stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בשקירית
הגיית השפה וכתיבתה

עד לשנת 1928 נכתבה הבשקירית בכתב הערבי. בין השנים 1928-1940 נכתבה השפה בווריאציה מותאמת של הכתב הלטיני, ומ-1940 ועד היום היא נכתבת בגרסה מיוחדת של הכתב הקירילי.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סדקי | סדקי | ענבלי | ענבלי | וילוני | וילוני | חכי | חכי | בתר־מכתשי | בתר־מכתשי | מכתשי | מכתשי | שִנִּי | שִנִּי | שפתי (־שִנִּי) | שפתי (־שִנִּי) |
| אפי |  |  |  |  | ŋ |  |  |  |  |  | n |  |  |  | m |  |
| סותם |  |  |  | (q) | ɡ | k |  |  |  |  | d | t |  |  | b | p |
| חוכך |  | h | x ɣ | x ɣ | x ɣ | x ɣ |  | ɕ | ʒ | ʃ | z | s | ð | θ | v | f |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  | w |  | j |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | l |  |  |  |  |  |
| רוטט |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | r |  |  |  |  |  |
דקדוק

הבשקירית הנה שפה אגלוטינטיבית, ומשכך, רבים בה הצירופים המעניקים למילה יחידה משמעויות שונות.
צורת הריבוי מובעת באמצעות הסיומות הבאות:
лар - במילים המסתיימות בתנועה (бала — балалар).
тар - במילים המסתיימות בעיצור אטום (бармаҡ — бармаҡтар).
дар - במילים המסתיימות בעיצור קולי (ил-дәр, көн-дәр).
ҙар - במילים המסתיימות באותיות и, й, у, р (ер-ҙәр).
בבאשקירית אין מין דקדוקי.
הערות שוליים

↑  http://www.helsinki.fi/~tasalmin/europe_report.html#Bashkir הספר האדום של אונסק"ו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284641205171  GND: 4144089-4  LCCN: sh85012068  LNB: 000306700  NDL: 00576104  NKC: ph1107328
גאול מכליס

גאול מכליס (21 במאי 1918 – 19 בפברואר 1995) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי.
ביוגרפיה

מכליס נולד בארץ ישראל. החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת הנוער של מכבי פתח תקווה, ועלה לקבוצה הבוגרת כבר בגיל 16. בעונת 1934/1935 בישל את שער הניצחון בזכיית פתח תקווה בגביע הארץ ישראלי הראשון של הקבוצה. ב-1935 עבר בהצלחה קורס למאמני חינוך גופני. ב-1936 מכליס עבר למכבי תל אביב ואף הצטרף לנסיעה של הקבוצה לארצות הברית. במהלך ההפלגה ערך לשחקני מכבי תרגילי כושר והתעמלות כהכנה למפגשים בארצות הברית. ב-7 באפריל 1937 הורחק מכליס לשנה מכל פעילות מאגודת מכבי תל אביב בעקבות חלקו בשביתת השחקנים ואי עליה למשחק נגד קבוצת אריס היוונית בערב פסח. ב-1939 היה מכליס שותף לנסיעה לאוסטרליה, ואף היווה גורם משמעותי במשחקים כאשר סיים כסגן מלך השערים עם 22 כיבושים.
לזכותו שלוש הופעות בנבחרת ארץ ישראל: שתיים בצמד המשחקים נגד נבחרת יוון ב-1938 במסגרת מוקדמות גביע העולם 1938, וכן במשחק ידידות ב-1940 נגד נבחרת לבנון בו כבש מכליס.
ביוגרפיה > קריירת אימון

בעונת 1951/1952 זכה עם מכבי פתח תקווה בגביע המדינה השני שלה, הפעם כמאמן, לאחר ניצחון במשחק הגמר נגד מכבי תל אביב. בעונת 1952/1953 היה מאמן מכבי תל אביב. את עונת 1953/1954, בה זכתה מכבי תל אביב באליפות, החל מכליס כמאמן הקבוצה, אך לאחר מחזור אחד עזב ובמקומו התמנה ג'רי בית הלוי.
נפטר בגיל 77.
תארים

כשחקן:
גביעי מדינה: 1
עם מכבי פתח תקווה (1): 1934/1935
כמאמן:
גביעי מדינה: 1
עם מכבי פתח תקווה (1): 1951/1952
לקריאה נוספת

אשר גולדברג, דני דבורין, מכבי תל אביב - מאה שנים ראשונות, הוצאת מדיה, 2006, עמ' 81
הערות שוליים

↑  פולאק ומכליס מאמנים, הארץ, 15 באפריל 1955.
↑  גאול מכליס, קטגוריה: הקבוצה הבוגרת, אתר מכבי תל אביב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1080678913  VIAF: 26145193371870460185   WorldCat (עם VIAF): 26145193371870460185
ג'נסיס GV80

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ג'נסיס מוטורס
 שנות ייצור:  2020-הווה
 הרכבה:  דרום קוריאה דרום קוריאה
 חברת אם:  יונדאי מוטור
 סיווג:  מכוניות שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 אורך:  4,945 מ"מ
 רוחב:  1,975 מ"מ
 גובה:  1,715 מ"מ
 משקל:  2,025-2,310 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,955 מ"מ
 מפרט טכני
 קשר:  ג'נסיס G80
 מעצב:  טוני צ'ן
ג'נסיס GV80 (באנגלית: Genesis GV80) היא מכונית יוקרתית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה, שישה או שבעה מקומות, שמיוצרת על ידי ג'נסיס מוטורס משנת 2020. היא הוצגה בקוריאה הדרומית בינואר 2020 והגיעה לישראל בפברואר 2021. באפריל 2017 הציגה ג'נסיס את דגם הקונספט המקדים.
ה-GV80 מתחרה ברכבים כגון: אאודי Q7, מרצדס-בנץ GLE, ב.מ.וו X5.
במבחן הבטיחות שערך היורו NCAP קיבלה ה-GV80 חמישה כוכבי בטיחות.
עיצוב

ה-GV80 מעוצבת בעיצוב יוקרתי המשלב נוחות ויוקרה לצד טכנולוגיות מתקדמות, ישנו מסך מולטימדיה בקוטר 14.5 אינץ' ולוח מחוונים דיגיטלי בקוטר 12.3 אינץ'. חישוקי הגלגלים בקוטר 19 עד 22 אינץ'.
מפרט טכני

ה-GV80 מוצעת עם שלוש יחידות הנעה:
מנוע דיזל V6 צילנדרים בנפח 3.0 ליטרים עם מגדש טורבו המספק כ-274 כוחות סוס.
מנוע בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.5 ליטרים עם מגדש טורבו המספק כ-300 כוחות סוס.
מנוע בנזין V6 צילנדרים בנפח 3.5 ליטרים עם מגדש טווין-טורבו המספק כ-375 כוחות סוס.
לכל המנועים תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים.
שנת הדגם 2022

ב-31 באוגוסט 2021 חשפה ג'נסיס את שנת הדגם 2022 ל-GV80. שנת הדגם החדשה מוסיפה אפשרות לשישה מושבים כאשר עד היום ה-GV80 שווקה עם 7-5 מקומות. כמו כן שודרגה הטכנולוגיה בתא הנוסעים, בנוסף הבלמים שהיו כסטנדרט רק במנוע ה-3.5 ליטר כוללים גם את ה-2.5 ודיזל 3.0 ליטר.
מחירון ורמות גימור

ה-GV80 משווק בישראל עם שתי רמות גימור:
רמת גימור Elegant - מחיר מחירון 499,000 ש"ח.
רמת גימור Luxury - מחיר מחירון 569,000 ש"ח.
גלריה

מבט לפגוש הקדמי
מבט לפגוש האחורי
מבט לצד
מבט לפנים המכונית
הערות שוליים

↑  ג'נסיס GV80 נחשף בקוריאה - הקרוסאובר הראשון של ג'נסיס, באתר קארטיוב, ‏15 בינואר 2020
↑  ג'נסיס G80 ו-GV80 בישראל - מחיר החל מ-385,000 שקל, באתר קארטיוב, ‏23 בפברואר 2021
↑  ג'נסיס GV80 קונספט הוא המתחרה של ג'נסיס לב.מ.וו X5, באתר קארטיוב, ‏13 באפריל 2017
↑  יואל פלרמן, יורו NCAP – בכורה לג'נסיס, 5 כוכבים, באתר אוטו, ‏27 במאי 2021
↑  2022 Genesis GV80 Debuts In South Korea With Posh Six-Seat Model, Motor1.com (באנגלית)
| ג'נסיס מוטורס |
| --- | --- | --- |
| אישיים | וון הי לי - מנכ"ל החברה |  |
| כלי רכב נוכחיים | ג'נסיס G70 • ג'נסיס G80 • ג'נסיס G90 • ג'נסיס GV80 • ג'נסיס GV70 • ג'נסיס GV60 |  |
| אחר | יונדאי מוטור (חברת האם ומייסדת החברה) |  |
ג'יימס ריצ'רד דייקרז (1788–1853)

הקרב בין אה"מ "גרייר" בפיקודו של דייקרז לבין הפריגטה האמריקנית "קונסטיטושן", 19 באוגוסט 1812.
ג'יימס ריצ'רד דייקרז (באנגלית: James Richard Dacres;‏ 22 באוגוסט 1788 – 4 בדצמבר 1853) היה קצין בצי המלכותי הבריטי, שהשתתף במלחמות צרפת המהפכנית, המלחמות הנפוליאוניות ומלחמת 1812. הוא היה בן לשושלת נכבדה של קצינים ימיים שהגיע לדרגת תת-אדמירל, אך זכור בעיקר בשל הקרב נגד הפריגטה האמריקנית "קונסטיטושן" בו הוכנעה אונייתו, אה"מ "גרייר", ונפלה לידי האויב.
משפחתו וראשית דרכו בצי

דייקרז נולד בלואסטופט ב-2 באוגוסט 1788 לקפטן (לימים תת-אדמירל) ג'יימס ריצ'רד דייקרז ולרעייתו אלינור בלנדפורד פירס. אחיו הבכור של ג'יימס, ברינגטון דייקרז, הגיע לדרגת פוסט קפטן, ודודם ריצ'רד דייקרז נעשה תת-אדמירל. בן דודו של ריצ'רד, סידני דייקרז, התקדם במהלך הקריירה הימית שלו עד דרגת אדמירל ושימש הלורד הראשון של האדמירליות.
ג'יימס ריצ'רד דייקרז הצטרף לצי המלכותי ב-1796 בגיל שמונה, ושירת כשוליית קצינים (first class volunteer) באונייתו של אביו, אה"מ "סְקֶפְּטֶר" (64 תותחים). ב-1797 עבר אל אה"מ "בָּרְפְלֶר" (98 תותחים), ובאוגוסט 1800 הפליג כלפטננט באה"מ "אֶפֶּטְיוּ" (74 תותחים) אל פרול שבספרד.
אונייתו הבאה הייתה הפריגטה "בודיסאה" (38 תותחים) בפיקודו של קפטן ג'ון מייטלנד שהוצבה בתעלה האנגלית. ב-24 ביולי 1803, בחופי פרול, הבחינו הצופים ב"בודיסאה" בשתי אוניות צרפתיות: "דוּגֶה טְרוּאָה" (74 תותחים) והפריגטה "גרייר" (38 תותחים). מייטלנד החליט לבדוק אם האוניות הצרפתיות חמושות בחֶסֶר (en flûte) ומשמשות כמובלות חיילים, התקרב אליהן ופתח בירי. הצרפתים השיבו אש, כשהם מגלים כי הם חמושים ומצוותים במלואם, ומייטלנד ניתק מגע והתרחק. התנהל מרדף, אך האוניות הצרפתיות לא יכלו להשיג את האונייה הבריטית. היה זה המפגש הראשון של דייקרז עם "גֶּרייר", אונייה שהוא עתיד לפקד עליה תחת דגל בריטי.
אחר כך עבר דייקרז אל איי הודו המערבית, שם פיקד אביו על תחנת הצי בג'מייקה. הוא שירת זמן מה כלפטננט דגל (שָׁלִישׁ) באוניות "תִ'יסְיוּס" ו"הֶרְקְיוּל" קודם שקיבל את הפיקוד הראשון שלו על הבריג-סלופ "אֶלְק" (18 תותחים).
המלחמות הנפוליאוניות ומלחמת 1812

דייקרז פיקד על אה"מ "אלק" עד העברתו ב-14 בינואר 1806 לאה"מ "בֶּקֶנְטִי" (24 תותחים). במהלך פיקודו לכדה האונייה את הסקונר הצרפתי (3 תותחים) "דוֹפִין", 71 איש, ליד סנטו דומינגו ב-14 בפברואר 1807. אחר כך נפגש עם קפטן פ' וייז מאה"מ "מֶדִיאֶטוֹר", ושתי האוניות שטו אל סמנה כשתוכניתם לתקוף את מצודת הנמל שנודע כמקום מחסה והצטיידות לפריבטירים צרפתיים. לאחר הרעשה משך ארבע שעות מתותחי שתי האוניות נחתו מלחיהן בחוף וכבשו את המצודה. אבדות הבריטים היו שני הרוגים ו-16 פצועים. בדצמבר 1807 שב דייקרז לאנגליה, אך מאחר שלא נמצאה אונייה מתאימה לפיקודו, הושם בעתודה במחצית השכר.
המלחמות הנפוליאוניות ומלחמת 1812 > צפון אמריקה והפיקוד על אה"מ "גרייר"

דייקרז שב לשירות פעיל ב-18 במרץ 1811 ומונה למפקד הפריגטה הצרפתית לשעבר אה"מ "גרייר", שנפלה שלל לידי אה"מ "בלאנש" ב-19 ביולי 1806. הוא הפליג אל תחנת הצי בצפון אמריקה, וזמן קצר לאחר פרוץ מלחמת 1812 נשלח על ידי תת-אדמירל הרברט סוייר כחלק משייטת בפיקודו של קפטן פיליפ ברוק ליירט שיירה אמריקנית בפיקודו של קומודור ג'ון רודג'רס. השייטת של ברוק כללה את אוניית הקו אה"מ "אפריקה" (64 תותחים) והפריגטות "שֶׁנוֹן", "אֵייאוֹלֶס", "בלווידרה" ו"גרייר".‏
אונייתו של דייקרז ניתקה לזמן קצר מהשייטת של ברוק, ובעודה שבה אל אחיותיה, נתקלה ב-17 באוגוסט 1812 בפריגטה האמריקנית "קונסטיטושן" בפיקודו של אייזק האל. דייקרז סבר בטעות, כי האוניות שנמצאו בסמוך הן אוניות השייטת האמריקנית בפיקוד רודג'רס, בעוד שלאמיתו של דבר היו אלו אוניות השייטת של ברוק, ועל כן החמיץ את ההזדמנות לתקוף את "קונסטיטושן". אוניותיו של ברוק פתחו במרדף אחר "קונסטיטושן", אך היא הצליחה לחמוק מהן. דייקרז נשאר עם ברוק והצטרף אליו באוגוסט לליווי שיירה שפניה אל הליפקס, שלאחריה נותרה אונייתו בנמל לשם תיקונים והצטיידות.
המלחמות הנפוליאוניות ומלחמת 1812 > הקרב עם "קונסטיטושן"

בשעות אחר הצהריים של 19 באוגוסט 1812 יצרה "גרייר" מגע עם "קונסטיטושן". דייקרז התכונן לקרב ושתי האוניות התקרבו אחת אל השנייה והחליפו מטחי דופן משך זמן מה. המרחק ביניהן הלך והצטמצם, ולאחר חילופי אש מטווח קרוב נפגע והתמוטט התורן האחורי של "גרייר". "קונסטיטושן" ניצלה זאת כדי להמטיר פעמים אחדות אש אורכית על יריבתה קודם שנצמדה אליה. זמן קצר לאחר מכן איבדה "גרייר" את תרניה הראשי והקדמי ונותרה משותקת תנועה. דייקרז נפצע במהלך הקרב בגבו מכדור מוּסְקֶט, אך סירב לעזוב את הסיפון. "קונסטיטיושן" ניתקה מגע, ובעודה מתרחקת כדי לתקן את נזקיה, ניסה דייקרז להתקין מפרשי עראי. הניסיון לא צלח, "קונסטיטושן" שבה לתקוף, ודייקרז ירה בתותח בכיוון הנגדי ל"קונסטיטושן". האל חשב כי זהו ניסיון לאותת על כניעה ופקד להוריד סירה ולשלוח לוטננט אל האונייה הבריטית. כשעלה הקצין על סיפונה ושאל אם מוכנה "גרייר" להיכנע, השיב קפטן דייקרז: "ובכן, אדוני, אינני יודע. התורן האחורי שלנו קרס, התרנים הקדמי והראשי שלנו קרסו – אני חושב שבדרך כלל היית אומר שכבר נכנענו."
דייקרז הועלה אל סיפונה של "קונסטיטושן", שם מסר את חרבו לידי האל. הקפטן האמריקני סירב לקבלה באומרו, כי אינו יכול לקבל את חרבו של אדם שנלחם באומץ לב רב כל כך. כמו כן פקד להשיב לדייקרז את ספר התנ"ך של אמו. מאחר שלא ניתן היה להשיט את "גרייר", היא הוטבעה בעזרת חומר נפץ.
המלחמות הנפוליאוניות ומלחמת 1812 > תוצאות הקרב

דייקרז שהה בשבי זמן קצר, אך הוחלף ושב להליפקס, שם עמד בפני בית דין צבאי, כמקובל אז במקרים של אובדן אונייה. הוא טען להגנתו, כי "גרייר" נבנתה בצרפת ועל כן לא הייתה חסונה כמו האוניות הבריטיות; עוד הוסיף, כי האונייה הייתה רקובה ובדרכה לשיפוצים בהליפקס, וכי קריסת התורן האחורי, ששיתקה את "גרייר" כבר בתחילת הקרב, נגרמה בשל ריקבון העץ יותר מאשר נזקי הקרב. איש לא טען כי דייקרז ואנשיו לא עשו כל שביכולתם, או כי דייקרז טעה כשהחליט לתקוף את "קונסטיטושן", והוא נוקה מכל אשמה לאובדן האונייה. הוא קיבל מענק מן הקרן הפטריוטית של לויד'ס כפיצוי על פציעתו.
המשך שירותו בצי

דייקרז הוסיף לשרת בצי לאחר זיכויו, ומונה ב-23 ביולי 1814 למפקדה של הפריגטה "טייבר" (38 תותחים). הוא פיקד על האונייה בתחנות הצי בקורק, ניופאונדלנד ובתעלה האנגלית עד 18 בספטמבר 1818. ב-8 במרץ 1815 לכד את "ליאו", פריבטיר אמריקני נושא 3 תותחים בפיקוד קפטן ג'ורג' קוגשל. ב-28 באוקטובר 1833 נמסר לו הפיקוד על אה"מ "אדינבורו", אוניית קו מדרגה שלישית (74 תותחים), עליה פיקד עד 1837.‏
ב-28 ביוני 1838 קודם לדרגת סגן אדמירל, ב-9 באוגוסט 1845 קיבל את הפיקוד על תחנת הצי בכף התקווה הטובה. היה זה התפקיד המבצעי האחרון אותו מילא. ב-20 במרץ 1848 קודם לדרגת תת-אדמירל.
חייו לאחר השירות בצי

דייקרז נישא לאיזבלה-בויד, אחותו של קצין הצבא והפוליטיקאי סר אדולפוס דרלימפל, ב-25 באפריל 1810.‏ היא מתה ב-11 באפריל 1828. אחד מבניו, שנקרא גם הוא ג'יימס ריצ'רד דייקרז, מת במוזמביק בגיל 37 ב-14 בפברואר 1848 בעודו מפקד על הסלופ אה"מ "נימרוד". בן אחר, יו דרלימפל דייקרז, מת בים בגיל 21 ב-11 ביולי 1835 תוך כדי שירותו כלפטננט ברגימנט הרגלים ה-67. הם ואביהם מונצחים על לוח בכנסיית הקהילה בטֶטְבְּרִי בגלוסטרשייר. ג'יימס ריצ'רד דייקרז מת בקטיספילד לודג', סמוך לפיירהם, המפשייר, ב-4 בדצמבר 1853 בגיל 65. הוא נקבר באחוזת הקבר של משפחתו בטטברי.
הערות שוליים

↑  Tracy, Who's who in Nelson's Navy, p. 108; The Gentleman's Magazine, 1854, p. 201.
↑  Tracy, Who's who in Nelson's Navy, p. 238; Gentleman's Magazine, 1837, p. 654.
1 2 3 4  The Gentleman's Magazine, 1854, p. 202; Dodsley, Annual Register, p. 275.
↑  Colledge, Ships of the Royal Navy, p. 150.
↑  Borneman, 1812: The War That Forged a Nation, p. 82.
↑  Forester, The Age of Fighting Sail, p. 38.
↑  Forester, The Age of Fighting Sail, p. 45.
↑  Forester, The Age of Fighting Sail, p. 52.
1 2  The Gentleman's Magazine, 1854, p. 202.
↑  Borneman, 1812: The War That Forged a Nation, p. 86.
1 2  Borneman, 1812: The War That Forged a Nation, p. 87.
↑  Colledge, .Ships of the Royal Navy, p. 150.
↑  Forester, The Age of Fighting Sail, pp. 50–1.
↑  The Gentleman's Magazine, 1854, p. 202; Dodsley, Annual Register, p. 275; Forester, The Age of Fighting Sail, pp. 56–7.
↑  London Gazette: no. 20840. p. 1182. 24 March 1848.
1 2  The Gentleman's Magazine, 1854, p. 202.
↑  "Inscriptions on the Monuments existing in the Parish Church at Tetbury, Gloucestershire in 1857." Transcribed from "The History of the Town and Parish of Tetbury", by Rev. Alfred T. Lee, published in 1857. Stuart Flight, 2008.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr93014640  SNAC: w68b1cd2  VIAF: 36788788   WorldCat (עם VIAF): 36788788
גבולות ארצות הברית

הגבולות הימיים של האזור הכלכלי הבלעדי בים הקריבי ובאוקיינוס האטלנטי המשווני
לארצות הברית יש גבולות יבשתיים עם קנדה ומקסיקו בלבד, שניהם ארוכים יחסית. יש לה גבולות ימיים עם מדינות רבות בשל האזור הכלכלי הבלעדי הנרחב שלה (EEZ). כל גבולותיה הימיים עם קנדה שנויים במחלוקת לפחות חלקית, ותביעותיה הטריטוריאליות בשלושה איים קריביים שנויים במחלוקת.
רשימת גבולות

| החלק בארצות הברית | החלק בארצות הברית | המדינה איתה הגבול מתמשך | קביעת הגבולות |
| --- | --- | --- | --- |
| מדינות ארצות הברית | ארצות הברית הרציפה | איי בהאמה איי בהאמה | חוק הים. |
| מדינות ארצות הברית | ארצות הברית הרציפה | מקסיקו מקסיקו | גבול ארצות הברית–מקסיקו כולל את האוקיינוס השקט ומפרץ מקסיקו. הגבולות היבשתיים שהוגדרו על ידי הסכם אדמס-אוניס משנת 1819 (עם ספרד), הסכם הגבולות משנת 1828, הסכם גואדלופה אידלגו משנת 1848, רכישת גדסדן משנת 1854, והסכם הגבולות משנת 1970. גבולות האוקיינוס מוגדרים על ידי הסכמים דו-צדדיים, והוגדרו ב-1970, 1978 ו-2001. |
| מדינות ארצות הברית | ארצות הברית הרציפה | קובה קובה | הסכם הגבול הימי ארצות הברית–קובה ב-1977 |
| מדינות ארצות הברית | ארצות הברית הרציפה | קנדה קנדה | גבול ארצות הברית–קנדה שנוי במחלוקת חלקית באוקיינוס האטלנטי (מיין-ניו ברנזוויק) ובאוקיינוס השקט (מדינת וושינגטון-קולומביה הבריטית). גבול מפרץ פסאמאקוודי מוגדר על ידי הסכם משנת 1910. גבול חלקי של מפרץ מיין שהוגדר בפסיקה משנת 1984 של בית הדין הבין-לאומי לצדק. הגבול היבשתי והימות הגדולות מוגדרים על ידי חוזה פריז משנת 1783, הסכם ג'יי משנת 1794, הסכם 1818, הסכם ובסטר-אשברטון משנת 1842 ואמנת אורגון משנת 1846 (כולם עם בריטניה). |
| מדינות ארצות הברית | אלסקה אלסקה | קנדה קנדה | גבול אלסקה–קנדה שנוי במחלוקת באוקיינוס הקרח הצפוני (יוקון) ובאוקיינוס השקט (קולומביה הבריטית). גבול יבשתי שהוגדר על ידי ההסכם האנגלו-רוסי משנת 1825, ואמנת היי-הרברט משנת 1903 (עם בריטניה). |
| מדינות ארצות הברית | אלסקה אלסקה | רוסיה רוסיה | הגבול בפועל בין ארצות הברית לרוסיה מוגדר בהסכם הגבול הימי בין ארצות הברית לברית המועצות, שנערך עם ברית המועצות בשנת 1990, המכסה את ים ברינג, מצר ברינג והאוקיינוס הארקטי. ההסכם מעולם לא אושרר על ידי ברית המועצות לפני פירוקו, והוא מעולם לא אושרר על ידי הדומה הרוסית. הוא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית, מכובד בשיטות העבודה על ידי שתי הממשלות, ומוגן מפני פלישה של ספינות דיג. קו הגבול בדרך כלל עוקב אחר הקו שהוסכם עליו במהלך רכישת אלסקה ב-1867, אם כי לא ניתן היה לקבוע זאת לחלוטין מכיוון שאף אחת מהמדינות לא יכלה לייצר מפות שהוסכם עליהן באותה תקופה. |
| נחלאות ארצות הברית מעבר לים | איי הבתולה של ארצות הברית איי הבתולה של ארצות הברית פוארטו ריקו פוארטו ריקו | איי הבתולה הבריטיים איי הבתולה הבריטיים אנגווילה אנגווילה הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית ונצואלה ונצואלה סנט מארטן סנט מארטן | הסכם הגבול הימי ארצות הברית–הממלכה המאוחדת בשנת 1993, הסכם הגבול הימי ארצות הברית–ונצואלה בשנת 1980, האחרות: חוק הים. |
| נחלאות ארצות הברית מעבר לים | איי מריאנה הצפוניים איי מריאנה הצפוניים | יפן יפן | חוק הים. |
| נחלאות ארצות הברית מעבר לים | גואם גואם | מיקרונזיה מיקרונזיה | מוגדרים על ידי אמנה מ-2019. |
| נחלאות ארצות הברית מעבר לים | סמואה האמריקנית סמואה האמריקנית | איי קוק איי קוק טונגה טונגה טוקלאו טוקלאו ניו זילנד ניו זילנד ניואה ניואה סמואה סמואה | גבולות איי קוק וטוקלאו הוגדרו בשלוש אמנות ב-1980, 1980 ו-1997, בהתאמה. האחרים: חוק הים. |
| נחלאות ארצות הברית מעבר לים | אטול ג'ונסטון אטול ג'ונסטון בייקר ג'רוויס האולנד שונית קינגמן | קיריבטי קיריבטי | מוגדרים על ידי אמנה מ-2019. |
| נחלאות ארצות הברית מעבר לים | וייק (אי) וייק | איי מרשל איי מרשל | האי וייק נתבע על ידי איי מרשל. |
| נחלאות ארצות הברית מעבר לים | נבאסה | ג'מייקה ג'מייקה האיטי האיטי קובה קובה | האי נבאסה נתבע על ידי האיטי. |
ביאורים

1 2  בשלטון בריטי
↑  בשלטון הולנדי
1 2 3  בשלטון ניו זילנדי
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  "U.S. Maritime Boundaries: Agreements and Treaties". Office of Ocean and Polar Affairs, United States Department of State. נבדק ב-3 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
ג'ו אן דייוויס

ג'ו אן דייוויס (באנגלית: Jo Ann Davis; 29 ביוני 1950 –  6 באוקטובר 2007) הייתה פוליטיקאית אמריקאית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של קהיליית וירג'יניה מ-2001 ועד למותה באוקטובר 2007. היא הייתה האישה הרפובליקנית הראשונה שנבחרה לקונגרס מטעם וירג'יניה, והשנייה בסך הכל.
ביוגרפיה

ג'ו אן סידס נולדה במחוז רוואן שבקרוליינה הצפונית, אך התגוררה בווירג'יניה החל מגיל תשע. היא השלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון קיקוטן (Kecoughtan) שבהמפטון. דייוויס למדה במכללת העסקים המפטון רודס. בטרם נבחרה אל בית הנבחרים של וירג'יניה בשנת 1997, עבדה דייוויס בתחום הנדל"ן. ב-1999 נבחרה לתקופת כהונה שנייה בבית הנבחרים המדינתי.
בשנת 2000 הודיע הרב בייטמן (אנ'), בגיל 72, על פרישתו מהפוליטיקה בשל בעיות בריאותיות. הוא נפטר טרם יום הבחירות, ב-11 בספטמבר 2000. דייוויס התמודדה אל מועמדות המפלגה הרפובליקנית ונבחרה כמועמדת המפלגה להחליפו, זאת על אף שמושל וירג'יניה ג'ים גילמור תמך ביריבה העיקרי. דייוויס גברה בבחירות המקדימות על ארבעה מתמודדים אחרים. בנובמבר 2000 היא גרפה כ-58% מקולות הבוחרים ונבחרה אל בית הנבחרים של ארצות הברית.
היא הייתה האישה השנייה מווירג'יניה (שנייה ללזלי ביירן הדמוקרטית שכיהנה קדנציה אחת מטעם המחוז ה-11 השכן בין 1993 ל-1995), והאישה הרפובליקנית הראשונה מווירג'יניה שנבחרה לבית הנבחרים האמריקאי בזכות עצמה. מחוז הקונגרס הראשון אותו ייצגה נמנה בין המעוזים הרפובליקניים הכבדים ביותר בווירג'יניה. אף דמוקרט לא זכה במחוז מאז 1977, ורק המחוז ה-9 הדרום-מערבי והמחוז ה-6 שבסיסו בעמק שננדואה נחשבים להרבה יותר רפובליקניים. דייוויס נבחרה מחדש ללא התנגדות בשנת 2002, וניצחה את הפוליטיקאי העצמאי ויליאם א. לי ב-2004. היא נבחרה לתקופת כהונה רביעית ואחרונה ב-2006.
במהלך כהונתה בבית הנבחרים הייתה תומכת נלהבת בהפחתת מסים וריסון הצמיחה וההוצאות של הממשלה הפדרלית של ארצות הברית, והייתה הרפובליקנית הבכירה בוועדת המשנה למדיניות מודיעין של ועדת המודיעין בבית הנבחרים האמריקאי. ב-2001 התקבלה החקיקה הראשונה שניסחה, אשר הגדילה את סכום ביטוח החיים של חללי הכוחות המזוינים של ארצות הברית שנפלו בעת מילוי תפקידים בין 1 בספטמבר 2000 ל-1 באפריל 2001. היא תמכה ביציאה למלחמת עיראק.
ב-6 באוקטובר 2007 נפטרה דייוויס בביתה שבגלוסטר קורטהאוס. לפי הדיווחים בעיתונות היא החלימה מהתקף שני של סרטן השד, אך מצבה הבריאותי התדרדר במהירות במהלך השבוע שקדם למותה. רוב ויטמן, חבר בית הנבחרים של וירג'יניה, נבחר למלא את מושבה בקונגרס ולאחר מכן נבחר כהלכה לכהונה מלאה.
הערות שוליים

↑  AP‏, Jo Ann Davis Dies at 57; Represented Virginia in Congress, באתר הניו יורק טיימס, 8 באוקטובר 2007 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6n01k95  US Congress: D000597
ג'קסון סי. פרנק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 במרץ 1943 באפלו, ארצות הברית 
 פטירה:  3 במרץ 1999 (בגיל 56) גרייט ברינגטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jackson Carey Frank 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1965 
 סוגה:  בלוז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'קסון קאריי פרנק (אנגלית: Jackson C. Frank;‏ 2 במרץ 1943 – 3 במרץ 1999) היה מוזיקאי פולק אמריקאי. אף שהוציא רק אלבום אחד רשמי במשך חייו ומעולם לא זכה להצלחה מסחרית של ממש, הייתה לו השפעה ניכרת על מוזיקאים ידועים רבים כפול סיימון, סנדי דני וניק דרייק.
תקופת נעורים

כאשר ג'קסון פרנק היה בן 11, התפוצץ תנור גז בבי"ס היסודי בו למד בניו יורק. השרפה שפרצה לאחר מכן גרמה למותם של 15 מבני כיתתו שביניהם הייתה חברתו דאז מרלן דו פונט, שעליה כתב מאוחר יותר את השיר "מרלן". פרנק שרד את השרפה אך נכווה ב-50% מגופו. בזמן שהותו בביה"ח קיבל במתנה גיטרה אקוסטית מאחד ממוריו והחל ללמוד לנגן ולהתוודע לעולם המוזיקה. כשהיה בן 21, קיבל המחאה בסך 110,500$ מחברת הביטוח, שהספיקו לו לממן מסע לאנגליה ("catch a boat to England").
קריירה מוזיקלית

ב-1965, בעודו מתגורר באנגליה, הוציא פרנק אלבום אפונימי בשם ג'קסון סי. פרנק, אותו הפיק פול סיימון. באותה תקופה היו שני האמנים מעורים היטב בסצנת הפולק-רוק האנגלית המקומית, ממנה ספגו את השראתם המוזיקלית. פרנק היה כה ביישן עד שבמהלך ההקלטות ביקש שיסתירו אותו מאחורי מחיצה משום שטען כי "אינו יכול לנגן" בזמן שארט גרפונקל ואל סטיוארט צופים בו. רבים מהשירים באלבום זה בוצעו מאוחר יותר כגרסאות כיסוי על ידי אמנים שונים, ואחד מהם - השיר "חלב ודבש" (Milk and Honey) - הופיע בסרטו של וינסנט גאלו "הארנבת החומה".
אף שפרנק התקבל באהדה באנגליה במשך זמן מה, ב-1966 החלה המציאות נוטה לרעתו כשהחלו להופיע אצלו סימנים של מחלת נפש; באותו זמן חווה פרנק "מחסום כתיבה". כאשר כספי הביטוח החלו לאזול, הוא החליט לחזור לארצות הברית למשך שנתיים. כששב לאנגליה ב-1968 הוא נראה בעיני חבריו אדם שונה לגמרי; הדיכאון ממנו סבל שנבע מטראומת ילדותו (של השרפה בבי"ס) החמיר, והוא איבד לחלוטין את מעט הביטחון העצמי שעוד היה לו בעבר.
שנות השבעים

בפסטיבל וודסטוק הכיר פרנק דוגמנית לשעבר בשם איליין סדג'וויק, הוא התחתן איתה ולזוג נולדו בן ובת. אחרי מותו של הבן מציסטיק פיברוזיס, נכנס פרנק לדיכאון חריף ביותר שחייב אשפוז בבי"ח פסיכיאטרי. בתחילת שנות ה-70 החל להתחנן לעזרה מידידיו. קארל דאלאס פרסם מאמר נלהב ב-1975 במלודי מייקר, וב-1978 אלבומו (היחיד) של פרנק מ-1965 התפרסם בשם Jackson Frank Again בעטיפה מחודשת. על אף זאת האלבום לא זכה להצלחה מסחרית משמעותית מעבר לחוג המעריצים המצומצם של פרנק.