stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט קריפן
שירות צבאי

בתום לימודיו האקדמיים התקבל לתוכנית קציני התעופה של הצי בפנסקולה שבפלורידה. לאחר קבלת דרגות קצונה, המשיך באימוניו בוויטינג פילד שבפלורידה, ולאחר מכן בצ'ייס פילד שבטקסס, שם קיבל את כנפי הטייס שלו. בין 1962 ל-1964 שירת על נושאת המטוסים USS אינדיפנדנס, כטייס תקיפה בטייסת VA-72. לאחר מכן עבר אל בית הספר לטייסי מחקר אירוספייס בבסיס חיל האוויר אדוארדס, ולאחר סיום הלימודים, נשאר שם כמדריך עד שנבחר ב-1966 לתוכנית המעבדה המאוישת הלווינית של חיל האוויר.
בסך הכל צבר יותר מ-6,500 שעות טיסה, מתוכם 5,500 שעות במטוסי סילון.
שירות בנאס"א

ב-1969, עם ביטול תוכנית המעבדה המאוישת, עבר לנאס"א והפך לאסטרונאוט אזרחי. הוא היה בצוות התמיכה של סקיילאב 2, 3 ו-4, וכן במשימת אפולו-סויוז.
טיסתו הראשונה לחלל הייתה במשימה STS-1, הטיסה הראשונה של מעבורת חלל, בה היה טייס, יחד עם ג'ון יאנג כמפקד הטיסה. משימה זו שוגרה ב-12 באפריל 1981 וחזרה יומיים אחר כך, ב-13 באפריל. הוא היה מפקד המשימה ב-STS-7‏ (18 ביוני עד 24 ביוני 1983), STS-41-C‏ (6 באפריל-13 באפריל 1984), STS-41-G‏ (5 באוקטובר-13 באוקטובר 1984). בסך הכל צבר 565 שעות טיסה בחלל. הוא נבחר גם למפקד משימת המעבורת הראשונה שיועדה לשיגור מבסיס חיל האוויר ונדנברג, שיגור שבוטל בעקבות אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר.
בין 1986 ל-1989 היה סגן מנהל לפעולות המעבורת עבור מטה נאס"א במרכז החלל קנדי בפלורידה. במסגרת התפקיד היה אחראי על ההכנות האחרונות של המעבורת, ביצוע המשימה, והחזרת המעבורת לפלורידה לאחר נחיתה בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה.
בין 1990 ל-1992 היה מנהל פעולות המעבורת במטה נאס"א בוושינגטון. בתפקיד זה פיקח על כל תוכנית המעבורת, כולל ביצועים, תקציבים, לוחות זמנים ותוכן התוכנית.
לאחר מכן מונה למנהל מרכז החלל קנדי, שם היה אחראי על הכנה, שיגור והחזרה של מעבורות החלל. הוא שירת בתפקיד זה עד ינואר 1995.
לאחר נאס"א

בתום תפקידו כמנהל מרכז קנדי, עבר אל לוקהיד מרטין, שם היה סגן נשיא למערכות הדמיית אימונים בחטיבת מערכות המידע של החברה. בדצמבר 1996 מונה לנשיא קבוצת ההנעה של תיקול, החברה המייצרת עבור נאס"א את מנועי הדלק המוצק של מעבורת החלל.
אותות ועיטורים

אות השירות יוצא הדופן של נאס"א, 1972
היכל התהילה של התעופה, 1981
פרס השירות הראוי לציון של מחלקת ההגנה, 1981
אות השירות הראוי לציון של נאס"א, 1981
אות טיסת החלל של נאס"א, 1981, 1983, פעמיים ב-1984
גביע הזיכרון על שם גודארד, 1982
צלב התעופה המצוינת של הצי, 1984
אות המנהיגות הבולטת של נאס"א, 1988
הערות שוליים

↑  2007 Honorees | City of Lancaster, www.cityoflancasterca.org (באנגלית)
↑  NASA - Biography of Robert L. Crippen, www.nasa.gov (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2358 8215  LCCN: n81141243  NARA: 10570157  SNAC: w6xm94k3  VIAF: 67797697   WorldCat (עם VIAF): 67797697
שורש 13

שורש 13, או ג'יונג בּוּ (בסינית: 冂部, פיניין: Jiōng bù) הוא השורש השלושה-עשר של הכתב הסיני. פירושו "קופסה הפוכה", "רחב" או "אורך" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.
במילון קאנגשי יש 50 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
אבולוציה

השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 冂
+2: 冃冄(= 冉)内SC/ JP (=內->入)円JP (=圓->囗)冇冈(צורת SC של岡->山/ גרסה עתיקה של网->网)
+3: 冉冊TC / JP / KO וריאנט冋册SC וריאנט (=冊)囘(=回->囗)
+4: 再冎
+5: 冏
+6: 冐
+7: 冑冒
+8: 冓冔
+9: 冕
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy : from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.
לוי לי: "התחקות אחר שורשי הדמויות הסיניות: 500 מקרים". בייג'ינג 1993,ISBN 978-7-5619-0204-2
KangXi: עמוד 128, תו 30
Dai Kanwa Jiten: דמות 1506
דיי ג'אבון: עמוד 289, תו 9
האניו דה זידיאן: כרך 1, עמוד 96, תו 13
קמפי פלגריי

מבט על מפרץ פוצואולי וקמפי פלגריי: מימין – גאורו, במרכז – ארכי-אברנו, משמאל – "ההר החדש"
מיקום קמפי פלגריי בשולי מפרץ נאפולי
קַמְפִּי פְלֶגְרֵיי (באיטלקית: Campi Flegrei) או השדות הבוערים הוא מתחם געשי המצוי ממערב לנאפולי, במחוז קמפניה, איטליה. מתחם זה הוא קלדרה מקננת – קלדרה שנוצרה בתוך קלדרה עתיקה יותר, ומהווה חלק מהקשת הגעשית של קמפניה.
מקור השם בלטינית: campus – שדה, וביוונית: Φλογερός – לוהט.
רקע גאולוגי

מתחם קמפי פלגריי הוא חלק מהקשת הגעשית של קמפניה – חלק מרצועה געשית נרחבת המשתרעת לאורך כ-420 קילומטרים בחופה המערבי של איטליה, מהאי אלבה ועד דרומית לסורנטו. רצועה זו כוללת את החבל הגעשי הרומאי (Roman Magmatic Province) מצפון לקשת הקמפנית.
סמוך לקמפי פלגריי קיימים שלושה מבנים געשיים פעילים, המהווים גם הם חלק מהקשת הגעשית של קמפניה:
מתחם סומה-וזוב – מצוי מזרחית לקמפי פלגריי ונוצר במהלך התפרצות געשית בהר הגעש סומה, עת התמוטטה תקרת תא המאגמה שלו והחרוט הגעשי שלו קרס אל תוך הקלדרה שנוצרה. חרוט זה מרכיב כיום את הר הגעש וזוב.
איסקיה – אי געשי הכולל את הר הגעש אמפאו (Mount Epomeo), המתנשא לגובה 789 מטרים. האי מורכב בעיקר מסלעי בזלת וטוף.
פרוצ'ידה (Procida) – אי געשי הממוקם בין איסקיה לקמפי פלגריי. כיום הוא שקוע ונחשב רדום.
רקע גאולוגי > מקור הגעשיות

הגעשיות בקשת הקמפנית נובעת מפעילות טקטונית, הגורמת להפחתה של הלוח האדריאטי אל מתחת ללוח האירואסייתי ולמתיחה והידקקות של הקרום באגן הים הטירני. הגורם הישיר לגעשיות הוא התרוממות אזורית של המעטפת, בעיקר בתחומי קרע היוצר מעין "חלון" בלוח האדריאטי.
מבנים געשיים בקמפי פלגריי

בקמפי פלגריי מבנים געשיים רבים, המסומנים במספרים המופיעים במפה:
1 ניסידה (Nisida) – אי געשי קטן, חרוט טוף בצפון-מזרח מפרץ פוצואולי, המחובר בגשר אבן לאזור נאפולי
2 אניאנו (Agnano) – קלדרה של הר געש מורכב שבה מצוי אגם אניאנו ובשוליו – מערת הכלבים
3 אסטרוני (Astroni) – טבעת טוף צעירה בהר הגעש המורכב אניאנו
4 סנגה (Senga) – חרוט געשי
5 פיסאני (Pisani) – לוע געשי
6 מונטניה ספקטה (Montagna Speccata) – לוע געשי
7 צ'יליאנו (Cigliano) – לוע געשי
8 סולפטרה (Solfatara) – לוע געשי רוחש בפעילות הידרותרמית, המתבטאת בפליטת אדי מים וגזים גופריתיים ובפומרולות פעילות, התפרץ לאחרונה בשנת 1198 לספירה
9 אקדמיה (Accademia) – כיפה געשית
10 אוליבאנו (Monte Olibano) – כיפה געשית סמוכה לזו של אקדמיה
11 גאורו (Gauro) או ברברו (Barbaro) – חרוט טוף גבוה
12 פונדו ריצ'ו (Fondo Riccio) – חרוט געשי
13 קימה (Cuma) – כיפה געשית, עליה נבנתה עיר הנמל היוונית קימה
14 ארכי-אברנו (Archiaverno) – חרוט טוף
15 אברנו (Averno) – טבעת טוף צעירה בארכי-אברנו ואגם לוע
16 מונטה נואובו (Monte Nuovo) – "ההר החדש", חרוט טוף, נוצר בשנת 1538 לספירה
17 מופטה (Mofete) – לוע געשי במזרח מפרץ פוצואולי
18 באיה (Baia) – טבעת טוף
19 פונדי די באיה I‏ (Fondi di baia) – טבעת טוף
20 פונדי די באיה II – טבעת טוף, פאזה שנייה
21 באקולי (Bacoli) – לוע געשי בחוף הדרומי של מפרץ פוצואולי
22 פונטה פנאטה (Punta Pennata) – לוע געשי
23 קאפו מיסנו (Capo Miseno) – חרוט טוף
24 הר פרוצ'ידה (Monte di Procida) – חרוט געשי בדרום קמפי פלגריי
מאפיינים

הקלדרה של קמפי פלגריי מצויה ממערב לעיר נאפולי, בצפון-מערב מפרץ נאפולי. חלקה הגדול של הקלדרה – שרוחבה כ-13 ק"מ – שקע אל קרקעית הים ותוחם את מפרץ פוצואולי. החלק היבשתי מורכב מחרוטים געשיים – בלועם של כמה מהם מצויים אגמי לוע, ובשרידיהם של לועות קדומים.
מאפיינים > מסלע

הרכב הסלעים הגעשיים העיקריים במתחם אופייני לקשתות געשיות: בזלת, טרכיט ופונוליט. סלעי הטוף והאיגנימבריט (טוף מולחם) של האזור ייחודיים, ומציינים את אירועי ההיווצרות של שתי הקלדרות.
מאפיינים > מסלע > איגנימבריט קמפני

האיגנימבריט הקמפני (Campanian Ignimbrite – CI) נחקר בשלהי המאה ה-19 על ידי הגאולוג הבריטי הנרי ג'יימס ג'ונסטון-לאוויס (Henry James Johnston-Lavis), שהעניק לו את השם "ברקציית מוזיאון". בשם זה נעשה שימוש גם במחקרים עדכניים.
הסלע הטרכיטי מורכב בעיקר מפיסות פומיס מעוגלות, ומכיל סקוריה שחורה המשובצת באפר הגעשי ביחד עם קסנוליתים וקסנוקריסטים – בעיקר של סנידין אך גם ביוטיט, פירוקסן ולעיתים מגנטיט. באיגנימבריט קיימים גם נפחים מאפיים מצומצמים, המצביעים על ירידה בעוצמה במהלך ההתפרצות.
הלחמת הטוף לאיגנימבריט אינה אחידה: השכבות התחתונות – שצבען צהוב – מולחמות במידה בינונית, ואילו השכבות העליונות – שצבען אפור – מולחמות במידה מועטה. במקומות אחדים נראים צינורות פומרוליים וסדקי התקררות היוצרים מבנה עמודים.
מאפיינים > מסלע > איגנימבריט קמפני > היווצרות

הטוף נוצר כתוצאה מהתפרצות עזה שפלטה לבה עשירה בגזים. כתוצאה מכך נוצרו זרמים ונחשולים פירוקלסטיים, שנפחם גדל מאוד כתוצאה מהתנפחות משמעותית של הפומיס. עוצמתם של הנחשולים הייתה כה רבה, עד כי התרוממו מעל רכס הרים בחצי האי סורנטו שגובהם עולה על 1,000 מטרים.
הזרמים והנחשולים הפירוקלסטיים מתועדים במשקעים שעוביים רב במקומות נמוכים, בלמינציה ובשיכוב צולב היוצר שכבות בכיוונים שונים כתוצאה מתנועת הזרמים והנחשולים.
מאפיינים > מסלע > איגנימבריט קמפני > השתרעות

האיגנימבריט הקמפני נפלט ממרכז הקלדרה, המצויה היום על קרקעית מפרץ פוצואולי – שם הגיע עוביו המקורי ל-100 מטרים. הטוף התפזר ברדיוס של כ-100 ק"מ וכיסה שטח של 30,000 קמ"ר.
סלעיו נחשפים בעיקר בשולי מישור קמפניה, בעוד חלקיו המרכזיים כוסו במהלך הזמן בסחף ובמשקעים געשיים חדשים יותר שנבעו מהתפרצויות מאוחרות בקמפי פלגריי ובווזוב. חלקיקי הפומיס ושברי הסלעים הכלואים בטוף הולכים וקטנים ככל שמתרחקים ממוקד ההתפרצות.
מאפיינים > מסלע > איגנימבריט קמפני > השפעה סביבתית

התפרצות האיגנימבריט הקמפני – ששרידים לה נמצאו גם בליבות קרח באיסלנד – נחקרה בקשר לשינוי סביבתי שהתרחש באזור הים התיכון ובאירופה בשלהי הפליסטוקן, ולמעבר התרבותי בין האדם הניאנדרטלי לאדם המודרני. ממחקר שנערך בנושא עולה כי שינויים אקלימיים ואקולוגיים שהתרחשו בעקבותיה עשויים היו לתרום לחילוף אוכלוסין שכזה.
מאפיינים > מסלע > טוף נפוליטני צהוב

הטוף הנפוליטני הצהוב (Neapolitan Yellow Tuff – NYT) הוא איגנימבריט המתאפיין בשני מופעים: מופע מלוכד שצבעו צהוב ומופע לא מלוכד שצבעו אפור. חילוף המופעים נובע מחילוף בין שני שלבי התפרצות:
שלב ראשון – התפרצות פריאטו-מגמטית שיצרה התפוצצויות במגעה של הלבה במים. בשלב זה נוצרו אפר געשי, טיפות לפילי ונחשולים פירוקלסטיים.
שלב שני – התפרצות מגמטית חלשה יותר, שגרמה להיווצרותם של זרמים פירוקלסטיים.
שני השלבים נבעו ממקור טרכיטי משותף. הנחשולים והזרמים הפירוקלסטיים נוצרו כתוצאה מנפילת עמוד האפר, והם הפכו צפופים יותר ככל שהתרחקו מצינור ההזנה).
מאפיינים > מסלע > טוף נפוליטני צהוב > היווצרות

במרכז הקלדרה הקדומה התפתחה געשיות מחודשת. אירוע כזה הפיק את הטוף הנפוליטני הצהוב. האירוע תוארך תחילה בפחמן-14 ל-12,000 שנים לפני זמננו ומאוחר יותר – באמצעות תיארוך ארגון-ארגון – לגיל ממוצע של 15,000 שנים.
נפח הטפרה המוערך בהתפרצות זו הוא 40-50 ק"מ מעוקב. גם באירוע זה חלה התרוקנות חלקית של תא המאגמה והתמוטטות התקרה – שהובילו להיווצרות הקלדרה החדשה, המקננת בתוך קודמתה.
מאפיינים > מסלע > טוף נפוליטני צהוב > השתרעות

הקלדרה המקננת משתרעת על שטח של כ-90 קמ"ר, ומרכזה שקע לעומק של 600 מטרים מתחת לפני הים.
הטוף הצהוב נחשף ביבשה במחשופים המפוזרים על שטח של 1,000 קמ"ר, ומהווה המשקע הטרכיטי הפריאטו-פליניאני החשוף הגדול ביותר הידוע. בסביבה העירונית של נאפולי וסביבתה ניתן לראות את מחשופי הטוף במקומות רבים.
מאפיינים > מסלע > טוף נפוליטני צהוב > שימושים

הטוף האפור הלא מלוכד הוא חומר המתקשה בתגובה לסיד ונקרא פוצולנה. חומר זה שימש עוד מימי קדם ליצירת מלט.
כסלעים פירוקלסטיים אחרים, גם הטוף הצהוב משמש בבנייה ובאדריכלות, ונעשה בו שימוש כבר בשנת 2500 לפנה"ס. באזור קמפי פלגריי נפוצה יצירת לבני בניין מן הטוף הצהוב, ובעבר נחצבה וגולפו ממנו אלמנטים קישוטיים ששובצו במצודות ובכנסיות.
מאפיינים > מסלע > טוף נפוליטני צהוב > סמן כרונולוגי

תיארוכו העדכני של הטוף הצהוב לתקופה שבין 13,800–15,400 שנים עולה בקנה אחד עם תנודות אקלימיות שהתרחשו בין עידן הקרח האחרון להולוקן.
יתרה מכך, הטוף הנפוליטני משמש סמן כרונולוגי במחקר רצפי משקעים אגמיים בדרום האלפים, מאחר שהוא מקביל בגילו לרצפי טפרה דומים במערב הים התיכון ובמרכז אירופה. שימוש כזה עשוי לשפר מאוד את הדיוק בתיארוך התנודות האקלימיות הנדונות, שהשפיעו על אותם משקעים.
געשיות

הגעשיות בקמפי פלגריי נובעת ממתיחה, הידקקות וקריעה של הקרום בקרקעית הים הטירני, שגרמו להתרוממות המעטפת המזינה את הגעשיות. תהליכים אלה עדיין פעילים, והם אחראים הן לגעשיות והן לרעידות האדמה המתרחשות באזור.
הגעשיות בקמפי פלגריי נחלקת לשלושה שלבים עיקריים:
געשיות > געשיות קדם-קלדרה

בכמה מקומות בקמפי פלגריי קיימות עדויות לפעילות געשית שקדמה להיווצרות הקלדרה. געשיות זו הותירה את חותמה בכיפות געשיות, שכוסו מאוחר יותר על ידי האיגנימבריט הקמפני. מחשופים כאלה נראים בדרך החוף בין פוצואולי למיסנום. כיפות געשיות אלה אופייניות לסוג הגעשיות שקדם להיווצרות הקלדרה, וגילן המשוער 49,000 שנים.
בין שכבות הלבה והטוף נראים סלעי משקע, שהושקעו בהפוגות שבין פרקי געשיות באותה עת.
געשיות > התפרצות יוצרת קלדרה

ההתפרצות שיצרה את סלעי האיגנימבריט הקמפני הייתה האירוע הגעשי הנרחב הראשון בתולדות המתחם, במהלכו נוצרה הקלדרה הראשית של קמפי פלגריי. ההתפרצות העזה יצרה טבעת של סדקים במסלע, ושבריו נכלאו בתוך האיגנימבריט.
תיארוך של האיגנימבריט הקמפני מניב גילאים שבין 25,000–42,000 שנים. תיארוך זה נובע כנראה מכמה אירועים של התפרצות – הנחשבת לגדולה ביתר באזור הים התיכון ב-200 אלף השנים האחרונות – שהפיקה נפח טפרה משוער של 500 ק"מ מעוקבים. נפח זה רוקן במידה רבה את תא המאגמה שהזין את הגעשיות, ותקרתו התמוטטה. רצף אירועים זה יצר את הקלדרה הקדומה של קמפי פלגריי, שגילה מוערך ב-39,000 שנים.
געשיות > געשיות פוסט-קלדרה

שלב געשי זה נחלק לשלושה מחזורים, שהתרחשו לאחר היווצרותה של הקלדרה הראשית:
געשיות > געשיות פוסט-קלדרה > לפני 35,000–10,500 שנים

הקלדרה הקדומה הוצפה על ידי הים והתמלאה בהדרגה בלבה מהתפרצויות תת-ימיות. בכמות נכבדה ממשקעים אלה התרחשה המרה, ולכן קשה לתארך אותה.
לפני כ-15,000 שנים אירעה התפרצות יוצרת קלדרה, קטנה יותר מן הקלדרה הראשית, שבמרכזה מצויה העיר פוצואולי. התפרצות זו יצרה את סלע הטוף הנפוליטני הצהוב. מחשופי הטוף הצהוב ניכרים בכל האזור, בעיקר בשולי הקלדרה ובתוכה.
מאז התפרצות זו לא חלה פעילות געשית מחוץ לשולי הקלדרה. ההתפרצות התת-ימית האחרונה התרחשה בתוכה לפני 11,000 שנים, ואירעו כמה התפרצויות יבשתיות.
געשיות > געשיות פוסט-קלדרה > לפני 10,500–8,000 שנים

בשלב זה אירעו התפרצויות תת-אוויריות בלבד, בעיקר בשני אזורים: בחלקה המזרחי של הקלדרה נוצר הר הגעש אניאנו, ובחלקה המערבי – באיה.
שלב זה התבטא ב"נדידה" של צינורות הזנה העיקריים לאורך קרקעית הקלדרה, מן השוליים אל המרכז, לאזור פוצואולי. בנוסף לכך נוצרו מרכזי התפרצות קטנים יותר, מהם זרמה לבה בזלתית.
געשיות > געשיות פוסט-קלדרה > לפני 4,500 שנים ועד להווה

בשלב זה החלה התרוממות של מרכז הקלדרה באזור פוצואולי. בחלקה השני של התקופה השתנה אופיין של ההתפרצויות, והן הפכו מתפוצצות יותר – כנראה כתוצאה מהיווצרותו של אגם במרכז היבשתי של הקלדרה.
ההתפרצות האחרונה בקמפי פלגריי התרחשה בשנת 1538. היא החלה ב-29 בספטמבר ונמשכה עד 6 באוקטובר. וכתוצאה ממנה נוצר חרוט הטוף של מונטה נואובו – שקבר תחתיו את הכפר טריפגולה (Tripegole) וגרם למותם של 32 בני אדם. התפרצות זו הפתיעה את תושבי האזור מאחר שלא היו סימנים סייסמיים מקדימים, פרט לרעידות אדמה חלשות וכמעט בלתי מורגשות שאירעו ביומיים שלפני ההתפרצות. עם זאת, רעידות אדמה מפוזרות התרחשו באזור במשך כמה עשורים.
סיכונים

תהליכי היווצרות הקשת הקמפנית עדיין פעילים, והם אחראים לגעשיות ולרעידות האדמה המתרחשות גם בהווה מסביב לאגן הים הטירני, כמו גם במתחם קמפי פלגריי.
סיכונים > סיכונים געשיים

הר הגעש מונטה נואובו (Monte Nuovo) – מאיטלקית: "ההר החדש" – הוא ההר הצעיר ביותר באירופה, והוא נוצר בהתפרצות שהחלה ב-29 בספטמבר 1538 ונמשכה שבוע. עם זאת, לא היה זה הסימן האחרון לגעשיות פעילה במתחם.
קמפי פלגריי נחשב עדיין פעיל, ובקלדרה מתרחשים גלים של תפיחה ושקיעה עקב התמלאות תא המאגמה והתרוקנותו. במאה ה-20 התרחשו שני אירועים כאלה: בשנים 1969–1972 ובשנים 1982–1984, והם לוו בסידוק של הקרום הרדוד מעל תא המאגמה כתוצאה מהתחדשות והתחממות המאגר. אירוע ההתרוממות האחרון הסתיים בינואר 1985, ובעקבותיו נוצרה רצועת חוף חדשה ממזרח לפוצואולי. בשני אירועים אלה התרוממה הקרקע באזור ב-3.2 מטרים.
עדויות לפעילות געשית ניכרות בסולפטרה – שם קיימת פעילות הידרותרמית ערה ופומרולות פעילות, ועדויות נוספות מצויות בשולי מונטה נואובו.
קיימת סברה כי הקלדרה עשויה להתפרץ שנית בעתיד הקרוב. בניגוד למעקב הצמוד הנערך במתחם סומה-וזוב, נעשה עד כה מעט מאוד במטרה ללמוד את המערכת הגעשית של קמפי פלגריי. התרוממות הקרקע בעשרות השנים האחרונות היוותה בתחילת שנת 2011 מניע לתכנון קידוחי מחקר באזור, שחברי צוות המחקר הבינלאומי רואה בו מתחם געשי המסוגל להפיק התפרצות-על בדרגה 7 במדד VEI – עוצמה שביכולתה למחות את כל החיים באירופה.
סיכונים > סייסמיות ותנועת קרקע

התרוממות ושקיעת הקרקע במתחם לוו ברעידות אדמה חלשות ובינוניות – שהגיעו למגניטודה 4.0, ובנחילי רעידות אדמה. התופעה נקראת ברדיסייסמיות (Bradyseism), ותוצאותיה ניכרות בעיר פוצואולי ובסביבתה. במהלך האירועים בשנים 1982-1984 נגרם נזק ל-8,000 מבנים ו-36,000 תושבים פונו מבתיהם – רבים מהם לצמיתות.
אחד המקומות בהם נערך מחקר ברדיסייסמי ממושך הוא שוק מקורה שנבנה במאה ה-2 לפנה"ס, שנחשב בטעות למקדש לסרפיס לאחר שהתגלה פסל שלו במקום בשנת 1750. האתר שוכן בשולי נמל פוצואולי ומשמש סמלה של העיר. באתר הארכאולוגי ניצבים עמודים משיש לבן-ירקרק המכיל כמויות קטנות של טלק. לרוחב העמודים ניתן לראות רצועה שחוקה, המציינת את הימצאותם בעבר מתחת לגובה פני הים – שהיה נמוך יותר בעת בנייתם.
הגאולוג צ'ארלס לייל ביקר לראשונה בפוצואולי בשנת 1845, והשתמש בעמודים אלה על מנת לקבוע את גובה פני הים הקדום – שהיה שונה באותה עת ושונה גם מזה של היום. לאחר ביקורו באתר עדכן לייל את המהדורות הבאות של "עקרונות הגאולוגיה" בהתאם לממצאיו. עם זאת, מחקרו של לייל – כמו גם מחקרים נוספים שנערכו באותה תקופה – לא הצליחו לקבוע תאריך לשקיעה הרבה ביותר של האזור, אף שבמקום נמצאו מסמכים המתעדים שחזור שנערך באתר במאה ה-3 לספירה.
מחקר שפורסם בשנת 2010, הסוקר את תנודות הקרקע בקמפי פלגריי בשנים 1905–2009, מציג תהליך שבראשיתו מתרחשות רעידות אדמה לא מורגשות – שחוזקן הולך וגדל עם הזמן. המחקר מצביע על כך שהתפתחות המעוות והפעילות הסייסמית הנוכחית תואמים לאלה שהתרחשו לפני ההתפרצות בשנת 1538, וגורס כי תוצאותיו עשויות להיות דומות – אף כי אינו רואה בכך תחזית להתפרצות חדשה.
בשנת 2012 חלה בקמפי פלגריי התעוררות סייסמית ששיאה בבוקר 8 בספטמבר, אז נרשם נחיל רעידות אדמה שמנה כ-200 רעשים חלשים במגניטודה מרבית של 1.6. בשנה זו נרשמה סמוך לפוצואולי התרוממות ברדיסייסמית של כ-8 ס"מ, וכן עלייה בטמפרטורה – שמקורה, כנראה, בפעילות המערכת ההידרותרמית מתחת לפני השטח.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
הקשת הגעשית של קמפניה
טקטוניקת הלוחות
מתחם סומה-וזוב
התפרצות געשית
לקריאה נוספת

Encyclopedia of Volcanoes, ‏ ISBN 0-12-643140-X, Academic Press
Encyclopedia of Geology, Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3
הערות שוליים

↑  אקדמיה – שמה של הכיפה הגעשית נובע מ"Accademia Aerunautica" – האקדמיה של חיל האוויר האיטלקי, הבנויה על פסגתה
↑  ג'ונסטון-לאוויס, Excursion to the south Italian Volcanoes,‏ 1890
↑  Neanderthals and modern humans in Europe
↑  Ecosystem Impact of the Campanian Ignimbrite Eruption in Late Pleistocene Europe
↑  Encyclopedia of Volcanoes, עמ' 587
↑  The Neapolitan Yellow Tuff — A large volume multiphase eruption from Campi Flegrei, Southern Italy
1 2  The age of the Neapolitan Yellow Tuff caldera-forming eruption
1 2  סיור גאולוגי לקמפי פלגריי
↑  Performance of stone outside its original envirinment
↑  http://volcanology.geol.ucsb.edu/camptuff.htm
↑  המרה (alteration) – שינוי כימי של סלע בנוכחות נוזלים חמים
↑  תת-אווירי – מצוי מתחת לאוויר, בניגוד למתחת לים
↑  תצלום של רצועת החוף החדשה, ברקע – בתי העיירה ריונה טרה שפונתה בשנת 1970
↑  "האבא של וזוב"
↑  נחיל רעידות אדמה (earthquake swarms) – רצף של פעילות סייסמית מקומית העשוי למנות מאות ואף אלפי רעידות אדמה
↑  סרפיס (Σέραπις) – אל חלומות הלני-מצרי
↑  The mechanisms of recent vertical crustal movements in Campi Flegrei Caldera, southern Italy בגוגל ספרים
↑  Unrest episodes at Campi Flegrei: A reconstruction of vertical ground movements during 1905–2009
↑  נחיל רעידות אדמה בקמפי פלגריי בספטמבר 2012
↑  התרוממות ברדיסייסמית בשנת 2012
תמונה פנורמית של מתחם קמפי פלגריי, כפי שהוא נראה מקאפו מיסנו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543508005171  GND: 4103347-4  NKC: xx0116230  VIAF: 244112390   WorldCat (עם VIAF): 244112390 
היווצרות הקשת הגעשית של קמפניה – חתך מצפון-מערב לדרום-מזרח
מפה אינטראקטיבית של קמפי פלגריי
מחשוף טוף צהוב, נאפולי
טוף נפוליטני צהוב, תקריב
באיה: מחשוף טוף צהוב ומעליו לבני טוף צהוב
פומרולה פעילה בסולפטרה
חילופין בין פומיס (משמאל) לבין סקוריה (מימין) בשולי מונטה נואובו
מונטה נואובו, משמאל מציצה פסגת גאורו
פעילות הידרותרמית בסולפטרה
עמודי המקדש – איור מתוך ההקדמה ל-"Principles of Geology"
רנאטו רשל

| --- | --- |

 לידה:  27 באפריל 1912 טורינו, איטליה איטליה
 פטירה:  2 בינואר 1991 (בגיל 78) רומא, איטליה איטליה
 שם לידה:  Renato Ranucci 
 שם במה:  Renato Rascel 
 מקום קבורה:  בית קברות פלמיניו 
 מוקד פעילות:  איטליה, ממלכת איטליה 
 תקופת הפעילות:  1942–1972 (כ־30 שנה)
 עיסוק:  שחקן ‏•‏‏ זמר
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 חברת תקליטים:  Carisch 
 בן או בת זוג:  Tina De Mola (19 ביולי 1943–1958) Giuditta Saltarini (12 במאי 1980–2 בינואר 1991) 
 פרסים והוקרה:  פרס לוח הזהב (1959)  פרס סרט הכסף לשחקן הטוב ביותר  פסטיבל סן רמו 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
רנאטו רנוצ'י (באיטלקית: Renato Ranucci; 27 באפריל 1912 – 2 בינואר 1991), הידוע בשם הבמה שלו רנטו רשל (באיטלקית: Renato Rascel), היה זמר ושחקן קולנוע איטלקי. בין השנים 1942–1972 הופיע ביותר מחמישים סרטים. ייצג את איטליה באירוויזיון 1960 עם השיר "Romantica", שהגיע למקום השמיני מתוך שלושה עשר מתחרים.
קורות חייו

רשל נולד ב-27 באפריל 1912 לצ'זארה ופאולה רנוצ'י, זוג זמרי אופרה, בעיר טורינו. הוא התלווה להוריו בהופעותיהם ברחבי המדינה, ושאב מהם את חיבתו לאומנויות הבמה השונות. כשגדל הצטרף ל"מקהלת הקולות הלבנים" של כנסיית פטרוס הקדוש ברומא בניצוחו של לורנצו פרוסי.
בגיל 14 התחיל לנגן על תופים באולמות נשפים ברחבי הבירה. זמן קצר לאחר מכן הצטרף לאחיות די פיורנצה כשחקן, רקדן וליצן. בשנת 1935 יצא לסיבוב הופעות עם אלנה גריי באפריקה. בשנת 1941 הקים להקה תיאטרלית משלו, ויצר סגנון הומור ומשחק ייחודי עבורו. בשל גובהו הנמוך, היה ידוע בכינוי "האיטלקי הצעיר". בשנה שלאחר מכן שיחק בסרט הקולנועי הראשון שלו, Pazzo d'amore, שביים בעצמו על פי סגנונו הייחודי.
בשנת 1960 זכה בקדם האיטלקי לתחרות הזמר של האירוויזיון, פסטיבל סן רמו, עם השיר "Romantica". הוא בוצע גם על ידי טוני דלארה, אך רשות השידור האיטלקי בחר מבין השניים את רשל לייצוג המדינה באירוויזיון. בערב הגמר של התחרות דורג במקום השמיני.
הערות שוליים

↑  "Renato Rascel - Italy - London 1960". Eurovision.tv.
| איטליה איטליה באירוויזיון |
| --- | --- | --- |
פסטיבל סן רמו • Canzonissima
| השתתפויות | 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1983 • 1984 • 1985 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1997 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| נציגי המדינה | פרנקה ריימונדי & טונינה טוריאלי • נונציו גאלו • דומניקו מודוניו • דומניקו מודוניו • רנאטו רשל • בטי קרטיס • קלאודיו וילה • אמיליו פריקולי • ג'יליולה צ'ינקווטי • בובי סולו • דומניקו מודוניו • קלאודיו וילה • סרג'ו אנדריגו • איווה זניצ'י • ג'אני מורנדי • מאסימו ראניירי • ניקולה די בארי • מאסימו ראניירי • ג'יליולה צ'ינקווטי • ווס ודורי גצי • אל באנו ורומינה פאוור • מיה מרטיני • ריקי אה פוברי • מתיה בזאר • אלון סורנטי • ריקרדו פולי • אליס ופרנקו בטיאטו • אל באנו ורומינה פאוור • אומברטו טוצי וראף • לוקה ברברוסה • אנה אוקסה ופאוסטו ליאלי • טוטו קוטוניו • פפינו די קאפרי • מיה מרטיני • אנריקו רוג'רי • ג'ליסה רפאל גואלאצי • נינה זילי • מרקו מנגוני • אמה מרונה • איל וולו • פרנצ'סקה מיקיילין • פרנצ'סקו גבאני • ארמאל מטה ופבריציו מורו • מחמוד • דיודאטו • מונסקין • מחמוד ובלאנקו • מרקו מנגוני • אנג'לינה מנגו |  |
| שירי המדינה | "Aprite le finestre" & "Amami se vuoi" • "Corde della mia chitarra" • "Nel blu dipinto di blu" • "Piove (Ciao, ciao, bambina)‎‎" • "Romantica" • "Al di là" • "Addio, addio" • "Uno per tutte" • "Non ho l'età" • "Se piangi, se ridi" • "Dio, come ti amo" • "Non andare più lontano" • "Marianne" • "Due grosse lacrime bianche" • "Occhi di ragazza" • "L'amore è un attimo" • "I giorni dell'arcobaleno" • "Chi sarà" • "Sì" • "Era" • "We'll Live It All Again" • "Libera" • "Questo amore" • "Raggio di luna" • "Non so che darei" • "Per Lucia" • "I treni di Tozeur" • "Magic Oh Magic" • "Gente di marel" • "Vivo (Ti scrivo)" • "Avrei voluto" • "Insieme: 1992" • "Comme è ddoce 'o mare" • "Rapsodia" • "Sole d'Europa" • "Fiumi di parole" • "Madness of love" • "L'amore è femmina (Out of Love)" • "L’essenziale" • "La mia città" • "Grande amore" • "No Degree of Separation" • "Occidentali's Karma" • "Non mi avete fatto niente" • "Soldi" • "Fai rumore" • "Zitti e buoni" • "Brividi" • "Due vite" • "La noia" |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1965 • אירוויזיון 1991 • אירוויזיון 2022 • RAI |  |
בשנים שלא מופיעות ברשימה נעדרה איטליה מהתחרות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007446806705171  PLWABN: 9810702000805606  BNE: XX1368844  BnF: cb139286840 (data)  GND: 134628276  ICCU: RAVV085796  ISNI: 0000 0000 8390 2771  LCCN: nr96015280  LNB: 000205891  MusicBrainz: 84c61f60-200d-4894-866b-00b990aa6fd5  NDL: 00708756  NKC: xx0026940  NTA: 236245333  SUDOC: 162310269  VIAF: 66654232   WorldCat (עם VIAF): 66654232