stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריסטיאן ווד
קריירה מקצועית > דאלאס מאבריקס

ב-16 ביוני 2022 הועבר ווד בטרייד לדאלאס מאבריקס, בתמורה לבחירת דראפט וארבעה שחקנים: בובאן מריאנוביץ', טריי ברק, סטרלינג בראון ומרקיז כריס.
ב-6 בספטמבר 2023 חתם לשנתיים בלוס אנג'לס לייקרס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015/2016 | פילדלפיה | 17 | 0 | 8.5 | 0.415 | 0.364 | 0.619 | 2.2 | 0.2 | 0.3 | 0.4 | 3.6 |
| 2016/2017 | שארלוט | 13 | 0 | 8.2 | 0.522 | 0.000 | 0.733 | 2.2 | 0.2 | 0.2 | 0.5 | 2.7 |
| 2018/2019 | מילווקי | 13 | 0 | 4.8 | 0.480 | 0.600 | 0.667 | 1.5 | 0.2 | 0.0 | 0.0 | 2.8 |
| 2018/2019 | ניו אורלינס | 8 | 2 | 23.6 | 0.533 | 0.286 | 0.756 | 7.9 | 0.8 | 0.9 | 1.3 | 16.9 |
| 2019/2020 | דטרויט | 62 | 12 | 21.4 | 0.567 | 0.386 | 0.744 | 6.3 | 1.0 | 0.5 | 0.9 | 13.1 |
| 2020/2021 | יוסטון | 41 | 41 | 32.3 | 0.514 | 0.374 | 0.631 | 9.6 | 1.7 | 0.8 | 1.2 | 21.0 |
| 2021/2022 | יוסטון | 68 | 67 | 30.8 | 0.501 | 0.390 | 0.623 | 10.1 | 2.3 | 0.8 | 1.0 | 17.9 |
| 2022/2023 | דאלאס | 67 | 17 | 25.9 | 0.515 | 0.376 | 0.772 | 7.3 | 1.8 | 0.4 | 1.1 | 16.6 |
| קריירה |  | 289 | 139 | 24.2 | 0.518 | 0.379 | 0.693 | 7.3 | 1.5 | 0.6 | 0.9 | 14.8 |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המכללות של ווד, באתר sports-reference.com
↑  ווד מעמיד את עצמו לבחירה בדראפט 2015, באתר nbcsports.com,‏ 23 באפריל 2015
↑  פילדלפיה מציגה את הסגל למחנה האימונים 2015, באתר הקבוצה, 27 בספטמבר 2015
↑  הסטטיסטיקות של ווד בליגת הפיתוח של ה-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  ווד חותם על חוזה בשארלוט, באתר הקבוצה, 14 ביולי 2016
↑  ווד חוזר לשחק בדלאוור, באתר libertyballers.com,‏ 13 בנובמבר 2017
↑  ווד סיכם על חוזה במילווקי, באתר brewhoop.com,‏ 14 באוגוסט 2018
↑  ניו אורלינס מצרפת את ווד, באתר הקבוצה, 20 במרץ 2019
↑  סטטיסטיקות המשחק בין הפליקנס לווריורס, באתר basketball-reference.com
↑  דטרויט מצרפת את ווד, באתר slamonline.com,‏ 17 ביולי 2019
↑  סיכום המשחק בין דטרויט ליוטה, באתר ESPN,‏ 8 במרץ 2020
↑  סיכום המשחק בין דטרויט לפילדלפיה, באתר ESPN,‏ 12 במרץ 2020
↑  כריסטיאן ווד אובחן כנשא של נגיף הקורונה, באתר ESPN,‏ 14 במרץ 2020
↑  ווד מסכם על חוזה ביוסטון, באתר ESPN,‏ 21 בנובמבר 2020
↑  הרוקטס מצרפים את ווד, באתר הקבוצה, 24 בנובמבר 2020
↑  חבר חדש לדונצ'יץ': כריסטיאן ווד עבר בטרייד מיוסטון לדאלאס, באתר וואלה, 16 ביוני 2022
Spacewar!

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1962 
 סוגה:  משחק וידאו 
 פיתוח:  סטיב ראסל 
 הוצאה לאור:  סטיב ראסל 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק מחשב מרובה משתתפים 
 פלטפורמות:  מחשב מרכזי, Microsoft Windows, PDP-1 
 
Spacewar! הוא אחד ממשחקי המחשב הדיגיטליים המוקדמים.
היסטוריה

מפתחי המשחק היו סטיב ראסל, מרטין גרץ, וווין ויטאנן, שתכננו את המשחק ב-1961 מתוך כוונה ליישם אותו על DEC‏-PDP-1, במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. אחרי שאלן קוטוק השיג כמה שגרות סינוס וקוסינוס מ-DEC, ראסל החל לכתוב את קוד המשחק, ובפברואר 1962, ולאחר כ-200 שעות עבודה הושלמה כתיבת המשחק בגרסתו הראשונה. תכונות נוספות פותחו בהמשך על ידי דן אדוארדס, פטר סמסון, וגרץ. חידוש בשליטה על המשחק היה השימוש בג'ויסטיק.
בשנת 1971 הצמד נולאן בושנל וטד דאבני יצרו גרסת ארקייד מתופעלת במטבעות של המשחק "!Spacewar" וכינו אותו "Computer Space". חברת Nutting Associates קנתה את המשחק, העסיקה את בושנל, וייצרה כ-1,500 מכונות Computer Space. המשחק לא נחל הצלחה רבה, ככל הנראה משום שהיה מסורבל לתפעול.
המשחק היה מיועד לשני שחקנים, כאשר כל שחקן שולט על ספינת חלל ומנסה להרוס את ספינתו של השני. כוכב במרכז המסך מושך את שתי הספינות, ודרוש תמרון כדי להימנע מלפול אליו. במקרה חירום, שחקן יכול להיכנס אל היפר-חלל, "שטח" נוסף במשחק מחוץ לשטח הרגיל, ולחזור במיקום אקראי על המסך. שימוש מרובה בתכונה זו עלול לגרום להתפוצצות ספינת החלל.
הערות שוליים

↑  . "Alan Kotok, 64, a Pioneer In Computer Video Games".
ערך זה הוא קצרמרבנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דגל הטריטוריה הצפונית

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  1 ביולי 1978
 קבלת מעמד רשמי:  1 ביולי 1978 
 מוטיבים עיצוביים:  מלבן שחור לאורך הניצב משובץ בכוכבי הצלב הדרומי, שדה הדגל בצבע חום ועליו מופיע פרח שחור-לבן
 שם המעצב:  רוברט אינגפן
 
דגל הטריטוריה הצפונית הוא הדגל שנקבע על ידי ממשלת אוסטרליה בשנת 1978 כדגלה של הטריטוריה הצפונית של אוסטרליה.
הדגל שונה מדגלי המדינות והטריטוריות של אוסטרליה האחרות, בכך שאינו נס כחול בריטי. הדגל דומה בעיצובו לדגל טריטוריית הבירה האוסטרלית. צבעי הדגל שחור, לבן וחום, ועליו מופיע השושן סטורט (Sturt's Desert Rose), פרח בעל שבעה עלי כותרת לבנים סביב מרכז שחור בעל שבעה קצוות, ומערך הכוכבים המהווים את הצלב הדרומי, בצבע לבן על רקע שחור.
הדגל עוצב על ידי רוברט אינגפן (Robert Ingpan).
כוכבי הצלב הדרומי המופיעים על הדגל זהים לאלה שעל דגל ויקטוריה.
ראו גם

דגלי אוסטרליה
עומר הרשמן

| --- | --- |
עומר הרשמן
עומר הרשמן
 לידה:  5 במאי 1980 (בן 44)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  רוק
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה, גיטרה בס, בנג'ו, עוד, בוזוקי, יוקולילי, מנדולינה, קלידים, כלי הקשה
 
עומר הרשמן (נולד ב-5 במאי 1980) הוא גיטריסט, מוזיקאי, זמר, מפיק ומלחין ישראלי, מוכר בעיקר בשל היותו גיטריסט בהרכב "פאניק אנסמבל", ב"אטליז" וכן בלהקות העבר "ליידי מקבת'","ג'ט סאם" ו"באפלוס".
ביוגרפיה

עומר הרשמן נולד ברמת גן. בגיל 10 החל לנגן בגיטרה. הוא גדל והתחנך ברמת- גן ולמד בתיכון בליך.
קריירה מוזיקלית

את הקריירה המוזיקלית שלו התחיל עומר בשנת 1995 בלהקה "ליידי מקבת'" שהקים יחד עם חברו, אסף שני. הלהקה פעלה יותר מעשור, בארץ ובארצות הברית, צברה קהל מעריצים אדוק והוציאה שני אלבומים. בהמשך, במהלך שהות בניו יורק, הקים יחד עם רן יעקובוביץ' את ההרכב "ג'ט סאם", שהספיק להוציא EP בלייבל Earsay של "האוזן השלישית" ולהופיע תחילה בניו יורק, עם הבסיסטית הגר בן ארי, ולאחר מכן עם יאיר יונה בהופעות בארץ וסיבוב הופעות בארצות הברית.
בשנת 2007 הצטרף כגיטריסט להרכב "פאניק אנסמבל", עימם הקליט שני אלבומים וחבר בו עד היום, ואף ניגן במופע המחול "תנשמת" של מיכל הרמן ותיאטרון קליפה. בנוסף לכך החל שיתוף פעולה מתמשך עם ירונה כספי, עימה הופיע והקליט שני אלבומים.
בשנת 2008 הוציא אלבום סולו אקוסטי בשם Limited Dose Of Affection, שעם חומרים מתוכו הופיע בארץ יחד עם רן יעקובוביץ' ויהוא ירון ועשה סיבוב הופעות לאורך החוף המזרחי של ארצות הברית. בנוסף, הקים יחד עם סיון בלה לשד את הלהקה "באפלוס" שהוציאה אלבום בשנת 2009 ועשתה מספר סיבובי הופעות ברחבי אירופה. כמו כן ניגן עם נועה גולנדסקי, ויחד עם צח דרורי הפיק את אלבומה "סוכריות מזרים" שיצא בשנת 2011.
בשנת 2012 הפיק מוזיקלית את אלבומה של אפרת בן צור Robin, אלבום הכולל תשעה שירים שכתבה המשוררת האמריקאית אמילי דיקנסון והלחינה בן צור. כמו כן, הוא חבר ללהקת אטליז כגיטריסט, עימם יצא לסיבוב הופעות בסין והקליט את האלבום "All Of It".
בשנת 2013 כתב את המוזיקה עבור הסרט "החבר הערבי שלי", סרטה הדוקומנטרי של הבמאית נגה נצר, אשר הציג בפסטיבל דוקאביב, וכמו כן כתב יחד עם גיא בן שטרית את המוזיקה לסרט "אנשים כתומים", סרטה של חנה אזולאי-הספרי. בנוסף לכך הפיק את אלבומו של עופר פריאון "שום דבר עוד לא קרה" והתארח באלבומו של גבע אסקרוב "אי שקט", והחל לעבוד איתו על אלבומו הבא.
בשנים 2011- 2014 ניגן במספר רב של סדרות טלוויזיה וסרטים, בין היתר- "פלפלים צהובים", "בלתי הפיך", "המשרד", "70 מיליון סיבות לעושר", "פלסטלינה", "חמש שעות מפריז", "אפס ביחסי אנוש", "Web Junky" והמשיך לעסוק בהפקה מוזיקלית של אמנים רבים.
בשנת 2014 עבד עם אורן לביא על אלבומו השני וכן, ניגן והפיק את הסינגל "הלילה הוא שירים" שיצא לאפרת בן צור במסגרת פרויקט ״נשים שרות חוה אלברשטיין״ של ״עבודה עברית".
בתחילת 2015 הפיק וביצע יחד עם אפרת בן צור מוזיקה מקורית שכתבה להצגה ״אליס״ שעלתה בתיאטרון גשר בבימויו של יחזקאל לזרוב.
בנוסף לכך, החל לנהל מוזיקלית את ״קברט טוטאל״, קבוצה יוצרת של אמני קרקס, שחקנים ואמנים פיזיים, וכתב מוזיקה מקורית למופע ״הפסקת אש״, וכמו כן, החל לקחת חלק במופע כחלק מהרכב נגנים שמלווה את המופע. בהמשך 2015 הפיק וביצע יחד עם אפרת בן צור מוזיקה מקורית לסרט "אווה" בו משחקת בן צור תפקיד ראשי לצד אבי קושניר.
וכמו כן הפיק וביצע יחד עם קרני פוסטל מוזיקה מקורית לשני סרטים-"העורב", דוקומנטרי על זאב ז'בוטינסקי ו "הפשע הקרוי אדם", דוקומנטרי על חנוך לוין.
בתחילת שנת 2016 הצטרף כחבר להקה ל-Jewish Monkeys, הרכב הכלייזמר/פאנק ועימם מופיע ברחבי העולם.
עוד באותה שנה השתתף בנגינה ושירה למוזיקה אשר כתב רועי ירקוני למספר הצגות בבימויו של עירד רובינשטיין- "גרין מייל" (תיאטרון באר שבע), "מר ורטיגו" (תיאטרון גשר), "קוריולנוס" (הבימה).
בשנת 2017 הלחין מוזיקה מקורית לסרטה של איילת אלבנדה "In My Room" אשר זיכתה אותו בפרס המוזיקה הטובה ביותר בפסטיבל דוקאביב.
באותה השנה גם ניגן בסרטים- "מוחי" ו"הטובים לסייף".
בתחילת 2020 הועלתה בתיאטרון הקאמרי הצגת הבכורה של המחזה של חנוך לוין, "מתאבל ללא קץ", שהרשמן הפיק יחד עם אפרת בן צור את המוזיקה שלה. הוא גם אחד הנגנים בהצגה.
דיסקוגרפיה

Lady Macbeth, "Roads We Take", 2002
Lady Macbeth, "Not To Write Home About ", 2005
Jet Sam, "Remote", 2006
Omer Hershman, "Limited Dose Of Affection ", 2008
2008, "Panic Ensemble, "Panic Ensemble
2008, ירונה כספי, "הירקון 51"
2009, "Buffalos, "Buffalos
2010, ירונה כספי, "אגו"
2011, נועה גולנדסקי, "סוכריות מזרים"
2012, "Panic Ensemble, "A Different Story
2012, "Efrat Ben Zur, "Robin, אפרת בן צור
2013, עופר פריאון, "שום דבר עוד לא קרה"
2013, גבע אסקרוב, "אי שקט"
2013, אליה סממה, "גן הסלעים"
2014, "Jewish Monkeys, "Mania Regressia
2014,"Eatliz, "All Of It, אטליז
2015, קרני פוסטל ורועי ירקוני, "רחוק מדי"
2015, שי משה, "עליו עונותיי"
2017, Fafa Galoure ,"As You Are"
2017, גבע אסקרוב- "Looking For Love"
2017, שרית ברקן, "הולך ונעלם"
2017, Jewish Monkeys ,"High Words"
עומר הרשמן בהופעה, 2014
אנשים כתומים

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  חנה אזולאי-הספרי
 הופק בידי:  רועי קורלנד  גל גרינשפן  חנה אזולאי-הספרי  משה אדרי  לאון אדרי  אבי אבקסיס
 תסריט:  חנה אזולאי-הספרי
 עריכה:  נטע דבורקיס
 שחקנים ראשיים:  ריטה שוקרון  אסתי ירושלמי  חנה אזולאי-הספרי  יורם טולדנו
 מוזיקה:  גיא בן שטרית  עומר הרשמן
 צילום:  אסף סודרי
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  2013
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  עברית, מרוקאית, צרפתית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אנשים כתומים הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בבימויה של חנה אזולאי-הספרי שגם כתבה את התסריט ומשחקת בו, עם ריטה שוקרון, אסתי ירושלמי, יורם טולדנו ומיטל גל סויסה בתפקידים הראשיים.
הסרט צולם בישראל ובמרוקו והעלילה היא סיפורן של ארבע נשים ממוצא מרוקאי שחיות ביפו - סבתא בעלת יכולות מיסטיות, בת שמנהלת מסעדה, נכדתה תלמידת תיכון ובת נוספת שחזרה מתקופה ממושכת בפריז.
החלק שצולם במרוקו מתאר בפלשבק את חייה הקשים של הסבתא במרוקו שנאלצה להינשא בגיל 14 לגבר מבוגר שלא אהבה, לצפות בהצגת דם הבתולים שלה לכל אנשי הכפר, להיות מגורשת ולנטוש את ילדתה.
שם הסרט נובע מצבע עורם של יהודי מרוקו שהוא צהבהב-כתום כתוצאה מאכילת כמות גדולה של קוסקוס עם דלעת, גזר ותבלינים כתומים.
הסרט מעלה את בעיית נישואי קטינות בהשראת סיפורה חייה של אמה של חנה אזולאי-הספרי.
תקציר העלילה

במשך שנים נוהרים בני העדה המרוקאית אל סבתא זוהרה (ריטה שוקרון) ופוקדים את ביתה לחוף הים ביפו בבקשת עצות בקשר לעתידם. זוהרה אוחזת בחפץ שלהם, נרדמת וחולמת על ילדותה העשוקה בהרי האטלס. כשהיא מתעוררת, היא נותנת להם עצות לחיים והם משלמים לה כסף רב. היא מדברת ללקוחות במרוקאית ונכדתה זוהר (מיטל גל סויסה) מתרגמת לעברית.
זוהר מכינה עבודת שורשים על משפחתה לפי בקשת המורה לספרות שלה (שמעון מימרן) ומגיעה למסקנה כי סבתה זוהרה ואימה סימון (אסתי ירושלמי) סובלות למעשה ממחלה שנקראת נרקולפסיה שגורמת להן התקפי שינה וחלומות.
לאחרונה תש כוחה של סבתא זוהרה וקשה לה לחלום והיא מחפשת מחליפה. בלילות היא בודקת את העיניים של נכדתה זוהר אך הן לא זזות, ואילו הבת שלה סימון (אסתי ירושלמי), שכן יודעת לחלום, מסרבת להחליף אותה. סימון לא רוצה לחלום לאנשים, היא רוצה רק לעבוד במסעדה הקטנה שלה לאוכל ביתי בבת ים. סבתא זוהרה יוצאת למאבק נגד המסעדה של סימון בעזרתו של ז'קי (יורם טולדנו), בעלה של סימון שהוא קצין חוקר במשטרת ישראל, אבל סימון לא מוכנה לסגור את המסעדה.
מול המסעדה של סימון נפתחת מעדניה רוסית ורוב הלקוחות עוברים לשם. במצב הזה מגיעה לפתע אחותה פאני (חנה אזולאי-הספרי) שעזבה אותה באופן פתאומי לפני 16 שנים וטסה לפריז שם פתחה מסעדת גורמה. סימון וזוהרה מקבלים את פאני באופן קשה. פאני מנסה להתחבב על אחותה ולבשל במסעדה אוכל יותר איכותי אבל הלקוחות לא מרוצים ומבקשים רק שניצלים.
פאני מגלה לבסוף לסימון כי עזבה אותה בפתאומיות היות שהסבתא הפסיקה לתמוך במסעדה ואיימה עליה כי תספר לסימון שיש קשר אינטימי בינה לז'קי.
המתח במשפחה עולה ולפני שזוהרה נכנסת לתרדמת היא מגילה לסימון את סודות הקוסקוס שלה - היא מפזרת עליו אבקת זהב מתכשיטי הזהב שלה.
לבסוף עוזבת פאני, היחסים בין סימון לז'קי משתפרים והיא נכנסת להיריון ויולדת את שירי (דניאלה חלפון).
לבסוף רואים את מסעדת הקוסקוס המצליחה של סימון שנפתחה בבית הסבתא וסימון מכינה קוסקוס עם אבקת זהב כשזוהר ושירי עובדות כמלצריות.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ריטה שוקרון | סבתא זוהרה |  |
| אסתי ירושלמי | סימון |  |
| חנה אזולאי-הספרי | פאני |  |
| מיטל גל סויסה | זוהר | בתם של סימון וז'קי |
| דניאלה חלפון | שירי | בתם של סימון וז'קי |
| יורם טולדנו | ז'קי | בעלה של סימון |
| חיים זנאתי |  | לקוח |
| שמעון מימרן |  | מורה |
| זיינב מנסור | זוהרה בת 14 |  |
| שרון מלכי-שמש |  | לקוחה |
הערות שוליים

↑  חנה אזולאי הספרי על "אנשים כתומים" ונישואי קטינות, בירחון "את"
נאדיה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  ספר של גלילה רון-פדר
 בימוי:  אמנון רובינשטיין
 הופק בידי:  אהוד בן ש"ך
 תסריט:  איתן גרין, גלילה רון-פדר, אמנון רובינשטיין
 עריכה:  דוד טור
 שחקנים ראשיים:  חנה אזולאי-הספרי יובל בנאי מאיר בנאי אוסי הלל רי רוזנפלד
 מוזיקה:  יוני רכטר
 צילום:  אילן רוזנברג
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 במאי 1986
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  עברית ערבית
 דף הסרט ב־IMDb
 
נאדיה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1986 בבימויו של אמנון רובינשטיין, בכיכובם של חנה אזולאי-הספרי, יובל בנאי, מאיר בנאי, אוסי הלל ורי רוזנפלד בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי איתן גרין בהשתתפות גלילה רון-פדר ואמנון רובינשטיין והוא מבוסס על רב המכר "נאדיה" של גלילה רון פדר משנת 1985, אך עם שינויים מהסיפור המקורי.
העלילה היא על נערה ערביה בת 16 מכפר ערבי במשולש שחלומה הוא להיות רופאה, וכדי להגדיל את סיכוייה להתקבל לאוניברסיטה היא נרשמת בעידוד אביה לפנימייה תיכונית יהודית. המפגש בינה לבין התלמידים היהודים טעון במצבים רגישים, מביכים וכואבים על רקע מוצאה.
הסרט צולם בכפר הירוק, מייסר וכפר קרע.
יוני רכטר הלחין את פסקול הסרט. מאיר בנאי מבצע בסרט את שירו "חלומות אחרים", וגידי גוב מבצע בסיום הסרט ברקע את השיר "שוב נפגשים" למילים של עלי מוהר.
תקציר העלילה

נאדיה (חנה אזולאי-הספרי) היא נערה בת 16 מהכפר הערבי מייסר החולמת להיות רופאה כמו בת דודתה נאג'לה (סלווה נקארה) שעובדת כרופאה בכפר. כדי להגדיל את סיכוייה להתקבל ללימודי רפואה באוניברסיטה מחליטה נאדיה להמשיך את לימודיה בפנימייה יהודית למרות התנגדות חבריה בכפר. אביה עלי (יוסף אבו ורדה) תומך בהחלטתה אף על פי שיודע שלא יהיה לה קל בפנימייה.
חברותיה של נאדיה לחדר בפנימייה הן נורית (אוסי הלל) ותמי (רי רוזנפלד), ומדריך הכיתה בה הן לומדות הוא אודי (מאיר סוויסה). שני התלמידים הבולטים בכיתתה של נאדיה הם רונן (יובל בנאי) ודני (מאיר בנאי). על אף שרונן חבר של תמי ולמורת רוחה הוא מנסה להתחיל עם נאדיה, אך נאדיה דוחה אותו.
דני גונב רכב ומזמין את רונן, נורית, ותמי לנסיעה והם נתפסים לפני שהמשטרה מגלה זאת, והמנהל (יהודה אפרוני) מזהיר אותם כי הם נשארים בפנימייה על תנאי.
קבוצה של "שמיניסטים" תופסים את תלמיד כיתתה של נאדיה שנקרא עודד (צביקה כרמון), מתעללים בו וגוזרים את שערותיו באופן משפיל, ורונן ודני מתכננים בהם נקמה. תלמידי כיתתה של נאדיה חודרים למגורי השמיניסטים, מבריחים אותם החוצה למלכודת של דני ורונן ששוטפים אותם בזרמי מים מצינורות,
ועקב כך מתחוללת מהומה בפנימייה והמנהל מזמן את רונן ודני ומורה להם לארוז את מזוודותיהם ולעזוב את הפנימייה, ואז מתחולל מרד וכל תלמידי כיתתה של נאדיה מתייצבים עם המזוודות לשם הזדהות חוץ מנאדיה שתחילה מהססת אך לבסוף מצטרפת אליהם, והמנהל נכנע ומחזיר את רונן ודני.
נאדיה חוזרת לכפר ונפגשת עם חברי מועצת התלמידים בבית ספרה שמקבלים אותה בקרירות ובביקורת. היא מצליחה לשכנע את אחיה ג'אמל (קמאל שאפיק מלאק) ואת חברה מבית הספר בכפר עבד (ריפעת חארב) לארגן תחרות כדורגל עם תלמידי הפנימייה,
ולשם כך עודד מארגן קבוצת כדורגל בפנימייה ומאמן אותה ונקבע תאריך לתחרות, אך לפתע מתרחש פיגוע תופת בחדרה בו נהרגים חמישה אנשים ונפצעים עשרות, ובשל כך התלמידים משמיעים קריאות נגד הערבים ונאדיה יודעת כי זה מכוון כלפיה, והיא מחליטה לעזוב את הפנימייה ולחזור לכפרה.
במגרש הכדורגל מחכים השחקנים הערבים לתלמידי הפנימייה שבטוחים שלא יגיעו, וגם נאדיה מיואשת ומתחילה לעזוב אך לפתע מגיע האוטובוס עם תלמידי הפנימייה וחיוך גדול מופיע על פניה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| חנה אזולאי-הספרי | נאדיה |  |
| יובל בנאי | רונן | תלמיד |
| מאיר בנאי | דני | תלמיד |
| יהודה אפרוני |  | מנהל הפנימייה |
| מאיר סויסה | אודי | מדריך |
| אוסי הלל | נורית | תלמידה |
| רי רוזנפלד | תמי | תלמידה |
| צביקה כרמון | עודד | תלמיד |
| רות ליברמן | רינת | תלמידה |
| יוסף אבו ורדה | עלי | אבא של נאדיה |
| מוסקו אלקלעי |  | מורה לאנגלית |
| ליביה חכמון איילי |  | מורה לאנגלית |
| סלווה נקארה | נאג'לה | רופאת הכפר |
| ריפעת חארב | עבד | תלמיד בכפר |
| קמאל שאפיק מלאק | ג'אמל | אחיה של נאדיה |
| עדין עומרי | עזיזה | חברה של נאדיה בכפר |
| גסאן עבאס |  | מורה בכפר |
הערות שוליים

↑  איציק יושע, כוכבת, תוצרת עצמית, חדשות, 8 במאי 1986
↑  אמנון רובינשטיין - סרט קולנוע ראשון באורך מלא, "נדיה". תסריט: איתן גרין ורובינשטיין, לפי ספר של גלילה רון־פדר, חדשות, 9 באוגוסט 1985
סרגיי סטארוסטין

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1953 מוסקבה, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 פטירה:  30 בספטמבר 2005 (בגיל 52) מוסקבה, רוסיה 
 ענף מדעי:  בלשנות 
 מקום קבורה:  בית הקברות דונסקויה החדש 
 מקום לימודים:  הפקולטה הפילולוגית של אוניברסיטת מוסקבה 
 מוסדות:  מכון סנטה פה 
 תלמידי דוקטורט:  Svetlana Burlak, Kirill Babaev, Georgiy Starostin 
 צאצאים:  Georgiy Starostin 
 
סרגיי אנטולייביץ' סטארוסטין (רוסית: Сергей Анатольевич Старостин;‏ 24 במרץ 1953 – 30 בספטמבר 2005) היה בלשן ופילולוג היסטורי רוסי. הוא ידוע בעיקר בשל שיחזור שפות הפרוטו היפותטיות, עבודתו על התיאוריה האלטאית השנויה במחלוקת, ניסוח השערת דנה-קווקזית, וההצעה שישנה שפה בוריאנית מתאריך מוקדם עוד יותר מהידוע.
תיאוריות

בשנת 1986 הציעו סטארוסטין ואיגור מ' דיאקונוב כי השפות ההורו-אוררטיות שייכות למשפחת השפות הצפון מזרח קווקזיות. סטארוסטין היה גם גורם מרכזי בשחזור של השפות פרוטו-קירנטי, פרוטו-טיבטו-בורמן, פרוטו-יניסי, פרוטו-צפון-קווקזי ופרוטו -אלטאי. הוא פיתח את ההשערה לפיה השפה יפנית קשורה לשפה הטורקית והמונגולית דרך המשפחה האלטאית.
ההשערה הדנה-קווקזית מציעה כי השפות צפון-מערב קווקז, צפון-מזרח קווקז, יניסיאנית, סינית-טיבטית ונא-דנה נוצרו ממשפחת שפות אחת, מסדר גבוה יותר. על פי סטארוסטין, ניתן לקשר עוד בשלב מוקדם יותר את המשפחות המאקרו דנה-קווקזיות והאוסטריות, יחד עם משפחת המאקרו נוסטרטית, בשלב מוקדם יותר, שסטארוסטין כינה הבוריאן (כלומר. שפות 'צפוניות').
מאז 1985, סטארוסטין פיתח את STARLING, מערכת ניהול מסד נתונים שתוכננה עבור האתר שלו ''מגדל בבל''. בעבודתו הוא נעזר במורי גל-מאן, פיזיקאי זוכה פרס נובל. בזמן מותו, הוא היה פרופסור באוניברסיטה הממלכתית של רוסיה למדעי הרוח, פרופסור אורח במכון סנטה פה, ומרצה אורח תדיר באוניברסיטת ליידן בהולנד, שם הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד ביוני 2005.
סטארוסטין מת בעקבות התקף לב, ב-30 בספטמבר 2005, במוסקבה, לאחר הרצאה באוניברסיטה הממלכתית של רוסיה למדעי הרוח. בנו, ג'ורג'י סטארוסטין, הוא גם בלשן.
שבעה (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  שלומי אלקבץ   רונית אלקבץ
 הופק בידי:  אילון רצ'קובסקי   ז'אן-פיליפ רזה   יוחנן קרדו   אלי מאירוביץ'   יוסי עוזרד   גיא יקואל
 תסריט:  שלומי אלקבץ   רונית אלקבץ
 עריכה:  ג'ואל אלכסיס
 שחקנים ראשיים:  רונית אלקבץ   משה איבגי   יעל אבקסיס   אלברט אילוז   קרן מור   חנה לסלאו   חנה אזולאי-הספרי   אלון אבוטבול   גיל פרנק   רובי פורת-שובל   אוולין הגואל   סימון אבקריאן   יחיאל אלקבץ   רפי אמזלג   דוד אוחיון
 מוזיקה:  מישל קורב   סרג'יו לאונרדי
 צילום:  ירון שרף
 מדינה:  ישראל, צרפת 
 חברה מפיצה:  "יולי אוגוסט הפקות"   "קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב"   "yes"   "קשת"
 הקרנת בכורה:  25 בספטמבר 2008
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  עברית   מרוקאית יהודית   צרפתית   גרמנית
 סוגה:  סרט דרמה 
 פרסים:  שני פרסי וולג'ין בפסטיבל ירושלים   שני פרסי אופיר
 דף הסרט ב־IMDb
 
"שבעה" הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויים של שלומי ורונית אלקבץ, שיצא לאקרנים בשנת 2008.
פירוט כללי

הסרט "שבעה" הוא הסרט השני בטרילוגיית סרטים, קו-פרודוקציה ישראלית-צרפתית, מבית היוצר של האחים שלומי ורונית אלקבץ, אשר גם משחקת בו תפקיד מרכזי. עלילת הסרט הראשון של השניים, "ולקחת לך אישה", אשר יצא לאקרנים בשנת 2005, עוקבת אחר סיפורה של ויויאן (רונית אלקבץ), המנהלת חיי משפחה מתפוררים ועגומים עם אליהו (סימון אבקריאן), בעקבות רומן עם מאהבה לשעבר ומתקשה ליזום פרידה בעקבות חוקיו הנוקשים של התא המשפחתי ומעמד האישה בתא זה. רק מקצת הדמויות מופיעות בשני הסרטים: אחיה של ויויאן, דוד (דוד אוחיון) וצ'ארלי, אותו מגלם אחיהם של רונית ושלומי, יחיאל אלקבץ, ומי שמגלמת את אמה, חנינה (סוליקה קדוש). "ולקחת לך אישה" קצר שבחים בארץ ובעולם וזכה בפרסים כגון פרס המבקרים ופרס הקהל בפסטיבל ונציה ופרס השחקנית הטובה ביותר (עבור רונית אלקבץ) בפסטיבל ירושלים.
בנובמבר 2007 החלו צילומי הסרט השני בטרילוגיה, "שבעה", אשר נמשכו כחודש ימים בתל אביב וסביון. ב-14 במאי 2008 פתח "שבעה" את שבוע המבקרים של פסטיבל קאן היוקרתי בצרפת, אשר נחשב במה ליוצרים חשובים בתחילת דרכם. בפסטיבל זכה הסרט להערכה עולמית רבה. ביוני פתח "שבעה" את פסטיבל הקולנוע שדרות. ביולי, טרם יציאתו לאקרנים בישראל, יצא הסרט לאקרנים בצרפת, בהפצת חברת "פילמס דו לוסאנג'", שם זכה לחשיפה תקשורתית יוצאת דופן ולביקורות אוהדות, מה שהביא לצפייה של 30 אלף איש בשבוע יציאתו. ב-18 ביולי זכה "שבעה" בפרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים בקטגוריות הסרט והשחקנית הטובים ביותר (עבור חנה אזולאי-הספרי). בספטמבר יצא "שבעה" לאקרנים בארץ, ותוך שבועיים בלבד צפו בו 45 אלף איש. ב-23 בספטמבר זכה "שבעה" בשני פרסי אופיר (מתוך 13 מועמדויות), בקטגוריות הצלם (עבור ירון שרף) ושחקנית המשנה (עבור אוולין הגואל) הטובים ביותר. ב-22 באוקטובר גרף "שבעה" שלושה פרסים בפסטיבל הסרטים הים-תיכוני בספרד, בקטגוריות הסרט, הבימוי והשחקנית (עבור אלקבץ, אזולאי-הספרי, הגואל, יעל אבקסיס, חנה לסלאו וקרן מור) הטובים ביותר.
עלילה

עלילת "שבעה" נפתחת בקריית ים, בתקופת מלחמת המפרץ (ינואר 1991), בהלווייתו של מוריס אוחיון, אשר נפטר במפתיע. משפחתו המרוקאית של אוחיון מתקבצת לטקס השבעה המסורתי. המשפחה כוללת, מלבד אם המשפחה, חנינה (סוליקה קדוש), ואלמנתו של מוריס, אילנה (קרן מור), שישה אחים: מאיר (אלברט אילוז), חיים (משה איבגי), איתמר (אלון אבוטבול), ז'אקי (רפי אמזלג), דוד (דוד אוחיון) וצ'ארלי (יחיאל אלקבץ), ושתי אחיות: סימונה (חנה אזולאי-הספרי) וויויאן (רונית אלקבץ). כמעט לכל אחד מהאחים נלווית דמות נוספת- אשתו של ז'אקי, לילי (יעל אבקסיס), אשתו של חיים, איטה (חנה לסלאו), השותף במפעל של חיים, בן-לולו (גיל פרנק), אשתו של איתמר, רותי (אורית שר), אשתו של מאיר, תרז (רובי פורת שובל) ואחותה, אוולין (אוולין הגואל) ובעלה של ויויאן, אליהו (סימון אבקריאן), אשר מסרב לתת לה גט. מוריס המנוח, על אף שלא היה האח הבכור, הוא שהחזיק את משפחת אוחיון מלוכדת. על רקע השבעה שני אסונות, המלחמה המאיימת לתת אותותיה בכל רגע והתמוטטות העסק המשפחתי, המפעל שמנהל חיים, בתמיכתה הכספית של אשתו, איטה (לסלאו), כשכל אחיו מתנערים מהאחריות לתמוך בו. למרות הכלל הדתי, השגרתי והמוסרי, להתעסק אך ורק בענייני האבל, נאלצים בני המשפחה, שבעל כורחם מתקיימים וישנים יחד באותו הבית במשך שבעה ימים, להתעסק בבקעים, בקרעים ובסודות המשפחתיים, שמביאים להתמוטטויות תכופות, על רקע הצורך להתאחד כמשפחה ולשמור על הערך המשפחתי העליון שהוא כבוד המשפחה.
שחקנים ודמויות

| שם השחקנ/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
רונית אלקבץ: ויויאן
אלברט אילוז: מאיר
חנה אזולאי-הספרי: סימונה
משה איבגי: חיים
אוולין הגואל: אוולין
חנה לסלאו: איטה
קרן מור: אילנה
יעל אבקסיס: לילי
אלון אבוטבול: איתמר
רובי פורת-שובל: תרז
גיל פרנק: בן-לולו
סימון אבקריין: אליהו
רפי אמזלג: ז'אקי
יחיאל אלקבץ: צ'רלי
דקלה אלקסלסי: איריס
סוליקה קדוש: האמא חנינה
דוד אוחיון: דוד
אורית שר: רותי
ראו גם

"ולקחת לך אישה"- הסרט הראשון בטרילוגיה של רונית ושלומי אלקבץ, ש"שבעה" הסרט השני בה.
"גט (סרט)"- הסרט השלישי בטרילוגיה של רונית ושלומי אלקבץ, ש"שבעה" הסרט השני בה.
הערות שוליים

↑  החלו צילומי "שבעה" של רונית ושלומי אלקבץ, באתר ynet, 28 בנובמבר 2007
↑  מרב יודילוביץ', האחים אלקבץ יפתחו את שבוע המבקרים בקאן, באתר ynet, 24 באפריל 2008
↑  מרב יודילוביץ', הסרט "שבעה" יפתח את פסטיבל קולנוע דרום, באתר ynet, 18 במאי 2008
↑  מרב יודילוביץ', "שבעה", בבימוי האחים אלקבץ, מפתיע בצרפת, באתר ynet, 9 ביולי 2008
↑  מרב יודילוביץ', הסרט "שבעה" זכה בפרס וולג'ין, באתר ynet, 18 ביולי 2008
↑  איתי שטרן, 45 אלף צופים ב"שבעה", באתר nrg‏, 6 באוקטובר 2008
↑  מרב יודילוביץ', הלילה של באשיר, באתר ynet, 23 בספטמבר 2008
↑  מרב יודילוביץ', פרסים בינלאומיים נוספים לקולנוע הישראלי, באתר ynet, 23 באוקטובר 2008