stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהושע דקל
ביוגרפיה > קריירה מקצועית > ראש מינהל הספורט

בחודש מאי 1995 ד"ר דקל נבחר לתפקיד מנהל רשות הספורט והחינוך הגופני, ונכנס לתפקיד באוקטובר 1995. לאחר רה-ארגון מינהלי במשרד החינוך, התרבות והספורט, תיאור התפקיד שונה לראש מינהל הספורט והחינוך הגופני וכסמנכ"ל המשרד, הוא מילא את התפקיד הזה עד לפרישתו בשנת 2007. במסגרת תפקידו, היה אחראי להכנת תוכנית אסטרטגית לספורט למדינת ישראל, שהוגשה לאישור לשר הספורט והחינוך, הכין הצעת תקציב לספורט במדינת ישראל והיה גם אחראי לביצועו. היה שותף להכנת "תוכנית העשור" בטוטו-ווינר, התוכנית לפיתוח 10 מתקני ספורט גדולים בארץ וביניהם: אצטדיון סמי עופר בחיפה, אצטדיון טרנר בבאר שבע, אצטדיון נתניה, אצטדיון המושבה בפתח תקווה ועוד.
בשנת 1996 מונה דקל להיות יו"ר הדירקטוריון של מכון וינגייט, המכון הלאומי לספורט, תפקיד שבו החזיק עד לפרישתו בשנת 2007 בעקבות ניגוד עניינים.
בשנותיו כראש מינהל הספורט, דקל מילא תפקידים בכירים רבים נוספים, וקידם תוכניות לקידום הספורט, היה ממונה על הכשרת מאמנים ומדריכים במדינת ישראל, קידם את חוק מרוצי סוסים בישראל, תיקונים ל"חוק הספורט המוטורי" ואחראי על "הרשות לנהיגה ספורטיבית".
היה מופקד גם על "חוק הצלילה הספורטיבית בישראל", ובמסגרתו מתן רישיונות לבתי ספר לצלילה בישראל והענקת תעודות למאמנים ולמורים לצלילה.
בנוסף ל"חוק הספורט" ול"חוק חדרי-כושר", יזם את הקמתם של "מרכזי מצוינות" לספורטאים מחוננים בישראל, שנקראו: "פנימיות יום" ו"אגודות הישג".
דקל יזם את החתימה על "האמנה לשיתוף פעולה" בין השלטון המרכזי, משרד הספורט, לבין השלטון המקומי, מרכז השלטון המקומי והמרכז למועצות אזוריות. האמנה לקידום ולפיתוח הספורט, תרבות הפנאי ואורח חיים בריא ברשויות בישראל.
בהיותו ראש מינהל הספורט בארץ, דקל הקים בעקבה שבמדינת ירדן, בים האדום, בית ספר לחינוך ולספורט ימי, יחד עם שלטונות ירדן, כשהנסיך ראיד האח של המלך חוסיין היה מעורב ובחסותו, ועם אלוף פיקוד הדרום הירדני, שהיה גם מפקד עקבה ומפקד נמל בעקבה, והיה שותף פעיל בהקמת המרכז בעקבה. במרכז לספורט ימי שהוקם בעקבה דקל פעל להכשרת מורים ומדריכים ירדנים לעבודה בספורט הימי. יזם תחרויות ומפעלי ספורט ימיים וביניהם "משט השלום", בהשתתפות ספורטאים עם סירות וספינות מירדן ומישראל.
שוקי דקל ומפקד נמל עקבה ופיקוד דרום בצבא ירדן
שוקי דקל ומפקד נמל עקבה ופיקוד דרום בצבא ירדן
שייט בנמל עקבה בהדרכת אלוף פיקוד הדרום מירדן, האלוף שהוא מפקד נמל עקבה
טקס השקת ההסכם לשיתוף פעולה עם ירדן-עקבה 5.12.99. משמאל לימין: סיימון נציג ירדן, מנהל המרכז הימי באילת, ד"ר שוקי דקל, נינו שמואלי מפקח ספורט ימי, פרופ' שמעון שמיר (לשעבר שגריר ישראל במצרים ובירדן)
מזח צף לכיתות הלימוד בחוף
דקל שימש כמ"מ יו"ר דירקטוריון המועצה להסדר ההימורים בספורט, טוטו-ווינר. בשנת 2001, בהיותו יו"ר המועצה להימורים בפועל, הוביל עם המנכ"ל ועובדי המועצה להימורים בספורט, את המעבר ממערכת הימורים באוף-ליין (Off-line) למערכת הימורים באון-ליין (On-Line). דקל שימש כיועץ אסטרטגי מקצועי למרכז השלטון המקומי לתוכניות אב אסטרטגיות לספורט ולתרבות הפנאי ברשויות.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית > יועץ מקצועי

בשנת 2008 יצא דקל לגמלאות, והקים חברה עצמאית לייעוץ, יזמות ופרויקטים בשם "י. דקל ספורט בע"מ".
בשנת 2017 נבחר דקל ליו"ר הוועד הפאראלימפי הישראלי (הוועד הפראלימפי הוא ארגון מן המניין בוועד הפאראלימפי הבינלאומי) ה-IPC, בתוקף תפקידו הוא אחראי על שיגור משלחות הספורטאים לאולימפיאדות. בימים אלו (2019) הוועד הפראלימפי שוקד על ההכנות לאולימפיאדת טוקיו (2020), ולאולימפיאדת החורף בייג'ינג (2020) ואחריה לאולימפיאדת פריז (2024).
הוועד הפראלימפי עוסק בספורט להישגיות ולמצוינות לספורטאים עם מוגבלויות (נכי צה"ל, נכי איל"ן ובית החינוך לעיוורים) ומכין את הספורטאים לאולימפיאדות.
בתפקידו כיו"ר הוועד הפראלימפי בישראל  יזם שילוב מחקר וטכנולוגיה בהכנות הפראלימפיות, חתם על הסכם עם "מכון סילבן אדם למצוינות" שבאוניברסיטת תל אביב. כמו כן, חתם על הסכמים לטיפול רפואי במעמד מיוחד (V.I. P) לספורטאים הפראלימפיים, עם המרכז הרפואי "שיבא" בתל השומר ועם בית החולים "רעות".
יזם את השתתפות נבחרת ישראל במשחקי החורף הפראלימפיים בבייג'ינג, וזאת בפעם הראשונה בהיסטוריה ישתתפו ספורטאי ישראל במשחקי החורף הפראלימפיים, שיערכו בבייג'ינג בשנת 2022.
בתפקידו כיו"ר הוועד הפראלימפי אירח קונגרסים בינלאומיים בארץ שבהם השתתפו חוקרים ואנשי מקצוע מכל העולם, הוא יזם את אירוח הקונגרס האירופאי EPC ‏(European Paralympic Committee), שבו השתתפו נשיאי הספורט הפראלימפיים מאירופה. דקל עסק בעוד אירועים גדולים כגון: אירוח אליפות העולם בטניס על כיסאות גלגלים בשיתוף איגוד הטניס, אירוח אליפות אירופה ב"כדור-שער" לעיוורים, שתתקיים בשנת 2021 ועוד.
דקל יזם ופעל לחתימת הסכמים לשיתוף פעולה עם מדינות: יוון, וקפריסין. 
בפעולות אלו ועוד חיזק את ההכרה בספורט הפראלימפי בישראל ומיתג אותו במקום גבוה. חיזק את ההכרה של מדינות העולם בספורט הנכים ובוועד הפראלימפי של ישראל. דקל פועל להקמת בית לספורטאים הפראלימיים בישראל, שיהיה מרכז לכנסים, לתערוכות, ללימודים, להשתלמויות והיכל תהילה לספורטאים הפראלימפיים.
בתפקידו קידם ותרם להמשך פיתוח ההכרה של מדינות העולם בספורט הנכים ובוועד הפראלימפי של ישראל.
בימים אלו[דרושה הבהרה] פועל דקל להקמת "היכל תהילה ובית לספורטאים הפראלימפיים בישראל".
תפקידים ציבוריים

דקל שימש במספר תפקידים ציבוריים, כלהלן:
נציג ציבור בבית הדין המחוזי בנצרת, כשופט נציג מעבידים.
יו"ר מועצת המנהלים של מכון וינגייט המכון הלאומי לספורט
יו"ר הוועד הפראלימפי בישראל.
יועץ בכיר לסגן שר החינוך, התרבות והספורט.
יו"ר ההתאחדות לספורט בתי"ס בישראל.
סגן נשיא העולמי להתאחדות לספורט בתי"ס - I.S.F
חבר הנהלת הוועד האולימפי הישראלי.
יו"ר אס"א ישראל- איגוד הספורט האקדמי בישראל.
חבר בהנהלת דירקטוריון החברה למתנ"סים בישראל.
חבר הנהלת מכבי העולמי למכביות בישראל ( I.M.C)
יו"ר ועדה ציבורית "ועדת דקל" לבחינת מעמד המורים והחינוך הגופני והספורט בישראל.
עיתונאי וחבר באיגוד הישראלי לעיתונות תקופתית (FIPP )
יו"ר משלחת ישראל לאוניברסיאדה באדמונטון - קנדה
יו"ר משלחת ישראל לאליפות העולם בחתירה שמאורגנת על ידי פדרציית החתירה הבינלאומית.
יו"ר הוועדה לבחינת ענף ההתעמלות האומנותית בישראל.
מפקח על הוראת החינוך הגופני והספורט במשרד החינוך, התרבות והספורט.
עיטורים ומכתבי הוקרה

עיטור יקיר הספורט לשנת 2002
עיטור יקיר אס"א (איגוד הספורט האקדמי)
עיטור מרכז הפועל "לאיש כפועלו"
תעודת הוקרה משרד המדע, התרבות והספורט.
מכתב הערכה וברכות מראש הממשלה בנימין נתניהו על בחירת כסגן נשיא עולמי של התאחדות ספורט בתי הספר ISF
עיטור הכבוד של הוועד הפראלימפי הישראלי לשנת 2022.
הערות שוליים

↑  דויד שליו, חוזרים לספסל הלימודים, דבר, 5 במרץ 1974
↑  ברק ליבאי, אוהולו של תורה על הכנרת, מעריב, 30 באפריל 1989
↑  יהושע דקל נבחר לתפקיד יו"ר אס"א, דבר, 31 במאי 1983
↑  בעצם זהו התפקיד הכי בכיר בספורט הישראלי, מעליו יש רק את שר החינוך התרבות והספורט.
↑  השופט חשין: "על שוקי דקל לפרוש בשל ניגוד עניינים", באתר וואלה, 20 בספטמבר 2005
↑  על קידום רגולציות בתפקידו אתר הכנסת הפתוחה
↑  קידום רגולציה אתר נבו
↑  דוגמה לתוכנית ספורט מתוכנית 2017–2027 של כרמיאל
↑  תכנון תוכנית אב ספורטיבית שביצע לאלפי מנשה, אתר מועצה מקומית אלפי מנשה
↑  אברהם תשובה, שוקי דקל מונה ליו"ר הוועד הפראלימפי, באתר ynet, 27 בפברואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303026205171
יחסי בנגלדש–נמיביה

| יחסי בנגלדש–נמיביה |
| --- | --- |
בנגלדש: נמיביה


בנגלדש: נמיביה
שטח (בקילומטר רבוע)
148,460: 824,292
אוכלוסייה
174,095,429: 3,045,810
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,415: 12,351
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,513: 4,055

יחסי בנגלדש–נמיביה הם היחסים הדו צדדיים בין בנגלדש ונמיביה. שתי המדינות נהנות מיחסים דו-צדדיים ידידותיים.
התפתחות חברתית

בנגלדש ונמיביה גילו עניין לשתף פעולה זו עם זו למען פיתוח חברתי של שתי המדינות. בנגלדש הביעה את כוונתה לעזור לנמיביה במאבק בסכנות בריאותיות שונות, כולל איידס, באמצעות הטכנולוגיה התרופתית שלה. בנגלדש הזמינה גם את נמיביה לגייס רופאים ומהנדסים מיומנים מבנגלדש שיפעלו לפיתוח חברתי של נמיביה.
שיתוף פעולה כלכלי

בנגלדש ונמיביה מעוניינות להרחיב את הפעילות הכלכלית הדו-צדדית בין שתי המדינות, כאשר שתי המדינות נוקטות בצעדים הנדרשים בעניין זה. מוצרי יוטה מבנגלדש, מוצרי עור, קרמיקה ותרופות מזוהות כמוצרים פוטנציאליים בשווקים בנמיביה.
יונדאי אקסנט

| --- | --- |
אקסנט דור רביעי (i25)
אקסנט דור רביעי (i25)
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  יונדאי מוטור
 שנות ייצור:  1995–היום
 מודל קודם:  יונדאי אקסל
 מודל אחריו:  יונדאי וניו 
 סיווג:  תת-משפחתית
 מרכב:  סדאן האצ'בק (לא בישראל)
 אורך:  4,120 מ"מ 
 בסיס גלגלים:  2,440 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  בנזין, דיזל 1,400 או 1,600 סמ"ק
 הילוכים:  אוטומט/ידני
 קשר:  קיה ריו
 
יונדאי אקסנט (אנגלית: Hyundai Accent) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יונדאי מוטור הדרום קוריאנית.
האקסנט מיוצרת החל משנת 1995. בשנת 2008 היא הוכרזה כמכונית קומפקטית האמינה ביותר על ידי המגזין הכלכלי J.D.Power and Associates. היא שווקה ברוב העולם כיונדאי אקסנט אך לעיתים שווקה תחת שם אחר ואף יצרן אחר. בסין ובהודו היא משווקת בשם יונדאי ורנה, ברוסיה כיונדאי סולאריס, במקסיקו תחת השם דודג' אטיטיוד ובוונצואלה כדודג' בריזה. מאז הצגתה היו לאקסנט חמישה דורות. הדור הרביעי שווק בישראל תחת השם i25. כחלק ממתיחת הפנים של אותו דור שהוצגה ב-2015, בישראל הוצע כסטנדרט מסך מגע לתפעול הרדיו ומערכת השמע, כחלופה לרוב הכפתורים במרכז הקונסולה.
מבנה

אקסנט היא מכונית סופרמיני בתצורת סדאן או האצ'בק עם ארבע או חמש דלתות, המיועדת בעיקר לשווקים מתפתחים. בדורות המאוחרים היא חולקת את הפלטפורמה עם קיה ריו. הדור הרביעי הוצג בשנת 2010. הוא שווק בישראל תחת השם i25 אקסנט, וכך גם בקולומביה. הוא מגיע עם מנוע בנזין בנפח 1.4 ליטר ו-1.6 ליטר המפיקים 109 ו-126 כ״ס בהתאמה, ותיבת הילוכים ידנית בעלת 5 או 6 הילוכים ותיבה אוטומטית בעלת 4 או 6 הילוכים. ב-2015, הספק שני המנועים הופחת מעט בהתאם לדרישות סף הזיהום של הרכב - מנוע ה-1.4 שהפיק 109 כ״ס כעת מפיק 100 כ״ס, והספק ה-1.6 ירד מ-126 ל-124.
בטיחות

לדור הרביעי לא נערכו מבחני ריסוק ביורו NCAP, אך במבחני הריסוק של ארצות הברית (NHTSA) היא קיבלה 4 כוכבים מתוך 5 בכל הקטגוריות ובמבחני הריסוק הסינים (China NCAP) היא קיבלה חמישה כוכבים.
יונדאי אקסנט 2010 בריאד, ערב הסעודית
יחסי סיישל–רוסיה

| יחסי סיישל–רוסיה |
| --- | --- |
סיישל: רוסיה


סיישל: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
455: 17,098,242
אוכלוסייה
131,009: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,141: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
16,346: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי סיישל–רוסיה הם יחסי החוץ שבין הרפובליקה של סיישל לבין הפדרציה הרוסית. היחסים הדיפלומטיים בין סיישל לברית המועצות כוננו רשמית ב-30 ביוני 1976, יממה לאחר שסיישל הכריזה על עצמאותה מבריטניה. סיישל מיוצגת ברוסיה על ידי שגרירותה בפריז יחד עם שתי קונסוליות כבוד בסנט פטרבורג וביקטרינבורג. רוסיה מיוצגת בסיישל על ידי שגרירותה בוויקטוריה.
בחודש פברואר 2009 ערך אלכסנדר ולדימירוב (שגריר רוסיה בסיישל) ביקור אצל הנשיא הסיישלי ג'יימס מישל ואצל סגן הנשיא ג'וזף בלמונט בבית המדינה.
יחסים עם רוסיה הסובייטית

ב-15 בפברואר 1980, חתמו ברית המועצות וסיישל על מזכר הבנות בדבר הסחר בוויקטוריה. נשיא סיישל, פרנס-אלברט רנה, תמך בפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
ב-1987 דיווח "סאנדיי טיימס" על ציטוט שנאמר על ידי קציני מודיעין אמריקאניים, כי ברית המועצות הנחיתה 50 אנשי צוות מחיל הנחתים של רוסיה באיי סיישל לאחר שהפליגו בספינת אייוואן רוגוב(אנ') באוקטובר 1986. חודש לאחר ניסיון חיסול כושל על רנה, נשיא סיישל.
יחסים כלכליים

הסחר הבילטראלי בין רוסיה וסיישל בשנת 2008 הגיע לסך של 6.23 מיליון דולר אמריקאי. רוסייה ייצאה סחורות ושירותים בשווי 4.54 מיליון דולר אמריקאי לסיישל, שכלל בעיקר שמנים מינרליים, מכונות וציוד. הייצוא מסיישל לרוסיה הסתכם ב-1.69 מיליון דולר אמריקאי, שרובו מורכב מדגים, פירות ים ותבלינים.
בשנת 1999, חתמו שתי המדינות על הסכם בדבר שיתוף הפעולה בתחום התיירות, ובשנת 2008, ביקרו בסיישל כ-6,400 תיירים רוסים. התיירות הרוסית בסיישל הובילה לחברת התעופה הסיישלאית, אייר סיישל, להטיס טיסה מדי שבוע אל נמל התעופה הבינלאומי של ונקובו במוסקבה במרץ 2009, בתקווה כי ממשלת סיישל תצליח להראות את נוכחותה בשוק הרוסי.
| נתוני הסחר בין סיישל לבין רוסיה (במיליוני דולר אמריקאי)> שנה | נתוני הסחר בין סיישל לבין רוסיה (במיליוני דולר אמריקאי)> ייצוא מרוסיה | נתוני הסחר בין סיישל לבין רוסיה (במיליוני דולר אמריקאי)> ייבוא לרוסיה |
| --- | --- | --- |
| 2013 | 2.93 | 1.77 |
| 2014 | 2.63 | 2.07 |
| 2015 | 6.18 | 1.68 |
| 2016 | 5.96 | 1.36 |
יחסי סיישל–ספרד

| יחסי סיישל–ספרד |
| --- | --- |
סיישל: ספרד


סיישל: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
455: 505,370
אוכלוסייה
131,009: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,141: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
16,346: 32,996
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי סיישל–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של סיישל לבין ממלכת ספרד.
סקירה כללית

היחסים הדו-צדדיים שבין רפובליקת סיישל לממלכת ספרד נחשבים מצוינים. הם הצטמצמו מעט בעשור השני של המאה העשרים ואחת בעקבות דיג מוגבר ספרדי באזור. נכון ל-2019, שלושים ספינות ספרדיות (עליהן מתנוסס דגל ספרד או שבעל הספינה בעל אזרחות ספרדית) משתמשות בנמלה של ויקטוריה בירת סיישל כבסיס לפעילותן. ספרד עוזרת לסיישל בלחימה נגד שודדי הים.
ספרד וסיישל משתפות פעולה בתחום המים והאנרגיה המתחדשת ואף נערך ביקור בספרד של נשיא תאגיד המים של סיישל לצורכי התרשמות.
נציגויות דיפלומטיות

סיישל אינה מיוצגת בספרד בדרג השגרירות. סיישל מיוצגת בספרד בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש קונסוליות הנמצאות בערים: מדריד (עיר הבירה של ספרד), ברצלונה, וולנסיה. סיישל האמינה את שגרירותה שבפריז, בירת צרפת, על ספרד.
ספרד אינה מיוצגת בסיישל בדרג השגרירות. ספרד מיוצגת בסיישל בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בויקטוריה, בירת המדינה. ספרד האמינה את שגרירותה שבאדיס אבבה, בירת אתיופיה, על סיישל.
יחסי בולגריה – קוריאה הצפונית

| יחסי בולגריה – קוריאה הצפונית |
| --- | --- |
בולגריה: קוריאה הצפונית


בולגריה: קוריאה הצפונית
שטח (בקילומטר רבוע)
110,879: 120,538
אוכלוסייה
6,746,791: 26,517,006
תמ"ג (במיליוני דולרים)
101,584: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
15,057: 
משטר
רפובליקה: דיקטטורה טוטליטרית חד-מפלגתית

יחסי בולגריה–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין בולגריה לקוריאה הצפונית.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-29 בנובמבר 1948. ב-11 ביולי 2019 חתמו בפיונגיאנג, ממשלות הרפובליקה של בולגריה והרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה על תוכנית לשיתוף פעולה בתחומי החינוך והתרבות לשנים 2019–2022.
נציגויות דיפלומטיות

בולגריה מחזיקה בקוריאה הצפונית שגרירות בפיונגיאנג.
קוריאה הצפונית מחזיקה בבולגריה שגרירות בסופיה.
יחסי סיישל–צ'ילה

| יחסי סיישל–צ'ילה |
| --- | --- |
סיישל: צ'ילה


סיישל: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
455: 756,102
אוכלוסייה
131,009: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,141: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
16,346: 16,956
משטר
רפובליקה: רפובליקה דמוקרטית

יחסי סיישל–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של סיישל לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של סיישל לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - אין בין המדינות מתיחויות ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין סיישל לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-1976.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בסיישל אינם זקוקים לאשרה מראש על מנת לעשות כן אלא מנפיקים אחת בעת ההגעה למדינה. לעומת זאת, אזרחי סיישל שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרת כניסה על מנת לעשות כן.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה אינה מיוצגת בסיישל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
סיישל אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יונדאי אלקאזר

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  יונדאי מוטור
 שנות ייצור:  2021–הווה
 הרכבה:  הודו הודו
 סיווג:  מכונית קומפקטית
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  יונדאי-קיה K2
 אורך:  4,500 מ"מ 
 רוחב:  1,790 מ"מ 
 גובה:  1,675 מ"מ 
 בסיס גלגלים:  2,760 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע דיזל בנפח 1.5 ליטר המספק 113 כ"ס או מנוע בנזין המספק 157 כ"ס
 הילוכים:  תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים או תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים
 קשר:  יונדאי כרתה, קיה סלטוס, יונדאי פליסייד
 
יונדאי אלקאזר (באנגלית: Hyundai Alcazar) היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה עד שבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי יונדאי מוטור משנת 2021. היא נחשפה באפריל 2021 ויצאה לשיווק ביוני 2021. היא מבוססת על יונדאי כרתה, אך מיועדת לשוק ההודי בלבד.
מפרט טכני

היא משווקת עם מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר המספק 157 כ"ס ב-6,200 סל"ד או מנוע דיזל בנפח 1.5 ליטר המספק 113 כ"ס ב-4,000 סל"ד. שני המנועים משווקים לבחירה בין תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים לבין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים.
גלריה

מבט קדמי
מבט אחורי
פנים
הערות שוליים

↑  Hyundai Alcazar revealed in production guise, Autocar India (באנגלית)
↑  Hyundai Alcazar launched at Rs 16.30 lakh, Autocar India (באנגלית)
↑  Hyundai Alcazar SUV launched in India: Check price, specs, features, etc., www.timesnownews.com (באנגלית)
יחסים מסוכנים (סרט, 1959)

| --- | --- |

 מבוסס על:  יחסים מסוכנים 
 בימוי:  רוז'ה ואדים 
 תסריט:  רוז'ה ואדים, Roger Vailland 
 עריכה:  Victoria Mercanton 
 שחקנים ראשיים:  ז'אן מורו (Marquise de Merteuil) Michel Dacquin Nicolas Vogel Madeleine Lambert Lisa Jouvet James Campbell Badiane Raymond Jourdan Yves Barsacq Renée Passeur Guy Henri ז'אן ואלרי (Cécile de Volanges) Jacques Hilling ז'אן-פייר זולה ג'יליאן הילס Serge Marquand אנט ואדים (Madame de Tourvel) Simone Renant ז'אן-לואי טרנטיניאן (Danceny) אלכסנדרה סטיוארט Frédéric O'Brady François Perrot ז'ראר פיליפ (Vicomte de Valmont) בוריס ויאן Pierre Durou ז'אן ואלרי גאי הנרי Jacques Brizzio 
 מוזיקה:  ת'לוניוס מונק 
 צילום:  מרסל גריניון 
 מדינה:  צרפת, איטליה 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1959 
 משך הקרנה:  102 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט ארוטי, סרט רומנטי, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
יחסים מסוכנים (בצרפתית: Les liaisons dangereuses) הוא סרט צרפתי משנת 1959, המבוסס על רומן של הסופר הצרפתי פייר שודרלו דה לאקלו אשר התפרסם בשנת 1782. במאי הסרט הוא רוז'ה ואדים ומככבים בו ז'אן מורו, ז'ראר פיליפ ואנט ואדים. הסרט הוא הפקה משותפת צרפתית-איטלקית.
הסרט הוא עיבוד מודרני לרומן, שעורר שערורייה רבתי עם צאתו, במרכזו תשוקתה של אשה אחת לפתות ולהשפיע על אחרים כנגד כוחה של אהבת אמת. ז'אן מורו משחקת בתפקיד ז'ולייט דה מרטו, אשת חברה המשפיעה על בן האצולה ואלמון (ז'ראר פיליפ) להיפגש ולפתות את מריאן (אנט ואדים). הסרט צולם בשחור-לבן, בסגנון הגל החדש בקולנוע הצרפתי ותאורו של הבמאי ואדים את מזימות מרטו וואלמון מפגישים בין ערכי החברה הצרפתית של סוף שנות ה-50 עם ערכי המאה ה-18.
אף שהסרט זכה לביקורות פושרות, הייתה זו הפעם הראשונה בה נחשפה השחקנית ז'אן מורו לקהל בינלאומי. סרטה המאוחר יותר ז'יל וג'ים הקנה לה מעמד של כוכבת קולנוע בינלאומית. ז'ראר פיליפ הלך לעולמו כ-8 שבועות לאחר שהסרט יצא לאקרנים וזהו הסרט האחרון בו שיחק. סרט זה סימן גם את שובו של ז'אן-לואי טרנטיניאן (גילם את דנסני - אהובה של ססיל) לקולנוע הצרפתי לאחר שנעדר ממנו שלוש שנים בשל גיוס לצבא.
יחסי לוקסמבורג–צרפת

| יחסי לוקסמבורג–צרפת |
| --- | --- |
לוקסמבורג: צרפת


לוקסמבורג: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
2,586: 643,801
אוכלוסייה
674,898: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
85,755: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
127,064: 45,527
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה נשיאותית למחצה ודמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

היחסים הדיפלומטיים בין הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג לבין הרפובליקה הצרפתית מתאפיינים בשיתוף פעולה רחב היקף הנובע בין היתר מכך ששתי המדינות חברות באיחוד האירופי וחולקות גבול יבשתי משותף.
יחסים דיפלומטיים

לוקסמבורג מחזיקה שגריר בצרפת היושב בפריז וצרפת מחזיקה שגריר בלוקסמבורג היושב בעיר לוקסמבורג.
יחסים כלכליים

היקף הייצוא לצרפת הוא השני בגודלו בלוקסמבורג בעוד היקף הייבוא מצרפת הוא השלישי בגודלו בלוקסמבורג. ישנם כ-850 עסקים בבעלות אזרחים צרפתיים בלוקסמבורג שבהם עובדים כ-18,000 איש. יתר על זאת, ישנם כ-82,000 אזרחים צרפתיים בקרבת הגבול עם לוקסמבורג, בעיקר מהערים מץ ונאנסי, שנוסעים מדי יום לעבודה בלוקסמבורג. בין צרפת ללוקסמבורג יש גם שיתופי פעולה בתחום הכלכלי כשהמרכזי שבהם הוא "מועדון העסקים צרפת-לוקסמבורג" (BCFL). בנוסף קיימים שיתופי פעולה נרחבים גם בתחום התרבותי ושתי המדינות חברות במכון התרבות גרמניה-לוקסמבורג-צרפת.
יחסי לוקסמבורג–קנדה

| יחסי לוקסמבורג–קנדה |
| --- | --- |
לוקסמבורג: קנדה


לוקסמבורג: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,586: 9,984,670
אוכלוסייה
674,898: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
85,755: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
127,064: 53,718
משטר
מונרכיה חוקתית: מונרכיה חוקתית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית

קונסוליית כבוד של קנדה בעיר לוקסמבורג
יחסי לוקסמבורג–קנדה הם היחסים הבילטרליים בין הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג לקנדה. שתי המדינות חברות באו"ם, בלה-פרנקופוני, בנאט"ו ובארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
סקירה כללית

קנדה נהנית מיחסים בילטרליים ארוכי שנים וחזקים עם הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג. במהלך מלחמת העולם השנייה התקרבו שתי המדינות באופן משמעותי, כאשר משפחתה של שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, מצאה מקלט במונטריאול לאחר הפלישה הגרמנית ללוקסמבורג בשנת 1940.
קשרי מסחר

הידידות ארוכת השנים של קנדה ולוקסמבורג הביאה לשותפות כלכלית ומסחרית חזקה. בשנת 2020, יצוא הסחורה של קנדה ללוקסמבורג הסתכם ב-124.0 מיליון דולר. במהלך אותה תקופה הגיע היבוא של קנדה מלוקסמבורג ל-171.7 מיליון דולר.
נציגויות דיפלומטיות

לוקסמבורג מיוצגת בקנדה על ידי שגרירותה בוושינגטון די.סי, בירת ארצות הברית. בנוסף, לוקסמבורג מחזיקה בקונסוליות בערים ונקובר, קלגרי, טורונטו ומונטריאול.
קנדה מיוצגת בלוקסמבורג על ידי שגרירותה בבריסל, בירת בלגיה. בנוסף, קנדה מחזיקה בקונסוליה בלוקסמבורג סיטי.
יוז'ף אנגל (מלחין)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בנובמבר 1851 פץ', הונגריה 
 פטירה:  25 בנובמבר 1939 (בגיל 88) פץ', הונגריה 
 
יאנושי יוז'ף אנגל (בהונגרית: Jánosi Engel József; פץ', 21 בנובמבר 1851 – מצ'קיאנושי, 25 בנובמבר 1939) היה היה איש עסקים יהודי-הונגרי, מלחין, מבקר מוזיקה, אספן אמנות וסופר. יצירותיו הספרותיות פורסמו בגרמנית תחת השם הבדוי האנגרמי J.E de Sinoja.
משפחתו

אביו היה יאנושי אדולף אנגל (פץ', 1820 - וינה, 1903), אמו הייתה אנה יוסטוס (טבל, 1824 - וינה, 1914). אשתו הייתה רוז'ה יוסטוס (פץ', 1860 - פץ', 1890). אחיו הם לאיוש אנגל, אילונה, שאנדור, ברתה, דיולה, מוריץ, לואיזה ומריאן.
אביו, אדולף אנגל, היה איש עסקים יהודי נודע ופעיל בעיר פץ', אשר קיבל את קידומת האצולה "יאנושי-Jánosi" מפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ביריד העולמי בבודפשט ב-1885.
אדולף אנגל, "מייסד השושלת העסקית", כבר נולד בעיר פץ' בשנת 1820. אביו של אדולף, פטר אנגל, הגיע לעיר מבונהאד בשנת 1795, שם אחד מחדרי ביתו הפך לבית הכנסת הראשון בעיר ברחוב זריני 12 (Zrínyi u. 12) שפעל שם עד 1843. בענף השני, אמו של אדולף, מריה זיסקינד, הגיעה להונגריה מפרנקפורט אם מיין תחילה הגיעה דרך בעלה הראשון לעיירה בוי בהונגריה ולאחר מכן ל-Fünfkirchen (השם הגרמני של העיר פץ').
אדולף איבד את אביו בגיל ארבע. בגיל אחת עשרה הפך לרוכל נודד. הוא למד הונגרית, צרפתית ועברית בכוחות עצמו. היו לו תשעה ילדים משלו, והוא גידל את חמשת ילדיו הקטנים של אחיו הצעיר שמעון, שהתייתמו מהוריהם (מהאחרונים, מיקשה אנגל הפך מאוחר יותר לממציא ביטוח הנסיעות לחו"ל).
ביוגרפיה

כינו אותו כילד פלא. בגיל 14 כתב על הקונצרט של אדה רמני בפץ' בעיתון הווינאי היוקרתי Wanderer. בגיל 18 כתב יצירה מרכזית שעמדה בניגוד למאמרו של ריכרד וגנר Das Judentum in der Musik (יהדות במוזיקה). (עם זאת, זה לא היה מכשול לשמירה על מערכת יחסים טובה באופן אישי עם ואגנר. ידוע כי אנגל, שהגיע לקרלסבד ב-1874, ביקר את וגנר ואשתו, בתו של פרנץ ליסט, בביירוית).
ביוגרפיה > קריירה

הוא החזיק בתואר "יועץ חצר המלוכה" (Hofrat). הוא היה נשיא הקהילה היהודית בפץ', אך הקים על חשבונו בית ספר קתולי באחת מאחוזותיו עבור האוכלוסייה המקומית. אנגל גילה כישרון רב למוזיקה, אך אביו הקפדני כיוון אותו להמשיך בעסק המשפחתי הנרחב.
הרב יוז'ף שוויצר, הרב של קהילת פץ' ולאחר מכן הרב הראשי הנאולוגי של הונגריה, כתב עליו בספרו "ההיסטוריה של הקהילה היהודית של פץ'": "...יאנושי יוז'ף אנגל מוזכר כדמות היהודית היוקרתית והנערצת ביותר במחוז באראניה במהלך האלף (כאן ההתייחסות היא לתקופת 1896 שהיא אלף שנה להתיישבות המדיארים במרכז אירופה). הוא היה נציג מעניין של הבורגנות היהודית של התקופה. הוא שמר על עושרו שקיבל בירושה ואף הגדיל אותו, אך ההצלחה הכלכלית לא הביאה לו סיפוק רוחני. אהבתו האמיתית הייתה הספרות והמוזיקה".
ביוגרפיה > מבקר מוזיקה, מלחין

תחת הכותרת Ungarische Elegie, אנגל הלחין יצירה לפסנתר לכבודו של פרנץ דיאק, על פי דיווח משנת 1877.
שש שנים לפני מותו, הוא פרסם תקציר בן 300 עמודים של ביקורת מוזיקה-היסטוריה מוזיקה בשם Das Antisemitentum in der Musik (אנטישמיות במוזיקה) .
יצירתו

אנגל נודע בעיר הולדתו כסופר, אך הוא לא התפרסם בתחום כי כתב בגרמנית ובשם בדוי. הדרמות שלו על ארבעה נושאים יהודיים פורסמו בדרזדן:
Die Marranen (1900)
Im Beichtstuhl (1902)
Der Kabbalist (1909)
Der Kaufmann von Rom oder: Shylock’s Urgestalt (1925)
הוא למעשה הגדיר מחדש של היצירה האחרונה של שייקספיר מ-1596 "הסוחר מוונציה" למען הנאמנות ההיסטורית.
המחקר שלו Meyerbeer and Judaism פורסם בכתב העת עבר ועתיד. ב-1873 פגש את טורגנייב בקרלסבאד, עמו גם החליף מכתבים. ב-1904 פרסם את "הכנות של העיתון " (Die Ehre der Zeitung ), שבו תקף את הסנסציות העיתונאיות ואת העיוותים ואי דיוקים של העיתונות למען עסקיו. בשנת 1933 פרסמה Amalthea Verlag כרך סיכום בן 300 עמודים של "האנטישמיות במוזיקה". (Das Antisemitentum in der Musik) הוא היה גם תומך גדול באמנות. בתמיכתו הכספית, למשל, פורסם ב-1903 כרך השירים של אישטוואן הונטי בשם "שירי שני דרורים".