stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רפאל מורנו ארנסדי
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות מתוך האתר הרשמי של אתלטיק בילבאו
| ‏‏נבחרת ספרד‏ - אולימפיאדת אנטוורפן 1920 - מדליית כסף |
| --- | --- | --- |
|   אסדו |   אראטה |   ארטולה |   בלאוסטה |   קרסקו |   אגיסאבל |   אייסגירה |   גונסאלס |   חיל |   אוטרו |    פגאסה |   פטריסיו |  פיצ'יצ'י |   סבינו |  סמיטייר |  סאנצ'ו |  ססומאגה |  סילבריו |  ואיאנה |  חואקין ואסקס |  זאמורה | מאמן: ברו  |   אסדו |   אראטה |   ארטולה |   בלאוסטה |   קרסקו |   אגיסאבל |   אייסגירה |   גונסאלס |   חיל |   אוטרו |    פגאסה |   פטריסיו |  פיצ'יצ'י |   סבינו |  סמיטייר |  סאנצ'ו |  ססומאגה |  סילבריו |  ואיאנה |  חואקין ואסקס |  זאמורה | מאמן: ברו  | ספרד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX839206  ISNI: 0000 0000 3552 0875  LCCN: n95031105  VIAF: 33703078   WorldCat (עם VIAF): 33703078
סרצ'ר

סרצ'ר
סרצ'ר 2
סרצ'ר 2 מוכר ברוסיה תחת השם "Forpost"
סרצ'ר 2 של חיל האוויר של סינגפור
סרצ'ר הוא  כטב"ם טקטי לסיור ואיסוף מודיעין מתוצרת מפעל "מלט" של התעשייה האווירית לישראל. הסרצ'ר נכנס לשירות בחיל האוויר הישראלי ב-1992 וכונה שם "חוגלה". סרצ'ר 2 הוא דגם משופר של הסרצ'ר שנכנס לשירות בחיל האוויר הישראלי ב-1998 וכונה שם "כוכב לבן". סרצ'ר 3  הוא שיפור של הסרצ'ר 2 בעל מנוע משופר, יחידת ממסר אווירית ויכולת נחיתה אוטומטית מתקדמת.
הסרצ'ר הוא כטב"ם בתצורת מנור כפול המונע על ידי מנוע רוטורי יחיד בעל מדחף דוחף. לסרצ'ר שלושה כני נסע קבועים. הוא יכול להמריא ממסלול המראה ולנחות עליו.
סרצ'ר 2

השיפורים של הסרצ'ר 2 כוללים כנפיים משוכות לאחור, מנוע בעל ביצועים עדיפים, מערכת ניווט חדשה ומערכות תקשורת מתקדמות. הסרצ'ר 2 מסוגל להמריא ולנחות באופן אוטומטי. הסרצ'ר 2 נשלט מתחנה קרקעית באמצעות תקשורת רדיו בקו-ראייה או בעזרת ממסר מוטס לטווחים של מעבר לטווח ראייה. התחנה הקרקעית משותפת לכל כלי הטיס הבלתי מאוישים מתוצרת חטיבת מלט של התעשייה האווירית. במידה ואובד הקשר עם התחנה הקרקעית, יכול הסרצ'ר 2 לשוב לבסיסו באופן אוטונומי. את הסרצ'ר 2 ניתן לצייד במטען ייעודי (מטע"ד) אלקטרואופטי או במכ"ם מִפְתָּח סינתטי (SAR).
סרצ'ר 2 > מאפיינים > ממדים

מוטת כנפיים: 8.55 מטר (28.10 רגל)
אורך: 5.85 מטר (19.20 רגל)
סרצ'ר 2 > מאפיינים > ביצועים

שהות באוויר: 15 שעות
טווח: 200 ק"מ (עם תקשורת בקו-ראייה), 250 ק"מ (באמצעות ממסר מוטס)
סייג רום: 20,000 רגל
משקל המראה מרבי: 426 ק"ג (940 ליברות)
משקל מטען מרבי: 100 ק"ג (220 ליברות)
הנעה: מנוע רוטורי בעל 73 כוח סוס עם מדחף דוחף
סרצ'ר 3

הסרצ'ר 3 הגיח מהשינויים שנעשו בסרצ'ר 2J, המשמש את חיל האוויר הספרדי. ההבדלים כוללים את היכולת לעבוד עם ממסר, ובכך להגדיל את טווח הפעולה מקרון השליטה למעל 300 ק"מ, ויכולת המראה ונחיתה אוטומטית בעזרת 2 מערכות סימולטניות לבטיחות מרבית. ניתן לצייד אותו במטען ייעודי (מטע"ד) אלקטרואופטי או במכ"ם מִפְתָּח סינתטי (SAR). הוא מורכב מחומרים מרוכבים על מנת להקטין חתימת מכ"ם, ובעל מנוע 4 פעימות שקט במיוחד.
סרצ'ר 3 > מאפיינים > ממדים

מוטת כנפיים: 8.55 מטר (28.10 רגל)
אורך: 5.85 מטר (19.20 רגל)
סרצ'ר 3 > מאפיינים > ביצועים

שהות באוויר: 18 שעות
טווח: 350 ק"מ (באמצעות ממסר מוטס)
סייג רום: 23,000 רגל
משקל המראה מרבי: 436 ק"ג (940 ליברות)
משקל מטען מרבי: 120 ק"ג
הנעה: מנוע 4 פעימות
מהירות מרבית: 110 קשר (203 קמ"ש)
תאונות

ב-2003, בתאונה שהתרחשה במדינת פנג'אב בצפון הודו, התנגש "סרצ'ר" שסופק לחיל האוויר ההודי, במטוס קרב מסוג מיג-21 והתרסק. טייס המיג-21 הצליח להנחית את המטוס הפגוע בבסיסו. ה"סרצ'ר" התרסק על בית מגורים, ופצע קשה נערה בת 14.
הערות שוליים

↑  "הודו תפעיל מזל"טים מתוצרת ישראל לאיסוף מידע בפקיסטאן ובסין", באתר גלובס, 15 באפריל 1999
↑  נעמה סיקולר, "כלכליסט", תע"א תספק מל"טים ב-21 מ' דולר לצבא ספרד, באתר כלכליסט, 3 באפריל 2008
↑  נדב זאבי, מסתמן: רוסיה תרכוש מל"טים תוצרת ישראל, באתר nrg‏, 31 במרץ 2009
↑  Russian-owned Israeli UAV downed in Ukraine Eugene Linetsky, אתר euromaidanpress, 14 במאי 2015 (אנגלית)
↑   ברק רביד, רוסיה הודתה בפני ישראל כי המל"ט שחדר לרמת הגולן שייך לה, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2016
↑  Russian "Forpost" reconnaissance drone, a licensed production of the Israeli IAI Searcher II downed by Ukrainian air defense over Chernihiv, באתר reddit, ‏12 במרץ 2022 (באנגלית).
↑  התעשייה האווירית נאלצת לשלם לתאילנד  מיליוני דולרים כדי שלא תבטל עסקת נשק, באתר וואלה, 4 ביוני 2009
↑  דרור מרום, ‏התרסקות מל"ט של תע"א בהודו חשפה את אספקתו, באתר גלובס, 10 בנובמבר 2003
| כלי טיס מתוצרת התעשייה האווירית לישראל |
| --- | --- | --- |
| מטוסי קרב | נשר • כפיר • נמר • אריה • לביא • F/A-259 סטרייקר |  |
| מטוסים צבאיים | ערבה •  סי-סקאן • צוקית |  |
| מטוסים אזרחיים | וסטווינד • גאלפסטרים G100 (אסטרה) • גאלפסטרים G200 (גלקסי) |  |
| כטב"מים | בירד-איי • I-View |  |
| כטב"מים טקטיים | מוסקיטו • סקאוט • RQ-2 פיוניר • האנטר • סרצ'ר • פנתר • תעתוע • הרון-T |  |
| כטב"מים ארוכי טווח | הרון 1 • איתן • סופר הרון • הרון 2 • יסעורון ירוק |  |
| חימוש משוטט | הארפי • הארופ • ברקן ירוק |  |
| טילים | שביט (משגר לוויינים) • יריחו • להט • נמרוד • ברק 8 • ברק MX • גבריאל • לורה • חץ 2 • חץ 3 • חץ 4 • ג'אמפר • SkySniper • (אנ') Wind Demon |  |
| כטב"מים תוצרת ישראל |
| --- | --- | --- |
| מזל"טים | בירד-איי • I-View • סקיילרק 1 • סקיילרק 2 • סקיילרק 3 • הרמס 45 |  |
| כטב"מים טקטיים | מסטיף • מוסקיטו • סקאוט • RQ-2 פיוניר • האנטר • סרצ'ר • פנתר • הרמס 90 • הרמס 180 • הרמס 450 • הרמס 650 • הרון-T |  |
| כטב"מים ארוכי טווח | הרון 1 • איתן • סופר הרון • הרון 2 • הרמס 900 • הרמס 1500 • יסעורון ירוק |  |
| חימוש משוטט | הארפי • הארופ • ברקן ירוק • שרקרק • LANIUS |  |
תפוחים מן המדבר

תפוחים מן המדבר הוא סיפור קצר מאת הסופרת סביון ליברכט, העוסק ביחסי אהבה. הסיפור פורסם לראשונה בשנת 1986 בקובץ סיפורים הנושא אותו שם (הוצאת ספריית פועלים).
תמצית העלילה

הסיפור מתרחש במשך יממה אחת, ועוסק בנסיעתה של ויקטוריה אברבנאל, אישה שומרת מצוות משכונת "שערי חסד" שבירושלים, אל קיבוץ "נווה מדבר" שבנגב כדי להחזיר לדרך הישר את בתה, רבקה, שעזבה את בית הוריה וחיה בקיבוץ עם בן זוגה, ללא נישואין.
כשויקטוריה נוסעת באוטובוס לקיבוץ היא חושבת כיצד תגיב כשתראה את בתה. היא שוקלת האם לצעוק עליה חזק כל כך עד שיבואו השכנים וישמעו, ולמשוך אותה בכוח החוצה מהקיבוץ, או שמא לנסות לדבר על לבה ולהסביר לה את כללי הצניעות. במהלך הנסיעה מתגלה דבקותה באמונה ובחוקיה: היא מקפידה על הופעה דתית שמרנית ולראשה מטפחת המכסה את שיער ראשה. היא נזכרת כיצד רבקה הכירה את דובי, שהיה קצין בצבא שהביאו אותו להסביר בפני בנות על שירות בנות דתיות בצבא. רבקה ודובי שמרו על קשר, "ובגיל שמונה-עשרה קמה ונסעה אליו אל המדבר".
כאשר היא מגיעה לקיבוץ היא מופתעת מאוד לראות את רבקה. רבקה לובשת מכנסים קצרים ושערה קצוץ – מראה חיצוני שאינו מאפיין אישה בעולם הדתי. ניכר על פניה של רבקה שהיא מאושרת והדבר משמח את ויקטוריה. הן נכנסות לחדר של רבקה ובו נמצא דובי. הוא מקבל את ויקטוריה בסבר פנים יפות, מביא לה אוכל בצלחת פלסטיק חדשה (מתוך כבוד לשמירת כשרות), קורא לה "אמא" ונוהג בה באדיבות. האושר של רבקה ויחסו של דובי משפיעים על ויקטוריה והכעס שבלבה דועך.
בלילה ישנה ויקטוריה בחדר שהכינו לה רבקה ודובי וחולמת. בחלום היא רואה גב של אדם הקוטף תפוחים מעץ הדעת ועץ החיים בגן עדן. התפוחים משתנים בידו לאחר קטיפתם לאבני חן יפות ושערו בוער כלהבה. האיש שהופיע בחלומה מייצג הן את אהובה של רבקה, דובי שמגדל תפוחים בקיבוץ בזבל אורגני, והן את אהובה של ויקטוריה מן העבר, משה אלקיים, בנו של הצורף, שעמו החליפה מבטים בבית הכנסת כשהייתה בת 15. כאשר היא מתעוררת מהחלום חל בה תהליך של שינוי פנימי. היא מבינה שהיא חיה את כל חייה ללא אהבה, מאחר שנישאה לתלמיד חכם, שאול אברבנאל, על מנת לרצות את אביה, ולא חוותה מערכת יחסים עם אותו משה אלקיים. היא מבינה שבתה השיגה דבר חשוב מאוד בחייה והוא אהבת אמת, דבר שוויקטוריה לא תדע בחייה. היא מאשרת את הישארותה של רבקה בקיבוץ עם דובי, וחוזרת לירושלים עם שק תפוחים שקיבלה ממנו.
ניתוח הסיפור

הסיפור מציג שינוי פנימי של הדמות הראשית, שבמהלך הביקור בקיבוץ מבינה מהי אהבה אמיתית. כמו כן, הסיפור מותח ביקורת על יחסו של המגזר החרדי לנשים.
ניתוח הסיפור > מוטיבים מרכזיים בסיפור > מוטיב החלום

החלום משקף את המתרחש בנפשה של הגיבורה, האם ויקטוריה, בהיפוך המציאות.
משה אלקיים האהוב הנסתר מימי נערותה, דמותו בחלום דומה לדובי, בן הזוג של בתה רבקה. בחלום התפוחים הופכים לזהב ולאבנים טובות. בניגוד לבעלה העילוי, שמפיו צריכות לצאת מרגליות (כינוי לתלמיד חכם שמוציא מפיו דברי תורה)
ניתוח הסיפור > מוטיבים מרכזיים בסיפור > מוטיב הלב

הלב הוא מוטיב חוזר המתאר את ויקטוריה, מבטא את תחושותיה ואת המהפך שחל בה.
בתחילת הסיפור "לבה סער בה", במפגש עם דובי היא מדברת עמו "כאילו אין בלבה עליו" אך, "לבה כבר הלך אחריו" ולכן, "הקשיחה לבה לעומתו". היא נאבקת בין השליחות שהוטלה עליה להחזיר את ביתה לירושלים ולאורח החיים הדתי, לבין ההבנה החדשה המתעוררת בה- שהאושר של בתה רבקה חשוב מכל אפילו יותר מקיום אורח החיים הדתי ומרצון בעלה. הדבר בא לידי ביטוי בציטוט הבא:"שמשבחים בקיבוץ את רבקה "לבה תפח בה פתאום " ובסיום "לבה כבר מפויס".
ניתוח הסיפור > מוטיבים מרכזיים בסיפור > מוטיב המהפך

השורש: ה.פ.ך. חוזר בסיפור ומדגיש את המהפך שהתרחש בלבה של ויקטוריה. היא מגיעה לקיבוץ כועסת, אך חוזרת הביתה שונה - משהו התהפך בה.
לבה מפויס ומבין את רצונה של רבקה. ויקטוריה משנה את דעתה כלפי בחירתה של רבקה, באורח-החיים "הנכון" לה, אורח חיים חילוני בקיבוץ.
"הפכה במוחה", "ומה אם תהפוך לה רבקה גבה", "כל הדרך הפכה בדעתה".
מוטיב המהפך מתקשר למוטיב התפוח.
התפוח ביסודו אינו גידול מדברי - הוא זקוק למים, לקור ולהשקעה מיוחדת במשאבים כדי לקבל תוצאות מוצלחות. כך גם ההיפוך ביחסי האם אל בתה. רק במקום המדברי, המרוחק, שבו חיה הבת חיים מופקרים כביכול, נוצר ההיפוך ביחסה של האם אל בתה. כמו כן ויקטוריה מקבלת נקודת ראות אחרת על חייה ועל חיי משפחתה.
ניתוח הסיפור > מוטיבים מרכזיים בסיפור > מוטיב "יחסי אבות ובנים"

מוטיב זה בא לידי ביטוי ביחסי אם ובתה הבאות מאותו עולם ערכים, אך בוחרות לחיות בדרכים שונות. "מרד הנעורים" המתבטא בעזיבתה של הבת רבקה, את ביתה, את משפחתה, את ערכי ומנהגי העולם בו גדלה. האם טורחת לעשות את הדרך הארוכה עד למדבר, כדי לעצור את מרד בתה. בכך ניתן להבין עד כמה השבר נורא בעיניה. היא מגלה כי החיים יכולים להיות קשורים ביחסים המושתתים, על אהבה ואמת.
ניתוח הסיפור > מוטיבים מרכזיים בסיפור > מוטיב התפוחים

המוטיב המרכזי בסיפור, מוטיב סמלי היות שתפוח בתרבותינו מתקשר לפרי עץ הדעת ומסמל פיתויים אסורים ואהבה ארוטית אסורה.
מוטיב התפוח מופיע במספר דרכים לאורך היצירה ותורם לחיזוק האמירה כי אהבה, השקעה ומסירות יש בכוחם לחולל שינויים גם אם הנתונים בשטח לכאורה לא לגמרי מאפשרים זאת. הגשמת הבלתי יאמן במקום הלא צפוי.
במהלך הסיפור ויקטוריה מגלה שדווקא במדבר מגדל דובי תפוחים נהדרים, דווקא במדבר זכתה רבקה לאהבת אמת. אהבה שלא הייתה זוכה בסביבה חרדית.
התפוחים מסמלים את התפתחותה של ויקטוריה. למרות "שעיניה נפתחו" ליחסים אחרים, היא בוחרת לחזור לבעלה.
"תפוח שלבו רע" (רקוב) - ויקטוריה מביאה כצידה לדרך בנסיעתה מירושלים לקיבוץ תפוח שלבו מר. התפוח משקף את הלך הרוח של ויקטוריה, את תחושותיה המרות על בתה הסוררת ובעיקר הוא מסמל את הבית ממנו מגיעה ויקטוריה - בית ללא אהבה.
מטע התפוחים של דובי - התפוחים של דובי מתוארים כתפוחי גן עדן משום שטיפל בהם באהבה. כשם שהתפוחים שלו גדלים יפה ופורחים גם במקום הלא צפוי כמו המדבר, כך גם רבקה נראית כאן במדבר פורחת ומאושרת. אהבה שעושה אותה יפה ליד דובי המעריץ אותה, אוהב ורוצה להתחתן עמה.
בחלומה של ויקטוריה מופיעים שני העצים – עץ החיים ועץ הדעת – סמוכים זה לזה. כלומר, וויקטוריה הבינה שאהבה ארוטית איננה חטא, כפי שחשבה בהתחלה, אלא מהות החיים.
העיבוד למחזה ולסרט

ליברכט עיבדה את הסיפור למחזה, והוא הוצג בתיאטרון בית ליסין בבימויו של עודד קוטלר מ-19 בספטמבר 2006 בהשתתפות השחקנים עמוס לביא, לאורה ריבלין, רבקה נוימן ועוד. נוימן זכתה בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית השנה בתפקיד משנה על תפקידה בהצגה. תיאטרון בית לסין העלה את ההצגה שוב ב-2022 בכיכובם של תיקי דיין, יונתן צ'רצ'י, לירית בלבן וגל אמיתי.
ב-2015 עלה לאקרנים הסרט "תפוחים מן המדבר", על פי עיבוד שנעשה בידי ליברכט והבמאים אריק לובצקי ומתי הררי, בהשתתפות השחקנים מורן רוזנבלט, שלומי קוריאט, ריימונד אמסלם, אלישע בנאי ועוד. הסרט היה מועמד להשתתפות בפרס גלובוס הזהב. גרסה מורחבת של הסרט שודרה ב-2016 בערוץ הראשון כמיני-סדרה בת שלושה פרקים.
לקריאה נוספת

תמר אלאור, "תפוחים מן המדבר: מורות לספרות קוראות דרך תרבות מקומית ומעבר לה", מורות בישראל; מבט פמיניסטי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2002, עמ' 216–239.
הערות שוליים

↑  לירון מלכה, תפוחים מן המדבר עבודת גמר, באתר לירון מלכה אוניברסיטה, ‏26.08.2004(הקישור אינו פעיל, 14.3.2021)
↑  עכבר העיר, דת ואהבה, באתר הארץ, 15 באפריל 2007
↑  עכבר העיר, מא-אתיים מציצות, באתר הארץ, 28 באפריל 2007
מיכאל הנדלזלץ, תפוח ישראלי, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2006
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, "תפוחים מן המדבר": ישראליות ישנה ופשוטה מדי, באתר הארץ, 8 במאי 2015
 סיפור אהבה בלתי אפשרי בין חרדית לחילוני: צפו בטריילר של "תפוחים מן המדבר", באתר וואלה, 29 במרץ 2015
↑  מור דרעי, עכבר העיר, האם "תפוחים מן המדבר" בדרך לגלובוס הזהב?, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008981075305171  VIAF: 5048153063197319320006   WorldCat (עם VIAF): 5048153063197319320006
אלדרד סימקינס

אלדרד סימקינס (באנגלית: Eldred Simkins‏; 30 באוגוסט 1779 – 17 בנובמבר 1831) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית.
ביוגרפיה

סימקינס, נולד ב-30 באוגוסט 1779 באדג'פילד, קרוליינה הדרומית, למד באקדמיה של מוזס ואדל בווילינגטון, מחוז אבוויל, קרוליינה הדרומית, וסיים את לימודיו במכללת קרוליינה הדרומית (כיום אוניברסיטת קרוליינה הדרומית) בקולומביה. הוא למד בבית הספר למשפטים בליצ'פילד (קונטיקט) במשך שלוש שנים. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1805 והחל לעסוק בכך באדג'פילד, קרוליינה הדרומית, ב-1806. הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים של המדינה, ולאחר מכן כיהן בסנאט המדינה בשנים 1810–1812 ולאחר מכן כיהן כסגן המושל ה-25 של המדינה בשנים 1812–1814.
סימקינס נבחר כדמוקרטי-רפובליקי לקונגרס ה-15 כדי למלא את המקום שהתפנה כתוצאה מהתפטרותו של ג'ון קלהון. הוא נבחר מחדש לקונגרס ה-16 וכיהן מ-24 בינואר 1818 עד 3 במרץ 1821. במהלך כהונתו הוא כיהן כיו"ר הוועדה להוצאות ציבוריות (הקונגרס ה-16). הוא סירב להיות מועמד למינוי מחדש, אולם נבחר שוב כחבר בבית הנבחרים של המדינה בשנים 1828 עד 1829. הוא חזר לעסוק במקצועו ועסק גם במטעים. הוא מת באדג'פילד, קרוליינה הדרומית, ב-17 בנובמבר 1831, ונקבר בסידר פילדס, אחוזת הקבורה המשפחתית, ליד אדג'פילד, קרוליינה הדרומית.
ריה והדרקון האחרון

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  דון הול קרלוס לופז אסטרדה
 הופק בידי:  אסנת שורר פיטר דל וצ'ו
 תסריט:  אדל לים
 עריכה:  פבין ראוולי 
 מדבבים:  קלי מארי טראן אקוופינה ג'מה צ'אן דניאל דיי קים סנדרה או בנדיקט וונג אייזק וואנג תאליה טראן אלן טודיק לוסיל סונג פאטי האריסון רוס באטלר
 מדבבים בעברית:  מאיה לבני כנרת לימוני אילנית גרשון אדם זילברמן אמנון וולף גלעד קלטר מונה מור נורית בנאי קורן צביקה פורמן תמי ברק גדי לוי נויה דואני אורי זלצמן
 מוזיקה:  ג'יימס ניוטון הווארד 
 צילום:  רוב דרסל, אדולף לוסינסקי 
 אנימטור:  Amy Lawson Smeed, Nathan Engelhardt, Darrin Butters, Doug Bennett, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של וולט דיסני
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  אינדונזיה הולנד רוסיה 3 במרץ 2021 ארצות הברית 5 במרץ 2021 ישראל3 ביוני 2021
 משך הקרנה:  107 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט פנטזיה, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  Kumandra 
 תקציב:  100 מיליון דולר
 הכנסות:  130.2 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   rayaandthelastdragon
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ריה והדרקון האחרון (באנגלית: Raya and the Last Dragon) הוא שמו של הסרט ה-59 בסדרת סרטי האנימציה הקלאסיים של אולפני ההנפשה של וולט דיסני. עלילתו מבוססת על מיתולוגיית הדרקונים הסינית. במקור, הסרט אמור לצאת לאקרנים ב-25 בנובמבר 2020, אולם בעקבות התפרצות נגיף קורונה-ווהאן הסרט נדחה ל-5 במרץ 2021 והופץ בקולנוע ובדיסני+.
היא נסיכת הדיסני ה-13.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-94 ולפרס אנני לסרט הטוב ביותר בטקס פרסי אנני ה-49.
מדבבים

קלי מארי טראן בתפקיד ריה, לוחמת צעירה שמחפשת אחר הדרקון האחרון.
אקוופינה בתפקיד סיסו, דרקונית מים, והדרקון האחרון שנותר. מסוגלת לאמץ צורה אנושית של אישה מבוגרת.
ג'מה צ'אן בתפקיד נמארי, היריבה של ריה.
דניאל דיי קים בתפקיד צ'יף בנג'ה, אביה של ריה.
סנדרה או בתפקיד ויראנה, אימה של נמארי.
בנדיקט וונג בתפקיד טונג, ענק אדיר.
אייזק וואנג בתפקיד בון, ילד יזם בן 10.
תאליה טראן בתפקיד ליטל נוי, תינוקת נוכלת.
אלן טודיק בתפקיד טוק טוק, חיית המחמד וחברה האמיתי של ריה.
לוסיל סונג, פאטי האריסון ורוס באטלר בתפקיד המנהיגים של טאלון, טייל וספיין.
מדבבים > מדבבים בעברית

מאיה לבני - ריה
כנרת לימוני - סיסו
אילנית גרשון - נאמארי
אדם זילברמן - בון
אמנון וולף - טונג
גלעד קלטר - צ'יף בנג'ה
מונה מור - ויראנה
נורית בנאי קורן - דאנג הו
צביקה פורמן - דאנג האי
תמי ברק - צ'יף זנב
גדי לוי - צ'יף עמוד שדרה
נויה דאון - נאמארי הצעירה
אורי זלצמן - צ'אי
הפקה

האתר That Hushtag Show היה הראשון לפרסם את דבר קיומו של הסרט לאחר שמידע לגבי הפקתו דלף מחברת דיסני בחודש מאי 2018. בדיווח הראשוני נמסר כי עם ביטולו של הסרט "ענקי" שאמור היה להיות אדפטציה לסיפור הילדים האנגלי ג'ק ואפון הפלא, החלה דיסני לקדם פרויקט אנימציה חלופי שייקח את מיקומו של "ענקי" בלוח הזמנים של הפקות דיסני. על הסרט הופקדו פול בריגס, מי שהיה אחראי על פיתוח הסיפור בסרטים 6 גיבורים ולשבור את הקרח, לראשונה כבמאי; ודין ולינס, האנימטור של פלונטר שגם עבורו זה תפקיד בימוי ראשון. קיל מארי, שכתב את הסיפור למכוניות ומכוניות 3 אחראי על כתיבת הסיפור המקורי לתסריט. אסנת שורר שהפיקה את הסרט מואנה, הפיקה גם סרט זה. המידע הראשוני לגבי הדמויות הראשיות בסרט היה מוגבל מאוד וכלל שלושה שמות; ג'ן-נין, גיבורת הסרט; בולין, הדמות הגברית הראשית בסרט, בן 900 ודמות מורה עבור ג'ן-נין; קאטסו, עליו לא ידוע דבר.
באוקטובר באותה שנה פורסם באתר Deadline כי אדל לים, מי שכתבה את התסריט לסרט המצליח עשיר בהפתעה, מצטרפת לצוות כתסריטאית.
במהלך חודש אוגוסט 2019, במסגרת אירועי דיסני אקספו (D23), חשפה החברה לראשונה באופן רשמי את עצם קיומו של הסרט ואת שמו, את הסמליל שילווה אותו, את שתי השחקניות הראשיות וכן תמונת קונספט מהסרט.
באוגוסט 2020, הוכרז שדון הול, שביים את הסרט "6 גיבורים", וקרלוס לופז אסטרדה יביימו את הסרט, בנוסף הוכרז שקלי מארי טראן תדבב את ריה במקום קאסי סטיל.
ב-26 בינואר 2021, פורסמו שאר המדבבים בסרט ביניהם: ג'מה צ'אן, דניאל דיי קים, סנדרה או, בנדיקט וונג, אייזק וואנג, אלן טודיק, לוסיל סונג, פאטי האריסון ורוס באטלר.
הפצה

"ריה והדרקון האחרון" היה עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-25 בנובמבר 2020, אולם עקב התפרצות נגיף הקורונה בעולם, הסרט נדחה ל-12 במרץ 2021. ב-10 בדצמבר 2020 בפרזנטציה של דיסני, הוכרז שתאריך יציאת הסרט הוקדם בשבוע ב-5 במרץ 2021, בנוסף, יצא הסרט לאור בשירות הסטרימינג דיסני+ כתוכן פרימיום ביום ההפצה לקולנוע.
בישראל יצא הסרט לאקרנים ב-3 ביוני 2021.
שדרות בני ברית

| --- | --- |

מבט צפונה מהמקטע בין שדרות ירושלים ומנחם בגין, אוקטובר 2024
 מידע כללי
 על שם:  בני ברית, ארגון צדקה יהודי בינלאומי
 אורך:  6.9 ק"מ 
 הקמה
 חברת בנייה:  חריש, חברת אשדוד
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיר:   אשדוד
 שכונה:  מדרום לצפון: רבעים ט"ו, ט"ז, י"ג, י"ב, י', הקריה ("הסיטי"), ח', ה', ו', ב', ג', קריית חלוצים (אזור התעשייה הקלה), אזור התעשייה הצפוני
 רחובות מסתעפים:  צומת בני ברית–מנחם בגין 
 מפגשים עיקריים:  שדרות רוטשילד  שדרות עובד בן עמי  שדרות יצחק רבין  שדרות מנחם בגין  שדרות ירושלים  שדרות יצחק הנשיא  שדרות ז'בוטינסקי  שדרות משה סנה  שדרות בן-גוריון  כביש 41
 
 קואורדינטות:  31°47′48″N 34°39′11″E﻿ / ﻿31.796766406959°N 34.653108177676°E﻿ / 31.796766406959; 34.653108177676
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אשדוד מוגדלת) שדרות בני ברית(למפת אשדוד רגילה) שדרות בני ברית(למפת השפלה רגילה) שדרות בני ברית(למפת השפלה מוגדלת) שדרות בני ברית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שדרות בני ברית היא שדרה ראשית החוצה את אשדוד מדרום לצפון הקרויה על שם ארגון הצדקה היהודי הבינלאומי, בני ברית. השדרה, בת 6.9 ק"מ, מהווה דרך הכניסה הצפונית של העיר, והיא הארוכה ביותר בה. השדרה אינה מעורבת שימושים, ומהווה, כשדרות רבות בעיר – כעורק תחבורתי בלבד.
השדרה מקבילה לשדרות הרצל, המרכזית יותר, ונמתחת מהקצה הדרומי ביותר של העיר ברובע ט"ו, ועד כביש 41, היציאה הצפונית של העיר.
במפגש עם רחוב מורדי הגטאות ברובע ב', ממוקם בשדרה מסוף בני ברית, שהוקם במסגרת הרפורמה בתחבורה הציבורית באשדוד, Ashdod Metro Bus (מוכר גם בשם Reway), ונפתח לציבור ב-2022.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
היסטוריה > הקמה

הכביש נסלל על ידי "חריש" וחברת אשדוד, כשאורכו היה אז 6 קילומטרים, ורוחבו 6 מטרים. גשר בני ברית, המתנשא מעל נחל לכיש, נבנה בעלות של 220 אלף ל"י על ידי "רמט", שזכתה במכרז של מחלקת עבודות ציבוריות (נתיבי ישראל), בהזמנת אגף השיכון של משרד העבודה. העבודות נמשכו כ-10 חודשים. עד שנחנך הכביש – שחיבר אותה לרשת הכבישים הארצית – תושבי העיירה היו בסכנת ניתוק תחבורתי מהעיר כאשר פקדו אותה שיטפונות גשמים. זהו היה הכביש הראשון שסללה החברה.
הקמת הגשר מעל נחל לכיש
דריכת הבטון
קביעת הקורות היצוקות מראש במסעה
היסטוריה > הקמה > טקס הפתיחה

השדרה נחנכה ב-27 בנובמבר 1958 בטקס בהסתעפות הכביש מהעיירה, בהשתתפות ישראל רוגוזין, שר העבודה מרדכי נמיר, נשיא בני ברית בישראל יוסף יואל ריבלין, יו"ר חברת אשדוד עובד בן עמי וראש מועצת חבל יבנה שלמה אפרתי, תלמידים ותושבי העיירה. כמו כן, השתתפו בכירים ממשרד העבודה ונציגי חברת אשדוד. נמיר גזר את הסרט, וריבלין הסיר את הלוט מעל השלט הנושא את השם "שדרות בני ברית". המשתתפים בטקס נסעו בכביש עם חניכתו.
נמיר, הסביר בנאומו, כי גשר בני ברית, בן ה-50 המטרים, הוא בעל עליונות טכנית על גשר הירקון בתל אביב. היה זה מקרה השימוש הראשון של בטון דרוך בבניית גשרים בישראל. כמו כן, תיאר את העיירה המוקמת באשדוד, שהייתה אך בשלביה המוקדמים, כקיבוץ גלויות. באותו יום, נחנך גם רחוב רוגוזין ברובע א'.
בניין אשדוד מסמל דרך חדשה של שותפות בין יהדות התפוצות לבין המאמצים של ממשלת ישראל ושריה.
היסטוריה > פיתוח

בפברואר 1982, הורחבה השדרה ל-2 נתיבים.
טקס חנוכת השדרה, 27 בנובמבר 1958
הנצחת בני ברית

| --- | --- |
 :  ראו גם – חברת אשדוד
פיליפ קלוצניק אשר עמד בראש ארגון בני ברית, הקים בשנות ה-50 ביחד עם עובד בן עמי את חברת אשדוד על מנת לבנות תוכנית להקמת עיר חדשה בשם אשדוד. השדרה הראשית בעיר אשדוד נקראו על שם הארגון לבקשת קלוצניק שסירב שתיקראנה על שמו, שלימים הוענקה לו תואר אזרחות כבוד של העיר.
הנצחת בני ברית > הניסיון להחלפת שם השדרה

ב-2010, פרסמה עיריית אשדוד בעיתונות הארצית כי בכוונתה לשנות את שם השדרה, ולקרוא לה על שמו של הנשיא שמעון פרס – שהוכרז אזרח כבוד של העיר עוד ב-1986 – והזמינה את המתנגדים למהלך להביע בפניה את דעתם בנושא. יורם קציר, שהיה מנכ"ל חברת בוני ערים (חברת אשדוד) אותה הקים בן עמי, הביע את התנגדותו למהלך מכתב שכתב לראש עיריית אשדוד יחיאל לסרי. קציר הסביר, כי השם ניתן בהסכמה ציבורית, והשתרש במשך כיובל, עוד טרם הוקמה העיר. כמו כן, נימק קציר, כי היה זה ארגון בני ברית שפעל יחד עם בן עמי ב-1954 להקמת העיר כשילוב של יוזמה פרטית (של יהדות ארצות הברית) ויוזמה ממשלתית.
קציר הציע ללסרי, לקרוא לאחד השטחים שיפותחו בעתיד בעיר, בשם "קריית שמעון פרס", והציע את השטח שממזרח לנחל לכיש, (כיום, שטחו של רובע פארק לכיש). ההצעה להחלפת השם שהציע ראש העירייה לסרי אושרה בוועדת השמות העירונית אך נפלה בהצבעה במועצת העירייה. לסרי החליט לשנות את ההצעה, ”מפאת כבודו של ארגון בני ברית”, כך שתותנה בהסכמת הארגון, שלא ניתנה. חברי האופוזיציה במועצה טענו כי אינם מתנגדים להנצחת פרס, אלא להחלפת השם.
באוקטובר 2016, זמן קצר לאחר הלוויית שמעון פרס, הודיע ראש העירייה לסרי שוב כי הוא מתכוון לקרוא לשדרה על שמו של פרס. נשיא בני ברית, מיכה נתן, השיב כי הארגון מתנגד בתוקף, וטען כי הדבר יהווה פגיעה במורשת שלו. לסרי פרסם עם לכתו של פרס, כי כשהצעתו הקודמת נפלה בהצבעה במועצה, פנה לפרס בעצמו בנושא. לסרי טען, כי פרס ביקש ממנו ”להמתין עם היוזמה לעת מתאימה יותר”, ולאחר מותו ראה כי יש להשלים אותה כחלק מצוואתו.
ב-2021 החליטה עיריית אשדוד לקרוא לרובע המיוחד, רובע מעורב שימושים בדרום-מזרח העיר בסמוך לתחנת הרכבת אשדוד – עד הלום, בשם קריית פרס.
ב-2024, הציע מוטי מלכא לקרוא לשדרה על שמו של דוד לוי.
תוואי השדרה ואתריה

שדרות בני ברית נצמתות עם מספר שדרות בעלות חשיבות בעיר, ומהווה מוקד למסחר ותנועה רבים. השדרות עמן היא נפגשת, מדרום לצפון, הן:
תל חי – שדרה קצרה התוחמת מדרום את רובע ט"ו, ומגיעה עד כיכר עין השמש וטיילת הספורט בשדרות משה דיין, (היובל) דרומית לה נמצאת שמורת חולות ניצנים (חולות אשדוד)
רוטשילד – מחברת את רובע ט"ז עם רובע ט"ו, נמתחת מהגבול המזרחי עד כיכר ינקה קופלה, בואכה גן חסן השני, מלך מרוקו
יצחק רבין – חוצה את דרום העיר ממזרח, בדיונות של רובע י"ג ורובע י"ד שבבנייה ועד מערב בכיכר השלום על שדרות משה דיין (לאורך קו החוף)
עובד בן עמי – חוצה את העיר ממזרח, מכיכר אורוגוואי שעל שדרות משה דיין, בואכה רובע המרינה, ועד כיכר אלטלנה
מנחם בגין – חוצה את העיר ממזרח, מהכניסה והיציאה הדרומית ואזור תחנת הרכבת עד הלום ועד כיכר המפרשים (יהודי סלוניקי) בואכה פארק המרינה
ירושלים – חוצה את העיר ממזרח, מאזור גשר עד הלום ועד פארק אשדוד-ים
יצחק הנשיא – חוצה את העיר ממזרח מכיכר אלתא מערכות שבין רובע ג' ל-ז' ועד כיכר הדייגים בואכה טיילת חוף לידו
ז'בוטינסקי – דרך ממזרח למערב, משדרות בני ברית פינת משה סנה ברובע ב' ועד רחוב אבא הלל סילבר ברובע א'
משה סנה – עוטפת את העיר ממזרח עד רובע ב' הצפוני / בן-גוריון – עוטפת את צפון העיר מאזור בית העלמין ועד כיכר אורט ברובע א' במערב דרך רובע ב', רובע פארק לכיש, בואכה פארק לכיש וגבעת יונה
לאורך כל השדרה, בנייני מגורים אינם מפנים את כניסתם אליה, וכך נכון גם לגבי מסחר. השדרה חסרת עירוב שימושים, ולכן משמשת באופן בלעדי כעורק תחבורתי עירוני. השדרה מחברת את הכניסה הצפונית של העיר, אל הדרומית במחלף עד הלום.
לאורך כל השדרה, ניצבים זה מול זה על כל אורכם צמדי הרבעים י"ב-י"ג, ה'-ו', ו-ב'-ג'.