stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנת'רופיק
הערות שוליים

↑  James Vincent, Google invested $300 million in AI firm founded by former OpenAI researchers, The Verge, ‏3 בפברואר 2023
↑  Anthropic releases paper revealing the bias of large language models | DailyAI, DailyAI, ‏1 ביולי 2023
↑  יובל מן, גוגל משקיעה מאות מיליוני דולרים במתחרה של OpenAI, באתר ynet, 5 בפברואר 2023
↑  Loukia Papadopoulos, Google invests $400 million in Anthropic to battle the power of ChatGPT, Interesting Engineering, ‏5 בפברואר 2023
↑  Jon Victor וAaron Holmes, OpenAI Is Making Headlines. It’s Also Seeding Talent Across Silicon Valley, The Information, ‏1 בפברואר 2023
↑  "Daniela and Dario Amodei on Anthropic". Future of Life Institute (באנגלית). נבדק ב-2023-02-06.
↑  "As Anthropic seeks billions to take on OpenAI, 'industrial capture' is nigh. Or is it?". VentureBeat (באנגלית). 2023-04-07. נבדק ב-2023-05-24.
↑  ראש בראש עם מיקרוסופט: גוגל השקיעה בסטארט-אפ שפיתח צ'טבוט מתחרה ל-ChatGPT, באתר כלכליסט, 5 בפברואר 2023
↑  Hu, Krystal; Shekhawat, Jaiveer; Hu, Krystal (23 במאי 2023). "Google-backed Anthropic raises $450 mln in latest AI funding". Reuters (באנגלית). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Setty, Riddhi (2023-02-23). "Anthropic A.I. Sues AI Company for Trademark Infringement". Bloomberg Law (באנגלית). נבדק ב-2023-02-23.
↑  אתר רשמי
↑  Zhou, Chunting; Liu, Pengfei; Xu, Puxin; Iyer, Srini; Sun, Jiao; Mao, Yuning; Ma, Xuezhe; Efrat, Avia; Yu, Ping; Yu, Lili; Zhang, Susan (2023-05-01). "LIMA: Less Is More for Alignment". arXiv.
↑  "Quora opens its new AI chatbot app Poe to the general public". TechCrunch (באנגלית). 2023-02-06. נבדק ב-2023-02-19.
↑  Kyle Wiggers, Anthropic releases Claude 2, its second-gen AI chatbot, TechCrunch, ‏2023-07-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Introducing the next generation of Claude, www.anthropic.com (באנגלית)
↑  Anthropic says its new Claude 3 AI chatbot scores better on key benchmarks than GPT-4, Engadget, ‏2024-03-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Transformer Circuits Thread". transformer-circuits.pub. נבדק ב-2023-02-09.
↑  צבי קצבורג, ‏אנתרופיק יוזמת כתיבת חוקה לבינה מלאכותית בטוחה, באתר "אנשים ומחשבים"
משה ליטבקוב

| --- | --- |

ליטבקוב (מימין) עם אברהם רייזן
 לידה:  1875 צ'רקאסי, אוקראינה 
 פטירה:  1938 (בגיל 63 בערך) מינסק, ברה"מ 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 שפות היצירה:  יידיש 
 
משה לִיטְבָקוֹב (מוישה ליטוואַקוב; ברוסית: Моисей Ильич Литваков;‏ 1879, צ'רקסי – 1939, מינסק) היה סופר יידיש, מבקר, עורך ופובליציסט. האידאולוג הראשי של היידישיזם הסובייטי.
קורות חיים

ליטבקוב נולד בתחום המושב היהודי, בדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה). בצעירותו למד בפריז, והושפע מתורתו של אחד-העם, אך עם התפתחות התנועה הציונית הזדהה עם גישתו של תיאודור הרצל. כמו רבים בני דורו ותקופתו, גם ליטבקוב התלבט בין הפתרונות השונים לשאלה היהודית, מבדלנות ועד לשוויון זכויות כחלק מרפורמה דמוקרטית או מהפכה סוציאליסטית שתקיף את כל רוסיה. בשנת 1903 שוב עשה דרכו מרוסיה לצרפת במטרה לשוב וללמוד בסורבון. אחרי המהפכה של שנת 1917 השתלב ליטבקוב במִמסד התרבותי-יהודי של הקומוניסטים. פרסם מאמרים רבים בזכות המהפכה ואף היה במשך שנים רבות עורך העיתון היומי האנטי-ציוני החריף "דער עמעס" ("האמת"; תרגום של השם "פראבדה" הרוסי). ה"עמעס" ניהל תעמולה אנטי ציונית מלאת שנאה וארס במשך שנים רבות. והיה המרכז התרבותי של תרבות היידיש בחסות המשטר הסובייטי.
היה ממייסדי ה"יבסקציה" – "ייבראיסקה סקציה", המחלקה היהודית – ששירתה את המשטר הסטליניסטי במסירות ואכפה בנוקשות אידאולוגיה של יצירת לאום יהודי-סובייטי דובר יידיש, תוך רדיפת המסורת הדתית ומי שדגלו בשפה העברית.
ליטבקוב כתב רבות גם על נושאים תרבותיים, וליווה במאמריו את חיי התרבות היידישאים של יהדות ברית המועצות, כל זמן שהדבר ניתן. כך למשל הוציא ספר לתולדות התיאטרון הממלכתי היידישאי הסובייטי, במלאת לו חמש שנים. וכן היה במשך כמה שנים יושב ראש אגודת הסופרים היהודיים בברית המועצות. במשך השנים ניסו סופרים אחרים להשתחרר מעולו, אך ללא הצלחה רבה.
ביוני 1930 מונה חבר עורכים לצידו בכתב העת עמעס, במה שפורש כהדחה של ליטבקוב. ביולי 1931, בעקבות מאמר בפראבדה שגינה את העיתונות היהודית על התנגדותה להכנסת יהודים לקולחוזים עם גויים, הודה ליטבקוב ששגה וגינה את דבריו הקודמים. בסוף 1933 גונה ליטבקוב על תמיכתו בבונד, שמו הוסר מהעיתון מציון העורך האחראי והוא לא הורשה להרצות באספה של סופרים יהודיים.
באוקטובר 1937, כשהמשטר הסטליניסטי החל במסע הטיהור כנגד יוצרי היידיש, נעצר משה ליטבקוב. הוא נפטר בבית סוהר סובייטי לאחר שנה של חקירות ועינויים קשים.
משה ליטבקוב פרסם יותר מחמישה כרכים של ביקורת ופובליציסטיקה ביידיש. אף אחד מהם לא תורגם לעברית.
הערות שוליים

↑  David Shneer, Yiddish and the Creation of Soviet Jewish Culture: 1918-1930, Cambridge University Press, 2004. עמ' 27.
↑  נצחונו של ליטבאקוב, הארץ, 19 בפברואר 1932
קץ לדיקטטורה של ליטבאקוב, דבר, 21 ביוני 1932
↑  ליטקוב הורד מגדולתו, דבר, 22 ביוני 1930
↑  גער ה"פראבדה" ב"עמעס" וב"שטערן", דבר, 26 ביולי 1931
↑  שלושה עורכים שטוהרו, דבר, 4 בדצמבר 1933
↑  ליטבאקוב נענש, דבר, 1 בדצמבר 1933
↑  סופרים ומשוררים למלחמה בציונות, דבר, 26 בדצמבר 1933
דינאציונליזאציה, דבר, 15 בינואר 1934
↑  נאסר משה ליטבאקוב, הארץ, 26 באוקטובר 1937
↑  מת מ. ליטבאקוב, הארץ, 30 באוקטובר 1938
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412353805171  GND: 173182046  ISNI: 0000 0000 4259 9761  LCCN: n91119882  VIAF: 6580928   WorldCat (עם VIAF): 6580928 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאט וולש (שחיין)

מת'יו ג'יימס "מאט" וולש, מדליה (OAM) (באנגלית: Matthew James "Matt" Welsh, OAM; נולד ב-18 בנובמבר 1976) הוא שחיין עבר אוסטרלי, סגן אלוף אולימפי (סידני 2000), אלוף עולם (פוקואוקה 2001) סגן אלוף עולם (ברצלונה 2003), פעמיים אלף עולם בבריכת 25 מטר (מוסקבה 2002 ושאנגחאי 2006) ופעמיים סגן אלוף עולם בבריכת 25 מטר (הונג קונג 1999 ואינדיאנפוליס 2004) במשחה ל-100 מטר גב. פעמיים ברציפות סגן אלוף עולם (ברצלונה 2003 ומונטריאול 2005), פעמיים אלוף עולם בבריכת 25 מטר (מוסקבה 2002 ושאנגחאי 2006) ושיאן עולם בבריכת 25 מטר (2002–2004) במשחה ל-50 מטר גב. אלוף עולם (ברצלונה 2003) ושיאן עולם (2003–2004) במשחה ל-50 מטר פרפר. נוסף לכך, שיאן עולם בבריכת 25 מטר (2000–2002) במשחה ל-200 מטר גב.
ביוגרפיה

וולש נולד וגדל במלבורן. התאמן בהדרכתו של איאן פופ.
ביוגרפיה > 1998

באליפות העולם שנערכה בפרת' בינואר 1998 זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם פיל רוג'רס, מייקל קלים וכריס פיידלר בתוצאה של 3:37.98 דקות, לפני ארצות הברית (3:38.56 דקות) והונגריה (3:39.53 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 55.56 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.45 שניות.
ביוגרפיה > 1999

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בהונג קונג באפריל 1999 זכה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 3:29.88 דקות, לפני שוודיה שקבעה שיא אירופה חדש של 3:30.32 דקות והממלכה המאוחדת (3:32.25 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.45 שניות, אחרי רודולפו פלקון מקובה (52.44 שניות) ולפני מריוש סימבידה מפולין (53.27 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.70 שניות, אחרי רודולפו פלקון (24.34 שניות) ומריוס סימבידה (24.41 שניות).
ביוגרפיה > 1999 > שיאן עולם בבריכת 25 מטר

בתחרות שנערכה בריכת 25 מטר בקנברה, אוסטרליה ב-2 בספטמבר הוא השווה את שיא העולם של תומאס רופראט מגרמניה 24.13 שניות.
ביוגרפיה > 2000

בגביע העולם בבריכת 25 מטר שנערך בהובארט, אוסטרליה ב-14 בינואר 2000 במשחה ל-50 מטר גב הוא החזיר לעצמו את שיא העולם והעמידו על 24.11 שניות.
ביוגרפיה > 2000 > סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת סידני שנערכה בספטמבר 2000 הוא זכה ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.07 שניות, אחרי לני קרייזלברג מארצות הברית שקבע שיא אולימפי חדש של 53.72 שניות ולפני שטב תלוקה מגרמניה (54.82 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:35.27 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:33.73 דקות ולפני גרמניה (3:35.88 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 54.29 שניות. מדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.59 דקות, אחרי לני קרייזלברג שקבע שיא אולימפי חדש נוסף של 1:56.76 דקות וארון פירסול מארצות הברית (1:57.35 דקות).
בתחרות שנערכה בבריכת 25 מטר במלבורן ב-13 באוקטובר אותה שנה הוא קבע במשחה ל-200 מטר גב שיא עולם חדש של 1:51.62 דקות, שיפור לשיא בן 8 החודשים של לני קרייזלברג (1:52.43 דקות), שיא זה החזיק מעמד שנה וחצי ונשבר על ידי ארון פירסול (1:51.17 דקות).
ביוגרפיה > 2001 > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2001 הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא אליפות חדש של 54.31 שניות, לפני אורן ארנארסון מאיסלנד (54.75 שניות) ושטפן דריזן מגרמניה (54.91 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ריגן הריסון, ג'ף היוגיל ואיאן ת'ורפ בשיא אליפות חדש של 3:35.35 דקות, לפני גרמניה (3:36.34 דקות) ורוסיה (3:36.12 דקות), כשחיין ראשון הוא שחה בתוצאה של 55.19 שניות. מדליית ארד במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.49 שניות, אחרי רנדל באל מארצות הברית (25.34 שניות) ותומאס רופראט מגרמניה (25.44 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.80 דקות.
ביוגרפיה > 2002 > אלוף עולם בבריכת 25 מטר

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה במוסקבה, רוסיה בתחילת אפריל 2002 הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 23.66 שניות, לפני פיטר מרשל מארצות הברית (24.04 שניות) וטוני הלביג מגרמניה (24.17 שניות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 51.26 שניות, לפני ארון פירסול (51.71 שניות) ופיטר מרשל (51.84 שניות).
במשחקי חבר העמים שנערכו במנצ'סטר, הממלכה המאוחדת בסוף יולי הוא זכה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר גב בשיא משחקים חדש של 25.65 שניות, במשחה ל-100 מטר גב בשיא משחקים חדש של 54.72 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא משחקים חדש נוסף של 3:36.05 דקות.
באליפות אוסטרליה בבריכת 25 מטר שנערכה במלבורן ב-2 בספטמבר במשחה ל-50 מטר גב הוא החזיר לעצמו את שיא העולם והעמידו על 23.31 שניות.
ביוגרפיה > 2003

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד ביולי 2003 הוא זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 23.43 שניות, לפני איאן קרוקר מארצות הברית (23.62 שניות) ויבגני קורוטישקין מרוסיה (23.73 שניות). מדליות כסף במשחה ל-50 מטר גב בשיא אוקיאניה חדש של 25.01 שניות, אחרי תומאס רופראט שקבע שיא עולם חדש של 24.80 שניות ולפני ג'רהרד זנדברג מדרום אפריקה (25.07 שניות) ובמשחה ל-100 מטר גב ביחד עם ארקדי ויאצ'אנין מרוסיה בשיא אוקיאניה חדש נוסף של 53.92 שניות, אחרי ארון פירסול שקבע שיא אליפות חדש של 53.61 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.94 דקות.
ביוגרפיה > 2004

באולימפיאדת אתונה שנערכה באוגוסט 2004 הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.52 שניות, במקום 19 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:01.73 דקות ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:39.14 דקות, כשחיין ראשון הוא שחה תוצאה של 55.36 שניות.
ביוגרפיה > 2005

באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה ביולי 2005 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בשיא אוקיאניה חדש של 24.99 שניות, אחרי אריסטידיס גריגוריאדיס מייוון (24.95 שניות) ולפני ליאם טנקוק מהממלכה המאוחדת (25.02 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.89 שנניות ובמקום 18 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.64 דקות.
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם שנערכה במלבורן בסוף מרץ 2007 הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ברנטון ריקארד, אנדרו לוטרסטיין ואיימון סאליבן בתוצאה של 3:34.93 דקות, לפני יפן (3:35.16 דקות) ורוסיה (3:35.51 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 54.78 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.65 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.61 שניות.
ביוגרפיה > 2008

וולש פרש משחייה תחרותית במרץ 2008 לאחר שלא הצליח להיכנס למשלחת האוסטרלית לאולימפיאדת בייג'ינג.
חיים אישיים

וולש נשוי ללורן ניוטון ולהם 6 ילדים.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר גב: 24.99 שניות (2005), שיא אוקיאניה בעבר
100 מטר גב: 53.92 שניות (2003), שיא אוקיאניה בעבר
200 מטר גב: 1:57.59 דקות (2000), שיא אוקיאניה בעבר
50 מטר פרפר: 23.43 שניות (2003), שיא עולם בעבר
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר גב: 23.31 שניות (2002), שיא עולם בעבר
100 מטר גב: 51.04 שניות (2004)
200 מטר גב: 1:51.62 דקות (2000), שיא עולם בעבר
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר גב
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב
התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר פרפר
סידני וב

סידני ג'יימס וב, הבארון פספילד הראשון (באנגלית: Sidney James Webb, 1st Baron Passfield;‏ 13 ביולי 1859 – 13 באוקטובר 1947) היה סוציאליסט, כלכלן ורפורמטור בריטי, אשר לרוב מוזכר יחד עם אשתו, ביאטריס וב. הוא היה אחד החברים הראשונים בחברה הפביאנית בשנת 1884, יחד עם ג'ורג' ברנרד שו (השניים הצטרפו לחברה שלושה חודשים לאחר הקמתה). יחד עם חברים אחרים הפכו שו ווב את החברה הפביאנית לחברה הפוליטית-אינטלקטואלית הבולטת ביותר באנגליה האדוארדית.
ביוגרפיה

וב נולד בלונדון למשפחה של עוסקים חופשיים. הוא למד משפטים באוניברסיטת לונדון בזמנו החופשי כשבה בעת עבד במשרה משרדית. בשנת 1895 סייע להקים את בית הספר לכלכלה של לונדון (London School of Economics) בעזרת עיזבון שהושאר לטובת החברה הפביאנית על ידי תורם. הוא מונה לפרופסור למינהל ציבורי בשנת 1912 ושירת בתפקיד במשך חמש-עשרה שנה. בשנת 1892 נישא וב לביאטריס פוטר, אשר עימה חלק השקפות ואמונות. הונה של ביאטריס איפשר לווב לעזוב את עבודתו המשרדית ולהתרכז בפעילויות אחרות. השניים היו חברים במפלגת הלייבור והיו פעילים פוליטית. ב-1917 ניסח וב את סעיף 4 של חוקת הלייבור, שאומץ על ידי המפלגה ב-1918. סידני הפך לחבר פרלמנט מטעם מחוז סיהאם בשנת 1922. הזוג נהג לארח את ארוחות מועדון ה-Coefficients, אשר משך אליו את הפוליטיקאים וההוגים הבולטים של התקופה.
בשנת 1929 קיבל את התואר ברון פספילד ושירת כשר בממשלה (הוא היה גם שר המושבות וגם השר לענייני הדומיניון), תחת ראש הממשלה רמזי מקדונלד. בשנת 1930 פרש מהמשרד לענייני הדומיניון בשל בריאותו הלקויה. באותה שנה גם פרסם את הספר הלבן. חיים ויצמן סיפר בעדותו בפני ועדת פיל כי בשנת 1930 אמר לו וב "כלום אינך מבין שאין בארץ ישראל מקום אפילו לחתול נוסף".
בני הזוג וב תמכו בברית המועצות עד מותם. ספרם "The Truth About Soviet Russia" פורסם בשנת 1942.
הזוג וב מופיע באופן סאטירי בספרו של ה. ג'. ולס "The New Machiavelli", כזוג קצר רואי, בורגני ומניפולטיבי. ולס מהתל בספר באופן דומה גם בחברה הפביאנית.
הערות שוליים

↑  עדותו של ד"ר ח. ויצמן בועדה המלכותית, דבר, 26 בנובמבר 1936
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269876105171  PLWABN: 9810637845805606  BIBSYS: 90190553  BNE: XX1034778  BnF: cb122849795 (data)  CANTIC: a10576101  CiNii: DA00201771  GND: 118806394  ICCU: CUBV080012  ISNI: 0000 0001 2145 1642  LCCN: n82222955  LNB: 000341131  NDL: 00460360  NKC: skuk0001467  NLA: 36571061  NLG: 240025  NLK: KAC201807211  NTA: 068560915  SELIBR: 250416  SNAC: w69z98g8  SUDOC: 027934349  Trove: 1298735  VcBA: 495/234363  VIAF: 100205056   WorldCat (עם VIAF): 100205056
קבוצת שילר

.
| --- | --- |
שלט בכניסה לקבוצת שילרשלט בכניסה לקבוצת שילר
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: ברנר
גובה ממוצע: ‎45 מטר
תאריך ייסוד: 1927
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
מוצא המייסדים: לבוב וגליציה
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 627 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 609 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) קבוצת שילר(למפת גוש דן רגילה) קבוצת שילר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קבוצת שילר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קבוצת שילר31°52′42″N 34°47′55″E﻿ / ﻿31.8782267748495°N 34.7987112780068°E﻿ / 31.8782267748495; 34.7987112780068  heמפת היישובים של מועצה אזורית ברנר באדום - קבוצת שילר (גן שלמה) בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10
http://www.shiller.org.il
קְבוּצַת שִׁילֶּר, השם הרשמי: גַּן שְׁלֹמֹה, הוא קיבוץ בגבול המערבי של השפלה בין רחובות לגבעת ברנר, השייך למועצה אזורית ברנר. קרוי על שם שלמה שילר שהיה מחנכם של מקימי הקיבוץ לפני עלייתם ארצה, כאשר עדיין חיו בפולין, ולימים מנהלה של הגימנסיה העברית בירושלים. על פי ועדת השמות הממשלתית, המתנגדת בדרך כלל לשמות לועזיים, נקרא המקום בשלטים ובמפות בשם גן שלמה, אולם שם זה לא נתקבל והמקום נקרא על ידי חבריו ורוב הציבור בשם "קבוצת שילר", או בקיצור "שילר".
היסטוריה

הקיבוץ הוקם כקבוצה בשנת 1927 על ידי עולים אקדמאים מלבוב ומגליציה, חברי תנועת גורדוניה. חברי הקבוצה עברו הכשרה חקלאית בת שנתיים בקריית ענבים, טרם עלייתם לקרקע. בתחילת 1927 רכשה הקרן הקיימת עבורם שטח של כ-320 דונם ליד רחובות והם עברו אליה בהמשך אותה שנה.
במרוצת השנים, בפרט לאחר השואה, הצטרפו לקבוצה עולים מארצות רבות, ופותחו בה ענפי חקלאות רבים, בהם: גידול דגן, פרי הדר, אבוקדו ובננות, וענפי גידול הבקר והעופות.
עד 2003 שמרה הקבוצה על כללי השוויון והשותפות שהנחו את מייסדיה, אך משנה זו ואילך החליטו חברי הקיבוץ להוביל מהלך עמוק של הפרטה, בדומה לתהליכים שהתרחשו ברחבי התנועה הקיבוצית כולה.
בשנת 2005 נפטר בקיבוץ הרב שמואל אבידור הכהן, דמות רוחנית חשובה של היהדות הקונסרבטיבית, שדגל בהתקרבות בין דתיים וחילונים בישראל. הוא חי בקבוצת שילר בעשרים וחמש השנים האחרונות לחייו. בין ילידי היישוב גם המחזאית והבמאית גורן אגמון.
גלריה

בית הביטחון בקבוצת שילר
לוחית הסבר על בית הביטחון בקבוצת שילר
מגדל הסילו בקבוצת שילר
מסעדה בבית הביטחון בקבוצת שילר
חזית בניין חדר האוכל
אולם האכילה בחדר האוכל
בית הכנסת
בתי מגורים בקיבוץ
נוער עובד בשדה
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  New Labour Settlement, פלסטיין בולטין, 21 באפריל 1927
↑  רחובות, בקבוצים, דבר, 31 באוקטובר 1927
↑  תולדות, באתר קבוצת שילר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554835305171  LCCN: no2011123939  VIAF: 185404561   WorldCat (עם VIAF): 185404561
מרגמה

חייל אמריקאי יורה במרגמה 60 מ"מ
מרגמה היא כלי ירייה ארטילרי פשוט, המורכב מקנה מתכתי המחובר למשטח (סדן שבדרך כלל מונח על האדמה, או מותקן ברכב קרבי משוריין) ואשר יורה פצצות במסלול תלול בלבד, בניגוד לתותח נ"ט נגרר, טנקים, או רימוני רובה למיניהם. התחמושת שהמרגמה יורה נקראת "פצצת מרגמה" או בראשי תיבות: פצמ"ר.
אטימולוגיה

המילה "מרגמה", בדומה למילה "תותח", היא תחדיש שיצק משמעות מודרנית למילה יחידאית מהתנ"ך..♧ משמעותה המקורית הייתה כנראה קלע, כלי ליידוי אבנים (לפי פירוש אחר, ערימת אבנים).
מבוא > מאפייני המרגמה

המרגמה נחשבת לנשק אמין הניתן לפריסה ולקיפול מהירים, ושאינו דורש משאבים מיוחדים מהכוח המסתייע (למעט קצין מטווח). התרחבות השימוש ב־GPS ובמחשבי ירי הפכה את המרגמה הפלוגתית לנשק מדויק לא פחות מארטילריית תותחים, תוך שהיא משמרת את מאפייני היסוד של המרגמה: ירי תלול מסלול, פשטות הפעלה, תחמושת זולה ומשך הכשרה קצר של מפעיליה.
מבוא > סיווג

המרגמות מתחלקות לשלושה סוגים עיקריים: קלות, בינוניות וכבדות.
ניתן גם לחלק אותן חלוקת משנה לשני סוגים, לפי אופן פעולתן:
נוקר קבוע – בתוך המרגמה נמצא מעין מסמר מתכתי הנקרא "נוקר"; הרגם מפיל את פצצת המרגמה אחורנית לתוך המרגמה דרך הקנה, היא מקבלת מכה בפיקה שבתחתיתה, וכתוצאה מכך נורית בלחץ גזי הפיצוץ. רוב המרגמות הן בעלות נוקר קבוע.
נוקר נע (דינמי) – הנוקר מוסתר בתוך הסדן, וכדי להתחיל את שרשרת הירי צריך לבצע פעולת נקירה. מרגמות כאלה הן מרגמות 52 מ"מ ששימשו בצה"ל כנשק סיוע מחלקתי. אף מרגמת 120 מ"מ שמשמשת כנשק פלוגתי או גדודי בצבאות מערביים (למעט ישראל). ישראל הייתה בעבר מצוידת בנוקר מסוג זה, אולם עקב טעויות רבות, בהן קיבל צוות המרגמה הוראת ירי והוכנס פגז לקנה ולאחר מכן בוטלה ההוראה אך בטעות נשאר הפגז בתוך המרגמה, דבר אשר גרם לא פעם לאסון, הוצאו מרגמות אלו מהשירות על מנת להכניס בהן נוקר קבוע או סטטי. כיום טעויות מסוג זה לא יכולות להתרחש.
מבוא > סוגי מרגמות ומאפייני פעולתן

| קוטר | ת"פ מסגרת | שימוש | הפעלה | טווח |
| --- | --- | --- | --- | --- |
מרגמה קלה
| 52 מ"מ | מחלקתי | סיוע קרוב ומיידי | 1-2 חיילים | 450 מטר (יעיל: 300 מטר) |
| 60 מ"מ | מחלקתי או פלוגתי | סיוע קרוב ומיידי לחי"ר | 2-3 חיילים | 2,600 מטר |
| 60 מ"מ לחש"ן | מחלקתי | סיוע לטנקים | חייל אחד (טען הטנק), על גבי טנק | 2,900 / 3,100 (מרכבה 4) |
מרגמה בינונית
| 81 מ"מ, "ליש" | פלוגתי או גדודי | ארטילריית כיס | צוות (2–5 חיילים) | 4,900 מטר |
| 107, 120 מ"מ | גדודי | ארטילריית כיס, מופעלת כמחלקה | צוות | עד 8,200 מטר |
מרגמה כבדה
| 160, 240 מ"מ | חטיבתי או על־חטיבתי | במסגרת גדוד מרגמות כבדות | צוות גדול (5–8 חיילים) | מעל עשרה ק"מ, תלוי בדגם ובקוטר |
מרגמות מיוחדות
| 13 אינץ' | המאה ה־19 | פינלנד | עשרות חיילים | קילומטרים ספורים (לשם השוואה: עד לאחר מלחמת העולם השנייה, היה צורך בתותחי 16 אינץ' כדי להגיע לטווח של 40 ק"מ) |
| 9.45 אינץ', "חזיר מעופף" | מלחמת עולם ראשונה | בריטניה |  ? |  ? |
| 305 מ"מ | מלחמת עולם ראשונה | קיסרות גרמנית |  ? |  ? |
| 60 ס"מ | מלחמת עולם שנייה | גרמניה הנאצית |  ? |  ? |
מרגמות עתידיות
| 120 מ"מ | צבאות מערביים שונים | ירי אוטומטי מהיר ומדויק, חד ודו־קני | צוות קטן | 8,200 מטר |
| 155 מ"מ | ארצות הברית | הצעה שעדיין לא יושמה, על בסיס תחמושת הוביצר הנפוצה | צוות קטן | 9,000 מטר |
מבוא > יתרונות וחסרונות המרגמה

| תיאור | יתרון | חיסרון |  |
| --- | --- | --- | --- |
| ירי תלול־מסלול | ירי תלול־מסלול | ירי תלול־מסלול |  |
| המרגמה יורה בזוויות שבין 45 ל־81 מעלות | ניתן לירות כשהמרגמה מוסתרת או מבוצרת, מעל־גבי מכשולים ולמשרעת טווחים רחב מאוד | המרגמה מדויקת הרבה פחות מתותח ויש לה כח אש קטן יותר. סוגי ארטילריה אחרים הם הוביצר, היורה הן במסלול תלול והן בשטוח, ותותח, היורה רק במסלול שטוח.   |  |
| הפעלה בקרב־המשולב | הפעלה בקרב־המשולב | הפעלה בקרב־המשולב |  |
| המרגמה נמצאת עם הכח המסתייע ומטווחת על ידי קצין חי"ר או שריון | הפעלה גמישה בהרבה מזו של תותחים, לרוב אין צורך במפקדת סיוע | בניגוד להפעלה המסורתית, של סוללה או של גדוד, בתיווך מפקדה מטווחת ומבקרת אש, הפעלה בקרב משולב (נניח, קנה בודד על ידי מ"מ חי"ר או שריון) דורשת אימון ומיומנות רבים שאינם טריוויאליים להשגה. כישלון הקרב המשולב בצה"ל ביום הכיפורים ושלום הגליל, הוציא את מרגמות 160 מ"מ ו־120 מ"מ מצה"ל, מכיוון שלא היו בנמצא קציני חי"ר ושריון שיוכלו להסתייע בהן. מאז שנת 2000 נעשה בצה"ל מאמץ יוצא דופן להנחיל את טקטיקת הקרב המשולב, אך הפעם ללא ארטילריה וממילא ללא מרגמות |  |
| גמישות וזמינות | גמישות וזמינות | גמישות וזמינות |  |
| מרגמה מגיבה מהר מתותח לפקודת אש מזדמנת | "המרגמה היא ארטילריית הכיס של המג"ד". | הפעלת מסורבלת ברמת החטיבה ומעלה. הפעלת מרגמות כבדות ברמת החטיבה או האוגדה מחייבת העסקת כח אדם רב בבקרת אש במפקדת היחידה המסתייעת. כלי העבודה המסורתי הוא הכנת סכימת אש. סכימת האש היא תוכנית מוכנה מראש של יעדים להפגזה עם כמות האש שתונחת עליהם. התוכנית מנסה לצפות מראש את התפתחות הקרב והתפתחות דרישות הכח המסתייע. במהלך הקרב, מופעלים סעיפים מסכימת האש, כשכל הצדדים יודעים למה לצפות. אש שניתנת שלא לפי סכימת האש נקראת אש מזדמנת. מחשש לירי על כוחות ידידותיים (כפי שאירע למשל באסון צאלים א'), אש מזדמנת נורית על ידי מעט קנים ככל האפשר ובמצבים קיצוניים בלבד. |  |
| הפעלה בשטח עירוני | הפעלה בשטח עירוני | הפעלה בשטח עירוני |  |
| המרגמה יכולה לירות גם כשהיא מוצבת ברחוב צר | נטען כי סומליה ובוסניה מוכיחות שלמרגמה יתרון עצום על־פני ארטילריה אווירית (מוטסת ומוסקת) בשטח עירוני. | אין למרגמה תחליף בשטח עירוני. |  |
היסטוריה

חשיבותו של נשק תלול־מסלול נובעת מהעובדה שביצורים ומערכי אויב כמעט תמיד פגיעים יותר מלמעלה מאשר מהצדדים. נשק תלול־המסלול מנצל חולשה זו. הנשק תלול המסלול הכבד הראשון היה הקטפולטה, שהומצאה במקביל ביוון העתיקה ובהודו. קטפולטות שימשו בעיקר כנשק מצור, שהמטיר על הנצורים אבנים ועצמים אחרים, כשהוא עוקף את הביצורים.
מרגמות של נשק חם הופיעו לראשונה בקוריאה או בסין, כבר בתחילת המאה ה־15. במחצית המאה עשו הטורקים שימוש נרחב במרגמות בלוחמת מצור. המרגמות הללו היו כבדות ומסורבלות, ועל כן לא היה אפשר לעשות בהן שימוש כנשק בשדה הקרב.
מרגמות קלות די הצורך לשימוש על גבי ספינות פותחו ברבע השלישי של המאה ה־17 (לפי ה־Canon Research Project). מרגמות קטנות בקוטר 3–4 אינץ' הותקנו על אניות ואילו מרגמות בקטרים עד 13 אינץ' הותקנו ביבשה בלבד. הן הוצבו בזווית קבועה של 45 מעלות וטווחן שונה באמצעות שימוש במטעני הדף בגדלים שונים.
היסטוריה > המרגמה במלחמת העולם הראשונה

מרגמות 2 ו־3 אינץ' היו נפוצות במלחמת החפירות במערב אירופה, בעת מלחמת העולם הראשונה.
הדרישה לאספקת נשק תלול מסלול עבור הכוחות הבריטים הוצאה לאחר שהכוחות התייצבו בחזית סטטית והחלה מלחמת החפירות לקראת סוף שנת 1914 בעיקר בצרפת ובבלגיה. הפיקוד הבריטי דרש נשק בעל טווח קצר יחסית (90 מטר), עם הפעלה פשוטה, בעל תכונות שמאפשרות הסוואה קלה ומהירה, ויכולת הטלת פצצות שיגרמו להרס חפירות האויב. במקור לא צוידו הכוחות הבריטים במרגמות היות שהתכנון המקורי של חיל המשלוח הבריטי היה לפעול בתנועה ולא להגרר למלחמה סטטית בחפירות. במצב חדש זה מצאו עצמם הכוחות ללא תשובה ראויה למרגמת החפירות הגרמנית.