stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלווין הייז

| --- | --- |

הייז בשנת 1975
 לידה:  17 בנובמבר 1945 (בן 78) רייויל שבלואיזיאנה
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.06 מטר
 מספר:  11, 44
 מכללה:  אוניברסיטת יוסטון
 דראפט:  בחירה מספר 1, 1968 סן דייגו רוקטס
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 1990
 קבוצות כשחקן
 1968–1972   1972–1981   1981–1984:  סן דייגו/יוסטון רוקטס   בולטימור/קפיטל/וושינגטון בולטס   יוסטון רוקטס
 הישגים כשחקן
 אליפות ה-NBA‏ (1978)   12 הופעות במשחק האולסטאר (1969–1980)   3 בחירות לחמישיית העונה הראשונה (1975, 1977, 1979)   3 בחירות לחמישיית העונה השנייה (1973, 1974, 1976)   2 בחירות לחמישיית ההגנה השנייה (1974, 1975)   מלך הסלים של ה-NBA‏ (1969)   חמישיית הרוקיז הראשונה (1969)   אחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA
אלווין ארנסט הייז (באנגלית: Elvin Ernest Hayes; נולד ב-17 בנובמבר 1945) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1968–1984. בשנת 1996 נבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA, וב-1990 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל על שם ג'יימס נייסמית'. ניצב במקום העשירי ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA, ובמקום הרביעי ברשימת הריבאונדרים המובילים בתולדות ה-NBA.
מאז שנת 2010 משמש כפרשן כדורסל בתחנת רדיו המשדרת את משחקי יוסטון קוגרס, קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת יוסטון בה שיחק הייז בצעירותו.
תיכון ומכללות

בשנתו האחרונה של הייז בתיכון, 1963/1964, הוא הוביל את קבוצת הכדורסל של "תיכון בריטון" לאליפות המדינה, כשהוא קולע 35 נקודות בממוצע למשחק. במשחק האליפות היו להייז 45 נקודות ו-20 ריבאונדים.
הייז ודון צ'ייני היו שחקני הכדורסל השחורים הראשונים באוניברסיטת יוסטון בשנת 1966. ב-1966 הוביל הייז את הקוגרס לחצי גמר המערב של טורניר אליפות המכללות בכדורסל של ה-NCAA עד שהם הפסידו לאורגון סטייט ביברס.
ב-1967 הוביל הייז את הקוגרס לפיינל פור של טורניר אליפות המכללות. הוא קלע 25 נקודות ותפס 24 ריבאונדים בהפסד בחצי הגמר ל"UCLA ברואנז" שהובלה על ידי לו אלסינדור (שכיום נודע ככרים עבדול-ג'באר). הייז שני רק לביל ראסל במספר הריבאונדים למשחק אחד בפיינל פור, כשראסל תפס 27.
ב-20 בינואר 1968 התמודדו הייז והקוגרס נגד אלסינדור והברואנז במשחק כדורסל המכללות הראשון אי פעם ששודר בטלוויזיה. מול 52,693 אוהדים, הייז קלע 39 נקודות ותפס 15 ריבאונדים בזמן שלאלסינדור היו רק 15 נקודות כשיוסטון הביסו את ה-UCLA בתוצאה 71-69 כדי לעצור את רצף 47 הניצחונות של הברואנז במשחק שנקרא "המשחק של המאה". כחודש לאחר מכן הוא קבע שיא קריירה של 37 ריבאונדים.
בקרב החוזר של "המשחק של המאה" הייז התמודד מול אלסינדור והברואנז במגרש של הברואנז. הוא נעצר על 10 נקודות, והקוגרס הפסידו לברואנז 101-69 במשחק חצי הגמר של טורניר אליפות המכללות.
במשך הקריירה שלו באוניברסיטת יוסטון, הייז הגיע לממוצעים של 31 נקודות למשחק ו-17.2 ריבאונדים למשחק.
קריירת ה-NBA

לאחר שעזב את כדורסל המכללות, נבחר הייז בבחירה הראשונה של דראפט ה-NBA בשנת 1968 על ידי סן דייגו רוקטס.
כבר בעונת הרוקי שלו, הוא קלע שיא קריירה של 54 נקודות במשחק נגד דטרויט פיסטונס. הוא הוביל את הליגה בנקודות למשחק עם 28.4 נקודות בממוצע, 17.1 ריבאונדים למשחק, והוא נבחר לחמישיית הרוקיז הראשונה. הוא השחקן החמישי בטיבו בנקודות למשחק בעונת הרוקי, והוא עדיין השחקן האחרון שהוביל את הליגה בנקודות בעונת הרוקי.
בשנה השנייה שלו, הייז הוביל את הליגה בריבאונדים, ונהפך לשחקן הראשון שעושה את זה שהוא לא ביל ראסל או וילט צ'מברלין מאז 1957 (צ'מברלין היה פצוע במשך רוב העונה). בעונתו השלישית בליגה הייז הגיע לשיא קריירה של נקודות למשחק כשקלע 28.7 נקודות בממוצע. בשנת 1971 עברו הרוקטס ליוסטון, והייז חזר לעיר שבה שיחק בקולג'. שנה לאחר מכן הועבר הייז לבולטימור בולטס, שם הוא הצטרף לחבר היכל התהילה העתידי וס אנסלד כדי ליצור את אחד הכוחות החזקים מתחת לסל. הממוצע של 18.1 ריבאונדים למשחק שהייז קבע ב-1974 הוא השלישי בגובהו עד היום מאז שוילט צ'מברלין פרש ב-1973.
הייז ואנסלד הובילו מאוחר יותר את הבולטס לשלושה גמרי NBA, בשנים 1975, 1978 ו-1979, ולאליפות נגד סיאטל סופרסוניקס ב-1978. הייז פרח בשנים אלו, בעיקר במשחקי פלייאוף ה-NBA. בזמן שנת האליפות ב-1978, הגיע הייז לממוצעים של 21.8 נקודות ו-12.1 ריבאונדים למשחק במשך 21 משחקי פלייאוף. שנה לאחר מכן, הוא קבע שיא למשחק גמר NBA עם 11 ריבאונדים התקפיים ב-27 במאי 1979 במשחק נגד הסיאטל סופרסוניקס. דניס רודמן משיקגו בולס השווה שיא זה פעמיים, ושתי הפעמים הגיעו בגמר 1996, גם כן נגד הסופרסוניקס.
ב-1981 הוא הועבר בחזרה ליוסטון רוקטס והוא שיחק שם עד שפרש ב-1984. במהלך הקריירה שלו העמיד הייז ממוצעים של 21 נקודות למשחק ו-12.5 ריבאונדים למשחק. בכל העונות שבהן השתתף, הוא שיחק לפחות 80 משחקים.
לאחר הכדורסל

בשנת 2010 הודיע הייז כי הוא מתכוון להיות שדרן רדיו של משחקי אוניברסיטת יוסטון שם שיחק בקולג'.
סטטיסטיקות קריירה ב-NBA

| --- | --- |
: = הוביל את ה-NBA בעונה זו
: = זכה באליפות ה-NBA בעונה זו
מודגש: = שיא קריירה
סטטיסטיקות קריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים ל-3 | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968/1969 | סן דייגו | 82 | 45.1 | 0.447 | - | 0.626 | 17.1 | 1.4 | - | - | 28.4 |
| 1969/1970 | סן דייגו | 82 | 44.7 | 0.452 | - | 0.688 | 16.9 | 2.0 | - | - | 27.5 |
| 1970/1971 | סן דייגו | 82 | 44.3 | 0.428 | - | 0.672 | 16.6 | 2.3 | - | - | 28.7 |
| 1971/1972 | יוסטון | 82 | 42.2 | 0.434 | - | 0.649 | 14.6 | 3.3 | - | - | 25.2 |
| 1972/1973 | בולטימור | 81 | 41.3 | 0.444 | - | 0.671 | 14.5 | 1.6 | - | - | 21.2 |
| 1973/1974 | קפיטל | 81 | 44.5 | 0.423 | - | 0.721 | 18.1 | 2.0 | 1.1 | 3.0 | 21.4 |
| 1974/1975 | וושינגטון | 82 | 42.3 | 0.443 | - | 0.766 | 12.2 | 2.5 | 1.9 | 2.3 | 23.0 |
| 1975/1976 | וושינגטון | 80 | 37.2 | 0.470 | - | 0.628 | 11.0 | 1.5 | 1.3 | 2.5 | 19.8 |
| 1976/1977 | וושינגטון | 82 | 41.0 | 0.501 | - | 0.687 | 12.5 | 1.9 | 1.1 | 2.7 | 23.7 |
| 1977/1978 | וושינגטון | 81 | 40.1 | 0.451 | - | 0.634 | 13.3 | 1.8 | 1.2 | 2.0 | 19.7 |
| 1978/1979 | וושינגטון | 82 | 37.9 | 0.487 | - | 0.654 | 12.1 | 1.7 | 0.9 | 2.3 | 21.8 |
| 1979/1980 | וושינגטון | 81 | 39.3 | 0.454 | 0.231 | 0.699 | 11.1 | 1.5 | 0.8 | 2.3 | 23.0 |
| 1980/1981 | וושינגטון | 81 | 36.2 | 0.451 | 0.000 | 0.617 | 9.7 | 1.2 | 0.8 | 2.1 | 17.8 |
| 1981/1982 | יוסטון | 82 | 37.0 | 0.472 | 0.000 | 0.664 | 9.1 | 1.8 | 0.8 | 1.3 | 16.1 |
| 1982/1983 | יוסטון | 81 | 28.4 | 0.476 | 0.500 | 0.683 | 7.6 | 2.0 | 0.6 | 1.0 | 12.9 |
| 1983/1984 | יוסטון | 81 | 12.3 | 0.406 | 0.000 | 0.652 | 3.2 | 0.9 | 0.2 | 0.3 | 5.0 |

| קריירה |  | 1,303 | 38.4 | 0.452 | 0.147 | 0.670 | 12.5 | 1.8 | 1.0 | 2.0 | 21.0 |
| אולסטאר |  | 12 | 22.0 | 0.403 | 0.000 | 0.647 | 7.7 | 1.4 | 0.4 | 0.5 | 10.5 |
סטטיסטיקות קריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968/1969 | סן דייגו | 6 | 46.3 | 0.526 | 0.660 | 13.8 | 0.8 | - | - | 25.8 |
| 1972/1973 | בולטימור | 5 | 45.6 | 0.505 | 0.697 | 11.4 | 1.0 | - | - | 25.8 |
| 1973/1974 | קפיטל | 7 | 46.1 | 0.531 | 0.707 | 15.9 | 3.0 | 0.7 | 2.1 | 25.9 |
| 1974/1975 | וושינגטון | 17 | 44.2 | 0.468 | 0.677 | 10.9 | 2.2 | 1.5 | 2.3 | 25.5 |
| 1975/1976 | וושינגטון | 7 | 43.6 | 0.443 | 0.582 | 12.6 | 1.4 | 0.7 | 4.0 | 20.0 |
| 1976/1977 | וושינגטון | 9 | 45.0 | 0.428 | 0.695 | 13.6 | 1.9 | 1.1 | 2.4 | 21.0 |
| 1977/1978 | וושינגטון | 21 | 41.3 | 0.491 | 0.594 | 13.3 | 2.0 | 1.5 | 2.5 | 21.8 |
| 1978/1979 | וושינגטון | 19 | 41.4 | 0.429 | 0.669 | 14.0 | 2.0 | 0.9 | 2.7 | 22.5 |
| 1979/1980 | וושינגטון | 2 | 46.0 | 0.390 | 0.800 | 11.0 | 3.0 | 0.0 | 2.0 | 20.0 |
| 1981/1982 | יוסטון | 3 | 41.3 | 0.340 | 0.533 | 10.0 | 1.0 | 0.7 | 3.3 | 14.0 |

| קריירה |  | 96 | 43.3 | 0.464 | 0.652 | 13.0 | 1.9 | 1.1 | 2.6 | 22.9 |
אמברוסיה מכונסת

| אמברוסיה מכונסת |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: אסטראים
משפחה:: מורכבים
סוג:: אמברוסיה
מין:: אמברוסיה מכונסת
שם מדעי
 Ambrosia confertiflora ‏קנדול

אמברוסיה מכונסת (שם מדעי: Ambrosia confertiflora) היא מין צמח עשבוני רב-שנתי ממשפחת המורכבים. מקורו בדרום-מערב ארצות הברית וצפון מקסיקו.
תיאור

הצמח מגיע לגובה שבין 30 סנטימטרים לכמעט שני מטרים, עם גבעולים זיפניים זקופים בצבע ירוק פלומתי עד חום. העלים מאונים פלומתיים, עד כ-16 סנטימטרים באורכם, הנישאים על פטוטרות בעלות תוספות מאונות דמויות כנפיים. כמו למינים אחרים בסוג, בתפרחת ראשים אבקניים וראשים עליים. הראש העליי מניב פרי קוצני אחד או שניים, באורך עד חצי סנטימטר.
הצמח מתייבש עד לשורשיו בחורף, אבל צומח במהירות באביב, ופורח מאמצע הקיץ.
הזרעים מופצים על ידי בעלי חיים, שאל פרוותם הם נדבקים. הם גם צפים במים, כך שגם הצפות ושיטפונות יכולים לתרום להפצה. כמו כן, הצמח מתרבה באופן וגטטיבי באמצעות קני שורש אופקיים.
תפוצה כמין פולש > אוסטרליה

האמברוסיה המכונסת הוכרזה כמין פולש בניו סאות' ויילס משנות ה-50 של המאה ה-20.
תפוצה כמין פולש > ישראל

המין הגיע לישראל, ככל הנראה, ב-1990, בתערובת מזון לבעלי חיים שסופקה מארצות הברית לחקלאים באזור שכם. משם הוא התפשט לאזור עמק חפר והשרון.
נזקיו בארץ רבים – בתחום החקלאות, דחיקת צמחייה מקומית מבתי גידול לחים, פגיעה בתשתיות, גינות ופארקים, וגרגרי האבקה שלו הם גורם אלרגני חמור.
הערות שוליים

↑  Jepson Manual Treatment
↑  Flora of North America Vol. 21 Page 18 Ambrosia confertiflora de Candolle in A. P. de Candolle and A. L. P. P. de Candolle, Prodr. 5: 526. 1836.
1 2 3  Southern Tablelands and South Coast Noxious Plants Committee (New South Wales), burr ragweed
1 2 3 4  ד"ר ז'אן-מארק דופור-דרור, ד"ר טוביה יעקבי, עלון מידע - אמברוסיה מכונסת, באתר המשרד להגנת הסביבה, ‏17/03/2013
1 2   צפריר רינת, המדינה פתחה בתוכנית לאומית לבלימת העשב הפולש אמברוסיה, באתר הארץ, 2 ביולי 2015
↑  אריה אברמזון, כפר סבא: העירייה חזרה להשתמש בריסוס מסרטן, באתר mynet כפר סבא, ‏18/01/2016 (ארכיון)
↑  ד״ר יואב ויזל, ד״ר עמרם אשל, ד״ר נורית קינן, ד״ר דפנה לנגוט, Ambrosia: A New Impending Disaster for the Israeli Allergic Population, אוניברסיטת תל אביב, ‏דצמבר 2008
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תיחום שטח שרוסס על ידי עיריית כפר סבא נגד אמברוסיה מכונסת
אמברוסי, פטריארך גאורגיה

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1861 מרטווילי, גאורגיה 
 פטירה:  29 במרץ 1927 (בגיל 65) טביליסי, ברה"מ 
 שם לידה:  ბესარიონ 
 מדינה:  גאורגיה 
 מקום קבורה:  קתדרלת סיוני 
 השכלה:  הסמינר הרוחני של טביליסי 
 תפקיד:  קתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה 
 השקפה דתית:  נצרות אורתודוקסית 
 
אמברוסי וקיריון השני, 1910
אמברוסי (משמאל) ליד אנטון גיאורגידזה (רו') וקאליסטראטֶה צינצאדזה (אנ'), סנקט פטרבורג 1917
אַמְבּרוֹסִי (בגאורגית: ამბროსი) או אמברוסיוס (7 בספטמבר 1861‏-29 במרץ 1927) היה הקתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה (אנ') משנת 1921 ועד למותו בשנת 1927. אמברוסי ידוע בשל התנגדותו העזה לשלטון הסובייטי שהתבסס בגאורגיה זמן קצר לפני תחילת כהונתו כפטריארך. בקאנוניזציה, שערכה הכנסייה הגאורגית בשנת 1995, הוכרז אמברוסי כקדוש "אמברוסי המוודה".
חייו

אמברוסי נולד בעיירה מרטווילי (אנ') גאורגיה (אז חלק ממלכות המשנה של הקווקז של האימפריה הרוסית) בשם בסריון חֵלַאִיָה. בשנת 1885 הוא סיים את לימודיו בסמינר הרוחני של טביליסי והוסמך לכמורה באבחזיה, בה כיהן ככומר בסוחומי, אתוס החדשה (אנ') וליחני, וכמורה לשפה הגאורגית. תחת הפסבדונים „אמבר“ („ამბერი“) פרסם סדרת מאמרים שגינתה את מדיניות הרוסיפיקציה (אנ') של האימפריה הרוסית. הוא האשים את הפקידים הרוסיים המקומיים בליבוי רגשות אנטי-גאורגיים בקרב האבחזים. בשנת 1896 הוא נרשם לאקדמיה התאולוגית של קאזאן, וסיים אותה לאחר שהגיש את התזה "המאבק של הנצרות כנגד האסלאם בגאורגיה". בשנת 1901 הוא חזר לגאורגיה נושא בתואר כומר-נזיר מגולח ראש על פי כללי הנצרות, ומונה לתפקיד הארכימנדריט של מנזר צ'לישי (ჭელიში) ברצ'ה. בשנת 1904 הוא הועבר לסינוד הקדוש ביותר (אנ') בטביליסי ומונה לארכימנדריט (אנ') של מנזר ההשתנות (גאו').
תנועה אוטוקפלית

בעשור הראשון של המאה ה-20, במהלך הוויכוחים הסוערים לגבי מעמדה של הכנסייה הגאורגית הוא התגלה כאחד ממנהיגיה של התנועה האוטוקפלית הגאורגית, וקרא להחזרת מעמדה העצמאי של האוטוקפליה הגאורגית, שבוטלה על ידי רוסיה הקיסרית בשנת 1811. פעילותו התמקדה בעיקר בעיתונות ובשכנוע בוועדות הכנסייה. המאבק שהגיע לשיאו במהלך המהפכה הרוסית של 1905, התפתח לעיתים לעימותים אלימים. הבישופים הגאורגים ציינו, כי תחת האקסארכים הרוסים שנשלחו מסנט פטרבורג כדי לנהל את ענייני הכנסייה הגאורגית, איבדה הכנסייה הגאורגית כ-140 מיליון רובל של רכוש ועזבונות; בתי ספר כנסייתיים נסגרו, השימוש בשפה הגאורגית לפולחן התפילות נאסר; עשרים משרות אפיסקופליים (אנ') לא אוישו והיו מיותמים ושבע מאות וארבעים קהילות נוצריות נותרו ללא רועה רוחני. הגאורגים הגישו ערעור שלא צלח. מעמד האוטוקפליה של הכנסייה הגאורגית נדחה. כינוס של הכמורה הגאורגית, שהתקיים בטביליסי בשנת 1905, פוזר על ידי המשטרה ומספר תומכי האוטוקפליה נעצרו. על אמברוסי נאסר לקיים פולחן דתי והוא הורחק למנזר טרויצק (רו') בריאזאן. המאבק הגיע לשיאו בשנת 1908, כאשר האקסארך הרוסי של גאורגיה, הארכיבישוף ניקון (רו'), נרצח ב-28 במאי בביתו בטביליסי בידי מתנקש לא מזוהה, לכאורה על ידי לאומן גאורגי. איש לא נשפט או הורשע ברצח. אף על פי שלא הוכח קשר לתומכי האוטוקפליה הגאורגיים, הגיעה החקירה המשטרתית הראשונית למסקנה שהם אלה שעמדו מאחרי הרצח. השלטונות הרוסיים עשו שימוש בתוצאות החקירה הראשונית כעילה להרחקת הבישופים הגאורגיים מעמדותיהם. אמברוסי הושעה מהכנסייה וגורש לרוסיה. הוא זוכה בשנת 1910 אבל לא חזר לגאורגיה עד לאירועי 1917. אף על פי שהאוטוקפליה הגאורגית זכתה לאהדה עולמית, נמשך הוויכוח ללא הרף שנים רבות, עד שפריצת מלחמת העולם הסירה אותו מסדר היום הבינלאומי.
פתיחת מהפכת פברואר של 1917 באימפריה הרוסית והמהומה שבאה בעקבותיה, בכנסייה ובממלכה, נתנה לכנסייה הגאורגית את ההזדמנות להחזרת מעמד האוטוקפליה של הכנסייה הגאורגית. ב-12 במרץ 1917 הכריזה קבוצת אנשי כמורה גאורגית על האוטוקפליה של הכנסייה הגאורגית ובחרה את הבישוף קיריון לקתוליקוס-פטריארך (אנ'). הסינוד הקדוש ביותר (אנ') של הכנסייה הרוסית סירב להכיר במהלך והתוצאה הייתה הפסקת השיתוף בין הכנסיות. תוך זמן קצר קודש אמברוסי כמיטרופוליט של צ'קונדידי (גאו') ועבר לאבחזיה.
קתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה

פלישת הצבא האדום לגאורגיה בפברואר-מרץ 1921, הביאה לקיצה של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה. זמן קצר לאחר מכן נפטר הקתוליקוס-פטריארך לאונידה מכולרה, וב-14 באוקטובר 1921 נבחר אמברוסי ליורשו.
תחת המשטר הבולשביקי החדש נשלל מעמדה המשפטי של הכנסייה הגאורגית, וכנסיות ומנזרים החלו להסגר. ב-7 בפברואר 1922 שלח אמברוסי תזכיר לוועידת ג'נובה, שבו תיאר את תנאי החיים בגאורגיה מאז פלישת הצבא האדום, מחה בשם העם הגאורגי שנושל מזכויותיו, ומחה כנגד הכיבוש הסובייטי. הוא דרש את התערבותה של האנושות התרבותית כנגד מעשי הזוועה של המשטר הבולשביקי. בשנת 1923 נעצר אמברוסי על ידי ועדה מיוחדת של הבולשביקים של הרפובליקה הסובייטית הפדרלית הסוציאליסטית עבר-הקווקז, יחד עם כל חברי מועצת הפטריארכיה הגאורגית, והושלכו לכלא. במרץ 1924 ערכו להם השלטונות הסובייטיים משפט פומבי (אנ') משפיל. מלבד שליחת פנייה לוועידת ג'נובה, הואשם אמברוסי גם בהסתרת האוצרות ההיסטוריים של הכנסייה הגאורגית כדי למנוע את העברתם לידי המדינה הסובייטית. כל אנשי הדת שנעצרו יחד עם הפטריארך גילו סולידריות לאמברוסי, שנטל לע עצמו את מלוא האחריות למעשיו והצהיר כי היה נאמן להתחייבויותיו כלפי הכנסייה הגאורגית ולמסורתה. בדברי הסיכום שלו ציין כי: "נשמתי שייכת לאלוהים, לבי למולדתי, אתם התליינים שלי, עשו כרצונכם בגופי". אמברוסי היה צפוי להישפט למוות, אולם השלטונות הקומוניסטים לא העזו להוציאו להורג ודנו אותו לשמונה שנות מאסר, ורכושו הוחרם.
זמן קצר לאחר מכן פרץ בכמה מחוזות בגאורגיה מרד כנגד ברית המועצות שנמשך שלושה שבועות. כ-3,000 איש נהרגו בקרבות, מעל ל-12,000 איש הוצאו להורג ו-20,000 איש הוגלו לסיביר. כמה אנשי דת הודחו. הארכיבישוף נאזארי (גאו') מכותאיסי היה בין אלה שנורו ללא משפט.
היקף הטרור האדום (אנ') בגאורגיה והזעקה הציבורית שקמה בעקבותיו אילצו את הסובייטים למתן את הלחץ על החברה הגאורגית בשנים שבאו לאחר מכן. בתחילת מרץ 1925 ביקר בגאורגיה ראש הוועד המרכזי הפועל של קונגרס הסובייט של הפדרציה הסובייטית הרוסית, מיכאיל קלינין וקרא לחנינה של משתתפי ההתקוממות באוגוסט 1924, ולהשעיית הרדיפות הדתיות. בשנת 1926 שוחרר אמברוסי מהכלא יחד עם מספר אנשי דת נוספים. הוא לא האריך ימים רבים יותר ונפטר בטביליסי ב-29 במרץ 1927.
אמברוסי ידוע גם כהיסטוריון פורה של הכנסייה וחוקר מקורות ראשוניים של הרשומות הגאורגיות. הוא חיבר מספר מאמרים שפורסמו בעיתונות הרוסית והגאורגית, וגילה גרסה לא מוכרת לאותם ימים של כרוניקה גאורגית מימי הביניים, מוֹכּצֶבאי כּרתליסאי (אנ') שנקרא גם קודקס צ'לישי.
הנצחה

בשנת 1995 הכריז הסינוד הקדוש של הכנסייה הגאורגית על קאנוניזציה של אמברוסי כארכי-כומר (მღვდელმთავარი) (אנ') אמברוסי המוודה, וקבעה את ה-16 במרץ כיום זיכרון. בשנת 2013, הוענק לו לאחר מותו בעיטור הגיבור הלאומי של גאורגיה (אנ').
הערות שוליים

1 2  הקתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה (אנ') הוא תוארם של ראשי הכנסייה הגאורגית מאז שנת 1010.
↑  כומר-נזיר (אנ') מגולח ראש על פי כללי הנצרות בכנסייה המזרחית הוא כומר שקיבל על עצמו את המצווה הנזירית של גילוח השיער (tonsūra), סימן של מסירות או ענווה דתיות.
1 2  אקסארך (אנ') - בישוף העומד בראש אפארכיה מיסיונרית בשם אקסארכיה (אנ').
↑  הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה התקיימה בין השנים 1918-1921.
↑  לימים כראש המדינה הסובייטית השלישי (1946-1919).
↑  הסינוד הקדוש (אנ') של הכנסייה הגאורגית הוא הגוף הבכיר של הכנסייה המורכב ממספר בישופים שבוחרת בין היתר את הקתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: לאונידה | הקתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה  1921 – 1927  | הבא: כריסטפורה השלישי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1021250244  ISNI: 0000 0000 4012 2652  LCCN: n2007047287  VcBA: 495/62912  VIAF: 14220645   WorldCat (עם VIAF): 14220645
אנטוניו דה אבראו

| --- | --- |

דה אבראו באנדרטה לזכר מגלי הארצות בליסבון
 לידה:  1480? מדיירה, פורטוגל 
 פטירה:  1514? (בגיל 34 בערך) האיים האזוריים, פורטוגל 
 מדינה:  ממלכת פורטוגל 
 
אנטוניו דה אבראו (באנגלית: António de Abreu; בערך 1480 - 1514) היה נווט פורטוגזי במאה ה-16. הוא השתתף בכיבוש הורמוז בצי בפיקודו של אפונסו דה אלבוקרקי בשנת 1507, וכן בכיבוש מלאקה בשנת 1511, שם הוא נפצע. כשהוא יצא ממלאקה בנובמבר 1511 עם ארבע אוניות, במסע גישוש אל 'איי התבלין' של מלוקו, הוא הוביל את המשלחת האירופית הראשונה שהגיעה לאי טימור ולאיי בנדה באינדונזיה בשנת 1512.
משלחות

ב־25 ביולי 1511, במהלך כיבוש מלאקה, הוביל אנטוניו דה אבראו את הצי הסיני שעלה במעלה הנהר בזמן גאות, ואיפשר לצי הפורטוגלי לנחות ולכבוש את העיר בחודש אוגוסט. אברו נפצע קשה בפנים, לאחר שאיבד מעט שיניים ולשון, אבל סירב להצעת אלבוקרקי לותר על הפיקוד.
בנובמבר באותה שנה, לפני שעזב את מלאקה, שלח שגרירים לפגו וסיאם. אלבוקרקי סמך על אבראו ומינה אותו להיות מפקד של צי ארבע אוניות ששטו לחפש אחר "איי התבלין". אבראו היה קפטן באונייה "סנטה קתרינה", סגן המפקד היה פרנסיסקו סרורה האונייה "סבאיה", וכלי שיט ה"קרוואן", היו בפיקודו של סימאו אפונסו ביסאגודו, לאחר שהיה נווט של פרנסיסקו רודריגס, קרטוגרף מיומן שתיעד משלחת זו. עם צוות של 120 פורטוגזים ו 60 עבדים הם הונחו על ידי נווטים מלאיים דרך ג'אווה, איי סונדה הקטנה ואי אמבון לאיי בנדה, לשם הגיעו בתחילת 1512.
הם נשארו באיי בנדה כחודש, קנו ומילאו את ספינותיהם באגוז מוסקט וציפורן. לאחר מכן הפליג אבראו לאמבובינה ואילו סגן מפקד סררו הפליג קדימה למולקות אך ספינתו טבעה.
אבראו חזר למלאקה בדצמבר 1512, משם יצא להודו עם פרנאו פירס אנדראדה בינואר 1513, משם הפליג לפורטוגל.
הוא נפטר באיים האזוריים לפני שהגיע לפורטוגל היבשתית.
הערות שוליים

1 2  Ricklefs, M.C. (1991). A History of Modern Indonesia since c.1300 (2nd ed.). London: Macmillan. p. 24
↑  Hannard, Willard A. (1991). Indonesian Banda: Colonialism and its Aftermath in the Nutmeg Islands. Bandanaira: Yayasan Warisan dan Budaya Banda Naira. pp. 7–8.
↑  Diffie, Bailey (1977). Foundations of the Portuguese Empire, 1415–1580. University of Minnesota Press. p. 259.
↑  Cortesão, Armando (1944). The Suma Oriental of Tomé Pires: an account of the east, from the Red Sea to Japan, written in Malacca and India in 1512–1515/The Book of Francisco Rodrigues rutter of a voyage in the Red Sea, nautical rules, almanack and maps, written and drawn in the east before 1515. The Hakluyt Society.
↑  Hannard (1991), page 7
↑  Milton, Giles (1999). Nathaniel's Nutmeg. London: Sceptre. pp. 5, 7
↑  Cortesão, Armando. The Suma Oriental of Tomé Pires.
אלכס קאפי

| --- | --- |

 לידה:  23 ביולי 1961 (בן 63) מורטאן-או-פרש, צרפת 
 מדינה:  שווייץ, צרפת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בזל 
 שפות היצירה:  גרמנית 
 פרסים והוקרה:  RTS Audience Award (2013)  פרו-אלווטיאה 
 www.alexcapus.de
 
אלכס קאפי (בגרמנית: Alex Capus, נולד ב-23 ביולי 1961 במחוז אורן, נורמנדי תחתית, צרפת), הוא סופר שווייצרי הכותב בגרמנית.
חייו ועבודתו

קאפי נולד בצרפת לאב צרפתי ולאם שווייצרית. את חמש שנותיו הראשונות בילה בפריז בבית סבו שהיה איש משטרה. ב-1996 עבר עם אמו לעיירה אולטן שבקנטון זולותורן שבשווייץ. למד בבזל היסטוריה, פילוסופיה ואתנולוגיה. עבד כעיתונאי בין השנים 1986 ל-1995 בכמה עיתונים שווייצריים ולאחר מכן במשך ארבע שנים כעורך בסוכנות הידיעות הלאומית של שווייץ, בברן. כיום עובד כסופר עצמאי ומתגורר בעיירת ילדותו אולטן. נשוי ואב לארבעה ילדים. מאז נובמבר 2009 מכהן כנשיא המפלגה הסוציאליסטית המקומית.
יצירותיו תורגמו לאנגלית, צרפתית, איטלקית, ספרדית, פורטוגזית, הולנדית, נורווגית, יוונית, בולגרית, טורקית, עברית, סלובנית, יפנית וקוריאנית. זכה במספר פרסים ספרותיים בשווייץ.
ספריו

Diese verfluchte Schwerkraft, קובץ סיפורים, 1994
Munzinger Pascha, רומן, 1997
Eigermönchundjungfrau, קובץ סיפורים, 1998
Mein Studium ferner Welten, קובץ סיפורים, 2001
Fast ein bisschen Frühling, רומן, 2002
?Glaubst du, dass es Liebe war, רומן, 2003
Dreizehn wahre Geschichten, סיפורים היסטוריים, 2004
Reisen im Licht der Sterne, רומן אמיתי, 2005
Patriarchen, עשרה דיוקנאות, 2006
Himmelsstürmer, תריסר דיוקנאות, 2008
Der König von Olten, מעשיות, 2009
Etwas sehr, sehr Schönes, מעשיות, 2009
Das Treffen in Brakel. Sie haben es in der Hand, שישה סיפורים, 2010
Der König von Olten kehrt zurück, סיפורים, 2011
Skidoo, סיפור, 2012
ספריו > תורגמו לעברית

שאלה של זמן, רומן, 2007. מגרמנית: אהוד אלכסנדר אבנר, הוצאת קרן, 2010
לאון ולואיז, רומן, 2011. מגרמנית: יוסיפיה סימון, הוצאת ידיעות ספרים, 2012
אסאמית

| --- | --- |

 מדינות:  הודו, בנגלדש
 אזורים:  הודו (אסאם, ארונאצ'ל פרדש, מניפור), בנגלדש
 דוברים:  כ-20 מיליון
 כתב:  אסאמי
 משפחה:  הודו-אירופית הודו-איראנית הודו-ארית מזרחית בנגלי-אסאמית אסאמית
 לאום:  הודו הודו
 קוד שפה:  as 
 קוד ISO 639-1:  as 
 קוד ISO 639-2:  asm 
 קוד ISO 639-3:  asm 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
אסאמית (באסאמית: অসমীয়া, בתעתיק: אוֹהוֹמִיָּה) היא שפה מקבוצת השפות ההודו-איראניות במשפחת השפות ההודו-אירופיות המדוברת במדינות אסאם וארונאצ'ל פרדש, בצפון-מזרח הודו. יש דוברים של השפה גם בבנגלדש (בעיקר באזור סילהט; Silhet) ובמדינת מניפור שבהודו. בסך הכול מספר דובריה מגיע לכ-20 מיליון בני אדם.
האסאמית נכתבת בכתב אסאמי, הזהה לכתב הבנגלי, פרט לשתי אותיות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סדקי | סדקי | וילוני | וילוני | מכתשי | מכתשי | דו־שפתי | דו־שפתי |  |  |  |  |
| אפי |  |  | ŋ |  | n |  | m |  |  |  |  |  |
| סותם |  |  | gʱ | kʰ | dʱ | tʰ | bʱ | pʱ |  |  |  |  |
| חוכך | ɦ | h |  | x | z | s |  |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  | w |  | ɹ |  |  |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  | l |  |  |  |  |  |  |  |
* תוספת פונמה בהתאמה
אנדי דיק

| --- | --- |

 לידה:  21 בדצמבר 1965 (בן 58) צ'ארלסטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Andrew Thomlinson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1984 
 מקום לימודים:  Joliet West High School  Lassiter High School  George Walton Comprehensive High School 
 http://www.andydick.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
דיק מחזיק בפינייטה עם תגזיר של הקומיקאי טום גרין עבור "The 1 Second Film" בדצמבר 2004
אנדרו ר. "אנדי" דיק (באנגלית: Andrew R. "Andy" Dick; נולד ב-21 בדצמבר 1965) הוא קומיקאי, שחקן, מוזיקאי ומפיק אמריקאי.
ביוגרפיה

דיק נולד בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית, ואומץ עם לידתו בידי סו ואלן דיק. הוא גדל במספר מקומות, בקונטיקט, פנסילבניה, ניו יורק ויוגוסלביה. כבר כנער לקח חלק במספר הפקות תיאטרון, וגילה משיכה מיוחדת לתחום הקומדיה.
פריצתו של דיק הייתה בשנת 1992 בתוכניתו של בן סטילר ברשת פוקס. ב-1994 שיחק בסרט הקומי "בצבא עכשיו" לצידה של לורי פטי. בשנת 1995 החל לככב בתפקיד ראשי בסיטקום "עיקר החדשות" ברשת NBC, למשך חמש עונות עד לירידת התוכנית ב-1999. מאז הופיע דיק במספר רב של תוכניות טלוויזיה וסרטי קולנוע, בהם: תוכנית הלילה של דייוויד לטרמן, הסדרה "נני", הסרטים "ייעוץ מזחל", "אחי איפה האוטו שלי" ו"זולנדר". בשנת 2001 הפיקה רשת MTV תוכנית בכיכובו, הנקראת "המופע של אנדי דיק", אשר שודרה במשך שלוש עונות, והסתיימה בשנת 2004.
בשנת 2003 כיכב בסרט הקומי "הפטיש העברי" לצד אדם גולדברג וג'ודי גריר. בשנת 2006 שיחק בדרמה "עבדות" לצד מייקל אנגרנו, ובסרט "תקוות גדולות" לצד לייסי שאבר.
בשנת 2015 שיחק בסרט האימה "סלאשר באל איי", לצד דייב בטיסטה.
חיים אישיים

דיק, המגדיר עצמו כדו מיני, היה נשוי בין השנים 1986 ל-1990, והוא אב לשלושה ילדים ממערכות יחסים שונות. דיק נעצר בעבר באשמת אחזקה בלתי חוקית של מריחואנה וקוקאין, ומודה כי הוא מתמודד עם בעיות סמים ושתיית אלכוהול גם בימים אלו. ביולי 2008 נעצר דיק לאחר שהטריד מינית צעירה בת 17. בינואר 2010 נעצר פעם נוספת לאחר שהטריד מינית שני גברים.
ב-11 במאי 2022 נעצר דיק בידי אנשי משרד השריף של מחוז אורנג' בקליפורניה, בעקבות תלונה על תקיפה מינית של גבר. דיק שהה במחיצת אנשים נוספים באתר מחנאות בקניון טרביוקו (אנ'), ואנשי השריף הוזעקו למקום לאחר שאחד הגברים בחבורה התלונן שדיק הטריד אותו מינית.