stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תחנת הרכבת בת ים – יוספטל
שירות הרכבות בתחנה

זוהי תחנת ביניים בקו אשקלון - הרצליה.
בשעות השיא עוצרות בתחנה שלוש רכבות בשעה בכל כיוון, כאשר שתיים מגיעות עד לאשקלון ואחת לראשון לציון משה דיין. בשעות השפל עוצרות בתחנה שתי רכבות בשעה בכל כיוון.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת אשקלון — הרצליה (קו השרון - אשקלון)  אשקלון • אשדוד – עד הלום • יבנה – מערב • ראשון לציון – משה דיין • בת ים – קוממיות • בת ים – יוספטל • חולון – וולפסון • צומת חולון • תל אביב – ההגנה • תל אביב – השלום • תל אביב – סבידור מרכז • תל אביב – אוניברסיטה • בני ברק – רמת החייל • פתח תקווה – קריית אריה • פתח תקווה – סגולה • ראש העין – צפון • כפר סבא – נורדאו • הוד השרון – סוקולוב • רעננה – דרום • רעננה – מערב • הרצליה |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת הלילי באר שבע – מרכז — תל אביב – ההגנה (מושבת)   באר שבע – מרכז • אופקים • נתיבות • שדרות • אשקלון • אשדוד – עד הלום • יבנה – מערב • ראשון לציון – משה דיין • בת ים – יוספטל • תל אביב – ההגנה |  |
קווי אוטובוס העוברים בתחנה

בקרבת התחנה עוברים שישה קווי אוטובוס עירוניים המשרתים את חולון, בת ים, אזור ובקעת אונו.
| קו | מפעילה | מסלול | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- |
| 6 | דן | חולון, מסוף הלוחמים - בית חולים וולפסון - תל אביב-יפו, יפו ד - בת ים, - עמידר - חוף הסלע - רמת יוסף - רכבת יוספטל - הרב לוי - יוספטל - בן-גוריון - אזור תעשייה - רכבת הקוממיות - חולון, חניון אגד | ♿ |
| 22 | מטרופולין | חולון, קריית שרת - נווה ארזים - סוקולוב - עיריית חולון - חנקין - קניון חולון - בת ים, רכבת יוספטל - יוספטל - בת ימון - ניסנבאום - רכבת הקוממיות - ראשון לציון, אזור תעשייה חדש - קניון הזהב | ♿ |
| 43 | דן | מרכז הספורט - הקוממיות - בלפור - רמת יוסף - רכבת יוספטל - חולון, נאות רחל - שדרות קוגל - רכבת צומת חולון - תל אביב-יפו, שכונת הארגזים - דרך משה דיין - גבעתיים, דרך השלום - רמת גן, אלוף שדה - מסוף אלוף שדה - תל השומר | ♿ |
| 87 | אגד | חולון, חניון אגד - בת ים, רכבת קוממיות - בלפור - יוספטל - חוף הסלע - אנילביץ' - רמת יוסף - רכבת יוספטל - חולון, נאות רחל - עיריית חולון - סוקולוב - רסקו א - נווה ארזים - אזור תעשייה - אזור | ♿ |
| 99 | אגד | חולון, חניון אגד - בת ים, רכבת קוממיות - בן-גוריון - יוספטל - רכבת יוספטל - חולון, הופיין - גולדה מאיר - קניון חולון - אלופי צה"ל - אזור תעשייה - דרך השבעה - אזור | ♿ |
| 141 | דן | חולון, חניון הלוחמים - רכבת וולפסון - בת ים, מצבה - קניון בת ים - רכבת יוספטל - חולון, הופיין - קניון חולון - אלופי צה"ל - משה שרת - מפרץ שלמה - אזור תעשייה - המלאכה - דרך השבעה - צומת בית דגן - כביש 412 - אור יהודה - יהוד מונוסון | ♿ |
| 144 | אגד | חולון, חניון אגד - בת ים, בית עלמין - הקוממיות - הנביאים - בלפור - רמת יוסף - רכבת יוספטל - חולון, נאות רחל - ההסתדרות - דרך השבעה - צומת בית דגן - צריפין - רמלה, תחנה מרכזית - כלא איילון - לוד, קניון לוד - תחנה מרכזית - צומת אל על - מחנה בן עמי |  |
| 176 | אגד | תל אביב-יפו, מסוף 2000 - דרך בגין - רכבת ההגנה - בית ספר הולץ - בת ים, רכבת יוספטל - חולון, הופיין - קניון חולון - תיכון קוגל - משה שרת - ימית 2000 - מסוף קריית שרת | ♿ |
גלריה

תחנת הרכבת בת-ים יוספטל מהכביש.
צידה הצפוני של התחנה
פנים התחנה לכיוון דרום
פנים התחנה לכיוון צפון
פנים התחנה לכיוון צפון
חלון הפונה לכיוון דרום
ראו גם

תחבורה בבת ים
הערות שוליים

↑  פורום תחבורה ציבורית
↑  נסיעת המבחן של הרכבת החשמלית בטבעת השרון, בעמוד הפייסבוק של שבתשתיות, 19 בנובמבר 2021
↑  מיכאל יעקובסון, הקטרים באים: קו הרכבת החדש של גוש דן נחשף, באתר Xnet‏, 11 ביולי 2011
תרשים התחנה
מצר מוזמביק

| --- | --- |
צילום מהחלל של יבשת אפריקה ומצר מוזמביק. מימין למטה נראה קצהו של האי מדגסקר
צילום מהחלל של יבשת אפריקה ומצר מוזמביק. מימין למטה נראה קצהו של האי מדגסקר
 מידע כללי
 מיקום:  מערב האוקיינוס ההודי
 מפריד:  האי מדגסקר לבין מוזמביק שבאפריקה
 סוג:  מצר ים
 מידות
 אורך מרבי:  1,500 ק"מ
 רוחב מזערי:  460 ק"מ
 עומק מרבי:  3,292 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Mangoky River, Onilahy River, Manambaho River, נהר פונגווה, נהר טסיריביהינה, Messalo River 
 מדינות באגן הניקוז:  מוזמביק, מדגסקר, מיוט
 קואורדינטות:  18°S 41°E﻿ / ﻿18°S 41°E﻿ / -18; 41
 
 
מצר מוזמביק (בפורטוגזית Canal de Moçambique; בצרפתית Canal de Mozambique) הוא מצר ים השייך לאוקיינוס ההודי, ומשתרע בין קווי הרוחב 12° דרום ו-26° דרום לאורך כ-1,600 ק"מ.
המצר מפריד בין האי מדגסקר לבין מוזמביק שבאפריקה, ורוחבו המינימלי, בין אנגוצ'ה שבמוזמביק לבין טמבוהורנו במדגסקר, עומד על 460 ק"מ. בחצי הדרך בין שני גופי היבשה מגיע המצר לעומק מרבי של 3,292 מטר. דרך המצר זורם זרם מים חמים החובר לזרם אגוליאס שמדרום לו. במצר שוכנת מדינת האיים קומורו וכן מספר איים השייכים לצרפת, מיוט ואיי אפארסה.
הסחה לאדום

הסחה לאדום או היסט לאדום (באנגלית: Redshift) היא תופעה פיזיקלית המתארת מצב בו תדר האור הנמדד על ידי צופה נמוך יותר מהתדר שהיה לאור כאשר נפלט על ידי המקור. לרוב תופעה זו מתרחשת כאשר מקור האור מתרחק במהירות מהצופה, עקב אפקט פיזיקלי המכונה אפקט דופלר. כאשר מקור האור מתקרב, מתרחשת תופעה הפוכה, ותדר האור הנמדד על ידי צופה גבוה יותר מהתדר שהיה לאור כאשר נפלט על ידי המקור. תופעה זו מכונה הסחה לכחול.
הסחה לאדום של קווים ספקטרליים בספקטרום של צביר־על של גלקסיות רחוקות (ימין), בהשוואה לספקטרום של השמש שלנו
ההסחה לאדום נתונה על ידי:
כאשר המהירות נלקחת בסימן חיובי כאשר הגוף מתרחק. עבור מהירויות לא יחסותיות, מתקבל הביטוי המקורב הרשום באגף הימני ביותר.
תופעת ההסחה לאדום מוכרת בעיקר במקרה הספקטרום הנפלט על ידי גלקסיות מרוחקות מוסט כולו לאדום, כאשר מידת ההסחה לאדום היא פונקציה של המרחק: ככל שהגלקסיה מרוחקת יותר, כך ההסחה לאדום תהיה גדולה יותר. תגלית זו היא שהביאה לניסוחה של תאוריית המפץ הגדול, לפיה היקום התפרץ כולו מנקודת ייחודיות אחת ומשם התחיל להתפשט.
גורמים להסחה לאדום

הסחה לאדום נגרמת עקב תופעה פיזיקלית המכונה אפקט דופלר: כאשר גוף הפולט גלים מתקרב אל צופה מסוים, אורך הגל שימדד על ידי הצופה יהיה קצר יותר (ובהתאם, התדירות גבוהה יותר) ואילו כאשר הגוף מתרחק מן הצופה, אורך הגל יהיה ארוך יותר (תדירות נמוכה יותר). אפקט זה נתגלה במקור בגלי קול אך הוא מתקיים בגלים מכל סוג שהוא, כולל גלי אור.
בגלי אור, הצבע האדום הוא הצבע בעל התדירות הנמוכה ביותר בספקטרום של האור הנראה ולכן התופעה נקראת "הסחה לאדום".
קיימים הסברים נוספים להסחה לאדום, שאינם מחייבים תנועה ממשית של מקור האור לעומת הצופה. הסבר אחד כזה הוא התפשטות המרחב, הסבר המקובל כיום בקוסמולוגיה. על פי הסבר זה, הגלקסיות אינן מתרחקות זו מזו על ידי תנועה קינטית, אלא על ידי התפשטות של המרחב עצמו, החל מהמפץ הגדול. אורך הגל של האור יגדל בהתאם, כתוצאה מאותה התפשטות של המרחב.
סיבה נוספת להסחה לאדום הוא אפקט הקשור לשדה כבידה. כאשר אור עובר דרך שדות כבידה חזקים עשוי להיגרם לאור הסחה לאדום או לכחול. אפקט זה מכונה גם הסחה כבידתית. משוואה המתארת את ההסחה, מתקבלת משיקולים של שימור אנרגיה. דהיינו, אנרגיית הפוטון לאחר ההסחה, שווה לאנרגיית הפוטון לפני ההסחה ועוד אנרגיית הכבידה. יוצא כי היחס בין התדירויות שווה לאחד ועוד היחס בין רדיוס הכבידה (חצי מרדיוס שוורצשילד), למרחק בין הפוטון לכוכב.
חישוב ההסחה לאדום

באסטרונומיה מקובל להתייחס לשינוי בתדירות על ידי שימוש בגודל חסר ממד הקרוי  z. להלן טבלה המציגה את החישוב של  z.
| בהתבסס על אורך גל | בהתבסס על תדירות |
| --- | --- |
 z={\frac {\lambda _{\mathrm {obsv} }-\lambda _{\mathrm {emit} }}{\lambda _{\mathrm {emit} }}}:  z={\frac {f_{\mathrm {emit} }-f_{\mathrm {obsv} }}{f_{\mathrm {obsv} }}}
 1+z={\frac {\lambda _{\mathrm {obsv} }}{\lambda _{\mathrm {emit} }}}:  1+z={\frac {f_{\mathrm {emit} }}{f_{\mathrm {obsv} }}}
מדידת ההסחה לאדום

מדידת ההסחה לאדום מתאפשרת הודות לקיומו של ספקטרום אופייני ליסודות בטבע. אורכי הגל הנפלטים מאטום או מולקולה (והנבלעים על ידה) הם פונקציה של ההפרשים בין רמות האנרגיה של האלקטרונים סביב הגרעין. כתוצאה מכך לכל אטום ישנה "חותמת" ייחודית בספקטרום האלקטרומגנטי המאפשר לזהות את אותו יסוד, חותמת זאת היא סדרת קווים המתאימה לאורכי הגל בהן יש בליעה או פליטה. כאשר מתגלה "חותמת" אופיינית כזו של יסוד נפוץ בכוכבים כגון מימן או הליום, המוסטת כולה אל עבר האדום, ניתן לזהות הסחה לאדום ואף למדוד את מידת ההסחה על ידי השוואת מיקומם של סדרת הקווים לעומת המיקום שבו הם אמורים להיות לאורך הספקטרום.
גילוי התפשטות היקום

האסטרונומים האמריקאים אדווין האבל ומילטון יומאסון מדדו את ההסחה לאדום של האור הנפלט מגלקסיות מרוחקות. האבל גילה שקיים יחס ישיר בין המרחק של גלקסיה מאיתנו לבין מידת ההסחה לאדום של האור הנפלט ממנה, יחס אשר לימים קיבל את השם חוק האבל.
את מרחק הגלקסיה מדד האבל בהתבסס על עוצמת האור הנפלטת מהגלקסיה, כאשר עוצמת האור המגיעה לכדור הארץ קטנה עם המרחק בריבוע. הוא התבסס על כך שגלקסיות מסוימות הן בעלות גודל אופייני, ומכאן ניתן להעריך את מרחק הגלקסיה מאיתנו.
תגלית זו היא שהובילה למסקנה כי היקום מתפשט, ובהתאם לכך היקום כולו התפרץ מנקודה אחת.
העצם המרוחק ביותר שהתגלה עד כה ביקום הוא TN J0924-2201, גלקסיית הרדיו שהתגלתה בשנת 1999 על ידי וויל ואן בראוגל. על פי מדידת ההסחה לאדום של ספקטרום הגלקסיה, היא מתרחקת במהירות של כ־285,000 ק"מ בשנייה, קרוב ל־95% ממהירות האור.
שימוש למדידת מרחק

מדידת ההסחה לאדום משמשת היום להעריך את מרחקם של גרמי שמיים מרוחקים, תוך שימוש בחוק האבל. מדידת ההסחה לאדום היא פשוטה ומדויקת, ועל כן טכניקה זו היא השיטה המקובלת ביותר כיום לצורך הערכת מרחקן של גלקסיות וגרמי שמיים אחרים מאיתנו.
זלמן מייזל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1873 ירושלים, האימפריה העות'מאנית
 פטירה:  1947 (בגיל 74 בערך) פלשתינה (א"י)
 מקום קבורה:  הר הזיתים
 מקום מגורים:  יפו
 ידוע בשל:  מראשוני תנועת המזרחי בארץ ישראל
 השכלה:  ישיבת עץ חיים 
 תקופת הפעילות:  1904–1947 (כ־43 שנים)
 עיסוק:  שליח ציבור, איש חינוך
 
זלמן מייזל (1873–1947) היה מראשוני תנועת המזרחי בארץ ישראל, מראשי הציבור הדתי בתל אביב-יפו, ממייסדי בית הספר "תחכמוני" ותלפיות בעיר. מראשי אגודת "בית וגן" שייסדה את בת ים. יושב ראש החברה קדישא של תל אביב.
ביוגרפיה

מייזל נולד בירושלים. הוא התייתם בגיל צעיר וגדל בבית סבו, אלכסנדר זיסקינד (זיסל) שחור. למד בישיבת עץ חיים, ולאחר מכן עבד בשותפות עם דודו, זאב שחור, במכירת תרופות. הוא עבר לגור ביפו כדי לפתוח בו סניף של העסק שלהם. ביפו הוא התגייס לפעילות ציבורית.
לאחר מלחמת העולם הראשונה היה ממייסדי המזרחי בארץ ישראל. לימים הוא תואר בהצופה כ"הרוח החיה אז והמנהיג העיקרי". הוא ייצג את ארץ ישראל, יחד עם הרב יהודה לייב פישמן מימון והרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל בוועידת המזרחי באמסטרדם בתחילת 1920. הוא נבחר לאספת הנבחרים הראשונה ברשימת החרדים. באותה תקופה הוא היה בהנהלת אגודת בית וגן היפואית שרכשה את הקרקע להקמת בת ים וזמן מה אף עמד בראש הוועד.
בשנים 1920 ו-1922 נבחר לוועד קהילת יהודי יפו ותל אביב.
לאחר מיזוג ועד הקהילה אל תוך עיריית תל אביב, והקמת המועצה הדתית בשנת 1939, היה מייזל חבר במועצה הדתית ויושב ראש ועדת "עזרת תורה" לסיוע לתלמידי חכמים.
בשנים תש"ב עד תש"ה הוא עמד בראש הוועד של חברה קדישא של תל אביב.
בשנת 1944 הוא צורף למועצה הארצית של המזרחי כחבר כבוד.
נפטר ב-27 בינואר 1947 ונקבר בהר הזיתים.
על שמו רחובות בתל אביב ובבת ים.
פעילותו בתחום החינוך

בשנת 1904 היה פעיל עם אליהו אהרון כהנא בהקמת "חדר תורה" שלימים היה לבית הספר תחכמוני. בית הספר שייסד נבדל מתלמוד תורה שערי תורה בכך שהלימודים היו בעברית והוכנסו בו לימודי חול. הרב יהודה לייב פישמן מימון כתב עליו ש"היה הראשון שהבין שצריכים להכניס תיקונים בחינוכו של הדור הצעיר הדתי ללמדו בעברית וגם להמציא לו ידיעות בלימודי חול".
לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא היה ממייסדי בית ספר תלפיות (כיום פועלת במקום מכללת תלפיות). הוא עמד בראש הוועד המנהל של בית הספר, כמו גם בראש ועד ההורים וועדת הבניין שהקימה את מבנה בית הספר בשנת 1926. בשנת 1929 הוא היה ממייסדי הגימנסיה תלפיות.
הערות שוליים

↑  הרב ר' זלמן מייזל ז"ל, הצופה, 15 בינואר 1948
↑  בארצות המערב, המזרחי, 21 במאי 1919
בחירת הנשיאות, דואר היום, 17 בספטמבר 1919
↑  ר. ב., אירגון היישוב בעשרים שנה, הצופה, 27 באוקטובר 1940
↑  הועידה המזרחית העולמית, המזרחי, 15 בינואר 1920
↑  הד יפו, דואר היום, 10 במאי 1920
↑  זכרון דברים, דואר היום, 24 בנובמבר 1922
↑  אספת בית וגן ביפו, דואר היום, 3 באוקטובר 1924
↑  הבחירות לועד העיר ביפו, דואר היום, 31 באוקטובר 1920
הבחירות לועד העיר, דואר היום, 26 בדצמבר 1922
↑  מפעל מעות חיטין לשנת תש"א, הצופה, 31 בינואר 1941
↑  מר זלמן מייזל על "עזרת תורה" ומפעל "מעות חיטין", הצופה, 12 בפברואר 1941
עזרת תורה הכריזה על מפעל "מעות חיטין", הצופה, 11 בפברואר 1943
מפעל מעות חיטין, הד-המזרח, 15 במרץ 1946
↑  התקפה מרוכזת על המועצה הדתית בתל־אביב, המשקיף, 6 בינואר 1941
↑  בית העלמין טרומפלדור, אתר חברה קדישא תל אביב
↑  ועידת המזרחי ננעלה, הצופה, 26 במאי 1944
↑  זלמן מייזל ז"ל, הַבֹּקֶר, 28 בינואר 1947
↑  רפי כפיר, בית ספר תחכמוני, אהבת ירושלים
↑  יהודה לייב פישמן מימון, דמעות על אדם כשר, הצופה, 8 בינואר 1957
↑  בבית הספר לבנות תלפיות, דואר היום, 29 ביולי 1926
↑  חנוכת הבית של ביה"ם לבנות "תלפיות" בת"א, דואר היום, 13 בדצמבר 1926
↑  גמנסיה לבנות תלפיות, דואר היום, 23 ביולי 1929
שגרירות ישראל ביאנגון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 כתובת:  No.15, Khabaung St
 עיר:  יאנגון
 קואורדינטות:  16°50′21″N 96°08′01″E﻿ / ﻿16.83911°N 96.13354°E﻿ / 16.83911; 96.13354
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי ישראל–מיאנמר
 שגריר:  רות זך
 שטח האמנה:  מיאנמר מיאנמר הפיליפינים הפיליפינים (1957–1962) לאוס לאוס (1956–1964) קמבודיה קמבודיה (1959–1966) ציילון ציילון (1957–?)  המלדיביים המלדיביים (?)
 מדינה מיוצגת:  ישראל ישראל
 
 https://embassies.gov.il/yangon
 he
 
שגרירות ישראל ביאנגון היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל למיאנמר.
השגרירות, שהוקמה ב-1954, היא השגרירות הישראלית הראשונה בדרום-מזרח אסיה.
היסטוריה

בנובמבר 1953 נפתחה צירות ישראל בבורמה בראשותו של דוד הכהן, שהיה לשגריר ישראל הראשון במדינה וכיהן בתפקיד עד 1955.
בנובמבר 1956 ניסו מפגינים מוסלמים פקיסטנים לתקוף את השגרירות על רקע מלחמת סיני, אך נעצרו על ידי המשטרה המקומית.
בדצמבר 1957 הועלה דרג הנציגות מצירות לשגרירות.
בעקבות היות השגרירות משגרירויותיה הראשונות של ישראל בדרום-מזרח אסיה, השגרירות הואמנה למספר מדינות בדרום מזרח אסיה לפרקי זמן שונים: הפיליפינים (1957–1962), לאוס (1956–1964), קמבודיה (1959–1966), ציילון (1957–?), והמלדיביים.
למרות העברת בירת מיאנמר מיאנגון לנייפידאו ב-2005, לא עברו מרבית הנציגויות הדיפלומטיות במיאנמר אליה, והשגרירות עדיין שוכנת ביאנגון.
שגרירים

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| דוד הכהן | 1953–1955 | ציר |
| יעקב שמעוני | 1955–1957 | ציר |
| דניאל קורט לוין | 1957–1960 | השגריר הראשון. הואמן גם לפיליפינים, לאוס, קמבודיה והמלדיביים כציר. |
| אלישיב בן חורין | 1960–1963 |  |
| משולם ורון | 1964–1968 |  |
| צבי ברוש | 1968–1970 |  |
| אריה אילן | 1970–1973 |  |
| דוד מרמור | 1973–1977 |  |
| שמואל אונת | 1977–1979 |  |
| קלמן ענר | 1979–1983 |  |
| אורי נוי | 1990–1993 |  |
| מרדכי קרני | 1993–1996 |  |
| גד נתן | 1996–2000 |  |
| ברוך רם | 2000–2001 |  |
| יעקב אברהמי | 2002–2004 |  |
| רות שץ | 2004–2008 |  |
| ירון מאיר | 2008–2012 |  |
| חגי משה בהר | 2012–2014 |  |
| דניאל זוהר-זונשיין | 2014–2018 |  |
| רונן גיל-אור | 2018–2021 |  |
| דב שגב-שטיינברג | 2022–2023 |  |
| רות זך | 2023-מכהנת |  |
הערות שוליים

↑  שגרירות ישראל בטוקיו הוקמה ב-1952 כצירות, ורק ב-1963 הפכה לשגרירות
↑  עתוני בורמה מצדיקים את פעולת ישראל, על המשמר, 12 בנובמבר 1956
↑  ניסו לתקוף צירות ישראל בבורמה, הארץ, 12 בנובמבר 1956
↑  צירות ישראל ובורמה הועלו לדרגת שגרירות, למרחב, 5 בדצמבר 1957
↑  הוסכם על בינון יחסים דיפלומטיים עם קמבודיה, על המשמר, 20 בינואר 1959
↑  רפאל בנשלום – שגריר בקמבודיה, הצופה, 19 בדצמבר 1966
↑  י. שמעוני ־ ציר ישראל בבורמה, למרחב, 17 באוגוסט 1955
↑  א. בן-חורין ־ שגריר ישראל בבורמה, קול העם, 17 במרץ 1960
↑  מ. ירון - שגריר ישראל בבורמה, דבר, 25 במרץ 1964
↑  צבי ברוש - שגריר בבורמה, על המשמר, 4 באוגוסט 1968
↑  מרמור - שגריר בבורמה; אילן - בפינלנד, דבר, 8 באוגוסט 1973
↑  קלמן ענר — שגריר ישראל בבורמה, מעריב, 16 ביולי 1979
↑  מינויים לשירות החוץ, באתר משרד ראש הממשלה, החלטה מספר 865 של ממשלת ישראל העשרים ותשע, ‏4 בנובמבר 2001
↑  מינויים לשירות החוץ, באתר משרד ראש הממשלה, החלטה מספר 1735 של ממשלת ישראל השלושים, ‏28 במרץ 2004
↑  משרד החוץ הודיע על מינויי שגרירים חדשים בקנדה, קוסטה ריקה ואקוודור, באתר passport news, ‏02.03.2023
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
טבח שכא

טבח שכא (בערבית: مذبحة شكا) הוא טבח שביצעו לוחמים פלסטינים מהארגון לשחרור פלסטין (אש"ף) ב-5 ביולי 1976, בתקופת מלחמת האזרחים השנייה בלבנון, בנוצרים מרונים תושבי העיירה שכא שבצפון לבנון. בטבח זה נרצחו למעלה מ-117 נוצרים מרונים, רבים נפצעו, ורכוש רב נהרס והושחת.
רקע

העיירה שכא שוכנת לחוף הים התיכון, בנפת בתרון שבמחוז צפון לבנון, דרומית לעיר הנמל טריפולי וכ-15 קילומטר מהעיר בתרון. אוכלוסיית העיירה נוצרית מרונית, ובמקום מוסדות דת מרוניים ובתי ספר דתיים.
בתקופת מלחמת האזרחים בלבנון נשלט האזור על ידי מיליציות פלסטיניות, אך העיירה עצמה הייתה מובלעת נוצרית בשליטת המיליציה המרונית "הכוחות הלבנוניים" וכותרה על ידי כוחות עוינים. העיירה הותקפה רבות על ידי לוחמים פלסטינים ומוסלמים, אשר בסיסם היה בעיר טריפולי. התקפות אלה אמנם גבו קורבנות רבים, אך לא הגיעו למצב של טבח בזכות שהייתם של לוחמי "הכוחות הלבנוניים" בכפר וההגנה שסיפקו לתושבים.
הטבח

ב-5 ביולי 1976 החלו יוצאים לוחמים פלסטינים חמושים מטריפולי דרומה, לכיוון העיירה. הפלסטינים, בעודם מתקרבים אל העיירה, פתחו בירי לעבר מכוניות שנסעו בכביש המוביל אל שכא. כאשר נודע לתושבי העיירה על הלוחמים המתקרבים, קיבלו אנשי הכמורה הוראה לצלצל בפעמוני הכנסייה המקומית כאות אזהרה לתושבי העיירה וללוחמים המרונים. כאשר נכנסו הפלסטינים אל העיירה, התפתח במקום קרב בין שתי המיליציות: הפלסטינית והנוצרית. הפלסטינים החמושים, אשר היו רבים מספרית מהלוחמים הנוצרים, גברו על הלוחמים הנוצרים, וכבשו את העיירה.
לאחר כיבוש העיירה, החלו הפלסטינים טובחים בתושבים. לפי עדויות של ניצולים, התוקפים ירו ללא הבחנה בתושבים, שחטו אנשים בעזרת גרזנים, ערפו ראשים ואנסו נשים ונערות. כמו כן, ידוע כי התוקפים הציתו מבנים ומכוניות בהם, בין השאר, הסתתרו אזרחים. בכך, נמנעה מתושבים רבים האפשרות להינצל והם נשרפו בעודם בחיים. בטבח זה נרצחו לפחות 117 נוצרים תושבי העיירה ומספר תושבים מהכפרים הסמוכים, אשר עברו באזור. בנוסף לכך, נזרע הרס רב בעיירה, מבנים רבים ניזוקו קשות והכנסייה המקומית הושחתה.
לאחר הטבח

לאחר הטבח נשארו הכוחות הפלסטיניים בעיירה, שהייתה עד כה מובלעת נוצרית, וסיפחו אותו לשטח שבשליטתם. לאחר היוודע האירוע לראשי המיליציות הנוצריות, החליט אטיין סאקר לשלוח למקום יחידת לוחמים מהמיליציה שלו, "שומרי הארזים" ואליהם הצטרפו כתגבורת לוחמי הפלנגות הנוצריות, בניסיון לכבוש את העיירה חזרה מידי הפלסטינים. בקרב שהתפתח בין שני הכוחות, ב-10 ביולי כבשו הנוצרים את העיירה והניסו את הכוחות הפלסטיניים לצפונה של העיירה, הגובלת בשטח שבשליטתם, ומאוחר יותר הם הונסו מהעיירה כולה. לאחר הטבח, ועל-מנת למנוע מצב עתידי של טבח נוסף בעיירה, הציבו שומרי הארזים יחידת לוחמים לשמור על העיירה ותושביה.
יש הסוברים שטבח זה הוא אחד המניעים לטבח תל א-זעתר אשר ביצעו לוחמי מיליציות מרוניות ב-12 באוגוסט אותה השנה, בתושבי מחנה הפליטים הפלסטינים תל א-זעתר שבפאתי ביירות ובו נהרגו למעלה מ-1,000 פלסטינים.
שכא על מפת לבנון המחולקת לפי מיליציות שולטות משנת 1976, תקופת מלחמת האזרחים
דברי אמונה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אברהם יצחק קאהן 
 שפת המקור:  יידיש 
 סוגה:  ספרות תורנית 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  ירושלים 
 תאריך הוצאה:  1967 
 קישורים חיצוניים
 היברובוקס:  63778
 הספרייה הלאומית:  002139830
 
דברי אמונה הוא ספר שחיבר האדמו"ר הראשון של חסידות תולדות אהרן, הרב אברהם יצחק קאהן.
תוכן הספר

כותרת המשנה של הספר היא "דיבורי התחזקות בענייני אמונה וביטחון, ולהתמדת התורה ולכוונת התפלה ותקוני המדות ... על יסוד דרך הבעש"ט". הספר מכיל הלכות ומנהגים העוסקים בשבת, אכילה, פרנסה, בריאות ועוד. קודם ליציאת הספר הוציאו חסידיו חוברות באותו שם שהכילו דברי תורה שאמר בפני חסידיו בסעודה שלישית. המחבר מכונה על שם הספר והחוברות, בעל ה"דברי אמונה".
הספר נדפס לראשונה ביידיש ויצא בשנת תשכ"ז. עורך הספר הוא הרב ידידיה ברנדסדורפר, מראשי ישיבת חידושי הרי"ם בתל אביב, נכדו של הרב ישכר שלמה טייכטל, היה חסיד תולדות אהרן ואחר כך נהיה חסיד גור.
קארל גלוסמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בינואר 1988 (בן 37) הברונקס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 עיסוק:  שחקן קולנוע וטלוויזיה
 מקום לימודים:  סטודיו ויליאם אספר  אוניברסיטת המדינה בפורטלנד  בית הספר התיכון לייק אוסוויגו 
 בן או בת זוג:  זואי קרביץ (29 ביוני 2019–2 בינואר 2021)   זואי קרביץ (2016–2018) 
 פרופיל ב-IMDb
 
קארל גלוסמן (באנגלית: Karl Glusman; נולד ב-3 בינואר 1988) הוא שחקן אמריקאי ממוצא יהודי.
ביוגרפיה

גלוסמן נולד בברונקס, ניו יורק, לאב ממוצא גרמני-יהודי ואם ממוצא אירי-קתולי. משפחתו עברה לפורטלנד, אורגון, כשהיה בן שישה חודשים. הוא למד בבית הספר התיכון "לייק אוסוויגו" שבעיר לייק אוסוויגו (אנ') הסמוכה לפורטלנד, ולאחר מכן נרשם לאוניברסיטת המדינה בפורטלנד (אנ'), אך נשר לאחר שנה. בזמן לימודיו בקולג', הוא למד קורסי משחק בקונסרבטוריון לשחקנים של פורטלנד. בשאיפה להיות שחקן, הוא למד מאוחר יותר בסטודיו למשחק של ויליאם אספר (אנ') בניו יורק.
קריירה

לאחר שצילם פרסומת בטלוויזיה עבור אדידס, עבר גלוסמן לצרפת. שם במאי הקולנוע הארגנטינאי-צרפתי, גספר נואה, ליהק את גלוסמן לסרטו השערורייתי "אהבה" (אנ'). הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל קאן 2015. ההקרנה קבעה שיא לפסטיבל, וכל 2,200 המושבים בארמון הפסטיבלים והקונגרס נמכרו.
בקאן, פגש גלוסמן את במאי הקולנוע ומעצב האופנה טום פורד, שליהק אותו לסרט "יצורים ליליים" משנת 2016. באותה שנה, הופיע במותחן "דוגמניות ושדים" של הבמאי הדני ניקולס ווינדינג רפן.
בשנת 2020 הוא הופיע לצד טום הנקס בסרט "גרייהאונד" של הבמאי אהרון שניידר.
חיים אישיים

בשנת 2016, החל גלוסמן מערכת יחסים עם השחקנית האמריקאית-יהודייה זואי קרביץ. קרביץ חשפה בראיון שפורסם באוקטובר 2018 כי התארסה בפברואר אותה שנה. הם נישאו ב-29 ביוני 2019 בפריז, צרפת, מקום מגוריו של אביה של קרביץ, המוזיקאי לני קרביץ. קרביץ הגישה תביעת גירושין ב-23 בדצמבר 2020, לאחר 18 חודשי נישואים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | The Iconographer | בריון צעיר |  |
| 2012 | Starship Troopers: Invasion | פודר | דיבוב |
| 2015 | סטוקר | ברנט |  |
| 2015 | סטונוול (אנ') | ג'ו אלטמן |  |
| 2015 | אהבה (אנ') | מרפי |  |
| 2015 | Embers | כאוס |  |
| 2016 | דוגמניות ושדים (אנ') | דין |  |
| 2016 | יצורים ליליים | לו בייטס |  |
| 2019 | פצעים (אנ') | ג'פרי |  |
| 2019 | LVX ÆTERNA | קארל |  |
| 2019 | מעל לכל חשד (אנ') | ג'ו-ביה |  |
| 2020 | גרייהאונד | אפשטיין |  |
| 2022 | Please Baby Please | דיוק |  |
| 2022 | Watcher | פרנסיס |  |
| 2023 | God Is a Bullet | סיירוס |  |
| 2023 | רפטייל (אנ') | סאם גיפורד |  |
| 2024 | רוכבי האופנוענים | קורקי |  |
| 2024 | Little Death | גריידי |  |
| 2024 | הקרב על אמריקה | ספוטר |  |
| TBA | Eenie Meanie | ג'ון |  |
| TBA | The Bird and the Bee |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | צוענייה (אנ') | סם דאפי | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2020 | Devs | סרגיי פאבלוב | 4 פרקים |
| 2023 | איידול (אנ') | רוב | 2 פרקים |