אלסנדרו פטאקי
קריירה והישגים

נולד בעיר לה ספציה שבחבל ליגוריה שבאיטליה. לאחר שהתאמן כילד באתלטיקה ובשחייה, עבר בגיל 13 להתאמן ולהתחרות באופני כביש.
ב-1996 קיבל חוזה מקצועני ראשון והצטרף לקבוצת סקריניו (Scrigno), קבוצה בינונית שבה התבלטו באותה עת, פבריציו גווידי וביאג'ו קונטה. פטאקי לא הגיע להישגים משמעותיים בארבע השנים בהן רכב בקבוצה זו (הקבוצה שינתה את שמה ב-1999 לנאוויגרה). ב-1997 הוא זכה במקום השני בשני קטעים במרוצי קטעים בדרגות נמוכות וב-1998 זכה בניצחונו המקצועני הראשון כשניצח קטע בטור של לנגקאווי - מרוץ המתקיים במלזיה.
ב-2000 עבר לקבוצת הכוכבים האיטלקית, פאסה בורטולו שהוקמה באותה שנה. שם עבד איתו המנהל הספורטיבי הוותיק, ג'נקרלו פרטי. בהדרכתו של פרטי החל פטאקי לנצח במרוצים רבים. כבר בעונת 2000 זכה בתשעה ניצחונות. שניים מהם הושגו בקטעים של הוואלטה אספניה.
ב-2001 זכה בחמישה ניצחונות.
ב-2002 זכה ב-12 ניצחונות, כולל בקטע אחד בוואלטה אספניה ושני קטעים במרוץ פריז–ניס.
ב-2003 הטביע את חותמו על כל מרוצי הקטעים החשובים. בכך הפך לאחד מטובי הספרינטרים בדבוקה המקצוענית ואולי אף לטוב שבהם באותה שנה. הוא צבר 30 ניצחונות בעונה זו, תוך שהוא זוכה ב-15 קטעים בשלושת הגרנד טורים, הישג חסר תקדים באיכותו.
ב-2004 זכה ב-23 ניצחונות. מתוכם, תשעה ניצחונות בקטעים וזכייה בחולצת הניקוד בג'ירו ד'איטליה וארבעה ניצחונות בקטעים בוואלטה אספניה. בטור דה פראנס באותה שנה הוא נפצע בקטע ה-5 ופרש ללא ניצחון.
ב-2005, זכה ב-26 ניצחונות, כולל זכייה בארבעה קטעים בג'ירו ד'איטליה, ארבעה קטעים וחולצת הניקוד בוואלטה אספניה וזכייה בקטעים נוספים במרוצי הקטעים החשובים טירנו–אדריאטיקו וטור דה רומאנדי. אולם, הישגו הגדול ביותר באותה שנה היה ניצחונו במרוץ החד-יומי היוקרתי ביותר באיטליה, מילאנו – סן רמו, אשר מסלולו עובר באזור מגוריו. בכך הוכיח פטאקי כי הוא מסוגל לנצח לא רק במרוצי קטעים, אלא גם במרוצים הקלאסיים החד יומיים - הארוכים והקשים.
ב-2006, לאחר פירוקה של קבוצת פאסה בורטולו וכשלונו של פרטי בהקמת קבוצה חדשה, עבר פטאקי לקבוצה הגרמנית-איטלקית החדשה שהוקמה - "מילרם". תחילת העונה בישרה טובות והוא זכה במספר ניצחונות. אולם, בקטע השלישי בג'ירו ד'איטליה הוא נפצע קשה בברכו והחמיץ את הטור דה פראנס ואת רוב עונת המרוצים. למרות שהשתתף בסיום העונה בוואלטה אספניה, לא הצליח לחזור לכושרו שלפני הפציעה וסיים גם כאן ללא ניצחון. בסיכום 2006 הוא זכה ב-13 ניצחונות. מתוכם, הושגו שישה ניצחונות בתופעה ייחודית, כאשר במרוץ נידרזקסן רונדפרט, שנערך בגרמניה, הוא ניצח בכל חמשת קטעי המרוץ וכמובן שגם בדירוג הכללי.
ב-2007 זכה ב-23 ניצחונות. הניצחונות הבולטים היו: ניצחון במרוץ הקלאסי של פריז–טור. חמישה ניצחונות בקטעים בג'ירו ד'איטליה ושני ניצחונות בקטעים של הוואלטה אספניה. לפני הטור דה פראנס נפתחה נגדו חקירה בחשד לשימוש בסאלבוטאמול הנמצא ברשימת החומרים האסורים. לפטאקי היה אישור רפואי להשתמש בתרופה זו המיועדת לסובלים מאסתמה, אך נטען כנגדו כי המינון שנמצא בדמו היה גבוה מהמינון המקובל בטיפול תרופתי. מארגני הטור דה פראנס סירבו לשתפו במרוץ אולם מאוחר יותר, זיכתה אותו התאחדות האופניים האיטלקית. במאי 2008, לאחר המשך החקירה בעניינו, הודיעה ההתאחדות האיטלקית כי תוצאותיו בעונת 2007 במרוצים איטלקיים פסולות וכי הוא מושעה עד אוגוסט 2008. הוא פוטר על ידי קבוצת מילרם וחתם עם הקבוצה האיטלקית LPR Brakes במדיה החל להתחרות ואף לנצח בסוף עונת 2008.
ב-2010, בעת שרכב במדי הקבוצה הוותיקה למפרה, ניצח פטאקי שני קטעים בטור דה פראנס וזכה בסיום המרוץ בחולצה הירוקה - חולצה המוענקת לרוכב שצבר את מירב הנקודות במאוצים במרוץ. ב-2011 נטל פטאקי חלק בשלושת הגראנד טורים אך הצליח לנצח רק בקטע אחד; הקטע השני בג'ירו ד'איטליה. גם ב-2012 התקשה פטאקי לחזור לשורה הראשונה של הספרינטרים המובילים ולא היווה גורם משמעותי במאוצים החשובים. למרות זאת, צבר בשנה זו ארבעה ניצחונות, ובהם, שלושה קטעים במרוץ הקטעים הגרמני, "Bayern Rundfahrt".
באפריל 2013, כשהוא בן 39 ולאחר 18 שנים של רכיבה מקצוענית, הודיע פטאקי על פרישה מרכיבה תחרותית. לאחר מספר חודשים, באוגוסט 2013, שב להתחרות במדי קבוצת אומגה פארמה קוויק סטפ. ב-2014 הצליח לנצח במרוץ החד-יומי הבלגי, גראן פרי פינו קראמי. בסיום שנה זו הודיעה קבוצתו כי לא תחדש עמו את החוזה. ב-2015 הוא רכב בקבוצה האיטלקית Southeast ופרש סופית ביוני 2015 לאחר שנאלץ לפרוש מהג'ירו ד'איטליה יום לפני סיום המרוץ לאחר שסבל מווירוס.