stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התאמת טכנולוגיה למשימה
מסגרת התאוריה

התאוריה היא חלק מ"מודל שרשרת הטכנולוגיה לביצועים" (TPC - Technology-to-Performance Chain). הנחת המודל היא כי ביצועי מערכת מושפעים ממידת הנצילות ומהתאמת הטכנולוגיה למשתמש (ראו מודל 1).
מודל מדד הנצילות (Utilization Focus) מבוסס על תאוריות ממדעי ההתנהגות ופסיכולוגיה, המראות כי מאפייני הטכנולוגיה משפיעים ישירות על האמונות והגישות לטכנולוגיה המעידות על הנצילות או השימושיות במערכת, ואלו משפיעות על ביצועי השימוש במערכת (ראו מודל 2). גודהו ותומפסון טוענים כי מודל זה הוא מוגבל, ממספר סיבות: שימוש במערכת מידע הוא לרוב חובה ולא מרצון; שימוש רב במערכת עלול להוביל לביצועים פחות טובים; ושימוש במערכת לא יעילה לא תשפר את ביצועי המשתמש. משום כך, מסקנתם היא כי יש להרחיב את המודל ולבדוק את התאמת המערכת למשימה.
לעומת זאת, מודל התאמת הטכנולוגיה למשימה טוען כי רק למדד זה יש השפעה על ביצועי המערכת (ראו מודל 3). גודהו ותומפסון טוענים כי כדי לבחון את ביצועי המערכת חייב להיות שימוש כלשהו במערכת, ועל כן אין להתעלם ממדד הנצילות כמנבא לשיפור ביצועי המערכת.
ניסוח התאוריה

כדי להבין את המודל יש להגדיר את המשתנים במערכות מידע:
טכנולוגיות (Technologies) - מוגדרות כמערכות ממוחשבות שנועדו לסייע למשתמשים בביצוע משימותיהם.
משימות (Tasks) - מוגדרות כפעולות המבוצעות על ידי אנשים, הכוללות הכנסת קלט ויצירת פלט.
נצילות (Utilization) - רמת השימוש במערכת הנובעת מאוסף של אמונות, התנהגויות ותאוריות לגבי הטכנולוגיה.
השפעה על הביצועים (Performance Impact) - ההישגיות של ביצוע קובץ משימות, כאשר ערך גבוה למשתנה זה מעיד על יעילות ואפקטיביות משופרת או איכות יותר גבוהה.
ניתן לנסח כל השערה המצויה בקשרים השונים במודל 1:
השערה 1: הערכת המשתמש של התאמת הטכנולוגיה למשימה תושפע הן על ידי מאפייני הטכנולוגיה והן על ידי מאפייני המשימה. כלומר, ישנה משימה מסוימת הנעשית על ידי אדם מסוים בעזרת טכנולוגיה מסוימת. (במודל המורחב, 'מאפייני הפרט' מופיע גם הוא כמשתנה במודל, אך הושמט במודל המצומצם הנתון כאן).
השערה 2: הערכת המשתמש של התאמת הטכנולוגיה למשימה תשפיע על הנצילות של מערכת המידע בידי הפרט. כלומר, מידת המודל תשפיע על האמונה שמערכת היא שמישה יותר, חשובה יותר או בעלת יתרון יחסי.
השערה 3: הערכת המשתמש של התאמת הטכנולוגיה למשימה תסביר באופן חזק את ההשפעה על הביצועים מעבר למנבא הנצילות בלבד. השערה זו נרשמה על סמך ההגבלות לעיל, המעידות כי מנבא הנצילות אינו מספיק להסבר ההשפעה על הביצועים לבדו.
פיתוח התאוריה

במחקרם של גודהו ותומפסון נערך שאלון שכלל 48 שאלות, ששויכו ל-21 ממדים שונים, לגבי תחושת המשתמש לגבי הטכנולוגיה. השאלון נשלח ל-600 איש משני ארגונים שונים. לאחר קבלת התשובות, נופו שאלות מחמישה ממדים שלא עמדו בתוקף סטטיסטי (התשובות לא השפיעו באופן מספיק חזק ועל כן הוצאו מהמודל). נותרו 34 שאלות מ-16 ממדים ואלו מוזגו ל-8 ממדים בעזרת תהליך סטטיסטי של ניתוח גורמים ו-Promax Rotation. בשאלון הסופי, כל אחד משמונת הממדים מיוצג על ידי 1-3 שאלות.
שמונת הממדים הם:
איכות המידע - עד כמה המשתמש תופס את המידע כאמין ועדכני
יכולת איתור הנתונים - באיזו מידה המשתמש תופס את מציאת המידע הדרוש לביצוע משימתו כפשוט וזריז
הרשאות גישה למידע - באיזו מידה המשתמש תופס כי יש לו גישות הרשאה לכל המידע הנדרש למשימתו
התאמת המידע (בין מערכות) - עד כמה המשתמש מאמין כי הטכנולוגיה תציג את אותן תוצאות במערכות שונות
אימון וקלות שימוש - באיזו מידה המשתמש מרגיש כי המערכת פשוטה ונוחה לשימוש
עמידה בזמנים - עד כמה המשתמש תופס את המערכת כמוצלחת מבחינת הבאת המידע בזמן הנדרש לביצוע המשימה
אמינות המערכות - עד כמה המשתמש תופס שהמערכת תבצע את המוטל עליה ולא תקרוס
קשר בין מערכות המידע למשתמשים - באיזו מידה המשתמש מאמין כי ישנה תמיכה ועזרה לשימוש בטכנולוגיה
ממדים אלו נועדו להעריך התאמת טכנולוגיה למשימה מסוימת. בעזרת המודל שפותח, ניתן לבדוק כל טכנולוגיה המיועדת לשימוש על ידי יחידים בארגון, ולשאול את העובדים המשתמשים במערכת את השאלות המשקפות כל אחד מן הממדים הנ"ל, ובעזרת התוצאות להסיק האם הטכנולוגיה מתאימה למשימה של המשתמש.
בעזרת השאלונים וסטטיסטיקות נמצאו הממצאים הבאים:
ההשפעה של מאפייני הטכנולוגיה על התאמת המשימה למשתמש נמצאה כחזקה, במיוחד כאשר מדובר במשימות לא שגרתיות המסתמכות יותר על המערכת.
ההשפעה של מאפייני המשימה על התאמת המשימה למשתמש ברובה לא נמצאה מובהקת, מאפייני המשימה לא השפיעו רק על חלק ממרכיבי התאוריה שהוגדרו לעיל.
ניבוי הנצילות על ידי התאמת המשימה למשתמש קיבל תמיכה מועטה ואף התקבלו קשרים שליליים, כלומר הגורמים של התאוריה הורידו את רמת הנצילות.
ההשפעה של מאפייני הטכנולוגיה על ההשפעה על הביצועים מעבר למנבא הנצילות נבחנה על סמך שלוש רגרסיות. ראשית, בחנו כיצד משפיע מדד הנצילות בלבד על השפעת הביצועים; נמצא כי הנצילות מסבירה רק 4% מהשונות של ההשפעה על הביצועים. שנית, בחנו כיצד משפיע מדד התאמת המשימה למשתמש בלבד על ההשפעה על הביצועים; נמצא כי התאמת המשימה למשתמש מסבירה 14% מהשונות של ההשפעה על הביצועים. ולבסוף, בחנו את ההשפעה של שני המדדים יחד נצילות והתאמת המשימה למשתמש על ההשפעה על הביצועים, ומצאו כי הם מסבירים יחד 16% מהשונות של ההשפעה על הביצועים.
שימושים

ישנם מחקרים רבים שעלו בעקבות התאוריה. חלקם משתמשים בה כפי שהיא. שימושים אלו נועדו לבחון ביצועי משימות בטכנולוגיות כגון מסחר אלקטרוני, Electronic Medical Center, Mobile information systems ועוד.
בנוסף ישנם מחקרים אשר מרחיבים את המודל או משנים אותו. שינויים אלו נובעים מביקורת שישנה כלפי המודל, בטענה שהוא מוגבל. למשל, זיגורס ובקלנד (1998)  הרחיבו את המודל בכך שבנו אותו באופן שיבדוק התאמה של מערכת מידע התומכת בעבודות צוות (GSS - Group Support Systems). מחקר נוסף הרחיב את המודל בסביבה של מערכות מידע לקבלת החלטות בצוות; מחקר זה מוסיף את המשתנה Appropriation (הקצבה/ אימוץ) כגורם נוסף המשפיע על ביצועי הצוות - כאשר קבוצה משתמשת בטכנולוגיה, היא מפתחת נורמות לגבי השימוש ולכן עם הזמן ביצועי השימוש עשויים להשתפר בנוסף להתאמה שיש בין המשימה לטכנולוגיה..
ראו גם

אוריינות מדיה
הערות שוליים

1 2 3  Goodhue, D. L., & Thompson, R. L. (1995). Task-technology fit and individual performance. MIS Quarterly, 213-236
1 2 3  Wan, G. M. B. T. T. H., & Ortiz, J. (2010). Information technology adoption in rural health clinics: A theoretical analysis
↑  Factor Analysis בוויקיפדיה האנגלית
↑  Promax Rotation בוויקיפדיה האנגלית
↑  Zigurs, I., & Buckland, B. K. (1998). A theory of task/technology fit and group support systems effectiveness. MIS Quarterly,, 313-334.
↑  Group Support Systems בוויקיפדיה האנגלית
↑  Dennis, A. R., Wixom, B. H., & Vandenberg, R. J. (2001). Understanding fit and appropriation effects in group support systems via meta-analysis. MIS Quarterly, 167-193..
מודל 1
מודל 2
מודל 3
ויגלייק איידה

| --- | --- |

ויגלייק איידה
 לידה:  4 בדצמבר 1933 נורווגיה פאנה, נורווגיה
 פטירה:  30 באוקטובר 2011 (בגיל 77) נורווגיה אופגור, נורווגיה
 מדינה:  נורווגיה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הנורווגית  NATO Defense College  המכללה לקציני מטה של הבונדסוור 
 השתייכות:   צבא נורווגיה
 תקופת הפעילות:  1954–1993 (כ־39 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש ההגנה יושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו
 עיטורים
 מפקד עם כוכב במסדר אולב הקדוש  Royal Norwegian Army National Service Medal with three stars  Defence Service Medal  מסדר ההצטיינות הלאומי 
 
ויגליק איידה (בנורווגית: Vigleik Eide; ‏4 בדצמבר 1933 - 30 באוקטובר 2011) היה גנרל ודיפלומט נורווגי אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא נורווגיה בין 1987–1989, וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1989–1992.
ביוגרפיה

איידה נולד בפאנה ב-4 בדצמבר 1933, והתגייס לצבא נורווגיה ב-1954. הוא למד באקדמיית המלחמה הנורווגית וסיים אותה ב-1957. לאחר מכן השלים את השכלתו באקדמיית המלחמה של הבונדסוור ובאקדמיית ההגנה של נאט"ו ברומא. ב-1980 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-1985 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה למפקד המחוז הצבאי וסטלנדאט. ב-1986 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט ומונה למפקד פיקוד צפון נורווגיה. ב-31 באוגוסט 1987 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-5 בספטמבר 1989 הוא פרש מהתפקיד ומונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. הוא היה יו"ר הוועדה במהלך התקופה הרגישה של נפילת ברית המועצות, שלאחריה החלה נאט"ו לקלוט לשורותיה מדינות מברית ורשה. הוא כיהן בתפקיד עד 31 בדצמבר 1992 אז פרש מהצבא.
לאחר פרישתו מהצבא החל איידה לעסוק בפעילות דיפלומטית. ב-1994 הוא השתתף במשלחת שפעלה להשכנת שלום בגואטמלה בעקבות מלחמת האזרחים בגואטמלה. ב-1995 הוא היה מעורב במשא ומתן שהוביל לחתימה על הסכם דייטון אשר שם קץ למלחמת בוסניה. ב-1998 הוא מונה לשגריר נורווגיה בסוריה ולבנון וכיהן בתפקיד עד 2001.
ויגריד

הקרב האחרון בוויגריד
במיתולוגיה הנורדית,  ויגְריד (בנורדית עתיקה: Vígríðr) הוא שדה גדול, אשר כחלק מאירועי הראגנארוק יתרחש בו הקרב המכריע בין כוחות הטוב המונהגים בידי האלים לבין כוחות הרוע בהנהגת הענקים.
השם "ויגריד" (Vigrid) הוא שיבוש מודרני של השם הנורדי המקורי Vígríðr. משמעות השם היא "קרב העלייה". על פי המקורות אורכו של השדה הוא מאה ליגות לכל כיוון, אם כי יש לציין שבהקשר הזה "מאה ליגות" הוא בדרך כלל ביטוי כללי המתאר מרחק עצום. כאשר יגיע הראגנארוק, יתאספו בוויגריד ענקי האש ממוספלהיים בהנהגת סורט, ואחריהם יבואו הזאב פנריר והנחש יורמנגנד. ענקי הכפור יגיעו גם הם, ולוקי יוביל עמו את המתים מהלהיים. הצבא כולו יצעד לכיוון אסגארד במטרה להשמיד את האלים. האל היימדאל יבחין בצבא המתקרב, ויתקע בקרנו גְיאַלְהוֹרְן. האל אודין, עטוי בגדי קרב, קסדה עשויה זהב על ראשו וחמוש בחניתו גוּנְגְניר יוביל את צבא האלים והאיינהרייר לקרב כנגד הצבא המפלצות.
בוויגריד יערך הקרב האחרון (בתמונה משמאל). אודין יאכל בידי פנריר, אולם וידאר בנו ינקום ויהרוג את הזאב. ת'ור יהרוג את יורמנגנד לאחר קרב קשה, אולם יצעד רק תשעה צעדים בטרם יכריע אותו ארס הנחש. טיר יהרוג את גארם כלב השאול, אולם ימות מפצעיו. לוקי והיימדאל יאבקו ביניהם ויהרגו זה את זה. פרייר יהרג בידי הענק סורט, אשר ישלח אש שתבעיר את כל תשעת העולמות. כך יסתיים הראגנארוק, ולאחריו יקום מתוך האפר עולם חדש, שופע וטוב מקודמו.
הערות שוליים

↑  האדה הפואטית, הבלדה של ואתרוניר, 17-18.
↑  האדה הפרוזאית, ההטעיה של גילבי, 50.
↑  האדה הפואטית, נבואתה של החוזה, 49-57.
הורליבקה

פסלו של פיוטר גורלוב שעל שמו נקראה העיר
הורליבקה (באוקראינית: Го́рлівка; ברוסית: Горловка, "גורלובקה") היא עיר במחוז דונצק אוקראינה.
היסטוריה

במאה ה-18 החלו להתיישב במקום קוזקים וצמיתים נמלטים. עם תחילתה של בניית מסילת הרכבת היישוב החל לצמוח. במקום התגלו מצבורי פחם רבים, והדבר הוביל לתעשיית כרייה ענפה ופיתוח העיר. העיר נקראת על שמו של הגאולוג הרוסי פיוטר גורלוב שגילה את מרבצי הפחם באזור.
ב-1916 קיבלה הורליבקה מעמד של עיר, אז חיו בה 30 אלף תושבים.
ב-29 באוקטובר 1941 נכבשה העיר על ידי הגרמנים, וב-5 בספטמבר 1943 היא שוחררה על ידי הצבא האדום.
העיר נפגעה קשות במהלך המלחמה בדונבאס ומאז הייתה בעיקר בשליטה של בדלנים פרו-רוסים. פרברי העיר נשארו בשליטת הצבא האוקראיני.
סמלי העיר

בשנת 2000 אושרו דגל וסמל העיר החדשים שעוצבו על ידי הצייר האוקראיני לאוניד טולסטוב.
אוכלוסייה

הרכב אוכלוסיית הורליבקה לפי לאום ב-2001:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | לאום | מספר תושבים מכלל אוכלוסייה | אחוז מכלל אוכלוסייה |
| 1 | אוקראינים | 160,397 | 51,36 |
| 2 | רוסים | 139,980 | 44,82 |
| 3 | בלארוסים | 4,079 | 1,31 |
| 4 | טטרים | 876 | 0,28 |
| 5 | ארמנים | 784 | 0,25 |
| 6 | מולדבים | 720 | 0,23 |
| 7 | אזרים | 647 | 0,21 |
|  | סה"כ | 312,284 | 100 |
ערים תאומות

אנגליה בארנסלי, אנגליה
ארצות הברית באפלו, ארצות הברית
ארצות הברית פנסקולה, ארצות הברית
רוסיה ניז'נברטובסק, רוסיה
הערות שוליים

↑  היסטוריה של הורליבקה (ברוסית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1210459760  MusicBrainz: 93b4a095-425c-4f6f-9415-f7f4580f5753  NKC: ge948501  VIAF: 3776159035166101380004   WorldCat (עם VIAF): 3776159035166101380004
הר מונדנוק

| --- | --- |
רמה סלעית על פסגת הר מונדנוק
רמה סלעית על פסגת הר מונדנוק
 מידע כללי
 גובה:  965 מטרים
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  ארצות הברית ניו המפשייר, ארצות הברית
 רכס הרים:  הרי האפלצ'ים 
 העפלה ראשונה:  1725 על ידי קפטן סמואל ווילארד
 מסלול ההעפלה הקל:  שביל החץ הלבן  3.7 קילומטרים (2.3 מיל)
 קואורדינטות:  42°51′40″N 72°06′35″W﻿ / ﻿42.861118°N 72.109852°W﻿ / 42.861118; -72.109852
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מונדנוק(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מונדנוק(למפת ניו המפשייר רגילה) קונקורד מנצ'סטר נשואה דרי לבנון ברלין קנדה ורמונט מסצ'וסטס מיין האוק. האטלנטי מונדנוק(למפת ניו המפשייר מוגדלת) קונקורד מנצ'סטר נשואה דרי לבנון ברלין קנדה ורמונט מסצ'וסטס מיין האוק. האטלנטי מונדנוק
 
הר מונדנוק (באנגלית: Mount Monadnock או Grand Monadnock) הוא הר בניו המפשייר שבאזור ניו אינגלנד המוכר בשל הופעתו בכתביהם של ראלף וולדו אמרסון ושל הנרי דייוויד תורו. ההר הוא הבולט ביותר מבין רכס ההרים הלבנים שבניו המפשייר ובברקשיירים, ומהווה את הנקודה הגבוהה ביותר במחוז צ'שייר, ניו המפשייר. הר מונדנוק ידוע זה מכבר כיעד טיפוס פופולרי.
בגובה 965 מטר הר מונדנוק גבוה יותר מכל פסגה אחרת בטווח של 48 ק"מ בכמעט 300 מטרים, ומתנשא לגובה של 600 מטרים מעל הנוף שמסביבו.
"מונדנוק" הפך למונח בו משתמשים גאולוגים אמריקנים המתאר כל הר מבודד שנוצר מסלע חשוף שנותר לאחר ששכבות סלע רכות יותר שהקיפו אותו נסחפו, תופעה המוכרת בעולם כ"אינזלברג" (מגרמנית Inselberg – הר אי), ובעברית "הר בדד".
מפסגתו החשופה המבודדת והסלעית של ההר נשקפים נופים נרחבים. כמה מסלולי הליכה ארוכים כוללים את פסגת ההר.
השם

המילה מונדנוק נגזרת משפת האבנקי כמילה שבאה לתאר הר. בתרגום חופשי משמעות המילה היא "הר העומד לבדו", אם כי משמעותה המדויקת של המילה (בהתייחס לסוג ההר) אינה ודאית. המונח מונדנוק אומץ על ידי המתיישבים הראשונים בדרום ניו המפשייר ולאחר מכן על ידי גאולוגים אמריקאיים כמונח חילופי לאינזלברג או הר שפסגתו מבודדת מסביבתו. הר מונדנוק נקרא לעיתים קרובות גראנד מונדנוק וזאת כדי להבדיל מפסגות אחרות בורמונט ובניו המפשייר שכוללות בתוכן את המילה מונדנוק.
היסטוריה > המעפילים

גם ראלף וולדו אמרסון, וגם הנרי דייוויד תורו ביקרו בהר וכתבו עליו באהדה. אמרסון ביקר את ההר בתדירות, והפך את ההר לנושא מרכזי באחד מיצירותיו המפורסמות. תורו ביקר בהר ארבע פעמים בין השנים 1844 ל-1860 ובילה הרבה מאוד זמן כדי לאבחן ולמיין תופעות טבע
. תורו נחשב כמי שכתב את אחד מאוספי הטבע הרציניים הראשונים. על שמו נקרא שקע בסמוך לפסגה שממנו יש תצפית. תצפית אחרת נקראה על שמו של אמרסון.
היסטוריה > "בית חצי הדרך" ומבנים נוספים

ב-1858 פתח מוזס קדוורת' (Moses Cudworth) מרינג', ניו המפשייר מלון בשם "בית חצי הדרך" על צידו הדרומי של ההר, בכחצי מהדרך שבין הבסיס לפסגה. "כביש האגרה" (Old toll road) נבנה בשעתו כדי לתת גישה אליו. הפופולריות של ההר צברה תאוצה באותה תקופה, ותוך זמן קצר הרחיב קדוורת' את המלון לכדי אכלוס של 100 איש. בימי קיץ עמוסים הכילו האורוות במלון כ-75 סוסים. המלון הפך לרכוש ציבורי לאחר שמאות מתושבי הערים הסמוכות התאגדו כדי לקנות את המלון ואת כביש האגרה במטרה למנוע בנייתה של אנטנת רדיו על פסגת ההר. לאחר שהמלון נשרף ב-1954 פעל במקום קיוסק עד שנת 1969 שאז הוא נסגר יחד עם כביש האגרה שנסגר לציבור. מעיין מוזס ספרינג שנובע מחור שנקדח בסלע מאחורי האתר, הוא אחד מהפריטים המעטים שנותרו מימי המלון.
על פסגת ההר שכן ביתן כיבוי אש קטן (מגדל לגילוי שריפות) שפעל בין השנים 1911 ל-1948, התחנה יצאה משירות עם הופעתם של אמצעים מודרניים לגילוי אש ביערות. הביתן שימש כמחסה למטפסים ולמכירת חטיפים עד 1969 ונהרס ב-1972. בקתה קטנה ששכנה רחוק יותר במורד ההר שימשה את הכבאים למגורים. אך גם זו נהרסה.
מקום מגורים פרטי שנמצא 30 מטרים דרומית לאתר בית חצי הדרך לשעבר, הוא המבנה האחרון שנמצא על ההר מעל גובה של 300 מטרים.
היסטוריה > היסטורית טיפוס

ההעפלה המתועדת המוקדמת ביותר על פסגת הר מונדנוק בוצעה ב-1725 על ידי קפטן סמואל ווילארד וארבעה עשר חיילים תחת פיקודו ששהו בהר והשתמשו בפסגתו כדי לערוך תצפיות ולפטרל לאינדיאנים בארצות הברית. לפני שהנוהג התחיל להתקבל בעין רעה, מטפסים היו חורטים את שמם בפסגה, בחריטה המוקדמת ביותר שנמצאה נכתב "ס. דקין, 1801" ומיוחס לפקיד עירוני מקומי.
"טיפוסים מהירים" בולטים שקשורים להר מונדנוק הן אלו של גארי הרינגטון שהעפיל לפסגה שש עשרה פעמים תוך עשרים וארבע שעות, ושל לארי דייוויס שטען שהעפיל לפסגה פעם ביום למשך 2850 ימים רצופים (7.8 שנים).
לעיתים קרובות נטען כי הר מונדנוק הוא ההר השני שמטפסים עליו הכי הרבה בעולם, אחרי הר פוג'י ביפן. מספר המטפסים על הר מונדנוק בשנה עומד על 125,000, בזמן שבהר פוג'י המספר עומד על כ-200,000 מטפסים בשנה. על פי אונסק"ו שום הר לא מתקרב בפופולריות הטיפוס שלו להר טאי שבסין, עם יותר משני מיליון ביקורים בשנה.
ביוגאוגרפיה, אקולוגיה וגאולוגיה

כתוצאה משריפות שהתחוללו בשנים המוקדמות של המאה ה-19 אשר שרפו את מרבית ה-90 מטרים העליונים מסביב לפסגה, מכוסים ראש ההר וסביבותיו בעפר. על אף שההר התאושש וחזר לרמה שהוא נראה טבעי, הר מונדנוק הוא דוגמה להר שיש לו קו עצים מלאכותי, קו זה נמוך בהרבה מקו העצים של האקלים בהרים דומים באזור.
ראש ההר משמש כבית גידול למינים תת-אלפיניים מיוחדים רבים המסוגלים לשמור על לחות לאורך זמן. מינים אלפיניים ותת-אלפיניים כוללים עוזרר, כותנת הדשא, מין של ער אציל, מין של אפזרית, וחמוציות ההר. על ההר גם נמצאים קרומהולץ, עצים שצורתם התעוותו ממזג אוויר קשה. כמו כן נמצא על ההר כמה ביצות רטובות אלפיניות. השכבות הנמוכות יותר של ההר מכוסות במינים של יערות צפוניים; בשכבות הביניים ניתן למצוא אשוחית אדומה (Picea rubens). לפני השריפות בהר, היה הר מונדנוק מכוסה כולו ביער של אשוחית אדומה. מאז ששכבות העפר כבר לא מופיעות על פסגת ההר, האשוחית חזרה לאיטה לראש ההר בתהליך הידוע כסוקצסיה.
הרכב ההר בחלקים גדולים ממנו הוא צפחה וסלע קוורציט של סלע מותמר בני 400 מיליון שנה הבונים את תצורת ליטלטון מהדבון, רבדים גאולוגיים שמשתרעים דרומה אל מסצ'וסטס וצפונה אל ההרים הלבנים. בגבהים נמוכים יותר של ההר וסטרטיגרפית מתחת לתצורת ליטלטון, סלע היסוד הוא מתקופת סילור.
מבחינת מבנה, ההר הוא חלק מקער שהוסט - גלישון שנוצרו בכוח הדחיסה של האורוגנזה באקדיה. ניתן לראות קמטים של סלעים מותמרים בגודל קטן מאוד או בינוני על כמה מאזורי הסלע שעל ההר, כולל את הקער המפורסם קמט בילינג (קער שמשתרע כ-140 מטרים מערבית לפסגה), המובא ב"גאולוגיה מבנית" (Structural Geology) במהדורת 1942 של מארלנד פ. בילינג (Marland P. Billings). בנוסף לקמטים מרשימים, תצורת ליטלטון מתקופת הדבון מראות גם פסאודומורפיזם גדולים של סילימניט אחרי אנדלוזיט. גבישי הסילימניט, בדרך כלל דקיקים מאוד, מופיעים כ"עקבות תרנגול הודו (turkey tracks)" באורך של כ-102 מילימטרים על הר מונדנוק ונוצרו במהלך מחזור של יצירת סלע מותמר.
הידרולוגיה

הר מונדנוק ממוקם על פיצול אגן הניקוז שבין נהר קונטיקט לבין נהר מרימק (Merrimack River). המדרונות הצפוניים של ההר מנקזים את המים למאגר המים האווי (Howe), לאחר מכן הם עוברים דרך נחל מינוואווה (Minnewawa Brook) לנהר אשולוט (Ashuelot River), לנהר קונטיקט ולבסוף מגיעים למצר לונג איילנד. נחל גליסון (Gleason Brook) ונחל ההר (Mountain Brook) זורמים על המדרון המערבי, אחר כך דרך נחל שייקר לאגף הדרומי של נהר אשולוט. המדרונות הדרום מערביים של ההר מתנקזים לנחל פאסט, משם לנחל קווארי לפני שנשפכים לאגף הדרומי של נהר אשולוט.
בצד הדרומי מזרחי של ההר, זורמים הנחלים מיד (Mead) וסטוני אל נחל ההר, יובל של נהר קונטוקוק (Contoocook River), שזורם אל נהר מרימק ובסופו אל מפרץ מיין. המדרונות המזרחיים של ההר מתנקזים אל אגם תורנדייק (Thorndike Pond), המוצא שממנו הוא זורם (כנחל סטנלי) צפונית מזרחית אל נחל נובנוסיט (Nubanusit Brook), אחר כך אל נהר קונטוקוק ואל נהר מרימק.
בילויים

הר מונדנוק פתוח להליכה, לטרקים, לפיקניק ולהליכה בשלג. סקי בשטחים פתוחים גם כן אפשרי בחלק מהמסלולים הנמוכים. מדינת ניו המפשייר מפעילה מחנה עונתי בצידו הדרומי של ההר, בכל אופן, מחנאות אסורה במקומות אחרים על ההר. התשלום שנדרש (בעונה) כדי לחנות ב"כביש האגרה" ובתחילת המסלולים הוא על כל מבקר בנפרד. על ראש ההר אין כבישים, וכביש האגרה, שמוביל לבית חצי הדרך, סגור לרכבים. טרקטורונים אינם מורשים בשטחי ההר. תצפיות טובות של ההר אפשר לראות מכמה דרכים וכבישים מהירים אזוריים, במיוחד מכביש ניו המפשייר 124.
בילויים > מסלולים

הר מונדנוק מכוסה לאורכו ולרוחבו בהרבה קילומטרים של מסלולים מתוחזקים היטב. המסלולים הכי נפוצים הם מסלול הנקודה הלבנה (White Dot Trail) מסלול באורך של 3.5 קילומטרים. זהו מסלול ההעפלה הקצר ביותר, אבל גם התלול ביותר. הגישה אליו היא מצידו הדרום-מזרחי של ההר. מסלול נוסף הוא מסלול החץ הלבן (White Arrow Trail) מסלול באורך 3.7 קילומטרים עד לראש ההר, החץ הלבן נחשב למסלול הכי קל להעפלה לפסגה, דרך תחילת המסלול שכביש האגרה (בית חצי הדרך) על צידו הדרומי של ההר.
מסלולים ראשיים נוספים כוללים את:
מסלול מרלבורו (Marlboro Trail), בצד המערבי של ההר, 3.5 קילומטרים לפסגה.
שביל דבלין (Dublin Path), שהוא גם חלק ממסלול אחר - מונדנוק-סאנאפי גרינווי (Monadnock-Sunapee Greenway), בצידו הצפוני, 3.9 קילומטרים
מסלול פמפלי (Pumpelly Trail), בצפון-מזרח, מסלול ההעפלה הארוך ביותר, 7.1 קילומטר.
הגישה מהצד המזרחי של ההר מאופשרת על ידי מסלול בירצ'טופט (Birchtoft Trail)(שמתחיל באגם גילסון), ועל ידי כמה מסלולים שמתחברים עד להגעה לפסגה.
מסלולים חשובים נוספים כוללים את מסלול הצלב הלבן (White Cross Trail) שהוא מסלול מקביל למסלול הנקודה הלבנה, וצעדת הצוק (Cliff Walk), מסלול מעקפי מפואר בנופים שעוקב במקצתו למזרח של מסלול החץ הלבן. גם המסלול מטקומט מונדנוק (Metacomet-Monadnock Trail) הארוך 180 קילומטרים מעפיל להר מהצד הדרום-מערבי, אבל אין לו כניסה מכביש מס' 124 בתחתית ההר, והכביש מסומן ב"אין חניה".
הר מונדנוק הוא הנקודה האחרונה מצפון של מסלול מטקומט מונדנוק (Metacomet-Monadnock Trail), מסלול הליכה ארוך טווח שהולך דרומה דרך מסצ'וסטס לגבול קונטיקט. הוא גם תחנה אחרונה במסלול מונדנוק-סאנאפי גרינווי (Monadnock-Sunapee Greenway), מסלול בן 80 קילומטרים שמחבר בין הר מונדנוק להר סאנפי (Sunapee). מסלול ארוך טווח נוסף שמקשר בין הר מונדנוק להרים נוספים הוא וואנטסטיקט-מונדנוק גרינווי (Wantastiquet-Monadnock Greenway), שמקשר בין מונדנוק לפארק פסגה (Pisgah State Park) ולוואנטסטיקט, שלו פסגה בולטת בהינסדייל, ניו המפשייר, וצופה על העיר בראטלבורו, ורמונט ועל נהר קונטיקט.
בילויים > הליכה וטיפוס על ההר

המסלול בין הארבע שעות לראש ההר וחזרה דרך אחד מהמסלולים הקצרים נחשב למסלול בדרגת קושי בינונית למטייל הממוצע אבל אינה דורשת כישורים מיוחדים במהלך סוף עונת האביב ועד לתחילת הסתיו. רוחות ומזג האוויר בחלק החשוף והסלעי של ראש ההר הם בדרך כלל קשים יותר מאשר תחתיהם לאורך כל השנה; סופות בחורף וסופות רעמים בקיץ יכולים להוות סכנת חיים. שלג וקרח מהחורף מסוגלים להישאר על המסלולים עד חודש מאי, מה שגורם להליכה להיות מסוכנת או אפילו בלתי אפשרית ללא ציוד מיוחד. השלג שנדחס כתוצאה מגלישה במסלולים שבשימוש נפוץ גורם לכך שהזמן שלוקח לקרח ולשלג להמס מתארך. אביזרים לייצוב כגון גרזן קרח, מקלות סקי, נעלי קרח ודומיהם יכולים להיות לעזר ולפעמים אף הכרחיים לטיפוס בחורף ובתחילת האביב בהתאם לרמות השלג והקרח. הליכה בסתיו בדרך כלל מצריכה ביגוד חם, מודעות למזג האוויר וזמני העפלה מוקדמים יותר. היות שיש מעט מקורות מים ראויים על ההר וקצת מאוד מחסה מהשמש בגובה שמעל 610 מטרים (2,000 רגל), קיימת סכנת התייבשות ומכת חום. על ההר לא צומחים צמחים רעילים וגם לא משתכנים שם נחשים ארסיים. ההר וסביבותיו הם מקום מושבו של הדוב שחור אמריקני, אם כי המפגש איתו נדיר.
ייעוץ בקשר למסלולי הליכה ניתן בעונה (בין יום הזיכרון (ארצות הברית) ועד יום קולומבוס וסופי שבוע מסוימים מחוץ לעונה ) במפקדה של הפארק בצד הדרום-מזרחי של ההר. תיאור המסלולים ומפות של הר מונדנוק מופצים על ידי מגוון של גורמים חלקם עסקיים וחלקם לא. החברה להגנת היערות של ניו המפשייר מדפיסה מדריך מפורט הכולל מפות, תיאור מסלולים, היסטוריה, גאולוגיה, אקולוגיה ומידע נוסף שקשור להר.
שימור

רובו של ההר שמור ולא ניתן לפיתוח. החברה להגנת היערות של ניו המפשייר היא הבעלים העיקריים של השטח ומחזיקה למעלה משישה עשר קמ"ר בשמורת מונדנוק. קרקעות ממנודנוק מוחכרים למדינה לצרכים ניהוליים. העיר ג'פרי גם מחזיקה בחלקים מההר.
בשנת 2000, מסלול מטקומט מונדנוק נכלל במחקר של שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית כדי לבחון אפשרות להכליל אותו ב"מסלול נופי הלאומי", מה שנקרא כיום זמנית "המסלול הנופי של ניו אינגלנד", שגם יכלול את מטאבסט ומטקומט שבקונטיקט, ויתן לזה מן המאפיינים של שביל האפלצ'ים. בינתיים שוררת אי בהירות בנוגע האם החלק של מטקומט-מונדנוק שעובר בניו המפשייר ייכלל סופית בעיצוב המסלול על ידי ה-NST.
אמנות

לצד אמרסון ותורו, אמנים וסופרים אחרים קיבלו השראה מהר מונדנוק, ביניהם:
ווילאם פרסטון פלפס (William Preston Phelps) (1848-1917), אמן שהיה ידוע כ"צייר של הר מונדנוק"
ציורים נוספים של הר מונדנוק ניתן למצוא בין השאר אצל הציירים אבוט תייר (Abbott Thayer), רוקוול קנט (Rockwell Kent), וריצ'רד וויטני (Richard Whitney).
המלחין האמריקאי אלן הוואנס (Alan Hovhaness) (1911-2000), שגם טיפס על הר מונדנוק מספר פעמים בצעירותו, הלחין סימפונית פנטזיה עם השם מונדנוק, בסביבות 1935.
סופר האימה ה.פ. לאבקרפט כתב חיבור אודות ההר בשם לטמפלטון ולהר מונדנוק.
זוכה פרס פוליצר גאלווי קינל (Galway Kinnell) כתב על ההר ביצירתו רעיית פרחים על הר מונדנוק.
חלק מאירועיחגיגות הריקודים של הר מונדנוק התקיימו על פסגת ההר בנקודת השוויון.
ראלף וולדו אמרסון
הנרי דייוויד תורו
ליד מקום ההתחלה של מסלול הנקודה הלכנה.
כ 1.6 קילומטרים לפני הפסגה על מסלול הנקודה הלבנה.
זרם קטן במהלך יום גשום במסלול הנקודה הלבנה.
מבט של 360 מעלות מראש הר מונדנוק.
התקפת המרגמות על מעון ראש ממשלת בריטניה

| חלק מהסכסוך בצפון אירלנד |
| --- | --- |

 תאריך:  7 בפברואר 1991 
 מקום:  דאונינג 10 
 מטרה:  ג'ון מייג'ור 
 קואורדינטות:  51°30′13″N 0°07′41″W﻿ / ﻿51.503611111111°N 0.12805555555556°W﻿ / 51.503611111111; -0.12805555555556
 סוג:  פיגוע 
 הרוגים:  0 
 פצועים:  4 
 מבצע:  הצבא האירי הרפובליקני הזמני 
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסהתקפת המרגמות על מעון ראש ממשלת בריטניה (למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסהתקפת המרגמות על מעון ראש ממשלת בריטניה 
 
מרגמה מאולתרת מדגם דומה לזה ששימש להתקפה
התקפת המרגמות על מעון ראש ממשלת בריטניה נערכה ב-7 בפברואר 1991 על ידי אנשי ארגון הצבא האירי הרפובליקני הזמני (Provisional Irish Republican Army - PIRA). היה זה ניסיון התנקשות בחיי ראש ממשלת בריטניה, ג'ון מייג'ור, וחברי הקבינט שלו, שהיו מכונסים לדיון במקום. ארבעה אנשים נפצעו בהתקפה.