stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סקאם (סדרת טלוויזיה)
דמויות > הדמויות הראשיות

אווה קויג מוהן (מגולמת על ידי ליסה טייגה) – הדמות המרכזית בעונה הראשונה של הסדרה. אווה נולדה בברגן שבמערב נורווגיה ועברה לאוסלו בכיתה ז' בעקבות גירושיהם של הוריה. אווה גרה עם אמה (אביה גר בברגן והם לא בקשר). בתחילת הסדרה היא מתיידדת עם אינגריד, אך הידידות נפגעת לאחר שהיא מתחילה לצאת עם יונאס, החבר לשעבר של אינגריד. מערכת היחסים שלהם מורכבת ולאווה קשה לסמוך עליו. בסופו של דבר היא בוגדת בו, והדבר מוביל לבסוף לכך שהם נפרדים בסוף העונה הראשונה. אווה לומדת יחד עם יונאס, אינגריד, שרה ואיזק. בהמשך היא הופכת לחברה של נורה, כריס, ווילדה וסאנה. לאחר העונה הראשונה אווה הופכת לנערת מסיבות ומתחילה לצאת הרבה.
נורה אמיליה סאטרה (מגולמת על ידי יוספינה פרידה פטרסן) – הדמות המרכזית בעונה השנייה של הסדרה. נורה נולדה במנדנה שבנורווגיה כבת יחידה. היא עוברת לבדה לאוסלו וגרה יחד עם שני שותפים לדירה. נורה היא בחורה עצמאית, אינטליגנטית, בטוחה בעצמה, והיא בולטת מאוד בעונות 1 ו-2. למרות האופן שבו היא מציגה את עצמה, היא חסרת ביטחון. נורה איננה בקשר עם הוריה. לעומת חברותיה, היא לא אוהבת לשתות או לצאת. וויליאם מפלרטט איתה, ובתחילה היא דוחה אותו, אך בהמשך היא מתחילה להתעניין בו מבחינה רומנטית. הם מתחילים לצאת בסוף העונה השנייה. כאשר היא הייתה בת 13 היא קיימה יחסי מין עם החבר שלה אשר היה בן 15 באותה העת. הוא עזב אותה מיד לאחר מכן ובעקבות כך נגרמה לה טראומה רגשית שהוביל לכך שהתפתחו אצלה הפרעות אכילה. בעונות 3 ו-4 נורה מתמודדת עם בעיות במערכת היחסים עם ויליאם. נורה היא גם פמיניסטית ודעתנית.
איזק ולטרסן (מגולמת על ידי טארייאי סנדויק מו) – הדמות המרכזית בעונה השלישית של הסדרה. איזק מוצג לראשונה בעונה הראשונה כנער שקט, אדיש, "מביך" ומעט מפוחד אשר נוטה להסתתר מאחורי יונאס. עם חלוף הזמן הוא נפתח ונהיה בטוח בעצמו. הוא חבר טוב של אווה ויונאס ובסוף העונה הראשונה, נורה ואווה חושדות בנטיות המיניות שלו לאחר שהן מוצאות בטלפון שלו פורנוגרפיה הומוסקסואלית. בעונה השלישית איזק יוצא בסתר עם התלמיד אוון בק נייסם, אשר מבוגר ממנו בשנה. לאחר כמה פרקים, איזק יוצא מהארון כהומו בפני יונאס חברו הטוב והוא מקבל אותו מיד. לאחר שראה איך הלכה היציאה מהארון בפני יונאס, מחליט לחשוף את היותו הומוסקסואל בפני עוד אנשים בחייו. הוא גר בדירת שותפים ואין לו יחסים טובים עם הוריו. לקראת סוף העונה איזק מגלה שלאוון יש הפרעה דו-קוטבית. הוא נרתע ומתרחק ממנו כמו שהתרחק מאמו (שגם לה יש מחלה נפשית). הוא קורא על הנושא ומגאנוס מספר לו שגם לאמו יש הפרעה דו-קוטבית. איזק מבין שהוא אוהב אותו בכל מקרה ומקבל אותו כמו שהוא. בעונה הרביעית איזק ואוון מפסיקים להסתיר את הקשר ביניהם.
סאנה באקוש (מגולמת על ידי אימאן מסקיני) – הדמות המרכזית בעונה הרביעית של הסדרה. למרות שהיא בדרך כלל היא מאוד נחמדה ואכפתית, היא יודעת גם להיות חצופה ורעה כשצריך. על אף היותה מוסלמית אדוקה, המכשול הגדול ביותר בחייה הוא לחיות את אורח החיים המוסלמי הדתי ביחד עם אורח החיים של בית הספר. היא נאלצת לאורח הסדרה להתמודד עם דעות קדומות מצד חבריה לכיתה, הוריה ואף אנשים שהיא פוגשת ברחוב. הבעיה הזו מובילה את סאנה לפעמים לקבל החלטות קשות ובעייתיות. לסאנה יש קשר הדוק עם משפחתה. היא משחקת כדורסל באופן תחרותי. סאנה מתאהבת בהמשך ביוסף והיא מסיקה בתחילה שהוא מוסלמי אך מגלה שהמשך שהוא לא. בהתחלה היא מנסה להתרחק ממנו אבל בהמשך הם מתקרבים.
דמויות > דמויות נוספות

דמויות בולטות נוספות בסדרה:
| דמות | שחקן מבצע | עונות |
| --- | --- | --- |
| יונאס נוח וסקואז | מרלון לנגלנד | 1 (ראשי), 2 (משנה), 3 (ראשי), 4 (משנה) |
| וילדה הלרוד לין | אולריקה פאלץ' | 1 (ראשי), 2 (ראשי), 3 (משנה), 4 (ראשי) |
| כריסטינה (כריס) ברג | אינה סבניגדל | 1 (ראשי), 2 (ראשי), 3 (משנה), 4 (ראשי) |
| כריסטופר (פנטרטור כרטיס) שיסטאד | הרמן טומראס | 1 (משנה), 2 (ראשי), 4 (אורח) |
| אינגריד תי'אס גאופסת' | ססיליה מרטינסן | 1 (משנה), 2 (משנה), 3 (אורח), 4 (משנה) |
| שרה נורשטילין | כריסטינה אודגראד | 1 (משנה), 2 (משנה), 3 (אורח), 4 (משנה) |
| מגנוס פוסבאקן | דויד אלכסנדר שוהולט | 1 (אורח), 2 (אורח), 3 (ראשי), 4 (משנה) |
| וויליאם מגנוסון | תומאס הייז | 1 (משנה), 2 (ראשי), 4 (אורח) |
| אסקילד טרייגבסון | קארל מרטין אגסבו | 2 (ראשי), 3 (ראשי), 4 (משנה) |
| לין לארסן הנסן | רחל אופסטי נשה | 2 (משנה), 3 (משנה), 4 (משנה) |
| אוון בק נייסם | הנריק הולם | 3 (ראשי), 4 (משנה) |
| מהדי דיסי | סשה קלבר ניליגירה | 3 (ראשי), 4 (משנה) |
| אמה וו. לארצן | רובי דגנאל | 3 (משנה), 4 (אורח) |
| מיקאל אוברלי בוקהאל | יוסף היאלדה אלמופטי | 3 (אורח), 4 (משנה) |
| יוסף אכאר | סנגיז אל | 4 (ראשי) |
| איליאס באקוש | סימו מוחמד אלחבאבי | 4 (משנה) |
| אדם מליק | אדם עזרי | 4 (משנה) |
| מוטאסים טאטווטי | מוטאסים בילאה | 4 (משנה) |
נתוני צפייה וביקורת

למרות שלא נעשה פרסום לפני השידור הראשון בשנת 2015, סקאם שברה שיאי צפיות רבים. הפרק הראשון שלה הוא בין הפרקים הכי נצפים בהיסטוריה של NRK, ובאמצע העונה השנייה הסדרה הייתה אחראית לחצי מהכניסות לאתר של הרשת. בעונה השלישית הסדרה שברה את כל שיאי הצפייה בנורווגיה, ושיאי צפייה נוספים במדינות השכנות לה דנמרק ושוודיה, ובנתה לעצמה קהל מעריצים בינלאומי הפעיל ברשת החברתית, ומתרגם את הפרקים לשפות שונות. הסדרה עלתה לכותרות בעקבות הפופולריות שלה ברחבי העולם, והשחקנים בה התפרסמו גם מחוץ לנורווגיה. תפוצתה העולמית לא הייתה צפויה והובילה לדרישה מצד תעשיית המוזיקה לחסום את הצפייה באתר של NRK ולאפשר הקרנה של הקליפים רק בתוך נורווגיה לאור בעיות בזכויות יוצרים. הסדרה הסתיימה אחרי העונה הרביעית שלה בשנת 2017, לפי דיווחים, בעקבות לחץ בהפקה.
סקאם זכתה לתשבחות המבקרים ולחשיפה רחבה בעקבות הדרך בה הציגה פגיעה מינית בעונה השנייה והומוסקסואליות בעונה השלישית. היא גם זכתה לתשבחות בעקבות התרומה שלה לקידום השפה והתרבות הנורווגית ברחבי העולם, וכמו כן בעקבות פורמט ההפצה הייחודי שלה שכולל פרסום בזמן אמת, מעורבות גבוהה מצד הצופים והפצה המבוססת על קטעים קצרים, במקום שידור בלוח שידורים בטלוויזיה. הסדרה זכתה במספר פרסים בנורווגיה תוך כדי ההרצה שלה, בגלל העלילה הדרמטית, דרך הסיפור החדשנית, כתיבת התסריט, הבימוי והופעותיהם של השחקנים. ההצלחה של הסדרה הובילה לגרסה אמריקאית בהובלת ג'ולי אנדם (יוצרת הגרסה הנורווגית המקורית), ובנוסף גם לגרסאות אירופאיות שונות בצרפת, איטליה, גרמניה, הולנד, ספרד ובלגיה, להוצאה ארבעה ספרים שכוללים את התסריטים המקוריים ולפרסום סרטוני 'פספוסים' לכל עונה.
על בסיס הסדרה החל משנת 2018 החלה הקרנה של סדרת "סקאם ספרד".
בית הספר הרטוויג ניסן

בית הספר הרטוויג ניסן (Hartvig Nissen skole) הוא בית הספר בו מתרחשת עלילת הסדרה. בית הספר ממוקם ברובע פרוגנר אשר במערב אוסלו. בית הוקם במקור בשנת 1849 על ידי הארטוויג ניסן כבית ספר פרטי לבנות והוא שימש במקור את האוכלוסייה הבורגנית הגבוהה באוסלו. זוהי הגימנסיה השנייה העתיקה ביותר באוסלו והיא נחשבת לאחת היוקרתיות ביותר במדינה. בין בוגריה נמנים אנשים מפורסמים רבים ושני בני משפחת המלוכה הנורווגית. בית הספר היה מוסד הלימודים הגבוה הראשון בנורווגיה אשר אפשר לנשים ללמוד בו.
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000001-QINU`"'"Profiler". NRK P3 (בנורווגית). NRK. נבדק ב-13 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000003-QINU`"'Gjellan, Marit (15 ביוני 2016). "Dobbelt så mange vil gå på "Skam"-skolen". NRK (בנורווגית). נבדק ב-24 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Maja Lise Rønneberg Rygg: Hartvig Nissens skole 150 år: 1849–1999, Oslo 1999
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 86148752024541200304   WorldCat (עם VIAF): 86148752024541200304 
בית הספר הרטוויג ניסן ברובע פרוגנר באוסלו
עוגניה שמחוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בדצמבר 1922 צפת, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  9 בפברואר 1982 (בגיל 59) ברזיליה, ברזיל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 
עוגניה שמחוני (לוין; 9 בדצמבר 1922 – 9 בפברואר 1982) הייתה מראשוני השדרנים בקול ישראל (ההגנה), בקול ירושלים ובקול ישראל, עורכת תוכניות ברדיו, מנהלת התוכניות בקול ישראל בתל אביב ומפיקה בטלוויזיה הלימודית ובטלוויזיה הישראלית.
ביוגרפיה

עוגניה שמחוני נולדה בצפת בבית החולים רבקה זיו שנפתח מחדש בשנת 1921 ללאה לטי ולמשה לוין, חלוצים שעלו מסדיגורה, פרוור של צ'רנוביץ שבבוקובינה ומגוויזדץ (גבוז'דזייץ) שבגליציה בהתאמה, התיישבו בביתניה תחתית, וסללו את כביש טבריה-צמח, הכביש הראשון בארץ ישראל שנסלל בעבודה עברית מאורגנת. השם עוגניה (עוגן-יה) ניתן לה כמחווה לדודתה רגינה שכונתה "אוקניו", אשר נפטרה בנעוריה.
המשפחה עברה לרמתיים והקימה שם את ביתה, ושם התחנכה עוגניה לוין וגרה, עד לימודיה הגבוהים. לאחר סיום לימודיה בסמינר לוינסקי, לימדה שנים ספורות בבית הספר העממי מגד ברעננה עד שהחלה לימודי תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטה העברית, שהופסקו עם ההתקפות על הר הצופים. מחברת המעבדה שלה נמצאה בבניין ב-1967 ושמורה עד היום.
הייתה אחת משלוש הנשים הראשונות שהוסמכו כמ"כיות בקורס של ההגנה, ובהמשך הייתה שדרית ב"קול ישראל (ההגנה)" ("רדיו ההגנה") בשידורי תלם שמיר בועז.
ביוגרפיה > ברדיו

בשנת 1946 התקבלה כשדרנית לקול ירושלים המנדטורית, עם ריטה פרסיץ, אליהו כרמל, לאה פורת, חנוך גבתון, רות שפירא ויצחק שמעוני, ועם הקמת קול ישראל הייתה אחת הקרייניות הראשונות. ב-14 במאי 1948, כקריינית באולפן המאולתר בירושלים, הודיעה על הכרזת המדינה. בראשית נישואיה לאביב שמחוני, שמרה (כמנהג הרווח בקרב נשות רדיו רבות) את שם נעוריה, ולראשונה הציגה עצמה בשם עוגניה שמחוני בעת שבעלה לחם בלטרון.
היא ערכה את המדור לאישה בתוכנית "יש שאלות" שלימים היה לתוכנית לעקרת הבית, וב-1964 שיבצה את רבקה מיכאלי להגשת התוכנית. במסגרת התוכנית הייתה לשולמית אלוני פינה בשם "הכירי את החוק" בנושאי חוק ומשפט. שמחוני הייתה מראשונות התומכות בתוכניות בשידור חי, וערכה את התוכנית "ישר ולעניין" בהקלטות פומביות.
שמחוני נשלחה לקורס שדרנים בבי.בי.סי. באנגליה. היא יצרה עם אפרים סטן את התוכנית "היום האחרון" על השואה, שזכתה בפרס מידי ראש הממשלה לוי אשכול. באמצע שנות השישים ערכה והגישה סדרת תוכניות בשם "הגבול הארוך", בה סקרה את השינויים בישראל, וראיינה את כל דרגי הצבא.
במשך שנים רבות הייתה אחראית על תוכניות המלל ברדיו, ובמסגרת התפקיד הייתה אחראית על העריכה הלשונית ואיכות ההגשה.
ב-1973 עיצבה את התוכנית "מועדון גיל הזהב", התוכנית הראשונה בישראל ובעולם שעסקה בבני הגיל השלישי. לתוכנית זו שיבצה את חיה יוסף ולאחר מכן את אילנה צור.
ביוגרפיה > בטלוויזיה

בראשית שנות הששים נשלחה לארצות הברית להשתלמות צוות ההקמה לטלוויזיה הישראלית במסגרת מיזם של משרד החוץ האמריקאי, לתקופה של ארבעה חודשים, שכללה סמינר עיוני במכון ניוהאוּז לתקשורת של אוניברסיטת סירקיוז, וחלק מעשי בתחנות טלוויזיה שונות.
בשנים 79–1974 עבדה כעורכת ומפיקה בטלוויזיה הלימודית, היא הטלוויזיה החינוכית. היא הפיקה את התוכנית "מלאכת יד״ עם בתיה עוזיאל.
בשנת 1979 הזמינה אותה אסתר סופר, מנהלת התוכניות, לטלוויזיה הישראלית והיא ייסדה ביחד עם אדיר זיק ונאוה בודק את המגזין "כפתור ופרח" בהנחיית דויד גרוסמן וורד גנור. המגזין ששודר בשידור חי עסק בארץ ישראל, מרדכי נאור, נורית הירש, כרמל דביר ואבשלום קור הגישו פינות. לאור הצלחת המגזין הוחלט להעבירו לערב. וכך נולדה התכנית "ארץ אהבתי" שהנחה מאיר שלו וביים פנחס הר-זהב. את הפקת התוכנית המשיכה לאחר מותה נעמי קפלינסקי.
ביוגרפיה > משחק, קריינות וכתיבה

ב-1970 פרסמה עם חנה בבלי את ספר נימוסי השולחן "איך אוכלים את זה", שלווה באיוריה של פרידל שטרן.
בשנות השבעים הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע: ב-1971 השתתפה בתיאטרון גיורא גודיק במחזמר "במזל דגים", שכתבו חנה בן-ארי ואברהם ניניו, שגם ביים את ההצגה. ב-1973 שיחקה בסרט "המשכנע בע"מ", וכן בסרט סטודנטים.
שמחוני שימשה כקריינית באירועים לאומיים רבים לאורך שנים. בשנותיה האחרונות הקליטה בהתנדבות ספרים לספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה.
בראשית 1982 נסעה לדרום אמריקה, בעקבות טיולי שניים מבניה. עם הגעתה לברזיליה לקתה במפרצת מוחית ונפטרה, בת 59 במותה. הייתה אם לארבעה, אייל, מקבל אות זכויות האדם על שם אמיל גרינצוויג, עדי, טל ואיריס, וסבתא לנכדה.
שמחוני תרמה את גופתה למדע, לאוניברסיטה העברית, ולאחר מכן נקברה בעיר ילדותה, הוד השרון.
ספרה

חנה בבלי, עוגניה שמחוני, איך אוכלים את זה? ציירה ועיטרה: פרידל, ירושלים ותל אביב: שוקן, 1970.
הערות שוליים

↑  צבי גיל, "קולות נשים", בבלוגו "זרקור"
↑  יעקב בר-און,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'‏במרחק נגיעה: פרידה משדרן קול ישראל רפאל אמיר, באתר מעריב אונליין, 28 באוקטובר 2015
↑  הסיפורים מתחת לשפם, באתר גפן
1 2  איזי מן,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'קול ישראל מירושלים... 1948-2008/ מדינה מאחורי המקרופון, פרינטיב, ירושלים, 2008, עמ' 157
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'שרית רוטשילד,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'הילדות הקשה, האם שנטשה, האהוב המת. שיחות עם שולמית אלוני, באתר הארץ, 30 בינואר 2014
↑  עוז אלמוג,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'דוד שמש, ואנטנה גם, באתר אנשים ישראל - המדריך לחברה הישראלית
↑  תמר אבידר,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'בעל חם, אבא אוהב, סבא משוגע, מעריב, יצחק רבין, גליון זכרון, 6.11.95
↑  שגית זילברברג-יעקבוביץ','"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'רדיו געגוע : אינטימיות קולקטיבית: השיח סביב תפקידו המרכזי של הרדיו בחברה הישראלית כמעצב תרבות וזהות לאומית בין השנים 1948–1968, עבודה לתואר דוקטור בתקשורת, אוניברסיטת בר אילן, 2012, עמ' 97-96.
↑  דוגמה לאירוע כזה: מודעה על ערב הזיכרון ללאה גולדברג בקריינות עוגניה שמחוני, באתר הספרייה הלאומית
↑  רשימת הספרים שהקליטה, באתר של "הספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה"
צמר ויעלי

| --- | --- |

 סוגה:  ילדים
 יוצרים:  ניבי שמעון
 כותבים:  שירי צוק
 בימוי:  אבינועם דמארי אריה בן ציון
 שחקנים:  טלי אורן  יוגב יפת
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  ישראל עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  20
 הפקה
 חברת הפקה:  הטלוויזיה החינוכית הישראלית
 עורכים:  ניבי שמעון
 אורך פרק:  15 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה החינוכית הישראלית, כאן חינוכית
 פורמט (תמונה):  SDTV
 תקופת שידור מקורית:  13 בדצמבר 2017 – הווה
צמר ויעלי היא סדרת טלוויזיה לילדים אשר שודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית מאז דצמבר 2017.
מאוגוסט 2018, לאחר סגירת החינוכית, משודרת בכאן חינוכית. צוות התוכנית זכה בפרס צוות מצטיין מטעם נציבות המדינה לשנת 2018[דרוש מקור].
עלילה

'צמר ויעלי' היא סידרה לעידוד קריאה, המתרחשת בבניין, בו גרים הילדה יעלי, הכלב שלה צמר, השכנה והמורה לפסנתר טלי, והשכן בועז. בכל פרק יעלי מתמודדת עם דילמה רגשית/ התנהגויות מורכבות (שקרים, פחדים, חרמות, אהבות, קנאות, חוקים, געגועים, שונות פיזית וכו'). במהלך הפרק יעלי מתייעצת עם שכניה טלי, צמר ובועז. תוך כדי שיחה על הדילמה, בועז או טלי נזכרים שיש ספר העוסק בנושא המדובר. תוך כדי הקראת הסיפור, טלי מעודדת את יעלי לשאול שאלות, לספר בדיחות ולהביע רגשות: הזדהות, שמחה, כעס או קנאה.
דמויות

יעלי (אפרת גונן)-בעליו של כלב בשם "צמר". בכל פרק יעלי נתקלת בדילמה רגשית או בהתנהגות מורכבת ומתייעצת עם שכניה טלי ובועז. לומדת בכיתה ב'.
צמר (ערן בן צבי)- כלב מדבר, חבר של יעלי.
טלי (טלי אורן) - מוזיקאית שהיא גם מורה לפסנתר. שכנה של יעלי.
בועז (יוגב יפת) - סטודנט שטותניק בעל ידיים ולב מזהב. שכן של יעלי.
ראו גם

פילו וסופי
אולי פיל
שרגא בישגדא
מלחמת האזרחים בסומליה (2009-הווה)

מלחמת האזרחים בסומליה (בסומלית: Dagaalkii Sokeeye ee Soomaaliya ilaa 2009kii, בערבית: الحرب الأهلية الصومالية منذ عام ٢٠٠٩) היא מלחמת אזרחים מתמשכת המתרחשת באזור דרום ומרכז סומליה. מלחמת האזרחים החלה ב-2009 והיא מתנהלת בין ממשלת סומליה, הנתמכת בידי שומרי שלום מטעם האיחוד האפריקאי, לבין גדודים מקומיים של אל-קאעדה וא-שבאב.
מלחמת האזרחים החלה לאחר סיומה של המלחמה בסומליה, שנמשכה 4 שנים, בין 2006 ל-2009. במלחמה זו, א-שבאב כבשו שטחים רבים במדינה, בעיקר באזוריה הדרומיים. ב-2009, לאחר סיום המלחמה, א-שבאב המשיכו את מאבקם אל מול כוחות אפריקאים מתונים, כשבראשם עומד האיחוד האפריקאי. מ-2009 ל-2010, ממשלת סומליה נחלשה באופן משמעותי, והפלג הסומלי האסלאמיסטי חיזבול אסלאם התחזק.
ב-2023, סכסוך נוסף פרץ בסומליה, בין לוחמי הרפובליקה של סומלילנד לבין לוחמי מדינת חתומו (אנ'), הנתמכת בידי אתיופיה, איחוד האמירויות הערביות וישראל.
מינואר 2009 עד אוקטובר 2012, בין 4,093 ל-6,310 אנשים נרצחו ו-10,938 נפצעו.
הערות שוליים

1 2  CTC Sentinel, עמ' 31-38
↑  emiratesleaks, Exclusive: UAE Funds Construction of Israeli Military Base in Somaliland, الإمارات ليكس, ‏2024-08-03 (באנגלית)
↑  Analysis: Israel's Strategic Interest in Establishing a Base in Somaliland, hornobserver.com, ‏2024-10-20 (ב־)
↑  Somalia: More Than 1,700 Killed in Clashes in 2009 - Group, allafrica
↑  The New Humanitarian | Youth and migration, www.thenewhumanitarian.org, ‏2007-02-06 (באנגלית)
↑  Database - Uppsala Conflict Data Program (UCDP), web.archive.org, ‏2016-03-04
ערך זה הוא קצרמרבנושא אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שטוקהולם (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  "שטוקהולם", ספר מאת נעה ידלין
 סוגה:  קומדיה שחורה
 יוצרים:  נעה ידלין
 כותבים:  נעה ידלין
 בימוי:  דני סירקין
 שחקנים:  דב גליקמן ששון גבאי תיקי דיין לאורה ריבלין גידי גוב שלמה בראבא
 פרסים:  פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2018
 פסקול:  יובל בר און
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  12
 הפקה
 מפיק:  דפנה פרנר שי אינס
 מפיקים בפועל:  ענת קופלר
 חברת הפקה:  ארצה הפקות
 עורכים:  רוני קלימובסקי
 צלמים:  עופר ינוב
 מוזיקה:  גיא לוי
 אורך פרק:  35–45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11 קשת 12 (עונה 1)
 פורמט (תמונה):  HDTV
 תקופת שידור מקורית:  16 ביולי 2018 – 14 ביוני 2020
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
שטוקהולם היא מיני סדרת טלוויזיה ישראלית, שהופקה על ידי קשת וכאן, עלתה לשידור בערוץ כאן 11 ב-16 ביולי 2018, ושודרה במאי 2019 גם בקשת 12. הסדרה מבוססת על ספר באותו השם מאת נעה ידלין, שגם כתבה את התסריט לסדרה.
העונה הראשונה של הסדרה היא קומדיה שחורה, העוסקת בארבעה ידידים המגלים שידידם המשותף, פרופסור לכלכלה המועמד לקבל את פרס נובל לכלכלה, נפטר במיטתו חמישה ימים טרם ההכרזה על הזוכה, ומחליטים להסתיר את מותו כדי שמועמדותו לא תוסר והוא יוכל לזכות בפרס.
ב-2018, הוקרנה "שטוקהולם" בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. באפריל 2019 נמכרה הסדרה על ידי קשת אינטרנשיונל לשידור בגרסתה המקורית בעברית בשירות הסטרימינג הקנדי CBC Gem, ובפלטפורמת הבידור האמריקאית "טופיק".
עונתה השנייה של הסדרה עלתה בכאן 11 ב-29 באפריל 2020, העונה השנייה הופקה ללא שיתוף עם קשת 12. עונה זו היא דרמת מתח, שבה אל ארבעת הידידים מהעונה הראשונה מצטרף אדם נוסף בשם גרשי זומר, שמעורר סכסוכים וקרעים בין החברים.
עלילה > עונה ראשונה

אבישי שר-שלום, פרופסור בעל שם עולמי העוסק בכלכלת כוח, תת-תחום בכלכלה שהוא ייסד ופיתח, הוא מועמד לזכייה בפרס נובל לכלכלה, אך נפטר במיטתו חמישה ימים לפני ההכרזה הרשמית על הזוכה, ככל הנראה לאחר שלקה בלבו. את גופתו מוצאים ארבעת חבריו הקרובים, כולם בשנות השבעים לחייהם. כיוון שאישים שנפטרו לא יכולים לזכות בפרס נובל, הם מחליטים שלא להודיע על דבר מותו במשך חמישה ימים ולהחביא את גופתו עד אשר תפורסם ההכרזה הרשמית על זכייתו בפרס. אף שהארבעה מסכימים שהסתרת המוות נועדה להעניק את כבוד הזכייה למנוח, מתברר שלאחדים מהם יש גם אינטרס אישי בזכייה.
לאחר שמתגלה קושי בהסתרת הגופה בביתו של אבישי, הארבעה מעבירים אותה לביתו של יהודה, הסבור שאשתו יצאה למסע בקווקז. כאשר מתברר שהאישה לא נסעה, אלא הכינה מסיבת הפתעה ליהודה לכבוד יום הולדתו ה-70, נשלחים שניים מהידידים להחזיר את גופת אבישי לביתו, אך מופתעים לגלות שהגופה נעלמה. העניינים מסתבכים עוד יותר כאשר הארבעה הופכים למבוקשים על ידי המשטרה. החבורה נחקרת ומשתחררת באותו היום.
ביציאתם מבית המשטרה מתפרסמות התוצאות מהעיר שטוקהולם בשוודיה ולפיהם אבישי לא זכה בפרס, ומסתבר שהחבאת הגופה שלו הייתה לשווא.
עלילה > עונה שנייה

העונה השנייה נפתחת בהלווייתו של אבישי. החבורה נהפכת ל"אויב העם" ובפרט בעיני דרורה. להלווייתו של אבישי מגיע גרשי זומר, אלמן עשיר ומסתורי המציג עצמו כחבר וותיק של אבישי ששהה שנים רבות בארצות הברית. גרשי מתחבר לארבעת החברים, מתערב בחייהם, ומעלה בהם חשדות שונים באשר לזהותו ולכוונותיו, כולל החשד שרצח את אשתו ובכוונתו לרצוח גם אותם.
במהלך העונה, עמוס נאבק על כבודו ועל תפקיד ראש החוג. יהודה, שנשאר מרושש מהליך הגירושין שניהל עם גרושתו, עידית, מנסה להשתקם ולתבוע את גרושתו למשפט. נילי מתאהבת בגרשי אך מתאכזבת לגלות כי זוהרה הקדימה אותה ומנהלת עם גרשי רומן בעצמה.
ככל שהחשדות בגרשי עולים, כולם מתחילים לפחד ממנו יותר ויותר וזוהרה מתחילה להתרחק ממנו יותר ויותר.
תמונת הסיום של העונה מתרחשת בבר קודר, בה החבורה יושבת ומקבלת במשלוח מגרשי תמונה ישנה ומשותפת שלהם כשברקע גם הוא מופיע, מאחורי התמונה מגיע מסר מגרשי הפגוע ובו כתוב: "בסך הכל רציתי להיות חבר שלכם". החבורה נגעלת מעצמה, אך הם מחליטים להמשיך את חייהם כרגיל והם קמים ועוזבים את המקום.
דמויות

זוהרה ז"ק (לאורה ריבלין): סופרת צללים. לא נישאה מעולם ואין לה ילדים. מאז שהכירה את אבישי המנוח היא מאוהבת בו, אולם רק בסוף שנות ה-40 לחייהם החלו השניים לנהל מערכת יחסים סודית. בתחילת הסדרה תוקפת פיזית ומילולית ניצול השואה לאחר שזה תקף אותה מינית, ועקב כך נעשה לה שיימינג בתקשורת ובאינטרנט, היא נתבעת משפטית על ידי משפחת הניצול ועסקיה נפגעים. עקב המצוקה הכספית אליה נקלעה, היא חותרת למעמד של ידועה בציבור של אבישי כדי להשתלט על נכסיו, כולל כספי הזכייה בפרס נובל, מאחורי גבם של חבריה. בעונה השנייה היא יורשת את כל כספו של אבישי ומתעשרת. נעצרת בחשד שרצחה את אבישי, משוחררת בעזרתו של גרשי, ויוצרת קשר רומנטי אתו.
פרופ' עמוס ברזאני (ששון גבאי): פרופסור לכלכלה באוניברסיטת תל אביב, המתמחה בכלכלת אושר. מאז אותו היום שבו החליטו השניים ללמוד כלכלה באוניברסיטה, מתקיימת בינו ובין אבישי המנוח תחרות סמויה וצמודה, וניכרת בו הקנאה באבישי על הצלחתו העדיפה בכל תחומי החיים. נשוי לוורדה. בעונה השנייה הוא מתמנה לראש החוג לכלכלה באוניברסיטה, זאת בשל תרומה שגרשי העניק לחוג באופן חשאי.
יהודה חרל"פ (דב גליקמן): חברו הקרוב ביותר של אבישי המנוח מאז ילדותם. בצעירותו המציא שרוך ארגונומי נוח במיוחד לשקיות זבל, מכר את הפטנט והפך למיליונר - מאז לא המציא כלום ולמעשה גם לא עשה כלום, למעט כתיבת רומן בשם "חלומות מקורדרוי" העומד לצאת לאור, וכולל הקדמה מאת אבישי - כך שיש לו ולמוציאה לאור שלו עניין בזכייתו של אבישי בפרס נובל, כדי להגביר את מכירות הספר לכשיצא. נשוי לעידית ומבקש להתגרש ממנה ובשל כך בעונה השנייה הוא מאבד גישה לנכסיו במסגרת מאבק הגירושין.
ד"ר נילי שקולניק (תיקי דיין): רופאת ילדים בפנסיה, ששונאת את משלח ידה ומאושרת שסוף סוף נחלצה ממנו. גרושה מרם ואם לילדים בוגרים המבקשת לנצל את ימי הפנסיה כדי לפצות על שנות הקריירה והנישואים המשמימות. בעונה השנייה היא מנסה ליצור קשר רומנטי עם גרשי.
פרופ' אבישי שר-שלום (גידי גוב) (עונה 1): פרופסור בעל שם עולמי העוסק בכלכלת כוח, תת-תחום בכלכלה שהוא ייסד ופיתח. גרוש, ללא ילדים. מעבר להצלחתו האקדמית הוא מתואר כאדם נמרץ בעל אישיות חזקה וכובשת, נערץ על ידי כל סביבתו ומצליח מאוד עם נשים. נפטר בביתו בתחילת הפרק הראשון, אך גופתו ההולכת ונרקבת מופיעה גם בפרקים הבאים של העונה הראשונה.
גרשון (גרשי) זומר (שלמה בראבא) (עונה 2): חבר של אבישי מהעבר, בעל מניעים לא ברורים. אלמן עשיר. חוזר מאמריקה להלוויה של אבישי. מקיים קשר רומנטי עם זוהרה המעורר את קנאתה של נילי. בעזרת כספו וקשריו הוא מתערב בחייהם של ארבעת החברים, ולבסוף נחשד על ידם בטעות ברצח אשתו לפני יותר מעשרים שנים.
דמויות > דמויות משנה

דרורה שר-שלום (שושיק שני): אחותו של אבישי. גומלת מסוכר בשיטת התטא הילינג. מגיעה במפתיע לביתו של אבישי, ובכך משבשת את תוכניתם של ארבעת הידידים להסתיר את גופתו בביתו. בעונה השנייה היא מתאבלת על מות אחיה ונהרגת בתאונת פגע וברח, לקראת סיום העונה נשמעת ידיעה במהדורת החדשות, בה בעל הרכב הפוגע הוא בכיר בקהילת התטא הילינג,שהייתה חלק ממנה.
עידית חרל״פ (עידית טפרסון): אשתו של יהודה. טבעונית המשוכנעת שהפכה את יהודה לטבעוני אף הוא, כשהוא למעשה מסתיר ממנה שאינו טבעוני כלל. לא אוהבת את עמוס וזוהרה. כשיהודה מבקש להתגרש ממנה היא משתלטת על נכסיהם המשותפים. בעונה השנייה נחשף שהיא נמצאת במערכת יחסים לסבית.
רם (רמי) שקולניק (ישראל טרייסטמן): הגרוש של נילי. מצא בת זוג צעירה בשם ליאת והכניס אותה להריון.
ליאת (נועה קולר): בת הזוג החדשה של רם, אשר נכנסה ממנו להריון. ארבעת הידידים, גיבורי הסדרה, סבורים בטעות שהיא הרתה לאבישי.
פרופ' ג'ודי אדלמן (לימור גולדשטיין): סגנית נשיא בחוג לכלכלה באוניברסיטת תל אביב, בו חברים אבישי ועמוס. מעריצה את אבישי, חושבת שהוא גאון ומקיימת איתו קשר מיני. לעומת זאת היא בזה לעמוס ורואה בו אקדמאי בינוני ואדם משעמם וחסר כריזמה. בעונה השנייה היא מודיעה לעמוס על כוונתה להפריש אותו לגמלאות, אך לאחר מכן הופכת את החלטתה עקב תרומה שנותן גרשי לחוג וממנה את עמוס לראש החוג לכלכלה.
דמויות > דמויות נוספות

נדב בורנשטיין (בתפקיד עצמו) (עונה 1): מנחה את תוכנית הטלוויזיה חי בלילה ומראיין את זוהרה.
ירון לונדון (בתפקיד עצמו) (עונה 1): כתב כביכול הערות שליליות לטיוטת ספרו של יהודה, לאחר שזוהרה מסרה לו את הטיוטה לביקורת, ולכן יהודה להוט לפגוש אותו. כשהם נפגשים מתברר ליהודה שלונדון מעולם לא קרא את הספר ולא יודע עליו דבר, כיוון שזוהרה לא מסרה לו את הטיוטה וכתבה את ההערות השליליות בעצמה.
עו"ד חיים רינסקי (רמי הויברגר) (עונה 2): עורך הדין של אבישי ושל יהודה.
רוחל'ה (חווה אורטמן) (עונה 2): חברה של אבישי.
אנדרה בנבניסט (עמנואל הלפרין) (עונה 2): פסל שנפגש עם זוהרה על מנת שתכתוב את הביוגרפיה שלו.
מפקח אוהד מלכה (אורי יניב) (עונה 2): חוקר במשטרה שבודק את התלונות של הידידים על גרשי זומר.
יערית (קרן צור) (עונה 2): דוקטורנטית לכלכלה ומורה למיינדפולנס. בת הזוג של עידית לאחר הפרידה מיהודה.
ניר כהן (ניר ברק) (עונה 2): עיתונאי חוקר העורך תחקיר על גרשי זומר.
שולמית קור-עם (רבקה גור) (עונה 2): אמהּ הקשישה של סמדר זומר, אשתו המנוחה של גרשי זומר.
הפקה

צילומי העונה הראשונה ארכו 17 ימים, ונוהלה בקופרודוקציה של "כאן" ושל "קשת".
לאחר הצלחת העונה הראשונה של הסדרה, צולמה העונה השנייה מדצמבר 2019 לאחר עיכוב שנגרם מקיצוצים בתאגיד השידור לאחר אירוויזיון 2019.
העונה השנייה עלתה בכאן 11 ב-29 באפריל 2020, יום העצמאות ה-72 של ישראל. העונה השנייה הופקה ללא שיתוף עם קשת 12.
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 4 | 4 | 16 ביולי 2018 | 6 באוגוסט 2018 |
|  | 2 | 8 | 8 | 29 באפריל 2020 | 14 ביוני 2020 |