stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התניה אופרנטית
חיזוקים, ענישות והכחדות > מושגים מרכזיים

חיזוק - גירוי כלשהו שמופיע בתנאים מסוימים (שינוי בסביבה שהתרחש לאחר ההתנהגות) וגורם להתנהגות מסוימת לחזור על עצמה. רוב סוגי ההתנהגויות של האדם מותנות לפי הדרך הזאת.
ישנם שני סוגים של חיזוקים - חיובי ושלילי. גירוי יחשב למחזק חיובי אם לפני ההתנהגות הוא לא היה בסביבה. שתיית מים בזמן יום חם יכולה להיחשב כגירוי מחזק חיובי של התנהגות. מחזק שלילי זהו גירוי שמחזק התנהגות כאשר הוא הוסר מהסביבה. חיפוש של צל ביום שימשי חם זוהי התנהגות מחוזקת על ידי הפסקת ההשפעה של אור השמש. הדלקת מזגן היא גם כן התנהגות שמחוזקת על ידי חיזוק שלילי. חיזוק חיובי ושלילי הם גירויים שמעלים את התרחשותה של התנהגות.
אופרנט - התנהגות המתרחשת באופן מקרי בתנאים מסוימים ותדירות הופעתה נשלטת על ידי תוצאותיה. אין לאופרנט גירוי מסוים שגורם לו להופיע (בניגוד להתנהגות רספונדנטית ששם גירוי בלתי מותנה גורם לרפלקס). האפיון העיקרי של התנהגות אופרנטית הוא שהיא גורמת לשינוי סביבתי כלשהו.
ישנם גם אירועים שמפחיתים תדירות הופעה של התנהגות:
ענישה - אם התנהגות אופרנטית מובילה להופעה של גירוי מעניש שלא היה בסביבת האורגניזם לפני ביצוע ההתנהגות, אז תדירות הופעת ההתנהגות תרד בעתיד. דוגמה לכך, היא כאשר חולדה מקבלת מכת חשמל כתוצאה מלחיצה על דוושה, ולאחר מכן היא מפסיקה ללחוץ על הדוושה. גם ענישה יכולה להיות חיובית או שלילית. הוספת גירוי בלתי נעים, כמו מכה למשל, תחשב ענישה חיובית. בעוד הסרה של גירוי בו הלומד מעוניין תחשב ענישה שלילי. ניתן לתאר ענישה שלילית כ"הפסדת את ההזדמנות". ענישה זאת לרוב אפקטיבית יותר מענישה חיובית שכן היא אינה שרירותית.
הכחדה - אם חיזוק חיובי יפסיק להופיע לאחר ההתנהגות שחוזקה, אז ההתנהגות תרד בתדירותה.
תלויות של חיזוק

סקינר תיאר את תהליך שינוי ההתנהגות של האדם במשך חייו כמנגנון המקביל לברירה הטבעית. כפי שהסביבה מבררת וגורמת ליצורים מסוימים לשרוד, בזמן שאחרים נכחדים, כך עושה גם הסביבה בחייו של הפרט. את ההתנהגות אפשר לנתח כאירוע המורכב משלושה שלבים, אשר נמשכים במשך כל ימי חייו של האדם, מתרחשים מרגע לרגע ומשפיעים זה על זה:
א. האירוע המקדים: בדרך כלל גירוי מבחין, שיוצר תנאים שבהם עולה ההסתברות שתופיע התנהגות מסוימת. ראו ערך ניתוח התנהגות יישומי.
ב. התנהגות גלויה ונסתרת של האדם: כל הפעולות הגלויות שהאדם מבצע והרגשות שהוא מרגיש - מה שקורה בו זמנית. הגישה הקוגניטיבית טוענת שהאדם מגיב לאירוע כפי שהוא מפרש אותו, אך התהליכים הקוגניטיביים וההתנהגותיים מתרחשים בו זמנית, כתוצאה מהגירוי המבחין.
ג. התוצאות המופיעות לאחר ההתנהגות: השינויים המידיים שמופיעים בסביבה החיצונית: חיזוקים, ענישות וכו'.
הקשר המתרחש בין שלושת המרכיבים הללו הוא נוצר באופן מקרי וזמני.
בדרך כלל נהוג להסביר התנהגות אופרנטית כהתנהגות "בעלת מטרה". אך מבחינה טכנית הסבר זה שגוי, מכיוון שהאדם מתנהג לא כי הוא "חושק במטרה" כלשהי, אלא כי בעבר ההתנהגות זו חוזקה. כך גם אפשר להתייחס לברירה הטבעית, שמכינה את האורגניזם לסביבה דומה לזאת שבה התרחשה הברירה בעבר, ולא ל"עתיד".
פיזיולוגיה של התניה אופרנטית

מחקרים בבעלי חיים ובבני אדם מראים כי תהליכי למידה שמערבים חיזוק התנהגותי קשורים להפעלה של מערכת החיזוק במוח. גירויים חיוביים גורמים להפעלה של תאי עצב באזור שנקרא הטגמנטום הגחוני ולהפרשה של המוליך העצבי דופמין לתוך גרעין האקומבנס. תהליך זה גורם לתחושת הנאה. ככל הנראה, הפרשת הדופמין מסייעת לתהליכים של למידה באזורים שונים במוח, דרך התפקיד שדופמין ממלא בהגברה ארוכת טווח (Long-term potentiation).
ראו גם

התניה קלאסית
ביהביוריזם
ניתוח התנהגות יישומי
הערות שוליים

↑  הַתְנָיָה אֶמְצָעוּתִית במילון פסיכולוגיה (תשנ"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Dr. Rajiv Jhangiani and Dr. Hammond Tarry, 2.1 Sources of Social Knowledge, Principles of Social Psychology - 1st International H5P Edition, BCcampus, 2022-01-26, ISBN 978-1-77420-193-0. (באנגלית)
↑  Skinner, B. F. (Burrhus Frederic), 1904-1990., Science and human behavior., New York,: Macmillan, [1953]
↑  Skinner, B. F. (Burrhus Frederic), 1904-1990., Upon further reflection, Englewood Cliffs, N.J.: Prentice-Hall, 1987
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548585705171  BnF: cb11964862t (data)  GND: 4172613-3  LCCN: sh85094913 
סוגי החיזוקים והעונשים בהתניה אופרנטית
צוואר

| --- | --- |

 שיוך:  subdivision of body proper, ישות אנטומית מסוימת 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1301) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  collum 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A01.1.00.012 
 TA2 (2019):  123 
 FMA:  7155 
 קוד MeSH:  A01.598 
 מזהה MeSH:  D009333 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0027530 
 
הצוואר הוא אזור בגוף הנמצא בין החזה לגולגולת. בצוואר עוברים מספר מבנים אנטומיים חשובים, ובהם עמוד השדרה שמחזיק את הגולגולת בעזרתה של החוליה הראשונה (C1), חוט השדרה הממוקם בתוך עמוד השדרה, הלוע והגרון, קנה הנשימה, הוושט שמאפשר את מעבר המזון מהפה אל מערכת העיכול, וכן מספר רב של כלי דם גדולים ועצבים.
בצוואר מספר שרירים שתפקידם העיקרי הוא החזקת הצוואר וסיבוב הראש. רוב הצוואר מעוצבב בעזרת צביר העצבים הצווארי וחלק ממנו מעוצבב בעזרת עצבי הגולגולת (מכונים גם עצבים קרניאליים).
צינור הלוע – Pharynx

הלוע (Pharynx) הוא צינור שרירי מוארך הנושק לעמוד השדרה, אשר נמתח מבסיס הגולגולת בחלקו העליון, ועד לוושט בחלקו התחתון. צינור זה מכיל מספר פתחים, וביניהם לחלל האף (Nasal Cavity), חלל הפה (Oral Cavity), ולגרון (Larynx) – צינור סחוסי המוביל אוויר לקנה הנשימה והריאות. הפתחים הללו מייצרים תקשורת ישירה בין אזורים אלו, ובגינם מזון שנאכל מועבר לרוב לוושט ומשם לעיכול בקיבה, אך לעיתים פורץ דרך האף (בייחוד בזמן צחוק), או נתקע בדרכי האוויר עד כדי השתנקות. לחלופין, ניתן להחדיר בעת הצורך צינור האכלה לקיבה דרך האף (זונדה), או צינור הנשמה דרך הפה (צנרור קנה).
בעגה האנטומית נהוג לסווג את הלוע בהתאם לפתחים שצוינו לעיל: הלוע האפי המתקשר עם חלל האף (Nasopharynx); הלוע הפומי המתקשר עם חלל הפה (Oropharynx); והלוע הגרוני המתקשר עם הגרון ודרכי האוויר (Laryngopharynx).
כל שרירי הלוע מעוצבבים על ידי העצב הקרניאלי ה-10 (עצב הואגוס), למעט שריר בודד המכונה Stylopharyngeus אשר מעוצבב על ידי העצב הקרניאלי ה-9 (Glossopharyngeal Nerve).
גרון – Larynx

בתוך הצוואר ממוקם הגרון (Larynx), צינור סחוסי המהווה פרוזדור לכניסת אוויר לריאות. הגרון ממוקם קדמית לצינור הלוע (Laryngopharynx), ומסתיים בקנה הנשימה (Trachea) בחלקו התחתון. בחלקו העליון של הגרון ממוקם בית הקול, מבנה אנטומי קטן המורכב משני צמדים של כפלים גידיים עטופי רירית: מיתרי הקול האמיתיים (True Vocal Folds) ומיתרי הקול הדמויים (False Vocal Folds). שרירים עדינים שולטים בתנועת מיתרי הקול האמיתיים, אשר פתיחתם לרווחה נחוצה לנשימה, ויצירת רטט בהם אחראית להפקת צלילים (דיבור ושירה). שרירים נוספים יכולים לסגור באופן הרמטי את שני סוגי מיתרי הקול, וכך למנוע יציאת אוויר מבית החזה לסביבה החיצונית, כפי שנעשה בעת מאמץ או בעת הפרשת צואה.
מחלות נגיפיות עונתיות מתבטאות לא פעם בחום, כאבים בבליעה ואדמומיות באזור הלוע הפומי (Oropharynx). בשפה יום-יומית נאמר על תופעה זו כי מדובר ב"דלקת גרון" (Laryngitis), אך למעשה זוהי דלקת לוע (Pharyngitis). דלקת גרון מתבטאת בעיקרה בצרידות עקב הפגיעה במיתרי הקול, אף על פי שהיא יכולה להיות מלווה גם בדלקת לוע. זוהי אבחנה שפירה על פי רוב החולפת מעצמה, אבל בפעוטות היא עלולה לסכן חיים (ראה: קְּרוּפּ).
גרון – Larynx > גרגרת

פיקת הגרון או פִּקַּת הַגַּרְגֶּרֶת, היא החלק הקדמי והבולט של הגרון ותיבת הקול. מבנה זה נוצר מאחד מסחוסי הגרון המכונה "סחוס המגן" (Thyroid Cartilage). צורתו של סחוס זה היא כמעין ספר פתוח, כאשר הוא פונה לאחור ומגן בכריכתו על מיתרי הקול העדינים. הגרגרת היא זווית הפתיחה של 'הספר', כאשר בגברים ישנה זווית חדה ואילו בנשים הזווית קהה יותר. אף על פי שגרגרת ידועה כמבנה אנטומיה גברי, היא קיימת גם בנשים, אם כי בנשים היא איננה כה בולטת חיצונית מפאת זוויתו של סחוס המגן.
משולשי הצוואר

בשל מורכבותו הרבה של הצוואר, והמבנים הרבים אותם הוא מכיל, מקובל לחלקו לשישה תת-משולשים בשתי רמות היררכיה. חלוקה זו מבוססת על ארבעה שרירים, מהם שני שרירים שטחיים ושני שרירים עמוקים.
השרירים השטחיים הם שריר הטרפז ושריר הסטרנוקלאידומסטואיד (Sternocleidomastoid Muscle) כנראה בתמונה. בהתאם לשרירים הללו מחולק הצוואר ל'משולש קדמי' (בין הסטרנוקלאידומסטואיד וקו האמצע של הצוואר) ו'משולש אחורי' (בין שריר הטרפז לבין שריר הסטרנוקלאידומסטואיד).
שני השרירים העמוקים – השריר הדו-בטני (Digastric Muscle) ושריר האומו-היואיד (Omohyoid Muscle) – מחלקים את המשולש הקדמי לארבעה תת-משולשים, ואת האחורי לשניים, מה שמוליד שישה תת-משולשים כנכתב בתחילת הפסקה.
| משולש ראשי | תת-משולש | גבולות | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| קדמי | Digastric Triangle |  הלסת התחתונה (Mandible)  הבטן הקדמית של שריר ה-Digastric  הבטן האחורי של שריר ה-Digastric |  עורק הפנים (Facial Artery)  וריד הפנים (Facial Vein)  עצב קרניאלי 12  בלוטת הרוק התת-לסתית (Submandibular Gland)  העצב לשריר המילו-היאויד (Nerve to Mylohyoid) |
| קדמי | Carotid Triangle |  הבטן הקדמית של שריר ה-Digastric  הבטן העליונה של שריר ה-Omohyoid  שריר הסטרנוקלאידומסטואיד |  נקודת פיצול עורק התרדמה (Common Carotid)  הווריד הג'וגולרי הפנימי (Internal Jugular Vein)  עצבים קרניאליים 10, 11 ו-12  לולאת המקלעת העצבית הצווארית (Ansa Cervicalis) |
| קדמי | Submental Triangle |  שתי הבטנות של שריר ה-Digastric  עצם ההיואיד (Hyoid Bone) |  בלוטות לימפה תת-לסתיות  תרומה לווריד הג'וגולרי הקדמי (Anterior Jugular Vein) |
| קדמי | Muscular Triangle |  הבטן העליונה של שריר ה-Omohyoid  שריר הסטרנוקלאידומסטואיד  קו האמצע של הצוואר |  ארבעת ה-Strap Muscles (שרירי הסרט): Sternohyoid; Omohyoid; Sternothyroid; Thyrohyoid  בלוטת התריס (Thyroid Gland)  ארבעת בלוטות יותרת התריס (Parathyroid Glands) |
| אחורי | Occipital Triangle |  הבטן התחתונה של שריר ה-Omohyoid  שריר הסטרנוקלאידומסטואיד  שריר הטרפז |  עצב קרניאלי 11  מקלעת העצבים הצווארית (Cervical Plexus)  חלקו העליון של מקלעת העצבים הזרועית (Trunks of Brachial Plexus)  העצב הסרעפתי (Phrenic Nerve)  הווריד הג'וגולרי החיצוני (External Jugular)  עורקים (Occipital and Transverse Cervical Arteries) |
| אחורי | Subclavicular Triangle |  הבטן התחתונה של שריר ה-Omohyoid  שריר הסטרנוקלאידומסטואיד  עצם הבריח |  עורק הסאב-קלביאן (Subclavian Artery)  וריד הסאב-קלאביאן (Subclavian Vein)  המשכה של מקלעת העצבית הזרועית (Brachial Plexus)  העורק והווריד העל-שכמיים (Suprascapular Artery and Vein) |
כלי דם

הצוואר מכיל כלי דם רבים, וביניהם כלי דם של אזור הראש, הפנים, הצוואר והכתף. בשל כך, מדובר באזור אנטומי רגיש ופגיע.
כלי דם > עורקים

ביציאה מחדר שמאל מתרוממת האאורטה, אבי העורקים, אשר מכילה שלושה פיצולים גדולים בבסיס הצוואר: עורק הברכיוספאליק הימני (ברכיו – זרוע, צפאלוס – ראש); עורק הקרוטיד השמאלי; ועורק הסאב-קלאביאן השמאלי. עורק הברכיוספאליק הימני מתפצל במהרה לכדי עורק קרוטידי ימני וסאב-קלאביאן ימני, אשר מזינים את אזור הצוואר והזרוע בהתאמה.
כלי דם > עורקים > העורקים הקרוטידיים

בשני צידי הצוואר ממוקמים עורקים גדולים המכונים "עורקי התרדמה" או "העורקים הקרוטידיים" (Common Carotid Arteries). אלו הם כלי דם גדולים, אשר מתפצלים בשלישו העליון של הצוואר לכדי עורק קרוטידי פנימי (Internal Carotid) אשר חודר לגולגולת להזנת המוח והעין, ולכדי עורק קרוטידי חיצוני (External Carotid) אשר מזין את הפנים והצוואר.
בצוואר, העורק הקרוטידי החיצוני מתפצל ל-8 עורקים מרכזיים:
Superior Thyroid Artery
Ascending Pharyngeal Artery
Lingual Artery
Facial Artery
Occipital Artery
Posterior Auricular Artery
Maxillary Artery
Superficial Temporal Artery
כלי דם אלו מזינים את כלל המבנים הצוואריים, את מרבית חלקי הפנים (Face), ואת חלקו החיצוני של הראש. כך למשל עורק ה-Superior Thyroid Artery מזין את בלוטת התריס והגרון (באמצעות אחד מפיצוליו המכונה Superior Laryngeal Artery); עורק ה-Lingual Artery מזין את הלשון; ועורק הפנים Facial Artery מזין את מרבית המבנים השטחיים בפנים, אך גם מספק דם לחלל האף ולעין. עם זאת, האף וארובת העין מוזנים על ידי כלי דם נוספים, אשר מקורם הוא בעיקר מהעורק המקסילרי (Maxillary Artery). גלגל העין עצמו מוזן על ידי ה-Ophtalmic Artery, אשר הוא פיצול שמקורו בעורק הקרוטידי הפנימי (Internal Carotid); בניגוד לעורק הקרוטידי החיצוני, העורק הקרוטידי הפנימי איננו מתפצל כלל בצוואר, ופיצוליו מופיעים רק לאחר חדירתו לחלל הגולגולת.
כלי דם > עורקים > העורקים הקרוטידיים > איברי חישה קרוטידיים

בנקודת הביפורקציה (פיצול) של העורקים הקרוטידיים לכדי חיצוניים ופנימיים, ממוקם איבר חישה עדין אשר מנטר את תכולת הגזים בדם וכן את חומציותו. חיישן זה מכונה Carotid Body. בקרבה לחיישן זה, אך גבוה יותר בחלקו הראשון של העורק הקרוטידי הפנימי, ישנה התרחבות הנקראת Carotid Sinus; זהו איבר חישה נוסף אשר מנטר את הדם, ותפקידו לבחון את לחץ הדם. יחד, הכימורצפטורים של ה-Carotid Body והבארו-רצפטורים של ה-Carotid Sinus מוודאים בכל עת כי אספקת הדם למוח תקינה. מבנים אלו מעוצבבים על ידי Hering's nerve, שהוא עצב המקבל סיבים משני עצבים קרניאליים: 9 ו-10.
כלי דם > עורקים > העורקים התת-בריחיים: עורקי הסאב-קלאביאן

עורקי הסאב-קלאביאן הם פיצולים גדולים של האאורטה, בדומה לעורקים הקרוטידיים. בעוד שהעורקים הקרוטידיים מזינים את הראש, הצוואר והפנים, עורקי הסאב-קלאביאן מהווים מקור לכלי דם המזינים את החזה, הכתף והגפה העליונה. יחד עם זאת, ישנם מספר פיצולים צוואריים חשובים לעורקי הסאב-קלאביאן:
Vertebral Artery
Internal Thoracic Artery (Mammary Artery)
Thyrocervical Trunk
Costocervical Trunk
Dorsal Scapular Artery
העורקים הורטברליים, אחד מימין ואחד משמאל, חודרים לחרירים מותאמים להם בצידי החוליות הצוואריות, ולבסוף חודרים לחלל הגולגולת דרך נקב העורף הגדול (Foramen Magnum). עורקים אלו מתחברים ליצירת העורק הבאזילרי (Basilar Artery), ויחד עם העורק הקרוטידי הפנימי מזינים את המוח.
מבין פיצולי הסאב-קלאביאן, ה-Thyrocervical Trunk הוא הבולט ביותר בשל פיצוליו הרבים:
Inferior Thyroid Artery
Ascending Cervical Artery
Transverse Cervical Artery
Suprascapular Artery
גם ל-Costocervical Trunk ישנם פיצולים, אך אלו כוללים שני כלי דם גדולים בלבד: Deep Cervical Artery; ו-Supreme Intercostal Artery אשר מזין את החללים הבין צלעיים של צלעות 1–2.
כלי דם > עורקים > ניקוז ורידי

ככלל, עורקים מלווים על ידי ורידים בעלי שם דומה. הוורידים הצוואריים מתנקזים למערכת ורידית ענפה של ורידים ג'וגולריים (Jugular Veins). בעומקו של הצוואר ממוקם הווריד הג'וגולרי הפנימי (Internal Jugular Vein), שהוא וריד מאסיבי אשר מנקז את המוח, וכן מקצת מהפנים, האוזן והלשון.
שטחית לו, ישנם שני כלי דם ג'וגולריים נוספים: הווריד הג'וגולרי החיצוני (External Jugular Vein) ו-וריד הג'וגולרי הקדמי (Anterior Jugular Vein). לצד שני אלו ישנו גם סעיף ג'וגולרי אלכסוני הנקרא בפשטות "Communicating Vein". הוורידים הג'וגולריים השטחיים מתנקזים לבסוף לוורידי הסאב-קלאביאן (Subclavian Vein).
ראו גם

צוואר הרחם
נשיכת אהבה
צוואר ממולא
צוואר בקבוק
מנח ראש קדמי
מימין ניתן לראות את מבנה הגרון (Larynx) כפי שנראה ממבט קדמי. משמאל ניתן להבחין ביחסים בין הלוע (Pharynx) מאחור ובין הגרון (Larynx) מקדימה, כפי שאלו נראים במבט צידי.
ששת משולשי הצוואר
מבט צידי על עורקי הצוואר. ניתן לראות את עורק הסאב-קלאביאן הימני, ה-Common Carotid הימני, וכן את פיצולו לכדי עורקים קרוטידיים פנימי וחיצוני. כמו כן, מופיעים פיצולי ה-External Carotid Artery השונים.
פיצולי ה-External Carotid Artery השונים
מערכת הניקוז הג'וגולרית
לוחמה אלקטרונית

.
לוחמה אלקטרונית (בראשי תיבות: ל"א; באנגלית: Electronic Warfare ובקיצור EW) כוללת את כל היכולות והמרכיבים אשר נועדו לפגיעה במערכות אלקטרוניות של האויב, ובעיקר מערכות תקשורת, מערכות גילוי (מכ"מים) ומערכות נשק המנוהלות על ידי בקרה אלקטרונית. כמו כן, תחום זה כולל יכולות ומרכיבים שנועדו להתגונן מפני לוחמה אלקטרונית (מערכות נל"א – נגד לוחמה אלקטרונית).
מערכות הל"א השונות מותקנות בסוגים שונים של פלטפורמות: קרקעיות, מוטסות וימיות, והן מהוות מרכיב מרכזי במערך המבצעי של כל צבא מודרני ומהוות "מכפיל כוח" משמעותי במאמץ להשיג עליונות אווירית, ימית ויבשתית מול הכוחות ומערכי ההגנה של האויב.
חשיבותה של הלוחמה האלקטרונית ותרומתה הוכחו כבר במלחמת העולם השנייה ולאחר מכן בעימותים בינלאומיים נוספים, ובהם מלחמות קוריאה, וייטנאם, המפרץ וקוסובו וכן במלחמות ובמבצעים של צה"ל.
הפיתוח בתחום הלוחמה האלקטרונית הוא מרוץ חימוש מתמיד בין מפתחי מערכות ל"א לבין מפתחי מערכות נל"א שנועדו להתגבר על הל"א.
התחום המודיעיני אלינט (ELINT) מספק את הידע המוקדם הדרוש למימוש של אמצעי לוחמה אלקטרונית ולשימוש אפקטיבי בהם, בכך שהוא מספק מידע על אופן הפעולה של מטרות התקיפה האלקטרונית. על מנת לקיים לוחמה אפקטיבית, עושות מערכות לוחמה אלקטרונית שימוש בכלים ובשיטות המשמשות לאיסוף ועיבוד אלינט.
היסטוריה

הפעם הראשונה בהיסטוריה שנעשה שימוש בל"א הייתה ב־15 באפריל 1904 על ידי חיל הים הרוסי במהלך מלחמת רוסיה–יפן. במהלך התקפה של הארטילריה היפנית על פורט ארתור, מערכות הרדיו של ספינת הקרב הרוסית "פובדה" והעמדה היבשתית "זולוטיה גורה" יצרו הפרעות יזומות במערכות הקשר היפניות ושיבשו את העברת הקואורדינטות מספינות הקרב היפניות לכוחות הארטילריה ביבשה. זהו סוג של חסימה.
האירוע הראשון של שימוש בלוחמה אלקטרונית מתוחכמת התרחש במלחמת העולם השנייה, שעה שחיל האוויר הגרמני עבר להפצצת לונדון בלילה (מחמת הפגיעות הרבות שנגרמו למפציצים בהפצצות יום). מאחר שלונדון הייתה מואפלת, שידרו הגרמנים קרן אלקטרומגנטית (כמו במערכת מכ"ם) מבלגיה ושנייה מצרפת כך ששתי הקרניים הצטלבו מעל לונדון. במפציצים הותקן מתקן קטן שזיהה את הקרניים ואותת לטייס כשנקודת הצטלבות הקרניים אותרה, ואז הטיל את הפצצות. אחד המפציצים שהופל במים בסמוך לחוף אותר על ידי הבריטים שחקרו את המתקן ולאחר שהבינו אותו, שידרו שידורים מקומיים שגרמו למתקן לזהות נקודת הצטלבות הקרניים בחוף, הרבה לפני לונדון. תהליך שיבוש זה פעל היטב והציל נפשות רבות.[דרוש מקור]
בחיל הים הישראלי נעשה שימוש נרחב בלוחמה אלקטרונית במהלך מלחמת יום הכיפורים.
מרכיבי הלוחמה האלקטרונית

לוחמה אלקטרונית כוללת את המרכיבים הבאים:
סיוע אלקטרוני (ESM – Electronic Support Measures) – איסוף מידע אלקטרוני טקטי ממוקד על מערכות המכ"ם והתקשורת של האויב ועל מיקומו ברגע מסוים, כדי לסייע בהפעלת מערכות נשק נגדו.
אמצעי־נגד (ECM – Electronic Countermeasures) – אמצעים המופעלים כדי למנוע לחלוטין, לנטרל או לשבש את הפעלתן של מערכות האויב. חסימה אלקטרונית נכללת בקבוצה זו.
אמצעים נגד לוחמה אלקטרונית (נל"א) (ECCM – Electronic Counter Countermeasures) – אמצעים להתגוננות מפני מערכות הל"א של האויב.
מערכות עתירות אנרגיה (בטכנולוגיות של HPM – High Power Microwaves ושל UWB – Ultra Wide Band) – מערכות לשיתוק מערכות אלקטרוניות באמצעות הקרנת גלים אלקטרומגנטיים בהספקים גבוהים למשכי זמן קצרים מאוד (דפקים קצרים).
סוגים של מערכות לוחמה אלקטרונית

מערכות ל"א מתחלקות לארבעה סוגים עיקריים:
מערכות הגנה עצמית – נועדו להגן על הפלטפורמה שעליה הן מותקנות.
מערכות הגנה מלווה או "תקיפה אלקטרונית" Escort Jamming (EJ) or Electronic Attack (EA) – אלה מותקנות על פלטפורמות הנמצאות בקרבת הכוח התוקף ומקנות לו הגנת ל"א או שמשמשות לשיבוש והשמדה של מערכי הגנה אווירית של האויב לפני תקיפה או פעילות אחרת, מערכת כזו נקראת: Suppresion of Air Defence – SEAD.
מערכות הגנה מנגד (Stand Off) – אלה מותקנות על פלטפורמות הנמצאות מחוץ לטווח מערכות הנשק של האויב ומפעילות לוחמה אלקטרונית היוצרת "מסדרון מיסוך" עבור הכוחות התוקפים. מערכות אלו נדרשות לשדר בהספקים גבוהים כדי להגיע לרמת אותות הנדרשת על מנת לשבש את המכ"מים הרחוקים.
מערכות הגנה מתוך (Stand in) – אלה מותקנות על פלטפורמות, בדרך כלל מתכלות, הנמצאות בתוך טווח מערכות הנשק של האויב אך לרוב אינן פגיעות, עקב גודלן הקטן. כיום מותקנות מערכות כאלו על כלים שונים שאינם מאוישים. כלים אלו משוגרים ממטוסים או מסוקים ומסוגלים לשהות זמן ממושך תוך ריחוף וטיסה באזור המכ"מים.
לוחמת ספקטרום להפלת כטב"מים.
משימת הל"א מושגת בדרך כלל באמצעות מספר פלטפורמות לשם השגת מסדרון מיסוך רצוף לכל אורך הפעולה של הכוחות התוקפים.
מבנה עקרוני של מערכת לוחמה אלקטרונית

הדרישה המרכזית ממערכת ל"א היא שתפעיל את שיטת החסימה המיטבית נגד איומים בזמן תגובה קצר.
מערכות ל"א כוללות שלושה מכלולים עיקריים:
מקלט המזהיר בפני מכ"ם (RWR – Radar Warning Receivers) – מאפשר לקלוט אותות אלקטרומגנטיים של איומים כגון מכ"מים לסוגיהם, טילים בעלי ראשי ביות אקטיביים וכו'. מזהה את סוג האיום ומידת חומרתו וכיוונו המשוער. נותן לצוות אוויר התרעה קולית וחזותית ואף מפעיל שיגור של אמצעי הטעייה הנקראים מוץ ונורים. המערכות המתקדמות היום כוללות כבר מקלטים ספרתיים בעלי רגישות גבוהה ומדי כיוון מדויקים ונקראות כבר (ESM (Electronic Support
חוסם ל"א (Electronic countermeasure – ECM) – חוסם הל"א מותקן על הפלטפורמה או נגרר על ידה (Towed Decoys), ומשדר קרינה אלקטרומגנטית לעבר האיום. אלו הם בעצם שידורים מקודדים בצורה מיוחדת, כך שבהגיעם למערכות הנשק, הם מתגברים על אמצעים נגד־ל"א – נל"א, משביתים ומשבשים את האיומים. מערכות אלו מכילות שני חלקים, האחד נקרא גנרטור טכניקות אשר עושה שימוש גם בזיכרון מיוחד המסוגל להקליט את אות המכ"ם הנקלט ולהפיק אותות שיבוש שייראו למכ"ם כהחזר אותנטי של מטרה. החלק השני הוא המשדר אשר מגביר את אות השיבוש ומוציא אותו לאוויר. משדרים מבוססים בדרך כלל על שפופרות מיוחדות ובשנים האחרונות נכנסים יותר ויותר משדרים מבוססי רכיבי מצב מוצק (טרנזיסטורים) וטכניקות הכוונת אלומת השידור על ידי אנטנות רבות עם הפרשי פאזה ביניהן.
מכלול העיבוד, הבקרה ועיבוד האות – אחראי לתפעול כלל המכלולים באופן שיבטיח יעילות מיטבית. זהו בדרך כלל מחשב המרכז את כל תעבורת המידע בתוך חליפת ההגנה ובינה לבין הפלטפורמה הנושאת (למשל נתוני ניווט ותצוגה לטייס). מחשב זה מפעיל, על פי המצב והאיומים על הפלטפורמה את אמצעי השיבוש וההטעיה המתאימים.
טכניקות נוספות

מלבד חוסם הל"א קיימות טכניקות נוספות להגדלת השרידות של הכוחות התוקפים ולמיזעור היעילות של מערכות הנשק של האויב:
הקטנת שטח חתך המכ"ם (שח"ם) של הפלטפורמה כפי שנעשה במטוסים חמקניים ובספינות טילים מדגם סער 5.
פיזור מוץ להטעיית מכ"ם האויב.
פיזור נורים להטעיית טילים מונחי חום.
שיגור אמצעי דמה המדמים מטרות אמיתיות ומעסיקות את מערכות הנשק של האויב.
ביטול פעיל של אותות המכ"ם האמורים להיות מוחזרים מן המטוס או כלי השיט.
תקיפה של מערכות הגילוי, הבקרה והשליטה באמצעות מערכות נשק רגילות ובאמצעות מערכות ייעודיות כגון טילים מתבייתי קרינה, וכטב"מים כגון הארפי, הארופ וברקן ירוק המתבייתים על קרינה ומתפוצצים על היעד הקורן.
ראו גם

רקפת (מתקן אלקטרוני)
מבצע מוקד
קרב לטקיה
מבצע ערצב־19
סוטר
איגוד העורבים הישנים
יחידה 555
מרכז לוחמת הספקטרום 513
הערות שוליים

↑  ניר דבורי, ‏ללא ירייה אחת: השיטה החדשה ויוצאת הדופן להפלת מל"טים ורחפנים, באתר ‏מאקו‏, 7 ביולי 2022
| תעופה צבאית  • תעופה • תעופה אזרחית |
| --- | --- | --- |
| סוגי כלי טיס | מטוס קרב • מטוס תובלה צבאי • מטוס תקיפה • מטוס קרב רב-משימתי • מפציץ • מטוס ריגול • מטוס תובלה • מסוק קרב • מסוק סער • מטוס שליטה ובקרה • כטב"ם | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| כלי נשק | פצצה (שימוש כללי ומונחית) • טיל אוויר-אוויר • טיל אוויר-קרקע • טיל שיוט • חימוש משוטט (כטב"ם מתאבד) • רקטה • תותח אוטומטי/מקלע כבד (כגון M2 בראונינג ו-M61A1 וולקן) | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| מושגים עיקריים | לוחמה אווירית • קרב אוויר • הפצצה אסטרטגית • הפצצה טקטית • תובלה אווירית • מודיעין אוויר | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| מערכות עיקריות | לוחמה אווירית במלחמת העולם הראשונה • לוחמה אווירית במלחמת העולם השנייה • לוחמה אווירית במלחמת קוריאה • לוחמה אווירית במלחמת וייטנאם • לוחמה אווירית במלחמת המפרץ | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| מושגים משניים | טייסת • אלוף הפלות • גיחה • נ"מ • יעף • חמקנות  • לוחמה אלקטרונית | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph389978
חותמת הצריבה הנסיונית של דואר הולנד

חותמת הצריבה הנסיונית
בשנת 1901 ערך דואר הולנד ניסוי במתקן החתמה חדשני אשר היה מבוסס על צריבה של בולי הדואר בברזל מלובן במקום השימוש הרגיל בדיו. בתום תקופה של 45 ימי עבודה התברר כי מתקן ההחתמה סובל מכשלים רבים, והוחלט להפסיק את הניסוי. דואר הולנד היה היחיד שניסה באופן מסודר את הרעיון של שימוש בצריבה כאמצעי לביטול בולי הדואר, והחותמות המיוחדות שנוצרו במהלך ימי הניסוי הן נדירות ומבוקשות על ידי אספני הבולים.
הרקע להכנת חותמת הצריבה

מאז החל באנגליה השימוש בבולי דואר בחודש מאי 1840 נאלצו מנהלי הדואר להתמודד עם בעיית הזייפנים, אשר ניקו בדרכים שונות את החותמת שהוטבעה על הבולים ועשו בהם שימוש חוזר. אובדן ההכנסות הסתכם בסכומים גבוהים מאוד, ורשויות הדואר חיפשו ללא הרף דרכים יעילות לבטל את הבולים באופן בולט שלא יאפשר לעשות בהם שימוש חוזר. באפגניסטן, לשם דוגמה, ביטלו פקידי הדואר את הבולים על ידי קריעת חלק מן הבול. שיטה זו אמנם מנעה שימוש חוזר בבול, אולם היא הייתה מאוד לא יעילה, דרשה עבודה רבה של הפקידים שנאלצו לטפל בכל בול ובול, ולא הייתה מעשית במדינות בהם נשלחו כמויות גדולות מאוד של מכתבים מדי יום.
מרבית רשויות הדואר בעולם בחנו מעת לעת שיטות שונות שיקשו על מחיקת החותמת מן הבולים המשומשים. ניסיונות אלו התמקדו במספר כיווני פעולה:
שיפור ספיגת הדיו בתוך נייר הבולים כך שלא ניתן יהיה לנקות את הדיו מן הבולים.
הדפסת הבולים עצמם בדיו מיוחדת, כך ששטיפת הבולים במטרה למחוק את החותמת תגרום למחיקת הבול כולו.
שיפור איכות הדיו של החותמת כך שלא ניתן יהיה למחוק אותו.
חותמת הצריבה

במחצית שנת 1901 הציע מהנדס בשם ס. ס. ון דר ולק (C C van der Valk), מעובדי משרד הדואר ההולנדי, לנסות שיטה חדשנית לפסילת בולי הדואר, אשר תתבסס על צריבת הבולים במקום הכתמתם בדיו
חותמת הצריבה > מכונת הצריבה

ון דר ולק המציא מכונה, לה העניק את השם "וולקנוס" (Vulcanus), אשר התבססה על חותם עשוי ברזל אותו ניתן היה לחמם באמצעות מנורת פרפין. עובד הדואר נדרש להניח את המעטפה עם הבול על מדף מיוחד, ולהצמיד אליהם את החותם הלוהט באמצעות דריכה על דוושה מתאימה. צורתו של החותם נצרבה בנייר של המעטפה והבול באופן בולט, כך שלא ניתן היה לעשות בבול שימוש חוזר.
על פי הערכת הממציא צריכה הייתה המכונה לאפשר החתמה של 240 דברי דואר בדקה, כלומר ארבעה מכתבים בכל שנייה. קצב זה היה גבוה בהרבה מזה שהושג באמצעות חותמות הדיו אותן היה צריך לנקות מעת לעת, והדואר ההולנדי השתכנע שכדאי להזמין מכונה אחת על מנת לבצע ניסוי כדאיות לשיטה החדשה. יחד עם המכונה הוכנו שני ראשי צריבה, אותם ניתן היה להתקין לסירוגין בתוך המכונה.