stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אד ברובייקר
קריירה > מארוול קומיקס > אייקון

קומיקס פשע מקורי בבעלות יוצרים עם שון פיליפס, "קרימינל" (אנ'), פורסם על ידי חותם אייקון קומיקס של מארוול. הכותר זכה לביקורות חיוביות. בשנת 2007, קרימינל זכה בפרס אייזנר עבור הסדרה החדשה הטובה ביותר בעבור קשת הסיפור הראשונה של קרימינל, "הפחדן".
בשנת 2008, ברובייקר ופיליפס החלו בסדרת אייקון חדשה שכותרתה "אינקוגניטו" (אנ') שלדברי ברובייקר היא "על בחור לא-מוסרי לחלוטין עם כוחות-על שנאלץ להעמיד פנים שהוא אזרח שומר חוק רגיל, מכיוון שהוא משתתף בתוכנית להגנת עדים, ואיך הסיטואציה הזו מעצבת את מה שהוא הופך להיות. זהו גם טוויסט נואר אכזרי על ז'אנר גיבור העל / נבל העל שמתעמק יותר בשורשיהם בתוך סוגת ספרות זולה, והוא הולך להיות די מעולה ועם מלא אקשן."
קריירה > Image Comics

ברובייקר ושון פיליפס השיקו את הסדרה "פאטאל" (אנ') ב-Image Comics בינואר 2012. הסדרה הוכרזה בתחילה כסדרת מקסי של שתים עשרה גיליונות אך שודרגה לכותר מתמשך בנובמבר 2012. ג'סי שדין מ-IGN הצהיר כי "אתה לא יכול לטעות בשיתוף פעולה של ברובייקר / פיליפס. ואף על פי כן, פאטאל טוען לכתר כאחד הפרויקטים הטובים ביותר שלהם."
באוקטבור 2013 השיק ברובייקר יחד עם סטיב אפטינג את סדרת הריגול "וולווט".
באוקטובר 2013 חתם ברובייקר על חוזה תקדימי לחמש שנים ליצור קומיקס אך ורק עבור אימג'. על פי תנאי העסקה, אימג' תפרסם כל קומיקס שברובייקר מביא להם מבלי להיות צריך להגיש להם פיץ' קודם לכן. ברובייקר אמר שההסדר הזה הוא מה שהוא תמיד רצה. הסדרה הראשונה שיצאה תחת חוזה זה הייתה "The Fade Out" (אנ'), יצירה תקופתית הוליוודית שנעשתה עם שון פיליפס.
בין 2016 ל-2018 הוציא במסגרת החוזה את הסדרת פשע "הרוג או תיהרג" (אנ') עם שון פיליפס. בשנת 2017 הסדרה הייתה מועמדת לפרסי אייזנר בקטגוריות "הסדרה הממשיכה הטובה ביותר", "הסופר הטוב ביותר", "אמן העטיפה הטוב ביותר" ו"הצביעה הטובה ביותר". בדצמבר 2017 הוכרז על עיבוד קולנועי לקומיקס. הוא ייכתב על ידי דניאל קייסי ויביים צ'אד סטהלסקי.
באוקטובר 2018 השיק ברובייקר יחד עם שותפו האמן שון פיליפס את הנובלה הגרפית המקורית "גיבוריי תמיד היו נרקומנים" והודיעו על שובם לסדרה חדשה של קרימינל כשהקשת סיפור הראשונה נקראה "סוף שבוע רע". לראשונה, את האמנות של שון פיליפס צבע בנו, ג׳ייקוב פיליפס.
בדצמבר 2018 חידשו ברובייקר ופיליפס את חוזה ההעסקה הבלעדי שלהם עם אימג׳.
אחמד טיבי (רופא ילדים)

ערך זה עוסק בגנטיקאי רופא קנדי יליד-לבנון ממוצא פלסטיני. אם התכוונתם לחבר הכנסת הערבי-ישראלי, ראו .
| --- | --- |

פרופ' טיבי
 לידה:  22 ביולי 1949 ביירות, לבנון לבנון 
 פטירה:  22 ביולי 2010 (בגיל 61) מיסיסוגה, קנדה קנדה 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת ייל, אוניברסיטת קולומביה הבריטית, אוניברסיטת קהיר 
 התמחות:  גנטיקאי, רופא
 תפקידים:  פרופסור באוניברסיטאות של טורונטו, מונטריאול ניו יורק וקטר ויושב ראש העמותה הבינלאומית לדיסמורפולוגיה ומחלות גנטיות
 מחלקות ובתי חולים:  ראש המחלקה לטרטולוגיה וגנטיקה קלינית בבית החולים Hospital for Sick Children בטורונטו
 פרסים והוקרה:  חבר האקדמיה האירופאית למדע
 בת זוג:  אמל קודס
 מספר צאצאים:  4
 
אחמד סעיד טיבי (בערבית: أحمد سعيد الطيبي, באנגלית: Ahmad Said Teebi;‏ 22 ביולי 1949 – 22 ביולי 2010) היה רופא ילדים וגנטיקאי קנדי יליד-לבנון ממוצא פלסטיני, פרופסור באוניברסיטאות של טורונטו, מונטריאול ניו יורק וקטר ויושב ראש העמותה הבינלאומית לדיסמורפולוגיה ומחלות גנטיות הנפוצות בקרב אוכלוסייה ממוצא ערבי. שימש כראש המחלקה לטרטולוגיה וגנטיקה קלינית בבית החולים Hospital for Sick Children בטורונטו.
אחמד סעיד טיבי נולד בביירות שבלבנון, למשפחה ערבית-מוסלמית. ובהמשך היגר עם משפחתו לסוריה, ואחר כך לכווית.
מאוחר יותר, בהמשך תעסוקתו המקצועית פרסם פרופ' טיבי מעל ל-300 מאמרים מדעיים ו-25 פרקים בספרים מקצועיים, בהם תיאר 38 תסמונות גנטיות, שהוא גילה. על שמו רשומים מעל ל-90 ערכים באתר האינטרנט OMIM, המרכז את כל המחלות הגנטיות בבני אדם. הוא גם מחברו של הספר, שמרכז ומסכם את הידע המדעי בנושא: Genetic Disorders among Arab Populations, שיצא לאור רק אחרי מותו. פרופ' טיבי זכה בעיטורי כבוד ובפרסים בינלאומיים ונבחר בשנת 2002 כחבר האקדמיה האירופאית למדע.
החיים הנסתרים של שייקה אופיר

| --- | --- |
 בימוי:  ארי דוידוביץ'
 הופק בידי:  ארי דוידוביץ'
 תסריט:  ארי דוידוביץ'
 עריכה:  נעם עמית
 מוזיקה:  רן בגנו
 צילום:  פיליפ בלאיש
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  היפרמדיה
 הקרנת בכורה:  24 במאי 2019
 סוגה:  סרט תיעודי
 דף הסרט ב־IMDb
 
החיים הנסתרים של שייקה אופיר (באנגלית: Shai K) הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2019, שכתב ביים והפיק ארי דוידוביץ'. הסרט הופק עבור ערוץ Yes דוקו ושודר בו לראשונה ב-2019.
תקציר העלילה

הסרט משלב בין קטעים המתארים את הצלחתו של שייקה אופיר, שהפך לאבי ההומור הישראלי ולאיקון תרבות, על רקע סיפורה התרבותי של ישראל בשנות ה-60, ה-70 וה-80, עם עדויות על סיפורו המשפחתי המורכב. הסיפור המשפחתי כולל עדויות של:
אוהלה הלוי, אשתו הראשונה של אופיר, המספרת את סיפור אהבתם, ביומן קולי שערכה בערוב ימיה,
בתו הבכורה, עתליה אופיר, שננטשה על ידו בניו יורק כשהייתה בת 7, ומספרת על משפחתו הראשונה ואת סיפור חייו ומותו של אחיה, אלעד אופיר.
אשתו השנייה ואלמנתו, לידיה, ובתם, השחקנית קארין אופיר, המספרים על משפחתו השנייה.
וכן סרטוני סופר 8 משפחתיים.
הקטעים על הקריירה של אופיר כוללים קטעי במה וקולנוע, בין השאר, מתוך "השוטר אזולאי" בכיכובו של אופיר, וקטעי ארכיון שמוצגים לראשונה בסרט.
משתתפים

לידיה אופיר, טלי אופיר, קארין אופיר, רבקה קרמר, גדי יגיל, נעמי פולני, מיה זיו, מרלין וניג, שמעון גולדשטיין, ישראל גוריון, שושיק שני, דרור קרן, עדנה גורן, יונתן גת, שייקה לוי, גברי בנאי, נירה גל, יעקב בן הרצל, דני רווה, ניצה שאול, דורון כוכבי ודורון שפר.
הפקה

הסרט הופק בידי היפרמדיה, עבור yes דוקו, בתמיכת קרן רבינוביץ לאמנויות - פרויקט קולנוע, והמיזם המשותף של קרן גשר-אביחי-מיימונידס. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה במסגרת התחרות הישראלית בפסטיבל דוקאביב לקולנוע דוקומנטרי, ב-24 במאי 2019. הסרט מוקדש ללידיה אופיר, שהלכה לעולמה בשנת 2018.
הסרט הופץ בישראל בידי רשת בתי קולנוע לב, בה הוקרן ברחבי ישראל במשך 10 שבועות ברציפות.
חוה זיגלמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באוגוסט 1964 (בת 60) חיפה, ישראל 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (1988)  האוניברסיטה העברית בירושלים (1992)  אוניברסיטת ראטגרס (1993) 
 מנחה לדוקטורט:  אדוארדו זונטאג 
 מוסדות:  אוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
חוה טובה זיגלמן (נולדה ב-23 באוגוסט 1964) היא מדענית מחשב ישראלית-אמריקאית המתמחה במדעי המוח ורשתות עצביות, פרופסור מן המניין באוניברסיטת מסצ'וסטסס (University of Massachusetts) בבית הספר למדעי המחשב, ראש מעבדת Biologically inspired Neural and Dynamic System (BINDS) ופרופסור בתוכנית למדעי המח של האוניברסיטה. המעבדה מתמקדת בהבנה תהליכי לימוד ביולוגיים, בפיתוח אלגוריתמים של מכונות לומדות (Machine Learning) ורשתות נוירונים (Neural Networks), ובשימושם הטכנולוגי
החל משנת 2016 זיגלמן "מושאלת" מהאקדמיה לממשל הפדרלי בוושינגטון, העבודה עם הממשל היא בניהול פרויקטים מחקריים – אמריקאים וֹבין לאומיים – לפריצת דרך בבינה מלאכותית בתקציבים של עשרות מיליוני דולרים. תוכנית הדגל, (L2M) Lifelong Learning Machines משלבת חוקרים ממדעי החיים, מדעי המחשב וֹהנדסה, חברות וֹאוניברסיטאות, לפיתוח מכונות אמינות שלומדות ומשתפרות בזמן אמת ובאופן בטיחותי.
ביוני 2020 זכתה זיגלמן במדליית השירות הציבורי ("Meritorious Public Service Medal") מטעם סוכנות הפרויקטים למחקר מתקדם להגנה (DARPA) של משרד ההגנה של ארצות הברית על התקדמות שהיא והצוות שלה עשה בתחום הבינה המלאכותית.
ביוגרפיה

זיגלמן ילידת חיפה וֹבוגרת בית הספר הריאלי. זיגלמן סיימה תואר ראשון במדעי המחשב בטכניון בהצטיינות נשיא ובהצטיינות הכנסת (1988), תואר שני באוניברסיטה העברית בירושלים) בהצטיינות (1992 עם תזה שהגיעה לפרסום ב-American Scientist (אנ'), ותואר שלישי באוניברסיטת ראטגרס שבניו ג'רזי (בהצטיינות אוניברסיטאית יתרה 1993) עם עבודת דוקטורט על רשתות נוירונים חישוביות.
בעבר הייתה זיגלמן מרצה בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול בטכניון.
עבודתה של זיגלמן הובילה למאמר פורץ דרך בעיתון המדעי Science, ולספר: Neural Networks and Analog Computation: Beyond the Turing Limit" ,Birkhauser, Boston, 1998, לשינוי גישה בעולם הבינה המלאכותית בו רשתות נוירונים מקבלות מעמד מרכזי, ולפיתוח תת–תחום במדעי המחשב של Super-Turing Computation (אנ').
זיגלמן זכתה במלגת אלון למדענים צעירים מבריקים (1994) שנועדה להשיבם לישראל, וכיהנה כחברת סגל וראש המסלול מערכות מידע בטכניון (1994–2000).
בשנת 2000 יצאה לשנת לשבתון באוניברסיטת MIT לחקור ולנהל מעבדה laboratory of information and decision systems ב-MIT וֹבהמשך צורפה כפרופסורית קבועה לאוניברסיטת מסצ'וסטס.
בתחילת שנות התשעים פרסמה יחד עם המנחה שלה, אדוארדו זונטג, מודל חישובי של רשת עצבים עם כוח חישוב מעבר לזה של מכונת טיורינג אוניברסלית. המאמר פורסם בעיתון Science‏ ובמחקרה "Neural Networks and Analog Computation: Beyond the Turing Limit".
בשנת 2010 פרסמה יחד עם Olsen Megan ונאוה זיגלמן-דניאלי מאמר בשם: "Dynamic Computational Model Suggests That Cellular Citizenship Is Fundamental for Selective Tumor Apoptosis", אשר תיאר תפקיד של דיאלוג בין תאים להרג תאים חולים על ידי תאים בריאים סמוכים, סמוך אחרי הופעת העבודות הראשונות באימונותרפיה שהוכיחו את המודל
תרומה אוניברסיטאית חברתית

זיגלמן פעילה לאורך הקריירה שלה בקידום מיעוטים ונשים בתחומי מדעי המחשב וההנדסה.
זיגלמן פעילה בוועדות הסנאט של האוניברסיטה, ומובילה תוכניות למניעת אפליה ולשילוב סטודנטים וסטודנטיות צעירים ובוגרים משכבות מצוקה וֹמרקע אישי מגוון (diversity program) באקדמיה.
זיגלמן פועלת למניעת אנטישמיות, ומניעת פעילויות כמו חרם אקדמי כנגד מדינת ישראל, קידום קשרי מחקר עם ישראל, כולל פיתוח התוכנית לחילופי סטודנטים ומדענים (2011) בין אוניברסיטת בר-אילן ואוניברסיטת מסצ'וסט בתחום חקר המח.
בנוסף פועלת זיגלמן בעידוד תקשורת אקדמית וחברתית בין קהילות יהודיות בצפון ארצות הברית וקנדה.
פרסומים > מפרסומיה המובילים

H.T. Siegelmann, “Computation Beyond the Turing Limit,” Science 238(28), April 1995: 632-637. (Work received wide media attention, and was mentioned as founding the field of Super-Turing computation)
A. Ben-Hur, D. Horn, H.T. Siegelmann and V. Vapnik, “Support vector clustering,” Journal of Machine Learning Research 2, 2001: 125-137. (This utile clustering algorithm is highly used in industry and data-science)
T. Leise and H.T. Siegelmann, “Dynamics of a multistage circadian system,” Journal of Biological Rhythms 21(4), August 2006: 314-323. (Work used mathematical constructs to find the source and treatment for jeg-lag)
memory aid improves human multitasking via domain-general eye tracking procedures,” Frontiers in ICT 2:17, Sept 2015. doi: 10.3389/fict.2015.00017
P. Taylor, J.N. Hobbs, J Burroni, H.T. Siegelmann, “The global landscape of cognition: hierarchical aggregation as an organizational principle of human cortical networks and functions,” Nature Scientific Reports Dec 2015. (Work suggests how the structure of human brain leads to the capability of abstract thoughts)
פרסומים > מאמרים

J. Cabessa and H. T. Siegelmann, "The Computational Power of Interactive Recurrent Neural Networks," Neural Computation. 2012, 24(4): 996-1019.
H.T. Siegelmann and L.E. Holtzman, "Neuronal integration of dynamic sources: Bayesian learning and Bayesian inference," Chaos: Focus issue: Intrinsic and Designed Computation: Information Processing in Dynamical Systems 20 (3): DOI: 10.1063/1.3491237, September 2010. (7 pages)
D. Nowicki and H.T. Siegelmann, “Flexible Kernel Memory,” PLOS One 5: e10955, June 2010.
M.M. Olsen, N. Siegelmann-Danieli, H.T. Siegelmann. “Dynamic Computational Model Suggests that Cellular Citizenship is Fundamental for Selective Tumor Apoptosis,” PLoS One 5(5):e10637, May 2010.
A. Z. Pietrzykowski, R. M. Friesen, G. E. Martin, S.I. Puig, C. L. Nowak, P. M. Wynne, H. T. Siegelmann, S. N. Treistman, “Post-transcriptional regulation of BK channel splice variant stability by miR-9 underlies neuroadaptation to alcohol,” Neuron 59, July 2008: 274-287.
Lu, S., Becker, K.A., Hagen, M.J., Yan, H., Roberts, A.L., Mathews, L.A., Schneider, S.S., Siegelmann, H.T., Tirrell, S.M., MacBeth, K.J., Blanchard, J.L. and Jerry, D.J., “Transcriptional responses to estrogen and progesterone in Mammary gland identify networks regulating p53 activity,” Endocrinology 149(10), June 2008: 4809-4820.
H.T. Siegelmann, “Analog-Symbolic Memory that Tracks via Reconsolidation,” Physica D: Nonlinear Phenomena 237 (9), 2008: 1207-1214.
F. Roth, H. Siegelmann, R. J. Douglas. “The Self-Construction and -Repair of a Foraging Organism by Explicitly Specified Development from a Single Cell,” Artificial Life 13(4), 2007: 347-368.
T. Leise and H.T. Siegelmann, “Dynamics of a multistage circadian system,” Journal of Biological Rhythms 21(4), August 2006: 314-323.
O. Loureiro, and H. Siegelmann, "Introducing an Active Cluster-Based Information Retrieval Paradigm," Journal of the American Society for Information Science and Technology 56(10), August 2005: 1024-1030.
A. Ben-Hur, D. Horn, H.T. Siegelmann and V. Vapnik, “Support vector clustering,” Journal of Machine Learning Research 2, 2001: 125-137.
H.T. Siegelmann, A. Ben-Hur and S. Fishman, “Computational Complexity for Continuous Time Dynamics,” Physical Review Letters, 83(7), 1999: 1463-1466.
H.T. Siegelmann and S. Fishman, “Computation by Dynamical Systems,” Physica D 120, 1998 (1-2): 214-235.
H.T. Siegelmann, “Computation Beyond the Turing Limit,” Science 238(28), April 1995: 632-637.
פרסומים > מאמרים > רשימה חלקית של יישומים

S. Sivan, O. Filo and H. Siegelman, “Application of Expert Networks for Predicting Proteins Secondary Structure,” Biomolecular Engineering 24(2), June 2007: 237-243.
S Eldar, H. T. Siegelmann, D. Buzaglo, I. Matter, A. Cohen, E. Sabo, J. Abrahamson, “Conversion of Laparoscopic Cholecystectomy to open cholecystectomy in acute cholecystitis: Artificial neural networks improve the prediction of conversion,” World Journal of Surgery 26(1), Jan 2002: 79-85.
D. Lange, H.T. Siegelmann, H. Pratt, and G.F. Inbar, “Overcoming Selective Ensemble Averaging: Unsupervised Identification of Event Related Brain Potentials.” IEEE Transactions on Biomedical Engineering 47(6), June 2000: 822-826.
H. Karniely and H.T. Siegelmann, “Sensor Registration Using Neural Networks,” IEEE transactions on Aerospace and Electronic Systems 36(1), 2000: 85-98.
H.T. Siegelmann, E. Nissan, and A. Galperin, “A Novel Neural/Symbolic Hybrid Approach to Heuristically Optimized Fuel Allocation and Automated Revision of Heuristics in Nuclear Engineering,” Advances in Engineering Software 28(9), 1997: 581-592.
פרסומים > ספרים

Neural Networks and Analog Computation : Beyond the Turing Limit, Birkhauser, Boston, December 1998 ISBN 0-8176-3949-7
כמו כן, כתבה 21 פרקים בספרים שונים.
פרסים

The Donald O. Hebb Award, for lifetime contribution to biological learning, the International Neural Network Society (INNS), 2016
Distinguished Lecturer Award, IEEE -Computational Intelligence Society (CIS), 2017
ביוני 2020 זיגלמן, מהמכללה למדעי המחשב ואוניברסיטת מסצ'וסטס באמהרסט (CICS), זכתה במדליית השירות הציבורי ("Meritorious Public Service Medal" (אנ')) מטעם סוכנות הפרויקטים למחקר מתקדם להגנה (DARPA) של משרד ההגנה של ארצות הברית על התקדמות שהיא והצוות שלה עשה בתחום הבינה המלאכותית (AI).
המדליה, שהיא הכבוד השלישי בגובהו שמשרד ההגנה יכול להעניק לאזרח, ניתנה מכיוון ש"יצרה וניהלה כמה מתוכניות ה- AI הגדולות והמתקדמות ביותר של DARPA כולל L2M (Lifelong Learning Machines) - פיתוח מערכות AI מתקדמות מהדור הבא המסוגלות ללמוד במציאות זמן ויישום למידה בסביבות ובנסיבות שלא הוכשרו במיוחד לכך
משפחה

סבה של זיגלמן היה הד"ר מרדכי מקס לבנשטיין ואחותה היא האונקולוגית ד"ר נאוה זיגלמן-דניאלי.
הערות שוליים

↑  פרופ' חוה זיגלמן - מנהלת מעבדת BINDS binds.cs.umass.edu
↑  פרופ' חוה זידלמן - מדענית מחשב cics.umass.edu/faculty/directory/siegelmann
↑  "חוה זיגלמן" – Microsystems Technology Office (MTO), Program Manager
↑  Biography at UMass
↑  ספר Neural Networks and Analog Computation: Beyond the Turing Limit HT Siegelmann
↑  Siegelmann, H. T. (28 באפריל 1995). "Computation Beyond the Turing Limit". Science. 268 (5210): 545–548. doi:10.1126/science.268.5210.545. PMID 17756722. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Siegelmann, H.T. (1996). "Reply: Analog Computational Power". Science. 271 (5247): 373. doi:10.1126/science.271.5247.373.
↑  "Neural Networks and Analog Computation: Beyond the Turing Limit"
↑  מאמר:Dynamic Computational Model Suggests That Cellular Citizenship Is Fundamental for Selective Tumor Apoptosis Megan Olsen, 1  Nava Siegelmann-Danieli, 2  and Hava T. Siegelmann 1 ,
↑  מומחה של אמהרסט זוכה בפרס האזרחי הגדול של צבא ארצות הברית ג'רוזלם פוסט 22 ביוני 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267892505171  BnF: cb16551127f (data)  dblp: s/HavaTSiegelmann  ISNI: 0000 0000 3259 449X  LCCN: n98061277  MGP: 70279  VIAF: 13147884   WorldCat (עם VIAF): 13147884
גנדלף

| --- | --- |

גנדלף בהתגלמותו הלבנה, כפי שגולם על ידי איאן מקלן
 שם ספר:  ההוביט, שר הטבעות
 הופעה ראשונה:  ההוביט
 הופעה אחרונה:  שר הטבעות
 יוצרים:  ג'ון רונלד רעואל טולקין
 גילום הדמות:  איאן מקלן
 דיבוב:  ג'ון יוסטון (ההוביט 1977), ויליאם סקווייר (שר הטבעות 1978)
 מידע
 שם אמיתי:  אולורין (Olorin)
 כינויים:  הצליין האפור, הקוסם האפור, הקוסם הלבן, גנדלף האפור, גנדלף הלבן, מית'רנד'יר, אולורין
 סטטוס:  חי
 גזע:  מיאר
 מין:  זכר
 מקצוע:  מכשף
 נטייה:  טוב
 מומחיות:  חוכמה, כישוף ולחימה
 כוחות:  קסם
 כלי נשק:  החרב גלמדרינג, מטה קסמים
 סגנון לחימה:  קסם
 דמויות קשורות
 חברים:  בילבו בגינס, פרודו בגינס, גלדריאל, אלטר, פלאדנו, טוק הזקן, ביאורן.
 אויבים:  גובלינים, סאורון, סרומן (חבר לשעבר).
גַּנְדָלְף (באנגלית: Gandalf) הוא דמות בדיונית של קוסם (איסטרי) המופיע בלגנדריום של טולקין.
שמותיו ואודותיו

גנדלף הוא המוכר ביותר מבין המיאר והאיסטרי שבולינור. הוא היה ידוע כאולורין אשר היה תלמידה של ניינה ושכן בגנים של אירמו. כאשר הוולאר החליטו לשלוח את האיסטרי לארץ התיכונה אולורין הוצע בידי מנווה כדי ליעץ ולסייע ליושבי הארץ התיכונה במאבקם נגד סאורון. נאמר עליו שהוא היה החכם במסדר, ואף החכם מקרב המיאר. עם הגיעו של גנדלף לארץ התיכונה קיבל לידיו מידי קירדן חרש הספינות, את נאריה - טבעת האש, אחת משלש טבעות הכוח של האלפים. מאחר שהיה לבוש בגלימה אפורה, היה כינויו בקרב בני האדם "גנדלף האפור" (בין הקוסמים מתחלקים השמות לפי צבע גלימתם וחשיבותם במסדר כאשר "לבן" היא הדרגה הגבוה ביותר). כינויים נוספים לגנדלף הם - "מית'רנדיר" או "הצליין האפור" בשפת האלפים, "ת'ארקון" בשפת הגמדים ו"אינקנוס" אצל ההרדרים.
תפקידו בספר ההוביט

בספר ההוביט, גנדלף מארגן את מסעם של בילבו בגינס ו-13 גמדים, ובראשם תורין צנת-אלון, לכבוש את ההר הבודד מהדרקון סמאוג, ואף מצטרף לחלק מהמסע. במסע הזה גנדלף מוצא את חרבו, גלמדרינג, ובילבו מוצא את הטבעת האחת (אך בזמן הזה כולם חושבים שמדובר בטבעת לא חשובה). בסיפורים שלא נשלמו אנו למדים כי גנדלף חשש פן יצרף סאורון את סמאוג לכוחותיו והחליט להקדים רפואה למכה. באותה עת הוא פגש את תוֹריִן צִנַּת-אַלּוֹן בברי שם שמע על כיסופיו להר הבודד והחליט לעזור לגמדים. לאורך רוב הדרך גנדלף מלווה את החבורה בדרכה המסוכנת ומציל אותם פעמים רבות: מהטרולים, בהרי הערפל ובמלחמת ההר הבודד.
תפקידו בספר שר הטבעות

בספר שר הטבעות, דואג גנדלף שבילבו יעביר את הטבעת לפרודו, אותו הוא משכנע לקחת את הטבעת לריבנדל, שם ייוועצו מה לעשות בה. בתחילת הדרך, גנדלף לא יכול להצטרף לפרודו וסם (הגנן של פרודו, אשר מצטרף כשומר ראשו), אך הוא מצטרף אליהם בריבנדל. כאשר פרודו מתנדב לקחת את הטבעת ולהרוס אותה בהר האבדון, גנדלף הוא השני להתלוות אליו (אחרי סם), ואחריו באים אראגורן, לגולאס, גימלי, בורומיר, מרי ופיפין. בגלל חוכמתו הרבה וניסיונו העשיר גנדלף נהפך באופן טבעי למנהיג של אחוות הטבעת. הוא ואראגורן מובילים את ההוביטים ושאר החבורה בניסיון כושל לחצות את הר קרדרס בחורף ולא ללכת בתחילה דרך מכרות מוריה בגלל חשדותיו של גנדלף שישנו באלרוג (שד עתיק) ששוכן שם. כשניסיון זה נכשל, גימלי מציע את "הדרך החשוכה הסודית" של מכרות מוריה אותה הדרך שגנדלף רצה להימנע מלעבור בה אך בלית ברירה גנדלף נאלץ להסכים לעצתו. במכרות מוריה הם מותקפים על ידי אורקים ועל ידי הבאלרוג (שד עתיק) שגנדלף חשד ששוכן שם, בסופו של דבר, לאחר ניסיון בריחה גנדלף מנסה לחסום את הבאלרוג באמירת משפטו האלמותי:
עבור לא תעבור... אני משרת האש הסודית, נושא להבת אנור. אש האופל לא תעזור לך, להבת אודון. עבור לא תעבור!
לאחר מכן הוא ממוטט את הגשר שעליו הבאלרוג עומד, אך השוט של הבלרוג תופס את רגלו של גנדלף ושניהם נופלים לתהום.
גנדלף הורג את הבאלרוג ומת, ולאחר מכן "מוקם לתחייה" בתור דמות יותר סמכותית ובעלת עוצמה, גנדלף הלבן. ביער פנגורן הוא פוגש את גימלי, לגולאס ואראגורן, בחיפושיהם אחר פיפין ומרי. הם ממשיכים משם למלחמה נגד איסנגרד וברד דור.
כשהוא רכוב על שאדופקס הסוס המהיר, גנדלף מגייס את אאומר וחיל פרשיו שמגיעים בדיוק בזמן לסייע למלך תאודן לנצח בקרב על נקרת הלם. אחרי הקרב גנדלף רוכב עם אחוות הטבעת לאייזנגארד שם האנטים בהנהגת זקן-עץ הביסו את חילות האורוק-האי של סרומן וכעת הטילו מצור על מגדל האורתנק. גנדלף מנשל את סרומן ממעמדו וכולא אותו במגדל. כמו כן, גנדלף לוקח ממנו את הפלנטיר, מעין "כדור בדולח" המאפשר תקשור ויצירת קשר מרחוק. פיפין מציץ בפלנטיר ורואה עץ לבן עולה באש. מכך גנדלף מסיק שהמטרה הבאה של סאורון היא מינס טירית שבלב גונדור. הוא לוקח איתו את פיפין לעיר כדי לסייע בהגנתה בזמן שארגורן, לגולאס וגימלי נשארים עם תאודן ומפצירים בו לסייע לגונדור. גנדלף נלחם בקרב שדות הפלנור ועודד את מגיני העיר אל מול הנאזגול וצבא האורקים העצום. לבסוף, בעזרת פרשי רוהן וצבא המתים, הקרב מסתיים בניצחונה של גונדור וצבא האורקים מובס. גנדלף השתתף גם בקרב בשער השחור של מורדור במטרה להסיח את דעתם של סאורון וצבאו בזמן שפרודו וסם מתקדמים להר האבדון.
אחרי שהטבעת האחת הושמדה בהר האבדון וסאורון הובס, גנדלף מסייע בחילוצם של פרודו וסם ובשיקומם. לבסוף, הוא מצטרף לבילבו ופרודו במסע מערבה לארצות האלמוות, ובכך מסתיימת תקופתו בארץ התיכונה.
מראהו

בספר ההוביט מופיע גנדלף כאיש זקן עם זקן לבן, גלימה אפורה, צעיף וכובע כחול מחודד. אחרי שגנדלף "חוזר לתחייה" בספר "שני הצריחים", משתנה צבעו מאפור ללבן; זהו שינוי חשוב, שמשמעותו היא שגנדלף למעשה נשלח להחליף את סרומן בתפקיד ראש מסדר המכשפים. לכן בספר, גנדלף אומר שהוא הפך למה שסרומן אמור היה להיות (ראש מסדר המכשפים).
לעומת זאת, בסרטים ההוביט ושר הטבעות: אחוות הטבעת מופיע גנדלף כאיש זקן עם זקן אפור, מטה מעץ, כובע אפור מחודד וגלימה אפורה. ובסרטי שר הטבעות: שני הצריחים ושר הטבעות: שיבת המלך משתנה מראהו והוא מופיע ללא כובע, עם זקן לבן, גלימה לבנה ומטה לבן.
חרבו

חרבו של גנדלף נקראת גלמדרינג (בסינדרין: "פטיש האויבים"). היא נוצרה על ידי אלפים בצורת חרב ארוכה, בשימוש במתכתם המיוחדת. היא מתוארת כבעלת נדן מפואר וידית משובצת, וצבעיה זהב ולבן. היא נגנבה או נמצאה על ידי טרולים שהתיישבו באזור הקרוב לעמק ריבנדל. גנדלף מצא את החרב מכוסה חול ואבנים במערתם של שלושת הטרולים. החרב שרדה עם גנדלף אפילו עד אחרי הקרב עם הבאלרוג במכרות מוריה.
סמלו

סמלו של גנדלף הוא בעצם האות ג' בטנגוואר האלפי. סמלו של גנדלף מופיע לראשונה בתחילת הספר "ההוביט" כאשר הוא חורט אות על דלת ביתו של בילבו בגינס (מעון בג) כסימן הנחיה לגמדים לדעת לאיזה בית להגיע באותו הלילה. הוא משתמש בו גם בספר "שר הטבעות" כאשר הוא מסמן להוביטים ולמנטר שהגיע לפסגת הרוחות ב-3 באוקטובר.
גנדלף האפור
סמלו של גנדלף
הקוסם גנדלף, קיפול אוריגמי מאת האמן אריק ג'ואזל.
רנה שרת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1928 (בת 97 בערך) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מקום לימודים:  סמינר הקיבוצים 
 תחום יצירה:  כוריאוגרפיה 
 בן או בת זוג:  יעקב שרת 
 צאצאים:  נורית שרת 
 מספר צאצאים:  3 
 
רִנָּה שרת (נולדה ב-1928) היא מורה למחול, כוריאוגרפית וחוקרת מחול ישראלית.
ביוגרפיה

שרת נולדה בירושלים. ב-1951 סיימה את לימודיה במסלול תרבות הגוף בסמינר הקיבוצים, ובשנים 1953–1956 למדה מחול אפריקאי בניו יורק אצל חלוצת המחקר בתחום, הכוריאוגרפית והרקדנית פרל פרימוס (אנ') בסטודיו למחול פרימיטיבי.
ב-1965, לאחר שהות באפריקה בליבריה, החלה לעבוד ככוריאוגרפית בקיבוץ גבעת ברנר. בשנים 1968–1988 הייתה מורה למחול במכון וינגייט. ב-1971 נשלחה לטהראן בהזמנת ממשלת איראן כדי ללמד שם בבית הספר הממלכתי לפולקלור. פעלה עם להקת בת-שבע 2. כתבה את הטקסט ל"תיבת המחול" (1982) ויצרה את הכוריאוגרפיה "תמונות במחול" (1983), בשתיהן הנחתה את קטעי הקישור. נסעה לברזיל שם למדה את תרבות המחול הברזילאית.
בשנים 1988–1991 הייתה מנהלת המדור לריקודי עדות במרכז לתרבות וחינוך של ההסתדרות. בשנים 1991–1993 הייתה המנהלת האמנותית של תיאטרון המחול ענבל, שעם היצירות שיצרה לה נמנות "נמרוד והכתונת" (1972) ו"אגדה בחולות" (1979). בנוסף, יצרה, הפעילה והנחתה סדרת מופעי מחול לתלמידי בתי ספר – תחילה במסגרת התיאטרון לילדים ולנוער, ובהמשך באופן עצמאי בתוכנית בשם "חלון לעולם המחול".
בשנת 1983 הייתה ממייסדי עמותת איגוד הכוריאוגרפים לישראל.
הייתה נשואה לעיתונאי יעקב שרת (בנו הבכור של ראש הממשלה משה שרת), עד למותו ב-2022. לאחר פרישתה מעולם המחול, היא מקדישה את זמנה לעמותה למורשת משה שרת.
ספריה

קומה אחא: דרך רבקה שטורמן במחול, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1988.
רנה שרת (כתבה וערכה), מלכה בלי ארמון: מיה ארבטובה – חלוצת הבלט הקלאסי בישראל, תל אביב: עמותת תחרות מיה ארבטובה לבלט, ה'תשס"ה 2005.
הבא לי גורלי: דרכי בעולם המחול; עריכה: איה חורש, תל אביב: ספרי עליית הגג; ידיעות ספרים, 2014.