stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברזילאים
דת

בהיותה מדינה חילונית מבחינה חוקתית, לברזיל אין דת רשמית ואפליה של חסידי דת מסוימת אינה חוקית. למרות זאת, אוכלוסיית המדינה היא באופן מסורתי חסידה של הכנסייה האפוסטולית הרומית-קתולית ואין להכחיש את השפעתה של דת זו בזמנים שונים בעבר ואף בהווה. כיום, ברזיל נחשבת למדינה הקתולית הגדולה בעולם במספרים מוחלטים.
עם זאת, יש להתייחס לדומיננטיות של הקתוליות כאשר לוקחים בחשבון את העלייה האחרונה של הפרוטסטנטיות ואת החשיבות ההיסטורית של הדתות האפרו-ברזילאיות, קנדומבלה ואומבנדה, בגיבוש התרבותי והאתי של העם הברזילאי, למרות שנרדפו עד תחילת המאה ה-20, כאשר הפרקטיקה הדתית הודחקה על ידי המשטרה.
המפקד הדמוגרפי שבוצע בשנת 2010 על ידי המכון הברזילאי לגאוגרפיה וסטטיסטיקה ניתן לראות בברזיל את המבנה הדתי הבא בברזיל:
64.6% מהברזילאים (כ-123 מיליון) מכריזים על עצמם כקתולים;
22.2% (בסביבות 42.3 מיליון) מכריזים על עצמם פרוטסטנטים (אוונגליסטים מסורתיים, פנטקוסטלים ונאו-פנטקוסטלים);
8% (בסביבות 15.3 מיליון) מצהירים שהם אגנוסטים, אתאיסטים או לא חסידי דת כלשהי;
2% (כ-3.8 מיליון) מצהירים על עצמם כרוחניים (עשויים להשתלב בדתות אפרו-ברזילאיות);
0.7% (1.4 מיליון) מצהירים על עצמם כעדי יהוה;
0.3% (588 אלף) מצהירים על עצמם חסידים של אנימיזם אפרו-ברזילאי כמו קנדומבלה, התוף של מינה או לאומבנדה;
1.6% (3.1 מיליון) מצהירים שהם חסידי דתות אחרות, כגון: בודהיסטים (243 אלף), יהודים (107 אלף), משיחיים (103 אלף), אזוטריים (74 אלף), ספיריטואליסטים (62 אלף), מוסלמים (35 אלף) וסינקריטים (35 אלף).
בנוסף יש תיעוד של אנשים שמצהירים על עצמם בהאים וויקאים, אבל מספר מדויק של חסידי דתות כאלה במדינה מעולם לא נחשף.
תרבות

בשל קבוצות מהגרים מגוונות, לברזילאים יש מגוון עשיר של תרבויות, אשר מסנתזות בין העדות השונות המרכיבות את העם הברזילאי. מסיבה זו, אין תרבות ברזילאית הומוגנית, אלא פסיפס של היבטים תרבותיים שונים היוצרים יחד את התרבות הברזילאית. שלאחר יותר משלוש מאות שנים של קולוניזציה פורטוגזית, התרבות הברזילאית היא, על פי רוב, משורשים פורטוגליים. המורשת התרבותית הפורטוגזית הזו היא זו שמרכיבה את התרבות הברזילאית: ממוצאים אתניים שונים, עם זאת, כולם מדברים באותה שפה (פורטוגזית) ורובם נוצרים, עם דומיננטיות גדולה של קתולים.
למרות שזו מדינה של קולוניזציה פורטוגזית, קבוצות אתניות אחרות הותירו השפעות עמוקות על התרבות הלאומית, בעיקר עמים ילידים, אפריקאים ומהגרים אירופים. השפעות ילידיות ואפריקאיות הותירו את חותמן על מוזיקה, מטבח, פולקלור ופסטיבלים פופולריים. ניכר שחלק מהאזורים קיבלו תרומה גדולה יותר מאנשים אלה: מדינות הצפון ספגו השפעה חזקה של תרבויות ילידים, בעוד שבאזורים מסוימים בצפון-מזרח המדינה יש תרבות אפריקנית מאוד. ככל הולכים דרומה בברזיל, כך התרבות הופכת להיות יותר אירופאית. בדרום הארץ ניכרות השפעותיהם של מהגרים מאיטליה וגרמניה, בין אם בקולינריה, במוזיקה, בהרגלים ובמראה החיצוני של האנשים. עדות אחרות, כמו הערבים, הספרדים, הפולנים והיפנים תרמו גם הם לתרבות הברזילאית, עם זאת, באופן מוגבל יותר.
תרבות > מטבח

המטבח הברזילאי מאופיין בתערובת של מטבחים אירופאים, ילידיים, אסיאתיים ואפריקאים. מנת הבסיס הברזילאית הנפוצה ביותר היא אורז ושעועית, אך המנה המייצגת ביותר במדינה היא פייחואדה (שעועית שחורה עם בשר בקר או חזיר). הרגלי האכילה משתנים מאזור לאזור. בצפון מזרח ברזיל יש השפעה אפריקאית רבה על המטבח, בצפון יש השפעה ילידית. בדרום הארץ יש השפעה חזקה של המטבח האיטלקי וגם של המטבח הגרמני. הברביקיו אופייני לריו גרנדה דו סול.
תרבות > אומנויות

הפסל אנטוניו פרנסיסקו ליסבואה נחשב לנציג הגדול ביותר של סגנון הבארוק באמריקה. כרמן מירנדה נודעה ברחבי העולם בזכות המקוריות של עבודתה והמראה האקזוטי שלה. ציירים כמו קנדידו פורטינרי והליו אוטיסיקה זכו להכרה בזכות סגנון הציור הברזילאי. הארכיטקטורה של ברזיל פורסמה על ידי אוסקר נימאייר, שפיתח פרויקטים במספר מדינות בעולם. יצירות של סופרי הארץ תורגמו למספר שפות. ספרים של סופרים כמו דיאס גומס, פאולו קואלו,ז'ורז' אמאדו, מאשאדו די-אסיס ועוד מוכרים ברחבי העולם.
המדינה יצרה ז'אנרים מוזיקליים נערצים ברחבי העולם. המוזיקה של ברזיל כוללת ז'אנרים כמו סמבה, בוסה נובה וצ'וריניו. הגיטריסט האקוסטי לורינדו אלמיידה הלחין את שיר הנושא לסדרת הטלוויזיה Bonanza. הודות לקרלוס גומס, המוזיקה הקלאסית הברזילאית זכתה לכבוד ולהערצה. האופרה שלו "O Guarani", שהולחן באיטליה והוצגה לראשונה בסקאלה במילאנו ב-19 במרץ 1870, זכתה להצלחה רבה.
הקולנוע הברזילאי זוכה להכרה בינלאומית כבר עשרות שנים. בשנת 1962, הסרט "O Pagador de Promessas", מאת אנסלמו דוארטה, זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן. בשנה שלאחר מכן, הוא היה מועמד לאוסקר עבור הסרט הזר הטוב ביותר. כיום וולטר סאלס, חוסה פדילה, קרלוס סלדנהה וברונו בארטו הם יוצרי קולנוע ידועים. אופרות סבון ברזילאיות מיוצאות לעולם, ומקדמות את ההיבטים התרבותיים של המדינה.
תרבות > ספורט

הברזילאים המציאו כמה ענפי ספורט. ברזיל אירחה את גביע העולם 2014 ואת אולימפיאדת 2016 בריו דה ז'ניירו. המדינה היא אלופת עולם חמש פעמים בכדורגל, ספורט שנחשב לפופולרי ביותר במדינה. נבחרת ברזיל בכדורגל היא היחידה שהתחרתה בכל המונדיאלים. פלה נחשב לספורטאי של המאה ה-20. היצירה של כדורגל מקורה משותפת לארוגוואיים ולברזילאים. לברזיל יש תארים במספר תחרויות.
הכדורעף הברזילאי מנצח: נבחרת הגברים מחזיקה בין השאר בארבעה תארים פאן-אמריקאים, תשע אליפויות עולמיות, שתי מדליות זהב אולימפיות. נבחרת הנשים הייתה אלופה ארבע פעמים במשחקים הפאן אמריקאים ויש לה שתי מדליות זהב במשחקים האולימפיים (2008 ו-2012). ג'קלין סילבה וסנדרה פירס הפכו לאלופות ב-1996, בהופעת הבכורה של כדורעף חופים באולימפיאדת אטלנטה.
הברזילאים יצרו את אמנויות הלחימה של קפוארה, ג'יו-ג'יטסו ברזילאי, היאבקות מראג'וארה ואחרים. משפחת גרייסי ולואיס פרנסה, לאחר תלמידם אוסוולדו פאדה, הולידו את שני הענפים העיקריים של הג'יו-ג'יטסו הברזילאי. נכון לעכשיו, אמנות הלחימה הברזילאית הזו מתורגלת בכל רחבי העולם.
למדינה יש מעמד בולט בספורט הקרב. אדר ג'ופרה נחשב, על ידי מועצת האיגרוף העולמית, כמשקל הבנטאם הטוב ביותר בכל הזמנים. MMA, שצמח בארץ, היה העובר של אמנויות לחימה מעורבות מודרניות (באנגלית: MMA). אנדרסון סילבה, אנטוניו רודריגו "מינוטאורו" נוגיירה, ליוטו מצ'ידה, חוסה אלדו וג'וניור "צ'יגאנו" דוס סנטוס הם מהלוחמים החשובים ביותר בשיטה זו. הג'ודוקאות אורליו מיגל ושרה מנזס היו הברזילאים הראשונים שזכו במדליות זהב בג'ודו ברזילאי בהתאמה בקטגוריות הגברים והנשים באולימפיאדת סיאול (1988) ולונדון (2012).
מוצאם של הברזילאים > אוכלוסייה ילידת חוץ

מ-2011 עד 2019 הגיעו לברזיל 1,085,673 מהגרים, רובם מוונצואלה (142,250), פרגוואי (97,316), בוליביה (57,765), האיטי (54,182) וקולומביה (32,562).
בשנת 2021, ברזיל הייתה ביתם של 1.3 מיליון אנשים ילידי חוץ.
מוצאם של הברזילאים > אוכלוסייה ילידת חוץ > פליטים

בשנת 2021 היו בברזיל 60,011 אנשים שהוכרו כפליטים.
בין 2011 ל-2020, ההכרות במעמד פליט בברזיל על ידי הוועד הלאומי לפליטים (קונארה) היו בעיקר לתושבי ונצואלה (46,412 הכרות), לסורים (3,594) ולקונגולזים (1,050).
מוצאם של הברזילאים > פיזור הגזעים והצבעים בברזיל

במפקד הברזילאי, על המשיבים לבחור את צבעם או גזעם מתוך 5 קטגוריות: "ברנקה" (לבן), "פרטה" (שחור), "אמארלה" (צהוב), "פרדה" (חום, מעורב לבן ושחור) או אינדאדג'נה (ילידי), התשובות מבוססות על הצהרה עצמית.
מוצאם של הברזילאים > פיזור הגזעים והצבעים בברזיל > ברזילאים אירופאיים (לבנים)

בברזיל יש את האוכלוסייה הלבנה השנייה בגודלה ביבשת אמריקה, אחרי ארצות הברית, עם כ-91,051,646 נפשות, והברזילאים הלבנים מהווים את האוכלוסייה הלבנה השלישית בגודלה בעולם, אחרי ארצות הברית ורוסיה.
מוצאם של הברזילאים > פיזור הגזעים והצבעים בברזיל > ברזילאים בעלי גזע מעורב (חומים)

ברזילאים מבני תערובת מהווים את הקבוצה השנייה בגודלה בברזיל, עם כ-84.7 מיליון איש.
מוצאם של הברזילאים > פיזור הגזעים והצבעים בברזיל > ברזילאים אפריקאים (שחורים)

השחורים מהווים את הקבוצה האתנית השלישית בגודלה בברזיל עם כ-14.5 מיליון אזרחים או 7.6% מהאוכלוסייה.
מוצאם של הברזילאים > פיזור הגזעים והצבעים בברזיל > ברזילאים ממזרח אסיה (צהובים)

בברזיל, המונח אמרלה (צהוב) מתייחס למזרח אסיה. לפי מדריך המפקד, הקטגוריה הצהובה היא "לאדם ממוצא: יפני, סיני, קוריאני וכו'". הקבוצה הגדולה ביותר של אנשים מוצא זה במדינה היא הקהילה היפנית. מספר הברזילאים היפנים הוא כשני מיליון והקהילה היפנית כוללת גם כ-50 אלף אזרחים יפנים. רוב התושבים ממוצא מזרח אסיאתי, במיוחד הברזילאים היפנים, מתגוררים בסאו פאולו ובפרנה.
מוצאם של הברזילאים > פיזור הגזעים והצבעים בברזיל > ילידים

הילידים מהווים את הקבוצה האתנית החמישית בגודלה בברזיל, עם כ-800,000 פרטים. זוהי הקטגוריה היחידה של הסיווג ה"גזעי" הברזילאי שאינה מבוססת על צבע עור, אלא על שייכות תרבותית ואתנית.
מוצאם של הברזילאים > מחקרים גנטיים

מחקרים גנטיים הראו שלאוכלוסיית ברזיל בכללותה יש רכיבים אירופאים, אפריקאים ואינדיאנים.
מחקר גנטי אוטוזומלי משנת 2015, שניתח גם נתונים של 25 מחקרים של 38 אוכלוסיות ברזילאיות שונות הגיע למסקנה כי: מוצא אירופאי מהווה 62% מהמורשת של האוכלוסייה, ואחריו האפריקאים (21%) והילידים האמריקאים (17%). התרומה האירופית היא הגבוהה ביותר בדרום ברזיל (77%), האפריקאית הגבוהה ביותר בצפון מזרח ברזיל (27%) והילידית היא הגבוהה ביותר בצפון ברזיל (32%).
ראו גם

דמוגרפיה של ברזיל
יהדות ברזיל
שבטים ילידים בברזיל
אפרו-ברזילאים
ברזילאים יפנים
דיספרופורציונציה

דיספרופורציונציה (Disproportionation) היא תגובת חמצון-חיזור בה יסוד אחד משמש הן כמחמצן והן כמחזר כך שמתקבלים 2 תוצרים אחד בדרגת חמצון גבוהה יותר (תוצר חמצון) והשני בדרגת חמצון נמוכה יותר (תוצר חיזור).
תגובת הדיספרופורציונציה הראשונה שתוארה במפורט על ידי הכימאי הפיני יוהאן גדולין בשנת 1788 הייתה של מלחי חומצה טרטרית של בדיל:
2Sn^{2+}\longrightarrow Sn+Sn^{4+}
דוגמה לתגובת דיספרופוציונציה היא פירוק באור של קלומל Hg2Cl2:
Hg_{2}Cl_{2}\longrightarrow Hg+HgCl_{2}
דרגת החמצון של הכספית במולקולת הקלומל במגיבים 1+, בתגובה נשבר הקשר כספית-כספית ביון המורכב Hg2+2 ומתקבלת כספית מתכתית (דרגת חמצון 0) שהיא תוצר חיזור והחומר היוני HgCl2 בו דרגת החמצון של הכספית 2+ והוא תוצר החמצון של התגובה.
תגובות דיספרופורציונציה

כלור גזי מגיב עם מים בתגובת שיווי משקל מתקבל תוצר בו הכלור בדרגת חמצון 1- ותוצר בו אטום הכלור בדרגת חמצון 1+:
Cl_{2}+2H_{2}O\rightleftarrows HOCl+H_{3}O^{+}+Cl^{-}
בסביבה בסיסית מתקבל תוצר בו דרגת החמצון של הכלור 5+:
3Cl_{2}+6OH^{-}\longrightarrow 5Cl^{-}+ClO_{3}^{-}+3H_{2}O
תרכובות פלואור של ברום ויוד נוטות לעבור תגובות דיספרופציונציה. למשל תגובת ברום פלואריד (BrF) לקבלת ברום שלוש פלואורי (BrF3):
3BrF\longrightarrow Br_{2}+BrF_{3}
ותגובת יוד פלואורי (IF) לקבלת יוד חמש פלואורי:(IF5)
 5IF\longrightarrow 2I_{2}+IF_{5}
תגובת קניצרו (Cannizzaro reaction) בה הופך אלדהיד לחומצה קרבוקסילית ולאלכוהול. תגובת קניצרו של בנזאלדהיד:
פרוק מי חמצן (תגובה הנעשית בקטליזה של אשלגן יודי או באנזים קטלאז):
2H_{2}O_{2}\longrightarrow 2H_{2}+2O_{2}
תגובת בודואר (Boudouard reaction) המשמשת בין היתר לייצור ננו צינוריות פחמן:
2CO\rightleftarrows C+CO_{2}
תגובת חנקן דו-חמצני עם מים:
2NO_{2}+H_{2}O\longrightarrow HNO_{3}+HNO_{2}
תגובות דיספרופורציונציה > ביוכימיה

בעוד שבתהליך הנשימה התאית האירובית אלקטרונים מועברים מהסובסטרט (למשל גלוקוז) למקבל אלקטרונים (חמצן) הרי שבתהליכי תסיסה אנאירוביים חלק מהסובסטרט עצמו צריך לשמש כמחמצן וחלק כמחזר כך שחלק מהאטומים יחוזרו וחלק יחומצנו ותישמר דרגת החמצון הממוצעת של האטומים. תסיסה היא לכן מקרה פרטי של דיספרופורציונציה.
אצל חיידקים אנאירוביים 2 מולקולות חומצה פירובית הופכות לחומצה לקטית וחומצת חומץ
חיידקים יוצרי מתאן מפיקים אנרגיה בתגובת הדיספורציונציה של חומצה אצטית:
CH_{3}COOH\longrightarrow CH_{4}+CO_{2}
אצל חיידקים המנצלים גפרית כמקור אנרגיה זוהתה תגובת הדיספרפורציונציה:
4S+6H_{2}O\longrightarrow SO_{4}^{2-}+3H_{2}S+2H_{3}O^{+}
התגובה ההפוכה

התגובה ההפוכה לדיספרופורציונציה נקראת קומפרופורציונציה (comproportionation) היא מתרחשת כאשר אטום מופיע בשני מצבי חמצון שונים במגיבים ובמצב חמצון אחד (בין שניהם) בתוצרים. כך למשל בתגובה זו:
 IO_{3}^{-}+5I^{-}+6H_{3}O^{+}\longrightarrow 3I_{2}+9H_{2}O
או בתגובת החמצון-חיזור של גפרית המתרחשת בהתפרצות געשית:
 2H_{2}S_{(g)}+SO_{2(g)}\longrightarrow 3S_{(s)}+2H_{2}O_{(g)}
הערות שוליים

↑  James E Huheey, 15, The Chemistry ofthe Halogens and the noble gases, Inorganic Chemistry, Harper & Row Publishers INC, עמ' 775
↑  Thamdrup, Bo, et al. "Bacterial disproportionation of elemental sulfur coupled to chemical reduction of iron or manganese." Applied and environmental microbiology 59.1 (1993): 101-108.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4296850-1 
תגובת קניצרו של בנזאלדהיד
טליה לוגסי

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 עיסוק:  במאית, תסריטאית, מפיקה ושחקנית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק
 יצירות בולטות:  "Descent",‏ "This Is not a War Story"
 פרופיל ב-IMDb
 
טליה לוגסי היא במאית קולנוע, תסריטאית ומפיקה יהודיה אמריקאית. מוכרת בעיקר בשל סרטיה "Descent" (אנ') ו-"This Is not a War Story" (אנ').
ביוגרפיה

לוגסי נולדה בניו יורק, ארצות הברית, לאב יהודי יוצא מרוקו ולאם יווניה. סיימה תואר בקולנוע באוניברסיטת ניו יורק. לאחר מכן למדה משחק בבית הספר למשחק של לי סטרסברג.
סרטה "Descent" בו שיתפה פעולה עם חברתה, רוזריו דוסון, הוקרן בהצגת בכורה בפסטיבל טרייבקה בשנת 2007 וזכה כבחירת המבקרים של הניו יורק טיימס.
ב-2014 שיחקה בסרט "The Shape of Something Squashed" של השחקן והבמאי טום נונן (אנ').
סרטה השני, "This Is Not a War Story", בו גם שיחקה, הוקרן בבכורה בפסטיבל סן פרנסיסקו לסרטים עצמאיים לשנת 2021 וזכה בפרס הקהל לסרט בעל הנראטיב הטוב ביותר. סרטה זכה גם בפסטיבל Tallgrass בוויצ'יטה כסרט הטוב ביותר של במאית. הסרט היה מועמד לזכייה על עלילתו ב-"Woods Hole Film Festival", וב-John Cassavetes Award בפרס אינדפנדנט ספיריט.
נכון ל-2022, לוגסי מועסקת כמרצה במחלקה לאמנויות המסך ביוג'ין לנג קולג' לאמנויות חופשיות בניו סקול.
You Can Dance

You Can Dance (בעברית: אתם יכולים לרקוד) הוא אלבום הרמיקס הראשון של הזמרת מדונה. הוא יצא לאור ב-17 בנובמבר 1987 על ידי חברת התקליטים סייר רקורדס. האלבום מכיל רמיקסים משלושת אלבומיה הראשונים ושיר חדש בשם "Spotlight".
אלבום הרמיקס הגיע למקום ה-14 בבילבורד 200, הראשון במצעד האלבומים שבאיטליה, וה-13 במצעד האלבומים שבאוסטריה.
רקע והפקה

בשנות ה-80 הרמיקסים עדיין היה דבר חדש ולא מאוד פופולרי ומדונה התעניינה בטכניקה הזו שבה ניתן היה לחזור על ביטויים ומילים מתוך השיר ללא הרף ולהעניק לשיר הד נוסף, הדהוד, טרבל או בס. היא טענה כי היא שנאה שאחרים עושים רמיקסים לשירים שלה ורצתה לעשות את זה בעצמה.
תחילה, היא פנתה אל המפיק ג'ון ג'ליבן בניטז כדי לעזור לה לעצב מחדש את השירים, וגם גייסה את עזרתו של פטריק לאונרד, המפיק של אלבומה השלישי, True Blue. אלבום הרמיקסים הציג מספר טכניקות ידועות של מיקסינג.
אורכם של השירים התארך על מנת להשאיר זמן לרקוד לצלילם ועל מנת לתת יותר שוני לשירים מאשר צורתם המקורית, המילים והמשפטים שאמרה בשירים חזרו על עצמם והיו בסגנון סטריאו (בו השמעת הצליל מתבצעת בשני ערוצים נפרדים. הקלטת סטריאו מושמעת באמצעות שני רמקולים בתצורה סימטרית, המעניקה הרגשה שהצלילים נשמעים מכיוונים שונים והשומעים חשים מעין "תמונה" מרחבית של הצליל כמו בשמיעה טבעית) שהונחו על פני שקעי הקול הסטריאופוניים. בנקודות מסוימות, כמעט שום מוזיקה לא נשמעת מלבד התופים במקרים אחרים.
ביקורת והצלחה

אלבום הרמיקסים קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים שהחמיאו בעיקר לכך שמדונה הצליחה לשנות את צורתם המקורית של השירים הידועים שלה וכינו את השירים באלבום הרמיקסים כשירים פוטנציאלים להשמעה במסיבות.
בנוסף לכך, אלבום הרמיקסים זכה להצלחה רבה בכך שהצליח להימכר בכ-5 מיליון עותקים ברחבי העולם, ובכך להפוך לאלבום הרמיקסים הנשי הנמכר ביותר בהיסטוריה ולאלבום הרמיקסים השני הנמכר ביותר בהיסטוריה. אלבום הרמיקסים הצליח להגיע למעמד פלטינה בארצות הברית, בריטניה, ניו זילנד, הונג קונג, ספרד, צרפת ואוסטרליה. בנוסף הוא הגיע למעמד זהב בארגנטינה, ברזיל, גרמניה ושוודיה.
רשימת רצועות

| You Can Dance> מס' | You Can Dance> שם | You Can Dance> משך | You Can Dance>  | You Can Dance>  | You Can Dance>  | You Can Dance>  | You Can Dance>  | You Can Dance>  | You Can Dance>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Spotlight  | 6:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Holiday  | 6:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Everybody  | 6:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Physical Attraction  | 6:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Over and Over  | 7:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Into the Groove  | 8:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Where's the Party  | 7:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 68:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| You Can Dance — מהדורה דיסק> מס' | You Can Dance — מהדורה דיסק> שם | You Can Dance — מהדורה דיסק> משך | You Can Dance — מהדורה דיסק>  | You Can Dance — מהדורה דיסק>  | You Can Dance — מהדורה דיסק>  | You Can Dance — מהדורה דיסק>  | You Can Dance — מהדורה דיסק>  | You Can Dance — מהדורה דיסק>  | You Can Dance — מהדורה דיסק>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8. | Holiday (Dub version)   | 6:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Into the Groove (Dub version)   | 6:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Where's the Party (Dub version)   | 6:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 50:48 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987–1988)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987–1988)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987–1988)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 13 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 13 |
|  אירופה | מצעד האלבומים האירופאי | 6 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 14 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 13 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 3 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 5 |
|  יפן | אוריקון | 5 |
|  נורווגיה | VG-lista | 5 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 4 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 16 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 6 |
|  צרפת | SNEP | 2 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 11 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 10 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 11 |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | - |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הדאנס\אלקטרוני | 18 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1987)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1987)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1987)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 13 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 75 |
|  צרפת | SNEP | 26 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 82 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| ארגנטינה (CAPIF) | זהב | 30,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,500,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | זהב | 100,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה | 300,000 |
| גרמניה (BVMI) | זהב | 250,000 |
| הולנד (NVPI) | זהב | 50,000 |
| הונג קונג (IFPI Hong Kong) | פלטינה | 20,000 |
| ישראל (IFPI ISR) | — | 15,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה | 15,000 |
| ספרד (PROMUSICAE) | פלטינה | 100,000 |
| צרפת (SNEP) | פלטינה | 300,000* |
| שוודיה (GLF) | זהב | 50,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 5,000,000 |
* נתוני מכירות המבוססים על הסמכה בלבד. ^ נתוני משלוחים המבוססים על הסמכה בלבד.  נתוני מכירות + סטרימינג המבוססים על הסמכה בלבד.
ביאורים

↑  מכירות בישראל נכון לאוגוסט 2001.
תיאטרון החאן

ערך זה עוסק בתיאטרון בירושלים. אם התכוונתם לאתר ההיסטורי בו פועל התיאטרון, ראו .
| --- | --- |

לוגו תיאטרון החאן
 מידע כללי
 סוג:  אולם תיאטרון 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°46′07″N 35°13′29″E﻿ / ﻿31.76852778°N 35.22461389°E﻿ / 31.76852778; 35.22461389
 he
 
החאן
תיאטרון החאן הפועל במתחם החאן הירושלמי הוא התיאטרון הרפרטוארי היוצר היחיד בירושלים ונחשב לאחד המובילים בישראל. התיאטרון אימץ את צורת מבנה שער הכניסה לחאן – קשת רחבה, שהפכה סימן ההיכר של המבנה – כחלק מהלוגו שלו.
היסטוריה

התיאטרון הוקם ב-1968 ביוזמת ראש העיר טדי קולק והמנהל האמנותי הראשון פיליפ דיסקין. קולק אימץ את רעיונו של דיסקין להסב את מבנה החאן החרב ליד תחנת הרכבת ירושלים, שבאותה עת שימש חלקו כנגרייה, למבנה תיאטרון, והעניק את חסותו לגיוס תרומות לשיפוץ המתחם. שנה לאחר מכן קבוצת התיאטרון התפרקה והמתחם שימש לעשיות שונות, כולל תיאטרון וקונצרטים. בתחילת 1973 הוקם התיאטרון מחדש בניהולו האמנותי של פיליפ דיסקין, ואחריו כיהנו בתפקיד זה מייקל אלפרדס, אילן רונן, עדה בן נחום, יוסי יזרעאלי, עמית גזית, ערן בניאל ואופירה הניג. בתקופת כהונתו של מייקל אלפרדס, שחקניו היו: ששון גבאי, ספי ריבלין, אורי אברהמי, שפרה מילשטיין, נעמי בכר, אבי פניני, נטע פלוצקי, משה אסם, רחל רונן (הפלר), רחל שור, שבתאי קונורטי, אהרון אלמוג, מרגלית אלמוג, עליזה רוזן, אלי דנקר, שלמה תרשיש, צביקה הלפרין ועוד. בדצמבר 2017 נכנסה אלישבע מזי"א לתפקיד מנכ"לית החאן והחליפה את דני וייס שכיהן בתפקיד בשבע השנים הקודמות.
באוקטובר 2018 ציין תיאטרון החאן חמישים שנה להיווסדו באירוע חגיגי במעמד נשיא המדינה ראובן (רובי) ריבלין ורעייתו נחמה ריבלין. הנשיא ריבלין חלק שבחים לתיאטרון ואמר: "החאן ידע תמיד ליצור תיאטרון חדשני וחושב, בין אם מדובר במחזות חדשים ובין אם מדובר בקלאסיקות. היצירה של החאן הייתה תמיד נועזת, צעירה, מתריסה, מחויבת לעיקרון שתפקידה של התרבות הוא לעורר".
רפרטואר

התיאטרון מעלה כ-5 הפקות חדשות מדי שנה, הרפרטואר נבחר על ידי המנהל האמנותי הנוכחי אודי בן-משה. בן משה אף מעבד ומביים חלק מהצגות החאן. באופן יוצא דופן, להחאן יש להקת שחקנים קבועה ומעת לעת נוספים שחקנים נוספים להצגות השונות.
בין הצגותיו הבולטות של התיאטרון בשנים האחרונות: "הסבתות" (2021) "אוי אלוהים" (2019), "נפוליון - חי או מת!" (2017), "פונדק הרוחות" (2018), "הקמצן" (2003), "תעלולי סקפן" בבימויו של אודי בן-משה (2009), "הנסיכה האמריקאית" (2009), "גן הדובדבנים" (2010), "הלילה השנים עשר" (2010), "אוכלים" (2010) "הזהו אדם?" (2011), "הצוענים של יפו" (2014), הנשים העליזות מווינזור (2015). בסה"כ מעלה התיאטרון כ-200 הופעות בשנה במתחם הבית ועוד כ-70 באולמות אחרים בהיכלי תרבות בארץ, מצפון ועד דרום. כל הצגות החאן מגיעות גם לבית ציוני אמריקה מדי חודשיים.
החאן זכה בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה למפעל חיים לשנת 2012.
בטקס פרסי התיאטרון לשנת 2017 זכה תיאטרון החאן בחמישה פרסים: "חלום ליל קיץ" זכתה בפרס הקומדיה הטובה ביותר; אור לומברוזו זכתה בפרס השחקנית המבטיחה על "בדמי ימיה"; אריאל וולף זכה בפרס על עבודת הכוריאוגרפיה שלו ב"חלום ליל קיץ"; יהודית אהרון זכתה בפרס על עיצוב התלבושות של "נפוליון – חי או מת!"; רוני כהן זכה בפרס על עיצוב התאורה ב"נפוליון חי או מת!"
ניהול וארגון

החאן מנוהל כעמותה. הוועד המנהל של העמותה מורכב מאישי ציבור ונציגי הגופים התומכים בה כספית – עיריית ירושלים, הקרן לירושלים ומשרד התרבות והספורט. בצד התמיכה הממסדית ממומנת פעילות התיאטרון מהכנסות עצמיות ומגיוס תרומות, בסיוע של אגודת ידידים פעילה.
מתחם החאן כולל שני אולמות - האולם הראשי ובו 238 מקומות ישיבה, שם מוצגות מרבית ההפקות הראשיות של התיאטרון, ואולם משני להופעות קטנות ומפגשים ובו 70 מקומות ישיבה.
כמו לכל תיאטרון גדול, גם לחאן יש אגודת ידידים שהוקמה במטרה להבטיח את המשך קיומו של התיאטרון, לעודד את העשייה התרבותית והאמנותית המפוארת שלו, לבסס את מעמדו הציבורי וכן לחזק את תחום התרבות בעיר ירושלים. חברי אגודת הידידים מוזמנים להצגות הבכורה החגיגיות ולקבלות הפנים שאחריהן, נחשפים בפני העשייה התיאטרלית, נפגשים עם יוצרים ומוזמנים לאירועים מיוחדים עבורם.
תיאטרון החאן, בשיתוף "הברנז’ה – קהילת יוצרי התיאטרון בירושלים" ובסיוע עיריית ירושלים, יזמו בקיץ 2018 את פרויקט "כמעט מוחאן" המעניק הזדמנות לבוגרי בתי-ספר למשחק בעיר להמשיך ולפתח את הכישורים רב-תחומיים שלהם במשחק, כתיבה, תנועה, מוזיקה ובימוי. את המופעים שהם יוצרים, מתחילתם ועד סופם, מלווים שחקן החאן יואב היימן והמנהל האמנותי של החאן, הבמאי אודי בן-משה.
באוגוסט 2018 התקיים בחאן לראשונה פסטיבל הצגות ילדים, "משחק ילדים". מטרת הפסטיבל הייתה לקרב קהלים חדשים למוסד הוותיק ולחנך את הדור הצעיר לאהבת התיאטרון. הפסטיבל זכה להצלחה והפך למסורת.
בתיאטרון מתקיימים גם חוגי משחק ותיאטרון לילדים ומבוגרים, בשיתוף תיאטרון "ענתות" בניהולה של ענת זוהר.
המנהל האמנותי של קבוצת תיאטרון החאן, פיליפ דיסקין (שמאל). משמאל לימין: צור שפירא, נעמי גרינבאום, אהרן אלמוג, סביונה בן יעקב, יורם כהן וז'אק כהן. מרץ 1968
כרזה עבור המחזה "המסע אל ארץ התוף" (1970) בביצוע תיאטרון החאן הירושלמי.
תיאטרון החאן
מדיירה (יין)

| --- | --- |

 סוג:  יין 
 מוצא:  מדיירה 
 
יין מדיירה של יישון חמש שנים
יין מדיירה (בפורטוגזית: Madeira) הוא סוג של יין מחוזק המיוצר באי מדיירה, פורטוגל. הגרסאות הידועות ביותר שלו הן יינות קינוח מתוקים, אך מייצרים גם גרסאות יבשות שניתן לצרוך כאפריטיף. הוא נקרא עוד מהמאה ה-18 על שמו של האי מדיירה שבאוקיינוס האטלנטי, על קצה הלוח האפריקאי. מספרים כי מלחים אנגלים הביאו איתם מנה גדולה של יין מהאי, ובדרך הארוכה בחביות החמות והסגורות, המשקה הבשיל למצב שופע במיוחד. כיום, שיטת הבשלה זו מזורזת ומטופלת בדרך כלל על ידי טיפול בחום.