stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עיוות דין
מקרים נודעים של עיוות דין > מקרים נודעים של עיוות דין בישראל

פרשת טוביאנסקי: מאיר טוביאנסקי היה מהנדס בחברת החשמל הירושלמית, שבמלחמת העצמאות שירת בצה"ל בירושלים. בסוף יוני 1948, עם תום המצור על ירושלים, נסע טוביאנסקי לתל אביב כדי לקנות מצרכי מזון. הוא נעצר בחטף בשוק הכרמל, הובל למשרדי המודיעין בתל אביב ונחקר על ידי דוד קרון, איסר בארי, בנימין גיבלי ואברהם קדרון. הוא הואשם בבגידה, ריגול ומסירת ידיעות לאויב. הטענה הבלתי מבוססת הייתה כי הלגיון הפגיז באופן מכוון את המבנים של צרכני החשמל הגדולים בירושלים (מפעלי התע"ש לייצור נשק ותחמושת) לפי נתונים שקיבל מנהלה הבריטי של חברת החשמל מידידו, המהנדס טוביאנסקי. ב-30 ביוני 1948 טוביאנסקי הועמד למשפט בפני בית דין שדה, שבו ישבו בדין קרון, גיבלי וקדרון. השופטים הרשיעו את טוביאנסקי בבגידה, ומיד גזרו עליו עונש מוות בירייה. גזר הדין בוצע מיד לאחר שניתן. ב-19 ביולי 1948 נמסרה הודעה לעיתונות שמרגל ישראלי הוצא להורג, ללא פרסום שמו.
פרשת עמוס ברנס: עמוס ברנס היה ישראלי שהורשע בשנת 1976 ברצח רחל הלר, נשפט למאסר עולם. לאחר שהתברר כי היו במשפטו עיוותי דין ועדויות שקר של חוקרי המשטרה, נקצב עונשו על ידי נשיא המדינה ל-12 שנות מאסר, ולאחר ניכוי שליש הוא שוחרר מהכלא בתום שמונה וחצי שנות מאסר. לאחר מאבק ארוך של ברנס לקיום משפט חוזר נקבע לו משפט חוזר ב-2002, אך עקב החלטת פרקליטות המדינה שלא להגיש כתב אישום חוזר, זוכה ברנס זיכוי אילם, ואף נפסקו לו פיצויים בסך 5 מיליון ש"ח על מאסר שווא.
לקריאה נוספת

רונית פלד-לסקוב, אפרת שהם ומאיר כרמון (עורכים), הרשעות שווא: היבטים פילוסופיים, פסיכולוגיים וארגונים, פרלשטיין-גינוסר, 2012.
בועז סנג'רו, הרשעת חפים מפשע בישראל ובעולם - גורמים ופתרונות, הוצאת רסלינג, 2014.
ליאון שלף, "תיקונו של עיוות דין", הפרקליט מ"א/ג, תשנ"ג-תשנ"ד
הערות שוליים

↑  הגרוש של שדמי, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2001
↑  https://web.archive.org/web/20141110182624/http://www.innocenceproject.org/Content/How_many_innocent_people_are_there_in_prison.php
↑  https://innocenceproject.org/restoring-freedom/
↑  Kelly Walsh, Jeanette Hussemann, Abigail Flynn, Jennifer Yahner, Laura Golian, Estimating the Prevalence of Wrongful Conviction, US Department of Justice, 2017
↑  Dina Fine Maron. "Many Prisoners on Death Row are Wrongfully Convicted". Scientific American.
↑  Gross, Samuel R.; O’Brien, Barbara; Hu, Chen; Kennedy, Edward H. (20 במאי 2014). "Rate of false conviction of criminal defendants who are sentenced to death". Proceedings of the National Academy of Sciences (באנגלית). 111 (20): 7230–7235. Bibcode:2014PNAS..111.7230G. doi:10.1073/pnas.1306417111. ISSN 0027-8424. PMC 4034186. PMID 24778209. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Duncan, Colby (2019) "Justifying Justice: Six Factors of Wrongful Convictions and Their Solutions"
↑  Garrett, Brandon L. (2020-01-13). "Wrongful Convictions". Annual Review of Criminology (באנגלית). 3 (1): 245–259. doi:10.1146/annurev-criminol-011518-024739. ISSN 2572-4568. S2CID 243044157.
↑  Ralph Slovenko, Testifying with Confidence, J Am Acad Psychiatry Law, Vol. 27, No. 1, 1999
↑  Loftus, Elizabeth F. (באפריל 2019). "Eyewitness testimony". Applied Cognitive Psychology (באנגלית). 33 (4): 498–503. doi:10.1002/acp.3542. ISSN 0888-4080. S2CID 242557432. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Dr. Charles Smith: The man behind the public inquiry. Cbc.ca. CBC News, 8 December 2009
↑  ראו הרחבה בערך הודאה#ביקורת.
↑  ראובן נ' יושב ראש וחברי המועצה המשפטית, ניתן ב-30 במאי 1951
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק כ"ג, הלכה ו'
↑  נחום רקובר "המשפט העברי בפסיקת בתי המשפט בישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 284: שלא להטות דין דל ואביון. אתר דעת
↑  נחום רקובר "המשפט העברי בפסיקת בתי המשפט בישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 285-287: שלא להטות דין עבריין. אתר דעת
↑  סעיף 31 לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], תשמ"ד-1984
↑  סעיף 168(ב) לחוק השיפוט הצבאי
↑  סעיף 29ב לחוק הבוררות, תשכ"ח-1968
↑  בפראג נדונו 11 למוות ביניהם 8 יהודים, יומתו בתלייה - 3 למאסר עולם, דבר, 28 בנובמבר 1952
↑   אתר האינטרנט הרשמי של CCRC
↑  פסק הדין שלפיו הוצא טוביאנסקי להורג, מעריב, 21 באוקטובר 1949
↑  מרגל הוצא להורג, הארץ, 20 ביולי 1948
↑  דרור החוטר ישי, הכח ממכר, ישראל: כנרת זמורה, 2021, עמ' 99-96
↑  טוביאנסקי היה חף מפשע, דבר, 5 ביולי 1949
↑  גלעד גרוסמן‏, עמוס ברנס יפוצה במיליוני שקלים על מאסר שווא, באתר וואלה, 5 באוגוסט 2010
↑  דני זאק, פרשת ברנס: היסטוריה של מאבק בעינוי דין, באתר nrg‏, 5 באוגוסט 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536265705171  BnF: cb13319039h (data)  GND: 4162948-6  LCCN: sh85070946  NDL: 00959074  NKC: ph319057
אלכסנדר סנדר שור

| --- | --- |
 לידה:  סביבות ה'תל"ג
 פטירה:  1737 כ"ז בשבט ה'תצ"ז 
 מקום פעילות:  פולין
 תקופת הפעילות:  ?–1737 
 השתייכות:  רבני פולין
 תחומי עיסוק:  תלמוד, הלכה
 חיבוריו:  "תבואות שור" עם "שמלה חדשה", "בכור שור"
 
 תפקידים נוספים:  יצרן יין שרף
 
רבי אלכסנדר סנדר שור (סביבות ה'תל"ג, 1673 – כ"ז בשבט ה'תצ"ז, 1737) היה רב ופוסק הלכה פולני, שנודע על שם ספרו תבואות שור, מספרי היסוד של הלכות שחיטה וטרפות.
חייו

נולד לרב אפרים זלמן, בן הרב יהודה ליב שהיה בנו של הרב אברהם, בן הרב שמואל שור. הרב שמואל היה אחיהם של הרב אברהם חיים שור ושל הרב אפרים זלמן שור. מצאצאי פרשן המקרא יוסף בכור שור.
לימד תורה במספר קהילות בפולין, והתפרנס מייצור יין שרף.
נשא לאישה את מרת ויטל, בת הרב מרדכי לייביש'ס, מנהיג קהילת ז'ובקבה. שהיה נין המהרש"א, ומיוצאי חלציו של הרמ"א.
נפטר בכ"ז בשבט ה'תצ"ז (1737) ונקבר בז'ובקבה. על יד קברו נבנה בתחילת המאה ה-21 אוהל לזכרו.
ספריו

חיבורו המפורסם "תבואות שור" הוא ביאור ודיון בענייני שחיטה וטרפות המובא סביב "שמלה חדשה" שהיא פסקי ההלכות היוצאים מהדיונים ב"תבואות שור". הספר יצא לראשונה בה'תצ"ג (1733) והפך לספר יסוד בדינים אלו. החיבורים ההלכתיים באים לאחר חידושי הלכות ואגדות על מסכת חולין, שבה דנים בענייני שחיטה וטרפות, בשם בכור שור.
חיבורים רבים חוברו על "שמלה חדשה" לבדה או עם "תבואות שור" ודנו בדברי הרב שור, וזה הביא להוצאות רבות של "שמלה חדשה" ו"תבואות שור" עם החיבור הדן בהם. ביניהם: דעת קדושים של רבי אברהם דוד מבוטשאטש ; לבושי שרד של הרב דוד שלמה אייבשיץ; מטה אשר - מאת הרב אשר אנשיל גרינוולד שהיה שו"ב באונגוור המביא את דבריו מתחת ל"שמלה חדשה" וצירף חידושי "אמרי בינה" על מסכת חולין מאת הרב מאיר איזנשטטר וחידושים מבנו הרב מנחם איזנשטטר, אונגוור תרפ"ז; ראש יוסף - כולל הגהות ומקורי דינים וביאור ל"שמלה חדשה" כשדברי ה"שמלה חדשה" באמצע ובצדדים מובאים ה"תבואות שור" ומקור הדינים ולמטה החידושים והביאורים, מאת הרב אברהם דוד בן הרב אשר יוסף הכהן מלוטימירסק, ורשה תרל"ו; מנחת יצחק המביא את ה"התבואות שור" וה"שמלה חדשה" וכולל "באר יצחק" המבאר את ה"שמלה חדשה", מאת הרב יצחק הוכנר שהיה שוחט ובודק בבְּיֶלִיץ, לובלין תרצ"ח; פעמון זהב - פירושים וחידושים ל"שמלה חדשה", מאת הרב אליעזר דיכטר, בני ברק תשל"ג (יצא לראשונה בבילגוריי תרצ"ג); לוטה בשמלה - הגהות על "שמלה חדשה" מאת הרב מרדכי שוורץ, הוצאת "מעין החכמה", ירושלים תשכ"ג (מהדורה שנייה כשהראשונה יצאה בסיגט תרע"ד); תיקוני הזבח - על "שמלה חדשה" מהרב ישעיה ברוכוביץ שהיה שו"ב באודסה, ירושלים תש"ל.
"תבואות שור", "שמלה חדשה" ו"בכור שור" על מסכת חולין, יצאו לאור בז'יטומיר תרכ"ח (1868) יחד עם "לבושי שרד" בשם כולל של "אוריין תליתאי". הם יצאו פעמים רבות יחד עם ה"לבושי שרד" (כולל לפני כן כמו למשל בתרכ"ג) אך לא בשם כולל, חוץ מדפוס צילום של תרכ"ח בירושלים תשל"ד. בוורשה תרס"ט הם אף יצאו בנוסף ל"לבושי שרד" גם עם "דעת קדושים" ובתוספת "גידולי הקדש" (ביאור) ו"מקדש מעט" (קיצור הדברים) על "דעת קדושים", מאת הרב שרגא פייבל הלוי מברודשין, תלמיד מובהק של המהרש"ם מברז'ן.
רבים מהשוחטים לומדים בספר זה בכל יום, ואף יצאה מהדורה מיוחדת שבה מחולק הלימוד בספר לפי ימי החודש, כדי שכל שוחט יוכל לחזור על לימוד כל הלכות שחיטה מדי חודש.
"בכור שור" חובר על כל הש"ס, ויצא במהדורות רבות.
בתשס"ו יצאה מהדורה של מכון תבואות שור בתוספת הפירושים רב תבואות, כח שור ושמלת אליעזר מאת רבי יצחק אליעזר יאקאב.
לקריאה נוספת

הרב אלכסנדר סנדר שור, שמלה חדשה עם פירוש תקוני הזבח, בהוצאת "ספריית בני תורה", ירושלים.
תולדות המחבר בבכור שור, מכון "מאורי אור", ירושלים תש"ס.
קבצנו כמה דברי ימי ישראל מרבנו הקדוש בעל התבואת שור : וגם קצת מהבית הכנסת בעיר זאלקאוו... - ספר מיוחד שיצא ליום ההילולה של ר' שלום רוקח מבלז ולכבוד המסע לז'ובקבה עם דברים על ה"תבואות שור" ודברים מפיו, בהוצאת מכון "תבואות שור", ירושלים תשס"ג ("מסע הקודש" בשער נפרד).
הערות שוליים

↑  חיים ברקוביץ, השוחטים והבודקים התאספו להילולת בעל ה'תבואות שור' זצוק"ל, באתר לדעת.נט, כ"ז שבט תשע"ג
↑  הרב בורוכוביץ הביא לראשונה את חיבורו לבית הדפוס באודסה תרמ"ג יחד עם "קיצור בית אפרים" שהוא קיצור ההלכות מהספרים "בית אפרים", ראש אפרים", "יד אפרים" ושו"ת "בית אפרים", מאת הרב אפרים זלמן מרגליות, וכן עם "לקוטי הלכות" מספרים שונים וקיצור דינים מה"לבושי שרד המחודשים". בורשה תרמ"ח הביא לדפוס את חיבורו עם "שמלה חדשה" ללא הוספות).
↑  שמלה חדשה ותבואות שור : המבואר באתר ספריית אוניברסיטת בר-אילן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311151605171  GND: 139179283  ISNI: 0000 0001 1203 7677  LCCN: nr97009426  NTA: 303757833  VIAF: 100478002   WorldCat (עם VIAF): 100478002
ניקול קידמן

| --- | --- |

ניקול קידמן בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2018
 לידה:  20 ביוני 1967 (בת 57) ארצות הברית הונולולו, הוואי, ארצות הברית
 שם לידה:  Nicole Mary Kidman 
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 מקום לימודים:  תיכון לבנות נורת' סידני 
 בן או בת זוג:  קית' אורבן (25 ביוני 2006–?) 
 צאצאים:  סנדיי אורבן, פיית' אורבן, קונור קרוז 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (2018)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (2017)  פרס קריסטל (2015)  טיים 100 (2018)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (2017)  חבר במסדר אוסטרליה (26 בינואר 2006)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - מיני סדרה או סרט טלוויזיה (2017)  פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר (2002)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי (2001)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (2002)  פרס עולם התיאטרון (1999)  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (2002)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (2021)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי (1995)  פרס איבנינג סטנדרד לתיאטרון לשחקנית הטובה ביותר  פרס אזרח העולם של סרז'יו ויירה דה מלו  אוצר לאומי חי של אוסטרליה  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  פרס יופיטר 
 https://nicolekidmanofficial.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקול קידמן בפסטיבל הקולנוע בקאן, מאי 2013
ניקול קידמן, 2012
ניקול מרי קידמן (באנגלית: Nicole Mary Kidman; נולדה ב-20 ביוני 1967) היא שחקנית קולנוע, ודוגמנית אוסטרלית, ילידת-ארצות הברית. חברת מסדר אוסטרליה. אחרי הופעותיה במספר סרטים קטנים, היא נחשפה בסרט האוסטרלי "סיכון רטוב" (1989). הופעותיה בסרטים "פיתוי קטלני" (1995), "מולין רוז'" (2001) ו"מחילת הארנב" (2010) זיכו אותה בביקורות מהללות. ב-2002 היא קיבלה פרס אוסקר, פרס גלובוס הזהב ופרס באפט"א לקולנוע על גילום דמותה של וירג'יניה וולף בסרט "השעות". בנוסף היא גם שיחקה במספר שוברי קופות; "ימי הרעם" (1990), "באטמן לנצח" (1995), "האחרים" (2001), "קולד מאונטן" (2003) ו"אוסטרליה" (2008).
ביוגרפיה

קידמן נולדה בהונולולו, בירת הוואי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית ממוצא אוסטרלי. היא התגוררה בארצות הברית עד גיל ארבע, אז חזרה עם משפחתה למולדתם אוסטרליה. קידמן החלה ללמוד בלט בגיל ארבע, ובהמשך הופיעה ב"תיאטרון האוסטרלי לאנשים צעירים" בסידני. קידמן התגוררה בניו סאות' ויילס ולמדה בסיינט מאריס, אך עזבה את הלימודים כאשר אמה אובחנה כחולת סרטן השד.
קריירה > קריירת משחק

קידמן שיחקה לראשונה בווידאו-קליפ של פט וילסון ב-1983. במהלך שנות השמונים שיחקה בתפקידים משניים במספר סדרות טלוויזיה וסרטים באוסטרליה. ב-1989 הופיעה בתפקיד הראשי בסרט "סיכון רטוב", וזכתה לביקורות חיוביות. ב-1990 הופיעה לצד טום קרוז (לו נישאה בהמשך אותה שנה), בסרט "ימי הרעם". מאז שיחקה בסרטים רבים, בהם "בילי בתגייט", "נערת יום ההולדת", "באטמן לנצח", "פיתוי קטלני" (עליו זכתה בפרס גלובוס הזהב ב-1995) ועוד.
ב-1999 כיכבה עם בעלה דאז טום קרוז בסרט המדובר של סטנלי קובריק "עיניים עצומות לרווחה", בו הם גילמו זוג נשוי, שעוסק בחקר המיניות.
סרטיה זכו לשבחים ולפרסים. ב-2001 זכתה בפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסרט המוזיקלי "מולין רוז'", וכן הייתה מועמדת לפרס אוסקר על תפקיד זה. באותה שנה הייתה מועמדת לפרס נוסף בטקס פרסי גלובוס הזהב, על תפקידה בסרט "האחרים".
בשנת 2003 זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, וכן בפרס גלובוס הזהב ופרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר, על גילום דמותה של ווירג'יניה וולף בסרט "השעות". לאחר "השעות" המשיכה קידמן לככב בסרטים מצליחים כגון "דוגוויל", וכן הייתה מועמדת לגלובוס הזהב על תפקידה בסרטים "קולד מאונטיין" ו"לידה".
בשנת 2005 שיחקה בסרט המתח של סידני פולאק "מזימות זרות" וכן כיכבה בסרט "סמנתה".
בשנת 2006 השתתפה בסרט הביוגרפי "פרווה" על חייה של הצלמת דיאן ארבוס.
בשנת 2015 זכתה קידמן בפרס קריסטל למצוינות נשים בקולנוע.
בשנת 2007 השתתפה קידמן בסרט "מצפן הזהב" שבו שיחקה בתפקיד גברת קולטר. הסרט זכה לביקורות מעורבות ולא הצליח כמצופה. בסוף 2008 גילמה בת אצילים אנגליה באוסטרליה, בסרט "אוסטרליה" של הבמאי באז לורמן.
בשנת 2016 שיחקה בסרט הדרמה "סארו - הדרך הביתה" המבוסס על סיפור אמיתי, לצידם של דב פאטל, רוני מארה ודייוויד ונהם.
בשנת 2017 החלה לשחק בסדרת הדרמה-קומית "שקרים קטנים גדולים" שיצר וכתב דייוויד אי קלי, אשר מבוססת על הרומן באותו שם ומשודרת ברשת HBO. על תפקידה בסדרה זכתה בפרס אמי, בפרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה.
בשנת 2020 שיחקה בסרטו של ריאן מרפי "הנשף" בנטפליקס שמבוסס על המחזמר באותו שם משנת 2016.
בשנת 2021 כיכבה בתפקיד לוסיל בול בסרט "הזוג ריקרדו". על תפקידה בסרט זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה וקיבלה מועמדות לפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הראשית הטובה ביותר.
באוקטובר 2024, פורסם כי קידמן, ליאן מוריארטי וברונה פפנדריאה משתפות פעולה שוב בעיבוד טלוויזיוני של הרומן המסתורי של מוריארטי, "Here One Moment". הפרויקט מאחד את קידמן, פפנדריאה ומוריארטי לאחר שיתוף הפעולה הקודם שלהן בסדרות "שקרים קטנים גדולים", "תשעה זרים מושלמים" והסדרה האוסטרלית "The Last Anniversary". החברה Fifth Season זכתה בזכויות ההסרטה של הרומן בתחרות עם חברות אחרות. התקציר הרשמי מציין שחייהם של נוסעים על טיסה ישתנו לתמיד לאחר שגברת המוות תספר להם כיצד ומתי הם ימותו, וחלקם מתים בדיוק כפי שהיא חזתה. בדצמבר 2024, צפוי לצאת הסרט "בייביגירל" שעל תפקידה בו, קידמן זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה. העלילה מתמקדת בדמות שמגלמת קידמן, מנהלת בכירה, שמסכנת את הקריירה והמשפחה שלה כאשר היא מתחילה רומן סוער עם המתמחה הצעיר שלה (בגילומו של האריס דיקינסון).
קריירה > קריירה מוזיקלית

בעקבות הצלחת השיר ששרה עם יואן מקגרגור בסרט "מולין רוז'" ב-2001, החלה קידמן להופיע במספר שירים בקולנוע ומחוצה לו. היא הקליטה עם הזמר הבריטי רובי ויליאמס גרסת כיסוי מצליחה לשיר "Somethin' stupid", שהגיע למקום הראשון במצעד הבריטי. בהמשך שרה בסרט "תזיזו ת'רגליים" בו דיבבה, את "Kiss" / "Heartbreak Hotel", לצד יו ג'קמן.
חיים אישיים

ב-24 בדצמבר 1990 נישאה קידמן לשחקן טום קרוז בקולורדו. בני הזוג אימצו שני ילדים, ונפרדו כאשר קידמן הייתה בחודש השלישי להריונה. לאחר מכן הייתה לה הפלה טבעית. ב-2001 הזוג התגרש. ב-25 ביוני 2006 נישאה לזמר הקאנטרי האוסטרלי קית' אורבן. ב-7 ביולי 2008 ילדה קידמן בת. כשנתיים וחצי לאחר מכן, בדצמבר 2010, נולדה לה בת ביולוגית מאם פונדקאית.
בשנת 2015 התפרסם כי משפחתה של קידמן מחזיקה באוסטרליה בחווה בגודל 101 אלף קמ"ר, הקרקע הוצעה למכירה אך טרם נמכרה.
פעילות פוליטית וציבורית

קידמן מגלה מעורבות פוליטית, היא תרמה כספים מספר פעמים למועמדים מטעם המפלגה הדמוקרטית האמריקאית, וב-2004 הביעה תמיכה בג'ון קרי בבחירות לנשיאות ארצות הברית.
ב-17 באוגוסט 2006 במהלך מלחמת לבנון השנייה, הופיעה מודעה על עמוד שלם בעיתון ה"לוס אנג'לס טיימס" בה היא הייתה חתומה על גינוי מפורט נגד הטרור שגורמים ארגוני החמאס והחזבאללה, והובעה בה תמיכה גם באזרחים הלא-מעורבים שנפגעו בישראל ובלבנון.
פילמוגרפיה נבחרת > סרטים

סיכון רטוב (1989) – בתפקיד: ריאה אינגראם
ימי הרעם (1990) – בתפקיד: ד"ר קלייר לויצקי
פלירט (1991) – בתפקיד: ניקול רדקליף.
בילי בתגייט (1991) – בתפקיד: דרו פרסטון
הרחק מכאן (1992) – בתפקיד: שאנון קריסטי
החיים שלי (1993) – בתפקיד: גייל ג'ונס
בכוונת זדון (1993) – בתפקיד טרייסי
פיתוי קטלני (1995) – בתפקיד: סוזן סטון מארטו
באטמן לנצח (1995) – בתפקיד: ד"ר צ'ייס מרידיאן
דיוקנה של גברת (1996) – בתפקיד: איזבל ארצ'ר
פיסמייקר (1997) – בתפקיד: ד"ר קלי
קסם מעשי (1998) – בתפקיד: ג'יליאן אוואנס (המכשפה הג׳ינג׳ית)
עיניים עצומות לרווחה (1999) – בתפקיד: אליס הארפורד
מולין רוז' (2001) – בתפקיד: סאטין
משחקים מפתים (2001) – בתפקיד: סופיה, אליאס נאדיה
האחרים (2001) – בתפקיד: גרייס סטיוארט
נערת יום ההולדת (2001) – בתפקיד: סופיה
השעות (2002) – בתפקיד: וירג'יניה וולף
קולד מאונטן (2003) – בתפקיד: אדה מונרו
הכתם האנושי (2003) – בתפקיד: פאוניה פארלי
דוגוויל (2003) – בתפקיד: גרייס מרגרט מוליגאן
נשים מושלמות (2004) – בתפקיד: ג׳ואנה אקהארדט
לידה (2004) – בתפקיד: אנה
מזימות זרות (2005) – בתפקיד: סילביה ברום
סמנתה (2005) – בתפקיד: איזבל ביגלו
תזיזו ת'רגליים (2006) (דיבוב) – תפקיד: נורמה ג׳ין (אמה של ממבל)
פרווה (2006) – בתפקיד: דיאנה ארבוס
הפלישה (2007) – בתפקיד: קרול בנל
מצפן הזהב (2007) – בתפקיד: מריסה קולטר
מרגו בחתונה (2007) – בתפקיד: מרגו
אוסטרליה (2008) – בתפקיד: ליידי שרה אשלי
Nine‏ (2009) – בתפקיד: קלאודיה
מחילת הארנב (2010) – בתפקיד: בקה
לזרום עם זה (2011) – בתפקיד: דוולין אדמס
הסגת גבול (2011) – בתפקיד: שרה מילר
העיתונאי (2012) – בתפקיד: שרלוט בלס
איש המסילה (2013) – בתפקיד: פאטי
גרייס ממונקו (2014) – בתפקיד: גרייס קלי
לפני השינה (2014) – בתפקיד: קריסטין
Strangerland‏ (2015) – בתפקיד: קתרין פארקר.
הדוב פדינגטון (2015) – בתפקיד: מיליסנט
הסוד שבעיניים (2015)
מלכת המדבר (2016) – בתפקיד: גרטרוד בל
האחים השומרים (2016, דיבוב) – בתפקיד: לולי
משפחת פאנג (2016) – בתפקיד: אנני פאנג
גאון (2016) – בתפקיד: אלין ברנשטיין
סארו - הדרך הביתה (2016) – בתפקיד: סו בריארלי
הפיתוי (2017) – בתפקיד: מיס מרת'ה פארנסוורת'
להרוג אייל קדוש (2017) – בתפקיד: אנה מרפי
איך לדבר עם בחורות במסיבות (2017) – בתפקיד: קווין
הרסנית (2018) – בתפקיד: ארין בל
אקוומן (2018) – בתפקיד: המלכה אטלאנה
ילד מחוק (2018) – בתפקיד: ננסי אימונס
אפ-סייד (2019) – בתפקיד: איבון
פצצה (2019) – בתפקיד: גרטשן קרלסון (אנ').
החוחית (2019) – בתפקיד: סמנתה ברבור.
הנשף (2020) – בתפקיד: אנג'י דיקינסון.
הזוג ריקרדו (2021) – בתפקיד: לוסיל בול
מלך הצפון (2022) – בתפקיד: המלכה גודרון.
אקוומן 2: הממלכה האבודה (2023) – בתפקיד: המלכה אטלאנה
בייביגירל (2024) - בתפקיד: רומי מאטיס.
תחת כישוף (2024) – בתפקיד: המלכה אלסמר (דיבוב).
Holland ‏ (2025) – בתפקיד: ננסי ונדרגרוט. גם מפיקה; בשלבי פיתוח, טרם פורסמו פרטים
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

הפונדק בערוץ חמשת המייל (Five Mile Creek) (1985) – בתפקיד: אנני
הילטון בנגקוק (1989) – בתפקיד: קטרינה סטאנטון
שקרים קטנים גדולים (2017–2019) – בתפקיד: סלסטה רייט
היית צריכה לדעת (2020) – בתפקיד: גרייס פרייז'ר
תשעה זרים מושלמים (2021) – בתפקיד: מאשה
שאגה (2022) – בתפקיד: רובין (גם מפיקה בפועל)
הלביאות: מבצעים מיוחדים (2023) – בתפקיד: קייטלין מיד
זרות (אנ') (2024) – בתפקיד: מרגרט וו
הזוג המושלם (2024) – גריר גריסון ווינבורי
הערות שוליים

↑  הביוגרפיה של ניקול קידמן
↑  Andreas Wiseman, Nicole Kidman, Liane Moriarty & Bruna Papandrea Reunite For TV Adaptation Of Mystery Novel ‘Here One Moment’ After Fifth Season Wins Screen Rights, Deadline, ‏2024-10-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  Jack Dunn, ‘Babygirl’ Trailer: Nicole Kidman Succumbs to Her Desire in A24’s Sexy and Dangerous Erotic Thriller, Variety, ‏2024-10-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  שירות כלכליסט, למכירה באוסטרליה - חווה בשטח הגדול פי 5 מישראל, באתר כלכליסט, 25 ביוני 2015
↑  Michael Douglas, Bruce Willis and Nicole Kidman Unite Against Terrorism
↑  D'Alessandro, Anthony (June 17, 2022). Nicole Kidman To Star & Produce Thriller Feature ‘Holland, Michigan’ At Amazon Studios; Mimi Cave Directing. Deadline Hollywood, retrieved June 17, 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007575634605171  PLWABN: 9810555661005606  BIBSYS: 98015279  BNE: XX1307455  BnF: cb13941095q (data)  CANTIC: a10594152  CiNii: DA13350457  GND: 124539971  ISNI: 0000 0001 1497 3944  LCCN: no97048514  LNB: 000189271  MusicBrainz: 08d9ce40-ebd2-4d81-894c-84655e3f851a  NDL: 01002024  NKC: xx0001219  NLA: 35148728  NLK: KAC2020K1179  NTA: 108120171  RERO: 02-A011355715  SNAC: w6943mpj  SUDOC: 059677694  Trove: 479242  VIAF: 117530728   WorldCat (עם VIAF): 117530728 
קידמן, אפריל 2010
ראס-אל-גול

ערך זה עוסק בדמות קומיקס בדיונית בעולם DC. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

ראס-אל-גול, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Batman and the Outsiders Vol.3 #7 מינואר 2020, אמנות מאת ג'ונבוי מאיירס.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  גרסת תור הארד: Batman #232 (יוני 1971) לאחר פלאשפוינט: Red Hood and the Outlaws #24 (דצמבר 2013)
 יוצרים:  דניס אוניל ניל אדמס ג'וליוס שוורץ
 גילום הדמות:  ליאם ניסן ("באטמן מתחיל", "עלייתו של האביר האפל") מתיו נייבל ("החץ", "אגדות המחר") אלכסנדר סידיג ("גותהאם")
 מידע
 שם אמיתי:  לא ידוע
 כינויים:  ראש השד, האדון, השד
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  חצי האי ערב 
 מקצוע:  טרוריסט, מתנקש, אמן לחימה, נינג'ה בדיוני, סייף
 כוחות:  ללא כוחות-על אריכות ימים והזדקנות איטית הודות לבורות הלזרוס אינטלקט ברמה גאונית מומחה באמנויות לחימה ובקרב פנים אל פנים אלכימאי וסיף מוכשר
 חבר בקבוצה:  ליגת המתנקשים (מנהיג)
 דמויות קשורות
 משפחה:  הסנסיי (אב) סורה (אישה ראשונה, מתה) מליסנד (אישה שנייה, מתה) דוסאן אל-גול (בן) טליה אל-גול (בת) ניסה רא'טקו (בת) דמיאן ויין (נכד)
 אויבים:  באטמן, החץ הירוק
 
ראס-אל-גול (בערבית: رأس الغول, תעתיק מדויק: ראס אלע'ול; ע'ול – מעין שד אגדי במיתולוגיה הערבית) הוא דמות בדיונית של נבל-על, המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בתור הארד של הקומיקס בסיפור "בתו של השד" שבחוברת Batman #232 מיוני 1971 ונוצרה בידי הכותב דניס אוניל, המאייר ניל אדמס והעורך הראשי ג'וליוס שוורץ. ראס-אל-גול הוא יריבו המושבע של באטמן.
דמותו של ראס-אל-גול עובדה למגוון מדיות אחרות בנוסף לקומיקס. דייוויד וורנר דיבב את קולו ב"באטמן: איש העטלף", ב"סופרמן: סדרת האנימציה" וב"באטמן: הדור הבא"; ג'ייסון אייזקס דיבב את קולו בסרט האנימציה "באטמן: מתחת לברדס האדום"; די בראדלי בייקר דיבב את קולו בסדרת משחקי באטמן: ארקהם; השחקן ליאם ניסן גילם את דמותו בסרטי הלייב אקשן "באטמן מתחיל" ו"עלייתו של האביר האפל"; מתיו נייבל גילם את דמותו בסדרות יקום החץ "החץ" ו"אגדות המחר"; ואלכסנדר סידיג גילם את דמותו בסדרה גות'האם. דמותו מדורגת במקום השביעי ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
סקירת דמות

יצרנו דמות המשתווה לזו של באטמן, וזה כל מה שראס-אל-גול מייצג. הוא אינו בהכרח ערבי, ולא בהכרח מזרחי או מערבי. הוא לא בהכרח מכל מוצא שהוא, אלא רק נבל שמשתווה אל באטמן.
דמותו של ראס-אל-גול מבוססת באופן ניכר על נבל הסכנה הצהובה (אנ') פו מנצ'ו (אנ') ומקור שמה הוא בשפה הערבית ופירושו "ראש השד". אף על פי שהפך במרוצת השנים לאחד מאויביו המרים ביותר של באטמן, הסטטוס שלו כנבל-על עימת אותו גם עם סופרמן וגיבורי-על אחרים ביקום DC. ראס-אל-גול הוא מנהיגה של ליגת המתנקשים, והוא אביהן של טליה אל-גול וניסה רא'טקו וכן סבו של דמיאן ויין מצד אמו. סיפורים המתמקדים בדמותו מכילים את בורות לזרוס, המחזירים לחיים את המתים. בורות לזרוס האריכו את חייו של ראס-אל-גול במידה ניכרת, מה שהפך אותו למסוכן ביותר משום שהעמיק את כישורי הלחימה שלו במהלך העידנים. השראה נוספת לדמויותיהם של ראס ובתו טליה הם סאלוד והנסיכה דאלה, בגילומם של ג'יימס לנפייר (אנ') וקלאודיה קרדינלה מסרט הקולנוע "הפנתר הוורוד" משנת 1963.
ראס-אל-גול הוא פושע בין-לאומי גאון אשר מטרתו האולטימטיבית היא איזון סביבתנות מושלם. הוא מאמין שהדרך הטובה ביותר להשיג את האיזון הזה היא להשמיד את רובה של האנושות. לרוב, הוא מנסה לתקוף את אוכלוסיית העולם בעזרת נשק ביולוגי, כמו וירוס מהונדס גנטית. לשם מטרה זו הוא נעזר בבורות לזרוס, מעיינות של כימיקלים בעלי סגולה מרפאת המשיבה למתים את חייהם. בורות אלו העניקו לו תוחלת חיים המקיפה מספר עידנים. הוא מחשיב את באטמן בתור יריבו הראוי ביותר, אותו הוא מכנה בכינוי "בלש" מתוך כבוד לאינטלקטואל הגאוני שלו, וכן ניסה במשך מספר פעמים להפוך אותו לממשיך דרכו. ראס הוא אחד ממעטי הפושעים אשר הסיקו את האלטר אגו שלו כברוס ויין, אך שמר על כך בסוד מתוך כבוד אליו. במקביל, יריבותו של באטמן עם ראס-אל-גול מורכבת בשל הכבוד לו הוא רוחש ובשל יחסיו הרומנטיים לבתו טליה.
ביוגרפיה בדיונית > "באטמן: הדבקה" ו"באטמן: מורשת"

ראס חוזר לקדמת הסיפור בעלילת "באטמן: הדבקה", והוא מתקרב באופן מסוכן להגשמת חזונו של רצח עם. הארגון שלו משחרר וירוס קטלני בגות'אם סיטי, מה שמאלץ את באטמן להתמודד עם כוח שהוא אינו מסוגל להביס. לבסוף, באטמן ובני בריתו מוצאים תרופה אך המוח מאחורי התפרצות המגפה אינו מתגלה אלא בסיפור העוקב, "באטמן: מורשת".
עם הגילוי שראש השדים עדיין חי, באטמן וקבוצתו מנסים למנוע את התפשטות המגפה ברחבי העולם. ראס חובר אל ביין, הגאון הקרימינלי שבעבר גרם לבאטמן נכות וכמעט גרם למותו בסיפור "באטמן: נפילתו של אביר". ראס מוצא שביין הוא יורש פוטנציאלי לאימפריה שלו, למרות חוסר חיבתה של טליה אליו. לבסוף, באטמן מוצא דרך לחסל את הווירוס באמצעות ממצא ארכאולוגי שהידע שלו עזר לראס ליצור את המגפה מלכתחילה. למרות זאת, המטורף האלמותי חומק מידי הצדק פעם נוספת.