stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסיצרטופס

| אסיצרטופס> תקופה |
| --- | --- |
קרטיקון תחתון-עליון 125–99 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרטופסים
סוג:: אסיצרטופס
מינים
 Asiaceratops salsopaludalis  Asiaceratops sulcidens
שם מדעי
 Asiaceratops ‏נסוב & Kaznyshkina & Cherepanov, 1989

אסיצרטופס (שם מדעי: Asiaceratops; מילולית: "פרצוף מקורנן אסייתי") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הלפטוצרטופסיים אשר חי במשך הקרטיקון שלפני 125 עד 99 מיליון שנה מזמננו במזרח אסיה כשהממצאים שלו התגלו במונגוליה ובסין. לא כל החוקרים מכירים בסוג זה וחלק משייכים אותו לסוג הקרוב, מיקרוצרטוס.
דינוזאור זה נקרא ב-1989 בידי החוקרים לב נסוב (Lev Nesov), ל. פ. קזנישקינה (L.F. Kaznyshkina) וגנאדי אולגביץ' צ'רנפנוב (Gennadiy Olegovich Cherepanov) על סמך מאובנים חלקיים שהגיעו מסין ומונגוליה שכללו חלקי גולגולת, שיניים, עצמות שוקית וצלעות, אשר שויכו למין Asiaceratops sulcidens (במקור נחשב למיקרוצרטוס). ממצאים מאוזבקיסטן כללו שרידי שיניים, חלקים מהגולגולת ועצמות מפורקות שונות. ממצאים אלה שויכו למין Asiaceratops salsopaludalis. עם זאת טיב הממצאים הנמוך הוביל חוקרים רבים לסווג את הסוג למוטל בספק.
הדינוזאור המתואר היה בעל עטרה קצרה, מקור עבה כשל תוכי שהסתיים בבליטות שיניים, אשר עזרו לו לרעות מהצמחייה ששרעה במשך הקרטיקון: שרכים, ציקסיים ומחטניים שונים.
מגדל אייפל

| --- | --- |
מגדל אייפל בשאן דה מארס
מגדל אייפל בשאן דה מארס
 הבניין הגבוה בעולם בתקופה:  1889 - 1930
 בניין הבא:  בניין קרייזלר
 מידע כללי
 סוג:  lattice tower, אטרקציה תיירותית, מגדל תצפית, landmark 
 על שם:  גוסטב אייפל 
 כתובת:  שאן דה מארס 
 מיקום:  הרובע השביעי של פריז 
 מדינה:  צרפת צרפת
 בעלים:  ממשלת צרפת 
 מפעיל:  Société d'exploitation de la tour Eiffel 
 מבקרים בשנה:  6,207,303 (נכון ל־2017)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 28 בינואר 1887
 תאריך פתיחה רשמי:  31 במרץ 1889 
 חומרי בנייה:  פלדה, ברזל חשיל, puddled iron 
 אדריכל:  גוסטב אייפל
 מידות
 גובה:  324 מטר
 קומות:  3
 
 קואורדינטות:  48°51′30″N 2°17′40″E﻿ / ﻿48.858296°N 2.294479°E﻿ / 48.858296; 2.294479
 http://www.toureiffel.paris
  (למפת פריז מוגדלת) מגדל אייפל(למפת פריז רגילה) מגדל אייפל
 
מגדל אייפל
דגם תלת־ממדי (לחצו להגדלה)
מגדל אייפל (אֵפֵל, בצרפתית: Tour Eiffel) הוא מגדל ברזל בפריז, בירת צרפת, המתנשא לגובה של 330 מטר. המגדל נבנה בשנת 1889 בשאן דה מארס, ליד נהר הסן, והוא אחד האתרים המפורסמים ביותר בעולם. המגדל נקרא על שם המהנדס גוסטב אייפל שבנה אותו. כשישה מיליון מבקרים פוקדים את האתר מדי שנה. נכון ל-2017 ביקרו בו למעלה מ-300 מיליון מבקרים. המגדל, שבנייתו עוררה בזמנו התנגדות רבה, עד שנשקל לפרקו, הוא כיום סימן ההיכר של העיר ושל מדינת צרפת כולה ובין המבנים המוכרים בעולם.
עד לשנת 1889 בה נחנך מגדל אייפל נחשבה אנדרטת וושינגטון למבנה הגבוה בעולם. עם השנים השתנה במעט גובה המגדל לאור תוספות שונות של אנטנות.
היסטוריה

המגדל תוכנן תחילה להיבנות בברצלונה שבספרד, אך לבסוף הוחלט לבנות אותו בפריז לכבוד התערוכה העולמית של פריז שתוכננה לשנת 1889, לציון מלאת 100 שנה למהפכה הצרפתית. את הרעיון להקמת המגדל הגה גוסטב אייפל, שהיה אדריכל ומהנדס במקצועו, בעקבות מחקריו על שימוש בפלדות מעולות לבניית גשרים. רבים התנגדו לבניית המגדל, ובהם מדינאים ואנשי רוח, שטענו שצורת המגדל אינה משתלבת בסגנון הבנייה המקובל בפריז, שהוא סגנון מקושט ומסיבי ובנוי מאבן, לעומת מבנה המגדל שהוא חד, זוויתי, גבוה מאוד ועשוי ברזל. כמו כן חששו שבנייתו לא תושלם עד מועד פתיחת התערוכה, וכן מההשקעה הכספית הגדולה בבנייתו.
לאחר שתוכנית הבנייה אושרה על ידי ממשלת צרפת, על-אף ההתנגדות בציבור, התחייב אייפל לסיים את בניית המגדל במועד, וכך היה. הבנייה ארכה שנתיים, חודשיים וחמישה ימים, והמגדל נחנך ב-31 במרץ 1889, כשגוסטב אייפל טיפס את 1,665 המדרגות לקומה השלישית והתכבד בתליית הדגל הצרפתי על התורן. הוא נפתח לציבור ב-6 במאי. ההשקעה הכספית של הבנייה כוסתה בתוך שנה, ממכירת כרטיסי כניסה לתערוכה. בזכות טכניקת הבנייה המחוכמת של אייפל, התנשא המגדל לגובה של 324 מטרים, המגדל הגבוה בעולם באותה עת. מגדל אייפל החזיק בשיא זה למשך זמן רב. כאשר הוצג לראשונה המגדל בתחרות, הוא עוד לא היה שלם אך עדיין ניצח בה.
הוויכוחים בעניין המגדל נמשכו בציבור הצרפתי, ובשנת 1909 כמעט שהחלו בפירוקו. לבסוף הוחלט להשתמש בו כתחנת אלחוט צבאית וממשלתית, והודות לכך ניצל המגדל. אייפל היה מתוסכל וממורמר עקב הוויכוחים והביקורת, ונהג להתגורר ולהתבודד בחדר שבנה לעצמו בקצה המגדל. רק מאוחר יותר הבינו בציבור את ערכו של המגדל, הן כמתקן תקשורת והן כאתר תיירות.
דעה מפורסמת נגד המגדל מיוחסת לאוסקר ויילד, המצוטט כמי שאמר שבבואו לפריז הוא היה רוצה להשתכן במגדל אייפל כדי שלא ייאלץ לחזות בכיעורו. כמו כן נאמר שהסופר גי דה מופאסאן נהג לאכול את ארוחת הצהריים שלו מדי יום במסעדה שבמגדל, "משום שזה המקום היחיד בפריז שאין רואים ממנו את מגדל אייפל".
ב-1912 הממציא פרנץ רייכלט מת בקפיצה מהמגדל, תוך שניסה להוכיח יעילות חליפת מצנח שהמציא.
במשך כ-40 שנה, מפתיחתו ועד הקמת בניין קרייזלר בניו יורק ב-1930, היה מגדל אייפל המבנה הגבוה ביותר בעולם.
בספטמבר 1942 הוקם משדר של הטלוויזיה הגרמנית בראש המגדל.
מאז הקמתו בוצעו בו שינויים ושיפורים רבים. ב-1900 נבנתה מרפסת נוספת בקומה השנייה, כ-20 מטר מעל המרפסת הראשונה. ב-1957, במהלך שיפוץ בעקבות שרפה שפרצה במגדל, הוכן הבסיס לאנטנה, ובכך נוסף גובה למגדל.
ב-1983 הסתיימה בנייתה של קומה עבור תחנת הטלוויזיה הצרפתית וכן מערכת מעליות חדשה. ב-1986 הותקנה מערכת התאורה הנוכחית של המגדל.
במרץ 2022 הוצבה בראש המגדל אנטנת רדיו דיגיטלית חדשה, אשר הוסיפה לגובהו 6 מטרים נוספים.
היסטוריה > השריפה בדצמבר 2024

ב-24 בדצמבר 2024 פרצה שריפה במגדל.
השריפה התרחשה בפיר המעלית בין הקומה הראשונה לשנייה, ככל הנראה עקב התחממות יתר של כבל במעלית. 
בעקבות האירוע, כ-1,200 מבקרים פונו מהמגדל מטעמי בטיחות. כוחות הכיבוי השתלטו על הלהבות, ולא דווח על נפגעים.
היסטוריה > הונאת מגדל אייפל

בשנת 1925, נוכל בשם ויקטור לוסטיג התפרסם בהונאה בה "מכר" את מגדל אייפל לכמה משקיעים. הוא זייף נייר מכתבים של ממשלת צרפת, ושלח למספר סוחרים של גרוטאות מתכת הזמנה לישיבה סודית. בישיבה אמר ויקטור, שהציג את עצמו כסמנכ"ל משרד הדואר והטלגרף, כי התחזוקה של מגדל אייפל כה גרועה, שהוחלט למכור אותו כגרוטאה. לוסטיג הוסיף שעל מנת למנוע התנגדות ציבורית, קיומה של ההצעה הוא סוד מדינה, עד שיושלמו כל הפרטים. הנוכל לקח את המשתתפים לסיור במגדל, וביקש מהם הצעת מחיר ל-7,300 טון המתכת שמרכיבים אותו. הוא בחר את ההצעה של אחד המשתתפים, אנדרה פואסון (Andre Poisson), וסיכם איתו שיעביר לו את הכסף במזומן. בנוסף, הוא גרף סכום נוסף לאחר שרמז לפואסון שעל מנת שההצעה שלו תיבחר יש צורך לשחד אותו. לוסטיג גבה את התשלום מפואסון ומיהר להימלט מהעיר ועזב לווינה. פואסון היה פגוע מכדי להתלונן במשטרה ולהודות שהוא הולך שולל. לכן חודש לאחר מכן חזר לוסטיג לפריז, ארגן פגישה עם סוחרי מתכת אחרים, הציע להם בסוד את מגדל אייפל, והתכוון לחזור על התרגיל. אלא שהפעם אחד הסוחרים פנה למשטרה, ולוסטיג ברח.
תיאור

מגדל אייפל הוא מבנה ברזל קל יחסית, אשר נבנה ממסבכים המקנים לו יציבות רבה על אף שמסתו קטנה יחסית. המגדל בנוי מ-18,038 קורות ברזל חשיל שחוברו בכשניים וחצי מיליון מסמרות. לבנייתו נעזרו ב-300 טפסנים אקרובטים. לוחות הברזל והחומרים עובדו במפעלים והובאו לאתר הבנייה כשהם מוכנים להרכבה. בבניית המגדל השתמשו ב-7,300 טון ברזל. משקלו הכולל של המגדל כ-10,100 טון. המגדל נצבע מדי שבע שנים, ולמבצע הצביעה דרושים כ-60 טון צבע.
גובהו הכולל של המבנה 330 מטרים (מפני הקרקע עד קצה האנטנה בראשו), ובו שלוש קומות עיקריות:
קומה א', בגובה 57 מטר מעל פני הקרקע
קומה ב', בגובה 115 מטר מעל פני הקרקע
קומה ג', בגובה 276 מטר מעל פני הקרקע
בתוך רגלי המגדל ישנן מעליות גדולות הנושאות כשישים איש כל אחת עד הקומה השנייה. בקומה השנייה ישנה מעלית אחרת, קטנה יותר, שעולה לקומה השלישית. במבנה ישנן 1,665 מדרגות, המגיעות עד הקומה השלישית, אך הן פתוחות לקהל רק עד הקומה השנייה, אליה מובילות 1,120 מדרגות.
בקומות הראשונה והשנייה קיימות מסעדות, חנויות ובתי קפה, ובקומה העליונה תא מגודר, שממנו ניתן לצפות על העיר וסביבותיה. ביום בהיר ניתן לצפות למרחק של כשבעים קילומטר. נקודת תצפית נוספת נמצאת במרפסת הסמוכה לדירה פרטית קטנה שבה היה גר גוסטב אייפל, ומשמשת כיום כמוזיאון, שבו נשמר הריהוט שבו השתמש אייפל. במוזיאון זה מוצגות בובות שעווה של אייפל ושל תומאס אלווה אדיסון, המשחזרות ביקור של אדיסון במבנה בעת חנוכתו.
מתחת למרפסת הראשונה, ומסביב לכל המגדל, חרוטים 72 שמות של מדענים, מהנדסים ומתמטיקאים צרפתיים, לאות הוקרה על תרומתם.
תנועת המגדל

מלבד התנודות הרגילות הנובעות מהרוח, הקיימות בכל המגדלים הגבוהים, חשוף מגדל אייפל, העשוי מתכת, לגורם תנודה גדול יותר. מאחר שמתכת מתרחבת בזמן התחממותה, בימים בהירים השמש גורמת לקורות המתכת שנחשפות ישירות לאורה להתרחב עד כדי כך שהמגדל נוטה ב-16–18 סנטימטר ממנה והלאה. לאחר שקיעת החמה חוזר המגדל למצבו המאונך הרגיל.
גלריית תמונות

מגדל אייפל בשעת השקיעה, מתחת, פארק שאן דה מארס
מגדל אייפל בשעות הזריחה
מגדל אייפל בעת הקמתו
מבט מבפנים על מגדל אייפל
הנוף ממגדל אייפל - פארק שון דה מארס
ברק פוגע במגדל אייפל בשנת 1902
ראו גם

מגדל טוקיו
72 השמות החרוטים על מגדל אייפל
בריידי הפנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוגוסט 2005 (בן 19) וולבורג, ארצות הברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
בריידי הפנר (באנגלית: Brady Hepner; נולד ב-25 באוגוסט 2005) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

הפנר נולד בשנת 2005 בוולבורג, קרוליינה הצפונית.
קריירה

בשנת 2020 הופיע הפנר בתפקיד קטן בסרט האימה "Killer Babes and the Frightening Film Fiasco". בשנת 2021 הופיע בפרק בסדרה שיקגו FIRE. באותה שנה הופיע בסרטים "Charlotte Moon Mysteries: Green on the Greens" ובתפקיד משנה בסרט האימה "הטלפון השחור".
בשנת 2022 הופיע בסרט "Resisting Roots" המבוסס על הרומן מאת הסופרת אודרי קרלן.
בשנת 2022 הופיע בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "See/Saw".
בשנת 2023 הופיע בתפקיד משנה בסרט הדרמה המצליח נשארים לחג. בשנת 2024 התארח בדרמת הפשע האמריקאית FBI: אינטרנשיונל.
הערות שוליים

1 2 3  Colette Stein, 'It was really fun': Piedmont teenager lands role on 'Chicago Fire', WXII, ‏2021-03-11 (באנגלית)
↑  Safwan Azeem, 5 Things You Didn’t Know About Brady Hepner, TVovermind, ‏29 ביוני 2023
↑  Michael O'Sullivan, ‘The Black Phone’ is a ghost story with one great twist, The Washington Post, ‏22 ביוני 2022
1 2  Brady Hepner Biography, Education Qualification, Personal Life, Professional Career, Age, Net Worth, and Everything - The Bulletin Time, The Bulletin Time, ‏1 בנובמבר 2023
↑  Fawnia Soo Hoo, School of Frocks, Jocks and Shocks: Creating Student Costumes for ‘The Holdovers,’ ‘Priscilla’ and ‘Saltburn’, The Hollywood Reporter, ‏2023-12-20 (באנגלית אמריקאית)
קמחית (אם הכהנים הגדולים)

קמחית, הייתה אישה צדקת שחיה בימי בית שני, ואמם של שבעה בנים ששימשו בתפקיד הכהן הגדול בבית המקדש השני, ביניהם ישמעאל, יוסף וישבב (ששימשו שניהם בתפקיד יום אחד בלבד), וכן שמעון ויהודה. קמחית מצוינת לשבח בגמרא במידת הצניעות שלה ובהקפדתה על כיסוי הראש. סיפורה היה מקור למדרשים, אגדות ואף פסיקות הלכה למעשה.
המהרש"א מזהה את בנה, הכהן הגדול רבי ישמעאל בן קמחית, עם הכהן הגדול הידוע רבי ישמעאל בן פיאבי. משכך, הוא אומר כי פיאבי היה שם אביו של רבי ישמעאל, ואשתו קמחית.
במקורות

במסכת יומא מבואר שלקמחית היו שבעה בנים ששימשו בכהונה גדולה ושאלוה חכמים "מה עשית שזכית לכך?" וענתה להם "מימַי לא ראו קורות ביתי קלעי שערי", כלומר שהחמירה מצניעות ומידת חסידות, עד כדי כך שאפילו לבדה בביתה לא פרעה את שיער ראשה. על בניה נכתב: ”אמרו עליו על רבי ישמעאל בן קמחית: פעם אחת סיפר דברים עם ערבי אחד בשוק, וניתזה צינורא [רוק] מפיו על בגדיו, ונכנס ישבב אחיו ושימש תחתיו [ככהן גדול], וראתה אימן שני כהנים גדולים ביום אחד. ושוב אמרו עליו על רבי ישמעאל בן קמחית: פעם אחת יצא וסיפר עם הגמון אחד בשוק, וניתזה צינורא מפיו על בגדיו, ונכנס יוסף אחיו ושימש תחתיו, וראתה אימן שני כהנים גדולים ביום אחד.”
במדרש רבה מסופר באופן דומה כי בזכות צניעותה של קמחית זכו בניה לכהונה גדולה: ”אמרו: שבעה בנים היו לה לקמחית, וכולם שמשו בכהונה גדולה. שלחו אחריה, אמרו לה: מה מעשים טובים יש בידך? אמרה להם: מעולם לא ראו קורות ביתי שערות ראשי ואִמרת חלוקי. אמרו: כל קמחייא [כל הקמחים] קמח, וקמח דקמחית סולת! וקרון עלה [וקראו עליה]: 'כל כבודה בת מלך פנימה'.” ושם מובא סיפורם של שמעון בן קמחית ששימש בכהונה הגדולה, ואחיו שהחליפו היה לפי המדרש יהודה בן קמחית.
דיני כיסוי ראש

בעקבות סיפורה של קמחית במקורות, נחלקו הפוסקים בשאלה האם מצד הדין חיוב כיסוי הראש הוא רק בשעה שהאשה יוצאת מחוץ לביתה, וכן סובר התוספות, או שחיוב כיסוי הראש הוא אף בתוך הבית, וכך משמע מדעת הרמב"ם. החתם סופר פסק, שהואיל ומנהג הנשים להחמיר ולכסות את ראשן אפילו בחדרן שבביתן, נחשב הדבר כדין גמור, וכל הנשים חייבות לכסות את ראשן אפילו בתוך חדרן. בזוהר מחמיר מאוד בעניין כיסוי ראש אפילו בתוך הבית, וכן הביאוֹ להלכה המגן אברהם, וכן פסק המשנה ברורה. יש מהאחרונים שמקילים, ולדעתם מעיקר הדין מותר לאשה ללכת בתוך ביתה ללא כיסוי ראש, ובתנאי שרק בני ביתה יראו אותה ולא אנשים זרים, וכך סובר בעל האגרות משה (אך גם האגרות משה בעצמו כותב ש"מן הראוי להחמיר").
הערות שוליים

↑  מהרש"א, מסכת יומא דף מ"ז, עמוד א', ד"ה על, באתר אוצר הספרים היהודי השיתופי.
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף מ"ז, עמוד א'
1 2  ויקרא רבה, פרשה כ' אות י"א
↑  מסכת כתובות, דף ע"ב, עמוד ב'
↑  שכתב בעניין סוטה: "ומקבצין עליה קבוץ גדול של נשים... וכל איש שיחפוץ לראותה יבוא ויראה, והיא עומדת בניהם בלא רדיד ובלא מטפחת אלא בבגדיה וכופח שעל ראשה כמו שהאשה בתוך ביתה".
↑  שו"ת חתם סופר, חלק א' - אורח  חיים, לו
↑  על אורח חיים, סעיף עה, ס"ק יד'
↑  אה"ע א, נח
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
My Way

ערך זה עוסק בשיר של פרנק סינטרה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 סינגל בביצוע פרנק סינטרה
 יצא לאור:  1969 
 סוגה:  מוזיקה פופולרית 
 שפה:  אנגלית 
 כתיבה:  פול אנקה, קלוד פרנסואה 
 לחן:  קלוד פרנסואה, ז'אק רוו, Gilles Thibaut 
 עיבוד:  פול אנקה 
 
"My Way" (בעברית: "בדרכי שלי") הוא שיר שנכתב על ידי פול אנקה ופורסם לראשונה בביצועו של פרנק סינטרה בשנת 1969.
הלחן נלקח מהשיר הצרפתי "Comme d'habitude" שנכתב על ידי המלחין הצרפתי ז'אק רבו והזמר הצרפתי המפורסם קלוד פרנסואה. אין קשר בין מילות השיר לבין המקור בצרפתית.
נושא השיר

מילות השיר "My Way" מספרות את סיפורו של אדם בסוף חייו, המסכם בפני השומעים, במונולוג, את סקירת חייו על העליות והמורדות שבהם. ה"מספר" נשמע כאדם בעל רצון חזק, אדם נחוש בדעתו, שהעז רבות, סמך על עצמו, והגיע להישגים ראויים. ה"מספר" מאושר מהדרך שבה נסובו חייו ומהישגיו, אף שלעיתים שגה אין לו חרטות. הוא חי חיים מלאים, והצליח "בדרכו שלו".
הרקע לכתיבת השיר

מילות השיר בגרסה האנגלית נכתבו בהשראת פגישה שהתקיימה בין פול אנקה לפרנק סינטרה בפלורידה. לא מעט תהו כיצד אנקה, שהיה באותה עת בן 27 בלבד, הצליח להוציא מעצמו מילות סיכום מרשימות כאלה, ההולמות יותר אדם באחרית ימיו מאשר אדם צעיר שכל החיים עוד לפניו. אולם, כפי שהוא עצמו סיפר שנים רבות לאחר מכן, השיר נכתב עבור סינטרה אשר באותה פגישה סיפר לו ש"נמאס לו" ושבכוונתו לפרוש מעולם המוזיקה (דבר שלא קרה בסופו של דבר).
בשובו לניו יורק כתב אנקה מילים חדשות למנגינה הצרפתית, אשר את הזכויות לה קיבל ללא תמורה. אנקה ניסה במהלך הכתיבה להיכנס לתוך דמותו של סינטרה, תוך שהוא שואל את עצמו: "אם פרנק היה כותב את זה, איך הוא היה מתנסח?". אנקה חש כי סינטרה סימל את הדור הראשון ששם את "האני במרכז", ולכן לא היסס מלעשות שימוש במינוחים ששמים דגש חזק על האינדיבידואל, אשר מפאר את עצמו כמעט ללא שמץ של צניעות או ענווה.
אנקה סיים לכתוב את מילות השיר המשוכתב בשעה חמש לפנות בוקר, ובהזדמנות הראשונה התקשר לסינטרה אשר שהה כבר באותה העת במלון סיזר'ס פאלאס בלאס-וגאס, ובשיחה זו בישר לו שיש לו שיר "מאוד מיוחד עבורו".
אנקה סיפר בדיעבד כי חברת התקליטים שלו באה אליו מאוחר יותר בטרוניה על כך שלא שמר את השיר לעצמו. אנקה השיב כי מבחינתו השיר נכתב עבור פרנק סינטרה, והוא היה האיש שהיה צריך לבצע אותו.
הצלחת השיר

השיר "My Way" יצא לרדיו בשנת 1969 כסינגל, ופורסם באלבום אוסף של פרנק סינטרה שנקרא גם הוא "My Way". בשלב ראשון לא נחשב כהצלחה בארצות הברית, והגיע למקום ה-27 בלבד מתוך 100 הסינגלים של שירי הפופ באותה שנה.
פריצתו של השיר הגיעה עת שודר בבריטניה בהמשך אותה שנה, שם הפך הסינגל ללהיט באופן מיידי. השיר הגיע למקום החמישי ברשימת הסינגלים הבריטיים באותה שנה, וזאת אף על פי שמבצעו היה אמריקאי. באביב 1969 היה השיר "My Way" הסינגל הנמכר ביותר בבריטניה. השיר הגיע למקומות גבוהים ברשימת הסינגלים בבריטניה גם בשנים 1970 ו-1971, ושבר שיא במכירות.
בתגובה להצלחת הסינגל בבריטניה הפך השיר להצלחה גם בארצות הברית, ובשנות השבעים הפך לסימן ההיכר של פרנק סינטרה.
גרסאות כיסוי

עם השנים השיר הוקלט ובוצע עשרות פעמים על ידי אומנים שונים. בין המבצעים היו נינה סימון (ב-1971), אלביס פרסלי ופול אנקה עצמו.
ביצוע בולט לשיר הוא גרסת הפּאנק של סיד וישס מהסקס פיסטולס, בו השיר מבוצע בזיוף לעגני ובשינוי חלק מהמילים. ביצוע זה יצא על סינגל ב-1978 והוא מופיע בסרט המוקומנטרי על הלהקה: "The Great Rock'n'Roll Swindle" בו וישס נראה כשהוא מבצע את השיר אל מול קהל בורגני חנוט בחליפות מהודרות, כאשר בסוף השיר הוא שולף אקדח ויורה בקהל.
השיר תורגם לעברית פעמים אחדות ובוצע על ידי ספי ריבלין, ישראל יצחקי ואריק לביא.
בינואר 2017, בליל טקס השבעתו, בחר נשיא ארצות הברית הנכנס דונלד טראמפ בשיר לביצוע ריקוד הסלואו בנשף הגאלה שנערך עבורו ועבור הגברת הראשונה מלאניה טראמפ.
שיכון ההסתדרות (בני ברק)

|  מידע |
| --- | --- |
 עיר:  בני ברק 
 תאריך ייסוד:  שנות ה־50 של המאה ה־20 
 על שם:  ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל 
 קואורדינטות:  32°04′38″N 34°49′58″E﻿ / ﻿32.077348446019°N 34.832827647058°E﻿ / 32.077348446019; 34.832827647058
  (למפת גוש דן מוגדלת) שיכון ההסתדרות(למפת גוש דן רגילה) שיכון ההסתדרות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שיכון ההסתדרות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שיכון ההסתדרות
 
שיכון ההסתדרות הוא שכונה בעיר בני ברק, שהוקמה על ידי הסתדרות העובדים והשתכנו בה חברי ההסתדרות. בשכונה נמצא בית החולים מעייני הישועה.
מיקום ותיחום גאוגרפי

השכונה המשתרעת בין הרחובות הרב פוברסקי, שנקרא בעבר משה שרת – מצפון, ו'השריונאים' – מדרום. בשיפוליה המערביים היא מגיעה לרחוב הרב כהנמן, שבעבר נקרא רחוב השומר, ובשיפוליה המזרחיים נמצא בית החולים מעייני הישועה.
היסטוריה

הקמת השכונה תוכננה כבר ב-1944 אך בנייתה התעכבה עד לאחר מלחמת העצמאות. השכונה הוקמה בשנות החמישים של המאה העשרים על ידי הסתדרות העובדים והשתכנו בה חברי ההסתדרות. רוב תושביה היו חילונים, ומיעוטם דתיים-ציונים. אולם לקראת סוף שנות ה-60 התקשתה חברת שיכון עובדים למכור את הדירות בשכונה ולבסוף מכרה אותן למשרד השיכון שמסר אותן לעולים חדשים דתיים. לאור זאת, מכרה שיכון עובדים את יתרת הקרקע של השכונה, 30 דונם, לחברת שיכון של אגודת ישראל. בתהליך הדרגתי שהתפתח ברובו בשנות השבעים השכונה התחרדה. חלק מהפגנות השבת הסוערות של אותה התקופה התקיים בצמת הרחובות משה שרת (כיום: הרב פוברסקי) והשומר (כיום: הרב כהנמן), שם היה ממוקם אחד ממחסומי השבת.
כיום השכונה חרדית כולה. למבנים המקוריים נוספו תוספות בנייה רבות, המשוות לה אופי בלתי-מתוכנן ועני. אף על פי שרחוב הרב פוברסקי משמש כלי רכב רבים המגיעים לבית החולים מעייני הישועה, השכונה נותרה שקטה למדי.
מבנה השכונה

השכונה בנויה בצורת "בלוקים", כאשר כל בלוק עשוי בצורת האות "ר", ובצמוד לבלוק הבא אחריו נוצרת צורת האות "ח". בחצרות בין הבתים שבתוכה היה בעבר מדשאות גדולות, בעשורים האחרונים הדשא לא טופח והמדשאות הפכו למגרשי עפר.
הערות שוליים

↑  תכנית הבנייה של "שיכון", הצופה, 13 ביולי 1944
↑  קרית פועלים תוקם בבני־ברק, דבר, 11 בדצמבר 1958
↑  שיכון עובדים מכרה 30 דונאם בבני ברק, מעריב, 16 בדצמבר 1970
מנחם שמואל, מונו בוררים בענין מכירת קרקע לדתיים, מעריב, 6 בינואר 1971
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיטסאנולוק

| --- | --- |
חותם פיטסאנולוקחותם פיטסאנולוק

 מדינה:  תאילנד תאילנד
 מחוז:  פיטסאנולוק
 שטח:  18.3 קמ"ר
 גובה:  45 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  67,052 (2018)
  ‑ צפיפות:  3,672 נפש לקמ"ר (2018)
 קואורדינטות:  16°48′57″N 100°15′49″E﻿ / ﻿16.815833333333°N 100.26361111111°E﻿ / 16.815833333333; 100.26361111111 
 אזור זמן:  UTC +7
 http://www.phsmun.go.th
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת תאילנד מוגדלת) בנגקוק האד-יאי אודון טהאני צ'יאנג מאי נאקון ראטצ'אסימה סוראט טהאני קון קאן נאקון סי טמרט פאטאיה פוקט קמבודיה וייטנאם וייטנאם לאוס מיאנמר מלזיה מפרץ תאילנד  ים אנדמן פיטסאנולוק(למפת תאילנד רגילה) בנגקוק האד-יאי אודון טהאני צ'יאנג מאי נאקון ראטצ'אסימה סוראט טהאני קון קאן נאקון סי טמרט פאטאיה פוקט קמבודיה וייטנאם וייטנאם לאוס מיאנמר מלזיה מפרץ תאילנד  ים אנדמן פיטסאנולוק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פיטסאנולוק (בתאית: พิษณุโลก) היא עיר בתאילנד, שמשמשת כבירת מחוז פיטסאנולוק (אנ').
גאוגרפיה

פיטסאנולוק ממוקמת כ-263 ק"מ מבירת תאילנד, בנגקוק.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 25 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (30 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (12 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,424 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (321 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (5 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה

העיר ממוקמת ליד הכבישים 11 ו-12‏.
הערות שוליים

1 2  Phitsanulok (Phitsanulok, Northern Region, Thailand) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information, citypopulation.info
↑  รายงานสถิติจำนวนประชากรและบ้าน ประจำปี พ.ศ. 2560 ท้องถิ่นเทศบาลนครพิษณุโลก ระบบสถิติทางการทะเบียน กรมการปกครอง
↑  "พระราชกฤษฎีกาจัดตั้งเทศบาลนครพิษณุโลก จังหวัดพิษณุโลก พ.ศ. ๒๕๔๒" (PDF). ราชกิจจานุเบกษา. 116 (14 ก): 5–10.
1 2  פיטסנולוק, באתר מפות Google (ב־)
↑  Phitsanulok, Mapcarta (באנגלית)
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פיטסאנולוק, באתר satellites.pro
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10037769 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תאילנד ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
השנים החסרות

סדר הזמנים של מלכות פרס והשנים החסרות - חז"ל לעומת המחקר המקובל
השנים החסרות הוא מונח המתייחס לפער של כ-169 שנים בין הכרונולוגיה המקובלת במסורת היהודית לבין הכרונולוגיה המקובלת במחקר ההיסטורי המודרני.
הסתירה בין סדר עולם למחקר ההיסטורי

הספר סדר עולם רבה התקבל כחלק מהמסורת היהודית לכרונולוגיה של האנושות, ועליו מבוסס מניין השנים בלוח העברי. מקריאת הספר עולה בעיה כרונולוגית. לפי סדר עולם, עמד בית המקדש השני על תלו במשך 420 שנה. חורבן בית שני אירע בשנת 70 לספירת הנוצרים, ומכאן שהוקם ב-350 לפנה"ס. כיוון שלפי המסורת, גלות בבל נמשכה 70 שנה, הרי שחורבן בית ראשון אירע בשנת 420 לפנה"ס.
ואולם לפי התיעוד ההיסטורי, האימפריה הנאו-בבלית, שעל פי המתואר במקרא החריבה את בית ראשון, נכבשה על ידי ממלכת פרס קרוב למאה ועשרים שנה קודם לכן (בשנת 539 לפנה"ס). התיארוך המקובל בקרב היסטוריונים לחורבן הבית הראשון הוא 586 לפנה"ס. נוצר אפוא פער של כ-166 שנה בין הכרונולוגיות השונות. הבעיה הוטלה לחיקה של האימפריה הפרסית, שלפי התיעוד ההיסטורי התקיימה למעלה ממאתיים שנה (539 -331 לפנה"ס), ולפי סדר עולם - 52 שנה בלבד. המדרש מתארך את התקופה הפרסית באופן מינימליסטי, לפי מלכי פרס המוזכרים במקרא בלבד. כמו כן, בהתאם לברייתא המובאת בתלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף ג', עמוד ב', מניח המדרש שהתואר 'ארתחשסתא' שמוזכר רבות בספרים עזרא ונחמיה אינו תואר של מלך פרטי, אלא שם כולל לכל מלכי פרס, ובמקרא הוא מוסב על דריווש, האחרון שבמלכי פרס.
מקצתן של השנים החסרות מתקזזות בתקופת בית ראשון: לפי המסורת היא נמשכה 410 שנים, לפי הכרוניקות של שנות שלטון מלכי ממלכת יהודה וממלכת ישראל, תוך תחשיב מינימליסטי של שנות המלכים החופפות ביניהם. אך במחקר ההיסטורי התקופה עליה ניתן ללמוד ממקורות חיצוניים מתקצרת בעשרות שנים, אולי כי התקופות בהן אב ובנו מלכו במקביל היו ארוכות יותר.
אחת ההשלכות המרכזיות של ההבדל בין שתי השיטות, הוא סיפור מגילת אסתר. לפי חז"ל, סיפור המגילה היה זמן קצר לאחר הצהרת כורש, בתקופה בה הופסקה בניית המקדש בעקבות כתבי השטנה של עמי הארץ, לפי זה עולה שנס פורים ומינוי מרדכי כמשנה למלך התניע את תהליך חידוש בניין המקדש, שלוש שנים לאחר סיפור מגילת אסתר. לעומת זאת, לפי המחקר[דרוש מקור], סיפור המגילה התקיים שנים רבות לאחר הקמת המקדש.