stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיים חזמוס
קריירה

חזמוס נולד בסוף שנות ה-40, והתחיל את דרכו באמצע שנות ה-60 בקבוצת בית"ר חיפה, בה הפך לכוכב והיה שותף לעלייתה ההיסטורית לליגה א', שהייתה אז ליגת המשנה, כאשר שיחק בקבוצה לסירוגין כבלם וכחלוץ, והיה למלך השערים בקבוצה בליגות הנמוכות. הוא שיחק בקבוצה בעונת 1964/1965 בליגה א', ובעונה שלאחר מכן שבה סיימה אחרונה בטבלה. עם ירידת הקבוצה לליגה ב' והתמזגותה עם בית"ר קריית טבעון, נכנס חזמוס להסגר וחיפש קבוצה שתקלוט אותו להמשך הקריירה. מכבי חיפה החליטה לשחרר תמורתו לקבוצה המאוחדת את השוער אברהם מורנו, הקשר מאיר לוי והחלוץ משה דואק, תמורתם יצא חזמוס מהסגר בו שהה חצי שנה וחתם במכבי חיפה. למרות פציעות שחקנים לא קיבל את ההזדמנות להיכנס להרכב הראשון, ורק במשחק נגד הכח רמת-גן הורכב לראשונה. למרות היותו שחקן קישור במרכז השדה, הטיל חזמוס מורא על השוערים בגלל "בעיטות הפצצה" בהן ניחן. בין השערים הבולטים שכבש, שער ממרחק של כ-30 מ` לרשתו של שמואל מליקה, שוער בני יהודה תל אביב, ובנוסף שערו מול הפועל פתח-תקווה כשכבש שער ניצחון וירה בעיטה חזקה אל בין חיבורי הקורות.
חזמוס פרש לאחר 110 הופעות במסגרת הליגה במדי מכבי חיפה, בהם כבש שישה שערים והעניק ארבעה בישולים לחבריו לקבוצה, ו-11 הופעות במסגרת גביע המדינה. אחרי פרישתו מכדורגל המשיך ללוות את מועדון מכבי חיפה כאוהד ונצפה ביציעים לא פעם. ב-30 ביולי 2024, נפטר חזמוס, בגיל 76.
זכויות להט"ב בפפואה גינאה החדשה

| --- | --- |

פפואה גינאה החדשה
 מעמד בחוק:  פלילי, עונש: עד 14 שנות מאסר בקרב גברים (לא נאכף בפועל), חוקי בקרב נשים
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים לא רשאים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  אין הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד-מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד-מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  נמנעה
זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בפפואה גינאה החדשה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית. פעילות הומוסקסואלית גברית מוגדרת כעבירה פלילית ברחבי המדינה ועלולה לשאת עונש של 14 שנות מאסר דה יורה, אם כי לאורך השנים החוק דווח כלא נאכף בפועל. הומוסקסואלית נשית מוגדרת כחוקית.
היסטוריה

הגישה כלפי אזרחי להט"ב בפפואה גינאה החדשה מושפעת מאוד מדעת הכנסייה המקומית, שכן רוב אזרחי המדינה מוגדרים כמאמיני הדת הנוצרית שהובאה על ידי המיסיונרים הנוצרים-אירופאים בתקופת הקולוניאליזם של האימפריה הבריטית על שטחי פפואה גינאה החדשה במאה ה-19.
מבחינה היסטורית, בפפואה גינאה החדשה בדומה למדינות נוספות ברחבי אוקיאניה בהן פיגי', ניואה, וקירבטי קיימת אוכלוסייה מסורתית-תרבותית שמזדהה בתור מגדר שלישי, שאנשיה מוגדרים בתור זכרים בלידה אך מתלבשים, מתנהגים ונראים כנשים. אנשים אלה התקבלו על ידי החברה הפפואה-גינאית לאורך ההיסטוריה הקדם-קולוניאלית של המדינה ומילאו תפקיד ביתי חשוב בחיים הקהילתיים.
בעשורים האחרונים מאז תחילת המאה ה-21, המונח "פאלופה" (אנ') (באנגלית: Palopa) בשפת הטוק פיסין החל להיות נוכח בקרב טרנסג'נדרים פפואה גינאים לתיאור אוכלוסיות שמזדהות בתור מגדר שלישי. באופן דומה, אנשי הסימבארי (אנ'), שבט ילידי שמאכלס את השוליים של מחוז הרמה המזרחית (אנ') במדינה, מכירים במגדר שלישי תחת המונח "קוולו-אאטמוול" (באנגלית: Kwolu-aatmwol) בשפת הסימברי (אנ').
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית בין גברים מוגדרת כעבירה פלילית בפפואה גינאה החדשה על פי סעיף 210 לחוק העונשין, בעוד קיום מין אנאלי ואוראלי בין זוגות הטרוסקסואלים מהמין השני גם כן (שלא למטרות רבייה) פליליים דה יורה. עבירה על הסעיפים עלולה לשאת עונש של עד 14 שנות מאסר למורשעים. גילויי חיבה אחרים בין זוגות חד-מיניים שמוגדרים כ-"מעשה מגונה גס" יכולים להיענש עד 3 שנות מאסר. עם זאת, הסעיפים דווחו לאורך השנים כלא נאכפים בפועל. פעילות הומוסקסואלית נשית מוגדרת כחוקית.
בשנת 2011 הודיעה הממשלה לאו"ם כי הפיכתה של פעילות הומוסקסואלית גברית לחוקית דה יורה במדינה "אינה בסדר העדיפויות". על פי משרד החוץ של ארצות הברית בשנת 2012, לא התקבלו דיווחים על העמדות לדין שהופנו נגד הומוסקסואלים על רקע קיום פעילות הומוסקסואלית בפפואה גינאה החדשה. עם זאת, המחלקה דיווחה כי להט"ב במדינה "חשופים לסטיגמטיזציה חברתית הומופובית".
חברת הפרלמנט של פפואה גינאה החדשה (אנ') לשעבר בין השנים 2012-1997, דאם קרול קידו (אנ'), תיארה ב-2012 להט"ב פפואה גינאים כמי שנאלצים "לחיות חיי חשאיות" וקראה ללא הצלחה לממשלה להפוך פעילות הומוסקסואלית גברית בין מבוגרים בהסכמה לחוקית. ראש הממשלה פיטר אוניל (אנ') הסביר בתגובה כי ישנם "רגשות עזים" נגד גילויי הומוסקסואליות במדינה והוסיף כי האזרחים "עוד לא קיבלו רמת פתיחות כזו" בנוגע לסוגיה.
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות

פפואה גינאה החדשה אינה מכירה בנישואים חד-מיניים, וגם לא בכל צורה מוגבלת יותר של זוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור).
הורות ואימוץ

זוגות חד-מיניים לא רשאים לאמץ ילדים בפפואה גינאה החדשה, הן באמצעות אימוץ חורג או משותף.
הגנה מפני אפליה

לא קיימים חוקים שמעניקים הגנה משפטית מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בפפואה גינאה החדשה.
תנאי מחיה

אזרחי להט"ב ברחבי פפואה גינאה החדשה דווחו בשנת 2012 כמי שמתמודדים עם "אפליה בחיי היומיום שלהם, ולעיתים קרובות מתקשים למצוא עבודה". עם זאת, ישנם מספר מועדוני לילה הפונים לחברי הקהילה בבירה פורט מורסבי, בהם מתקיימים "לילות גאווה" ומסיבות דראג, בעיקר בהאנואבאדה (אנ') שתוארה כגיי וילג' עבור להט"ב מקומיים.
מאז העשור השלישי של המאה ה-21, אזרחי להט"ב בפפואה גינאה החדשה נוטים להיות מקובלים יותר בקרב האוכלוסייה באזורי החופים של המדינה מאשר בהרי גינאה החדשה.
השבטים הפפואה גינאים של אנשי האטורו (אנ'), סימברי והקלולי (אנ'), ידועים בעריכת טקסים מסורתיים בקרב האנשים שלם שכוללים הומוסקסואליות.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (בקרב גברים, עונש: עד 14 שנות מאסר, לא נאכף בפועל)  (בקרב נשים)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים (16):  (בקרב גברים)  (בקרב נשים)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד-מיניים: 
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): 
אימוץ משותף על ידי זוגות חד-מיניים: 
אימוץ ילד חורג בקרב זוגות חד-מיניים: 
גישה להפריה חוץ-גופית בקרב זוגות לסביות: 
הכרה משפטית בשינוי מגדר: 
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא: 
איסור על ביצוע טיפול המרה בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
ראו גם

זכויות להט"ב
זכויות להט"ב באוקיאניה
זכויות להט"ב בחבר העמים הבריטי
הערות שוליים

↑  James Giles, Book Review: Sambia Sexual Culture: Essays From the Field.By Gilbert Herdt. University of Chicago Press, Chicago, Illinois, 1999, 327 pp., $20.00, Archives of Sexual Behavior 33, 2004-08-01, עמ' 413–417 doi: 10.1023/B:ASEB.0000029074.36846.30
↑  rainbowpng, Reclaiming our rainbow cultural identities, Rainbow Papua New Guinea, ‏2016-10-28 (באנגלית)
↑  Human Rights Watch says Papua New Guinea has failed to protect women and children, the Guardian, ‏13 בינואר 2017 (באנגלית)
↑  United Nations High Commissioner for Refugees, Refworld | 2012 Country Reports on Human Rights Practices - Papua New Guinea, Refworld (באנגלית)
↑  rainbowpng, Reclaiming our rainbow cultural identities, Rainbow Papua New Guinea, ‏28 באוקטובר 2016 (באנגלית)
1 2  Being Gay in Papua New Guinea, Vlad Sokhin (באנגלית)
↑  Papua New Guinea's 'gay village' offers sanctuary, hope, Rappler (באנגלית)
↑  Papua New Guinea Has A Village For LGBT Community, The Guardian Nigeria News - Nigeria and World News, ‏30 בנובמבר 2018 (באנגלית)
↑  "PNG's gay community finds safety in Hanuabada village". ABC News (בAustralian English). 2014-10-07. נבדק ב-2022-10-22.
↑  Sex and Marriage: Homosexuality, www.palomar.edu
מפגינים מוחים עבור זכויות להט"ב בפפואה גינאה החדשה וטונגה לצד דגלי המדינות במצעד הגאווה בניו יורק, יוני 2015
ז'אק אודיברטי

| --- | --- |

 לידה:  25 במרץ 1899 אנטיב, צרפת 
 פטירה:  10 ביולי 1965 (בגיל 66) הרובע החמישי של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Jacques Séraphin Marie Audiberti 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  Cimetière de Pantin 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 סוגה:  רומן 
 בן או בת זוג:  Amélie Audiberti 
 צאצאים:  Marie-Louise Audiberti 
 פרסים והוקרה:  פרס מלארמה (1937)  Grand prix national des Lettres (1964)  קצין בלגיון הכבוד 
 
ז'אק אודיברטי (בצרפתית: Jacques Audiberti‏; 25 במרץ 1899 – 10 ביולי 1965) היה סופר, משורר ומחזאי צרפתי.
קורות חייו

נולד בעיר אנטיב (הריביירה הצרפתית) לקבלן הבניין לואי אודיברטי ולאשתו ויקטורין. למד בעיר מולדתו אך נאלץ להפסיק את לימודיו בגלל מצב בריאותו. ב-1914 פרסם את שיריו הראשונים בעיתון מקומי. שלח את שיריו למשורר אדמון רוסטאן, שעודד אותו להמשיך ולכתוב שירה. החל ב-1918 שימש כרשם בית הדין של לשכת המסחר העירונית שבו שימש אביו כשופט.
ב-1924 עקר לפריז ועבד בעיתון לה פטי פאריזיין. הוא גילה את תנועת הסוריאליזם בספרות אך מעולם לא השתייך אליה. בילה הרבה מזמנו בספרייה הלאומית בפריז וב-1926 נשא לאישה את אליזבט-ססיל-אמילי. ב-1930 פרסם, בעזרתו הכספית של אביו, את קובץ שיריו הראשון "האימפריה והמלכודת".
השתתף בכתבי עת שונים לספרות וב- 1933 החל להתכתב עם הסופר ז'אק פולאן - התכתבות שנמשכה עד לפני מותו של אודיברטי. ב - 1937 קיבל את הפרס לשירה של האקדמיה מלרמה ובהזדמנות זו פגש בפול ואלרי ובז'אן קוקטו.
ב-1939 נשלח ככתב העיתון לה פטי פאריזיין לכסות את מלחמת האזרחים בספרד שבה הפסידו הרפובליקנים וכתב: "ראיתי את מלחמת האזרחים וקיבלתי בחילה". החל ב-1941 השתתף בכתב העת "קומדיה" שבו כתב ביקורת על הקולנוע - מה שמהווה עדות מעניינת על מצבו של הקולנוע הצרפתי בתקופת הכיבוש הגרמני.
ב-1942, כאשר העיתון לה פטי פאריזיין החל לשרת את הכובשים הנאצים, התפטר מעבודתו בעיתון זה, המשיך לכתוב שירה והתחיל לכתוב נובלות תוך כדי מסעות שערך ברחבי דרום צרפת. ב- 1943 התיידד עם ז'אק באראטייה (לימים במאי קולנוע) ועד סוף מלחמת העולם השנייה התגורר שוב באנטיב.
אחרי המלחמה כתב מחזות שהועלו על הבמה בהצלחה רבה ופרסם נובלות רבות. ב-1962, ידידו ז'אק באראטייה עיבד לקולנוע את הנובלה שלו "לה פופה". ב- 1964 קיבל את "הפרס הלאומי הגדול לספרות" ואת "פרס מבקרי האמנות" לאות הוקרה על יצירותיו. באותה שנה לקה בסרטן, עבר ניתוח והתכתב עם הסופר פרנסואה מוריאק.
ז'אק אודיברטי נפטר בפרבר של פריז ניי-סיר-סן ב-1965 כתוצאה ממחלתו שבועות מספר לפני פרסום יומנו "יום ראשון מצפה לי".
מיצירותיו החשובות

קובצי שירה:
"תמיד" (1944)
"חומה" (1953)
נובלות:
"האדון ממילאנו" (1950)
"מארי דובואה" (1952)
"הגנים והנחלים" (1954)
מחזות:
"הכאב הקצר" (1947)
"הנמלה על הגוף" (1962)
ולוצירפטור

| ולוצירפטור |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 75–71 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דרומאוזאוריים
סוג:: ולוצירפטור
מינים
 Velociraptor mongoliensis Velociraptor osmolskae  Velociraptor antirrhopus
שם מדעי
 Velociraptor ‏אוסבורן, 1924

ולוצירפטור (שם מדעי: Velociraptor; משמעות השם: גנב זריז) הוא סוג של דינוזאורים ממשפחת דרומאוזאוריים שהתקיים בתקופה קרטיקון עליון, לפני 70–83 מיליון שנה. מאובנים של ולוצירפטור נמצאו במרכז אסיה, במונגוליה ובמונגוליה הפנימית.
מאפיינים

הוולוצירפטור היה דרומאוזאור בגודל בינוני. אורכו של בוגר הגיע עד ל-2.07 מטרים (6.8 רגל), גובהו ל-80 סנטימטרים (2.6 רגל) ומשקלו עד 90 קילוגרם (200 ליברות). הוא היה טורף דו-רגלי עם זנב מוקשח וטופר דמוי מגל בכל אחת מרגליו האחוריות, ששימש ככל הנראה להריגת טרפו. ניתן להבחין בין ולוצירפטור לסוגים אחרים של דרומאוזאוריים בשל גולגולתו הארוכה והנמוכה, המסתיימת בחוטם הפוך.
הוולוצירפטורים היו ככל הנראה דינוזאורים פיקחים ביותר, שכן היחס בין גודל מוחם לגודל הגוף היה גבוה יחסית לדינוזאור. בניגוד למה שנהוג לחשוב לא היה הוולוצירפטור מן הדינוזאורים המהירים בתקופתו אך יכול היה לקפוץ לגובה רב.
אחד המאובנים המפורסמים ביותר של ולוצירפטור הוא "דינוזאורים נלחמים", מאובן שהשתמר היטב בחול דק ובו השתמרו ולוצירטפטור ופרוטוצרטופס במאבק לחיים ולמוות.
בתרבות

הוולוצירפטור נראה במספר סרטים, סדרות וכן בצעצועים שונים, ספרים ומשחקי מחשב:
הוולוצירפטור ידוע בעיקר מהסרט מ-1993 "פארק היורה" של סטיבן ספילברג (שם כונה בקיצור "רפטור"). הוולוצירפטור הופיע גם בשאר סרטי פארק היורה. בעוד בסרטים הראשונים הרפטורים מוצגים כאנטגוניסטים טורפניים החל מהסרט "עולם היורה" הופיעה חבורה של ארבע נקבות וולוצירפטורים, שלכל אחת ניתן שם אחר (בלו, צ'ארלי, דלתה, אקו), אשר אולפו חלקית על ידי אוון גריידי ויועדו (ללא ידיעת מנהלי הפארק) בין השאר למטרות לחימה. הרפטורים בוגדים באוון כשהם משוחררים לצוד את האינדונימוס אך מקבלים את מנהיגותו בסוף הסרט. האינדונימוס הורג שניים מהם ועוד אחד נהרג מפיצוץ מרקטה נגד טנקים, כך שרק בלו שורדת. היא נראית גם בסרט "עולם היורה: נפילת הממלכה" ומגוננת על אוון מהיבריד חדש - האינדורפטור. בעולם היורה: עולם חדש "בלו" נראית קרוב לבקתה של אוון, לאחר שהצלחה להרות מבלי התעברות גורה בשם "בטא". "בטא" נחטפת בידי צוות "ביוסין" לצד מייזי אך מייזי מצליחה לשחרר אותה ואוון מרדים אותה ומחזיר אותה לבסוף לאמה. הוא מופיע גם בסדרה עולם היורה: מחנה הקרטיקון ובעולם היורה: תאוריית הכאוס.
עם זאת, הוולוצירפטור שהופיע בסרט שונה מזה שהיה קיים במציאות: ולוצירפטורים היו נמוכים יותר, צרים יותר, ראשם היה מוארך יותר והם היו מכוסים נוצות. למעשה הרפטורים הנראים בסרטים מבוססים על הדיינוניכוסים שהיו מעט גדולים יותר מהולוצירפטורים.
בסדרה נרדף בידי דינוזאורים נראית להקת ולוצירפטורים הצדה פרוטוצרטופס ביער ובהמשך מנסה לתקוף את נייג'ל מארוון. בסדרה בראשית נראים רפטורים לא מזוהים שדומים לוולוצירפטור של פארק היורה.
בנוסף נראה וולוצירפטור בעונה 3 לצד נייג'ל מארוון וגיגאנוטוזאורוס.
בכוכב פרהיסטורי נראים להקת וולוצירפטורים צדים לטאות ובהמשך פטרוזאורים מקננים ליד מפל.
ב-1994 החלה להיקרא קבוצת ה-NBA הקנדית בשם "טורונטו ראפטורס", על שם דינוזאור זה.
בנוסף הוא מופיע במשחקי המחשב של פארק היורה כמו Jurassic Park: Operation Genesis, פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic World: Alive וJurassic World Evolution 2.
גלריה

שלד
גולגולת
השוואה בין ולוציפטור מונגולי לבין אדם
דגם בעל נוצות
ראו גם

דיינוניכוס
מיקרורפטור
דינוזאורים מנוצים
ז'אן בורידן

| --- | --- |

 לידה:  סביבות 1298 ממלכת צרפת בתון (אנ'), רוזנות פלנדריה
 פטירה:  סביבות 1358 פריז, איל-דה-פראנס, ממלכת צרפת 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 מקום לימודים:  סורבון 
 מוסדות:  סורבון 
 זרם:  נומינליזם, לוגיקה 
 תחומי עניין:  לוגיקה, פילוסופיית הטבע, תאולוגיה 
 עיסוק:  פילוסוף, לוגיקאי, איש דת, פרופסור, תאולוג, סופר 
 מדינה:  ממלכת צרפת 
 
ז'אן בורידן (בצרפתית: Jean Buridan; בלטינית: Iohannes Buridanus; ‏1298–1358) היה כומר צרפתי וסכולסטיקן. כיהן כפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת פריז ואף שימש כרקטור האוניברסיטה מספר פעמים. הוא הרבה לחקור את כוח ההתמדה והיה הדמות החשובה ביותר הקשורה במושג האימפטוס. במיוחד זכור משל החמור שיצר, אשר ידוע כ"חמורו של בורידן": החמור מת מצמא ומרעב לאחר שלא הצליח להחליט מה לעשות תחילה - לשתות משוקת המים או לאכול מערימת שבולת השועל.
תורתו של בורידן - מודל האימפטוס, מסביר כיצד גופים ממשיכים לנוע לאחר הפסקת הפעלת הכוח עליהם. הסבר: כאשר אדם דוחף גוף הוא מעניק לו אימפטוס מסוים, כלומר, מטמיע בו כוח שגורם לו להמשיך ולנוע זמן מסוים בכיוון התנועה המקורי. זו הסיבה לכך שגוף ממשיך לנוע גם לאחר הפסקת הכוח עליו. תלמידו אלברט מסאקסוניה(אנ') המשיך לחקור מודל זה.
בורידן היה נומינליסט. הוא למד תחת ויליאם איש אוקאם ובחר להגיע לפילוסופיה דרך מסלול שבע האמנויות החופשיות במקום דרך תאולוגיה. החל מ-1340 הוא התנגד לתורתו של מורו בצעד שנחשב לתחילת הספקנות הדתית וכמבשר את המהפכה המדעית. הוא נירדף על ידי הריאליסטים ולכן עבר לגרמניה, הקים בית-ספר ולימד גם בווינה. הוא מת בסביבות שנת 1358.
מכתביו שתורגמו לעברית

Marcello Landi, Un contributo allo studio della scienza nel Medio Evo. Il trattato Il cielo e il mondo di Giovanni Buridano e un confronto con alcune posizioni di Tommaso d'Aquino, in Divus Thomas 110/2 (2007) 151-185.
ספריו

Œuvres de Jean Buridan
Commentaires sur Aristote, comme en témoignent les titres de ses écrits :
Compendium Logicae, Venise, 1487, in-folio
Expositio et Quaestiones in Aristotelis 'De Caelo', édi. par Benoît Patar, Louvain-la-Neuve, 1996.
In Aristotelis Metaphysica (Métaphysique), Paris, 1516-1518, in-folio.
Quaestio de puncto (Traité du point, 1335), édi. par V. Zoubov, Mediaeval and Renaissance Studies, V, 1961, p. 63-95.
Quaestiones in X libros Ethicorum Aristotelis (Paris. 1489, in-fol., et Oxford, 1637, in-4) ; réimpression de l'édition de Paris 1513, Francfort 1968
Quaestiones in VIll libros Physicorum Aristotelis, in libros de Physica et in parva naturalia, Paris, 1516, in-4° ; réimpression de l'édi. de Paris 1509, Francfort, 1964.
Plusieurs commentaires à la Physique d'Aristote : 1) Tertia lectura comprenant deux Expositio ou Secunda lectura selon Benoît Patar6, ou Lectura antiquior (1350 selon Thijssen). 2) Subtilissimae quaestiones ou Ultima lectura (1352-1357 selon Thijssen)7.
Sophismata (vers 1345 ?), in-8°
Summulae de dialectica, Paris, 1487, in-folio
ועדת נתניהו (מערכת הבריאות)

| --- | --- |

נשיאת הוועדה על כס השיפוט בבית המשפט העליון, מגרש הרוסים, 1992
 ייסוד הוועדה:  14 ביוני 1988
 פירוק הוועדה:  20 באוגוסט 1990
 יו"ר:  שושנה נתניהו
 חברים
 שמואל פנחס  אריה שירום  מרדכי שני  דב צ'רניחובסקי
ועדת נתניהו היא ועדת חקירה ממלכתית שהוקמה ב-14 ביוני 1988, על יסוד החלטת ממשלת ישראל העשרים ושתיים בראשותו של יצחק שמיר, לבדיקת תפקודה ויעילותה של מערכת הבריאות בישראל.
בראש הוועדה עמדה שופטת בית המשפט העליון - שושנה נתניהו.
על בסיס החלטות הוועדה חוקק שר הבריאות חיים רמון את חוק ביטוח בריאות ממלכתי.
חברי הוועדה

נשיא בית המשפט העליון, מאיר שמגר, מינה את חבריה:
| שם | הערה |
| --- | --- |
שושנה נתניהו: שופטת בית המשפט העליון וראש הוועדה
פרופסור שמואל פנחס: 
פרופסור אריה שירום: 
פרופסור מרדכי שני: 
ד"ר דב צ'רניחובסקי:
רקע

בהחלטת הממשלה, שהתקבלה ב-5 ביוני 1988, נכתב:
לכונן ועדת חקירה לפי חוק ועדות החקירה התשכ"ט
1969 אשר תבדוק את תפקודה ויעילותה של מערכת הבריאות בישראל ככל שתמצא לנכון, בדבר השינויים הנדרשים במבנה ובצורת התפקוד של המערכת והדרכים להתייעלותה:
בהתחשב במצב הכלכלי של המדינה ובמגבלותיה המשאבים הציבוריים שניתן להקצותם למטרה זו.
בהתחשב בצורך לקיים שירותי רפואה ציבורית ברמה סבירה לכל, מבלי לפגוע באפשרות לקבלת שירותי בריאות בצריכה פרטית
פעילות הוועדה

הוועדה קיבלה 211 פניות במסגרת פניות הציבור, שמעה 148 עדויות, התייעצה עם 3 גורמים מומחים מחו"ל.
הוועדה עשתה שימוש בספרות מקצועית מהארץ ומחו"ל, נעזרה בדו"חות ומסמכים ממשרד הבריאות, ממשרד האוצר, מדו"ח מבקר המדינה ובנתונים מקופות החולים וגופים נוספים.
דו"ח הוועדה

דו"ח הוועדה הוגש ב-20 באוגוסט 1990. הוא כלל סקירה מפורטת של מערכת שירותי הבריאות במדינת ישראל, ו-116 המלצות לרפורמה (82 מהן בדעת רוב), שהמרכזית והחשובה שבהן הייתה ההמלצה לחקיקת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (שאכן נחקק בהתאם להמלצה ארבע שנים מאוחר יותר, בשנת 1994).
המלצות נוספות היו הפסקת פעילות משרד הבריאות כספק ישיר של שירותי בריאות לפרט, ניהול בתי החולים הציבוריים על ידי תאגידים, אספקת שירותי בריאות לאוכלוסייה על בסיס אזורי ועוד.
פרופ' אריה שירום לא הצטרף לדעת רוב חברי הוועדה, ותחת זאת הגיש דעת מיעוט מפורטת.
דו"ח הוועדה, נפרש על פני מאות רבות של עמודים, נחשב למסמך מכונן של מדיניות הבריאות בישראל.
חוק ההרכב המוגדר

חוק ההרכב המוגדר, הקרוי לעיתים חוק פרוסט הוא חוק מדעי בכימיה לפיו בתרכובת כימית מסוימת יישמר תמיד יחס קבוע בין מסת היסודות השונים. לדוגמה, חמצן מהווה כ-8/9 ממסת כל דגימה של מים טהורים, בעוד מימן מהווה את ה-1/9 הנותרת. יחד עם חוק היחסים המרובים (חוק דלטון(אנ')), חוק ההרכב המוגדר מהווה את הבסיס לסטויכיומטריה, התחום העוסק בכמויות וריכוזי חומרים המשתתפים בתגובות כימיות.
היסטוריה

הכימאי הצרפתי ז'וזף פרוסט הציע לראשונה את החוק בעקבות ניסויים שערך בין השנים 1798 ו-1804, כפי שניסח ב-1806:
אסכם את הניסויים הללו בהסקת העיקרון אותו ניסחתי בפתיחת זכרונות אלה, דהיינו, כי ברזל, כמו מתכות רבות אחרות, כפוף לחוק טבע התקף בכל שילוב אפשרי; רוצה לומר, שהוא מתאחד עם חמצן בשני יחסים קבועים. במובן זה הוא אינו שונה מבדיל, כספית ועופרת, וכמו כן כמעט כל חומר דליק ידוע.
חוק ההרכב המוגדר עשוי להיראות מובן מאליו לכימאי המודרני, כיוון שהוא מהווה את הבסיס להגדרת התרכובת הכימית. בשלהי המאה ה-18, עם זאת, רעיון התרכובת הכימית לא פותח דיו, וחוק זה היווה חידוש של ממש. למעשה, כאשר הוצע לראשונה היה שנוי במחלוקת ורבים התנגדו לו, ביניהם עמיתו הצרפתי של פרוסט, קלוד לואי ברטולייה, שטען כי ניתן לשלב יסודות בכל יחס. קיומו של דיון זה מראה כי באותה עת ההבחנה בין תרכובת לתערובת לא הובנה לגמרי.
חוק ההרכב המוגדר השתלב היטב עם התורה האטומית שג'ון דלטון החל לקדם ב-1803, והסבירה כי החומר מורכב מאטומים בודדים, קיים סוג אטום אחד לכל יסוד, והתרכובות עשויות משילובים של סוגי אטומים שונים ביחסים מוגדרים. רעיון מוקדם אחר, הקשור לנושא, הוא השערת פרוט, של הכימאי האנגלי ויליאם פרוט, לפיה אטום המימן הוא היחידה האטומית הבסיסית. מהשערה זו נגזר כלל המספר השלם, לפיו המסות האטומיות הן מכפלות שלמות של מסת אטום המימן. כלל זה נדחה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-19, לאחר מדידות מדויקות יותר של מסה אטומית, בפרט על ידי ינס יאקוב ברצליוס. בין השאר, מצא ברצליוס כי המסה האטומית של כלור היא פי 35.45 ממסת אטום המימן, עובדה הסותרת את כלל המספר השלם. בשנות ה-20 של המאה ה-20 הוסברה סתירה זו בקיומם של איזוטופים; המסה האטומית של כל איזוטופ נפרד קרובה מאוד למספר שלם, בהתאם לכלל. בטבע, יסודות רבים, בהם כלור, מופיעים כתערובת של מספר איזוטופים (במשקלים 35 ו-37, עבור כלור), ולכן המסה הנמדדת היא למעשה ממוצע של האיזוטופים השונים.
תרכובות לא-סטויכיומטריות

אמנם חוק ההרכב המוגדר היה שימושי מאוד ביסוד הכימיה המודרנית, אך הוא אינו תקף לכל מקרה. קיימות תרכובות לא-סטויכיומטריות בהן הרכב היסודות משתנה מדגימה לדגימה. לדוגמה, בתחמוצת ברזל מסוג wüstite מצויים בין 0.83 ל-0.95 אטומי ברזל לכל אטום חמצן, ועל כן בין 23% ל-25% חמצן לפי מסה. הנוסחה האידיאלית לתרכובת זו היא FeO, אולם אתרים פנויים בגביש מפחיתים את היחס לפחות מ-1 ל-1. באופן כללי, המדידות שביצע פרוסט לא היו מדויקות דיין כדי לגלות סטיות מסוג זה.
כמו כן, ההרכב האיזוטופי של יסוד יכול להשתנות לפי מקורו, וכך תרומת יסוד מסוים למסת תרכובת עשויה להשתנות מדגימה לדגימה. עובדה זו מסייעת, לדוגמה, לזיהוי מקורם של חפצים הנמצאים בחפירות ארכאולוגיות - ההרכב האיזוטופי של מתכת בכלי זכוכית, לדוגמה, יכול להצביע על מקור חומרי הגלם ששימשו לייצורו.
הערות שוליים

↑  Zumdahl, S. S. “Chemistry” Heath, 1986: Lexington, MA.  ISBN 0-669--04529-2.
↑  For example: Proust, J.-L. (1799). Researches on copper, Ann. chim., 32:26-54. Excerpt, in Henry M. Leicester and Herbert S. Klickstein, A Source Book in Chemistry, 1400-1900, Cambridge, MA: Harvard, 1952. Accessed 2014-04-19.
1 2  Dalton, J. (1808). A New System of Chemical Philosophy, volume 1, Manchester. Excerpt. Accessed 2014-04-19.
↑  לדברי פרוסט, המונח "תרכובת" תקף רק לגבי חומרים בעלי יחסים קבועים: Proust, J.-L. (1806). Sur les mines de cobalt, nickel et autres, Journal de Physique, 63:566-8. Excerpt, from Maurice Crosland, ed., The Science of Matter: a Historical Survey, Harmondsworth, UK: Penguin, 1971. Accessed 2014-04-20.
↑  Gamow, George (1987). One Two Three... Infinity: Facts and Speculations of Science (Bantam Science and Mathematics ed.). Bantam. pp. 149–150.
ולוצלאווק

וְלוֹצְלָאוֶוק (בפולנית: ‏Włocławekקובץ:Pl-Włocławek.ogg‏Ⓘ‏, ‏IPA:‏ [vwɔt͡sˈwavɛk]; ביידיש: װלאָצלאַװעק) היא עיר במרכז פולין, השוכנת על נהר הוויסלה, ואוכלוסייתה עומדת על 123,000 איש. היא ממוקמת בפרובינציית קויאוויה-פומרניה, ועד 1999 הייתה בירת חבל ולוצלאווק.
היסטוריה

ישנן מספר השערות לגבי תאריך ההקמה של העיר, שהוערכו על ידי מספר היסטוריונים במאה השש עשרה. הדיוקסיה של ולוצלאווק (בלטינית: Vladislaviensis) בישות ההיסטורית קויאוויה (Kuyavia) הוזכרה לראשונה בבולה שפרסם האפיפיור אאוגניוס השלישי ב-1148. שמו של הבישוף הראשון של ולוצלאווק היה וארנר (Warner), ושמו מופיע בבולה מ-1148, ואחריו בתפקיד היה אונולדיוס (Onoldius) האיטלקי. לפעמים הוזכרה הדיוקסיה כ-Vladislaviensis et Pomeraniae ("ולוצלאווק ופומרניה").
מקור השם Vladislaviensis יכול להיות בשמותיהם של ולדיסלב השני, הגולה, סבו ולדיסלב הראשון הרמן או ולדיסלאו השני מבוהמיה, כולם אצילים חשובים שחיו באותה תקופה באזור.
זכויות עיר הוענקו לוולוצלאווק בשנת 1250, והיא שימשה כמרכז מסחרי לסביבתה החקלאית. באמצע המאה ה-17 נפגעה העיר קשות כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית. בחלוקת פולין בשנת 1793 סופחה העיר לפרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. שם העיר הגרמני הוא "לסלאו" (Leslau). תחת הכיבוש הנאצי בזמן מלחמת העולם השנייה הוחזר לעיר שמה הגרמני. לאחר סיום המלחמה חזרה העיר לידי פולין וכן הוחזר שמה הפולני, ולוצלאווק.
יהודי ולוצלאווק

קהילה יהודית החלה להתארגן בוולוצלאווק רק בשנת 1802, עם ביטול האיסור על ישיבת יהודים ביישוב. במהלך המאה ה-19 גדלה הקהילה היהודית בעיר, ונפתחו בה מוסדות דת ותרבות יהודיים שונים ואף נוסד בה עיתון יהודי מקומי בשם וולאצלאווקער טאגבלאט. שלמה דוד פוזנר מרבני העיר היה נציג בקונגרס הציוני החמישי.
בשנת 1918 נערך ביהודי העיר פוגרום בן שלושה ימים בידי האוכלוסייה הפולנית המקומית, ואירועים דומים נשנו גם בשנים 1919 ו-1920 במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר 10,209 יהודים, כחמישית מתושביה. בשנים אלה התגברה הפעילות הציונית בעיר, לצד פעילות של אגודת ישראל ושל הבונד. במהלך שנות השלושים סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים.