stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכאל שטרייכר
ביוגרפיה

שטרייכר נולד וגדל בברוקלין, ארצות הברית. למד בישיבת לוצרן בשווייץ, שם עודד אותו ראש הישיבה יצחק דוב קופלמן לפתח את כישרונו המוזיקלי. לאחרי נישואיו החל בשירה באירועים משפחתיים והפך לזמר מוכר בזמר החסידי. בנוסף שימש כחזן בשורה של בתי כנסת בארצות הברית ובקנדה.
בשנת 1989 הוציא שטרייכר את אלבום הבכורה שלו "כל האמת". אך פרסומו העיקרי בא לו עם ההוצאה לאור של האלבום "Thank you!", שכלל את השיר "אין ערוך לך" שזכה לאהדה רבה. ביצועים של השיר, שהולחן בידי בני הרשקוביץ במקור למלים "ולכל נפשתנא" מזמירות שבת, הוקלטו מאז על ידי אמנים רבים. השיר היה חביב על הרב יוסף שלום אלישיב ושטרייכר ביצע אותו עבורו בביתו.
בשנת 1990 הופיע שטרייכר יחד עם הזמר החסידי מרדכי בן-דוד בפני ילדים חולי סרטן בזכרון מנחם. האירוע היה אחת ההופעות החיות הראשונות בציבור החרדי, והטביע את חותמו על המוזיקה החסידית. במקביל להצלחתו כזמר ייסד עסק למסחר ביהלומים.
סגנונו המוזיקלי מאופיין בקול טנור לירי, עמוק ושקט, והוא התפרסם גם בקטעי החזנות ששילב בכמה משיריו.
עם יצירותיו הבולטות נמנים השירים שביצע לתפילות "נחמו", "רזא דשבת", "תפילת הדרך", "שיר לעתיד לבוא" (ניגון הבעל שם טוב). שיר מפורסם נוסף הוא "ליל הסדר האחרון בגטו ורשה", למלים ולחן של הזמר שלמה קרליבך, שדרכו המוזיקלית שימשה עבורו כמקור השראה.
בסוף שנות ה-90 עלה לישראל, התיישב ביישוב החרדי מודיעין עילית והקדיש את רוב יומו ללימוד תורה בישיבת מיר בירושלים, לצד הופעות ערב באירועים משפחתיים. הלימוד השפיע על אופי הלהיטים שהוציא באותה תקופה, בהם "כוח התורה", "יסוד החסידות" ו"השיר של אבא" על אהבת לימוד התורה של הרב משה חברוני ראש ישיבת חברון, שהלחין הלל פלאי למילים של הסופרת מנוחה טוקר. את השיר "כוח התורה" ביצע במעמד סיום הש"ס של שנת 2005, בנוכחות רבנים בולטים ובהשתתפות רבבות. בהמשך הקים שטרייכר את ישיבת בין הזמנים לאברכים "כוח התורה".
על אף שגדל במשפחה חסידית, בתחילת הקריירה נהג שטרייכר להופיע עם פנים מגולחות, עד שהחל לגדל זקן בולט. בסוף העשור הראשון של שנות ה-2000 חזר שטרייכר לארצות-הברית ונקלע לקשיים כלכליים. בשנת 2010 נידון לשלש שנות מאסר לאחר שהורשע בבית משפט בניו יורק כי עשה שימוש בעשרות אלפי דולרים שקיבל מיהודיה עבור כתיבת ספר תורה. לאחר מספר חדשים שוחרר מהכלא, תודות לחנינה שהעניק לו מושל מדינת ניו יורק, דייוויד פיטרסון, בהשפעת האדמו"ר מסאטמר.
מנגינות אחדות שהופיעו באלבומיו של שטרייכר הועתקו מלהקות מוזיקה לועזית, ללא ציון המקור, תופעה נפוצה למדי בזמר החסידי. המנגינה לשיר "מיכאל - הורה (כל מה דעביד)" מהאלבום "Thank you" נלקחה מהשיר "Rusputin" מאת הלהקה הגרמנית-ג'מייקנית בוני אם, וכן המנגינה לשיר "שלנו לעולם", היא העתק של "Moskau" מאת הלהקה הגרמנית ג'ינגיס חאן.
לשטרייכר 11 ילדים, חלק מבניו התפרסמו כזמרים וחזנים בפני עצמם, וחלקם מלווים את האב בתקליטים שונים. ב-2012 הוציאו אלבום משפחתי "אמור מעט ועשה הרבה". בנו אלי, הופיע כילד פלא בחלק מסדרת "לחיים טיש" ובאירועים בחסידות ויז'ניץ.
משמש כיום (2012) כחזן בבית כנסת של ישראל הצעיר בשדרה התשיעית בברוקלין, וכמורה לפיתוח קול.
לאחרונה (2022) החל לשוב ולהופיע בישראל ואף העניק מספר ראיונות לכלי תקשורת מובילים במגזר החרדי.
מאלבומיו

עד לשנת 2013 שטרייכר השתתף ב-26 אלבומים בהם ביצע כשלוש מאות שירים. ב-2012 החל בהוצאה לאור של אוסף כל אלבומיו בפורמט mp3. (חלק מתאריכי ההוצאה לאור להלן ככל הנראה משוערים).
2014: לנצח
2013: ועתה כתבו לכם
2012: Michoel Streicher: The Complete Collection (אוסף)
2012: Solid English Collection (אוסף)
2009: על ישראל שלום (עם בנו)
2001: מודה אני
1998: אספרה
1997: אתה אחד (עם מקהלת הילדים ישורון)
1995: כוח התורה
1995: שלום איז ד'בעסטע זאך
1995: שלנו לעולם
1993: שמע בני
1991: Live In Jerusalem (הקלטת הופעה בזיכרון מנחם)
1990: Listen
1990: כוח התפילה
1989: כל האמת
הערות שוליים

↑  יאיר טוקר, ‏אחרי שנים של היעלמות: הזמר מיכאל שטרייכר נחשף, באתר כיכר השבת
↑  יאיר טוקר, ‏אחרי שנים של היעלמות: הזמר מיכאל שטרייכר נחשף, באתר כיכר השבת, 28 במאי 2012
↑  אתר הפרויקט
↑  יקי אדמקר, הזמר מיכאל שטרייכר יוצא מהכלא • בלעדי, באתר בחדרי חרדים, 14 בדצמבר 2010
↑  Ours Forever – Another Dschinghis Khan Ripoff
↑  דוד אסף, בבלוג "עונג שבת"
↑  מוצ"ש חי עם מנחם טוקר | ר' מיכאל שטרייכר בריאיון נדיר ובהופעה חיה באולפן, נבדק ב-2022-01-24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302707605171  ISNI: 0000 0004 0232 2564  MusicBrainz: 41588fd1-b9a6-4453-9709-c229b7abe90c  VIAF: 98485977   WorldCat (עם VIAF): 98485977
אליעזר (בן משה)

אֱלִיעֶזֶר הוא דמות מקראית, בנם של משה וציפורה. שמו מופיע פעמיים נוספות בדברי הימים א'.
כד וַיְהִי בַדֶּרֶךְ בַּמָּלוֹן וַיִּפְגְּשֵׁהוּ ה' וַיְבַקֵּשׁ הֲמִיתוֹ. כה וַתִּקַּח צִפֹּרָה צֹר וַתִּכְרֹת אֶת-עָרְלַת בְּנָהּ וַתַּגַּע לְרַגְלָיו וַתֹּאמֶר כִּי חֲתַן-דָּמִים אַתָּה לִי. כו וַיִּרֶף מִמֶּנּוּ אָז אָמְרָה חֲתַן דָּמִים לַמּוּלֹת.

— ספר שמות, פרק ד', פסוקים כ"ד–כ"ו
צפורה מלה את בנה אליעזר. ציור מעשה ידי פייטרו פרוג'ינו משנת 1482. הקפלה הסיסטינית
ביוגרפיה

אליעזר נולד לאחר חזרתו של משה למצרים. משה מבטא את שמחתו על ביטול עונש המוות שהטיל עליו פרעה: "וְשֵׁם הָאֶחָד, אֱלִיעֶזֶר-כִּי-אֱלֹהֵי אָבִי בְּעֶזְרִי, וַיַּצִּלֵנִי מֵחֶרֶב פַּרְעֹה"
אליעזר הוא שם תאופורי. המחבר המקראי מקביל את השורש ע-ז-ר שנגזר משמו ואת השורש נ-צ-ל. שורש זה הוא השורש המנחה בפסוקים, וזאת יש לגרוס על פי הפסוקים הבאים המסופרים בפגישת משה ויתרו: ח וַיְסַפֵּר מֹשֶׁה, לְחֹתְנוֹ, אֵת כָּל-אֲשֶׁר עָשָׂה ה' לְפַרְעֹה וּלְמִצְרַיִם, עַל אוֹדֹת יִשְׂרָאֵל: אֵת כָּל-הַתְּלָאָה אֲשֶׁר מְצָאָתַם בַּדֶּרֶךְ, וַיַּצִּלֵם ה'. ט וַיִּחַדְּ יִתְרוֹ--עַל כָּל-הַטּוֹבָה, אֲשֶׁר-עָשָׂה ה' לְיִשְׂרָאֵל: אֲשֶׁר הִצִּילוֹ, מִיַּד מִצְרָיִם. י וַיֹּאמֶר, יִתְרוֹ, בָּרוּךְ ה', אֲשֶׁר הִצִּיל אֶתְכֶם מִיַּד מִצְרַיִם וּמִיַּד פַּרְעֹה: אֲשֶׁר הִצִּיל אֶת-הָעָם, מִתַּחַת יַד-מִצְרָיִם."
אברבנאל מסביר מדוע קרא משה לבנו הראשון גרשום: "כי אמר גר הייתי בארץ נכריה" ושם הבן השני קרא אליעזר לאמר, כי "אלהי אבי בעזרי ויצילני מחרב פרעה" וידוע שהחסד הראשון שעשה ה' עמו היה שהצילו מחרב פרעה בברחו ממצרים ואחר כך היה במדין גר בארץ נכריה ולכן היה לו לקרא את שם הראשון "אליעזר... ולשני יקרא גרשם". והוא עונה: "והנה קרא משה את שם בנו הראשון, אשר ילדה לו צפורה, גרשם והיא מילה מורכבת אם שיהיה פירושו גר משומם, ר"ל שלא ידע אנה ילך ומה יעשה, או שם גר, רומז שהיה גר במקום ההוא, ואולי שרמז על ארץ כוש, אשר גר שם בראשונה, והראיה לדבר, באמרו "גר הייתי בארץ נכריה", ולא אמר גר אנכי יאמר שיהיה הבן הראשון הזה, זיכרון לגרותו אשר היה בארץ כוש... האמנם לא קרא הבן הנולד לו ראשון "אליעזר" – לפי שעדיין היה בורח מחמת מלך מלאכי מות פרעה, והוצדק מפחדו, ללכת מגוי אל גוי, מממלכה אל עם אחר, וגם שם לא היה בטח... אמנם כשהובטח ממנו יתברך, ואמר לו לך שוב מצרימה, כי מתו כל האנשים המבקשים את נפשך, אז קרא לבן הנולד לו בזמן ההוא אליעזר...".
לאליעזר נולד בן ושמו רחביה. שמו נזכר שוב בדברי הימים א', כ"ד, כ"א ובפרק כ"ו, פסוק כ"ה. בפסוק י"ז נאמר על אליעזר אבי "רחביה הראש " עוד נאמר שלא היו לו "בנים אחרים". יש הסוברים כי בהערה זו חל שיבוש וסביר להניח שלאליעזר היות צאצאים נוספים.
לפי מדרש לקח טוב בני משה, גרשום ואליעזר נכנסו לארץ: ”אמר לו, משירדו בניך במצרים ועברו ד' דורות עד שישובו אל ארץ ישראל, קהת, עמרם, משה היו במצרים, ובני משה גרשום ואליעזר נכנסו לארץ ישראל ...”
מהנאמר באבות דרבי נתן נראה כי משה סבר כי בניו ירשו את מנהיגותו: ”והתקן עצמך ללמוד תורה שאינה ירושה לך . שאילו היתד . תורה ירושה לד היה אדם מורישו לבנו ולבך בנו ולבן אחותו עד סוף כל הדורות . שכן מצינו במשה בשער, שהיה סבור שבניו עומדים תחתיו מהו אומר . 'יפקד ה' אלהי הרוחת לכל בשר איש על העדה אשר יצא לפניהם' ( במדבר כז, טז—יז ). בא וראה מה המקום משיבו : 'קח לך את יהושע בן נון' ( שם, שם, יח ).” בדרשה אחרת אף היא מופיעה באבות דרבי נתן נאמר כי משה הבין כי בניו לא ירשו אותו: ”"התקן עצמך ללמוד תורה שאינה ירושה לד . כיצד י בשעה שראה משה את בניו שאין בהן תורה שיעמדו בנשיאות אחריו נתעטף ועמד בתפילה . אמר לפניו רבש"ע הודיעני את מי יכנס את מי יצא בראש כל העם הזה וכו'”
ראו גם

ציפורה במלון
הערות שוליים

↑  ספר שמות, פרק י"ח, פסוק ד'
↑  משה גרסיאל, מדרשי שמות במקרא, רמת גן, רביבים, 1987, עמ' 68.
↑  נגה רבקה, מדרש השמות "גרשם" ו"אליעזר", בית מקרא, החברה לחקר המקרא בישראל, ירושלים, ניסן - סיון תש"ן, גיליון ג (קכ"ב)
↑  מיכאל קוכמן, עולם התנ"ך: דברי הימים א', תל אביב, דוידזון עתי, 1996, עמ' 235-236.
↑  בתוך: ישראל משה תא-שמע: כרך ג - איטליה וביזנטיון / כנסת מחקרים : עיונים בספרות הרבנית בימי הביניים, ירושלים, מוסד ביאליק, 2005, עמ' 304.
↑  משה בר  בתוך דניאל שפרבר, רפאל ינקלביץ ועמנואל פרידהיים עורכים, חכמי המשנה והתלמוד : הגותם פועלם ומנהיגותם, רמת גן, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2011, עמ' 375
גרשום (דמות מקראית)

כד וַיְהִי בַדֶּרֶךְ בַּמָּלוֹן וַיִּפְגְּשֵׁהוּ ה' וַיְבַקֵּשׁ הֲמִיתוֹ. כה וַתִּקַּח צִפֹּרָה צֹר וַתִּכְרֹת אֶת-עָרְלַת בְּנָהּ וַתַּגַּע לְרַגְלָיו וַתֹּאמֶר כִּי חֲתַן-דָּמִים אַתָּה לִי. כו וַיִּרֶף מִמֶּנּוּ אָז אָמְרָה חֲתַן דָּמִים לַמּוּלֹת.

— ספר שמות, פרק ד', פסוקים כ"ד–כ"ו
 צפורה מלה את בנה (ייתכן שהוא גרשום). ציור מעשה ידי פייטרו פרוג'ינו משנת 1482. הקפלה הסיסטינית
גֵרְשֹׁם הוא דמות מקראית, בנם הבכור של משה וציפורה, בת יתרו.
המדרש דורש את הפסוק "ויואל משה לשבת את האיש" מלשון אלה - שבועה, ומסביר שיתרו הסכים לתת למשה לשאת את ציפורה, בתנאי שבנם הבכור יהיה כומר לעבודה זרה. כך המדרש מסביר מדוע גרשום לא נימול, ומדוע המלאך רצה להרוג את משה, עד שציפורה מלה את גרשום (לא מפורש בפסוק מיהו הבן שלא נימול, ולכן יש המפרשים שלא מדובר בגרשום, אלא בבנו השני של משה, אליעזר).
על פי חז"ל, הנער שהודיע למשה על נבואת אלדד ומידד, היה גרשום.
מקור השם

וַיִּקְרָא אֶת שְׁמוֹ גֵּרְשֹׁם כִּי אָמַר גֵּר הָיִיתִי בְּאֶרֶץ נָכְרִיָּה
כלומר, משה נתן לבנו את השם גרשום, כזיכרון לכך שהוא נמצא במדין. מאחר שהשם גרשום מופיע כבר אצל אחי סבו של משה, סביר להניח שאין הכוונה שמשה המציא שם זה, אלא לקח שם מוכר והעניק לו פרשנות חדשה, בדומה למדרשי שמות רבים בתנ"ך.
צמד המילים 'בְּאֶרֶץ נָכְרִיָּה' מופיע פעמיים במקרא ופעמיים אלו מופיעות בספר שמות ובהקשר לגרשם. מנגד יש הסוברים כי בהקשרו של צרוף מילים זה אין הוא נוגע לקורות את משה במצרים אלא לישיבתו אצל יתרו חתנו 'בְּאֶרֶץ נָכְרִיָּה'.
צאצאיו

בספר שופטים מופיע יהונתן בן גרשום בן מנשה ככהן של פסל מיכה בבית מיכה ולאחר מכן אצל שבט דן. על פי המסורה נכתבת האות נ בשם סבו של יהונתן כשהיא תלויה ומוגבהת. חז"ל הסבירו שבאמת אביו של יהונתן הוא גרשום בן משה, ורק מפני כבודו של משה נוספה הנ'. הפרשנים קשרו מדרש זה על כהונת יהונתן עם המדרש המובא לעיל על שבועת משה ליתרו, והסבירו שאף על פי שגרשום עצמו לא נעשה כומר לעבודה זרה, משה נענש על שבועתו ליתרו בכך שבנו של גרשום, יהונתן, אכן נעשה כהן לעבודה זרה.
בספר דברי הימים, ברשימת הלויים הממונים על עבודת בית המקדש מופיע ”וּשְׁבֻאֵל בֶּן-גֵּרְשׁוֹם בֶּן-מֹשֶׁה נָגִיד עַל-הָאֹצָרוֹת.” (ספר דברי הימים א', פרק כ"ו, פסוק כ"ד). עקב הפרש השנים הגדול, ההבנה הפשוטה היא שמדובר במישהו מצאצאי גרשום ולא בבנו ממש, אולם חז"ל פירשו ששבואל הוא בנו של גרשום, והוא הוא יהונתן הנזכר למעלה, ונקרא שמו שבואל אחרי ששב בתשובה.
הערות שוליים

↑  מכילתא דרבי ישמעאל, פרשת יתרו, א
↑  שמות, ב', כ"א
↑  אריה נאור, עיונים בתקומת ישראל : בתוך: מאסף לבעיות הציונות, היישוב ומדינת ישראל, אבי בראלי, גדעון כ"ץ עורכים, באר שבע, מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, 2006, עמ' 145
↑  רבי יעקב בן אשר, בעל הטורים, ספר שמות, פרק ב', פסוק ט"ז; שפתי כהן (על התורה), פרשת יתרו, ד"ה אשר שם האחד.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ק"י, עמוד א'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513514005171
שכם בן חמור

חטיפת דינה. ציור מעשה ידי ג'יימס טיסו 

א וַתֵּצֵא דִינָה בַּת-לֵאָה, אֲשֶׁר יָלְדָה לְיַעֲקֹב, לִרְאוֹת, בִּבְנוֹת הָאָרֶץ. ב וַיַּרְא אֹתָהּ שְׁכֶם בֶּן-חֲמוֹר, הַחִוִּי--נְשִׂיא הָאָרֶץ; וַיִּקַּח אֹתָהּ וַיִּשְׁכַּב אֹתָהּ, וַיְעַנֶּהָ.

— ספר בראשית, פרק ל"ד, פסוקים א'–ב'
שְׁכֶם בֶּן חֲמוֹר, הוא דמות מקראית ממוצא חיווי אשר על אביו נאמר כי הוא "נְשִׂיא הָאָרֶץ". כאשר יצאה דינה בת יעקב ולאה מהאוהל "לִרְאוֹת בִּבְנוֹת הָאָרֶץ", ראה אותה שכם ואנס אותה.
פרשת אונס דינה

מוצאו של שכם הוא מהחיווי, אחד משבעת עממי כנען. אין אזכור של עם זה במקורות חיצוניים. במקרא מופיע שמו של עם זה בפרשת הגבעונים, ספר יהושע, פרק ט' ובספר יהושע, פרק י"א
שכם בן חמור החוי אשר נראה כי ראה בבנות הארץ - 'ראה' את דינה, 'חטף' נערה בתולה ממשפחה של זרים, משפחת יעקב, ואנס אותה. לשכם היכרות מוקדמת עם משפחת יעקב. כאשר המשפחה הגיעה מפדן התיישבו יעקב ומשפחתו בשכם. לאחר רכישת הנחלה, יעקב ביסס את עצמו וזאת כדי להפוך מתושב ארעי לתושב קבע. המשא ומתן לרכישת הנחלה התנהל מול משפחת חמור בן שכם. יש הסוברים כי שכם דאג נוכח התעצמות משפחת יעקב, והחליט להעביר מסר כוחני ומשפיל באמצעות אונס. במקרא ניתן למצוא סיפורים דומים בהם אנשי העיר מעבירים מסר מאיים ומשפיל לבאים העירה כדוגמת סיפור פילגש בגבעה.
שכם בן חמור היה חיווי. באונסו את דינה הוא פגע במרקם העדין שבין החברות השבטיות היושבות בארץ. הוא עבר על החוק הברור שאינו מתיר חציית גבולות בין עמים, שבטים בארץ. אונס נערה משבט אחר פוגע במרקם הבין שבטי ומאיים על טוהר השבט.
בספר בראשית, פרק ל"ד, פסוק ג' מסופר שלאחר ששכם אנס את דינה ועינה אותה, הוא התאהב בה. שכם ביקש מאביו חמור לקחת לו את דינה לאישה. בניו של יעקב אשר שמעו על האונס כעסו על כך.
שכם ואביו היו מוכנים לשלם מחיר כבר עבור דינה: "הַרְבּוּ עָלַי מְאֹד, מֹהַר וּמַתָּן, וְאֶתְּנָה, כַּאֲשֶׁר תֹּאמְרוּ אֵלָי; וּתְנוּ-לִי אֶת-הַנַּעֲרָ, לְאִשָּׁה." שכם ואביו הסכימו למול את עצמם ואת בני העיר וזאת לפי דרישת בני יעקב. שמעון ולוי בני יעקב ניצלו את כאבם של חמור, בנו ואנשי העיר וטבחו בהם.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק ל"ד, פסוק ב'
↑  ספר בראשית, פרק ל"ד, פסוק א'
↑  חיים חיון, ותצא דינה: קריאה בסיפור המקראי ועיון בזיקותיו, ירושלים, מאגנס, 2011, עמ' 19.
↑  אהובה אשמן, תולדות חוה: בנות, אמהות ונשים נוכריות במקרא, תל אביב, ידיעות אחרונות, 2008, עמ' 178.
↑  נחום אברהם, אנשי שוליים במקרא: ריקים ופוחזים, מצורעים הומואים, זונות וקדשות, ירושלים, מוסד ביאליק, 2011, עמ' 44
↑  בראשית ל"ד, י"ב
↑  ספר בראשית, פרק ל"ד, פסוק כ"ה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499240005171
קארן הנדל

קארן כריסטין הנדל (באנגלית: Karen Christine Handel; נולדה ב-18 באפריל 1962) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת ג'ורג'יה. הנדל, אשת המפלגה הרפובליקנית, החלה את דרכה בתחום העסקים בטרם החלה בקריירה פוליטית. בשנים 2003–2006 הייתה יושבת ראש מועצת הנציבים של מחוז פולטון, בו שוכנת בירת המדינה אטלנטה. לאחר מכן הייתה מזכירת המדינה של ג'ורג'יה תחת המושל סאני פרדו.
ב-2017 נבחרה בבחירות מיוחדות לבית הנבחרים האמריקאי אחרי שגברה על ג'ון אוסוף הדמוקרטי. היה זה מסע הבחירות היקר ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית, שבסיומו הפכה הנדל לאישה הרפובליקנית הראשונה שייצגה את ג'ורג'יה בקונגרס האמריקאי.
ביוגרפיה

הנדל נולדה בשם קארן כריסטין ווקר בוושינגטון הבירה, וגדלה בעיירה מרלבורו עילית (Upper Marlboro) במרילנד. לאחר שבמאי 1980 סיימה הנדל את לימודיה התיכוניים בתיכון ע"ש פרדריק דאגלס שבמרלבורו עילית, הנדל למדה במכללה הקהילתית ג'ורג' הנסיך ובאוניברסיטת מרילנד. היא לא השלימה לימודי תואר ראשון ואין לה תואר אקדמי. לאחר מכן היא החלה לעבוד בחברה "Hallmark Cards". מאוחר יותר שימשה כסגנית ראש הסגל של מרילין קווייל, הגברת השנייה של ארצות הברית. בתפקיד זה פעלה למען המודעות לסרטן השד ומחקר המחלה.
בטרם כניסתה לפוליטיקה של ארצות הברית עבדה בחברות אחדות ובתאגידים שונים, בהם נוברטיס ו-KPMG. מדצמבר 2002 עד נובמבר 2003 שימשה הנדל כסגנית ראש הסגל של מושל ג'ורג'יה סאני פרדו, ובמשרדו עבדה כיועצת לענייני מדיניות ופיקחה על אחוזת המושל. בנובמבר 2003 נבחרה ליושבת ראש מועצת הנציבים של מחוז פולטון, בו שוכנת עיר הבירה אטלנטה, אחרי שזכתה בכ-58% מקולות הבוחרים. היא מילאה תפקיד זה עד 2006. זאת לאחר שהתמודדה לתפקיד מוקדם יותר בנובמבר 2002 אך לא נבחרה במערכת בחירות זו. היא עזבה את מועצת הנציבים של מחוז ולטון כדי להתמודד לתפקיד מזכירת המדינה של ג'ורג'יה.
באוגוסט 2006 ניצחה הנדל בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית לבחירת מועמד המפלגה למזכיר המדינה של ג'ורג'יה. בבחירות הכלליות בנובמבר 2006 ניצחה הנדל שוב את המועמד גייל באקנר מהמפלגה הדמוקרטית, וגרפה 54.1% מקולות הבוחרים לעומת 41.8 האחוזים שקיבל יריבה. הנדל היה מזכירת המדינה הרפובליקנית הראשונה שנבחרה בבחירות ישירות ולא במישרים באמצעות בית המחוקקים.
זמן קצר לאחר כניסתה לתפקיד מזכירת המדינה, החלה הנדל במיזם ׳לטיהור׳ רשימת הבוחרים בג'ורג'יה. השיטה של הנדל כללה התאמת נתונים למידע במקורות שונים, כגון מאגר מידע של משרד הרישוי המדינתי או המאגר הפדרלי של הביטוח הלאומי בארצות הברית. למשל, לחלק מבעלי זכות הבחירה נאמר שהם "לא אזרחים", אם כי למעשה אכן היו אזרחים. טענות של דיכוי בוחרים הועלו נגד משרדה של הנדל, והשלטון ניצב בפני תביעה פדרלית בידי האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות והקרן המקסיקנית-אמריקיאת להגנה משפטית וחינוכית. ב-2009 הורתה המחלקה לזכויות האזרח במחלקת המשפטים של ארצות הברית לעצור את ׳טיהור׳ רשימות הבוחרים. ב-8 בינואר 2010 סיימה את תפקידה זה.
ב-2010 התמודדה למועמדות הרפובליקנית למושל ג'ורג'יה, אך הפסידה לנייתן דיל. לאחר מכן, ב-2011, הצטרפה לארגון "סוזן ג. קומן לריפוי" העוסק במאבק בסרטן השד, וב-11 בספטמבר 2012 הנדל הוציאה לאור ספר זיכרונות מעבודתה בארגון. במאי 2013 הודיע סאקסבי צ'אמבליס כי יפרוש מהחיים הפוליטיים, והנדל הכריזה על התמודדותה לסנאט של ארצות הברית. עם זאת, היא הפסידה בבחירות המקדימות לדייוויד פרדו.
במהלך 2017 התקיימו בחירות ביניים לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השישי של ג'ורג'יה, בעקבות מינויו של נציג המחוז טום פרייס למזכיר מחלקת הבריאות ושירותי האנוש. הנדל נבחרה למועמדות הרפובליקנית מול ג'ון אוסוף הדמוקרטי, במערכת הבחירות היקרה ביותר אי פעם לבית הנבחרים של ארצות הברית. היא ניצחה עם 52% (132,459 קולות) לעומת 47% (121,635) ליריבה הדמוקרטי אוסוף. אוסוף גייס במהלך הקמפיין תרומות בסך יותר מ-23 מיליון דולר אמריקני והפך לסמל ההתנגדות לנשיא דונלד טראמפ. מצדה של הנדל גויס סכום גבוה גם כן וסך הכול השקיעו היריבים למעלה מ-50 מיליון דולר במרוץ זה. למרות זאת, בבחירות 2018 הפסידה ליריבתה לוסי מקבת'.
במהלך בחירות 2020 התמודדה שוב לבית הנבחרים מול לוסי מקבת' אך הפסידה שוב למקבת' עם 45.4% מקולות הבוחרים.
הערות שוליים

↑  ג'ונתן מרטין וריצ'רד פאוסט, Karen Handel Wins Georgia Special Election, Fending Off Upstart Democrat, באתר הניו יורק טיימס, 20 ביוני 2017 (באנגלית)
↑  ארון גולד, Profile: Karen Handel a planner, implemented Voter ID, באתר דיילי סיטיזן ניוז, 12 ביוני 2010 (באנגלית)
↑  סקוט ברונסטיין, Some voters 'purged' from voter rolls, באתר CNN‏, 26 באוקטובר 2008 (באנגלית)
↑  ג'נט הוק, קמרון מקווירטר וריד ג'. אפסטיין, GOP’s Karen Handel Beats Democrat Jon Ossoff in Georgia, באתר וול סטריט ג'ורנל, 21 ביוני 2017 (באנגלית)
↑  סוכנויות הידיעות, ארה"ב: רפובליקנית ניצחה במרוץ היקר בהיסטוריה לבית הנבחרים, באתר ynet, 21 ביוני 2017
↑  שון האבלר, Lucy McBath Wins Georgia Rematch, Holding House Seat for Democrats, באתר הניו יורק טיימס, 4 בנובמבר 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2012040215  SNAC: w6912v8n  US Congress: H001078  VIAF: 250824748   WorldCat (עם VIAF): 250824748
מהר שלל חש בז

מַהֵר שָׁלָל חָשׁ בַּז הוא השם שנצטווה ישעיהו הנביא לקרוא בו לאחד מבניו. השם נתפס כשם סִמְלי, והוא מוסבר כך:
כִּי בְּטֶרֶם יֵדַע הַנַּעַר קְרֹא אָבִי וְאִמִּי, יִשָּׂא אֶת חֵיל דַּמֶּשֶׂק וְאֵת שְׁלַל שֹׁמְרוֹן לִפְנֵי מֶלֶךְ אַשּׁוּר.
כלומר, בתוך זמן קצר מאוד, בטרם יידע בנו של ישעיהו להגיד "אבא" ו"אמא", יכבוש מלך אשור את ישראל וארם. זו נבואה הדומה בצורתה לנבואה מהפרק הקודם:
לָכֵן יִתֵּן אֲדֹנָי הוּא לָכֶם אוֹת: הִנֵּה הָעַלְמָה הָרָה וְיֹלֶדֶת בֵּן, וְקָרָאת שְׁמוֹ עִמָּנוּ אֵל.
חֶמְאָה וּדְבַשׁ יֹאכֵל, לְדַעְתּוֹ מָאוֹס בָּרָע וּבָחוֹר בַּטּוֹב.
כִּי בְּטֶרֶם יֵדַע הַנַּעַר מָאֹס בָּרָע וּבָחֹר בַּטּוֹב, תֵּעָזֵב הָאֲדָמָה אֲשֶׁר אַתָּה קָץ מִפְּנֵי שְׁנֵי מְלָכֶיהָ.
בשמו קיימת תקבולת- "מַהֵר שָׁלָל חָשׁ בַּז". לדעת יאיר הופמן, מבנה התקבולת יוצר מתח. האל אינו מורה לנביא מה לכתוב על הגִּלָּיוֹן גָּדוֹל (ישעיה ח', א'). לאחר שאשת ישעיהו נפטרה, ציווה ה' על ישעיה לקרוא כך לבנו. השם נועד לבן ישעיה בטרם נולד.
הרקע ההיסטורי והתגשמות הנבואה

בשנים 733-734 לפנה"ס ניסו פקח בן רמליהו מלך ישראל ורצין מלך ארם לכבוש את ירושלים במטרה להמליך את בן טבאל על יהודה במקום אחז. מלחמה זו נועדה להבטיח, כנראה, את השתתפות ממלכת יהודה במלחמה כנגד אשור, בניגוד לעמדת אחז שהעדיף להיכנע. תושבי יהודה ראו את התגשמות הנבואה שנה לאחר כישלון ניסיון הכיבוש של ירושלים על ידי ישראל וארם, עת כבשה אשור את ארם דמשק והגלתה חלק מתושבי ישראל. קץ ממלכת ישראל הגיע כ-12 שנה לאחר מכן, בשנת 722 לפני הספירה הגלה מלך אשור, שלמנאסר החמישי, את הושע בן אלה וכבש את שומרון, ובשנת 720 דיכא סרגון השני, מלך אשור, מרידה שהשתתפה בה שומרון והגלה את תושביה.
ראו גם

פלא יועץ אל גיבור אבי-עד שר-שלום
עמנו אל (דמות מקראית)
שאר ישוב (בן ישעיה)
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיה מקראית, כרך ד, עמוד 703
↑  יאיר הופמן, עולם התנ"ך :  ישעיה, תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 53-52.
קרן הפוך

יג וַיְהִי לוֹ שִׁבְעָנָה בָנִים וְשָׁלוֹשׁ בָּנוֹת.  יד וַיִּקְרָא שֵׁם הָאַחַת יְמִימָה וְשֵׁם הַשֵּׁנִית קְצִיעָה וְשֵׁם הַשְּׁלִישִׁית קֶרֶן הַפּוּךְ.  טו וְלֹא נִמְצָא נָשִׁים יָפוֹת כִּבְנוֹת אִיּוֹב בְּכָל הָאָרֶץ וַיִּתֵּן לָהֶם אֲבִיהֶם נַחֲלָה בְּתוֹךְ אֲחֵיהֶם.

— ספר איוב, פרק מ"ב, פסוקים י"ג–ט"ז
איוב ובנותיו, ציור מעשה ידי ויליאם בלייק מוצג במוזיאון ספריית מורגן. ציור משנת 1805
קֶרֶן הַפּוּךְ, היא דמות מקראית, בתו הצעירה של איוב. שמה מופיע פעם אחת בתנ"ך, בספר איוב, פרק מ"ב, פסוק י"ד.
שמה של בתו של איוב מופיע באפילוג לסיפורי ספר איוב. קרן הפוך נולדה לאחר שה' השיב לאיוב את כל רכושו ומעמדו לאחר הניסיונות בהם ניסה אותו. מסופר כי לקרן הפוך היו עוד שבעה אחים, אשר שמם אינו ידוע, ושתי אחיות – הבכירה ימימה, והשנייה קציעה. המקרא מציין את שמות הבנות שנולדו לאיוב ולא את שמות הבנים. עוד מוסיף המקרא ומציין כי ניתנה לאחיות ובכללן לקרן הפוך נחלה "בְּתוֹךְ אֲחֵיהֶם".
סוף הסיפור אינו מספר בשמות בניו של איוב. המחבר המקראי מוסיף כי: "וְלֹא נִמְצָא נָשִׁים יָפוֹת, כִּבְנוֹת אִיּוֹב--בְּכָל הָאָרֶץ; וַיִּתֵּן לָהֶם אֲבִיהֶם נַחֲלָה, בְּתוֹךְ אֲחֵיהֶם". ייתכן כי בהערת המחבר על אודות יופיין של בנות איוב קיימים שרידים מספר איוב החיצוני המספרים בשבח בנותיו של איוב. בספר איוב החיצוני נכתב על קרן הפוך: ”ותפאר את אדון התהילות...” חלק זה ואחרים היא תוספת מאוחרת ויש הרואים כי ניכרת בה השפעה נוצרית.
מדרש שמה

קרן הפוך הוא נרתיק או צלוחית שמשתמשים בו כדי להחזיק צבע למשיחת העיניים. בימי קדם היו, שהחזיקו בשמים ותמרוקים שונים בקרניהן של בהמות. בעלילות גילגמש נכתב כי לאחר שגילגמש הרג את פר השמים המיתולוגי, ציווה לצפות את קרניו ולמלאן במשחת שמן. את השמן הוא הקדיש לאל לוגלבנדה.
אמוראי בבל וישראל פירשו ”ככורכמא דרישתא”. רש"י בעקבות חז"ל פירש: ”כרכום של גן הגדל בגינה”.
בתרגום הארמי לספר איוב נכתב: ”...קרן הפוך הוה קרי לה דהות סגי זיו יקר אפהא היך איזמרגדא” ובתרגום לעברית: 'קרן הפוך היה קורא לה שהיה רב זיו יקר פניה כעין אזמרגד'.
שמותיהן של בנות איוב ובכללן זה של קרן הפוך, ניטלו מיסודות הטבע. ימימה מהחי - יונה. קציעה מהצומח, "שהיה ריחה נודף כקציעה (בבא בתרא ט"ז, ב') וקרן הפוך מן הדומם - סוג של צלוחית לצבע הפוך.
במקרא נקראו מספר נשים בשמות של תכשיטים ותמרוקים לדוגמה: פנינה ועכסה.
בתרבות

במחזור שיריו של נתן אלתרמן, עיר היונה בחלק השני, מתוך ארבעה חלקים הנקרא 'כחוט השני', מופיע השיר 'קרן הפוך'.
הערות שוליים

1 2  ספר איוב, פרק מ"ב, פסוק ט"ו
↑  ישעיהו נבנצל, איש תם וישר : לימוד ועיון בספר איוב, ירושלים, מס, 2008, עמ' 81
↑  חננאל מאק, אלא משל היה: איוב בספרות הבית השני ובעיני חז"ל, רמת גן, בר-אילן, 2004, עמ' 63.
↑  יעקב קליין, עולם התנ"ך: איוב, תל אביב, דוידזון עתי, 1996, עמ' 225.
↑  חננאל מאק, אלא משל היה: איוב בספרות הבית השני ובעיני חז"ל, רמת גן, בר-אילן, 2004, עמ' 174.
↑  חננאל מאק, אלא משל היה: איוב בספרות הבית השני ובעיני חז"ל, רמת גן, בר-אילן, 2004, עמ' 206.
↑  אברהם כהנא, איוב: מקרא מפורש, תל אביב, מקורות, 1968, ע"מ רכז
שבח פרידלר

אין תמונה חופשית
שבח פרידלר הוא פרופסור מן המניין בחוג למיילדות ולגינקולוגיה בפקולטה למקצועות הבריאות ולרפואה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. פרידלר משמש כמנהל היחידה לפוריות והפריה חוץ גופית במרכז רפואי ברזילי, ורופא בכיר ביחידה להפריה חוץ גופית בבי"ח אסותא תל אביב ובהרצליה מדיקל סנטר.
ביוגרפיה

פרידלר למד בבית-הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. הוא התמחה ברפואת נשים במחלקת הנשים והיולדות בבית החולים ביקור חולים. הוא השתלם במשך שנתיים באנדוקרינולוגיה של הפוריות והפריה חוץ גופית, במרכז הרפואי של אוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה. בנוסף, פרידלר השתלם בפוריות הגבר ביחידה לחקר הפוריות, בית החולים הקריה תל אביב, בלפרוסקופיה והחזרת עוברים לחצוצרות, באוניברסיטה החופשית של בריסל ובהבשלת ביציות באוניברסיטת גטבורג, בשוודיה.
פרידלר מכהן כמנהל היחידה לפוריות במרכז רפואי ברזילי באשקלון ומנהל את מרפאת הפוריות של האישה והגבר בקופ"ח מאוחדת, סניף שפרינצק, תל אביב.
בעבר היה רופא בכיר ביחידה להפריה חוץ גופית בבית החולים הדסה עין כרם ובבית החולים אסף הרופא.
ניסיונו הקליני משתרע לאורך כ-25 שנה של טיפולי הפוריות והפריה חוץ-גופית והוא נחשב לאחד הראשונים בביצוע ניתוחי שאיבת זרע. כמו כן, הוא מומחה באנדוסקופיה גינקולוגית, בפרט ובהיסטרוסקופיות ולפרוסקופיות הקשורות לטיפולי פוריות.
פרידלר פועל גם בתחום המחקר הקליני ופרסם מעל 100 מאמרים מדעיים שהתפרסמו בכתבי עת אקדמיים ברחבי העולם וכן בספרים מקצועיים. כמו כן, הוא מלמד סטודנטים ומנחה מתמחים ומרצה בפני כינוסים מדעיים בארץ ובעולם.
פרידלר הוא חבר באגודה הישראלית לחקר הפוריות, באגודה האמריקאית לרפואת הרבייה ובאגודה האירופאית לפוריות ואמבריולוגיה.
תעופה

ערך זה עוסק בתעופת כלי טיס. אם התכוונתם לתעופת בעלי חיים, ראו .
.
מטוס 400–747 של חברת התעופה היפנית JAL
תעופה הוא התחום העוסק בטיסה באמצעות כלי טיס, מכונות שתוכננו על ידי בני אדם לטיסה אטמוספירית. באופן כללי יותר, המונח מתאר גם את הפעילויות, התעשיות, וגופי הרגולציה הקשורים לכלי טיס.