stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וטיוס ואלנס

וטיוס ואלנס (בלטינית: Vettius Valens;‏ 8 בפברואר 120 – סביבות 175 לספירה) היה אסטרולוג הלניסטי (אנ'), בן זמנו צעיר יותר של תלמי.
חיבורו הגדול של ואלנס הוא ה"אנתולוגיה" (Anthologiae), עשרה כרכים ביוונית קוינה שנכתבו בפרק הזמן שבין 150–175 לספירה לערך. האנתולוגיה היא החיבור הארוך והמפורט ביותר על אסטרולוגיה ששרד מתקופה זו. בהיותו אסטרולוג מקצועי פעיל, ואלנס כלל באנתולוגיה שלו מעל מאה תרשימים.
חיבורו

אף על פי שהיה יליד אנטיוכיה, נראה כי ואלנס נסע רבות במצרים בחיפוש אחר תורות אסטרולוגיות ספציפיות שתחזקנה את התמחותו. באותה תקופה אלכסנדריה הייתה עדיין ביתם של מספר אסטרולוגים של המסורות העתיקות הבבלית (אנ'), היוונית (אנ') והמצרית. הוא פרסם הרבה ממה שלמד מהמסורת ובאמצעות ניסיונו באנתולוגיה, הכתובה בסגנון מרתק וחינוכי. בשל כך היא בעלת ערך רב, מאחר שהיא מצרפת יחדיו את טכניקות שהיו פעילות באותו הזמן.
חיבורו של ואלנס חשוב גם מפני שהוא מצטט את דעותיהם של מספר סופרים מוקדמים יותר, כמו טאוקרוס מבבל (אנ'), שאחרת היה בלתי ידוע. הקטעים מתוך חיבורים המיוחסים כביכול לפרעה נח'פסו (אנ') ולכהן הגדול פטוסיריס (אנ'), מחברים פסאודואפיגרפיים מהמאה ה-2 לפנה"ס, שרדו בעיקר באמצעות ציטוטים ישירים בחיבורו של ואלנס.
שלושת כתבי היד של האנתולוגיה מתוארכים לשנת 1300 ומאוחר יותר. הטקסט נראה די אמין ושלם, אך במקומות מסוימים מעט לא מסודר.
אף על פי שתלמי נחשב בדרך כלל כענק של האסטרולוגיה של התקופה ההלניסטית במשך מאות השנים שלאחר מותו, נראה סביר ביותר שהאסטרולוגיה המעשית של התקופה דמתה לשיטות המפורטות באנתולוגיה של ואלנס. חיבורו של ואלנס פירט את הטכניקות המעשיות יותר שמקורן במסורת עתיקה, בזמן שתלמי המדען נטה להתמקד יותר ביצירת מודל עקבי מבחינה תאורטית, המבוסס על המסגרת האריסטוטלית הלא-קבועה שלו. האיזון הניתן על ידי האנתולוגיה של ואלנס הוא לכן מאוד מאלף. אף סופר הלניסטי אחר לא תרם כה רבות להבנתנו את השיטות האסטרולוגיות המעשיות היומיומיות של התקופה ההלניסטית המאוחרת והתקופה הרומית המוקדמת.
בהחליטו שהדת ההלניסטית המסורתית (אנ') היא חסרת תועלת, הוא מצא בגורל תחליף לדת. עבורו, נחישות מוחלטת העניקה סיפוק רגשי ועוררה רגש כמעט מיסטי. הידיעה שהכל כבר קבוע מראש, העניקה תחושה של חופש מחרדה ותחושה של ישועה.
חיבורו > התייחסויות לאברהם ולשבת

חיבורו של וטיוס ואלנס כולל התייחסויות לאברהם כסמכות אסטרולוגית והתייחסות מפורשת לחיבוריו האסטרולוגיים. הוא מצטט את הרמיפוס, שקיבץ ופירש מאימרותיו של זורואסטר, על "אברמוס הנפלא ביותר".
הסופרים האסטרולוגים, ובהם וטיוס ואלנס, נהגו להשוות את יום השבת עם יום סטורן, וראו בשבוע היהודי וריאציה של השבוע הפלנטרי שלהם.
הערות שוליים

↑  M. Stern, Greeks and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol.2, CV. Vettius Valens, p. 173 (מנחם שטרן)
↑  Anthologiae, II, 28-29
↑  Anthologiae, I, 10
↑  M. Stern, Greeks and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol.2, CV. Vettius Valens, p. 174
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269681005171  PLWABN: 9810602257105606  BIBSYS: 90349447  BNE: XX1708550  BnF: cb13091862f (data)  CiNii: DA02034386  GND: 118904787  ICCU: VIAV087138  ISNI: 0000 0003 9418 9424  LCCN: n85297348  NTA: 069965536  RERO: 02-A000172366  SELIBR: 99661  SUDOC: 028851315  VcBA: 495/113884  VIAF: 288633051   WorldCat (עם VIAF): 288633051
התקף התובנה שלי

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  ג'יל בולט טיילור
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  אוטוביוגרפיה
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת וייקניג 
 תאריך הוצאה:  2008
 מספר עמודים:  216
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מודן
 תאריך:  2010
 תרגום:  נעמי כרמל
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002760003
 
התקף התובנה שלי (באנגלית: My Stroke of Insight, A Brain Scientist's Personal Journey) הוא ספרה האוטוביוגרפי של חוקרת המוח האמריקאית ג'יל בולטה טיילור, העוסק בחוויותיה בעקבות שבץ.
בשנת 1996 שבץ פגע בחומרה באונה השמאלית של מוחה. בספר היא מתמקדת בתובנותיה בנוגע לתפקודי המוח השונים והמאפיינים הייחודיים של שתי ההמיספרות במוח, אותם למדה כתוצאה מהתמודדות עם המצב החדש אליו נקלעה. זהו ספרה הראשון של טיילור.
מהדורות והישגים

הספר פורסם לראשונה בכריכה רכה בשנת 2006 על ידי הסופרת בהוצאה עצמית (לולו). לאחר מכן הוא נמכר להוצאה Viking ופורסם בכריכה קשה ובגרסת ספר אלקטרוני במאי 2008. מאוחר יותר, במאי 2009, יצאה מהדורת נוספת על ידי Plume. הספר שהה כ-13 שבועות ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס ותורגם לכ-30 שפות. בפברואר 2008 טיילור העבירה הרצאה על הספר בוועידת טד, אשר נכון יולי 2016 צברה מעל 19 מיליון צפיות.
ביקורת

בחוות הדעת שפורסמה ב-"New England Journal of Medicine" אותה כתב ד"ר דזמונד או'ניל נאמר כי על אף התוכן המרתק ומלא-התובנות של הספר, הוא סובל מפרשנות צרה מדי המתמקדת בתפקודי ההמיספרה בלבד בעקבות שבץ ולא מתייחסת מספיק לשאר הגורמים הרלוונטיים. הוא מוסיף שהעצות אותן מעניקה לנפגעי שבץ אחרים עלולים להיות לא נגישים עבורם.
בתרבות

קבוצת המחול "Cedar Lake" יצרה ריקוד בלט אמנותי המבוסס על הספר בשם "Orbo Novo". הטקסט הנשמע בדקות הראשונות של ההופעה על ידי 17 הרקדנים נלקח מהסיפור בגוף ראשון על חווייתה ופרשנותה של טיילור המוצגים בספר. הכוריאוגרפיה מבוססת על רעיון יחסי הגומלין בין שני חלקי המוח בעלי התפקודים השונים: החלק השמאלי - פֶּלֶג המוֹחַ-הגָּדוֹל השמאלי (עיבוד לוגי) והחלק הימני - פֶּלֶג המוֹחַ-הגָּדוֹל הימני (עיבוד אינטואיטיבי): "בין שליטה לחוסר שליטה, בין איזון לחוסר יציבות, בין האדם הבודד לאדם כחלק מהחברה".
הערות שוליים

↑  ,רשימת רבי מכר של ניו יורק טיימס ותק' שהייה אתר הניו יורק טיימס, נובמבר 2008
↑  אתר "Ted talk", סרטון עם קטעים מהרצאתה בוועידת טד, פברואר 2008
↑  כתבת ביקורת, נ. אנג'ל ג'. מד, 2008
↑  "Sidi Larbi Cherkaoui Tries Getting In Our Heads". ביקורת על המופע
אמיר בוחבוט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1974 (בן 51 בערך) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  דוקטור במדע המדינה
 עיסוק:  עיתונאי פרשן
 מעסיק:  וואלה 
 סוג כתב:  כתב צבאי
 תחום סיקור:  צבא וביטחון
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  amirbohbot
 
אמיר בוחבוט (נולד בשנת 1974) הוא כתב, עיתונאי ופרשן ישראלי. משמש ככתב ופרשן לענייני צבא וביטחון של "וואלה".
ביוגרפיה

החל משנת 1996 שימש בוחבוט ככתב "מעריב" בנגב לענייני פלילים ומשפט. בהמשך שימש כעורך המקומון "זמן הנגב". במקביל ושימש ככתב תחקירים למוסף "סופשבוע" של "מעריב". בשנת 2003 החל לשמש ככתב הצבאי של "nrg" ובשנת 2006 ככתב הצבאי של "מעריב". במקביל הגיש תוכניות אקטואליה ברדיו דרום. בשנת 2011 מונה לכתב הצבאי של אתר "וואלה".
אמיר סיקר בהרחבה את תחקירי מבצע חומת מגן, מבצע ימי תשובה עליו פרסם תחקיר עצמאי בשני פרקים, מבצע קשת בענן, ומבצע פרשי הפלדה. עוד סיקר בהרחבה את ביצוע תוכנית ההתנתקות והיה בג'יפ האחרון שיצא מרצועת עזה עם מפקד החטיבה המרכזית אל"ם מוטי כידור שסגר את השער בקצה ציר כיסופים. מאוחר יותר סיקר את מבצע גשמי קיץ, מלחמת לבנון השנייה, ומבצע עופרת יצוקה במהלכו הצטרף לכוחות הלוחמים בפיקודו של מח"ט חטיבת הצנחנים הרצי הלוי.
בשנת 2012 סיקר בהרחבה את מבצע עמוד ענן, מבצע שובו אחים לאיתור שלושת הנערים החטופים וליווה את כוחות היחידה המיוחדת מגלן. בראשית מבצע צוק איתן הצטרף למפקד חטיבת הנח"ל אורי גורדין בבית חנון שבצפון רצועת עזה וחשף את הפעילות הצבאית של החמאס בחסות מתקנים רגישים.
אמיר ידוע ככתב ופרשן שמרבה לסייר בשטחים ולאורך גבולות המדינה אך גם מתעמק בסיקור האימונים של צה"ל, תיאוריות צבאיות, המטה הכללי של צה"ל, יחידות עלית, מודיעין ומבצעים חשאיים.
אמיר מתמחה בקהילת המודיעין הישראלית (שב"כ, המוסד ואמ"ן), מבצעים מיוחדים, יחידות עלית, היסטוריה צבאית, חדשנות צבאית, פיקוד העורף ותקשורת במצבי חירום (crisis communication), תעשיות ביטחוניות ומערכות נשק.
לבוחבוט תואר ראשון בתקשורת ממכללת ספיר ותואר שני באוניברסיטת בר-אילן במסלול תזה אותו סיים בהצטיינות. המחקר בתזה ערך השוואה בין המודיעין של מלחמת לבנון ה-2 למבצע עופרת יצוקה. בוחבוט קיבל תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת בר-אילן על מחקרו בנושא: ”קבלת החלטות ביחסי דרג מדיני-צבאי: מדיניות הסיכול הממוקד של מדינת ישראל במאבק בטרור הפלסטיני”. בין השנים 2017–2021 היה חלק ממאבק ציבורי להעברת בסיסי מודיעין מהמרכז לנגב והקמת קריית המודיעין של אגף המודיעין בצה"ל בצומת ליקית בנגב חרף התנגדות בכירים בצמרת צה"ל ופוליטיקאים.
אמיר הוא נכדו של מאיר בוחבוט ממנהיגי העדה המרוקאית בבאר-שבע בשנות החמישים והשישים, מקים בית הכנסת מגן דוד, ומייסד, בהתנדבות מלאה, מרכז טהרה וקבורה לפי קו ההלכה הספרדי.
ספריו

יעקב כץ ואמיר בוחבוט, "קוסמי הנשק", כנרת זמורה ביתן, 2017
הערות שוליים

↑  אמיר בוחבוט מצטרף לוואלה!, באתר וואלה, 12 ביולי 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453200605171  PLWABN: 9810571205805606  LCCN: n2016044333  SUDOC: 200534580  VIAF: 5147266542135480328   WorldCat (עם VIAF): 5147266542135480328
הקטר שרצה לנסוע לרומא

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מאיר שלו
 איורים:  ליאב צברי
 מקום התרחשות:  סיציליה
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך הוצאה:  1 ביולי 2015
 מספר עמודים:  32
 עורך:  דלית לב
"הקטר שרצה לנסוע לרומא" הוא ספר ילדים שנכתב על ידי הסופר מאיר שלו. הוא פורסם לראשונה ביולי 2015 על ידי הוצאת עם עובד. הספר אויר על ידי ליאב צברי, נערך על ידי דלית לב ועוצב על ידי דלית קרס. הספר מתאים לגילים 3–6 והוא מפתח לילדים בגיל זה את הדמיון ואת החשיבה.
תקציר העלילה

הספר מספר על קטר מסיציליה שיש לו רצון לבקר ברומא עם הרכבת שלו. הבעיה מתחילה כאשר הוא מגלה שאסור לו לנסוע מחוץ לסיציליה, כייוון שזה לא התפקיד שיועד לו בעולם. עם זאת, לאורך כל הסיפור הקטר מביע את רצונו להגיע לרומא: "כְּשֶׁהָרַכֶּבֶת הַגְּדוֹלָה יוֹצֵאת לְדַרְכָּהּ, הוּא חוֹשֵׁב: גַּם אֲנִי רוֹצֶה לִנְסֹעַ לְרוֹמָא".
מסרים

הסיפור מביע את החשיבות של כוח רצון, התפתחות עצמית, הצבת מטרות והשגתן. הספר מלמד את הדור הצעיר להאמין בעצמו, לשאוף גבוה ולא לוותר על אף הקושי.
העלילה עוסקת בכוח הרצון של הקטר להגיע לרומא. המילה "רצון" חוזרת על עצמה כמה וכמה פעמים בכתוב, מילה זאת באה להמחיש לקוראים את הרצון העז שהיה לקטר להגיע לרומא.
מניע עלילתי

הספר נכתב למען נכדתו של הסופר מאיר שלו: "את הטקסט "הקטר שרצה לנסוע לרומא" התחיל להתגלגל בראש כבר לפני עשור. אבל רק כשהנכדה שלי הגיעה לגיל שאפשר לספר לה סיפורים, סיפרתי לה יום אחד וראיתי שזה מצא חן בעינייה."
ביקורת

הסופרת מספרת כשיוצא לאור ספר ילדים חדש שכתב מאיר שלו ההתרגשות בשיאה.
הקריאה בספר גרמה לסופרת מאירה ברנע גולדברג תוך כמה רגעים לחלום כמו קטר סיציליאני ולוותר על החופשה המשפחתית הקרובה בהולנד לטובת רומא. לדעת הסופרת השפה נפלאה, האיורים מקסימים, ומאיר שלו מוכיח שוב שהוא אשף בלספר סיפור ולרתק את כולם.
לפי הביקורת בעיתון "הארץ", מאיר שלו מצליח בספר ילדים זה, לשמור על עניין קוראיו הצעירים לאורך כל הספר, בין השאר בעזרת שאלות, משחקי מילים והשתעשעות במצלולים. האיורים מסייעים אף הם לשמר את תשומת הלב. ספר זה מתכתב עם ספר הילדים הקלאסי "The Little Engine that Could", שתורגם לעברית "הקטר הכחול שיכול".
עיבודים למדיה

ב־27 באפריל 2021 הוצאה גרסה מוקלטת לסיפור ביישומון storytel שמסופרת על ידי מאיר שלו.
הערות שוליים

↑  הקטר שרצה לנסוע לרומא | מאיר שלו - עם עובד, באתר www.am-oved.co.il
↑  הקטר שרצה לנסוע לרומא, באתר סיפור פשוט
↑  הקטר שרצה לנסוע לרומא | צומת ספרים, באתר www.booknet.co.il
↑  מאיר שלו, כתבה עם מאיר שלו, באתר פייסבוק של הוצאת עם עובד, ‏9 באוגוסט 2015
↑  מאירה ברנע גולדברג, ביקורת של הסופרת, באתר נוריתה, ‏11 בספטמבר 2015
↑   דוד רפ, מאיר שלו מגשים חלום של קטר סיציליאני קטן, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2015
↑  Storytel AB, הקטר שרצה לנסוע לרומא - ספר מוקלט - מאיר שלו - Storytel, 2021-04-27, מסת"ב 978-91-8028-997-9
זאק אברהים

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1983 (בן 41) פיטסבורג, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 www.zakebrahim.com
 
זק אבראהים (נולד כעבדולעזיז אל סייד נוסייר, בפיטסבורג, פנסילבניה, ב-24 במרץ 1983) הוא סופר אמריקאי ופעיל חברתי. בנו של הטרוריסט אל סייד נוסייר, רוצחו של מאיר כהנא ואחד האחראים לפיגוע במגדלי התאומים ב-1993.
לאחר מספר שנים של הסתרת זהותו האמיתית, עבדועאזיז שינה את שמו לזאק אברהים והחל לדבר בפומבי על פעילותו של אביו ובנאומים נגד הטרור ובעד שלום וסובלנות. הוא הוציא את ספרו הראשון, "בנו של טרוריסט" (The Terrorist's Son: A Story of Choice) דרך הוצאת סיימון ושוסטר בספטמבר 2014. הספר זכה בפרס איגוד הספריות האמריקני בשנת 2015 ותורגם לעברית במרץ 2017.
אמו של אברהים, ילידת פיטסבורג קארן מילס, שינתה את שמה לחדיג'ה, כשהתאסלמה מקתוליות בשנת 1982. יש לו אח ואחות למחצה מנישואיה הקודמים של אמו.
לקריאה נוספת

Ebrahim, Zak; Giles, Jeff. The Terrorist's Son. Simon & Schuster/ TED. ISBN 978-1476784809.
הערות שוליים

↑  "About TED Books". TED. נבדק ב-29 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Marianne Perez de Fransius. "Zak Ebrahim – Choosing the Path of Peace". Peace Is Sexy. נבדק ב-26 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "אני בן של טרוריסט, בחרתי בשלום", באתר ‏מאקו‏, 14 בספטמבר 2014
↑  Cahalan, Susannah (31 באוגוסט 2014). "My dad, the terrorist: 1993 WTC jihadist's son reveals painful past". nypost.com. נבדק ב-7 בפברואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sam Levine (2014-09-21). "Here's How A Terrorist's Son Became A Peace Activist". huffingtonpost.com. נבדק ב-7 בפברואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Torgovnick May, Kate (2 בפברואר 2015). ""The Terrorist's Son" wins American Library Association award". TED. נבדק ב-29 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  בנו של טרוריסט מאת זאק איברהים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334289105171  PLWABN: 9810699377405606  BNE: XX5621005  GND: 108201298X  ISNI: 0000 0004 3719 139X  LCCN: no2014120544  NKC: xx0202896  NTA: 401146324  SUDOC: 198181000  VIAF: 310720333   WorldCat (עם VIAF): 310720333
זכרוב (הוצאת ספרים)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1998–הווה (כ־27 שנים) 
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
  
 zakharov.ru
 
הוצאת זכרוב (ברוסית: Издательство «Захаров») היא הוצאת ספרים רוסית, שנוסדה בשנת 1998. זכרוב הוקמה על בסיס הוצאת הספרים Vagrius, שהוקמה בשנת 1992 ופרסמה בין השאר את ספריו של אלכסנדר סולז'ניצין. לאחר תקופה של הפסדים כספיים, ב-1 באפריל 1998, מייסד ההוצאה, איגור ולנטינוביץ' זכרוב, נרשם כמו"ל עצמאי ומינה את אשתו, אירינה יבגנייבנה בוגאט, למנהלת ההוצאה.
כבר בסוף שנות התשעים ההוצאה החלה לפרסם את ספריו של בוריס אקונין והיא מחזיקה בזכויות ההדפסה על ספרי תיבת פנדורין והיא הדפיסה למעלה משמונה מיליון עותקים של ספרי הסדרה.
בתחילת 2000 נכשלה ההוצאה לאור שוב כאשר ההדפסות המחודשות של הרומנים הקלאסיים אבות ובנים, אידיוט ואנה קרנינה שפרסמו על ידיה לא מצאו ביקוש מספיק. מאז, המו"ל נקט במדיניות הרבה יותר זהירה, לא חושש לפרסם בכל זאת פרוזה רוסית מודרנית, ולעיתים עיתונאות ושירה.
"זכרוב" מפרסמת ספרים בתחומים רבים: זיכרונות וספרות ביוגרפית (מעל 400 כותרים), ספרות ילדים, סיפורי בלשים ועוד. ההוצאה הוציאה לראשונה ברוסית את קובץ הסיפורים של ויליאם סומרסט מוהם, רואלד דאהל. בין הסופרים המקומיים של ההוצאה הם ולדימיר סורוקין, ונדיקט ירופייב ואנדריי מקרביץ'.
ביקורת

המבקר דמיטרי בווילסקי כינה את הוצאת הספרים זכרוב "בורגנים מכובדים". בנוסף, איגור שבליוב האשים את הוצאת הספרים "זכרוב" שהדפיסה מחדש את ספרה של הסופרת פאינה גרימברג, שנכתב, לדברי שבליוב, מטעם "הסופרת הבדיונית קתלין ווינזור", בצורה מופחתת ומתוקנת מעט תוך קביעה כי מדובר בתרגום חדש. ההוצאה סירבה לשלם לסופרת המקורית תגמולים. עם זאת, קתלין ווינזור היא סופרת אמיתית ולא בדיונית ורומן בשם זה פורסם על ידה בשנת 1944. וזו הייתה טענתה העיקרית של אנשי ההוצאה.
הערות שוליים

↑  Александр Вознесенский, Евгений Лесин. Человек — мясная машина. Вышел в свет новый роман Владимира Сорокина. Почти без мата! НГ EX LIBRIS — Независимая газета, 2004-09-16
↑  Евгений Шталь. Партия, Хартия и Лжедмитрий. Венедикт Ерофеев становится все «полнее», хотя до идеала ещё далеко. НГ EX LIBRIS — Независимая газета, 2005-03-24
↑  Наталия Осминская. Смелому везде у нас дорога. НГ EX LIBRIS — Независимая газета, 13.09.2001
↑  Д. Бавильский. Сорокин forever!
↑  И. Шевелёв. Девятнадцатое письмо к виртуальному другу // «Русский журнал», 26 сентября 2002 г.
↑  Некролог в английской газете «Гардиан»
↑  Обзор книги в газете «Гардиан»
השקעות לעצלנים

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  תמיר מנדובסקי
 איורים:  לוקה יובנוביץ'
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספר עיון
 נושא:  השקעה 
 הוצאה
 הוצאה:  מצפן ספרי עיון
 מקום הוצאה:  ישראל 
 תאריך הוצאה:  2021
 מספר עמודים:  120 
 עורך:  עורכת לשונית: נגה וורבר
 פרסים
 הספר הנמכר בישראל בשנת 2023  הספר הנמכר בישראל בשנת 2024
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 979-8467490281 ‏
 הספרייה הלאומית:  997010592849105171
 
השקעות לעצלנים: הדרך הפשוטה להשקעה ארוכת־טווח בשוק ההון הוא ספר עיון כלכלי מאת תמיר מנדובסקי, שיצא לאור בהוצאת מצפן בשנת 2021, והיה לספר הנמכר ביותר בישראל בשנת 2023 וגם בשנת 2024.
על הספר

הספר מתאר גישת השקעה פסיבית בשוק ההון, המבוססת על רכישה עקבית של מוצרים מחקי מדדי מניות רחבים. הספר מבוסס על ההנחה כי השקעה פסיבית קבועה ועקבית, במדדי מניות עולמיים, מגוונים ומובילים, תניב בטווח הארוך את התשואה הגבוהה ביותר, בניכוי דמי הניהול הנמוכים ביותר, ובדחיית תשלומי מס.
הספר נכתב בהשראת ספרו של ג'ון בוגל, "המדריך למשקיע המתחיל", אך מתבסס על שלוש תיאוריות מתחום הכלכלה והכלכלה ההתנהגותית של זוכי פרס נובל ויליאם שארפ, יוג'ין פאמה ודניאל כהנמן והכלכלן מארק קארהארט (אנ').
הספר נמכר ביותר מ-100,000 עותקים, ותורגם לאנגלית ונמכר בשם: "The Lazy Investor: How to Set a Profitable & Hassle-free Investment Portfolio".
בשנת 2022 הושק הסכת רשמי של הספר "השקעות לעצלנים", שהפך תוך שנה אחת לפודקאסט המואזן ביותר בישראל. בשנת 2023 פרסמה חברת שירות הזרמת המוזיקה ספוטיפיי כי הפודקאסט דורג בין עשרת הפודקאסטים המואזנים בישראל לאורך כל השנה.
בספטמבר 2024, שר האוצר בצלאל סמוטריץ' שיתף בעמוד הפייסבוק שלו את מעמד הגשת דו"ח הממונה על שוק ההון לשנת 2023, ובתמונה שצולמה נצפה הספר "השקעות לעצלנים" מונח על שולחנו - דבר שעורר ביקורת ולעג על רמת הבנתו של השר בשוק ההון. חודשיים לאחר מכן, התארח שר האוצר בפודקאסט "השקעות לעצלנים", וציין כי אהב את הספר, ועוד הוסיף כי הספר "מייצר מודעות פיננסית, פותח לאנשים את הראש, וגורם לקוראים לקחת אחריות על עתידם הפיננסי".
בדצמבר 2024, נבחר הספר למקום הראשון בטבלת 500 הספרים האהובים ביותר באתר עברית, על פי דירוג הגולשים.
מבנה

בפתח דבר לספר נכתב כי הספר מיועד למי שמעוניין להשקיע, אך לא יודע כיצד. בהמשך, הספר מחולק לחצי תאורטי ולחצי מעשי. נקודת המוצא בה נפתח הספר מניחה כי לקורא אין כל ידע בשוק ההון, וההסברים המלווים את הקורא לאורך הספר ממחישים מונחים פיננסים באמצעות דוגמאות יומיומיות המוכרות לכל אדם ממוצע.
בפרקים 1–2 מוסברים מושגי יסוד: עקרון הבעלות על חברות מובילות באמצעות אחזקת מניותיהן, וכיצד עובדת צבירת הון לאורך שנים באמצעות כוחה של הריבית המצטברת.
בפרקים 3–4 מוסבר הצורך (ולטענת המחבר- ההכרח) להשקיע, גם בקרב אלו שאינם מבינים בהשקעות. מסקנתו של המחבר היא שכל אדם צריך להשקיע באופן פשוט ורווחי, ושאסור להפריע להשקעה לעבוד.
בפרקים 5–6 מוסבר מבנה ההשקעה בקרנות סל המחקות ביצועי מדדים רחבים ומובילים (כמו מדד תל אביב 125 או מדד S&P 500).
בפרק 7 מוסבר כיצד כל אדם יכול לבנות את תיק ההשקעה שלו, ללא ניהול חיצוני המייקר את עלויות השקעותיו, ולשלב בו גם איגרות חוב ומטבע חוץ.
בפרקים 8–10 מודגם יישום של ההשקעה, באמצעות בחירת בית השקעות (ברוקראז'), בחירת ניירות ערך בהן ירצה המשקיע להשקיע את הונו, או לחלופין השקעה באמצעות קופת גמל להשקעה.
פרק 11 מסביר על יתרונות הטבת מס בהשקעה בקרנות סל המאוגדות באירלנד; ופרק 12, האחרון, מסכם את הספר וקורא לקוראים להפוך את הידע אותו רכשו - לפעולות של ממש.
המחבר

תמיר מנדובסקי הוא איש שב"כ לשעבר, יזם, סופר ומשקיע בשוק ההון ובנדל"ן. לפני שכתב את הספר "השקעות לעצלנים" פרסם את רומן המתח "קנטאור" (ידיעות ספרים, 2022, עורך: אמנון ז'קונט) שבמרכזו עלילה ביטחונית רגישה. במהלך שירותו בשב"כ הושפע רבות מאירועי צוק איתן, "שובו אחים" ורצח מוחמד אבו ח'דיר והחליט להתפטר. לאחר מכן עבד כחוקר הונאות בתעשיית הפינטק. לאחר פרסום הספר "השקעות לעצלנים", הקים את חברת "אסיף השקעות", היושבת ברמת גן והוא מנהלה.
הוא בוגר תואר ראשון ביחסים בין-לאומיים ותקשורת, ותואר שני בחקר סכסוכים מהאוניברסיטה העברית. נשוי, אב לשניים ומתגורר ברמת גן.
ראו גם

אבא עשיר אבא עני
הערות שוליים

↑  רבי המכר של ישראל היום: המצעד השנתי | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2023-12-28
↑  מצעד רבי המכר השנתי של ישראל היום: העיון בראש | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2025-01-02
↑  רענן שקד, "המדריך להתעשרות איטית", 7 ימים, ידיעות אחרונות, 25 באוגוסט 2023, עמודים 46–50
רענן שקד, "אם אתה לא מת עשיר, זאת אשמתך": איך להשקיע בשוק ההון בלי להבין דבר בשוק ההון, באתר ynet, 30 באוגוסט 2023
↑  ‏The Lazy Investor: How to Set a Profitable & Hassle-free Investment Portfolio, באתר אמזון
↑  השקעות לעצלנים - פודקאסט על השקעות, פיננסים והחיים עצמם, באתר של תמיר מנדובסקי
↑  ‏The 100 Most Popular Podcasts Right Now, 31 AUG 2023
↑  מצעדי פודקאסטים, אתר ספוטיפיי, 31 באוגוסט 2023
↑  אלון פרוכטר, עדן חסון וטיילור סוויפט המושמעים ביותר בספוטיפיי ב-2023, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 29 בנובמבר 2023
↑  Facebook, www.facebook.com
↑  Tamir Mandowsky (2024-11-04), פרק #72 - ראיון עם שר האוצר בצלאל סמוטריץ' על תקציב המדינה 2025, נבדק ב-2024-12-05
↑  מערכת אתר "עברית", הספרים האהובים ביותר לשנת 2024 - בכל הקטגוריות, באתר עברית, ‏03/12/2024
↑  ליעד ורבר, במה להשקיע? לתמיר מנדובסקי "הגורו של העצלנים" יש תשובה, באתר mynet‏ בת ים, 27 באפריל 2023
↑  מתן חביליו, ‏המנטור של המשקיעים העצלנים: הסיפור של תמיר מנדובסקי, באתר ‏מאקו‏, 6 ביוני 2023
↑  אפרים לפיד, ‏המציאות של איש שב"כ : ביום לוחם, בלילה חולם ומתלבט, באתר "IsraelDefense‏", 20 במרץ 2022
↑  ענת לב-אדלר, "בעולם פוליטי הפכפך - תיק ההשקעות הוא חוף המבטחים שלכם", באתר ynet, 30 באוגוסט 2023
↑  אודות תמיר מנדובסקי
↑  מי אנחנו, באתר אסיף השקעות
↑  השקעות לעצלנים, באתר תמיר מנדובסקי
הספר של קלס

| --- | --- |

עמוד הפתיחה של הבשורה על-פי יוחנן
 מידע כללי
 שפת המקור:  לטינית 
 סוגה:  ספרות דתית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  המאה ה־8 
 
ספריית טריניטי קולג' בה שמור הספר
הספר של קלס (באירית: Leabhar Cheanannais, באנגלית: Book of Kells) הוא כתב יד בשפה הלטינית בו כתובות ארבע הבשורות של הברית החדשה והן מלוות באיורים רבים שהם יצירת מופת קליגרפית. הספר, שנכתב בידי נזירים קלטים, מתוארך לשנת 800, מוצג בתצוגת קבע בטריניטי קולג' בדבלין שבאירלנד. ביחד עם נבל בריאן בורו נחשב הספר לאוצר הלאומי החשוב ביותר של אירלנד. הספר קיבל את שמו ממנזר קלס, ששימש לו בית במשך מאות שנים.
הספר

הספר מכיל את ארבע הבשורות האוונגליוניות - הבשורות על-פי מתי, מרקוס, לוקאס, ויוחנן. מרבית תוכנו דומה לוולגטה אך בספר קיימות הקדמות ותוספות שונות. בספר 680 עמודים (340 דפי פוליו), שאוגדו בשנת 1953 לארבעה כרכים. מעריכים כי כ-30 עמודים אבדו.
הקליגרפיה בולטת בספר, במספר רב של איורים. האיורים מציגים בני אדם, בעלי חיים, יצורים מיתיים ועיטורים קלטיים מסורתיים. מעריכים כי לפחות שלושה סופרים שונים כתבו את הספר, והאיורים צוירו במספר סוגים של דיו, בארבעה צבעים, אדום, שחור צהוב וסגול, לעיתים דיו שיובא במיוחד עבור הספר. מרבית הצבעים הופקו ממינרלים הנמצאים באדמות אירלנד. מרבית האיורים מציגים איקונוגרפיה נוצרית מסורתית.
הספר מיוחס לעיתים לקדוש קולומבה, אך מחקרים הוכיחו כי לא ייתכן שהיה מעורב בכתיבתו. מעריכים כי ייתכן שהספר נכתב לקראת יום השנה ה-200 למותו.
קורותיו

הספר קיבל את שמו ממנזר קלס, מנזר השוכן כ-40 קילומטרים צפונית לדבלין, במחוז מית', בו שהה מאות שנים בתקופת ימי הביניים.
קורותיו > ימי הביניים

מנזר קלס נשדד ונבזז פעמים רבות במהלך המאה ה-10, ולא ברור כיצד שרד הספר את הפלישות הרבות של הוויקינגים אל האזור. האזכור הראשון לספר ולהיותו שמור בקלס מופיע בדברי ימי אלסטר, בפרק המתאר את שנת 1007. שם מסופר כי הספר נגנב והוחזר לאחר חודשיים ועשרים יום, ללא הכריכה המוזהבת שלו. סברה רווחת טוענת כי זוהי הסיבה לדפים החסרים בתחילתו ובסופו של הספר.
עדויות לנוכחותו של הספר בקלס קיימות במהלך המאה ה-12. בתקופה זו גם הועתקו, בידי נזירים, חלק מהציורים המופיעים בו, תופעה שהייתה נפוצה בימי הביניים. במאה ה-12 חרב המנזר בקלס, והספר הועבר לכנסייה של המנזר.
קורותיו > בעת החדשה

הספר נשאר בקלס עד שנת 1654. בשנה זו חיל הפרשים של אוליבר קרומוול התאכסן במנזר ומושל העיר העביר את הספר למשמרת בדבלין, מחשש שמא יגנב שוב. הנרי ג'ונס, שמאוחר יותר נתמנה לבישוף של מית' לאחר הרסטורציה, הציג את כתב היד בטריניטי קולג' בשנת 1661, אז הועבר הספר לטריניטי קולג'. כיום זהו משכנו הקבוע, למעט מספר מצומצם מאוד של השאלות למוזיאונים ולספריות אחרות ברחבי העולם. מאז המאה ה-19, שוכן הספר בספרייה של הקולג', באולם תצוגה רחב המשמש כמוזיאון המספר את סיפורו של הספר. לרוב מוצגים רק שניים מהכרכים: אחד מראה עמוד אופייני והשני מראה את אחד האיורים.
במשך השנים הוספו לספר מספר תוספות. במאה ה-16 הוסיף ג'רלד פלאנקט סדרה של ספרות רומיות הממספרות את הפרקים על פי החלוקה שנוצרה במאה ה-13 על ידי הארכיבישוף מקנטרברי סטיבן לנגטון. בשנת 1621 ג'יימס אשר, שהיה הארכיבישוף בכנסייה של אירלנד ספר ומספר את הדפים, זמן קצר לאחר שמונה לבישוף של מית' על ידי ג'יימס הראשון, מלך אנגליה. בשנת 1849 הוזמנו המלכה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת ובעלה, אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה, לחתום על הספר. הם אכן חתמו, אך התברר כי הדף עליו חתמו היה תוספת מאוחרת לספר והדף עליו חתמו הוסר כאשר הספר נכרך מחדש בשנת 1953.
הספר נכרך מחדש מספר פעמים: במאה ה-18 נכרך הספר, חלק מדפיו הושחתו וחלק קטן של האיורים אבד. בשנת 1895 נכרך שוב, אך כריכה זו התפרקה עד מהרה. בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 נתלשו מספר עמודים מהספר ונשמרו בנפרד, עד לכריכתו לארבעה כרכים בשנת 1953.
בשנת 2000, בעת העברתו של הכרך המכיל את הבשורה על-פי מרקוס לקנברה, אוסטרליה, ניזוק הספר. הנזק הוגדר כ"נזק מזערי לפיגמנט", ומעריכים כי ככל הנראה מקורו ברעידות בזמן הטיסה הארוכה.
תוכן

הספר מכיל את שלוש הבשורות הסינופטיות במלואן: את הבשורות של מתי, מרקוס ולוקאס. הבשורה על פי יוחנן היא חלקית וחלקה חסר, כנראה מהתקופה שבה נגנב הספר במאה ה-11. בנוסף לבשורות, הספר מכיל חומר נוסף: שתי רשימות מקוטעות של שמות עבריים המופיעים בברית החדשה, סיכומים קצרים של הבשורות, ביוגרפיות קצרות של כותבי הבשורות וקאנונים המיוחסים לאוסביוס מקיסריה. התוכן מבוסס על הוולגטה, אך עם מספר הבדלים.