stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי סודאן–סין

| יחסי סודאן–סין |
| --- | --- |
סודאן: הרפובליקה העממית של סין


סודאן: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
1,861,484: 9,596,967.75
אוכלוסייה
50,752,039: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
109,327: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,154: 12,545
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה עממית

יחסי סודאן–סין הם היחסים הבילטרליים בין סין לסודאן.
סקירה כללית

סודאן הפכה לעצמאית ב-1956, לאחר שקיבלה את עצמאותה מבריטניה ומצרים. הרפובליקה העממית של סין והרפובליקה של סודאן כוננו יחסים דיפלומטיים ב-4 בפברואר 1959. כבר ב-1964 החליפו ביקורים רשמיים ראש ממשלת סין ג'ואו אנלאי, סגן ראש הממשלה צ'ן יי ונשיא סודאן אבראהים עבד. חילופי הביקורים האחרונים בדרג הבכיר היו ביקורם של הנשיא עומר אל-באשיר בסין ב-2006 וחו ג'ינטאו ביקר בסודאן. סין החלה להעניק סיוע כלכלי מסוים לסודאן ב-1970, וסיוע רפואי לסודאן ב-1971. ב-1995 החלו סין וסודאן לשתף פעולה בחיפושי נפט. ב-1997 הקימו משרדי החוץ של שתי המדינות מנגנון ייעוץ פוליטי קבוע. בשנת 2007, היקף הסחר הדו-צדדי בין סין לסודאן היה בשווי 5.66972 מיליארד דולר. סודן היא שותפת הסחר השלישית בגודלה של סין באפריקה אחרי אנגולה ודרום אפריקה.
נציגויות דיפלומטיות

סודאן מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג.
סין מחזיקה בסודאן שגרירות בח'רטום.
יחסי סודאן–ספרד

| יחסי סודאן–ספרד |
| --- | --- |
סודאן: ספרד


סודאן: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
1,861,484: 505,370
אוכלוסייה
50,752,039: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
109,327: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,154: 32,996
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה חוקתית

יחסי סודאן–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין סודאן וספרד.
יחסים דיפלומטיים

ספרד מקיימת יחסים דיפלומטיים עם סודאן מאז 20 בפברואר 1964. נשיא הרפובליקה הדמוקרטית של סודאן, גאפר מוחמד נימאירי, ביקר רשמית בספרד בין התאריכים 10–14 באוקטובר 1978 כאורחו של המלך חואן קרלוס הראשון.
ב-26 ביולי 2004, שר החוץ ושיתוף פעולה, מיגל מורטינוס, נפגש באנקרה עם שר החוץ של סודאן, מוסטפא אוסמן איסמעיל, כדי לדון במצב באזור דארפור ועמדת הממשלות בהתאמה.
ב-23 במאי 2005 הציעה ממשלת ספרד באמצעות האיחוד האירופי (EU) שני מטוסי תובלה CASA-212 וחמישה משקיפים צבאיים לתמוך במשימת השלום שהאיחוד האפריקאי הציב באזור דארפור בסודאן, כפי שהוכרז על ידי שר ההגנה חוסה בונו.
ב-24 בפברואר 2006, מועצת השרים אישרה את הקמתה של נציגות דיפלומטית קבועה בסודאן, שהיה לה שגרירות במדריד מאז 2001, והדגישה כי למדינה זו, הגדולה באפריקה, יש "פוטנציאל כלכלי משמעותי". מאז 2008 יש לשגרירות מדור קונסולרי, ואילו משרד המסחר והפנים נמצא בקהיר.
שר החוץ, ברנרדינו ליאון, ושר שיתוף פעולה בינלאומי, ליירה פאג'ין, ביקרו בסודאן ב-29–31 בינואר 2007. שני השרים נפגשו בחרטום עם השרים הסודאניים לשיתוף פעולה בינלאומי וענייני חוץ, כמו גם עם סגן נשיא הרפובליקה השני, שביקש "צעדים משמעותיים" לקראת הסכם השלום במדינה. בנוסף הם ביקרו במחנות הפליטים בדארפור, שם קיימו פגישות עם משלחת השלום, סוכנויות הומניטריות וסוכנויות של האומות המאוחדות.
ב-25 במאי 2007 ערך שר החוץ הספרדי, מיגל מורטינוס, פגישת עבודה במדריד עם מקבילו הסודאני, מוחמד אל-וואסילה, אליו הביע את התעניינותה של ספרד במדינה זו, שהתממשה איתה פתיחתה מחדש של שגרירות ספרד בח'רטום, שליחת מומחה מהסוכנות הספרדית לשיתוף פעולה בינלאומי (AECI) ורצף ביקורים רמי דרג.
שר החוץ, ברנרדינו ליאון, השתתף בישיבה של מה שמכונה קבוצת אנשי קשר רחבה בדארפור ב-25 ביוני 2007, שהפגישה נציגים מ-18 מדינות וחצי תריסר ארגונים בינלאומיים.
השר גנדור עדיין לא ביקר בספרד, אף על פי שקודמו, עלי קרטי, ביקר שלוש פעמים: אוקטובר 2010 (כאשר נחתם הסכם שיתוף פעולה דו-צדדי), מאי 2013 (להשתתף בפורום היספני-תרבותי וכלכלי I, שאורגן בקאסה ארבה) ואפריל 2014 (לרגל ההלוויה הממלכתית שנערכה לכבוד הנשיא לשעבר אדולפו סוארס).
נציגויות דיפלומטיות

סודאן מחזיקה בספרד שגרירות במדריד.
ספרד מחזיקה בסודאן שגרירות בח'רטום.
יחסי מקדוניה הצפונית – מקסיקו

| יחסי מקדוניה הצפונית – מקסיקו |
| --- | --- |
מקדוניה הצפונית: מקסיקו


מקדוניה הצפונית: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
25,713: 1,964,375
אוכלוסייה
1,820,681: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
14,761: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,108: 13,642
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית

יחסי מקדוניה הצפונית–מקסיקו הם יחסי החוץ בין מקדוניה הצפונית ומקסיקו.
סקירה כללית

בשנת 1991 נכנסה יוגוסלביה לסדרה של סכסוכים אתניים המכונים מלחמות יוגוסלביה. במהלך המלחמה, מועצת הביטחון של האומות המאוחדות קיבלה את החלטה 757 שקראה לכל המדינות להוציא את הצוות הדיפלומטי שלהם מבלגרד. כתוצאה מכך, מקסיקו שינתה את שנמכה את מעמד שגרירותה ל"ממונה על היחסים" וסירבה לכניסתם של כל פקיד יוגוסלבי שרצה לבקר במקסיקו. יתר על כן, פקידי ממשל מקסיקניים לא הורשו לנסוע ליוגוסלביה. עם זאת, מקסיקו נותרה אחת המדינות הבודדות שהעדיפו שלא לסגור את שגרירותה בבלגרד. בשנת 1995 העלתה מקסיקו את משלחתה הדיפלומטית בבלגרד בחזרה לרמת שגרירות וכוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה (לימים נודעה כסרביה ומונטנגרו) כיורשת של יוגוסלביה, ועם המדינות העצמאיות הטריות של בוסניה והרצגובינה, קרואטיה, סלובניה ורפובליקת מקדוניה.
ב-4 באוקטובר 2001 כוננו בוסניה והרצגובינה ומקסיקו יחסים דיפלומטיים רשמיים. ב-20 בספטמבר 2019 פתחה מקסיקו קונסוליית כבוד בסקופיה.
נציגויות דיפלומטיות

מקדוניה הצפונית מוסמכת למקסיקו משגרירותה בוושינגטון די. סי., ארצות הברית.
מקסיקו מוסמכת לבוסניה והרצגובינה משגרירותה בבלגרד, סרביה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בסקופיה.
טורומירו

| טורומירו |
| --- | --- |
  טורומירו, צולם באי הפסחא
מצב שימור
 מצב שימור: נכחד נכחד בטבע (EW) 
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: קיטניתאים
משפחה:: קטניות
תת־משפחה:: פרפרניים
סוג:: Sophora
מין:: טורומירו
שם מדעי
 Sophora toromiro ‏סקוטצברג
טורומירו (שם מדעי: Sophora toromiro) – עץ (לעיתים שיח) שהיה אנדמי לאי הפסחא, אך נכחד מהאי בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. קיים כיום רק במספר גנים בוטניים בעולם.
מורפולוגיה

שיח או עץ קטן בגובה של עד 5 מטר.
גזע - גזע העץ בקוטר שבין 10 ל-20 ס"מ. קליפת העץ בגון חום־אדמדם, חרוצה לאורך.
עלים - מורכבים מנוצים. הפטוטרת באורך של 0.9-0.5 ס"מ. העורק הראשי באורך 6.5-3.7 ס"מ. פטוטרות משניות ועורקים משניים מכוסים שערות לבנות צפופות. העלעלים בגודל 1.0 - 1.5 × 0.3 - 0.5, בצורת אליפסה צרה, מנוגדים עד מסורגים, מכוסים במעט שערות לבנות ממעל וקצת יותר מתחתיהם, דמויי נייר, בגון צהבהב עד ירוק בהיר בעלעלים חדשים.
פרחים – באורך שבין 1.5 ס"מ ל-3 ס"מ. 5 עלי הגביע יוצרים שפופרת אלכסונית בצורת פעמון רחב באורך 7 מ"מ, מכוסים בצפיפות בשערות לבנות. עלי הכותרת בצבע צהוב בגודל 0.9 × 2.7 ס"מ בצורת אליפסה צרה. 10 אבקנים מופרדים. עמוד העלי קצר בגודל 2 מ"מ. השחלה מלבנית בגודל 1.6 ס"מ מכוסה שערות לבנות.
פרי – תרמיל חום על עוקץ ארוך בגודל של עד 10 ס"מ. קליפתו דקה ובתוכו שבעה תאים מופרדים על ידי מחיצה דקה דמוית נייר. הזרעים צהובים דמויי ביצה עד כדוריים בגודל 4 - 5 × 3.5 – 4 מ"מ.
היסטוריה > עד לסף התהום

כשהגיע ההולנדי יאקוב רוחבן לאי הפסחא ב-1722 הוא מצא אי שעל פי תיאורו היה צחיח למחצה ונטול עצים לחלוטין. גם הספרדים שביקרו באי 50 שנה אחריו דיווחו כי אין באי אפילו עץ אחד שממנו ניתן לייצר קורות ברוחב סביר.
לא תמיד היה המצב באי הפסחא כך. להפך, כשהגיעו המתיישבים הראשונים מפולינזיה לאי הפסחא הם מצאו אי ירוק שצמחייתו עבותה ומגוונת. שטחי יערות נרחבים של דקל אי הפסחא, מין דקל אנדמי, כיסו חלקים גדולים באי. בשולי היערות צמח סבך שיחים (בתה) ובו בין השאר צמחו עצי טורומירו (Sophora toromiro), עץ ממשפחת הקטניות.
תושביו הפולינזים של אי הפסחא גרמו הרס מתמשך לצמחיית האי. הדקלים נכחדו במאה ה-14, ועצי הטורומירו שנוצלו לבניין, ליצירת כלי בית ולבניית סירות (אך לא, כפי שטענה המסורת המקובלת, ליצירת לוחיות העץ עליהם חקקו את הכתובות בכתב הייחודי לאי הפסחא, הרונגו-רונגו) נותרו רק במקומות גבוהים או במקומות שהגישה אליהם קשה.
האיסוף המדעי הראשון של טורומירו נעשה בשנת 1774 בידי ג' פורסטר (G. Forster) במסע השני של ג'יימס קוק. דגימה מיובשת של הצמח ממסע זה מצויה עד היום במוזיאון לתולדות הטבע בלונדון.
מרישומים ביומנו עולה כי המין שרד בסבכי שיחים מפוזרים. פורסטר כתב כי ההר ליד האנגה רואה (היישוב היחידי באי הפסחא כיום): "היה מכוסה בשיחי מימוזה (טעות בזיהוי של פורסטר, הכוונה לטורומירו השייך גם הוא לקטניתיים) שגדלו כאן לגובה של 3-2.5 מטר, ולחלקם היה גזע בעובי ירך אדם".
בעלי החיים שהאירופאים הביאו לאי החל בשנת 1886: ארנבים, כבשים, חזירים, סוסים ובקר, השלימו את ההרס האקולוגי. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 דיווח תומסון (Thomson) : "קבוצות שיחים קטנות של Edwardia (טורומירו, שוב טעות בזיהוי) והיביסקוס, מתים כולם מכיוון שקליפתם נאכלה בידי כבשים".
הפרט האחרון של הטורומירו שצמח בר צולם בשנת 1934, עץ קטן שגדל במדרונות הפנימיים של לוע הר הגעש הכבוי "ראנו קאו". שם היה מוגן על ידי גל סלעים מפני בעלי החיים שהביא האדם הלבן. החוקר הנורווגי תור היירדאל תיאר גם הוא עץ זה, ובדיעבד היה למבקר האחרון שראה את הטורומירו באי הפסחא, משום שבשנת 1962 נכרת עץ אחרון זה בידי התושבים לצורכי הסקה.
בשנת 1978 קבע האיגוד העולמי לשימור, ה-IUCN ‏(International Union for Conservation of Nature), כי המין טורומירו "כנראה נכחד".
היסטוריה > השיקום

בשנת 1956, בזמן מסע החקר הארכאולוגי שנערך באי הפסחא, אסף תור היירדאל זרעים מהעץ שב"ראנו קאו". זרעים אלה באו מעץ בודד, ולכן סביר להניח כי נוצרו בהאבקה עצמית. היירדאל העביר את הזרעים למוזיאון להיסטוריה של הטבע שבסטוקהולם, שוודיה. בסתיו 1958 הועברו הזרעים לגן הבוטני של גטבורג (אנ'), שוודיה. שישה או שבעה זרעים נשתלו ומתוכם נבטו בהצלחה ארבעה שתילים. בסוף שנות ה-70 חילק הגן הבוטני של גטבורג שתילי טורומירו לכמה גנים בוטניים באירופה. ביניהם הגן הבוטני של בון (אנ') בגרמניה והגנים הבוטניים המלכותיים בקיו שליד לונדון.
עצי טורומירו גדלים גם בצ'ילה השולטת באי הפסחא, למשל בגן הבוטני הלאומי בוויניה דל מאר (ספ'). ההנחה היא שאת הזרעים של העץ תרם לגן אפראין וולוסקי (Efrain Volosky) שאסף זרעים מאי הפסחא בשנת 1953. כמו כן יש בצ'ילה עצי טורומירו בגנים פרטיים ובמשתלות. מקורם של עצים אלה אינו ידוע. ב-1994 נשלחו זרעים של העץ מצ'ילה לגן בוטני במיזורי, ארצות הברית והשתילים שנבטו הועברו לגן הבוטני בהוואי.
בשנת 1996 התגלה מקום נוסף שבו גדל העץ - הגנים הבוטניים המלכותיים בוויקטוריה (אנ') במלבורן, אוסטרליה. מקור העץ באוסטרליה אינו ידוע.
היסטוריה > ההחזרה לטבע

קבוצת ניהול הטורומירו - Toromiro Management Group) TMG) היא ארגון שהוקם על ידי קבוצה של מוסדות וגנים בוטניים במטרה לשמר את הטורומירו ולהחזירו לאי הפסחא. המטרה הראשונה של הארגון היא להבטיח שעץ הטורומירו לא יכחד. לשם כך, מנהל הארגון רישום על כל עצי הטורומירו בעולם ומנהל מאגר מידע גנטי לגבי עצים אלה. הרישום ומאגר המידע מצויים בגן הבוטני המלכותי בקיו. מאגר מידע זה הראה כי קיימת שונות גנטית מועטה ביותר באוכלוסייה הקיימת.
תוך שימוש במידע זה הוכנה תוכנית להפצת העץ במשתלות באירופה, צ'ילה ואי הפסחא. ארגון ה-TMG עובד בשיתוף פעולה עם ארגון הייעור הצ'יליאני – Corporación Nacional Forestal) CONAF) על מנת להשיב את העץ לאי הפסחא. ב-1995 הובאו 150 שתילים מהגנים הבוטניים בבון ובגטבורג לאי הפסחא. ניסיון זה לא צלח. שורשי השתילים הותקפו על ידי נמטודות ומתו.
עתידו של עץ הטורומירו תלוי בשיתוף הפעולה שבין הגנים הבוטניים וארגוני השימור בצ'ילה ובאי הפסחא. אי הפסחא כיום שונה מאוד אקולוגית מאי הפסחא בתקופה שבה היה עץ הטורומירו נפוץ. לכן תהליך החזרתו לאי יהיה איטי וחייב להיות בשיתוף פעולה של התושבים המקומיים. ההחזרה לטבע של הטורומירו תשיב על כנו אחד מהמרכיבים הביולוגים האבודים במורשת התרבותית של אחד מאתרי המורשת העולמית המפורסמים ביותר.
לקריאה נוספת

Maunder, M et al. (2000): Conservation of the Toromiro Tree: Case Study in the Management of a Plant Extinct in the Wild. Conservation Biology 14(5): 1341–1350.
Orliac, Catherine. 2005. "The Rongorongo Tablets from Easter Island: Botanical Identification and 14C Dating." Archaeology in Oceania 40.3.
הערות שוליים

↑  טורומירו באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  מחקר מודרני גילה שכל לוחיות העץ עליהם חקוק כתב הרונגו-רונגו מקורן בעץ תספזיה צפצפנית (Thespesia populnea), ראו ב"לקריאה נוספת"
טורומירו
יחסי מצרים–שווייץ

| יחסי מצרים–שווייץ |
| --- | --- |
מצרים: שווייץ


מצרים: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
1,001,450: 41,277
אוכלוסייה
116,996,270: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
395,926: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,384: 99,060
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי מצרים–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מצרים הערבית לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-1909 (כשמצרים הייתה בשליטת הטורקים).
שווייץ לקחה חלק גדול במאבק המצרים לעצמאות. בשנת 1923 התקיימה ועידת שלום בלוזאן, שם ויתרה טורקיה על כל הזכויות הנוגעות למצרים. ב-1924 הכירה שווייץ בעצמאותה של מצרים וב-1934 חתמו שתי המדינות על הסכם ידידות.
הודות לנייטרליות שלה ייצגה שווייץ את האינטרסים של כמה מדינות במצרים במהלך מלחמת העולם השנייה, כולל אלה של איטליה, בולגריה ורומניה. מאוחר יותר ייצגה במצרים את האינטרסים של צרפת (1956-63), בלגיה (1961-64), טורקיה (1961-63), בריטניה (1956-59) וניו זילנד (1956-59).
טבח התיירים בלוקסור היה פעולת טרור קטלנית אשר התרחשה ב-17 בנובמבר 1997 באזור דיר אל-בחרי, אתר ארכאולוגי מפורסם שליד העיר לוקסור במצרים. בשעה 08:45 בבוקר, חוליה בת שישה חברים של ארגון אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה המצרי, הלבושים במדי שירותי הביטחון תקפה קבוצת תיירים גדולה, שביקרה במקדש חשתפסות, בעזרת רובים אוטומטיים וסכינים. החוליה הצליחה להרוג 62 איש, מהם ארבעה מצרים ושלושים ושישה תיירים שווייצרים.
ייצוג

שווייץ מיוצגת במצרים בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקהיר, בירת המדינה.
מצרים מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה.
יחסי סאו טומה ופרינסיפה – צרפת

| יחסי סאו טומה ופרינסיפה – צרפת |
| --- | --- |
סאו טומה ופרינסיפה: צרפת


סאו טומה ופרינסיפה: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
964: 643,801
אוכלוסייה
236,716: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
603: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,548: 45,527
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית למחצה ודמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

יחסי סאו טומה ופרינסיפה–צרפת הם יחסי החוץ בין סאו טומה ופרינסיפה וצרפת.
סקירה כללית

השפה הרשמית בסאו טומה ופרינסיפה היא פורטוגזית, אך היחסים בין צרפת לסאו טומה ופרינסיפה מושתתים על זיקה משותפת לשפה הצרפתית, שהיא נושא חובה לכל תלמידי בתי הספר התיכוניים. סאו טומה ופרינסיפה הצטרפה לארגון הבינלאומי לה פרנקופוני בשנת 1997. הצטרפות זו טיפחה את שילוב הארכיפלג בסביבה האזורית הפרנקופונית.
יחסים כלכליים

הייצוא הצרפתי זכה לצמיחה משמעותית בשנים האחרונות והגיע ל-3.2 מיליון אירו בשנת 2017 (עלייה של 168%) עקב עלייה מתמדת במכירת הציוד המכני הצרפתי וחומר חשמלי, אשר בשנת 2017 היוו כמעט שלושה רבעים מהמכירות הצרפתיות. היבוא הצרפתי נותר גם נמוך יחסית וירד באופן עקבי מאז 2016, וצנח מתחת למיליון אירו בשנת 2017. הוא מורכב בעיקרו ממוצרים חקלאיים, בעיקר קקאו וקפה.
נציגויות דיפלומטיות

סאו טומה ופרינסיפה מיוצגת בצרפת באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליות כבוד בפריז ובמרסיי.
צרפת מיוצגת בסאו טומה ופרינסיפה באמצעות שגרירותה בליברוויל, גבון.
יחסי סודאן–צרפת

| יחסי סודאן–צרפת |
| --- | --- |
סודאן: צרפת


סודאן: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
1,861,484: 643,801
אוכלוסייה
50,752,039: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
109,327: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,154: 45,527
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה נשיאותית למחצה

שגרירות סודאן בפריז
יחסי סודאן–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של סודאן לבין הרפובליקה הצרפתית.
סקירה כללית

מאז תחילת המהפכה בסודאן נקטה צרפת בעמדת התמיכה במעבר פוליטי בדרכי שלום. לכן היא השתתפה בקבוצת הידידות של סודאן מאז הקמתה והעלתה אפשרויות לתמוך במדינה כלכלית על מנת להבטיח את יציבותה לטווח הארוך. לפיכך מיהרה צרפת לברך על החתימה הרשמית על הצהרת החוקה ב-17 באוגוסט 2019, כמו גם על מינוי חברי מועצת הריבונות וראש הממשלה ב-21 באוגוסט. בהזדמנויות שונות אלה חזרה צרפת על נכונותה לתמוך ברשויות הסודאניות החדשות במשימות הרבות הצפויות להן (הסכם שלום עם קבוצות חמושות, התאוששות כלכלית, ארגון הבחירות הבאות).
יחסים כלכליים

בשנת 2018 הסתכם הסחר בין צרפת לסודאן ב-126 מיליון אירו. כמה עסקים צרפתים כבר פועלים בסודאן (בולורה, נוטריסט, סאגמין), בעוד שאחרים גילו עניין להשקיע בסודאן או לחזור אליה בגלל הפוטנציאל הכלכלי שלה מאז הסרת הסנקציות הכלכליות של ארצות הברית. כמה עסקים ערכו לאחרונה ביקורים בסודאן (איירבוס, הובלות בולורה). מנכ"ל האוצר ומנכ"ל Agence Française de Développement (באמצעות מתווך פרופרקו) בחנו כמה פרויקטים של פיתוח כלכלי המיועדים למגזר הפרטי בסודאן, העשויים לעניין תאגידים צרפתיים.
הבנקים האירופיים, לעומת זאת, עדיין נרתעים מכך שסודאן נמצאת ברשימה האמריקנית של המדינות התומכות בטרור למרות שהסנקציות האמריקאיות הוסרו באוקטובר 2017. זהו מכשול מרכזי לכל השקעה מהותית. מצב זה יכול לשמש רק עידוד לסודאן להמשיך במאמציה ליצור סביבה עסקית אטרקטיבית.
נציגויות דיפלומטיות

סודאן מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
צרפת מחזיקה בסודאן שגרירות בח'רטום.
יעקב ויינלס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1870 סטרוקונסטנטינוב, אוקראינה 
 פטירה:  1938 (בגיל 68 בערך) ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בוורשה 
 מקום לימודים:  School of Fine Arts in Warsaw 
 זרם באמנות:  ריאליזם 
 צאצאים:  Franciszka Themerson 
 
יעקב ויינלס (בפולנית: Jakub Weinles;‏ 1870, סטרוקונסטנטינוב – 1938, ורשה) היה צייר יהודי פולני, שנודע באמנות שיצר סביב הווי החיים היהודי.
ויינלס לצד שמואל הירשנברג, מאוריצי טרמבץ' ולאופולד פיליכובסקי היו חלק מהדור הראשון ליוצרים יהודיים שהתעלמו או העניקו פרשנות מקלה לאיסור על יצירת וציור דמות אנושית, הם הלכו בעקבות מאוריצי גוטליב ועסקו בנושאים מההיסטוריה היהודית ומחיי היהודים.
נקבר בבית הקברות היהודי בוורשה, אך המצבה על קברו לא שרדה את מלחמת העולם השנייה.
גלריה

יום כיפור
דיוקן יהודי
יחסי מקדוניה הצפונית – סין

| יחסי מקדוניה הצפונית – סין |
| --- | --- |
מקדוניה הצפונית: הרפובליקה העממית של סין


מקדוניה הצפונית: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
25,713: 9,596,967.75
אוכלוסייה
1,820,681: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
14,761: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,108: 12,545
משטר
רפובליקה: רפובליקה עממית

יחסי מקדוניה הצפונית–סין הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית של סין לרפובליקה של צפון מקדוניה.
היסטוריה

סין תמכה בהחלטת האספה הכללית של האו"ם להכניס את מקדוניה לאו"ם. היחסים הדיפלומטיים והקונסולריים בין סין ורפובליקת מקדוניה כוננו ב-21 באוקטובר 1993. בשנת 1998 נשיא מקדוניה קירו גליגורוב ביקר בסין. עקב כינון יחסים דיפלומטיים בין מקדוניה לטאיוואן (עקב הבטחת טאיוואן לתמוך במקדוניה בסך שני מיליארד דולר), ניתקה סין את היחסים הדיפלומטיים עם מקדוניה ב-9 בפברואר 1999. במאי 2001 ניתקה מקדוניה מחדש את יחסיה עם טאיוואן, וביוני אותה שנה חידשה סין את יחסיה עם מקדוניה.
נציגויות דיפלומטיות

מקדוניה הצפונית מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג.
סין מחזיקה במקדוניה הצפונית שגרירות בסקופיה.
יחסי סאו טומה ופרינסיפה – קנדה

| יחסי סאו טומה ופרינסיפה – קנדה |
| --- | --- |
סאו טומה ופרינסיפה: קנדה


סאו טומה ופרינסיפה: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
964: 9,984,670
אוכלוסייה
236,716: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
603: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,548: 53,718
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי סאו טומה ופרניסיפה–קנדה הם יחסי החוץ שבין הרפובליקה הדמוקרטית של סאו טומה ופרינסיפה לבין קנדה.
בשנת 1979, ארבע שנים בלבד לאחר שסאו טומה ופרניסיפה הכריזה על עצמאותה, קנדה מינתה את שגרירה הראשון הממונה על סאו טומה ופרניסיפה. בין המדינות קיימים מספר שיתופי פעולה במסגרת ארגונים בינלאומיים כגון לה פרנקופוני.
יחסים כלכליים > סיוע כלכלי

בשנים 2016–2017, קנדה העניקה לסאו טומה ופרניסיפה סיוע בשווי 1.42 מיליון דולר אמריקאי. קנדה מספקת מלגות לסטודנטים מסאו טומה ופרניסיפה, במסגרת מספר תוכניות מלגות קנדיות.
יחסים כלכליים > סחר

| נתוני הסחר בין סאו טומה ופרניסיפה לבין קנדה (באלפי דולר אמריקאי)> שנה | נתוני הסחר בין סאו טומה ופרניסיפה לבין קנדה (באלפי דולר אמריקאי)> ייצוא מקנדה | נתוני הסחר בין סאו טומה ופרניסיפה לבין קנדה (באלפי דולר אמריקאי)> ייבוא לקנדה |
| --- | --- | --- |
| 2013 | 101 | 35 |
| 2014 | 142 | 43 |
| 2015 | - | 20 |
| 2016 | 85 | 23 |
| 2017 | 18 | 21 |
ייצוג

קנדה אינה מיוצגת בסאו טומה ופרניסיפה, הנציבות העליונה הקנדית בניגריה ממונה על סאו טומה ופרניסיפה.
המשלחה הקבועה של סאו טומה ופרניסיפה לאו"ם בניו יורק, משמשת גם כשגרירות המדינה בקנדה. בנוסף, סאו טומה ופרניסיפה מיוצגת בקנדה על ידי קונסול כבוד במונטריאול.
טרה נוליוס

מפת משולש חלאיב וביר טוויל.
גבול קרואטיה-סרביה על יד נהר הדנובה. השטחים בצהוב נמצאים בריבונות סרביה אשר במחלוקת עם קרואטיה. ארבעת השטחים בירוק הם טרה נוליוס אשר נמצאים דה פקטו בריבונות קרואטיה (ישנו שטח חמישי הנקרא ריד, הממוקם מול העיר הסרבית אפאטין, אך בגלל גודלו הזעיר לא ניתן לזהותו במפה).
ארץ מרי בירד באנטארקטיקה, השטח הגדול בעולם שלא נקבעה עליו ריבונות.
טֵרָה נוּלְיוּס (מלטינית: Terra nullius) הוא ביטוי שמקורו במשפט הרומי ומשמעותו: "אדמה שאינה שייכת לאיש". הוא משמש כיום בתחום המשפט הבינלאומי לתיאור שטח אשר מעולם לא היה כפוף לריבונות של מדינה, או שכל גוף ריבוני קודם ויתר בצורה מפורשת או מרומזת על ריבונותו בו. החלת ריבונות על שטח שנחשב כ"טרה נוליוס" אפשרית על ידי כיבוש, אם כי ייתכן שצעד זה יהווה הפרה של אמנה או חוק בינלאומי.
טריטוריות "טרה נוליוס"

הטריטוריות הבודדות בעולם המוגדרות כיום כ"טרה נוליוס" הן:
ביר טוויל בגבול מצרים-סודאן (עליו קמה מדינה לכאורה בשם ממלכת צפון סודאן (רו'))
5 אזורים מסוימים לאורך נהר הדנובה בגבול קרואטיה-סרביה (על הגדול שבהם המכונה גורנייה סיגה קמה מדינה לכאורה בשם ליברלנד ועל שאר השטחים קמו 3 מדינות לכאורה נוספות: אנקלאבה (צר'), אונגאל (צר') וורדיס (ספ'))
ארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה (ששטחה 1,610,000 קמ"ר, כולל חוף אייטס שממזרח לארץ מרי בירד, עליה קמה מדינה לכאורה בשם ווסטארקטיקה (אנ'))
"טרה נוליוס" במדינת ישראל

הרעיון של טרה נוליוס ביחס לארץ ישראל התבטא במחשבה הציונית מאז תחילתה ברעיונות כמו ״עם ללא ארץ לארץ ללא עם״. ישנן עמדות משפטיות ישראליות המתייחסות לשטחי יהודה ושומרון וחבל עזה כאל "טרה נוליוס", משום שלאחר פקיעת המנדט ב-1948 לא הוקמה ישות ערבית עצמאית בשטחים אלו, והם נכבשו והוחזקו, באופן לא מוכר בינלאומית, בידי מצרים וירדן. גם לאחר מלחמת ששת הימים, שבה כבשה מדינת ישראל שטחים אלו, היא לא החילה בהם ריבונות דה יורה (חוץ מבמזרח ירושלים).
מדינת ישראל עמדה פעמיים בפני מצב של טרה נוליוס. בפעם הראשונה הדבר קרה ב-1967, בעקבות מלחמת ששת הימים: המפות הישראליות הציגו את הכפר העלווי ע'ג'ר כחלק משטחה של לבנון, בעוד שמבחינתן של סוריה ולבנון ומבחינתם של תושבי הכפר, הכפר היה סורי, ועל כן, מתוקף שליטתה של ישראל ברמת הגולן, הוא אמור להיות בשליטתה. כעבור חצי שנה ישראל הכירה בכפר. בפעם השנייה הדבר קרה ב-1985, בעקבות שיחות טאבה: "המשולש הימי" בגבול הימי שבין ישראל למצרים נותר חסר דרישה לריבונות, עד שנת 2003, שבה החילה ישראל את ריבונותה בשטח, על ידי משטרתה.
ראו גם

שטח הפקר
מדינות שההכרה בהן מוגבלת
מדינה לכאורה
טרה הוט (מחזה)

| --- | --- |
 כתיבה:  אדמונד וייט
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 הצגת בכורה:  2006, אדינבורו, סקוטלנד
 שפה:  אנגלית
 
טרה הוט (באנגלית: Terre Haute) הוא מחזה דרמטי משנת 2006 מאת המחזאי האמריקאי אדמונד וייט.
עלילה

עלילת המחזה עוסקת במפגש בדיוני בין טימותי מקווי, מבצע הפיגוע באוקלהומה סיטי בשנת 1995, לבין הסופר גור וידאל, בימים שקדמו להוצאה להורג של מקווי ב-2001 במתקן הכליאה שבטרה הוט, אינדיאנה.
הפקה

המחזה הוצג לראשונה בשנת 2006, כחלק מפסטיבל הפרינג' באדינבורו, סקוטלנד, ומשם ההפקה המשיכה אל Trafalgar Studios, תיאטרון בוסט אנד של לונדון, במאי 2007. הבכורה של ההצגה בארצות הברית הייתה בסן פרנסיסקו בשנת 2007.‏ בניו יורק ההצגה הועלתה לראשונה בשנת 2009, בתיאטרון אוף ברודוויי בשם "‏59E59‏".
הערות שוליים

1 2 3  Hetrick, Adam (October 2, 2010).  "Terre Haute, Co-Starring Mike Farrell and Jim Parrack, Begins in Hollywood Oct. 2".  Playbill.  Retrieved March 5, 2011.
↑  http://www.broadwayworld.com/san-francisco/article/Review-Whites-Terre-Haute-Haunts-20070411#
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טרה הוט (מחזה)".
יחסי מקדוניה הצפונית – סלובניה

| יחסי מקדוניה הצפונית – סלובניה |
| --- | --- |
מקדוניה הצפונית: סלובניה


מקדוניה הצפונית: סלובניה
שטח (בקילומטר רבוע)
25,713: 20,273
אוכלוסייה
1,820,681: 2,118,287
תמ"ג (במיליוני דולרים)
14,761: 68,217
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,108: 32,204
משטר
רפובליקה

יחסי מקדוניה הצפונית–סלובניה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מקדוניה הצפונית לבין רפובליקת סלובניה.
היסטוריה

בין שתי המדינות קשרים פוליטיים קרובים מאוד הנובעים מהיסטוריה משותפת. שתי המדינות היו חברות ברפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ושתיהן הכריזו על עצמאותן באותה השנה, זו אחר זו (סלובניה בחודש יוני ומקדוניה הצפונית בחודש ספטמבר). שתי המדינות הכירו בעצמאות אחת של השנייה ב-12 בפברואר 1992. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות כוננו ב-17 במרץ 1992 ולמעשה הייתה סלובניה המדינה הראשונה לכונן יחסים דיפלומטיים עם מקדוניה הצפונית.
סלובניה תומכת בריבונות של מקדוניה הצפונית, בתביעה המדינית שלה, בהרחבת הפטור מאשרות ובהצטרפותה של המדינה לאיחוד האירופי.
מעל 70 חברות סלובניות לוקחות חלק בשוק הצפון מקדוני, וההשקעות בין מדינה למדינה הן גבוהות מאוד. ב-2009 ראש ממשלת מקדוניה הצפונית חשף כי מדינתו צפויה לקבל השקעות סלובניות רבות בפרויקטים בנושא האנרגיה.
הסכמים ואמנות

הסכם סחר חופשי.
הסכם לקידום והגנה על השקעות.
הסכם חילופי מידע בנושא המס ובתוכו אמנה למניעת כפל מס.