stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רייג'בייט
אטימולוגיה, הגדרה ומונחים קשורים

לביטוי רייג'בייט מונחים משיקים רבים, המתייחסים גם לפעולות של שתילת מידע שיגרום לזעם, "קצירת" הזעם ממשתמשים ועוד; כולם סוגים של סלנג אינטרנטי המתייחסים לטקטיקות מניפולטיביות הניזונות מהפחדה והכעסה של משתמשים. רייג'בייט והמונחים המשיקים לו הם כולם צורות של קליקבייט, מונח המשמש מאז 1999, שמתייחס לטקטיקה מעודנת יותר, נפוצה יותר ושנתפסת כפחות שלילית. המונח רייג'בייט, שמשמש לפחות מאז 2009, הוא צורה שלילית מאוד של קליקבייט שכן הוא מסתמך על זעם, כעס, חרדה ופחד כדי לעניין משתמשים, בעוד שקליקבייט מעורר תחושות חיוביות יותר: סקרנות, שעשוע, עניין והפתעה.
במאמר של המגזין האטלנטיק על אסטרטגיה רפובליקנית, הסופרת האמריקאית מולי ג'ונג-פאסט תיארה את הרייג'בייט כ"מיזוג לא קדוש של אלגוריתמים וחרדה", שכן נמצא שאלגוריתמים ברשתות חברתיות רבות מתגמלים תוכן רייג'בייט ומעלים את החשיפה אליו.
קליקבייט על כל צורותיו, כולל רייג'בייט, הוא סוג של מניפולציה תקשורתית, ובפרט מניפולציה אינטרנטית; מטרתו העיקרית היא לעודד אנשים להגיב אליו ובכך לייצר הכנסה, אך הוא יכול גם לשמש לשם השפעה על דעותיהם של המשתמשים. לפי ניתוח מנובמבר 2016 של פייסבוק, קליקבייטים מתוכננים למען הטיית האישוש אצל קבוצות מסוימות.
מאמר מ-25 במאי 2016 תיאר רייג'בייט כ"תאום מרושע לקליקבייט".
כבר ב-2012, מחקרים הראו שבתקשורת וגם בפוליטיקה, ייצור זעם הוא כלי רב עוצמה במניפולציות תקשורתיות. בתקשורת הפוליטית, הזעם האמיתי והמומצא מושך אנשים, מה שהופך סיפורים מעוררי הזעם לפופולריים מאוד ובכך גם לרווחיים מאוד.
דוגמאות לרייג'בייט

פייסבוק "הואשמה בעידוד של שנאה עדתית, בהכוונת משתמשים לקיצוניות ולתיאוריות קונספירציה ותמרוץ פוליטיקאים לנקוט עמדות מפלגות יותר", על פי דיווח של וושינגטון פוסט מ-2021. למרות דיווחים קודמים על שינויים באלגוריתמים של פייסבוק לשם הפחתת קליקבייט, גילויים של חושפת השחיתויות פרנסס האוגן מראים שהאלגוריתמים עושים בדיוק את ההפך.
דוגמה לכך נמצאת במקרה מעורר ביקורת בו פייסבוק, עם יותר מ-25 מיליון חשבונות במיאנמר, לא הסירה או הורידה חשיפה לפוסטים מכילי רייג'בייט שהתמקדו במיעוט המוסלמי רוהינגיה במיאנמר, דבר שלכאורה עודד את רדיפת הרוהינגיה במיאנמר. בשנת 2021, תובענה ייצוגית בסך 173 מיליארד דולר נגד מטא, חברת האם של פייסבוק, בשם פליטי הרוהינגיה טענה כי "האלגוריתמים של פייסבוק מגבירים דברי שטנה".
בשנת 2016 האלגוריתמים של פייסבוק אומנו לכאורה לסנן ביטויים שהיו בשימוש תדיר בכותרות קליקבייט ורייג'בייט בדומה למסננים שמסירים דואר זבל. מפרסמים שממשיכים להשתמש באלו נענשו לכאורה באמצעות אובדן משתמשים.
דו"ח משנת 2021 של הוושינגטון פוסט חשף שפייסבוק לא פיקחה כראוי על השירות שלה מחוץ לארצות הברית. החברה השקיעה רק 16% מתקציבה כדי להילחם במידע מוטעה ובהסתה במדינות מחוץ לארצות הברית. בנוסף החברה הקצתה 84% ממשאביה לארצות הברית המהווה רק 10% מהמשתמשים היומיים של פייסבוק.
ראו גם

קליקבייט
בריונות רשת
תופעת אינטרנט
טרול אינטרנטי
הערות שוליים

↑  Twitter
1 2  Molly Jong-Fast, Owning the Libs Is the Only GOP Platform, The Atlantic, ‏2022-01-13 (באנגלית)
↑  Derek Thompson, Upworthy: I Thought This Website Was Crazy, but What Happened Next Changed Everything, The Atlantic, ‏2013-11-14 (באנגלית)
1 2 3  ashworthwritesreviews, Ragebait: Clickbait’s Evil Twin, Ashworth's film reviews, ‏2016-07-19 (באנגלית)
1 2  Jeans, Frank, "Rage Bait", Urban Dictionary, 2014
1 2  Rage baiting | Westside Seattle, www.westsideseattle.com
1 2  Kuncan Dastner (2021-03-12), Rage Baiting: How TikTok Promotes Harmful Content, נבדק ב-2024-07-12
↑  Rusnell, Charles, "The Attack on Freeland Sprouts from 'Rage Farming'", ‏28.08.2022
1 2  "Clickbait: The changing face of online journalism". BBC News (באנגלית בריטית). 2015-09-14. נבדק ב-2024-07-12.
↑  Nygma, E., "Rage baited", Urban Dictionary, 2009
↑  This is how Facebook’s fake-news writers make money - The Washington Post, web.archive.org, ‏2016-11-19
↑  Timothy J. Ryan, What Makes Us Click? Demonstrating Incentives for Angry Discourse with Digital-Age Field Experiments, The Journal of Politics 74, 2012-10, עמ' 1138–1152 doi: 10.1017/S0022381612000540
↑  Lee Rainie, Cary Funk, Monica Anderson and Alec Tyson, 3. Mixed views about social media companies using algorithms to find false information, Pew Research Center, ‏2022-03-17 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Will Oremus, Chris Alcantara, Jeremy B. Merrill, Artur Galocha, How Facebook shapes your feed, Washington Post (באנגלית)
1 2  Milmo 2021.
↑  Mahtani 2018.
1 2  Akinwotu 2021.
1 2  Zakrzewski et al. 2021.
↑  OHCHR 2018.
↑  European Parliament 2021.
1 2  Constine 2016.
רחל בוימוול

| --- | --- |

 לידה:  4 במרץ 1914 אודסה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  16 ביוני 2000 (בגיל 86) ירושלים 
 מדינה:  ישראל, ברית המועצות 
 עיסוק:  סופרת, משוררת ומתרגמת יידית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מוסקבה השנייה 
 שפות היצירה:  יידיש 
 בן או בת זוג:  זיאמה טלסין 
 צאצאים:  יוליוס טלסין
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  1971 - פרס לתרבות יידיש מטעם הקונגרס היהודי לתרבות יידיש ע"ש פ' אטרן
 
רחל בּוֹימְווֹל (בכתיב יידי: בוימוואָל ברוסית: Рахиль Баумволь;‏ 4 במרץ 1914 - 16 ביוני 2000) הייתה סופרת, משוררת ומתרגמת יידית. כתבה גם בלשון הרוסית.
קורות חיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
רחל בוימוול נולדה באודסה, בתו של יהודה ליב בוימוול, שחקן, מנהל תיאטרון, ומחבר אופרות.
בילדותה, בשנת 1920, נרצח אביה בפוגרום בעת סיבוב הופעות עם הלהקה היהודית שלו. רחל גדלה בבית ספוג ערכי תרבות, יהודיים וכלליים, שהשפות המדוברות בו היו יידיש ורוסית.
שיריה הראשונים נדפסו בירחון הנוער הקומוניסטי, הקומסומול, ביידיש, "פיאנער", שיצא לאור במוסקבה בשנות העשרים הראשונות. היא הייתה אז ילדה בת תשע, אבל אמה התעקשה לרשום את השירים הללו ולפרסמם.
בעת מלחמת העולם השנייה נדדה רחל בוימוול עם משפחתה מזרחה, ומצאה מחסה בטשקנט, אוזבקיסטן. עם תום המלחמה שבה לרוסיה והשתקעה במוסקבה, שם כתבה שירים, שירים לילדים, סיפורים ומעשיות. היא עצמה תרגמה את יצירותיה מיידיש לרוסית, וספריה, כעשרים במספר, נדפסו בשתי הלשונות.
בוימוול הייתה נשואה למשורר היידי זיאמה (זלמן) טֶלֶסין (טעלעסין) (1908–1996). בני הזוג היו הורים לבן יחיד, יוליוס טלסין, דיסידנט ואקטיביסט ציוני בברית המועצות. בשנת 1969 הגיש בנם בקשה לעלות לארץ ישראל, וב-1970 הותר לו לעלות.
בשנת 1971 הצטרפו אליו הוריו, והשתקעו בירושלים.
כתיבתה של בוימוול בכל הסוגות היא מלאת דמיון, חריפת ביטוי, רעננה ומגובשת. ספריה עוררו עניין בין הקוראים הרוסיים, ושנים עשר מהם נדפסו במשך השנים. משיריה תורגמו לעברית שירים בודדים, בידי אוריאל אופק, אברהם שלונסקי ושמואל יזרעאלי. שניים מספריה ראו אור בתרגום לעברית.
רחל בוימוול נפטרה בשנת 2000 בירושלים.
ארכיונה שמור בספריה הלאומית.
פרסים

1971 - פרס לתרבות יידיש מטעם הקונגרס היהודי לתרבות יידיש ע"ש פ' אטרן.
ספריה

קינדער לידער. (שירי ילדים). ראכעלע בוימוואל. מאסקווע: צענטראלער פעלקער-פארלאג פון פ.ס.ס.ר., 1931.
פיאנערנ: קינדער-לידער (חלוצים - שירי ילדים). ראכל בוימוואל. מאסקווע : עמעס, 1934.
לידער (שירים). ראכל בוימוואל. מינסק : מעלוכע-פארלאג, 1936.
וויינשל-ביימער בליענ (עצי הדובדבן פורחים). ראכל בוימוואל. מינסק: מעלוכע-פארלאג, 1939.
לידער (שירים). ראכל בוימוואל. מאסקווע: דער עמעס, 1940.
ליבשאפט: לידער (אהבה: שירים). ר. בוימוואל. מאסקווע: אגיז - מעלוכע-פארלאג דער עמעס, 1947.
אויסגעבענקט (געגועים). רחל בוימוואל. תל אביב: פארלאג י.ל. פרץ, תשל"ב 1972.
א מאל איז געווען א העלפאנד: מעשהלעך פאר קליין און גרויס (פעם היה פיל: סיפורים לקטנים וגדולים). רחל בוימוואל. תל אביב: פארלאג י.ל. פרץ, תשל"ג 1973.
דניאל פינקלקרויט: א יידישער אקטיאר 1894-1971 (דניאל פינקלרויט - שחקן יהודי). צונויפגעשטעלט רחל בוימוואל. (ירושלים, 1974).
פון ליד צו ליד  (משיר לשיר). רחל בוימוואל. (ירושלים, 1977).
דריי העפטן (שלוש מחברות). רחל בוימוואל. ירושלים, 1979.
אליין דאס לעבן (החיים לבד). רחל בוימוואל. ירושלים: שמואל און רבקה הורוויץ-פאנד ביי דער יידישער קולטור געזעלשאפט, תשמ"ד 1983.
מיין יידיש (היידיש שלי). רחל בוימוואל. תל אביב: שמואל און רבקה הורוויץ-ליטעראטור-פאנד ביי דער יידישער קולטור-געזעלשאפט, תשמ"ח 1988.
ווונדערוועלט (עולם פלא). רחל בוימוואל. ירושלים: הארץ, תשנ"א 1990.
אנטקעגן דעם וואס איר זאגט: אידיאמאטישע אויסדרוקן (בקשר למה שאתה אומר: ביטויים אידיומאטיים). רחל בוימוואל. ירושלים: פארלאג הארץ, תשנ"א 1991.
צוגעבונדקייט: 170 נייע לידער (קשר רגשי: 170 שירים חדשים). רחל בוימוואל. ירושלים: הארץ, תשנ"ה 1995.
טרייסט און טרויער: הונדערט נייע לידער (נחמה וצער: מאה שירים חדשים). רחל בוימוואל. ירושלים: הארץ, תשנ"ח 1998.
ספריה > בתרגום עברי

חמשים אגדה ואגדה; תרגם שלמה אבן-שושן; ציירה מיכל אפרת, תל אביב: הקיבוץ המאוחד; אגודת הסופרים העברים ('ספריית שבות ע"ש חיים הזז לתרגומי יצירות של סופרים עולים), תשל"ג.
שירי זמנים שונים; מיידיש: בידי מתרגמים שונים; הביא לדפוס: שלמה אבן-שושן, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1989. (עברית ויידיש עמוד מול עמוד)
לקריאה נוספת

בערל כהן, לעקסיקאן פון יידיש שרייבערס, ניו יורק: רעיה אילמאן-כהן, 1986.
הערות שוליים

↑  Yehuda Leib Boymvol באתר Lives in the Yiddish Theatre, על פי הלקסיקון לתיאטרון יידיש מאת זלמן זילברצווייג.
↑  זיאַמע טעלעסין באתר בית לייוויק.
↑  A Number of Soviet Jews, Including Yosif Kazakov, Have Been Granted Exit Visas, JTA, April 28, 1970; באו 2 העולים מברה"מ, דבר, 8 במאי 1970; Russian Jew Allowed to Leave Ussr; Soviet Jewish Woman Seeks Help to Emigrate, JTA, May 8, 1970; דב גולדשטיין, החותם ממוסקבה וחבריו בירושלים, מעריב, 22 במאי 1970; ו. בוריסוב, עם טלסין ליד הכותל, מעריב, 29 במאי 1970, המשך.
↑  באגודת סופרי אידיש בית-לייוויק, דבר, 7 באוקטובר 1971.
↑  ארכיון רחל בוימוול, בספרייה הלאומית
↑  באגודת סופרי אידיש בית-לייוויק, דבר, 7 באוקטובר 1971.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311691305171  PLWABN: 9810656557705606  BnF: cb14573396f (data)  CiNii: DA02570815  GND: 124457282  ISNI: 0000 0001 1698 2828  LCCN: n84113936  LNB: 000095523  NKC: xx0065479  SUDOC: 261780638  VIAF: 109811160   WorldCat (עם VIAF): 109811160
שירת הברבור

ערך זה עוסק בביטוי מטפורי. אם התכוונתם לסרטו של טוד סטפנס משנת 2021, ראו .
ברבור ממין "הברבור האילם" פורש כנפיו
שירת הברבור הוא ביטוי מטפורי שמשמעו היצירה האחרונה, או האמירה האחרונה של מוזיקאי או משורר. בהרחבה, משמש הביטוי לציון הפעולה האחרונה או היצירה האחרונה בתחום פעולה מסוים לפני עזיבתו.
רקע

מקור הביטוי במיתוס הנושן לפיו הברבור המצוי (Cygnus olor, "הברבור האילם") אינו משמיע קול במהלך חייו, אך בגוועו הוא משמיע שירה ענוגה ושוברת לבבות. המיתוס היה מוכר כבר בעת העתיקה. פליניוס הזקן עוסק בספר העשירי של "תולדות הטבע" שלו בציפורים, ובפרק 32 שנושאו ברבורים מציין: "נטען כי ברגע מותו הברבור משמיע שיר אבל, אך זוהי שגיאה, לדעתי, לפי בדיקות שביצעתי במספר הזדמנויות."
בפועל, לא רק שהברבור המצוי אינו משמיע שיר אֵבֶל בעת מותו, הוא אינו אילם כלל, וישמיע קול חצרוץ דק או קול נשיפה בעת רוגזה או כאשר מאיימים על הטריטוריה שלו. ייתכן שהסיפור נולד משום שהברבור המצוי נוטה פחות להשמעת קולות מהברבור השר (Cygnus cygnus) בעל המקור הצהוב, או מקרוב משפחתו הברבור הקטן (Cygnus bewickii).
השימוש בביטוי רווח בספרות, בשירה ובמוזיקה, כשהיצירה המפורסמת ביותר בנושא היא ככל הנראה מחזור השירים "שירת הברבור" של פרנץ שוברט (Schwanengesang), שפורסמה בשנת מותו, 1828. הביטוי התגלגל ככל הנראה לעברית מן הגרמנית, אולי בהשפעת יצירתו של שוברט.
שטוקהורן

| --- | --- |

העיירה אמזולדינגן והר שטוקהורן (במרכז)
 מידע כללי
 גובה:  2,190 מטר
 מדינה:  שווייץ 
 מיקום:  שווייץ שווייץ, קנטון ברן
 רכס הרים:  האלפים הברניים
 אורך הרכס:  100 קילומטר
 קואורדינטות:  46°41′38″N 7°32′15″E﻿ / ﻿46.69389°N 7.53750°E﻿ / 46.69389; 7.53750
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.שטוקהורן(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.שטוקהורן(למפת ברן רגילה) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץשטוקהורן(למפת ברן מוגדלת) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץשטוקהורן
 
שטוקהורן (Stockhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,190 מטר, וממוקם ברמת ברן בקנטון ברן בשווייץ.
גאוגרפיה

שטוקהורן הוא ההר הצפון-מערבי ביותר באלפים הברניים. הוא חלק מהאזור הנקרא "טרום האלפים" (Pre-Alps), המשתרע לאורך 13 קילומטר וכולל את שכבות ההרים הנמוכות יותר, המתחיל בשפלה השווייצרית ומגיע עד לרכס המרכזי. ההר אינו חלק מרכס הרים ועומד לבדו בין הרכסים ניזן-אלבריסטהורן (המתחיל על אגם תון בהר ניזן (2,362) ועולה בהדרגה דרך ההרים פרומברגהורן (2,394) הוניזן (2,454) מאנליפלואה (2,652) גסור (2,708) ועד להר אלבריסטהורן (2,764) שצופה על העיירה לנק בסמיכות להר וילדשטרובל שברכס המרכזי) וגאנטריש-שאפברג (המהווה את הרכס הצפוני ביותר באלפים הברניים ומתחיל ליד העיר תון בהר גאנטריש (2,175) וממשיך לאורך עמק זימן דרך ההרים מרה (2,087) שאפארניש (2,107) קייזראג (2,189) עד לסיומו בהר שאפברג (2,239) ליד אגם גרוייר (Lake of Gruyère) בשפלה השווייצרית).
מצידו הדרומי חולש ההר על עמק זימן (Simmental) צדו המזרחי צופה על אגם תון והעיר תון, צדו הצפוני מתמזג אל תוך השפלה השווייצרית ובצדו המערבי נמצא הר גאנטריש.
למרגלות ההר מדרום בעמק זימן שוכנת העיירה ארלנבאך בזימנטל (Erlenbach im Simmental), ולמרגלותיו מצפון לפני העיר תון נמצאת העיירה אמזולדינגן (Amsoldingen).
תיירות

ניתן להגיע כמעט עד פסגת ההר באמצעות רכבל, שהוקם בשנת 1969, ותחנתו הראשונה היא בעיירה ארלנבאך בזימנטל, משם ניתן להמשיך במנהרה באורך 70 מטר, הנגישה גם לכיסאות גלגלים ועגלות, אל המרפסת הפנורמית שנפתחה בשנת 2013, וממנה ניתן לראות מצד אחד את רכס היונגפראו, הכולל את ההרים מנך, אייגר, שרקהורן ועוד, ומן הצד השני את אגם תון ואת עמק נהר ארה, וכן את העיר אינטרלאקן ואת הרי היורה. בעת ראות טובה ניתן לראות אפילו את אזור היער השחור.
בפסגת ההר ישנה מסעדה, והיא נקודת התחלה למספר מסלולי הליכה. בצדו המערבי של ההר נמצא אגם אוברשטוקנזה (Oberstockensee) בגובה 1,650 מטר, ועל צדו הדרומי אגם הינטרשטוקנזה (Hinterstockensee) בגובה 1,550 מטר, שניהם מפורסמים בכמות הדגה המצויה בהם ומהווים מוקד משיכה לדייגים. נחל תת-קרקעי מחבר בין שני האגמים.
ספורט

החל משנת 2004 מתקיים בהר אחת לשנה, בחודש יולי, 'מרוץ חצי המרתון שטוקהורן' המתחיל בעיירה אוברוויל בזימנטל (Oberwil im Simmental), ומסתיים בפסגת ההר. הפרש הגבהים לאורך 21.5 הקילומטרים הוא 1,353 מטר.
רחל ברגשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1939 (בת 85 בערך)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 מועדון:  הפועל גוש זבולון
 מאמן:  יוסף טלקי
 
רחל ברגשטיין (נולדה בשנת 1939) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה.
ביוגרפיה

ברגשטיין התאמנה בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי.
ביוגרפיה > 1952

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1952 זכתה ברגשטיין במדליית ארד במשחה ל-100 מטר בתוצאה של 1:40.9 דקות, אחרי ויויאן חסון שקבעה שיא ישראלי חדש לנוער של 1:37.4 דקות, שיפור לשיא הישראלי של אסתר וייסליצר מהפועל חיפה (1:37.8 דקות) וש. לנדס מברית מכבים עתיד (1:40.8 דקות).
ביוגרפיה > 1953

בתחרות שנערכה בכפר המכבי בסוף אוקטובר 1953 קבעה ברגשטיין במשחה ל-150 מטר מעורב שיא ישראל חדש של 2:32.2 דקות, שיפור לשיא הקודם (2:39.8 דקות).
ביוגרפיה > 1954

באליפות הקרב רב הראשונה שנערכה בישראל, ברמת השופט, בתחילת אוקטובר 1954 זכתה ברגשטיין במקום הראשון עם 1523 נקודות, לפני אילנה רייזנר חברתה לקבוצה (1006 נקודות) ונועה מוזר מהפועל תל עמל (1004 נקודות). שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל היא זכתה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:17.2 דקות, אחרי שושנה ריבנר מברית מכבים עתיד (1:14.7 דקות) ולפני חברתה לקבוצה ירדנה שאל (1:27.1 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופש בתוצאה של 6:37.3 דקות, אחרי שושנה ריבנר (6:04.5 דקות) ולפני ירדנה שאל (6:56.5 דקות).
בתחרות שנערכה במזרע בנובמבר אותה שנה היא קבעה במשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא ישראל חדש, שיא יסוד של 3:31.5 דקות.
ביוגרפיה > 1955

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1955 זכתה ברגשטיין בשלוש מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:17.6 דקות, אחרי שושנה ריבנר (1:09.5 דקות) ולפני דורית שרצר מברית מכבים עתיד (1:22.3 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 6:30.8 דקות, אחרי שושנה ריבנר (5:46.3 דקות) ולפני דורית שרצר (6:33.0 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:41.3 דקות, אחרי דורית שרצר (1:36.3 דקות) ולפני יהודית לוזיה מהפועל אפיקים (1:46.5 דקות).
ביוגרפיה > 1956

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1956 זכתה ברגשטיין במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:17.1 דקות, אחרי שושנה ריבנר (1:09.3 דקות) ולפני דורית שרצר (1:19.6 דקות).
הערות שוליים

↑  דבר הספורט - השחיינים עוד לא הספיקו לנוח, דבר, 15 באוקטובר 1952
↑  שחיה - תחרויות שחיה בגוש זבולון, הארץ, 25 באוקטובר 1953
↑  ספורט - סלפטר וברגשטיין אלופי קרב רב, על המשמר, 3 באוקטובר 1954
↑  שלמה מוזר, אורות וצללים באליפות השחיה, דבר, 17 באוקטובר 1954
↑  שיאים חדשים הושגו בשחיה, מעריב, 7 בנובמבר 1954
↑  ישראל פז, מנדלבוים: 100 חתירה-1:00,6 דק', ריבנר: 100 חתירה - 1:09.5 דק', על המשמר, 9 באוקטובר 1955
↑  4 שיאים ארציים הוצבו באליפות ישראל בשחייה, דבר, 7 באוקטובר 1956
↑  5 שיאים והפתעות באליפות ישראל בשחייה, חרות, 7 באוקטובר 1956
שירותי חירום

רכב חפ"ק כיבוי אש
שירותי חירום והצלה הם ארגונים שונים אשר אחראיים לביטחון הציבור. חלק מהארגונים מטפלים במקרי חירום ספציפיים (כגון מקרה חירום רפואי), בעוד אחרים יכולים לטפל במספר סוגים שונים של מקרי חירום. רבים מהארגונים מקיימים פעילות מניעה והסברה על מנת שהאוכלוסייה תוכל למנוע, לזהות ולהתריע על מקרי חירום.
לשירותי החירום יש מספרי טלפון מיוחדים המקושרים למוקדי חירום. בחלק מן המדינות משמש מספר אחד לכל שירותי החירום (כגון 911 בארצות הברית), ובחלק יש מספרי חירום ייעודיים לכל שירות בנפרד.
זמינות שירותי החירום תלויה רבות במיקום הפיזי, בנוסף בחלק מהמקרים השירות יינתן רק בגין תשלום או ביטוח מתאים.
שירותי חירום עיקריים

קיימים שלושה שירותי חירום עיקריים:
משטרה – אכיפת חוק, ביטחון הציבור, שמירה על הסדר הציבורי ומניעת פשיעה ופגיעה באנשים וברכושם.
מכבי אש – בעיקר כיבוי שריפות ופעולות חילוץ.
מגן דוד אדום בישראל – שירותי חירום רפואיים, ארגון ההצלה הלאומי, אשר הוקם מתוקף חוק (חוק מגן דוד אדום התש"י - 1950).
במדינות מסוימות פועלים שלושת גופי החירום הנ"ל כיחידות נפרדות, ובחלקן הם פועלים תחת ארגון אחד.
שירותי חירום נוספים

שירותים אלה יכולים להיות מסופקים על ידי אחד משלושת שירותי החירום העיקריים, או על ידי ארגון ממשלתי או פרטי.
צבא – מספק שירותים ייחודיים כגון: סילוק פצצות, סיוע בעת אסון טבע. בישראל צה"ל אחראי על האוכלוסייה האזרחית בשעת חירום, באמצעות פיקוד העורף, בנוסף צה"ל מסייע בפעולות חילוץ והצלה בעזרת יחידות שונות כגון יחידת 669.
משמר החופים – מבצעים פעולות אבטחה לאורך החוף ופעולות חילוץ והצלה. בישראל קיימות יחידות שיטור ימי אשר מהוות חלק ממשטרת ישראל.
חילוץ מהרים – תפקידם לבצע חילוץ והצלה של אזרחים הנמצאים על הרים ומקומות שבהם תווי השטח קשה. בישראל פועלות מספר יחידות על בסיס מתנדבים כמו: יחידת חילוץ ערד ויחידת חילוץ גולן.
חיפוש והצלה – אספקת שירותי איתור והצלה ספציפיים בהתאם למיקום: אורבני, ימי, ערבה וכדומה.
איתור ומניעת שריפות יער – פעולות מניעה, איתור והכוונת כוחות הכיבוי למוקדי השריפה ביערות. בישראל קיימים ביערות מגדלי תצפית של הקרן הקיימת לישראל לזיהוי מהיר של שריפות.
בנק דם/תרומת איברים – מספק שירותי עירוי ותרומת איברים. בישראל קיים מאגר דם באמצעות בנק הדם.
חפ"ק – מבצע תיאום בין שירותי החירום השונים בעת אירוע גדול.
יחידה לטיפול בחומרים מסוכנים – תפקידה לנטרל חומרים מסוכנים. בישראל הטיפול מבוצע באמצעות מכבי אש, פיקוד העורף והמשרד להגנת הסביבה.
מציל – מספק שירותי הצלה בחופי הים.
הערות שוליים

↑  היערכות קק"ל למניעת שריפות יער
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295498505171  GND: 7633552-5  LCCN: sh85008799  NKC: ph121133
רקוויאם (מיכאל היידן)

הרקוויאם של מיכאל היידן (Missa pro defuncto Archiepiscopo Sigismondo או Missa pro Defunctis) בדו מינור, MH 155, היא יצירה פרי עטו של המלחין האוסטרי מיכאל היידן, לטקסט של הרקוויאם הקתולי. הלחנה זו של הרקוויאם השפיעה על מוצרט, כאשר כתב את הרקוויאם שלו.
היצירה

הרקוויאם הולחן על ידי מיכאל היידן בשנת 1771, לזכרו של הארכיבישוף זיגמונד פון שכרטנבאך. היצירה הוקדשה לארכיבישוף זיגמונד, אך גם ביתו של היידן, אליסיה ג'וזפה, נפטרה באותה השנה וכנראה האבל עליה היווה לו השראה. הרקוויאם בוצע לראשונה בינואר 1772 בזלצבורג.
ההרכב הנדרש לביצוע הרקוויאם הוא מקהלה מעורבת, ארבעה סולנים (סופרן, אלט טנור ובס), ותזמורת הכוללת: סקיצת כלי קשת (כינורות ראשונים ושניים, צ'לים, ויולות, וקונטרבסים. המנגנים בבאסו קונטינואו), 4 חצוצרות, 2 בסונים, 3 טרומבונים וטימפני.
זמן ביצוע ממוצע של הרקוויאם הוא כ-40 דקות.
היצירה > השפעה על מוצרט

לאופולד מוצרט ובנו וולפגנג אמדאוס מוצרט נכחו בשלושת הקונצרטים הראשונים שבהם בוצע הרקוויאם. ניכרת השפעת הרקוויאם של מיכאל היידן על הרקוויאם של מוצרט, הדמיון בין היצירות ניכר בעיקר בפתיח ובאופרטוריום.
סדר הפרקים

Introitus e Kyrie
(Sequentia (Dies Irae
Offertorium
Hostias
Sanctus
Benedictus
Agnus Dei
שיניאווה

| --- | --- |
סמל שיניאווהסמל שיניאווה

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודקרפצקיה פודקרפצקיה
 חבל ארץ:  גליציה גליציה
 ראש העיר:  אדם וואש
 שטח:  6.76 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,031 (31 במרץ 2021)
  ‑ צפיפות:  310 נפש לקמ"ר (2006)
 קואורדינטות:  50°10′41″N 22°36′38″E﻿ / ﻿50.178055555556°N 22.610555555556°E﻿ / 50.178055555556; 22.610555555556 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.sieniawa.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישיניאווה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישיניאווה(למפת פרובינציית פודקרפצקיה רגילה) ז'שוב פשמישל סטאלובה וולה מיילץ שוויינטו. לובלין פולין קטן  סלובקיה אוקראינהשיניאווה(למפת פרובינציית פודקרפצקיה מוגדלת) ז'שוב פשמישל סטאלובה וולה מיילץ שוויינטוקז'יסקיה לובלין פולין קטן  סלובקיה אוקראינהשיניאווה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שיניאווה (ביידיש: שינאווא ובפולנית: Szeniawa[דרושה הבהרה] ויש הכותבים על פי היידיש שינובה) עיירה בפרובינציה פודקרפצקיה בגליציה, כיום בפולין. בעת כיבוש העיירה על ידי גרמניה במלחמת העולם השנייה הם הסבו את שם העיירה ל-Schoneforst.
סמל העיר כולל כוכב משושה וחצי סהר.
עיירה ממנה באו רבנים ידועי שם:
הרב יחזקאל שרגא הלברשטאם - הרב משינאווה (הראשון) בנו של רבי חיים מצנז מייסד ששושלת צאנז
הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם - בנו
הרב חיים אלעזר בינדיגר - רב העיר שנרצח בשואה. חתן הרב מנחם מנדל האדמו"ר מסטרופקוב
הרב פנחס פרנקל תאומים (צוויג)
בשנות השואה גטו שהוקם בעיירה שימש כמחנה מעבר ליהודי ירוסלב והסביבה. עד נובמבר 1942 חוסל הגטו שבעיירה, תוך רצח כ-1,800 יושביו, כאשר חלקם נרצחו ביער סמוך, וחלקם שולחו במספר משלוחים למחנה ההשמדה בלז'ץ. באביב 1944 שרפו הגרמנים את גופות הנרצחים בעיירה.
ראו גם

חסידות שינאווא
רצח שולמית רחל עובדיה

| חלק מפיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2022 |
| --- | --- |
 תאריך:  20 בספטמבר 2022
 מקום:  ישראל חולון, ישראל
 מטרה:  יהודים
 סוג:  הכאה
 נשק:  חפץ כבד
 הרוגים:  1
 מבצע:  מוסא סרסור
 מספר מפגעים:  1
 he
 
רצח שולמית רחל עובדיה הוא פיגוע שאירע ב־20 בספטמבר 2022, סמוך לשעה 16:30 אחר הצהריים ברחוב החשמונאים בחולון, כשפלסטיני מקלקיליה בן 28, בעל היתר כניסה לישראל שעבד בבנייה בעיר, הכה למוות במוט ברזל את שולמית רחל עובדיה בת 84, ולאחר מכן נמלט והתאבד בתלייה בתל אביב. לאחר הרצח התברר שהפלסטיני לקה בנפשו.
הפיגוע

בבוקר יום שלישי, 20 בספטמבר 2022, נכנס המחבל מוסא סרסור לישראל עם היתר כניסה לצורכי עבודה, דרך מעבר אייל הסמוך לקלקיליה. אחר הצהריים, בחולון, הוא תקף בעזרת חפץ כבד את שולמית רחל עובדיה, כבת 84, שהתגוררה בבניין הנמצא מטרים בודדים מאתר בנייה בו עבד, ואז נמלט מהמקום.
במהלך הלילה נערך מצוד אחר המחבל, ובבוקר שלמחרת (רביעי) אותרה גופתו כשהיא תלויה בבניין נטוש ברחוב בר כוכבא, בתל אביב, וההנחה היא שהוא התאבד בתלייה.
מחקירת הפיגוע עולה כי בשבועיים שקדמו לו הרוצח עורר פעמיים את חשדו של פקח עירוני, שהזמין את המשטרה, והפלסטיני שוחרר לדרכו לאחר שהציג אישור עבודה בתוקף. החקירה העלתה כי אין לו רקע ביטחוני או השתייכות לאחד מארגוני הטרור וגם לא התבטאויות פומביות לאומניות מצידו, ולא עלו סימנים שאדם אחר סייע לו בביצוע הרצח או במנוסה.
בעקבות הרצח פורסם שהרוצח, מוסא סרסור, אובחן בבית חולים פלסטיני כמתמודד עם סכיזופרניה וניתנה המלצה לאשפזו.
הערות שוליים

1 2  סוף למצוד: המחבל שרצח קשישה בחולון נמצא מת בתל אביב, באתר ערוץ 7
↑  טל לב רם, ‏נמצא תלוי ללא רוח חיים: גופת המחבל מהפיגוע בחולון אותרה בת"א, באתר מעריב אונליין, 21 בספטמבר 2022
↑  אור רביד, ‏הפיגוע בחולון: נמצאה גופת המחבל לאחר ששם קץ לחייו, באתר ‏מאקו‏, 21 בספטמבר 2022
↑  מאיר תורג'מן, גופת המחבל שרצח בת 84 בחולון אותרה בלב תל אביב, באתר ynet, 21 בספטמבר 2022
↑  מאיר תורג'מן, רצח קשישה, נסע באוטובוס והתאבד בלב ת"א: דקה אחר דקה והשאלות הפתוחות, באתר ynet, 21 בספטמבר 2022
↑  נורית יוחנן, חודש לפני הפיגוע בחולון - הפלסטינים המליצו לאשפז את המחבל, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 22 בספטמבר 2022;
 הגר שיזף, הפלסטיני שרצח את הקשישה בחולון אובחן כמתמודד עם סכיזופרניה, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2022
| פיגועי טרור נגד ישראלים בשנות ה-20 של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029