stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האוניברסיטה החופשית של בריסל (VUB)
פקולטות וקמפוסים

האוניברסיטה מורכבת מ-8 פקולטות המשמשות לשלוש המשימות המרכזיות של המוסד: חינוך, מחקר ושירות לקהילה. הפקולטות מכסות מגוון רחב של שדות ידיעה כולל מדעי הטבע, לימודים קלאסיים, מדעי החיים, מדעי החברה, לימודים הומניים והנדסה:
פקולטה למשפטים וקרימינולוגיה
פקולטה למדעי הכלכלה, החברה והמדינה ובית הספר סולווה למנהל עסקים
פקולטה לפסיכולוגיה ומדעי החינוך
פקולטה למדעים
פקולטה לרפואה ולרוקחות
פקולטה לאמנויות ולפילוסופיה
פקולטה להנדסה
פקולטה לחינוך גופני ולפיזיותרפיה
רוב הפקולטות שוכנות בקמפוס אטרבק, בגבול בין איקסל (אלסנה), אודרגם (אודרחרן) ואטרבק. שם נמצא גם בית הספר סולווה למנהל, משרדים של המנהל ושירותים טכניים ורקטורט האוניברסיטה. בניין הרקטורט הסגלגל נבנה על ידי האדריכל רנאט בראם והוא מכונה גם "הסיגר".
בקמפוס השני, הנמצא ביטה (ז'ט), נמצאת הפקולטה לרפואה ולרוקחות ו"בית החולים האוניברסיטאי בריסל" (Universitair Ziekenhuis Brussel) המסונף לאוניברסיטה VUB. כאן ממוקמים גם מחלקת הבריאות של מכללת ארסמוס וקומפלקס מודרני לספורט Health City.
האוניברסיטה מספקת חינוך לתארים אקדמיים של בוגר, מאסטר ודוקטור לכ-8,000 סטודנטים לתואר ראשון ומעל 1,000 סטודנטים לתואר שני ושלישי. האוניברסיטה סווגה בשנת 2012 במקום ה-200 בין אוניברסיטאות העולם, ברשימת ה-QS World University Rankings.
קיימות 128 תוכניות לימוד ובכולן ההוראה נעשית בהולנדית, אולם ב-59 מהן גם באנגלית. בהתאם לתהליך בולוניה, האוניברסיטה מיישמת את השיטה בוגר-מאסטר. והיא מעניקה בהתאם 4 סוגי תארים:
בוגר, מאסטר, מאסטר אחרי מאסטר ודוקטור.
לימודי הרפואה דורשים בחינת כניסה. שכר הלימוד באוניברסיטה הוא נמוך וקיימים פטורים והנחות לסטודנטים ממשפחות ללא אמצעים כספיים.
תוכניות הלימודים מאושרות על ידי הארגון ההולנדי-פלמי להכרה, ארגון עצמאי האחראי על אישור תוכניות החינוך הגבוה בפלנדריה ובהולנד.
שיתוף פעולה בין-מוסדי

ה-Vrije Universiteit Brussel משתפת פעולה עם כמה מוסדות לחינוך גבוה ואחרים:
קמרת המסחר של בריסל
מכללת ארסמוס – המכללה והאוניברסיטה מרכיבים את "איגוד האוניברסיטאי של בריסל"
המכון הגבוה למדעי השיקום בלוון
Top Industrial Managers for Europe
UCOS, the University Development Cooperation Centre
הרשת המוסדית של האוניברסיטאות בערי הבירה של אירופה – UNICA, the Institutional Network of the UNIversities from the CApitals of Europe
Université Libre de Bruxelles (האוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB))
אוניברסיטת קנט – בית הספר ללימודים בינלאומיים בריסל
מכללת וזאליוס (Vesalius College) עם שפת הוראה אנגלית – חולק קמפוס עם VUB
בתי ספר תיכון בלימבורג
XIOS Hogeschool Limburg and Provinciale Hogeschool Limburg
האקדמיה הצבאית הממלכתית
לאוניברסיטה VUB יש הסכמי שיתוף פעולה עם 38 אוניברסיטאות ברחבי העולם, והסכמי חילופי סטודנטים עם 160 אוניברסיטאות.
תלמידים מפורסמים

קארל דה חוכט – בעבר – שר החוץ של בלגיה
פרנק ונהקה – פוליטיקאי
פטריק דוואל – פוליטיקאי
ברטולד קייקן – חלילן ומנצח
מורים מפורסמים

ז'אק טיץ – מתמטיקאי
פרסים ואותות כבוד > מדליית פילדס

ז'אן בורגן – 1994
תוארי דוקטור לשם כבוד

האנס בליקס
נועם חומסקי
דריו פו
שולמית אלוני (1997)
יוהאן אולף קוס, אלוף עולם ואולימפי בהחלקה מהירה, מנורווגיה
הרמן ואן ון, זמר-יוצר, מלחין ושחקן קברט הולנדי
ריצ'רד סטולמן
ריצ'רד דוקינס
הקמפוס באטרבק של Vrije Universiteit Brussel
המכון למדעים נואטיים

| --- | --- |
סמל המכון
 תחום:  פאראפסיכולוגיה, פעילות על-טבעית
 שפה רשמית:  אנגלית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מטה הארגון:  פטלומה, סונומה, קליפורניה
 מייסדים:  אדגר מיטשל, פול טמפל
 יושב ראש:  קסנדרה ויטן
 תקופת הפעילות:  1973–הווה (כ־51 שנים)
 אתר רשמי
 קואורדינטות:  38°10′31″N 122°36′20″W﻿ / ﻿38.1753°N 122.6055°W﻿ / 38.1753; -122.6055
 he
 
המכון למדעים נואטיים (באנגלית: Institute of noetic sciences בראשי תיבות: IONS) הוא מכון מחקר לפאראפסיכולוגיה ללא מטרות רווח. הוא נוסד בשנת 1973 בידי האסטרונאוט לשעבר אדגר מיטשל והמשקיע פול טמפל, מתוך עניין בחקר תופעות כביכול על-טבעיות. מקור שמו של המוסד במונח היווני נואוס.
לדברי המכון הוא עוסק בחקר תופעות כגון מדיטציה, תפילה ויוגה על מנת לנסות להוכיח את כוחן של מסורות אלו ואת "הכוח של חיבור הדדי והפוטנציאל שלו". לפי המכון הוא מיישם מחקר מדעי "על נושאים הנתפסים לעיתים קרובות כמסתוריים או חמקמקים, כמו כוחה של האמונה להאיץ ריפוי או הקשר בין אינטואיציה להמצאה". בין הנושאים הנוספים שהמכון עוסק בהם אפשר למנות את חקר התודעה האנושית, רפואה אלטרנטיבית, רוחניות, טלקינזיס וחיים לאחר המוות.
קמפוס המכון ומעבדות המחקר ממוקמים בפטלומה, סונומה, קליפורניה. המנהלת הנוכחית שלו היא קסנדרה ויטן. חוקרים אחרים הקשורים אליו הם דין רדין ורופרט שלדרייק.
מחקרים דומים נערכו גם באוניברסיטת פרינסטון, במעבדות המחקר להנדסת אנומליות (Princeton Engineering Anomalies Research (PEAR))
הערות שוליים

↑  "The 40th Anniversary of the Moon Landing - TIME". Time (באנגלית אמריקאית). 2009-07-16. ISSN 0040-781X. נבדק ב-2021-06-20.
↑  Institute of Noetic Sciences, About
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461726305171  GND: 5107056-X  ISNI: 0000 0004 0445 2397  LCCN: n79142985  NLA: 35972677  VIAF: 132159035   WorldCat (עם VIAF): 132159035
דפיברילטור חיצוני אוטומטי

דפיברילטור אוטומטי חיצוני (באנגלית: Automated External Defibrillator‏ – AED) הוא מכשיר אלקטרוני נייד, אשר מאבחן באופן אוטומטי הפרעות קצב הלב (פרפור חדרים וטכיקרדיה על חדרית) ומטפל בהן בעזרת דפיברילציה. הדפיברילציה עוצרת את הפרעת הקצב על ידי הפסקת קצב הלב ומאפשרת ללב לחזור לקצב לב יעיל.
מכשיר ה-AED
על גבי המכשיר ישנן הוראות חזותיות פשוטות לתפעול, ובעת השימוש במכשיר מופעלות גם הוראות קוליות, כך שהשימוש בו אפשרי גם בקרב אנשים שאינם בעלי ניסיון בתחום. השימוש במכשיר ה-AED נלמד בכל קורסי העזרה הראשונה ועושים בו שימוש בעת הצורך בהחייאה.
היסטוריה

כבר בשנת 1775 ניסו מדענים להוכיח שניתן לעצור ולהפעיל מחדש לבבות של עופות בעזרת חשמל. רק בשנת 1947 דפיברילציה בוצעה בהצלחה באדם, על ידי מנתח בשם קלוד בק. הוא ביצע ניתוח בילד בן 14 שסבל מפרפור חדרי, ביצע שני שוקים חשמליים תוך כדי הניתוח וכך ליבו החל לפעום שוב. כיוון שתהליך זה נעשה בעוד חזה המטופל פתוח הוא נחשב פולשני מאוד, אך זו הייתה רק ההתחלה. כעבור תשע שנים הצליחו להשתמש בהצלחה בהפעלה של דפיברילטור על 'חזה סגור' של אנשים.
הדפיברילטור הנייד הראשון הומצא בבלפסט על ידי פרנק פנטרידג' באמצע שנות השישים. המכשיר הראשון שקל כ־70 ק"ג והופעל באמצעות סוללות רכב. בשנת 1968 הוא יצר מכשיר במשקל של 3 ק"ג בלבד. פנטרידג' נודע כ"אבי הרפואה דחופה" בזכות עבודתו החלוצית.
לאחר מכן הגיעו מכונות ה-AED הראשונות בשנת 1978, שהשתמשו בחיישנים לגילוי פרפור חדרי.
במהלך שנות האלפיים דפיברילטורים הפכו נגישים לציבור הרחב והחלו להיות מוצבים במקומות ציבוריים.
התוויות לשימוש

דפיברילטור חיצוני אוטומטי נמצא בשימוש במצבים מסכני חיים של הפרעות קצב, המובילות לדום לב. המצבים אותם המכשיר יזהה מוגבלים ל:
טכיקרדיה על-חדרית
פרפור חדרים
בכל אחד מהמצבים הנ"ל הפעילות החשמלית של הלב אינה יעילה מה שמונע ממנו לשאוב ולהזריק דם בצורה תקינה. בטכיקרדיה חדרית הלב פועם מהר מידי, וכתוצאה מכך אינו מצליח לשאוב דם באופן אפקטיבי. פעילות מהירה של הלב עלולה להוביל לפרפור חדרים, וכתוצאה מכך הפעילות החשמלית של הלב הופכת לכאוטית ומונעת מחדרי הלב לשאוב דם בצורה טובה. הפרפור של הלב הולך ופוחת עם הזמן ובסופו של דבר יגיע לאסיסטולה.
ה־AED, כמו כל הדפיברילטורים, לא מתוכנת לתת שוק חשמלי במצב של אסיסטולה, זאת משום שמטרתו של השוק היא "לאפס" את הפעילות החשמלית של הלב, אולם במצב של אסיסטולה פעילות זו אינה קיימת כלל. אדם הנמצא באסיסטולה יטופל באמצעות החייאה (CPR) ותרופות הממריצות את קצב הלב.
התוויות לשימוש > השלכות של עיכוב השימוש במכשיר

טכיקרדיה על חדרית, פרפור חדרים ואסיסטולה הופכים באופן מהיר יחסית לדום לב המוביל לנזק מוחי בלתי הפיך ומוות. כ־3–5 דקות מתחילת דום הלב מתחיל נזק בלתי הפיך למוח ולרקמות. בשלוש הדקות הראשונות של דום הלב סיכויי ההישרדות של האדם יורדים ב־7% בכל דקה בה הוא לא מטופל על ידי דפיברילציה. מהדקה השלישית ואילך סיכויי ההישרדות שלו יורדים ב־10% בכל דקה, ולכן ישנה חשיבות מכרעת לטיפול מהיר ואיכותי.
התוויות לשימוש > דרישות לשימוש במכשיר

מכשיר ה-AED מיועד לשימוש על ידי אנשים שאין להם ניסיון בתחום, אך האידיאל הוא להכשיר אנשים לשימוש במכשיר, ולכן קיימת הכשרה ייעודית לתפעול המכשיר בקורסי ההחייאה השונים. עם זאת עקומת הלמידה של שימוש במכשיר היא מהירה מאוד. לראייה נערך ניסוי בו ילדים בכיתה א' החלו להשתמש במכשיר תוך 90 שניות מהרגע בו נדרשו לכך, לעומת אנשים מיומנים שהחלו להשתמש בו תוך 67 שניות, כלומר קל לרכוש את מיומנות הפעלת המכשיר. במכשירים ידניים מתוחכמים יותר המתנהגים כקוצב לב כן ישנה חשיבות למיומנות המפעיל. כלומר, נדרש אדם מיומן מספיק על מנת לתפעל אותם, וכפועל יוצא לפענח את האק"ג.
הגבלות לשימוש בAED: חזיות עם ברזלים ועגילים באזור בית החזה צריכים להיות מוסרים לפני השימוש בAED על מנת למנוע שיבוש של פעולת המכשיר. ניתן להשתמש במכשיר, אך יש להסיר אביזרים מתכתיים קודם לכן.
בשל מגבלות אלו, בחלק מערכות הAED ניתן למצוא זוג כפפות, סכין לחיתוך חולצת המטופל או סכין גילוח להסרת שיער חזה.
מיקום וזמינות

הדפיברילטור החיצוני האוטומטי נמצא הן במקומות בהם יש גישה לצוות רפואי (מוסדות בריאות, אמבולנסים וכו') והן במקומות בהם יש יחידות נגישות לכלל הציבור (משרדים, מרכזי קניות, מסעדות, תחבורה ציבורית וכו'). בישראל ישנו חוק המורה על אחזקת דפיברילטור חיצוני אוטומטי במקומות ציבוריים.
בנוסף, ארבעה סטודנטים לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון שבנגב (נעם הדר, אריאל חסידים, אסיל מחמיד ורותם טל) פיתחו אפליקציה בשם איפה דפי? אשר מהווה מאגר מיפוי זמין של כל מכשירי ה־AED הציבוריים בארץ. יישומון זה הוא חינמי בכל טלפון חכם וחיוני בעת מצוקה, על מנת להוביל את המשתמש למכשיר הקרוב על ידי מנוע ניווט פשוט לשימוש. בנוסף, באפליקציה קיימים הסברים לשימוש במכשיר בשפות רבות.
תחזוקת המכשיר

מרבית היצרנים ממליצים לבדוק את ה־AED על בסיס קבוע, כל כמה זמן מוגדר לצורך כוננות. כל היצרנים מסמנים את כפות האלקטרודה שלהם בתאריך תפוגה, וחשוב לוודא כחלק מבדיקת הכוננות שהכפות בתוקף (מסומן בדרך כלל בחלק החיצוני של כף הדפיברילטור). כמו כן, חשוב לוודא שהסוללות של יחידת ה־AED בתוקף. יצרן ה־AED יציין באיזו תדירות יש להחליף את הסוללות. לכל AED זמן תחזוקה מומלץ אחר המתואר במדריך למשתמש. עם זאת, מומלץ לבדוק כל חודש את עוצמת הסוללה על ידי בדיקת נורית החיווי הירוקה כאשר היא דולקת.
מנגנון ההפעלה

AED הוא "אוטומטי" בגלל היכולת של היחידה לנתח באופן עצמאי את מצבו של המטופל. כדי לסייע למפעיל, מרבית המכשירים כוללים שימוש בהוראות קוליות ואף בהכוונות ויזואליות (כמו ציור מכווין על כפות הדפיברילטור).
הסיבה שה־AED מוגדר כ"חיצוני" היא העובדה כי מפעיל המכשיר מניח את כפות האלקטרודה על חזהו החשוף של המטופל (בניגוד לדפיברילטורים פנימיים – אלקטרודות שהושתלו בגופו של חולה).
בעת שימוש ה־AED ינחה את המשתמש לחבר את האלקטרודות (כפות) למטופל. ברגע שהכפות מחוברות, כולם צריכים להימנע מלגעת בחולה כדי להימנע מקריאה לא נכונה של המכשיר, המכשיר יתריע בצורה קולית ("נא לא לגעת במטופל"). הכפות מאפשרות ל־AED לבחון את התפוקה החשמלית מהלב ולקבוע אם המטופל נמצא בפרפור חדרי או טכיקרדיה חדרית. אם המכשיר קובע כי יש צורך בשוק, הוא ישתמש בסוללה כדי להטעין את הקבל הפנימי שלו כהכנה להעברת השוק. AED הוא מכשיר בטוח (נטען רק כש"דורשים" ממנו) ועם זאת מאפשר מעבר מהיר יותר של זרם חשמלי.
כשהקבל טעון המכשיר מורה למשתמש לוודא שאיש אינו נוגע במטופל ובעת לחיצת המשתמש על הכפתור מועבר השוק. לאחר מסירת השוק (תלוי ביצרן ובדגם הספציפי) רוב המכשירים ינתחו את המטופל ויחייבו לבצע פעולות החייאה, או יתכוננו למתן הלם נוסף.
למכשירי AED רבים יש זיכרון המאחסן את ה־א.ק.ג של המטופל יחד עם פירוט הזמן בו הופעל הדפיברילטור ומספרם ועוצמתם של כל השוקים שנמסרו. לחלק מהמכשירים יש גם יכולות הקלטה קוליות על מנת לפקח על הפעולות שננקטו על ידי אנשי הצוות, וכדי לברר אם יש לכך השפעה על תוצאות ההישרדות. ניתן להוריד את כל הנתונים המוקלטים האלה למחשב או להדפיס אותם, כך שהארגון המספק או הגוף האחראי יוכלו לראות את יעילות ההחייאה והדפיברילציה. ישנן חברות המייצרות AED ומכשיריהן אף מספקים משוב על איכות העיסויים שמספק המפעיל.
מכשירי ה-AED הראשונים שהיו זמינים מסחרית היו מסוג מונו-פאזי, שהעניק שוק באנרגיה גבוהה, בין 360 ל־400 ג'אול, תלוי בדגם. האנרגיה הגבוהה הזו גרמה לפגיעות לב מוגברות ובמקרים מסוימים אף לכוויות מדרגה שנייה ושלישית סביב אתרי מתן השוק. בשלהי שנת 2003 החלו להשתמש במכשירי AED מסוג דו-פאזי המעניקים שני שוקים אנרגטיים נמוכים ברצף של 120–200 ג'אול, כאשר כל שוק נע בקוטביות הפוכה בין הכפות (זורם לכיוונים מנוגדים). האנרגיה הנמוכה הוכחה כיעילה יותר בבדיקות קליניות, כמו כן נמצאה כבעלת שיעור מופחת של סיבוכים והפחתת זמן ההחלמה.
אופן הפעולה הפיזיקלי

מעגל חשמלי של דפיברילטור כולל מקור מתח (סוללה), קבל, סליל השראה (משרן) ומתג.
הרכיב החשוב ביותר הוא הקבל, הוא בנוי מ־2 לוחות המופרדים על ידי מבודד ואוגר אנרגיה חשמלית בצורה של מטען חשמלי. המטענים בקבל נאגרים בשני הדקים – שלילי וחיובי. בקבל, כמות המטען החשמלי שנאגרת נקבעת על ידי שטח הפנים של הלוחות, עובי שכבת הבידוד ויכולת הקבל לאחסן מטען (מקדם דיאלקטרי). במהלך פריקת קבלים, האנרגיה המועברת נופלת באופן אקספוננציאלי וחלק מהאנרגיה הזמינה הולכת לאיבוד בהתנגדות במעגל, במשרן ובהדקי הקבל.
על מנת לפרוק את האנרגיה בפרק זמן ארוך יותר של מספר מילישניות כדי שהלב יעבור דהפולריזציה (ביטול הקיטוב של תאי השריר) לחלוטין על מנת לאפשר חזרה לקצב סינוס, המעגל החשמלי נעזר במשרן. כשזרם עובר דרך המשרן הוא מייצר שטף חשמלי בכיוון הנגדי לזרם וכתוצאה מכך מעכב אותו. המשרן אחראי לכך שהאנרגיה שתיפרק דרך כפות הדפיברילטור תהיה בצורה ובמשך האופטימליים ביותר.
נעקוב אחר מסלול הזרם במעגל החשמלי (ראה ערך תמונה 1) כאשר סוגרים את המתג לנקודה A הקבל מחובר למקור המתח, הזרם החשמלי מתחיל לזרום במעגל עד שהמתח בהדקי הקבל שווה למתח של מקור המתח. בשלב זה הקבל הגיע לכושר הטעינה הכולל שלו והזרם הזורם במעגל פוסק.
כשהמתג סגור לכיוון נקודה B, הקבל מתחיל לפרוק מתח והאנרגיה החשמלית מגיעה לכפות הדפיברילטור ומשם אל הלב של החולה. האלקטרונים שנמצאים בהדק הקבל השלילי עוברים דרך המטופל חזרה להדק השני וכך זורם זרם והאנרגיה החשמלית המאוחסנת משתחררת. כתוצאה מכך הפרש הפוטנציאלים בין ההדקים נופל ל־0.
להלן גרף המתאר כיצד הזרם משתנה ביחס לזמן הטעינה של הקבל:
הזמן בציר ה־X מיוצג על ידי קבוע הזמן (RC הידוע גם כטאו, τ) – ככל שקבוע הזמן גדול יותר כך לוקח יותר זמן לזרם להגיע לאפס. ציר ה־Y מייצג את הזרם.
לפי הגרף אפשר לראות שקצב הפריקה יורד ככל שההבדל הפוטנציאלי בין ההדקים יורד. מדובר בתהליך מעריכי עם קבוע זמן שנקבע על ידי תכונות הקבל והתנגדות המעגל שדרכו זורם הזרם.
כפי שצוין, הזרם המועבר ללב צריך להימשך כמה אלפיות השנייה על מנת שהלב יעבור דהפולריזציה לחלוטין. עם זאת, קיימת בעיה – הזרם של קבל פריקה פוחת בצורה אקספוננציאלית (מאוד מהירה). על כן יש את רכיב המשרן שדואג להאריך את קצב דעיכת הזרם על ידי יצירת מתח נגדי לכיוון הזרם. הנטייה להתנגדות לזרימת זרם נקראת השראה. ניתן לחשב את כמות האנרגיה החשמלית המועברת ללב על ידי המשוואה:
{\frac {Q\centerdot V_{0}}{2}}
Q – האנרגיה על כל כף דפיברילטור.
V0 – המתח של מקור המתח.
ב־30 שנותיו הראשונות של הדפיברילטור היה נהוג שימוש בצורת גל מונופאזית. בצורת דפיברילציה זו הזרם כולו נפרק דרך הקבל מצד אחד לצד השני ללא היפוך כיוונו. בהמשך התגלה שע"י שימוש בצורת גל בי-פאזית חלק מהזרם נפרק בכיוון אחד וחלקו הנותר בכיוון ההפוך, ניתן להגיע לאותה תוצאה תוך שימוש בפחות אנרגיה מה שמפחית את הנזק לתאי שריר הלב. מרבית הדפיברילטורים המודרניים משתמשים בצורת גל בי-פאזית, על אף שדפיברילטורים מונופאזים כבר לא מיוצרים ניתן למצוא רבים מהם בשימוש קליני.
ראו גם

דפיברילטור
חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים
איפה דפי?
הערות שוליים

↑  R E Kerber, L B Becker, J D Bourland, R O Cummins, A P Hallstrom, M B Michos, G Nichol, J P Ornato, W H Thies, R D White, B D Zuckerman, Automatic external defibrillators for public access defibrillation: recommendations for specifying and reporting arrhythmia analysis algorithm performance, incorporating new waveforms, and enhancing safety. A statement for health professionals from the American Heart Association Task Force on Automatic External Defibrillation, Subcommittee on AED Safety and Efficacy, PUBMED
1 2 3  History of AED
↑  CPR training
↑  American Red Cross. CPR/AED for the Professional Rescuer (participant's manual). Yardley, PA: StayWell, 2006. p. 63
↑  U.S. Department of Labor Occupational Safety and Health Administration (2001). "Cardiac arrest a automated external defibrillators (AEDs)". OSHA Publication No. TIB 01-12-17.
↑  https://www.nhlbi.nih.gov/health-topics/defibrillators
↑  חוק דפיברילטורים
↑  איפה דפי?
↑  ZOLL® AED Plus® Package w/Voice Recording
↑  ZOLL AED Plus Semi-Automatic Package With CPR FeedBack
↑  AED Plus Automated External Defibrillator: Biphasic Waveform
↑  The Phase of Defibrillator
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 01070501 
מעגל חשמלי של דפיברילטור (תמונה 1)
המטרה: לונדון

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  דמויות מאת קטרין בנדיקט וקרייטון ברנגר
 בימוי:  בבאק נג'אפי 
 הופק בידי:  ג'רארד באטלר אלן סיגל מארק גיל
 תסריט:  קרייטון רוטנברגר   קטרין בנדיקט   כריסטיאן גודגסט
 עריכה:  מייקל ג'יי דוטי פול מרטין סמית'
 שחקנים ראשיים:  ג'רארד באטלר   מורגן פרימן   ארון אקהרט  אלון אבוטבול  אנג'לה באסט רוברט פורסטר מליסה לאו  ראדה מיטשל
 מוזיקה:  טרבור מוריס 
 צילום:  אד ויילד 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Nu Image 
 חברה מפיצה:  Millennium Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ישראל 3 במרץ 2016   ארצות הברית 4 במרץ 2016
 משך הקרנה:  99 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מתח, סרט פעולה, סרט דרמה 
 תקציב:  60 מיליון דולר
 הכנסות:  205.9 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   londonhasfallen
 סרט קודם:  המטרה: הבית הלבן
 סרט הבא:  המטרה: שומר הראש
 www.londonhasfallen.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
המטרה: לונדון (באנגלית: London Has Fallen) הוא סרט מותחן פעולה בבימויו של בבאק נג'אפי ובכיכובם של ארון אקהרט, מורגן פרימן וג'רארד באטלר, שגם הפיק את הסרט. הסרט יצא לאקרנים ב-4 במרץ 2016. סרט זה מהווה המשך לסרט "המטרה: הבית הלבן" שיצא לאקרנים במרץ 2013.
צילומי הסרט נערכו בין אוקטובר 2014 לאפריל 2015 בלונדון, בבולגריה, פקיסטן ותימן.
עלילה

כשנתיים לאחר ניסיון התנקשות כושל של מדינות ה-G8 בטרוריסט אמיר ברקאווי (אלון אבוטבול), ראש ממשלת בריטניה מוצא את מותו בנסיבות מסתוריות. זמן קצר לאחר מכן, מנהיגי מדינות העולם המערבי מגיעים אל לונדון, על מנת להשתתף בהלווייתו, אך עד מהרה, מה שהחל כאחד האירועים המאובטחים והמוגנים ביותר בתבל הופך למזימת נקמה קטלנית: ממחבואו בתימן, מצליח ברקאווי לשלוח שכירי חרב מיומנים ומחבלים-מתאבדים, המתחזים לשוטרים ולחיילים בריטים, שמתנקשים בחייהם של ראשי מדינות קנדה, יפן, גרמניה, צרפת, איטליה והממלכה המאוחדת.
איש השירות החשאי, מייק בנינג (ג'רארד באטלר) מצליח לחלץ את נשיא ארצות הברית, בנג'מין אשר (ארון אקהרט) מזירת הפיגוע, בעוד המחבלים רודפים אחריהם, במטרה ללכוד את הנשיא בחיים ולהוציאו להורג בשידור חי מול כל העולם. ג'קלין מרשל (שארלוט ריילי), סוכנת MI6 בריטית, נחלצת לעזרתם ועוזרת להם להימלט תוך שהיא מנסה לחשוף חפרפרת בשירותי הביטחון הבריטיים.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/נית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| ג'רארד באטלר | מייק בנינג | סוכן השירות החשאי, יוצא רגימנט הריינג'רס ה-75 |
| ארון אקהרט | בנג'מין אשר | נשיא ארצות הברית |
| מורגן פרימן | אלן טרמבול | סגן נשיא ארצות הברית |
| אנג'לה באסט | לין ג'ייקובס | ראשת השירות החשאי של ארצות הברית |
| רוברט פורסטר | אדוארד קלג | גנרל צבא ארצות הברית |
| מליסה לאו | רות' מקמילן | מזכירת ההגנה של ארצות הברית |
| ראדה מיטשל | לי בנינג | אשתו של מייק |
| ג'קי ארל היילי | מייסון | מנהל NSA |
| שון או'בריאן | ריי מונרו | סגן מנהל NSA |
| מהדי דהבי | סולטאן מנסור | טרוריסט |
| שרלוט ריילי | ג'קלין מרשל | סוכנת MI6 |
| אלון אבוטבול | אמיר ברקאווי | טרוריסט, ברשימת המבוקשים של ה-FBI |
| וליד זואיטר | קמרן ברקאווי | טרוריסט, בנו של אמיר ברקאווי |
| פני דאוני | רוז קנטר | שרת הפנים |
סרט המשך

הפקת הסרט השלישי בסדרה המטרה: שומר הראש (שנקרא במקור Angel Has Fallen) יצאה לדרך בשנת 2016 כאשר ג'רארד באטלר חוזר לגלם את דמות סוכן השירות החשאי מייק באנינג והוא משתף פעולה כמפיק להפקה. בינואר 2018 לוהקו שחקנים נוספים ובמרץ אותה שנה החלו צילומי הסרט במדינת וירג'יניה.
העורק הבין-גרמי האחורי

| --- | --- |

 שיוך:  branch of common interosseous artery 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (596) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  arteria interossea posterior 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.2.09.050 
 TA2 (2019):  4665 
 FMA:  22811 
 
ראשיתו של העורק הבין-גרמי האחורי בחלקה התחתון התמונה.
הָעוֹרֵק הַבֵּין-גַּרְמִי הָאֲחוֹרִי (TA: arteria interossea posterior), שנקרא בעבר הָעוֹרֵק הַבֵּין-גַּרְמִי הַגַּבִּי (arteria interossea dorsalis), הוא עורק באמה המסתעף מהעורק הבין-גרמי המשותף.
העורק הבין-גרמי האחורי נע אחורנית בין המיתר המלוכסן לגבול העליון של הקרום הבין-גרמי. במסלולו הוא עובר בין הגבולות ההמשכיים של השריר הגבן והשריר מצדיד האגודל הארוך, ולאחר מכן יורד לאורך גב האמה, בין השכבה השטחית לשכבה העמוקה של השרירים הפושטים, שלהם הוא מספק דם.
במקום שבו הוא עובר על גבי השריר מצדיד האגודל הארוך והשריר פושט האגודל הקצר, הוא מלווה בעצב הבין-גרמי הגבי. בחלקה התחתון של האמה הוא משיק לסופו של העורק הבין-גרמי הקדמי.
סמוך לתחילתו של העורק מתפצל ממנו העורק הבין-גרמי החוזר, שעולה לכיוון המרווח שבין עילית העלי הצדית של עצם הזרוע לזיז המרפק, על פני סיביו של השריר הגבן או דרכם ומתחת לשריר המרפק. סופו בהשקה לעורק העקיף האמצעי היוצא מעורק הזרוע העמוק, לענף האחורי של עורק הגומד החוזר ולעורק העקיף הגומדי התחתון.
העורק העקיף הגומדי העליון

| --- | --- |

 שיוך:  branch of brachial artery 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (591) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  arteria collateralis ulnaris superior 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.2.09.025 
 TA2 (2019):  4639 
 FMA:  22706 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0226426 
 
העורק העקיף הגומדי העליון מתפצל מעורק הזרוע בחלקה הימני העליון של התמונה
הָעוֹרֵק הֶעָקִיף הַגָּמְדִּי הָעֶלְיוֹן (TA: arteria collateralis ulnaris superior) הוא עורק בזרוע המסתעף מעורק הזרוע ומשתתף באספקת הדם למרפק.
ראשיתו של העורק באזור אמצע הזרוע, שם הוא מסתעף מעורק הזרוע. העורק מנקב את החיץ הבין-שרירי התיכון ויורד לאורך הראש האמצעי של שריר הזרוע התלת-ראשי לעבר המרווח שבין עילית העלי התיכונה של הזרוע לזיז המרפק, כשהוא מלווה בעצב הגומד. הוא מסתיים תחת השריר כופף שורש היד הגומדי ביצרו השקה עם הענף האחורי של עורק הגומד החוזר ועם העורק העקיף הגומדי התחתון. לעיתים מהעורק העקיף הגומדי העליון מסתעף ענף מול עילית העלי התיכונה אשר יוצר השקה עם הענף הקדמי של עורק הגומד החוזר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A12.2.09.025 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המטרה

| --- | --- |

עטיפת הספר "המטרה"
 מידע כללי
 מאת:  אליהו מ. גולדרט
 שפת המקור:  אנגלית
 תורגם לשפות:  30 שפות ביניהן:   ספרדית   סינית   הולנדית   גרמנית   איטלקית   צרפתית   יפנית   רוסית
 סוגה:  רומן ניהולי
 מקום התרחשות:  ארצות הברית 
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  North River Press
 תאריך הוצאה:  1984
 מספר עמודים:  384
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  סיאל הוצאה לאור
 תרגום:  ברכה לופט
 סדרה
 ספר קודם:  אין
 הספר הבא:  זה לא מזל
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-0-88427-178-9
 הספרייה הלאומית:  001075214, 003725510
 
המטרה (אנגלית: The Goal) הוא רומן ניהולי שנכתב בידי אליהו מ. גולדרט וג'ף קוקס ויצא לאור בשנת 1984. הספר הציג לראשונה את תורת האילוצים שפותחה על ידי גולדרט. הספר שנכתב כרומן בדיוני אך בוסס על אירועים אמיתיים תורגם לעשרות שפות והוא ספר חובה בפקולטות לניהול ולהנדסת תעשייה ברחבי העולם. המגזין טיים הגדיר את הספר כ"אחד מ-25 ספרי הניהול המשפיעים ביותר - ששינו את דרך החשיבה שלנו בניהול". נכון ל-2014 הספר נמכר במעל 6 מיליון עותקים.
תוכן

הספר מתאר בצורה עלילתית את עקרונות תורת האילוצים ויישומם על רצפת היצור. העלילה מספרת על מנהל מפעל בשם אלכס שבשל הפסדים בחטיבה של התאגיד אליו שייך המפעל עומד תחת איום בסגירת המפעל. אלכס יוצר קשר עם המרצה שלו לפיזיקה מימי האוניברסיטה, יונה (בן דמותו של גולדרט), שעבר לייעוץ לארגונים. יונה מנחה את אלכס להבין את מטרת המפעל (להרוויח כסף) ואז עוזר לאלכס ולצוותו למצוא את האילוץ המונע מהמפעל להצליח - במקרה זה משאבי צוואר הבקבוק של הייצור ובאמצעות שינוי המיקוד שלהם, ממדדים מקומיים כגון נצילות למדדים מערכתיים כגון תפוקה, לקבל החלטות נכונות לגבי ניצול יעיל של האילוץ, הכפפת המשאבים לאילוץ ופריצת האילוץ. באמצעות 5 צעדי המיקוד של תורת האילוצים. הצעדים הללו הופכים את המפעל לרווחי ביותר ולמוביל בחטיבתו, והמפעל ניצל מסגירה. בעקבות ההצלחה מקודם אלכס לתפקיד מנהל החטיבה.
תוכן > מושגים

בספר מוצגים מספר כלים/מושגים בסיסיים של תורת האילוצים:
אילוץ: הגורם המונע מהמערכת להגיע ליותר יחידות מטרה.
צוואר בקבוק: המשאב בעל הקיבולת הנמוכה ביותר, כאשר הביקוש גדול מהקיבולת.
חשבונאות תפוקה: שיטת חשבונאות ניהולית שמתמקדת בעלויות בצוואר הבקבוק.
DBR‏ - (drum-buffer-rope): שיטה לתזמון הייצור בהתאם לקצב שקובע צוואר הבקבוק.
בעקבות הספר

עם פרסומו הצליח הספר מאוד ברחבי העולם והביקוש לתורתו החדשה של גולדרט גאה. ברם, הספר התמקד ברצפת הייצור, שכן גולדרט היה משוכנע שהקוראים יבינו כיצד להרחיב את העקרונות לעסק כולו והניח שזהו כל המידע הנדרש להבנת תורתו. משנוכח כי טעה, כתב ספרים נוספים והמשיך לפתח את השיטה והכלים תוך פישוטם.
הערות שוליים

↑  אתר Goldratt Marketing Group
↑  מתוך ההקדמה למהדורה הראשונה באנגלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 174545256   WorldCat (עם VIAF): 174545256
המכון למדיניות נגד טרור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־28 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 ict.org.il
 
המכון למדיניות נגד טרור (ICT) בבית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה של אוניברסיטת רייכמן, הוא מרכז מחקר אקדמי ישראלי.