stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רכב להעברת אסירים
היסטוריה

במאה ה-19 נהגו אנשי משטרה להעביר אסירים בעגלה רתומה לסוס, כאשר העגלה בצורת כלוב. מאוחר יותר הם הועברו במשאיות או באוטובוסים, כאשר האסירים כבולים למושבים ולא יכולים להימלט.
עם השנים פותחו כלי רכב ייעודיים להעברת אסירים, בהתאם לדרישות גופי הביטחון במדינות השונות. בקנדה, למשל, קיים תקן בטיחות מיוחד לרכבים מסוג זה.
בארצות הברית ואירופה רכב זה מכונה לעיתים "מריה השחורה", ומוזכר בשירים על אסירים, בין השאר בשיריהם של הקלאש, רובי ויליאמס, ניק קייב ופול סיימון.
תיאור הרכב

כיום, רכב להעברת אסירים הוא בדרך כלל טנדר או רכב דומה, שעבר שינויים כדי שיתאים להעברת אסירים. ברכב מותקנים בדרך כלל מערכת תקשורת רדיו, יחידות GPS, אמצעי אבטחה, אמצעי לחימה וציוד לשעת חירום. האסירים אזוקים בזמן ההעברה, ונוהלי ההעברה מחייבים ליווי של כלי רכב משטרתי נוסף.
בכלי רכב מסוג זה נדרש מיגון ברמה גבוהה, והוא בדרך כלל כולל סורגים או רשתות תיל על החלונות, זכוכית משוריינת, תאי אסירים מופרדים ומושבים נוספים לאנשי המשטרה המלווים את האסירים.
תקריות

במספר מקרים כוחות משטרה השתמשו לרעה ברכב להעברת אסירים. שוטרים במשטרת פילדלפיה ובמשטרת בולטימור הואשמו ב"נסיעה גסה" המאופיינת בבלימה פתאומית וסיבובים חדים ברכב כדי להסב נזק לאסירים המוסעים בו. מקרה ידוע הוא זה של פרדי גריי (אנ') שמת כתוצאה מנסיעה כזו בשנת 2015. אסירים אחרים קיבלו פיצויים גבוהים לאחר שנפגעו ולקו בנכות במהלך ההסעה.
בישראל

בישראל, רכב להעברת אסירים מכונה "פוסטה", וכונה בעבר "זינזאנה" (מכאן נלקח שמה של סדרת טלוויזיה בשם זה).
"האסירים נוסעים ב'פוסטה', מה שנקרא פעם 'זינזאנה'. זו בעצם כספת עם גלגלים, זה לא רכב. מדובר בשעות של נסיעות, לפעמים מתניידים יום שלם ומפספסים ארוחות אז לא אוכלים", סיפר אסיר לשעבר.
מדי יום מתבצעות בישראל העברות של כ-1,800 אסירים פליליים וביטחוניים ברכבים של יחידת נחשון.
בישראל > עתירות נגד ה"פוסטה"

בשנת 2010 הוגשה עתירה נגד תנאי ההסעה הנהוגים בשירות בתי הסוהר, אך היא נמחקה לאחר שזה התחייב בפני בית המשפט לפתור את הבעיות שהועלו. על אף זאת, שירות בתי הסוהר טיפל רק בחלק מהנושאים, והבעיות המהותיות שהועלו בעתירה נותרו בעינן.
בית המשפט העליון הכיר בסבל הכרוך בהליך העברתו של אסיר כשיקול לעניין ההחלטה על העברת מקום הדיון בעניינו מדרום הארץ לצפונה: "[מעבר האסיר] לא פעם כרוך בסבל רב לאסיר, שלעיתים כולל אף לינה בבית מעצר, ויש להימנע מכך ככל שניתן. שיקול זה הוא שיקול בעל משקל רב."
גם הסניגוריה הציבורית התייחסה לתנאים הקשים ב"פוסטה" בדו"ח מיוחד שחיברה בעניין תנאי המאסר בבתי הכלא בישראל. "תהליך ההובלה יכול להימשך על פני מספר ימים ובמסגרתו נחשפים המועברים לתנאים קשים ולסבל רב מאד, הנובעים, בין השאר, מהשכמה באישון לילה ומחסור ניכר בשעות שינה; מזמני המתנה ממושכים בשלבי ההובלה; מנסיעות האורכות שעות רבות; מכבילה ממושכת בידיים וברגליים; מצפיפות ותנאים פיזיים קשים במתקני השהייה הזמניים ועוד."
בשנת 2016 סוהרי יחידת נחשון כלאו ברכב "פוסטה" אסיר ביטחוני ששבת רעב במשך זמן ממושך בחום עד שכמעט והתעלף.
במאי 2017 הגישו שלושה אסירים ביטחוניים עתירה לבג"ץ נגד שירות בתי הסוהר והמשרד לביטחון הפנים בטענה שהרכב להובלת אסירים "צפוף, חם ולא נוח", גורם לכאבי גב, פתחי האוורור ברכב צרים מדי, המושבים חסרי ריפוד ומשענת ואינם נוחים, וההעברה בידיים וברגליים אזוקות עלולה לפגוע בביטחונם במקרה של עצירת פתע. כמו כן נטען בעתירה שהטמפרטורה השוררת ברכבי הליווי אינה מותאמת לתנאי הקור והחום בחוץ, ושההסעות ברכב צפוף ומחניק ארוכות בצורה קיצונית ובלתי סבירה.
בינואר 2019 הוגשה עתירה נוספת לבג"ץ בה כונה הרכב להעברת אסירים "מכשיר עינויים". בעתירה נטען שהסעת האסירים מבית סוהר אחד לשני או לבתי החולים ולבתי המשפט הצבאיים מהווה "מסע ייסורים אכזרי ומר ביותר", בייחוד כלפי אסירות. בעתירה מתוארות נסיעות בנות 20–24 שעות רצופות, ולעיתים אף יותר מיומיים, מרגע שיוצאים ועד שחוזרים, בהן יש עצירות ביניים. כמו כן מתוארים התנאים הקשים במכונית הפוסטה הסגורה: מושבי ברזל קרים בחורף וחמים בקיץ, ריחות רעים, נאסר על האסירים לאכול ולשתות או להשתמש בשירותים, והם כבולים למושבים. כמו כן צוין שאנשי יחידת נחשון מתייחסים לאסירים בצורה גרועה ביותר בזמן ההסעה, תוקפים אותם במכות, וגורמים להחמרה במצבם של אסירים חולים.
בין העצורים שתיארו את מידת הסבל שהייתה מנת חלקם ברכב להעברת אסירים נמנים באסל גטאס ודארין טאטור, שכתבה על הנסיעה ב"פוסטה" מבית המעצר קישון לבית המשפט בנצרת, שארכה כחמש שעות: "זה דומה לכלוב של חיות יותר ממכונית. אולי לקבר נע, אם אפשר להגיד את זה, אבל עם חלון מברזל שחור קטן מלמעלה. [...] מה שהיה קשה במיוחד אלה הבלימות החדות של הנהג, כל פעם הגוף שלי פוגע באחד הצדדים בכלוב הזה ולפעמים הייתי נופלת על רצפת הרכב. זה כאב נורא בכל הגוף."
הערות שוליים

↑  אפרת לכטר, ‏המציאות הקשה של האסירים בישראל, באתר ‏מאקו‏, 13 במרץ 2015
1 2  תנאי המעצר והמאסר במתקני הכליאה של שירות בתי הסוהר בשנים 2017–2018, באתר משרד המשפטים, ‏מאי 2019
↑  בש"א 1494/17 מוסטפא עיסא נ. שירות בתי הסוהר - כלא שיטה אגף 81 ; ניתן למצוא את פסק הדין בחיפוש מתקדם באתר בג"ץ .
↑  נעם רותם, לאן נעלמת הסולידריות העיתונאית כשקולגה פלסטיני יושב 100 ימים במעצר מנהלי?, באתר "שיחה מקומית", 10 באוגוסט 2016.
↑  איציק סבן, אסירים ביטחוניים לבג"ץ: "צפוף, חם ולא נוח בזינזאנה", באתר ישראל היום, 17 במאי 2017.
↑  עתירה לבית המשפט העליון כנגד ה׳פוסטה׳ (מכונית להעברת אסירים), בעמוד הפייסבוק של תמר גולדשמיד, 9 בינואר 2019.
↑  אורלי נוי, מדוע הועבר באסל גטאס מכלא גלבוע לכלא רמון?, באתר "שיחה מקומית", 28 בנובמבר 2017.
טנדר משוריין מתוצרת מרצדס-בנץ המשמש להעברת מהגרים לא-חוקיים בבריטניה
שיבויה 109 (חנות)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  fashion building 
 על שם:  טוקיו 
 מיקום:  Dōgenzaka 
 מדינה:  יפן 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1979
 תאריך פתיחה רשמי:  28 באפריל 1979 
 אדריכל:  מינורו טקיאמה 
 קואורדינטות:  35°39′34″N 139°41′56″E﻿ / ﻿35.659544°N 139.699011°E﻿ / 35.659544; 139.699011
 www.shibuya109.jp
  (למפת טוקיו מוגדלת) שיבויה 109(למפת טוקיו רגילה) שיבויה 109
 
מראה החנות בשעות יום
שיבויה 109 היא חנות כלבו בשיבויה, טוקיו, יפן. החנות ממוקמת בצמוד למעבר החצייה של שיבויה, שנחשב להומה בעולם. בשל מיקום זה, צורתה הייחודית והמעמד שלה בקרב היפנים, שיבויה 109 היא אחת הסמלים הבולטים ביותר של שיבויה, ובכלל של תרבות הבילויים והשופינג בטוקיו.
היסטוריה

הבניין, הממוקם ממש אל מול תחנת הרכבת שיבויה, נפתח באפריל 1979. האדריכל שעיצב את הבניין היה מינורו טקיאמה. הוא עיצב אותו כ"קהילת אופנה", שנועדה להכיל חנויות קמעוניות קטנות, הפונות לקהל היעד של נשים בשנות השלושים לחייהן. בכך, הוא תכנן להוות תחרות לרשת הכלבו-יים סייבו, אשר פלסה את דרכה באותם ימים אל תוך אזור שיבויה.
שמוו של הבניין, 109, לקוח מתוך האותיות היפניות "טו" (משמעותו 10) ו"קיו" (שמשמעותו 9), מה שיוצר את המילה" טוקיו" (Tokyu), אשר נהגת באופן כמעט זהה לחלוטין להגיית שם העיר, טוקיו (שנכתבת Tokyo).
עיצוב הפנים של הבניין תוכנן כלולאה כדי לגרום לקונים לעבור במירב החנויות האפשרי תוך עליה בכל הקומות כדי להגיע לאלה שנמצאות יותר למעלה. במקור, שאפו הבעלים למקם קולנוע בקומה העליונה, אך מכבי האש לא אישרו את הקמתו בשל אי עמידה בתקני מצב חירום דרושים. אף על פי שתוכנן במקור למשוך קהל יעד של נשים בשנות ה-30 בחייהן, הפך הבניין למוקד עלייה לרגל עבור נשים צעירות המתלבשות על פי סגנון ה-Gyaru, שנתפס כפרחי, עמוס פלסטיק ושיזוף מלאכותי, ובאופן כללי מזויף.
חנויות

לשיבויה 109 מספר חנויות ברחבי יפן.
שיבויה 109 (שיבויה, טוקיו)- נפתחה באפריל 1979
109Men's (שיבויה, טוקיו) - נפתחה באפריל 1979
Kohrinbo 109 (קנאזווה, אישיקווה) - נפתחה בספטמבר 1985
109 Machida (מאצ'ידה, טוקיו) - נפתחה ביולי 2002
Shizuoka 109 (שיזואוקה, שיזואוקה) - נפתחה באוקטובר 2007
נפתחה במקור במרץ 2006 בתור "חלומות שיבויה 109", לאחר מכן שונה שמה והיא נפתחה מחדש כShizuoka 109
Minatomirai 109 (יוקוהמה) - נפתחה באפריל 2010
שיבויה 109 אייבנו (אוסקה) - נפתחה באפריל 2011
ראו גם

קאופהאוס דס וסטנס
הרודס
גאלרי לפאייט
הערות שוליים

1 2  Bull, Brett, Decades as Tokyo's tower of girl power, מאמר בג'פאן טיימס, 22 בינואר 2009
↑  Shibuya 109 eyes rebound: Fashion landmark wants to make last year's sales drop a mere blip, Nagata, Kazuaki, מאמר בג'פאן טיימס, 14 במאי 2010
↑  יש הטוענים כי סנוקי, כוכבת הסדרה ג'רזי שור, הושפעה מתמונות שראתה באינטרנט של בנות יפניות הלבושות בסגנון זה.
↑  「SHIBUYA109ドリームス」静岡にオープン (ביפנית)
↑  אייבנו הוא שם אחד מ24 הרבעים של אוסקה
רמת דוד

ערך זה עוסק בקיבוץ רמת דוד. אם התכוונתם לבסיס חיל האוויר רמת דוד, ראו .
| --- | --- |

פסל דוד של הפסל דוד פולוס הנמצא ברמת דודפסל דוד של הפסל דוד פולוס הנמצא ברמת דוד
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק יזרעאל
גובה ממוצע: ‎67 מטר
תאריך ייסוד: 1926
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 582 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎7.4% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הכרמל מוגדלת) רמת דוד(למפת הכרמל רגילה) רמת דוד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רמת דוד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רמת דוד32°40′42″N 35°12′08″E﻿ / ﻿32.6782057067912°N 35.2020969994637°E﻿ / 32.6782057067912; 35.2020969994637  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק יזרעאל (in English: Jezreel Valley Regional Council) באדום - רמת דוד בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

רָמַת דָּוִד הוא קיבוץ בצפון-מערב עמק יזרעאל, הנמצא בתחום המועצה האזורית עמק יזרעאל ומשתייך לתנועה הקיבוצית.
קרוי על שם דייוויד לויד ג'ורג', שבעת כהונתו כראש ממשלת בריטניה ניתנה הצהרת בלפור.
היסטוריה

קרקעות הגבעה שעליה שוכן הקיבוץ כיום נרכשו מידי משפחת סורסוק הלבנונית עוד בשנת 1921, אולם האריסים הערבים שישבו בהן סירבו לעזוב, ולכן לא התאפשרה העברת הקרקע למוסדות המיישבים היהודיים.
בשנת 1926 התיישבה קבוצת "שרונה" ליד עין בֵּידָה (כיום עין סיפן) שמדרום לנהלל וממערב למקום הקיבוץ כיום. עם התיישבותה, שינתה הקבוצה את שמה ל"עיינות", על שם המעיינות הסמוכים. בסוף אותה שנה התיישבה גם קבוצת השרון סמוך לקבוצת עיינות.
במרץ 1931 התקיים טקס בנוכחות חיים ויצמן ונציגי יהדות אנגליה, שבו ניתן ליישוב השם רמת דוד. בהמשך אותה שנה, לאחר משא ומתן שנמשך שנים אחדות, עלו אנשים מקיבוצי הסביבה על הקרקע במחרשות ובכך אילצו את הממשל המנדטורי להתיר להם לעבד את הקרקע ולבנות עליה.
במהלך השנה שלאחר מכן הוקם במקום גן משותף לשתי הקבוצות, "עיינות" ו"השרון". בשנת 1932 הוחל בבניית רפת ולול עבור קבוצת השרון שהתיישבה בצד המזרחי. עיינות התמקמה לידה בצד המערבי. ביוני 1933 זכה הקיבוץ לחשמל.
במשך כ-20 שנה שכנו ברמת דוד שתי הקבוצות זו ליד זו, אך ניהלו כל אחת חיי קהילה ומשק נפרדים. עם זאת, גן הילדים ועדר הצאן היו משותפים.
ב-1953 התחברה קבוצת השרון, עד אז חברת חבר הקבוצות, עם אנשי מפא"י שפרשו מקיבוץ גבת הסמוך בעת הפילוג בקיבוץ המאוחד, והקימה עימם את קיבוץ יפעת.
ברמת דוד נותרה קבוצת עיינות לבדה, ושמה הוסב לשם המקום ושטחי קבוצת השרון סופחו לשטחי רמת דוד. חדר האוכל של קבוצת השרון הוסב לאולם תרבות, לאחר מכן למועדון לילה ולבסוף נהרס.
כלכלה

כלכלת הקיבוץ מבוססת על חקלאות (רפת, גידולי שדה) ועל מפעל מתכת שבבעלותו. בסמיכות לקיבוץ נמצא בית הספר האזורי לחינוך מיוחד "קישון", ובקרבתו גם שוכן בסיס חיל האוויר רמת דוד.
חינוך

בקיבוץ קיים מערך גנים המשרת את ילדי המקום.
תלמידי היסודי לומדים בבית הספר עמק יזרעאל בקיבוץ גניגר או בבית הספר שגיא שבקיבוץ שריד ותלמידי התיכון לומדים בבית הספר העמק המערבי בקיבוץ יפעת.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מפה משנת 1944 בהוצאת המחלקה להתיישבות חקלאית בסוכנות היהודית, עם ציון השם 'עיינות', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  רמת דויד, דבר, 18 במרץ 1931
↑  רמת דוד - נקודת יישוב, דבר, 25 במרץ 1932
↑  חשמל בגוש נהלל, דבר, 16 ביוני 1933
↑  רמת דויד, דבר, 31 בינואר 1940
↑  השרון גבת לנקודה חדשה, דבר, 29 ביולי 1954
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007480081005171  LCCN: n2002061265  VIAF: 141260823   WorldCat (עם VIAF): 141260823 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שוטצי בלאקהארט

| --- | --- |

בלאקהארט, 2019
 לידה:  13 במרץ 1991  (בת 33) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם במה:  פיצה קאט שוטצי בלאקהארט שוטצי
 משקל:  57 ק"ג
 גובה:  1.67 מטר
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  30 במאי 2015 – הווה (9 שנים)
 מאמנים:  WWE Performance Center
 ליגות:  WWE
אשלי לואיז אורבנסקי (באנגלית: Ashley Louise Urbanski; נולדה ב-13 במרץ 1991) הידועה יותר בשם הבמה שלה, שוטצי (קיצור של שם הבמה הקודם שלה שוטצי בלאקהארט) היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE > סמאקדאון (2021–היום)

ב-9 ביולי בפרק של התוכנית סמאקדאון, בלאקהארט, עתה תחת שם הבמה המקוצר שוטצי, ערכה את הבכורה שלה בתוכנית לצד שותפתה החדשה, טיגן נוקס, כאשר השתיים נודעו בשם שוטצי & נוקס. כבר בקרב הבכורה שלהן, הן גברו על אלופות זוגות הנשים של ה-WWE, נטליה וטמינה בקרב שאינו היה על אליפות זוגות הנשים של האחרונות. השתיים גברו על אלופות הזוגות בקרב נוסף שלא היה על חגורות האליפות גם בשבוע שלאחר מכן. השותפות בין השתיים הגיעה לקיצה בשל הדראפט של שנת 2021, שגרם לנוקס לעבור למותג Raw, בעוד ששוטצי נשארה במותג סמאקדאון. ב-29 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, בלאקהארט הפסידה לאלופת הנשים של סמאקדאון, שארלוט פלייר בקרב שאינו היה על חגורת האליפות של האחרונה; לאחר הקרב, שוטצי תקפה את סשה בנקס, שהייתה במתחם הזירה, תקיפה שבישרה על מעבר דמותה לרעה.
שוטצי השתתפה בקרב ההדחות המסורתי של הנשים כחלק מהאירוע סדרת ההישרדות, שנערך ב-21 בנובמבר, ובו היא הודחה על ידי ביאנקה בלאייר. כמו כן, היא השתתפה בקרב הרויאל ראמבל של הנשים כחלק מהאירוע רויאל ראמבל, שנערך ב-29 בינואר 2022, כשנכנסה לקרב כמספר ה-29, אך הודחה על ידי רונדה ראוזי, שביצעה את חזרתה לארגון. ב-3 ביוני בפרק של התוכנית סמאקדאון, שוטצי השתתפה בקרב משושה אשר קבע את זהות הטוענת לכתר לאליפות הנשים של סמאקדאון, שבסופו נטליה ניצחה. ב-24 ביוני בפרק של התוכנית סמאקדאון, היא ניצחה את טמינה וכתוצאה מכך העפילה לקרב הכסף בבנק של הנשים באירוע כסף בבנק. ב-5 באוגוסט בפרק של התוכנית סמאקדאון, שוטצי השתתפה בקרב גונטלט אשר קבע את זהות המועמדת לאליפות הנשים של סמאקדאון מול ליב מורגן, קרב שבסופו שיינה בייזלר ניצחה. שבוע לאחר מכן בתוכנית, היא ביחד עם זאיה לי השתתפו בטורניר על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE בשל היותה ללא אלופות מכהנות. הן הודחו כבר בסיבוב הראשון על ידי ראקל רודריגז ואלייה. ב-26 באוגוסט בפרק של התוכנית סמאקדאון, הן קיבלו הזדמנות נוספת על מנת להעפיל לשלב חצי הגמר של הטורניר במסגרת קרב זוגות מרובע, שבו נטליה וסוניה דוויל ניצחו.
ב-16 בספטמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, שוטצי נחלצה לעזרתה של רודריגז מידי תקיפה של קבוצת Damage CTRL (דקוטה קאי ואיאו סקיי), צעד שביסס את דמותה כטובה. ב-21 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, שוטצי ורודריגז איתגרו את קאי וסקיי לקרב על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE, שבו הן לא צלחו לנצח, זאת לאחר שביילי הסיחה את דעתה של שוטצי. ב-11 בנובמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, שוטצי ניצחה בקרב משושה אשר זיכה אותה בקרב על אליפות הנשים של סמאקדאון מול רונדה ראוזי באירוע סדרת ההישרדות WarGames. באירוע זה, שנערך ב-26 בנובמבר, שוטצי כשלה בניסיונה לזכות בתואר זה לאחר הפרעה מצד שיינה בייזלר. ב-1 בספטמבר 2023, שוטצי גברה על ביילי.
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות Alternative Wrestling Show – AIW
אליפות הנשים של AIW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות East Bay Pro Wrestling – EBPW
אליפות הליידיז של EBPW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Gold Rush Pro Wrestling – GRPW
אליפות הליידי לאק של GRPW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות IWA Mid-South
אליפות הנשים של IWA Mid-South (פעם אחת)
הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI
PWI דירג אותה במקום ה-46 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2017
הישגים בארגון ההיאבקות Rise Wrestling
אליפות פיניקס של RISE (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Sabotage Wrestling
אליפות סבוטאז' מלחמת המגדרים (פעמיים)
הישגים בארגון ההיאבקות Shine Wrestling
אליפות Shine Nova (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE
אליפות זוגות הנשים של NXT (פעם אחת)  - עם אמבר מון
פרסי סוף השנה של NXT (פעם אחת)
פריצת השנה (2020)
הערות שוליים

↑  ויליאם ריגל מעניק לשוטצי בלאקהארט חוזה ב-NXT
שבט האקא

שבט אקא (באנגלית: Aka people) הוא שבט נוודים "פיגמים"- נמוכי קומה, החיים כחברת ציידים-לקטים ומיושבים במספר מדינות באפריקה. השבט נודד מדי שנה בין אזורי מחיה שונים, בהתאם לאקלים המשתנה של עונות השנה. הייחודיות של בני שבט האקא נובעת מהערכים הייחודים לשבט כגון, שיתופיות וחלוקה בין בני השבט, היעדר רכוש פרטי והיעדר היררכיה מובהקת בשבט. בנוסף, המבנה המשפחתי והזוגי הייחודי של השבט מאופיין בשוויוניות מגדרית, ובחלוקת עבודה ייחודית בין בני הזוג.
Pygmy languages (Bahuchet)
רקע

שבט ה"אקא" כפיגמים, הם למעשה נמוכי קומה, אשר קומתם הממוצעת לא עולה על מטר וחצי לגבר בוגר. הפיגמים מיושבים בעשר מדינות מרכז אפריקאיות; אנגולה, קמרון, גינאה המשוונית, הרפובליקה המרכז אפריקאית, גאבון, הרפובליקה של קונגו (קונגו), הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (קונגו זעיר), אוגנדה, רואנדה, ובורונדי. מקום מושבם העיקרי של שבטי ה"אקא", הוא דרום מערב הרפובליקה המרכז אפריקאית וצפון קונגו
אנשי האקא נחשבים לאחת הקבוצות האנושיות הייחודיות ביותר מבחינה גנטית, והוזכרו לראשונה על ידי פרעה פפי השני (Pepi II Neferkare), מהשושלת השישית של מלכי מצרים (סביבות 2,300 לפני הספירה). מאוחר יותר הוזכר השבט על ידי הומרוס, הרודוטוס ואריסטו, אשר תיארו את השבט כ"אנשים קטנים" מאפריקה המכונים "אקא". מאזכורים אלה, נראה שהשבט חי מזה אלפי שנים.
כלכלת השבט מבוססת לרוב על ציד בעלי חיים וליקוט צמחי מאכל שונים, בדומה לחברות אנושיות קדומות. השבט חי בעיקר ביערות גשם שונים העשירים במיני צמחים ובעלי חיים. עם זאת, מספר כל פריטי החי מועטים למדי, הם פזורים בדלילות ומספר צמחי המאכל מועט באופן יחסי. משום כך, השבט נוטה לנדוד ממקום למקום, כשמונה פעמים בשנה לערך. השבט מחליף אזורי אקלים, ביניהם, ביצות מיוערות, סוואנות, עמקים שטוחים ויערות טרופים שונים. בני השבט רואים עצמם שייכים ליער וכמחוברים זה לזה דרך רוחות של אבותיהם ושל היער. מאחר שאזורי האקלים משתנים מעת לעת, גם דפוסי הציד והליקוט משתנים בהתאם.
בני האקא מנהיגים רמה גבוה של שיתופיות וחלוקה פנים שבטית, הכוללת מעט רכוש פרטי. כך למשל, אם אורח אוהב חפץ כלשהו, בן האקא מחויב להעניק אותו. לתפיסתם, כל אחד מבני השבט כשרוני בתחום אחר ומשום כך, כמעט לא קיימת היררכיה שבטית. אין צ'יף או ראש שבט ואין כבוד מיוחד כלפי זקני השבט, וזאת מתוך תפיסה שכולם בבסיסם שווים. גם בענייני ציד, דואגים בני השבט להזכיר שאין העדפה ולכן הצייד לא זוכה להערכה יוצאת דופן. באם אחד מבני השבט הפגין חשיבות עצמית, הוא יקבל הקנטות ולגלוג על צורת גופו, איברי מינו או אופן אחיזתו בחנית.
היסטוריה, התפתחות ורקע קולוניאלי

ההיסטוריה של שבטים פיגמים ושל שבט האקא בפרט, מצויה במחלוקת בין החוקרים. יש הסוברים שיערות שונים במרכז אפריקה נכבשו על ידי הפיגמים, אולם מחקרים אחרונים מטילים ספק בסברה. לשיטתם, הפיגמים לא יכלו לקיים חיים באזורים הפנימיים של היערות משום שלא גדלים שם צומח וחי באופן שעשוי לספק תזונה מספקת לבני אדם. לאחרונה, מחקרים מראים כי הפיגמים חיו בעיקר בשולי יערות וניצלו את בתי הגידול באזורים אלה וכך חיו למעשה בריחוק מסוים מחברות חקלאיות באזור. למעשה, לא קיימות מספיק ראיות ארכאולוגיות המאפשרות לצייר תמונה ברורה באשר לחיים באזורים טרופיים כמו במרכז אפריקה. כאמור, שבט האקא הוזכר לראשונה בסביבות 2,300 לפני הספירה, אולם בין המאה הרביעית לספירה ועד לסוף המאה ה-19, מעט מאוד נכתב אודותיהם. בשנת 1870, נתגלו מחדש שבטי הפיגמים על ידי האירופאי הראשון, ג'ורג' שוויינפורת'.
התקופה הקולוניאלית הייתה תקופה משמעותית ודרמטית ביותר עבור שבט האקא. הדרישה האירופית והאמריקנית לעבדים, שנהב ועורות מחיות שונות, השפיעו עמוקות על דפוסי המגורים של השבט. עקב ניסיונות הימלטות מסוחרים הולנדיים, החלה נדידה של שבטים שונים במרכז אפריקה, אשר הביאה לצפיפות אוכלוסייה ולהתגברות מספר החקלאים במרכז אפריקה. בעקבות תהליכים אלו החל שבט האקא לקחת חלק במערך המסחר של הסוחרים הקולוניאליים. בסוף המאה ה-19, הפך השנהב לייצוא העיקרי ממרכז אפריקה ובני השבט החלו לצוד פילים עבור הסוחרים. בתחילת המאה ה-20, החלה כריתת עצים לתעשיות שונות, בין היתר עבור הסחר בגומי. בשנת 1925, החל סחר עורות מאזור מחייתם של שבט האקא, אשר הגיע לשיאו בשנות החמישים. פעולות סחר קולוניאליות אלה, עיצבו מחדש את דפוסי המגורים והמחייה של השבט ואת דפוסי הציד שלהם.
כיום, שבט האקא ממשיכים להיות מושפעים משיתופי הפעולה ומהכלכלה המקומית והאזורית במדינות אפריקה. כך לדוגמה, נודדים שבטי האקא לאזורים שונים על מנת לסייע לחקלאים בגידול פולי קפה וכן, נעשים שיתופי פעולה למשל, החקלאים מעניקים לבני השבט בטטות ומניהוט, בעבור בשר טרי שצדים בני השבט. התקופה הקולוניאלית אף תרמה לגיוון הלשוני באזור. כיום, ישנם כ-15 קבוצות אתניות המדברות 15 שפות שונות. שבט האקא מדבר בעיקר בשפת "Diaka", אולם הם דוברים גם שפות של קבוצות אתניות שכנות.
היסטוריה, התפתחות ורקע קולוניאלי > האקא כעמים ילידים

כיום העמים הילידים זוכים להכרה על ידי האו"ם, תחת הפורום לסוגיות העמים הילידים, הכרה שאינה מובנת מאליה. לאורך ההיסטוריה ובתקופה הקולוניאלית במיוחד, עמים ילידים באפריקה תוארו כ"מפגרים" ו"פרימיטיביים", וחוו אפליה וסטריאוטיפיזציה, שהתבטאו בנישולם מאדמות המחיה ומשאבים טבעיים ואיימו על הישרדות תרבותם. בנוסף, בעבר אסרה ממשלת רואנדה על השימוש במונח "ילידים" לקידום הזהות האתנית הייחודית והכינוי " la viande qui parle" – היינו, "החיות שיכולות לדבר", היה נפוץ בצפון קונגו לתיאור העמים הילידים, ביניהם גם של שבט האקא. בשנות ה-30 של המאה ה-20, ניסו הצרפתים מדיניות שנקראה בפיהם "מדיניות אילוף", במסגרתה ניסו לשלב את שבט האקא במערכת הקולוניאלית על ידי עידודם לבניית תשתיות, אולם מדיניות זו לא צלחה. גם היום ניתן להבחין במדיניות פטרנליסטית כלפי הילידים, בעיקר כאשר מדינות אפריקה מביעות חשש שהללו לא ייהנו מהמודרניזציה ולא ישתלבו בחברה הדומיננטית.
היסטוריה, התפתחות ורקע קולוניאלי > דמוגרפיה שבטית

באופן כללי, דפוסי המין, הפוריות והתמותה של בני שבט האקא עולים בקנה אחד עם אלו של אוכלוסיות ציידים-לקטים אחרים. הן שיעור הפריון והן שיעור התמותה גבוהים יחסית והאוכלוסייה צעירה למדי.
ילודה: שיעור הילודה הממוצע עומד על כ-6 ילדים לערך ותופעת היעדר פוריות בקרב נשות שבט האקא, יחסית נדיר. שיעור הילודה בקרב שבט האקא גבוה למדי, אולם גם שיעור תמותת התינוקות גבוה. חמישית מהילדים אינם מגיעים לשנתם הראשונה, וקרוב למחציתם מתים לפני גיל 15.
תמותה: רוב מקרי המוות בקרב אנשי האקא נגרמים בעיקר בשל מחלות זיהומיות וטפיליות, ומוות כתוצאה ממקרי אלימות הוא נדיר. נמצא גם, כי גברים מצויים בסיכון גבוה יותר למוות מאשר הנשים, בפרט בגילאים 18–25. תוחלת החיים הממוצעת היא 32 שנים, אך אדם שהגיע לגיל 15 צפוי לחיות עד גיל 55 ואף יותר.
נישואין וגירושין: רוב הנשים מתחתנות בגילאי 16–17 והגברים כבוגרים יותר, סביב גיל 18–23. רוב הגברים בקרב שבט האקא, נשואים ליותר מאישה אחת, ואחד מכל ארבעה קשרי נישואין מסתיים בגירושין. רוב מקרי הגירושין מתרחשים בגיל צעיר, לפני הרחבת המשפחה. למעשה, רוב הגירושין המוקדמים נעשים ביוזמת הנשים, בעוד שרוב הגירושין לאחר גיל 35, ולאחר הבאת הילדים, נעשים ביוזמת הגברים.
מספר הילדים במשפחה: בעוד שלכל אישה בשבט האקא נמצאו לפחות שני ילדים, אצל הגברים יש כאלה ללא ילדים כלל וכאלה בעלי 14 ילדים ויותר. המשפחות הגדולות ביותר כללו עד 11 ילדים.
היסטוריה, התפתחות ורקע קולוניאלי > יחידות חברתיות של השבט

האקא נעים בין מחנות היער ומחנות בקרבת כפרים חקלאים, לעיתים מתחלקים לקבוצות קטנות לתקופות ואז שבים ומתמזגים לקבוצה גדולה לאחר תקופה. שינוי בגודל ובהרכב הקבוצה משפיע גם על חלוקת המזון. שבט האקא מחולק לחמש יחידות חברתיות, המשפחה, המחנה, השבט, המטה והקהילה.
יחידת המשפחה: כוללת את המשפחה הגרעינית, בעל, אישה וילדים והיא המשמעותית ביותר. המשפחה מקיימת את החיים הכלכליים היומיומיים וכן פעילויות קיום אחרות כגון לקט צמחים ופירות. המשפחה היא היחידה המרכזית להעברת מיומנויות תרבותיות ורכישתן. לכל משפחה, בית משלה, וכל בני המשפחה ישנים בסמיכות זה לזה.
יחידת המחנה: המחנה, מורכב ממשפחה אחת עד 15 משפחות גרעיניות הכוללות בממוצע כ-20–35 אנשים. בשבט האקא, אין דפוס חוזר וקבוע למבנה המחנה ואין כל הבדל בין מחנות ביערות או בכפרים. לעיתים גודל המחנה משתנה עקב עונות השנה ודפוסי הציד והלקט שמשתנים בהתאם. המחנה מורכב לרוב משלושה עד ארבעה גברים מבוגרים, אחים או בני דודים לרוב, נשותיהם וילדיהם, וכן אימהות קשישות של הגברים הבוגרים.
יחידת השבט: יחידה מופשטת, המחולקת על בסיס אילן יוחסין ורקע מיתולוגי של המשפחה. מעטים יודעים את הייחוס השבטי שלהם ואין מחויבות משפחתית הנובעת מהייחוס השבטי. גודל השבט הממוצע דומה לגודל מחנה ממוצע.
יחידת המטה: יחידה זו קשה יותר להגדרה ולתיחום משום שזהו מושג שנתבע על ידי חוקרים למטרות מיפוי. יחידת המטה מונה 50- 150 איש, והיא מורכבת לרוב משניים עד ארבעה שבטים. יחידת המטה מאפשרת יציבות כלכלית לאורך זמן, בשל עיקרון שיתוף המזון, אולם לעיתים קיימים שינויים והחלפות בין השבטים.
היחידה הסופית היא הקהילה האזורית: הקהילה היא אזור גאוגרפי של "טווח חיפושים" לחבר מטה. באזור זה, מתבצעות כל פעילויות הקיום הבסיסיות של בני המטה, נוצרים קשרי זוגיות ונרכש הידע הגאוגרפי והחברתי המקומי. בממוצע, "טווח החיפושים" של בן שבט האקא יהיה עד רדיוס של 50 ק"מ ממקום לידתו. "טווח החיפושים" של הזכר יהיה גדול יותר משל הנקבה, בין השאר בשל חיפוש בת זוג.