stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יו.ג'י קרישנמורטי
נעוריו

יו.ג'י נולד במצ'יליפטנם (אנ') שבנשיאות מדראס (כיום באנדרה פרדש, הודו), וגדל בעיירה הסמוכה, גודיוודה. שבעה ימים לאחר לידתו נפטרה אימו והוא התחנך על ידי אביו. סבו היה עורך דין ברהמיני עשיר, שפעל באגודה התאוסופית ולימים הפך יו.ג'י לחבר באגודה זו. במהלך שנות נעוריו נהג לציין כי "ירש" את החברות באגודה התאוסופית מסבו.
במהלך אותה תקופה, חיפש יו.ג'י אחר "מוקשה" או "הארה רוחנית". מגיל 14 ועד גיל 21 הוא אימץ לעצמו מיני סוגים של תרגילים רוחניים, נחוש לגלות האם "מוקשה" היא אפשרית. רצונו היה להשיג את המצב הטבעי, ולשם כך שם לו למטרה להוכיח כי אנשים אשר "מימשו" את עצמם, לא יכולים לטעון כי נמצאים במצב הטבעי. כחלק ממאמץ זה, חיפש בקנאות אחר אנשים שהיה גלום בהם "מימוש" שכזה. יו.ג'י בילה שבעה קיצים בהימלאיה יחד עם סוואמי שיבננדה, בתרגול יוגה ומדיטציה. עד מהרה גילה כי אותו אדם, בניגוד להצהרותיו באשר השגת אהרה באמצעות חיי סגפנות, חטא בסתר. במהלך שנות העשרים לחייו, החל יו.ג'י ללמוד פסיכולוגיה, פילוסופיה, מיסטיקה ומדעים באוניברסיטת מדראס, אולם מעולם לא סיים את לימודיו.
חייו הבוגרים

בשנת 1939, בגיל 21, נפגש עם הגורו ראמנה מהארשי. יו.ג'י שאל את ראמנה "האם אתה יכול לתת לי את הדבר הזה שנקרא מוקשה?" תשובתו של ראמנה הייתה "אני יכול לתת לך אותו, אבל האם אתה יכול לקבל אותו?". תשובה זו שינתה לחלוטין את תפיסתו של יו.ג'י בנוגע ל"דרך הרוחנית" ולאלו המתרגלים אותה, ומאז לא שב לחפש שוב את ייעוצם של "מורים רוחניים" נוספים. יו.ג'י נהג לומר שהתשובה של מהארשי – אותה הוא ראה כשחצנית – שמה אותו "חזרה על המסלול". בשנת 1941, החל לעבוד באגודה התאוסופית, בספריה של צ׳ארלס וובסטר ליאדבייטר. זמן לא רב לאחר מכן החל במסע הרצאות בינלאומי בחסות האגודה, וביקר בנורווגיה, בלגיה, גרמניה וארצות הברית. בחזרתו להודו נשא לאישה את קוסומה קומארי. החתונה נערכה בשנת 1943, כאשר היה בן 25.
בין השנים 1947 ל-1953, נהג יו.ג'י להשתתף באופן קבוע בשיחות שערך ג'ידו קרישנמורטי במדראס, הודו, דבר אשר הוביל בסופו של דבר לדיאלוג ישיר עימו בשנת 1953. לשניים היו מפגשים כמעט יום יומיים לזמן מה, אולם אלה לא סיפקו לו תשובות לשאלותיו. לבסוף, מפגשים אלה עצרו מלכת. תיאור יחסיו עם ג'ידו בספרו "מסתורין הנאורות":
"באמת לא הסתדרנו. בכל פעם שנפגשנו יתנגחנו בתקיפות סביב סוגיה כזו או אחרת. למשל, מעולם לא שיתפתי את הדאגה שלו לעולם או לאמונתו כך שהוראתו תשפיע בצורה עמוקה על מחשבותיהם ומעשיהם של האנושות במשך חמש מאות השנים הבאות - פנטזיה של תורת הנסתר של התיאוסופים. באחת הפגישות שלנו אמרתי לקרישנמורטי, "אני לא נקרא להציל את העולם." "הבית בוער - מה תעשה?", "תשפוך עליו עוד בנזין ואולי משהו יעלה מהאפר", הערתי. קרישנמורטי אמר, "אתה בלתי אפשרי לחלוטין". ואז אמרתי, "אתה עדיין תיאוסוף. מעולם לא שחררת את עצמך מתפקיד המורה העולמי. יש סיפור  באוודהוטה גיטה  שמדבר על האוודהוט שנעצר בפונדק בצד הדרך ונשאל על ידי בעל הפונדק 'מה תורתך?' הוא ענה 'אין מורה, אין הוראה ואף אחד לא לימד'. ואז הוא הלך משם. גם אתה חוזר על הביטויים האלה ובכל זאת אתה כל כך דואג לשמור על ההוראה שלך לדורות הבאים בטוהרתה הקדמונית"
באותה התקופה טען יו.ג'י כי היה מסוקרן ותמים בנוגע תופעה המתמשכת של כוחות על טבעיים מסוימים. בשנת 1955, יו.ג'י ומשפחתו טסו לארצות הברית על מנת לחפש טיפול רפואי לבנם הבכור, ונשארו להתגורר שם למשך חמש שנים.
חייו בלונדון

בשנת 1961 היה יו.ג'י חסר כל, והחל לחוש תחילתן של תהפוכות שעתידות להתקיים בתוכו למשך שש השנים הבאות. נישואיו התפרקו. משפחתו חזרה להודו והוא מצא את עצמו נווד בלונדון. במשך שלוש שנים הבאות חי כחסר בית עצל ברחובות. חבריו חששו למצבו, אך בדיעבד הרגיש כי חייו היו טבעיים לחלוטין. עם חמישה פני אחרונים בכיסו, פנה לכיוון מנזר ראמאקרישנה בלונדון, בו נתן לו הסוואמי כמה פרנקים שהספיקו לחדר במלון ללילה. למחרת, החל לעבוד עבור מסדר ראמקרישנה, סידור שהחזיק כשלושה חודשים. בטרם עזב את המיסיון השאיר מכתב לסוואמיג'י, בו כתב כי הפך לאדם חדש. במקביל ג'ידו קרישנמורטי היה בלונדון ושני הקרישנמורטים חידשו את הקשר ביניהם. ג'ידו ניסה לייעץ ליו.ג'י בנוגע לבעיותיו בחיי הנישואין, אבל יו.ג'י סירב לעזרתו. בסופו של דבר השתכנע יו.ג'י להשתתף עימו בכמה מהרצאותיו בלונדון, אבל מצא אותם משעממות. בשנת 1961 יו.ג'י החליט לסיים את יחסיו עם אשתו. הנישואין שלהם לא היו מאושרים, ובאותו הזמן הוא תיאר את עצמו כ"מנותק" ממשפחתו, מבחינה רגשית ופיזית כאחד. יו.ג'י עזב את לונדון ובילה שלושה חודשים בפריז, כשנותרו בכיסו 150 פרנקים אחרונים, עבר לשווייץ, שם היה בבעלותו חשבון בנק עם סכום צנוע.
חייו בז'נבה

לאחר שבועיים בלבד בז'נבה, לשלם את חשבון בית המלון בו שהה[דרושה הבהרה] ותר אחר מקלט בשגרירות הודו. הוא היה אדיש, חסר תקווה ותיאר את עצמו "כאדם מחוסל" – הוא ביקש את חזרתו להודו, אולם הרשות הקונסולרית סירבה לבקשתו. עובדת שגרירות בשנות השישים לחייה, בשם ולנטין דה קרווין הציעה ליו.ג'י מקלט. ולנטין ויו.ג'י הפכו לחברים טובים, והוא התגורר בביתה. במשך השנים הבאות השאלות הנוגעות לנושא ההארה - או כל דבר אחר - לא עניינו אותו, והוא לא עשה דבר להמשך בירורם. ב-1967, שוב טרוד בנוגע לסוגיית ההארה, רצה לדעת מה הוא אותו מצב טבעי, שאליו הגיעו לכאורה חכמים כמו גאוטמה הבודהה. אותה עת נודע ליו.ג'י כי ג'ידו קרישנמורטי מתעדת לשאת נאום בסאנן. במהלך אותה נאום תיאר ג'ידו את אותו מצב טבעי אלי השתוקק יו.ג'י להגיע, ולפתע הרגיש בליבו שמילותיו של ג'ידו מתייחסות אליו. לאחר נאומו של ג'ידו קרישנמורטי, התבהר ליו.ג'י כי השאלה אותה שאל עד כה "מה הוא אותו מצב טבעי?" אינה נכונה, וכי השאלה "כיצד אדם יודע כי נמצא במצב הטבעי, המצב של בודהה?" היא השאלה הנכונה.
"האסון" על פי יו.ג'י

במשך מספר ימים לאחר נאומו של ג'ידו, יו.ג'י שוב הרהר בשאלה "איך אני יודע שאני 'במצב הטבעי' הזה?" אך ללא תשובה באופק. בהמשך עם מימוש ההבנה כי לאותה שאלה אין תשובה, הוא סיפר כי התרחשה תגובה פיזית, כמו גם פסיכולוגית, לא צפויה. היה זה 'פיצוץ' פתאומי בפנים, שפוצץ, כביכול, כל תא, כל עצב וכל בלוטה בגופו. לאחר מכן הוא החל להתנסות במה שכינה "האסון", סדרת טרנספורמציות פיזיולוגיות ביזאריות שהתרחשו במהלך שבוע, והשפיעו על כל אחד מחושיו, ובסופו של דבר הביאו לחוויה בדמות מוות. הוא תיאר זאת כ'אסון' מנקודת המבט של עינוי פיזי; כשהוא בחר בטרמינולוגיה הזו כדי לסתור את הדימוי של שינוי שאנשים האמינו שנלווה להארה רוחנית. יו.ג'י לא יכול היה להסביר, ואף לא הסביר, את מקורן של חוויות האסון, כפי שהובא בספרו "הנפש היא מיתוס":
"ואז, ביום השמיני, ישבתי על הספה ופתאום הייתה התפרצות של אנרגיה אדירה - אנרגיה אדירה שמטלטלת את כל הגוף, ויחד עם הגוף, הספה, הבקתה וכל היקום, כביכול - רעד, רטט. אתה לא יכול ליצור את התנועה הזו בכלל. זה היה פתאומי. אם זה בא מבחוץ או מבפנים, מלמטה או מלמעלה, אני לא יודע - לא הצלחתי לאתר את המקום; כל זה נגמר. זה נמשך שעות על גבי שעות. לא יכולתי לשאת את זה אבל לא הייתי יכול לעשות שום דבר כדי לעצור את זה;  חוסר אונים מוחלט. זה נמשך ונמשך יום אחר  יום, יום אחר יום.
האנרגיה הפועלת שם אינה מרגישה את מגבלות הגוף; זה לא מעניינה; יש לה תנופה משלה. זה דבר כואב מאוד. זה לא האקסטטי, אושר וכל ההבל -ו השטויות הללו! - זה באמת דבר כואב"
בתשובה לשאלות אלו, טען שהדבר התרחש "למרות" אותה ההתעסקות שקדמה לחיפושי ההארה. הוא גם טען שהאסון לא היה קשור לחייו עד לאותה נקודה, או לחינוכו. מספר פעמים הוא תיאר את האסון שקרה לו כעניין של מקריות, והוא התעקש שהוא לא יוכל, בשום דרך, להעביר את החוויה הזו לאף אחד אחר.
לאחר "האסון"

על פי יו.ג'י, ניתן להפריד את חייו לשניים – לפני ה"אסון" ולאחריו. בתיאור חייו לאחר ה"אסון", הוא טען שתפקד לצמיתות במה שכינה "כמצב הטבעי" אשר לשיטתו הוא מצב של קיום חושי ספונטני, פיזי טהור, המאופיין באי-רציפות - אם כי לא בהיעדר - של מחשבה. יו.גי' טען כי לאחר שמצא את עצמו במצב "הטבעי", הוא איבד את הידע והזיכרונות שהרגיש במהלך חייו והיה צריך ללמוד הכל מחדש, כאילו "הלוח נמחק כליל". לאחר חוויית ה"אסון", יוג'י נהג לטוס לעיתים קרובות למדינות שונות ברחבי העולם, והיה מסרב לקיים דיונים רשמיים על הנושא. עם זאת הוא דיבר בחופשיות עם חסידיו ואלו שביקשו לראות אותו. הוא נשא את נאומו הציבורי הרשמי היחיד לאחר ה"אסון" בהודו בשנת 1972.
נגראג' שישב בשקט כל הזמן הזה אמר, "יו.ג'י, מה בדיוק אתה מנסה להעביר הלאה?" יו.ג'י השיב, "תלוי בך, לא בי. נראה שאתה לא מבין את זה, אתה המדיום היחיד שדרכו אוכל לבטא את עצמי". הפילוסופיה והסגנון הישיר והבלתי-מתפשר שלו גררו מידה של השמצה ומחלוקות לגבי "תורתו". בקצה האחד, אלה שראו בו "כאדם מואר", ואילו אחרים אשר ראו בו לא יותר מאשר שרלטן.
הזעם התגבר ככל שספריו ומאמריו והפרשנות החדשה לפילוסופיה המפורשת שלו המשיכו להופיע. כמה מהדיונים והראיונות הקבוצתיים עימו התפרסמו בספרים, או הועברו מילולית באתרים שונים. מגוון של מסמכי שמע ווידאו נגישים באופן מקוון. מירב עבודותיו תורגמו לשפות שונות, כולל לעברית.
בריאות

יו.גי' היה ידוע בהעדפות הבריאות והתזונה הלא שגרתיות שלו. הוא היה נושא עימו לאורך מסעותיו "מטבח נייד" במזוודה זעירה. הוא צרך כמות רבה של מלח ושמנת, ואמר "שום ארוחה לא צריכה לקחת יותר מכמה דקות להכנה". לאורך חייו יו.ג'י לא ביקר אצל רופאים ולא נטל תרופות, מתוך אמונה כי הגוף ידאג לעצמו. לעיתים קרובות כאשר זכה למחמאות על מראהו הטוב בזקנתו, יו.ג'י היה מגיב ואומר "זה בגלל שאני לא אוכל אוכל בריא, אני לא לוקח ויטמינים ואני לא מתעמל!"
מוות

ב-22 במרץ 2007, נפטר בוולקרוסיה באיטליה. הוא החליק ופצע את עצמו והיה מרותק למיטה שבעה שבועות לפני מותו. שלושה מחבריו, כולל חסידו מזה שנים, מאהש בהאט, היו לצדו במותו. בפברואר 2007 הוא הכתיב את נאומו האחרון, שנקרא "שירת הברבור שלי".
יו.ג'י ביקש שלא יתנהלו טקסים או טקסי לוויה עם מותו; כמו כן, הוא לא השאיר הוראות כיצד להיפטר מגופו. למחרת נשרפה גופתו על ידי בהאט. נאמן לפילוסופיה שלו, יו.ג'י לא רצה שיזכרו אותו לאחר מותו.
פילוסופיה

יו.ג'י טען כי אין שום הוראה ללמד ואין מה לשמר. לשיטתו ההוראה מרמזת על דבר שניתן להשתמש בו כדי להביא לשינוי, על כן מה שנותר הוא רק הפרשנות של האדם לכך ושום דבר אחר. מסיבה זו הסביר כי אין ולא יהיה שום זכות יוצרים על דבריו ולא יהיו לו כל טענות בהקשר זה. יו.ג'י הדגיש את חוסר האפשרות ואת חוסר ההכרח של שינוי אנושי כלשהו, רדיקלי או שגרתי. קביעות אלו, טען, אינן יכולות להיחשב כ-"הוראה" או דבר שנועד להשתמש בו כדי להביא לשינוי. הוא התעקש שהגוף ומעשיו מושלמים, וגרס כי ניסיונות לשנות או לעצב את הגוף הן הפרות של השלום וההרמוניה שכבר קיימים בתוכו. הנפש או העצמי או התודעה, הם ישות שהכחיש כבעלת קיום כלשהו, מורכבת מכלום מלבד "הדרישה" לחולל שינוי בעולם, בעצמה, או בשניהם. לפיו התודעה העצמית האנושית אינה דבר, אלא תנועה, המאופיינת ב"חוסר ריצוי תמידי" ו"ההתעקשות הפשיסטית" על חשיבותה העצמית והישרדותה שלה.
יו.ג'י הכחיש את קיומו של מוח אינדיבידואלי. עם זאת, הוא קיבל את המושג "מוח עולמי", שלדבריו הכיל את הצטברות מכלול הידע והניסיון של האדם. הוא השתמש במונח "ספרת מחשבה" (אטמוספירה של מחשבות) באופן נרדף למונח "מוח עולמי". הוא הצהיר כי בני האדם מאכלסים תחום מחשבה זה או את ספרת המחשבה וכי המוח האנושי פועל כמו אנטנה, ממיין ובוחר מחשבות על פי צרכיו. יו.ג'י שייך את כל הניסיון האנושי הזה לתהליך המחשבה וכתוצאה ממנו. התודעה העצמית או ה"אני" בבני אדם נולדים מתוך הצורך לתת ל"עצמי" המשכיות באמצעות ניצול מתמיד של המחשבה. כאשר המשכיות זו נשברת, אפילו לשבריר שנייה, אחיזתה בגוף נשברת והגוף נופל לקצב הטבעי שלו. המחשבה גם כן עוברת למקומה הטבעי ואינה יכולה להפריע או להשפיע על פעולת גוף האדם. בהיעדר המשכיות כלשהי, המחשבות אשר מתעוררות - מתמוססות להן.
במצבו הטבעי, חושיו של הגוף מקבלים קיום עצמאי (שאינו מתואם על ידי כל "עצמי פנימי") והבלוטות חסרות הצינור (המתאימות למיקומן של הצ'אקרות ההינדיות) מופעלות מחדש. יו.ג'י תיאר כיצד בלוטת האצטרובל, או צ'אקרת אג'נה, היא זו שמשתלטת על תפקוד הגוף במצב הטבעי, בניגוד למחשבה.
יו.ג'י טען בנוסף כי הסיבה שאנשים הגיעו אליו (ולגורואים) היא למצוא פתרונות לבעיות האמיתיות היומיומיות שלהם, או לפתרונות לבעיה מפוברקת, כלומר החיפוש אחר רוחניות והארה. הוא התעקש כי חיפוש זה נגרם מצד הסביבה התרבותית, הדורשת התאמה של יחידים בזמן שהיא מציבה בו זמנית בתוכם את הרצון להיות מיוחדים. לפיכך השגת ההארה נחשבת להשתקפות של "המומחיות" והייחודיות של האדם. כתוצאה מכך, הרצון להארה מנוצל על ידי גורואים, מורים רוחניים ו"מוכרים של טובין מפוקפקים", שמתיימרים להציע דרכים שונות להגיע למטרה זו. על פי יו.ג'י כל המתווכים האלה לא מספקים ולעולם לא יוכלו לספק את הסחורה, מכיוון שהמטרה עצמה (כלומר הארה) אינה ניתנת להשגה.
"האדם הוא רק זיכרון. אתה מבין דברים סביבך בעזרת הידע שהושם בך. אולי אתה זקוק לאמן כדי להסביר לך את האמנות המודרנית שלו, אבל אתה לא זקוק לעזרה של אף אחד כדי להבין פרח. אתה יכול להתמודד עם כל דבר, אתה יכול לעשות הכול אם לא תבזבז את האנרגיה שלך בניסיון להשיג יעדים דמיוניים".
על פי יו.ג'י, "הדבר שמכונה מימוש עצמי, כביכול, הוא הגילוי בעצמך ועל ידי עצמך שאין עצמי לגלות. זה יהיה דבר מזעזע מאוד מכיוון שהוא יתפוצץ בכל עצב, כל תא, אפילו התאים במח העצמות שלך".
"אני לא אנטי-רציונלי, פשוט לא הגיוני. אתה יכול להסיק משמעות רציונלית ממה שאני אומר או עושה, אבל זו העשייה שלך ולא שלי".
תרבות פופולרית

הדמות ג'י-ג'יי ממיני הסדרה "קצה האגם", מבוססת על יו.ג'י.
ראו גם

ניהיליזם
ספקנות
הערות שוליים

↑  https://en.wikisource.org/wiki/Mind_is_a_Myth
↑  https://en.wikisource.org/wiki/The_Mystique_of_Enlightenment/Part_One
↑  http://www.inner-quest.org/UG_R.htm
↑  http://www.well.com/user/jct/ugbio/ugbio4.htm
↑  http://www.well.com/user/jct/intro.html
↑  http://www.well.com/user/jct/Talk.htm
↑  http://www.well.com/~jct/sage4.htm
↑  http://www.theabsolute.net/minefield/ug.html
↑  http://www.well.com/user/jct/lists.html
↑  .http://www.travelswithug.com/resources/UGCookbook.pdf
↑  http://www.hindu.com/2007/03/25/stories/2007032502741000.htm
↑  http://www.well.com/user/jct/SWAN_SONG.htm
↑  http://www.ugkrishnamurti.org/ug/obi/index.html
↑  http://www.ugkrishnamurti.net/ugkrishnamurti-net/chapter3.html.
↑  http://www.ugkrishnamurti.net/ugkrishnamurti-net/chapter4.html
↑  http://gatelessgate.wordpress.com/category/ugkrishnamurti/
↑  http://www.ugkrishnamurti.org/ug/quotes_and_photos/album02/page01.html
↑  J.S.R.L.Narayana (1991). .http://www.well.com/user/jct/nwo1.htm
↑    Benji Wilson, ‏Jane Campion interview for Top of the Lake: 'The world is focused on sexiness', The Telegraph, 13 July 2013
↑  תרגום אבנר ארד, המצב הטבעי, ישראל: האיש הירוק, 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1340667  BnF: cb120669416 (data)  GND: 119205858  ISNI: 0000 0003 6859 0978  LCCN: n88147018  NLK: KAC201508842  NTA: 069384541  SUDOC: 028937058  VIAF: 27087987   WorldCat (עם VIAF): 27087987
חוה קאופמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1929 (בת 95 בערך) טוקומן, ארגנטינה
 תחום יצירה:  קרמיקה, פיסול, ציור
 
חוה צ. קאופמן (נולדה ב-1929) היא אמנית קרמיקה ישראלית ילידת ארגנטינה.
ביוגרפיה

חוה קאופמן נולדה בטוקומן, ארגנטינה, למשפחת מהגרים מרוסיה. היא למדה ציור וקרמיקה בבואנוס אירס. בין השנים 1953–1954 שהתה בפריז, צרפת, שם התמחתה בעיצוב מוזאיקות ובציור קרמי. בשנת 1955 עלתה לישראל עם בעלה. לצד ציור, יצרה קאופמן פיסול קרמי פיגורטיבי. בנוסף, הרבתה ליצור עבודות קיר בבנייני ציבור, בהם ידועים קיר הקרמיקה המופשט במשכן הכנסת בירושלים, קיר בבניין הביטוח הלאומי ברחובות, באוניה "נילי" ובספרייה העירונית בכפר סבא.
בשנת 2016 סגרה את הסטודיו שבו עבדה.
השכלה

אקדמיה לאמנות, בואנוס איירס, ארגנטינה
1954 - בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות, פריז, צרפת
1962 - ציור קיר, אקדמיה לאמנות, גרנד שומייה, פריז, צרפת.
גלריה

ללא כותרת (פרט)
1966 בקירוב
אורך 21 מ'
אריחי קרמיקה מזוגגים
מזנון הכנסת, ירושלים
שרגא וייל וחווה קאופמן
תבליט קיר
1968
קרמיקה
הספרייה המרכזית ע"ש וורצווילר, אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן
הערות שוליים

↑  "סטודיו פתוח ומכירת עבודות - חוה קאופמן" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-12-30.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 276654  NLI: 987007515196505171  ULAN: 500482682  VIAF: 308267635   WorldCat (עם VIAF): 308267635 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חברת דיסקברי

| --- | --- |


מטה חברת דיסקברי בניו יורק
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה עצמאית
 מייסדים:  ג'ון הנדריקס
 תקופת הפעילות:  17 ביוני 1985 – 8 באפריל 2022 (36 שנים) 
 תאריך מיזוג:  8 באפריל 2022 עם חברת וורנר מדיה
 חברת אם:  Discovery Holding Company 
 חברות בנות:  יורוספורט  All3Media (50% עם Liberty Global)  Motor Trend Group (מיזם משותף עם Source Interlink)  Play Sports Group
 מיקום המטה:  ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  שידורים, תקשורת המונים 
 מוצרים עיקריים:  תכנים תיעודיים, סרטי טבע, שירותי סטרימינג
 הכנסות:  10.671 מיליארד דולר (2020)
 רווח תפעולי:  2.515 מיליארד דולר (2020)
 רווח:  1.355 מיליארד דולר (2020)
 הון עצמי:  12.000 מיליארד דולר (2020)
 יחס הון:  34.087 מיליארד דולר (2020)
 יו"ר:  רוברט מירון
 מנכ"ל:  דייוויד זאסלב
 עובדים:  9,800 (2020)
  
 corporate.discovery.com
 
חברת דיסקברי (באנגלית: .Discovery, Inc) הייתה קונצרן תקשורת המונים רב לאומית אמריקאית שבסיסה בעיר ניו יורק. החברה הוקמה בשנת 1985 והפעילה קבוצה של מותגי טלוויזיה עם תכנים תיעודיים ולייף סטייל, כמו ערוץ דיסקברי, TLC, עולם החי ודיסקברי מדע. בשנת 2018, החברה רכשה את Scripps Networks Interactive, מוסיפה אליה רשתות כמו Food Network, HGTV ו-Travel Channel לתיק ההשקעות שלה. מאז הרכישה, דיסקברי תיארה את עצמה כמשרתת קהלים "נלהבים", וגם שמה דגש גדול יותר על שירותי סטרימינג שנבנו סביב הנכסים שלה, כמו דיסקברי פלוס.
במאי 2021, AT&T הודיעה על הצעתה למזג את חברת הבת שלה וורנר מדיה עם דיסקברי. העסקה אושרה על ידי הנציבות האירופית בדצמבר 2021, והושלמה ב-8 באפריל 2022, ויצרה את האחים וורנר דיסקברי.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1985 כרשת חינוך בכבלים. מותג הדגל שלה הנושא את שמה, ערוץ דיסקברי, הושק לראשונה ב-17 ביוני באותה השנה. בשנת 1991, הבעלים של ערוץ דיסקברי רכשו את ערוץ הלמידה (TLC). שלוש שנים לאחר מכן, שם הרשת שונה לדיסקברי תקשורת.
באוקטובר 1996, דיסקברי השיקה מספר רשתות ספין-אוף חדשות, כולל את Animal Planet, ואת ערוצי הכבלים הדיגיטליים Discovery Kids (כיום Discovery Family), Discovery Travel & Living (כיום Destination America), Discovery Civilization (כיום Investigation Discovery) וגם את ערוץ המדע. לאחר מכן, בשנת 1997, החברה רכשה 70% מהמניות ב-Travel Channel, והשיקה בשנת 1998, Discovery en Español (ערוץ לדוברי ספרדית), Discovery Wings (ערוץ בנושא צבא ולוחמה) ו-Discovery Health Channel (ערוץ המתמקד בבריאות). בנוסף באותה שנה, דיסקברי רכשה נתח בערוץ Eye on People channel של רשת CBS שספג הפסדים משמעותיים; בסופו של דבר דיסקברי רכשה את יתרת המניות של CBS, מה שהוביל להשקה מחדש בינואר 1999, בתור Discovery People, אך בשנת 2000 הרשת התקפלה והוחלפה בערוצי דיסקברי אחרים.
ב-1 בספטמבר 2001, דיסקברי תקשורת רכשה את ערוץ הבריאות, והודיעה שהוא ימותג מחדש בתור FitTV. בשנת 2002, דיסקברי השיקה מחדש את Discovery Civilization בתור Discovery Times, כחלק ממיזם משותף עם הניו יורק טיימס. ביוני 2002, במקביל ליום השנה ה-17 של דיסקברי, החברה השיקה ערוץ הפרדה גבוהה הפעיל 24/7, הידוע בשם Discovery HD Theater. בשנת 2003, דיסקברי תקשורת העבירה את המטה שלה מבת'סדה לסילבר ספרינג. בשנים 2003–2004, דיסקברי רכשה חברות סרטים אקדמיות כמו AGC, AIMS Multimedia ו-Clearvue & SVE, בכדי להקים את Discovery Education, המובלת בידי ביל גודווין. בשנת 2019, דיסקברי תקשורת העבירה את המטה שלה לניו יורק, משאירה 300 עובדים במרכז קטן יותר בסילבר ספרינג.
היסטוריה > תקופת כהונת דייוויד זאסלב

דייוויד זאסלב, מנכ"ל NBCUniversal לשעבר, מונה לנשיא ומנכ"ל דיסקברי תקשורת ב-16 בנובמבר 2006. בשנים שלאחר מכן, זאסלב התמקד בחיזוק הרשתות העיקריות של דיסקברי, תכנות והרחבת טווח ההגעה של החברה למדיה דיגיטלית. הוא תיאר את המטרות הללו כמשקפות התרחבות להיות "חברת תוכן" ולא רק "חברת כבלים".
במרץ 2007, דיסקברי מכרה את חלקה ב-Travel Channel בחזרה לקוקס תקשורת, בתמורה לחלקה בדיסקברי שבבעלות קוקס. קוקס תמכור מאוחר יותר את מניית השליטה בערוץ ל-Scripps Networks Interactive בשנת 2009. ביוני 2008, Discovery Home הוחלף ב-Planet Green, רשת המוקדשת בעיקר לאיכות הסביבה וחיים בר קיימא.
ב-15 בינואר 2008, דיסקברי הודיעה שהיא נכנסה למיזם משותף עם חברת הארפו הפקות של אופרה וינפרי כדי להשיק מחדש את Discovery Health כשירות החדש OWN: The Oprah Winfrey Network, בשנת 2009. בשנת 2008, Discovery Times הושק מחדש כ-Investigation Discovery, מותג חדש שמוקדש לתוכניות פשע וסרטי תעודה. ב-30 באפריל 2009, דיסקברי הכריזה על מיזם משותף עם הסברו להשיק מחדש את Discovery Kids כערוץ בידור חדש לנוער ולמשפחה. הערוץ, שבסופו של דבר נקרא The Hub, הושק ב-10 באוקטובר 2010. לאחר עיכובים מרובים, OWN הושק באופן רשמי ב-1 בינואר 2011.
ב-4 באוקטובר 2011, עקב הטמעה רחבה יותר של הזנות בהבחנה גבוהה עבור ערוצי כבלים מיינסטרים, HD Theatre הושק מחדש כ-Velocity, רשת חדשה "גברית יוקרתית" המתמקדת בתכנות רכב. ב-28 במאי 2012, רשת Planet Green (שהחלה לנטוש את הרעיון המקורי שלה ב-2010 עקב מספר צופים דל) הושקה מחדש בתור Destination America.
באפריל 2014, דיסקברי ביצעה השקעה ושותפות אסטרטגית עם ערוץ הכלבים, רשת טלוויזיה המיועדת במיוחד לכלבים.
במאי 2014, דיסקברי ובעלת המניות שלה Liberty Media רכשו את אולפן הטלוויזיה הבריטי All3Media תמורת 930 מיליון דולר במיזם משותף של 50/50. הבעלות החדשה קבעה כי All3Media תופעל כחברה עצמאית. באוקטובר 2014, דיסקברי רכשה את מניית השליטה של Hub Network מהסברו ומיתגה אותו מחדש כ-Discovery Family.
בדצמבר 2015, השיקה דיסקברי את Discovery Go, שירות המציע גישה לסטרימינג בשידור חי ולתכנים לפי דרישה מרשתות הכבלים של דיסקברי תקשורת.
במאי 2016, דיסקברי יזמה תוכנית ארגון מחדש שמטרתה לחסוך בין 40 ל-60 מיליון דולר עד הרבעון השלישי של 2016, כולל שינוי באסטרטגיה "למקסם" את עסקי הטלוויזיה הליניארית שלה תוך תכנון השקעות גדולות יותר בתוכן, מדיה דיגיטלית, ספורט ושווקים בינלאומיים. באוגוסט 2016, רכשה דיסקברי נתח מיעוט בחברת הכישרונות והתוכן הדיגיטלית VS Media המבוססת בהונג קונג; דיסקברי תכננה לגרום ל-VS להפיץ תוכן של Discovery Digital Networks בסין, ולהציע משאבים משלהם ל-VS.
באוקטובר 2016, דיסקברי רכשה נתח מיעוט ב-Group Nine Media, חברת החזקות במדיה דיגיטלית המורכבת מהחברות Thrillist Media Group, NowThis, The Dodo והרשת הדיגיטלית של דיסקברי, Seeker; תמורת 100 מיליון דולר. העסקה העניקה לדיסקברי אופציה לרכוש את רוב המניות במועד מאוחר יותר.
היסטוריה > רכישת SNI) Scripps Networks Interactive)‏

ב-31 ביולי 2017, דיסקברי הודיעה שתרכוש את Scripps Networks Interactive(אנ'), הבעלים של רשתות כמו Food Network ,HGTV ו-DIY Network, תמורת 14.6 מיליארד דולר, עד לאישור הרגולציה. ב-6 במרץ 2018, הרכישה הושלמה, כאשר לאחר מכן שונה שמה של החברה לחברת דיסקברי (.Discovery, Inc). לאחר הרכישה, בעלי המניות של SNI החזיקו ב-20% ממניות דיסקברי. דיסקברי שמרה על מרכז תפעולי בעירהּ של SNI, נוקסוויל, אך תכננה להעביר את המטה התאגידי שלה מסילבר ספרינג, מרילנד, שם היא פעלה מאז 2003, לעיר ניו יורק בשלהי 2019.
המותגים של דיסקברי אורגנו מחדש לשתי קבוצות תחת מנהלי מותגים ראשיים שונים: המתכנתת הראשית של SNI, קתלין פינץ', הפכה למנהלת המותג הראשי של Lifestyle, ומפקחת על TLC, ששת ערוצי SNI לשעבר ועל רשתות הלייף סטייל האחרות של דיסקברי. ריץ' רוס, ששימש בעבר כנשיא הקבוצה של Discovery and Science, התפטר, ובמקומו יוחלף נשיאת TLC, ננסי דניאלס, כמנהלת המותג הראשית של Discovery & Factual.
ב-3 באוגוסט 2017, דיסקברי הודיעה שהיא תתרום את Velocity למיזם משותף עם TEN: The Enthusiast Network, חברת עסקים דיגיטליים, בעלת אירועי מדיה ועסקים ישירות לצרכן של מוציאים לאור בתחום הרכב. דיסקברי תחזיק ברוב המניות במיזם; הוא לא יכלול את מותגי הדפוס של TEN, אבל יהיו הזדמנויות לקידום משולב. באפריל 2018, הוכרז ששמה של TEN שונה ל-Motor Trend Group, וכי Velocity תמותג מחדש, כהרחבה של המגזין הנושא אותו השם, Motor Trend.
בדצמבר 2017, הודיעה דיסקברי כי תרכוש 24.5% נוספים בערוץ OWN שלא הייתה בבעלותה, תמורת 70 מיליון דולר. אופרה וינפרי תישאר כמנכ"לית OWN, והאריכה את הסכם הבלעדיות שלה עם הרשת ועם דיסקברי עד 2025. להארפו הפקות יש "נתח מיעוט משמעותי" במיזם. בפברואר 2018, דיסקברי מכרה את רוב המניות ב-Discovery Education לחברת ההון הפרטי Francisco Partners.