stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריאן סינגר
הערות שוליים

↑   בריאן סינגר, שמואשם בתקיפה מינית, יביים סרט לגבי הטענות נגדו, באתר הארץ, 8 ביוני 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431999505171  PLWABN: 9810531022605606  BNE: XX1487480  BnF: cb14018849d (data)  CiNii: DA12763713  GND: 124042287  ISNI: 0000 0001 1474 3794  LCCN: no97063803  NDL: 01074221  NKC: xx0044866  NLK: KAC201208127  NTA: 152126465  SELIBR: 283692  SNAC: w6h45fsf  SUDOC: 057762988  VIAF: 69127969   WorldCat (עם VIAF): 69127969
ג'רג' גוטזגן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 ביוני 1906 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  7 במאי 1965 (בגיל 58) דוברובניק, יוגוסלביה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 השכלה:  אוניברסיטת וינה (1929) 
 תפקיד:  פרופסור 
 
ג'רג' גוֹטְזֶגֶן (בהונגרית: Gottsegen György; בודפשט, 18 ביוני 1906 – דוברובניק, יוגוסלביה, 7 במאי 1965) היה רופא יהודי-הונגרי, ברפואה פנימית, קרדיולוג, פרופסור, מייסד המכון הלאומי ההונגרי לקרדיולוגיה.
קורות חיים

ג'רג' גוטזגן נולד במשפחה יהודית, בנם של אקוש דיורי (גוטזגן) (1881–1958) עורך דין, ושל ז'ופיה רוסניאק (1882–1946). בשל החוק האנטי יהודי (נומרוס קלאוזוס) בהונגריה הוא למד רפואה בפריז ובווינה, וסיים את לימודיו בפברואר 1929 בבירת אוסטריה. הוא עבד במרפאת וונקבאך (Wenkebach) המקומית (מרפאה פנימית) ובהמשך עבד גם כמתמחה זר במחלקות בתי החולים הציבוריים בעיר דרמשטאדט ורטיבור. חזר לבודפשט ובין השנים 1931 לבין 1944 המשיך את עבודתו כרופא בבית החולים היהודי ברחוב סאבולץ' (כיום שמו המרכז הרפואי הלאומי) של הקהילה היהודית של פשט, שם היה תחילה מתמחה, אחר כך רופא מומחה ולבסוף עמית מחקר. בשנת 1934 הוא הוציא רישיון הונגרי ברפואה באוניברסיטת ארז'בט בפץ'.
במהלך מלחמת העולם השנייה נלקח לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) פעמיים. הוא שרד את השואה ובשנת 1945 הפך למנהל הרפואי של המכון הלאומי לביטוח לאומי (OTI), משנת 1950 עמד בראש המחלקה הפנימית של סנט אימרה ומשנים 1952 עד 1957 עמד בראש המחלקה הפנימית בבית החולים סנט אישטוואן. בשנת 1947 הוסמך כמרצה בכיר באוניברסיטת פאזמאני פטר ששמה שונה בשנת 1951 לאוניברסיטת אטווש לוראנד.
בשנת 1957, למרות הנסיבות הכלכליות הדלות, הוקם המכון הלאומי לקרדיולוגיה בזכות השתדלותו ובו הוא היה המנהל עד מותו. ניתוח הלב הראשון במוסד החדש בוצע בדצמבר 1957. הוא מונה לפרופסור באוניברסיטה משנת 1959 ודוקטור ברפואה (.Ph.D) בנוסף לתארו (MD) מאז 1962. גוטזגן מת ב-1965 בכנס חוץ בעיר דוברובניק. לראש המכון מונה אחריו פרופסור ג'רג' גאבור.
מחקריו התמקדו במחלות לב וכלי דם, שינויים המטולוגיים במחלות כליות ומחקר בצקת ריאות. היה חבר כבוד בחברה הבינלאומית לקרדיולוגיה ובאיגוד האיטלקי לקרדיולוגיה.
אשתו, אדית ארדיי (1908–1963), הייתה מורה, בתם של ז'יגמונד ארדיי וגבריאלה הלפרט. הוא נשא אותה לאישה בבודפשט ב-25 בנובמבר 1934.
פרסומיו

A szívbetegségek vizsgálatáról és kezeléséről (Budapest, 1929)
Meglepetések penicilinkezelés során (Budapest, 1947)
Vitálkapacitás-meghatározások klinikai jelentőségéről (Budapest, 1948)
Légzési vizsgálatok balszívelégtelenségben és bronchospastikus állapotokban (Budapest, 1951)
Tüdőgyulladások a felnőttkorban (Budapest, 1951)
Prüfung der Wirksamkeit von Strophanthin-Präparaten an Herzkranken (Budapest, 1954)
A WPW-jelenség keletkezésének mechanizmusáról. Bodrogi Györggyel. (Budapest, 1960)
Szívbetegségek (Budapest, 1961)
A funkcionális aortabillentyű-elégtelenségről. Romoda Tiborral. (Budapest, 1961)
Életkor és pangás hatása a máj és lép distensibilitására. Hollósi Katalinnal és Kálmán Péterrel. (Budapest, 1961)
1:1 átvezetésű pitvarlebegés Wenckebach-periódusokkal csecsemőkorban. Záborszky Bélával. (Budapest, 1962)
A Fallot-tetralogia nem cyanotikus formájáról. Záborszky Bélával. (Budapest, 1962)
Szívkatheterezés kiváltotta pitvari tachykardia blokkal. Romoda Tiborral. (Budapest, 1962)
Adatok a dekompenzált cor pulmonale diagnosztikájához. Kellner Mariannával és Török Eszterrel. (Budapest, 1962)
Psychogen kamraremegés. Török Eszterrel. (Budapest, 1963)
A chinidin cardiotoxikus hatásának kivédése isopropylnoradrenalinnal. Östör Erikával. (Budapest, 1963)
A légzés betegségei (Budapest, 1966)
פרסים והוקרה

דרגת הזהב של מדליית ההצטיינות של הרפובליקה (1948)
הנצחה

מאז 1997, שמו של המכון הלאומי לקרדיולוגיה נקרא על שמו ג'רג' גוטזגן
קרן ג'רג' גוטזגן למען המכון הלאומי לקרדיולוגיה
לקריאה נוספת

ביוגרפיה של ג'רג' גוטזגן (baratikor.semmelweis.hu)
Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי).
Magyar orvoséletrajzi lexikon. Összeáll. Kapronczay Károly–Közrem. Tóth Magda. Budapest: Mundus Magyar Egyetemi Kiadó. 2004. ISBN 963-950-132-8 (לקסיקון ביוגרפי של רופאים הונגרים)
יוז'ף שוש: ג'רג' גוטזגן (1965-1906) (6 ביוני 1965 ) שבועון רפואי, כרך 106, גיחיון מס' 23
ההיסטוריה של המכון הלאומי ההונגרי לקרדיולוגיה
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 1575/1906. folyószáma alatt".
↑  "Gyászjelentése (1965)".
↑  Gottsegen Ákos 1910-ben családnevét Győrire magyarosította.
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 138/1936. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 917/1934. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7943 2324  NKC: xx0204919  VIAF: 121406924   WorldCat (עם VIAF): 121406924
גאלף אייר

איירבוס A330-200 של גאלף אייר
איירבוס A320-200 של החברה
גאלף אייר (בערבית: طيران الخليج; באנגלית: Gulf Air) היא חברת התעופה הלאומית של בחריין. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי בחריין במנאמה בירת בחריין.
תולדות החברה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
החברה נוסדה ב-24 במרץ 1950 תחת השם "גאלף אביאיישן".
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2023:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> C | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A320-200 | 9 | — | 16 | 120 | 136 |  |
| איירבוס A320neo | 6 | — | 16 | 120 | 136 |  |
| איירבוס A320neo | 6 | — | 12 | 138 | 150 |  |
| איירבוס A321-200 | 4 | — | 8 | 161 | 169 |  |
| איירבוס A321neo | 6 | 1 | 16 | 150 | 166 |  |
| בואינג 787 דרימליינר | 7 | 3 | 26 | 256 | 282 |  |
| סה"כ | 32 | 4 |  |  |  |  |
פעילות החברה בישראל

ב-18 בנובמבר 2020, בהמשך להסכמי אברהם, במסגרת ביקור רשמי של שר החוץ הבחרייני, עבד א-לטיף א-זיאני, נחת, לראשונה, מטוס של החברה בישראל. במהלך הביקור נידונה, בין היתר, הכוונה להפעלת טיסות מסחריות בין נמל התעופה בן-גוריון לנמל התעופה הבינלאומי בחריין. החברה החלה להפעיל שתי טיסות שבועיות בקו זה ב-30 בספטמבר 2021.
הערות שוליים

↑  Our Planes, www.gulfair.com (באנגלית)
↑  Gulf Air Fleet Details and History, www.planespotters.net
↑  שמעון יעיש, הטיסה המסחרית הראשונה מבחריין נחתה בישראל, באתר ישראל היום, 30 בספטמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 1790 9288  LCCN: no2009202302  VIAF: 123569397   WorldCat (עם VIAF): 123569397 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברות תעופה ובנושא בחריין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גאליס - קונקט

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  גאליס
 בימוי:  אסף קורמן
 תסריט:  שירלי מושיוף
 שחקנים ראשיים:  אליאנה תדהר  תובל שפיר שירן סנדל דניאל מורשת דניאל גד נווה צור עופר שכטר רותם סלע
 מוזיקה:  מורן דוד ועידו אוחיון
 מדינה:  ישראל
 חברת הפקה:  דורי מדיה פארן
 חברה מפיצה:  סרטי יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  14 באפריל 2016
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט הרפתקאות ופנטזיה
 סרט קודם:  גאליס - המסע לאסטרה (2014)
 דף הסרט ב־IMDb
גאליס - קונקט הוא סרט קולנוע ישראלי השני אשר מבוסס על סדרת הטלוויזיה המצליחה "גאליס" של חברת דורי מדיה דרסט, ערוץ הילדים ו-HOT, שיצא לאקרנים ב-14 באפריל 2016.‏
את התסריט כתבה שירלי מושיוף, ואת הסרט ביים אסף קורמן. הסרט הופק על ידי "דורי מדיה פארן", מפיקי סדרת הטלוויזיה "גאליס", ביחד עם סרטי יונייטד קינג, שגם הפיקו את הסרט הקודם בסדרה. לסרט יצא שיר נושא מיוחד בביצועו של הראל סקעת, "את לי הכל".
עלילת הסרט

יונתן (תובל שפיר), עייף מלהיות 'המיועד', מקבל הצעה חד-פעמית מלארק (עופר שכטר), הבעלים של תאגיד "קונקט", לעבור לעולם "פאנטארקטיקה" שכולו כיף, בילויים וקניות ובו כל אחד חופשי לעשות רק מה שהוא רוצה, אבל כשהוא מגיע לשם, לא ברור לו האם הוא הגיע לגן עדן או לגיהנום. דני (אליאנה תדהר) וחבורת גאליס ביקום המקביל יוצאים להצילו ולהשיבו הביתה, 'גאליס קונקט' מתרחש בעולם של "פאנטארקטיקה" שגונב את כל הרעיונות וההמצאות של בני האדם והופך אותם לחסרי שאיפות המבלים את זמנם בקניות ובמשחקי מחשב. בראש התאגיד עומד "לארק טימיאן" הרשע שמתחבר למוח לומד אותו ומתאים עצמו למשתמש האנושי, מה שמשתמשי הצ'יפ לא יודעים זה שברגע שהם מתחברים מופיעה במשרדי התאגיד מפה של המוח שלהם וכל רעיון שעולה במוח המשתמש נשאב על ידי התאגיד, נמחק מהזיכרון ומיוצר ומשווק כהמצאה בלעדית של התאגיד, העולם המקביל פועל אך ורק באמצעות הצ'יפ. השאלה היחידה היא האם כשהם יגיעו אליו הוא ירצה לחזור?
שחקנים ודמויות

| השחקן / השחקנית | דמות בפאנטארקטיקה | דמות בעולם האמיתי | תיאור הדמות |
| --- | --- | --- | --- |
| אליאנה תדהר | דני הכפילה\דני רובין | דני רובין |  דני - חברתו של יונתן. נכלאת ב"פאנטארקטיקה" על ידי דני הכפילה, אך משתחררת בעזרת דורי ויוצאת להציל את יונתן. דני הכפילה - מפתה את יונתן לעבור ל"פאנטארקטיקה" בשביל לארק, וככל הנראה אף מנהלת איתו קשר רומנטי. מפסיקה לעבוד בשביל לארק כאשר היא רואה אותו מענה את יונתן, ועוזרת להביס אותו, ובסוף הסרט עוזרת ליונתן, דורי הכפיל, דני האמיתית, יולי הכפילה, ואליס אשתו לשעבר של לארק להביס את לארק. |
| תובל שפיר | יונתן מיטרני | יונתן מיטרני | המיועד. נענה להצעתה של דני הכפילה לעבור לעולם מקביל שנקרא פאנטארקטיקה לאחר שמתעייף מלהיות המיועד. לכאורה מקריב את עצמו כדי להרוס את הצ'יפים-אך שורד. |
| דניאל מורשת | ליעם הכפיל | - | מנהל קשרי הלקוחות של התאגיד. על פניו כריזמטי אך מתברר כעצלן שאוהב שעושים הכל בשבילו. |
| דניאל גד | דורי הכפיל | - | מנהיג המורדים. חזק ולא נשבר גם כשקשה. בסוף הסרט הוא והחבורה מצליחים להביס את לארק ודורי הופך להיות חבר של דני הכפילה. |
| שירן סנדל | יולי הכפילה | - | הגאונה הטכנית של התאגיד. חפרפרת המנסה להפיל את המשטר של לארק מבפנים אך בסוף דני הכפילה מגלה זאת ורוצה לעזור לה להפיל את התאגיד. |
| נוה צור | הוגו הכפיל | - | "כלב" השמירה של לארק וראש מחלקת האבטחה של התאגיד. מכור למשחקי מחשב טיפשיים. |
| עפר שכטר | לארק טימיאן | - | הנבל של הסרט. מנהל תאגיד גדול וזדוני בשם "קונקט". ככל הנראה מנהל קשר רומנטי עם דני הכפילה כדי לנצל אותה ובעזרתה להביא את יונתן אל העולם שלהם אך בסוף הובס. |
| רותם סלע | אליס הרובוטית\אליס האמיתית | - |  אליס הרובוטית - מערכת ההפעלה הזדונית של עולם "פאנטארקטיקה". נראית וקרויה על שמה של אשתו של לארק, אך בסוף הסרט יונתן מביס אותה. אליס - אשתו לשעבר של לארק. המציאה את הצ'יפ כדי שלארק יוכל להיכנס לתוך הראש שלה כי הוא חשד שהיא יוצאת עם מישהוא מאחורי גבו, ונכלאה על ידו לאחר שהפך לרשע. משוחררת על ידי דני הכפילה ועוזרת להביס את לארק. |
| אפרת אביב | הסגנית של דורי |  | מורדת יחד עם דורי נגד לארק ואליס וסגניתו. היא ועוד כמה מהמורדים השתכנעו להתחבר לצ'יפ. |
הערות שוליים

↑  מערכת ערוץ התרבות, ‏בחזרה לעתיד, באתר ‏מאקו‏, 25 בינואר 2016
↑   גאליס - קונקט שיר הנושא (כתבה), סרטון  באתר יוטיוב
↑   את לי הכל, בביצוע הראל סקעת, סרטון  באתר יוטיוב
↑  אומייגאליס: הטריילר המלא ותמונות מהסט של גאליס קונקט באתר פרוגי, 22 במרץ 2016
| גאליס (2012–2016) |
| --- | --- | --- |
| יוצרים ותסריטאים ראשיים | דוד דהן • עידו דרור |  |
| במאי | עודד רז |  |
| דמויות | יונתן • דני • ליעם • נינה • דורי • יולי • הוגו • מיקה • רונה • שרון • ברק • נטלי • אלכס • דפני • גאיה • ארז • רותם • אודי • גילי • מאיה • דנה |  |
| ספרים (מאת סמדר שיר) | הקיץ של רונה ודורי • הכוכבים של יולי • ליעם הולך בעקבות הלב • יונתן ודני במבצע מקסיקני • מתחילים מחדש |  |
| סרטים | גאליס - המסע לאסטרה • גאליס - קונקט |  |
| סדרת מקור | החולמים |  |
ג'ון קין

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1949 (בן 75) אוסטרליה הדרומית, אוסטרליה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיימברידג'  אוניברסיטת אדלייד  אוניברסיטת טורונטו 
 www.johnkeane.net
 
ג'ון קין (באנגלית: John Keane) הוא חוקר ותאורטיקן פוליטי, ופרופסור למדע המדינה באוניברסיטת סידני וב-WZB ברלין (אנ').
ביוגרפיה

נולד בדרום אוסטרליה, למד מדע המדינה, ממשל והיסטוריה באוניברסיטת אדלייד וזכה בפרס טינלין למצטיין המחזור בשת 1971. זכה במלגת חבר העמים הבריטי (אנ') ולמד באוניברסיטת טורונטו פילוסופיה וכלכלה פוליטית וקיבל דוקטורט בו הנחה אותו החוקר הפוליטי סי בי מקפרסון (אנ'). לאחר מכן נסע לפוסט דוקטורט בקינגס קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג', שם עבד בצמוד לאנתוני גידנס ולקוונטין סקינר. קין הוא פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת סידני, וב-WZB Berlin Social Science Center (אנ').
קין התפרסם בעולם בשל תפיסתו החדשנית של הדמוקרטיה. הוא היה הראשון להביא למודעות הציבור, עוד טרם סתיו העמים, את חשיבותה של חברה אזרחית מתפקדת כמנטרת השלטון. במהלך שנות ה-80 של המאה העשרים הוא תרם משמעותית למיזם האוניברסיטה הצפה ולסמינרים בפולין, צ'כוסלובקיה והונגריה. הכתיבה האקדמית והפוליטית שלו במהלך תקופה זו פורסמה תחת שם העט Erica Blair. הסדרה שלו במוסף הספרות של הטיימס, שנכתבה בסגנון דיאלוג של המאה ה-18 עם דגש על דמויות מחתרתיות כמו אדם מיצ'ניק (אנ') וג'רג' קונרד זכתה לתפוצה רחבה ותורגמה לשפות רבות. הוא יזם את פרסומו של ספרו הראשון של ואצלב האוול באנגלית - The Power of the Powerless אותו גם ערך. באביב 2018, מעט לפני סתיו העמים, הוא הקים את המרכז הראשון בעולם למחקר הדמוקרטיה בלונדון (CSD). הקים את Sydney Democracy Network.
במהלך שהותו הארוכה בבריטניה, הטיימס תיאור אותו כ"אחד מההוגים והכותבים הפוליטיים המובילים בעולם". עבודתו תורגמה לכ-35 שפות. בין ספריו הנודעים, הוא זוכה הפרסים Tom Paine: A political life ו-The Shortest History of Democracy (2022) בעברית: ההיסטוריה הקצרה של הדמוקרטיה, הוצאת תכלת.
הגותו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פרסומים בולטים

Tom Paine: A political life (2003)
Violence and Democracy (2004)
Democracy and Media Decadence (2013)
The Life and Death of Democracy (2009)
When Trees Fall, Monkeys Scatter (2017)
Power and Humility: the Future of Monitory Democracy (2018)
The New Despotism (2020)
The Shortest History of Democracy (2022) בעברית: ההיסטוריה הקצרה של הדמוקרטיה
הערות שוליים

1 2  People - Professor John Keane, The University of Sydney (ב־Australian English) (ארכיון)
1 2  Prof. John Keane, WZB (באנגלית)
↑  John Keane, Cambridge University Press (באנגלית)
↑  Blair, Erica (19–25 February 1988). "Towards a Civil Society: Hopes for Polish Society". The Times Literary Supplement. 188: 198–99.
↑  Vaclav Havel John Keane, The Power of the Powerless: Citizens Against the State in Central Eastern Europe by Vaclav Havel John Keane(1985-06-26), Routledge, 1985-01-01
↑  Centre for the Study of Democracy | University of Westminster, www.westminster.ac.uk
↑  ארכוב של sydneydemocracynetwork.org/
↑  John Keane, Q+A (ב־Australian English)
↑   איתי מאירסון, אחרי שקוראים את הספר הזה מבינים שאסור להעריץ את הדמוקרטיה, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2023 (ארכיון).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263652305171  PLWABN: 9810620074605606  BNE: XX964238  BnF: cb12089635k (data)  CANTIC: a11476758  CiNii: DA00218628  GND: 129315648  ISNI: 0000 0001 2137 2469  LCCN: n83157663  LNB: 000025990  NDL: 00756239  NKC: jn19990004233  NLA: 36337811  NLG: 74660  NSK: 000013247  NTA: 068778287  SELIBR: 229527  SNAC: w60q59d2  SUDOC: 029225809  VIAF: 66493768   WorldCat (עם VIAF): 66493768
בן פלאט

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1993 (בן 31) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  בנג'מין שיף פלאט
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 מקום לימודים:  בית ספר הרווארד-וסטלאק (2011)  אוניברסיטת קולומביה 
 בן או בת זוג:  נואה גאלווין (25 בנובמבר 2022–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזמר (2017)  טיים 100 (2017)  Lucille Lortel Award for Outstanding Lead Actor in a Musical (2017)  פרס גראמי לאלבום מחזמר (2018)  פרס אמי לבידור בשעות היום  פרס קלרנס דרוונט  פרס ליגת הדרמה 
 https://www.benplattmusic.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
בנג'מין שיף "בן" פּלאט (באנגלית: Benjamin Schiff "Ben" Platt;‏ נולד ב-24 בספטמבר 1993) הוא שחקן, זמר ופזמונאי יהודי-אמריקאי. פלאט זכה בפרס טוני על תפקידו במחזה המוזיקלי "אוון הנסן היקר".
קורות חיים

פלאט נולד למשפחה יהודית-קונסרבטיבית בלוס אנג'לס שבארצות הברית, הרביעי מחמשת ילדיהם של ג'וליה (לבית ברן) ושל מארק פלאט (אנ') שהוא מפיק קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, שאחראי בין היתר על הפקות כמו לא רק בלונדינית, אל תוך היער, לה לה לנד ומרשעת.
פלאט למד בבית ספר לאומנויות, ובהמשך נרשם לאוניברסיטת קולומביה בניו יורק. הוא פרש מהלימודים לאחר שישה שבועות, כדי להשתתף במחזמר ספר המורמונים.
קריירה > משחק

פלאט התחיל את הקריירה בתיאטרון, והופיע על במות ברודוויי בהפקות של "ספר המורמונים" (2012-2013) ו-"אוון הנסן היקר" (2015-2017). פלאט זכה בפרס הטוני לשחקן הטוב ביותר במחזמר על תפקידו באוון הנסן היקר. הוא כיכב גם בסרטים הוליוודיים, ביניהם "פיץ' פרפקט" (2012), "פיץ' פרפקט 2" (2015), "ריקי והפלאש" (2015) בכיכובה של מריל סטריפ, "סקנדל עירוני" (תסריט, בימוי והפקה של ריקי טולמן, 2019) והקומדיה "הורים תחת השפעה" (2019)  בכיכובם של אלק בולדווין וסלמה הייק.
בשנת 2019 החל לככב בסדרת הטלוויזיה הקומית "הפוליטיקאי", אותה יצר ראיין מרפי לשירות נטפליקס. בסדרה, פלאט מגלם את פייטון הובארט, סטודנט מבריק ושאפתן המתמודד לראשות מועצת התלמידים ושואף ביום מן הימים להיבחר לנשיא ארצות הברית. על תפקידו בעונה הראשונה הועמד פלאט לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה - מוזיקלי או קומדיה בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-77.
בשנת 2021 חזר לשחק את התפקיד הראשי של אוון בסרט המוזיקלי "אוון הנסן היקר" בבימויו של סטיבן צ'בוסקי, המבוסס על המחזמר הידוע, הנושא את אותו השם.
בשנת 2022 שיחק את דמותו של ליאו פרנק במחזמר "המצעד". על תפקידו במחזמר זה, הועמד פלאט לפרס טוני לשחקן הראשי הטוב ביותר, וכן לפרס גראמי לאלבום המחזמר הטוב ביותר.
קריירה > מוזיקה

בשנת 2017 הוציא את הסינגל "Waving Through a Window" כחלק מהמחזמר "אוון הנסן היקר", בו השתתף. באותה השנה חתם פלאט בחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. במרץ 2018 הוציא יחד עם לין-מנואל מירנדה את השיר "Found/Tonight" תחת הפקתם של אטלנטיק רקורדס. השיר הצליח ואף הגיע למקום ה-49 במצעד הפזמונים השבועי בילבורד הוט 100 ומוקם במקום ה-19 במצעד שירי הסטרימינג של הבילבורד הוט 100.
ב-29 במרץ 2019 הוציא את האלבום הראשון שלו Sing to Me Instead, ממנו יצאו הסינגלים "Bad Habit", "Grow as We Go", "Rain".
במאי 2020 הוציא את הסינגל "So Will I" וכחודש לאחר מכן הוציא גם את השיר "Everything I Did to Get to You".
באפריל 2021 הוציא את הסינגל "Imagine", ולאחר מספר ימים יצא בגרסת הרמיקס של הדי-ג'יי טייסטו.
ב-26 ביוני 2021 הוציא גרסת כיסוי לשיר "Yoü and I" של ליידי גאגא, במלאת עשור ליציאת אלבומה "Born This Way".
בחודש יולי הכריז פלאט בציוץ בטוויטר על צאת אלבומו השני, Reverie. ב-16 ביולי יצא סינגל ראשון מתוך האלבום ושמו "Happy to be Sad". האלבום יצא ב-13 באוגוסט.
ב-12 במרץ 2024 הכריז פלאט על צאת אלבומו השלישי, Honeymind, אשר עתיד לצאת ב-31 במאי. ב-14 במאי יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Andrew". ב-11 באפריל יצא הסינגל השני מתוך האלבום, "Cherry On Top".
חיים אישיים

פלאט הוא הומו מוצהר, הוא יצא מהארון בפני משפחתו כשהיה בן שתים עשרה, ובאופן פומבי בשנת 2019, מעט לפני שהוציא את שירו "Ease My Mind".
בינואר 2020 החל פלאט לצאת עם השחקן נואה גאלווין (שהחליף אותו בתפקיד הראשי במחזמר אוון הנסן היקר).
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | כיפה אדומה | ילד צופים #1 |  |
| 2012 | פיץ' פרפקט | בנג'י אפלבאום |  |
| 2015 | פיץ' פרפקט 2 | בנג'י אפלבאום |  |
| 2015 | ריקי והפלאש | דניאל |  |
| 2016 | מצדיעים לך, בילי לין! | ג'וש |  |
| 2017 | המוח הנשי | ג'ואל |  |
| 2019 | סקנדל עירוני | בררן שרייבר |  |
| 2019 | הורים תחת השפעה | ג'ייסון ג'ונסון |  |
| 2021 | אוון הנסן היקר | אוון הנסן |  |
| 2021 | Broken Diamonds | סקוט |  |
| 2022 | האנשים שאנחנו שונאים בחתונה | פול |  |
| 2023 | חזרה גנרלית (אנ') | עמוס קלובשר | גם תסריטאי ומפיק  מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט לתסריט הבכורה הטוב ביותר (עם נואה גאלווין, מולי גורדון וניק ליברמן; 2024) |
| TBA | מתגלגלים | צ'רלי קרינגאס | יצולם במשך 20 שנה |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | ויל וגרייס | בלייק | פרק: "Who's Your Daddy" |
| 2019 - 2020 | הפוליטיקאי | פייטון הובארט | תפקיד ראשי (2 עונות); 15 פרקים גם מפיק בפועל |
| 2020 | משפחת סימפסון | בלייק | דיבוב; פרק: "Three Dreams Denied" |
| 2021 | The Premise | איתן סטרייבר | פרק: "Social Justice Sex Tape" |
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| שם | פרטי האלבום | מיקומי שיא> ארצות הברית | מיקומי שיא> אוסטרליה | מיקומי שיא> בלגיה | מיקומי שיא> קנדה | מיקומי שיא> בריטניה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sing to Me Instead |  תאריך יציאה: 29 במרץ 2019  חברת תקליטים: אטלנטיק רקורדס  פורמט: CD, הורדה דיגיטלית | 18 | 32 | - | 57 | 79 |
| Reverie |  תאריך יציאה: 13 באוגוסט 2021  חברת תקליטים: אטלנטיק רקורדס  פורמט: CD, הורדה דיגיטלית | 84 | 67 | 160 | - | - |
| Honeymind |  תאריך יציאה: 31 במאי 2024  חברת תקליטים: אינטרסקופ רקורדס  פורמט: CD, הורדה דיגיטלית |  |  |  |  |  |
דיסקוגרפיה > פסקול

| שם | פרטי האלבום |
| --- | --- |
"אוון הנסן היקר" (הפקה מקורית של ברודוויי):  תאריך יציאה: 3 בפברואר 2017 חברת תקליטים: אטלנטיק רקורדס  פורמט: LP, CD, הורדה דיגיטלית
"הפוליטיקאי" (פסקול מתוך סדרה מקורית בהפקת "נטפליקס"):  תאריך יציאה: 22 באוקטובר 2019 חברת תקליטים: אטלנטיק רקורדס  פורמט: הורדה דיגיטלית, סטרימינג
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם | שנת יציאה | אלבום |
| --- | --- | --- |
| "Waving Through a Window" | 2017 | "אוון הנסן היקר" (הפקה מקורית של ברודוויי) |
| "Found/Tonight" (דואט עם לין מנואל-מירנדה) | 2018 | סינגל מחוץ לאלבום |
| "Bad Habit" | 2019 | Sing to Me Instead |
| "Grow as We Go" | 2019 | Sing to Me Instead |
| "Rain" | 2019 | Sing to Me Instead |
| "So Will I" | 2020 | Sing to Me Instead |
| "Everything I Dit to Get to You" | 2020 | סינגל מחוץ לאלבום |
| "Imagine" | 2021 | Reverie |
| "Happy to be Sad" | 2021 | Reverie |
| "I Wanna Love You But I Don't" | 2021 | Reverie |
דיסקוגרפיה > סינגלים קידומיים

| שם | שנת יציאה | אלבום |
| --- | --- | --- |
| "Ease My Mind" | 2019 | Sing to Me Instead |
| "Temporary Love" | 2019 | Sing to Me Instead |
| "Yoü and I" | 2021 | Born This Way The Tenth Anniversary |
| "You Will Be Found" | 2021 | Dear Evan Hansen (Original Motion Picture Soundtrack) |
| "Only Us" | 2021 | Dear Evan Hansen (Original Motion Picture Soundtrack) |
| "Sincerely, Me" | 2021 | Dear Evan Hansen (Original Motion Picture Soundtrack) |
פרסים ומועמדויות

| שנה | ארגון | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס גראמי | אלבום המחזמר הטוב ביותר | "המצעד" (בתור סולן ראשי) | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  2024 Indie Spirit Awards: See the Complete List of Winners, Peoplemag (באנגלית)
↑  2024 GRAMMY Nominations: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com
| פרס טוני לשחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר |
| --- | --- | --- |
| 1947–1975 | פול הרטמן (1948) • ריי בולג'ר (1949) • אציו פינצה (1950) • רוברט אלדה‎ (1951) • פיל סילברס (1952) • תומאס מיטשל (1953) • אלפרד דרייק (1954) • ולטר סלזק (1955) • ריי וולסטון (1956) • רקס הריסון (1957) • רוברט פרסטון (1958) • ריצ'רד קיילי (1959) • ג'קי גליסון (1960) • ריצ'רד ברטון (1961) • רוברט מורס (1962) • זירו מוסטל (1963) • ברט לאהר (1964) • זירו מוסטל (1965) • ריצ'רד קיילי (1966) • רוברט פרסטון (1967) • רוברט גולט (1968) • ג'רי אורבך (1969) • קליבון ליטל (1970) • האל לינדן (1971) • פיל סילברס (1972) • בן ורין (1973) • כריסטופר פלאמר (1974) • ג'ון קולום (1975) |  |
| 1976–2000 | ג'ורג' רוז (1976) • בארי בוסטוויק (1977) • ג'ון קולום (1978) • לן קאריו (1979) • ג'ים דייל (1980) • קווין קליין (1981) • בן הרני (1982) • טומי טון (1983) • ג'ורג' הרן (1984) • ג'ורג' רוז (1986) • רוברט לינדזי (1987) • מייקל קרופורד (1988) • ג'ייסון אלכסנדר (1989) • ג'יימס נוטון (1990) • ג'ונתן פרייס (1991) • גרגורי היינס (1992) • ברנט קארבר (1993) • בויד גיינס (1994) • מתיו ברודריק (1995) • נייתן ליין (1996) • ג'יימס נוטון (1997) • אלן קאמינג (1998) • מרטין שורט (1999) • בריאן סטוקס מיטשל (2000) |  |
| 2001–הווה | נייתן ליין (2001) • ג'ון לית'גו (2002) • הארווי פירסטיין (2003) • יו ג'קמן (2004) • נורברט ליאו בוטץ (2005) • ג'ון לויד יאנג (2006) • דייוויד הייד פירס (2007) • פאולו סקוט (2008) • דייוויד אלוורז, טרנט קובליק וקיריל קוליש (2009) • דאגלס הודג' (2010) • נורברט ליאו בוטץ (2011) • סטיב קאזי (2012) • בילי פורטר (2013) • ניל פטריק האריס (2014) • מייקל סרוריס (2015) • לסלי אודום ג'וניור (2016) • בן פלאט (2017) • טוני שלהוב (2018) • סנטינו פונטנה (2019) • ארון טבייט (2021) • מיילס פרוסט (2022) • ג'יי הריסון גי (2023) • ג'ונתן גרוף (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1241774196  ISNI: 0000 0004 6610 4486  LCCN: no2014039609  MusicBrainz: 86368c6a-5138-4922-bd5b-809a528ffe55  NKC: xx0272130  VIAF: 307469581   WorldCat (עם VIAF): 307469581