stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שנות ה-50 של המאה ה-19
מדע וטכנולוגיה > טכנולוגיה

1851: המצאת תהליך הצילום קולודיון (Collodion) בו מצולמת הדמות על גבי לוח זכוכית שנמשח בחומרים רגישים לאור (הלידי כסף), שמוצמדים אל לוח הזכוכית באמצעות חומר הקולודיון. המצאה זו מאפשרת צילום המהיר פי 20 מהטכניקות הקודמות.
1851: מכונת התפירה המסחרית הראשונה יוצרה על ידי הממציא האמריקני אייזיק סינגר.
1852: הדגם הממונע הראשון של ספינת אוויר מוטס לראשונה על ידי אנרי ז'יפאר.
1854: המצאת האקורדיון.
1856: בית הזיקוק הראשון בעולם מוקם ברומניה.
1856: ג'יימס האריסון האוסטרלי יוצר את המקרר השימושי הראשון, שפועל על עקרון דחיסת גזים.
1856: הנרי בסמר רושם פטנט על תהליך ייצור הפלדה ההמוני שהוא יוצר, הנקרא גם על שמו: "תהליך בסמר".
1857: המעלית הראשונה של אלישע אוטיס מותקנת ברחוב ברודוויי 488, ניו יורק. בזכות ההמצאה, תוך זמן קצר מתחילים להיבנות בתים של 4 ו-5 קומות.
1857: הפונאוטוגרף נרשם כפטנט העל ידי הממציא הצרפתי אדוארד-לאון סקוט דה מרטינוויל. זה היה המכשיר המוקדם ביותר שהיה מסוגל להקליט קול.
26 באוגוסט 1858: החדשות הראשונות נשלחות בטלגרף.
27 באוגוסט 1859: בטיטוסוויל אשר בפנסילבניה נקדחת באר הנפט הראשונה בעולם.
במהלך עשור זה הצרפתי ז'אן-לואי למבו (Jean-Louis Lambot) מפתח את הגרסה המודרנית של הבטון המזוין.
מדע וטכנולוגיה > מדע

1850: רודולף קלאוזיוס מנסח את החוק השני של התרמודינמיקה.
1854: ענף האפידמיולוגיה נוצר לאחר שהרופא האנגלי ג'ון סנו מגלה, שההתפרצות של מחלת הכולרה בסוהו שבלונדון נובעת ממשאבת מים מזוהמת. ממצאיו מעוררים שינויים יסודיים בתחזוקה של מערכות המים והפסולת של לונדון, אשר מובילים לשינויים דומים בערים אחרות ברחבי העולם, ולשיפור משמעותי בבריאות הכללית של הציבור בעולם.
סביבות 1855: היינריך גייסלר ויוליוס פלוקר (אנ') מפתחים את שפופרת גייסלר, שמאפשרת להם לבצע ניסויים פיזיקליים שלא היו אפשריים עד אז.
1856: מאובנים של האדם הניאנדרטלי מתגלים באזור עמק ניאנדרטאל שבגרמניה. מאובנים אלו הם הראשונים מסוגם שזכו להכרה מדעית רחבה.
1858: עבודתו של רודולף וירכו שמתפרסמת בשנה זו, מסמנת את תום התקופה בה שולטת התפיסה הרפואית של ארבע הליחות.
1859: תופעת ההתפרצויות הסולאריות המתרחשת על-פני השמש התגלתה על ידי ריצ'רד כריסטופר קרינגטון (אנ').
24 בנובמבר 1859: יוצא לאור ספרו של צ'ארלס דרווין "מוצא המינים".
תרבות פופולרית > ספרות

ספרים בולטים שרואים אור לראשונה בעשור זה: מובי דיק (1851), צפון ודרום (1854), בין שתי ערים (1859)
תרבות פופולרית > אופנה

בסביבות 1855 מפותח במערב בגד ים שמסתיר את גוף האישה באמצעים שונים דוגמת תחתונים ארוכות, גרביונים, וזאת כדי לספק פתרון לעליה באדיקות חברות מסוימות באותה עת, בכל הנוגע לשמירת צניעות.
נשים אירופאיות ממעמדות הביניים מאמצות אופנה של מכנסיים לנשים, שהיו מאוד לא מקובלות קודם לכן, בדגם דומה למכנסיים נפוצות מהאימפריה העות'מאנית, כהתרסה על סרבולן של השמלות בתקופה זו.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

נפוליאון השלישי
אישים בולטים > מדענים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אישים בולטים > סופרים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

↑  דיפלומטיה - מהקונצרט של אירופה ועד מלחמת העולם הראשונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Interactive World History Atlas since 3000 BC, geacron
↑  The Concert of Europe to the outbreak of World War I, אנציקלופדיה בריטניקה
↑  היסטוריה של הרפואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  מלחמות האינדיאנים, באתר ערוץ ההיסטוריה
↑  האימפריה הבריטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Japan profile - Timeline, BBC
↑  The Concert of Europe to the outbreak of World War I, אנציקלופדיה בריטניקה
↑  המהפכה התעשייתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה, על פי התרשים המצורף במאמר
↑  160 years of railroads in Latin America and the Caribbean, הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח
↑  [https://www.bbc.co.uk/worldservice/africa/features/storyofafrica/11chapter12.shtml AFRICA & EUROPE
(1800-1914)], BBC
↑  Q&A with Daniel Brook: 'A History of Future Cities', VOA
↑  מכרות פחם, באתר הפרלמנט של אנגליה
↑  History of Gasoline, המנהל האמריקאי למידע על אנרגיה
1 2  רשימת הסופות הקטלניות ביותר בארצות הברית, באתר המעבדה האטלנטית לאוקיינוגרפיה ומטאורולוגיה
↑  CHOLERA, Austin Community College (ארכיון)
↑  צילום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  The First Powered Airship | The Greatest Moments in Flight
↑  History Of Refrigeration
↑  גורד שחקים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Construction, בריטניקה
↑  Rudolf Clausius – coined the term entropy
↑  Cathode Ray Tube (CRT)
↑  Homo neanderthalensis, מוזיאון הטבע של ההיסטוריה של הטבע, מכון סמית'סוניאן
↑  היסטוריה של הרפואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  History of Swimsuits, thoughtco
↑  הסדנה להיסטוריה חברתית, המכנסיים הקצרים הגיעו לפלשתינה עם החלוצות, ומיד הלהיטו את הרוחות, באתר הארץ, 2 ביוני 2020
| עשורים במאה ה-19 |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1800–1809 • 1810–1819 • 1820–1829 • 1830–1839 • 1840–1849 • 1850–1859 • 1860–1869 • 1870–1879 • 1880–1889 • 1890–1899 • >> |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538211105171  KulturNav: 559e3df3-bab2-46cc-9e7d-4c8cdb37b312  LCCN: sh2009001871 
מלחמת קרים
כורי זהב בקליפורניה, 1850
ציור של ניסיון ההתנקשות בפרנץ יוזף הראשון
הדגם הממונע הראשון של ספינת אוויר מוטס לראשונה על ידי אנרי ז'יפאר בשנת 1852
המעלית הראשונה של אלישע אוטיס
לקראת סוף העשור הומצא הפונאוטוגרף אשר היה המכשיר הראשון שהיה מסוגל להקליט קול.
בזלת

| --- | --- |
סוללת הענק
סוללת הענק
 סוג הסלע:  סלע געשי
 סביבת היווצרות:  געשית
 הרכב:  פלגיוקלז, פירוקסן ומגנטיט, לעיתים מכיל גבישי אוליבין ופירוקסן
 תכונות וזיהוי:  שחור, זעיר גביש, קשה, אבקה מגנטית
בזלת היא סלע יסוד בסיסי ממוצא מגמטי הנוצר מהתקררות מהירה של לבה.
עמודי בזלת בפארק ילוסטון
קילוחי בזלת ברמת הגולן דמויי מקלעת חבלים (Ropy Lava) מכונים  גם "גללי פרה"
בית מאבני בזלת בטבריה
עמודי בזלת ו"משושים" בקניון גרני בארמניה
מבנה הבזלת

סלע הבזלת קשה מאוד, בנוי מגרגרים דקים ומשובץ בגבישים. שכבת הבזלת העליונה שבזרם הלבה היא בדרך כלל נקבובית מאוד, מה שמשווה לסלע מרקם ספוגי קל משקל. נקבוביות הבזלת מקורן בהילכדות גזים בסלע בעת היותו מותך והתגבשותו לפני התנדפות הגזים. לחללים הנוצרים בבזלת קוראים וֶסִיקוּלוֹת. בוֶסִיקוּלוֹת ימצאו לעיתים קרובות גבישים של המינרלים קַלצִיט, זאוליטים או קוורץ. לעיתים תימצא זכוכית בבזלת, במיוחד בקרום החיצוני של זרם הלבה המתקרר במהירות (בדרך כלל בזרם לבה תת-מימי).
צבעה של בזלת שלא עברה תהליכי בליה הוא משחור ירקרק ועד שחור. הצבע נקבע בשל המינרלים הסיליקטיים פירוקסן ופלגיוקלז (סוג של פצלת השדה) הבונים את הבזלת, יחד עם כמויות קטנות של מינרלים נלווים כגון המינרל הירקרק אוליבין (מינרל המכיל מגנזיום וברזל). הבזלת מכילה כמה מינרלים הניתנים למיגנוט, החשובים שבהם מגנטיט ואילמֶניט.
השימוש במצפן עלול להיות בעייתי כשנמצאים בשדה שבו סלעי בזלת, משום שהבזלת מכילה את המינרל מגנטיט המשפיע על השדה המגנטי של המצפן. בנוסף יש בגולן סלעי בזלת שהשדה שלהם שונה מהשדה המגנטי של כדור הארץ. תופעה זו נגרמת בשל פליאומגנטיזם (מגנטיזם קדום), המראה סטייה בשדה המגנטי עד כדי היפוך מוחלט של 180 מעלות לעומת השדה המגנטי של כדור הארץ. בהיסטוריה הגאולוגית של כדור הארץ ידועים היפוכים מגנטיים רבים. בנקודת הפליאומגנטיזם נמצא סלע בזלת, ולגביו קיימת טענה כי סטייה של סלע מסוים זה נובעת לא מפליאומגנטיזם אלא מפגיעת ברק בזמן התמצקותו, אשר בעטיה נגרם שינוי בשדה המגנטי של הסלע. טענה אחרת היא כי התקררות איטית של בזלת הנמצאת בתנועה מאפשר התמצקות של הסלע בכיוון מגנטי מסוים ואחר כך נמשכת תנועה של הסלע בזרם הלבה המזיז אותו ומשנה את כיוונו. טענות אלה מתייחסות לסלעים בודדים ולא לשכבות נרחבות של בזלת המתאפיינות בסטייה מגנטית אחידה.
טעות נפוצה היא לכנות בשם בזלת את הגַבּרוֹ - סלע שצבעו שחור ומבנהו דומה לבזלת. בניגוד לבזלת שהיא סלע פרץ (extrusive) – לבה שהתגבשה לסלע מוצק על פני האדמה, הגברו הוא סלע פלוטוני (intrusive) - מאגמה שהתגבשה לסלע מוצק מתחת לפני האדמה ונחשף על פני השטח בתהליכים טקטוניים ובליה.
סוגי בזלת

בזלת תולאיטית – ענייה יחסית בסיליקה ובנתרן. הבזלת כוללת את המינרלים פלגיוקלז (בעיקר לברדוריט), אוגיט, אורתופירוקסן, ותחמוצות ברזל וטיטניום, וכמעט שאין בה אוליבין. בקטגוריה זו כלולים רוב הבזלות של קרקעית האוקיינוסים, רוב האיים הגדולים באוקיינוסים, וקילוחי הבזלת הגדולים כדוגמת אגן קולומביה שבאמריקה הצפונית.
"MORB" (ראשי תיבות באנגלית של Mid Ocean Ridge Basalt – בזלת של הרכס המרכז אוקיאני) - ענייה יחסית ביסודות שאינם תואמים. בזלת מסוג MORB מתפרצת רק ברכסים אוקיאניים. נהוג לחלק סוג בזלת זה לחלוקת משנה כדוגמת "NMORB" ו-"EMORB" (עשירה מעט יותר ביסודות שאינם תואמים)
בזלת עשירה באלומינה – עשויה להיות חסרה או רווית יתר בסיליקה. הבזלת מכילה יותר מ-17% אלומינה (Al2O3) ובהרכבה היא בין הבזלת התולואיטית לבין הבזלת האלקלית, ההרכב העשיר יחסית באלומינה מבוסס על סלעים ללא פנוקריסטים של פלגיוקלז.
בזלת אלקלית ענייה יחסית בסיליקה ועשירה בנתרן, ויכולה להכיל פלדשפטואידים, פצלת שדה אלקלית ופלוגופיט. בניגוד לבזלת תולאיטית מכיל סוג בזלת זה אוליבין.
בוניניט - בזלת או אנדזיט בעלי תכולת מגנזיום גבוהה שהתפרצו באגן קשת עורפית, המאופיינים בתכולת טיטניום נמוכה והרכב הכולל יסודות קורט.
בזלת עמודית היא שכבה בזלתית הבנויה מעמודים מצולעים. התופעה מתרחשת בלב קילוח בזלתי שבו הקירור איטי. במצב זה, הבזלת מתגבשת בצורת מנסרות (בדרך כלל משושות). בריכת המשושים שברמת הגולן היא דוגמה יפהפייה לתופעה זו.
תפוצת הבזלת

משטחי בזלת מצויים בארץ בגליל המזרחי (חלק מן הבתים בטבריה ובסביבתה בנויים מאבני בזלת), במכתש רמון, בכרמל וברמת הגולן, שעוצבה על ידי פעילות געשית רבה ולכן מרובים בה סלעי הבזלת.
משטחי בזלת קיימים בעולם במקומות רבים. הידועים שבהם הם רמת דקן שבהודו, ורמת קולומביה שבמדינות וושינגטון ואורגון. אך המקום המפורסם ביותר הוא כנראה אתר סוללת הענק (Giant's Causeway) שבצפון אירלנד. 40,000 עמודי בזלת צפופים בגובה של עד 12 מטר מצויים בחוף של צפון אנטרים (North Antrim). המשטחים העליונים של העמודים דומים לשביל סלול המתחיל מתחתית המצוק ונמשך מתחת לפני המים. רוב העמודים משושים, אך קיימים גם עמודים עם ארבע, חמש, שבע ואף שמונה פאות. האתר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
קרום כדור הארץ שמתחת לאוקיינוסים עשוי ברובו מבזלת, ומכונה לכן שכבת הבזלת. הקרום הבזלתי נוצר מהתקררות לבה הפורצת ברכסים מרכז אוקייניים כמו הרכס המרכז-אטלנטי.
גם מחוץ לכדור הארץ אותרו משטחי לבה. האסטרונאוטים של תוכנית אפולו הביאו איתם דוגמאות של סלעי בזלת מהירח. האזורים הנראים מהארץ ככתמים כהים על הירח וקרויים הימות של הירח, הם מישורי בזלת.
שימושים

סלע הבזלת משמש למילוי בכבישים, לבנייה, ולעיתים אף מלטשים אותו לציפוי של בניינים.
הערות שוליים

↑  ראו במאגר המידע של PETDB אתר המוקדש למאמרים הדנים בהרכב הגאוכימי של קרקעית האוקיינוס.
↑  קבוצה הכוללת את המינרלים סנידין, אורתוקלז, מיקרוקלין, אנורתוקלז ואלביט
| סלעים |
| --- | --- | --- |
| סלעי יסוד | סלעי יסוד |  |
| סלעים געשיים | אבן זפת • אגלוטינט • אגלומרט • אובסידיאן • איגנימבריט • אנדזיט • אצת פלה • בוניניט • בזלת • בזלת תולאיטית • בסניט • ברקציה געשית • דמעות אפאצ'ים • דמעות פלה • דקיט • הוואיט • היאלוטוף • היאלוקלאסטיט • טוף • טפריט • טקיליט • טרכיט • לטיט • לפיליסטון • מליליטיט • נפליניט • סידרומלן • סקוריה • פוידיט • פומיס • פונוליט • פלגוניט • פרליט • קומטיט • קרבונטיט • ריודקיט • ריוליט • שערות פלה |  |
| סלעי ביניים | דיאבז • למפרואיט |  |
| סלעים פלוטוניים | אנורתוזיט • גברו • גרנודיוריט • גרניט • דוניט • דיוריט • טונליט • טרוקטוליט • מונזוגברו • מונזוגרניט • מונזודיוריט • מונזוניט • מונזוסיאניט • סיאניט • פרידוטיט • קוורץ דיוריט • קימברליט |  |
| סלעים מותמרים | סלעים מותמרים |  |
|  | אמפיבוליט • אקלוגיט • גנייס • הורנפלס • לווחה • לפיס לזולי • מיגמטיט • פיליט • צפחה • קוורציט • שיש • סטיאטיט |  |
| סלעי משקע | סלעי משקע |  |
|  | אבן בוץ • אבן גיר • אבן חול • אבן חול נובית • אואולית • ארקוזה • ברקציה • דולומיט • חוואר • חוואר הלשון • חלמיש • חרסית • אבן טין • כורכר • פצלי שמן • פצלים • צור • קונגלומרט • קירטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283288505171  BnF: cb11964786j (data)  GND: 4004612-6  LCCN: sh85012019  NDL: 00562320  NKC: ph138258
חן אסטרוגו

| --- | --- |

חן אסטרוגו
 לידה:  25 בפברואר 1990 (בת 34) חולון, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  אזור, ישראל
 גובה:  1.56 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  2004–הווה (כ־21 שנים)
 סה"כ פרסים שצברה:  19,161 $
 יחידים
 דירוג שיא:  468 (7 ביולי 2010)
 זוגות
 דירוג שיא:  377 (21 באוקטובר 2010)
 זכיות בטורנירים:  4 (בסבב ה-ITF)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 0
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  לא השתתפה מעולם
 אליפות צרפת הפתוחה:  לא השתתפה מעולם
 וימבלדון:  לא השתתפה מעולם
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  לא השתתפה מעולם
חן אסטרוגו (נולדה ב-25 בפברואר 1990 בחולון) היא טניסאית עבר ישראלית, שדורגה בשיאה במקום ה-468 בדירוג העולמי. אסטרוגו זכתה בארבעה תוארי זוגות בסבב ה-ITF והופיעה פעם אחת במדי נבחרת הפדרציה של ישראל.
קריירה מקצועית

אסטרוגו החלה לשחק טניס בגיל 8. היא השתתפה בפעם הראשונה בטורניר מסבב הבוגרות בשנת 2004. מאזן המשחקים שלה בסבב הבוגרות עמד ביום פרישתה על 60 ניצחונות ו-51 הפסדים ביחידות ו-53 ניצחונות ו-39 הפסדים בזוגות.
בחודש אפריל 2008 הודיעה טניסאית העבר אנה סמשנובה שהיא תאמן את אסטרוגו. באותו חודש נכללה אסטרוגו בפעם הראשונה בסגל נבחרת הפדרציה, במשחקים שנערכו בישראל מול הנבחרת הצ'כית. בפברואר 2009 אסטרוגו התגייסה לצה"ל כספורטאית מצטיינת.
אסטרוגו פרשה ממשחקי הטניס המקצועיים וכיום היא מעבירה שיעורים פרטיים של לימוד טניס בתל אביב ומאמנת ברמהש
קריירה מקצועית > גביע הפדרציה

ההופעה היחידה של אסטרוגו בגביע הפדרציה הייתה בפברואר 2010, אז היא הפסידה במשחק זוגות בצוותא עם קרן שלמה לזוג הולנדי במסגרת משחקי הבית האירופאי-אפריקני מספר 1.
הישגים בולטים

הישגי השיא של אסטרוגו בקריירה היו הגעה לגמר וארבעה חצאי גמר בטורנירים מסבב ה-ITF. הגמר היה בבאלס שברומניה ביולי 2008, וחצאי הגמר היו ברמת השרון בפברואר 2006, באנטליה באפריל 2008, בגזיאנטפ במאי 2008 ובתל אביב ביוני 2009. חמשת הטורנירים היו על סך 10,000 דולרים, כאשר להגרלה הראשית של הטורניר באנטליה העפילה אסטרוגו מהמוקדמות. כמו כן זכתה אסטרוגו בארבעה תוארי זוגות בטורנירים מסבב ה-ITF באיסטנבול, רמלה, תל אביב ומיטילנה, ארבעתם על סך 10,000 דולרים.
הישגים בולטים > זוגות > זכיות (4)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מס' | תאריך | טורניר | משטח | שותפה | יריבות בגמר | תוצאה |
| 1. | 14 ביוני 2008 | טורקיה איסטנבול, טורקיה | קשה | בלארוס וולחה דוקו | בולגריה דסיסלבה מלדנובה טורקיהפמרה אוזגן | 5-7, 6-1, [5-10] |
| 2. | 1 בנובמבר 2008 | ישראל רמלה, ישראל | קשה | רוסיה אנה רפופורט | ישראל אנג'ליקה עלייב גרמניהקסניה זובורובה | 6-3, 2-6, [2-10] |
| 3. | 31 באוקטובר 2009 | ישראל תל אביב, ישראל | קשה | ישראל קרן שלמה | רוסיה אנה רפופורט רוסיהמאיה גאברובה | (5)7-6, 4-6, [7-10] |
| 4. | 18 בספטמבר 2010 | יוון מיטילנה, יוון | קשה | ישראל קרן שלמה | טורקיה באשאק אריידין  רוסיה דיאנה איסאבה | 1-6, 3-6 |
הערות שוליים

↑  אלמוג שריד, סמאשנובה מאמנת את חן אסטרוגו בת ה-18, באתר nrg‏, 28 באפריל 2008
↑  ניר וולף, פתאום נהיה קיץ, באתר הארץ, 25 באפריל 2008
בגידה

ערך זה עוסק בבגידה בעם. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
בגידה במובנה הרחב וההיסטורי היא הפרת חובת האמונים של אדם לעמו, למולדתו ולמדינתו וסיועו לאויב במאבקו כנגד מדינת האם של הבוגד, בימי מלחמה או בעת עימות קשה בימי שלום (כדוגמת המלחמה הקרה), או בעת סכסוך מזוין ופעולות איבה שאינם בגדר מלחמה מלאה.
הסיוע המהווה בגידה עשוי להיות בגילוי סודות צבאיים, סודות מדינה וסודות מדעיים, בהשתתפות בתעמולת האויב נגד מדינת האם, בעריקה לשורות האויב ולחימה במסגרת כוחותיו, ובשיתוף פעולה עם צבא כובש.
המניעים לבגידה מגוונים: החל מהזדהות אידאולוגית עם השקפת עולמו של האויב, דרך בצע כסף וכלה ברגשות נקם על עוול אמיתי או מדומה וכן בתסביכי נפש.
בעת לחימה יש שחייל בודד, בסערת הקרב, נקלע לשבי האויב או מגיע לשבי האויב בנסיבות העלולות להיחשב לעריקה, ובלחץ השבי נגרר לשיתוף פעולה עם שוביו; ערך זה אינו מתייחס למקרים מסוג זה, אלא לאישים היסטוריים שמעשה הבגידה של כל אחד מהם מהווה פרק עגום בהיסטוריה של עמו: מדינאים, מפקדי צבא, מדענים, ואנשי רוח.
ענישה על בגידה

כל שיטת משפט רואה בבגידה את העבירה החמורה ביותר שבדיני העונשין שלה.
בתקופות ובארצות שונות היה נהוג לקבוע צורות אכזריות ומשפילות במיוחד של הוצאה להורג כלפי בוגדים. באנגליה, למשל, נקבע בחוק בפירוט כי בוגד ייתלה בצווארו אך יורד מעמוד התלייה בעודו חי, ולאחר מכן יסורס, מעיו יוצאו מבטנו בעודו חי וישרפו לנגד עיניו, ואז יושאר לגסוס לאיטו ולאחר מותו תיחתך גופתו לארבעה נתחים שיוקעו לראווה במקומות ציבוריים שונים. עונש זה חל רק על גברים שנמצאו אשמים בבגידה, ואילו נשים שנמצאו אשמות בעבירה זו הועלו על המוקד כמו מכשפות וכופרים.
העונש הנ"ל נקבע בימי הביניים, והאחרון שהוצא להורג בצורה זו היה סקוטי שהואשם ב-1782 בהעברת מידע צבאי לצרפת. החוק הקובע עונש מסוג זה על בגידה עדיין נותר בתוקף עד מחצית המאה ה-19, אם כי בפועל נמנעו הבריטים מלהחיל אותו על מי שנמצאו אשמים בבגידה. עבירת הבגידה עליה חל החוק כללה לא רק סיוע לאויב חיצוני אלא גם מרידה במלכות ואף זיוף כספים, שנחשב כפגיעה חמורה בסמכותו של המלך ועל כן כבגידה. בתקופת המלכה אליזבת הראשונה נחשבו כמרים קתולים, מעצם היותם שכאלה, כסוכניו של מלך ספרד האויב ומכאן כבוגדים, ואלה שנלכדו ספגו את העונש האכזרי המתואר.
גם בארצות אירופיות אחרות נקבעו לבוגדים עונשים של הוצאה להורג בצורות מיוחדות כיד הדמיון, כגון קשירת הבוגד לארבעה סוסים שדהרו לכיוונים שונים וקריעתו לגזרים ביניהם.
כאשר השתחררו האמריקאים מהשלטון הבריטי, נקבע בחוקת ארצות הברית האיסור על השלטון לנקוט ב"עונשים אכזריים ובלתי רגילים" (Cruel and Unusual Punishments) כאשר כוונת מנסחי החוקה הייתה במיוחד לעונשים מסוג זה. אולם ארצות הברית שמרה על עונש המוות כשלעצמו לבוגדים, שבוצע בדרך כלל באמצעות תלייה "רגילה".
בישראל, שבה בוטל עונש המוות בשנת 1954, נותר בעינו עונש מוות על בגידה בפרק ז' סימן ב' של חוק העונשין, התשל"ז-1977 ובסעיף 43 של חוק השיפוט הצבאי, תשט"ו-1955 (כן נותר במדינת ישראל עונש מוות על עבירות לפי חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם, תש"י-1950). חוק העונשין מונה שבע עבירות בגידה, ששלוש הראשונות בהן עונשן מיתה או מאסר עולם: פגיעה בריבונות המדינה או בשלמותה, גרם למלחמה, סיוע לאויב במלחמה, החלטה לבגוד, שירות בכוחות האויב, סיוע לשבוי מלחמה להימלט או לנסות להימלט, והפצת תעמולה תבוסנית. מקרה יחיד של הוצאה להורג על בגידה הוא מקרהו של מאיר טוביאנסקי, שנשפט כבוגד על ידי בית דין שדה בתחילת ימי המדינה, והוצא להורג על ידי כיתת יורים, ומאוחר יותר טוהר שמו. המחתרות העבריות שפעלו בתקופת המנדט הבריטי הרגו פעמים אחדות יהודים שנחשדו בבגידה.
בארצות אירופה שבהן בוטל עונש המוות כליל, הוא אינו קיים גם לגבי בוגדים, והוחלף בעונש של מאסר עולם.
התפתחות היסטורית של מושג הבגידה

במהלך ההיסטוריה השתנה מונח הבגידה בצורה מהותית. בכל חברה נתונה, מוגדרת בגידה כהיפוכה של נאמנות הנדרשת ומצופה מבן אותה חברה, והקריטריון לנאמנות משתנה בהתאם למבנה הבסיסי של החברה, והמקור הפוליטי, המשפטי והאידאולוגי ממנו שואב השלטון לגיטימציה. באירופה של ימי הביניים, הנאמנות הבסיסית שנתבעה מאדם הייתה כלפי הגבוה ממנו בסולם הפיאודלי, ובמיוחד כלפי המלך. השאלה האם המלך היה דובר אותה שפה ושותף לאותה תרבות כמו נתיניו, הייתה בלתי רלוונטית לחלוטין לגבי חובת נאמנותם כלפיו (למעשה, מכיוון שבתי המלוכה התחתנו אלה באלה בלי הרף, מצב נפוץ היה שהמלך הוא בן לאשה שבאה מארץ אחרת ונכד לשתי נשים שבאו מארץ שלישית ורביעית).
כך, למשל, העיר בורדו שבדרום צרפת הייתה בשלטון מלכי אנגליה בכל תקופת מלחמת מאה השנים. מבחינתם של תושבי בורדו, "נאמנות" במלחמה זאת הייתה לסייע ככל יכולתם בניסיונו של מלך אנגליה לכבוש את צרפת, ו"בגידה" - לסייע בדרך כלשהי למלך צרפת בניסיונו להדוף את ההתקפה האנגלית.
הגדרת הנאמנות, ועמה הגדרת הבגידה, השתנתה בצורה מהותית עם שקיעת הפיאודליזם והעברת מוקד הריבונות מן המלך אל העם. הדבר הומחש בצורה דרמטית על ידי שני מהפכנים - קרומוול בבריטניה ורובספייר בצרפת. שניהם הובילו בארצותיהם מהלך של קביעה פוליטית ומשפטית כי המלך חייב בנאמנות לעם, וכי אם הפר נאמנות זאת הוא עשוי לעמוד לדין באשמת בגידה ולהיות מוצא להורג - כפי שאכן קרה למלכים צ'ארלס הראשון ב-1649 ולואי השישה עשר ב-1793.
העברת מוקד הנאמנות מן המלך אל העם חייבה הגדרה של "העם" על פי המאפיינים שקבעה הלאומיות המודרנית (שפה, טריטוריה, תרבות, היסטוריה משותפת וכו'), ומעתה נדרשה מהאדם נאמנות כלפי בני עמו, כלומר הציבור של אלה שחלקו עמו מאפיינים אלה – וכלפי הממשלה המייצגת את העם (או מתיימרת לייצג אותו). בכל עימות נדרש האדם מעתה להתייצב לצד עמו וממשלתו כנגד עמים אחרים וממשלותיהם, ומי שלא עמד בחובת נאמנות זאת הפך ל"בוגד בעמו" במשמעות המודרנית של המונח.
קיימת תפישה, אידאולוגית ופילוסופית, הכופרת בכלל בקיומו של מושג "בגידה", הן במשמעות המשפטית והן בזו המוסרית, שהרי תחת הכותרת של "בגידה" ניתן לכלול עשרות רבות של תחומי עשייה, מחדל, פרסום ומחשבה, ומתוך כך נשמטים מאליהם הן הטיעון המשפטי והן הטיעון המוסרי של בגידה. אם בגידה היא ההפך מנאמנות הרי לתוכה ניתן להזין תופעות כמו השתמטות מגיוס, סרבנות, פרסום דברי ביקורת כנגד המדינה, מוסדותיה, חוקיה ואף מגילת היסוד שלה, הפגנות מחאה כנגד מלחמה מסוימת, או מלחמה בכלל ועוד. ומאידך - קיבעון מחשבתי, התקרנפות ויס-מניות, קבלת כנועה של עמדת הרוב והעמדה הממלכתית וכיוצא בזה עשויים להישפט ולהיבחן כ"נאמנות יתר". נדמה לעצמנו כי קבוצה מסוימת בחברה נתונה מעבירה מידע סודי למדינה שכנה (ואפילו מדינת אויב) וכתוצאה מכך נמנעת מלחמה ועמה נמנע שכול, האם נגדיר זאת כבגידה? זאת ועוד, מה שעלולים להגדיר כבגידה בזמן נתון ובמקום נתון (נאמר גישה ליברלית במדינה טוטליטרית), ניתן להגדיר כמעשה נאצל ואף מובן מאליו במקום אחר (למשל במדינה דמוקרטית וליברלית).
הבגידה עשויה איפוא להימחק מדף ההאשמות של חברות רבות אם תיבחן באמות מידה של רציונליזם והומניזם.
התפתחות היסטורית של מושג הבגידה > דוגמאות היסטוריות למצבי דילמה

בהיסטוריה היו מקרים ומצבים רבים בהם שאלת הנאמנות והבגידה הייתה מוטלת בספק. במיוחד קורים מצבים כאלה כאשר פורץ מרד או מלחמת שחרור בשטח או ארץ שהיה במשך דורות בשלטון כלשהו ועד פרוץ המרד התושבים קיבלו את השלטון הקיים כלגיטימי פחות או יותר. בדרך כלל במצב כזה נוצר עימות בין אלה הממשיכים בנאמנות הישנה לבין המורדים היוצרים מוקד חדש ומנוגד של נאמנות, ושני הצדדים רואים אלה את אלה כבוגדים.
דוגמה מובהקת היא מלחמת העצמאות של ארצות הברית. עד פרוץ המלחמה ראו עצמם המתיישבים בצפון אמריקה כאזרחים בריטים לכל דבר, נתיניו הנאמנים של המלך היושב בלונדון, שמחו על אפליה וקיפוח זכויותיהם. אילו נענתה הממשלה הבריטית לדרישותיהם, בהחלט ייתכן שהיו ממשיכים לראות את עצמם בתור שכאלה. כאשר פרצה המלחמה, נחשבו ג'ורג' וושינגטון וחבריו כ"בוגדים" מנקודת מבטה של בריטניה, ולו נתפסו היו עלולים להידון למוות. גם חלק לא קטן מהמתיישבים באמריקה עצמה חשבו כך, והם נלחמו לצדה של בריטניה כאשר הם קוראים לעצמם "לויאליסטים" (Loyalists) כלומר "נאמנים" ואת המורדים נגד השלטון הבריטי ראו כבוגדים. אולם מכיוון שהמורדים הם שנצחו במלחמה והקימו מדינה עצמאית, הרי ה"לויאליסטים" הנאמנים הם שהפכו ל"בוגדים" בעיני השלטון החדש, ונאלצו לברוח, לאבד את כל רכושם ולצאת לגלות.
מקרה דומה בתקופה מאוחרת יותר הוא של אירלנד. עד תחילת המאה העשרים, חלק גדול מתושבי אירלנד לא רצו בעצמאות מלאה והיו מוכנים להמשיך להיות חלק מהאימפריה הבריטית, כמו הסקוטים והוולשים. במלחמת הבורים שירתו חיילים אירים רבים בצבא הבריטי שיצא לדרום אפריקה, אך מאידך היו גם אירים רבים שהזדהו עם מאבקם של הבורים והתגייסו לצבאם שנלחם נגד בריטניה. כל אחת משתי קבוצות אלה של אירים ראתה את השנייה כ"בוגדים". עימות זה נמשך עד לפרוץ מלחמת השחרור של אירלנד.
במהלך המאבק האירי לעצמאות הופיעו דמויות כמו סר רוג'ר קייסמנט (Sir Roger Casement) שהחל את דרכו כדיפלומט בריטי מצטיין שזכה בתואר אבירות על תרומתו לקידום ענייני החוץ של בריטניה, אולם בזמן מלחמת העולם הראשונה הצטרף אל המורדים נגד השלטון הבריטי ונתפס בחופי אירלנד בתוך צוללת גרמנית עמוסת נשק המיועד למורדים. על כך הוא נשפט בבית משפט בריטי על בגידה והוצא להורג - אולם באירלנד של היום הוא נחשב בין בכירי הגיבורים הלאומיים שהקריבו נפשם למען מולדתם אירלנד.
דוגמה נוספת לדילמה בין נאמנות לבגידה אפשר למצוא בגרמניה הנאצית. גרמנים רבים שהתנגדו לנאציזם ברחו מגרמניה והגיעו לארצות אשר נלחמו נגדה במלחמת העולם השנייה. חלק גדול מהם הביעו את התנגדותם לנאציזם על ידי השתתפות פעילה במלחמה, כגון מרלן דיטריך אשר שרה בפני חיילי בעלות הברית כדי לעודד אותם במלחמה.
במונחים המקובלים של "בגידה", מעשיה של דיטריך - עידוד חיילי האויב והעלאת המוראל שלהם - יחשבו כמעשה הבגידה המובהק והחמור ביותר האפשרי. כך אכן נחשבה דיטריך ואחרים כמוה בידי רבים בגרמניה, לא רק בזמן המלחמה אלא גם שנים רבות אחריה. (בעיר ברלין, למשל, קמה התנגדות לקרוא רחוב על שם מרלן דיטריך "הבוגדת" לאחר מותה). אף על פי כן, בראייה ההיסטורית המקובלת בימינו בעולם - ובמידה רבה גם בגרמניה עצמה - נחשבת ה"בוגדת" הזו כעולה בהרבה מבחינה מוסרית על אנשים שב"נאמנותם" לגרמניה שירתו בנאמנות את המשטר הנאצי וביצעו בשירותו פשעי מלחמה.
אנשים שהורשעו בבגידה > בעת העתיקה

אלקיביאדס – מצביא אתונאי שערק לספרטה והפך ליועץ צבאי לספרטנים במלחמתם כנגד אתונה.
לוקיוס סרגיוס קטילינה – פוליטיקאי רומאי שגייס צבא פרטי בניסיון לבצע הפיכה ולהשתלט על הרפובליקה.
אנשים שהורשעו בבגידה > מדינאים במלחמת העולם השנייה

מלחמת העולם השנייה, שבמהלכה נכבשו מדינות רבות באירופה על ידי גרמניה הנאצית, הביאו לצמיחתם של משתפי פעולה עם הכובש. בתום המלחמה נשפטו הבולטים במשתפי פעולה אלה בעוון בגידה והוצאו להורג.
אנרי פיליפ פטן – מצביא ומדינאי צרפתי שבמהלך מלחמת העולם השנייה עמד בראש המדינה המכונה "צרפת של וישי", ששיתפה פעולה עם גרמניה הנאצית.
פייר לאוואל – פוליטיקאי צרפתי, ראש ממשלת צרפת של וישי.
וידקון קוויזלינג – ראש ממשלת נורווגיה מפברואר 1942 ועד תום מלחמת העולם השנייה, בתקופת הכיבוש הנאצי.
אנטון אדריאן מוסרט – פוליטיקאי לאומני הולנדי ששיתף פעולה עם הכובשים הנאצים, אם כי לא בלב שלם.