אדריכלות גותית
מאפייני הסגנון > אדריכלות הכנסיות

| --- | --- |
 
ניתן למנות מאפיינים אחדים שתורמים לאופי הייחודי של אדריכלות הכנסיות הגותית:
התייחסות לאדריכלות כאל סוג של אמנות ומדע (במובן הימי-ביניימי של המילה) והקשר בין המבנה עצמו להופעה. באדריכלות הגותית המבנה הוא חלק מהאמנות של הבניין ולא נועד לשמש רק כמתלה ליצירות אמנות (כגון פסלים או ציורי קיר) ויש דגש על הגימור האדריכלי והצורה של המבנה.
השימוש באור כחלק מהחוויה הדתית והאסתטית. ראו הרחבה בפרק אור.
הקו העיצובי הבולט ביותר בתכנון הגותי הוא הקו האנכי. רוב הקווים הבולטים היו תמירים וגבוהים, גם בחלל הפנים וגם בחוץ הכנסייה. הסיומות של אלמנטים רבים, כגון צריחים, גמלונות ופתחים, היו מחודדות כלפי מעלה – דבר שנתן תחושה של גובה ושאיפה השמיימה, וכתוצאה מכך רוחניות.
הקתדרלות נבנו לגובה רב ובלטו מעל סביבתן. נעשה שימוש בבנייה גבוהה מאוד ותמירה מאוד גם בפרופורציה (יחסית לרוחבן). הדבר ניכר גם במבנה עצמו יחסית לסביבתו וגם בתכנון של חלל המבנה.
הקתדרלה התנשאה לגובה רב גם בזכות מגדלים וצריחים מחודדים שנוספו למבנה. לרוב נבנו שני מגדלי פעמונים בחזית המערבית (הראשית) של הקתדרלה ולעיתים גם מגדל נוסף מעל מרכז המבנה (בדרך כלל צריח מחודד מסוג "פלש", אך בגותיקה האנגלית נפוצו מגדלי מצלב בצורת ריבוע עם 4 צריחונים בפינות). מכל צדי הקתדרלה נבנו עשרות צריחונים קטנים (לעיתים הללו הסתיימו בפסלים) הנקראים פינקל (Pinnacle). על רוב הצריחים היו זיזים חדים הנקראים קרוקט, וגם אלה הוסיפו לתחושת השאיפה השמיימה של הצריחים.
האדריכלים ויתרו על העצמאות הארכיטקטונית של כל אלמנט (כגון עמוד או כותרת) ויצרו אותם כחלקים אחידים במבנה הגותי.
המבנים תוכננו באופן מתוחכם, כך שהבנייה לגובה רב בעלת המפתחים הרחבים הייתה יציבה למדי:
קשתות מחודדות שימשו ביעילות כמקור תמיכה במשקל העצום של הבניין ושל הקירות שכן צורת הקשת המחודדת, לעומת קשת חצי מעגלית, קרובה יותר לפרבולה שהיא הצורה האופטימלית להעברת עומסים בקשת.
קמרונות צלעות שימשו כקורות תמיכה לתקרה. זהו קירוי המבוסס על קשתות אבן שנתמכו בעמודים ענקיים ונמשכו לאורך קווי הרכס של הקמרון. קשתות אלה תומכות בשאר התקרה, שהיא למעשה "מילוי" ללא יכולת נשיאה קונסטרוקטיבית. עם התפתחות הסגנון הגותי הקמרונות הפכו ליותר ויותר מורכבים ושימשו גם לקישוט המבנה כאשר בחלק מהמבנים המאוחרים חלק מהצלעות נועדו לקישוט בלבד ולא נשאו בעומס.
תמיכות דואות, שהן "פיגומי אבן" שהעבירו את משקל הבניין והקמרונות לקרקע ומוקמו כצלעות משני צידי הקתדרלה, ובכך מנעו מהקיר לקרוס הצידה עקב העומסים. בכנסיות קטנות יותר נעשה שימוש בתמיכות רגילות הצמודות לקירות.
בדרך כלל מבנה הכנסייה היה של בזיליקה: חזית בעלת מגדל או שניים, ואחריה ספינה ראשית (אולם התווך) בעלת אגפים משניים, המופרדת באמצעות בית רוחב מבית המקהלה שבו התרחשו הסקרמנטים הנוצריים ושם ישבה המקהלה. המבנה מסתיים באפסיס, ולעיתים יש מסביבו זר קפלות בתצורת Chevet. בגרמניה נבנו גם כנסיות אולם, בהן האגפים המשניים שווי גובה לספינה הראשית והתקרה קורתה בקמרונות רשת מורכבים. (ראו: אדריכלות כנסיות)
החזית: החזית המערבית הייתה בדרך כלל החלק הגדול והמפואר ביותר בכנסייה. החזית הקנונית הייתה סימטרית (או סימטרית בקירוב) וכללה צמד מגדלים (עליהם תוכננו צריחים מחודדים, אך בקתדרלות רבות בנייתם לא הושלמה), שלושה שערי כניסה (ראו בהמשך) וחלון גדול (חלון רוזטה או חלון קשתי מחודד) במרכזה. עם זאת, קתדרלות רבות כוללות חזיתות שלא עומדות בדגם זה עקב אילוצים שונים, חזיתות שלא הושלמו, שילוב סגנונות מקומיים או הריסות ושחזורים במהלך הדורות.
שלושה שערי כניסה הבנויים כשער ניצחון רומי, בעלי משקופים קשתיים (טימפנון) המתארים אירועים מרכזיים כיום הדין, צליבת ישו, הכתרת המדונה, עלילות קדושים ועוד. בקתדרלות גדולות לכל חזית (המערבית, הדרומית והצפונית) הייתה מערכת של 1–3 שערים. בקתדרלות קטנות יותר היה שער כניסה אחד בחזית.
חלונות ויטראז' מזכוכית צבעונית המספרים סיפורים מן התנ"ך, הברית החדשה, עלילות קדושים וסיפורים היסטוריים של המקום. לעיתים החלונות מכילים תיאורי מלאכות ואיורים של עונות השנה. מלבד הציורים שעליהם, תפסו החלונות שטח ניכר מהקיר והציפו את הכנסייה באור צבעוני שהשרה על המקום הילה מיסטית ושמיימית, דבר שיצר תחושה שהמאמין נמצא בירושלים של מעלה. האור היה מוטיב מרכזי באדריכלות הגותית, בניגוד לכנסיות הרומנסק שהיו חשוכות עקב חלונות קטנים וקירות עבים.
חלון רוזטה: חלון עגול שבתוכו ויטראז'ים הממוקמים בתוך מעין עלי כותרת של פרח. חלונות רוזטה מוקמו בדרך כלל מעל השער הראשי של הקתדרלה ובשני קצות הטרנספט (בית הרוחב). דרכם עבר אור השמש השוקעת והאיר על המזבח הראשי. הרוזטה הייתה נפוצה בעיקר בגותיקה הצרפתית, אך בגותיקה האנגלית ובגותיקה הגרמנית לרוב ויתרו עליה בחזית המערבית.
תחרת חלונות ותחרת אבן (Tracery): פיתוחי אבן גאומטריים מורכבים ודמויי תחרה שקישטו חלונות ומסכי אבן. תחרת החלונות תמכה בזכוכיות הצבעוניות ואפשרה יצירת צורות מורכבות וחלונות גדולים מאוד. תחרת החלונות והאבן אופיינו בעושר של פרטים ומרקם עדין, בניגוד למסות האבן של הרומנסק.
פיסול גותי: פסלים רבים ועשירים המתארים מאורעות שונים מהתנ"ך ומההברית החדשה, מיום הדין האחרון (העתיד לבוא), הכתרת המדונה, וגלריית מלכי ישראל. על אלה נוספו פיתוחים אמנותיים וכצפוי – גרוטסק או כימרה, פסלי מפלצות מכונפות, וגרגוילים, שהם מרזבים מעוצבים בצורת לוע מפלצת או דמות מעוותת. הפיסול הגותי והתבליטים הגותים תוכננו בקפידה, והם מציגים דיון שיטתי במסרים אותם רצו להעביר. כמו כן האדריכלות הגותית מסמנת התקדמות רבה בדיוק תיאור הפרטים והמרקמים לעומת פיסול הרומנסק, והפסלים מקבלים נפח רב והופכים לתלת-ממדיים. חלק ממטרת הפיסול הגותי היא להעביר לפשוטי העם האנאלפביתים את סיפורי התנ"ך והברית החדשה לצד מסרים תאולוגיים כגון מה צפוי ביום הדין למי שחוטא ולא מציית לכנסייה. בהקשר זה מכונים הפיסול וחלונות הוויטראז' בשם "הביבליה של העניים".
אקוסטיקה: מבחינה אקוסטית התאפיינו חללי הקתדרלות ככאלה המתאימים למוזיקה הכנסייתית שהתפתחה במקביל לאדריכלות. גובה התקרה וצורת החלל יוצר זמן תהודה גדול במיוחד ואפקט אקוסטי אשר גורם למוזיקה שהושמעה, לרוב על ידי מקהלה ועוגב, להדהד לאורך זמן ממושך.
אדריכלות גותית, מאפיינים ודוגמאות
קתדרלת נוטרדאם בפריז משלבת אדריכלות גותית מוקדמת, אדריכלות גותית בשיאה, סגנון גותי קורן ותוספות נאו-גותיות מהמאה ה-19.
חזית קתדרלת אמיין, חזית של הגותיקה בעיצומה
חזית קתדרלת בורגוס, חזית גותית מהמאה ה-15
האפסיס ובית המקהלה של בזיליקת סן-דני, סגנון גותי קורן
קתדרלת קלן – מופת של אדריכלות גותית
השווה של קתדרלת ריימס ועליו תמיכות דואות עם צריחונים
צריחונים (פינקלס) על תמיכות דואות בקתדרלת מילאנו
חלון רוזטה וחלונות ויטראז' בבית הרוחב הצפוני של קתדרלת שארטר
גרגויל – מרזב מפוסל בצורת מפלצת
חלון רוזטה בסגנון גותי לוהב, כנסיית סנט שאפל
הספינה הראשית בקתדרלת נאנט, מבט מזרחה.
הספינה הראשית בקתדרלת אמיין, מבט מערבה
בית המקהלה בקתדרלת בווה (גובה: 48 מטר), מבט מזרחה
השערים המפוסלים של החזית המערבית בקתדרלת שארטר
חלון גותי עם ויטראז' מזכוכית צבעונית בקתדרלת לינקולן
מבט מבחוץ על האפסיס של קתדרלת נוטרדאם דה פארי
חלונות ויטראז' בקומת התאורה של האפסיס של קתדרלת ויטוס הקדוש בפראג, הבנויה בסגנון גותי מאוחר גרמני
קתדרלת קלרמון-פראן מתנשאת מעל שמי העיר של ימי הביניים