stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קווין דוראנט

קווין ויין דוראנט (באנגלית: Kevin Wayne Durant; נולד ב-29 בספטמבר 1988 בוושינגטון די. סי.) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הפורוורד בקבוצת פיניקס סאנס מליגת ה-NBA, וכן בנבחרת ארצות הברית שבה הוא מלך הסלים של כל הזמנים. ידוע בכינוי KD ("קיי די", ראשי תיבות של שמו).
לאחר עונה מצוינת במדי אוניברסיטת טקסס נבחר לשחקן השנה ב-NCAA, והפך לראשון אי פעם שזוכה בתואר זה כ"פרשמן". דוראנט נבחר במקום השני בדראפט ה-NBA 2007 על ידי סיאטל סופרסוניקס (לימים אוקלהומה סיטי ת'אנדר), וכבר בעונתו הראשונה ב-NBA הפך לשחקן המוביל של קבוצתו וזכה בתואר רוקי השנה. בעונת 2009/2010, השלישית שלו בליגה, זכה בתואר מלך הסלים של הליגה ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר שזוכה בתואר. בעונת 2013/2014 נבחר ל-MVP של העונה הסדירה ב-NBA.
בקיץ של שנת 2016 עבר דוראנט לקבוצת גולדן סטייט ווריורס כשחקן חופשי, ועל צעד זה הוא ספג ביקורות רבות מצד שחקני עבר והווה, וכמו כן גם מאוהדים רבים, אשר טענו כי מעבר זה הוא "קיצור דרך" לאליפות. הוא השתלב מצוין בקבוצתו החדשה והוביל אותה לשתי זכיות באליפות ה-NBA‏ (2017 ו-2018), כשהוא זוכה בשתי הפעמים בתואר ה-MVP של סדרת הגמר.
מאז שנת 2010 משחק דוראנט עבור נבחרת ארצות הברית בכדורסל, וכשחקנה זכה במדליות זהב באליפות העולם 2010 ובאולימפיאדות לונדון (2012), ריו דה ז'ניירו (2016), טוקיו (2020) ופריז (2024).
קריירה במכללות

דוראנט נולד בוושינגטון, הצטיין בנעוריו במשחק הכדורסל ונבחר למצטיין במשחק כוכבי התיכון של מקדונלד'ס. ב-2006 החל לשחק בנבחרת הכדורסל של אוניברסיטת טקסס, הוא פתח בחמישייה בכל 35 המשחקים של הקבוצה והשיג ממוצעים של 25.8 נקודות ו-11.1 ריבאונדים. הוא הוביל את טקסס לטורניר אליפות המכללות בכדורסל בו הודחה בסיבוב השני על ידי אוניברסיטת דרום קליפורניה. בשל יכולתו המרשימה זכה דוראנט בתואר שחקן השנה ב-NCAA והיה לראשון אי פעם שזוכה בתואר זה כפרשמן, כמו כן זכה בפרס וודן ובפרס נייסמית', זומן לנבחרת ארצות הברית, אך לא צורף לסגל הסופי.
דוראנט נבחר במקום השני בדראפט ה-NBA (לאחר גרג אודן) על ידי קבוצת סיאטל סופרסוניקס שהפכה בהמשך לקבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
קריירה ב-NBA > סיאטל סופרסוניקס / אוקלהומה סיטי ת'אנדר (2007–2016)

בשנה הראשונה שלו בליגת ה-NBA העמיד דוראנט ממוצעים מרשימים של 20.3 נק', 4.4 ריבאונדים, ו-2.4 אסיסטים ונבחר לרוקי השנה לשנת 2007/08. ממוצע הנקודות של דוראנט שבר את שיא המועדון לרוקי שעמד על 18.1 נקודות ונקבע על ידי בוב רול בעונת הבכורה של הקבוצה בליגה.
במהלך משחק מול אטלנטה הוקס קלע דוראנט שלשת ניצחון לאחר שתי הארכות. במשחק מול דנוור שהסתיים לאחר שתי הארכות קבע שיא אישי של 37 נקודות.
בשנה זו ניסה מאמנו להציבו בעיקר בעמדת הקלע על מנת שיפתח את יכולותיו בעמדה זו וינצל את יתרונו היחסי בה, אך מכיוון שדוראנט התקשה להתמודד בהגנה עם השחקנים הנמוכים והזריזים המאיישים עמדה זו, הוצב בעיקר בעמדת הסמול פורוורד.
קריירה ב-NBA > סיאטל סופרסוניקס / אוקלהומה סיטי ת'אנדר (2007–2016) > 2008–2010: הפריצה הגדולה

בעונה לאחר מכן עבר יחד עם קבוצתו לשחק באוקלהומה סיטי. במהלך משחק שחקני השנה השנייה נגד שחקני השנה הראשונה, שהתקיים במסגרת סוף-שבוע האולסטאר ב-NBA, קלע דוראנט 46 נקודות, שיא כל הזמנים למשחק זה. בנוסף זכה בתחרות החיובים הראשונה שהתקיימה במסגרת זו, לאחר שגבר על ג'ו ג'ונסון ואו.ג'יי. מאיו.
בשנה שלאחר מכן, 2010, זכה שוב בתחרות החיובים כשהביס את ראז'ון רונדו ואת עומרי כספי בגמר.
בעונת 2009/2010 קלע דוראנט 30.1 נקודות למשחק, והפך בכך לשחקן הצעיר בהיסטוריית הליגה שזכה בתואר מלך הסלים של ה-NBA. בעקבות יכולתו המרשימה בעונה זו הוא סיים במירוץ לתואר ה-MVP במקום השני לאחר לברון ג'יימס ונבחר לחמישיית העונה.
במהלך העונה הסדירה הוביל דוראנט בעזרת חבריו ראסל וסטברוק וג'ף גרין את אוקלהומה-סיטי ל-50 ניצחונות והעפלה לפלייאוף. עבור המועדון זו הייתה הופעתו היסטורית במעמד זה מאז המעבר מסיאטל. אוקלהומה התמודדה בסיבוב הראשון מול לוס אנג'לס לייקרס והפסידה בסדרה 2–4 כאשר דוראנט רושם ממוצעים של 25 נקודות ו-7.7 ריבאונדים.
קריירה ב-NBA > סיאטל סופרסוניקס / אוקלהומה סיטי ת'אנדר (2007–2016) > 2010–2013: מאבקי הפלייאוף

בתחילת עונת 2010/2011 האריך דוראנט את חוזהו בקבוצה לחמש שנים תמורת 86 מיליון דולר.
בפעם השנייה ברציפות זכה דוראנט בתואר מלך הסלים של הליגה עם 27.7 נקודות בממוצע. בהנהגתו השיגה הקבוצה מאזן של 27–55 והשיגה את המקום הרביעי במערב.
במשחקי הפלייאוף העלה דוראנט את ממוצעיו והוליך את קבוצתו למעמד גמר המערב, שם הפסידה בסדרה 2–4 לאלופה העתידית, הדאלאס מאבריקס. דוראנט סיים עם ממוצעים של 28.6 נקודות ו-8.2 ריבאונדים.
פתיחתה של עונת 2011/2012 התעכבה עקב שביתת שחקנים, במהלך התקופה קיבל דוראנט הצעה מקבוצות באירופה, ביניהן מכבי תל אביב, לבוא לשחק בשירותיהן, אך השחקן סירב.
במהלך העונה קלע דוראנט 51 נקודות בניצחון על הדנוור נאגטס. בנוסף נבחר בפעם השנייה ברציפות לחמישייה הפותחת של המערב למשחק האולסטאר של ה-NBA. במשחק קלע דוראנט 36 נקודות וזכה בתואר ה-MVP של המשחק. את העונה סיים דוראנט עם תואר מלך הסלים של ה-NBA בפעם השלישית ברציפות והוליך את קבוצתו למקום השני במערב לאחר עונה מקוצרת של 66 משחקים.
בסיבוב הראשון של פלייאוף ה-NBA התמודדה קבוצתו מול האלופה המכהנת דאלאס מאבריקס. בסיום המשחק הראשון קלע דוראנט סל ניצחון. בסיבוב השני של הפלייאוף התמודדה קבוצתו מול לוס אנג'לס לייקרס. בסיום הסדרה ניצחה 1–4 ועלתה בפעם השנייה ברציפות לגמר המערב. דוראנט וקבוצתו שיחקו נגד סן אנטוניו ספרס בהנהגתם של טים דאנקן, טוני פארקר ומאנו ג'ינובילי. לאחר פיגור 0–2 בסדרה, ניצחה אוקלהומה את כל ארבעת המשחקים הבאים ועלתה לגמר ה-NBA. בגמר נפגשו דוראנט והת'אנדר עם אלופת המזרח מיאמי היט, במשחק הראשון חזרה אוקלהומה מפיגור במהלך רוב המשחק, וניצחה בתוצאה 94–105. מיאמי בהובלת לברון ג'יימס גברה על אוקלהומה בכל המשחקים הבאים וניצחה 1–4 בסדרה.
בעונת 2012/2013 הוביל דוראנט את אוקלהומה סיטי ת'אנדר למקום הראשון במערב עם מאזן של 22–60. במהלך הפלייאוף, לאחר המשחק השלישי מול יוסטון רוקטס נפצע רכז הת'אנדר ראסל וסטברוק, אך אוקלהומה הצליחה להעפיל לחצי גמר המערב בו הפסידו 1–4 לממפיס גריזליס. בסיום העונה הסדירה סיים דוראנט שני, לאחר כרמלו אנתוני, שזכה בתואר מלך הסלים. קווין דוראנט תרם מיליון דולר לנפגעים מהטורנדו שפגע באוקלהומה בשנת 2013.
קריירה ב-NBA > סיאטל סופרסוניקס / אוקלהומה סיטי ת'אנדר (2007–2016) > 2013–2014: עונת ה-MVP

בעונת 2013/2014 נבחר דוראנט שלוש פעמים ברציפות לשחקן החודש במערב, בחודשים נובמבר, דצמבר וינואר ופעם נוספת בחודש מרץ. ב-17 בינואר 2014 קלע דוראנט שיא קריירה של 54 נקודות במשחק מול גולדן סטייט ווריורס. בעונה זו נאלצה הקבוצה להתמודד עם פציעה ממושכת של וסטברוק, מה שחייב את דוראנט להציג יכולת שיא. הוא נבחר בפעם החמישית ברציפות למשחק האולסטאר של ה-NBA, וקלע בו 38 נקודות.
בעונה זו השיג דוראנט רצף של 12 משחקים של 30 נקודות ומעלה כאשר הוא עוקף את מייקל ג'ורדן ושאקיל אוניל, רצף זה היה השלישי באורכו בשלושים השנים האחרונות אחרי הרצף שעשו טרייסי מקגריידי וקובי בראיינט עם 14 ו-16 משחקים בהתאמה באותה עונה (2002–2003). כמו כן עקף את מייקל ג'ורדן ברצף המשחקים של 25 נקודות ומעלה כאשר עשה זאת 41 משחקים רצופים, משחק אחד יותר מג'ורדן. זהו הרצף הארוך ביותר בחמישים השנים האחרונות והשלישי באורכו בהיסטוריה לאחר אוסקר רוברטסון עם 47 ווילט צ'מברלין עם 80. דוראנט סיים את העונה בתואר מלך הסלים של הליגה כאשר סיים עם 32 נקודות בממוצע למשחק. בעקבות יכולתו הטובה בעונה זו נבחר דוראנט ל-MVP של העונה הסדירה ב-NBA.
בסיום העונה הוביל דוראנט את קבוצתו למקום השני במערב לאחר מאזן דומה לזה של העונה הקודמת - 59 ניצחונות לעומת 23 הפסדים.
בעונה זו אוקלהומה הגיעה לגמר המערב אך הפסידה לסן אנטוניו 4:2 בסדרה.
בסיום העונה נבחר דוראנט בפעם החמישית ברציפות לחמישיית העונה הראשונה כאשר הוא היחיד שנבחר באותה עונה בפה אחד.
קריירה ב-NBA > סיאטל סופרסוניקס / אוקלהומה סיטי ת'אנדר (2007–2016) > 2014–2015: פציעות

עונת 2014/2015 לוותה במספר פציעות שמנעו מדוראנט לשחק במשך רוב העונה. ב-11 באוקטובר אובחן אצלו שבר מאמץ בכף רגלו הימנית, לאחר שנפצע באימון. לאחר שהחמיץ את 17 המשחקים הראשונים בעונה חזר לשחק ב-2 בדצמבר במשחק מול ניו אורלינס פליקנס. ב-17 בדצמבר דוראנט הגיע ל-15 אלף נקודות והיה לשחקן השני הצעיר ביותר המגיע ל-15 אלף נקודות, אחרי לברון ג'יימס. יום למחרת נקע את הקרסול במהלך משחק נגד גולדן סטייט ווריירס ונעדר מהמגרשים במשך שבועיים. דוראנט חזר לשחק ב-31 בדצמבר מול פיניקס סאנס וקלע באותו משחק 44 נקודות, שיא עונתי עבורו. ב-23 בפברואר עבר דוראנט ניתוח נוסף ברגלו, על מנת להקל על הכאבים שחש בעקבות הניתוח הראשון. ב-27 במרץ הודיעה הקבוצה באופן רשמי כי לא ישוב לשחק עד לסיום העונה, לאחר ששיחק 27 משחקים בלבד.
דוראנט שב למגרשים בפתיחת עונת 2015/2016 ובשבעת המשחקים הראשונים הוביל את קלעי הקבוצה כשקלע בממוצע 28.1 נקודות. במהלך המשחק השמיני של העונה נגד הוושינגטון וויזארדס נפצע ברגלו השמאלית, פציעה שבעקבותיה נעדר לשבועיים.
בפלייאוף של עונה זו הגיעה אוקלהומה לגמר המערב, אך הפסידה בו לגולדן סטייט ווריורס.
קריירה ב-NBA > גולדן סטייט ווריורס (2016–2019)

בסיום העונה סיים דוראנט את חוזהו בת'אנדר והפך לשחקן חופשי שחוזר על ידי מספר קבוצות. הוא נפגש עם נציגי אוקלהומה, גולדן סטייט, סן אנטוניו, בוסטון, מיאמי והלוס אנג'לס קליפרס, ולאחר מספר שבועות של התלבטות הודיע באמצעות מכתב על הבחירה לעבור לשחק עבור הווריורס, בה חתם לשנתיים תמורת 54.3 מיליון דולר. המעבר לווה בביקורת רבה מצד פרשנים, שחקנים ואוהדים. למרות הכל, המעבר זכה לתמיכה מפתיעה מכוכב היריבה בגמר בשנתיים האחרונות, לברון ג'יימס, שטען שהמעבר "מצוין לליגה". מאז המעבר, אוהדי אוקלהומה, וכן קהלים שונים בליגה, נוטים להקניט את דוראנט באמצעות הכינויים "קאפקייק" ו"נחש".
דוראנט השתלב בקבוצה בצורה טובה ולאורך מרבית העונה הוביל אותה בנקודות ובריבאונדים. במפגש הראשון מול קבוצתו לשעבר קלע שיא עונתי של 39 נקודות, הישג אותו שיפר בנקודה נוספת במהלך המפגש השני בעונה. המשחק השלישי בין הקבוצות נערך באוקלהומה ודוראנט זכה לשריקות בוז מהקהל בכל פעם שנגע בכדור. במהלך המשחק אף התעמת עם ראסל וסטברוק ואנדרה רוברסון. בסיום חודש פברואר נפצע ברגלו לאחר שנפגע על ידי זאזה פאצ'וליה, חברו לקבוצה. בעקבות הפציעה הושבת לתקופה של מספר שבועות וחזר לשחק רק בשבוע האחרון של העונה הסדירה. הוביל את קבוצתו בפלייאוף תוך כדי שהם גוברים על פורטלנד יוטה וסן אנטוניו בסוויפ. בגמר נגד קליבלנד היה הפסדם הראשון אך הם ניצחו את הסדרה 1–4 וזכו באליפות. דוראנט הוביל את קבוצתו בנקודות ונבחר למצטיין סדרת הגמר. בעונת 2017/18, לאחר עלייה רביעית רצופה של קבוצתו לגמר נגד יריבתם הקבועה, קליבלנד קאבלירס, דוראנט סייע לקבוצתו לנצח באליפות רצופה שנייה ונבחר ל-MVP של הגמר פעם שנייה ברציפות לאחר שהעמיד ממוצעים של 28.8 נקודות, 10.8 ריבאונדים ו-7.5 אסיסטים.
במשחק השישי של הסיבוב הראשון בפלייאוף 2019, נגד לוס אנג'לס קליפרס, קבע דוראנט שיא נקודות אישי למשחק פלייאוף שקלע 50 נקודות בניצחון 129–110. במשחק החמישי של הסיבוב השני, מול יוסטון רוקטס, נפצע דוראנט בשריר הסובך של רגלו הימנית ונאלץ להחמיץ את המשך הסדרה וכן את סדרת גמר המערב, בה גברו הווריורס על פורטלנד טרייל בלייזרס. דוראנט חזר מפציעתו במשחק החמישי של גמר ה-NBA, מול טורונטו ראפטורס, כאשר קבוצתו בפיגור 1–3. במהלך אותו משחק, בו ניצחה גולדן סטייט, נפצע לאחר 11 דקות משחק, ולא חזר לשחק. יממה לאחר מכן הודיע דוראנט כי נותח בהצלחה לאחר שקרע את גיד האכילס.
קריירה ב-NBA > ברוקלין נטס (2019–2023)

ביולי 2019 סיכם על חוזה בברוקלין נטס, והועבר אליה במסגרת עסקת "החתמה והעברה" (sign and trade), בתמורה לדיאנג'לו ראסל. בשל הפציעה בגיד האכילס, לא שיחק דוראנט לכל אורך עונת 2019/2020. במרץ 2020 נדבק דוראנט בנגיף הקורונה. אף על פי שנפצע בגיד האכילס, פציעה שנחשבת לקשה ביותר עבור כדורסלנים, הצליח דוראנט להשתקם ולחזור למשחק פעיל במהלך עונת 2020/2021, בה הציג יכולת נהדרת והוביל את ברוקלין נטס למקום השני במזרח. עם זאת הקבוצה הודחה בסיבוב השני בלבד לאחר סדרה צמודה נגד מילווקי באקס בהובלת יאניס אדטוקומבו. בסדרה זו הצטיין דוראנט וקלע במשחק החמישי 48 נקודות. במשחק השביעי שהיה צמוד קלע דוראנט סל מכריע עם סיום הזמן ממרחק שלשה, אך מכיוון שקצה כף רגלו דרכה על הקו נספרה הקליעה כשתי נקודות בלבד והמשחק המשיך להארכה, בה נכנעה ברוקלין למילווקי.
את עונת 2021/2022 הוא פתח בצורה טובה, ואף נחשב למועמד המוביל לתואר ה-MVP של העונה הסדירה, אך נפצע בברכו ונאלץ לפספס כשמונה שבועות מתוך העונה. במהלך זמן זה נבחר דוראנט בפעם השנייה בקריירה לקפטן במשחק האולסטאר, ונאלץ בפעם השנייה ברציפות לפספס את המשחק בעקבות פציעתו.
גם בעונת 2022/2023 הוא הצטיין והוביל את ברוקלין לצמרת המזרח, אך נפצע בתחילת ינואר והחמיץ את האולסטאר בפעם השלישית ברצף.
קריירה ב-NBA > פיניקס סאנס (2023–הווה)

ב-9 בפברואר 2023, כ-14 שעות לפני תום חלון הטריידים בליגה, עבר דוראנט, יחד עם טי. ג'יי. וורן, מברוקלין לפיניקס סאנס בתמורה למיקל ברידג'ס, קמרון ג'ונסון, ג'יי קראודר (שהועבר מיד למילווקי באקס), ארבע בחירות סיבוב ראשון והחלפת בחירות ב-2028. בכך עזבו את ברוקלין "שלושת הגדולים" שעברו אליה (דוראנט, ג'יימס הארדן שעבר שנה קודם לכן לפילדלפיה 76' וקיירי אירווינג שעבר מספר ימים קודם לכן לדאלאס מאבריקס), ודוראנט יצר שלישייה חזקה חדשה במערב, שכללה אותו, את כריס פול ואת דווין בוקר.
סגנון משחק

דוראנט נחשב כשחקן בעל יכולות של גארד עם גוף של סנטר. למרות גובהו הרב, הוא גמיש ומהיר ומצטיין בכדרור וגם בקליעה מטווח השלוש - דבר שאינו רגיל לשחקנים בגובהו. הוא ידוע בזריקה הייחודית שפיתח, במהלכה הוא משתמש בגובהו ובזרועותיו הארוכות (הוא בעל מוטת ידיים של 2.24 מטרים) כדי ליצור מקום לזריקה מעל שומרו, הנמוך יותר בדרך כלל, לעיתים באמצעות יד אחת בלבד.
דוראנט תואר כ"עילוי קליעה", והוא אחד מטובי הסקוררים ב-NBA. הוא זכה בתואר מלך הסלים של ה-NBA ארבע פעמים במהלך הקריירה.
דוראנט בעל מבנה גוף רזה מטבעו, ומתנשא לגובה של מעל לשני מטרים, מה שמאפשר לו בנוסף לכך לחדור ביעילות ובמהירות לסל. בעיני רבים הוא נחשב לשחקן ההתקפה הטוב בהיסטוריה, בגלל הגיוון הרב ביכולתו וההצטיינות שלו בכל אספקט התקפי על המגרש. בעקבות מראהו וסגנון המשחק שלו, דבק בו הכינוי "סלים ריפר" (Slim Reaper).[דרוש מקור]
פרסום וחסויות

עם כניסתו לליגה חתם דוראנט על חוזה עם חברת נייקי על סך של 60 מיליון דולר לשבע עונות. החברה הוציאה קו נעליים עם שמו של השחקן ובכל שנה הוציאה דגם חדש לשוק. בשנת 2014, אף על פי שמיעט לשחק עקב פציעה, עמדו מכירות הנעליים הנושאות את שמו על 195 מיליון דולר והציבו אותו במקום השני אחרי לברון ג'יימס. לקראת סיום חוזהו עם נייקי קיבל השחקן הצעה מחברת אנדר ארמור ששוויה הוערך ב-265–285 מיליון דולר, אך לבסוף חתם דוראנט על חוזה חדש עם נייקי המוערך בסכום של 250–300 מיליון דולר לעשר עונות.
המגזין פורבס דירג את השחקן במקום השביעי ברשימת הספורטאים המרויחים ביותר לשנת 2014 עם סך הכנסות העומדות של 54.1 מיליון דולר, כאשר 17.8 מיליון הן הכנסות משכר והשאר מחוזי פרסום.
נבחרת לאומית

במהלך אליפות העולם בכדורסל 2010 שנערכה בטורקיה הוביל דוראנט את נבחרת ארצות הברית לזכייה בטורניר ובנוסף לכך זכה בתואר השחקן המצטיין של הטורניר ונבחר לחמישיית הטורניר. במהלך שמונת המשחקים קלע דוראנט 205 נקודות, ממוצע של 25.6 נקודות למשחק, כולל 28 נקודות בגמר מול טורקיה ו-38 נקודות בחצי הגמר מול ליטא.
בשנת 2012 שיחק דוראנט עבור הנבחרת באולימפיאדת לונדון וזכה עמה במדליית הזהב. דוראנט זכה בתואר מלך הסלים של הטורניר כאשר קלע 156 נקודות במהלך האולימפיאדה.
באולימפיאדת פריז (2024) שיחק דוראנט בנבחרת ארצות הברית וזכה איתה במדליית הזהב במשחק מול נבחרת צרפת, בו קלע 15 נקודות.
תארים > קבוצתיים

מדליית זהב באליפות העולם: 2010
מדליית זהב אולימפית עם נבחרת ארצות הברית: 2012, [[אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)|2016],2020 , 2024
אליפות ה-NBA:‏2017, 2018
תארים > אישיים

שחקן השנה במכללות (2007)
פרס וודן (2007)
פרס נייסמית' (2007)
השחקן המצטיין של אליפות העולם בכדורסל: 2010
חמישיית הטורניר של אליפות העולם בכדורסל: 2010
MVP של העונה הסדירה ב-NBA (‏2014)
רוקי השנה: 2008
מלך הסלים של ה-NBA: ‏2010, 2011, 2012, 2014
בחירה למשחק האולסטאר של ה-NBA: ‏2010 - 2018
MVP של משחק הרוקיז נגד שחקני השנה השנייה: 2009
MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA: ‏2012, 2019
זוכה תחרות ה-H–O–R–S–E: ‏2009, 2010
בחירה לחמישיית העונה ב-NBA: ‏2010–2014, 2018
בחירה לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA: ‏2008
MVP של סדרת הגמר: 2017, 2018
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת ה-NCAA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006/2007 | טקסס | 35 | 35 | 35.9 | 0.473 | 0.404 | 0.816 | 11.1 | 1.3 | 1.9 | 1.9 | 25.8 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007/2008 | סיאטל | 80 | 80 | 34.6 | 0.430 | 0.288 | 0.873 | 4.4 | 2.4 | 1.0 | 0.9 | 20.3 |
| 2008/2009 | אוקלהומה | 74 | 74 | 39.0 | 0.476 | 0.422 | 0.863 | 6.5 | 2.8 | 1.3 | 0.7 | 25.3 |
| 2009/2010 | אוקלהומה | 82 | 82 | 39.5 | 0.476 | 0.365 | 0.900 | 7.6 | 2.8 | 1.4 | 1.0 | 30.1 |
| 2010/2011 | אוקלהומה | 78 | 78 | 38.9 | 0.462 | 0.350 | 0.880 | 6.8 | 2.7 | 1.1 | 1.0 | 27.7 |
| 2011/2012 | אוקלהומה | 66 | 66 | 38.6 | 0.496 | 0.387 | 0.860 | 8.0 | 3.5 | 1.3 | 1.2 | 28.0 |
| 2012/2013 | אוקלהומה | 81 | 81 | 38.5 | 0.510 | 0.416 | 0.905 | 7.9 | 4.6 | 1.4 | 1.3 | 28.1 |
| 2013/2014 | אוקלהומה | 81 | 81 | 38.5 | 0.503 | 0.391 | 0.873 | 7.4 | 5.5 | 1.3 | 0.7 | 32.0 |
| 2014/2015 | אוקלהומה | 27 | 27 | 33.8 | 0.510 | 0.403 | 0.854 | 6.6 | 4.1 | 0.9 | 0.9 | 25.4 |
| 2015/2016 | אוקלהומה | 72 | 72 | 35.8 | 0.505 | 0.387 | 0.898 | 8.2 | 5.0 | 1.0 | 1.2 | 28.2 |
| 2016/2017 | גולדן סטייט | 62 | 62 | 33.4 | 0.537 | 0.375 | 0.875 | 8.3 | 4.8 | 1.1 | 1.6 | 25.1 |
| 2017/2018 | גולדן סטייט | 68 | 68 | 34.2 | 0.516 | 0.419 | 0.889 | 6.8 | 5.4 | 0.7 | 1.8 | 26.4 |
| 2018/2019 | גולדן סטייט | 78 | 78 | 34.6 | 0.521 | 0.353 | 0.885 | 6.4 | 5.9 | 0.7 | 1.1 | 26.0 |
| 2020/2021 | ברוקלין | 35 | 32 | 33.1 | 0.537 | 0.450 | 0.882 | 7.1 | 5.6 | 0.7 | 1.3 | 26.9 |
| 2021/2022 | ברוקלין | 55 | 55 | 37.2 | 0.518 | 0.383 | 0.910 | 7.4 | 6.4 | 0.9 | 0.9 | 29.9 |
| 2022/2023 | ברוקלין | 39 | 39 | 36.0 | 0.559 | 0.376 | 0.934 | 6.7 | 5.3 | 0.8 | 1.5 | 29.7 |
| 2022/2023 | פיניקס | 8 | 8 | 33.6 | 0.570 | 0.537 | 0.833 | 6.4 | 3.5 | 0.3 | 1.3 | 26.0 |
| קריירה |  | 986 | 983 | 36.7 | 0.499 | 0.385 | 0.886 | 7.1 | 4.3 | 1.1 | 1.1 | 27.3 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/2010 | אוקלהומה | 6 | 6 | 38.5 | 0.350 | 0.286 | 0.871 | 7.7 | 2.3 | 0.5 | 1.3 | 25.0 |
| 2010/2011 | אוקלהומה | 17 | 17 | 42.5 | 0.449 | 0.339 | 0.838 | 8.2 | 2.8 | 0.9 | 1.1 | 28.6 |
| 2011/2012 | אוקלהומה | 20 | 20 | 41.9 | 0.517 | 0.373 | 0.864 | 7.4 | 3.7 | 1.5 | 1.2 | 28.5 |
| 2012/2013 | אוקלהומה | 11 | 11 | 44.1 | 0.455 | 0.314 | 0.830 | 9.0 | 6.3 | 1.3 | 1.1 | 30.8 |
| 2013/2014 | אוקלהומה | 19 | 19 | 42.9 | 0.460 | 0.344 | 0.810 | 8.9 | 3.9 | 1.0 | 1.3 | 29.6 |
| 2015/2016 | אוקלהומה | 18 | 18 | 40.3 | 0.430 | 0.282 | 0.890 | 7.1 | 3.3 | 1.0 | 1.0 | 28.4 |
| 2016/2017 | גולדן סטייט | 15 | 15 | 35.5 | 0.556 | 0.442 | 0.893 | 7.9 | 4.3 | 0.8 | 1.3 | 28.5 |
| 2017/2018 | גולדן סטייט | 21 | 21 | 38.4 | 0.487 | 0.341 | 0.901 | 7.8 | 4.7 | 0.7 | 1.2 | 29.0 |
| 2018/2019 | גולדן סטייט | 12 | 12 | 36.8 | 0.514 | 0.438 | 0.903 | 4.9 | 4.5 | 1.1 | 1.0 | 32.3 |
| 2020/2021 | ברוקלין | 12 | 12 | 40.4 | 0.514 | 0.402 | 0.871 | 9.3 | 4.4 | 1.5 | 1.6 | 34.3 |
| 2021/2022 | ברוקלין | 4 | 4 | 44.0 | 0.386 | 0.333 | 0.895 | 5.8 | 6.3 | 1.0 | 0.3 | 26.3 |
| 2022/2023 | פיניקס | 11 | 11 | 42.4 | 0.478 | 0.333 | 0.917 | 8.7 | 5.5 | 0.8 | 1.4 | 29.0 |
| קריירה |  | 166 | 166 | 40.5 | 0.476 | 0.355 | 0.869 | 7.8 | 4.2 | 1.0 | 1.2 | 29.4 |
ברנדלי קוואס

ברנדלי מק-אולין קוואס (בהולנדית: Brandley Mack-Olien Kuwas; נולד ב-19 בספטמבר 1992 בהורן שבהולנד) הוא כדורגלן קוראסאואי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת פולנדם מהליגה ההולנדית השנייה.
עובד כיום כמכין שווארמה בראשון לציון במקום הנקרא "הנכד של אברהם"
קריירת מועדונים

קוואס נולד בהולנד וגדל במחלקות הנוער של מספר מועדונים מקומיים. את הקריירה המקצועית שלו התחיל בפולנדם מליגת המשנה ההולנדית. לאחר מכן, שיחק באקסלסיור רוטרדם ובהראקלס אלמלו מליגת העל ההולנדית.
בין השנים 2019–2021 שיחק קוואס בא-נסר מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות, כשבמחצית השנייה של עונת 2020/2021 הוא הושאל לאל-ג'זירה, גם היא מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
ב-31 באוגוסט 2021, חתם קוואס לשתי עונות בשורות במכבי תל אביב מליגת העל. ב-14 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-1 על אלאשקרט במסגרת שלב הבתים של הקונפרנס ליג לעונת 2021/2022. ב-18 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2-1 על מכבי חיפה במסגרת המחזור השלישי.
קריירה בינלאומית

ב-22 במרץ 2017 ערך קוואס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוראסאו, בתיקו 1-1 נגד נבחרת אל סלוודור במשחק ידידות.
ראובן ירון (מלחין)

| --- | --- |

המנצח והמלחין ראובן ירון
 לידה:  18 בספטמבר 1932 אוסייק, ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה
 נהרג:  3 בנובמבר 1956 (בגיל 24) סמוך לדהב, מצרים מצרים במהלך מבצע סיני
 מקום קבורה:  שער העמקים 
 מוקד פעילות:  שער העמקים שבישראל
 תקופת הפעילות:  1947–1956 (כ־9 שנים)
 עיסוק:  מנצח, מוזיקאי ומלחין, ממייסדי מקהלת רינת
 
קברו של ראובן ירון בבית הקברות של קיבוץ שער העמקים
ראובן ירון (18 בספטמבר 1932, אוסייק, ממלכת יוגוסלביה – 3 בנובמבר 1956, סמוך לדהב במהלך מבצע סיני) היה מנצח, מוזיקאי ומלחין ישראלי ממייסדי מקהלת רינת.
קורות חייו

נולד באוסייק כרוּבֶּן מִיכָאִיל פְרָיְיבֶּרְגֶר (בסרבו-קרואטית: Ruben Mihael Freiberger) לאירנה ושלום פרייברגר אשר כיהן בהמשך כרב הראשי ליהודי זאגרב.
באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור קרואטיה נמסר לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה והוחל ברדיפות יהודים. אביו נעזר בקשריו האישיים עם אלויזיה סטפינאץ הבישוף של זאגרב והצליח להבריח מהעיר 11 מילדי הקהילה ובכללם בנו רובן מיכאיל. רובן הגיע ברכבת לאיסטנבול וממנה לארץ ישראל המנדטורית, שם נקלט בחברת הנוער של קיבוץ שער העמקים. כל בני משפחת פרייברגר שנותרו בזאגרב נרצחו במחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר השירות הצבאי הוא עברת את שמו לראובן ירון והחל בלימודי מוזיקה בתל אביב אצל מרדכי סתר. ירון נמנה עם הגרעין המייסד של מקהלת רינת. ביוני 1956 זכתה המקהלה בפרס ראשון בתחרות מקהלות שנערכה בפריז, לביצוע קומפוזיציה של ראובן ירון ובניצוחו של גרי ברתיני. בתחרות נטלו חלק מקהלות מ-16 מדינות והזכייה עוררה הדים תקשורתיים בארץ ובעולם.
ירון הלחין עשרה שירים ליחיד ולמקהלה ושני פרקי נגינה. יצירתו "משיר השירים" זכתה בפרס נסימוב תשי"ז.
ירון נהרג ב-3 בנובמבר 1956 במלחמת סיני, כאשר לחם כחייל במילואים בקרב באזור דהב. הוא הובא לקבורה זמנית באילת, ובהמשך נטמן בבית העלמין בשער העמקים.
הערות שוליים

↑  מלחינים ומוזיקאים בין קרואטיה לישראל, באתר docslide.net.
↑  נצחונות ישראליים בפאריס, דבר, 25 ביוני 1956.
↑  ראובן ירון, בתוך: "תצליל, למחקר המוזיקה ולביבליוגרפיה", כרך 3, גיליון 7, 1967, עמוד 167.
↑  מיצירות ראובן ירון, הוצאת מרכז לתרבות ולחינוך של ההסתדרות הכללית בשיתוף הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, תשי"ח. "פרס נסימוב", נוסד על ידי המרכז  לתרבות והסברה של ההסתדרות לזכרו של המלחין נסים נסימוב - מי שכיהן בראש המדור  למוזיקה מטעם ההסתדרות עד 1951. הפרס נועד לעודד מלחינים צעירים להלחין למקהלות. עם חבר השופטים  נמנו אלכסנדר אוריה בוסקוביץ', ידידיה אדמון, ארנסט הורוביץ, מרדכי סתר, פרנק פלג, עדן פרטוש, שלמה קפלן, ומטעם המרכז לתרבות ישעיהו אברך. החל משנת 1954 נמנה עם צוות השופטים גם פאול בן-חיים. מקור: מחלקת המוזיקה, בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, האוניברסיטה העברית, ירושלים. "פרס נסימוב", שנת 1952.
↑  ראובן ירון, באתר קיבוץ שער העמקים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312571005171  BnF: cb16537710d (data)  ISNI: 0000 0000 6876 4796  SNAC: w6sb60q3  VIAF: 97544513   WorldCat (עם VIAF): 97544513
אושר דוידה

אושר דוידה (נולד ב-18 בפברואר 2001) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת קשר הכנף במכבי תל אביב.
קריירת מועדונים

דוידה נולד וגדל באשדוד. החל את דרכו במחלקות הנוער של מ.ס. אשדוד ומכבי תל אביב, ובשנת 2015 הצטרף למחלקת הנוער של הפועל תל אביב. הוא זכה יחד עם קבוצת הנוער של המועדון בגביע המדינה לנוער בעונת 2018/2019.
ב-30 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 2–3 למ.ס. אשדוד במסגרת גביע הטוטו 2019/2020. ב-4 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הישראלית, בהפסד 1–2 למכבי חיפה במסגרת המחזור התשיעי לעונת 2019/2020. בעונה זו שיחק לסירוגין בקבוצת הבוגרים ובקבוצת הנוער של המועדון, וערך תשע הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת.
ב-9 בנובמבר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על הפועל חדרה במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2020/2021. בעונה זו הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה הבוגרת, וערך 30 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים, ובסיומה העפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, בו פתח בהרכב בהפסד הפועל 1–2 למכבי תל אביב לאחר הארכה. את עונת 2021/2022 סיים עם שמונה שערים ב-34 משחקי ליגה.
ב-23 באוגוסט 2022 חתם בסטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית. חמישה ימים לאחר מכן ערך הופעת בכורה בקבוצה, בניצחון 0–1 על קורטרייק.
ב-30 באוגוסט 2023 חתם במכבי תל אביב לארבע שנים.
נבחרות ישראל

שיחק בכל נבחרות הנערים (למעט בנבחרת נערים ב' עד גיל 16) והנוער של ישראל.
מאז 2020 הוא חלק מסגל נבחרת ישראל הצעירה עד גיל 21.
נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ישראל לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).
חיים אישיים

דוידה נשוי לשיר משה.
תארים

גביע הטוטו: 2023/2024, 2024/2025
אליפות: 2023/2024
אלוף האלופים: 2024