stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקס פלדר
ביוגרפיה

פלדר נולד במינכן, ב-1999 הופיע לראשונה בסרט בהפקה של פצפונת ואנטון המבוססת על ספרו של אריך קסטנר, על תפקיד זה הוא זכה ב-Goldener Spatz, פרס גרמני עבור קולנוע וטלוויזיה לילדים בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר".
ב-2002 שיחק בתפקיד הראשי בסדרה "טים טאלר" המבוססת על ספר ילדים גרמני.
ב-2009 שיחק בסרט "Factor 8" על טיסה המותקפת בנגיף מסתורי.
ב-2010 שיחק את הנסיך בסרט גרמני המהווה עיבוד לאגדה המפורסמת סינדרלה של האחים גרים.
ב-2009 ו-2013 התארח בשני פרקים של קומדיית המצבים המורה.
כמדבב הוא לקח חלק בדיבוב הסרט טרזן ב-1999 כטרזן הצעיר, הוא דיבב את השחקן רופרט גרינט כרון ויזלי בדיבוב הגרמני של סדרת סרטי הארי פוטר ובמספר סרטים נוספים, בנוסף הוא דיבב בגרמנית את טיילור לאוטנר בסדרת סרטי דמדומים ובסרטים כגון "החטיפה".
ממלכת הנובר

ממלכת הנובר (בגרמנית: Königreich Hannover) הייתה ממלכה בגרמניה ואחת המדינות החברות בקונפדרציה הגרמנית. בירתה הייתה העיר הנובר.
רקע > נסיכות הבוחר מהנובר

בשנת 1692 קיבל ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג מעמד של נסיך בוחר מלאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כהוקרה על תרומתו של בית הנובר במהלך מלחמת תשע השנים. אולם ארנסט אוגוסט נפטר לפני שקיבל רשמית את התואר והוריש את כל תאריו ואדמותיו לבנו גאורג.
מעט לאחר עלייתו של גאורג לשלטון בהנובר נפטר ויליאם, דוכס גלוסטר, בנה ויורשה היחיד של אן, מלכת בריטניה והפרלמנט הבריטי העביר חוק לפיו יעבור הכתר הבריטי לאחר מותה של המלכה לקרוב משפחה פרוטסטנטי בלבד. קרובת המשפחה הפרוטסטנטית הקרובה ביותר לאן הייתה בת דודתה סופיה, נסיכת הפלטין, אמו של הדוכס גאורג, שהפכה בן לילה ליורשת העצר לממלכה הבריטית.
בשנת 1701 פרצה מלחמת הירושה הספרדית ונסיכות הנובר לחמה נגד ספרד לצד האימפריה הרומית הקדושה, בריטניה והרפובליקה ההולנדית. במהלך המלחמה כבש גאורג את שטחי הדוכסויות השכנות, בראונשווייג-וולפנביטל וסקסוניה-לאוונבורג, ואף מונה על ידי הקיסר כפילדמרשל קיסרי. בשנת 1708 אישר הדיאט הקיסרי את מעמדו של גאורג כנסיך בוחר.
ב-28 במאי 1714 מתה אמו של גאורג, סופיה מהנובר בגיל 83 והוא הפך ליורש העצר לכתר הבריטי. המלכה אן מתה חודשיים לאחר מכן והפרלמנט הבריטי הכריז על גאורג כג'ורג' הראשון, מלך בריטניה הגדולה ואירלנד.
רקע > ממלכת וסטפאליה

במהלך המלחמות הנפוליאוניות לחם צבא הנובר לצד צבא בריטניה, אך בשנת 1806 נכבשה הנסיכות ונמסרה לממלכת פרוסיה. בשנת 1807 הוחלט בחוזה טילזיט על הקמת ממלכת וסטפאליה, שכללה את שטחי הנסיכות יחד עם שטחים מנסיכות הבוחר מהסן ונסיכות בראונשווייג-וולפנביטל. לאחר קרב לייפציג פורקה ממלכת וסטפאליה, והנסיכות חזרה לשליטת בית הנובר.
בתקופת נפוליאון ווסטפאליה זכו היהודים לאמנציפציה ואזרחות, אך זו בוטלה ב-1813 עם חזרת בית הנובר, והיהודים איבדו שוב את זכויותיהם.
היסטוריה

באוקטובר 1814 הוחלט בקונגרס וינה על הקמת ממלכת הנובר בשטחי נסיכות הבוחר מהנובר, וצורפו אליה שטחים נוספים. כמלך הנובר הראשון כיהן ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, שהיה הנסיך הבוחר האחרון של הנובר. המדינה נשלטה על ידי בית הנובר, באוניה פרסונלית עם הממלכה המאוחדת.
לאחר מותו של ויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת ב-1837, עלתה לכס המלוכה בבריטניה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, אולם בהנובר, שבה חל החוק הסאלי שמנע מלוכת אשה, הומלך דודה של ויקטוריה ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר.
במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה ניסתה הנובר בתחילה להישאר נייטרלית, אך לבסוף נאלצה עקב דעת הקהל לחבור לאוסטריה. על אף שצבא הנובר יחד עם הצבא הבווארי נחלו בתחילה ניצחון על הצבא הפרוסי בקרב לאנגנזאלצה, בימים שלאחר מכן הביס הצבא הפרוסי את הצבא האוסטרי ואת בעלות בריתו.
בשלום פראג הוחלט על סיפוח ממלכת הנובר לפרוסיה, בתור פרובינציית הנובר.
מלכי הנובר

גאורג השלישי, מלך הנובר (1814–1820)
גאורג הרביעי, מלך הנובר (1820–1830)
וילהלם הרביעי, מלך הנובר (1830–1837)
ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר (1837–1851)
גאורג החמישי, מלך הנובר (1851–1866)
ראשי בית הנובר

גאורג החמישי (1866–1878)
ארנסט אוגוסט השני (1878–1923)
ארנסט אוגוסט השלישי (1923–1953)
ארנסט אוגוסט הרביעי (1953–1987)
ארנסט אוגוסט החמישי (1987 - כעת)
בעקבות מלחמת העולם השנייה

הנובר נכללה בשטח הכיבוש הבריטי, והוקמה בה מחדש "מדינת הנובר", כהחייאה של הממלכה הקודמת ותוך אימוץ גבולותיה הקודמים וסמליה. שטח המדינה מהווה 85% משטח המדינה שהחליפה אותה, סקסוניה-תחתית, במסגרת הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
מישור המילקה

מישור המילקה נראה היטב בתמונה זו שצולמה בשנת 1994 על ידי החללית לחקר הירח "קלמנטיין". המצלמה של קלמנטיין קלטה (מימין לשמאל) את הירח המואר על ידי החזרי אור מכדור הארץ, את השמש המבצבצת מעבר לצד האפל (הרחוק) של הירח ואת כוכבי הלכת שבתאי, מאדים וכוכב חמה (שלוש הנקודות בשמאל התמונה). ניתן לראות שכל גרמי השמיים בתמונה נמצאים בקירוב על אותו המישור, מישור המילקה.
מישור המִילְקֶה (מלשון ליקוי; בלועזית: אֶקְלִיפְּטִיקָה מלטינית, מאקליפטיקוס ביוונית; באנגלית: Ecliptic plane) הוא המישור הגאומטרי המכיל את מסלולו של כדור הארץ סביב השמש. מסלוליהם של כוכבי הלכת ומרבית גרמי השמיים האחרים במערכת השמש נמצאים קרוב מאוד למישור המילקה וגם הם מקיפים את השמש באותו הכיוון. הסברה המקובלת היא שכוכבי לכת של מערכת השמש נוצרו מדיסקה קדם־פלנטרית והם שומרים על כיוון הסיבוב המקורי.
הניצבים למישור המילקה הם קוטבי המילקה. כל אחד מהם נקרא "צפוני" או "דרומי" בהתאם לקוטב הארצי הקרוב לו.
מבט מכדור הארץ

במבט מכדור הארץ, מישור המילקה הוא מעגל גדול החוצה את כיפת השמיים. הוא מכיל את נקודות הציון השונות של "מסלול השמש", נקודות הנמדדות ביחס לכוכבי הרקע, במשך השנה. מכיוון שבשנה יש כ־365 ורבע יממות ובמעגל יש 360 מעלות, נראה כי השמש נעה על מישור המילקה בקצב של כמעלה אחת ביום. תנועה זו היא ממערב למזרח, בניגוד לתנועה המדומה ממזרח למערב של כיפת השמיים.
כתוצאה מנטיית הציר של כדור הארץ נמצא מישור המילקה בזווית (משתנה) של 23.439279 מעלות ביחס לקו המשווה השמימי. מישור מסלולו של הירח נמצא בזווית של כ־5 מעלות ביחס למישור המילקה.
גלגל המזלות נח גם הוא על מישור המילקה.
מבט מכדור הארץ > נקודות השוויון וההיפוך

בגלל הבדלי הזוויות, מישור המילקה וקו המשווה השמימי נפגשים רק בשתי נקודות, המנוגדות זו לזו בדיוק. אלה הן נקודות השוויון, וכאשר השמש מופיעה בנקודות אלה אורך היום והלילה בכל המקומות על פני כדור־הארץ הוא כ־12 שעות. הנקודות הקיצוניות, בהן ההבדלים בין אורך היום לאורך הלילה הם מקסימליים, נקראות נקודות היפוך.
הבדלי הזוויות יוצרים ארבע נקודות חשובות:
הנקודה שבה מישור המילקה חוצה את קו המשווה השמיימי מדרום לצפון (בתנועה כנגד כיוון השעון) נקראת נקודת שוויון האביב.
הנקודה שבה מישור המילקה חוצה את קו המשווה השמיימי מצפון לדרום, נקראת נקודת שוויון הסתיו.
הנקודה הצפונית ביותר של מישור המילקה מעל לקו המשווה השמיימי, נקראת נקודת היפוך הקיץ בחצי הכדור הצפוני, או נקודת היפוך החורף בחצי הכדור הדרומי בהתאם. מועד ההיפוך מתרחש סביב 21 ביוני.
הנקודה הדרומית ביותר של מישור המילקה מתחת לקו המשווה השמיימי, נקראת נקודת היפוך החורף בחצי הכדור הצפוני, או נקודת היפוך הקיץ בחצי הכדור הדרומי בהתאם. מועד ההיפוך מתרחש סביב 21 בדצמבר.
מבט מכדור הארץ > ליקויים

כאשר הירח חוצה את מישור המילקה בזמן מולד הירח, מתרחש ליקוי חמה. כאשר הירח חוצה את מישור המילקה בזמן ירח מלא, מתרחש ליקוי ירח.
גם נוגה מסוגל להתיישר אל מול השמש, אך זהו מחזה נדיר ביותר. למעשה רק מעט מקרים כאלו נחזו מאז המצאת הטלסקופ – 1631, 1639, 1761, 1769, 1874, 1882, 8 ביוני 2004, ולאחרונה ב־6 ביוני 2012.
מעבר כוכב חמה על פני השמש, בו כוכב חמה חוצה את מישור המילקה, מתרחש בממוצע כ־13 פעמים במאה שנים. התצפית הראשונה המתועדת הייתה בשנת 1631.
ראו גם

ליקוי מאורות
הערות שוליים

↑  Astronomy Picture of the Day, NASA, 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4509869-4  LCCN: sh85040745
ממלכת קרנארו האיטלקית

ממלכת קרנארו האיטלקית (באיטלקית: Reggenza Italiana del Carnaro) הייתה מדינה קצרת ימים שהוקמה בעיר פיומה (בימינו רייקה, קרואטיה) בראשות גבריאלה ד'אנונציו בשנים 1919–1920.
היסטוריה

בשנות מלחמת העולם הראשונה סבלה רייקה קשות מהמצור הימי שהוטל על מצר אוטרנטו בדרום הים האדריאטי ונמלה שותק. ב־1915 נחתמה בחשאי ברית לונדון אשר הסדירה את הצטרפותה של איטליה למדינות ההסכמה, והבטיחה לה, לאחר הניצחון, את דלמטיה ואת איסטריה, אך לא את רייקה. עם תבוסתה של האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמה, התעוררה שאלת מעמדה הבינלאומי של רייקה אשר הייתה עיר חופשית משך כ־140 שנה, כמעט ללא הפסקה. הן איטליה והן ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים טענו לבעלות בעיר.
המצב בעיר החל גולש לאנרכיה, ובנובמבר 1918 הוצבו בה כוחות בריטים, צרפתים ואמריקאים. נשיא ארצות הברית, וודרו וילסון, ששימש בורר בסכסוך, הציע כי רייקה תהיה למדינה חופשית ואף העלה את הרעיון שחבר הלאומים יקים בה את משכנו, אך ב־1919 הוחלט בוועידת פריז על מסירתה של העיר לממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. בתגובה להחלטה, נכנס גבריאלה ד'אנונציו, משורר ולוחם איטלקי פשיסט, אל העיר ביום 12 בספטמבר 1919 בראש כוח צבאי, וגירש את הכוח הבינלאומי ששהה בה. מטרתו של ד'אנונציו הייתה לספח את העיר לממלכת איטליה, אך הממשל האיטלקי לא שיתף עמו פעולה ואף דרש את כניעתו. עקב כך הקים ד'אנונציו, שנה מאוחר יותר, ב־8 בספטמבר 1920, את "ממלכת קרנארו האיטלקית" (Reggenza Italiana del Carnaro), שנקראה על שמו האיטלקי של מפרץ קוורנר. בכך נפתחה תקופת בת שני עשורים בהם הייתה רייקה לעיר ספר שקו גבול בינלאומי חוצה אותה. המדינה החדשה אימצה חוקה שהיוותה השראה לחוקה של איטליה הפשיסטית בתקופתו של מוסוליני, וד'אנונציו הכריז על עצמו כדיקטטור שנשא בתואר דוצ'ה. בחוקה זו זוהו לראשונה יסודות הפשיזם באירופה. המדינה החדשה, ששלטה בפועל בשטח של כ־675 קמ"ר, לא זכתה להכרה בינלאומית מאף מדינה.
במקביל, ב־12 בנובמבר 1920 נחתם הסכם רפאלו בין איטליה לממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, ולפיו יועדה רייקה להיות למדינה חופשית כפי שהציע וילסון. ההסכם קבע כי המדינה החדשה תהיה מדינה עצמאית דה פקטו משך שנה ודה יורה משך ארבע שנים. ד'אנונציו התעלם מהסכם רפאלו ולבסוף אף הכריז מלחמה על איטליה עצמה. לאחר הפצצה מן הים על ידי הצי האיטלקי והתערבות כוח צבאי יבשתי בקרבות "חג המולד העקוב מדם" (Natale di sangue), נכנע ד'אנונציו ב־30 בדצמבר 1920. שבעת ימי הלחימה גבו את חייהם של 39 לוחמים משני הצדדים ושל חמישה אזרחים. בכך בא הקץ על ממלכת קרנארו האיטלקית.
ראו גם

גבריאלה ד'אנונציו
הפגנת תמיכה בגבריאלה ד'אנונציו בפיומה
מוקדמות מונדיאל 2010 - אפריקה

205 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 2010, והתחרו על 32 מקומות בטורניר. דרום אפריקה, המארחת, העפילה אוטומטית והותירה 31 מקומות לשאר הנבחרות. בדומה למוקדמות מונדיאל 2006 נאלצה האלופה המכהנת להשתתף בטורניר המוקדמות. הגרלת המשחקים נערכה בדרבן שבדרום אפריקה ב-25 בנובמבר 2007.
לאפריקה (CAF)‏ הוקצו 6 מקומות, מתוכם אחד למארחת דרום אפריקה ועל שאר המקומות התחרו 53 נבחרות.
מהלך המוקדמות

טורניר מוקדמות המונדיאל באפריקה שימש גם כטורניר המוקדמות של גביע אפריקה לאומות 2010, ממנו היו אמורות להעפיל 15 נבחרות לאליפות שנערכה באנגולה. 53 נבחרות נרשמו לתחרות. אולם, בכל אחד מטורנירי המוקדמות היו 52 נבחרות, כיוון שמארחת המונדיאל (דרום אפריקה) ומארחת גביע אפריקה לאומות (אנגולה) השתתפו למעשה בטורניר המוקדמות של הטורניר אותו לא אירחו. הייתה זו הפעם הראשונה מאז מונדיאל 1934 שבה הנבחרת המארחת התמודדה במוקדמות המונדיאל. מצבה של אנגולה היה זהה לזה של מצרים במוקדמות מונדיאל 2006 באפריקה, ששימשו גם כטורניר מוקדמות עבור גביע אפריקה לאומות 2006 שנערך במצרים.
בסיבוב הראשון היו אמורים להיערך חמישה משחקי נוקאאוט בין 10 הנבחרות הנחותות ביותר מבחינת הדירוג העולמי של פיפ"א ביולי 2007. המשחקים שנקבעו היו מדגסקר נגד קומורו, סומליה נגד סווזילנד, סאו טומה ופרינסיפה נגד הרפובליקה המרכז אפריקאית, סיירה לאון נגד גינאה ביסאו וסיישל נגד ג'יבוטי. אולם, סאו טומה ופרינסיפה והרפובליקה המרכז אפריקאית פרשו מהמוקדמות בתחילת ספטמבר. כתוצאה מכך סווזילנד וסיישל (שתי הנבחרות הבכירות מבין 10 הנבחרות שהוגרלו) לא היו זקוקות יותר להתמודדות בסיבוב מוקדם, והנבחרות נגד היו אמורות לשחק, סומליה וג'יבוטי, שיחקו זו נגד זו במקום המשחקים המקוריים. המשחק ביניהן היה גם היחיד שלא נערך בשיטת בית-חוץ, כיוון שהאצטדיונים של סומליה לא התאימו לתקנים של פיפ"א.
48 נבחרות (45 מעפילות אוטומטית ו-3 מנצחות הסיבוב הראשון) חולקו ל-12 בתים בני 4 נבחרות כל אחד בהגרלה שנערכה בדרבן שבדרום אפריקה ב-25 בנובמבר 2007 לקראת הסיבוב השני. הנבחרות בכל בית שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ במהלך 2008, כש-12 הנבחרות הראשונות בבתים ו-8 הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר שסיימו במקום השני העפילו לסיבוב השלישי. לא כל הבתים היו שווי גודל בפועל, כיוון שאתיופיה הושעתה על ידי פיפ"א ואריתריאה פרשה מהתחרות. כאשר דורגו הנבחרות במקום השני תוצאותיהן נגד הנבחרות שסיימו במקום הרביעי לא נלקחו בחשבון. לפני ההגרלה חולקו הנבחרות ל-4 קבוצות דירוג, שמתוך כל אחת מהן הוגרלה נבחרת למקום המתאים בבית מסוים:
קבוצה א': קמרון, ניגריה, חוף השנהב, מרוקו, גאנה, תוניסיה, מצרים, גינאה, סנגל, מאלי, אנגולה, טוגו
קבוצה ב': זמביה, דרום אפריקה, כף ורדה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אלג'יריה, בורקינה פאסו, בנין, מוזמביק, לוב, אתיופיה, הרפובליקה של קונגו, זימבבואה
קבוצה ג': אוגנדה, בוטסואנה, גינאה המשוונית, טנזניה, גבון, מלאווי, סודאן, בורונדי, ליבריה, רואנדה, אריתריאה, נמיביה
קבוצה ד': גמביה, מאוריטניה, קניה, צ'אד, לסוטו, מאוריציוס, ניז'ר, סווזילנד, סיישל, סיירה לאון, מדגסקר, ג'יבוטי
20 הנבחרות הנותרות חולקו לחמישה בתים שווי גודל בסיבוב השלישי. הגרלת הבתים נערכה ב-22 באוקטובר 2008 בעיר ציריך שבשווייץ. חמש הנבחרות שסיימו במקומות הראשונים העפילו למונדיאל 2010 ולגביע אפריקה לאומות 2010. הנבחרות שסיימו במקום השני והשלישי בכל בית העפילו רק לגביע אפריקה לאומות. לפני ההגרלה חולקו הנבחרות לקבוצות דירוג לפי מיקומן בדירוג העולמי של פיפ"א באוקטובר 2008 (המספר בסוגריים). נבחרת אחת מכל קבוצת דירוג הוגרלה לבית נתון:
קבוצה א': קמרון (12), מצרים (22), גאנה (25), ניגריה (27), חוף השנהב (29)
קבוצה ב': גינאה (41), מרוקו (43), תוניסיה (47), מאלי (53), אלג'יריה (56)
קבוצה ג': בורקינה פאסו (63), גבון (67), זמביה (70), קניה (79), בנין (81)
קבוצה ד': רואנדה (87), טוגו (91), מוזמביק (100), סודאן (106), מלאווי (109)
מהלך המוקדמות > סיבוב ראשון

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 באוקטובר 2007 |  מדגסקר | 6 - 2 |  קומורו | אנטננריבו, מדגסקר |
| 14 באוקטובר 2007 |  |  |  | אנטננריבו, מדגסקר |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 בנובמבר 2007 |  קומורו | 0 - 4 |  מדגסקר | מורוני, קומורו |
| 17 בנובמבר 2007 |  |  |  | מורוני, קומורו |
מדגסקר העפילה לסיבוב השני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 בנובמבר 2007 |  ג'יבוטי | 1 - 0 |  סומליה | ג'יבוטי, ג'יבוטי |
| 16 בנובמבר 2007 |  |  |  | ג'יבוטי, ג'יבוטי |
ג'יבוטי העפילה לסיבוב השני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 באוקטובר 2007 |  סיירה לאון | 1 - 0 |  גינאה ביסאו | פריטאון, סיירה לאון |
| 17 באוקטובר 2007 |  |  |  | פריטאון, סיירה לאון |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 בנובמבר 2007 |  גינאה ביסאו | 0 - 0 |  סיירה לאון | ביסאו, גינאה ביסאו |
| 17 בנובמבר 2007 |  |  |  | ביסאו, גינאה ביסאו |
סיירה לאון העפילה לסיבוב השני.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 1

קמרון העפילה לסיבוב השלישי.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 2

גינאה העפילה לשלב השלישי. קניה העפילה גם כן כיוון שהייתה אחת משמונה הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר שסיימו במקום השני.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 3

בנין העפילה לסיבוב השלישי.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 4

ניגריה העפילה לסיבוב השלישי.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 5

גאנה העפילה לסיבוב השלישי. גבון העפילה גם כן כיוון שהייתה אחת משמונה הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר שסיימו במקום השני.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 6

אלג'יריה העפילה לסיבוב השלישי.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 7

חוף השנהב העפילה לסיבוב השלישי. מוזמביק העפילה גם כן כיוון שהייתה אחת משמונה הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר שסיימו במקום השני.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 8

מרוקו העפילה לסיבוב השלישי. רואנדה העפילה גם כן כיוון שהייתה אחת משמונה הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר שסיימו במקום השני. אתיופיה סולקה מהתחרות (ותוצאות המשחקים שערכה עד כה בתחרות בוטלו) ב-12 בספטמבר 2008 בעקבות פיטוריו של נשיא התאחדות הכדורגל המקומית על ידי הפרלמנט האתיופי בינואר 2008, דבר שהוביל להשעיית ההתאחדות על ידי פיפ"א, שתקנותיה אוסרות לחלוטין על מעורבות פוליטית בניהול הכדורגל במדינה כלשהי. ב-16 במאי 2009 הודיע נשיא ההתאחדות, אשביר וולדגיורגיס, על התפטרותו, וב-18 ביולי נבחר סאלו גברוולד גברמאריאם כמחליפו, דבר שהוביל לביטול ההשעייה על ידי פיפ"א.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 9

בורקינה פאסו העפילה לסיבוב השלישי. תוניסיה העפילה גם כן כיוון שהייתה אחת משמונה הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר שסיימו במקום השני.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 10

מאלי העפילה לסיבוב השלישי. סודאן העפילה גם כן כיוון שהייתה אחת משמונה הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר שסיימו במקום השני.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 11

זמביה העפילה לסיבוב השלישי. טוגו העפילה גם כן כיוון שהייתה אחת משמונה הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר שסיימו במקום השני.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 12

מצרים העפילה לסיבוב השלישי. מלאווי העפילה גם כן כיוון שהייתה אחת משמונה הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר שסיימו במקום השני.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > דירוג הסגניות

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רואנדה רואנדה | 9 | 4 | 3 | 0 | 1 | 7 | 3 | 4  |
| קניה קניה | 7 | 4 | 2 | 1 | 1 | 6 | 3 | 3  |
| תוניסיה תוניסיה | 7 | 4 | 2 | 1 | 1 | 4 | 3 | 1  |
| טוגו טוגו | 6 | 4 | 2 | 0 | 2 | 8 | 3 | 5  |
| גבון גבון | 6 | 4 | 2 | 0 | 2 | 3 | 3 | 0  |
| סודאן סודאן | 6 | 4 | 2 | 0 | 2 | 5 | 6 | -1  |
| מלאווי מלאווי | 6 | 4 | 2 | 0 | 2 | 3 | 4 | -1  |
| מוזמביק מוזמביק | 5 | 4 | 1 | 2 | 1 | 5 | 3 | 2  |
| גמביה גמביה | 5 | 4 | 1 | 2 | 1 | 2 | 2 | 0  |
| אנגולה אנגולה | 4 | 4 | 1 | 1 | 2 | 6 | 6 | 0  |
| כף ורדה כף ורדה | 3 | 4 | 1 | 0 | 3 | 3 | 7 | -4  |
| דרום אפריקה דרום אפריקה | 1 | 4 | 0 | 1 | 3 | 0 | 4 | -4  |
קביעת הדירוג נעשתה על פי הפרמטרים הבאים:
מספר נקודות
הפרש שערים
מספר שערים שהובקעו
מספר שערי חוץ
פלייאוף מכריע במיקום נייטרלי (במקרה הצורך)
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי > בית 1

קמרון העפילה.
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי > בית 2

ניגריה העפילה.
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי > בית 3

אלג'יריה העפילה. במשחק בין מצרים לאלג'יריה בקהיר ב-14 בנובמבר 2009 ניצחו המצרים 2 - 0. בעקבות התוצאה סיימו מצרים ואלג'יריה במקום הראשון בבית, והיה צורך לערוך משחק פלייאוף מכריע במיקום נייטרלי. המשחק נערך בעיר אומדורמן שבסודאן ב-18 בנובמבר, והסתיים בניצחון 1 - 0 לטובת אלג'יריה. המשחקים נודע בעיקר בגלל המהומות הקשות שפרצו לפניהם ואחריהם, והובילו בסופו של דבר למתיחות מדינית בין מצרים, אלג'יריה וסודאן.
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי > בית 4

גאנה העפילה.
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי > בית 5

חוף השנהב העפילה.
הערות שוליים

↑  פיפ"א העניקה לגבון ניצחון טכני כיוון שטוגו שיתפה שחקן מושעה בגלל צבירת כרטיסים צהובים. גם במשחק המקורי ניצחה גבון בתוצאה 3 - 0. ראו גם כתבה באתר ESPN
↑  במהומות שפרצו לפני המשחק בגלל עומס יתר של צופים נהרגו 19 אנשים.
מית-ע'מר

| --- | --- |

קו הרקיע של העיר
 מדינה:  מצרים מצרים
 מחוז:  א-דקהלייה
 שטח:  13.3 קמ"ר
 גובה:  19 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  156,319 (1 ביולי 2023)
  ‑ צפיפות:  11,753 נפש לקמ"ר (1 ביולי 2023)
 קואורדינטות:  30°43′09″N 31°15′46″E﻿ / ﻿30.719166666667°N 31.262777777778°E﻿ / 30.719166666667; 31.262777777778 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםמית-ע'מר(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםמית-ע'מר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מית-ע'מר (בערבית: ميت غمر) היא עיר במחוז א-דקהלייה שבצפון מצרים. העיר היא מרכז גדול לייצור אלומיניום, שמהווה מעל 70% מהסך הכללי של ייצור האלומיניום במצרים. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023, התגוררו בעיר 156,319 בני אדם.
בעיר ממוקם סניף של אוניברסיטת אל-אזהר.
בעיר זו הוקם הבנק האיסלאמי הראשון על ידי ד"ר אחמד אל-נגגר, מה שהוביל את מערכת הבנקאות האסלאמית.
דת

בעיר יש כנסייה קופטית אורתודוקסית גדולה. הכנסייה נמצאת שם שנים רבות. מספר אנשים טענו, שגאורגיוס הקדוש הופיע בכנסייה בסביבות שנת 1920, כאשר הייתה שרפה גדולה בעיר, והכנסייה היא המקום היחיד שלא נפגע.[דרוש מקור] הם טענו בנוסף, כי הם ראו אותו מרחף על גבי הכנסייה עם סוסו.[דרוש מקור]
אקלים

על פי שיטת קפן, אקלים העיר מסווג כאקלים צחיח, כשאר מצרים. אוגוסט נחשב לחודש החם ביותר בעיר. יוני הוא החודש עם שעות שמש הרבות ביותר בעיר, בממוצע של 11.71 שעות שמש בכל יממה. החודש עם הכי קצת שעות שמש בעיר הוא ינואר, עם ממוצע של 7.55 שעות שמש בכל יממה.
| אקלים במית-ע'מר> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים במית-ע'מר> ינואר.18.7.5.4.9 | אקלים במית-ע'מר> פברואר.20.5.9.6 | אקלים במית-ע'מר> מרץ.22.8.8.1.5 | אקלים במית-ע'מר> אפריל.27.10.9.2 | אקלים במית-ע'מר> מאי.31.6.14.7.2 | אקלים במית-ע'מר> יוני.33.8.17.8.0 | אקלים במית-ע'מר> יולי.34.19.7.0 | אקלים במית-ע'מר> אוגוסט.34.19.5.0 | אקלים במית-ע'מר> ספטמבר.32.1.17.5.0 | אקלים במית-ע'מר> אוקטובר.29.6.15.5.3 | אקלים במית-ע'מר> נובמבר.25.13.6 | אקלים במית-ע'מר> דצמבר.20.7.8.10 | אקלים במית-ע'מר> שנה.27.4.13.0.43 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
הערות שוליים

↑  Egypt: Governorates, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de
1 2 3  Mit Ghamr climate: Weather Mit Ghamr & temperature by month, en.climate-data.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515164005171  VIAF: 239477403   WorldCat (עם VIAF): 239477403
מישור טאראן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 קואורדינטות:  64°14′00″S 62°15′00″W﻿ / ﻿64.23333333°S 62.25°W﻿ / -64.23333333; -62.25
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמישור טאראן(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמישור טאראן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימישור טאראן(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימישור טאראן
 
מישור טאראן (באנגלית: Taran Plateau ; בבולגרית: Търънско плато) הוא מישור המכוסה קרח בצד המזרחי של רמת הארווי,  בהרי סטריבוג באי בראבנט בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה

גובה המישור בין 1,100 ל-1,700 מטרים מעל פני הים.
אורכו של המישור 5.5 קילומטרים (בכיוון מזרח-מערב); רוחבו של המישור 3.3 קילומטרים (בכיוון צפון דרום).
המישור גובל בקרחון לאנק שמצפון לו, ובקרחון סבטובראצ'נה שממזרח ומדרום לו, ובקרחון מאלפיגי שמדרום מערב לו.
אוכף דוריונס מקשר בין המישור לבין רמת אוורולווה שממזרח למישור.
מדרום מערב למישור, המישור גובל ברכס באסארבובו.
היסטוריה > גילוי המישור

המישור מופה לראשונה על ידי סקר בריטי בשנת 1980, ובשנית בשנת 2008.
היסטוריה > מקור השם

המישור נקרא על שם הכפר טאראן שבדרום בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה
1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.
מקס פירקיס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בינואר 1989 (בן 35) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 מקום לימודים:  איטון קולג'  סנט קטרינס קולג', קיימברידג' 
 פרופיל ב-IMDb
 
מקס ויליאם ר. פירקיס (אנגלית: Max William R. Pirkis; נולד ב-6 בינואר 1989 בלונדון) הוא שחקן אנגלי, המוכר בשל תפקידו כאוקטביאנוס בסדרת הטלוויזיה "רומא".
קריירה

כבר בגיל 14 קיבל פירקיס תפקיד בסרט הקולנוע, "אדון ומפקד", בכיכובם של ראסל קרואו ופול בטאני, בו גילם קצין צעיר. על תפקידו בסרט זכה בשנת 2004 בפרס האמן הצעיר (Young Artist Award) בקטגוריית השחקן הזר הטוב ביותר, ובפרס הקולנוע של ה"איוונינג סטנדרד", בקטגוריית השחקן הצעיר המבטיח ביותר.
בשנת 2005, והוא בן 16, החל לגלם את דמותו של אוקטביאנוס בסדרת הטלוויזיה "רומא". פירקיס גילם את התפקיד עד ראשית העונה השנייה, בה בגר אוקטביאנוס, והוא הוחלף בסיימון וודס.
בשנת 2014 שיחק בסרט הבלגי-גרמני "לעוף הביתה" בכיכובו של ג'יימי דורנן, ובסרט האימה העל-טבעי "הדוממים",(אנ') לצד סם קלאפלין.
פירקיס למד בבית הספר התיכון היוקרתי איטון קולג', וכיום הוא לומד פילוסופיה של הדת באוניברסיטת קיימברידג'.
מלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה

מלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה הייתה מלחמה פנימית בסודאן שהתנהלה בין אזרחיה המוסלמים שברובם היו בצפון לבין הנוצרים שהתרכזו בדרום המדינה. היא פרצה בשנת 1955 והסתיימה בשנת 1972 כאשר נחתם הסכם אדיס אבבה בו הוסדר לראשונה מעמדה של דרום סודאן כאוטונומיה עצמאית.
המעורבות הישראלית

במהלך המלחמה סייעה ישראל למורדים הדרום-סודאנים וסיפקה להם נשק וציוד צבאי. כמו כן, מדריכים ישראלים הדריכו את המורדים.