stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tonight Again
הערות שוליים

↑  Tonight Again Lyrics, azlyrics
↑  Tonight Again – Single, iTunes
↑  Eurovision Song Contest invites Australia to join ‘world’s biggest party, The Guardian, פברואר 2015
↑  Greece select, Australia announces, Eurovoix, מרץ 2015
↑  Australia: Guy Sebastian will fly to Vienna!, ESCToday, מרץ 2015
↑  Hear it first: Australia's Eurovision song, איגוד השידור האוסטרלי, 16 במרץ 2015
↑  Austriancharts.at – Guy Sebastian – Tonight Again, Ö3 Austria Top 40, יוני 2015
↑  Australian-charts.com – Guy Sebastian – Tonight Again, ARIA Top 50 Singles, סוף מרץ 2015
↑  RÚV - Vinsældalisti Rásar 2, RÚV, יוני 2015
↑  Offiziellecharts.de – Guy Sebastian – Tonight Again, GfK Entertainment Charts
↑  Dutchcharts.nl – Guy Sebastian – Tonight Again, Single Top 100, מאי 2015
↑  CHART: CLUK Update 6.06.2015 (wk22), יוני 2015
↑  Ultratop.be – Guy Sebastian – Tonight Again, Ultratip, יוני 2015
↑  Ultratop.be – Guy Sebastian – Tonight Again, Ultratip, יוני 2015
↑  Swedishcharts.com – Guy Sebastian – Tonight Again, Singles Top 100, מאי 2015
↑  Swisscharts.com – Guy Sebastian – Tonight Again, Swiss Singles Chart, סוף מאי 2015
↑  Guy Sebastian - Tonight Again, מאי 2015
NGC 185

| --- | --- |
NGC 185 בתמונה באור תת-אדום
NGC 185 בתמונה באור תת-אדום
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קסיופאה
 שמות נוספים:  קולדוול 18
 מגלה:  ויליאם הרשל
 תאריך גילוי:  30 בנובמבר 1787
 סוג:  אליפטית ננסית
 בהירות נראית:  9.2
 סיווג מורפולוגי:  dSph/dE3
 עלייה ישרה:  00ʰ 38ᵐ 58ˢ
 נטייה:  ‏14.6″ ‏20′ ‏48°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  14.8-
 מרחק:  2,010,000  שנות אור 616,261.96  פארסק
 קוטר:  4,800 שנות אור
 מסה:  ‎7.2×108‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  203.8- ק"מ/שנייה −0.000674±0.00001  z
NGC 185 או קולדוול 18 היא גלקסיה אליפטית ננסית (לפעמים מסווגת כאליפסואידית ננסית) שנמצאת בקבוצת הכוכבים קסיופאה במרחק של כ-2 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצה המקומית. הגלקסיה נמצאת כ-7 מעלות מצפון למרכזה של גלקסיית אנדרומדה, כמעלה ממערב לכוכב ο (אומיקרון) בקסיופאה. כמעלה ממערב-צפון-מערב לה נמצאת הגלקסיה NGC 147.
היסטוריה

לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 9.2 והיא התגלתה ב-30 בנובמבר 1787 על ידי האסטרונום הגרמני ויליאם הרשל והוכנסה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1789 תחת הציון H II.707, כשהיא מתוארת כערפילית בהירה למדי, גדולה מאוד, עגולה באופן לא-סדיר ומתבהרת בהדרגה לכיוון מרכזה. בנו, ג'ון הרשל, הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 90, ובשנת 1888 ג'ון דרייר כלל אותה בקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 185, כשהיא מתוארת כפי שתוארה על ידי הרשל. בשנת 1944 זיהה האסטרונום ולטר באדה שמדובר בגלקסיה והעריך את המרחק אליה בכ-665,000 שנות אור, ולכן קבע שהיא שייכת לקבוצה המקומית.
מאפיינים

גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-8.2 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-4,800 שנות אור, מסתה מוערכת בכ-‎7.2×108‎ מסות שמש, כשתי אלפיות ממסת שביל החלב, אך רק כ-‎6.8×107‎ מסות שמש ממנה היא מסת הכוכבים הנראים שבה, כך שלמעלה מ-90% ממסתה היא חומר אפל שטיבו אינו ידוע. המרחק הזוויתי בין NGC 185 ובין NGC 147 הוא פחות ממעלה ולו המרחק שלה ושל NGC 147 משביל החלב היה דומה, אז המרחק בינה ובין NGC 147 היה פחות מ-40,000 שנות אור, ומכיוון שלשתיים מהירות רדיאלית דומה, הן היו קשורות כבידתית זו לזו, אולם מדידות עדכניות יותר מראות שהמרחק ביניהן גדול בהרבה והוא לפחות 200,000 שנות אור כך שככל הנראה אין קשר ביניהן. המתכתיות של NGC 185 היא נמוכה ועומדת על 5% מהמתכתיות של השמש, ורוב אוכלוסיית הכוכבים שלה זקנה, אך בניגוד ל-NGC 147 שבה אין יצירה של כוכבים חדשים, ב-NGC 185 יש גם אוכלוסייה של כוכבים צעירים חמים. נראה ש-NGC 185 היא גלקסיית לוויין של גלקסיית אנדרומדה והיא מקיפה את מרכזה במרחק שנע בין 460,000 שנות אור ובין 720,000 שנות אור בזמן הקפה של כ-6 מיליארד שנים.
הערות שוליים

1 2 3  SIMBAD: NGC 185
↑  NED: NGC 185
↑  A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 9 (2012)
1 2  M. Geha, R. P. van der Marel, P. Guhathakurta, K. M. Gilbert, J. Kalirai & E. N. Kirby: Local Group Dwarf Elliptical Galaxies. II. Stellar Kinematics to Large Radii in NGC 147 and NGC 185, The Astrophysical Journal, Vol. 711, Iss. 1, p. 365 (2010)
↑  W. Herschel: Catalogue of a second thousand of new nebulæ and clusters of stars; with a few introductory remarks on the construction of the heavens, Philosophical Transactions, vol. 79, p. 236 (1789)
↑  J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p. 18 (1888)
↑  W. Baade: NGC 147 and NGC 185, Two New Members of the Local Group of Galaxies, Astrophysical Journal, vol. 100, p. 147 (1944)
↑  A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 23 (2012)
1 2  S. van den Bergh: The Binary Galaxies NGC 147 and NGC 185, The Astronomical Journal, Vol. 116, Iss. 4, p. 1688 (1998)
1 2  L. L. Watkins, N. W. Evans & G. van de Ven: A census of orbital properties of the M31 satellites, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 430, Iss. 2, p. 9 (2013)
Tonight (סיפור הפרברים)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע שחקני המחזמר סיפור הפרברים
 מתוך האלבום West Side Story (Original Broadway Cast)
 יצא לאור:  1957
 סוגה:  פופ
 אורך:  2:52
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס
 כתיבה:  סטיבן סונדהיים, ליאונרד ברנשטיין
 לחן:  ליאונרד ברנשטיין 
 הפקה:  גודארד ליברסון
 
"Tonight" (בגרסה העברית, לפי תרגום אהוד מנור: "עכשיו") הוא שיר ידוע מתוך המחזמר "סיפור הפרברים" שהוצג לראשונה בברודוויי בשנת 1957. השיר, שפורסם לראשונה שנה קודם לכן, הוא פרי שיתוף פעולה של ליאונרד ברנשטיין שהלחין את השיר וסטיבן סונדהיים שכתב את המילים.
השיר הוא דואט, המבוצע על ידי זוג האוהבים טוני ומריה, כאשר טוני מגיע אל ביתה של מריה, בסצנת ה"מרפסת" הידועה. זמן קצר לאחר שהוא מבצע את השיר "מריה", השיר מופיע במחזמר פעם נוספת, בסצנה החמישית אך בגרסה שונה.
סגנון מוזיקלי

סיפור הפרברים, אינו מאופיין באחידות מבחינה מוזיקלית. כך, לקטעים שונים במחזמר, סגנון מוזיקלי שונה. עם זאת, שיר זה נודע בארבעת האינטרוואלים שלו, ומוזיקת רקע אשר מתחילה בסולם פנטטוני המתפתח למפתח מערבי.
גרסאות כיסוי לשיר

השיר זכה לפרסום מחודש בשנת 1961 כאשר יצא כסינגל של פורנט וטיצ'ר (Ferrante & Teicher) שהגיע למקום ה-8 בבילבורד הוט 100, ובמקום ה-2 במצעד בילבורד Adult Contemporary.
לשיר נפוצו גרסאות כיסוי רבות, כשבין המבצעים השונים ניתן למנות את: אדי פישר, We Five, אדי האריס, שרה ברייטמן, ג'וני מאטיס, אנדי ויליאמס, הצלליות, ננסי וילסון, אנדרה פרווין, בליין אנדרסון, סמי דייוויס ג'וניור. גם שירלי באסי הקליטה את השיר בשנת 1962, והוא הגיע למקום ה-21 במצעד באנגליה, מה שהפך גרסה זו ליחידה שנכנסה למצעד הבריטי. גרסת כיסוי נוספת לשיר נערכה בסדרה המוזיקלית Glee, בפרק "Preggers". על ידי ג'נה אושקוביץ. השיר Tonight מופיע פעם נוספת בסדרה בפרק החמישי בעונה השלישית, אז שרים אותו כדואט, ליאה מישל ודארן כריס.
אזכורים והופעות מיוחדות

השיר הושמע בתוכניתו של אד סאליבן, המופע של אד סאליבן בביצוע של קרול לורנס ולארי קרט.
השיר מופיע כפסקול בסרט המצויר קשה להיות חרק! של וולט דיסני.
ראו גם

סיפור הפרברים
הערות שוליים

↑  יציאת חירום המיועדת לשימוש במקרה של שריפות, נפוצה בניו יורק
↑  http://www.allmusic.com/artist/ferrante-teicher-p1894/charts-awards/billboard-singles סינגלים של פרנט וטיצ'ר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 8fa2bb75-a61f-3858-bc52-8e3c24a07166
RISC

דיאגרמה של מעבד RISC
RISC ‏ (באנגלית: Reduced Instruction Set Computing‏; מילולית: מחשוב עם סט פקודות מצומצם) היא גישה בתיכון מעבדים, שמתמקדת בסט הפקודות של המעבד, אך מדברת גם על מאפיינים נוספים של תכנון המעבד, בנוסף לסט הפקודות.
היסטוריה

באמצע שנות השבעים של המאה ה־20, התנהלו מחקרים במעבדות המחקר של IBM ובמקומות אחרים במטרה למצוא דרכים לשיפור הביצועים של מחשבים. במסגרת המחקרים בדקו החוקרים באיזו מידה פקודות ואופני מיעון ("Addressing Modes") שונים נמצאים בשימוש בתוכניות מחשב.
המחקרים העלו שחלק מאופני המיעון והפקודות המסובכים ביותר, (אשר מימושם צרך חלק גדול יחסית מחומרת המחשב), אינם נמצאים בשימוש כלל, או כמעט בכלל. בנוסף, התברר כי במקרים רבים, אופני המיעון והפקודות המסובכים ביותר וממומשים במיקרוקוד יעילים פחות מקטעי קוד קצרים המבצעים אותן פעולות ומבוססים על פקודות פשוטות יותר. דוגמה בולטת לפקודה ממומשת במיקרוקוד שיעילותה פחותה מקוד שיוצר במהדר היא הפקודה INDEX במיני־מחשב VAX של חברת דיגיטל (DEC).
בנוסף, מחקרים אחרים הצביעו על דרכים נוספות לשפר את ביצועי המחשב על ידי פישוט והאחדה של סט הפקודות. מהמחקרים האלו ומסקנותיהם צמחו כמה עקרונות תכנון שקיבלו את השם הקבוצתי RISC, אם כי סך כל העקרונות מדבר על מאפיינים נוספים בתכנון המעבד, ולא רק על סט הפקודות.
החל מאמצע ועד סוף שנות השבעים פורסמו בעיתונות המקצועית של מדעי המחשב מאמרים המתארים את הגישה החדשה לתכנון מעבדים, ומתחילת שנות השמונים של המאה ה־20 הופיעו בשוק מעבדים המיישמים עקרונות אלו.
מעבדים אלו אכן הוכיחו על ידי ביצועים משופרים מצד אחד, ועלויות חומרה מופחתות מצד שני שגישת ה־RISC בתיכון מחשבים היא אכן גישה מוצלחת, וכיום יש מעבדים רבים שמיישמים את עקרונות ה־RISC בחלקם או במלואם.
כדי להבחין בין מעבדים המיישמים את עקרונות ה־RISC לאלו שאינם כאלו, נהוג לכנות את הקבוצה השנייה CISC ‏("Complex Instruction Set Computing", מילולית: מחשוב עם סט פקודות מורכב).
ההצלחות של עקרונות ה־RISC הביאו חוקרים שונים להציע גישות מתחרות כמו "VLIW",‏ "MISC"‏, "OISC" ועוד.
במקביל, מתכנני מעבדים שלא מיישמים את גישת ה־RISC במלואה החלו להטמיע חלקים ופרטים מסוימים מעקרונות ה־RISC למעבדים החדשים, עד שבימינו קווי הגבול בין מעבדים שנחשבים ל־RISC ואלו שאינם כאלו מיטשטשים והולכים.
עקרונות ה־RISC

העיקרון הראשון של RISC הוא זה שעל שמו נקראת כל הגישה: סט פקודות מצומצם. אין הכוונה שסט הפקודות הוא בהכרח קטן או פשוט, אלא שסט הפקודות שהמעבד תומך בו הוא כזה שמהדרים אכן משתמשים בהן בפועל. פקודות שבהן לא משתמשים המהדרים, או כאלו שמשתמשים בהן מעט מאוד לא ימומשו בחומרה, ובמקומן ייעשה שימוש בשגרות תוכנה.
עם זאת, זה אינו העיקרון היחיד. על סט העקרונות המדויק שנחשב ל־RISC אין הסכמה מלאה, ומעבדים מסוימים שמממשים את רוב העקרונות אך לא את כולם עדיין נחשבים מעבדי RISC.
העקרונות הם:
סט פקודות מצומצם
כל הפקודות הן באורך זהה
לכל הפקודות מבנה זהה – מספר סיביות זהה ל־OPCODE, מספר זהה לפרמטר הראשון, השני, וכן הלאה
מספר אוגרים גדול – לפחות 16, ובדרך כלל לא פחות מ־32
כל האוגרים זהים בתפקודם, כלומר כל פקודה יכולה להתבצע על כל אוגר (או אוגרים)
כל הפקודות מתבצעות על אוגרים – הפעולות היחידות שמבוצעות על הזיכרון הן קריאה וכתיבה
כל הפקודות מתבצעות תוך זמן זהה – בדרך כלל מחזור שעון יחיד
שימוש אגרסיבי ומתוחכם בצינור עיבוד נתונים. כדי לסבר את האוזן אפשר לומר שבזמן שהמעבד מבצע פקודה אחת, הפקודה הבאה מנותחת כהכנה לביצוע, וזו שלאחריה נטענת מן הזיכרון, באופן שהמעבד מבצע בכל מחזור שעון עבודה על מספר פקודות
זיכרון מטמון גדול ככל האפשר
עקרונות ה־RISC > מאפיינים נוספים הקשורים ל־RISC

מאפיינים אלו אינם קשורים בהכרח ל־RISC, אך הם מופיעים בהרבה מעבדים הנחשבים ל־RISC או רק במעבדי RISC.
עקרונות ה־RISC > מאפיינים נוספים הקשורים ל־RISC > חיזוי הסתעפות

אחת הפקודות שכל מעבד תומך בהן היא "קפיצה מותנית": פקודה זו בודקת תנאי מסוים (למשל אם התוכן של אוגר א' גדול מתוכנו של אוגר ב'), ואם התנאי מתקיים המעבד "קופץ", כלומר הפקודה הבאה שהמעבד מבצע אינה הפקודה שרשומה בזיכרון בכתובת הבאה, אלא פקודה שנמצאת בכתובת אחרת, שהיא אחד הפרמטרים של הקפיצה המותנית.
פקודה זו יוצרת "שבירה" בצינור עיבוד הנתונים (כי הכתובת הבאה לטעינה אינה ידועה עדיין) וכתוצאה מכך מפסידים זמן ביצוע. חיזוי הקפיצות היא טכניקה שמאפשרת למעבד "להציץ" קדימה בצינור עיבוד הנתונים ולזהות שאחת הפקודות הבאות היא קפיצה מותנית. בשלב זה המעבד עדיין לא יכול לבדוק את התנאי, אבל לפי היוריסטיקה מסוימת המעבד מחליט האם סביר יותר שהקפיצה תתבצע או לא, ולפי החלטה זו עשוי לשנות את ההתנהגות – למשל הפקודה הבאה שמוזנת לצינור עיבוד הנתונים יכולה להיות מהכתובת החדשה. החלטה שגויה לא תגרום לטעות בהרצת התכנה, אלא לכל היותר פגיעה מסוימת בביצועים משום שאם המעבד לא מצליח לשמור את צינור עיבוד הנתונים מלא, משמעות הדבר היא שהוא "עובד על ריק" למשך מספר מחזורי שעון.
עקרונות ה־RISC > מאפיינים נוספים הקשורים ל־RISC > ביצוע פקודות שנמצאות אחרי פקודת קפיצה

טכניקה זו ("branch delay"), כמו קודמתה, מיועדת לצמצם את המחיר של קפיצות שנובע מהצורך להשליך את תוכן צינור עיבוד הנתונים בקפיצה. העיקרון עליו מבוססת הטכניקה הוא סידור מחדש של הפקודות על ידי המהדר, כך שהפקודה שקודמת לפקודת הקפיצה מועברת, אם הדבר אפשרי, אל אחרי פקודת הקפיצה. אם אי אפשר, הפקודה מיד אחרי פקודת הקפיצה נשארת ריקה (NOP). המעבד מבצע את הפקודה שאחרי הקפיצה המותנית בין אם הקפיצה התבצעה (כלומר התנאי התקיים) ובין אם לאו, ובאופן כזה מנוצל מחזור שעון שאחרת היה מבוזבז במקרה שהקפיצה מתבצעת. המחיר של שימוש בטכניקה זו היא שבמקרים שלא ניתן לסדר מחדש את הפקודות "מתבזבזת" פקודה אחת (הפקודה הריקה) במקרה שלא מתבצעת קפיצה. יש מעבדים בהם מבוצעות שתי הפקודות הבאות אחרי פקודת הקפיצה.
עקרונות ה־RISC > מאפיינים נוספים הקשורים ל־RISC > חלון אוגרים

שימוש באוסף פיזי גדול יותר של אוגרים, אשר רק חלק קטן מהם זמין בפועל. כאשר קוראים לשגרה, היא מקבלת לא רק זיכרון מקומי על המחסנית, אלא גם אוסף חדש של אוגרים. לכן היא יכולה להשתמש בהם ביעילות.
טכניקה זו היא בשימוש במספר קטן יחסית של מעבדים: SPARC וכן מעבדי i960 של אינטל ו־AMD 29000. בדיעבד הסתבר שהיא בעייתית במערכת הפעלה הפועלת בשיטת ריבוי משימות.
המבשר

המחשב CDC 6600, שנחשב למחשב העל הראשון, תוכנן ב־1964 על ידי סימור קריי בחברת CDC, מימש את רוב אם לא כל עקרונות ה־RISC, וזאת כעשור לפני שעקרונות ה־RISC נוסחו ולפני שהמונח RISC הומצא. כיוון שהיה זה מחשב על לא מיד הבינו מתכנני מחשבים אחרים שניתן ליישם עקרונות דומים גם עבור מעבדים קטנים ופשוטים יותר, והשפעתו של ה־6600 על תיכון מעבדים ומחשבים אחרים הייתה מוגבלת, אם כי ברור שהחוקרים שניסחו את עקרונות ה־RISC היו מודעים לעבודתו של קריי. בתעשיית המחשבים נוהגים להתלוצץ ולומר ש־RISC פירושו למעשה "Really Invented by Seymour Cray" (כלומר "בעצם הומצא על ידי סימור קריי").
מעבדי RISC

אחד המעבדים הראשונים שמימש עקרונות רבים מתוך רשימת עקרונות ה־RISC הוא המחשב Nova (אנ') של חברת Data General, וזאת עוד לפני המאמרים והמחקרים, ולפני שהביטוי RISC הומצא. מעבדים נוספים מימשו חלק אך לא את כל העקרונות, אולם רק אחרי שנוסחו העקרונות הופיעו מעבדים שמימשו את רובם או כולם. להלן רשימה חלקית של מעבדי RISC:
מעבדי ARM
ארכיטקטורת MIPS
Alpha של DEC
IBM 801: מעבד שהורכב ממספר רכיבים, תיכון שאחר כך הוסב למעבד על שבב יחיד בשם ROMP שהניע מחשב אישי בשם IBM RT-PC
RS/6000 של חברת IBM, ובעקבותיו המעבד הפופולרי PowerPC, ולאחר מכן סדרת מעבדי POWER
אינטל i860 ו־i960
מוטורולה 88000
סדרת מעבדי SPARC של סאן מיקרוסיסטמס (היום אורקל)
AMD 29000
PA-RISC של חברת HP
גישות מתחרות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
גישות מתחרות > VLIW

VLIW ‏ (Very Long Instruction Word) היא גישה בתכנון מעבדים שמשתמשת במילת פקודה ארוכה מאוד, כאשר כל פקודה (או לפחות רוב הפקודות) מבצעת מספר פעולות במקביל. ארכיטקטורה זו חושפת ב־ISA את יחידות הביצוע במעבד, כך שבכל פקודה, מקודדים את הפעולה עבור כל אחת מיחידות הביצוע.
גישות מתחרות > Writable Control Store

זו גישה במעבדים מבוססי מיקרוקוד, המאפשרת לתוכנה לטעון חלק מהמיקרוקוד באופן דינמי.
חסרונות

בגלל אילוצי ה־RISC, ובייחוד העיקרון שכל הפקודות צריכות להיות באותו אורך, תוכנית למעבד RISC תופסת יותר מקום בזיכרון המחשב (אחרי הידור – אין הבדל באורך התוכנית בשפה עילית). תוכנית מהודרת ל־RISC בדרך כלל שוקלת 30%-50% יותר מאותה התוכנית מהודרת ל־CISC.
מעבדי RISC נחשבים קשים יותר לתכנות בשפת סף, אם כי חיסרון זה מקוזז בחלקו על ידי העובדה שתכונות אחרות של מעבדי RISC מאפשרות למהדרים ליצור קוד יעיל יותר, על ידי שימוש בטכניקות אופטימיזציה שונות, ובאופן זה מייתרים במידה רבה את הצורך לכתוב בשפת סף.
הערות שוליים

↑  חלק ממחקרים אלו בוצעו על ידי ג'והן קוֹקי(אנ')
↑  כאמור, "מצומצם" אין משמעו בהכרח קטן, אלא כזה שמכיל רק פקודות שהוכח שהמהדרים אכן משתמשים בהן במידה המצדיקה את הכללתן
↑  מעבדי CISC ידועים בכך שפקודות מסוימות חייבות להתבצע על אוגרים מסוימים. ברבים מהם אין אפילו שני אוגרים הזהים בתפקודם בדיוק
↑  זה כמעט מדויק: בהרבה מעבדי RISC, אחד האוגרים הוא "אוגר מדומה" – בדרך כלל R0. ערכו של אוגר זה הוא תמיד 0, ואי אפשר לכתוב אליו. בעזרת שימוש באוגר הזה, אפשר לוותר על מספר פקודות, למשל אין צורך בפקודה "אפס אוגר X", ובמקומה משתמשים בפקודה הסטנדרטית "העתק אוגר לאוגר" עם אוגר האפס כמקור.
↑  כמעט בכל מעבד RISC יש מספר קטן של פקודות שלא מקיימות עיקרון זה. ניסוח מדויק יותר של מימוש העיקרון בפועל הוא "כמעט כל הפקודות מתבצעות תוך זמן זהה"
↑  למשל המעבד מוטורולה 68000 מימש צינור עיבוד נתונים, ריבוי אוגרים ושימוש באוגרים בעלי תפקוד זהה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541834205171  BnF: cb12473275r (data)  GND: 4191875-7  LCCN: sh90005948
אבן כמאל

| --- | --- |

 לידה:  1468 אדירנה, או טוקט האימפריה העות'מאנית
 פטירה:  16 באפריל 1534  (בגיל 66 בערך) קונסטנטינופול האימפריה העות'מאנית
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית
 מקום קבורה:  איסטנבול
 מקום מגורים:  אדירנה, קונסטנטינופול
 כינויים נוספים:  Kemal Paşa-zade
 ידוע בשל:  היותו היסטוריון החצר של 3 סולטאנים עות'מאנים
 מקצוע:  כרוניקן, היסטוריון, קאדי
 תפקיד:  היסטוריון חצר
 תואר:  פאשה (תואר לשם כבוד)
 השקפה דתית:  אסלאם סוני
 
אבן כמאל (בטורקית:‏ ibn-i Kemâl, בפרסית: Kemal Paşa-zade, מילולית בנו של קמאל פאשה‏, 1468, אדירנה או טוקט, האימפריה העות'מאנית - 16 באפריל 1534, קונסטנטינופול, האימפריה העות'מאנית), היה היסטוריון חצר באימפריה העות'מאנית, בתקופתם של שלושה סולטאנים: באיזיט השני, סלים הראשון וסולימאן הראשון. כן כיהן כשייח' אל-אסלאם (אנ') והמופתי באימפריה העות'מאנית.
אבן כמאל נחשב לאחד ההיסטוריונים העות'מאנים החשובים ביותר של המאות ה-15 וה-16. אבן כמאל נולד בעיר טוקט אשר בנפת טוקט, שבאנטוליה בשם אהמט שמסאדין (בטורקית: Ahmet Şemseddin) ומאוחר יותר זכה לכינוי "אבן כמאל". בנוסף להיותו היסטוריון, כיהן כקאדי, בעיר אדירנה וסביבתה וכן כיהן כפקיד ממשל.
הוא כתב בטורקית, בערבית ובפרסית.
ב-1484, כאשר חזר ביאזיט השני מהמערכה בנסיכות מולדובה, הוא ציווה לתעד בכתב את כל המסורות והסיפורים, שהיו עד אז מסורות שבעל פה לגבי האבות המייסדים של הממלכה. רבות מהכרוניקות החשובות פורסמו לאחר נקודת זמן זו, עת בה ניסה ביאזיט למצוא את המינון המתאים לפיוס בממלכה, לאחר שנות שלטונו הריכוזי והקשוח של אביו. מעשים אלה וכתבים רבים אודות חיי האבות הקדושים כללו את גרסתם העצמית של העות'מאנים לגבי תולדות כיבושיהם ולא מפי מקורות זרים. הכתבים מצאו קהל קוראים אוהד בעידן של התעוררות אידאולוגית, שאפיינה את הממלכה העות'מאנית בסוף המאה ה-15, עת היסטוריוני החצר עסקו בהאדרת האבות המייסדים כלוחמי קודש (ראזים), אף שכלל לא היו כאלה.
אבן כמאל, אשר מסוף המאה ה-15 כיהן כהיסטוריון חצר, מילא תפקיד חשוב באיסוף המסורות והסיפורים השונים, לכלל היסטוריה מתועדת וכתב כ-300 פרקי היסטוריה שונים. ב-1505 השלים כתיבת היסטוריוגרפיה מקיפה בת 10 פרקים, על תקופת שלטונו של באיזיט השני.
ב-1516 הוא נלווה למסעו של הסולטאן סלים הראשון נגד הממלוכים ותיעד את הקרבות והניצחון מהשטח. אבן כמאל היה מקובל מאוד בקרב חוגים נרחבים בחצר הסולטאנים השונים. עד מותו נחשב להיסטוריון (מתעד), המועדף על סולימאן הראשון, אשר רחש לו כבוד מיוחד ואף מינה אותו כ"שייח' אל-אסלאם".
הערות שוליים

↑  Inalcik ,Halil ,The Ottoman Empire, The Classical Age 1300-1600, The Trinity Press, London, 1973 pages 19-40.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313285405171  BIBSYS: 97036521  BNE: XX1448241  BnF: cb12118884t (data)  GND: 123063523  ISNI: 0000 0000 7851 1741  LCCN: n85370452  NLA: 51673600  NTA: 071529489  RERO: 02-A000096824  SELIBR: 66710  SNAC: w6nz8dc9  SUDOC: 026929716  TDVİA: kemalpasazade  Trove: 1508963  VIAF: 266891904   WorldCat (עם VIAF): 266891904
Tonight Is the Night

"Tonight Is the Night" הוא סינגל של הזמר-יוצר האמריקאי אאוטסייט, שיצא לאור ב-23 בספטמבר 2011, על ידי וורנר רקורדס. השיר הופק על ידי קוק קלאסיקס, ונכתב על ידי אאוטסייט וויליאם ארנסנט לובאן בין. השיר מופיע באלבום הבכורה של אאוטסייט, Nights Like These. השיר הוצג, ב-3 בנובמבר 2011, בעונה הראשונה של The X Factor. אאוטסייט ביצע את השיר גם ב-NHL All-Star Game (אנ')‏ 2012 שהתקיים באוטווה, קנדה. השיר הגיע למקום ה-38 בבילבורד הוט 100, וקיבל אלבום פלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. בנוסף, השיר הגיע למקום 18 באוסטרליה, ולמקום 57 בקנדה. לשיר, יצא וידאו קליפ בבימויו של דורי אוסקוביץ', ולו יש יותר מ-14 מיליון צפיות ביוטיוב. לשיר יש יותר מ-32 מיליון השמעות בספוטיפיי.
שימוש השיר בפרסומות ובמדיה

השיר הופיע בכל הפרסומות לפרמיירה של תוכנית הריאליטי האוסטרלית, The Shire (אנ'). השיר הופיע גם בפרסומות לטקס פרסי אוסקר ה-84 ב-ABC, והיה שיר הנושא ל-WWE Raw 1000 (אנ') של ה-WWE, ב-23 ביולי 2012. גם הונדה השתמשה בשיר בשביל פרסומת טלוויזיה לאירוע הקיץ שלהם. השיר הוצג גם בפרסומות של פיצה האט.
השיר הוצג גם בקמפיין "Who's Next" של פפסי. במודעה, הוצגה אמן צעיר אנונימי שלוגם מפחית פפסי בזמן שהוא מתכונן למופע שלו. בזמן שמנגנים את השיר "Tonight Is the Night" ברקע, מופיעים ידוענים אמריקאים שונים, וביניהם: מייקל ג'קסון, אלפונסו ריביירו, ריי צ'ארלס, בריטני ספירס, קניה וסט ומריה קארי. לאחר שהידוענים הופיעו, האמן הצעיר האנונימי נראה פעם נוספת בעוד הסיסמה "who's next?" ניתזת על המסך. המודעה מסתיימת במשפט: "איפה שיש פפסי, יש מוזיקה" (באנגלית: "Where there's Pepsi, there's music").
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011–2012)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011–2012)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011–2012)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011–2012)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 18 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 38 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס קלאב | 6 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 14 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 20 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 23 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 53 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
הערות שוליים

↑  "American single certifications - Outasight - Tonight Is The Night". Recording Industry Association of America. ארכיון מ-2015-09-24. נבדק ב-9 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Outasight - Tonight Is The Night [Official Music Video], נבדק ב-2021-04-27
↑  Tonight Is the Night, נבדק ב-2021-04-27
↑  Pepsi commercial using "Tonight Is the Night" (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 7bdb4050-0de2-40d6-a4d1-3de96f7ee001  MusicBrainz work: d576fc7f-80e5-42c9-b3cf-e0840d3bda4e
NGC 147

| --- | --- |
NGC 147 בתמונה באור תת-אדום
NGC 147 בתמונה באור תת-אדום
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קסיופאה
 שמות נוספים:  DDO 3
 מגלה:  ג'ון הרשל
 תאריך גילוי:  8 בספטמבר 1829
 סוג:  גלקסיה אליפטית ננסית
 בהירות נראית:  9.5
 סיווג מורפולוגי:  dSph/dE5
 עלייה ישרה:  00ʰ 33ᵐ 12.1ˢ
 נטייה:  ‏31.5″ ‏30′ ‏48°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  14.6-
 מרחק:  2,200,000  שנות אור 674,515.58  פארסק
 קוטר:  5,940 שנות אור
 מסה:  ‎5.6×108‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  193.1- ק"מ/שנייה −0.000677±0.000183, −0.000644±0.00001  z
NGC 147 או DDO 3 היא גלקסיה אליפטית ננסית (לפעמים מסווגת כאליפסואידית ננסית) שנמצאת בקבוצת הכוכבים קסיופאה במרחק של כ-2.2 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצה המקומית. הגלקסיה נמצאת כ-7.5 מעלות מצפון-צפון-מערב למרכזה של גלקסיית אנדרומדה, כ-2 מעלות ממערב לכוכב ο (אומיקרון) בקסיופאה וכמעלה ממזרח-דרום-מזרח לה נמצאת הגלקסיה NGC 185.
היסטוריה

לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 9.5 והיא התגלתה ב-8 בספטמבר 1829 על ידי האסטרונום האנגלי ג'ון הרשל, שתיאר אותה בקטלוג של ערפיליות משנת 1933 תחת הסימון h.29, כערפילית מאוד חלשה ומאוד גדולה ועגולה באופן לא-סדיר. הוא הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 72, ובשנת 1888 ג'ון דרייר כלל אותה בקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 147, כשהיא מתוארת בערפילית חלשה מאוד, גדולה מאוד, עגולה באופן לא-סדיר ומתבהרת בהדרגה לכיוון דרום. בשנת 1944 זיהה האסטרונום ולטר באדה שמדובר בגלקסיה והעריך את המרחק אליה בכ-665,000 שנות אור, ולכן קבע שהיא שייכת לקבוצה המקומית.
מאפיינים

גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-9.25 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-6,000 שנות אור, מסתה מוערכת בכ-‎5.6×108‎ מסות שמש, כאלפית ממסת שביל החלב, אך רק כ-‎6.2×107‎ מסות שמש ממנה היא מסת הכוכבים הנראים שבה, כך שקרוב ל-90% ממסתה היא חומר אפל שטיבו אינו ידוע. המרחק הזוויתי בין NGC 147 ובין NGC 185 הוא פחות ממעלה ולו המרחק שלה ושל NGC 185 משביל החלב היה דומה, אז המרחק בינה ובין NGC 185 היה פחות מ-40,000 שנות אור ומכיוון שלשתיים מהירות רדיאלית דומה, הן היו קשורות כבידתית זו לזו, אולם מדידות עדכניות יותר מראות שהמרחק ביניהן גדול בהרבה והוא לפחות 200,000 שנות אור כך שככל הנראה אין קשר ביניהן. המתכתיות של NGC 147 היא נמוכה ועומדת על 8% מהמתכתיות של השמש, אוכלוסיית הכוכבים שלה זקנה ואין בה יצירה של כוכבים חדשים, גם זאת בניגוד ל-NGC 185 שבה ממשיכים להיווצר כוכבים חדשים. נראה ש-NGC 147 היא גלקסיית לוויין של גלקסיית אנדרומדה והיא מקיפה את מרכזה במרחק שנע בין 290,000 שנות אור ובין 470,000 שנות אור בזמן הקפה של מעט יותר מ-3 מיליארד שנים.