מכוונות עצמית בלמידה
מאפיינים > מאפייני הסביבה הלימודית המפתחת לומד בעל מכוונות עצמית בלמידה

עיצוב סביבה לימודית גמישה: יש גמישות בכמות הזמן לכל פעילות לימודית, ובבחירת המקום שתתרחש בו, בצורות הלימוד ובתכנים של הלמידה. באופן כללי, יש צורך לארגן את הסביבה הלימודית באופן גמיש שיאפשר קיום שינויים וזאת כחלק מתהליך הפעילות. (אייזן, 1971). ולפי סקגר (1984), גמישות הסביבה הלימודית נחשבת לתנאי הכרחי לפיתוח יכולת בלומד לבחור בצורה רציונלית.
עידוד הבחירה: הסביבה הלימודית צריכה לעודד את הלומדים לבצע את בחירתם העצמית אחרי שפיתחו את היכולת שלהם לעשות את זה דרך טכניקת תכנון נכונה. בחירת הלומד העצמית היא תנאי להופעת למידה שיש לה תפקיד בהתפתחות של הלומד. (לם, 1973).
הוראה כפעילות מסייעת: התפקיד של המורה או המנחה הוא לספק הזדמנויות של למידה המאפשרות ללומד – לתלמיד להתנסות עם העולם ועם עצמו וזאת מכוח הסקרנות האישי שלו ומעניינו (בנט, 1976). הוראה כזו מחייבת שינוי בדפוסי ההתנהגות ההוראתית של המורה בכיוון שהוא מסייע, מזרז, מכוון ומתאם את פעילויות הלמידה (הרץ, לזרוביץ ופוקס, 1987) באמצעות מתן גירוי, מתן עזרה ויצירת הזדמנויות מתאימות של למידה.
יצירת הזדמנויות לתלמידים להעריך את עצמם: תפקידו של המורה הוא לתת הזדמנויות בהן הלומד יקבל משוב על איכות הביצועים שלו וזאת תוך הפעלה של מיומנויות הערכה עצמית והשתחררות מהתלות במשוב חיצוני. לצורך כך עליו לצור הזדמנויות למשוב שוטף ואינו מאיים. כך שעדר איום נותן אפשרות בפני הלומד להגשים את הפוטנציאל הטמון בתלמיד כדי ללמוד ולהתפתח (רוג'רס, 1973). ואחד האמצעים החשובים ללמידה עם נקיטת יוזמה הוא הערכת הלמידה בידי הלומד עצמו. כך התלמיד לומד למען עצמו במקום למען או עבור המפקחים עליו מבחוץ.
פיתוח יחסים דמוקרטיים בסיטואציות הלמידה: היחסים שבין הלומדים לבין עצמם ובין הלומדים לבין המורים שלהם צריכים להתבסס על ערכים דמוקרטיים ולא בדרך סמכותית היררכית. והסביבה החברתית צריכה להיות מותאמת לעקרונות שהוזכרו קודם לכן: גמישות, חופש בחירה והוראה מסייעת.
יצירת סביבה המעוררת מוטיבציה פנימית: ישנן מספר יסודות בסביבה של הלומד הצעיר ואלה בגדר אתגר עבורו. יש צורך שהלימודים יהיו מאורגנים בצורה כזו שפעילות הלומד תהיה מתוך תחושה שהוא מתקדם בנושאים שהם חשובים ומעניינים עבורו (רוג'רס, 1973). מחקרים הראו סיטואציות של למידה אשר מתבססות על הסקרנות שמתעוררת בלומד ומעודדת בו מוטיבציה פנימית.
עיצוב מצבי למידה פתוחים: העלאת סיטואציות אשר מחייבות את הלומדים להציב בפני עצמם בעיה שהם צריכים להתמודד איתה; להציב בעיות שבהן יש אפשרות לדרכי שונות בנוסף לתוצרי למידה שהם אינם קבועים מראש, ובהם דרך הפתרון והצורה שלו נתונים להחלטתו של הלומד ולשליטה שלו ואין תשובה אחת שהיא נכונה – כל הדברים האלה יכולים לזמן את המורה ואת התלמיד – בסיטואצית בית ספר – לאפשרות לחקור נושאים מעניינים ולהתמקד בהם או בנושאים שיש להם חשיבות מיוחדת (אייזנר, 1970).
עם זאת, מחקרם של רוסי ושותפיו מצא (רוסי ואחרים, 2011) כי עלולים להיווצר גם מכשולים ללומדים, בחיפוש ידע והתקדמות בלמידה. מאחר שסביבת הלמידה גמישה, פתוחה ומעוררת עצמאות - נוצרת לפעמים בעיה ללומדים למצוא תשובות לשאלותיהם. לדוגמה, כי 62% משאלות הסטודנטים בפורום התמיכה בקורס מתוקשב התייחסו למידע שנמצא כבר בתוך תוכני הקורס. הסטודנטים פשוט התקשו לנווט במערכת הלמידה LMS, ולאתר את מיקום המידע הספציפי לו הזדקקו. נוצר גם מצב של אי-בהירות לגבי מטלות הקורס - תוכנן ולוח הזמנים להגשתן. זה כמובן מסבך את אחריות הלומד העצמאי ללמידתו, תכנונה וביצועה, שהם מאושיות הלמידה העצמאית והלמידה העצמית.
במחקר אחר של רוסי ושותפיו אכן נמצא כי קיים מגוון עצום של לומדים בכל קורס נתון, ולכן סביבת למידה גמישה, פתוחה ועצמאית, המעודדת מוטיבציה פנימית והערכה עצמית, היא קריטית כדי להתאים את תהליך הלמידה באופן אישי, לפי מוטיבציות שונות והתנסויות שונות של הלומדים.
יצירת הזדמנויות-למידה מחוץ לכותלי בית הספר: תוכנית שתאפשר שימוש במקורות הקיימים בבית הספר ובחומרים שבסביבתו, ותוביל את הלומדים ותעודד אותם להיעזר בקהילה ובמוסדות שלה בתור סביבה לימודית חלופית.