stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ובקומיקס
מדיום > קהל

פרסום קומיקס ברשת מאפשר ליוצר ליצור אינטראקציה מיידית, תכופה ומרוכזת עם קוראיו. עובדה זו מאפשרת הן לקוראים להגיב מיידית לקומיקס המפורסם, והן ליוצר לתקשר בדרכים נוספות עם קוראיו, באמצעות פוסטים בבלוגים, פורומים, מענה לתגובות וכדומה. לשם השוואה, בעבר נדרשו קוראים אשר רצו לתקשר עם יוצרי קומיקס לשלוח מכתבים למערכת העיתון או ההוצאה המפרסמים את הקומיקס, והיוצרים היו עלולים לקרא מכתבים אלו רק לאחר ימים או שבועות ארוכים, אם בכלל.
דרכי פרסום עלילונים ברשת

ישנן מספר דרכים להעלות קומיקס ברשת:
דרכי פרסום עלילונים ברשת > כתוצר מוכן

קומיקס שעולה לרשת כתוכן גמור, כך שהקומיקס מוצג לגולשים והם צריכים רק לדפדף ולקרוא את מה שהיוצרים העלו עד לסופו של הקומיקס.
דרכי פרסום עלילונים ברשת > כמתעדכן בתדירות

בדרך זו היוצרים מעלים את הקומיקס כקומיקס המתעדכן בתדירות ברשת. ניתן בדרך זו ליצור סדרה עלילתית בהמשכים, או לחלופין, סדרה הומוריסטית המתעדכנת באופן קבוע, כאשר לפרקים השונים אין בהכרח קשר עלילתי אחד לשני.
סדרת "Cyanide & Happiness" מעלה לרשת כל כמה ימים פרק חדש.
דרכי פרסום עלילונים ברשת > כחלון הצצה

דרך זו מאפשרת לגולשים לקרוא ברשת חוברת קומיקס שלמה המוצגת גם למכירה או עמודים ממנה והיא משמשת דוגמית לגולשים שמפיציה מקווים בתקווה שהגולשים יתאהבו בה וירכשו אותה או חוברות הקשורות אליה.
בישראל

"וי בריבוע" (מאת ערן אביאני ואביב אור) - סדרת ובקומיקס העוסקת בתרבות הגיימינג (משחקי מחשב). פורסמה במקור במדור המחשבים של אתר ynet ובאתר Vgames. הסדרה הייתה פעילה בשנים 2005 עד 2007, וכיום ניתן למצוא אותה באתר של אביב אור.
"הריאליסט" (מאת אסף חנוכה) - החל כקומיקס שפורסם במוסף כלכליסט, אך היום מתפרסם ברשת הן באנגלית והן בעברית. מתאר את החיים מנקודת מבטו של המאייר, ומתמודד עם סוגיות כמו חרדות כלכליות, משפחה, עבודה וכולי. הסדרה זכתה במקום הראשון בתחרות השנתית של איגוד המאיירים האמריקאי בשנת 2010.
"הו לא" (מאת מתן בלומנבלט) - קומיקס רשת הכולל בעיקר הומור אובדני, ועוסק בנושאים שונים, כמו יחסים, טכנולוגיה, מוות, התאבדות ועוד. פעיל מאז שנת 2009 ועד היום.
C-Section Comics (מאת עידן שניידר) - קטעי קומיקס ואינפוגרפיקה הומוריסטית בנושאים שונים, בהם טכנולוגיה, גברים ונשים, מיניות, הורות, התנ"ך, פוליטיקה, סאטירה טלוויזיונית ועוד. מפורסם באנגלית ובעברית. חלק מקטעי הקומיקס התפרסמו בעיתונות הכתובה העולמית ובאתרים כמו הפינגטון פוסט וטק קרנץ'. פעיל משנת 2009 ועד היום.
"החיים המסריחים שלי" (מאת אורטל אברהם) - קומיקס אוטוביוגרפי הכולל הומור שחור, ומתאר בעיקר כישלונות בחייה של המאיירת. מאויר בשחור לבן. הקומיקס פורסם בעבר באתר ייעודי, אך כיום מפורסם ברובו בדף פייסבוק. פעיל משנת 2009 ועד היום.
"שנייה לפני שגולש" (מושיק גולסט) - קומיקס פוליטי שבמרכזו שני חברים, יהודי וערבי, היושבים על כוס קפה ומשוחחים על ענייני דיומא. פעיל משנת 2011 ועד היום. חלק מקטעי הקומיקס תורגמו לאנגלית ואף לערבית.
"דברים שקרו באמת" (מאת עדי קלגסברון) - כפי ששמו מציין, קומיקס זה מתאר את החיים של המאיירת וכולל ברובו אירועים אמיתיים מחייה, עם מעט גוזמאות למען ההומור. פעיל משנת 2011 ועד היום. קטעי הקומיקס תפרסמים הן באתר והן בדף הפייסבוק, והמחברת אף הוציאה לאור חוברת מודפסת.
ראו גם

xkcd
PhD Comics
שבתאי (קומיקס)
וולפמורגנתאלר
פולנדבול
הערות שוליים

↑  מנלי, ג'ואי (3 בינואר 2007), "מספר הוובקומיקס בעולם", בלוג ComicSpase
↑  ראל,טד (2006)/ גישה 3: מאיירי הרשת החתרנים החדשים. עמוד 9.
↑  אראנט, כריס (25 באפריל 2006). "זה עולם רק יותר אחרי הכל". Publisher's Weekly.
↑  ראל,טד (2006)/ גישה 3: מאיירי הרשת החתרנים החדשים. עמודים 115-121.
↑  קריין, ג'ורדן (אפריל 2001). "מתלה ארונות קטן וטיפשי בשביל בדיחות פלוצים: מדברים קומיקס עם טריסטן פארנון מ-LeisureTown.com", The Comics Journal (232). עמודים 80-89.
↑  אקטים נשיאותיים של מדינת מישיגן, כתב העת Catalyst של הליגה הקתולית לזכויות דתיות וחברתיות. נובמבר 2000
↑  קלט, דייב - איך ליצור וובקומיקס, פרק 8 - אינטראקציה עם הקהל, עמודים 104–105
↑  ארי ליבסקר, "קומיקס? אלה החיים שלי", באתר כלכליסט, 1 בדצמבר 2010
↑  הו לא
↑  רותם כבסה, צפון 1 - הצחיק את עולם ההייטק - ריאיון עם עידן שניידר
↑  שלומי צ'רקה, מוזיאון הקריקטורה והקומיקס - ריאיון עם אורטל אברהם ויוצרים צעירים
↑  שלומי צ'רקה, מוזיאון הקריקטורה והקומיקס - ריאיון עם מושיק גולסט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph1098181 
קריקטורה המופיעה בובקומיקס
השעות העשירות מאוד של דוכס ברי

| --- | --- |

 ינואר  The Adoration of the Magi  The Fall of the Rebel Angels  Baptism of Christ  דצמבר  Anatomical Man.  Meeting of the Magi  Rome Map  Très Riches Heures du duc de Berry  Très Riches Heures du duc de Berry  The Garden of Eden  November  September  April  March  פברואר  October  May  יולי  June  אוגוסט  The Annunciation to the Shepherds 
 מידע כללי
 שפת המקור:  לטינית 
 
ספר השעות העשירות מאוד של דוכס ברי (בצרפתית: Très Riches Heures du Duc de Berry) הוא ספר שעות שהוכן עבור ז'אן, דוכס ברי בשנת 1410.
ספר מאויר זה, המשמש כלוח שנה, נחשב לאחד הספרים המאוירים החשובים ביותר שנכתבו במהלך המאה ה-15, אם לא החשוב שבהם. הספר כולל 416 עמודים, כאשר ב-131 מהם מיניאטורות (איורים צבעוניים) במלוא העמוד, ובעמודים רבים אחרים מופיעים איורים קטנים. בספר 300 אותיות ראשיות מעוטרות בסגנון הגותי.
העבודה על הספר נמשכה כשנה. בראשיתו אויר הספר על ידי האחים לימבור, ובהמשך אויר בהנחיית ברתלמי ואן אייק וז'אן קולומב.
כיום מוצג הספר במוזיאון קונדה בטירת שנטילי שבצרפת.
היסטוריה

עיקר האיורים צוירו בין השנים 1412–1416 על ידי האחים לימבור. לא ידוע מי כתב את הטקסט ואייר את האותיות. במותו של הדוכס, בשנת 1416, הפסיקו האחים לימבור את מלאכתם והשאירו את הספר בלתי כרוך. הספר עבר לידי אחיינו של הדוכס, רנה הראשון מנאפולי (רנה ד'אנז'ו), שביקש בשנות ה-40 של המאה ה-15 מאמן שכונה "אמן הצללים" (ככל הנראה ברתלמי ואן אייק) לסיים את הספר, אולם העבודה על הספר לא הושלמה. ארבעים שנה לאחר מכן, הורה שארל הראשון, דוכס סבויה לז'אן קולומב לסיים את הספר. קולומב עבד על סיום האיורים בין השנים 1485–1489.
בשל השוני הסגנוני בין המאיירים ניתן לשייך כל אחד מהאיורים למאיירים השונים.
ינואר: אמן החצר (אחד מהאחים לימבור)
פברואר: האמן הכפרי (אחד מהאחים לימבור)
מרץ: אמן החצר (רקע האיור); אמן הצללים (הדמויות)
אפריל: אמן החצר
מאי: אמן החצר
יוני: האמן הכפרי
יולי: האמן הכפרי
אוגוסט: אמן החצר
ספטמבר: האמן הכפרי (רקע); אמן הצללים (הדמויות)
אוקטובר:אמן הצללים
נובמבר: ז'אן קולומב
דצמבר:אמן הצללים
הטבלת אוגוסטינוס הקדוש.
לידת ישו
חג השבועות
האדם האנטומי/אסטרולוגי
לוח השנה

לוח השנה הוא לוח גנרי (לוח שאינו מיוחד לשנה מסוימת), אלא מציין את יום החודש בהם מתרחשים חגים דתיים נוצריים וימי קדושים. האיורים מתארים את העבודות החקלאיות הנעשות באותן חודשים, כאשר ברקע מתוארת אחת מטירותיו של הדוכס. מעל איורי החודשים מתואר גלגל המזלות.
ינואר: בני ביתו של הדוכס מחליפים מתנות לכבוד השנה החדשה. הדוכס בימין התמונה, לובש גלימה כחולה.
פברואר: יום חורף. צמיתים מתחממים ליד האח. צמית אחר כורת עצי בעירה, ושלישי יוצא אל השוק.
מרץ: זריעה בשדות.  ברקע טירת לוזינאן - מגורי דוכס ברי.
אפריל: חתונה. בני זוג מחליפים טבעות. ברקע טירת דה דורדן.
מאי: אצילים צעירים רוכבים בתהלוכה. ברקע ה-קונסיירז'רי שבאיל דה לה סיטה בפריז.
יוני: קציר. ברקע: טור דה נסל - מגורי הדוכס בפריז.
יולי: גז הצאן. ברקע שאטו דה קליין ליד פואטייה.
אוגוסט: ציד עם בזים. ברקע - שאטו ד'טאמפ.
ספטמבר: בציר הענבים.  ברקע שאטו דה סומו.
אוקטובר: חריש. ברקע - ארמון הלובר.
נובמבר: אסיף הבלוטים (מזון לחזירים).
דצמבר: ציד חזיר בר. ברקע - טירת ונסן.
ויקטור באבש

| --- | --- |

 לידה:  28 ביולי 1854 וינה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  19 באוקטובר 1926 (בגיל 72) בוקרשט, ממלכת רומניה 
 ענף מדעי:  מיקרוביולוגיה, אנטומיה פתולוגית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה (1878) 
 מנחה לדוקטורט:  לואי פסטר 
 מוסדות:  אוניברסיטת אטווש לוראנד  אוניברסיטת בוקרשט  אוניברסיטת באבש-בויאי 
 תלמידי דוקטורט:  Constantin Levaditi 
 פרסים והוקרה:  פרס מונטיון - מדע (1924)  קצין בלגיון הכבוד 
 
ויקטור באבש (ברומנית: Victor Babeș,‏ 4 ביולי 1854 וינה – 19 באוקטובר 1926 בוקרשט) היה רופא, מיקרוביולוג ופתולוג רומני, אחד מחלוצי הבקטריולוגיה בעולם; יחד עם הצרפתי קורניל חיבר, בגיל 31, את ספר הלימוד המקיף הראשון בתחום זה. הוא נבחר, כמו אביו - וינצ'נציו באבש, לפניו - כחבר האקדמיה הרומנית החל משנת 1893. היה בעל שורשים רומנים ואוסטריים.
רקע משפחתי ושנותיו המוקדמות

הוא נולד בווינה כשני מבין תשעת ילדיו של וינצ'נציו באבש קלוצ'ריו (1907-1822), שהיה משפטן, פובליציסט ועסקן פוליטי רומני מחבל באנאט, אשר פעל בבודפשט ובווינה. אמו, סופיה גולדשניידר, הייתה ממוצא גרמני-אוסטרי. למרות ששפת אימו הייתה גרמנית, אביו דאג שילמד רומנית ויירשם לכמה שנות לימוד בבית ספר יסודי רומני, בעיר לוגוז'. כנער שאף באבש לעשות קריירה במוזיקה ובתיאטרון, אך לאחר מות אחותו אלמה מסיבוכי בטן של ממחלת השחפת, החליט להקדיש את עצמו לרפואה. מאוחר יותר החזיק באבש בחדרו פסל דיוקנה של אלמה המנוחה . ויקטור באבש סיים את בית הספר התיכון בגימנסיה בווינה, אחר כך בגימנסיה הקתולית האוניברסיטאית בבודפשט. בהמשך למד רפואה - כשנתיים באוניברסיטה של בודפשט, ואחר כך באוניברסיטת ווינה, וקיבל ב-1878 תואר דוקטור לרפואה. במהלך השנים זכה הצעיר למלגה מקרן "אמנואיל גוז'דו", שנועדה לעזור לסטודנטים רומנים. באבש היה מגיל צעיר בעל תודעה לאומית רומנית ופעל, בין היתר, כסגן יושב ראש חברת הסטודנטים הרומנים ע"ש "פטרו מאיור" בבודפשט. כסטודנט מצטיין בבירת הונגריה התקבל לשורות "החברה למדעי הטבע" בעיר.
פעילותו המדעית

באבש החל את הקריירה המדעית שלו כמדריך בשנים 1881-1874 בקתדרה לאנטומיה פתולוגית באוניברסיטת בודפשט, לצידו של הפרופסור גוסטב שויטהאואר. באותן שנים קנה באבש ידע רב בפתולוגיה והחל להתעניין בחקר המיקרואורגניזמים הפתוגניים שהיה אז בחיתוליו. כך הוא זכה להערכה ועידוד מצד הפנימאי הידוע פריגייש קוראני, אשר ארגן לו מעבדה בתוך בית החולים.
בשנים 1883-1882 ו-1885-1884, בעידודם של כמה רופאים הונגרים חשובים, נשלח עם מלגה על ידי הממלכה ההונגרית להשתלמות באוניברסיטאות וירצבורג, טובינגן, מינכן והיידלברג, וכן לסטרסבורג ופריז. נלהב מתגליותיו של לואי פסטר, הוא עבד בפריז במעבדתו של פסטר עצמו, ולאחר זמן עם ויקטור אנדרה קורניל, שהיה מומחה בהיסטופתולוגיה.
בתקופת עבודתו בבודפשט פרסם באבש כ-58 עבודות מחקר ומאמרים, מתוכם 26 בשפה ההונגרית.
בשנת 1885 גילה טפיל של הקרציות מקבוצת הנבגוניות, שכונה על פי שמו באבסיה - Babesia (ממשפחת Babesiidae), הגורם למחלה נדירה וחמורה בשם בבסיוזיס (Babesiosis) (ידועה גם כ"קדחת מטקסס"), התוקפת בעיקר בעלי חיים. באותה שנה - יחד עם קורניל - פרסם ספר לימוד מקיף לבקטריולוגיה "החיידקים ותפקידם בהיסטופתולוגיה של המחלות הזיהומיות".
בשנים 1886-1885 עבד באבש במעבדות של רודולף וירכו ושל רוברט קוך בברלין.
באבש הדגים לראשונה את נוכחות חיידקי השחפת בשתן של החולים במחלה זו, וכן גופי "אינקלוזיות תאיות" בנוירונים הנגועים בכלבת, אשר שימשו לאבחון המחלה; גופים אלה מכונים "גופי באבש-נגרי".
בשמו קשור גם תיאור "אינקלוזיות מטאכרומטיות", הקרויות "גופי באבש-ארנסט", שבציטופלזמה של חיידקים גראם-חיוביים כמו זה של דיפתריה.
באבש עסק גם בתחום הסרותרפיה וכשעבר שוב לפריז, היה הראשון שהנהיג את החיסון נגד כלבת בהונגריה (יחד עם אנדרה הגייש), ולאחר זמן אף ברומניה. עבודתו תרמה משמעותית גם לרפואה הווטרינרית, בעיקר בתחום המניעה וכן בטיפול בעזרת נסיובים.
בשנת 1881 התמנה ויקטור באבש למרצה בכיר, וב-1885 כששב להונגריה, מונה לפרופסור שלא מן המניין להיסטופתולוגיה באוניברסיטת בודפשט, וניהל את המעבדה לבקטריולוגיה בקליניקה של קוראני.
פעילותו המדעית > עד במשפט "עלילת הדם בטיסאסלאר"

ב-1882-1883 זועזעו הונגריה ויהדותה על ידי עלילת הדם ביישוב טיסאסלר, כש-15 יהודים הואשמו ברציחת נערה נוצרייה לצורך פולחן דתי בחג הפסח. דייגים משו מהנהר את גופת הנערה הנעדרת, שהסתבר שהייתה הרה והתאבדה לאחר שננטשה על ידי חברה; ואולם, המעלילים הצליחו לפברק ראיות לכך שהגופה אינה של ה"קרבן", אלא הושגה על ידי היהודים ברמייה כדי להפריך את ההאשמות נגדם. לבקשתו של סניגור היהודים, קארוי אטבש, ניתח באבש את הגופה ומסקנותיו תרמו במידה רבה להוכחת חפותם של הנאשמים היהודים. את עדותו המקצועית של באבש ציין אטבש בספרו "המשפט הגדול" (A nagy per).
פעילותו המדעית ברומניה

ב-1887 נענה באבש לבקשת אביו והסכים להצעת הנסיך דימיטריה סטורדזה, שר החינוך הרומני דאז, לעבור לבוקרשט וללמד שם כפרופסור לפתולוגיה ולמיקרוביולוגיה בפקולטה המקומית לרפואה (כיום אוניברסיטת קרול דאבילה לרפואה ולרוקחות). ב-28 באפריל 1887 הקים באבש בבירת רומניה את המכון לאנטומיה פתולוגית ולבטקריולוגיה, שהיה למכון הראשון למחקר רפואי במדינה זו. רשויות האוניברסיטה והרפואה בהונגריה קיבלו בהבנה את הצעד ואת התפטרותו מאוניברסיטת בודפשט. בשובו לרומניה ביקש באבש לתרום לרפואה ולמדע לבני עמו, בארצו . 
באבש יישם ברומניה ובהונגריה שכלול של שיטת החיסון נגד כלבת, שהומצאה במקור על ידי לואי פסטר. באבש גם גילה, לראשונה, כמה עשרות מיקרואורגניזמים. ב-1900 הוא הקים בבוקרשט את ה"חברה האנטומית" שעודדה מחקר אנטומו-קליני שם. ב-1913 הפיק חיסון שעזר במיגור מגפת הכולרה בבולגריה. 
בבוקרשט באבש התגורר כל שאר חייו במתחם הפקולטה לרפואה.
עם איחוד טרנסילבניה ורומניה מונה ב-1919 לפרופסור באוניברסיטה שהוקמה על ידי שלטונות רומניה בעיר קלוז', ולימים נקראה גם על שמו: "אוניברסיטת באבש-בויאי".
מעורבותו החברתית והשקפת עולמו

באבש דאג רבות לשיפור רמת הבריאות של האוכלוסייה, במיוחד לחם למניעתה של הפלגרה ולהענקת טיפול לחולים מקרב איכרי רומניה, שלקו בה בגלל תזונה לקויה שהתבססה בלעדית על קמח תירס.
באבש הדגיש את הפן החברתי של מחלה זו - ובשנת 1907 (שנת מרד האיכרים ברומניה) הצהיר:
מהו הפתרון לפלגרה, למחלת עוני זו, לבזיון הלאומי הזה, אני אגיד לכם: הרפורמה האגררית
באבש עסק מקרוב ברפואה המניעתית, כולל בסוגיות כאספקת מים ליישובים, ארגון על בסיס מדעי של המאבק במגפות וכו'.
אידאולוגית, השקפתו הפילוסופית הייתה מטריאליסטית, הוא האמין באופי האובייקטיבי של היקום וכן של חוקי הטבע והסיבתיות; לכן, הוא התנגד לאגנוסטיציזם של קנט, לתאוריית הרעיונות המולדים של דקארט, ולאפריוריזם האידיאליסטי של שלינג, כמו גם לפידאיזם.
ויקטור באבש נפטר בבוקרשט ב-1926 בתקופה של סטרס, כשדובר על הוצאתו בכפייה לגמלאות, ונקבר בחצר "מכון באבש". עם הזמן, כשהמוסד ויתר על חלק משטחו, הועבר קברו בסמוך למכון הרפואי ע"ש יון קנטקוזינו.
באבש היה נשוי משנת 1886 ליוזפינה, בת של הארכאולוג ההונגרי, ממוצא טרנסילבני, קארוי טורמה. 
לזוג נולד בן, מירצ'ה באבש, שמילא תפקידים בדיפלומטיה הרומנית.
אחיו הקטן, הכימאי אורל באבש עבד במכון שלו בבוקרשט.
בנו של אורל, אאורל א. באבש, גם הוא רופא, המציא מבחן לגילוי מוקדם של סרטן צוואר הרחם ששוכלל על ידי גאורגיוס פאפאניקולאו לבדיקת משטח צוואר הרחם.
פרסים ואותות כבוד

1885 - (לפי הצעתו של פסטר) פרס מונטיון של האקדמיה הצרפתית לרפואה - עבור הספר לבקטריולוגיה - עם קורניל
1893 - חבר באקדמיה הרומנית
חבר בהתכתבות באקדמיה הלאומית לרפואה של פריז
לגיון הכבוד של צרפת בדרגת קצין
הנצחה

החל משנת 1945 האוניברסיטה בקלוז',טרנסילבניה, ברומניה, נושאת את שמו, החל משנת 1959 ביחד עם שמו של המתמטיקאי ממוצא הונגרי יאנוש בויאי.
1945 - האוניברסיטה לרפואה ולרוקחות בעיר טימשוארה בבאנאט, ברומניה, נקראה על שמו.
בית בנו, מירצ'ה באבש, בבוקרשט (ברחוב אנדריי מורשאנו 14 א, בטזר הככר דורובאנץ), הפך לבית-מוזיאון
ספרים

באבש פרסם כ-1300 מחקרים ומאמרים מדעיים.
Über Poliomyelitis anterior. 1877
Studien über Safraninfärbung. 1881.
Bakterien des rothen Schweisses. 1881
.*1879 Considerațiuni asupra raportului științelor naturale către filozofie
(הרהורים בנוגע ליחס בין מדעי הטבע ובין הפילוסופיה)
1885 - Victor Babeș, Victor André Cornil: Les bactéries et leur rôle dans l’anatomie et l’histologie pathologiques des maladies infectieuses. Paris: F. Alcan, .
1892 Victor Babeș, Gheorghe Marinescu, Paul Oscar Blocq: Atlas der pathologischen Histologie des Nervensystems. Berlin: Hirschwald, .
(עם גאורגה מרינסקו ופול בלוק "אטלס להיסטולוגיה פתולוגית של מערכת העצבים")
Untersuchungen über den Leprabazillus und über die Histologie der Lepra. Berlin 1898.
Beobachtungen über Riesenzellen. Stuttgart 1905
1924 -Credinţă şi ştiinţă (אמונה ומדע)
ערך החל משנת 1889 לאורך שנים רבות, את שנתון המכון לפתולוגיה ובקטריולוגיה בבוקרשט.
(Analele Institutului de Bacteriologie şi Patologie)
הקים גם את העיתונים הרפואיים România medicală ‏ (1893) ו Archives des sciences médicales
הערות שוליים

↑  הלקסיקון הביוגרפי פאגל, 1901
↑  Maria Berényi עמוד 45
↑  עלון הבית - מוזיאון "ויקטור באבש" בבוקרשט - מצוטט על ידי ד"ר אקטרינה צרלונגה
↑  עלון הבית מוזיאון ויקטור באבש בבוקרשט - מצוטט על ידי ד"ר אקטרינה צרלונגה
↑  Maria Berényi עמוד 45
↑  Maria Berényi עמוד 45
↑  Maria Berényi עמוד 46
↑  Maria Berényi עמוד 46
↑  Maria Berényi עמודים 49-48
↑  Maria Berényi עמוד 49
↑  Maria Berényi עמוד 50
↑  Maria Berényi עמוד 51
↑  עלון הבית מוזיאון ויקטור באבש בבוקרשט - מצוטט על ידי ד"ר אקטרינה צרלונגה
↑  Maria Berényi עמוד 52
↑  Maria Berényi עמוד 52
↑  עלון הבית מוזיאון ויקטור באבש בבוקרשט - מצוטט על ידי ד"ר אקטרינה צרלונגה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007322352505171  PLWABN: 9810567340405606  BIBSYS: 90555432  BnF: cb16272921q (data)  CANTIC: a11189976  DSI: 5432  GND: 117534536  ISNI: 0000 0001 1884 3485  LCCN: n91022767  NKC: nlk20000078677  NLA: 35908452  NLG: 93385  NSK: 000790078  RERO: 02-A002956022  SNAC: w6zq23q5  SUDOC: 079419305  Trove: 1141235  VIAF: 47542545   WorldCat (עם VIAF): 47542545
השערה מנוגדת לעובדות

השערה מנוגדת לעובדות, הוא כשל לוגי רטרודוקטיבי בו הטיעון מבוסס על ההנחה שמצב עניינים כלשהו יכול לנבוע רק מסיבה אחת, כאשר תיתכנה סיבות נוספות (כלומר, הרצף הסיבתי אינו ברור מראש). מבנה הטיעון הוא הבא: אילו הייתה מבוצעת פעולה ב' (שלא בוצעה) ולא א' (שבוצעה), כי אז ב' היה מוביל בהכרח ל-ג'.
כשל לוגי זה נפוץ מאוד כאשר מעלים ספקולציות "מה אם" (What If) בנוגע לאירועים היסטוריים או עתידיים. כמעט בכל המקרים, בגלל ששינוי באירוע היה פותח את הדלת למספר כמעט אינסופי של התרחשויות נוספות, חיזוי כזה נדון לכישלון. הבעיה המובנית בכשל היא ההטיה הקוגניטיבית שבו.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זאסלאב

ערך זה עוסק במחנה ריכוז ועבודה ששכן בדרום פולין. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

אנדרטה באחד מאתרי ההרג במחנה
 מידע כללי
 מדינה:  פולין
 תאריכים
 תאריך הקמה:  מרץ 1942
 תאריך סגירה:  16 בינואר 1943
 נתונים
 קואורדינטות:  49°31′11″N 22°16′38″E﻿ / ﻿49.519722222222°N 22.277222222222°E﻿ / 49.519722222222; 22.277222222222
  (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיזאסלאב(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיזאסלאב(למפת פרובינציית פודקרפצקיה רגילה) ז'שוב פשמישל סטאלובה וולה מיילץ שוויינטו. לובלין פולין קטן  סלובקיה אוקראינהזאסלאב(למפת פרובינציית פודקרפצקיה מוגדלת) ז'שוב פשמישל סטאלובה וולה מיילץ שוויינטוקז'יסקיה לובלין פולין קטן  סלובקיה אוקראינהזאסלאב
 
זאסלאב (בפולנית: Zaslaw; בגרמנית: Zwangsarbeitslager Zaslaw) היה מחנה ריכוז ומחנה עבודה שהוקם בתקופת השואה ליד הכפר זאסלאב בסמוך לעיירה זאגוז' שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, אליו הובאו כ-15,000 יהודים.
מחנה זאסלאב הוקם בסמוך לתחנת הרכבת של העיירה זאגוז' בין החודשים מרץ ואוגוסט 1942 באמצעות עובדי כפייה יהודים מזאגוז', בליגרוד ומיישובים נוספים הסביבה. מחנה העבודה הוקם בשטח בית חרושת לנייר שעמד במקום.
באוגוסט ובספטמבר 1942 הועברו למחנה כ-10,000 יהודים, בעיקר מאזור סאנוק, ואלו הועסקו בו בעבודות כפייה קשות, ונשלחו כעבור זמן קצר למחנה ההשמדה בלז'ץ.
באוקטובר 1942 הוצאו להורג במחנה כמה מאות יהודים, ובאמצע נובמבר 1942 נרצחו בבורות ירי ליד המחנה כ-1,000 יהודים נוספים.
ב-16 בינואר 1943 חוסל המחנה, תוך רצח אלפי היהודים שנותרו בו. 68 יהודים שהושארו במחנה לסידור הרכוש הנותר בו נרצחו לאחר מכן.
באביב 1944 הובאו לשטח המחנה אסירים יהודים, שבפקודת הגרמנים, כחלק ממבצע 1005, הוציאו את הגופות מקברי האחים במקום, ושרפו אותן, על מנת לטשטש את הראיות לרצח ההמוני באתר.
ז'וזפ גונסלבו

חוסה גונסלבו פלקון (בספרדית: José Gonzalvo Falcón, נולד ב-16 בינואר 1920 במולט דל ולס שבספרד, נפטר ב-31 במאי 1978 בברצלונה שבספרד) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ספרדי-קטלאני. גונסלבו שיחק כקשר או מגן שמאלי במדי קבוצת  ברצלונה ונבחרת ספרד בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20. לאחר פרישתו ממשחק אימן לתקופה קצרה את ברצלונה, אותה הדריך לזכייה בגביע הגנרל ב-1963. גונסלבו נודע בגרסה הקטלאנית לשמו, ז'וזפ גונסלבו, וכן בתור "גונסלבו השני", בשל כך שגם שני אחיו היו כדורגלנים: ז'ולי גונסלבו, שנודע בתור גונסלבו הראשון, שיחק במדי אספניול, ומריה גונסלבו, שנודע בתור גונסלבו השלישי, שיחק גם הוא בברצלונה ובנבחרת ספרד.
קריירה > כשחקן

גונסלבו החל את הקריירה שלו במהלך השירות הצבאי שלו בסאוטה, במדי הקבוצה המקומית סאוטה, ב-1941. גונסלבו שיחק עם הקבוצה במשך שתי עונות, 1941/42 ו-1942/43, בליגה השנייה. בקיץ 1943 הצטרף גונסלבו לסבדל, שהייתה אז בליגה הראשונה, לצד אחיו הגדול ז'ולי. בעונתו הראשונה והיחידה בסבדל השתתף גונסלבו ב-25 משחקי ליגה מתוך 26 אפשריים, והוא סייע לקבוצתו לסיים במקום ה-9. גונסלבו הבקיע שער עצמי ב-9 בינואר 1944, במשחק שהסתיים בתיקו 1-1 עם סביליה.
בתום העונה, בקיץ 1944, עבר גונסלבו לברצלונה, אותה אימן ז'וזפ סמיטייר ובמדיה כבר שיחק אחיו הצעיר, מריה. עונתו הראשונה, עונת 1944/45, הייתה מוצלחת הן ברמה האישית והן ברמה הקבוצתית, שכן גונסלבו שיחק בכל 26 משחקי הקבוצה בליגה באותה עונה, וברצלונה זכתה באליפות. בעונה הבאה זכה עם הקבוצה בסופר קאפ הספרדי, שנודע אז בשם "קופה דה אורו ארחנטינה". גונסלבו לקח חלק ב-23 מחזורים בליגה, אך הפעם סיימה ברצלונה במקום השני, במרחק נקודה מסביליה. בעונת 1946/47 פעם נוספת שיחק גונסלבו בכל משחקי הליגה, והוא אף הבקיע שער בכורה ב-9 בפברואר 1947, בניצחון 3-2 על ריאל אוביידו. ברצלונה סיימה במקום הרביעי ובכך הסתיימה דרכו של סמיטייר בברצלונה.
את סמיטייר החליף אנריקה פרננדס, עמו זכתה ברצלונה באליפות כבר בעונתו הראשונה בתפקיד, עונת 1947/48. גונסלבו המשיך להיות שחקן הרכב, והוא נטל חלק ב-23 מ-26 משחקים בליגה. את עונת 1948/49 פתחה ברצלונה עם זכייה בסופר קאפ הודות לניצחון 1-0 על סביליה. כמו כן, ברצלונה הצליחה לזכות פעם שנייה ברציפות באליפות ספרד, כשמקומו של גונסלבו בהרכב נותר קבוע, והוא אף התכבד בהבקעת שער בניצחון 4-1 על קבוצתו לשעבר, סבדל, ב-6 בפברואר 1949. כמו כן, הקבוצה זכתה במהדורה הראשונה של הגביע הלטיני. ב-18 בספטמבר 1949, בקלאסיקו מול ריאל מדריד, הבקיע גונסלבו את שערו היחיד בהפסד ברצלונה 6-1. במהלך העונה פוטר פרננדס בשל יכולת דלה של הקבוצה, כשהיא הייתה במקום ה-8 כעבור 17 מחזורים. את מקומו מילא ראמון ליורנס, ועמו הקבוצה הצליחה להגיע למקום ה-5 בתום העונה.
בתום העונה, ב-1950, עבר גונסלבו לסרגוסה שהייתה אז בליגה השנייה. גונסלבו עזר לסראגוסה לעלות לליגה הראשונה כבר בעונתו הראשונה שם. בשל מחלה נאלץ גונסלבו להחמיץ את כל העונה הבאה. בעונת 1952/53 שב לשחק והופיע ברוב משחקיה של סראגוסה בליגה, אך בתום העונה ירדה הקבוצה חזרה לליגת המשנה. בעונת 1953/54 שיחק גונסלבו ב-8 משחקים בליגה השנייה, לפני שפרש סופית ממשחק לקראת סוף 1953.
גונסלבו ערך את הופעת בכורתו במדי נבחרת ספרד ב-5 במאי 1948, במשחק ידידות בו ניצחה ספרד את אירלנד 2-1. בהמשך, עזר גונסלבו לספרד להעפיל למונדיאל 1950, לאחר שגברה על פורטוגל בפלייאוף ההעפלה באפריל 1950. בטורניר הגמר, בו שיחק גונסלבו לצד אחיו מריה, שיחק גונסלבו בשלושת משחקי שלב הבתים הראשון, שאת כולם ניצחה ספרד, ובשני משחקים בשלב הבתים השני, כולל בהפסד 6-1 לברזיל, וספרד סיימה את דרכה במונדיאל. בסך הכול הופיע גונסלבו ב-8 משחקים.
לצד דרכו בנבחרת ספרד, שיחק גונסלבו גם בנבחרת קטלוניה. גונסלבו שיחק לראשונה במדיה ב-5 ביולי 1942, בהפסד הנבחרת 6-2 לברצלונה בלס קורטס. גונסלבו השתתף בעוד 4 משחקים של קטלוניה עד 1950.
קריירה > כמאמן

בינואר 1963 פוטר לאסלו קובאלה מתפקיד המאמן בברצלונה, ובמקומו מונה גונסלבו. ברצלונה הייתה אז במקום ה-7 בליגה, ותחת הדרכתו של גונסלבו לא ניכר משמעותי בליגה, שכן היא סיימה את העונה במקום ה-6. אף על פי כן, הצליחה הקבוצה לזכות בגביע הגנרל, אחרי שברצלונה גברה ב-23 ביוני 1963 על ריאל סרגוסה בתוצאה 3-1 בקאמפ נואו. גונסלבו עזב את ברצלונה לאחר מכן והוחלף על ידי ססאר רודריגס אלברס.
חיים אישיים

לגונסלבו היו שני אחים כדורגלנים: הבכור ז'ולי והצעיר מריה. לגונסלבו נולדו שני בנים שהיו כדורגלנים ומאמנים גם הם - ז'וזפ מריה, שאימן את ברצלונה אתלטיק, וג'ורדי. גונסלבו נפטר ב-31 במאי 1978 בברצלונה בעקבות סיבוכים בניתוח שעבר.
תארים > כשחקן > ברצלונה

אליפות ספרד (3): 1944/45, 1947/48, 1948/49
הגביע הלטיני (1): 1948/49
הסופר קאפ הספרדי (2): 1945, 1949
תארים > כמאמן > ברצלונה

גביע הגנרל (1): 1962/63
זמביה במשחקים הפאראלימפיים

זמביה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באטלנטה (1996), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע, מלבד המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) והמשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) מהם נעדרה. במשחקי החורף לא נטלה זמביה חלק מעולם.
כל המשלחות אותן שלחה זמביה למשחקים הפאראלימפיים לאורך השנים היו תמיד משלחות קטנות. נציגי זמביה מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
ראו גם

זמביה במשחקים האולימפיים
זמביה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  הספורטאים הזמבים באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
וונטון

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  כיסונים
 מוצא:  סין
 מרכיבים עיקריים:  בצק 
 
ווֹנְטוֹן (בסינית מסורתית: 雲吞, בסינית מפושטת: 云吞, יוטפנג: wan4tan1) הוא כיסון מהמטבח הסיני שמוגש לרוב במרק. בדומה למאכלים סיניים רבים, שמו במערב נגזר משמו הקנטונזי, בעוד שמו המנדריני הוא חוּנטוּן (בסינית מפושטת: 馄饨; בסינית מסורתית: 餛飩; בפין יין: húntun).