stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רנה דקארט
כפילוסוף > טיעון הקוגיטו - אני חושב, משמע אני קיים

יש הרואים בדקארט את ההוגה המודרני הראשון אשר סיפק מסגרת פילוסופית למדעי הטבע כאשר אלו החלו להתפתח. כדי לנסות לומר דבר בעל משמעות על העולם, ביקש דקארט לצאת מנקודת מוצא כלשהי שעליה יוכל להישען בבואו לדון במהותו של העולם. נקודת מוצא זו, הוא קבע, תהיה אמת ודאית שלא ניתן להטיל בה ספק. את אותה נקודת מוצא גולל בספרו "ההגיונות". כדי להשיג זאת, הוא הפעיל שיטה (מתודה) הידועה בשם ספקנות מתודולוגית: הטלת ספק בכל רעיון שניתן להטיל בו ספק. מטרת הספקנות המתודולוגית היא להגיע לנקודת-הוודאות, וזאת בניגוד לספקנות המנסה לערער על תמונת-המציאות (כגון הספקנות הפירוניסטית, או הסטואית, אשר מטרתה להביא את הספקן לשלוות-הנפש).
למרות שנהוג לייחס את הטיעון לדקארט, הטיעון למעשה אינו מקורי. טיעון דומה מאוד, הכולל גם הוא שימוש ב"שד מתעתע", נכתב לפני כן על ידי הפילוסופית תרסה מאווילה, וסביר שדקארט נחשף אליו במהלך לימודיו והושפע ממנו.
לפי דקארט, העובדה הראשונית היחידה בה הוא יכול להיות בטוח היא שהוא עצמו קיים, וחושב. זאת מהסיבה הבאה: הוא טוען תחילה שהוא קיים וחושב. אם נטען שהוא טועה, ניאלץ לטעון עם זאת שהוא קיים (כדי שיוכל לטעות), וגם שהוא חושב. מכאן מוכרח שהוא קיים וחושב.
כך הגיע דקארט לקביעה אני חושב, משמע אני קיים (בלטינית: Cogito, Ergo sum, ובקיצור: הקוגיטו), שכוונתו היא למעשה הטענה כי גם הטלת הספק עצמה בקיומו, היא הוכחה לקיומו, כך שהוא לא יכול שלא להיות קיים.
על טיעון הקוגיטו הושגו השגות רבות במהלך ההיסטוריה, אשר רבות מהן מצביעות על כך שעל אף שדקארט מצהיר שהוא מטיל ספק בכל כלל לוגי הנקבע בידינו, בכל זאת הוא עושה שימוש בכלים לוגיים כדי להוכיח את קיומו שלו. עם זאת, ביקורות מסוג זה זכו להתייחסות בידי דקארט עצמו, שטען שכאשר עמד על כך שהוא ישנו לא גזר כלל ש"כל החושב נמצא, או קיים" אלא הכיר באופן פרטי במציאותו הוא. על כן, טוען דקארט, לא נעשה שימוש בהסקות לוגיות כלליות העשויות להיות מוטעות, אלא רק בהכרות פרטיות הנובעות ישירות מהאקסיומות (חשוב להדגיש, דקארט לא מטיל ספק בנכונותם של הכללים הבסיסיים ביותר של ההיגיון האנושי, כמו חוק הסתירה, למשל, אלא רק טוען כי בתהליך הסקת המסקנות מאותם טיעונים עלולה ליפול טעות, ועל כן התיארמות המתמטיות והמשפטים הלוגיים שאינם אקסיומטיים מוטלים בספק).
כפילוסוף > אלוהים

לאחר שדקארט מגיע למסקנה כי הוא עצמו קיים, הוא מבקש להוכיח שגם אלוהים קיים.
לשם כך הוא מציג שלוש הוכחות שונות:
הראשונה שקולה להוכחה האונטולוגית של אנסלם.
השנייה היא ההוכחה הקוסמולוגית.
השלישית היא ההוכחה האנתרופולוגית: לפי דקארט, כל אידאה מחשבתית בהכרתו בהכרח התקבלה מאובייקט חיצוני. בנוסף, הוא טוען ששום אידאה לא יכולה להתקבל מאובייקט שהוא פחות מהאידאה. מכיוון שקיימת בו האידאה של שלמות מוחלטת (הוא מסוגל להעלות בדעתו קיום של אובייקט מושלם), והיא לא יכולה להתקבל משום אובייקט שהוא פחות ממושלם, חייב להיות אובייקט מושלם ממנו תתקבל האידאה. אובייקט זה לא יכול להיות הוא עצמו, שהרי הוא יודע לגבי עצמו שאיננו מושלם, מפני שהוא עצמו לא יודע הכול ולא יכול הכול, הרי שהאובייקט המושלם חייב להיות חיצוני לו, והוא אלוהים.
כפילוסוף > עולם חיצוני

לאחר שהוכיח דקארט, לשיטתו, כי הוא עצמו קיים וכי יש אלוהים מושלם מכל הבחינות, הוא סבר שאלו מספיקים כדי להוכיח שכל העולם מסביבו אכן קיים. הוא טוען שמפני שאלוהים מושלם הוא מוכרח להיות ישר מבחינה אינטלקטואלית, כלומר שלא ישקר לאדם שמוכן ורוצה לחקור ולגלות. מכיוון שאותו אלוהים כל-יכול, הרי שלא קיים כל ספק לגבי העובדה שהוא גם יכול להשתיל בהכרתו של האדם את אידאות העולם האמיתי. כך דקארט מסיק שמפני שהוא זהיר בחקירתו, ואלוהים מושלם וישר מבחינה אינטלקטואלית בהכרח קיים, אלוהים בוודאות לא ירשה שבהכרתו של דקארט יושתל ידע שגוי, ולכן הידע אותו טרח להשיג בוודאי נכון.
כפילוסוף > החומר והרוח

דקארט חילק את היש הנוכח בעולם לשני סוגים מובדלים ומובחנים זה מזה, חומר ורוח. בספרו המרכזי "הגיונות" פורס דקארט באופן נרחב טיעונים המצביעים על המהות השונה והמובדלת של הגוף והנפש.
המפורסם שבטיעונים אלה הוא ניסוי מחשבה המכונה "משל השעווה" שתכליתו המקורית הייתה הפרכת ה"פיזיקה האריסטוטלית" שהייתה שלטת בכיפה עד ימי דקארט, והצעת ההנחה כי ביסודו של דבר, ובנוגע ליחידות החומר הבסיסיות, כל הגופים הפיזיקליים זהים.
ע"פ משל השעווה, כאשר ניטול פיסת שעווה קרה, נוכל להבחין באופן ברור בכל תכונותיה. היא קשה, יש לה ריח אופייני, היא קרה, מחוספסת וכו. עם זאת, כאשר תחומם שעווה זו, ישתנו כל תכונותיה החושיות באופן מידי. היא תגדל, תאבד את מרקמה, צורתה, צבעה וריחה. אף על פי כן, קבע דקארט, לא יחשוב איש לפקפק בעובדה שעדיין מדובר באותה פיסה של שעווה. בהתאם, קבע, אין ספק שכל התכונות הייחודיות של החומר אינן שייכות למהותו, שכן גם בהשתנותן החומר נשאר אותו חומר. מה אם כן הוא תכונה מהותית ובלתי נפרדת של החומר? ע"פ דקארט תכונה זו היא לא אחר מתכונת ההתפשטות. התכונה המשותפת והבסיסית לכל החומרים היא תכונת המרחביות, בעוד שהתכונות החושיות הן "חולפות" ואינן שייכות למהותן.
בניגוד חד לחומר הקרטזיאני, מהות הנפש היא היותה חושבת. היא אינה ממוקמת מרחבית, אינה חומרית, ואין לה תכונות מוחשיות כלל.
לטענת דקארט, הקשר בין הגוף והנפש הוא קשר סיבתי, כלומר, על אף הניגוד המהותי שבין תכונות החומר והרוח, הם משפיעים זה על זה באופן ישיר.
כפילוסוף > היקום הגאומטרי

בעת היותו תלמיד בבית הספר הישועי שמע דקארט על הטלסקופ שבנה גלילאו גליליי, ועל התגליות האסטרונומיות שעשה בעזרתו, רק חודשים ספורים לאחר שפורסמו. בעוד שגלילאו ראה באריסטו את יריבו העיקרי, דקארט הצעיר ממנו בשנות דור כבר לא חש בצורך להתווכח עם תמונת העולם האריסטוטלית שאבד עליה הכלח, והתעניין יותר בבניית תמונת עולם חדשה. מסקנתו שאידאות העולם האמיתי הושתלו בשכלו של האדם על ידי אלוהים, כמו גם אהבתו למתמטיקה ולוודאות מתמטית, הוליכו אותו לראות במישור האוקלידי את המודל ליקום האמיתי - חלל אינסופי שאין בו גבולות ואין לו מרכז. זאת בניגוד ליקום האריסטוטלי הסובב כולו סביב מרכז הארץ ומופרד לאזורים ארציים ושמימיים באמצעות כיפות שקופות. דקארט גם פסל את הרעיון האריסטוטלי לפיו עצמים נעים על מנת לחזור אל מקומם הטבעי, ואימץ את רעיון ההתמד של גלילאו. ביקום הגאומטרי של דקארט תנועה מגדירה צורות כשם שבגאומטריה נקודה נעה מגדירה עקומה ועקומה נעה מגדירה יריעה.
פסילתו את מושג הריק, כמו גם הזהות שקבע בין מרחב וחומר, הוליכו את דקארט לטעון שרק התנועה מבדילה בין אזורים שונים בחלל. לדידו היה היקום מלא לחלוטין ב"גופיפים" (corpuscles) זעירים, רובם בלתי-נראים ונעים באופנים שונים. דקארט ראה את מערכת השמש כעין מערבולת עצומה, אשר רק תנועתה הסיבובית מבדילה אותה מן המרחב שסביבה, והיא אחת ממערבולות רבות שהן מערכות שמש אחרות.
אף על פי שדקארט לא היה אסטרונום, תמונת היקום שהציג בספרו "עקרונות הפילוסופיה" בשנת 1644 השפיעה מאוד על הקוסמולוגים בני תקופתו, והנחילה להם את הרעיון שהשמש היא רק אחד מבין אינספור כוכבים השוכנים בחלל הומוגני ובלתי-מוגבל, ושכוכבי הלכת סובבים את השמש במסלולים הנוצרים כתוצאה מהתמד, משולב בכוחות דחיפה שמפעילים ה"גופיפים" זה על זה. גם אייזק ניוטון הושפע מאוד מתמונת יקום זו, וכאשר נטש אותה לבסוף לטובת יקום ריק כמעט לחלוטין, שבו גופים מושפעים ממרחק על ידי כוח משיכה מסתורי, גרם הדבר לשערורייה בקרב רבים מבני-דורו. שם ספרו של ניוטון, "עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע", אף הוא הד לשם ספרו של דקארט "עקרונות הפילוסופיה".
כמתמטיקאי

דקארט היה הראשון שהציע להביע פונקציות על ידי שרטוט מערכת צירים גרפית של X ו-Y ועליה לתאר את ערכי הפונקציה של X-Y. כך ניתן להבין התנהגות פונקציות באופן גרפי, המקל על הבנת הפונקציה. שיטה זו נקראת מערכת צירים קרטזית על שמו. כמו כן, כְּתב החזקות כפי שהוא נכתב היום, ובו מעריך החזקה נכתב בגופן קטן מעל בסיס החזקה, הוא פרי המצאתו של דקארט.
דקארט היה גם הראשון להציג את התחשיב האינפיניטסימאלי, אשר היווה את הבסיס לחשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי שפיתחו לייבניץ וניוטון לאחר מותו.
תרומתו הידועה ביותר למתמטיקה, הייתה בתרגום הגאומטריה לתחשיב האלגברי, מה שידוע כגאומטריה האנליטית וכטריגונומטריה. בשנת 1643 ניסח את משפט דקארט.
דקארט תרם מחשבתית ומעשית להתפתחותו המשמעותית של ענף האופטיקה בין היתר בניסוחו את חוק סנל באמצעות פונקציית הסינוס בספרו מאמר על המתודה.
ספריו

כללים להכוונת הדעת (Les Règles pour la direction de l'esprit)‏, 1628
מאמר על המתודה (Discours de la méthode )‏ , 1637
1941 - עריכה: ח.י. רות, ירושלים: הוצאת מאגנס.
2008 - תרגום, עריכה, ומבוא: ד"ר עירן דורפמן, ירושלים: הוצאת כרמל.
2010 - תרגום: יהושע קנז, תל אביב: ספרי עליית הגג.
הגאומטריה (La Géométrie)‏, 1637
הגיונות על הפילוסופיה הראשונית (Meditationes de prima philosophia )‏ , 1641
1976 - תרגום: יוסף אור, עריכה: ח.י. רות, ירושלים: הוצאת מאגנס
2001 - תרגום: יוסף אור, עריכה: יעקב גולומוב הוצאת מגנס
2001 - תרגום: דורי מנור, עריכה מדעית ואחרית דבר: אלחנן יקירה, תל אביב ידיעות אחרונות - ספרי חמד
הגיונות מטפיזיים, השגות ותשובות (Méditations métaphysiques, Objections et Réponses)
2015 - תרגום (הגיונות מטפיזיים) - יוסף אור 1976, השגות ותשובות - ארזה טיר-אפלרויט ואלחנן יקירה 2015 הוצאת מאגנס
עקרונות הפילוסופיה (Principia philosophiae )‏ , 1644
1979 - חלק ראשון, מצרפתית: שרה ירצקי, מלטינית: שלמה קרניאל, עריכה ומבוא: שרה ירצקי ומרסלו דסקל, תל אביב: מפעלים אוניברסיטאיים להוצאה לאור
רגשות הנפש (Les passions de l'âme )‏ , 1649
2007 - תרגום: עידו בסוק, עריכה מדעית והקדמה: רז חן-מוריס, הערות: עידו בסוק ורז חן-מוריס, תל אביב : רסלינג.
שער המהדורה הראשונה של ספרו "מאמר על המתודה", 1637
שער המהדורה הראשונה של ספרו "הגאומטריה", 1637
שער ספרו "רגשות הנפש", 1649
שער המהדורה הראשונה של ספרו "הגיונות על הפילוסופיה הראשונית", 1641 (לטינית)
לקריאה נוספת

דייב רובינסון וכריס גארט, דקרט, הוצאת מחברות לספרות, 2002.(הספר בקטלוג ULI)
נועה נעמן צאודרר, דקארט - בדידותו של פילוסוף, ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, 2008
אלעזר וינריב, מדיקרט עד יום: פילוסופיה במאות ה-17 וה-18, מהדורה שנייה, רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, 2017 (הקורס כולל 12 יחידות לימוד)
רנה דקארט, מתוך תקציר מדע המוזיקה - Musicae Compendium (מלטינית: מתן שפירא), דחק, כרך טז, 2023.
הערות שוליים

↑  התכתבותו של דירק רמברנץ ואן ניירופ, 1610-1882, עמ' 61 (פדף 69)
↑  ((באנגלית)) האם דקארט מת מוות טבעי תיאודור אברט, מתוך כתב העת מדע ורפואה מוקדמים, כרך 24, 2019. (הקישור באתר JStor לכתבי עת מדעיים)
↑  ליזי דייוויס, גרדיאן, חוקר: כומר קתולי רצח את דקארט בלחם קודש מורעל, באתר הארץ, 16 בפברואר 2010
↑  Christia Mercer, Descartes’ debt to Teresa of Ávila, or why we should work on women in the history of philosophy, Philosophical Studies 174, 2017-10-01, עמ' 2539–2555 doi: 10.1007/s11098-016-0737-9
↑  מייקל הוסקין, "היסטוריה של האסטרונומיה", הוצאת רסלינג 2012, עמ' 147-153
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260305505171  PLWABN: 9810587895905606  BIBSYS: 90060650  BNC: 000035290  BNE: XX990358  BnF: cb11899775j (data)  BPN: 59351556  CANTIC: a10436066  CiNii: DA00162931  GND: 118524844  ICCU: CFIV009080  ISNI: 0000 0001 2129 6144  LCCN: n79061201  LNB: 000032223  MusicBrainz: 05099e0b-bbb1-4aca-97b8-7eca9fbae68a  MGP: 125358  NDL: 00437738  NKC: jn19990001725  NLA: 35035074  NLG: 62574  NLK: KAC199606962  NLR:   NSK: 000026514  NTA: 068457170  RERO: 02-A000049954  RKD: 435090  SELIBR: 183696  SNAC: w6mc943m  SUDOC: 027287165  Trove: 807491  ULAN: 500223252  VcBA: 495/11871  VIAF: 41838958   WorldCat (עם VIAF): 41838958 
חתימת ידו של דקארט
אמיר פרישר גוטמן

| --- | --- |

אמיר פיי גוטמן, 2008
 לידה:  25 באפריל 1976 קריית חיים, ישראל
 נהרג:  23 ביולי 2017 (בגיל 41) נווה ים, ישראל
 שם לידה:  אמיר פייגר
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1996–2017 (כ־21 שנים)
 עיסוק:  זמר, שחקן, רקדן, במאי וכוריאוגרף
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  עברית, יידיש 
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 בן או בת זוג:  ינאי פרישר גוטמן (9 בספטמבר 2009–23 ביולי 2017) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
אמיר פרישר גוטמן (לשעבר אמיר פיי גוטמן; 25 באפריל 1976 – 23 ביולי 2017) היה זמר, מוזיקאי, כוריאוגרף, רקדן, שחקן ובמאי תיאטרון ישראלי. הוא היה חבר בלהקת הבנים המצליחה "היי פייב", כתב והלחין עשרות שירים למופעי הפסטיגל, והשתתף במחזות זמר לילדים ולמבוגרים. כמו כן, ביים הצגות ומופעי בידור וכיכב בטלוויזיה בתוכניות ריאליטי ותוכניות בידור אחרות.
ראשית חייו

נולד בשם אמיר פייגר בקריית חיים לזוג הורים שעלו מרומניה. כאשר התגרשו הוריו, הוא קיצר את שם משפחתו המקורי ל"פיי" והוסיף לו את שם המשפחה של סבו מצד אמו, "גוטמן", משום שרבים ממשפחה זו נספו בשואה.
פיי גוטמן התחיל את דרכו כעיתונאי צעיר במקומון ערי המפרץ וכדוגמן. הוא למד בתיכון עירוני מקיף קריית חיים. לאחר שירות בצה"ל הצטרף לצוות בידור במלונות אילת.
קריירה > מוזיקה ומשחק

בשנת 1997 הצטרף פיי גוטמן לאייל שחר, מייקל הרפז, עידן יסקין ואייל דסאו שנבחרו על ידי הד ארצי ללהקת הבנים "היי פייב". בשנת 1998 זכתה הלהקה בתואר להקת השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'. עד פירוקה בשנת 2000 הקליטה הלהקה אלבום EP מצליח ושלושה אלבומים שהגיעו למעמד אלבום זהב, השיקה מוצרים משלה והופיעה מאות פעמים, בין השאר בפסטיגלים.
לאחר פירוק הלהקה הוציא פיי גוטמן אלבום בכורה בשם "מנטרה".
פיי גוטמן השתתף במספר מחזות זמר לילדים, בהם "הברווזון המכוער" (2000-2001), "עמי ותמי" (2001-2002), "ספיד וגלגלי הקסם" (2003), "פיטר פן" (2004) ו"שיר נולד" (2005). בקיץ 2004 הופיע במופע "מסע בן כוכבים" של רשת מלונות פתאל באילת. כמו כן, העלה מופע משותף עם מיכל אמדורסקי ושיחק תפקידים ראשיים במחזות הזמר של תיאטרון הבימה, "מרי לו" (2002), לצד יעל בר זוהר, ו"הלהקה" (2006) בתפקיד דני לצד שירי מימון.
במאי 2007 הוציא את אלבומו השני, "דבש בכוורות", ממנו יצאו הסינגלים "מרגיש", "נס", "יום אחרון", "האור שבקצה הבמה" ו"אני רוצה עוד". בשנת 2007 השתתף במופע "פסטיגל על הזמן" עם השיר "אל תוותר", והגיע למקום הראשון בתחרות באותה שנה.
באוגוסט 2008 הוזמן להופיע באחת המסיבות המרכזיות שלאחר מצעד הגאווה באמסטרדם, בה ביצע את השיר "Once again" שכתב והפיק ביחד עם יואב ארנון, מול קהל של כ-100,000 צופים. בספטמבר 2008 הנחה את חגיגות 125 שנה לעיר נס ציונה.
במאי 2009 הוציא לאור את הסינגל "סיבה מספיק טובה". בנוסף, באותה שנה כתב והלחין את השיר "מטרה מספר אחת" ב"תנו ברגליים - קונג פו פסטיגל" שבוצע על ידי עדי הימלבלוי ואגם רודברג וזכה במקום הראשון.
בשנת 2010 השתתף במופע "לילה מטורף בפסטיגל" עם שיר שכתב והלחין "לנצח נשאר" עם נועה ברנר. באותו מופע כתב יחד עם ניר ממון והלחין בעצמו שני שירים נוספים – "נגמרו לי המילים" עבור רוני דלומי, שהגיע למקום השני, ו"שיר אהבה צרפתי" של טל מוסרי ורוני דואני, שזכה במקום הראשון. בפברואר 2010 הוציא לאור את הסינגל השני "בנים בנות". באוגוסט 2010 הוזמן להופיע יחד עם המשלחת הישראלית בניצוחו של הדי ג'יי יואב ארנון במופע המרכזי של האולימפיאדה הגאה שנערכה באותה שנה בעיר קלן שבגרמניה. פיי גוטמן וחברי המשלחת הופיעו מול עשרות אלפי אנשים שהשתתפו באולימפיאדה הגאה.
בשנת 2011 כתב את השיר "הילדים של העתיד" שבוצע על ידי אליאנה תדהר ותובל שפיר, הוצג במופע "I פסטיגל" וזכה במקום הראשון.
בשנת 2012 אליאנה תדהר התמודדה במופע "Spy פסטיגל" עם השיר "אהבה גדולה" שנכתב על ידי פיי גוטמן וניר ממון, וזכה במקום הראשון בפסטיגל של אותה שנה. במהלך השנים אמיר כתב והלחין עשרות שירים לפסטיגלים, שלא מפורטים למעלה.
ב-2016 הודיעה להקת "היי פייב" כי תתאחד להופעה חד-פעמית בחודש אפריל, אך ההופעה נדחתה למועד שטרם נקבע בשל אשפוזו של פיי גוטמן ובהמשך בוטלה סופית.
קריירה > בימוי וכוריאוגרפיה

לאורך השנים פיי גוטמן השתתף בפרויקטים ובהפקות מאחורי הקלעים, השתתף בכוריאוגרפיה של להקת "חמסה", עבד על הבימוי בהופעתו של דוד ד'אור באירוויזיון 2004 וביים את המופע "גא גא אף.אם". כמו כן ביים וידאו קליפ לשירה של הזמרת מירי מסיקה "הוא" מתוך אלבומה "שלום לאמונות".
במרץ 2008 שימש כעוזר במאי של הגרסה הישראלית של המחזמר "היי סקול מיוזיקל". פיי גוטמן הנחה את התוכנית מאחורי הקלעים, וליווה את השחקנים ואת צוות ההפקה במהלך העבודה וההכנות.
בפברואר 2009 עלה על הבמות המחזמר "על גגות ת"א" שביים פיי גוטמן ללהקת צופי תל אביב יחד עם נועה ברנר. באוגוסט אותה שנה ביים גרסה חדשה להצגת הילדים "ספר הג'ונגל" אשר עלתה לבמות בתחילת חודש אוקטובר באותה שנה. שימש כבמאי והכוריאוגרף של להקת "אשת חיל".
בפברואר 2010 עלה על הבמות המחזמר "ריאליטי" שביים ל"להקת צופי תל אביב" יחד עם נועה ברנר. בקיץ 2010 ביים מופעים נוספים לילדים: המופע "הרפתקאות נמו בים האדום" לרשת מלונות פתאל באילת, הצגת ילדים על-פי סיפור "הנסיכה והצפרדע" שכתבה נועה ברנר, ואת מופע עיר ערוץ הילדים לשנת 2010, וכן שימש כבמאי בהצגת הילדים "כוכב המשאלות", בהשתתפותו של יובל המבולבל, ההצגה עלתה לבמות בתחילת חודש אוקטובר 2010.
בחנוכה 2011 שימש כעוזר במאי לצידו של חנוך רוזן במופע הפסטיגל "I פסטיגל". בקיץ אותה שנה ביים את מופע הקיץ של גן החיות הספארי שנקרא "סימבה מלך הספארי", אותו כתבה נועה ברנר, בכיכובם של יהודה נהרי, טוביה צפיר, שי ורועי, מירב פלדמן וצחי נוי.
בחנוכה 2012 שימש שוב כבמאי משנה במופע "SPY פסטיגל" לצידו של חנוך רוזן. באותה שנה ביים את המופע הבימתי המבוסס על קלטת הילדים "מותק של יום הולדת עם שי ורועי", ובהמשך ביים את מופע הקיץ "הרפתקאות נמו" בכיכובם של יאנה יוסף, אילנית לוי ואריה מוסקונה.
קריירה > הנחיית טלוויזיה וריאליטי

במהלך השנים השתתף פיי גוטמן במספר תוכניות בטלוויזיה בישראל, הוא הנחה את "זאפ לראשון" בערוץ הראשון ואת "אבק כוכבים" בערוץ 10.
במרץ 2009 השתתף בתוכנית המציאות "האח הגדול VIP". עם השתתפותו בתוכנית זו הפך בעיני רבים לדמות ציבורית להט"בית מייצגת, דבר שהתבטא הן ביכולתו לעמוד באותה תוכנית לאורך זמן מול אחרים המתנגדים להומוסקסואליות, והן בפגישה לעיני המצלמות עם בן זוגו, ינאי פרישר.
בנוסף ב-2009 הנחה יחד עם ימית סול תוכנית בערוץ 24 במסגרת פרויקט בחירת פסקול העשור של הערוץ בשיתוף תחנת הרדיו גלגלצ, וכן שימש כשופט בעונה החמישית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים".
במרץ 2010 שפט בפאנל השופטים בתחרות מלכת היופי. באותה שנה השתתף בעונה השנייה של הסדרה "חצויה".
בשנת 2013 החלה בערוץ הילדים הקרנתה של תוכנית המציאות "פרויקט הלהקה" שבמסגרתה פיי גוטמן וצוות מוזיקאים שונים בוחרים וממיינים כישרונות בתחומי השירה והריקוד על מנת להרכיב להקה חדשה. פיי גוטמן משמש גם כמנהלה האמנותי של הלהקה.
במהלך 2016 הצטלם לעונה ה-8 של תוכנית הדוקו-ריאליטי "מחוברים" שעלתה ב-HOT ב-2017 לאחר מותו. עקב כך, עונה זו של התכנית הוקדשה לזכרו.
חיים אישיים

בחודש מאי 2007 פיי גוטמן יצא מהארון. ב-9 בספטמבר 2009 ערך את מסיבת החתונה שלו עם בן זוגו ינאי פרישר. את הטקס ניהלה גילה אלמגור. היה זה אירוע הנישואים החד-מיניים הפומבי הראשון בישראל של ידוען מתחום השירה והמשחק. לאחר נישואיו שינה את שם משפחתו מ"פיי גוטמן" ל"פרישר גוטמן". ב-25 בפברואר 2013 נולד לזוג ילד בהליך פונדקאות מאם תושבת הודו.
באפריל 2016 אובחן בבית החולים איכילוב כחולה בסרטן מסוג לימפומה של תאי T. לאחר סדרת טיפולים כימותרפיים אינטנסיביים וממושכים, פורסם ביולי אותה שנה בתקשורת שהאבחנה הייתה שגויה, וכי הוא סובל מ"מחלת קיקוצ'י", שהיא מחלה דלקתית חמורה פחות, בעלת מאפיינים דומים. בעקבות הטענה שנעשה אבחון שגוי, וקבלת הטיפולים הכימותרפיים הקשים שלא לצורך, הגיש פרישר גוטמן תביעת נזיקין נגד בית החולים איכילוב. בירור התביעה נמשך גם לאחר מותו. בנוגע לתביעה מסר דובר בית החולים איכילוב בנובמבר 2017 כי בניגוד לפרסומים, פרישר גוטמן כן חלה בסרטן וטופל בהתאם.
חיים אישיים > מותו

ב-22 ביולי 2017 חגג עם משפחתו וחבריו שנה ליום שבו גילה כי אבחון הסרטן שלו היה שגוי. במהלך אותה שבת, טבע בים בעת שהציל את אחייניתו מטביעה בחוף לא מוכרז סמוך לעתלית, שנמצא כ-2 קילומטרים דרומית מחוף נווה ים. הוא פונה לבית החולים רמב"ם בחיפה כשהוא מחוסר הכרה וללא דופק, תוך ביצוע פעולות החייאה. למחרת נפטר לאחר שנקבע כי אפסו סיכוייו לשרוד בעקבות מצב של קריסת מערכות ומוות מוחי. קרניות עיניו הושתלו בשני חולים.
אמיר הובא למנוחות בבית העלמין האזרחי מנוחת עולם בנתניה. הוא הותיר אחריו את בן זוגו, ינאי פרישר גוטמן, ואת בנו, רוי.
הנצחה

ב-18 באוגוסט 2021, נפתחה בחיפה קליניקה למשפחה גאה על שמו
ב-21 באוקטובר 2021, נפתחה קליניקה על שמו בבית הגאה בבאר שבע
דיסקוגרפיה ותפקידים עיקריים > אלבומי אולפן

מנטרה (2000)
דבש בכוורות (2007)
דיסקוגרפיה ותפקידים עיקריים > סינגלים

נוצה (2000)
מנטרה (2000)
שלוש שנים ושעה (2000)
מה שאין (2000)
סיכוי לאהבה דואט עם הזמרת אילנה אביטל (2004)
מרגיש (2007)
נס (2007)
יום אחרון (2007)
האור שבקצה הבמה + אני רוצה עוד-חופשי (2007)
סיבה מספיק טובה (2009)
אל תעצום את העיניים דואט עם הזמר אוהד חיטמן (2009)
(שנכתב והוקלט בעקבות הרצח בברנוער)
בנים בנות (2010)
דיסקוגרפיה ותפקידים עיקריים > מחזות זמר

מרי לו (2002–2006), תיאטרון הבימה
הלהקה (2006–2008), תיאטרון הבימה
דיסקוגרפיה ותפקידים עיקריים > הצגות ילדים

הברווזון (2000–2001)
עמי ותמי (2002-2001)
ספיד וגלגלי הקסם (2003)
פיטר פן (2004)
שיר נולד (2005)
פסטיגל על הזמן (2007)
מכולת קטנה ומדליקה (2009)
לילה מטורף בפסטיגל (2010)
דיסקוגרפיה ותפקידים עיקריים > בימוי

להקת חמסה (כוריאוגרפיה) - (2003 - 2004)
דויד דאור אירוויזיון 2004 (כוריאוגרפיה)
המחזמר GA GA FM מבוסס על שירי להקת קווין (2004)
המסיבה עם הדס מורנו - מופע יחיד של השחקנית הדס מורנו (2006)
בימוי הקליפ לשיר "הוא" של הזמרת מירי מסיקה (2008)
המחזמר היי סקול מיוזיקל-הישראלי (עוזר במאי, 2008)
המחזמר על גגות ת"א ללהקת צופי ת"א (2009)
בימוי וכוריאוגרפיה ללהקת "אשת חיל" (2009)
המחזמר ספר הג'ונגל חברים לנצח (2009)
המופע "ריאליטי" ללהקת צופי ת"א (2010)
הרפתקאות נמו בים האדום (2010)
המחזמר הנסיכה והצפרדע הסיפור האמיתי(2010)
מופע עיר ערוץ הילדים 2010
מותק של יום הולדת עם שי ורועי הפקה לילדים שלוש העונות הראשונות בהוט VOD
מופע בשם "כוכב המשאלות" בכיכובו של יובל המבולבל (2010)
"סימבה מלך הספארי" מופע הקיץ של הספארי רמת גן (2011)
מותק של יום הולדת עם שי ורועי-ההצגה 2012
פסטיגל 2011 I פסטיגל (במאי משנה)
תוכנית הטלוויזיה "מי יפיל את המאסטר" בהנחייתו של אלי יצפאן (2012)
"הרפתקאות נמו בספארי" מופע הקיץ של הספארי רמת גן(2012)
מופע היחיד של כוכבת הילדים והנוער אליאנה תדהר (2013)
מנהל אמנותי המנטור ובמאי המופע של להקת "סטארטאפ" אשר נוצרה במסגרת תוכנית הריאליטי "פרויקט להקה" בערוץ הילדים (2013)
מופע המחווה לציפי שביט אשר שודר בערוץ 2 (2013)
מופע הבידור "פאות קדושות" (2013)
מופע חנוכה מותק הילדות התחברו בכיכובן של ציפי שביט וחני נחמיאס (2013)
המחזמר לחנוכה "אלאדין ויסמין" בכיכובם של שירי מימון והראל סקעת (2013)
מופע "הדרקון המתוק שלי" בכיכובם של יובל המבולבל ורינת גבאי (2014)
מופע "הדרקון המתוק שלי 2" בכיכובם של יובל המבולבל ומיכל הקטנה (2015)
הערות שוליים

↑  עמי פרידמן, בוטל מופע האיחוד של היי פייב, באתר ynet, 25 במאי 2016
↑  כפיר משעל, ערוץ 2 יוצא מהארון, באתר GoGay,‏ 24 במרץ 2009
↑  פיי-גוטמן מתוודה, באתר ynet, 24 במאי 2007
↑  יפעת הללי, ‏לחיי הגאווה: אמיר פיי גוטמן וינאי פרישר שוברים כוס, באתר ‏מאקו‏, 10 בספטמבר 2009
↑  קרן נתנזון, אני מהצד של החתן. השני, באתר ynet, 10 בספטמבר 2009
↑    רותם אליזרע, רז שכניק ורן בוקר, יום פחות מעונן, באתר "ידיעות אחרונות", 26 ביולי 2016
↑  אלי סניור, אמיר פרישר גוטמן תובע את איכילוב במיליונים: "חיי ספגו מהלומה אדירה", באתר ynet, 4 ביולי 2017
↑  מעריב אונליין, ‏עו"ד של אמיר גוטמן: "יתכן שהרופאים לא רצו להודות בטעותם", באתר מעריב אונליין, 5 ביולי 2017
↑  אור רביד‏, דובר איכילוב: "מה שקרה עם פרישר גוטמן זה פייק ניוז - היה לו סרטן", באתר וואלה, 26 בנובמבר 2017
↑  אחיה ראב"ד ורן בוקר, הזמר אמיר פרישר גוטמן נלחם על חייו לאחר שטבע בים, באתר ynet, 22 ביולי 2017
↑  ד"ר עידן גורן‏, בעקבות הטרגדיה: מתי ניתן לקבוע מוות מוחי ומה המשמעות?, באתר וואלה, 23 ביולי 2017
↑  ערן סויסה, דניאל סיריוטי, מאיה כהן, עצוב: הלך לעולמו אמיר פרישר גוטמן, באתר ישראל היום, 23 ביולי 2017
↑  רויטל בלומנפלד‏, קרניות עיניו של אמיר פרישר גוטמן הושתלו בשני חולים, באתר וואלה, 6 באוגוסט 2017
↑  4 שנים למות אמיר פרישר גוטמן: קליניקה למשפחה גאה על שמו נפתחה בחיפה, באתר ynet, 17 באוגוסט 2021
↑  לזכרו: קליניקה על שם אמיר פרישר גוטמן ז"ל נחנכה בבית הגאה בבאר שבע, באתר mynetbeersheva, ‏2021-10-21
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301493505171  ISNI: 0000 0000 7068 1041  MusicBrainz: cc0a2898-2d7e-48cf-a652-138c0d964b88  VIAF: 97413061   WorldCat (עם VIAF): 97413061 
פרישר גוטמן (שני משמאל) כשופט ב"רוקדים עם כוכבים"
זרים לזכרו בכיכר רבין
Delta Force (סדרת משחקים)

|  כללי |
| --- | --- |
 סוגה:  משחק ירי בגוף ראשון, משחק יריות טקטי
 פיתוח:  NovaLogic, Ritual Entertainment, Zombie Studios, Rebellion Developments 
 הוצאה לאור:  NovaLogic 
 דרישות תוכנה
 פלטפורמות:  מחשב אישי, פלייסטיישן 2, Xbox, פלייסטיישן, macOS, Microsoft Windows 
 
Delta Force היא סדרה של משחקי וידאו, מסוג משחקי פעולה מגוף ראשון שנוצרה על ידי NovaLogic החל משנת 1998. משחקי Delta Force נכללים לעיתים רבות גם בתת-הז'אנר משחקי יריות טקטים. NovaLogic הייתה המפתחת הראשית ובעלת הרישיון של הזיכיון עד לרכישת נכסיה על ידי THQ Nordic ב-31 באוקטובר 2016. המשחקים מתמקדים בצוותים צבאיים ופעולות מבצעיות בסביבות משחק משתנות.
הערות שוליים

↑  THQ Nordic Acquires All Of NovaLogic's Franchises | THQ Nordic GmbH, www.thqnordic.com
↑  Ryan McCaffrey, Delta Force Return Teased; Full Reveal at Gamescom Opening Night Live, IGN, ‏2023-08-18 (באנגלית)
↑  סיימון מזיג, הצצה ראשונה למצב הקמפיין של Delta Force החדש, המבוסס על הסרט "בלאק הוק דאון", באתר GamePro, ‏2024-05-22
צחיח אל-בוח'ארי

צחיח אלבח'ארי
צחיח אל-בוח'ארי (בערבית صحيح البخاري או الصحيح, בתעתיק מדויק: צחיח אלבח'ארי או אלצחיח; בתרגום מילולי: המהימן של אל-בוח'ארי) הוא ספר המרכז חדית'ים הנחשבים לבעלי אמינות גבוהה. הספר הוא אחד מאל-כותוב א-סיתה, ששת הספרים הקאנוניים הנחשבים לחשובים ביותר באסלאם הסוני מבין ספרי החדית'. בחוגים מסוימים הספר נחשב לשני בחשיבותו לאחר הקוראן.
צחיח אל-בוח'ארי נכתב על ידי מוחמד בן אסמאעיל אל-בוח'ארי, עאלם פרסי שנולד בבוכרה בשנת 810. הוא כולל חדית'ים רבים אותם קיבץ אל-בוח'ארי במשך 16 שנה. החדית'ים עוסקים בנושאים שונים, ובכלל זה בנושאי פסקי דת ופרשנות, היסטוריה ואתיקה. הספר התפרסם עוד בימיו של מוחמד אל-בוח'ארי וזכה לפרסום ולתפוצה רבים. מסופר כי כ-70 אלף איש שמעו את המסורות שנאספו בספר מפי אל-בוח'ארי עצמו. לאורך הזמן, כלל אנשי הדת הסוניים קבלו את הספר ואימצו אותו כספר אמין ומהימן. חיבורים רבים נכתבו על הצחיח של אל-בוח'ארי, ביניהם ספרי פרשנות, קיצורים ותגובות. אל-בוח'ארי בחר לספר כ-7500 חדית' מבין 600 אלף שאסף ובדק.