stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארנב (כוכב)

| --- | --- |
   
 מיקומו של ארנב בקבוצת ארנבת
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  ארנבת
 שמות נוספים:  α בארנבת, HD 36673
 סוג:  על-ענק צהוב-לבן
 בהירות נראית:  2.57
 סיווג ספקטרלי:  F0 Ib
 עלייה ישרה:  05ʰ 32ᵐ 43.82ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏20.24″ ‏49′ ‏17°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  6.6-
 מרחק:  2,200  שנות אור 674.52  פארסק
 רדיוס:  74 רדיוסי שמש
 מסה:  13.9 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 37,000 מהשמש
 טמפרטורה:  6,850 K
 מהירות סיבוב:  21 קילומטר לשנייה
 גיל:  13 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  25.1±0.1 קילומטר לשנייה
 היסט:  4.6932±0.9678 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  13.9 
 
אַרְנֶבּ (מערבית: أرنب "ארנב" - ארנבת), נקרא גם α בארנבת, הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים ארנבת עם בהירות נראית מדרגה 2.57. הוא נמצא במרחק של כ-2,200 שנות אור ממערכת השמש.
ארנבּ הוא כוכב־התקן של המחלקה הספקטרלית F0Ib.
מאפיינים

ארנב הוא על-ענק צהוב-לבן מסוג ספקטרלי F0 Ib, מסתו מוערכת בקרוב ל-14 מסות שמש, רדיוסו כ-74 מרדיוסי שמש (קרוב לרדיוס המסלול של כוכב חמה סביב השמש), טמפרטורת פניו היא כ-6,850 קלווין והוא מאיר בעוצמה גדולה פי 37,000 מעוצמת ההארה של השמש. בעבר דווח שבהירותו של הכוכב משתנה בין דרגות בהירות 2.56 ו-2.62 והוא סווג כחשוד כמשתנה, אך מדידות עדכניות לא מצאו השתנות של יותר ממאית דרגת בהירות.
ארנב נמצא בשלב התפתחות מתקדם מאוד אף על פי שגילו מוערך בכ-13 מיליון שנים בלבד. הוא כבר סיים להתיך מימן להליום בליבתו ועבר להתכה של יסודות כבדים יותר. לא ידוע אם הוא נמצא בתהליך של התנפחות בדרך להפוך לעל-ענק אדום או שהוא כבר היה בשלב זה ועכשיו הוא מתכווץ בחזרה תוך כדי התחממות. בכל מקרה, בשל מסתו הגדולה הוא צפוי לסיים את חייו בסופרנובה.
הערות שוליים

1 2 3  SIMBAD: Arneb
↑  T. E. Nordgren, M. E. Germain, J. A. Benson, D. Mozurkewich, J. J. Sudol, N. M. Elias II, A. R. Hajian, N. M. White, D. J. Hutter, K. J. Johnston, F. S. Gauss, J. T. Armstrong, T. A. Pauls & L. J. Rickard: Stellar Angular Diameters of Late-Type Giants and Supergiants Measured with the Navy Prototype Optical Interferometer, The Astronomical Journal, Vol. 118, Iss. 6, p. 3036 (1999)
1 2  L. S. Lyubimkov, D. L. Lambert, S. I. Rostopchin, T. M. Rachkovskaya & D. B. Poklad: Accurate fundamental parameters for A-, F- and G-type Supergiants in the solar neighbourhood, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 402, Iss. 2, p. 1376 (2010)
↑  L. S. Lyubimkov, D. L. Lambert, S. I. Rostopchin, T. M. Rachkovskaya & D. B. Poklad: Accurate fundamental parameters for A-, F- and G-type Supergiants in the solar neighbourhood, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 402, Iss. 2, p. 1372 (2010)
↑  General Catalogue of Variable Stars: α Leporis
↑  S. J. Adelman: Research Note Hipparcos photometry: The least variable stars, Astronomy & Astrophysics, vol. 367, p.297 (2001)
אקסיון

אקסיון הוא חלקיק יסודי (אלמנטרי) היפותטי, שקיומו משוער כפתרון לבעיית שבירת הסימטריה החזקה CP (עולם בעל סימטריית CP יכיל כמויות שוות של חומר ואנטי חומר אך היקום מכיל כמות גדולה בהרבה של חומר מאשר של אנטי-חומר). לפי התאוריה, מסתו היא בין  10^{-5} לבין  10^{-3} (eV/c2), מטענו 0 והספין שלו 0. ההשערה לקיומו של חלקיק זה הועלתה ב-1977 על ידי רוברט פסיי והלן קווין.
אם אקסיונים אכן קיימים ויש להם מסה נמוכה בתוך טווח מסוים, הם יכולים להוות רכיב תאורטי של חומר אפל קר, ביחד עם חלקיקי Wimps וגופי הילה קומפקטיים מסיביים (אנ').
היסטוריה

בשנת 1977 רוברט פסיי והלן קווין העלו את הפתרון כי אקסיונים הם אלו אשר נותנים תשובה לבעיית שבירת הסימטריה החזקה CP.
ב-1983 התאים פייר סיקיבי את משוואות מקסוול לאקסיונים והראה כי ניתן לזהות אקסיונים על כדור הארץ על ידי הפיכתם לפוטונים בעזרת שדה מגנטי חזק. ניסוי ADMX (אנ') מנסה למצוא אקסיונים בשיטה זו.
ניסויים

ישנם ניסוים רבים אשר מנסים להוכיח את קיומם והשפעותיהם של אקסיונים, ביניהם:
הניסוי האיטלקי, PVLAS, אשר מנסה למצוא את שינוי קיטוב הגל של אור בתוך שדה מגנטי.
ניסוי נוסף הוא ניסוי ה-ADMX אשר מנסה בעזרת שדה מגנטי חזק להפוך אקסיונים לפוטונים.
ישנה שיטה שונה לגילוי אקסיונים בה מנסים להפוך פוטונים לאקסיונים.
ניסויים כגון GammeV, ALPS-I, ALPS-II, QSQAR ניסו לגלות אקסיונים בשיטה זו אך ללא הצלחה עד כה.
תגליות אפשריות

בשנת 2014 דווח כי קיימת אפשרות כי זיהו שינוי בין העונות השונות בקרינת הרנטגן המגיעה מהשמש אל כדור הארץ, משערים כי שינוי זה נגרם בגלל השפעת השדה המגנטי של כדור הארץ על האקסיונים אשר מגיעים מהשמש.
במחקר שארך 15 שנה, קבוצת מחקר מאוניברסיטת לסטר ראתה כי אכן קיימים שינויים בקרינת הרנטגן המגיעה אל כדור הארץ אך לא היה להם הסבר תאורטי מקובל. אחד ההסברים האפשריים להסבר תופעה זו היא גרימת השינויים על ידי אקסיונים בשמש.
בשנת 2016, קבוצה מ-MIT נתנה דרך חדשה לגילוי אקסיונים בה אמורים לצפות ברעד אשר מתקשר למסתו של האקסיון.
תכונות > השערות

תאוריה אחת של אקסיון הקשורה לקוסמולוגיה שיערה שלאקסיון יהיה מטען חשמלי 0, מסה מאוד קטנה (פי מיליון קטנה מזו של האלקטרון) ואינטראקצית חתך הפעולה נמוכה עבור כוחות חזקים וחלשים. בגלל תכונותיהם של האקסיונים, הם מבצעים אינטראקציה מינימלית עם חומר רגיל. בשדה מגנטי אקסיונים יהפכו לפוטונים ולהפך.
תכונות > סופר-סימטריה

בתיאורית הסופר-סימטריה לאקסיון יש גם שותף-על שהוא סקלר (אנ') וגם שותף-על שהוא פרמיון. שותף העל הפרמיוני של האקסיון נקרא אקסינו, שותף העל הסקלרי נקרא סקסיון או דילטון. כל שותפי העל מקובצים בסופר-שדה-כיראלי.
תכונות > השלכות קוסמולוגיות

קיימת תאוריה שאומרת כי האקסיון נוצר בכמות גדולה מאוד בזמן המפץ הגדול. מכיוון שנוצרה כמות כה גדולה, דבר זה יכול להסביר את בעיית החומר האפל בפיזיקה קוסמולוגית. עדיין לא הוכח כי אקסיונים הם אלו אשר מסבירים את בעיית החומר האפל. בנוסף לכך, יכולה להיות לאקסיונים השפעה על הכבידה בין גלקסיות.
ראו גם

שבירת סימטריית CP
חומר אפל
Axion Dark Matter Experiment (אנ')
לקריאה נוספת

Peccei, R. D.; Quinn, H. R. (1977). "CP Conservation in the Presence of Pseudoparticles". Physical Review Letters. 38 (25): 1440–1443. Bibcode:1977PhRvL..38.1440P. doi:10.1103/PhysRevLett.38.1440.
Peccei, R. D.; Quinn, H. R. (1977). "Constraints imposed by CP conservation in the presence of pseudoparticles". Physical Review. D16 (6): 1791–1797. Bibcode:1977PhRvD..16.1791P. doi:10.1103/PhysRevD.16.1791.
Weinberg, Steven (1978). "A New Light Boson?". Physical Review Letters. 40 (4): 223–226. Bibcode:1978PhRvL..40..223W. doi:10.1103/PhysRevLett.40.223.
בדרך לחתונה עוצרים בווגאס

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  טוד פיליפס
 הופק בידי:  טוד פיליפס   דניאל גולדברג
 תסריט:  ג'ון לוקאס   סקוט מור
 עריכה:  דברה ניל-פישר
 שחקנים ראשיים:  בראדלי קופר אד הלמס זאק גליפיאנאקיס הת'ר גרהאם מייק אפס ג'סטין ברת'ה
 מוזיקה:  כריסטוף בק
 צילום:  לורנס שר
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני לג'נדרי 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 5 ביוני 2009 ישראל 30 ביולי 2009
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 תקציב:  35 מיליון דולר
 הכנסות:  467,483,912 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   hangover
 פרסים:  פרס גלובוס הזהב
 סרט הבא:  בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בדרך לחתונה עוצרים בווגאס (באנגלית: The Hangover, בתרגום: "החמרמורת") הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה, אשר בוים על ידי טוד פיליפס ונכתב על ידי ג'ון לוקאס וסקוט מור. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-5 ביוני 2009. זכה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית הסרט הקומי הטוב ביותר.
עלילה

עלילת הסרט עוסקת במסיבת הרווקים של דאג, העומד להינשא בעוד מספר ימים לטרייסי. דאג יוצא עם שני חבריו - פיל הנהנתן וסטו חסר האסרטיביות - ועם גיסו לעתיד, אלן, ללאס וגאס ללילה אחד, יומיים לפני החתונה. הארבעה מגיעים לווגאס, שוכרים חדר מלון מפואר ושותים לשוכרה. אלן הבודד, נואש ברצונו להפוך את השלושה לחברים טובים, קונה מסוחר סמים כדורים אותם הוא חושב לסם אקסטזי, אך הם מתגלים כסם רוהיפנול, המכונה גם "סם האונס". הסם משחרר את עכבות החבורה והם יוצאים ללילה פרוע, אך למחרת פיל, סטו ואלן מתעוררים בחדר המלון ללא כל זיכרון מליל אמש וללא דאג שנעלם.
השלושה מנסים לברר מה אירע וכיצד איבדו את דאג. אט-אט הם מצליחים לשחזר את כל התסבוכות אליהן נקלעו במהלך שכרותם: סטו נישא לחשפנית בשם ג'ייד עם הטבעת שייעד לחברתו השתלטנית, החברים גנבו ניידת משטרה וכן טיגריס מביתו של מייק טייסון. בעודם עוברים ממקום למקום לפי רסיסי ראיות וזכרונות, חבורת פושעים סינים תוקפים אותם ודורשים מהם את 80 אלף דולר שגנבו מהם אמש, וטוענים שהם מחזיקים בדאג. השלושה לא יודעים היכן הכסף וכלל לא זוכרים שגנבו אותו, אך הפושעים מאיימים כי יהרגו את דאג אם לא יענו לדרישותיהם.
החברים נסמכים על יכולת ספירת הקלפים של אלן אשר מצליח לזכות ב-80 אלף דולר ולמחרת בבוקר, יום החתונה, נפגשים עם הפושעים ומוסרים להם את הכסף. הפושעים בתמורה מוסרים להם את דאג, אך זה מתברר כסוחר הסמים של אלן שבשלב מסוים נלווה אליהם. שעות ספורות לפני החתונה נזכר לפתע סטו כי השלושה ראו מזרן "משופד" על אחד מכרובי גג המלון. עד כה הם הניחו שבשכרותם הם זרקו המזרן מהחלון, אך סטו נזכר שהחלונות בלתי ניתנים לפתיחה במלונות וגאס, ומסיק מכך שדאג חברם זרק את המזרן - מהגג.
השלושה ממהרים לגג המלון ומוצאים את דאג - אותו העלו לשם בעודו ישן כמעין מתיחה, אך שכחו מזאת למחרת בבוקר בעוד שהגישה היחידה לגג נעולה מבפנים. דאג סובל מהתייבשות אך החברים מצליחים להביאו ברגע האחרון לחתונה. בדרך הוא מספר להם שמצא 80,000$ בצ'יפים של הבלאג'יו. דאג מתנצל בפני סטייסי והשניים נישאים, ובמקביל סטו נפרד מחברתו לטובת החשפנית לה נישא.
הסרט מסתיים כאשר אלן מראה לשאר החברים מצלמה דיגיטלית שמצא ברכבם שתיעדה את כל מעלליהם באותו לילה, והחברים מסכמים כי יצפו בתמונות פעם אחת ואז ימחקו אותן.
שחקנים

בראדלי קופר - פיל ווניק
אד הלמס - סטו פרייס
זאק גליפיאנאקיס - אלן גארנר
ג'סטין ברת'ה - דאג בילינגס
סשה בארס - טרייסי גארנר, כלתו של דאג
הת'ר גראהם - ג'ייד
מייק אפס - דאג, סוחר הסמים
רייצ'ל האריס - מליסה, החברה של סטו
ג'יליאן ויגמן - סטפני, אשתו של פיל
מייק טייסון - עצמו
ביקורות והצלחה בקופות

הסרט זכה להצלחה ואף זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הקומי הטוב ביותר. הסרט היה הקומדיה עם הגבלת גילאים שהכניסה הכי הרבה בתולדות הוליווד. מיקום השיא שלו בטבלת 250 הגדולים בכל הזמנים לפי IMDb היה 133, עם ציון של 8.3 מתוך 10. הסרט הופק בתקציב של 35 מיליון דולר, וצבר הכנסות של כ-435 מיליון דולר
בעקבות הצלחתו של הסרט בשנת 2011 יצא לאקרנים סרט ההמשך בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק לו עלילה דומה.
בשנת 2013 יצא עוד סרט המשך לסדרה - הנגאובר 3: חוזרים לווגאס.
הערות שוליים

↑  נירית אנדרמן, גלובוס הזהב 2010: חזרה גנרלית לאוסקר, באתר הארץ, 19 בינואר 2010
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, בדרך לחתונה עוצרים בווגאס: הקומדיה של השנה, באתר הארץ, 31 ביולי 2009
1 2  עמית קלינג, עכבר העיר, שוברי קופות: בדרך לחתונה מרוויחים כסף, באתר הארץ, 29 במאי 2011
↑   אורי קליין, “הנגאובר 3” - לא עוצרים בזמן, באתר הארץ, 10 ביוני 2013
| פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי |
| --- | --- | --- |
| 1951‏-1960 | אמריקאי בפריז (1951) • עם שיר בלב שלי (1952) • כרמן ג'ונס (1954) • ברנשים וחתיכות (1955) • המלך ואני (1956) • הבנות לאס (1957) • ז'יז'י/דודה מיים (1958) • פורגי ובס/חמים וטעים (1959) • הדירה/שיר ללא סוף (1960) |  |
| 1961‏-1980 | סיפור הפרברים/רוב של אחד (1961) • איש המוזיקה/מגע של מינק (1962) • טום ג'ונס (1963) • גבירתי הנאווה (1964) • צלילי המוסיקה (1965) • הרוסים באים! הרוסים באים! (1966) • הבוגר (1967) • אוליבר! (1968) • הסוד של סנטה ויטוריה (1969) • מ.א.ש (1970) • כנר על הגג (1971) • קברט (1972) • אמריקן גרפיטי (1973) • המשחק המכור (1974) • צמד בכותרות (1975) • כוכב נולד (1976) • דירה לשניים (1977) • השמיים יכולים לחכות (1978) • תרגילים בהתבגרות (1979) • בתו של כורה פחם (1980) |  |
| 1981‏-2000 | ארתור (1981) • טוטסי (1982) • ינטל (1983) • בעקבות האוצר הרומנטי (1984) • הכבוד של פריצי (1985) • חנה ואחיותיה (1986) • תקווה ותהילה (1987) • נערה עובדת (1988) • הנהג של מיס דייזי (1989) • גרין קארד (1990) • היפה והחיה (1991) • השחקן (1992) • גברת דאוטפייר (1993) • מלך האריות (1994) • בייב (1995) • אוויטה (1996) • הכי טוב שיש (1997) • שייקספיר מאוהב (1998) • צעצוע של סיפור 2 (1999) • כמעט מפורסמים (2000) |  |
| 2001-היום | מולין רוז' (2001) • שיקגו (2002) • אבודים בטוקיו (2003) • דרכים צדדיות (2004) • הולך בדרכי (2005) נערות החלומות (2006) • סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט (2007) • ויקי כריסטינה ברצלונה (2008) • בדרך לחתונה עוצרים בווגאס (2009) • הילדים בסדר (2010) • הארטיסט (2011) • עלובי החיים (2012) • חלום אמריקאי (2013) • מלון גרנד בודפשט (2014) • להציל את מארק וואטני (2015) • לה לה לנד (2016) • ליידי בירד (2017) • הספר הירוק (2018) • היו זמנים בהוליווד (2019) • בוראט 2 (2020) • סיפור הפרברים (2021) • רוחות אינישרין (2022) • מסכנים שכאלה (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2009147959   WorldCat (עם LCCN): no2009-147959
ארנב אדום

| --- | --- |
עטיפת הספר
עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  טום קלנסי 
 שפת המקור:  אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  מותחן ריגול
 נושא:  ג'ק ראיין, CIA 
 הוצאה
 הוצאה:  Rubicon, Inc
 תאריך הוצאה:  2002 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מעריב
 תאריך:  2004
 תרגום:  אריה חשביה
 מספר עמודים:  473
 סדרה
 ספר קודם:  משחקים פטריוטיים 
 הספר הבא:  המרדף אחר אוקטובר האדום 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002365725
 
ארנב אדום (באנגלית: Red Rabbit) הוא ספר מתח מאת טום קלנסי. הספר, התשיעי בסדרת הספרים אודות ג'ק ראיין, מנתח מודיעין של ה-CIA, מהווה פריקוול לסדרת הספרים המקורית, אשר במהלכה הפך ראיין ממנתח מודיעין של ה-CIA לנשיא ארצות הברית. הספר מהווה המשך ישיר לאירועי הספר משחקים פטריוטיים, כאשר הספר עוסק למעשה בתקופת שהותו של ראיין בלונדון, לשם עבר בשליחות מטעם ה-CIA כנציגו האישי של ראש הארגון, וכאחראי על הקשר עם ה-MI6.
עלילה

עלילת הספר נפתחת בתיאור אופן התאקלמותו של ג'ק ראיין, איש חיל הנחתים האמריקני בעברו, ושל אשתו קאתי, אשר עברו זה עתה ללונדון יחד עם ילדיהם, במסגרת הצבתו של ראיין כנציגו האישי של ראש ה-CIA במפקדת ה-MI6 בלונדון. בעוד המלחמה הקרה נמצאת ברקע, תפקידו של ראיין הוא לנסות ולחשוף את מהלכיהם הפוליטיים והכלכליים של הסובייטים, בניסיון לאפשר למקבלי ההחלטות פעולה המבוססת על מידע איכותי, תפקיד המוגדר כרחוק ביותר מתפקיד מבצעי, לשמחתו של ראיין.
עם זאת, תקוותיו של ראיין לשירות רגוע מתנפצות בעקבות מכתבו של האפיפיור לממשלה הקומוניסטית הפולנית, בו גינה את הדיכוי הדתי כנגד הכנסייה הקתולית במדינה. בעקבות זאת החליט הפוליטביורו של ברית המועצות כי צעדי האפיפיור מהווים איום ממשי על יציבות ברית ורשה, וכי יש לעצור את האפיפיור בכל דרך אפשרית, וזאת לרבות התנקשות בחייו. חרף הניסיון לשמור על חיסיון ההחלטה, מספר אנשים בברית המועצות נחשפים לה, ביניהם עובד במרכז הקשר הסובייטי בשם אולג זייצב, אשר חוסר נוחותו מההחלטה לרציחת האפיפיור, מוביל אותו ליצירת קשר עם נציגי ה-CIA בניסיון לעצור את התהליך.
בו זמנית, הספר מתאר את בני הזוג פולי, מרי פט ואד, אשר מתפקדים כנציגי ה-CIA בשגרירות ארצות הברית במוסקבה, ואשר אחראים על יצירת הקשר עם זייצב, ועל הפעולה להוצאתו מתחומי ברית המועצות להמשך החקירה. זוהי הופעתם הראשונה (מבחינה כרונולוגית) של בני הזוג פולי, אשר עתידים להיות חברים קרובים של ראיין, ולכהן בתפקידים בכירים בממסד הביון האמריקני.
בשלב זה, לאחר חשיפת התוכנית הסובייטית, על גורמי הביטחון האמריקנים מוטלת המשימה לעצור את המזימה הסובייטית, ולהציל את חיי האפיפיור. במאמץ זה משתלב ראיין, אשר פעם נוספת נמצא במוקד העניינים, ועליו לגייס את כל כוחותיו על מנת לעמוד במשימה.
הערות שוליים

↑  פרוזה - תרגום, באתר הארץ, 4 במאי 2004.
↑  טום קלנסי, "ארנב אדום", "הוצאת מעריב", 2004, עמוד 133.
↑  אף כי שמו לא מוזכר במפורש, מצוין כי שמו הפרטי הוא קרול, דבר המצביע על יוחנן פאולוס השני
↑  טום קלנסי, "ארנב אדום", "הוצאת מעריב", 2004, עמוד 461.
| היקום הבדיוני של ג'ק ראיין |
| --- | --- | --- |
| ספרים | המרדף אחר אוקטובר האדום (1984) • משחקים פטריוטיים (1987) • הקרדינל מהקרמלין (1988) • סכנה ברורה ומיידית (1989) • כל הפחדים כולם (1991) • ללא חרטה (1993) • חוב של כבוד (1994) • צו נשיאותי (1996) • קשת שש (1998) • הדוב והדרקון (2000) • ארנב אדום (2002) • שיני הנמר (2003) • חי או מת (2010) • נעול (2011) • חומת אש (2012) • Command Authority‏ (2013) • Support and Defend‏ (2014) •  Full Force and Effect‏ (2014) •  Under Fire‏ (2015) •  Commander in Chief‏ (2015) |  |
| סרטים | המרדף אחר אוקטובר האדום (1990) • משחקים פטריוטיים (1992) • סכנה ברורה ומיידית (1994) • כל הפחדים כולם (2002) • ג'ק ראיין: גיוס הצללים (2014) |  |
| טלוויזיה | ג'ק ראיין (2018) • |  |
| דמויות | ג'ק ראיין • ג'ון קלארק • דומינגו שאבז • רובי ג'קסון • אד קילטי |  |
| שחקנים | אלק בולדווין • בן אפלק • כריס פיין • ג'ון קרסינסקי |  |
| ראו גם | טום קלנסי |  |
אקסיומת המקבילים

אקסיומת המקבילים היא האחרונה מבין 5 ההנחות בספרו של אוקלידס, "יסודות", שבו פיתח את הגאומטריה האוקלידית מעקרונות היסוד שלה. האקסיומה ידועה גם בשם "האקסיומה החמישית של אוקלידס".
"אם יוארכו הישרים מספיק באותו צד, הם ייפגשו"
אוקלידס ניסח את האקסיומה החמישית כך:
טענה זו שקולה לניסוח המקובל של האקסיומה, הקובע כי "דרך נקודה מחוץ לישר ניתן להעביר ישר אחד ויחיד שמקביל לישר הנתון".
האקסיומה אצל אוקלידס

ספרו של אוקלידס "יסודות" מתחיל מהגדרת ישויות גאומטריות בסיסיות ולאחריהן מופיעות 5 הנחות על גופים אלו. ארבע הראשונות הן:
דרך כל שתי נקודות אפשר להעביר קטע.
כל קטע אפשר להמשיך ללא גבול כקו ישר.
בהינתן קטע ישר, ניתן להעביר מעגל שמרכזו בנקודת קצהו האחת, ורדיוסו שווה לאורך הקטע הנתון.
כל הזוויות הישרות חופפות זו לזו.
ההנחה החמישית, היא אקסיומת המקבילים, בולטת בין שאר ההנחות של הגאומטריה האוקלידית באורכה ובמורכבותה. רמז לכך שאוקלידס עצמו הסתייג ממנה ניתן למצוא בכך שהוא מוכיח את עשרים ושמונה הטענות הראשונות ב"יסודות" בלי להזדקק לה.
בשנת 1752 ראתה אור מהדורה שחילקה את האקסיומות באופן מעט שונה, והיא שהייתה בידיהם של מדעני המאה ה-19. לפי מהדורה זו נמנו שלוש הנחות (פוסטולטים) ו-11 אקסיומות. אקסיומת המקבילים מופיעה כאקסיומה ה-11. בשל כך נקראת לעיתים אקסיומת המקבילים בספרות המאה ה-19 "האקסיומה ה-11"
המשפט המשלים לאקסיומת המקבילים

אוקלידס לא ציין את המשפט המשלים לאקסיומת המקבילים, הקובע כי:
ב"יסודות" מופיע משפט השקול למשפט זה (ספר I, משפט 17): סכום שתי זוויות במשולש קטן משתי זוויות ישרות. ההוכחה מתבססת על משפט קודם, הקובע: במשולש, זווית חיצונית גדולה מכל אחת מהזוויות הפנימיות שאינה צמודה לה. ההוכחה של משפט זה מבוססת על הנחה סמויה, ששני ישרים נפגשים בנקודה אחת בלבד.
במילים אחרות, המשפט המשלים לאקסיומת המקבילים נובע מארבע האקסיומות הראשונות של אוקלידס, בתוספת אקסיומה הקובעת ששני ישרים שאינם מקבילים נפגשים בנקודה אחת בלבד.
תכונות שקולות

בגאומטריה האוקלידית ידועות תכונות רבות השקולות לאקסיומת המקבילים. אם מניחים את ארבע ההנחות הראשונות, אז כל אחת מתכונות אלה נובעת מאקסיומת המקבילים, וגם גוררת אותה.
בין התכונות השקולות לאקסיומת המקבילים, יש כאלה שבמבט ראשון נראה כי אין להן שום קשר לתכונות של ישרים מקבילים. חלקן נחשבו כל-כך מובנות מאליהן, עד שהתפרסמו הוכחות של אקסיומת המקבילים, שהיו מבוססות בלי משים על תכונות כאלה, אף על פי שכולן כאחת אינן נובעות מארבע ההנחות הראשונות בגאומטריה האוקלידית. להלן כמה דוגמאות:
סכום הזוויות במשולש הוא 180°.
קיים משולש שסכום זוויותיו הוא 180°.
סכום הזוויות זהה בכל המשולשים.
קיים זוג משולשים דומים שאינם משולשים חופפים (Wallis, 1693).
כל משולש ניתן לחסום במעגל (בוליי, 1851).
אם במרובע שלוש זוויות הן זוויות ישרות, אז גם הזווית הרביעית היא זווית ישרה.
קיים מרובע בו כל הזוויות הן זוויות ישרות.
קיים זוג ישרים שנמצאים במרחק קבוע זה מזה.
שני ישרים המקבילים לישר שלישי, מקבילים זה לזה.
בהינתן שני ישרים מקבילים, ישר החותך את אחד מהם בהכרח חותך גם את השני.
במשולש ישר-זווית, ריבוע היתר שווה לסכום ריבועי שתי הצלעות הנותרות (משפט פיתגורס).
אין חסם עליון לשטח של משולש (גאוס, 1799).
למעשה, גם הניסוח המקובל של האקסיומה כיום הוא תכונה השקולה לניסוח הראשוני של אוקלידס. הניסוח המקובל הופיע לראשונה בפירושו של הפילוסוף והמתמטיקאי פרוקלוס לכתביו של אוקלידס. פרוקלוס, בן המאה החמישית, ניסה אף הוא להוכיח את האקסיומה על בסיס האקסיומות האחרות, וכשל בכך.
ניסיונות להוכחה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במשך אלפיים שנה נעשו ניסיונות לייתר את האקסיומה, כלומר להוכיח שהיא נובעת מההנחות האחרות. ניסיונות אלו הביאו במאה ה-19 לפיתוח גאומטריות לא-אוקלידיות, שבהן האקסיומה אינה נכונה. קיומן של גאומטריות לא-אוקלידיות מוכיח שאקסיומת המקבילים היא אכן אקסיומה הכרחית עבור הגאומטריה האוקלידית - לא ניתן להוכיחה משאר ההנחות של אוקלידס. מאידך, היא אינה הכרחית על מנת ליצור גאומטריה עקבית.
המתמטיקאי הערבי אבן אל-היית'ם (965–1039) ניסה להוכיח את אקסיומת המקבילים באמצעות הוכחה בדרך השלילה, ובעבודותיו נמצאו רעיונות ששימשו גם בניסיונות עתידיים להוכחת האקסיומה - מרובע למברט ואקסיומת פלייפייר.
המתמטיקאי הפרסי עומר ח'יאם (1048–1131) ניסה אף הוא להוכיח את אקסיומת המקבילים.
המתמטיקאי הפרסי נסיר א-דין א-טוסי פרסם בשנת 1250 ספר העוסק באקסיומת המקבילים, ובו שלל את ניסיונות ההוכחה של עומר ח'יאם במאה הקודמת. הוא ניסה להוכיח את האקסיומה באמצעות הוכחה בדרך השלילה. סאדר א-דין, בנו של נסיר א-דין, כתב בשנת 1298 ספר שהציג מחשבות מאוחרות של האב על אקסיומת המקבילים, ובהן טיעונים ראשונים לגאומטריה לא-אוקלידית. הספר יצא לאור ברומא בשנת 1594, ונלמד על ידי מתמטיקאים אירופיים.
בשנת 1733 יצא לאור ספרו של ג'ובאני סאקרי Euclides ab omni naevo vindicatus ("אוקלידס חופשי מכל פגם"), שבו ניצנים של גאומטריה לא-אוקלידית, אף שמטרתו הייתה לבסס את עבודתו של אוקלידס באמצעות הוכחה בדרך השלילה שכל תחליף הסותר את אקסיומת המקבילים אינו אפשרי. לשם כך הגדיר צורה הקרויה כיום מרובע סאקרי, שבה שתי זוויות ישרות, הניח שאקסיומת המקבילים אינה תקפה וניסה להגיע לסתירה. הספר לא עורר עניין עד לגילויו מחדש באמצע המאה ה-19 בידי אאוג'ניו בלטראמי.
בשנת 1766 כתב יוהאן היינריך למברט את חיבורו Theorie der Parallellinien ("התאוריה של קווים מקבילים"), שבו ניסה להוכיח את אקסיומת המקבילים. לשם כך הגדיר צורה הנקראת כיום מרובע למברט, שבה שלוש זוויות ישרות. הוא הוכיח בקלות שהזווית הרביעית אינה זווית קהה, והוכיח משפטים רבים המתבססים על ההנחה שהזווית הרביעית היא זווית חדה. בניגוד לסאקרי, הוא לא סבר שהגיע לסתירה בעקבות הנחה זו.
פיתוח גאומטריות לא אוקלידיות

המאמצים להוכחת האקסיומה עלו בתוהו, עד שבראשית המאה התשע-עשרה הבינו, באופן בלתי תלוי, המתמטיקאים בויאי, לובצ'בסקי וגאוס שנדרש כיוון שונה. כתוצאה מכך פותחו גאומטריות לא אוקלידיות, שבהן אקסיומת המקבילים מוחלפת באקסיומה אחרת: בגאומטריה ההיפרבולית - דרך כל נקודה שמחוץ לישר עוברים אינסוף ישרים מקבילים לישר זה, ובגאומטריה ספירית אין ישרים מקבילים כלל. כעבור שנים לא רבות התברר שהגאומטריות הלא־אוקלידיות אינן רק תרגיל ביסודות האקסיומטיים של הגאומטריה: כשם שהגאומטריה האוקלידית מהווה בסיס למכניקה של אייזק ניוטון, כך מהווה הגאומטריה הלא-אוקלידית המיושמת על יריעה פסאודו-רימנית בסיס לתורת היחסות הכללית.
ראו גם

הבעיה הרביעית של הילברט
לקריאה נוספת

מריו ליביו, שפת הסימטריה - המשוואה שלא נמצא לה פתרון, הוצאת אריה ניר, 2006, עמ' 208–212
בנו ארבל, קיצור תולדות המתמטיקה, הוצאת מכון מופ"ת, 2005, עמ' 121, 170
הערות שוליים

↑  Euclid's Elements of geometry, the first six, the eleventh and twelfth books; tr from dr. Gregory's ed., with notes and additions. By E. Stone ספר ראשון עמ' 5
↑  למשל: An Attempt to Demonstrate the 11th Axiom of Playfair's Euclid, (Warren Holden The American Mathematical Monthly Vol. 2, No. 5 (May, 1895), pp. 146-147)
↑  Philosophy of Geometry from Riemann to Poincaré, עמ' 49
↑  Euclid's Fifth Postulate, באתר Cut The Knot
↑  Smith, John D. (1992), "The Remarkable Ibn al-Haytham", The Mathematical Gazette, 76 (475): 189–198, doi:10.2307/3620392, JSTOR 3620392
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4173277-7 
אם סכום שתי זוויות פנימיות הוא 180° אזי הישרים מקבילים ולעולם לא ייפגשו
אתלטיק ד'אסקלדס

אתלטיק קלאב ד'אסקלדס (בספרדית: Atlètic Club d'Escaldes) הוא מועדון כדורגל מהעיר אנדורה לה ולה שבאנדורה, המשחק בליגת העל האנדורית.
היסטוריה

המועדון נוסד ב-20 במאי 2002. בסוף עונת 2003/2004 המועדון העפיל לליגת העל האנדורית, בה שיחק עד לתום עונת 2006/2007, אז ירד לליגת המשנה. בתום עונת 2018/2019 שב המועדון לליגה הבכירה. בעונת 2021 הפסידה הקבוצה בגמר גביע אנדורה, אך זכתה בו בעונה שאחריה. את עונת 2022/2023 סיימה הקבוצה במקום הראשון, שתי נקודות מעל אינטר אסקלדס (שזכתה באליפות בשלושת העונות הקודמות), וזכתה באליפות ראשונה בתולדותיה.
בעונת 2022/2023 התמודדה הקבוצה לראשונה במפעל אירופי, בזכות זכייתה בגביע, והודחה כבר בסיבוב המוקדמות הראשון של הקונפרנס ליג אחרי הפסד 1–2 במצטבר לגזירה יונייטד (אנ') המלטזית. לאחר שזכתה באליפות התמודדה הקבוצה בעונת 2023/2024 בליגת האלופות, שם הודחה בסיבוב המוקדם בידי בודוצ'נוסט פודגוריצה, ואז נשרה לקונפרנס ליג והודחה בידי פרטיזן טירנה.
תארים

אליפות אנדורה (1): 2022/2023.
הערות שוליים

↑  El Periòdic d'Andorra - Actualitat Andorra, Notícies Andorra, El Periòdic d'Andorra (בקטלאנית)
↑  Ivan Álvarez, Andorra la Vella, La UE Sant Julià, campiona de la Copa Constitució (2-1), DiariAndorra.ad, ‏2021-05-31 (בקטלאנית)
↑  Redacció, Andorra la Vella, L'Atlètic Escaldes guanya la Copa Constitució, DiariAndorra.ad, ‏2022-05-29 (בקטלאנית)
אתר ההנצחה לזכר חללי הרובע היהודי בירושלים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון להנצחת הנופלים ברובע היהודי בתש"ח
 כתובת:  הרובע היהודי, ירושלים
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°46′31″N 35°13′52″E﻿ / ﻿31.775347222222°N 35.231119444444°E﻿ / 31.775347222222; 35.231119444444
  (למפת ירושלים העתיקה מוגדלת) אתר ההנצחה(למפת ירושלים העתיקה רגילה) אתר ההנצחה(למפת ירושלים רגילה) אתר ההנצחה(למפת ירושלים מוגדלת) אתר ההנצחה
 
אתר ההנצחה לזכר חללי הרובע היהודי בירושלים הוא מוזיאון קטן לזכר הלוחמים ותושבי הרובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים. המוזיאון נמצא ברחוב לוחמי הרובע בתש"ח מאחורי בית הכנסת החורבה. במוזיאון ישנה מצגת המספרת על נפילתו של הרובע היהודי לידי הלגיון הירדני ומנציחה את חללי הרובע הלוחמים ותושבי הרובע שנהרגו במהלך מלחמת העצמאות. בנוסף ישנה מצגת המציגה את שמותיהם של כל ההרוגים באזור הרובע היהודי.