stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דומיניק דיג'אקוביק
קריירת היאבקות מקצועית > WWE > רטרביושן (2020–2022)

ב-21 בספטמבר בפרק של התוכנית Raw, דיג'אקוביק נחשף באופן רשמי כאחד מחברי קבוצת רטרביושן אשר מגלמת את הדמויות הרעות והבלתי חביבות על הקהל, כשהוא זוהה תחת שם במה חדש, טי-באר. ב-5 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw, מוסטפא עלי נחשף כמנהיג הקבוצה. במהלך השבועות שבאו לאחר מכן, הקבוצה נחלה הצלחה מועטה. במופע המקדים לאירוע פאסטליין, שנערך ב-21 במרץ 2021, טי-באר ומייס תקפו את עלי, דבר שהוביל לסיום קיום הקבוצה. ב-12 באפריל בפרק של התוכנית Raw, טי-באר ומייס תקפו את דרו מקינטייר, תקיפה שרימזה על צירופם לקבוצת The Hurt Business. שבוע לאחר מכן בתוכנית, טי-באר הסיר את המסכה שלו ביחד עם מייס במהלך קרב הזוגות שלהם מול מקינטייר וברון סטרומן, שבו טי-באר ומייס ניצחו כתוצאה מפסילה. מאוחר יותר בריאיון, הם הכריזו על התחלת הקריירה שלהם כצמד. לאחר מספר שבועות שנעדרו מן המרקע, טי-באר ומייס שימשו כ"חוטבי עצים" בקרב חוטבי העצים בין ג'ון מוריסון לדמיאן פריסט ב-17 במאי בפרק של התוכנית Raw.
כחלק מהדראפט של שנת 2021, מייס הועבר למותג סמאקדאון, בעוד שטי-באר נשאר במותג Raw, דבר שהוביל לקץ קיום הצמד. ב-25 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw, טי-באר פסל את עצמו בקרב מול אלוף ארצות הברית, דמיאן פריסט, לאחר שזרק על האחרון כיסא. ב-1 בנובמבר בפרק של התוכנית Raw, הוא הפסיד לפריסט בקרב ללא פסילות על האליפות. במהלך שנת 2022, הוא הופיע בעיקר בתוכנית המשנה של הארגון, מיין איבנט.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE > החזרה ל-NXT (2022–היום)

ב-25 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, הוקרן קטע וידאו שבו המסכה של טי-באר מקבוצת רטרביושן נזרקה אל תוך אש, דבר שבישר על חזרתו למותג NXT. ב-22 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT, הוא חזר באופן רשמי למותג, כאשר הוא השתמש בשם הבמה דיג'אק' ותקף את וס לי לאחר הגנתו המוצלחת של האחרון על אליפות צפון אמריקה של NXT מול כרמלו הייס. באירוע NXT Vengeance Day, שנערך ב-4 בפברואר 2023, דיג'אק הפסיד בקרב על אליפות צפון אמריקה לאותו וס לי לאחר הסחת דעת מצידם של טוני דיאנג'לו וצ'נינג "סטאקס" לורנצו.
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות Chaotic Wrestling – CW
אליפות במשקל כבד של CW (פעם אחת)
אליפות New England של CW (פעם אחת)
אליפות הזוגות של CW (פעם אחת)  - עם מייקי ווב
אלוף הטריפל קראון ה-11
הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI
PWI דירג אותו במקום ה-104 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2020
הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Resurgence – PWR
אליפות במשקל כבד של PWR (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Ring of Honor – ROH
טורניר הטופ פרוספקט (2015)
הישגים בארגון ההיאבקות WrestleMerica
אליפות במשקל כבד של WrestleMerica (פעם אחת)
הערות שוליים

↑  דיג'אק מוצא הצלחה באוניברסיטת ברידג'ווטר
↑  WWE מאשרים את החתמת דונובן דיג'אק
↑  דומיניק דיג'אקוביק עובר ניתוח כתוצאה מקרע במניסקוס
↑  כוכב הורסטר של ה-WWE מגיע ל-NXT עם שינוי בשם הבמה
דיג'אק כאלוף במשקל כבד של CW
דובה (כפר)

דובה (בהונגרית: Doba) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בדובה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 632 תושבים, ובשנת 2019 רק 411 תושבים.
יהודי דובה

בדובה חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 7 |  |
| 1880 | 16 | 1,046 |
| 1910 | 14 |  |
| 1920 | 11 |  |
| 1930 | 7 |  |
| 1941 | 5 | 935 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת דווצ'ר |
| --- | --- | --- |
| יישובים | דווצ'ר • אדוריאנהאזה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • אגראליה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה • ויד • טישקוואר |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דני אוגוסט דושן

| --- | --- |

גנרל דני אוגוסט דושן
 לידה:  23 בספטמבר 1862 ז'וזנקור, הקיסרות הצרפתית השנייה צרפת
 פטירה:  9 ביולי 1950  (בגיל 87) ביאורל, הרפובליקה הצרפתית הרביעית צרפת
 מקום קבורה:  Vault of Governors 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית סן-סיר 
 השתייכות:   צבא צרפת
 תקופת הפעילות:  1881–1924 (כ־43 שנים)
 דרגה:   גנרל של דיוויזיה
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-42 מפקד הקורפוס ה-32 מפקד הקורפוס ה-2 מפקד הארמייה העשירית מפקד הארמייה השישית מפקד הדיוויזיה ה-19 מפקד הקורפוס ה-13 מפקד הקורפוס ה-3
 פעולות ומבצעים
 מלחמת סין–צרפת מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 הצלב הגדול של לגיון הכבוד צלב המלחמה (1914–1918)
 
גנרל של דיוויזיה דני אוגוסט דושן (בצרפתית: Denis Auguste Duchêne;‏ 23 בספטמבר 1862 – 9 ביולי 1950) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

דושן נולד ב-23 בספטמבר 1862 בעיר ז'זנקור, שהשתייכה אז לקיסרות הצרפתית השנייה. ב-28 באוקטובר 1881 הוא נכנס ללמוד באקדמיה הצבאית סן-סיר, וסיים אותה בשנת 1883. בין 1886–1887 הוא שרת בסין ולחם במלחמת סין–צרפת. ב-1892 הוא הועלה לדרגת קפטן, וב-1908 הועלה לדרגת לוטננט-קולונל. בשנת 1912 הוא קיבל פיקוד על רגימנט החי"ר ה-69, והועלה לדרגת קולונל. החל מ-23 במרץ 1914 הוא מונה לראש המטה של הקורפוס ה-20.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה דושן ראש המטה של הקורפוס ה-20, שסופח לארמייה השנייה של נואל דה קסטלנו שנפרשה בלורן. הוא לחם במהלך המערכה על הגבולות, וב-27 באוקטובר הועלה לדרגת גנרל של בריגדה, ומונה לראש המטה של הארמייה השנייה. ב-7 בנובמבר הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-42, וב-9 במרץ 1915 הועבר לפקד על הקורפוס ה-32. ב-12 במרץ 1915 הועלה לדרגת גנרל של דיוויזיה. ב-10 באוגוסט הוא מונה למפקד הקורפוס ה-2, ופיקד עליו במהלך הקרב על הסום. ב-27 בדצמבר מונה למפקד הארמייה העשירית.
באפריל 1917 השתתפה הארמייה שתחת פיקודו בקרב השני על האן שהיה חלק ממתקפת ניוול. באוקטובר 1917 לאחר ההפסד האיטלקי בקרב קפורטו, נשלחה הארמייה שתוגברה בקורפוס ה-12 יחד עם חיל משלוח בריטי לאיטליה, על פי בקשת המפקד העליון האיטלקי לואיג'י קאדורנה. ב-11 בדצמבר 1917 הועבר לפקד על הארמייה השישית. ב-27 במאי 1918, פתח צבא הקיסרות הגרמנית בהתקפה על הארמייה שלו (הקרב השלישי על האן) במהלך ההפצצה הראשונית של הגרמנים ספגו הבריטים אבדות כבדות במיוחד, שכן דושן הורה להם להצטופף יחדיו, מה שהציב אותם כמטרה קלה עבור התותחנים הגרמנים. הצרפתים ספגו מעל 98,000 נפגעים והבריטים סביב 29,000. דושן הועבר מתפקידו על ידי הרמטכ"ל הצרפתי, פיליפ פטן.
ביוגרפיה > אחריתו

כישלונו במאי 1918, ניפץ למעשה את הקריירה המבטיחה שלו. הוא לא שב עוד לפקד על כוחות עד סוף המלחמה. ב-27 במרץ 1920 הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-19, ופיקד עליה עד 1 בינואר 1921, עת הועבר לפקד על הקורפוס ה-13 עליו פיקד עד 21 בספטמבר של אותה שנה, עת הועבר לפקד הקורפוס ה-3. ב-23 בספטמבר 1924 הועבר לכוחות המילואים, ולאחר מכן פרש מהצבא. לאחר פרישתו חי בביאורל עד מותו ב-9 ביולי 1950 בגיל 87.
דליה גרידינגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 ביולי 1926 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  16 ביולי 1979 (בגיל 52) כ"א בתמוז תשל"ט 
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום קבורה:  חיפה 
 מקום לימודים:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה  אוניברסיטת לוזאן 
 צאצאים:  מוקי גרידינגר 
 תרומות עיקריות
 פיתוח וייצור דשנים כימיים
 
דליה שמעונה גרידינגר (27 ביולי 1926 – 16 ביולי 1979) הייתה כימאית ישראלית, מראשי מפעל דשנים וחומרים כימיים.
ביוגרפיה

דליה גרידינגר נולדה בשנת 1926 בשכונת נוה צדק בתל אביב, בת למרים (ביתו של שמעון רוקח) ויוסף כצנלבוגן-כץ. למדה בבית הספר הריאלי בחיפה. קיבלה תואר שני בכימיה מאוניברסיטת לוזאן שבשווייץ. בשנת 1958 קיבלה תואר דוקטור מהטכניון בחיפה.
בתום לימודיה החלה לעבוד במפעל דשנים וחומרים כימיים בחיפה, ובשנת 1969 מונתה למנהלת אגף המחקר במפעל ולחברה בהנהלת החברה, שהתפתחה לספק הגדול ביותר של דשנים בישראל. גרידינגר פרסמה מאמרים בכתבי עת מדעיים, ועל שמה רשומים פטנטים אחדים.
נמנתה עם מייסדות סורופטימיסט בישראל והייתה נשיאת הארגון בישראל.
בשנת 1950 נישאה לקלמן גרידינגר, בעל מספר בתי קולנוע, כולל קולנוע ארמון בחיפה ונולדו להם שני בנים ושתי בנות. בניהם, מוקי וישראל גרידינגר, הם בעלי השליטה בחברת תיאטראות ישראל, שראשיתה בקולנוע ארמון שייסד סבם, משה גרידינגר.
נפטרה ב-16 ביולי 1979, לאחר מאבק של עשר שנים במחלת הסרטן.
הנצחתה

לאחר מותה הקימה משפחתה את קרן דליה גרידינגר ז"ל למלחמה בסרטן, המעניקה מלגות לחוקרי סרטן.
בטכניון מתקיים מדי שנה כנס בינלאומי על שמה, Dahlia Greidinger Symposium.
הוקמה קרן לחקר דשנים ובראשה הועמד יוסף הגין.
בשנת 2009 נחנך בבית הספר הריאלי "בית דליה למדעים", ובו מעבדות וחדרים ללימודי מדעי הטבע.
בשנת 2016 הוקמה עמותה לחקר מחלת הסרטן ומניעתו על שמה.
הערות שוליים

↑  הקבר של דליה גרידינגר בבית העלמין חוף הכרמל, באתר BillionGraves.
↑  ע"פ תדהר
↑  Controlled release particulate fertilizer composition
Stable liquid N-P-K fertilizer composition and method of use
↑  יעקב העליון, מועדון חדש: לנשים בלבד!, מעריב, 4 במאי 1964
↑  נילי פרידלנדר, ההסברה הטובה ביותר - ה-S.I.A על הכרמל, מעריב, 12 במאי 1969
אריאלה ראובני, מקצוע לכל אשה; אשה בכל מקצוע, דבר, 12 במאי 1969
↑  עליו ראו דוד שליט, [davidshalit.wordpress.com/2011/11/13/רק-קומנדו-ארמון-לא-סרו-למרותו רק קומנדו ארמון לא סרו למרותו], בבלוג של דוד שליט, 13 בנובמבר 2011 (עם מותו).
↑  מתה דליה גרידינגר, דבר, 17 ביולי 1979
↑  קרן דליה גרידינגר ז"ל למלחמה בסרטן - קול קורא, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  Dahlia Greidinger Symposium, באתר הטכניון
↑  https://www.guidestar.org.il/organization/590003968
↑  כלת פרס נובל לכימיה בחנוכת בית דליה למדעים בבית הספר הריאלי, פוסט פייסבוק של בית הספר הריאלי, 2 בינואר 2010
↑  עמותה לחקר מחלת הסרטן ומניעתו ע"ש ד"ר דליה גרידינגר ז"ל, באתר "גיידסטאר ישראל"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007396343005171  VIAF: 27153833211064331655   WorldCat (עם VIAF): 27153833211064331655
דניאלה לוגסי

| --- | --- |

לוגסי בדצמבר 2007
 לידה:  1982 (בת 42 בערך) ירושלים, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 עיסוק:  זמרת אופרה
 סוגה:  אופרה
 סוג קול:  סופרן לירי
 שפה מועדפת:  עברית 
 
דניאלה לוגסי (נולדה ב-1982) היא זמרת אופרה ישראלית, בקול סופרן לירי.
נעוריה

לוגסי נולדה בירושלים וגדלה באשקלון, הבכורה מבין שלושה ילדים. בת לג'יל (1953–2021), יליד פריז (צרפת), רופא המטולוג, ולפרל (1954–2023), ילידת ארצות הברית, מורה וציירת.
לוגסי למדה בבית הספר לאמנויות באשקלון ושירתה בצה"ל כמאבחנת פסיכוטכנית בלשכת גיוס.
לוגסי היא בוגרת כיתתה של פרופ' תמר רחום בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב. בשנות לימודיה שם הופיעה בתפקיד סוזנה באופרה "נישואי פיגרו" ופמינה באופרה "חליל הקסם" של מוצרט ובתפקידי בלינדה ואישה שנייה באופרה "דידו ואניאס" של פרסל. כמו כן שרה כסולנית עם הקאמרטה הישראלית ירושלים בניצוחו של אבנר בירון והתזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של זובין מהטה.
הופיעה ברסיטל שירה מיוחד שהוקלט עם הפסנתרן צ'ארלס ספנסר באולם ימק"א בירושלים.
שרה את תפקיד בלינדה באופרה "דידו ואניאס" עם הקאמרטה הישראלית ירושלים.
נבחרה לשיר את תפקיד הכוהנת הגדולה בהפקה של "אאידה" מאת ורדי, שהועלתה על הבימה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של זובין מהטה. כמו כן הופיעה בתפקיד ברטה המשרתת באופרה "הספר מסביליה" בניצוחו של רוברטו אבאדו.
באופרה הישראלית הופיעה בתפקידים פפגנה באופרה "חליל הקסם" ופרילפה באופרה "פיק דאם".
הופיעה בועידת הנשיא 2012 בטקס הפתיחה הרשמי.
בשנת 2014 הוציאה אלבום גרסאות כיסוי בשם "Cross Over", ובו ביצעה שירים באנגלית, ושיר אחד בעברית ("עץ ירוק מפלסטיק" של הזמרת מרגלית צנעני).
נכון ל-2018, לוגסי מופיעה במופע "7 פסנתרי כנף במה אחת - טירוף ב-70 אצבעות" עם גיל שוחט, רמי קלינשטיין, שלמה גרוניך, לאוניד פטשקה, ויקטור סטניסלבסקי, טל סמנון ועוד.
לוגסי הייתה נשואה לעומר שווילי, איש עסקים.
הערות שוליים

↑  אסף נבו, ‏דניאלה לוגסי: "כל שיחה עם אמא שלי יכולה להיות האחרונה", באתר ‏מאקו‏, 21 במרץ 2014
↑  103FM (2014-01-28), דניאלה לוגסי - עץ ירוק מפלסטיק, נבדק ב-2018-04-13
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406160305171  VIAF: 28155464791702040416   WorldCat (עם VIAF): 28155464791702040416 
דניאלה לוגסי כפמינה מ"חליל הקסם"
דניאלה לוגסי באוגוסט 2007
דומיטרו פרונאריו

| --- | --- |

 לידה:  27 בספטמבר 1952 (בן 72) בראשוב, רומניה
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות רומניה
 לאום:  רומניה רומני
 השכלה:  אוניברסיטת פוליטכניקה בבוקרשט  Grigore Moisil National College of Computer Science 
 עיסוק בעבר:  מהנדס בחיל האוויר הרומני
 תקופת השירות:  1978–הווה (כ־46 שנים)
 זמן שהייה בחלל:  7 ימים, 20 שע' ו־22 דק'
 משימות
 סויוז 40
 
 עיטורים
 
 
דומיטרו-דורין פרונאריו (ברומנית: Dumitru-Dorin Prunariu; נולד ב-27 בספטמבר 1952) הוא קוסמונאוט לשעבר, הרומני הראשון בחלל. עומד בראש התאחדות חוקרי החלל, ארגון מקצועי-חברתי של אסטרונאוטים וקוסמונאוטים מלאומים שונים. בעל דרגת גנרל מאיור בחיל האוויר הרומני, ודוקטור להנדסה.
טיסתו לחלל

במסגרת תוכנית אינטרקוסמוס, הכשירה ברית המועצות קוסמונאוטים אורחים ממדינות הגוש הקומוניסטי. בשנת 1978 החל פרונאריו את אימוניו במוסקבה, לתפקיד מהנדס בחללית סויוז 40. הוא שוגר לחלל עם הקוסמונאוט הרוסי לאוניד פופוב, למשימה אל תחנת החלל הסובייטית סאליוט 6 בה שהה צוות של משלחת מס' 5. על סיפון תחנת חלל זו בוצעו על ידי פרונאריו מגוון ניסויים מדעיים בתחומי האסטרופיזיקה, טכנולוגיות חלל, רפואת חלל וביולוגיה. פרונאריו היה האדם ה-103 ששוגר לחלל.
פעילות ציבורית

פרונאריו עוטר בעיטורים רמי דרג של רומניה וברית המועצות, וזכה למעמד של גיבור לאומי בארצו. הוא מילא שורה ארוכה של תפקידים ציבוריים בזירה הארצית והבינלאומית, וביניהם שגריר מיוחד של האו"ם, יושב ראש הוועדה של האו"ם לשימוש בחלל למטרות שלום, ראש סוכנות החלל הרומנית, וחבר לכל חייו באקדמיה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה.
ד'תשע"ט

ד'תשע"ט (4779)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-13 בספטמבר 1018 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 2 בספטמבר 1019. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
דייוויד בניוף

| --- | --- |

דייוויד בניוף, 2016
 לידה:  25 בספטמבר 1970 (בן 54) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  דייוויד פרידמן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 מקום לימודים:  טריניטי קולג'  אוניברסיטת קליפורניה באירוויין  דארטמות' קולג'  Collegiate School 
 בת זוג:  אמנדה פיט
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לכתיבה הטובה ביותר בסדרת דרמה (2015)  פרס אמי לכתיבה הטובה ביותר בסדרת דרמה (2016)  פרס הוגו לעיבוד הדרמטי הטוב ביותר (ארוך) (2012) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד בניוף (באנגלית: David Benioff; נולד ב-25 בספטמבר 1970) הוא סופר, תסריטאי, מפיק ובמאי יהודי אמריקאי. הוא ידוע בעיקר עבור שיתוף הפעולה שלו עם ד. ב. וייס כיוצרים, תסריטאים, מפיקים, ולעיתים במאים של סדרת הטלוויזיה עטורת הפרסים "משחקי הכס", עיבוד טלוויזיוני של HBO לסדרת הספרים "שיר של אש ושל קרח" מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין. בניוף זכה לתשומת לב לראשונה עם כתיבת התסריט לסרט "השעה ה-25", שעובד על ידיו על פי ספרו הראשון מ-2001. בניוף היה התסריטאי בסרטים "טרויה, "אקס-מן המקור: וולברין" ו-"איש מזל התאומים".
ביוגרפיה

בניוף נולד בשם דייוויד פרידמן (David Friedman) בניו יורק שבארצות הברית, להורים יהודים אמריקאים. הוא הבן של ברברה (לבית בניוף) ושל סטיבן פרידמן, יו"ר לשעבר של בנק ההשקעות "גולדמן זקס". הוא בן הזקונים במשפחתו, ויש לו שתי אחיות גדולות. בבגרותו, הוא החל להשתמש בשם הנעורים של אמו "בניוף" כשם משפחתו, כדי למנוע בלבול עם כותבים אחרים ששמם הוא דייוויד פרידמן.
הוא סיים את לימודיו בדארטמות' קולג' ב-1992. בשלוש השנים הבאות, בניוף עבד במספר עבודות שונות, בהן שומר במועדון ומורה לאנגלית במשך שנתיים בתיכון בניו יורק, שם הוא גם מילא את תפקיד מאמן האיגרוף של בית הספר. ב-1995, החליט לנסות לפתח קריירה אקדמית, והתחיל ללמוד במסגרת תוכנית שנתית לתואר שני בספרות אירית בטריניטי קולג' בדבלין, שם פגש בשותפו-לעתיד ד. ב. וייס. במהלך לימודיו, לאחר שהשלים את כתיבת התזה שלו על סמואל בקט, הבין בניוף שהוא לא מעוניין באקדמיה ככיוון קריירה. בתקופה זו הוא עבד כדי.ג'יי במשך שנה כעיסוק צדדי עד שהתקבל לתוכנית של תואר שני בכתיבה יוצרת באוניברסיטת קליפורניה באירוויין, בעקבות קריאת ספרו של בוגר האוניברסיטה מייקל שייבון, "מסתרי פיטסבורג". בניוף סיים את לימודיו וקיבל תואר שני בכתיבה יוצרת ב-1999.
קריירה > כתיבה

בניוף כתב במשך שנתיים את הרומן הראשון שלו שפורסם "השעה ה-25", שבמקור נקרא "כבאי, למטה". הוא השלים את הספר כתזה שלו בתואר השני בכתיבה יוצרת באירווין. בניוף התבקש להפוך את הספר לתסריט, אחרי שהשחקן טובי מקגווייר קרא עותק ראשוני של הספר, והתעניין בצילום סרט על פיו. העיבוד נקרא גם כן "השעה ה-25", בביומו של ספייק לי, ואדוארד נורטון בתפקיד הראשי. לאחר כתיבת התסריט, בניוף כתב אוסף של סיפורים קצרים בשם "(When the Nines Roll Over (And Other Stories" שיצא לאור ב-2004. לאחר, בניוף התחיל לכתוב תסריטים לסרטים רבים, טרויה (2004), עליו האחים וורנר שילמו לו 2.5 מיליון דולר; הישאר (2005) מותחן פסיכולוגי בכיכובם של יואן מקרגור ונעמי ווטס; רודף העפיפונים (2007); ואקס-מן המקור: וולברין (2009)- למרות שתסריט זה עובד מחדש על ידי סקיפ וודס, והתרחק מהחזון של בניוף, ששאף לטון אפל יותר לסרט.

ב-2006, בניוף התחיל להתעניין בעיבוד לסדרת הפנטזיה האפית שיר של אש ושל קרח של ג'ורג' ר. ר. מרטין, והתחיל לעבוד עם ד. ב. וייס על הצעה להפוך את הספרים לסדרת טלוויזיה. בניוף ווויס שיתפו פעולה לראשונה בעבודה על תסריט של סרט אימה בשם "המנהל", שמעולם לא מומש לכדי הפקה. בפגישה של השניים עם הסופר, ג'ורג' ר. ר. מרטין, כדי לשכנעו לאפשר להם לנסות ולהפוך את סדרת הספרים שלו להפקה טלוויזיונית, שאל אותם מרטין שאלה כדי להבין האם הם אכן מעריצים של הסדרה - "מי היא האמא של ג'ון סנואו"? עליה הם לא הצליחו לענות. אך השיחה המשיכה בטונים חיוביים ומרטין לבסוף הסכים לתת להם את האישור לעבד את הסדרה, ואף חלק איתם את התכנון העקרוני שלו לסיום קווי העלילה של הדמויות המרכזיות בסיפור. פרק פיילוט בשם "החורף מגיע" נכנס לפיתוח ברשת HBO ב-2007, והסדרה קיבלה אישור סופי ב-2010. פרק הפיילוט צולם מחדש כיוון שהרשת ובניוף וויס לא היו מרוצים מהתוצאה. בניוף ווויס תפקדו כמפיקים בפועל, השואו-ראנרס והכותבים העיקריים של התוכנית, שעלתה לאוויר ב-HBO ב-2011 ושודרה במשך 8 עונות תוך שהיא גורפת שבחים, פרסים והצלחה מסחרית רבה.
חיים אישיים

מאז 2006 הוא נשוי לשחקנית האמריקאית-יהודייה אמנדה פיט. לזוג שלושה ילדים שנושאים את שם משפחתו המקורי (פרידמן). מתגוררים ביחד במנהטן ובבוורלי הילס.
הערות שוליים

↑  Novelist and Hollywood Personality David Benioff: He’s a Former English Teacher, באתר chalkboardchampions.org, דצמבר 2013
↑  David Benioff biography, באתר www.authortrek.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007442571805171  PLWABN: 9810611651805606  BIBSYS: 6090451  BNE: XX1577677  BnF: cb14409096f (data)  CANTIC: a10839872  CiNii: DA15411643  GND: 12367221X  ICCU: TO0V406061  ISNI: 0000 0001 2096 4948  LCCN: no2001002517  MusicBrainz: adcd9580-4b25-48fa-814f-28f03687b099  NDL: 00852744  NKC: jn20020716141  NLG: 188949  NLK: KAC200904600  NSK: 000554662  NTA: 242948979  RERO: 02-A008930197  SUDOC: 083316558  VIAF: 79180016   WorldCat (עם VIAF): 79180016
דליה גל אלגל

| --- | --- |

 לידה:  7 במרץ 1940 (בת 84) רחובות, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אורנים - המכללה האקדמית לחינוך 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  שירה 
 מספר צאצאים:  2 
 
דליה גל אֵלגל (נולדה ב-7 במרץ 1940) היא משוררת עברייה ישראלית.
ביוגרפיה

דליה אלגל נולדה ברחובות, על גבעת-הקיבוצים, וגדלה בקיבוץ רמת השופט. היא בת בכורה למרדכי כהן וחסיה (שטרן), שעלו מליטא. אביה התנדב והתגייס לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה.
אלגל למדה בבית הספר האזורי "המוסד החינוכי הרי-אפרים". במשך 3 שנים למדה ב"סמינר למורים - אורנים", בקרית-טבעון (כיום מכללת אורנים). היא סיימה כמורה בכירה לאמנות, ומורה מוסמכת לחינוך מיוחד.
אלגל הייתה ספורטאית ב"הפועל", אלופת-הארץ לנערות, בזריקת דיסקוס, 3 שנים. והיא בעלת מדליית זהב במקצוע זה, מהמכביה החמישית לנוער שנערכה בשנת 1957.
זכתה בתחרות ציור של העיתון משמר לילדים על הפלמ"ח.
בתקופת שירותה בצה"ל הייתה המדריכה הפיקודית לידיעת הארץ של הגדנ"ע.
עבדה במשרד החינוך, ובכפר תקוה כמורה לאריגה.
במלחמת יום הכיפורים נהרג אחיה, אברהם כהן, בחזית המצרית, כמפקד טנק.
בשנת 1980 החלה גל אלגל לפרסם בעיתון במחנה של צה"ל, תחת שם העט (אב"מ), אמא על-תקן של אבא, מוצב-ערכים אי-שם.
אלגל היא חברה באגודת הסופרים העבריים בישראל ובאקו"ם.
הוציאה לאור 7 ספרים. עם הוצאת ספרה הראשון, החלה לחלק חינם דפים עם שיריה, שהפכו בעריכתה לעמוד העת לשירה "עלעול".
התחתנה עם בנימין גל. נולדו להם בת ובן. הם עזבו את הקיבוץ בקיץ 1961, לחיפה. כיום היא תושבת חיפה, גרושה.
ספריה

שירים, גם מתחת לחגורה: תל אביב, הוצאת סער, תשמ"ה 1985. (הוצאה 2: חיפה, ד.גל אלגל, 2006).
להיות קבוץ : תל אביב, סער, תשמ"ז 1987. (הוצאה 2, יחד עם "אהבת אלגל", להיות אלגל : חיפה, ד.גל אלגל, תשס"ו 2006).
אהבת אלגל : תל אביב, סער, תשנ"ב 1992.
רק לא טנק : תל אביב, ד. גל אלגל, תשנ"ח 1998.
פרפר התמיד : תל אביב, ד. גל אלגל, תשס"ב 2002.
שירת ראי : עורך עמוס לויתן, תל אביב, הוצאת גוונים, תשס"ז 2007. (התוכן: א. "רוח ירוקה". ב. "זבולי חיזבוללה", יומן-שירי על מלחמת לבנון השנייה, מנקודת מבטה של המשוררת, בחיפה).
היונה "206" : עורכת דליה גל אלגל, תל אביב, גוונים, 2015. (דליה גל אלגל הוציאה לאור את 4 הסיפורים של אביה : מרדכי כהן - יחד עם סיפורים שלה).
"בשם/השואה", עורכת : דליה גל אלגל, תל אביב, גוונים, 16 בספטמבר 2018, תשע"ח.
הערות שוליים

↑  יונגוורט מדרום אפריקה "כוכב" יום הנוער באתלטיקה קלה, חרות, 22 בספטמבר 1957
↑  תוצאות מעולות ביום הנוער, דבר, 22 בספטמבר 1957
↑  גל אלגל דליה בלקסיקון הסופרים העברים בהווה
↑  (כרך 8, תשי"ג, ע' 766)
↑  רון זוהר, "סיפור מלחמה", הוצאת "עם-עובד", 1975, עמודים 7-5.בספר, שמו "אמיר".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308057705171  LCCN: nr92030970  VIAF: 39242125   WorldCat (עם VIAF): 39242125
דבורה דוסט

| --- | --- |

 לידה:  1912 אספהאן
 פטירה:  1 בינואר 1995 (בגיל 83 בערך) כ"ט בטבת ה'תשנ"ה
 מדינה:  ישראל
דבורה גוהר דוסט (1912 – 1 בינואר 1995, כ"ט בטבת ה'תשנ"ה) הייתה לוחמת מחתרת האצ"ל. בביתה בירושלים פעלה מנובמבר 1947 מפקדת האצ"ל לשידורי הרדיו החשאי "קול ציון הלוחמת" שהיו כלי ההסברה העיקרי והחשוב ביותר של המחתרת. כמו כן, דירתה שימשה מקום מחסה לפצועי האצ"ל והוחבאו בה מפקדי ולוחמי האצ"ל, נשק ומסמכים.
ביוגרפיה

נולדה לכורשיד ועזרא, בשנת 1912 בעיר אספהאן שבאיראן. כשהייתה בת 13 עלתה משפחתה לארץ ישראל. בשל כישרונותיה ויכולותיה, נשארה הנערה הצעירה באיראן כדי לשמור על הרכוש המשפחתי. בגיל 16 יצאה לבדה בדרכה לארץ ישראל, כשהיא מערימה על שומרי הגבולות ומגיעה דרך עיראק לירושלים.
נישאה ב-29 במרץ 1935 לעזריה דוסת, התגייסה לאצ"ל ב-1942. בפעילותה באצ"ל הסליקה נשק בסלי בצלים והסתירה מסמכים בסירי תפוחי אדמה. מכרה את תכשיטיה כדי לתרום את הכסף לטובת לוחמי הארגון. בכך חירפה נפשה וחיי משפחתה, וחיה תחת סכנה של כליאה והגלייה לאפריקה.
לזוג נולדו ארבעה ילדים.
נפטרה ב-1 בינואר 1995, ונקברה בבית העלמין סנהדריה בירושלים.