stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת השפות הפינית
התחזקות התנועה הלאומית הפינית

שינוי השלטון לא ערער בתחילה את מעמדה של האליטה הפינית ואת מעמדה של השפה השוודית, אולם התנועה הלאומית הפינית, שהחלה להתפתח במאה ה-18, התחזקה, והגבירה את מאבקה למען השימוש בשפה הפינית בכל תחומי החיים. חלק ממנהיגי התנועה החליפו את שמותיהם משמות שוודיים לשמות פיניים והטיפו למען יצירת זהות פינית ייחודית. התנועה הלאומית הפינית כללה, בין היתר, גם אנשים ששפת אמם הייתה שוודית וגם אנשים מהאליטה הדו-לשונית, אך הם שאפו להתנער מהזהות השוודית ולאמץ זהות פינית. התנועה סיכמה את האידאולוגיה שלה במילים: "איננו שוודים עוד ולעולם לא נוכל להיות רוסים, אם כן הבה נהיה פינים". תנועה זו נקראה התנועה הפנומאנית.
העובדה שהתנועה הלאומית כללה גם אנשי אליטה דוברי שוודית הקנתה לה השפעה רבה, אולם קמה לה אופוזיציה של תומכים בהמשך הדומיננטיות של השפה השוודית. ב-1863 השיגה התנועה הלאומית את הישגה המשמעותי הראשון, כשהשפה הפינית הוכרזה שפה רשמית בפינלנד, במעמד שווה למעמדה של השפה השוודית.
עצמאות פינלנד

מלחמת העולם הראשונה הביאה למלחמת האזרחים הפינית, שבה נלחמו תומכי הבולשביקים במתנגדיהם שנתמכו בידי גרמניה. בשנת 1917, עוד בטרם הסתיימה מלחמת האזרחים, הכריז הפרלמנט הפיני על עצמאות פינלנד עקב החשש מתוצאות מהפכת אוקטובר ברוסיה. הימים הראשונים לעצמאות לוו במתיחות עם שוודיה עקב מלחמת האזרחים והמשבר באיי אולנד. איי אולנד נכללו בדוכסות הגדולה של פינלנד, אך מרבית תושביהם הם ממוצא שוודי. תושבי איי אולנד לא היו מעוניינים להשתייך לפינלנד העצמאית, ותבעו שתוכר זכותם הנפרדת להגדרה עצמית. החוקה הראשונה של פינלנד שהתקבלה ב-1919 שימרה את מעמדה של השפה השוודית. "מלחמת השפות" נמשכה, אם כן, והתמקדה בשינוי החוקה כך שהשפה הפינית תקבל מעמד עדיף. בנוסף דרשו אנשי התנועה הלאומית הפינית להרחיב את הלימודים בשפה הפינית באוניברסיטאות. בעקבות מלחמת החורף ב-1939 התיישבו 420 אלף פליטים מחבל קרליה בתוך פינלנד, ועוררו את חששם של דוברי השוודית משינוי המצב הדמוגרפי וערעור מעמדם. "מלחמת השפות" הסתיימה אחרי מלחמת העולם השנייה, במידה רבה הודות למדיניותו המתונה והפרגמטית של ראש הממשלה (ולימים נשיא פינלנד) יוהו קוסטי פאסיקיבי. אף על-פי שהשתייך לתנועה הלאומית הפינית (שמו המקורי היה שוודי: יוהאן גוסטף הלסטן, והוא המיר אותו בשם פיני), הוא נקט מדיניות מתונה, ופתר את משבר פליטי מלחמת החורף בכך שיישב אותם בתחומי פינלנד מבלי לפגוע בזכויות דוברי השוודית. במהלך כהונתו התייצבה המדיניות הדו-לשונית המאפיינת את פינלנד עד היום, שעל-פיה עיקר חיי המדינה מתנהלים בפינית, אך השפה השוודית זוכה למעמד משמעותי ונכבד, וזכויותיו של המיעוט הדובר שוודית נשמרות.
המדיניות כיום

כיום השפה הפינית היא השפה העיקרית שבה מתנהלים ענייניה של הרפובליקה הפינית, אך השפה השוודית מוכרת כשפה רשמית. בתי הספר מחויבים ללמד פינית ושוודית כמקצועות חובה תוך התחשבות בשפת אמם של התלמידים. הכוונה היא שלימוד שפת האם יהיה שונה במתכונתו מלימוד שפת המדינה הנוספת. איי אולנד זכו לאוטונומיה שבה השפה הרשמית היחידה היא שוודית, אך הם נותרו כפופים לרפובליקה הפינית. הרשויות המקומיות בפינלנד רשאיות להחליט האם הן דוברות פינית, שוודית או דו-לשוניות. המדינה מחויבת לספק שירותים כלל-ארציים בשתי השפות. המתיחות בין פינלנד לשוודיה הסתיימה לאחר מלחמת העולם השנייה ומאז שנות ה-50 שורר שיתוף פעולה כלכלי ופוליטי בין שתי המדינות. פועלים פינים רבים יצאו לעבוד בשוודיה והפיקו תועלת מלימוד השפה השוודית. עם זאת, הוויכוח לגבי חובת לימודי השוודית נותר בעינו, ועד היום יש הקוראים לבטלה.
המדיניות כיום > מצבה של קהילת דוברי השוודית

שיעורם של הפינים שוודים הדוברים שוודית כשפת אם באוכלוסיית פינלנד ירד במשך השנים: בשנת 1610 היה שיעורם 17.5% מהאוכלוסייה, ב-1900 - 12.9%, ב-1920, זמן קצר לאחר הכרזת העצמאות, היה שיעורם 11%, וכיום עומד שיעורם באוכלוסייה על 5.5% בלבד - כ-290 אלף נפש. מבין הדוברים שוודית, 9% חיים באיי אולנד, 6% חיים בערים דוברות שוודית (על-פי ההגדרה הרשמית), ו-79% חיים בערים דו-לשוניות. על השפעתם של הדוברים שוודית על תרבותה של פינלנד אפשר ללמוד מכך שכמה מאנשי הרוח הפינים הבולטים שייכים לקהילה הזו. הסופרת והציירת טובה ינסון, למשל, שכתבה את ספרי המומינים, היא פינית דוברת שוודית שכתבה את ספריה בשוודית. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 הייתה הגירה משמעותית של פינים לשוודיה, בעיקר מסיבות כלכליות. ההערכה היא שמספר המהגרים לאורך התקופה הזאת הגיע לכ-540 אלף נפש, מהם 60 אלף דוברי שוודית.
ראו גם

שוודים של פינלנד
מפה של פינלנד. פינו-שוודית מדוברת באזורים המסומנים במפה בכחול
מקטעי זיכרון

במדעי המחשב, מקטעי זיכרון הם חלקים שונים בזיכרון של תהליך.
מקטעי הזיכרון של תהליך

ישנם ארבעה חלקים בזיכרון של תהליך:
מקטעי זיכרון
מקטעי זיכרון היא טכניקת ניהול זיכרון של מערכת הפעלה לחלוקה של הזיכרון הראשי של המחשב למקטעים. במערכת מחשב המשתמשת בפילוח, הפניה למיקום זיכרון כוללת ערך המזהה קטע והיסט (מיקום זיכרון) בתוך אותו קטע. פלחים או מקטעים משמשים גם בקובצי אובייקט של תוכנות קומפילציה כאשר הם מקושרים יחד לתמונת תוכנית וכאשר התמונה נטענת לזיכרון. פלחים בדרך כלל תואמים לחלוקות טבעיות של תוכנית כגון שגרות בודדות או טבלאות נתונים כך שהפילוח בדרך כלל גלוי יותר למתכנת. ניתן ליצור פלחים עבור מודולי תוכנית, או עבור מחלקות של שימוש בזיכרון כגון מקטעי קוד ונתונים. קטעים מסוימים עשויים להיות משותפים בין תוכניות. פילוח הומצא במקור כשיטה שבאמצעותה תוכנת מערכת יכולה לבודד תהליכי תוכנה (משימות) ונתונים שהם משתמשים בהם. הוא נועד להגביר את המהימנות של המערכות המפעילות מספר תהליכים בו זמנית. בארכיטקטורת x86-64 היא נחשבת למורשת ורוב תוכנות המערכת המודרניות המבוססות על x86-64 אינן משתמשות בפילוח זיכרון. במקום זאת הם מטפלים בתוכנות ובנתונים שלהן על ידי שימוש בהחלפת זיכרון המשמשת גם כדרך להגנת זיכרון. עם זאת, רוב יישומי x86-64 עדיין תומכים בו מסיבות של תאימות לאחור.
מקטעי הזיכרון של תהליך > מקטע הקוד

מקטע הקוד (code segment או text segment) הוא מקטע המכיל העתק של אוסף הפקודות של התוכנית. בזמן הרצת התהליך, כתובת הפקודה הבאה לביצוע מצויה באוגר הנקרא מונה התוכנה (program counter). בדרך כלל מקטע זה משמש לקריאה בלבד וניסיון של התהליך לבצע כתיבה לכתובת זיכרון השייכת אליו יסתיים בשגיאת זמן ריצה. אם יש מספר תהליכים של אותה תוכנית, מערכת ההפעלה עשויה למפות את הכתובות הווירטואליות של מקטע הקוד בכל התהליכים לאותן כתובות פיזיות, כך שמקטע זה יימצא בזיכרון רק פעם אחת.
מקטעי הזיכרון של תהליך > מקטע המידע

מקטע המידע (data segment) מורכב משני חלקים:
Data – באזור זה נשמרים משתנים גלובליים וסטטיים שמאותחלים בקוד התוכנית (מלבד אלו המאותחלים ל־0) וכן מחרוזות שהוגדרו בקוד התוכנית ולכן הן אינן ניתנות לשינוי (לקריאה בלבד). גודלו של אזור זה לא משתנה במהלך ריצת התהליך משום שכל המידע שבו מוגדר מראש על ידי המתכנת בזמן כתיבת התוכנית.
bss – באזור זה נשמרים משתנים גלובליים וסטטיים שמאותחלים ל־0 או שאינם מאותחלים בקוד התוכנית (אך בפועל מאותחלים ל־0). כמו אזור ה־data, גם גודלו של אזור זה הוא קבוע בכל זמן ריצת התהליך. האתחול של אזור זה ל־0 מבוצע בדרך כלל על ידי הטוען, רכיב של מערכת ההפעלה שתפקידו להטעין תוכניות לזיכרון.
מקטעי הזיכרון של תהליך > מצבור (Heap)

אזור המכיל זיכרון שהוקצה דינמית. גודל אזור זה משתנה במהלך ריצת התהליך בהתאם להקצאות ולשחרורי הזיכרון שמתבצעים במהלך הריצה. ה־heap מתחיל בכתובת נמוכה וגדל לכיוון הכתובות הגבוהות.
מקטעי הזיכרון של תהליך > מחסנית (Stack)

במקטע המחסנית נמצאים המשתנים המקומיים. מקטע זה מנוהל בצורה של מחסנית: שפת המכונה של המעבד תומכת בפקודות הכנסה למחסנית והוצאה ממנה. המעבד שומר את הכתובת של ראש המחסנית באוגר הנקרא stack pointer. אוגר זה מתעדכן בכל פעם שמתבצעת פקודת הכנסה או הוצאה מהמחסנית. קבוצת הכתובות במחסנית שבה נמצאים ערכים שהוכנסו על ידי אותה שגרה נקרא stack frame. את הכתובת במחסנית של תחילת ה־stack frame של השגרה המבוצעת כעת שומר המעבד באוגר frame pointer. כאשר מתבצעת קריאה לשגרה אחרת, תוכנו של אוגר זה נדחף למחסנית ולאחר מכן האוגר מקבל ערך חדש השווה לזה של אוגר כתובת ראש המחסנית (SP –
stack pointer). בעת ביצוע חזרה משגרה מתבצעות פעולות הפוכות: אם שגרה א' קראה לשגרה ב', לאחר סיום שגרה ב' אוגר ראש המחסנית מקבל את ערכו של אוגר ראש השגרה ובכך למעשה מרוקן את המחסנית מכל הנתונים שהוכנסו על ידי שגרה ב'. לאחר מכן מתבצעת פקודת הוצאה מהמחסנית המוציאה את הכתובת של ראש שגרה א' שהוכנסה למחסנית לפני ביצוע הקריאה לשגרה ב'. הכתובת מוכנסת לאוגר ראש השגרה ובכך מסתיימת החזרה לשגרה א'.
המחסנית מתחילה בכתובת גבוהה ובעת הכנסה למחסנית ראש המחסנית מתקדם לכיוון הכתובות הנמוכות.
כל תהליך מכיל לפחות מחסנית אחת. אם התהליך מכיל מספר תהליכונים, לכל אחד מהם יש מחסנית משלו (שאר מקטעי הזיכרון משותפים לכל התהליכונים של התהליך).
הערות שוליים

↑  Memory management in C: The heap and the stack
↑  מִצְבּוֹר במילון טכנולוגיית המידע: תכנות מחשבים (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
מקיף גילה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בית ספר תיכון
 תקופת הפעילות:  1983–הווה (כ־41 שנים)
 שכבות לימוד:  ז' - י"ד
 בעלי תפקידים
 מנהל:  אייל רייכמן
 מיקום
 מיקום:  רחוב ורדינון 12, גילה, ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°44′09″N 35°11′50″E﻿ / ﻿31.735874°N 35.197147°E﻿ / 31.735874; 35.197147
 https://www.mekifgilo.co.il
 he
 
בית הספר השש שנתי המקיף בגילה (נקרא גם עירוני י"ז) הוא בית ספר תיכון בשכונת גילה, ירושלים.
בית הספר שוכן במרכז הקהילתי השכונתי, בצמוד למתנ"ס השכונתי ולספרייה.
בית הספר הוא בית הספר התיכון היחיד בגילה ומשמש את בני הנוער של שכונת גילה וחלק מהשכונות הקרובות לגילה בין הכיתות ז'-י"ד.
שטח בית הספר כולל שלושה מבנים: חטיבת הביניים (כיתות ז'-ט'), התיכון (כיתות י'-י"ב, וכן י"ג-י"ד) ואשכול הפיס, בו נלמדים המקצועות המדעיים מאחר שהוא כולל כיתות מעבדה.
בית הספר מציע מגמת מחול על-אזורית דרכה ניתן לגשת למבחן בגרות במחול.
מנספילד פארק (סדרה, 1983)

| --- | --- |

 מבוסס על:  הרומן "מנספילד פארק" מאת ג'יין אוסטן
 סוגה:  דרמה
 כותבים:  קנת' טיילור
 בימוי:  דייוויד ג'יילס
 שחקנים:  סילבסטרה לה טוזל ניקולס פרל סמנתה בונד אנה מאסי
 פסקול:  דרק בורז'ואה
 ארץ מקור:  בריטניה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 מוזיקה:  Derek Bourgeois 
 אורך פרק:  49-51 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC2
 רשת שידור בישראל:  הערוץ הראשון
 תקופת שידור מקורית:  6 בנובמבר 1983 – 11 בדצמבר 1983
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מנספילד פארק (באנגלית: Mansfield Park) היא סדרת דרמה בריטית משנת 1983 בהפקת ה-BBC, עיבוד לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן שיצא לאור לראשונה ב-1814. זהו העיבוד הראשון שנעשה לרומן למסך הקולנוע או הטלוויזיה. העיבוד נאמן למקור הספרותי בניגוד לסרט הקולנוע "מנספילד פארק" של פטרישה רוזמה משנת 1999. ג'וני לי מילר שגילם בסדרה את אחד מאחיה הקטנים של פאני, כיכב בסרט הקולנועי בתפקיד אדמונד ברטרם.
תקציר העלילה

העלילה מתרחשת באנגליה בתחילת המאה ה-19. ספרה של ג'יין אוסטן העוסק במידות טובות ובמידות רעות, מספר את קורותיה של פאני פרייס, ילדה ענייה שמגיעה לחיות בביתו המהודר של דודה העשיר, סר תומאס ברטרם. פאני, שכל בני משפחתה פרט לבן דודה אדמונד מתייחסים אליה בזלזול, נאבקת להתקבל על ידם. בני המשפחה הרדודים מאמינים שהעושר משמעו איכות. כאשר פאני מצליחה לזכות במעט כבוד מצד קרוביה הסנובים, היא מעוררת את כעסו של סר תומאס, כשהיא דוחה את חיזוריו של הנרי קרופורד הפלרטטן. פאני היא היחידה שמצליחה לעמוד על טיבו האמיתי של קרופורד, ואינה מוכנה להינשא לאדם חסר עקרונות.
צוות השחקנים

קאתי דורהם-מתיוס - פאני הילדה
סילבסטרה לה טוזל - פאני פרייס
כריסטופר וילרס - טום ברטרם
ג'יילס אשטון - טום הצעיר
ניקולס פארל - אדמונד ברטרם
אלכס לאו - אדמונד הצעיר
סמנתה בונד - מריה ברטרם
אליס וולבנק - מריה הצעירה
ליז קרות'ר - ג'וליה ברטרם
שרון ביר - ג'וליה הצעירה
ברנרד הפטון - סר תומאס ברטרם
אנג'לה פלזנס - ליידי ברטרם
ג'יליאן מרטל - גברת ראשוורת'
ג'ונתן סטיבנס - מר ראשוורת'
אנה מאסי - גברת נוריס
פיטר פין - מר נוריס
רוברט בורבייג' - הנרי קרופורד
ג'קי סמית'-ווד - מרי קרופורד
גורדן קיי - ד"ר גרנט
סוזן אדמונסטון - גברת גרנט
רובין לנגפורד - מר ייטס
אלאן הנדריק - ויליאם פרייס
אליסון פיסק - גברת פרייס
דייוויד בוק - מר פרייס
אריל מיינרד - סוזן פרייס
קלייר סימונס - בטסי פרייס
פול דייוויס-פראולס - סם פרייס
ג'וני לי מילר - צ'ארלס פרייס
ויוויאן מור - רבקה
מספר 23

ערך זה עוסק בסרט קולנוע. אם התכוונתם למספר טבעי, ראו .
| --- | --- |

 מבוסס על:  The Number 23 
 בימוי:  ג'ואל שומאכר 
 הופק בידי:  בו פלין פרנלי פיליפס
 תסריט:  פרנלי פיליפס
 עריכה:  מארק סטיבנס 
 שחקנים ראשיים:  ג'ים קארי וירג'יניה מדסן דני יוסטון לוגאן לרמן
 מוזיקה:  הארי גרגסון ויליאמס 
 צילום:  מת'יו ליבטיק 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה 
 חברה מפיצה:  New Line Cinema
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  23 בפברואר 2007
 משך הקרנה:  הולנד: 98 דקות   ארצות הברית: 95 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט בלשי, סרט מתח, סרט דרמה 
 תקציב:  32,000,000 דולר אמריקאי
 הכנסות באתר מוג'ו:   number23
 www.number23movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מספר 23 (באנגלית: The Number 23) הוא סרט מתח, בכיכובו של ג'ים קארי, שיצא לאקרנים ב-23 בפברואר 2007 בארצות הברית. הסרט בוים על ידי ג'ואל שומאכר, ונכתב על ידי פרנלי פיליפס. עלילת הסרט מבוססת על אדם המגלה אובססיה למספר 23.
שחקנים

ג'ים קארי - וולטר ספארו \ הבלש פינגרלינג
וירג'יניה מדסן - אגתה ספארו \ פבריציה
לוגאן לרמן - רובין ספארו
דני יוסטון - אייזק פרנץ'
מעבדת נובוריטו

| --- | --- |

צילום אווירי של מתחם מעבדות נובוריטו משנת 1947
 מידע על המבנה
 סוג:  מתחם מעבדות מחקר ופיתוח
 מיקום:  יפןקווסאקי, יפן
 תקופת הבנייה:  ?–1937
 בשימוש פעיל:  לא
 מתכנן:  לוטננט גנרל ריו שינודה
 נשלט על ידי:  הצבא היפני הקיסרי
 מצב:  רוב המבנים נהרסו. בניין מספר 36 משמש בתור מוזיאון
 בעלות נוכחית:  אוניברסיטת מייג'י
 קרבות:  מלחמת סין–יפן השנייה, מלחמת העולם השנייה
 קואורדינטות:  35°36′40″N 139°32′53″E﻿ / ﻿35.611120°N 139.548090°E﻿ / 35.611120; 139.548090
  (למפת יפן מוגדלת) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט מעבדת נובוריטו(למפת יפן רגילה) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט מעבדת נובוריטו
מעבדת נוֹבּוֹרִיטוֹ (ביפנית: "登戸研究所"), מוכרת גם בתור: מעבדת המחקר של הארמייה התשיעית (ביפנית: "第9陸軍技術研究所"), הייתה מתחם מעבדות מחקר בשימוש הצבא היפני הקיסרי בין השנים 1945-1937. מתחם מעבדות נובוריטו היה לגדול שבמרכזי המחקר של הצבא היפני הקיסרי וכל ההתנהלות בו נערכה תחת מעטה כבד של סודיות ומידור מוחלט.
היסטוריה

המחקר הצבאי במקום שעתיד להקרא "מתחם מעבדות נובוריטו" החל מיד לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, אז נודע בשם "המכון הצבאי לפיתוח חומרי נפץ". בשנת 1919 שונה שמו ל-"המכון הצבאי למחקר מדעי". המכון כלל שתי מחלקות מחקר, האחת בכימיה והשנייה בפיזיקה. בשנת 1925 נוספה מחלקה לפיתוח אמצעי לחימה כימיים. בשנת 1937, מעט לפני פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה רכש הצבא היפני הקיסרי שטח בגודל של 364,000 מטרים רבועים של אדמה חקלאית באזור קווסאקי לשם הקמת מתחם מעבדות מחקר ופיתוח למטרות הבאות:
פיתוח אמצעי לחימה קונבנציונליים ובלתי קונבנציונליים (נשק ביולוגי וכימי).
פיתוח אמצעי מעקב, ריגול ומודיעין מתקדמים.
מרכז לזיוף כסף.
בראש מיזם רכישת הקרקע ובניית מתחם המעבדות עמד לוטננט גנרל ריו שינודה (Ryo Shinoda) שהתמנה לאחר מכן למפקדו. תחילה הועסק במקום צוות של 60 עובדים, אולם עם התרחבות המערכה בדרום מערב האוקיינוס השקט גדל במהרה צוות המקום, כך שבשיאה של מלחמת העולם השנייה מנה כ-1,000 מדענים, מהנדסים ופועלים שעבדו על מספר פרויקטים שונים תוך מידור מוחלט. באוגוסט 1945 פורק מתחם המעבדות ומרבית המסמכים המסווגים והראיות הושמדו על ידי עובדי המקום אשר הושבעו לסודיות ולשתיקה. בשנת 1988 התפרסמו העדויות הראשונות אודות הפעילות במתחם מעבדות נובוריטו מפי אחד הקצינים שהוצב במקום במהלך המלחמה. מתוך העדויות שפורסמו עולה כי במקום נערכו הפרויקטים הבאים:
פיתוח וייצור פצצות כדור פורח - כדורים פורחים ממולאים מימן, שנשאו מטען של 15 ק"ג חומר נפץ, ושימשו את האימפריה היפנית במלחמת העולם השנייה לשם תקיפה של ארצות הברית היבשתית. לפי הערכות כ-10,000 פצצות כדור פורח יוצרו במקום.
שיתוף פעולה מחקרי עם יחידה 731 - אודות השפעת רעלים שונים על גוף האדם. המחקרים והניסויים נערכו על שבויי מלחמה במנצ'וריה.
פיתוח אמצעי לחימה ביולוגיים - לשם פגיעה בחקלאות וביבולים והרעלת בארות ומקורות מים.
זיוף כסף סיני - בדצמבר 1941, לאחר כיבוש הונג קונג, הוחרמו לוחות הדפסה לשטרות כסף שהיו שייכים לבנק סין. הלוחות הועברו למעבדת נובוריטו ובאמצעותן הצליחו היפנים לזייף בין 3 ל-4 מיליארד יואן (כ-48.5 מיליארד דולר במונחים של ימינו). השטרות המזויפים הועברו בחשאי על ידי סוכנים יפניים לשאנגחאי במטרה לפגוע בכלכלה הסינית של צ'יאנג קאי שק.
ייצור אמצעי מעקב וריגול מתקדמים - מצלמות זעירות, דיו סתרים וציוד מעקב.
בתום המלחמה קיבלו עובדי המקום חסינות מפני תביעה משפטית והעמדה לדין בגין ביצוע פשעי מלחמה מממשלת ארצות הברית, בדומה למדענים יפניים שעבדו במקומות אחרים בזמן המלחמה (לדוגמה ביחידה 731). חלק מן העובדים שעבדו במרכז לזיוף כסף במתחם אף סייעו לארצות הברית בזמן מלחמת קוריאה בזיוף מסמכים קוריאניים וסיניים.
חמש שנים לאחר תום מלחמת העולם השנייה נרכש השטח והמבנים ששמשו את מתחם המעבדות על ידי אוניברסיטת מייג'י שהקימה במקום את אחד הקמפוסים שלה.
המתחם כיום

מתוך מתחם המעבדות שכלל למעלה מ-30 מבנים נותרו כיום שני מבנים בלבד: בניין מספר 36 ובניין נוסף שקרוי "מחסן התחמושת". שני בניינים נוספים, בניין 26 ובניין 5, שככל הנראה שימשו להדפסת ואחסון השטרות המזויפים, נהרסו בין השנים 2009-2011.
ב-7 באפריל 2010 נפתח, בבניין מספר 36, בתמיכת אוניברסיטת מייג'י מוזיאון שקרוי "מכון נובוריטו ללימודי שלום". במוזיאון מוצגים שלל ממצאים וציוד שנמצאו במתחם המעבדות, לרבות שטרות יואן מזויפים, וכן הסברים על הפעילות שהתרחשה במקום במהלך התקופה
.
ראו גם

יחידה 731
פצצת כדור פורח
ניסויים רפואיים בבני אדם בתקופת השואה
הערות שוליים

1 2 3 4  ‏Dedicated research uncovers dark history of former Noborito military lab.
1 2 3 4 5 6  ‏Balloon bombs, poisons all in a day’s work at Noborito.
1 2 3  ‏‏The Truth About the Army Noborito Research Institute.
1 2 3  ‏Documentary Sheds Light on Kanawaga’s Secret WWII Facility.
↑  ‏University exhibits fake wartime Chinese bills made on the campus.
פצצת כדור פורח, שכמוהן פותחו ויוצרו במעבדת נובוריטו
מספר או"ם

שלט אזהרה להובלת כלור – מספר או"ם 1017
מספרי או"ם הם מספרים בני ארבע ספרות המציינים חומרים מסוכנים בעת הובלתם. בין המספרים כאלה המציינים חומר כימי בודד, ואחרים מציינים קבוצת חומרים בעלי תכונות דומות. המספרים ניתנים על ידי קבוצת מומחים של האו"ם להובלת חומרים מסוכנים.
תחום המספרים שברשימה הנוכחית (יש מספרים שניתנו בעבר ובוטלו) הוא בין 0004 (אמוניום פיקראט - Ammonium Picrate) ל-3376
(ארבע-ניטרופנילהידארזין - four-Nitrophenylhydrazine). כמו כן החומרים מסווגים לקבוצות לפי תכונותיהם. אין חוקיות במספרים עצמם - לא ניתן להסיק מסקנות על החומר לפי מספרו, אלא רק מחיפוש בטבלה שבהמלצות האו"ם.
דוגמאות נוספות:
1002 - אוויר דחוס
1075 - גז פחמימני מעובה (גפ"מ)
1654 - ניקוטין
2187 - פחמן דו-חמצני
המלצות האו"ם להובלת חומרים מסוכנים אומצו במדינות רבות. במדינת ישראל החוק הקובע הוא חוק שירותי הובלה, התשנ"ו-1997 ותקנות שרותי הובלה, התשס"א-2001. בתקנות 2001, תוספת רביעית - "סימון רכב" מוגדר שלט הסימון בו יש לשלט רכב המוביל חומרים מסוכנים, ובו, בין היתר, חובה לציין את מספר האו"ם של החומר המובל.
ראו גם

מספר CAS
לקריאה נוספת

זיהוי סימוני אזהרה לחומרים מסוכנים - מדריך לעובד , הוצאת קרוננברג ספרות מקצועית, תל אביב.
מתח"ב חומ"ס (מדריך תגובות חירום בתקריות חומרים מסוכנים) , הוצאת קרוננברג ספרות מקצועית, תל אביב
מעבדת צילום

מעבדת צילום היא מעבדה בה מפתחים סרטי צילום, ומדפיסים תמונות.
מכונת מינילב דיגיטלית דוגמתה נהוגות היום במעבדות צילום רבות
בעבר, פיתחו תמונות ידנית בחדר חושך, כשהמפתח טובל את כל אחת מהתמונות באמבטיות כימיקלים שונות. (ראו ערך מורחב היסטוריה של הצילום)
כיום, רוב המעבדות מפתחות סרטים ותמונות במכונות הנקראות מינילאב (minilab). התהליך במכונות אלו זהה לזה שבחדר החושך, אך הסיכון למפעיל נמוך יותר, המהירות גבוהה הרבה יותר, השימוש קל והדיוק רב אך רכישת המכשיר יקרה והוא דורש אחזקה רבה וצורך בתחזוקה יומית.
פיתוח סרטי נגטיב

נדרש לפתח סרטי צילום כדי לאפשר לתמונה ה"סמויה" להתגלות, כמו כן, להסיר את הכימיכלים הרגישים לאור שבסרט כדי שיתאפשר להחזיק אותם באור ללא חשש. הפיתוח של סרטי נגטיב (סרטים שהם נגטיב מהמציאות - כהה על הסרט הוא בהיר במציאות, וכו') נעשה באמצעות העברת הסרט צילום דרך כימיקלים אחדים, והם:
מפתח – תמיסת אלקלי אשר משקפת את הסרט כך שאפשר יהיה לראות מה יש בו ולהדפיס ממנו תמונות. ככל שהסרט נמצא במפתח פחות זמן, כך הוא יותר שקוף (והתמונות יוצאות יותר כהות). בתהליך הפיתוח הופכים הלידי הכסף לכסף מתכתי ובתהליך זה מצמדי הצבע הנמצאים באמולסיה בקרבת הכסף שהתפתח צובעים את הנגטיב בענני צבע.
מלבין (Bleach) – תמיסה אלקלית אשר מבצעת תהליך הפוך לתהליך הפיתוח רק עבור חלקיקי הכסף ומחזירה את הכסף המתכתי למצב של הלידי כסף (ענני הצבע נשארים ללא שינוי).
קוֹבֵעַ (Fixer) – מסיר את כל הלידי הכסף מהאמולסיה.
מייצב (Stabilizer) – תמיסה שמכילה סבון וחומרים מקשים אשר מנקה את הסרט מהכימיקלים שדרכם עבר, מקשיחה את האמולסיה, ועושה את הסרט עמיד יותר לפגעי הזמן.
לאחר שהסרטים עוברים תהליך הם מיובשים על מנת למנוע הדבקות הסרט והתקלפות האמולסיה.
הסרט המפותח שקוף בחלקים שנחשפו פחות לאור (כהים יותר במציאות), ואטום בחלקים שנחשפו יותר (בהירים יותר במציאות).
הדפסת תמונות

עד לפני מספר שנים, הדפסת תמונות מסרטי צילום נעשתה בצורה כזו שאור ממנורה חזקה במיוחד הואר על נייר רגיש לאור דרך הסרט המפותח. במקרה של סרטי נגטיב, גם הנייר הוא נגטיבי. האור עובר דרך האזורים הכהים בסרט פחות מאשר בשקופים, ולכן האזורים השקופים בהירים יותר על הנייר.
כיום, רוב המכונות החדשות הן דיגיטליות (נוריצו, חברה יפנית המובילה בייצור ותכנון מינילאבים הפסיקה לייצר מכונות לא דיגיטליות). במקום הארה על נייר דרך הסרט המפותח, הסרט נסרק למחשב, והנייר נחשף על ידי לייזרים.
בשני המקרים, הנייר עובר דרך כימיקלים שפועלים בצורה דומה לכימיקלים של פיתוח הסרטים. השינויים העיקריים הם במרכיבי וריכוזי כל תמיסה ותמיסה.
המערכות הדיגיטליות עדיין בחיתוליהן, ולמרות שיש להן יתרונות רבים על המכונות האנלוגיות, הן עדיין איכותיות מעט פחות, ובדרך כלל גם מהירות מעט פחות (ההבדל במהירות זניח, משום שרוב זמן התהליך נצרך בשהייה בתמיסות הכימיקליות, שבהן הזמן זהה).
מצלמות דיגיטליות

כיום, התרחבה תפוצת המצלמות הדיגיטליות, והצורך בפיתוח של תמונות ירד באופן משמעותי. אף על פי כן, הדפסת תמונות במעבדת צילום היא איכותית יותר מאשר הדפסה במדפסת ביתית. כמו כן, אפילו במצלמות הדיגיטליות המשוכללות ביותר ניכרת ירידה באיכות לעומת סרטי צילום. כמות הפרטים בכל פיקסל במצלמות דיגיטליות קטנה בהרבה מאשר בסרטי צילום, וחברות מקצועיות (כגון עיתונים) עדיין מעסיקות צלמים אנלוגיים.
ראו גם

צילום
מצלמה
צילום דיגיטלי
רזולוציה
היסטוריה של הצילום
הערות שוליים

↑  "קוֹבֵעַ", באתר מילוני האקדמיה ללשון העברית
מקסימיליאן הקר

| --- | --- |

 לידה:  26 ביולי 1977 (בן 47) היידנהיים, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 סוגה:  דרים פופ 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 חברת תקליטים:  Kitty-Yo 
 www.maximilian-hecker.com
 
מקסימיליאן הקר, 2006
מקסימיליאן הקר (בגרמנית: Maximilian Hecker; נולד ב-26 ביולי 1977) הוא מוזיקאי גרמני הידוע במוזיקת הדרים פופ שלו.
קריירה

הקר נולד בבהיידנהיים, גרמניה. לאחר שהופיע כמתופף במספר להקות גרמניות קטנות, קלטות הדמו שלו משכו את תשומת לבה של חברת התקליטים "קיטי-יו", אשר הוציאה את אלבום הבכורה שלו, "Infinite Love Songs" ב-2001. לאחר מכן, הוא ביצע מספר סיבובי הופעות באירופה והוציא עוד מספר אלבומים. בשנת 2004 הוא עשה סבב הופעות בכל העולם ביחד עם ברברה מורגנשטרן.
בשנת 2012 מקסימיליאן הקר פרסם ספר אוטוביוגרפי ובאותה שנה הוא הקים חברת תקליטים ומאז הוא מוציא איתה את רוב האלבומים.
דיסקוגרפיה > אלבומים

2001 - Infinite Love Songs
2003 - Rose
2005 - Lady Sleep
2006 - I'll Be a Virgin, I'll Be a Mountain
2007 - Once I Was
2008 - One Day
2010 - I Am Nothing But Emotion, No Human Being, No Son, Never Again Son
2010 - Favourite Demos (הפצה דיגיטלית)
2010 - Rare And Unreleased (הפצה דיגיטלית)
2012 - Mirage Of Bliss
2015 - Spellbound Scenes of My Cure(CD)
2016 - The Best of Maximilian Hecker (הפצה דיגיטלית)
2018 - Wretched Love Songs (הפצה דיגיטלית)
מקסימיליאן גופל

מקסימיליאן גופל (בגרמנית: Maximilian Göppel; נולד ב-31 באוגוסט 1997 בוואדוץ שבליכטנשטיין) הוא כדורגלן ליכטנשטייני המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ואדוץ מליגת העל השווייצרית ובנבחרת ליכטנשטיין.
קריירת מועדונים

גופל נולד בואדוץ שבליכטנשטיין וגדל במחלקת הנוער של שאן, קבוצה מליכטנשטיין המשחקת בליגות הנמוכות בשווייץ, שכן בליכטנשטיין אין ליגת כדורגל פעילה. בשנת 2014 עבר לשחק בבלצרס. לקראת עונת 2016/2017 חתם גופל בואדוץ, מליגת העל השווייצרית. ב-21 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 0-0 נגד יאנג בויז ברן במסגרת המחזור השמיני בליגה. ב-1 בינואר 2021 שוחרר מהקבוצה והיה שחקן חופשי עד שחתם בקבוצת אשן-מאורן מהליגה השלישית בשווייץ בתאריך 24 בפברואר 2021. ב-1 בינואר 2022 לקח הפסקה ממשחק פעיל, וחזר לשחק בקבוצת אשן מאורן ב-1 ביולי 2022.
קריירה בינלאומית

ב-6 ביוני 2016 ערך גופל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליכטנשטיין, כששיחק 90 דקות בהפסד 4-0 לנבחרת איסלנד במשחק ידידות. ב-9 באוקטובר 2016 הבקיע גופל את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-49 בהפסד 2-1 לנבחרת ישראל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.