stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חקלאות
סוגי חקלאות

ישנם סוגי חקלאות שונים, בשילובים שונים. כך, שדה בעל יכול להיות משמר וחקלאות עירונית יכולה להיות אורגנית.
חקלאות בעל
חקלאות שלחין
חקלאות אורגנית
חקלאות ביו-דינמית
חקלאות משמרת
בת-קיימא - פרמקלצ'ר
אקסטנסיבית (Extensive), יבול קטן ליחידת שטח, על פני שטחים נרחבים (בדרך כלל ללא השקיה או עם השקיית עזר בלבד);
אינטנסיבית (Intensive), יבול גדול ליחידת שטח (בדרך כלל בעזרת השקיה), בניגוד לחקלאות אקסטנסיבית. חקלאות זו עושה בין היתר שימוש בגידולים בקומות (למשל פטריות), ו/או בחקלאות אנכית במכולות
חקלאות תעשייתית או גידולי תעשייה, הכוונה לחקלאות המגדלת גידולים המיועדים לעבור תהליך תעשייתי. דוגמאות: כל הגידולים המיועדים להפקת שמן מאכל, כותנה העוברת ניפוט ומשמשת לתעשיית הטקסטיל (כמו גם תעשיית חומרי הנפץ והשמן), עגבניות לתעשייה המשמשות להכנת רכז עגבניות.
חקלאות עירונית - משלבת בין סוגי חקלאות שונים, תוך ניצול והתאמה לאזורים אורבניים. יתרונות חקלאות זו בהקטנת חתימת הפחמן, זמינות גבוהה ליבול טרי (מהשדה לצלחת), שיפור באיכות האוויר, הצללה והורדת עומס חום, מקומות מפגש לפעילויות קהילתיות, הגדלת הפאונה, הוזלה במחיר היבול, ועוד.
חקלאות מואסי - חקלאות באזורים חוליים הסמוכים לים, המנצלת את מי התהום הסמוכים לפני השטח. התקיימה באזור המואסי הסמוך לגוש קטיף ובכל שטחי החולות הנודדים בארץ ישראל.
Syntropic agriculture(אנ') - פותחה בברזיל.
חקלאות ואקלים

על רקע הדאגה העולמית העולה מהשלכות של התחממות גלובלית ושינויי אקלים, הוקמו בתחילת המאה ה-21 מספר ארגונים בינלאומיים שבחנו שיתופי פעולה חוצי-מדינות בהקשר הסביבתי. דגש מיוחד ניתן לתחום החקלאות, אשר נכון לשנת 2019 אחראי לכרבע מפליטת גזי החממה.
דו"חות של האו"ם בשנים 2016 ו-2019 הדגישו את החשיבות העולמית של מערכת היחסים בין התעשייה החקלאית לבין הסביבה. על פי דו"ח 2019, פעילות של חקלאות, יערנות ושימושים דומים בקרקעות אחראיים על 13% פליטת הפחמן הדו-חמצני, 44% מפליטת גזי המתאן, ו-82% מפליטת תחמוצת החנקן - מבין הפליטות שמגיעות כתוצאה מפעילות אנושית בעשור 2007–2016. הדו"ח הדגיש בנוסף שלקרקע תפקיד חשוב בוויסות האקלים, וששינוי אופן הניצול של הקרקע לחקלאות משפיע באופן עמוק יותר על שינויי האקלים.
באוגוסט 2019 הגיע הנושא לסדר היום העולמי, כאשר הצתת גל שריפת ענק באמזונאס בברזיל, בין היתר כדי לפנות אדמת יער לצורך שימוש חקלאי, גרמה לאיומים על ברזיל בביטול הסכמי סחר, זאת בעקבות החשיבות האקולוגית של יער האמזונאס, והחששות מפני ההשלכות על אקלים העולם אם אדמות יער בקנה מידה גדול יומרו לצרכים חקלאיים.
תערוכות חקלאיות

תערוכות חקלאיות תורמות להפצת ידע בתחום ולמפגשים בין כל העוסקים בענף. בין התערוכות הבולטות בעולם החקלאות: סימה (בפריז), אימה (בבולוניה) ופרוט לוגיסטיקה (בברלין). התערוכות מושכות אליהן עשרות אלפי חקלאים, חוקרים ומדינאים. בישראל, התערוכה הבולטת במשך שנים רבות, החל מ-1976, ועד תחילת שנות האלפיים, הייתה תערוכת "אגריטך" (שהתקיימה עד תחילת שנות ה-20 של המאה ה-21). החל משנות האלפיים התערוכות החקלאיות הבולטות הן: אגרומשוב התערוכה החקלאית הבינלאומית השנתית המתקיימת מאז 1991. אגרומשוב מתקיימת בשנים האחרונות בבנייני האומה, תערוכת מו"פ ערבה, המתקיימת אחת לשנתיים ותערוכת "אגרו ישראל - יבול שיא", המתקיימת אחת לשנה במעיין חרוד.
אגרוטק

הוא תחום של מחקר ופיתוח יישומי, המשלב בין שני עולמות - חקלאות וטכנולוגיות מתקדמות.
התחומים המדעיים שבבסיס האגרוטק הם: מדעי החיים, ביולוגיה מולקולרית, גנטיקה, פיזיולוגיה של צמחים ובעלי חיים, אבולוציה, אקולוגיה, מדעי הסביבה, הנדסה, מתמטיקה, טכנולוגיה, מדעי המחשב, סטטיסטיקה וגאוגרפיה.
תחום זה התפתח מאוד בשנים האחרונות[דרוש מקור].
ביקורת

למרות הישגי החקלאות המודרנית בהגדלת התפוקות, החל מסוף המאה ה-20 התחזקו טענות הביקורת כלפי חלק מתופעות הלוואי של צמיחתה של החקלאות המודרנית.
כיום שולטים בשווקים הבינלאומיים מספר מצומצם של תאגידים המייצרים תשומות חקלאיות עיקריות. מצד שני, גם בתחום החברות המשווקות את מוצרי המזון לצרכן, התגבשו מספר תאגידי ענק. כוחם הרב של תאגידים אלו מעורר דאגה גם בקרב קהילות החקלאים וגם בציבור הרחב[דרוש מקור]. מספר פעילים חברתיים, במיוחד בארצות מתפתחות, אף מכנים את הבלעדיות של חברות הזרעים, על זנים שפותחו בדרך של הנדסה גנטית, כ"פירטיות ביולוגית".[דרוש מקור]
זיהום הסביבה על ידי החקלאות. אם בדרך של זיהום מקורות מים ומי תהום בדשנים, בחומרי הדברה ובשפכים לא מטופלים של בעלי חיים, ואם בדרך של שימוש בחומרים לא מתכלים כגון יריעות פלסטיק.
נכון לשנת 2019 ענף החקלאות ברחבי העולם אחראי לכרבע מפליטת גזי החממה. מבין תחומי החקלאות השונים, גידול הבקר הוא התחום אשר אחראי על הכמות הגדולה ביותר של גזי חממה.
אי התאמת שיטות חקלאיות מודרניות לתנאי הקרקע והאקלים, עלולה ליצור נזק לקרקע ולהביא לתופעות של מדבור.
קיימת התנגדות בקרב ארגונים שונים התומכים בזכויות בעלי חיים, לממשק הנהוג בחקלאות בעלי חיים אשר, לטענתם, גורם סבל בלתי נחוץ לבעלי החיים. במספר מדינות אף נחקקו חוקים המגבילים את החקלאים בתחומים אלו.
התודעה הצרכנית הגוברת במדינות המערב, וחילוקי הדעות לגבי התפתחותה של החקלאות המודרנית, הביאו לצמיחתן של תנועות התומכות בקשר הדוק בין הקהילה המקומית ובין החקלאים תוך דגש על חקלאות בהיקפים קטנים ועל שימור הזנים המקומיים. מתוך תנועות הנגד אשר צמחו בעקבות תיעוש החקלאות, בולטת במיוחד בצמיחתה, ובכוחה הכלכלי ההולך וגובר, תנועת החקלאות האורגנית הדוגלת בשימור הסביבה ועל כן אוסרת שיטות עיבוד קרקע מסוימות ושימוש בדשנים ובחומרי הדברה אשר מקורם אינו טבעי.
ראו גם

החקלאות בישראל
אגרריות
נחלה חקלאית
הערות שוליים

↑  תחדיש של הלשונאי דוד ילין
↑  Map Of The Month: How Many People Work In Agriculture
↑  עזריה אלון (2005), שבעת המינים. רעננה: הקיבוץ המאוחד.
↑  אבי בליזובסקי, ‏החקלאות החלה בו־זמנית בכמה מקומות בסהר הפורה, באתר "הידען", 9 ביולי 2013
↑  החקלאות התחילה המון זמן לפני שידענו, באתר אגרונט, 27 ביולי 2015
↑  חווה חקלאית עירונית- גידול ירק ללא חומרים וללא מזיקים, באתר VerticalField
↑  What is Syntropic Farming? – Agenda Gotsch, agendagotsch.com
1 2  האם הבשר שיגודל במעבדה ידידותי לסביבה?, באתר הידען
↑  Climate Change and Land, The Intergovernmental Panel on Climate Change
↑  Climate Change and Land - תקציר, באתר הפאנל הבינלאומי לשינויי אקלים
↑  מומחי אקלים על השריפות באמזונס: "הרס חסר תקדים", באתר ynet, 23 באוגוסט 2019
↑  השריפות באמזונס: מנהיגי ה-G7 יסייעו ב-20 מיליון דולר, באתר ynet, 26 באוגוסט 2019
↑  ננעלה תערוכת "אגריטך 76", דבר, 17 בספטמבר 1976
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293804205171  BNE: XX4576248  BnF: cb11934798x (data)  GND: 4034402-2  HDS: 013933  LCCN: sh85002415  NARA: 10640158  NDL: 00568603  NKC: ph116770 
ערמות חציר בחצר בית במונטנגרו
חקלאות בעמק חפר
חקלאית הנושאת כד ושיבולים, ציור משנת 1896
"חקלאים בשדה" ציור מעשה ידי הצייר פיליפ באוקנכט
איסוף אלומות בשדה חיטה. מחוז מאדהיה פרדש, הודו
קלשונים, אתים ומגרפות: כלים מסורתיים לעבודה חקלאית.
מטאליסט

ערך זה עוסק בכינוי לאדם היוצר או שר מטאל. אם התכוונתם לחברת הפקות המקדמת את תרבות המטאל בישראל, ראו .
מֶטַאליסְט (באנגלית: Metalhead) הוא כינוי של אדם המעריץ מוזיקת מטאל, שמרכיבים מעולם זה הפכו מרכזיים בעולמו.
שיער המטאל האופייני

ראשיתה של התרבות המטאליסטית ב"מטאל השיער" (Hair metal), שהתפתח בארצות הברית בשנות השבעים. להקות שזמריהן היו מגודלי שיער זכו למעריצים רבים, שחיקו את מנהגי גידול השיער שלהם; את הרגלי הלבוש שלהם, שכללו מעילי עור, מכנסי ג'ינס קרועים; ואת התנהגותם, שכללה שתייה מרובה של משקאות חריפים (במיוחד בירה), עישון ורכיבה על אופנועים. עם שקיעת מוזיקת רוק השיער לטובת מוזיקת המטאל, במיוחד בשנות השמונים ובתחילת שנות התשעים, הפכה התרבות המטאליסטית ססגונית פחות ואפלה יותר, והודגשו בה אלמנטים חדשים מהתנהגותם של זמרי המטאל, כמו מוטיב השטן.
אזכורים תרבותיים

מטאליסטים הוצגו במספר רב של סדרות טלוויזיה וכן בכמה סרטי קולנוע. הסרטים הידועים ביותר העוסקים בתרבות המטאליסטית הם "דטרויט רוק סיטי" מ-1999, העוקב אחרי ארבעה מעריצים של להקת קיס בסוף שנות השבעים, "שטן על הזמן" מ-2000, "סוף הוליוודי" של וודי אלן מ-2002, שבו בנו של וודי אלן הוא מטאליסט בעל שיער ירוק שאוכל עכברושים על הבמה וטנשיוס די בסרטם מפרט הגורל, שבו ג'ק בלאק משחק סולן להקת מטאל המנסה להשיג מפרט העשוי משן השטן.
תרבות המטאל בישראל

הרוק הכבד היה פופולרי בישראל בתחילת שנות התשעים, תקופת השיא של הרוק הכבד בעולם. שלוש מלהקות המטאל הגדולות של התקופה - איירון מיידן, מטאליקה ומגאדת' - הופיעו בישראל באותה תקופה. עם דעיכת הפופולריות של הרוק בעולם, תפסה את מקומו גם בישראל מוזיקת טראנס. המטאל זכה לתחיה מחודשת בישראל עם העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות התשעים, ובסוף שנות האלפיים שב המטאל וזכה בפופולריות בישראל, עם פסטיבל המטאל "הללויה" בו הופיעו להקות מטאל ישראליות אל מול יותר מ-1,200 צופים. מאפיין נוסף של התחייה הייתה חזרתן לישראל של להקות מטאל מן העולם, ובמיוחד הופעתה של להקת מטאליקה בישראל ועריכת פסטיבל Ozzfest בתל אביב, בו הופיעו סולן בלאק סבאת' אוזי אוסבורן ולהקות נו מטאל, מטאל ודת' מטאל.
ראו גם

פסטיבל ואקן
מטאליסט הפקות
פולחן השטן ברוק הכבד
Metalist Magazine
מטאליסטים מניפים יד בסימן מאנו קורנוטה בהופעה של להקת המטאל ג'ודס פריסט
מטאליסטים במועדון ביוהנסבורג
קימברלי גילפוייל

| --- | --- |

 לידה:  9 במרץ 1969 (בת 55) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Kimberly Ann Guilfoyle 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  ג'ופיטר 
 השכלה:  University of California, Davis (BA), University of San Francisco (JD)
 מעסיק:  פוקס ניוז, America First Policy Institute 
 תפקיד:  הגברת הראשונה (8 בינואר 2004–28 בפברואר 2006) 
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית
 השקפה דתית:  נצרות, הכנסייה הקתולית 
 בן או בת זוג:  גווין ניוסם (דצמבר 2001–28 בפברואר 2006)  Eric Villency (27 במאי 2006–נובמבר 2009)   דונלד טראמפ ג'וניור (2018–2024) 
 מספר צאצאים:  1 
 
קימברלי אן גילפוייל (באנגלית: Kimberly Ann Guilfoyle; נולדה ב-9 במרץ 1969) היא אושיית חדשות וטלוויזיה אמריקאית אשר שימשה גם כיועצת לנשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ בכהונתו הראשונה.
גילפוייל למדה באוניברסיטת קליפורניה, דייוויס ובאוניברסיטת סן פרנסיסקו, והייתה עורכת דין בסן פרנסיסקו ובלוס אנג'לס, קליפורניה. היא הייתה עוזרת תובע במחוז בסן פרנסיסקו משנת 2000 עד 2004. גילפוייל התחתנה עם הפוליטיקאי הדמוקרטי ומושל קליפורניה גאווין ניוסום והייתה הגברת הראשונה של סן פרנסיסקו. היא חברה במפלגה הרפובליקנית והייתה חברתו של דונלד טראמפ הבן מאז 2018.
היא עבדה בחדשות פוקס ניוז מ-2006 עד 2018 והנחתה את התוכנית "The Five" ברשת. מאוחר יותר היא הצטרפה ל-America First Policies, שהוא ארגון פרו-טראמפ ולקמפיין למען הרפובליקנים בבחירות אמצע הקדנציה של 2018.
ראשית חיים וחינוך

גילפוייל נולדה בסן פרנסיסקו ב-9 במרץ 1969, לאם פורטוריקנית ואב ממוצא אירי.
אמה, מרסדס, לימדה חינוך מיוחד. היא מתה מלוקמיה כאשר גילפוייל הייתה בת 11. אביה, אנתוני, נולד באניס, מחוז קלייר, אירלנד, והיגר לארצות הברית בשנת 1957 בגיל 20. בשנת 1958, בעודו עדיין אזרח אירי, הוא גויס לצבא ושירת שם כארבע שנים.
גילפוייל סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון מרסי בסן פרנסיסקו אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, וקיבלה דוקטורט במשפטים. בזמן לימודי משפטים, היא התמחתה במשרד התובע המחוזי של סן פרנסיסקו ובמקביל דגמנה עבור מייסיס ומגזין כלות.
מאוחר יותר היא למדה בטריניטי קולג' באירלנד. בזמן שהותה שם, היא פרסמה מחקר בנושא זכויות ילדים וחוק הקהילה הכלכלית האירופית.
קריירה

לאחר לימודי משפטים, לימדה במחוז בבית ספר ציבורי, ועבדה לזמן קצר כתובעת בסן פרנסיסקו, אך היא איבדה את עבודתה ב-1996.
לאחר מכן, גילפוייל בילתה ארבע שנים בלוס אנג'לס כסגנית התובע המחוזי, ועבדה על תיקי מבוגרים ונוער, כולל תרופות נרקוטיות, אלימות במשפחה, חטיפה, שוד, הצתה, תקיפה מינית ואף רצח. היא קיבלה מספר פרסים במשרד התובע המחוזי של לוס אנג'לס, כולל פרס התובעת של החודש.
תקשורת ופוליטיקה

היא הופיעה בסרט "Happily Even After" ב-2004, כשגילמה סנגור ציבורי מול אדוארד אסנר ומרינה בלאק, אחייניתה של שירלי טמפל. הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים טרייבקה.
בינואר 2004, גילפוייל עברה לניו יורק כדי להנחות משם תוכנית.
היא הצטרפה לפוקס ניוז בפברואר 2006 כמנחה של תוכנית סוף השבוע. בשנת 2014, היא החלה להנחות את Outnumbered במשך כמעט חמישים פרקים, ועוד כמה הופעות עד יוני 2018. גילופייל הופיע מדי שבוע גם בקטע החוזר "האם זה חוקי?" ב-The O'Reilly Factor עד לביטול התוכנית ב-2017, וכאורח שבועי ביום חמישי בתוכנית הרדיו Kilmeade and Friends של בריאן קילמיד.
באמצע 2017 חתמה גילפוייל על הארכת חוזה לטווח ארוך עם חדשות פוקס. שנה לאחר מכן, ביולי 2018, גילפוייל עזבה בפתאומיות את פוקס ניוז; לאחר מכן היא החלה לעבוד ב-Super PAC: פרו-דונלד טראמפ.
בשנת 2015, גילפוייל הוציאה ספר שהוא חצי-אוטוביוגרפי, בשם Making the Case: How to Be Your Own Best Advocate, על חוויותיה בילדות ובעבודתה כעורכת דין ותובעת.
תקשורת ופוליטיקה > ממשל טראמפ וקמפיין טראמפ 2020

בדצמבר 2016 דווח שגילפוייל מועמדת למזכירת העיתונות של הנשיא דונלד טראמפ.
הוושינגטון פוסט תיאר את גילפוייל כ"מעודדת שמרנית של הנשיא טראמפ".
בשנת 2020, דווח שגילופייל היא יו"ר ועדת הכספים של ועדת הניצחון של טראמפ.
החל מתחילת 2020, קמפיין טראמפ שילם לגילפוייל 15,000 דולר לחודש. גילפוייל לקחה על עצמה תפקידי ייעוץ רחבים. בקמפיין של טראמפ 2020, גילפוייל ניהלה חטיבת גיוס כספים. חטיבה זו שילמה לאיש החברה סומרס פרקאס כדי לגייס כסף. חטיבת גיוס הכספים בניהולה הייתה בסערה פנימית על רקע עזיבות של צוות מנוסה והאשמות בהוצאות חסרות אחריות.
באוגוסט 2020, בוועידה הלאומית הרפובליקנית, נשאה גילפוייל נאום שתואר על ידי חלק מהמשקיפים כ"קולני שלא לצורך" אם כי אחרים בתקשורת תיארו אותו כנאום נלהב. היא ספגה ביקורת על כך שתיארה את עצמה כאמריקאית מהדור הראשון.
בינואר 2021, גילפוייל הצטרפה לנשיא טראמפ, דונלד ג'וניור, רודי ג'וליאני, אריק טראמפ ואחרים על האליפסה בוושינגטון די.סי. כדי להתייחס ל"מצעד להציל את אמריקה" שהוביל בסופו של דבר למתקפה על הקפיטול. היא הייתה מעורבת בארגון המחאה בקפיטול. גילפוייל הופיעה גם בסרטון שהוקרן בצעדה של דונלד.
חיים אישיים

בשנת 2001, גילפוייל התחתנה עם גווין ניוסם, אז מפקח עירוני בסן פרנסיסקו. ניוסום נבחר לראש עיריית סן פרנסיסקו ב-2003. בעודה נשואה לניוסום, היא שינתה את שמה לקימברלי גילפוייל ניוסום. בני הזוג הופיעו בגיליון ספטמבר 2004 של הרפרס בזאר; בינואר 2005, גילפוייל וניוסום הגישו יחד תביעת גירושין. הגירושים שלהם היו רשמים ב-28 בפברואר 2006.
ב-27 במאי 2006, בברבדוס, גילפוייל נישאה ליורש הרהיטים אריק וילנסי. יחד הם ילדו את בנם, רונן אנתוני, ב-4 באוקטובר 2006. ביוני 2009, גילופייל ווילנסי הודיעו שהם נפרדים; גירושיהם הושלמו מאוחר יותר באותה השנה.
ביוני 2018, ונסה טראמפ, שהגישה בקשה לגירושין שלושה חודשים קודם לכן, אישרה שגילפוייל יצאה עם בעלה המנוכר, דונלד טראמפ ג'וניור הגירושים של הזוג טראמפ היו סופיים ב-2018. באמצע 2019, גילופייל וטראמפ ג'וניור רכשו במשותף 4.4 דולר מיליון בית בהמפטונס, אותו הם מכרו במרץ 2021 תמורת 8.14 מיליון דולר. במרץ 2021, גילפוייל וטראמפ ג'וניור רכשו ביחד בית של 9.7 מיליון דולר ביופיטר, פלורידה. גילפוייל וטראמפ התארסו ב-31 בדצמבר 2020, אם כי החדשות על האירוסין לא פורסמו לציבור עד ינואר 2022.
זמירה פורן-ציון

| --- | --- |

 לידה:  9 במרץ 1954 (בת 70) 
 מדינה:  ישראל 
 
זמירה פורן-ציון (נולדה ב-9 במרץ 1954) היא חוקרת ספרות ואמנות, שחקנית-יוצרת, מחזאית, אשת חינוך, אמנית ומשוררת ישראלית. ממקימי קיבוץ אפיק. הייתה מרצה באקדמיה וחברת סגל מן המניין במכללת סמינר הקיבוצים. עוסקת במחקר ובהוראה בתחומי הספרות, האמנות, פמיניזם, מחאה ומזרחיות ומרצה בכנסים בארץ ובכנסים בין לאומיים. ממייסדות וממובילות תנועת "אחותי למען נשים בישראל" ומ"קואליציית לבי במזרח להקצאה שוויונית בחינוך ובתרבות".
ביוגרפיה

פורן-ציון נולדה בישראל וגדלה במעברת כפר ענא באור יהודה, שם גרה עד 1961. לאחר מכן גדלה באור יהודה. למדה בתיכון ע"ש פרקאוף בעיר. שירתה בנח"ל והייתה ממקימי קיבוץ אפיק ברמת הגולן. היא בעלת שני תוארי M.A, הראשון בייעוץ חינוכי והשני בספרות עם ישראל. שני התארים נלמדו באוניברסיטת בר-אילן. כמו כן היא בעלת תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת בר-אילן על עבודת הדוקטורט שלה "אמנות וספרות בשנות העשרים בארץ ישראל", בהנחיית הפרופ' אבידב ליפסקר.
פורן-ציון בוגרת לימודי תעודה במוזיאולוגיה מטעם אוניברסיטת תל אביב. כאוצרת, אצרה תערוכה מונוגרפית של האמנית ריבה רזין "טביעת אצבע" וכן אצרה את התערוכה הקבוצתית "שרקייה" במסגרת עבודתה בסמינר הקיבוצים, בגלריה "המעבדה" יחד עם האוצר שרון תובל. פורן-ציון בוגרת לימודי תעודה באמנות מטעם מכון אבני ולימודי תעודה בטיפול באמנויות ובטיפול משפחתי מטעם מכללת סמינר הקיבוצים. כאשת חינוך שימשה כיועצת חינוכית במפת"ן אור יהודה בין השנים 1978 עד 1988. פורן-ציון גם הייתה יועצת חינוכית ומורה לספרות בשנים 1988–2015 בתיכון רמלה לוד. כמו כן, שימשה מדריכה מחוזית לשיפור אקלים חינוכי מיטבי במשך שש שנים במשרד החינוך.
פורן-ציון היא אמנית המשלבת טקסטים בתוך יצירות אמנות. פורן-ציון הציגה תערוכת יחיד ותערוכות קבוצתיות בארץ ובעולם: במוזיאון ארץ ישראל, בבית האמנים בירושלים, בגלריה טובה אוסמן, בגלריה קסטרא בחיפה, בבית גבריאל ובגלריות בחו"ל, שהתפרסמו על-ידי שתי אוצרות: עמילי גלבמן (קבוצת "ולא יכולתי להגיד", ובתערוכות קבוצתיות בלונדון, פינלנד, פורטוגל ואיטליה) ויפה מאיר ("מטקות ישראליות", בירושלים, מדריד ואוביידו בספרד).
פורן-ציון היא ממייסדות תנועת "אחותי – למען נשים בישראל", וממקימות קואליציית "לבי במזרח להקצאה שוויונית בחינוך ובתרבות". היא אף זכתה באות הוקרה מטעם ארגון "לבי במזרח" בשנת 2015. פורן-ציון עורכת ומנחה את הסדרה הספרותית "קריאה מזרחית", מטעם תנועת אחותי. אקטיביסטית פמיניסטית ופעילה בסוגיות: כמו מאבק לשינוי תוכנית הלימודים בספרות. במסגרת זו, על מנת להביא לשינוי ובמטרה לשלב את תרבות המזרח בלימודי הספרות, נפגשה עם ארבעה שרי החינוך ותרבות, מ-2002 עד 2021. היא כתבה את סקירת המאבק, שארך עשרים שנה, בספר "זיו נוצץ מדמע" הוצאת רסלינג, קידום מיזמי תרבות ואמנות למען משוררות מודרות, פעילות יצירה וכתיבה במתנ"ס יהוד, ובסלון הפואטי שהקימה בביתה ביהוד.
בתור שחקנית-יוצרת היא הופיעה גם בהצגה "הסתכלות" על פי סרטו של יהודה ג'אד נאמן שבוימה בידי דודי מעיין ופיראס רובי ועלתה בשנת 2016. ואף זכתה במקום הראשון בפסטיבל עכו.
יצירותיה פורסמו בכתבי-עת כמו הו!, מאזניים והכיוון מזרח, המוסך, בכיוון הרוח, החינוך וסביבו (סמינר הקיבוצים) ובאסופות שונות.
פורן-ציון זכתה במקום הראשון בתחרות השירה בכנס השירה הבין לאומי ה-41 באקוואדור, 2022. בנוסף זכתה בפרס אח"י לעידוד המחקר הספרות והאמנות, בשנת 2022.
היא חיה ויוצרת ביהוד, אם לחמישה.
תערוכות > תערוכות יחיד

שירי זאבה-הפיל נרדם לנצח, גלריה טובה אוסמן, תל אביב, 1998
סמר, בית גבריאל, צמח, 2000
צוואר לתודעה גלריית קריית האמנים החדשה, קריית טבעון 2000
אמנית חונכת אמנית - תערוכה משותפת אנטיאה - מקום לאמנות נשים ב"קול האשה", ירושלים, 2009
ערספואטית גלריה טובה אוסמן, תל אביב, 2011
תערוכות > תערוכות קבוצתיות

אחותי - אמניות מזרחיות בישראל בית האמנים, ירושלים, 2000
דבר חדש באמנות רוטשילד 65, תל אביב 2012
מטקות הכי ישראלי מרכז ספרד-ישראל, מדריד 2013
ז'קלין כהנוב: הלבנט כמשל מוזיאון ארץ ישראל, רמת אביב, תל אביב, 2019
ספרים ומחזות

"אסור לכתוב על אושר" בעריכת אלי הירש. תעתיק מעברית לערבית יהודית אפרים פריזד. יצא בהוצאת דייזי, 2024.
"I am Samar" (שירה) בעריכת אלי הירש, תרגום לאנגלית: יוני המר קוסוי. הוצאת דייזי, 2023.
"אנא סמר" (שירה) בעריכת אלי הירש, תעתיק מעברית לערבית יהודית בידי אפרים פריזד, יצא בהוצאת ספרי עִתון 77, 2022.
"עיבראקית", מחזה המבוסס על הספר "אנא סמר" שהוצג בתיאטרון יפו. בבימויה של חנה ואזנה גרינולד, עם מוזיקה של יאיר דלאל. בהצגה שיחקה פורן-ציון לצד אהובה קרן
"הליכה למעשה" מחזה מאת פורן-ציון בבימויה של ד"ר נטלי תורג'מן ובביצוע אנסמבל תמנונים ופורן-ציון הוצג לראשונה בפסטיבל "ניסוי כלים" 2013 בבית תמי תל אביב. וגם במרכז ביכורי העתים, בפסטיבל "לבי במזרח" ובתיאטרון עכו.
הערות שוליים

↑  זמירה פורן-ציון באתר מחקר מכללות ישראל
↑  זמירה פורן-ציון באתר מוזיאון ישראל
↑  זמירה פורן-ציון, קורות חיים, באתר ד"ר זמירה פורן-ציון
↑  זמירה פורן-ציון, קורות חיים, באתר .zmira.poran.co.il
↑  מערכת הבמה, שרקיה: תערוכה חדשה לסמינר הקיבוצים, באתר הבמה
↑  ערספואטיות / זמירה פורן-ציון / גלריה טובה אוסמן. דניאל ראוכוורגר, הארץ, תערוכות חדשות
↑  המערכת, פסטיבל ליבי במזרח השישי יפתח ביפו ביום שני, באתר המפלגה הקומוניסטית הישראלית, ‏13.6.2015
↑  זיו נוצץ מדמע, מחקרים על המזרחיות בישראל. הוצאת רסלינג, 2014
↑  צבי גורן. פסטיבל עכו 2016 – זוכים אל העבר. אתר הבמה
↑  המלצת השבוע, הסתכלות 1976, ערב רב
↑  זמירה פורן-ציון, באתר "הַמּוּסָךְ - מוסף לספרות" של הספרייה הלאומית, ‏6בפברואר 2019
↑  "אבא שיר" מאת זמירה פורן-ציון בכתב העת "בכיוון הרוח"
↑  זמירה פורן ציון באתר של נילי דגן
↑  World congres of poets
↑  זמירה פורן ציון בפרס אח"י לשירה
↑  הספר באתר מורשת יהדות בבל
↑  ביקורת על ההצגה באתר "מרתה יודעת"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 275952  NLI: 987007266490905171  ISNI: 0000 0004 0242 9206  ULAN: 500479979  VIAF: 98126971   WorldCat (עם VIAF): 98126971
חילוץ פרחאן קאדי

חילוץ קאיד פרחאן אל-קאדי (בערבית: قائد فرحان القاضي) היה מבצע צבאי של צה"ל ושירות הביטחון הכללי ב-27 באוגוסט 2024, במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל. במבצע חולץ קאדי, תושב רהט שנחטף לרצועה בטבח שבעה באוקטובר, והושב לביתו בישראל.
החטיפה

במהלך טבח שבעה באוקטובר, נחטפו לרצועת עזה משטח ישראל 251 ישראלים. רוב החטופים היו אזרחים שנחטפו ללא כל הבחנה של גיל, מין או מוצא. פרחאן קאדי, בדואי ישראלי בן 53 מרהט, נשוי ואב ל-11, עבד כשומר בבית אריזה בקיבוץ מגן, משם נחטף במהלך המתקפה.
החילוץ

פרחאן קאדי הוחזק במנהרה בדרום רצועת עזה, כשהוא נמצא לבדו, לאחר שננטש על ידי שוביו. ב-27 באוגוסט 2024 הוא חולץ ללא חילופי אש במבצע משולב של אוגדה 162, בפיקוד שייטת 13 ע״י יחידת יהל״ם בסיוע חטיבה 401. הוא נמצא במהלך סריקת מנהרות על ידי הכוחות, ללא מודיעין מדויק על הימצאותו במנהרה. הוא הוטס לישראל על ידי מסוק של חיל האוויר אחרי שהועבר אליו על ידי יחידת הניוד 444 ואושפז בבית החולים סורוקה. שם דיווח על כך שהיה עד למותו של החטוף אריה זלמנוביץ'.
חלק גדול מהזמן בשבי הוחזק בחושך וסבל מתת-תזונה. לטענתו, עובדת היותו מוסלמי דובר ערבית לא סייעה לו. בסך הכל שהה בשבי 326 ימים.
ראו גם

מבצע ראשית האור
מבצע יד זהב
מבצע ארנון
הערות שוליים

↑  שב הביתה: החטוף קאיד פרחאן אל-קאדי מהפזורה הבדואית נמלט מהשבי בעזה וחזר למשפחתו - אשדוד אונליין, באתר אשדוד אונליין, ‏27 באוגוסט 2024
↑  אלכסנדרה לוקש, פרחאן נכלא בחושך מוחלט, מתחת לקרקע: "ייקח לו זמן לעכל שזה מאחוריו", באתר ynet, 28 באוגוסט 2024.
↑  אחרי 326 ימים בשבי: החטוף פרחאן קאדי חולץ בחיים ממנהרה בעזה, באתר חדשות 13, 27 באוגוסט 2024.
↑  במהלך מבצע משותף עם שייטת 13 וכוחות מיוחדים נוספים, צוות האיתנים של יחידת הניוד 444, לקח חלק בחילוץ החטוף פרחאן קאד, אינסטגרם
↑  מתן צורי, יעל צ'כנובר, פרחאן קאדי שהה לצד אריה זלמנוביץ' בשבי: "נקשר אליו מאוד וטיפל בו", באתר ynet, 29 באוגוסט 2024
קאדי יורד ממסוק חילוץ בליווי כוחות הביטחון
קרואסון

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מאפה, מגדנאות
 על שם:  סהר
 מטבח:  המטבח הצרפתי
 מוצא:  צרפת צרפת
 אופן הגשה:  חם, לעיתים לצד קפה או משקה דומה
 מרכיבים עיקריים:  בצק עלים, חמאה
 ברכתו:  ברכת בורא מיני מזונות, ברכת על המחיה
 גבינות
 צורה:  סהר 
 
הסהרון הוא מאכל נפוץ בבתי קפה שם הוא מהווה חלק מארוחת בוקר קונטיננטלית, או עומד בפני עצמו.
קְרוּאָסוֹן (נהגה בישראל לעיתים כשגיאה "קוראסון") (בצרפתית: Croissant, ‏האזנהקובץ:Fr-croissant.ogg‏Ⓘ‏, בתרגום מילולי: "סהר"; בעברית: סהרון) הוא מאפה מפורסם מהמטבח הצרפתי, הקרוי על שם צורתו הדומה לסהר.
היסטוריה

הקרואסון התפתח מהקיפפרל, מאפה אוסטרי שהתיעוד המוקדם ביותר שלו הוא מהמאה ה-13. אחת האגדות הקולינריות הידועות על מקורו של הקרואסון מספרת שהוא הומצא ב-1683 בווינה על מנת לחגוג את תבוסת האימפריה העות'מאנית לבית הבסבורג בקרב וינה, וסיומו של המצור על העיר, כאשר האופים שנותרו ערים כל הלילה כדי להשגיח על המאפים היו אלו ששמעו את חפירת המנהרה של הטורקים והזהירו מפניה, וצורת הסהר נגזרת מהסהר שבדגל האימפריה העות'מאנית.
התיעוד העתיק ביותר לקרואסון נמצא בספר בישול צרפתי מ-1853. הקרואסון הפך לסוג המאפה המזוהה ביותר עם המטבח הצרפתי. בצרפת הקרואסון נמכר בדרך כלל ללא מלית, ולעיתים עם מלית שקדים או שוקולד. בארצות הברית נהוג למלא את הקרואסון בשלל מליות שונות טרם האפייה ולעיתים בצורת כריך, בין המליות הנפוצות גם גבינה ובשר, ואף לצפות אותו. מלית השקדים המקובלת, הנקראת גם פראנג'יפן (או פראנג'יפנה במקור האיטלקי), נועדה לשחזר את חיוניותם של קרואסונים שאינם טריים, כאשר בתוספת הלחות, השומן והאפייה השנייה מושגת טריות מחודשת למאפה.
מאפים בעלי צורת סהר מכונים "סהרון" במספר מקומות. "סהרוני וניל" הם עוגיות העשויות מגרסה של בצק פריך.
ב-30 בינואר מציינים את יום הקרואסון הבינלאומי.
אופן הכנה

הקרואסון עשוי מגרסה של בצק שמרים יסודי, שדרך הכנתו היא בטכניקה המקובלת בהכנת בצק עלים. לאחר הכנת בצק השמרים מכניסים לתוך הבצק חמאה ממקור חיצוני. מרדדים את החמאה לתוך הבצק, מה שתורם למראה והמרקם המעולעל של הקרואסון (בחיתוך אנכי של קרואסון אפוי, רצוי לראות תבנית משושים בדומה לחלת דבש). בתהליך הייצור מקפידים מאוד על טמפרטורת עבודה נמוכה בחדר הייצור, ועל דיוק במהלך "הקיפולים". מקפלים את הבצק מספר פעמים. לאחר מנוחה בקירור, מרדדים את הבצק ואז חותכים אותו למשולשים מוארכים המגולגלים סביב עצמם, כשהגלגול האחרון מלווה במתיחת הבצק.
התפתחותה של תעשיית הבצקים הקפואים החדירה את הקרואסון אל שוק המזון המהיר. בדרך כלל בשוק התעשייתי מחליפים את החמאה במרגרינה, שנוח בהרבה לעבוד איתה, ומשיקולי עלות חומר הגלם.
ראו גם

קרונאט
הערות שוליים

↑  מור לוי, ‏לקרואסון יש סוד: המאפה המוכר בעולם בכלל לא צרפתי?, באתר ‏מאקו‏, 21 ביולי 2018
↑  יום הקרואסון הבינלאומי: חגיגה למאפה הכי צרפתי שהוא בכלל לא צרפתי, באתר מגזין שותים, ‏29 בינואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1026171644  LNB: 000306746
גל פרידמן (שחקן)

| --- | --- |

 לידה:  19 במאי 1978 (בן 46) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב  בית הספר רנה קסין 
 פרסים והוקרה:  פרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 
משמאל לימין: גל פרידמן, רועי אסף ואיציק גולן, בסרט "המשגיחים", 2012
פרידמן בהצגה "בלון"
גל פרידמן ואפרת אביב בהופעת "ציפורלה"
גל פרידמן (נולד ב-19 במאי 1978) הוא שחקן ומורה למשחק ישראלי, וזוכה פרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 2012 על תפקידו בסרטו של מני יעיש, "המשגיחים".