אגתה כריסטי
קורות חיים

אגתה כריסטי נולדה בטורקי שבמחוז דבון באנגליה. כריסטי הייתה הצעירה מבין שלושה ילדים שנולדו לפרדריק אלווה מילר, ברוקר אמריקאי עשיר, ולאשתו קלרה בוהמר שהייתה במקור מבלפסט, מתקשרת ידועה. הוריה היו זוג אמיד מהמעמד הבינוני-גבוה. אחותה מאדג' (קיצור של מרגרט) נולדה ב-1879, ואחיה לואיס (שנקרא "מונטי"), נולד ב-1880. אגתה נולדה עשר שנים אחרי אחיה.
ילדותה של כריסטי הייתה מאושרת ומספקת. היא הייתה מוקפת בהרבה נשים עצמאיות וחזקות. כריסטי גדלה בסביבה המאמינה בעל טבעי ובחוש השישי. היא קיבלה חינוך ביתי מהוריה שלימדו אותה קריאה, כתיבה, מתמטיקה ומוזיקה. למרות שאמה של כריסטי רצתה לחכות עד שתהיה בת שמונה כדי להתחיל ללמד אותה לקרוא, כריסטי לימדה את עצמה לקרוא הרבה קודם לכן וקראה ספרים רבים מגיל צעיר מאוד.
בגלל החינוך הביתי שלה, לא הייתה לה הזדמנות רבה ליצור קשרי חברות קרובים עם ילדים אחרים בעשור הראשון לחייה. בשנת 1901, כשהייתה בת 11, נפטר אביה ממחלת כליות כרונית ודלקת ריאות לאחר שהיה במצב בריאותי לקוי במשך זמן מה. הדבר ציין את סוף תקופת ילדותה. מצבה הכלכלי של המשפחה התדרדר. אחיה ואחותה התגייסו לצבא הבריטי ונשלחו לשרת במלחמת הבורים בדרום אפריקה. בשנה שלאחר מות האב נשלחה כריסטי לבית ספר רגיל בפעם הראשונה. היא נרשמה לבית הספר לבנות של מיס גאייר בטורקי, אבל אחרי שנים של אווירה חינוכית פחות מובנית בבית היא התקשתה להסתגל. לאחר מכן נשלחה לפריז ב-1905, שם למדה בשורה של פנימיות.
כריסטי חזרה לאנגליה ב-1910 בהיותה בת עשרים והחליטה לעבור לקהיר עם אמה החולה בתקווה שאקלים חם יותר יעזור לבריאותה. היא שהתה במצרים במשך שלושה חודשים. היא ביקרה באנדרטאות והשתתפה באירועים חברתיים במטרה להכיר בן זוג אך ללא הצלחה. עם חזרתה לאנגליה החלה לעסוק בכתיבה ובתיאטרון. היצירות הראשונות שלה עסקו בקשר בין שגעון וחלומות. היא ניסתה לפרסם אותם במגזינים שונים אך סורבה. למרות הסירובים המשיכה בניסיונות הכתיבה.
היא כתבה את הרומן הראשון שלה, שלג על המדבר, שנדחה אף הוא על ידי כל המו"לים אליהם היא שלחה אותו. לאחר הסרובים הרבים פנתה לסופר עדן פיליפוטס שגר בשכנות, והוא שכנע אותה להמשיך לכתוב ספרים נוספים. בתקופה זו חייה החברתיים והרומנטיים של כריסטי התרחבו במידה ניכרת. היו לה כמה רומנים קצרי מועד, כמו גם אירוסין שבוטלו במהרה. בשנת 1913, היא פגשה את ארצ'יבלד "ארצ'י" כריסטי, קצין צבא. במלחמת העולם הראשונה, נשלח ארצ'י לשרת בצרפת כקצין בחיל האוויר המלכותי. חתונתם התקיימה בערב חג המולד 1914, בעת חופשתו, לאחר ששירת בצרפת במשך חודשים. בעת שירותו בצרפת, כריסטי השתתפה כחברה במחלקת הסיוע התנדבותי. היא עבדה למעלה מ-3,400 שעות בבית החולים של הצלב האדום בטורקי, תחילה כאחות ואחר כך כאסיסטנטית של רוקח. במהלך תקופה זו נתקלה בפליטים, במיוחד בלגים, והחוויות הללו יישארו איתה ויהוו השראה בכתיבתה המוקדמת. בשנת 1918, נשלח ארצ'י בחזרה לאנגליה כקולונל במשרד האווירייה, וכריסטי הפסיקה את עבודת ההתנדבות. הם התיישבו בווסטמינסטר ולאחר המלחמה עזב ארצ'י את הצבא והחל לעבוד בעולם הפיננסי של לונדון. בתם הבכורה, רוזלינד מרגרט קלריסה כריסטי, נולדה באוגוסט 1919. בתקופת לידתה החלה כריסטי לכתוב ספרי מתח. ספריה הצליחו מאוד והיא רכשה קהל קוראים נאמן. במסגרת עבודתו של ארצ'י נסעה המשפחה למסע סובב עולם בדרום אפריקה, ניו זילנד, אוסטרליה והוואי.
ב-1926 נאלצה כריסטי להתמודד עם מות אימה ועם עזיבתו של ארצ'י. הוא הודיע לה שהוא מאוהב באישה אחרת בשם ננסי נייל אשר ב־1922 הייתה מחלוצות גלישת הגלים בעולם ונחשבת לאישה המערבית הראשונה שגלשה בעמידה.
ב־4 בדצמבר 1926, לאחר ריב עם בעלה שעזב את הבית כדי לבלות את סוף השבוע עם אהובתו, נעלמה אגתה כריסטי. מכוניתה נמצאה ליד אגם בשם "הבריכה השקטה" במחוז סארי, על ידי נער צועני בשם ג'ק בסט. בבוקר ה-14 בדצמבר 1926, בעקבות שיחת טלפון של חדרנית בבית ההבראה היוקרתי "הארוגייט", נמצאה אגתה כריסטי שוהה במלון בשם נייל, בטענה שאינה זוכרת דבר ממה שקרה לה בימים האחרונים. הסברה המקובלת היא שכריסטי ביימה את היעלמותה ונרשמה במלון תחת שם המאהבת של בעלה במטרה לגרום למשטרה למצוא את בעלה במיטה לא לו, כפי שאכן קרה. על־פי סברה זאת, במשך 11 הימים שחלפו מאז היעלמותה ישבה כריסטי בחדרה במלון וקראה בעיתונים על מאמצי החיפוש אחריה ואחרי בעלה. לאחר שנמצאה, סירבה כריסטי לדבר במשך שנים על היעלמותה. היא התגרשה מארצ'יבלד כריסטי ב־1928 ונישאה כעבור שנתיים לארכאולוג הבריטי הנודע מקס מלוואן. מערכת יחסים זו הייתה מוצלחת מאוד.
בראשית שנות ה-70 החל מצבה הבריאותי להתדרדר וייתכן שסבלה מאלצהיימר. היא נפטרה בביתה שבווינטרברוק ב-12 בינואר 1976 והיא בת 85.