stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע אואזיס
רקע

הספר הלבן הבריטי משנת 1939 הגביל באופן דרסטי את העלייה החוקית של יהודים לארץ ישראל; זה היה אחד הגורמים לעלייה הבלתי לגאלית המכונה עליה ב'. במהלך מלחמת העולם השנייה, הגירה זו נעצרה כמעט כליל בין השנים 1940 ל-1945, אולם התחדשה ביתר שאת לאחר סיום המלחמה. הגירתם של יהודי אירופה והעלייתם הבלתי לגאלית (העפלה) לארץ ישראל נעשתה על ידי ארגונים יהודיים שונים כגון תנועת הבריחה, הסוכנות היהודית, הבריגדה היהודית, המוסד לעליה ב', ההגנה והפלמ"ח תוך הפעלת הפלוגה הימית שנקראה פלי"ם. פעילות זו נעשתה בתמיכה כלכלית חזקה, בעיקר על ידי יהדות ארצות הברית.
ממשל המנדט הבריטי השתדל מאוד למנוע את ההעפלה. מעפילים שנעצרו הועברו למחנות מעצר, בעיקר למחנה המעצר בעתלית. המצב במחנות המעצר בארץ ישראל היה מתוח, כתוצאה מהתנגשויות בין חיילי המנדט הבריטי עם קבוצות ערביות ויהודיות, שנעצרו בא"י והושמו במחנות מאסר (ראה למשל, "השבת השחורה" - מבצע אגתה). כדי להקל על המצב בא"י ובתקווה שזה יבלום את זרם אניות המעפילים, החליטה ממשלת בריטניה, בשנת 1946 לעצור ולגרש את המעפילים לקפריסין במסגרת "מבצע איגלו". בניגוד לציפיות, מבצע זה לא הקטין את זרם המעפילים. במקום זאת נעשה שימוש מוגבר באניות מעפילים גדולות יותר עם תפוסה של יותר מאלף נוסעים לאנייה, דבר שהגדיל עוד יותר את מספר המעפילים. על כן המצב במחנות המעצר בקפריסין החריף.
מאז פרשת לה ספציה, זכו המנדט הבריטי והמדיניות כלפי היהודים לתשומת לב מוגברת מצד דעת הקהל העולמית.
מבצע אואזיס, החזרתם של מעפילים לארץ ממנה הפליגו, נועדה להקל על מצב המחנות הבלתי נסבל בקפריסין. במקביל קיווה הממשל הבריטי לגרום להרתעה נוספת ולבסוף לבלימת המיוחלת על זרם הפליטים. אניית המעפילים הראשונה והאחרונה שבסופו של דבר גם היחידה שכנגדה פעל הצי הבריטי במסגרת מבצע אואזיס הייתה אקסודוס-1947.
סיכום

מבצע אואזיס עורר תהודה שלילית נגד בריטניה בציבור העולמי, בשל הביורוקרטיה הנוקשה וחסרת הרגישות, שהעמיד אותה באור רע מאוד. אפילו בעלת הברית הקרובה ביותר שלה, ארצות הברית, התרחקה ממנה יותר ויותר. התמרמרות ברחבי העולם הביאה לאהדה הולכת וגוברת למדינה היהודית העתידית, שהיה לה גם השפעה על ועדת אונסקו"פ - UNSCOP . על מנת למזער את הנזק ממדיניות החוץ, הופסקה מדניות הריפולמנט - Refoulement, מבצע אואזיס לא נמשך עוד ולא הוחזרו עוד מעפילים לאירופה. עם זאת, שינוי זה בפוליטיקה ובמדיניות הבריטית לא הוכרז בפומבי, מסיבות מובנות. לפיכך המשיך המוסד לעליה ב' לחשוש מגירוש לאירופה והורה לאניות המעפילים לשנות את אסטרטגיית ההתנגדות שלהן, להתנגדות פאסיבית. הדבר אמור היה גם למנוע גירוש נוסף לאירופה וגם מקרי מוות ופציעות נוספים. עם זאת, אניית המעפילים אף-על-פי-כן הייתה ספינת המעפילים הראשונה לאחר פרשת אקסודוס בה התאבלו על הרוגים.
הבריטים הקימו מחנות מעצר נוספים בקפריסין כדי להתמודד עם המוני המעפילים. הנטל של ניהול מחנות המעצר, הביקורת בינלאומית, הבידוד והבעיות המתמשכות בא"י החריפו והאיצו את מאמצי ממשלת בריטניה לסיים את המנדט. פחות משלושה חודשים לאחר פרשת האקסודוס, באספה הכללית של האו"ם בכ"ט בנובמבר 1947, הוחלט על סיום המנדט הבריטי בארץ ישראל ב-14 במאי 1948 וחלוקת א"י למדינה יהודית ומדינה ערבית.
ב־14 בפברואר 1948 הכריזה ממשלת בריטניה על סיום המנדט בא"י וקיפול כוחותיה.
ב-15 במאי 1948 הכריז בן-גוריון בתל אביב על הקמת מדינת ישראל, היא מדינת הלאום של העם היהודי.
ראו גם

אקסודוס (אניית מעפילים)
מחנה פפנדורף
מחנה אם שטאו
זנגווארדן
אמדן
ראנימיד פארק
אושן ויגור
אמפייר רייוול
מבצע מבוכה
סם שולמן
לקריאה נוספת

יאן הנריק פלבוש, Pöppendorf statt Palästina. שהות בכפייה של מעפילי ה- "אקסודוס 1947" בלובק. תיעוד של תערוכה, דולינג וגאליץ, המבורג 1999, ISBN 3-933374-29-4 .
Jan Hendrik Fahlbusch, Sarah Haake, Felix Hurlin, Paul Kononow, Lars Krobitsch: Pöppendorf statt Palästina Zwangsaufenthalt der Passagiere der „Exodus“ 1947 in Lübeck
פרופסור אביבה חלמיש, אקסודוס הסיפור האמיתי, תל אביב: עם עובד, 1990
ברכה חבס, הספינה שנצחה הוצאת "מערכות", תל אביב 1949
Jacques Derogy, La loi du retour, Fayard 1969
ז'אק דרוז'י, פרשת אקסודוס באור חדש, הוצאת עם עובד, ספרית אפקים, 1971
אקסודוס: אודיסיאה של מפקד / יורם קניוק, תל אביב, הקיבוץ המאוחד תשנ"ט 1999
יציאת אירופה - אקסודוס משדרת / ניסן דגני, תל אביב, משרד הביטחון – ההוצאה לאור תשנ"ז 1997
מעפילי "אקסודוס 1947" : "יציאת אירופה תש"ז" / מאיר שורץ, ירושלים, אות ועד תשס"ז 2007
Exodus 1947 : the ship that launched a nation / by Ruth Gruber New York, Times Books, 1999
פיטאיה

| פיטאיה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ציפורנאים
משפחה:: צבריים
סוגים
 Selenicereus  Hylocereus (בעבר)
חתך אורך של פיטאיה
בנק הגנים של הפיטאיות
פִּיטָאיָה הוא שם כולל לסוגים ומינים שונים של צמחים ממשפחת הצבריים (קקטוסים), אשר יחודם בגבעוליהם העמודיים, בניגוד לקקטוסים בעלי גבעולים שטוחים, כמו הצבר. מקור הפיטאיות בדרום אמריקה, בעיקר באזור הטרופי של מקסיקו ומקור השם אצל התושבים המקומיים של אמריקה הלטינית, בהם צמחים אלה הם צמחי בר.
תיאור הצמח ותולדותיו

הפיטאיה (נקרא גם פרי הדרקון), על זניה השונים, היא צמח בעל גבעולים אשר יכולים להגיע לאורך של שישה מטרים. בבית הגידול המקורי שלהם, צמחים אלה הם צמחי צל, מטפסים. לסוג Hylocereus יש גבעולים בעלי 3 צלעות ופירות בעלי קשקשים, נטולי קוצים. לסוג Selenicereus יש גבעולים בעלי יותר מ-3 צלעות ולפירות קוצים גדולים, הנושרים עם ההבשלה. כל צמח נושא פרחים רבים, צהובים או לבנים, הפורחים בלילה, כאשר זמן פריחתו של כל אחד מהם הוא לילה אחד בלבד. אופן האבקתם בבית גידולם הטבעי הוא על ידי עטלפים גדולים.
קליפת הפרי אדומה, ורודה-סגולה או צהובה, וממנה מסתעפים קשקשים. תוכן הפרי עסיסי, בצבע לבן או סגלגל, והוא משופע בזרעים קטנים ושחורים. בדרך כלל אי אפשר להבדיל על פי קליפת הפרי אם תוכנו הוא לבן או סגלגל, לפעמים לתוכן הסגלגל ישנה קליפה כהה יותר, אך לא בהכרח. הפרי מכיל ויטמין C, סיבים תזונתיים ונוגדי-חימצון רבים.
הצמח מוכר גם באסיה. הוא הובא לווייטנאם על ידי השליטים הצרפתים בתחילת המאה ה-20, ושם הפכו אותו לגידול חקלאי זול, אך תפל.
גידול פיטאיה בעולם ובישראל

פירותיה של הפיטאיה הצהובה Selenicereus megalanthus, אשר בטעות שויכה לסוג Hylocereus, שווקו לראשונה על ידי חקלאים מקולומביה. צמח זה עמיד לטמפרטורות גבוהות, פירותיו קטנים משל פיטאיות אחרות, אך טעימים יותר. בסופו של דבר, המגדלים בקולומביה נאלצו לעקור את המטעים, בגלל תקיפה של פטריה. בישראל התברר שגידול פיטאיות צהובות באקלים מדברי עדיף מבחינת שמירה על בריאות הצמחים. בסביבה זו ניתן לשלוט בתפוקת הפירות על ידי השקיה מבוקרת, דישון ורמות הצללה כנדרש.
הפיטאיה האדומה Hylocereus undatus, ידועה כפיטאיה באמריקה הלטינית, אך באסיה נקראת "פרי הדרקון".
הפיטאיות השונות הובאו לישראל על ידי פרופסור יוסף מזרחי, אשר ליקט אותן מהטבע, מגנים בוטניים ומגינות פרטיות. הכוונה הייתה לאקלם צמח חדש, אשר יהווה גידול חקלאי שיתאים ליצוא ויפרנס בכבוד את העוסקים בו. יתרון חשוב של צמחים אלה - היותם חסכוניים בצריכת המים שלהם. הדרישות היו: התאמה לאקלים באזורים שונים בארץ, פרי איכותי מבחינת גודל וטעם ופוטציאל יבול. בעיה בגידולו הייתה העדר מאביק טבעי ומכאן הצורך בהאבקה ידנית של כל פרח. זו עבודה שדורשת ידיים עובדות ומעלה את מחיר הפרי בשוק. לכן הייתה דרישה לצמחים בעלי הפריה עצמית, אך כל זני הפיטאיות האדומות אשר ניטעו בארץ היו בעלות אי התאם עצמי, המחייב הפריה זרה. דרישה נוספת הייתה שלפרי יהיו חיי מדף של 3 שבועות לפחות, כדי לאפשר הובלה ימית, המוזילה את עלויות היצוא. כדי להתאים את הצמחים לדרישות אלו, נוצלה העובדה שאין מחסום גנטי בין המינים השונים ואפילו בין הסוגים השונים, ופותחו זני כלאיים משופרים, בעלי התאמה אקלימית לאזורים שונים בארץ, טעם משופר וחיי מדף ארוכים. בנוסף, פותחו זני קיץ וזני חורף, הנותנים מענה לשוק כמעט על פני כל השנה. בתחילת שיווקה היא שימשה רק לצרכים דקורטיביים, בגלל טעמה המקורי התפל.
מגדלים כיום פיטאיות בתנאי בית רשת בהצללה של 30-60%, במישור החוף, בנגב ובערבה. בסיוע יוסי צפריר פותח זן ביל"ו. שני זנים אחרים, הוונוס והגולדן פותחו באוניברסיטת בן-גוריון בנגב על ידי פרופסור יוסף מזרחי וצוותו, והם פטנט רשום של האוניברסיטה. בעקבות עבודתו של צוות זה, קיים היום, בקמפוס ברגמן של אוניברסיטת בן-גוריון, בנק גנים של פיטאיה הגדול ביותר בעולם.
גלריה

פיטאיה בעל קליפה ורודה (Hylocereus undatus)
פיטאיה בעל קליפה צהובה (Selenicereus megalanthus)
פיטאיות בשוק
מבחר פירות פיטאיה בגידול חקלאי במושב בצת
פיטאיות במגוון צבעים
מגש פרוסות פיטאיה
פיטאיה מזן מלך המדבר
ביאורים

↑  בשנת 2017 כל המינים והזנים בסוג Hylocereus סווגו מחדש בתור Selenicereus.
הערות שוליים

↑  Ortiz, Y.D.H., Pitahaya, a new crop for Mexico, Coleccion Textos Politecnicos, Noriega,Mexico City: Editorial Limusa, 1999
1 2  מרלן-אביבה גרינפטר, , הטרופיטאיה והאגס המשופר – פרי פיתוח ישראלי, באתר אפוק טיימס, ‏22/10/2010
↑  Bibliowicz, A. and S.M. Hernandez. .,, Organismos Fungosos Presentes en las Estructuras Reproductivas de la Pitaya Amarilla., Snatafé de Bogotá, Colombia.: Universidad Nacional de Colombia, 1998
↑  Nerd ,A. et al., P.S.Nobel (ע), 12:Fruit of vine and columnar cacti, Cacti: Biology and uses, Berkley: Univ. California Press, 2002
↑  Mizrahi, Y. et al., New fruits for arid climates, Trends in new crops and new uses., ASHS Press, Alexandria, VA., 2002, עמ' 378–384
↑  Mizrahi, Y. et al., Cacti as crops, Hort. Rev. 18, 1997, עמ' 291–320
ספרות רשת

ספרות רשת היא סוגה ספרותית חדשה שנוצרה במרחב האינטרנט. נחשבת לספרות 'עממית' המצמיחה כותבים שלא היו מוכרים בדרך כלל על ידי מוסדות התרבות המסורתיים כגון הוצאות ורשתות הספרים. לעיתים קרובות מדובר בספרות מאת יוצרים עצמאיים המתגלים ברשתות החברתיות ומגייסים ממון להוצאת ספרם הראשון דרך מימון המונים.
ספרות הרשת נתפסת לעיתים כסוגה נחותה, שכן מחבריה לא זכו לגושפנקה של הוצאה לאור. מבקרים המשתייכים למוסדות ספרותיים מסורתיים, כגון עורכים, מבקרי ספרות ומוציאים לאור, טוענים שהיא לוקה באיכותה, חסרה עריכה משמעותית ותכופות נכתבת בחובבניות. מנגד, תומכי ספרות הרשת מצביעים על כך שספרות זו מקבלת נופך של "ספרות המונים" ובזכותה חלה עלייה בצריכת המילה הכתובה, במיוחד בקרב צעירים שאינם נחשבים לקהל היעד האופייני לכך.
יש מבין סופרי הרשת המשתמשים בפרופיליהם האישיים כדי להגיע לקהל, ובכך מסתמכים אך ורק על פרסום אורגני, מפה לאוזן, שמקורו בקוראיהם הקבועים. אחרים מתחזקים דפי כתיבה ומפרידים בין יצירתם ובין חייהם האישיים. חלקם אף מסתתרים מאחורי שמות-עט ונמנעים מלהיחשף בציבור. כותבי-הרשת יכולים להיות משוררים, כותבי פרוזה או קטעים קצרים. הדבר המגדיר סופר רשת אינו תוכן או סגנון אלא המדיום שבו התגלה, והיותו סופר עצמאי המפרסם את ספריו מכיסו שלו, ללא תמיכת הוצאת ספרים.
כמה מסופרות-הרשת הבולטות בארצות דוברות אנגלית כוללות את רופי קאור (Rupi Kaur) ולאנג ליאב (Lang Leav) שהתפרסמו באינסטגרם ובפייסבוק, מכרו קרוב לחצי מיליון עותקים מספריהן, והוחתמו על חוזים מול הוצאות ספרים לאחר הצלחתן.
ספרות רשת בישראל

אלכס אפשטיין נחשב לסופר הרשת הישראלי הראשון, לאחר שעשה את המעבר מספרות מודפסת לפרסום כתביו ברשת החברתית. ספריו של אפשטיין יצאו לתקופה אך ורק בפורמט דיגיטלי, אף שסיפוריו הקצרצרים המשיכו להתפרסם בעיתון "הארץ" המודפס מדי שבוע, עד שלבסוף חזר להוציא את ספריו גם בדפוס.
פופולריותה של ספרות הרשת בישראל עלתה בצורה יוצאת דופן החל משנת 2016. בין הסופרים הבולטים בתחום נמנו מרסל מוסרי, לירן כהן, אסיף אלקיים, אלמוג בר, רן אפלברג, ברק פלדמן ותה. הללו תכופות כונו 'סופרי-פייסבוק' בלעג בתחילה, אולם המושג 'סופר-רשת', שנהגה ראשית בידי הסופר תה, צבר פופולריות במהרה, וכיום הפך לכינוי המוכר יותר. חלק מסופרי-הרשת אף כיכבו ברשימת רבי-המכר של עיתון "הארץ" במשך שבועות רבים.
יש הטוענים כי פעילות של סופרי הרשת בישראל יצרה ערוץ הפצה מתחרה לדואופול השולט בשוק הספרים הישראלי ומורכב מרשתות השיווק: סטימצקי וצומת ספרים.
הערות שוליים

↑  Christina Mancuso, #1 New York Times Best Seller MILK AND HONEY by Rupi Kaur Hits One Million Copies, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  שרי שביט, מר קצרצר, באתר ynet, 2 בינואר 2011
↑   רשימות רבי המכר 19.2.2016, באתר הארץ, 19 בפברואר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007570199105171
חסידות טשחויב

האדמו"ר רבי אברהם אביש הלוי קנר
האדמו"ר רבי חיים יוסף משה הלוי קנר
חסידות טשכויב היא חסידות גאליצינית, ענף מחסידות צאנז, שנוסדה בראשית המאה ה-20. החסידות נקראת על שם העיירה צ'כוב שבגליציה. אבי החסידות היה רבי יעקב שמשון קנר חתן נכדו של רבי חיים הלברשטאם מצאנז.
חצר נוספת פעלה לפני כן בצ'כוב, בהנהגת רבי ישעיה הלברשטאם, בנו הצעיר של רבי חיים מצאנז.
תולדות השושלת

רבי יעקב שמשון קנר בן הרב משה, חתנו של רבי משה הלברשטאם משינאווא כיהן כאדמו"ר בצ'כוב לאחר פטירת חותנו. במלחמת העולם הראשונה עבר לעיירה קלויזנבורג ובה נפטר בז' בסיוון תש"ב (1942). חתניו היו רבי חיים מנחם מנדל מדעש (חמיו של האדמו"ר מוויז'ניץ), רבי יעקב אלימלך מדעש, רבי אלעזר מסמבור ורבי יעקב יוסף שלמה הלפרין מווסלוי.
בנו השני של רבי יעקב שמשון, רבי ברוך (תרנ"ה - תשי"ג), מילא את מקום אביו ברבנות. היה חתנו של רבי שלום בן רבי אהרן מצאנז. בשנת תרפ"ה החל לשמש ברבנות בצ'כוב. לאחר פטירת חמיו מילא את מקומו כראב"ד בצאנז. במלחמת העולם השנייה שהה בבוכרה. בשנת תשי"ג היגר לארצות הברית ונפטר שם לאחר מספר שבועות.
תולדות השושלת > רבי אברהם אביש קנר

בנו של רבי יעקב שמשון, רבי אברהם אביש קנר (תרנ"ד - תשמ"ד), חתנו של רבי משה יוסף מסוליצא, הוכתר כאדמו"ר בשנת תרפ"ט (1929) בבוטושאן, משם עבר לגור בעיר יאשי שברומניה, שם הקים את חצרו. בפרוץ מלחמת העולם השנייה ניצל בנס מפרעות יאשי, שבהן נהרגו כ-14,000 יהודים.
לאחר המלחמה עלה לישראל באוניית המעפילים "מדינת היהודים" שנתפסה על ידי הבריטים, ונוסעיה הוגלו למחנה המעצר בקפריסין. הבריטים רצו להפרידו משאר הנוסעים ולהשאירו בארץ ישראל, אך האדמו"ר סירב לכך, כדי שלא לעזוב את היהודים השבורים שראו בו מנהיג. בקפריסין ארגן חיים דתיים ליושבי מחנה המעצר. לאחר הקמת מדינת ישראל התיישב בשכונת חליסה בחיפה ובה הקים את בית מדרשו. שימש כאדמו"ר במשך קרוב ל-40 שנה.
נפטר בכ"ט בחשוון תשמ"ד ונקבר בחלקת האדמו"רים בבית העלמין הישן בטבריה. בתו הרבנית מרים שיינדל ע"ה נישאה לר' יצחק יעקב רבינוביץ, האדמו"ר מביאלא.
דברי תורתו נדפסו בספרו "אהל קדושים". בשם הספר הנציח ברמז את שם בתו לאה פיגא (אהל אותיות לאה) שנהרגה באונית המעפילים מפקורה, אשר הוטבעה במימי הים השחור על ידי הנאצים בדרכה לארץ ישראל.
תולדות השושלת > רבי אברהם אביש קנר > החסידות כיום

מרכז החסידות כיום הוא בשכונת רמת שלמה בירושלים, ובראשותה עמד בנו של רבי אברהם אביש, האדמו"ר רבי חיים יוסף משה קנר, עד לפטירתו בניסן תשפ"ג. בבית המדרש קיים כולל לאברכים. רבי חיים יוסף ניהל במשך כארבעים שנה את בית הספר החרדי בחיפה תלמוד תורה "תורת אמת".
טווה (עמים)

טווה או בטווה (נכתב בלועזית: Twa, Batwa) היא קבוצת שבטים אשר חיה בעיקר באפריקה המשוונית, ומתפרנסת מיחסי גומלין כלכליים עם שבטי האזור. בעבר הטווה סיפקו את שליקטו וצדו ביער, וכיום התמחותם היא בעיקר ביצור חרס. שבטים אלו הם כנראה צאצאי התושבים המקוריים של אזורי היערות והביצות של אפריקה, בשילוב שבטים שהגיעו לאזור מרחבי אפריקה. קבוצה זו מסווגת כשבט פיגמי עקב ממדי אנשיה, וכחלק מעמי הבנטו, מכיוון שכל חברי הקבוצה דוברים שפות שמקורן בשפות בנטו.
קשר לפיגמטים

פיגמי (pygmy) הוא מונח אשר נטבע לראשונה על ידי הומרוס (גדול משוררי יוון העתיקה) הנובע מהמילה Pygmaeus (גובה אחד) בלטינית. למונח זה מספר רב של התייחסויות במיתולוגיות השונות, וכן שימוש אתנוגרפי נרחב. המונח מתאר עמים בהם אנשים בעלי שיעור קומה נמוך של כ-150 סנטימטרים או 45 סנטימטרים בין המרפק לקצות האצבעות. שמם המקובל של העמים הפיגמים באפריקה הוא אצ'ויה (Echuya).
ישנן קבוצות פיגמטים כמעט בכל יבשת כאשר הדבר המאחד אותם הוא הגובה ותכונות פיזיות הקשורות להסתגלות לסביבות הדומות. רוב קבוצות הפיגמטים איבדו את שפתן כיוון שהן נוטות לחיות בסימביוזה עם עמים שכנים וכך הן מאמצות את השפה שלהם. טווה היא אחת מקבוצות הפיגמטים הידועות. ()
כאשר חוקרים אירופים הגיעו לחקור את שבטי יערות הגשם האפריקאיים, הם הדביקו לעמים אלו את הכינוי טווה. למרות השוני הרב בין עמים אלו, יש להם מאפיינים גופניים ותרבותיים דומים המפרידים אותם משאר עמי אפריקה, ולכן כינוי זה תפס על מנת לתארם באופן גלובלי.
קשר לשפת הבנטו

בנטו היא קבוצת שפות ועמים אפריקאים (כ-150 מיליון איש בקירוב), המהווים חלק נכבד מאוכלוסיית אפריקה כולה. ישנן 600 שפות וניבים המקושרים לשפות הבנטו ועל אף שהם חולקים בסיס דקדוקי ואוצר מילים אין הם מובנים זה לזה. הבנטו החלה להתפשט לפני כ-3000 שנה מאזור קמרון כלפי מזרח ודרום.
בני הטווה המהווים תת-קבוצת בנטו, והם אינם שונים לרוב מבחינת מראה משכניהם משבטי הבנטו השונים, אך הם בעלי עמידה כפופה יותר המזכירה שבטי פיגמים מאזורי היערות. כל קבוצות הטווה הפזורות במרכז אפריקה דוברות שפות ממשפחת הבנטו, כאשר זו המוכרת ביותר היא "טווה של האגמים הגדולים".
מקור השם

Batwa / Abathwa / Abatwa הם השמות הרשמיים של בני הטווה. מילים אלו נגזרו משורש בשפת הבנטו. המילה twa שמשמעותה היא צייד-מלקט. שורש זה התמזג עם המילה yaka שמתארת גם כן את בני הטווה, אך עם השנים נעלמה והשם המקובל כיום הוא twa.
תעסוקה

בעבר היו בני הטווה ציידים-לקטים וכלכלתם התבססה על יחסי גומלין הדדיים. בני הטווה נהגו להיכנס ליערות כרצונם, וכך לשלוט על כמות הסחורה שלהם ועל הקשר שלהם עם בני שבטים אחרים. ככל שהיערות באזור מגוריהם במרכז אפריקה החלו להתרוקן, היו צריכים בני הטווה לבסס את פרנסתם על קשרים עם חקלאים ורועי צאן ולבצע עסקאות עימם. עם פינוי היערות וכריתתם לפני כמה מאות שנים, אימצו בני הטווה פרנסות אלטרנטיביות המבוססות יותר על מלאכות יד ופחות על היצע הטבע. כלי חרס ועבודות מתכת הפכו במהרה לעבודות עיקריות, לצד מקצועות שהסתמכו על קשרים עם עמים עשירים כגון: ריקוד, שירה, שליחויות, לוחמה וצייד. רוב בני הטווה אינם בעלי זכויות מוכרות לקרקעות, ועל כן עבדו אצל בעלי קרקעות מקומיות.
כיום, בני הטווה מתפרנסים מעבודות מזדמנות כגון נשיאת מטענים, הכנת כלי חרס (שהפכה שולית בעידן המודרני), שירה ועבודות בחוות של עמים אחרים.
עמי הטווה

קיימות תשע קבוצות מרכזיות של בני טווה, אשר דוברות שפות שונות ממשפחת שפות הבנטו, ופזורות במדינות שונות.
עמי הטווה > נצ'ואה (Nsua)

קבוצה קטנה החיה באוגנדה, ומונה כ-1000 איש. בגלל גודלה הקטן קבוצה זו לא נחקרה רבות.
עמי הטווה > טווה של האגמים הגדולים (Great Lakes Twa)

מבחינה דמוגרפית, קבוצה זו חיה בעיקר ברואנדה, בורונדי, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ודרום אוגנדה. נכון לשנת 2000, הם מונים כ-10,000 איש החיים ברובם בקסטות (מעמדות). בספרות משמש המונח טווה לרוב לתיאור קבוצה זו. קבוצת זו דוברת ניבים של קירונדי וקיגה.
עימותים פוליטיים: לרוב קבוצה זו, הסובלת מאפליה-הדרה חברתית ודעות קדומות, נמנעת מבחירת צד בעימותים פוליטיים בין קבוצות אתניות שונות במדינות בהן היא נמצאת. דוגמה מרכזית ניתן לראות במלחמת האזרחים בבורונדי, שהתרחשה בין השנים 1993–2005, בה אוכלוסיית הטווה לא בחרה צד על אף 30,000 ההרוגים מחבריה, שחיו בשטח רואנדה ונרצחו ללא סיבה ידועה. לקבוצה זו אין קשרים מרובים עם בני השבטים האחרים וייצוגם בפרלמנט מוגבל.
עמי הטווה > מונגו טווה (mongo twa, ntomba twa)

מונים כ-14,000 איש החיים בקונגו. שבט זה מיושב בעיקר באזור הביצות שמצפון ומערב אגם טומבה, ובאזור שבין אגם זה לאגם מיי-נדומבה. בעונות הגשומות עיסוקם העיקרי הוא צייד, בעוד בשאר השנה הם עוסקים במלאכות יד וברזל.
עמי הטווה > קאסאי טווה (kasai twa, kuba twa)

מספרם אינו ידוע. חיים במרכז הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ודוברים את שפת הבושינג הנפוצה באזור.
עמי הטווה > מבוטה טווה (Mbote Twa, bambote)

בני טווה המתגוררים צפון-מערב לאגם טנגניקה (Tanganyika) (אגם הנמצא בין טנזניה, בורונדי, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו וזמביה).הם דוברים שפת בנטו הנקראת לגה-קלנגה (lega- kalanga).
עמי הטווה > אופמבה טווה (Upemba Twa, luba twa)

מתגוררים באזור הביצות הגדול ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו ודוברים את השפות: לובה-קטנגה ( Luba-Katanga), המבה (Hemba), סונגה (Songe) וטאבוואה (Taabwa).
עמי הטווה > טווה בזמביה

בנגויאולו טווה (bangweulu twa)- חיים באזור ביצת בנגויאולו בזמביה ודוברים את שפת הבמבה (bemba).
לוקנגה טווה (lukanga twa)- חיים באזור ביצת לוקנגה ודוברים לנג'ה (lenje). שבט זה בנה את ביתו על הביצה בשנות ה-20 ולאחר מכן הועברו לשטח גבוה יותר המשקיף על הביצה. רבים מהשבט מזדהים כלנג'אים (שבט הגר באזור) ואף החליפו את עיסוקם בדייג כי שבט זה סולד מכך.
קאפווה טווה (kafwe twa)- בני טווה אלו חיים באזור ביצתי גדול בשם קאפווה הנמצא בדרום ומרכז זמביה. בגלל תנאי השטח אין יכולת לשתול יבול גדול ובני הטווה מתפרנסים מדייג וממכירת תוצרתו לכפרי קונים באזור. שיטת הדייג של בני הטווה באזור זו ייחודית להם ונחשבת יעילה בהתחשב בתנאי השטח.
עמי הטווה > טווה באנגולה

הטווה באנגולה חיים בין שבטי המקום ודוברים את שפתיהם.
הערות שוליים

↑  https://www.britannica.com/topic/Pygmy
↑  AFRICAN PYGMIES, www.pygmies.org
↑  Butt, J. J. (2006). The Greenwood dictionary of world history. Greenwood Publishing Group. ISBN 9780313327650.
↑  R.M. Blench (27 ביוני 2004). "Linguistics and genetics in sub-Saharan Africa" (PDF). www.rogerblench.info. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Blench, R. "Are the African pygmies an ethnographic fiction". Challenging Elusiveness: Central African Hunter-Gatherers in a Multi-Disciplinary Perspective. Research School for Asian, African and Amerindian Studies (CNWS), Universiteit Leiden. pp. 41-60. ISBN 9057890186.
↑  "Central Africa: Nowhere to go; land loss and cultural degradation. The Twa of the Great Lakes". World Rainforest Movement. 27 אוק' 2004. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pagezy, H. (1988). "Coping with uncertainty in food supply among the Oto and Twa living in the equatorial flooded forest near Lake Tumba, Zaire".  In In de Garine & Harrison (ed.). Coping with Uncertainty in Food Supply. Oxford University Press. pp. 175–209. ISBN 978-0198576433.
↑  Muntemba, M., "Thwarted Development". In Palmer & Parsons (eds) The Roots of rural poverty in central and southern Africa, Volume 1, University of California Press, 1977
↑  Smardon, R. (2009). "The Kafue Flats in Zambia, Africa: A Lost Floodplain?". In Sustaining the World's Wetlands. Springer US. pp. 93-123. doi:10.1007/978-0-387-49429-6_4.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 8cac27ae-bbae-4f3f-b26c-a04f1066b37f
Jar of Hearts

Jar of Hearts (בעברית: צנצנת של לבבות) הוא סינגל הבכורה של הזמרת האמריקאית כריסטינה פרי. השיר יצא לאיטונס ב־27 ביולי 2010, שבוע לאחר הופעת הבכורה שלו ב-So You Think You Can Dance. השיר נכלל ב-מיני אלבום הבכורה של פרי, The Ocean Way Sessions, והופיע באלבום האולפן הבכורה שלה Lovestrong. את השיר כתבו פרי, דרו לורנס וברט ירציאן. פרי שאבה השראה לשיר מחוויה אמיתית עם עניין אהבה שרצה להצית מערכת יחסים שבורה. לאחר הופעת הבכורה שלה, השיר יצא ל-iTunes ושם לאחר מכן עלה למקום הראשון ב־20 השירים המובילים ביותר באותו שבוע.
פרי לא הייתה חתומה לעסקת הקלטות בזמן יציאת השיר, מה שיצר דיונים רבים בין המבקרים שדירגו את השיר. השיר הגיע במצעדים מרובים בארצות הברית וקנדה במקומות 17 ו-21 בהתאמה. השיר מכר בסך הכל 47,500 הורדות בשבוע הפתיחה שלו. בשנת 2011 הוא יצא לאור בבריטניה והגיע למקום הראשון בגרף הסינגלים של בריטניה. השיר בילה 31 שבועות במקום 40 ו־48 שבועות במקום 75. בהמשך הוסמך פלטינה לאחר שמכר 600,000 עותקים. הוא היה הסינגל ה-11 הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 2011.
רקע ושחרור

לאחר שלימדה את עצמה לנגן שישה אקורדים בגיטרה, יצרה פרי את "האיש המושלם" אותו היא מתארת בשיר". השיר הוקרן בבכורה בסיבוב ההופעות "So You Think You Can Dance" ביוני, לפני שפרי הייתה חתומה על עסקת תקליטים.
פרי כתבה את השיר בדצמבר 2009, והתחילה לעבוד עם צוות ההפקה והניהול שלה בפברואר 2010. תוך כדי הקלטות לשיר הוקלט בנוסף מיני אלבום עם להקה מלאה; עם זאת, מאוחר יותר פרי החליטה להתנגד לרעיון זה וקבעה כי "דמיינתי שאנשים רוקדים אליו. הכל היה 'גדול למקרה'".
השיר נוסף לראשונה לערוץ היוטיוב של פרי ב-30 ביוני 2010 ויצא מאוחר יותר ב-אייטונס ב-27 ביולי 2010. גרסת קריוקי של השיר יצאה רשמית גם ב-iTunes ב־1 בפברואר 2011. השיר הוצג במיני אלבום הראשון של פרי The Ocean Way Sessions, והוא הופיע בנוסף באלבום הבכורה של פרי, lovestrong.
הרכב השיר

Jar of Hearts, תואר כשיר אוטוביוגרפי עבור פרי, הנזכרת בבן זוגה לשעבר שרצה להשתקם מחדש לאחר פרידה קשה. רואה חובות כתיבה של מבצעת השיר כריסטינה פרי, השיר הופק על ידי כותבי השיר בארט ירציאן וכריסטינה פרי, השיר הוא מנגינה מכוונת רוק העוסקת בהעלאת המשך התקדמותה של להבה לשעבר שהייתה כפוית טובה בזמן שביחד, ובכל זאת רוצה כעת להצית מחדש רומן כושל.
מבחינה מילולית הבלדה סובבת סביב בן זוגה לשעבר של פרי, השרה מילים מחוויות אישיות. בבלוג של האמנית, פרי ציינה שהשיר הגיע מחוויות אמיתיות, וקבעה "כתבתי את השיר אחרי שחזרתי הביתה לפילדלפיה לחג בדצמבר האחרון. ישבתי בחדר השינה של ילדותי והתחבאתי מהילד (עם צנצנת הלבבות) שרצה לראות אותי. הלב שלי רצה לראות אותו, הראש שלי ידע טוב יותר. לא יכולתי לקחת הפסקה אחת נוספת אז כתבתי את השיר במקום זאת."
על פי גיליון הגיליונות שפרסם ב־Musicnotes.com על ידי חברת Hal Leonard Corporation, "הוא שיר מתון של פסנתר-רץ שמתקדם בזמן המשותף, שנכתב במפתח C מינור . שירה של פרי נע בין התווים E ♭ 3 ל־C 5 כשהיא שרה בלווי הפסנתרים והאקורדים. השיר מורכב מנגינת פסנתר ומיתרים עדינים. בנוסף מתואר כבלדה מרוטשת ומובשלת במיתר, השיר כולל "רוק פסנתר עגום, לא מרותק". פרי הצהירה שהיא לא יודעת לקרוא או לכתוב תווים, אבל ידעה לבצע אקורדים לפסנתרים מסוימים, ששימשו בשיר. בבלוג האישי של הזמרת היא שחררה את אקורדי הפסנתר של כל השיר. הפסוק של השיר מנוגן באקורדים Cm Eb Bb Fm; מקהלה מקדימה ב־Fm Ab Eb Bb Fm Ab Bbsus; הפזמון ב־Eb Bb Cm Ab (Abm) מסתיים ב: Eb; הגשר באקורדים Cm (יד ימין) לרדת C, B, Bb, A (תו בס) Ab G; והמוצא מסיים את השיר באקורדים Ab B F.