stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סקין יארד

| --- | --- |

להקת סקין יארד 1988: משמאל לימין: ג'ק אנדינו, בן מק'מילאן, דניאל האוס
 מקום הקמה:  סיאטל 
 מוקד פעילות:  סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1985–1993 (כ־8 שנים)
 זרם:  גראנג' סיאטל
 סוגה:  גראנג', רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  Cruz, Toxic Shock, C/Z, Sub Pop
 שיתופי פעולה בולטים:  "Minutes Warning‏ 10", "Feedback", גראנטראק, סאונדגארדן
 www.skin-yard.com
 חברים
 ג'ק אנדינו ג'ייסון פין בארט מרטין בן מקמילן Scott McCullum גרג גילמור מאט קמרון סטיב וויד דניאל האוס Pat Pedersen 
 חברים לשעבר
 ג'ק אנדינו בן מק'מילאן דניאל האוס מאט קמרון סטיב וויד ג'ייסון פין גרג גילמור סקוט מק'קולום בארט מרטין פאט פדרסון
 
סקין יארד (Skin Yard), הייתה להקת גראנג' מסיאטל, וושינגטון, שהתקיימה בין השנים 1985 ל־1993.
הלהקה מעולם לא הגיעה לקהל המיינסטרים, אך היא נחשבת, יחד עם להקות כמו גרין ריבר, סאונדגארדן, מלפאנקשן והסקרימינג טריז, ללהקה חלוצית והראשונה שסיגלה לעצמה את הצליל שמאוחר יותר הוגדר כ"גראנג'".
כמה מחברי הלהקה עבדו מאוחר יותר עם הרכבים מצליחים כגון סאונדגארדן ואר.אי.אם.
היסטוריה

הלהקה הוקמה בשנת 1985 על ידי דניאל האוס וג'ק אנדינו. בן מק'מילאן ומאט קמרון, הצטרפו ללהקה מאוחר יותר באותה שנה.
סקין יארד הופיעה לראשונה ביוני 1985, וכמה משיריה הופיעו באלבום האוסף "Deep Six".
אלבום זה הוא ההקלטה המסחרית הראשונה של סקין יארד ושל הלהקות גרין ריבר, מאלפאנקשן, המלווינס וסאונדגארדן. 
מאט קמרון עזב את ההרכב ביוני 1986 והצטרף ללהקת סאונדגארדן בספטמבר אותה שנה. אותו החליף סטיב וויד, אך הוא הופיע רק פעמיים עם הלהקה. אותו החליף המתופף העתידי של מאת'ר לאב בון, גרג גילמור, אך גם הוא לא נשאר עם הלהקה יותר משתי הופעות.
ב־1987 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון שנשא את שם הלהקה.
בסתיו אותה השנה, ג'ייסון פין (מאוחר יותר אחד מהפרזידנטס אוף דה יונייטד סטייטס אוף אמריקה) הצטרף ללהקה, ועזב אחרי שמונה חודשים מסיבות אישיות.
במרץ 1991, עזב דניאל האוס את הלהקה מאחר שהוא הפך לאב והעדיף לבלות זמן עם משפחתו. 
הוא הוחלף על ידי פאט פדרסון שנשאר עם הלהקה עד הסוף. 
הלהקה החליטה על התפרקותה ב־1993 אחרי הקלטת אלבומה החמישי.
אחרי הפירוק, בן מק'מילאן וסקוט מק'קולום הקימו את הלהקה גראנטרק. דניאל האוס הוא עכשיו המנהל של חברת ההקלטות "C/Z Records". בארט מארטין ניגן עם הסקרימינג טריז עד התפרקותם, מארטין גם עבד עם סולן אליס אין צ'יינס ליין סטאלי, וגיטריסט פרל ג'אם מייק מק'ריידי בפרויקט מד סיזן. כמו כן הוא עבד עם פיטר באק מאר.אי.אם. ואפילו יצא איתם לסיבובי הופעות.
חברי הלהקה

בארט מארטין - תופים (1990–1993)
מאט קמרון - תופים (1985–1986)
פאט פדרסון - באס (1991–1993)
סקוט מק'קולום - תופים (1987- 1989)
ג'ייסון פין - תופים (1986- 1987)
סטיב וויד - תופים (1986)
גרג גילמור - תופים (1986)
ג'ק אנדינו - גיטרה (1985–1993)
דניאל האוס - באס (1985–1991)
בן מק'מילאן - סולן (1985–1993)
אלבומים > אלבומי אולפן

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שם האלבום | תאריך יציאה | חברת תקליטים |
| Skin Yard | 1987 | C/Z Records |
| Hallowed Ground | 1988 | Toxic Shock Records |
| Fist Sized Chunks | 1990 | Cruz Records |
| Smiling Knuckles‏ 1,000 | 1991 | Cruz Records |
| Inside the Eye | 1993 | Cruz Records |
| Start at the Top | 2001 | C/Z Records |
אלבומים > סינגלים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שם | תאריך יציאה | מתוך האלבום | חברת תקליטים |
| "Bleed" | 1987 | Skin Yard | C/Z Records |
| "Stranger" | 1987 | Hallowed Ground | Toxic Shock Records |
| "Start at the Top" | 1989 | Start at the Top | סאב פופ |
| "Smiling Knuckles‏ 1,000" | 1991 | Smiling Knuckles‏ 1,000 | Cruz Records |
| "Psychoriflepowerhypnotized" | 1991 | Smiling Knuckles‏ 1,000 | Rave Records |
| "Undertow" | 1993 | Inside the Eye | Cruz Records |
ריקוד הקנים

ריקוד קנים
ריקוד הקנים (נקרא גם אולמגהה; באנגלית: Reed Dance או Umhlanga) הוא טקס מסורתי, שנערך בממלכת אסוואטיני (סווזילנד), ובאזור קוואזולו-נטאל שבדרום אפריקה. הטקס נמשך כשבוע ומשתתפות בו עשרות אלפי נשים רווקות ללא ילדים בכל שנה.
מקורות היסטוריים

טקס ריקוד הקנים הוא התפתחות מודרנית של המנהג העתיק ה"אמקוואשו", טקס צניעות מסורתי במהלכו נאסר על נשים רווקות לקיים יחסי מין. במהלך הימים בהם נערך הטקס, על נשים בנות 18 ומטה ועל גברים בני 19 ומטה ללבוש ביגוד שמזהה אותם כאסורים למגע מיני. אדם שלא כיבד את החוק המסורתי, נקנס בחיה אחת, לרוב פרה. הגדרת מסגרת הזמן במהלכה הטקס מתקיים, נעשתה על ידי הצ'יף והייתה לא קבועה. בסיום תקופת הצניעות נשים שהגיעו לגיל נישואים רקדו מסביב לבית הצ'יף בבגדים מסורתיים צבעוניים.
מסורות

ריקוד הקנים הוא צעדת נשים בהשתתפות עשרות אלפי משתתפות. לרוב, הנשים הצעירות רוקדות חשופות חזה, ולבושות בחצאיות מסורתיות העשויות חרוזים וגדילים. הן עונדות צמידים, שרשראות ועדיים שמסמלים את מעמדן המשפחתי ובאם הן מאורסות. הנשים נושאות עימן קנים ארוכים, המופקדים בהגיען אל המלך. מרבית המשתתפות הן צעירות בגילי העשרה, אך בצעידה באסוואטיני ישנן גם ילדות ואף פעוטות.
ריקוד הקנים באסוואטיני (סווזילנד)

בממלכת אסוואטיני, ריקוד הקנים אומץ תחת שלטונו של הצ'יף סובהוזה השני בשנות ה-40 של המאה ה-20. הטקס הסווזי הוא בן שמונה ימים, כאשר תחילתו נחגגת באופן משפחתי ורק היומיים האחרונים הם חגיגה ציבורית שנערכת בכפר המלכותי לודז'ידזיני.
בשנותיה הראשונת של המסורת, הנשים הצעירות רקדו בפני המלכה על מנת להביע את נאמנותן כלפי משפחת המלוכה. הן הגיעו מכל רחבי הממלכה לבושות בבגדים צבעוניים, ושרו שירים בשבח המלכה. כיום, מתקיימת צעידה של נשים רבות לכבודו של המלך, שמטרתה לסמל את אחדותה של הממלכה. כמו כן, המלך עשוי להפוך את אחת המשתתפות לכלתו, כפי שעשה כבר 15 פעמים, מסוואטי השלישי, מלך אסוואטיני.
מסורת חדשה זו, התפתחה והתרחבה, ובשנים האחרונות בין שישים לשבעים אלף נערות ונשים מרחבי הממלכה עולות לרגל לבית המלוכה על מנת לרקוד בפני מסוואטי השלישי. עשרות אלפי הנשים מגיעות ברגל, באוטובוסים, בטרמפים, ואפילו נשלחות על גבי משאיות ממשלתיות ללודז'ידזיני.
ריקוד הקנים בקוואזולו-נטאל

שבט הזולו חוגג את טקס הקנים במשך ארבעה ימים בתחילת ספטמבר כל שנה סביב הארמון המלכותי אמכובני שבדרום אפריקה. המסורת העתיקה חודשה באזור זה, בשנת 1991 על ידי המלך גודוויל ז'ולתיני, כאמצעי לעידוד צניעות ושמרנות מינית. המלך ראה בעיכוב פעילות מינית של נשים עד הנישואים כאמצעי לצמצום הפצתו של נגיף האיידס. על מנת להשתתף בטקס, על הנשים הצעירות לעבור בדיקת בתולין, כאשר הן יסומנו באופן פיזי אם הן היו פעילות מינית. עם זאת, עבור עשרת אלפים הנערות שמשתתפות בטקס מדי שנה, מהווה ריקוד הקנים טקס מעבר והתבגרות המסמל את הפיכתן לנשים. מוקד הטקס, והמקור לשמו הוא מצעד קני הנחל המבטא את הקשר המיתי העמוק של בני הזולו למסורת ולטבע.
כיום, ממשלת דרום אפריקה משתפת פעולה עם בית המלוכה של שבט הזולו על מנת לקדם במהלך האירוע זה לכידות חברתית ורעיונות חינוכיים. כך למשל בשנת 2016, חברי פרלמנט קידמו במהלך חגיגות הקנים את המאבק בסחר בבני אדם.
מחלוקת העירום ביוטיוב

ב-2017 משתמשי יוטיוב שהעלו קטעים שצולמו בטקס ריקוד הקנים באסוואטיני, גילו כי הסרטונים שלהם סווגו כתוכן מוגבל גיל. אחד מהמשתתפים שהתוכן אותו העלה הוגבל היה לאזי דלמני, ראש חברת הפקות שפועלת לקידום, הגנה ושמירה של ערכים אפריקאים. המדיניות הרשמית של יוטיוב מאפשרת עירום כאשר התוכן הוא רלוונטי תרבותית או מכיל הקשר נכון. משום כך, דלמיני ארגן סדרת הפגנות נגד גוגל בהן טען כי יוטיוב הוא אתר גזעני ולא רגיש תרבותית. מאבקו של דלמיני הצליח, וחברת יוטיוב התנצלה והסירה את המגבלות על הסרטונים.
ביקורת

המסורת השנתית של ריקוד הקנים, מעוררת לא פעם ביקורת ציבורית רחבה באסווטיני. העלות הגבוהה של הטקס אשר במרכזו עומדים המלך ונשותיו, משווים למשפחת המלוכה תדמית בזבזנית. ממלכת אסווטיני היא אחת מהמדינות העניות בעולם, בה 63 אחוזים מהאזרחים חיים מתחת לקו העוני. הטקס ההמוני, יחד עם המנהג לחלק לנשות המלך החדשות מכוניות BMW וארמון משלהן, אינם מתיישבים עם מצבה הכלכלי הקשה של הממלכה.
כמו כן, אסווטיני היא גם אחת המדינות בהן תפוצת מגפת האיידס היא מגבוהות בעולם. על כן, רבים רואים בריבוי הכלות הצעירות של המלך מסוואטי השלישי מסר שגוי לצעירים. למעשה, ב-2005, הטקס השנתי כלל את ביטולו של איסור מלכותי על קיום יחסי מין עם בתולות, שהוצא ב-2001 במטרה להאט את התפשטות האיידס במדינה. אלפי נשים צוו להסיר את צעיפי ההתנזרות שכרכו סביב צוואריהן על מנת לסמל עצמן כאסורות למגע. ימים בודדים לאחר שפרסם את תקנה זו, התחתן מסוואטי עם נערה צעירה וקנס את עצמו בפרה אחת. מהלך זה, הוביל למחאות רבות של צעירים על התנהלות המלך ביחס לצו שהוא עצמו קבע.
גם על טקס ריקוד הקנים שנערך על ידי שבט הזולו נמתחת ביקורת בשנים האחרונות. ארגוני נשים קוראים למארגני הטקס, בראשם מלך זולו גודוויל זווליטהיני לסיים את מנהג בדיקת הבתולין הנערך במהלכו. ארגונים אלו, טוענים כי הבדיקה היא פולשנית ופוגעת בזכויתיהן של הנשים הצעירות שעוברות אותה. בתגובה לכך, זווליטהיני טען כי אחת המטרות של בדיקת הבתולין יחד עם הטקס היא מעקב ומניעה של פגיעות מיניות בילדות.
הערות שוליים

1 2  Nkosi, G. S. (2013). Umkhosi Womhlanga (Reed Dance) as a tourism enterprise in KwaZulu-Natal: Perceptions, policies and practices (Doctoral dissertation, University of Zululand)
1 2  None, E. M. (2010). Aesthetics from the Swazi perspective: The case of the Swazi umhlanga/reed dance. Muziki, 7(1), 130-, policies and practices (Doctoral dissertation, University of Zululans
1 2  Firenzi, T. (2012). The Changing Functions of Traditional Dance in Zulu Society: 1830–Present. The International Journal of African Historical Studies, 45(3), 403-425
↑  Sone, E. M. (2010). Aesthetics from the Swazi perspective: The case of the Swazi umhlanga/reed dance. Muziki, 7(1), 130-139
↑  Masango, L. P. (2008). Reading the Swazi reed dance (umhlanga) as )a literary traditional performance art (Doctoral dissertation
↑  Dawood. (2019). Thousands expected to descend on KZN for Reed Dance. accessed 18 February 2020[
↑  BBC. (2017). YouTube lifts Swazi bare-breasted dancer restrictions. accessed 18 February 2020
↑  אלפי בתולות חשפו חזה למען מלך סוואזילנד, באתר וואלה, 30 באוגוסט 2005
↑  Nxedlana, k. (2016). Zulu King hits back at Reed Dance critics. accessed 18 February 2020
בנותיו של המלך מסוואטי השלישי: סיקהאניסו דלאמיני (שמאל) וטמסימבה דלאמיני (ימין) משתתפות בריקוד הקנים המסורתי
יצחק בר-משה

| --- | --- |

 לידה:  27 בינואר 1927 בגדאד, עיראק המנדטורית 
 פטירה:  9 בדצמבר 2003 (בגיל 76) מנצ'סטר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  המכללה לביטחון לאומי 
 צאצאים:  תמי בצלאלי שוחט, עדית שמר 
 
יצחק בר-משה (27 בינואר 1927 – 9 בדצמבר 2003) היה עיתונאי, סופר ודיפלומט ישראלי.
קורות חייו

בר-משה נולד בבגדאד, בה גדל והתחנך, ובה החל, בשנת 1946 את לימודיו לתואר ראשון בפקולטה למשפטים.
הוא עלה לישראל ב-1950 בעליה הגדולה של יהודי עיראק, מבצע עזרא ונחמיה. כשנתיים לאחר עלייתו נישא לנורמה (נוריה) לבית זלוף, אף היא ילידת בגדאד. בשנותיו הראשונות בישראל התגוררה המשפחה במעברה בשפרעם, ולאחר מכן עברה לחיפה. ב-1953 השלים את שירותו הצבאי, ולאחר מכן עבד בבתי הזיקוק. בשנת 1958 עבר עם משפחתו לירושלים, והחל לעבוד בזרוע הערבית של שידורי רשות השידור. במקביל למד במחזור ג' של המכללה לביטחון לאומי.
בשנת 1968 ייסד וערך למשך שנתיים את היומון הערבי "אל-אנבא", ולאחר מכן חזר לעבודתו ברשות-השידור כממונה על מעקב ותיאום. במקביל פרסם מאמרים רבים בעניינים תרבותיים והיסטוריים בכתב העת העברי במערכה. בשנים 1983–1987 שימש כיועץ לענייני עיתונות בשגרירות ישראל בקהיר, ובשנים 1989–1991 חזר לשגרירות בתפקיד הציר לענייני הסברה.
כתום עבודתו בשגרירות ישראל במצרים הטיל עליו משרד החוץ את פרסום כתב העת החודשי בשפה הערבית "קשת בענן" וכן את תפקיד הפיקוח על עריכת המהדורה הערבית של אריאל: רבעון לאמנויות ולמדע בישראל.
בשנות השבעים המוקדמות הצטרף למסדר הבונים החופשיים, והיה חבר בלשכת בונים חופשיים האר"י עד מותו. בשנות פעילותו אלה התקדם עד לדרגה הגבוהה ביותר במסדר, דרגת נשיא כבוד. רעיונות ממסורת הבונים החופשיים חלחלו לכתיבתו הספרותית.
לאחר פרישתו מהשירות הדיפלומטי חזר בר-משה ארצה והתרכז בכתיבה ובפעילותו במסדר הבונים החופשיים.
בשנים האחרונות לחיו, עזב בר-משה את ישראל בגלל האכזבה שלו מהמצב הפוליטי. לפי הבת שלו "הוא היה שבור לב אחרי מותו של רבין ולא היה יכול לסבול את זה יותר".
יצחק בר-משה נפטר במנצ'סטר, אנגליה, בדצמבר 2003. הוא הובא לקבורה בבית הקברות הר המנוחות בירושלים .
בנותיו של בר-משה הן המאיירת והסופרת תמי בצלאלי והחלילנית והסופרת עדית שמר.
יצירתו

במקביל לעבודתו העיתונאית עסק בר-משה בכתיבה ספרותית בשפה הערבית. בשנת 1972 פרסם בירושלים את קובץ סיפוריו הראשון, "מאחורי הגדר" ובשנת 1982 זכה בפרס ראש הממשלה ליצירה בשפה הערבית על ספרו "האל והפרח".
ספריו "מאחורי הגדר", "כוכב הצפון", "מחול הגשם", "חומות ירושלים", "האל והפרח", "מאחורי החיים", "ימי עיראק" ו"מצרים בלבי" ראו אור בשפה בערבית. הספרים "יציאת עיראק" ו"בית בבגדאד" יצאו לאור בערבית וכן בתרגום לעברית. בשנת 2019 בקש מחמוד עבאס יו"ר הרשות הפלסטינית להוציא מהדורה מחודשת של הספר "יציאת עיראק". ספרו "שני ימים ביוני" נדפס ב-2004 לאחר מותו, ובשנת 2013 ראה אור בתרגום לעברית של נורמה בר-משה (אלמנתו), בעריכתה של עדית שמר (בתו הצעירה), ובתוספת איורים של תמי בצלאלי (בתו הבכורה). "שני ימים ביוני" הוא ספר זיכרונות העוסק בסיפורה של משפחה וקהילה שלמה בעיראק, בימים שקדמו ל"פרהוד" (פרעות הביזה והרצח שנערכו ביהודי בגדאד ביוני 1941), מנקודת מבטו של ילד יהודי בן 14.
לקריאה נוספת

גאולה אלימלך, 'מציאות ופנטזיה בסיפוריו הקצרים של יצחק בר-משה', פעמים 137 (סתיו תשע"ד), עמ' 37-67.
Reuven Snir, Arabic Literature by Iraqi Jews in the Twentieth Century: The Case of Ishaq Bar-Moshe (1927-2003), Middle Eastern Studies, Volume 41, Issue 1 2005.
Baytun fi Baghdad by Ishaq Bar-Moshe; Ayyam al-'Iraq by Ishaq Bar-Moshe; al-Khuruj min al-'Iraq: dhikrayat 1945-1950 by Ishaq Bar-Moshe - Review by: M. J. L. Young, Middle Eastern Studies, Vol. 27, No. 3 (Jul., 1991), pp. 528-533.
Nancy E. Berg. Bar-Moshe, Yiṣḥaq. Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2013.
הערות שוליים

↑  ש. הן, "אל יום" מפסיק מחר הופעתו, ייצא בשותפות חדשה בירושלים, על המשמר, 30 במאי 1968
↑  "אל אנבא" עשוי להשאר ללא עורך, למרחב, 18 בנובמבר 1969
↑  שפי גבאי, מובארך יושב על הגדר - ממתין לתוצאות הבחירות בישראל, מעריב, 2 באפריל 1984
↑  Adam Rasgon, An Iraqi Jewish story, written in Arabic, finds an unlikely champion in Abbas, www.timesofisrael.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Adam Rasgon, An Iraqi Jewish story, written in Arabic, finds an unlikely champion in Abbas, www.timesofisrael.com (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511746905171  GND: 130343552  ISNI: 0000 0001 0963 696X  LCCN: n79140957  NTA: 389524794  VIAF: 33285692   WorldCat (עם VIAF): 33285692
טריסטניה

| --- | --- |
 
טריסטניה בהופעה בגרמניה, הזמרת בתמונה היא ויבקה סטנה.
 מקום הקמה:  נורווגיה סטוונגר, נורווגיה
 תקופת הפעילות:  1996–2022 (כ־26 שנים)
 זרם:  מטאל
 סוגה:  מטאל גותי, מטאל סימפוני, דת'-דום גותי
 חברת תקליטים:  Napalm Records, SPV
 http://www.tristania.com/
 חברים
 חברים נוכחיים
 חברים לשעבר
 חברים לשעבר
טריסטניה (בנורווגית: Tristania, השם נגזר מהמילה הלטינית triste שפירושה צער או מלנכוליה) הייתה להקת מטאל גותי מנורווגיה. הלהקה הוקמה בסוף 1996 על ידי מורטן ולנד, איינר מוהן וקנת' אולסון. היא החלה כלהקת רוק כבד, אך במהרה נהפכה ללהקת מטאל גותי. היא זכתה לפריצתה הגדולה ב-1997 אחרי הצטרפותה של זמרת המצו-סופרן האופראית ויבקה סטנה והייתה מחלוצות השימוש בשירת היפה והחיה ובמטאל גותי סימפוני, כאשר שילבה בין דום מטאל/דת' מטאל/בלאק מטאל למוזיקה גותית מימי הביניים (כינור, מזמורים גרגוריאניים ואופרה). בהמשך שינתה מעט את סגנונה ונטתה אל עבר שילוב של דת'-דום גותי ופרוגרסיב מטאל. טריסטניה נחשבת לאחת מלהקות המטאל הגותי המשפיעות והחשובות ביותר. הלהקה התפרקה ב-2022, אחרי 26 שנות פעילות.
מוזיקה > מוקדמת

המוזיקה של טריסטניה המוקדמת הייתה מטאל גותי-סימפוני ברוח הסצנה הסקנדינבית שכללה להקות כמו Theatre of Tragedy ו-The Sins of Thy Beloved, שהתנסו גם הן במטאל גותי עם שירת היפה והחיה ושילוב קלידים וכינור במוזיקה שלהם. טריסטניה לקחה את המוזיקה שלהן צעד אחד קדימה והחלה בשימוש רחב באלמנטים שנהפכו אופייניים לז'אנר כגון קלידים, כינור, מקהלות של מזמורים גרגוריאניים וזמרת סופרן אופראית. תת-סוגה זו של מטאל גותי ידועה גם כמטאל גותי סקנדינבי, על שם האזור בה התפתחה.
בשיריה הראשונים הלהקה ביססה את המוזיקה שלה על ריפים של בלאק מטאל בקצב של דום מטאל מגובים בקלידים דומיננטיים ותופים. בשירים מאוחרים יותר, טריסטניה שמה דגש רב על שירה נשית אופראית (קול המצו סופרן הצלול של ויבקה סטנה), מקהלות מכשפות ועוצמתיות ושימוש בכלים קלסיים כגון כינור, פסנתר וחליל. השימוש באלמנטים גותיים וסימפוניים אלה העשיר את צליל הבלק/דום/דת' מטאל שלהם והוסיף לו עומק. השפעה חזקה נוספת על המוזיקה שלהם באה מדום מטאל ומתבטאת בקטעים של ריפים איטיים ומלנכוליים עם הגיטרה. השילוב של גראולינג (שירה של דת' מטאל, בוצעה על ידי מורטן ולנד בעיקר), צווחות צרודות ואפלות (בוצעו על ידי ולנד והגיטריסט אנדרס הידל) עם שירת האופרה של ויבקה סטנה ("שירת היפה והחיה") והמקהלות הגותיות המלכותיות הגיעה לשיאה באלבום Beyond The Veil משנת 1999 שנחשב עד היום לאחד מיצירות המופת של ז'אנר המטאל הגותי.
ללהקה מספר סגנונות שירה בהן היא השתמשה בתקופה זו:
אופרה של זמרת מצו סופרן נשית (ויבקה סטנה)
גראולינג של דת' מטאל (מורטן ולנד ומאוחר יותר רוני תורסן וקייטיל אינגברת'סן).
צווחות צרודות ואפלות, דמויות אלה של הבלאק מטאל (מורטן ולנד ואנדרס הידל)
בריטון חלול ונקי של זמר גברי (אוסטן ברגוי).
מקהלה מעורבת.
בשנת 2001 עזב ולנד את הלהקה וסגנונה השתנה במקצת. הם התנסו בנגיעות של מוזיקה אלקטרונית ורוק גותי ונסוגו מעט מסגנון הבלאק מטאל הכבד שאפיין את אלבומיהם הראשונים.
מוזיקה > מאוחרת

החל מ-2005 טריסטניה נסוגה מהסגנון הבומבסטי ורב-הרבדים שלה, והתמקדה יותר באיזון הסגנונות הווקלים השונים ופיתוח הצליל שלהם. סגנונה השתנה ונע ממטאל גותי לפרוגרסיב מטאל כאשר טריסטניה ויתרה על קטעי המקהלות והקטינה את השימוש במטאל סימפוני בשיריה. באלבום Ashes עוד נעשה שימוש בגרואלינג לצד שירה נשית. שינוי הסגנון התחזק עוד יותר אחרי עזיבתה של ויבקה סטנה ב-2007.
ב-2013 הוציאה טריסטניה את האלבום Darkest White הכבד יותר יחסית לקודמיו ובו טריסטניה חוזרת לנגן דת'-דום גותי, אך לא סימפוני. השירה משלבת שירה נשית נקייה, שירה גברית נקייה וגרואלינג.
ביוגרפיה > הקמה

טריסטניה הוקמה בסוף 1996 על ידי מורטן ולנד, איינר מוהן וקנת' אולסון משרידי הלהקה הקודמת שלהם Uzi Suicide. מאוחר יותר הצטרפו ללהקה אנדרס הידל, רוין אוסטרהוס והזמרת ויבקה סטנה. במאי 1997 יצא ה-EP הראשון שלהם, Tristania, ובעקבותיו חתמה בחברת התקליטים Napalm Records.
ביוגרפיה > הפריצה ופיתוח המטאל הגותי הסקנדינבי

ב-1998 הוציאה טריסטניה את האלבום הראשון שלה Widow's Weeds שזכה לביקורות מצוינות והצלחה רבה. באלבום זה יצאה טריסטניה מסוגת הדום-הגותי ופיתחה את המטאל הגותי הסימפוני בו שילבה גרואלינג, שירה גברית נקייה (אסטן ברגיי, שאחר כך הצטרף ללהקה כחבר קבוע), שירת אופרה, מקהלות, ריפי גיטרה כבדים, כינור (על ידי פיט יוהנסן, Pete Johansen) וכלים קלאסיים. אלבום זה הוא כנראה הכבד ביותר של טריסטניה, עם השפעת דום מטאל בולטת. ההופעה החיה הראשונה של טריסטניה מחוץ לנורווגיה הייתה באוגוסט 1998 כלהקת חימום ל-Lacrimosa בבלגיה ובפסטיבל "רוח מעל החומר" (Mind over Matter) באוסטריה. באותה שנה יצאה טריסטניה למסע ההופעות האירופאי הראשון שלה, ביחד עם Haggard (המנגנת מטאל סימפוני) ו-Solefald (המנגנת בלאק מטאל אוונגארדי).
שנה לאחר מכן הוציאה טריסטניה את הסינגל Angina וב-1999 הוציאה את אלבום המופת Beyond The Veil, כאשר את רוב המוזיקה הלחינו ולנד ומוהן, ואת השירים כתבו מוהן והידל. אלבום זה נחשב בידי מעריצים רבים לאלבום הטוב ביותר של הלהקה ולזה שמייצג את המוזיקה האידיאלית שלהם. המוזיקה באלבום מלאה באווירה ותשוקה, ומשלבת היטב בין השירה הנשית והאלמנטים הקלאסיים לריפים הכבדים של הבלאק מטאל ושירת הגראולינג של מורטן ולנד. אלבום זה סימפוני יותר מקודמו. בעקבות האלבום המוצלח יצאה למסע הופעות נוסף, עם להקות המטאל הגותי הסקנדינבי The Sins of Thy Beloved ו-Trail of Tears (הלהקה Antichrisis שימשה כלהקת חימום). באותה שנה יצאה למסע הופעות נוסף, הפעם עם חלוצות הדום מטאל הגותי Anathema ו-Tiamat. הלהקה המשיכה להופיע במקומות רבים גם בשנת 2000.
שני האלבומים, Widow's Weeds ו-Beyond The Veil, הפכו את טריסטניה לאחת מלהקות המטאל הגותי החשובות והמשפיעות באירופה וסללו את דרכה למסעי הופעות רבים. בשנים אלה ולנד היה מעין מנהיג הלהקה. הוא הלחין את רוב השירים שלהם, כתב את המילים, ניגן בגיטרה ושר את הגרואלינג של הדת' מטאל. בשנת 2001 הוא עזב את הלהקה. לטענתו הוא פוטר, אך שאר חברי הלהקה טענו שעזב עקב "חילוקי דעות מוזיקליים וחברתיים".
ב-2001 יצא אלבומם השלישי, World of Glass. אלבום זה היה שונה במקצת בסגנונו מהאלבומים הקודמים של הלהקה, ותרומתה של עזיבתו של ולנד לכך הייתה מכריעה. את הגרואלינג באלבום זה שר רוני תורסן (Ronny Thorsen), חבר להקת Trail of Tears שהצטרף להקלטת האלבום כאמן אורח, ואת השירה הנקייה שרו יאן קנת' ברקוורד (Jan Kenneth Barkverd) ואסטן ברגיי (Østen Bergøy), שהצטרף כחבר קבע ללהקה והפך לכותב השירים העיקרי עד שעזב ב-2010. בעקבות האלבום, הצטרף ברגיי ללהקה כחבר קבוע. עוד הצטרף קייטיל אינגברת'סן, שתפקידו היה לשיר את הגרואלינג במקום ולנד שעזב. אלבום זה כלל את גרסת הכיסוי (cover version) היחידה שביצעה טריסטניה, וזה השיר The Modern End של להקת Seigmen.
בשלושת אלבומיה הראשונים - Widow's Weeds, Beyond The Veil, World of Glass - ניגנה טריסטניה מטאל גותי סימפוני ששילב ריפים כבדים ושירה של מטאל קיצוני עם כלים קלאסיים, כינור, קלידים, שירת אופרה נשית ומקהלות. סגנון זה נקרא לעיתים גם "מטאל גותי סקנדינבי" על שם מוצאו וסצנת המטאל הסקנדינבית שהייתה פעילה בסגנון זה.
ביוגרפיה > שינוי סגנון

בשנים 2003–2004 לקחה טריסטניה פסק זמן מהופעות כדי להתרכז בכתיבת שירים והקלטת האלבום הבא.
אלבומה של הלהקה - Ashes - שיצא ב-2005, היה אלבומה הראשון של הלהקה בחברת התקליטים SPV, אחרי תום החוזה שלהם עם Napalm Records. האלבום שונה באופן ניכר מהצליל הגותי ומלא האווירה של טריסטניה, ומציג תחת זאת סגנון פרוגרסיבי יותר. באלבום זה אין מקהלות וגם הקטעים הווקלים המורכבים פחתו. הגיטריסטים הידל ומוהן מוסיפים את שירתם לאלבום במספר שירים. בנוסף, במקום ליווי הכינור שסיפק פיט יוהנסן הציגה הלהקה מלודיות צ'לו שסיפק האנס יוסף גרו (Hans Josef Groh). האלבום מסמל פישוט מוזיקלי בצליל המורכב של הלהקה מימיו של ולנד. השינוי שהחל ב-World of Glass התחדד באלבום זה.
בעקבות סיבוב הופעות לקידום האלבום באירופה ואמריקה הלטינית (עם Nightwish,‏ Gothminister ו-Kreator) הצטרף ללהקה הגיטריסט סוון טרייה סולוואנג (Svein Terje Solvang) שהחליף את מוהן שנשאר בבית לכתוב שירים ללהקה. הוא נהפך לחבר קבוע. ב-2006 עזב הזמר קייטיל אינגברת'סן את הלהקה, והגיטריסט אנדרס הידל לקח על עצמו לשיר את הקטעים של השאגות והצווחות (שירה לא-נקייה).
בשנת 2007 הוציאה הלהקה אלבום אולפן נוסף, החמישי במספר, בשם Illumination. האלבום המשיך את הקו שאפיין את Ashes.
עם זאת, אלבום זה נחשב כחביב בהרבה מקודמו על ידי המעריצים והוערך יותר גם על ידי הביקורות.
ביוגרפיה > גל עזיבות ושינויי הרכב הלהקה

ב-27 בפברואר 2007, קצת לאחר צאת האלבום פרשה הסולנית ויבקה סטנה מהלהקה (עקב רצונה להתמקד בחלומה: להיות מורה לפיתוח קול), והלהקה החלה לחפש סולנית חדשה. ב-19 באוקטובר 2007 נחשפה מריאנג'לה "מארי" דמורטאס (Mariangela "Mary" Demurtas) מאיטליה כסולנית החדשה של טריסטניה. קולה וסגנון השירה שלה היה שונה מזה של ויבקה, ופחות אופראי וצלול.
ב-2008 עזבו גם סולוואנג והבאסיסט הוותיק רוין אוסטרהוס את הלהקה. במקומם גייסה הלהקה לשורתייה את הבאסיסט הנורווגי אולה ויסטנס (Ole Vistnes). טריסטניה ערכה את הופעת הבכורה של ההרכב החדש עם דמורטאס כסולנית ב-29 בפברואר 2008 בפסטיבל בקייב. מאוחר יותר, גם המתופף קנת' אולסון, שהיה אחד ממייסדי הלהקה, עזב והוחלף על ידי טאראלד לי. ברגיי הקטין את מעורבותו בלהקה לחבר חלקי עקב מחויבויות למשפחתו. ב-2010 עזב לחלוטין וקייטיל נורדהוס החליף אותו בתפקיד הזמר ששר שירה נקייה.
באוגוסט 2010 הוציאה הלהקה את האלבום "Rubicon" על שם נהר רוביקון שזרם בצפון איטליה בתקופת האימפריה הרומית. עטיפת האלבום מתארת את מריאנג'לה אוחזת את ראשה במבט מנוכר.
ב-22 בינואר 2011 הופיעה הלהקה בישראל.
אחרי הפסטיבל Dark Festival ב-2 באוקטובר 2011 קבוצת מתכנתים הונגרית הוציאה משחק מחשב חינמי על טריסטניה, בשם "Tristania 3D".‏
ב-2013 הוציאה את האלבום Darkest White ובו יש חזרה לסגנון מטאל גותי המבוסס על דום מטאל/דת' מטאל (דום-דת') אגרסיבי וכבד יותר ביחס לאלבומים מ-2005–2010. באלבום ישנם 3 סוגי שירה: שירה נשית נקייה, שירה גברית נקייה וגרואלינג. האלבום זכה לביקורות טובות.
החל מ-2016 הלהקה חדלה מלהופיע ולא הוציאה מוזיקה חדשה אך ב-2019 הודיעה על חזרה לפעילות.
בספטמבר 2022 הודיעה טריסטניה על הפסקת הפעילות ופירוק הלהקה.
דיסקוגרפיה

Tristania (EP) - 1997
Widow's Weeds - 1998
Beyond the Veil - 1999
World of Glass - 2001
Ashes - 2005
Illumination - January 19, 2007
Rubicon - 2010
Darkest White - 2013
בנוסף, הלהקה הוציאה עד כה 5 וידאוקליפים לשירים הבאים:
Evanfall - מהאלבום Widow's Weeds
Heretique - מהאלבום Beyond the Veil
Libre - מהאלבום Ashes
Equilibrium - מהאלבום Ashes
Year of the Rat - מהאלבום Rubicon
חברי הלהקה > חברים נוכחיים

אנדרס הויביק הידל Anders Høyvik Hidle - גיטריסט וגרואלינג (1996–2022)
איינר מוהן Einar Moen - קלידן, מוזיקת רקע, אפקטים קוליים (1996–2022)
מריאנג'לה דמורטאס Mariangela Demurtas - זמרת, שירה נשית (2007–2022)
גירי סמרדל לוזנגארד - גיטריסטית (2009–2022)
אולה ויסטנס Ole Vistnes - באס, קולות רקע (2009–2022)
קייטיל נורדהוס Kjetil Nordhus - זמר גברי, ווקאליות נקייה (2010–2022)
טאראלד לי הבן Tarald Lie Jr - תופים (2010–2022)
חברי הלהקה > חברים לשעבר

מורטן ולנד Morten Veland - גיטריסט, זמר גרואלינג (1996–2000)
ויבקה סטנה Vibeke Stene - זמרת מצו-סופרן, שירה נשית קלאסית (1997–2007)
קייטיל אינגברת'סן Kjetil Ingebrethsen - זמר גרואלינג (2001–2006)
סוון טרייה סולוואנג Svein Terje Solvang - גיטריסט (2005–2008)
רוין אוסטרוס Rune Østerhus - בסיסט (1996–2009)
קנת' אולסון Kenneth Olsson - מתופף (1996–2010)
אסטן ברגיי Østen Bergøy - זמר גברי, ווקאליות נקייה (2001–2010)