stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרואיד 15
הערות שוליים

↑  "Android 15". Android Developers (באנגלית). נבדק ב-2024-02-25.
↑  Shahid, Furqan (2023-03-06). "Here Is What Android 15 Is Going To Be Called". Wccftech (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-05-23.
↑  SamMobile; Walia, Priya (2023-03-06). "Android 15 codename apparently revealed as 'Vanilla Ice Cream'". SamMobile (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-05-23.
1 2  "The First Developer Preview of Android 15". Android Developers Blog (באנגלית). נבדק ב-2024-02-25.
↑  "The Second Developer Preview of Android 15". Android Developers Blog (באנגלית). נבדק ב-2024-03-22.
↑  "The First Beta of Android 15". Android Developers Blog (באנגלית). נבדק ב-2024-04-11.
↑  "Android 15 features: Everything you need to know". Android Authority (באנגלית). 2024-02-20. נבדק ב-2024-02-25.
↑  Vonau, Manuel (2023-11-09). "Android 15: News, leaks, timeline, and everything new in DP1". Android Police (באנגלית). נבדק ב-2024-02-25.
↑  Li, Abner (2024-03-21). "Android 15 DP2: App archiving integrated into Settings". 9to5Google (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-03-22.
↑  Li, Abner (2024-03-21). "Here's everything new in Android 15 Developer Preview 2 [Gallery]". 9to5Google (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-03-22.
↑  Johnson, Allison (2024-04-11). "Android 15's first beta release is out". The Verge (באנגלית). נבדק ב-2024-04-11.
↑  "Google Rolls Out First Android 15 Beta. Here's How You Can Get It Right Now". CNET (באנגלית). נבדק ב-2024-04-11.
לנסנה קונטה

לנסנה קונטה (בצרפתית: Lansana Conté,‏ 30 בנובמבר 1934 - 22 בדצמבר 2008) היה נשיא גינאה השני. עלה לשלטון לאחר שתפס את השלטון בהפיכה צבאית ב-1984 והחזיק בו עד מותו ב-2008.
ביוגרפיה

קונטה נולד בפרבר של קונקרי, בן למשפחה מוסלמית מהקבוצה האתנית סוסו. התחנך בבית ספר קוראני ובהמשך במכינות צבאיות. התגייס לצבא צרפת ב-1955, ונלחם בשורותיו במהלך מלחמת אלג'יריה. לאחר תום שירותו שב לגינאה, שקיבלה את עצמאותה ב-1958, והצטרף לצבאה של המדינה החדשה. ב-1962 עבר קורס קצינים, והחל להתקדם בסולם הדרגות. ב-1970 זכה לקידום לאחר שהצטיין בבלימת ניסיון הפיכה של כוחות גרילה גינאים גולים.
ב-1984, לאחר מותו של נשיא גינאה הראשון אחמד סקו טורה, הדיח קונטה את הנשיא הזמני לואי לנסנה באבוגי (Louis Lansana Beavogui) ותפס את השלטון. החוקה הושעתה, האספה הלאומית פוזרה וסמכויות השלטון הוחזקו בידי ועדה של 25 קצינים בראשות קונטה.
בראשית שנות התשעים הוביל קונטה מעבר הדרגתי לדמוקרטיה רב-מפלגתית. התהליך היה פורמלי מעיקרו, מערכת פוליטית דמוקרטית של ממש לא התפתחה, וקונטה הוסיף לשלוט במדינה באופן ריכוזי למדי, תוך הגבלות קשות על חופש התקשורת ועל זכויות האדם. בחירות רב-מפלגתיות ראשונות לנשיאות נערכו ב-1993, וקונטה ניצח ברוב של 52% מול כ-20% למתחרהו הקרוב ביותר. ב-1996 עמדה ממשלתו בניסיון הפיכה מצד חיילים שלא קיבלו את משכורותיהם. ב-1998 ניצח קונטה במערכת בחירות נוספת, ברוב של 56%, אך אנשי האופוזיציה ומשקיפים זרים התלוננו על זיופים והטיות בהיקף רחב. מנהיגי האופוזיציה העיקריים החרימו את מערכת הבחירות הבאה, ב-2003, ואפשרו בכך לקונטה לנצח ברוב גורף של 95%. במהלך כהונתו השלישית החלה בריאותו של קונטה להדרדר, ותפקודו כנשיא נפגע.
מונדיאליטו 2010 (כדורגל חופים)

| --- | --- |
 מארחת:  פורטוגל
 תקופת התחרות:  6 באוגוסט 2010 – 8 באוגוסט 2010 (3 ימים)
 מספר משתתפות:  4
 הזוכה:  ברזיל ברזיל (זכייה מספר 11)
 מספר משחקים:  6
 מספר שערים:  37 (6.17 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  פורטוגל מאדג'ר ברזיל דניאל ברזיל סידני ארגנטינה דה אזיזה (3 שערים)
 השחקן המצטיין:  פורטוגל מאדג'ר
 → מונדיאליטו 2009מונדיאליטו 2011 ←
 
מונדיאליטו 2010 בכדורגל חופים היה טורניר כדורגל חופים, שנערך בחוף "פראיה דה רושה" בפורטימאו, פורטוגל בין התאריכים 6 באוגוסט ל-8 באוגוסט 2010. התחרות כללה ארבע נבחרות שהתחרו ביניהן בשיטת ראונד-רובין (שיטה שבה כל נבחרת פוגשת את כל הנבחרות האחרות).
הנבחרות המשתתפות

ארגנטינה ארגנטינה
ברזיל ברזיל
פורטוגל פורטוגל (מארחת)
ארצות הברית ארצות הברית
טבלה סופית

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | ניצחונות (לאחר הארכה או פנדלים) | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברזיל ברזיל | 3 | 3 | 0 | 0 | 16 | 3 | 13 | 9 |
| פורטוגל פורטוגל | 3 | 2 | 0 | 1 | 8 | 5 | 3 | 6 |
| ארגנטינה ארגנטינה | 3 | 1 | 0 | 2 | 8 | 9 | 1- | 3 |
| ארצות הברית ארצות הברית | 3 | 0 | 0 | 3 | 5 | 20 | 15- | 0 |
לוח זמנים ותוצאות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 באוגוסט 2010 14:00 | ברזיל ברזיל | 2-3 | ארגנטינה ארגנטינה | פראיה דה רושה, פורטימאו, פורטוגל |
| 6 באוגוסט 2010 14:00 |  |  |  | פראיה דה רושה, פורטימאו, פורטוגל |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 באוגוסט 2010 15:15 | פורטוגל פורטוגל | 1-5 | ארצות הברית ארצות הברית | פראיה דה רושה, פורטימאו, פורטוגל |
| 6 באוגוסט 2010 15:15 |  |  |  | פראיה דה רושה, פורטימאו, פורטוגל |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 באוגוסט 2010 14:00 | ברזיל ברזיל | 1-9 | ארצות הברית ארצות הברית | פראיה דה רושה, פורטימאו, פורטוגל |
| 7 באוגוסט 2010 14:00 |  |  |  | פראיה דה רושה, פורטימאו, פורטוגל |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 באוגוסט 2010 15:15 | פורטוגל פורטוגל | 0-3 | ארגנטינה ארגנטינה | פראיה דה רושה, פורטימאו, פורטוגל |
| 7 באוגוסט 2010 15:15 |  |  |  | פראיה דה רושה, פורטימאו, פורטוגל |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 באוגוסט 2010 14:00 | ארגנטינה ארגנטינה | 3-6 | ארצות הברית ארצות הברית | פראיה דה רושה, פורטימאו, פורטוגל |
| 8 באוגוסט 2010 14:00 |  |  |  | פראיה דה רושה, פורטימאו, פורטוגל |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 באוגוסט 2010 15:15 | פורטוגל פורטוגל | 4-0 | ברזיל ברזיל | פראיה דה רושה, פורטימאו, פורטוגל |
| 8 באוגוסט 2010 15:15 |  |  |  | פראיה דה רושה, פורטימאו, פורטוגל |
פרסים

| השחקן המצטיין (MVP) |
| --- | --- | --- | --- |
פורטוגל מאדג'ר
מלכי השערים
פורטוגל מאדג'ר ברזיל דניאל ברזיל סידני ארגנטינה דה אזיזה (3 שערים)
השוער המצטיין
ארגנטינה מנדוזה
ראו גם

כדורגל חופים
מונדיאליטו
אליפות אירופה בכדורגל חופים
אחזיהו (מלך יהודה)

אֲחַזְיָהוּ או אֲחַזְיָה, היה מלך יהודה בשנים 843 לפנה"ס עד 842 לפנה"ס. על אחזיהו מסופר בספר מלכים, ובמקבילה בספר דברי הימים.
משמעות שמו

השם אחזיהו הוא שם תאופורי המורכב מהרכיב "אחז" ומהרכיב התאופורי "יהו", רכיב תאופורי מקוצר לשם האלוהות יהוה.
משמעות השם היא שהאדם שמכונה בשם זה נאחז- נסמך, ניצל, נעזר- בה'.
קורותיו על פי המקרא

אחזיהו הוא בנו של יהורם מלך יהודה, ואמו היא עתליה נסיכת ממלכת ישראל. לפיכך הוא נצר משותף לשני בתי המלוכה הגדולים של ממלכות ישראל ויהודה, בית דוד ובית אחאב, ככל הנראה כתוצאה מהברית שנחתמה בין שתי הממלכות. התנ"ך רואה במוצאו מבית אחאב את הסיבה לכך שעשה את הרע בעיני ה', שכן לאחר מות אביו, קיבל עצות מאנשי בית אחאב ומאמו.
לאחר שאחיו נספו בפשיטת הפלשתים על ירושלים, נותר אחזיהו כיורש הלגיטימי, ו"יושבי ירושלים" המליכו אותו, לפי ספר מלכים בעודו בן 22 שנה, ולפי ספר דברי הימים בעודו בן 42 שנה, הוצעו מספר אפשרויות ליישוב הסתירה על ידי פרשני התנ"ך. המונח "יושבי ירושלים" מקביל למונח "עם הארץ"[דרוש מקור] שהתערב בהמלכת יהואש בן אחזיהו.
לקראת סוף מלכותו הקצרה אחזיהו הלך עם דודו יהורם מלך ישראל (ובכך המשיך את הברית שהייתה בין יהודה לישראל בימי אחאב ויהושפט) למלחמה מול ארם ברמות גלעד, אשר בה יהורם נפצע, וכאשר יהורם הלך להתרפא ביזרעאל, אחזיהו בא לבקרו. הוא נהרג על ידי יהוא כחלק ממרד יהוא בבית אחאב, בעיר מגידו. משם הביאו אותו עבדיו לירושלים ושם הוא נקבר. בספר דברי הימים מובא מקור אחר סותר שלפיו הוא התחבא בשומרון ומשם לקחו אותו לפני יהוא שהרג אותו. אשתו של אחזיהו הייתה צביה מבאר-שבע ובנו יהואש היה בן שנה כשמת אביו והומלך שש שנים לאחר מכן כאשר הרגו את עתליה שתפסה את המלוכה שלא כדין.
בפרשנות המסורתית

הפרשנים רואים את מות אחזיהו כעונש לבית דוד על הברית עם ישראל, ובסיבת היותו שייך לבית אחאב.
לעומת זאת, קבורתו היא בזכות סבו יהושפט, כך שלפיהם אחזיהו הוא בעיקר הצאצא של אבותיו, ללא אישיות או מעשים משל עצמו.
עדויות ארכאולוגיות

אחזיהו מוזכר ככל הנראה בכתובת תל דן. זוהי מצבת ניצחון שהקים אחד ממלכי ארם בעקבות ניצחון על ממלכת ישראל. הכתובת מזכירה את יהורם בן אחאב מלך ישראל וכנראה אף את אחזיהו בן יהורם מלך יהודה, המכונה ככל הנראה בכתובת "[מל]ך בית דוד". זוהי העדות הארכאולוגית החשובה ביותר, ואולי אף היחידה, לקיומו של בית דוד.
לפי חלק מהחוקרים הכתובת בתל דן מתארת את הרג אחזיהו ויורם על ידי מלך ארם בניגוד למתואר בתנ"ך, אך חוקרים אחרים חלקו על פירוש זה.
הבדלים בין המסופר במלכים לבין המסופר בדברי הימים

בדברי הימים מסופר על כך שאחיו נספו בפשיטת הפלשתים על ירושלים, ואילו במלכים לא מסופר על כך.
בדברי הימים מודגשת העובדה שהוא גם מבית אחאב ולכן היה רשע, בניגוד למלכים.
בדברי הימים מסופר כי אחזיהו מלך שנה אחת בירושלים והוא בן 42 בניגוד למלכים שמסופר שבמלכותו שנה אחת בירושלים היה בן 22.
בדברי הימים מסופר שלאחר הריגת יהורם בידי יהוא הספיק אחזיהו לברוח לשומרון והתחבא שם עד שנתפס בידי עבדי יהוא והובא אליו והוצא להורג. בספר מלכים לעומת זאת אחזיהו נפצע על ידי עבדי יהוא בעת בריחתו בעיר יבלעם ומת מפצעיו בעיר מגידו.
ביאורים

↑  מבוסס על סדר עולם רבא, פרק י"ז.
הערות שוליים

↑  ספר מלכים ב', פרק ח', פסוקים כ"ד–כ"ט, ספר מלכים ב', פרק ט', פסוקים כ"ג–כ"ט
↑  ספר דברי הימים ב', פרק כ"ב, פסוקים א'–ט'
↑  יהודה קיל, מלכים ב', מוסד הרב קוק, דעת מקרא, עמ' 614
↑  ספר מלכים ב', פרק ח', פסוק כ"ה
1 2  ספר מלכים ב', פרק ח', פסוק כ"ו
↑  הרב אלחנן סמט, אוי לרשע ואוי לבעל בריתו, באתר התנ"ך של הרצוג
↑  ספר מלכים ב', פרק ח', פסוק כ"ז
↑  ספר דברי הימים ב', פרק כ"ב, פסוקים ג'–ד'
↑  ספר דברי הימים ב', פרק כ"ב, פסוק א'
↑  ספר דברי הימים ב', פרק כ"ב, פסוק ב'
↑  ראו ספר מלכים ב', פרק י"א, פסוק כ'
↑  ראו בספר מלכים א', פרק כ"ב.
↑  ספר מלכים ב', פרק ח', פסוקים כ"ח–כ"ט
↑  ספר דברי הימים ב', פרק כ"ב, פסוקים ה'–ו'
↑  ספר מלכים ב', פרק ט', פסוקים כ"ז–כ"ט
↑  ספר דברי הימים ב', פרק כ"ב, פסוקים ז'–ט'
↑  רד"ק, ספר מלכים ב', פרק ח', פסוק כ"ו
↑  רלב"ג, ספר מלכים ב', פרק ח', פסוק כ"ו
↑  מצודת דוד, ספר מלכים ב', פרק ח', פסוק כ"ו; מצודת דוד, פרק ט', פסוק כ"ז
↑  רש"י, ספר דברי הימים ב', פרק כ"ב, פסוק ב'
↑  מלבי"ם, ספר דברי הימים ב', פרק כ"ב, פסוק ז'
↑  ספר דברי הימים ב', פרק כ"ב, פסוק ט'
↑  דניאל משה לוי, מי הרג את יהורם ואחזיהו?, באתר דעת
↑  מרדכי כוגן, מקרא לישראל: מלכים-ב ב-כה, עם עובד, עמ' 503-504
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513674505171  VIAF: 308281503   WorldCat (עם VIAF): 308281503
דוד כהן (שגריר)

דוד כהן (נולד ב-24 בפברואר 1948, פלובדיב, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא דיפלומט ישראלי אשר כיהן בשורת תפקידי שגריר של ישראל.
ביוגרפיה

דוד כהן נולד בפלובדיב שבבולגריה, ב-1962 עלה עם משפחתו לישראל והתגורר בראשון לציון. כהן רכש השכלה תיכונית בגימנסיה הריאלית. בהמשך, רכש תואר ראשון במדע המדינה, תואר שני בלימודי אמריקה הלטינית ודוקטורט במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1972 הצטרף כהן לשירות החוץ הישראלי.
בין השנים 1975–1980 כיהן כמזכיר שני בשגרירות ישראל בקיטו, אקוודור, בין השנים 1980–1983 כיהן כמזכיר ראשון בדסק מרכז אמריקה והקריביים במשרד החוץ, בין השנים 1983–1985 כיהן כסגן נציג ישראל לארגון התיירות העולמי והוצב במדריד. בין השנים 1985–1988 כיהן כקונסול דיפלומטי של ישראל במיאמי, ארצות הברית, ובין 1988–1990 כיהן כסגן ראש הטקס במשרד החוץ.
בין השנים 1990–1993 כיהן כשגריר ישראל באל סלוודור ובבליז, בין השנים 1993–1996 כיהן כראש חטיבת אמריקה הלטינית במשרד החוץ, ובין 1996–2000 כיהן כשגריר ישראל בבולגריה. בין השנים 2000–2005 כיהן כסגן מנהל ובהמשך מנהל ההכשרה במש"ב – סוכנות הסיוע הלאומית של ישראל, בין השנים 2005–2009 כיהן כשגריר ישראל בצ'ילה, ובין השנים 2011–2015 כיהן כשגריר שאינו תושב בבוסניה והרצגובינה, אלבניה ומקדוניה הצפונית. בתקופת כהונתו נפתחה שגרירות ישראלית קבועה בטירנה בירת אלבניה.
כהן כיהן כיושב ראש איחוד עולי בולגריה בישראל, יו"ר עמותת סלבדור למורשת יהדות בולגריה, וכן כחבר הנהלת הפדרציה הספרדית העולמית. מתגורר בירושלים.
הערות שוליים

↑  אלוף בן, מינויים חדשים במשרד החוץ של ראשי נציגויות בחו"ל, באתר הארץ, 3 בפברואר 2005.
↑  חברי-הכנסת עמאר וסולומון נפגשו עם נשיא אלבניה, שהדגיש את רצונו להעמיק את הקשרים עם ישראל ולשתף פעולה במלחמה בטרור, באתר הכנסת, 17 בספטמבר 2014.
↑  דוד כהן, באתר הפדרציה הספרדית העולמית.
סרילנקן איירליינס

בואינג 747 של החברה בשנת 1984
איירבוס A330 של החברה בנמל התעופה מילאנו מלפנסה
איירבוס A320-200 של החברה
איירבוס A330-300 של החברה
סרילנקן איירליינס (בסינהלית: ශ්‍රී ලංකන් ගුවන් සේවය, בטמילית: சிறீலங்கன் எயர்லைன்ஸ், באנגלית: SriLankan Airlines) היא חברת התעופה הלאומית של סרי לנקה, בצי החברה 26 מטוסים והיא מפעילה טיסות ליעדים באסיה, אפריקה ואירופה.
תולדות החברה

החברה הוקמה על ידי ממשלת סרי לנקה ביולי 1979, לאחר פשיטת הרגל של חברת התעופה אייר ציילון (Air Ceylon).
בתחילה נקראה בשם "אייר לנקה" (Air Lanka), והיא הפעילה שני מטוסי בואינג 707 אותם חכרה מסינגפור איירליינס.

בשנות השמונים הוסיפה החברה יעדים חדשים, ובשנת 1990 היו לה 26 יעדים. בדצמבר 1992 רכשה החברה מטוסי איירבוס A320 חדשים.
בין השנים 1999 ל-2000 רכשה החברה מטוסי איירבוס A330 ו-A340.
בשנת 2004 סבלה סרילנקן איירליינס מרעידת האדמה במדינה, וממלחמת האזרחים בסרי לנקה.

בהמשך החלה החברה לבסס את קולומבו כמרכז לטיסות למזרח אסיה, והיא פתחה מספר קווים חדשים בעיקר להודו ולמזרח התיכון.
כחלק מאסטרטגיה זו החלה להפעיל טיסות ללא הפסקה ממאלה ללונדון, פריז, וטוקיו.
הסכמי שותפות קוד

לסרילנקן איירליינס הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  S7 איירליינס  אול ניפון איירוויז  אייר אינדיה |  אייר קנדה  איתיחאד איירווייז  אליטליה |  אקספו אייר  לנקן קרגו  מיהין לנקה |  מלזיה איירליינס  סעודיה  רויאל ג'ורדניאן |
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> J | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A320-200 | 5 | — | 16 | 120 | 136 |  |
| איירבוס A320-200 | 5 | — | 12 | 150 | 162 |  |
| איירבוס A320-200 | 5 | — | 12 | 138 | 150 |  |
| איירבוס A321-200 | 3 | — | 16 | 153 | 169 |  |
| איירבוס A320neo | 2 | — | 12 | 138 | 150 |  |
| איירבוס A321neo | 4 | — | 16 | 153 | 169 |  |
| איירבוס A330-200 | 6 | 2 | 18 | 251 | 269 |  |
| איירבוס A330-200 | 6 | 2 | 18 | 252 | 270 |  |
| איירבוס A330-200 | 6 | 2 | 18 | 256 | 274 |  |
| איירבוס A330-300 | 7 | — | 28 | 269 | 297 |  |
| סה"כ | 27 | 2 |  |  |  |  |
תאונות

ב-3 במאי 1986 התפוצץ מטוס לוקהיד L-1011 של החברה, בעת שחנה בנמל התעופה הבינלאומי של קולמבו, 21 נהרגו ו-41 נפצעו. את הפצצה הניחו נמרי השחרור של טאמיל אילם.
ב-24 ביולי 2001 תקפו נמרי השחרור של טאמיל אילם את נמל התעופה של קולמבו, בהתקפות נהרסו 3 מטוסים של החברה.
הערות שוליים

↑  פרטי צי המטוסים של סרילנקן איירליינס, באתר airfleets.net (באנגלית)
↑  סרי לנקה: המורדים ניסו להשתלט על נמל התעופה, באתר ynet, 24 ביולי 2001
| Oneworld |
| --- | --- | --- |
| מייסדות | אמריקן איירליינס • בריטיש איירווייז • קוואנטס • קת'אי פסיפיק |  |
| חברות | פינאייר • איבריה • LATAM צ'ילה • ג'פאן איירליינס • רויאל ג'ורדניאן • מלזיה איירליינס • LATAM ברזיל • סרילנקן איירליינס • קטר איירווייז • LATAM אקוודור • LATAM אקספרס • LATAM ארגנטינה • LATAM פרגוואי • LATAM פרו • LATAM קולומביה • אייר נוסטרום • BA סיטיפלייר • קת'אי דראגון • קומאייר • גלובוס איירליינס • איבריה אקספרס • J אייר • JAL אקספרס • ג'פאן טרנסאושן אייר • ג'טקונקט • ניקי • OpenSkies • קוואנטס לינק • סאן אייר • נורדי רז'יונל איירליינס • אלסקה איירליינס |  |
| חברות עבר | אייר ברלין • אייר לינגוס • מאלב • מקסיקנה • קנדיאן איירליינס  • US Airways |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7594627-0  LCCN: nb2004314777  VIAF: 133944402   WorldCat (עם VIAF): 133944402
אמה גרין

אמה גרין באליפות העולם באתלטיקה, מוסקבה 2013
אמה גרין טרגרו (בשוודית: Emma Green Tregaro, נולדה ב-8 בדצמבר 1984 בברגסיון שבשוודיה) היא אתלטית שוודית. שמתחרה בקפיצה לגובה.
ההישג הגדול ביותר של גרין הוא זכייתה במדליית ארד באליפות העולם שנערכה ב-2005 בהלסינקי ובה גם שברה את שיאה האישי (1.96 מטר). ב-20 באוגוסט 2005 באליפות שוודיה שברה את שיאה האישי והעמידה אותו על 1.97 מטר.
חייה האישיים

גרין טרגרו נישאה למאמנה יאניק טרגרו במרץ 2011, המאמן גם את אלופת העולם בקפיצה לגובה קייסה ברגקוויסט וקופץ המשולשת אלוף אולימפי ואלוף עולם כריסטיאן אולסון.
ב-אוגוסט 2013 כתומכת של קהילת הלהט"ב, צבעה גרין-טרגרו את ציפורני ידיה בצבעי דגל הגאווה, במהלך תחרות הקפיצה לגובה באליפות העולם שנערכה במוסקבה, כאות הזדהות עם קהילת הלהט"ב הסובלת ברוסיה. בעקבות כך, מתחה הקופצת במוט, שיאנית העולם האלופה האולימפית ואלופת העולם ילנה איסינבייבה מרוסיה ביקורת פומבית ואמרה כי: "אנחנו ברוסיה שונים ככל הנראה ממדינות אחרות. אנחנו אנשים נורמלים, סטנדרטיים. אנחנו חיים בנים עם בנות". על דבריה אלו קיבלה איסינבייבה ביקורת נוקבת מקרב ספורטאי העילית בעולם, בהם האתלטים אלופים אולימפיים מייקל ג'ונסון מארצות הברית ודניס לואיס מבריטניה וסגן אלוף העולם ניק סימונדס מארצות הברית שהקדיש את מדליית זהב בה זכה לקהילה הגאה.
תארים בהם זכתה

מדליית ארד בקפיצה לגובה באליפות העולם ב-2005
מדליית כסף בקפיצה לגובה באליפות אירופה עד גיל 23 ב-2005
מדליית ארד בקפיצה לגובה באליפות אירופה לנוער ב-2003
הערות שוליים

↑  איסינבייבה: "ברוסיה גברים חיים עם נשים", באתר nrg‏, 15 באוגוסט 2013
↑  איסנבייבה תחת מתקפה: "הציגה דעות חשוכות ופסולות", באתר nrg‏, 16 באוגוסט 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14301908 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים ובנושא אתלטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חיות מחמד (אלבום)

חיות מחמד הוא שמו של אלבומה השלישי במספר של להקת הרוק הישראלית "מוניקה סקס".
האלבום, שיצא בשנת 2003 על ידי חברת התקליטים הד ארצי, הוקלט במשך ארבעה ימים בלבד, וזכה לביקורות מפרגנות ואוהדות מצד המבקרים. על ההפקה המוזיקלית היה אחראי יזהר אשדות, וסגנון האלבום היה שונה מהאלבומים הקודמים.
האלבום לא הניב להיטים רבים, אך זכה להצלחה. שירים שהתפרסמו במיוחד הם "שנים חסומות", "הקונפורמיסט", "מתחפר באלנבי" והבלדה "מספיק בנאדם" (שקודמה בוידאו קליפ בהשתתפותה של ג'וזי כץ). האלבום כולל גרסת כיסוי לשיר "שומר אריות" של יוסי אלפנט.
כל המילים והלחנים: יהלי סובול
חוץ מ"שומר אריות" (מילים ולחן: יוסי אלפנט)
ו"דם" (מילים ולחן: שחר אבן-צור, אלדד גואטה, יהלי סובול ופיטר רוט)
רשימת השירים

שנים חסומות (3:11)
הקונפורמיסט (3:48)
בעיר הזאת (3:22)
הרעב (3:08)
מספיק בנאדם (5:03)
למה את הולכת לבד (4:22)
שומר אריות (4:57)
טרף קל (3:13)
דם (2:47)
מתחפר באלנבי (5:24)
לא רוצה לדעת (5:06)
לא מתבייש באהבה שלי (2:25)
חיות מחמד (שיר נסתר) (2:15)
Triking

| --- | --- |

Triking
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  "Triking Cyclecars"  בין השנים 1979–2009  "Triking Sports Cars" משנת 2009 ועד היום
 שנות ייצור:  משנת 1979 ועד היום
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 סיווג:  מכונית ספורט בתצורת תלת-אופן
 מרכב:  דו-מושבית
 מפרט טכני
 מנוע:  V2  צילינדרים 844 סמ"ק המפיק 68 כ"ס (תוצרת יצרנית האופנועים האיטלקית "Moto Guzzi" (אנ') (מנוע אופנועים)  V2  צילינדרים 844 סמ"ק המפיק 85 כ"ס (תוצרת יצרנית האופנועים האיטלקית "Moto Guzzi" (אנ') (מנוע אופנועים)  V2  צילינדרים 950 סמ"ק המפיק 71 כ"ס (תוצרת יצרנית האופנועים האיטלקית "Moto Guzzi" (אנ') (מנוע אופנועים)
 הילוכים:  תמסורת ידנית
דגם "Triking"
Triking‏ היא סדרה של מכוניות ספורט, בתצורת תלת-אופן המוגדרות כמכוניות מיקרו אשר יוצרה על ידי "Triking Cyclecars" הבריטית בין השנים 1979–2009, ומיוצרת משנת 2009 על ידי "Triking Sports Cars" (שם מלא: "Triking Sports Cars Limited") הבריטית
Triking הם גרסה מודרנית של מכוניות "Morgan Motor Company" (אנ') בתצורת תלת-אופן שיוצרו בשנות השלושים של המאה העשרים, והן הכלאה בין מכוניות ספורט ומכוניות מיקרו
מטה ומפעל החברה ממוקם ב-"Marlingford and Colton" (אנ') במחוז נורפוק
עד שנת 2018 יוצרו 187 יחידות
"Triking"

,
דגם פתוח
תלת אופן
2 מושבים
חלון קדמי רוחבי בלבד מחולק ל-2 מסגרות סימטריות
מנוע אופנועים V2 צילינדרים (תוצרת יצרנית האופנועים האיטלקית "Moto Guzzi" (אנ')
מנוע קירור אוויר
גוף דגם ה-"Triking" עשוי מפיברגלס
מערכת פליטה - כפולה
דגמי ה-"Triking" מיוצרים בעבודת יד בסטנדרט מאוד גבוה
תמונות

דגם "Triking"
דגם "Triking"
דגם "Triking"
דגם "Triking"
דגם "Triking"
דגם "Triking"
דגם "Triking", שנת 2013
דגם "Triking", שנת 2013
ראו גם

תלת אופן
מורגן 3-וילר
מורגן סדרת F תלת אופן
מורגן אירו-ספורטס
הערות שוליים

↑  היצרן "Triking Sports Cars" trikingsportscars.co.uk/about-us
↑  דגם  "Triking" trikingsportscars.co.uk
↑  George Nick Georgano (Chefredakteur): The Beaulieu Encyclopedia of the Automobile. Volume 3: P–Z. Fitzroy Dearborn Publishers, Chicago 2001, ISBN 1-57958-293-1, S. 1610
↑  דגם "Triking" 3wheelers.com/triking
↑  Harald H. Linz, Halwart Schrader: Die Internationale Automobil-Enzyklopädie. United Soft Media Verlag, München 2008, ISBN 978-3-8032-9876-8, Kapitel Triking
↑  Steve Hole: A–Z of Kit Cars. The definitive encyclopaedia of the UK’s kit-car industry since 1949. Haynes Publishing, Sparkford 2012, ISBN 978-1-84425-677-8, S. 259
↑  דגם "Triking" בצורת מכוניות שנות העשרים triking-usa.com
החנוכייה של משפחת פוזנר

תצלום החנוכיה
החנוכייה של משפחת פוזנר היא חנוכייה המשתייכת למשפחתו של הרב האחרון של העיר קיל לפני השואה, עקיבא ברוך פוזנר. זו גם כותרתו של תצלום שצילמה אשתו של הרב פוזנר, רחל, ב-11 בדצמבר 1931. בתצלום נראית חנוכייה ובה שמונה נרות כשהיא מוצבת על אדן החלון של בית מספר 60 ברחוב סופיינבלטר בקיל. מעבר לרחוב נראה דגל המפלגה הנאצית מתנוסס על הבית מספר 35 באותו רחוב, בו שכנו משרדי המפלגה הנאצית בקיל. החנוכייה ניתנה על ידי בני משפחת פוזנר ליד ושם בהשאלה, ומוצגת במוזיאון יד ושם. על גב התצלום רשמה רחל פוזנר טקסט בו הביעה ביטחונה בכך שהיהדות תשרוד את הנאציזם.
התצלום הועבר והועתק לאורך השנים בין ארכיונים שונים והוצג בתערוכות ובספרים בנושא יהדות גרמניה ערב השואה. תיארוך התצלום הוטל בספק, אך מחקר שהתחקה אחר התצלום המקורי הביא לתיארוך מדויק.
התצלום התפרסם בתקשורת ותולדותיו פורסמו במספר כלי תקשורת ישראליים, גרמניים ובינלאומיים לאחר תום מלחמת העולם השנייה ותום השואה. גרהרד פאול (אנ') סקר את תולדות התקבלותו של התצלום כסמל לרדיפה ולהתנגדות יהודית רוחנית.
משפחת פוזנר והחנוכיה

עקיבא ברוך פוזנר (ארתור פוזנר) היה הרב האחרון של קיל שבגרמניה. הוא כיהן בין 1924 ל-1933 בבית הכנסת ברחוב גתה (Synagoge Goethestraße) בקיל. בשנת 1925 נישא פוזנר לרוזי-רחל פוזנר, כתבת חדשות חוץ. בשנה זו או מעט לאחר מכן קנו השניים את החנוכיה העשויה נחושת, בה שמונה נרות בשורה והשמש, הנמצא במרכז הנרות, בולט על זרוע בזווית ישרה מחוץ לשורה.
בשנת 1926 התיישבה משפחת פוזנר ברחוב סופיינבלטר 60 בקיל. בבניין מצדו השני של הרחוב, ברחוב סופיינבלטר 35, היו משרדי המפלגה הנאצית של העיר. בדצמבר 1931, בחג החנוכה, הציבו בני משפחת פוזנר את החנוכיה בחלון ביתם, בצד הפונה לרחוב, לפי המנהג. ב-11 בדצמבר 1931 (ב' בטבת התרצ"ב) צילמה רחל פוזנר את החנוכיה עם שמונה הנרות והשמש, כשברקע, במטושטש, נראה הבניין שמעבר לרחוב, ששימש את מטה המפלגה הנאצית בעיר, ועליו תלוי דגל צלב הקרס, רחל פוזנר שלחה את התצלום לפיתוח ועל גב התצלום המודפס כתבה:
חנוכה ה'תרצ"ב (1932) „Juda verrecke“ die Fahne spricht – „Juda lebt ewig!“ erwidert das Licht. ("יהודה, מותי" אומר הדגל - "יהודה תחיה לנצח!" עונה האור.)
בשנה שלאחר חג החנוכה בו צולם תצלום זה התחזק מעמדם של הנאצים בקיל. ראש סניף המפלגה הנאצית בקיל מיולי 1932 היה ולטר ברנס (Walter Behrens), שממרס 1933 ועד מאי 1945 היה ראש עיריית קיל, שבה זכו הנאצים להישגים בבחירות של יולי ונובמבר 1932. ב-3 באוגוסט 1932 הותקף בית הכנסת בקיל בפצצות. הרב פוזנר פעל נגד האנטישמיות בפרסומים ובנאומים, בנוסף לפעילותו כרב וכמלומד במדעי היהדות. בין היתר היה מעורב בדיונים בין-דתיים עם הבישוף של אוסנברוק וילהלם ברנינג (Wilhelm Berning) ועם הכומר אולהורן (Uhlhorn) מאקרנפרדה (Eckernförde). גם לאחר ההתקפות על בית הכנסת ועל חנות כלבו מרשת קרשטט (Karstadt) נקט פוזנר עמדה בפומבי.
בנובמבר 1932 עברה משפחת פוזנר דירה, לרחוב יאן (Jahnstraße) מספר 6.
המחלוקת על שנת הצילום

על גב התצלום כתבה רחל פוזנר את השנה 5692 בלוח השנה העברי ומתחתיה בסוגריים את השנה 1932 בלוח השנה הגרגוריאני. הנתונים אינם תואמים. שנת 5692, התרצ"ב, היא 1931. אי ההתאמה הייתה בסיס לטענות בדבר זיוף התצלום. כ"ה בכסלו, תרצ"ב, היום הראשון להדלקת הנרות, היה ב-5 בדצמבר 1931. רק בתרצ"ג, 5693, היה התאריך העברי של חג החנוכה תואם את שנת 1932, השנה אותה רשמה פוזנר על גב התצלום. ייתכן שאי ההתאמה מקורו בלוח שנה של הקהילות היהודיות בשלזוויג-הולשטיין, שבו נרשם התאריך העברי של תרצ"ב במקום של תרצ"א. המידע השגוי הזה תואם את הרישום בכתב ידה של רחל פוזנר על גב התצלום. גרהרד פאול ציין את 1931 כשנת צילום התצלום.