stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וליה דונלדסון
הערות שוליים

↑  Malcolm Donaldson, 2012
↑   נטע אחיטוב, טרופותי נענה להנחיות משרד הבריאות, וזה שובה לב, באתר הארץ, 5 באפריל 2020
↑  Hutt, Patrick (23 ביולי 2005). "Fifteen minutes with Doctor Gruffalo". BMJ Careers. BMJ (חברה). {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  נורית אסיאג, עכבר העיר, "טרופותי": עיבוד מרגש והומור כובש, באתר הארץ, 6 במרץ 2017
↑  יעל דר, ברגע האחרון מצליח העכברון לשלוף ממוחו רעיון נפלא, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2005
↑  יעל דר, אברה קדברה כיף-כיף-כיף, באתר הארץ, 20 במאי 2002
1 2  יעל דר, רוכבים על הצלחות קודמות, באתר הארץ, 25 בינואר 2004
↑  רותה קופפר, שבלול מחפש שותף לטיול, באתר הארץ, 22 במאי 2006
↑  יעל דר, "דובי אחד כבר לא לבד" - שן דובי שן, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2008
1 2  דורעם גונט, נתקעה בשלב המראה, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2008
↑  רינת פרימו, היפהפיה המתעוררת, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2008
↑  הדס ליבוביץ' עכבר העיר ת"א, ספרי הילדים הטובים ביותר שיצאו השנה לאור, באתר הארץ, 4 ביוני 2009
↑  רונית רוקאס, עכבר העיר, המתנה המושלמת: ספרי ילדים חדשים, באתר הארץ, 13 באפריל 2011
↑  עדנה אברמסון, 'אני הוא עכברוע': איך מספרים לילדים על רוע?, באתר ynet, 18 באפריל 2013
↑  עדנה אברמסון, חיפושית מנצנצת בחוות החיות, באתר ynet, 28 באוגוסט 2013
↑   מאיה לוין, "ארנב חרוזים": סיפור על השמחה שבמציאת חבר, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2015
↑   עופרה רודנר, בלדה לנייר ולמספריים, באתר הארץ, 9 במרץ 2017
↑   עופרה רודנר, "דחליל דחלילה חתן וכלה": תרגום עברי יבש כמו קש, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2017
↑  דוד רפ, "נחש? לא פולי, את לא שומרת על נחש" (ברור שהיא שמרה), באתר הארץ, 13 במרץ 2019
↑  רן שפירא, הספרים החדשים של ג'וליה דונלדסון, ויליאם פוקנר ואיאן קרשו, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309322605171  PLWABN: 9810688291505606  BIBSYS: 1022991  BNE: XX1515870  BnF: cb13344359c (data)  CiNii: DA09745305  GND: 124452744  ICCU: LO1V175099  ISNI: 0000 0001 2127 5108  LCCN: n92049003  LNB: 000053840  MusicBrainz: 55f792dd-fc08-4d98-833a-dcfede158f4d  NDL: 00512924  NKC: xx0014448  NLG: 84494  NLK: KAC200601299  NTA: 180769685  SELIBR: 355315  SUDOC: 057613133  VIAF: 34605975   WorldCat (עם VIAF): 34605975
משה קליין (קצין)

| --- | --- |

 לידה:  28 בינואר 1934 ניראצ'אד, הונגריה 
 נהרג:  9 ביוני 1967 (בגיל 33) תל פאחר, רמת הגולן
 תאריך עלייה:  אוקטובר 1947
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  ינואר 1952 – יוני 1967 (כ־15 שנים)
 דרגה:    סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 12
 פעולות ומבצעים
   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים
 עיטורים
   עיטור העוז   עיטור המופת
 
משה (מוסא) קליין (28 בינואר 1934, י"ב בשבט ה'תרצ"ד – 9 ביוני 1967, א' בסיוון ה'תשכ"ז) היה קצין צה"ל, מפקד גדוד 12 בחטיבת גולני. נהרג בקרב תל פאחר במלחמת ששת הימים. על התנהלותו ואומץ ליבו בקרב זה הוענק לו עיטור המופת. במלחמת סיני שירת כמפקד פלוגה ועוטר בעיטור העוז.
קורות חייו

קליין נולד ב-1934 בעיירה ניראצ'אד שבהונגריה, בנם של דויד ופרל-מלכה.
בשנת 1944, כשהיה בן עשר, עזב את העיירה ונסע אל חוות "עליית הנוער" שבבודפשט. משם המשיך ליוגוסלביה ובאוגוסט 1946 עלה לארץ ישראל באוניית המעפילים "כנסת ישראל". יחד עם שאר מעפילי האונייה הועבר על ידי הבריטים למחנות המעצר בקפריסין, מהם שוחרר באוקטובר 1947.
באוגוסט 1947, בהיותו בן 13, החל קליין את לימודיו בכפר הנוער בן שמן. לאחר מספר חודשים פרצה מלחמת העצמאות, וכפר-הנוער כותר על ידי כנופיות ערבים. קליין, יחד עם יתר התלמידים פונה לחוף השרון.
בינואר 1952 גויס לחטיבת גולני. לאחר הטירונות, יצא לקורס מ"כים, כשלאחריו נשאר כמדריך עד לסיום שירות החובה שלו. בשנת 1955, יצא לקורס קצינים. לאחר שסיים את הקורס בהצטיינות שב לשרת בגדודו כקצין.
במלחמת סיני, אשר פרצה בשנת 1956, שימש כמפקד פלוגה בגדוד. על הפלוגה הוטל לכבוש את "מוצב 25" ברפיח.. על התנהלותו בקרב זה הוענק לו עיטור העוז מהרמטכ"ל משה דיין.
תיאור המעשה: ב"מבצע קדש" היה סגן משה קליין ז"ל מפקד הכוח הפורץ למוצב אויב. לאחר שאמצעי הפריצה לא הופעלו, התייצב בראש יחידת החבלנים שלו ותחת אש אויב חזקה פרץ גדרות ושדה מוקשים ונאחז ביעד. בשעת טיהור היעד נתקל בכוח שני שפרץ פנימה בטעות, ועל ידי גילוי תושייה מנע אסונות מיותרים. בעוד הכוח השני לא ביצע משימתו בפריצה ליעד שני, המשיך סגן משה קליין ז"ל וכבש את חלקו השני של המוצב. במהירות הסתערותו גרם להתמוטטות האויב ומנע אסונות., ניסן תשל"ג אפריל 1973, רב-אלוף דוד אלעזר ראש המטה הכללי.
בשנת 1958 עבר לחטיבת הצנחנים, תחילה בתפקיד מ"פ ואחר כך התמנה לסמג"ד.
בסוף שנת 1965, לאחר שסיים את בית-הספר לפיקוד ומטה, שב לגולני לתפקיד קצין אג"ם. לאחר כשנה בתפקיד מונה למפקד גדוד 12 בחטיבה.
במהלך שירותו הצבאי הכיר קליין את אשתו שרה, ששירתה בגדודו כמורה חיילת. לזוג נולדו שני ילדים.
הקרב בתל פאחר

במסגרת תוכנית הקרב של חטיבת גולני בצפון רמת הגולן, הוטל על גדוד 12 בפיקודו של קליין לכבוש את תל פאחר, אשר היווה חלק ממערך מוצבים סורי בעל עומק טקטי בין הכפר זעורה לבין הגבול הישראלי.
במסגרת הקרב, אשר החל ב-9 ביוני 1967 (היום החמישי למלחמת ששת הימים) יצא בראש שורה של זחל"מים לכיבוש התל. במהלך הקרב, חלק ניכר מהכוח נפגע מאש טנקים סוריים, עוד לפני שהצליח שהגיע אל היעד. קליין הוביל את הלחימה והטיהור מלפנים. וכשעלה לראש התל לאחר הטיהור על מנת לתאם בין כוחותיו הוא נפגע מצרור של חייל סורי ומת במקום. התנהגותו של קליין השפיעה על חייליו שהמשיכו בקרב וכבשו את היעד בכמה צירים נפרדים. לאחר שפיקוד-הגדוד ברובו נפגע בקרב נועז ועקוב-מדם, אשר נמשך כ-5 שעות ובו נהרגו 36 חיילים, בסיומו של הקרב, נכבש היעד.
על התנהלותו בקרב זה עוטר בעיטור המופת
תיאור המעשה: סא"ל קליין משה ז"ל פיקד על הכוח אשר נועד לכבוש את תל פחר, בתאריך 9 ביוני 1967. הכוח נפגע מאש נ"ט בעת התנועה אל היעד ורוב ה-זחל"מים יצאו מכלל פעולה. על-מנת לשמור על רציפות התקיפה, ארגן כוח קטן והסתער בראשו על היעד. סא"ל קליין משה ז"ל נהרג תוך-כדי לחימה בתוך היעד. על מעשה זה הוענק לו: עיטור המופת ניסן תשל"ג אפריל 1973, דוד אלעזר, רב-אלוף, ראש המטה הכללי.
קליין הניח אישה, בן ובת. הובא לקבורה בבית העלמין הצבאי בחיפה.
הנצחתו

שמו הונצח בחוברת שפרסמה עיריית קריית-מוצקין לזכר בניה שנהרגו במלחמות.
ב"ספר הגבורה", שהוציאו לאור אגודת העיתונאים בתל אביב והברית העולמית של ניצולי ברגן-בלזן, הובא תיאור קרבו האחרון בתל פאחר.
הערות שוליים

↑  2 מפקדי פלוגות שפרצו לרפיח, מעריב, 28 באפריל 1957
נחל ג'ונסטון

| --- | --- |

 מידע כללי
 מוצא:  צפונית להר קאסל
 גובה מוצא הנהר:  2,500 מטרים
 שפך:  בואו 
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה 
 
קניון ג'ונסטון. משמאל ניתן לראות את מסלול ההליכה המונגש לנכים.
נחל ג'ונסטון (באנגלית: Johnston Creek) הוא יובל של נהר בואו, בהרי הרוקי הקנדיים, בשטח הפארק הלאומי באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
מהלך הנהר

מוצאו של נחל ג'ונסטון צפונית להר קאסל בעמק קרחוני, דרומית מערבית למעבר באדג'ר (Badger Pass) ומערבית למעבר פלסטילה בגובה של 2,500 מטרים. הנחל זורם לכיוון דרום מזרח בין רכס הלנה ורכס סואובק, ולאחר מכן פונה דרומה דרך עמק תלול בשם קניון ג'ונסטון. הנהר נשפך לתור הנהר בואו דרומית להר קאסל בין העיירה באנף (הקניון ממוקם 25 ק"מ מבאנף) לעיירה לייק לואיז (הקניון ממוקם 35 ק"מ מהעיירה אגם לואיז), בגובה של 1,440 מטרים מעל פני הים.
קניון ג'ונסטון

כאשר נחל ג'ונסטון מתקרב לנהר בואו, הוא זורם דרך קניון גדול אשר נוצר בשל שחיקת סלעי אבן הגיר על ידי הנחל במשך אלפי שנים.
מסלול טיולים פופולרי (ובחלקו נגיש לנכים), עובר לאורך הקניון ומוביל למפל ג'ונסטון התחתון (גשרים ומסילות נבנו על מנת לאפשר את הנגישות). חלקו השני של השביל הוא שביל טבעי, וקשה יותר לטיפוס. שביל זה מוביל אל מפל ג'ונסטון העליון, וממנו אל אחו ובו נמצאות "קסתות הדיו" (Ink Pots) -שש בריכות המוזנות על ידי מעיינות צבעוניים (בעלי צבע כחול - ירוק) ובשל צורתן נקראות קסת דיו.
בחודשי החורף קופאים המפלים והופכים לאתר טיפוס קרח פופולרי.
קניון ג'ונסטון > גלריית תמונות

מפל התחתון בקניון ג'ונסטון
מפל ג'ונסטון התחתון בתוך קניון ג'ונסטון
מפל ג'ונסטון התחתון קפוא בחודשי החורף
קסתות הדיו
הערות שוליים

↑  מידע על הקניון באתר todocanada
↑  תיאור מהלך הנהר
פריקה וטעינה (מצווה)

| --- | --- |
 מקרא:  שמות, כ"ג, ה'; דברים, כ"ב, ד'
 משנה:  מסכת בבא מציעא, פרק ב', משנה י'
 תלמוד בבלי:  מסכת בבא מציעא, דף ל"ב
 משנה תורה:  ספר נזקים, הלכות רוצח ושמירת נפש, פרק י"ג
 שולחן ערוך:  חושן משפט, סימן רע"ב
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, לאו ר"ע, עשה ר"ב, עשה ר"ג ספר החינוך, מצווה פ', מצווה תק"מ, מצווה תקמ"א
 מקורות נוספים:  קיצור שולחן ערוך, סימן קפ"ח
 
מצוות פריקה וטעינה הן מצוות עשה לעזור איש לרעהו בפריקת המשא מעל הבהמה שיגעה ממשאה בדרך, ובטעינת הבהמה במשא. מצווה זו נדחית בזקן ואינה לפי כבודו.
בראשונים כתבו כי מצווה פריקה קיימת גם בנוגע לאדם הנושא משא.
מקור המצוות

מקור מצוות פריקה נזכר בתורה בפרשת משפטים: ”כִּי תִרְאֶה חֲמוֹר שֹׂנַאֲךָ רֹבֵץ תַּחַת מַשָּׂאוֹ וְחָדַלְתָּ מֵעֲזֹב לוֹ עָזֹב תַּעֲזֹב עִמּוֹ” (שמות, כ"ג, ה')
מצוות טעינה נזכרת בפרשת כי תצא: ”לֹא תִרְאֶה אֶת חֲמוֹר אָחִיךָ אוֹ שׁוֹרוֹ נֹפְלִים בַּדֶּרֶךְ וְהִתְעַלַּמְתָּ מֵהֶם הָקֵם תָּקִים עִמּוֹ” (דברים, כ"ב, ד').
דיני המצוות > מצוות פריקה

מצווה על האדם הרואה את בהמת כל אדם (החל ממרחק של ריס - כ-60 מטר) שהתעייפה מנשיאת המשא באמצע הדרך, לעזור לבעל הבהמה לפרוק את המשא מעל הבהמה.
דיני המצוות > מצוות טעינה

מצווה על האדם הרואה (החל ממרחק ריס) בהמה שמשאה נפל, לעזור לבעל הבהמה ולהטעין את המשא שוב על הבהמה. מהציווי "הָקֵם תָּקִים עִמּוֹ" למדו חז"ל, שהאדם מצווה לעזור רק כאשר בעל הבהמה משתתף עמו בטעינה, אך כאשר בעל הבהמה אינו נוטל חלק בטעינת הבהמה, או אז פטור האדם מלעזור לבעלים.
צער בעלי חיים

לפי התלמוד (מסכת בבא מציעא לב,ב) מצוות פריקה היא המקור לכלל "צער בעלי חיים דאורייתא", שכן החובה לפרוק את המשא מעל הבהמה נובעת גם מכך שיש למנוע ממנה סבל. לפיכך האדם המצווה לפרוק את המשא מעל גבי הבהמה אינו רשאי לתבוע תשלום בעד עזרתו, בעוד שהמצווה לטעון, שאין כרוך בכך צער לבעל החיים - זכאי לדרוש תשלום תמורת השתתפותו בטעינה. מטעם זה נפסק גם שאם אדם נתקל בשתי בהמות, אחת רובצת תחת משאה וטעונה פריקה, והאחרת משאה מפורק ממנה והיא זקוקה לטעינה - יש להקדים את מצוות הפריקה למצוות הטעינה, משום צער בעלי חיים.
טעמי המצוות

על-פי ספר החינוך, מטרת המצוות הללו היא להחדיר באדם את מידת החמלה, ולא רק שיש לחמול על אדם המצטער צער גוף, אלא יש לחמול אפילו על המצטער צער על ממון ורכוש. כאמור, מצוות הפריקה נובעת גם מהחובה למנוע צער לבעל החיים.
לקריאה נוספת

הרב ברוך ספיר, "סוגיות פריקה וטעינה", כתב העת 'מקדמי ארץ', כרך ט', חלק א', הוצאת ישיבת קדומים, ה'תשפ"א, 2021, עמ' 431–452.
הערות שוליים

↑  שו"ת הרשב"א חלק א, סימן רנב. שו"ת הרדב"ז חלק ב, סימן תשכ"ח.
↑  החלק הראשון של הפסוק הוא מצוות לא תעשה האוסר על התעלמות מבהמת חברו שנפלה תחת משאה. החלק השני- "הקם תקים עמו" - הוא מצוות עשה לטעון את הבהמה
↑  אף על פי שהציווי בפסוק הוא רק על חמור, המצווה היא על כל הבהמות, שכן "דיבר הכתוב בהווה", שהחמורים משמשים לרוב למשא (משנה, מסכת בבא קמא, פרק ה', משנה ז').
↑  כלומר: האיסור לצער בעלי חיים הוא מן התורה ולא מדברי חכמים
↑  זו דעת תנא קמא בברייתא במסכת בבא מציעא לב,א, בעוד שרבי שמעון שם חולק וסובר שגם טעינה יש לעשות בחינם; להלכה נפסק כתנא קמא (רמב"ם, הלכות רוצח יג,ז; שולחן ערוך חושן משפט רעב,ו).
↑  רמב"ם הלכות רוצח יג,יג, על פי בבלי בבא מציעא לב,ב.
| ספר דברים |
| --- | --- | --- |
| פרשת דברים | ערבות מואב • חטא המרגלים • חטא המעפילים |  |
| פרשת ואתחנן | עשרת הדיברות • שמע ישראל • שמע ישראל (פרשיה) • תפילין |  |
| פרשת עקב | כוחי ועוצם ידי • תורת הגמול • חטא העגל • והיה אם שמוע • ברכת המזון • שבעת המינים • לא תערץ מפניהם |  |
| פרשת ראה | היתר אכילת בשר • נביא שקר • מסית • עיר הנידחת • סימני כשרות בבעלי חיים • תרומות ומעשרות • שמיטת כספים • עבד עברי • שלוש רגלים • עלייה לרגל |  |
| פרשת שופטים | משפט עברי • איסור שוחד • איסור עבודה זרה • זקן ממרא • מצוות מינוי מלך • זרוע, לחיים וקיבה • ראשית הגז • כישוף • אוב • ידעוני • חובר חבר • רוצח בשגגה • עיר מקלט • עדות שקר • עדים זוממים • לא תערוץ מפניהם • הלכות מלחמה • כהן משוח מלחמה • מצוות קריאה לשלום במלחמה • בל תשחית • עגלה ערופה |  |
| פרשת כי תצא | אשת יפת תואר • משפט הבכורה • בן סורר ומורה • תלייה • השבת אבידה • לא ילבש • מוציא שם רע • מפתה • איסור קדשה • גירושין • ייבום וחליצה • ממזר • מצוות טעינה • איסור ריבית • משכון • הלנת שכר • מתנות עניים • לא תחסום שור בדישו • כלאי הכרם • לא תחרוש בשור ובחמור יחדו • שעטנז • לא ילבש • השבת אבדה • איסור גנבת נפש • אתנן זונה ומחיר כלב • קבורת המת • שילוח הקן • מצוות מעקה • ציצית • נדרים • מלקות |  |
| פרשת כי תבוא | מקרא ביכורים • וידוי מעשרות • מעמד הר גריזים והר עיבל |  |
| פרשת נצבים | תשובה • קיבוץ גלויות |  |
| פרשת וילך | הקהל • הסמכת יהושע • כתיבת משה את התורה |  |
| פרשת האזינו | שירת האזינו |  |
| פרשת וזאת הברכה | ברכת משה • מות משה • הר נבו |  |
| דמויות מרכזיות | משה • יהושע בן נון |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
מרק אלדר

| --- | --- |

 לידה:  2 ביוני 1947 (בן 77) הקסהאם, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  קורפוס כריסטי קולג', קיימברידג', בית הספר בריאנסטון 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  בסון 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  Knight Bachelor 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרק פיליפ אלדר (באנגלית: Sir Mark Philip Elder, נולד ב-2 ביוני 1947) הוא מנצח בריטי.
חייו

אלדר נולד בנורת'מברלנד שבאנגליה. אביו היה רופא שיניים. בנעוריו למד נגינה בבסון. אלדר למד בקולג' קורפוס כריסטי, קיימברידג', שם למד מוזיקה במלגת השתתפות במקהלה. בהמשך היה לבן חסותו של אדוארד דאונס ורכש ניסיון בניצוח על אופרות של ורדי באוסטרליה, בבית האופרה של סידני.
קריירה

אלדר היה מנהל מוזיקלי של האופרה האנגלית הלאומית משנת 1979 עד 1993. הוא נודע כאחד מצוות "תחנת הכוח", שכלל גם את המנהל הכללי פיטר ג'ונאס ואת המנהל האמנותי דייוויד פאונטני, שבזכות הפקותיהם נהנתה האופרה הלאומית מכמה שנים מוצלחות מאוד. אלדר כיהן גם כמנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם (1992-1995) ומנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של רוצ'סטר (1989-1994). כמו כן היה מנצח אורח ראשי של תזמורת רשות השידור הבריטית (1982-1985) ונגני מוצרט של לונדון (1980-1983).
אלדר התמנה למנהל מוזיקלי של תזמורת האלה בספטמבר 2000. בין שאר רעיונות חדשניים לקונצרטים, הציע לוותר על תלבושת ערב מסורתית לקונצרט. מקובל לראות באלדר את מי שהשיב את התזמורת לרמות מוזיקליות גבוהות, גם בעיני הביקורת, אחרי תקופה של פקפוק בהמשך קיומה של התזמורת.
בשנת 2004 חתם על חוזה, המאריך את תקופת כהונתו משנת 2005 עד 2008, עם אפשרות להארכה בסוף התקופה. דיווח מאוחר יותר מלמד, שאלדר ימשיך את עבודתו עם התזמורת לפחות עד 2010. אלדר פרש מהתזמורת בשנת 2024 וכיום מכהן שם בתור מנצח אמריטוס.
בפעם הראשונה ניצח אלדר על קונצרט הנעילה של "קונצרטי הפרום" בשנת 1987. הוא היה אמור לנצח שוב ב-1990, אבל הערותיו על טבען של כמה מתוכניות הפרום המסורתיות בהקשר של מלחמת המפרץ הראשונה, המשמשת ובאה, הביאו לביטול ההזמנה הזאת. ב-2006 חזר לנצח על תזמורת רשות השידור הבריטית בקונצרט הנעילה, שאליו הוזמן בפעם השנייה בקריירת הניצוח שלו. בנאום המסורתי בסוף הקונצרט ניצל את ההזדמנות למתוח ביקורת על הגבלות מטען בטיסות, בהמשך לחשיפת התוכנית לטיסות טרנסאטלנטיות מ-2006, המקשה על נגנים לקחת עמם את כלי הנגינה בטיסה. בהתייחסו לעובדה, שמחשבים נישאים מותרים עכשיו בהכנסה לתא הנוסעים, אמר אלדר, "...נראה לי, שבשנה הבאה יהיה עלינו לצפות לקונצ'רטו למחשב נישא ותזמורת'. עוד ביקש אלדר לתת לילדים הזדמנויות רבות יותר לשיר בבית הספר.
באפריל 2007 היה אלדר אחד משמונה מנצחי תזמורות בריטיות שתמכו בקול קורא להצטיינות במוזיקה קלאסית בעשר השנים הבאות, "לבנות על מצוינות: תזמורות למאה ה-21", שנועד להגביר את נוכחות המוזיקה הקלאסית בממלכה המאוחדת, ובכלל זה כניסה חופשית לכל התלמידים בבתי הספר הבריטיים לקונצרטים של מוזיקה קלאסית.
אלדר הקליט לחברות היפריון, NMC ותקליטי צ'אנדוס, נוסף להקלטות לחברת של תזמורת האלה עצמה. נוסף לפעילותו כמנצח בקונצרטים ובהקלטות, אלדר גם כותב בעיתונות בנושאי מוזיקה.
לאלדר ולאשתו מנדי בת אחת, קייטי.
פרסים ותארים

בשנת 1989 קיבל אלדר תואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית (CBE).
בשנת 1991 זכה בפרס אוליבייה על עבודתו המצוינת עם האופרה האנגלית הלאומית.
בשנת 2006 קיבל את פרס המנצח של החברה הפילהרמונית המלכותית.
בשנת 2008 קיבל תואר אבירות (Knight Bachelor) על תרומתו לתחום המוזיקה.
בשנת 2017 מונה לחבר במסדר עמיתי הכבוד על תרומתו לתחום המוזיקה.
הערות שוליים

↑  Hugh Canning, "Opera: Armed for action". The Times, 16 October 2005.
↑  Richard Morrison, "Restored to (hope and) glory". The Times, 28 April 2006.
↑  Mark Elder, "The music of war". The Guardian, 5 October 2001.
↑  Joey Canessa, "My Home: Mark Elder, conductor". The Independent, 14 December 2005.
↑  הלונדון גאזט, מספר 51772, עמוד 7, 16 ביוני 1989
↑  Charlotte Higgins, "Hallé's Elder, champion of British music, takes conductor prize". The Guardian, 10 May 2006.
↑  הלונדון גאזט, מספר 58729, עמוד 1, 13 ביוני 2008
↑  הלונדון גאזט, מספר 61962, עמוד B25, ‏17 ביוני 2017
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: צ'ארלס גרובס | מנהלים מוזיקליים, האופרה האנגלית הלאומית 1979-1993  | הבא: סיאן אדוארדס |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: יז'י סמקוב | מנהלים מוזיקליים, הפילהרמונית של רוצ'סטר 1989-1994  | הבא: רוברט ברנהרדט |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: קנט נגאנו | מנהלים מוזיקליים, תזמורת האלה 2000 - 2024  | הבא: וונג קאה צ'ון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429180405171  PLWABN: 9810561171005606  BnF: cb13893620t (data)  GND: 134697804  ISNI: 0000 0001 1700 1745  LCCN: n84072064  LNB: 000194701  MusicBrainz: dc118653-9add-4ad6-8659-b5b32e9746b2  NKC: mub2011628273  NTA: 148789250  SUDOC: 080493254  VIAF: 115530387   WorldCat (עם VIAF): 115530387
סיטון לויד

| --- | --- |

סטון לויד
 לידה:  30 במאי 1902 ברמינגהאם, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  7 בינואר 1996 (בגיל 93) פרינגדון, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה 
 מקום לימודים:  בית הספר אפינגהאם 
 מוסדות:  המכון הבריטי באנקרה  אוניברסיטת לונדון 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית 
 
סיטון הווארד פרדריק לויד (באנגלית:  Seton Howard Frederick Lloyd; ‏30 במאי 1902–7 בינואר 1996) היה ארכאולוג אנגלי, נשיא בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בעיראק, מנהל המכון לארכאולוגיה של אנקרה, ופרופסור לארכאולוגיה אסייתית מערבית במכון לארכאולוגיה של אוניברסיטת לונדון (1962–1969). הוא היה בעל אות מסדר האימפריה הבריטית.
חייו הפרטיים

ב-1931, בעת חזרתו ממשלחת חפירות בעיראק, התארס עם אליזבט פרימנגר, לה נישא ב-1932. היא התלוותה אליו לעונות החפירה הבאות בעיראק. נישואים אלה לא החזיקו מעמד והם התגרשו ב-1935. באפריל 1943 פגש את סרג'נט אולריקה הייד, חיילת בצבא הבריטי שהגיעה בשיירה מקהיר לבגדאד. הם נישאו בפברואר 1944. הייד הייתה אמנית ופסלת. נולדו להם שני ילדים: ג'ון בשנת 1945 בירושלים וקלייר ב-1949, לאחר שעברו לטורקיה. אשתו נפטרה ב-1987. סטון נפטר בשנת 1996, בהיותו כמעט בן 94, בעיר פרינגדון (Faringdon) במחוז אוקספורדשייר בדרום אנגליה.
חלק מפרסומיו

(Sennacherib's Aqueduct at Jerwan, with Thorkild Jacobsen (1935
Mesopotamia: Excavations on Sumerian Sites (1936)
Pre-Sargonid Temples in the Diyala Region, with Pinhas Delougaz (1942)
Ruined Cities of Iraq (1942)
Twin Rivers: A Brief History of Iraq from the Earliest Times to the Present Day (1943)
Foundations in the Dust: A Story of Mesopotamian Exploration (1947, revised edition 1980)
Early Anatolia: A Description of Early Civilisation in Asia Minor, As Revealed by the Last Half-Century of Excavating and Exploration (1956)
The Art of the Ancient Near East (1961)
Beycesultan, with James Mellaart (1962–1965)
Mounds of the Ancient Near East (1963)
Early Highland Peoples of Anatolia (1967)
Private Houses and Graves in the Diyala Region, with Pinhas Delougaz and Harold D. Hill (1967)
Ancient Architecture: Mesopotamia, Egypt, Crete, Greece, with Hans Wolfgang Müller and Roland Martin (1974)
The Archaeology of Mesopotamia from the Old Stone Age to the Persian Conquest (1978)
The Interval (1986)
Ancient Turkey: A Traveller's History of Anatolia (1989)
| --- | --- |
פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב:  לפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב
סמל דרום אפריקה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  דרום אפריקה 
 תאריך אימוץ:  27 באפריל 2000
 התקנים
 ציצה:  כידון ואלה, פרח פרוטאה, ציפור לבלר ושמש.
 מגן:  זהב, שני אנשים
 תומכים:  חטי פילים
 מוטו:  סן: "עמים שונים התאחדו"
 
סמל דרום אפריקה הראשון היה בשימוש רשמי מאז שנת 1910. הסמל הוחלף בעיצוב חדש ביום החופש ב-27 באפריל 2000. המוטו על הסמל, ǃke e: ǀxarra ǁke בשפת הסן פירושו: "עמים שונים התאחדו".
תהליך עיצובו של הסמל החל בשנת 1999 כאשר משרד האמנות, התרבות המדע והטכנולוגיה פנה אל הציבור בבקשות לרעיונות עבור סמל חדש למדינה. שפע הרעיונות אשר הגיעו למשרד לצד תגובות מהקבינט היוו את הבסיס לעיצוב הסמל. עשרה עיצובים שונים הוצגו בפני הקבינט ולבסוף נבחר עיצובו של איאן בקר.
בסמל מופיע הכיתוב בשפת סן "עמים שונים התאחדו" על רקע ירוק, ושני חטי פילים עולים ממנו בכל אחד מצדדיו. ביניהם מופיעים שיבולת חיטה ומגן מוזהב שבו נראות שתי דמויות בני אדם המברכות זו את זו, ואשר מקורן באומנות הסלע הבושמנית. מעל למגן מופיעים כידון ואלה, פרח פרוטאה, ציפור לבלר ושמש.
סמל דרום אפריקה הישן

סמל דרום אפריקה הישן היה בשימוש משנת 1910 ועד שנת 2000. הסמל היה למעשה שילוב של אלמנטים משלטי ארבע המדינות והמושבות אשר שולבו באיחודה של דרום אפריקה. הרבע הראשון מכיל את גברת התקווה הטובה מתוך סמל מושבת הכף. שני הגנואים הכחולים ברבע השני לקוחים מתוך סמל מושבת נטאל. ברבע השלישי מופיע מוטיב עץ מתוך סמל מדינת אורנג' החופשית וברבע הרביעי מופיעה העגלה מתוך סמל טראסנוול. התומכים (ראם הצבי והדלגן) לקוחים מתוך סמל מושבת הכף וסמל מושבת נהר אורנג'. האריה אשר בציצה אוחז בארבעה מטות קשורים יחדיו כסמל לאחדותן של ארבע המושבות והמדינות לשעבר. המוטו בתחתית השלט כתוב בלטינית: Ex Unitate Vires ומשמעותו "כוח באמצעות אחדות".
ראו גם

דגל דרום אפריקה
המנון דרום אפריקה
סמל דרום אפריקה בין השנים 1910 - 2000
כריסטופר קראדוק

| --- | --- |

 לידה:  2 ביולי 1862 יורקשייר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1 בנובמבר 1914 (בגיל 52) קרב קורונל 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השתייכות:  הצי המלכותי הצי המלכותי הבריטי
 תקופת הפעילות:  1875–1914 (כ־39 שנים)
 דרגה:   אדמירל משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד אה"מ אלקריטי   מפקד אה"מ אנדרומדה   מפקד אה"מ בקצ'אנטה   מפקד אה"מ לויתן   מפקד אה"מ סוויפטשור   מפקד בסיס הצי המלכותי בפורטסמות'   מפקד תחנת צפון אמריקה ואיי הודו המערביים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מרד הבוקסרים  קרב קורונל 
 עיטורים
 חבר במסדר האמבט  אביר מפקד  במסדר הוויקטוריאני המלכותי 
 
אדמירל משנה סר כריסטופר ג'ורג' פרנסיס מוריס קראדוק (באנגלית: Sir Christopher George Francis Maurice Cradock;‏ 2 ביולי 1862 – 1 בנובמבר 1914) היה קצין בכיר אנגלי בצי המלכותי. הוא זכה למוניטין של גבורה גדולה.
הוא מונה למפקד היאכטה המלכותית, והיה מקורב למשפחת המלוכה הבריטית. לפני מלחמת העולם הראשונה, שירותו הקרבי במהלך המלחמה המהדית ומרד הבוקסרים היה כולו על החוף. הוא מונה למפקד העליון של תחנת צפון אמריקה והודו המערבית לפני המלחמה, ומשימתו הייתה להגן על ספנות סוחר של מדינות ההסכמה על ידי ציד פושטות מסחר גרמניות.
בסוף 1914 הוטלה עליו המשימה לחפש ולהשמיד את שייטת מזרח אסיה של הצי הקיסרי הגרמני כשהיא פנתה הביתה סביב קצה אמריקה הדרומית. בהאמינו שלא הייתה לו ברירה אלא להפעיל את השייטת בהתאם לפקודותיו, למרות נחיתותו המספרית והטקטית, הוא נהרג במהלך קרב קורונל מול חופי צ'ילה בנובמבר כאשר הספינות הגרמניות הטביעו את ספינת הדגל שלו.