העיר האסורה
תיאור האתר > החצר החיצונית

נהוג לחלק את העיר האסורה לשני חלקים. החצר החיצונית (外朝) או החצר הקדמית (前朝) כוללת את החלק הדרומי של הארמון, ושימשה לצרכים טקסיים. החצר הפנימית (内廷) או הארמון האחורי (后宫) כוללת את החלק הצפוני של הארמון, והיא שימשה כמשכן המגורים של הקיסר ובני משפחתו, וכן לניהול ענייני היום-יום של המדינה. (במפה דלעיל שורטטה ההפרדה בין החלקים בקו אדום מרוסק). כללית יש בעיר האסורה שלושה צירי אורך. המבנים החשובים ביותר מרוכזים סביב לציר האורך המרכזי, צפון-דרום.
במעבר מדרום לצפון עוברים דרך המבנים והכיכרות הבאים:
כיכר שְׁה דְזְה (Shi Zi) - מבקר שנכנס לעיר האסורה דרך שער הצהריים מוצא עצמו בכיכר גדולה שבה מימין לשמאל מתפתל בצורת קשת ציידים הנהר הפנימי "המים המוזהבים", אותו חוצים על אחד מחמישה גשרים. בקצה הכיכר ניצב השער הבא.
שער ההרמוניה העילאית (太和門, בפין יין: Tàihémén) (מסומן במפה באות "F"). משני צדי הפתח הראשי בשער ישנם פתחי משנה, וכמו בשער הצהריים רק לקיסר היה מותר לעבור בפתח המרכזי.
כיכר אולם ההרמוניה העילאית - הכיכר הגדולה ביותר בעיר האסורה. היא משתרעת בין שער ההרמוניה העילאית למבנה הבא בציר דרום-צפון, "אולם ההרמוניה העילאית". בפינות הכיכר ניתן לראות כדי ברזל גדולים מקושטים. לכדים אלו הייתה מטרה מעשית. מכיוון שכל הבניינים בעיר האסורה בנויים מעץ, כדים אלו שמולאו במים נועדו לשמש כמקור מים לכיבוי שריפות (שבהיסטוריה של העיר האסורה אירעו כמה פעמים). בחורף נהגו לחמם את הכדים במבערי פחם על מנת למנוע את קפיאת המים. ברחבי העיר האסורה היו 308 כדים כאלו, אלא שחלקם הותכו בידי היפנים שכבשו את העיר לפני מלחמת העולם השנייה במטרה לייצר כדורים.
אולם ההרמוניה העילאית (太和殿, בפין-יין: Tàihédiàn) (מסומן במפה באות "G") – מבנה העץ הגדול ביותר בסין, שהיה המרכז הטקסי של העיר האסורה. המבנה (כמו גם שני המבנים שמאחוריו) ניצב על גבעה שטוחה תלת מפלסית שגובה 7 מטרים, והיא מחופה בשיש לבן. מעקות השיש המקיפים את המפלס העליון מקושטים בכדורי אבן מגולפים בדרקונים ובעופות חול. מתחתיהם מרזבים מגולפים בצורת ראשי דרקון. על המדרגות המובילות לאולם ניצבים שמונה-עשר מבערי קטורת (המספר 18 נועד לסמל את מספר המחוזות בסין בתקופת שושלת צ'ינג). האולם הוא מבנה בעל גג כפול, גובהו 35 מטרים, אורכו 64 מטרים ורוחבו 37 מטרים. באולם זה נהגו קיסרי שושלת מינג לערוך דיונים בענייני המדינה. קיסרי שושלת צ'ינג, שערכו דיונים מסוג זה בתדירות גבוהה הרבה יותר, החליטו להעביר את מיקומם לחצר הפנימית, ובאולם ההרמוניה העילאית נערכו רק טקסים עיקריים כדוגמת הכתרה, טקס נישואים או הכרזה על יורש. האולם נבנה לראשונה ב-1406, אבל מאז עלה באש שבע פעמים. האולם הנוכחי נבנה בשנים 1697-1695.
אולם ההרמוניה המרכזית (中和殿) - שוכן מיד לאחר אולם ההרמוניה העילאית וכמוהו הוא ניצב על המשך הגבעה התלת מפלסית המחופה בשיש. זהו מבנה קטן יחסית בצורת ריבוע שבו נהג הקיסר להתכונן ולנוח לקראת טקסים או במהלכם.
אולם שימור ההרמוניה (保和殿) - מצוי מיד לאחר אולם ההרמוניה המרכזית, וכמוהו הוא ניצב על המשך הגבעה התלת מפלסית. צורת האולם מלבנית והוא מזכיר בצורתו את אולם ההרמוניה העילאית, אם כי הוא קטן ממנו. באולם זה נהגו לערוך חזרות לקראת טקסים, וכמו כן הוא שימש לעריכת השלב האחרון בבחינות הקיסריות.
בכל שלושת האולמות יש כס מלכות, והגדול והמקושט ביותר נמצא באולם ההרמוניה העילאית (שחזור משנת 1950).
כבש המדרגות המרכזי המוביל אל המפלס העליון בגבעה, עליה בנויים שלושת האולמות מצד צפון ומצד דרום, הוא כבש מדרגות טקסי, חלק מהדרך הקיסרית, וחרוטים עליו תבליטים מורכבים. כבש המדרגות המרכזי הצפוני, המוביל אל אולם שימור ההרמוניה, מגולף מגוש סלע אחד שאורכו 16.57 מטרים, רוחבו 3.07 מטרים ועוביו 1.7 מטרים. גוש סלע זה שוקל כ-200 טון והוא גוש הסלע המגולף הגדול ביותר בסין. כבש המדרגות המרכזי הדרומי המוביל לאולם ההרמוניה העילאית גדול אפילו יותר, אך הוא מורכב משני לוחות אבן שהוצמדו האחד לשני. החיבור הוסתר בפיקחות על ידי שימוש בתבליטים חופפים, ונתגלה רק כשהבלייה הרחיבה את הסדק בין שני לוחות האבן במאה ה-20.
בדרום מערב ובדרום מזרח החצר החיצונית ניצבים אולם העליונות הצבאית ("H") ואולם התהילה הספרותית ("J"). הקיסר עשה לעיתים שימוש בראשון על מנת להקביל שרים ולדון בענייני ניהול המדינה, ומאוחר יותר אכסן המבנה את מפעל ההוצאה לאור של הארמון. האולם השני שימש להרצאות טקסיות שנישאו על ידי מלומדים קונפוציניסטים בעלי מוניטין, ואחר כך שימש כמשרדו של המזכיר הגדול. המבנה הכיל את אחד משבעת העותקים של אסופת הספרים הגדולה המכונה "סְאקוּ צְ'וֵאנשׁוּ" (במנדרינית: 四庫全書, בפין-יין: Siku Quanshu - "אסופת ארבעת האוצרות"). בצפון מזרחה של החצר החיצונית היו שלושת הארמונות הדרומיים (南三所) (מסומנים במפה באות "K"), שהיו מקום משכנו של נסיך הכתר.