stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היפה והחיה (מחזמר)
הפקות > הפקת ברודוויי המקורית

המחזמר עלה לראשונה על בימת ברודוויי ב-18 באפריל 1994, ב-Palace Theatre, שם רצה ההפקה עד ל-5 בספטמבר 1999, במקור בכיכובה של סוזן איגן. המופע הועבר לאחר מכן לתיאטרון לאנט-פונטיין ב-11 בנובמבר 1999, שם הוצג עד ל-29 ביולי 2007. ההפקה ירדה לאחר 46 הצגות הרצה ו-5,461 הופעות - ובכך זכה המחזמר למקום ה-9 ברשימת ההצגות שהועלו מספר הרב ביותר של פעמים בהיסטוריה של ברודוויי.
צוות ההפקה המקורית של ברודוויי כולל את הבמאי רוברט ג'ס רוט, הכוריאוגרף מאט ווסט בעזרתו של דן מוג'יקה, וצוות השחקנים סוזן איגן (בתפקיד בל/היפה), טרנס מאן (בתפקיד אריק/החיה), בורק מוזס (בתפקיד גסטון), גארי ביץ' (בתפקיד לומייר) ובת' פאולר (בתפקיד גברת תיון). בין אנשי הצוות של ההפקה: מנצח התזמורת דני תרוב, מעצב התפאורה סטן מאייר, מעצבת התלבושות אן הולד-וורד, מעצב התאורה ניטש כץ, מעצב הסאונד ט' ריצ'רד פיצג'רלד, מעצב השיער דוד ה' לורנס, המאיירים ג'ים סטיימאייר וג'ון גוהן ומעצב הפירוטכניקה טיילר וויימר.
ההפקה בברודוויי ירדה על מנת לפנות מקום למיזם המוזיקלי הבא של דיסני - "בת הים הקטנה",‏ מאחר שחברת דיסני התכוונה להעלות את גרסת ברודוויי של "בת הים הקטנה" ב-3 בנובמבר 2007, ובאותה העת סברו כי העלאה במקביל של שני מחזות-זמר המבוססים על סרטי נסיכות דיסני תגרום לפילוג בקהל, ולתחרות בין שני המופעים. באותו הזמן, לדיסני כבר היו שלושה מחזות-זמר אחרים שרצו בו-זמנית: "מלך האריות", "טרזן", ו-"מרי פופינס". בעבר, היו פרסומים כי חברת דיסני מתכוונת להעלות מחדש את "היפה והחיה" לקראת עונת החגים של חורף 2008, אולם בסופו של דבר תוכנית זו לא יצאה אל הפועל.
הפקות > הפקת לונדון המקורית

ההפקה בוסט אנד נפתחה ב-Dominion Theatre בלונדון ב-29 באפריל 1997, בכיכובם של ג'ולי-אלנה ברייטן בתפקיד בל, ואלסדייר הארווי בתפקיד החיה. כמו כן, השתתפו בהפקה בורק מוזס כגסטון, דרק גריפיתס כלומייר, מרי מילר כגברת תיון, נורמן רוסנגטון כמוריס, בארי ג'יימס כמר שעוני, די בוצ'ר כמאדאם דה לה גראנדה באוץ', ריצ'רד גאנטלט כלה פו, ורבקה טורנהיל כבאבט.
במהלך ההפקה, שחקנים מחליפים של הצוות המקורי כללו את מישל גייל ואנלין ביצ'י בתפקיד בל, ג'ון בארומן וארל קרפנטר בתפקיד החיה, אלכס בורן כגסטון, ובילי בויל וטרי דויל כמוריס. ההפקה הסתיימה ב-11 בדצמבר 1999.
בשנת 1998 ההפקה זכתה בפרס אוליבייה בקטגוריית המחזמר החדש הטוב ביותר, וגברה על Enter the Guardsman, ‏The Fix ‏ ו-Lady in the Dark.‏
הפקות > סיבובי הופעות

להצגה היו מספר סיבובי הופעות ברחבי ארצות הברית. הסיבוב הראשון החל ב-15 בנובמבר 1995 והסתיים בשנת 1999, וכיכבו בו קים הובר ופרד אינקלי בתפקידי היפה והחיה, בהתאמה. הסיבוב השני החל בשנת 1999 עם סוזן אוון וגרנט נורמן בתפקידים הראשיים. הפקה זו הסתיימה בשנת 2003. הסיבוב השלישי החל בשנת 2001 והסתיים בשנת 2003 עם ג'ניפר שרדר בתפקיד בל, רוג'ר בפלר בתפקיד החיה ומארק ג'. דאליו בתפקיד גסטון. שלוש הפקות אלו הופיעו בסך הכל ב-137 אולמות ב-90 ערים שונות בצפון אמריקה, עם כ-5.5 מיליון איש שצפו בהצגה בארצות הברית ובקנדה. סיבוב ההופעות הרביעי בארצות הברית החל בפברואר 2010, עם הופעה שנערכה בפרובידנס, רוד איילנד, בכיכובם של ליז שיבנר וג'סטין גלזר. בעוד הצוות הקריאטיבי של הפקה זו היה אותו צוות של הפקת ברודוויי המקורית, לצורך הפקה זו הוכנו תפאורות ותלבושות חדשות.
בבריטניה החל סיבוב הופעות ב-2 בנובמבר 2001, אשר הסתיים ב-12 באפריל 2003, אשר הציג באדינבורו, בריסטול, ברמינגהאם, דבלין, ליברפול, מנצ'סטר וסאות'המפטון. מספר שחקנים שבו לגלם את אותן הדמויות שגילמו בהפקה המקורית של לונדון - אנלין ביצ'י, בארי ג'יימס, בילי בויל, קייט גרהם ואוליבר טיילור גילמו את דמויותיהם של בל, קוגסוורת', מוריס, באבט וצ'יפ (בהתאמה). אליהם הצטרפו אליסטר אובינס, בן הארלו, ג'וליה גוס, סטיבן מתיוס, קארן דייוויס, אנתוני קלג ושיאון אפיון, אשר גילמו את החיה, גסטון, גב' פוטס, לומייר, ארון הבגדים, לה פו וצ'יפ (בהתאמה).
הפקות > הפקות אחרות

הפקת היפה והחיה בלוס אנג'לס נפתחה בתיאטרון שוברט ב-12 באפריל 1995 ונסגרה ב-29 בספטמבר 1996. רוב השחקנים מהפקת ברודוויי המקורית, לרבות סוזן איגן (בל), טרנס מאן (החיה), גארי ביץ' (לומייר), בת' פאולר (גב' תיון), בורק מוזס (גסטון) וטום בתלי (מוריס) שבו לגלם את תפקידיהם המקוריים. בין השחקנים המחליפים הראויים לציון ניתן למנות את ג'יימס סטייסי ברבור, בתפקיד החיה. התפאורות בהפקה הזו נחשבו לגדולות ביותר מבין כל התפאורות המקובלות בהפקות המוזיקליות ברחבי עולם. אחרי שהמופע נסגר בלוס אנג'לס, כל התפאורות הועברו להפקה המקומית שעלתה במקסיקו סיטי, בשנת 1997.
בתיאטרון "הנסיכה מוויילס" שבטורונטו, הועלה המחזמר ב-8 באוגוסט 1995, עד אשר ירד בשנת 1998. בהפקה מקומית זו כיכבו קרי באטלר (בל), צ'אק ואגנר (החיה), וטרי דויל (מוריס). בין השחקנים המחליפים הראויים לציון ניתן למנות את מליסה תומסון (בל) ואת סטיב בלנשרד (החיה). הפקה קנדית מקומית הועלתה גם בתיאטרון Epstein Theatre, אשר בהליפקס, נובה סקוטיה; הפקה זו, הידועה פחות, הייתה להפקה הארוכה ביותר שהועלתה בתולדות תיאטרון זו.
היפה והחיה הועלה ב-Warwick Arts Centre, בתאריכים 8–11 בפברואר 2012.
הפקות > הפקות בינלאומיות

היפה והחיה הועלתה בלמעלה מ-30 מדינות ברחבי העולם, לרבות באוסטריה, אוסטרליה (עם יו ג'קמן בתפקיד גסטון), איחוד האמירויות הערביות, איטליה, אינדונזיה, אירלנד, ארגנטינה, ארצות הברית, בלגיה, ברזיל, גרמניה, דרום אפריקה, הודו, הולנד, הונגריה, הממלכה המאוחדת, הפיליפינים, טאיוואן, טורקיה, יוון, יפן, ישראל, לבנון, מצרים, מקסיקו, נורווגיה, סין, סינגפור, ספרד, פינלנד, צרפת, קוריאה הדרומית, קזחסטן, קנדה, רוסיה, ותאילנד. מעל ל-35 מיליון איש צפו בהצגה זו ברחבי העולם.
הפקות > הפקות בינלאומיות > בישראל

בישראל עלתה הפקת המחזמר בשנת 2006, בבימויו של משה קפטן ובכיכובם של צוות השחקנים:
| דמות | שחקן |
| --- | --- |
בל: יעל בר זוהר
החיה / הנסיך: יגאל שדה
גסטון: איתי לוי
מוריס: אברהם מור
מונסייר דה ארק: רן בכור
לה פו: אלון אופיר
לומייר: רועי בר נתן
גב' תיון: חני נחמיאס
באבט: מיכל מוכתר
מאדאם דה לה גנדה באוץ': הדר שחף
מר שעוני: ניקי גולדשטיין
צ'יפ: רועי רביב / דניאל גת
השחקנים אברהם מור ואלון אופיר שבו בהצגה לגלם את התפקידים אשר דיבבו בסרט המצויר, בעוד יגאל שדה אשר דיבב את גסטון בסרט המקורי גילם בהצגה את החיה. אלי ביז'וואי היה אחראי לתרגום המחזה והשירים.
הפקות > הפקות חובבים

הזכויות של המופע הפכו לזמינות (בשיתוף עם ג'וזף וינברגר בע"מ) לקבוצות תיאטרון חובבים מקומיות. המחזמר הופק במדינות רבות, על ידי חברות תיאטרון חובבים, אך גם על ידי שחקנים מקצועיים.
עלילה > מערכה ראשונה

בלילה חורפי וגשום, קבצנית זקנה מתדפקת על דלת טירה מפוארת בה מתגורר נסיך צעיר. היא מבקשת ממנו מחסה ללילה מהקור, בתמורה לוורד יחיד, אך הנסיך היהיר והאדיש מגרש אותה, מפאת הופעתה החיצונית. היא מזהירה אותו שלא ללכת שולל אחר מראית עין, שכן יופי אמיתי הוא פנימי, אך הוא דוחה אותה שוב. בראותה עד כמה ליבו הוא איום, הקבצנית הזקנה הופכת לקוסמת יפה, אשר הופכת את הנסיך לחיה מפלצתית ואימתנית ואת כל משרתיו לחפצי בית שונים (שעון אח-מטוטלת, פמוט, מאבק נוצות, קנקן תה, ספל תה). היא מוסרת לידיו את הורד, לשימוש בתור "שעון חול" - הדרך היחידה בה יוכל לשבור את הכישוף היא ללמוד לאהוב את הזולת, ולזכות באהבתם בחזרה, וכל זאת בטרם ינבלו כל עליו של הורד.
עשר שנים מאוחר יותר, נערה צעירה ויפה בשם בל עושה את דרכה לעיר כדי לשאול ספר בספרייה המקומית. בדרכה, היא מבטאת את שאיפתה לחיים מלאי הרפתקאות - כפי שהם מתוארים בספרים. זאת בעוד תושבי העיר תוהים מדוע נערה יפה כל כך מתעניינת רק בספרים. יופייה של בל מושך גם את תשומת לבו של גסטון, צייד מקומי וגיבורי עירוני, שמחזר אחריה רק בגלל היופי שלה, ולא בגלל האינטליגנציה שלה. בל מתעלמת מכל אלו, ומוצא נחמה אצל אביה, מוריס, ממציא אקסצנטרי. מאוחר יותר, מוריס הולך לאיבוד ביער, ולהקת זאבים תוקפת אותו. הוא מוצא את דרכו אל טירה מסתורית, ומתגנב פנימה על מנת למצוא מחבוא. המשרתים של הטירה מברכים אותו, אך החיה מורה להם לנעול אותו בצינוק על הסגת גבול.
בינתיים בעיר, גסטון מציע נישואין לבל, אך היא דוחה אותו בנימוס. בל מגלה שאביה נמצא בסכנה, יוצאת ליער לחפש אותו ומגיעה אל הטירה. בל עושה עסקה עם החיה - שמסכים לשחרר את מוריס, בתנאי שהיא תישאר בטירה במקומו. מוריס יוצא לחופשי, בעוד בל מסתגרת בחדרה, מתאבלת, והמשרתות מנסות לעודד אותה. מוריס חוזר אל הטברנה שבעיר, שם נמצא גסטון, מזעיף פנים שהצעת הנישואין שלו נדחתה. מוריס מספר שבל ננעלה בטירה על ידי חיה, אך כל הנוכחים במקום צוחקים עליו, למעט גסטון, שמגבש לעצמו תוכנית.
בטירה, בל מסרבת לאכול ארוחת ערב ביחד עם החיה, ולאחר מריבה בין השניים החיה אומר לה שאם היא לא יכולה לאכול איתו - אז היא לא תאכל בכלל. לאחר מכן, הוא עוזב ומסתגר בחדרו. בסופו של דבר, בל נעשית רעבה, והמשרתים מחליטים להגיש לה סעודה מפוארת, למרות הוראותיו של אדונם. לאחר ארוחת הערב, המשרתים עורכים לבל סיור בטירה. סקרנותה מובילה אותה לחדר באגף המערבי, על אף שנאסר עליה להיות שם. היא מוצאת ורד מסתורית ומושיטה ידה לגעת בו, אך לפני שהיא מספיקה - החיה מגיע למקום ועוצר אותה. בל נבהלת, ומחשש לחייה היא בורחת מהטירה אל היער, באמצע הלילה. החיה מכיר בטעותו הקטלנית, ויודע שיישאר מפלצת לנצח אם לא יוכל ללמוד לאהוב אותה.
עלילה > מערכה שנייה

ביער, הזאבים תוקפים את בל. החיה בא לעזרתה, מגיע למקום ומחלץ אותה מסכנה, אך הוא נפצע במהלך מאבקו בזאבים ומתמוטט. במקום לנצל ההזדמנות ולרוץ הביתה, בל עוזרת לו ומחזיקה אותו לטירה. היא מטפלת בפצעיו והשניים מתיידדים. כהוכרת תודה, החיה מאפשר לבל להשתמש בספרייה הענקית שלו, דבר אשר מלהיב אותה. בל, החיה והמשרתים מבחינים שינוי לטובה במערכת היחסים שבין בל לבין החיה. המשרתים מביעים את תקוותם לחזור ולהיות אנושיים שוב. בל מזמינה את החיה להצטרף אליה לארוחת ערב. בחזרה בכפר, גסטון זומם לכלוא את מוריס, עד אשר זה יסכים כי ינשא לבל.
בטירה, בל והחיה סועדים יחד ארוחת ערב, ולאחר מכן רוקדים באולם הנשפים שבטירה. החיה, שמתכוון לספר לבל שהוא אוהב אותה, שואל אותה אם היא מאושרת בטירה, והיא משיבה בחיוב, אך מציינת שהיא מתגעגעת לאביה. החיה מציע לה להביט בראי קסום שברשותו, שמאפשר לה לראות את אביה. בל מביטה בראי, ומגלה כי אביה חולה ואבוד ביער, והיא חוששת לחייו. אף על פי שהחיה יודע שנותרו רק שעות ספורות עד שהעלה האחרון של הורד ינבול, הוא מאפשר לה לעזוב את הטירה על מנת להציל את אביה. בל מצילה את אביה ומחזירה אותו לכפר, אולם גסטון כולא אותו במוסד למשוגעים, בטענה שהוא מדמיין שקיימת חיה בטירה, ועל כן אינו שפוי. באמצעות מראת הקסמים, בל מוכיחה לאנשי העיירה שהחיה איננה דמיונית, אלא אמיתית, והם מיד חוששים ממנו. בל מתעקשת שהחיה איננה מסוכנת, אלא עדינה ואדיבה, אולם גסטון - שמזהה את חיבתה של בל אל החיה - משלהב את ההמון, ומוביל את התושבים אל הטירה, על מנת להרוג את החיה.
בטירה, המשרתים מצליחים להדוף את ההמון, אולם גסטון מצליח לפרוץ פנימה ומוצא את החיה במגדל שלו. גסטון מתחיל לתקוף את החיה, שאיננו מתגונן מאחר שאיבד את הרצון לחיות מאחר שבל עזבה. רגע לפני ניצחונו של גסטון, בל חוזרת אל הטירה והניצוץ חוזר לעיניו של החיה. הוא מתגונן כנגד התקפתו של גסטון ומתכוון להרוג אותו, אך בסופו של דבר מרחם עליו וחס על חייו, לאחר שהוא רואה את הפחד בעיניו. היפה והחיה מתאחדים, אך גסטון מפתיע אותם ודוקר את החיה בגב. כתוצאה מכך, גסטון מאבד את שיווי המשקל שלו ונופל אל תוך החפיר של הטירה.
על המרפסת, בל והחיה מבינים שאין באפשרותה להצילו הפעם. בל, חסרת אונים, מתחננת בפניו שלא יעזוב אותה, וכי היא רוצה להישאר בחברתו, אך למרות זאת, הוא מת; בל מתייפחת על גופו, ומצהירה על אהבתה כלפיו, זמן קצר לפני שהעלה האחרון של הורד נובל. גופתו של החיה עוברת שינוי צורה, והחיה שב לחיים - אך בדמות בן אדם. בתחילה, בל לא מזהה אותו, אך לבסוף היא מביטה אל תוך עיניו ומזהה את "החיה שבפנים", והשניים מתנשקים. המשרתים אף הם חוזרים לדמות בני-האדם שהיו בעבר, וכולם חוגגים יחדיו באולם הנשפים.
דמויות

| שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- |
החיה / הנסיך: נסיך שהפך לחיה מפחידה בשל חוסר החמלה שלו; חם-מזג ותקיף, אך בעל רחב לב עמוק מתחת למראה החיצוני המחוספס שלו.
בל: נערה צעירה, יפה, תוססת, אינטליגנטית; רוצה הרבה יותר מהחיים שלה.
גסטון: האנטגוניסט של הסיפור. נבל יהיר, אגואיסטי, נרקיסיסטי וגברי, הנחוש להתחתן עם בל.
מוריס: אביה האוהב של בל; מדען, שנחשב למטורף.
מונסייר דה ארק: בעלים של מוסד לחולי נפש.
לה פו: הסיידקיק של גסטון.

הכישוף אשר הפך את הנסיך לחיה, הפך גם את משרתיו לחפצים שונים, הפזורים ברחבי הטירה.
| שם הדמות | מראה חיצוני | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| לומייר | פמוט | ראש המלצרים. |
| גב' תיון | קומקום תה | טבחית. |
| באבט | מאבק נוצות | חדרנית. |
| מאדאם דה לה גנדה באוץ' | ארון בגדים |  |
| מר שעוני | שעון אח-מטוטלת | מנהל המשק. |
| צ'יפ | ספל תה | בנה הקטן של גב' תיון. |
הבדלים בין המחזמר והסרט

הסוס פיליפ, המופיע בסרט, לא מופיע כלל במחזמר. במקום זאת, בל סורגת למוריס צעיף למזל טוב, לקראת נסיעתו ליריד הממציאים. לאחר שהוא נשבה על ידי החיה, הצעיף נמצא ביער על ידי לה פו, שנשלח לשם על ידי גסטון על מנת לצוד צבי לסעודת האירוסין שהוא מתכנן לו ולבל. לה פו חוזר העירה כשהוא עונד את הצעיף (מבלי שהוא יודע למי הוא שייך), ובכך גורם לבל להבין כי אביה נעלם ולצאת לחפש אחריו ביער - רגלית, ולא על גב סוס.
דמות נוספת הקיימת בסרט, שאיננה קיימת במחזמר, היא הכלב שהפך להדום.
התפקיד של צ'יפ צומצם באופן משמעותי, בשל הקושי לבצע אותו בצורה משכנעת - בגרסת המחזמר, השחקן בדרך כלל תקוע בתוך עגלה, כשרק ראש מציץ החוצה.
לעומת זאת, תפקידי משנה רבים אחרים (לה פו, מונסייר דה ארק, באבט, מאדאם דה לה גנדה באוץ') הורחבו משמעותית בגרסת המחזמר הבימתי.
במהלך "שיר ההמון", בל ומוריס אינם נכלאים במרתף שלהם; במקום זאת בל מחליטה להשיג את אנשי הכפר הכועסים, ומתגנבת אל עבר טירתו של החיה באמצע השיר. מוריס מזהיר אותה שלא ללכת לבד, והוא מצטרף אליה.
שירים

| מערכה | מס' | שם השיר | ביצוע |
| --- | --- | --- | --- |
| מערכה ראשונה | 1 | אוברטורה | תזמורת |
| מערכה ראשונה | 2 | פרולוג | תזמורת |
| מערכה ראשונה | 3 | בל | בל, גסטון, לה פו, ילדות, תושבי העיירה |
| מערכה ראשונה | 4 | No Matter What‏ | מוריס, בל |
| מערכה ראשונה | 5 | (Reprise)‏ No Matter What‏ / Wolf Chase‏ | מוריס |
| מערכה ראשונה | 6 | Me‏ | גסטון, בל |
| מערכה ראשונה | 7 | (חזרה)‏ בל | בל |
| מערכה ראשונה | 8 | Home‏ | בל |
| מערכה ראשונה | 9 | (Reprise)‏ Home‏ | גב' תיון |
| מערכה ראשונה | 10 | גסטון‏ | לה פו, גסטון, ילדות, פטרוני הטברנה |
| מערכה ראשונה | 11 | (חזרה)‏ גסטון‏ | גסטון, לה פו |
| מערכה ראשונה | 12 |  ?‏How Long Must This Go On‏ | החיה |
| מערכה ראשונה | 13 | התכבדי‏ | לומייר, גב' תיון, מר שעוני, מאדאם דה לה גרנד באוץ', צ'יפ, בבט, חפצים מכושפים |
| מערכה ראשונה | 14 | If I Can't Love Her‏ | החיה |
| מערכה שנייה | 1 | אינטרמצו / Wolf Chase‏ | תזמורת |
| מערכה שנייה | 2 | משהו שם | בל, החיה, לומייר, גב' תיון, מר שעוני |
| מערכה שנייה | 3 | שוב בני אדם‏ | לומייר, מאדאם דה לה גרנד באוץ', מר שעוני, גב' תיון, בבט, צ'יפ, חפצים מכושפים |
| מערכה שנייה | 4 | Maison Des Lunes‏ | גסטון, לה פו, מונסייר דה ארק |
| מערכה שנייה | 5 | היפה והחיה | גב' תיון |
| מערכה שנייה | 6 | (Reprise)‏ If I Can't Love Her‏ | החיה |
| מערכה שנייה | 7 | A Change in Me‏ | בל |
| מערכה שנייה | 8 | שיר ההמון | גסטון, לה פו, מונסייר דה ארק, תושבי העיירה |
| מערכה שנייה | 9 | The Battle‏ | הלהקה |
| מערכה שנייה | 10 | (Reprise)‏ Home‏ | בל |
| מערכה שנייה | 11 | End Duet / שינוי צורה‏ | החיה, בל |
| מערכה שנייה | 12 | (סיום)‏ היפה והחיה | הלהקה |
| 13 | (Be Our Quest (reprise |  הלהקה |  |

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  שירים חדשים שנכתבו לגרסת הבימתית.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  השיר לא כלול בגרסת בתי הספר של המחזמר.
1 2 3  שירים בגרסאות מורחבות.
↑  השיר נכתב על ידי מנקן ואשמן עבור הסרט, אבל בסופו של דבר נחתך. השיר הוחזר למחזמר כאשר עלה לראשונה בברודוויי, ובעקבות הצלחה זו הוכן סיקוונס אנימציה חדש לגמרי, המבוסס על גרסת ברודוויי, אשר הוכנס למהדורת DVD מיוחדת של הסרט, יצאה לאור ב-2002.
↑  שיר שנוסף למחזמר בשנת 1998, עבור הופעתה הבכורה של טוני ברקסטון בתפקיד בל.
הרכבי התזמורת

תיאטרון המוזיקה הבינלאומי (Music Theatre International) מציע שני הרכבי תזמורת שונים עבור היפה והחיה.
ההרכב העיקרי הוא גדול יותר, ומבוסס על הרכב התזמורת של הפקת ברודוויי המקורית. הוא כולל שלושה סינתיסייזרים, מערכת תופים, כלי הקשה, קונטרבס, שלושה נגני כלי נשיפה, שלוש קרנות יער, שתי חצוצרות, טרומבון, כינור, צ'לו ונבל. נגן כלי הנשיפה הראשון מנגן על חליל צד ועל פיקולו, השני על קרן אנגלית ועל אבוב והשלישי על קלרינט, קלרינט בס וחליל. נגן הטרומבון מנגן גם על טרומבון בס ועל טובה.
התזמורת של הפקת ברודוויי המקורית כללה עוד שני נגני כלי נשיפה, שניגנו לסירוגין על חליל, פיקולו, אבוב, קרן אנגלית, קלרינט, קלרינט בס, בסון וקונטרה-בסון.
ההרכב האפשרי המצומצם יותר כולל שני סינתיסייזרים, כלי הקשה, קונטרבס, שלושה נגני כלי נשיפה, חצוצרה, קרן יער, כינור וצ'לו.
ליהוקים

| הדמות | הפקת ברודוויי המקורית 1994 | שחקנים נוספים שגילמו את הדמות לאורך השנים |
| --- | --- | --- |
| החיה / הנסיך | טרנס מאן |  |
| בל | סוזן איגן | דבי גיבסון (1997–1998)  טוני ברקסטון (1998–1999)  ג'יימי-לין סיגלר (2002–2003)  אנליס ואן דר פול (2007) |
| גסטון | בורק מוזס | אלכסיס לויזון |
| לומייר | גארי ביץ' |  |
| מר שעוני | הית' למברטס |  |
| מוריס | טום בוסלי |  |
| גב' תיון | בת' פוולר |  |
| צ'יפ | בריאן פרס | ניק ג'ונאס (2002) |
| מאדאם דה לה גנדה באוץ' | אלינור גלוקנר |  |
| לה פו | קני רסקין |  |
| באבט | סטייסי לוגן |  |
| מונסייר דה ארק | גורדון סטנלי |  |
הקלטות

להלן רשימה חלקית של הקלטות אלבומי ההפקות השונות ברחבי העולם:
| גרסה | שנה | שחקנים בולטים |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית הפקת ברודוויי המקורית | 1994 |  |
| אוסטרליה ההפקה האוסטרלית המקורית | 1995 | יו ג'קמן בתפקיד גסטון |
| אוסטריה הפקת וינה המקורית | 1996 |  |
| הממלכה המאוחדת הפקת לונדון המקורית | 1997 |  |
| גרמניה הפקת שטוטגרט המקורית | 1998 |  |
| ספרד הפקת מדריד המקורית | 1999 |  |
גרסת ילדים

"גרסת ילדים" (ג'וניור) של המחזמר, המיועדת לתלמידי בתי ספר, פורסמה. גרסה זו כוללת מספר נבחר של השירים, ביניהם: "Belle",‏ "Home",‏ "Gaston",‏ "Be Our Guest",‏ "Something There",‏ "Human Again",‏ "Beauty and the Beast" ו-"The Mob Song".
פרסים ומועמדויות > הפקת ברודוויי המקורית

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | פרס טוני |  |  |  |
| 1994 | פרס טוני | המחזמר הטוב ביותר | המחזמר הטוב ביותר | מועמדות |
| 1994 | פרס טוני | הלברית הטוב ביותר עבור מחזמר | לינדה וולברטון | מועמדות |
| 1994 | פרס טוני | המוזיקה המקורית הטובה ביותר | אלן מנקן, הווארד אשמן, טים רייס, לינדה תומפסון | מועמדות |
| 1994 | פרס טוני | השחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר | טרנס מן | מועמדות |
| 1994 | פרס טוני | השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר | סוזן איגן | מועמדות |
| 1994 | פרס טוני | השחקן הטוב ביותר במחזמר | גארי ביץ' | מועמדות |
| 1994 | פרס טוני | במאי מחזמר הטוב ביותר | רוברט ג'ס רות' | מועמדות |
| 1994 | פרס טוני | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | אן הולד-וורד | זכייה |
| 1994 | פרס טוני | עיצוב התאורה הטוב ביותר | נטשה כץ | מועמדות |
| 1994 | Drama Desk Award |  |  |  |
| 1994 | Drama Desk Award | המחזמר הטוב ביותר | המחזמר הטוב ביותר | מועמדות |
| 1994 | Drama Desk Award | השחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר | טרנס מן | מועמדות |
| 1994 | Drama Desk Award | השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר | סוזן איגן | מועמדות |
| 1994 | Drama Desk Award | השחקן הטוב ביותר במחזמר | בורק מוזס | מועמדות |
| 1994 | Drama Desk Award | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר | מט ווסט | מועמדות |
| 1994 | Drama Desk Award | ניצוח תזמורת הטוב ביותר | דני טרוב | מועמדות |
| 1994 | Drama Desk Award | הפזמונים הטובים ביותר | הווארד אשמן, טים רייס, לינדה תומפסון | מועמדות |
| 1994 | Drama Desk Award | המוזיקה הטובה ביותר | אלן מנקן | מועמדות |
| 1994 | Drama Desk Award | עיצוב סאונד הטוב ביותר | ט' ריצ'רד פיצג'רלד | מועמדות |
| 1994 | Drama Desk Award | האפקטים המיוחדים הטובים ביותר | ג'ים סטיינמאייר, ג'ון גאגן | מועמדות |
פרסים ומועמדויות > הפקת לונדון המקורית

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | פרס אוליבייה | המחזמר החדש הטוב ביותר | המחזמר החדש הטוב ביותר | זכייה |
| 1998 | פרס אוליבייה | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר | מט ווסט | מועמדות |
| 1998 | פרס אוליבייה | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | אן הולד-וורד | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Zoglin, Richard.Bye Bye, Birdie. Hello, Rent"TIME magazine, May 15, 2008. Reported in its May 15, 2008 issue that this musical ranked as the fourth most frequently produced musical by U.S. high schools in 2007.
↑  Evans, Everett (1993-11-28). "Disney Debut; First stage musical, Beauty, will test waters in Houston". The Houston Chronicle. p. 8.
↑  Meet Paige O'Hara: Belle of Beauty and The Beast Q&A, נבדק ב-2022-12-05
↑  "Long Runs on Broadway". Playbill. 14 בדצמבר 2014. נבדק ב-27 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Haun, Harry (6 ביולי 2007). "Bye Bye Beauty". Playbill. אורכב מ-המקור ב-2007-09-30. נבדק ב-26 באוגוסט 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hill, Jim (3 ביוני 2008). ""High School Musical 5 & 6" ?! "Beauty & the Beast" headed back to Broadway ?!". www.jimhillmedia.com. נבדק ב-9 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Disney's 'Beauty and the Beast' Lights Up London's West End Tonight" (הודעה לעיתונות). PR Newswire. 1997-04-29. נבדק ב-2007-08-26.
↑  "Olivier Winners 1998". Olivier Awards. אורכב מ-המקור ב-2013-12-02. נבדק ב-2013-06-04.
↑   networksontour.com (הקישור אינו פעיל)
↑  Gans, Andrew."New Beauty and Beast Tour Now Playing Providence; Peoria Is Next" Playbill.com, February 12, 2010
1 2 3 4 5 6 7  "Broadway Creative Team of Beauty and the Beast Will Reunite for International Tour". Playbill. 9 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  South Africa production beautyandthebeast.co.za, accessed September 5, 2011 (הקישור אינו פעיל)
↑  Disney's BEAUTY AND THE BEAST to Make French-Language Debut in Paris, October 2013
↑  Jones, Kenneth. "MTI Will License Disney's Aida and Beauty and the Beast for Regional and Amateur Markets" Playbill.com, September 22, 2003
↑  צבי גורן, “היפה והחיה” – גם מרהיבה וגם מרגשת, באתר "הבמה"
↑  "'Beauty and the Beast' josef-weinberger.com, accessed September 5, 2011
| הווארד אשמן |
| --- | --- | --- |
| מחזות זמר | יברך אותך אלוהים, אדון רוזווטר (1979) ‏•‏‏ חנות קטנה ומטריפה (1982) ‏•‏‏ חיוך (1986) ‏•‏‏ היפה והחיה (1994) ‏•‏‏ בת הים הקטנה (2007) ‏•‏‏ אלאדין (2014) |  |
| סרטים מוזיקליים | חנות קטנה ומטריפה (1986) ‏•‏‏ אוליבר וחבורתו (1988) ‏•‏‏ בת הים הקטנה (1989) ‏•‏‏ היפה והחיה (1991) ‏•‏‏ אלאדין (1992) ‏•‏‏ היפה והחיה (2017) ‏•‏‏ אלאדין (2019) ‏•‏‏ בת הים הקטנה (2023) |  |
| אלבומי פסקול | The Little Mermaid (1989) ‏•‏‏ Beauty and the Beast (1991) ‏•‏‏ Aladdin (1992) ‏•‏‏ Beauty and the Beast (2017) ‏•‏‏ Aladdin (2019) |  |
| כותב | Part of Your World ‏•‏‏ Under the Sea ‏•‏‏ Kiss the Girl ‏•‏‏ Belle ‏•‏‏ Be Our Guest ‏•‏‏ Beauty and the Beast ‏•‏‏ Friend Like Me |  |
| ערכים קשורים | אלן מנקן ‏•‏‏ המוזיקה של הווארד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: ae807450-1a05-4656-a1fa-6bc9312e7431 
חזית תיאטרון לאנט-פונטיין שבמנהטן בשנת 2003, המציג את "היפה והחיה".
היפה, הולנד 2015.
השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 סוכנות אם:  ממשלת רוסיה 
 תאריך הקמה:  30 ביולי 2004 
 מטה מרכזי:  Alexandra Lukyanova Lane 
 www.gosnadzor.ru
 
השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי היא גוף הפיקוח של ממשלת רוסיה בנושאים אקולוגיים, טכנולוגיים וגרעיניים. תפקידיו כוללים משימות משפטיות רגולטוריות, פיקוח בתחום ההגנה על הסביבה, הגבלת השפעה טכנוגנית מזיקה (כולל טיפול בפסולת תעשייתית וצרכנית), בטיחות בעבודה תת-קרקעית (למשל, כרייה), בטיחות תעשייתית, בטיחות באנרגיה אטומית (לא כולל פיתוח, הכנה, בדיקה, הפעלה ושימוש בכלי נשק גרעיניים ומתקנים אטומים צבאיים), בטיחות מתקני חשמל ורשתות תחנות הכוח (למעט מתקני רשתות ביתיות), הבטיחות של מבנים הידראוליים באתרי תעשייה ואנרגיה; הבטיחות בייצור, אחסון ושימוש חומרי נפץ תעשייתיים ומשימות אבטחה מיוחדות של המדינה באזורים אלה.
החלטת ממשלת רוסיה מספר 404 מיום 29 במאי 2008 העבירה את הגוף לאחריות המשרד למשאבי טבע והגנת הסביבה ; בעבר השירות היה כפוף ישירות לממשלה. עם זאת, הדבר בוטל על ידי הנשיא דמיטרי מדבדב ב-23 ביוני 2010, כשהחזיר אותו לשליטתה הישירה של הממשלה.  בהתאם להחלטת ממשלת רוסיה מספר 54 מיום 1 בפברואר 2006, השירות הופקד על פיקוח על ענף הבנייה במדינה.
כיום עומד בראש השירות אלכסיי אלשין.
היסטוריה

השירות נוצר בשנת 2004, במיזוג של שירות הפיקוח האטומי הפדרלי ושירות הפיקוח הטכנולוגי הפדרלי. תפקידי פיקוח על איכות הסביבה הועברו אליו לאחר שהשירות הפדרלי לפיקוח על משאבי הטבע הפך לשירות הפיקוח על משאבי הטבע הפדרליים. בראש המבנה המשולב עמד המנהל לשעבר של הפיקוח האטומי הפדרלי, אנדריי מלישב, ששימש כמנהל השירות החדש במשך 18 חודשים.
הנהלה

אלכסיי אלשין — (13 בינואר 2014 ואילך)
אלכסיי פראפונטוב — ממלא מקום (2013—2014)
ניקולאי קוטין — (2008—2013)
קונסטנטין פוליקובסקי — (2005—2008)
אנדריי מאלישב — (2004—2005)
רדיונובה סבטלנה גנאדיבנה-סגן (2009)
מבנה

מאז ספטמבר 2009 מורכב השירות ממטה, 23 מחלקות אזוריות לפיקוח על התעשייה והסביבה במחוזות הפדרליים, 7 מחלקות בין-אזוריות לבטיחות גרעינית וקרינה ו-4 ארגוני תמיכה טכנית. המטה כולל 16 מחלקות המאורגנות לפי משימה.