stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספרות יוון העתיקה
התקופה הקלאסית ותור הזהב של אתונה > פילוסופיה

ההישגים הספרותיים המרשימים ביותר מן המאה הרביעית לפני הספירה היו בתחום הפילוסופיה. מבין הפילוסופים היוונים הרבים שפעלו באותה התקופה, מתבלטים שלושה משכמם ומעלה: סוקרטס, אפלטון ואריסטו. קשה להפריז בתיאור השפעתם על הציוויליזציה המערבית בכלל.
סוקרטס עצמו לא כתב דבר, אבל הגותו ידועה לנו בזכות ציטוטים ותיאורים נרחבים שלה בדיאלוגים של אפלטון, בכתביו של קסנופון ובחיבורים אחרים. סגנון הכתיבה של אפלטון ניכר ביופיו, המזדהר גם מבעד לתרגום. כתביו מקיפים את כל חוויותיו של בן-אנוש. הידוע מבין הדיאלוגים הוא "המדינה", חיבור ארוך למדי. בנוסף, קיימים גם חיבורים קצרים רבים, ביניהם פיידרוס וכארמידס, הכוללים את שיחותיו של סוקרטס בעל העין החדה והבוחנת עם חבריו, בנושאים רבים ומגוונים. בדיאלוגים המאוחרים באה השקפת עולמו של אפלטון עצמו לידי ביטוי, תחילה בדברים שהוא מייחס לסוקרטס ולבסוף בדיאלוגים הדומים יותר למסות, שסוקרטס נעדר מהם כליל.
בהיסטוריה של ההגות האנושית כמעט ואין מתחרים לאריסטו. המשפט הראשון בחיבורו "מטאפיזיקה" הוא: "כל בני האדם שואפים מטבעם לדעת". כיוון שכך, הוא כונה "אבי היודעים". בימי הביניים קרא לו ממשיכו תומאס אקווינס פשוט "הפילוסוף"; לא היה צורך בציון שמו. אריסטו היה תלמיד באקדמיה של אפלטון, וידוע שאף הוא, כמורו, כתב דיאלוגים, אך אלה לא שרדו. רוב חיבוריו שהגיעו לידינו מבוססים מן הסתם על הרצאות שנשא בבית הספר שהקים הוא עצמו באתונה, הליקיאון. מספרים אלה ניכרים תחומי התעניינותו רחבי-הידיים. התחומים שחקר חרגו מתחומי מה שהיום אנו מכנים בשם 'פילוסופיה'; לוגיקה, מדעי הטבע, מדעי החיים, אתיקה (ראו: האתיקה של אריסטו), פוליטיקה וממשל היו בין תחומי המחקר שלו. כמו כן הוא חיבר מסות על הנפש ועל רטוריקה. "הפואטיקה" פרי עטו השפיעה על הספרות ועל תאוריית הספרות במשך דורות רבים אחריו. עם מותו בשנת 322 לפני הספירה הגיעה לקיצה התקופה הקלאסית בספרות יוון העתיקה. במאות השנים הבאות לא תחזור עוד תקופה כזו של שגשוג ספרותי כמו במאות הרביעית והחמישית לפני הספירה.
התקופה ההלניסטית

בשנת 338 לפני הספירה היו כבר כל ערי המדינה היווניות (מלבד ספרטה) נתונות לשלטונו של פיליפוס השני מלך מוקדון. בנו של פיליפוס, אלכסנדר מוקדון, הרחיב רבות את תחום כיבושיו של אביו, ובכך פתח את העידן הקרוי כיום התקופה ההלניסטית. כיבושיו של אלכסנדר היו במזרח, ובתחילה נטתה התרבות היוונית גם היא בכיוון זה. אתונה איבדה לזמן מה את בכורתה ככס התרבות הראשי, שעבר זמנית לאלכסנדריה במצרים. לאחר עלייתה של האימפריה הרומית נמצא כל אגן הים התיכון בשליטת אימפריה יחידה, ותרבות יוון החלה להתפשט גם מערבה. רומאים משכילים למדו לדבר ולכתוב יוונית, והם ראו בתור הזהב היווני מקור השראה מרכזי בתחומי הפילוסופיה, השירה והדרמה. הרומאים ינקו כה הרבה מתרבות יוון, עד כי מעט מאוד יצירות רומאיות, במיוחד בתחומי התיאטרון והפילוסופיה, אינן מבוססות על יצירות יווניות מוקדמות.
החל במאה השלישית לפני הספירה הפכה אלכסנדריה שבצפון מצרים למרכז השוקק של תרבות יוון. עד מהרה התאספה בה גם קהילה יהודית גדולה, שהפכה את העיר לאחד המרכזים החשובים בעולם העתיק להגות יהודית; פירות מחשבתה של היהדות ההלניסטית, שאלכסנדריה הייתה לבה, נדחו על ידי המסורת הרבנית שלאחר החורבן, ומה ששרד מהם שומר על ידי הכנסייה. מאוחר יותר הפכה העיר גם למרכז חשוב שבו התפתחה התאולוגיה הנוצרית. הדיאדוך תלמי הראשון יזם את הקמתו של המוזיאון, או היכל המוזות בעיר, בו שכנו הספרייה הגדולה של אלכסנדריה ובית ספר. מראשיתו היה המוזיאון למוסד בינלאומי מפואר, ותהילת הספרייה, שהכילה בשיאה יותר מחצי מיליון כרכים (רובם ביוונית), נודעה ברחבי העולם העתיק. היא הכילה, קרוב לוודאי, כמעט כל יצירה שנכתבה ביוונית עד אז.
אחת מתרומותיה החשובות של התקופה ההלניסטית לספרות העולם היה תרגום התנ"ך ליוונית. מלאכה זו נעשתה באלכסנדריה, ונשלמה בסוף המאה השנייה לפני הספירה. מאחר ששפתה הראשית של הנצרות הקדומה הייתה יוונית, הפך תרגום השבעים לחלק מהקאנון הנוצרי, וכמותו תרגומים ליוונית של הספרים החיצוניים, שנעשו אף הם באלכסנדריה. הכנסייה האורתודוקסית עדיין רואה בתרגומים אלה את הגרסה המוסמכת של הברית הישנה.
התקופה ההלניסטית > שירה הלניסטית

השירה היוונית המאוחרת פרחה בעיקר במאה השלישית לפני הספירה. המשוררים העיקריים היו תאוקריטוס, קאלימאכוס ואפולוניוס איש רודוס. תאוקריטוס, שחי בערך בשנים 310 עד 250 לפני הספירה ומוצאו כנראה בסיציליה, כתב שירה פסטורלית, סוגה שתגיע לשיאה מאוחר יותר באקלוגות של ורגיליוס. משירת הרועים שלו, המשובחת ביותר היא האידיליה הפדרסטית "חגיגת קציר". הוא גם כתב מחזות פואטיים ("מימות") על רקע תפאורה כפרית, וכן שירה אפית ולירית חשובה פחות.
קאלימאכוס, שהיה בן זמנו של תאוקריטוס, חי ופעל באלכסנדריה, שם הוא עבד כמקטלג בספרייה הגדולה. רק פרגמנטים בודדים מעבודתו השתמרו. יצירתו המפורסמת ביותר היא האַייטִיָה ("סיבות"), פואמה אלגית בארבעה ספרים, המסבירה את מקורם האגדי של מנהגים נשכחים, חגים ושמות. מבנה היצירה שימש כמודל לחיבוריו של המשורר הרומי אובידיוס. מבין האלגיות שכתב לאירועים מיוחדים, הידועה מכולן היא תלתלה של ברניקי, המספר את סיפור אובדן שערה של ברניקי השנייה. זו שירה חצרונית שעובדה מאוחר יותר בידי קאטולוס. בנוסף לכמה שירים קצרים לאירועים מיוחדים, כתב קאלימאכוס לפחות אפוס קצר אחד, איביס, שכוון כנגד תלמידו-לשעבר אפולוניוס.
אפולוניוס מרודוס נולד בסביבות שנת 295 לפני הספירה. הוא זכור בעיקר בזכות האפוס ארגונאוטיקה, על יאסון והארגונאוטים בחיפושם אחר גיזת הזהב. אפולוניוס למד בהדרכתו של קאלימאכוס, ומאוחר יותר רב איתו. גם הוא עבד כספרן בספרייה באלכסנדריה במשך 13 שנה. מלבד הארגונאוטיקה, הוא כתב שירים על ייסודן של ערים, וכן מספר רב של אפיגראמות (מכתמים). עבודתו השפיעה עמוקות על ורגיליוס בכותבו את האיניאדה, וכן על אובידיוס במטמורפוזות.
בין המשוררים הזוטרים מן המאה השלישית לפני הספירה נמצאים אראטוס מסולי והרודאס (אנ'). אראטוס כתב את פאינומנה ("תופעות"), גרסה שירית של כתביו האסטרונומיים של אודוקסוס מקנידוס, שחי במאה הרביעית לפני הספירה. הרודאס כתב "מימות" המזכירות את אלו של תאוקריטוס, ונותנות לנו מושג על הבידור הפופולרי בימיו. מימות ופנטומימה היו חלק חשוב מן הבידור העממי בתחילת ימי האימפריה הרומית.
יוון תחת שלטון רומא

המעבר מתקופה פוליטית אחת למשנה לא שיקף מהלך מקביל גם בספרות; הגם שהאוטונומיה היוונית אבדה, החברה הרומית הייתה דומה במובנים רבים לחברה היוונית, מה שאולי בסופו של דבר פעל לטובת היוונים.
יוון תחת שלטון רומא > היסטוריוגרפיה

ההיסטוריונים החשובים בתקופה שאחרי אלכסנדר הגדול היו טימאיוס, פוליביוס, דיודורוס סיקולוס, דיוניסיוס איש הליקרנסוס, אפיאנוס איש אלכסנדריה, אריאנוס ופלוטרכוס. כולם יחד מכסים את התקופה שמסוף המאה הרביעית לפני הספירה עד המאה השנייה לספירה.
טימאיוס נולד בסיציליה, אך רוב חייו עברו עליו באתונה. חיבורו "היסטוריות", אף כי אבד, חשוב ביותר בשל השפעתו על פוליביוס. ב-38 כרכים הקיף "היסטוריות" את תולדות סיציליה ואיטליה עד שנת 264 לפני הספירה, ומשם המשיך פוליביוס בעבודתו. טימאיוס כתב גם את אולימפיוניקאי, מחקר כרונולוגי רב-ערך של המשחקים האולימפיים.
פוליביוס נולד בסביבות שנת 200 לפני הספירה. הוא הגיע לרומא כבן ערובה ב-168. ברומא הוא התיידד עם המצביא סקיפיו איימיליאנוס, נכדו המאומץ של סקיפיו אפריקנוס. הוא כנראה התלווה לאיימליאנוס במסעו לספרד וצפון אפריקה במסגרת המלחמה הפונית השלישית כנגד קרתגו, וחזה בחורבנה של העיר בשנת 146 לפנה"ס. החיבור ההיסטורי ("היסטוריות") שעליו תהילתו כלל 40 כרכים, מתוכם שרדו חמישה בשלמותם וכן קטעים רבים. הם מהווים תיאור חי ומפורט של עלייתה של רומא למדרגת מעצמה. ספר נוסף בנושאים צבאיים, "טקטיקה", אבד.
דיודורוס סיקולוס חי במאה הראשונה לפני הספירה, בן זמנם של יוליוס קיסר ואוגוסטוס. הוא כתב חיבור היסטוריה כללית בשם ביבליותקה היסטוריקה, בארבעים כרכים. מבין אלה, שרדו חמשת הראשונים וכן כרכים 11–20. שני החלקים הראשונים טיפלו בהיסטוריה של התקופה ההלניסטית המוקדמת. החלק השלישי עוסק בתחילת מלחמותיו של יוליוס קיסר בגאליה.
דיוניסיוס מהליקרנאסוס חי בסוף המאה הראשונה לפני הספירה; חיבורו על ההיסטוריה של רומא מראשיתה ועד המלחמה הפונית הראשונה (264 עד 241 לפני הספירה) כתוב מנקודת ראות רומאית, אבל מבוסס על מחקר קפדני. הוא גם כתב מסות בנושאים אחרים, כולל "על החיקוי", "הערות על נואמים קדומים" ו"על סידורן של מילים".
אפּיאנוס ואריאנוס חיו שניהם במאה השנייה לספירה. אפיאנוס כתב על רומא וכיבושיה, ואילו אריאנוס זכור בעיקר בשל עבודתו על מלחמות אלכסנדר מוקדון. אריאנוס שירת בצבא הרומאי, וספרו מתמקד לפיכך בהיבטים הצבאיים של חיי אלכסנדר. אריאנוס כתב גם מסה פילוסופית בשם דיאטריבאי, המבוססת על תורתו של מורו אפיקטטוס.
מבין ההיסטוריונים היוונים המאוחרים, הידוע ביותר כיום הוא פלוטרכוס, שמת בסביבות שנת 119. חיי אישים שלו, ביוגרפיות המסודרות בזוגות של אנשי שם, היו חומר קריאה ולימוד בדורות שבאו אחריו, והשפיעו עמוקות על יוצרים שונים עד ימינו. יצירותיו האחרות מקובצות תחת השם מוראליה (הלכות מוסר) - מסות בענייני אתיקה, דת, פוליטיקה, ספרות וכדומה.
יוון תחת שלטון רומא > מדעים ומתמטיקה

ארטוסתנס איש אלכסנדריה, שמת בסביבות שנת 194 לפני הספירה, כתב חיבורים על אסטרונומיה וגאוגרפיה, אבל רוב מחקריו ידועים בזכות דיווחים מאוחרים יותר עליהם. הוא נחשב לאדם הראשון שהצליח לחשב את היקף כדור הארץ, ופיתח אלגוריתם למציאת מספרים ראשוניים הקרוי על שמו, הנפה של ארטוסתנס.
רכים מכתביהם של המתמטיקאים ארכימדס ואוקלידס (שניהם חיו בתחילת המאה השלישית לפני הספירה) הגיעו לידינו. אוקלידס ידוע כיום בעיקר בזכות ספרו יסודות, ששאב רבות מקודמו, אודוקסוס מקנידוס. "יסודות" עוסק בגאומטריה, והשפעתו על המתמטיקה עצומה - דורות של סטודנטים שיננו את ספרו, וחמש האקסיומות שלו מהוות בסיס לתחום המתמטי הנקרא על שמו עד היום: גאומטריה אוקלידית.
כמה וכמה מסות מאת ארכימדס הגיעו לידינו. ביניהן "מידת המעגל", שבה הוא הגיע לקירוב טוב של פאי; "מתודה בנוגע למשפטים מכניים", על מחקריו במכניקה; מונה החול, העוסק במספרים גדולים; ו"על הגופים הצפים", בו מנוסח חוק הציפה הנקרא על שמו.
גלנוס הרופא הוא אחד האישים המשפיעים ביותר בתולדות הרפואה, אחרי היפוקרטס, שהניח את היסודות למדע הרפואה במאה החמישית לפני הספירה. גלנוס נולד בשנת 129 לספירה, חקר בקפידה את תחום האנטומיה, והיה הראשון לתאר שורה של מחלות, ביניהן צליאק. תורתו של גלנוס עיצבה את דרכו של מדע הרפואה עד לגילויים החדשים בתקופת הרנסאנס.
סטראבון, שמת בשנת 23, היה גאוגרף והיסטוריון חשוב. ספרו גאוגרפיקה, בן 17 כרכים (שמהם שרדו 16) הוא החיבור היחיד מהתקופה המתאר את כל העמים והארצות שהיו ידועים ליוונים ולרומאים בזמן שלטונו של אוגוסטוס. גאוגרף אחר, פאוסניאס, שחי במאה השנייה, כתב תיאור של יוון המהווה מסמך חשוב מאין כמוהו ועוסק במקומות רבים שכיום הם עיי חורבות, ולפיכך בעל חשיבות שלא תסולא בפז עבור ארכאולוגים. הספר כתוב כסיור ביוון, המתחיל באתונה. ממצאים ארכאולוגיים רבים מאמתים את תיאוריו של פאוסניאס.
מבין המדענים היווניים בתקופה הרומית, לתלמַי ודאי הייתה ההשפעה העזה ביותר על הדורות שבאו אחריו. גם הוא חי במאה השנייה, אך כמעט דבר לא ידוע על חייו. יצירתו החשובה ביותר, "אי מֶגָאלֶה סִינְטַקְסִיס" או "החיבור הגדול" (מוכרת יותר בשמה הערבי, אלמאגסט, שהוא שיבוש השם היווני), היא תיאור מפורט של היקום, כאשר כדור הארץ עומד במרכזו. גרסה שגויה זו של המציאות שלטה בתחום האסטרונומיה במשך 1300 שנה נוספות, עד זמנם של גלילאו, קופרניקוס וקפלר.
יוון תחת שלטון רומא > פילוסופיה

הפילוסופים היוונים המאוחרים אינם משתווים לאפלטון ולאריסטו. אפיקטטוס, שמת בסביבות 135 לספירה, היה מעורב בהגות המוסרית של האסכולה הסטואית. תורתו התפרסמה בחיבוריו של תלמידו, אריאנוס, "דיסקורסים" ו"אנכירידיון" (מדריך למידה). דיוגנס לארטיוס, שחי במאה השלישית, חיבר את "קורות חיי פילוסופים מפורסמים, תורתם ודבריהם", חיבור המהווה ספר עזר שימושי. פילוסוף חשוב נוסף מאותה התקופה היה פלוטינוס, שחי אף הוא במאה השלישית. הוא היה בין הפילוסופים שעיבדו מחדש את תורתו של אפלטון ויצרו אסכולה חדשה הנקראת כיום נאופלטוניזם. חיבורו "אנאדות" השפיע על הגות המערב לפחות עד המאה ה-16.
קריאה נוספת

פרנאן רובר, הספרות היוונית : (התקופה העתיקה), תרגם אהרן אמיר, תל אביב 1969
אריה סימון, פרקים בספרות היוונית העתיקה, ירושלים תשי"א.
Beye, Charles Rowan (1987). Ancient Greek Literature and Society. Ithaca, New York: Cornell University Press.
Easterling, P.E.; Knox, B.M.W., eds. (1985). The Cambridge History of Classical Literature: Volume 1: Greek literature. Cambridge: Cambridge University Press.
Flacelière, Robert (1964). A Literary History of Greece. (Translated by Douglas Garman). Chicago: Aldine Pub.
Gutzwiller, Kathryn (2007). A Guide to Hellenistic Literature. Blackwell..
Lesky, Albin (1966). A History of Greek Literature. Translated by James Willis; Cornelis de Heer. Indianapolis / Cambridge: Hackett Publishing Company.
Schmidt, Michael (2004). The First Poets: Lives of the Ancient Greek Poets. London: Weidenfeld & Nicolson.
C. A. Trypanis (1981). Greek Poetry from Homer to Seferis. University of Chicago Press.
Whitmarsh, Tim (2004). Ancient Greek Literature. Cambridge: Polity Press.
| תרבות יוון העתיקה |
| --- | --- | --- |
| תרבות יוון העתיקה | מיתולוגיה • אמנות • פיסול • קדרות • הומוסקסואליות • זנות • חקלאות • כלכלה • מטבח • משפט • עבדות  • פדרסטיה • רפואה • מלחמה |  |
| פילוסופיה ביוון העתיקה | פיתגורס • הרקליטוס • פארמנידס  • פרוטגורס • אמפדוקלס • דמוקריטוס • סוקרטס • אפלטון • אריסטו • זנון מכתיון • אפיקורוס |  |
| מתמטיקה | ארכימדס • אוקלידס • תאלס • פיתגורס • דיופנטוס • ארטוסתנס • תלמי |  |
| ספרות | הומרוס • האיליאדה • האודיסאה • הסיודוס • פינדארוס • הרודוטוס • תוקידידס • קסנופון • פוליביוס |  |
| תיאטרון | אייסכילוס • סופוקלס • אוריפידס • אריסטופאנס • מושגים |  |
| ספורט | המשחקים האולימפיים • תרבות הגוף • המשחקים הפיתיים • המשחקים האיסתמיים • המשחקים הנמאיים • המשחקים הפאן-אתנאיים • גימנסיון |  |
| אדריכלות | מקדש יווני • הסדרים הקלאסיים • הפרתנון • מקדש ארטמיס • אקרופוליס • האגורה • מקדש זאוס באולימפיה • מקדש הפייסטוס • מקדש ארטמיס |  |
פורטל יוון העתיקה
| יוון העתיקה |
| --- | --- | --- |
| תקופת המעבר | איונים • דורים • הפלישה הדורית • התקופה הגאומטרית | הפרתנון |
| התקופה הארכאית | פוליס • הקולוניזציה היוונית • טיראניה • הומרוס • הסיודוס | הפרתנון |
| התקופה הקלאסית | מלחמת פרס–יוון • אתונה העתיקה • ספרטה • תבאי • התיאטרון ביוון העתיקה | הפרתנון |
| התקופה ההלניסטית | התרבות ההלניסטית • הממלכה הסלאוקית • מוקדון • מצרים • יוון • פונטוס • פרגמון • אפירוס | הפרתנון |
| היסטוריה צבאית | פלנקס • הופליט • הצבא הספרטני • הצבא המוקדוני | הפרתנון |
| נושאי רוחב | אדריכלות • אמנות • דת • החברה • כלכלה • מטבח • תיאטרון • מיתולוגיה • מתמטיקה • פילוסופיה • ספורט • ספרות | הפרתנון |
פורטל יוון העתיקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX527881  NKC: ph116890 
התיאטרון היווני באפידאורוס.
פרוטומה של מנאנדרוס, העתק רומאי של מקור יווני שאבד, מוזיאון קיארמונטי
כד יווני מאמצע המאה השישית לפני הספירה, ועליו הופליטים; מימין חצובה כמו זו שישבה עליה האורקל מדלפי, ששימשה כפרס בתחרויות.
מטבע טטרדרכמא המראה את אלכסנדר הגדול עוטה פרוות אריה.
הקונסטלציה קפאוס, מתוך העתק מן המאה התשיעית של שירי אראטוס.
פרגמנט מתוך היסודות מאת אוקלידס, על פפירוס שנמצא בחפירות באוקסירינכוס.
פייטון רנדולף (מושל וירג'יניה)

פייטון רנדולף (באנגלית: Peyton Randolph;‏ 1779 –  26 בדצמבר 1828) היה פוליטיקאי אמריקאי מווירג'יניה, איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, שכיהן כמושל וירג'יניה בפועל במשך כמה ימים מדצמבר 1811 ועד ינואר 1812.
ביוגרפיה

פייטון רנדולף נולד בוויליאמסבורג שבווירג'יניה, כבנו של אדמונד רנדולף, מושל וירג'יניה השביעי, התובע הכללי הראשון של ארצות הברית, ומזכיר המדינה השני. רנדולף סיים ב-1798 את לימודיו בקולג' ויליאם ומרי, למד משפטים ועסק בעריכת דין בריצ'מונד.
רנדולף כיהן כחבר במועצת המושל של וירג'יניה בשנים 1809–1812. בעקבות מותו של המושל ג'ורג' ויליאם סמית' ושל 68 אנשים נוספים בשריפה בתיאטרון ריצ'מונד ב-26 בדצמבר 1811, הוא כיהן כמושל וירג'יניה בפועל עד 3 בינואר 1812.
במשך שנים רבות היה רנדולף הפקיד של בית המשפט העליון של וירג'יניה. מ-1821 ועד מותו הוא היה האחראי על פרסום החלטות בית המשפט.
פייטון רנדולף נפטר בריצ'מונד ב-26 בדצמבר 1828. נטמן בבית הקברות רנדולף שבמחוז אמיליה, וירג'יניה.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1630
הערות שוליים

↑  Bryson, William Hamilton (2000). Virginia Law Books By William Hamilton Bryson. American Philosophical Society, p. 120.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1175557897  ISNI: 0000 0000 4202 006X  LCCN: no99045992  SNAC: w6bc3z64  VIAF: 68566815   WorldCat (עם VIAF): 68566815
ספרטתלון

אנדרטה בספרטה עם שמות של זוכי הספרטתלון
המדליה שמקבלים מסיימי המרוץ
הצד השני של המדליה
ספרטתלון הוא מרוץ אולטרה מרתון של 246 קילומטרים בין אתונה ובין ספרטה, הנערך מדי שנה ביוון מאז שנת 1983. מרוץ הספרטתלון מבוסס על הריצה ההיסטורית של פידיפידס, שרץ מאתונה לספרטה ביום וחצי כדי להזעיק תגבורת נגד הפרסים בקרב מרתון. בשנת 1982 הגיעו לאתונה חמישה קצינים מחיל האוויר המלכותי כדי לנסות לרוץ את המסלול וכך למעשה החלה התחרות בשנה שלאחר מכן. הזוכה במרוץ הספרטתלון הראשון, יאניס קורוס, עדיין מחזיק בשיא הזמן המהיר ביותר של 20 שעות ו-25 דקות.
ככל שהמרוץ נהיה פופולרי יותר, יושמו קריטריונים מחמירים יותר להשתתפות בו, וזאת על מנת להבטיח שהמשתתפים יהיו מספיק בכושר כדי לרוץ את המסלול. במרוץ ישנן 75 תחנות ביקורת עם זמני קצה, בהן פוסלים נציגי המרוץ את הרצים שלא מצליחים לעבור את זמני הניפוי או את אלו העייפים מדי כדי להמשיך.
היסטוריה

מרוץ הספרטתלון עוקב אחר מסלולו של פידיפידס, שליח אתונאי שנשלח לספרטה בשנת 490 לפנה"ס כדי להזעיק עזרה בקרב נגד הפרסים, קרב מרתון. על פי כתביו של ההיסטוריון היווני הרודוטוס, הגיע פידיפידס לספרטה יום אחרי שיצא מאתונה.
בהתבסס על כתביו של הרודוטוס, בשנת 1982 הגיע ליוון ג'ון פוֹדֶן, קצין בחיל האוויר המלכותי ורץ למרחקים ארוכים, יחד עם עוד ארבעה קצינים כדי לבדוק האם ניתן להשלים את המסלול ביום וחצי. מתוך החמישה, הצליחו לעשות זאת שלושה רצים: ג'ון פוֹדֶן, ב-37 שעות ו-37 דקות, ג'ון שוֹלטֶן ב-34 שעות ו-30 דקות, וג'ון מֶקַארת'י ב-39 שעות. בשנה שלאחר מכן ארגנה קבוצת תומכים נלהבים את מרוץ הספרטתלון הבינלאומי הראשון.
המרוץ

מרוץ הספרטתלון מתקיים בדרך כלל בסוף ספטמבר. לרצים יש זמן קצוב של 36 שעות לרוץ 246 קילומטרים, שהם שווי ערך כמעט לשישה מרתונים רצופים, בין אתונה לבין ספרטה. על הרצים להתמודד עם החום היווני ביום, עם הקור בלילה ועם השטח ההררי. לאורך המסלול ישנן 75 תחנות ביקורת בהן נפסלים רצים שלא עמדו בזמני הניפוי. לרצים רבים יש צוותי תמיכה לאורך המרוץ אשר עוזרים להם להצטייד מחדש בתחנות הביקורת. רצים שלא מסיימים את המרוץ נוסעים לספרטה באוטובוס.
המרוץ מתחיל בשעה שבע בבוקר למרגלות האקרופוליס באתונה, ליד האודיאון של הרודס אטיקוס והאגורה. הרצים נעים מערבה ואחרי 80 קילומטרים נמצאת תחנת הביקורת הגדולה הראשונה. התחנה נמצאת בתעלת קורינתוס, שעל מצר קורינתוס המחבר את חצי האי פלופונסוס ליבשת יוון. משם ממשיכים הרצים לכיוון קורינתוס (עיר) .
הרצים מטפסים עליה תלולה של 1,200 מטרים לפסגת הר הפרטניון, ולאחר מכן יורדים לכיוון היישוב העתיק טיג'יאַה, אשר נמצא כ-200 קילומטרים מנקודת ההתחלה של המרוץ. לפי כתביו של הרודוטוס, שם ראה פידיפידס חיזיון של האל היווני פאן. מקרה זה עשוי להיות המקרה המתועד הראשון של הזיה בעקבות מאמץ פיזי. שאר המסלול הוא ירידה במדרון של 50 קילומטרים אל העיר ספרטה.
נקודת סוף המרוץ היא הפסל של המלך הספרטני ליאונידס הראשון שמת בקרב תרמופילאי, שנמצא בקצה הרחוב הראשי של ספרטה. תלמידות בית-ספר לבושות בבגד יווני הנקרא צ'יטון, מעניקות לרצים המסיימים את המרוץ זר עלי דפנה ומים. הרצים מקבלים גישה לאוהל טיפולים וההמנון הלאומי של זוכה המרוץ מתנגן.
אף אחד מהרצים המסיימים את המרוץ לא מקבל פרס כספי. עם זאת, הזכייה במרוץ נחשבת יוקרתית ומייצרת פרסום העוזר למשוך נותני חסות. להבדיל מפידיפידס, הרצים לא צריכים לרוץ בחזרה לאתונה.
תנאי קבלה למרוץ

על מנת להשתתף במרוץ על הרצים לעמוד באחד מהקריטריונים הבאים:
השלמת מרוץ של לפחות 100 קילומטרים בזמן מקסימלי של 10 שעות (גברים) או 10 שעות ו-30 דקות (נשים).
השלמת מרוץ של יותר מ-200 קילומטרים בזמן מקסימלי של 29 שעות (גברים) או 30 שעות (נשים).
השתתפות בספרטתלון בשנתיים האחרונות והשלמת הטיפוס על ההר עד לנקודת הביקורת בקילומטר ה-172 בתוך פחות מ-24 שעות.
עקב עלייה במספר הרצים שעמדו בקריטריונים, הוחמרו במהלך השנים תנאי הקבלה למרוץ. כמות המשתתפים במרוץ מוגבלת, לכן במצב של כמות מועמדים גדולה מדי נערכת הגרלה על ההשתתפות במרוץ בין הנרשמים. עם זאת, ספורטאי עילית אשר עומדים בקריטריונים בפער של 20%, זכאים להשתתף במרוץ ללא הגרלה. בכל שנה כמות המשתתפים במרוץ עומדת על 400 רצים פרט לספורטאי העילית.
שיאים

יאניס קורוס, זוכה מרוץ הספרטתלון הראשון, מחזיק בזמן שיא של 20 שעות ו-25 דקות. קורוס התחרה בארבעה מרוצי ספרטתלון, זכה בארבעתם ומחזיק בארבעת הזמנים המהירים ביותר שנרשמו אי פעם במרוץ. בשנת 2005 הוא החליט לעקוב אחר מסעו של פידיפידס ורץ מאתונה לספרטה ובחזרה.
הוּבֶרט קָארל מגרמניה ואָנְדרַאש לאוֹ מהונגריה מחזיקים בשיא להשלמת המרוץ עם 20 השלמות כל אחד. אָנְדרַאש לאוֹ מחזיק גם בשיא ההשלמות הרצופות עם 18 מרוצים ברצף.
בשנת 2017, השנה ה-35 לתחרות, נרשם שיא של 264 רצים אשר סיימו את המרוץ במגבלת הזמן של 36 שעות.
שיאים > עשר התוצאות הטובות ביותר בספרטתלון

|  | מתחרה | זמן | ארץ | שנה | מיקום | גיל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | יאניס קורוס | 20:25:00 | יוון יוון | 1984 | 1 | 28 |
| 2. | יאניס קורוס | 20:29:04 | יוון יוון | 1990 | 1 | 34 |
| 3. | יאניס קורוס | 21:53:42 | יוון יוון | 1983 | 1 | 27 |
| 4. | יאניס קורוס | 21:57:00 | יוון יוון | 1986 | 1 | 30 |
| 5. | סוֹרוֹקין אלכסנדר | 22:04:04 | ליטא ליטא | 2017 | 1 | 36 |
| 6. | סקוט ג'וריק | 22:20:01 | ארצות הברית ארצות הברית | 2008 | 1 | 34 |
| 7. | איוָון קוּדין | 22:29:29 | איטליה איטליה | 2014 | 1 | 39 |
| 8. | רָאדֶק ברָאנֶר | 22:49:37 | צ'כיה צ'כיה | 2017 | 2 | 42 |
| 9. | סקוט ג'וריק | 22:52:18 | ארצות הברית ארצות הברית | 2006 | 1 | 32 |
| 10. | איוָון קוּדין | 22:57:40 | איטליה איטליה | 2011 | 1 | 36 |
קישורים פנימיים

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  "The lunacy of the long-distance runner". עיתון האקונומיסט (באנגלית). 22 בדצמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Spartathlon 1983–2007, הוצאת איגוד הספרטתלון הבינלאומי, אתונה, יוון.
ערוץ האוכל

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  ישראל ישראל
 קטגוריה:  בישול, אפייה ופנאי
 סוג:  ערוץ טלוויזיה פרטי
 תאריך השקה:  יוני 2007
 בעלות:  ענני
 שפה:  עברית ואנגלית
 אזור קליטה:  ישראל
 שיטת שידור:  PAL, DVB
 הצפנה:  וידאוגרד
 זמינות
 חבילה:  HOT • ‏yes
 HOT:  ערוץ 38
 yes:  אפיק 73
 https://www.goodlifetv.co.il/food-channel/
סמליל הערוץ הראשון, מ-2007 עד ל-2009
סמליל הערוץ השני, מ-2009 עד ל-2019
סמליל הערוץ השלישי, מ-2019 עד ל-2021
ערוץ האוכל הוא ערוץ ישראלי בבעלות ענני תקשורת העוסק באוכל ותזונה ומשדר קורסים וסדנאות בישול. הוא משודר באפיק 73 ב-yes הטלוויזיה בלוויין
ובערוץ 38 ב-HOT.
היסטוריה

הקמת הערוץ החלה בסוף 2005, והוא עלה לשידור ביוני 2007 בהשקעה של כ-1.5 מיליון דולר. בין התכנים המשודרים בערוץ משולבים תכנים ממטבחים שונים: אסייתי, ישראלי, ביתי, גורמה, מהיר, בריא. באפייה, אירוח, ומשקאות, והם כוללים תוכניות מקור ישראליות ותוכניות רכש מהעולם. הערוץ עלה בתשלום חודשי של 10 שקלים לחודש, וגייס 25 אלף מנויים תוך 10 ימים.
בשנת 2010, בעקבות הצלחת תוכנית המציאות "מאסטר שף, הערוץ זכה לגידול במספר המנויים.
בספטמבר 2021 עלה אתר חדש לערוץ האוכל הנקרא "החיים הטובים - ערוץ האוכל". האתר מכיל מתכונים של השפים הגדולים בישראל, תוכניות מערוץ האוכל, טיפים לבישול ועוד.
שידורי הערוץ > תוכניות מקור ישראליות

קרן אגם אופה מהבית - קרן אגם
אצל ג'קי - ג'קי אזולאי
פשוט ג'קי - ג'קי אזולאי
מיני שף - אביב משה
ארוחת שבת - קובי אריאלי
הכי טרי שיש - עומר מילר ומיכל אנסקי
מיקי שמו אופה מהלב
אוכל של בית - פותנה ג'אבר
מאפים ומתוקים - מיקי שמו
בית ספר לאפיה - אורן בקר
פותחים שולחן עם פותנה
אופים עם ברטלה - גלית והנס ברטלה
בית ספר לבישול אסייתי - הילה אלפרט
רות סירקיס מבשלת מהספרים
ממזרח למערב - הילה אלפרט
סופר שף - אבי ביטון
המדריך לאפייה - קרין גורן
בישול ביתי עכשווי - איילת לטוביץ'
מטבח עולמי - אבי ביטון, שאול בן-אדרת
מטבח ביתי - פסקל פרץ-רובין
מיקי שמו עושה בית ספר
שידורי הערוץ > תוכניות רכש מהעולם

הסעודות של הסטון - הסטון בלומנטל
מסביב לעולם עם מייקל סמית'
אדם אוכל את אמריקה - אדם ריצ'מן
מאסטר שף (בגרסה הבריטית המקורית)
סופי דאהל מבשלת
בואו לאכול איתי
מטבחי הגיהנום
ספר

במטבח עם ערוץ האוכל עורך: משה סגל (מנהל ערוץ האוכל), 2008 בהוצאת ערוץ האוכל.
הערות שוליים

↑  בועז גריילסמר, YES מנהלת מגעים מתקדמים עם חברת ענני תקשורת על העלאת ערוץ אוכל חדש, באתר TheMarker‏, 6 באוקטובר 2005
↑  רוני קורן-דינר, ענני תקשורת תשקיע 1.5 מ' ד' בהשקת ערוץ האוכל הישראלי, באתר TheMarker‏, 28 במאי 2007
↑  יעל גאוני, ‏חברת ענני תקשורת מעלה ערוץ אוכל חדש בתשלום בכבלים ובלוויין, באתר גלובס, 28 במאי 2007
↑  יעל גאוני, ‏הצלחה לערוץ האוכל של ענני תקשורת: גייס 25 אלף מנויים תוך 10 ימים, באתר גלובס, 24 ביולי 2007
↑  אופיר בר-זהר, המתכון המנצח של "מאסטר שף": שיא רייטינג של 36.9% לגמר, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2010
↑  לי-אור אברבך, ‏אפקט "מאסטר שף": גידול במתחברים לערוץ האוכל, באתר גלובס, 29 בנובמבר 2010
↑  דנה מלמד, עכבר העיר, חדשות אוכל: אביב משה בטלוויזיה, הבסטה במחווה לקטלוניה, באתר הארץ, 18 במאי 2011
↑  מנחה נופה, איפה אוכלים השבוע: תערוכת מבשלים וקינוחים בחינם, באתר הארץ, 3 באפריל 2011
↑  עכבר העיר, מיכל אנסקי ועומר מילר יגישו יחד תוכנית בישול חדשה, באתר הארץ, 26 באפריל 2011
↑  ספיר יעקב, עכבר העיר, סופשבוע בטלוויזיה: משדר מיוחד על האלימות בישראל, באתר הארץ, 26 ביולי 2012
↑  עכבר העיר, פותנה ג'אבר ממשיכה לבשל לצופים: עונה שניה לתוכניתה בערוץ האוכל, באתר הארץ, 12 באפריל 2011
1 2  גילי איזיקוביץ, משהו לאכול, באתר הארץ, 12 באוקטובר 2010
↑  תיגל נשיא, עכבר העיר, מה לראות בסופ"ש? כל ההמלצות, באתר הארץ, 20 במאי 2010
↑  גילי איזיקוביץ, מהנעשה במטבח, באתר הארץ, 4 ביולי 2010
↑  דנה מלמד, עכבר העיר, אבי ביטון: "לפני שאני טבח, אני מארח", באתר הארץ, 13 בדצמבר 2011
↑  מיכל פלטי | בריי, הסטון בלומנטל, מסתבר שהוא השף הטוב בעולם, באתר הארץ, 18 בפברואר 2010
↑  במטבח עם ערוץ האוכל, באתר foodis