stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אינדיגניזם
לקריאה נוספת

בארנט-סאנצ'ז, הולי. "אינדיגניזם והתחדשות טרום-היספנית" באנציקלופדיה של אוקספורד לתרבות המסואמריקנית. כרך א ' 2, עמ '42–44. הוצאת אוניברסיטת אוקספורד 2001.
(Baud, Michiel (2009. עמים ילידים, החברה האזרחית והמדינה הנאו-ליברלית באמריקה הלטינית. ניו יורק: ספרי ברגהן. עמ '19-42. ISBN 1845455975 1845455975.
בונפיל באטלה, גילרמו (1996). México profundo : דרישה להשבת ציוויליזציה / מאת גילרמו בונפיל באטלה; תורגם על ידי פיליפ א. דניס. אוסטין, טקסס: אוניברסיטת טקסס. ISBN 0292708440 0292708440.
בריידינג, ד.א. "מנואל גמיו ואינדיגניזם רשמי במקסיקו" עלון המחקר הלטינו-אמריקני 7.1 (1988), 75-89.
קורונאדו, חורחה (2009).אנדים מדומינים: אינדיגניזם, חברה ומודרניות. פיטסבורג, פנסילבניה: הוצאת אוניברסיטת פיטסבורג. ISBN 9780822973560 9780822973560.
דוסון, אלכסנדר (מאי 1998). "ממודלים לאומה ועד מודלים של אזרחים: אינדיגניזם והוכחת האינדיאני המקסיקני, 1920-40 ". כתב העת ללימודי אמריקה הלטינית. 30 (2): 279–308.
גרסיה, מריה אלנה (2005). יצירת אזרחים ילידים: זהויות, חינוך ופיתוח רב-תרבותי בפרו. סטנפורד, קליפורניה: הוצאת אוניברסיטת סטנפורד. ISBN 0804750157 0804750157.
נייט, אלן, "גזענות, מהפכה ואינדיגניזם", ב"רעיון הגזע באמריקה הלטינית ", 1870-1940, בעריכת ריצ'רד גרהאם, הוצאת אוניברסיטת טקסס, 1990.
לואיס, סטיבן א '(2005). המהפכה האמביוולנטית: עיצוב מדינה ואומה בצ'יאפס, 1910–1945. אלבוקרקי: אוניברסיטת ניו מקסיקו. ISBN 0826336019 0826336019.
לופז, ריק אנתוני (2010). לבנות את מקסיקו: אינטלקטואלים, בעלי מלאכה והמדינה לאחר המהפכה. Durham, NC: הוצאת אוניברסיטת דיוק. ISBN 0822347032 0822347032.
(2010) מונוז, מריה ל.או.; קידל, אמיליה. פופוליזם במקסיקו של המאה העשרים: נשיאות לאסרו קארדנאס ולואיס אצ'וורייה. טוסון: אוניברסיטת אריזונה. ISBN 0816529183 0816529183.
פוסטרו, ננסי גריי; זמושץ', לאון (2004). המאבק למען זכויות ילידי אמריקה הלטינית. ברייטון [אנגליה]; פורטלנד, אור.: Sussex Academic Press. ISBN 1845190637 1845190637.
סלדיבר, אמיקו (1 באפריל 2011). "פרקטיקות יומיומיות של אינדיגניזם: אתנוגרפיה של האנתרופולוגיה והמדינה במקסיקו". כתב העת לאנתרופולוגיה של אמריקה הלטינית והקריבית. 16 (1): 67–89. doi: 10.1111 / j.1935-4940.2011.01125.x..
הערות שוליים

↑  SeeEngle, Karen (2010). The Elusive Promise of Indigenous Development. Duke University Press.
↑  See e.g. Alcida Rita Ramos, Indigenism: Ethnic Politics in Brazil, University of Wisconsin Press, 1998.
↑  Montoya Iriarte, Urpi (1988). "Hispanismo maelo e Indigenismo: o dualismo cultural no pensamento social peruano (1900-1930). Uma revisão necessária". Revista de Antropologia (בפורטוגזית). 41 (1). נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Serna, Mercedes (2011). "Hispanismo, indigenismo y americanismo en la construcción de la unidad nacional y los discursos identitarios de Bolívar, Martí, Sarmiento y Rodó" (PDF). Philologia Hispalensis (בספרדית). 25: 201–217. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Alexander S. Dawson, "Moisés Sáenz," in Encyclopedia of Mexico, vol. 2, p. 1325. Chicago: Fitzroy and Dearborn 1997.
↑  Government of Mexico, Seis Años de Gobierno al Servicio de México, 1934-40. México: La Nacional Impresora 1940, pp. 351-382.
↑  Seis Años, p. 382.
↑  Alan Knight, “Racism, Revolution, and Indigenismo," in The Idea of Race in the Latin America, 1870-1940, edited by Richard Graham, University of Texas Press, 1990.
↑  Latino Indigenismo in a Comparative Perspective
Luis A. Marentes
↑  https://www.survivalbrasil.org/artigos/3543-Bolsonaro
↑  https://racismoambiental.net.br/2018/10/15/nota-publica-com-a-foice-no-pescoco/%7C"put(הקישור אינו פעיל) the scythe on Funai's neck"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb120320205 (data)
שריגים (לי-און)

ערך זה עוסק ביישוב קהילתי. אם התכוונתם לדגם עיטורי באמנות, ראו .
| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: ירושלים
מועצה אזורית: מטה יהודה
גובה ממוצע: ‎308 מטר
תאריך ייסוד: 1960
סוג יישוב: יישוב כפרי אחר
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 937 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 933 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) שריגים(למפת השפלה רגילה) שריגים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שריגים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שריגים31°40′39″N 34°56′06″E﻿ / ﻿31.6774792451615°N 34.9349954840145°E﻿ / 31.6774792451615; 34.9349954840145  heמפת היישובים של מועצה אזורית מטה יהודה באדום - שריגים (לי-און) בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10

שריגים (שם מלא: שריגים לי-און) הוא יישוב קהילתי בחבל עדולם שבשפלת יהודה. היישוב נמצא דרומית לבית שמש, ושייך למועצה אזורית מטה יהודה. הוא ממוקם לצד כביש 353 ובסמוך ל"צומת שריגים" על כביש 38, כשני קילומטרים מדרום לצומת האלה.
היסטוריה

היישוב הוקם בספטמבר 1960 על ידי הסוכנות היהודית וממשלת ישראל ותוכנן להיות מרכז אזורי כפרי כדי לתמוך בתושבי ומושבי האזור.
שמו של היישוב "שריגים" הוא על שם שריגי הגפן, גידול שכיח באזור, ומקורו בתנ"ך: ”וּבַגֶּפֶן שְׁלֹשָׁה שָׂרִיגִם”, וכן: ”שָׂם גַּפְנִי לְשַׁמָּה ... הִלְבִּינוּ שָׂרִיגֶיהָ”.
היישוב, כמו גם פארק בריטניה וישובים סמוכים נוספים, הוקמו על אדמותיהם של שלושה כפרים ערביים אשר תושביהם נמלטו או גורשו ב-1948: דיר דבאן ("מנזר הזבובים" בערבית), עג'ור וקודנא.
בשנת 1962 שינתה ועדת השמות הממשלתית את שם היישוב ל"לי-און", על שם נדבן יהודי בשם "ליאון"[דרושה הבהרה], שתרם את עיזבונו לתמיכה בהתיישבות בישראל. בשנת 2002 הוחלט להסב את השם ל"שריגים (לי-און)". החלטה זו פורסמה על ידי ועדת השמות הממשלתית בשנת 2006. במשך השנים נקרא המקום גם "שריגים" וגם "לי-און" ויש שקוראים לו "שריגים לי-און", רבים עדיין ממשיכים לקרוא ליישוב בשם הראשון "שריגים".
בשנות התשעים עבר היישוב פיתוח מואץ והרחבה והיישוב מונה 250 משפחות[דרושה הבהרה].
תרבות ותעסוקה

היישוב מהווה מרכז חינוכי לימודי ומתקיימת בו פעילות תרבותית וחברתית לכל יישובי אזור עדולם. במקום בית עם, מגרשי ספורט, בריכת שחיה, מרפאה אזורית, מרכז מסחרי המשרת את כל תושבי האזור ומבשלת בירה.
פעמיים בשנה מתקיימים ביישוב אירועי "בתים פתוחים" שבהם נמכרים אומנות מקומית ואוכל אתני.
היישוב גובל בפארק בריטניה וסביבו מספר אתרי טיול רגליים כמו תל שקלון, תל עזקה ושביל בורות המים. היישוב משמש כמרכז לטיולי אופניים. ביישוב פועלים יקב שריגים - יקב בוטיק, ומבשלת שריגים - מבשלת בירות בוטיק.
חינוך

בשריגים יש פעילות ענפה של תנועות הנוער הכוללת כמעט את כל ילדי היישוב. הארגון הוותיק ביותר שפועל ביישוב הוא חוגי הסיירות של הקק"ל, אשר מרכז הפעילות האזורי שלו הוא בשריגים. ביישוב פועלים מספר חוגים על פי שכבות הגיל, ובנוסף לכך גם נמצאת ביישוב קומונה של בני שנת שירות ומשרד של חוגי הסיירות. בעבר פעל ביישוב גם גרעין נח"ל שפעל ביישובים ובבתי הספר בסביבה. החוגים תרמו רבות לפיתוח של היישוב ולחינוך הנוער בו. הם ארגנו אירועים קהילתיים רבים כגון סיורי משפחות, וערבי הווי, וקידמו רבות את היער שמעל לשריגים על ידי פרויקטים שונים של הקבוצות. מדריכי הסיירות חקרו את אזור השפלה הקרובה ליישוב ופרסמו סקרי שטח רבים.
בנוסף לחוגי הסיירות ישנו שבט צופים פעיל בשם שבט האלה. השבט הוקם לאחר ששריגים החליטו להפסיק את פעילות קן בני המושבים ביישוב. שבט בית הכרם מירושלים סייע בהקמת השבט החדש. השבט עדיין בתהליכי התפתחות, ומספר הולך וגדל של ילדי שריגים מגיעים לפעילות בו, ואף ילדים בודדים מיישובי הסביבה. החיבור בין התנועה ליישוב היה מהיר וכיום רוב המדריכים הם מקומיים.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  רשימת שמות ישובים שנקבעו על ידי ועדת השמות הממשלתית, ילקוט הפרסומים 829, התשכ"א, 13 במרץ 1961, עמ' 957
↑  ספר בראשית, פרק מ', פסוק י', ספר בראשית, פרק מ', פסוק י"ב.
↑  ספר יואל, פרק א', פסוק ז'.
↑  מפת האזור, 1918, בהוצאת צבא בריטניה, עם סימון הכפרים Kudna,   Deir edh Dhibbahn , Ajjur, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  רשימת שמות ישובים שנקבעו על ידי ועדת השמות הממשלתית, ילקוט הפרסומים 971, התשכ"ג, 12 בנובמבר 1962, עמ' 191
↑  רשימת שמות מאת ועדת השמות הממשלתית, ילקוט הפרסומים 5488, התשס"ו, 2 בפברואר 2006, עמ' 1491
↑  אתר הבית הרשמי נקרא שריגים לי-און ובהמשך כתוב: "ברוכים הבאים לאתר הבית של שריגים/לי-און"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588148105171
יוג'יני בושאר

| --- | --- |

בושאר לאחר זכייתה בטורניר נירנברג
 לידה:  25 בפברואר 1994 (בת 30) מונטריאול, קוויבק
 מדינה:  קנדה קנדה
 מקום מגורים:  מיאמי ביץ' 
 גובה:  1.78
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  2009–2023 (כ־14 שנים) 
 סה"כ פרסים שצברה:  6,913,837 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  194–117
 דירוג שיא:  5 (20 באוקטובר 2014)
 זכיות בטורנירים:  7 (1 WTA ו-6 ITF)
 זוגות
 מאזן קריירה:  65–75 
 דירוג שיא:  103 (12 באוגוסט 2013)
 זכיות בטורנירים:  1 (0 WTA ו-1 ITF)
 שיאי גראנד סלאם
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  חצי גמר (2014)
 אליפות צרפת הפתוחה:  חצי גמר (2014)
 וימבלדון:  גמר (2014)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  סיבוב שני (2013)
 תאריך עדכון 10 ביולי 2015
 
בושאר, 2014
יוג'יני (ג'יני) בושאר (Eugenie Bouchard; נולדה ב-25 בפברואר 1994) היא שחקנית טניס מקצועית מקנדה. דורגה בשיאה (20 באוקטובר 2014) במקום חמישי בעולם. באוקטובר 2020 דורגה במקום 168 בעולם בדירוג ה-WTA.
ביולי 2014 עלתה לראשונה לגמר הנשים בווימבלדון, אך הפסידה לצ'כית פטרה קביטובה בשתי מערכות. באותה שנה הגיעה לחצי הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות צרפת הפתוחה. כן זכתה בתואר ה-WTA הראשון שלה בטורניר נירנברג.
ביוגרפיה

יוג'יני נולדה למישל וג'ולי בושאר במונטריאול שבקנדה, אחות  תאומה זהה לביאטריס, ולאח ואחות צעירים ממנה. ג'יני ואחותה נקראו על שם בנותיו של הנסיך אנדרו: ביאטריס על שמה של הנסיכה ביאטריס, ויוג'יני על שמה של הנסיכה יוג'יני. היא החלה לשחק טניס בגיל 5 תוך כדי לימודיה בבית הספר. בהיותה בת 12 עברה לפלורידה כדי להתאמן אצל שחקן העבר ניק סאביאנו. סאביאנו מלווה אותה עד היום כמאמנה האישי.
שחקן הטניס האהוב עליה הוא רוג'ר פדרר; היא הגדירה את הפגישה ביניהם בטורניר ווימבלדון 2012 כאחד האירועים המשמעותיים בחייה. בושאר מחבבת את הזמר הקנדי ג'סטין ביבר ואמרה פעמים אחדות, שהיא רוצה שיבוא לצפות בה משחקת.
ביוגרפיה > תחילת הדרך

בושאר התפרסמה בעולם הטניס כשזכתה בשנת 2012 באליפות וימבלדון לנערות. באותה תחרות זכתה בצוותא עם השחקנית האמריקאית טיילור טאונסנד אף בתחרות הזוגות לנערות. באותה שנה הגיעה לחצי הגמר של אליפות אוסטרליה הפתוחה לנערות.
ב-2013 קיבלה כרטיס חופשי לטורניר מיאמי, ובו גברה על שחר פאר בסיבוב הראשון באחד מניצחונותיה הראשונים על שחקניות מהדרג הגבוה. היא נוצחה בסיבוב השני על ידי מריה שראפובה. במוקדמות ווימבלדון באותה שנה ניצחה בסיבוב השני את אנה איבנוביץ' במה שהיה לניצחונה הגדול ביותר עד אז. בסוף עונה זאת הוכתרה בתואר "השחקנית העולה של השנה".
ביוגרפיה > הפריצה הגדולה

בשנת 2014 חלה פריצתה הגדולה של בושאר לצמרת הטניס העולמית. היא הגיעה לחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה, אחרי שגברה על אנה איבנוביץ' ברבע הגמר, אך הובסה על ידי נה לי. באליפות צרפת הפתוחה שוב הגיעה לחצי הגמר אחרי שגברה בדרך על שחקניות המדורגות במאיה הראשונה (ובהן שחר פאר, אנגליקה קרבר וקרלה סוארס נבארו) אך הפסידה בחצי הגמר לזוכת הטורניר מריה שראפובה. בטורניר וימבלדון הצליחה להגיע עד לגמר, אך הפסידה לפטרה קביטובה בשתי מערכות - 6-3, 6-0. בעקבות טורניר וימבלדון סבלה מפציעה וחזרה כעבור חודש לשחק בטורניר גביע רוג'רס במונטריאול, אבל הודחה בסיבוב השני, אחרי שהפסידה 2:1 לאמריקנית שלבי רוג'רס. באליפות דרום-מערב ארצות הברית הפתוחה (טורניר סינסינטי), באוגוסט 2014, שוב הפסידה בסיבוב השני - לסווטלנה קוזנייצובה - 2:1. באליפות ארצות הברית הפתוחה (בפלאשינג מדוז, ניו יורק) הגיעה (באחד בספטמבר) לשמינית הגמר ונוצחה על ידי יקטרינה מקארובה בשתי מערכות, 7:6, 6:4.
ב-2015 חלה נסיגה גדולה בהישגיה. בטורניר ווימבלדון, שבו הגיעה ב-2014 לגמר ולדירוג של מקום שביעי, הודחה בסיבוב השני והידרדרה עד למקום ה-26 בדירוג העולמי לנשים.
מאז שנת 2016 לא הצליחה לעבור מעבר לסיבוב השלשי בתחרות גראנד-סלאם ולכן הדרדרה עד למקום ה-168 בדירוג העולמי.
ביוגרפיה > חסות ודוגמנות

לבושאר ישנם חוזי חסות עם קוקה-קולה ונייקי, והיא מפרסמת את מוצריהם. היא פרסמה בעבר מותגים נוספים וישנם המנבאים לה עתיד גדול כדוגמנית, בייחוד אחרי שהצטיירה בווימבלדון 2014 כחביבת הקהל.
הערות שוליים

↑  טורניר על חימר הכנה ל"רולאן גארוס" אליפות צרפת הפתוחה
↑  ג'ני בושאר מוכנה לגמר: "מקווה שג'סטין ביבר יגיע", באתר וואלה, 5 ביולי 2014.
↑  שי אלון, ‏נעורים וג'סטין ביבר: קביטובה פוגשת את בושאר, באתר ONE‏, 5 ביולי 2014
↑  ווימבלדון: פטרה קביטובה ניצחה את ג'ני בושאר בגמר, באתר וואלה, 5 ביולי 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811570044205606  ISNI: 0000 0004 8335 0101  VIAF: 50146937861513832742   WorldCat (עם VIAF): 50146937861513832742
סיסטר רוזטה תארפ

| --- | --- |

 לידה:  20 במרץ 1915 Cotton Plant, Woodruff County, ארצות הברית 
 פטירה:  9 באוקטובר 1973 (בגיל 58) פילדלפיה, ארצות הברית 
 שם לידה:  רוזתר אטקינס
 שם במה:  Rosetta Nubin 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1919 
 סוגה:  גוספל סווינג בלוז בוגי ווגי ביג בנד רוקנ'רול
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, גיטרה חשמלית 
 חברת תקליטים:  דקה
 שיתופי פעולה בולטים:  מארי נייט
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2018)  היכל התהילה השחור של ארקנסו (2012)  Arkansas Entertainers Hall of Fame (2013) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סיסטר רוזטה תארפ (באנגלית: Sister Rosetta Tharpe;‏ 20 במרץ 1915 – 9 באוקטובר 1973) הייתה זמרת, כותבת שירים, גיטריסטית, ואמנית הקלטה אפרו-אמריקאית. בתור חלוצה של המוזיקה שהייתה פופולרית באמצע המאה ה-20, היא השיגה פופולריות בשנות ה-1930 וה-1940 עם הקלטות שירי הגוספל שלה, שאופיינו על ידי תערובת ייחודית של מילות ספיריטואלז עם ליווי קצבי שהייתה המבשרת ואף המולידה של הרוקנרול. היא הייתה הכוכבת הגדולה הראשונה בתחום הקלטות גוספל, ובין מוזיקאי הגוספל הראשונים לצבור קהל מקרב אוהדי מוזיקת רית'ם אנד בלוז ומאוחר יותר רוקנרול, ואף כונתה "הסנדקית של הרוקנרול" ו"הסול סיסטר האוריגינלית" (סול סיסטר - Soul Sister - הוא כינוי של אחווה וסולידריות בין נשים אפרו-אמריקאיות, בנוסף לסוג מוזיקה). היא השפיעה על אמני הרוקנרול המוקדמים וביניהם ליטל ריצ'רד, ג'וני קאש, קארל פרקינס, צ'אק ברי, אלביס פרסלי וג'רי לי לואיס.
תארפ הייתה גם חלוצית בטכניקת הגיטרה שלה; היא הייתה בין הראשונים מאמני ההקלטה הפופולריים להשתמש בעיוות כבד על גיטרה חשמלית, סגנון שניבא את האלקטריק בלוז. לטכניקת הגיטרה שלה הייתה השפעה עמוקה על ההתפתחות של הבלוז הבריטי בשנות ה-1960; בפרט, סבב הופעות שערכה באירופה יחד עם מאדי ווטרס ב-1963, עם עצירה במנצ'סטר, צוין כהשפעה מוקדמת על יד גיטריסטים בריטים בולטים כגון אריק קלפטון, ג'ף בק, וקית' ריצ'רדס.
תחילת דרכה

תארפ נולדה בשם רוזתר אטקינס (Rosether Atkins) לאמה קייטי הרפר, ואביה ויליס אטקינס, בקוטון פלנט שבארקנסו. הם היו קוטפי כותנה. ידוע אך מעט על אביה, חוץ מהעובדה שהוא היה זמר. גם אמה, קייטי, הייתה זמרת, וכן נגנית מנדולינה, אוונגליסטית, ומטיפה בכנסיית אלוהים בישו (COGIC), אשר נוסד בשנת 1894 על ידי צ'ארלס הריסון מייסון, בישופ בפטיסטי שחור, אשר בניגוד לעמדת הכנסייה הבפטיסטית, עודד ביטוי מוזיקלי קצבי וריקודים בשבח האל, וכן איפשר לנשים להטיף בכנסייה. בעידוד אמה, תארפ החל לשיר ולנגן בגיטרה בגיל ארבע, ולהופיע, ונהייתה מוכרת בתור עילוי מוזיקלי.
עד גיל שש, תארפ הצטרפה לאמה כמופיעה בלהקה אוונגליסטית, אשר הופיעה ברחבי הדרום של ארצות הברית. היא הוצגה בתור "נס של שירה ונגינה בגיטרה", וליוותה את קייטי בהופעות שהיו חלק דרשה וחלק הופעת מוזיקת גוספל.
באמצע שנות ה-1920, תארפ ואמה התיישבו בשיקגו, אילינוי, שם הופיעו בהופעות דתיות בכנסיית COGIC, ומדי פעם בנסיעות לכנסים של הכנסייה ברחבי הארץ. שמה של תארפ יצא לפניה והיא זכתה לפרסום גדול בתקופה בה לא היו כמעט נשים שחורות שניגנו בגיטרה בעולם המוזיקה. בשנת 1934, בגיל 19, היא נישאה לתומאס תורפ, מטיף בכנסיית COGIC, שליווה אותה ואת אמה בסבבי ההופעות שלהן. הנישואים נמשכו רק מספר שנים, אבל היא החליטה לאמץ גרסה של שם משפחתו של בעלה בתור שם הבמה שלה, סיסטר רוזטה תארפ (Sister Rosetta Tharpe). ב-1938, היא עזבה את בעלה ועברה עם אמה לניו יורק. על אף שהיא
נישאה שוב בהמשך, היא תמיד הופיעה בשם הנבחר שלה עד סוף חייה.
חייה המאוחרים ומותה

ב-1970 תארפ הפסיקה להופיע, לאחר שחוותה שבץ מוחי. היא סבלה סיבוכים בשל סוכרת, וכרתו אחת מרגליה. ב-9 באוקטובר 1973, בערב שהייתה אמורה להקליט באולפן, היא נפטרה בפילדלפיה, פנסילבניה כתוצאה משבץ נוסף. היא נקברה בקבר לא מסומן בבית הקברות נורתווד בפילדלפיה. מאז הונחה מצבה על הקבר.
הכרה מאוחרת

התעוררות מחודשת של עניין בתארפ ובמוזיקה שלה הובילה לפרסום ביוגרפיה עליה, מספר קטעים ב-NPR, מאמרים אקדמיים, ואותות הכרה. שירות הדואר של ארצות הברית הוציא בול 32-סנט להנצחתה של תארפ ב-15 ביולי 1998. בשנת 2007, היא הוכנסה להיכל התהילה למוזיקת בלוז. בשנת 2008, נערכה הופעה כדי לגייס מימון עבור מצבה לקברה, ויום ה-11 בינואר הוכרז בפנסילבניה כ"יום סיסטר רוזטה תארפ". המצבה הונחה באותה השנה, והונחה גם לוחית זיכרון מטעם מדינת פנסילבניה ביתה בשכונת יורקטאון בפילדלפיה.
ב-2011 BBC ארבע שידרה סרט דוקומנטרי בשם Sister Rosetta Tharpe: The Godmother of Rock & Roll, שנכתב ובוים על ידי הקולנוען הבריטי מיק צ'אקי. בשנת 2013 הסרט שודר בארצות הברית כחלק מסדרת American Masters של PBS. הסרט שודר מאז פעמים רבות בבריטניה ובארצות הברית, כולל בחודש מרץ 2015 לציון מאה שנה ללידתה של תארפ ב-12 בספטמבר 2016, עלה לבמה בניו יורק המחזמר Marie And Rosetta, המבוסס על הקשר בין תארפ ומארי נייט.
ב-5 באוקטובר 2017, נרשמה תארפ כמועמדת לשנת 2018 להיכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול. ב-13 בדצמבר 2017, היא נבחרה על ידי היכל התהילה כהשפעה מוקדמת.
השפעה מוזיקלית

מבחינה מוזיקלית, הסגנון הייחודי של תארפ בגיטרה ערבב בלוז עירוני מלודי עם פולק עממי מסורתי, בשילוב עם צלילי סווינג פועם, וסגנון זה הוא אחד המבשרים הברורים וקודמו של הרוקנרול.
ליטל ריצ'רד התייחס לאמנית הגוספל הקולנית, עוצמתית, והפרועה משהו כזמרת האהובה עליו בילדותו. ב-1947, היא שמעה את ריצ'רד שר לפני הופעה שלה באודיטוריום העירוני במייקון, ג'ורג'יה, ולאחר מכן הזמינה אותו לעלות על הבמה ולשיר איתה; זו הייתה הופעתו הראשונה של ריצ'רד בפומבי מחוץ לכנסייה. לאחר ההופעה, היא שילמה לו עבור הופעתו, וזה נתן לו השראה להמשיך דרכו כמופיע. כאשר ג'וני קאש נתן את נאום הקבלה שלו להיכל התהילה של הרוק אנד רול, גם הוא ציין את תארפ בתור הזמרת האהוב עליו בילדותו. הגיטרה החשמלית שלה בשיר משנת 1940, "That's All", הייתה השפעה ישירה על צ'אק ברי ואלביס פרסלי. מוזיקאים אחרים, כולל אריתה פרנקלין, ג'רי לי לואיס, ואייזק הייז, הדגישו את ההשפעה שלה עליהם הן מבחינת סגנון השירה שלה, נגינתה בגיטרה, וכן הסגנון שלה על הבמה. טינה טרנר מציינת את תארפ ואת מהליה ג'קסון, כהשפעות מוזיקליות מוקדמות. מוזיקאים מסגנונות וזרמים שונים מאוד, כגון קציץ בשר, ניל סדקה וקארן קרפנטר, מעידים על ההשפעה של הקצביות והאנרגיה של תארפ על המוזיקה שלהם ועיצובם כמופיעים.
ב-1997, הלהקה הבריטית אלבמה 3 קראה לרצועה באלבום הבכורה שלהם על שמה של תארפ ("Sister Rosetta"), ואף הקליטה גרסת קאבר לשיר "Up Above My Head" באותו האלבום, Exile on Coldharbour Lane. ב-2007, להקת האינדי רוק הבריטית נויזטס הוציאה את הסינגל "Sister Rosetta (Capture the Spirit)", מתוך האלבום What's the Time Mr. Wolf?  גם ב-2007, אליסון קראוס ורוברט פלאנט הקליטו גרסת דואט של השיר "Sister Rosetta Goes Before Us", שנכתב על ידי סם פיליפס. פיליפס הוציאה גרסה משלה לשיר באלבומה משנת 2008, Don't Do Anything. מישל שוקד פתחה את אלבום הגוספל הלייב שלה משנת 2007, ToHeavenURide, עם "Strange Things Happening Every Day", יחד עם מחווה לתארפ.
הסרט הצרפתי "אמלי" (2001) כולל סצנה המראה את השכן של אמלי, המסוגר בבית, מהופנט ממונטאז' של קטעי וידאו של תארפ בהופעה של "Up Above My Head".
ב-2014 הסרט הקנדי Félix et Meira כלל קליפ של תארפ שרה את "Didn't It Rain" מתוך הסרט של ההופעה החיה שלה ב-1964 במנצ'סטר.
ב-2016 הזמרת מרי צ'ייפין קרפנטר כתבה והקליטה את "Oh Rosetta" לאלבומה "The Things That We Are Made Of", שיר בו היא מדמיינת דו-שיח עם סיסטר רוזטה תארפ.
בשנת 2018 הזמר פרנק טרנר כתב וביצע את השיר "Sister Rosetta" על ההשפעה שלה ואיך שהיא ראויה להיכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול. הוא ביצע את השיר הזה בפעם הראשונה ב-24 ביוני בפיירלון, אוהיו, שם הקהל הודיע לו שהיא בדיוק נבחרה להיכנס להיכל.
דיסקוגרפיה > אלבומים

The Lonesome Road, Decca 224 (1941)
Blessed Assurance (1951)
Wedding Ceremony of Sister Rosetta Tharpe and Russell Morrison, Decca DA-903 (1951)
Gospel Train (1956)
Famous Negro Spirituals and Gospel Songs (1957)
Sister Rosetta Tharpe, MGM E3821 (1959)
Sister Rosetta Tharpe, Omega OSL31 (1960)
Gospels in Rhythm (1960)
Live in 1960 (1960)
The Gospel Truth with the Sally Jenkins Singers (1961)
Sister Rosetta Tharpe, Crown LP5236 (1961)
Sister on Tour (1962)
Live in Paris (1964)
Live at the Hot Club de France (1966)
Negro Gospel Sister Rosetta Tharpe and the Hot Gospel Tabernacle Choir and Players (1967)
Precious Memories, Savoy 14214 (1968)
Singing in My Soul, Savoy 14224 (1969)
גוף העבודות שלה עד שנת 1961 הוצא כסט-קופסה של שבעה דיסקים כפולים על ידי הלייבל הצרפתי Frémeaux & Associes.
דיסקוגרפיה > סינגלים שהגיעו למצעדים

| שנה | הסינגל | מקום> USR&B |
| --- | --- | --- |
| 1945 | "Strange Things Happening Every Day" | 2 |
| 1948 | "Precious Memories" | 13 |
| 1948 | "Up Above My Head, I Hear Music in the Air" | 6 |
| 1949 | "Silent Night (Christmas Hymn)" | 6 |
דיסקוגרפיה > מחוות

Shout, Sister, Shout: A Tribute to Sister Rosetta Tharpe (2003)
דיסקוגרפיה > ביבליוגרפיה

Boyer, Horace Clarence (1995). How Sweet the Sound: The Golden Age of Gospel. Elliott and Clark. ISBN 0-252-06877-7.
Cosby, James A. (2016). Devil's Music Holy Rollers and Hillbillies: How America Gave Birth to Rock and Roll. McFarland & Co. pp. 2, 7–8, 112–13, 117–19, 138, 179.
Heilbut, Tony (1997). The Gospel Sound: Good News and Bad Times. Limelight Editions. ISBN 0-87910-034-6.
Wald, Gayle (בספטמבר 2003). "From Spirituals to Swing: Sister Rosetta Tharpe and Gospel Crossover". American Quarterly. 55 (3): 387–416. {{cite journal}}:  (עזרה)
Wald, Gayle (2007). Shout, Sister, Shout!: The Untold Story of Rock-and-Roll Trailblazer Sister Rosetta Tharpe. Beacon Press. ISBN 0-8070-0984-9.
White, Charles (2003). The Life and Times of Little Richard: The Authorised Biography. Omnibus Press. p. 17.
סוזן לוצ'י

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1946 (בת 78) סקרסדייל, ארצות הברית 
 שם לידה:  Susan Victoria Lucci 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 מקום לימודים:  מכללת מרימונט בטריטאון  תיכון גארדן סיטי 
 בן או בת זוג:  הלמוט הובר (1969–?) 
 צאצאים:  לייזה הובר, אנדריאס הובר 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לשחקנית ראשית בדרמה יומית
 http://susanlucci.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
סוזן ויקטוריה לוצ'י (באנגלית: Susan Victoria Lucci; נולדה ב-23 בדצמבר 1946) היא שחקנית, סופרת ויזמית אמריקאית, הידועה בעיקר בשל תפקידה כאריקה קיין בסדרת הדרמה היומית של ABC, "כל ילדיי", מ-1970 ועד 2011. הדמות נחשבת אייקונית, ולוצ'י ידועה כ"הגברת הראשונה של הדיי-טיים". על פי הניו יורק טיימס, לוצ'י קיבלה את המשכורת הגבוהה ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה היומית, כאשר כבר ב-1991 הרוויחה יותר ממיליון דולר בשנה.
ב-1996, TV Guide דירג את לוצ'י כמספר 37 ברשימת 50 כוכבי הטלוויזיה הגדולים של כל הזמנים. בשנת 2005, היא קיבלה כוכב בשדירת הכוכבים של הוליווד, והיא הוכנסה להיכל התהילה של הטלוויזיה ב-2006. היא נמנתה כאחת מ-200 האייקונים המובילים מכל הזמנים של VH1, ואחת מעשרת האנשים המרתקים ביותר של ברברה וולטרס. היא שיחקה גם בסרטי טלוויזיה, אירחה תוכניות אירוח, והייתה כוכבת אורחת בתוכניות בידור וקומדיה, כולל "סאטרדיי נייט לייב". ב-2012 היא כיכבה בתור ז'נבייב דלטור בתוכנית "עוזרות בית נחושות". בנוסף לקריירת המשחק, יש ללוצ'י גם קו מוצרים בשם The Susan Lucci Collection הכולל מוצרים לטיפוח השיער והעור, בשמים, והלבשה תחתונה.
ב-2015 מונתה לוצ'י כ"אגדת דיסני", היכל תהילה של חברת וולט דיסני.
ביוגרפיה

סוזן לוצ'י נולדה בסקרסדייל, ניו יורק, להורים ג'נט (לבית גרנקוויסט) וויקטור לוצ'י, קבלן בניין. לאחר שסיימה את לימודי התיכון ב-1964, המשיכה ללימודי תואר ראשון בדרמה במרימאונט קולג', אותו סיימה ב-1968.