היסטוריה של גיברלטר
שלטון בריטי (1713–הווה) > גיברלטר בעיתות מלחמה ושלום

בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 עתידה של גיברלטר כמושבה בריטית היה נתון בספק גדול. ערכה הכלכלי הצטמצם כיוון שאוניות הקיטור החדשות לא נזקקו לעצירת ביניים ותדלוק בגיברלטר בדרכם לנמלים מרוחקים יותר. גם ערכה הצבאי היה נתון יותר ויותר בסימן שאלה, זאת בגלל התקדמות והתפתחות הטכנולוגיה הצבאית; תותחים ארוכי-טווח מעבר למפרץ או אף מתוך ספרד יכלו בקלות לפגוע בגיברלטר, והתפתחות טילי הטורפדו גרמה לכך שספינות שעגנו בתוך המפרץ היו גם הן פגיעות. אומנם יכלו הכוחות המגינים בגיברלטר להתבצר בה למשך זמן רב, אך עתה במקרה שהחוף יהיה נשלט על ידי הספרדים – לא יוכלו המגנים לקבל אספקה באותו האופן בו הם קיבלו אספקה בזמן המצור הגדול, 120 שנים קודם לכן.
הצעה ספרדית להחליף את גיברלטר בתמורה למובלעת הספרדית סאוטה, בצד השני של מצר גיברלטר בצפון מרוקו, נשקלה על ידי בריטניה אך לבסוף נדחתה. בריטניה החליטה שהעמדה האסטרטגית של גיברלטר כבסיס ימי מכריעה ועולה בחשיבותה על הפגיעות הנשקפת לה מצד היבשה. משנת 1889 התרחב הצי המלכותי, והן בגיברלטר והן במלטה הוקמו נמלים חסינים בפני טורפדו, וכן הורחבו וחודשו המספנות שלהם. העבודות בגיברלטר בוצעו על ידי 2,200 איש, ועלותן הסתכמה בסכום עצום של 5 מיליון לירות שטרלינג (412,996,602 לירות שטרלינג על פי ערכן ב-2013). תחת פיקודו של הלורד הימי הראשון ג'ון פישר נעשתה גיברלטר לבסיס הראשי של הצי האטלנטי. בתודעה הציבורית הבריטית, גיברלטר הייתה "סמל של עוצמה ימית בריטית [ו]הסמל של האימפריה שנבנתה, וייצגה יותר מהאריה הבריטי ואפילו יותר מג'ון בול עצמו, את העוצמה והיוקרה הבריטית ברחבי העולם".
ערכה של גיברלטר כבסיס ימי נגלה באוגוסט 1914, כשמלחמת העולם הראשונה פרצה. מספר דקות בלבד לאחר שהכרזת המלחמה נכנסה לתוקפה בחצות שבין ה-3–4 באוגוסט, נשבתה אונייה גרמנית על ידי ספינת טורפדו מגיברלטר. על אף שגיברלטר הייתה רחוקה מזירות הקרבות העיקריות של המלחמה – ספרד נותרה נייטרלית ולא נערכה התמודדות על השליטה בים התיכון כמו במלחמת העולם השנייה – היא שיחקה תפקיד מרכזי במלחמתן של בעלות הברית נגד מערכת הצוללות הגרמניות. גיברלטר שימשה כנמל ראשי במלחמה, וספינות רבות של בעלות הברית עגנו בה לאספקה מחדש ולתיקון נזקים. כמו כן הגיעו אליה ספינות של בעלות הברית כאשר צוללות גרמניות היו בעקבותיהן. בשני מקרים, ירו תותחים מגיברלטר על 2 צוללות גרמניות שסיירו מסביב למצר ללא הצלחה. תעשיית כלי נשק נגד-צוללות הייתה בחיתוליה, ולכן היה בלתי אפשרי להרחיק את הצוללות הגרמניות שפעלו מסביב למצר. ב-9 בנובמבר 1918, שני ימים בלבד לפני סיום המלחמה, טירפדה הצוללת SM UB-50 הגרמנית והטביעה את אוניית המערכה אה"מ בריטניה ליד כף טרפלגר, מערבית לגיברלטר.
שדה תעופה נבנה בגיברלטר ב-1933 באיסתמוס המחבר את גיברלטר לספרד. חלו רפורמות גם בחברה האזרחית; ב-1921 הוקמו מועצה מייעצת וכן מועצת עיר בגיברלטר, שתפקידן היה לייעץ למושל, והיה זה הצעד הראשון בדרך לשלטון-עצמי בטריטוריה.
מלחמת האזרחים בספרד שפרצה בשנת 1936 העמידה את גיברלטר בדאגות ביטחוניות רציניות, כיוון שבתחילה היא הייתה ליד קו החזית (באנדלוסיה). אף על פי שגיבלרטר לא הושפעה ישירות ממלחמת האזרחים בספרד, בכל זאת נגרמו לה מספר בעיות; מספר לא ידוע של פליטים, כנראה כ-100,000, נסו לגיברלטר וגרמו לדחיסות רבה. פטרול של הצי המלכותי, שפעל מגיברלטר, מנע מסיוע זר להגיע ללוחמים בספרד. במאי 1937 עלתה אחת מספינות הפטרול, אה"מ האנטר, על מוקש של הלאומנים הספרדים ונגררה משם חזרה לגיברלטר, כאשר שמונה מאנשי צוותה נהרגו. למלחמת האזרחים הספרדית הייתה השפעה עמוקה על החברה האזרחית של גיברלטר. מצד אחד, הרשויות הבריטיות וכן הכנסייה האנגליקנית והקתולית והשכבה העשירה של גיברלטר תמכו בלאומנים במלחמה, בשעה ששכבת העובדים של גיברלטר צידדה ברפובליקנים. כשאירופה החלה לגלוש למלחמה כוללת, החליטה ממשלת בריטניה לחזק את ההגנות של גיברלטר ולשדרג את כוחו של הצי הבריטי, שצויד כעת בספינות המלחמה ונושאות המטוסים החדישות ביותר. במרץ 1939 הוקם צבא ההגנה של גיברלטר (בימינו בתוך הרגימנט המלכותי של גיברלטר) במטרה לסייע בהגנתה.