stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמותת אדי
הערות שוליים

↑  מדינת ישראל הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הודעה לתקשורת, באתר ttps://www.cbs.gov.il, ‏31 בדצמבר, 2024
↑  נתונים מדף עמותת אדי
↑  בנין אריאל – ספריית אסיף
↑  בלבבי - כרטיס תרומת אברים בפיקוח הלכתי
↑  ההלכה בנושא השתלות איברים, באתר אדי
↑  הצהרת פרופסור לביא, בעמוד הפייסבוק של Jacob Lavee, 18 באוקטובר 2021
↑  פרסום ראשון | הדילמה החדשה: מחוסנים יקבלו קדימות בתור להשתלת ריאות?, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
↑  אייטם בערוץ 13 בהמשך לדברי פרופסור לביא, בעמוד הפייסבוק של Jacob Lavee, 19 באוקטובר 2021
↑  חזרה מהסכמה לתרומת איברים (ביטול כרטיס אדי), באתר כל זכות
↑  הבהרת המרכז הלאומי להשתלות, בעמוד הפייסבוק של כרטיס אדי, 20 באוקטובר 2021
↑  הבהרת דוקטור תמר אשכנזי, בעמוד הפייסבוק של כרטיס אדי, 21 באוקטובר 2021
↑  ד&;ר תמר אשכנזי, ‏נושא החיסון לא היה מעולם ואיננו כיום קריטריון ברישום להשתלה, באתר מעריב אונליין, 21 באוקטובר 2021
↑  תמר אשכנזי‏, נושא החיסון לא היה מעולם ואיננו כיום קריטריון ברישום להשתלה | ד"ר תמר אשכנזי, באתר וואלה, 21 באוקטובר 2021
| בריאות בישראל |
| --- | --- | --- |
| משרד הבריאות | שר: אוריאל בוסו • מנכ"ל: משה בר סימן טוב • רשות בתי החולים הממשלתיים • המרכז הלאומי להשתלות • אפליקציית המגן • מעבדה לבריאות הציבור • מרכז ידע תנודע |  |
| קופות חולים | מאוחדת • מכבי • לאומית • כללית • בעבר: הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה • פועלי הגליל • פועלי השומרון • עממית • אסף • הציונים הכלליים |  |
| ארגונים, עמותות ואיגודי בריאות בישראל | מגן דוד אדום • איחוד הצלה • יד שרה • האיגוד הישראלי לרפואת הפה • עזר מציון • טרם • האגודה למלחמה בסרטן • ההסתדרות הרפואית בישראל • רופאים לזכויות אדם • עמותת אדי • רחשי לב • יוסי אמבולנס |  |
| מכוני מחקר העוסקים בבריאות בישראל | מכון גרטנר • המכון לרפואה ימית  • המרכז הלאומי לרפואה משפטית • המרכז הלאומי לבקרת מחלות • הלכתיים: מכון פוע"ה • מכון שלזינגר |  |
| חקיקת בריאות בישראל | פקודת בריאות העם • חוק ביטוח בריאות ממלכתי • ועדת השירותים הציבוריים • חוק זכויות החולה • חוק החולה הנוטה למות • חוק טיפול בחולי נפש • חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות • תקנות שעת חירום למאבק בנגיף הקורונה • תקנות סימון מוצרי המזון • ועדת גרין • ועדת מור יוסף • ועדת הקורונה • קבינט הקורונה |  |
| רפואה בתקופת היישוב | רופא נודד • אגודת רופאים מדברי עברית • בית הבראה החלמה • בית החולים הירקון • תחנת הבריאות העברית • מכון פסטר |  |
| אירועים בתחום הבריאות בישראל | פרשת חולי הנפש היהודים בבית לחם • השתלת הלב הראשונה בישראל • פרשת הדם • פרשת רמדיה • שביתת הרופאים • התפרצות החצבת  בישראל • התפרצות נגיף הקורונה בישראל |  |
| לימודי רפואה בישראל | בחינת רישוי ברפואה • הפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי • לימודי ניהול מערכות בריאות בישראל |  |
| בצה"ל | חיל הרפואה • מסלול צמרת • מסלול בינה • פרופיל רפואי • מש"ק תברואה • בריאות הנפש בצה"ל |  |
| שונות | היריון ולידה בישראל • תרומת דם בישראל • טופס 17 • סל הבריאות • גורמי התמותה השכיחים בישראל • חוסה • פנקס הפסיכולוגים • פנקס הרופאים |  |
כרטיס אדי הישן
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
מפכ"ל משטרת ישראל רוני אלשיך חותם על כרטיס אדי, 2016
תחנת הרכבת קריית גת

תחנת הרכבת קריית גת היא תחנת רכבת ישראל בעיר קריית גת. התחנה ממוקמת בסמוך לאזור התעשייה קריית גת.
היסטוריה

מסילת הברזל לבאר שבע הושלמה בתחילת 1956, כאשור נתיב המסילה נבחר כדי לעבור בתחנה בקריית גת. הרכבות לבאר שבע החלו לעצור בקריית גת ביוני 1956 ועברו במקום בשנים 1958–1960 שתי רכבות בכל יום לכל כיוון ובשנת 1967 ארבע רכבות לכל כיוון.
תחנת הרכבת קריית גת נפתחה ב-21 ביולי 1960, בטקס בנוכחות שר התחבורה יצחק בן אהרן. התחנה תוארה כקטנה וכפרית. התחנה נסגרה אחרי 19 שנה (1979) ביחד עם סגירת קו נען - באר שבע לשירות נוסעים. הקו נפתח מחדש ב-1997 ושופץ ב-1999. שיפוץ נוסף של התחנה נערך בין השנים 2004–2006.
מבנה התחנה

בתחנה יש ארבע מסילות ושני רציפי אי (ארבעה רציפים).
היציאה אפשרית באמצעות המעבר התת-קרקעי וגשר הולכי רגל.
שירות רכבות בתחנה

בתחנה זו עוצרות רכבות בקו נהריה - חיפה - תל אביב - באר שבע מרכז פעם בשעה בכל כיוון. כמו כן בתחנה עוצרות רכבות בקו באר שבע מרכז – כרמיאל. זמן הנסיעה לתחנת תל אביב השלום הוא כ-40 דקות.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת באר שבע מרכז — כרמיאל   באר שבע מרכז • באר שבע צפון / אוניברסיטה  • קריית גת  • לוד • תל אביב ההגנה • תל אביב השלום • תל אביב  סבידור מרכז • תל אביב האוניברסיטה / אקספו • הרצליה • חדרה מערב  • חיפה חוף הכרמל • חיפה בת גלים • חיפה מרכז השמונה • מרכזית המפרץ • קריית מוצקין • אחיהוד • כרמיאל |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת באר שבע מרכז — נהריה   באר שבע מרכז • באר שבע צפון / אוניברסיטה • להבים – רהט • קריית גת • קריית מלאכי – יואב • מזכרת בתיה • רמלה • לוד • תל אביב ההגנה • תל אביב  השלום • תל אביב סבידור מרכז • תל אביב האוניברסיטה / אקספו • הרצליה • חיפה חוף הכרמל • חיפה בת גלים • חיפה מרכז השמונה • מרכזית המפרץ • קריית מוצקין • עכו • נהריה |  |
שירותי הזנה לתחנה

| קו | מפעיל | מסלול | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | דן בדרום | רכבת קריית גת - שוק - תחנה מרכזית- שד.העצמאות - שדרות גת - הרב עובדיה יוסף - אתרי המקרא - הבנים-  מסוף כרמי גת | ♿ |
| 2 | דן בדרום | רכבת קריית גת - דרך הדרום- הכרמל- שבטי ישראל- שד. לכיש- השופטים- מלכי ישראל- שדרות גת- הקוממיות- העצמאות- שוק- מלכי ישראל- תחנה מרכזית קריית גת | ♿ |
| 3 | דן בדרום | רכבת קריית גת - גן העיר - תחנה מרכזית - מגדים - שער הדרום - צהל - מלכי ישראל - השופטים - מלכי ישראל- מסוף כרמי גת | ♿ |
| 4 | דן בדרום | רכבת קריית גת - גן העיר - בני ישראל - מסוף כרמי גת | ♿ |
| 5 | דן בדרום | רכבת קריית גת - גן העיר - תחנה מרכזית - שער הדרום - צהל - אתרי המקרא - רמות דוד - אצטדיון - כרמי גת - מסוף כרמי גת | ♿ |
| 11 | דן בדרום | אזור תעשייה - ביג - רכבת קריית גת - שוק - תחנה מרכזית - הנביאים - הקוממיות - אתרי המקרא - הבנים- מסוף כרמי גת | ♿ |
| 12 | דן בדרום | תחנה מרכזית - גליקסון - בני ישראל - השופטים - אתרי המקרא - הקוממיות - מגדים - שוק - רכבת קריית גת - ביג - אזור תעשייה | ♿ |
| 13 | דן בדרום | אזור תעשייה - ביג - רכבת קריית גת - תחנה מרכזית - מגדים - שער הדרום - צהל - מלכי ישראל - השופטים - בני ישראל - הבנים - מסוף כרמי גת | ♿ |
| 14 | דן בדרום | אזור תעשייה - רכבת קריית גת - גן העיר - בני ישראל - מסוף כרמי גת | ♿ |
| 56 | אלקטרה-אפיקים | קריית גת - כביש 358 - נגוהות | 🛡️ |
| 62 | דן בדרום | קריית גת - אליאב - שקף - נטע - שומריה |  |
| 63 | דן בדרום | קריית גת - גת - גלאון - בית ניר - לוזית |  |
| 64 | דן בדרום | קריית גת - לכיש - אמציה - בני דקלים |  |
| 65 | דן בדרום | קריית גת - מחנה פלוגות - רוחה - אלומה - קוממיות - זבדיאל |  |
| 66 | דן בדרום | קריית גת - שדה משה - בית גוברין - בא"פ לכיש |  |
| 68 | דן בדרום | קריית גת - סגולה - מנוחה - ורדון - נחלה |  |
| 69 | דן בדרום | קריית גת - נועם - אבן שמואל - שלווה - איתן |  |
| 70 | דן בדרום | קריית גת - ניר בנים - זרחיה - שפיר - אביגדור - קריית מלאכי- מפעלי צומת מלאכי |  |
| 165 | דן בדרום | קריית גת - צומת פלוגות - אלומה - קוממיות |  |
| 256 | אלקטרה-אפיקים | קריית גת - כביש 358 - נגוהות - בית חגי - קריית ארבע | 🛡️ |
| 257 | אלקטרה-אפיקים | קריית גת - אדורה - תלם - קריית ארבע | 🛡️ |
| 324 | בית שמש אקספרס | קריית גת - צומת ליאון שריגים - בית שמש |  |
מתחם ציוד הנדסי מסילתי ושלוחות תעשייתיות

ממזרח לתחנת נוסעים נמצא מתחם ציוד הנדסי מסילתי עם מבנה מסילאים. דרומית לתחנת נוסעים יוצאות מספר שלוחות: למתחם ציוד הנדסי מסילתי, למסוף פלדה ולממגורות.
הערות שוליים

↑  גבריאל שטרסמן, הרכבת תסע בקרוב לבאר שבע, מעריב, 7 בפברואר 1956
↑  הרכבת יורדת לנגב, דבר, 2 במרץ 1956
↑  תחנת רכבת בקרית גת, דבר, 10 ביוני 1956
מפעלי פיתוח בקריית גת, דבר, 17 ביוני 1956
↑  קרית גת - עיר פיתוח, דבר, 5 באוקטובר 1958
קיבוץ גלויות תוסס ודינמי בבירת לכיש, חרות, 18 באוקטובר 1960
↑  קריית גת, דבר, 26 במאי 1967
↑  תחנת הרכבת בקריית גת, דבר, 22 ביולי 1960
↑  מנחם תלמי, אפליה אך לא בגלל המוצא, מעריב, 18 בינואר 1961
תרשים התחנה
רמת הנדיב

| --- | --- |

הכניסה לאחוזת הקבר של משפחת רוטשילד
 נתונים כלליים
 נקבר:  אלה 
 שטח:  4,500 דונם 
 עיר:  הכרמל 
 מיקום:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°32′53″N 34°56′39″E﻿ / ﻿32.547972222222°N 34.944247222222°E﻿ / 32.547972222222; 34.944247222222
 www.ramat-hanadiv.org.il
  (למפת הכרמל מוגדלת) רמת הנדיב(למפת הכרמל רגילה) רמת הנדיב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רמת הנדיב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רמת הנדיב
 
גני רמת הנדיב הוא פארק טבע רחב-ידיים, שהוקם סביב חלקת הקבר של הברון בנימין אדמונד דה רוטשילד הנמצא מדרום לזכרון יעקב. האתר מוקדש לברון רוטשילד עקב תרומתו הרבה לעם ישראל, ענייני צדקה של הקהילה היהודית, הקמת בתי כנסת ובתי ספר בהם נעשה שימוש בשפה העברית, מימון הוצאותיהן של מושבות כמו ראשון לציון, זכרון יעקב ראש פינה ומזכרת בתיה ועזרה למושבות נוספות. לקיחת חלק בהקמת מפעלי התעשייה והתשתית הראשונים, וביניהם יקבים, מפעלי תעשייה חקלאית ותחנות כוח. רוטשילד נפטר בשנת 1934 בגיל 89, וכ-20 שנה לאחרי מותו הועלו עצמותיו לקבורה ברמת הנדיב, והפארק (שהיה קיים עוד קודם לכן) הוקדש לזכרו.
גני הנדיב ויד לנדיב

סביב קברו של הברון ורעייתו עדה משתרע שטח של כ־70 דונם של גנים מטופחים. הברון ורעייתו נקברו בגני רמת הנדיב באפריל 1954 בטקס ממלכתי של קבורה מחדש. משפחת רוטשילד דואגת לטיפוח המקום ומממנת את פתיחת הגנים לקהל הרחב במשך כל השנה, ללא תשלום. לשם ניהול הפארק הוקמה בשנת 1959 חברת גני רמת הנדיב בע"מ (חברה לתועלת הציבור), מכוח חוק מיוחד: חוק גני רמת הנדיב, תשי"ח–1958, המסדיר את פעילותה. את הגנים תכננו אדריכלי הנוף שלמה אורן וינברג ואוריאל שילר.
גני רמת הנדיב מהווים מוקד משיכה למטיילים ולתיירים. באזור הגנים מצויים מסלולי טיול ואתרים ארכאולוגיים. לאורך המסלול שזורים גנים לפי נושאים: גן המפלים, גן הוורדים, גן הדקלים, גן האירוסים וגן הריחות. כמו כן, בגן ישנו אמפיתיאטרון בו נערכים קונצרטים בקיץ.
הגנים מוקפים על ידי שטח פתוח של כחמשת אלפים דונם, הנמצא בחזקת משפחת רוטשילד ונקרא: יד לנדיב.
השטח מתאפיין ברמה הררית, הבנויה ברובה מסלעי גיר ועליהם אדמת טרה רוסה חומה-אדומה. במזרח משתפלת הרמה אל בקעה פורייה ועתירת כרמים.
במערבה מסתיימת הרמה במצוק תלול שנחשפים בו סלעי דולומיט.
בין שכבות הגיר והדולומיט יש סלעי טוף וולקאני חווארי צהבהב, הנחשפים בעמקי הרמה ובמרומי הצוק המערבי.
הרמה עוטה ברובה צומח וחורש ים תיכוני נמוך וביניהם בולטות חורשות של אורנים וברושים. בחורף ובאביב, השדות והחורשים שמסביב לפארק שופעים פריחה הכוללת בין השאר סביונים, כלניות, רקפות, עיריות, פשתה שעירה, דרדר כחול ועכובית הגלגל.
בשנת 2008 נפתח ליד הכניסה לגן מרכז מבקרים, בתכנונה של האדריכלית עדה כרמי, הבנוי כתל ירוק שאדמה וצמחייה מכסים אותו. בתוך התל ישנם אולם ובו מוקרן סרט על הברון רוטשילד ופועלו בארץ ישראל, אולם הרצאות, גלריה לתערוכות מתחלפות, מרכז מידע למבקרים, מזנון ומסעדה. מרכז זה היה לבניין הראשון בישראל שזכה לתו תקן של בנייה ירוקה; בבנייתו הודגשו החסכון באנרגיה, השתלבות בנוף ומזעור ההשפעה על הסביבה.
גני רמת הנדיב משתרעים כיום על שטח של כ-4,500 דונם, ומשמשים אך ורק להנצחתו של הברון רוטשילד ומשפחתו, בהוקרה לתרומתו.
הארמון ההרודיאני

על גבעה בשטח רמת הנדיב, באתר המכונה בשם חורבת עלק, נמצאו שרידי ארמון מפואר, המיוחס לתקופת המלך הורדוס. שטחו כ-6,000 מ"ר והוא מכיל כמאה חדרים, שרבים מהם השתמרו יפה. חומה בעובי שני מטרים נבנתה סביב לארמון ובארבע פינותיה עמדו מגדלי שמירה מאסיבים. חדרי הארמון צופו שיש מיובא מאיטליה, וברבים מהם נתגלו כלי חרס איטלקיים הנחשבים ליוקרתיים במיוחד. בגן נמצא ראש פנתר משיש, שככל הנראה שימש כרגל של שולחן. גרם מדרגות מוביל למעיין בתחתית הגבעה, שם נבנו בית מרחץ ובריכת שחייה.
כלי האבן ונרות החרס המקורצפים שנמצאו באתר, מעידים כי תושביו המקוריים היו יהודים. המעיין שימש כנראה גם כמקווה טהרה. המטבעות הרבים של הלגיון העשירי פרטנסיס שנמצאו אף הם, מלמדים כי המתחם ננטש על ידי היהודים לאחר המרד הגדול.
חוק גני רמת הנדיב

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  31 במרץ 1958
 תאריך חקיקה עברי:  י' בניסן ה'תשי"ח
 גוף מחוקק:  הכנסת השלישית
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 252, עמ' 122
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד המשפטים
 נוסח מלא:  חוק גני רמת הנדיב, תשי״ח–1958
ב-31 במרץ 1958 חוקקה הכנסת את חוק גני רמת הנדיב, תשי״ח–1958 שהניח תשתית להקמתה ופעולתה של חברת "גני רמת הנדיב בע"מ", חברה לתועלת הציבור שקיבלה לבעלותה את גני רמת הנדיב.
החוק מחייב את האתר "גני רמת הנדיב" לשמר את הגן ולשמש רק למטרות צדקה והנצחה ולא למטרות רווח אישי, החברה תנהל את הגן כמקור הנצחה לברון רוטשילד. קרקעות הגן יילקחו מהחברה להתיישבות היהודים בארץ ישראל (מיסודו של רוטשילד), הנמצאים בזכרון-יעקב ובנימינה. החוק מותיר לגן פטור ממסים, אגרה, ארנונה או כל תשלום אחר למדינה או לרשות אחרת העוסקת בקרקעות.
ב-5 במרץ 1959 הוקמה, בעקבות החוק, חברת גני רמת הנדיב בע"מ כחברה לתועלת הציבור. בהתאם לחוק אושרו תזכיר ההתאגדות והתקנות של החברה על ידי שר המשפטים, ואין לשנותם אלא בהסכמתו.
החוק לא שונה מיום חקיקתו.
גלריה

אירוס החרמון בגן האירוסים של רמת הנדיב
מרכז המבקרים בתכנון האדריכלית עדה כרמי-מלמד
מרכז המבקרים ברמת הנדיב
הכניסה לקבר הברון
ראו גם

שמורת חוטם הכרמל
מערת כבארה
לקריאה נוספת

ישראל רוזנסון ויוסי שפנייר, רמת הנדיב מקור למקורות - עיון במקורות היהודיים על הכרמל וחוטם הכרמל, הוצאת החברה להגנת הטבע, 2001
יותם טפר ואורית פלג-ברקת, חורבת עלק ברמת הנדיב, הוצאת רמת הנדיב, 2009
צח גלסר וליאת הדר, רעיית עיזים בחורש, הוצאת רמת הנדיב, 2016
דורון בר, מפריז לרמת הנדיב: קבורתו השנייה של בנימין אדמונד דה רוטשילד במדינת ישראל, קתדרה, 173 2019, עמ' 85–108
גידי זנד, סמדר רייספלד, נורית קינן, ‏רמת הנדיב - הדברים הנסתרים מן העין: על יחסי הגומלין בפארק הטבע, גני רמת הנדיב, המרכז לטכנולוגיה חינוכית, תשס"ה / 2005, באתר "כותר"
הערות שוליים

↑  פתיחת רמת הנדיב וחנוכת הגנים, באתר רמת הנדיב
↑  שעות פעילות והגעה, באתר רמת הנדיב, ‏8 בינואר 2020 (חנייה בתשלום)
↑  גן הזיכרון ופרויקט התיעוד ההיסטורי, רמת הנדיב
↑  החברה להגנת הטבע, טיול לחג: חוצה רמת הנדיב, באתר ynet, 13 באוקטובר 2008
↑  סימל את האל דיוניסוס
↑  כלי אבן אינם מקבלים טומאה ולכן היו בשימוש נרחב יחסית אצל יהודים
↑  מיוצרים באובניים וראשם נקטם בסכין. מרכז הייצור שלהם היה בירושלים והימצאותם כאן היא עדות לקשריו הטובים של בעל הבית עם עיר הבירה
↑  הברון רוטשילד, באתר רמת הנדיב
↑  סעיף 4 לחוק גני רמת הנדיב, התשי"ח-1958
↑  הודעה על אישור התזכיר והתקנות של גני רמת הנדיב ונוסח התזכיר, ילקוט הפרסומים 653, 5 במרץ 1959, עמ' 779
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285546805171  BnF: cb14453659g (data)  LCCN: sh00001836  VIAF: 246287017   WorldCat (עם VIAF): 246287017
אליהו הצרפתי

| --- | --- |
 לידה:  1715 ה'תע"ה פאס
 פטירה:  1805 (בגיל 90 בערך) ה'תקס"ו פאס,
 כינוי:  אב בית דין פאס
 מקום קבורה:  פאס
 מקום פעילות:  פאס
 תקופת הפעילות:  ?–1805 
 תחומי עיסוק:  פרשנות על התנ"ך, פסקי הלכה, דרושים, חידושים על האגדות והרמב"ם.
 רבותיו:  רבי יהודה בן עטר, רבי שמואל אלבאז, רבי חיים בן עטר
 תלמידיו:  רבי שאול ישועה אביטבול, רבי שלמה אביטבול, רבי רפאל אהרן מונסונייגו, רבי מרדכי הלוי, רבי משה אלמושנינו, רבי שלום הנקרא מאמאן.
 בני דורו:  רבי שאול אבן דנאן, רבי יעקב אבן צור, רבי אפרים מונסונייגו, רבי רפאל עובד אבן צור, רבי מתתיה סירירו, רבי משה בן זמרא, רבי יוסף חיים בן סאמון, רבי ראובן אבן צור.
 חיבוריו:  'קול אליהו' - דרושים על התורה 'אליהו זוטא - ליקוטי אליהו' - דרשות, פלפולים והתנצחויות עם רבני מרוקו. עדיין בכתב יד. 'נער בוכה' - דרושים על הנפטרים בעיר פאס. 'אדרת אליהו' - דרושים על התורה. ספרי תשובות ופסקים - מקובצים בכתבי יד שונים, ועוד. שמו לחם - חידושים על התורה, חיברו בגיל שבע עשרה. תשובות ופסקים - שו"ת על ארבעת חלקי השולחן ערוך. אגרות ומכתבים. פתגמים מליצות ומשלים. שירים ופיוטים. ליקוטי אליהו - חידושים וביאורים על הנ"ך, אגדות התלמוד ומעט חידושים על הרמב"ם. ליקוטי בתר לקוטי - כללי.
 
 תפקידים נוספים:  מורה צדק, אב בית דין, דיין (הלכה), דרשן, פוסק
 
רבי אליהו הצרפתי (ה'תע"ה 1715 - כ"ו אלול ה'תקס"ה 1805), היה רב ודיין בפאס שבמרוקו, פוסק הלכה, ומחבר ספרים. בן למשפחת צרפתי, משפחת רבנים בעיר פאס.
קורותיו

נולד בעיר פאס שבמרוקו בשנת ה'תע"ה (1715), לרבי יוסף הצרפתי, בן למשפחת רבנים בקהילת המגורשים שבפאס, המתייחסת לרבנו תם, נכדו של רש"י ודרכם לדוד המלך, נחשב לדור החמישה-עשר. רבי אליהו הצרפתי למד מחכמי עירו: רבי יהודה בן עטר שהיה נחשב פוסקי בולט במרוקו, רבי שמואל אבן אלבאז, ורבי חיים בן עטר. בשל הרעב הכבד שנמשך בעיר בין השנים ה'תצ"ה – ה'תצ"ח, עזב את העיר בשנת ה'תצ"ח יחד עם רבו רבי חיים בן עטאר, ורבי יעקב אבן צור, ושאר גדולי רבני העיר, לחפש מקום בו אפשר להתקיים מפני הרעב, ועבר לעיר הבירה - תטואן. בשנת תק"א (1741) חזר לעירו פאס. נשא ונתן בדברי חכמי תטואן הרב מנחם עטיאה (אב בית דין תטואן), ורבי יצחק הלוי. רבים מתלמידיו נשלחו לשרת בתפקידי רבנות בערים שונות.
קורותיו > בכס הדיינות

בשנת ה'תק"י (1750) נסמך על ידי רבי יעקב אבן צור (המכונה: היעב"ץ), אב בית הדין בפאס, לשבת ב'בית דין של חמש' במסגרתו פעלו חמשת רבני העיר הגדולים: רבי שאול אבן דנאן, רבי אליהו הצרפתי, רבי רפאל עובד אבן צור, רבי אפרים מונסונייגו, רבי מתתיה סירירו. מאוחר יותר, הצטרף רבי יהודה בן עטר השני. אלו השיבו לשאלות השעה והזמן, ערכו וכתבו מאות פסקי דין. רבי אליהו הצרפתי תיקן תקנות רבות לבני קהילתו שנשמרו לאורך הימים, העמיד תלמידים הרבה, והסמיך רבים מהם לרבנות ודיינות. הרבה לדרוש בקהל, הן בבית הכנסת בשבת, והן בעת צרה וצוקה לבני העיר, כך שהשאיר אחריו מאות דרושים, שחלקם נדפסו בספריו. מבין תלמידיו נמנה הרב רפאל אהרן מונסונייגו, לימים רבה של פאס.
קורותיו > שאיפתו לעלות לארץ ישראל

רבי אליהו שאף לעלות לארץ ישראל, ולשם כך כתבו רבני פאס, תטואן, המלצה על רבי אליהו. והביאם רבי יוסף בן נאיים. באיגרת, הרבנים משבחים אותו ומשפחתו: רבי יוסף הצרפתי, רבי יצחק הצרפתי, רבי וידאל הצרפתי, רבי יצחק הצרפתי, רבי וידאל הצרפתי. חתומים הרבנים - רבני תטואן: מנחם עטייא, שלם הסבעוני, שלמה אבודרהם, וכן חמשת רבני פאס והיעב"ץ. מסיבות לא ידועות, שאיפתו לא יצאה לפועל, ומתטואן חזר לפאס. ככל הנראה רצה לעלות עם מורו ורבו הרב חיים בן עטר, שעלה עם הרבה תלמידים.
קורותיו > צרותיו

אשתו - מרת מרים נפטרה בחייו בשנת ה'תקל"ח. שני בניו רבי יהודה ורבי יוסף נפטרו בקיצור ימים. בתו בליידא נפטרה באותה שנת פטירתו של יוסף. חלק מנכדיו וחתנו רבי שמואל אבן דנאן, נפטרו עליו בחייו.
קורותיו > שבחיו

החיד"א מזכירו לתלמיד חכם גדול ועצום, ומזכיר גם את שושלתו. וכן הוזכר בשושלת משפחות המגורשים המיוחסות, כתלמיד חכם עצום.
קורותיו > פטירתו

נפטר בגיל 91 בליל שישי בחצות לילה, בכ"ו אלול ה'תקס"ה, ונטמן בעיר פאס. חיבר ספרים רבים, חלקם נותרו בכתבי יד. בפטירתו, ספדו לו רבני העיר. קברו שימש מוקד לעליה לרגל. בשנת ה'תרמ"ח, יצאה הוראה מהשלטונות לפנות את הקבר, והעתיקו את קבורתו בסמוך לקברה של סוליקה הצדקת.
חיבוריו

תנא דבי אליהו שו"ת (ליקט מכתבי יד וההדיר- הרב פרופ' משה עמאר, הוצאת מכון אורות יהדות המגרב, תשע"א)
קול אליהו - דרושים על התורה
אליהו זוטא - ליקוטי אליהו - דרשות, פלפולים והתנצחויות עם רבני מרוקו. עדיין בכתב יד.
נער בוכה - דרושים על הנפטרים בעיר פאס
אדרת אליהו - דרושים על התורה
ספרי תשובות ופסקים - מקובצים בכתבי יד שונים, ועוד.
שמו לחם - חידושים על התורה, חיברו בגיל שבע עשרה.
תשובות ופסקים - שו"ת על ארבעת חלקי שולחן ערוך
אגרות ומכתבים
פתגמים מליצות ומשלים
שירים ופיוטים
ליקוטי אליהו - חידושים וביאורים על התנ"ך, אגדות התלמוד ומעט חידושים על רמב"ם.
ליקוטי בתר לקוטי - כללי
ראו גם

רבי וידאל הצרפתי (הצוף דבש)
רבי וידאל הצרפתי השלישי
רבי יצחק הצרפתי השני (פאס)
רבי יעקב אבן צור
יהדות פאס
חמישים גוונים של שחרור (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  חמישים גוונים של שחרור 
 בימוי:  ג'יימס פולי 
 הופק בידי:  מייקל דה לוקה אי. אל. ג'יימס  דאנה ברונטי  מרכוס ויסקידי
 תסריט:  ניל לאונרד
 עריכה:  ריצ'רד פרנסיס ברוס
 שחקנים ראשיים:  דקוטה ג'ונסון ג'יימי דורנן לוק גריימס ריטה אורה מקס מרטיני
 מוזיקה:  דני אלפמן
 צילום:  ג'ון שוורצמן 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Focus Features Michael De Luca Productions Trigger Street Productions
 חברה מפיצה:  אולפני יוניברסל
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 בפברואר 2018
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ארוטי, סרט רומנטי, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  צרפת 
 תקציב:  55 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   fiftyshadesfreed
 סרט קודם:  חמישים גוונים של אופל
 דף הסרט ב־IMDb
 
חמישים גוונים של שחרור (באנגלית: Fifty Shades Freed) הוא סרט ארוטי אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית שבוים על ידי ג'יימס פולי. הסרט מבוסס על הספר השלישי והאחרון בטרילוגיית חמישים גוונים של אפור. הסרטים הקודמים: "חמישים גוונים של אפור" (2015) ו"חמישים גוונים של אופל" (2017), זכו להצלחה רבה. הסרט יצא ב-9 בפברואר 2018.
תקציר העלילה

הסרט מספר על המשך יחסיהם ועל חתונתם של אנה וכריסטיאן, וכן על ג'ק הייד, הבוס הקודם של אנה הרוצה לנקום בשניים, כאשר בסרט הקודם ניסה להתקרב אל אנה עד שהטריד אותה ופוטר על ידי כריסטיאן.
במהלך הסרט מגלה אנה שהיא בהריון. היא מספרת לכריסטיאן והוא זועם, בטענתו להרס אורח החיים הנהנתני שצפה לו ולאנה כזוג חופשי לפחות בשנים הקרובות. הוא יוצא מהבית ומשתכר עם אלינה, חברת משפחתו המאמצת והאישה עמה שכב בעבר, שאף עזרה לו להתפתח מינית וללמוד על מהלכים מיניים. אנה מגלה שנפגש עם אלינה וחושבת שהוא בוגד בה. כשכריסטיאן חוזר הביתה אנה מתעמתת עימו בעוד הוא מסביר שנפגש עם אלינה כי לא ידע איך להתמודד וכן שלא שכב עימה, אבל אנה עודנה זועמת על כך שהוא נפגש דווקא עם אלינה במקום להתמודד עם ההריון ביחד איתה. תוך כך מתוודה כריסטיאן בפניה שאינו מוכן להיות אבא, ואנה אומרת שאינה מוכנה לעבור הפלה ושתגדל את התינוק איתו או בלעדיו.
במהלך טיסת עסקים של כריסטיאן, ג'ק חוטף את אחותו של כריסטיאן ממשפחתו המאמצת, מיה, תוך שהוא דורש כופר מאנה. אנה מצליחה לשחרר כסף רב מהבנק באישורו של כריסטיאן אך מבלי לספר לו את הסיבה, ומגיעה למקום החטיפה. אנה מצליחה לירות בג'ייק ולהציל את מיה. בסוף הסרט נראה כיצד השניים מגדלים יחד את התינוק, טדי, בעוד אנה בהריון נוסף.
צוות השחקנים הראשי

דקוטה ג'ונסון בתור אנסטסיה "אנה" סטיל.
ג'יימי דורנן בתור כריסטיאן גריי.
קים בייסינגר בתור אלנה לינקולן.
אריק ג'ונסון בתור ג'ק הייד.
מקס מרטיני בתור ג'ייסון טיילור.
ברנט דוהרטי בתור לוק סויר.
אריאל קבל בתור ג'יה מטאו.
פיי מטרסון בתור גייל ג'ונס.
לוק גריימס בתור אליוט גריי.
ריטה אורה בתור מיה גריי.
מרשה גיי הארדן גרייס טרוליאן גריי, אמו המאמצת של כריסטיאן.
יאן פיט

| --- | --- |
לא ידוע
 לידה:  15 במרץ 1611 אנטוורפן, ארצות השפלה הספרדיות 
 פטירה:  11 בספטמבר 1661 (בגיל 50) אנטוורפן, ארצות השפלה הספרדיות 
 זרם באמנות:  ציורי בארוק פלמיים 
 יצירות ידועות:  Still Life with Dead Birds, Cage and Net, Still life with dead game birds, Eagles on Rocks 
 
יאן פיט, כלב, גמד וילד
יאן פיט (או פיכט) (בהולנדית: Jan Fyt; ‏15 במרץ 1611 – 1 בספטמבר 1661) היה צייר ותחריטן של הבארוק הפלמי. הוא היה אחד המובילים במאה ה-17 ונודע בציורים המעודנים שלו של בעלי החיים וסצנות הצייד המורכבות שלו.
ביוגרפיה

יאן פיט נולד באנטוורפן כבנו של סוחר עשיר. הוא הוטבל ב־15 במרץ 1611.[3] בשנת 1621 הוא נרשם בגילדת לוקאס הקדוש באנטוורפן, כחניך של יאן ואן דן ברגה, צייר הולנדי שהתאמן אצל גולציוס בהארלם ובהמשך עם רובנס באנטוורפן. [4] לאחר מכן, סביר להניח שפיט סיים את הכשרתו עם צייר החיות המוביל באנטוורפן פרנס סניידרס משנת 1629 עד 1631. הוא הפך לחבר בגילדת אנטוורפן בשנת 1630.
לאחר שיצא לדרום אירופה בשנת 1633, פיט עצר לזמן מה בפריז. בשנה שלאחר מכן נסע לאיטליה. הוא עבד בוונציה אצל משפחות סגרדו וקונטריני. במהלך שהותו באיטליה הוא ככל הנראה ביקר בנאפולי, פירנצה וגנואה.[1] הוא התגורר ברומא בשנת 1635. כאן הצטרף לבנטפוכלס, אגודה של אמנים הולנדים ופלמיים שעבדו ברומא. היה נהוג שהבנטפוכלס נתנו כינוי נוסף לאמן. על פי הדיווחים, לפיט ניתן כינוי השם 'גאודווינק' ('חוח שוורים'). היסטוריון האמנות האיטלקי פלגרינו אנטוניו אורלנדי הצהיר בספר Abecedario pittorico משנת 1704 כי פיט בילה גם בספרד ובלונדון.
עד שנת 1641 פיט נרשם באנטוורפן, שם הוא נשאר פעיל למשך שארית חייו מלבד נסיעה קצרה לרפובליקה ההולנדית, שלפי ההערכה הוא עשה באותה שנה. פיט ניהל סדנא מצליחה באנטוורפן שהפיקה עותקים רבים של יצירותיו. הוא הפך לאדם עשיר ושמר על רשת קשרים עם פטרונים וסוחרי אמנות. לעיתים קרובות הוא הוזכר במסמכים משפטיים באנטוורפן ביחס לסכסוכים ותביעות משפטיות על כסף, עם ציירים אחרים ובני משפחתו.
פיט הצטרף לגילדת הרומאים בשנת 1650. גילדת הרומאים הייתה אגודה של אמנים בולטים שפעלה באנטוורפן מהמאה ה-16 עד ה-18. התנאי לחברות הייתה שהייה ברומא. בשנת 1652 בחרה הגילדה ביאן פיט כדיקן.
פיט התחתן עם פרנסואז ואן דה סנדה ב־22 במרץ 1654 ולזוג נולדו ארבעה ילדים. הוא נפטר באנטוורפן ב־11 בספטמבר 1661.
תלמידיו של פיט כללו את פיטר בואל וג'אקס ואן דה קרקהובה. הסגנון של פיטר בואל נותר קרוב מאוד לזה של פיט.
יצירתו

פיט היה מומחה לטבע דומם רב-תכליתי. אף על פי שהיה ידוע יותר בזכות תמונות הצייד והחי שלו, הוא צייר גם יצירות טבע דוממות יפות עם פרחים ופירות. הוא היה מאוד פורה וסביר כי ייצר כ -280 ציורים, רבים מהם חתומים ומתוארכים. עבודותיו היו מבוקשות על ידי אספני אמנות חשובים בימיו ונמצאים כעת באוספים של מוזיאונים בינלאומיים מובילים רבים.
טבע דומם של פיט הם בדרך כלל מעודנים יותר מאלו של פרנס סניידרס, שכן הוא התייחס בעיקר לטעמם של קהל לקוחות אריסטוקרטי. לוח הצבעים שלו הושפע ככל הנראה מחשיפתו לאמנות איטלקית והיה בולט יותר מזה של סניידרס. עבודותיו מראות תנועה ואסימטריה גבוהים יותר. משיכות המכחול התזזיתיות של פיט, וסגנון ההרכב החופשי והבארוקי יותר שלו נבדל גם מאלה של סניידרס. פיט היה מיומן במיוחד ביצירתם העדינה של המרקמים השונים של הפרווה של בעלי החיים אותם תיאר.