stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריה כשר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 באפריל 1935 כפר ויתקין, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  26 באוקטובר 2011 (בגיל 76) 
 ענף מדעי:  היסטוריה של עם ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מנחה לדוקטורט:  שמעון אפלבאום
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 פרסים והוקרה:  פרס ביאליק (1990)   פרס שלום בארון (1978)  פרס בהט (2006) יקיר העיר נתניה (תשס"ח)
 בת זוג:  תמר כשר
 צאצאים:  אורנה יקיר
 
אריה כשר (1935 – 26 באוקטובר 2011) היה פרופסור בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת תל אביב, שהתמחה בחקר היהודים וארץ ישראל בתקופת הבית השני. חתן פרס ביאליק לחכמת ישראל (1990).
חייו ופועלו

בנם של יוסף ומניה כשר, נולד וגדל בכפר ויתקין, שם למד בבית הספר העממי והתיכון. בנעוריו חיבר יחד עם חבריו מילדות ובני כיתתו גד יעקבי ומיכה גיסר (לימים פרופסור לכלכלה באוניברסיטת ניו מקסיקו שבאלבקרקי, ארצות הברית) את הפיליטון המחורז "חיליק חביב", שהרבו לשדרו ברדיו. בצבא שירת בנח"ל ובגדנ"ע. נענה לקריאת דוד בן-גוריון וסייע במושבי העולים החדשים בנגב.
החל את הוראת ההיסטוריה בתחילת שנות ה-60 בבית הספר האזורי עמק חפר (נקרא בהווה קריית החינוך ע"ש בן-גוריון). את לימודי התואר הראשון והשני עשה באוניברסיטת תל אביב. נושא עבודת המוסמך (1966) היה רקע היסטורי ומשיחיות ב"עליית משה".
את הדוקטורט עשה בבית הספר למדעי היהדות שבאוניברסיטת תל אביב ובשנת תשל"ג 1973 קיבל תואר דוקטור. נושא הדיסרטציה היה "מעמדם המשפטי-מדיני ומערכת זכויותיהם של יהודי מצרים בתקופה ההלניסטית ובימי הפרינקיפאט הרומי". מנחהו היה פרופ' שמעון אפלבאום. מורהו הבולט שהשפיע על דרכו היה פרופ' יהושע אפרון.
כשר לימד שנים רבות בחוג להיסטוריה של עם ישראל שבאוניברסיטת תל אביב, שימש כפרופסור מן המניין בחוג וכיהן כראש המרכז לחקר ארץ ישראל ויישובה באוניברסיטת תל אביב, המסונף גם ליד בן צבי. שימש חוקר אורח באוניברסיטת אוקספורד בבריטניה ופרופסור אורח באוניברסיטאות סינסינטי וממפיס בארצות הברית. בשנת 2005 פרש לגמלאות.
זכה בפרס שלום בארון לשנת תשל"ט 1978, ובפרס ביאליק לשנת תש"ן 1990. יקיר העיר נתניה לשנת תשס"ח.
משפחה

היה נשוי עד מותו לתמר, אמנית במקצועה, ואב לשלוש בנות. בתו הבכורה הייתה השדרנית, המחזאית, וסופרת הילדים אורנה יקיר. נפטר ב-26 באוקטובר 2011, והובא למנוחות בבית העלמין במושב צור משה לצד בתו אורנה, אשר נפטרה שלוש  שנים לפניו.
ספריו > אדום, ערב וישראל

ספרו דן בשני נושאים עיקריים:
האחד, גיור האדומים בני ארץ אידומיאה והיטורים בגליל והשתלבותם בחברה היהודית. מעשה הגיור תואר בהיסטוריוגרפיה ההלניסטית כמעשה של כפייה על ידי החשמונאים, במטרה להכפיש את שמם. כשר מראה כי הגיור התנהל מתוך רצון ושיתוף פעולה של העמים המתגיירים עם החשמונאים. הוא בוחן את תוצאות ההשפעה ההלניסטית בחברה האדומית, וההשלכות שהיו לכך על יחסיה עם העם היהודי השכן, זאת חרף העובדה שבמקרא הואשמו האדומים בשיתוף פעולה עם המעצמה הבבלית בחורבן ירושלים והמקדש בשנת 586 לפנה"ס.
חלקו השני של הספר דן ביחסי הנבטים עם היהודים משנת 332 לפנה"ס עד שנת 70 לספירה, שתחילתם בידידות גדולה בראשית התקופה החשמונאית וסיומה במלחמות בימי אלכסנדר ינאי והשלטון הרומי.
זהו מחקר מונוגרפי חלוצי, שנעשה לראשונה על ידי כשר. עד מחקרו חקרו בעיקר את העם היהודי והשלטונות כובשי הארץ ומיעטו לחקור את העמים יושבי הארץ שאינם יהודים. זאת מכיוון שאין לנו כמעט חיבורים היסטוריים לאומיים פרי עטם של סופרים בני העמים הללו, הממצאים הארכאולוגיים אודותם מועטים ועיקר המידע שבידינו הגיע דרך כתביו של יוסף בן מתתיהו, שתיאר אותם באמצעות יחסם עם היהודים.
ספריו > כנען, פלשת, יוון וישראל

הספר מתאר את ההיסטוריה של היהודים עם הערים ההלניסטיות בארץ ישראל על פי סדר כרונולוגי, לאורך התקופה שמן כיבוש הארץ על ידי אלכסנדר מוקדון ועד לסיומו של המרד הגדול נגד הרומאים. היהודים ראו בתושבי הערים ההלניסטיות את יורשיהם של הכנענים והפלשתים מתקופת המקרא, אותם שאפו החשמונאים לעקור מן הארץ, בגלל עבודת האלילים הטמאה שלהם, זאת ברוח הציוויים המקראיים. לכך התלוותה יריבות מדינית, כלכלית ותרבותית שהתחזקה מאז התקופה ההלניסטית. והיחס אל אלי יוון נבע מהיחס המקובע כלפי אלי כנען הקדומים.
עבור שני ספריו: "אדום, ערב וישראל" ו"כנען, פלשת, יוון וישראל", זכה כשר בפרס ביאליק.
ספריו > הורדוס: מלך רודף ורדוף

ספרו של כשר "הורדוס: מלך רודף ורדוף" (באנגלית: "King Herod: A Persecuted Persecutor"), מחקר חלוצי על הורדוס, שהוא ביוגרפיה פסיכואנליטית בשיתוף עם הפסיכיאטר פרופסור אליעזר ויצטום מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב (ניסיון דומה לספרם של זיגמונד פרויד וויליאם בוליט, שגריר ארצות הברית בווינה, שכתבו ביוגרפיה פסיכואנליטית של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון). הספר מהווה אנטיתזה לספרו של אברהם שליט "הורדוס המלך: האיש ופועלו. מהד' 3, ירושלים, מוסד ביאליק, תשכ"ד 1964", בו תיאר שליט את הורדוס כמלך שתרם רבות לעם היהודי בשל מפעלי הבנייה האדירים שהותיר אחריו. כשר בוחר במחקרו להתייחס לפן אחר באישיותו של הורדוס: רצחנותו ומפרש ורואה אותו כלוקה בהפרעה פרנואידית. בספר הוא נשען על כתביו של יוספוס פלאביוס כמקור מידע ונעזר באליעזר ויצטום המשתמש בכלי המחקר הפסיכולוגי על מנת לפענח את אישיותו המורכבת של הורדוס ופיענוחו כסובל מתסביך נחיתות, אדם אשר הוציא להורג את בני משפחתו הקרובים ביותר וכל אדם שחשד בו, ולוּ במעט, בבגידה ובכללם אשתו ושלושת בניו.
כתב-היד של הספר זכה בפרס בהט לספרי עיון מטעם אוניברסיטת חיפה בשנת 2006.
פרסומים נבחרים

תולדות ימי הביניים בעמים ובישראל: ספר לימוד לכיתה י' של בית הספר התיכון/ מאת שלמה נאמן, אריה כשר. תל אביב: עמיחי, תשכ"ו.
יהודי מצרים ההלניסטית והרומית במאבקם על זכויותיהם. תל אביב, אוניברסיטת תל אביב, תשל"ט.
מלחמות הורדוס בנבטים. ירושלים: האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, תשמ"ו. דברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (ירושלים): כרך 007, חוב' 04.
אדום, ערב וישראל: יהודים ועממי הספר בתקופה ההלניסטית והרומית ירושלים, יד יצחק בן-צבי, 1988.
כנען, פלשת, יוון וישראל: יהודים והערים ההלניסטיות בתקופת הבית השני ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1988.
הורדוס: מלך רודף ורדוף - אריה כשר ואליעזר ויצטום. ירושלים: כתר, 2007.
Kasher Aryeh (in collaboration with Professor Witztum, Eliezer). King Herod: A Persecuted Persecutor. A Case Study in Psychohistory and Psychobiography .Walter de Gruyter, Berlin-New York, March 2007
ספרים שההדיר

נגד אפיון/ יוספוס פלאוויוס (יוסף בן מתתיהו), שני כרכים. תרגום מהמקור עם מבוא ופירושים אריה כשר. ירושלים, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, תשנ"ז, 1996.
פילון האלכסנדרוני: כרך א': הכתבים ההיסטוריים. תרגם והוסיף מבוא והערות אריה כשר. מוסד ביאליק.
ספרים שערך

המרד הגדול: הסיבות והנסיבות לפריצתו: לקט מאמרים/ ערך: אריה כשר. ירושלים: מרכז זלמן שזר, החברה ההיסטורית הישראלית, תשמ"ג 1983.
אדם ואדמה בארץ-ישראל הקדומה: קובץ מחקרים. העורכים אהרן אופנהיימר, אריה כשר, אוריאל רפפורט. ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשמ"ו 1986.
בתי כנסת עתיקים: קובץ מחקרים/ העורכים: אהרן אופנהיימר, אריה כשר, אוריאל רפפורט. ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשמ"ח 1987.
ישובים, אוכלוסייה וכלכלה בארץ-ישראל בעת העתיקה: דברי יום עיון לזכר פרופ' יוחנן אהרוני ז"ל: יג באדר תשמ"ה, 6 במרץ 1985/ בעריכת שלמה בונימוביץ, משה כוכבי, אריה כשר. תל אביב: תשמ"ח 1988.
יוון ורומא בארץ-ישראל: קובץ מחקרים/ העורכים: אריה כשר, גדעון פוקס, אוריאל רפפורט. ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1989. (הספר בקטלוג ULI)
רשפים: היבטים היסטוריים, פילוסופיים וחברתיים של החינוך; אסופה לזכרו של פרופ' שמעון רשף/ עורכים: רנה שפירא, אריה כשר. תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, תשנ"א 1991.
דור לדור: משלהי תקופת המקרא ועד חתימת התלמוד: קובץ מחקרים לכבוד יהושע אפרון/ עורכים: אהרן אופנהיימר, אריה כשר. ירושלים: מוסד ביאליק בשתוף בית הספר למדעי היהדות ע"ש חיים רוזנברג, אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ה 1995.
ספר יובל לכבודו

יובל שחר, בשיתוף עם אהרן אופנהיימר ורז מוסטיגמן, בארץ ובתפוצות בימי בית שני ובתקופת המשנה: ספר זיכרון לאריה כשר (רמת אביב: אוניברסיטת תל אביב, 2012)
שנהבי שומרון

רצף פרחי לוטוס וכפתור פרח משנהבי שומרון
שנהבי שומרון הם אוסף יצירות אמנות משנהב מבירת ממלכת ישראל, שומרון. השנהבים התגלו במצב יחסית גרוע, וחלקם לא בהקשר הארכאולוגיה המקורי; עם זאת, אוסף זה הוא אוסף אמנות השנהב הגדול ביותר מהמזרח התיכון הקדום אחרי אוסף השנהבים שבזזו האשורים משטחי האימפריה שלהם ונמצאו בכלח (Kalḫu ivories), שחלק משנהביו זהים לשנהבי שומרון. השנהבים שנמצאו עיטרו חפצי יוקרה, מכסאות, הדומים ושולחנות ועד קופסאות ותיבות. הרפרטואר הפיגורטיבי שלהם כולל יצורים אלוהיים, "אלים למחצה" ויצורי כלאיים בדומה לאמנות המתכת והחותמות באותה תקופה, וכן דמויות מלכותיות, חיות נאבקות, וחיות יונקות או אוכלות בשלווה.
תארוך השנהבים נתון במחלוקת מסוימת בין המאות ה־9–8 לפנה"ס; השוואה לממצאי השנהב מאוספים אחרים באימפריה האשורית מאפשרת לתארך את האוסף לסוף המאה ה־8 לפנה"ס.
בעבר ראו בשנהבי שומרון ייבוא פיניקי, אולם כיום הנטייה המחקרית היא שגם בעלי מלאכה ישראלים השתתפו בייצור השנהבים. הדבר מתבסס הן על ממצא שנהבים לא גמורים המעידים על ייצור מקומי, והן על קרבה אמנותית לאמנות מחורבת תימן, למשל מוטיב העגל היונק מהפרה שנמצא בשני האתרים.
גלריה

דגמי תימורה/פלמטה מסוגננים
דגם תימורה/פלמטה
עצי תמר מסוגננים
כפתורים, רובם כפרחים
שני אריות
אריה טורף פר
דגם "האישה בחלון"
סצנה המערבת דמויות אלוהיות
סצנה המערבת יצורים אלוהיים
ספינקס (כרוב?) בסביבת צמחים
סצינות אמנותיות, שיבוצים כחולים ניכרים
כמה שברים, על אחד מהם ניכר ציפוי זהב
ראו גם

שנהבי מגידו
שנהבי ירושלים
לקריאה נוספת

ר. גבעון, שנהבי נמרוד ושנהבי ארץ־ישראל, ידיעות החברה לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה כב, 1958, עמ' 55–61
Liat Naeh, In Search of Identity: The Contribution of Recent Finds to Our Understanding of Iron Age Ivory Objects in the Material Culture of the Southern Levant, Altorientalische Forschungen 42, 2015, עמ' 80–96 doi: 10.1515/aofo-2015-0006
Ron E. Tappy, "The Archaeo-Historical Context of the Samaria Ivories", in: The Archaeology of Israelite Samaria, Volume 2: The Eighth Century BCE, Eisenbrauns, 2001, pp. 443–503
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Christoph Uehlinger, "The Archaeology of Israelite Cult", in: Kyle H. Keimer, The Ancient Israelite World, Taylor & Francis, 2022, p. 454
↑  Liat Naeh, In Search of Identity: The Contribution of Recent Finds to Our Understanding of Iron Age Ivory Objects in the Material Culture of the Southern Levant, Altorientalische Forschungen 42, 2015, עמ' 80 doi: 10.1515/aofo-2015-0006
1 2  Liat Naeh, In Search of Identity: The Contribution of Recent Finds to Our Understanding of Iron Age Ivory Objects in the Material Culture of the Southern Levant, Altorientalische Forschungen 42, 2015, עמ' 81 doi: 10.1515/aofo-2015-0006
↑  ר. גבעון, שנהבי נמרוד ושנהבי ארץ־ישראל, ידיעות החברה לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה כב, 1958, עמ' 57–58
↑  Christoph Uehlinger, "The Archaeology of Israelite Cult", in: Kyle H. Keimer, The Ancient Israelite World, Taylor & Francis, 2022, p. 455
↑  Liat Naeh, In Search of Identity: The Contribution of Recent Finds to Our Understanding of Iron Age Ivory Objects in the Material Culture of the Southern Levant, Altorientalische Forschungen 42, 2015, עמ' 82–83 doi: 10.1515/aofo-2015-0006
ג'יימס לסלי סטרקי

| --- | --- |

 לידה:  3 בינואר 1895 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  10 בינואר 1938 (בגיל 43) בית ג'יברין, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה
 מקום מגורים:  אנגליה
 מקום קבורה:  בית הקברות הפרוטסטנטי בהר ציון 
 תרומות עיקריות
 חפירות באזור תל לכיש
 
אוסטרקון 4 צד ב- נמצא על ידי סטרקי
ג'יימס לסלי סטרקי (אנגלית: James Leslie Starkey;‏ 3 בינואר 1895 - 10 בינואר 1938) היה ארכאולוג בריטי שעמד בראש משלחת שחשפה את תל לכיש. נרצח בידי כנופיית טרוריסטים ערבים בעת מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט.
תולדות חייו

ג'יימס לסלי סטרקי נולד בבריטניה בשנת 1895, היה בנו של סוקר. בילדותו לא התעניין במיוחד בלימודים. התעניינותו בארכאולוגיה התעוררה בעקבות קריאת ספרו של אוסטן הנרי לייארד (Sir Austen Henry Layard): "נינוה ושרידיה". סטרקי עבד עם סוחר עתיקות, והרבה לסייר בגלריות ובמוזיאון הבריטי. במלחמת העולם הראשונה שרת בחיל האוויר המלכותי. הוא הוצב לתקופה מסוימת במגדלור, שם העביר את זמנו בקריאת ספרי ארכאולוגיה אשר נשלחו אליו. לאחר המלחמה השתתף בשיעורי אגיפטולוגיה אשר התקיימו בערבים. השיעורים התקיימו בקולג' האוניברסיטאי של לונדון, שם פגש את הארכאולוג הנודע פלינדרס פיטרי ואת מרגרט מורי אשר לימדה אותו לאחר מכן כתב חרטומים. בשנת 1923 בגיל 28 החליט להיות ארכאולוג. סטרקי הצטרף לפיטרי בחפירותיו בקאו אל כביר אשר במצרים העליונה. החפירות התקיימו במסגרת בית הספר הבריטי לארכאולוגיה במצרים. יכולתו להבחין בפרטים ודקדקנותו הביאו אותו לזיהוי התרבות הבדרית. ב-1924 הוא מונה למנהל השטח בחפירה הארכאולוגית של אוניברסיטת מישיגן שהתקיימה באזור פיום. בשנה זו סטרקי התחתן עם מרג'ורי רייס, אשר נהגה ללוותו בחפירותיו ביחד עם שלושת ילדיו.
בשנת 1926 עבר פיטרי לחפור בארץ ישראל, סטרקי הצטרף אליו כעוזרו הראשי לחפירתו בתל ג'מה, שם הביא לידי ביטוי את ניסיונו בניהול חפירה אשר צבר במצרים. הוא היה שותף לחפירותיו של פיטרי בתל אל פארעה (הוא ניהל את עונת החפירות האחרונה), וכן היה עוזרו של פיטרי בחפירה בתל אל-עג'ול.
חפירת תל לכיש

ב-1932 עזב סטרקי את פיטרי כדי לנהל בעצמו חפירה. הוא בחר לחפור בתל אֶ דֻוֵיר אשר זוהתה לאחר מכן כלכיש המקראית, עיר חשובה בממלכת יהודה. חברו אליו הארכאולוגים אולגה טפנל וג'רלד לנקסטר הרדינג שעבדו לצידו עד אז בחפירותיו של פיטרי. החפירות בתל לכיש התנהלו עד שנת 1938. הממצאים העיקריים כללו מקדש מתקופת הברונזה המאוחרת, פיר גדול, קיר חיצוני מדופן, שער העיר, בנין מנהלי גדול מתקופת ממלכת יהודה ומקדש השמש מהתקופה הפרסית והליניסטית. אחד הממצאים החשובים ביותר שלו היו "מכתבי לכיש" אשר נתגלו בעונת החפירות השלישית בשנים 1934‏-1935. מכתבי לכיש הם אוסטרקונים ועליהם כתובת בכתב העברי הקדום. הם נתגלו בחדר קטן בשער העיר בשכבה II, שככל הנראה נשלחו אל מפקד לכיש ערב כיבוש העיר בידי נבוכדנאצר מלך בבל. מכתבי לכיש נחשבים לתגלית שהרחיבה את הידע ההיסטורי של תקופות הכיבוש הבבלי.
רצח סטרקי

ב-10 בינואר 1938 יצא סטרקי בדרכו לירושלים להשתתף בטקס הפתיחה של תצוגת הקבע של מוזיאון רוקפלר. בסביבות השעה 5.00 אחר הצהרים בנוסעו במכוניתו הנהוגה על ידי נהגו ובה גם שני עוזרים ערבים, נעצרה המכונית בהיותה בקרבת הכפר בית ג'יברין, ליד הכביש הראשי בית גוברין - חברון, על ידי כנופיית ערבים חמושים. סטרקי נשאל לזהותו, בענותו כי הוא בריטי, נדרש לרדת ממכוניתו. שני עוזריו הערבים שולחו ללא פגע ונהגו נדרש לנסוע לחברון. כשהנהג הרחיק מעט בנסיעתו הוא שמע שתי יריות וכשהסב ראשו לאחור ראה את סטרקי נופל ארצה. הנהג הודיע על המקרה למשטרת חברון והשוטרים יצאו למקום וגילו את גופתו של סטרקי כשהוא ירוי בשני כדורים בראשו. בעקבות הרצח נדחתה פתיחת מוזיאון רוקפלר ביומיים וטקס הפתיחה החגיגי שהנציב העליון היה אמור להשתתף בו, בוטל.
הכנופיה שרצחה את סטרקי הייתה הכנופיה הגדולה ביותר באזור חברון ובראשה עמד רוצח שברח מבית הכלא. הרצח זעזע את היישוב, אשר היה מודע לתגליותיו של סטרקי שנתפרסמו בעיתונות העברית. סטרקי נבחר להתנקשות בשל היותו אישיות בריטית, וזאת במהלך התקופה שלאחר רציחתו של מושל הגליל לואיס אנדרוס, בסוף שנת 1937, שבה הפרו הערבים לראשונה הסכם לא כתוב, שהתקיים מאז ראשית המאורעות, שלא להתנקש באנשי שלטון ואישים בריטיים. סטרקי הובא לקבורה בבית הקברות הפרוטסטנטי בהר ציון.
לקריאה נוספת

ג'. ל. סטארקי, החפירות בלכיש, ידיעות בחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה ב,ג-ד, תרצ"ה, עמ' 1-6 (מידע בקטלוג רמב"י)‏, JSTOR 23722111
הערות שוליים

↑  יצחק אשל, גאס ואן ביק ז"ל ומחקר השרידים שחשפו 2 המשלחות בתל ג'מה - א', פורום עתיקות וארכאולוגיה באתר "וואלה", הערת שוליים מס' 7, 6 בפברואר 2013
↑  הארכיאולוג סטארקי קרבן המרצחים, הצופה, 11 בינואר 1938
↑  הארכיאולוג האנגלי מגלה גנזי לכיש נרצח, דבר, 11 בינואר 1938
↑  המוזיאום הארכיאולוגי הארצישראלי, הארץ, 13 בינואר 1938
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268316605171  BnF: cb170048876 (data)  ISNI: 0000 0000 6700 3856  LCCN: no00081257  NTA: 125011857  SNAC: w63b78c3  SUDOC: 186330936  Trove: 1095683  VIAF: 9395726   WorldCat (עם VIAF): 9395726
תוכניות וסדרות מקור ששודרו בערוץ 2

להלן רשימה חלקית של תוכניות וסדרות מקור ששודרו בערוץ 2 בשנים 1986–2017. בעמודה השמאלית מצוינות הזכייניות בהן שודרו התוכניות.
תוכניות בידור

| שנה/שנים | תוכנית | תיאור | זכיינית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990–1993 | העולם הערב | תוכנית הומור, נונסנס וסאטירה בכיכוב אברי גלעד, ארז טל, עינב גלילי ויאיר ניצני | הערוץ הניסיוני |
| 1993–1995 | שישי חי | תוכנית בידור ואירוח בהנחיית מרב מיכאלי, נועה ירון ועוד | קשת |
| 1993–1998 | זהו זה! | תוכנית בידור הומוריסטית בהשתתפות שלמה בר-אבא, מוני מושונוב, גידי גוב, דבל'ה גליקמן, אבי קושניר | החינוכית, רשת |
| 1994–2008 | פספוסים | תוכנית מתיחות בהנחיית יגאל שילון | רשת |
| 1994–2004 | רשות הבידור, הראשון בבידור | תוכנית בידור ואירוח בהנחיית דודו טופז | קשת |
| 1996–1999 | החרצופים | תוכנית הומור וסאטירה בהשתתפות טוביה צפיר, שרית סרי ותומר שרון | טלעד |
| 1997–2000 | פרפר לילה | תוכנית בידור ואירוח לילית בהנחיית טל ברמן | רשת |
| 1999–2003 | חלומות בהקיציס | תוכנית בידור הומוריסטית בהנחיית איל קיציס וטל פרידמן | קשת |
| 1998–2003, 2007 | רק בישראל | תוכנית בידור הומוריסטית בהנחיית ארז טל ואורנה בנאי | קשת |
| 2003–2017 | ארץ נהדרת | תוכנית בידור וסאטירה | קשת |
| 2004–2006 | משחק מכור | תוכנית סאטירה בהשתתפות עינב גלילי, גורי אלפי וליאור שליין | רשת |
| 2005–2006 | היכל התרבות | תוכנית הומוריסטית בכיכוב אדיר מילר ושלישיית מה קשור | רשת |
| 2006–2017 | מועדון לילה | תוכנית בידור בהנחיית ארז טל ולצד פאנליסטים קומיקאים | קשת |
| 2008–2010 | שבוע סוף | תוכנית בידור אשר מסכמת את כל השבוע בדרכים הומוריסטיות | רשת |
| 2010–2015 | מצב האומה | תוכנית סאטירה בהנחיית ליאור שליין, ובהשתתפות גורי אלפי, אורנה בנאי, עינב גלילי ומשתתפים מתחלפים | רשת; בהמשך בערוץ 10 |
| 2014–2017 | הכל הולך | תוכנית בידור בהנחיית דביר בנדק ובהשתתפות מולי שולמן, נעמי לבוב ועוד | רשת |
קומדיות וקומדיות מצבים

| שנה/שנים | תוכנית | תיאור | זכיינית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993–1997 | החמישייה הקאמרית | תוכנית מערכונים וסאטירה בהשתתפות קרן מור, מנשה נוי, דב נבון, שי אביבי ורמי הויברגר | טלעד, שידורים חוזרים בקשת; בהמשך בערוץ 1 |
| 1994–1997 | הקומדי סטור | תוכנית בידור בכיכוב צביקה הדר, רובי דואניאס, אסף אשתר, גיל ססובר, איתי שגב וליאור כלפון | טלעד, שידורים חוזרים בקשת |
| 1994 | פאפא | קומדיית מצבים בהשתתפות זאב רווח, גאולה נוני, ז'אק כהן ויעקב בן-סירא | קשת |
| 2002 | הוא והיא | קומדיה בהשתתפות אסנת חכים ואמנון וולף | רשת |
| 1994–1997 | איצ'ה | קומדיית מצבים המבוססת על הסדרה הכל נשאר במשפחה, בכיכוב ספי ריבלין | רשת |
| 1997–2004 | שמש | קומדיית מצבים בכיכוב צביקה הדר, גלית גיאת ועוד | קשת |
| 2001–2011 | החיים זה לא הכל | קומדיה משפחתית בכיכוב אבי קושניר, ענת וקסמן ועידן אלתרמן | טלעד, רשת |
| 2002–2003 | ג'וני | קומדיית מצבים על מעצב אופנה הומוסקסואל שגר בשכנות לאמו ברמת גן בכיכוב איציק כהן, יונתן קוניאק ועוד | טלעד |
| 2002–2003 | שוטטות | קומדיית מצבים סאטירית בהשתתפות אסף הראל, אורי גוטליב וארז בן הרוש | רשת |
| 2002 | שידורי המהפכה | קומדיה סאטירית בכיכוב אסי וגורי | רשת |
| 2003, 2010 | אחד העם 1, אחד העם 101 | קומדיות מצבים בכיכוב אילן פלד, אורי גוטליב, יעל פוליאקוב, ענת מגן-שבו וארז בן הרוש | רשת |
| 2004–2009 | קצרים | תוכנית מערכונים הומוריסטית בהשתתפות מוני מושונוב, קרן מור, שמוליק לוי, ריקי בליך ויובל סגל | טלעד, רשת |
| 2007 | הישראלים | תוכנית מערכונים הומוריסטית בכיכוב שלישיית מה קשור? | רשת |
| 2008–2014 | רמזור | קומדיית מצבים בהשתתפות אדיר מילר, ליאור כלפון, ניר לוי ויעל שרוני | קשת |
| 2013–2016 | בלתי הפיך | קומדיית מצבים בכיכוב עדי אשכנזי ומולי שולמן | רשת |
| 2013–2017 | שנות ה-80 | קומדיית מצבים בהשתתפות שלום אסייג, אוולין הגואל, עפר שכטר ועוד | רשת |
| 2014 | עממיות | קומדיית מצבים של נאור ציון בהשתתפות נטע גרטי, אניה בוקשטיין, רותם זיסמן-כהן ומלי לוי | רשת |
| 2014 | 70 מיליון סיבות לעושר | קומדיה בהשתתפות שמוליק לוי, נתי קלוגר, דב נבון ועוד | קשת |
| 2016 | צומת מילר | קומדיה מוקומנטרית המתמקדת בחייו של אדיר מילר | קשת |
סדרות דרמה

| שנה/שנים | תוכנית | תיאור | זכיינית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995–2000 | רמת אביב גימל | אופרת סבון העוסקת בחייהם של בני המעמד הגבוה בשכונת רמת אביב ג' | טלעד |
| 1996–1998 | הפוך | דרמה קומית העוסקת בחייהם של צעירים בתל אביב | קשת |
| 1996–1997 | כסף קטלני | אופרת סבון העוסקת במאבקי כוח ומערכות יחסים על רקע עולם העסקים הבינלאומי בכיכוב נתן רביץ, גלית גיאת ואחרים | קשת; בהמשך בערוץ 3 |
| 1997–2001 | פלורנטין | סדרה העוסקת בחייהם של צעירים בשכונת פלורנטין בכיכוב איילת זורר, אורי בנאי, סמי הורי ועוד | טלעד |
| 1998–2001 | טירונות | דרמה בהפקת אורי ברבש ובני ברבש העוסקת בטירונות בחטיבת גבעתי, בהשתתפות אקי אבני, גולן אזולאי ועוד | רשת |
| 2005–2007 | מילואים | דרמה בהפקת אורי ברבש ובני ברבש העוסקת במילואים של גדוד צנחנים בתקופת האינתיפאדה השנייה | רשת |
| 1999–2005 | זינזאנה | דרמת פשע בבימויו של חיים בוזגלו העוסקת בחיי הכלא ועוקבת אחרי דמויות מהכלא ומחוצה לו | טלעד |
| 2000–2004 | הבורגנים | דרמה בכיכוב חברי החמישייה הקמארית ושרית וינו אלעד ובהפקת יוצרי החמישייה הקאמרית | קשת |
| 2002 | בנות בראון | דרמה בכיכוב ירדן בר-כוכבא, עליזה רוזן ואסי דיין | קשת |
| 2003–2005 | אהבה מעבר לפינה | טלנובלה יומית בכיכוב יהודה לוי, אגם רודברג ומירי בוהדנה | קשת, רשת וטלעד |
| 2003–2004 | פרנקו וספקטור | דרמה העוסקת במשרד עורכי דין בכיכוב משה איבגי, רונית אלקבץ, מארק איווניר | קשת |
| 2004–2006 | אסתי המכוערת, אלביס, רוזנטל והאישה המסתורית | דרמה קומית בהשתתפות ריקי בליך, שייקה לוי וניצה שאול | קשת |
| 2005–2006, 2009–2010 | מעורב ירושלמי | דרמה העוסקת בחייה של משפחה מסורתית-מזרחית בכיכוב שמיל בן ארי ושרה פון שוורצה | קשת |
| 2005–2008 | אמא'לה | דרמה בכיכוב אורנה בנאי ותיקי דיין | קשת |
| 2015 | החדש של עומרי גורדון | דרמה קומית, בכיכוב עידו רוזנבלום, רומי אבולעפיה, נטע ריסקין ואודי כגן | קשת |
| 2013–2017 | להיות איתה | דרמה קומית מאת אסי עזר, בכיכוב אביב אלוש ורותם סלע | קשת |
| 2015 | כפולים | דרמת-מתח המתארת את עלילתם של חמישה ישראלים החשודים בחטיפת שר איראני, בכיכוב ישי גולן, אנחל בונני, אניה בוקשטיין ומגי אזרזר | קשת |
| 2015–2017 | המדרשה | דרמת-אקשן המתארת את תהליכי המיון למוסד, בכיכוב יהודה לוי, יהורם גאון, לירון וייסמן ועוד | רשת |
תוכניות מציאות

| שנה/שנים | תוכנית | תיאור | זכיינית |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | החפרפרת | תוכנית מציאות בהנחיית איתי אנגל | קשת |
| 2003 | קחי אותי שרון | תוכנית מציאות בכיכוב שרון איילון ובהנחיית אקי אבני | קשת |
| 2003–2012 | כוכב נולד | תוכנית מציאות מוזיקלית בהנחיית של צביקה הדר | קשת |
| 2004–2005 | סוף הדרך | תוכנית מציאות המבוססת על התוכנית המירוץ למיליון, בהנחיית אלי אילדיס | רשת |
| 2005–2006 | השגריר | תוכנית מציאות תחרותית למציאת נציג הסברה לישראל | קשת |
| 2005–2008 | נולד לרקוד | תוכנית מציאות העוסקת בריקוד בהנחיית צביקה הדר | קשת |
| 2005–2012 | רוקדים עם כוכבים | תוכנית ריקודים בהנחיית אבי קושניר והילה נחשון בעונה האחרונה בהנחיית גיא זוארץ וירדן הראל | רשת |
| 2008–2017 | האח הגדול | תוכנית מציאות בהנחיית ארז טל, קורין גדעון ובעבר גם אסי עזר | קשת |
| 2009–2017 | המירוץ למיליון | תוכנית מציאות בהנחיית רון שחר, בה מתחרים 11 זוגות על מיליון שקלים, במסע סביב העולם | רשת |
| 2010–2017 | מאסטר שף | תוכנית מציאות לבישול בהובלת חיים כהן, אייל שני, מיכל אנסקי ויונתן רושפלד ובעונה הראשונה גם רפי אדר | קשת |
| 2012–2017 | The Voice ישראל | תוכנית מציאות מוזיקלית בה הבוחנים לא רואים את האנשים הנבחנים אלא רק שומעים את קולם | רשת |
| 2011–2015 | בית ספר למוסיקה | תוכנית שמלווה 16 ילדים שחלומם הוא להיות זמרים | קשת |
| 2013–2017 | הכוכב הבא לאירוויזיון | גרסה חדשה לתוכנית כוכב נולד בהנחיית אסי עזר ורותם סלע | קשת |
| 2013–2017 | אקס פקטור ישראל | תוכנית מציאות מוזיקלית בהנחיית בר רפאלי | רשת |
| 2014–2017 | משחקי השף | תוכנית מציאות העוסקת בבישול, בהנחיית מירי בוהדנה והשופטים מאיר אדוני, אסף גרניט ומושיק רוט | רשת |
| 2015–2017 | מהפכה במטבח | דוקו-ריאליטי בהנחיית השף אסף גרניט | רשת |
| 2015–2017 | הישרדות | תוכנית מציאות בה חיים מתמודדים על אי בודד | רשת; במקור בערוץ 10 |
| 2016 | המשימה: אמזונס | תוכנית מציאות בהנחיית גל אמיתי | קשת |
| 2017 | רק רוצים לרקוד | תוכנית מציאות העוסקת בריקוד, בהנחיית אסי עזר ורותם סלע | קשת |
תוכניות חדשות ואקטואליה

| שנה/שנים | תוכנית | תיאור | זכיינית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993–2017 | המהדורה המרכזית | מהדורת חדשות מרכזית | חברת החדשות |
| 1994–2017 | חמש עם, שש עם | תוכנית חדשותית בהנחיית עודד בן-עמי (בעבר רפי רשף וגדי סוקניק) | חברת החדשות |
| 1996–2017 | פגוש את העיתונות | מגזין חדשות בו התארחו האנשים שעמדו במרכז העניינים החדשותיים במהלך השבוע בהנחיית רינה מצליח | חברת החדשות |
| 1997–2017 | אולפן שישי | מהדורת חדשות מרכזית בערב שבת | חברת החדשות |
| 2007–2017 | מהדורה ראשונה | תוכנית חדשות בהנחיית אורן וייגנפלד ועופר חדד | חברת החדשות |
| 2008–2017 | תוכנית חיסכון | תוכנית בנושא כלכלה וצרכנות בהנחיית קרן מרציאנו, גדעון אוקו | חברת החדשות |
| 2013–2017 | לילה טוב ישראל | בהנחיית דוריה למפל ובעבר גם ליאור פרידמן | חברת החדשות |
תוכניות תחקירים

| שנה/שנים | תוכנית | תיאור | זכיינית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993–2017 | עובדה | תוכנית תחקירים בהנחיית אילנה דיין | טלעד, חברת החדשות, קשת |
| 1991–1994, 2000–2012 | כלבודק/כלבוטק | תוכנית תחקירים וחשיפות בהנחיית רפי גינת | הערוץ הניסיוני, רשת; בהמשך בערוץ 10 |
| 2005 | שומר מסך | תוכנית תחקירים בהנחיית אמנון לוי | טלעד; בהמשך בערוץ 10 |
| 2005–2017 | יצאת צדיק | תוכנית מציאות בהנחיית חיים הכט המתעדת פעילות בעלי מקצוע במצלמה נסתרת | קשת |
| 2012–2010 | מה אתם הייתם עושים? | תוכנית בהנחיית חיים הכט המביימת מצבים חברתיים שונים ומתעדת תגובות עוברי אורח במצלמה נסתרת | קשת |
| 2006–2007 | המשמר האזרחי | תוכנית טלוויזיה תיעודית בהנחיית גיא מרוז ואורלי וילנאי | קשת |