stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וגיניזמוס
הסיבות האפשריות

וגיניזמוס יכול להיגרם על רקע פיזיולוגי או על רקע פסיכולוגי. הסיבות הפיזיולוגיות העיקריות הן בעיה מבנית בנרתיק או בקרום הבתולים, דלקות בנרתיק ודלקת של בלוטות הסיכה בפתח הנרתיק. במקרים אלו, התכווצות הבלתי רצונית בנרתיק היא למעשה תגובה רפלקסיבית לכאב בזמן חדירה. במקרה כזה יש לאבחן ולטפל קודם בגורמי הכאב ולאחר טיפול במקור הפיזי, צריך לטפל בהורדת הפחד הנגרם כתוצאה מהכאב. וגיניזמוס יכול לנבוע גם מסיבה נפשית ואז הוא מאובחן כבעיה פסיכוסומטית. הסיבות הנפשיות יכולות להיות תגובת חרדה שנקשרה לטראומה מינית מהעבר, ניסיון לתקיפה מינית, אונס, גילוי עריות או ניסיון כפוי לקיים יחסי מין בהיעדר בשלות מינית ובחירה. סיבות נוספות הן חששות עמוקים מפני הריון ולידה, חוסר אמון בשותף/ה למין או בושה ממנו/ה או התנגדות עמוקה ליחסי מין מטעמים משפחתיים ותרבותיים השוללים מין והמשתמע ממנו.
האבחנה

לא קיימת אבחנה על בסיס תוצאות מעבדתית לווגיניזמוס. בדרך כלל האבחנה נעשית על סמך תגובה בזמן ניסיון לביצוע בדיקה גינקולוגית, או על סמך דיווח של האישה. בנוסף, על מנת לאבחן וגיניזמוס יש לשלול את קיומה של מחלות נרתיקיות אחרות היכולות לגרום להפרעה בחדירה נרתיקית. אם רואים כיווץ לא רצוני של הנרתיק בזמן ניסיון בדיקה, ישנו אישור לאבחנה.
הטיפול

הטיפול לרוב משולב וכולל טיפול ברמה התנהגותית ופיזית, שילוב זה מאפשר לטפל בבעיה על כל דרגותיה השונות עם סיכויי הצלחה טובים יותר. השלב ראשון הוא הדרכה מינית הכוללת היכרות מחודשת עם המבנה והחלקים של מערכת המין הנקבית, תוך התמקדות בנרתיק, התמודדות עם עמדות ודעות קדומות ביחס ליחסי מין. בהמשך הטיפול הכולל שימוש בהחדרת מרחיבים נרתיקיים בקטרים עולים. בגמר השימוש במרחיבים מאפשרים לבני/בנות הזוג קיום יחסי מין כאשר ישנה העדפה בתחילה לתנוחה שתאפשר שליטה של המטופלת בחדירה.
שיטות הטיפול

לתופעה שיטות טיפול מגוונות אשר הבחירה בהן תלויה בסיבות לתופעה אצל המטופלת. לעיתים נעשה שילוב של יותר משיטת טיפול אחת. כאשר מדובר בטאבו משפחתי או חינוכי נהוג להשתמש בסוגסטיה (השאה) פשוטה, אך כאשר הבעיה עמוקה יותר, נהוג להיעזר בפסיכותרפיה בעלת זיקה פסיכואנליטית. לעיתים הטיפול כולל את שני בני/בנות הזוג, בעיקר במקרים שבהם התופעה מתרחשת או מתחזקת בגלל התנהגות בן/ת הזוג.
שיטת טיפול נוספת היא פיזיותרפיה בשיקום אורו-גינקולוגי, ובמהלכה לומדת המטופלת לשלוט בהתכווצויות ובכאבים. במקרים קיצוניים ניתן לבצע ניתוח כירורגי.
ראו גם

וולוודיניה
וסטיבוליטיס
דימום רחמי לא תקין

| --- | --- |
 תחום:  גינקולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  795587 
 MeSH:  D014592
 סיווגים
 ICD-10:  N93.8 
 
דימום רחמי לא תקין (באנגלית: Dysfunctional/Abnormal uterine bleeding) הוא דימום וגינלי שמקורו ברחם. דימום רחמי לא סדיר ייחשב חריג בהיעדר בעיה אורגנית, כלומר לאחר שלילת סיבות פונקציונליות או מחלות סיסטמיות. התופעה שכיחה יותר בגילאי הקצה, כלומר גיל ההתבגרות, פרה-מנופאוזה, ועל פי רוב מלווה במחזורים שאינם מבייצים (אף כי ייתכנו מחזורים מבייצים).
הסיבה לכך יכולה להיות כתוצאה מהפרעה זמנית או קבועה במנגנוני המשוב בין ההיפותלמוס, ההיפופיזה והשחלה, כתוצאה מהפרעה בשחלה עצמה, בעיות ברחם (המייצר עודף של פרוסטגלנדינים למשל) או הפרעה במנגנוני הקרישה.
סוגים שונים של דימום לא תקין

מחזור לא מבייץ - (anovulation) - מחזור יכול להתרחש גם ללא ביוץ, זהו מחזור לא מבייץ. מחזור לא מבייץ מתרחש כאשר האסטרוגן מופרש וגורם לרירית הרחם להתעבות, אולם לא נוצר זקיק דומיננטי אשר ממנו פורצת הביצית אל החצוצרה, ואין הפרשה של פרוגסטרון כתוצאה מחוסר היווצרות הגופיף הצהוב. המחזורים הראשונים אצל נערה מתבגרת בחלקם אינם מבייצים במהלך השנה - שנה וחצי הראשונות. גם אצל אישה טרום הפסקת הווסת (פרה-מנופאוזה) קיימים מחזורים שאינם מבייצים, וכן במצבים של תסמונת השחלות הפוליציסטיות. במחזור לא מבייץ כאמור, לא נוצר גופיף צהוב, ואין לפרוגסטרון השפעות על רירית הרחם. אסטרוגן ממשיך להביא לגדילה של רירית הרחם והתעבותה עד לנשירת הרירית, לרוב פחות מ-28 ימים (דימום זה נקרא - estrogen breakthrough bleeding). על כן, מחזורים לא מבייצים מאופיינים בחלק מן המקרים בדימום כבד יותר ובמשך מחזור קצר יותר.
מנורגיה - menorrhgia: זהו מחזור סדיר המאופיין בדימום כבד (יותר מ-80CC). גורמים כגון מיומות (שרירנים), סיבוכי הריון, אדנומיוזיס, התקן תוך רחמי, גידולים ממאירים וסיבות נוספות מביאות למנורגיה.
היפו-מנוריאה (hypomenorrhea): זהו מחזור המאופיין בדימום נמוך (ולעיתים רק כתמי דם). לעיתים הסיבה יכולה להיות חסימה חלקית הנוצרת על ידי קרום הבתולין. תסמונת אשרמן (asherman's syndrome) המאופיינת בהידבקויות של חלל הרחם, יכולה להביא לכך. נשים הנוטלות גלולות למניעת הריון מדווחות בחלק מן המקרים על דימום מועט, זוהי תופעה נורמלית.
מטרורגיה - metrorrhgia: זהו דימום המתרחש בין מחזורים. פוליפים אנדומטריאליים וכן סרטן צוואר הרחם עלולים לגרום לכך. גם מתן אסטרוגן חיצוני מביא למטרורגיה.
מנומטרורגיה - menometrorrhagia: זהו דימום בעל מאפיינים של מנורגיה ומטרורגיה. כמות ומשך הדימום משתנים גם הם. גידולים ממאירים או סיבוכי הריון יכולים להביא למנומטרורגיה.
אוליגומנוריאה - Oligomenorrhea: זהו מחזור חודשי באינטרוולים ארוכים (מעל 35 ימים בין מחזור למחזור). כאשר ישנם מעל 6 חודשים ללא מחזור, זה נקרא א-מנוריאה (amenorrhea). סיבות לאוליגומנוריאה יכולות להיות סיבות שמקורן אנדוקרינולוגיות (למשל, הריון, סיבות הקשורות במערכת ההיפותלמוס-היפופיזה, מנופאוזה) או סיבות סיסטמיות (ירידה משמעותית במשקל). לעיתים קיימים גידולים המפרישים אסטרוגן והמביאים לתמונה קלינית של אוליגומנוריאה.
דימום לאחר קיום יחסי מין (post coital bleeding): עד 40% מהסובלות מסרטן צוואר הרחם חוות דימום לאחר תשמיש. סיבות נוספות לדימום כזה: הריון, לידה, אנדומטריטיס, אנדומטריוזיס, צניחת רחם, אקטרופיון, פוליפים בצוואר הרחם, זיהום של הנרתיק או צוואר הרחם או וגינה אטרופית.
דימום השתרשות: דימום חלש (הפרשות חומות, או ורודות) בשבוע השלישי, או רביעי מאז המחזור האחרון. הדימום נובע מהשתרשות ההריון ברחם, ומתרחש בכ-20% מההריונות.
אבחנה

היסטוריה רפואית: מטרת ההיסטוריה הרפואית היא למקד את סוג ההפרעה. יש להגדיר מהו אורך המחזור ומשך הדימומים, כמותם, האם מלווים בכאבים או בקרישי דם. תלונה על כאבים בזמן הדימום, למשל, תומכת בקיום גורם אורגני מקומי כגון פוליפ או שרירן.
במהלך הבדיקה הפיזיקלית והגניקולוגית יש לשים לב לסימנים של אנדרוגניזציה (גבריות) כגון שיעור יתר, התקרחות גברית ועוד אשר עלולים להעיד על תסמונת השחלות הפוליציסטיות, יש לבחון האם האישה מתלוננת על הפרשת חלב מהשדיים (גלקטוריאה) אשר עלולה להעיד על יתר פרולקטין בדם כתוצאה מאדנומה בהיפופיזה למשל. יש לבחון את המשקל - אצל נשים בעלות עודף משקל, רקמות השומן גורמת לייצור אסטרוגן ומשפיעות על המאזן האנדוקריני. בבדיקה הגניקולוגית יש לוודא שהדימום מקורו אכן ברחם, ולשלול אפשרויות נוספות כגון גידולים או זיהומים ברחם או באיברים נוספים כגון צוואר הרחם או הנרתיק.
בדיקות דם: יש לבצע בדיקת BHCG אצל אישה בגיל הפריון בכל מקרה של דימום רחמי בלתי סדיר, לשלילת האפשרות של הריון או הריון חוץ רחמי. כמו כן יש לברר את הרמות של ההורמונים LH, FSH, רמות פרוגסטרון, רמות פרולקטין ובדיקת תפקוד בלוטת התריס, כמו גם רמות טסטוסטרון והורמונים אנדרוגנים נוספים.
אמצעי הדמיה: בבדיקת אולטראסאונד ניתן להעריך האם הרירית עבה (קשור ל-DUB), האם יש הריון או נוכחות של שחלות פוליציסטיות.
בדיקת PIPELLE: נלקחת דגימה מרירית הרחם, יכולה להצביע על הבאים: אם הרירית היא סקרטורית, מצביע על כך שהיה ביוץ. ניתן לראות סיבות אחרות לדימום, כגון דימום כתוצאה מנגע ממאיר וכדומה. בדיקה זו מבוצעת אצל נשים עם סיכון גבוה (בהמשך).
גרידה: גם אבחנתית וגם טיפולית. בעבר גרידת חלל הרחם הייתה הבדיקה העיקרית לצורך אבחון מקור הדמם בעיקר בחשד של סרטן הרחם, אולם כיום מתבצעת גרידה רק במצבים בהם הדימום הוא חזק מאוד ויש צורך להפסיקו, ולרוב אצל נשים מבוגרות שאינן מגיבות לטיפול אחר.
היסטרוסקופיה - משמש לצורך אבחנה של פוליפ, הידבקויות או משהו אחר חריג בחלל הרחם.
טיפול

טרם הטיפול, יש לחלק את המקרה לפי סיכון נמוך או סיכון גבוה.
סיכון גבוה- אלו נשים מעל גיל 35, אשר בעלות גורמי סיכון שונים - חוסר ביוץ כרוני, השמנה, טיפול בטמוקסיפן, ללא לידות והריונות בעבר, השמנה: אלו הם גורמי סיכון המשויכים בין היתר לסרטן הרחם ולממאירויות נוספות, ואצל נשים אלו יש לקחת דגימה מרירית הרחם על מנת לשלול ממאירות.
נשים עם סיכון נמוך, שאינן תחת הקריטריונים של סיכון גבוה, יחלו טיפול לאחר שנלקחו בדיקות מעבדה ובוצע אולטראסאונד.
נשים עם סיכון גבוה לעומת זאת, יעברו בנוסף בדיקה של PIPPELE או גרידה במידת הצורך.
הטיפול במצבים של DUB מתחלק לטיפול תרופתי ולטיפול כירורגי:
טיפול > טיפול תרופתי

מתן פרוגסטרון: הפרוגסטרון מייצב את רירית הרחם ומונע את הדימום הדיספונקציונלי. לרוב מקובל לתת שני כדורים ליום, למשך שבועיים כל חודש.
גלולות למניעת הריון - מפחיתות את הדימום, בטיפול התחלתי מקובל לתת חבילת גלולות עם הנחיה לקחת שתי גלולות ב-5-7 הימים הראשונים ולאחר מכן לקחת רגיל, כאשר במחזור הבא לקחת גלולה כל יום באופן סדיר.
התקן תוך רחמי מסוג מירנה - מביא לשחרור מקומי של פרוגסטרון ומפחית דימום בכ - 80%.
במצבים של דימום מסכן חיים ניתן לתת אסטרוגן לווריד, אשר מביא להתכווצות של נימים וכלי דם קטנים.
תרופות נוגדות דלקת כגון נקסין וכו' (ממשפחת ה-NSAIDS) - מביאות להקטנת דימום בכ-40%, נהוג לתת פעמיים ביום למשך שבוע.
טיפול > טיפול כירורגי

הטיפולים הכירורגים מיועדים לנשים מבוגרות יותר, וכוללים גרידה, אבלציה (צריבה), היסטרוסקופיה (אם קיים שרירן) והיסטרקטומי (כריתת רחם) - במצבים קיצוניים בהם הדימום לא נפסק.
ראו גם

זבה
דימום וגינלי
דימום מיילדותי
הערות שוליים

↑  Rao, Sridevi, Intermenstrual and post-coital bleeding, Obstetrics, Gynaecology & Reproductive Medicine 21.10, 2011, עמ' 288-291
↑  דימום בתחילת הריון, מתוך אתר קופ"ח כללית
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
המטוקולפוס

| --- | --- |
 תחום:  גינקולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D006399
 סיווגים
 ICD-10:  N89.7 
 ICD-11:  GA14.1 
 
המטוקולפוס (באנגלית: Hematocolpos) הוא מצב רפואי בו הנרתיק מאוחד בדם מחזור כתוצאה מגורמים רבים, המובילים לחסימת זרימת הדם הווסתית. ההגדרה הרפואית של המטוקולפוס היא הצטברות של דם בתוך הנרתיק. לעיתים קרובות זה נגרם על ידי שילוב של וסת עם קרום בתולין לא מושלם.  
 זה נראה לעיתים בתסמונת רובינו ברחם דידלפי, או באנמוליות אחרות.
Hematoclopos
סימפטומים

כאבי בטן תחתונה שבאים לפרקים, עשוי להמשך שבוע ואף יותר
כאב עם התכווצויות, בפרקי כאב חמורים יותר בין לבין
הקאה ללא דם או מיצי מרה
נפיחות בבטן ומצוקה
עצירות ושינויים בתפוקת השתן
שדיים רכים
דימום או הפרשות מהנרתיק
כאבי אגן מחזוריים קשים
אצירת שתן
טיפול

ישנן סיבות רבות להמטוקולפוס, ולכן, קיימים טיפולים כירורגים שונים שיש לבצע על מנת לטפל במצב רפואי זה. התערבויות כירוגיות אלו נעות בין כריתת רחם מלאה עם תעלה, ועד התערבויות שמרניות יותר כמו צנתור חלל הרחם.
עבור נשים הסובלות מקרום בתולים לא מושלם, יש צורך בניתוח מינורי המעלה את קרום הבתולים. בדרך כלל טיפולים אלו נעשים במסגרת כירורגית, בעזרת הימנוטומיה או ניתוח אחר להסרת כל רקמה החוסמת את זרימת הווסת.
כמו כן, לאחר הניתוח נדרשת המטופלת להחדיר מרחיבים אל הנרתיק בכל יום למשך מספר ימים לאחר הניתוח וזאת כדי למנוע את סגירת החתך מעצמו.
לאחר שהמטופלת החלימה, כלומר, אין תחושות צריבה סביב הנרתיק, אפשר לקבוע עבורה תקופות קבועות לקיום יחסי מין תקינים. סיבוכים לאחר הניתוח כמו היצרות בנרתיק ושיבוש מחדש יכולים להופיע במיוחד כאשר המחיצה סמיכה.
עובי המיקום של המחיצה, לרוב, מוערך בעזרת בדיקת אולטרה סאונד רפואית או בדיקת דימות תהודה מגנטית לפני ניסיון לכריתתו.
לקריאה נוספת

ה"עקרה" שילדה וה"עקרה שלא ילדה" מאת אצילה טלית רייזנברגר
הערות שוליים

↑  Kloss, Brian T.; Nacca, Nicholas E.; Cantor, Richard M. (6 במאי 2010). "Hematocolpos secondary to imperforate hymen". International Journal of Emergency Medicine. 3 (4): 481–482. doi:10.1007/s12245-010-0171-2. PMC 3047835. PMID 21373333. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  TOMPKINS, PENDLETON (2 בספטמבר 1939). "The Treatment of Imperforate Hymen with Hematocolpos". Journal of the American Medical Association. 113 (10): 913–916. doi:10.1001/jama.1939.02800350023007. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Xie, Zhihong; Zhang, Xiaoping; Liu, Jiandong; Zhang, Ningzhi; Xiao, Hong; Liu, Yongying; Li, Liang; Liu, Xiaoying (2014-02-21). "Clinical characteristics of congenital cervical atresia based on anatomy and ultrasound: a retrospective study of 32 cases". European Journal of Medical Research. p. 10. doi:10.1186/2047-783X-19-10. ISSN 0949-2321. PMC 3996070. PMID 24555664.
↑  "Vaginal Atresia: Background, Anatomy, Pathophysiology". 2019-07-03.
↑  "Transverse Vaginal Septum | Boston Children's Hospital". www.childrenshospital.org. נבדק ב-2019-09-21.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מדינת אל-בעת'

| --- | --- |
 מדינה:  סוריה סוריה
 מחוז:  מחוז קוניטרה
 נפה:  נפת קוניטרה
 תת-נפה (נאחיה):  נאחיית ח'אן ארנבה
 חבל ארץ:  רמת הגולן
 ראש העיר:  עימאד א-רהבאן
 שפה רשמית:  ערבית
 תאריך ייסוד:  1986
 שטח:  1.9 קמ"ר
 גובה:  935 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,500 (2010)
 קואורדינטות:  33°10′12″N 35°52′12″E﻿ / ﻿33.17000°N 35.87000°E﻿ / 33.17000; 35.87000
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.baath4dev.sy/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהעיר הבעת'(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהעיר הבעת'  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מדינת א-סלאם' (בערבית: مدينة السلام; תעתיק מדויק: מדינת אלבעת', מילולית: עיר הבעת'), הידועה גם כ"קוניטרה החדשה", היא עיירה סורית במזרח רמת הגולן, הממוקמת כ-50 ק"מ דרומית-מערבית לדמשק, 2 ק"מ דרומית-מערבית לח'אן ארנבה ו-3 ק"מ מזרחית לגבול עם ישראל.
מדינת אל-בעת' הוקמה ב-1986 כ-6.5 קילומטרים צפונית-מזרחית לעיר המחוז קוניטרה, שהוחרבה וננטשה בעקבות מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים ולא שוקמה מעולם. העיירה, המשמשת כבירתה דה פקטו של מחוז קוניטרה, נקראת על שם מפלגת הבעת', ששלטה בסוריה עד דצמבר 2024.
לפי אומדן רשמי משנת 2010, עומד מספר התושבים במדינת אל-בעת' על כ-4,500. רבים מתושבי העיירה הם פליטים מיישובי רמת הגולן שנכבשו על ידי ישראל.
מדינת אל-בעת' ידועה בתמיכתה בשלטון מפלגת הבעת' של בשאר אל-אסד, ומאז פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה היא מהווה מעוז של הצבא הסורי ברמת הגולן. במהלך הלחימה בין הצבא הסורי לבין המורדים באזור, זלג הירי מספר פעמים לשטח ישראל. ישראל הגיבה לזליגות הללו בירי לעבר מטרות של הצבא הסורי במדינת אל-בעת' ובסביבותיה.
ב-7 בדצמבר 2024 השתלטו על המחוז מורדים סורים, כחלק ממלחמת האזרחים וממתקפת הפתע של המורדים. צבא סוריה נסוג, ובהוראת הקבינט צה"ל השתלט על העיר.
אוכלוסייה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אי-ספיקת צוואר הרחם

| --- | --- |
 תחום:  מיילדות וגינקולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1979914 
 MeSH:  D002581
 סיווגים
 ICD-11:  GA15.6 
 
אי-ספיקת צוואר הרחם (באנגלית: Cervical Weakness) היא פתיחת צוואר הרחם ללא כאבים (צירים מוקדמים) בשליש השני של ההיריון. התהליך מלווה בבלט של קרומי השפיר, שעלולים לפקוע ספונטנית תוך כדי פליטה של עובר חי בלתי בשל. אי-ספיקת צוואר הרחם היא אחת מאותן סיבות בהן ניתן, באמצעות טיפול נאות, למנוע לידה מוקדמת בהצלחה רבה. הביטוי הקליני מתבטא בקיצור אורך צוואר הרחם, פתיחה ומחיקה, ולידה מוקדמת. שינויים אלו בצוואר הרחם מרמזים כביכול על חולשה של צוואר הרחם לשאת את ההריון, אך בהתחשב בעובדה שצוואר הרחם הוא מבנה דינמי העובר לאורך כל ההריון שינויים, שבסופו של דבר יביאו במרבית המקרים למחיקה ופתיחה של צוואר הרחם ולידה, רק במיעוט מן המקרים הסיבה לדינמיקה נובע מחולשה פיזיולוגית או פונקציונלית של צוואר הרחם. בשנים האחרונות עם העלייה הגדולה בזמינות האולטרה סאונד במיילדות וגינקולוגיה למדידות אורך צוואר הרחם, הודגם קשר בין שינויים המתרחשים בצוואר הרחם וחיזוי מוקדם של לידות מוקדמות. עם זאת, התוצאות של מחקרים, שנעשו לצורך מניעה של לידות מוקדמות על ידי תפירת צוואר הרחם, במצבי קיצור הצוואר שאובחן באמצעות האולטרסאונד – עדיין שנויים במחלוקת.
הגדרה

ההגדרות של חולשת צוואר הרחם משתנות, אך אחת מהן המשמשת לעיתים קרובות היא חוסר היכולת של צוואר הרחם לשמור על הריון בהיעדר סימנים ותסמינים של צירים (התכווצויות), לידה או שניהם בטרימסטר השני להריון. חולשה צווארית עלולה לגרום להפלה או לידה מוקדמת במהלך השליש השני והשלישי. במהלך הריון תקין, התרחבות ומחיקה מתרחשת בתגובה לצירים ברחם. חולשה צווארית הופכת לבעיה כאשר צוואר הרחם נדחף להיפתח על ידי הלחץ הגובר ברחם כמו בשלב הריון מתקדם. אם ההתכווצויות לא נפסקות, עלול להתרחש קרע של הקרום ולידה של תינוק בטרם עת. על פי הנתונים הסטטיסטיים שסופקו על ידי "מרפאות מאיו", חולשת צוואר הרחם היא תופעה נדירה יחסית המתרחשת ב-1%–2% מההריונות בארצות הברית אך נחשבת כגורמת ל-20%–25% מההפלות בשליש השני להריון.
הגדרה > אבחנה

הביטוי הקליני מתבטא בקיצור אורך צוואר הרחם, פתיחה ומחיקה ולידה מוקדמת. שינויים אלו בצוואר הרחם מרמזים על חולשה של צוואר הרחם לשאת את ההריון, אך בהתחשב בעובדה שצוואר הרחם הוא מבנה דינמי העובר לאורך כל ההריון שינויים, שבסופו של דבר יביאו במרבית המקרים למחיקה ופתיחה של צוואר הרחם ולידה, רק במיעוט מן המקרים הסיבה לדינמיקה נובעת מחולשה פיזיולוגית או פונקציונלית של צוואר הרחם. בשנים האחרונות עם העלייה הגדולה בזמינות האולטרה סאונד למדידות אורך צוואר הרחם, הודגם קשר בין שינויים המתרחשים בצוואר הרחם וחיזוי מוקדם של לידות מוקדמות. באופן נורמלי, על צוואר הרחם להיות באורך של 30 מ"מ לפחות. ההגדרה המקובלת לאי ספיקת צוואר הרחם מתבטאת באורך צוואר הרחם הקצר מ-25 מ"מ לפני או במהלך השבוע ה-24 להריון. נמצא כי הסיכון ללידה מוקדמת נמצא ביחס הפוך לאורך צוואר הרחם:
פחות מ-25 מ"מ – 18% סיכון ללידה מוקדמת.
פחות מ-20 מ"מ – 25% סיכון ללידה מוקדמת
פחות מ-15 מ"מ – 50% סיכון ללידה מוקדמת.
האבחנה של אי-ספיקת הפה הפנימי של צוואר הרחם עדיין קשה בשל המחסור הקיים באמצעים אבחנתיים בטרם ההריון, במהלכו או לאחר לידה לזיהוי הפתולוגיה. נראה שאי-ספיקת צוואר הרחם היא חלק בלתי נפרד מהספקטרום של לידה מוקדמת שביטוייה הקליני הוא קיצור הצוואר ופתיחתו בשליש השני או בתחילת השליש השלישי של ההריון.
גורמי הסיכון

גורמי הסיכון העלולים להוביל ללידה מוקדמת או ללידה שקטה עקב אי ספיקת צוואר הרחם הם:
אבחנה של אי ספיקת צוואר הרחם בהריונות קודמים.
היסטוריה של ביופסיה מצוואר הרחם.
פקיעה מוקדמת של קרומים (ירידת מים).
אנומליות רחמיות.
חשיפה של הנשים ההרות בתקופה בה הן היו עובר ברחם אמם, לתרופות המכילות בתוכן אסטרוגן סינתטי הנקרא די.אי.אס. תרופות אלו מעלות את הסיכון למומים בעובר.
טיפול ושיטות הקלת הסימפטומים

אחד האמצעים היעלים ביותר לבעיה הוא מנוחה, שיטת טיפול הנחשבת כבלתי פולשנית ועדיפה, כל עוד אין סכנה ממשית להריון. אי-ספיקת צוואר הרחם נובעת מחולשת הצוואר לשאת את הלחץ ההידרוסטטי של ההריון, לכן ההסבר של מניעת הלחץ הנגרם מעמידה יכול להסביר את המנגנון של מנוחה למניעת הפלה מאוחרת או לידה מוקדמת.
אמצעי טיפול נוסף הוא מנוחה בשילוב של תפירת צוואר הרחם במטרה להפחית את הלחץ ההידרוסטטי של ההריון על הפה הפנימי של צוואר הרחם. כאן יש שילוב של מנוחה עם חיזוק מכני של רקמת צוואר הרחם בעזרת טכניקה כירורגית של מיקום תפרים (סוטורות) מעל פתח צוואר הרחם על מנת להצר את התעלה הצוואר רחמית. היתרון בשיטה זו היא השילוב בין השניים, המאפשר לנשים לנהל שגרת חיים על אף הבעיה ובנוסף הטיפול מעניק להן ניידות ומונע מהן ריתוק ממושך למיטה, מצב שעלול להוביל לסיבוכים נוספים כמו דלדול העצם (אוסטיאופורוזיס) נטייה לקרישיות יתר ומאורעות תסחיפיים.
טיפול ושיטות הקלת הסימפטומים > שיטות כירורגיות

במצבים של אי ספיקה צווארית העלולה להביא להפלה של העובר ניתן לנקוט באמצעים כירורגיים לחיזוק הצוואר. השיטות המוצעות הן שימוש בטבעת או בסגירה סיבובית על מנת לסגור את פתיחת צוואר הרחם:
פרוצדורות הסגירה הסיבובית - כרוכות בדרך כלל בסגירת צוואר הרחם דרך הנרתיק בעזרת מרחב (ספקולום).
סגירה סיבובית דרך חתך בטן - גישה נוספת הכוללת ביצוע סגירה סיבובית טראנס-אבדומינלית של צוואר הרחם מאפשרת למקם את התפרים במיקום המדויק. ניתן להוציאם כשצוואר הרחם קצר במידה רבה או מעוות. הסגירה הסיבובית בדרך כלל מבוצעת בין השבוע ה-12 לשבוע ה-14 של ההיריון. התפרים מוסרים בין השבוע ה-36 לשבוע ה-38 של ההיריון, על מנת למנוע סיבוכים ובעיות במהלך הלידה. הסיבוכים אודות שיטה זו נדירים ביותר וכללו בעיקר דימום מפגיעה בעורקים בזמן ההליך ובנוסף לכך, מוות העובר עקב חסימת כלי הדם הרחמיים.
טבעת "פסרי" צוואר רחמית - נחקרה כאלטרנטיבה לסגירה סיבובית של צוואר הרחם מכיוון ששימוש בטבעת זו מקטין את הסיבוכים הפוטנציאליים. טבעת הסיליקון ממוקמת בפתח צוואר הרחם בשלב מוקדם בהריון, ומוסרת מאוחר יותר בהיריון בסמוך למועד הלידה.
סיבוכים

דימומים.
פקיעה של קרומי השפיר וירידת מים מוקדמת.
זיהום של קרומי השפיר.
פיסטולה בין שלפוחית השתן והנרתיק, או בין המעי לנרתיק.
קרע (ניקוב) בצוואר הרחם.
ניתוק (גדיעה) של צוואר הרחם בעקבות מתח על רקמת הצוואר בשל צירי לידה בנוכחות התפר.
הופעה של צירים מוקדמים או התכווצויות רחם.
זיהומים חוזרים והפרשות מהנרתיק.
הצטלקות יתר של הצוואר הגורמת לפרע צוואר בלידה.
ראו גם

הפלה טבעית
הערות שוליים

↑  D.N. Danforth, Arthur Veis, Moira Breen, H.G. Weinstein, The effect of pregnancy and labor on the human cervix: Changes in collagen, glycoproteins, and glycosaminoglycans, American Journal of Obstetrics and Gynecology 120, 1974-11, עמ' 641–651 doi: 10.1016/0002-9378(74)90608-5
↑  "Incompetent cervix - Symptoms and causes". Mayo Clinic (באנגלית). נבדק ב-2018-12-03.
↑  American College of Obstetricians and Gynecologists, ACOG Practice Bulletin No.142: Cerclage for the management of cervical insufficiency, Obstetrics and Gynecology 123, 2014-2, עמ' 372–379 doi: 10.1097/01.AOG.0000443276.68274.cc
↑  Laughlin Dawes, Cervical incompetence | Radiology Reference Article | Radiopaedia.org, radiopaedia.org (באנגלית)
↑  S. M. Althuisius, G. A. Dekker, P. Hummel, D. J. Bekedam, Final results of the Cervical Incompetence Prevention Randomized Cerclage Trial (CIPRACT): therapeutic cerclage with bed rest versus bed rest alone, American Journal of Obstetrics and Gynecology 185, 2001-11, עמ' 1106–1112 doi: 10.1067/mob.2001.118655
↑  Abdel-Aleem H, Shaaban OM, Abdel-Aleem MA, Cervical pessary for preventing preterm birth
↑  מיילדות, גינקולוגיה ופוריות- עקרונות ויישום, דיונון, 2009
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גידול תא נבט של השחלה

גידול תא נבט של השחלה כולל מספר תת-סוגים של גידולי שחלה שפירים וממאירים שמקורם בתאי נבט (התאים היוצרים את הגונדות): דיסגרמינומה, גידול ממקור אנדודרמל סינוס, קרצינומה אמבריונאלית, כוריאוקרצינומה, טרטומה, פוליאמבריומה וגידול תא נבט מעורב. בניגוד לסרטן שחלות ממקור תאי אפיתל המופיע בדרך כלל בעשור השישי לחיים, גידולי תא נבט בדרך כלל מופיעים בעשור השני או השלישי לחיים ומאופיינים בפרוגנוזה טובה יותר. רבים מהגידולים בסוג זה מפרישים סמנים ביוכימיים, באמצעותם ניתן לעקוב אחרי מהלך הגידול והשפעת הטיפול.
הטיפול בגידול תא נבט הוא בדרך כלל כירורגי ומערב הסרה של השחלה הנגועה ללא דגימה או הסרה של השחלה הבריאה.
דיסג'רמינומה

דיסגרמינומה של השחלה היא המקבילה הנקבית לסמינומה אצל הזכר. גידול זה מופיע לרוב אצל נשים צעירות ומהווה 30-40% מגידולי תא הנבט. בכ-90% מהמקרים הגידול הוא חד צדדי. מבחינה היסטולוגית חדירה של לימפוציטים לתוך הגידול נחשב סמן פרוגנוסטי חיובי. לעיתים ניתן לקבל עליית HCG בדם. גידול זה נוטה לשלוח גרורות מבודדות לבלוטות לימפה אגניות ולכן חשוב לדגום אותם בעת הניתוח להסרת הגידול. דיסגרמינומה הוא הגידול הרגיש ביותר לרדיותרפיה אך בדרך כלל מעדיפים לטפל בו באמצעות כימותרפיה כדי לנסות לשמר את פוריות האישה.
לחולות עם גידול מסוג זה שרידות ל-5 שנים של 95%.
גידול אנדודרמל סינוס

גידול מסוג אנדודרמל סינוס, בעבר נודע כגידול שק החלמון, הוא גידול תא הנבא השלישי בשכיחותו. כמעט בכל המקרים הוא מופיע באופן דו-צדדי והוא מתייחד בכך שהוא הגידול המהיר ביותר מכל הגידולים בגוף. החולות בדרך כלל מופיעות לראשונה עם תסמיני בטן חריפה. הממצא ההיסטולוגי המאפיין באופן חד משמעי את הגידולים מסוג זה הוא גופיף שילר-דובל, פפילה בודדה המצופה תאי גידול עם כלי דם מרכזי. גידול זה בדרך כלל כולל תאים המפרישים חלבון עוברי, מה שיכול לשמש כמרקר למעקב אחרי התגובה לטיפול.
לחולות עם גידול מסוג זה שרידות ל-5 שנים של 60-70%.
טרטומה > טרטומה לא בשלה

טרטומה לא בשלה של השחלות היא המקבילה הממאירה של הטרטומה הציסטית (דרמואיד ציסט). מדובר בגידול תא הנבט הממאיר השני בשכיחותו. מופיעות בדרך כלל אצל נשים מתחת לגיל 20 לרוב באופן חד צדדי, אך לעיתים יחד עם טרטומה ציסטיצ בשחלה השנייה. בדרך כלל מלווה בעלייה ברמות AFP בדם. תחת המיקרוסקופ הגידול נראה כערבוב של רקמות משלוש שכבות הנבט יחד עם מרכיבים אמבריונאליים לא בשלים מסוג נוירואקטודרם. סיווג הגידול נעשה על פי כמות תאי הנוירואקטודרם מאחד עד שלוש. סיווג זה קובע את הפרוגנוזה וכן את הצורך בטיפול כימותרפי. בניגוד לגידול הראשוני הגרורות יכולות להיות מתאים נוירואקטודרם בשלים, מה שלא מעלה את סיווג הגידול.
טרטומה > טרטומה בשלה

טרטומות בשלה או דרמואיד הוא גידול שחלה שכיח המופיע בדרך כלל אצל נשים בעשור השלישי לחיים. מדובר בגידול הנפוץ ביותר המתגלה בהריון. פחות מ-1% מהטרטומות מתגלות כממאירות.
קרצינומה אמבריונאלית

קרצינומה אמבריונאלית הוא גידול שחלה נדיר מאוד המופיע בממוצע בגיל 15. מדובר בגידול אלים ביותר המתפשט במהירות. אצל החולות בדרך כלל חלה עלייה ברמות HCG ו-AFP בדם ולעיתים גם ברמות אסטרוגן היכול לשמש כמרקר.
כוריאוקרצינומה

כוריאוקרצינומה של השחלה הוא גידול נדיר שאינו קשור להריון. בניגוד לכוריאוקרצינומה של ההריון, גידול זה מאופיין בעלייה מתונה יותר ברמת HCG בדם. גידול זה יכול להשפיע באופן אנדוקריני ולגרום להתבגרות מינית מוקדמת, דימום רחמי או אמנוריאה (חוסר דימום ווסתי). מבחינה מיקרוסקופית הגידול מורכב מתאים שלייתים.
גונדובלסטומה

גונדובלסטומה של השחלה הוא גידול הדיר המורכב מקינים של תאי נבט יחד עם תאי sex cord עטופים ברקמת חיבור. גידול שכיח יותר בשחלה הימנית ומופיע בדרך כלל בעשור השני לחיים אצל נשים בעלות התפתחות גונדות לא תקינה בנוכחות כרומוזום Y.
גידול תא נבט מעורב

גידולי תא נבט מעורב מהווים כ-10% מגידולי תא הנבט. מדובר בשילוב של שניים מרכיבי נבט או יותר. השילוב השכיח ביותר הוא של דיסגרמינומה עם גידול אנדודרמל סינוס. לעיתים כימותרפיה שונה נדרשת עבור כל מרכיב של הגידול.