stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המודל הדו-מסלולי לשכנוע
חלוקה למסלולים > המסלול המרכזי

במסלול זה מתקיים עיבוד מידע בעל חשיבות לאדם, כלומר המוטיבציה שלו לעבד טענות בנושא זה גבוהה. תחת מסלול זה מתרחשים שינויים בעמדות כתוצאה מחשיבה ותשומת לב רבה למידע שהאדם חש שהוא מהותי ומרכזי עבור עמדה ספציפית. הגישות התאורטיות המדגישות את המסלול הזה מדברות על מספר גורמים בהם המסלול מאופיין: הצדקה קוגניטיבית לעמדות שיכולות להוביל להתנהגות סותרת (דיסוננס קוגניטיבי), הבנה, למידה ושקידה של מידע רלוונטי, תגובות קוגניטיביות טבעיות לתקשורת חיצונית ויצירת אינטגרציה של אמונות רלוונטיות לתגובה כללית בסופו של המסלול.
שינוי עמדות דרך מסלול זה הוא לרוב שינוי שניתן לחזות אותו. כאשר מגיעים לאדם עמדות בתחומים שונים הוא מחליט אילו מהתחומים בעלי משמעות אמיתית בחייו, ואותם הוא מעבד באופן שונה ממידע שהיה פחות רלוונטי עבורו.
תהליך זה מתרחש במסלול הנותן תשומת לב רבה לחומרים המעובדים בו. כתוצאה מתשומת הלב הרבה המושקעת במסלול זה, גם אנרגיה רבה תיקח חלק בתהליך. תהליך עיבוד המידע כולל בתוכו הסקת מסקנות לאחר הבנה של המידע שהתקבל דרך סכמות ותבניות באמצעות תהליכים קוגניטיביים רבים הדורשים מאתנו אנרגיה קוגניטיבית רבה. התהליכים הקוגניטיביים משפיעים על דרך החשיבה שלנו ובסופו של דבר בהתנהגות בפועל, המתבטאת כתגובה לאותם עמדות ומסרים שעוברים דרך מסלול זה. מכיוון שמסלול זה דורש יותר אנרגיה וקיום של תהליכים קוגניטיביים, מערכת זו היא גם יותר איטית. היא מכילה תהליכים רבים עד להסקת המסקנה שתוביל לתגובה או חוסר תגובה בפועל.
חלוקה למסלולים > המסלול ההיקפי

מסלול המעבד מידע שנמצא בעדיפות נמוכה יותר מבחינת המשמעות שאנו נותנים לו וזהו מסלול שמתרחשים בו תהליכים יותר אסוציאטיביים, כלומר המוטיבציה לעיבוד  המידע במסלול זה נמוכה יותר. המידע המועבד במסלול זה ומקורו נתפסים כבעל חשיבות נמוכה יותר מהמסלול עליו דנו קודם לכן. שינוי עמדות המתרחש במסלול זה, לא מתרחש מפני שהפרט התחשב ביתרונות וחסרונות שהובילו לשינוי, אלא שהנושא שעליו מתקיים דיון עמדתי קשור לאותות חיוביים או שליליים ובהקשר בו הוא נמצא כשהיה עליו להחליט האם לשנות עמדה. כלומר, במקום להתחשב בטיעונים הרלוונטיים לנושא, פרט יכול לקבל שינוי עמדה רק מפני שהשינוי הוצג בפניו בזמן שבו היה מאוד נינוח, כמו ארוחת צהריים נעימה או שייתכן שהאדם ששינה את עמדתו הוא מומחה. כך לדוגמה, אדם יכול לקבל או לדחות שינוי בעמדה כתוצאה מכך שהעמדה המוצגת לו נראית לו קיצונית מדי. ההחלטות המתקיימות במסלול זה הן מהירות ולכן אינן צורכים אנרגיה רבה.
ביקורת על המודל > הטיות

הבעיה הקיימת עם רמת המוטיבציה הקובעת באיזה מסלול המידע שנכנס יעובד הוא ההשפעות השונות של משתנים רבים על המוטיבציה והיכולת של הפרט לעבד את המידע באופן אובייקטיבי. הרבה פעמים נעבד מידע מסוים אף על פי שהוא לא בהכרח רלוונטי לנו עקב ההקשר בו מוצגים לנו הטיעונים והאדם או אמצעי שמעביר לנו את הטיעונים. כלומר, נעבד אותו במסלול המרכזי ונשקיע בעיבוד שלו הרבה מאוד אנרגיה שיכולנו לחסוך אותה ולהשתמש בה עבור תהליכים קוגניטיביים אחרים. בנוסף, ייתכנו מצבים הפוכים בהם נפספס מידע שחשוב לנו עקב הסחות דעת המונעות מאתנו עיבוד אובייקטיבי. במצב כזה, במקום להתחיל בתהליכי עיבוד במסלול המרכזי העיבוד יתבצע במסלול ההיקפי. התוצאה תוביל לבדיקה לא מעמיקה של הנתונים המוצגים בטיעונים וקבלת החלטה על בסיס תהליכי עיבוד אסוציאטיביים, כשבפועל יש לבצע עיבוד מעמיק של המידע. כלומר, ייתכן שלא בהכרח מתקיימת חלוקה נכונה של המידע לאחד מהמסלולים. לגורמים כמו מקור הטיעונים תהיה השפעה רבה על המסלול בו המידע יעובד.
כמו כן, משתנים מסוימים יכולים להשפיע על המוטיבציה והיכולת דרך הטיות שונות. אחד מהמשתנים החשובים המשפיעים על תהליכי עיבוד מידע היא כמות המבנים של מידע שיש לאדם על נושא מסוים. אף על פי שייתכן כי מידע קודם יאפשר יצירת תהליכי עיבוד מידע אובייקטיביים, הוא נוטה לטובת דעה קיימת. המצב שתואר יאפשר, לרוב בדיקה שגויה של הטיעונים המגיעים מתקשורת חיצונית.
ביקורת על המודל > המודל של שלי צ'ייקן

אחת מהגישות שהגיעה יחד עם הגישה של פטי וקסיופו, ואפילו מעט לפניהם היא המודל של שלי צ'ייקן. המודל שפיתחה מבחין בין שני תהליכי עיבוד המשפיעים על שיפוט המסר אותו מקבל הפרט מאדם אחר. מדובר בתהליך עיבוד היוריסטי ותהליך עיבוד סיסטמטי. ניתן להתייחס לשני תהליכים אלה כשני קצוות של אותה סקאלה אך הם יכולים לפעול בו זמנית. כלומר, עצם העובדה שהפרט מעבד מידע באופן סיסטמטי אינו מונע ממנו לעבד מידע באופן היוריסטי, בשונה מהמודל של פטי וקסיופו המדבר על שני מסלולים נפרדים שפועלים באופן נפרד.
הערות שוליים

↑  Petty, R. E., & Cacioppo, J. T. (1986), The elaboration likelihood model of persuasion, In Communication and persuasion (pp. 1-24). Springer New York
↑  Petty, R. E., Cacioppo, J. T., & Goldman, R. (1981), Personal involvement as a determinant of argument-based persuasion, Journal of personality and social psychology, 41(5), 847
1 2 3  Petty, R. E., Cacioppo, J. T., & Schumann, D. (1983), Central and peripheral routes to advertising effectiveness: The moderating role of involvement, Journal of consumer research, 10(2), 135-146
1 2  Petty, R. E., & Cacioppo, J. T. (1979), Issue involvement can increase or decrease persuasion by enhancing message-relevant cognitive responses, Journal of personality and social psychology, 37(10), 1915
↑  Bohner, G., Moskowitz, G. B., & Chaiken, S. (1995), The interplay of heuristic and systematic processing of social information, European review of social psychology, 6(1), 33-68
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "המודל הדו-מסלולי לשכנוע".
אנקונדה כהת נקודות

| אנקונדה כהת נקודות |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: חנקיים
סוג:: אנקונדה
מין:: אנקונדה כהת נקודות
שם מדעי
 Eunectes deschauenseei ‏דאן & Conant, 1936
תחום תפוצה


אנקונדה כהת נקודות (שם מדעי: Eunectes deschauenseei) הוא מין של נחש מהסוג אנקונדה שבמשפחת החנקיים המצויה באמריקה הדרומית. אנקונדה זו נמצאת בטבע בצפון-מזרח ברזיל, גיאנה ובחופי גינאה הצרפתית. היא חצי יבשתית ומבלה את רוב זמנה במי ביצות שמוצפות בעונות מסוימות בשנה.
אורכה 1.3-1.9 מ' והיא קטנה יותר משאר מיני הסוג. צבעה כהה וכך גם הנקודות על גופה והיא מזכירה את המין אנקונדה כהה אך קטנה יותר. היא איטית ומצויה בעיקר במים, שם היא אורבת לטרף. האנקונדה משריצה 3-26 ולדות חיים מגופה במים ואורכם בלידה 32-60 ס"מ.
אנקונדה זו כמעט ולא נראתה בטבע. לא ידוע מה מצב שימורה.
הערות שוליים

↑  אנקונדה כהת נקודות באתר הרשימה האדומה של IUCN
אלנקה

| אלנקה |
| --- | --- |
 שחזור של אלנקה
תקופה
קרטיקון עליון 95 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
תת־סדרה:: פטרודקטיליים
משפחה:: אז'דרכיים
סוג:: אלנקה
מין:: Alanqa saharica
שם מדעי
 Alanqa ‏Ibrahim & Unwin & מרטיל & Baidder & Zouhri, 2010

אלנקה (שם מדעי: Alanqa) הוא סוג נכחד של פטרוזאור שחי בקרטיקון העליון לפני 95 מיליון שנה במרוקו והתגלה ב-2010 בתצורות על הגבול בין מרוקו לאלג'יריה (הקרויות באנגלית "Kem Kem Beds" (אנ')) .
מאפיינים

פטרוזאור זה השתייך למשפחת האזדרקיים, בה היו היצורים המעופפים הגדולים בעולם אי-פעם. מקור שם היצור מערבית ופירושו: עוף החול שדומה ל"סימורג" (עוף מהמיתולוגיה הפרסית).
מהממצאים הראשונים התגלו רק כמה שרידים מהמפרקים הקדמיים ואולי חוליית צוואר אחת. בהמשך התגלו שרידי לסת שדמו ללסתותיהם הארוכות וחסרות השיניים של קוואצלקואטלוס וג'ג'יאנגופטרוס, כך שהוא היה קרוב משפחה שלהם. ע"פ הערכות גדלים, נראה שמוטת כנפיו הגיעה ל-4 ואולי אף ל-6 מטרים. ליצור הייתה לסת ענקית וחלולה, בדומה למקור הטוקן והקלאו אך הייתה בעלת קצה מחודד. הלסת גם הכילה קטעים גרמיים בקצוות, אשר עזרו לבעליה לפצח מזונות קשים או עזרו בהרשמת נקבות.
ישנם חוקרים הסוברים שהוא היה קרוב יותר למשפחה תלסודרומיים מאשר לאזדרקיים, אך מרבית המדענים משייכים אותו למשפחה האחרונה.
בתרבות

פטרוזאור זה מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור, שם להקת פטרוזאורים מתקהלת סביב פגר ואחד מהם נטרף בידי ספינוזאורוס. הם נראים גם במשחקי מחשב כמו "Jurassic World: The Game" וJurassic World: Alive.
אלקיונה

| אלקיונה |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
תת־סדרה:: פטרודקטיליים
משפחה:: ניקטוזאוריים
סוג:: אלקיונה
מינים
 Alcione elainus
שם מדעי
 Alcione ‏לונגריך ומרטיל ואנדרס, 2018

אלקיונה (שם מדעי: Alcione) הוא סוג של פטרוזאור אשר התקיים במשך הקרטיקון העליון של המאסטריכט של צפון אפריקה. הוא ידוע ממאובנים שהתגלו ב"בסיס אולד אבדון" (Ouled Abdoun Basin) במרוקו ותואר ב-2018 והוא הכיל מין בודד – Alcione elainus. שמו ניתן על שם דמות מהמיתולוגיה היוונית אלקיונה (Alcyone), אישה אשר הפכה לשלדג כעונש מאת זאוס.
מאפיינים

פטרוזאור זה היה בעלת מוטת כנפיים של 2 מטרים והיה קרוב רחוק של הניקטוזאוריים, דומה מעט לברברידקטילוס, הסימורגיה או הניקטוזאורוס והיה בעל מבנה גוף דומה, פרימיטיבי ביחס לפטרודקטיליים, אשר נודע מממצאי עצמות ירך, גפיים, עצם חזה ולסת תחתונה. מבנה הכנפיים שהיה בעל קצוות חדים אפשר לו לעופף בצורה יעילה יחסית ואולי אף לחתור מתחת למים במרדף אחרי טרף.
הפטרוזאור חי אולי בדומה לפתון או קורמורן ועופף סמוך לחופי צפון אפריקה שם קינן וחיפש דגים וטרף ימי. הוא נכחד כנראה בהכחדת הקרטיקון שלפני 66 מיליון שנה מזמננו.
בתרבות

האלקיונה נראה בסדרה כוכב פרהיסטורי.
שבע האמנויות החופשיות

שבע האמנויות החופשיות, פרנצ'סקו פזלינו, 1450
שבע האמנויות החופשיות, איור מתוך גן התענוגות מאת הראד מלנדסברג (המאה ה-12). במרכז: סוקרטס ואפלטון.
שבע האמנויות החופשיות (בלטינית: Septem artes liberales) היו מקצועות הליבה שנלמדו בבתי הספר הקתדרליים והנזיריים בימי הביניים. מקצועות אלו נחשבו לידע בסיסי והכרחי למי שרצה ללמוד מדעים גבוהים באותה תקופה.
פירוש המילה artes בהקשר זה אינו אמנות במשמעותה המודרנית בלבד, כי אם "אמנות", יחד עם "מקצוע" או "עבודה". התואר "חופשיות" נבע מהעובדה שרק אנשים חופשיים הורשו ללמוד אותן.
פירוט של שבעת המקצועות

שבע האמנויות היו:
שלוש הדרכים:
גרמטיקה
רטוריקה
לוגיקה
ארבע הדרכים:
אריתמטיקה
גאומטריה
מוזיקה
אסטרונומיה
הטריוויום (לטינית: trivium, "שלוש הדרכים") הן שלוש אמנויות היסוד: דקדוק, רטוריקה ולוגיקה. הטריוויום היה נלמד בשנים הראשונות באוניברסיטאות ונחשב רק כהכנה ללימודים יותר מתקדמים, הקואדריוויום.
הקואדריוויום (לטינית: Quadrivium, "ארבע הדרכים") הן ארבע האמנויות המתקדמות מתוך שבע האמנויות החופשיות: אריתמטיקה, גאומטריה, מוזיקה ואסטרונומיה. הקואדריוויום נלמד לאחר סיום לימודי הטריוויום באוניברסיטאות, והוא נחשב כהכנה ללימודים מתקדמים יותר של פילוסופיה ותאולוגיה. על הקואדריוויום נאמר: ”אריתמטיקה היא חקר המספרים הטהורים, גאומטריה היא חקר המספרים במרחב, מוזיקה היא חקר המספרים בזמן, ואסטרונומיה היא חקר המספרים במרחב ובזמן.”[דרוש מקור]
בספרו של קפלה, "נישואיהם של פילולוגיה ומרקורי", מעניק החתן מרקורי לכלתו הטרייה את מתנת 7 האמנויות הליברליות (דקדוק, רטוריקה, דיאלקטיקה, גאומטריה, מתמטיקה, מוזיקה ואסטרונומיה). הספר שוכתב מחדש בידיו של ג'ון סקוטוס אריגנה, ובגרסתו החדשה, מעניקה הכלה פילולוגיה בתמורה למרקורי חתנה, את מתנת 7 האמנויות המכניות, כולל רפואה וארכיטקטורה. נראה כי עצם המשגת "האמנויות המכניות" היווה את השינוי המשמעותי ביחס כלפי אמנויות אלה על ידי הכנסייה - ממצב של אמנויות בזויות ונחותות לתפיסה המכירה בהן כחלק משלמות האדם.
את התואר Baccalauréat טבעו בצרפת, שם ניתן התואר לתלמידים שסיימו את לימודי הטריוויום באוניברסיטת פריז. מאוחר יותר הפך תואר זה ל-Bachelor of arts 
(בוגר אוניברסיטה), מונח המשמש עד היום כתואר ראשון במוסדות אקדמיים בישראל ובמדינות רבות אחרות.
שבע החכמות בספרות ישראל

בספרות ישראל לדורותיה נקראו שבע אומניות אלו בשם 'שבע החכמות', שאף נחשבו מייצגות את כלל גופי הידע של חכמות הגויים. לתפיסה זו תרמה העובדה כי המספר שבע הוא מספר טיפולוגי בתרבות היהודית. בהתאם לכך פורשו גם פסוקים מקראיים בהקשר לשבע חכמות אלו, כמו למשל הפסוק: "חָכְמוֹת בָּנְתָה בֵיתָהּ, חָצְבָה עַמּוּדֶיהָ שִׁבְעָה" (משלי ט:א). כך למשל גייס רבי שלמה מחלם (בעל הספר 'מרכבת המשנה') את הפסוק הזה כסיוע לקריאתו ליהודים ללמוד מקצועות כלליים ולא להצטמצם רק בלימודי קודש: "ומקרא עומד וצווח 'חצבה עמודיה שבעה', ולמה זה ימוש מפיכם, והיא חכמתכם ובינתכם לעיני העמים".
רבי נחמן מברסלב פירש בהתאם למספר 'שבע החכמות' גם את הפסוק ”כִּי שֶׁבַע יִפּוֹל צַדִּיק וָקָם וּרְשָׁעִים יִכָּשְׁלוּ בְרָעָה” (משלי, כד:טז). לפי פירושו, הצדיק הלומד את שבע חכמות הגויים על מנת להגיע באמצעותם אל האמת, יפול מצדקתו ויכשל באשמתם, והדרך אל האמת הדתית היא לקום מהם, כלומר לקפוץ ולהיפטר מן החכמות אל האמונה הדתית הפשוטה.
לעומת גישתו השלילית של רבי נחמן ל'שבע החכמות', היו הוגים יהודיים שדווקא הטיפו לתלמיד החכם להשתלם בחכמות הגויים לצד חכמת התורה, ואף אלה דיברו לעיתים על לימוד 'שבע החכמות'. ידועה האמירה המיוחסת להגר"א, ולפיה לימודן של שבע החכמות מוכרחת לתלמיד החכם.
בימי הביניים בלטו בפרובאנס מלומדים יהודיים חשובים שתמכו בלימודי מדעים, ואף הם דיברו על 'שבע החכמות'. כך למשל ר' לוי בן אברהם בן חיים שבספרו בתי קשר הנפש והלחשים כלל שירים על שבע החכמות בעשרה מאמרים.  ר' יעקב בן דוד פרוונצלי קרא אף הוא לתלמידי החכמים לעסוק בלימוד "שבע החכמות", וכתב: "כל חכמה מהז' חכמות המדעיות היא משובחת בעיני חכמינו ואהבו אותה אהבה גמורה. ומעולם לא תמצא בשום הגדה בעולם, לא בבבלי ולא בירושלמי ולא בשום מדרש, שגינו הם ז"ל שום חכמה".
שבע החכמות בספרות ישראל > זיהוי שבע החכמות בספרות היהודית

בזיהויין הספציפי של שבע החכמות ישנן כמה גרסאות בספרות היהודית המסורתית.
בפירושו של רבנו בחיי בן אשר (במאה ה14) על פרקי אבות (פרק ג, אות יח) מופיע הפירוט הבא של 'שבע החכמות' לפי סדרן: ההגיון, המספר, המידות, הטבע, התכונה, הניגון, האלוהות. המחבר מרחיב ומפרט מה עניינה של כל אחת משבע החכמות הללו. גם הרמב"ן (במאה ה13) מפגין היכרות עם סדר לימוד המדעים שהיה מקובל בתקופתו, ומציין שישה תחומי לימוד ספציפיים החופפים בתוכנם ובסדרם את אלו שיצוינו אחריו על ידי רבנו בחיי בן אשר. הרמב"ן מתאר את סדר לימוד החכמות האקדמי כך: "הם מבלין ימיהם בחכמת ההגיון כדי שלא יטעו בדרכי המופת. אחרי כן בחכמת הלמודים ומהם: חכמת המנין וחכמת המדות. התועלות המגעת מאלו לחכמת הגלגלים ... וכשיעתק לחכמת הניגון ... התועלת גדולה [של] אלו, הם שיבואו במחקר לחכמה שקורין 'מה שאחר הטבע' והיא חכמת האלהות".
רשימות רבניות מאוחרות יותר, בעיקר מן העת החדשה, של 'שבע החכמות', שוב אינן חופפות תמיד לשבע החכמות הספציפיות שנהגו באקדמיה הימי-ביניימית, עובדה המפגינה את השתרשותו העברית של המושג 'שבע חכמות' כמושג מופשט וכוללני הנוגע ל'חכמות הגויים', אף במנותק מהקשרו הריאלי המקורי. כך למשל בספר קול התור מונה אותן כך:
א) חכמת החשבון התכונה והמדידה. ב) חכמת היצירה וההרכבה. ג) חכמת הרפואה והצמיחה. ד) חכמת ההגיון הדקדוק והמשפט. ה) חכמת הנגינה והקדושה. ו) חכמת התיקון והשילוב. ז) חכמת הביגו"ר (בין גשם ורוח) וכחות הנפש.
דוגמה יהודית אחרת לגמרי, ואף היא אינה קשורה דווקא ל'שבע החוכמות' המקוריות, היא חלוקת החוכמות כולן לשבע ענפי מדע שונים, בידיו של יום-טוב ליפמן צונץ :
לדעתו יש שבע קבוצות מדעים:
מדעים מוגדרים על ידי הכנסייה, כמו: תאולוגיה, מיתולוגיה, דוגמטיקה, דת, אורחות ומנהגים וליתורגיה.
מדעים המוגדרים על ידי המדינה, כמו: חקיקה, תקדימים שיפוטיים, מינוח משפטי השוואתי, לטינית, יוונית ועברית.
מדעים המבוססים על הכרת הטבע, כמו: טכנולוגיה, תעשייה ומסחר.
מדעים המבוססים על השימוש בהכרת הטבע, כמו: מתמטיקה, גאוגרפיה, אסטרונומיה, כרונולוגיה ורפואה.
מדעים העוסקים בייפוי המצב הטבעי, כמו: שירה, אדריכלות, טיפוגרפיה והמצאות.
מדעים המבטאים את האוניברסליות של חיי האומה, כמו: היסטוריה, עתיקות ומינוח היסטורי ועתיקות.
מדעים משניים, כמו: אספנות כתבי יד, קטלוגים של ספריות וכדומה.
הערות שוליים

↑  נחמן בן שמחה מברסלב, י"ט, ליקוטי מוהר"ן תניינא
↑  הובא בהקדמה לספר קול התור.
↑  דרשת הרמב"ן: "תורת ה' תמימה".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4143124-8  NKC: ph1240646
יד לבנים הדרוזים

| --- | --- |

אנדרטת ההנצחה לחיילים הדרוזים ברחבה שלפני בית אוליפנט בדלית אל-כרמל
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  דלית אל-כרמל 
 תקופת הפעילות:  1980–הווה (כ־45 שנים) 
 קואורדינטות:  32°41′52″N 35°02′26″E﻿ / ﻿32.697665°N 35.040497°E﻿ / 32.697665; 35.040497
 he
 
מצפה
רמון
מצפה
רמון
לוח זיכרון בבית יד לבנים בדלית אל-כרמל ששכן בקומה השנייה. לוח זה הועבר לחדר בקומה הראשונה
עמותת יד לבנים הדרוזים עוסקת בהנצחת חללי מערכות ישראל הדרוזים. העמותה פועלת ליצירת אווירה חיובית כלפי הנצחה בחברה הדרוזית, סיוע למשפחות השכולות מול מוסדות המדינה והנצחה בדרכים שונות, כגון הקמת חדרי הנצחה, הקמת מגרשי ספורט, שיפוץ בתי קברות והוצאת ספרים. בנוסף פועלת העמותה ליצירת מעמד ראוי לבני המשפחה השכולה בקרב העדה הדרוזית והציבור הישראלי.
היסטוריה

בתחילה פעלו דמויות שונות בהנצחת חללי צה"ל מהעדה הדרוזית דרך יד לבנים כשלוחה הקיימת בכפרים הדרוזים. בשנת 1980 הוקמה עמותה ביוזמה של אמל נסראלדין, אב שכול וחבר הכנסת מטעם הליכוד. הסניף הראשי הוקם בדלית אל-כרמל ובמשך השנים הוקמו סניפים נוספים בכפרים דרוזים נוספים. בשנותיו הראשונות עיקר מאבקו של הארגון היה כלפי הפנים, בחברה הדרוזית. עקב האמונה בגלגול נשמות נוצרה בחברה זו התנגדות בקרב אנשי דת לנושא ההנצחה; בנושא זה קיימה העמותה מאבק ליצירת הכרה בצורך בהכרה. בהמשך לאחר יצירת ההכרה החברתית הרצויה, החלה העמותה בפעילות עזרה אישית כצעדי רווחה והנצחה, וכן בסיוע מול מוסדות המדינה.
העמותה פועלת בבית יד לבנים הדרוזים הנמצא בדלית אל-כרמל. במקום אתר הנצחה לחללים הדרוזים ואנדרטה.
יד לבנים הדרוזים תרם לחיזוק מעמדה של משפחת השכול בחברה הדרוזית. כיום מוסדות העדה, הרשויות הדרוזיות והציבור רוחשים כבוד לבני משפחת השכול, דבר שלא היה בעבר, זולת השתתפות הציבור הדרוזי וזרועות הביטחון בטקס יום הזיכרון הכללי שבבית הקברות בעספיא. יד לבנים עודד הקמת הנצחות מקומיות בנוסף לטקס הזיכרון בעספיא, כמו חלקות צבאיות, הוצאת ספרים, קיום ערבי יום זיכרון, חלוקת מלגות לזכרם, משחקים ספורטיביים, קירות הנצחה ואנדרטות, אולמי ספורט, אולמי הרצאות, גלעד ומערות היסטוריות לזכרם של החללים.
מול החברה והרשויות בישראל

באתר העמותה נכתב:
אחוז הנופלים הדרוזים במערכות ישראל ובמלחמה נגד הטרור הוא גבוה מאוד ביחס לכמות הכוללת של הדרוזים במדינת ישראל
טענה זו מעניקה לדעתם מקום של חשיבות להנצחה המשולבת בחממה העדתית. יחד עם זה קיים קושי חברתי בעבודה מול הרשויות, ובהכרה החברתית, נושאים אלו צריכים להיפתר דרך עבודה פרטנית ועבודה תקשורתית.
מלבד הביקורת שהופנתה כלפי העמותה בתוך החברה הדרוזית עצמה, מקרב אנשי דת שראו בעצם נושא ההנצחה תפיסה הכופרת בגלגול נשמות[דרוש מקור]; לעיתים קמו עוררים, חלקם מקרב ארגון יד לבנים שטענו שאין צורך להפריד בין ארגון יד לבנים הכללי לבין ארגון יד לבנים העוסק בקהילה הדרוזית. היסוד בקרב טענה זו הוא שהפרדה מדגישה אותם כחלק שאינו רגיל בחברה הישראלית.
ראו גם

יד לבנים
ארנב אממי

| ארנב אממי |
| --- | --- |
 פוחלץ של ארנב אממי
מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארנבאים
משפחה:: ארנביים
סוג:: Pentalagus
מין:: ארנב אממי
שם מדעי
 Pentalagus furnessi ‏סטון, 1900
תחום תפוצה


ארנב אממי (שם מדעי: Pentalagus furnessi) הוא מין של יונק ממשפחת הארנביים, החי רק בשני איים ביפן: טוקונושימה ואממי אושימה, שעל שמו קרוי הארנב. שני איים אלה מצויים בין קיושו ואוקינאווה במחוז קגושימה ביפן. מין זה הוא היחיד בסוג Pentalagus והוא מצוי בטבע בסכנת הכחדה.
ארנב זה גדול יחסית, בעל פרווה עבה וצמרית בצבע כהה עד שחור והצידיים חומים-אדמדמים. אורכו מגיע ל-40 עד 50 סנטימטרים, ומשקלו ל-2–2.5 קילוגרם בממוצע. הוא בעל אוזניים קטנות המזדקרות רוב הזמן, והכפות בעלות טפרים חדים וארוכים לחפירה. הוא בעל מראה פרימיטיבי ונחשב לקדום יחסית, קרוב למיני ארנבונים אסייתים נכחדים שהיו קרובים לפיקות.
הארנב הוא יצור ביישן המצוי בגדות יערות בינוניים עד נמוכים ובכרי מרעה לאורך הרמות. הוא צמחוני וניזון ממגוון צמחים ופרחים עשבוניים לאורך הקיץ. בחורף ניזונים הארנבים מחזזיות וטחבים ומבלוטים שהם מוצאים. נקבת הארנב ממליטה גור אחד עד שניים ומטמינה אותם במחילה, בה היא שומרת עליהם מטורפים כגון נחשים.
ארנב זה כמעט נכחד בטבע עקב ציד, הטמנת מלכודות, כריתת יערות והבאת מיני טורפים פולשים כגון נמיות, כלבים וחתולים פראיים הטורפים את הארנב.
הערות שוליים

↑  ארנב אממי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 001318496
הרפקטוגנתוס

| הרפקטוגנתוס |
| --- | --- |

תקופה
יורה עליון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
משפחה:: רמפורינקוסיים
סוג:: הרפקטוגנתוס
מין:: Harpactognathus gentryii
שם מדעי
 Harpactognathus ‏קרפנטר וואחרים, 2003

הרפקטוגנתוס (שם מדעי: Harpactognathus; מילולית: "לסתות לוכדות") הוא סוג של פטרוזאור שחי ביורה העליון. מאובניו התגלו בתצורת מוריסון, בוויומינג.
פטרוזאור זה דמה במראהו לרמפורינקוס האירופאי, וייתכן שהיו קרובי משפחה. הוא הגיע למוטת כנפיים של 2.5 מטר ואורך הגולגולת הגיע ל-280–300 מילימטרים. מבנה הלסת מורכב משיניים דקות וחדות שעזרו ללכוד עצמים קטנים. הלסתות היו בעלות קצה רחב וצורתם ישרה. ייתכן שהיה להם זיז עצם גדול מעל החוטם שלא הגיע לקצה הלסת. ככל הנראה היה לו זנב ארוך.
ייתכן שהיצור דמה לרמפורינקוס וניזון מדגים וטרף מימי לאורך החופים. אפשרות אחרת היא שהוא הותאם לתפוס חולייתנים יבשתיים קטנים עם לסתותיו או אולי היה אוכל-כול דמוי-עורב.
גבריאל יהודה ליכטנפלד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1811 לובלין, דוכסות ורשה 
 פטירה:  1887 (בגיל 76 בערך) ורשה, האימפריה הרוסית 
 
גבריאל יהודה (יודל) לִיכְטֶנְפֶלד (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: ליכטענפעלד; Gabriel Judah Lichtenfeld; גי"ל; 1811, לובלין – כ"ו באדר ה'תרמ"ז, 22 במרץ 1887) היה יהודי-פולני משכיל, מתמטיקאי וסופר עברי נודע בזמנו. פרסם מאמרים בעיתונים "השחר", "הצפירה" ו-Izraelita, וחיבר ספרי לימוד למתמטיקה. חותנו של הסופר י"ל פרץ.
קורות חיים

ליכטנפלד נולד בשנת 1811 בעיר לובלין שבפולין הקונגרסאית. היה צאצא של רבי משה איסרלישׂ (הרמ"א), ונאמן למסורת המשפחתית, הפגין מצעירותו בקיאות בתלמוד. בהמשך למד לטינית, גרמנית, צרפתית ופולנית, והתמקד במיוחד בלימודי פילוסופיה ומתמטיקה.
החל מהגיליון השלישי של הירחון העברי "השחר", הופיעה בעיתון סדרת מאמרים מאת ליכטנפלד, אשר הסבו אליו את תשומת הלב. המוניטין שיצא לו הוסיף לעלות בעקבות סדרת מאמרים שפרסם על מתמטיקאים יהודים בשבועון היהודי בשפה הפולנית Izraelita. ליכטנפלד נודע בפולמוס שלו עם חיים זליג סלונימסקי בסוגיות מתמטיות, שאף גלש לפסים אישיים.
בשנת ה'תרל"א (1870 או 1871) השיא ליכטנפלד את בתו שרה לי"ל פרץ הצעיר, בשידוך; לזוג נולדו בנים, וכעבור מספר שנים הם התגרשו.
ב-1877 הוציא ליכטנפלד עם חתנו קובץ ספרותי.
ליכטנפלד נפטר בתום מחלה ממושכת בוורשה בשנת 1887, בגיל 76.
אוסף על שמו שמור בספרייה הלאומית.
ספריו

ידיעות השיעורים: כוללות מדידת הקוים, השטחים, והגופים (י"ז לוחות נחשת), ורשה: דפוס ראטהער, תרכ"ה-1865.
עניינים שונים הנדסיים צפנת פענח: בקרת על שני ספרי ההנדסה "מוסדי חכמה" "ספר יסודי חכמת השִעור" שמחברם הוא ר' חיים זעליג סלאנימסקי, ורשה: חיים קעלטער, תרל"ד.
תוספת להערבון: והוא חלק אמצעי בין החוברת הראשונה צפנת פענח והחוברות שתבאנה אחריה, ורשה: נתן שריפטגיססער, תרל"ה-1875. (המשך הפולמוס עם סלונימסקי)
מאמר כהן ללא אלהים: מכתב ערוך נגד אברהם כהן קאפלאן, ורשה: תרל"ו-1876.
ספורים בשיר: ושירים שונים; מאת שני בעלי אסֻפות (גבריאל יהודה ליכטנפלד וי"ל פרץ), ורשה: דפוס שריפטגיסר, תרל"ז-1877.
לאחר מותו:
באו חשבון: כולל למודי החשבון המורגל ולכל עניין כמה שאלות להרגיל את הקורא, ורשה: האחים שולדבערג, תרנ"ה.
הערות שוליים

↑  אברהם בר גוטלובר, מכתב-מסע (1874–1875): (ורשה), בתוך "מסעות", בפרויקט בן-יהודה.
↑  ארכיון אוסף גבריאל יהודה ליכטנפלד., בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504553405171  ISNI: 0000 0000 5442 5216  LCCN: nr95026406  NTA: 301735298  VIAF: 4820875   WorldCat (עם VIAF): 4820875 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אופוסום עכבר רובינסון

| אופוסום עכבר רובינסון |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אופוסומאים
משפחה:: אופוסומיים
סוג:: אופוסום עכברי
מין:: אופוסום עכבר רובינסון
שם מדעי
 Marmosa robinsoni ‏בנגס, 1898
תחום תפוצה


אופוסום עכבר רובינסון (שם מדעי: Marmosa robinsoni) הוא מין של אופוסום דרום אמריקאי הנפוץ ביערות הגשם הטרופיים. חי במרכז אמריקה, במדינות בליז, טרינידד וטובגו, גרנדה, הונדורס, פנמה, פרו, קולומביה, ונצואלה, ואקוודור והוא נפוץ בחלקים שונים של היער.
תת-מיניו הם:
Marmosa robinsoni robinsoni
Marmosa robinsoni chapmani
Marmosa robinsoni fulviventer
Marmosa robinsoni grenadae
Marmosa robinsoni isthmica
Marmosa robinsoni luridavolta
Marmosa robinsoni ruatanica
Marmosa robinsoni simonsi
תיאור

פרוותו היא בצבע חום קינמון. בטנו צהובה וצבעו של הגב נע בין אדמדם עד לאפור. הראש בהיר יותר משאר הגוף. יש לו עיניים גדולות ביותר והן מוקפות ב"מסיכה" שחורה עד לאף הוורוד. זנבו ארוך יותר מגופו והוא יכול להיתלות בעזרתו וכן ידיים בעלות כריות אחיזה.
אורכו של האופוסום 26–28 ס"מ ומשקלו עד 110 גרם והוא בין הקטנים שבאופוסומים.
הרגלים

האופוסום חי ביערות גשם עד גובה של 2,500 מ' וכן ביערות נשירים יותר, ביצות מנגרובים וסוואנות טרופיות. האופוסומים מחפשים בין הענפים פירות וחרקים ולעיתים אוכלים גם פירות של קקטוסים. נקבות בהיריון שניזונות היטב עולות במשקל פי 3 מהזכרים כך שאזורים עם שפע אוכל הם מבוקשים. האופוסומים הם יחידאים ויתקפו אופוסום שייכנס לטריטוריה שלהם.
האופוסומים ממליטים 6–14 צאצאים לאחר היריון של 14 ימים בלבד. הנקבה ממליטה אותם בתור קן נטוש חור בעץ או גבעול בננה ומגדלת אותם בתוך הכיס שלה עד התבגרותם.
מצב השימור של המין ללא חשש.
הערות שוליים

↑  אופוסום עכבר רובינסון באתר הרשימה האדומה של IUCN