stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בלארוס במשחקים האולימפיים לנוער
השתתפות במשחקים > משחקי החורף > אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012)

בלארוס השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער אינסברוק ושלחה משלחת המונה 16 ספורטאים שהתחרו בשמונה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית כסף יחידה. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענף ההחלקה מהירה עם זכייה במדליית כסף במירוץ ל-500 מטר נערים, ודירוג במקום השישי במירוץ ה-1,500 מטר לנערים ובמקום השתים עשרה במירוץ ה-3,000 מטר ובהתחלה המונית לנערים. בענף ההחלקה אמנותית המשלחת סיימה במקום העשירי בטורניר הריקוד האמנותי, ובמקום ה-15 בטורניר היחידים בענף הסקי נורדי משולב. ספורטאי המשלחת לא דורגו במקומות הראשונים בענפים סקי אלפיני ותחרות הכישורים לנערים בהוקי קרח, אך גם לא למקומות האחרונים. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים ביאתלון, סקי למרחקים וקפיצות סקי.
השתתפות במשחקים > משחקי החורף > אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר כללה 16 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפים. המשלחת רשמה הישגים בענף ההחלקה מהירה עם דירוג במקום הרביעי בהתחלה המונית לנערים ובמקום השישי בהתחלה המונית לנערות, ובמקום התשיעי במירוץ ה-1,500 מטר לנערים. בניגוד, לאולימפיאדת הנוער אינסברוק, המשלחת שיפרה את הישגיה בענפים החלקה אמנותית עם סיום במקום השישי בטורניר הריקוד האמנותי, וביאתלון עם דירוג במקום השמיני בתחרות ספרינט נגד השעון לנערים. בענף הגלישת שלג המשלחת דורגה במקום ה-13 בתחרות גלישה בסגנון מדרון לנערות. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים סקי אלפיני, סקי למרחקים ותחרות הכישורים לנערים ולנערות בהוקי קרח.
השתתפות במשחקים > משחקי החורף > אולימפיאדת הנוער לוזאן (2020)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה 19 ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית ארד יחידה.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים לנוער
ראו גם

בלארוס במשחקים האולימפיים
בלארוס במשחקים הפאראלימפיים
הערות שוליים

↑  בן גולדפריינד, ‏הוועד האולימפי הבינלאומי: "אל תאשרו כניסת רוסים ובלארוסים", באתר ‏מאקו‏, 28 בפברואר 2022
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
In Utero

In Utero הוא אלבום האולפן השלישי והאחרון של להקת הגראנג' האמריקאית נירוונה. הוא יצא לאור בספטמבר 1993. שם האלבום מתאר מונח נפוץ בביולוגיה וברפואה – אין אוטרו, שמשמעותו "טרם לידה", או באופן מילולי "בתוך הרחם".
סקירה כללית

לאחר הצלחתו המסחרית המסיבית והבלתי צפויה של אלבומה השני, Nevermind, שאפה נירוונה "לחזור לשורשים" וליצור אלבום בעל צליל קשוח יותר ונעים פחות לאוזן. הזמר היוצר קורט קוביין הודה בחששו מאיבוד גרעין המעריצים הוותיק של הלהקה, שוחרי הפאנק והאינדי, לאחר הגעתה למעמד של להקת-על, והלהקה הזמינה את סטיב אלביני להפיק את האלבום. בסופו של דבר הצליחה הלהקה ליהנות משני העולמות: האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של בילבורד, ומספר סינגלים שלו הפכו ללהיטים, ביניהם "Heart-Shaped Box" ,"All Apologies" ו-"Rape Me", אך הצליחו להציג את הצליל החלוד והניסיוני המקורי שלה בשירים כמו "Scentless Apprentice" ו-"Milk It", כאשר היא ממשיכה לשמור על תדמית הפאנק שלה.
קוביין כינה את תהליך הקלטת האלבום, שארכה כ-12–14 ימים, כהקלטה הקלה ביותר של הלהקה מאז ומעולם. שלושה שירים מוקססו מחדש מאוחר יותר בידי סקוט ליט, מה שיצר סדק ביחסים בין אלביני והלהקה. האלבום כלל התייחסויות רבות לנושאים רפואיים, נטייה שהחלה כבר בשיר "Drain You" מן האלבום הקודם ובאיורים ובקולאז'ים שיצר קוביין. החל משם האלבום, האלבום מכיל אזכורים והתייחסויות למונחים כמו זרע, ממברנה, פצע פתוח, טפילים, חלב והפלה, כאשר עטיפתו של האלבום מציגה גוף של אישה בהיריון באופן אנטומי (עם כנפי מלאך שאותם הוסיף קוביין), וקולאז' של פרחים, עוברי פלסטיק ושריונות של צבים המוקף בסמלי פריון יווניים על העטיפה האחורית.
עוד לפני צאתו החל האלבום לעורר מחלוקות, כאשר השמועות דיברו על הססנות מצד חברת גפן לגבי הוצאת האלבום, וגרמו לקוביין להצהיר בפומבי על שליטה של מאה אחוז של הלהקה על המוזיקה שלה. ארגונים פמיניסטיים מחו כנגד השיר "Rape Me" ("אנוס אותי"), וקוביין הצהיר מספר פעמים שהשיר הוא נגד אונס. גרסה "נקייה" של האלבום נוצרה עבור הרשתות וולמארט וקיי-מארט שסירבו להציג את האלבום על מדפיהן בגלל עטיפתו. העטיפה האחורית שונתה לצילום "זום-אין" של העטיפה המקורית ושם השיר "Rape Me" שונה ל-"Waif Me", אף על פי שמילות השיר לא שונו. חברי הלהקה תירצו את מהלכם זה במצבם של תושבי מקומות כגון המערב התיכון של ארצות הברית, שחנויות תקליטים לא קיימות במקומות ממגוריהן והמקום היחיד בו הם מסוגלים להשיג אלבומים הוא חנויות קיי-מארט.
האלבום היה מועמד לפרס גראמי לאלבום המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר ב-1994 והפסיד ל-Zooropa של U2. אלבום MTV Unplugged in New York של נירוונה זכה בפרס שנתיים מאוחר יותר.
בשנת 2020 מגזין רולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-173 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גראמי | 26 בינואר 2025 | המארז או מהדורה מוגבלת מיוחדת הטוב ביותר | מועמדות |  |
רשימת השירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי קורט קוביין (למעט היכן שמצוין אחרת).
| In Utero> מס' | In Utero> שם | In Utero> כותב(ים) | In Utero> משך | In Utero>  | In Utero>  | In Utero>  | In Utero>  | In Utero>  | In Utero>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Serve The Servants  |   | 3:34 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Scentless Apprentice  | קוביין, קריסט נובוסליץ', דייב גרוהל | 3:47 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Heart-Shaped Box  |   | 4:39 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Rape Me  |   | 2:49 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Frances Farmer Will Have Her Revenge On Seattle  |   | 4:07 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Dumb  |   | 2:29 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Very Ape  |   | 1:55 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Milk It  |   | 3:52 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Pennyroyal Tea  |   | 3:36 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Radio Friendly Unit Shifter  |   | 4:49 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Tourette's  |   | 1:33 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | All Apologies  |   | 3:50 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 41:00 |  |  |  |  |  |  |
| רצועת בונוס בתקליטורים ששוחררו מחוץ לארצות הברית> מס' | רצועת בונוס בתקליטורים ששוחררו מחוץ לארצות הברית> שם | רצועת בונוס בתקליטורים ששוחררו מחוץ לארצות הברית> כותב(ים) | רצועת בונוס בתקליטורים ששוחררו מחוץ לארצות הברית> משך | רצועת בונוס בתקליטורים ששוחררו מחוץ לארצות הברית>  | רצועת בונוס בתקליטורים ששוחררו מחוץ לארצות הברית>  | רצועת בונוס בתקליטורים ששוחררו מחוץ לארצות הברית>  | רצועת בונוס בתקליטורים ששוחררו מחוץ לארצות הברית>  | רצועת בונוס בתקליטורים ששוחררו מחוץ לארצות הברית>  | רצועת בונוס בתקליטורים ששוחררו מחוץ לארצות הברית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. | Gallons Of Rubbing Alcohol Flow Through The Strip  | קוביין, גרוהל, נובוסליץ' | 7:33 |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  2025 GRAMMYs: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com
| נירוונה |
| --- | --- | --- |
קורט קוביין • קריסט נובוסליץ' • דייב גרוהל
| אלבומי אולפן | Bleach • Nevermind • In Utero |  |
| אלבומי הופעה | MTV Unplugged in New York • From the Muddy Banks of the Wishkah • Live at Reading • Live at the Paramount |  |
| אוספים | Incesticide • Nirvana • Sliver: The Best of the Box • Icon |  |
| מארזי תקליטורים | Singles • With the Lights Out • Nevermind: The Singles |  |
| מיני אלבומים ואחרים | Blew • Hormoaning • Nevermind It's an Interview |  |
| אלבומי השנה של רולינג סטון |
| --- | --- | --- |
| 1978–1979 | 1978: הרולינג סטונז – Some Girls ‏• 1979: ניל יאנג – Rust Never Sleeps |  |
| 1980–1989 | 1980: הקלאש – London Calling ‏• 1981: הרולינג סטונז – Tattoo You ‏• 1982: ברוס ספרינגסטין – Nebraska ‏• 1983: אר.אי.אם. – Murmur ‏• 1984: ברוס ספרינגסטין – Born in the U.S.A. ‏• 1985: ראשים מדברים – Little Creatures ‏• 1986: פול סיימון – Graceland ‏• 1987: ברוס ספרינגסטין – Tunnel of Love ‏• 1988: מידנייט אויל – Diesel and Dust ‏• 1989: ניל יאנג – Freedom |  |
| 1990–1999 | 1990: שינייד או'קונור – I Do Not Want What I Haven't Got ‏• 1991: אר.אי.אם. – Out of Time ‏• 1992: אר.אי.אם. – Automatic for the People ‏• 1993: נירוונה – In Utero ‏• 1994: הול – Live Through This ‏• 1995: פי ג'יי הארווי – To Bring You My Love ‏• 1996: בק – Odelay ‏• 1997: בוב דילן – Time Out of Mind ‏• 1998: לורן היל – The Miseducation of Lauryn Hill ‏• 1999: Rage Against the Machine – The Battle of Los Angeles |  |
| 2000–2009 | 2000: אמינם – The Marshall Mathers LP ‏• 2001: בוב דילן – Love and Theft ‏• 2002: בק – Sea Change ‏• 2003: אאוטקאסט – Speakerboxxx/The Love Below ‏• 2004: קניה וסט – The College Dropout ‏• 2005: קניה וסט – Late Registration ‏• 2006: בוב דילן – Modern Times ‏• 2007: מ.י.ה. – Kala ‏• 2008: טיוי און דה רדיו – Dear Science ‏• 2009: יו 2 – No Line on the Horizon |  |
| 2010–2019 | 2010: קניה וסט – My Beautiful Dark Twisted Fantasy ‏• 2011: אדל – 21 ‏• 2012: ברוס ספרינגסטין – Wrecking Ball ‏• 2013: ומפייר ויקנד – Modern Vampires of the City ‏• 2014: יו 2 – Songs of Innocence ‏• 2015: קנדריק לאמאר – To Pimp a Butterfly ‏• 2016: ביונסה – Lemonade ‏• 2017: קנדריק לאמאר – Damn ‏• 2018: קארדי בי – Invasion of Privacy ‏• 2019: אריאנה גרנדה – Thank U, Next |  |
| 2020–הווה | 2020: טיילור סוויפט – Folklore ‏• 2021: אוליביה רודריגו – Sour ‏• 2022: ביונסה – Renaissance ‏• 2023: סיזה – SOS |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 2a0981fb-9593-3019-864b-ce934d97a16e
פטי ואפ

| --- | --- |
פטי ואפ, 2015
פטי ואפ, 2015
 לידה:  7 ביוני 1991 (בן 33) פטרסון, ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 שם לידה:  ווילי ג'וניור מקסוול השני
 שם במה:  Fetty Wap 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 מקום לימודים:  Eastside High School 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, מוזיקת פופ, R&B עכשווי, טראפ, פופ ראפ 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס 
 fettywap.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
ווילי ג'וניור מקסוול השני (באנגלית: Willie Junior Maxwell II; נולד ב-7 ביוני 1991) הוא ראפר וזמר אמריקאי הידוע בשם הבמה פטי ואפ (באנגלית: Fetty Wap). מקסוול צבר הכרה בינלאומית בעקבות סינגל הבכורה שלו Trap Queen, שזכה לאהדה ולהצלחה רבה ואף הגיע למעמד יהלום בארצות הברית. לאחר הוצאת הלהיט, חתם מקסוול על חוזה עם חברת התקליטים 300 אנטרטיינמנט, ומאוחר יותר עם Atlantic Records. אלבום הבכורה שלו הנושא את שמו, שכלל את הלהיט יחד עם השירים "679" ו-"My Way" שזכו גם הם להצלחה בארצות הברית, יצא לאור בספטמבר 2015 והגיע לפסגת מצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200. שירו "All in My Head (Flex)" עם פיפת' הרמוני זכה להצלחה בינלאומית.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2015: Fetty Wap
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2014: Up Next
2015: Zoo Style
2015: Coke Zoo
2016: Zoo '16
2016: Money, Hoes & Flows
2016: Zoovier
2017: For My Fans 2
2018: For My Fans 3: The Final Chapter
2018: Bruce Wayne
2020: Trap & B
הערות שוליים

↑  כיצד פטי וואפ שינה את חייו של הילד הזה?, באתר ‏מאקו‏, 20 בספטמבר 2015
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17021084n (data)  GND: 1077662661  ISNI: 0000 0004 5810 788X  LCCN: no2015157435  MusicBrainz: e3492ea0-5997-4241-a7bf-2fd7fb1bfad1  VIAF: 75144782947347375421   WorldCat (עם VIAF): 75144782947347375421 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנג (דמות)

| --- | --- |

 הוצאה לאור:  ניקלודיאון
 שם ספר:  ההבטחה • החיפוש • השבר • עשן וצל • צפון ודרום • חוסר איזון • אווטאר: כשף האוויר האחרון – הרפתקאות הצוות • אווטאר: כשף האוויר האחרון - ההרפתקאות האבודות
 שם סרט:  איירבנדר
 תוכנית טלוויזיה:  אווטאר: כשף האוויר האחרון
 הופעה ראשונה:  "הילד בקרחון" (2005)
 יוצרים:  מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו
 גילום הדמות:  נואה רינגר, גורדון קורמייה 
 דיבוב:  זאק טיילר אייזן ("אווטאר")  די.בי סוויני ("האגדה של קורה")
 דיבוב בשפה העברית:  תובל שפיר ("אווטאר") לירון ברנס ("האגדה של קורה")
 מידע
 כינויים:  "אווטאר אנג", "בלרינה" (על ידי טוף בייפונג), "אנגי" (על ידי נערות האי קיושי)
 גיל:  112 (גיל ביולוגי - 12)
 מין:  זכר
 מקצוע:  נזיר, מורה, מדריך, לוחם
 תואר:  אווטאר
 כוחות:  כשפות אוויר, כשפות מים, כשפות אדמה, כשפות אש, כשפות אנרגיה, כשפות ברק, מצב אווטאר
 כלי נשק:  מוט אוויר
 דמויות קשורות
 משפחה:  קטרה (בת זוג)  בומי, קאיה וטנזן (ילדים)  ג'ינורה, איקי מילו ורוהאן (נכדים) 
 חברים:  אפה, המלך בומי, סוקה, מומו, טוף, צוקו (החל מהעונה השלישית), קוזון, אירו, סוקי.
 אויבים:  אוזאי, צאו, יקון, סוזין, צוקו (עונות 1 - 2), הדאי לי, ג'ו די, לונג פנג,המפציצולוג, אזולה
 
אווטאר אנג (באנגלית: Aang; בסינית: 安昂) הוא הפרוטגוניסט בסדרת הטלוויזיה המונפשת "אווטאר: כשף האוויר האחרון". הדמות, פרי יצירתם של מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו, דובבה במקור על ידי זאק טיילר אייזן, ובעברית על ידי תובל שפיר.
אנג הוא כשף אוויר אשר היה קפוא בקרחון. לאחר מאה שנים, התגלה על ידי האחים סוקה וקטרה משבט המים הדרומי, אשר חילצו אותו. בהמשך אנג מגלה כי הוא הגלגול הנוכחי של ה"אווטאר" שנועד להביס את אומת האש ולהחזיר את האיזון לעולם. בתור האווטאר, אנג לומד לשלוט בכל ארבעת היסודות: מים, אדמה, אש ואוויר. על האווטר מוטל להביא לאיזון ולשמור על שלום ארבע האומות.
דמותו של אנג הופיעה גם במדיות אחרות, כגון קלפים, משחקי וידאו, חולצות טריקו, וסדרת קומיקס אינטרנטית.
גילום ודיבוב

אווטאר: כשף האוויר האחרון (2005 - 2008) - מדבב זאק טיילר אייזן ובעברית על ידי תובל שפיר.
איירבנדר (2010) - מגולם על ידי נואה רינגר.
האגדה של קורה (2012 - 2014) - דובב על ידי די בי סוויני ובעברית על ידי לירון ברנס.
אווטאר: כשף האוויר האחרון - גורדון קורמייה מגלם את דמותו של אנג.
ביוגרפיה דמיונית > ספר ראשון

אנג נולד במקדש האוויר הדרומי, שם גדל יחד עם שאר ילדי הנוודים. הנזירים הודיעו לו על זהותו כאווטאר בגיל 12, מוקדם בהרבה מהגיל הסטנדרטי של 16, זאת מתוך חשש מהמלחמה העומדת לפרוץ. אחרי שנודע לו שעומדים לשלוח אותו למקדש האוויר המזרחי לצורכי אימונים, אנג ברח מביתו על גבי הביזון המעופף שלו, אַפָּה. בעת סופה קשה, השניים התרסקו אל תוך האוקיינוס ואנג נכנס למצב האווטאר ונותר קפוא בלב הים.
100 שנים אחר כך, קטרה וסוקה, אחים משבט המים הדרומי, הוציאו אותו ואת אפה מהקרחון, ואנג לומד על המלחמה שפרצה בעולם בזמן שהיה קפוא, השלושה מחליטים שעליהם להגיע לקוטב הצפוני על מנת שאנג ילמד שם כשפות מים. בעקבות פיצוץ שאנג יוצר מבין צוּקוֹ, בנו המגורש של שליט האש, שהאווטאר חזר ופותח במסע ציד במטרה להחזיר את כבודו ולשוב הביתה. בנוסף אליו גם המפקד צָ'אוּ, אדמירל מוערך באומת האש, גם הוא מנסה לצוד את האווטאר במטרה לשאת חן בעיני שליט האש.
במהלך המסע, אנג לומד על רצח העם של נוודי האוויר ועל כך שהוא חייב ללמוד את כל היסודות עד סוף הקיץ, אחרת שליט האש אוזאי ישתמש בכוחו של כוכב השביט שיגיע כדי לזרוע הרס וחורבן.
מפני שאנג שהה בשבט המים הצפוני הצי של צ'או מטיל מצור על השבט, צ'או הורג את רוח הלבנה ובכך מעלים ומנטרל את יכולת כשפות המים, אבל אנג מאחד כוחות עם רוח הים, ובהיותו במצב אווטאר משמיד את הצי של אומת האש. באותו הזמן, יואה מקריבה את חייה בשביל להחיות את רוח הלבנה. כשאוזאי שומע על ההתנגדות של אחיו אירו לפעולותיו של צ'או, הוא שולח את בתו אזוּלה במטרה לכלוא את צוקו ואירו ולרצוח את אנג.
ביוגרפיה דמיונית > ספר שני

לאחר ששהה בקוטב הצפוני ולמד את כשפות המים, אנג וחבריו ממשיכים לממלכת האדמה בחיפוש אחר מורה לכשפות אדמה. בסופו של דבר הם מוצאים את טוף, שהתאימה להנחיותיו של המלך בומי, כשף האדמה וחברו של אנג, ובנוסף רצתה להצטרף אליהם.
לאחר שלמד תקופה כשפות אדמה, אנג וחבריו מגיעים לספריה שבמדבר, שם הם מוצאים מידע על ליקוי החמה, שאמור להשאיר את כשפי האש חסרי אונים. עם המידע הזה, הם רצו להגיע לבה סינג סה להעביר אותו למלך האדמה, בתקווה ליצור פעולה שתסיים את המלחמה. אך בזמן שהיו בתוך הספרייה, הביזון המעופף של אנג, אפה, שגם היה כלי התחבורה המשמעותי של הצוות, נחטף על ידי כשפי חול. בסופו של דבר הם מצליחים למצוא את כשפי החול שעזרו להם לצאת מהמדבר, והחבורה מגיעה לבסוף לבה סינג סה. אבל בזמן הזה, אנג עבר תקופה קשה של כאב וגעגוע עמוקים, וניסה להדחיק את רגשותיו.
בבה סינג סה, הצוות נתקל בקשיים הן בלחפש את אפה והן בלהיפגש עם מלך האדמה. כל פעם שהם מנסים לברר, הם נתקלים בדאי-לי, משטרת סוכנים כשפי אדמה הפועלת בעיר ונשלטת על ידי מנהיג בשם לונג פנג, שהמדיניות שלהם היא לא להזכיר או להתייחס לקיומה של המלחמה עם אומת האש, בתוך בה סינג סה. אחרי שהם כמעט מוטעים לצאת מבה סינג סה ולנדוד חצי עולם דרומה כדי למצוא את אפה, צוות אווטאר מגלים את אגם לאוגיי - מפקדה סודית של הדאי-לי, בה מתרחשות שטיפות מוח ועוד. אחרי קרב שם, הם יוצאים ומוצאים את אפה, ששוחרר על ידי הנסיך צוקו בלי ידיעתם. עם הביזון איתם והתקווה בליבם יוצאים הצוות לפרוץ באלימות לתוך ארמונו של מלך האדמה, לגלות לו על שחיחותם של הדאי-לי, ועל המלחמה. מסתבר שהמלך לא יודע דבר על המלחמה ולמעשה הוא שליט בובה שנשלט על ידי לונג פנג בעצמו. אבל הוא משתכנע לבסוף, לוקח פיקוד על הממלכה, משליך את לונג פנג לכלא ומורה לתכנן את הפלישה לאומת האש ביום ליקוי החמה.
בזמן הזה, אנג נוסע למקדש האוויר המזרחי לפגוש את גורו פאטיק. גורו פאטיק מלמד את אנג לפתוח את שבע הצ'אקרות שלו, וכך לאפשר לו להיכנס מרצונו ולשלוט במצב אווטאר. אך בעת פתיחת הצ'אקרה השביעית, אנג מקבל חיזיון ובו רואה את קטרה בסכנה, הוא מחליט להפסיק את התהליך וחוזר לבה סינג סה. שם הוא מגלה שקטרה אכן נכלאה במערת הבדולח מתחת לארמון מלך האדמה. אנג פורץ להציל אותה, אך לשם מגיעה גם אזולה, שאליה מצטרפים צוקו וסוכני הדאי-לי על מנת לגבור על אנג ולכבוש את בה סינג סה. אחרי קרב ארוך, אנג בלית ברירה מנסה להיכנס למצב האווטאר כפי שגורו פאטיק לימד אותו, אך בזמן שהוא עושה את זה, אזולה יורה בו ברק בגבו. אנג נופל מת לזרועותיה של קטרה שממהרת לתפוס אותו, ובחסות אירו היא ממלטת אותו משם.
בה סינג סה נפלה בידי אומת האש בניצוחה של הנסיכה אזולה. כשהצוות אוספים את מלך האדמה ונמלטים משם על אפה, קטרה משתמשת במי הרוחות שקיבלה אחרי שהיו בשבט המים הצפוני ומצליחה להחיות את אנג.
ביוגרפיה דמיונית > ספר שלישי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בעקבות כישלון הפלישה לאומת האש בזמן ליקוי החמה, אנג, בתור פציפיסט, מתמודד עם האפשרות שיצטרך להרוג את שליט האש בשביל לסיים את המלחמה. אנג מבודד את עצמו ומבקש מגלגולי האווטאר הקודמים שייעצו לו מה לעשות ודווקא הנזירה הפציפיסטית יאנגצ'ן  מעודדת את אנג לבצע את מה שהעולם צריך שיבצע על חשבון האמונות הרוחניות האישיות האגואיסטיות שלו. לבסוף הוא פוגש צב אריה שמעניק לו יכולת כשפות אנרגיה - שבאמצעותה יוכל אנג ליטול מאוזאי את יכולת הכשפות ובכך לסיים את המלחמה. בפעם הראשונה בסדרה אנג מתייצב בפני אוזאי. לאחר קרב עיקש אנג כמעט ומפסיד, אבל הוא מצליח להיכנס למצב האווטאר; והוא משתמש בכוחות שקיבל על מנת ליטול מאוזאי את יכולת הכשפות, וכולא אותו.
לאחר סיום מלחמת מאה השנים, אנג וקטרה מתוודים על אהבתם ונהפכים לזוג.
ביוגרפיה דמיונית > קומיקסים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ביוגרפיה דמיונית > האגדה של קורה

לאחר שיקון גילה את היכולת לבצע כשפות דם בכוח המחשבה וללא תלות בירח המלא, אנג לוקח ממנו את יכולת הכשפות וכולא אותו.
כשאווטאר קורה צריכה להתמודד מול אמון, בנו של יקון, סיפורו של אנג מתגלה אליה בחלומות. ולאחר שאמון נטל ממנה את יכולת הכשפות (מלבד כשפות אוויר), רוחו של אנג מחזירה לה את יכולות הכשפות.
אישיות

אנג הוא נער רגיש, אופטימי, בעל תושייה, רודף שלום וצדק ונעזר באלימות אך ורק כהגנה עצמית (כחלק מפילוסופיית נוודי האוויר שאיתם גדל). אנג מאוהב בקטרה ומנסה לכבוש את לבה בדרכים שונות ואינו מהסס לקבל השראה מאחרים. הוא לא רצה להיות האווטאר ולכן יש לו רגשות אשם מהעבר על כך שנטש את חבריו והעולם בכלל, כשהיו זקוקים לו ביותר, ונתן למלחמת מאה השנים להתממש. אך בהמשך, אנג לומד ומתבגר, ומאמץ את האחריות הרבה שמוטלת עליו.
לאורך כל הסדרה אנג מצוי בקונפליקט בין חובתו להכניע את שליט האש בכוח, לבין שאיפתו לאי־אלימות. ככל שמועד העימות מתקרב, מתעצם בקרבו הקונפליקט. מחד עליו להרוג את שליט האש על מנת להביא לשלום, מאידך אנג שולל כל הרג, ולו של בעל חיים. אנג מתייעץ עם האווטארים הקודמים על הצב אריה, והם מאוחדים בדיעה שעליו לעשות מעשה ולהרוג את שליט האש. בקרב הסופי, לאחר תהפוכות רבות ובקושי רב, אנג מכניע את שליט האש מבלי להורגו ולוקח ממנו את יכולת הכשפות לתמיד.
לאחר סוף המלחמה, אנג וקטרה מתוודים על אהבתם ונהפכים לזוג. בנם הצעיר טנזן מופיע כדמות משנה מרכזית בסדרת ההמשך "האגדה של קורה".
ראו גם

אווטאר - דמויות
האגדה של קורה - פרקים
אווטאר - פרקים
הערות שוליים

↑  "Avatar Trading Card Game". Nickelodeon. אורכב מ-המקור ב-2008-03-02. נבדק ב-2008-03-24.
↑  "Avatar: The Last Airbender Trading Card Game". BoardGameGeek. ארכיון מ-2010-02-21. נבדק ב-2008-03-24.
↑  "Avatar: The Last Airbender — The Burning Earth" (Flash). Nickelodeon. ארכיון מ-14 במרץ 2008. נבדק ב-2008-03-13. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nickelodeon. "Avatar Escape From The Spirit World" (Adobe Flash File). Viacom Corporation. ארכיון מ-2011-11-19. נבדק ב-2008-02-19.
↑  "The Nickelodeon Shop — Avatar". Nickelodeon. ארכיון מ-2011-07-14. נבדק ב-2008-02-11.
↑  Michael Dante DiMartino & Bryan Konietzko (2006). Avatar: The Last Airbender Cine-Manga. Avatar: The Last Airbender Cine-Manga. Vol. 1. Tokyopop. ISBN 1-59532-891-2. אורכב מ-המקור ב-16 באפריל 2008. נבדק ב-2008-03-14. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Marnell, Blair (19 באפריל 2010). "'Last Airbender' Star Noah Ringer Joins 'Cowboys And Aliens' Cast". MTV News. אורכב מ-המקור ב-2012-09-29. נבדק ב-10 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Avatar: The Last Airbender: Netflix Live-Action Series Reveals Cast and Creative Team", IGN, ארכיון מ-2021-08-12, נבדק ב-2021-08-12
גבריאל יארד

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1949 (בן 75) ביירות, לבנון 
 מוקד פעילות:  לבנון, צרפת 
 מקום לימודים:  אקול נורמל דה מוזיק בפריז, אוניברסיטת סן-ז'וזף, מכללת נוטרדאם ג'מהור 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר (1996)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (10 באפריל 1997)  פרס הישג בקולנוע העולמי של האקדמיה האירופית לקולנוע (2010) 
 www.gabrielyared.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גבריאל יארד (ערבית: جابريل ياريد; נולד ב-7 באוקטובר 1949) הוא מלחין צרפתי ממוצא לבנוני. הוא מוכר בגלל הלחנותיו לסרטים רבים. זכה בפרסי האוסקר והגראמי על המוזיקה שהלחין לסרט "הפצוע האנגלי" והיה מועמד לאוסקר באותה קטגוריה על הסרטים "הכישרון של מר ריפלי" ו"קולד מאונטן".
חייו > ילדות ונעורים בלבנון

יארד, יליד ביירות, חי עד גיל 18 בלבנון. הוא התחנך בבית ספר ישועי. הוא החל לנגן בגיל שבע, להלחין בגיל 11 ובגיל 14, כאשר מורהו הפרטי לפסנתר נפטר, הוא קיבל את משרתו של מורהו כאורגניסט של אוניברסיטת סן-ז'וזף בביירות. בספרייה העצומה של האוניברסיטה הוא הכיר את יצירותיו של המלחינים הגדולים, כגון, יוהאן סבסטיאן באך, רוברט שומאן, יוהאן פכלבל ואחרים.
הוריו לא רצו קריירה מוזיקלית, ובלחצם הוא למד משפטים. בשנות השישים המאוחרות הוא הכיר גם את המוזיקה של הביטלס ושל סטיבי וונדר. בגיל 20 הוא החליט להפסיק את לימודי המשפטים וללכת אחר כישוריו המוזיקליים. הוא נסע לפריז, שם התרשם ממנו מאוד אנרי דיטייה.
חייו > צעדים ראשונים

יארד החל ללמוד בפריז, אך בשנת 1971 ביקר את דודו בברזיל ונשאר שם שנה וחצי. תוך זמן קצר הוא זכה להצלחה רבה מאוד בברזיל ובצ'ילה. בחזרה בצרפת הוא היה כל-כך מבוקש בתור מנצח תזמורות, שהוא ניצח כל יום על שתיים או שלוש תזמורות, ויצירתו כמלחין נשכחה.
חייו > מלחין פזמונים

החל משנת 1976 הוא התחיל גם להלחין פזמונים עבור פרנסואז ארדי, ג'וני האלידיי, אנריקו מסיאס, שארל אזנבור ואחרים. לאחר מכן גם התחיל לעבוד עבור פרסומות, עבור הרדיו והטלוויזיה.