stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדם יאנג
פרויקטים מוזיקליים

לאורך השנים לקח יאנג חלק בפרויקטים מוזיקליים רבים, כאשר רק חלק הקטן זכו להצלחה. במסגרת רוב הפרויקטים המוזיקליים הופקו יצירות אינסטרומנטליות בלבד. יאנג היה מעורב במרבית הפרויקטים המוזיקליים במהלך השנים בהם למד בתיכון ובאוניברסיטה. חלק מהפרויקטים המוזיקליים נוצרו כתוצאה משיתופי פעולה עם חברי ילדות.
| שם | סוגות מוזיקליות | פרויקט סולו / שיתוף פעולה |
| --- | --- | --- |
| Owl City | סינת'פופ / מוזיקה אלקטרונית / פופ רוק / אינדי רוק | פרויקט סולו (שירים בודדים נוצרו בשיתוף פעולה עם אמנים אחרים) |
| Port Blue | אמביינט / מוזיקה אלקטרונית / פוסט-רוק / דאונטמפו | פרויקט סולו |
| Sky Sailing | מוזיקה אקוסטית / סינת'פופ | פרויקט סולו |
| Seagull Orchestra | סינת'פופ / אמביינט | פרויקט סולו |
| Insect Airport | אמביינט / מוזיקת טראנס | פרויקט סולו |
| Adam Young Scores | פסקול / אמביינט / קטע כלי | פרויקט סולו |
| Color Therapy | אמביינט / מוזיקה אלקטרונית / דאונטמפו | פרויקט סולו (שירים בודדים נוצרו בשיתוף פעולה עם אמנים אחרים) |
| Windsor Airlift | אמביינט / פוסט-רוק / קטע כלי | תוצאה של שיתוף פעולה יחד עם אנדי וטוני ג'ונסון |
| Swimming With Dolphins | סינת'פופ / אלקטרופופ | תוצאה של שיתוף פעולה יחד עם אוסטין טופטה |
| Keehar | פסנתר / מוזיקת טראנס | פרויקט סולו |
| Novel | מוזיקה אלקטרונית | פרויקט סולו |
| Aquarium | אמביינט / מוזיקת היפ-הופ | פרויקט סולו |
| Blue Dallas | הבי מטאל / מוזיקת טראנס | פרויקט סולו |
| Dolphin Park | אמביינט / קטע כלי | תוצאה של שיתוף פעולה |
| The Grizzly | פרודיה / קומדיה | תוצאה של שיתוף פעולה |
| Basketball | אפרוביט / פאנק | תוצאה של שיתוף פעולה |
| The Perfect Theory | רוק אלטרנטיבי / מוזיקת רוק / אימו | תוצאה של שיתוף פעולה |
| Chester Mcwiggins and the Kowboy Kidz | קאנטרי / בלוגראס / מוזיקה עממית | תוצאה של שיתוף פעולה |
| Nuclear Suplex | פאנק רוק / אלקטרו | תוצאה של שיתוף פעולה |
פרויקטים מוזיקליים > שירים בולטים שנוצרו במסגרת שיתופי פעולה

"All About Us" - בשיתוף עם He is We
"Alligator Sky" - בשיתוף עם שון כריסטופר
"Alive" - בשיתוף עם שילר
"Back home" - בשיתוף עם ג'ייק אוון
"Dementia" - בשיתוף עם מארק הופוס
"Eternity" - בשיתוף עם פול ואן דייק
"Good Time" - בשיתוף עם קארלי ריי ג'פסן
"Honey And The Bee" - בשיתוף עם ברן דורן
"In the Air" - בשיתוף עם אורג'אן נילסן
"Middledistancerunner" - בשיתוף עם שיקאן
"Shine Your Way" - בשיתוף עם Yuna
"Terminals" - בשיתוף עם les Relient K
"The Yacht Club" - בשיתוף עם Lights
"Thunderstruck" - בשיתוף עם שרה ראסל
"Tokyo" - בשיתוף עם סקאיי נו או-ווארי
"Unbelievable" - בשיתוף עם להקת הנסון
"Verge" - בשיתוף עם אלו בלאק
"You're not alone" - בשיתוף עם בריט ניקול
"Youtopia" - בשיתוף עם ארמין ואן ביורן
"Youtopia" (גרסה אקוסטית) - בשיתוף עם אלר ואן ביורן
"Ready To Fly" - בשיתוף עם דידריק
Owl City

בתחילת הקיירה יאנג הפיק את השירים הראשונים שלו במרתף בבית הוריו בשל נדודי שינה שמנעו ממנו לישון בלילות. בתחילת הדרך פרסם את שירי האלקטרו-פופ שהפיק ב-MySpace וב-iTunes, והוא הצליח באותה העת למכור כאלפיים שירים בכל שבוע תחת השם Owl City.
האלבום השני של Owl City אשר נקרא "Maybe I'm Dreaming" נוצר בשנת 2008 והצליח להגיע למקום ה-13 במצעד האלבומים האלקטרוניים האמריקני. בפברואר 2010, iTunes פרסמה את רשימת השירים הנמכרים ביותר מאז 2003 והשיר "Fireflies " הצליח להגיע למקום ה-24 ברשימה, למרות שהוא יצא רק חצי שנה קודם לכן, ב-28 ביולי 2009.
עד היום הוציא אדם יאנג במסגרת מיזם Owl City את האלבומים הבאים: Of June, Maybe I'm Dreaming, Ocean Eyes, All Things Bright and Beautiful, The Midsummer Station, Mobile Orchestra, וכמו גם שתי אלבומי EP בשם Shooting Star ו-Ultraviolet.
Sky Sailing

ב-29 ביוני 2010 יאנג הודיע שהוא הולך לפרסם את השירים הראשונים שהפיק לפני שהחל את מיזם Owl City, תחת מיזם "Sky Sailing". ב־13 ביולי 2010 פורסם האלבום "An Airplane Carried Me To Bed" באופן בלעדי ב- iTunes.
Port Blue

במסגרת המיזם המוזיקלי Port Blue פרסם יאנג רק אלבום אחד במהלך שנת 2007 בשם "The Airship" ואלבום EP אחד בשם "The Albatross".
פרסים ומועמדויות

ניתן לראות רשימה מלאה של הפרסים והמועמדויות של יאנג באתר IMDb.
דיסקוגרפיה > Owl City

"Of June" (EP) (2007)
"Maybe I’m Dreaming" (2008)
"Ocean Eyes" (2009)
"Ocean Eyes: Deluxe Edition" (2010)
"All Things Bright and Beautiful" (2011)
"The Midsummer Station" (2012)
"The Midsummer Station (Acoustic EP)" (2013)
"Ultraviolet" (EP) (2014)
"Mobile Orchestra" (2015)
"Cinematic: Reel 1" (EP) (2017)
"Cinematic: Reel 2" (EP) (2018)
"Cinematic: Reel 3" (EP) (2018)
"Cinematic" (2018)
דיסקוגרפיה > Port Blue

"The Airship" (2007)
"The Albatross EP" (2008)
"The Pacific EP" (2013)
דיסקוגרפיה > Sky Sailing

"An Airplane Carried Me to Bed" (2010)
דיסקוגרפיה > Adam Young Scores

"Apollo 11" (2016)
"RMS Titanic" (2016)
"The Spirit of St. Louis" (2016)
"The Ascent of Everest" (2016)
"Omaha Beach" (2016)
"Miracle in the Andes" (2016)
"Project Excelsior" (2016)
"Corduroy Road" (2016)
"Voyager 1" (2016)
"Mount Rushmore" (2016)
"The Endurance" (2016)
דיסקוגרפיה > Color Therapy

"Mr. Wolf Is Dead" (2015)
דיסקוגרפיה > כחלק מ-Windsor Airlift

"The Basement EP" (2003)
"Selections for a Fallen Soldier" (EP) (2003)
"Selections for a Fallen Soldier, Vol. II" (EP) (2004)
"Hotels" (EP) (2005)
"Moonfish Parachutist" (2005)
"Qiu!" (2005)
"Ocean City Park" (EP) (2006)
"Beneath The Crystal Waves" (EP) (2008)
"We Rule!" (2009)
דיסקוגרפיה > כחלק מ-Swimming With Dolphins

"Ambient Blue" (EP) (2008)
הערות שוליים

↑  @owlcity (22 בנובמבר 2017). "When I was in college, I worked for Coca-Cola in a shipping warehouse. I was grateful for the job, but as an aspiring artist, I knew it wasn't the right fit for me. The best day of my life was when I was able to quit and work on music full time" (Tweet) – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sisario, Ben (20 בנובמבר 2009). "From Mom's Basement to the Top of the Chart". The New York Times. נבדק ב-1 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Riemenschneider, Chris (31 באוקטובר 2010). "Owl City goes back to school for Halloween". Star Tribune. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sisario, Ben (20 בנובמבר 2009). "From Mom's Basement to the Top of the Chart". New York Times. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Moring, Mark (14 ביוני 2011). "Q & A: Owl City". Christianity Today. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fischer, Reed. "Owl City's reclusive Adam Young opens up - City Pages". City Pages. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Owl City on MySpace
↑  Port Blue on MySpace
↑  Sky Sailing on MySpace
↑  Seagull Orchestra on MySpace
↑  Insect Airport on MySpace
↑  "Adam Young Scores on SoundCloud".
↑  "Color Therapy on SoundCloud".
↑  Windsor Airlift on MySpace
↑  Swimming With Dolphins on MySpace
↑  Keehar on MySpace
↑  "Novel on Purevolume". אורכב מ-המקור ב-2015-02-12. נבדק ב-2010-09-23.
↑  "Aquarium on PureVolume". אורכב מ-המקור ב-2015-02-12. נבדק ב-2010-09-23.
↑  "Blue Dallas on PureVolume". אורכב מ-המקור ב-2015-02-12. נבדק ב-2010-09-23.
↑  Dolphin Park on MySpace
↑  The Grizzly on MySpace
↑  Basketball on MySpace
↑  The Perfect Theory on MySpace
↑  Chester Mcwiggins and the Kowboy Kidz on MySpace
↑  Nuclear Suplex on MySpace
↑  "Adam Young - Awards - IMDb".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 13005111  BnF: cb16192370h (data)  GND: 1074023544  ISNI: 0000 0000 7854 8456  LCCN: no2009033440  MusicBrainz: ad89407a-319f-48e1-852c-5e689230ce43  NKC: pna2010584241  VIAF: 24145971480732331854   WorldCat (עם VIAF): 24145971480732331854
איאן מקלאוד

איאן נורמן מקלאוד (באנגלית: Iain Norman Macleod‏; 11 בנובמבר 1913 – 20 ביולי 1970) היה שר העבודה, שר האוצר ושר הבריאות בממשלת בריטניה וחבר פרלמנט מטעם המפלגה השמרנית. כמזכיר המדינה האחראי על הקולוניות, קידם את עצמאותן של קולוניות בריטיות, בעיקר באפריקה. לפני תחילת הקריירה הפוליטית שלו היה שחקן ברידג' מקצועני מצטיין.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

איאן מקלאוד נולד בעיירה סקיפטון (Skipton), במחוז קרבן (Craven) באזור יורקשייר (Yorkshire) שבצפון אנגליה ב-11 בנובמבר 1913 להורים שהיגרו מסקוטלנד בשנת 1907. הוא גדל עם זיקה חזקה לתרבות הסקוטית ועם קשרים הדוקים עם קרובי משפחה סקוטיים. הוריו רכשו בשנת 1917, מבנה באי לואיס שבסקוטלנד, שבו התגוררה המשפחה בחופשות. אביו, ד"ר אלכסנדר מקלאוד, היה עורך דין. מקלאוד למד בבית ספר תיכון המתמחה בשפות קלאסיות (Grammar school) ולאחר מכן בפטרס קולג' (Fettes College) שבאדינבורו. מקלאוד לא הצטיין בלימודיו, אולם גילה חיבה יתרה לספרות בכלל ולשירה בפרט. ב-1932 התקבל ללימודים באוניברסיטת קיימברידג' שם סיים לימודים בהיסטוריה. בזמן מלחמת העולם השנייה, שירת בצבא הבריטי בצרפת.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בשנת 1945 התמודד מקלאוד בבחירות לפרלמנט, אך לא נבחר. בפברואר 1950 התמודד שוב לפרלמנט בבחירות הכלליות ונבחר. ויכוח פרלמנטרי מוצלח שלו עם אניירין בוואן בנושא בריאות בשנת 1952, משך את תשומת לבו של מנהיג מפלגתו וינסטון צ'רצ'יל. שישה שבועות לאחר מכן, ב-7 במאי, מונה לשר הבריאות.
בסוף אותה שנה הודיע בפומבי, שהחוקר הבריטי ריצ'רד דול (אנ') הוכיח את הקשר בין עישון לסרטן ריאות. במהלך נאומו עישן סיגריות בשרשרת. בשנים 1957 עד 1959 היה שר העבודה והשירות הלאומי, בממשלות של אנתוני אידן והרולד מקמילן.
בשנים 1959 עד 1961 כיהן כמזכיר המדינה לקולוניות הבריטיות. בתמיכתו של ראש הממשלה מקמילן, קידם מקלאוד דה-קולוניזציה של קולוניות בריטיות, חרף התנגדות של האגף הימני של המפלגה השמרנית. בזמן כהונתו כמזכיר המדינה לקולוניות הוענקה עצמאות לניגריה לסומלילנד הבריטית, טנגניקה, סיירה לאון, קמרון הבריטית וכווית. בקניה הסתיים משטר החירום ושוחרר מנהיג המקומיים ג'ומו קניאטה. המדיניות שמקלאוד ניסה לקדם באמצעות צעדים אלה הייתה הפיכת האימפריה הבריטית לחבר העמים הבריטי.
בשנת 1961 נבחר לצ'נסלור של דוכסות לנקסטר, מנהיג המפלגה בבית הנבחרים ונשיא המפלגה השמרנית. כשראש הממשלה הרולד מקמילן התפטר בשנת 1961, מקלאוד לא התמודד על התפקיד. הוא תמך, במועמדותו של רוב בטלר לתפקיד. כשאלק דאגלס-יום נבחר לתפקיד, סירבו מקלאוד ואנוך פאואל לכהן בממשלתו. מקלאוד לא העריך את דאגלס-יום וראה בו פוליטיקאי בעל דעות ימניות קיצוניות. סלע מחלוקת עיקרי ביניהם היה המדיניות כלפי מתיישבים לבנים באפריקה. ב 1964 כאשר מפלגת הלייבור זכתה בבחירות, הסכים לכהן בממשלת צללים של יום. גם בבחירות לראשות המפלגה השמרנית לא התמודד מקלאוד. הוא תמך באדוארד הית.
באמצע שנות ה-60, כשלא היה בעל תפקיד פוליטי משמעותי, היה עורך של העיתון הפוליטי הוותיק "הספקטייטור". בשנת 1964, פרסם בעיתון דווח גלוי ומעורר מחלוקת, בנושא ההתמודדות לראשות מפלגתו בשנת 1963. כשכיהן בממשלת הצללים, ייסד בשנת 1967 ביחד עם ויליאם שרמן את ארגון הצדקה Crisis לתמיכה בחסרי בית.
בבחירות שנערכו ב-18 ביוני 1970, זכתה המפלגה שמרנית. ראש הממשלה אדוארד הית' מינה את מקלאוד לשר האוצר. בתפקיד זה כיהן במשך כחודש עד לפטירתו. במשך כהונתו הקצרה בתפקיד שר האוצר, בנה מסגרת תקציב נוקשה, שלא הספיק להביא לאישור. תוכנית התקציב כללה צמצום ההוצאות הציבוריות ובקרה עליהן. שרת החינוך ולימים גם ראש הממשלה, מרגרט תאצ'ר, אימצה מתוך תוכניתו את הפסקת אספקת חלב חינם לילדי בתי הספר. תאצ'ר זכתה לכינוי "חוטפת החלב" שליווה אותה במשך כל הקריירה הפוליטית שלה. בנוסף לתקציב, השאיר תוכנית מפורטת לרפורמה במערכת המיסים. מרביתה של הרפורמה, שהוצעה על ידו מומשה על ידי יורשיו בתפקיד.
ביוגרפיה > קריירת הברידג'

מקלאוד נחשב לאחד מטובי שחקני הברידג' הבריטיים בתקופתו. הוא התרכז בברידג' עד השנים הראשונות של שנות ה-50 של המאה העשרים והתפרנס מהכנסותיו מהמשחק.
הוא זכה בשנת 1937 ב Gold Cup, תחרות הברידג' החשובה ביותר בבריטניה לקבוצות פתוחות. שיתפו איתו פעולה בקבוצה מוריס הריסון-גרי (Maurice Harrison-Gray), ס. סימון (S. J. Simon), dwe), ג'ק מרקס (Jack Marx) וקולין הארדינג (Colin Harding).
הוא כתב ספר ברידג' בשם: Bridge is an Easy Game, שעסק בשיטת ההכרזה אקול.
חייו הפרטיים, אישיותו ודעותיו

מקלאוד התנהג בצעירותו כנער שעשועים שהאמין בהדוניזם ומשחק הברידג' ובמיוחד כסף, שקיבל עבור הצלחות בו, היו מרכז עולמו. ב 25 בינואר 1941 התחתן מקלאוד עם אוולין הסטר מיסון (Evelyn Hester Mason). בנם נולד ב 1942 וביתם ב 1944. בשנת 1952 חלתה אשתו בדלקת קרום המוח ובשיתוק ילדים. היא התאוששה ממחלתה והסתייעה בקביים להליכה. למרות המגבלות הפיזיות הצליחה לסייע לבעלה בקריירה שלו. גם מקלאוד סבל מבריאות לקויה. במלחמת העולם השנייה, נדרס על ידי טנק וייתכן שאירוע זה קשור לבריאותו הרופפת.
ב 7 ביולי 1970 אושפז בבית חולים ועבר ניתוח להוצאת התוספתן. ב 18 ביולי שוחרר מבית החולים וחזר לעבודתו. יומיים לאחר מכן קיבל התקף לב במהלך עבודתו, ממנו נפטר. לאחר מותו בשנת 1971, נבחרה אשתו לבית הלורדים.
השקפותיו, שנטו למרכז הפוליטי, עוררו התנגדות עזה מצד האגף הימני של מפלגתו. מקלאוד התנגד לעונש מוות ותמך בלגליזציה של הפלות והומוסקסואליות.
שלושת אבני היסוד, שלדעת מקלאוד, היו צריכות להבטיח את עתידה של המפלגה השמרנית היו: תמיכה בדו"ח בוורידג', תעסוקה מלאה ללא אבטלה ותמיכה ב Butler Act, שאסר על לימוד תורת האבולוציה באוניברסיטאות ובבתי ספר.
טביעת המונח סטגפלציה מיוחסת למקלאוד. בנאום בבית הנבחרים בנובמבר 1965 אמר: "יש לנו את הרע ביותר משני עולמות - לא רק אינפלציה מצד אחד או סטגנציה מצד שני, אלא שניהם ביחד. יש לנו סוג של מצב של סטגפלציה. במונחים מודרניים, עשינו היסטוריה".
מקלאוד נחשב לנואם אפקטיבי ומרשים במיוחד. בהיבט זה הוא שימש דוגמה לפוליטיקאים שמרנים רבים כך למשל ג'ון מייג'ור, הזכיר אותו בנאום ההכתרה שלו לראש ממשלה ודאגלס הארד, שכיהן כשר בממשלותיהם של ג'ון מייג'ור ומרגרט תאצ'ר, התייחס אליו כנואם ששימש לו כדוגמה ומופת. הארד הדגיש את השנינות ואת חוש ההומור, שאפיינו את נאומיו. לעומת זאת פוליטיקאים ממפלגת הלייבור, חששו מיכולת הנאום שלו. באחד מנאומיו דימה את הרולד וילסון לדג מעושן. יש הטוענים שמקלאוד היה היחיד שמנאומיו חשש וילסון.
ראו גם

מייקל הווארד
אניירין בוואן
ריצ'רד קרוסמן
הערות שוליים

↑  Iain Norman Macleod
↑  he tragic loss of Iain Macleod
↑  Crisis history
↑    Rebecca Smith, ‏How Margaret Thatcher became known as 'Milk Snatcher', The Telegraph, 8 August 2010
↑  he tragic loss of Iain Macleod
↑  he tragic loss of Iain Macleod
↑  HANSARD 17 November 1965 → Commons Sitting
↑  he tragic loss of Iain Macleod
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007365014905171  GND: 119293021  ISNI: 0000 0000 8351 5528  LCCN: n84090778  NKC: jn20040427012  NTA: 075234319  SNAC: w6j67h5z  SUDOC: 15014038X  VIAF: 3277502   WorldCat (עם VIAF): 3277502 
ביקור של איאן מקלאוד מזכיר המדינה לקולוניות הבריטיות בצפון רודזיה בשנת 1960. מקור התמונה: (The National Archives (United Kingdom)
איימי ג'ו ג'ונסון

| --- | --- |

ג'ונסון ב-2019
 לידה:  6 באוקטובר 1970 (בת 54) Hyannis, ארצות הברית 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע  Dennis-Yarmouth Regional High School 
 http://www.amyjojohnson.com
 פרופיל ב-IMDb
 
איימי ג'ו ג'ונסון (באנגלית: Amy Jo Johnson; נולדה ב-6 באוקטובר 1970), היא שחקנית אמריקאית. מוכרת בעיקר בשל גילום דמותה של קימברלי, הריינג'רית הוורודה, בסדרה הפאוור ריינג'רס.
ביוגרפיה

ג'ונסון נולדה במסצ'וסטס. אמה הייתה מנהלת חנות בגדים ואביה היה מוכר מכוניות. בילדותה למדה התעמלות, היא עברה לניו יורק על מנת לפתח קריירת משחק ולמדה שם בבתי ספר לאמנויות הבמה, לאחר מכן עברה ללוס אנג'לס וזמן קצר אחרי כן קיבלה את תפקיד הפאוור ריינג'רית הורודה בסדרה מייטי מורפין פאוור ריינג'רס.
היא שיחקה את אחד התפקידים הראשיים בסדרה פליסיטי.
בקולנוע שיחקה בסרט ביוגרפי אודות סטיב פריפונטיין. היא מתגוררת כיום בטורונטו, קנדה.
אליהו חברה לביטוח

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  שלמה אליהו
 תקופת הפעילות:  1966–הווה (כ־58 שנים)
 חברות בנות:  מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים
 מיקום המטה:  רחוב אבן גבירול
 משרד ראשי:  תל אביב
 שליטה בחברה:  שלמה אליהו
 ענפי תעשייה:  ביטוח
  
 האתר הרשמי של אליהו חברה לביטוח
 
אליהו חברה לביטוח בע"מ הייתה חברת ביטוח שעסקה בשלל ענפי הביטוח בישראל. כיום היא חברת החזקות המחזיקה ב-69% ממניות מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים. החברה בבעלות פרטית של איש העסקים שלמה אליהו שגם ייסד אותה כחברת ביטוח.
היסטוריה

אליהו חברה לביטוח נוסדה בשנת 1966 על ידי שלמה אליהו שהיה באותה עת חתם מצליח של חברות הביטוח המובילות בישראל. החברה עסקה בראשיתה בביטוח רכב בלבד. פעילותה הורחבה תוך זמן קצר עם קבלת הרישיון לעסוק בביטוח אלמנטרי (1968) וביטוח חיים (1969). חברת "אליהו" הייתה לחברה הראשונה באותה עת שקיבלה רישיון לעסוק בביטוח לאחר קום המדינה.
בשנת 1980, הקימה החברה את בית אליהו בפינת הרחובות אבן גבירול ויהודה הלוי בתל אביב והעבירה אליו את משרדיה.
במרץ 2012, חתמה "אליהו" על הסכם לרכישת  כ- 70% מהבעלות במגדל אחזקות ביטוח ופיננסים שלה 100% בעלות על מגדל חברה לביטוח בע"מ, חברת הביטוח הגדולה בישראל, תמורת 4.2 מיליארד ש"ח, והעסקה הושלמה באוקטובר 2012. לעמידה בדרישות הרגולטור מכרה חברת "אליהו" את פעילותה בתחומי ביטוח חיים וביטוח בריאות לחברת "הראל" בכ–210 מיליון שקל, והעבירה את פעילות הביטוח הכללי ל"מגדל". בכך למעשה יצאה החברה מעיסוק בתחום הביטוח ישירות - והפכה להיות חברת החזקות. בהתאם לכך, בשנת 2013 שונה שם החברה ל"אליהו 1959 בע"מ".
תחומי פעילות בעבר

ביטוח רכב
ביטוח דירה
ביטוח בתי עסק
ביטוח קבלנים והנדסיים
ביטוח תאונות אישיות
ביטוח בריאות
ביטוח נסיעות לחו"ל
ביטוח כלי שיט
הערות שוליים

↑  ערן אזרן, שלי אפלברג, אורן פרוינד, שלמה אליהו רוכש השליטה במגדל ביטוח מג'נרלי ב-4.2 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 7 במרץ 2012
↑  יעקב העליון, ממעברת בית ליד דרך ביטוח, מעריב, 31 במרץ 1980
↑  רון שטיין, ‏אליהו מתמוגג: "מהיום אני בעל השליטה, זה דבר גדול", באתר גלובס, 30 באוקטובר 2012
↑   מיכאל רוכוורגר אסא ששון, משהו חורק בממלכה של שלמה אליהו, באתר TheMarker‏, 27 ביולי 2014
| חברות ביטוח בישראל |
| --- | --- | --- |
| חברות פעילות | AIG • ביטוח ישיר • איילון • ביטוח חקלאי • הכשרה • הפניקס • הראל • ווישור • כלל ביטוח • מגדל • מנורה מבטחים • ענבל • שירביט • שלמה ביטוח • שומרה • ליברה • קרנית • הפול |  |
| סוכניות מובילות | מבטח סימון • מדנס |  |
| חברות שנסגרו | אבנר • אליהו • הסנה |  |
המפקח על הביטוח • התאגיד המנהל של המאגר לביטוח רכב חובה בע"מ (הפול) • איגוד חברות הביטוח בישראל • התאחדות חברות לביטוח חיים בע"מ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 34151431556556301392   WorldCat (עם VIAF): 34151431556556301392
אליהו חיניץ'

| --- | --- |

 לידה:  5 בינואר 1884 סטארובין, בלארוס 
 פטירה:  13 באוגוסט 1973 (בגיל 89) מקסיקו סיטי, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 מדינה:  מקסיקו 
 שפות היצירה:  יידיש 
 
אליהו (אליאס) חיים חִינִיץ' (בתחילה נכתב: חִינִיטְשׁ; ביידיש: אליהו (עליאס) כיניטש; בספרדית: E. Jinich;‏ ז' בטבת תרמ"ד, 5 בינואר 1884 – ט"ו באב תשל"ג, 13 באוגוסט 1973) היה סופר, עיתונאי ומתרגם יידי ועברי.
ביוגרפיה

אליהו חיים חיניץ' נולד בסְטַארוֹבִּין שבפלך סלוצק, רוסיה (רוסיה הלבנה). קיבל חינוך יהודי מסורתי, למד ב'חדר', והמשיך לימודיו בישיבה, ומשם עבר ללימודי חול והשלים קורס למורים בגרודנו. עבד כמורה בבית ספר ממשלתי באזור מגוריו, ובהמשך עבר לעיר ורשה, שם לימד בגימנסיה לבנות "יהודיה".
בשנת 1921 השתתף בייסודה ובעריכתה של הספרייה העברית המצוירת לילדים "שיבולים" (שִׁבֳּלִים) שהופיעה בהוצאת א. גיטלין, וכללה עשרות חוברות של מעשיות לילדים, בהן גם מעשיותיו של מקס נורדאו. בשנת 1922 הופיעה בהוצאת גיטלין אנתולוגיה של מעשיות יפניות בתרגומו.
בשנת 1922 היגר למקסיקו, שם השתקע בעיר מקסיקו סיטי וחי בה עד פטירתו. במקסיקו פרסם עשרות מאמרים בעיתונות היידיש, ייסד וערך עיתון קצר-ימים בשם "אונדזער וואָרט" ('מילתנו'). פרסם עשרות מאמרים ביידיש, וכתב גם מדור קבוע בעברית בעיתון "דער וועג".
במשך שנים רבות שימש כיו"ר וכנשיא כבוד של ברית עברית עולמית במקסיקו ("המרכז העברי"), פעל רבות להנחלת הלשון העברית, להפצת ספרים וכתבי עת עבריים ולהעמקת היסודות העבריים בחינוך, והיה הכתובת לכל דובר עברית שם. השתתף במועצות הפדגוגיות של בתי הספר העבריים.
המחנך אבנר אליפז ספד לו ב"הדואר" (ניו יורק) וב"עם וספר", שם כתב כי חיניץ'
חיניץ' נפטר במקסיקו סיטי בשנת 1973, בגיל 89.
מספר כתבי יד ומכתבים של חיניץ' נמצאים היום בארכיונו של ישראל זמורה המופקד בארכיון גנזים - אגודת הסופרים בבית אריאלה תל אביב.
ספריו

שבלים: ספריה לילדים ולנערים, ורשה: א. גיטלין, [1920-22?].
מעשיות יפוניות: לבני הנעורים, ורשה: א. גיטלין, תרפ"ב.
הערות שוליים

↑  יוסף קלוזנר, אריה טרטקובר, אייזיק רמבה (עורכים), השגריר העברי הנודד: אלכסנדר רוזנפלד: פרשת חיים ומעש, תל אביב: ש' זימזון, תשי"ז, "116", עמ' 116; יצחק איזנברג (עורך), במצוות שליחות: פרשת חייו ופעלו של אלכסנדר רוזנפלד, תל אביב: מלוא, תשל"ה, עמ' 123.
↑  אבנר אליפז, 'עד יומו האחרון דיבר עברית: ר' אליהו-חייץ חיניץ ז"ל', עם וספר מט—נ (תשל"ג), 77.
אילנה יהב

| --- | --- |

 לידה:  1951 (בת 73 בערך) חיפה, ישראל
 תחום יצירה:  מיצג
 זרם באמנות:  אמנות עכשווית, הנפשת חול
 יצירות ידועות:  בובות החרצופים
 בן זוג:  איציק יהב
 מספר צאצאים:  4
 www.sandfantasy.com
 
אילנה יהב היא אמנית הנפשת חול ובובנאית ישראלית. יהב התפרסמה כיוצרת הבובות לתוכנית "החרצופים" ונחשבת לאחת המובילות בעולם בתחום הנפשת החול. היא עורכת הופעות מול קהל חי, בסרטי וידאו ובפרסומות.
ביוגרפיה

יהב גדלה והתחנכה בחיפה בבית דתי־לאומי ליברלי, כאמצעית בין שני אחים. סיימה תיכון מגמה ביולוגית, ולאחר השירות הצבאי למדה בסמינר למורות למלאכה. היא נישאה בגיל 20 לאיציק יהב, נווט בחיל האוויר. במהלך חודשי הריונה הראשונים פרצה מלחמת יום כיפור. ביומה השני של המלחמה נמסר לה כי בעלה נהרג ובהנחיה של הרב הראשי של חיפה, ישבה עליו שבעה. בהמשך התברר לה כי בעלה בין החיים והוא בשבי הסורי: אשת הטייס חיים רם, שטס עמו במטוס, סיפרה לה שדודתה באוסטרליה צפתה בכתבת טלוויזיה על מטוס ישראלי שהופל ברמת הגולן ושאנשי צוותו הצליחו לנטוש. באחד הימים ראתה בעיתון צרפתי את תמונת בעלה, לבוש במדי הצבא הסורי. כשבוע לאחר מכן, נולד בנם הבכור, דרור. כעבור 8 חודשים ב-1 ביולי 1974 חזר בעלה לארץ משביו.
קריירה

יהב למדה הנפשת חול בהוליווד, ניו יורק ולונדון. מאוחר יותר היא ניהלה סטודיו שמכין בובות קצף קריקטוריות ואפקטים מיוחדים לסרטים ולפרסומות. במשך הזמן היא יצרה מאה בובות לתוכנית הסאטירה הפוליטית "החרצופים", המבוססת על תוכנית הסאטירה הבריטית "Spitting Image" ואת הבובה הראשונה שהופיעה בערוץ 2, "גולו" בתוכנית "דודו מספר לגולו" שעוצבה על ידי קלאודיו סטריק.
בשנת 2000, כשהסתיימה תוכנית "החרצופים", יצרה יהב עם בעלה הופעה בשם 'הסודות מאחורי החרצופים' שהופיעה בכל הארץ כ-1,200 פעם.
בשנת 2008 החלה יהב לצייר בחול והופיעה בטקסים, באירועים גדולים ובכנסים של חברות גדולות, ברחבי העולם. בין היתר היא הופיעה בקרמלין, בפני מלך ספרד, בפני האפיפיור בוותיקן ולפני מלך בלגיה. בעלה צילם את הכנת היצירות, והסרטונים הפכו ויראליים והגיעו ל-70 מיליון צפיות ביוטיוב.
בשנת 2018 השתתפה בתוכנית הריאליטי גוט טאלנט ישראל.
במאי 2018 יצרה את הקליפ בשירו של עידן רייכל "בראשית".
בשנת 2019 יצרה את הקליפ לשירו של טל סונדק "ארץ מולדת ארץ בוערת".
חיים אישיים

יהב, אם לארבעה וסבתא לתשעה נכדים. התאלמנה בשנת 2013. מתגוררת בכפר סבא. בספטמבר 2023, יצאה סדרת הטלוויזיה "האחת", על טייסת הפנטומים 201 בזמן מלחמת יום הכיפורים, ובה תוארה גם גיחת הטיסה של בעלה לפני שוביו.
הערות שוליים

↑  "Performance in Annual Gala Dinner"
↑  "Qwest commercial by Ilana Yahav"
↑  "Twinings commercial by Ilana Yahav"
1 2 3 4 5 6  צפורה רומן, "פעמיים ישבתי שבעה על בעלי": התבשרה שנהרג במלחמת יום כיפור, והתברר שהוא בשבי, באתר ynet, 22 בספטמבר 2023
↑  "An article on Jerusalem Post"
↑  אילנה יהב - יוצרת פנטזיות חול ובובנאית, באתר מרכז תיאטרון בובות
↑   דודו מספר לגולו, באתר YouTube
↑  טל פרי, אני גולו, מעריב, 15 בינואר 1990
↑  "Ilana perform before the king of spain"
↑  מצמרר: אילנה יהב מציירת בחול את סיפור חייה המרגש, באתר רשת 13, ‏19 בפברואר 2018
↑  הקליפ באתר יוטיוב
↑  צפורה רומן, "פעמיים ישבתי שבעה על בעלי": התבשרה שנהרג במלחמת יום כיפור, והתברר שהוא בשבי, באתר ynet, 22 בספטמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 298224527   WorldCat (עם VIAF): 298224527 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איראנים

ערך זה עוסק בקבוצת עמים הודו-אירופיים. אם התכוונתם לקבוצה האתנית הדומיננטית באיראן, ראו .
| --- | --- |
   
שורה עליונה: כורש הגדול · ג'לאל א-דין רומי · אבן סינא  שורה שנייה: עבאס שאה הראשון · עומר ח'יאם · שירין עבאדי   שורה שלישית: עלי ח'אמנאי · רזא שאה פהלווי · רוחאללה ח'ומייני  שורה תחתונה: פארה דיבה · מוחמד רזא שאה פהלווי · לילא חאתמי
 אוכלוסייה
 210–235 מיליון לערך
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 מערב אסיה, אנטוליה, אוסטיה, מרכז אסיה, מערב שינג'יאנג, ואזור דרום-מערב אסיה
 שפות
 שפות איראניות
 דת
 אסלאם (סוני ושיעי), נצרות, חסרי-דת, זורואסטריות, בהאיזם, אוטסדין ויזידיזם. קיימות גם קהילות יהודיות הדוברות שפות איראניות.
השטח ההיסטורי בו חיו העמים האיראניים השונים
העמים האיראניים (בפרסית: مردمان ایرانی‌تبار) הם קבוצה אתנית-לשונית (אנ') הודו-אירופית מגוונת, הכוללת עמים שונים שדוברים שפות איראניות. העמים האיראניים מתגוררים כיום בעיקר באזור המזרחי של המזרח התיכון, באזור מרכז אסיה, בקווקז ובחלקים של תת-היבשת ההודית.
האיראנים הפכו לקבוצה נפרדת בסביבות אמצע האלף ה-2 לפנה"ס. בשיא ההתפשטות שלהם באמצע האלף ה-1 לפנה"ס הם שלטו על אזור נרחב, שהשתרע על פני כל הערבה האירואסית, מן המישור ההונגרי הגדול במערב ועד רמת אורדוס במזרח. האימפריות האיראניות המערביות בדרום כבשו חלק גדול מן העולם העתיק במהלך המאה ה-6 לפנה"ס, והותירו אחריהם מורשת תרבותית חשובה. האימפריות האיראניות המזרחיות מילאו תפקיד מכריע בפיתוח של דרך המשי.
באלף ה-1 לפנה"ס הצטמצם השטח בו שלטו האימפריות האיראניות, כתוצאה מהתרחבויות של האזורים שהיו בשליטה סלאבית, גרמאנית, טורקית ומונגולית.
העם האיראני הידוע ביותר כיום הם הפרסים, עמים איראניים מודרניים אחרים כוללים את הבלוצ'ים, הג'ילקים,  ערבים איראנים ,הכורדים, הלורים, המאזנדאנים, האוסטים, הפאמירים, הפשטונים, הטג'יקים, הטלישים, הוואקים והיאגנובים. רובם נמצאים כיום באזור הרמה האיראנית, המשתרעת מן הקווקז שבצפון ועד המפרץ הפרסי שבדרום ומטורקיה במערב ועד שינג'יאנג במזרח.
ראו גם

פרסים