stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אקס-מן: העתיד שהיה
פסקול

ג'ון אוטמן, אשר עבד עם בריאן סינגר על הפסקולים של כל סרטיו, שב לעבוד איתו גל על פסקול סרט זה, וכן הוא שימש גם כעורך. הפסקול יצא לאור ב-16 במאי 2014 בעותק דיגיטלי, וב-26 במאי בעותק פיזי.
| X-Men: Days of Future Past> מס' | X-Men: Days of Future Past> שם | X-Men: Days of Future Past> משך | X-Men: Days of Future Past>  | X-Men: Days of Future Past>  | X-Men: Days of Future Past>  | X-Men: Days of Future Past>  | X-Men: Days of Future Past>  | X-Men: Days of Future Past>  | X-Men: Days of Future Past>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | The Future – Main Titles  | 2:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Time's Up  | 4:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Hope  | 4:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | I Found Them  | 2:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Saigon/Logan Arrives  | 4:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Pentagon Plan/Sneaky Mystique  | 3:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | He Lost Everything  | 1:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Springing Erik  | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | How Was She  | 1:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | All Those Voices  | 3:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Paris Pandemonium  | 7:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Contacting Raven  | 1:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Rules of Time  | 3:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Hat Rescue  | 1:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Tim's Up  | 3:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | The Attack Begins  | 5:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Join Me  | 3:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Do What You Were Made For  | 2:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | I Have Faith in You/Goodbyes  | 2:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Welcome Back/End Titles  | 3:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 21. | Time in a Bottle  | 2:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 22. | The First Time Ever I Saw Your Face  | 5:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 76:28 |  |  |  |  |  |  |  |
ביקורת

"אקס-מן: העתיד שהיה" זכה לביקורות חיוביות למדי בקרב מבקרי הקולנוע. אתר הסקירה "Rotten Tomatoes" העניק לסרט ציון של 91% עם ציון ממוצע של 7.5/10 בהתבסס על 285 ביקורות (258 "טריות" ו-27 "רקובות"). אתר הסקירה "Metacritic" העניק לסרט ציון של 74 עם ציון ממוצע של 7.5/10 בהתבסס על 43 ביקורות (37 חיוביות ו-6 שליליות).
שון אוקנל מאתר "Cinema Blend" העניק לסרט ארבעה וחצי כוכבים מתוך חמישה, באומרו כי "זה סרט האקס-מן הכי גדול, הכי מדהים והכי משעשע עד כה". מגזין "Empire" העניק לסרט ארבעה מתוך חמישה כוכבים, בציינו כי זהו "סרט אקס-מן הטוב ביותר מאז השני" ואף המגזין רשם את הסרט במקום ה-17 ברשימת סרטי גיבורי-העל הגדולים בכל הזמנים. עם זאת, בניגוד לביקורות אלו, היו גם כמה שפחות "חיבבו" את הסרט. רובי קולין מהעיתון "The Daily Telegraph" נתן לסרט שני כוכבים מתוך חמישה באומרו כי מדובר ב"ביצה מקושקשת ביסודיות". סימון אברמס מאתרו של רוג'ר איברט נתן לסרט שני כוכבים מתוך ארבעה, באומרו כי הסרט "מנוע ויזואלית ובעל עלילה שגרתית". בין שני הצדדים, דורון פישלר מאתר "עין הדג" ציין את הסרט גם לחיוב וגם לשלילה, באומרו כי "סרט אקס-מן חביב, אבל לא מהגדולים. כמה סצנות מעולות ממש, אבל הסרט בכללותו מבולגן, לא מחדש מבחינת הדמויות, והופך את ההמשכיות של הסדרה לגוש ספגטי".
סרט המשך

בדצמבר 2013, הוכרז כי המשך, אשר יענה לשם "אקס-מן: אפוקליפסה", ייצא לאקרנים ב-27 במאי 2016. בריאן סינגר שב למלאכת הבימוי, וסיימון קינברג שב למלאכת הכתיבה. הסרט התרחש בשנת 1983 (עשרים שנים אחרי "אקס-מן: ההתחלה" ועשרים שנים לפני "אקס-מן"), והוא התמקד במקורותיהם של המוטאנטים והציג את "לידת האקס-מן". עלילת הסרט הציגה את מאבקם של מיסטיק והאקס-מן למען שלום העולם כנגד אפוקליפס ופרשיו המתכננים "לטהר את האנושות" בהרג כל מי שאינו מוטאנט לשם יצירת סדר עולמי חדש.
הסרט לא צלח כקודמו, ונחל כישלון חרוץ, הן קופתית והן ביקורתית. הסרט גרף בקופות ברחבי העולם הכנסות של $526,177,338, אשר אמנם נחשבות לנמוכות בז'אנר הגיבורי-על, אך הן היו מספקות לכאורה עבור חברת ההפצה. בנוסף לכך, הסרט גם זכה לביקורות שליליות, וכך לדוגמה באתרי הסקירה "Rotten Tomatoes" ו-"Metacritic" הוא זכה לציונים של 48% ו-52, בהתאמה. אף על פי הכישלון, יצא לו המשך.
ווהו מאנה

ווהו מאנה (באווסטית: 𐬬𐬊𐬵𐬎 𐬨𐬀𐬥𐬀𐬵 vohu manah; בפרסית אמצעית: 𐭥𐭤𐭥𐭬𐭭 Wahman; בפרסית: بهمن בהמן) הוא מונח זורואסטרי בשפה האווסטית, שמתורגם בדרך כלל כ"מטרה טובה" או "מחשבה טובה", המתייחס להלך הרוח המוסרי הטוב שמאפשר לאדם למלא את תפקידו וחובותיו בעולם. המונח המקביל בפרסית אמצעית, ככתוב בכתבי פהלווי, הוא ווהמן, מילה בעלת אותה משמעות, בפרסית חדשה בהמן וגרסאות נוספות. המילה "מאנה" מהאווסטה דומה מאוד למילה "מאנאס" מהריג ודה, מה שמצביע על דמיון מסוים בין שני כתבי הקודש. ההפך של ווהו מאנה הוא אקה מאנה, כלומר "מטרה רעה" או "מחשבה רעה".
המונח מורכב משתי מילים: "ווהו" - "טוב", ו"מאנה" - "מטרה, מחשבה". זאת בדומה למונח המופיע בריג ודה "ואסו מאנאס". מילים אלו נובעות מפרוטו הינדו-איראנית.
בגאתות, הטקסטים העתיקים ביותר באווסטה, שזרתוסטרה עצמו נחשב המחבר שלהן, השימוש במונח "ווהו מאנה" הוא לא חד משמעי, ובפעמים מופיע רק כ"מאנה" (ללא המילה "ווהו" - כלומר "טוב" באווסטית).
בטקסטים הפוסט-גאתיים הממחישים את עקרונות הקוסמוגוניה הזורואסטרית, ווהו מאנה הוא אמשה ספנטה, אחת משש הישויות שמסייעות לאהורא מזדא, ואשר כל אחת מהן מייצגת צד אחד של הבריאה. ווהו מאנה מייצג את כל בריאת החיות, תוך שימת דגש מיוחד על הבקר. המונח "ווהו מאנה" באווסטית הוא ממין סתמי באווסטית, אך במסורת הזורואסטרית ווהו מאנה נחשב זכר.
בלוח השנה הזורואסטרי, היום השני בכל חודש, והחודש האחד עשר, מוקדשים לווהו מאנה, ונקראים על שמו. בלוח השנה האזרחי האיראני, אשר ירש את שמות החודשים מהלוח הזורואסטרי, החודש ה-11 נקרא "בהמן", על שם ווהו מאנה.
החלק השני בשמו הרשמי של הקיסר האחמני ארתחששתא השני היה "ווהו מאנה".[דרושה הבהרה][דרוש מקור]
ראו גם

אמשא ספנדאן
לוחמה בתקופה ההלניסטית

חיילים הלניסטים
לוחמה בתקופה ההלניסטית היא היורשת הטבעית של לוחמה יוונית בעת העתיקה. בתקופה ההלניסטית הגיעה הטמעת החילות החדשים שהחל בה עוד פיליפוס השני והמשך בנו, אלכסנדר הגדול לשיאה. נוצרו חילות חדשים, מבנים טקטיים שהיו קשיחים, פחות או יותר, בתקופה הקלאסית התגוונו מאוד והמשיכו את המסורת של אלכסנדר הגדול.
רקע היסטורי

התקופה ההלניסטית היא פרק זמן בהיסטוריה האנושית ממותו של אלכסנדר הגדול בשנת 323 לפנה"ס ועד התאבדותה של המלכה ההלניסטית האחרונה, קלאופטרה בשנת 30 לפנה"ס. השפעתה של התרבות ההלניסטית הגיעה מהודו במזרח ועד רומא במערב וממצרים בדרום עד חצי האי קרים בצפון. בתקופה זו ירדה חשיבותה של יוון ההיסטורית ונוצרו מדינות רבות, החשובות בהן מצרים התלמיית והממלכה הסלאוקית, אחרות דוגמת מוקדון המשיכו את מעמדן הדומיננטי באזורן שמקורו בתקופה שקדמה להלניזם.
כיבושיו של אלכסנדר הגדול שכללו את הפולייס היווניים, שטחי האימפריה הפרסית וחלקים מהודו במזרח, יצרו אימפריה רחבת ידיים. הממלכות שנוצרו עקב פירוקה הושפעו רבות מתרבות יוון העתיקה ויחד עם התרבויות המקומיות יצרו את ההתרבות ההלניסטית.
העילית העירונית במדינות הללו דברה ניב קוינה של השפה יוונית שהפכה ללינגואה פרנקה (שפה בינלאומית) ואילו התרבות, הדת, האמנות והספרות במדינות השונות הייתה תערובת של התרבות המקומית והתרבות ההלניסטית. ערים חדשות רבות נבנו שהחשובה מכולן הייתה אלכסנדריה שבמצרים התלמיית שנקראה על שמו של אלכסנדר הגדול. בין הממלכות התקיים מסחר פורה וקשרים אמיצים. פעמים רבות היו בריתות בין כמה ממלכות נגד השלישית ולהפך. קשרי נישואים רבים התפתחו בין השושלות השונות, דבר שחיזק אף יותר את אחיזת ההלניזם באותם הממלכות.
הצבא ההלניסטי

צבא הלניסטי טיפוסי כלל שני יסודות עיקריים: חיל רגלים שהתחלק לקל, בינוני וכבד ופרשים שגם הם התחלקו לקלים ולכבדים. החיילים גויסו משני מקורות: מיליציה וגיוסי אד הוק בשעות דחק ומשבר וצבא קבע שמקורו בשכירי חרב ובחייבי גיוס.
אופי הצבאות השתנה בהתאם לאזור הגאוגרפי, התנאים ההיסטוריים שקדמו ליצירת הישות ההלניסטית וגורמים אחרים. עם זאת, יש מספר קווי דמיון. בסיס הצבא הורכב בדרך כלל מחיל רגלים כבד שנלחם במערך צפוף של פלנקס. חיילים אלה היו חמושים ברומח ארוך וצוידו בציוד מגן רב. כוחם היה בעיקר בהתקדמות עקבית לעבר האויב ובחוסר יכולתו לפגוע בהם בגלל רומחיהם הארוכים. כדי להגן על אגפי הפלנקס, שהיו חשופים לפגיעה בגלל הקושי של הפלנגיטים להסתובב בתוך המבנה הצפוף צורפו להם רגלים קלים.
בתקופה ההלניסטי היווה הפלנקס כ-50% אחוז מכוחות הרגלים בשל צבא השדה ההלניסטי, לעומת צבאות יווניים קלאסיים שבהם למרכיב הפלנקס היה משקל גדול בהרבה. סוגים חדשים של חיל רגלים, במיוחד חיל רגלים קל ובינוני המורכב מפלטסטים ומשכירי חרב ייעודיים, הגדילו בצורה ניכרת את גמישות הצבאות ההלניסטיים.
החידושים שהתחיל בהם עוד פיליפוס הגדול, אך הגיעו למיצוי מלא בתקופה ההלניסטית, היו שילוב סוגי פרשים שונים, מרכבות ופילים. הפילים הוצבו בדרך כלל באגפים או בחזית המערך. לעיתים נדירות שילבו את הפילים בין גושי הפלנקס. יעילותם של הפילים הייתה גבוהה במיוחד, כשניצבו מול אויב שלא הכיר אותם או נגד פרשים. שימוש נוסף בפילים שהיה נפוץ יותר היה בהגנה. הפילים הוצבו בנקודות אסטרטגיות בשדה הקרב כדי למנוע הסתערות, בעיקר של פרשים, כי הסוסים נרתעו ממראה הפילים ומריחם.
רגלים בינוניים היו שלב ביניים בין הפלנקס הכבדה לרגלים הקלים. הם יכלו להילחם גם במערך צפוף וגם במערך מפוזר, והצטיינו בדרך כלל בשטח משובש שלא התאים ללוחמת פלנקס. חיילים אלה היו נפוצים בכל הצבאות ההלניסטיים, אך בצבאות היווניים של הליגה האיטולית והליגה האכאית היו חלק גדול במיוחד מהצבא.
פרשים היו נפוצים בעיקר בממלכות הגדולות, שיכלו לעמוד בהוצאה הכבדה הכרוכה בהחזקתו של חיל פרשים חזק. הפרשים הכבדים שימשו להבקעה ולהכרעה, בעוד הקלים היו טובים למרדף, סיור, אבטחה והטרדת האויב. לצד הפרשים היו לחלק מהממלכות ההלניסטיות גם מרכבות חרמש ופילים.
הפרשים התחלקו לשני סוגים עיקריים: קלים וכבדים. הקלים היו חמושים בכל מיני כלי הטלה דוגמת כידונים קלים, קשתות וחצים וכיוצא באלה ואילו הכבדים היו מוגנים בשריון גוף והיו חמושים ברמחים, חניתות וכיוצא באלה. קטפרקטים, שלא רק גופם, אלא גם סוסם היו מוגנים בשריון ברזל כבד, היו גם כן מקובלים. לוחמים אלו שמקורם בנוודי הערבה הגדולה, לחמו בעיקר בצבא הסלאוקי, ולקראת סוף המאה ה-3 לפנה"ס, מרבית הפרשים הסלאוקים הכבדים היו מהסוג הזה.
אסטרטגיה

המלחמות היו לרוב מוגבלות בהיקפן, ונוהלו בדרך כלל עד להכרעה טקטית, ללא שאיפה להשמיד לחלוטין את האויב. שיטת האדמה החרוכה גם כן לא הייתה מקובלת, ומטרת המלחמה הייתה בדרך כלל השגת שלל ויוקרה מדינית, ולא דתית או אידאולוגית. עם זאת, ידועים מספר מעשי טבח, שבהם נרצחו עשרות אלפי אנשים.
חלק נכבד מהאסטרטגיה הוקדש לכיבוש מקומות מבוצרים ושמירה עליהם. מבצרים וביצורים אחרים הוקמו במקומות אסטרטגיים, ושוכן בהם חיל מצב מתאים עם אספקה גדולה, שהייתה יכולה להספיק לזמן ארוך. לצורך כך הוקמו מושבות חיילים הידועות בשם קאטויקיה, שהיו יכולים לעזור בהגנה על המבצר, או לתגבר את חיל המצב בפשיטות מחוץ לחומות.
הטקטיקה

בקרב עצמו הוצב בדרך כלל הפלנקס במרכז המערך. מימינו ומשמאלו כוחות קלים ופרשים, מלפניו כוחות קלים נוספים החמושים בכלי הטלה שונים. מטרת האחרונים הייתה לאפשר את התפרסות הצבא ולשבש את פריסת הצבא היריב. לעיתים, במיוחד אם הפלנקס הייתה גדולה מאוד, הוכנסו פרשים או רגלים קלים בין גושי הפלנקס.
הטקטיקה התפתחה מהטקטיקה היוונית הקלאסית, של התנגשות גושי פלנקס גדולים. הפלנקס היוונית הקלאסית לא הייתה מחולקת, לרב ליחידות משנה (למעט בצבא הספרטני ותקופת הזהר בתבאי). הפלנקס ההלניסטית, לעומת זאת, חולקה ליחידות משנה קבועות, שהקנו לה גמישות רבה יותר בשדה הקרב. למרות חלוקת הפלנקס ליחידות משנה, עדיין המבנה היה מסורבל יחסית ולא נח לתמרון, בגלל הצורך לשמור על שורות קבועות כדי שצורת הקיפוד שאפיינה את הפלנקס תשמר. בצירוף לרומח הארוך - שהקשה על תמרונו של החייל - היה מבנה הפלנקס מוצק, אך פגיע להתקפות באגפיו ובעורפו. בעיה נוספת הציב שטח משובש קשה למעבר. ההליכה בשטח כזה פערה פרצות בשורות החיילים, ואויב זריז יכול היה לנצל זאת, כדי לחדור בין הרמחים. ויתור על הרומח היה אפשרי אך לא פרקטי, היות שחרבו של פלנגיט הייתה קצרה מאוד, ולא התאימה ללוחמת פנים מול פנים בשדה הקרב.
כדי לגונן על האגפים החשופים, ולהגנה על הפלנקס בשטח משובש, השתמשו בחיילים בעלי חימוש קל יותר או פרשים. תפקידם לא היה הגנה על האגפים בלבד, אלא היה עליהם לתקוף ברגע הנכון את אגפי האויב, כדי למוטט את המערך שלו.
הרגלים הבינוניים שהורכבו בעיקר מפלטסטים היו יעילים מאוד בשטח הררי, מיוער או משובש, שבו השתמשו בדרך כלל בחיילים קלים, ולא בחיילי פלנקס שלא התאימו כל כך ללוחמה בשטח זה. שריונם הקל הקנה להם עדיפות על הכוחות הקלים, שהיו נטולי שריון בדרך כלל, ועדיין היה קל מספיק, כדי לאפשר להם ניידות גבוהה, ויכולת לחימה במערך מפוזר. חיילים אלה היו יעילים גם לניצול פרצות במערך הפלנקס, ובמקרים כאלו יכלו לעשות שמות בפלנגיטים.
ההכרעה הושגה לרוב על ידי תמרון מוצלח, ולא על ידי השמדת כוחות האויב בהתנגשות חסרת השראה. הקרבות נוהלו בדרך כלל עד הכניעה, ולא הייתה שאיפה להשמיד את צבאו של היריב. שיעור האבדות לא עלה בדרך כלל על 15-20% מכלל הכח ולרוב עמד על 10%.
ראו גם

הצבא המקדוני
הצבא הסלאוקי
לקריאה נוספת

בצלאל בר כוכבא, מלחמות החשמונאים, משרד הביטחון, ירושלים תשמ"ח, היערכות וטאקטיקה בקרבות שדה בתקופה ההלניסטית, עמ' 13–49
הערות שוליים

↑  ראו את פירוט הכוחות ההלניסטים בקרבות גדולים דוגמת קרב איפסוס, קרב רפיח, קרב מגנסיה ואחרים
| אמנות המלחמה |
| --- | --- | --- |
| אמנות המלחמה | טקטיקה • אופרטיבה צבאית • אסטרטגיה • דוקטרינה צבאית • תורת לחימה • הונאה |  |
| מושגי יסוד | לחימה • קרב • מערכה • מלחמה • מלחמה כוללת • מלחמת מנע • לוחמת חלל • לוחמה אווירית • לוחמה ימית • לוחמת תמרון • לוחמת שחיקה • לוחמה אסימטרית • מלחמה בטרור • מלחמת אזרחים • צבא |  |
| הוגים וספרים | סון דזה / אמנות המלחמה • וגטיוס / מדעי הצבא • קרל פון קלאוזביץ / על המלחמה • אלפרד פון שליפן • בזיל הנרי לידל הארט / אסטרטגיה של גישה עקיפה • מרטין ון קרפלד |  |
| טקטיקה ומערכים צבאיים | טקטיקה ומערכים צבאיים |  |
| מערכים צבאיים |  מערך ריבוע • פלנקס • טסטודו • אימפי |  |
| טקטיקה | מכה מקדימה • מלחמת בזק • מתקפת נגד • אדמה חרוכה • קרב בלימה • מצור • הסגר • תנועת מלקחיים • כיתור • איגוף • איגוף אנכי • מארב • תקיפה אווירית • הפצצה טקטית • דיכוי הגנה אווירית • הפצצה אסטרטגית • לוחמה בשטח בנוי • לוחמת מנהרות • לוחמת שריון • לוחמה הררית • לוחמה מדברית • לוחמה אמפיבית • לוחמה נגד צוללות • לוחמה ביולוגית • לוחמה כימית • לוחמת רשת ("סייבר") • לוחמה אלקטרונית • לוחמה פסיכולוגית • לוחמה משפטית • לוחמה כלכלית • לוחמה לא קונבנציונלית • הפרד ומשול • מבצעים מיוחדים • גרילה • טרור • מפת מבצע |  |
| טקטיקות של | פרשים • חי"ר • שריון • ארטילריה • לחימה אווירית • לחימה ימית |  |
| אסטרטגיה לאורך ההיסטוריה | אסטרטגיה לאורך ההיסטוריה |  |
| בעת העתיקה | הטקטיקה והאסטרטגיה היוונית • הטקטיקה והאסטרטגיה ההלניסטית • הטקטיקה והאסטרטגיה הרומית |  |
| בימי הביניים | הטקטיקה והאסטרטגיה המוסלמית • הטקטיקה והאסטרטגיה האירופאית בימי הביניים • הטקטיקה והאסטרטגיה המונגולית |  |
| בעת החדשה | הטקטיקה והאסטרטגיה האמריקאית בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה גרמנית בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה סובייטת בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה האירופית בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה במאה ה-20 |  |
פלנגיט הלניסטי טיפוסי (תבליט על סרקופג של אלכסנדר)
פלנקס - המערך הטיפוסי של חיל רגלים כבד בתקופה ההלניסטית
שפילד יונייטד

מועדון כדורגל שפילד יונייטד (באנגלית: Sheffield United FC) הוא קבוצת כדורגל בריטית ואחד משני המועדונים הבכירים המייצגים את העיר שפילד, בריטניה. יונייטד נוסדה בשנת 1889 ומוכרת בכינוי "הלהבים" (Blades), המופיעים גם בסמל המועדון. הקבוצה משחקת באצטדיון בראמל ליין (30,936 מקומות ישיבה), ומדיה כוללים חולצת פסים אדומה-לבנה ומכנסים שחורות.
היסטוריה > 1889–1939

בדומה ליריבתה המושבעת שפילד ונסדיי, ראשיתה של הקבוצה הייתה כמועדון קריקט. מועדון הקריקט שפילד יונייטד נוסד בשנת 1854, והיה לקבוצת הספורט הראשונה בעולם המתקראת "יונייטד". כבר אז שיחקה הקבוצה בהיכל הספורט בברמאל ליין, שהוחכר לה מידי דוכס נורפוק. בעקבות פגישה שנערכה ב-22 במרץ 1889, הוחלט על הקמתה של קבוצת כדורגל שתתקיים לצד קבוצת הקריקט. תוך מספר חודשים התגבשה הקבוצה, שהייתה מקצוענית מראשיתה, ואת משחקה הראשון – הופעתה הראשונה אי פעם בגביע ה-FA – ערכה באוגוסט 1889.
שפילד יונייטד העפילה לליגת המשנה של הפוטבול ליג בשנת 1892. לליגה הבכירה העפילה הקבוצה כבר בשנת 1893, ונשארה שם עד 1934, פרק זמן שאין שני לו באורכו. בראשית המאה ה-20 הייתה שפילד יונייטד מהחזקות שבקבוצות הליגה, וב-1903 שיחקו בה לא פחות מ-12 שחקני נבחרת אנגליה בכדורגל. תקופה זו עמדה בסימן ההצלחות הגדולות ביותר של הקבוצה מאז ומעולם: בשנת 1898 זכתה באליפות הליגה האנגלית (היחידה בתולדותיה). בגביע ה-FA זכתה בשנים 1899, 1902, 1915 ו-1925. לגמר הגביע הגיעו בשנים 1901 ו-1936. ירידתה של הקבוצה לליגת המשנה נבעה במידה רבה ממכירתו של כוכבה האירי ג'ימי דאן, אשר כבש 140 שערים עבור הקבוצה בשש עונות.
היסטוריה > 1939–1982

בשנת 1939, חמש שנים לאחר הירידה לליגת המשנה, שבה יונייטד לליגה הבכירה, אך זו הופסקה למספר שנים בעקבות מלחמת העולם השנייה. עם חידוש משחקי הליגה באמצע שנות הארבעים, הקבוצה נהנתה מכישוריו של ג'ימי האגן, מהגדולים שבשחקניה מאז ומעולם. עם זאת, האגן לא הצליח להוביל את חבריו לשחזור הצלחות העבר, ובין השנים 1945 ו-1976 הקבוצה התנדנדה בין הליגה הבכירה וליגת המשנה לא פחות משבע פעמים. הקבוצה ידעה מספר מאמנים בתקופה זו, ביניהם טדי דייווידסון, רג פרימן, ג'ו מרסר וג'ון האריס.
הקבוצה הוסיפה להדרדר בשנים הבאות, ולמרות הבלחות בראשית שנות השבעים, עד שנת 1976 ירדה לליגה האנגלית השלישית. מצבה הוחמר ב-1982, או אז הידרדרה לליגה האנגלית הרביעית כתוצאה מהחמצת פנדל במשחק העונה. היה זה השפל הגדול בתולדות הקבוצה מאז ומעולם.
שיאים

הקבוצה הראשונה והיחידה בתולדות הכדורגל האנגלי המקצועני שניצחה משחק חוץ רשמי בתוצאה 0–10 (על פורט וייל, 1892)
הקבוצה הראשונה בתולדות הכדורגל העולמי שעלתה מליגה נמוכה לליגה בכירה יותר (לאחר משחק מבחן מול אקרינגטון, בעונת 1892/93)
תארים

אליפות אנגליה : 1897/98
סגנית האלופה: 1896/97, 1899/1900
גביע ה-FA‏ : 1899, 1902, 1915, 1925
פיינאליסטית: 1901, 1936
שחקנים > שחקני עבר מפורסמים

ג'ימי האגן
ג'ימי דאן
קית' אדווארדס
אלן קלי
טוני קארי
בריאן דין
אלן הודג'קינסון
רוברט פייג'
פטריק סופו
יוסטין פלו
נתן בלייק
קית' גילספי
אנדי גריי
פיטר אנדלאב
פול פסקיסולידו
בוב בנסון
הערות שוליים

↑  Sheffield United FC, Sheffield United FC, Sheffield United FC
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2004042483  NKC: ko2016916920  VIAF: 123505325   WorldCat (עם VIAF): 123505325
גודברנדסדלסלוגן

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  204 קילומטרים
 אגן ניקוז:  11,459 קמ"ר 
 יובלים:  Otta, Tromsa, Ula, לורה (נהר), Gausa, Vinstra, Sjoa, Moksa, בפסקה זו 5 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 שפך:  מיוסה
 מדינות באגן הניקוז:  נורווגיה נורווגיה
 
גודברנדסדלסלוגן (נקרא גם בקיצור לוגן; בנורווגית: Gudbrandsdalslågen; תרגום מילולי: נהר עמק גודברנד) הוא נהר הזורם בעמק גודברנסדלן בנורווגיה.
גאוגרפיה

נהר הגודברנדסדלסלוגן זורם דרום מזרחה החל מאגם לשה-סקוגסבטנת (Lesjaskogsvatnet) שבמחוז אופלנד וכלה באגם מיוסה ליד לילהאמר. אורך הנהר הוא כ-204 קילמטר. הגודברנדסדלסלוגן הוא אחד מחמישה-עשר הנהרות הארוכים בנורווגיה, וכאשר מודדים אותו יחד עם המיוסה ונהר הוורמה, הזורם דרומה מהמיוסה, האורך הכולל הוא מעל 350 קילומטר, הנהר הרביעי באורכו בנורווגיה. אגן ניקוז הנהר הוא בשטח של כ-11,459 קמ"ר. הנקודה הגבוהה ביותר באגן הניקוז הוא הגלדהפיגן.
בנקודת הסיום שלו בחיבור לאגם מיוסה הזרימה הממוצעת של הנהר היא 255 מטר קוב לשנייה והוא מספק כ-85% מהזרימה לאגם מיוסה. ברבעו האחרון של הנהר כלול מקטע באורך כ-11 קילמטרים שבו הנהר מתרחב מאוד וזורם באיטיות ולכן אזור זה נקרא גם "אגם לוסנה".
פיתוח

כביש E6 המחבר את דומבאס ללילהאמר עובר במקביל לנהר, לעיתים בצמוד אליו. בחלקו העליון של הנהר, מקביל אליו כביש E136.
לאורך הנהר קיימות שלוש תחנות כוח הידרואלקטריות:
הונדרפוסן (Hunderfossen) כ-10 קילומטר צפונית מלילהאמר. לתחנה סכר ברוחב 280 מטר וגובה של 16 מטר על הגודברנדסדלסלוגן. לתחנה שתי טורבינות של 58 מגהוואט כל אחת המנצלות הפרש גובה של 46 מטר על הגודברנדסדלסלוגן.
הרפפוסן (Harpefossen) דרומית מזרחית מדומבאס. לתחנה שתי טורבינות של 46 מגהוואט כל אחת המנצלות הפרש גובה של 34 מטר על הגודברנדסדלסלוגן.
הערות שוליים

↑  Hunderfossen kraftverk
↑  Harpefossen kraftverk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 158599943   WorldCat (עם VIAF): 158599943
דגל ג'מייקה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי, דגל הצי האזרחי
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  6 באוגוסט 1962
 קבלת מעמד רשמי:  6 באוגוסט 1962 
 מוטיבים עיצוביים:  סאלטייר זהב, המשולשים העליון והתחתון בצבע ירוק, המשולשים הימני והשמאלי בצבע שחור
 גרסאות נוספות

 
  דגל הצי הצבאי
 גרסאות היסטוריות

 
 גלגולו האחרון של הנס הכחול של ג'מייקה
 
הדגל המוצע הראשון של ג'מייקה
דגל ג'מייקה (באנגלית: Flag of Jamaica) הוא דגלה הלאומי של ג'מייקה. הוא אומץ ב-6 באוגוסט 1962 אשר היה יום העצמאות המקורי של ג'מייקה. הדגל מכיל את הצבעים: ירוק, זהב, ושחור. השחור מסמל את הכוח והיצירתיות של העם הג'מייקני, הזהב מסמל את אור השמש ואת עושרה הטבעי של הארץ, הירוק מסמל את התקווה לעתיד והעושר החקלאי. התיאור ההרלדי של הדגל הוא: blazoned per saltire vert, sable, of the second, and of the first, a saltire Or.
דגל חיל הים הג'מייקני הוא נס לבן עם הדגל הלאומי בקנטון.
נכון לינואר 2025, דגל ג'מייקה הוא הדגל היחיד בעולם שלא מכיל את אחד הצבעים כחול, אדום ולבן.
ראו גם

קואליציית ג'מייקה
סמל ג'מייקה
המנון ג'מייקה
הערות שוליים

↑  Flags, Symbols, & Currency of Jamaica, WorldAtlas, ‏2021-02-24 (באנגלית אמריקאית)
| דגלי מדינות אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ובאיים הקריביים |
| --- | --- | --- |
| מדינות | איי בהאמה • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • ארצות הברית • בליז • ברבדוס • גואטמלה • ג'מייקה • גרנדה • דומיניקה • האיטי • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פנמה • קובה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| שטחים תלויים | איי הבתולה הבריטיים • איי הבתולה של ארצות הברית • איי טרקס וקייקוס • איי קיימן • אנגווילה • ארובה • ברמודה • גוואדלופ • גרינלנד • הולנד הקריבית (בונייר, סאבא, סנט אוסטתיוס) • מונטסראט • מרטיניק • סן ברתלמי • סן מרטן • סנט מארטן • סנט פייר ומיקלון • נבאסה • פוארטו ריקו • קוראסאו |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שירות הצוללות של הצי המלכותי

| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  השירות השקט
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצי המלכותי הצי המלכותי
 סוג:  לוחמה ימית
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  3,980 משרתים (2018) 10 צוללות (2023)
 פיקוד
 דרגת המפקד:   קומודור
 מפקד נוכחי:  פול דאן
שירות הצוללות של הצי המלכותי (באנגלית: Royal Navy Submarine Service) הוא אחת מחמש הזרועות הלוחמים של הצי המלכותי.
השירות אמון על כלל הצוללות של הצי המלכותי, אלו מתחלקים לצוללות תקיפה גרעיניות (SNN) המיועדים ללוחמה כנגד כלי שיט וצוללת טילים בליסטיים (SSBN) המשמשים ככוח ההרתעה הגרעינית של הממלכה המאוחדת. מפקדת השירות שוכנת בבסיס הצי המלכותי קלייד בסקוטלנד ומפקדה הוא קומודור פול דאן.
היסטוריה

שירות הצוללות הוקם בשנת 1901 עם קליטת הצוללות הראשונות, הולנד 1, בצי המלכותי. ערב מלחמת העולם הראשונה גדל השירות לכדי 60 צוללות ו-1,418 משרתים, במהלכה חמישה מבין 14 צלבי הוויקטוריה שניתנו למשרתי הצי המלכותי הוענקו בשירות הצוללות. בתחילת מלחמת העולם השנייה השירות כלל 60 צוללות ועוד תשעה היו בבנייה, לאורך המלחמה הוכנסו לשירות 178 צוללות נוספות סך הכל, כאשר בתקופה זו אבדו 76 צוללות, רובם בלחימה בחזית הים התיכון.
לאחר המלחמה שירות הצוללות וכן מספר כלי השיט בו צומצם משמעותית, אך עם התגברות המתיחות של המלחמה הקרה וכניסתן לשירות של הצוללות הגריעניות הראשונות בראשית שנות ה-60 הבטיחו את חשיבותו של שירות הצוללות הן ככוח הרתעה בליסטי והן ככוח לחימה ימי. ב-1968 הצוללות הבליסטיות מסדרת רזולושן הוכנסו לשירות כשהן חמושות בטילים בליסטים גרעיניים מסוג פולאריס והפכו למרכיב חשוב בכוח ההרתעה הגרעיני של בריטניה במלחמה הקרה, בהמשך עם הוצאתן משירות של מפציצי ה-V בתחילת שנות ה-80, הן הפכו לכוח ההרתעה היחיד.
בסוף המלחמה הקרה, בשנת 1989, כלל השירות 30 צוללות שהתחלקו לארבעה אסקדרונים; הראשון, השני והשלישי (צוללות צי) והעשירי (צוללות בליסטיות). בתקופה זו השירות פעל משלושה בסיסי הצי המלכותי ובפיקודו עמד אדמירל משנה פרנק גרנייר. במהלך מלחמת קוסובו, צוללות הצי שיגרו טילי שיוט BGM-109 טומהוק לעבר מטרות, כך הפכה צה"מ ספלנדיד (S106) ב-1999 לצוללת הראשונה לשגר את הטיל תוך לחימה. בתחילת המאה ה-21 צוללות מסדרת טרפלגר סייעו למהלך הפלישה במלחמת אפגניסטן (2001) ומלחמת עיראק (2003) על ידי שיגור טילי טומהוק, כך גם במהלך התקיפה הצבאית הבין-לאומית בלוב (2011).
הצוללות הגרעיניות (צוללות בלסטיות) של השירות כיום הן הצוללות מסדרת ואנגארד שהוכנסו לשירות במהלך שנות ה-90, אלו עתידות להיות מוחלפות בצוללות מסדרת דרדנוט שמתוכננות להיכנס לשירות במהלך שנות ה-30. לצידן, צוללות התקיפה (צוללות צי) כוללות את הצוללות מסדרת אסטיוט שעדיין נמצאות בשלבי קליטה והחלפה של סדרת טרפלגר הוותיקה. פרויקט ההחלפה של סדרת אסטיות מתוכנן להיות שיתוף פעולה בין בריטניה, אוסטרליה וארצות הברית, כחלק מברית ההגנה AUKUS, כאשר הסדרה החדשה מתוכננת להיכנס לשירות בשירות הצוללות לקראת סוף שנות ה-30.
צי הצוללות

|  | סדרה | כמות | כניסה לשירות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |

צוללות צי
|  | סדרת טרפלגר | 1 | 1991 | צה"מ טריומף (S93) |
|  | סדרת אסטיוט | 5 | 2010-2022 | צוללות תקיפה גרעיניות (SSN) |

צוללות בליסטיות
|  | סדרת ואנגארד | 4 | 1993-1999 | צוללת טילים בליסטיים (SSBN) |
ראו גם

צי פני הים של הצי המלכותי
זרוע האוויר של הצי המלכותי
חיל הנחתים המלכותי
שייטת הצוללות - היחידה המקבילה בצה"ל
הערות שוליים

↑  ‏Positive signs for Royal Navy Submarine manpower, ‏4 ביולי 2018, Navy Lookout.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007347151605171  GND: 1081020768  LCCN: nb2007012834  VIAF: 149183134   WorldCat (עם VIAF): 149183134 
צה"מ סופרב (S109) לחופי גיברלטר, 1993.
צה"מ אסטיוט (S119) מגיעה לבסיס הצי המלכותי קלייד, 2012