stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רומואלדו מארנקו
יצירותיו > יצירות אחרות

שתי סימפוניות
שיר לכת לפתיחת התערוכה בטורינו
"שווצריה היפה", פולקה לפסנתר
"מזמור לטיצ'ינו" (לוגנו 1899)
Modesta camera in casa dell'affittaiolo Rienzi, "מודסטה קאמרה בקאזה דלקאפריטאיולו ריאנצי", עיצוב תפאורה ל"אהבה ואמנות", מערכה 2 תמונה 2, 1870
"פיאצה דל טמפיו דל סולה בפרספולי", עיצב תפאורה ל"דליאל", מערכה 1 תמונה 1 (1880)
סלמאן רושדי

| --- | --- |

 לידה:  19 ביוני 1947 (בן 77) מומבאי, נשיאות בומביי, הראג' הבריטי 
 שם לידה:  احمد سلمان رشدی 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית, הודו 
 אירועים משמעותיים:  stabbing of Salman Rushdie (12 באוגוסט 2022) 
 מקום לימודים:  בית הספר רוגבי, קינגס קולג', Cathedral and John Connon School 
 שפות היצירה:  אורדו, אנגלית, קשמירית 
 סוגה:  ריאליזם קסום 
 זרם ספרותי:  ביקורת היסטורית 
 יצירות בולטות:  פסוקי השטן 
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 הושפע מ:  איטלו קאלווינו, כריסטופר היצ'נס, ולדימיר נבוקוב, גבריאל גארסיה מארקס 
 בן או בת זוג:  מריאן וויגינס (1988–1993)  Clarissa Luard (1976–1987)  Elizabeth West (1997–2004)  פדמה לאקשמי (2004–2007)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 צאצאים:  Zafar Rushdie, Milan Rushdie 
 פרסים והוקרה:  מפקד מסדר האמנויות והספרות (19 בפברואר 1993)  פרס נורמן מיילר (2015)  פרס אוסטריה לספרות אירופית (1992)  פרס אריסטיון (1996)  National Arts Awards (2009)  Golden PEN Award (2010)  Crossword Book Award (2005)  פרס המלך הוא עירום (2018)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לייז' (24 בספטמבר 1999)  עמית כבוד (2 ביוני 2022)  הומניסט השנה (2019)  פרס ספרות ע״ש קרל סנדברג (2009)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (2022)  הפרס הספרותי של סיינט לואיס (2009)  פרס הספרות של האנס כריסטיאן אנדרסן (2014)  פרס טובת הכלל (2010)  פרס קורט טוכולסקי (1992)  פרס ג'יימס ג'ויס (2008)  פרס לזכר ג'יימס טיט בלק (1981)  פרס בוקר (1981)  פרס פינטר (2014)  מדליית זהב של החוג לאמנויות היפות (2015)  הפרס המיתופואטי (1992)  פרס הספר הבריטי הלאומי של ספקסייוורס (1996)  פרס קוסטה (1995)  פרס קוסטה (1988)  Knight Bachelor  מסדר עמיתי הכבוד  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת טרומסה  עמית החברה המלכותית לספרות  מסדר האמנויות והספרות  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 www.salmanrushdie.com
 
סר אחמד סלמאן רושדי (באנגלית: Sir Ahmed Salman Rushdie; באורדו: احمد سلمان رشدی; נולד ב-19 ביוני 1947) הוא מסאי וסופר בריטי-אמריקאי יליד הודו. עבודתו משלבת לעיתים קרובות ריאליזם פנטסטי עם רומן היסטורי ועוסקת בעיקר בקשרים בין תרבויות המזרח והמערב. עלילות ספריו מתרחשות לרוב בתת-היבשת ההודית.
ספרו השני של רושדי "ילדי חצות" זכה בפרס בוקר הבריטי ב-1981, ונחשב כ"הרומן הטוב מכל הזוכים" בשתי הזדמנויות, לציון 25 ו-40 שנה לפרס.
בעקבות פרסום הרומן הרביעי שלו, "פסוקי השטן" (1988), הפך רושדי למושא של מספר ניסיונות התנקשות ואיומי מוות, כולל פתווה הקוראת למותו שהוציא רוחאללה ח'ומייני, המנהיג העליון של איראן. מספר מקרי רצח ופיגועים בוצעו על ידי קיצוניים שציינו את ספרו כמניע למעשיהם, דבר שעורר הד תקשורתי על צנזורה ואלימות על רקע דת. ב-12 באוגוסט 2022, נדקר רושדי באירוע ספרותי במכון צ'וטקווה שבמדינת ניו יורק, לאחר שהתוקף הסתער על הבמה, דקר אותו מספר פעמים ופצעו באורח קשה.
ביוגרפיה

רושדי נולד וגדל בבומביי (כיום מומבאי) שבהודו הבריטית, למשפחה מוסלמית דוברת-אורדו ממוצא קשמירי. אביו לא היה מרוצה מצורת הלימוד בהודו ושלח את רושדי בן ה-13 ללמוד באנגליה למרות התנגדות האם. בינואר 1961 החל ללמוד בבית הספר רוגבי וסיים בהצטיינות. לאחר מלחמת הודו–פקיסטן השנייה ב-1965 עברה משפחתו לפקיסטן ורושדי חזר לבית הוריו. לאחר זמן קצר חזר שוב לאנגליה, לדבריו לאחר שהרגיש לא שייך בפקיסטן. באנגליה, התקבל לקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג' וסיים בהצטיינות בשנת 1969. באותה השנה הכיר את מי שהייתה אשתו הראשונה קלריסה לוארד. למרות המעמד הגבוה של לוארד, עבד רושדי במשרד פרסום ולטענתו שנא את עבודתו[דרושה הבהרה].
מצבם הכלכלי של הזוג הצעיר היה עגום והם נאלצו להשכיר חדר בדירתם. לחדר הצטרפו מי שעתידה להיות המו"לית של בלומסברי פרס, ליז קולדר. את ספרו הראשון, ספר פנטזיה בשם "גריימוס", סיים לכתוב בשנת 1975. הספר לא זכה באהדת המבקרים, שחלקם מחו על היעדר הרלוונטיות שלו לעם הבריטי.
בשנת 1979 נולד בנו הבכור זאפאר. שנה לאחר מכן כתב את הרומן "ילדי חצות" וזכה בפרס בוקר היוקרתי באנגליה. בהמשך אותה שנה התגרש מאשתו קלריסה.
סגנונו הנרטיבי, המשלב מיתוס ופנטזיה יחד עם החיים האמיתיים, תואר כקשור לז'אנר הריאליזם המאגי.
ביוגרפיה > פסוקי השטן

בספטמבר 1988 פרסם רושדי את ספרו "פסוקי השטן", שזכה בפרס ויטברד. הספר עורר את זעמם של מוסלמים רבים בשל הדרך שבה מוצגת בו דמותו של הנביא מוחמד. בעת יציאתו נאסר הספר לפרסום בהודו, בעיקר בשל לחצו של סייד שאהבודין, חבר מפלגת הג'נטה. בפברואר 1989 נאסר הספר לפרסום ולהפצה בכל מדינה מוסלמית.[דרושה הבהרה] ב-14 בפברואר 1989 הוציא המנהיג העליון של איראן, האייתוללה רוחאללה ח'ומייני, פתווה הקוראת לרצח רושדי,  בעקבות דמות בעל ביוגרפיה המזכירה את הביוגרפיה שלו־עצמו המוצגת בספר באופן שלילי. רושדי נכנס לעשור בו חי במחתרת והסתובב עם מאבטח צמוד. לפי דברי רדיו טהראן הובטח פרס של ארבעה מיליון דולר למי שירצח את רושדי. בפקיסטן ובהודו התנהלו הפגנות נגד הספר בהן השתתפו אלפים, ונהרגו שישה אנשים.
במרץ 1989 הגיע הספר לראש רשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. ב-1998 שוקמו יחסי ממשלות איראן ואנגליה בין השאר בתנאי שהפתווה לא תיאכף (מאחר שלא הסכימו לבטלה). עם זאת, מוסדות מוסלמיים לא ממשלתיים קבעו פרס כספי גבוה למי שיפגע בסופר, כך למשל ב-2012 קבעה קרן דתית איראנית פרס של 3.3 מיליוני דולר למי שיהרוג את רושדי. ב-2005 הודיע המנהיג הדתי של איראן עלי ח'אמנאי על החזרת אכיפת הפתווה מטעמו ומשמרות המהפכה האסלאמית אישרו זאת.
ביוגרפיה > המשך הקריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-6 באוקטובר 2006 רושדי הצטרף למחלקה לספרות אנגלית של אוניברסיטת אמורי.
רושדי חבר באגודה המלכותית לספרות, ובעל עיטור מפקד מסדר האמנויות והספרות של צרפת.
בשנת 2015, הוציא רושדי ספר חדש העוסק בדמויות מהאסלאם בשם: "שנתיים, שמונה חודשים ועשרים ושמונה לילות". כחודש אחרי הוצאת הספר, הוא נאם בפתיחת יריד ספרים בפרנקפורט, ואמר שם, בין היתר: ”כשאידאולוגיה מייעדת עצמה להפוך לדת, עוינות כלפי נשים ויהודים מטואטאת מתחת לשטיח במערב”.
בשנת 2017 השתתף רושדי בעונה התשיעית של הסדרה "תרגיע", בתפקיד עצמו. בעונה זו לארי דייוויד נכשל בניסיונו להעלות מחזמר ביוגרפי על אודות חייו של רושדי בשם "פתווה".
ביוגרפיה > הוקרה

בשנת 1993 קיבל הספר "ילדי חצות" את פרס "הבוקר של הבוקרים", לספר הטוב ביותר שזכה בפרס בעשרים וחמש השנים הראשונות לקיומו. בשנת 2008 זכה לרגל לציון 40 שנות הפרס.
בשנת 1995 זכה ספרו "האנחה האחרונה של המורי" בפרס ויטברד, וב-1996 זכה גם בפרס אריסטיון של האיחוד האירופי.
בשנת 2007 הוענק לרושדי תואר האצולה הבריטי "סר". בעקבות זאת פרצה סערה בעולם המוסלמי. איראן ופקיסטן ייחסו את ההחלטה לגישה אסלאמופובית בבריטניה ושל ראש ממשלת בריטניה טוני בלייר.
ביוגרפיה > התקיפה על במת מכון צ'וטקווה

ב-12 באוגוסט 2022 הגיע רושדי למכון צ'וטקווה בניו יורק כדי לשאת דברים במסגרת כנס שעסק במקלט שמעניקה ארצות הברית לאומנים שנמלטו מארצם, ועל היותה "בית לחופש ביטוי יצירתי". בעת שהיה על הבמה, הותקף רושדי ונדקר בצווארו. הוא הובהל במסוק לבית חולים במדינת פנסילבניה. הוא סבל מדקירות שגרמו נזקים לעצבים בידו, לכבד שלו ולאחת מעיניו. לפי הודעת סוכנו אנדרו ווילי, רושדי היה מחובר למכונת הנשמה וככל הנראה יאבד את אחת מעיניו.
התוקף זוהה כהאדי מטר, צעיר ממוצא לבנוני שהתגורר בניו ג'רזי, שהביע תמיכה ברשתות החברתיות בממשלת איראן ובמשמרות המהפכה. הוא נתפס עם רישיון נהיגה מזויף על שם חסן מורנייה, שילוב בין שמו הפרטי של מנהיג חזבאללה, חסן נסראללה, לבין שם משפחתו של סגנו לשעבר, עימאד מורנייה. להערכת משטרת ניו יורק, התוקף פעל לבדו.
ב-14 באוגוסט 2022 נותק רושדי ממכונת ההנשמה וחזר לדבר.
בשנת 2023 הופיע ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.
מספריו שתורגמו לעברית

סיפורת:
ילדי חצות (1981), תרגם אהרן אמיר, הוצאת זמורה-ביתן, 1987. תרגום נוסף: ארז אשרוב, הוצאת זמורה-ביתן, 2011.
בושה (1983), תרגם אהרן אמיר, הוצאת זמורה-ביתן, 1987. תרגום נוסף: ארז אשרוב, הוצאת זמורה-ביתן, 2011.
פסוקי השטן (1988), תרגם משה הנעמי (זינגר), הוצאת כתר, 1989.
הרון וים הסיפורים (1990), תרגמו גדעון בן-ישראל ודינה בן ישראל, הוצאת כתר, 1993.
מזרח-מערב (1994), תרגם עודד פלד, הוצאת כתר, 1996.
האנחה האחרונה של המורי (1995), תרגם יורם מלצר, הוצאת כתר, 1999.
האדמה מתחת לרגליה (1999), תרגמו אמנון כץ ושהם סמיט, הוצאת משכל, 2002.
שאלימר הליצן (2005), תרגם ארז אשרוב, הוצאת זמורה-ביתן, 2007.
הקוסמת מפירנצה (2008), תרגם ארז אשרוב, הוצאת זמורה-ביתן, 2009.
לוקה ואש החיים (2010), תרגמה איריס ברעם, הוצאת כתר, 2011.
שנתיים, שמונה חודשים ועשרים ושמונה לילות (2015), תרגמה קטיה בנוביץ', הוצאת זמורה-ביתן, 2015.
בית גולדן (2017), תרגם ארז אשרוב, הוצאת זמורה-ביתן, 2020.
עיון:
חיוך היגואר (1987), תרגם משה זינגר, הוצאת כרם, 1987.
הקוסם מארץ עוץ (1992), תרגם יניב פרקש, הוצאת רסלינג, 2008.
חצה את הקו הזה (2002), תרגם בועז וייס, הוצאת מודן, 2005.
לקריאה נוספת

קובי נסים, אולם נשף גדוש בחלילים ונחשים, מעריב, מוסף שבת - ספרות וספרים, כ"ח באייר תשנ"ט, 14 במאי 1999, (עמ' 45), על: סלמאן רושדי (בתרגום יורם מלצר) האנחה האחרונה של המורי / סלמאן רושדי (ירושלים: כתר, 1999).
יהודה אטלס, "סלמאן רושדי: מלחמת בני אור בבני חושך", בספר ילדים גדולים (כרך 3, עמ' 206-201), הוצאת ידיעות אחרונות, 2003.
הערות שוליים

↑  "Rushdie wins Best of Booker prize" (באנגלית). 2008-07-10. נבדק ב-2023-02-14.
↑  7 הערות על ניסיון ההתנקשות בסלמאן רושדי, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2022
↑   הסופר סלמאן רושדי נדקר באירוע במדינת ניו יורק; התוקף - בן 24 מג'רזי, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2022
↑  יגאל תומרקין, כך שהוא גם לא; ילדי חצות, כותרת ראשית, 1 ביולי 1987
↑  אלי שי, מרגיז את המוסלמים, חדשות, 20 בינואר 1989
↑  הפרס על ראשו של הסופר סלמאן רושדי: 4 מיליון דולר, מעריב, 17 בפברואר 1989
↑  חומייני הוציא חוזה על הסופר רושדי, חדשות, 15 בפברואר 1989
↑  חומייני לועג למדינות השוק שהחזירו שגריריהן לאיראן "מושפלים מבויישים ונכלמים", מעריב, 23 במרץ 1989
↑  "ילדי חצות" של רושדי נבחר לטוב מבין זוכי פרס בוקר, באתר הארץ, 14 ביולי 2008
↑  מאיה שני, מלכת בריטניה הכתירה את רושדי לאביר, באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 ביוני 2008
↑  יואב זהבי וגל אהרונוביץ', הסופר סלמאן רושדי נדקר לפני הרצאה בניו יורק, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 13 באוגוסט 2022
↑  Jay Root, David Gelles, Elizabeth A. Harris and Julia Jacobs, Salman Rushdie is attacked onstage in Western New York., The New York Times, ‏12.8.2022
↑  הסופר סלמן רושדי מונשם לאחר שנדקר על הבמה, נעצר חשוד במעשה, באתר ynet, 13 באוגוסט 2022
↑  דקר כמה פעמים תוך 20 שניות: "החשוד בתקיפת רושדי - תומך המשטר האיראני", באתר ynet, 13 באוגוסט 2022
↑  בונו, Salman Rushdie Is on the 2023 TIME 100 List, טיים, ‏13 באפריל 2023
↑  שם המתרגם הושמט כדי להגן עליו.
↑  גידי וייץ, נביא בניו יורק, באתר הארץ, 12 באוקטובר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267337105171  PLWABN: 9810560133105606  BIBSYS: 90096050  BNC: 000117593  BNE: XX986436  BnF: cb119231368 (data)  CANTIC: a10150985  CiNii: DA03106959  GND: 118873520  ICCU: CFIV016890  ISNI: 0000 0001 2277 8487  LCCN: n80146294  LNB: 000025907  MusicBrainz: 0ca17bb6-78e4-4f0c-bd0c-ba8457b77835  NDL: 00474205  NKC: jn19990007255  NLA: 35562646  NLG: 243748  NLK: KAC199623777  NSK: 000021762  NTA: 068941056  RERO: 02-A003771706  SELIBR: 88497  SNAC: w6d50n8q  SUDOC: 027115585  TDVİA: salman-rushdi  Trove: 996782  VcBA: 495/75115  VIAF: 29540187   WorldCat (עם VIAF): 29540187
אוניברסיטת המדינה של פלורידה

| --- | --- |


בניין ווסטקוט (נבנה ב-1910)
 אוניברסיטה ציבורית
 תקופת הפעילות:  1851–הווה (כ־173 שנים) 
 בעלי תפקידים
 סגל:  7,273 (נכון ל־אוגוסט 2020) 
 סטודנטים
 :  43,569 (נכון ל־אוגוסט 2020) 
 מיקום
 מיקום:  222 S. Copeland Street, Tallahassee, FL, 32306-1037 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  30°26′26″N 84°17′29″W﻿ / ﻿30.440555555556°N 84.291388888889°W﻿ / 30.440555555556; -84.291388888889
 fsu.edu
 he
 
אוניברסיטת המדינה של פלורידה (באנגלית: Florida State University; בראשי תיבות: FSU) היא אוניברסיטה ציבורית בטלהסי, פלורידה. האוניברסיטה, שנוסדה בשנת 1851, היא המוסד האקדמי הוותיק במערכת אוניברסיטת המדינה של פלורידה (SUSF). האוניברסיטה מאורגנת ב-17 קולג'ים ומעל ל-110 בתי-ספר, מכוני מחקר ומעבדות בהן המעבדה הלאומית לחקר שדות מגנטיים רבי עוצמה (MagLab).  האוניברסיטה חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA), באיגוד האוניברסיטאות לחקר החלל (USRA), בתוכנית הלאומית למחקר ימי ובתוכנית הלאומית לחקר החלל. מוזיאון האמנות הגדול בפלורידה, מוזיאון האמנות ע"ש ג'ון ומייבל רינגלינג (אנ'), נמצא בבעלות האוניברסיטה.
היסטוריה

ב-1851 החליט בית הנבחרים של פלורידה על הקמת מוסדות לימוד אקדמאים לגברים ולנשים. ב-1854 הקימה העיר טלהסי מוסד לגברים, וב-1857 הוא עבר לרשות המדינה. שנה לאחר מכן אוחד המוסד עם האקדמיה לנשים שנוסדה כבר ב-1843, והפך למוסד אקדמי לשני המינים בשם סמינר מערב פלורידה (West Florida Seminary). אתר המוסד נקבע על גבעה, מערבית לקפיטול מדינת פלורידה.
ב-1860 הורה בית הנבחרים של פלורידה לקיים במוסד שגרת אימון צבאי ובמהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הוא הפך לקולג' האקדמי הצבאי של פלורידה (The Florida Military and Collegiate Institute). ב-6 במרץ 1865 הביסו צוערי המוסד את צבא האיחוד בקרב נטורל ברידג', ומנעו בכך את כיבוש טלהסי. לכבוד אירוע זה נושא דגל תוכנית הכשרת הקצינים באוניברסיטה (ROTC) את הכיתוב "NATURAL BRIDGE 1865" מתחת לסמל האוניברסיטה.
ב-1883 אורגנה מערכת החינוך של המדינה, והמוסד הפך לקולג' הספרותי של אנברסיטת פלורידה. בנוסף אוחדו לאוניברסיטת פלורידה גם קולג' הרפואה של טלהסי וקולג'ים נוספים. אולם היוזמה התפרקה כעבור שנתיים. ב-1897 הוגדר המוסד לקולג' האמנויות החופשיות של פלורידה וב-1901 היה לקולג' המדינה הראשון. ב-1902 העניק את תואר המאסטר הראשון שלו. תחומי הלימוד היו לימודים קלאסיים, אמנות ותיאטרון ומדעים מדויקים.
ב-1905 הועבר בוועדת החינוך של בית הנבחרים של פלורידה חוק שפיצל את המוסד לשלושה: אוניברסיטה לגברים לבנים (University of the State of Florida), קולג' לנשים (Florida State College for Women) וקולג' לאפרו-אמריקאים (State Normal and Industrial College for Colored Students).
מיד לאחר מלחמת העולם השנייה נפתח סניף טלהסי של אוניברסיטת פלורידה ((Tallahassee Branch of the University of Florida (TBUF) בשטח קמפוס קולג' הנשים וב-1947 אוחדו המוסדות ליצירת אוניברסיטת המדינה של פלורידה, כמוסד לשני המינים. באותה עת נוסדו המחלקות למנהל עסקים, ספרנות, סיעוד ועבודה סוציאלית. ב-1962 התקבל לאוניברסיטה השטודנו השחור הראשון, והאוניברסיטה הפכה לראשונה למעורבת-גזעית. בשנות השישים ושנות השבעים נודעה האוניברסיטה בתנועות סטודנטים נגד מלחמת וייטנאם ונגד הפרדה גזעית וזכתה בכינוי "ברקלי של הדרום".
קמפוסים > קמפוס טלהסי הראשי

הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה משתרע על פני 2 קמ"ר וכולל את הגרעיון הוותיק של האוניברסיטה (בניין וסטקוט) ואת הספרייה הראשונה של המוסד (Dodd Hall). נוסף על כך כולל הקמפוס עוד שבע ספריות אקדמאיות: הספרייה למדעים על שם פול דיראק, ספרייה רפואית, ספרייה למשפטים, ספרייה להנדסה, ספרייה למוזיקה ועוד. בחלקו המערבי של הקמפוס שוכן הקולג' לרפואה (שנפתח רק בשנת 2000), והמחלקות לפסיכולוגיה ולמדעי החיים. בחלקו המזרחי נמצאים מעונות סטודנטים. באזור הדרומי נמצאים מתקני ספורט ובהם אצטדיון דואק (Doak Campbell Stadium) ובו מקום ל-84,000 צופים.
קמפוסים > קמפוס טלהסי דרום-מזרח

בקמפוס דרום-מזרח, המשתרע על פני 3.4 קמ"ר שוכנים הקולג' להנדסה והמעבדה הלאומית לחקר שדות מגנטיים רבי עוצמה (MagLab) ולצידם פארק לתעשייה עתירת ידע ומגרשי גולף.
קמפוסים > פנמה סיטי

כ-160 ק"מ מהקמפוס הראשי בטלהסי נמצא קמפוס פנמה סיטי. הקמפוס הוקם בשלהי שנות השמונים ומציע תוכניות מגוונות לסטודנטים לתואר ראשון.
מבנה ארגוני

האוניברסיטה מציעה 103 תוכניות לימוד לתואר ראשון, 107 תוכניות לתואר שני, 6 תוכניות לתואר שני מתקדם, 63 תוכניות לתואר דוקטור ו-4 תוכניות לתארים מקצועיים.. החלוקה הבסיסית של האוניברסיטה היא ל-17 קולג'ים (האחרון בהם, הקולג' לרפואה נוסד רק בשנת 2000).
הקולג'ים ובתי הספר לפי שנת ייסודם
| שם היחידה | שנת ייסוד | מחלקות (נכון ל-2019) / הערות |
| --- | --- | --- |
| הקולג' למוזיקה | 1901 |  |
| הקולג' לאמנויות ומדעים | 1905 | כל מדעי הרוח ומדעים מדויקים. בפרט התמחות בפסיכולוגיה, היסטוריה, פיזיקה, ביולוגיה, כימיה, מדעי כדור הארץ, אוקיינוגרפיה ומטאורולוגיה |
| הקולג' לחינוך | 1905 |  |
| הקולג' למדעי האדם | 1918 | לימודי הילד והמשפחה, תזונה, בריאות הציבור, רפואת ספורט |
| הקולג' לעבודה סוציאלית | 1928 |  |
| הקולג' לאמנות יפה, תיאטרון ומחול | 1943 | אמנויות, תולדות האמנות, דרמה, מחול, הוראת אמנות, בית הספר לתיאטרון |
| הקולג' לתקשורת ומדעי המידע | 1947 (חודש ב-2009) | תקשורת המונים, מדעי המידע, ניו מדיה |
| בית הספר למדיניות ציבורית ע"ש אסקיו | 1947 | ע"ש רובין אסקיו, מושל פלורידה (אנ') |
| בית הספר לניהול תיירות | 1947 |  |
| הקולג' למנהל עסקים | 1950 |  |
| הקולג' לסיעוד | 1950 |  |
| הקולג' למשפטים | 1966 |  |
| הקולג' למדעי החברה | 1973 | כלכלה, גאוגרפיה, מדעי המדינה, סוציולוגיה, תכנון ערים ואזורים |
| הקולג' לקרימינולוגיה ומשפט פלילי | 1974 |  |
| הקולג' להנדסה | 1983 | הנדסה כימית, הנדסה אזרחית, הנדסת חשמל, הנדסת מחשבים, הנדסת מכונות  מכוני מחקר ומעבדות בתחומי שדות מגנטיים, מוליכות-על (שם ביצע רוברט שריפר את הניסויים שהקנו לו פרס נובל), רובוטיקה, ביוטכנולוגיה וקיימות |
| הקולג' לקולנוע | 1989 |  |
| הקולג' לרפואה | 2000 | מדעי ההתנהגות, הנדסה ביו-רפואית, רפואת משפחה ורפואה כפרית, גריאטריה, בית ספר לעוזרי-רופא |
| בית הספר ע"ש ג'ים מורן ליזמות עסקית | 2017 |  |
דירוגים בין-לאומיים

דירוג שאנגחאי: מקום 201–300 (2024)
דירוג Times Higher Education: מקום 251–300 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 461= (2024)
דירוג U.S. News & World Report: מקום 190 (2024)
אנשי סגל אקדמי בולטים

פול דיראק, חתן פרס נובל לפיזיקה 1933
קונרד אמיל בלוך, חתן פרס נובל לרפואה 1964
רוברט מוליקן, חתן פרס נובל לכימיה 1966
רוברט שריפר, חתן פרס נובל לפיזיקה 1972
ג'יימס מ. ביוקנן, חתן פרס נובל לרפואה 1987
קרלייל פלויד, מלחין
הארי קרוטו, חתן פרס נובל לכימיה 1996
בוגרים בולטים

אלן בול, במאי, תסריטאי ומפיק ("אמריקן ביוטי", "עמוק באדמה" ו"דם אמיתי")
שרה בלייקלי, אשת עסקים, מייסדת חברת ההלבשה התחתונה "ספנקס" (Spanx)
מייקל ברנבאום, חוקר השואה, רב אורתודוקסי, נשיא מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה
בארי ג'נקינס, במאי ותסריטאי ("אור ירח")
קיי הייגן, פוליטיקאית ושדלנית שכיהנה כחברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קרוליינה הצפונית
שריל היינס, שחקנית, קומיקאית, מפיקה ובמאית
פרנקלין הגנבאק, לוטננט גנרל בדימוס בצבא ארצות הברית, מפקד הדיוויזיה ההררית ה-10 ומפקד האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
ג'ים מוריסון, זמר ומשורר, הסולן וכותב השירים של להקת "הדלתות"
מוקווסי מסיסי, נשיא בוטסואנה
סקוט סטאפ, זמר וכותב שירים, סולן להקת "קריד"
ברט ריינולדס, שחקן קולנוע וטלוויזיה
דייב קאונס, כדורסלן עבר (סנטר ופאוור פורוורד)
נורמן ת'אגארד, אסטרונאוט מטעם נאס"א
מייגן בון - שחקנית (הרשימה השחורה)
הערות שוליים

↑  על קרב נטורל ברידג'
↑  מלחמת האזרחים, לכבוד יובל 150 שנה לאוניברסיטה
↑  FSU Black Alumni Association pays tribute to first black student
↑  "זוכרים את שנות השישים"
↑  Florida State University, Degree Offerings and Academic Programs
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261132705171  PLWABN: 9811768344705606  BIBSYS: 90087858  BnF: cb11880480x (data)  CiNii: DA0016496X  GND: 1026640-9  ISNI: 0000 0004 0472 0419  LCCN: n80126238  MusicBrainz: aa2b5548-516a-40af-a70e-261075017084  NKC: ko2007396108  NLA: 36084054  RERO: 02-A005476871  SUDOC: 050612646  Trove: 1209119  ULAN: 500309406  VIAF: 125490841   WorldCat (עם VIAF): 125490841 
הפגנת סטודנטים בטלהסי נגד מלחמת וייטנאם, 1970
Dodd Hall, הספרייה הראשונה בקמפוס
מעונות סטודנטים
אצטדיון דואק
פנרוס

פנרוס או קטטר חיצוני הוא מוצר בצורת קונדום המולבש על הפין דרכו מתנקז השתן אל שקית. הפנרוס מיועד בעיקר לנכים או אנשים סיעודיים המתקשים להגיע לשירותים, כמו גם לאנשים הסובלים מבריחת שתן.
שימוש

במחקר שביקש להשוות בין איכות חיים בשימוש במוצרי ספיגה לעומת פנרוס בקרב משתמשים שסבלו מבריחת שתן בינונית או קשה, נמצא כי רוב המשתתפים העדיפו את השימוש בפנרוס על פני מוצרי ספיגה. המשתתפים דרגו את השימוש בפנרוס כטוב יותר מבחינות רבות ביניהן יעילות, תחושת ביטחון, חופש, דימוי עצמי ודיסקרטיות.
עם זאת, בשימוש לטווח ארוך למעלה מ-40% מהמשתמשים יפתחו זיהום בדרכי השתן. בנוסף, 15% מהמשתמשים לטווח ארוך יפתחו בעיות בעור, ביניהן: דלקת, כייבת ונקרוזיס.
הערות שוליים

↑  Emmanuel Chartier-Kastler, How urinary sheaths benefit quality of life, Nursing Time, ‏17 בנובמבר 2011
↑  H. Golji, Complications of external condom drainage, Paraplegia 19, 1981, עמ' 189–197 doi: 10.1038/sc.1981.40
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קיפלינג (חברה)

סמליל החברה
קיפלינג (באנגלית: Kipling) היא חברה לייצור תיקים, אביזרים וכדומה. ידועה בעיקר בזכות התיקים שהיא מייצרת, כגון תיקי יד מניילון, תרמילים, מזוודות ועוד, וכן בזכות האביזרים שהיא מייצרת, המעוטרים במחזיק מפתחות שאליו צמודה דמות הקוף הפרוותי שמהווה את סימן ההיכר של החברה.
החברה הוקמה ב-1987 באנטוורפן, בלגיה ומקור שמה הוא בשמו של הסופר והמשורר האנגלי רודיארד קיפלינג.
ניתן להשוות את החברה לפראדה בשל קו תיקי הניילון היוקרתיים והיקרים שלה. עם זאת ניתן למצוא תיקי קיפלינג זולים יחסית לאלו של קו הניילון. החברה הגיעה לשיאה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, כשתיקיה הפכו לטרנד אופנתי והוחזקו על ידי כוכבים כמו טום קרוז, ג'ים קארי וג'ון טרבולטה.
מיגון

מיגון הוא שם כולל לאמצעים שמטרתם להגן על דבר מסוים (אדם, כלי רכב או מבנה) ולמנוע מפגיעות חיצוניות לגרום לו נזק.
מיגון לבני אדם

מאז ותמיד ניסה האדם למגן את עצמו על ידי לבישת בגדים העשויים מחומרים הבולמים זעזועים ומסוגלים לעצור מכות של עצמים חדים. בגדים ומעילים הנלבשים על הגוף על מנת לספוג את פגיעות ולמנוע מהם לחדור נקראים שריון. רוב השריונות הומצאו על מנת להגן על הלוחמים בשדה הקרב, בשעת מלחמה. השריונות הראשונים הוכנו מעור עבה, ארד וברזל, אך השיפור הגדול חל עם המצאת הפלדה. מאז ועד סוף המאה ה-18 השריונות היו עשויים מפלדה. בימי הביניים המאוחרים בלטו שריוני הלוחות שאפיינו את התקופה והיו מזוהים עם מעמד האבירים.
כיום, ישנם אפודי מגן כנגד ירי גם עבור אזרחים וכן חליפות מיגון חסינות אש עבור כבאים ואנשי מקצוע בתחומים הקשורים לחילוץ, הנדסה, ביטחון פנים, ביטחון חוץ או עבודה עם אש. ישנן גם חליפות אטומות שנועדו להגן כנגד איומי אב"כ וכוללות גם מסכת אב"כ לסנן את האוויר שנושם הלובש.
מיגון לראש נקרא קסדה והיא לרוב עשויה ממתכת או מחומרים פלסטיים-קרמיים. הקסדה נפוצה הן בשימושים צבאיים והן בשימושים אזרחיים.
אמצעי מיגון נוספים כוללים מגן המוחזק ביד, כפפות ברזל, מגפי ברזל, מגיני עיניים ועוד.
מיגון כלי רכב

מיגון כלי הרכב החל למעשה רק במאה ה-20. כלי הרכב הממוגן באמת הראשון היה הטנק שבוסס על טרקטור זחלי שכוסה בשריון לוחות מפלדה. במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה הלך והשתפר מיגון הטנקים – לרוב באמצעות הגדלת עובי השריון, אך גם באמצעות תכנון גאומטרי משופר שלו (שריון משופע). אחרי מלחמת העולם השנייה החלו למגן גם כלי רכב צבאיים אחרים כגון נושאי גיסות, רכבי אספקה, תותחים מתנייעים, כלי הנדסה צבאיים ואפילו רכבי סיור. המיגון הצבאי נועד להגן על הרכב מפני ירי ישיר, רסיסים, מטעני חבלה וכאשר המיגון כבד – גם כנגד נשק נ"ט ופגיעה ישירה של פצצות.
במקביל, כלי רכב אזרחיים כגון אוטובוסים, רכבי שרד של אנשי ציבור ופוליטיקאים, משאיות תובלה של הבנקים ורכבי משטרה מוגנו כנגד אש קלה (של אקדחים ורובים) על מנת להגן על נוסעיהן. המיגון האזרחי כולל לרוב חלונות מזכוכית משוריינת ושלדה מחוזקת, ולעיתים גם רשת פלדה על השמשות. הוא נועד להגן רק מפני ירי, יידוי אבנים והתקפות קלות יחסית.
רכבי שרד ממוגנים על מנת למנוע התנקשויות פוליטיות במנהיגים. הרכב הממוגן ביותר מסוג זה הוא רכב השרד של נשיא ארצות הברית.
משאיות בנק ממוגנות כנגד שודדים ואילו אוטובוסים ממוגנים נועדו להגן על הנוסעים מפני מתפרעים ומחבלי דרכים באזורים עוינים.
מיגון מבנים

מיגון מבנים נעשה על פי רוב כנגד פעילות פלילית. מיגון זה כולל גדרות, מנעולים, סורגים, מערכות אזעקה, מצלמות אבטחה ועוד. מבנים כגון בנקים גם כוללים שמירה פעילה כגון מאבטחים, כלבי שמירה ועוד.
רוב המבנים אינם ממוגנים כנגד פעולות איבה. בישראל, בשל האיום הביטחוני התמידי, בנייני מגורים ובנייני ציבור כוללים אזור ממוגן בפני הפצצות כגון מקלט, מרחב מוגן. לרוב אין בונים בניין שכולו ממוגן, הן משיקולים כלכליים של עלות הבנייה והן בשל הפגיעה בחיי השגרה (מבנה שכולו ממוגן יצמצם אפשרויות לשיפוץ, שינויים אדריכליים ועיצוב פנים).
מבנים צבאיים שמיועדים לעמוד בפני הפצצות כבדות בדרך כלל מסתמכים על התחפרות באדמה יותר מאשר על בנייה מלאכותית של שלדה חזקה. מבנים מחופרים כאלה נקראים בונקרים.
ראו גם

פגיעות מבנים
מוצב
ביצורים
מקלט
מרחב מוגן דירתי
תמ"א 38
שריוני לוחות בסגנון גותי – שריונות אלה היו מעטה פלדה שסיפק הגנה טובה ללוחם מפני רוב כלי הנשק של התקופה.
טנק מרכבה סימן 4מ – רכב קרבי משוריין המדוגם במיגון כבד שכולל שריון פסיבי מודולרי ומערכת הגנה אקטיבית לטנקים.
בית ספר ביישוב כפר מימון בעת מיגונו בלוחות פלדה מפני ירי קסאמים, 4/07
מרים אנגל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בנובמבר 1983 (בת 40) ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  ירושלים
 פעילות בולטת:  להקת אנגלה (מייסדת) הפסטיבל הבינלאומי למחול סולו בירושלים (מייסדת)
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 מקצוע:  רקדנית וכוריאוגרפית
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  פרס מלגת קרן שרת לרקדנים מקצועיים
 http://www.angeladanceco.com/
 
מרים אנגל (נולדה ב־13 בנובמבר 1983) היא כוריאוגרפית, רקדנית, מורה בכירה למחול ושחקנית ישראלית. אנגל היא המייסדת של להקת אנגלה ושל הפסטיבל הבינלאומי למחול סולו בירושלים, בהם היא משמשת כמנהלת אמנותית. יצירותיה של אנגל הועלו בפסטיבלים ותיאטראות ברחבי העולם.