stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יורן אנדרסן
קריירת מועדונים

אנדרסן החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 1982 בפרדריקסטאד הנורווגית, שם הבקיע שבעה שערים בשתי עונות והציג יכולת גבוהה. בקיץ 1984 עבר אנדרסן לוולרנגה הנורווגית, שם שיחק עונה אחת בלבד, אך הבקיע 23 שערים ב-22 הופעות ליגה, יותר משער אחד בממוצע למשחק, והוכתר כמלך השערים של ליגת העל הנורווגית. כתוצאה מכך הפך לשחקן מבוקש, וכבר לאחר עונה אחת בוואלרנגה חתם אנדרסן בנירנברג מהבונדסליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1985/86, הבקיע אנדרסן חמישה שערי ליגה, ובעונת 1986/87 הבקיע 14 שערים, וסייע לנירנברג לסיים במקום התשיעי, כשהוא משתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם שטפן רויטר, דיטר אקשטיין ויואכים פיליפקובסקי. בעונת 1987/88 ירדה תפוקתו של אנדרסן לתשעה שערים, אך הקבוצה סיימה את העונה במקום החמישי והשיגה כרטיס לגביע אופ"א. בתום עונה זו, עזב אנדרסן את נירנברג לאחר שלוש עונות, בהן הבקיע 28 שערי ליגה, וחתם באיינטרכט פרנקפורט, שנחשבה אז לקבוצת צמרת בבונדסליגה, ביחד עם חברו להתקפת נירנברג, דיטר אקשטיין.
עונתו הראשונה של אנדרסן באיינטרכט פרנקפורט הייתה מאכזבת יחסית, כאשר הבקיע שני שערי ליגה בלבד. גם שאר שחקני הקבוצה לא היטיבו לשחק בעונה זו, אותה פרנקפורט סיימה במקום ה-16 בבונדסליגה, וניצלה מירידה רק לאחר ניצחון במפגש כפול על פ.צ. זארבריקן שסיימה שלישית בליגת הבונדסליגה השנייה. במשחק הראשון, הבקיע אנדרסן את השער הראשון בניצחון של פרנקפורט בתוצאה 2-0, ואת השני הבקיע מנפרד בינץ. בגומלין, זארבריקן ניצחה 2-1 ופרנקפורט נשארה בליגה. עונת 1989/90 הייתה שונה לחלוטין מקודמתה עבור איינטרכט פרנקפורט ועבור אנדרסן. בעונה זו, אנדרסן הבקיע 18 שערי ליגה, והוכתר כמלך השערים של הבונדסליגה, והיה לשחקן הזר הראשון שמשיג הישג זה. אנדרסן יצר בעונה זו שיתוף פעולה התקפי עם אקשטיין, אובה ביין וראלף פלקנמאייר, ופרנקפורט סיימה במקום השלישי בבונדסליגה.
על אף ההישג עם איינטרכט פרנקפורט, בחר אנדרסן לעזוב את המועדון לאחר שנתיים בלבד, וחתם בפורטונה דיסלדורף. אנדרסן הבקיע בעונת 1990/91 ארבעה שערים בלבד, והיה משני לחלוץ העיקרי של הקבוצה דאז, תומאס אלופס. אנדרסן פתח את עונת 1991/92 בפורטונה דיסלדורף, אך לאחר תשעה משחקים חזר לאיינטרכט פרנקפורט, ועד לתום העונה הבקיע תשעה שערים, והיה חלק מהתקפה חזקה מאוד של הקבוצה, שכללה את טוני יבואה, אנדראס מולר, אובה ביין ולותר זיפל. פרנקפורט סיימה את העונה במקום השלישי אמנם, מרחק של שתי נקודות מהאלופה שטוטגרט וסגניתה בורוסיה דורטמונד, אך עם ההתקפה הטובה בליגה, שהבקיעה 76 שערים, ועם הפרש השערים הטוב ביותר בליגה. בעונת 1992/93 סיימו אנדרסן ופרנקפורט שוב במקום השלישי, אך תפוקת ההתקפה ירדה משמעותית, בין השאר מאחר שאנדרסן הבקיע שני שערים בלבד, וערך רק שש הופעות. את עונת 1993/94 החל אנדרסן בפרנקפורט, ובחצי עונה הבקיע שני שערים. בפגרת החורף עבר להמבורג, והבקיע שער אחד בלבד עד לתום העונה, והמבורג סיימה במקום ה-12. אנדרסן פתח בהמבורג את עונת 1994/95, ועד לפגרת החורף ערך שבע הופעות, בהן לא הבקיע. בפגרת החורף עבר לדינמו דרזדן, ששיחקה אז בבונדסליגה. גם שם ערך אנדרסן שבע הופעות ולא הבקיע, והקבוצה נשרה לבונדסליגה השנייה מהמקום האחרון.
את שנות הקריירה האחרונות העביר אנדרסן בליגת העל השווייצרית, כאשר שיחק שתי עונות בפ.צ. ציריך ושתי עונות בפ.צ. לוגאנו, ובסך הכל הבקיע ארבעה שערים בארבע העונות שלו בשווייץ. בשנת 1999 עבר לפ.צ. לוקרנו השווייצרית גם היא, שם ערך 29 הופעות ולא הבקיע. בתום עונת 2000/01 פרש אנדרסן ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

אנדרסן ערך את הופעת הבכורה בנבחרת נורווגיה בשנת 1985, והשתתף עמה במוקדמות מונדיאל 1986, מוקדמות יורו 1988 ומוקדמות מונדיאל 1990, אך לא הצליח להעפיל עם הנבחרת לאף אחד מהטורנירים. את הופעתו האחרונה במדים הלאומיים ערך אנדרסן באוקטובר 1990, בתיקו 0-0 מול נבחרת הונגריה במוקדמות יורו 1992. סך הכל ערך אנדרסן 27 הופעות במדים הלאומיים, והבקיע חמישה שערים.
קריירת אימון

לאחר פרישתו, אנדרסן מונה בשנת 2001 כמאמן הנוער של פ.צ. לוצרן, ועסק בתפקיד זה עד לשנת 2003. בשנה זו מונה כמאמנה של רוט-וייס אוברהאוזן, תפקיד אותו מילא כשנה אחת. בעונת 2005/06 שימש כעוזרו של המאמן הורסט קופל בבורוסיה מנשנגלדבך.
בשנת 2006 הודיע אנדרסן לעיתונות הנורווגית כי יואכים לב מנהל עמו מגעים להיות עוזרו בנבחרת גרמניה. לב אישר את הדיווח. אנדרסן לא התקבל לבסוף למשרה זו, לטענתו עקב העובדה שאינו גרמני.
במאי 2007 חתם אנדרסן כמאמן סקודה קסנתי היוונית, אך החוזה בוטל כעבור חודש, מסיבות פרטיות. במהלך עונת 2007/08 חתם בקיקרז אופנבך מתחתית הבונדסליגה השנייה, אך לא הצליח להציל את המועדון מירידה. במאי 2008 חתם על חוזה במיינץ 05 מהבוונדסליגה השנייה, והעפיל עם המועדון אל הבונדסליגה כעבור עונה אחת. עם זאת, על אף הצלחתו, פוטר באוגוסט 2009.
בדצמבר 2010 מונה אנדרסן כמאמן לאריסה היוונית. לאחר 24 ימים בלבד, בהם הפסיד שלושה משחקי ליגה והודח מהגביע היווני, פוטר אנדרסן מתפקידו. בנובמבר 2011 חתם בקרלסרוהה מהבונדסליגה השנייה, אך גם בתפקיד זה לא שרד זמן רב, ופוטר במרץ 2012, לאחר שקבוצתו נקלעה למקום האחרון בליגה. בינואר 2015 מונה אנדרסן כמאמנה של אוסטריה זלצבורג, וכיהן בתפקיד זה עד דצמבר 2015.
במאי 2016 מונה אנדרסן כמאמנה של נבחרת קוריאה הצפונית, והיה למאמן הזר השני בתפקיד זה, כאשר הראשון היה ההונגרי פאל צ'רנוי בשנות ה-90.
תארים

מלך השערים של ליגת העל הנורווגית: 1984/85
מלך השערים של הבונדסליגה: 1989/90
חיים אישיים

יורן אנדרסן הוא בנו של שחקן הכדוריד ביורג אנדרסן.
בשנת 1993 קיבל אנדרסן אזרחות גרמנית. אנדרסן נשוי ומתגורר בעיר באד רייכנהאל שבבוואריה. בנו ניקלאס משחק בליגות הנמוכות בגרמניה.
יוסף הורוביץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 ביולי 1874 למבורק, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  5 בפברואר 1931 (בגיל 56) פרנקפורט, רפובליקת ויימאר 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  גרמניה, הודו
 מוסדות:  אוניברסיטת גתה בפרנקפורט 
 הערות:  יהודי
 תרומות עיקריות
 חקר השפות שמיות, חקר הקוראן
 
יוסף הורוביץ (Josef Horovitz;‏ 26 ביולי 1874, תרל"ד, לַאוּאֶנְבורג, פומרניה, גרמניה – 5 בפברואר 1931, תרצ"א, פרנקפורט) היה פילולוג ומזרחן יהודי-גרמני נודע, חוקר האסלאם.
תולדות חייו ומחקריו

הורוביץ נולד בעיר לַאוּאֶנְבורג בפומרניה שבגרמניה (כיום לֶמְבּוֹרְק (Lębork) בפולין), בנו של הרב מרקוס הורוביץ (1844–1910), למד באוניברסיטת ברלין אצל אדוארד זכאו (Sachau), ובשנת 1902 התמנה שם לדוֹצֵנְט.
בין השנים 1907–1915 שהה בהודו ולימד ערבית באוניברסיטה המוסלמית של עליגרה (Muhammedan Anglo-Oriental College,‏ MAO College). בתקופת שהותו שם עסק בין 1909 ל-1912 במיון אוסף האפיגרפיות ההינדו-מוסלמיות, ופרסם ספר שסיכם את מחקרו.
בשנת 1914 התמנה לפרופסור לבלשנות שמית בסמינר למזרחנות של אוניברסיטת פרנקפורט ועבד בו עם שובו לגרמניה ועד מותו. עם הקמת האוניברסיטה העברית בירושלים היה חבר בחבר נאמניה, ייסד בה את המכון למדעי המזרח והיה מנהלו הראשון.
מחקריו התמקדו בספרות ערבית היסטורית, והוא פרסם קונקורדנציה של שירה ערבית. עבודתו המרכזית הייתה ביאור הקוראן – מלאכה שלא השלים עד מותו. בין פרסומיו: ניתוח שפתו של הנביא מוחמד, ניתוח היחסים בין היהדות לאסלאם, ובשנת 1928 עבודת מחקר היסטורית על הודו מתקופת שושלת דלהי ועד השלטון הבריטי על המדינה ועלייתו של מהטמה גנדי.
במחקרו "Jewish Proper Names and Derivatives in the Koran", ניתח הורוביץ כיצד שמות מהמקורות היהודיים שולבו בקוראן. לדוגמה, שמות כמו משה (מוסא), אברהם (איברהים) ויעקב (יאקוב) עברו התאמות פונטיות לשפה הערבית. הורוביץ הדגיש שהבנת השמות הללו חיונית להבנת ההשפעות התרבותיות והדתיות של היהדות על האסלאם. המחקר מצביע על כך ששמות יהודיים שהופיעו בקוראן מעידים על קשרים היסטוריים ותרבותיים עמוקים בין שתי הדתות.
בנוסף, בספרו "Das koranische Paradies" (גן-העדן בקוראן), הורוביץ מנתח את תפיסת גן-העדן בקוראן ומשווה אותה למסורות דתיות אחרות, במיוחד יהודיות ונוצריות. המחקר מדגיש על ההשפעות ההדדיות בין התרבויות ומציע תובנות חדשות על הקשרים בין האסלאם לדתות אחרות.
נפטר בפרנקפורט בראשית שנת 1931, בגיל 56. נקבר בבית הקברות היהודי החדש ברח' אקנהיימר (Eckenheimer Landstraße) שבצפון העיר.
ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.
לקריאה נוספת

ולטר יוסף פישל, ביבליוגרפיה של חבורי יוסף הורוביץ ז"ל, ירושלים: חברה להוצאת ספרים על יד האוניברסיטה העברית, תרצ"א.
שלמה דב גויטיין, ולטר יוסף פישל, יוסף הורוביץ ז"ל (תרל"ד-תרצ"א), ירושלים: חברה להוצאת ספרים על יד האוניברסיטה העברית, תרצ"ב-1932.
עמית לוי, מזרח חדש: מאוריינטליזם גרמני למזרחנות ישראלית, ירושלים: הוצאת מאגנס, 2024.
הערות שוליים

↑  Die Juden der Frankfurter Universität / Renate Heuer; Siegbert Wolf (Hrsg.). Unter Mitarb. von Holger Kiehnel (Frankfurt, 1997), p. 189. (בגרמנית)
↑  ארכיון יוסף הורוביץ, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262975405171  GND: 117010014  ISNI: 0000 0000 7975 6468  LCCN: n88601691  NKC: uk2017938973  NTA: 068928688  SUDOC: 072605642  TDVİA: horovitz-josef-chajim  VcBA: 495/201574  VIAF: 54915037   WorldCat (עם VIAF): 54915037 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוסף הכהן יהונתן

הרב יוסף (ואזיפה) הכהן יהונתן (1907 - י"ד בסיוון ה'תשט"ז, 24 במאי 1956) הוא רב ממשפחת כהן יהונתן, בן זקונים לרב ציון כהן יהונתן, באי ג'רבה בתוניסיה.
הרב יוסף היה אמיד בנכסים, ועבודתו הייתה צורפות של תכשיטים. הוא החזיק בעזרת כספו ישיבות ותלמידי חכמים רבים, והכין שיעורי תורה רבים לציבור הרחב. בזמן גזירת הזהב של הגרמנים, הביא 15 קילוגרמים של זהב מתוך ה50 שהגרמנים ביקשו, כדי להציל את הקהילה מהצרה. רצו למנות את רבי יוסף במקום אביו כדיין, אך בגלל ענוותנותו, סירב.
הרב יוסף הכהן יהונתן כתב הגהות לספר "שערי ציון" של אביו, והוא חתם על זה בחתימה: וכ"ה ס"ט, שפירושה - וזיפה כהן סיפי טב. כתב עוד ספרים רבים, אך רובם נשרפו בשריפה.
חיבוריו שנותרו:
שו"ת שנדפס בסוף הספר - יד דוד (שנכתב על ידי אחיו - הרב דוד הכהן יהונתן)
"לספר בציון" - דרושים ונאומים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305574005171  VIAF: 1973164913185718980009   WorldCat (עם VIAF): 1973164913185718980009 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים ובנושא תוניסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי סין–שווייץ

| יחסי הרפובליקה העממית של סין – שווייץ |
| --- | --- |
הרפובליקה העממית של סין: שווייץ


הרפובליקה העממית של סין: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
9,596,967.75: 41,277
אוכלוסייה
1,418,507,662: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,794,782: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,545: 99,060
משטר
דמוקרטיה עממית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי סין–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של סין לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בין הרפובליקה העממית של סין לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים ומלאים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של סין לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים במיוחד, אשר התחממו עוד יותר במהלך המאה העשרים ואחת.
הקשר הרשמי הראשון בין סין לשווייץ התרחש בשנת 1906. אמנה של ידידות בין שתי המדינות נחתמה בשנת 1918 והפכה את יחסי הרפובליקה הסינית–שווייץ ליחסים דיפלומטיים רשמיים.
שווייץ הכירה בעצמאותה של הרפובליקה העממית של סין ב-17 בינואר 1950, והייתה אחת מהמדינות המערביות הראשונות לעשות כן. כאשר הכירה שווייץ ברפובליקה העממית של סין, היא חדלה דה פקטו מהכרה ברפובליקה הסינית (החולשת על שטח טאיוואן דהיום). הקשרים הראשונים שבין הרפובליקה העממית של סין לבין שווייץ היו קשרים קרירים עקב המלחמה הקרה ואי סדר פוליטי בסין עצמה.
מאז שהוציא לפועל דנג שיאופינג את "מדיניות הדלת הפתוחה" בשנת 1979, החלו היחסים הדיפלומטיים בין שווייץ לסין בהתפתחות. בשנת 2015 חגגו שתי המדינות 65 שנים ליחסיהן הדיפלומטיים.
יחסים כלכליים

החל משנת 2010, הרפובליקה העממית של סין היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של שווייץ ביבשת אסיה והשלישית בגודלה בעולם אחרי האיחוד האירופי וארצות הברית. הסכם סחר חופשי דו-צדדי בין שתי המדינות נחתם בבייג'ינג בשנת 2013 ונכנס לתוקפו ב-1 ביולי 2014. ההסכם כולל הסכמות על סחר בטובין ושירותים הניתנים לאזרחי שתי המדינות במדינה השנייה.
שווייץ וסין מקיימות דיאלוג כלכלי באופן סדיר החל משנת 2007. בנוסף, נחתם מזכר הבנות בין הבנק הבינלאומי הסיני לבין מחלקת המדינה לסחר בינלאומי של שווייץ בברן בחודש מאי 2013.
שווייצרים בסין

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו ברפובליקה העממית של סין (כאשר הונג קונג נכללת), שלושת אלפים שלוש מאות חמישים ושלושה אזרחים שווייצרים.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ מיוצגת בסין בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבייג'ינג, בירת המדינה. שווייץ מיוצגת בסין גם בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בערים: צ'נגדו, גואנגג'ואו, ושנגחאי.
סין מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. סין מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בציריך.
חזית מבנה השגרירות הסינית בברן, בירת שווייץ.
ירון ארזי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בדצמבר 1969 (בן 54)
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס הטלוויזיה לילדים ולנוער לתסריט בסדרת דרמה (2021)
 פרופיל ב-IMDb
 
ירון ארזי (נולד ב-24 בדצמבר 1969) הוא תסריטאי, במאי, עורך תסריט ויוצר טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה

ארזי שימש בין השנים 1998–2000 כמנהל מחלקת הפרומו של ערוץ הספורט. בין השנים 2000–2001 שימש כמנהל קריאטיבי במחלקת הפרומו של שידורי קשת. במהלך השנים 2002–2003 שימש כמנהל משותף של מחלקת הפרומו של ערוץ 10. בשנים 2003–2006 שימש כמנהל הפקות מקור של ערוץ פוקס קידס/ג'טיקס.
ארזי שימש כעורך תסריט ובמאי חוצים של הסדרה "האי" וכן כעורך תסריט של הסדרה "גאליס". בשנת 2007 שימש כיוצר של קומדיית המצבים לילדים "לה לה לנד". בשנת 2008 שימש כבמאי הסדרה "לא לפני הילדים". בשנת 2010 שימש כעורך תסריט של הסדרה "עספור". באותה שנה יצר את הסדרה "הקרמבויז".
בשנים 2010–2011 שימש כבמאי ויוצר שותף של הסדרה "השועלים". בשנים 2013–2016 שימש כבמאי ועורך תסריט של הסדרה "פצועים בראש". בין השנים 2014–2016 יצר עבור ערוץ זום את הסדרה "מועדון החנונים". בשנת 2015 שימש כיוצר הסדרה "שוסטר ושוסטר".
בשנת 2016 יצר וכתב עבור ערוץ ניקלודיאון בהוט את הסדרה "נעלמים". בשנת 2018 פורסם כי הוא עובד על עונה שלישית לסדרה שתעלה בספטמבר 2019. בשנים 2016–2017 שימש כעורך תסריט הסדרה "מפלצות קטנות", בזכיינית ערוץ 2, רשת.
בשנת 2018 יצר עבור ערוץ KidZ בהוט את קומדיית המצבים "טרנינג".
בשנת 2020 יצר את הסדרה "הבאר" לערוץ כאן חינוכית.
בשנת 2022 יצא הסרט "הסיפור שלנו", אותו ביים. באותה שנה יצר עבור כאן חינוכית את הסדרה "שלי הכובשת". כמו כן ערך את הסדרה "בעלת החלומות" וביים את הסדרה "מתוקים".
בשנת 2023 יצר יחד עם ליאור ירון את סדרת הנעורים "מה הבעיה?".
ארזי גם מרצה לתסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
ירואן טסלר

ירואן טסלר (בהולנדית: Jeroen Tesselaar; נולד ב-16 בינואר 1989) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת קוויק בויס.
קריירה

טסלר התחיל לשחק כדורגל בקבוצת HVV הולנדייה ובגיל 13 הצטרף לקבוצת הנערים של א.ז. אלקמאר. בקיץ 2008 חתם לשנתיים בקבוצה הבוגרת והושאל לטלסטאר ספורטקלאב בה שיחק שלוש עונות ובסופן שוחרר מאלקמאר.
ב-14 ביולי 2011 חתם בסנט מירן מליגת העל הסקוטית. ב-25 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד דונפרמליין. ב-20 באוגוסט 2011 בישל שני שערים בניצחון 1–2 נגד היברניאן.
ביוני 2012 חתם בקילמרנוק. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, טסלר רשם במחזור הפתיחה של העונה בתיקו 0-0 נגד דנדי. במהלך עונת 2013/2014 טסלר שבר את אפו ארבע פעמים, דבר שאילץ אותו ללבוש מסכה על פניו עד סוף הקריירה שלו.
בקיץ 2014 חזר לקדנציה שנייה בסנט מירן. ב-25 באוקטובר 2014 טסלר הבקיע את שער הבכורה שלו בסקוטלנד במשחק הליגה נגד רוס קנטרי שהסתיים בתיקו 2-2.
ב-14 באוגוסט 2015 חתם בדה חראפסחאפ מליגת העל ההולנדית עד לסיום העונה.
את עונת 2016/2017 התחיל כשחקן חופשי ובנובמבר 2017 חתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית. ב-24 באפריל 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו ברמת גן בהפסד 3–5 למכבי נתניה.
ב-1 ביולי 2017 חתם בהפועל קטמון ירושלים.
את עונת 2018/2019, טסלר התחיל כשחקן חופשי. ב-5 בפברואר 2019 טסלר חתם בקוויק בויס.
הערות שוליים

↑  לירן דורף, ירואן טסלר חתם בהפועל קטמון, 1 ביולי 2017, באתר דאבל פס
ירה (נהר)

| --- | --- |

נהר הירה במלבורן
 מידע כללי
 אורך:  242 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  37 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  4,078 קמ"ר
 מוצא:  ההרים המחלקים הגדולים 
 יובלים:  Little Yarra River, Darebin Creek, Plenty River, Watts River, Merri Creek, Maribyrnong River, Moonee Ponds Creek, Stony Creek, Don River, O'Shannassy River, Gardiners Creek, Olinda Creek, Woori Yallock Creek, MMBW Channel, Andersons Creek, Koonung Creek, Mullum Mullum Creek, Hoddles Creek 
 שפך:  מפרץ פורט פיליפ
 מדינות באגן הניקוז:  אוסטרליה
 אגן הניקוז של נהר הירה
 
נהר הירה (באנגלית: Yarra River) הוא נהר בדרום ויקטוריה שבאוסטרליה. בשפך הנהר נבנתה העיר מלבורן.
מקור השם ירה

הנהר נקרא "בירהרונג" על ידי אנשי ורונדג'רי אשר אכלסו את עמק הירה לפני ההתיישבות הבריטית. הנהר קיבל את השם "ירה ירה" בשנת 1835 על ידי ג'ון הלדן וודג' מאגודת פורט פיליפ, למרות ההנחה כי שם זה הוא שם אבוריג'ינלי.
גאוגרפיה

נהר ירה זורם לאורך מרכז מלבורן ואורכו 242 קילומטרים. זהו הנהר המערבי ביותר באוסטרליה הניזון ממי שלגים, ושטח אגן הניקוז הכולל שלו הוא כ-4,000 קמ"ר. כמה מהפלגים העיקריים של הנהר הם נהר פלנטי, נחל מרי, נחל דרבין, נחל גרדינרס ונחל מון פונדס.
תצפית מגשר קאנס
גשר בולט
גשר פרינסס
סככת סירת אוניברסיטת מלבורן הישנה
גשר רחוב סוואן
גשר מורל
גשר הודל
גשר רחוב צ'רץ' כפי שהוא נראה מדרום ירה לקרמורן
יחסי סין–תאילנד

| יחסי סין–תאילנד |
| --- | --- |
הרפובליקה העממית של סין: תאילנד


סין: תאילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
9,596,967.75: 513,120
אוכלוסייה
1,418,507,662: 71,655,872
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,794,782: 514,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,545: 7,186
משטר
רפובליקה עממית: מונרכיה

יחסי סין–תאילנד החלו רשמית בנובמבר 1975, לאחר שנים של משא ומתן. במשך זמן רב תאילנד, או בשמה הקודם, סיאם, הייתה מדינה סינופילית חזקה ונאמנה מאוד, ובדרך כלל הסינים התייחסו לסיאם בכבוד רב, על מנת להבטיח את בריתה עם המדינה. עם זאת, לאחר שפלק פיבונסונגרם ניסה לפגוע ולאסור את הסינים, הרגשות החזקים בקרב תאילנדים כלפי סין נפגעו קשה.
נכון לעכשיו ייתכן מאבק כוחות בין ארצות הברית לסין בגלל נוכחות הולכת וגוברת של שתיהן בתאילנד. סין נותרה כבעלת ברית חשובה לתאילנד, בין השאר בשל השפעתה הבולטת באזור.
היסטוריה > ההגנה הסינית על מלזים מפני תאילנד

סולטנת מלאקה הפכה מרצון למדינת חסות של שושלת מינג הסינית, שהגנה על מלאקה נגד אויביה בכוח צבאי, ואיפשרה לסולטנות המוסלמית לשגשג. הסינים מנעו את תאילנד ומג'פהיט מכיבוש מלאקה, וגם לחמו נגד פורטוגל על כיבוש מלאקה.
שושלת מינג הסינית הזהירה את תאילנד ומג'פהיט מפני ניסיון לכבוש ולתקוף את סולטנות מלאקה, ובכך הציבה את סולטנות מלאקה תחת חסותה הסינית כמגן חסות, והעניקה לשליט מלאקה את התואר מלך. הסינים חיזקו כמה מחסנים במלאקה. הסולטנות המוסלמית פרחה עקב ההגנה הסינית מפני התאילנדים ומעצמות אחרות שרצו לתקוף את מלאקה. תאילנד הייתה גם כפופה לסין ונאלצה לציית להוראות סין שלא לתקוף.
היסטוריה > התקופה המודרנית

ביוני 1963 ביקרו ראמה התשיעי, מלך תאילנד ואשתו סיריקיט קיטיאקון בטאיפיי ברפובליקה הסינית (ROC). בשנת 1969 ביקר שר ההגנה הלאומי צ'אנג צ'ינג-קואו בבנגקוק כשליח מיוחד של ממשלת ה- ROC לפגישה עם מלך תאילנד. תאילנד שינתה את היחסים הדיפלומטיים מ-ROC ל-PRC ביולי 1975.
לפני 1975 היו יחסי PRC-תאילנד חשדניים בצורה הדדית, מכיוון ש-PRC תמכו בסיעות השמאל בתוך המעגל הפוליטי בתאילנד, ותאילנד נזהרה מפני המעורבות הסינית בסכסוכים בקמבודיה.
יחסי PRC-תאילנד התפתחו באופן חיובי בשנת 1978, כאשר PRC המשיכה לתמוך בתאילנד במהלך הסכסוך הפנימי של קמבודיה, לפיו כוחות מרקסיסטים מווייטנאם הדיחו את שלטון הקמר רוז' המאואיסטי מהשלטון ואיימו על ביטחון דרום מזרח אסיה.
יחסי PRC-תאילנד ממשיכים להתפתח כאשר הסחר הפך לנושא הדומיננטי ביחסים הדו-צדדיים. תאילנד ממשיכה לתמוך במדיניות אחת בסין ושומרת על יחסים לא רשמיים עם טאיוואן. זה עוזר לתאילנד לקבל גישה להון ולשוק היבשת הסינית הענקית.
בשנת 1994 ערך הנשיא לי דנגחוויי ביקור פרטי בתאילנד ונפגש עם מלך תאילנד כדי לדון בפרויקטים בנושא שיתוף פעולה כלכלי.
היחסים בין שתי המדינות

קשרי הסחר הדו-צדדיים צמחו משנה לשנה. היקף הסחר הבילטרלי של סין-תאילנד בשנת 1999 עמד על 4.22 מיליארד דולר. היקף הסחר בין המדינות הגיע ל 25.3 מיליארדי דולרים בשנת 2006, 31.07 מיליארד דולר בשנת 2007 ו-36.2 מיליארד דולר בשנת 2008. הפיכתה של סין למעצמה כלכלית גדולה במאה ה-21 הביאה לגידול בהשקעות זרות ברשת הבמבוק, רשת של עסקים סינים מעבר לים הפועלים בשווקים של דרום מזרח אסיה החולקים קשרים משפחתיים ותרבותיים משותפים.
הייצוא של סין לתאילנד כולל רכיבי מחשב, מנועים חשמליים, מוצרי צריכה, מכונות, מוצרי מתכת, כימיקלים וביגוד.
הייצוא של תאילנד לסין כולל רכיבי מחשב, גומי, נפט מזוקק, כדוריות פלסטיק, אלקטרוניקה כימית, נפט גולמי, מוצרי עץ ומזון.
סין היא שוק הייצוא השני בגודלו בתאילנד. סין היא גם היבואנית הגדולה ביותר בתאילנד של סחורות בשנת 2010.
סין ותאילנד חתמו על הסכם סחר חופשי בשנת 2003 אשר כיסה מוצרים חקלאיים.
סין תכננה להקים את מתחם העיר הסינית בתאילנד על מנת להגביר את הסחר ולהקיף חסמי סחר באזור ASEAN כמו גם שווקים זרים גדולים אחרים, מאחר שלתאילנד הסכמי סחר עם ארצות הברית והאיחוד האירופי. סין מנצלת את אזור הסחר החופשי ASEAN – China שנכנס לתוקף ב-1 בינואר 2010, אשר יאפשר לייצא את סחורותיה דרך מדינות אסיאן עם חסמי סחר אפסיים או מופחתים.
שיתוף פעולה ביטחוני

ראש הממשלה פריות צ'אן-אוצ'ה הורה על קניית 49 טנקי מערכה בסין VT-4 ושלוש צוללות, בעלות של יותר ממיליארד דולר.
סין ותאילנד מתכננות לפתוח מפעל נשק מסחרי משותף בקון קאן. המפעל יהיה אחראי על הרכבה, ייצור ותחזוקה של מערכות נשק יבשתי עבור הצבא התאילנדי. פרטים ספציפיים יהיו נתונים לדיונים נוספים בין המשרד לנורינקו.
במאי 2017 חתם הצי המלכותי התאילנדי על חוזה עם התעשייה הסינית לתעשיית בניית הספינות עבור צוללת דיזל חשמלית S26T, שמקורה בצוללת סוג 039A. הצוללת צפויה להימסר בשנת 2023. הפרשן הצבאי הסיני ג'ואו צ'נמינג הצהיר כי סין ככל הנראה תספק הדרכה טכנית גם לתאילנד.
יעקב פרייר

יעקב פרייר, ממניחי הבסיס לשפת הסימנים, עם תלמידה, המאה ה-18.
יעקב רודריגה פרייר (בצרפתית: Jacob Rodrigue Pereire, קרי: ז'אקוב רודריג פֵּרֶר;‏ 11 באפריל 1715 - 15 בספטמבר 1780) היה מלומד ופוליטיקאי יהודי יליד ספרד, שפעל בצרפת כמתורגמן ממניחי היסודות לשפת הסימנים.
קורות חיים

נולד בברלנגה, ספרד, בשם פרנסיסקו אנטוניו רודריגז, כבן למשפחת אנוסים פורטוגלים. ב-1741 עבר יחד עם אמו ואחיו לבורדו, שם חזרו ליהדות, והוא עבר ברית מילה ושינה שמו ליעקב.
פרייר, שהיה מתורגמן בשירות לואי החמישה עשר, מלך צרפת, יצר סימנים עבור ספרות ועבור סימני פיסוק לשפת הסימנים, ושילב אותם עם שפת הסימנים של חואן פבלו בונט. ב-1759 התקבל כחבר בהחברה המלכותית של לונדון. הצרפתים הביאו מטהיטי את אחד התושבים המקוריים, ופרייר למד ממנו את שפתם של בני טהיטי, ופרסם ב-1772 מילון, ששימש את לואי אנטואן דה בוגנויל.
הוא פעל בהתנדבות למען יהודי דרום צרפת, שמוצאם באנוסי ספרד ופורטוגל, והשיג עבורם את הזכות לשבת בצרפת.
נכדיו, אמיל פרייר ואיזאק פרייר היו בנקאים חשובים, מתחרים של משפחת רוטשילד.
נקבר בבית הקברות של יהודי פורטוגל בפריז שהיה שותף להקמתו. לטענת הסופר האנטישמי אדואר דרימון משפחתו הוציאה את גופתו מהמקום בשנת 1878, שרידיו אכן הועברו בשלב כלשהו לחלקת המשפחה בבית הקברות של מונמארטר.
הערות שוליים

↑  Édouard Drumont, La France juive : Essai d'histoire contemporaine, vol. 1, Paris, C. Marpon et E. Flammarion, 1886, 43e éd., p. 253
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007527273905171  BnF: cb12089486x (data)  GND: 1076743056  ISNI: 0000 0000 6643 6422  LCCN: no2004023035  RERO: 02-A019010700  SNAC: w68v110q  SUDOC: 069697949  VIAF: 64033095   WorldCat (עם VIAF): 64033095
יחסי אלג'יריה–רוסיה

| יחסי אלג'יריה–רוסיה |
| --- | --- |
אלג'יריה: רוסיה


אלג'יריה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,381,740: 17,098,242
אוכלוסייה
46,970,063: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
239,899: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,107: 13,978
משטר
דמוקרטיה סמי-נשיאותית: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי אלג'יריה–רוסיה (בערבית: العلاقات الجزائرية الروسية, ברוסית: Алжиро-российские отношения) הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין הפדרציה הרוסית. שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים מ-23 במרץ 1962.
היסטוריה

במלחמת העצמאות של אלג'יריה בשנים 1954-1962, קיבלה אלג'יריה סיוע צבאי מממשלת ברית המועצות. ב-23 במרץ 1962, ארבעה חודשים לפני ההכרזה הרשמית על עצמאותה של אלג'יריה ב-5 ביולי באותה שנה, ברית המועצות הפכה למדינה הראשונה בעולם שקיימה יחסים דיפלומטיים עם אלג'יריה.
ברית המועצות שלחה לאלג'יריה מספר רב של מהנדסים וטכנאים שבנו את התשתית האלג'ירית והיו חלק מהתפתחות הכלכלית של המדינה. בנוסף, האוניברסיטאות של ברית המועצות אימנו אלפי סטודנטים אלג'ירים. קריסתה של ברית המועצות הובילה לצמצום של פרויקטים רבים עם אלג'יריה.
שיתוף פעולה כלכלי

סך כל הסחר בין רוסיה לאלג'יריה הסתכם בשנת 2005 בסך 365 מיליון דולר, כאשר 361 מיליון דולר מתוכם הם ייצוא רוסי. רוסיה מספקת לאלג'יריה דגנים, מתכת, צינורות ומוצרים הנדסיים.
מאז שנת 2000, רוסיה מילאה תפקיד משמעותי בפיתוח של הדלק והאנרגיה באלג'יריה. ב-2003, הושק צינור הגז "אל-חארה-ארזב", שנבנה על ידי חברת "סטרויטרונסגאז" הרוסית. בשנת 2001, החלה חברת רונזפט, לפתח את שדה הנפט והגז האלג'ירי. בשנת 2005, החלה בנייתו של צינור הגז ושנה לאחר מכן הצינור הוקם.
יחסי אלג'יריה–קפריסין

| יחסי אלג'יריה–קפריסין |
| --- | --- |
אלג'יריה: קפריסין


אלג'יריה: קפריסין
שטח (בקילומטר רבוע)
2,381,740: 9,251
אוכלוסייה
46,970,063: 1,361,415
תמ"ג (במיליוני דולרים)
239,899: 32,230
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,107: 23,674
משטר
דמוקרטיה סמי-נשיאותית: רפובליקה

יחסי אלג'יריה-קפריסין (בערבית: العلاقات الجزائرية القبرصية, ביוונית: Σχέσεις Αλγερίας-Κύπρου) מתייחסים ליחסים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין רפובליקת קפריסין. אלג'יריה מיוצגת בקפריסין באמצעות שגרירותה בביירות, לבנון. קפריסין מיוצגת באלג'יר באמצעות שגרירותה בפריז, צרפת.
פגישות רשמיות

בנובמבר 1998 פגש שר החוץ האלג'יראי את מקבילו שר החוץ הקפריסאי.
בפברואר 2001 ביקר שר החוץ האלג'יראי בקפריסין.
בנובמבר 2001 קיבל נשיא הרפובליקה של קפריסין, גלפקוס קלרידיס את אישורי השגריר החדש של אלג'יריה, מר אחמד בודהרי.
בספטמבר 2003 נפגש נשיא קפריסין וראשי אלג'יר, סנגל, כווית כדי לדון בסוגיות אזוריות.