stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדי גרוב
קריירה > סגנון ושיטות ניהול

כמנהל התפעול, המוקד העיקרי בעיסוקו של גרוב היה הייצור, וסגנון הניהול שלו הסתמך במידה רבה על מושגי הניהול שלו. עם התרחבות החברה ומינויו של גרוב ליו"ר, הוא הפך למעורב יותר בקבלת החלטות במישור האסטרטגי, בכלל זה הקמת שווקים למוצרים חדשים, תיאום תהליכי ייצור, ופיתוח שותפויות חדשות עם חברות קטנות יותר. גרוב עזר ליצור את מעבדת הארכיטקטורה של אינטל באורגון, על מנת להבטיח שתוכנה פותחה בזמן, כדי לנצל את המעבדים החדשים של אינטל. גרוב טוען כי "אתה מקבל החלטות לגבי מה עולם טכנולוגיית המידע ירצה חמש שנים אל העתיד...". גרוב יצר באינטל תרבות שאִפשרה את פריחתה של החדשנות. כמנכ"ל, גרוב שאף שהמנהלים שכיהנו תחתיו יעודדו תמיד התנסות והתכוננות לשינויים, כשהוא מעניק בכך סיבות טובות לערך של התנהלות עסקית פרנואידית. המוטו המנחה המפורסם של גרוב היה: "רק הפרנואידים שורדים", והוא אף כתב ספר ניהול בכותרת זו (Only the paranoid survive). לדברי גרוב, "הצלחה עסקית מכילה את זרעי ההרס שלה", והסביר כי "הצלחה מולידה שאננות, שאננות מולידה כישלון. רק הפרנואידים שורדים". כתוצאה מכך הפציר גרוב במנהלים בכירים לאפשר לאנשים לבחון טכניקות חדשות, מוצרים חדשים, ערוצי מכירה חדשים ולקוחות חדשים, על מנת להיות מוכנים לשינויים בלתי צפויים בעסקים או בטכנולוגיה. הביוגרף ג'רמי בימן מציין כי גרוב היה "האדם היחיד באינטל שסירב להניח לחברה לנוח על זרי הדפנה". גרוב הסביר את ההיגיון שלו:
תאגיד הוא אורגניזם חי; הוא חייב להמשיך להשיל את עורו. שיטות צריכות להשתנות. המיקוד צריך להשתנות. ערכים צריכים להשתנות. הסכום הכולל של שינויים אלו הוא טרנספורמציה.
רון ויטיאר, סגן נשיא בכיר באינטל, ציין שגרוב העדיף לשמור על ערוצי תקשורת פתוחים בין העובדים ולעודד אנשים לבטא את דעותיהם: "אנשים כאן לא פוחדים לדבר ולהתווכח עם אנדי". הם כינו סגנון זה "עימות קונסטרוקטיבי". על פי יורשו של גרוב באינטל, קרייג בארט, "זה תן וקח, וכל אחד בחברה יכול לצעוק עליו. הוא לא מעליו". גרוב עמד על כך שאנשים יהיו תובעניים זה כלפי זה, מה שטיפח אווירה של "אינטליגנציה חסרת רחמים".
משרדו של גרוב היה תא משרדי בגודל של שמונה רגל על תשע רגל, ממש כמו של כל העובדים האחרים, בהינתן העובדה שגרוב לא אהב "פינת משרדים נפרדת ספונת עץ מהגוני". גרוב הצהיר: "אני שוכן בתאים משרדיים מאז 1978 וזה לא גרם נזק משמעותי". בהעדיפו את סביבת העבודה השוויונית הזאת, הפך גרוב את סביבת העבודה שלו נגישה לכל מי שעבר בסביבה. לא היו מקומות חניה שמורים, וגרוב חנה בכל מקום פנוי שמצא. האווירה שאפפה את גרוב בעבודתו, הייתה בחלקה השתקפות של חייו אישיים. חלק מאלו שזכו להכיר אותו, דוגמת איש העסקים והמשקיע ארתור רוק, הצהירו כי "אין לו גינונים". גרוב חי את חייו בצניעות, בלי מטוס או מכוניות יקרות.
גרוב נודע בכך שנהג לוודא שלא הוחמצו פרטים חשובים, כשאחת האִמרות האהובות עליו הייתה "השטן נמצא בפרטים הקטנים". דניס קארטר, סגן נשיא באינטל, הצהיר כי "אנדי מאוד ממושמע, מדויק ומוכוון פרטים... אך בה בעת, יש לו אלמנט של אינטואיציה ויצירתיות שהוא מהותי לחדשנות של אינטל". על פי כתב העת "Industry Week", גרוב חשש כי "הברק שהצית את היצירה של אינטל" במהלך השנים הראשונות שלה, "עלול לרדת לטמיון, אם לא יהיה מישהו שישים לב לפרטים". קארטר נזכר שגרוב אפילו תיקן את שגיאות הכתיב שלו: "כשהוא בא למדינה הזאת מהונגריה ב-1956, הוא לא דיבר אנגלית. בכל זאת למדתי כתיב ממנו. לא זאת בלבד שיש לו אינסטינקטים של מורה, יש לו בנוסף מידה רבה של סבלנות."
הישגים אחרים

גרוב הוא גם מדען נודע ומחבר ספרי עיון. בספרו הראשון אודות מוליכים למחצה, Physics and Technology of Semiconductor Devices‏ (1967), נעשה שימוש באוניברסיטאות מובילות. ספר נוסף, אודות שיטות תפעול עסקיות, High Output Management‏ (1983), תורגם ל-11 שפות. גרוב גם כתב מעל ל-40 מאמרים טכניים, והוא מחזיק מספר פטנטים שרשומים על שמו, אודות התקני מוליכים למחצה.
גרוב גם לימד קורסים לתואר שני ב-computer physics באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובבית הספר לעסקים של אוניברסיטת סטנפורד.
בריאיון שהעניק לאסקווייר בשנת 2000, עודד גרוב את אמריקה "לעמוד על המשמר כאומה שיש בה סובלנות לשונות, סובלנות לאנשים חדשים". הוא ציין כי הגירה ומהגרים, הם שהפכו את אמריקה למה שהיא.
אחרית ימיו

בשנת 2000 אובחן גרוב כחולה במחלת פרקינסון והוא תרם לכמה קרנות שמממנות מחקרים שמטרתם מציאת תרופה למחלה.
ב-2006 תרם גרוב 26 מיליון דולר אמריקאי לסיטי קולג' של ניו יורק, התרומה הגדולה ביותר שקיבל מוסד זה אי פעם.
אנדי גרוב נפטר ב-21 במרץ 2016, בגיל 79, בביתו בלוס אלטוס שבקליפורניה.
פרסים ועיטורים

גרוב קיבל תוארי דוקטור לשם כבוד מטעם הסיטי קולג' של ניו יורק (ב-1985), Worcester Polytechnic Institute (ב-1989), ומטעם אוניברסיטת הרווארד (ב-2000).
Certificate of Merit (תעודת הצטיינות) מטעם ה-Franklin Institute‏ (1975).
IEEE Ernst Weber Engineering Leadership Recognition‏ (1987).
מדליית ההישג על שם דייוויד פקארד (1993), מטעם איגוד האלקטרוניקה האמריקאי (בצוותא עם גורדון מור).
פרס היינץ הראשון בתחומי הטכנולוגיה, הכלכלה והתעסוקה. גרוב קיבל את הפרס ב-1995, והוא זכה לכבוד מידי הקרן בשל היותו מייצג של סיפור "עתיק כמו אמריקה: סיפורו של מהגר צעיר שנוסק להצלחה גדולה". התורמים של הפרס הוסיפו כי גרוב "שיחק אולי את התפקיד המרכזי ביותר בפיתוח ובפופולריזציה של החדשנות המדהימה ביותר של המאה ה-20 - פיתוח המחשב האישי".
מנכ"ל השנה של המגזין Chief Executive‏ (1997).
איש השנה של המגזין טיים (1997).
"המנהיג הטכנולוגי של 1997", IndustryWeek.com,‏ 15 בדצמבר 1997.
מדליית ה-IEEE‏ - 2000.
פרס מפעל חיים של האגודה לניהול אסטרטגי (2001)‏.
ב-2004 הכיר בו בית הספר וורטון למנהל עסקים כ"איש עסקים המשפיע ביותר של 25 השנים אחרונות".
ב-25 באוגוסט 2009 הודיע מושל קליפורניה, ארנולד שוורצנגר, כי גרוב יהיה אחד מ-13 הנבחרים להיכל התהילה של קליפורניה, בתערוכה שתוצג במשך שנה שלמה במוזיאון קליפורניה. הטקס בו הוכלל גרוב במוזיאון התקיים בסקרמנטו ב-1 בדצמבר 2009.
ספריו

A. S. Grove (1967). Physics and Technology of Semiconductor Devices. Wiley. ISBN 0-471-32998-3.
A. S. Grove (1988). One on One With Andy Grove. Penguin Putnam. ISBN 0-14-010935-8.
A. S. Grove (1995). High Output Management. Random House. ISBN 0-679-76288-4. (originally published in 1983)
A. S. Grove (1996). Only the Paranoid Survive. Doubleday. ISBN 0-385-48258-2.
A. S. Grove (2001). Swimming Across: A Memoir. ISBN 0-446-67970-4.
Robert Burgelman and A. S. Grove (2001). Strategy Is Destiny: How Strategy-Making Shapes a Company's Future. ISBN 0-684-85554-2.
Robert A. Burgelman, Andrew S. Grove and Philip E. Meza (2005). Strategic Dynamics: Concepts and Cases. McGraw-Hill/Irwin. ISBN 0-07-312265-3.
הערות שוליים

↑  What I've Learned: Andy Grove
↑  IEEE ERNST WEBER MANAGERIAL LEADERSHIP AWARD RECIPIENTS
↑  David Packard Medal of Achievement — Previous Winners (1959 to Present)
↑  The Heinz Awards, Andrew Grove profile
↑  CEO OF THE YEAR 1997
↑  ANDREW GROVE: MAN OF THE YEAR
↑  1997 Technology Leader of the YearAndy Grove: Building An Information Age Legacy
↑  IEEE MEDAL OF HONOR RECIPIENTS
↑  Lifetime Achievement Award Recipients
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309283705171  PLWABN: 9810556006105606  BIBSYS: 90915211  BnF: cb120418372 (data)  CiNii: DA00431035  GND: 13408831X  ICCU: LO1V029860  ISNI: 0000 0001 1779 3471  LCCN: n83040150  LNB: 000087091  NDL: 00441846  NKC: kup19980000033921  NLG: 81462  NLK: KAC2018O2643  NTA: 070897395  SUDOC: 028619536  VIAF: 108281008   WorldCat (עם VIAF): 108281008
אנדי גולדוורת'י

| --- | --- |

 לידה:  26 ביולי 1956 (בן 68) סייל, הממלכה המאוחדת 
 לאום:  בריטים 
 מקום לימודים:  University of Central Lancashire  אוניברסיטת ברדפורד  קולג' ברדפורד 
 תחום יצירה:  פיסול 
 זרם באמנות:  אמנות סביבתית 
 יצירות ידועות:  Refuges d'art 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית  פרס ומדליית צ'רי קירטון 
 www.leaningintothewind.com
 
אנדי גולדוורת'י (באנגלית: Andy Goldsworthy, נולד ב-26 ביולי 1956) הוא פעיל איכות הסביבה, פסל וצלם בריטי שעבודותיו מאופיינות בשימוש בחומרי טבע תוך שילובם בסביבתם הטבעית. חלק ניכר מעבודתיו נעשות באמצעות איזון אבנים. גולדוורת'י הוא קצין במסדר האימפריה הבריטית.
חייו

בנו של פ' אלין גולדוורת'י (1929–2001), פרופסור למתמטיקה שימושית באוניברסיטת לידס. 
אנדי גולדוורת'י נולד בצ'שייר וגדל בלידס, במערב יורקשייר, בבית שנמצא בשולי החגורה הירוקה, אזור טבעי ולא בנוי. מגיל 13 הוא עבד בחווה, ואת העבודה החזרתית שבחווה הוא השווה לחזרתיות ולקצב שבמלאכת הפיסול.
גולדוורת'י למד אמנות במכללה לאמנות ברדפורד (1974–1975) ובטכניון של פרסטון בלנקשייר  (1975–1978) (כיום אוניברסיטת מרכז לנקשייר), שם קיבל תואר ראשון.
לאחר שעזב את המכללה, חי ביורקשייר, לנקשייר וקאמבריה. בשנת 1985, עבר לדמפרישייר  בסקוטלנד, ושנה מאוחר יותר לפנפוט. 
בשנת 1993 הוא קיבל תואר כבוד מאוניברסיטת ברדפורד וכיום הוא מרצה באוניברסיטת קורנל.
בשנת 2001 צולם סרט תיעודי אודות גולדוורת'י ועבודתו בשם "נהרות וגאות" (Rivers and Tides) בבימויו של תומאס ריידלשימר.
סגנון אמנותי

חומרי היצירה של גולדוורת'י הם חומרים מהטבע כמו פרחים, נטיפי קרח, עלים, בוץ, אצטרובלים, שלג, אבנים, ענפים, וקוצים והם מאופיינים בצבעוניותם וארעיותם. 
הוא צוטט באומרו: 
"אני חושב שזה אמיץ מאוד לעבוד עם פרחים ועלים ועלי כותרת אבל אני חייב. אני לא יכול לסנן את החומרים שאני עובד איתם. באחריותי לעבוד עם הטבע כמכלול."
גולדוורת'י נחשב בדרך כלל כמייסד הטכניקה המודרנית של איזון סלעים (Rock balancing).
בעבודותיו הארעיות הוא מרבה להשתמש בידיו החשופות, שיניו וכלים מאולתרים, אולם עבור פסלים קבועים שלו הוא משתמש גם בכלים ממוכנים.
כמו "גג", "נהר אבן" ו"שביל באור ירח" (פטוורת', מערב סאסקס, 2002) ואת "אבני גיר" בדאונס דרום, ליד מערב דין, מערב סאסקס הוא השתמש גם במכונה.
הצילום ממלא תפקיד מכריע באמנות בשל ארעיותה. על פי גולדוורת'י "כל עבודה גדלה, נותרת, נרקבת - חלקים בלתי נפרד ממחזור החיים שלה שהתצלום מנציח ברגעי השיא, מסמן את הרגע שבו העבודה היא חיה בעוצמה מרבית."
גולדוורת'י יצר עבודה בשם "Drawn Stone" בהזמנת מוזיאון דה יאנג בסן פרנסיסקו אשר מתייחסת לרעידות האדמה התכופות וההשפעות שלהן. 
היצירה כללה סדק ענק במדרכה שהתפצל לסדקים קטנים יותר המשמשים כספסלים. הסדקים הקטנים נוצרו בפטיש, דבר שהוסיף מימד של חוסר ודאות בתהליך היצירה.
ליצירתו האחרונה הוא קרא חיי ההודים, ביצירה זו התייחס גולדוורת'י לילדה הודית בשם הילי.
חייו האישיים

גולדוורת'י התחתן בשנת 1982 עם ג'ודית גרגסון. יש להם 4 ילדים והם גרים בכפר פנפוט  בדרום מערב סקוטלנד. כיום הוא חי שם עם בת זוגו טינה פיסק, היסטוריונית של האמנות אותה הכיר כשבאה לעבוד איתו מספר שנים אחרי שנפרד מאשתו.
פרסים

1979 – North West Arts Award
1980 – Yorkshire Arts Award
1981 – Northern Arts Award
1982 – Northern Arts Award
1986 – Northern Arts Bursary
1987 – Scottish Arts Council Award - פרס המועצה הסקוטית לאמנויות
1989 – Northern Electricity Arts Award
2000 – מונה לתואר קצין של מסדר האימפריה הבריטית
עבודותיו

|  | תאריך | כותרת | מיקום |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 1996–2003 | Sheepfolds | קומבריה, אנגליה |
|  | 2000 | Andy Goldsworthy at Storm King Art Center  (featuring the installation Storm King Wall) | מרכז האמנות סטורם קינג קורנוול, ניו יורק, ארצות הברית |
|  | אוגוסט 2001 | Stone River | מרכז האמנות קנטור , אוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה, ארצות הברית |
|  | 2002 | Andy Goldsworthy Arch at Goodwood  | קרן קאס לפיסול, גודווד, מערב סאסקס, אנגליה |
|  | 2002 |  Chalk Stones Trail | מערב סאסקס, אנגליה |
|  | מאי - אוקטובר 2004 | Andy Goldsworthy on the Roof  (featuring the installation Stone Houses) | גינת הגג של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות מנהטן, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית |
|  | 2005 | Andy Goldsworthy: Early Works  A national touring exhibition from the Haywood Gallery | אנגליה |
|  | 2005 | Drawn Stone | מוזיאון דה יאנג סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית |
|  | ינואר-מאי 2005 | The Andy Goldsworthy Project  (including the installation Roof) | הגלריה הלאומית לאמנות המול, וושינגטון, ארצות הברית |
|  | 2006 | Red sandstone wall at the Doerr-Hosier Center | מכון אספן אספן, קולרדו, ארצות הברית |
|  | מרץ 2007 - ינואר 2008 | Andy Goldsworthy | פארק הפסלים ביורקשייר מערב יורקשייר, אנגליה |
|  | אוקטובר 2008 | Spire | פארק פרסידיו סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית |
|  | יוני 2009 | Provence art trail | פרובאנס, צרפת |
פרסומים

photoworks by Andy Goldsworthy. (1985). Rain, Sun, Snow, Hail, Mist, Calm : Photoworks by Andy Goldsworthy. Leeds: Henry Moore Centre for the Study of Sculpture. ISBN 0-9019-8124-9.
Andy Goldsworthy. (1988). Parkland. [Yorkshire]: Yorkshire Sculpture Park. ISBN 1-8714-8000-0.
Andy Goldsworthy. (1989). Touching North. London: Fabian Carlsson. ISBN 0-9482-7406-9.
Andy Goldsworthy. (1989). Leaves. London: Common Ground (charity). ISBN 1-8703-6407-4.
Andy Goldsworth. (1990). Andy Goldsworthy. London: Viking. ISBN 0-6708-3213-8. Republished as Andy Goldsworthy. (1990). Andy Goldsworthy : A Collaboration with Nature. New York, N.Y.: H. N. Abrams. ISBN 0-8109-3351-9.
Andy Goldsworthy. (1992). Ice and Snow Drawings : 1990–1992. Edinburgh: FruitMarket Gallery. ISBN 0-947912-06-1.
Goldsworthy, Andy; Terry Friedman (1993). Hand to Earth : Andy Goldsworthy Sculpture, 1976–1990. New York, N.Y.: H. N. Abrams. ISBN 0-8109-3420-5.
Andy Goldsworthy. (1994). Stone. London: Viking. ISBN 0-6708-5478-6.
text and photographs by Andy Goldsworthy (1995). Black Stones, Red Pools : Dumfriesshire Winter 1994–5. London: Pro Arte Foundation in association with Michael Hue-Williams Fine Art Ltd. & Galerie Lelong, N.Y. ISBN 0-9525-4570-5.
Goldsworthy, Andy; Steve Chettle; Paul Nesbitt; Andrew Humphries (1996). Sheepfolds. London: Michael Hue-Williams Fine Art Ltd.
Andy Goldsworthy ; introduction by Terry Friedman. (1996). Wood. London: Viking. ISBN 0-6708-7137-0.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
Goldsworthy, Andy; David Craig (1999). Arch. London: Thames & Hudson. ISBN 0-5000-1933-9.
Andy Goldsworthy. Chronology by Terry Friedman. (2000). Time. London: Thames & Hudson. ISBN 0-5005-1026-1.
Goldsworthy, Andy; Jerry L. Thompson; Storm King Art Center (2000). Wall at Storm King. London: Thames & Hudson. ISBN 0-5000-1991-6.
Andy Goldsworthy. Introduction by Judith Collins. (2001). Midsummer Snowballs. London: Thames & Hudson. ISBN 0-5005-1065-2.
Andy Goldsworthy. (2002). Andy Goldsworthy : Refuges D'Art. Lyon; Digne, France: Editions Artha; Musée départemental de Digne. ISBN 2-8484-5001-0.
Andy Goldsworthy. (2004). Passage. London: Thames & Hudson. ISBN 0-5005-1191-8.
Andy Goldsworthy. (2007). Enclosure. London: Thames & Hudson. ISBN 0-5000-9336-9.
ראו גם

אמנות אדמה
אמנות סביבתית
הערות שוליים

↑  The Environmental Art of Andy Goldsworthy
↑  In Their Words: James Turrell and Andy Goldsworthy
↑  "Andy Goldsworthy at Storm King Art Center". Storm King Art Center. 2005-11-08 [2000]. אורכב מ-המקור ב-2000-09-29. נבדק ב-2007-06-24.
↑  "Andy Goldsworthy sculpture, Stone River, enters Stanford University's outdoor art collection". Cantor Arts Center, Stanford University. 2001-09-04. אורכב מ-המקור ב-2008-08-21. נבדק ב-2008-02-10.
↑  "Andy Goldsworthy: Arch at Goodwood, 2002". Cass Sculpture Foundation. אורכב מ-המקור ב-2008-02-04. נבדק ב-2008-01-30.
↑  "Andy Goldsworthy on the Roof". Metropolitan Museum of Art. 2004. נבדק ב-2007-06-24.
↑  "Andy Goldsworthy : Early Works : Leaves, Twigs, Enormous Snowballs and Icicles... Andy Goldworthy's Sculptures are Inherently Surprising and Beautiful". bbc.co.uk. 2005-05-04. "Andy Goldsworthy : Nature and Art Combine when the Early Works of the Internationally Renowned Artist Andy Goldsworthy come to Fairfields Art Centre in Basingstoke". bbc.co.uk. 2005-09-20. אורכב מ-המקור ב-2007-10-21.
↑  "Drawn Stone, on the website of Galerie Lelong, New York City, New York". אורכב מ-המקור ב-2007-01-27. נבדק ב-2007-06-24.
↑  "The Andy Goldsworthy Project : 22 January – 15 May 2005". National Gallery of Art. 2005. נבדק ב-2007-06-24.
↑  "Andy Goldsworthy : Roof". National Gallery of Art. נבדק ב-2007-06-24.
↑  Oksenhorn, Stewart (2006-09-23). "A Wall of Integration, Not Division". Aspen Times Weekly.
↑  Calton, Gary (photographer) (2007-03-11). "Andy Goldsworthy at the Yorkshire Sculpture Park". London: The Observer. "Andy Goldsworthy". Yorkshire Sculpture Park. נבדק ב-2007-06-24.
↑  "Spire, by Andy Goldsworthy". The Presidio Trust. 2009. נבדק ב-22 ביולי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Provence art trail, by Andy Goldsworthy". The Guardian. London. 2009-06-19. נבדק ב-31 באוגוסט 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435260305171  PLWABN: 9810578313005606  AAG: 1397  AGSA: 3915  BnF: cb12288494n (data)  CANTIC: a10412621  CiNii: DA06592773  GND: 119157519  ISNI: 0000 0001 0921 9445  LCCN: nr90014605  NDL: 00467305  NKC: xx0086367  NTA: 080224199  PIC: 279780  RKD: 217774  SNAC: w608683h  SUDOC: 031721451  Trove: 1278693  ULAN: 500033097  VIAF: 85873353   WorldCat (עם VIAF): 85873353
ארבעת המפחידים

| --- | --- |

ארבעת המפחידים, כפי שהופיעו על עטיפת החוברת Fantastic Four #549 מאוקטובר 2007. אמנות מאת מייקל טרנר ופיטר סטיגרוולד
 סוג:  קבוצת נבלי-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Fantastic Four #36 (מרץ 1965)
 יוצרים:  סטן לי ג'ק קירבי
 מידע
 סטטוס:  פעיל
 בסיס:  מנהטן, בעבר: מגדל מים בקווינס, ביתו של המכשף ועוד
 חברוּת בקבוצה:  מכשף (מנהיג)
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  קלו, ת'נדרה, הלוכד, קרנג', בולדוזר, הסלמנדרה, הידרו-מן, איש הדרקון, טיטניה, מדוזה, אלקטרו, ליירה, קונסטריקטור, טאסקמאסטר, דדפול, הרוח האדומה, האיש הסופג, הלייזר החי, מיסטר הייד, סאנדמן, חיפושית, קוויקסאנד, דרדנייט, קול ויטמן, ההורס, ת'נדרבול, הדבר  וספיידרמן (בשטיפת מוח)
 דמויות קשורות
 אויבים:  ארבעת המופלאים 
 
ארבעת המפחידים (באנגלית: Frightful Four) היא קבוצה בדיונית של נבלי-על המופיעה בחוברות הקומיקס ארבעת המופלאים ביקום מארוול קומיקס. הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #36 ממרץ 1965, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
ביוגרפיה בדיונית

כאשר סאנדמן והלוכד ברחו מהכלא, הם נתקלו במכשף חסר האונים. הם יצרו ברית לחיסול קבוצת ארבעת המופלאים, וגייסו את מדוזה חולת האמנזיה כחברה הרביעית. הם התגלו כמוצלחים, אולם עקבות עזיבתה של מדוזה, התקשו במציאת חבר רביעי. ניסיון ידוע היה שטיפת מוחם של הדבר ובהמשך של ספיידרמן. בסופו של דבר, סאנדמן הפנה עורף לקבוצה. בעקבות כך, הקבוצה כללה את המכשף, קונסטריקטור, טאסקמאסטר ודדפול, שהובסו בקלות על ידי הדבר ופרנקלין ריצ'רדס. המכשף החליף את שאר הקבוצה באביר האימה, הלוכד ומן-בול, שהובסו. צוות מוצלח יותר כלל חמישה חברים: המכשף, טיטניה, הידרו-מן, קלו וארון הצופה. ארון הביס את ארבעת המופלאים, אך בגד בארבעת המפחידים. בניסיון לשקם את הצוות, המכשף גייס את קלו, גברת מארוול ואת הרוח האדומה. הצוות הובס על ידי ארבעת המופלאים ללא מיסטר פנטסטיק, ובעקבות כך, קלו והרוח האדומה ברחו.
המכשף וגברת מארוול גייסו את הלוכד ואת המעניש - רובוט בשירות גלקטוס - לצוות, ונאבקו בארבעת המופלאים. בראותם כי דוקטור דום (למעשה ריד ריצ'רדס בגופו של דום) מנהיג את ארבעת המופלאים, המכשף נכנע למניעת סיכון מיותר. הצוות הבא כלל את המכשף, אשתו של המכשף הידועה בתור הסלמנדרה, הידרו-מן, הלוכד ובתו של המכשף כמרגלת. המכשף הדיח את הלוכד, ובגלל מרד בתו של המכשף, ארבעת המופלאים הביסו את ארבעת המפחידים. הקבוצה חזרה, וכללה את המכשף, הידרו-מן, הלוכד וטיטניה. הם שתלו מתקן האזנה ופצצה בחלליתו של מיסטר פנטסטיק, הביסו את האישה הבלתי-נראית בטיטאן ולכדו אותה שם. בעוד ארבעת המופלאים בכדור הארץ, ארבעת המפחידים הפעילו את הפצצה.
ביוגרפיה בדיונית > מארוול עכשיו!

יחד עם דוקטור קרל מלוס וקלו, המכשף יצא לשחרר את קרנג' מהכלא בתקווה שהוא יהיה החבר הרביעי. עם זאת, קסדי היה מארח לא יציב, לכן קלו והמכשף מיזגו את קרנג' עם דוקטור מלוס. הם נאבקו בספיידרמן, ובמהלך הקרב, המכשף איבד שליטה על מלוס\קרנג'. הוא דקר את קלו עם סכין ויברניום שמצא במחבוא של המכשף. קלו התפוצץ, וגרם לסימביוט לעבור למכשף. עם זאת, הסימביוט עזב את המכשף לטובת קסדי, אשר התמזג עם הסימביוט והרג את מלוס. לפני שהספיק להרוג את המכשף, ברק מגופו המפוזר של קלו פגע בו. בעקבות אירועים אלו, המכשף נלקח למעצר. המכשף ברח, והקים צוות של ארבעת המפחידים עם צוות ההריסה, אך ללא פליידרייבר. הצוות תקף את הדבר ואת ג'וני סטורם חסר הכוחות בכיכר טיימס. ארבעת המופלאים כמעט הובסו, עד הגעת צוות ארבעת המופלאים של איש הנמלה. ארבעת המפחידים נלקחו למעצר, אך המכשף גילה כי הם רק חלק ממתקפה גדולה.
ארכיטס

| --- | --- |

 לידה:  430 לפנה״ס? Taras, איטליה 
 פטירה:  345 לפנה״ס? (בגיל 85 בערך) Taras, איטליה 
 שם לידה:  Ἀρχύτας 
 זרם:  האסכולה הפיתגוראית, פילוסופיה קדם-סוקרטית 
 תחומי עניין:  מתמטיקה, מוזיקה 
 עיסוק:  מתמטיקאי, מוזיקולוג, מהנדס, פילוסוף, פיזיקאי, פוליטיקאי 
 יצירות ידועות:  The Harmonic 
 
ארכיטס איש טרנטום (טאראנטו של ימינו), (ביוונית:  Ἀρχύτας ο Ταραντίνος, ‏ 428–347 לפנה"ס), היה פילוסוף יווני מן האסכולה הפיתגוראית, ומתמטיקאי. חיפש פתרונות לבעיות מתמטיות ובהן בעיית הכפלת נפח הקובייה. עסק בזיקה שבין יחסים מתמטיים ומוזיקה. שימש גם כאיש צבא. שחרר את אפלטון מידיו של דיוניסוס מלך סירקוזי.
אחד מתלמידיו הוא אאודוקסוס מקנידוס.
תרומותיו > התקנים מכניים

ארכיטס נחשב לאחד ממייסדי המכניקה המתמטית. באמצעות יישום של סדרה של מושגים גאומטריים לחקר מבנים, קשרים ומפרקים, הוא ביסס את מדע המכניקה.
הוא לא רק יישם עקרונות מתמטיים לחקר מכונות, אלא גם תכנן ובנה מכונות חדשות. ב-425 לפנה"ס, הוא יצר את כלי הטיס הבלתי מאויש הראשון בכל הזמנים - ציפור מכנית שיכלה לעוף באמצעות הנעת כנפיה בדומה לציפור רגילה. את האנרגיה להנעת הכנפיים סיפק מכניזם אוטומטי שהיה מותקן בקיבתה. הציפור עפה לאורך 200 מטר בערך, ולאחר שכל האנרגיה שלה נוצלה היא נפלה לקרקע.
תרומותיו > מתמטיקה

ארכיטס הוא שנתן לממוצע ההרמוני את שמו. הוא פתר את בעיית הכפלת הקובייה באמצעות שימוש בעקום שנקרא מאז על שמו "עקום ארכיטס".
ראו גם

מקובל לייחס לו את המצאת הבורג.
לקריאה נוספת

The Oxford Classical Dictionary, eds. S. Hornbowler and A. Spawforth, Third Edition, Oxford, p. 150, s.v. Archytas
עקום ארכיטס.
אראלקילאמין N-אצטילטרנספראז

מבנה גבישי של האנזים אראלקילאמין N-אצטילטרנספראז
אַרְאַלְקִילְאָמִין N-אָצֵטִילְטְרַנְסְפֵרָאז (Aralkylamine N-acetyltransferase, ובראשי תיבות AANAT) הוא אנזים מקבוצת העל אצטילטרנספראז המעורב בהסדרת השעון הביולוגי אשר נמצא בגרעין העל-תצלובתי במוח. אנזים זה משתתף בתהליך הפיכת סרוטונין למלטונין על ידי העברת קבוצת אצטיל מאצטיל קואנזים A לסרוטונין. מספרו לפי ועדת האנזימים (EC) הוא 2.3.1.87. האנזים.
נומנקלטורה

לפי הנומנקלטורה השיטתית, שמו של האנזים הוא אצטיל-CoA:‏2-ארילאתילאמין N-אצטילטרנספראז (acetyl-CoA:2-arylethylamine N-acetyltransferase). השם הרשמי המקובל שלו הוא אראלקילאמין N-אצטילטרנספראז, אך הוא ידוע גם בשמות הבאים: ארילאלקילאמין N-אצטילטרנספראז, אנזים מִקְצַב מלטונין (Melatonin rhythm enzyme), סרוטונין אצטילאז, סרוטונין אצטילטרנספראז וסרוטונין N-אצטילטרנספראז (SNAT).
מבנה

אראלקילאמין N-אצטילטרנספראז הוא פוליפפטיד באורך 207 חומצות אמיניות ובמשקל 23,334 דלטונים. המבנה השניוני שלו מורכב מסלילי אלפא (28%) ומשטחי בטא (23%). במבנה השלישוני, אשר נקבע בקריסטלוגרפיה בקרני רנטגן, נצפו ארבעה מוטיבים שמורים, שאחד מהם, B, הוא אתר הקישור לסרוטונין. אחד הקפלים באנזים, המופיע בכל אחד מבני משפחת ה-N-אצטילטרנספראזים הקשורים ל-GCN5‏ (GNAT), משפחת אנזימים שאליה משתייך אראלקילאמין N-אצטילטרנספראז, מורכב ממשטח בטא בקצה האמיני, ולאחריו שני סלילי אלפא, שלושה משטחי בטא מנוגדים, סליל אלפא מרכזי ייחודי לכל אנזים, משטח בטא חמישי, סליל אלפא רביעי ומשטח בטא אחרון.
פעילות

ה-mRNA של הגן מבוטא בעיקר במערכת העצבים המרכזית. בלוטת האצטרובל, שמייצרת מלטונין, משופעת באנזים, אולם ברמות נמוכות ניתן לגלותו גם במספר אזורים נוספים, כגון הרשתית ובלוטת יותרת המוח, שייתכן שמעורבת בבקרת תפקודים תלויי סרוטונין כמו התנהגות. האנזים משתתף בהפיכת סרוטונין למלטונין, בשלב הראשון מתוך שניים, והוא מווסת את קצב ייצור המלטונין לאורך היממה. רובו המוחלט של הייצור מתרחש בלילה - הן בבעלי חיים יומיים והן באלה הפעילים בלילה. אצל שניהם הוא חיוני לוויסות הפעילות והשינה.
פעילות > התגובה הכימית שמזורזת על ידי האנזים

אראלקילאמין N-אצטילטרנספראז מזרז העברת קבוצת אצטיל ממצע אצטיל קואנזים A לאמין ראשוני, דוגמת סרוטונין. תחילה נקשר האצטיל קואנזים A לאנזים החופשי, ולאחר מכן נקשר הסרוטונין ליצירת מבנה חלבוני משולש. אחרי העברת קבוצת האצטיל משתחרר מהמבנה המשולש N-אצטילסרוטונין והקואנזים A אחר כך. N-אצטילסרוטונין ממשיך ועובר מתילציה על ידי האנזים N-אצטילסרוטונין O-מתילטרנספראז (ASMT) ליצירת מלטונין.
בבני אדם משמשים פנתילאמין, טיראמין וטריפטמין מצעים אנדוגניים נוספים של האנזים, והם הופכים על ידיו לאצטילפנתילאמין, N-אצטילטיראמין ו-N-אצטילטריפטמין, בהתאמה.
הגן

הגן AANAT שמקודד ליצירת האנזים קיים בכל בעלי החיים. באדם הוא ממוקם על כרומוזום 17, בדומה לשימפנזה, בעוד שבעכברים וכבשים הוא נמצא על כרומוזום 11, בחולדות על כרומוזום 10 ובתרנגולות על כרומוזום 18. גודל הגן הוא כ-2,500 זוגות בסיסים, והוא כולל ארבעה אקסונים. הגן נשמר היטב לאורך האבולוציה, כאשר 80% מצורת החלבון באדם זהה לזו שבכבשה או בחולדה.