stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אם המגבת ואם התיל
מהלך הניסוי

החוקרים רצו לבדוק האם תינוקות נקשרים רגשית לאמהותיהם בזכות סיפוק צורכיהם החומריים או בזכות גילויי חיבה כמו ליטופים. לכן הם עיצבו ניסוי שבו הם הפרידו קוף רזוס תינוק מאמו ושמו אותו בכלוב שבו שתי בובות דמויות קופת רזוס בוגרת. בובה אחת הייתה עשויה מחוטי תיל והכילה בקבוק חלב (אֵם התיל). הבובה השנייה הייתה עשויה מספוג רך וצופתה במגבת (אֵם המגבת). שאלת המחקר הייתה: האם תינוק הרזוס יבלה את רוב הזמן עם אם התיל, המספקת רק צורך גופני, או עם אם המגבת, המספקת רק מגע רך?
תוצאת הניסויים הייתה ברורה: תינוק הרזוס בילה את מרבית זמנו עם אם המגבת וניגש אל אם התיל רק כדי לאכול. תוצאות אלה חזרו על עצמן עם תינוקות רזוס רבים ובווריאציות רבות של הניסוי. באחת הווריאציות שמו את שתי הבובות בסמיכות זו לזו ותינוק הרזוס נהג לשבת בזרועות אם המגבת ולמתוח את הצוואר כדי לשתות מאם התיל. בווריאציה אחרת היו שתי בובות מגבת שרק לאחת מהן היה בקבוק חלב ורק לשנייה הייתה מערכת חימום שמדמה חום גוף של קופה בוגרת. תינוק הרזוס העדיף לבלות את זמנו עם הבובה המחוממת.
החוקרים קיבלו השראה לעריכת ניסוי זה כאשר הם ערכו ניסויים על למידה עם תינוקות קופים שהופרדו מאמהותיהם. בניסוי על הלמידה הייתה שמיכת פיקה בכלובו של כל תינוק קופים והתינוקות הראו תגובות דיכאוניות כאשר השמיכות נלקחו אל הכביסה.
ביקורת

הביקורת האתית נגד ניסויים אלה טענה שהם אכזריים כלפי תינוקות הרזוס וכלפי האמהות שתינוקות הרזוס נלקחו מהן אחרי הלידה. קופי רזוס הם יצורים דומים מאוד לבני אדם והם חשים סבל דומה בנסיבות דומות. מעבר לזאת, צירופן של אם המגבת ואם התיל גם יחד, לא סיפק את צרכיו הרגשיים של התינוק והקופים שהשתתפו בו פיתחו הפרעות תקשורת, נטיות אלימות וסטיות מין.
כיום, ניסויים בחולייתנים ובמיוחד בקופים, נזקקים לאישורים מיוחדים מועדת האתיקה. סביר שניסוי כזה היה מאושר היום בתנאי שייעשה במעט חזרות ובמעט וריאציות - כלומר היו מציעים לו חלופת צמצום.
הערות שוליים

↑  Harlow HF, Dodsworth RO, Harlow MK. "Total social isolation in monkeys," Proc Natl Acad Sci U S A. 1965.
אליעזר שלומוביץ'

אליעזר שלומוביץ' (נולד בדצמבר 1946) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בתפקיד קשר וחלוץ במכבי נתניה.
ביוגרפיה

שלומוביץ' החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי נתניה, וב-1965 עלה לקבוצה הבוגרת. בתחילת הקריירה שיחק בתפקיד הקשר, אך בעונת 1968/1969 העביר אותו מאמנו יצחק שניאור לתפקיד החלוץ, ושם הוא שיחק מאז. הוא זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות ושני גביעי אלוף האלופים.
שלומוביץ' שיחק בנבחרת הצעירה של ישראל בכדורגל וזכה איתה באליפות אסיה לנוער ב-1967. הוא הוזמן לנבחרת ישראל לקראת מספר משחקים, אך לא שותף בהם.
אביו עמנואל שלומוביץ' שיחק ביובנטוס ובמכבי נתניה, ואחיו הצעיר משה שלומוביץ' שיחק יחד איתו במכבי נתניה.
תארים

אליפות (2): 1970/1971, 1973/1974
אלוף האלופים (2): 1971, 1974
הערות שוליים

↑  גד בן-חורין, שינוי תיפקוד חולל שינוי בקאריירה של שלומוביץ, מעריב, 17 בפברואר 1969
↑  יהלומים לנצח - סיפורה המופלא של מכבי נתניה, באתר עמוד 119, מכבי נתניה
↑  אשר גולדברג, הגביע הוא שלנו. בסייגון ובטוקיו, ‏21 ביולי 2014
↑  א. שלומוביץ וסאבו יתגברו את נבחרת ישראל למכביה, מעריב, 23 ביולי 1969
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלמר גסימוב

אלמר גסימוב (באזרית: Elmar Qasımov; נולד ב-2 בנובמבר 1990) הוא ג'ודוקא אזרי, סגן האלוף האולימפי מריו 2016.
קריירה

ב-28 באפריל 2012 זכה גסימוב במדליה המשמעותית הראשונה שלו כאשר זכה במדליית ארד באליפות אירופה, ברבע הגמר הוא הפסיד ליריב רוסי אך הצליח להגיע לקרב על המדליה מבית הניחומים לאחר שניצח את איראקלי צירקידזה, בקרב על הארד ניצח גסימוב את דינו פפייפר הגרמני. ב-2 באוגוסט התחרה גסימוב באולימפיאדת לונדון וסיים במקום השביעי. ב-31 במרץ 2013 זכה גסימוב במדליית כסף בגראנד פרי סמסון לאחר שגבר בחצי הגמר על הנק חרול ההולנדי והפסיד בגמר לאדלן ביסולטנוב הרוסי. ב-5 במאי זכה במדליית ארד בגראנד סלאם באקו וב-26 במאי זכה במדליית ארד בתחרות המאסטרס היוקרתית שנערכה בטיומן.
ב-26 באפריל 2014 התחרה גסימוב באליפות אירופה במונפלייה וזכה במדליית הכסף, בשלב חצי הגמר הוא ניצח את אדלן ביסולטנוב ובגמר נכנע ללוקאש קרפאלק הצ'כי. ב-13 ביולי זכה גסימוב במדליית זהב בגראנד סלאם טיומן לאחר שניצח בגמר את קייל רייס הקנדי. בשנת 2015, זכה גסימוב במדליות זהב בגראנד פרי טביליסי וגראנד פרי סמסון, ב-10 במאי זכה במדליית כסף בגראנד סלאם באקו וב-24 במאי זכה במדליית הזהב בתחרות המאסטרס שנערכה ברבאט. ב-6 בדצמבר זכה גסימוב במדליית ארד בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי לאחר שגבר בקרב על המדליה על מקסים ראקוב הקזחי.
ב-29 במאי 2016 זכה גסימוב שוב במדליית הזהב בתחרות המאסטרס לאחר שניצח בגמר את סיריל מארה הצרפתי. ב-11 באוגוסט 2016 התחרה גסימוב באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג וזכה במדליית הכסף, בקרב הראשון שלו ניצח גסימוב את האלוף האולימפי מלונדון 2012 טגיר חאיבולאייב הרוסי, בקרב השני ניצח יריב מאלג'יריה וברבע הגמר ניצח את רמדאן דרוויש המצרי, בחצי הגמר ניצח את ארטם בלושנקו האוקראיני ובגמר הפסיד ללוקאש קרפאלק הצ'כי.
ב-12 במרץ 2017 זכה גסימוב במדליית כסף בגראנד סלאם באקו וב-2 בספטמבר 2017 זכה במדליית ארד באליפות העולם שנערכה בבודפשט לאחר שניצח בקרב על המדליה את אחאן ממדוב, חברו לנבחרת האזרית. באליפות אירופה 2019 שנערכה במינסק כחלק מהמשחקים האירופיים, זכה גסימוב במדליית הארד.
פרסים

מקור:
המשחקים האולימפיים:
אליפות העולם:
אליפות אירופה:
תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
איך סטארבקס הצילה את חיי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מייקל גייטס גיל
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספר זיכרונות
 הוצאה
 הוצאה:  קבוצת פינגווין 
 הוצאה בשפת המקור:  ספרי גוטהם
 תאריך הוצאה:  2007
 מספר עמודים:  270
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-1-59240-286-1
 
איך סטארבקס הצילה את חיי: בן טובים לומד לחיות כמו כולם (במקור: How Starbucks Saved My Life: A Son of Privilege Learns to Live Like Everyone Else) הוא ספר זיכרונות מאת מייקל גייטס גיל המתעד את מסעו ממעמד גבוה כבכיר בחברת הפרסום J. Walter Thompson לבריסטה בסטארבקס. טום הנקס שקל להפיק סרט קולנוע מהספר, והבמאי גאס ואן סנט היה גם הוא במגעים לביים. גיל הוא בנו של כתב הניו יורקר המפורסם ברנדן גיל, ואחיו של צ'ארלס גיל, מחבר הספר The Boozer Challenge מ-1989.
על הספר

בגיל חמישים, למייקס גייטס גיל היה הכל: אחוזה בפרברים, אישה וילדים אוהבים, משכורת בעלת שש ספרות והשכלה של ליגת הקיסוס. אולם בתוך שנים ספורות, הוא איבד את עבודתו, התגרש ואובחן שיש לו גידול מוחי. ללא כסף או ביטוח בריאות, הוא התקבל לעבודה בסטארבקס ועבר מארוחות צהריים יקרות לקרצוף שירותים, מלקבל שירות ללשרת.
לאחר זמן הוא מתוודע למורה שמראה לו איך נראים באמת החיים הטובים. נראה שלשניים אין דבר במשותף. היא אפרו-אמריקאית צעירה, בתו של מכור לסמים. הוא רגיל להיות הבוס אבל נמצא תחתיה עכשיו. בפעם הראשונה בחייו הוא חווה את חיי המיעוט המנסה בכוח לשרוד בעבודה חדשה ומאתגרת. הוא לומד את הערך של עבודה קשה והשפלה, וכמו כן את המשמעות האמיתית של כיבוד אדם אחר.
מאחורי הקלעים של אחד מהעסקים הכי מסקרנים באמריקה, נולדת חברות מעוררת השראה, ותודות למדריכה הלא רגילה שלו, מייקל גיל חווה לבסוף תחושת ערך עצמי ואושר שמעולם לא הכיר.
הערות שוליים

↑  http://www.amazon.com/How-Starbucks-Saved-Life-Privilege/dp/1592402860 איך סטארבקס הצילה את חיי: בן טובים לומד לחיות כמו כולם
↑  http://us.cnn.com/2009/LIVING/worklife/02/05/starbucks.saved.my.life/index.html
↑  http://www.nytimes.com/1987/10/03/books/publishing-a-war-memoir-by-william-j-casey.html?n=Top%2FReference%2FTimes%20Topics%2FSubjects%2FB%2FBooks%20and%20Literature
אחמד שאוקי

| --- | --- |

 לידה:  1868 קהיר, ח'דיוות מצרים 
 פטירה:  23 באוקטובר 1932 (בגיל 64 בערך) קהיר, מצרים 
 מדינה:  מצרים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מונפלייה, סורבון 
 שפות היצירה:  ערבית 
 יצירות בולטות:  שאוקיאת 
 
אחמד שאוקי (בערבית: احمد شوقي; ‏25 בדצמבר 1868, קהיר - 13 בדצמבר 1932, גיזה) המכונה امير الشعراء ("נסיך המשוררים") היה משורר ומחזאי מצרי, שסלל את הדרך לשירה הערבית החדשה לצד חאפז אבראהים.
חייו

שאוקי גדל במשפחה אמידה, מצד אביו ממוצא צ'רקסי, יווני וכורדי, ומצד אמו ממוצא יווני וטורקי. עם הקשרים הטובים לחצר הוא קיבל במהרה משרה אצל הח'דיו עבאס חלמי השני. לאחר מכן הוא השלים לימודי משפטים באוניברסיטת מונפלייה. בצרפת הוא הושפע מהמחזאים מולייר ורסין. הוא חזר למצרים ב-1894, עד שבשנת 1914 גירשו אותו הכובשים הבריטיים לאנדלוסיה, שם הוא שהה עד לחזרתו בשנת 1920, עם עצמאות מצרים מהשלטון הבריטי.
יצירותיו

מחזות:
מַצְרַע קלאופטרה ("מות קלאופטרה") (1927)
מג'נון ולילא - על סיפור אהבתם של לילא ומג'נון
קמביז (1931) - עוסק במלך כנבוזי השני
עלי בֵּכ אל-כביר - עוסק בשליט הממלוכי של מצרים עלי ביי אל-כביר
אמירת אל-אנדלוס ("נסיכת אנדלוס")
עַנְתַרה - עוסק במשורר הטרום אסלאמי ענתרה אבן שדאד
א-סית הודא ("הגברת הודא")
אל-בַח'ילה ("הקמצן")
שריעת אל-ע'אב ("חוק היער")
שירה:
א-שאוקיאת - קובץ בן ארבעה כרכים המכיל מבחר משיריו (1925- 1943). כרכים ג'-ד' יצאו לאור לאחר מותו של שאוקי
דֻוַל אל-עַרב ועֻטַ'מַא אל-אסלאם ("ארצות הערבים ונכבדי האסלאם)
פרוזה:
אַסְוַאק א-ד'הב ("שוקי הזהב", 1932) - קובץ מאמרים העוסקים בעיקר בסוגיות חברתיות
יצירתו בעברית

"מג'נון לילה" תורגם לעברית[דרושה הבהרה], אך לא הוצג עדיין בעברית.
הנצחה

ביתו שבמצרים הפך למוזיאון הנושא את שמו
הרחוב שבו התגורר בגיזה נקרא על שמו
בשנת 1990 הונפק במצרים בול לזכרו
בסוריה, בלבנון ובמצרים יש רחובות וכיכרות על שמו
רחוב "גוש עציון" בשכונת תל עמל (חליסה לשעבר) בחיפה נקרא עד 1948 רחוב אחמד שאוקי על שמו
בשועפאט יש רחוב על שמו
בשנת 2010 הציגה גוגל שרבוט דודל לכבוד יום הולדתו
הערות שוליים

↑  Esat Ayyıldız, “Ahmet Şevki’nin Mısır İstiklalinin Müdafaası İçin Sömürge Yöneticisine Hitaben Nazmettiği Lâmiyye’sinin Tahlili”, Arap Edebiyatında Vatan ve Bağımsızlık Mücadelesi, ed. Ahmet Hamdi Can – İhsan Doğru (Ankara: Nobel Bilimsel Eserler, 2021), 1-26.
↑  http://www.google.com/doodles/ahmad-shawqis-birthday
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273871405171  BnF: cb13485136d (data)  GND: 118969463  ISNI: 0000 0001 1591 5308  LCCN: n82144335  NTA: 073371688  SELIBR: 91396  SUDOC: 035594039  TDVİA: ahmed-sevki  Trove: 851610  VcBA: 495/68181  VIAF: 542147373393241580004   WorldCat (עם VIAF): 542147373393241580004 
אחמד שאוקי בביתו. שנות ה-30.
פסלו של שאוקי בווילה בורגזה, רומא.
אלישיב קנוהל

| --- | --- |

 לידה:  7 באוגוסט 1948 ב' באב ה'תש"ח
 פטירה:  20 באפריל 2018 (בגיל 69) ה' באייר ה'תשע"ח 
 שם מלא:  מרדכי אלישיב קנוהל
 כינוי:  אלישיב קנוהל
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  כפר עציון
 תקופת הפעילות:  ? – 20 באפריל 2018 
 חיבוריו:  איש ואשה   ואכלת ושבעת (יחד עם הרב שמואל אריאל)
 אב:  דב קנוהל 
 
הרב מרדכי אלישיב קנוהל (7 באוגוסט 1948, ב' באב ה'תש"ח - ה' באייר ה'תשע"ח, 20 באפריל 2018) היה רב קיבוץ כפר עציון ואחראי אגף הנשואים בארגון צהר.
ביוגרפיה

קנוהל נולד בב' באב ה'תש"ח, בעת שאביו היה בשבי הלגיון הירדני, ומכאן שמו - 'אלישיב'. הוריו, שושנה ודב קנוהל היו ממייסדי כפר עציון לפני מלחמת העצמאות. הוא גדל בירושלים ואת שירותו הצבאי עשה בהנח"ל המוצנח. לאחר מלחמת ששת הימים היה בין אלו שהקימו מחדש את כפר עציון, היישוב הראשון בגוש עציון.
לאחר שירותו הצבאי למד כחמש שנים בישיבת מרכז הרב וכשמונה שנים בישיבת הר עציון שבגוש עציון. במקביל סיים את לימודיו במכללת הרצוג להכשרת מורים, בתואר B.Ed. בהמשך קיבל תואר שני בתלמוד מאוניברסיטת בר-אילן.
הרב קנוהל שימש כרב הקיבוץ כפר עציון מ־1989 עד לפטירתו. שימש גם כר"מ וראש כולל הלכה בישיבת הקיבוץ הדתי עין צורים משנת 1992 עד לסגירתה ב־2009.
בין השנים 2002–2004 הרב קנוהל פיתח יחד עם הרב דוד בן זזון והטוענת הרבנית רחל לבמור ובהתייעצות עם דיינים ואנשי משפט את ה"הסכם לכבוד הדדי" בין בני זוג הנישאים. זהו הסכם טרום-נישואים שמטרתו הסדרת חלוקת הממון בין בני זוג במקרה של גירושין, וכן מניעת מצבים של סרבנות גט. פרסם מאמרים בקובץ "תחומין", בכתבי עת ובספרי זיכרון שונים.
משנת תש"ע ועד לפטירתו עמד בראש אגף הנישואין של עמותת רבני צהר.
משפחתו

הרב קנוהל היה נשוי למרים (לבבי) ואב ל־11 ילדים. נפטר בה' באייר ה'תשע"ח (20 באפריל 2018), לאחר מאבק במחלת הסרטן.
הרב קנוהל הוא אחיו של פרופסור אמריטוס ישראל קנוהל, מרצה (בדימוס) בחוג למקרא באוניברסיטה העברית בירושלים.
ספריו

"איש ואשה"– בשנת תשס"ג (2003) פרסם את הספר העוסק בהדרכת חתנים וכלות לקראת חתונתם ובהלכות אישות. בעקבות הצלחתו, הספר יצא במספר מהדורות נוספות. בקנה מידה תורני הספר נחשב לרב-מכר. על המהדורה השנייה של הספר עבר הרב שמואל אריאל פעמיים, תיקן והעיר אלפי הערות.
"ואכלת ושבעת"– בשנת תשס"ג (2003) בנושא הכשרות, נכתב בשיתוף עם הרב שמואל אריאל. גם מספר זה נמכרו למעלה מעשרת אלפים עותקים, וחלקים ממנו נכללים בחומר הלימודים לבחינות הבגרות במקצוע תורה שבעל פה.
הערות שוליים

↑  יהודה ברנדס יאכלו ענוים וישבעו;
אביעד סטולמן, ‏טהרת המשפחה הדתית־הלאומית, אקדמות י"ד, טבת תשס"ד, עמ' 219–255
↑  איש ואשה, מהדורה שנייה, עמ' 24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310398105171  LCCN: n2004050466  VIAF: 297315259   WorldCat (עם VIAF): 297315259
אמיר בדראן

אמיר בדראן (נולד ב-1972) הוא חבר מועצת עיריית תל אביב-יפו מאז שנת 2016, בסיעות כולנו העיר, אנחנו העיר ועיר לכולנו. עורך דין במקצועו, יו"ר סניף חד"ש יפו, בספטמבר 2023 הכריז על מועמדותו לראשות עיריית ת"א-יפו במסגרת הבחירות המקומיות כחלק מרשימת "כולנו העיר", אך הסיר את מועמדותו ימים ספורים טרם מועד הבחירות.
פעילות ציבורית

בדראן החל לכהן במועצת עיריית תל אביב יפו בשנת 2016, במסגרת הסכם רוטציה ברשימת עיר לכולנו והיה חבר בוועדת המשנה לתכנון ובנייה. בשנת 2018 נבחר לקנדציה מלאה במועצה במסגרת רשימת אנחנו העיר ולקח חלק בוועדה לענייני יפו ובוועדה לרישוי עסקים. במסגרת פעילותו במועצה העביר בתגובה לחוק הלאום חקיקת עזר עירונית המעגנת את חובת העירייה לפרסום שילוט דו לשוני, בשפות העברית והערבית, בכל רחבי העיר, התנגד למינוי נציג הליכוד החשוד בפלילים ארנון גלעדי כנציג העירייה בוועדה בין-עירונית לתוכנית המתאר לנתב"ג.
בדראן פעיל במסגרת מאבקי הדיור של האוכלוסייה הערבית ביפו, נגד פינוי תושבים מבתיהם ולקידום הסדרה של זכויותיהם בקרקע. במהלך כהונתו הראשונה במועצה הוביל פרויקט דיור בשכונת עג'מי–ג'בלייה, פרויקט התחדשות עירונית ראשון מסוגו עבור ערביי יפו, שהוסיף כ-200 דירות חדשות ושיפר את תנאיהן של כ-100 קיימות. בשנת 2021 הושלם מהלך אותו קידם במשך שנים ארוכות במסדרונות העירייה, הפיכת הבית הירוק ביפו לפרויקט דיור בר השגה, שבו יהנו תושבי המקום מעדיפות בהגרלה לשכירות ארוכת טווח. באפריל 2022 עתר ביחד עם שולה קשת וחברי אנחנו העיר, באמצעות האגודה לזכויות האזרח, בדרישה לפנות את התחנה המרכזית החדשה עד סוף שנת 2023. בעקבות הגשת העתירה חתמו משרד התחבורה ועיריית תל אביב-יפו על הסכם עקרונות שבמסגרתו עד לשנת 2023 תפונה 50% מהתחבורה הציבורית בתחנה המרכזית החדשה. כמו כן, משרד התחבורה הצהיר בדיון בבית המשפט כי הוא מקדם בוועדה לתשתיות לאומיות תוכנית לפינוי התחנה עד 2026.
לקח חלק במסגרת המחאה נגד הרפורמה המשפטית, יזם והוביל הפגנות מחאה משותפות ליהודים וערבים בכיכר השעון ביפו כחלק מהגוש נגד הכיבוש.
התמודדותו לראשות העירייה הייתה המועמדות הראשונה של ערבי תושב יפו לתפקיד, והרשימה שהוביל זכתה למספר הקולות הרב ביותר לרשימה שמונהגת על ידי ערבי תושב יפו בהיסטוריה של הבחירות המוניציפליות בתל אביב יפו.
באוקטובר 2023 הוביל יוזמה להקמת משמר יהודי - ערבי ביפו לשמירת השותפות בעיר המעורבת בימי המלחמה.
הערות שוליים

↑  גיא נרדי, ‏הבית הירוק ביפו יהפוך לפרויקט דיור בר השגה, באתר גלובס, 7 באפריל 2021
↑  אסף זגריזק, ‏1001410495 עתירה נגד עיריית ת"א: לפנות את התחנה המרכזית עד 2023, כמו שהובטח, באתר גלובס, 28 באפריל 2022
↑  אבי כהן, news/local/article/14633690 בעקבות איחוד בשמאל: מועמד ערבי מתמודד לראשות עיריית תל אביב-יפו, באתר ישראל היום, 22 בספטמבר 2023
↑  יניב שרון, ‏משמר יהודי-ערבי הוקם ביפו: "מול מי שרוצה לזרוע הסתה ושנאה, אנו ערוכים עם שותפות והבנה", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 12 באוקטובר 2023
אלישיב בן יהויקים

אלישיב בן יהויקים הוא דמות מקראית, כיהן ככהן גדול בימיו של נחמיה. היה מבוניה הראשונים של חומת ירושלים. מקורב לסנבלט וממתנגדיו של נחמיה. לפי יוסף בן מתתיהו ירש את מקומו של אביו יהויקים לאחר מותו.
ייחוסו

על פי המסופר בספר נחמיה (פרק יב) נמנה אלישיב מזרע יהושע בן יהוצדק: ”ישוע הוליד את יויקים ויויקים הוליד את אלישיב” (נחמיה יב י), ובהמשך הפסוקים ”יוֹיָקִים בֶּן יֵשׁוּעַ בֶּן יוֹצָדָק” (נחמיה יב כו).
תפקידו

אלישיב היה כהן בימי נחמיה, הוא נזכר לראשונה בספר נחמיה, פרק ג', פסוק א'. מבוניה הראשונים של חומת ירושלים. אלישיב ואחיו הכוהנים בנו את שער הצאן, היחידי שקודש ושני מגדלים, לפי הכתוב בספר נחמיה ג'. בוני החומה בנו את הקטע מול ביתם וביתו של אלישיב נזכר ברשימה בקטע המזרחי של החומה.
על ידי קשרי חתונה היה מקורב לסנבלט ממתנגדי נחמיה. כאשר נחמיה חזר לפרס, אלישיב נתן לטוביה העמוני לשכה בבית המקדש השני. כאשר חזר נחמיה מפרס גירש את בנו של אלישיב והוציא את הכלים שהוכנסו.
נחמיה מזכיר את אלישיב פעמים בסיום הספר בהקשרים שליליים. בספר נחמיה, פרק י"ג, פסוק ד' נאמר כי "אֶלְיָשִׁיב הַכֹּהֵן, נָתוּן בְּלִשְׁכַּת בֵּית-אֱלֹהֵינוּ". נראה כי את המילה "נָתוּן" יש להבין כמו בתרגום המקרא ללטינית הוולגטה כ"מופקד על".
בשם אלישיב באה לידי ביטוי השאיפה לגאולה. השם אלישיב היה שכיח בקרב משפחות הכהונה ואין מן הנמנע, שניתן לכהנים זוטרים.
הקשרים לבית טוביה

אלישיב העמיד לטוביה העמוני לשכה. נראה כי הגדרתו בספר נחמיה, פרק י"ג, פסוק ד' כ'קרוב לטוביה' היא קרבה משפחתית. הלשכה שניתנה לטוביה, היא לשכת האוצר. כאשר נחמיה חוזר מפרס הוא מגרש את טוביה ומטהר את הלשכות. המחבר המקראי אינו מוסר פרטים מדוע גורש טוביה מהלשכה, אך כמופקד על לשכה היה טוביה כנראה, אחראי על איסוף תרומות למקדש. להפקדתו של טוביה על הלשכה היו שתי מטרות, האחת מדינית, כי נוכחותו בבית המקדש מיסדה את היחסים בין ישראל לבני ישראל שישבו בעבר הירדן. המטרה השנייה הייתה כלכלית גרידא. בעצם המצאו בתפקיד הקשור בתרומות יכול היה טוביה להעביר משכורת גדולה יותר לכוהנים בכלל ולאלישיב בפרט.
הערות שוליים

↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר אחד-עשר, ירושלים, מאגנס, 2008, עמ' 16.
1 2  מיכאל קוכמן, עולם התנ"ך: נחמיה, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 311.
| כהנים גדולים בולטים לפי תקופתם |
| --- | --- | --- |
| משכן משה והמשכן בגלגל | אהרן • אלעזר הכהן |  |
| המשכן בשילה | • אלעזר הכהן • פינחס • אבישוע בן פנחס • בקי בן אבישוע • עזי בן בקי • עלי הכהן • אחיטוב (נכד עלי) • אחיה בן אחיטוב |  |
| משכן נוב ומשכן גבעון | אחימלך בן אחיטוב • אביתר בן אחימלך |  |
| תקופת בית ראשון | צדוק • אחימעץ בן צדוק • עזריהו בן צדוק • אמריהו • יהוידע הכהן • זכריהו בן יהוידע • עזריהו הכהן • אוריה הכהן • עזריהו הכהן (השני) • שלום הכהן • חלקיהו בן שלום • שריה הכהן • יהוצדק הכהן • צפניה בן מעשיה |  |
| תקופת בית שני (תחת שלטון ממלכת פרס) | יהושע בן יהוצדק • יהויקים בן יהושע • אלישיב בן יהויקים • יהוידע הכהן (בית שני) • יוחנן הכהן • ידוע הכהן |  |
| בתקופה ההלניסטית | חוניו הראשון • שמעון הראשון • אלעזר בן חוניו • מנשה אחיו של חוניו • חוניו השני • שמעון השני • חוניו השלישי • יוחנן כהן גדול |  |
| כהנים מתיוונים ואחרים | יאסון •  מנלאוס • אלקימוס • חוניו הרביעי |  |
| כהנים גדולים מבית חשמונאי | יונתן • שמעון • יוחנן הורקנוס הראשון • יהודה אריסטובולוס הראשון • אלכסנדר ינאי • הורקנוס השני • אריסטובולוס השני • מתתיהו אנטיגונוס השני • אריסטובולוס השלישי |  |
| תחת ממשלת רומא | מתתיהו בן תאופילוס (הראשון) • יוסף בן עלים • חנן בן שת • ישמעאל בן פיאבי • יוסף קיפא • יונתן בן חנן • תאופילוס בן חנן • חנניה בן נדבאי • חנן בן חנן • יהושע בן גמלא • מתתיהו בן תאופילוס (השני) • פינחס בן שמואל מכפר חבתא • רבי אלעזר בן חרסום • יששכר איש כפר ברקאי • רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול |  |
אלי פרידמן

| --- | --- |

אלי פרידמן במופע אקוסטי ביולי 2015
 לידה:  2 בספטמבר 1973 (בן 51) ירושלים, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 עיסוק:  זמר, מלחין ופעיל פוליטי
 סוגה:  מוזיקה חסידית, שירת קרליבך
 כלי נגינה:  אורגן
 http://www.elifriedman.co.il/
 
אלי פרידמן (נולד ב-2 בספטמבר 1973) הוא זמר, מלחין, מוזיקאי חסידי ופעיל פוליטי ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בשכונת קריית צאנז שבירושלים לבית חסידי, להוריו שלמה אריה ובלומה. התחנך בישיבה הקטנה עטרת ישראל ובישיבה הגדולה היכל התורה של הרב צבי קושלבסקי, ולאחר נישואיו למד בכולל של ישיבת תורה אור. ב-2008 התמודד ונבחר למועצת העיר בית שמש מטעם המפלגה החרדית המודרנית סיעת טוב.
קריירה מוזיקלית

פרידמן החל את דרכו המוזיקלית עוד בהיותו בחור. בגיל עשרים הלחין חמישה שירים שביצע מיכאל שטרייכר ביניהם "יזכרם" ו"ומחליף את הזמנים". כמו כן הלחין את השיר "פתח לנו שער" שביצע אפרים מנדלסון.
ב-1998 הוציא פרידמן את אלבום הבכורה שלו - "השמח בחלקו", ובו עשרה שירים שהלחין, עם מילים מהמקורות. מהאלבום התפרסם השיר "השמח בחלקו".
ב-2001 הוציא את אלבומו השני "שומע אל אביונים", ובו תשעה שירים שהלחין. גם באלבום זה המילים לשירים הן מהמקורות. מתוך האלבום התפרסמו בין היתר השירים "שומע אל אביונים", "אשרי האיש" ו-"המלכות שלך היא".
ב-2003 יצא אלבומו השלישי "בוטחים בקב"ה", ובו עשרה שירים שתשעה מתוכם הולחנו על ידי פרידמן. באלבום זה ביצע לראשונה שיר עם מילים מקוריות, "לטעום מהאור". בשיר זה פונה פרידמן לדמות בדיונית של נער חרדי שתוהה מה מקומו בעולם, ומעודד אותו. בין שירי האלבום המצליחים היו השירים "בוטחים בקב״ה", "שמור וזכור" ו-"מעביר יום".
ב-2005 כתב והלחין את שיר הנושא מתוך אלבום הבכורה של מאיר גלבר - "להרבות כבוד שמיים".
ב-2006 יצא אלבומו "על הסטנדר" ובו אחד עשר שירים שהולחנו על ידו. ארבעה מתוכם עם מילים שכתב פרידמן - "לא מתנתקים", "רק אותך אלוקים", "על הסטנדר" ו"ניגון קטן". השירים שהתפרסמו מהאלבום הם "ניגון קטן" ו-"בכֹה תבכה".
ב-2014, לאחר הפסקה של שמונה שנים, יצא אלבומו "מה הבריות אומרות עליו", ובו שנים-עשר שירים פרי לחנו. באלבום מתארחים זמרים אלי הרצליך ויצחק מאיר. בספטמבר 2015 זכה האלבום בתואר "אלבום השנה החסידי" במצעד של תחנת הרדיו קול ברמה.
במרץ 2016 הוציא אלבום הופעה בשם "שרים ביקב עם אלי פרידמן". באלבום עשר רצועות שבוצעו בהופעה אקוסטית שהתקיימה ביקב מצודה שבגבעת יערים ביולי 2015.
ב-2018 הוציא את האלבום "רחובות הנהר" ובו שנים-עשר שירים, אחד-עשר מהם הולחנו על ידו. השיר המצליח ביותר באלבום היה "מרכבות פרעה".
ב-2019 הלחין את השיר "אני מאמין" לאלבומו של אלי הרצליך "הרצליך 2".
החל מינואר 2023 פרידמן שופט בתוכנית הריאלטי "המאסטרו", שמשודרת ברדיו קול חי.
קריירה מוזיקלית > הגשה ברדיו

פרידמן הגיש בעבר בתחנת הרדיו החרדי "רדיו קול חי" תוכנית מדי יום שישי בשם "לכו נרננה", לצד הרב חיים הורביץ, רב שכונת צהלה. עם השקת תחנת הבת קול חי מיוזיק החל לשדר בה תוכנית בימי שישי.
הערות שוליים

↑  https://www.kikar.co.il/_amp/haredim-news/24883
↑  השמח בחלקו - אלבום, באתר יוטיוב
↑  שומע אל אביונים - אלבום, באתר יוטיוב
↑  בוטחים בקבה - אלבום, באתר יוטיוב
↑  על הסטנדר - אלבום, באתר יוטיוב
↑  אלי פרידמן משיק אלבום חדש: “מה הבריות אומרות עליו” | הרדיו של מנחם טוקר, באתר הרדיו של מנחם טוקר, ‏26 באוקטובר 2014
↑  שרים ביקב עם אלי פרידמן, באתר יוטיוב
↑  קוביס, אלי פרידמן באלבום חדש: רחובות הנהר, באתר ערוץ 7, 11 בפברואר 2018
↑   אלי הרצליך - #הרצליך_2 - היוצרים נחשפים, סרטון בערוץ "אלי הרצליך", באתר יוטיוב (אורך: 03:50)
↑  צפו: פרק הבכורה בתוכנית הכישרונות המוסיקליים "המאסטרו" - קול חי, באתר קול חי, ‏14 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309927905171  VIAF: 298833219   WorldCat (עם VIAF): 298833219
אולנד

ערך זה עוסק באיי Åland בפינלנד. אם התכוונתם לאי Öland בשוודיה, ראו .
אולנד (בשוודית: Åland, בפינית: Ahvenanmaa) היא קבוצת איים בים הארכיפלג שבים הבלטי, בין פינלנד ושוודיה.
אולנד היא פרובינציה אוטונומית ומפורזת השייכת לפינלנד. יש לה פרלמנט, דגל, בולים וכח משטרה משלה. כמעט כל תושבי אולנד הם שוודים מבחינה אתנית, ושפת הפרובינציה היא שוודית. תושבי המקום נושאים דרכונים פיניים עם הכיתוב Åland.
דרכון המונפק לנתינים פינים החיים באולנד
היסטוריה

אולנד השתייכה בעבר לממלכת שוודיה. אולם, בעקבות המלחמה הפינית בין רוסיה לשוודיה בשנים 1808–1809 ויתרה שוודיה על אולנד, יחד עם פינלנד, לטובת רוסיה במסגרת הסכם פרדריקסהאמן שנחתם ב-17 בספטמבר 1809. עם התמוטטות רוסיה הצארית העבירו תושבי אולנד באוגוסט 1917 בקשה לממשלת שוודיה לשוב לריבונות שוודית. פינלנד, שהכריזה על עצמאות בדצמבר 1917, לא הסכימה לכך, אולם נאותה להעניק אוטונומיה מסוימת לתושבי אולנד, במסגרת חוק משנת 1920. הסוגיה נדונה בחבר הלאומים, שביוני 1921 קבע הסכם פשרה בין הצדדים: אולנד נותרה בריבונות פינית, אולם פינלנד התחייבה לשמור על התרבות והשפה השוודית באולנד יחד עם האוטונומיה המובטחת. בנוסף, נקבע כי אולנד תיוותר מפורזת. בשנת 1922 נערכו הבחירות הראשונות לפרלמנט האולנדי, אשר התכנס לראשונה ב-9 ביוני. יום זה נחוג כיום הלאומי האולנדי.
פוליטיקה

אולנד היא אוטונומיה אשר לה מערכת פוליטית משלה. אף על פי שאולנד היא אוטונומיה, היא עדיין רשאית לבחור נציג אחד שייצג אותה בפרלמנט הפיני. בפרלמנט של אולנד 30 מושבים. המפלגה השולטת בו היא מפלגת "מרכז אולנד", שהשיגה בבחירות בשנת 2011 שבעה מושבים.
החוק הפיני חל בעניינים הנוגעים למדיניות החוץ, המשפט האזרחי והפלילי, המכס והמדיניות המוניטרית.
פוליטיקה > אולנד והאיחוד האירופי

ב-20 בנובמבר 1994 נערך משאל עם באולנד בנושא ההצטרפות לאיחוד האירופי. רוב התושבים הצביעו בעד ואולנד הצטרפה לאיחוד בעקבות פינלנד בשנת 1995, תחת מספר סייגים כגון הקביעה כי רק תושבי אולנד רשאים להחזיק בנדל"ן או חברות באיים (אך בפועל סייגים אלו אינם מיושמים בחומרה). סייג חשוב נוסף אשר פינלנד דרשה בעת ההצטרפות לאיחוד האירופי הוא כי מעבורות בין פינלנד לשוודיה ימשיכו ליהנות מהזכות למכור מוצרים פטורים ממכס בתנאי שהמעבורות יעגנו במרייהאמן (בפועל, מדובר בעיקר במשקאות אלכוהוליים). כפועל יוצא מכך, אולנד מהווה אזור-מס נפרד.
דמוגרפיה

בשנת 2018 מנתה אוכלוסיית אולנד 29,789 נפש. כ-90% מהאוכלוסייה מתגוררים על האי Fasta Åland ("אולנד הרציף"). בעיר הבירה מרייהאמן מתגוררים כ-39% מתושבי החבל (11,743 בשנת 2018). מרייהאמן נוסדה בשנת 1861 על ידי הצאר אלכסנדר השני, אשר קרא לעיר על שמה של אשתו. פירוש השם הוא "הנמל של מארי". יש רק 11,743 תושבים במרייהאמן, אך לעיר באים עד 1.5 מיליון מבקרים בשנה. כמעט כל תושבי אולנד הם שוודים מבחינה אתנית.
רוב תושבי אולנד (82.1%) משתייכים לכנסייה הלותרנית.