stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפליה מעמדית
סוגי אפליה מעמדית > אפליה על רקע עדתי

בין הגורמים הקובעים להשגת מעמד בחברה המערבית, מובחן המוצא האתני (הדתי, הלשוני, הלאומי, הגזעי) כגורם חשוב. שיוכו העדתי של אדם יכול להשפיע באופן ישיר (כמנגנוני אפליה) ובאופן עקיף (כחלק ממארג מאפיינים אחרים של האדם). את הגורמים לאי-שוויון עדתי בקביעת מעמד של אדם ניתן לחלק לשתי קטגוריות עיקריות. האחד הוא אי-שוויון במשאבים להשגת מעמד, כמו יכולות סוציו-אקונומיות, מין, משכל והשכלה ומקום מגורים. השני הוא אי-שוויון עדתי בהמרות של משאבים להשגת מעמד. כך, למשל, בן לעדה בעלת מעמד נמוך בחברה, לעיתים רבות יותר מבן לעדה בעלת מעמד גבוה, יעדיף לצאת בגיל צעיר לשוק העבודה בשל מחסור באמצעים אישיים ומשפחתיים להשקיע בבניית קריירה ארוכת-טווח.
סוגי אפליה מעמדית > אפליה מעמדית על רקע מגדרי

אפליה על רקע מין (מגדר) באה לידי ביטוי בשוני בקידום והעדפה של גברים על פני נשים במגזר הפרטי והציבורי, למשל שוני במתן הזדמנויות שווה והבחנה בין עובדים/ות או מועמדים/ות לעבודה, שאינה מתבססת על שיקולים רלוונטיים לאופיו ומהותו של התפקיד, אלא על פי מינו/ה בלבד. לאור זאת בשנת 1988 נחקק "חוק שוויון הזדמנויות בחברה" וקבע נורמה חקיקתית ברורה של איסור אפליה בכל שלב בעבודה, החל ממודעות דרושים וכלה בזכויות הנוסעות מפיטורין.
סוגי אפליה מעמדית > אפליה מעמדית על רקע דתי

אפליה מסוג זה מתבטאת בהבחנה בין פרט או קבוצה בעקבות אמונתם הדתית, לרוב כאשר מאמיני דתות שונות (או זרמים בהן) מטופלים באופן לא שווה. אפליה מעמדית דתית מתייחסת גם לעמדות שליליות, דעות קדומות, עוינות, שנאה, פחד או אי-סובלנות כלפי איש המאמין בדת שונה או איש השונה בדעותיו הדתיות מקבוצה אחרת.
אפליה על רקע דת היא הבחנה בין עובדים/ות או דורשי/ות עבודה על רקע דתם/ן. היא באה לידי ביטוי בהחלטה על העסקה או אי העסקה של עובד/ת וכן בפיטוריו/יה על רקע דתו/ה.
הערות שוליים

↑  Kadi, Joanna (1996). Thinking Class. South End Press. ISBN 0-89608-548-1.
↑  מונדלק, ג' (2011). האם דיני איסור האפליה בעבודה "עושים את העבודה"?. הפקולטה למשפטים והחוג ללימודי עבודה, אוניברסיטת תל-אביב., באתר employment.molsa.gov.il
↑  [\ באר, ש' (2011). חייל שחור, חייל לבן: התפתחותה של "זהות שחורה" בצבא האמריקני בווייטנאם. זמנים (115), 44-54.]
↑  [https://employment.molsa.gov.il/Employment/Shivyon/Employees/Pages/ReligiousDiscrimination.aspx אדי-רקח, א' (2001). הפרדה תוך-תעסוקתית לפי מגדר: המקרה של מקצוע ההוראה. מגמות (3), 349-372.
אתר משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים], באתר employment.molsa.gov.il
↑  בר צורי, ר', פישר, ח', עסיס א', נשים בעולם העבודה החדש בישראל. תל אביב., 1997
↑  סמוחה, ס', קראוס, ו', מוצא עדתי בתור גורם בהשגת סטטוס בישראל, מגמות (3), 1986, עמ' 284-305
ערך זה הוא קצרמרבנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בואה קשת (סוג)

| בואה קשת |
| --- | --- |
 בואה קשת
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: חנקיים
תת־משפחה:: חנקים
סוג:: בואה קשת
שם מדעי
 Epicrates ‏ואגלר, 1830

בואה קשת (שם מדעי: Epicrates) הוא סוג של נחשים לא ארסיים ממשפחת החנקיים. תפוצתם בדרום אמריקה, מרכז אמריקה ובקריביים. עד היום הוגדרו 10 מינים בסוג זה.
מינים

בואה קובני (Epicrates angulifer) - תפוצתו בקובה ובאיי בהאמה.
בואה קשת (Epicrates cenchria) - תפוצתו מקוסטה ריקה בצפון ועד למרכז דרום אמריקה.
בואה טרקס וקייקוס (Epicrates chrysogaster) - נפוץ בקריביים.
בואה אי אבקו (Epicrates exsul) - נפוץ באי אבקו (Abaco island) שבצפון איי בהאמה.
בואה הקרקע האיטי (Epicrates fordii) - נפוץ באי היספניולה.
בואה העצים האיטי (Epicrates gracilis) - נפוץ באי היספניולה.
בואה פורטו-ריקני (Epicrates inornatus) - נפוץ בפוארטו ריקו.
בואה מונה (Epicrates monensis) - נפוץ באי מונה שבפוארטו ריקו ובאיי הבתולה הבריטיים.
בואה היספניולה (Epicrates striatus) - נפוץ באי היספניולה ובאיי בהאמה.
בואה ג'מייקני (Epicrates subflavus) - נפוץ בג'מייקה.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550778505171
אסון הרכבת בנישאפור

| --- | --- |

 תאריך:  18 בפברואר 2004 
 מיקום:  נישאפור 
 קואורדינטות:  36°05′04″N 58°59′36″E﻿ / ﻿36.08446°N 58.993467°E﻿ / 36.08446; 58.993467
 הרוגים:  295 
 פצועים:  460 
  (למפת איראן מוגדלת) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פקיסטן טורקמניסטן אוזבקיסטן אזרבייג'ן ארמניה טורקיה עיראק כווית ערב הסעודית  קטר איחוד האמירויות הערביות ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןמיקום התאונה (למפת איראן רגילה) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פק. טורקמניסטן או. אזר. א. ט. עיראק כ. ערב הסעודית  ק. אי. ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןמיקום התאונה 
 
אסון הרכבת בנישאפור היה פיצוץ גדול שהתרחש ב-18 בפברואר 2004 בכפר כיאם ליד נישאפור באיראן. 295 בני אדם נהרגו והכפר כולו נהרס כאשר קרונות רכבת שיצאו משליטה התרסקו לתוך הקהילה באמצע הלילה והתפוצצו. זהו אסון הרכבת הקטלני ביותר של איראן אי פעם. לא ידוע כיצד הרכבת החונה השתחררה, והצליחה לנסוע מרחק כה רב ללא נהג או שומר.
תחילת האירוע

התקרית החלה בעיר נישאפור, שם 51 קרונות רכבת שהובילו גופרית, דשן, בנזין וצמר גפן השתחררו בתחנה, והתגלגלו במורד המסילה במשך כעשרים קילומטרים עד שירדו מהפסים בעיירה כיאם. בזמן התאונה לא היה איש שאייש את הקרונות. שירותי הצלה מקומיים מעיירות סמוכות הגיעו כדי לחלץ ולכבות מספר שריפות שפרצו.
דליפה כימית

החומרים בקרונות היו כולם חומרי נפץ או דליקים (למרות שרשות הרכבת האיראנית לא סיווגה אף אחד מהם כ"מסוכן" לפני התקרית), והם דלפו בעקבות התאונה. כשהשריפות הקטנות התפשטו, התאסף קהל מקומי גדול, כולל כמה פוליטיקאים מקומיים ובכירי רכבת, לצפות במאמצי החירום.
הפיצוץ

במהלך פעולת הניקוי, מטען הקרונות התפוצץ - לפי הדיווחים הפיצוץ היה שווה ערך של 180 טון של TNT - והרס את כיאם, ופגע קשות בערים הסמוכות ואף הורגש בעיר משהד, 70 קילומטרים משם. הכפר כולו נהרס, וכל אנשי שירותי החירום המקומיים ואנשי הממשל שהיו באזור נהרגו או נפצעו קשה בפיצוץ. הריסות הרכבת והכפר המשיכו לבעור ולהתפוצץ במשך מספר ימים, למרות מזג האוויר הקר.
מניין הרוגים

רשויות המדינה זיהו 295 הרוגים ויותר מ-460 פצועים, ביניהם 182 עובדי הצלה ופקידי מדינה.
גורם

דיווחים ראשוניים לפיהם "רעידות אדמה" גרמו לקרונות להתחיל לנוע, בוטלו מאז, וחקירה מעמיקה לא הצליחה לגלות כיצד בדיוק הצליחו הקרונות לנסוע מנישהפור לכיאם בעצמם, מדוע כל כך הרבה מטענים דליקים מאוד אוחסנו והובלו יחד, ומדוע פרטי התאונה לא התגלו מוקדם יותר אולי כדי לארגן פינוי. בהצהרה של שר התחבורה האיראני אחמד חורם זמן קצר לאחר התקרית דווח כי סיבות טבעיות לא יכלו לגרום לאסון, וכי מתנהלת חקירה על מנת לקבוע אם מדובר בחוסר כשירות או זדון של צוות הרכבת שאפשרו את הקרונות להשתחרר מהמקום הם חנו.
הערות שוליים

1 2  "Iran train blast kills hundreds" (באנגלית). 2004-02-18.
1 2 3 4  "'Error' caused Iran train blast" (באנגלית). 2004-02-25.
ביארנה און

| --- | --- |

ביארנה און
 לידה:  6 בנובמבר 1898 נורווגיה אוסלו, נורווגיה
 פטירה:  20 בספטמבר 1994 (בגיל 95) נורווגיה אוסלו, נורווגיה
 מקום קבורה:  Vestre gravlund 
 מדינה:  נורווגיה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הנורווגית 
 השתייכות:   צבא נורווגיה
 תקופת הפעילות:  1920–1963 (כ־43 שנים)
 דרגה:   גנרל-לויטננט
 תפקידים בשירות
 מפקד חיל האוויר הנורווגי ראש ההגנה יושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו
 עיטורים
 מפקד במסדר האימפריה הבריטית  לגיון הכבוד  לגיון ההצטיינות של ארצות הברית בדרגת לגיונר 
 
אדולף ביארנה און (בנורווגית: Adolf Bjarne Øen; ‏6 בנובמבר 1898 – 20 בספטמבר 1994) היה גנרל בחיל האוויר המלכותי הנורווגי אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא נורווגיה בין 1956–1963, וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1958–1959.
ביוגרפיה

און נולד באוסלו ב-6 בנובמבר 1898. ב-1920 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הנורווגית, ולאחר מכן למד במכללה הצבאית עד 1923. לאחר מכן למד בבית הספר לטיסה של חיל האוויר הנורווגי במשך כשנה. למשך כשנה נוספת הוא שימש כמדריך טיסה. לאחר מכן מונה למפקד שדה התעופה הצבאי פורנבו שנמצא ליד אוסלו. ב-1940, בעקבות כיבוש נורווגיה בידי גרמניה הנאצית, נמלט און מהארץ והצטרף לממשלה הנורווגית הגולה. הוא מונה באופן זמני למפקד חיל האוויר הנורווגי בגלות, ופיקד על בסיס האימונים הנורווגי שהוקם בחופזה באונטריו. ב-1941 הוא הועבר ללונדון ומונה לראש מטה הצבא הנורווגי הגולה. לאחר המלחמה מונה און מחדש למפקד חיל האוויר הנורווגי. הוא כיהן בתפקיד עד 1951 אז מונה למפקד האקדמיה הצבאית הנורווגית עד 1954. ב-1956[דרושה הבהרה] הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד 1963. במקביל הוא שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1958–1959.
ביארנה סלוט כריסטיאנסן

| --- | --- |

ביארנה סלוט כריסטיאנסן
 לידה:  27 בספטמבר 1952 (בן 72) דנמרק הרנינג, דנמרק
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 השתייכות:  כוחות ההגנה של דנמרק
 תקופת הפעילות:  1973–2001 (כ־28 שנים)
 
ביארנה סלוט כריסטיאנסן (בדנית: Bjarne Slot Christiansen;‏ נולד ב-27 בספטמבר 1952) הוא חייל לשעבר בכוחות המיוחדים של כוחות ההגנה של דנמרק. התפרסם בשל ספרו Et liv på kanten (חיים על הקצה), והופעותיו הרבות בטלוויזיה, הפכו אותו למפורסם מאוד בארצו.
ביוגרפיה

כריסטיאנסן נולד בהרנינג ב-27 בספטמבר 1952. ב-1973 הוא התגייס לכוחות ההגנה של דנמרק, ועד 2001 שירת בקורפוס היגר - יחידת הכוחות המיוחדים של הצבא המלכותי הדני. כחלק מאימוניו, הוא סיים את קורס הריינג'רים של צבא ארצות הברית. קרסטן מורך, דני נוסף שלמד בקורס יחד עם כריסטיאנסן, טוען בספרו Sådan!., שכריסטיאנסן סיים את הקורס במקום הראשון מבין 200 משתתפים. לאחר סיום שירותו הצבאי החל להופיע בסרטים ובתוכניות טלוויזיה רבות.
בשנת 2000 הפך למאמן של קבוצת הרכיבה אתגרית Team CSC. ב-2001 החל להנחות יחד עם אניה סטינסיג את סדרת הטלוויזיה På afveje, בה יוצאים שניהם אל מקומות שוממים ומסוכנים ברחבי העולם. בשנת 2003 הוא הנחה תוכנית  Prinsesse for en aften ביחד עם סיגנה סוונדסן ב-2005 פרסם יחד עם העיתונאי לארס וסטרגארד את האוטוביוגרפיה שלו תחת השם Et liv på kanten (חיים על הקצה). הספר זכה לפופולריות רבה בדנמרק, ובעקבותיו החל כריסטיאנסן להנחות יחד עם מנחה את הטלוויזיה הדני הפופולרי בובר את התוכנית Bubber og BS i trøjen. הוא ובובר המשיכו להנחות עוד מספר תוכניות לאחר מכן.
בעקבות פרסומו הקים כריסטיאנסן את החברה B.S. og co, המבצעת משימות מגוונות הכוללות אבטחה ואימון, אך גם קורסים והרצאות בנושאים אלו.
בואו (אלבום)

בואו הוא אלבום הבכורה של המוזיקאי, המשורר, המלחין, הזמר ושדרן הרדיו הישראלי בני בשן שיצא ב-8 במרץ 2005. בתחילה אלבום זה עבר מיד ליד בצורה "מחתרתית", אך לאחר מכן יצא הוא לאור באופן מסודר. במקביל להוצאת אלבום זה יצא בשן בסיבוב הופעות בכל הארץ והתחיל להקליט את אלבומו השני. השירים הראשונים שיצאו מהאלבום הם: "מגיע לי יותר", "כסף לגלידה", "העולם יפה", "תסכול" ו"מה קרה לך ברחם?"
שירי האלבום

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | כסף לגלידה  |   |   | 4:43 |
| 2. | העולם יפה  |   |   | 3:24 |
| 3. | מה קרה לך  |   |   | 4:45 |
| 4. | וופ  |   |   | 3:26 |
| 5. | תסכול  |   |   | 5:09 |
| 6. | Edinbourgh  |   |   | 4:42 |
| 7. | עכשיו אתה לבד  |   |   | 4:30 |
| 8. | תל אביב  |   |   | 1:58 |
| 9. | אני מת וחבל  |   |   | 5:10 |
| 10. | מגיע לי יותר  |   |   | 3:58 |
| 11. | אימא  |   |   | 5:12 |
משתתפים באלבום

הפקה מוזיקלית ונגינה ברוב הכלים: אלדד גואטה
נגנים נוספים: שי ברוך, עידו אגמון, שלומי שבן ואורי בראונר כנרות
עיצוב עטיפה - יעל מן גרגו
ארמניאק (משקה)

| --- | --- |

 מוצא:  צרפת 
 
בקבוק ארמנייק Baronne Jacques de Saint-Pastou
ארמניאק (בצרפתית: Armagnac) הוא משקה אלכוהולי מסוג ברנדי המיוצר בחבל ארמניאק שבצרפת.
הארמניאק הומצא בשנת 1400, כמאתיים שנה לפני הקוניאק.
הכנה וזיקוק

המשקה מופק מענבים ועובר זיקוק דודי אחד או שניים. לאחר מכן הוא עובר יישון בחביות עץ אלון. רמות היישון שלו זהות לרמות היישון של קוניאק.
הארמנייאק אינו מזוקק באלמביק כמו הקוניאק, אלא בדוד שהוא מעיין הכלאה בין זיקוק דודי לזיקוק רציף הנקרא "זיקוק עמודים".
מותגים של ארמניאק

מרקיז דה מונטיסקייה
פריס דה קונדה
קלז דה דיוק
סנט ויואנט
סמפה
הגשה

את הארמנייאק מגישים בכוס סניפטר מאותן סיבות שמגישים קוניאק בכוס סניפטר.
ארמון אורניינבאום

אורניינבאום (ברוסית: Ораниенба́ум) הוא מעון קיסרי רוסי, הממוקם על המפרץ הפיני ממערב לסנקט פטרבורג. מתחם הארמון ומרכז העיר לומונוסוב הם אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו.
היסטוריה

בשנת 1707, ארבע שנים לאחר שפיוטר הגדול הקים את סנקט פטרבורג, הוא נתן את השטח ליד חוף הים שבגדה הימנית למקורבו אלכסנדר דנילוביץ' מנשיקוב.
מנשיקוב הזמין את האדריכלים ג'ובאני מריה פונטנה וגוטפריד שאדל, שבנו את ביתו, ארמון מנשיקוב הגדול בשנים 1710–1727 (לא להתבלבל עם ארמון מנשיקוב בפטרבורג, שנבנו על ידי אותם אדריכלים בערך באותה תקופה). החלק המרכזי של הארמון מחובר על ידי שתי גלריות עם שתי כיפות וביתנים לכנסייה. הגן התחתון, המעוטר במזרקות ופסלים, והגן העליון נוצרו במקביל. הארמון ממוקם ליד הפארק התחתון, שצירו המורכב הוא תעלה המובילה אל הים. תעלה זו הוא חיקוי לזו שתוכננה עבור פיוטר עצמו במעונו הסמוך: ארמון פטרהוף.
מנשיקוב הודח זמן קצר לאחר מותו של פיוטר ומת בגלות, והארמון נלקח ממשפחתו. בשנת 1743 הפך אורנינבאום למעון הקיץ של הדוכס הגדול פיוטר פיודורוביץ', יורשה של הקיסרית יליזבטה (הקיסר פיוטר השלישי לעתיד). בעשר השנים האחרונות למלכותה שליליזבטהי, ברטולומאו פרנצ'סקו רסטרלי שיחזר את הארמון הגדול והוסיף יופי לעיצובו.
בשנים 1756 עד 1762 בנה האדריכל אנטוניו רינאלדי את מבצר פטרשטאדט על גדת נהר קארוסט עבור הדוכס הגדול פיוטר פיודורוביץ'. בשנת 1762 הורתה הקיסרית יקתרינה השנייה לבנות את בית המגורים שלה. לשם כך בנה רינאלדי את הארמון הסיני (1762–1768), שילוב של ארכיטקטורה בארוקית , קלאסיציזם ומוטיבים סיניים, ביתן קטאלניה גורקה (רכבת הרים) שנבנה בשנים 1762–1774 כולל ביתן כיפות ושערי כבוד עם מגדל עטור צריח.
מבחוץ, הארמון הסיני הוא בניין פשוט יחסית, חד קומתי למעט הביתן המרכזי הקטן. שבעת החדרים בפנים, מעוצבים על ידי רינאלדי ואמנים ובעלי מלאכה אחרים, כוללים משי צבוע ועבודות טיח מסובכות. רצפות הפרקט של רינאלדי מעוטרות להפליא, תוך שימוש בכמה סוגים של עץ רוסי ונדיר מיובא.
בין נקודות השיא של חללי הפנים של הארמון הסיני ניתן למצוא את סלון חרוזי הזכוכית, שעל קירותיו תלויים 12 לוחות של שטיחי גוון עשירים המתארים ציפורים ובעלי חיים אקזוטיים. חרוזי הזכוכית הלבנים והמשובחים המהווים את רקע השטיחים מעניקים לכל החדר איכות מנצנצת שתוכננה להיות יעילה במיוחד באור הזוהר של הלילות הלבנים. ההשפעה המלאה של עיצוב סיני היא עדות בסלון הסיני הגדול, שבו הקירות מכוסים ציפוי בהיר של עץ ושן שנהב המציגים נופים מזרחיים ופנסים סיניים גדולים תלויים בפינות. החדר כולל גם שולחן ביליארד תוצרת אנגלית עם גילוף עץ מעולה.
הגן העליון הוקם בשנים 1750—1770.
הארמון היווה את המקום לשתי בכורות אופרה לליברטי מאת מטסטסיו באמצע המאה השמונה עשרה, "אמור פריגיוניארו" (שהלחין פרנצ'סקו אראיה, 1755) ו"סמירימיד ריקונוסיוטה" (שלוש מערכות, שהלחין וינצ'נזו מנפרידיני, 1760).
במאה ה־19 ארמון אורנינבאום הפך לאחוזה אצילית. במהלך מלחמת העולם השנייה סבל אורנינבאום במידה פחותה משאר פרברי סנקט פטרבורג, שכן נפרסה כאן ההגנה על מה שנקרא "ראש גשר אורנינבאום". עם זאת, המתחם נעשה שומם בתקופה שלאחר המלחמה, ושיקומו הרציני החל רק בסוף שנות התשעים. שיפוץ ארמון אורנינבאום היה תהליך איטי. השיפוצים בצארסקויה סלו ובפטרהוף קיבלו עדיפות גבוהה יותר וזו אחת הסיבות שאורניינבאום היא אטרקציה שפחות מבקרים בה.
פסלי אורניינבאום

במתחם הפארק של הארמון מוצבים פסלים רבים:
אוויר
חורף
אביב
קיץ
סתיו
אדמה
דיאנה מוורסאי
אפולו בלוודר
טריטון מציל ילדים
גלריה

ארמון מנשיקוב הגדול דרומה
ביתן קטאלניה גורקה, חלק ממתחם "ההרים הרוסים" מהמאה ה־18
ביתן היכל האבן
ראו גם

לומונוסוב, רוסיה
הערות שוליים

↑  "Travels Across Russia: Oranienbaum". National Gallery of Art. אורכב מ-המקור ב-27 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2009165192  VIAF: 172970296   WorldCat (עם VIAF): 172970296 
ארמון סיני באורניינבאום
ארמנדו סה

ארמנדו מיגל קורייה דה סה (בפורטוגזית: Armando Miguel Correia de Sá; נולד ב-16 בספטמבר 1975) הוא כדורגלן עבר מוזמביקי ששיחק בעמדת המגן הימני. החל משנת 2022 משמש כעוזר מאמן של פסיפיק מליגת העל הקנדית.
קריירת מועדונים

סה, נולד במפוטו בירת מוזמביק, ובגיל צעיר עבר לפורטוגל. סה, התחיל לשחק כדורגל בקבוצות ילדים מקומיות ובגיל 16 הצטרף למחלקת הנוער של בלננסש. לאחר מכן, שיחק בקבוצות חובבניות עד שבקיץ 1998, סה חתם בריו אבה מליגת העל הפורטוגזית. ב-29 באוגוסט 1999, סה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד ספורטינג בראגה.
בקיץ 2001, סה חתם בספורטינג בראגה, במדיה רשם 16 הופעות עד לאמצע העונה, אז חתם בבנפיקה ליסבון. סה, שיחק בבפניקה שנתיים וחצי במדיה זכה בהגביע הפורטוגלי.
בקיץ 2004, סה עזב את פורטוגל וחתם בוויאריאל מליגת העל הספרדית. שנה לאחר מכן, חתם באספניול עמה זכה בגביע המלך הספרדי.
בקיץ 2006, סה הושאל ללידס יונייטד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
בעונת 2007/08 הוא שיחק בפולאד האיראנית. הוא סיים את הקריירה שלו בספהאן מליגת העל האיראנית.
קריירה בינלאומית

לזכותו של סה, 6 הופעות בנבחרת מוזמביק.
תארים

הגביע הפורטוגלי: 2003/2004
גביע האינטרטוטו: 2004
גביע המלך הספרדי: 2005/2006
ליגת העל האיראנית: 2009/2010
בואו ונשיר ביחד

"בואו ונשיר ביחד" הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת הישראלית אילנית. את האלבום הוציאה לאור בשנת 1975 חברת התקליטים התקליט חיפה, זאת לאחר שאלבומה הקודם, שירו שיר לשמש, יצא תחת הד ארצי. רוב שירי האלבום מיועדים לילדים, כמו "בשנה הבאה" ו"אחותי הקטנה".
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | גן שלנו  | 3:00 |
| 2. | לגן  | 2:33 |
| 3. | שימי ידך  | 3:41 |
| 4. | אל תכה  | 4:22 |
| 5. | אן דן דינו  | 3:23 |
| 6. | יש לי יום יום חג  | 3:23 |
| 7. | אחותי הקטנה  | 2:41 |
| 8. | נומה נומה  | 2:22 |
| 9. | בואו ונשיר  | 3:01 |
| 10. | שרה שרה שיר שמח  | 2:21 |
| 11. | מי רוצה לרקוד אתי  | 3:10 |
| 12. | בשנה הבאה  | 2:49 |
| 13. | אלישבע מה נחמדת  | 2:45 |
| 14. | היום יום שישי  | 3:00 |
| 15. | לכבוד שבת  | 2:02 |
| 16. | חג יובל  | 1:34 |
הערות שוליים

↑  בואו ונשיר ביחד באתר סטריאו ומונו
| אילנית |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עמיחי בגבול ירדן • אילנית לילדים • אילנית בשירי חגים לילדים (מס' 1) • אילנית (1972) • אילנית (1974) • להיטים לילדים • שירי משוררים לילדים • שירו שיר לשמש • בואו ונשיר ביחד • טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת • סולו? הופעה פומבית • תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים • שירים שילדים אוהבים והשירים היפים של מרים ילן-שטקליס • רגשות מעורבים • אל הדרך • מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים • אולי עוד פעם • סרט בשחור לבן • בוא נתחיל מבראשית • חלום ברזילאי • ישראלית |  |
| אלבומי אוסף | הלהיטים הגדולים של אילנית ואילן ואילנית • שירי הייצוג של ישראל • להיטי הזהב של אילנית • ארבעה צדדים • עכשיו כולם ביחד • 21 הלהיטים הגדולים של אילנית • כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה • נאסף תשרי, אוסף מס. 3 • אי שם – אוסף שירי הפופ והייצוג • ללכת שבי אחרייך – אוסף שירי ארץ ישראל • כל מקום – אוסף שירים בינלאומיים • שיר של יום חולין – אוסף הבלדות • ושוב איתכם – אוסף שירי אילן ואילנית • המיטב • אוסף להיטים • שירים ליום חולין – אוסף כפול |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1973 • ישראל באירוויזיון 1973 • אירוויזיון 1977 • ישראל באירוויזיון 1977 • אילן ואילנית • שלמה צח |  |
| אילנית – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "שיר בארבעה בתים" |  |
| שנות ה-70 | "אהבתה של תרזה די מון" • "רק הירח" • "פעם לאהוב" • "לאורך השדרה שאין בה איש" • "איש הסתיו" • "גוליבר" • "אי שם" • "אין מקום בחוף" • "עכשיו אני יודע" • "אחיי גיבורי התהילה" • "ללכת שבי אחרייך" • "אהבה אחת קטנה" • "אבל המנגינה" • "Chaque matin la joie du monde" • "אם ייפול הכוכב שלי" • "עיר אחרת" • "כי הנני בא" • "כשקיבלו את התורה" • "כשיבוא שלום לארץ" • "שירו שיר לשמש" • "שלום" • "כך היה כך יהיה" • "הכרתי פעם איש" • "האוניות חזרו" • "ילד בקרקס" • "עפרוני" • "דניאל" • "שיר של יום חולין" • "אל תשמעי לקול ליבך" • "ארץ" • "אדם רחוק" • "אהבה היא שיר לשניים" • "הנה הלילה" • "תבורכי" • "הנה ימים באים" • "הנה בא השלום" • "רגשות מעורבים" • "היי דנה" |  |
| שנות ה-80 | "אני לא מאמינה" • "פעם בשנה" • "חמסין של ניסן" • "הבית של פיסטוק" • "בשביל אל הכפר" • "עד עולם" • "אל הדרך" • "פרפר נחמד" • "נחמה" • "בשורה טובה" • "תצלום ישן" • "הלב" • "שיר על נחלים" • "אולי עוד פעם" • "בואו בואו" • "אם ובנה" • "בללייקה" • "עכשיו כולם ביחד" • "חלק בעולם" • "הנחמה היחידה" • "רק בינתיים" • "סרט בשחור לבן" • "קחי נשימה" • "חבר" |  |
ארטק

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 summer camp facility
 תקופת הפעילות:  16 ביוני 1925 – הווה (99 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 קואורדינטות:  44°32′59″N 34°17′59″E﻿ / ﻿44.54972222°N 34.29972222°E﻿ / 44.54972222; 34.29972222
 artek.org
  (למפת רפובליקת קרים מוגדלת) סימפרופול סבסטופול קרץ' יבפטוריה יאלטה פאודוסיה ג'נקוי אוקראינה רו. ים אזוב הים השחורארטק(למפת רפובליקת קרים רגילה) סימפרופול סבסטופול קרץ' יבפטוריה יאלטה פאודוסיה ג'נקוי אוקראינה רו. ים אזוב הים השחורארטק
 
ארטק (ברוסית: Арте́к) הוא כפר נופש והעשרה לילדים מחוננים. הכפר הוא מרכז בינלאומי, הגדול בעולם, הממוקם על שפת הים השחור בחצי האי קרים שנמצא בשליטת רוסיה. לארטק מתקבלים ילדים בגילאי 7–17, בעלי הישגים גבוהים בתחומים שונים: מדע, ספרות, אמנות, מוזיקה, ספורט, חברה וכדומה. בארטק 10 מחנות, חמישה פועלים כל השנה וחמישה נוספים פועלים במהלך הקיץ בלבד. המרכז מקבל עד כ-30,000 ילדים בשנה, כאשר משך כל מחזור הוא 21 יום. מטרות הכפר הן הבראה וחופש לצד השכלה והעשרה לילדים המחוננים.
תיאור המקום

כיום משתרע ארטק על שטח של 2,500 דונם, 1,200 דונם מתוכם גנים. כמו כן, תופס ארטק קו לאורך שפת הים באורך 7 ק"מ. השטח כולל חופי ים מוסדרים הנועדים לפעילות ומנוחה של הילדים - לכל מחנה חוף ים משלו.
מבני המגורים, הבריכות, מגרשי הספורט והתשתיות של המרכז עומדים בסטנדרטים הגבוהים ביותר. בשנת 2014 הושקע כסף רב בשיקום ובחידוש של כפר הנופש. עבודות הבנייה נמשכו שנה וחצי.
לכל ילד בארטק אפשרות לבחור בעיסוקים לפי נטייתו ורצונו, ולבחור מבין חוגים רבים. המחנות מתחלקים לפי מגמות, כגון: תיאטרון, יצירה, אמנות, עיתונאות, קולנוע, ספורט, תיירות, עסקים, מוזיקה וכדומה. הילד יכול לעסוק בסוגי ספורט מגוונים; רכיבה על סוסים, משחקי טניס, כדורסל, חתירה, ועוד סוגי ספורט רבים.
השטח של ארטק כולל מגרשי ספורט רבים, אצטדיון המכיל כ-7,000 איש, 3 בריכות ענק וכו'. הפעילות במתחם כוללת ביקור וסיור בחצי האי. בארטק ישנו סטודיו לסרטים וערוץ טלוויזיה משלו. הילדים מוזמנים לעבוד ולהשתלם במקצועות הקולנוע בהדרכת אנשי המקצוע במקום. בכפר נערכים מדי יום פסטיבלים ותחרויות אליהם מוזמנים גם אורחים מבחוץ. המקום מושך מפורסמים מרחבי העולם.
ארטק הוא מקום הבראה. הילדים מקבלים 5 ארוחות ביום עם שפע פירות וירקות. מושם דגש על בריאות המזון ואיכותו. ארטק עוסק גם בחינוך. משימתו של צוות העובדים היא לעזור לילד לגלות ולפתח את הפוטנציאל הגלום בו. לדוגמה, ילד שלא העז להופיע על במה, חווה את הצלחתו הראשונה וזוכה למחיאות כפיים מהקהל באולם הגדול. המחנכים מכוונים את הילדים לנסח לעצמם את היעדים היצירתיים והאינדיבידואליים שלהם, ולחתור להשגתם בצורה יעילה.
בשנת 2014 גובשה תוכנית חינוכית ייחודית שלפיה עובד ארטק כיום. התוכנית נקראת תפיסת הפיתוח 2.0.
במרכזה של התוכנית עומד רעיון העצמת המסוגלות של הילד, כך שכאשר הוא יגדל הוא יוכל לממש את הפוטנציאל שלו ולהוביל את החברה בה הוא חי בתחום שבו הוא מצטיין. מנכ"ל המתחם, אלכסיי קספרז'ק מגדיר זאת כך "אנו חותרים לכך שכל מי שהשתתף בתוכנית יגדל להיות אדם שמודע לכוח שלו ויודע כיצד להשתמש בו בצורה אנושית וסובלנית על מנת לייצר לעצמם הזדמנויות לקידום הרעיונות שלהם."
היסטוריה

"ארטק" נוסד כמחנה סנטוריום לילדים הסובלים משחפת, ביוזמת יו"ר אגודת הצלב האדום הרוסי (אנ') זינובי סולוביוב. המחנה בשנת 1925 והיה מורכב מארבעה אוהלי בד גדולים. קבוצת הילדים הראשונה הגיעו 80 ילדים חולי שחפת ממוסקבה ומחצי האי קרים. בהמשך הובאו למטרת שיקום והבראה של ילדים נפגעי מלחמות, לדוגמה ילדים ספרדים ממלחמת האזרחים בספרד, ועוד.
ארטק גדל ורכש שם עולמי, כמחנה לשיקום ילדים. הוא נתפש כסמל לילדות מאושרת. פוליטיקאים ידועים, שחקנים, ספורטאים, אמנים מפורסמים ומשלחות שונות מכל העולם ביקרו במרכז, נפגשו עם הילדים ותרמו רבות לחיי ארטק. הקוסמונאוט הראשון, יורי גגארין, הקים שם את המוזיאון הראשון לאסטרונאוטיקה לילדים, אשר קיים עד היום.
כאשר מדינת אוקראינה קיבלה את עצמאותה וקמה בשנת 1991, עבר חצי האי קרים לרשותה, כולל מחנה ארטק הממוקם בו.  מדינת אוקראינה הצעירה נדרשה להמשיך לממן את המחנה בעצמה. מחנה ארטק שינה ייעוד: המשרדים הממשלתיים שהיו אחראים עליו קבעו כי חלק ניכר מהילדים המגיעים למחנה יהיו ילדים מבתים עם הכנסה נמוכה וממשפחות גדולות וכן יתומים, ילדים נכים.
בשנת 2004 הוא הוכר רשמית על ידי אונסק"ו כאתר ליישום פרויקטים חינוכיים  בינלאומיים.  ממשלת אוקראינה התקשתה לממן את פעילויות המחנה, ובסוף שנת 2008 היה המקום על סף פשיטת רגל בהיעדר מימון. לאור זאת, בשנת 2009  קבע הפרלמנט האוקראיני חוקים שונים בעניין מחנה ארטק, ביניהם מחיקת חובות של יותר מ-2 מיליון דולר (ועוד חובות במיסים שלא שולמו), אסר על הפרטה של אדמות המחנה וחייב סוכנויות ממשלתיות לשלם את הוצאותיהם של 15,000 ילדים מדי שנה באמצעו מלגות.
בנוסף החל המרכז לעבוד על בסיס מסחרי, ומספר הילדים בו הצטמצם. בנוסף למחזורים הרגילים, אורגנו פסטיבלים בינלאומיים לילדים כדי לעודד את המשך פעילות המרכז. בפסטיבלים אלו השתתפו גם משלחות ישראליות מכרמיאל, בת ים ואשדוד.