stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'קלין סמית'

| --- | --- |

ג'קלין סמית', יוני 2006
 לידה:  26 באוקטובר 1945 (בת 78) יוסטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jacquelyn Ellen Smith 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טריניטי  תיכון לאמאר, מיזורי  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה 
 בן או בת זוג:  ברדלי אלן (1997–?) 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 http://www.jaclynsmith.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'קלין אלן סמית' (באנגלית: Jacquelyn Ellen "Jaclyn" Smith; נולדה ב-26 באוקטובר 1945) היא שחקנית ואשת עסקים אמריקאית ממוצא יהודי. היא מוכרת מהופעתה בתפקיד קלי גארט בסדרת הטלוויזיה "המלאכיות של צ'רלי" (1976–1981), והייתה השחקנית היחידה שהופיעה בסדרה מתחילתה ועד לסיומה. סמית' חזרה וגילמה את אותה דמות בהופעת קמע בסרט "המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה" מ-2003. תפקידים נוספים שלה בקולנוע היו "Nightkill" (מ-1980) ו"דז'ה וו" (1985). בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים החלה לפתח מותגי בגדים ובשמים משלה.
תחילת הקריירה של סמית' הייתה ב-1969 בפרסומות טלוויזיה. ב-1976 לוהקה לסדרה "המלאכיות של צ'רלי", לצדן של קייט ג'קסון ופארה פוסט. התוכנית קידמה את הקריירה של שלוש השחקניות לקראת כוכבות, שכלל הופעה שלהן בשער טיים מגזין. ב-1981 הייתה סמית' מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה על הופעתה בסרט הטלוויזיה "ג'קלין בובייה קנדי". במשך עשרים השנים הבאות כיכבה במספר רב של סרטי טלוויזיה ומיני-סדרות בהן "Rage of Angels" (מ-1983), "ג'ורג' וושינגטון" (1984), "קליידוסקופ" (1990) וב"סיוט לאור היום" (1992). בשנים 2002 עד 2004 הופיעה מדי פעם בסדרת הדרמה "המחוז", וב-2012 שיחקה בתפקיד אוליביה הודג'ס בשני פרקים בסדרה "זירת הפשע" (CSI).
ביוגרפיה

ג'קלין אלן סמית' נולדה ביוסטון שבטקסס למרגרט אלן ולג'ק סמית' (נולד בשם ג'ייקוב קופרשמידט). אביה היה יהודי ממוצא רוסי, ואמה הייתה נוצרייה ממוצא אנגלי, סקוטי, אירי וולשי. היא למדה בבית הספר התיכון מירבו ב. לאמאר וסיימה את הלימודים ב-1964. אחר כך למדה באוניברסיטת טריניטי בסן אנטוניו.
אחר הקולג' עברה סמית' לגור בניו יורק בתקווה להיות רקדנית בלט. שאיפותיה השתנו לכיוון הדוגמנות והמשחק כשמצאה עבודה בפרסומות טלוויזיה ובמודעות פרסומת, בהן עבור מותג המוצרים לחיטוי הפה ליסטרין. ב-1968 הוצע לה התפקיד של ויקטוריה וינטרס בסדרת הדרמה לשעות היום "Dark Shadows", אבל היא דחתה אותו. ב-1971 הייתה הדוגמנית (נערת ברק) עבור "שמפו ברק" (Breck Shampoo). לאחר שנים אחדות הצטרפה לשחקנית / דוגמנית פארה פוסט כדוגמנית עבור שמפו Wella Balsam.
ביוגרפיה > המלאכיות של צ'רלי

ב-21 במרץ 1976 שיחקה סמית' לראשונה בתפקיד קלי גארט בסדרה "המלאכיות של צ'רלי". התוכנית שודרה תחילה כסרט טלוויזיה בכיכובן של סמית', קייט ג'קסון ופארה פוסט (שהופיעה בשם פארה פוסט-מייג'ורס) בתפקיד חוקרות פרטיות עבור סוכנות הבילוש טאונסנד אוסשייטס, שמנוהלת בידי המולטי-מיליונר שהנשים לא פגשו מעולם. צ'ארלס טאונסנד (בקולו של ג'ון פורסיית') היה מקצה משימות ונותן עצות בטלפון לצוות הנשים בניהולו אותן כינה בשם "מלאכיות". בצוות היו שני גברים שעזרו להן בעיקר במשרד ולעיתים בשטח, בגילומם של דייוויד דויל ודייוויד אוגדן סטירס. התוכנית זכתה לרייטינג גבוה במדד נילסן, שגרמה לרשת להפיק סדרה שלמה עם כל הדמויות הראשיות מלבד סטירס. הסדרה ששידוריה החלו ב-22 בספטמבר 1976, רצה במשך חמש עונות. הסדרה שזכתה להצלחה גדולה בארצות הברית וברחבי העולם, גרמה להפקת מוצרים הקפיים בעיקר בשלוש העונות הראשונות, בהן קלפי אספנות, בובות אופנתיות, פוסטרים, פאזלים, ציוד לבית הספר, מכוניות צעצוע ומשחקי קופסה, שבכולם מופיעה דמותה של סמית'. "המלאכיות" הופיעו גם בשערים של מגזינים רבים החל ממגזיני מעריצים וכלה ב-"TV Guide" ובמגזין טיים.
פארה פוסט עזבה את הסדרה בסוף העונה הראשונה ושריל לאד החליפה אותה בהצלחה, ונשארה עד סיום הסדרה. ג'קסון עזבה בסוף העונה השלישית, ומחליפותיה היו בתחילה שלי האק ואחר כך טניה רוברטס. סמית' גילמה את הדמות של קלי בכל חמש העונות של הסדרה עד 1981. כמו כן שיחקה בדמות זו בתפקיד אורח בפרק פיילוט של "The San Pedro Beach Bums", ובסרט הקולנוע משנת 2003 "המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה". השחקנית כריסטינה צ'יימברס גילמה את דמותה של סמית' בסרט הטלוויזיה "Behind the Camera: The Unauthorized Story of Charlie's Angels".
ביוגרפיה > קריירה

תפקידה הראשון של סמית' מחוץ ל"המלאכיות של צ'רלי" היה ב-1977 בסרט הטלוויזיה של CBS בשם "Escape from Bogen County". ב-1978 הופיעה בתפקיד ג'ויס חבר בסרט "The Users" יחד עם טוני קרטיס וג'ון פורסיית'. ב-1980 כיכבה סמית' לצדו של רוברט מיצ'ם במותחן "Nightkill". אחרי סיום הסדרה "ל"המלאכיות של צ'רלי" ב-1981 כיכבה סמית' בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה עטור השבחים "ג'קלין בובייה קנדי" והייתה מועמדת על הופעתה בדמות ג'קלין קנדי לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר. ב-1983 כיכבה סמית' בדמות ג'ניפר פרקר בסרט הטלוויזיה "זעם המלאכים" המבוסס על רומן מאת סידני שלדון. ב-1986 גילמה סמית' שוב את אותה דמות בסרט ההמשך "Rage of Angels: The Story Continues".
במהלך שנות השמונים והתשעים של המאה העשרים המשיכה סמית' להופיע בסרטי טלוויזיה ובמיני-סדרות בהן "ג'ורג' וושינגטון", "The Night They Saved Christmas" (מ-1984), "פלורנס נייטינגייל" (1985), "תחנות האלים" (1988) - סרט טלוויזיה נוסף על פי רומן של סידני שלדון, "זהות כפולה" (גם ב-1988), עיבוד לספר באותו שם מאת רוברט לדלום; "Settle the Score" (מ-1989); "נשיקות, שקרים ורצח" ו-"The Rape of Dr. Willis" (מ-1991); "In the Arms of a Killer" (מ-1992). כמו כן שיחקה בעיבודים לרומנים מאת דניאל סטיל כגון "קליידוסקופ" (1990) ו"אלבום משפחתי" (1994).
ב-1985 כיכבה סמית' בסרט הקולנוע "דז'ה וו" שביים בעלה טוני ריצ'מונד. ב-1989 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "כריסטין קרומוול" המתרחשת בסן פרנסיסקו. באותה שנה הוענק לה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
בשנים 2002 עד 2004 שיחקה סמית' בתפקיד ונסה קאוואנה בסדרת הטלוויזיה "המחוז". היא חזרה וגילמה את קלי גארט בתפקיד קמע בסרט הקולנוע "המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה", והייתה "המלאכית" היחידה שהופיעה גם בגרסה הקולנועית. באוגוסט 2006 התאחדה סמית' עם חברותיה המלאכיות, קייט ג'קסון ופארה פוסט, בהופעה בטקס פרסי האמי ה-58 כמחווה למפיק אהרון ספלינג שנפטר באותה שנה. הופעתה זו הובילה את המפיקים של ערוץ בראבו להציע לה להנחות את תוכנית הריאליטי "Shear Genius" ששודרה לראשונה במרץ 2007. סמית' הנחתה את התוכנית בשתי העונות הראשונות.
במרץ 2010 חזרה סמית' לשחק אחרי הפסקה של חמש שנים בתפקיד אורח בסדרת הדרמה של NBC "חוק וסדר: מדור מיוחד". ב-2012 כיכבה סמית' בסדרה "CSI" בתפקיד אוליביה הודג'ס, אמו של דייוויד הודג'ס (בגילומו של וולאס לנגהאם).
ביוגרפיה > עיצוב

ב-1985 נכנסה סמית' לעולם העסקים כשהציגה את הקולקציה שלה של בגדי נשים עבור רשת החנויות Kmart. היא הייתה חלוצת הרעיון של ידוענים המקדמים את המותגים שלהם. בעונה ה-15 של "משפחת סימפסון" הקדישו את הפרק "The Fat and the Furriest" להצלחותיה העסקיות של סמית'. במאי 2009 החל צוות סרטי תעודה לצלם את חייה בבית, תיאור פילוסופיית העיצוב שלה ויחסיה עם Kmart. עסקיה התפרשו לתחום של ריהוט לבית והיא השיקה קו מוצרים של מצעים ואביזרים לאמבטיה.
בספטמבר 2008 השיקה סמית' קולקציית פאות עבור "פאות פולה יאנג" בשם STYLE.
ביוגרפיה > חיים אישיים

סמית' התחתנה ארבע פעמים. בעלה הראשון היה השחקן רוג'ר דייוויס לו הייתה נשואה בין השנים 1968 עד 1974. ב-1978 התחתנה עם דניס קול, שחקן שהופיע פעמים אחדות בסדרה "המלאכיות של צ'רלי". בני הזוג התגרשו ב-1981. באותה שנה נישאה סמית' לאיש הקולנוע טוני ריצ'מונד. לבני הזוג נולדו שני ילדים, גסטון (יליד 1982) וספנסר מרגרט (נולדה ב-1985). הם התגרשו ב-1989. מאז 1997 נשואה סמית' למנתח הלב ברד אלן.
ב-2003 נאבקה סמית' במחלת הסרטן. ב-2010 השתתפה בסרט דוקומנטרי על סרטן השד בשם "1 a Minute".
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1969 | היה שלום, קולומבוס | Goodbye, Columbus | אורחת בחתונה | ללא קרדיט |
| 1970 |  | The Adventurers | בלינדה |  |
| 1972 |  | Probe | דיילת | סרט טלוויזיה |
| 1974 |  | Bootleggers | סאלי פאני טאטום |  |
| 1974 |  | Sin, American Style | סוזן קול | סרט טלוויזיה |
| 1976 |  | The Whiz Kid and the Carnival Caper | קאתי מרטין | סרט טלוויזיה |
| 1977 |  | Escape from Bogen County | מגי באומן | סרט טלוויזיה |
| 1978 |  | The Users | אלנה שיידר | סרט טלוויזיה |
| 1980 |  | Nightkill | קתרין אטוול |  |
| 1981 | ג'קלין בובייה קנדי | Jacqueline Bouvier Kennedy | ג'קלין קנדי | סרט טלוויזיה; מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה |
| 1983 | זעם המלאכים | Rage of Angels | ג'ניפר פרקר | סרט טלוויזיה |
| 1984 |  | Sentimental Journey | ג'ולי רוס-גרדנר | סרט טלוויזיה |
| 1984 | ג'ורג' וושינגטון | George Washington | סאלי פיירפקס | מיני-סדרה |
| 1984 |  | The Night They Saved Christmas | קלודיה בולדווין | סרט טלוויזיה |
| 1985 | פלורנס נייטינגייל | Florence Nightingale | פלורנס נייטינגייל | סרט טלוויזיה |
| 1985 | דז'ה וו | Déjà Vu | ברוק / מגי | סרט טלוויזיה |
| 1986 |  | Rage of Angels: The Story Continues | ג'ניפר פרקר | סרט טלוויזיה |
| 1988 | תחנות האלים | Windmills of the Gods | מרי אשלי | סרט טלוויזיה |
| 1988 | זהות כפולה | The Bourne Identity | מארי סן ז'אק | מיני-סדרה |
| 1989 |  | Christine Cromwell: Things That Go Bump in the Night | כריסטין קרומוול | סרט טלוויזיה |
| 1989 |  | Settle the Score | קתלין וייטלי | סרט טלוויזיה |
| 1990 | קליידוסקופ | Kaleidoscope | הילרי ווקר | סרט טלוויזיה |
| 1991 | נשיקות, שקרים ורצח | Lies Before Kisses | איליין סנדרס | סרט טלוויזיה |
| 1991 |  | The Rape of Doctor Willis | קייט ויליס | סרט טלוויזיה |
| 1992 |  | In the Arms of a Killer | מריה קווין | סרט טלוויזיה |
| 1992 | סיוט לאור היום | Nightmare in the Daylight | מייגן למברט | סרט טלוויזיה |
| 1992 |  | Love Can Be Murder | אליזבת' בנטלי | סרט טלוויזיה |
| 1994 | זעקות לא נשמעות: סיפורה של דונה יקליך | Cries Unheard: The Donna Yaklich Story | דונה יקליץ' | סרט טלוויזיה |
| 1994 |  | Family Album | פיי פרייס ת'ייר | סרט טלוויזיה |
| 1996 |  | My Very Best Friend | דנה גריפין | סרט טלוויזיה |
| 1997 |  | Married to a Stranger | מייגן פורטר | סרט טלוויזיה |
| 1998 |  | Before He Wakes | ברידג'ט סמית' מייקלס | סרט טלוויזיה |
| 1999 |  | Free Fall | ריני ברנן |  |
| 1999 |  | Three Secrets | דיאן | סרט טלוויזיה |
| 2000 |  | Navigating the Heart | אידית איגלור | סרט טלוויזיה |
| 2003 | המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה | Charlie's Angels: Full Throttle | קלי גארט | תפקיד קמע |
| 2005 |  | Ordinary Miracles | השופטת קיי וודברי | סרט טלוויזיה |
| 2015 |  | Bridal Wave | פליס המילטון | סרט טלוויזיה |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970 | משפחת פרטרידג' | The Partridge Family | טינה | בפרק "When Mother Gets Married" |
| 1973 | מקלאוד | McCloud | ג'קי רוג'רס | בפרק "Showdown at the End of the World" |
| 1975 | מקלאוד | McCloud | מרגרט 'אלי' הרט | בפרק "The Man with the Golden Hat" |
| 1975 |  | Get Christie Love! | סרי לנקסטר | A Fashion Heist |
| 1975 |  | Switch | אלי מקגיניס | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 1975 |  | The Rookies | ג'ודי מרץ' | בפרק "The Code Five Affair" |
| 1977 |  | The San Pedro Beach Bums | בתפקיד עצמה | בפרק "The Angels and the Bums" |
| 1977 | ספינת האהבה | The Love Boat | ג'נט ברדפורד | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 1976–1981 | המלאכיות של צ'רלי | Charlie's Angels | קלי גארט | עונות 1–5; 110 פרקים |
| 1989–1990 | כריסטין קרומוול | Christine Cromwell | כריסטין קרומוול | עונה 1 |
| 2000–2001 | בקר | Becker | מייגן | 2 פרקים |
| 2002–2004 | המחוז (אנ') | The District | ונסה קאוואנה | עונות 3–4; 13 פרקים |
| 2004 | הופ ופיית' | Hope & Faith | ד"ר אן אוסבת' | 2 פרקים |
| 2010 | חוק וסדר: מדור מיוחד | Law & Order: Special Victims Unit | סוזן דלזיו | בפרק "Bedtime" |
| 2012 | CSI | CSI: Crime Scene Investigation | אוליביה הודג'ס | 2 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Profile at". Filmreference.com. נבדק ב-2012-07-30.
↑  "Lamar High School Alumni Association". נבדק ב-2013-03-17.
1 2  Armstrong, Lois (6 בדצמבר 1976). "Heavens Above! Charlie's Sexy Angels Are Old-Fashioned Girls Who Really Get Along". Cover story. People Magazine. נבדק ב-18 במאי 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Charlie's Angels". barewalls. נבדק ב-22 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lowry, Brian (7 במרץ 2004). "Behind the Camera: The Unauthorized Story of Charlie's Angels TV Show Review". Variety. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Welcome to SidneySheldon.com: The Official Website of the World's Master Storyteller". Hachettebookgroup.com. נבדק ב-2012-07-30.
↑  "Richard Chamberlain Online Article 136". Richard-chamberlain.co.uk. נבדק ב-2012-07-30.
↑  "Jaclyn Smith".
↑  Published Thursday, February 9, 2012 (2012-02-09). "'CSI' casts 'Charlie's Angels' star Jaclyn Smith". Digital Spy. נבדק ב-2012-07-30.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Kmart website
↑  "Kmart website". Kmart.com. נבדק ב-2016-09-19.
↑  "STYLE by Jaclyn Smith website". Paulayoung.com. נבדק ב-2016-09-19.
↑  "Paula Young website". Paulayoung.com. נבדק ב-2016-09-19.
↑  "Olivia Newton-John, Jaclyn Smith on surviving breast cancer". CNN. 18 באוקטובר 2007. נבדק ב-5 במאי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Indian Star Rallies Celebrity Support For Cancer Movie
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007327981505171  PLWABN: 9810561777905606  BIBSYS: 10048253  BnF: cb13943491x (data)  GND: 1207038431  ISNI: 0000 0000 6654 3498  LCCN: n84239517  NKC: xx0187613  NLG: 224098  NTA: 073879339  SUDOC: 132324091  VIAF: 40792581   WorldCat (עם VIAF): 40792581
ג'יי בושינסקי

| --- | --- |

 לידה:  8 בדצמבר 1932 בפאלו, ניו יורק
 פטירה:  2 במאי 2018 (בגיל 85)
 מדינה:  ישראל 
 
ג'יי (יוסף) בושינסקי (באנגלית: Jay Bushinsky;‏ 8 בדצמבר 1932 – 2 במאי 2018) היה מבכירי כתבי החוץ במזרח התיכון, יו"ר תא הכתבים הזרים בישראל, ממקימי CNN, מחושפי פושעי מלחמה נאצים, חבר בהיכל התהילה של העיתונות בשיקגו, וזוכה פרס שידור הרדיו הטוב ביותר של ה-Overseas Press Club לשנת 1974, על עבודתו במהלך מלחמת יום הכיפורים.
ג'יי בושינסקי החל את דרכו העיתונאית בשנת 1963, עם הצטרפותו לעיתון "מיאמי הראלד", שם שימש כתב ועורך.
בשנת 1966 נשלח לישראל לשמש ראש דסק המזרח התיכון מטעם העיתון "Chicago Daily News".
בשנת 1967 הצטרף לרשת החדשות האמריקאית Group W של Westinghouse, שימש כתב הרשת במשך 40 שנה וסיקר את כל האירועים והתהפוכות במזרח התיכון, לרבות מלחמות ישראל, הפלישה הטורקית לקפריסין, ההפיכה באיראן, רצח סאדאת ועוד.
בשנת 1968 נבחר לשמש יו"ר תא כתבי החוץ בישראל, תפקיד שמילא במשך שלוש שנים.
בשנת 1978 החל לשדר לרשתות טלוויזיה בינלאומיות כגון ITN, ‏WWOR האמריקאית ורשת Fox News. בשנת 1980 מונה למנהל הסניף של CNN במזרח התיכון, וביצע עבור הרשת את השידור הלווייני הראשון שלה מעבר לים.
החל משנת 1984 היה בעל טור קבוע בעיתון "שיקגו סאן טיימס", ובשנת 1997, בשלהי הקריירה העיתונאית שלו, שימש כתב מדיני של העיתון "ג'רוזלם פוסט".
ראשית חייו

ג'יי (יוסף) בושינסקי נולד ב-8 בדצמבר 1932 בבאפלו שבניו-יורק ליהושע ("שייקה") בושינסקי ולמלכה לבית קורלניק. הייתה לו אחות גדולה, סילביה. הוריו היגרו מרוסיה לארצות הברית בתחילת המאה ה-20 והצטרפו לבני משפחתם שנמלטו מפרעות פרוסקורוב ב-1919. בגיל 10 התייתם מאביו, שלקה בהתקף לב.
דודיו היו העיתונאי והסופר האידישאי אברהם קורלניק, ברל קורלניק ממיסדי העיתון מעריב, ויעקב לישצ'נסקי, מגדולי הדמוגרפים של העולם היהודי בתקופת השואה.
עם פטירת אביו המשפחה עברה לניו-יורק. בושינסקי התקבל לבית הספר התיכון High School of Music & Art בזכות נגינתו בחליל צד ובפיקולו. בד בבד, הצטרף לתנועת "הבונים" ולמד עברית בבית הספר היהודי "הרצליה" בניו-יורק.
בהיותו בן 19 יצא בושינסקי לטיול אופניים ברחבי אירופה ובהזדמנות זו ביקר את סבו וסבתו, דוד וטובה קורלניק, שהתגוררו ברחביה בירושלים. במהלך ביקור זה פגש את דבורה (לבית אפטה) וכעבור שנה השניים נישאו.
בשנת 1952 חזר בושינסקי לארצות הברית והשלים לימודי תואר ראשון בחינוך בקווינס קולג' בניו-יורק. בשנת 1955 התנדב לצבא האמריקאי ובשל שליטתו בשפה הצרפתית ובשפה העברית הוצב ביחידת הקישור לצבאות זרים בבסיס חיל האוויר האמריקאי בוויסבאדן בגרמניה. בשנת 1957, עם שחרורו, עבד כמורה בתיכון בניו-יורק ובד בבד למד לתואר שני בהיסטוריה ב"ישיבה יוניברסטי". עם סיום התואר ב-1959 שב לישראל והחל בלימודי ערבית באוניברסיטה העברית אצל פרופסור יוסף יואל ריבלין. במקביל, ניגן כחלילן בתזמורת ירושלים רשות השידור.
בהשראת דודו, ברל קורלניק שהיה ממייסדי העיתון "מעריב", החליט להיכנס לעולם העיתונות. ב-1961 שימש קצין הקשר לעיתונות הזרה במשפט אייכמן. הוא הושפע מאוד מהמשפט ולימים עסק בשאלת העמדתם לדין של פושעים נאצים, הרכוש היהודי וכספי הנספים שנעלמו בשווייץ. כמו כן היה מחושפי הארכיון הגרמני הנאצי בבאד ארולסן ופתיחתו לציבור.
מיד לאחר המשפט חזר לניו-יורק, זכה במלגה יוקרתית והחל ללמוד עיתונות באוניברסיטת קולומביה (קישור באנגלית). לימים אמר כי “לא ניתן להיות עיתונאי רציני מבלי ללמוד את המקצוע".
חשיפת פושעים נאציים

בשנת 1975 החל בושינסקי בסדרת פרסומים עם צ'ארלס ניקודימוס, ויליאם קלמנטס ובארי פלטשר על פושעים נאצים שהסתננו לארצות הברית תוך הסתרת עברם. בזכות קשריו של בושינסקי עם רב-פקד גרשון לנגספלדר ממחלקה 06 במשטרת ישראל, אסף ראיות ועדויות מניצולים על פושעים נאצים שהצליחו להיטמע בקהילה האמריקאית. כתוצאה מהפרסומים שנמשכו מספר שנים, מחלקת ההגירה האמריקאית פתחה בהליכי גירוש הפושעים ועל פי רוב הללו נשפטו על פשעיהם בארצות מוצאם. בהם: פריץ וואלוס, פיודור פדורנקו, ג'ון (איוון) דמיאניוק, ליודאס קייריס, סטאטיס צ'נקוס, הארכיבישוף ואלריאן טריפה ועוד.
בעקבות פעילותו זו, גורמים שהזדהו כחברים בקהילה האוקראינית בארצות הברית איימו על חייו.
מספר שנים מאוחר יותר, הוא החל להתחקות אחר סגנו של אדולף אייכמן, אלויס ברונר, שהסתתר כנראה תחת חסות משטר חאפז אסד בדמשק. בשיתוף עם בני הזוג ביאטה וסרז' קלרספלד פרסם בושינסקי סרט דוקומנטרי, "הנאצי האחרון", אודות תעלומת ברונר.
חייו האישיים

בושינסקי היה נשוי לדבורה, מורה וציירת. להם שלושה ילדים: שי בושינסקי, אביב בושינסקי ודליה בושינסקי.
פעילות אקדמית

היה מחלוצי לימוד מקצוע העיתונות באקדמיה בישראל ולימד באוניברסיטת תל אביב, במגמה לעיתונות. הקורס "עריכת חדשות" היה הקורס המעשי המרכזי.
פרסים

1974 – פרס שידור הרדיו הטוב ביותר של overseas press club על סיקור מלחמת יום הכיפורים
1978 – פרס הגילדה של שיקגו על חשיפת פושעי מלחמה נאצים
1979 – פרס אוניברסיטת דארטמות' ניו-המפשיר על דווח כלכלי יוצא דופן
2002 – כניסה ל"היכל התהילה" של העיתונאות – שיקגו ג'ורנליזם
עיתונים בהם שימש ככתב

Chicago Daily News
שיקגו סאן-טיימס
The Melbourne Herald[דרוש מקור]
The Christian Science Monitor
וושינגטון טיימס
ג'רוזלם פוסט
ג'רוזלם ריפורט[דרוש מקור]
ג'ואיש כרוניקל[דרוש מקור]
Boston Herald[דרוש מקור]
סן פרנסיסקו כרוניקל[דרוש מקור]
The Atlanta Journal-Constitution[דרוש מקור]
Toronto Sun[דרוש מקור]
Miami Herald[דרוש מקור]
רשתות רדיו בהן שידר

רשת CBS
GROUP W
בין תחנות הרדיו המפורסמות ברשת:
WINS בניו-יורק
KYW בפילדלפיה
WBZ בבוסטון
KFWB בלוס-אנג'לס
KDKA בסן פרנסיסקו
WMAQ בשיקגו
DB3 רדיו מלבורן
BBC – הופעות אורח מיוחדות
רשתות טלוויזיה בהן שידר

ITNA
פוקס ניוז
GLOBAL TELEVISION NETWORK קנדה
WPIX ערוץ 5 ניו-יורק
WWOR ערוץ 9 ניו-יורק
CNN
הערות שוליים

↑  Middle East Correspondent Jay Bushinsky Passes Away, Reported For KYW/Philadelphia And Others
↑  Lynn Sweet, Jay Bushinsky, covered Middle East for Chicago Daily News, Sun-Times; dies at 85, Chicago Sun-Times, ‏10 במאי 2018 (באנגלית)
↑  Egypt-Israel talks back on track - but details unclear
↑  Q & A
↑  GREER FAY CASHMAN, Jay Bushinsky, veteran journalist and war reporter, dies at 85, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏MAY 3, 2018 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007319251305171  ISNI: 0000 0004 9826 2358  LCCN: no2017070579  VIAF: 23149659997406832713   WorldCat (עם VIAF): 23149659997406832713
דגל ויניפג

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מוניציפלי
 קבלת מעמד רשמי:  1 באוקטובר 1975
דגל ויניפג המשמש את העיר ויניפג, בירת פרובינציית מניטובה שבקנדה אומץ רשמית ב-1 באוקטובר 1975.
במרכז הדגל מצוי עיגול לבן (בהרלדיקה: דיסק) שעליו סמל ויניפג. בחציו השמאלי העליון של הדגל מופיע משולש כחול, ובחציו הימני התחתון של הדגל משולש צהוב, כאשר פס לבן מפריד בין שני המשולשים. המשולש הכחול מסמל את השמים הכחולים של העיר, והמשולש הצהוב מסמל את שדות החיטה שעליהם התבססה בעבר כלכלת העיר.
בשנת 1974 (קודם לאימוץ הדגל) הוכרזו הצבעים צהוב וכחול כצבעים הרשמיים של העיר, כחלק מחגיגות 100 שנה להכרזתה של ויניפג כעיר.
הדגל הרשמי עצמו אומץ בהצבעה במועצת העיר ב-1 באוקטובר 1975, ונרשם כסימן מסחרי ב-7 באפריל בשנה שלאחר מכן.
סמל הדגל

ב-18 בינואר 2001, העיר וויניפג אימצה לוגו חדש כחלק מיוזמת מיתוג, שהותאם לדגל לוגו בפרופורציות 1:2. דגל זה משמש כיום למטרות קידום מכירות, בניגוד לשימוש של הדגל הרשמי למטרות טקסיות ורשמיות.
דגל הלוגו משתמש בצבעים שנמצאים על הדגל הרשמי, כמו גם אחרים. יש לו שדה כחול כהה (רקע) עם "וויניפג" באותיות שרשרת לבנות, במרכז השדה התחתון. מעל האותיות קשת בצבע כחול-בינוני, מעליה שני סהרונים: צהוב משמאל, פונה ימינה וכחול כהה מימין, בתוך הצהוב, פונה שמאלה. בתוך הסהר הזה יש עיגול אדום או צורה דמוית טיפה, שנועדו לסמל את ה'לב' של קהילת ויניפג ואנשיה. לפי הסיטי, הלוגו, בכללותו, "דומה לשמש זורחת מעל האופק וגם מחקה צורה של דמות מדלגת."
דגל התעופה האזרחית הניו זילנדית

| --- | --- |

 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  16 בנובמבר 1938
 מוטיבים עיצוביים:  דגל כחול בהיר עליו מוטבע צלב כחול כהה ממוסגר בלבן, דגל הממלכה המאוחדת בקנטון, הצלב הדרומי באדום ברביע הימין התחתון.
דגל האוויר האזרחי של ניו זילנד הוא דגל המייצג את התעופה האזרחית של ניו זילנד, ניתן להניפו על שדות תעופה בניו זילנד, על מטוסים בבעלות ניו זילנדית ועל המשרדים הראשיים של חברות תעופה אשר בבעלותם מטוסים ניו זילנדיים.
עיצובו של הדגל מבוסס על עיצובו של דגל האוויר האזרחי של הממלכה המאוחדת, צלב לטיני כחול כהה ממוסגר בלבן על שדה כחול בהיר והיוניון ג'ק משובץ בקנטון ומושחת בצלב הדרומי בצבע אדום כפי שהוא מיוצג בדגל ניו זילנד ברביע השמאלי התחתון.
עיצובו המקורי של הדגל הוצע למלך ג'ורג' השישי בידי המושל הכללי של ניו זילנד, הלורד גאלוואי. ב-16 בנובמבר 1938, הונף הדגל לראשונה ולאחר מכן "זוהה כצבעים הלאומיים המתאימים למטוסים אזרחיים הרשומים בניו זילנד"
הערות שוליים

↑  http://www.mch.govt.nz/nzflag/other-flags.html דגלי ניו זילנד -דגל האוויר האזרחי של ניו זילנד
| דגלי ניו זילנד |
| --- | --- | --- |
| ניו זילנד | דגל ניו זילנד |  |
| דגלים אישיים | הנס המלכותי • דגל המושל הכללי |  |
| מדינות תלויות | איי קוק • טוקלאו •  ניואה |  |
| ניסים | הנס האדום • הנס הלבן • חיל האוויר המלכותי • התעופה האזרחית |  |
| היסטוריים | דגל השבטים המאוחדים |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים ובנושא ניו זילנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גשר הכביש הבריטי

| --- | --- |

גשר הכביש הבריטי במבט מגשר הרכבת הטורקי
 מידע כללי
 סוג:  גשר 
 מיקום:  מחוז הצפון 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – העשור של 1920
 תאריך פתיחה רשמי:  שנות ה־20 של המאה ה־20 
 מידע טכני
 מפתחים:  2 
 קואורדינטות:  32°43′30″N 35°05′52″E﻿ / ﻿32.724990500229°N 35.097906589508°E﻿ / 32.724990500229; 35.097906589508
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) גשר הכביש הבריטי(למפת הגליל המערבי רגילה) גשר הכביש הבריטי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גשר הכביש הבריטי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גשר הכביש הבריטי
 
גשר הכביש הבריטי נבנה בתקופת המנדט הבריטי במסגרת פרויקט סלילת כביש חיפה-ג'דה (היא רמת ישי).
היסטוריה

נחל קישון הוא נחל איתן הזורם לאורך כ-70 ק"מ מאזור ג'נין ועד למפרץ חיפה שם נשפך לים התיכון. בחודשי החורף הגשומים במיוחד הנחל עלול לעלות על גדותיו.
בניית גשר הכביש הבריטי מעל ערוץ נחל קישון הייתה חלק ממיזם סלילת כביש חיפה-ג'דה (היום כביש 75), יוזמת הנציב העליון הראשון הרברט סמואל לשיפור התעבורה בארץ ישראל המנדטורית.
הכביש נסלל בין השנים 1920 - 1922, במקביל ובצמוד למסילת רכבת העמק שפעלה מאז שנת 1905. בסלילת הכביש השתתפו גדוד שומריה וגדוד העבודה.
בדומה לגשר הרכבת הטורקי על נחל הקישון הצמוד אליו, שנבנה בשנת 1903, גם גשר הכביש נבנה מאבני גזית לבנות ונשען על קשתות רחבות. מבנה זה ידוע עוד מימי הרומאים כמבנה יציב במיוחד המסוגל לשאת עומסי תחבורה גדולים ולעמוד בפני שיטפונות עזים.
פארק העמקים

גשר הרכבת הטורקי וגשר הכביש הבריטי נמצאים בפארק העמקים שהוקם משני צידי כביש 75, על גדות נחל קישון, לאחר שיקום הנחל וסביבתו על ידי הקרן הקיימת לישראל. מתחת לגשרים נסלל בשנת 2008, ביוזמת רשות נחל קישון, שביל נחל קישון. השביל עובר לאורך גדות הנחל ומשמש כמסלול לטיולים רגליים ולרכיבה על אופניים.
הערות שוליים

↑  מרדכי הקר, מארץ קישון - ספר העמק, תל אביב: בהוצאת המועצה האזורית קישון על ידי "ספרית השדה", תשכ"ז, עמ' 162
↑  שבעה דפי חשבון – סלילת כביש חיפה-ג'דה – 1921 | קדם בית מכירות פומביות בע״מ, באתר www.kedem-auctions.com
↑  משרד החינוך, אדריכלות \ סוגי גשרים\ גשר קשט
↑  מעיין אלרואי ופארק העמקים – iNature, באתר inature.info
↑  פארקים בנחל קישון - קרן קימת לישראל - קק, באתר www.kkl.org.il
תוואי כביש 75, תוואי מסילת רכבת העמק ותוואי הקישון בפארק העמקים