stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הצפה חושית
היסטוריה

הסוציולוג גאורג זימל תיאר את התופעה במאמרו "המטרופולין וחיי הנפש" (אנ') שפורסם בשנת 1903. זימל משתמש במאמרו באימאז' של נוף אורבני הכולל גירויים חושיים מתמידים, שתושב העיר צריך להגן על עצמו מפניהם וליצור מחסום כדי להישאר בקו השפיות. לטענת זימל, העומס החושי של החיים העירוניים המודרניים מדלדל את מאגרי האנרגיה של הגוף, מה שמוביל, בין היתר, לגישה מחושבת היטב כלפי הזולת. ניתן להשוות את גישתו של זימל לכתביו של זיגמונד פרויד על הלם פגז (אנ') וכן לניתוח של ולטר בנימין של ה"הלם" ושל החיים העירוניים במאמרו "על כמה מוטיבים בכתבי בודלר" משנת 1939.
לאורך ההיסטוריה בוצעו רק מעט מחקרים על הצפה חושית, אך דוגמה אחת למחקר בתחום דווחה על ידי ליפובסקי בשנת 1975 כחלק מסקירה שדנה בעבודה שעשו חוקרים יפנים באוניברסיטת טוהוקו. החוקרים מטוהוקו חשפו נבדקים ששהו בתנאי מאסר לגירויים חזותיים ושמיעתיים עזים שהוצגו באופן אקראי, במשך שלוש עד חמש שעות. הנבדקים הראו עוררות מוגברת ומתמשכת כמו גם שינויים במצב הרוח כמו תוקפנות, חרדה ועצב.
כמרכיב של הפרעות ומצבים אחרים

הצפה חושית קשורה למגוון מצבים והפרעות, ומופיעה כמאפיין של חלקן.
הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות (ADHD) - אנשים עם ADHD עשויים להיות בעלי רגישות יתר לגירויים מגיל צעיר, ובדרך כלל היא נמשכת גם בבגרות. תהליכי העיבוד החושי של פוטנציאל קשור-אירוע אינם שונים אצל רוב האנשים עם הפרעת קשב וריכוז, אך הם מציגים הבדלים משמעותיים בתגובות הקשורות לאירועים המעורבים בעיבוד קוגניטיבי מאוחר כמו P300, מה שעשוי להצביע על כך שרגישות יתר אצל אנשים עם הפרעות קשב וריכוז עשויה להיגרם משוני באופן הקצאת הקשב לגירויים חושיים.
אוטיזם (ASD) - הפרעה בוויסות החושי וקושי עם גירויים חושיים אופייניים לכ-96% מהאוטיסטים. השינויים במערכת החושים יכולים להתבטא בתת-רגישות או ברגישות יתר, וכתוצאה מכך גירויים עשויים להביא להצפה חושית. הצפה חושית אצל אוטיסטים עשויה לגרום למלטדאון אוטיסטי או לשאטדאון אוטיסטי, ובמצבים חמורים אף לשחיקה אוטיסטית.
מיסופוניה - אנשים עם מיסופוניה הם בעלי רגישות יתר לרעשים מסוימים המבוססים על דפוסים כמו לעיסה, הקשה באצבעות, גרירה של כף הרגל, ניקוי גרון, לחיצה על קצה העט והקשה במקלדת. אנשים עם מיסופוניה עשויים להיכנס למצוקה רגשית בעקבות חשיפה לצלילים כאלו. בזמן החשיפה לצלילים, קיימת פעילות מוגברת באינסולה שעשויה לגרום לתחושת הצפה חושית.
סינסתזיה - יש עדויות לכך שקליפת הראייה של אנשים עם סינסתזיה מסוג גרפמה-צבע רגישה מזו של האדם הממוצע, ואנשים עם סינסתזיה מהסוג הזה מגיבים לגירויים בצורה עצימה יותר. אנשים עם סינסתזיה עשויים לחוש תחושת לחץ ואי נוחות בתגובה לגירויים חזותיים עזים שעשויים להביא להצפה חושית.
פיברומיאלגיה - אנשים עם פיברומיאלגיה עשויים להיות בעלי רגישות יתר לגירויים עזים כמו אורות בהירים, רעשים חזקים, ריחות חזקים וטמפרטורות קרות כתוצאה מקולטני אזעקה רגישים. כאשר אנשים עם פיברומיאלגיה חשופים לגירויים עזים, הם חווים הצפה חושי בצורה של כאב. לפי המחקרים, תחושת הכאב בתגובה לגירויים נגרמת כתוצאה מפעילות לא תקינה של קליפת המוח הקדם-מצחית הגבית-צדית, וייצור מופחת של סרוטונין או קליטה לא תקינה שלו.
ראו גם

חסך חושי
הפרעות לעיבוד התחושתי
קטטוניה
אדם רגיש מאוד
טינקרבל והאוצר האבוד

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  "פיות דיסני" מאת חברת וולט דיסני
 בימוי:  קליי הול
 הופק בידי:  שון לורי
 תסריט:  איוון ספיליוטופולוס
 עריכה:  ג'רמי מילטון
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 מוזיקה:  ג'ואל מקנילי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Walt Disney Pictures אולפני דיסניטון Prana Studios (הנפשה)
 חברה מפיצה:  Walt Disney Studios Home Entertainment (ארצות הברית) סרטי אולפני וולט דיסני (עולמי) פורום פילם (ישראל)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 27 באוקטובר 2009 ישראל 2009
 משך הקרנה:  כ-82 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  הנפשה ממוחשבת, פנטזיה, הרפתקאות
 תקציב:  כ-30-35 מיליון דולר
 הכנסות:  כ-8,582,265 דולר
 סרט קודם:  טינקרבל
 סרט הבא:  טינקרבל והסוד הקסום
 סרטים בסדרה:  טינקרבל (סדרת סרטים)
 www.disneyfairies.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
טינקרבל והאוצר האבוד (באנגלית: Tinker Bell and the Lost Treasure) הוא סרט פנטזיה והרפתקאות אמריקאי בהנפשה ממוחשבת משנת 2009, אשר משמש כסרט השני באורך מלא בסדרת הסרטים "טינקרבל" הלוקחת חלק בזיכיון "פיות דיסני" שבבעלות חברת וולט דיסני. עלילת הסרט מתרחשת בתקופת הסתיו לאחר אירועי הסרט "טינקרבל" (2008), והיא עוקבת אחר טינקרבל שיוצאת צפונה בשביל למצוא מראת קסם מכושפת, על מנת לבקש ממנה אבן ירח חדשה לאחר ששברה את המקורית.
הסרט בוים על ידי קליי הול, נכתב על ידי איוון ספיליוטופולוס, הופק על ידי שון לורי והולחן על ידי ג'ואל מקנילי, שהלחין גם את הסרט הקודם בסדרת הסרטים. חברות ההפקה של הסרט הן Walt Disney Pictures ואולפני דיסניטון, כאשר הנפשתו נעשתה על ידי Prana Studios.
הסרט הוקרן תחילה בארצות הברית במטה האומות המאוחדות ב-25 באוקטובר 2009, ולאחר מכן הופץ באותה ארץ לצפייה ביתית על ידי Walt Disney Studios Home Entertainment ב-DVD ובלו-ריי ב-27 באוקטובר. בהמשך הסרט הופץ ברחבי העולם על ידי סרטי אולפני וולט דיסני, כאשר בישראל הסרט הופץ לראשונה בדיבוב עברי בשנת 2009 על ידי פורום פילם. אורך הסרט הוא כ-82 דקות.
בהשראת הסרט פותח משחק וידאו ונכתב ספר, כמו כן הוא כולל פסקול ששיר הנושא שלו הוא "Gift of a Friend" בביצוע דמי לובאטו. בשנת 2010 יצא לסרט המשכון בשם "טינקרבל והסוד הקסום".
מדבבים

הדיבוב העברי של הסרט בוים על ידי אפרת קרצמן, והופק על ידי שירי רוזנברג.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| טינקרבל | מיי ויטמן | מירב פלדמן |
| טרנס | ג'סי מקרטני | לירון לב |
| הפיה מרי | ג'יין הורוקס | שרית וינו-אלעד |
| סילברמיסט | לוסי לו | לורן סביר |
| אירידסה | רייבן סימון | עדי קוזלובסקי |
| רוזטה | קריסטין צ'נוות' | סיון שביט |
| פוון | אנג'לה ברטיס | מיכל רשף |
| בובל | רוב פאולסן | מולי שולמן |
| ינשוף | רוב פאולסן | יורם יוספסברג |
| טרול גדול | רוב פאולסן | נבו קמחי |
| סטון | רוג'ר קרייג סמית' | גלעד קלטר |
| טרול קטן | ג'ף בנט | גלעד קלטר |
| הפיה גארי | ג'ף בנט | אמנון וולף |
| קלנק | ג'ף בנט | שמחה ברבירו |
| שר הסתיו | ג'ון דימאג'יו | שמחה ברבירו |
| ויולה | גריי דליסל | הדר שחף-מעיין |
| קריינית | גריי דליסל | יעל פרימר |
| ליריה | גריי דליסל | דקלה הדר |
| פיה צרפתייה | אליסון רוט | דקלה הדר |
| המלכה קלריון | אנג'ליקה יוסטון | יעל עמית |
| פלינט | טום אדקוקס-הרננדז |  |
בלייז: אליזה פולק זברט
חרקים: בוב ברגן
הפקה

באוגוסט 2008 הוכרז על הפקת הסרט כאחד מהסרטים באורך מלא המתוכננים להיות בסדרת הסרטים "טינקרבל", אשר לוקחת חלק בזיכיון "פיות דיסני" שבבעלות חברת וולט דיסני. הסרט הופץ בשנת 2009 לאחר הצלחת הסרט "טינקרבל" משנת 2008, כאשר הוא משמש לו המשך וכסרט השני באורך מלא בסדרת הסרטים. צוות ההפקה של סרט זה שונה מצוות ההפקה של הסרט הקודם, כאשר ג'ואל מקנילי נותר בתפקיד המלחין. קליי הול, במאי הסרט, שיתף שהסרט שאב השראה מהספר "Tink, North of Never Land" ("טינק, צפונית מארץ לעולם לא") מאת קיקי ת'ורפ שיצא לאור בשנת 2007, כאשר שם הספר היה שם העבודה של הסרט. כמו כן, הוא סיפר שהוחלט בסרט זה לעשות לטינקרבל לבוש חדש, מפני שהשמלה הירוקה והמוכרת שלה אינה מתאימה לסרט הרפתקאות.
הדיבוב המקורי של הסרט נישאר ללא שינוי מהסרט הקודם, מלבד פוון, שר הסתיו והקריינית שדובבו בסרט זה על ידי אנג'לה ברטיס, ג'ון דימאג'יו וגריי דליסל בהתאמה, לאחר שדובבו בסרט הקודם על ידי אמריקה פררה, ריצ'רד פורטנאו ולורינה מק'קניט בהתאמה. הדיבוב העברי של הסרט נותר ללא שינוי, אך צוות ההפקה שלו השתנה. בסרט הקודם במאי הדיבוב היה שרון כהן ומפיקת הדיבוב הייתה הדס מוזס, ואילו בסרט זה בימוי הדיבוב נעשה על ידי אפרת קרצמן והפקת הדיבוב נעשתה על ידי שירי רוזנברג. כהן משמש בסרט זה המנהל המוזיקלי יחד עם עדי כהן, לאחר שהיה בתפקיד זה גם בסרט הקודם.
קבלה

כשהסרט הוקרן במטה האומות המאוחדות ב-25 באוקטובר 2009, קיוטאקה אקאסאקה, תת-מזכ"ל לתקשורת ומידע ציבורי, כינה את טינקרבל כדמות שיכולה לעזור לעורר בילדים והורים השראה לטפח את הטבע ולעשות מה שהם יכולים על מנת לדאוג לסביבה. בחודשים הראשונים ליציאת ה-DVD של הסרט, הוא הרוויח כ-50 מיליון דולר עבור 3.25 מיליון יחידות שנמכרו. הסרט הרוויח כ-8,582,265 דולר מהמכירות שלו, כאשר תקציבו הוא כ-30-35 מיליון דולר. באתר "Rotten Tomatoes" הסרט מחזיק בדירוג אישור של 100%, על סמך חמש ביקורות.
הסרט, יחד עם 15 סרטי הנפשה נוספים, יתמודד על שלושת המקומות הסופיים בקטגוריית פרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-83. הסרט לא התקבל, ושלושת הסרטים שיתקבלו הם "צעצוע של סיפור 3", "הדרקון הראשון שלי" ו"אמן האשליות", כשהראשון זכה בפרס.
מוצרים נלווים

ספר שעלילתו היא עלילת הסרט יצא לאור בצמוד ליציאת הסרט, כאשר הוא תורגם לעברית על ידי סיגל גפן ויצא לאור בישראל בשנת 2010 על ידי ידיעות ספרים. כמו כן, בהשראת הסרט פותח על ידי .Hyde, Inc משחק הווידאו "Disney Fairies: Tinker Bell and the Lost Treasure" עבור נינטנדו DS ו-Leapster, כאשר הוא הופץ על ידי Disney Interactive Studios ב-27 באוקטובר 2009.
סמייל 2

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  פארקר פין
 הופק בידי:  וויק גודפרי, רוברט סלרנו 
 תסריט:  פארקר פין
 שחקנים ראשיים:  קייל גאלנר נעמי סקוט לוקאס גייג' רוזמרי דה ויט
 מוזיקה:  כריסטובל טאפיה די ויר 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  טמפל היל אנטרטיינמנט
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  ישראל 17 באוקטובר 2024 ארצות הברית 18 באוקטובר 2024
 משך הקרנה:  127 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט אימה על-טבעי
 תקציב:  28 מיליון דולרים
 הכנסות:  138.1 מיליון דולרים (28 בנובמבר 2024)
 סרט קודם:  סמייל 
 www.smile.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
"סמייל 2" (באנגלית: Smile 2) הוא סרט אימה על-טבעי שנכתב ובוים על ידי פארקר פין. הסרט מהווה המשך רציף לאירועי "סמייל" משנת 2022, המבוסס על הסרט הקצר "Laura Hasn't Slept" משנת 2020. בסרט מככבים נעמי סקוט, רוזמרי דה ויט, לוקאס גייג', מיילס גוטיירז וקייל גאלנר ששב לגלם את דמותו מהסרט הקודם.
הסרט עלה לאקרנים ב-18 באוקטובר 2024, תחת הפצת "סרטי פרמאונט", זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים והכניס למעלה מ-130 מיליון דולר ברחבי העולם.
תקציר

במהלך הכנותיה למסע הופעות, זמרת פופ מפורסמת בשם סקיי ריילי (נעמי סקוט) מתחילה לחוות אירועים איומים ולא מוסברים. מוצפת בגלל תחושת האימה והלחץ שבפרסום, סקיי נאלצת להתמודד עם עברה האפל כדי להשיב שליטה על חייה לפני שהם יצאו משליטתה
המקור באנגלית
About to embark on a new world tour, global pop sensation Skye Riley (Naomi Scott) begins experiencing increasingly terrifying and inexplicable events. Overwhelmed by the escalating horrors and the pressures of fame, Skye is forced to face her dark past to regain control of her life before it spirals out of control.
צוות השחקנים

נעמי סקוט – סקיי ריילי
רוזמרי דה ויט – אליזבת ריילי
לוקאס גייג' – לואיס פרגולי
מיילס גוטיירז – ג'ושוע
פיטר ג'ייקובסון – מוריס
ריימונד ניקולסון – פול הדסון
דילן גלולה – ג'מה
הפקה

לאחר עלייתו והצלחתו בבתי הקולנוע של הסרט "סמייל" משנת 2022, במהלך ראיונות בשלהי השנה ציין הבמאי והתסריטאי פארקר פין שעשה בכוונה סצנות אפלות ומוזרות וסוף פתוח, ובנוסף פין הביע עניין בסרט המשך פוטנציאלי תוך כדי הדברים שציין על הסרט הראשון. מאוחר יותר, ציין פין שסרט ההמשך יעקוב אחר סיפור הרקע של הישות ועל בריאתה. פין הצהיר שסרט ההמשך יהיה שונה מהראשון, ואמר: ”יש עדיין הרבה דברים מעניינים לחקור בעולם של 'סמייל'... הייתי רוצה לוודא שיש לזה דרך חדשה, מרגשת, רעננה שהקהל לא מצפה לצפות לה. אני גם רוצה למצוא כמה דרכים חדשות להפחיד ולהטריד את הקהל”.
במרץ 2023, פין חתם עם "סרטי פרמאונט" לפיתוח סרטי אימה נוספים. באפריל 2023, ב-"CinemaCon", "פרמאונט" הכריזה על סרט המשך של "סמייל" שנכנס לקדם-הפקה, ופין חוזר כתסריטאי ובמאי. בדצמבר, לוהקה נעמי סקוט לצוות השחקנים. בינואר 2024, לוהק לוקאס גייג'. בפברואר נמסר כי קייל גאלנר שב לגלם את דמותו מן הסרט הקודם, ורוזמרי דה ויט הצטרפה לצוות השחקנים.
צילומי הסרט החלו בינואר 2024 ברחבי עמק הדסון, ניו יורק, ובמקומות כמו ניובורג, פוקיפסי, מפלי וופינגרס, אולבני וניו יורק. צילומי הסרט הסתיימו במרץ 2024.
הפצה

הסרט עלה לאקרנים ב-18 באוקטובר 2024, תחת הפצת "סרטי פרמאונט".
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | סרט האימה הטוב ביותר |  | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | השחקנית הטובה ביותר בסרט | נעמי סקוט | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | מוזיקת הסרט הטובה ביותר | כריסטובל טפיה דה ויר | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | האיפור הטוב ביותר בסרט | ג'רמי סלנפרנד, סשה גרוסמן ואלק גיליס | מועמדות |  |
ביאורים

↑  בסוף הסרט סמייל
↑  מבוסס על מדיסון סקוור גארדן
הערות שוליים

↑  Smile 2, Box Office Mojo
↑  Smile 2 (2024) – Financial Information, The Numbers
1 2  Powster, Smile 2 | Official Website | October 18 2024, Smile 2 | Official Website | October 18 2024
1 2  Kroll, Justin (December 13, 2023).
"Naomi Scott To Star In Next Installment In Paramount's Smile Franchise". Deadline Hollywood. Retrieved December 13, 2023.
1 2  Gonzalez, Umberto (January 11, 2024).
"Rosemarie DeWitt and Kyle Gallner Round Out Untitled 'Smile' Sequel Cast | Exclusive". TheWrap. Retrieved January 11, 2024.
1 2  Grobar, Matt (January 9, 2024).
"Lukas Gage Boards Smile Sequel". Deadline Hollywood. Retrieved January 9, 2024.
1 2  Davids, Brian (December 9, 2022). "How Parker Finn's 'Smile' Went From Streaming to Theatrical in a Single Night". The Hollywood Reporter. Retrieved December 9, 2022.
1 2  Kaye, Don (December 2, 2022). "Smile Director: Ending 'Purposefully' Leaves Room for Sequel". Den of Geek. Retrieved February 26, 2023.
↑  Nichols, Tyler (November 27, 2022).
"Smile Interview: Parker Finn (writer/director)". JoBlo. Retrieved February 26, 2023.
↑  Kit, Borys (March 15, 2023).
"Smile Filmmaker Parker Finn Signs First-Look Deal With Paramount (Exclusive)". The Hollywood Reporter. Retrieved September 22, 2023.
↑  Peralta, Diego (April 27, 2023). "Smile Sequel in the Works at Paramount". Collider. Retrieved September 22, 2023.
↑  Cooper, Dan (January 24, 2024). "Smile Deluxe – Horror sequel begins production". Film Stories. Retrieved February 6, 2024.
↑  Boris (January 24, 2024).
"Hollywood Film Crew Takes Over Newburgh Brewing Company Taproom". WPDH. Retrieved February 6, 2024.
↑  Boris (January 29, 2024). "Smile 2 Movie Filming to Shut Down Major Hudson Valley Road". WPDH. Retrieved February 6, 2024.
↑  D'Alessandro, Anthony (September 22, 2023).
"Smile 2 Sets Release Date, One Love Moves". Deadline Hollywood. Retrieved September 22, 2023.
↑  Matt Neglia, The 2024 Saturn Award Winners, Next Best Picture, ‏2025-02-03 (באנגלית אמריקאית)
לילה (סרט, 1930)

| --- | --- |

 בימוי:  וולט דיסני
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מוזיקה:  לודוויג ואן בטהובן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 הקרנת בכורה:  31 ביולי 1930 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  7 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מצויר 
 סרט קודם:  חצות בחנות צעצועים
 סרט הבא:  מנגינות קופים
 דף הסרט ב־IMDb
 
לילה (באנגלית: NIght) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי בסדרת "סימפוניות טיפשיות" שהופק על ידי סרטי וולט דיסני. הוא הופץ בשנת 1930 על ידי סרטי קולומביה.
עלילה

הסרט נפתח בסונאטה לפסנתר מס' 14 של בטהובן, סונאטת אור הירח. הסונאטה מזומזמת על ידי ירח מאונש. נוסף על כך, כמה זוגות של בעלי חיים (כגון ינשופים או חרקים) רוקדים לצלילי הסונטה. הינשופים משוחחים זה עם זה לפי הצלילים. גם גחליליות, תוך כדי תעופה מתחילות לזהור לפי צלילי המוזיקה. גם יתושים וצפרדעים הולכים על הנהר לצלילי המוזיקה, אך הצפרדעים אוכלות את היתושים באמצעות לשונותיהן. צפרדע אחת שוחה לעבר עלה סמוך בשביל לחזר אחרי נקבת צפרדע שעוברת סמוך למקום. בעוד שצפרדע אחרת מנצחת על תזמורת צפרדעים. הצפרדע אומר לנקבה שהוא אוהב אותה ורוצה לצאת איתה והיא מסכימה והם מקפצים על עלי הנהר לפי צלילי המוזיקה. הם אפילו מתנשקים תוך כדי המוזיקה, אך לבסוף הם נופלים לתוך מפל ובנקודה הזאת מסתיים הסרט.
ביקורות

וראייטי (14 במאי 1930): "עוד אחת מסרטי סימפוניות טיפשיות האלה מהעט של דיסני, וטובים מאוד. די מצחיק סרט זה, עם כמה טריקים חדשים של אנימציה שיסקרנו את המקצוע וגם את הציבור. הוא יכול לנגן בכל קיבולת ולכל קליק. פריסת התסריט היא אפיזודית, שינוי בדמויות בקנה אחד עם המעבר בלחנים. חידוש עיקרי מלווה את המנגינה הידועה "תולעת זוהר", גחליליות בטיסה נדלקות בקצב עם המוזיקה. ככל הידוע זו הפעם הראשונה בכל סרט הנפשה עם אפקט זה. אחרת, לירח "טרא-לה" מלווה כאשר קורותיו משתובבות על פני המים, יש כמה ינשופים קומיים, ומקהלת צפרדעים שמאטה מעט את הקצב אך ניתן לחתוך כרצונך מבלי למרוח את הרושם העיקרי של יתושים וזוג חרקים מתחכמים, המגלים את הגינונים הידועים של פרסות, מוסיפים לזכותה של הסליל. זקנים, כמו גם הילדים, הוכיחו חיבה חזקה לסדרה הזו. הם לא יהיו מאוכזבים בלילה."
Motion Picture News (28 ביוני 1930): "פיקח: כיף גדול בסרט המצויר השטותי הזה. ינשופים מבצעים צעדי ג'אז על חבצלות מים; צרעות שהופכות למכללה; ואפילו הירח המאונש שנכנס לשימי. מסונכרן יפה ומסיט מאוד. בסדר לכל חשבון וניתן להתאמה במיוחד לבילוי במזג אוויר חם. מומלץ ללא הזמנות."
מדיה ביתית

הסרט הופץ למדיה ביתית ב-19 בדצמבר 2006, באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'.
ראו גם

סימפוניות טיפשיות
הערות שוליים

↑  "Talking Shorts". Variety: 19. 14 במאי 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Short Subjects". Motion Picture News: 76. 28 ביוני 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
ושתי

| --- | --- |
דימוי של ושתי מעשה ידי הצייר אדווין לונג, 1879
דימוי של ושתי מעשה ידי הצייר אדווין לונג, 1879
 לידה:  הממלכה האחמנית (פרס)
 אב:  בלשאצר (על פי המדרש)[דרוש מקור]
 בן זוג:  אחשוורוש
 עיסוק:  מלכה
 בתנ"ך:  מגילת אסתר
דימוי של ושתי מתוך מגילת אסתר מאויירת שנוצרה בעיר פרארה שבאיטליה בשנת 1617. מאוספי הספרייה הלאומית
וַשְׁתִּי היא דמות מקראית המופיעה במגילת אסתר כאשתו של אחשוורוש. על פי המגילה ושתי הודחה, ועל פי המדרש גם נהרגה, בציוויו של אחשוורוש, לאחר שסירבה להופיע במשתה שערך, לאחר מכן נשא המלך את אסתר.
בעידן המודרני סירובה של ושתי לציית לזימון בעלה השיכור זכה להערצה כהירואי בפרשנויות פמיניסטיות רבות למגילת אסתר. פמיניסטיות מוקדמות העריצו את העיקרון והאומץ של ושתי. הרייט ביצ'ר סטואו כינתה את חוסר הציות של ושתי "העמדה הראשונה לזכויות האישה".
אטימולוגיה

דעות החוקרים חלוקות באשר לפירוש השם "ושתי": "הטובה ביותר" בפרסית עתיקה, "יפה" בפרסית, ו"חוט" בעילמית. או שמקור השם בשפה הפרסית, ופירושו "הנחשקת" (vaš לחשוק; ti - פועל בהווה).
אשת אחשוורוש

על פי מקורות היסטוריים, לכסרכסס (שמזוהה לדעת רוב החוקרים כ'אחשוורוש') הייתה רק אישה אחת בשם "אמסטריס", ייתכן שהכוונה היא לאסתר, אולם דבר זה לא מסתדר עם הידיעה שאמסטריס הייתה בתו של אוטאנס, אחד משבעת האצילים שהעלו את דריווש לשלטון.
במגילת אסתר

על פי מגילת אסתר, ביום השביעי של המשתה שערך אחשוורוש לאנשי העיר הוא שלח שבעה סריסים כדי להזמין את ושתי, בזמן שערכה משתה מקביל לנשים, על מנת ”להראות העמים והשרים את יפיה כי טובת מראה היא”. לאחר שוושתי מסרבת לבוא, בעצת ממוכן מדיח אחשוורוש את ושתי ממלכותה, ומפרסם בכל מדינות מלכותו צו המחייב את כלל נשות הממלכה לציית לבעליהן, וצו נוסף שיחליף את ושתי כמלכה:
"תֹּאמַרְנָה שָׂרוֹת פָּרַס־וּמָדַי, אֲשֶׁר שָׁמְעוּ אֶת־דְּבַר הַמַּלְכָּה, לְכֹל שָׂרֵי הַמֶּלֶךְ; וּכְדַי בִּזָּיוֹן וָקָצֶף. אִם־עַל־הַמֶּלֶךְ טוֹב, יֵצֵא דְבַר־מַלְכוּת מִלְּפָנָיו, וְיִכָּתֵב בְּדָתֵי פָרַס־וּמָדַי, וְלֹא יַעֲבוֹר: אֲשֶׁר לֹא־תָבוֹא וַשְׁתִּי לִפְנֵי הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, וּמַלְכוּתָהּ יִתֵּן הַמֶּלֶךְ, לִרְעוּתָהּ הַטּוֹבָה מִמֶּנָּה."
לאחר סיום המשתה, כשנרגע אחשוורוש מכעסו, הוא זכר את מה שנגזר על ושתי – שתודח מהמלכות ותוחלף במלכה אחרת – ולצורך כך, על פי עצת משרתיו, ערך מפקד נערות בתולות על מנת לבחור את המלכה המחליפה. לאחר כשלוש שנים נבחרה אסתר.
במגילת אסתר > במדרשי האגדה

על פי המדרש, ושתי הייתה בתו של בלשאצר ונכדתו של נבוכדנצר השני, מלך בבל אשר היה אחראי באופן ישיר להחרבת בית המקדש, ובמותה נתקיימה נבואת ישעיהו על חורבן בבל, "והכרתי לבבל שם ושאר ונין ונכד". לדעה נוספת, היא הייתה בתו של אויל מרודך בן נבוכדנצר.
בתלמוד הבבלי מופיעה הדעה כי ושתי נמנית בין "ארבע נשים יפהפיות שהיו בעולם".
ושתי נקראה להופיע בעירום וממאנת לעזוב את משתה הנשים. לפי פרשנות חז"ל מטרתה של ושתי הייתה לגרום לזנות, ומאחר שכך נדרשים חז"ל להסביר את סיבת סירובה להופיע: לדעה אחת צמחה צרעת במצחה, לדעה אחרת גדל לה זנב, ולדעה שלישית צמחה במצחה קרן. דעות אחרות בקרב פרשני המקרא אינן מזכירות את עניין העירום אלא תולות את סירובה של ושתי לעזוב את משתה הנשים בכך שהמלך פנה אליה באמצעות הסריסים ולא באמצעות הפרתמים, או בכך שלא רצתה לפגוע בכבודו של משתה הנשים[דרוש מקור], או בכך שמנהג אבותיה היה להסתיר את הנשים, או שחששה להופיע בפניו בזמן שהוא שיכור.
המלך בשכרותו קיבל את עצת יועציו ושלח את הצו שמחייב את הנשים להקשיב לבעליהן לכל הממלכה, כשדין העובר עליו הוא מוות[דרושה הבהרה]. דינה של ושתי נקבע למוות בהתאם לחוק החדש ביום שלאחר סיום המשתה. באותו היום לאחר שהתפכח אחשוורוש מהמשתה התחרט על מעשיו וביקש את ושתי, אך בעצת יועציו לא ביטל את גזרת המוות של ושתי שהוציא בעת שכרותו, שכן לא יכל לחזור בו מצו המלך (שכן הדבר היה מערער את מעמדו כמלך החלטי ומערער את שלטונו).
בתלמוד במסכת מגילה מובא שוושתי נהגה להפשיט בנות ישראל ולהורות להן לעשות מלאכה בשבת, ועל כן נגזר עליה שתבוא ערומה.
דמותה בעת החדשה

בשל סירובה לדרישות המלך והשלכות הסירוב, הוצע בספרות הפמיניסטית המודרנית, לראותה כמטרימה של טענות, אשר הועלו על ידי תנועות חברתיות לזכויות האדם ושחרור האישה בעת החדשה, והיא זוכה להערצה כהירואית בפרשנויות פמיניסטיות רבות למגילת אסתר. פמיניסטיות מוקדמות העריצו את העיקרון והאומץ של ושתי. הרייט ביצ'ר סטו כינתה את חוסר הציות של ושתי "העמדה הראשונה לזכויות האישה", אליזבת קיידי סטנטון כתבה כי ושתי "הוסיפה תהילה חדשה ליומה ולדורה... על ידי חוסר הציות שלה; שכן 'התנגדות לרודנים היא ציות לאלוהים'".
כמה מפרשנות פמיניסטיות עדכניות יותר של מגילת אסתר משווים לטובה את דמותה ומעשיה של ושתי לאלו של מחליפתה, אסתר, שנחשבת באופן מסורתי כגיבורת סיפור פורים. מישל לנדסברג, פמיניסטית יהודייה קנדית, כותבת: "הצלת העם היהודי הייתה חשובה, אבל באותו הזמן כל צורת ההוויה הכנועה והסודית של [אסתר] הייתה האבטיפוס המוחלט של נשיות שנות החמישים. זה דחה אותי. חשבתי, 'היי, מה רע בושתי? היה לה כבוד. היה לה כבוד עצמי. היא אמרה: 'אני לא הולכת לרקוד בשבילך ועבור החברים שלך'".
לקריאה נוספת

רות וולפיש, "תפקידן של דמויות המשנֶה במגילת אסתר", בתוך: אמנון בזק (עורך), הדסה היא אסתר: ספר זיכרון להדסה אסתר (דסי) רבינוביץ ז"ל; קובץ מאמרים על מגילת אסתר, מהדורה שנייה, אלון שבות: תבונות, תשנ"ט, עמ' 141–149.
תמר קדרי, "מסיבת התחפושות של ושתי", מכון שכטר למדעי היהדות: מרכז הידע והמחקר; “ושתי המלכה”, האנצקלופדיה לנשים יהודיות, בעריכתו של משה שלוי
רבקה רביב, "על דרכי הוראה ועולם המדרש: האם למלכה ושתי צמח זנב והאם ידה של בת פרעה נתמתחה לששים אמה?", מאורות יהודה – פרקי הגות וחינוך: לכבוד הרב ד"ר יהודה פליקס (בעריכת משה רחימי), אלקנה: מכללת "אורות ישראל", תשע"ב, עמ' 301–318
יעל שמש, "גלגוליה של ושתי: מקרא, מדרש חז"ל, הפרשנות הפמיניסטית והמדרש הפמיניסטי המודרני", בית מקרא, מ"ז, תשס"ב, עמ' 356–372.
הערות שוליים

↑  במגילת אסתר א,יט נאמר רק " אֲשֶׁר לֹא־תָבוֹא וַשְׁתִּי לִפְנֵי הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, וּמַלְכוּתָהּ יִתֵּן הַמֶּלֶךְ, לִרְעוּתָהּ הַטּוֹבָה מִמֶּנָּה" - ולא נתפרש עונשה
↑  הלל גרשוני, ד"ר עילם ומלכי פרס - בגליון השבוע, באתר ערוץ 7, 12 בינואר 2012
↑  מילים שחדרו לעברית: מפרסית, אתר השפה העברית
↑  Ctesias, Persian History, books 16-17, fragment 14, pag.36-41
↑  פרק א'
↑  מסכת מגילה, דף י עמ' ב.
↑  תרגום ראשון, אסתר, פרק א', פסוק א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ט"ו, עמוד א'.
↑  ירך יעקב על מגילת אסתר (אות ג)
↑  כך פירש הרשב"ם
↑  אבן עזרא
↑  אבן עזרא
↑  על פי המדרש
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף יב עמ' ב.
| פורים |
| --- | --- | --- |
| מצוות החג | מקרא מגילה • מתנות לאביונים • משלוח מנות • סעודת פורים ושתיית יין בפורים • פרסום הנס |  |
| מנהגים | משנכנס אדר מרבין בשמחה • זכר למחצית השקל • אוזן המן • התחפשות  • רעשן • בובת המן |  |
| מגילת אסתר | אישים במגילה: אחשוורוש • ושתי • ממוכן • המן • עשרת בני המן • זרש • בגתן ותרש • מרדכי היהודי • אסתר • חרבונה • אבגתא • התך • הגי תוספות למגילת אסתר • חלום מרדכי • תרגומי מגילת אסתר לארמית • היעדרותו של אלוהים ממגילת אסתר • מדרש אבא גוריון |  |
| תפילות ופיוטים | למנצח על אילת השחר • על הנסים • ברכת הרב את ריבנו • אשר הניא • ויאהב אומן ("קרובץ לפורים") • מי כמוך ואין כמוך • קוראי מגילה |  |
| שירים | ליהודים הייתה אורה ושמחה וששון ויקר • חג פורים (שיר) • אני פורים • ליצן קטן נחמד • תן כתף • ככלות ייני • רשימת שירים ופיוטים לפורים • פיוטים ושירים נוספים |  |
| שמחת פורים | פורים שפיל • רב פורים • עדלאידע • ליל שיכורים • פרודיות לפורים |  |
| מאכלים | אוזן המן • פזואלוס • פלודן • קרפלך • מקרוט • ספרא (מאפה) |  |
| שונות | עיר מוקפת חומה מימות יהושע בן נון • בן עיר שהלך לכרך ובן כרך שהלך לעיר • פורים משולש • פורים קטן • תענית אסתר • פרשת זכור • מצוות זכירת מעשה עמלק • מחיית זכר עמלק • מסכת מגילה • סעודת אסתר • פורים שני • קבר אסתר ומרדכי |  |
חגי ישראל ומועדיו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 117027627X  VIAF: 18154135763115082800   WorldCat (עם VIAF): 18154135763115082800