stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב בבנגלדש
תנאי מחיה

אף על פי שהפגנת חיבה פומבית בין חברים מאותו מין בבנגלדש מקובלת למדי ואינן מעוררת מחלוקות, נראה שיש התנגדות נחרצת כלפי הומוסקסואליות ככזו. גישה עוינת זו נובעת מהתרבות השמרנית של המדינה, כאשר דת האסלאם מוצהר על ידי כ-90% מהאוכלוסייה. קיצוניים מצד החברה יכולים להצדיק את אלימותם כלפי להט"ב שכן הם רואים בהומוסקסואליות "לא מוסרית" ו-"לא נורמלית" לצד היותה פשע חברתי. "שומרי המוסר" הללו אינם מקבלים סנקציות על ידי הממשלה, ולכן מנצלים את היתרונות של היעדר חוק זכויות אזרח לביצוע פעולותיהם.
בשנת 2003, דר. גארי דאוסט, פרופסור אוסטרלי, פרסם דו"ח שכותרתו "A Review of Knowledge About the Sexual Networks and Behaviors of" על גברים המקיימים יחסי מין עם גברים באסיה כחלק ממחקר על האופן שבו מגפת האיידס משפיעה על היבשת. עיקר הדו"ח התמקדו בזנות גברית, אם כי יצר דיון ציבורי על סוגיות להט"ב, כאשר סרטים הודיים והרעלות מים באמצעות ארסן הואשמו ב-"הפיכת ההומוסקסואליות לנפוצה יותר". בתגובה, נמתחו ביקורות על נקודות מבט אלה כ-"בלתי נכונות מבחינה מדעית ומבוססים על דעות קדומות".
בשנת 2011, התקשרות מבוססת מחקר עם בית ספר לבריאות הציבור באוניברסיטה בבנגלדש נועדה להעלות את הדיון הציבורי על מיניות וזכויות בהקשר פוליטי רגיש מאוד. על ידי חיבור בין מחזיקי עניין, לרבות בני מיעוטים מיניים, אקדמאים, נותני שירותים, תקשורת, קובעי מדיניות וארגוני הסברה, המעורבות המחקרית פעלה להבאת נראות לסוגיות מיניות וזכויות נסתרות וסטיגמטיות. צעדים משמעותיים הבור נראות בקרב מיעוטים מיניים כוללים יצירת מרחבים בטוחים לפגישה, פיתוח חומרי למידה לסטודנטים באוניברסיטה ומעורבות עם קבוצות זכויות משפטיות.
תנאי מחיה > ארגוני זכויות להט"ב

| --- | --- |
 :  ראו גם – Boys of Bangladesh
הניסיון הראשון להקים ארגון להט"ב בבנגלדש הגיע בשנת 1999, כאשר אדם בשם רנגיו, שתואר כ-"בחור משכיל זר בגיל העמידה משבט ילידים", פתח את הקבוצה המקוונת הראשונה להומואים בבנגלדש, בשם "Gay Bangladesh" אשר משכה למעלה מ-1,000 חברים. אולם, לאחר מותו של רנגיו, פעילותה הואטה והקבוצה עצמה הפכה מוזנחת. בשנת 2002, שתי קבוצות מקוונות אחרות הופיעו באתר "!Yahoo" בהן: "Teen Gay Bangladesh" ו-"Boys Only Bangladesh". שתי הקבוצות נמחקו על ידי האתר בדצמבר 2002, ולאחר מספר הפעלה מחדש ושינויי שמות, "TGB" הוקמה תחת השם החדש "Bangladesh Gay Boys" ו-"BOB", הידועה כעת בשם "Boys of Bangladesh". הקבוצה היא הרשת הגדולה ביותר לגברים הומוסקסואלים בנגלים, המארגנת אירועים רבים הקשורים לזכויות להט"ב בדאקה מאז 2009. הקבוצה מחזיקה במעל 2,000 חברים הכוללים בין היתר רופאים ודוקטורים לפילוסופיה.
בינואר 2014 יצא לאור מגזין הלהט"ב הראשון של בנגלדש, "Roopbaan" על שם דמות עממית בנגלית המייצגת את "כוחה של האהבה". מאז 2014, בכל שנה בתחילת השנה החדשה הבנגלית ב-14 באפריל, נערך בדאקה אירוע גאווה בשם "Rainbow Rally". לאחר קבלת איומים, נאלצו המארגנים לבטל את אירוע 2016. בשנת 2014 ערכה בנגלדש את צעדת הטרנסנדרים הראשונה בשטחה.
קרן האוכלוסין של האו"ם (UNFPA) ומספר ארגונים לא ממשלתיים הפעילו לחץ על בנגלדש לטפל בנושאים בהם זכויות להט"ב וחינוך למיניות לאורך השנים. נושאים אלו נדונו בוועידת האוכלוסין השישית באסיה והאוקיינוס השקט שהחלה ב-16 בספטמבר 2013. בנגלדש התנגדה לחלוטין לרעיון של "UNFPA" לתמוך בזכויות להט"ב בעוד נציגה הקבוע באו"ם, אבולקלאם עבדול מומן, אמר כי "אימוץ מדיניות כזו יסתור את הנורמות החברתיות של המדינה". בספטמבר 2014, בוועידה הבינלאומית לפיתוח אוכלוסין, בנגלדש סירבה שוב למתן זכויות לחברי קהילת הלהט"ב באזורה בעוד עבדול מומן העיר הערות דומות ביחס לנושא כפי שעשה בשנה הקודמת בוועידת השישית.
ב-25 באפריל 2016, סולחאז מנאן, מייסד המגזין ואחד ממארגני העצרת "Rainbow Rally", נרצח בדירתו יחד עם מהבוב הרב טונוי, פעיל להט"ב נוסף. אנסאר-אל-אסלאם, קבוצה הקשורה לארגון הטרור האסלאמי, אל-קאעידה, לקחה אחריות על הרציחות והצהירה כי הפעילים אישרו את נטייתם החד-מיניות ובכך, היו צריכים להירצח על פי חוקי השריעה. במאי 2019, שמונה איסלמיסטים קיצונים הואשמו על ידי משטרת בנגלדש בגין הרציחות בעוד ארבעה מתוך השמונה נמצאים במעצר והמשטרה עודנה בחיפושיה אחר הנאשמים הנוספים. באוגוסט 2021 גזר בית המשפט שישה נאשמים למוות בגין רצחו של מנאן.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (פלילי מאז 1860 על פי סעיף 377, עונש: עד 10 שנות מאסר וקנס)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה): 
נישואים חד מיניים: 
הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים): 
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים: 
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים: 
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא: 
זכות לשינוי מגדר בחוק: 
הכרה במגדר שלישי: 
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות: 
טיפולי המרה אסורים בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: (לא חוקי עבור הטרוסקסואלים גם כן)
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
אריך הרטמן

| --- | --- |

אריך הרטמן במדי האופטמן (סרן) בלופטוואפה, מלחמת העולם השנייה.
 לידה:  19 באפריל 1922 וייסאך, רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר
 פטירה:  20 בספטמבר 1993 (בגיל 71) וייל אים שיינבוך, גרמניה גרמניה
 מדינה:  גרמניה 
 כינוי:  "האביר הבלונדיני" "השטן השחור" "בובי"
 השתייכות:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית   גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 תקופת הפעילות:  1940–1945, 1956 – 1970
 דרגה:   מיור (ורמאכט)   אוברסט (בונדסוור)
 תפקידים בשירות
 טייס קרב
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון חרבות ויהלומים   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 תפקידים אזרחיים
 מדריך טיסה
 
אריך אלפרד הרטמן (בגרמנית: Erich Alfred Hartmann;‏ 19 באפריל 1922 – 20 בספטמבר 1993) היה טייס קרב בלופטוואפה במלחמת העולם השנייה, ואלוף ההפלות המצליח ביותר בהיסטוריה עם 352 הפלות – רובן בחזית המזרחית מול ברית המועצות. במהלך המלחמה ביצע 1,404 גיחות מבצעיות, לחם ב-825 קרבות אוויר, ביצע 14 נחיתות חירום, נשבה פעם אחת והצליח להימלט. באוגוסט 1944 עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים – מהעיטורים הגבוהים ביותר בגרמניה הנאצית, שהוענק ל-27 לוחמים בלבד.
בשנים 1945–1955 היה במאסר בברית המועצות. בשנים 1956–1970 שירת בחיל האוויר של גרמניה המערבית ופרש בדרגת אוברסט (אלוף-משנה), בעקבות התנגדותו לרכישת מטוסי F-104 סטארפייטר מארצות הברית. לאחר פרישתו היה מדריך טיסה וטייס אווירובטיקה.
שנים מוקדמות והכשרה צבאית

הרטמן נולד בווירטמברג שבגרמניה, לאב רופא (אלפרד אריך הרטמן) ולאם שהייתה מחלוצות הטיסה בדאונים (אליזבת וילהלמינה מאכטהולף). המשפחה עברה לסין בעקבות השפל הגדול והשתקעה בעיר צ'אנגשה בירת מחוז חונאן, אך אולצה לחזור לגרמניה בשנת 1928, עם פרוץ מלחמת האזרחים הסינית.
בצעירותו הרטמן למד להטיס דאונים בהדרכת אימו, שהחזיקה בבעלותה גם מטוס קל. בשנת 1936 אימו הייתה ממייסדי בית ספר לטיסה בתמיכת הממשלה, והרטמן הנער עבד שם כמדריך. בשנת 1939 קיבל רישיון טיס אזרחי, ב-1 באוקטובר 1940 התגייס לקורס טיס וב-31 בינואר 1942 הוסמך כטייס קרב. במרץ 1942 קודם לדרגת לויטננט (סגן משנה), ועד 20 באוגוסט הוכשר כטייס מסרשמיט Bf 109, מטוס הקרב העיקרי של החיל. בעת הכשרתו הרטמן הוכיח יכולת טיסה גבוהה אך משמעת לקויה, ב-31 במרץ 1942 ביצע תרגילי אווירובטיקה בניגוד לנהלים ונידון לשלושה חודשי ריתוק ולקנס של שני שלישים ממשכורתו.
אחיו הצעיר, אלפרד הרטמן, שירת בחיל האוויר כתותחן מטוס שטוקה בחזית צפון אפריקה, נפל בשבי הבריטי ושוחרר לאחר ארבע שנים.
שירות מבצעי במלחמת העולם השנייה > 1942–1943

באוקטובר 1942 הוצב בכנף 52 שבסיסה היה במייקופ, רוסיה. הכנף הפעילה מטוסי מסרשמיט Bf 109 בחזית המזרחית, והתמחתה בהשגת עליונות אווירית. הוא שירת בטייסת 7 להק III בפיקוד הוברטוס פון בונין וזכה להדרכה מטייסי קרב מנוסים – בהם אדמונד רוסמן, אלפרד גריסלבסקי, הנס דאמרס, ולטר קרופינסקי ויוזף צוורנמן. ב-14 באוקטובר 1942 טס לגיחה מבצעית ראשונה, יזם קרב אוויר בניגוד לנהלים ולבסוף ביצע נחיתת אונס לאחר שהדלק במטוסו אזל. בעקבות התנהגותו במשימה הוא נשפט בידי מפקד הטייסת וקורקע לשלושה ימים. ב-5 בנובמבר 1942 הפיל לראשונה מטוס סובייטי מדגם איליושין Il-2, ועד סוף השנה הפיל מטוס נוסף.
ב-25 במאי 1943 הפיל מטוס אחד והתנגש במטוס אחר, ב-7 ביולי 1943 הפיל שבעה מטוסים במהלך קרב קורסק. עד תחילת אוגוסט 1943 הגיע ל-50 הפלות, בסופו הגיע ל-98 הפלות ובאפריל 1943 מונה למפקד טייסת 9 של הכנף. במהלך קרב אוויר ב-19 באוגוסט 1943 הרטמן הפיל שני מטוסים, ונאלץ לבצע נחיתת אונס בשטח סובייטי לאחר שמטוסו נפגע. הוא נשבה בידי כוח סובייטי, התחזה לפצוע והצליח לברוח ולחזור לשטח הגרמני בחסות החשיכה. באוקטובר 1943 הפיל 33 מטוסים, הגיע ל-148 הפלות ועוטר בצלב האבירים של צלב הברזל. בסוף השנה הגיע ל-159 הפלות.
שירות מבצעי במלחמת העולם השנייה > 1944–1945

בחודשיים הראשונים של 1944 הפיל 50 מטוסים. קצב ההפלות המהיר שלו נבדק בידי הפיקוד העליון של חיל האוויר, בין השאר באמצעות משקיף שטס לצידו ותיעד את ביצועיו. ב-2 במרץ 1944 הגיע ל-202 הפלות. הפיקוד הסובייטי הציע פרס של 10,000 רובל על ראשו, והטייסים הסובייטים הכירו את כינויו במערכת הקשר – "קרייה אחד". על מטוסו היה מצויר פרח צבעוני שחור שהוביל לכינויו "השטן השחור", והטייסים הסובייטים נטו לברוח כשזיהו אותו - לכן המטוס הוקצה בעיקר לטייסים צעירים. במרץ 1944 הוזמן עם טייסים נוספים לברגהוף, מעונו של אדולף היטלר בבוואריה, לקבלת עיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון.
ב-21 במאי 1944 השתתף לראשונה בקרב אוויר מול חילות האוויר של צבא ארצות הברית מעל בוקרשט, רומניה והפיל שני מטוסי מוסטנג. ב-1 ביוני 1944 הפיל ארבעה מטוסי מוסטנג מעל פלוישט. במהלך החודש ביצע גיחה חמישית מול מטוסים אמריקניים, הפיל שני מטוסי מוסטנג ונאלץ לנטוש לאחר שאזל הדלק במטוסו. ביולי 1944 קודם לדרגת אובר-לויטננט (סגן), וב-17 באוגוסט הפך לאלוף ההפלות של החיל כשהגיע ל-274 הפלות. ב-23 באוגוסט הפיל שמונה מטוסים בשלוש גיחות והגיע ל-290 הפלות.
ב-24 באוגוסט הפיל 11 מטוסים בשתי גיחות והגיע ל-301 הפלות. בעקבות ההישג הוא קורקע בידי מפקד החיל הרמן גרינג שחשש מהפלתו, אך בהתאם לדרישתו חזר לשרת כטייס קרב. באותו חודש הוזמן למאורת הזאב, אתר המפקדה של היטלר בפרוסיה המזרחית, לקבלת עיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים – עיטור שהוענק במלחמה ל-27 לוחמים בלבד. בפגישה ארוכה עם היטלר שוחחו על הזירה האווירית בפרט ועל המלחמה בכלל. לצד הענקת העיטור קודם לדרגת האופטמן (סרן) וזכה לחופשה בת עשרה ימים, במהלכה נשא לאישה את אורסולה פטש, חברתו מימי בית הספר התיכון ב-10 בספטמבר 1944. הרטמן סירב להצטרף לתוכנית הניסוי שהפעילה את מטוס הקרב הסילוני הראשון בעולם – מסרשמיט Me-262, והעדיף להמשיך לשרת ביחידתו כטייס קרב פעיל.
בשבועיים הראשונים של פברואר 1945 שירת כמפקד להק I בכנף 53. במרץ 1945 הגיע ל-336 הפלות, ביצע קורס הסבה להטסת מטוסי סילון אך בחר להמשיך לשרת ביחידתו ומונה למפקד להק I בכנף 52. ב-17 באפריל הגיע ל-350 הפלות. לקראת סוף המלחמה סירב לפקודה לטוס לשטח בשליטה בריטית ולהיכנע שם, כדי להימנע מתפיסה בידי הסובייטים. הוא נימק את סירובו בכך שכמפקד לא יכול היה להפקיר את חייליו בכנף לסובייטים ולהתחמק מגורל זהה לעצמו.
ב-8 במאי, יום הלחימה האחרון באירופה, ביצע הפלה אחרונה מעל ברנו, צ'כיה – במהלך גיחת סיור הפיל מטוס יאק 9 סובייטי. עם שובו לבסיס השתתף בהשמדת הציוד הצבאי, לרבות 25 מטוסי קרב, תחמושת ודלק, ובאותו יום קודם לדרגת מיור (רב-סרן). בתפקידו כמפקד להק I בכנף 52, הרטמן נכנע עם יחידתו לנציגים של הדיוויזיה ה-90 של צבא ארצות הברית.
שירות מבצעי במלחמת העולם השנייה > שיטת לחימה

הרטמן הסביר את הצלחתו בהפעלה יעילה של הנשק שדרשה סבלנות רבה, ובנחיתות של חיל האוויר הסובייטי – לרבות באמצעי הלחימה ובשיטות הלחימה המקובעות. בקרבות האוויר נהג להפתיע את היריב, ולפתוח באש מטווח קצר מאוד – עד 20 מטר. השיטה הזאת איפשרה יתרונות רבים: הימנעות מחשיפה מוקדמת של מיקומו, פיצוי על המהירות הנמוכה יחסית של התותח, דיוק מרבי בפגיעה, בזבוז תחמושת מינימלי וצמצום יכולת היריב להגיב ולהימלט. מאידך, השיטה הובילה לפגיעות רבות משברים או מפיצוצים שמקורם במטוס הנפגע, ולכן חייבה ניתוק מגע והערכה מחודשת של המצב לאחר כל קרב. הרטמן תיאר זאת בקיצור "צפה-החלט-תקוף-שבור" – צפה ביריב, החלט איך לתקוף, תקוף, נתק מגע והערך מחדש את המצב.
לאחר המלחמה

הרטמן נמסר עם אנשי יחידתו לסובייטים ב-24 במאי 1945, בהתאם להסכם למסירת שבויי מלחמה שנערך בוועידת יאלטה. הוא סירב לשתף פעולה עם המודיעין הסובייטי או להצטרף לחיל האוויר של גרמניה המזרחית, והואשם בפשעי מלחמה שקריים[דרוש מקור][דרושה הבהרה] – בהם ירי מכוון על 780 אזרחים בבריאנסק, תקיפת מפעל לחם והשמדת 345 מטוסי קרב יקרים. הרטמן סירב להודות באשמה וניהל את הגנתו המשפטית בעצמו. הוא הורשע ונידון ל-25 שנות מאסר עם עבודת פרך. בעקבות סירובו לעבוד במאסר, הוא נשלח פעמים רבות לבידוד והועבר בין כמה מחנות עבודה.
הרטמן שוחרר לגרמניה המערבית במסגרת עסקת חליפין שבוצעה בשנת 1955, בתום עשר שנים וחצי בשבי, לצד כ-16 אלף שבויים גרמנים נוספים. עם שובו התאחד עם אשתו אורסולה – והתוודע למות בנו הבכור, שלא פגש מעולם (אריך פטר, 1945–1948). בשנת 1957 נולדה בתו, אורסולה איזבל. בינואר 1997 ממשלת רוסיה זיכתה את הרטמן מאשמה, והודתה שהרשעתו בפשעי מלחמה לא הייתה חוקית.[דרוש מקור]
בשנת 1956 התגייס לחיל האוויר של מערב גרמניה, ושירת בכנף 71 – היחידה הראשונה בחיל שהפעילה מטוסי סילון בלבד. בשנים 1959–1962 שירת כמפקד הכנף, שהפעילה מטוסי קרב מדגם CL-13 סייבר (גרסה קנדית של F-86 סייבר) ובהמשך לוקהיד F-104 סטארפייטר. במסגרת האימונים עם חיל האוויר האמריקני נשלח מספר פעמים לארצות הברית. בשנת 1960 קודם לדרגת אוברסט-לויטננט (סגן-אלוף), ובשנת 1967 קודם לדרגת אוברסט (אלוף-משנה). הרטמן התנגד בחריפות ובאופן גלוי לרכישת מטוסי F-104 – הוא טען שהמטוס פגום מיסודו ולא בטיחותי, ובעקבות התנגדותו נאלץ לפרוש בשנת 1970. במהלך השנים עסקת הרכישה גררה ביקורת רבה, בעקבות תאונות אימונים רבות שהובילו למותם של 115 טייסים ול-282 התרסקויות, ובשל קישורה של העסקה לפרשיות השוחד של לוקהיד.
לאחר פרישתו, משנת 1971, עבד כמדריך טיסה בעיר הנגלר שליד בון, והופיע בצוות אווירובטי עם אדולף גאלאנד. בשנת 1980 חלה בתעוקת לב, ובעקבות מצבו הבריאותי עסק בעיקר בהדרכת טיסה. הרטמן הלך לעולמו ב-20 בספטמבר 1993, בגיל 71.
ראו גם

אלוף הפלות
גיורא אבן אפשטיין
הברון האדום
מסרשמיט Bf 109, מטוס הקרב העיקרי של הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה
מטוסי F-104 בשירות חיל האוויר של מערב גרמניה, 1965
פורמולה 2 עונת 2021

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  27 במרץ 2021
 תאריך סיום:  12 בדצמבר 2021
 מספר עונה:  5
 מספר מרוצים בעונה:  24
 זוכה באליפות הנהגים:  אוסטרליה אוסקר פיאסטרי
 נקודות הנהג הזוכה:  252.5
 זוכה באליפות היצרנים:  Prema
 נקודות היצרן הזוכה:  444.5
 אתר רשמי
 → פורמולה 2 עונת 2020 פורמולה 2 עונת 2022 ← 
 
עונת 2020 בפורמולה 2 היא העונה החמישית בה התקיימה אליפות הפורמולה 2 המאורגנת על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). קטגוריית מרוצי הפורמולה 2 מדורגת כרמה השנייה של מרוצי מכוניות גלגל-פתוח אחרי הפורמולה 1 בהתאם לתוכנית השלבים הגלובלית. אירועי האליפות התנהלו במקביל לאירועים נבחרים של הקטגוריה הבכירה.
בעונה זאת שונה פורמט המרוצים: מספר הסבבים צומצם לשמונה, אך בכל סבב מתקיימים שלושה מרוצים, במקום שניים, כפי שהיה בעונות הקודמות.
אוסקר פיאסטרי זכה באליפות הנהגים, קבוצתו Prema זכתה באליפות היצרנים.
קבוצות ונהגים

| קבוצה | מספר | נהג | מרוצים |
| --- | --- | --- | --- |
| איטליה פראמה | 1 | רוסיה רוברט שוורצמן | 1–6 |
| איטליה פראמה | 2 | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | 1–6 |
| בריטניה UNI-Virtuosi Racing | 3 | הרפובליקה העממית של סין גואניו ז'ו | 1–6 |
| בריטניה UNI-Virtuosi Racing | 4 | ברזיל פליפה דרוגוביץ' | 1–6 |
| בריטניה קארלין | 5 | בריטניה דן טיקטום | 1–6 |
| בריטניה קארלין | 6 | הודו ג'האן דרוואלה | 1–6 |
| בריטניה הייטק גרנד פרי | 7 | ניו זילנד ליאם לוסון | 1–6 |
| בריטניה הייטק גרנד פרי | 8 | אסטוניה יורי ויפס | 1–6 |
| צרפת ART Grand Prix | 9 | דנמרק כריסטיאן לונדגארד | 1–6 |
| צרפת ART Grand Prix | 10 | צרפת תיאו פורשייר | 1–6 |
| הולנד MP Motorsport | 11 | הולנד ריצ'רד ורשור | 1–6 |
| הולנד MP Motorsport | 12 | גרמניה לירים זנדלי | 1–6 |
| צ'כיה שארוז | 14 | גרמניה דייוויד בקמן | 1–4 |
| צ'כיה שארוז | 14 | ברזיל אנזו פיטיפלדי | 5–6 |
| צ'כיה שארוז | 15 | ברזיל גילרמה סאמיה | 1–6 |
| צרפת DAMS | 16 | ישראל רוי ניסני | 1–6 |
| צרפת DAMS | 17 | ניו זילנד מרכוס ארמסטרונג | 1–6 |
| ספרד קמפוס רייסינג | 20 | ברזיל ג'יאנלוקה פטקוף | 1–2 |
| ספרד קמפוס רייסינג | 20 | איטליה מתאו נאניני | 3–4 |
| ספרד קמפוס רייסינג | 20 | גרמניה דייוויד בקמן | 5–6 |
| ספרד קמפוס רייסינג | 21 | שווייץ ראלף בשונג | 1–6 |
| גרמניה HWA Racelab | 22 | איטליה מתאו נאניני | 1 |
| גרמניה HWA Racelab | 22 | בריטניה ג'ק איטקן | 2–4 |
| גרמניה HWA Racelab | 22 | בריטניה ג'ק יוז | 5–6 |
| גרמניה HWA Racelab | 23 | איטליה אלסיו דלדה | 1–6 |
| איטליה טרידנט | 24 | הולנד בנט ויסקאל | 1–6 |
| איטליה טרידנט | 25 | יפן מרינו סטו | 1–6 |
רשימת מרוצים

| סיבוב | מדינה | תאריך | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 | בחריין סאח'יר, בחריין | 27 במרץ 2021 |  | גרמניה לירים זנדלי | ניו זילנד ליאם לוסון |
| 1 | בחריין סאח'יר, בחריין | 27 במרץ 2021 |  | שווייץ ראלף בשונג | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי |
| 1 | בחריין סאח'יר, בחריין | 28 במרץ 2021 | הרפובליקה העממית של סין גואניו ז'ו | רוסיה רוברט שוורצמן | הרפובליקה העממית של סין גואניו ז'ו |
| 2 | מונקו מונקו | 22 במאי 2021 |  | אסטוניה יורי ויפס | הרפובליקה העממית של סין גואניו ז'ו |
| 2 | מונקו מונקו | 22 במאי 2021 |  | רוסיה רוברט שוורצמן | בריטניה דן טיקטום |
| 2 | מונקו מונקו | 23 במאי 2021 | צרפת תיאו פורשייר | הרפובליקה העממית של סין גואניו ז'ו | צרפת תיאו פורשייר |
| 3 | אזרבייג'ן באקו, אזרבייג'ן | 5 ביוני 2021 |  | צרפת תיאו פורשייר | רוסיה רוברט שוורצמן |
| 3 | אזרבייג'ן באקו, אזרבייג'ן | 5 ביוני 2021 |  | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | אסטוניה יורי ויפס |
| 3 | אזרבייג'ן באקו, אזרבייג'ן | 6 ביוני 2021 | ניו זילנד ליאם לוסון | בריטניה דן טיקטום | אסטוניה יורי ויפס |
| 4 | בריטניה סילברסטון | 17 ביולי 2021 |  | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | רוסיה רוברט שוורצמן |
| 4 | בריטניה סילברסטון | 17 ביולי 2021 |  | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | הולנד ריצ'רד ורשור |
| 4 | בריטניה סילברסטון | 18 ביולי 2021 | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | הודו ג'האן דרוואלה | הרפובליקה העממית של סין גואניו ז'ו |
| 5 | איטליה מונצה, איטליה | 11 בספטמבר 2021 |  | צרפת תיאו פורשייר | צרפת תיאו פורשייר |
| 5 | איטליה מונצה, איטליה | 11 בספטמבר 2021 |  | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | הודו ג'האן דרוואלה |
| 5 | איטליה מונצה, איטליה | 12 בספטמבר 2021 | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | ניו זילנד ליאם לוסון | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי |
| 6 | רוסיה סוצ'י, רוסיה | 25 בספטמבר 2021 |  | צרפת תיאו פורשייר | בריטניה דן טיקטום |
| 6 | רוסיה סוצ'י, רוסיה | 25 בספטמבר 2021 | המרוץ בוטל | המרוץ בוטל | המרוץ בוטל |
| 6 | רוסיה סוצ'י, רוסיה | 26 בספטמבר 2021 | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | ניו זילנד ליאם לוסון | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי |
| 7 | ערב הסעודית ג'דה, ערב הסעודית | 4 בדצמבר 2021 |  | רוסיה רוברט שוורצמן | ניו זילנד מרכוס ארמסטרונג |
| 7 | ערב הסעודית ג'דה, ערב הסעודית | 4 בדצמבר 2021 |  | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי |
| 7 | ערב הסעודית ג'דה, ערב הסעודית | 5 בדצמבר 2021 | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי |
| 8 | איחוד האמירויות הערביות אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות | 11 בדצמבר 2021 |  | בריטניה אולי קולדוול | הודו ג'האן דרוואלה |
| 8 | איחוד האמירויות הערביות אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות | 11 בדצמבר 2021 |  | ישראל רוי ניסני | הרפובליקה העממית של סין גואניו ז'ו |
| 8 | איחוד האמירויות הערביות אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות | 12 בדצמבר 2021 | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | צרפת תיאו פורשייר | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי |
שינויים בתקנות

מבנה סוף השבוע של מרוצים שונה לקראת העונה. בכל סוף שבוע יתקיימו שלושה מרוצים במקום שניים. בשבת יתקיימו שני מרוצי ספרינט וביום ראשון יתקיים המרוץ המלא, בו קיימת חובה מנדטורית לעצירה אחת לפחות בפיט סטופ. מקצי דירוג שיערכו ביום שישי יקבעו את סדר הזינוק למרוץ הספרינט הראשון ולמרוץ המלא. סדר הזינוק למרות הספרינט השני יקבע בהתאם לתוצאות המרוץ הראשון, כאשר עשרת הנהגים הראשונים יוזנקו בסדר הפוך (המנצח יזנק מהמקום העשירי, מי שסיים שני יזנק תשיעי וכו').
שיטת הניקוד

הנקודות ניתנות לעשרת הנהגים המהירים במרוץ הפתיחה ולשמונת הנהגים המהירים במרוץ הספרינט. 4 נקודות נוספות ניתנות לנהג המזנק מהפול פוזישן במרוץ הפתיחה. 2 נקודות נוספות מוענקות לנהג שקובע את זמן ההקפה המהירה בכל אחד משני המרוצים, בתנאי שסיים באחד מעשרת המקומות הראשונים.
הזינוק למרוץ הספרינט נקבע בהתאם לסדר הסיום של מרוץ הפתיחה, כאשר שמונה המקומות הראשונים נקבעים בסדר הפוך לתוצאות שמונה הנהגים הראשונים במרוץ הפתיחה, כך שנהג שהגיע למקום שמיני במרוץ הפתיחה יזנק מהמקום הראשון במרוץ הספרינט. לא מוענקות נקודות נוספות על זינוק מהפול פוזישן במרוץ זה.
שיטת הניקוד > מרוץ ספרינט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | הקפה מהירה |
| נקודות | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 2 | 1 | 2 |
שיטת הניקוד > מרוץ מלא

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | פול פוזישן | הקפה מהירה |
| נקודות | 25 | 18 | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 2 | 1 | 4 | 2 |
הערות שוליים

↑  New weekend format for FIA Formula 2 announced, 1 December 2020
קרל המפל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בינואר 1905 הקיסרות הגרמנית אורניינבורג, פרוסיה, גרמניה
 פטירה:  9 בנובמבר 1997 (בגיל 92) ארצות הברית פרינסטון, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גטינגן, אוניברסיטת היידלברג, אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מנחה לדוקטורט:  וולפגנג קלר, הנס רייכנבאך 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת פיטסבורג  אוניברסיטת ייל  קווינס קולג' 
 מונחה לדוקטורט:  ג'ון אלן רובינסון, ג'ון אירמן, לורנס סקלאר, אדולף גרונבאום, ג'ראלד ג'. מסי, ריצ'רד ג'פרי 
 זרם:  פוזיטיביזם לוגי
 תחומי עניין:  פילוסופיה של המדע, לוגיקה
 עיסוק:  מתמטיקאי, מסאי, מרצה באוניברסיטה, פילוסוף, מדען מחשב, אפיסטמולוג 
 הושפע מ:  החוג הווינאי
 השפיע על:  רוברט נוזיק, נלסון גודמן
 מדינה:  גרמניה, ארצות הברית 
 יצירות ידועות:  פילוסופיה של מדע הטבע 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1947) Carus Lectures (1970) 
 
קַרְל גּוּסְטַב הֶמְפֶּל (בגרמנית: Carl Gustav Hempel‏; 8 בינואר 1905 – 9 בנובמבר 1997) היה פילוסוף של המדע, שהושפע מזרם הפוזיטיביזם הלוגי. הרים שתי תרומות עיקריות לחשיבה המדעית: אישוש והסבר מדעי.
ביוגרפיה

המפל נולד בגרמניה בשנת 1905. ב-1923 התקבל לאוניברסיטת גטינגן, שבה למד מתמטיקה ולוגיקה. משם עבר לאוניברסיטת היידלברג, שם למד מתמטיקה, פיזיקה ופילוסופיה. מאוחר יותר עבר לברלין, ולמד פיזיקה אצל מקס פלאנק ולוגיקה אצל פון נוימן.
ב-1929 השתתף המפל בכינוס הראשון לפילוסופיה של המדע, שם פגש את רודולף קרנפ ובעקבותיו הצטרף לחוג הווינאי. ב-1934 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת ברלין, על מחקרו שעסק בתורת ההסתברות. באותה שנה היגר המפל לבריסל, וב-1937 היגר לארצות הברית, והיה לאסיסטנט של קרנפ באוניברסיטת שיקגו.
עד 1948 לימד המפל באוניברסיטת העיר ניו יורק, ומאוחר יותר באוניברסיטת ייל. בהמשך, ועד לפרישתו, לימד באוניברסיטת פרינסטון. לאחר מכן התארח באוניברסיטאות שונות, בהן גם האוניברסיטה העברית.
המפל נפטר בפרינסטון ב-9 בנובמבר 1997.
באוניברסיטת מישיגן הוקמה קתדרה על שם "קרל המפל וויליאם פרנקנה".
יצירתו הפילוסופית

תרומתו העיקרית של המפל לפילוסופיה של המדע התבטאה בכך שהוא הגדיר מושגים שונים לבחינת תאוריה מדעית. המרכזי בהם הוא "אישוש" של תאוריה לפי מודל נומולוגי-דדוקטיבי (וזאת להבדיל מ"אימות" של תאוריה, אשר, על פי המפל, איננו אפשרי).
לפי המפל לא ניתן לאמת באופן ודאי אף תאוריה מדעית משום שעל מנת לעשות זאת יש לבצע אינסוף ניסויים; במקום זאת, ניתן לאשש אותה ("אישוש" הוא מושג חלש יותר מ"אימות"), כלומר לאסוף כמה שיותר "דוגמאות לניבויים מוצלחים שלה במציאות" אשר ילמדו על אמיתותה ויגדילו את סבירותה להיות נכונה.
מושג נוסף שהגדיר המפל הוא "מסקנת בחינה". כלומר, מסקנה הנובעת מתוך ההשערה שלנו, אשר ניתן לבדוק אותה על ידי ניסוי מדעי (לדוגמה, לא ניתן לנסח "מסקנת בחינה" להשערה כי תליית שום על חלון החדר מביאה מזל טוב, משום שאין שום דרך לבדוק אותה על ידי ניסוי מדעי). אם ההשערה אינה תואמת את מסקנת הבחינה הרי שהתאוריה מבוטלת. אך אם ההשערה אכן תואמת את מסקנת הבחינה אין התאוריה מאומתת לעולם, כי אם "מאוששת".
דוגמה לשימוש במושגים אלו נמצאת בספרו של המפל "פילוסופיה של מדעי הטבע". בספר זה מציג המפל מקרה שבו מנסה הרופא איגנץ זמלווייס לפתור בעיה של תמותת יולדות במחלקה שבה עבד, באמצעות הגדרת היפותזה. זו קובעת כי תמותת היולדות נגרמת ממעבר של חומר מן המת. להיפותזה זו ניתן לנסח מסקנת בחינה: אם הרופאים יחטאו טוב יותר את ידיהם, תמותת היולדות תפחת. את מסקנת בחינה זו ניתן לבחון על ידי ניסוי, שתוצאתו יכולה להיות אחת משתיים: או שהתמותה תפחת, או שלא. כעת מגיע שלב האישוש. אם התמותה תישאר כמות שהיא, אזי התאוריה נכשלה והיא בטלה. אך אם התמותה אכן תפחת אז נמצא אישוש לתאוריה והיא נחשבת יותר נכונה ואמיתית.
מדוע לא אומתה התאוריה, אלא רק "אוששה"? משום שייתכן שחיטוי הידיים הוא רק סיבה אחת מני רבות לירידה בתמותת היולדות, או יותר מזה - ביצוע החיטוי וירידת התמותה קרו בסמיכות באופן מקרי, וייתכן כי אין ביניהם שום קשר. לכן, טוען המפל, לעולם לא ניתן להפוך תאוריה מדעית לוודאית, אלא רק לקרבה יותר ויותר לאמת.
פרדוקס העורב שניסח המפל ממחיש את הבעייתיות שקיימת בתהליך האימות של תאוריה מדעית.
לקריאה נוספת

קרל ג. המפל, פילוסופיה של מדע הטבע, תרגם גד פרוידנטל, האוניברסיטה הפתוחה, 1979.