stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לבאן חמאלדזה

לבאן חמאלדזה (בגאורגית: ლევან ხმალაძე; נולד ב-6 באפריל 1985 הוא כדורגלן גאורגי, המשחק בעמדת הקשר בשוקורה כובולתי.
קריירת מועדונים

חמאלדזה התחיל את הקריירה שלו בדינמו טביליסי. במהלך עונת 2004/2005, חמאלדזה הושאל לדינמו בטומי ועונה לאחר מכן הושאל לסיוני בולניסי, עמה זכה באליפות באותה עונה ובסיום העונה חזר לדינמו טביליסי.
ב-18 בינואר 2010, חמאלדזה חתם בהפועל חיפה מליגת העל. בהפועל חיפה, רשם שתי הופעות בלבד ובסיום העונה שוחרר מהמועדון וחזר לטביליסי.
ב-10 בפברואר 2014, חמאלדזה חתם בצ'יחורה סצ'חרה, עד לסיום העונה.
בקיץ 2014, חתם באותלוס אתיינו מליגת העל הקפריסאית, ממנה עבר לפאפוס ובקיץ 2017, חתם אתוני לקאטימה.
בינואר 2018, חמאלדזה חזר לגאורגיה וחתם לקדנציה שנייה בסיוני בולניסי.
לפני עונת 2020, חמאלדזה חתם בשוקורה כובולתי.
בפברואר 2022 הצטרף לסמטרדיה.
קריירה בינלאומית

ב-20 באוגוסט 2008, חמאלדזה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה בניצחון 1-2 נגד ויילס. חמאלדזה שיחק בנבחרת עד שנת 2014 ורשם 12 הופעות במדיה ללא שערים.
תארים

ליגת העל הגאורגית: 2004/2005, 2007/2008, 2004/2013
הגביע הגאורגי: 2003/2004, 2008/2009, 2012/2013
ליגת העל הגאורגית: 2005/2006
הערות שוליים

↑  דורון בן דור, ‏לבאן חמלדזה חתם בהפועל חיפה עד תום העונה, באתר ONE‏, 18 בינואר 2010
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לבאן חמאלדזה".
כנף הפצצה 200 (לופטוואפה)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   לופטוואפה
 סוג:  כנף סיור, ניסויים ומשימות מיוחדות
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1944–1945 (כשנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  2 להקים
 
כנף הפצצה 200 (בגרמנית: Kampfgeschwader 200, או בקיצור KG 200) הייתה יחידת מפציצים סודית של הלופטוואפה, חיל האוויר הנאצי, במלחמת העולם השנייה. היחידה היוותה את כנף המבצעים המיוחדים של הלופטוואפה, וביצעה טיסות איסוף מידע ארוכות טווח, בחנה דגמי מטוסים חדשים והטיסה משימות מיוחדות עם מטוסים שנפלו לידי הגרמנים.
היסטוריה

תחילת ההיסטוריה של היחידה ב-1934, כאשר הלופטוואפה, שהתרשם ממשימות איסוף המידע של תיאודור רוואל מעל פולין, הקים טייסת מיוחדת תחת פיקודו של רוואל שסופחה לאבווהר, מנגנון המודיעין הצבאי הגרמני. בשנת 1942, כשאבד חן האבווהר בעיני היטלר, הוקמה יחידת איסוף מידע חדשה תחת פיקודו של ורנר באומבך - יחידת הניסוי ה-2. היחידה מוזגה עם יחידת הניסוי במרץ 1944 ליצירת KG 200. משם ואילך, כל המשימות האוויריות המיוחדות בוצעו על ידי KG 200 בפיקודו של באומבך.
ארגון

כנף 200 הורכבה משני להקים (gruppen) מבצעיים, כאשר מספר להקים נוספית תוכננו אך לא הפכו למבצעיים לפני סוף המלחמה. הלהקים הופעלו בסודיות מוחלטת ממספר בסיסים ברחבי אירופה, כאשר רק חברי להקים בודדים וצוותי הקרקע של בסיסי האוויר שלהם ידעו מעט, אם בכלל, אודות היקפה של KG 200.
להק I היה אחראי על העברת סוכנים חשאיים ומרגלים ליעדם מעבר לקווי האויב. הוא הופעל תחת פיקוד ישיר של שירות הביטחון, האס דה.
להק II היה אחראי על כל המשימות האחרות, בהן איסוף מידע ארוך טווח, טיסות העברה ליפן ומשימות הפצצה מיוחדות.
להק III תוכנן להשתמש במטוסי פוקה-וולף Fw 190 חמושים בטורפדו להגנת חופים.
להק IV שימש לאימון טייסים, ותוכנן לבצע גם משימות התנקשות.
להק V תוכנן כיחידה לטווח ארוך שתשתמש במטוסי יונקרס Ju 90 ויונקרס Ju 290. אילו נהפך למבצעי, היה להק זה אחראי לטיסות איסוף מודיעין ולהעברת סוכנים לארצות הברית.
משימות > משימות איסוף מידע ארוכות טווח

לפני תחילת המלחמה, איסוף מידע אווירי נעשה בדרך כלל על ידי מטוסי לופטהאנזה אזרחיים לא בולטים יחסית שצוידו במצלמות. מנהג זה נמשך במהלך המלחמה כל עוד מטוסים אזרחיים נותרו מבצעיים; מאוחר יותר בוצעו משימות איסוף המידע בעיקר על ידי מטוסי יונקרס Ju 90 שטסו בגובה רב או על ידי ספינות מעופפות. עקב העדר מטוסים גרמניים בעלי טווח מספיק, כמה משימות איסוף מידע השתמשו במפציצי B-17 ו-B-24 ליברייטור אמריקניים.
משימות > תוכנית מיסטל

החל מ-1942 החל הלופטוואפה בתוכנית מיסטל. כפיצוי על מחסורו במפציצים כבדים, החל הלופטוואפה בניסוי שבו מולאו כמה ממפציצי ה-יונקרס Ju 88 הישנים בחומר נפץ, הורכבו על גבי מטוסי קרב בתור מפציצים לא מאוישים, והונחו לעבר מטרותיהם. למרות שהרעיון לא היה אפקטיבי כפי שקיוו המתכננים, תוכנית המיסטל נמשכה עד סוף המלחמה. ממרץ 1944 כל משימות המיסטל בוצעו על ידי טייסי כנף הפצצה 200.
משימות > משימות התאבדות

בחודשיה האחרונים של המלחמה, מספר קטן של קצינים גרמנים בכירים לחצו לתוכנית למטוסי התאבדות כניסיון אחרון לעצור את הפצצות בעלות הברית על הרייך. תוכנית זו, שנודעה כסלבסטופפר (Selbstopfer), תוכננה לעשות שימוש בטילי V1 מאוישים לפגיעה במפציצי האויב ובמטרות קרקעיות. מספר טיסות ניסוי בוצעו על ידי ה-KG 200, ואף החל ייצור המוני של טילים שהותאמו למשימה, אך התוכנית הופסקה עקב התערבות באומבך שחש שמשימות אלו יהיו בזבוז של טייסים בעלי ערך.
משימות > משימות מיוחדות

היחידה ביצעה גם משימות מיוחדות מגוונות, כהצנחת מרגלים מעבר לקווי האויב, הפעלת מטוס משבש מכ"ם, ביצוע טיסות העברה ארוכות טווח ליפן, משימות הפצצה סודיות והסתננות למבני מטוסים של בעלות הברית עם מטוסים שנפלו לידי הגרמנים על מנת לזרוע בלבול.
מטוס יונקרס Ju 290 בשירות הכנף
מטוס תובלה אראדו Ar 232 של טייסת 3.
כימיה אי-אורגנית

כימיה אי-אורגנית (או אנאורגנית) היא ענף בכימיה העוסק בסינתזה והתנהגות של תרכובות אי-אורגניות ואורגנו-מתכתיות. תחום זה מכסה תרכובות כימיות שאינן מבוססות פחמן, בשונה מכימיה אורגנית.
ההבחנה בין שתי הדיסציפלינות רחוקה מלהיות מוחלטת, שכן יש חפיפה רבה בתת-הדיסציפלינה של כימיה אורגנו-מתכתית. לכימיה אי-אורגנית ישנם יישומים בכל היבט של התעשייה הכימית, כולל קטליזה, הנדסת חומרים, פיגמנטים, חומרים פעילי שטח, ציפויים, תרופות, דלקים וחקלאות.
מושגי מפתח

תרכובות אי-אורגניות רבות הן תרכובות יוניות, המורכבות מקטיונים ואניונים המחוברים באמצעות קשר יוני. דוגמאות למלחים (שהם תרכובות יוניות) הם מגנזיום כלוריד  {\ce {MgCl2}}, המורכב מקטיוני מגנזיום  {\ce {Mg^2+}} ומאניוני כלוריד  {\ce {Cl-}}, או נתרן חמצני  {\ce {Na2O}}, המורכב מקטיוני נתרן  {\ce {Na+}} ומאניוני חמצן  {\ce {O^2-}}. בכל מלח, הפרופורציות של היונים הן כאלה שהמטענים החשמליים מתבטלים, כך שהתרכובת בתפזורת היא נייטרלית מבחינה חשמלית. היונים מתוארים לפי דרגת החמצון שלהם וניתן להסיק את קלות היווצרותם מפוטנציאל היינון (עבור קטיונים) או מהזיקה האלקטרונית (אניונים) של היסודות בתרכובת.
קבוצות חשובות של תרכובות אי-אורגניות הן התחמוצות, הקרבונטים, הסולפטים וההלידים. לתרכובות אי-אורגניות רבות יש נקודות התכה גבוהות והן מתגבשות בקלות. מלחים מסוימים (למשל,  {\ce {NaCl}}) מסיסים מאוד במים, אחרים (למשל,  {\ce {FeS}}) לא.
התגובה האי-אורגנית הפשוטה ביותר היא מטתזה כאשר בערבוב של שני מלחים היונים מוחלפים ללא שינוי בדרגת החמצון. בתגובות חמצון-חיזור, מגיב אחד, המחמצן, מוריד את דרגת החמצון שלו ולמגיב אחר, המחזר, דרגת החמצון שלו עולה. התוצאה נטו היא מעבר אלקטרונים. מעבר אלקטרונים יכולה להתרחש גם בעקיפין, למשל, בסוללות, מושג מפתח באלקטרוכימיה.
כאשר מגיב אחד מכיל אטומי מימן, תגובה יכולה להתרחש על ידי מעבר פרוטונים בכימיה של חומצה-בסיס. בהגדרה כללית יותר, כל צורון כימי המסוגל להיקשר לזוגות אלקטרונים ולקבל אותם נקרא חומצת לואיס. לעומת זאת, כל מולקולה שנוטה לתרום זוג אלקטרונים מכונה בסיס לואיס.
תרכובות אי-אורגניות נמצאות בטבע כמינרלים. קרקע עשויה להכיל ברזל סולפיד כמו פיריט או סידן גופרתי כמו גבס. לתרכובות אי-אורגניות יש גם תפקידים רבים בתור ביומולקולות ומשמשות כאלקטרוליטים (נתרן כלורי), באחסון אנרגיה (ATP) או בבנייה (עמוד השדרה הפוליפוספטי ב-DNA).
התרכובת האי-אורגנית החשובה הראשונה מעשה ידי אדם הייתה אמוניום חנקתי לדישון קרקע בתהליך הבר. תרכובות אי-אורגניות מסונתזות לצורך שימוש כזרזים כגון ונדיום (V) אוקסיד וטיטניום (III) כלוריד, או כראגנטים בכימיה אורגנית כגון ליתיום אלומיניום הידריד.
תת-דיסציפלינות של כימיה אי-אורגנית הן כימיה אורגנו-מתכתית, כימיה של צבירים וכימיה ביו-אי-אורגנית. תחומים אלה הם תחומי מחקר פעילים בכימיה אי-אורגנית, המכוונים לפיתוח זרזים, מוליכי על וטיפולים חדשים.
ראו גם

חומצה מינרלית
לואיזה אמליה, נסיכת באדן

לואיזה אמליה, נסיכת באדן (בגרמנית: Luise Amelie von Baden; ‏5 ביוני 1811 - 19 ביולי 1854) הייתה בתו של קרל, הדוכס הגדול של באדן, ואשתו של גוסטב, נסיך ואסה.
ביוגרפיה

לואיזה אמליה נולדה ב-5 ביוני 1811 בשווצינגן, והייתה הבכורה מבין חמשת ילדיהם של קרל, הדוכס הגדול של באדן וסטפני דה בוארנה, בתו של קלוד דה בוהארנה. (בתו המאומצת של נפוליאון בונפרטה). סבה וסבתה מצד אביה היו קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן אמליה, נסיכת הסן-דרמשטאדט. ב-8 בדצמבר 1818 מת אביה קרל, וזיגמונד פון גמינגן-הורנברג וטרשקלינגן מונה לאפוטרופוס על לואיזה אמליה ואחיותיה.
שתי אחיותיה היחידים שנותרו בחיים היו יוזפינה, נסיכת באדן (אם קרול הראשון, מלך רומניה וסטפני, מלכת פורטוגל) ומארי, דוכסית המילטון.
ב-9 בנובמבר 1830 התחתנה לואיזה בקרלסרוהה עם בן דודה גוסטב, נסיך ואסה. הוא היה בנו היחיד של המלך המודח גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה (שהודח לטובת דודו קרל השלושה עשר, מלך שוודיה בשנת 1809), ולפיכך הייתה לו טענה לכס המלוכה השוודי. הנסיך גוסטב קיבל את התואר נסיך ואסה, מה שהפך את לואיזה לנסיכת ואסה. היו שעדיין ראו את הנסיך גוסטב כיורש החוקי של הכתר השוודי, ובכך התייחסו ללואיזה כאל נסיכת הכתר. הנישואים שלהם, כמו רוב הבריתות של אותה תקופה, היו נישואים פוליטיים והיו אומללים. הם התגוררו בארמון שנברון, וינה ונולדו להם שני ילדים לפני שהתגרשו בשנת 1843.
הנסיכה לואיזה מתה ב-19 ביולי 1854 בקרלסרוהה.
משפחתה

ב-9 בנובמבר 1830 התחתנה לואיזה בקרלסרוהה עם בן דודה גוסטב, נסיך ואסה, ונולדו להם שני ילדים:
לודוויג, נסיך שוודיה (1832).
קרולה מוואסה (1833–1907), התחתנה עם אלברט, מלך סקסוניה.
הערות שוליים

1 2 3  Lundy, Darryl. "The Peerage: Luise Amelie Stephanie Prinzessin von Baden". נבדק ב-9 בינואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 141186348  VIAF: 120802883   WorldCat (עם VIAF): 120802883
לודוויג שמיט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באפריל 1902 אאוגסבורג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  1980 (בגיל 77 בערך) 
 מדינה:  גרמניה 
 
לודוויג שמיט  (בגרמנית: Ludwig Schmitt; 15 באפריל 1902 –  1980) היה שחמטאי גרמני שחלק מקום ראשון באליפות גרמניה ה-15.
חייו

שמיט חי בוורוצלב, בסילסיה הפרוסית. הוא ניצח באליפות סילסיה בשנים 1927 ו-1933, והגיע למקום השישי בשנת 1930 (ניצח: יוסף פורת). בשנת 1939 הגיע למקום החמישי (ניצח: אריך וייניצקה). שמיט היה אלוף סקסוניה בשנים 1929, 1932 ו-1933 ואלוף ביירן בשנת 1953.
שמיט הגיע למקום ה-13 בתחרות מגדבורג 1927 (ניצח: רודולף שפילמן) , חלק מקום 8-10 בתחרות ברנו (ניצח: סאלו פלור) , הגיע למקום ה-18 בתחרות בד אאכן בשנת 1934 (אליפות גרמניה השנייה (ניצח: קארל קארלס) , חלק מקום 5-7 בתחרות בד אוינהאוזן 1937 (אליפות גרמניה הרביעית  (ניצח: גאורג קינינגר) , חלק מקום 12-14 בתחרות  בד אוינהאוזן 1938 (אליפות גרמניה החמישית (ניצח: אריך אליסקסיס) .
לאחר מלחמת העולם השנייה הגיע למקום ה-16 בתחרות אוגסבורג 1946 (ניצח: וולפגאנג אונציקר ) , חלק מקום ראשון עם וולפגאנג אונציקר בתחרות לייפציג 1953 (אליפות גרמניה ה-15) והפסיד לו בדו-קרב על המקום הראשון 3.5-0.5 בינואר 1954.
לורה מאייר

לורה מאייר (בגרמנית: Lore Meyer) היא אתלטית יהודייה-גרמנייה, אלופת המכביה השנייה (1935).
ביוגרפיה

מאייר התאמנה במכבי פרנקפורט.
במכביה השנייה שנערכה באפריל 1935 זכתה מאייר ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם רות רייך, לילו בוקופצר ואלן קנדזיורה בתוצאה של 55.8 שניות, לפני פולין (56.0 שניות) ואוסטריה (57.4 שניות), מדליית כסף בריצת 60 מטר בתוצאה של 8.4 שניות, אחרי סיביל קוף מארצות הברית (8.3 שניות) ולפני מרילה פרייוולד מפולין (8.6 שניות) ומדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.3 שניות, אחרי בת ארצה אלן קנדזיורה (13.1 שניות) וסיביל קוף (13.2 שניות).
ביום הספורט הבינלאומי של מכבי ברלין שנערך ב-16 ביוני 1935 זכתה מאייר במדליית זהב בריצת 100 מטר לפני אלן קנדזיורה.
הערות שוליים

↑  תמונה של לורה מאייר באמצע שורת הנשים, (בגרמנית)
↑  Maccabiah Games before World War II (באנגלית)
↑  תמונה של לורה מאייר מנצחת את אלן "אלי" קנדזיורה בריצת 100 מטר (באנגלית)
לה קרואה

| --- | --- |


 תדירות:  עיתון יומי
 סוגה:  עיתון קתולי
 מו"ל:  Bayard Presse 
 מייסד:  עמנואל ד 'אלזון 
 בעלים:  באיאר פרס - מנהל:פסקל רופנאק
 עורך ראשי:  אן פונס (מנהל המערכת); פייר אלה, דומיניק גרנר, איזבל דה גולמן, פאביין להמייה, סוורן איסון  וז'אן-כריסטוף פלוקן (עורכים ראשיים)
 תאריכי הופעה:  15 ביוני 1883 – הווה (141 שנים)
 שפה:  צרפתית
 מערכת:  מונרוז', על יד פריז
 תפוצה:  91,762  (2022, ירידה של  3,48% )
 מדינה:  צרפת
 ISSN:  0242-6056, 2263-4894
 http://www.la-croix.com/
 
לה קרואה (בצרפתית: La Croix, בתרגום: הצלב) הוא יומון צרפתי, המופיע החל משנת 1880. הוא נמצא מאז בבעלות קבוצת באיאר פרס (Bayard Presse). העיתון הוקם על ידי קונגרגציית (קהילת) מסדר האוגוסטינים האסומפסיוניסטים ורואה את עצמו מייצג השקפה נוצרית וקתולית. עמדותיו הפוליטיות התפתחו לאורך השנים.
מושבו הוא ביישוב מונרוז', שהוא חלק מהמטרופולין פריז הגדולה.
מייסדיו, עמנואל ד'אלזון וונסאן דה פול בָּאִי, הקימו אותו במתכונת של ירחון, אך החל מ-16 ביוני 1883 הפך ליומון. בשנת 2016 הופיע בתפוצה של 117,000 עותקים ונמכר בכל רחבי צרפת.
העיתון כולל מדורים לחדשות, כלכלה, דת ורוחניות, הורים ומשפחה, תרבות ומדע. העיתון אינו מזוהה עם מפלגה פוליטית כלשהי. אחרי ועידת הוותיקן השנייה אימץ גישה מודרנית יותר.
לואיזה דיאוגו

לואיזה דיאוגו (בפורטוגזית: Luísa Dias Diogo; נולדה ב-11 באפריל 1958) היא פוליטיקאית ילידת מוזמביק, אשר הייתה האשה הראשונה בתולדות המדינה לשמש כראש ממשלת מוזמביק בשנים 2004–2010 ונחשבת כמנהיגה מובילה ביבשת אפריקה וכבעלת חזון כלכלי המשפיע על מדינות העולם המתפתחות.
מוזמביק, הממוקמת בדרום מזרח אפריקה, היא אחת מהמדינות העניות בעולם וחלק ניכר מאוכלוסייתה, כ-70%, חי מתחת לקו העוני וסובל תכופות מבצורות ומשיטפונות. בשנים 1975–1992 סבלה מוזמביק ממלחמת אזרחים קשה וארוכה. דיאוגו שימשה בתפקיד שרת האוצר והתכנון במשך חמש שנים (2000–2005) ובתקופה זו החל תהליך ההבראה של המדינה. דיאוגו זכתה למוניטין בשל פעילותה לשינויים, כדוברת בעלת חזון וכאשת עסקים מצליחה. היא רעייתו של המשפטן אלבנו סילבה (Albano Silva), ואם לשלושה.
השכלה ותחילת הקריירה

לואיזה דיאוגו נולדה וגדלה במערב מוזמביק בפרובינציית טטה (Tete). היא למדה לתואר ראשון כלכלה וראיית חשבון באוניברסיטת "Maputos Eduardo Mondlance" אשר בבירה מפוטו, אותו סיימה ב-1983, וקיבלה תואר מאסטר בכלכלה לאחר לימודים באוניברסיטת לונדון ב-1992.
ב-1980 החלה דיאוגו לעבוד במשרד האוצר של מוזמביק במקביל ללימודי התואר הראשון שלה. הייתה זו תקופה קשה בהיסטוריה הפוליטית והצבאית של המדינה, שכן רק חמש שנים קודם לכן קיבלה מוזמביק את עצמאותה מפורטוגל והפכה ל"רפובליקת העם של מוזמביק". מלחמת האזרחים, אשר פרצה בין שני פלגים, Frelimo – "החזית לשחרור מוזמביק" ו-Renamo – "התארגנות פוליטית אנטי קומוניסטית", עלתה בחייהם של מיליונים מאזרחי מוזמביק.
דיאוגו הצטרפה למשרד האוצר בשנה החמישית של מלחמת האזרחים, אשר החלה כאשר Frelimo הקימה מפלגה ותפסה את השלטון. חברי Renamo התנגדו למהלך זה והגיבו בשריפת גשרים, ניתוק קווי חשמל וחסימת דרכים. המאבק הוביל לפגיעה בתשתיות, למחסור חמור במזון ותרופות ועלייה במספר המובטלים והעוני. כלכלת מוזמביק הייתה במצב חמור, ודיאוגו מונתה למנהלת אחת ממחלקות משרד האוצר ב-1986, בגיל 28, ובעקבותיו התמנתה לראש "מחלקת התקציב הלאומי" של מוזמביק ב-1989.
הבראת כלכלת מוזמביק

במשך ארבע שנים שימשה דיאוגו כראש מחלקת התקציב הלאומי של מוזמביק, אך לאחר קבלת תואר מאסטר בכלכלה מאוניברסיטת לונדון החלה לעבוד עבור הבנק העולמי במדינה. לאחר הבחירות של שנת 1994 ביקש הנשיא ז'ואקים חיסאנו (Joaquim Chissano) מדיאוגו לעזוב את משרתה בבנק העולמי ולהצטרף לממשלת Frelimo. היא מונתה לסגנית שר האוצר, תפקיד אותו מילאה עד שנת 2000, אז החלה לכהן כשרת האוצר והובילה את "תוכנית החומש הראשונה לפיתוח", אשר נועדה בראשיתה להבטחת השלום בתוך גבולותיה של מוזמביק בתקופה שלאחר מלחמת האזרחים.
החל משנת 2000 התמקדה התוכנית ברפורמה כלכלית; דיאוגו החלה לטפל בבעיית העוני ובהגברת צמיחתה הכלכלית של מוזמביק ומצאה שהתשובה לבעיותה הכלכליות של המדינה היא בגיוס כספים. המוניטין והשם שקנתה לעצמה דיאוגו בתחום הכספים עמדו לרשותה בגיוס כספים ממוסדות כלכלים בינלאומיים ובהם הבנק העולמי וקרן המטבע הבינלאומית. נכון ל-1 בינואר 2004, זרמו למדינה כשבעה מיליארד דולר ממקורות חיצוניים. בשנת 2004 לבדה הצליחה דיאוגו להשיג 790 מיליון דולר מהבנק העולמי. הכספים הושקעו בפיתוח בתחום התקשורת, בהגברת הייצור החקלאי ובתוכניות למלחמה באיידס. אף על פי שרוב אזרחיה של מוזמביק נותרו עניים, החלה כלכלת מוזמביק לצמוח לאיטה תוך שמירה על יציבות. בעקבות זאת נבחרה דיאוגו בינואר 2004 על ידי המגזין הפיננסי הבינלאומי The Banker ל"שרת האוצר של השנה" באפריקה.
ראש ממשלה

בפברואר 2004 מונה ראש ממשלת מוזמביק פסקואל מוקומבי לתפקיד בארגון הבריאות העולמי. בהתאם לחוקת מוזמביק אחראי הנשיא, הנבחר אחת לחמש שנים, למנות את ראש הממשלה. הנשיא צ'יסאנו שראה בדיאוגו חלק מדור המנהיגים החדש, פנה אליה בבקשה למלא את מקומו של מוקומבי כראש ממשלה, במקביל לתפקידה כשרת האוצר.
אחד הצעדים הראשונים של דיאוגו בתפקידה החדש היה לטפל בבעיית מחלת האיידס. בשנת 2004 נדבקו בנגיף כ-1.4 מיליון מתוך 18 מיליון אזרחיה של מוזמביק, והיו לנשאים של נגיף ה-HIV, כאשר מדי יום נדבקו כ-500 אנשים, בממוצע.
ביולי 2004 הכריזה דיאוגו באופן רשמי על "תוכנית החירום למלחמה באיידס" של ממשלת מוזמביק. מטרות התוכנית: חינוך האזרחים למניעה, הבטחת הכנסה כספית לאנשים אשר נדבקו ב-H.I.V ולמשפחותיהם, מתן סיוע וטיפול לאנשים החיים עם איידס וסיוע לילדים אשר התייתמו מהוריהם בשל המחלה. עלות התוכנית הייתה 8.6 מיליון דולר, הכסף נתרם מהבנק העולמי והקרן למלחמה באיידס.
רובה של שנת 2004 הוקדשה מבחינתה של דיאוגו לקידום "תוכנית החומש השנייה לפיתוח". דיאוגו התחייבה להרחבת מתן שירותי החינוך והבריאות במדינה, להכשרת 6,000 מורים חדשים, 8,000 עובדי השכלה ו-2,000 עובדי בריאות. בנוסף, קידמה דיאוגו רפורמות בתחומים נוספים, כדוגמת הבראת מערכת המשפט של מוזמביק שהייתה ידועה בשחיתותה עוד מתקופתו של הנשיא צ'יסאנו (1986 - 2004). במסיבת עיתונאים ל-"Africa News Service" שנערכה ב-15 במרץ 2005 אמרה דיאוגו כי המלחמה בבעיית העוני במוזמביק נותרה מטרתה המרכזית. היא נבחרה במקום ה-73 ברשימת 100 הנשים המשפיעות בעולם לשנת 2004 של המגזין פורבס בפעם הראשונה והופיעה בה גם בשנת 2005.
דיאוגו האיצה בשרי הבריאות של מדינות אפריקה לאפשר שירותי רפואה לתכנון המשפחה ולחינוך מיני בחינם ברחבי היבשת. שירותים אלה יוכלו להפחית תמותת תינוקות בשני שלישים ותמותת יולדות בשלושה רבעים, לצמצם את שיעור ההדבקה באיידס ולקדם שיויון בין המגדרים והעצמת נשים. האו"ם קבע את שנת 2015 כתאריך להשגת מטרות אלו.
התעניינות בינלאומית

בבחירות של דצמבר 2004 החליף ארמנדו גבוזה את צ'יסאנו בתפקיד הנשיא. דיאוגו נותרה בתפקידה כראש ממשלת מוזמביק, אך כעת משסיימה את תפקידה גם כשרת האוצר יכלה להתפנות להנהגת המדינה. מעשיה של דיאוגו במוזמביק משכה את תשומת הלב העולמית והשתתפותה בנושאים בינלאומיים גדלה. באוקטובר 2004 הוזמנה דיאוגו באופן אישי למפגש השנתי של המנהל הכללי של האו"ם, היא הייתה לראש הממשלה היחידה שנבחרה לייצג את המדינות המתפתחות.
לאחר סיום כהונתה כראש ממשלה בדצמבר 2010, המשיכה דיאוגו לייצג את מפלגת Frelimo בפרלמנט, כאשר במקביל היא ממלאת תפקידים במסגרת הוועדות השונות באומות המאוחדות. בינואר 2012 קיבלה הצעה להתמנות כיושבת ראש דירקטוריון חברת הבת של בנק ברקליס במוזמביק.
הערות שוליים

↑  דיאוגו הוסיפה להחזיק בתיק זה עד פברואר 2005
↑  Mateus Chale, "Guebuza names cabinet to fight poverty", Reuters (IOL), February 4, 2005
↑  Global Sustainability Panel (GSP) Secretariat
↑  United Nations Secretariat to the High Level Panel on System-wide Coherence, UN
↑  2005 World's Most Powerful Women". Forbes"
↑  Mozambique; Diogo Calls for Free Reproductive Health Services". Africa News, 21 September 2006"
↑  Mozambique: Luisa Diogo New Barclays Chairperson". allAfrica.com, 20 January 2012"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1067867864  LCCN: no2007151252  SUDOC: 254420885  VIAF: 31792074   WorldCat (עם VIAF): 31792074
לואיזה ג'ונסון

| --- | --- |

לואיזה ג'ונסון ב-O2 ארנה, 2017
 לידה:  11 בינואר 1998 (בת 26) אסקס, אנגליה אנגליה, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  פופ, אר אנד בי, דאנס, מוזיקת נשמה
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  סייקו, מיניסטרי אוף סאונד
 שיתופי פעולה בולטים:  קלין בנדיט, ריטה אורה
 http://www.louisa-johnson.com
 
לואיזה ג'ונסון (באנגלית: Louisa Johnson; נולדה ב-11 בינואר 1998) היא זמרת בריטית. ב-2015 זכתה ג'ונסון בעונה ה-12 של סדרת הטלוויזיה הבריטית The X Factor, כאשר היא הצעירה ביותר שעושה זאת עד אז - בגיל 17.
ראשית חייה

לואיזה ג'ונסון נולדה ב-11 בינואר 1998 לדייוויד ג'ונסון וליסה הוקיארד, ללואיזה אח קטן ושמו פין ג'ונסון. אביה של לואיזה הוא קבלן שיפוצים מאסקס ואימה של לואיזה היא מורה לנהיגה מבישופ אוקלנד. לואיזה בילתה את שנות ילדותה בעיר ת'ורוק שבמחוז אסקס שבאנגליה.
קריירה > אקס פקטור (2015)

בשנת 2015 נבחנה ג'ונסון לעונה השתים עשרה של תוכנית הטלוויזיה הבריטית "The X Factor" עם השיר "Who's Lovin' You" של The Jackson 5's. היא בחרה לשיר את השיר מכיוון שהוא "שיר שמאוד מאוד קשה לשיר אותו, אבל אני רוצה לעשות רושם טוב". ג'ונסון עברה את האודישן עם ארבעה "כן" מהשופטים והתקדמה לשלב "מחנה האימונים". באתגר הראשון שקיבלו המתמודדים במחנה האימונים, בחרה ג'ונסון לשיר את השיר "Proud Mary" בקבוצה אחת יחד עם מתחרים נוספים. ג'ונסון עברה את האתגר הראשון והתקדמה לאתגר הבא במחנה האימונים. באתגר הבא היא שרה את השיר "Lay Me Down" של סם סמית' ועברה לשלב "אתגר ששת הכיסאות".
המנטורית של לואיזה ג'ונסון נבחרה על ידי הציבור להיות ריטה אורה. היא עברה בהצלחה מאתגר ששת הכיסאות לשלב בתי השופטים, כאשר היא שרה את השיר "And I Am Telling You I'm Not Going" של ג'ניפר הדסון. בשלב בתי השופטים ביצעה ג'ונסון את השיר "Respect" של ארית'ה פרנקלין, היא עשתה זאת כשבקהל ריטה אורה והזמרת האמריקאית מייגן טריינור. שבועיים לאחר שהופיעה בשלב בתי השופטים, נבחרה ג'ונסון לשלב המופעים החיים על ידי אורה.
לאחר ההדחות בשבוע ההופעות החיות השני, השלישי, ובחצי הגמר, ג'ונסון הגיעה לגמר עם שני אמנים נוספים, כאשר היא האישה היחידה בו. ב-12 בדצמבר 2015 ביצעה ג'ונסון דואט יחד עם המנטורית שלה - ריטה אורה. בלילה שלאחר מכן היא שרה את "השיר המנצח" שלה, Forever Young של בוב דילן. ב-13 בדצמבר 2015 זכתה לואיזה ג'ונסון בעונה השתים עשרה של אקס פקטור, היא האישה הרביעית שעשתה זאת והצעירה ביותר עד לעונתה שלה.
לאחר זכייתה באקס פקטור הוציאה ג'ונסון את השיר "Forever Young" בגרסתה שלה. גרסה זו של השיר זכתה להיכנס לטבלאות המצעדים בממלכה המאוחדת.
קריירה > אלבום סטודיו ראשון ושיתופי פעולה (2016–הווה)

במאי 2016 הוציאה ג'ונסון, בשיתוף פעולה עם הלהקה הבריטית קלין בנדיט, את הסינגל "Tears". השיר הצליח בצורה מסחרית, כאשר הגיע למקומות גבוהים ביותר במצעדים בסקוטלנד ובממלכה המאוחדת, ונכנס למצעדים רבים ואחרים במדינות אירופאיות רבות. הסינגל זכה למעמד פלטינום. ביוני, הופיעה ג'ונסון עם השיר "Tears" בפסטיבל סאמרטיים בול בלונדון.
ג'ונסון הוציאה לאור את הסינגל השני שלה "So Good", בנובמבר 2016. הסינגל הגיע למקום השלוש עשרה במצעד בממלכה המאוחדת וזכה למעמד סינגל זהב. הסינגל השלישי של ג'ונסון "Best Behaviour" יצא לאור במרץ 2017 כשהוא מגיע למקום הארבעים ושמונה במצעד בממלכה המאוחדת ומקבל מעמד סינגל כסף. ג'ונסון שיתפה פעולה עם הזמר אולי מארס והוציאה יחד איתו סינגל בשם "Unpredictable". במרץ 2018 הוציאה ג'ונסון את הסינגל "YES", שהגיע למקום ה-65 במצעד בממלכה המאוחדת. ג'ונסון הוציאה מספר סינגלים נוספים שזכו להצלחה מידתית.
דיסקוגרפיה > סינגלים

2015 - Forever Young
2016 - Tears
2016 - So Good
2017 - Best Behaviour
2017 - Weak (Stay Strong Mix)
2017 - Unpredictable
2017 - Bridge over Troubled Water
2018 - YES
2018 - Between You and Me
2018 - With a Little Help from My Friends
2018 - 999
2019 - Ain't Got You
2019 - Here We Go Again
2019 - Ain't Thinkin Bout You
2020 - Like I Love Me
הערות שוליים

↑    Isabel Mohan, ‏X Factor Final 2015 results: Watch the moment Olly Murs is close to tears after cruel snub from Rita Ora, The Telegraph, 14 December 2015
↑  Thurrock's Louisa Johnson makes it through to the next round of X Factor, יור ת'ורוק, 20 בספטמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6622 5624  LCCN: no2017086659  MusicBrainz: 82db997d-a2d4-416a-a541-b99d4154e238  VIAF: 9283150033015811180005   WorldCat (עם VIAF): 9283150033015811180005
לוקוס הוצאת ספרים

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  שירה חפר 
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־9 שנים) 
 משרד ראשי:  רח' הצפירה תל אביב
 בעלות:  שירה חפר
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור
 מוצרים עיקריים:  ספר 
  
 www.locusbooks.co.il
 
לוֹקוּס (מקום בלטינית) היא הוצאת ספרים ישראלית עצמאית שנוסדה בתל אביב בנובמבר 2015 על ידי שירה חפר. הוצאת לוקוס מתמקדת בספרות יפה עכשווית מהעולם ומישראל, לצד קלסיקות מודרניות ותרגומים למחזות קלסיים.
מייסדת ועורכת ההוצאה, שירה חפר, הקימה וניהלה יחד עם אוריאל קון את הוצאת זיקית, ולפני כן הייתה מתרגמת.
פעילות

הספר הראשון שיצא בהוצאת לוקוס הוא "השעה לילה" מאת לודמילה פטרושבסקיה, סופרת ומחזאית רוסית נודעת. אחר כך יצאו בין היתר "הכותלי" של נל זינק, "קרן השמע" מאת לאונורה קרינגטון ו"מרק סוס" של ולדימיר סורוקין, שעוררו עניין רב וזכו לשבחי הביקורת.
בפברואר 2016 הוציאה לאור לוקוס שלוש סדרות ראשונות: "לוקוס" – ספרות עכשווית מרחבי העולם, "לוקוס קלאסי" – קלאסיקות מודרניות, ו"לוקוס במה" – תרגומי מחזות.
בינואר 2017 הוציאה לאור סדרה נוספת, "לוקוס אדרה", לשירה עכשווית, מקור ותרגום.
בשנת 2018 הוצאו לאור סדרת "לוקוס מקור" לספרות עברית, סדרת "חיות אחרות" לספרים מיוחדים שאי אפשר לקטלג, וסדרה לספרי ילדים, "לוקוס פוקוס".
הערות שוליים

↑   גילי איזיקוביץ, המו"לית שירה חפר יוצאת למלחמת תרבות, באתר הארץ, 8 ביוני 2017