stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מונה-וי
ביקורת על החברה > טענות בדבר פרסומים מטעים אודות יכולות ריפוי של המוצר

המגזין האמריקני ניוזוויק התייחס בעבר לכך שמפיצים רבים של מוצרי מונה-וי משתמשים בעדויות מטעות, לפיהן המוצר מסוגל למנוע ולטפל במגוון של בעיות רפואיות. במגזין צוין כי "ה-FDA הזהיר את חברת מונה-וי מפני פרסום באתר האינטרנט שלה של טענות בדבר יכולות ריפוי של המשקה", בהתייחסו לפעולות שנקט מנהל המזון והתרופות האמריקאי במהלך יולי 2007 נגד המפיץ של חברת מונה-וי קווין ווקס. במכתב האזהרה ששלח ט מנהל המזון והתרופות האמריקאי לקווין ווקס צוין כי ווקס שיווק את מונה-וי כתרופה, תוך שהוא מפר את חוק המזון, התרופות והקוסמטיקה הפדרלי (Federal Food, Drug, and Cosmetic Act), כאשר הוא טען כי המוצר יעיל לטיפול בדלקת, רמת כולסטרול גבוהה, ובכאבים בשרירים ובפרקים. בסופו של דבר מנהל המזון והתרופות האמריקאי התרצה לאחר שחברת מונה-וי דאגה שהטענות שפורסמו באתר שונו באופן ניכר. במאמר שפורסם בשנת 2008 במגזין פורבס העיתונאים אמילי למברט וקלאוס ניל ציינו כי בעדות וידאו אשר פורסמה על ידי המפיץ של מונה-וי לואיס נילס צוין אף כי המוצר מסוגל לרפא ממחלת הסרטן. נילס, טען בסרטון כי הוא רופא אשר מתמחה במחלת הסרטן, ומוצג במהלך הסרטון, בעת פגישה עסקית, על ידי המנהל של מונה-וי ג'ייסון ליון. מנהלי החברה הודו באופן חוזר ונשנה בכך שהמפיצים של מונה-וי לעיתים נוהגים, באופן בלתי חוקי, לשווק את המוצר בתור מוצר המסוגל לטפל ולמנוע מחלות. במאמר שפורסם בניוזוויק ב-2 באוגוסט 2008, ציין המנכ"ל דאלין לארסן כי הוא חושש מכך שצוות המכירות שלו יסבך אותו עם הבולשת הפדרלית. כמו כן, לארסן התייחס ליכולת של החברה לחקור מפיצים אשר חשודים שהפיצו טענות שקריות בדבר יכולות ריפוי של המוצר, באומרו כי "זה כמעט בלתי אפשרי". ב-4 בנובמבר 2008 החברה הצהירה כי מפיצים רבים עסקו בשיטות שיווק אשר הפרו את המדיניות של חברת מונה-וי. בכתבה שפורסמה ב-14 במאי 2009 בעיתון "Bloomberg News" ציין רנדי לארסן (סגן המנכ"ל ש מונה-וי ואחד המייסדים של החברה), כי החברה נמצאת במאבק נגד מפיצים עצמאיים מסוימים אשר מקדמים את המשקה בתור "תרופת פלא".
הערות שוליים

↑  Top Inc. 5,000 Companies
↑  Men's Journal Magazine - Men's Style, Travel, Fitness and Gear, web.archive.org, ‏2014-03-24
↑  Climb to the Top, Forbes (באנגלית)
↑  NBTY, Inc. to Pay $2 Million Penalty For Alleged Violations of FTC Order Company Distributes Dietary Supplements in the U.S. and Abroad
↑  מונה-וי במגזיןinc500 -מאתר inc500
↑  יזם השנה של חברת Ernst & Young לשנת 2009 -מאתר Ernst & Young
↑  אתר פרויקט MORE‏
1 2  A drink's purple reign - Newsweek
↑  [ http://www.monavie.com/IDS דו"ח גילוי הכנסות מפיצי חברת מונה-וי לשנה האחרונה] מאתר החברה
↑  Climb to the Top
↑  MonaVie Original, MonaVie Active, MonaVie Combo, and MonaVie Gel
1 2  A drink's purple reign - Newsweek
↑  climb to the top
↑
↑  ‘Superfood’ Promoted on Oprah’s Site Robs Amazon Poor of Staple - Bloomberg
כל מוצרי מונה-וי הנמכרים בארצות הברית
מיימונה נדיאיה

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־20 פריז, צרפת 
 מדינה:  גינאה גינאה   חוף השנהב חוף השנהב   בורקינה פאסו בורקינה פאסו   צרפת צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 עיסוק:  שחקנית, קומיקאית
 יצירות בולטות:  השתתפות בסרט "Eye of the Storm"
 פרסים והוקרה:  פרס השחקנית הטובה ביותר מפסטיבל הטלוויזיה והקולנוע הפאן-אפריקאי בוואגאדוגו
 פרופיל ב-IMDb
 
מימונה נדיי (באנגלית: Maimouna N'Diaye) לפעמים נקראת גם מונא נדיי היא שחקנית וקומיקאית סנגלית. בשנת 2016, היא קיבלה את פרס השחקנית הראשית הטובה ביותר מהאקדמיה האפריקאית לקולנוע, על השתתפות בסרט "Eye of the Storm" (אנ') (בתרגום חופשי לעברית: עין הסערה) בשנת 2015.
קריירה

בשנת 2015, מימונה נדיי השתתפה בסרט "Eye of the Storm" שפתח את פסטיבל הטלוויזיה והקולנוע הפאן-אפריקאי בוואגאדוגו, בפסטיבל זה היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר. היא הייתה מועמדת גם עבור פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע לשחקנית הראשית הטובה ביותר. במרץ 2017 היא פתחה את "פסטיבל Divercine" בעזרת הסרט שלה "Eye of the Storm" בקנדה. בשנת 2016, בריאיון שנערך עם "Bukinabe 24" היא דחתה את הסכם הקרן הפנימית לסרטי בוקינאבה, והסבירה כי התעשייה צריכה להיות בת קיימא לאספקה וליציבות הפיננסית.
פילמוגרפיה

Toubab Bi ‏ (1991)
La Chasse aux Papillons ‏ (1992)
Kirikou and the Sorceress ‏ (אנ') (1998)
L'Oeil du Cyclone ‏ (2015)
Bol d'amour
Super Cops
פרסים ומועמדויות

פרס השחקנית הראשית הטובה ביותר מהאקדמיה האפריקאית לקולנוע (אנ') - פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע (מועמדות)
השחקנית הטובה ביותר - פסטיבל הטלוויזיה והקולנוע הפאן-אפריקאי בוואגאדוגו (זכייה)
חיים אישיים

ההורים של מימונה נדיי הם ממוצא ניגרי וסנגלי. את ילדותה היא בילתה בגינאה, חוף השנהב ובורקינה פאסו. מאוחר יותר היא היגרה לצרפת בשביל ללמוד תיאטרון. בראיון היא סיפרה שהיא החליטה להתחיל קריירה בקולנוע באפריקה בגלל הזדמנויות מוגבלות לרשות האפריקאים באירופה. היא גם הסבירה שאף על פי שיש יותר הזדמנויות לגברים מאשר לנשים בתעשייה, היא עומדת למצוא רלוונטיות.
הערות שוליים

↑  Burkina Faso : "L'oeil du cyclone" ouvre le Fespaco, באתר "TV5Monde"‏, 2 במרץ 2015
↑  FESPACO 2015: Maïmouna N’Diaye dedicates her prize to women worldwide, ‏La redaction, באתר "Africa Top Success"‏, 10 במרץ 2015
↑  OTTAWA - Maïmouna N'Diaye opens Festival Diverciné, באתר "francecanadaculture – France Canada Culture"‏, 4 במרץ 2017
↑  Mouna N’Diaye : « J’ai fait ma première scène de théâtre avec Sotigui Kouyaté », באתר "Burkina24"‏, 23 בדצמבר 2016
↑  Maïmouna N’Diaye, la polyvalence incarnée,‏ Manon Dumais, באתר "Le Devoir"‏, 14 באפריל 2017
מיטסוקה ריוג'ה

| --- | --- |

Mitsuoka Ryoga, דור ראשון (1800 סמ"ק)
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Mitsuoka Motor Co., Ltd
 שנות ייצור:  1998–2005
 הרכבה:  יפן יפן
 אורך:  4,650 מ"מ (דור ראשון)  4,695 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  1,695 מ"מ (דור ראשון)  1,695 מ"מ (דור שני)
 גובה:  1,450 מ"מ (דור ראשון),  1,420 מ"מ,  1,440 מ"מ (גרסה 4x4 דור שני)
 משקל:  1,270-1,360 ק"ג (דור ראשון)  1,650-1,670 ק"ג (דור שני)
 בסיס גלגלים:  2,600 מ"מ (דור ראשון),  2,535 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדר בטור, 1,769 סמ"ק המפיק 125 כ"ס ב-5,600 סל"ד (דור ראשון)  4 צילינדר בטור, 1,998 סמ"ק, המפיק 150 כ"ס (דור ראשון)  4 צילינדר בטור, 1,500 סמ"ק, המפיק 109 כ"ס (דור שני)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית  - 4 מהירויות מסוג CVT
 מהירות מרבית:  179 קמ"ש (מנוע 1,500 סמ"ק, יוצר בין השנים 2001-2005)
 קשר:  Jaguar S-Type
מיטסוקה ריוג'ה (באנגלית: Mitsuoka Ryoga) היא מכונית סלון, הנעה 4x2 והנעה כפולה 4x4, בסגנון רטרו, אשר יוצרה על ידי יצרנית המכוניות היפנית "Mitsuoka Motor Co., Ltd" בין השנים 1998–2005.
בייצור הדור השני, נפח המנוע הוקטן על ידי היצרן "Mitsuoka Motor Co., Ltd", משמעותית מ-1,800-2000 סמ"ק ל-1,500 סמ"ק.
דגם ה"מיטסוקה ריוג'ה" התבסס חיצונית על דגם "Jaguar S-Type" של יצרנית רכבי היוקרה הבריטית יגואר.
מחיר דגמי "מיטסוקה ריוג'ה" בהשקה עמד על 2,246,000 - 2,871,700 ין יפני.
דורות "מיטסוקה ריוג'ה" > דור ראשון (1998-2001)

מנוע 1,800 סמ"ק
מנוע 2,000 סמ"ק
סדאן - 4 דלתות
הנעה 4x2
הנעה כפולה 4x4
דורות "מיטסוקה ריוג'ה" > דור שני (2001-2005)

מנוע 1,500 סמ"ק
סדאן - 4 דלתות
סטיישן - 5 דלתות
הנעה 4x2
הנעה כפולה 4x4
תאוצה 0-100 קמ"ש היא 13.1 שניות
דגמי "מיטסוקה ריוג'ה"

מיטסוקה ריוג'ה 1500 (דור שני)
מיטסוקה ריוג'ה 1800 (דור ראשון)
מיטסוקה ריוג'ה 2000 (דור ראשון)
תמונות

מיטסוקה ריוג'ה, סטיישן
מיטסוקה ריוג'ה, סדאן, מנוע 1800, דור ראשון
מיטסוקה ריוג'ה - דור ראשון
מיטסוקה ריוג'ה - דור ראשון
מיטסוקה ריוג'ה - דור שני
מיטסוקה ריוג'ה - דור שני
מיטסוקה ריוג'ה - דור שני
מיטסוקה ריוג'ה - דור שני
דגם "Jaguar-S-type" של יצרנית מכוניות היוקרה הבריטית יגואר עליו התבסס חיצונית דגם ה"מיטסוקה ריוג'ה"
ראו גם

מיטסוקה הימיקו
מיטסוקה ויווט
מיטסוקה נואוארה
מיטסוקה Galue
לקריאה נוספת

מיטסוקה ריוג'ה (autotrader)
הערות שוליים

↑  מיטסוקה ריוג'ה avtomarket.ru/modeloverview/Mitsuoka/Ryoga
↑  מיטסוקה ריוג'ה - דגמים Mitsuoka Ryoga catalog".
↑  מיטסוקה ריוג'ה tradecarview.com/specifications/mitsuoka/ryoga
מעיין הנצח

| --- | --- |

עטיפת התרגום מ-2015
 מידע כללי
 מאת:  נטלי באביט
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  פראר, סטראוס וג'ירו 
 תאריך הוצאה:  1975 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מודן, אוקיינוס
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003869680, 002292129
 
מעיין הנצח (באנגלית: Tuck Everlasting, בתרגום חופשי: "טאק לנצח") הוא רומן לנוער שנכתב על ידי נטלי באביט ויצא לאור ב-1975. הספר עוסק ברעיון חיי האלמוות על היתרונות והחסרונות שבהם. בעקבות הספר נעשו שני סרטים, האחד ב-1981, והשני ב-2002. מהספר נמכרו יותר מ-2 מיליון עותקים והוא מוגדר כקלאסיקה מודרנית בספרות ילדים.
עלילה

גיבורת הספר היא ויני פוסטר, נערה שחיה בבית מבודד ומגודר חיים משעממים ומתסכלים. משפחתה היא המשפחה הוותיקה ביותר בעיירה והם הבעלים של החורש הסמוך. ויני נכנסת לחורש ורואה שם נער שותה ממעיין שנובע ליד עץ מרהיב. היא מתוודעת אליו ואל משפחתו, משפחת טאק. מפיהם היא שומעת, שהם שתו ממי המעיין, ובכך זכו לחיי נצח. באותו הזמן איש בחליפה צהובה מנסה גם הוא למצוא את המעיין ולמכור את מימיו. הוא משקר למשפחתה של ויני ומספר להם שמשפחת טאק חטפו את ויני. כעת ויני צריכה להחליט אם לחשוף את סודה של משפחת טאק או להישאר נאמנה לה.
עיבודים לקולנוע

הספר עובד לשני סרטי קולנוע ולמחזמר בברודוויי. הסרט הראשון שוחרר לאקרנים בשנת 1981 ופורסם על ידי הסטודיו One Pass Media. העיבוד הקולנועי השני יצא לאקרנים בשנת 2002, הפעם על ידי אולפני דיסני. את הגרסה הקולנועית השנייה ביים ג'יי ראסל ובו כיכבו אלקסיס בלדל בתפקיד ויני, ג'ונתן ג'קסון בתפקיד ג'סי, ויליאם הרט בתפקיד אנגוס, סיסי ספייסק בתפקיד מיי ובן קינגסלי בתפקיד האיש בחליפה הצהובה. הסרט קיבל ביקורות מעורבות אך הרוב היו חיוביות. הסרט (נכון לאוקטובר, 2019) עומד על 61% באתר Rotten Tomatoes. הניו יורק פוסט שיבח את הסרט: "בנוי בצורה נהדרת ומשוחק להפליא". הסרט הרוויח קצת יותר מ19 מיליון דולר בקופות בארצות הברית ולא שוחרר לבתי קולנוע מחוץ לאמריקה.
תרגומים לעברית

טאק לנצח, תרגמה יעל ענבר, זמורה ביתן, 2003
מעיין הנצח, תרגם אסף שור, הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, אוקיינוס ומודן, 2015
מלחמת החולות

מלחמת החולות (בערבית: حرب الرمال, בצרפתית: Guerre des Sables) הייתה מלחמה שהתרחשה בשנים 1963–1964 בין אלג'יריה למרוקו במסגרת המלחמה הקרה ובמסגרת הסכסוך המרוקאי-אלג'יראי. המלחמה פרצה בעקבות סכסוך גבולות באזור סהרה המערבית והיוותה סכסוך בין שתי מדינות השותפות לליגה הערבית, דבר אשר פגע באחדותה של הליגה. המלחמה הסתיימה בתיווך ארגון אחדות אפריקה בניצחון צבאי של מרוקו.
רקע

מאז המרוץ לאפריקה היו אלג'יריה ומרוקו מסופחות לתוך האימפריה הקולוניאלית הצרפתית (אלג'יריה בתור מושבה קולוניאלית ומרוקו בתור מדינת חסות). הממשל בפריז קבע את הגבולות בין המדינות, שהפכו לגבולות בינלאומיים כאשר נעשו לעצמאיות. עם זאת, הגבולות נותרו לא ברורים באזורים שבמחלוקת. לאחר קבלת העצמאות טענה מרוקו לשליטה באזור טינדוף ובשאר, מחוזות במערב אלג'יריה. הסכסוך הסלים עם גילוי מינרלים באזור ועם עליית הרגשות הלאומיים. הרעיון של מרוקו הגדולה – אידאולוגיה שדרשה לאחד את כל האדמות האפריקאיות שהיו בעברן בחזקת מרוקו – תרם גם כן לליבוי הסכסוך. בנוסף היה קיים פער בתרבות השלטון בין שתי המדינות, בין משטר הרפובליקה החילוני-סוציאליסטי של אלג'יריה למשטר המלוכני השמרן של מרוקו.
במרץ 1963 ביקר חסן השני, מלך מרוקו באלג'יר במטרה לקבוע הסדר בנוגע לגבולות. נשיא אלג'יריה, אחמד בן בלה, אשר פעל באותה העת לשימור היציבות של מדינתו, לא הקנה חשיבות רבה לנושא ולא נפגש עם המלך המרוקאי, אירוע שפגע במעמדו וכבודו של המלך והאומה המרוקאית. בנוסף, בן בלה סירב בכל אופן להעמיד את השאלה הטריטוריאלית לדיון. ממשלתו של בן בלה חשדה שמרוקו מעורבת במרד של ברברים באלג'יריה. בתוך כך, צבא מרוקו נע לעבר הגבול, והמתח בין הכוחות הצית לבסוף את המלחמה.
המלחמה

המלחמה החלה עם פשיטת חיל רגלים אלג'יראי מדרום להרי האטלס ובפשיטת כוח משני מעבר א-נעאמה. הכוחות המזוינים של מרוקו השתמשו בחיל השריון, אשר היה כבר מנויד למתקפת נגד מהירה, והדפו את הכוחות האלג'יראים אל קו הגבול הבין-לאומי. ב-14 באוקטובר החלו הכוחות המרוקאים בפשיטה דרומה על מחוז טינדוף וחצו את הגבול לאלג'יריה.
הכוחות המרוקאים פנו מערבה על מנת לכבוש את העיר האלג'יראית המרכזית טינדוף ולכתר את כוחות צבא אלג'יריה באזור המסוכסך. לתמיכת הכוחות המרוקאים הגיעה אספקה צרפתית ולתמיכת האלג'יראים הגיעה אספקה מצרית ואף חיילים קובנים. באופן כללי, הגוש המערבי תמך במרוקו בעוד הגוש המזרחי תמך באלג'יריה.
המלחמה אופיינה בפעולה במדבריות ואזורים סלעיים וריבוי פעולות של חילות השריון וחילות הרגלים. הצבא האלג'יראי, אשר פעל במספר חזיתות לשימור השלטון של בן בלה, לא היה מוכן בצורה מספקת לפלישה המרוקאית המרכזית ולא התכונן לכך שכתוצאה מהפשיטה המשנית יסלים העימות לכדי מלחמה. המאבק יצר אי־שקט בנוגע לאחדות הליגה הערבית ובסופו של דבר, ב-2 בנובמבר, לאחר ניסיונות להגיע להסדר, הגיעו הצדדים להפסקת אש בתיווך ארגון אחדות אפריקה, כאשר ידה של מרוקו על העליונה מבחינת הפעולה הצבאית.
תוצאה

המלחמה הסתיימה בניצחון של מרוקו, אך המלך חסן הורה לצבאו לסגת חזרה לגבול הבינלאומי וביצע סיפוח טריטוריאלי מינורי בלבד, שהותיר את טינדוף בשליטת אלג'יריה. הסדר רשמי ביחסי המדינות הושג רק ב-1969 בחתימת הסכם ידידות במהלך ביקורו של נשיא אלג'יריה הווארי בומדיין במרוקו.
בטווח הארוך, המלחמה הובילה להתרחקותה של מרוקו מהקשר עם הליגה הערבית וחיזוק משטרו של חסן ברבאט, על אף פעולות הטרור החשאיות של ארגונים פוליטיים קומוניסטים. בנוסף, התמיכה הצרפתית במרוקו שיפרה את היחסים של מרוקו עם צרפת, לאחר שהיא קיבלה עצמאות מהשלטון הצרפתי בשנת 1956. על אף הפעולות להסדר, המאבק בין מרוקו לאלג'יריה נמשך והשפיע על המאבק לעצמאות רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית ועל סכסוכים נוספים באזור. מתיחות ויריבות בין המדינות קיימת עד היום.
מיטסוקה נואוארה

| --- | --- |

Mitsuoka Nouera, דור ראשון
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Mitsuoka Motor Co., Ltd
 שנות ייצור:  2004–2012
 הרכבה:  יפן יפן
 אורך:  4,860 מ"מ (דור ראשון)  4,645-4,580 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  1,760 מ"מ (דור ראשון)  1,695 מ"מ (דור שני)
 גובה:  1,450 מ"מ (דור ראשון), 1,470 מ"מ (גרסה 4x4 דור ראשון)  1,460 מ"מ, 1,480 מ"מ (דור שני), 1,470 מ"מ, 1,490 מ"מ (גרסה 4x4 דור שני)
 בסיס גלגלים:  2,670 מ"מ (דור ראשון), 2,665 מ"מ (גרסה 4x4 דור ראשון)  2,600 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדר בטור, 1,998 סמ"ק המפיק 152 כ"ס (מנוע הונדה מסוג "Honda K engine" דגם "K20A6") (דור ראשון) 4 צילינדר בטור, 2,354 סמ"ק, המפיק 200 כ"ס (מנוע הונדה מסוג "Honda K engine" דגם "K24A2 ") (דור ראשון) 4 צילינדר בטור, 1,500 סמ"ק, המפיק 110 כ"ס (דור שני)  4 צילינדר בטור,  1,800 סמ"ק, המפיק 125 כ"ס (דור שני)  4 צילינדר בטור, 1,800 סמ"ק, המפיק 144 כ"ס (דור שני)
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 5 מהירויות
 קשר:  הונדה אקורד  Jaguar XK 150 Sport
מיטסוקה נואוארה (באנגלית: Mitsuoka Nouera) היא מכונית סלון, הנעה 4x2 והנעה כפולה 4x4, בסגנון רטרו, אשר יוצרה על ידי יצרנית המכוניות היפנית "Mitsuoka Motor Co., Ltd" בין השנים 2004–2012.
מיטסוקה נואוארה

צורתה החיצונית של  ה"מיטסוקה נואוארה" התבססה על דגם "Jaguar XK 150 Sport" של יצרנית המכוניות יגואר הבריטית, (בעיקר חזית הרכב).
טכנולוגית דגם "מיטסוקה נואוארה" התבססה על טכנולוגיית הונדה אקורד "Honda Accord" של חברת הונדה.
בייצור הדור השני, נפח המנוע הוקטן על ידי היצרן "Mitsuoka Motor Co., Ltd", משמעותית מ-2000-2400 סמ"ק ל-1,500-1,800 סמ"ק.
דורות "מיטסוקה נואוארה" > דור ראשון (2004-2008)

סדאן - 4 דלתות
הנעה 4x2
הנעה כפולה 4x4
דורות "מיטסוקה נואוארה" > דור שני (2008-2012)

סדאן - 4 דלתות
סטיישן - 5 דלתות
הנעה 4x2
הנעה כפולה 4x4
דגמי "מיטסוקה נואוארה"

Nouera 20ST
Nouera 20LX
Nouera 24LX
Nouera 24ST
תמונות

מיטסוקה נואוארה - דור ראשון
מיטסוקה נואוארה - דור ראשון (רביעית משמאל)
מיטסוקה נואוארה, סטיישן - דור שני
מיטסוקה נואוארה,  סטיישן - דור שני
דגם "Jaguar XK 150 Sport" עליו התבסס דגם "מיטסוקה נואוארה"
ראו גם

מיטסוקה הימיקו
מיטסוקה ויווט
מיטסוקה ריוג'ה
מיטסוקה Galue
לקריאה נוספת

מיטסוקה נואוארה - תמונות (sgcarmart)
הערות שוליים

↑  מיטסוקה נואוארה - היסטוריה mitsuoka-motor.com/global/lineup/history/nouera
↑  מיטסוקה נואוארה - דגמים goo-net-exchange.com/catalog/MITSUOKA__NOUERA
↑  מיטסוקה נואוארהcarfromjapan.com/en/specifications/mitsuoka/nouera
מנואל אווילה קמאצ'ו

מנואל אווילה קמאצ'ו (בספרדית: Manuel Ávila Camacho, [נהגה: maˈnwel ˈaβila kaˈmatʃo]; ‏24 באפריל 1897 – 13 באוקטובר 1955) היה נשיא מקסיקו ה-45. קמאצ'ו היה פוליטיקאי מקסיקני, שכיהן כנשיא מקסיקו בין השנים 1940–1946. הוא היה נשיא קתולי, לאחר שורה של נשיאים במחצית הראשונה של המאה ה-20 בעלי עמדה אנטי-דתית מוצהרת. בשנת כהונתו האחרונה העביר רפורמה פוליטית מקיפה, שנועדה למנוע ממפלגות פוליטיות קיצוניות משני צדי המפה הפוליטית להתארגן בצורה חופשית, על ידי הצבת סף מינימום גבוה של מספר החברים הנדרש כדי לאשר את חוקיותה של התארגנות פוליטית.
ביוגרפיה

מנואל אווילה קמאצ'ו נולד בפואבלה, מקסיקו, בשנת 1897, להורים בני מעמד הביניים. אווילה קמאצ'ו הצטרף לצבאו 'החוקתי' של ונוסטיאנו קאראנסה בשנת 1914, במסגרת המהפכה המקסיקנית, ועלה במהירות בין שורות ההנהגה. כמארגן ומנהל מיומן, הוא מונה לראש משרד המלחמה והחיל הים תחת הנשיא אבלרדו רודריגס ושר ההגנה הלאומי תחת הנשיא לאסרו קארדנאס בשנת 1937. בהתפטרותו מתפקידו בשנת 1939, הוא זכה במועמדות לנשיאות מטעם המפלגה הממשלתית; ה-PRM - מפלגת המהפכה המקסיקנית (Partido de la Revolución Mexicana). אווילה קמאצ'ו נבחר לנשיא מקסיקו בשנת 1940 לאחר הבחירות הכלליות בהם הייתה הונאה נרחבת שהוצאה לפועל מטעם המפלגה.
בבחינת ההתנהלות הפנים פוליטית קבע הנשיא החדש ארבעה חוקים עבור קבלתה של מפלגה חדשה למערכת הפוליטית, חוקים אשר בפועל תרמו לשימור הסדר השלטוני של ה-PRM: יהיו לפחות 10,000 חברים פעילים בכל עשר מדינות; המפלגה תתקיים לפחות שלוש שנים לפני הבחירות הבאות; על המפלגה להסכים עם העקרונות שנקבעו בחוקה; אסור למפלגה ליצור בריתות או להיות כפופה לארגונים בינלאומיים או למפלגות פוליטיות זרות.
כנשיא, אווילה קמאצ'ו ניהל מדיניות פנים של מתינות והתקדמות יציבה. לאחר סדרת נשיאים מתנגדי-דת חריפים, הגיע אווילה קמאצ'ו לפשרה עם הכנסייה הקתולית ויצא בהכרזה פומבית על דתו. הוא גם הרחיב את מערכת בתי הספר, בנה בתי חולים, אישר חקיקה לביטחון סוציאלי ותמך ברפורמה מוגבלת של חלוקת אדמות. אולם ממשלו זכור בעיקר בזכות היחסים החדשים ששוקמו עם שכנתה של מקסיקו מצפון, ארצות הברית. המחלוקת ארוכת השנים סביב ארצות הברית המופקעת נכסי נפט הוסדרו; מקסיקו סיפקה עבודה חקלאית וחומרי גלם הדרושים למאמץ המלחמתי של בעלות הברית, והיא הכריזה מלחמה על מדינות הציר בשנת 1942, ואף שלחה טייסת לשרת במערכה באוקיינוס השקט במסגרת מלחמת העולם השנייה.
לאחר נשיאות של לאסרו קארדנאס שייצג את השמאל הקיצוני הפוליטי במקסיקו בין השנים 1934 עד 1940, משטרו של אווילה קמאצ'ו ייצג פנייה פוליטית ימינה, ייצוב דחף הרפורמה ומיסוד ההתקדמות החברתית. לאחר פרישתו מהנשיאות בשנת 1946, נותר אווילה קמאצ'ו כח פוליטי מרכזי ודמות רבת השפעה בתוך המפלגה השלטת למשך שארית חייו. הוא קבע למועמד הנשיאות אחריו את מיגל אלמאן ולדס.
את רוב זמנו לאחר הנשיאות בילה אווילה קמאצ'ו בעבודות בחוות ביתו ובייעוץ לגורמים בתוך הממשל עד שנפטר בשנת 1955 בגיל 58. במהלך נשיאותו הוענק לו מסדר העננים המועלים מטעם ממשלת הקוומינטנג של הרפובליקה הסינית ובהמשך גם הוענק לו מסדר העיט הלבן בידי הממשלה הפולנית הגולה שגלתה עם פלישת גרמניה הנאצית לפולין.
נשיא מקסיקו אווילה קמאצ'ו סועד עם נשיא ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט.
מלחמת הזומבים הגדולה

ערך זה עוסק בספר המקורי משנת 2006. אם התכוונתם לסרט המבוסס על הספר, ראו .
| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  מקס ברוקס 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  אימה ומדע בדיוני
 נושא:  Z War 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2006
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ידיעות אחרונות, פן
 תאריך:  2011
 תרגום:  אסף כהן
 מספר עמודים:  428
 פרסים
 100 ספרי המדע הבדיוני והפנטזיה הטובים ביותר של NPR 
 סדרה
 ספר קודם:  The Zombie Survival Guide 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003243340, 002595237
 
מלחמת הזומבים הגדולה (באנגלית: World War Z) הוא ספר מאת הסופר היהודי אמריקאי מקס ברוקס אשר יצא לאור בשנת 2006, בגרסה העברית בהוצאת ידיעות ספרים. זהו ספר ההמשך לספרו משנת 2003, "המדריך להישרדות כנגד זומבים" (באנגלית - "The Zombie Survival Guide"). הספר עצמו מורכב ממקבץ עדויות, כאשר המספר הוא סוכן מטעם ועדה מיוחדת של האומות המאוחדות אשר תפקידה הוא לחקור את אירועי המלחמה הגדולה כנגד הזומבים, וזאת כעשור לאחר השתלשלות האירועים המתוארת בספר. המחבר מתאר למעשה את ההיסטוריה של "מלחמת העולם Z", וזאת בהסתמך על מקבץ ראיונות אישיים שערך עם משתתפים שונים מרחבי העולם אשר לחלקם היה קשר ישיר למאורעות הספר.
סרט המבוסס על עלילת הספר יצא לאקרנים בארצות הברית במהלך חודש יוני 2013, ובישראל במהלך חודש יולי 2013.
עלילה

למרות שמקורה של המגפה אשר הופכת בני אדם לזומבים חסרי בינה ורעב בלתי נשלטת לבשר, אינו ידוע בוודאות, הסיפור עצמו מתחיל בסין העממית שבה מאותרת לראשונה המגפה בגופו של נער צעיר. בשלב הראשון, הממשלה הסינית מנסה להכיל את הזיהום ולמנוע פאניקה ציבורית, וזאת באמצעות יצירת משבר מכוון עם טאיוואן. חרף צעדי מנע מסוימים, הזיהום מתפשט במהירות למדינות אחרות, הן על ידי סחר באיברים בשוק השחור, והן על ידי גל של פליטים הנס מהאזורים הנגועים.
בעקבות מידע ראשוני אודות הזיהום, מדינת ישראל שהיא בין המדינות הראשונות אשר מודעת לחומרת המצב ונוקטת בצעדי מנע, מכריזה על סגר כלל ארצי, ומכריזה כי רק ליהודים ולבני הפזורה הפלסטינית ברחבי העולם ניתנת זכות הכניסה לישראל, הכרזה אשר מובילה להתקוממות יהודית-דתית כנגד מוסדות המדינה. כמו כן, ניסיונה של ממשלת איראן לבלום את גל הפליטים שנמלטו לשטחה דרך פקיסטן מוביל לפריצת מלחמה גרעינית בין שתי המדינות, מלחמה אשר מביאה להשמדתן המוחלטת של השתיים.
בארצות הברית, חרף הצלחתם של כוחות מיוחדים מטעם צבא ארצות הברית לדכא מספר התפרצויות ראשוניות של המגפה, הממשל לא מצליח לגבש תוכנית פעולה יעילה כנגד האיום עד לשלב מאוחר מדי.
בסופו של דבר, כאשר האמת על אודות המגפה יוצאת לאור, מתחילה פאניקה המונית שאף מחריפה בעקבות תבוסתו של צבא ארצות הברית בקרב מתועד היטב נגד עדר הזומבים. בעוד שמדינות אחרות חוות אף הן תבוסות איומות, נדמה כי התרבות האנושית עצמה עתידה לקרוס.
האסטרטגיה להתמודד עם המשבר אשר אומצה לראשונה על ידי ממשלת דרום אפריקה ובעקבותיה על ידי שאר מדינות העולם, קוראת להשתמש באזרחים רבים כ"מגן אנושי", כאשר עיסוקם של הזומבים באלו יאפשר את מנוסתם של אחרים, ויאפשר להתארגן מחדש לפעולה כנגד האיום. בסופו של דבר ארצות הברית מצליחה לייצב אזורים בטוחים ממערב להרי הרוקי, ומבלה את רוב העשור הבא בלחימה במגפה באזור זה. בתקופה זו כל ההיבטים של החיים האזרחיים מוקדשים לתמיכה במאמץ המלחמתי נגד המגפה.
לבסוף, כשבע שנים לאחר תחילת המגפה, מתקבלת החלטה עולמית, ביוזמת נשיא ארצות הברית שלא להסתפק עוד בצעדי בלימה, אלא לעבור למתקפה כנגד הזומבים שנותרו, במטרה לכבוש מחדש את שטחי כדור הארץ למען המין האנושי. בעקבות שורה של רפורמות טכנולוגיות והנחלת שיטות אימון חדשות, צבא ארצות הברית מתחיל במסעו לחצייתה של יבשת אמריקה, מסע של שלוש שנים, בפעולה שיטתית לחיסולם של שארית הזומבים.
בתקופה שבה נכתב לכאורה הספר, כעשר שנים לאחר סיומה הרשמי של מלחמת הזומבים הגדולה, מיליוני זומבים עדיין פעילים ברחבי העולם, ואומות העולם ממשיכות במאמץ המלחמתי למיגור המגפה. המלחמה הובילה לשינוי עצום בקרב הפוליטיקה והתרבות של המין האנושי, כאשר בין היתר קובה הפכה לדמוקרטיה משגשגת ולמעצמת על, בעוד שרוסיה אימצה את הגישה הדתית והפכה לתיאוקרטיה. בעוד מיליונים רבים של בני אדם נהרגו במלחמה, מספר עצום של מינים שונים של בעלי חיים נעלמו מהאדמה, וחלקים נרחבים של כדור הארץ הפכו לעיי חורבות, ואינם ראויים עוד למגורי אדם, נשאלת השאלה האם המין האנושי יוכל להשתקם מהמהלומה הגדולה שעבר.
תרגומים

הספר תורגם לעברית בידי אסף כהן, ויצא לאור מטעם הוצאת ידיעות אחרונות והוצאת פן בשנת 2008 בשם "מלחמת העולם Z", ובשנת 2011 בשם "מלחמת הזומבים הגדולה".
ביקורת

הספר קיבל ביקורות חיוביות רבות, בין השאר, באתר Goodreads הוא קיבל ציון של כ 4.0 מתוך 5 על ידי כחצי מיליון מדרגים, ציון הנחשב לציון מצוין
הערות שוליים

↑  World War Z: An Oral History of the Zombie War, Goodreads (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009837810105171  LCCN: no2014101355  VIAF: 307990126   WorldCat (עם VIAF): 307990126
מלחמת הטרקטורים

מלחמת הטרקטורים הוא כינוי שניתן לעימות ממושך שנערך בשנת 1965, בו החלו ירדן וישראל במאבק השתלטות על השטחים המפורזים שהשתרעו בין הקיבוץ הדתי שעלבים לבין מוצבי הלגיון הירדני באזור לטרון.
רקע

נציגי ישראל וירדן שדנו בהסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות לא הגיעו לכלל הסכמה לגבי שטחים חקלאיים שהיו באזור הגבול בין שתי המדינות בעמק איילון. בתחילת שנות השישים חלה החרפה ביחסי ירדן–ישראל, ושני הצדדים החלו בסיפוח של שטחים אלה, שהגיע לשיאו בשנת 1965. פניית האו"ם לשני הצדדים להפסיק בעיבוד הקרקע על ידי אנשי הכפרים הירדניים ואנשי הקיבוצים נחשון ושעלבים, לא נענתה, מחשש הדדי שהפסקת העבודות תיתן לצד השני לגיטימציה גדולה יותר לסיפוח השטחים.
האירוע

ב-16 באוקטובר 1965 הודיעו שלטונות ירדן לתושבי הכפרים כי הם יכולים לעבד את האדמה בשטח ההפקר. תושבי הכפר הערבי עמואס, ששכן קרוב מאד למחלף לטרון הנוכחי, החלו בחרישה בשטח גדול מצפון לכפר, עם 4 טרקטורים ותחת שמירה של חיילי הלגיון. ישראל הגישה תלונה לוועדת שביתת הנשק, אך הירדנים המשיכו בחריש בסיוע טרקטורים נוספים. צה"ל החליט לא להותיר את המצב, שנתפס כהתגרות, ללא תגובה. אלוף פיקוד המרכז, יוסף גבע, פנה לתושבי הקיבוצים הסמוכים -  שעלבים, נחשון, הראל, חולדה וצרעה - וביקש מהם לחרוש שטחים נרחבים מצפון לאזור בו חרשו הכפריים הירדנים. כדי לאבטח את המבצע נשלחה תגבורת של חיילים, ואף פלוגת טנקים.
מספר לילות לפני תחילת העבודה הגיעה לאזור פלוגת הנדסה קרבית, פלוגה ב' מגדוד 601, בפיקוד סרן יהודה כהן וסגנו, סגן משה אדלשטיין (לשם). משימת הפלוגה הייתה לפנות מוקשים באזור שבו היו מחנות המעצר הבריטיים באזור לטרון. הפלוגה עבדה בלילות באמצעות מגלי מוקשים ואכן חשפה עשרות מוקשים נגד אדם. כמו כן הכינה הפלוגה תלוליות עפר כמחסות אפשריים מירי מכיוון משטרת לטרון.
לצורך המבצע גויסו כ-30 טרקטורים מיישובי הסביבה, וביום רביעי של אותו השבוע החל החריש. הרמטכ"ל, רב-אלוף יצחק רבין, ביקר בחדר הפיקוד שהוקם במשטרת משמר איילון. במשך ימי המבצע הראשונים נעשו מאמצים מצד האו"ם להביא לרגיעה, אך כאשר הסתבר שהמאמצים אינם נושאים פרי הוחלט להרחיב את המבצע.