stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וינט סרף
הערות שוליים

↑  "ACM Elects Vint Cerf as President". ACM. 25 במאי 2012. אורכב מ-המקור ב-2012-05-26. נבדק ב-2012-10-23. {{cite web}}:  (עזרה)
| זוכי פרס טיורינג |
| --- | --- | --- |
| 1966–1980 | אלן פרליס (1966) • מוריס וינסנט וילקס (1967) • ריצ'רד המינג (1968) • מרווין מינסקי (1969) • ג'יימס וילקנסון (1970) • ג'ון מקארתי (1971) • אדסחר דייקסטרה (1972) • צ'ארלס באקמן (1973) • דונלד קנות' (1974) • אלן ניוול והרברט סיימון (1975) • מיכאל רבין ודנה סקוט (1976) • ג'ון באקוס (1977) • רוברט פלויד (1978) • קנת אייברסון (1979) • טוני הור (1980) |  |
| 1981–2000 | אדגר קוד (1981) • סטיבן קוק (1982) • קן תומפסון ודניס ריצ'י (1983) • ניקלאוס וירת (1984) • ריצ'רד קארפ (1985) • ג'ון הופקרופט ורוברט טרג'אן (1986) • ג'ון קוק (1987) • איוואן סדארלנד (1989) • וילאם קאהן (1990) • פרננדו קורבטו (1991) • רובין מילנר (1992) • באטלר לאמפסון (1993) • יוריס הארטמאניס וריצ'רד סטרנס (1994) • אדוארד פייגנבאום וראג' רדי (1995) • מנואל בלום (1996) • אמיר פנואלי • דאגלס אנגלברט (1997) • ג'ים גריי (1998) • פרד ברוקס (1999) • אנדרו יאו (2000) |  |
| 2001–2020 | אולה יוהאן דאל וקריסטין נייגארד (2001) • רונלד ריבסט, לאונרד אדלמן ועדי שמיר (2002) • אלן קיי (2003) • וינט סרף ובוב קאהן (2004) • פיטר נאור (2005) • פרנסס אלן (2006) • אדמונד קלארק, אלן אמרסון וג'וסף סיפאקיס (2007) • ברברה ליסקוב (2008) • צ'ארלס פ. ת'אקר (2009) • לסלי וליאנט (2010) • יהודה פרל (2011) • שפי גולדווסר וסילביו מיקאלי (2012) • לזלי למפורט (2013) • מייקל סטונברייקר (2014) • ויטפילד דיפי ומרטין הלמן (2015) • טים ברנרס-לי (2016) • ג'ון הנסי ודייוויד פטרסון (2017) יהושע בנג'יו, ג'פרי הינטון ויאן לקון (2018) • אדווין קטמול ופט הנרהן (2019) • אל אהו וג'פרי אולמן (2020) |  |
| 2021 ואילך | ג'ק דונגארה (2021) • רוברט מטקאלף (2022) • אבי ויגדרזון (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009747998705171  PLWABN: 9810667720705606  ACM DL: 81385601636  BIBSYS: 90353079  BnF: cb15972669z (data)  CANTIC: a11110636  dblp: c/VintonGCerf  GND: 118736455X  ISNI: 0000 0000 7850 7187  LCCN: n78091536  MGP: 23037  NKC: js20081124001  NLA: 35884604  NTA: 107211246  SNAC: w6st7vsj  SUDOC: 19329964X  Trove: 1130603  VIAF: 16036488   WorldCat (עם VIAF): 16036488 
וינט סרף משחק במשחק מחשב במפגש של ICANN, שנת 2007
שגרירות ישראל בהאג

| --- | --- |

 מידע כללי
 עיר:  האג 
 קואורדינטות:  52°05′33″N 4°17′04″E﻿ / ﻿52.09255°N 4.28449°E﻿ / 52.09255; 4.28449
 תאריך פתיחה:  1949
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי הולנד–ישראל
 שגריר:  מודי אפרים
 שטח האמנה:  הולנד הולנד
 מדינה מיוצגת:  ישראל ישראל
 http://embassies.gov.il/hague
 he
 
שגרירות ישראל בהאג היא נציגות דיפלומטית של מדינת ישראל בממלכת ארצות השפלה. השגריר המכהן הוא מודי אפרים.
היסטוריה

ישראל פתחה ב-1949 קונסוליה באמסטרדם, שהייתה הנציגות הדיפלומטית הראשונה שלה בהולנד.
ישראל פתחה נציגות דיפלומטית בדרג צירות בהאג ב-1950, עם ציר לא תושב לארצות בנלוקס. ב-1952 הוחלט להעניק לה ציר נפרד.
ב-1954 מת מיכאל עמיר ציר ישראל בהולנד במהלך תפקידו.
ב-1958 נסגרה הקונסוליה באמסטרדם.
בספטמבר 1969 הוטל רימון יד על השגרירות יחד עם שגרירות ישראל בבון ומשרד של אל על בבריסל דקות אחדות מהשני. לא היו נפגעים בשגרירויות, למרות שנגרם נזק לשגרירות גרמניה המערבית הסמוכה, אך שלושה נפצעו בבריסל.
אגפים

מינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה מפעיל נספחות כלכלית בהאג, האחראית על ניהול וקידום יחסי הסחר עם הולנד. מטרת הנספחות היא לסייע לחברות ישראליות להשתלב בשווקים השונים במדינה. בנוסף, הנספחות מקדמת השקעה ושותפות אסטרטגית בין המדינות. הנספח הכלכלי בהאג הוא יורם גלעדי (אחראי גם על דנמרק ושוודיה).
שגרירים

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| מיכאל עמיר | 1950–1954 | ציר |
| עזרא יורן | 1955–1957 | ציר |
| חנן סידור | 1957–1963 |  |
| דוד שאלתיאל | 1963–1966 |  |
| דניאל קורט לוין | 1966–1968 |  |
| שמשון ערד | 1968–1972 |  |
| חנן בר-און | 1972–1975 |  |
| אברהם קדרון | 1976–1977 |  |
| שלמה ארגוב | 1977–1979 |  |
| איתן רון | 1979–1982 |  |
| יעקב נחושתן | 1982–1985 |  |
| זאב סופות | 1985–1990 |  |
| מיכאל בבלי | 1990–1995 |  |
| יוסי גל | 1995–2001 |  |
| איתן מרגלית | 2001–2005 |  |
| הארי קני-טל | 2006–2011 |  |
| חיים דיבון | 2011–2016 |  |
| אביב שיר-און | 2016–2019 |  |
| נאור גילאון | 2019–2021 |  |
| מודי אפרים | 2021–מכהן |  |
הערות שוליים

1 2  הנרייטה בועז, סגירת הקונסוליה הישראלית באמסטרדם, הארץ, 26 ביוני 1958
↑  יתמנה ציר ישראלי מיוחד בהולאנד, הארץ, 21 באוגוסט 1952
↑  מ. עמיר יובא לקבורה ארצה, שערים, 18 ביוני 1954
↑  3 נציגויות ישראליות במערב אירופה נפגעו מפצצות שנזרקו ע"י נערים, דבר, 9 בספטמבר 1969
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
וניבר בוש

| --- | --- |

 לידה:  11 במרץ 1890 אברט, ארצות הברית 
 פטירה:  28 ביוני 1974 (בגיל 84) בלמונט, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  עתידנות 
 מקום קבורה:  מסצ'וסטס 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  תיכון צ'לסי  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת טאפטס  בית הספר להנדסה של אוניברסיטת טאפטס 
 מנחה לדוקטורט:  דוגאלד ק. ג'קסון 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 תלמידי דוקטורט:  קלוד שאנון, סמואל הוקס קולדוול, Harold Locke Hazen, Frederick Samuel Dellenbaugh, Jr., פרדריק טרמן, John B. Russell, Jr., Charles Lambert Manneback 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2004)  פרס המייסדים של האקדמיה הלאומית להנדסה (1966)  המדליה הלאומית למדעים (1963)  פרס ויליאם פרוקטר להישג מדעי (1954)  פרס ג'ון קרטי לקידום המדע (1953)  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית  מדליית ג'ון פריץ (1951)  מדליית המכון למחקר תעשייתי (1949)  פרס וושינגטון (1946)  מדליית הובר (1946)  מדליית רווחת הכלל (1945)  אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית  מדליית הולי (1943)  לגיון הכבוד  מדלית אדיסון (1943)  מדלית ג'ון סקוט (1943)  פרס ג'וסיה וילארד גיבס (1935)  מדליית IEEE ע"ש לאמי (1935)  מדליית לואיס לוי (1928) 
 תרומות עיקריות
 חתימה:   
 
וניבר בוש (באנגלית: Vannevar Bush;‏ 11 במרץ 1890 – 28 ביוני 1974) היה מהנדס אמריקאי שנודע בעבודתו על מחשבים אנלוגיים, בתרומתו לפיתוח פצצה גרעינית במסגרת פרויקט מנהטן, בייסוד חברת ריית'יאון וברעיון של "ממקס", שהוא מאבות רעיון ההיפרטקסט.
ביוגרפיה

וניבר בוש נולד באוורט שבמסצ'וסטס. בשנת 1913 סיים לימודיו במכללת טאפטס.
במהלך השנה האקדמית 1914–1915 לימד מתמטיקה במכללת ג'קסון.
אחרי עבודת קיץ בחברת ג'נרל אלקטריק ושהות קצרה באוניברסיטת קלארק כדוקטורנט של ארתור גורדון ובסטר, המשיך בלימודי הנדסת חשמל במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), ותוך פחות משנה, ב-1917, קיבל תואר דוקטור מ-MIT ומאוניברסיטת הרווארד במשותף.
במהלך מלחמת העולם הראשונה עבד במועצה הלאומית למחקר, יחד עם כ-6,000 מדענים אמריקאים, ביישום של המדע ללוחמה (כגון בפיתוח צוללות, ומיקרוסקופים משופרים). בשנת 1919 הצטרף למחלקה להנדסת חשמל ב-MIT והיה שם פרופסור בשנים 1923–1932.
בשנת 1922, בוש ושותפו לחדר במכללה, לורנס ק' מרשל, הקימו חברה בשם American Appliance Company, לשיווקו של מכשיר חשמלי בשם S-tube, שהיה מיישר זרם גזי אשר הומצא על ידי סי ג'י סמית. בוש הרוויח כסף רב ממיזם זה, והחברה, ששינתה שמה לריית'יאון, הפכה לחברת אלקטרוניקה גדולה.
ב-23 באוגוסט 1938 הצטרף וניבר ל-NACA, ובין 1940 ל-1941 שימש כמנהל הסוכנות, עד שהוחלף על ידי ג'רום האנסאקר (Jerome C. Hunsaker). בוש נשאר ב-NACA עד ל-1948.
ב-1941 ניהל בוש את "המשרד למחקר ופיתוח מדעי" (OSRD - Office of scientific Research and Development). המשרד הוקם על מנת לתעל ולמקד את המחקר המדעי להמצאות טכנולוגיות צבאיות, בהן פיתוח מכ"ם, מחקרי הישרדות, פענוח צפנים ופיתוח פצצות, ובכלל זה "פרויקט מנהטן" לפיתוח פצצת אטום. בתפקיד זה הייתה לו גישה ישירה לנשיא רוזוולט, והוא ניצל זאת כדי לקדם נושאים אסטרטגיים, שהמרכזי שבהם היה פיתוח הפצצה הגרעינית במסגרת פרויקט מנהטן. הוא לחץ למינויו של לסלי גרובס למנהל הפרויקט, מינוי שהתברר כמהלך קריטי שהביא לקידום יסודי ומהיר של הפרויקט, ולהקמה מהירה של מפעלי העשרת אורניום גדולים באתר הגרעיני באוק רידג' שבטנסי, ועזר לספק משאבים ולפתור בעיות שהתעוררו בפרויקט.
לאחר הטלת הפצצה ופרסום פרויקט מנהטן באוגוסט 1945, הועלתה שיטת המחקר ממוקד-המטרה על נס. הקבוצה המבצעת מחקר במטרה להגיע להישג טכנולוגי מועיל הועמדה בניגוד למדע בסיסי, המתבצע על ידי אינדיבידואלים ("פרימדונות") באוניברסיטאות על מנת לספק את יצר הסקרנות שלהם בלבד. על מנת לסתור גישה זו כתב וניבר בוש לנשיא טרומן מכתב (בכותרת "מדע: החזית האינסופית") בו הזהיר מפני גישה "מכוונת" מדי והדגיש שאפילו פרויקט מנהטן ניצב על כתפי תוצר אינטלקטואלי של הישגי המדע הבסיסי הבלתי-מכוון. גישתו של בוש התקבלה על ידי הממשל והביאה ב-1950 ליצירת הקרן הלאומית למדע (NSF - National Science Foundation) שתכליתה מימון ממשלתי למחקר מדעי עצמאי לטווח ארוך.
ביוגרפיה > המושג MEMEX

במהלך 1930 הציג בוש את הרעיון שכינה "ממקס" (memex) - מכשיר מבוסס מיקרופילם שיאחסן אוסף של מסמכים זמינים בקלות לעיון, במעין "רשת סבוכה של שבילים שנערך על ידי התאים של המוח", וביסודו ידמה את הפונקציות של המוח האנושי.
מה שעוד היה חשוב במכשיר היה נגישותו "מכשיר עתידי לשימוש אישי ... סוג של קובץ ספרייה פרטית ממוכן כך שכל פריט יכול להוביל מיד לאחר".
לאחר חשיבה על רעיון זה במשך מספר שנים, תיאר בוש את מחשבותיו במאמר "As we may think" (אנ') המאמר, שפורסם בירחון The Atlantic ב-1945, מתאר את "ממקס" - ספריית קבצים אישיים, בה האדם שומר את כל ספריו, מסריו ורשמיו, שיהיו זמינים לו במהירות ויהוו הרחבה מלאכותית לזיכרונו. בוש תיאר מעין שולחן כתיבה עם מסכי מגע וסורק, שמאפשר לאחסן מידע טקסטואלי וגרפי ולשלוף אותו באמצעות מלות מפתח. הוא הסביר כי המשתמש במערכת יוכל לשלוף כל ספר ולהציגו על מסכים שיוצבו על השולחן.
בוש האמין כי בעוד הוא קורא, המשתמש יוכל לפעול בהתאם למחשבות והתגובות המתעוררות בו במהלך הקריאה, בתהליך פעיל הדומה לכתיבה. הוא הניח שהקורא יוכל להוסיף למלים שמופיעות על המסך הערות ולארגן אותן מחדש והתווה את הבסיס להמצאת טקסט וירטואלי שאינו פיזי. הוא גם הגה את רעיון הקטלוג האסוציאטיבי של מילים, שידוע היום במונח "קישור". "הרעיון הבסיסי הוא שבחירה בכל פריט על המסך תוכל להביא לבחירה בפריט אחר", קבע בוש.
פרסומים

1922, עקרונות של הנדסת חשמל.
1929, ניתוח מעגלים אופרטיביים.
1945, כפי שאנו עשויים לחשוב, The Atlantic.
1945, מדע: החזית האינסופית, מזכר לנשיא הארי טרומן המתאר הצעה למדיניות המדע והטכנולוגיה של ארצות הברית שלאחר המלחמה.
1946, אופקים אינסופיים, אוסף מאמרים.
1949, נשק מודרני ואנשים חופשיים, דיון על תפקידו של המדע בשימור המוסדות הדמוקרטיים.
1967, לא די במדע, מסות.
1970, פיסות פעולה, על המדע והמדינה.
לקריאה נוספת

Gerard O’Regan, Giants of Computing - A Compendium of Select, Pivotal Pioneers, Springer, 2013, pp. 59–62.
הערות שוליים

↑  סידהרטא מוחרג'י, מלכת כל המחלות: ביוגרפיה של מחלת הסרטן, עם עובד 2013. עמ' 133
↑  סידהרטא מוחרג'י, מלכת כל המחלות: ביוגרפיה של מחלת הסרטן, עם עובד 2013. עמ' 134-5
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259257805171  PLWABN: 9810552819305606  ACM DL: 81100527302  BIBSYS: 90603729  BNE: XX1776880  BnF: cb13746638d (data)  CANTIC: a11800355  CiNii: DA03475092  dblp: 00/4986  GND: 119096854  ISNI: 0000 0001 0773 1314  LCCN: n79131976  MGP: 84507  NARA: 10582491  NDL: 00520468  NKC: jn20011211224  NLA: 35024221  NLG: 156941  NLK: KAC2022D0109  NTA: 102140553  RERO: 02-A003061219  SNAC: w6cv4jx3  SUDOC: 061075493  S2AuthorId: 145013342  Trove: 798097  VIAF: 15572358   WorldCat (עם VIAF): 15572358
טים ברנרס-לי

| --- | --- |
טים ברנרס-לי, 2014
טים ברנרס-לי, 2014
 לידה:  8 ביוני 1955 (בן 69) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Timothy John Berners-Lee 
 ענף מדעי:  פיזיקה, מדעי המחשב
 מקום מגורים:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית
 מקום לימודים:  בית ספר עמנואל (1973)  קווינ'ס קולג' (1976) 
 מוסדות:  פלסיי (1976–1978)  CERN (יוני 1980–דצמבר 1980)  CERN (1984–1994)  World Wide Web Consortium  School of Electronics and Computer Science, University of Southampton  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  מכון לנתונים חופשיים 
 פרסים והוקרה:  פרסים ותארים
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 ממציא ה-World Wide Web
 
תחנת העבודה ששימשה את טים ברנרס-לי ב CERN, והיוותה את שרת הרשת הראשון
סר טימותי (טים) ג'ון ברנרס-לי (באנגלית: Timothy John Berners-Lee; נולד ב-8 ביוני 1955) הוא מדען מחשב אנגלי, שנודע כממציא "הרשת הכלל עולמית" (World Wide Web). זוכה פרס טיורינג לשנת 2016 "על המצאת הרשת הכלל עולמית, הדפדפן הראשון, והפרוטוקולים והאלגוריתמים הבסיסיים המאפשרים לרשת לגדול".
בשנת 1980, כאשר עבד כיועץ הנדסת תוכנה עבור CERN (מעבדת מחקר החלקיקים האירופית בסמוך לז'נבה שווייץ), פיתח ברנרס-לי פרויקט בסיסי בשם "Enquire" שיאפשר אחסון מידע וקישור אסוציאטיבי. זה היה הבסיס הרעיוני לרשת הכלל עולמית (WWW) שפיתח מאוחר יותר, כאשר שב לעבוד ב-CERN בשנת 1984.
בשנת 1989 הציע ברנרס-לי מערכת היפרטקסט גלובלית שבה יוכלו אנשים לחלוק מידע ולקשר מסמכים כך שתיווצר רשת קורים (Web) בינלאומית של מידע מקושר באמצעות קישורי-על. לשם כך הוא פיתח בסביבת  NeXTStep שפה מיוחדת, HTML, שכללה תחביר אחיד לקישורים בין מסמכי הרשת (URL/URI), תוכנת שרת ותוכנת לקוח (דפדפן), שהשתמשו בפרוטוקול HTTP.
העבודה על הפרויקט החלה באוקטובר 1990, בדצמבר כבר שימשה המערכת באופן פנימי ב-CERN וב-6 באוגוסט 1991 נפתח שירות ה-WWW הפנימי של CERN לכלל רשת האינטרנט. אתר ה-WWW הראשון באינטרנט היה info.cern.ch. מאז, התפתחה רשת ה-WWW באופן נרחב והיקף השימוש בה באינטרנט שני רק לשימוש בדואר האלקטרוני.
ברנרס-לי ו-CERN לא רשמו פטנטים על המצאות אלו, ולכן ניתן להשתמש בהם באופן חופשי, בלי לשלם תמלוגים.
כיום עומד טים ברנרס-לי בראש ארגון World Wide Web Consortium הקובע את תקני ה-WWW. הארגון, שנוסד על ידי ברנרס-לי בשנת 1994, פועל כגוף עצמאי בחסות MIT (המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס). הארגון משמש כיום כאחראי על התקינה לשפת HTML ומפרסם תקנים עדכניים שלה. כמו כן, הארגון מפרסם תקנים אחרים העוסקים בשפות מידע אחרות כגון XML, VoiceXML, CSS ורבים נוספים.
שנותיו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ברנרס-לי נולד בלונדון. הראשון מתוך ארבעת ילדיהם של מרי לי וודס ושל קונוויי ברנרס לי, שעבדו שניהם על אחד המחשבים הראשונים למטרות מסחריות, פרנטי סימן 1.
עבודתו הנוכחית

בחודש נובמבר 2009, השיקה חברת ברנרס-לי-World Wide Web Foundation, "לקדם את האינטרנט כדי להעצים את האנושות על ידי השקת תוכניות טרנספורמטיביות על ידי בניית יכולת מקומית למנף את האינטרנט כמדיום לשינוי חיובי".
ברנרס-לי הוא אחד הקולות החלוציים לטובת נייטרליות הרשת, וכן הביע את הדעה כי ספקיות האינטרנט צריכות לספק "קישוריות ללא תנאים", וצריכות שלא לשלוט ולא לפקח על פעילות גלישה של לקוחות ללא הסכמתם.
לי טוען כי על חופש המידע צריך להגן. הוא מפנה את האצבע המאשימה כלפי הרשתות החברתיות הגדולות כמו פייסבוק, לינקדאין ומייספייס שיוצרות "איים" עצומים של מידע אותו הן סוגרות רק למשתמשים שלהם ומונעות שיתוף שלו, כלפי ספקי האינטרנט שפוגעים ברוחב הפס לאתרים וחברות שלא משתפים עימם פעולה וכן כלפי ממשלות שמנטרות את הרגלי הגלישה של האזרחים שלהן.
"רשתות חברתיות מאיימות על הערכים המרכזיים של רשת האינטרנט על ידי איסוף מידע מהמשתמשים ושמירה שלו. החל באנשי הקשר שלהם, התמונות ועד כתובות הדואר האלקטרוני. ולאחר שאספו מידע זה, הן משתפות אותו רק עם המשתמשים באתר שלהן", טוען לי. "כל אתר כזה הופך לאי של מידע מנותק מהאחרים. ככל שאתה נכנס פנימה לאותו אי, ככה אתה נהיה יותר שבוי שלו. הרשת החברתית נהיית הפלטפורמה המרכזית של המשתמש באינטרנט, ואין לו שליטה על המידע בתוכה", הוא מסביר.
לי גם מתנגד להצעה של גוגל וורייזון לגבי סטנדרטים של "רשת נייטרלית", לפיה מידע שעובר בין רשתות אלחוטיות או קוויות יהיה נתון לחסדי ספקיות התקשורת שיוכלו להפלות חלק מהמידע בהתאם לתוכן שלו. צריך לזכור כי האינטרנט בתחילתה נבנתה במטרה לאפשר שיתוף של מידע. העיקרון היה בסיסי: לאפשר לכל אחד, בכל מקום, לשתף מידע עם כל אחד אחר בלי מגבלות.
לי טוען שהאחריות לחופש המידע ברשת היא שלנו, הגולשים. לדבריו, האינטרנט היום שייך למספר חברות גדולות ששולטות ברשתות החברתיות, במנועי החיפוש, בייצור הסמארטפונים ובפיתוח מערכות ההפעלה. אלמנטים מרכזיים אלו שדרכם עובר המידע מרשת האינטרנט ואליה יכולים להביא למצב של פירוק הרשת לאיים של מידע ואנחנו הגולשים נמצא עצמנו בעתיד נתונים לחסדיהם של תאגידים גלובליים.
לי מכהן במועצת המנהלים של הפקולטה למדעי המחשב במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס MIT. הוא עומד בראש "קבוצת מידע מבוזר", המפתחת פרויקט Solid, במשותף עם מכון מחקר של קטר QCRI, שמטרתו לשנות את האופן בו יישומי האינטרנט פועלים כיום וכתוצאה מכך לשפר משמעותית את כל נושא הבעלות על מידע ופרטיות.
פרסים ותארים

בשנת 1994 הפך לאחד מתוך ששת חברי היכל התהילה של הרשת הכלל עולמית (World Wide Web Hall of Fame).
בשנת 1995 זכה בפרס "הממציא הצעיר של השנה" של קרן קילבי.
בשנת 1995 קיבל גם את "פרס ACM למערכת תוכנה" (Software System Award) מהאגודה למכניקת מחשבים (ACM).
בשנת 1999 נבחר על ידי המגזין "טיים" לאחד מ-100 האנשים החשובים ביותר של המאה ה-20.
בשנת 2000 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה הפתוחה הבריטית.
בשנת 2001 נבחר לעמית של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
בשנת 2002 זכה בפרס יפן
בשנת 2003 קיבל פרס עמית מוזיאון תולדות המחשב, עבור תרומתו בפיתוח הרשת הכלל עולמית (WWW).
בשנת 2004 הוכרז ברנרס-לי כזוכה הראשון בפרס טכנולוגיית המילניום, שניתן בפינלנד. גובה הפרס: מיליון אירו, והוא הוענק לברנרס-לי על הישג טכנולוגי יוצא דופן, המשפר את איכות החיים.
בתחילת שנת 2004 קיבל ברנרס-לי תואר אבירות מאליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, כאות הוקרה על תרומתו המכרעת להתפתחות האינטרנט והרשת הכלל עולמית (WWW). ב-16 ביולי 2004 העניקה לו את תואר האצולה השני בחשיבותו, "KBE".
ב-21 ביולי 2004, קיבל תואר "דוקטור של מדע" מאוניברסיטת לנקשייר.
בשנת 2007 קיבל ברנרס לי את פרס "צלחת הזהב" של האקדמיה להישגים.
בשנת 2007 זכה בפרס צ'ארלס סטארק דרייפר.
בשנת 2007 הוא דורג במקום ראשון משותף, יחד עם אלברט הופמן, ברשימת "מאה הגאונים הגדולים של ימינו" של "הדיילי טלגרף".
ב-13 ביוני 2007, הוא קיבל את אות מסדר הכבוד אשר מוענק על ידי המלכה.
ב-2008 קיבל את פרס IEEE / RSE של וולפסון ג'יימס קלרק מקסוול, בזכות "יצירה ופיתוח של הרשת הכלל עולמית".
ב-2 בדצמבר 2008 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מנצ'סטר.
ב-21 באפריל 2009 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה הטכנולוגית של מדריד.
ב-28 באפריל 2009 נבחר כחבר של האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
ב-8 ביוני 2009 קיבל את פרס ובי על מפעל חיים, בטקס שנערך בניו יורק.
ב-אוקטובר 2009 הוענק לו תואר דוקטור כבוד מאוניברסיטת וריג' באמסטרדם.
ב-30 במרץ 2011 קיבל את פרס "האיש ששינה את העולם" של מיכאיל גורבצ'וב בטקס שנערך בלונדון.
ב-26 במאי 2011 קיבל את התואר "דוקטור של מדע" מאוניברסיטת הרווארד.
בשנת 2011 נכנס להיכל התהילה לבינה מלאכותית של "IEEE מערכות חכמות" עבור "תרומה משמעותית בתחום מערכות בינה מלאכותית ומערכות אינטליגנטיות".
בשנת 2012 הופיע בטקס הרשמי של אולימפיאדת לונדון 2012.
בשנת 2013 זכה בפרס המלכה אליזבת להנדסה על פיתוח האינטרנט העולמי.
ב-4 באפריל 2017 זכה ברנרס-לי בפרס טיורינג לשנת 2016 על המצאת הרשת והדפדפן הראשון.
לקריאה נוספת

Gerard O’Regan, Giants of Computing - A Compendium of Select, Pivotal Pioneers, Springer, 2013, pp. 39–42.
הערות שוליים

↑  info.cern.ch
↑  (MIT
↑  קבוצת מידע מבוזר
↑  Solid
↑  QCRI
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007449742105171  PLWABN: 9810665612605606  ACM DL: 81100026375  BIBSYS: 792  BNC: 000595940  BNE: XX1503528  BnF: cb16588000f (data)  CANTIC: a11462115  CiNii: DA12374620  dblp: b/TimBernersLee  GND: 121649091  ICCU: RAVV242332  ISNI: 0000 0001 2451 4311  LCCN: no99010609  LNB: 000198835  NDL: 00854777  NKC: xx0000870  NLK: KAC202106432  NTA: 193462516  ORCID: 0000-0003-1279-3709  RERO: 02-A006061188  SELIBR: 317488  SNAC: w66t1hk5  SUDOC: 074709267  S2AuthorId: 1403176300  VIAF: 85312226   WorldCat (עם VIAF): 85312226
שירים שהוקלטו על ידי סלינה גומז

גומז בהופעה; דצמבר 2013
סלינה גומז היא זמרת, פזמונאית ושחקנית אמריקאית. בשנת 2008 גומז חתמה על חוזה הקלטות עם הוליווד רקורדס. מאוחר יותר הקימה גומז להקה בשם סלינה גומז & הסצנה. בשנת 2009 הוציאה גומז את המיני אלבום הראשון שלה, Another Cinderella Story. סלינה גומז & הסצנה הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, Kiss & Tell בשנת 2009. אלבומם השני, A Year Without Rain יצא בשנת 2010 ואלבומם השלישי, When the Sun Goes Down, בשנת 2011. גומז הודיעה שהלהקה תעשה הפסקה בזמן שגומז מתמקדת בקריירת המשחק שלה. בשנת 2013, היא אישרה כי תוציא את אלבום הבכורה שלה כזמרת סולו, בניגוד לאלבום נוסף עם ההרכב שלה. התוצאה הייתה Stars Dance, שיצא לאור ב-19 ביולי 2013. Stars Dance הוא אלבום מסוגת EDM ופופ, מאוחר יותר האלבום הגדר כאלבום אלקטרופופ.
לאחר שיוצגה שבע שנים על ידי הוליווד רקורדס, גומז חתמה על חוזה הקלטות עם אינטרסקופ רקורדס בשנת 2014. כדי לסיים רשמית את החוזה שלה עם הוליווד רקורדס, הוציאה גומז את אלבום האוסף For You (2014). אלבום האולפן השני שלה, Revival יצא לאור ב-9 באוקטובר 2015. אלבומה השלישי, Rare, יצא לאור ב-6 בינואר 2020.
שירים

| "Trust Nobody" | קשמיר קאט בהשתתפות סלינה גומז וטורי ליינז | קשמיר קאט, סלינה גומז | קשמיר קאט, בני בלנקו | 9 | 2016 |  |
| "Trust in Me" (גרסת כיסוי) | סלינה גומז | רוברט ב. שרמן, ריצ'רד מ. שרמן |  | Disneymania 7 | 2010 |  |
| "Un Año Sin Lluvia" | סלינה גומז & הסצנה | טובי גד, לינדי רובינס |  | A Year Without Rain | 2010 |  |
| "Undercover" | סלינה גומז | ניילס הולוול-דאר, לינדי רובינס, ג'וליה מייקלס, רום רמירז | דה קטראקס, KSHMR | Stars Dance | 2013 |  |
| "Vicio" | סלינה גומז | סלינה גומז, קורדרו בוריה, קרלוס מלנדז, אלחנדרו בוררו, אנדראה מאניאמרצ'י, גרגורי אלדאה היין, איוואני רודריגז, מרקו מאסיס, סנטיאגו בלטרן | אלברט הייפ, חוטה רוזה, Neon16, טייני | Revelación | 2021 |  |
| "Vulnerable" | סלינה גומז | סלינה גומז, איימי אלו, ג'ון בליון, ג'ורדן ג'ונסון, סטפן ג'ונסון | המונסטרס & סטריינג'רז, ג'ון בליון | Rare | 2020 |  |
| "We Don't Talk Anymore" | צ'ארלי פות' בהשתתפות סלינה גומז | צ'ארלי פות', סלינה גומז, יעקב כשר | צ'ארלי פות' | Nine Track Mind | 2016 |  |
| "We Own the Night" | סלינה גומז & הסצנה בהשתתפות פיקסי לוט | טובי גד, פיקסי לוט | טובי גד | When the Sun Goes Down | 2011 |  |
| "When the Sun Goes Down" | סלינה גומז & הסצנה | סלינה גומז, ג'ואי קלמנט, סטיב סוליקובסקי, סטפן אבינגדון | סטפן אבינגדון | When the Sun Goes Down | 2011 |  |
| "Whiplash" | סלינה גומז & הסצנה | גרג קורסטין, ניקול מורייה, בריטני ספירס | גרג קורסטין | When the Sun Goes Down | 2011 |  |
| "Whoa Oh! (Me vs. Everyone) (remix)" | פוראבר דה סיקסט קידס בהשתתפות סלינה גומז | אוסטין בלו, קיילב טורמן, ג'ונתן קוק | ג'וף רוקוול, מאט סקוויר | סינגל ללא אלבום | 2009 |  |
| "Who Says" | סלינה גומז & הסצנה | עמנואל קירייקו, פריסילה רינה | עמנואל קירייקו | When the Sun Goes Down | 2011 |  |
| "Winter Wonderland" (גרסת כיסוי) | סלינה גומז & הסצנה | פליקס ברנרד, ריצ'רד ברנרד סמית' | לא ידוע | All Wrapped Up Vol. 2 | 2009 |  |
| "Wolves" | סלינה גומז ומרשמלו | סלינה גומז, מרשמלו, אלי טמפוסי | מרשמלו, בריאן לי | Rare (דלוקס) | 2017 |  |
| "Write Your Name" | סלינה גומז | דן ג'יימס, ליאה הייווד, ארנתור בירגיסון | דרימלאב | Stars Dance | 2013 |  |
ביאורים

↑  הגרסה הספרדית של "Ghost of You".
קול הוקר

קול הוקר (באנגלית: Cole Hocker; נולד ב-6 ביוני 2001) הוא אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי (פריז 2024) וסגן אלוף עולם באולם (גלאזגו 2024) בריצת 1500 מטר.
ביוגרפיה > 2024 > סגן אלוף עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:36.69 דקות, אחרי ג'ורדי בימיש מניו זילנד (3:36.54 מטר) ולפני בן ארצו הובס קסלר (3:36.72 דקות).
ביוגרפיה > 2024 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אולימפי ושיא אישי חדש של 3:27.65 דקות, לפני ג'וש קר מהממלכה המאוחדת (3:27.79 דקות) ויארד נוגוס (3:27.80 דקות).