stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריכת שמש
בישראל

החל מסוף שנות ה-50 ביצע צבי תבור מחקרים בייצור חשמל בבריכות שמש על סמך רעיונות שנהגו עשר שנים קודם לכן על ידי ד"ר משה רודולף בלוך. תבור הקים בריכה סולארית נסיונית בעין בוקק, אך עלות ייצור החשמל הייתה גבוהה בהרבה מהייצור בנפט והרעיון לא קודם. בשנת 1969 הגיש עזריאל עוזדור בקשת פטנט על שיטה להכפלת הניצולת של ברכות שמש, אך גם רעיונותיו לא הצליחו למשוך משקיעים. בשנת 1974, עם עליית מחיר הנפט בעולם, קיווה תבור להחיות את הרעיון של בריכת שמש לייצור חשמל. חברת אורמת בנתה ב-1978 בריכת שמש נסיונית בחצר המפעל ביבנה והפיקה כ-6 קילו-וואט חשמל. אורמת הקימה גם מתקן ניסיוני בעין בוקק. בריכה ניסיונית נוספת הוקמה באילת  אולם לא הפיקה חשמל.
חברת אורמת פיתחה ובנתה בסוף שנות השבעים של המאה העשרים בריכות שמש באזור צומת בית הערבה בערך קילומטר דרומית ליישוב בית הערבה. בתחילת שנות השמונים נבנתה במקום גם תחנת כוח סולארית במטרה לבחון את הטכנולוגיה ולהפעיל טורבינות לייצור נסיוני של חשמל. בתחנה הוצבו טורבינות שהוסבו לעבודה עם הבריכות הסולאריות. טורבינה אחת הייתה בהספק של שני מגה ואט בערך והטורבינה הגדולה יותר בהספק של חמישה מגה ואט.
התחנה השתמשה בשכבה התחתונה של המים המלוחים החמים שהטמפרטורה שלהם הגיעה למאה מעלות צלזיוס ויותר כמקור חום, ואילו השכבה העליונה הפחות מלוחה ויותר קרה, שימשה כמקור למי קירור. התחנה פעלה במקום לסירוגין עד תחילת שנות התשעים של המאה העשרים. במשך השנים פורק הציוד ופורק גם המבנה ובשנים האחרונות נבזזו גם השרידים העשויים מתכת. היום נותרו במקום רק הבריכות שעדיין אוגרות מעט מי גשם וכן שרידים של יסודות הבטון של הטורבינות.
תאורטית היה אפשר להפוך את ים המלח כולו לבריכת שמש שתפיק חשמל בכמות המספיקה לצורכי מדינת ישראל.
הערות שוליים

↑  Solar Energy: Principles of Thermal Collection and Storage, page 289
↑  Israel's 150kw Solar Pond, MOTHER EARTH NEWS editors, May/June 1980
↑  עמנואל מזור ונורית טייטל-גולדמן, גאולוגיה בפטיש ישראלי ואהבת הסביבה, עמ' 386, האוניברסיטה הפתוחה, 2012.
↑  המחקר להפקת אנרגיה מהשמש - בשלב מתקדם, חרות, 11 במאי 1962
↑  עזריאל עוזדור, שיטה להכפלת הניצולת של בריכות שמש, מעריב, 27 באוקטובר 1981
↑  ארנון מגן, הפיכת קרני שמש לחשמל, דבר, 15 בינואר 1974
↑  ארנון מגן, בריכת שמש המפיקה חשמל יחידה מסוגה בעולם הופעלה ביבנה, דבר, 1 בספטמבר 1978
↑  עקרון פעולת הגנרטור ובריכת השמש, מעריב, 17 ביולי 1984
↑  חיים ברק, כיצד ניתן להפיק אנרגיה סולארית מבריכת שמש?, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, 7 באוגוסט 2010
| אנרגיה מתחדשת |
| --- | --- | --- |
| אנרגיה סולארית | תא פוטו-וולטאי • פאנל סולארי • מגדל שמש • טורבינה סולארית • ארובת שרב (טכנולוגיה מוצעת) • בריכת שמש • דוד שמש • לייזרים שאובי-שמש • הליוסטט • תנור שמש |  |
| אנרגיית רוח | טורבינת רוח • טחנת רוח |  |
| אנרגיית מים | אנרגיה הידרואלקטרית • תחנת כוח הידרואלקטרית • אנרגיית גלים • אנרגיית גאות ושפל • טחנת מים • מבטשה • אנרגיה שאובה |  |
| כוחות נוספים | דלק ביולוגי (ביו דיזל) • ביוגז • אנרגיה גאותרמית |  |
בריכות השמש הנטושות סמוך לבית הערבה
בריכת נוי

אחת מבריכות הנוי בארמון אלהמברה המורי שבגרנדה.
קאנה קורסו צופה בדגי נוי
בריכת נוי היא בריכה מלאכותית, מעשי ידי אדם, המשמשת באדריכלות הנוף למספר תפקידים במקביל לשימושים פונקציונליים.
בריכות נוי קיימות מזה אלפי שנים כשהעתיקות ביותר הוקמו בערים שונות במסופוטמיה העתיקה. הבריכות בעת העתיקה שימשו לרחצת הגוף והיו אלמנטים חשובים בגינות העתיקות. הבבלים נהגו לבנות בריכות מים בחצרות ארמונות כחלק מעיצוב נופן. גופי מים בגני נוי נתפשו בעת העתיקה כ"פיסת גן עדן" עלי אדמות וסיפקו הרגשה של חיות בנוסף להיבטיה הפונקציונלים של הבריכה. בבריכות אלה שולבו בהתאם ליכולות הטכנולוגיות גם מזרקות שהדגישו את תחושת הניתוק של המקום מארציותו וחיזקו את האווירה השמימית. בריכות עתיקות אלו עוצבו לרוב בצורה של שני גופי מים אורכיים המצטלבים אחד עם השני בצורת '+'. בריכות אלה שמקורן במסופוטמיה השפיעו רבות מאוחר יותר על התהוות הגן המוסלמי שהיה נפוץ מאוד באדריכלות האיסלאמית ובו שולבו כמעט תמיד בריכות אלו. דוגמאות מופלאות לגנים אלו קיימים עד היום באיראן, הודו, דרום ספרד ורבות מארצות ערב.
בריכות נוי רבות נבנו גם על ידי היוונים והרומאים העתיקים אולם רובן שימשו גם לרחצה או נבנו כחלק מבית מרחץ שלם. הרומאים הרבו להשתמש בבריכות ששילבו נוי עם שימוש אמיתי. מרבית הווילות הרומאיות כללו במרכזן אטריום אשר תפקידו היה בין השאר אגירת מי הגשמים אל בריכה מרכזית קטנה. בריכה זו שימשה לנוי, שתייה ואף למיזוג אוויר טבעי של הבית.
ההיסטוריה של אדריכלות הנוף כוללת שימושים רבים ומגוונים נוספים בבריכות לטובת נוי. הבריכות שימשו, בדומה לגן המסופוטמי, להענקת חיות ורעננות למקום ולעיתים גם להדגשת פנים מסוימים של האדריכלות עצמה בצורה של בריכת השתקפות. הגן הצרפתי שהיה פופולרי מאוד במאות ה-17 וה-18 עשה שימוש בבריכות נוי שצורותיהם היו עיטורים בפני עצמם. הבריכות הצרפתיות נבנו כולן בצורה סימטרית, כמו שאר הגן, ולעיתים רבות בצורות רדיאליות דמויות פרח. סגנון הגן האנגלי שהתפתח כאנטיתזה לזה הצרפתי התאפיין בבריכות מים מלאכותיות שעשו בהם מאמצים רבים כדי שייתפשו כנוף טבעי קלאסי ואידיאלי. בריכות אלה מקובלות מאוד בגנים באנגליה ולהן תפקיד חשוב בתרבות הפנאי האנגלית עד היום.
השימוש המודרני בבריכות נוי מגוון אף הוא והוא שכיח מאוד גם בעיצוב הנוף העכשווי.
בריכת נוי אקולוגית

בריכה אקולוגית היא מערכת מים טבעית או מעשה ידי אדם, בה לא נעשה שימוש בחומרי חיטוי רעילים כדי לפרק את החומרים האורגניים במים.  דוגמאות למערכות אקולוגיות: נחל, אגם, ביצה, שלולית חורף. באדריכלות נוף, המונח בריכת נוי אקולוגית מתייחס לבריכה מעשה ידי אדם הכוללת מגוון דגים וצמחים.
בריכת נוי אקולוגית > סינון אקולוגי

סינון טבעי או אקולוגי נוצר על פי כלל זה: כדי לפרוק 1 ק"ג חומר אורגני (ביומסה) במים, דרוש 1 ק"ג חמצן מומס במים. ככל שהמים קרים, הם מכילים יותר חמצן, ולהפך. באזורים חמים כמו בישראל, רוב השנה יש מעט חמצן במים. פתרון לסינון יעיל באזורים חמים מורכב מהידראוליקה מוקפדת, מערכת סינון מיקרונית ומערכת המרה ביולוגית.
בריכה רומית עתיקה המשמשת לרחצה בעיר האנגלית באת' (Bath) הקרויה גם על שמה.
בריכת ההשתקפות במול של וושינגטון הבירה
בריכה אקולוגית בגן בעברית בראשון לציון
ראו גם

אלמנט מים
בריכה
בריכת השתקפות
בריכת שחייה (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט, ובה ג'ולי לשפת בריכת השחייה
 בימוי:  פרנסואה אוזון 
 הופק בידי:  אוליביה דלבוס
 תסריט:  פרנסואה אוזון, עמנואל ברנהיים
 עריכה:  מוניקה קולמן 
 שחקנים ראשיים:  שרלוט רמפלינג, לודווין סנייה, צ'ארלס דאנס
 מוזיקה:  פיליפ רומבי 
 צילום:  יוֹרִיק לֶה-סוֹ 
 מדינה:  צרפת, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Fidélité Productions, France 2 Cinéma, Headforce Ltd., Gimages Films 
 חברה מפיצה:  פוקוס פיצ'רס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 במאי 2003 (פסטיבל קאן)
 משך הקרנה:  99 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, צרפתית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מתח, מותחן ארוטי 
 תקציב:  7,800,000‏$
 הכנסות:  22,441,323‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   swimmingpool
 פרסים:  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר (שארלוט רמפלינג) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
בריכת שחייה (באנגלית וצרפתית: Swimming Pool) הוא מותחן פסיכולוגי שיצא לאקרנים בשנת 2003. הסרט בוים על ידי פרנסואה אוזון וכיכבו בו שרלוט רמפלינג ולודווין סנייה.
תקציר העלילה

שרה מוֹרטוֹן (שרלוט רמפלינג) היא סופרת מתח בריטית מצליחה בשנות החמישים לחייה. לאחר שהיא סובלת ממחסום כתיבה המונע ממנה לכתוב ספר נוסף בסדרת ספרי המתח שלה, המוציא לאור שלה, ג'ון בוסלוד (צ'ארלס דאנס), מציע לה את בית הקיץ שלו שבדרום צרפת על מנת שתנפוש בו ותמצא את המוזה לכתיבת ספרה.
אל הבית מגיעה במפתיע בתו של המו"ל, ג'ולי (לודווין סנייה), נערה חובבת סטוצים. התנהגותה פוגעת בשלוותה של שרה, הנעזרת באטמי אוזניים כדי שלא לשמוע את פעילותה של ג'ולי. לאחר זמן מה שרה מחליטה להשתמש בג'ולי וחייה כחלק מעלילת ספרה, והקשרים ביניהן מתהדקים.
באחד הלילות מביאה ג'ולי לבית את פרנק, מלצר מקומי. גם שרה, שהכירה את פרנק מארוחותיה במסעדה הכפרית שבה עבד, מצטרפת לבילוי, והשלושה רוקדים יחד. לאחר ששרה עולה לחדרה, ג'ולי ופרנק שוחים בעירום בבריכת השחייה שבחצר הבית, וממשיכים במין אוראלי בשפת הבריכה. שרה, שצופה בהם ממרפסת חדרה, זורקת אבן לבריכה, ובעקבות זאת מפסיק פרנק את הפעילות המינית, למורת רוחה של ג'ולי.
למחרת מגלה שרה כתמי דם ליד הבריכה. בחיפושיה אחר פרנק מתברר לה שאמהּ של ג'ולי מתה בתאונה, בניגוד לדברי ג'ולי שאמה חיה בניס. לאחר שיחה עם ג'ולי מתברר לשרה שג'ולי רצחה את פרנק. ביוזמת שרה השתיים מחליטות להסתיר את הרצח, וקוברות את פרנק בחצר. כאשר מרסל, החצרן הזקן, מתחיל לחשוד, שרה מפתה אותו למיטתה כדי להסיח את דעתו. ג'ולי מוסרת לשרה טיוטת ספר שכתבה אמהּ המנוחה, פילגשו של ג'ון, ומספרת לה שג'ון סירב לפרסם ספר זה.
שרה משתמשת גם בטיוטה זו לספרה החדש, "בריכת שחייה", שאותו היא מפרסמת אצל מו"ל אחר. כאשר היא מביאה ספר זה לג'ון, עם הקדשה לג'ולי, מגיעה למשרד בתו של ג'ון, ג'וליה, ושרה מגלה שהיא איננה ג'ולי (אף שיש דמיון ביניהן).
פרשנות > בין מציאות לבידיון

זהו סרט ארס פואטי, העוסק בתהליך היצירה של הסיפור שעליו מבוסס הסרט - בסוף הסרט מציגה שרה את ספרה, ששמו כשם הסרט, "בריכת שחייה".
סצנת הסיום של הסרט, שבה מתברר לשרה ולצופים, שג'ולי התחזתה לבתו של ג'ון, מחזק את הערפול, שהתקיים במידה מסוימת גם במהלך הסרט, בשאלה מה אירע בדמיונה של שרה, ומשמש בסיס לספר המתח הבא שלה, ומה אירע במציאות. במאי הסרט, פרנסואה אוזון, התייחס למאפיין זה של הסרט וציין: "בבימוי הסרט התייחסתי לכל מה שבדיוני ב'בריכת שחייה' באופן ריאליסטי, כך שהצופה רואה הכל - דמיון ומציאות כאחד - באותו מישור".
מבקר הקולנוע אורי קליין מתח ביקורת על סצנת סיום זו:
פרשנות > עימות בין שתי נשים

נקודת המוצא של הסרט היא עימות בין שתי נשים השונות מאוד זו מזו, שרה וג'ולי, החולקות באופן זמני בית משותף. על ההבדל ביניהן עמד מבקר הקולנוע אורי קליין:
הערות שוליים

↑  Secrets of Swimming Pool : Interview with François Ozon, Future Movies, 4 July 2003
1 2  אורי קליין, מים רדודים, באתר הארץ, 16 במרץ 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4816612-1  LCCN: no2011127525  MusicBrainz release group: 1630571d-0898-354d-96a0-95d9244abc18  NKC: unn2008432923  VIAF: 206872934   WorldCat (עם VIAF): 206872934
ג'וליאן ברים

| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1933 בטרסי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  14 באוגוסט 2020 (בגיל 87) וילטשייר, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  הקולג' המלכותי למוזיקה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה קלאסית, לאוטה 
 חברת תקליטים:  RCA Red Seal 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית (1985)  פרס גרמופון למפעל חיים (2013)  קצין במסדר האימפריה הבריטית (1964)  מדליית ולטר וילסון קובלט 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וליאן ברים בליכטנשטיין, 1985
ג'וליאן ברים (באנגלית: Julian Bream;‏ 15 ביולי 1933 – 14 באוגוסט 2020) היה גיטריסט ונגן לאוטה בריטי.
ביוגרפיה

ברים נולד בלונדון וגדל בסביבה מוזיקלית מאוד. אביו ניגן גיטרה ג'אז וברים הצעיר התרשם כששמע את נגינתו של ג'אנגו ריינהארדט. עודדו אותו לנגן בפסנתר אבל גם בגיטרה (אם כי בעזרת מפרט). ליום הולדתו ה-11 קיבל ברים גיטרה קלאסית מאביו. הוא נחשב לילד פלא, שזכה בגיל 12 בפרס על נגינתו בפסנתר בתצוגת צעירים וכך התאפשר לו ללמוד פסנתר וצ'לו בקולג' המלכותי למוזיקה. את הרסיטל הראשון שלו בגיטרה נתן בצ'לטנהם בשנת 1947, בגיל 13.
בשנת 1951 הופיע לראשונה בוויגמור הול בלונדון. אחרי שירות לאומי, חזר לקריירה העמוסה שלו וניגן ברחבי העולם, לרבות סיורי הופעות שנתיים בארצות הברית ובאירופה במשך שנים אחדות. הוא ניגן חלק מן הרסיטל בוויגמור הול בלאוטה בשנת 1952 ומאז עשה רבות להחזיר לתודעת הציבור מוזיקה שנכתבה לכלי זה. בשנת 1960 נוצר "ג'וליאן ברים קונסורט", הרכב של כלים תקופתיים, עם ברים כנגן לאוטה. הקונסורט עורר מחדש את העניין במוזיקה של התקופה האליזבתנית.
בשנת 1984 נפגע קשה בתאונת דרכים. היה עליו להשקיע מאמצים רבים כדי לחזור לכושר הטכני הקודם שלו.
הרסיטלים של ברים הקיפו קשת של סגנונות, החל בעיבודים מן המאה ה-17, יצירות רבות משל באך בעיבוד לגיטרה, יצירות ספרדיות פופולריות ומוזיקה בת זמננו, שחלק גדול ממנה נכתב בהשראתו. מלחינים רבים עבדו עם ברים ובין אלה שהקדישו לו מיצירותיהם נמנים מלקולם ארנולד, ריצ'רד רודני בנט, בנג'מין בריטן, לאו בראואר, פיטר רסין פריקר, הנס ורנר הנזה, האמפרי סרל, טורו טקמיצו, מייקל טיפט וויליאם וולטון. "נוקטורנל" של בריטן הוא בין היצירות המפורסמות ביותר ברפרטואר לגיטרה קלאסית ונכתב במיוחד למען ברים. זהו קובץ יוצא דופן של וריאציות על "בואי שינה עמוקה" של ג'ון דאולנד (המנוגן בצורתו המקורית בסוף היצירה).
ברים גם נטל חלק בהרבה מיזמים משותפים, שנחלו הצלחה רבה, ביניהם עבודה עם פיטר פירס על מוזיקה אליזבתנית ללאוטה וקול, ושני תקליטים של דואטים לגיטרה עם ג'ון ויליאמס.
נגינתו של ברים אופיינה כווירטואוזית ועתירת רגש, תוך שימת לב לפרטים ושימוש רב בגוני קול מנוגדים.
האמור לעיל, יחד עם הופעותיו הרבות ברדיו ובטלוויזיה, עשו את ג'וליאן ברים לשגריר חשוב של הגיטרה הקלאסית במאה ה-20 ומעבר לה.
דיוקן הווידאו ב-DVD, "ג'וליאן ברים: חיי במוזיקה", שיצא בשנת 2003, מכיל שלוש שעות של שיחה ונגינה. גראהם וייד הגדיר אותו "התרומה היפה ביותר שניתנה מאז ומעולם לגיטרה הקלאסית." גם את הסדרה האפית שלו "גיטרה!", שנעשתה למען הטלוויזיה הבריטית ומלווה מסע על פני ספרד, אפשר להשיג כיום ב-DVD.
ברים נפטר ב-14 באוגוסט 2020..
יצירות שנכתבו בשביל ג'וליאן ברים (בסדר כרונולוגי)

רג'ינלד סמית ברינדל - "אל פוליפמו דה אורו" (1956)
לנוקס ברקלי - סונאטינה אופוס 52, מס' 1 (1952)
טריסטרם קארי - סונאטה (1959)
בנג'מין בריטן - "נוקטורנל בעקבות ג'ון דאולנד", אופוס 70 (1963)
ריצ'רד רודני בנט - אימפרופטי (1968)
טום איסטווד - "באלאד-פנטזיה" (1968)
פיטר רסין פריקר - "פאזאו"
רג'ינלד סמית ברינדל - וריאציות על שני נושאים של יוהאן סבסטיאן באך (1970)
מלקולם ארנולד - "פנטזיה", אופוס 107 (1971)
אלאן רוסתורן - "אלגיה" (1971)
ויליאם וולטון - חמש באגאטלות (1972)
לנוקס ברקלי - קונצ'רטו לגיטרה, אופוס 88 (1974)
הנס ורנר הנצה - "מוזיקת חורף מלכותית" (סונאטה ראשונה, 1976)
גיילס סוויין - סוויטה (1976)
פיטר מקסוול דייוויס - "שירים עתיקים" Hill runes
מייקל ברקלי - סונאטה בפרק אחד (1982)
לאו בראואר - קונצ'רטו אלגיאקו (קונצ'רטו לגיטרה מס' 3) (1986)
טורו טאקמיצו - "הכל בשעת דמדומים" (1987)
לאו בראואר - סונאטה (1990)
הערות שוליים

↑  The great British guitarist Julian Bream has died, aged 87, Classical Music, ‏14 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑   אמיר מנדל, ג'וליאן ברים:הגיטריסט החשוב ביותר במאה ה-20, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283532505171  PLWABN: 9810637881905606  BIBSYS: 98044681  BNE: XX865519  BnF: cb138918217 (data)  CiNii: DA08187437  GND: 119555050  ISNI: 0000 0001 1493 4793  LCCN: n81132062  LNB: 000265975  MusicBrainz: 5bada1be-28e1-45b8-9d89-6e14700d82d9  NTA: 069701342  RERO: 02-A003039954  SELIBR: 280318  SNAC: w6rc9ghc  SUDOC: 080095240  VIAF: 71577244   WorldCat (עם VIAF): 71577244
בלה קאופמן

ערך זה עוסק באונקולוגית ישראלית. אם התכוונתם לסופרת אמריקאית, ראו .
| --- | --- |

קאופמן, 2015
 לידה:  11 בספטמבר 1956 ירושלים 
 פטירה:  13 במאי 2021 (בגיל 64) 
 לימודי רפואה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 התמחות:  אונקולוגיה
 תפקידים:  אונקולוגית 
 מחלקות ובתי חולים:  המרכז הרפואי שיבא
 
בלה קאופמן (11 בספטמבר 1956 – 13 במאי 2021) הייתה אונקולוגית וחוקרת סרטן ישראלית, מנהלת המכון לאונקולוגיית השד ונשיאת המערך האונקולוגי במרכז הרפואי שיבא, פרופסור בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. הייתה יושבת ראש עמותת "רופאים לזכויות אדם".
ביוגרפיה

נולדה וגדלה בירושלים. בנעוריה, למדה בגימנסיה רחביה (סיימה ב-1974). הייתה נשואה ליוסי (מרצה למדעי המחשב). לשניים נולדו בן ובת. התגוררו בקריית אונו.
בשנת 2005 אובחנה כחולה בסרטן השד. החלימה לאחר טיפולים, אולם הסרטן חזר ב-2012.
ב-13 במאי 2021 נפטרה מהמחלה. הובאה לקבורה בבית העלמין בתל מונד.
בארגון רופאים לזכויות אדם כתבו בחשבון הטוויטר שלהם:
"אנו אבלים על פטירתה של חברתינו האהובה, פרופ' בלה קאופמן, מבכירות האונקולוגיות בישראל ובעולם, מתנדבת מסורה וחברת הוועד המנהל מזה שנים רבות. הקהילה הרפואית וקהילת זכויות האדם בישראל איבדו את אחת החברות החשובות בהן. היא תמשיך להיות עבורנו מודל לחיקוי ומקור השראה. יהי זכרה ברוך".
קריירה

בשנת 1977 החלה בלימודי רפואה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1984 קיבלה תואר דוקטור לרפואה. בשנים 1985–1990 התמחתה באונקולוגיה וברדיותרפיה במרכז הרפואי הדסה. בשנת 2001 הצטרפה לסגל המרכז הרפואי שיבא.
עסקה בחקר סרטן שד תורשתי. הובילה מחקר שהבשיל בשנת 2018 לתרופה הראשונה לחולות סרטן שהן נשאיות של הגן BRCA. קאופמן טיפלה במאות חולות סרטן השד, פרסמה מחקרים רבים בתחום ונחשבה לאחת הרופאות האנושיות והאמפתיות ביותר בישראל. בזכותה, נמשך המחקר בתרופה "לינפרזה", שהצילה חיים של אלפי נשים בעולם.
משנת 2008 ועד לפטירתה, הייתה חברה בוועדת המחקר של האגודה למלחמה בסרטן. הייתה חברה בפורום בינלאומי של רופאים העוסקים בסרטן שד תורשתי. הייתה יושבת ראש עמותת "רופאים לזכויות אדם".
פרסים והוקרה

2013 - פרס בכנס של ASCO, החברה האמריקנית לאונקולוגיה קלינית בשיקגו.
2018 - נכללה ברשימת PowerWomen של "פורבס ישראל".
2020 - Basser Global Prize.
הערות שוליים

1 2  פרופ' בלה קאופמן, מבכירות האונקולוגיות בישראל, הלכה לעולמה, באתר ynet, 13 במאי 2021
1 2  פרופ' בלה קאופמן, "פורבס ישראל"
↑  אודות פרופ' בלה קאופמן, באתר "אינפומד"
↑  האגודה למלחמה בסרטן משתתפת באבלם הכבד של בני משפחת קאופמן וטוכנר, על פטירתה בטרם עת של פרופ' בלה קאופמן ז"ל, באתר האגודה למלחמה בסרטן, 14 במאי 2021
↑  Bella Kaufman - Humanitarian Award ASCO 2013
↑  2020 Basser Global Prize Awarded to Bella Kaufman, MD, of Israel’s Sheba Medical Center, ASCO, December 25, 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313568305171  ISNI: 0000 0004 0298 7574  LCCN: n2021042537  VIAF: 299285241   WorldCat (עם VIAF): 299285241
ג'ורג' צ'ארלס ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השמיני ממרלבורו

ג'ורג' צ'ארלס ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השמיני ממרלבורו
ג'ורג' צ'ארלס ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השמיני ממרלבורו (באנגלית: George Charles Spencer-Churchill, 8th Duke of Marlborough‏; 13 במאי 1844 – 9 בנובמבר 1892) היה אציל בריטי, בנו של ג'ון וינסטון ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השביעי ממרלבורו.
חייו

בין 1857 ל-1860 למד באיטון קולג', ולאחר סיום לימודיו הצטרף לצבא הבריטי וב-1863 קיבל דרגת לוטננט במסגרת שירותו במשמר הפרשים המלכותי.
ב-8 בנובמבר 1869 נישא בארמון וסטמינסטר לליידי אלברת'ה אן המילטון, בתו של הדוכס הראשון מאברקורן. הם התגרשו ב-20 בנובמבר 1883, זמן קצר לאחר שהוא ירש תואר הדוכס ממרלבורו בעקבות מות אביו. למרות שמבחינה טכנית הדוכסית החדשה הייתה אלברת'ה, היא העדיפה את התואר ששימש אותה לאורך רוב נישואיהם ונודעה בשם אלברת'ה, המרקיזה מבלנדפורד. לזוג נולדו ארבעה ילדים:
ליידי פרנסס לואיזה ספנסר-צ'רצ'יל (1870–1954): נישאה לסר רוברט גרסלי, הברונט האחד-עשר וילדה לו ילדים.
צ'ארלס ריצ'רד ג'ון ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס התשיעי ממרלבורו (1871–1934)
ליידי ליליאן מוד ספנסר-צ'רצ'יל (1873–1951): נישאה לקולונל ססיל גרנפל וילדה לו ילדים.
ליידי נורה ביאטריס הנרייטה ספנסר-צ'רצ'יל (1875–1946): נישאה לפרנסיס ברדלי-בירט וילדה לו ילדים.
בתקופת נישואיו לאלברת'ה נולד לו ילד מחוץ לנישואים, גאי ברטראנד (נולד ב-1881), לאחר רומן שניהל עם אדית פירס-ויליאם (מתה ב-1897). פירס-ויליאם הייתה אשתו של הניג פינץ', הרוזן השביעי מאיילספורד (1849–1885). בניסיון להניא את לורד איילספורד מתביעת הגירושים שהגיש, איימו ליידי איילספורד ולורד רנדולף צ'רצ'יל (אחיו הצעיר של מרלבורו) על הנסיכה מוויילס כי הם יזמנו את נסיך ויילס, לימים המלך אדוארד השביעי, כעד במשפט הגירושים. ב-1886 הוא גם הוזכר כאחד מארבעת האנשים שעמם ניהלה ליידי קולין קמפבל רומן, במסגרת משפט הגירושים שלה שזכה לתהודה תקשורתית רבה באותה עת.
ב-29 ביוני 1888 נישא לג'יין ליליאן וורן פרייס, אלמנתו של מיליונר נדל"ן ניו יורקי בשם לואיס קאר האמרסליי. טקס הנישואים האזרחי נערך בבית עיריית ניו יורק בניהולו של ראש העיר אברהם סטיבנס יואיט. הטקס דתי נערך יום אחד לאחר מכן, ב[[[כנסייה|כנסיית]] המשכן הבפטיסטית ובניהולו של הכומר המקומי דניאל פוטר. מהנישואים הללו לא נולדו ילדים.
הוא מת ב-9 בנובמבר 1892 בארמון בלנהיים, ונקבר בו.
הערות שוליים

↑  Battiscombe, Georgina (1969). Queen Alexandra (London: Constable), pp. 132–135, ISBN 0-094-56560-0
| דוכסי מרלבורו |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ג'ון צ'רצ'יל  |  הנרייטה גודולפין  |  צ'ארלס ספנסר  |  ג'ורג' ספנסר  |  ג'ורג' ספנסר-צ'רצ'יל  |  ג'ורג' ספנסר-צ'רצ'יל  |  |  |  |  |
|  1702–1722  |  1722–1733  |  1733–1758  |  1758–1817  |  1817–1840  |  1840–1857  |  |  |  |  |
|  ג'ון וינסטון ספנסר-צ'רצ'יל  |  ג'ורג' צ'ארלס ספנסר-צ'רצ'יל  |  צ'ארלס ריצ'רד ספנסר-צ'רצ'יל  |  ג'ון אלברט ויליאם ספנסר-צ'רצ'יל  |  ג'ון ג'ורג' ואנדרבילט הנרי ספנסר-צ'רצ'יל  |  צ'ארלס ג'יימס ספנסר-צ'רצ'יל  |  |  |  |  |
|  1857–1883  |  1883–1892  |  1892–1934  |  1934–1972  |  1972–2014  |  מאז 2014  |  |  |  |  |
ג'ובאני פריני

| --- | --- |
 לידה:  1699 (יוליאני) פירנצה, הדוכסות הגדולה של טוסקנה 
 פטירה:  16 בינואר 1758 (בגיל 59 בערך) פירנצה, הדוכסות הגדולה של טוסקנה 
 מדינה:  הדוכסות הגדולה של טוסקנה 
 
ג'ובאני פריני (באיטלקית: Giovanni Ferrini ‏ 1699 בקירוב - 1758) היה בונה צ'מבלי איטלקי.
ביוגרפיה

פריני היה עוזרו של ברתולומאו כריסטופורי בפירנצה עד מותו בשנת 1732. נראה שחלקו בבניית רבים מכלי הנגינה החתומים של כריסטופורי מן השנים 1720–1726 היה גדול וגם תשלובת הצ'מבלו-פסנתר שלו משנת 1745, אחד מן השניים ששרדו מעבודתו, נוצר על פי שרטוט של כריסטופורי. עדויות מתועדות מצביעות על כך, שפריני המשיך לייצר פיאנו-פורטה, אך עד כה לא זוהו כלים משלו, מה גם שדמיונם של הצ'מבלי ששרדו לאלה שיצאו מסדנת כריסטופורי מקשה על קביעת מקורם של כלים אלה.
ג'וש קלי

| --- | --- |

 לידה:  30 בינואר 1980 (בן 44) אוגוסטה, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  אוגוסטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מיסיסיפי, תיכון לייקסייד 
 עיסוק:  זמר, מוזיקאי
 סוגה:  פופ רוק, בלוז רוק, קאנטרי
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, קלידים
 חברת תקליטים:  DNK Records הוליווד רקורדס Threshold MCA Nashville
 בן או בת זוג:  קתרין הייגל (2007–?) 
 מספר צאצאים:  3 
 JoshKelley.com (באנגלית)
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וש קלי (באנגלית: Josh Kelley; נולד ב-30 בינואר 1980) הוא זמר-יוצר אמריקאי. בעבר פעל קלי דרך חברות התקליטים "הוליווד רקורדס" ו-"Threshold Records" כאומן פופ רוק, ובשנת 2010 חתם קלי בחברת "MCA Nashville" ופתח בקריירת מוזיקת קאנטרי.
ביוגרפיה

קלי נולד באוגוסטה, ג'ורג'יה לג'ון, קרדיולוג במקצועו, וגייל קלי. בגיל 11 החל ג'וש קלי לנגן בגיטרה, ובנעוריו הקים עם אחיו הצעיר, צ'ארלס קלי, להקה שנקראה Inside Blue, הלהקה הוציאה דיסק עם חמישה שירים שמשך תשומת לבם של חברות התקליטים. כשהיה קלי בן 14 הלהקה הוציאה דיסק עם חמישה שירים שהביא לפגישתו של קלי עם ג'יימס בראון.
בשנת 2001 הוציא קלי אלבום עצמאי בשם Changing Faces, ובשנת 2002 חתם על חוזה בחברת התקליטים "הוליווד רקורדס". יחד עם ג'ון אלגיה כמפיק הוציא קלי ב-3 ביוני 2003 את האלבום For the Ride Home. מתוך האלבום יצא הלהיט "Amazing" שהגיע למקום השמיני במצעד המבוגרים של הבילבורד "מצעד 40 השירים למבוגרים". הסינגל נכנס גם למצעד הכללי ה-Hot 100, בו הגיע למקום השבעים ותשעה. קלי עבר מג'ורג'יה ללוס אנג'לס שם עבד על אלבומו הבא Almost Honest. האלבום Almost Honest יצא באוגוסט 2005 וממנו יצא כסינגל השיר Only You.
לאחר יציאת Almost Honest ביקש קלי להשתחרר מהחוזה עם "הוליווד רקורדס" והוציא ביולי 2006 אלבום נוסף, Just Say The Word, תחת חסותה של חברת תקליטים בשם "Threshold Records". לאלבום יצאה גם גרסה דיגיטלית שהייתה זמינה להורדה חודש קודם לכן החל מה-6 ביוני 2006.
אלבומו הבא של קלי, Special Company, יצא בינואר 2008. לפני יציאת האלבום שם החברה "Threshold" שונה ל-DNK. בקיץ 2008 הוציא קלי גם אלבום דיגיטלי בשם Backwoods. ומאוחר יותר באותה שנה יצא גם אלבומו האחרון To Remember.
בקיץ 2009 חתם קלי בחברת "MCA Nashville" וב-2010 החל לעבוד על אלבום הקאנטרי הראשון שלו. מתוך האלבום, הצפוי לצאת בשנת 2011, יצא הסינגל "Georgia Clay" שהגיע למקום ה-28 במצעד הקאנטרי של הבילבורד.
חיים אישיים

קלי נשוי לשחקנית קתרין הייגל, והוא אחיו של חבר ליידי אנטבלום - צ'ארלס קלי.
דיסקוגרפיה

For the Ride Home‏ (2003)
Almost Honest‏ (2005)
Just Say the Word‏ (2006)
Special Company‏ (2008)
Backwoods‏ (2008)
Remember‏ (2008)
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שנה | סינגל | מיקום במצעדים> US  | מיקום במצעדים> US AC  | מיקום במצעדים> US מבוגרים  | מיקום במצעדים> קאנטרי  | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | "Amazing" | 79 | — | 8 | — | For the Ride Home |
| 2004 | "Everybody Wants You" | — | — | 24 | — | For the Ride Home |
| 2005 | "Only You" | — | — | 9 | — | Almost Honest |
| 2005 | "Almost Honest" | — | — | 29 | — | Almost Honest |
| 2006 | "Get with It" | — | — | — | — | Non-album song |
| 2006 | "Pop Game" | — | — | — | — | Just Say the Word |
| 2006 | "Just Say the Word" | — | — | — | — | Just Say the Word |
| 2008 | "Unfair" | — | — | — | — | Special Company |
| 2009 | "To Remember" | — | 27 | — | — | To Remember |
| 2010 | "Georgia Clay" | — | — | — | 28 | Georgia Clay |
הערות שוליים

↑  "Josh Kelley Album & Song Chart History: Hot 100". בילבורד. נבדק ב-21 באוגוסט 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Josh Kelley Album & Song Chart History: Adult Contemporary". בילבורד. נבדק ב-21 באוגוסט 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Josh Kelley Album & Song Chart History: Adult Pop Songs". בילבורד. נבדק ב-21 באוגוסט 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Georgia Clay - Josh Kelley". בילבורד. נבדק ב-8 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14598395q (data)  GND: 135446651  ISNI: 0000 0000 6310 2590  LCCN: no2004052194  MusicBrainz: 4e5d156b-d8c1-4758-818a-f23f9abd887b  VIAF: 51399436   WorldCat (עם VIAF): 51399436
ג'וק לנדייל

ג'וק לנדייל (באנגלית: Jock Landale; נולד ב-25 באוקטובר 1995) הוא כדורסלן אוסטרלי, שמשחק בקבוצת יוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
קריירת מכללות

לנדייל נולד במלבורן שבאוסטרליה, וגדל בעיר ג'ילונג. בשנת 2014 עבר לארצות הברית, והחל ללמוד במכללת סנט מרי בקליפורניה. לאורך 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של המכללה הציג שיפור הדרגתי, עד שבעונת 2017/2018 זכה בתואר השחקן המצטיין של מחוז החוף המערבי ("WCC Player of the Year"), לאחר שרשם ממוצעים של 21.1 נקודות ו-10.2 ריבאונדים למשחק.