stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פייג' אוהרה
ביוגרפיה > ראשית חייה

אוהרה נולדה בשם דונה פייג' הלמינטולר (Donna Paige Helmintoller) בפורט לודרדייל, פלורידה להורים ממוצא אירי, וגדלה בבית קתולי.
אוהרה החלה לשחק בגיל ארבע, כאשר השתתפה בשיעורי משחק. בגיל 12 החלה להתעניין בשירה ונרשמה לתיכון המתמקד באומנויות הבמה.
ביוגרפיה > קריירה

אוהרה ביצעה את הופעת הבכורה שלה בברודוויי בשנת 1983, כאשר גילמה את אלי בהפקה המחודשת של המחזמר "ספינת השעשועים".
בשנת 1985 גילמה את התפקיד הראשי בהפקה המקורית של המחזמר "התעלומה של אדווין דרוד" בברודוויי.
בשנת 1991 דיבבה את בל בסרט "היפה והחיה". היא שבה לדבב את הדמות בסרטי ההמשך: "היפה והחיה 2: חורף קסום" (1997) ו"היפה והחיה: עולמה הקסום של בל" (1998).
בשנת 1995 גילמה את פנטין בהפקת המחזמר "עלובי החיים" בברודוויי.
בשנת 2007 הופיעה בתפקיד אנג'לה בסרט "מכושפת".
בשנת 2018 דיבבה את בל בסרט "ראלף שובר את האינטרנט", ובשנת 2023 שבה לדבב את הדמות בסרט הקצר "היה היה סטודיו".
ביוגרפיה > חיים אישיים

בשנת 1980, אוהרה נישאה לשחקן לו רסגי. מאוחר יותר, השניים התגרשו.
בשנת 1990 התחתנה עם השחקן מייקל פיונטק.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | תפקיד | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | היפה והחיה | בל | דיבוב |  |
| 1997 | היפה והחיה 2: חורף קסום | בל | דיבוב |  |
| 1998 | היפה והחיה: עולמה הקסום של בל | בל | דיבוב |  |
| 1999 | Belle's Tales of Friendship | בל | דיבוב |  |
| 2001 | Mickey's Magical Christmas: Snowed in at the House of Mouse | בל | דיבוב |  |
| 2007 | מכושפת | אנג'לה | — |  |
| 2018 | ראלף שובר את האינטרנט | בל | דיבוב |  |
| 2023 | היה היה סטודיו | בל | דיבוב; סרט קצר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 | The Legend of Prince Valiant | המלכה אלטה/ הנסיכה אלטה | דיבוב; 9 פרקים |  |
| 1996 | Adventures from the Book of Virtues | הנסיכה/ ג'ון וושינגטון | דיבוב; פרק:"Honesty" |  |
| 2001 | אגדת מקל הסבא | ג'יין אוברי | דיבוב; סרט טלוויזיה |  |
| 2002 | Rapsittie Street Kids: Believe in Santa | ניקול | דיבוב; סרט טלוויזיה |  |
| 2022 | היפה והחיה: חגיגות ה-30 | ספרנית | ספיישל טלוויזיוני |  |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | שם | תפקיד | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Disney's Beauty and the Beast Magical Ballroom | בל | דיבוב |  |
| 2005 | Kingdom Hearts II | בל | דיבוב |  |
| 2007 | Disney Princess: Magical Jewels | בל | דיבוב |  |
| 2007 | Disney Princess: Enchanted Journey | בל | דיבוב |  |
תיאטרון

| שנה | שם | תפקיד | מיקום | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 | ספינת השעשועים | אלי | תיאטרון גרשווין |  |
| 1985 | התעלומה של אדווין דרוד | אדווין דרוד/ אליס נאטינג | תיאטרון אימפריאל |  |
| 1992 | Tiger Lady | ויני רות ג'אד | תיאטרון תמרינד |  |
| 1995 | עלובי החיים | פנטין | תיאטרון ברודוויי |  |
מודגש – הפקת ברודוויי
דיסקוגרפיה

| שנה | שם | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1988 | מאק & מייבל: בקונצרט (הופעה חיה בתיאטרון המלכותי) | אלבום הקלטות של צוות השחקנים בשנת 1988, לונדון |  |
| 1988 | ספינת השעשועים | הוקלט באולפני אבי רוד |  |
| 1996 | דרום פסיפיק | הוקלט באולפני אבי רוד |  |
הערות שוליים

1 2  Catherine Hiles, 5 Facts About Disney Legend Paige O'Hara, WDW Magazine, ‏2022-05-10 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3 4 5  Paige O'Hara – Broadway Cast & Staff | IBDB, www.ibdb.com
1 2 3  Paige O'Hara, D23 (באנגלית)
↑  Interview With Paige O’Hara, The Voice Of Belle In “Beauty and the Beast” | Disney Dreaming, web.archive.org, ‏2012-03-12
1 2  Show Boat, Playbill
1 2  The Mystery of Edwin Drood, Playbill
1 2  Beauty and the Beast, 1991-11-22, נבדק ב-2024-11-20
1 2  Beauty and the Beast: The Enchanted Christmas, 1997-11-11, נבדק ב-2024-11-20
1 2  Beauty & the World of Music, נבדק ב-2024-11-20
1 2  Enchanted (2007) - IMDb, נבדק ב-2024-11-20
1 2  Ralph Breaks the Internet (2018) - IMDb, נבדק ב-2024-11-20
1 2  Once Upon a Studio (2023) - IMDb, נבדק ב-2024-11-20
↑  Lew Resseguie – Broadway Cast & Staff | IBDB, www.ibdb.com
↑  Michael Piontek – Broadway Cast & Staff | IBDB, www.ibdb.com
↑  Belle's Tales of Friendship, 1999-08-17, נבדק ב-2024-11-20
↑  Mickey's Magical Christmas: Snowed in at the House of Mouse (Video 2001) - IMDb, נבדק ב-2024-11-20
↑  Paige O'Hara | Actress, Soundtrack, IMDb (באנגלית אמריקאית)
↑  Honesty, 1996-09-02, נבדק ב-2024-11-20
↑  Legend of the Candy Cane, 2001-06-01, נבדק ב-2024-11-20
↑  Rapsittie Street Kids: Believe in Santa, 2002-11-22, נבדק ב-2024-11-20
↑  Beauty and the Beast: A 30th Celebration, 2022-12-15, נבדק ב-2024-11-20
↑  Disney's Beauty and the Beast: Magical Ballroom, 2000-09-01, נבדק ב-2024-11-19
↑  Kingdom Hearts II (Video Game 2005), IMDb
↑  Disney Princess: Magical Jewels, 2007-10-16, נבדק ב-2024-11-19
↑  Disney Princess: Enchanted Journey, 2007-10-16, נבדק ב-2024-11-19
↑  Paige O'Hara, Playbill
↑  Todd Everett, Tiger Lady, Variety, ‏1992-07-06 (באנגלית)
↑  Les Misérables, Playbill
↑  Mack & Mabel: In Concert (Live at the Theatre Royal) [1988 London Cast Recording] by Jerry Herman on Apple Music (באנגלית), 1988-02-21, נבדק ב-2024-11-19
↑  Kern: Show Boat (1988 EMI Studio Cast) by Jerome Kern, Oscar Hammerstein II, Frederica von Stade, Jerry Hadley & John McGlinn on Apple Music (באנגלית בריטית), 1988-01-01, נבדק ב-2024-11-19
↑  South Pacific (1996 Studio Cast Recording) [Selected Highlights] by Rodgers & Hammerstein, Paige O'Hara & Justino Diaz on Apple Music (באנגלית אמריקאית), 1996-01-01, נבדק ב-2024-11-19
↑  Jay Records - South Pacific, jayrecords.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 143134809  ISNI: 0000 0000 8330 6275  MusicBrainz: ddea7bbb-afd6-404a-873f-eac152833cbf  VIAF: 305232985   WorldCat (עם VIAF): 305232985
מחלוקת צאנז–סדיגורה

הרבי מסדיגורה
מחלוקת צאנז–סדיגורה (מכונה גם מחלוקת צאנז–רוז'ין) הייתה מחלוקת פנים–חסידית גדולה שפרצה באופן פומבי באדר תרכ"ט (פברואר 1869). רבי חיים הלברשטאם מצאנז עמד בראש המערכה נגד בניו של רבי ישראל פרידמן, האדמו"ר מרוז'ין, בטענה כי הם אינם נאמנים לדרך התורה. ראשיתה קשורה בסיפורו הדרמטי של רבי דוב בער (ברני'ו) פרידמן שפרש ממעמדו כאדמו"ר והתחבר למשכילים.
לזר קרסטין, רבי חיים הלברשטאם מצאנז. יצא חוצץ נגד בני רבי ישראל מרוז'ין.
מבוא ותוצאות

יצחק רפאל, בספרו "על חסידים וחסידות", האריך לעסוק בפרשה זו, בין הדברים אף כתב שבאותה שנה התהלכה שמועה בין הנוצרים, לפיהן עומד ישו להתגלות שוב בשנה זו, והיו מהם שסברו שהתגלות זו תתבטא בהמרת דתו של פרידמן.
כשעלה חשד בלב אשתו כי הוא עומד להמיר דתו הזמינה את אחיה האדמ"ורים לבית צ'רנוביל והם לקחו אותו בכוח לסדיגורה לבית רבי אברהם יעקב מסדיגורה אחיו של ברני'ו. כששמעו המשכילים בעיר צ'רנוביץ הסמוכה לסדיגורה על הפרשה, נסעו לסדיגורא ונטלו עמם את פרידמן, והושיבוהו בבית אחד מחשובי קהילת המשכילים בצ'רנוביץ. מבית זה יצא "קול קורא" השכלתי מפרי עטו של פרידמן, בו הוא קורא לזנוח את מנהגי היהדות הנושנים שהעלו עמם היהודים מבבל.
פרידמן היה אדם משכיל ואמרותיו, שכונסו בספרי חסידות בית רוז'ין, מסמנות נטייה לעסוק במחקר. פרשת חייו של פרידמן גרמה לפילוג ומחלוקות בקרב החסידים, ויצרה התעניינות רבה, שחרגה אף מחוץ לגבולות החסידות.
לפי חלק מהמקורות מחלוקת זו הייתה הגרועה ביותר בתולדות החסידות ואף עולה בחומרתה על המחלוקת בין חסידים למתנגדים.
חוקר החסידות יצחק אלפסי מתאר אותה כ"מחלוקת נוראה, מהקשות שבתולדות החסידות". מאות רבנים (גם לא–חסידיים) ועשרות רבות של קהילות, בעיקר בגליציה, אך גם ברוסיה, פולין, הונגריה וארץ ישראל היו מעורבים במחלוקות.
המחקר המעודכן והמקיף ביותר על מחלוקת זו נכתב בידי דוד אסף ופורסם בשנת 2012 בספרו 'הציץ ונפגע: אנטומיה של מחלוקת חסידית' (ידיעות אחרונות וספרי חמד, תשע"ב).
השתלשלות המאורעות

עוד בחייו של רבי ישראל מרוז'ין החלה התנגדות מצד כמה מגדולי הרבנים בגליציה נגד דרכו להתנהג בגינוני מלכות, אחרי מותו התרחבה ההתנגדות והתפרצה במלוא עוזה עם התחברותו של דוב בער, בנו של רבי ישראל, עם עדת המשכילים. היו מרבני גליציה שראו בזה תוצאה ישירה של "דרך המלכות" של בית רוזין.
השתלשלות המאורעות > הגעת רבי ישראל מרוזין לגליציה

אחרי שנמלט מהכלא לאחר קרוב לשנתיים של מאסר, הגיע רבי ישראל מרוזין לעיר סדיגורה שבגליציה. הרבי נהג במנהגים שלא נראו עד אז בקרב החסידים, הוא התנהג בגינוני מלכות, השתמש בכלים העשויים כסף וזהב, מרכבתו הייתה רתומה לסוסים לבנים ויוקרתיים. הוא נהג ללבוש בגדי צמר למרות מנהג החסידים לא ללבשם מחשש שעטנז. בנותיו התלבשו בסגנון מעט מודרני בשונה לנהוג אצל בנות האדמו"רים והחסידים באותה תקופה. למרות ההתנגדות למנהגיו אלו הוא נערץ על כל גדולי האדמו"רים בדורו. בין האדמו"רים שבלטו בביקורם בסדיגורה היו רבי צבי הירש מרימנוב שהיה מבוגר בכמה שנים מרבי ישראל, כמו גם רבי חיים הלברשטאם מצאנז שנחשב בין המנהיגים הבולטים בגליציה החסידית, גם רבי יעקב נפתלי הערץ לאבין שמילא מקום חותנו רבי צבי הירש מזידיטשוב בחר לוותר על אדמו"רותו כאשר זקני חסידי זידיטשוב דרשו ממנו לחדול מנסיעותיו לסדיגורה.
השתלשלות המאורעות > התחלת כהונתם של בני רבי ישראל

לאחר פטירתו של רבי ישראל הקימו שלושה מבני משפחתו מרכזים חסידיים במולדובה: בנו רבי מנחם נחום, בעיירה שטפנשט, נכדו רבי יצחק (בנו של רבי שלום יוסף, בכור בניו של רבי ישראל שנפטר בצעירותו), בעיירה בוהוש ובנו דב בער ('ברני'ו'), בערים הושי, סקולני וליאובה (אנ') שבבסרביה.
בתקופה זו החלה התנגדות לחצר סדיגורה. מהרבנים והמנהיגים נשמעו קולות נגד "הנהגת המלכות" של האדמו"רים ונגד התנהגות החסידים משום שלטענתם חסידי סדיגורה זלזלו באדמו"רי גלציה בכך שהקימו בתי כנסיות פרטיים לעצמם ובכמה מקרים אף השתלטו חסידי סדיגורה על בית הכנסת החסידי המשותף וחסידיהם של אדמו"רים אחרים נאלצו לעזוב.
השתלשלות המאורעות > ברני'ו

ברני'ו הגיע להושי (חוש - Huşi, כיום – עיר קטנה ברומניה) בשנת תרי"א (1851). בשנת תרי"ט התגוררו בעיר 2,395 יהודים. בשל רדיפות מצד צעירים אנטישמים עבר לעיירה סקולני (Sculeni) שבה חיו באותה עת כ-850 יהודים ומשם עבר לעיר ליובה (Leova) שהייתה אז תחת שלטון רומני. באסרו חג פסח ה'תרכ"ז (1867) עקב מגפת כולרה שפרצה בליובה חזר להושי.
ברני'ו נטה להתבודדות, ולא ראה עצמו ראוי ומוכשר לערוך "שולחנות" ולהיפגש עם חסידיו. הוא לא אהב את האדמו"רות, ורצה לברוח ממנה אף על פי שהיו לו מעריצים רבים. הוא עסק בדברי תורה והיה דרשן מצוין ובעל כושר רטורי אך לא הייתה לו סבלנות לפניות מצד אנשים שבאו אליו בענייני משפחה ופרנסה והתחנן לפניהם שירפו ממנו.
במשך שלוש שנים מתרכ"ו עד תרכ"ט היה שרוי בספקותיו לגבי תפקידו. באותה תקופה רצה להתגרש מאשתו שיינדל מפני שלא נולדו להם בנים אבל היא התעקשה וסירבה לגירושין. הוא סגר את דלתות ביתו, ולא הרשה לאיש להיכנס לחדרו. גם כאשר התרחק מחסידיו וסגר את דלתות ביתו הם הוסיפו להאמין בו, כי נעשה בעיניהם 'קדוש' יותר. אשתו דחקה בו להמשיך באדמו"רותו, לפיכך ברני'ו ברח מביתו והסתתר בביתו של פקיד הדואר המקומי שהיה נוצרי, איתו ניהל שיחות תאולוגיות. נפשו סלדה מתפקידיו האדמו"ריים ששברו את רוחו והוא החל להתרועע עם מיסיונרים נוצריים. המשבר הגיע לשיאו כאשר סירב ללכת לקלויז שלו בליל יום הכיפורים תרכ"ט לתפילת "כל נדרי", ולומר דברי-תורה למאות החסידים שחיכו לבואו. אשתו משכה אותו בכוח לבית התפילה, ובשעת המאבק עִמו נקרעה טליתו. הדבר גרם לאשתו שיינדל לחשוש שמא הולך בעלה להמיר את דתו. היא שיגרה הזמנה דחופה לאחיה - אדמו"רי חסידות צ'רנוביל והם הזדרזו ובאו לליובה. בשעת טיול במרכבתו בליווי הרופא המקומי נתן סימם הרופא את ברני'ו – בהשפעת רעייתו וגבאיו – והעבירהו לבית אחיו רבי אברהם יעקב מסדיגורה. שם ביחד עם האח רבי דוד משה מצ'ורטקוב הם ניסו לגרום לו לחזור בו ממעשיו, ובתגובה ברני'ו רגז עליהם ואף רצה לזרוק מנורה על ראשיהם אף ששבת הייתה. בהשתדלות המשכילים המקומיים התערב התובע הממשלתי האוסטרי וברני'ו שוחרר ממאסרו בבית אחיו ועבר לגור בצ'רנוביץ הסמוכה, בירת בוקובינה, בין חברי תנועת ההשכלה בביתו של סגן ראש הקהילה, עורך הדין יהודה לייב רייטמן, שם עזב סופית את הדת. עזיבתו את הדת הייתה מכה קשה לחסידות רוז'ין הענפה.
השתלשלות המאורעות > דעותיו של ברני'ו מתפרסמות

במהלך תקופה זו בשנים 1866–1869 בילה ברני'ו במחיצת המשכילים ונחשף להשקפותיהם הרדיקליות ולא הקפיד על שמירת מצוות. באדר ה'תרכ"ט נדפס "מכתב גלוי" בעיתון המגיד ואחר כך בעיתונים נוספים (וגם בדף נפרד), בו הסביר פרידמן כי בניגוד לשמועות לא התנצר, אך הוא נאמן "לחכמי ישראל ההולכים לפנים ולא לאחור", וכינה את החסידים "מורדי אור" ו"המון הפתאים השומרים הבלי שוא". בתוך זמן קצר נעתק המכתב לעיתונים נוספים ובתרגום לשפות רבות. אחיו של ברני'ו, רבי אברהם יעקב מסדיגורה, עמד והכריז בבית מדרשו שאל לראות במעשי אחיו דרך חדשה בעבודת הא-ל, והוא גינה את המעשה.
אירועים שערורייתיים אלה עוררו עניין עצום בציבור הרחב – תקוות גלויות בקרב משכילים ובושה ויגון עמוק בעולם החסידי. לאחר כחודשיים, במהלכם התמודד עם לחצים בלתי פוסקים, פנימיים וחיצוניים, הצליחו להפגיש את ברני'ו עם אחיינו, רבי יצחק פרידמן, מייסד חסידות בוהוש, שחיבבו מאוד, ובהשפעתו החליט לחזור לסדיגורא לחצר אחיו רבי אברהם יעקב מסדיגורה. הוא התקבל בשמחה רבה על ידי החסידים, שגדוליהם נהרו לשולחן שערך בשבת הראשונה לשובו. ופרסם "קול קורא" שבו מכחיש שהוא זה שכתב ה"מכתב גלוי" ובו הכריז שכל מעשיו הרעים היו כאשר לא היה בדעה שלימה.
ה"מכתב הגלוי" וקבלת הפנים החמה שקיבל ברני'ו בחצר סדיגורה והמשכת החסידים לראות בברני'ו אדמו"ר הראוי להנהיג עוררו הדים רבים וגם זעם, רבי חיים מצאנז תקף בחריפות, במכתבים את חסידי רוז'ין כולם, בראותו במקרה זה פרט שבא ללמד על הכלל. חסידי צאנז כינו את חסידי סדיגורה "כת הרשעה".
ספרים, קונטרסים וכתבי פולמוס

כאמור, מאחרי פורים תרכ"ט ועד לסוף חורף תר"ל הודפסו כ-25 כתבי פולמוס אודות המחלוקת, בהם:
אגרת שלומים, צד סדיגורה, למברג 1869 - חורף תר"ל
כנסת הגדולה, צד צאנז
שבט לגיו כסילים, צד צאנז
ילקוט הרועים, צד צאנז, על ידי משה זליקוביץ, אודסה תר"ל
דברי שלום ואמת, צד סדיגורה, על ידי רבי משה תאומים רבה של הורודנקא
תוכחת מגולה, צד צאנז, תרל"ד. מאיר וונדר משער שמחברו היה רבי אורי זאב וולף סלט, מדפיס מפורסם בלבוב וחבר בית הדין, חסיד זידיטשוב
שבר פושעים, צד צאנז, אודסה תר"ל. חסידי סדיגורה טענו כי נכתב על ידי משכיל שהתחזה לחסיד צאנז, יוסף מרגושס זיהה אותו עם נפתלי הירץ גולדנשטרן שגם חיבר כנראה את "שבט לגו כסילים"
פוקח עורים, צד צאנז
סמא דחייא, צד סדיגורה, למברג, חורף תר"ל
חלק מהקונטרסים אבדו ועדות לקיומם הם אזכורים שלהם בחוברות נגדיות.
דעיכת המחלוקת

לאחר פטירת רבי חיים מצאנז בשנת ה'תרל"ו שקעה לאיטה המחלוקת. לבני רבי חיים לא הייתה השפעה גדולה כאביהם וחסידויות סדיגורה שבו לפרוח.
יצחק אבן מציין, כי כבר בשנת ה'תרנ"ז, כאשר השתדך רבי שמואל מסקאהל (בנו של יהושע רוקח מבעלז שהיה ממתנגדי סדיגורה), עם רבי ישראל הגר מוויז'ניץ (נינו של רבי ישראל מרוז'ין), השתתפו יחד בחתונה חסידי בעלז, צאנז וסדיגורה.
על מעמד חסידות סדיגורה בשנים שאחרי פטירת רבי חיים מצאנז כותב יצחק אבן:
התוצאות היו לגמרי אחרות ממה שכוונו הסנזים. על ידי המחלוקת נתגדלה החסידות הסדיגוראית. עד העת האחרונה, היו שלושת הערים: סדיגורה, טשורטקוב והוסיאטין, מקום מושב האחים בני הריזיני ובניהם אחריהם, לתלפיות, שעשרות אלפי חסידים היו פונים אליהן, והשפעת צדיקיהן הייתה מרובה מאוד; והחסידות הסנזית ירדה מגדולתה, תיכף לאחר שנסתלק הסנזי... מכל בני משפחתו לא נשאר אף צדיק מפורסם אחד בעל השפעה ידועה, שנוכל לאמר עליו שירש כבודו וגדולתו. בנו ר' יחזקאל'י משינאווע, שהיה במידה ידועה "רבי" מפורסם ובעל השפעה, לא ירש גדולתו מאביו, כי נהג את רבנותו עוד הרבה שנים בחייו.
לקריאה נוספת

מתתיהו יחזקאל גוטמן, רבי דוב מליאובה, תרפ"ו.
ברוך טרקטין ולוציאן-זאב הרשקוביץ', נוכחויות רבניות במרחב הרומני, הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008. (ברומנית)
שמואל אבא הורודצקי, החסידות והחסידים, ג, עמ' קכד-קנד.
יצחק רפאל, על חסידות וחסידים, עמ' 248–260, ירושלים תשנ"א, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
יהושע ראקר, דער סאנזער צדיק, ישראל תרפ"ז, באתר אוצר החכמה
מ.ש. גשורי, רישא במחלוקת צאנז וסדיגורה, בתוך: רישא - קהילת רישא ספר זכרון, ירושלים תשכ"ז, עמודים 107–112, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
יצחק אבן, מחלוקת סנז וסדיגורה, ניו יורק תרע"ו, באתר היברובוקס
דוד אסף, דרך המלכות, עמ' 26–28, 458-459.
דוד אסף, הציץ ונפגע - אנטומיה של מחלוקת חסידית, הוצאת אוניברסיטת חיפה וידיעות ספרים.
רפאל מאהלר, "די מחלוקת סאנץ-סאדיגערע", בתוך: ספר סאנץ, תל אביב תש"ל, עמ' 341–391.
הערות שוליים

↑  עקב האשמות כביכול שהוא היה מעורב ברצח ושבהתנהגות המלכותית שלו הוא מתכונן למרוד נגד הממשלה - מצד מתנגדים לחסידות
↑  חסידי רוז'ין כולם נקראו חסידי סדיגורה, כלומר, גם חסידי טשורטקוב, שטפנשט והוסיאטין. חסידיהם של כל בני רבי ישראל
↑  עד אז היה נהוג שכל החסידים מתפללים בבית כנסת משותף
↑  על פי השערה, ד"ר גלר, מקור ראשון
↑  מקור ראשון, מוסף שבת, ד"ר יעקב גלר
↑  דליה קרפל, זה קרה במשפחות הכי טובות, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2006
↑  מכתב גלוי, המגיד, י"ג באדר תרכ"ט.
↑  בין החוקרים יש המעריכים שהקול קורא נכתב בכפייה
↑  ראשי תיבות: הוסיאטין, פוטוק, סדיגורה, ליאובה
1 2 3  יצחק אלפסי, תפארת שבמלכות, תשמ"ו, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  יצחק אבן, מחלקת סנז וסדיגורה, באתר היברובוקס
↑  יצחק אבן, מחלקת סנז וסדיגורה, תרע"ו, באתר היברובוקס.
↑  על חסידות והחסידים, יצחק רפאל.
↑  יצחק אבן, מחלקת סנז וסדיגורה, תרע"ו, באתר היברובוקס.
↑  משה זליקוביץ, ילקוט הרועים, אודסה תר"ל, עמ' 35, באתר אוצר החכמה.
↑  יצחק אבן, מחלקת סנז וסדיגורה, תרע"ו, באתר היברובוקס.
↑  ישעיה הלוי איש הורוויץ, "לתולדות הרבנות בסטניסלאב", בתוך: ערים ואמהות בישראל, חלק ה', ירושלים תש"ו - תש"כ, עמ' 97–68, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  יצחק אבן, מחלקת סנז וסדיגורה, באתר היברובוקס.
↑  מאיר וונדר, תשובת רבי אלימלך מגרודזיסק לרבי חיים מצאנז, בתוך: סיני - פא (א-ו), הוצאת מוסד הרב קוק, ירושלים תרצ"ז - תשע"ד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  מלאכי, אליעזר רפאל, פרקים בתולדות הישוב הישן, תל אביב תשל"א, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  ראו כאן, לצפייה באתר הספרייה הלאומית
↑  זליקוביץ, משה, ילקוט הרועים, אודסה תר"ל, באתר אוצר החכמה
↑  יצחק אבן מזכיר את הקונטרס במחלקת סנז וסדיגורה
↑  ראו כאן
↑  שבר פושעים, אודסה תרכ"ט, באתר אוצר החכמה.
↑  יוסף מארגאשעס, עראינערונגען פון מיין לעבן, עמ' 28, ניו יורק 1936.
↑  יצחק אבן, מחלקת סנז וסדיגורה, תרע"ו, באתר היברובוקס.
↑  יצחק אבן, מחלקת סנז וסדיגורה, תרע"ו, באתר היברובוקס
רבי דוב בער פרידמן
רבי ברוך מגורליץ, בנו של רבי חיים מצאנז. מראשי העומדים במחלוקת נגד בית רוז'ין
ביתו של הרבי מסדיגורה
קבר ניסן ב"ק בהר הזיתים. ניסן ב"ק היה מכריז נוסח החרם הנגדי על רבי חיים מצאנז
אמורי נולסקו

| --- | --- |

אמורי נולסקו, 2008
 לידה:  24 בדצמבר 1970 (בן 54) פוארטו ריקו וייקס, פוארטו ריקו
 שם לידה:  Amaury Nolasco Garrido 
 מדינה:  ארצות הברית, הרפובליקה הדומיניקנית 
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 פרופיל ב-IMDb
 
אמורי נולסקו גארידו (בספרדית: Amaury Nolasco Garrido; נולד ב-24 בדצמבר 1970) הוא שחקן ומפיק טלוויזיה וקולנוע פוארטו-ריקני. ידוע בעיקר בזכות גילום דמותו של פרננדו סוקרה בסדרה "נמלטים" של רשת FOX.
ביוגרפיה

נולסקו נולד בווייקס שבפוארטו ריקו, שם הוא למד ביולוגיה במטרה להיות רופא. לאחר מספר תפקידי משחק קטנים עבר נולסקו להתגורר בעיר ניו יורק.
קריירה

מעט אחר כך, נולסקו שיחק במספר סדרות; "ER", ‏"CSI", "ג'ורג' לופז" ו"ארליס". הוא שיחק גם בסרטים "מהיר ועצבני" (עם פול ווקר), "מר 3000" ו"רובוטריקים". בשנת 2006 שיחק בקומדיית הספורט "חמים על הספסל" שביים דניס דוגן. בשנת 2008 שיחק בסרט "מקס פיין", אשר מבוסס על זיכיון משחק הווידאו מקס פיין, ובסרט הפשע "מלכי הרחוב" לצד קיאנו ריבס. בשנת 2009 שיחק את פלמר בסרט "משוריין".  בשנת 2010 גילם את מרקו מרטינז בסדרה הטלוויזיה הפוליטית "מרדף" ב-NBC.
בסדרה "נמלטים" הוא גילם את פרננדו סוקרה מתחילת הסדרה ב-2005 ועד לעונה החמישית ב-2017.
ב-2014 שיחק בסרט "בדם ובאש" בכיכובה של ג'ינה קראנו, וגילם את מת'יאס בסדרה "כנופיות אל-איי" של רשת FOX. בשנת 2015 כיכב לצד אווה לונגוריה בסיטקום "טלנובלה" ברשת NBC בתור רודריגו סוארז.
בשנת 2016 שיחק בדרמת הפשע "קרימינל".
ב-2019 שיחק בסרט המלחמה "ג'ארהד: חוק החזרה", לצידו של רוברט פטריק ולצדם של הישראלים יעל איתן ואורי פפר.
חיים אישיים

השחקנית והדוגמנית ג'ניפר מוריסון הייתה בת זוגו בין השנים 2008–2011.
בשנת 2008 הוא השתתף בקליפ תמיכה בנשיא ארצות הברית ברק אובמה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | אחי | ויקטור |  |
| 2002 | Final Breakdown | הקטור ארתורו |  |
| 2003 | מהיר ועצבני 2 | חוליוס |  |
| 2003 | The Librarians | ג'י-מן |  |
| 2004 | מר 3000 | ג'ורג' מינדאו |  |
| 2006 | חמים על הספסל | קרלוס |  |
| 2007 | רובוטריקים | פיגוארה |  |
| 2008 | מלכי הרחוב | הבלש קוזמו סנטוס |  |
| 2008 | מקס פיין | ג'ק לופינו |  |
| 2009 | משוריין | פאלמר |  |
| 2011 | יומן הרום | סיגוארה |  |
| 2013 | מת לחיות ביום טוב | מרפי |  |
| 2013 | El Teniente Amado | אמאדו גרסיה גררו |  |
| 2014 | בדם ובאש | סילביו לוגו |  |
| 2014 | Small Time | ברלואו |  |
| 2014 | Animal | דאגלס |  |
| 2016 | קרימינל | אסטבן רואיז |  |
| 2018 | Locating Silver Lake | חוסה |  |
| 2018 | Speed Kills | הסוכן לופז |  |
| 2018 | קצה הפחד | ניק |  |
| 2019 | ג'ארהד: חוק החזרה | סמל טורס |  |
| 2021 | דרומית לגן עדן | מני |  |
| 2022 | The Valet | בני |  |
| TBA | Lights Out | פוסקו |  |
| TBA | Dead Guy |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | ניו יורק בהסוואה | שותף מס' 1 | פרק: "Going Native" |
| 1999 | ארליס | אייבורי אורטגה | פרק: "The Stories You Don't Hear About" |
| 1999 | מהדורה מוקדמת | פדרו מנדוזה | פרק: "Take Me Out to the Ballgame" |
| 2000 | The Dukes of Hazzard: Hazzard in Hollywood | קייפריאנו | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2000 | הציידת (אנ') | פלאקו רוסריו | פרק: "Bad Boys & Why We Love Them" |
| 2001 | CSI | הקטור דלגדו | פרק: "Slaves of Las Vegas" |
| 2002 | ER | ריקי | פרק: "Dead Again" |
| 2003 | ג'ורג' לופז | מני בצעירותו | פרק: "Long Time No See" |
| 2004 | איב | אדריאן | פרק: "Love TKO" |
| 2005 | CSI: ניו יורק | רובן דה-רוסה | פרק: "The Closer" |
| 2009-2005; 2017 | נמלטים | פרננדו סוקרה | תפקיד ראשי; (5 עונות); 79 פרקים |
| 2009 | CSI: מיאמי | ניית'ן קול | פרק: "Bone Voyage" |
| 2010 | סאות'לנד | הבלש קנה קרדורו | 3 פרקים |
| 2010–2011 | מרדף | מרקו מרטינז | תפקיד ראשי; 18 פרקים |
| 2012 | Work It | אנחל אורטיז | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2013 | סוכן מחוק | רפאל מרטינז | פרק: "Things Unseen" |
| 2016-2013 | ריזולי ואיילס | הבלש רפאל מרטינז | 4 פרקים |
| 2014 | צדק פרטי | אלביס מנואל מצ'אדו | פרק: "A Murder of Crowes" |
| 2014 | כנופיות אל-איי | מתיאס | 5 פרקים |
| 2016-2015 | טלנובלה | רודריגו סוארז | תפקיד ראשי; 11 פרקים |
| 2018 | Deception | מייק אלוורז | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2019 | כוח | רודולפו | פרק: "Like Father, Like Son" |
| 2020-הווה | Hightown | פרנקי | תפקיד ראשי (2 עונות); 18 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Jennifer Morrison rules the red carpet". New York Post (באנגלית אמריקאית). 2014-09-10. נבדק ב-2018-11-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007386957705171  PLWABN: 9810591681505606  BNE: XX4862324  GND: 1143742788  ISNI: 0000 0001 1479 0232  LCCN: no2008124155  MusicBrainz: 79de6d95-c2fc-47b9-af15-2e72882d2daf  VIAF: 102355298   WorldCat (עם VIAF): 102355298
יבגני לוקיאננקו

יבגני לוקיאננקו (ברוסית: Евгений Лукьяненко; נולד ב-23 בינואר 1985) הוא אתלט רוסי, בעל מדליית הכסף מאולימפיאדת בייג'ינג בקפיצה במוט. מחזיק בשיא אישי של 6.01 מטר.
ביוגרפיה

לוקיאננקו נולד בעיר קובאן במחוז קרסנודאר שברוסיה. הוא סיים שישי באליפות העולם באתלטיקה 2007 בתוצאה של 5.81.
2008 הייתה שנת השיא שלו בקריירה, כשזכה במרץ במדליית זהב באליפות העולם באולם בתוצאה של 5.90 מטר (שיאו האישי נכון ל-2012), ביוני ניצח תחרות ליגת הזהב בברלין כשקבע 5.85 מטר וביולי רשם את שיאו האישי באצטדיון כשקבע 6.01 מטר בתחרות בבידגושץ' ובכך היה לאתלט ה-14 בעולם המצטרף ל"מועדון ה-6 מטר" באצטדיון. הוא נכלל בסגל רוסיה לאולימפיאדת בייג'ינג וזכה במדליית כסף לאחר המנצח סטיבן הוקר, עם תוצאה של 5.85 מטר.
ב-2009 סבל מפציעה בקשריות לימפה ונאלץ לעבור ניתוח שהשבית אותו במשך כשנתיים מתחרויות. באליפות העולם באתלטיקה 2011 סיים במקום התשיעי בלבד. באליפות רוסיה באתלטיקה ביולי 2012 סיים במקום השלישי והבטיח את מקומו במשלחת רוסיה לאולימפיאדת לונדון. באולימפיאדה סיים במקום החמישי בתוצאה של 5.75 מטר.
שיאים אישים > באצטדיון

קפיצה במוט: 6.01 מ' (2008)
שיאים אישים > באולם

קפיצה במוט: 5.90 מ' (2008)
סטייסי דרגילה

סטייסי דרגילה (באנגלית: Stacy Dragila; נולדה ב-25 במרץ 1971) היא אתלטית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית (סידני 2000), פעמיים ברציפות אלופת עולם (סביליה 1999 ואדמונטון 2001) ושיאנית עולם בקפיצה במוט.
ביוגרפיה

דרגילה נולדה באובורן שבקליפורניה. למדה באוניברסיטת המדינה של איידהו והייתה חברה בנבחרת הנשים באתלטיקה של האוניברסיטה. דרגילה זכתה במדליית זהב באולימפיאדת סידני (2000) ובכך הפכה לאלופה האולימפית הראשונה בקפיצה במוט.
דרגילה זכתה בשתי אליפויות עולם: בסביליה-1999 ובאדמונטון 2001, באליפות העולם באולמות בפריז-1997, בתשע אליפויות ארצות הברית ובשמונה אליפויות ארצות הברית באולמות.
בשנת 2001 דרגילה זכתה בתואר אתלטית השנה בעולם.
בילי פורטר

| --- | --- |

 לידה:  21 בספטמבר 1969 (בן 55) פיטסבורג, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קרנגי מלון  Pittsburgh Creative and Performing Arts School  תיכון טיילור אולדרדייס  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 פרסים והוקרה:  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזמר (2013)  פרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה (2019)  פרס גראמי לאלבום מחזמר (2014)  פרס דרמה דסק לשחקן הטוב ביותר במחזמר 
 https://billyporter.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
בילי פורטר (באנגלית: Billy Porter; נולד ב-21 בספטמבר 1969) הוא שחקן וזמר פופ אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות עבודתו בברודוויי.
פורטר זכה בפרס טוני על גילום דמותה של לולה במחזמר "קינקי בוטס", זכה בפרס אמי והיה מועמד לפרס גלובוס הזהב על גילום דמותו של פריי בסדרת הטלוויזיה "פוזה".
פורטר הופיע ברשימת 100 האנשים המשפיעים השנתית של מגזין טיים, טיים 100, לשנת 2020.