stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סכר כארון-4
היסטוריה

הסקר הראשוני נערך ב־1967 וב-1995 החל התכנון המעשי. כעבור שנתיים (1997) החלה העבודה להסטת המים. בשנת 2006 החלה ייציקת הבטון ובנובמבר 2010 החל ייצור החשמל.. ב-11 בדצמבר 2010 נכנס לפעילות הגנרטור השני והחשמל חובר לרשת. הסכר נחנך ב-6 ביולי 2011 על ידי נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד.
מטרות הסכר

שליטה ווויסות זרימת המים בנהר כארון.
הפקת אנרגיה הידרואלקטרית
אספקת מים לחקלאות, במורד הזרם.
נתונים ומאפיינים > הסכר

סכר קשת כפול, עשוי בטון.
סכר קשת מתאים לסכר שנבנה בערוץ צר וסלעי. כוח המים הנאגרים במאגר לוחץ על הסכר כלפי מטה וצורת הקשת מונעת התמוטטות של בסיס הסכר.
גובה הסכר: 230 מטרים מסלע היסוד.
אורך רום הסכר: 440 מטר.
רוחב הסכר בבסיס: 35 מטר.
רוחב רום הסכר: 7 מטר.
סך כל הבטון ליציקת הסכר: 1.8 מיליון מטרים מעוקבים.
נתונים ומאפיינים > הפקת אנרגיה הידרואלקטרית

בסכר כארון-4 מותקנים ארבע טורבינות, כל אחת בהספק של 250 מגהוואט, המייצרות יחד 1,000 מגהוואט.
נתונים ומאפיינים > האגם

שטח המאגר: 29 קילומטרים רבועים.
קיבולת המאגר: 2,190 מיליון מטרים מעוקבים.
בעיות

הסכר והמאגר נבנו על גבי אבן גיר קארסטית ודליפת מים הייתה, ועודנה, אחת הבעיות החשובות ביותר של הפרויקט. במחקר שנערך ב-2014 נמצא שהדליפה מהמאגר גרמה לעלייה במפלס מי התהום בין 12 ל-17 מטרים.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

1 2  "Basic information". אורכב מ-המקור ב-2008-06-28. נבדק ב-2008-06-08.
1 2 3 4  Mahabghodss / مهاب قدس, www.mahabghodss.com
1 2 3  Iran inaugurates dam, celebrates self-sufficiency, Mehr News Agency, ‏2011-07-06 (באנגלית)
↑  BUILDING BIG: Dam Basics, www.pbs.org
1 2  Karun 4 Dam and Power Plant, web.archive.org, ‏2008-06-28 (בפרסית)
↑  Hosseiny Sohi, Mohammad
 Koch, Prof.Dr.Manfred
Ashjari, Javad, Construction Effects of the Karun 4 Dam, Iran, on the Groundwater in the Adjacent Karstic Aquifer, researchgate.net, ‏2014/10/02
סכר כארון-4: מבט אל מאגר המים
Divine (אלבום של בליינדד קולוני)

Divine (מאנגלית: אלוהי) הוא אלבום הבכורה של להקת הדת' מטאל השוודית בליינדד קולוני. האלבום יצא לאור באוקטובר של שנת 2005.
רשימת שירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי להקת בליינדד קולוני.
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Contagious Sin  | 4:05 |
| 2. | Thorned and Weak  | 3:23 |
| 3. | (Legacy (Slaves in the Name of Christ  | 4:20 |
| 4. | Self-Obtained Paranoia  | 3:53 |
| 5. | Lifeless Dominion  | 4:04 |
| 6. | Discrown the Holy  | 3:50 |
| 7. | Kingdom of Pain  | 3:30 |
| 8. | Demoniser DCLXVI  | 4:54 |
| 9. | Anno Domini 1224  | 4:32 |
| משך כולל: | משך כולל: | 36:31 |
מבצעים

בליינדד קולוני
ניקלס סוונסון - שירה
טוביאס אולסון - גיטרה
יוהאן בלורמסטרום - גיטרה
רוי ארלנדסון - גיטרה בס
סטפן פרנזן - תופים
הפקה
ריקי אנדרנוי - עיצוב גרפי
קרלוס דל אולמו - עטיפת האלבום
ואיידופר

ואיידופר (בספרדית: Valledupar) היא בירת מחוז ססאר שבצפון־מזרח קולומביה.
ואיידופר נחשבת למרכז חקלאי ותעשייתי אזורי. בנוסף על כך, ואיידופר בולטת כערש מוזיקת הוואיינאטו העממית. בעיר מתקיים פסטיבל האגדה של ולנאטו. בוואיידופר יש את אחד מבתי הכלא המודרניים ביותר במדינה.
במהלך שנות ה-80, ה-90 ותחילת שנות ה-2000, סבלה העיר במהלך מלחמת האזרחים בקולומביה. בשנים אלו היו עם חטיפות רבות, פשע ואלפי פליטים.
היסטוריה

בעבר האזור יושב על ידי אינדיאניים ילידיים. האזור נחקר לראשונה על ידי פדרו דה באדילו. האזור נכבש בשנת 1532 על ידי אמברוזיוס אהינגר הגרמני. העיר עצמה נוסדה בשנת 1550 על ידי הכובש הספרדי, קפטן הרננדו דה סנטנה.
מאז תקופת הקולוניזציה, אזור ואיידופר מהווה מרכז לייבוא מאזור הקריביים והפצה ליבשת אמריקה. ספרדים טיילו באזור והקימו חקלאות ענפה, בעיקר לגידול בקר אירופאי מיובא.רבים מהילידים מתו ממגפות ומחלות זיהומיות חדשות שהביאו האירופים. אחרים עבדו בעבודות כפייה.
במהלך מלחמת העולם השנייה קיבלה ואיידופר מהגרים רבים מאירופה – בעיקר צרפתים, גרמנים ואיטלקים. מאוחר יותר הגיעו לעיר גם מהגרים מהמזרח התיכון.
האזור החל להתפתח במהירות עקב תמיכתו של הנשיא לשעבר אלפונסו לופס מיקלסן ששימש גם כמושל הראשון של ססאר. במהלך שנות ה-70 העיר התפתחה רבות בזכות ייצור כותנה שכונתה גם כ"זהב לבן".
שגשוג זה פסק בשנות ה-80 עם פריצתן של מהומות פוליטיות שונות. מהומות אלו כללו גם מעורבות של ELN ו-FARC.
דמוגרפיה

מיעוטים בולטים בעיר כוללים שלוש קבוצות של אמרינדיאנים, וכן מהגרים אירופאים וטורקים.
דמוגרפיה > חינוך

האוניברסיטה הגדולה ביותר בואיידופר היא האוניברסיטה העממית של ססאר (Universidad Popular del Cesar). אוניברסיטה זו היא ציבורית ופועלת בשני קמפוסים בעיר. אוניברסיטאות פרטיות אחרות פועלות בעיר, ובהן אוניברסיטת סנטנדר ואוניברסיטת אזור האנדים. בנוסף על כך, ישנם מספר בתי ספר טכניים בעיר. על פי ציוני משרד החינוך הקולומביאני ב-2013, ההשכלה הגבוהה בססאר מדורגת כנמוכה ביותר בקולומביה.
כלכלה

כלכלת ואיידופר מבוססת בעיקר על מסחר, קמעונאות, בנקאות, שירותים ותיירות. העיר משמשת גם כמרכז עסקים לשני מכרות הפחם הסמוכים, סרג'ון ודראמונד. ייצור הפחם החל בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 כלכלת האזור נשענת גם על המגזר הראשוני – חקלאות וגידול בקר. במהלך שנות ה-70 האזור חווה פריחה כלכלית בגלל ייצור מסיבי של כותנה לאור הביקוש העולמי הגבוה. בתקופה זו ואיידופר חוותה תהליך מודרניזציה והפכה לאזור השני היצרני ביותר בקולומביה במשך זמן מה. תנופת הכותנה הסתיימה במהלך שנות ה-80 בגלל ירידה בייצור הכותנה וגלי אלימות. המיתון הכלכלי שנוצר הותיר רבים בחובות ללא יכולת להחזיר הלוואות לבנקים. במהלך השנים תעשיית וסחר המריחואנה שגשגה ואף ייצאה מריחואנה לארצות הברית. הסחר בסמים של ארגוני הטרור ממשיכים גם כיום.
הגידולים בואיידופר כוללים בעיקר כותנה, אורז, שמן דקלים, טבק, קפה וקקאו.
מקורות שוליים יותר לצמיחתה הכלכלית של ואיידופר כוללים גם דיג, תחבורה, בנייה, ייצור תעשייתי, חשמל וגז, מסחר, מלונאות, גופים ציבוריים, נדל"ן, חינוך, בריאות ושירותי משק בית.
פסטיבל האגדה של ולנאטו נחשב למקור כלכלי חשוב בעיר. הפסטיבל הפך למוקד משמעותי עבור תיירים. בנוסף על כך, התפתחה בעיר תיירות אקולוגית.
פסל לכבוד הרננדו דה סנטנה, מייסד העיר.
מרכז העיר ואיידופר המשמר אדריכלות קולוניאלית ספרדית.
כוח המשימה של הבית הלבן לנגיף הקורונה

הנשיא טראמפ וחברי הכוח בתדרוך לעיתונות, 16 במרץ 2020. שנייה מימין: ד"ר דברה בירקס (אנ')
כוח המשימה של הבית הלבן לנגיף הקורונה (באנגלית: White House Coronavirus Task Force) הוא קבוצת אישים שמונתה על ידי נשיא ארצות הברית לשעבר, דונלד טראמפ, בעת כהונתו, לצורך סיוע בניהול ההתמודדות של הממשל הפדרלי עם התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית. הנשיא הקים את הכוח ב-29 בינואר 2020.
משימה

משימתו של הכוח הוגדרה כתיאום של מאמצי הממשל לעקוב אחרי מחלת נגיף קורונה 2019 ופיקוח עליה, מניעת והכלת התפשטות המחלה והקלתה.
כוח המשימה מנה עם מינויו 12 אישים, בראשותו של מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית אלכס אזר. בהמשך צורפו אליו חברים נוספים.
ב-26 בפברואר העמיד טראמפ בראש הכוח את סגן הנשיא מייק פנס, ומינה את ד"ר דברה בירקס (אנ'), מתאמת האיידס הגלובלית של ארצות הברית, למתאמת התגובה למחלת הקורונה.
ב-20 בינואר 2021 העמיד הנשיא ג'ו ביידן בראש הכוח את ג'פרי זיינץ, איש עסקים, למתאם התגובה למחלת הקורונה.
חברי הכוח > 2020

ראשי הכוח:
קמלה האריס סגנית נשיא ארצות הברית – יושבת הראש
ד"ר דברה בירקס – מתאמת התגובה למחלה
חברים:
מזכירי מחלקות הבריאות (אלכס אזר), השיכון (בן קרסון), ביטחון המולדת (קן קוצ'ינלי (אנ')), האוצר (סטיבן מנושין) והחיילים המשוחררים (רוברט וילקי) של ארצות הברית
נציגי מחלקת המדינה ומחלקת התחבורה של ארצות הברית
הרופא הראשי (Surgeon General) של ארצות הברית ג'רום אדמס (אנ')
מנהל המועצה הלאומית לכלכלה לורנס קדלו
עוזר הנשיא ויועץ לראש סגל הבית הלבן רוברט בלייר
מנהל המכון הלאומי לאלרגיה ולמחלות מידבקות אנתוני פאוצ'י
עוזר הנשיא ומנהל המועצה למדיניות פנים ג'ו גרוגן
סגן מנהל משרד הניהול והתקציב של הבית הלבן
עוזר הנשיא וסגן ראש מטה הבית הלבן לתיאום מדיניות
היועץ לביטחון לאומי רוברט אובריאן וסגנו מת'יו פוטינגר
מנהל המרכז לבקרת ומניעת מחלות רוברט ריי רדפילד
מנהל המשרד למדיניות מדע וטכנולוגיה קלווין דרוגמאייר
נציב המזון והתרופות של ארצות הברית סטיבן האן
מנהלת המרכזים לשירותי מדיקר ומדיקאייד (אנ') סימה ורמה
הערות שוליים

↑  Coordinates and oversees the Administration's efforts to monitor, prevent, contain, and mitigate the spread of the coronavirus disease (COVID-19).
עמיחי יודנפרוינד

| --- | --- |

עמיחי יודנפרוינד, 10 ביוני 2015
 לידה:  9 ביולי 1974 (בן 50) י"ט תמוז תשל"ד שדה יעקב, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  3 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל חיל השריון חיל השריון
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 77  סגן מפקד חטיבה 7  ראש ענף שריון במרכז לאימונים טקטיים  מפקד חטיבת מרכבות הפלדה ומפקד צוות בקורס מג"דים  סגן מפקד אוגדת הגליל
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן   מבצע צוק איתן
 
עמיחי יודנפרוינד (נולד ב-9 ביולי 1974) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. שירת כמדריך בבית הספר לפיקוד ומטה, כסגן מפקד אוגדת הגליל ומפקד חטיבת מרכבות הפלדה.
ביוגרפיה

יודנפרוינד גדל במושב שדה יעקב. התגייס לחיל השריון ושירת כלוחם ומפקד טנק בפלוגה ו' של גדוד 77 מחטיבה 7. לאחר שהתבלט כמפקד טנק מצטיין נשלח לקורס קציני שריון וחזר אל הפלוגה כמפקד מחלקה. לאחר מכן שימש כקצין המבצעים של הגדוד ופיקד על פלוגה ב', פלוגת הצמ"פ של גדוד 82. בשנים 1997–1998 חזר לפלוגה ו' כמפקדה. לאחר מכן המשיך בגדוד 77, היה סגן מפקד הגדוד בתקופת מלחמת לבנון השנייה, ובשנים 2008–2010 פיקד עליו. בשנת 2010 מונה לסגן מפקד חטיבה 7. בהמשך שימש רע"ן שריון במרכז לאימונים טקטיים (מא"ט) במל"י. לאחר שהועלה לדרגת אל"ם, מונה למפקד חטיבת מרכבות הפלדה וכיהן בתפקידו בשנים 2013–2015. בספטמבר 2015 מונה לסגן מפקד אוגדת הגליל, ושימש בתפקיד עד שנת 2017. ב-2021 השתחרר מהשירות הצבאי.
יודנפרוינד נשוי למרב, אב לשלוש בנות ומתגורר בשדה יעקב.
עמיחי יודנפרוינד (שני משמאל) בטקס פרידה של נדב לוטן (מימין) מפלוגה ו' של גדוד 77, שעליה פיקד לפניו.
בלה פריינד

| --- | --- |

 לידה:  20 בדצמבר 1949 (בת 74) 
 מדינה:  ישראל 
 
בלה (לאה) פריינד (נולדה ב-1949) היא פעילת ציבור ירושלמית. התפרסמה בזכות הגנתה על מחבל פלסטיני שביצע פיגוע דקירה מפני המון מבקש נקמה.
חיים אישיים

נולדה בבית חרדי-חסידי וציוני. במלחמת העולם השנייה הובלו הוריה למחנה עבודה בכפייה ולמחנה השמדה באושוויץ. הם שרדו, עלו לארץ ישראל והתיישבו במושב ליד ירושלים; אביה שירת בצה"ל. בלה נישאה לאברהם פריינד, בנו של רבי אשר פריינד. לבני הזוג נולדו שמונה ילדים. במקצועה היא עובדת סוציאלית ויועצת נישואין, היא ובעלה סייעו בהקמת המוסד יד עזרה.
גיסה, הרב אלימלך וסרמן, בן 73, דיין בבית הדין הרבני באשדוד, נרצח ב-2023 בפיגוע הירי ביציאה מירושלים.
האירוע בו התפרסמה

ב-12 במאי 1992 דקר עדנאן אלאפנדי, מחבל ערבי בן 21 ממחנה הפליטים דהיישה, שני ילדים יהודים קטנים ליד שוק מחנה יהודה. לאחר האירוע דלק המון זועם אחר המחבל. יריות נורו, לבסוף נתפס המחבל בחניון. המחבל שכב על הקרקע, וההמון הכה אותו נמרצות. פריינד, שעברה במקרה במקום, הסתננה בין האנשים וגוננה עליו בגופה, בעת שאנשים הכו וקיללו אותה ואף כינוה: "אוהבת ערבים". כעבור 27 דקות הגיעה המשטרה למקום ועצרה את המחבל.
אלאפנדי נידון ל-30 שנות מאסר אך שוחרר מהכלא בשנת 2013 במסגרת משא ומתן בין ישראל לרשות הפלסטינית.
לאחר האירוע

המעשה של פריינד זכה לשבחים אך גם לביקורת, ועורר פולמוס ציבורי והדים בינלאומיים. הרב הראשי לישראל אברהם אלקנה כהנא שפירא פסק כי מאחר שהמחבל לא היווה עוד סכנה הרי שפריינד נהגה כהלכה[דרוש מקור]. כעבור כחודש אמרה פריינד בריאיון לעיתון הניו יורק טיימס: ”"כיהודים - בני העם הנבחר, עלינו לקחת נשימה עמוקה בטרם ניטול את החוק לידינו. אנשים זעקו לעברי אחרי הדקירה: "עין תחת עין!", אך זהו נושא קריטי של דיני נפשות, שבעבר היו מוכרעים על ידי חברי הסנהדרין"”. ב־2001 איבדה חבר קרוב בפיגוע בעטרות. בעקבות הפיגוע אמרה בריאיון ל-ynet שאינה מצטערת על שהגנה על המחבל שמונה שנים לפני כן, מפני ש"אנחנו לא כמוהם".
כעבור שנה קיבלה פריינד פרס על התנהגותה מארגון "The Society for a Better Israel".
בשנת 1997 יסדה פריינד, בצוותא עם אילנה רביד, את ארגון "שילוב", שנועד להוות ארגון-גג לכל הארגונים הפועלים בתחום הסובלנות וקירוב הלבבות בין חרדים וחילונים בישראל.
מזוהה פוליטית עם מפלגת אגודת ישראל, למרות זאת בשנת 1999 הצטרפה להנהגת היוזמה קצרת הימים בראשות עופרה מאירסון להתמודדות בבחירות לכנסת החמש עשרה בראש מפלגת הנשים "ייצוג שווה".
ב־2003 כללה להקת "הדג נחש" באלבומה "לזוז" שיר בשם "בלה בליסימה", שנכתב בעקבות האירוע. מן השיר עולה, כי חברי הלהקה משבחים את המעשה של בלה פריינד, ומצרים על כך שדמותה נשכחה מן הזיכרון הציבורי.
בשנת 2005, בעקבות הלינץ' בשפרעם, כתב העיתונאי עוזי בנזימן: ”בניגוד לבלה פרוינד, לא נמצא בשפרעם אדם אחד שישכב על הרוצח הכפות, עדן נתן זדה, וימנע בכך את הלינץ' שביצעו בו תושבים נסערים.”
בדצמבר 2013 יצאה פריינד באופן פומבי נגד שחרור מחבלים במסגרת המשא ומתן בין ישראל לפלסטינים, וזעמה על שחרור עדנאן אלאפנדי, המחבל שאת חייו הצילה היה צפוי להשתחרר, מה שאכן אירע לבסוף.
בלה פרוינד התראיינה בנושא, זעמה על השחרור ואמרה כי מדובר בבגידה באזרח הישראלי. למרות זאת, הבהירה כי לא הייתה משנה דבר ממעשיה. בשנת 2017 התראיינה לידיעות אחרונות בנוגע לאלאור אזריה, והפגינה תמיכה בו.
ב־22 בפברואר 2021 פורסם כי פריינד הגיעה לשוק מחנה יהודה בירושלים, שם הוצבה ניידת מד"א המבצעת חיסונים לנגיף הקורונה לבאי השוק המעוניינים בכך. פריינד סיפרה על חששותיה בעקבות הסיפור המשפחתי, וציינה כי מעולם לא התחסנה באף חיסון, אך לאחר שיחה עם פרמדיק מד"א במקום, השתכנעה בצורך להתגבר על החששות והתחסנה. ב-7 באפריל 2021, הזכיר ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו במהלך נאומו בטקס יום הזיכרון לשואה ולגבורה ביד ושם, את המפגש בין פריינד לפרמדיק פאדי דקידק, תושב מזרח ירושלים.
לקריאה נוספת

Ted Gottfried, Stephen Alcorn, Heroes of the Holocaust, Twenty-First Century Books, 2001
הערות שוליים

↑  בעיתונות נכתב שמה "בלה פרוינד". שם המשפחה פרויינד/פריינד משמעותו חבר.
1 2  עוזי בנזימן, שוברים את הכלים, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2005
↑  בכירי אכ"א יצאו ליום שכולו ירושלים, באתר דובר צה"ל, 30 בנובמבר 2008
↑  טל ליברגל-קדר, 23 שנה אחרי שהגנה בגופה על מחבל, בלה פרוינד עדיין חוששת שיתנכלו לה, באתר Xnet‏, 20 באוקטובר 2015
↑  אלעד טנא, החרדית שהצילה מחבל מלינץ' איבדה חבר בפיגוע, באתר ynet, 26 בינואר 2001
↑  A Freund in deed, אמי קליין, ג'רוזלם פוסט.
↑  מילות השיר "בלה בליסימה", באתר שירונט 
השיר 'בלה בליסימה' אודות בילה פריינד באתר יוטיוב
↑  נועם דביר, הצילה מחבל: "השחרור - בגידה באזרחים", באתר ynet, 26 בדצמבר 2013
↑  למרות החיסונים של מנגלה...התחסנתי, ערוץ 7, 22 בפברואר 2021
↑  "לא רצה להשתמש בסיפור שלי": בת לניצולי שואה בביקורת על נאום רה"מ", כאן 11, 8 באפריל 2021
סכר קולידג'

| --- | --- |
סכר קולידג', מבט במעלה הזרם
סכר קולידג', מבט במעלה הזרם
 מיקום:  בין המחוזות חילה ופינאל באריזונה
 סוג:  סכר קשתות מרובות עם תמוכות
 סוכר את:  נהר החילה
 יוצר את:  אגם סן קרלוס
 אורך:  176 מטרים
 רוחב בראש:  1.2 מטרים
 גובה:  76 מטרים
 נפח סכר:  153,000 מ"ק
 תקופת הבנייה:  1924–1928 (כ־4 שנים)
 נפח אגם:  1.2 קמ"ק
 קואורדינטות:  33°10′29″N 110°31′40″W﻿ / ﻿33.174687°N 110.527863°W﻿ / 33.174687; -110.527863
  (למפת מערב ארצות הברית מוגדלת) קולורדו יוטה נבדה ניו מקסיקו אריזונה קליפורניה ויומינג איידהו מונטנה אורגון וושינגטון קנדה מקסיקו האוקיינוס השקט סכר קולידג'(למפת מערב ארצות הברית רגילה) קולורדו יוטה נבדה ניו מקסיקו אריזונה קליפורניה ויומינג איידהו מונטנה אורגון וושינגטון קנדה מקסיקו האוקיינוס השקט סכר קולידג'(למפת אריזונה רגילה) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקוסכר קולידג'(למפת אריזונה מוגדלת) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקוסכר קולידג'
סכר קולידג' (באנגלית: Coolidge Dam) הוא סכר משענות מסוג סכר קשתות מרובות עם תמוכות העשוי מבטון מזוין על הנהר חילה, כ-50 קילומטרים דרומית-מזרחית לעיירה גלוב (Globe) במדינת אריזונה בארצות הברית. הסכר נבנה בין 1924 ל-1928, כחלק ממיזם ההשקיה סן קרלוס. הסכר קרוי על שם קלווין קולידג' שכיהן כנשיא ארצות הברית בעת שהסכר נחנך ב-4 במרץ 1930. מטרתו העיקרית של הסכר היא הספקת מים להשקיה לשטח בן 400,000 דונם. המהנדס שתכנן ופיקח על הבנייה היה הרמן נאופר (Herman Neuffer), שפיקח על מרבית מיזמי הבנייה של הלשכה לענייני אינדיאנים (Bureau of Indian Affairs, בראשי תיבות BIA) במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 באריזונה ובניו מקסיקו.
המבנה סוכר את הנהר חילה תוך יצירת מאגר המים אגם סן קרלוס בשמורת סן קרלוס של שבט אפאצ'י (San Carlos Apache Indian Reservation). מכיוון שמטרת הסכר היא לספק מים לחקלאים על פי דרישה, שרוי אגם סן קרלוס לעיתים קרובות ברמה נמוכה, למעט בעונה הגשומה.
היסטוריה > בנייה

סכר קולידג' נבנה במחיר של 10 מיליון דולרים על ידי הלשכה לענייני אינדיאנים, שייך לה, והיא מתפעלת אותו. הוא נבנה בין 1924 ל-1928. המבנה השתמש ב-153,000 מטרים מעוקבים של בטון וכולל שלוש כיפות, הנתמכות על ידי תומכות מסיביות. הוא מתנשא לגובה 76 מטרים כשאורך קדקוד הסכר 176 מטרים. שני מברצי גלישה אוטומטיים מדופנים בבטון שוכנים בכל אחד ממשענות הסכר.
היסטוריה > התנגדות שבט האפאצ'י

בניית הסכר גררה התנגדות משבט האפאצ'י שחששו שהוא מפר את זכויותיהם על פי הברית שחתמו, על פי דברי סופר שכתב עבור מיזם הסופרים הפדרלי:
היסטוריה > הפקת אנרגיה הידרואלקטרית

כחלק ממיזם ההשקיה האינדיאני של סן קרלוס (San Carlos Indian Irrigation Project בראשי תיבות SCIIP), הפיק סכר קולידג' בעבר חשמל מתחנת כוח הידרואלקטרית קטנה. תחנת כוח הפועלת על סולר שגם היא הופעלה על ידי המיזם נבנתה במקביל ושכנה על שטח בסמוך לעיירה קולידג'. המתקן האחרון נועד לספק חשמל למשאבות של הבארות, עיירות מקומיות, צרכנים כפריים ופעולות כרייה. תחנת הכוח בסכר הושלמה והחלה לספק חשמל ב-1935. בתחנת הכוח פעלו שתי טורבינות בתפוקה כוללת של 10 מגה-ואט. תחנת הכוח הפועלת בסולר הושלמה בדצמבר של אותה שנה והחלה לספק חשמל בשנה שאחר-כך. שני המתקנים אינם פעילים עוד. ב-1983 הרס שיטפון את תחנת הכוח ההידרואלקטרית ותוכניות שיקום הוכרזו בלתי מעשיות, ופעולתם של הגנרטורים הפועלים על סולר הופסקה וכיום מגיע החשמל ל-SCIIP ממנהלת החשמל של האזור המערבי.
היסטוריה > שינויים מבניים

ב-1988 השלימה לשכת הטיוב של ארצות הברית מחקר שהגיע למסקנה שחייבים לבצע שינויים בסכר כדי למנוע את קריסתו במקרים של שיטפון גדול או רעידת אדמה. שיטפונות קודמים שבהם זרמו מים מעל שפת הסכר שחקו את משענות הסכר, וההערכה הייתה שהתומכות אינן יציבות. העבודה החלה ב-1991 וכללה כביש גישה לסכר במורד הזרם. העבודה הסתיימה ב-1995. העלות הסופית הוערכה ב-46.9 מיליון דולרים.
היסטוריה > השיטפון של 1993

בינואר 1993 ירדו באריזונה גשמים כבדים (פי שלושה מהכמות הנורמלית) ומילאו את אגם סן קרלוס, ומפעיליו אולצו לשחרר את המים העודפים. האדמה הייתה רוויה, והגשם הבלתי פוסק זרם בכל הפלגים והנחלים. בנוסף, מזג האוויר באותה שנה היה חם יותר באותם אזורים שבדרך כלל היה מצטבר בהם שלג. אזורים אלו קיבלו גשם במקום שלג, והפלגים החלו לזרום מוקדם יותר וכמות המים שזרמה בהם הייתה גדולה בהרבה מהממוצע לתקופה זו. ספיקת הנחלים בחלק הדרומי של אריזונה הייתה פי שלושה עד פי שישה מהספיקה הממוצעת לתקופה זו. המצב הוחמר משום שכמות השלג שירדה עד אז הייתה גדולה ב-50% מהכמות הממוצעת. מפעילי סכר קולידג' נאלצו לשחרר מים מהסכר בכמות שיא משום שהמאגר של אגם סן קרלוס הגיע לשיא הקיבולת.
עקב כמות המים הגדולה שהשתחררה נחשפו הצינורות של חברת הגז הטבעי של אל פאסו שחצו את הנהר חילה בסמוך לקולידג' (Coolidge), וינקלמן (Winkelman) וקלווין (Kelvin), והם כשלו. העוצמה של הנהר חילה ערערה את המשענות של הגשר בכביש אטאוויי (Attaway Road), במעלה הזרם מקולידג' ובסוף גרמה לקריסתו.
במהלך ינואר 1993 הגיעה הזרימה בנהרות חילה וסן קרלוס הנשפכים לאגם קרלוס לשיא שבין 3,000 ל-3,500 מטרים בשנייה. הזרם מסכר קולידג' הגיע ל-927 מטרים בשנייה, פי שבעה מקצב שחרור המים המקסימלי המצופה של 133 מטרים בשנייה, הגבוה ביותר מאז בניית הסכר. ב-20 בינואר 1993 נמדדה ספיקת הנהר בווינקלמן ב-1,050 מטרים בשנייה. וינקלמן פלטס (Winkleman Flats), אזור מגורים קטן הוצף גם הוא. עם זאת, למרות חששות קודמים לגבי בטיחות הסכר, הוא שרד את השיטפון אף על פי שהעבודה לתיקונו הייתה אז עדיין בעיצומה.
שימוש למטרת נופש > דיג ושיט

מדי פעם נוהגים להוסיף דגיגים לאגם סן קרלוס, וכאשר יש כמות ממוצעת או גדולה מהממוצע של משקעים בחורף, הוא אחד האגמים הגדולים ביותר באריזונה. מחלקת הנופש וחיות הבר של שבטא אפאצ'י של סן קרלוס נוהגת להוסיף כמה מינים של דגים בשיטות שונות במטרה לייצר סביבת דיג טובה. כמה מהמינים מצליחים להתקיים בעצמם באגם. מינים אחרים המיובאים ממדגרות דגים של מים קרים כוללים טרוטה חומה וטרוטת עין-הקשת.
פעילות נוספות המותרות באגם כוללות אופנועי ים, סקי מים ושיט. שימוש באגם מחייב קבלת רישיון משבט האפאצ'י של סן קרלוס מכיוון שהאגם נמצא על אדמתם.
שימוש למטרת נופש > שביל אופניים

רוכבי אופניים יכולים לרכב בכביש הגישה אל תחתית הסכר ובחזרה. המסלול נופי וכמעט שאין בו תנועה, אורכו כ-20 קילומטרים אין הפרש גבהים בין תחילת הכביש לסופו בסכר, אבל באמצע הדרך הכביש מטפס 210 מטרים ואחר כך יורד שוב עד הסכר בגובה של כ-800 מטרים מעל פני הים.
בהגיעו לסכר יכול הרוכב לשוב באותה דרך סלולה שבה הגיע או להמשיך מזרחה לאורך הקטע הבלתי סלול של הכביש עד שהוא מתחבר לכביש 70. נסיעה כזו מחייבת קבלת רישיון מהשבט. מומלץ להשתמש באופני הרים לרוכבים הממשיכים מזרחה אל כביש 70.
ביאורים

↑  באנגלית Federal Writers' Project, מיזם פדרלי שנועד לתמוך בסופרים בתקופת השפל הגדול
הערות שוליים

↑  Coolidge Dam – BIA
↑  "Huge Domes Strengthen New Coolidge Dam". Popular Science. Bonnier Corporation. 114 (1): 66. בינואר 1929. ISSN 0161-7370. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Coolidge Dam". US Bureau of Reclamation. אורכב מ-המקור ב-2001-10-31.
↑  Federal Writers' Project (1966). Arizona, The Grand Canyon State: A State Guide. US History Publishers. p. 14. ISBN 978-1-60354-003-2.
↑  State of Arizona (2005). Integrated Resource Plan San Carlos Irrigation Project (digital). p. 3.
↑  Bennett, Elmer F. (2008). Federal Indian Law (Reprint ed.). The Lawbook Exchange, Ltd. p. 302. ISBN 978-1-58477-776-2.
↑  United States. Dept. of the Interior. Office of Inspector General; Robert J. Williams (1998). Audit report: safety of dams project constructed by the Bureau of Reclamation at Coolidge Dam. p. 3. אורכב מ-המקור (digital) ב-2012-03-11. נבדק ב-2020-06-14.
↑  Floods 1993 - The Arizona Geological Survey
↑  San Carlos Apache Tribe. "Southwest Tribal Fisheries Commission".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561521805171  LCCN: sh2004006975  NARA: 10039828  VIAF: 315530605   WorldCat (עם VIAF): 315530605 
הנהר חילה במורד הזרם מסכר קולידג'
מלאכת טוחן

עלי ומכתש עשויים עץ וקרמיקה. איסור טוחן נאמר דווקא על ידי כלים המיוחדים לכך.
מְלֶאכֶת הַטּוֹחֵן היא אחת מל"ט המלאכות האסורות על פי ההלכה בשבת. המלמדת על איסור הפרדה וחלוקה של חומר גלם אחיד לחלקים קטנים, בין היתר האיסור כולל טחינת תבואה ושחיקת תבלינים בעלי ומכתש, חיתוך עצים או ירקות ויצירת נסורת מעץ וברזל.
מלאכה זו היא גם המקור לגזירת חז"ל בכל הנוגע לרפואה בשבת.
מקור הדין

ככל ל"ט מלאכות שבת, גם מלאכה זו כלולה בציווי המקראי שבעשרת הדיברות שלא לעשות מלאכה בשבת, מכיוון שלפי חז"ל 'מלאכה' מוגדרת אחת מהפעולות ששימשו למעשה בהכנת המשכן, בו נזקקו לפעולת טחינה או שחיקה כדי להפיק מסממנים (תבלינים) של צבע ליריעות המשכן, כפי שהיה נהוג בעת העתיקה.
מלאכה זו מובאת במשנה ובתלמוד במסכת שבת.
פרטי המלאכה

בתלמוד ובפוסקים נאמר כי הטוחן או השוחק כמות נפח בגודל גרוגרת (כ-18 גרם) מתחייב מן התורה באיסור טוחן, אולם בכל הנוגע לייצור נסורת, השיעור הוא שיעור מינימלי (כל שהוא) כדי להתחייב באיסור תורה. לגבי החותך עצים השיעור הוא כמות עצים כדי לבשל כגרוגרת מביצה (שני שלישים בערך).
בהגדרת המלאכה נכתבו דעות שונות בראשונים
איסור טוחן קיים גם בטחינת וחיתוך דק פירות וירקות. לדעת הרמב"ם מדובר דווקא בפירות וירקות שאינם ראויים לאכילה ללא בישול, אך רבים סבורים שיש איסור טוחן בכל הפירות והירקות, לכן אסור לעשות בשבת סלט פירות או ירקות באופן שקוצצם לחלקים קטנים, דבר המהווה טחינה (וראה להלן היתרו של הרשב"א כאשר חותך לצורך אכילה מידית). חיתוך פירות וירקות לחתיכות גדולות מותר.
לדעת החזון איש גם מעיכה נחשבת כ'טוחן' ואין צורך דווקא חלוקה לחלקים קטנים, לדבריו יש איסור טוחן במעיכת בננה לצורך תינוק (זולת על ידי שינוי וראה להלן). מנגד הרב משה פיינשטיין סבור כי אין במעיכת בננה איסור טוחן.
היתרים > א. טחינה בשינוי

בתלמוד מובא דעת האמורא רבא המתיר לטחון תבלינים בשבת בשינוי, כשהוא משתמש בקת הסכין ולא ב'עלי' המיועד לכך. כמו כן מובא בתוספתא היתר זהה, בנוסף לכך שאין להשתמש גם ב'מכתש' המיועד לטחינה. הדעה הרווחת היא שהיתר זה נאמר בשבת ולא רק ביום טוב, וכך פסקו כל הפוסקים, שמותר בשבת לשחוק תבלין, מלח, או כל מאכל הצריך ריסוק על ידי כלים שאינם מיועדים לכך.
אמר רב יהודה: הני פלפלי מידק חדא חדא בקתא דסכינא (חתך אחד אחד בקת הסכין) - שרי, תרי (שניים) אסור. רבא אמר כיוון דקמשני אפילו טובא נמי (כיוון שמשנים מדרך מלאכה אפשר אפילו הרבה).
ישנה מחלוקת בין הפוסקים אם היתר זה מצריך דווקא שני שינויים כפי שמשתמע מדברי הרמב"ם, כך ההלכה לדעת אחרונים רבים, או שמספיק רק שינוי אחד, כך לפי הרב אברהם אבלי הלוי גומבינר ועוד.
היתרים > ב. לאלתר -לצורך אכילה מידית

הרשב"א התיר חיתוך ירקות בשבת כאשר מדובר בצורך אכילה מידית. היתר זה נלקח ממלאכת בורר שם נאמר ההיתר של בורר ב"דרך אכילה", שאינו נחשב למלאכה האסורה. הרב יהושע בועז בספרו שלטי הגיבורים חולק עליו דימוי זה, ולדבריו אין היתר חיתוך לאלתר. בספר הפסיקה שולחן ערוך לא הביא את היתרו של הרשב"א, על אף שהוזכר בספרו בית יוסף, מה שהביא את הפוסקים האחרונים לוויכוח בנוגע לעמדתו של הרב יוסף קארו,
מנגד הרמ"א קיבל את היתרו של הרשב"א וכתב "וכל זה לא מירי אלא בחותך ומניח (להרבה זמן), אבל אם לאוכלו מיד הכל שרי (מותר), מידי דהווי אבורר לאכול מיד דשרי (=שמותר)". הרב עובדיה הוסיף טעם נוסף, והוא כי דרך אכילה רגילה היא לטחון האוכל בלעיסה בשיניים, לפיכך גם הקוצץ ירקות דק דק לאלתר בסמוך לאכילה מותר, שגם זה דרך אכילה רגילה.