stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הר דניאל

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  2,340 מטר
 מדינה:  אוסטריה 
 מיקום:  אוסטריה
 רכס הרים:  האלפים של אמרגאו
 קואורדינטות:  47°25′56″N 10°52′49″E﻿ / ﻿47.4322°N 10.8803°E﻿ / 47.4322; 10.8803
  (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהדניאל(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.דניאל
 
הר דניאל הוא הר מהרי האלפים, במדינת טירול שבאוסטריה, פסגתו היא בגובה 2,340 מ' מעל גובה פני הים והיא הפסגה הגבוהה ביותר של הרי האלפים של אמרגאו (אנ'), רכס בהרי האלפים הגירניים הצפוניים (אנ').
מיקום ההר במחוז אוברפרן (בגרמנית: Außerfern) באוסטריה, בסמוך לכפרים ארוואלד (Ehrwald) ולרמוס (Lermoos). גובהו בצדו הצפוני הוא כ-200 מ' יותר מצדו הדרומי. בצידו הדרומי הוא שטח תלול, זרוע סלעים ומחשופי סלעים, המכונה בגרמנית "שרופן" (אנ'), שקשה לחצות אותו. עם אופספיצה (בגרמנית Upsspitze) הגבוה כמעט באותה מידה (2,332 מ') נוצרת פסגה כפולה. פסגה שכנה בצפון מערב היא פלטברג (אנ'), המכונה בגרמנית גם "הויך-שרוטה" (Hochschrutte) בגובה 2,247 מ'.
דניאל (2,340 מ') מימין ואופספיצה (2,332 מ') משמאל
מסלול

ניתן להגיע לפסגה בסיור הררי קל מדרום יציאה מלרמוס, כאשר רק המעבר בפסגה בין האופשפיצה לדניאל הוא מעט אתגרי. על פי הספרות, העלייה מלרמוס דרך הטופטלם ואופשפיצה לדניאל אורכת כ-4 שעות.
הירידה הנוחה היא דרך האופשפיצה מעל הטאפטלאלאם (Tuftlalm) ונקודת התצפית גרינר אפס (Grüner Ups - "האוכף הירוק") שבדרך, ניתן לעשות בערך 2.5 שעות. מהפסגה נשקף נוף של רכס הצוגשפיצה (Zugspitze) ממזרח ושרשרת רכס מימינגר (Mieminger Range) מדרום.
הערות שוליים

↑  הר דניאל באתר Peakbagger.com (באנגלית)
↑  המסלול להר דניאל
רכס חיבור מדניאל (2,340 מ') לאופספיצה (2,332 מ') צולם מדניאל לכיוון מערב.
הצוגשפיצה (2,962 מ') כפי שנראה מהר דניאל
הרמן לובצקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באוגוסט 1871 קמניץ-פודולסקי, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  8 בדצמבר 1957 (בגיל 86) ציריך, שווייץ 
 שם לידה:  Герман Леопольдович Ловцкий    הרש לובצקי
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 
הרמן לובצקי (בגרמנית: Hermann Lowtzky; ברוסית: Герман Леопольдович Ловцкий - גרמן לאופולדוביץ' לובצקי;‏ 4 באוגוסט 1871, קמניץ-פודולסקי – 8 בדצמבר 1957 ציריך) היה מלחין, מוזיקולוג ומבקר תרבות יהודי, יליד פודוליה, שבאוקראינה, שפעל בעיקר בגרמניה, בישראל ובשווייץ.
קורות חיים > ילדות וצעירות

נולד בשם הרש לובצקי בשנת 1871 בקמניץ-פודולסקי שבפלך פודוליה, כילד השני מבין שלושת בניו של הסוחר והתעשיין ליפא אברבמוביץ' לובצקי שהקים באותה שנה מפעל לכלי מטבח, מנורות, מראות וכלי בית ומשק אחרים, עם שלוחות בכמה ערים בדרום-מערב האימפריה הרוסית. משה לובצקי היה אחיו. בשנת 1887 עבר לקייב וחנותו ה"ברלינאית" לכלי בית שכנה ברובע פודיל.
בשנת 1889 סיים לובצקי לימודי תיכון בגימנסיה לבנים בקמניץ-פודולסקי. אחר נסע לגרמניה ולמד משפטים באוניברסיטת לייפציג. בשנת 1898 נשא לאישה את אחותו של הפילוסוף לב שסטוב, פאניה (בת יצחק) שוורצמן, לימים פסיכואנליטיקאית.
קורות חיים > לימודיו המוזיקליים ופעילותו

בשובו לרוסיה סיים בשנת 1903 את האקדמיה למוזיקה (קונסרבטוריון) של סנט פטרבורג בכיתה להלחנה. כמו כן פקד את הקורסים לקונטרפונקט והרמוניה של ניקולאי רימסקי-קורסקוב. לובצקי השתלם בהמשך בקונסרבטואר של פריז אצל גבריאל פורה. הוא התיישב בברן שבשווייץ, שם למדה אשתו בפקולטה לפילוסופיה של האוניברסיטה המקומית. בשנים 1914–1921, כולל בשנות מלחמת העולם הראשונה, התגוררו שם.
בין ינואר 1922 לדצמבר 1933 חיו בברלין. ב-1921 ייסד לובצקי את האיגוד הרוסי למוזיקה על שם גלינקה בברלין ועמד בראשו.
פרסם בברלין מאמרי ביקורת תרבות בעיתונים ברוסית בברלין, חיבר מסה פילוסופית, כתב על המוזיקה העממית הרוסית ועל המוזיקה הקלאסית הרוסית. אחרי עלייתו של היטלר לשלטון עזבו לפריז.
בשנת 1936 ביקר לובצקי יחד עם שסטוב בארץ ישראל המנדטורית.
ב-1939 עלו בני הזוג לארץ ישראל והתיישבו בירושלים. הם חיו בירושלים עד 11 בספטמבר 1956, כשעברו לגור בציריך.
לובצקי נפטר בציריך אחרי שנה ב-1957.
לפני מותו, בשנים 1956–1957 השלים את ספרו "לב שסטוב כפי שאני זוכר אותו".
נשמרה התכתבות שלו עם רימסקי-קורסקוב ועם אלכסנדר גלאזונוב.
יצירות > מוזיקה קולית

1908 - " לוקרציה" - על לברית בגרמנית מאת ולריאן טורניוס והרמן לובצקי, הוצגה בתיאטרון העירוני של קייב בשנים 1910 ֹ--1912/ בתפקיד סקסטוס טרקוויניוס שר הזמר נ.ג. גורצ'קוב. - פורסמה בלייפציג בשנת 1910
1920 - "הבגדים עושים את האדם" - לפי גוטפריד קלר
שנות ה-1920 - "צער מתוך חוכמה" לפי המחזה של אלכסנדר גריבויידוב
1932 - "נישואי מוצרט"
יצירות > מוזיקת בלט

1912- הבלט-פנטומימה " - קראסוצ'קי " לפי אלכסיי רמיזוב
יצירות > מוזיקה קאמרית

1905 - שלישייה עם פסנתר אופוס 2 בפה דיאז
יצירות > תסריטים לסרטים מוזיקליים

סונטת הירח - על בטהובן
1934 - לילות רומנטיים - על פרדריק שופן.
יצירות > חייו הפרטיים

האח הצעיר של לובצקי, השחמטאי משה לובצקי (1940-1881) נרצח על ידי הנאצים בוורשה. האח הבכור, יעקב (יליד 1859) היה רופא באודסה.
ספרים ומאמרים

Г. Л. Ловцкий. Музыка и диалектика // Муз. академия. — 1997. — № 2. — С. 147—148.
(מוזיקה ודיאלקטיקה)
Hermann Lowtzky. Leo Schestow. Archiv für systematische Philosophie und Soziologie, Bd. 29, Heft 1/2, ss. 70—7, 1925.
Lowtzky H. (Besprechungen). Schestow, Leo, Dostojewski und Nietzsche // Kant-Studien. 1928. № 33. S. 411—412.
Lowtzky H. (Besprechungen). Schestow, Leo, Tolstoi und Nietzsche // Kant-Studien. 1928. № 33. S. 410—411.
Lowtzky H. (Besprechungen). Schestow, Leo, Potestas clavium (Die Schlüsselgewalt) // Kant-Studien. 1929. № 34. S. 228—229.
Ловцкий Г. Л. Н. А. Римский-Корсаков. Источники его творчества // Современные записки. 1921. Кн. VI. С. 92—111.
(רימסקי-קורסקוב. מקורות יצירותיו)
גלאטסראיי (כדורסל)

מועדון הכדורסל גלאטסראיי אודֵבנק (בטורקית: Galatasaray Erkek Basketbol Takımı) הוא מועדון כדורסל טורקי מהעיר איסטנבול, המתמודד בליגת העל הטורקית ובליגת האלופות בכדורסל. אולם הבית של גלאטסראיי הוא היכל סינאן ארדם, המכיל 16,000 מקומות ישיבה. לפני כן שיחקה הקבוצה באבדי איפקצ'י ארנה, שהכיל 12,270 מקומות.
היסטוריה

כדורסל שוחק לראשונה בטורקיה ברוברט קולג' באיסטנבול, בשנת 1904. שבע שנים לאחר מכן הביא מורה לחינוך גופני את המשחק לתיכון גלאטסראיי. המורה, אחמט רובנסון, הפך לאחר מכן לנשיא הראשון של מועדון הכדורסל של גלאטסראיי.
הקבוצה, המהווה חלק ממועדון הספורט גלאטסראיי, זכתה 5 פעמים (11 אליפויות לפני העידן המקצועני) באליפות הליגה הטורקית, שלוש פעמים בגביע הטורקי ופעמיים בגביע הנשיא.
היסטוריה > במפעלים האירופיים

בתחילת עונת 2011/2012 העפילה הקבוצה לשלב הבתים של היורוליג דרך שלב המוקדמות. הקבוצה השתתפה ביורוליג גם בעונה שלאחר מכן.
בעונת 2013/2014 העפילה גלאטסראיי ליורוליג ועלתה לשלב ההצלבה, שבו הפסידה לברצלונה ולא העפילה לפיינל פור. בעונת 2015/2016 זכתה לראשונה בתולדותיה ביורוקאפ, כשהיא מנצחת בגמר את שטרסבורג IG, מה שהקנה לה את ההשתתפות בליגת היורוליג במתכונתה החדשה בעונת 2016/2017.
תארים והישגים

הליגה הטורקית:
אליפות (16): 1947, 1948, 1949, 1950, 1953, 1955, 1956, 1960, 1963, 1964, 1966, 1969, 1985, 1986, 1990, 2013
הגביע הטורקי:
זכייה (2): 1970, 1995
גביע הנשיאים:
זכייה (2): 1985, 1990
אליפות איסטנבול:
זכייה (20): 1933-1936, 1941-1954, 1958, 1961
יורוקאפ:
זכייה (1): 2016
הערות שוליים

↑  "Ülkemizde Basketbol". Tbf.org.tr. נבדק ב-2016-07-08.
| ליגת האלופות בכדורסל 2024/2025 – שלב הבתים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בית א'  ישראל הפועל חולון  בוסניה והרצגובינה איגוקאה  צרפת נאנטר  גרמניה ס.אוליבר וירצבורג | בית ב'  ספרד אוניקאחה מאלגה  בלגיה אוסטנדה  פולין קינג שצ'צ'ין  טורקיה פטקים ספור | בית ג'  ספרד לנובו טנריפה  טורקיה פינאר קרשיאקה  צרפת סן-קנטן  יוון קולוסוס רודוס | בית ד'  טורקיה גלאטסראיי  יוון פרומיתאס פטרס  גרמניה רסטה פכטה  צ'כיה נימבורק | בית ה'  יוון א.א.ק. אתונה  לטביה VEF ריגה  ישראל מכבי עירוני רמת גן  גרמניה טלקום בון | בית ו'  ליטא ריטאס וילנה  הונגריה פלקו סומבטהי  איטליה פלקנסטרו רג'אנה  פולין שלונסק ורוצלב | בית ז'  ספרד באסקט מנרסה  איטליה דרטונה באסקט  גרמניה ניינרס קמניץ  פורטוגל בנפיקה ליסבון | בית ח'  ספרד UCAM מורסיה  יוון פריסטרי אתונה  טורקיה מניסה  סרביה FMP בלגרד |  |  |  |  |  |  |
אולסי פרי

| --- | --- |
פרי בעונת 1978–1979
פרי בעונת 1978–1979
 לידה:  3 ביולי 1950 (בן 74) ארצות הברית ניוארק, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.08 מטרים (6.8 רגל)
 מספר:  8
 מכללה:  בת'יון-קוקמן קולג'
 קבוצות כשחקן
 1974–1976 1976–1985:  וירג'יניה סקוויירס מכבי תל אביב
אולסי פרי (שני מימין) בביקור קבוצת מכבי תל אביב במגדל העמק. 1978–1979. מדליק את נרות החנוכה, הרב יצחק דוד גרוסמן
אולסי פרי (באנגלית: Aulcie Perry; נולד ב-3 ביולי 1950) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי שהתגייר.
ביוגרפיה > נעוריו ותחילת דרכו

פרי ג'וניור נולד כילד האמצעי בניוארק בבית החולים היהודי "בית ישראל", ניו ג'רזי שבארצות הברית, למשפחה בת שלושה ילדים מרקע נוצרי-בפטיסטי ואף עבר מילה בגיל שבוע. גדל בסביבה שבה היו פשע ואלימות נפוצים. מילדותו שיחק כדורסל בתקווה שכך יוכל לצאת לחיים טובים יותר. כבר בגיל 13 התנשא לגובה 2.00 מטרים. בגיל 18 סיים את בית הספר בציונים לא טובים והחל לימודים בחטיבת ביניים ביוסטון טקסס, אולם לאחר שהוכה על ידי לבנים שם, על שנכנס בטעות לבר של לבנים, עבר לבת'יון-קוקמן קולג' בפלורידה.
בשנת 1974 הצטרף לקבוצת וירג'יניה סקוויירס מליגת ה-ABA האמריקאית. פרי, שהתנשא לגובה 2.08 מטרים ולא ניחן ביכולות פיזיות מרשימות במיוחד, היה שותף רק ברבע ממשחקי הקבוצה ובמשחקים אלה קלע בממוצע 8.6 נקודות וקלט 5 כדורים חוזרים. הקבוצה נכשלה לחלוטין באותה עונה (מאזן שלילי 15–69) ופרי שוחרר בסיומה.
קריירה מקצועית > מכבי תל אביב

שמואל מחרובסקי, מנהל קבוצת הכדורסל של מכבי תל אביב, שכנע אותו בשנת 1976 להצטרף לקבוצה ולשחק במדיה למשך שישה משחקים בגביע אירופה, במסגרת מוקדמות גביע אירופה לאלופות. כשמכבי עברה את המוקדמות בהצלחה, הצטרף פרי לקבוצה בהמשך משחקיה באירופה והפך לשחקן של קבע בתפקיד הסנטר של הקבוצה. הוא השתלב בקבוצה היטב, חברתית ומקצועית, וכבר בעונתו הראשונה בה היה שותף למשחקים שהפכו לקלאסיקת כדורסל ישראלית, בהם הניצחון ההיסטורי 91:79 על צסק"א מוסקבה בעיירה הבלגית וירטון; והזכייה הראשונה בגביע אירופה לאלופות לאחר ניצחון על הקבוצה האיטלקית מובילג'ירג'י וארזה, בתוצאה 78:77, בבלגרד. פרי, על אף היותו ריבאונדר טוב, חרג מהתפקידים הקבוצתיים השמורים לשחקנים גבוהים בקבוצות כדורסל והתמחה, בין השאר, בקליעה טובה מחצי מרחק - מה שהיקשה מאוד את השמירה עליו לשחקנים נמוכים ממנו ואילץ שחקנים גבוהים לצאת מרחבת קבוצתם במטרה לחסמו ולהפקיר בכך את אזור הסל. תכונה אופיינית נוספת שלו הייתה ההסתגלות המהירה שלו למשחק, תכונה שהפכה אותו, עם התבגרותו, למחליף איכותי במיוחד.
בשנת 1981 היה שותף בכיר לעונה הטובה ביותר בהיסטוריה של מכבי תל אביב, עונה שבה זכתה הקבוצה, תחת שרביטו של המאמן האמריקני רודי ד'אמיקו, באליפות המדינה, בגביע המדינה, בגביע אירופה לאלופות ובגביע הבין יבשתי. עד 1985, השנה בה פרש ממשחק פעיל, הספיק לזכות בשני גביעי אירופה לאלופות, בגביע הבין יבשתי, בשבע אליפויות ובשישה גביעי מדינה. מאזנו מגיע באירופה ל-2,077 נקודות.
בתשע השנים בהן שיחק במכבי תל אביב פרי הפך לחלק מהפולקלור הישראלי. הוא היה בן זוגה של הדוגמנית המפורסמת תמי בן עמי, הופיע בקטע בידורי לילדים לצידה של ציפי שביט, לימד ילדים לשחק כדורסל ונחשב לדמות אהודה ופופולרית. הביטוי "אולסי פרי" הפך שם נרדף לאדם גבוה במיוחד. בשיר "גמד שרצה להיות ענק", הפותח את האלבום ילדודס של אריק איינשטיין, אומר הגמד: "הלוואי והייתי כמו אולסי פרי". במערכון "שחקן כדורסל" של הגשש החיוור נאמר: "אתה ראית את אולסי פרי כשנולד? היה בקושי מטר שמונים".
בשנת 1979, במהלך הקריירה שלו במכבי תל אביב התגייר, דבר שהוביל בזמנו להדים בתקשורת, ברבנות, בכנסת, בארגוני ספורט ישראליים, ובארגונים יהודיים בארץ ובארצות הברית כלפי כשרות הגיור, ואף נעשתה פנייה לבדיקתה מצד הפועל תל אביב, ולבסוף בחר בשם העברי אלישע בן אברהם. זמן קצר לאחר מכן התאזרח כישראלי. באותן שנים הוא היה הגר המפורסם ביותר במדינה, אף כי גם בקבוצתו לא היה הראשון שביצע צעד זה (קדם לו שחקן אמריקני אחר של מכבי תל אביב, ג'ים בוטרייט).
בצד הישגיו הספורטיביים הסתבך פרי בכמה תקריות שפגעו בתדמיתו כאדם רגוע וחייכן. בסיומו של משחק דרבי מול הפועל תל אביב הכה את שחקן הקבוצה היריבה, שמואל נחמיאס ובעקבות זאת הורחק למספר משחקים. במשחק אחר, במדריד, התעמת עם מאמן ריאל מדריד, מנואל (לולו) סאינס ואף דחף אותו. באותו משחק רדף אחרי חברו לקבוצה, ארל ויליאמס, שזינק ליציע ורצה להלום באוהדים שהשליכו עליו מטבעות וקראו לו בכינויי גנאי. פרי מנע אז קטטה בקנה מידה משמעותי, אבל הצילום בו הוא מטיח את ויליאמס אל רצפת האולם נותר חרוט בתודעה הלאומית כסמל לביזיון שבסיומו של אותו משחק.
קריירה מקצועית > התמכרות לסמים, הסתבכותו ופרישתו

בשנות ה-80 הסתבך בפרשיות של החזקה וסחר בסמים. בדצמבר 1982 נעדר ממשחק כדורסל חשוב נגד ריאל מדריד בשל היותו תחת השפעה כבדה של סמים שצרך. הנהלת מכבי תל אביב, שביקשה לחפות על הסתבכותו, סיפרה כי נעדר מהמשחק בשל שפעת, אולם העיתונות חשפה את המציאות שמאחורי הפרשה. פרי הוסיף לשחק במכבי תל אביב גם לאחר אותה תקרית. בקיץ 1985 פרש ממשחק ושב לארצות הברית.
בדרכו מאמסטרדם לניו יורק ב-1985 נעצר בהולנד יחד עם בן דודו, קנת' ג'ונסון, כשברשותם כמות גדולה של הרואין. ניסיונו למנוע את הסגרתו לארצות הברית לא צלח ובשנת 1987 הוסגר לארצות הברית, שם נעצר ונשפט ל-10 שנות מאסר. שוחרר במרץ 1991. אנשי מכבי תל אביב שמרו עמו על קשר במשך כל אותן שנים ולאחר שסיים לרצות את עונשו הציעו לו לשוב ארצה ולפתוח בה חיים חדשים. פרי נענה בחיוב. לאחר שחרורו, ולאחר תקופה קצרה בפיקוח שרות המבחן, חזר לישראל בינואר 1997.
קריירה מקצועית > לאחר השיבה לארץ ב-1997

לאחר חזרתו לישראל ועד שנת 2003, ניהל פרי סניף של רשת בורגראנץ' ברחוב דיזנגוף בתל אביב. הזיכיון לסניף זה נקנה עבורו על ידי קבוצת משקיעים ישראלים, וביניהם אודי רקנאטי, נתן ניסני וידידים מתקופתו במכבי תל אביב. כיום הוא שותף בבעלות ובניהול של מחנה כדורסל עם גרג קורנליוס במכון וינגייט - "כדורסל של כוכבים". היה המנהל המקצועי של מחלקת הנוער של מכבי חיפה בכדורסל, ובהמשך עבד עם קבוצות הילדים והנוער של מכבי תל אביב.
בשנת 2007 החל לאמן את קבוצת הפועל דימונה.
מאז שנת 2019 מאמן פרי את מחלקת הנוער של מכבי תל אביב בכדורסל.
פרסים והוקרה

בטקס שנערך ב-28 בפברואר 2008 לציון 50 שנה להיווסדות המפעלים האירופאים בכדורסל קיבל פרי אות הוקרה מטעם היורוליג כאחד מ-13 הסמלים הגדולים של מכבי תל אביב בכל הזמנים
במרץ 2019 יצא סרט דוקומנטרי אודות סיפור חייו, בבימויו של דני מנקין
חיים אישיים

לפני שעבר לשחק במכבי, הייתה לפרי חברה, חואניטה ג'קסון. כשעבר לשחק בישראל, הייתה בהריון, וילדה את בנם אולסי השלישי. בשנות ה-70, בארץ היה בזוגיות מתוקשרת עם הדוגמנית תמי בן עמי.
במרץ 1984 התגייס לצה"ל.
מאז 1997 הוא בזוגיות עם אהובה אקרון, סמנכ"לית בורגראנץ' לשעבר (אותה הכיר כשפרסם בזמנו את החברה).
הוא מתגורר לסירוגין בדירה שרכש בכיכר המדינה שבתל אביב, בתחילת שנות ה-80 ובדירתה של בת-זוגו ברמת גן.
ב-2008 נפגע ממפרצת בטנית באבי העורקים, וניצל.
ביוני 2022 עבר ניתוח לקטיעת רגלו, וזאת לאחר כוויות שלא טופלו וגרמו למצב בלתי-הפיך. באותה השנה עבר ניתוח לב.
הערות שוליים

↑  רפאל נאה, אחד משלנו: אולסי פרי, סיפורו של האיש והאגדה, באתר ynet, 11 ביולי 2022
↑  רפאל נאה, הגיור שהסעיר אפילו את הכנסת, באתר ynet, 9 במאי 2021
↑  אבי גנאור, אולסי פרי נידון ל־10 שנות מאסר, חדשות, 26 באפריל 1987
↑  רינת קליין, אולסי פרי שוחרר; רוצה לחזור לארץ, מעריב, 31 במרץ 1991
1 2  מעריב, ‏אולסי פרי חזר לארץ וינהל סניף של בורגר ראנץ', באתר גלובס, 8 בינואר 1997
↑  מאת יואב גורן, אולסי פרי לא רוצה לחזור לחושך ההוא, באתר הארץ, 13 ביולי 2003
↑  יונתן הללי, אולסי פרי ינהל מקצועית את הנוער של מכבי חיפה, באתר nrg‏, 12 ביולי 2005
↑  LTD, Art-Up. "אחד משלנו". Maccabi Tel Aviv Basketball Club. נבדק ב-2018-10-30.
↑  יעל מרגלית, ‏לפני ריאל: היורוליג כיבד את גדולי מכבי תל-אביב, באתר ONE‏, 28 בפברואר 2008
↑  אפרת עמורבן, אולסי פרי בבכורת הסרט התיעודי עליו: "אף פעם לא הרמתי ידיים", באתר ynet, 18 במרץ 2019
↑  יומולדת דיסקו לשדרן הפזמונים, מעריב, 4 בדצמבר 1978
↑  תמונה, מעריב, 28 בפברואר 1979
↑  המיני של שנות ה-80, דבר, 1 בפברואר 1980
↑  תמר אבידר, הנבחרים שלי, מעריב, 2 בינואר 1984
↑  רייס כדורסלן חופשי, מעריב, 12 באוגוסט 1984
↑  מרדכי רוזנבלום, טוראי אולסי: צה"ל על הגובה, מעריב, 26 במרץ 1984;
משה רוזנצויג, אלישע, אולסי, בן־אבוהם. מ.א. 3607723, חדשות, 26 במרץ 1984
↑  אהרל'ה ויסברג, קסם הפרי, באתר ישראל היום, 14 באפריל 2014
↑  רן רזניק, כוכב הכדורסל האגדי של מכבי ת"א איבד את רגלו, באתר ישראל היום, 7 ביולי 2022
פרידריך פרנץ השלישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין

פרידריך פרנץ השלישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין (בגרמנית: Friedrich Franz III., Großherzog von Mecklenburg-Schwerin; נולד ב-19 במרץ 1851 - מת ב-10 באפריל 1897), היה הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין בין השנים 1883–1897.
ביוגרפיה > ילדותו

פרידריך פרנץ נולד ב-19 במרץ 1851 בלודוויגסלוסט שהשתייכה לדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין, לפרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין ואוגוסטה, נסיכת רויס-קסטריץ. בשנת 1863 התגייס פרידריך פרנץ לצבא הפרוסי, ובמלחמת צרפת–פרוסיה שירת במטה של וילהלם הראשון, קיסר גרמניה. בשנת 1870 החל פרידריך פרנץ ללמוד משפטים באוניברסיטת בון, ובשנים 1874–1875 ערך ביקור במצרים, סיני, ארץ ישראל והודו.
ביוגרפיה > שלטונו

ב-15 באפריל 1883 מת אביו פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, ופרידריך פרנץ עלה לשלטון במקומו. מגיל צעיר סבל פרידריך פרנץ מהתקפי אסתמה וקשיי נשימה, ומשום כך שהה רבות בחופי הים התיכון, ששם האקלים המתון היטיב עמו. עובדת היותו של פרידריך פרנץ הומוסקסואל הייתה סוד גלוי.
פרידריך פרנץ נפטר בקאן ב-10 באפריל 1897. תחילה פורסם כי פרידריך פרנץ התאבד בקפיצה לנהר, אולם הגרסה הרשמית טוענת שחטף התקף אסתמה ונפל למים. בנו פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-24 בינואר 1879 התחתן פרידריך פרנץ עם אנסטסיה מיכאילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של מיכאיל ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה וצציליה, נסיכת באדן. לזוג נולדו 3 ילדים:
אלכסנדרינה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (1879–1952), התחתנה עם כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק.
פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין (1882–1945).
צציליה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (1854–1920), התחתנה עם וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה.
רוביקון

| --- | --- |

שפך נהר הרוביקון, ליד צ'סנטיקו
 מידע כללי
 אורך:  29 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  6.6 מ"ק לשנייה 
 מוצא:  Sogliano al Rubicone ({"type":"Feature","geometry":{"type":"Point","coordinates":[12.265555555555556,44.00083333333333]}}) 
 גובה מוצא הנהר:  250 מטרים
 שפך:  הים האדריאטי 
 מדינות באגן הניקוז:  איטליה איטליה
 
 מהלך נהר רוביקון
 
הרוּבִּיקוֹן (בלטינית Rubico; באיטלקית רוּבּיקוֹנֶה, Rubicone) הוא נהר קטן ורדוד בצפון איטליה, הזורם מדרום לצ'זנה ומצפון לרימיני. הוא היה ידוע בשם פיומיצ'ינו (Fiumicino) עד לשנת 1933, עת הוא זוהה עם הנהר העתיק רוביקון, אשר נתפרסם הודות לחצייתו הנודעת על ידי יוליוס קיסר בשנת 49 לפנה"ס.
הנהר זורם לאורך כ-29 ק"מ ממקורותיו בהרי האפנינים ונשפך לים האדריאטי בדרום מחוז אמיליה-רומאניה.
האימפריה הרומית

נתיבו של נהר הרוביקון צוין בחוק הרומאי כקו המפריד בין איטליה לבין הפרובינקיה גאליה קיסאלפינה.
ב-10 בינואר בשנת 49 לפנה"ס יוליוס קיסר חצה את נהר הרוביקון עם צבאו בדרכו לעיר רומא. חציית הרוביקון הייתה הצהרה על כוונתו שלא לכבד את החלטת הסנאט שהדיחה אותו מתפקידיו, ומהלך הפתיחה של מלחמת אזרחים שבה ניצח את המצביא הרומי פומפיוס והשתלט על רומא. בזכות כך נטבע הביטוי "לחצות את הרוביקון", שפירושו לעשות מעשה שאין ממנו חזרה. ביטוי נוסף שנחקק מאותו אירוע הוא אמירתו של קיסר: "הפור נפל".
איתור הנהר

במשך תקופה ארוכה לא היה ידוע מיקומו המדויק של הנהר. בתקופת הרנסאנס היה ויכוח בין החוקרים על זהות הנהר. במהלך השנים היו מספר תאוריות באשר לזיהוי הנהר. הוא זוהה בשנת 1933 ובשנת 1991 תיאוריה זו קיבלה הוכחה.
הערות שוליים

↑  A brief account of the controversies favoring rivers of Romagna, between the Pisciatello, called the Rigone in its lowest reaches, the Fiumicino near Savignano and the Uso is in Dissertazione seconda dell'abate Pasquale Amati savignanese sopra alcune lettere del signor dottor Bianchi di Rimini e sopra il Rubicone degli antichi (Faenza, 1763:6–8), noted in Roberto Weiss, The Renaissance Discovery of Classical Antiquity, 1969:111f and note 9.
↑  Pignotti R., Ravagli P., Donati G., "Rubico quondam finis Italiae", Città del Rubicone, p. 3, October, 1991
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537645905171  GND: 7742355-0  LCCN: sh2006007727  VIAF: 236946937   WorldCat (עם VIAF): 236946937 
פסל ארד בדמותו של יוליוס קיסר על גדות נהר רוביקון
אביאור מלסה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בדצמבר 1995 (בן 29) ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 עיסוק:  זמר, יוצר ומלחין
 שפה מועדפת:  עברית 
 שיתופי פעולה בולטים:  איזי   נועה קירל
 
אביאור מלסה (נולד ב-2 בדצמבר 1995) הוא זמר, יוצר ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה

אביאור נולד בישראל, למשפחה שעלתה בשנת 1991 מאתיופיה. כשהיה בן שמונה, עזב אביו את משפחתו. מלסה מתגורר בבאר שבע ביחד עם אמו ושני אחיו.
שירת בצה"ל בבסיס צאלים.
קריירה

תחילת הקריירה המוזיקלית של מלסה החלה ב-2015 כאשר שיתף פעולה עם להקת KGC בשיר "מהמתוק אל המר", השיר זכה לביקורות חיוביות על התוכן שלו וזכה להצלחה.
ביוני 2016 הוציא את סינגל הבכורה שלו "קיץ", השיר זכה להצלחה גדולה והיה לאחד השירים המצליחים ביותר של אותה שנה לאחר שנכנס לפלייליסט של גלגלצ והגיע לשלישי במצעד השירים של מדיה פורסט, בספטמבר אותה שנה הוציא אביאור את הסינגל השני שלו "מצאנו אהבה" בו הוא מארח את הראפר איזי ובדצמבר הוציא את הסינגל "הכל", השיר הצליח לשחזר את הצלחת סינגל הבכורה שלו, הגיע למקום שני במצעד השבועי של מדיה פורסט, היה לשירו השני להיכנס לפלייליסט של גלגלצ ואף הגיע למקום ה-20 במצעד השנתי של התחנה לשנת תשע"ז.
במהלך שנת 2017 הוציא מלסה שלושה סינגלים מתוך אלבום הבכורה שלו: "מקום לשינוי" - שיתוף פעולה עם הזמרת נועה קירל, "גיבור" ו"ככה אנשים" שזכה להצלחה והגיע למקום שביעי במצעד השבועי של מדיה פורסט. האלבום המלא שנושא את השם של מלסה יצא לאור ב-31 באוקטובר 2017 בחברת ארומה מיוזיק, שבה יוצג באותה עת.
סינגלים

מהמתוק אל המר
קיץ
מצאנו אהבה
מקום לשינוי
הכל
יהלום
גיבור
ככה אנשים
נשימה
אין חדש
לב שיכור
הערות שוליים

↑  ערן סויסה, מוזיקה, באתר ישראל היום, 20 ביולי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431002305171  MusicBrainz: 825cd3ef-6a39-4d1c-8abf-dcfe58a107b1  VIAF: 496149066855765602851   WorldCat (עם VIAF): 496149066855765602851 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מייק קראפו

הדיוקן של קראפו בקונגרס ה-113 של ארצות הברית
מייקל דין קראפו (באנגלית:Michael Dean Crapo; נולד ב-20 במאי 1951) הוא פוליטיקאי אמריקאי המייצג את מדינת איידהו בסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית. קראפו נבחר לראשונה לסנאט ב-1998 לאחר שייצג את מחוז הקונגרס השני של איידהו בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1993–1999.
קראפו נולד באיידהו פולס. הוא בוגר אוניברסיטת בריגהאם יאנג ובית הספר הרווארד למשפטים. הוא התמחה כעורך דין בעיר הולדתו לאורך כל שנות ה-80 של המאה ה-20, תוך שמירה על פעילנות בפוליטיקה הרפובליקנית המקומית. אחיו, טרי קראפו, היה מנהיג הרוב בבית הנבחרים של איידהו בין השנים 1968–1972 ודמות פוליטית משפיעה עד מותו מלוקמיה ב-1982. לאחר מות אחיו, הוא התמודד בהצלחה לסנאט של איידהו ב-1984. קראפו כיהן כנשיא הזמני של הסנאט של איידהו בשנים 1988–1992.
קראפו נבחר למושב פתוח בקונגרס של ארצות הברית ב-1992, כמייצג מחוז הקונגרס השני של איידהו בבית הנבחרים של ארצות הברית. אחרי שלוש תקופות כהונה בבית הנבחרים, התמודד קראפו למושב הריק של איידהו בסנאט של ארצות הברית, לאחר שדירק קמפת'ורן התפטר מהסנאט על מנת להתמודד לתפקיד מושל איידהו. קראפו נבחר ברוב של 70% מהקולות, והפך למורמוני הראשון שייצג את איידהו בסנאט של ארצות הברית. בבחירות 2004, הוא זכה 99% מהקולות נגד יריבו הדמוקרטי סקוט מק'קלור. הוא נבחר מחדש שוב ב-2010 עם 71% מהקולות, ושוב ב-2016 עם 66% מהקולות.