stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לס דוסון
ספרים

ספרות בדיונית:
1974: Card for the Clubs
1976: The Spy Who Came...
1979: Cosmo Smallpiece Guide to Male Liberation
1982: The Amy Pluckett Letters (שם גרסת הכריכה הרכה מ-1984: Hitler Was My Mother-in-Law)
1986: A Time Before Genesis
1990: Come Back with the Wind
1991: Well Fared, My Lovely
1994: The Blade and the Passion
ספרי עיון:
1983: Les Dawson's Lancashire
1986: A Clown Too Many (אוטוביוגרפיה)
1992: No Tears for the Clown (אוטוביוגרפיה)
Malady Lingers on and Other Great Groaners
Les Dawson Gives Up
The Les Dawson Joke Book
Les Dawson's Secret Notebooks
הכותרת השתנתה להוצאת כריכה רכה.
טלוויזיה

1967 ו-1990: Opportunity Knocks
1991: Fast Friends
1984–1990: Blankety Blank‏ (124 פרקים)
1969–1967: Sez Les
1969–1973: Jokers Wild
1975: The Loner
1979–1980: The Dawson Watch
1979–1989: The Les Dawson Show
1987: The Grand Knockout Tournament
1991: Performance
הערות שוליים

↑  "Les Dawson | British comedian". Encyclopedia Britannica (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-24 באוקטובר 2019. נבדק ב-25 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Smurthwaite, Nick (11 ביוני 1993). "Obituary: Les Dawson". The Independent. ארכיון מ-2013-06-06. נבדק ב-15 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Plunkett, John (26 ביולי 2016). "I don't believe it! Victor Meldrew role almost went to Les Dawson". ארכיון מ-2016-08-20. נבדק ב-2022-10-25 – via The Guardian. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nona (1991)". ארכיון מ-2021-02-01. נבדק ב-2022-10-25.
↑  McGrath, Nick (29 בספטמבר 2012). "Looking after Les Dawson's legacy". The Guardian. London. ארכיון מ-2022-03-29. נבדק ב-10 בספטמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dipper, Andrew (9 בספטמבר 2013). "Ray Peacock's tribute to Les Dawson". Giggle Beats. ארכיון מ-2014-12-30. נבדק ב-10 בספטמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Unforgettable Les Dawson", ITV, 11 December 2000
↑  Stephenson, John-Paul (12 בספטמבר 2013). "Interview: Steve Nallon #1 – "A celebration of Les"". Giggle Beats. ארכיון מ-2016-08-03. נבדק ב-2022-10-25. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dawson, Les (1985). A Clown Too Many. Fontana/Collins. p. 266. ISBN 0-00-637067-5.
↑  Liverpool Echo - 5 September 1988.
↑  Simpson, John (2019-02-19). "Les Dawson". British Comedy Radio (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2021-11-29. נבדק ב-2022-08-02.
↑  Crothers, Jennifer (28 במרץ 2017). "Charlotte Dawson has a night out in Barcelona with her mum Tracy". Daily Mirror. ארכיון מ-2020-10-26. נבדק ב-13 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dawson statue unveiled by family". bbc.co.uk. 23 באוקטובר 2008. ארכיון מ-2021-11-09. נבדק ב-13 בנובמבר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The comedians' comedian". Chortle.co.uk. 1 בדצמבר 2004. אורכב מ-המקור ב-30 בינואר 2016. נבדק ב-1 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Logan, Brian (31 במאי 2013). "Can a hologram Les Dawson tell 'em like he used to?". The Guardian. ארכיון מ-2022-08-16. נבדק ב-10 בספטמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  TVGuide. "TV Guide UK TV Guide- UK's No 1 TV Listing site for Freeview, Sky, Virgin Media, Freesat & BT Vision". TVGuide.co.uk. ארכיון מ-2016-03-05. נבדק ב-13 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dawson, Les (1985). A Clown Too Many. Fontana/Collins. p. 257. ISBN 0-00-637067-5.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 133919684  ISNI: 0000 0000 6745 4411  LCCN: n86112175  VIAF: 60568986   WorldCat (עם VIAF): 60568986
לוגריתם טבעי

.
לוגריתם טבעי הוא פונקציה לוגריתמית שבסיסו הוא הקבוע המתמטי e, שהוא מספר טרנסצנדנטי המתחיל בספרות 2.718281828. המונח הוכנס לשימוש לראשונה בשנת 1668 על ידי ניקולאוס מרקטור.
באופן הפשוט ביותר, הלוגריתם הטבעי מוגדר לכל מספר ממשי חיובי, ואינו מוגדר למספרים שליליים. עם זאת, ניתן להרחיב את ההגדרה בצורה אנליטית לכל המספרים המרוכבים שאינם 0, ובפרט גם למספרים שליליים (ראו פירוט בהמשך).
פונקציית הלוגריתם הטבעי
| --- | --- |
לוגריתם טבעי
סימול:  \ln x\,
הופכית:  e^{x}\,
נגזרת:  {\frac {1}{x}}\,
אינטגרל בלתי־מסוים :  x\ln x-x+C\,
הלוגריתם הטבעי מסומן בצורה (ln(x, אך בטקסטים מתמטיים גם הסימון log פירושו פעמים רבות loge.
פונקציית הלוגריתם הטבעית, עבור ערכים ממשיים, היא פונקציה הופכית של פונקציית אקספוננט. לפיכך מתקיים:
ועבור  x>0\,\!:
הלוגריתם לפי בסיס e קרוי "טבעי" משתי סיבות:
קל להגדירו כאינטגרל פשוט או כטור טיילור עם מקדמים רציונליים - מאפיין שנדיר בלוגריתמים לפי בסיס אחר.
פונקציית האקספוננט הטבעי-  \ e^{x} מופיעה בתחומים שונים במתמטיקה הרבה יותר מהפונקציה  \ 10^{x}(שאין לה משמעות מתמטית ייחודית), ובהתאם גם הפונקציה ההפוכה שהיא הלוגריתם הטבעי, יותר נפוצה מהלוגריתם עם בסיס עשר.
נדגים זאת באמצעות הנגזרת הבאה:
רק כאשר בסיס הלוגריתם הוא e, יהיה הקבוע C בנגזרת זו שווה ל־1.
הגדרת הלוגריתם הטבעי

פורמלית ניתן להגדיר את הלוגריתם הטבעי כאינטגרל הבא:
הנגזרת של הלוגריתם הטבעי ניתנת על ידי:
מכאן נגיע לטור טיילור הבא:
שאיבריו הראשונים הם:
את הלוגריתם ניתן להגדיר גם עבור מספרים מרוכבים, בצורה שתכליל את הגדרתו עבור מספרים ממשיים. אם מספר מרוכב נתון על ידי  \ z=re^{i\phi } כאשר  \ r הוא הערך המוחלט של המספר ו- \ \phi  הארגומנט שלו,  \ -\pi <\phi \leq \pi , אז הלוגריתם שלו נתון על ידי  \ \log(z)=\ln(r)+i(\phi +2\pi k) כאשר  \ k\in \mathbb {Z}  .בהגדרה זו, הלוגריתם הוא פונקציה רב ערכית. רב ערכיות הפונקציה בעייתית, בין השאר, משום שהיא מונעת ממנה לשמש כהופכית לפונקציית המעריך הטבעי המרוכב ( e^{z}). אם נרצה להפוך את הלוגריתם המרוכב לפונקציה חד ערכית, ניתן לנקוט באחת משתי דרכים:
ניתן לצמצם את התמונה לערכים עם חלק מרוכב שחסום בין שני קבועים. בצורה הזו מקבלים את הפונקציה החד ערכית:  \ \log(z)=\ln(r)+i\phi  כאשר  \phi \in [a,a+2\pi ]. בדרך כלל קובעים את a להיות -\pi , ואז פונקציית הלוגריתם לא רציפה על המספרים הממשיים השליליים. החלק המרוכב שלה "קופץ" מ-  \pi  ל -\pi .
אם התחום שעליו אנו רוצים להגדיר את הפונקציה אינו "מקיף" את האפס - כלומר, קיימת קרן היוצאת מהראשית ומגיעה לאינסוף ולא חותכת את התחום שלנו, אז ניתן להגדיר את הלוגריתם הטבעי בצורה חד ערכית ורציפה על כל התחום. גם כאן ניתן להגדיר את הלוגריתם בצורה יחידה, עד כדי הזזה של  \ 2\pi i.
שימושים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
משפט המספרים הראשוניים קובע כי כמות המספרים הראשוניים הקטנים ממספר נתון  x שווה בקירוב ל- {\frac {x}{\ln(x)}}.
גם לסכום של סדרה הרמונית יש קשר ל-e:  \lim _{n\to \infty }\left(\sum _{k=1}^{n}{\frac {1}{k}}-\ln(n)\right)=\gamma  כאשר גמא הוא קבוע אוילר-מסקרוני שהוא בערך 0.57721566490153286.
מאפיי 2

| --- | --- |
מאפיי 2 בתמונה באור תת-אדום של טלסקופ החלל שפיצר
מאפיי 2 בתמונה באור תת-אדום של טלסקופ החלל שפיצר
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קסיופאה
 שמות נוספים:  PGC 10217
 מגלה:  פאולו מאפיי
 תאריך גילוי:  29 בספטמבר 1967
 סוג:  גלקסיה ספירלית
 בהירות נראית:  12.41
 סיווג מורפולוגי:  SAB(rs)bc
 עלייה ישרה:  02ʰ 41ᵐ 55.0ˢ
 נטייה:  ‏15.4″ ‏36′ ‏59°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  20.86-
 מרחק:  10,900,000  שנות אור 3,341,918.08  פארסק
 קוטר:  54,860 שנות אור
 מסה:  ‎4.7×1010‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  17- ק"מ/שנייה 0.000057-  z
מאפיי 2, נקראת גם PGC 10217, היא גלקסיה ספירלית בקבוצת הכוכבים קסיופאה, הנמצאת במרחק של כ-10.9 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצת מאפיי.
היסטוריה

לגלקסיה בהירות מדרגה 12.41 והיא התגלתה יחד עם הגלקסיה השכנה מאפיי 1 ב-29 בספטמבר 1967 על ידי האסטרונום פאולו מאפיי, בזמן שחיפש אחר כוכבי T בשור בשביל החלב בעזרת תמונות שצולמו בתחום התת-אדום. הגלקסיה נמצאת רק כשליש מעלה מתחת למישור הדיסקה של שביל החלב, כך שכוכבי שביל החלב והחומר הבין כוכבי שבה בולעים ומפזרים את האור שנפלט מהגלקסיה ומעמעמים את עוצמת ההארה שלה בכ-5.6 דרגות בהירות, ששקולות להפחתת עוצמת ההארה הנראית שלה ב-99.4%. אלמלא ההסתרה על ידי שביל החלב, הייתה מאפיי 2 בין הגלקסיות הבהירות ביותר בשמי הלילה עם דרגת בהירות מתחת ל-7 וסביר שהייתה מתגלה הרבה יותר מוקדם. הגלקסיה נמצאת כ-7 מעלות מדרום-מזרח לכוכב סגין שבקצה המזרחי של האסטריזם בצורת W של קסיופאה וכ-3.9 מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב η בפרסאוס. כשני-שלישים של מעלה ממערב לה נמצאת מאפיי 1 שגם כן שייכת לקבוצת מאפיי. כמעלה וחצי מצפון-מזרח למאפיי 2 נמצאת ערפילית הנשמה (IC 1848) וכ-2 מעלות מצפון-צפון-מערב לה נמצאת ערפילית הלב (IC 1805), שתיהן ערפיליות פליטה בתוך שביל החלב במרחק של כ-7,500 שנות אור ממערכת השמש, שענני הגז שלהן מסתירים את אורה של מאפיי 2 והאור הנפלט מהן מקשה על זיהויה. בשל מיקומה של מאפיי 2 ברקע של שביל החלב, קשה מאוד לצפות בה באמצעות ציוד חובבים.
תכונות

גודלה הזוויתי של מאפיי 2 הוא כ-17 דקות קשת, מעט יותר מחצי קוטרו של הירח המלא, שממרחקה שקול לקוטר של כ-55,000 שנות אור, קצת יותר מחצי קוטרו של שביל החלב. באור נראה היא נראית קטנה בהרבה, כ-6 דקות קשת בלבד, זאת כי החומר של שביל החלב בולע ומפזר את האור הנראה יותר מאשר אור תת-אדום. פאולו מאפיי ציין שהיא אינה נראית כלל באור כחול ובקושי ניתן להבחין בה בתמונות שצולמו באור אדום. הוא עצמו גילה אותה בתמונות שצולמו באור תת-אדום בלבד. מסתה מוערכת בכ-‎5.4×1010‎ מסות שמש, כעשירית ממסת שביל החלב, כאשר כ-4% מסתה מורכבת מגז מימן מולקולרי. במרכז הגלקסיה נראה שמתרחשת יצירת כוכבים חדשים בקצב גבוה יחסית של כרבע מסת שמש בשנה, כאשר האזורים הצפופים יותר של החומר במרכז הגלקסיה יוצרים מעין צורת מוט מרכזי, אך לא מספיק מובחן כדי לסווג את הגלקסיה כגלקסיית מוט ספירלית.
מאפיי 2 ומאפיי 1 הן שתיים מתוך 12 גלקסיות גדולות אשר מקיפות את הקבוצה המקומית ומכונות "מועצת הענקים", האחרות הן IC 342, גלקסיית הפסל, גלקסיית המחוגה, M64‏, M81‏, M82‏, M83‏, M94‏, NGC 4945 וקנטאור A.
הערות שוליים

1 2 3 4  R. L. Fingerhut, H. Lee, M. L. McCall & M. G. Richer: The Extinction and Distance of Maffei 2 and a New View of the IC 342/Maffei Group, The Astrophysical Journal, Vol. 655, No. 2, p. 828 (2007)
1 2 3 4  NED: Maffei 2
1 2  T. H. Jarrett, T. Chester, R. Cutri, S. E. Schneider & J. P. Huchra: The 2MASS Large Galaxy Atlas, The Astronomical Journal, Vol. 125, Iss. 2, p. 529 (2003)
1 2  A. M. Mason & C. D. Wilson: Extended Molecular Gas in the Nearby Starburst Galaxy Maffei 2, The Astrophysical Journal, Vol. 612, Iss. 2, p. 864 (2004)
1 2  P. Maffei: My researches at the infrared doors, Memorie della Società Astronomica Italiana, vol. 74, p. 23 (2003)
↑  D. S. Meier, J. L. Turner & R. L. Hurt: Nuclear Bar Catalyzed Star Formation: 13CO, C18O, and Molecular Gas Properties in the Nucleus of Maffei 2, The Astrophysical Journal, Vol. 675, Iss. 1, p. 301 (2008)
↑  M. L. McCall: A Council of Giants, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 440, Iss. 1, p. 8 (2014)
מאפיי 2 (שמאל למעלה) ומאפיי 1 (ימין למטה)
הכוכבים והערפיליות שייכים לשביל החלב
ליתיום פוספיד

| --- | --- |
 כתיב כימי:  H₂Li₃P²⁺ 
 מסה מולרית:  51.79 גרם/מול
 מראה:  גבישים אדומים-חומים
 מספר CAS:  12057-29-3
 צפיפות:  1.43 גרם/סמ"ק
 
ליתיום פוספיד היא תרכובת אי-אורגנית המורכבת מליתיום וזרחן, שהנוסחה הכימית שלה היא  {\ce {Li3P}}.
סינתזה

ניתן לחמם זרחן לבן וליתיום בנוכחות גז ארגון:
{\ce {12Li + P4->4Li3P}}
כמו כן, ניתן לבצע תגובה של מונוליתיום פוספיד וליתיום:
{\ce {LiP + 2Li->Li3P}}
תכונות פיזיקליות

ליתיום פוספיד יוצר גבישים חומים-אדומים הקסאגונליים, קבוצה מרחבית P63/mmc, ופרמטרי תא: a = 0.4264 ננומטר, c = 0.7579 ננומטר, Z = 2.
תכונות כימיות

התרכובת יכולה להגיב עם מים כדי לשחרר פוספין:
{\ce {LiP3 + 3H2O ->3LiOH + PH3}}
יישומים

התרכובת מוצעת לשימוש כאלקטרוליט פוטנציאלי עבור התקני מצב מוצק.
הערות שוליים

↑  "Lithium Phosphide" (באנגלית). American Elements. נבדק ב-10 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Toxic Substances Control Act (TSCA) Chemical Substance Inventory (באנגלית). U.S. Government Printing Office. 1979. p. 9. נבדק ב-10 בדצמבר 2021. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Nazri, Gholamabbas (1 באפריל 1989). "Preparation, structure and ionic conductivity of lithium phosphide". Solid State Ionics. 34 (1–2): 97–102. doi:10.1016/0167-2738(89)90438-4. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "mp-736: Li3P (hexagonal, P6_3/mmc, 194)". materialsproject.org. נבדק ב-10 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Seel, Max; Pandey, Ravi (1990). "Band Structure and Electronic Properties of Lithium Phosphide Li3P". MRS Proceedings (באנגלית). 210. doi:10.1557/PROC-210-155. נבדק ב-10 בדצמבר 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Donnay, Joseph Désiré Hubert (1963). Crystal Data; Determinative Tables (באנגלית). American Crystallographic Association. p. 765. נבדק ב-10 בדצמבר 2021. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Dong, Yongkwan; DiSalvo, Francis J. (15 באפריל 2007). "Reinvestigation of trilithium phosphide, Li 3 P". Acta Crystallographica Section E. 63 (4): i97–i98. doi:10.1107/S1600536807008422. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Wan, Chaoying; Huang, Xingyi; Bowen, Chris (23 ביוני 2021). Two-dimensional Inorganic Nanomaterials for Conductive Polymer Nanocomposites (באנגלית). Royal Society of Chemistry. ISBN 978-1-83916-260-2. נבדק ב-10 בדצמבר 2021. {{cite book}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ליתיום פוספיד".
מבצע אה בה

מבצע אה בה (בגרמנית: Außerordentliche Befriedungsaktion, "פעולת הרגעה חריגה")  הוא שם הקוד למבצע נאצי במהלך מלחמת העולם השנייה שמטרתו העיקרית הייתה השמדת ההנהגה והאינטליגנציה הפולנית, שנתפסו כאיום לשלטון הנאצי. המבצע החל מעט לאחר כיבוש פולין, במאי 1940.
מטרות המבצע ותכנונו

מטרתו העיקרית של מבצע אה בה הייתה חיסול המעמדות החברתיים בפולין אשר נתפסו כהנהגה פוטנציאלית בעלת יכולת התנגדות לשלטון הנאצי בעתיד. כך, הוחלט על רציחתם של משכילים פולנים, פוליטיקאים, עיתונאים, רופאים, כמרים ופעילים חברתיים, וכן על חיסולם של החוגים האנטי-נאציים בפולין. חיסולם של מורדים פוטנציאליים נועד לאפשר שקט יחסי לוורמאכט בזמן הפלישה לבלגיה, להולנד ולצרפת. עם זאת, היטלר ציין כי "יש למנוע מההשכלה הפולנית לקום כמעמד ארגוני. רמת החיים חייבת להישאר נמוכה. עבדים זולים... אי-סדר מוחלט חייב להיווצר".
המבצע תוכנן על ידי הנס פרנק, המושל הכללי של אזור הגנרלגוברנמן בפולין. הצבא הגרמני ביקש להימנע מלקיחת חלק בביצוע הזוועות, וכך בוצעו אלו על ידי הגסטפו והאס אס. בכמה ישיבות של ועדת ההגנה של הרייך בתחילת 1940 נעשה התכנון הראשון בנושא, והוחלט להשמיד את מנהיגי תנועת ההתנגדות 'במכה אחת'.
ביצוע ותוצאות

המבצע נפתח ב-16 במאי 1940 בהוראת פרנק. בסך הכול נעצרו כ-6,500 פולנים, מתוכם כ-3,500 שהיו חשודים בקשר להתנגדות ולהתאגדות מחתרתית, והיתר נחשדו כעבריינים. רובם ככולם הוצא להורג בשטחי הגנרלגוברנמן, בעיקר ביערות. המבצע נסתיים לקראת סוף 1941, כמה חודשים אחרי המתוכנן.
תוצאות המבצע המידיות היו בבירור לרעת גרמניה הנאצית. אמנם מספר חברי המחתרת קטן באופן זמני, אך פעילות המחתרת רק הלכה וגדלה. הנאצים לא הצליחו לחרב את ההתנגדות והאינטליגנציה הפולנית. בנוסף, המבצע הוביל לעליית המורל בקרב העם הפולני, על אף נפילתה של צרפת.
אחרי המלחמה, הפשעים שבוצעו במסגרת המבצע היו בין ההאשמות כלפי הנאצים במשפטי נירנברג וכן בבית המשפט העליון של פולין.
לוח בשקה

לוח בשקה
לוח בשקה (קרואטית Bašćanska ploča) הוא לוח משנת 1100 לערך, עליו חרוטה כתובת בשפה הקרואטית, הלוח נחשב לאחת העדויות הכתובות המוקדמות בשפה זו.
הלוח התגלה בשנת 1851 בריצוף כנסית לוצ'יה הקדושה (Sveta Lucija) ביורנדבור (Jurandvor) שליד בשקה (Baška), באי קרק, קרואטיה; ומכאן שמו. מאז 1934 שמור הלוח באקדמיה הקרואטית למדע ואומנות בזגרב.
הכתובת על הלוח עוסקת בחלקת אדמה שתרם המלך זבונימיר למנזר בנדיקטיני וכתובה באלפבית הגלגוליטי הסלאבי העתיק. חשיבותה של הכתובת בעובדה שהיא מאזכרת לראשונה את השם "קרואטיה" בשפה הקרואטית, וכן את שם התואר הנגזר ממנו. הכתובת אינה כתובה ברובד הלשוני הקרואטי שרווח כשפת יום יום בעת כתיבתה, והיא אינה הכתובת הקרואטית העתיקה ביותר הידועה. למרות זאת, זכתה כתובת זו לכינויים "היהלום של השפה הקרואטית" ו"תעודת הלידה של השפה הקרואטית הכתובה".
ראו גם

אלפבית גלגוליטי
קרק
מדד בישופ

מדד בישופ (באנגלית: Bishop score) הוא מדד רפואי המשמש להערכת מצב האגן לצורך החלטה האם ליילד את העובר.
מדד בישופ כולל חמישה פרמטרים, כאשר כל אחד מהפרמטרים יכול לקבל בין 0 ל-3 נקודות. ניקוד כולל של מעל 6 נקודות מצביע על הסתברות גבוהה ללידה ללא צורך בהשראת לידה. ניקוד של פחות מ-3 נקודות מצביע על צוואר לא בשל ולעיתים מצריך השראת לידה.
| ניקוד | פתיחה בס"מ (dilatation) | מחיקה באחוזים (effacement) | מיקום העובר ביחס לאגן | מרקם צוואר הרחם (קונסיסטנטיות) | מיקום צוואר הרחם |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0 | אין פתיחה | 0-30% | -3 | נוקשה | מיקום אחורי |
| 1 | 1-2 | 40-50 | -2 | בינוני | מיקום אמצעי |
| 2 | 3-4 | 60-70 | -1 | רך | מיקום קדמי |
| 3 | 5 ומעלה | 80 ומעלה | +1 ומעלה | - | - |

הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
לסלו שומוג'י

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 ביוני 1907 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  20 במאי 1988 (בגיל 80) ז'נבה, שווייץ 
 מוקד פעילות:  הונגריה 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  כינור 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1951)  אמן מצטיין של הונגריה (1952)  אמן דגול של הונגריה (1955) 
 פרופיל ב-IMDb
 
לאסלו שומוג'י (בהונגרית: Somogyi László;‏ 25 ביוני 1907 – 20 במאי 1988) היה מנצח הונגרי.
ביוגרפיה

שומוג'י נולד בבודפשט. את הכשרתו המוזיקלית קיבל באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, אצל זולטאן קודאי ולאו ויינר. בהמשך היה לפרופסור ראשון במעלה במחלקת הניצוח. בשנותיו בהונגריה ייסד וניהל את התזמורת הסימפונית, היה המנצח הראשי של רשות השידור ההונגרית, והופיע כמנצח אורח עם בית האופרה של בודפשט. כמו כן ניצח על רוב התזמורות החשובות בפולין, גרמניה המזרחית, רומניה, יוגוסלביה ובולגריה.
בשנת 1956, עקב המרד ההונגרי, עזב את מולדתו והיה פעיל בארצות שונות, בין השאר בדרום אמריקה. הופעתו הראשונה בארצות הברית, עם התזמורת הסימפונית של יוסטון במרץ 1961, זכתה להצלחה רבה.
הקלטות

הקלטותיו של שומוג'י כוללות סימפוניות של היידן, הקונצ'רטו לפסנתר של דבוז'אק עם פירקושני לחברת ווסטמינסטר, והפנטזיה הכוראלית של בטהובן עם דניאל בארנבוים הצעיר מאוד, לחברת MCA בשנת 1960.
לסלו שומוג'י מת בשווייץ.
הערות שוליים

↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279911305171  PLWABN: 9810646985205606  BNE: XX858996  BnF: cb13927705w (data)  GND: 134525701  ISNI: 0000 0000 8403 4363  LCCN: n84180499  MusicBrainz: 0fe92413-8e9f-4de7-828b-dd33c69f875b  SUDOC: 08049496X  VIAF: 100253354   WorldCat (עם VIAF): 100253354
מאפיי 1

| --- | --- |
מאפיי 1 באור תת-אדום
מאפיי 1 באור תת-אדום
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קסיופאה
 שמות נוספים:  PGC 9892
 מגלה:  פאולו מאפיי
 תאריך גילוי:  29 בספטמבר 1967
 סוג:  גלקסיה אליפטית
 בהירות נראית:  11.14
 סיווג מורפולוגי:  S0- pec
 עלייה ישרה:  02ʰ 36ᵐ 35.5ˢ
 נטייה:  ‏17.7″ ‏39′ ‏59°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  20.92-
 מרחק:  9,800,000  שנות אור 3,004,660.29  פארסק
 קוטר:  66,000 שנות אור
 מסה:  ‎1011‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  66 ק"מ/שנייה 0.00022  z
מאפיי 1, נקראת גם PGC 9892, היא גלקסיה אליפטית בקבוצת הכוכבים קסיופאה, הנמצאת במרחק של כ-9.8 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצת מאפיי.
היסטוריה

לגלקסיה בהירות מדרגה 11.14 והיא התגלתה יחד עם הגלקסיה השכנה מאפיי 2 ב-29 בספטמבר 1967 על ידי האסטרונום פאולו מאפיי, בזמן שחיפש אחר כוכבי T בשור בשביל החלב בעזרת תמונות שצולמו בתחום התת-אדום. הגלקסיה נמצאת רק כחצי מעלה מתחת למישור הדיסקה של שביל החלב, כך שכוכבי שביל החלב והחומר הבין כוכבי שבה בולעים ומפזרים את האור שנפלט מהגלקסיה ומעמעמים את עוצמת ההארה שלה בכ-5 דרגות בהירות. אלמלא ההסתרה על ידי שביל החלב, הייתה מאפיי 1 בין הגלקסיות הבהירות ביותר בשמי הלילה עם דרגת בהירות סביב 6, על סף יכולת הראייה האנושית ללא ציוד עזר, וסביר שהייתה מתגלה הרבה יותר מוקדם. הגלקסיה נמצאת כ-6.4 מעלות מדרום-מזרח לכוכב סגין שבקצה המזרחי של האסטריזם בצורת W של קסיופאה וכ-4.25 מעלות מצפון-מערב לכוכב η בפרסאוס. כשני-שלישים של מעלה ממזרח לה נמצאת מאפיי 2 שגם כן שייכת לקבוצת מאפיי. כמעלה מצפון-צפון-מערב למאפיי 1 נמצאת ערפילית הלב (IC 1805) וכ-2 מעלות מצפון-מזרח לה נמצאת ערפילית הנשמה (IC 1848), שתיהן ערפיליות פליטה בתוך שביל החלב במרחק של כ-7,500 שנות אור ממערכת השמש, שענני הגז שלהן מסתירים את אורה של מאפיי 1 והאור הנפלט מהן מקשה על זיהויה. בשל מיקומה של מאפיי 1 ברקע של שביל החלב, קשה מאוד לצפות בה באמצעות ציוד חובבים, למרות בהירותה.
תכונות

גודלה הזוויתי של מאפיי 1 הוא כ-23 דקות קשת, כשני שלישים מקוטרו של הירח המלא, שממרחקה שקול לקוטר של כ-66,000 שנות אור, כשני שלישים מקוטרו של שביל החלב. באור נראה היא נראית קטנה בהרבה, כ-3 דקות קשת בלבד, זאת כי החומר של שביל החלב בולע ומפזר את האור הנראה יותר מאשר אור תת-אדום. פאולו מאפיי ציין שהיא אינה נראית כלל באור כחול ובקושי ניתן להבחין בה בתמונות שצולמו באור אדום. הוא עצמו גילה אותה בתמונות שצולמו באור תת-אדום בלבד. מסתה מוערכת בכ-‎1011‎ מסות שמש, כחמישית ממסת שביל החלב, והיא ככל הנראה הגלקסיה האליפטית, שאינה גלקסיה ננסית, הקרובה ביותר לשביל החלב. למרות קרבתה היחסית, ההסתרה של הגלקסיה על ידי שביל החלב מקשה מאוד על התצפית בה ועל זיהוי תכונותיה. בעבר המרחק אליה הוערך בכ-6.5 מיליון שנות אור בלבד והועלתה ההשערה שהגלקסיה עברה בסמוך לגלקסיית אנדרומדה והייתה לה השפעה משמעותית על התפתחות הקבוצה המקומית. מדידות מאוחרות יותר העלו שהמרחק שלה ממרכז הקבוצה המקומית גדול בכ-50% ממה שהוערך קודם, וככל הנראה לא הייתה לה השפעה מהותית על הגלקסיות של הקבוצה המקומית.
תצפיות נוספות בתחום התת-אדום העלו שככל הנראה יש למאפיי 1 מערכת של עשרות צבירים כדוריים שמקיפים אותה. כמו כן ניתן להבחין באוכלוסייה גדולה יחסית של ענקים אדומים זקנים שמצביעה על כך שכוכבי הגלקסיה הם זקנים ולא הייתה בגלקסיה יצירת כוכבים חדשים בכמות משמעותית במיליארדי השנים האחרונות. במרכז הגלקסיה יש מקור של קרינה שאופיינית לאזור H II‏ (Hα) ונראה שיש שם אזור בקוטר של כ-4 שנות אור שמכיל מימן מיונן עם מסה של כ-29 מסות שמש. אזורים כאלה בדרך כלל מאופיינים ביצירה של כוכבים חדשים שפולטים אור כחלחל, ואכן האזור הזה נראה מעט כחלחל יותר משאר הגלקסיה.
מאפיי 1 ומאפיי 2 הן שתיים מתוך 12 גלקסיות גדולות אשר מקיפות את הקבוצה המקומית ומכונות "מועצת הענקים", האחרות הן IC 342, גלקסיית הפסל, גלקסיית המחוגה, M64‏, M81‏, M82‏, M83‏, M94‏, NGC 4945 וקנטאור A.
הערות שוליים

1 2 3 4  R. L. Fingerhut, M. L. McCall, M. De Robertis, R. L. Kingsburgh, M. Komljenovic, H. Lee & R. J. Buta: The Extinction and Distance of Maffei 1, The Astrophysical Journal, Vol. 587, Iss. 2, p. 683 (2003)
1 2 3 4  NED: Maffei 1
1 2 3  R. Buta & M. L. McCall: Maffei 1 with the Hubble Space Telescope, The Astronomical Journal, Vol. 125, Iss. 3, p. 1150 (2002)
1 2  J.-Q. Zheng, M. J. Valtonen & G. G. Byrd: Maffei 1 as an interloper of the Local Group of galaxies and the mass of the Local Group, Astronomy & Astrophysics, vol. 247, no. 1, p. 21-2 (1991)
1 2  P. Maffei: My researches at the infrared doors, Memorie della Società Astronomica Italiana, vol. 74, p. 23 (2003)
1 2 3  R. L. Fingerhut, M. L. McCall, M. De Robertis, R. L. Kingsburgh, M. Komljenovic, H. Lee & R. J. Buta: The Extinction and Distance of Maffei 1, The Astrophysical Journal, Vol. 587, Iss. 2, p. 672 (2003)
↑  T. J. Davidge & S. van den Bergh: The Globular Cluster Content of Maffei 1, The Publications of the Astronomical Society of the Pacific, Vol. 117, Iss. 832, p. 589 (2005)
↑  M. L. McCall: A Council of Giants, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 440, Iss. 1, p. 8 (2014)
מאפיי 1 (ימין) ומאפיי 2 (שמאל).
הכוכבים והערפיליות שייכים לשביל החלב
מאפיינים מיניים

| --- | --- |
 שיוך:  reproductive physiological phenomenon 
 תיאור ב:  המילון האנציקלופדי ברוקהאוס ואפרון 
 מזהים
 קוד MeSH:  G08.686.815 
 מזהה MeSH:  D012727 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0036866 
 
מאפיינים מיניים או סימנים מיניים הם תכונות פיזיות או התנהגותיות של אורגניזם (בדרך כלל של אורגניזם בעל דו־צורתיות זוויגית) אשר מעידים על המין הביולוגי שלו. אלו יכולים לכלול איברי מין המשמשים לרבייה (המכונים גם מאפייני מין ראשיים), וסממני מין משניים שמבדילים בין הזוויגים של מין, אך אינם חלק ישיר של מערכת הרבייה.
בבני אדם

אצל בני אדם, ניתן להבחין בין איברי מין או מאפיינים מיניים ראשיים, שאיתם אדם נולד, לבין מאפייני מין משניים (אנ'), המתפתחים בשלב מאוחר יותר בחיים, בדרך כלל במהלך ההתבגרות. הפיתוח של שניהם נשלט על ידי הורמוני מין.
הורמונים המבטאים שוני מיני בבני אדם כוללים:
אסטרוגן
פרוגסטרון
אנדרוגנים כמו טסטוסטרון
בחסרי חוליות וצמחים

אצל חסרי חוליות וצמחים, הרמפרודיטים (פרטים שיש להם תכונות מיניות זכריות ונקביות בעת ובעונה אחת או במהלך מחזור החיים שלהם) נפוצים, ובמקרים רבים, הנורמה.
בזנים אחרים של יצורים רב תאיים (כגון פטריות) המאפיינים המיניים יכולים להיות הרבה יותר מורכבים, ועשויים לכלול הרבה יותר משני מינים.
ראו גם

רבייה
הטרונורמטיביות
הערות שוליים

↑  Sexual Characteristics, ScienceDirect
↑  OUTLINE OF MALE AND FEMALE SEX CHARACTERISTICS, mansfieldct.org
↑  Sex hormone, Brittanica.com
↑  M.Kh. Chailakhyan, V.N. Khrianin, Kenneth V. Thimann (ע), תרגום: Vanya Loroch, Sexuality in Plants and Its Hormonal Regulation, London: Springer-Verlag, 1982, עמ' v
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4157013-3 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה ובנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.