 בפברואר 1919[דרוש מקור] - י"א בתמוז תשנ"ד, 20 ביוני 1994) היה רב בריטי, מראשי היהדות החרדית בלונדון.
תולדותיו

נולד בווינה בסביבות שנת תר"פ. אביו רבי חיים היה רבה של בוקווסק שבגליציה ובזמן מלחמת העולם הראשונה נמלט לווינה כמו רבים מיהודי גליציה. למד בישיבת צעהלים אצל הרב לוי יצחק גרינוולד. בהיותו בווינה גם קיבל בלימוד מרבי יוסף רוזין "הרוגושטובער" ששהה שם לצורך רפואת העיניים, והיה מקריא לו מספרי לימוד. בזמן מלחמת העולם השנייה הצליח להגר ללונדון שם נישא לבתו של רבי ישראל אריה מרגליות, האדמו"ר מפרמישלאן לונדון. פתח בית מדרש בשם "ישועת חיים". רבני לונדון (בהם רבי שלום מוסקוביץ' האדמו"ר משאץ ורבי יחזקאל אברמסקי) עודדו אותו לקבל הנהגת מוסד "יסודי התורה" (נוסד על ידי הרב ישכר פרדס אב"ד דנקוב) שעשרות שנים היו המוסדות החרדיים המרכזיים בעיר.
היה יושב ראש אגודת ישראל של בריטניה. לאחר פטירת אשתו נישא בשנית לבתו של רבי פנחס שלום מקוסון, אלמנת רבי אברהם אייכנשטיין מזידיטשוב שיקגו. נקבר בבית הקברות עדת ישראל שבאנפילד, לונדון.
משפחתו

לרב פינטר ארבעה בנים:
הרב חיים פינטר זצ"ל מילא את מקומו ברבנות, נפטר בחול המועד סוכות תשפ"ד.
הרב אברהם פינטר זצ"ל - היה רב ופוליטיקאי בריטי, מנהל מוסדות "יסודי התורה" אחרי אביו, עד מותו בהתפרצות נגיף הקורונה בממלכה המאוחדת ב-2020.
הרב יששכר פינטר - ראש הכולל "דבר אברהם".
רבי יצחק פינטר זצ"ל - האדמו"ר מבוקאווסק, וראש כולל אברכים בבני ברק, נפטר תמוז תשפ"ב ומנו"כ בהר הזיתים.
בנותיו נשואות לרב עזריאל זעליג וינברג זצ"ל מסלונים, ולרב יצחק דב ברגר מחסידי צאנז, המכהן כדיין במנצ'סטר ובעבר היה חבר בית הדין של לונדון.
לקריאה נוספת

אליהו קאופמן, צדיק כתמר יפרח, תולדות חייו של רבי שמעלקא, 2005.
אלון לבבי

| --- | --- |

 לידה:  22 בנובמבר 1966 (בן 57)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 תקופת הפעילות:  1992–2019 (כ־27 שנים)
 דרגה:   ניצב
 תפקידים בשירות
 קצין מבצעים יחידה אווירית/טייס  ראש מדור מבצעים - מטה יחידות מיוחדות  סגן מפקד יחידת המשא ומתן  מפקד תחנת רחובות  קצין אג"ם מחוז המרכז  מפקד מרחב לכיש  דובר משטרת ישראל  סגן מפקד מחוז הדרום  סגן מפקד מחוז מרכז  ראש אגף מבצעים  ראש אגף שיטור, אבטחה וקהילה  סגן המפקח הכללי
 
אלון לבבי (נולד ב-22 בנובמבר 1966) הוא קצין משטרה ישראלי בדימוס בדרגת ניצב. שימש כסגן המפקח הכללי של משטרת ישראל, ראש אגף המבצעים וראש אגף שיטור, אבטחה וקהילה.
ביוגרפיה

לבבי התגייס לצה"ל ב-1985 והתנדב לקורס טיס אותו סיים ב-1987. הוא שירת כטייס מסוקי קרב, קצין מבצעים בטייסת בה שירת ומפקד קורס אימון מבצעי. ב-1991 קיבל "רישום לזכות" ממפקד חיל האוויר על נחיתת אונס מוצלחת במסוק להטוט (דיפנדר).
בנובמבר 1992 גויס למשטרת ישראל ונמנה עם מקימי היחידה האווירית. בשנת 2000 מונה לצוות הקמה ולראש מדור מבצעים במטה היחידות המיוחדות של המשטרה. בשנת 2002 מונה לסגן מפקד יחידת המשא ומתן המשטרתית. ב-2005 מונה למפקד תחנת רחובות, ב-2007 לקצין אגף המבצעים של מחוז מרכז וביולי 2009 למפקד מרחב לכיש. ביולי 2011 מונה לראש מינהל הטכנולוגיות של המשטרה אך לאחר חודש בלבד, לבקשת המפכ"ל, סיים את תפקידו ומונה לדובר המשטרה בעקבות התפטרות קודמו בתפקיד. ב-2013 מונה לסגן מפקד מחוז הדרום. ב-2014 מונה לסגן מפקד מחוז מרכז. ביוני 2016 מונה לראש אגף המבצעים (כיום אגף מבצעים ושיטור) בדרגת ניצב. כיהן בתפקיד עד פברואר 2019 אז מונה לסגן המפקח הכללי (סמפכ"ל). 
מאז שנת 2021 משמש ראש ההתמחות לחוסן לאומי וארגוני בקריה האקדמית אונו וכן כחוקר במכון למחקרי ביטחון לאומי (INSS). בשנת 2021 הקים את חברת Next-Now לייעוץ ויזמות והוא משמש כמנהלה. בשנת 2022 - ביחד עם 5 ניצבי משטרה (בדימוס) נוספים - הקים את חברת "ניצבים בחזית" העוסקת בפיתוח טכנולוגיות ובייעוץ בתחומי הביטחון האישי והחוסן הקהילתי. קבוצת ניצבים בחזית הקימה בשנת 2022 את המכון לחקר הביטחון האישי והחוסן הקהילתי במיכללה האקדמית גליל מערבי בעכו.
השכלה וחיים אישיים

לבבי בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה ובעל תואר שני במינהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל. בוגר תוכנית הבכירים במגזר הציבורי של קרן וקסנר בשיתוף בית הספר לממשל ע"ש קנדי באוניברסיטת הארוורד. בוגר קורס משא ומתן במצבי משבר של ה-FBI. נשוי ללילך שכיהנה כחברת מועצה בגדרה במשך 10 שנים.
הערות שוליים

↑  טל מיכאל, ‏מעל החוק, באתר חיל האוויר הישראלי
↑  הדובר החדש של המשטרה, אתר israeldefense, ‏31 ביולי 2011
↑  אלי סניור ועומרי אפרים, בלחץ השר: המפכ"ל ביצע סבב מינויים מיידי, באתר ynet, 18 בספטמבר 2014.
↑  "הובלת אגף המבצעים עוברת לידיך", אתר משטרת ישראל, 5 ביוני 2016
אילה פננן

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1916 טמפרה, פינלנד 
 פטירה:  23 בינואר 1994 (בגיל 77) טמפרה, פינלנד 
 מדינה:  פינלנד 
 שפות היצירה:  פינית 
 בן או בת זוג:  Alpo Vammelvuo (1945–1953) 
 פרסים והוקרה:  פרס תודה לספר (1969)  מדליית פרו פינלנדיה (1968)  פרס קָלֵוִי יֶנְטִי (1945)  פרס אלכסיס קיווי (1965) 
 
סתה טלוויקי אילה פננן (בשם מלא בפינית: Säde Eila Talvikki Pennanen; ‏8 בפברואר 1916 – 23 בינואר 1994) הייתה סופרת ומתרגמת פינית.
ביוגרפיה

אילה פננן נולדה, בעיר טמפרה שבדרום-מערב פינלנד, ובה פעלה כל חייה ונפטרה. במשך רוב חייה עבדה פננן כמתרגמת מאנגלית לפינית וכעורכת לשונית בכתבי עת שונים.
כתיבתה

פננן התחילה את דרכה הספרותית ברומנים שבלט בהם שילוב של יסודות מיסטיים עם ניתוח פסיכולוגי: "לפני המלחמה היו הנעורים" (1942), "החוזררים הכרותים" (1944), "פרומו יצא בלילה" (1945), "העננים שופעים" (1947), "לדה והברבור" (1948) ו"הגזוזטרה" (1950).
ב-1952 פרסמה את קובץ הסיפורים "המגדל". החל מקובץ זה ואילך בלטו בכתיבתה ההתמקדות במצבי הלחץ שהגיבורים נתונים בהם, והבהרת בעיותיהם באמצעים ריאליסטיים. גישה זו באה לידי ביטוי בקובצי הסיפורים הבאים שלה, "פסיאנס" (1957) ו"בשניים" (1961), וכן ברומנים ההיסטוריים שכתבה באותן שנים, שמתאפיינים בהתחבטות גיבוריהם בבעיות מוסר ודת: "בירגיטה הקדושה" (1954) ו"ילדי האור" (1958).
בשנות השישים פרסמה בעיקר רומנים שהתרכזו בבעיות התא המשפחתי בחברה הפינית, שעברה באותן שנים תהליכי עיור מהירים שהשפיעו על המבנה הפנימי שלה. כתיבתה עסקה בין היתר בעוני, אלכוהוליזם, דיכוי האישה, אפליית האוכלוסייה הכפרית, אבטלה וזנות בקרב בני נוער. הרומנים שהיא פרסמה באותן שנים הם: "אֲבָל" (1963), "המונגולים" (1966) ו"ארעי" (1968). באותה תקופה ראו אור גם קובץ המסות "גישוש" (1965) וקובץ הסיפורים "אהבה קטנה" (1969).
בשנות השבעים פרסמה טרילוגיה של שלושה רומנים: "האהבות של הימו" (1971), "בגלל היופי" (1972) ו"שיח השושנים" (1973). הטרילוגיה מספרת את קורותיה של משפחה אחת בעיר טמפרה בראשית המאה העשרים, תוך הבלטת השפעת המאורעות החיצוניים על חיי בני המשפחה, ותיאור תפישת ההתרחשויות מנקודת מבט נשית.
קובץ הסיפורים "אהבה קטנה" תורגם לעברית בידי רמי סערי, ויצא בהוצאת כרמל בשנת 1999.
ברונהילדה מאוסטרזיה
הערות שוליים

↑  אורה לימור, יצחק חן, ראשיתה של אירופה, כרך ב, האוניברסיטה הפתוחה, תשס"ג 2003, עמ' 63, 199: "ברונכילדיס (Brunechildis)".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452970505171  PLWABN: 9810533337005606  BNE: XX5646433  BnF: cb12496021d (data)  GND: 11947204X  ISNI: 0000 0001 1850 0861  LCCN: n90724321  SELIBR: 180280  SUDOC: 034175431  VcBA: 495/62388  VIAF: 8198676   WorldCat (עם VIAF): 8198676
אונס פרספונה

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  ג'ובאני לורנצו ברניני
 תאריך יצירה:  1621-1622
 טכניקה וחומרים:  שיש לבן
 ממדים בס"מ
 גובה:  255 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  בארוק 
 מספר יצירה:  CCLXVIII (גלריה בורגזה) 
 מיקום:  גלריה בורגזה רומא שבאיטליה
 קואורדינטות:  41°54′50″N 12°29′31″E﻿ / ﻿41.914°N 12.492°E﻿ / 41.914; 12.492
 
"אונס פרספונה" או "פלוטו ופרספונה" הוא פסל מאת האמן האיטלקי ג'ובאני לורנצו ברניני. הפסל מהווה דוגמה ליכולתו הטכנית של ברניני ומהווה את אחד משיאי הפיסול הבארוקי, בעיצוב הגוף המנייריסטי.
הפסל מבוסס על נושא מן המיתולוגיה היוונית והמיתולוגיה הרומית. על פי הסיפור מן המיתולוגיה הרומית, נחטפה פרספונה בידי פלוטו - הוא האדס במיתולוגיה היוונית - אל השאול. החל משנת 1622 הוצב הפסל ב"וילה לודוביזי" שהייתה שייכת לקרדינל לודוביזי (Ludovisi), אשר קיבל את הפסל במתנה מאת הקרדינל שיפיונה בורגזה (Scipione Borghese). בשנת 1908 רכשה ממשלת איטליה את הפסל והציבה אותו בגלריה בורגזה.
ברניני בחר לתאר את חטיפתה של פרספונה ברגע השיא של האירוע. פלוטו, המתואר כגבר שרירי עטור זקן ועל ראשו כתר, אוחז בזרועותיו את פרספונה, שגופה מפותל והיא קוראת לעזרה. ידיה של פרספונה מנסות לדחות את האדס, אולם זה אוחז בה בחוזקה. ברניני היטיב לתאר אשליה של גוף חי ורך, דבר הבא לידי ביטוי במקומות בהן אוחז האדס במותניה ובירכה של פרספונה. לצד האדס ניצב קרברוס, המתואר ככלב בעל שלושה ראשים.
קבוצת-העל היורונית

קבוצת-העל היורונית (באנגלית: Huronian Supergroup) היא חבורה מעידן הפרוטרוזואיקון של משטחים גאולוגיים מתקופת הקראטון העליונה בשילד הקנדי באונטריו ובקוויבק. המכלול משתרע ממערב לעיר סול סנט מרי (Sault Ste. Marie) במערב ועד לגבול אונטריו–קוויבק במזרח. היא מהווה חלק מהמחוז הגאולוגי הדרומי של השילד הקנדי (Southern Province – Canadian Shield).
סטרטיגרפיה

קבוצת-העל היורונית מורכבת מארבע קבוצות. כל הסלעים הם סלעי משקע מותמרים בדרגה נמוכה או סלעי יסוד.
ארבע הקבוצות הגאולוגיות המרכיבות את קבוצת-העל היורונית הן – מהעתיקה לחדשה – קבוצת אגם אליוט, קבוצת אגם יו (Hough), קבוצת אגם קווירק (Quirke) וקבוצת קובלט (Cobalt). תקופות קרח עיקריות, תקופות הקרח היורונית, שבהן נוצרו משקעי קבוצת-העל היורונית, התרחשו באגמי יו, קווירק וקובלט.
גיל

קבוצת-העל היורונית מורכבת בעיקר מאבן חול ואבן בוץ שעברו התמרה. לא נמצאו בה מאובני אינדקס, ולכן לא ניתן לתארך את סלעי המשקע באמצעות מאובנים באותו אופן שאפשר לעשות בסלעים מעידן הפנרוזואיקון. עם זאת, הבסיס מכיל סלעים געשיים, שתוארכו למועד שלפני כ-2.480 מיליארד שנים. החלק העליון של קבוצת-העל היורונית וחתך היחידות שבתוכו הם המחדר הפלוטוני ניפיסינג סילס, שמתוארכים ל-2.2185 מיליארד שנים לפני זמננו. הגיל שבו נוצרו המשקעים היורונים הוא בין 2.480 ל-2.219 מיליארד שנה לפני זמננו.
הערות שוליים

↑  "Summary of Huronian Stratigraphy". אורכב מ-המקור ב-2006-10-02. נבדק ב-2010-08-18.
↑  "Preliminary Redefinition of the Cobalt Group (Huronian Supergroup) in the Southern Geologic Province, Ontario, Canada" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-10-09.
↑  Eyles, Nicholas; Young, Grant (1994).  Deynoux, M.; Miller, J.M.G.; Domack, E.W.; Eyles, N.; Fairchild, I.J.; Young, G.M. (eds.). Geodynamic controls on glaciation in Earth history, in Earth's Glacial Record. Cambridge: Cambridge University Press. p. 5. ISBN 0521548039.
ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים (2009)

סמליל הוועידה
ועידת האו"ם לשינוי האקלים, המוכרת בשם ועידת קופנהגן, היא ועידה של האומות המאוחדות שהתקיימה במרכז בלה (Bella Center) בקופנהגן, דנמרק בין 7 בדצמבר ל-18 בדצמבר 2009. הוועידה הייתה הפגישה החמש-עשרה בין הצדדים החתומים על אמנת המסגרת של האו"ם בנוגע לשינויי האקלים והחמישית בין החתומים על פרוטוקול קיוטו. לאירוע קדם הכנס שינוי אקלימי: סיכונים גלובליים, אתגרים והחלטות במרץ 2009, שאורגן על ידי ארגון האוניברסיטאות הבינלאומי לשיתוף פעולה מחקרי ומטרתו המוצהרת הייתה סיכום הידע המדעי שנצבר בנושא שינויי האקלים.
קוני הדגארד (Hedegaard), פוליטיקאית דנית, הייתה נשיאת הכנס. התפקיד הועבר ללארס לקה ראסמוסן ראש ממשלת דנמרק באופן כמעט סמלי לקראת סיום הכנס.
הסכם קופנהגן (אנ') נוסח על ידי ארצות הברית, סין, הודו, ברזיל ודרום אפריקה ב-18 בדצמבר. המסמך זיהה כי ההתמודדות עם שינוי האקלים היא אחד האתגרים הגדולים ביותר של ימינו וכי יש לנקוט פעולות כדי לשמור על עליית טמפרטורה מרבית של שתי מעלות צלזיוס. המסמך אינו מחייב מבחינה משפטית ואינו מכיל כל התחייבויות לצמצום פליטת פחמן דו-חמצני ועל כן מדינות רבות וארגונים לא-ממשלתיים התנגדו להסכם זה.
הרקע לוועידה

ועידת קופנהגן נערכה בשיאן של התרחשויות ציבוריות בנושאים סביבתיים ברחבי העולם, וכן המודעות הגוברת והולכת בקרב אוכלוסיית העולם בנוגע לצורך לכווץ את החור שנפער באוזון ולבלום את התחממות כדור הארץ.
ספרו רב המכר של אל גור, אמת מטרידה, וכן סרטו התיעודי שיצא לאקרנים ב-2006 והפך לאחד מסרטי התעודה הרווחיים בכל הזמנים סיקרו את ההתחממות העולמית ויצרו קונצנזוס בינלאומי בנושא. פרס נובל לשלום שהוענק לו ב-2007 ביטא זאת היטב.
כניסתו של ברק אובמה לתפקיד נשיא ארצות הברית, שלוותה במערכת בחירות סוערת ובססמאות "Yes We Can" ו-"Change" עוררו תקווה עולמית כי הגיע "סוף עידן בוש" ומדיניותה של ארצות הברית בתחומים רבים, ביניהם בתחום הסביבתי, תשתנה.
כל אלו ועוד יצרו ציפייה אדירה ומתח עולמי לקראת הוועידה, ולמעלה מחמשת אלפים עיתונאים מרחבי העולם הגיעו לסקר. את פתיחת הוועידה ליווה הסרט Please Save The World לו נרשמו למעלה ממיליון צפיות ברשת האינטרנט.
מסע פרסום רחב בשם הופנהגן שאורגן על ידי האו"ם וארגון הפרסום הבינלאומי במטרה לתמוך ב-COP15 (אמנת המסגרת של האו"ם בנוגע לשינויי האקלים). במסגרתו נפתח אתר האינטרנט https://web.archive.org/web/20090718030312/http://www.hopenhagen.org/ בו יכולים אזרחים מרחבי העולם לחתום על עצומה סביבתית
המשלחת הישראלית

משלחת רשמית מטעם ישראל, בראשות גלעד ארדן השר להגנת הסביבה, הגיעה לקופנהגן לצורך השתתפות בדיונים, המשלחת מנתה כ-30 חברים שרובם אנשי מקצוע מהמשרד להגנת הסביבה וכן אנשי גופים רלוונטיים נוספים. בהמשך הייתה אמורה להצטרף אליה משלחת ייצוגית גדולה בראשות ראש הממשלה בנימין נתניהו. ב-12 בדצמבר הודיעה לשכת ראש הממשלה כי לא ייצא לקופנהגן מכיוון שהשתתפותו בכנס לא מצדיקה את העלויות הגבוהות הכרוכות בנסיעה ובשהייה בדנמרק. ארגוני הסביבה טענו באירוניה כי על רקע המצב הסביבתי הרעוע בישראל, אין טעם שראש הממשלה יצא לייצג אותה בפני בעולם
לבסוף הוחלט כי נשיא המדינה שמעון פרס ישתתף בכנס במקום נתניהו. בנאומו בפני משתתפי הכינוס התחייב פרס כי ישראל תפחית עד שנת 2020 את פליטת דו־תחמוצת הפחמן שלה בכ-20% לעומת הגידול הצפוי, אך שר האוצר, יובל שטייניץ, הבהיר שאינו תומך ביעד שהציב פרס, וטען שהנשיא עמד על כך ש"הצגת יעד נמוך יותר פשוט לא באה בחשבון". לאחר הוועידה הפכה התחייבות בעל-פה זאת גם לעמדתה הרשמית של הממשלה, בעקבות מכתב התחייבות ששיגר השר להגנת הסביבה לאו"ם. בהמשך, הקימה הממשלה ועדת מנכ"לים בראשות מנכ"ל משרד האוצר, כדי שתציע דרכים ליישום ההתחייבות הזאת.
רשימת הפעולות המוצעות

במהלך הכנס הצהירו מספר מדינות על צעדים שהן מתכוונות לנקוט אם יושג הסכם במהלך הוועידה. בסופו של דבר לא הושג הסכם, וההצהרות יהוו בסיס לדיון ב-2010.
| מדינה | כמות |
| --- | --- |
נורווגיה: -בין -30% ל-40%
יפן: --25%
האיחוד האירופי: בין -20% ל-30%
רוסיה: בין -20% ל-25%
דרום אפריקה: -18%
איסלנד: -15%
ניו זילנד: בין -10% ל-20%
אוסטרליה: בין -4% ל-33%
ארצות הברית: -4%
קנדה: -3%
ברזיל: -1.8%
| מדינה | כמות |
| --- | --- |
סין: בין -40% ל-45%
הודו: בין -20% ל-25%
הוועידה > אקטיביזם בוועידה

מספר עצרות מחאה קטנות נערכו בשבוע הראשון לוועידה, וההתכנסות המשמעותית הראשונה הייתה תהלוכה המונית שקראה להשגת הסכמה בינלאומית בנושא האקלים ב-12 בדצמבר. על פי ההערכות, השתתפו בה בין 40,000 ל-100,000 איש. 968 מפגינים נעצרו, מתוכם 19 על נשיאת סכינים ולבישת מסכות במהלך ההפגנה.
באותה עת התכנסה בעיר ועידה אלטרנטיבית, Klimaforum09, בה השתתפו יותר מ-50,000 איש. בכנס ניתנה במה לפעילי איכות סביבה מרחבי העולם שארצותיהם נפגעו מההתחממות העולמית. בוועידה השתתפו מנהיגים מרחבי העולם, ביניהם וונדנה שיבה מייסד נבאדניה והסופרת החברתית נעמי קליין.
הארגון האנטי-צרכני "The Yes Men" פרסם הצהרה מזויפת בשם שר הסביבה הקנדי ג'ים פרנטייס בה הוא מתחייב להפחית את רמת הפליטה של גזי חממה מ-1990 עד ל-2020 ב-40%, פי 13 מההתחייבות האמיתית. ההצהרה פורסמה על ידי ה"וול סטריט ג'ורנל" לפני שנחשפה כתרמית. ג'ים פרנטייס תיאר אותה כ"בלתי רצויה"
ארבעה פעילי גרינפיס התפרצו לארוחת ערב ב-18 בדצמבר בה השתתפו ראשי מדינות מרחבי העולם והניפו שלטים הם נכתב: "הפוליטיקאים מדברים, המנהיגים עושים". לפעולה נוצר הד עולמי, וביקורת רבה הוטחה במשטרת קופנהגן על כך שהארבעה הוחזקו כמעט חודש במעצר, בלי שהופנה כלפיהם אישום כלשהו.
בימיה האחרונים של הוועידה, נערכו הפגנות ספונטניות, רבות משתתפים ואלימות מאוד בכל רחבי דנמרק תחת הקריאה למנהיגי העולם להגיע להסכמות כל עוד הוועידה מכונסת.
הוועידה > אקטיביזם בינלאומי

כ-20,000 בני אדם השתתפו בצעדה שהתקיימה בלונדון, שבוע לפני תחילת הכנס. הם קראו למנהיגים הבריטים לאלץ את המדינות המפותחות להפחית את פליטות גזי החממה שלהן ב-40% עד שנת 2020 ולספק 150 מיליארד דולר מדי שנה עד 2020 כדי לסייע למדינות העניות להסתגל לשינויי האקלים.
כ-50,000 בני אדם השתתפו במספר צעדות באוסטרליה במהלך הכנס, בקריאה למנהיגי העולם ליצור הסכם מחייב. ההפגנה הגדולה ביותר התקיימה במלבורן, אוסטרליה.
הוועידה > המסמך הדני

מסמך שהודלף, הידוע בשם "הטקסט הדני" משום שנוסח על ידי חברי המשלחת הדנית, גרם לוויכוח בין המדינות המפותחות לבין המדינות המתפתחות. המסמך תויג תחת כותרת המשנה: "הסכם קופנהגן" ומונה צעדים שיבלמו את ההתחממות העולמית כך שהטמפרטורות הממוצעות לא יעלו ביותר משתי מעלות צלזיוס מאז תחילת המהפכה התעשייתית. בנוסף, מקנה המסמך שליטה משמעותית על מיליארדי דולרים שיחולקו למדינות העניות כסיוע להתמודדות עם יעדי פליטות גזי החממה שהציבו לעצמן.
מספר מדינות מתפתחות הגיבו על המסמך ואמרו כי המדינות המפותחות עבדו מאחורי דלתות סגורות וגיבשו הסכם לפי רצונם, ללא הסכמה של מדינות מתפתחות. לומומבה סטניסלב די-אפינג, יו"ר G77, אמר, "זה טקסט שמפר באופן מוחלט שנתיים של משא ומתן. זה לא מאפיין את ההצעות ואת הקול של המדינות המתפתחות". ניתוח חסוי של הטקסט על ידי מדינות מתפתחות, שהודלף גם הוא, הראה "אי נוחות עמוקה" בנוגע לפרטים שונים בטקסט.
תוצאות הוועידה

ב-18 בדצמבר לאחר יום של משא ומתן קדחתני בין ראשי המדינות, פורסם כי "הסכם משמעותי" הושג בין ארצות הברית לבין מדינות הבסיס: סין, הודו, דרום אפריקה וברזיל. פקיד בכיר בממשלת ארצות הברית אמר כי מדובר ב"צעד היסטורי בכיוון הנכון" אבל לא הספיקה כדי למנוע שינוי אקלימי מסוכן בעתיד. עם זאת, כתב איכות הסביבה של ה-BBC אמר: "בעוד הבית הלבן מכריז על הסכם, משלחות רבות אחרות אפילו לא ראו אותו. פקיד ממשל בריטי הגדיר את הטקסט כעדיין לא סופי. המשלחת הבוליביאנית, לדוגמה, התלוננה על הדרך שבה הושג ההסכם - 'אנטי-דמוקרטית, אנטי-שקופה ובלתי-מקובלת ".
תגובות > ממשלות

נשיא ארצות הברית ברק אובמה אמר כי ההסכמה תתקבל בעתיד וציין ש"עברנו כברת דרך ארוכה, אבל יש לנו עוד הרבה ללכת".
ראש ממשלת בריטניה גורדון בראון אמר כי חשיבות הוועידה הייתה בהתחלת העשייה, והאשים כי מספר מדינות "החזיקו" את ועידת קופנהגן לצורכיהן. הוא הדגיש כי הסכם משפטי חייב להתקבל בהקדם.
נשיא נציבות האיחוד האירופי חוזה מנואל בארוסו, אמר "אנחנו לא נסתיר אכזבה בשל אי-השגת הסכם מחייב".
נשיא צרפת ניקולא סרקוזי אמר "הטקסט שהושג איננו מושלם" ומכל מקום, "אם לא יהיה לנו הרבה, זה אומר ששתי מדינות חשובות כמו הודו וסין יהיו משוחררות מכל סוג של חוזה".
ראש המשלחת של סין אמר כי "מהפגישה התקבלו תוצאות חיובית, כולם צריכים להיות שמחים." ראש ממשלת סין, וון ג'יאברו, אמר כי ההסכם היה חלש בגלל חוסר-אמון בין העמים: "כדי לעמוד באתגר שינוי האקלים, הקהילה הבינלאומית חייבת ולחזק את האמון, לבנות קונצנזוס".
שרת הסביבה של הודו, ג 'איראם ראמש, דווחה כאומרת, "אנו יכולים להיות מרוצים שהצלחנו להגיע בדרך שלנו" וכי הודו "יצאה די טוב בקופנהגן".
גורם בכיר בברזיל בעניין שינוי האקלים כינה את ההסכם "מאכזב". ראש קבוצת G77 אמר כי היה "לשמור על הדומיננטיות הכלכלית של כמה מדינות". נציגים של האיים המלדיביים, ונצואלה וטובאלו היו מרוצים מהתוצאה. נשיא בוליביה, אוו מוראלס אמר כי, "הפגישה נכשלה וזה מצער עבור כדור הארץ".
תגובות > ארגונים לא ממשלתיים

ג'ון סאובן, מנכ"ל גרינפיס בריטניה קבע כי "העיר קופנהגן היא זירת הפשע הלילה ... עכשיו ברור כי ההתחממות הגלובלית תדרוש מודל שונה לחלוטין מזה של הפוליטיקה". לדבריו "יש פוליטיקאים בודדים בעולם הזה שמסוגלים להסתכל מעבר לאופק הצר של האינטרסים שלהם".
נימו בסי מארגון "ידידי כדור הארץ" כינה את הוועידה "כישלון מחפיר".
לידיה בייקר מארגון "להציל את הילדים" אמרה כי "למעשה נחתם גזר דין מוות עבור רבים מילדי העולם השלישי. עד 250,000 ילדים מקהילות עניות ימותו עד המפגש המשמעותי הבא".
טים ג'ונס, נציב מדיניות האקלים מהתנועה עולמית לפיתוח אמר כי "המנהיגים סירבו להוביל במקום לבקש שוחד ולהתעמר במדינות מתפתחות".
קים קארסטנסן מהקרן העולמית לשימור חיות הבר אמר: "טוב, אבל הבטחות לא מספיקות כדי להגן על כוכב הלכת שלנו מפני שינוי אקלימי מסוכן. פשוט לא מספיקות. שיתוף פעולה בינלאומי הכרחי עכשיו. אנו זקוקים להסכם עכשיו. מה שנותר לנו אחרי שנתיים של משא ומתן הוא טקסט "חצי אפוי" מחומר לא ברור".
רוברט ביילי, מאוקסם הבינלאומית, אמר: "מאוחר מדי להציל את הפסגה, אבל עדיין לא מאוחר מדי להציל את כדור הארץ ותושביו. אין לנו ברירה אלא לצעוד קדימה לקראת עסקה מחייבת מבחינה משפטית בשנת 2010. זה חייב להיות מהיר והחלטי, לא "עסקים כרגיל"."
בוועידה השתתפה גם משלחת של כ-25 ראשי ארגונים ופעילים סביבתיים מישראל שאורגנה על ידי חיים וסביבה - ארגון הגג של ארגוני הסביבה בישראל. המשלחת ייצגה את קואליציית הארגונים "דרכים לקיימות", שהחלה לפעול כבר בועידת יוהנסבורג בשנת 2002. לקראת הוועידה הוכן נייר עמדה עדכני שביקר את מדיניות הממשלה בנושא משבר האקלים, והופק מסמך מקביל באנגלית שהופץ בוועידה.
במהלך הוועידה קיימה משלחת ארגוני הסביבה שני אירועים מקצועיים בוועידה של החברה האזרחית – Klimaforum09. באחד הוקרן הסרט "אגדה אורבנית" והתקיים דיון על ערים מפחיתות פליטות, והשתתפו בו שלושה חברי כנסת. הדיון השני הציג את פעילות הארגונים כנגד הקמת תחנה פחמית חדשה בישראל כמודל לפעילות אזרחית, ומשתתפים ממדינות שונות ניסו ללמוד ממנו על פעילות מקבילה בארצותיהם.
המשלחת נפגשה בקופנהגן עם נשיא המדינה לקראת נאומו בוועידה, ופעלה לקידום הגדרת יעדי הפחתה בישראל שיצוינו בנאום הנשיא. המשלחת גם שיגרה מקופנהגן מכתב לראש הממשלה בעניין זה, והגיבה בזמן אמיתי לנאומו של הנשיא. פעילות ארגוני הסביבה בוועידה קיבלה התייחסות נרחבת בכלי התקשורת בישראל, כולל ראיונות רדיו וטלוויזיה, ופרסום מאמרי דעה רבים של חברי המשלחת.
ראו גם

פרוטוקול קיוטו
התחממות עולמית
אל גור
הערות שוליים

↑  נתניהו החליט שלא לצאת לקופנהגן; ארגוני הסביבה מגיבים, באתר גלובס, 10 בדצמבר 2009
↑  שמעון פרס: נפחית פליטת גזי החממה עד שנת 2020, באתר גלובס, 17 בדצמבר 2009
↑  Copenhagen spoof shames Canada on the truth about its emissions
↑    Rebecca Lefort, ‏Thousands march in 'wave' against climate change ahead of Copenhagen conference, The Telegraph, 5 December 2009
↑  Australians walk to pressure Copenhagen
↑  Australian marchers lead world climate protests
↑  בקי אנדרסון, קופנהגן, מה מזהם את האווירה בקופנהגן?, באתר nrg‏, 14 בדצמבר 2009
↑  Copenhagen climate summit in disarray after 'Danish text' leak
↑  Copenhagen deal reaction in quotes
↑  Copenhagen climate summit held to ransom - Gordon Brown
↑  Key powers reach compromise at climate summit
↑  India, China cooperated to torpedo climate deal
↑  Low targets, goals dropped: Copenhagen ends in failure
↑  Rich and poor countries blame each other for failure of Copenhagen deal
| משבר האקלים |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | איכות הסביבה • התחממות עולמית • קיימות • שינוי אקלים |  |
| יוזמות מדיניות בינלאומיות בולטות | ועידות האומות המאוחדות לשינוי אקלים • הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים • התוכנית הסביבתית של האו"ם • ועידת המסגרת של האו"ם בנושא שינויי אקלים  • אג'נדה 21 • פסי התחממות |  |
| הסכמים מדיניים בינלאומיים | פסגת כדור הארץ (1992) • פרוטוקול קיוטו (1999)  • הסכם קופנהגן (2009) • הסכם פריז (2015) |  |
| גופים וארגונים אזרחיים בולטים בעולם | גרינפיס • הקרן העולמית לשימור חיות הבר • המרד בהכחדה • אנדה גלנדה |  |
| ראו גם | אירוע ההכחדה בהולוקן • אפקט החממה • הקונצנזוס המדעי באשר לשינוי האקלים • חרדת אקלים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7734646-4 
ההפגנה הגדולה של 12 בדצמבר
מפגינים בקופנהגן, משווים בין קולוניאליזם (Coloniliasm) לפליטת פחמן דו-חמצני באמצעות שימוש במשחק המילים CO2loniliasm