stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאילנד
היסטוריה

ההיסטוריה של תאילנד מתחילה עם ההגירה של התאים אל האזור הקרוי היום תאילנד במהלך האלף הראשון. לפני תקופה זו, תרבויות ברזל וברונזה היו קיימות לכמה אלפי שנים, ומאוחר יותר ממלכות של הקבוצות האתניות מון, מאלאי וחמֶר. התאים ייסדו את הממלכות שלהם, שהבולטת ביניהם הייתה ממלכת סוקותאי, ובאופן מאריך ימים יותר – ממלכת איוטהאיה. ממלכות אלה היו תחת איומים קבועים מבורמה ומווייטנאם, וכן מיריבים תאים ומלאוס. במהלך המאה ה-8 התקיימה Nanchao, ממלכה תאילנדית בחלק מסין הדרומית. במאה ה-12 פליטים מאזורי סין והודו מקימים באזור את ממלכת סוקותאי. ב-1350 הוקמה ממלכת איוטהאיה, אשר בהמשך שולטת גם על סוקותאי. בשנת 1767, לאחר מלחמה ארוכה, נכבשה איוטהאיה ונהרסה בידי הצבא הבורמזי. המלך טקסין ייסד בירה בשם טונבורי על גדות נהר הצ'או-פראיה. בשנת 1782 מעביר המלך ראמה הראשון את הבירה לעבר השני של הנהר וקורא לה "קְרוּנְג טֶפּ" (עיר המלאכים) המכונה על ידי זרים בנגקוק.
הכוחות הקולוניאליים האירופיים איימו במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, אך תאילנד שרדה כמדינה היחידה בדרום-מזרח אסיה שהצליחה להימנע משלטון קולוניאלי. ב-24 ביוני 1932 התרחשה הפיכה צבאית "שקטה", שהובילה לסיום המלוכה התאית האבסולוטית ולשינוי המשטר למונרכיה חוקתית, תחת שלטון צבאי כמעט קבוע במשך שישים שנה.
במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה יפן לתאילנד, וזאת אפשרה לחיילים היפנים לעבור בשטחה במטרה להגיע לבורמה ולמלזיה. ב-23 ביוני 1939 הוחלף שם המדינה מסיאם לתאילנד, אך הוחזר לשם סיאם עם סיום המלחמה ב-1945. ב-16 בדצמבר 1946 הצטרפה סיאם לאו"ם כחברה ה-55. ב-11 במאי 1949 שם המדינה שונה פעם נוספת לתאילנד.
מאז 1973 מאופיינת תאילנד במעברים קשים ולעיתים אלימים משלטון צבאי לאזרחי ולהפך. לתאילנד היסטוריה של הפיכות, האחרונה שבהן התרחשה ב-20 במאי 2014.
פוליטיקה

באופן רשמי צורת השלטון בתאילנד היא מונרכיה חוקתית.
מאז אוקטובר 2016 מלך תאילנד הוא ראמה העשירי, שמונה לאחר מותו של ראמה התשיעי שמלך למעלה מ-60 שנה.
ראש הממשלה ה-29 היה הגנרל פריות צ'אן-אוצ'ה, שעלה לשלטון בהפיכה צבאית בשנת 2014, ולאחר שעיגן מראש את ניצחון מפלגתו בחוקה, נבחר רשמית בבחירות בשנת 2019.
ראש הממשלה הנוכחי הוא סרטה טויסין (Srettha Thavisin) אשר נבחר ב-22 באוגוסט 2023. טויסין הוא ראש הממשלה ה-30 של המדינה.
ההפיכה של שנת 2014 גרמה לדחייה חוזרת ונשנית של הבחירות העתידיות, ואלו התקיימו לבסוף בשנת 2019. במתכונתן החדשה של הבחירות בתאילנד, המצביעים בוחרים 500 חברים בפרלמנט והצבא שאוחז בשלטון מאז ההפיכה ממנה את 250 המושבים בסנאט. מפלגת השלטון זקוקה לכל הפחות ל-126 מושבים בפרלמנט כדי להבטיח את השלטון. הישג זה הובטח מעשית מראש בחוקה שהתקבלה במשאל עם מעורר מחלוקת, ומגבילה את מספר המושבים המקסימלי בו יכולה כל מפלגה להחזיק, בלי קשר למספר הקולות שקיבלה בפועל.
החוקה מחייבת כל ממשלה עתידית לפעול בהתאם לתוכנית שגיבש הצבא ובה תכנון מדיני עד לסוף שנות ה-30 של המאה ה-21.
תחת השלטון הצבאי צומצמו משמעותית חופש העיתונות וחופש הביטוי במדינה.
עם זאת, לא תמיד היה כך המצב. לפי חוקת 1997 הדמוקרטית, כל חברי הסנאט, שמספרם היה 200, נבחרו ישירות במחוזות המנהליים, כשלכל מחוז יש ייצוג של סנאטור אחד, לכל הפחות, ולפי חוקת 2007 הדמוקרטית למחצה, 76 מתוך 150 חברי הסנאט נבחרו בבחירה ישירה ב-76 מתוך 77 המחוזות המנהליים. בעוד שה-74 הנותרים מונו על ידי המלך.
צבא וביטחון

האחריות להגנתה של תאילנד מוטלת על הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד, גוף תלת-זרועי צבאי הכפוף למשרד ההגנה בממשלת תאילנד. נכון להיום משרתים בכוחות המזוינים 305,860 אנשים בשירות קבע ו-245,000 אנשי מילואים. זרועות הכוחות המזוינים הם:
הצבא המלכותי של תאילנד
הצי המלכותי התאילנדי
חיל האוויר המלכותי התאילנדי
ההיסטוריה הצבאית של תאילנד מתחילה במאה ה-14, עם קריסתה של האימפריה הקמרית והקמתן של הממלכות הסיאמיות הראשונות, ממלכת סוקוטהאי וממלכת איוטהאיה. בהמשך התמודדו צבאותיהם של הממלכות הסיאמיות עם שכנותיהן באזורים שבהם שכנו במאה ה-21 וייטנאם, קמבודיה, לאוס, בורמה ומלזיה. במאה ה-19, במסגרת התמודדותה של הממלכה עם הקולוניאליזם האירופאי, הפך הצבא למודרני, בעיקר בימי מלכותם של מונגקוט ושל בנו צ'וּלָאלוֹנגקוֹן. הכוחות המזוינים לחמו בכמה מלחמות קולוניאליות כנגד צרפת ובריטניה, במלחמות העולם, במלחמת קוריאה ובמלחמת וייטנאם. בשנות ה-60 עד שנות ה-80 של המאה ה-20 הם ניהלו מאבקים ממושכים בכוחות קומוניסטים שנתמכו על ידי המדינות השכנות והחל משנות התשעים הם מתמודדים עם מורדים מוסלמים בדרום המדינה. כמו כן לוקחים הכוחות המזוינים חלק במלחמה העולמית בטרור באפגניסטן ובעיראק וכן במלחמה בשוד הימי לחופי סומליה ובשוד הימי במצר מלאקה. תאילנד חברה בברית איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה (ASEAN) ומשתפת פעולה עם צבאותיהן של שכנותיה, יריבותיה לשעבר וכן עם הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
כלכלה

רוב אזרחי תאילנד חיים בכפרים. כ-49% מכוח העבודה מועסקים בענף החקלאות; לעומת שנות ה-80 שם עמד נתון זה על כ-70%.
האורז מהווה המרכיב העיקרי בתוצר החקלאי. בנוסף ענף זה מעבד ומייצא גומי, קשיו, קוקוס, אננס, תירס ודגים. בתחילת המאה ה-21, בעיקר עקב כוח עבודה זול, מתפתחים מאוד ענפי הייצור השונים כגון – אלקטרוניקה, ביגוד, הנעלה ותוצרי פלסטיק וענפים מסורתיים כמו תוצרי עץ ואבני חן. לאחר המשבר הכלכלי הקשה שעבר על המדינה, כחלק מהמשבר הכלכלי באסיה בשנים 1997–1999, בשנות ה-2000 חזרה תאילנד, יחד עם כל אסיה, לצמיחה משמעותית, שהושגה בעיקר בעזרת גידול מרשים בייצוא (בעיקר לארצות הברית ויפן) ובתיירות הנכנסת. התיירות מהווה גם היא חלק משמעותי מכלכלת המדינה. נכון לשנת 2019 ביקרו בתאילנד כ-40 מיליון תיירים זרים. ותאילנד המדינה השמינית הכי מתוירת בעולם. ממשלת תאילנד שואפת שהתיירות תהווה כ-30% מהתוצר המקומי גולמי של המדינה עד שנת 2030.
מעמד האישה בתאילנד משפיע גם הוא על הנוף התעסוקתי שבה. אף על פי שהנשים בתאילנד השיגו את זכות ההצבעה בשנת 1932, רק בשנת 1949 הפכה לראשונה אישה לחברה בבית הנבחרים של האספה הלאומית של ממלכת תאילנד. הנשים בתאילנד חוות אפליה ואי שוויון מגדרי ביחס לשכר, ומועסקות לרוב בעבודות בשכר נמוך.
המטבע המקומי הוא הבאט, המחולק ל-100 יחידות בשם סאטאנג.
כלכלה > יחסים מול ישראל

על פי נתוני מכון היצוא, גדל הסחר בין תאילנד לישראל בהתמדה. בשנת 2010 צמח היקף הסחר בין המדינות בשיעור של 40% והסתכם בכמיליארד דולר. יבוא הסחורות של תאילנד מישראל גדל ב-46% והסתכם בכ-491 מיליון דולר, כשיצוא הסחורות לישראל גדל ב-35% והסתכם בכ-545 מיליון דולר. תאילנד מייבאת מישראל בעיקר יהלומים וכימיקלים ומייצאת לישראל בעיקר מכונות וציוד אלקטרוני.
תאילנד של תחילת המאה ה-21 היא אחד היעדים המועדפים על התייר הישראלי. בעבר תאילנד הייתה יעד לתרמילאים בלבד, אך הפכה ליעד למשפחות וזוגות. על פי לשכת התיירות התאילנדית, בשנת 2019 ביקרו בממלכה 197,000 ישראלים, עלייה של כ-6% ביחס לשנת 2018. היעדים המועדפים על הישראלים בתאילנד הם קוסמוי, פוקט, קופנגן, בנגקוק וקאו לאק[דרוש מקור].
גאוגרפיה

תאילנד מחולקת ל-6 מרחבים (צפון, דרום, מרכז, מערב, מזרח וצפון-מזרח שנקרא איסאן) ובהם 76 מחוזות, כל מחוז מחולק לנפות (877 נפות ועוד 50 בבנגקוק), הנפות מחולקות לתת-נפות. כל מחוז נקרא על שם בירת המחוז.
אזור הצפון הוא הררי, והנקודה הגבוהה ביותר היא דוי אינתנון (2,565 מ'), הערים המרכזיות הן צ'יאנג מאי וצ'יאנג ראי.

בצפון מזרח נמצאת רמת קוראט, ובגבולה המזרחי - נהר המקונג.

אזור המרכז מאופיין בעמק נהר צ'או-פראיה שחוצה את הבירה בנגקוק וזורם למפרץ תאילנד.

באזור הדרום נמצא המיצר היבשתי קְרָא, המתרחב לתוך חצי האי המלאי. מצדו המזרחי נמצא מפרץ תאילנד ומצדו המערבי ים אנדמן, שניהם משופעים באיים: בים אנדמן נמצאים האיים פוקט (אשר מחובר בגשר אל היבשת) פי-פי ורבים אחרים. במפרץ תאילנד נמצאים האיים טאו, סמוּי, פא-נגאן וצ'אנג.
גאוגרפיה > אקלים

האקלים הוא טרופי ומאופיין במונסונים. בתקופה שבין אמצע מאי לבין סוף ספטמבר נמצאת תאילנד בהשפעת מונסון דרום-מערבי, גשום, חם ולח. בתקופה שבין נובמבר לבין אמצע מרס מושפעת תאילנד ממונסון צפון-מזרחי, יבש וצונן. המצר היבשתי קְרָא שבדרום תמיד חם ולח.
גאוגרפיה > פארקים לאומיים

נכון ל-2016 הוגדרו בתאילנד 127 פארקים לאומיים, כולל 22 פארקים ימיים. הפארקים מנוהלים משנת 2002 על ידי מחלקת שימור הצמחייה, חיות הבר והפארקים הלאומיים במשרד המשאבים הטבעיים והסביבה (MONRE). הפארק הלאומי הראשון היה קאו יאי ב-1961, כאשר הועבר חוק הפארקים הלאומיים. הפארק הלאומי הגדול ביותר הוא הפארק הלאומי קאנג קרצ'ן ובו מגוון ביולוגי גדול של צמחייה ובעלי חיים.
דמוגרפיה

אוכלוסיית תאילנד מונה כ-69 מיליון בני אדם. תוחלת החיים עומדת על כ-77.6 שנים בממוצע. שיעור הפריון עומד על ילד אחד בממוצע לאישה.
דמוגרפיה > הרכב אתני

מקובל היה להעריך כי 75% מהאוכלוסייה הם תאים, 11% הם סינים, 3.5% הם מלאים ו-10.5% אחרים. אולם, רוב האוכלוסייה היא למעשה מעורבת, כך שלא ניתן להגדיר אחוזים מדויקים. בנוסף, קיימות קבוצות שונות בתוך הרוב התאי, ולעיתים תושבי איסאן הילידיים נחשבים מיעוט גדול ולא חלק מקבוצת הרוב.
דמוגרפיה > שפה

השפה הרשמית של המדינה והשפה המדוברת ביותר בה היא השפה התאית, שפה ממשפחת הקרא-דאי, וקרובה מאוד לשפה הלאית. היא נכתבת בכתב התאי, שהוא סוג של אבוגידה שהתפתחה מכתב חמרי עתיק.
מדוברות בתאילנד כ-61 שפות או ניבים נוספים פרט לתאית. המרכזיים ביניהם הם תאית דרומית, תאית צפונית (המכונה לעיתים ניב צ'יאנג מאי), ושפת איסאן הנחשבת לעיתים ניב של לאית.
התאית, כמו שפות מזרח אסיתיות נוספות היא שפה טונאלית, כלומר על מנת להעביר משמעות השפה עושה שימוש לא רק בעיצורים ותנועות, אלא גם במספר טונים. בשפה התאית קיימות תשע תנועות יסוד והשפה כוללת מספר עיצורים שאינם קיימים כמעט בשפות המערב.
דמוגרפיה > דת

בתאילנד נהוגות מספר רב של דתות ואין חוקתית דת רשמית למדינה, אך הדת הגדולה ביותר בפער גדול היא בודהיזם מזרם הטהרוואדה, כשמעל 93% מאזרחי המדינה מזדהים עם הטהרוואדה, נכון ל־2010. כ-4% מוסלמים, כ-0.7% נוצרים, כ-0.1% הינדים וכ-0.2% דתות אחרות. כמו במדינות בודהיסטיות אחרות, הנזירים והמנזרים מסתמכים על תרומות מכיוון שאסורה עליהם אחזקת רכוש. בניגוד למדינות בודהיסטיות אחרות, בתאילנד נהוגה הסמכה זמנית לנזירות, וגברים רבים, לרוב לאחר סיום התיכון או בחופשות הקיץ באוניברסיטאות, נוהגים לבלות את קיץ במנזר בודהיסטי, ומנהג זה נראה בעין יפה בחברה התאית.
בנוסף קיימת בתאילנד דת עממית לא ממוסדת המכילה פנתאון רחב של רוחות וישויות ומגוון רחב של טקסים ומנחות המוגשות להן. דת זו מזכירה במידת מה את ההדת הסינית העממית, אך נחקרה משמעותית פחות ממנה, ולכן קיים מידע מועט על הבדלי המנהגים ברחבי המדינה ועל תהליך התפתחותה. דת זו אינה סותרת את הבודהיזם, ולמעשה רוב מאמיניה מגדירים את עצמם בודהיסטים.
מאז תחילת המאה ה-20 התפתחה בתאילנד מסורת של נזירות בודהיסטית הנקראת "מסורת נזירי היער של תאילנד" המנסה לשחזר את צורת החיים של נזירים בתקופת חיו של גאוטמה הבודהה. מסורת זו בהתחלה נחשבה שוליים ואף כגורם מערער על הסטטוס קוו במדינה, אך עם גדילתה קיבלה מקום כבוד הן במדינה והן בעולם.
תרבות

התרבות התאית עתיקת יומין והיא מורכבת מערכים כמו כבוד לזולת ולמבוגרים, היררכיה, צייתנות ושקט נפשי ("לב רגוע") הבאים לידי ביטוי באופן שכיח בחברה התאית, אם כי בהדרגה השפעת המערב וגם השפעת שכנותיה, המשתנות בעצמן, בעיקר סינגפור וסין, גורמות לשינויים בתרבות זו.
מילת מפתח בתאית היא "סאנוק", מילה המבטאת הומור ובדיחות דעת, הגדרת אדם כ"לא-סאנוק" ('מאי-סאנוק') היא עלבון במידת מה.
כבוד למבוגרים הוא דבר חשוב ביותר בתרבות התאית. המעמד ההיררכי נקבע לפי גיל, מין ומעמד כלכלי (בסדר זה). בשל כך צעיר תמיד יפנה אל מבוגר בתחילית 'פִּי' המביעה את הכבוד הנרכש אליו. בפנייה אל אדם צעיר מהדובר ייעשה שימוש בתחילית 'נוֹנְג'. בראש פירמידת הכבוד בתאילנד נמצא בית המלוכה כאשר התאים מצפים כי גם הזרים ('פאראנג') ישמרו על כבוד בית המלוכה. כל הערה בדבר בית המלוכה עלולה להתפרש כעלבון ועל כן רצוי להימנע מדיונים רגישים בהקשר זה עם התאים.
מטבח

המטבח התאילנדי מושפע מתבשילים מוקפצים אשר מקורם במטבח הסיני, ומתבשילי הקארי של המטבח ההודי, אך עם מסורת עשירה של בישול המבדילה אותו ממקורות ההשפעה. כמו המטבח הווייטנאמי, המטבח התאילנדי ידוע בשימושו בעשבי תיבול ותבלינים טריים, וברוטב דגים.
בגלל צורתה של תאילנד, באזורים שונים במדינה זמינים חומרי גלם שונים, כך שבאזור החופים נהוגים מגוון של מוקפצים המכילים מאכלי ים, ובאזור איסאן הקרוב ללאוס נהוגים מאכלים חריפים ומגוון רחב יותר של פירות, לדוגמה. חלב קוקוס לדוגמה הוא מרכיב מרכזי במטבח התאילנדי, אך לא נעשה בו שימוש באזורים בהם לא גדלים עצי קוקוס.
ספורט

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
האיגרוף התאילנדי ("מוּאַי תאי") היא אמנות לחימה וספורט לחימה שמקורו בתאילנד שזכה לפופולריות רבה בעולם, בעיקר בזירת האמנויות לחימה המשולבות. בנוסף פופולרי בתאילנד ספורט מקומי נוסף הנקרא ספאק טקראו, הדומה לפוצ'יוולי אך משוחק עם כדור קש ונבדל ממנו במידת מה בחוקים.
תאילנד זכתה עד היום ב־35 מדליות במשחקים האולימפיים, מהן 10 מדליות זהב.
ראו גם

| --- | --- |
: ספר: תאילנד
אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד.
איידס בתאילנד
יהדות תאילנד
הערות שוליים

↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
1 2 3  סוכנויות הידיעות‏, תאילנד מקיימת בחירות ראשונות זה 8 שנים, אך הצבא ימשיך לשלוט, באתר וואלה, 24 במרץ 2019
↑  ישראל שוברת שיאי תיירות בתאילנד, "מסע אחר"
| הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי |
| --- | --- | --- |
| חברות | אפגניסטן • אלג'יריה • צ'אד • מצרים • גינאה • אינדונזיה • איראן • ירדן • כווית • לבנון • לוב • מלזיה • מאלי • מאוריטניה • מרוקו • ניז'ר • פקיסטן • תימן • ערב הסעודית • סנגל • פלסטין (מיוצגת על ידי אש"ף) • סודאן • סומליה • תוניסיה • טורקיה • בחריין • עומאן • קטר • איחוד האמירויות הערביות • סיירה לאון • בנגלדש • גבון • גמביה • גינאה ביסאו • אוגנדה • בורקינה פאסו • קמרון • קומורו • עיראק • המלדיביים • ג'יבוטי • בנין • ברוניי • ניגריה • אזרבייג'ן • אלבניה • קירגיזסטן • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • מוזמביק • קזחסטן • אוזבקיסטן • סורינאם • טוגו • גיאנה • חוף השנהב |  |
| מדינה מושעית | סוריה |  |
| מדינות משקיפות | בוסניה והרצגובינה • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • קפריסין הצפונית • תאילנד • רוסיה |  |
| ארגונים משקיפים | הליגה הערבית • האו"ם • המדינות הבלתי-מזדהות • האיחוד האפריקאי • הארגון לשיתוף פעולה כלכלי |  |
| מונרכיות |
| --- | --- | --- |
| ממלכות | אוסטרליה • איי בהאמה • איי שלמה • אנטיגואה וברבודה • אסוואטיני • בהוטן • בחריין • בלגיה • בליז • ג'מייקה • גרנדה •  דנמרק • הולנד • הממלכה המאוחדת • טובאלו • טונגה • ירדן • לסוטו • מלזיה1 (נגרי סמבילן • פרליס) • מרוקו • נורווגיה • ניו זילנד • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • ספרד • ערב הסעודית • פפואה גינאה החדשה • קמבודיה • קנדה • שוודיה • תאילנד |  |
| מונרכיות נבחרות | איחוד האמירויות הערביות • מלזיה • קריית הוותיקן |  |
| נסיכויות | אנדורה • הממלכה המאוחדת (ויילס) • ליכטנשטיין • מונקו • ספרד (אסטוריאס) |  |
| סולטנויות | אינדונזיה (יוגיאקרטה) • ברוניי • מלזיה1 (ג'והור • טרנגנו • סלנגור • פהנג • פרק • קדה • קלנטן) • עומאן |  |
| קיסרויות | יפן |  |
| אמירויות | איחוד האמירויות הערביות1 (אבו דאבי • אום אל-קיוין • דובאי • עג'מאן • פוג'יירה • ראס אל-ח'ימה • שארג'ה) • כווית • קטר |  |
| דוכסויות גדולות | לוקסמבורג |  |
1 חלק ממונרכיה פדרטיבית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561791705171  BIBSYS: 90895048  BNE: XX450836  BnF: cb15290741k (data)  GND: 4078228-1  HDS: 003429  ISNI: 0000 0001 2353 1793  KulturNav: a897e4b9-4d25-4465-adaf-ca745700349f  LCCN: n79059683  MusicBrainz: ce209e56-cda5-358e-96db-830e3405b675  NARA: 10035792  NDL: 00572496  NKC: ge131070  NLA: 35544871  NLK: KAB202013729  SELIBR: 159209  SUDOC: 027251659  Trove: 990815  UKPARL: IIAsVJGC  VIAF: 138308059   WorldCat (עם VIAF): 138308059 
גשר מיתרים בבנגקוק שבתאילנד
חוף פארה-נאנג בתאילנד
טקס בודהיסטי בתאילנד
מקדש פּהוֹ, בנגקוק (Wat Pho)
שרידי ממלכת איוטהאיה
ראש של פסל של בודהה בתאילנד המציץ מבעד לשורשי עץ שמכסים אותו
ניצחון שלא בכוונה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אייזק אסימוב 
 שפת המקור:  אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 מקום התרחשות:  צדק 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1942 
 תאריך הופעה ראשונה:  מגזין Super Science Stories, גיליון אוגוסט 1942
 סדרה
 סיפור קודם:  לא סופי 
 סיפור עוקב:  סחור-סחור 
 
ניצחון שלא בכוונה (באנגלית: Victory Unintentional) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה באוגוסט 1942, ותורגם לעברית בשנת 1975 בספר בארץ הרובוטים. זהו אחד משני הסיפורים היחידים של אסימוב בהם יש אינטליגנציה לא אנושית שמקורה במערכת השמש, ואחד מהסיפורים היחידים של אסימוב בהם יש רובוטים פוזיטרוניים שאינם קשורים לסדרת הרובוטים.
הסיפור מהווה המשך לסיפור לא סופי, בו האנושות שהתיישבה בגנימד מגלה חיים חוצניים בצדק.
עלילה

המתיישבים של כדור הארץ על גנימד, הלווין הגדול ביותר של צדק, מגלים את קיומם של חיים תבוניים על צדק. הם מצליחים ליצור קשר עם בני צדק בעזרת רדיו, ומשוחחים איתם. כאשר בני צדק מגלים שבני שיחתם אינם בני צדק כמוהם, הם שולחים להם הודעה שהם ישמידו אותם, ומנתקים אתם את הקשר. הסיבה לאיום זה נעוצה בכך שבני צדק רואים בבני שיחתם יצורים נחותים מהם.
בני האנוש יודעים שהדרך היחידה של בני צדק לצאת מכוכבם היא באמצעות טכנולוגיית שדה כוח מתקדמת, והם שולחים שלושה רובוטים חסינים ועמידים לחקור את צדק ולגלות האם לתושביו יש את הטכנולוגיה לצאת מכוכב הלכת. שלושת הרובוטים הם מדגם זז, והראשון שבהם הוא מודל ראשוני ולכן מעט מוגבל בשכלו.
בתחילה, תושבי צדק מנסים להשמיד את הרובוטים ללא הצלחה, באמצעות נשקים מגוונים- חמצן נוזלי, רובים חשמליים ועוד. לאחר שהחוצנים נכשלים בהתקפה, הם מביאים מומחה שמדבר בשפת הרדיו אותה דוברים הרובטים ומתקשרים איתם. מהשיחה מבינים הרובוטים שבני צדק עולים טכנולוגית על בני האנוש, כך שאם בני צדק ייצאו מהכוכב הם ישמידו את בני האנוש במלחמה. בני צדק חשים תחושת עליונות כלפי בני האנוש, מכנים אותם בשם "חלאות", ולא מוכנים להתפשר על פחות מהשמדה מוחלטת שלהם.
הרובוטים מסיירים עם בני צדק בארצם, ובני צדק מתפארים בפניהם בעליונותם הטכנולוגית. במהלך הסיור, הרובוטים מפתיעים את בני צדק שוב ושוב (שלא בכוונה) בכך שחושפים את חסינותם המוחלטת לדברים כמו טמפרטורות קיצוניות, מחסור בחמצן, קרינה, ועוד. בסוף הסיור מגלים הרובוטים כי לבני צדק יש שדה כוח מתקדם מספיק כדי לעזוב את צדק, מה שאומר שגורל האנושות נחרץ.
לפני שעוזבים הרובוטים את צדק הם מגלים לבני צדק שהם לא זקוקים לשדה כוח משום שהם לא ניזוקים כלל מהחלל החיצון. בני צדק נכנעים במקום, ונשבעים לשלום נצחי עם האנושות, מה שמפתיע את הרובוטים מאוד.
בדרכם חזרה לגנימד, הרובוטים תוהים מדוע נכנעו בני צדק. זז-1 (המוגבל מעט בשכלו) טוען שבני צדק קיבלו עליהם את החוק הראשון ולכן לא יכולים לפגוע בבני אדם; זז-2 וזז-3 מבינים את הסיבה האמיתית- הם שכחו לומר לבני צדק שהם רובוטים, ובני צדק חשבו שכמותם, גם כל בני האדם חסינים לכל דבר אפשרי, וכניעתם נבעה מהבהלה שחשו מפני יצורים בלתי מנוצחים שכאלה.
נעורים (סיפור קצר)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אייזק אסימוב 
 שפת המקור:  אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1952 
 תאריך הופעה ראשונה:  מגזין Space Science Fiction, גיליון מאי 1952
 
נעורים (באנגלית: Youth) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון מאי 1952 של Space Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר כדרך בני מאדים. זהו אחד מסיפורי אסימוב הבודדים בו מופיעים חייזרים. הסיפור יוצא דופן בכך שלאף דמות אין שם, או תיאור פיזי, עד לסוף הסיפור. כל המבוגרים, כולל החייזרים, מכונים על פי המקצוע שלהם, ושני הצעירים מכונים בשמות החיבה שלהם.
עלילה

'מקלון' הוא בנו של אסטרונום שעורך ביקור באחוזה כפרית של תעשיין חשוב. בנו של התעשיין, 'אדמון', מצא שתי חיות מוזרות, והוא משתף את מקלון בתוכניתו להפיכתם לחיות בקרקס. בינתיים, האסטרונום אומר לתעשיין שהוא בא במגע עם חייזרים שרוצים לפתח עמם מסחר בין כוכבי. לטענת האסטרונום כוכבם זקוק לעזרה מאחר שמאז המלחמות האטומיות שכילו את תרבותם העתיקה, העולם נכנס לתהליך של רגרסיה. לטענתו אם לא יעשה דבר מה התרבות החייזרית עלולה לעמוד בפני קריסה מוחלטת.
כאשר החייזרים לא מגיעים לפגישה המתוכננת, האסטרונום והתעשיין יוצאים לחפש אותם. הם מוצאים חללית קטנה מרוסקת עם מספר חייזרים מתים בתוכה, והאסטרונום בטוח כי כולם מתו בהתרסקות. כאשר האסטרונום שומע את אדמון מודה כי הוא מחזיק שתי חיות בכלוב באסם מבין האסטרונום כי ה"חיות" הן למעשה שני חייזרים שהצליחו לשרוד את ההתרסקות. כאשר התעשיין מבין כי החייזרים נמנעו מלפגוע בשני הצעירים, מה שגרם לכליאתם, הוא מתרצה לטובה, ומסכים לעזור לחייזרים להתחיל לסחור עם כוכבו.
שני החייזרים מצליחים לתקן את החללית ומתחילים במסעם לכוכב שלהם. כאשר הם עוזבים, מתאר אסימוב את אדמון ומקלון לראשונה, ומתברר שהם חייזרים והחייזרים שלכדו הם בעצם בני אדם: "אדמון הביט בספינה היוצאת לדרכה, ועד הרגע האחרון שנמוגה בחלל, רטטו בצער זרועות התמנון שלו, על שמן נקרא, והעיניים שבקצותיהן התמלאו גבישים זהובים, נישאים ברוח: דמעות."
מלחמה (סרט, 2002)

| --- | --- |

 בימוי:  אלכסיי בלבנוב 
 הופק בידי:  סרגיי סליאנוב 
 תסריט:  אלכסיי בלבנוב 
 עריכה:  Marina Lipartiya 
 שחקנים ראשיים:  אלכסיי צ'אדוב יורי סטפאנוב ולדימיר גוסטיוחין Lev Erenburg אירינה סוקולובה Giorgi Gurgulia אינגבורגה דפקונייטה Euclid Kyurdzidis איאן קלי Sergey Bodrov, Jr. Viktor Smirnov 
 מוזיקה:  ויאצ'סלב בוטוסוב 
 צילום:  סרגיי אסטאחוב 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 חברת הפקה:  CTB Films 
 הקרנת בכורה:  14 במרץ 2002 
 משך הקרנה:  120 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית, אנגלית, צ'צ'נית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מלחמה 
 מקום התרחשות:  מוסקבה 
 תקופת התרחשות:  העשור הראשון של המאה ה-21 
 ctb.ru/en/films/war/
 דף הסרט ב־IMDb
 
מלחמה (ברוסית: Война) הוא סרט מלחמה רוסי משנת 2002 שבוים על ידי אלכסיי בלבאנוב על המציאות של מלחמת צ'צ'ניה השנייה, בכיכובם של אלכסיי צ'אדוב כחייל רוסי ואיאן קלי, כתייר אנגלי, כששניהם מנסים לשרוד בשבי הצ'צ'ני על רקע העימות הרוסי-צ'צ'ני.
הסרט שוחרר לאקרנים ב-14 במרץ 2002 בעיצומה של המלחמה שעליה הסרט מספר. אלכסיי צ'אדוב זכה בפרס פסטיבל מונטריאול בקטגוריית השחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט.
עלילה

הסרט מתחיל עם הגיבור, איוואן ירמאקוב, המרואיין על ידי עיתונאי בבית מעצר. כשהוא מתחיל את סיפורו, הסרט חותך לצ'צ'ניה בקיץ 2001, במהלך מלחמת צ'צ'ניה השנייה. כשהוא מוחזק בשבי אצל מפקד גדוד צ'צ'ני בשם אסלן גוגאייב, איוואן ומגויס נוסף בשם פדיה, משמשים כעבדים מקומיים. איוואן משמש גם כמומחה תקשורת. בסופו של דבר, החמושים של אסלן גם לוקחים בשבי את השחקן האנגלי ג'ון בויל ואת ארוסתו מרגרט מייקלסן. לאחר זמן מה, איוואן, פדיה ושני האסירים האנגלים נלקחים לאאול אחר ומוכנסים לכלא שבו הם מוצאים את קפטן מדבדב, חייל רוסי אחר אשר כבר משותק עקב פגיעה. אסלן משחרר את ג'ון לאסוף שני מיליון ליש"ט כדמי כופר תמורת מרגרט. יחד עם ג'ון, הוא משחרר את איוואן ופדיה, מאחר שאף אחד לא היה מוכן לשלם את הכופר שלהם.
מאמציו של ג'ון לגייס כספים אינם מוצלחים, אך חברת טלוויזיה בריטית אחת מציעה להעניק לו סיוע כספי בתמורה לסרט וידאו מפורט של המבצע הרוסי בצ'צ'ניה. במוסקבה, ג'ון שוב נתקל באדישות המוחלטת של פקידים צבאיים במקום ומחליט לבקש מאיוואן לעזור לו להציל את מרגרט.
חייו של איוואן בטובולסק אינם מסתדרים. הוא אינו יכול להסתגל לחיים אזרחיים שלווים ולא יכול למצוא עבודה בשל חששות מפני נפשו הבלתי מאוזנת, לאחר השבייה הצ'צ'נית. לפני כן הוא מגיע לסנקט פטרבורג, אל משפחתו של קפטן מדבדב, שאיש אינו מוכן להציל. כשג'ון מגיע לטובולסק, איוואן מסכים לחזור לצ'צ'ניה תמורת כסף. לאחר שעברו דרך מוסקבה וולדיקווקז, איוון וג'ון נכנסים בחשאי לצ'צ'ניה, כשהם מחרימים בדרך רכב שטח עם מספר גדול של כלי נשק בתא המטען. לאחר לכידת תושב מקומי, רוסלן שמאייב, איוואן מוצא את דרכו אל האאול של גוגאייב. לאחר שחיכו לקבוצת חמושים גדולה, איוואן, ג'ון ורוסלן תוקפים את האאול לאחר שהרגו את השומרים עם הנשק שהם תפסו קודם, הם מוצאים את מרגרט עם קפטן מדבדב ומגלים כי היא נאנסה על ידי המיליטנטים הצ'צ'נים. זועם, ג'ון הורג את גוגאייב ובכך מסבך את המצב: איוואן צריך את גוגאייב חי כבן ערובה כדי שאפשר יהיה לעזוב את צ'צ'ניה בבטחה.
החמושים של גוגאייב תוקפים את האאול ומתחיל מרדף, אבל הקבוצה בורחת על רפסודה מאולתרת ותופסת עמדות הגנה במגדל של מבצר ישן. בעזרת טלפון לווייני שנלקח אסלן, מדבדב מבקש את תמיכת חיל האוויר. מסוקים רוסיים מגיעים, מנתבים את המיליטנטים ומעבירים את מדבדב והחבורה לבסיס צבאי. ג'ון נותן לאיוואן את הכסף שהבטיח והלה נותן לרוסלן אלף פאונד. את הכסף הנותר איוואן נותן לאחר מכן לקפטן מדבדב לצורך טיפול רפואי.
הסרט מסתיים בהערותיו הקצרות של איוואן. מרגרט לא התחתנה עם ג'ון. ג'ון, לאחר שצילם כל הזמן במסע, הוציא סרט וספר בשם "חיי ברוסיה". לאחר שחרורו של הסרט הועמד איוואן לדין בגין רצח "אזרחים שלווים של הפדרציה הרוסית". רוסלן, שעבר למוסקבה, העיד נגד איוואן ואף אחד לא מצדד בו. היחיד שתומך וניצב לצדו של איוואן הוא קפטן מדבדב.
שחקנים ודמויות

| שחקן | דמות |
| --- | --- |
אלכסיי צ'אדוב: סמל איוואן ירמאקוב
איאן קלי: ג'ון בויל
אינגבורגה דפקונייטה: מרגרט (ארוסתו של ג'ון)
יוסליד קיורדזידיס: רוסלן שמאייב
סרגיי בודרוב הבן: קפטן מדבדב
גאורגי גורגולייה: אסלן גוגאייב
ולדימיר גוסטיוחין: אביו של איוואן
אירינה סוקולובה: אמו של קפטן מדבדב
סטס סטוצקי: פדיה קוליק
יורי סטפנוב: אלכסנדר מטרוסוב