stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחסנית
מבנה המחסנית וסוגֶיה

המחסנית עשויה לרוב ממתכת או מתכת בשילוב חומרים פלסטיים. ישנן מחסניות חד־טוריות שבהן הכדורים מסודרים בשורה אחת, וישנן מחסניות דו־טוריות בהן הכדורים מסודרים זה לצד זה וזה ומעל זה, מצידה התחתון של המחסנית. עֲקֵב המחסנית סוגר את המחסנית, ומשמש גם כמשטח ההתנגדות לקפיץ המחסנית. בחלקה העליון של המחסנית יש פתח הזנה, אשר דרכו מזינים אליה תחמושת וממנו נגרפת התחמושת אל בית הבליעה של כלי הירייה. פגמים במחסניות (כמו טעינת יתר לאורך זמן, או חלודה) הם אחד הגורמים למעצור בנשק.
לעיתים משתמשים במחסנית צולבת, שהיא למעשה שתי מחסניות המחוברות זו לזו בצורה מדורגת. מחסנית צולבת נועדה לזרז את הליך החלפת המחסנית עם התרוקנות המחסנית הראשונה.
אמצעי הזנה נוספים לנשק הם שרשיר ותוף:
שרשיר תחמושת מורכב מתחמושת המחוברת בתרמיל. בשרשיר מתפרק מחוברים התרמילים זה לזה לרוב באמצעות חוליות מתכת קצרות; לאחר שהקליע נורה, מופרד התרמיל המשומש ומועף מתריס הנשק. בשרשיר קבוע מחוברים התרמילים זה לזה לרוב באמצעות חוליות בד; לאחר שהקליע נורה, יוצא השרשיר מצדו השני של כלי הירייה, שלם אך ריק.
תוף תחמושות הוא מכל מעוגל המשמש כמחסנית. היה בשימוש במקלע לואיס.
היסטוריה

בעבר, שיטות הזנת הנשק הנהוגות היו טעינה ידנית של הנשק דרך צידו הקדמי של הקנה (אבק שרפה ותחמושת בנפרד-בדומה לשיטת ההזנה של התותחים באותה תקופה) או דרך בית הבליעה (כנהוג היום, לאחר המצאת התחמושת האחודה). עם ההתפתחות שנעשתה בכלי הנשק, הופיעו רובים בריחִיִּים בעלי שחלה (מחסנית פנימית) שבהם ניתן היה לבצע ירי מהיר יותר, בהשוואה לרובים מאותה תקופה. בחלקם נגרף הכדור עם תנועת בריח ידנית, ובחלקם היה צורך לדרוך את הנשק עם בוכנה (שיטת הפעולה של רובי הציד). לקראת ראשיתה של המאה ה-20 פותחו לראשונה כלי ירי אוטומטיים וחצי אוטומטיים בעלי הזנה ממחסנית. לעומת שיטות שהיו נהוגות בעבר, השימוש ברובה נטען ממחסנית הִקְנָה למפעילו קצב אש גבוה יותר ונוחות בתפעולו.
ראו גם

התפתחות כלי הירי
מחסנית צולבת במצב 'הכנס' ברובה M16
מגנטוסטרטיגרפיה

מגנטוסטרטיגרפיה (באנגלית: Magnetostratigraphy) היא טכניקת מתאם גיאופיזית המשמשת לתיארוך רצפים מסלעי משקע וולקניים. השיטה פועלת על ידי איסוף דגימות תוך שמירה על אוריינטציה וכיוון במרווחים מדודים לאורך המקטע. הדגימות מנותחות כדי לקבוע את הקוטביות של השדה המגנטי של כדור הארץ (המגנטיזציה הרמננטית (ChRM) – מהמילה האנגלית "remanent", משתמר – האופיינית שלהן) בזמן שנוצרה השכבה. זה אפשרי מכיוון שבזרימות וולקניות משתמרת מגנטיזציה תרמו-רמננטית ובסלעי משקע משתמרת מגנטיזציה רמננטית של משקעים, ושתיהן משקפות את כיוון השדה המגנטי של כדור הארץ בזמן היווצרותן. טכניקה זו משמשת בדרך כלל כדי לתארך רצפי סלע שבדרך כלל חסרים בהם מאובנים או, סלע אבן שבו הם משולבים. היא שימושית במיוחד במתאם ברזולוציה גבוהה של סטרטיגרפיה ימית עמוקה, שם אפשרה את אימות השערת ויין-מתיוס-מורלי (Vine–Matthews–Morley hypothesis) הקשורה לתאוריית טקטוניקת הלוחות.
טכניקה

כאשר התכונות המגנטיות הניתנות למדידה של סלעים משתנות מבחינה סטרטיגרפית, הן עשויות להיות בסיס לסוגים קשורים אך שונים של יחידות סטרטיגרפיות הידועות כיחידות מגנטוסטרטיגרפיות (מגנטוזונים). התכונה המגנטית השימושית ביותר בעבודה סטרטיגרפית היא השינוי בכיוון המגנטיזציה הרמננטית (כלומר, המשתמרת) של הסלעים, שינוי הנגרם מהיפוכים בקוטביות השדה המגנטי של כדור הארץ. כיוון הקוטביות המגנטית נשאר בסלע ונרשם ברצף הסטרטיגרפי, וכך יכול לשמש בסיס לחלוקת המשנה של הרצף ליחידות המאופיינות בקוטביות המגנטית שלהן. יחידות כאלה נקראות "יחידות קוטביות מגנטוסטרטיגרפיות" או כרונים (chrons), על שם כרונוס.
אם השדה המגנטי הקדום היה מכוון בדומה לשדה של היום (קוטב מגנטי צפוני ליד הקוטב הצפוני הגאוגרפי) השכבות שומרות על קוטביות נורמלית. אם הנתונים מצביעים על כך שהקוטב המגנטי הצפוני היה ליד הקוטב הדרומי הגאוגרפי, השכבות מציגות קוטביות הפוכה לזו הקיימת כיום.
טכניקה > קוטביות של כרונים

קוטביות של כרונים, או פשוט כרון,  הוא מרווח הזמן בין היפוכי הקוטביות של השדה המגנטי של כדור הארץ. מרווח הזמן הזה מיוצג על ידי יחידת קוטביות מגנטוסטרטיגרפיות. כרון מייצג פרק זמן מסוים בהיסטוריה הגאולוגית שבו השדה המגנטי של כדור הארץ היה ברובו במצב "נורמלי" או "הפוך". כרונים ממוספרים החל מהיום במספור גדל לאחור. בנוסף למספר, כל כרון מחולק לשני חלקים, המסומנים "n" (כלומר normal) ו-"r" (כלומר reverse), וכך נראית הקוטביות של השדה. כרונים מסומנים גם באות גדולה של רצף התייחסות כגון "C". כרון הוא הזמן המקביל לכרונוזון או לאזור קוטביות.
"תת קוטביות" היא כאשר המרווח הוא פחות מ-200,000 שנים, אם כי המונח הוגדר מחדש בשנת 2020 ל-10,000 עד 100,000 שנים וקוטביות כרון – ל-100,000 שנים עד מיליון שנים. מונחים נוספים בהם נעשה שימוש הם Megachron למשך זמן שבין 108 ל-109 שנים, סופרכרון (Superchron) למשך זמן שבין 107 ל-108 שנים וקריטוכרון (Crytochron) למשך זמן שהוא פחות מ-3×104 שנים.
טכניקה > קוטביות של כרונים > מינוח כרון

המינוח לרצף של מרווחי קוטביות, במיוחד כאשר השינויים הם של משך זמן קצר, או לא אוניברסלי (השדה המגנטי של כדור הארץ מורכב) הוא מאתגר, שכן כל גילוי חדש צריך להיות מוכנס (או, אם לא תוקף, להיות מוסר). שני רצפי החריגות המגנטיות הימיות הסטנדרטיות הם "רצף C" ו-"רצף M" ומכוסים מימי תקופת היורה התיכונה עד כה.  בהתאם לכך, סדרת כרוני קוטביות C הראשית מתרחבת לאחור מה-C1n הנוכחי, המכונה בדרך כלל ברונהס (Brunhes), כאשר המעבר האחרון ב-C1r, המכונה בדרך כלל מאטויאמה (Matuyama), הוא לפני 773,000 אלף שנה – נקודה שנקראת היפוך ברונהס-מאטויאמה. רצף ה-C (עבור הקנוזואיקון) מסתיים בסופרכרון הנורמלי של הקרטיקון המכונה C34n אשר בכיול הגיל התרחש לפני 121 מיליון שנה בערך ונמשך עד כרון C33r שאירע לפני כ-83 מיליון שנה, תקופת זמן שהגדירה את העידן הגאולוגי הסנטוני (עידן בקרטיקון העליון).  סדרת M מוגדרת מ-M0, עם תווית ראשונה הממוספרת M0r, שהחלה בערך לפני 121 מיליון שנה, בתחילת תקופת האפטיאן (Aptian) בקרטיקון התחתון, ועם תווית אחרונה עד כה, M44n.2r, שהתקיימה לפני כ-171 מיליון שנה, בתקופת האלני (Aalenian) שהיא ביורה התיכונה.
לחלוקות המשנה ברצפים יש גם מינוח ספציפי, כך ש-C8n.2n הוא תת-המשנה בקוטביות הנורמלית השנייה הכי עתיקה, שכוללת כרון C8n עם קוטביות נורמלית והקריפטוקרון הצעיר ביותר, הקריפטוקרון "הקיסרי", שנקרא C1n-1.  מונחים מסוימים בספרות המקצועית, כגון M-1r לתיאור היפוך קצר שקרה לפני בערך 118 מיליון שנה, הם זמניים.
טכניקה > נוהלי דגימה

דגימות פליאומגנטיות נאספות בשטח באמצעות מקדחה ליבת סלע, או כדגימות ידניות (חתיכות שנשברו מהסלע). כדי לבצע ממוצע טעויות דגימה, נלקחות לפחות שלוש דגימות מכל אתר דגימה. המרווח בין אתרי המדגם בתוך חתך סטרטיגרפי תלוי בקצב ההשקעה ובגיל המקטע. בשכבות משקע, הליתולוגיות המועדפות הן אבני בוץ, אבני חרסית ואבני טין עדינות מאוד מכיוון שהגרגרים המגנטיים עדינים יותר וסביר יותר שיתיישרו לפי השדה המגנטי במהלך הסדימנטציה.
טכניקה > נהלים אנליטיים

דגימות מנותחות תחילה במצבן הטבעי כדי להשיג מגנטיזציה טבעית רמננטית, משתמרת (NRM). לאחר מכן, המגנטיזציה NRM מופשטת בשלבים תוך שימוש בטכניקות דה-מגנטיזציה תרמיות או מתחלפות כדי לחשוף את הרכיב המגנטי היציב.
לאחר מכן מושווים כיוונים מגנטיים של כל הדגימות מהאתר והקוטביות המגנטית הממוצעת שלהן נקבעת בעזרת סטטיסטיקות כיווניות, לרוב סטטיסטיקות פישר או רצועות הפעלה (Bootstrapping). המובהקות הסטטיסטית של כל ממוצע מוערכת. קווי הרוחב של הקטבים הגיאומגנטיים הווירטואליים מאותם אתרים שנקבעו כמובהקים סטטיסטית משורטטים ביחס לרמה הסטרטיגרפית שבה נאספו הדגימות. נתונים אלה מופשטים לעמודות המגנטוסטרטיגרפיות הסטנדרטיות בשחור-לבן, בהן שחור מציין קוטביות נורמלית ולבן הוא קוטביות הפוכה.
טכניקה > מתאם וגילאים

הקוטביות של שכבה יכולה להיות רק נורמלית או הפוכה, ולכן שינויים בקצב הצטברות המשקעים יכולים לגרום לעובי של אזור קוטביות נתון להשתנות מאזור למשנהו. נוצרת בעיה: איך לתאם אזורים של קוטביות דומות בין מקטעים סטרטיגרפיים שונים? כדי למנוע בלבול יש לאסוף לפחות גיל איזוטופי אחד מכל אזור. במשקעים, ממצא זה מתקבל לעיתים קרובות משכבות של אפר וולקני. אם לא הייתה הצלחה באיסוף דגימה, אפשר לקשור קוטביות לאירוע ביו-סטרטיגרפי שמתואם עם מקומות אחרים בעזרת גיל איזוטופי. בעזרת הגיל האיזוטופי העצמאי או הגילאים, העמודה המגנטוסטרטיגרפית המקומית מתואמת עם סולם זמן הקוטביות המגנטית (GMPTS).
הגיל של כל היפוך המוצג ב-GMPTS ידוע יחסית, כך שהמתאם קובע קווי זמן רבים בסטרטיגרפיה. גילאים אלו מספקים תאריכים מדויקים יחסית למאפיינים בסלעים כגון מאובנים, שינויים בהרכב סלעי המשקע, שינויים בסביבת הצטברות המשקעים וכו'. כך גם מוגבלים הגילאים – או התקלות עקב אי חפיפה בגילאים – בבחינת מאפיינים צולבים הכוללים העתקים, דייקים ואי-התאמה.
טכניקה > מתאם וגילאים > שיעורי הצטברות משקעים

אפשר ליישם נתונים אלה לשם קביעת קצב הצטברות משקעים על ידי קביעת הגיל של כל היפוך (בטווח של מיליוני שנים לפני זמננו) לעומת הרמה הסטרטיגרפית שבה נמצא ההיפוך (במטרים). זה מספק את הקצב במטרים למיליון שנה שנכתב בדרך כלל מחדש במונחים של מילימטרים לשנה (שזה זהה לקילומטרים למיליון שנה).
נתונים אלה משמשים גם למודל של שיעורי שקיעה באגנים. הכרת עומקו של סלע מקור פחמימני מתחת לשכבות מילוי האגן מאפשרת חישוב של הגיל שבו עבר סלע המקור בחלון הייצור והחלה נדידת הפחמימנים. מכיוון שבדרך כלל ניתן לקבוע את הגילאים של מבני לכידה צולבים על פי נתונים מגנטוסטרטיגרפיים, השוואה של גילאים אלו תסייע לגאולוגים במאגרים בקביעתם האם יש סיכוי למחזה או לא במלכודת נתונה.
שינויים בקצב השקיעה המתגלים על ידי מגנטוסטרטיגרפיה קשורים לעיתים קרובות לגורמי אקלים או להתפתחויות טקטוניות ברכסי הרים קרובים או מרוחקים. לעיתים ניתן למצוא חיזוק לכך בשינויים עדינים בהרכב הסלעים בקטע. שינויים בהרכב אבן חול משמשים לעיתים קרובות עבור מציאת חיזוק מסוג זה.
טכניקה > מגנטוסטרטיגרפיה של סיוואליק

הרצף הפלוביאלי (מהמילה fluvial, כלומר שנמצא בנהר) של סיוואליק (Siwalik), כ-6,000 מ' עוביו ושהוא כבן 20 מיליון שנה עד 50,000 שנה, הוא דוגמה טובה ליישום מגנטוסטרטיגרפיה לשם פתרון בלבול ברשומות המבוססות על מאובנים יבשתיים.
ראו גם

פליאומגנטיות
הערות שוליים

1 2  Opdyke & Channell 1996, Chapter 5
1 2 3  Butler 1992, Chapter 9
↑  Ogg 2020, p160 notes potential ambiguity as 'Chron in the International Stratigraphic Guide designates a formal subdivision of a geologic stage'
1 2  Marshak, Stephen, 2009, Essentials of Geology, W. W. Norton & Company, 3rd ed. מסת"ב 978-0393196566
1 2  Ogg 2020, p161 Table 5.1
↑  Ogg 2020, p161
↑  Ogg 2020, Table 5.2 Named geomagnetic excursions and major polarity chrons of Quaternary, Table 5.3: C-sequence marine magnetic anomaly distances and age model
1 2  Ogg 2020, Table 5.4: M-sequence marine magnetic anomaly distances and age calibration
↑  Ogg 2020, p164
1 2  Tauxe 1998, Chapter 3
↑  Reynolds 2002
↑  Dennell, R; Coard, R; Turner, A (2006). "The biostratigraphy and magnetic polarity zonation of the Pabbi Hills, northern Pakistan: an upper Siwalik (Pinjor stage) upper Pliocene–Lower Pleistocene fluvial sequence" (PDF). Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology. 234 (2–4): 168–85. doi:10.1016/j.palaeo.2005.10.008.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560660805171  BnF: cb12320034p (data)  LCCN: sh85097120  NKC: ph122546 
קוטביות גיאומגנטית בסוף הקנוזואיקון  קוטביות רגילה – בשחורקוטביות הפוכה – בלבן
מנויטיוס

מֶנוֹיְטיוֹס (יוונית: Μενοίτιος ) הוא שמם של מספר דמויות במיתולוגיה היוונית. הידוע בהם הוא הטיטאן בנם של יאפטוס ואסיה (המכונה גם קלימנה), ואחיהם של פרומתאוס ("החושב מראש") של אפימתאוס ("החושב לאחר מעשה") ושל אטלס. פירוש שמו ביוונית הוא הלחם של המילים "כוח" או "עוצמה" עם "נדון לאבדון" או "גורל אומלל".
מנויטיוס לא ידוע כמו בני יאפטוס האחרים שהתפרסמו בזכות מעשיהם, כגון: אטלס המחזיק את העולם, אפימתאוס שיצר את החיות כאשר ניסה ליצור את בני האדם ופרומתאוס שיצר את בני האדם. לפי הסיודוס הוא היה בעל היבריס ועל כן הוכה בברק על ידי זאוס והושלך לטרטרוס עם שאר הטיטאנים.
אחרים נושאי שם זה:
אביו של פאטרוקלוס ידידו של אכילס
רועה עדריו של האדס אשר הודיע לגריאון על גנבת עדריו על ידי הרקולס
הערות שוליים

↑   אתר theoi.com
↑   שם
| שנים עשר הטיטאנים במיתולוגיה היוונית |
| --- | --- | --- |
| טיטאנים | אוקיינוס וטתיס • היפריון ותיאה • קויוס ופויבה • קרונוס וריאה • מנמוסינה • תמיס • קריוס • יאפטוס |  |
| בניו של יאפטוס | אטלס • פרומתאוס • אפימתאוס • מנויטיוס |  |
מניה דואלית

מניה דואלית היא מניה שנסחרת בשתי זירות מסחר - לרוב במדינה בה פועלת החברה, ובבורסה במדינה גדולה אחרת.
בישראל

בשנת 2000 הוכנס תיקון מס' 21 לחוק ניירות ערך ונוסף לו פרק ה'3, העוסק ברישום כפול, כלומר בניירות ערך הרשומים למסחר גם בבורסה במדינות אחרות. התיקון הגדיר את התנאים בהן יכולות חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב להירשם גם בכמה בורסות חיצוניות - הבורסה לניירות ערך בלונדון, נאסד"ק והבורסה לניירות ערך בניו יורק.
החוק מגדיר את הכללים אשר על פיהם צריכות להתנהל חברות המבצעות רישום כפול, ואת דרך העברת המניות בין הבורסות, וזאת מכיוון שלעיתים עלולים להיווצר פערי מחירים בין שערי המניות בבורסות השונות אשר מאפשרים ביצוע ארביטראז' בין הבורסות אשר שעות פעילותן שונות. תחילה נקבע כי הוא יחול על חברות הרשומות בבורסה לניירות ערך בניו יורק וברשימה הראשית של בורסת נאסד"ק. במאי 2004, הותר גם לחברות ישראליות שנסחרות ברשימה הראשית של הבורסה לניירות ערך בלונדון, לבצע רישום כפול. בספטמבר 2004, הותר גם לחברות ישראליות הנסחרות ברשימת ה-Small Cap של בורסת נאסד"ק לבצע רישום כפול. ה-Small Cap היא רשימה של חברות בעלות שווי שוק נמוך יותר מזה של אלה הרשומות ברשימה הראשית של נאסד"ק.
מספר חברות אמריקאיות ביצעו רישום כפול בבורסה בתל אביב לאחר שרכשו חברות ישראליות: בפברואר 2001 חברת פוליקום שרכשה את חברת אקורד הישראלית, הייתה החברה הזרה הראשונה שנרשמה למסחר בתל אביב. אך לאחר זמן קצר הודיעה כי תמחק את מניותיה מהמסחר. חברת וריפון שרכשה את חברת "ליפמן הנדסה אלקטרונית" הישראלית נרשמה למסחר בורסה בתל אביב, ואף נכללה במדד ת"א 25, לאחר יותר משלוש שנים של סחירות כפולה בארץ ובבורסה בניו יורק, החליטה הנהלת החברה כי הסחירות הכפולה איננה משרתת אותה עוד והיא חדלה להיסחר בארץ.
הערות שוליים

↑  חוק ניירות ערך­ (תיקון מס' 21), התש"ס-­2000, ס"ח 1749 מ-6 באוגוסט 2000
↑  אלי דניאל, ישראליות הנסחרות בלונדון יוכלו להירשם גם בת"א, באתר TheMarker‏, 16 במאי 2004
↑  הארץ, אושר הרישום הכפול על חברות הרשומות ב-Small Cap בנאסד"ק, באתר TheMarker‏, 28 בספטמבר 2004
↑  איי אונליין, פוליקום שרכשה את אקורד מבצעת רישום כפול בבורסה בתל-אביב, באתר TheMarker‏, 8 בפברואר 2001
הארץ, רישומה, התמים לכאורה, של פוליקום למסחר בבורסת תל אביב, באתר TheMarker‏, 12 בפברואר 2001
↑  ירון פרידמן, ‏אחרי ניצול הרישום הכפול בעסקת אקורד: פוליקום נמחקת מהמסחר בתל אביב, באתר גלובס, 22 באוקטובר 2001
↑  עומרי כהן, לידר: "מיזוג וריפון וליפמן היה מהלך נכון", באתר הארץ, 15 בינואר 2007
↑  רון שטיינבלט ושירי חביב ולדהורן, ‏מטאלינק ו-וריפון מצטרפות למצעד המניות נמחקות בבורסה של תל אביב, באתר גלובס, 14 במרץ 2010
מנזר סן ז'וזף

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנזר 
 כתובת:  רח' הנביאים 66 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – העשור של 1880
 תאריך פתיחה רשמי:  שנות ה־80 של המאה ה־19 
 קואורדינטות:  31°47′04″N 35°13′09″E﻿ / ﻿31.78436°N 35.21916°E﻿ / 31.78436; 35.21916
  (למפת ירושלים מוגדלת) מנזר סן ז'וזף(למפת ירושלים רגילה) מנזר סן ז'וזף(למפת הרי ירושלים רגילה) מנזר סן ז'וזף(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מנזר סן ז'וזף
 
מנזר סן ז'וזף של ההתגלות (בצרפתית: Saint Joseph de l'Apparition) הוא מנזר קתולי צרפתי, אכסניה לבית יתומות ובית ספר צרפתי, השוכן ברחוב הנביאים 66 בירושלים. נקרא על שם יוסף הנגר - אבי המשפחה של ישו. מסדר האחיות סנט ג'וזף של ההתגלות נוסד במרסיי, צרפת, בשנת 1843 במטרה לעסוק ברפואה ובטיפול ביתומים. החל לפעול בעיר העתיקה בשנת 1851, וכשהצרכים גדלו, נרכש המגרש ברחוב הנביאים ב-1884, והבניין נבנה החל משנת 1887 עד 1893 - אז עבר המנזר לרחוב הנביאים.
המבנה בנוי בסגנון נאו-רנסאנסי טיפוסי. בראש פתח הכניסה אבן ראשה מסוגננת, עליה מסותתות האותיות JMJ ראשי תיבות של Jesus-Maria-Josef (ישו-מריה-יוסף), לב - לציון ההקרבה והאהבה בדת הנוצרית, עוגן - לציון מקום היווסדו של המנזר בעיר הנמל מרסיי. מעל האבן - צלב. הקומה השלישית נוספה בתקופה מאוחרת יותר, וזאת ניתן להבחין לפי סדר שונה של החלונות בקומה זו לעומת שתי הקומות התחתונות.
במלחמת העצמאות שימש המנזר כמרפאה ובית חולים צבאי לכוחות הישראליים. לאחר המלחמה - כאשר בית החולים הדסה עבר לבנייני בית החולים של המיסיון האנגלי בהמשך רחוב הנביאים - העבירו את בית הספר לאחיות של הדסה למנזר זה, עד 1961.
המסדר הקים בשנת 1880 את בית הספר הצרפתי, שפעל בעיר העתיקה עד מלחמת העולם השנייה. בשנת 1967 נפתח בית הספר מחדש בחצר המנזר ברחוב הנביאים.
הכניסה
אבן הראשה בפתח הכניסה
בית הספר הצרפתי
מכתש ג'זרו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מכתש פגיעה, מכתש מאדימי 
 על שם:  Jezero 
 נתונים ומידות
 קוטר:  47.5 ק"מ 
 מיקום
 מיקום:  Syrtis Major quadrangle 
 גוף שמיימי:  מאדים
 קואורדינטות:  18°25′N 77°41′E﻿ / ﻿18.41°N 77.69°E﻿ / 18.41; 77.69
  (למפת מאדים מוגדלת) מכתש ג'זרו(למפת מאדים רגילה) מכתש ג'זרו
 
מכתש ג'זרו (מימין למטה) ואזור שנראה ממסלול הוויקינג 1
מיקום הנחיתה של פרסווירנס במכתש ג'זרו מסומן בעיגול
ג'זרו (Jezero) הוא מכתש במאדים בקוטר של כ-49 קילומטר. מניחים שבעבר היה בו אגם שהיה קיים בעת שנוצרו על כוכב הלכת רשתות העמקים והערוצים המזכירות אגני ניקוז של נהרות על כדור הארץ. יש בו תצורה של דלתא עשירה בחרסית ותוואים של נהרות עתיקים עם אזורי משקעים בפיתוליהם. מחקר שנערך על הדלתא והנהרות הגיע למסקנה שהאגם נוצר בתקופה שבה היה נגר עילי ארוך שנים. ב-2020 נמצאו עדויות למפלי מים במורדות הדלתא, וכן על קירות האגם ועל קירות מכתש קטן בקוטר 2 ק"מ שנמצא על קרקעית ג'זרו.
האגם העתיק התגלה בשנת 2007, ואז ניתן למכתש השם 'ג'זרו'. פירוש שמו הוא 'אגם' במספר שפות סלאביות, כולל צ'כית, בוסנית, קרואטית, סלובקית, סרבית, מונטנגרית וסלובנית, שבהן הוא נהגה 'יזרו'.
בנובמבר 2018 הוכרז שג'זרו נבחר לאתר הנחיתה של הרובר פרסווירנס במשימת מאדים 2020 של נאס"א. לקראת שיגור המשימה והנחיתה על מאדים, הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית של האו"ם (ICAO) ניפק קוד טיסה (IGY, על שם Ingenuity, שמו של הרחפן של פרסווירנס) וקוד מיקום (JZRO) לטיסת הרחפן ונחיתתו במכתש. זוהי הפעם הראשונה שמונפק קוד טיסה וקוד מיקום לאתר מחוץ לכדור הארץ.
המכתש

שני ערוצי נהרות מגיעים אל המכתש, אחד מצד צפון והשני ממערב. לכל אחד מהערוצים יש דלתא שבה שקעו משקעים שהובלו על ידי המים. חוקרים העלו השערה שהאגם התמלא מים בשתי פעמים נפרדות. למכתשים בקוטר נתון צפוי להיות עומק מסוים, ועומק קטן מהצפוי פירושו שמשקעים מילאו חלקית את המכתש. חישובים מצביעים על כך שהמכתש עשוי להכיל כקילומטר אחד של משקעים. אורביטר הסקירה של מאדים זיהה מינרלי חרסית במכתש ובסביבתו. מינרלים אלה נוצרים בנוכחות מים וזהו רמז נוסף לכך שהיו מים באזור. במקומות שונים השטח סדוק בצורות מצולעות שנוצרות כשטיט מתייבש.
חוקרים סבורים שהאגם עתיק מאוד ולכן ייתכן שהתפתחו בו חיים. הדלתא שבה ינחת הפרסווירנס נוצרה במשך מיליון עד 10 מיליונים שנים.
מבחר תמונות

אתרי נחיתה על מאדים (17 בדצמבר 2019)
הדמיה של מכתש ג'זרו העתיק
מפת מכתש ג'זרו (בעיגול הירוק אתר הנחיתה של פרסווירנס)
הרובר פרסווירנס במכתש ג'זרו (הדמיה)
לקריאה נוספת

Ehlmann, B.L.; Mustard, John F.; Fassett, Caleb I.; Schon, Samuel C.; Head Iii, James W.; Des Marais, David J.; Grant, John A.; Murchie, Scott L. (2008). "Clay minerals in delta deposits and organic preservation potential on Mars" (PDF). Nature Geoscience. pp. 355–358. Bibcode:2008NatGe...1..355E. doi:10.1038/ngeo207.
הערות שוליים

↑  Sinha, R.K.;  et al. (2020). "Boulder fall activity in the Jezero Crater, Mars". doi:10.1029/2020GL090362.
↑  Chang, Kenneth (28 ביולי 2020). "How NASA Found the Ideal Hole on Mars to Land In - Jezero crater. the destination of the Perseverance rover, is a promising place to look for evidence of extinct Martian life". The New York Times. נבדק ב-28 ביולי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Chang, Kenneth (19 בנובמבר 2018). "NASA Mars 2020 Rover Gets a Landing Site: A Crater That Contained a Lake - The rover will search the Jezero Crater and delta for the chemical building blocks of life and other signs of past microbes". The New York Times. נבדק ב-21 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wall, Mike (19 בנובמבר 2018). "Jezero Crater or Bust! NASA Picks Landing Site for Mars 2020 Rover". Space.com. נבדק ב-20 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ICAO celebrates latest step in aviation innovation with code assignments for world-first off-planet flight operation, www.icao.int
↑  "Ancient Martian Lake System Records Two Water-related Events - SpaceRef". spaceref.com. נבדק ב-20 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ancient Martian lake system records two water-related events". ScienceDaily. 25 במרץ 2015. נבדק ב-20 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Schon, S.; Head, J.; Fassett, C. (2012). An overfilled lacustrine system and progradational delta in Jezero crater, Mars: Implications for Noachian climate. Vol. 67. pp. 28–45.
↑  Bibring, J.;  et al. (2006). Global mineralogical and aqueous Mars history derived from OMEGA/Mars Express data. Vol. 312. pp. 400–404.
↑  Mangold, N.;  et al. (2007). Mineralogy of the Nili Fossae region with OMEGA/Mars Express data: 2. Aqueous alteration of the crust. Vol. 112. pp. E08S04. doi:10.1029/2006JE002835.
↑  Poulet, F.;  et al. (2005). Phyllosilicates on Mars and implications for early Martian climate. Vol. 438. doi:10.1038/nature04274.
↑  Murchie, S.;  et al. (2009). "A synthesis of Martian aqueous mineralogy after 1 Mars year of observations from the Mars Reconnaissance Orbiter" (PDF). Journal of Geophysical Research. pp. E00D06. Bibcode:2009JGRE..114.0D06M. doi:10.1029/2009JE003342.
↑  Wray, James (6 ביוני 2008). "Channel into Jezero Crater Delta". NASA. נבדק ב-6 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
מיליון רסיסים קטנים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'יימס פריי
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  אוטוביוגרפי
 מקום התרחשות:  מינסוטה 
 הוצאה
 הוצאה:  רנדום האוס 
 תאריך הוצאה:  2003
 מספר עמודים:  490
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת כנרת
 תאריך:  2005
 תרגום:  אהוד תגרי
 סדרה
 הספר הבא:  My Friend Leonard 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002483184
 
מיליון רסיסים קטנים הוא ספר אוטוביוגרפי לכאורה מאת הסופר ג'יימס פריי. הספר הפך לרב-מכר בארצות הברית, ובהמשך נודע בשל סערה תקשורתית סביב גילויים של תחקירנים כי חלק מהפרטים בו בדויים.
הספר מספר על קורותיו של ג'יימס פריי, שבגיל 23 נכנס למוסד גמילה אחרי שהתמכר לאלכוהול וסמים קשים. הספר יצא לאור בשנת 2003 במהדורה הראשונה ובשנת 2006 במהדורה שנייה בתוספת הערת המחבר בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן. מיליון רסיסים קטנים פורסם לראשונה בזכות תוכניתה של אופרה וינפרי.
גילוי התרמית

בסוף 2005 אתר האינטרנט סמוקינג גאן נתבקש על ידי אחד מגולשיו לפרסם את פספורט הכלא של פריי, אך המשימה של תחקירני האתר הפכה קשה במיוחד כשהסתבר כי פריי מעולם לא ישב בכלא. בספרו טוען פריי כי ישב בכלא במשך 87 ימים, כאשר למעשה בילה רק מספר שעות בחדר ההמתנה של בית מעצר, לאחר שנמצא נוהג בשכרות; הוא שוחרר בערבות על ידי חבר.
עוד הסתבר כי מסכת ההתנגשויות האלימה שלו עם אנשי חוק הייתה פרי דמיונו, כמו גם התיאור הגרפי המצמרר של טיפול שורש שהתבצע כביכול בשיניו הקדמיות ללא הרדמה. פריי טען כי רופא השיניים אמר לו כי סמים מכל סוג שהוא אסורים על משתמשים בגמילה ולכן אין באפשרותו לתת לו הרדמה כללית או מקומית, ואף קשר אותו ברצועות פלסטיק לכיסא המטופל כדי שלא ישתולל בזמן הטיפול הקשה. עם זאת, מנהל מרכז הגמילה הכחיש בשידור כי נעשות פרוצדורות רפואיות במטופלי מרכזי הגמילה בלא הרדמה.
לאחר שהתגלתה התרמית רואיין ג'יימס פריי בתוכניתה של אופרה וינפרי, והודה ששיקר לקוראיו. הוצאת הספרים רנדום האוס עצרו מיד את הוצאת הספר וחידשו את ההוצאה רק לאחר הוספה של הערת המחבר, בה כותב פריי בין היתר כי הספר נכתב מזיכרונו ויש רופאים הטוענים כי ייתכן וזיכרונו פגום. כמו כן הוסיף כי הוא "מתנצל מעומק הלב" בפני הקוראים שהתאכזבו משינוי הפרטים בסיפור. בנוסף להערת המחבר, הודפס הספר כאשר בכריכתו נכתב "מבוסס על סיפור אמיתי", בניגוד ל"סיפור אמיתי" שנכתב בהוצאה הראשונה.
מניה הלוי

| --- | --- |

עם מאיר מרגלית, בהצגה "בית ספר לנשים" בתיאטרון האהל
 לידה:  16 בנובמבר 1932 סקרנביץ, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  25 ביולי 2019 (בגיל 86) 
 מדינה:  ישראל 
 בן או בת זוג:  יוש הלוי 
 צאצאים:  מיקי בן-כנען 
 פרופיל ב-IMDb
 
בהצגה "פורצי ההסגר" באהל, ראשונה מימין
מניה הלוי (16 בנובמבר 1932 – 25 ביולי 2019) הייתה סופרת, שחקנית ומחזאית.
ביוגרפיה

הלוי נולדה בעיר סקרנביץ שבפולין. איבדה את כל משפחתה בשואה ועלתה לישראל ב-1946 בספינה שמפוליון במסגרת 1,000 סרטיפיקטים שניתנו על ידי בריטניה להעלאת ילדים פליטים לארץ. נקלטה להכשרה בקיבוץ יגור. שירתה בפלמ"ח במלחמת העצמאות ונלחמה בחטיבת הראל בגדוד הרביעי.
שוחררה ב-1949 אחרי מלחמת העצמאות כשהיא בת 17, והחלה ללמוד משחק בסטודיו של הקאמרי. משסיימה את לימודיה החלה לשחק בתיאטרון האהל.
הייתה שחקנית מוערכת ושיחקה בתיאטראות "האוהל", "הקאמרי", "דו רה מי", וביידיש בתיאטרון של "טורקוב".
ב-1964 השתתפה בכתיבת התסריט והופיעה בסרט "דליה והמלחים".
מבחר הצגות בהן שיחקה

"פינה נידחת" בתיאטרון האוהל
"הקמצן" בקאמרי
"פורצי ההסגר" באוהל (מחזה שכתבה בשיתוף עם בעלה, יוש הלוי)
"קזבלן" בקאמרי
"בית ספר לנשים" באוהל
"אגדת חורף" באוהל
"הנפש הטובה מסצ'ואן" בקאמרי
"הילד המושחת" בתיאטרון של טורקוב
ספריה

כתבה שני ספרים ביוגרפיים על השואה:
"הלינו אותי לילה", הוצאת ספריית פועלים
"את אמא של אילן?", הוצאת משרד הביטחון