מורפולוגיה של הצמח - מונחים
גבעול ועלה

אבקסיל (Abaxial) – 1. צד העלה הרחוק יותר לפרק שמעליו. 2. צד העלה הפונה כרגיל כלפי מטה (הצד תחתון).
אדקסיל (Adaxial) – 1. צד העלה הקרוב יותר לפרק שמעליו. 2. צד העלה הפונה כרגיל כלפי מעלה (הצד עליון).
אָטוּם (Solid) – גבעול שליבתו לא נְבוּבָה (Hollow).
אֶלִיפְּטִי, אֶלִיפְּסִי (Elliptical) – דמוי אליפסה (Elliptic) כלומר עיגול מוארך בעל שני מוקדים, החלק הרחב באמצע והצר בקצוות.
אָשׁוּן (Rigid, Rigidus, Stiff) – 1. מוקשה, בלתי גמיש, קשה; 2. עלה או גבעול שמכיל רקמות תמיכה רבות המקנות לו קשיות.
בִּיב־שְׂרָף (Resin Duct) – צינור המכיל שרף.
בַּלּוּטָה (Gland, adj. Glandular) – איבר (מבנה) זעיר על פני הצמח או בתוכו המייצר הפרשה (שמן, שרף, צוף); בעל בלוטות או שערות בלוטיות או עשוי כעין בלוטה.
בָּסיס, בסיס העלה (Base) – חלקו התחתון של העלה שמורחב לפעמים לנדן.
בְּרַכִיבְּלַסְט (Brachyblast) – 1. ענף (גבעול) מקוצר נושא איברי רבייה או עלים; 2. ענף או מקטע בענף שפרקיו קצרים (לא התארכו) להבדיל מענף רגיל (Dolichoblast) שמפרקיו רחוקים זה מזה. לעיתים גבעול קוצני הוא ענף מקוצר, אך במקרים רבים הוא קצהו הדוקרני של גבעול רגיל (thorn).
גִּבְעוֹל (Stem) – נחשב לאחד משלושת האיברים הבסיסיים בצמחי הזרע יחד עם העלה והשורש. הוא קָנה הצמיחה ששממנוּ מסתעפים העָלים והפרחים. בדרך כלל הוא מצוי מעל פני הקרקע ודרכו עובר המזון מן השורש לחלקי הצמח.
גבעול ללא עלים (Scape) – גבעול העולה מצמח בעלי שושנת והוא ללא עלים לכל אורכו.
גבעול זקוף (Erect) – גבעול הצומח בניצב לפני הקרקע.
גבעול זוחל (Repent) – גבעול ששרוע על פני הקרקע ומצמיח שורשים מן המפרקים.
גבעול נטוי (Geniculate) – גבעול שחלקו העליון ניצב למישורו במפרק (כמו מפרק ברך).
גבעול עולה, נטוי (Ascending) – 1. גבעול זקוף לאחר התחלה אלכסונית; 2. גבעול אלכסוני.
גבעול שָׂרוּעַ (Prostrate) – גבעול שזוחל על פני הקרקע ואינו מצמיח שורשים מן המפרקים.
גבעול מזדקף (Decumbent) – גבעול ששרוע על הקרקע ואינו מצמיח שורשים מן המפרקים וקצהו מתרומם כלפי מעלה.
גבעול משתפל (Procumbent) – גבעול שקצהו יורד לעבר הקרקע ואז הוא שרוע ואינו מצמיח שורשים מן המפרקים.
גִּלְדָּנִי (Leathrate, Coriaceous) – עלה בעל מרקם קשה, לפעמים פריך, דמוי עור, שלד העלה מכיל רקמה קשה השומרת אותו פרוש ולא נבול בתקופת היובש ובכך מאפשרת תהליכי חיים כגון פוטוסינתזה (צלף).
גלילי רב-מקצועות (Terete) – גבעול מעוגל עם הרבה מקצועות.
דוּר (Whorl) – קבוצת פרטים הערוכה במעגל – כגון קבוצת עלים סביב מִפְרק או קבוצת פרחים על מצעית של פרח.
עֲרוּכִים בְּדוּרִים (Whorled, Verticillatus)
התעבות משנית (Secondary Growth) – מתרחשת בעיקר בצמחים דו-פסיגיים, נובעת בעיקר מפעולת שתי מריסטמות רוחביות – קמביום השעם והקמביום הצינורי.
זִיף, זיפי (Bristle, Strigose, Seta, Stiff, adj. Setaceous, Setiferous) – 1. שערה קשה, אשונה ועבה פחות או יותר; 2. מכוסה זיפים; 3. נושא זיפים.
חֵיק העלה או החפה (Axil) – הזווית הנוצרת בין הגבעול לבין העלה או החפה.
טָרָף (Blade, Lamina) – החלק הרחב והשטוח של הֶעָלה או של עלה הכותרת.
דְמוּי יתד (Cuneate) – 1. טרף (או חלק אחר של הצמח) שראשו רחב ובסיסו צר ושתי שפתותיו הצדדיות ישרות. 2. דמוי משולש ההולך וצר כלפי בסיסו.
דְמוּי מרצֵע (Subulate, Awl-Shaped) – עלה צר שמתחדד בהדרגה לחוד כלפי קודקודו.
לְשַׁד, מֹהַל, מוהל (Sap) – נוזל שמכיל מים, מינרלים וחומרי מזון, מובל בתאי עצה או שיפה של צמח
לשונית (Ligule) – חלק מעלה, תוספת דקיקה (שעירה או קרומית), נמצאת בחיבור בין הטרף והנדן בצמחים מסדרת הדגנאים
מגובשש
מוהל (Sap) – ראו לשד
מְנֻקָד (Punctate) – עם נקודות כהות או בהירות או שקופות.
מִסְתַּעֵף, מְסֹעָף, מסועף (Branched) – 1. מַצמיח ענפים/גבעולים, מתחלק לענפים; 2. (עץ) בַּעל ענָפים רבים; 3. עָנֵף; 4. מחולק לסעיפים.
מעוצה (Woody) – קשה, מכיל רקמת עצה עם ליגנין צלולוזה והמיצלולוז
מִפְרָק (Node) – 1. מקום חיבורו של עלה אחד או יותר והניצנים החיקיים לגבעול; 2. אזור הצמיחה על הגבעול בצמחים וסקולריים, טבעת בין שני פרקים ממנה יתפתחו גבעולים חדשים, עלים, פרחים, שורשים, וכל התמחות אחרת שלהם בהתאם לתנאים המתאימים לצמיחה ושרידות.
משולש, דלתא (Triangular, Deltoid) – הכוונה למשולש שווה-שוקיים, למשל בתיאור לוואים.
נָדָן, נְדַן הֶעָלֶה (Leaf Sheath, Sheath) – 1. בסיס העלה העוטף את הגבעול; 2. חלקו התחתון של העלה (בייחוד אצל הדגנאים) העשוי בדמות צינור או מרזב ועוטף פרק אחד של הגבעול או הקנה.
נימי (Filiform, Thread-Shaped) – 1. עלה או גבעול דק כחוט או כשערה; 2. דק כחוט ועל פי רוב ארוך.
ניצן (Bud) – צבר של תאי עובר שטרם עברו תהליך של מיון, נמצא בדרך כלל בחיק עלה או בראש גבעול, יכול התפתח לגבעול, ענף, עלה או פרח
ניצן חיקי (Axillary Bud) – ניצן הנמצא בחיק העלה (בנקודת החיבור של פטוטרת העלה לגבעול)
נֶצֶר (Shoot) – 1. גבעול עם עלים; 2. החלק העל קרקעי של צמח חדש.
נָשיר (1. Caducous .2 Deciduous) – 1. נופל מן הצמח בעונה המתאימה; 2. נושר בקלות או בהקדם מן הצמח בהשוואה לצמחים אחרים, אך אינו נובל. 3. (עץ) שעליו נושרים בעונת השלכת.
סוּת, קְלִפַּת הָעֵץ (Bark) – כל הרקמות החיצוניות בגזע החוצה מהקמביום שהוא רקמה יוצרת תאים, היוצרת את רקמות העצה והשיפה.
עַדְשָׁתִית (Lenticle) – כתם מחוספס, כהה, מורם במקצת, הפורץ דרך האפידרמיס ושונה מסביבתו בגבעול ובשורש. סידור העדשתיות על פני הגבעולים שונה הוא. לפעמים הן מופיעות בשורות אורך או רוחב, אך על פי רוב הן מפוזרות על פני השטח בצורה בלתי סדירה. מבחינה אנטומית העדשתיות הן קבוצות תאים בעלות חללים בין-תאיים המפסיקות את רצף השעם ומאפשרות לחמצן להיכנס אל הרקמות החיות המכוסות שעם.
עוֹרֵק (Vein, Nerve) – צינור דקיק בטרף העלה המוביל מים וחומרי מזון לחלקי הצמח. מבחינה אנטומית עורק הוא צרורות בודדים של רקמות הובלה או קבוצות של צרורות סמוכים. ראו גם עֵרוּק .
עורקים משניים מנוצים (Pinnately Veined, Penninerved) – עורקים בטרף העלה, שיוצאים מצדי העורק הראשי, ולא מנקודה משותפת בבסיס העלה.
עורקים משניים מקושתים (Brochidodromous, Intramarginal Vein) – העורקים המשניים אינם מסתיימים בשוליים אלא מחוברים ביניהם בסדרה של קשתות בולטות.
עוֹרֵק רָאשִׁי (Midrib) – העורק המרכזי, ובדרך כלל הבולט ביותר בטרף העלה או בכל איבר דמוי עלה.
עָלֶה (Leaf) – חֵלק דק ורחב של צֶמח – בדרך כלל ירוק – היוצא מגבעול הצמח ומכיל בדרך כלל שלושה חלקים: טרף, פטוטרת ולוואים.
עָלֶה אִזְמֵלי (Lanceolate) – עלה דמוּי אזמל; עלה צר, ששני קצותיו מחודדים ושרוחבו הגדול ביותר מרוחק מהבסיס כדי שליש מאורכו.
עָלֶה אִזְמֵלי הָפוּךְ (Oblanceolate) – עלה דמוּי אזמל; עלה צר, ששני קצותיו מחודדים ושרוחבו הגדול ביותר מרוחק מראשו כדי שליש מאורכו.
עלה גזור (Dissected, Cut) – טרף עלה (מאונה) שסוע לאונות ארוכות (עד העורק הראשי של העלה או כמעט כך), לדוגמה – עלי גזר או פטרוזיליה.
עלה גזור-כפני  (palmate) – הטרף גזור כעין כף יד.
עלה גזור-מנוצה – הטרף גזור כנוצה.
עלה דְמּוּי בֵּיצה, סגלגל (Ovate) – עלה, פרי או זרע שאורכו גדול פי 1.5 בערך מרוחבו ושבסיסו רחב במידה ניכרת מראשו, ובסיסו מעוגל וראשו חד או מעוגל.
עלה דמוי ביצה הפוכה (Obovate) – עלה, פרי או זרע דמוי ביצה, אבל ראשו קהה ורחב ובסיסו צר וחד.
עָלֶה דְמוּי מָרית (Spatulate, Spathulate) – 1. עלה שראשו רחב ומעוגל וחלקו התחתון הולך וצר; גם דמוי כף.
עלה דְמוּי תְריס, עלה תריסני (Peltate) – עלה שפטוטרתו מחוברת אל אמצע הטרף (בצדו התחתון) ולא אל בסיסו.
עָלֶה חָרוּז (Perfoliate) – עלה שבסיסו מקיף את הגבעול, בצורה הנראית כאילו הוא מושחל דרכו.
עָלֶה חָרוּק (Crenate, Crenulate, Scalloped, Crenatus) – 1.עלה ששפתו בעלת שיניים קטנות ומעוגלות ומפרצים חדים או מסולסלת.
עלה יושב (Sessile) – עלה מחוסר פטוטרת, שטרפו יושב ישירות על הגבעול.
עֲלֵה לְוַאי , עלה לוואי, לוואי (Stipule) – 1. כל אחד משני התוספות (הגידולים) בבסיסי העלה (בבסיס הטרף או בסיס הפטוטרת), לפעמים הוא מעורה בחלקו בגבעול, במקום מוצאו של העלה. 2. כל אחד משני העלים המחוברים לבסיס של פטוטֶרת העלה או חופשיים ממנו.
עלי לוואי תיכוניים (Interpetiolar) – לוואים בין הפטוטרות של שני עלים נגדיים.
עלי לוואי חיקיים (Intrapetiola) – לוואים בין הפטוטרת לגבעול.
עלי לוואי שוֹפָריים (Ochrea, Sheathing) – עלי-לוואי מאוחים לצינור, המקיף את הגבעול מעל לבסיס העלה.
עלה מאונה (Lobed) – עלה פשוט שטרפו מחולק או שסוע או גזור לאונות, והכל לפי עומק המפרצים בין האונות.
עָלֶה מְאֻצְבָּע (Digitate) – עלה מורכב (או תפרחת) דמוי אצבעות היד, בעל מספר עלעלים שיוצאים מנקודה אחת. לדוגמה: תורמוס.
עָלֶה מָאֳרָך מֻאֲרָךְ, מוארך (Oblong) – 1. עלה ארוך במקצת, שאורכו גדול פי 2 או יותר מרוחבו וצדדיו מקבילים פחות או יותר זה לזה. 2. עלה מלבני שקצותיו קהים (אינם ישרים).
עָלֶה מֻרְכָּב, עלה מורכב (Compound) – עלה מורכב מעלעלים או מאונות שכל אחד מהם בעל יכולת הינתקות מן העלה או מציר העלה.
עלה מחטני (Needle-Like, Acicular) – עלה בצורת מחט, לדוגמה – עלי עץ האורן.
עלה מְנֻצֶה, מנוצה (Pinnate, Pinnatisect) – 1. עלה שעלעליו (או אונותיו) מסודרים זה מול זה בשני צדי הציר או העורק הראשי; 2. עלה המחולק, שסוע, גזור או מורכב
מעלעלים או אונות בדמות נוצה (Odd-Pinnate) – עלה מנוצה שמסתיים בעלה אחד.
עָלֶה מְנֻצֶה פַּעֲמַיִם, מנוצה פעמיים (bipinnate) – 1. עלה מנוצה שעלעליו יושבים על ההסתעפויות של ציר העלה המורכב; (הסתעפות – ציר משני המסתעף מן הציר הראשי של העלה).
עלה מפורץ (Emarginate) – עלה ששפתו אינה שלמה
עלה מְשֻׁנָּן, משונן (Dentate, Toothed) – עלה ששפתו בעלת שיניים (מְשֻׁנֶּנֶת).
עלה מְשֻנָן כְּמָשוֹר, משורי (Serrate) – עלה בעל שיניים מחודדות לא סימטריות שמופנות כלפי קודקוד העלה.
עלה סורח (Decurrent) – עלה יושב הנצמד לאורך הגבעול בחלקו התחתון
עלה סַרְגֵּלִי (Linear) – 2.עלה ארוך וצר (אורכו גדול פי 3 או יותר מרוחבו) ששפתיו מקבילות פחות או יותר; 2. דְמוּי סַרְגֵל.
עָלֶה פָּשוּט (Simple) – 1. עלה שהפטוטרת שלו נושא טרף אחד; 2. עלה שהטרף שלו אינו מורכב מעלעלים או מאונות שכל אחד מהם בעל יכולת הינתקות מן העלה או מציר העלה.
עָלֶה שָסוּעַ (Split, Cleft) – עלה מאונה, שאורך אונותיו פחות מרבע רוחב הטרף או קוטרו.
עלה שווה צדדים (Isolateral, Isobilateral, Unifacial) – עלה (בדרך כלל שטוח) שבו רקמת העמודים מצויה בשני צדדיו.
עלה שונה צדדים, גב-גחוני (Dorsiventral, Bifacial) – 1. עלה ששטח הפנים של צדו העליון וצדו התחתון דומים; 2. עלה (בדרך כלל שטוח) שבו רקמת העמודים מצויה בצדו האחד של העלה והרקמה הספוגית בצדו השני.
עָלֶה תִלְתָני (Trifoliate) – עלה מורכב בן שלושה עלעלים, לדוגמה, עלי תלתן או אספסת.
עָלֶה תַּמִּים (Entire) – עלה ששפתו שלמה, שאינה מפורצת, משוננת או מאונה. הערה: התואר נכון גם לעלעל, לחפה, עלה כותרת, עלה גביע, לאונה ולחפה.
עלים מְסֹרָגִים, מסורגים (Alternate) – 1. עלים העומדים אחד אחד על כל מפרק של הגבעול, דהיינו מכל מפרק בגבעול יוצא עלה עלה אחד ובזווית קצת אחרת, לסירוגין. אפשר שהעלים המסורגים יהיו סדורים על הגבעול בצורה לולינית (Spiral) או בשתי שורות (Distichous).
עלי בסיס (Radical Leaves) – עלים רדיקליים הם העלים הצומחים מבסיס גבעול או מגבעול מתחת לאדמה או מקנה שורש הצומחים ישירות מהשורש. במינים מסוימים, העלים מסודרים בשושנת.
עלים נגדיים (Opposite) – עלים הערוכים שניים שניים זה מול זה על מפרק אחד.
עלים נגדיים ארבעה טוריים, סְדוּרִים שְׁתִי וָעֵרֶב, מַצְלִיבִים (Opposite Decussate) – תואר לעלים נגדיים אשר זוגות העלים העוקבים ממוקמים בזווית ישרה זה לזה (עלה אחד נמצא בזווית של 90 מעלות לעלה שמתחתיו או מעליו). על הענף ערוכים 4 טורים של עלים.
עלים לוליינים, סלילניים (Spiral) – סידור של עלים מסורגים – כל עלה נמצא בזווית שונה מהעלה שמתחתיו ומזה שמעליו.
עלים דוריים (Whorled, Verticillate) – עלים הערוכים שלושה ויותר זה מול זה על מפרק אחד, כלומר מכל מפרק יוצאים יותר משני עלים.
עלים מאוגדים (Fascicled) – עלים הנראים הצומחים כאגודה או אשכול ברך כלל בנצר קצר. ראו עלים שושנתיים
עלים שושנתיים, שוֹשֶנֶת (Rosette) – עלים צמודים על פי רוב אל פני האדמה ומרוכזים בצורה מעגלית ולוליינית מסביב לבסיס גבעול זקוף, שהפרקים שלו בין העלים אינם מתארכים, כך שכל העלים נשארים מקובצים זה בזה בצורה הדוקה ובגובה דומה, בניגוד לעלים המסודרים לאורך הגבעול ומופרדים עלי ידי פרקים מוארכים (cauline).
עַלְעַל (Leaflet, Pinnule Pinna, pl. Pinnae) – 1. עלה קטן או צעיר; 2. עלה קטן ועצמאי, שאין בחיקו ניצן צמיחה, והוא היחידה הסופית של עלה מורכב.
עָנֵף (Branched) – 1. בעל ענפים רבים; 2. מְסֹעָף, מסועף; 3. מסתעף לענפים רבים.
עצה (Xylem) – צינורות הובלת המים בצמח
עֵרוּק, עירוק (Venation) – אופן סדור העורקים בטרף העלה. ראו גם עורק
עֵרוּק מְרֻשָּׁת, עירוק מרושת (Venation Reticulate) – מבנה רשת של הסתעפויות והתחברויות של העורקים. שכיחה בדו-פסיגיים אבל גם בחד-פסיגיים מסוימים כגון מיני הסחלביים, קיסוסית ולוף.
עֵרוּק מַקְבִּיל (Venation Parallel) – העורקים כמעט מקבילים במרבית אורכם, אך מתקרבים ומתמזגים יחד בקצה העלה, או בקצהו ובבסיסו גם יחד. שכיחה בחד-פסיגיים, אך גם במינים דו-פסיגיים, כגון הלחך.
פְּטוֹטֶרֶת (Petiole) – 1. החלק הצר של קצה העלה שבו הוא מתחבר לגבעול; 2. העוקץ שעליו נישא טרף העלה, ואם העלה מורכב אז החלק שמתחת לנקודת חיבור של העלעלים ו/או תחילת הציר המשני (Rachis (Rhachis)).
פילוטקסיס (Phyllotaxis) – אופן סידור העלים על פני הגבעול.
פילוד, פילודיון (Phyllode, Phyllodium) – עלה שהטרף שלו מנוון מאוד או חסר, והפטוטרת שלו ו/או הציר שלו מבצעים את תפקידי הטמעה של העלה כולו, בין אם היא רחבה (Platyphyllode) ובין אם לא (Rhabdophyllode). (מצוי בזנים אוסטרליים של השיטה)
פילוקלד (Phylloclade, Cadode) – ענף ירוק המתפקד כעלה (אספרג) או התמחות של גבעול שהפך שטוח, רחב ומכיל כלורופיל, במקביל העלים מנוונים (עצבונית החורש).
פְּלוּמָתִי (Pubescent, Puberulous, Downy, adj. Puberulent, velutinous) – 1. מכוסה בשיער רך, קצרצר וזקוף; 2. בעל פלומה.
פְּסִיג (Cotyledon) – עָלֶה או עלים המהַווים חֵלק מן העוּבָּר בצמחים והממלאים תפקיד חשוב בהזנת הנֶבט הצעיר.
פֶּרֶק (Joint, Internode) – חלק הגבעול בין שני מפרקים.
ציר (Rachis, Rhachis, Axis) – 1. השזרה האמצעית של עלה מורכב או של תפרחת. 2. ציר משני המסתעף מן הציר הראשי של עלה מורכב ונושא עלעלים.
צַמְרִי (Tomentum, adj. Tomentose, Wooly) – מכוסה בשערות צמר בצפיפות, שערות רכות מסולסלות וארוכות המכסות את חלקי הצמח השונים.
קוטין (Cutin) - פולימר יציב של חומצות שומן וחומצות שומן הידרוקסיליות, הנמצא בקוטיקולה.
קוּטִיקוּלָה, קוטיקולה (Cuticle) – שכבה הידרופובית (דוחה מים) המצפה את פניו החיצוניים של האפידרמיס בצמח. השכבה מורכבת משעווה וקוטין, ומונעת מעבר מים או גזים בעיקר כשהיא מעובה.
קוץ (Spine, Thorn, Prickle, adj. Prickly) – איברים קשים וחדים המשמשים בעיקר להגנה על הצמח, מקורם באיברים שונים. שם תואר: דוֹקרָני, קוצני במקצת, מצויד בחוד קשה או בשֵׁך.
spine – התמחות של עלה (צבריים), עלה לוואי (אשמר קוצני) או התארכות של עורק בעלה (דרדר קרומי, התארכות עורק ראשי בחפת התפרחת)
prickle – שלוחה של קליפת הגבעול והאפידרמיס, סיומת חדה ולעיתים מעוקלת (ורד, פטל).
thorn – התמחות של גבעול (ענף), נפוץ בשיחים ועצים; חלק מהענפים שונים, לפעמים מפוצלים וחדים מאוד בקצה (קאריסה, עוזרר קוצני, רתמה קוצנית, הדרים)
קנה (Culm) – במקור כנוי לגבעול של צמח כלשהו, השם ממקור לטיני, כיום מתייחס לגבעולים של צמחים מסדרת הדגנאים (קנה סוכר, במבוק)
קְנוֹקֶנֶת, קנוקָנות (Tendril) – אבר הדומה לחוט דק ומסתלסל, פשוט או מסתעף הנכרך סביב צמחים אחרים או עצמים. התמחות של גבעול או ציר העלה, משמשת לאחיזה בצמחים מטפסים.
קסרומורפי (Xeromorphic) – בעל תכונות המאפשרות חיים בסביבה צחיחה.
קֵרֵחַ, קירח (Glabrous) – 1. חסר שערות; 2. חלק (הגדרה מטעה). 3. קרח אבל בעברו היה לו כסות שערות, מתקרח (Glabrate, Glabrescent).
קרין, שִׁדְרִית (Keel) – 1. "סירה" בקטניות. מינוח שמשתמשים לתיאור מורפולוגי של עלה בעל קצוות מקופלים (דמוי מעקה) מכל קצותיו היוצר מבנה של סירה או אונייה. 2. בעל קרין הוא עלעל המכופל לאורכו ובעל צלע חדה לאורך קו הכיפול, בדומה לחלקה התחתון של האוניה.
קִשְׂקֵשׂ – עלה קטן ומנוון, קשקשים שכיחים בעיקר בניצנים, גבעולים תת-אדמתיים וענפים רותמיים.
קִשְׂקֵשׂ הניצן (Budscale, adj. Perulate Bud) – 1. עלה מנוון וקטן, לרוב יבש, ואינו מטמיע שניצן רדום ומגן עליו. 2. תואר לניצן עטוף בקשקשים לעומת ניצן עירום.
רָתְמִי, רוֹתְמִי (Spartoid) – צמח שגבעוליו דקים, ארוכים וגמישים, חסרי עלים או בעלי עלים מעטים וקטנים כמו ענפי הרותם.
ריסָני, רִיסִים (Cilia, adj. Ciliate, ciliolate ) – 1. דומה לריסים; 2. נושא ריסים. 3. שערות שוות פחות או יותר באורכן העומדות בשפת עלה, חפה או איבר אחר.
רָעוּף, מרוֹעָף (Imbricate) – מסודר זה על שפתו של זה או זה על בסיסו של זה כרעפי גג.
שוֹשֶנֶת, שושנת עלים (Rosette) – דוּר של עלים המרוכז בבסיס הגבעול.
שיפה (Phloem) – צינורות הובלה של מינרלים, סוכרים וחומרים דומים בצמח.
שֵׂךְ, שִׂיכִים (Prickle) – 1. חוד או בליטה דוקרנית הנוצרת על הגבעול, על העלה או על חלקי צמחים אחרים; 2. קוץ קטן וחלש; 3. שלוחה של קליפת הגבעול והאפידרמיס, סיומת חדה ולעיתים מעוקלת.
שָׂעִיר (Hairy, adj. Hirsute, pilose) – על פי רוב 1. מכוסה בשיער או בחומר דמוי שיער; 2: בעל פלומה (Down) על הגבעולים והעלים; 3. Villous – שערות ארוכות ורכות. 4. Hirsute – מכוסה בשערות נוקשות גסות.
שעירות, כסות האפידרמיס (Indumentum) – המופע הכללי של יותרות האפידרמיס, כסות של שערות או קשקשים (Scales) או בליטות על איברי הצמח. צורת כסות השערות: מהודקות (לגבעול), מפושקות, צמיריות, פלומתיות, ארוכות ומסולסלות, ארוכות ודלילות.
קַשְׂקַשׂ (Scale) – גידול מהאפידרמיס דמוי קשקש – דק ושטוח, פחות או יותר קרומי ויבש, ובמגוון צורות. ראו שערה תריסנית ושערה קשקשית.
שַׂעֲרָה (Hair, Trichome) – כל אחד מן הסיבים הדקים הגדלים מהאפידרמיס של איברי הצמח (יותרות) בין חד-תאי מאורך ובין רב-תאי מאורך, בין שהיא ללא בלוטה ובין שאחד מחלקיו הוא בלוטה שמפרישה חומרים מיוחדים, אך ללא מערכת הובלה צינורית (וסקולרית). שערות היא כמעט מילה נרדפת ליותרות האפידרמיס הקרויות טריכומות. אם כי ייתכנו תאי אפידרמיס בלוטיים גם שלא בצורת שערות. למשל, בשיניים של שולי העלה בשקד מצוי ובאילנתה בלוטית. השערות מתחלקות לשערות לא בלוטיות ולשערות בלוטיות או לפי צורתם וחומרי ההפרשה
שערה בלוטית (Glandular) – שערה המפרישה מלח או צוף או נוזל דביק (ריר), או שמן ריחני או טֶרְפֶּנִים או אנזימים מפרקי חלבונים וסופגות את המוצרים המעוכלים; על פי רוב היא מסתיימת בגולה וצורתה כעין סיכה.
שערה דמוית עץ (Dendritic, Tree-Like) – שערה רב-תאית דמייות עץ בשונה משערה כוכבית.
שערה חד-תאית (Unicellular) – שערה לא בלוטית העשויה מתא אחד מאורך.
שערה כוכבית (Stellate) – שערה רב-תאית המסתעפת לצדדים מבסיסה. מן הצד נראה שהיא יוצאת מבין התאים הרגילים, מלמעלה היא נראית ככוכב.
שערה לא בלוטית (Eglandular) – שערה חד-תאית או רב-תאי או חד-טורית ולא משוטחת. למשל במשפחות העריים והתותיים, וכן בחיטה, בשעורה ובזרע הכותנה. והכותנה.
שערה מחוספסת (Shaggy) – שערה לא בולטית, רב-טורית גסה, שלפחות בבסיסו שני טורים צמודים של תאים. למשל בבסיס הפטוטרת של רגלת הגינה, בשסיענית ובמינים מסומים של משפחת המורכבים.
שערה מנוצה – שערה ששערותיה הצדדיות ארוכות פי 3 עד 10 מעובי השערה הראשית. שערות פשוטות אינן מסתעפות, אבל יש והן בעלות זיזים או שערות צדדיות קצרות מאוד שאין אורכן עולה הרבה על עובי השערה הראשית.
שערה מסועפת (Branched) – שערה רב-תאית עם סעיפים היוצאים לצדדים בצורת דמויות כוכב, דמוית עץ. למשל, במצליבים.
שערה פשוטה (Simple) – שערה לא בלוטית, שהיא חד-תאית ולא מסועפת.
שערה צורבת (Stinging) – שערה המפרישה נוזל ארסי צורב (היסטאמין ואטיל-כולין) בעת שבירתה.
שערה קשקשית (Squamiform) – שערה דמוית קשקש, לא בלוטית, רב-תאית שהיא שטוחה במידה ניכרת ולא נישאת על עוקץ. ראו קשקש.
שערה רב-תאית (Multicellular) – שערה המורכבת ממספר תאים.
שערה שלפחותית (Vesiculare, Blatters) – 1. שערה לא בלוטית דמוית שלפוחית או גבשושית; 2. שערה שבראשה שלפוחית מלאה בנוזל או באוויר. למשל במשפחת הטבוריתיים.
שערה תריסנית (Peltate) – שערה דמוית קשקש, לא בלוטית, רב-תאית שהיא שטוחה במידה ניכרת ונישאת על עוקץ. למשל בזית.
שְׂפַת-הֶעָלֶה (Leaf-Margin) – השוליים של טרף העלה המצויה בין הקודקוד לבסיס.
שפה (Sinuate, Sinuous) – השוליים עם שקעים אופקיים דמויי גלים ולא בהכרח משוננים.
שפה גלולה מטה (Revolute) – השוליים מגולגלים (כפופים) כלפי מטה, לכיוון המשטח התחתון של העלה.
שפה גלולה מעלה (Involute) – השולים מגולגלים (כפופים) כלפי מעלה, לכיוון המשטח העליון של העלה.
גָלוּל (Rolled) – עלה ששפתו מגוללת כמגילה.
שפה גַלית, גָלוֹנית (Undulate, Repand) – השוליים או כל הטרף גליים אנכיים כאשר הם כפופים פעם מטה ופעם מעלה, ולא בהכרח משוננים.
שְׂרָף (Resin) – נוזל צָמיג המופרש מצמחים שונים על ידי חיתוך הקליפה.