stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוקיקו אקאבה
ביוגרפיה

אקאבה נולדה בעיירה האגה שבמחוז טוצ'יגי, יפן. היא זכתה במדליית הכסף באוניברסיאדת פלמה (1999) במקצה חצי המרתון. באוניברסיאדת בייג'ינג (2001) זכתה במדליית הארד במקצה ל-10,000 מ' וסיימה במקום השמיני במקצה ל-5,000 מ'. באולימפיאדת בייג'ינג סיימה במקום ה-20 במקצה ל-10,000 מ', אך במקצה ל-5,000 מ' לא העפילה לגמר. באליפות העולם באתלטיקה 2009 שנערכה בברלין סיימה במקום ה-31 במרוץ המרתון. באותה שנה השתתפה גם באליפות העולם בחצי מרתון בבירמינגהאם, אולם היא לא השיגה הישג משמעותי, אישי או קבוצתי, באליפות זו.
בשנת 2009 הגיעה למקום השני במרתון אוסקה הבינלאומי לנשים. בתחילת שנת 2010 השתתפה שוב במרתון אוסקה, אך אף שהייתה מועמדת לאחד המקומות הראשונים, היא פרשה באמצע המרוץ. עד מהרה היא חזרה לכושרה והגיעה למקום השני בתחרות חצי המרתון לנשים במצואה במרץ של אותה שנה עם תוצאה של 1:11:09. באותה שנה גם השתתפה במרתון לונדון והגיעה למקום השישי עם זמן של 2:24:55, שיא אישי למרחק זה. בשנת 2011 הגיעה במקום הראשון במרתון אוסקה עם תוצאה של 2:26:29, הזכייה הראשונה שלה במקצה מרתון, אולם תוצאה זו לא הספיקה עבורה בשביל להיכלל בסגל יפן לאליפות העולם. באותה שנה הגיעה שוב למקום השישי במרתון לונדון, תוך שהיא קובעת שיא אישי של 2:24:09. אף שהגיעה למקום השמיני במרתון נגויה ב-2012, היא נבחרה למחליפה בסגל היפני לאולימפיאדת לונדון בשל מיקומה מאליפות העולם.
בשנת 2013 היא סיימה את מרתון אוסקה במקום השני, אך בעקבות פסילת המנצחת, יוקיקו אקאבה בסופו של דבר זכתה בתחרות.
יאן קירכהוף

יאן קירכהוף (בגרמנית: Jan Kirchhoff, נולד ב-1 באוקטובר 1990 בפרנקפורט, גרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם. קירכהוף נודע במשחק הגובה ובמסירות המדויקות שלו.
קריירה > קריירת מועדונים

קירכהוף שיחק בקבוצות הילדים והנוער של איינטרכט פרנקפורט ולאחר מכן בקבוצת הנוער של מיינץ. בנובמבר 2008 ערך בכורה בקבוצת הבוגרים של מיינץ, התגלה ככישרון עולה, ושיחק בקבוצה הבוגרת של מיינץ במשך חמש עונות.
בינואר 2013 חתם קירכהוף על חוזה בבאיירן מינכן לעונה הבאה כשחקן חופשי, ללא דמי העברה, ונחשב כשחקן של באיירן מינכן בעונת 2013/14. קירכהוף שיחק חצי עונה בלבד בבאיירן מינכן, ובפגרת החורף עבר לשאלקה 04 בהשאלה לשנה וחצי, אך סבל מפציעות ומיעט לשחק. בתום ההשאלה שב לבאיירן מינכן.
ב-4 בינואר 2016 חתם קירכהוף לשנתיים בסנדרלנד מהרפמייר ליג. בדצמבר 2016 עזב את הקבוצה. ב-22 בפברואר 2018 חתם בבולטון וונדררס מהצ'מפיונשיפ. ב-3 בינואר 2019 חתם בפ.צ. מגדבורג מהבונדסליגה השנייה. את הקריירה סיים קירכהוף באורדינגן 05.
קריירה > קריירה בינלאומית

קירכהוף שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, אך לא זומן לנבחרת הבוגרת. קירכהוף החמיץ את אליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערכה בישראל בשנת 2013, עקב פציעה.
יחסי בולגריה–פינלנד

| יחסי בולגריה–פינלנד |
| --- | --- |
בולגריה: פינלנד


בולגריה: פינלנד
שטח (בקילומטר רבוע)
110,879: 338,145
אוכלוסייה
6,746,791: 5,618,827
תמ"ג (במיליוני דולרים)
101,584: 300,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
15,057: 53,425
משטר
רפובליקה

יחסי בולגריה–פינלנד הם יחסי החוץ בין בולגריה לפינלנד.
היסטוריה

במהלך מלחמת רוסיה-טורקיה בשנים 1877–1878, כמעט מאתיים חיילים מפינלנד השתתפו במלחמה לצד האימפריה הרוסית ונסיכות בולגריה. בין השנים 1880–1818 היה הגנרל הפיני יוהאן קזימיר ארנרוט שר המלחמה, הפנים והחוץ של בולגריה, וכן שימש כראש ממשלת בולגריה.
ממלכת בולגריה הכירה בעצמאות פינלנד ב-27 בפברואר 1918 והקשר בין המדינות נוסד רשמית ב-19 ביולי אותה שנה.
במהלך מלחמת העולם השנייה היו שתי המדינות חלק ממדינות הציר, אולם בסוף המלחמה נותקו היחסים בין המדינות לאחר המלחמה הוקמו היחסים מחדש ב-4 ביוני 1948.
פינלנד הצטרפה לאיחוד האירופי בשנת 1995. באותה שנה הגישה בולגריה את בקשתה לחברות בארגון, ותחת נשיאות פינלנד של מועצת האיחוד האירופי בשנת 1999 החל משא ומתן על הצטרפות, אשר הסתיים בשנת 2007.
נציגויות דיפלומטיות

פינלנד מחזיקה בבולגריה שגרירות בסופיה.
בולגריה מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי.
יחסי נאורו–צרפת

| יחסי נאורו–צרפת |
| --- | --- |
נאורו: צרפת


נאורו: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
21: 643,801
אוכלוסייה
11,967: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
154: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,880: 45,527
משטר
רפובליקה: רפובליקה סמי נשיאותית

יחסי נאורו–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת נאורו לבין הרפובליקה הצרפתית.
נשיא נאורו בארון וואקה הגיע לצרפת כדי להשתתף בוועידת האקלים שנערכה בפריז, ב-30 בנובמבר 2015. לעומת זאת, לדיאלוג עם פרנסואה הולנד לשינוי אקלים שנערך בנובמבר 2014 בנומאה, קלדוניה החדשה שלחה נאורו אדם אלמוני בשם מילטון דוב, וזאת לעומת כל מדינות האוקיינוס השקט ששלחו מנהיגים ואנשים רמי דרג.
במרץ 2013, נאורו השתתפה יחד עם צרפת, טובאלו ואיי שלמה בכתיבת החלטה לאו"ם שגורסת כי פולינזיה הצרפתית צריכה להיכלל ברשימת האו"ם לשטחים וטריטוריות ללא ממשלה. הבאת ההחלטה לאו"ם התקבלה בצרפת ללא הצבעה ב-17 במאי 2013, למרות ניצחון המחנה האוטונומי של פולינזיה הצרפתית בבחירות למועצת הטריטוריה ושליטתו בפוליטיקה בה.
יוקלדה (ירח)

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  צדק
 תאריך גילוי:  5 בפברואר 2003 
 מגלה:  סקוט שפרד, ג'אן קליינה, דייוויד ג'וויט, ינגה פרננדס 
 על שם:  אאוקלדה 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  23,484,000 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.272
 זמן הקפה:  735.200 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  2.31 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  165.5°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  4 ק"מ
 מסה:  ‎9×1013‎ ק"ג
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  0.0015 סנטימטר לשנייה בריבוע
 אלבדו:  0.04
 בהירות נראית:  22.6
 
יוקלדה (נקרא גם Jupiter XLVII) הוא ירחו של כוכב הלכת צדק.
יוקלדה התגלה בשנת 2003 על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי שבראשה עמד סקוט שפרד. לאחר גילוי קוטלג הירח בשם S/2003 J 1.
קוטרו של יוקלדה הוא 4 קילומטרים והמהירות אשר בה הוא מקיף את צדק היא 2.31 ק"מ לשנייה.
רדיוס מסלולו של יוקלדה סביב צדק הוא 23,484,000 קילומטרים ומשך זמן הקפתו את צדק הוא 735.200 ימים.
יוקלדה בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.272.
את שמו, קיבל יוקלדה על שם אאוקלדה אשר הייתה אחת מהמוזות לפי גרסאות שונות.
יוקלדה משתייך לקבוצת הירחים קארמה אשר קרויה על שם הירח קארמה. קבוצה זו היא קבוצה ש לירחים שהמשותף להם הוא היותם ירחים לא-רגילים שמסלולם סביב צדק הוא בין 23 ל-24 מיליון קילומטר ובנטייה של כ-165°.
הערות שוליים

↑  אאוקלדה אינה אחת מתשע המוזות, אולם היו בעבר גרסאות שונות לרשימת המוזות.
| 95 ירחי צדק |
| --- | --- | --- |
| הירחים הפנימיים | מטיס • אדרסטאה • אמלתאה • תבה |  |
| הירחים הגליליאניים | איו • אירופה • גנימד • קליסטו |  |
| קבוצת תמיסטו | תמיסטו |  |
| קבוצת הימליה | לדה • הימליה • ארסה  • פאנדיה  • ליסיתאה • אלרה • דיה • S/2018 J 2 • S/2011 J 3 |  |
| קבוצת קארפו | קארפו • S/2018 J 4 |  |
| ולטודו | ולטודו |  |
| קבוצת אננקה (עיקריים) | יואנתה • יוקסטה • פרקסידייק • הרפלייקה • תיאונה • אננקה |  |
| קבוצת אננקה (שוליים) | יופורי • יופמה‏ • Jupiter LII • Jupiter LV • תלקסינואי • הליקה • אורתוסאי • S/2003 J 16 • נימה • הרמיפה •  Jupiter LIV‏ • Jupiter LXVIII‏ • Jupiter LXIV • Jupiter LXX • S/2021 J 3 • S/2021 J 2 • S/2022 J 3 S/2021 J 3 • |  |
| קבוצת קארמה | הרס • אייטנה • קאלה  • טייגטה • Jupiter LXI • קלדינה • S/2003 J 10 • ארינומה • קליקורה • קליקה • קארמה • פסיתאי • יוקלדה  • ארקה • איסונואי • ‏S/2003 J 9‏ • אירנה •‏ Jupiter LXVI • Jupiter LXIX •‏ Jupiter LXIII • ‏Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • S/2003 J 24‏ • S/2016 J 3 • S/2018 J 3 • S/2021 J 4 • S/2021 J 5 • S/2021 J 6 • S/2022 J 1 • S/2022 J 2 |  |
| קבוצת פסיפאה | S/2003 J 23 • אאוידה • קלירואי • יורידמה • Jupiter LVI‏ • קורה • סילנה • S/2003 J 4 • ‏Jupiter LIX • פסיפאה • הגמונה • סינופה • ספונדה • אוטונואה • מגאקליטה ‏• Jupiter LXVII • פילופרוסינה • ‏Jupiter LIX • S/2016 J 4 |  |
| מסלול חיצוני | S/2003 J 2 |  |
יחסי בולגריה–קניה

| יחסי בולגריה–קניה |
| --- | --- |
בולגריה: קניה


בולגריה: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
110,879: 580,367
אוכלוסייה
6,746,791: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
101,584: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
15,057: 1,895
משטר
רפובליקה

יחסי בולגריה–קניה הם היחסים הדיפלומטיים בין בולגריה לקניה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-14 בפברואר 1964. בשנת 2011 שגריר קניה בגרמניה, אשר מוסמך גם עבור בולגריה, היה בין השגרירים והנציגים של שמונים ושמונה מדינות שהוזמנו על ידי הנשיא גאורגי פרבאנוב למסיבת השנה החדשה השנתית של הרפובליקה של בולגריה שהתקיימה במוזיאון הלאומי של עיר הבירה של בולגריה, סופיה. בעת שפנה לראשי הנציגויות, הנשיא פרבאנוב הצביע על רצונה של ארצו להתרכז בהעמקת היחסים הבילטרליים כעת, לאחר שהמשימה של הצטרפות בולגריה לאיחוד האירופי הושלמה בינואר 2007. במהלך התייעצויותיו הרשמיות, הודיעו לשגריר קתורימה כי בולגריה שוקלת לפתוח מחדש את השגרירות שלה בניירובי. בשנת 2010, פיים צ'אושב, סגן שר החוץ של בולגריה ערך ביקור רשמי בקניה והתייעץ עם גורמי ממשל שונים, כולל רפאל טוג'ו, שר החוץ. השגרירות רודפת אחר מינוי קונסול כבוד בסופיה על מנת לשפר את היחסים הדיפלומטיים ולקדם תיירות, מסחר והשקעות.
נציגויות דיפלומטיות

בולגריה מיוצגת בקניה באמצעות שגרירותה באדיס אבבה, אתיופיה.
קניה מיוצגת בבולגריה באמצעות שגרירותה בברלין, גרמניה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בסופיה.
יוסי פריינטי

| --- | --- |

ניצב יוסי פריינטי
 לידה:  1965 (בן 59 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 דרגה:  ניצב
 תפקידים בשירות
 מפקד תחנת עיירות, מפקד תחנת באר-שבע, מפקד מרחב דוד, מפקד מרחב נגב, המזכיר הביטחוני של השר לביטחון הפנים, מפקד מחוז דרום, מפקד מחוז ירושלים
 
יוסף (יוסי) פריינטי (נולד ב-1965) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, כיהן כמפקד מחוז הדרום ומפקד מחוז ירושלים.
ביוגרפיה

פריינטי נולד וגדל בבאר שבע. עשה את מרבית שירותו במשטרה במחוז דרום. החל את שירותו כסייר בתחנת באר שבע ב-1988, שירת כבלש במרחב הנגב, וכראש יחידת מודיעין בתחנת באר שבע. במהלך כהונתו פרץ עם בלש נוסף לדירה וירה למוות באזרח שהתבצר בה, שופט חוקר שבדק את הפרשה קבע שהשניים עמדו בסכנת חיים ולפיכך הירי היה מוצדק. הדריך בקורס קציני משטרה, פיקד על יחידת סמים מחוזית במחוז הדרום ושימש ראש משרד בילוש ומודיעין מרחב נגב.
ב-2001 בהיותו רב פקד ומפקד תחנת העיירות, מונה לעמוד בראש יחידה של כ-200 שוטרים שהועברו מתפקידם, למבצע מלחמה בפשיעה הגואה במחוז. ב-2002 קודם לדרגת סגן ניצב ומונה למפקד תחנת באר שבע.
בשנת 2005 מונה לסגן מפקד מרחב הנגב. במהלך ביצוע תוכנית ההתנתקות מונה לאחראי במרחב הנגב על ביצוע התוכנית, לאחר שמפקדו ניסו שחם הודח ממנהלת ביצוע ההתנתקות עקב התבטאויותיו הקשות. בשנת 2006 מונה למפקד מרחב דוד במחוז ירושלים, וביולי 2007 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב נגב.
בשנת 2009 מונה על ידי יצחק אהרונוביץ, שהיה מפקדו במחוז הדרום, למזכיר הביטחוני במשרד לביטחון הפנים. במאי 2011 מונה למפקד מחוז הדרום, כמחליפו של יוחנן דנינו שהתמנה למפכ"ל המשטרה.
באוגוסט 2012 מונה למפקד מחוז ירושלים, כמחליפו של ניסו שחם שהתפטר על רקע חשדות לעבירות מין שביצע. תקופתו כמפקד המחוז התאפיינה בהסלמת המצב הביטחוני בעיר, פעולות טרור נגד מתקנים עסקיים וציבורים כגון הרכבת הקלה, תחנת דלק ותחנת משטרה בהר הבית, רצח הנער מוחמד אבו ח'דיר שנחטף בשועפאט, שורה של פיגועי דריסה, ירי ודקירה, התנקשות בפעיל הימין יהודה גליק ועימותים בהר הבית. במחוז הוקם מרחב קדם, שאחראי על חלקים במזרח ירושלים ותפקידו לספק מענה משטרתי ושירות איכותי לחברה הערבית של המרחב.
בספטמבר 2014 הודיע על פרישתו מהמשטרה במהלך פרשת הניצבים, ובנובמבר הוחלף על ידי ניצב משה אדרי.
פריינטי נשוי ואב לשני ילדים. בעל תואר ראשון בקרימינולוגיה ותואר שני בחינוך.
הערות שוליים

↑  מפקד מחוז ירושלים - ניצב יוסי פריינטי, אתר משטרת ישראל (ארכיון)
↑  ניצב יוסי פריינטי מונה למפקד מחוז י-ם, אתר משטרת ישראל
↑  נועם דביר, מכת יידויי אבנים אל הרכבת הקלה בירושלים, באתר ynet, 12 באוקטובר 2014
↑  עומרי אפרים, מהומות בגבעה הצרפתית בירושלים: בקבוקי תבערה הושלכו על תחנת דלק, באתר ynet, 8 בספטמבר 2014
↑  שמעון איפרגן, ‏השוטרים שנטשו את הר הבית: "אנחנו מתביישים", באתר ‏מאקו‏, 29 ביולי 2014
↑  נועם דביר, עומרי אפרים, אביאל מגנזי ורועי קייס, פיגוע דריסה בירושלים: תינוקת נהרגה; שני פצועים קשה, באתר ynet, 22 באוקטובר 2014
↑  יוסי אלי, עמרי נחמיאס, יאיר אלטמן‏, פיגוע דריסה בירושלים: קצין מג"ב נהרג ו-11 פצועים, באתר וואלה, 5 בנובמבר 2014
↑  יהונתן ליס, עידו אפרתי, חייל נפצע קשה מירי בהר הצופים; הרוג וחמישה פצועים בפיגוע דריסה בירושלים, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2014
↑  עוזי ברוך, פיגוע דקירה בירושלים, באתר ערוץ 7, 11 בינואר 2014
↑  יוסי זילברמן וניר דבורי, ‏ההסלמה נמשכת: מהומות ומעצרים בהר הבית, באתר ‏מאקו‏, 20 באפריל 2014
↑  נועם דביר, תחת מטר אבנים: צפו בהתפרעות בהר הבית, באתר ynet, 13 באוקטובר 2014
↑  כוח משטרה השתלט על מתפרעים בהר הבית, אתר משטרת ישראל, 5 בנובמבר 2014
↑  מחוז ירושלים, באתר משטרת ישראל
↑  נועם דביר ועומרי אפרים, עוד ניצב עוזב: מפקד מחוז י-ם פורש מהמשטרה, באתר ynet, 28 בספטמבר 2014
יוסי קוצ'יק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בנובמבר 1951 (בן 72) ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תפקיד:  מנכ"ל משרד ראש הממשלה
 
יוסי קוצ'יק (נולד ב-14 בנובמבר 1951 בישראל) הוא פעיל ציבור ואיש עסקים ששימש כמנכ"ל משרד ראש הממשלה בתקופת כהונתו של אהוד ברק כראש הממשלה.
ביוגרפיה

יוסי קוצ'יק נולד ב-1951 בתל אביב, בן לרינה וחיים קוציק שעלו מפולין, ולו אח ואחות צעירים ממנו.
סיים בקיץ 1970 תיכון עירוני א' בתל אביב. בין השנים 1970 ל-1975 שירת בחיל האוויר והשתחרר בדרגת סרן. בין 1978 ל-1980 שימש כיועץ פוליטי לחבר הכנסת יגאל אלון. בשנת 1988 שימש כמנכ"ל משרד הקליטה וכסמנכ"ל למינהל במשרד הבריאות בין 1989 ל-1991. בין השנים 1991 ל-1994 שימש כראש משלחת העלייה בצפון אמריקה. ב-1994, שימש בו זמנית גם כראש המשלחת של הסוכנות היהודית בצפון אמריקה. בין השנים 1994 ל-1999 שימש כממונה על השכר במשרד האוצר. באפריל 1999 עזב את משרד האוצר ומונה לסמנכ"ל בנק דיסקונט, וביולי אותה שנה חזר שוב לשירות המדינה כמנכ"ל משרד ראש הממשלה
שימש כמנכ"ל המשרד תחת ראש הממשלה אהוד ברק, לאורך כהונתו בין השנים 1999 ל-2001. לאחר הפסדו של ברק בבחירות עבר לפעילות עסקית. בין השאר שימש כיו"ר חברת כוח האדם מנפאואר וכיו"ר חברת נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים, האחראית על פרויקט המערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב. לקראת הבחירות לכנסת ה-18 הצטרף לתנועה החדשה שרצה ברשימה משותפת עם מפלגת מרצ. לאחר הבחירות לכנסת ה-19 מונה לעמוד בראש צוות המשא ומתן הקואליציוני של מפלגת "התנועה".
בעל תואר ראשון במדע המדינה ויחסים בינלאומיים ותואר שני במינהל ציבורי, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
חבר בהנהלת המכון הישראלי לדמוקרטיה.
ביוני 2017 מונה לעמוד בראשות הוועדה לבחינת סמכויות הנהלת משרד האוצר.
בעלים של "קוצ'יק יזמות ניהול וייעוץ בע"מ" שמתמחה בתחום הסכמי שכר ועבודה, שותף עם מירב פרסי צדוק בתחום האסטרטגיה התקשורתית.
חבר דירקטוריון ביטוח ישיר וחבר בוועדה המייעצת בישראל של קרן וקסנר.
נשוי לנירית ואב לשלושה, מתגורר בהרצליה.
הערות שוליים

↑  דיאנה בחור ניר, יוסי קוצ'יק: "כשאמי ראתה שמישהו שמרוויח כסף מתלונן, היא אמרה: 'מזל שיש במה לנגב את הדמעות'", באתר כלכליסט, 3 בנובמבר 2011
↑  כתבי ynet ו"ידיעות אחרונות", לפיד מאיים: לא חושש להישאר באופוזיציה, באתר ynet, 4 בפברואר 2013
↑   חגי עמית, ועדה מיוחדת תנסה לפתור את המלחמות הפוליטיות במשרד האוצר, באתר TheMarker‏, 19 ביוני 2017
↑  מי אנחנו, באתר קרן וקסנר
|  מנכ"לי משרד ראש הממשלה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אהוד אבריאל  |  טדי קולק  |  יעקב הרצוג  |  שמחה דיניץ  |  מרדכי גזית  |  עמוס ערן  |  אליהו בן-אלישר  |  מתתיהו שמואלביץ'  |  אברהם טמיר  |  יוסי בן אהרון  |
|  1951–1952  |  1952–1964  |  1966–1972  |  1972–1973  |  1973–1975  |  1975–1977  |  1977–1980  |  1980–1984  |  1984–1986  |  1986–1992  |
|  שמעון שבס  |  צבי אלדרוטי  |  אביגדור ליברמן  |  משה ליאון  |  יוסי קוצ'יק  |  רפי פלד  |  אביגדור יצחקי  |  אילן כהן  |  רענן דינור  |  איל גבאי  |
|  1992–1995  |  1995–1996  |  1996–1997  |  1997–1999  |  1999–2001  |  2001–2001  |  2001–2004  |  2004–2006  |  2006–2009  |  2009–2011  |
|  הראל לוקר  |  אלי גרונר  |  יואב הורוביץ  |  רונן פרץ  |  צחי ברוורמן  |  יאיר פינס  |  נעמה שולץ  |  יוסי שלי  |  |  |
|  2011–2015  |  2015–2018  |  2019–2018  |  2019–2020  |  2020–2021  |  2021–2022  |  2022  |  מ-2023  |  |  |
יוסו נ'דור

| --- | --- |
נ'דור בהופעה בוורשה, 2009
נ'דור בהופעה בוורשה, 2009
 לידה:  1 באוקטובר 1959 (בן 65) דקר, סנגל 
 מוקד פעילות:  סנגל 
 תקופת הפעילות:  מ-שנות ה-70
 סוגה:  מוזיקת עולם, מוזיקה אפריקאית, Mbalax
 שפה מועדפת:  אנגלית, צרפתית 
 חברת תקליטים:  Chaos Recordings   Real World Records   Nonesuch Records
 פרסים והוקרה:  פרס הנסיך קלאוס (2002)  פרס גראמי לאלבום מוזיקת עולם עכשווית הטוב ביותר (2005)  פרימיום אימפריאל (2017)  פרס פולר למוזיקה (2013)  La Mar de Músicas (2022) 
 youssou.com
 פרופיל ב-IMDb
 
יוסו נ'דור (בצרפתית: Youssou N'Dour, נולד ב-1 באוקטובר 1959 בדקאר שבסנגל) הוא זמר סנגלי, נגן על כלי הקשה, פזמונאי, מלחין, שחקן, איש עסקים ופוליטיקאי.
בשנת 2004 הרולינג סטון תיאר אותו "כזמר המפורסם ביותר עלי אדמות שחי בכל אפריקה". בשנת 2012 שימש כשר התיירות והתרבות של סנגל, ואחר כך כיהן כשר התיירות והפנאי.
נ'דור פיתח סגנון ייחודי של מוזיקה פופולרית בסנגל בשם Mbalax, שמקורו הוא במוזיקה סנגלית מסורתית. נד'ור זכה בפרס על סרטו "Return to Goree" שבוים גם על ידי הבמאי השווייצרי פייר-איב בורגו.
בשנת 2006 לוהק כאולאודה אקוויאנו, עבד אפריקני משוחרר, שתמך בתנועה לביטול העבדות הבריטית, בסרט "רוחות של חופש".
קורות חייו

נ'דור נולד בעיר דקאר (DAKAR) שבסנגל, לאם ממוצא WOLOF שזו קבוצה אתנית בסנגל, ולאב מקבוצת SERER. בגיל 12 החל להופיע על במות לראשונה, ובתוך מספר שנים החל להופיע בקביעות עם להקת STAR BAND, שהייתה הלהקה המפורסמת ביותר בדקאר בתחילת שנות ה-70. מספר חברים מלהקה זו הצטרפו בהמשך לתזמורת הבאובאב (BAOBAB) שהיא תזמורת סנגלית המשלבת אלמנטים אפריקנים וקובנים.
אף על פי שלנ'דור יש קשר משפחתי מסורתי עם הגריוטים (מעבירי היסטוריה שבעל פה אפריקאים), הוא לא גדל במסורת הזו כלל. את המסורת הזו הוא למד מאחיו. כמו כן השקפת עולמם של הוריו עודדה אותו לאמץ השקפה מודרנית ולהיות פתוח למספר תרבויות, וזה מה שגרם לנ'דור להיות עם זהות שונה הנתונה להשפעות הן של מוצאה של האם והן למוצאו של אביו.
קריירה

בשנת 1979 הקים נ'דור אנסמבל בשם Étoile de Dakar (הכוכב של דקאר). הפרויקט הראשון של נ'דור עם האנסמבל היה בסגנון הלטיני אשר היה נפוץ באותה תקופה ברחבי אפריקה. בשנת 1980 הוא פיתח סגנון ייחודי עם Super Étoile de Dakar. הנגנים היו Jimi Mbaye על הגיטרה, הבסיסט היה Habib Faye ועל התמה (תוף מדבר) ניגן Assane Thiam.
בשנת 1991 נ'דור פתח אולפן הקלטות משלו, ובשנת 1995 כבר הקים חברת תקליטים משלו. נ'דור הוא אחד המוזיקאים האפריקאים המפורסמים ביותר בהיסטוריה. הוא משלב במוזיקה שלו ערבוב של מוזיקה סנגלית מסורתית (MBALAX) עם השפעות של רומבה קובנית, היפ הופ, ג'אז וסול. כל אלה הפכו אותו לנערץ ואהוב על ידי מיליונים.
במערב הוא ביצע שיתופי פעולה עם מגוון אמנים כמו סטינג, פול סיימון, וייקלף ז'אן, טרייסי צ'פמן, פיטר גבריאל, פול סיימון, לו ריד, ברוס ספרינגסטין, אקסל רד, דיידו, וג'יימס ניוטון הווארד. הלהיט הגדול ביותר שלו במערב היה Seven Seconds, אותו שר בשנת 1994 עם הזמרת ננה צ'רי, כאשר נ'דור שר בשפת הוולוף ובצרפתית, וצ'רי שרה באנגלית. שיר זה הגיע למקומות גבוהים במיוחד במצעדי הפזמונים של מרבית מדינות אירופה: מקום ראשון במצעדים של צרפת ושווייץ, ומקום שלישי במצעדים של גרמניה ובריטניה. במצעד הבילבורד הוט 100 היוקרתי של ארצות הברית, נכנס השיר למקום ה-98. עבודותיו של נ'דור ספגו את כל הספקטרום המוזיקלי של סנגל. לעיתים ניתן למצוא בהן נגיעות של רוק או מוזיקת פופ, הלקוחות מחוץ לתרבות הסנגלית.
בחודש יולי 1993, האופרה האפריקנית שהולחנה על ידי נ'דור הוצגה באופרה גרנייה עבור הפסטיבל הצרפתי בפריז.
בשנת 1998, נ'דור כתב וביצע את "la cour des grands", ההמנון הרשמי של מונדיאל 1998, אותו שר ביחד עם הזמרת הבלגית אקסל רד.
המגזין Folk Roots תיאר אותו כמוזיקאי האפריקאי של המאה. נ'דור טייל ברחבי העולם במסגרת סיבובי הופעות שונים שלו במשך כשלושים שנה. בשנת 2005 הוא זכה בפרס הגראמי האמריקאי על אלבומו "מצרים" בקטגוריית מוזיקת עולם. נ'דור הוא הבעלים של L'Observateur אחד העיתונים אשר נמצאים בתפוצה הגדולה ביותר בסנגל, הוא גם הבעלים של תחנת הרדיו RFM וערוץ טלוויזיה TFM.
בשנת 2006 הוא גילם תפקיד של אפריקני בריטי בשם אולאודה אקוויאנו, Olaudah Equiano, בסרט "רוחות של חופש" (AMAZING GRACE). סרט המתעד את המאבק של התנועה לביטול העבדות באימפריה הבריטית.
בשנת 2008 נ'דור הציע את אחת מיצירותיו המולחנות B'ebe' לזמרת הצרפתייה סינתיה בראון.
בשנת 2011 נ'דור קיבל תואר דוקטור לשם כבוד במוזיקה מאוניברסיטת ייל.
בשנת 2013, זכה נ'דור בפרס המוזיקה פולאר מטעם שוודיה על סך 150,000 דולר, לקידום הבנה בין הדתות, כמו גם עבור המוזיקה שלו.
פעילות ואקטיביזם חברתי

ב-16 באוקטובר 2000 נ'דור היה מועמד של "שגרירי רצון טוב" של ארגון המזון והחקלאות של האו"ם (FAO).
בסנגל נ'דור הפך לאייקון תרבותי רב עוצמה המעורב בנושאים חברתיים. בשנת 1985 הוא ארגן קונצרט למען שחרורו של נלסון מנדלה מהכלא. בשנת 1988 הוא היה שחקן בולט בארגון אמנסטי אינטרנשיונל הפועל למען זכויות אדם. הוא עבד עם האו"ם ועם יוניצ"ף, והחל את פרויקט JOKO להקמת "קפה אינטרנט" באפריקה ולחבר קהילות של סנגלים ברחבי העולם. בשנת 2007 הוא ביצע גרסת קאבר לשירו של ג'ון לנון "Jealous Guy", למען הקמפיין הבין-לאומי להצלת חבל דרפור שבסודאן.
בשנת 2007 נ'דור הופיע במסע פרסום משותף של ספרד וסנגל כדי להביא לידיעת הציבור באפריקה על ההשלכות הדרמטיות של הגירה בלתי חוקית.
בשנת 2008, נ'דור הצטרף לוועדת הכבוד של נשיא צרפת ז'אק שיראק. באותה השנה ארגון המימון לעסקים קטנים של נ'דור שנקרא בירימה, Birima, הושק בשיתוף עם בנטון ענקית האופנה.
בשנת 2009 נ'דור שחרר את השיר "Wake Up (It's Africa Calling)", תחת הפקה יצירתית שנועדה לסייע לארגון הבריאות הבין-לאומי Intrahelp בקמפיין שלהם להשגת ציוד רפואי לאפריקה. השיר בוצע על ידי מספר אומנים כמו נאז, פיטר באק מלהקת R.E.M, ודאנקן שייק, כדי לעזור לגייס כסף למען הקמפיין.
קריירה פוליטית

בתחילת 2012 נ'דור החליט להיכנס למירוץ לנשיאות של סנגל והתחרה כנגד עבדוליי ואד, שזו הייתה הפעם השלישית שבה הוא רץ לנשיאות, דבר אשר גרם להצתה של מחאה אלימה, שהתעוררה בין השאר בעקבות רוויה של הציבור מהפסקות חשמל חוזרות ונשנות, ויוקר מחיה גבוה. החוקה בסנגל מגבילה את הנשיא לכהונה של שתי קדנציות, והנשיא ואד ניצל פרצה בחוק כדי להודיע על התמודדות נוספת.
נ'דור ראה בהתמודדות שלו חובה פטריוטית ממעלה ראשונה, וטען שהוא האלטרנטיבה למנהיגות הנוכחית. לפני כניסתו לפוליטיקה הוא צוטט אומר: "בשבילי יש שתי סנגל, סנגל של מי שיש לו וסנגל של מי שאין לו, החשש שלי הוא מסנגל של מי שאין לו".
שאיפתו של נ'דור הייתה לאתגר את האליטות הפוליטיות, והיותו של נ'דור אהוב ומשפיע בארצו במגוון תחומים גרמה להצהרותיו תוקף ומשקל. נ'דור בריצתו לנשיאות שאף להגן על הדמוקרטיה, על החירות ועל אנשים צעירים. נ'דור נאלץ לפרוש מן המירוץ, היות שלא אסף מספיק חתימות אשר יקנו לו את הלגיטימציה להתחיל במסע הבחירות.
בשנת 2012 הוכרז כי נ'דור מונה להיות שר התיירות והתרבות בקבינט של ראש הממשלה החדש שנבחר, עבדול מאביי.
דיסקוגרפיה > אלבומים

Bitim Rew (1984)
Nelson Mandela (1986
Immigrés (1988)
The Lion (1989)
Set (1990)
Eyes Open (1992)
The Guide (Wommat) (1994)
Gainde – Voices from the Heart of Africa (1995)
Djamil (1996) – anthology
Lii (1996)
St. Louis (1997)
Inedits 84–85 (1997) – compilation
Special Fin D'annee Plus (1999)
Le Grand Bal a Evry" (1999)
Rewmi (1999)
Joko: From Village To Town (2000)
Joko: The Link (2000
Le Grand Bal (2000)
Batay (2001)
Le Grand Bal a Bercy (2001)
Nothing's In Vain (Coono Du Réér) (2002)
Youssou N'Dour and His Friends (2002) – compilation
Kirikou Et La Sorciere (2004)
Egypt (2004)
Jigeen Gni (2005) – single
Alsaama Day (2007)
Rokku Mi Rokka (2007) – No. 30 in Rolling Stone's Top 50 Albums of 2007.[23
Special Fin D'annee: Salagne-Salagne (2009)
Dakar – Kingston (2010)
I Bring What I Love" (2010) – video
Mbalakh Dafay Wakh (2011)
Fatteliku (2014)
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

The Best Of Youssou N'Dour (1995)
Euleek Sibir with Omar Pene (You et Pene) (1996)
Immigrés/Bitim Rew (1997)
Best of the 80's (1998)
Hey You: The Essential Collection 1988–1990 (1998)
Birth Of A Star (2001)
The Rough Guide To Youssou N'Dour & Etoile de Dakar (2002)
7 Seconds: The Best Of Youssou N'Dour (Remastered) (2004)
Instant Karma: The Amnesty International Campaign to Save Darfur— John Lennon's "Jealous Guy" (2007)
סרטים

רוחות של חופש (2006) – נ'דור גילם את אולאודה אקוויאנו, עבד משוחרר שהיה דמות מפתח במאבק לביטול העבדות בבריטניה.
נ'דור השתתף כמוזיקאי בפסקול של הסרט Retour à Gorée (החזרה אל גורה) משנת 2007, ושיחק את עצמו במסע מהאי גורה לארצות הברית וחזרה. חוקר את המקורות של הג'אז אשר הגיעו עד לעידן של הסחר בעבדים באפריקה באמצעות קונצרט בו השתתפה קבוצה בין-לאומית של אמנים.
סרט נוסף נקרא Youssou N'Dour: I Bring What I Love (2008). צולם דרך הקלטת האלבום "מצרים" (Egypt) והשלכותיו. פורסם בארצות הברית בגרסת DVD על ידי Oscilloscope Laboratories.
יאללה

יַאללַה היא מילה־משפט בסלנג העברי בישראל ומשמשת בהגדרתה כמילת זירוז ("קדימה!"). מקורה של המילה הוא מהערבית המדוברת – يَلا (יַלָא) או يَلَه (יַלָה), כשלמעשה זה צירוף של שתי מילות הביטוי – يَا ٱللّٰ (יא אללה) שפירושו "הו אלהים!". בסלנג ובדיבור השוטף של העברית המודרנית, יש למילה מספר תפקידים ומשמעויות סמנטיות שונות, בהתאם למיקומה במשפט ולדרך ההגייה – הגיית המילה במהירות נעשית לרוב לצורך זירוז, ואילו הגייה ארוכה ומודגשת נעשית דווקא לשם הבעת ספק או זלזול.
השימוש במילה "יאללה" הוא נפוץ מאוד, והיא נמצאת יחד עם מילות הסלנג בהן נעשה השימוש הרחב ביותר בלשון הדיבור הישראלית, כמו למשל, יאללה ביי.