stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זאב וולף קיציס
ביוגרפיה

רבי זאב נולד לאביו רבי יצחק והרבנית אסתר. נודע כגאון ובקי בכל חלקי התורה, בנוסף לידיעות מקיפות בשאר החכמות. היה רבה של קהילת טולצ'ין, ומאוחר יותר עבר למז'יבוז', בה כיהן אז חותנו רבי נפתלי ברבנות העיר, שם עמד יחד עם רבי דוד פורקיס בראשות חבורת החסידים שנהגו בקדושה יתירה ובפרישות מופלגת. לפי המסופר: "כשבא הבעל-שם-טוב לקהילת מז'בוז' לא היה חשוב בעיני החסידים, היינו רבי זאב קיציס ורבי דוד פורקעס, מחמת השם שקראו אותו בעל-שם-טוב, כי שם זה אינו נאה לצדיק". אולם לאחר שנוכחו בגדולתו של הבעש"ט על ידי מעשה שהיה התקרבו אליו והיו מתלמידיו הקרובים. לפי יצחק אלפסי, היה רבי זאב קיציס יד ימינו של הבעש"ט ואף התגורר בביתו של הבעש"ט. על פי אחד הסיפורים החסידיים המפורסמים שימש רבי זאב קיציס כבעל תוקע בבית המדרש של הבעל שם טוב בראש השנה.
רבי זאב קיציס ייצג כמה פעמים את הבעש"ט בפולמוסים מול המתנגדים. הבעש"ט אמר עליו: ”אין ביני לבינך אלא כחוט השערה, אבל החוט הזה לא תוכל לעברו לעולם”. רבי יצחק מראדויל, בנו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב כתב עליו שהיה מפורסם מאוד בצדקותו ובדקדוקיו בקיום המצוות, עד ש"היה טובל אפילו מחט". מסופר שרבי זאב החמיר על עצמו שלא לאכול בשר שלא הוכשר בנוכחותו, אפילו כאשר רבו הבעל שם טוב כן אכל מבשר זה.
על מורו הבעש"ט העיד:
כל אלה הדברים שנזכרו ממרן האר"י ז"ל שהיה יודע בשיחות העופות והדקלים ואילנות ועשבים ושלהיבי פחמים ושיחת מלאכים, והיה יודע מדבר ברוחות מהגלגולים ובנשמת בני אדם ועם נשמות הצדיקים שבעולם הבא, והיה יודע ליתן תיקון לכל אדם כפי שורש נשמתו וכו', כולם היו במורי הקדוש, הבעש"ט, והוא דבר קטן מאוד למה שראיתי עין בעין. ועיני ראו ולא זר נפלאותיו העצומים אשר רבו למעלה מחמת גודל קדושתו ועוצם חסידותו ופרישותו שהיה מלא חסידות וענוה ליראת שמים ואהבתו יתברך וכל המידות שמנו חז"ל אשר הביאו אותו לרוח הקודש
כמו רבו, שאף גם רבי זאב לעלות לארץ ישראל ואף החל במסע אליה, אך מסיבות שונות חזר בו. הוא נפטר בי"ב בחשוון, ונקבר באוהל הבעש"ט אשר במז'יבוז', אשר בו קבורים מלבד הבעש"ט גם שני נכדיו ר' ברוך ממז'יבוז' ובעל "דגל מחנה אפרים" שהיו גם תלמידיו של רבי זאב, וכן האוהב ישראל מאפטא. רבי זאב וואלף קיצעס השאיר אחריו משפחה מסועפת ביותר. משפחת "קיצעס" הייתה אחת המשפחות הענפות ביותר ברוסיה.
לקריאה נוספת

עיר מבצר. תולדות העיר מזיבוז ורבניה
נפתלי אהרון וקשטיין, קול מהיכל. תולדות הרה"ק ר' וואלף קיצעס
הרב מנחם מנדל ויזניצר, משנת חסידים - זיכרון זאב. מכון "נחלת צבי"
הערות שוליים

↑  [שנת פטירתו המקובלת היא כאמור בפנים, אולם באתר https://www.cousinsconnection.com/getperson.php?personID=I20340 נטען שנפטר בין השנים 1764-1775 על סמך העובדה שבשנת 1764 שמו מופיע במפקד אוכלוסין שנערך בעיר מז'יבוז' ובשנת 1775 החלו לקרוא לנכדים על שמו
↑  הוא נקרא כך על שם אמו קיצעס. יש אומרים כי שם אמו היה "קיצע", ועל שמה נקרא - "קיצע'ס". במכתב נ"ד של הגניזה החרסונית, החשודה כמזויפת, הוא חותם עצמו בשם "זאב וולף בן קיצעס". במכתב צד הוא חותם "זאב וואלף בן קיצע". על פי גרסה אחרת שמה היה אסתר. בצוואתו של רבי דוד הלפרין מאוסטראה, בה הוא מוריש את כספו לחבריו, תלמידי הבעש"ט, מופיע ר' זאב יחד עם שאר גדולי התלמידים של הבעש"ט דרכי ציון, קולמיה תרמ"ו, עמוד ב
↑  ראה "שבחי רבי זאב קיציס" שם הביאו מחתימה מקורית שלו.
↑  על פי מעשה המופיע בשבחי הבעל שם טוב על למדן אחד שהוכיחו הבעש"ט על לימודו שהוא בשביל ניצוח וקנטור
↑  הרב מו"ה נפתלי במו"ה יהודה ליווא הגאון הגדול בדורו אב"ד ור"צ דק"ק מעזיבוז ואגפיה ראה פורום 'אוצר החכמה' https://forum.otzar.org/viewtopic.php?f=25&t=38140
↑  שבחי הבעל שם טוב
↑  יצחק אלפסי, תורת החסידות, הוצאת מוסד הרב קוק, חלק א', עמוד 200. הנ"ל, היחיד בדורות, עמוד 392
↑  יעקב עמנואל שחט, כתר שם טוב השלם, אוצר החסידים 2004, עמוד 483
↑  רבי יצחק מיכלוביץ, אור יצחק, ירושלים תשכ"א, פר' עקב, ע' קפח
↑  מאמרי אדמו"ר הזקן הקצרים. אוצר החסידים 1981, עמוד 531
↑  היכל הבעל שם טוב, טז, ע' קפט
בית הכנסת של רבו הבעש"ט, בשנת 1915
זוראן ארצג

| --- | --- |

 לידה:  11 בינואר 1985 (בן 39) פאקראץ, קרואטיה 
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.11 מטרים
 קבוצות כשחקן
 2002 - 2003   2003 - 2006   2006   2006 - 2008   2008 - 2011   2009 - 2010   2011 - 2012   2012 - 2013   2013 -2015:  פולט קרמיקה נובי בצ'יי   FMP ז'לזניק   בוראץ צ'אצ'אק   FMP ז'לזיק   אולימפיאקוס   ← פאניוניוס   בשיקטש   צסק"א מוסקבה   גלאטסראיי
 
זוראן ארצג (בסרבית: Зоран Ерцег; נולד ב-11 בינואר 1985) הוא כדורסלן עבר  סרבי בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר גובהו 2.11 מטרים.
קריירה

ארצג, יליד פאקראץ, יוגוסלביה (כיום קרואטיה), שיחק בצעירותו בפולט קרמיקה נובי בצ'יי, FMP ז'לזניק ובבוראץ צ'אצ'אק. בשנת 2008 חתם לחמש שנים באולימפיאקוס פיראוס היוונית ולאחר עונה ראשונה לא מוצלחת הושאל לפאניוניוס. מאולימפיאקוס עבר לצסקא במדיה שיחק עונה אחת, ולאחר מכן הצטרף לגלאטסראיי ושיחק שם שנתיים. מקיץ 2015 לא משחק בעקבות זאת שלא הצליח למצוא קבוצה שתעמוד בדרישותיו הכספיים.
ארצג היה חלק מסגל נבחרת סרביה ביורובאסקט 2007.
הערות שוליים

↑  Proballers, Zoran Erceg, Basketball Player, Proballers (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים ובנושא סרבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג

וולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג (בגרמנית: Wolfgang Wilhelm von Pfalz-Neuburg; ‏4 בנובמבר 1578 – 14 בספטמבר 1653), היה רוזן פפאלץ-נויבורג בין השנים 1614–1653.
ביוגרפיה

וולפגנג וילהלם נולד בנויבורג על הדנובה ב-4 בנובמבר 1578, לפיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג ולאנה מקלווה, בתם של וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג ומריה מאוסטריה, דוכסית יוליך-קלווה-ברג.
ב-19 ביוני 1613 המיר וולפגנג וילהלם את דתו לדת הקתולית, וב-11 בנובמבר אותה שנה התחתן וולפגנג וילהלם עם מגדלנה מבוואריה, בתם של וילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן. בשנת 1614 ניצח וולפגנג וילהלם במלחמת הירושה של יוליך, ובאמנת קסנטן קיבל את דוכסויות יוליך וברג, בעוד יריבו יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג קיבל את דוכסות קלווה ואת רוזנויות מארק וראבנסברג. באותה שנה מת אביו פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג, ווולפגנג וילהלם ירש את נחלותיו, ובשנת 1615 קיבל וולפגנג וילהלם תואר אביר מסדר גיזת הזהב. במהלך מלחמת שלושים השנים שמר וולפגנג וילהלם על נייטרליות קפדנית, ובשל כך כמעט ולא נפגעו נחלותיו בנזקי המלחמה.
וולפגנג וילהלם אהב לטייל, וערך כמה מסעות ברחבי גרמניה ואיטליה, וכן ביקר בהולנד, צרפת ואנגליה. בשנת 1636 העביר וולפגנג וילהלם את מקום מושבו לדיסלדורף.
ב-14 בספטמבר 1653 מת וולפגנג וילהלם, ובנו פיליפ וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-11 בנובמבר 1613 התחתן וולפגנג וילהלם עם מגדלנה מבוואריה, בתם של וילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן, ממנה נולד לו בן אחד:
פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1615–1690)
ב-11 בנובמבר 1631 התחתן וולפגנג וילהלם עם קתרינה שרלוטה מפפאלץ-צווייבריקן, בתם של יוהאן השני, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ולואיזה יוליאנה מפפאלץ, ממנה נולדו לו שני ילדים:
פרדיננד פיליפ מנויבורג (1633)
אלאונורה פרנציסקה מנויבורג (1634)
ב-3 ביוני 1651 התחתן וולפגנג וילהלם עם מריה פרנציסקה מפירסטנברג-הייליגנברג, בתם של אגון השמיני, רוזן פירסטנברג-הייליגנברג ואנה מריה מהוהנצולרן-הכינגן, אך לא היו לו ילדים ממנה.
ויליאם ולמן

| --- | --- |

ויליאם ולמן, 1937
 לידה:  29 בפברואר 1896 ברוקליין, ארצות הברית 
 פטירה:  9 בדצמבר 1975 (בגיל 79) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  William Augustus Wellman 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1919–1958 (כ־39 שנים) 
 בן או בת זוג:  הלנה צ'אדוויק (1918–1923)  דורותי ולמן (1934–1975)  Marjorie Crawford (1931–1933) 
 צאצאים:  ויליאם ולמן הבן 
 פרסים והוקרה:  פרס האוסקר לסיפור הטוב ביותר (1937)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד (8 בפברואר 1960)  פרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית לסרט הטוב ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ויליאם אוגוסטוס ולמן (באנגלית: William Augustus Wellman;‏ 29 בפברואר 1896 – 9 בדצמבר 1975) היה במאי, מפיק ותסריטאי קולנוע אמריקני.
ביוגרפיה

נולד בברוקליין, מסצ'וסטס, לאב ממוצא אירופאי ולאם מהגרת מנורווגיה. שירת בלגיון הזרים הצרפתי והיה טייס בעת מלחמת העולם הראשונה. סרטו הראשון כבמאי ראינוע היה הדרמה "Second Hand Love" משנת 1923. שלוש שנים אחר כך הוא ביים את ג'ואן קרופורד בקומדיה "The Boob" משנת 1926, אולם סרטו המשמעותי הראשון כבמאי היה דרמת המלחמה הרומנטית "כנפיים" (1927), שזכתה בפרס האוסקר הראשון בקטגוריית הסרט הטוב ביותר. הוא עצמו לא היה מועמד לקטגוריית הבימוי, אך בהמשך דרכו קיבל שלוש מועמדויות לקטגוריה זו על הסרטים "כוכב נולד" (1937) אשר היה הגרסה הראשונה לסרט, עליו זכה בפרס האוסקר לתסריט הטוב ביותר, "קרב קרקע" (1949), דרמת מלחמה והדרמה "The High and the Mighty" (הגבוהים והאדירים) משנת 1954 בכיכובו של ג'ון ויין.
בנוסף ביים סרטים כגון "Beggars of Life" משנת 1928, בו כיכב וואלאס בירי, "אויב הציבור" (1931), בו כיכבו ג'יימס קאגני וג'ין הארלו, רוקסי הארט" עם ג'ינג'ר רוג'רס, "שום דבר אינו מפחיד" (1937), עם פרדריק מארץ', "בו ג'סט" (1939), "תקרית באוקס-בו" (1943) בכיכובו של הנרי פונדה, שהיה אחד מהסרטים היחידים שקיבלו מועמדות לאוסקר רק בקטגוריית הסרט הטוב ביותר, "עיר קסומה" (1947) בכיכובו של ג'יימס סטיוארט. "שמיים צהובים" (1948) בו הופיע גרגורי פק. ו"נשים בכיוון מערב" (1952) שכתב פרנק קפרה.
ב-1973 קיבל פרס על מפעל חיים מטעם איגוד הבמאים האמריקני וכמו כן קיבל כוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.
זוראן בלדובלייב

זוראן בלדובלייב (במקדונית: Зоран Балдовалиев; נולד ב-4 במרץ 1983) הוא כדורגלן מקדוני המשחק בעמדת החלוץ בדריטה בוגווינייה.
קריירה

בלדובלייב התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של בלשיצה. בעונתו השנייה במועדון, רשם 21 שערים ב-33 משחקים וסיים שני כסגן מלך שערי הליגה. בשנת 2003 בלדובלייב הצטרף לפובילקלום צליה מליגת העל הסלובנית ובעונתו השנייה זכה עם המועדון בגביע. בקיץ 2005 חתם במיל-מואן מליגת העל האזרית וכעבור חצי שנה חתם בוונטספילס הלטבית.
בקיץ 2006 חתם בלוקומוטיב פלובדיב מליגת העל הבולגרית במדיה כבש 11 שערים ב-12 משחקים וכעבור שנה חתם בלוקומוטיב סופיה. בינואר 2010 הצטרף לעירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית עמה היה שותף לעליה של המועדון בליגת העל ואף המשיך לשחק חצי עונה נוספת בקבוצה. בינואר 2011 חתם באנוסיס נאון פאראלימני מליגת העל הקפריסאית.
בהמשך הקריירה שיחק בנג'ראן, אל-קאדסיה, הוריזונט טורנובו, קרקירה, צ'יאסו, אולימפיאקוס וולוס, אקדמיה פאנדב, גיוכטאס, טיקווש וכיום משחק בדריטה בוגווינייה.
ב-9 בפברואר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקדוניה בתיקו 2-2 נגד קרואטיה. ב-12 בנובמבר 2005 הבקיע את שערו היחידה בנבחרת בניצחון 1-2 נגד ליכטנשטיין. בלדובלייב רשם 4 הופעות בנבחרת, כולם במשחקי ידידות.
תארים

הגביע הסלובני: 2004/2005
ליגה לאומית: 2009/2010
הליגה היוונית השנייה: 2013/2014
הליגה המקדונית השנייה: 2016/2017
זאב וולף מז'יטומיר

| --- | --- |

שער ספרו, "אור המאיר"
 תקופת הפעילות:  ?–1800 
 פטירה:  1800 
 
רבי זאב וולף מז'יטומיר (מכונה על שם ספרו: ה"אור המאיר", נפטר י"ד באדר תקנ"ח, 1798) היה מצדיקי תנועת החסידות בדור השלישי, ומגדולי תלמידי המגיד ממזריטש. עסק בתחילה במסחר ביין ואחר כך שימש כמגיד מישרים והפיץ את תורת החסידות בז'יטומיר.
ביוגרפיה

מעט ידוע על תולדותיו. שם אמו היה יהודית. היה מצאצאי רבי שאול וואהל. היה נשוי לעטיא אסתר. היה תלמידו של המגיד ממזריטש, ובספרו הוא מתאר את אופן אמירת התורה על ידי רבו. כמו כן היה מקורב לרבי פנחס מקוריץ ועוד מצדיקי החסידות. מלבד תפקידו כמגיד מישרים בז'יטומיר, הוא פתח בעיר בית מדרש חסידי. התאלמן ונישא בשנית לטויבא בת רבי צבי הירש מרגליות רבה של מזריץ', אלמנת רבי יצחק אייזיק כץ ה"ברית כהונת עולם". להם נולדו שלושה בנים. בסוף ימיו התגורר באיווניץ הסמוכה לז'יטומיר ובה נפטר ונקבר.
דבריו נדפסו בספרו "אור המאיר" (נדפס לראשונה בקוריץ, תקנ"ח, 1798). הספר נכתב על ידי תלמידו – רבי אליעזר מז'יטומיר. ספרו זה קיבל את הסכמותיהם של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב, ואחרים. לעומתם האדמו"ר מקמארנא מציין ע"פ עדות מורו וחמיו הרב אברהם מרדכי מפינטשוב כי הספר נכתב על ידי שוחט שכשהביא הספר לפניו, השיב הרב מז'יטומיר שלא כיוון יפה אפילו לדבר אחד.
בדרשותיו שבספרו הטיף לחיי פשטות וגינה את רדיפת המותרות. הוא מבטל את הבלי העולם הזה, נכסיו, ערכיו, יצריו, מכאוביו וייסוריו. בהקשר זה הוא לא חסך ביקורתו מהתנהגות האדמו"רים בדורו. מעבר לכך הוא מקיף בספרו רבות מן השאלות המרכזיות שעמדו בעולמה של החסידות.
צאצאיו

רבי ישראל דוב בער, חתנו של רבי חיים מקרסנה, ממלא מקום אביו בז'יטומיר.
רבי מנחם מנדל מברדיצ'ב
רבי צבי הירש
רבי יוסף, חתנו של רבי צבי מנחם אוירבך מאניפולי.
רבי דוד
רבי יחיאל מיכל
רבי פנחס מקולק, היה חתנו של רבי צבי אריה מאליק. חתניו של רבי פנחס היו רבי יוחנן מרחמסטריווקא, רבי יחיאל מיכל מסקאליט ורבי אהרן מלעכוויטש.
לקריאה נוספת

מבוא ותולדות המחבר, אור המאיר מכון אבן ישראל תשנ"ה.
הערות שוליים

↑  במבוא ל"אור מאיר" תשנ"ה, כתוב שנפטר בה' בסיוון תקנ"ז, 1797. באנציקלופדיה העברית בערכו, כרך ט"ז, עמ' 569 כתוב שנפטר בתק"ס (1800)
↑  אור המאיר פרשת צו
↑  הסכמת רבי לוי יצחק מברדיצ'ב לספרו.
↑  בספרו נתיב מצוותיך (נתיב התורה שביל א,לב)
↑  ראו אנציקלופדיה העברית בערכו, כרך ט"ז, עמ' 569
↑  סילבוס הקורס עיונים ב"אור המאיר" לר' זאב וולף מז'יטומיר ד"ר יורם יעקובסון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307010105171  LCCN: n88154990  VIAF: 8939732   WorldCat (עם VIAF): 8939732
זיקית נאמאקה

| זיקית נאמאקה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
משפחה:: זיקיתיים
סוג:: זיקית
מין:: זיקית נאמאקה
שם מדעי
 Chamaeleo namaquensis ‏סמית, 1831
תחום תפוצה


זיקית נאמאקה (שם מדעי: Chamaeleo namaquensis) היא מין לטאה מדברית, ממשפחת הזיקיתיים, האנדמית למדבר נמיב שבנמיביה, ובדרום אנגולה. מבנה גופה של הזיקית מותאם לחיים במדבר.
לזיקית נאמאקה ראש גדול בצורת משולש, עיניים בצורת חרוט, הנעות כל אחת בפני עצמה. צבעה מחולק בין צדי עמוד השדרה כשאחד שחור ואחד לבן עם פסים. אורך גופו של הזכר 14 ס"מ, ושל הנקבה 16 ס"מ. כפות רגליה משוטחות כדי לנוע בחול בניגוד לרגלי זיקיות אחרות שלופתות ענפים. זיקית נמיב, חיה לבדה ואורבת לחיפושיות מדבר שמחפשות אחר צל ולפעמים אף ללטאות קטנות.
הן יכולות להטיל ביצים שלוש פעמים בשנה, בכל פעם בין 6 ל-22 ביצים, הבוקעות לאחר שלושה עד ארבעה חודשים. הם מגיעים לבגרות בגיל חמישה עד שבעה חודשים.
הערות שוליים

↑  זיקית נאמאקה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויליאם ויפל

| --- | --- |

 לידה:  14 בינואר 1730 קיטרי, ארצות הברית 
 פטירה:  28 בנובמבר 1785 (בגיל 55) ניו המפשייר, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מקום קבורה:  בית הקברות אולד נורת' 
 בן או בת זוג:  קתרין ויפל 
 חתימה:   
 
ויליאם ויפל, הבן
ויליאם ויפל הבן (באנגלית: William Whipple;‏ 25 בינואר 1730 – 28 בינואר 1785), מחותמי הכרזת העצמאות האמריקנית, כנציג ניו המפשייר.
ביוגרפיה

ויליאם ויפל נולד בעיר קיטרי, מיין, וחונך בבית הספר הציבורי עד נעוריו, כאשר עזב את בית הספר ויצא לים. הוא הפך לאדון של אונייה כבר בגיל 21. ב-1759 נחת ויפל בפורטסמות', ניו המפשייר וביחד עם אחיו ביסס עצמו כסוחר.
ב-1775 נבחר ויפל לייצג את עירו בקונגרס הפרובנציונלי. ב-1776 פירקה ניו המפשייר את השלטון המלוכני ופתחה את בית המחוקקים שלה ואת המועצה המבצעת. ויפל הפך לחבר המועצה וחבר ועדת הביטחון, ונבחר לכהן בקונגרס הקונטיננטלי.
ב-1777 התמנה ויפל לדרגת תת-אלוף (בריגדיר-ג'נרל) המיליציה של ניו המפשייר והשתתף במשלחת המוצלחת שיצאה להילחם בגנרל בורגוניי בקרב סטילווטר וסרטוגה. ויפל גיבש ופיקד על הבריגדות ה-2, ה-10, ה-13 וה-16 של המליציה של ניו המפשייר, לאורך כל המערכה.
לאחר המלחמה, הפך ויפל לשופט עמית בבית המשפט העליון של ניו המפשייר. ויפל, שסבל ממחלת לב, מת לאחר שהתעלף ונפל מסוסו בזמן שרכב אל בית המשפט שבו שירת.
הערות שוליים

↑  לפי הלוח היוליאני 14 בינואר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n85150565  SNAC: w6xx59vb  US Congress: W000346  VIAF: 75289092   WorldCat (עם VIAF): 75289092
הריאיון של מדונה בתוכנית האירוח של דייוויד לטרמן

הופעתה המצונזרת של מדונה בתוכנית עם דייוויד לטרמן צברה כמות צפיות מהגבוהות ביותר של לטרמן במסגרת התוכנית.
המחלוקת שהייתה סביב הריאיון של מדונה בתוכנית האירוח של דייוויד לטרמן (אנ'), ב-31 במרץ 1994 (באנגלית: Madonna on the Late Show with David Letterman in 1994), עסקה בהתבטאויות שנויות במחלוקת שנאמרו במהלך התוכנית, כאשר בין היתר אמרה את המילה "fuck" בתוכנית במשך 14 פעמים, מה שהפך את הפרק לתוכנית עם מספר הצנזורים הרב ביותר, נכון ל-2021, בטלוויזיה האמריקאית. בנוסף, הפרק בו התארחה נמנה עם הפרקים בעלי הרייטינג הגבוה ביותר אי פעם בתוכנית.
ההתנהגות של מדונה וההתבטאויות שלה שהיו לפרובוקטיביות ובעלי משמעות כפולה עוררה סערה רבה ועוררה את זעם הקהל שישב בתוכנית, וקרא לזמרת לעזוב את האולפן. בעקבות כך ועדת התקשורת הפדרלית קיבלה תלונות רבות מצופי התכנית על האופן בה דיברה מדונה בתוכנית ועל כך שהתעלמה מהערותיו של לטרמן שביקש ממנה למתן את השפה שלה.
מהלך הריאיון

הייתה זו הפעם הראשונה בה הזמרת התראיינה לתקשורת האמריקאית מאז שהוציאה את אלבומה Erotica ואת ספר הסקס שלה Sex, מה שגרם לסערה רבה במדינה ועורר זעם של מעריצים רבים. גם הדרך בה לטרמן הציג את מדונה לפני כניסתה הייתה שנויה במחלוקת כאשר אמר:
"האורחת הראשונה שלנו היא אחת הכוכבות הגדולות בעולם, ובעשר השנים האחרונות היא מכרה 80 מיליון אלבומים, כיכבה באינספור סרטים ושכבה עם כמה מהשמות הגדולים בתעשיית הבידור".
לאחר מכן, הזמרת נכנסה לאולפן כשהיא מחזיקה את התחתונים שלה ומבקשת מלטרמן להריח אותם. לטרמן אמר לה בתגובה: "אני אטפל בזה אחר כך" ולאחר מכן הזמרת פנתה לקהל כאשר אמרה: ”הבאתי לו את התחתונים שלי והוא לא רצה להריח אותם!”. קטע זה צבר סיקורים בצהובונים רבים וזכה לאזכור במערכונים. בהמשך, לטרמן ביקש ממדונה לנשק אדם אקראי בקהל אך היא סירבה. כאשר לטרמן התחיל את הריאיון עימה, היא קטעה אותו ואמרה: "אגב אתה זין חולני, אני לא יודעת למה אני סופגת כל כך הרבה חרא".
לטרמן שאל את הזמרת לגבי מערכות יחסים קודמות שלה והיא בתגובה ענתה ברמיזות מיניות, למשל: "שהמיקרופון מאוד ארוך" (כרמיזה על איבר מין גברי). לטרמן ניסה לשנות את הנושא ושאל את מדונה לגבי העגיל שלה באף כאשר אמר: "זה לא כאב לך שהכניסו לך אותו?" אך הזמרת השיבה בתגובה: "חשבתי שתשאל אותי אם כאב לי שהכניסו לי משהו אחר" (שוב רמיזה לאיבר מין גברי). כאשר רצה לצאת להפסקת הפרסומות הראשונה, מדונה התנגדה ואמרה שהיא "רוצה להפר את הכללים ולא להתנגד לכללי הטלוויזיה האמריקאית". כשחזרו מהפסקת הפרסומות, היא אמרה ללטרמן כי הוא השתנה מאז הפעם האחרונה שהיא התארחה אצלו ושהוא כבר "לא מגניב או מאתגר את אורחיו" ושהכסף גרם לו להיות "רך". כשלטרמן שאל את מדונה מה מפריע לה בהתנהגות שלו היא פנתה לקהל ואמרה שהוא תמיד מתעסק בחיי המין שלה.
מדונה המשיכה עם ההתבטאויות השנויות במחלוקת ולאחר מכן, הבמאי הפנה את המצלמה לזוג מבוגר שישב בקהל והיה המום מצורת ההתבטאות שלה. לאחר הפסקת הפרסומות השנייה, היא שאלה את לטרמן "אם הוא אי פעם השתין במקלחת" וטענה שזה חומר חיטוי מצוין כנגד פטרת כף הרגל. לקראת סוף הריאיון, שאלה הזמרת את לטרמן אם הוא עישן אי פעם "אנדו" (מילת סלנג למריחואנה). הוא הביע אי נוחות ואמר כי אין לו מושג על מה היא מדברת אך היא כינתה אותו כ"שקרן". בסוף התכנית לטרמן היה נוהג לעשות רשימה של עשרת הרגעים הגדולים של אותו תוכנית ובאופן חריג לטרמן החליט לעשות רשימה נוספת שכללה את עשרת הרגעים הגדולים ביותר בריאיון.
מהלך הריאיון > סירוב לעזוב את הסט

לאחר שנגמר הריאיון שלה מדונה סירבה לעזוב את הסט מה שגרם לקהל לזעום ולצעוק לה קריאות כמו "תתחפפי". בעקבות הסירוב שלה, השידור נקטע להפסקת פרסומות נוספת שלאחריה מדונה כבר לא נראתה על הסט. כתוצאה מכך שהזמרת סירבה לעזוב את האולפן ריאיון אחר בוטל.
תוצאות

מאוחר יותר, הסבירה מדונה את התנהגותה כניסיון כושל לעמוד נגד צנזורה בטלוויזיה, וניסיון ליצור עניין סביב התוכנית כמחווה לכך שלטרמן ליווה אותה בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 1994. בריאיון עם בוב גוצ'וניה ג'וניור במגזין ספין בסתיו 1995, מדונה התגוננה עוד יותר:
"אתה יכול להראות לי אדם שמתפוצץ אבל אתה לא יכול להגיד את המילה "fuck"? זו צביעות. העובדה שכולם ספרו כמה פעמים אמרתי את המילה הזו פשוט מגוחכת, והדבר השני שהיה מגוחך הוא שדייוויד לטרמן ידע שאני הולכת לעשות את זה. דיברתי על זה עם המפיקים של התוכנית והם אמרו שזה יהיה מצחיק אם אעשה את זה. לכן, הגעתי לאולפן ועשיתי את זה. הדרך שבה אנשים הציגו אותי הייתה מגוחכת אבל בסדר, אם אתם רוצים לשחק במשחק הזה אתם לא תנצחו אותי בו".
לאחר שידור הפרק, לטרמן אמר שהוא ומדונה בסדר ואמר כי היא שלחה לו פקס לכבוד יום הולדתו, אם כי לטרמן התייחס לאירוע לעיתים קרובות, בדרך כלל כאסון, אף על פי שהפרק הביא לו רייטינג גבוה במיוחד. למשל, באחד מהראיונות שלו, הוא כינה את הריאיון עם מדונה כ"יום חמישי השחור". הפרק עורר סערה רבה בתקשורת וזכה לאזכורים בתוכניות טלוויזיה כמו The Critic ו-Space Ghost Coast to Coast.
למרות התקרית, מדונה המשיכה להופיע בתוכנית של לטרמן מספר פעמים לאורך השנים כשהיא צוחקת על האירוע. בשנת 1995 היא התארחה לראשונה מאז התקרית אצל לטרמן, תוך כדי שהיא צוחקת על המקרה ובשנת 1998 התארחה שוב בתוכנית כשהיא שוב צוחקת על המקרה. אך בשתי התוכניות האלה מדונה לא התראיינה בתוכנית, בשונה ממה שאירע בשנת 1994.
שנת 2000 הייתה הפעם הראשונה מאז המקרה בה מדונה הגיעה לתוכנית גם כדי להתראיין. גם הפעם מדונה ולטרמן שוב הזכירו את המקרה וצחקו עליו. היא תיארה את אותה התקופה כ"התקופה המרדנית שלה". לטרמן תמך במדונה וטען כי קשה לו לתאר כיצד הרגישה באותה התקופה שהותקפה על ידי העיתונות וטען כי היה לו יד בכך, אך מדונה טענה ששניהם חוו "רגע חלש שנפגש עם צחוק".
בשנת 2003 היא התראיינה שוב אצל לטרמן והפעם הוא אמר שהוא "אינו רוצה רגעים מביכים" ובכך השניים נמנעו לדבר על המקרה, אך בשנת 2007 כאשר חזרה להתראיין אצל לטרמן, השניים הזכירו בשנית את המקרה והתבדחו עליו. בשנת 2009 הזמרת התראיינה בפעם האחרונה אצל לטרמן, וגם בפעם הזו השניים שוב בחרו לשים אור על הפרשה, אך סיימו את התוכנית בנימה חיובית כאשר חילקו פיצות טבעוניות וכוסות מרטיני בחינם לעוברים והשבים ברחוב.
סיקור בתקשורת והשפעה על המדיה

לאתר יוטיוב הועלו עשרות סרטונים אשר מציגים חלקים מהריאיון או את הריאיון באופן מלא, ולחלקם עשרות ואף מאות אלפיי צפיות ומספר סרטונים תורגמו לשפות שונות. בנוסף על הריאיון נכתבו כתבות רבות אשר חלקם נכתבו אפילו בעשור השלישי של המאה ה-21. בשנת 2018 אתר "Mail Online" ערך כתבה על הריאיון ובה נחשף כי מכתב ובו מדונה מתלוננת על ההשמצות שקיבלה בעקבות התכנית צפוי להימכר במכירה פומבית במחיר התחלתי של בין 2,000 ל-3,000 דולרים. אירוע המכירה הפומבית של המכתב זכה לסיקור תקשורתי רחב. בשנת 2019 המכתב הודלף במלואו לאינטרנט במגוון אתרים שונים. בשנת 2019 אתר "Pop Calture" ערך רשימה של "האירועים הגדולים ביותר שקרו החודש לפניי 25 שנה" וציין את הריאיון כאחד מהאירועים ברשימה. באותה שנה גם אתר "crfashionbook" פרסם כתבה על הריאיון וציין 25 שנים מאז שהתרחש. בשנת 2018 אתר "ew" ערך כתבה ובה הראיונות הזכורים ביותר של לטרמן והריאיון של הזמרת נכלל ברשימה. גם מגזין "רולינג סטון" ערך רשימה של הראיונות הזכורים והגדולים ביותר בתוכניתו של לטרמן והכליל את הריאיון של הזמרת ברשימה בשנת 2014 ובאותה שנה אתר "newsweek" ציין את עשרת "הרגעים הבלתי נשכחים" בתוכניתו של לטרמן וגם הוא הכליל את הראיון ברשימה. בשנת 2019 אתר "Biography" ערך רשימה של עשרת האירועים הבולטים ביותר בקריירה של הזמרת והכליל את הריאיון ברשימה. בשנת 2014 מגזין "פיפול" ערך כתבה על הריאיון לרגל 20 שנה מאז התקיים. בשנת 2021 אתר "Nicki Swif" ערך גם הוא כתבה על הריאיון. באותו החודש התפרסם באתר "News" כתבה ובה דווח כי לטרמן קיבל התקפות מילוליות ברשת לאחר שסדרה של ראיונות שנויים במחלוקת לאורך השנים שניהל עם נשים שונות עוררו זעם רב לאור יחסו של לטרמן לאותן נשים. בין היתר גם הריאיון של מדונה עם לטרמן ב-1994 הוזכר ובו נטען כי לטרמן הפעיל לחץ את מדונה לנשק שני גברים בקהל "שאיתם הייתה רוצה לקיים יחסי מין" דבר אשר גם לזעם רב ועורר מחדש את הדיון סביב הריאיון השנוי במחלוקת. בין היתר נחשפו קטעים שנויים במחלוקת בתוכנית גם עם זמרות כמו כריסטינה אגילרה ולינדזי לוהן. בהמשך החודש פורסמו כתבות נופסות המסקרות את המתקפה תחת לטרמן תוך כדי אזכורים נשנים וחוזרים של הריאיון עם הזמרת. הריאיון הזוכר גם בספר "Legal and Ethical Issues of Live Streaming" אשר יצא באוקטובר 2020. באופן כללי מאז ועד היום הריאיון מאוזכר בכתבות ומאמרים רבים. בנוסף עם היווצרותם של "הגיפים" החלו להסתובב ברשת גיפים של הזמרת מתוך הריאיון.
זיכרון בלתי נדיף

זיכרון בלתי נדיף (באנגלית: nonvolatile memory) הוא אמצעי לאחסון נתונים של מחשב השומר על המידע שנכתב ללא תלות באספקת חשמל לצורך המשך השמירה על הנתונים. בשונה מזיכרון נדיף הזקוק לאספקת חשמל באופן מתמיד על מנת שהמידע שעליו לא ימחק.
סוגי הזיכרונות הבלתי נדיפים

על הזיכרון הבלתי נדיף נמנות כמה קבוצות:
ראו גם

Solid state drive
Secure Digital
MultiMediaCard
xD-Picture Card
תקליטוני ½3 אינץ', ¼5 אינץ', ו-8 אינץ'
התקן זיכרון הבזק
זיכרון אהבה

| --- | --- |
 בימוי:  ג'ק סמייט 
 עריכה:  ריצ'ארד בראקן 
 שחקנים ראשיים:  קירק דאגלס 
 צילום:  אדם גרינברג 
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  1982 
 סוגה:  סרט מלחמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
זיכרון אהבה (באנגלית: Remembrance of Love) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי מ-1982, אשר צולם בישראל.
עלילה

ג'ו רבין, ניצול שואה אלמן המגיע לישראל על מנת להתאחד עם ניצולי שואה נוספים וכמו כן גם על מנת למצוא את חברתו לאה אשר לא ראה את אותה מאז המלחמה והייתה בהריון עם ילדו.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
קירק דאגלס: ג'ו רבין
אריק דאגלס (אנ'): ג'ו רבין הצעיר
חנה עדן: לאה
עירית פרנק: לאה הצעירה
יהודה אפרוני: 
יורם גל:
זאב וולף מצ'רני-אוסטראה

| --- | --- |
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי העתיק בטבריה 
 פטירה:  1823 
 תקופת הפעילות:  ?–1823 
 רבותיו:  דב בער ממזריטש, משולם פייבוש הלר 
 תלמידיו:  מנחם מנדל הגר (קוסוב), דוד שלמה אייבשיץ 
 צאצאים:  ציזיא חנה מזל 
 
רבי זאב וולף מצ'רני-אוסטראה (נפטר ה' באדר תקפ"ג (1823)), היה אדמו"ר בדור השלישי של תנועת החסידות, מתלמידי המגיד ממעזריטש. ב-1798 עלה לארץ ישראל וחי בה 25 שנה עד לפטירתו.