stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריה א.אריה
ביוגרפיה > פעילותו המקצועית והאקדמית

המהנדס אריה א. אריה עבד בשנים 1947–1951 בחברה לגז ולחשמל במסגרת מפעל רשתות החשמל של בוקרשט. בשנים 1951–1952 עבד במכון למחקר ולתכנון אנרגטי ISPE ואחר כך בשנים 1952–1954 במשרד לתכנונים אנרגטיים. בתוקף תפקידו תרם לתכנון רשתות הולכת החשמל באמצעות כבלים תת-קרקעיים בערים פלוישט, פיטשט וקראיובה. במסגרת המכון ISPE השתתף אריה א. אריה בתוכניות הסיסטמטיזציה של המערכת האלקטרו-אנרגטית בחבל מונטניה ובחיבורה עם מערכות אנרגטיות שכנות.
תרומה חשובה נוספת של אריה לכלכלה הלאומית של רומניה הייתה ביסוס מערכת התפעול והאספקה של מסילות הברזל הרומניות בעזרת זרם חילופין של 50 Hz.
החל משנת 1948 נמנה אריה עם סגל ההוראה של המכון הפוליטכני בבוקרשט. בשנת 1950 התמנה למרצה בכיר, ב-1964 כפרופסור ראש קתדרה בפקולטה לאנרגטיקה, ואחר פרישתו לגמלאות היה פרופסור יועץ בפקולטה.
ב-1966 סיים תואר דוקטור עם התזה "השפעת מסילות הברזל החשמליות על מערכת האספקה האנרגטית שלהן" תחת הדרכתו של הפרופסור קונסטנטין דינקולסקו, מייסד האסכולה הרומנית לתחנות כוח.
יחד עם מרטין ברקוביץ', אריה כתב ספרי לימוד חשובים בתחום הולכת אנרגיה חשמלית ואספקתה, כמו כן עסק בחישוב המכני והחשמלי של קווי החשמל העיליים והתת-קרקעיים.
הוא פיתח שורה של משפטים כלליים עם יישום בחישוב הקצרים ברשתות החשמל.
אריה. א. אריה היה חבר במועצה הטכנית של RENEL (החברה האוטונומית לחשמל), שהפכה מאוחר יותר לחברה הלאומית לחשמל של רומניה, "CONEL". הוא כיהן כיושב ראש הקרן קונסטנטין דינקולסקו, שאותה ייסד.
ביוגרפיה > חייו הפרטיים

אריה א. אריה היה נשוי החל משנת 1943 עם המדענית לעתיד, אקתרינה אריה (1923–1975) להם נולדה בת, מהנדסת בתחום המעגלים האלקטרוניים.
פרסים ואותות הוקרה

פרס קונסטנטין בודיאנו של האקדמיה הרומנית
ספרים

1963, 1982 – עם מרטין ברקוביץ' – Rețele electrice - Calculul mecanic‏ (1963, 1982) – (רשתות חשמל - החישוב המכני) ספר לימוד מקיף
1974 עם מרטין ברקוביץ' וא. פויאטה – Rețele electrice - Calculul electric‏ (1974) – ספר לימוד מקיף
Transportul și distribuția energiei electrice‏ 1982 (הובלת האנרגיה החשמלית והפצתה)
Poluarea cu armonici a sistemului electroenergetic în regim simetric‏ 1994 – (הזיהום על ידי זרמים הרמוניים של המערכת האלקטרואנרגטית במשטר סימטרי) – זכה בפרס ע"ש קונסטנטין דינקולסקו
לקריאה נוספת

Arie A.Arie et al. - Activităț * didactico-științifice în universitățile tehnice și politehnice
anexă în Nicolae Cajal, Harry Kuller (coord.) Contribuția evreilor din România la cultură și civilizație  ,Editura Hasefer, București 2004 p 220-221
(אריה א. אריה - הנספח "פעילויות הוראה ומדעיות באוניברסיטאות הטכניות ופוליטכניות - בניקולאיה קאז'אל, הרי קולר - תרומת יהודי רומניה לתרבות ולציוויליזציה, הוצאת הספר, בוקרשט 2004 עמ' 220–221
Costin-Liviu Rucăreanu (coord), Călin Mihăileanu, Vasile Popovici, Gheorghe-Alexandru Stoleru - Personalități din energetica românească Institutul Național Român pentru studiul amenajării și folosirii energiei - București 2003 p. 123-124
(אישים באנרגטיקה הרומנית - המכון הלאומי הרומני לחקר הסיסטמטיזציה והאספקה של האנרגיה)
הערות שוליים

↑  geni
↑  Geni
1 2  A.Arie 2004 עמ' 220
1 2  A.Arie 2004 עמ' 221
ג'ק קבורקיאן

| --- | --- |

 לידה:  26 במאי 1928 פונטיאק, ארצות הברית 
 פטירה:  3 ביוני 2011 (בגיל 83) רויאל אוק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jack Kevorkian 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Troy 
 השכלה:  מערכת הבריאות של אוניברסיטת מישיגן  בית הספר לרפואה של אוניברסיטת מישיגן  אוניברסיטת מישיגן  Pontiac Central High School 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 
ג'ק קבורקיאן בהרצאה באוניברסיטת פלורידה
ג'ק קבורקיאן (באנגלית: Jacob "Jack" Kevorkian‏; 28 במאי 1928 - 3 ביוני 2011) היה רופא, צייר ומלחין אמריקאי, שנודע בעיקר בשל סיועו לכ-130 חולים סופניים להתאבד.
משנת 1999 ועד יוני 2007 ריצה קבורקיאן תקופת מאסר של 8 שנים בפועל מתוך גזר דין של 10–25 שנות מאסר על רצח מדרגה שנייה. קבורקיאן קיבל חנינה בשל התנהגותו הטובה ובתנאי שלא יעזור עוד לחולים סופניים לבצע התאבדות.
ראשית דרכו

ג'ק קבורקיאן נולד למהגרים ארמנים בפונטיאק, מישיגן. ב-1952 סיים לימודי רפואה באוניברסיטת מישיגן, בהתמחות בפתולוגיה. ב-1956 פרסם מאמר על צילומים של גלגל העין של חולים בשעת מותם, בניסיון לקבוע את זמן המוות המדויק. זאת, על מנת שניתן יהיה להשתמש באיבריהם להשתלה כל עוד ניתן. על עבודה זו ניתן לו הכינוי "ד"ר מוות". בדצמבר 1958 פרסם מאמר בכינוס בוושינגטון די. סי. הדן בניסויים רפואיים בהסכמה בנידונים למוות בזמן הוצאתם להורג. כתוצאה מכך, הוא התבקש על ידי אוניברסיטת מישיגן לעזוב את משרתו. ב-1970 מונה לפתולוג ראשי בבית החולים סרטוגה בשיקגו. במהלך שנות השמונים פרסם מספר מאמרים בכתב עת גרמני קטן, בהם פירט את דעותיו בעניין המתת חסד ואתיקה. באחרון שבהם, שפורסם ב-1988, פרסם הצעה למערכת למוות מתוכנן בקליניקות התאבדות, כולל ניסויים רפואיים על חולים. שנה מאוחר יותר בנה מכונת התאבדות מחלקים שקנה במכירות חצר וחנות לחומרי בניין.
הרשעה ברצח

ב-22 בנובמבר 1998 הוקרן במסגרת התוכנית 60 דקות של רשת CBS וידאו בו נראה קבורקיאן מזריק חומר רעיל לגופו של חולה ALS, תומאס יוק, בן 52. זו הייתה הפעם הראשונה בה קבורקיאן השתתף באופן פעיל בגרימת מוות. יומיים מאוחר יותר הואשם קבורקיאן ברצח בכוונה תחילה, עבירה על חוק האיסור על סיוע להתאבדות, ומתן חומר מבוקר ללא רישיון. התביעה ביטלה את האשמת ההתאבדות מאוחר יותר, כדי להימנע מהעלאה לדוכן של עדים שיספרו על סבלו של החולה. במהלך המשפט התעקש קבורקיאן להגן על עצמו, וכתוצאה מכך עורך דינו בכל המשפטים הקודמים החליט להתפטר מתפקידו. ב-13 באפריל 1999 הורשע קבורקיאן ברצח מדרגה שנייה ומתן חומר מבוקר, ונשפט ל-10 עד 25 שנות מאסר. הוא שוחרר כעבור 8 שנים, ב-2007, לאחר שעונשו קוצר בשל התנהגות טובה, בתנאי שלא יסייע להתאבדות נוספת בשנתיים שנותרו, ולא יטפל באנשים מוגבלים או בני יותר מ-62.
כניסה לפוליטיקה

ב-2008 ניסה ג'ק קבורקיאן, בן 80 באותה עת, להיבחר לקונגרס כעצמאי מטעם מדינת מישיגן. הוא קיבל 2.6% מהקולות.
מוזיקה

בשנת 1999, המנצח האמריקני דייוויד וודארד תזמר את יצירות העוגב של קבורקיאן.
מותו

ב-3 ביוני 2011 נפטר קבורקיאן בבית חולים בעיר רויאל אוק, מישיגן. עורך דינו של קבורקיאן, אמר כי הוא מת מקריש דם, שגרם לו לדום לב.
בתרבות

ערוץ HBO הפיק את סרט הטלוויזיה "ד"ר מוות ומיסטר ג'ק" ("You Don't Know Jack") המבוסס על פעילותו של ג'ק קבורקיאן, בהשתתפות אל פצ'ינו בתפקיד קבורקיאן, וג'ון גודמן בתפקיד עוזרו ניל ניקול. הסרט הוקרן באפריל 2010, וזכה בפרסי אמי וגלובוס הזהב.
ראו גם

המתת חסד
הערות שוליים

↑  CNN.com - Transcripts, edition.cnn.com
↑  Michigan: Kevorkian Makes the Ballot.הניו יורק טיימס .July 9, 2008
↑  וודארד, דייוויד, "Musica lætitiæ comes medicina dolorum", החבר מס' 7, מרץ 2006, עמ' 34–41
↑  ארה"ב: "ד"ר מוות" הלך לעולמו בגיל 83, באתר ynet, 3 ביוני 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439409205171  PLWABN: 9810581897905606  BIBSYS: 90590427  GND: 119187388  ISNI: 0000 0001 2029 2643  LCCN: n79006677  MusicBrainz: f2e410ae-3e1c-428f-b9f4-4a7415fc6383  NDL: 00807425  NKC: xx0066836  NTA: 254917518  SELIBR: 347330  SNAC: w60k3z9f  SUDOC: 15675438X  VIAF: 85736454   WorldCat (עם VIAF): 85736454
התחנה המרכזית של חדרה

| --- | --- |

תחנה מרכזית חדרה, 2019
 תקופת הפעילות:  25 ביוני 1964 – הווה (60 שנה)
 קואורדינטות:  32°26′08″N 34°54′50″E﻿ / ﻿32.43551111°N 34.91383056°E﻿ / 32.43551111; 34.91383056
  (למפת הכרמל מוגדלת) התחנה המרכזית של חדרה(למפת הכרמל רגילה) התחנה המרכזית של חדרה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום התחנה המרכזית של חדרה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום התחנה המרכזית של חדרה
 
תחנה מרכזית חדרה היא התחנה המרכזית של העיר חדרה. התחנה ממוקמת במרכז העיר בסמוך לצומת חדרה שעל כביש 4. מתחנת אוטובוסים זו יוצאים קווי אוטובוס בין עירוניים לפחות ל-16 ערים (חיפה, נוף הגליל, עפולה, אריאל, זכרון יעקב, רעננה, נתניה, תל אביב, ירושלים ואילת, חריש, קיסריה, טבריה, אור עקיבא, רמת גן, הוד השרון) כשלרוב הערים האלו יוצא יותר מקו אוטובוס בין-עירוני אחד. בנוסף יוצאים מן התחנה קווי אוטובוס עירוניים רבים, את הקווים העירוניים וחלק מהבינעירוניים מפעילה אגד, בעוד חברת קווים מפעילה את כל קווי האוטובוס האזוריים, בנוסף מפעילה גם חברת תנופה קווים מהתחנה, בעיקר לאריאל ויישובי צפון השומרון.
מבנה התחנה

התחנה נמצאת בין הרחובות ששת הימים, אחד העם ורמב"ם. יש בה חמישה עשר רציפים. מבנה התחנה הוא חד קומתי בעל קומה גבוהה. צורתו היא צורת האות ר' והוא מקיף את מגרש חניית האוטובוסים הריבועי משני צדדים, כאשר המדרכה שבינו לבין מגרש החנייה, המכילה את הרציפים, היא מדרכה מקורה. שטח התחנה הוא כ-18 דונם. היא נחנכה ב-25 ביוני 1964.
פיגועי טרור בתחנה

בבוקר ה-13 באפריל 1994, יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ופעולות האיבה, אירע פיגוע בתחנה. מחבל מתאבד הפעיל מטען חבלה בתוך אוטובוס בקו מעפולה לתל אביב, שעצר בתחנה לאיסוף נוסעים. בפיגוע נרצחו חמישה חיילים ואזרחים ו-30 נפצעו. מטען נוסף התפוצץ בתחנה כעבור כחצי שעה ללא נפגעים. מתכנני הפיגוע היו האחראים גם לתכנון פיגוע מכונית התופת בעפולה שהתרחש שבוע קודם, וגבה את חייהם של 8 בני אדם.
במהלך האינתיפאדה השנייה, ב-24 במאי 2001, התרחש סמוך לתחנה פיגוע נוסף. פיגוע זה בוצע על ידי שני מחבלים מן הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני באמצעות מכונית תופת. המחבלים נצמדו לאוטובוס שנסע מתל אביב לקריית שמונה ואז הפעילו את מטען הנפץ במכונית. בפיגוע זה נפצעו 60 איש.
לקריאה נוספת

ר. פלס, תחנה מרכזית חדשה תוקם בחדרה, מעריב, 26 בנובמבר 1961
שמואל סולר, התחנה המרכזית בחדרה תיחנך בסוף החודש, מעריב, 18 ביוני 1964
שמואל סולר, אג"ד מסכם שנת פעולה בשומרון, מעריב, 10 בנובמבר 1960
מיכאל יעקובסון: סיבוב בתחנה המרכזית בחדרה בתכנון דן איתן, באתר 'חלון אחורי', 8 בפברואר 2020
הערות שוליים

↑  שמואל סולר,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'חדרה חונכת היום התחנה המרכזית החדשה, מעריב, 25 ביוני 1964
↑  רענן בן צור ושרון רופא,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'"המחבלים בחדרה תכננו להתפוצץ בזה אחר זה", באתר ynet, 25 במאי 2001
↑  לקו זה מספר נסיעות בודדות ביום ושלוש חלופות שונות. בטבלה מצוינת חלופת הבסיס בלבד. שתי החלופות האחרות משרתות את אזורי התעשייה של העיר חדרה
1 2  הקו פועל בשעות הבוקר בלבד
תחנה מרכזית חדרה, רציף אוטובוסים בינעירוניים
מבצע וילי

מבצע וילי היה שם הקוד הגרמני למבצע הלא מוצלח של האס אס לחטוף את מלך הממלכה המאוחדת לשעבר והדוכס וינדזור, אדוארד השמיני ביולי 1940 כדי לגרום לו לעבוד עם פיהרר וקנצלר גרמניה, אדולף היטלר לאחר הכיבוש המתכונן של האיים הבריטים בידי הנאצים עם ההצלחה המתכוננת של מבצע ארי-הים.
היסטוריונים רבים סברו שהיטלר היה מוכן להכתיר הדוכס מווינדזור כמלך בתקווה להקים ממשלת בובות בריטית פשיסטית. מסמכים שנמצאו במרבורג ונקראו "תיקי מרבורג", במסמכים נמצא מברק של שר החוץ הנאצי, יואכים פון ריבנטרופ הצביע על כך שברצונם של הנאצים היה אכן להכתיר את אדוארד כמלך בובה של הנאצים. מברק אחר מצביע על כך שהתוכנית להכתיר את ארדוארד למלך נדונה עם אדוארד עצמו.
רקע

אדוארד השמיני, בנו של ג'ורג' החמישי הומלך בינואר 1936, לאחר שאביו מת. אדוארד רצה מאוד להתחתן עם האמריקאית ווליס סימפסון ומכיוון שההכנסייה האנגליקנית אסרה את הנישואים בגלל שהיא גרושה, הוא הדהים את העולם בכך שוויתר על כס המלוכה תוך פחות משנה מאז הכרתו לטובת אחיו ג'ורג' השישי, הדוכס מיורק, שהוכתר במקומו למלך. המלך לשעבר וגברת סימפסון נישאו בצרפת כדוכס והדוכסית מווינדזור. לאחר נישואיהם השניים סיירו בגרמניה הנאצית באוקטובר 1937 כאורחים אישיים של אדולף היטלר, ובבריטניה הונחו השערות שהשניים פרו-נאצים. הנסיעה מומנה על ידי ממשלת גרמניה הנאצית, שהאמינה שהדוכס הוא בעל ברית פוטנציאלי. על פי ביוגרף משפחת המלוכה אנדרו מורטון (אנ'), שצוטט בחדשות ה-BBC. הדוכס העריך את ההישגים הכלכליים של המשטר הפשיסטי, כמו הפחתת האבטלה.
כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939, עם פלישת גרמניה הנאצית לפולין, הפך הדוכס לקצין קישור עם הפיקוד העליון של הצבא הצרפתי. הוא שימש למעשה כסוכן של המודיעין הבריטי, שרצו מידע על ההגנות הצרפתיות כנגד גרמניה: במיוחד קו מאז'ינו. הדוחות שלו נתנו הערכה מדויקת מאוד של חוסר המוכנות הצרפתית, אבל הם זכו להתעלמות מצד הפיקוד הבריטי. לאחר הכישלון הצרפתי במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה וכניעתם לגרמניה הנאצית בקיץ 1940, אדוארד וסימפסון ברחו לספרד הנייטרלית דרך ביאריץ כדי להימלט מחטיפה על ידי הגרמנים.
ב-1940 אמר אדוארד כי "ב-10 השנים האחרונות גרמניה ארגנה מחדש את החברה שלה באופן מוחלט... מדינות שלא היו מוכנות לקבל ארגון מחדש שכזה של החברה שלהן ואת ההקרבות הכרוכות בכך, צריכות לשנות את המדיניות שלהן". בזמן השלטון הגרמני בצרפת, ביקש אדוארד מכוחות הוורמאכט להציב שמירה על נכסיו בפריז ובריביירה הצרפתית ונענה בחיוב. בדצמבר 1940 התראיין אדוארד למגזין האמריקאי ליברטי במשכן המושל בנסאו. את תוכן הריאיון העביר המראיין, פולטון אוורסלר, לנשיא האמריקאי, פרנקלין דלאנו רוזוולט, בפגישה שערכו בבית הלבן ב-23 בדצמבר 1940. הריאיון פורסם ב-22 במרץ 1941 ובו צוטט אדוארד באומרו ש"היטלר היה המנהיג הנכון וההגיוני של העם הגרמני" ושהגיע הזמן בו נשיא ארצות הברית צריך לגשר להסדר שלום באירופה. אדוארד מחה בטענה כי דבריו סולפו והוצאו מהקשרם.
המזימה

ב-23 ביוני, מסר שגריר גרמניה במדריד, אברהרד פון שטוהרר לשר החוץ הנאצי, יואכים פון ריבנטרופ ששר החוץ הספרדי, קולונל חואן בייגבדר אי אטיינסה, שאל כיצד להתמודד עם הדוכס, שהיה בדרכו לליסבון דרך ספרד, השניים דנו באפשרות לעצור אותו. ריבנטרופ הורה לפון סטותרר למחרת להעביר את ההצעה שהדוכס והדוכסית ייעצרו למשך שבועיים, אך דרש שלא ידעו שההצעה באה ממנו. שטוהרר השיב שבייגבדר יעשה כבקשת ריבנטרופ. שר החוץ הספרדי מסר לריבנטרופ ב-2 ביולי כי הוא נפגש עם הדוכס ודיווח על האנטגוניזם של הדוכס נגד משפחת המלוכה בשל היחס שניתן לאשתו ועל ביקורת שהביע נגד ראש הממשלה הבריטי, וינסטון צ'רצ'יל ומדיניותו בזמן המלחמה.
לאחר מכן המשיכו בני הזוג לליסבון, לשם הגיעו ב-3 ביולי. הממשלה הבריטית התבשרה על השיחה של הדוכס עם שר החוץ הספרדי וכתוצאה מכך החליט צ'רצ'יל לשלוח מכתב לאדוארד, שם ביקש ממנו לחזור לבריטניה, והסביר שאם לא יציית יהיה נתון למשפט צבאי (הדוכס היה בהדרגת מייג'ור גנרל ולכן היה בסמכותם של הבריטים להעמידו למשפט צבאי). זמן קצר לאחר מכן, שלח צ'רצ'יל מכתב בו הודיע לאדוארד שהוא ממנה אותו למושל איי בהאמה והורה לו להיכנס לתפקיד במיידי. אף על פי כן, בני הזוג ווינדזור שהו חודש בוילה של הבנקאי הספרדי, ריקרדו דו אספיריטו סנטו סילבה, שנאמר שיש לו אהדה פרו-נאצית.
השגריר הגרמני בליסבון, הברון אוסוולד פון הונינגן-הואנה, דיווח על כך לריבנטרופ ב-11 ביולי והוסיף כי הדוכס "מתכוון לדחות את עזיבתו זמן רב ככל האפשר...". ובעצם חזר על מה שדיווח שר החוץ הספרדי. ריבנטרופ שמח כשמע ששמע זאת, והדריך את השגרירות הגרמנית במדריד לנסות למנוע מהדוכס לנסוע לאיי בהאמה ואף לפעול להחזרתו לספרד. עוד הוא רמז כי "השירות החשאי הבריטי" עומד "להיפטר" מהדוכס ברגע שהגיע לאיי בהאמה.
למחרת, ב-12 ביולי, ראה פון שטוהרר את רמון סראנו סונייר, שר הפנים הספרדי, שהבטיח לערב את גיסו פרנסיסקו פרנקו במזימה בדרכה הבאה: הממשלה הספרדית תשלח את בנו של מיגל פרימו דה ריברה, מיגל פרימו דה ריברה ג'וניור שיזמין את הדוכס לציד, שם השניים ידנו על היחסים בין ספרד לבריטניה ובפרט ירמז לו על "הניסיון של השירות החשאי הבריטי לחסל אותו". התכנון של הספרדים היה שבמקרה ויסכים, הוא יקבל סיוע כספי (על פי הדיווחים, הופרשו כ-50 מיליון פרנק שווייצרי למשימה זאת) כדי לאפשר לשמר אורח חיים הולם. היטלר הטיל באופן אישי את וולטר שלנברג לטפל במבצע.
המזימה > תפקידו של שלנברג

שלנברג, שזכה לעיטור צלב ברזל על תפקידו בתקרית ונלו שנה קודם לכן, טס מברלין למדריד, התייעץ עם פון שטוהרר, ואז נסע לפורטוגל כדי להתחיל לעבוד. התוכנית הסופית תהיה לפתות את בני הזוג להגיע מעבר גבול (בשיתוף פעולה של פקידי גבול משת"פים, מכיוון שלא היו להם דרכונים). כדי להפחיד את הבני הזוג ולשכנעם לעזוב את פורטוגל הוא ביצע מספר מעשים, בהם ארגון של אירוע יידוי אבנים על הוילה בו התארחו, תוך הפצת שמועה בין המשרתים שהבריטים אשמים. כמו כן, הנאצים שלחו זר פרחים לדוכסית בצירוף הודעה שהזהירה אותה מ"התחבולות של שירות הביון הבריטי". הנאצים תכננו לירות על חלונות הוילה ב-30 ביולי, אך החליטו לא לבצע זאת מחשש לפגוע נפשית בדוכסית.
באותו יום, שלנברג דיווח שסר וולטר מונקטון, ידיד ותיק של הדוכס, הגיע, לאחר שממשלת בריטניה הטילה עליו להודיע על כך שבכוונת הבריטים למנות אותו למושל הבריטי של איי בהאמה ולהעבירו לשם. פון הונינגן-הואנה הודיע לגרמנים כי ב-1 באוגוסט הדוכס מתכנן לעזוב את פורוטוגל. כאשר הדבר נודע להיטלר, הוא שחק בשלנברג להאיץ את תוכניות החטיפה בכל מחחיר.
להאיץ את הווינדזור לכיוון איי בהאמה בהקדם האפשרי. יתרה מכך, שגריר גרמניה דיווח שהווינדזור יעזוב ב-1 באוגוסט לרשות הבריטית הקטנה. לפי שלנברג בזיכרונותיו, כאשר נודע על כך להיטלר, הוא דחק בשלנברג להסיר כל העמדת פנים ולחטוף אותם על הסף.
המזימה > כישלון המזימה

ב-1 באוגוסט, יום עזיבתם של הדוכס והדוכסית את פורטוגל, ניסו פקידים פורטוגלים להשהות את הפלגת האנייה בנימוק כי בחפצי הזוג הונחה פצצה אך העניין נפתר בטרם הספיקו לחטוף אותם ותוכניתם של הנאצים נכשלה. בסופו של דבר, הדוכס והדוכסית עזבו את ליסבון על סיפון אוניית המסחר האמריקאית אקסקליבר, שסטתה במיוחד מנתיבה לניו יורק ועצרה לטובת הזוג בברמודה. מברמודה הם הפליגו ב-15 במאי לנסאו על סיפון אונייה של חברה בת של הרכבת הלאומית הקנדית והגיעו למקום יומיים לאחר מכן. בכך, נסתם הגולל על הרעיון הנאצי לחטוף את הזוג.
ראו גם

תיקי מרבורג
הערות שוליים

↑  Ziegler, p. 392
↑  "Winston Churchill concealed WW2 files showing Nazi plot to restore Edward VIII to throne". Daily Express. 2017-07-20. נבדק ב-28 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Deborah Dundas (2015-03-05). "Andrew Morton on the Duke and Duchess of Windsor and the Nazis | Toronto Star". Thestar.com. נבדק ב-2017-12-28.
↑  Anthony Holden (19 באפריל 2015). "Princes at War by Deborah Cadbury and 17 Carnations by Andrew Morton". The Guardian. נבדק ב-28 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "When the Duke of Windsor met Adolf Hitler". BBC News. 10 במרץ 2016. נבדק ב-28 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "When the Duke of Windsor met Adolf Hitler". BBC News. 10 במרץ 2016. נבדק ב-15 בספטמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  King, Greg (במאי 2011). The Duchess Of Windsor: The Uncommon Life of Wallis Simpson - Greg King - Google Books. ISBN 9780806535210. נבדק ב-2017-12-28. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Roberts, Andrew (2000), Antonia Fraser (ed.), The House of Windsor, London: Cassell & Co., pp. 52, ISBN 978-0-304-35406-1
↑  Morton, Andrew (2015), 17 Carnations: The Windsors, The Nazis and The Cover-Up. Michael O'Mara Books, ISBN 9781782434658
↑  Cadbury, Deborah (2015-03-10). Princes at War: The Bitter Battle Inside Britain's Royal Family in the ... - Deborah Cadbury - Google Books. ISBN 9781610394048. נבדק ב-2017-12-28.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000011-QINU`"'Ziegler, Philip (1990). King Edward VIII: The Official Biography. London: Collins. pp. 441–442. ISBN 0002157411.
ווליס ואדוארד במהלך מסעם בים התיכון ב-1936
בשר מתורבת

עוף מתורבת בסלט פסטה (2023)
המבורגר מתורבת ראשון (2013)
בשר מתורבת הוא מזון מסוג חדש המבוסס על תאים שגדלו בתרבית במקום בגופם של בעלי חיים. ניתן לגדל מוצרי בשר מתורבת מתאים שמקורם בבקר, עוף, דגים או כל בעל חיים אחר. בשר מתורבת שונה מתחליף בשר. זה האחרון הוא מוצר צמחי המכיל רק חלבון מן הצומח כגון סויה או חיטה.
סינגפור הייתה המדינה הראשונה שאישרה לשווק עוף מתורבת בשנת 2020, ומאז הצטרפה אליה ארצות הברית, כאשר אישרה לחברות Upside Foods (אנ') ו-Good Meat לשווק את מוצרי העוף המתורבת שלהן. בינואר 2024 הפכה ישראל למדינה הראשונה שמעניקה אישור רגולטורי לבקר מתורבת.
קטגוריית הבשר המתורבת נמצאת עדיין בראשית דרכה, אך מספר חברות ישראליות כבר נחשבות למובילות עולמיות בתחום, בהן, Believer Meats Aleph Farms (אנ') ו SuperMeat (אנ').
ב-2022 רשות החדשנות אישרה את הקמתו של מאגד הבשר המתורבת בישראל, שעם הקמתו נהיה אחד הגדולים בעולם. בשיתוף המגזר העסקי והאקדמיה, יושקעו כ-66 מיליון שקלים על פני שלוש שנים, מחציתם על ידי הממשלה. המאגד פועל במטרה לפתח שיטות ייצור חדשניות שיתאימו לייצור בקנה מידה תעשייתי ויעיל, על מנת להקנות יתרון יחסי לתעשייה הישראלית בשווקים בינלאומיים. הוא מורכב מ-14 חברות ומ-10 מעבדות אקדמיות.
תהליך הייצור

בשר הוא רקמת שריר של יצור חי, עטופה ברקמת חיבור וברקמת שומן. בסביבתם הטבעית בגוף, שרירים מתפתחים אצל בעל החיים מתאים בודדים בתוך רשת תמיכה צפופה של חלבונים שנקראת הסביבה החוץ תאית. רשת זו מעניקה לתאים משענת יציבה בעת שהם מתחלקים ומאפשרת להם ליצור סיבי שריר תלת-ממדיים, ולבסוף את רקמת השריר המפותחת.
כדי להגיע לתוצאה דומה, בשלב הראשון מבודדים תאי גזע מבעל החיים. התאים הללו הם בעלי יכולת להתמיין לסוגי תאים שונים ולהתרבות בקצב אקספוננציאלי כל עוד מצויים בסביבתם חומרי המזון ותנאי הגידול המתאימים ובתנאי שהתאים הם בגיל המתאים. נוזל הגידול שבתוכו נתונים התאים מכיל את כל חומרי המזון הנחוצים להתפתחותו של התא החי: סוכרים, חלבונים, ויטמינים, מינרלים. כלי הקיבול שבו מתרחש תהליך הגידול נקרא ביוריאקטור. הכלי מכיל את התאים ואת נוזל הגידול המזין וכן מתקיימים בו תנאים אופטימליים מבחינת טמפרטורה ולחץ. הנוזל נתון לבחישה איטית על מנת להבטיח שכל התאים יהיו בעלי נגישות לחומרי המזון. על גבי פיגום העשוי לרוב מחלבון צמחי כגון סויה וחיטה מתארגנים התאים וכך מתקבל המרקם והצורה האופייניים למוצר הרצוי. ניתן גם להשתמש בהדפסה תלת-ממדית כדי לעצב את תאי הבשר על הפיגום, שכבה אחר שכבה, עד לקבלת רקמה עבה יותר.
גישות שונות לייצור "בשר שונה"

קיימות מספר גישות לייצור של "בשר שונה":
גישה מבוססת חלבון: נשענת על חלבוני צמחים וחרקים, ונמצאת בשימוש בייצור תחליפי בשר. בגישה זו, החלבונים מעורבבים, ומחוממים במהירות תחת לחץ עד לקבלת תוצר בעל מרקם בשרי. תהליך הייצור כולל שלושה שלבים: (א) מיצוי ושינוי כימי של החלבון. (ב) תהליך פורמולציה שנעשה באמצעות הוספת חומרי דבק טבעיים, שומן צמחי וקמח. (ג) עיבוד – תהליך שינוי צורה של החלבון לקבלת מרקם בשרי.
גישה מבוססת תאים שעיקרה הוא הצמחת ביומסה של תאים על גבי פיגום אכיל. מקור החומר בתאי גזע או בתאים לא ממוינים, שמבודדים מרקמות של בעלי חיים ומגודלים בתוך ביוריאקטורים. התוצר הוא בשר מתורבת.
גישה מבוססת סיבים, שפותחה על ידי ד"ר מארק פוסט, באוניברסיטת מאסטריכט בהולנד, ובמסגרתה מארגנים סיבים של מאות תאי שריר ליצירת מבנה בעל מרקם ומראה של בשר/רקמת שריר. התוצר - בשר מתורבת
גישה מבוססת רקמות (הנדסת רקמות), הכוללת טכניקות מורכבות ביותר לייצור של בשר in-vitro. בגישה זו מגדלים סוגים שונים של תאים על גבי פיגום אכיל ליצירת מבנים בעלי מרקם ומראה של בשר. התוצר - בשר מתורבת
הנדסת הרקמות כוללת ארבעה שלבים עיקריים העומדים בבסיסו של תהליך הייצור, שאותם ניתן ליישם גם בעת תהליך ייצור הבשר המתורבת:
ביופסיה – לקיחת דגימת רקמה מאורגניזם המקור.
בידוד התאים.
התפשטות התאים. התאים נזרעים על גבי פיגום אכיל.
התמיינות התאים על גבי הפיגום.
השפעות על האוכלוסייה האנושית

ארגון האו"ם הגדיר את מיגור הרעב בעולם כיעד מספר 2 לפיתוחים ברי קיימא (SDG) ונקרא גם "אתגר אפס הרעב" (zero hunger)ניתן לאמוד את סכנת הרעב באזור מסוים באמצעות בחינת הביטחון התזונתי. זה מוגדר "כמצב שבו לכל האוכלוסייה, בכל פרק זמן, יש גישה פיזית, כלכלית וחברתית למזון בריא ומזין שתואם את הדרישות התזונתיות וההעדפות שלהם, באופן שמאפשר להם לנהל חיים פעילים ובריאים", ומאופיין באמצעות ארבעה מדדים: זמינות, גישה, תועלת ויציבות.
אחד הממדים של חוסר ביטחון תזונתי הוא תת-תזונה, הקשורה לרוב לחוסר בחלבון, יותר מאשר חסר בקלוריות. הביקוש לבשר, שהוא מקור עשיר לחלבון מזין מן החי, הולך וגדל ככל שמדינות נעשות מפותחות יותר, ואוכלוסיית העולם גדלה. יש סכנה מוחשית שבעתיד החקלאות הקונבנציונלית לא תצליח לספק מזון מהחי בהתבסס על שיטות הגידול המסורתיות, דבר שבהכרח יתרום לפגיעה בביטחון התזונתי, וכפועל יוצא, יחמיר את הרעב במדינות מתפתחות.
אחד הפתרונות המבטיחים שיכולים לסייע בפתרון האתגרים שהוזכרו כאן, ולהקטין את הסיכון לרעב הוא חקלאות תאית (בשר מתורבת):
ייצור: אמור להבטיח זמינות פיזית של מזון. בייצור בשר מתורבת טמון הפוטנציאל להפחית את הסיכון העולמי לרעב, על ידי פיתוח דרך בת קיימא לייצור מזון חלבוני עבור הדורות הבאים. בנוסף, החקלאות המסורתית מנצלת את רוב החלבון המופק מצמחים למטרות הזנה של חיות המשק, המגודלות כמקור בשר, דבר שתורם לעלייה במחירי המזון, ובפרט מחיר הבשר.
הפצה: מוגדר כמידת הגישה למזון, ותלוי בגורמים כלכליים וגאוגרפיים. חיי המדף של בשר מתורבת צפויים להיות ארוכים יותר בהשוואה לבשר רגיל, תכונה שתאפשר לו להיות מיוצר רחוק יותר מהצרכנים שקונים אותו, ובכך לחסוך עלויות ייצור מקומיות במדינות שהמצב הכלכלי בהן לא יאפשר הקמת מפעלים וקווי ייצור של בשר מתורבת. לחלופין, הבשר המתורבת יכול להציע עצמאות כלכלית ותזונתית למדינות שבעבר היו תלויות ביבוא באופן מוחלט, ובכך לייעל את שרשרת האספקה.
תועלת: מוגדרת, באופן פשטני, כערך התזונתי של המזון. תת-תזונה נפוצה בעיקר במדינות מתפתחות, שבהם רמת ההכנסה של האזרחים נמוכה, כך שהם נאלצים להסתמך על מבחר מצומצם של מוצרי מזון, שאינו כולל פירות, ירקות ומוצרים המבוססים על חלבון מן החי, שהם בעלי ערך תזונתי גבוה יותר מאשר חלבונים המופקים מן הצומח. יתר על כן, מוצרים מבוססי תחליפי בשר עשויים להכיל אלרגניים, ולעיתים אף שיירים של חומרי טעם צמחיים, באופן שעלול לגרום לקהל היעד שלהם להפחית את צריכתם ובכך להעמיד אותם בסיכון מוגבר לתת-תזונה. ייצור של בשר מתורבת יאפשר בקרה על התכונות שלו, ובפרט הערך התזונתי, כמות השומנים וסוג השומנים, ובכך יהווה תחליף מזין יותר לבשר רגיל ויפחית את הסיכון לתת-תזונה במדינות מתפתחות.
יציבות: מוגדרת בתור יציבות ואמינות של מערכת המזון. לעיתים קרובות שיטות ייצור הבשר הקונבנציונליות יוצרות התנגשות בין הדרישה לשמירה על הדירות (חזרתיות) אספקת המזון (reproducibility)באותן שיטות לבין הגנה על היציבות הסביבתית. לחקלאות תאית יש יכולת לפתור את הקונפליקט שנוצר, משום שהיא תלויה פחות במשאבים טבעיים, ומסוגלת לספק יציבות תזונתית לאוכלוסייה בעתות משבר ואסונות טבע. נוסף לכך, בקרה קפדנית על קווי הייצור של הבשר המתורבת תאפשר להבטיח את השמירה על בריאות הציבור, ולמנוע הדבקה במחלות שמועברות באמצעות מוצרי המזון.