stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שורש 37
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 大夨
+1: 天太夫夬夭
+2: 央夯夰失夲夳头SC (=頭->頁)
+3: 夵夶(=比->比)夷夸(גם צורת SC של誇->言)夹SC (= 夾)夺SC (= 奪)夻夼
+4: 夽夾夿奀奁SC (= 奩)奂SC (= 奐)
+5: 奃奄奅奆奇奈奉奋SC (=奮)奌(=點->黑)奍奔
+6: 奎奏奐契奒奓奕奖SC (=獎->犬)
+7: 奊套奘奙奚
+8: 奛奜奝奞奟
+9: 奠奡奢奣奤奥SC / JP (=奧)
+10: 奦奧奨JP (=獎->犬)
+11: 奩奪奫奬(=獎->犬)
+12: 奭
+13: 奮奯
+15: 奰
+19: 奱
+21: 奲
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
שבנא

תעתיק הכתובת בקבר ...יהו אשר על הבית לעברית מודרנית, על פי פרופ' נחמן אביגד
שֶׁבְנָא הוא דמות מקראית הנזכרת בספר מלכים ב', פרק י"ח, פסוק י"ח ובספר ישעיה בפרקים כ"ב ול"ו. הוא היה ממונה על הבית בימי חזקיהו המלך. לאחר מכן הורד לדרגת סופר. כתיב שמו מופיע בספר מלכים כשֶׁבְנָה.
שמו ומוצאו

השם שבנא אינו ברור.
ייתכן כי הנביא ישעיהו רואה בשבנא נטע זר ולפיכך הוא נוקט לשון מזלזלת בשבנא: מַה-לְּךָ פֹה וּמִי לְךָ פֹה, ואכן בלשון הערבית מצויה מילה בהגיית שעבן (شَعْب) המשמשת גם בהוראת: להפריד, לפצל,לפזר. ישעיה הנביא מכנה אותו בנבואתו בזלזול ”הַסֹּכֵן הַזֶּה”. מחד יש הסוברים כי שמו אינו מעיד על מוצאו,  בספר דברי הימים א', פרק ט"ו, פסוק כ"ד מופיע השם שבניהו, לדעת אהרן דמסקי השם שבנא הוא לכל הנראה שם מקוצר של הצורה התיאפורית "שבניהו". חלק מהבוז של הנביא על הפקיד מתבטא בשימוש בשמו המקוצר ללא שם אביו. יש מקום להשערה ששבנא היה מפליטי ממלכת ישראל שהתאזרחו בירושלים (ויקרא רבא, ה, ה) ולכן לא נזכר שם אביו ונחשב כמתנשא מקרוב.
ישנו חותם שבו נכתב "שבניו עבד עזיו" ההשערה היא שמדובר על אותה דמות. לפי האותוגרפיה שם זה מצביע על מוצאו הצפוני של שבניו. ממצא זה עשוי לרמוז ששבניו היה פקיד מממלכת ישראל שהצטרף לפקידות ממלכת יהודה עוד בימי עוזיהו והתקדם לדרגת אשר על הבית.
השם שבניהו מופיע גם בחותמות שנמצאו בחפירות ארכאולוגיות באזור מדבר יהודה. חותמות אלו תוארכו לזמנו של ישעיה. בכפר השילוח נתגלתה מערת קבורה ובכתובת הרשומה במערה נכתב: '...יהו אשר על הבית'. ייתכן כי ממצא זה מעיד על הכתוב בו מטיח ישעיה בשבנא את דבריו: מַה-לְּךָ פֹה וּמִי לְךָ פֹה, כִּי-חָצַבְתָּ לְּךָ פֹּה קָבֶר; חֹצְבִי מָרוֹם קִבְרוֹ, חֹקְקִי בַסֶּלַע מִשְׁכָּן לוֹ. רד"ק בעקבות הכתוב בישעיהו, מוסיף כי: "לפי שלא היה מתושבי העיר נשאו לבו לקשור קשר ולהסגיר את העיר למלך אשור, והנביא אומר לו: "מה לך פה" מה עסק יש לך בהעיר הזאת, אינה ארץ מולדתך, "וּמִי לְךָ פֹה" (ספר ישעיה, פרק כ"ב, פסוק ט"ז) איזו אח או קרוב יש לך בעיר הזאת, שאתה עושה דברים כאלה." בגמרא, בשם רבי אלעזר, מובא, ששבנא היה בעל הנאה.
תפקידו

בתנ"ך מוזכרים שמונה אישים אשר נשאו את התואר "סופר", ובהם שבנא. משרה זו הייתה מוגבלת רק ליודעי קרוא וכתוב. לנושא תפקיד זה היה תפקיד חשוב בארמון המלוכה. ידיעת רזי הכתיבה בעברית לא הייתה קשה כמו ידיעת קרוא וכתוב באכדית. הסופרים שמשו בגלל ידיעותיהם במשרות ניהוליות ומדיניות.
המשלחת אל סנחריב

שבנא מוזכר במלכים ב', י"ח, כמי שנשלח לקדם את בואו של רבשקה ביחד עם אליקים בן חלקיהו ויואח בן אסף. ביחד הם ביקשו מרבשקה כי ידבר ארמית ולא יהודית. רבשקה בוחר לדבר בשפת המקום.
חז"ל (סנהדרין כ"ו ע"א) גרסו כי שבנא שיתף פעולה עם אשור במסירת ירושלים ביד סנחריב. מדרש תהילים מבאר את הכתוב כך "רבי ברכיה בשם רב אבא אומר זה שבנא ויואח, שעשו איגרת ותחבוה בחץ בעד החלון ופשטוה לסנחריב, וכתבו בה חזקיה וישעיהו אינן מניחין אותנו להשלים עמך. לירות במו אופל לישרי לב, לשני ישרי לב, לחזקיה ולישעיהו. כי השתות יהרסון צדיק מה פעל. אם הצדיקים שהשתיתו עולמך, כדכתיב וצדיק יסוד עולם (ספר משלי, פרק י', פסוק כ"ה), ועמדו הרשעים ופיגרו אותם, צדיק העולם הוא". לעומת אליקים ויואח המוזכרים בתפקידיהם, יוסף בן מתתיהו לא מוסר פרטים על תפקידו, אלא רק את שמו.
נבואת ישעיה על שבנא

ישעיהו מתנבא על שבנא, נבואה בחלקו השני של פרק כ"ב (פס' ט"ו-כ"ה). נבואתו על שבנא מורכבת ממילות התגרות וזלזול. חלקו הראשון של נבואה זו (ישעיה כ"ב, א'-י"ד) הוא משא גיא חיזיון, ובו זועק הנביא על השחיתות המוסרית ששררה בעיר באותה תקופה. ירושלים בדברי הנביא מוצגת כעיר אשר השחיתות מוסרית פושעת בה. יש הסוברים כי אין קשר בין שני חלקי הפרק והחלק הראשון שייך לקובץ הנבואות על הגויים. לטענתם נבואה זו שולבה על ידי המחבר המקראי כדי לרמוז על אחריות שבנא למתואר בחלקו הראשון של הנבואה. לדעת גרשון ברין, דברים אלו, אשר נאמרו בחלקו הראשון של הפרק - משא גיא חזון, הם דעותיו האישיות של הנביא ולא הוכתבו על ידי ה' לנביא. התפקיד "אשר על הבית" היה כנראה אחד התפקידים החשובים והמשפיעים בממלכה. הנביא מתאר את שבנא כמי, שמכין לעצמו קבר מפואר מאוד, עוד בימי חייו (שזוהה מאוחר יותר עם קבר ...יהו אשר על הבית):
כֹּה אָמַר אֲדֹנָי ה' צְבָאוֹת לֶךְ-בֹּא אֶל-הַסֹּכֵן הַזֶּה עַל-שֶׁבְנָא אֲשֶׁר עַל-הַבָּיִת. מַה-לְּךָ פֹה וּמִי לְךָ פֹה כִּי-חָצַבְתָּ לְּךָ פֹּה קָבֶר; חֹצְבִי מָרוֹם קִבְרוֹ חֹקְקִי בַסֶּלַע מִשְׁכָּן לוֹ הִנֵּה ה' מְטַלְטֶלְךָ טַלְטֵלָה גָּבֶר וְעֹטְךָ עָטֹה. צָנוֹף יִצְנָפְךָ צְנֵפָה כַּדּוּר אֶל-אֶרֶץ רַחֲבַת יָדָיִם שָׁמָּה תָמוּת וְשָׁמָּה מַרְכְּבוֹת כְּבוֹדֶךָ--קְלוֹן בֵּית אֲדֹנֶיךָ. וַהֲדַפְתִּיךָ מִמַּצָּבֶךָ וּמִמַּעֲמָדְךָ יֶהֶרְסֶךָ.
על נבואת ישעיהו על שבנא אשר על הבית, סובר רבי יהודה ששבנא היה אמרכל, וחטאו היה, שנהנה מן ההקדש: "שבנא כהן גדול היה, אמרכל היה, שהיה מר לכל".
בתלמוד

במסכת סנהדרין מסופר שבדרשתו של שבנא היו משתתפים 130,000 איש ואילו בשל חזקיהו 110,000 איש. בעת המצור של סנחריב רצה שבנא להשלים ושלח לו פתק שבנא וסיעתו השלימו וחזקיה וסיעתו לא השלימו. חזקיהו פחד שה' יסכים עם כניעת שבנא מפני שהרוב עמו וישעיהו נחמו ש"לא תאמרון קשר לכל אשר יאמר העם הזה קשר" ובלשון התלמוד "קשר רשעים אינו מן המנין". כששבנא יצא להשלים עם סנחריב, המלאך גבריאל עיכב את סיעתו והוא הגיע למחנה סנחריב לבדו. חיילי סנחריב כעסו עליו שהיתל בהם והרגוהו.
עוד מסופר ששבנא רצה לחפור לעצמו קבר בחלקת מלכי בית דוד וישעיהו התרה בו "מה לך פה ומי לך פה כי חצבת לך פה קבר הנה ה' מטלטלך טלטלה גבר".
הערות שוליים

↑  ספר ישעיה, פרק כ"ב, פסוק ט"ו.
↑  ספר ישעיה, פרק כ"ב, פסוק ט"ז
↑  אהרן דמסקי, אנציקלופדיה מקראית כרך ז 500-499.
↑  עיין שם.
↑  יאיר הופמן, עולם התנ"ך: ישעיה, תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 116.
↑  יאיר הופמן, עולם התנ"ך: ישעיה, תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 117-116.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"ו, עמוד א'
↑  סופר המלך יואש (ספר מלכים ב', פרק י"ב, פסוק י"א; ספר דברי הימים ב', פרק כ"ד, פסוק י"א) שבנא, סופר המלך חזקיהו (ספר ישעיה, פרק כ"ב, פסוק ט"ו; ישעיה, ל"ו, ג', י"א, כ"ב; מלכים ב', י"ח, י"ח, כ"ו, ל"ז; מלכים ב', י"ט, ב'. ישעיה, ל"ז, ב') גמריהו בן שפן סופר המלך צדקיהו (ירמיה ל"ו, י', י"ב, כ"ג). אלישמע סופר המלך צדקיהו (ירמיה, ל"ו, י"ב, כ', כ"א). שפן בן אצליהו בן משולם הסופר (מלכים ב', כ"ב, ג', ח'-ט', י"א-י"ב דברי הימים ב', ל"ד, ט"ו, י"ח, כ' ). יהונתן הסופר (ירמיה, ל"ז, ט"ו, כ') שמעיה בן-נתנאל הסופר (דברי הימים ב', כ"ד,ו') יעואל הסופר (דברי הימים ב', כ"ו,י"א).
↑  ראו: אלכסנדר רופא, מבוא לספרות המקרא, ירושלים, כרמל, 2007, עמ' 140-132.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים: כרך א-ב, ירושלים, מוסד ביאליק, 2002, עמ' 343.
↑  ישעיה כ"ב, ב'.
↑  יאיר הופמן, עולם התנ"ך: ישעיה, תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 116.
↑  גרשון ברין, מחקרים בספרות הנבואה הקלאסית, ירושלים, מוסד ביאליק, 2006, עמ' 21.
↑  ראו גם: נחמן אביגד, מצבות קדומות בנחל קדרון, ירושלים, מוסד ביאליק, 1954.
↑  ויקרא רבה, ה, ה.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"ו, עמוד א' - ב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576598105171  VIAF: 317130161   WorldCat (עם VIAF): 317130161
שורש 3

שורש 3, בראש התו 永
שורש 3 או ג'וּ בּוּ (丶部, פיניין: Zhǔ bù) הוא השורש השלישי של הכתב הסיני. הוא נכתב כקו נטוי קצר או נקודה ופירושו "להצביע על סיום" הוא אחד משישה שורשי קאנגשי (מתוך 214 שורשים סה"כ) המורכבים מקו אחד בלבד.
במילון קאנגשי, יש רק 10 תווים (מתוך 49,030) שמכילים את שורש זה.
ראו גם

ספרות סיניות
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.
Leyi, Li (1993). Tracing the Roots of Chinese Characters: 500 Cases. Beijing. ISBN 978-7-5619-0204-2.
הערות שוליים

↑  Shuowen Jiezi: “丶，有所絶止，丶而識之也。” "Where there is an end, 丶 is used to mark it."
| 214 שורשי הכתב הסיני (部首) על פי מילון קאנגשי |
| --- | --- | --- |
| קו אחד | 1 一   •   2 丨   •   3 丶   •   4 丿   •   5 乙   •   6 亅 |  |
| 2 קווים |  7 二   •   8 亠   •   9 人   •   10 儿   •   11 入   •   12 八   •   13 冂   •   14 冖   •   15 冫   •   16 几   •   17 凵   •   18 刀   •   19 力   •   20 勹   •   21 匕   •   22 匚   •   23 匸   •   24 十   •   25 卜   •   26 卩   •   27 厂   •   28 厶   •   29 又  |  |
| 3 קווים |  30 口   •   31 囗   •   32 土   •   33 士   •   34 夂   •   35 夊   •   36 夕   •   37 大   •   38 女   •   39 子   •   40 宀   •   41 寸   •   42 小   •   43 尢   •   44 尸   •   45 屮   •   46 山   •   47 巛   •   48 工   •   49 己   •   50 巾   •   51 干   •   52 幺   •   53 广   •   54 廴   •   55 廾   •   56 弋   •   57 弓   •   58 彐   •   59 彡   •   60 彳  |  |
| 4 קווים |  61 心   •   62 戈   •   63 戶   •   64 手   •   65 支   •   66 攴   •   67 文   •   68 斗   •   69 斤   •   70 方   •   71 无   •   72 日   •   73 曰   •   74 月   •   75 木   •   76 欠   •   77 止   •   78 歹   •   79 殳   •   80 毋   •   81 比   •   82 毛   •   83 氏   •   84 气   •   85 水   •   86 火   •   87 爪   •   88 父   •   89 爻   •   90 爿   •   91 片   •   92 牙   •   93 牛   •   94 犬  |  |
| 5 קווים |  95 玄   •   96 玉   •   97 瓜   •   98 瓦   •   99 甘   •   100 生   •   101 用   •   102 田   •   103 疋   •   104 疒   •   105 癶   •   106 白   •   107 皮   •   108 皿   •   109 目   •   110 矛   •   111 矢   •   112 石   •   113 示   •   114 禸   •   115 禾   •   116 穴   •   117 立  |  |
| 6 קווים |  118 竹   •   119 米   •   120 糸   •   121 缶   •   122 网   •   123 羊   •   124 羽   •   125 老   •   126 而   •   127 耒   •   128 耳   •   129 聿   •   130 肉   •   131 臣   •   132 自   •   133 至   •   134 臼   •   135 舌   •   136 舛   •   137 舟   •   138 艮   •   139 色   •   140 艸   •   141 虍   •   142 虫   •   143 血   •   144 行   •   145 衣   •   146 襾  |  |
| 7 קווים |  147 見   •   148 角   •   149 言   •   150 谷   •   151 豆   •   152 豕   •   153 豸   •   154 貝   •   155 赤   •   156 走   •   157 足   •   158 身   •   159 車   •   160 辛   •   161 辰   •   162 辵   •   163 邑   •   164 酉   •   165 釆   •   166 里  |  |
| 8 קווים |  167 金   •   168 長   •   169 門   •   170 阜   •   171 隶   •   172 隹   •   173 雨   •   174 靑   •   175 非  |  |
| 9 קווים |  176 面   •   177 革   •   178 韋   •   179 韭   •   180 音   •   181 頁   •   182 風   •   183 飛   •   184 食   •   185 首   •   186 香 |  |
| 10 קווים |  187 馬   •   188 骨   •   189 高   •   190 髟   •   191 鬥   •   192 鬯   •   193 鬲   •   194 鬼  |  |
| 11 קווים |  195 魚   •   196 鳥   •   197 鹵   •   198 鹿   •   199 麥   •   200 麻  |  |
| 12 קווים |  201 黃   •   202 黍   •   203 黑   •   204 黹  |  |
| 13 קווים |  205 黽   •   206 鼎   •   207 鼓   •   208 鼠  |  |
| 14 קווים |  209 鼻   •   210 齊 |  |
| 15 קווים |  211 齒  |  |
| 16 קווים |  212 龍   •   213 龜  |  |
| 17 קווים | 214 龠 |  |
שורש 36

שורש 36, או שי בּוּ (בסינית: 夕部, פיניין: Xī bù) הוא השורש השלושים-ושישה של הכתב הסיני. פירושו "ערב", והוא אחד מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.
במילון קאנגשי יש 34 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
התפתחות

השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 夕
+2: 外夗夘
+3: 夙多夛(= 多)名
+5: 夜夝(=晴->日)
+7: 夞KO够SC/variant (= 夠)夠
+8: 梦SC/variant (= 夢)
+9: 夡
+11: 夢夣夤夥
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
שורש 2 (כתב סיני)

שורש 2 או גוּן בּוּ (丨部, פיניין: Gǔn bù) הוא השורש השני של הכתב הסיני. הוא נכתב כקו אנכי ישר ופירושו "מחובר אנכית". הוא שורש אחד מתוך 6 (מתוך 214 סה"כ שורשים) משורשי הקאנגשי המורכבים מקו אחד בלבד.
במילון קאנגשי, יש רק 21 תווים (מתוך 49,030) שמכילים את השורש הזה.
ראו גם

ספרות סיניות
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.
Leyi, Li (1993). Tracing the Roots of Chinese Characters: 500 Cases. Beijing. ISBN 978-7-5619-0204-2.
הערות שוליים

↑  《說文解字》：“丨，上下通也。” Shuowen Jiezi: "丨" means vertically connected.
| 214 שורשי הכתב הסיני (部首) על פי מילון קאנגשי |
| --- | --- | --- |
| קו אחד | 1 一   •   2 丨   •   3 丶   •   4 丿   •   5 乙   •   6 亅 |  |
| 2 קווים |  7 二   •   8 亠   •   9 人   •   10 儿   •   11 入   •   12 八   •   13 冂   •   14 冖   •   15 冫   •   16 几   •   17 凵   •   18 刀   •   19 力   •   20 勹   •   21 匕   •   22 匚   •   23 匸   •   24 十   •   25 卜   •   26 卩   •   27 厂   •   28 厶   •   29 又  |  |
| 3 קווים |  30 口   •   31 囗   •   32 土   •   33 士   •   34 夂   •   35 夊   •   36 夕   •   37 大   •   38 女   •   39 子   •   40 宀   •   41 寸   •   42 小   •   43 尢   •   44 尸   •   45 屮   •   46 山   •   47 巛   •   48 工   •   49 己   •   50 巾   •   51 干   •   52 幺   •   53 广   •   54 廴   •   55 廾   •   56 弋   •   57 弓   •   58 彐   •   59 彡   •   60 彳  |  |
| 4 קווים |  61 心   •   62 戈   •   63 戶   •   64 手   •   65 支   •   66 攴   •   67 文   •   68 斗   •   69 斤   •   70 方   •   71 无   •   72 日   •   73 曰   •   74 月   •   75 木   •   76 欠   •   77 止   •   78 歹   •   79 殳   •   80 毋   •   81 比   •   82 毛   •   83 氏   •   84 气   •   85 水   •   86 火   •   87 爪   •   88 父   •   89 爻   •   90 爿   •   91 片   •   92 牙   •   93 牛   •   94 犬  |  |
| 5 קווים |  95 玄   •   96 玉   •   97 瓜   •   98 瓦   •   99 甘   •   100 生   •   101 用   •   102 田   •   103 疋   •   104 疒   •   105 癶   •   106 白   •   107 皮   •   108 皿   •   109 目   •   110 矛   •   111 矢   •   112 石   •   113 示   •   114 禸   •   115 禾   •   116 穴   •   117 立  |  |
| 6 קווים |  118 竹   •   119 米   •   120 糸   •   121 缶   •   122 网   •   123 羊   •   124 羽   •   125 老   •   126 而   •   127 耒   •   128 耳   •   129 聿   •   130 肉   •   131 臣   •   132 自   •   133 至   •   134 臼   •   135 舌   •   136 舛   •   137 舟   •   138 艮   •   139 色   •   140 艸   •   141 虍   •   142 虫   •   143 血   •   144 行   •   145 衣   •   146 襾  |  |
| 7 קווים |  147 見   •   148 角   •   149 言   •   150 谷   •   151 豆   •   152 豕   •   153 豸   •   154 貝   •   155 赤   •   156 走   •   157 足   •   158 身   •   159 車   •   160 辛   •   161 辰   •   162 辵   •   163 邑   •   164 酉   •   165 釆   •   166 里  |  |
| 8 קווים |  167 金   •   168 長   •   169 門   •   170 阜   •   171 隶   •   172 隹   •   173 雨   •   174 靑   •   175 非  |  |
| 9 קווים |  176 面   •   177 革   •   178 韋   •   179 韭   •   180 音   •   181 頁   •   182 風   •   183 飛   •   184 食   •   185 首   •   186 香 |  |
| 10 קווים |  187 馬   •   188 骨   •   189 高   •   190 髟   •   191 鬥   •   192 鬯   •   193 鬲   •   194 鬼  |  |
| 11 קווים |  195 魚   •   196 鳥   •   197 鹵   •   198 鹿   •   199 麥   •   200 麻  |  |
| 12 קווים |  201 黃   •   202 黍   •   203 黑   •   204 黹  |  |
| 13 קווים |  205 黽   •   206 鼎   •   207 鼓   •   208 鼠  |  |
| 14 קווים |  209 鼻   •   210 齊 |  |
| 15 קווים |  211 齒  |  |
| 16 קווים |  212 龍   •   213 龜  |  |
| 17 קווים | 214 龠 |  |
רתכת

רתכת הנה מכשיר המשמש לריתוך מתכת באמצעות קשת חשמלית או באמצעות גז.
רתכת חשמלית

רתכת חשמלית מספקת זרם חשמלי גבוה ההופך לדרגת חום גבוהה באזור שבין שני חלקי המתכת המרותכים, וגורם לריתוכן יחד. ברתכת יש מוט מוליך חשמלי (אלקטרודה) אשר מעבר החשמל בינו למתכת או לקרבת המתכת יוצר חום רב. הריתוך מתאפשר על ידי כך שחומר כימי הנשרף בחום מייצר מעין בועה נקייה, במרכזה נמצא קצה מוט ההולכה החשמלית, הממוקם (תוך כדי תנועה קצובה) בנקודת המפגש בין שני חלקי המתכת (או המתכות) שרוצים לרתך זה עם זה. החשמל זורם ישירות אל המתכת ומחמם אותה או זורם דרך מרווח צר של אוויר בין המוט למתכת ויוצר קשת חשמלית המחממת את סביבתה. החום הרב ממיס את המתכות וכאשר המתכת המותכת מתקררת היא מתאחה עם המתכת או חלקי המתכת שסביבה ומרתכת אותם יחד.
קיים מגוון רחב מאוד של רתכות חשמליות המותאמות למשימות ריתוך שונות, החל ברתכות המספקות זרם של אמפרים בודדים לריתוך עדין וזעיר, ועד לעשרות אלפי אמפרים לריתוך מהיר ונרחב על פני שטח גדול או לטיפול בריתוך חלקים על מסוע.
החשמל יכול להיות זרם ישיר או זרם חילופין היעיל יותר ואשר לרוב מחמם לאותה דרגת חום כבר בעצמה חשמלית נמוכה יותר.
לעבודות שדה נדרשת אספקת כח משמעותית ולאורך זמן, וחלק מהרתכת הוא המקור החשמלי שלה. ברתכת ניידת ספק הכח הוא סוללה חשמלית נטענת או גנרטור נייד.
יש רתכות חשמליות שלהן אלקטרודות המתכלות עם בואן במגע עם המתכת המרותכת ויש הפועלות עם מוטות הולכה המשתמרות ונותרות בעינן בעת הריתוך. האלקטרודות השונות בעלות תכונות אפייניות, כל אחת לפי תערובת המתכות מהן היא עשויה, וביניהם תערובות של ברזל יצוק, אלומיניום, ניקל, ונחושת.
סוג הרתכת החשמלית נקבע לפי אופן פעולתה: ריתוך בקשת חשמלית – עם מוטות הולכה מתכלים, וריתוך תעשייתי נייח – בחיפוי גז או אבקה.
ריתוך בקשת חשמלית – מוט מוליך מתכלה

בריתוך עם מוט מתכלה, קצהו של המוט המוליך הופך לגז דרכו עובר החשמל בתהליך הנקרא קשת חשמלית הדומה לזיק חשמלי המפיץ אור, אך שונה ממנו בכך שהגז מפיץ קרינה תת-אדומה בעלת עצמה גבוהה הנספגת בסביבה והופכת לחום. בנוסף להפקת החום הגז הנוצר, שבעקבות מעבר החשמל והחום הגבוה נמצא במצב צבירה ייחודי של פלזמה, חופה את אזור הריתוך ומונע מחמצן להגיע למתכת החמה ולהבעיר אותה וכן מונע מסיגים בלתי רוציים להגיע אל אזור הריתוך ולהחליש את המתכת הרתוכה. עם התכלות המוט ולפני החלפתו בבא אחריו, לפי שיטה זו יש צורך להסיר את החומר העודף הנותר מהמסת המוט שעל אזור הריתוך, בדרך כלל עם פטיש (הקרוי "פטיש רתכים" או "פטיש סיגים") לאחר שהריתוך התקרר.
ריתוך בקשת חשמלית – מוט מוליך מתכלה > תפעול רתכת קשת

הריתוך עם רתכת בשיטת קשת חשמלית הוא פשוט, אינו מצריך לימוד רב, והציוד נפוץ ולא יקר, אלא שהריתוך בדרך זו אורך זמן רב, בגלל קצב הריתוך האיטי והסרת החומר המומס שנותר ממוט ההיתוך.
על מנת "להצית" את הקשת החשמלית, מביאים את האלקטרודה במגע עם המתכת ומיד מרחיקים אותה ממנו. עם היווצרות הקשת החשמלית הלוהטת חלק ממוט ההולכה מומס יחד עם המתכת אל תוך "בריכת ההמסה" ויש להחזיק את המוט בזויות ובמרחק כך שהמוט עצמו לא י ידבק ויותך למתכת. זווית המוט, המרחק והזמן הנכונים תלויים בחמרי האלקטרודה בסוג ועצמת הרתכת ובחומר המותך והוא מתקבל בתהליך של התנסות. אם מוט הריתוך נדבק אל המתכת זו מתחממת במהירות ועלולה להינתך כולה. לעומת זאת כאשר המוט מוחזק בזווית ובמרחק המתכת זורמת על פני "בריכת ההתכה" ונוצרת ההתכה ההדרגתית והשטחית המבוקשת. עם המסת מוט ההולכה חומר הכיסוי שעליו נמס והופך לגז המגן על אזור הריתוך מפני החמצן וגזים אחרים באוויר. כיסוי זה גם צף בהגיעו לבריכת ההתכה ומגן על המתכת המתקררת מפני אבק וחמרים אחרים העלולים להחליש את הריתוך. אחת לזמן יש לעצור לשבור ולהסיר את השכבה הזו הנקראת פלאקס (באנגלית, ומשמעותו "זרם"), וכן להחליף את המוט ההולך ומתכלה עם התקדמות הריתוך. שתי פעולות אלו, של הסרת השכבה והחלפת המוטות, מאיטות את פעולת הריתוך בשיטה זו, העוסק בכך רבע מהזמן, וכך היא האיטית מבין שיטות הריתוך. ישנם מוטות עשויים כך שהם נמסים לאט ומתקשים במהירות כך שהמוט נותר זמן רב יותר ופעילות ההסרה פחותה, ובכך הריתוך מואץ.
ריתוך תעשייתי נייח – בחיפוי גז ואבקה

מוטות היתוך שאינם מתכלים, נמצאים ברתכות שבהן מוזרם גז לאזור הנתך או מפוזרת אבקה, על מנת לבודד את מקום הריתוך וכדי למנוע הגעת חמצן ובעירת המתכת החמה, וכאמור למנוע את זיהום מקום הריתוך בחומרים שיחלישו את הרתך לכשיתקרר ויתייצב. רתכות כאלה, שבהן המוט אינו מתכלה, הן בדרך כלל רתכות תעשייתיות קבועות ולא ניידות, המשמשות לריתוך על ידי העברת הרכיבים המרותכים על גבי מסוע והבאתם אל הרתכת זה אחר זה.
רתכות גז

רתכת גז משתמשת בלהבה ממוקדת של תערובת חמצן וגז הבוערים בדרגת חום גבוהה. קיים מגוון של סוגי רתכות גז, בעלי אופי להבה וחומרי בעירה שונים.
הערות שוליים

↑  Cary & Helzer 2005, pp. 102, 115
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph254906 
רתכת חשמלית עם גנרטור – לאספקת חשמל בזרם ישיר או בזרם חילופין.
קשת חשמלית במעבר 3000 וולט באוויר שבין שני מסמרים
אזור הריתוך בשיטת הקשת החשמלית. בתמונה נראה הכיסוי והמוליך החשמלי שבתוך מוט ההולכה, בור ההמסה והאזור עם החומר מהמוט והמתכת המומסים, והמגן מהגז הנוצר מהקשת החשמלית המוצגת כאן כקילוח
רשיד עאלי אל-כילאני

רשיד עאלי אל-כילאני (בערבית: رشيد عالي الكيلاني; 1892 – 28 באוגוסט 1965) היה פוליטיקאי עיראקי ששימש כראש ממשלת עיראק שלוש פעמים. כילאני ידוע בשל ניסיון המרד שערך באפריל 1941, בתקופת מלחמת העולם השנייה במהלכו השתלט, כשהוא מסתייע בקבוצת קצינים בראשות סלאח א-דין א-סבאע', על השלטון בעיראק, הדיח את העוצר החוקי עבד אל-אילה מתפקידו, וביסס שלטון פרו-נאצי, שדרש את גירושם של הבריטים מעיראק. המרד הסתיים בפלישה בריטית לעיראק ופתיחת המלחמה האנגלו–עיראקית, ובתבוסתם של כילאני ואנשיו. בסמוך לאחר סיום תקופת כהונתו השתולל בבגדאד פוגרום הפרהוד, במהלכו נרצחו רבים מיהודי בגדאד. ניתן לייחס את הפרעות להסתה הפרועה כנגד היהודים, ולהתרת דמם שאפיינו את תקופת שלטונו, בה שיתף פעולה עם הנאצים, ועם המופתי הירושלמי חאג' אמין אל-חוסייני.
מוצא ונעורים

רשיד עאלי אל-כילאני נולד למשפחה מיוחסת בבגדאד. מוצא משפחתו מן הקדוש הסופי בן המאה ה-11 עבד אל קאדר אל-גילאני (عبد القادر الجيلاني), מייסד כת הקאדריה ומהנביא מוחמד. הוא היה קרוב משפחה של ראש ממשלתה הראשון של עיראק בתקופה המודרנית, עבד א-רחמן אל-כילאני.
כילאני למד משפטים, ושימש כעורך דין וכמרצה למשפטים, ואף חיבר כמה ספרי חוק ומשפט. ב-1921 שימש כשופט בבית המשפט לערעורים בבגדאד. לאחר הגעת המלך פייסל הראשון לעיראק, במסגרת המנדט הבריטי על מסופוטמיה פתח בקריירה פוליטית.
קריירה פוליטית מוקדמת

את הקריירה הפוליטית החל אל-כילאני לצדו של ראש הממשלה יאסין אל-האשמי (אנ'). שני האישים היו לאומנים שהתנגדו למעורבות בריטית בענייניה של עיראק, ולאחר מכן להסכמים השונים עם בריטניה - ההסכם האנגלו-עיראקי משנת 1922 וההסכם האנגלו-עיראקי משנת 1930, שהעניקו לעיראק עצמאות, אך הותירו חיילים בריטים על אדמת עיראק, ורמת מעורבות בריטית גבוהה בענייניה של עיראק. ב-1924 מונה על ידי האשמי לשר המשפטים, וב-1925 לשר הפנים. לאחר מכן שימש כיושב ראש הפרלמנט אל-כילאני, שהחל את דרכו כחבר "מפלגת הקידמה" הקואליציונית בהנהגת ראש הממשלה המתון עבד אל-מוחסן א-סעדון (אנ'), התפטר מתפקיד שר על רקע מתן זיכיון להפקת נפט לחברת הנפט העיראקית (שנקראה אז "חברת הנפט הטורקית"), בשנת 1925 מפלגתו, שנקראה "המפלגה המרכזית" שימשה לצד מפלגתו של אל-האשמי ככוח אופוזיציוני חזק בפרלמנט העיראקי. בשנת 1926 נבחר אל-כילאני לשר הפנים בממשלתו של ג'עפר אל-עסכרי (אנ') הוא שימש בתפקיד זה עד שנת 1928. בשנת 1930 מינה אותו המלך פייסל הראשון לכהונת ראש לשכתו, בניסיון לקרבו אליו ולמתן את עמדותיו האופוזיציוניות.
ב-1933 מונה לראשונה לתפקיד ראש ממשלת עיראק. הוא שירת בתפקיד זה בין 20 במרץ 1933 ל-9 בנובמבר 1933. כהונתו הייתה כהונה סוערת. בתקופה זו מרדו בני המיעוט האשורי, ומרד זה דוכא ביד קשה, תוך מעשי טבח באוכלוסייה האזרחית האשורית. בעת ששירת בתפקיד מת המלך פייסל, וירש אותו בנו, המלך ראזי. בסמוך לאחר מכן הוחלף אל-כילאני בג'מיל אל-מדפעי פוליטיקאי מתון, המזוהה עם בית המלוכה ההאשמי. במרץ 1935 שב יאסין אל האשמי לשלטון, ומינה את אל-כילאני לשר הפנים בממשלתו.