נאסר א-דין שאה קאג'אר
השאה של פרס > מסעותיו של השאה

בשנת 1869, תכנן נאסר א-דין שאה לבקר באתרי הקודש השיעים בנג'ף, מסופוטמיה, האימפריה העות'מאנית. לשם כך השאה התכתב עם מירזא חוסיין ח'אן מושיר א-דאולה, השגריר הפרסי בחצר המלוכה העות'מאנית, כדי להתכונן לקראת ביקורו של השאה. בסופו של הביקור הורה השאה למושיר א-דאולה לשוב ממשרתו בחצר העות'מאנית לפרס ומינה אותו לשר המלחמה הפרסי במסגרת מערכת הממשל החדשה. פעולה נוספת של השאה שנגעה לצבא לאחר ששב מטיול זה הייתה הרחקתו של המפקד הצבאי מוסטפא א-מאלכ, שהיה שייך לסיעה השמרנית של חצר המלוכה. מוסטופיה א-מאלכ, עלה בסולם דרגות ההנהגה ובעת הורחק מתפקידיו היה בעל סמכות הדומה לזה של הנושא במשרת השר הראשי המבוטלת. לאחר פיטוריו הוגלה לכפר אבותיו אשטיאן. זמן קצר לאחר מכן, ב-12 בנובמבר 1871, מונה מושיר א-דאולה למשרה המחודשת של השר הראשי. אחת מפעולותיו הראשונות במשרה הייתה העברת חוזה ויתורי סמכויות של הממשל, בהסכמת השאה, למשקיע הבריטי פול יוליוס רויטרס. ויתורים אלו כללו בין היתר ניצול של כל המכרות האיראניים בידי המשקיע הבריטי.
נאסר א-דין שאה יצא למסע לאירופה בשנת 1873 בהצעתו של שרו הראשי. מושיר א-דאולה התכוון להראות לשאה את התקדמות מדינות אירופה ולחשוף בפניו את חולשתה של איראן לעומת המעצמות האירופאיות. תחילה נסע השאה דרך הקווקז מטהראן למוסקבה, איפה שפגש באלכסנדר השני, קיסר רוסיה. לאחר רוסיה נסע השאה לברלין, הקיסרות הגרמנית, דרך וילנה וקניגסברג, ולאחר שנפגש עם וילהלם הראשון, קיסר גרמניה ואוטו פון ביסמרק, קנצלר גרמניה, יצא לבלגיה דרך פרנקפורט, קלן ואאכן. בבריסל התקבל בברכה על ידי לאופולד השני, מלך הבלגים. כמה ימים לאחר מכן הגיעה משלחת בריטית לבירת בלגיה ולקחה את המלך לבריטניה. בבריטניה קיבלו את פניו של נאסר א-דין שאה בניה של המלכה ויקטוריה וכמה אנשי חצר. שלושה ימים לאחר הגעתו ללונדון נפגש גם עם המלכה בארמון בקינגהאם. בפגישה זו בירכה ויקטוריה את השאה והעניקה לו תואר אביר מסדר הבירית. לאחר בריטניה, נסע לצרפת דרך תעלת למאנש, שם נפגש עם נשיא צרפת פטריס דה מק-מהון בפריז, ולאחר מכן נסע לווינה דרך שווייץ וממלכת איטליה. הוא פגש את ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה והתקבל בברכה בפגישה רשמית על ידי פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה. פגישה מיוחדת הייתה לשאה עם משה מונטיפיורי. השאה הציע למונטיפיורי לרכוש חלקות אדמה על מנת ליישב עליהם יהודים בחסות הממלכה הפרסית.
במהלך טיול זה הוזמן השאה לריקודי חצר, קונצרטים, אופרות והופעות אחרות. הוא האזין שעות לנאומים שנאמרו לכבוד נוכחותו בטקסים הרשמיים, והוא לעיתים לא הבין דבר מהתוכן מלבד תרגום מקוצר. במהלך מסעותיו, השאה התקשר גם עם דמויות בולטות, שחקנים וזמרים, ולעיתים אף התערבב באנשים רגילים, דבר שמעולם לא הצליח לעשות בפרס עצמה. אך בסופו של דבר, המלך לא היה שבע רצון מהטיול. היה זה מכיוון שהוא נאלץ להימנע ולציית לפי קודי ההתנהגות האירופאים. הוא אף נכנס לוויכוח עם קיסר רוסיה והושפל על ידי תפארתם ועוצמתם של ממשלות אירופה. "את החוקים וההתפתחויות החדשים בעידן זה יהיה קשה מאוד לאכוף בזמן הקרוב" הוא העריך.
טיולים אלה, שהתקיימו בשני סבבים ובנוסף גררו עלויות כבדות לממשלה ולאנשי איראן, הביאו הישגים חשובים למדינה והשאה אפשר בהמשך לגורפים שונים מטעמה של אירופה המודרנית להיכנס לפרס בתחומים שונים ובדרכים שונות. חוזים בתחום רכישת מכונות הטבעת מטבעות והקמת מטבעה בטהראן והדפסת חותמות הדואר הראשונות של פרס היו תוצאה של מסעותיו של נאסר א-דין שאה לצרפת. במהלך טיול זה ביקר נאסר א-דין שאה גם במטבעות של סנקט פטרבורג, לונדון ופריז, ורוב המטבעות של המדינות המארחות הטביעו מדליות הנצחה לכבוד הגעת השאה של פרס לארצן.
כשחזר השאה מאירופה, אנשי טהרן התקוממו ודרשו לבטל את הוויתור המסחרי שהעניק לקיסר הרוסי במהלך הטיול. מכתביהם ועתירותיהם של גורמים מבדי המדרשים וחוקרים אזרחיים בטהראן הופיעו בפני השאה, בהם הם מונים את טעויותיו של מושיר א-דאולה - בעת בראש כל הוויתורים הופיע הוויתור המסחרי לסוחרים הרוסים – ונדרש מצד גורמים אזרחיים להסירו. בסופו של דבר התפטר מושיר א-דאולה בהוראת השאה ונשלח למחוז גילאן. בשנת 1878, השאה שוב חשב לנסוע לאירופה. הוא הודיע שהפעם ייסע בעילום שם ועל חשבונו (במקום חשבון האוצר הלאומי) בכדי לראות את רמת ההתקדמות האירופית האמיתית שהוסתרה ממנו בטיול הקודם בשל הפורמליות והאירוח של הממשלות. עד מהרה הוא התגלה ועיתונים וגורמים ממשלתיים באירופה בירכו את ביקורו של השאה בנסיבות כאלה; אך עד מהרה שינה נאסר א-דין שאה את דעתו ורצה להתקבל על ידי הממשלות. במהלך טיול זה ביקר השאה במוסקבה, סנקט פטרבורג, וינה, ברלין ופריז, וחזר לפרס לקראת סוף השנה. השאה התפלא מיחידות הקוזאקים בתוך שורות צבא האימפריה הרוסית והסדיר הסכם עם הממשלה הרוסית שתתמוך בהקמת יחידה דומה בצבא הפרסי (לימים בריגדת הקוזאקים הפרסית).