stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פחד ראשוני

| --- | --- |
כרזת הסרט בישראל
כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  ספרו של ויליאם דיאל
 בימוי:  גרגורי הובליט 
 הופק בידי:  גארי לוצ'סי
 תסריט:  אן בידרמן, סטיב שגאן 
 עריכה:  דייוויד רוזנבלום 
 שחקנים ראשיים:  ריצ'רד גיר לורה ליני אדוארד נורטון
 מוזיקה:  ג'יימס ניוטון הווארד 
 צילום:  מייקל צ'פמן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Hollywood Pictures
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 3 באפריל 1996
 משך הקרנה:  130 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט דרמה, סרט בית משפט, נאו-נואר, מותחן פסיכולוגי 
 מקום התרחשות:  שיקגו 
 תקציב:  $30,000,000
 הכנסות:  $102,616,183
 הכנסות באתר מוג'ו:   primalfear
 דף הסרט ב־IMDb
 
פחד ראשוני (באנגלית: Primal Fear) הוא סרט מתח אמריקני משנת 1996 בבימויו של גרגורי הובליט, ובכיכובם של ריצ'רד גיר, לורה ליני ואדוארד נורטון שאף זכה בפרס גלובוס הזהב והיה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית שחקן משנה. זהו סרטו הראשון של נורטון.
סיפור הסרט מנסה לבחון מזווית ביקורתית את חזקת החפות, לפיה יש לראות אדם כחף מפשע עד שהוכחה אשמתו מעבר לספק סביר.[דרוש מקור][מפני ש...]
עלילה

הסרט נפתח בסצנת רצח של ארכיבישוף בכיר בשיקגו. המשטרה עוצרת את אחד מנערי המזבח בכנסיית הארכיבישוף (בגילומו של אדוארד נורטון) שנתפס כשהוא נמלט מהמשטרה בעודו מכוסה בדם. מרטין וייל עורך דין בכיר (בגילומו של ריצ'רד גיר) מתגייס להגנת הצעיר ומולו מתייצבת עורכת דין מטעם התביעה, ז'אנט ואנאבייל שהיא גם חברתו לשעבר של וייל.
נער המזבח מתגלה כצעיר ביישן, הסובל מגמגום קשה וסממנים של פיגור שכלי קל. הנער טוען שלא ביצע את הרצח ועורך הדין מאמין לו. המשפט יוצא לדרך כאשר ההגנה נוקטת באסטרטגית "האיש השלישי" מתוך מטרה להוכיח שאדם אחר ביצע את הרצח. במקביל מתחילה פסיכולוגית משפטית לעבוד עם נער המזבח ולצלם את פגישותיהם. במסגרת הטיפול מתגלה סיפור חייו הקשה של הצעיר הכולל מגורים ברחוב. הנער מספר כי הוא אסיר תודה לארכיבישוף שהציל אותו מחיי הרחוב.
במקביל מתגלות אצל הנער תנודות אישיותיות והתפרצויות זעם הגורמות לפסיכולוגית להבין שהצעיר סובל מפיצול אישיות וקיימת בו אישיות נוספת המתפרצת תחת לחץ. עורך הדין מגלה קלטת וידאו המתעדת התעללות מינית של הארכיבישוף בצעיר ובצעירים נוספים. עורך הדין והפסיכולוגית מגיעים למסקנה שהאישיות השנייה של הצעיר היא שרצחה את הארכיבישוף. הם משנים את קו ההגנה של המשפט לאי שפיות ומעלים את הצעיר להעיד מתוך מטרה ללחוץ את הצעיר עד להתפרצות האישיות האחרת. הצעיר אכן מתפרץ והמושבעים מזכים אותו עקב אי שפיות.
בסצנת הסיום של הסרט מגלה עורך הדין שנער המזבח התמים והמגמגם היה אישיות לא קיימת והצעיר אינו סובל מפיצול אישיות אלא העמיד פנים כדי שיוכל לרצוח את הארכיבישוף.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ריצ'רד גיר | מרטין וייל |  |
| לורה ליני | ז'אנט ואנאבל |  |
| אדוארד נורטון | ארון סטמפלר | זכה בפרס גלובוס הזהב והיה מועמד לפרס אוסקר כשחקן המשנה הטוב ביותר |
| אלפרה וודארד | השופטת שואט |  |
| ג'ון מהוני | ג'ון שוגנסי |  |
ביקורות ותגובות

הסרט זכה לביקורות טובות במיוחד ורשם ציון של 74% מתוך 43 ביקורות באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes. אדוארד נורטון בסרטו הראשון בקריירה זכה לשלל פרסים בקטגוריית שחקן המשנה. נורטון זכה בגלובוס הזהב, באגודת מבקרי הסרטים בבוסטון, פלורידה, לוס אנג'לס, טקסס, קנזס ואיגוד המבקרים בחוף המזרחי. איגוד מבקרי הקולנוע בשיקגו בחר בו לשחקן המבטיח של השנה.
יומני הנסיכה

ערך זה עוסק בסרט הראשון. אם התכוונתם לסרט ההמשך, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  ספר באותו שם
 בימוי:  גארי מרשל 
 הופק בידי:  ויטני יוסטון דברה מרטין צ'ייס
 תסריט:  ג'ינה וונדקוס 
 עריכה:  ברוס גרין 
 שחקנים ראשיים:  ג'ולי אנדרוז אן האת'וויי
 מוזיקה:  ג'ון דבני 
 צילום:  קרל ולטר לינדנלאוב 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני, Brownhouse Productions 
 חברה מפיצה:  Buena Vista Pictures
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  3 באוגוסט 2001
 משך הקרנה:  115 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט נעורים, דרמה קומית, סרט ילדים 
 מקום התרחשות:  סן פרנסיסקו, Genovia 
 תקציב:  26,000,000‏$
 הכנסות:  165,335,153‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   princessdiaries
 סרט הבא:  יומני הנסיכה 2: אירוסין מלכותיים 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
יומני הנסיכה (באנגלית: The Princess Diaries) הוא ספר נעורים שנכתב על ידי הסופרת מג קאבוט והופק לסרט בשנת 2001. הסרט בוים על ידי גארי מרשל לתסריט של ג'ינה וונדקוס. בסרט מככבות: ג'ולי אנדרוז בתפקיד המלכה קלאריס ואן האת'וויי בתפקיד מיה תרמופוליס. הסרט נהפך ללהיט, ושלוש שנים לאחר מכן, יצא סרט ההמשך: "יומני הנסיכה 2: אירוסין מלכותיים".
עלילת הסרט

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה .
מיה תרמופוליס היא נערה לא מתבלטת בת חמש עשרה הלומדת בבית ספר פרטי. הוריה גרושים ואביה נפטר. היא גרה עם אמה, הלן תרמופוליס, והחתול שלה, לואי השמן. מיה היא תלמידה בינונית, חלשה באלגברה וסובלת מפחד במה. מיה אינה פופולרית בקרב בני  גילה, אך יש לה שני חברים טובים: לילי מוסקוביץ ואחיה הגדול של לילי, מייקל מוסקוביץ. פעמים רבות מיה הביעה את התחושה שהיא בלתי נראית, וכי אף אחד לא באמת שם לב אליה.
זמן קצר לפני יום הולדתה ה-16 של מיה, היא שומעת מאמה כי סבתה קלריס, באה לבקרן. מיה פוגשת את סבתה בקונסוליה של ג'נוביה בפעם הראשונה, ומגלה שהיא המלכה. היא מגלה כי אביה היה יורש עצר של ג'נוביה וכעת, לאחר שנפטר, היא יורשת העצר היחידה של ג'נוביה. סבתה, רוצה שמיה תחזור איתה לג'נוביה ותתפוס את מקומה כיורשת העצר. מיה נדהמת לגלות שהיא נסיכה ויוצאת בריצה.
אמה של מיה וסבתה משכנעות אותה להשתתף ב"שיעורי נסיכה" לקראת חשיפתה לממשלת ג'נוביה, תחת פיקוחו של שומר הראש החדש שלה, ג'וזף (המכונה "ג'ו"). היא לומדת נימוסים והליכות ועוברת שינוי חיצוני כדי להיראות יותר נאה וייצוגית בפני ממשלת ג'נוביה.
כמה ימים מאוחר יותר, בעקבות הדלפה, עיתון "סן פרנסיסקו כרוניקל" מגלה כי מיה היא היורשת של ג'נוביה, מצב שיוצר שינוי מהיר במעמדה החברתי. קלריס מזמינה את מיה לארוחה בהשתתפות בעלי מעמד חשובים במדינה, אך מיה מובכת בפומבי בחוסר הבנה של כללי הטקס. למחרת, מיה מסכימה להופיע בתוכנית הטלוויזיה של לילי, "תשתקו ותקשיבו", ולצפות במופע של הלהקה של מייקל במוצאי שבת. ג'וש, הבחור שבו מיה מאוהבת, מזמין אותה לבוא איתו לחוף בייקר, מסיבת חוף שנתית של בית הספר, והיא מסכימה בהתלהבות. מסיבת החוף מתנהלת טוב בהתחלה, אבל יוצאת משליטה כאשר לתקשורת מתגלה שמיה נמצאת שם. ג'וש מביך את מיה בפומבי כשהוא מנשק אותה מול הצלמים. זה גורם לטירוף בין אמצעי התקשורת ולתגובה כועסת של קלריס. ג'ו, שומר ראשה של מיה, מעיר לאחר מכן לקלריס שעליה לזכור שלמרות שמיה היא נסיכה ויורשת העצר, היא עדיין נכדתה. כדי לשחזר את הידידות שלה עם לילי ומייקל, מיה מזמינה אותם לנשף יום העצמאות של ג'נוביה, שם היא חייבת לגלות אם היא רוצה או לא רוצה לקבל את חובותיה כנסיכה. עקב הפחד שלה מדיבור בפני קהל,  מתכוונת מיה בתחילה לברוח לקולורדו כדי להימנע מלנאום בטקס הכתרתה כיורשת העצר. לפני כן היא פותחת את המתנה שקיבלה מסבתה, "יומן נסיכה" שבו היא מוצאת מכתב מאביה שנכתב לפני מותו. לאחר שקראה את המכתב, מיה משנה את דעתה ועושה את דרכה לנשף אך המכונית שלה מתקלקלת והיא נותרת לבדה בסערה. שומר הראש שלה מגיע לחפש אותה ומביא אותה למסיבת העיתונאים. עם הגעתה, מיה מכריזה על החלטתה לקבל את תפקיד יורשת העצר. לאחר מכן, היא ומייקל יוצאים לגן ומתנשקים באופן ה"מושלם" עליו מיה חלמה. קלריס וג'ו גם יוצאים מחוץ לקונסוליה, משלבים ידיים. הסצנה האחרונה, מראה את מיה טסה לג'נוביה עם סבתה ואמה, ועם החתול שלה. היא גם מביאה את לילי ומייקל בחופשת הקיץ. כאשר מיה מסיימת לכתוב ביומנה, היא מביטה למטה אל הקרקע מן החלון של המטוס, ורואה את הארמון של ג'נוביה.
צוות שחקנים

ג'ולי אנדרוז - המלכה קלריס רנלדי
אן האת'וויי - מיה תרמופוליס
הקטור אליזונדו - ג'ו
הת'ר מטרזו - לילי מוסקוביץ
מנדי מור - לאנה ויינברגר
קרוליין גודול - הלן תרמופוליס
רוברט שוורצמן - מייקל מוסקוביץ
אריק וון דטן - ג'וש בריאנט
שון או'בריאן - פטריק אוקונל
סנדרה או - סגנית המנהל גופטה
קת'לין מרשל - שרלוט
פטריק פלוגר - ג'רמיה הארט
הספר

הספר עליו מבוססים הסרטים נכתב בתור יומנה של מיה תרמופוליס, בו היא מספרת על עלילותיה בהומור רב ובכישרון כתיבה יוצא דופן. מדובר על סדרת ספרים המיועדת לגיל הנעורים. הסדרה כתובה בגוף ראשון. אין בספר נקודות מבט של דמויות אחרות, אם כי קיימים בו חלקים בהם מיה מתכתבת (על גבי היומן) עם חברותיה בשיעורים וכדומה.
כל עשרת הספרים מסדרת "יומני הנסיכה" ראו אור בגרסה עברית בהוצאת הקיבוץ המאוחד:
יומני הנסיכה (2000)
יומני הנסיכה - הנסיכה באור הזרקורים (2001)
יומני הנסיכה - הנסיכה מאוהבת (2002)
יומני הנסיכה - הנסיכה מתגעגעת (2003)
יומני הנסיכה - הנסיכה בוורוד (2004)
יומני הנסיכה - הנסיכה מתאמנת (2005)
יומני הנסיכה - נסיכת המסיבות (2006)
יומני הנסיכה - נסיכה על הסף (2007)
יומני הנסיכה - הנסיכה מיה (2007)
יומני הנסיכה - נסיכה לנצח (2009)
בשנת 2015, שש שנים לאחר יציאתו לאור של הספר העשירי, פורסם ספר נוסף בשם "יומני הנסיכה - חתונה מלכותית" המתרחש שמונה שנים לאחר סיום עלילת הספר העשירי. בנוסף, פורסמו ספרים קצרים נוספים במהלך השנים, שלא תורגמו לעברית. ביניהם, "יומני הנסיכה, כרך 4 וחצי: פרויקט הנסיכה" (פורסם ב-2003) ו"יומני הנסיכה, כרך 6 וחצי: הנסיכה נוכחת" (יצא לאור בשנת 2005).
הולמס & ווטסון

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  דמויות מאת ארתור קונאן דויל
 בימוי:  איתן כהן
 הופק בידי:  קלייטון טאונסנד ג'ימי מילר
 תסריט:  איתן כהן
 עריכה:  דין צימרמן
 שחקנים ראשיים:  ויל פרל ג'ון סי. ריילי קלי מקדונלד רייף פיינס יו לורי
 מוזיקה:  מארק מותרסבו
 צילום:  אוליבר ווד
 מדינה:  ארצות הברית בריטניה
 חברת הפקה:  FilmZero Mosaic Media Group Gary Sanchez Productions
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בדצמבר 2018
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פעולה, סרט קומדיה, סרט בלשי 
 מקום התרחשות:  אנגליה 
 תקציב:  42 מיליון דולר
 הכנסות:  41.9 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   holmeswatson
 דף הסרט ב־IMDb
 
הולמס & ווטסון (באנגלית: Holmes and Watson) הוא סרט קומי אמריקאי שבוים ונכתב על ידי הישראלי-אמריקאי איתן כהן. בסרט כיכבו וויל פרל, ג'ון סי. ריילי, לורן לפקוס, רוב בריידון, קלי מקדונלד, רבקה הול, רייף פיינס ויו לורי. הסרט יצא לאקרנים ב-21 בדצמבר 2018 והופץ על ידי סרטי קולומביה.
הסרט נכשל בקופות, ספג ביקורות שליליות רבות וזכה בפרס פטל הזהב (פרס ראזי) בקטגוריית הסרט הגרוע ביותר לשנת 2018, בנוסף הוא זכה בקטגוריית הרימייק הגרוע, שחקן המשנה הגרוע לג'ון ס. ריילי והבמאי הגרוע ביותר לאיתן כהן.
צוות השחקנים

וויל פרל - שרלוק הולמס
ג'ון סי. ריילי - ג'ון ווטסון
לורן לפקוס - מילי
רוב בריידון - המפקח לסטראד
קלי מקדונלד - גברת הדסון
רבקה הול - ד"ר גרייס הארט
רייף פיינס - פרופסור מוריארטי
יו לורי - מייקרופט הולמס
בלה רמזי - פלוסטאם
סקרלט גרייס - פיקל
הפקה > ליהוק

ביולי 2008 דווח כי סאשה ברון כהן יגלם את שרלוק הולמס ווויל פרל יגלם את ד"ר ווטסון, בגרסה קומית של שרלוק הולמס בהפקת ג'אד אפטאו, לפי תסריט שנכתב על ידי איתן כהן עבור סרטי קולומביה
ב-17 באוגוסט 2016, דווח כי פארל וג'ון סי. ריילי יככבו בסרטו של איתן כהן. ב-14 בנובמבר 2016, לורן לפקוס לוהקה לסרט לגלם את מילי, מושא אהבתו של שרלוק. ב-17 בנובמבר 2016, רוב בריידון, קלי מקדונלד, רבקה הול הצטרפו לצוות השחקנים. ב-6 בינואר 2017, הצטרפו גם רייף פיינס ויו לורי.
הפקה > צילומים

הצילומים החלו בתחילת דצמבר 2016 בלונדון באולפני שפרטון. בתחילת פברואר 2017, צוות הצילום התמקם בהמפטון קורט.
יציאה לאקרנים

תחילה הסרט תוכנן לצאת להקרנות מסחריות ב-3 באוגוסט 2018. באוגוסט 2017, התאריך הוזז ל-9 בנובמבר 2018 שמאוחר יותר נדחה ל-21 בדצמבר 2018. במזרח אירופה הסרט שוחרר ב-24 בינואר 2019.
ההמנון ההומרי לדמטר

דמטר ובנה פלוטוס
ההמנון ההומרי לדֵמֵטֵר (ביוונית: ὕμνος εἰς Δημήτραν) הוא אחד מ-33 ההמנונים ההומריים. ההמנון מתוארך בין המאה ה-7 למאה ה-6 לפנה"ס. הוא השתמר ביוונית ותורגם למספר שפות. ניתן לחלק את קובץ ההמנונים ל-2 קבוצות עיקריות: המנונים ארוכים - ישנם 4 כאלה - והמנונים קצרים. ההמנון לדמטר נמנה עם ההמנונים הארוכים, הוא השני בקובץ ההמנונים ההומריים ואורכו 495 שורות.
מוטיבים עיקריים

אל אשר חוטף בת תמותה צעירה. החטיפה נעשית בשדה, זה כביכול מקום מצוין לאונס, מקום פסטורלי ויפה. פרספונה לא לבד בשדה, היא מלווה באלות, נימפות ונערות (גם מוטיב שחוזר על עצמו). במהלך ההמנון, הסצנה הזאת חוזרת על עצמה פעמיים, פעם ראשונה בהתחלה ופעם שנייה כשפרספונה מספרת לדמטר בפירוט.
הכנסת אורחים: המלכה מקבלת את דמטר הזקנה, היא לא יודעת מי היא אבל קודם נותנת לה לאכול ולשתות ואז שואלת מי היא.
המתח בין עולם המתים לעולם בני התמותה. עניין של סמכות האלים, זאוס נתן את פרספונה בלי לשאול את דמטר, ולדמטר יש כוחות משלה ומגבלות (לא יכולה להחזיר אותה).
מוטיב העונות: כאשר פרספונה תבלה חלק מן זמנה על האדמות למעלה והחלק האחר בשאול, זהו סיפור אטיולוגי הבא להסביר את חילופי העונות.
ייסוד המקדש והפולחן: דמטר בהמנון מצווה על אנשי אלאוסיס להקים לכבודה מקדש ולאחר מכן מלמדת אותם את הפולחן שלה ואת הריטואל המסתורי הידוע בשם מיסטריות המייצג את חטיפה של פרספונה.
מיסטריות: מקורן בסיפור הכפול של הפרדת והחזרת בנה של דמטר וכישלונה להפוך את בנו של המלכה לבן-אלמוות. הטקסים והאמונות נשמרו בסוד בעקביות מן העת העתיקה. האנשים האמינו שימתין להם פרס בעולם אחרי. באלואסיס היו מיסטריות קטנות הפתוחות לכל ומיסטריות גדולות שנועדו רק לאלו שרוצים ומוכנים לעבור את המסע הרוחני.
תרגומים לעברית

ההמנון ההומרי לדמטר אצל אייסכילוס, פרומתאוס הכבול, תרגם אהרון שבתאי, שוקן ת"א, תשנ"ד.
שפאן, שלומה, ההמנונות ההומריים, ירושלים, תש"ו
תרגומים לאנגלית

The Homeric Hymns: A Translation, with Introduction and Notes, Diane Rayor (2004, updated 2014)
The Homeric Hymns, Apostolos N. Athanassakis (translation, introduction and notes) Baltimore, MD; Johns Hopkins University Press, 1976.
Homeric Hymns, Sarah Ruden, trans. (Indianapolis: Hackett, 2005)
Shelmerdine, S. C. (1995) The Homeric Hymns. Newburyport, MA. (with notes)
ראו גם

הומרוס
דמטר
המנונים הומריים
לקריאה נוספת

אפי זיו, סודות אלי האולימפוס, אור יהודה: כנרת, זמורה, ביתן, 2013, עמ' 311-322
<Andrew Faulkner, ed. The Homeric hymns : interpretative essays. Oxford : Oxford University Press, 2011.>
West, M. L. (2003) Homeric Hymns, Homeric Apocrypha, Lives of Homer. Cambridge, MA.
Thomas W. Allen, William R. Halliday, and Edward E. Sikes, The Homeric Hymns. Oxford: 1936.
Richardson, N. J. (1974), The Homeric Hymn to Demeter, Oxford.
Foley, H. P. (1994) The Homeric Hymn to Demeter: Translation, Commentary, Interpretive Essays, Princeton.
Allen, T. W. (1912) Homeri Opera. Vol. V. Oxford. (OCT)
הערות שוליים

↑  שורות 1-37
↑  שורות 38-89
↑  שורות 90-94
↑  שורות 95-170
↑  שורות 171-211
↑  שורות 212-249
↑  שלמה שפאן, הִמְנוֹן אֶל דֵּמֵטֶר, שורות 268-269
↑  שורות 250-283
↑  שורות 284-304
↑  שורות 305-333
↑  שורות 334-369
↑  שורות 370-374
↑  שורות 375-385
↑  שורות 385-404
↑  שורות 405-433
↑  שורות 434-440
↑  שורות 441-472
↑  שורות 473-495
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588655805171  GND: 4432300-1  VIAF: 203737419   WorldCat (עם VIAF): 203737419
האפיפיורית יוהנה (סרט, 2009)

| --- | --- |

 מבוסס על:  האפיפיורית יוהנה 
 בימוי:  סנקה וורטמן 
 הופק בידי:  ברנד אייכנר 
 תסריט:  סנקה וורטמן 
 עריכה:  האנס פונק 
 שחקנים ראשיים:  דייוויד ונהם לן קודריאביצקי Wolfgang Packhäuser Paulina Bachmann יוהנה ווקלק (האפיפיורית יוהנה) Frank Witter Christoph Glaubacker Lukas Till Berglund סבסטיאן הילק Tabitha Christina Rieger (האפיפיורית יוהנה) Richard van Weyden Tigerlily Hutchinson (האפיפיורית יוהנה) ג'ורג'ו לופאנו אוליבר קוטון איאן גלן יורדיס טריבל אדווארד פת'רברידג' אנטולה טאובמן (אנסטסיוס ביבליותקריוס) אלכסנדר הלד (לותאר הראשון) ג'ון גודמן (סרגיוס השני) ניקולס וודסון Claudia Michelsen מרק ביסכוף סוזן ברטיש Marian Meder Nans Laborde-Jourdàa Ricardo Angelini Georg Tryphon Christian Redl Claudia Geisler-Bading בפסקה זו 9 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מוזיקה:  Marcel Barsotti 
 צילום:  טום פאהרמן 
 מדינה:  גרמניה, איטליה, הממלכה המאוחדת, ספרד 
 חברת הפקה:  Constantin Film 
 חברה מפיצה:  Summit Entertainment, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 באוקטובר 2009 
 משך הקרנה:  148 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט היסטורי, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט להט"בי, סרט דרמה, סרט תקופתי (ימי הביניים) 
 מקום התרחשות:  קריית הוותיקן 
 דף הסרט ב־IMDb
 
האפיפיורית יוהנה (באנגלית: Pope Joan) הוא סרט דרמה משנת 2009 של הבמאי סנקה וורטמן, אודות עלילות הדמות ההיסטורית שקיומה שנוי במחלוקת, האפיפיורית יוהנה.
הסרט מתבסס על ספרה של הסופרת דונה וולפולק קרוס, הרומן ההיסטורי "האפיפיורית יוהנה".
זהו עיבוד קולנועי שני לסיפור, אחרי הסרט "האפיפיורית יוהנה" משנת 1972.
עלילת הסרט

יוהנה שגדלה לאב שהיה כומר הכפר ולאם שהייתה בעברה עובדת אלילים, רכשה עם הזמן מאחיה הבכור את היכולות לקרוא ולכתוב, דבר שהיה נדיר לנשים בתקופת המאה ה-9. לאחר שאחיה נפטר ממחלה, הצטרפה לבית הספר עם אחיה השני שלא ממש אהב להתעסק בלימודי הדת של אותה תקופה. בבית הספר החדש שהיה מרוחק ממקום הולדתה התאכסנה יוהנה בטירתו של הלורד המקומי בשם גרולד, עם השנים התקרבו השניים במיוחד לאחר שמשפחתו של גרולד נהרגה על ידי הוויקינגים.
יוהנה שהתחפשה לאחיה השני לאחר שנהרג בפלישות הוויקינגים, עברה למנזר מרוחק אשר שם למדה רפואה מתקדמת אשר השלימה את הידע שקיבלה מאמה בזמן ילדותה. עם הזמן עזבה יוהנה את המנזר והמשיכה במסעה לעיר רומא, שם התפרסמה ביכולות הריפוי שרכשה, במיוחד לאחר שעזרה לרפא את האפיפיור סרגיוס השני. עם חלוף הזמן התחבבה יוהנה על האפיפיור שלא ידע את זהותה האמיתית כאשה, ולבסוף נתמנתה לעוזרת האישית של הכס הקדוש ולאחר מותו של האפיפיור נבחרה לכהן במקומו כאפיפיור יוהנס תוך שהיא מסתירה את זהותה כאשה.
סופה של כהונתה נבע מרומן עם הלורד גרולד שהפך ברבות השנים למפקד המשמר האישי של האפיפיור. לאחר שנכנסה להריון ממנו קיבלה יוהנה צירי לידה במהלך תהלוכה שערכה ברומא, שם החמיר מצבה הרפואי וגרם למותה.
רשימת חלקית של צוות השחקנים

יוהנה ווקלק - בתפקיד האפיפיורית יוהנה.
דייוויד ונהם - בתפקיד הלורד גרולד.
ג'ון גודמן - בתפקיד האפיפיור סרגיוס השני.
איאן גלן - בתפקיד אביה של יוהנה.
נסיך הגאות והשפל

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 מבוסס על:  נסיך הגאות והשפל 
 בימוי:  ברברה סטרייסנד 
 הופק בידי:  ברברה סטרייסנד 
 תסריט:  בקי ג'ונסטון, פט קונורוי 
 עריכה:  דון זימרמן 
 שחקנים ראשיים:  ניק נולטי מלינדה דילון ג'ורג' קרלין ג'ייסון גולד בראד סאליבן ירון קראבה בליית' דאנר קייט נליגן ברברה סטרייסנד קירק ולום 
 מוזיקה:  ג'יימס ניוטון הווארד 
 צילום:  סטפן גולדבלט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה, נטפליקס, וודו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 בפברואר 1992 
 משך הקרנה:  126 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט רומנטי 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 הכנסות באתר מוג'ו:   princeoftides
 דף הסרט ב־IMDb
 
נסיך הגאות והשפל (באנגלית: The Prince of Tides) הוא סרט אמריקני משנת 1991 המבוסס על רומן משנת 1986 בעל אותו שם פרי עטו של פאט קונרוי. הוא מספר את סיפור מאבקו של המספר להתגבר על הנזק הפסיכולוגי שנגרם לו בשל תלאות ילדותו בדרום קרוליינה. הסרט נוצר בידי המפיקה/במאית ברברה סטרייסנד לפי תסריט שכתבו קונרוי ובקי ג'ונסטון. הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר, כולל פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, אך לא זכה לבסוף באף קטגוריה.
עלילה

תום ווינגו (ניק נולטה) הוא מורה ומאמן פוטבול מובטל שאמו ליילה מבקשת ממנו לנסוע לניו יורק על מנת לסייע לד"ר סוזן לוונסטין (ברברה סטרייסנד), הפסיכיאטרית של אחותו התאומה, לאחר ניסיון ההתאבדות האחרון שלה. תום נענה לכך באי-רצון, אולם הוא עושה זאת במידה רבה כדי לנצל את ההזדמנות להיות לבד ולהתרחק מחייו הבלתי מספקים.
במהלך הפגישה הראשונה עם הפסיכיאטרית, תום חושף בקושי רב רבים מהסודות של משפחתו הלא-מתפקדת. בהבזקים לאחור מתייחס תום לתקריות מילדותה של סוואנה. משפחת וינגו סבלה מאב מתעלל ואם גאוותנית ונוחה להתרגז שהפלתה בין ילדיה. האב היה בעל ספינה לדיג חסילונים שלמרות שנחל הצלחה במשלח ידו, בזבז את כל כספו על עסקים מפוקפקים, והותיר את משפחתו חסרת כל.
כמו אחותו, גם תום קרוע בשל בעיותיו שלו, אולם בניגוד אליה, הוא מצליח לתפקד תוך שהוא מסתתר מאחורי מה שהוא מכנה: "הדרך הדרומית", שמשמעה להתחמק מקרבה רגשית ולהפוך כל דבר לבדיחה. אשתו של תום אוהבת אותו מאוד, אולם פגועה  מכך שתום מנותק רגשית ממנה, ניתוק אשר נובע, כמו בעיותיה של אחותו - מילדותם הקשה. כשהיא מגלה לתום שהיא מנהלת רומן ושוקלת להתחתן עם מאהבה, תום בתורו מתחיל להתקרב לד"ר לוונסטין, שגם היא לא מאושרת בנישואיה.
תום מגלה שבניסיון להימלט מהכאב של ילדותה, סוואנה אימצה לעצמה זהות שונה בשם רנטה הלפרן (בשם זה היא כתבה ספרים על מנת להסתיר את סוואנה ואת חייה הקשים); הוא זועם על ד"ר לוונסטין על שלא גילתה לו את המידע הזה קודם לכן, ולאחר ריב סוער היא מתנצלת, מזמינה אותו לארוחת ערב והיחסים ביניהם נעשים אינטימיים יותר.
תום נוסע לבקר את אימו ולספר לה על התקדמות הטיפול באחותו. אימו דורשת שלא יגלה את הסוד המשפחתי הנורא מכולם אולם תום לא מוכן יותר להמשיך לשמור סודות ולחבל בטיפול ובתהליך ההחלמה שמתרחש כתוצאה מהשיחות. לראשונה בחייו הוא מספר לד"ר לוונסטין שכשהוא היה בן 13, שלושה אסירים נמלטים פלשו לתוך ביתם ואנסו אותו, ביחד עם אמו ואחותו. לאחר מכן תום סובל מהתמוטטות עצבים, אחרי שדיבר בגלוי על החתיכה החסרה בחייה המיוסרים של אחותו.
לאחר מכן תום וד"ר לוונסטין מבלים את סוף השבוע יחדיו בבית הקיט שלה ומתנים אהבים. סוואנה משתקמת ועומדת להשתחרר מבית החולים. תום נוכח לדעת שלמרות שהוא התאהב בד"ר לוונסטין, הוא מעדיף לחזור לאשתו ולילדיו, משום שכעת, בכך שעזר לאחותו לאחות את חיה, גם חייו שלו התאחו והוא מסוגל להחזיר אהבה למשפחתו.
ההבדלים בין הרומן לסרט

בעוד שהסרט היה שובר קופות והעלה את המוניטין של סטרייסנד כבמאית, השינויים הרבים שלו מהרומן המקורי הרגיזו כמה מחסידיו של קונרוי. סטרייסנד השמיטה את מרבית קטעי ההבזקים לאחור המהווים את עיקר העלילה ברומן, לטובת הרומן בין ד"ר לוונסטין (בגילומה של סטרייסנד), ותום וינגו.
דמות אחרת ברומן, לוק, הבן הבכור למשפחת וינגו שמופיע רק בהבזקים לאחור, הוא חשוב ביותר ברומן ומותו הוא נקודה מרכזית בעלילה, ואילו בסרט לוק מופיע רק בהבזקים לאחור, כילד, ומותו לא משפיע על העלילה כלל. הבדל נוסף הוא שם הספר, אשר מתייחס בבירור ללוק, לא לתום.
פרסים > זכיות

פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט דרמה (ניק נולטה)
פרסים > מועמדויות

פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ניק נולטה)
פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (קייט נליגן)
פרס אוסקר לכתיבה הטובה ביותר (תסריט מעובד) (בקי ג'ונסטון ופט קונרוי)
פרס אוסקר לארט דיירקטור הטוב ביותר (פול זילברט וקריל הלר)
פרס אוסקר לפסקול הטוב ביותר
רדיו רבל

| --- | --- |

פוסטר הסרט
 מבוסס על:  Shrinking Violet מאת דניאל ג'וזף
 בימוי:  פיטר הויט 
 הופק בידי:  Kim Arnott 
 תסריט:  אריק פטרסון, ג'סיקה סקוט 
 עריכה:  ריצ'רד סצ'וואדל
 שחקנים ראשיים:  דבי ראיין סרנה פרמר אדם דימארקו מריט פטרסון אטיקוס מיטשל מרסדס דה לה זרדה
 מוזיקה:  ג'יימס ג'נדריש 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  ערוץ דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית17 בפברואר 2012 ישראל19 ביולי 2012
 משך הקרנה:  92 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  נעורים דרמה
 מקום התרחשות:  סיאטל 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
כרזת משנה של הסרט
רדיו רבל (באנגלית: Radio Rebel) הוא סרט מקורי של ערוץ דיסני אשר הושק בארצות הברית ב-17 בפברואר 2012 ובערוץ דיסני ישראל ב-19 ביולי 2012. בסרט מככבים: דבי ראיין, סרנה פרמר, אדם דימארקו, מריט פטרסון, אטיקוס מיטשל, ומרסדס דה לה זרדה.
עלילת הסרט

לטארה, תלמידת תיכון ביישנית קיצונית, יש סוד כמוס: היא "רדיו רבל" - שדרנית רדיו פודקאסט אלמונית שמשדרת מחדרה ומחוללת מהפכה בבית הספר שלה, וזוכה באהבתו של אביר חלומותיה, שיוצא עם מלכת הכיתה.
צוות השחקנים

דבי ראיין - טארה
סרנה פרמר - אודרי
אדם דימארקו - גאוין
מריט פטרסון - סטייסי
אטיקוס מיטשל - גייב
מרסדס דה לה זרדה - דיג'יי קאמי קיו
שידור הסרט בעולם

| מדינה | ערוץ | תאריך | שם הסרט |
| --- | --- | --- | --- |
| ארצות הבריתארצות הברית | ערוץ דיסני | 17 בפברואר 2012 | Radio Rebel |
| קנדהקנדה | YTV | 9 במרץ 2012 | Radio Rebel |
| אורוגוואיאורוגוואי אקוודוראקוודור ארגנטינהארגנטינה הרפובליקה הדומיניקניתהרפובליקה הדומיניקנית ונצואלהונצאולה מקסיקומקסיקו פרגוואיפרגוואי צ'ילהצ'ילה קולומביהקולומביה | ערוץ דיסני אמריקה הלטינית | 15 באפריל 2012 | Radio Rebel |
| ברזילברזיל | ערוץ דיסני ברזיל | 15 באפריל 2012 | Radio Rebel |
| יווןיוון קפריסיןקפריסין | ערוץ דיסני יוון | 18 במאי 2012 | Ραδιο Επαναστάτρια Radio Epanastatria |
| בולגריהבולגריה | ערוץ דיסני בולגריה | 19 במאי 2012 | Радио Бунтар |
| צ'כיהצ'כיה | ערוץ דיסני צ'כיה | 19 במאי 2012 | Rádio Rebel |
| הונגריההונגריה | ערוץ דיסני הונגריה | 19 במאי 2012 | Rádió-Láz |
| רומניהרומניה | ערוץ דיסני רומניה | 19 במאי 2012 | Rebela de la Radio |
| פוליןפולין | ערוץ דיסני פולין | 19 במאי 2012 | Bunt FM |
| טורקיהטורקיה | ערוץ דיסני טורקיה | 19 במאי 2012 | Asi Ses |
| אוקראינהאוקראינה | ערוץ דיסני אוקראינה | 19 במאי 2012 | Радіо бунтарка |
| הממלכה המאוחדתבריטניה אירלנדאירלנד | ערוץ דיסני בריטניה ואירלנד | 1 ביוני 2012 | Radio Rebel |
| ישראלישראל | ערוץ דיסני ישראל | 19 ביולי 2012 | רדיו רבל |
| איטליהאיטליה | ערוץ דיסני איטליה | 29 בספטמבר 2012 | Radio Rebel |
| ספרדספרד | ערוץ דיסני ספרד | 5 באוקטובר 2012 | Radio Rebel |
| צרפתצרפת | ערוץ דיסני צרפת | 16 באוקטובר 2012 | Appelez-moi DJ Rebel |
| פרופרו | ערוץ הטלוויזיה האמריקאית | 27 בינואר 2013 | Radio Rebel |