stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון וייט (מנתח)
ביוגרפיה

ווייט נולד בעיירת דרומראן, ליד בלקו (אנ'), במחוז פרמנה, אלסטר אירלנד, בערך ב-1756, ולא בסאסקס, אנגליה, כפי שנכתב ב-Dictionary of Australian Biography‏ וב-Australian Dictionary of Biography‏. ב-18 ביוני 1778, ג'ון ווייט הוסמך לדרגה עמית מנתח (אנ'), לאחר מבחן בחברת המנתחים בלונדון. הוא גויס לצי המלכותי הבריטי ב-26 ביוני 1778 כעמית מנתח על סיפון HMS Wasp. הוא קודם לדרגת מנתח ב-1780, ושירת על סיפון HMS Irresistible עד ל-1786, כאשר אנדרו המונד (אנ') המליץ עליו כמנתח האונייה (אנ') הראשי להפלגה של הצי הראשון לאוסטרליה.
במרץ 1787, הצטרף וייט לצי הראשון בספיטהד, פורטסמות' כמנתח של אוניית הנידונים Charlotte, שם מצא שהאסירים חיו זמן מה על בשר מלוח, אשר היווה כהכנה רעה למסע ארוך. הוא הצליח להשיג עבורם אספקת בשר וירקות טריים, וקבע שיאפשרו להם לעלות על הסיפון בקבוצות בשביל להשיג אוויר צח. עם הגעתו לאוסטרליה, וייט ביקש מאחד מהנידונים, תומאס בארט (אנ'), ליצור מדליה מכסף בשביל לציין את האירוע שעברו. המדליה, שנקראת "מדליית שרלוט" (אנ'), מוצגת במוזיאון הימי הלאומי של אוסטרליה (אנ')‏.
ב-1788, מונה וייט למנתח הכללי של המושבה ניו סאות' ויילס. וייט ארגן בית חולים למושבה החדשה, שהיה קשה ליצור עקב היעדר ציוד רפואי. הוא התחיל להתעניין בצומח ובבעלי החיים המקומיים של הארץ החדשה וחקר את הפוטנציאל של צמחים אוסטרליים לשימוש כתרופות. הוא הבחין את יתרונותיו בתכונות הריח של שמן אקליפטוס (אנ') מזוקק ב-1788.
ווייט כתב את הספר A Journal of a Voyage to New South Wales ‏(1790),‏ שתיאר לראשונה מינים אוסטרלים רבים. בספר, נכתבו 65 תחריטים על צלחות מנחושת של ציפורים, בעלי חיים וצמחים, שרבים מהם התבססו על ציורי צבעי המים של שרה סטון (אנ')‏. במהלך חמש השנים שלאחר הוצאת הספר, תורגם הספר לגרמנית ולצרפתית. על פי הביוגרף האלמוני שלו, הוא האמין כי הנידון תומאס ויליאם פאר הועסק כאמן מערכונים על ידי ווייט בשביל לייצר רישומי היסטוריה טבעית כנקודת מוצא להתפתחות וצביעה על ידי אמנים אחרים. וייט היה הראשון שתיאר את זן הצפרדעים האנדמי באוסטרליה ובגינאה החדשה, אילנית אוסטרלית לבנה. ב-1792, האמן הנידון תומאס ווטלינג (אנ'), מונה על ידי הממשלה לסייע לוייט בהפקת עותקים של איורים של צמחים, חרקים ובעלי חיים שונים. דיוקן של ג'ון ווייט, על גבי מיניאטורה משנהב, חתום על ידי תומאס ווטלינג ומתוארך ל-1792, נמכר במכירה פומבית בדצמבר 2006.
על פי ספרו, וייט לא אהב מאוד את אוסטרליה, ותיאר אותה כ-"ארץ ומקום כל כך אסור ושנוא כל כך שרק לזכות בהפללה ובקללות". הוא הגיש בקשה לחופשת היעדרות ב-1792, וקיבל אותה רק כשנתיים מאוחר יותר, ב-1794. הוא הפליג חזרה לאנגליה ב-17 בדצמבר 1794, ומאוחר יותר נסע לאירלנד. ב-1796, כאשר ניתנה לו האפשרות לחזור לאוסטרליה, הוא בחר להתפטר מתפקידו. לפני שפרש מתפקידו, וייט נבחר לעמית של האגודה הלינאית של לונדון, וב-10 במרץ 1797, העניק לו הסנאט של אוניברסיטת סנט אנדרוז את התואר דוקטור לרפואה. וויט היה מנתח למשך 20 שנה ב-HMS Royal William, תחילה הוצג בשירנס (אנ') מ-1799, ולאחר מכן הוצב במספנת צ'טהאם (אנ') מ-1803. הוא פרש לפנסיה ב-1820, ונפטר בוורת'ינג (אנ'), אנגליה ב-20 בפברואר 1832.
מורשת

מפרץ וייט (אנ') בסידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה נקרא על שמו.
ג'ון ווייט מונצח בשמו המדעי של זן לטאה אוסטרלית, Egernia whitii (אנ').‏
לקריאה נוספת

Britton, Alex R., ed. (1978). Historical records of New South Wales. Vol. 1, part 2. Phillip, 1783–1792. Lansdown Slattery & Co. p. 56. OCLC 219911274.
White, John (1790), Journal of a voyage to New South Wales with sixty-five plates of non-descript animals, birds, lizards, serpents, curious cones of trees and other natural productions, London: J. Debrett, also at Project Gutenberg Australia and the University of Sydney.
Nelson, E.Charles. Dr John White FLS Surgeon-General of New South Wales: A Portrait by Thomas Watlinng. The Linnean 32(2) pp. 21–22.
הערות שוליים

1 2  Nelson E.C. (1998). "John White A. M., M. D., F. L. S. (c.1756–1832), Surgeon-General of New South Wales: a new biography of the messenger of the echidna and the waratah". Archives of Natural History. 25 (2): 149–212. doi:10.3366/anh.1998.25.2.149.
↑  Nelson, E. C. (1986), "The first Ulsterman in Botany Bay, Surgeon-General John White', The Linen Hall review 3 (2): 8–9
↑  Nelson E.C. (1987). "From the banks of Erne to Botany Bay: John White (c.1756–1832), Surgeon-General of New South Wales". Familia. 2 (3): 73–82.
↑  Nelson E.C. (1988). "'John White (c.1756–1832), surgeon-general of New South Wales: biographical notes on his Irish origins". Irish Historical Studies. 25 (100): 405–412. doi:10.1017/S0021121400025074. PMID 11617226.
↑  Percival Serle (1949). "White, John". Dictionary of Australian Biography. Angus & Robertson. ארכיון מ-2015-07-26. נבדק ב-16 בספטמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Rex Rienits, Australian Dictionary of Biography, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University
↑  Correspondence, Sir A.S. Hamond to Under Secretary Charles Nepean,16 October 1786. Cited in Britton (ed.), p.24
↑  Barlass, Tim (16 בנובמבר 2013). "Damaged First Fleet copper medal to fetch pretty penny". Sun Herald. p. 20. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Nelson, E. Charles (1998). "John White's Journal of a voyage to new South Wales (London 1790) bibliographic notes". Archives of Natural History. 25: 109–130. doi:10.3366/anh.1998.25.1.109.
↑  Bauer, Aaron Matthew (1999). "Notes on John White's Journal of a Voyage to New South Wales (1790), a Classic of Australian Herpetology" (PDF). International Society for the History and Bibliography of Herpetology Newsletter and Bulletin. 1 (1): 16–19. ארכיון (PDF) מ-2018-07-14. נבדק ב-2021-03-29.
↑  Piggot L.J. (2000). "John White's Journal of a voyage to new South Wales (1790) comments on the natural history and the artistic origins of the plates". Archives of Natural History. 27 (2): 157–174. doi:10.3366/anh.2000.27.2.157.
↑  "Parr, Thomas William". Trove. Design and Art Australia Online. ארכיון מ-2019-12-20. נבדק ב-19 אוק' 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Balmain, www.visitsydneyaustralia.com.au
↑  Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael (2011). The Eponym Dictionary of Reptiles. Baltimore: Johns Hopkins University Press. xiii + 296 pp. ISBN 978-1-4214-0135-5. ("White, J.", p. 284).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307352405171  ADB: white-john-2787  BnF: cb15586255n (data)  Botanist: J.White  DSI: 4524  GND: 128460091  ISNI: 0000 0000 8162 2338  LCCN: nr93042367  NTA: 298938294  SELIBR: 287361  SUDOC: 225307502  TePapa: 45680  Trove: 1467415  VIAF: 88083866   WorldCat (עם VIAF): 88083866
משנכנס אדר מרבין בשמחה

בעבר נהגו במקומות שונים לתלות כרזה עם הכיתוב "משנכנס אדר מרבין בשמחה".
"משנכנס אדר מרבין בשמחה" היא אמרת חז"ל הרואה בשמחה קו מאפיין של חודש אדר כולו ולא רק בחג הפורים החל בו. השמחה נובעת מכך שבחג הפורים שחל בחודש אדר רואים שגזירות ודברים רעים יכולים להפוך בסוף לדברים טובים. לפי הוגים אחדים אין מדובר בהכרח בהלכה מעשית, להרבות בשמחה בחודש זה, אלא תכונה שטבועה בזמנו של חודש אדר, שלפי מגילת אסתר היה ”הַחֹדֶשׁ אֲשֶׁר נֶהְפַּךְ לָהֶם מִיָּגוֹן לְשִׂמְחָה”.
מקור הדין

במשנה במסכת תענית נאמר: ”משנכנס אב ממעטין בשמחה”. בעקבות דברי המשנה אומרת הגמרא: ”אמר רב יהודה בריה דרב שמואל בר שילת משמיה דרב: כשם שמשנכנס אב ממעטין בשמחה – כך משנכנס אדר מרבין בשמחה”. בהתאם לזאת מוסיף רב פפא: ”הלכך, בר ישראל דאית ליה דינא בהדי נכרי - לישתמיט מיניה באב דריע מזליה, ולימצי נפשיה באדר דבריא מזליה”. רב פפא מורה שיהודי שיש לו סכסוך עם גוי, לא ילך להתדיין איתו בבית המשפט בחודש אב שכן מזלו גרוע, וישתדל ללכת בחודש אדר שמזלו טוב.
בשנה מעוברת, יש מן הפוסקים שכתבו כי הלכה זו נוהגת רק בחודש אדר השני, שהוא החודש הצמוד לפסח ושבו חל חג הפורים, אך יש שדייקו מדברי המשנה, מסכת מגילה, פרק א', משנה ד' שהשמחה נוהגת אף באדר הראשון.
סוג השמחה

הגמרא מפרטת כמה דינים שמיעוט השמחה בחודש אב בא לידי ביטוי מעשי בהם, אך אינה מציינת כיצד מבטאים את ריבוי השמחה בחודש אדר. המאירי מבאר שיש להודות בתפילה על המאורע המשמח שהתרחש באותו החודש: ”ראוי להתפלל ולהודות לאל בכל עת ובכל זמן כפי הנאות למה שאירע באותו זמן וכן שצריך לברך על הטובה ועל הרעה כמו שהתבאר.” הרב חיים אלעזר שפירא, האדמו"ר ממונקאטש, קבע שיש להרבות בשמחה בכל דרך אפשרית.”ובאיזה דבר שנוכל אז להרבות בשמחה - מצווה איכא, וכל אחד ישער בלבבו ונפשו... ובאמת מצווה בכל מה שאפשר להרבות בלבו ובעניניו בשמחה של מצווה ולקיים דברי חכמים.”
הרב חיים קניבסקי אמר שמי שיש לו "סיום" או שמחה ראוי שיעשנה בחודש אדר, ואם אין לו, שישתה קצת יין בכניסת החודש. הוא סיפר שאביו הרב יעקב ישראל קניבסקי נהג כל ראש חודש לשתות מעט יין, ובראש חודש אדר הוסיף קצת יותר.
טעם השמחה

רש"י מבאר את עניין השמחה בחודש אדר משום ש”ימי נסים היו לישראל: פורים ופסח”. רבי מנחם מנדל שניאורסון ביאר זאת כך ”שמחה דחודש אדר קשורה ושייכת ונעשית הכנה לשמחת פורים... וממנה ועל ידה באים לתכלית השלימות שבעניין שמחה”. רבי אליהו שפירא סבור מדיוק לשון רש"י, שהריבוי בשמחה צריך להתמשך גם בחודש ניסן, שבחודש זה נעשו נסי יציאת מצרים.
השפת אמת טוען שעניין השמחה בחודש אדר הוא משום שבחודש זה היו מתנדבים עם ישראל מחצית השקל למשכן, כפי ששנינו "באחד באדר משמיעים על השקלים". נתינה זו הייתה מלווה בשמחה גדולה בעולם, ”וכיון שקבלו עליהם בשמחה נדבת הלשכה עדיין השמחה נמצא באדר”.
בהלכה

הרמב"ם והשולחן ערוך הביאו רק את חלקו הראשון של המאמר לגבי חודש אב, אך לא הביאו את המשכו העוסק חודש אדר. החתם סופר מסיק מכך שאין הלכה כמימרה זו. לדבריו בעל המאמר, רב סבור שקיימת מצוות שמחה בכל החודש כולו, וכמו שנאמר "והחדש אשר נהפך מיגון לשמחה", אך להלכה אנו סבורים שאין מצוות שמחה מיוחדת בחודש אדר.
עם זאת, פוסקים אחרים, כמו הרי"ף, הרא"ש וראשונים נוספים, הביאו בספריהם את המאמר בשלמותו, וכן את ההנחיה שבאה בעקבותיו שיש להשתדל לדון עם הגוי בחודש זה. אף המגן אברהם ויתר האחרונים מביאים להלכה את הדין של "משנכנס אדר מרבין בשמחה".
בהלכה > אין מזל לישראל

כאמור לעיל, הוסיף רב פפא על דין זה ”הלכך, בר ישראל דאית ליה דינא בהדי נכרי - לישתמיט מיניה באב דריע מזליה, ולימצי נפשיה באדר דבריא מזליה”. המפרשים התקשו בהוראת הגמרא שיש להתדיין עם הגוי בחודש אדר "דבריא מזליה" (מזלו טוב), ממה שאמרו במסכת שבת "אין מזל לישראל". ביישוב הקושיה נאמרו כמה הסברים:
הריטב"א מבהיר שמה שאמרו "אין מזל לישראל" נוגע לכל השנה מלבד שני חודשים אלו (אדר ואב), אז באמת יש מזל לישראל, "שכן נגזר עלינו מן השמים".
המהרש"א כתב שאף שאין השפעה ישירה של המזל על גורל האדם, מן השמים מכוונים את ההשפעה הטובה על האדם, בזכות מעשיו הטובים, בחודש טוב, ואת העונש שמגיע לו על מעשיו הרעים מגלגלים בחודש שמזלו רע. זאת בדומה לכלל שקבעו חז"ל: "מגלגלין זכות על ידי זכאי וחובה על ידי חייב".
בהלכה > לא תעוננו

בעיה נוספת שמתעוררת בהקשר זה היא הקשר המאגי בהלכה זו שבין הזמן והגורל. בתורה נאמר "לא תנחשו ולא תעוננו". ופירשו במסכת סנהדרין: מעונן - רבי עקיבא אומר: זה המחשב עתים וימים ואומר יום פלוני טוב לצאת. איסור זה נפסקה להלכה בכל הפוסקים, ואם כך תמוה איך הורו חז"ל לפעול בדרך זו.
החתם סופר מיישב על פי דברי הגמרא האומרת שבדברים שהתחזק מספר פעמים שהם פועלים אין לחוש לאיסור ניחוש שכן "אף על גב דאין ניחוש - יש סימן". בהתאם לכך ניתן לומר שחודש אדר התחזק שפועל לטוב שכן נעשו בו נסים רבים לישראל.
הרב שלמה אליעזר אלפנדרי מיישב על פי דברי ספר החינוך שטעם איסור ניחוש הוא שעלול האדם לחשוב שהזמנים הם אלו שמשפיעים על גורל האדם ובהם תלוי גורלו ולא בקב"ה. לפי זה אין לחשוש לדבריו לאיסור ניחוש בפעולות אלו שכן "אדרבא הוא סיבה שיאמין בהשם". עם זאת, דעת הרמב"ם באיסור ניחוש היא שלא רק שדברים אלה אסורים, אלא גם אינם מועילים: "דברים בטלים כוזבים שהזהירה מהם התורה כמו שהזהירה מהשקר". אך כאמור הרמב"ם לא הביא להלכה מימרה זו.
בתרבות

הביטוי "משנכנס אדר מרבין בשמחה" הולחן וזכה לביצועים רבים.
הערות שוליים

↑  מגילת אסתר, פרק ט', פסוק כ"ב
↑  משנה, מסכת תענית, פרק ד', משנה ו'
1 2  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"ט, עמוד א'
↑  שו"ת שאילת יעבץ, חלק ב, סימן פח. שו"ת שבט הלוי, חלק י, סימן קה אות ג.
↑  רבי גבריאל ציננער, נטעי גבריאל פורים, פרק י"א ס"א.
↑  חיים אלעזר שפירא, נימוקי אורח חיים, באתר היברובוקס
↑  יצחק אייזיק כהן, משנכנס אדר מרבין בשמחה, לדעת, 24/3/2016, עמ' 3
↑  רבי מנחם מנדל שניאורסון, תורת מנחם, תש"ן, חלק ב', ט' אדר, ניו יורק תש"נ, עמ' 346,
↑  אליהו שפירא, אליה רבה, אורח חיים, סימן תרפה, אות ח, באתר היברובוקס.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת שקלים,  פרק א', הלכה א'
1 2  שאלות ותשובות חתם סופר, חלק א, אורח חיים, תשובה קס, באתר היברובוקס
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קנ"ו, עמוד א'.
↑  ריטב"א מסכת תענית, כט, א
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"ב, עמוד א'
↑  מהרש"א תענית כט, א, ד"ה באב
↑  ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק כ"ו
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ס"ה, עמוד ב'
↑  קובץ המועדים - חנוכה ופורים, עמ' שז, הובא בספר דף על הדף, מסכת תענית עמ' תקמ.
↑  פירוש המשניות להרמב"ם, עבודה זרה, ד, ז.
↑  עירית מודחי משנכנס אדר, באתר YouTube
משנכנס אדר-עמירן דביר והלהקה, באתר YouTube
משנכנס אדר (דאנס בחצר של אברהם) // אהרן רזאל, באתר YouTube
| פורים |
| --- | --- | --- |
| מצוות החג | מקרא מגילה • מתנות לאביונים • משלוח מנות • סעודת פורים ושתיית יין בפורים • פרסום הנס |  |
| מנהגים | משנכנס אדר מרבין בשמחה • זכר למחצית השקל • אוזן המן • התחפשות  • רעשן • בובת המן |  |
| מגילת אסתר | אישים במגילה: אחשוורוש • ושתי • ממוכן • המן • עשרת בני המן • זרש • בגתן ותרש • מרדכי היהודי • אסתר • חרבונה • אבגתא • התך • הגי תוספות למגילת אסתר • חלום מרדכי • תרגומי מגילת אסתר לארמית • היעדרותו של אלוהים ממגילת אסתר • מדרש אבא גוריון |  |
| תפילות ופיוטים | למנצח על אילת השחר • על הנסים • אשר הניא • ויאהב אומן ("קרובץ לפורים") • מי כמוך ואין כמוך • קוראי מגילה |  |
| שירים | ליהודים הייתה אורה ושמחה וששון ויקר • חג פורים (שיר) • אני פורים • ליצן קטן נחמד • תן כתף • ככלות ייני • רשימת שירים ופיוטים לפורים • פיוטים ושירים נוספים |  |
| שמחת פורים | פורים שפיל • רב פורים • עדלאידע • ליל שיכורים • פרודיות לפורים |  |
| מאכלים | אוזן המן • פזואלוס • פלודן • קרפלך • מקרוט • ספרא (מאפה) |  |
| שונות | עיר מוקפת חומה מימות יהושע בן נון • בן עיר שהלך לכרך ובן כרך שהלך לעיר • פורים משולש • פורים קטן • תענית אסתר • פרשת זכור • מצוות זכירת מעשה עמלק • מחיית זכר עמלק • מסכת מגילה • סעודת אסתר • פורים שני • קבר אסתר ומרדכי |  |
חגי ישראל ומועדיו
בת-קורנית

| בת-קורנית פשוטה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: שפתניים
סוג:: בת-קורנית
שם מדעי
 .Thymus L
בַּת-קוֹרָנִית (שם מדעי: .Thymus L) הוא סוג צמחים ממשפחת השפתניים. הסוג מונה 341 מינים ו-75 תת-מינים של בני-שיח. התפוצה הטבעית של סוג זה היא גרינלנד והאזורים החמים והסובטרופיים של אירו-אסיה עד לצפון מזרח אפריקה טרופית (אתיופיה ואריתריאה). סוג זה אוקלם במזרחה ומערבה של אמריקה הצפונית. בישראל גדל נציג אחד בלבד מסוג זה - בת-קורנית הערבות - ומין נוסף גדל בסיני.
מאפייני הסוג

בני שיח מדבריים, זקופים, או שרועים, שכל חלקיהם מכוסים בבלוטות יושבות המדיפות שמן אתרי ריחני של תימול (זעתר).
העלים נגדיים, פשוטים, זעירים, גִּלְדָּנִיים. הטרף דמוי אזמל (עלה צר, ששני קצותיו מחודדים ושרוחבו הגדול ביותר מרוחק מהבסיס כדי שליש מאורכו) ושפתו תמימה. עלה התפרחת צרים וארוכים יותר מעלי הגבעול.
הפרחים קטנים ולבנים, דו-מיניים, בעלי עטיף, מאוחה עלים ודו-שפתניים באופן ברור.
הפרחים הקטנים ערוכים בדורים המרוחקים זה מזה או מקובצים בקרקפות או בשיבולת קצרה. הדורים דלי פרחים. החפיות זעירות.
הגביע דו-שפתני, דמי ביצה או צינור (ללא פאות) בעל 10 עד 13 עורקים ולוע שעיר, ומכוסה בלוטות יושבות ואדמדמות. השפה העליונה רחבה ובעלת 3 אונות או שיניים משולשות. השפה התחתונה שסועה ל-2 שיניים, שארוכות משני השפה העליונה, והן דמויות מרצע או דמויות זיף וריסניות (שערות שוות פחות או יותר באורכן העומדות בשפת עלה).
הכותרת דו-שפתנית פחות או יותר, צבעה לבן או ורודה, קירחת מבפנים. השפה העליונה שטוחה כמעט. השפה התחתונה בעל 3 אונות.
האבקנים, שמספרם 4 שווים כמעט באורכם. הפרודות דמויות ביצה וחלקות.
מיני הבר בישראל וסביבתה > בת-קורנית הערבות

בַּת-קוֹרָנִית הָעֲרָבוֹת (Thymus bovei Benth) היא בן שיח מדברי נדיר שבית גידולו בערוצים עם תשתית חלוקים בערבות שיחים. תפוצתו במזרח סהרו-ערבי, במצרים, בסיני, בדרום ירדן בצד הירדני של בקעת ים-המלח ובדרום ישראל (בהרי הנגב ובהרי אילת).
בת-קורנית מפיצה ריח ארומטי חזק של תימול (זעתר) ומשתמשים בה כתוספת עלים ירוקים לסלט או למאכל מבושל או שמכינים אבקה של עלים טריים בה ניתן להשתמש במשך ימים רבים.
מאפיינים: בן-שיח ריחני צפוף. הגבעולים זקופים וצמירים. העלים גלדניים, תמימים, סרגליים עד אזמליים, קירחים ברוב אורכם, רק בבסיסיהם הם נושאים זיפים ריסניים קשים. הגביע שסוע לעומק בשיעור של חצי מאורכו ומכוסה בבלוטות אדמדמות יושבות. שלוש השיניים האחוריות משולשות - ביציות. השיניים הקדמיות הן דמוי מרצע ובעלות 3 עורקים בבסיסן. בכותרת דו-שפתנית במקצת וצבעם ארגמניים.
העלווה כל השנה. הפריחה קצרה מסוף מאי עד תחילת אוגוסט.
מיני הבר בישראל וסביבתה > בת-קורנית סיני

בַּת-קוֹרָנִית סִינַי (.Thymus decussatus Benth) בן שיח מדברי צפוף, הגדל בעמקים הרריים פנימיים של הרי דרום סיני וסעודיה. הענפים שרועים במקצת. העלים, נגדיים, פשוטים, תמימים שעירים בכל שטחם. הגביע גלילי ולא פחוס, הוא שסוע עד כדי שליש אורכו. 3 השיניים האחוריות קצרות והשיניים הקדמיות מחטניות ומחוסרות עורקים. לעלים ריח תימין חזק. הכותרת לבנה. הפריחה בין מאי ליולי.
מיני התרבות בישראל > בת-קורנית פשוטה

בַּת-קוֹרָנִית פְּשׁוּטָה (.Thymus vulgaris L) שיח קטן שתבע פרחיו לילך או ארגמן. הענפים דקים, נוקשים ומעוצים, בדרך כלל שעירים ולבנים. העלים נגדיים וערכים באגודות, פשוטים, יושבים, אורכם כ-6 מ"מ. הטרף דמוי סרגל או דמוי ביצה, השולים תמימים ומופשלים לאחור. הפרחים ערוכים בדורים דמוי קרקפת. עוקץ הפרח דק. אורכם כאורך צינור הגביע. הפרחים מנוקדים בשרף. הגביע שעיר בלוע, שיני השפה העליונה דמויות אזמל, שני השפה התחתונה דמויות מרצע ובעלות ריסים. מין זה משמש כצמח תבלין ונוי. מוצאו מאירופה הדרומית: באיים הבלאריים, בספרד, בצרפת ובאיטליה.
מיני התרבות בישראל > בת-קורנית זוחלת

בַּת-קוֹרָנִית זוֹחֶלֶת (Thymus serpyllum.) בן שיח, שגובהו 5 עד 25 ס"מ וגבעוליו זוחלים כמעט ומכים שורשים בחלקם התחתון. הענפים זקופים וקצרים מעוצים בבסיסם ושעירים. העלים נגדיים, פשוטים, בעלי פטוטרת. הטרף זרוע נקודות כהות, ריסני, השוליים תמימים וכמעט לא מופשלים לאחור. דורי הפרחים דמויי קרקפת. הגביע דמוי צינור או פעמון, אורכו 4 מ"מ, בעל 10 עורקים, בסיסו, שפתו התחתונה שסועה ל-2 אונות צרות וארוכות או דמוי אזמל. לשפתו העליונה 3 שיניים משולשות. הכותרת ארגמנית או ורודה–אדומה או לבנה. אורכה 6 מ"מ או פחות. צינור הכותרת חבוי כמעט בתוך הגביע. המוצא מאירופה הצפונית. בישראל מין זה משמש לנוי.
הערות שוליים

↑  .Thymus L, WFO: World Flora Online. Published on the Internet
↑  Thymus L., POWO (2022). "Plants of the World Online. Published on the Internet
1 2  מיכאלי זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1998, עמ' 384
1 2 3  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 381-2
↑  ל, נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 585
↑  בת-קורנית סיני, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
ביו ארט

אדוארדו כ"צ'- Genesis - Ars Electronica 99
ביו ארט (באנגלית: BioArt - אמנות ביולוגית) הוא תחום באמנות בו אומנים עובדים עם רקמות חיות, חיידקים, צמחים, עצים ותהליכי חיים. באמצעות תהליכים מדעיים כמו ביוטכנולוגיה (כולל טכנולוגיות כמו הנדסה גנטית, תרבית רקמות ושיבוט) עבודות בתחום מיוצרות במעבדות, גלריות, או סטודיו אמנים. אמנים מסוימים סבורים שתחום העיסוק של הביו ארט מוגבל ל"צורות חיים" ואילו אחרים יכללו אמנות המשתמשת בדימויים מתוך הרפואה העכשווית והמחקר הביולוגי, או ידרשו מהם להתייחס לנקודת מחלוקת או "כתם עיוור" המועלים בידי האופי של מדעי החיים.
למרות שאמני ביו ארט עובדים עם חומר חי, ישנו ויכוח לגבי השלבים בהם חומר ניתן להחשב כחי. יצירת יצורים חיים ועיסוק במדעי החיים, מביאה לחקר אתי, חברתי ואסתטי. את הביטוי "ביו ארט" טבע אדוארדו כץ בשנת 1997, ביחס ליצירות האמנות שלו "קפסולת זמן" (Time Capsule). אף שמקורה בסוף המאה העשרים, דרך עבודותיהם של חלוצים כמו סוזן אנקר, ג'ו דייוויס והאמנים שאירחה Symbiotica, עבודות ביו ארט נפוצות יותר בימינו.
סקירה כללית

לעיתים קרובות, ביו ארט נועד להיות מזעזע או הומוריסטי. [דרוש מקור][מפני ש...] סקר אחד בתחום, איזוטופ: כתב עת למדע הספרות וכתיבת הטבע, מנסח זאת כך: "ביו ארט היא לעיתים קרובות מגוחכת. היא יכולה להיות "גושית", גסה, "לא תברואתית", לעיתים בלתי נראית, שקשה לשמור אותה ללא תזוזה על בימת המכירה הפומבית. אך באותו זמן, היא עושה משהו מסורתי מאוד, שעל אמנות לעשות: למשוך תשומת לב לפרטים היפים והגרוטסקיים של הטבע שאולי אחרת אף פעם לא נראה."
בעוד הן מעלות שאלות על תפקיד המדע בחברה, "רוב עבודות אלה נוטות להתבוננות חברתית, ומעבירות ביקורת פוליטית וחברתית באמצעות שילוב של תהליכים אמנותיים ומדעיים."
בעוד שרוב אמני הביו ארט נחשבים אמני מדיה חדשה, ניתן לראות בהם גם מדענים, שכן המדיום בפועל ביצירה, משתייך למבנים מולקולריים וכדומה. בגלל קבלה כפולה זו, המחלקה לביולוגיה של התא באוניברסיטת הרווארד מזמינה כל אחד להגיש עבודות המבוססות על ערך מדעי או אמנותי. זה יכול לעודד כל אחד להגיש עבודה עליה הוא מגיב בצורה חזקה.
שיתוף פעולה בין אמנים ומעבדות מדעיות

עבודת המעבדה יכולה להוות בתחילה אתגר בפני האמן, מכיוון שסביבה זו לעיתים קרובות זרה לאמן. בעוד שחלק מהאמנים עברו הכשרה מדעית קודמת, יש להכשיר אחרים לבצע את הנהלים, או לעבוד בד בבד עם מדענים שיכולים לבצע את המשימות הנדרשות. לעיתים קרובות, אמני ביו ארט עוסקים או משתמשים בתצורות הקשורות במדע ובפרקטיקות מדעיות, כגון עבודה עם חיידקים או רקמות חיות.
חלק גדול של ביו ארט מכיל טיפוח רקמות וטכניקות טרנס-גנטיות, מונח עבור תהליכים שונים של הנדסה גנטית, אשר בהם החומר הגנטי של אורגניזם אחד משתנה על ידי הוספת חומר גנטי מלאכותי או מושתל מאורגניזם אחר.
בשנת 2000 אדוארדו כץ יצר ארנב טרנס-גנטי כחלק מיצירה בשם GFP Bunny. "קמפיין יחסי הציבור כלל תמונתו של אדוארדו אוחז בארנב לבן, ותמונה איקונית וספת של ארנב המעבדה כך שהארנב נראה ירוק."
The Tissue Culture & Art Project, בשיתוף עם Stelarc, הצמיח העתק בקנה מידה 1/4 של אוזן, באמצעות תאים אנושיים. הפרויקט בוצע ב-Symbiotica : מעבדת המחקר השיתופי לאמנות ומדע, בית הספר לאנטומיה וביולוגיה אנושית, אוניברסיטת מערב אוסטרליה.
ב-2011, מחלקת האמנויות היפות של בית הספר לאמנות חזותית של העיר ניו-יורק, פתח את המעבדה הראשונה לביו ארט בבית הספר לאמנות בארצות הברית. מעבדת הביו ארט SVA מציעה לסטודנטים לאמנות גישה לכלים מדעיים, וטכניקות ליצירת יצירות אמנות.
אמנות העוסקת בנושאים בביולוגיה ובחברה

תחום המונח ביו ארט שרוי במחלוקת. הנקודה העיקרית של הדיון מתרכזת בשאלה האם ביו ארט חייבת לכלול בהכרח מניפולציה של חומר ביולוגי, כפי שקורה באמנות המיקרוביאלית, אשר מעצם הגדרתה מורכבת ממיקרובים. הגדרה רחבה יותר של המונח תכלול עבודה המתייחסת לשיקולים החברתיים והאתיים של המדעים הביולוגיים. בתנאים אלה, לביו ארט כז'אנר יש קרוסאוברים רבים עם תחומים כמו עיצוב ביקורתי או ספקולטיבי. עבודה מסוג זה מגיעה לעיתים קרובות לקהל כללי הרבה יותר רחב, והיא ממוקדת בהתחלת דיונים במרחב זה, במקום חלוציות או אפילו שימוש בפרקטיקות ביולוגיות ספציפיות. דוגמאות בחלל זה כוללות נעלי Ray Fish, ששיווקו נעליים העשויות ומדוגמות לפי עור של דג סחוס שהונדס גנטית, BiteLabs, סטארט-אפ ביוטק שניסה להכין נקניק מבשר שתורבת מדגימות רקמה של ידוענים, ו-Augmented Fish Reality של קן רינאלדו, מיצב של חמישה פסלי אקווריום רובוטיים נעים, הנשלטים על ידי דגי קרב סיאמיים.
נקודות מחלוקת

ביו ארט נבחנת ביסודיות בשל חוסר אתיקה לכאורה. ארצות הברית היום דיווחה כי קבוצות לזכויות בעלי חיים האשימו את כץ ואחרים בכך שהשתמשו בבעלי חיים באופן לא הוגן לטובתם האישית. קבוצות שמרניות מטילות ספק במוסריות של השימוש בטכנולוגיות טרנסגניות ותירבות רקמות.
אלקה צ'נדנה, חוקרת בכירה בארגון PETA בנורפוק, וירג'יניה, הכריזה שדין שימוש בבעלי חיים למען האמנות כדין שימוש בפרוות בעלי חיים לצורך לבוש. "מניפולציה טרנסגנית של בעלי חיים היא רק המשך של השימוש בבעלי חיים לצרכים אנושיים, בין אם זה נעשה כדי לבצע ביקורת סוציופוליטית כזו או אחרת, או לא. הסבל והחרפת הדחק שחווים בעלי החיים הם מאוד בעייתיים."
עם זאת, חלק ניכר מן הפרויקטים בביו ארט כוללים מניפולציה של תאים, ולא של אורגניזמים שלמים, כגון Victimless Leather מאת Symbiotica. "אפשרות ממומשת ללבוש 'עור' מבלי להרוג חיה, מוצעת כנקודת מוצא לדיון תרבותי. הכוונה שלנו היא לא לספק עוד מוצר צרכני, אלא להעלות שאלות בנוגע לניצולנו של יצורים חיים אחרים."
תת תחומים עיקריים

Genetic art
Biotechnology art
Transgenic art
Living systems art
אמנות אדמה
אמנות אקולוגית
ראו גם

אמנות דיגיטלית
אומנות סביבתית
נוירואסתטיקה
אמנות חדשה למדיה