stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סומניום
הערות שוליים

↑  Johannes Hoppe, Johannes Kepler, Wiesbaden: Vieweg+Teubner Verlag, 1982, עמ' 80–84, ISBN 978-3-322-00397-3
↑  C. Doris Hellman, Surveyor 0Kepler's Somnium: The Dream, or Posthumous Work on Lunar Astronomy. Johannes Kepler , Edward Rosen, Isis 58, 1967-12, עמ' 561–563 doi: 10.1086/350308
↑  Moore, Patrick., The great astronomical revolution : 1543-1687 and the Space Age epilogue, Chichester: Albion, 1994, ISBN 1-898563-18-7
1 2 3 4  C. Doris Hellman, Surveyor 0Kepler's Somnium: The Dream, or Posthumous Work on Lunar Astronomy. Johannes Kepler , Edward Rosen, Isis 58, 1967-12, עמ' 561–563 doi: 10.1086/350308
↑  No. 2611: Kepler�s Somnium, uh.edu
↑  Rubén Sánchez Trigos, José Esteban Viera Betancor, Mapping Spanish SF Short Fiction, Science Fiction Studies 44, 2017, עמ' 358 doi: 10.5621/sciefictstud.44.2.0358
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12008037q (data)
פשיטה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  Braquo 
 סוגה:  מותחן
 יוצרים:  אוליביה מרשל
 כותבים:  קארן אוגנסיאן
 בימוי:  קארן אוגנסיאן
 שחקנים:  ולדימיר משקוב אנדריי סמוליאקוב אלכסנדר פאל דניס שבדוב לוקריה איליאשנקו סרגיי שניריוב תמרה סאקסינה
 ארץ מקור:  רוסיה רוסיה
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  16
 תוכנית מקור:  Braquo
 הפקה
 מפיק:  קארן אוגנסיאן ארקדי דנילוב פולינה איוואנובה
 אתר צילומים:  מחוז קלינינגרד
 מוזיקה:  אלכסיי צ'ינצוב
 אורך פרק:  52 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון
 פורמט (תמונה):  480i (SDTV) 1080i (HDTV) 1080p (Blu-ray)
 פורמט (קול):  Dolby Digital 5.1
 תקופת שידור מקורית:  10 באפריל 2017 – 13 במאי 2021 
 קישורים חיצוניים
 https://kino.1tv.ru/serials/nalet
 דף התוכנית ב-IMDb
 
"פשיטה" (ברוסית: Налёт) הוא סדרת טלוויזיה רוסית בהפקת חברת "Cargo Film", שעלתה לשידור בערוץ הראשון ב-10 באפריל 2017 והיוותה עיבוד לסדרת טלוויזיה צרפתית באותו שם (Braquo). התפקידים הראשיים בסדרה גולמו על ידי ולדימיר משקוב ודניס שבדוב. הצילומים נערכו בקלינינגרד. עונה שנייה שודרה בערוץ הראשון החל מאפריל 2021.
תקציר עלילת הסדרה

בתא מעצר בכלא של המחלקה הראשית לביטחון פנים של משטרת העיר קלינינגרד מתרחש אירוע נורא: הבלש אנדריי ריז'וב מבצע התאבדות לאחר שהואשם בפשע שהוא לא ביצע.
ארבעה מעמיתיו — אולג קפלן, פאבל קרפנקו, אוקסנה גוליקובה ופיודור ואצ'בסקי, בטוחים בהיותו חף מפשע מתחילים בחקירה משלהם של האירוע. עבורם, זהו עניין של כבוד להחזיר לריז'וב את שמו הטוב ולהשיג את הצדק בעניינו
שחקנים ודמויות

| שחקן/ית | דמות | אודות הדמות |  |
| --- | --- | --- | --- |
שחקנים ראשיים
| ולדימיר משקוב | אולג קפלן |  |  |
| דניס שבדוב | פאבל קרפנקו |  |  |
| אנדריי סמוליאקוב | אנדריי ריז'וב |  |  |
| אלכסנדר פאל | פיודור ואצ'בסקי |  |  |
| ליקריה אילישנקו | אוקנה גוליקובה |  |  |
| סרגיי שניריוב | אנטון דרוזדוב |  |  |
| סרגיי אוגריומוב | זאצפין | חוקר פדרלי בוועדת החקירות הפדרלית |  |
| אלכסנדר גליבין | איגור קיסליוב | סגן מושל המחוז |  |
הערות שוליים

↑  "Холодная приморская история: На Первом канале стартует сериал «Налет», который снимали в Калининграде". Komsomolskaya Pravda.
↑  Elena Nikolaeva. "Как Владимир Машков и Александр Паль снимались в сериале «Налет»". tele.ru.
↑  правды», Александр КАТЕРУША | Сайт «Комсомольской (2017-04-10). "Холодная приморская история: На Первом канале стартует сериал «Налет», который снимали в Калининграде". KP.BY - сайт «Комсомольской правды».
↑  «Налёт» с Владимиром Машковым и Александром Палем продолжится в конце лета
↑  "Владимир Машков совершил… «Налет»". Вечерняя Москва.
↑  правды», Михаил ЯНОВСКИЙ | Сайт «Комсомольской (2017-04-14). "Зрители - о сериале "Налет": Слишком нереалистично, но мрачный промозглый Калининград снят хорошо". KP.RU - сайт «Комсомольской правды» (ברוסית). נבדק ב-2018-03-17.
מיכאל דקל

מיכאל דקל (ימין) נפגש עם קרל-דיטר שפרנגר השר הגרמני לפיתוח ושיתוף פעולה כלכלי
מיכאל דקל (1 באוגוסט 1920 – 20 בספטמבר 1994) היה חבר הכנסת וסגן שר בממשלת ישראל מטעם הליכוד, שהורשע בשוחד ובמרמה והפרת אמונים.
ביוגרפיה

דקל נולד ב-1 באוגוסט 1920 בשם מיכאל דייקסל בפינסק שהייתה אז חלק מפולין. בילדותו קיבל חינוך דתי וגם למד ברשת החינוך "תרבות" עד גיל 14. לאחר סיפוח פינסק לברית המועצות לפי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, הוגלה דקל עם משפחתו לסיביר ואחר כך גויס לצבא האדום ולאחר מכן לצבא הפולני. לאחר המלחמה היה מפקד קן בית"ר במחנה עקורים בעיר האליין, וחבר מפקדת האצ"ל באוסטריה.
ביוגרפיה > פרשת רצח איתן אבידוב

דקל היה אחד מאנשי האצ"ל שהשתתפו בניסיון השתלטות, ב-30 באוקטובר 1947, על מחנה העולים גנדנוואלד ליד אינסברוק שבאוסטריה (מחנה של תנועת הבריחה), שהוקם כדי לסייע בהעברת היהודים בשבילי האלפים לאיטליה. המחנה הופעל על ידי הסוכנות היהודית והמוסד לעלייה ב' של ארגון ההגנה. באותה תקופה היה ארגון ההגנה מסוכסך עם ארגון האצ"ל על השליטה במסלולי הבריחה, שהיה ספיח של המאבק בין ההגנה לארגוני הפורשים בארץ ישראל. בתקרית נהרג מירית אקדח איש ההגנה איתן אבידוב (בנו של יעקב אבידוב). זמן קצר לאחר התקרית נתפס יחד עם שותפו על־ידי השלטונות הצרפתיים באזורי הכיבוש באוסטריה ונדון לתקופת־מאסר של חצי שנה. על פי עדתו של מפקד המחנה סמי לוי, התקיפה הייתה נקמה על כך שאנשי ההגנה ניסו למנוע מדקל וחבריו להבריח עולים תמורת תשלום, שלא במסגרת הפעילות הרשמית של תנועת הבריחה.
בעזרת קשרים של האצ"ל, שוחררו דקל ושותפו ממאסר לאחר זמן קצר. עם זאת נדחתה עלייתו לישראל, עקב חשש למעשה נקם על הרצח.
ביוגרפיה > חקלאי בישראל

בשנת 1949 עלה לבסוף לישראל, והיה לחבר מושב נורדיה מ-1950. במושב היה בעל רפת וגידל ירקות. במשך תקופה שימש גם כמזכיר המושב. לאחר שהחל להיות פעיל בארגוני המושבים והחקלאים, החליט להשלים את לימודיו בגיל 35, וללמוד בתיכון אקסטרני בנתניה לבחינת בגרות באנגלית ומתמטיקה. אחר כך השלים גם בגרות ברוסית (שפת אמו), תנ"ך וגאוגרפיה וקיבל תעודת בגרות מלאה בגיל 40. מיד אחר כך החליט ללמוד באוניברסיטת תל אביב מדע המדינה וסוציולוגיה והשלים תואר ראשון ב-1971.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

דקל היה חבר ההנהלה ומרכז תנועת החרות משנת 1966. בתחילת שנות ה-70 מונה למזכיר התנועה.
בשנת 1977 לקראת הבחירות לכנסת התשיעית שובץ במקום ה-16 ברשימת תנועת החרות,
ועם הקמת הליכוד שובץ במקום ה-35 ונבחר לראשונה לכנסת. הוא כיהן ברציפות עד הכנסת ה-11. והיה חבר בווועדות הכנסת השונות. בין השאר מונה עם היבחרו לכנסת לוועדת הכלכלה, והיה חבר בלובי החקלאי הבין מפלגתי. בנוסף היה תומך נלהב של מפעל ההתנחלות, ובתוכנית שהציג השר אריאל שרון להתיישבות של מיליון איש ביהודה ושומרון עד שנת 2000.
עם כינון ממשלת ישראל התשע עשרה מונה כסגן שר החקלאות תחת השר שמחה ארליך, במשותף עם פסח גרופר.
עם כינון ממשלת ישראל העשרים ואחת, בדצמבר 1984, ביקש ראש הממשלה יצחק שמיר למנות את דקל לסגן שר הביטחון תחת השר יצחק רבין. אך קבוצה של חברי כנסת של תנועת החרות התנגדה למינוי. דקל מונה לתפקיד שנה אחר כך, ושימש בו שלוש שנים. זמן קצר לפני תחילת האינתיפדה הראשונה הקצין את דעותיו וקרא לטרנספר של הערבים מהשטחים.
ביוגרפיה > פרשיות בהן היה מעורב

בתוקף תפקידו כסגן שר החקלאות, קיבל דקל את האחריות לפיתוח ההתנחלויות בשטחים. דקל פעל באותן השנים במיוחד לסייע ליזמים פרטיים שרכשו קרקעות מפלסטינים, להתגבר על הקשיים המדיניים והבירוקרטים, ולהקים התנחלויות חדשות. באותה עת גם שימש סגן יו״ר ועדת השרים להתיישבות.
בשנת 1982, סייע לסוחר הקרקעות משה זר להקים את ביתו על אדמה פרטית, שמאוחר יותר נכללה בשטח השיפוט של המועצה המקומית קרני שומרון. בנוסף, זר טען שרכש קרקעות נוספות בסמוך, בשטח 762 דונם. את הקרקעות הללו הוא מכר לקבלנים משה ויגאל גינדי. בתחילת 1983 החלו האחים גינדי לשווק מגרשים ובתים ביישוב שתוכנן לקום במקום, בשם "כרמים" או "כרמי שומרון". לאחר מבצע שיווק מוצלח, עשרות משפחות רכשו בתים ביישוב המתוכנן. לאחר שנטען שליישוב המיועד כרמים אין אישור של ועדת השרים להתיישבות, הציגו האחים גינדי אישור שסיפק להם אבי צור, עוזרו של דקל. בסוף 1985 נפתחה חקירת משטרה בחשד שהמכתב השקרי הוצא תמורת שוחד. אבי צור טען במהלך משפטו כי דקל נתן את ההוראה לספק את המסמך המזויף. אך המשטרה פקפקה בטענה זאת ויחזקאל קרתי טען שדקל ככל הנראה לא קשור לפרשה.
בנוסף דקל היה מקורב לאיש העסקים שמואל עינב, שהיה מעורב בהקמת שורה של התנחלויות, בהן כפר האורנים, שערי תקוה, שכונת מתתיהו מזרח במודיעין עילית, שכונת הר שמואל בגבעת זאב, ורמת קדרון, יוזמה להקמת התנחלות כ-6 ק"מ מזרח לבית לחם, שנתגלתה כהונאה. באוגוסט 1985, נחקר עינב ב"פרשת הקרקעות", חקירת משטרה שבדקה חשדות להונאה ומרמה במספר יוזמות להקמת התנחלויות על יד יזמים פרטיים ביהודה ושומרון. באחת מהעדויות סיפר על פגישה משולשת בינו לבין ראש הממשלה יצחק שמיר וסגן שר החקלאות דקל, שבה הוא העלה את הבעיות העומדות לפני סוחרי הקרקעות ביהודה ושומרון, ושמיר הבטיח לבדוק את העניין עם שר המשפטים, בעוד דקל הסביר לו בנוכחות שמיר את המצב הקשה מבחינה כספית של הליכוד לפני הבחירות. כמן כן העיד כי נפגש עם מיכאל דקל ועם עוזרו אבי צור עשרות פעמים. באחת הפגישות שקדמו לבחירות לכנסת בשנת 1984 שאלו אותו צור ודקל אם יהיה מוכן לעזור לתנועת החרות ולליכוד, ואם יהיה מוכן לעזור להם בהתרמת יזמים שעסקו בקרקעות ביהודה ושומרון. עינב סיפר בעדותו גם על הפגישה במשרד ראש הממשלה בירושלים עם סוחרי קרקעות ויזמים וביניהם שותפו, סוחר הקרקעות אחמד עודה (שאחר כך היה עד מדינה). בפגישה נכחו מיכאל דקל ואבי צור. כל אחד מהיזמים והסוחרים העלה את בעיותיו, שמיר שמע ולדברי עינב, הבטיח שיעזור ויטפל בצורה כללית בכל הנושאים ששמע. לאחר מכן, יצא שמיר עם דקל, ואילו צור קבע פגישות עם האנשים בנפרד בעניין התרומה למפלגה, וחלק מהסוחרים אכן תרמו. עודה, על פי עדותו, תרם 50,000 דולר לליכוד.
במהלך משפטו של עינב העיד יצחק שמיר. זו הייתה הפעם הראשונה שראש הממשלה בישראל העיד במשפט פלילי. עינב הורשע בתיווך לשוחד ושותפו אחמד עודה הורשע במתן שוחד ונידון לארבע וחצי שנות מאסר.  לאחר שערער לבית המשפט העליון על הרשעתו, הורשע עינב בעבירת שוחד נוספת. דקל עצמו העיד במשפט של עינב כעד הגנה, את העדות נתן בביתו בפני השופט אליהו מצא בפברואר 1987, מאחר שהתאושש מניתוח ולא יכול היה להגיע לבית המשפט.
לאחר דיונים של מספר שנים, אישר היועץ המשפטי לממשלה, יוסף חריש באפריל 1989, להגיש כתב אישום נגד דקל בעבירות של דרישה ולקיחת שוחד ובהפרת אמונים. משפטו החל, בבית־המשפט המחוזי בתל אביב, במרץ 1990. ביוני 1993 הורשע בשוחד, מרמה והפרת אמונים, ונקנס ב-50 אלף שקל. עוזרו אבי צור נידון לשנת מאסר.
חיים אישיים

דקל פגש את אשתו צביה בתום מלחמת העולם השנייה, הם פעלו יחד באוסטריה במסגרת האצ"ל ובישראל נולדו להם שלושה ילדים.
דקל סבל ממחלת לב, ובשנת 1983 עבר ניתוח לב פתוח. בינואר 1986 בתקופת חקירותיו בפרשת מכירת הקרקעות ביהודה ושומרון, אושפז דקל בבית החולים תל השומר והיה בין הראשונים בישראל שעברו הליך צנתור לב.
מיכאל דקל נפטר ב-20 בספטמבר 1994 בגיל 74, והובא למנוחות במושב העלמין במושב נורדיה בו התגורר .
פאוו צ'וינינג דורג'י

| --- | --- |

 לידה:  23 ביוני 1983 (בן 41) דרג'ילינג, הודו 
 מדינה:  בהוטן 
 השכלה:  אוניברסיטת לורנס  Yangchenphug High School  Kodaikanal International School 
 בן או בת זוג:  Stephanie Lai 
 
פאוו צ'וינינג דורג'י (באנגלית: Pawo Choyning Dorji; בדזונגקה: དཔའ་བོ་ཆོས་དབྱིངས་རྡོ་རྗི། ; נולד ב-23 ביוני 1983) הוא יוצר קולנוע וצלם בהוטני יליד הודו. סרט הבכורה שלו כבמאי "לונאנה: יש יאק בכיתה" (2019) היה מועמד לסרט העלילתי הבינלאומי הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-94.
ראשית חייו והשכלתו

דורג'י, בנו של דיפלומט, נולד בדרג'ילינג, הודו. הוא למד בבית הספר הבינלאומי Kodaikanal במהלך מגוריו בהודו ובתיכון Yangchenphug בשובו לבהוטן. הוא סיים תואר בממשל וביחסים בינלאומיים באוניברסיטת לורנס בארצות הברית ב-2006. לאחר מכן השלים הסמכה בפילוסופיה בודהיסטית במכון הבודהיסטי Sarah בשנת 2009.
קריירה

כצלם, תרם דורג'י לכתבי עת כגון VICE, Esquire ו-Life. הוא כתב כמה ספרי מאמרים בנושא צילום. הצילומים בספרו השלישי Light of the Moon צולמו במשך חמש שנים.
בשנת 2006 פגש דורג'י את המאסטר הבודהיסטי והקולנוען קיינטסה נורבו וגילה בעבודה לצדו את העשייה הקולנועית, תחילה כעוזר במאי ב-Vara: A Blessing ב-2013 ולאחר מכן כמפיק של Hema Hema ב-2016.
דורג'י צילם את סרט הבכורה שלו כבמאי במשך חודשיים בבית ספר נידח בכפר לוננה שבהרי ההימלאיה. הבכורה העולמית של לונאנה: יש יאק בכיתה נערכה בפסטיבל הסרטים ה-63 של BFI בלונדון. הסרט זכה בפרס בחירת הקהל ובפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל פאלם ספרינגס הבינלאומי 2020. תחילה, נועד הסרט להיות ההגשה השנייה של בהוטן לסרט הבינלאומי הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-93, אולם בטעות הוא הוגש מחדש בשנה שלאחר מכן והיה למועמד הראשון של בהוטן לאוסקר. דורג'י הגיב על כך באומרו "החלק הקסום ביותר בכך הוא שזה היה כל כך לא צפוי. . . אני מקווה שהוא יעניק השראה ליוצרי קולנוע מבהוטן ומההימלאיה."
חיים אישיים

דורג'י נישא בשנת 2009 לשחקנית והמפיקה הטייוואנית פאניון "סטפני" לאי, בתו של המחזאי סטן לאי. לזוג בת ובן. המשפחה חולקת את זמנה בין טייוואן, בהוטן והודו.
ביבליוגרפיה

Seeing Sacred: Lights & Shadows Along the Path
Turquoise Heart: Bhutanese remembers a Bhutanese (2017)
The Light of the Moon: The Legacy of Xuanzang of Tang (2019)
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | במאי | תסריטאי | מפיק | שונות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Vara: A Blessing | Assistant |  |  | צלם סטילס |  |
| 2016 | Hema Hema |  |  | כן |  |  |
| 2019 | לונאנה: יש יאק בכיתה | כן | כן | כן |  | סרט עלילתי ראשון מועמד לפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר |
| 2024 | הנזיר והרובה | כן | כן | כן |  |  |
הערות שוליים

↑  Ghosh, Tanushree (20 בפברואר 2022). "When, in India, Bhutan's first Oscar-nominated director decided to become a storyteller". נבדק ב-21 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Curriculum Vitae. Pawo Choyning Dorji" (PDF). נבדק ב-12 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pawo Choyning Dorji". Siyahi. נבדק ב-12 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Seeing the Sacred: an Interview with Pawo Choyning Dorji, Producer of Hema Hema: Sing Me A Song While I Wait". Buddhist Door Global. אורכב מ-המקור ב-9 בינואר 2018. נבדק ב-15 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Heskins, Andrew. "Lunana: A Yak in the Classroom". Eastern Kicks. נבדק ב-16 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Yee, Lawrence. "Lunana: A Yak in the Classroom wins Audience Choice Award". The Wrap. נבדק ב-12 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Keslassy, Elsa (15 בספטמבר 2020). "Lunana: A Yak in the Classroom Is Bhutan's Second-Ever Oscar Entry (Exclusive)". Variety. נבדק ב-15 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Keslassy, Elsa (27 בינואר 2022). "Pawo Choyning Dorji, Director of 'Lunana: A Yak in The Classroom,' on Breaking Boundaries for Bhutan Through The Oscars". נבדק ב-12 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Tartaglione, Nancy (8 בפברואר 2022). "Oscars: International Feature Nominees' Recognition Continues Beyond Category; Bhutan Debuts & Sorrentino Returns". נבדק ב-12 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rosati, Adriana (18 באוקטובר 2019). "Interview with Pawo Choyning Dorji, Kelden Lhamo Gurung, Sherab Dorji and Ugyen Norbu Lhendup". Asian Movie Pulse. נבדק ב-12 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Liu, Lyla (9 בפברואר 2022). "Film directed by Taiwan playwright's son-in-law shortlisted at 94th Academy Awards". נבדק ב-12 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wong, Silvia (26 בינואר 2022). "The long road to success for 'Lunana: A Yak In The Classroom': "Bhutan was not an option on the Academy list"". נבדק ב-12 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)(נדרשת הרשמה)
צובוראיה אייג'י

| --- | --- |

 לידה:  7 ביולי 1901 Sukagawa, יפן 
 פטירה:  25 בינואר 1970 (בגיל 68) איטו (יפן), יפן 
 שם לידה:  圓谷 英一 
 מקום קבורה:  פוצ'ו 
 לאום:  יפני
 מקום לימודים:  Tokyo Denki University 
 תחום יצירה:  אפקטים מיוחדים בקולנוע
 יצירות ידועות:  גודזילה, קינג גידורה
 צאצאים:  Hajime Tsuburaya, Noboru Tsuburaya 
 חתימה:   
 אתר רשמי
 
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
אייג'י צובוראיה (ביפנית: 円谷 英二; 7 ביולי 1901 –  25 בינואר 1970) היה אמן אפקטים מיוחדים יפני אשר שיתף פעולה ביצירת סרטי מדע בדיוניים יפנים רבים, בהם "גודזילה" ו"אולטרה מן".
ביוגרפיה

צובוראיה היה בכור במשפחתו והיה בעל משפחה מורחבת גדולה במיוחד. בגיל שלוש אימו של צובוראיה נפטרה ואביו עבר לסין לטובת עסקי המשפחה. בגיל תשע אימץ צובוראיה את תחביב הטיסנאות. צובוראיה שמר על אהבתו לתחביב זה כל חייו. ב-1915 בגיל 14 סיים צובוראיה את המקבילה היפנית לבית ספר תיכון. הוא התחנן בפני משפחתו שאישרה לו ללכת לבית הספר לטיסה שבהאנדה. על אף שלמד לבסוף מסחר ב-1919 צובוראיה קיבל הצעת עבודה והפך להיות צלם קולנוע.
צובוראיה צמח בתעשיית הקולנוע במהירות שיא בזכות יצירתיותו. במהלך צמיחה זאת עבד צובוראיה על פרויקטים חדשניים בתחום הקולנוע והיה שותף לשימוש הראשון במנוף לשם נשיאת מצלמה ביפן. ב-1930 עשה צובוראיה שימוש בסופראימפוזיציה כדי ליצור אשליה בסרט שלקח חלק בהפקתו. בעשייה זאת החלה הקריירה של צובוראיה עבורה יתפרסם - אפקטים מיוחדים. בראיון שנתן מאוחר יותר טען שבתקופה זאת הסרט קינג קונג הגיע לקיוטו והוא אמר לעצמו ש-״יום אחד אעשה בעצמי סרט כזה על מפלצת״.
במהלך מלחמת סין–יפן השנייה ומלחמת העולם השנייה עבד צובוראיה ביצירת סרטי תעמולה יפנים. קיים סיפור כי הסרטים שבהם צובוראיה היה מעורב היו כל כך מציאותיים עד כי צוותים של דאגלס מקארתור, מושלה הצבאי של יפן בתקופת הכיבוש האמריקאי, מכרו עותקים של הסרטים שלו לפרנק קפרה עבור יומני הקולנוע שלו. בעת הכיבוש האמריקאי ביפן צובוראיה התקשה למצוא עבודה בעקבות המעורבות שלו בסרטי התעמולה.
כאשר התמנה לראש מחלקת האפקטים המיוחדים של אולפן הקולנוע היפני טוהו הוא ניהל בממוצע שישים אנשי מקצוע, טכנאים וצלמים. במהלך עבודתו בטוהו הוא עבד לצד הבמאי אישירו הונדה והמפיק טומויוקי טנקה. שלשה זאת כונתה על ידי מחלקת הפרסום של אולפני טוהו ״שלשת הזהב״, והיא זאת שיצרה בשנת 1954 את הסרט הראשון של גודזילה.
לקריאה נוספת

אבי בליזובסקי, ‏איגי צובוראיה, איש הפעלולים שמאחורי סרטי גודזילה, באתר "הידען", 7 ביולי 2015
הסבר על ה"דודל" (שרבוט גוגל) שפרסמה גוגל לציון יום הולדתה ה-114 של צובוראיה אייג'י, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית)
הערות שוליים

↑  Taylor, Al, The Man Who Made Godzilla Famous, Fantastic Films and Other Imaginative Media, 1980, עמ' 19
↑  Ragone, August, Eiji Tsuburaya: Master of Monsters: Defending the Earth with Ultraman and Godzilla, San Francisco, California: Chronicle Books, 2007
↑  טריוויה אודות סרט של צובוראיה באתר IMDB
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007350164905171  BnF: cb140448492 (data)  CiNii: DA16322902  GND: 142016039  ISNI: 0000 0000 8083 446X  LCCN: n84178121  NDL: 00622016  NKC: mzk20201068772  NLA: 42512770  NTA: 321414756  SUDOC: 259261157  Trove: 1458084  VIAF: 3883336   WorldCat (עם VIAF): 3883336 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יפנים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרו ורבו (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  סרט קומדיה, סרט דרמה, סרט רומנטי 
 כותבים:  ניקולאי פייפר ואמלי נסבי פיק
 בימוי:  ניקולאי פייפר ואמלי נסבי פיק
 שחקנים:  יוזפין פארק, אוליביה ג'וף לווריסה, סיימון סירס, שרלוט מונק, ג'ספר אולה פייט אנדרסן
 ארץ מקור:  דנמרק 
 שפות:  דנית 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  12 
 הפקה
 הפצה:  נטפליקס 
 עורכים:  Anders Skov, Lars Therkelsen, Jakob Juul Toldam 
 צלמים:  Martin Munch 
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  8 ביוני 2022 – 22 באוגוסט 2024 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פרו ורבו (באנגלית: Baby Fever במקור: Skruk) היא סדרת טלוויזיה דנית קומית שנוצרה על ידי ניקולאי פייפר ואמלי נסבי פיק, שגם ביימו אותה. הסדרה מז'אנר של קומדיית דרמה רומנטית. העונה הראשונה עלתה לשידור בנטפליקס ב-8 ביוני 2022. העונה השנייה עלתה לשידור בנטלפיקס באמצע 2024. בכל עונה שישה פרקים.
עלילה > עונה ראשונה

גיבורת הסדרה היא ננה, רופאה מומחית לטיפולי פוריות שעובדת במרפאת פיריון עם אחוזי הצלחה גבוהים. בכל יום היא פוגשת במרפאתה נשים רבות שמשתוקקות להיות אמהות. היא מנסה לשדר אופטימיות ולתת להן תקווה על ידי כך שהיא משתפת אותן בסיפורים בדויים שהן כביכול פרטים ביוגרפיים מחייה הפרטיים. כשהיא נשאלת על ידי רופא אחר מה הסיבה לשקרים שאותם היא מספרת למטופלות במרפאה, היא מסבירה לו שבדיוק כמו שלא היה סומך על רופא שיניים עם שיניים פגומות, המטופלות לא יבטחו בה אם לא תעמיד פנים שהיא אמא ושעברה בדיוק מה שהן עברו.
בגיל 37 ננה עושה בדיקת אולטרה סאונד ובעקבות תוצאות היא מבינה שיש לה רק שלושה זקיקים שחלתיים ופרק זמן משוער של כשישה חודשים להיכנס להיריון. ביחד עם קולגה מהמרפאה, הן עושות ערב של שתיית אלכוהול ובעת שהיא שיכורה ננה מחליטה לגנוב מבנק הזרע של המרפאה את תרומת הזרע שהפקיד שם האקס המיתולוגי שלה. ברגע שהיא מתפכחת ומבינה מה המעשה שעשתה ושעלולות להיות לו השלכות כבדות כולל עונש מאסר, ושהפריצה צפויה לגרום לפיטוריה של חברתה הטובה שהייתה איתה באותו לילה מואשמת שלא הפעילה את האזעקה, היא חושבת איך לפתור את הבעיה. הפתרון הראשון שלה הוא הדחקה. לאחר מכן היא מחליטה שאם תקיים יחסי מין עם אותו אקס שאת מנת הזרע שלו גנבה או עם פרטנר מזדמן, היא תוכל לשכנע את אחד מהם שהוא האב של התינוק.
עלילה > עונה שנייה

העונה השנייה נפתחת כשנאנה כבר אמא לתינוקת בת חודשיים, שעוד לא בחרה שם לתינוקת ומתקשה לבלות זמן בחופשת לידה בביתה עם הבת שלה. בעקבות העונה הראשונה ושינויים שנערכים בצוות המרפאה ובמבנה, היא צריכה להגיע למרפאה ולהתחנן בפני המנהלת שלה שתקבל אותה לעבודה בחזרה. הבוסית שלה מסכימה ומבקשת מנאנה לחזור לעבודה ולהתחיל לקבל מטופלות באופן מיידי. נאנה לא יודעת מה לעשות עם הבת שלה ולאחר בחינת האופציות העומדות לרשותה היא מחליטה להזמין את האמא שלה, זמרת במקצועה שאיתה יש לה מערכת יחסית סבוכה, לתפקד כבייביסיטר לתינוקת. האמא מסכימה ולאחר יום היא מגיעה עמוסת חפצים ומזוודות ונינה מבינה שהאמא מתכוונת לעבור לגור איתה בדירתה הקטנה.
שחקנים

יוזפין פארק - ננה
אוליביה ג'וף לווריסה - סימון
סיימון סירס - מתיאס
שרלוט מונק - הלה
ג'ספר אולה פייט אנדרסן - אנטון
הערות שוליים

↑  Baby Fever (2022), נבדק ב-2024-08-29
↑  פרקים-פרו ורבו, באתר נטפליקס
↑   חן חדד, "פרו ורבו": מה קורה כשמומחית לטיפולי פוריות ממציאה סיפורים למטופלות שלה?, באתר הארץ, 13 ביוני 2022
↑  Yaron Ten Brink, מה רואים הלילה: הסקנדינבית הנועזת של נטפליקס מכה שנית, באתר מה רואים הלילה: הסקנדינבית הנועזת של נטפליקס מכה שנית | טיים אאוט, ‏2024-08-22
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרו ורבו (סדרת טלוויזיה)".
קיצור תולדות הזמן

| --- | --- |

מן המפץ הגדול עד חור שחור
 מידע כללי
 מאת:  סטיבן ו' הוקינג
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מדע פופולרי
 נושא:  קוסמולוגיה 
 הוצאה
 הוצאה:  ספרי בנטם 
 הוצאה בשפת המקור:  1988
 תאריך הוצאה:  1989
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ספרית מעריב
 תרגום:  עמנואל לוטם
 סדרה
 הספר הבא:  חורים שחורים, גורי יקומים ומסות אחרות 
 
קיצור תולדות הזמן (באנגלית: A Brief History of Time) הוא ספרו רב-המכר של האסטרופיזיקאי סטיבן הוקינג. זהו ספר מדע פופולרי המכוון בעיקר לציבור הרחב, ולא רק לקהילה המדעית.
הספר פורסם לראשונה בשנת 1988 והפך במהירות לרב-מכר. עד שנת 2002 נמכרו ממנו קרוב ל-10 מיליון עותקים בעשרות שפות. לפי עצת המו"ל, במטרה להגדיל את מכירותיו, לא הזכיר הוקינג נוסחאות מתמטיות בספר פרט לנוסחת איינשטיין המפורסמת על אודות שקילות המסה והאנרגיה. על כך כותב הוקינג בפתח ספרו:
מישהו אמר לי שכל משוואה שאכלול בספר תקצץ את מכירתו במחצית. לפיכך גמרתי אומר שלא לכלול בו שום משוואה, אבל בסופו של דבר הזכרתי בכל זאת משוואה אחת: נוסחת איינשטיין המפורסמת, E=mc2. אני תקווה שהיא לא תרתיע מחצית מקהל קוראי.
בספר יש ניסיון להסביר לקורא הלא מקצועי מושגים בתחום המפץ הגדול, חורים שחורים, תיאורית המיתרים ועוד. למרות זאת, הספר עדיין לא קל להבנה לקורא הפשוט.
כעבור שנים יצא לספר "מדריך ידידותי" שמנסה להסביר את הספר, ובנוסף מכיל מידע ביוגרפי על הוקינג וסביבתו הקרובה.
בספר מובא בין היתר בהרחבה נושא החורים השחורים, אחד מתחומי המחקר של הוקינג, בו הוא מביא את תגליתו שחורים שחורים יכולים גם להתנדף, בניגוד למה שסברו עד אז, שתהליך קריסתו של חור שחור הוא תהליך בלתי הפיך.
לפי הוקינג, רק ביקומים הדומים לשלנו יוכלו בריות תבונתיות להתפתח ולשאול מדוע היקום הוא כפי שאנו רואים אותו (מה שקרוי החוק האנתרופי). התשובה כפי שמובאת בספר: אילו היה יקום שונה, לא היינו קיימים. בספר יש ניסיון לעמוד על התעלומות הגדולות של מעמדנו במרחב תוך התבססות על תגליותיהם של גלילאו גליליי, אייזק ניוטון ואלברט איינשטיין וכן הוא מביא את תיאור המאמץ של המדענים לדורותיהם לגבש תאוריה אחת שלמה על היקום.
בפרק "איחוד הפיזיקה", מנסה הוקינג לדון בנושא בניית "תאוריה מאוחדת מלאה של כל המצוי ביקום" (התאוריה של הכול), אך הוא טוען כי אחד המכשולים ליצור תאוריה שלמה כזאת היא הקושי באיחוד מכניקת הקוונטים עם תורת היחסות – שתי תאוריות שלכאורה סותרות זו את זו, על אף השימוש המעשי בשתיהן. למרות הקשיים, הוקינג מאמין שבעתיד תימצא ה"משוואה" שתסביר את כל היקום ומה שבתוכו.
קרל סייגן, בהקדמתו ל"קיצור תולדות הזמן", כתב:
זהו גם ספר על אלוהים... או אולי על העדר האלוהים... באיזו מידה הייתה לאלוהים ברירה כשברא את היקום. הוקינג מנסה, כפי שהוא מצהיר בפירוש, להבין את הלך מחשבתו של אלוהים... המסקנה העולה מן הניסיונות הללו, לפחות לפי שעה, מפתיעה עוד יותר: יקום שאין לו גבולות במרחב, אין לו התחלה או סיום בזמן, ואין בו דבר שהבורא יכול לעשותו.
בשנת 1991 יצא סרט בעל שם זהה בבימויו של ארול מוריס, כשהוקינג עצמו משחק בו את התפקיד הראשי. הסרט בעיקר עוסק בחיי הוקינג, ופחות בתאוריות המדעיות של הספר.
הספר תורגם לעברית בשנת 1989 על ידי עמנואל לוטם וראה אור בהוצאת ספרית מעריב.
הערות שוליים

↑  קיצור תולדות הזמן, דברי תודה, עמ' 6.
↑  קיצור תולדות הזמן, פרק 1: כיצד היקום מצטייר בעינינו, עמ' 18; פרק 3: היקום המתפשט, עמ' 53–57; פרק 8: מוצא היקום וגורלו, עמ' 114–119.
↑  קיצור תולדות הזמן, פרק 10: איחוד הפיזיקה, עמ' 150–157.
↑  קיצור תולדות הזמן, פרק 7: חורים שחורים הם לא כל-כך שחורים, עמ' 107, 111; פרק 8: מוצא היקום וגורלו, עמ' 113.
↑  קיצור תולדות הזמן, פרק 8: מוצא היקום וגורלו, עמ' 121.
↑  קיצור תולדות הזמן, הכריכה האחורית.
↑  קיצור תולדות הזמן, מבוא, עמ' 10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008981186205171