stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טובה (קיסר יפן)
ביוגרפיה

בנם של הקיסר הוריקאווה ופוג'יווארה נו אישי. לאחר מות אביו בגיל 29, ב-9 באוגוסט 1107, עלה טובה לכס הקיסרות. עד עלייתו לכס הקיסרות היה שמו הפרטי מונהיטו-שינו (宗仁親王). במהלך השנים הראשונות לשלטונו של טובה הייתה השליטה נתונה למעשה בידיו של סבו, הקיסר-לשעבר שירקאווה, בהתאם למסורת בה הקיסר מפנה את כסאו ליורשו, אך ממשיך לשלוט במדינה.
בשנה השבע עשרה לשלטונו, ב-25 בפברואר 1123, נאלץ טובה לוותר על כסאו בהוראת סבו. כס הקיסרות עבר לבנו אקיהיטו, שהיה לקיסר סוטוקו. טובה היה רק בן 21 כשנאלץ לוותר על הכס, אך כבר שלט במשך שש עשרה שנים.
טובה נשא שלוש נשים ולקח מספר פילגשים, שהולידו לו 14 בנים ובנות.
ב-1129, עם מות הקיסר-לשעבר שירקאווה, החל טובה לכהן כקיסר-לשעבר, תפקיד בו נשא לאורך תקופת שלטונם של שלושה קיסרים: סוטוקו, קונואה וגו-שירקאווה.
זכרון מנחם

| --- | --- |


בית העמותה בשכונת בית וגן בירושלים
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  רחוב משה זילברג 8, ירושלים
 מייסדים:  מירי וחיים ארנטל
 יושב ראש:  חיים ארנטל
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־34 שנים)
 http://www.zichron.org/
 
תעודת הוקרה על תרומת שיער לעמותה
זכרון מנחם - המרכז הישראלי לתמיכה בילדים חולי סרטן ובני משפחותיהם היא עמותה לטיפול בילדים ונוער חולי סרטן ובני משפחותיהם.
העמותה הוקמה ב-1990 על ידי חיים ומירי ארנטל, והיא נקראת כך על שם בנם מנחם שנאבק למעלה מ-14 שנה במחלת הסרטן. באותה תקופה חוותה המשפחה מחסור בגוף שיעניק סיוע רגשי וטכני לילד חולה הסרטן ולמשפחתו. הוריו ומכריו של הנער ביקשו לנצל את הניסיון הרב שצברו כדי להיטיב עם ילדים חולי סרטן ומשפחותיהם. במרוצת השנים נרתמו לפעילות זו רופאים, בעלי מקצועות חופשיים, אישי ציבור, רבנים ומתנדבים ובכללם בנות שירות לאומי. מספר המתנדבים עומד על כמה מאות אנשים.
לדברי מקימי העמותה, העמותה מאמינה ששלמותה הרגשית של משפחה חיונית לתהליך ההבראה של הילד, והיא משפיעה באופן ישיר על עוצמת דחף ההישרדות שלו. ושמה לה למטרה לתת מענה למכלול הבעיות, מרגע גילוי המחלה הממארת ולתמוך בהורים ובבני המשפחה הנושאים בעול הקשיים הפיזיים והנפשיים לאורך כל הדרך. השירות ניתן לכל תושבי מדינת ישראל ללא הבדל דת ומין.
תחומי פעילות הארגון

אחת המטרות הראשיות של הפעילויות בהן עוסקת העמותה היא, לדברי מקימי העמותה, "להעצים את חוויית החיים של הילד", במסגרת זו מנהלת העמותה מרכז יום חינוכי חברתי שיקומי, מרכז אירוח למשפחות, תוכניות להשלמת לימודים, חוגים וסדנאות, מחנות נופש שנתיים (בחופשת החורף, האביב והקיץ), חופשות משפחתיות וימי כיף.
העמותה מסייעת למשפחה כמכלול, במסגרת זו היא מנהלת תוכנית לאחיו ואחיותיו של החולה, תוכנית משותפת לילדים ולהורים, קבוצות תמיכה וייעוץ פסיכו-סוציאלי משפחתי.
מישור נוסף של פעילות העמותה קשור בתמיכה רפואית ותומכת, הקשורה ישירות במחלה ובטיפולים כגון ארגון ומימון סוגי תרפיה שונים, טיפולים אלטרנטיביים, עזרה בבית החולה, מאגר תורמי מח עצם באמצעות דגימת רוק, מאגר תורמי דם וטרומבוציטים, התאמת פאה נוכרית ועוד.
תחומי פעילות הארגון > תרומת שיער

הארגון מממן פאות טבעיות לחולות סרטן שאיבדו את שיערן, ומבקש מנשים לתרום שיער למטרה זו. עם זאת, בשנת 2017 פורסם כי העמותה לא משתמשת בכל תרומות השיער כדי להכין פאות לחולות סרטן, אלא רוב השיער נמכר בשוק החופשי, והתמורה משמשת להוצאות העמותה.
אותות ופרסים

העמותה זכתה לפרסים רבים, ביניהם:
פרס ישראל למפעל חיים למייסדי העמותה חיים ומירי ארנטל (2019)
פרס ראש הממשלה - מגן הילד (1994)
אות הנשיא למתנדב (1995)
אות ראש העיר ירושלים למתנדב (1995)
ופרסים רבים אחרים.
ב-2017 נבחרה מירי ארנטל להדליק משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות.
ב-2019 הוחלט להעניק למייסדי העמותה, חיים ומירי ארנטל, את פרס ישראל למפעל חיים.
הערות שוליים

↑  מיטל יסעור בית אור, הילדים החולים הם חלק ממני, באתר ישראל היום, 23 במרץ 2018
↑  תרמו שיער, באתר העמותה.
↑   ניר גונטז', מי מרוויח מתרומות השיער לחולות סרטן, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2017.
↑  איתמר אייכנר, נבחרו שלושה ממדליקי המשואות ביום העצמאות, באתר ynet, 14 באפריל 2017
↑  שירה קדרי-עובדיה, רונה רמון היא זוכת פרס ישראל למפעל חיים על שורת מפעלים חינוכיים, באתר הארץ, 2 באפריל 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524414205171  LCCN: no00103685  VIAF: 146855581   WorldCat (עם VIAF): 146855581 
מרכז יום זכרון מנחם
זכויות להט"ב בסמואה האמריקנית

| --- | --- |

סמואה האמריקנית
 מעמד בחוק:  חוקי מאז 1980
 טרנסג'נדריות:  ישנה הכרה בשינוי מגדר, ניתוח להתאמה מגדרית נדרש
 שירות צבאי:  לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת, ארצות הברית אחראית להגנה
 הגנה מפני אפליה:  אין הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד-מינית, קיימת הכרה בנישואים חד-מיניים שבוצעו בתחום שיפוט אחר של ארצות הברית מאז 2022
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד-מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד (כחלק מאזור מבודד של ארצות הברית שהצביעה בעד)
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בשטח החסות של ארצות הברית בסמואה האמריקנית מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כחוקית באזור המבודד מאז 1980. עם זאת, מערכות יחסים בין זוגות חד-מיניים אינן מחזיקות באותן הכרות משפטיות שזמינות לזוגות הטרוסקסואלים מהמין השני שכן נישואים חד-מיניים או כל הכרה מוגבלת יותר בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור) אינם מוכרים בשטח האזור המבודד.
מאז 2022 קיימת הכרה בסמואה האמריקנית בנישואים חד-מיניים שבוצעו בתחום שיפוט אחר של ארצות הברית אך לא בשטח האזור המבודד, בעקבות כניסתו לתוקף של חוק כיבוד הנישואים הפדרלי שמחייב את כל הטריטוריות של ארצות הברית להכיר, אם כי לא לבצע בשטחן, נישואים חד-מיניים שבוצעו באופן חוקי בשטח שיפוט אחר של ארצות הברית.
היסטוריה

סמואה האמריקנית, בדומה לסמואה ושאר מדינות האיים השכנות בפולינזיה, הייתה בעלת קבלה רחבה כלפי מערכות יחסים חד-מיניות וטרנסג'נדריות מסורתית לפני הגעתה של הנצרות לשטחה. דעות קדומות כלפי הומוסקסואליות לא תועדו באזור לפני בואם של מיסיונרים נוצרים קולוניאליים בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19, בעוד החברה הסמואית-אמריקנית הקדם-קולוניאלית, בדומה לחברות פולינזיות נוספות, הייתה מוגדרת כתרבות בעלת "חופש מיני" רחב, וטקסי של נישואים חד-מיניים התרחשו בין האנשים שלה.
כמו כן, בדומה לשאר מדינות אוקיאניה, בסמואה האמריקנית קיימת אוכלוסייה מסורתית-תרבותית שמזדהה בתור מגדר שלישי שידועה בשם "פאפאפין". אנשים אלה מוגדרים בתור זכרים בלידה אך מתלבשים, מתנהגים ונראים כנשים. אנשי הפאפאפין התקבלו על ידי החברה הסמואית-אמריקנית לאורך ההיסטוריה הקדם-קולוניאלית של האזור ומילאו תפקיד ביתי חשוב בחיים הקהילתיים.
מעמד בחוק

החוק הפלילי הראשון נגד קיום פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה בסמואה האמריקנית נחקק בשנת 1963 כחוק לאיסור "מעשי סדום". החוק הפך קיום "מעשי סדום" (מין אנאלי או מין אוראלי) בין זוגות הומוסקסואלים גברים והטרוסקסואלים מהמין השני כאחד שלא למטרות רבייה לפליליים, אך לא כלל התייחסות לאיסור פעילות הומוסקסואלית נשית. עם זאת, לאורך השנים החוק דווח כלא נאכף בפועל.
בשנת 1979 תיקן בית המחוקקים של סמואה האמריקנית (אנ') את החוק הפלילי כך שקיום "מעשה סדום" בהסכמה בין מבוגרים לא הוגדר עוד כפלילי, אלא אם מבצעיו היו מעורבים באותה העת בפעולות ציבוריות, זנות, ביצועו את אותם מעשים עם קטינים או מי שאינם מסוגלים לתת את הסכמם עקב הפרעה נפשית. התיקון נכנס לתוקף בשנת 1980.
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות

סמואה האמריקנית אינה מכירה בנישואים חד-מיניים, וגם לא בכל צורה מוגבלת יותר של זוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור) בשטחה. קוד סמואה האמריקנית אינו מפרט את מין הצדדים בנישואים. עם זאת, הוא מניח שהצדדים הם זוגות הטרוסקסואלים מהמין השני בלבד. עם זאת, על פי הצעת חוק כיבוד הנישואים (אנ') שהועברה בקריאה אחרונה על ידי הקונגרס האמריקני בשנת 2022, כל הטריטוריות של ארצות הברית, כולל סמואה האמריקנית, מחויבות להכיר, אם כי לא לבצע בשטחן, נישואים חד-מיניים שבוצעו באופן חוקי בשטח שיפוט אחר של ארצות הברית.
זהות מגדרית

טרנסג'נדרים בעלי דיספוריה מגדרית בסמואה האמריקנית רשאים לשנות את שמם ומגדרם החוקי בתעודות לידה בעקבות הצגת צו שינוי שם ותיעוד רפואי של העברת ניתוח להתאמה מגדרית.
תרומת דם

כחלק מטריטוריה של ארצות הברית, מדיניות תרומות הדם של מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) חלה גם על שטחה של סמואה האמריקנית. מאז 2020, גברים המקיימים יחסי מין עם גברים (MSM) רשאים לתרום דם לאחר תקופת דחייה של 3 חודשים. מדיניות זו החליפה תקופת דחייה של שנה קודמת שאושרה על ידי המנהל ב-21 בדצמבר 2015, שהחליפה את האיסור ללא הגבלת הזמן הקודם על תרומות דם מאת "MSM" מאז 1983.
תנאי מחיה

סמואה האמריקנית, בדומה למדינה השכנה סמואה, נוטה להיות בעלת קבלה רחבה כלפי טרנסג'נדרים וזהויות מגדר שלישי מסורתיות בהם הפאפאפין. פאפאפינים ידועים באזור כוללים את האמן דן טאולאפפה מקמולין (אנ'), שחקנית הכדורגל ג'איה סאלואה (אנ'), האמנית יוקי קיהארה, וזוכת מספר תחרויות מלכות יופי מריון מלנה (אנ'). עם זאת, החברה הסמואית-אמריקנית מוגדרת כדתית מאוד, ועמדות נוצריות קפדניות לגבי מגדר ומערכות יחסים נוכחות לרוב. כתוצאה מכך, גילויי חיבה גלויים בין זוגות חד-מיניים (וזוגת מהמין השני כאחד) עלולים להוות מטרה לקבלת עוינות.
האגודה של הפאפאפין בסמואה האמריקנית ("S.O.F.I.A.S.") הוא ארגון הלהט"ב העיקרי באזור המבודד שמארגן מדי שנה אירועים שונים לשיפור מעמד קהילת הפאפאפין והעלאת מודעות. אירוע הגאווה הראשון באזור המבודד נערך באוגוסט 2016 בכפר אוטוליי (אנ') על ידי פעילי האגודה.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 1980)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים:  (מאז 1980)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד-מיניים: / (מאז 2022 קיימת הכרה בנישואים חד-מיניים שבוצעו בתחום שיפוט אחר של ארצות הברית)
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): / (מאז 2022 קיימת הכרה בנישואים חד-מיניים שבוצעו בתחום שיפוט אחר של ארצות הברית)
אימוץ משותף על ידי זוגות חד-מיניים: 
אימוץ ילד חורג בקרב זוגות חד-מיניים: 
גישה להפריה חוץ-גופית בקרב זוגות לסביות: 
הכרה משפטית בשינוי מגדר: 
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא:  (ארצות הברית אחראית להגנה)
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם: / (מאז 2020, לאחר תקופת דחייה של 3 חודשים)
ראו גם

זכויות להט"ב
זכויות להט"ב באוקיאניה
זכויות להט"ב בארצות הברית
הערות שוליים

↑  Otten, Tori; Thakker, Prem; Otten, Tori; Thakker, Prem; Thakker, Prem; Otten, Tori; Otten, Tori; Thakker, Prem; Otten, Tori (2022-11-01). "Biden Signs Landmark Bill Protecting Same-Sex Marriage". The New Republic. ISSN 0028-6583. נבדק ב-2023-06-17.
↑  Paulocanning, Polynesia's ancient same-sex acceptance, LGBT Asylum News, ‏2010-09-12
↑  Eleanor Kleiber, Research Guides: Gender Identity and Sexual Identity in the Pacific and Hawai'i: Introduction, guides.library.manoa.hawaii.edu (באנגלית)
↑  Mario Vargas Llosa, The men-women of the Pacific – Tate Etc, Tate (באנגלית בריטית)
↑  Charting the Pacific - Fa'afafine - Samoan boys brought up as girls, www.abc.net.au
↑  "Gay rights map: Notes on the data". BBC News (באנגלית בריטית). 2014-02-05. נבדק ב-2022-08-24.
↑  Gambino, Lauren; Smith, David (2022-12-13). "Biden signs landmark law protecting same-sex and interracial marriages". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-06-17.
↑  American Samoa, National Center for Transgender Equality (באנגלית)
↑  FDA eases blood donation requirements for gay men amid "urgent" shortage, www.cbsnews.com (באנגלית אמריקאית)
↑  "FDA overturns 30-year ban on blood donations by gay men". Reuters (באנגלית). 2015-12-21. נבדק ב-2022-08-31.
↑  "FDA: Gay men can once again donate blood in U.S., if they haven't had sex for a year". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2022-01-01.
↑  World’s first transgender footballer proud to be ‘home’ for Pacific Games, www.samoa2019.ws
↑  Gay-friendly American Samoa, www.outtraveler.com, ‏2009-07-02 (באנגלית)
↑  American Samoa Fa‘afafine Group Hosts First Pride Festival | Pacific Islands Report, web.archive.org, ‏2021-06-03
| זכויות להט"ב בארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • וושינגטון • ויומינג • ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |  |
| מחוז פדרלי | וושינגטון די. סי. |  |
| טריטוריות | איי הבתולה של ארצות הברית • איי מריאנה הצפוניים • גואם • סמואה האמריקנית • פוארטו ריקו |  |
לקטגוריה • לפורטל
חוק המספרים הקטנים

ערך זה עוסק במושג מתמטי. אם התכוונתם לתופעה פסיכולוגית, ראו .
חוק המספרים הקטנים הוא שם כולל לכמה תופעות המייחדות מספרים טבעיים קטנים, שטבע המתמטיקאי ריצ'רד גאי ב-1988. לפעמים נקראים חוקים אלו "החוק החזק של המספרים הקטנים", בדומה לחוק החזק של המספרים הגדולים.
החוק הראשון קובע ש"אין מספיק מספרים קטנים כדי לעמוד בכל הציפיות שלנו", רוצה לומר - יש תופעות המוכרות לנו ממערכות גדולות, שהיו צריכות לכאורה להתרחש כבר במערכות קטנות, אבל אינן מתרחשות שם מסיבות שנדמות אקראיות.
החוק השני קובע ש"לפעמים נראה שמספרים שווים זה לזה, כשהם לא". בין הדוגמאות לחוק זה מונה גאי את השאלה הבאה: לכמה פרוסות אפשר לחלק עוגה עגולה, אם מותר לחבר בחיתוך מספר קבוע של נקודות על ההיקף? אם נתונה נקודה אחת אז אין חותכים כלל, והעוגה מהווה פרוסה אחת. בחיבור שתי נקודות (בחיתוך אחד) העוגה מתחלקת כמובן לשתי פרוסות. בחיבור שלוש נקודות (בשלושה קווים) העוגה מתחלקת לארבע פרוסות, בחיבור ארבע נקודות (בשישה חיתוכים) העוגה מתחלקת לשמונה פרוסות. בחיבור חמש נקודות העוגה מתחלקת ל-16. עד כאן קיבלנו 1,2,4,8,16 פרוסות, ואולי טבעי לנחש שמדובר בחזקות שתיים, ושבחיבור שש נקודות אפשר יהיה לקבל 32 פרוסות. מתברר שזה לא נכון: מספר הפרוסות המתקבלות מחיבור n נקודות שווה ל-  \ {\frac {n(n-1)(n-2)(n-3)}{24}}+{\frac {n(n-1)}{2}}+1, ולא ל-  \ 2^{n-1}.
דוגמה אחרת שמביא גאי עוסקת במספרי פיבונאצ'י: הערכים  \ e^{(n-1)/2}, לאחר עיגול כלפי מעלה, הם עשרת המספרים הראשונים בסדרת פיבונאצ'י: 1, 1, 2, 3, 5, 8, 13, 21, 34, 55, אולם המספר הבא בסדרה הוא 91, בעוד שהמספר הבא בסדרת פיבונאצ'י הוא 89.
טובה אפשטיין

טובה בורנשטיין אפשטיין (2 באפריל 1933 – 5 בדצמבר 2023) היייתה כדורסלנית וטניסאית ישראלית. שיחקה בנבחרת ישראל בכדורסל נשים מעת הקמתה בשנת 1950. הנבחרת יצגה את ישראל באליפות אירופה כדורסל נשים שהתקיימה בבודפשט, הונגריה. החלה לשחק בגיל 15 (1948) במכבי תל אביב עד שנת 1960 ועברה לקבוצת הפועל תל אביב ושיחקה בקבוצה עד 1972. ייצגה את ישראל בכדורסל במשחקי ספורט הפועלים בזלצבורג – אוסטריה 1963 ובהאג – הולנד 1965. זכתה עם קבוצת מכבי תל אביב בשתי אליפויות ובגביע המדינה. עם קבוצת הפועל תל אביב זכתה בארבע אליפויות ובגביע המדינה. עברה לשחק בהפועל פתח תקווה עד פרישתה בשנת 1975.
במקביל עיסוק בכדורסל עסקה בטניס, 12 פעמים אלופת ישראל בטניס (1958, 1960, 1962–1963, 1965–1972) ומחזיקה עד היום בשיא האליפויות לנשים בישראל. הייתה בעלת שלוש מדליות מכינוסי הפועל.
בשנת 1986 זכתה בעיטור חברת כבוד של איגוד הטניס בישראל.
ביוגרפיה

אפשטיין נולדה ברפובליקה הפולנית השנייה (כיום בפולין), ועלתה לארץ ישראל בגיל 10 חודשים. למדה בבית הספר היסודי בנות ג' בתל אביב. בוגרת מחזור ו' של מכון וינגייט. עברה השתלמויות רבות בתחום הספורט בישראל ומחוצה לה. עבדה כמורה לחינוך גופני בתיכון עירוני ה' בתל אביב וכמרכזת מגמת הטניס במכון וינגייט.
שיחקה כדורסל ונמנתה עם הכדורסלניות הטובות בישראל, נוסף לכך, שיחקה טניס בקבוצת הפועל תל אביב. בשנת 1958 זכתה לראשונה בתואר אלופת ישראל בטניס. בהמשך זכתה בתואר אלופת ישראל בטניס גם בשנים 1960, 1962–1963, וב-8 אליפויות רצופות 1965–1972. בסך הכל זכתה 12 פעם בתואר אלופת ישראל בטניס. בשנת 1961 בכינוס הפועל השביעי היא זכתה במדליית כסף בטורניר לנשים יחידות ובשנת 1966 בכינוס הפועל השמיני היא זכתה במדליות זהב וכסף בטורניר יחידות ובטורניר לזוגות מעורבים בהתאמה. במהלך קריירת הטניס שלה היא השתתפה בתחרויות רבות ברחבי העולם.
אפשטיין הייתה אחותו של אמנון ענבר, איש "ההגנה" ופעיל ציבור.
נפטרה בדצמבר 2023.
הערות שוליים

↑  באסיפה הכללית של איגוד הטניס שציין 40 שנה לקיימו, מעריב, 20 באפריל 1986
↑  סדר נשים - הגברים רצים קדימה, מעריב, 17 בנובמבר 1961
↑  דוד הרניק, פעילות ענפה בסקציית הטניס, דבר, 19 בדצמבר 1971
חיים ליף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בספטמבר 1912 סטארובין, בלארוס 
 פטירה:  2 במאי 1993 (בגיל 80) הברונקס, ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  חיים ליפשיץ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ישיבה יוניברסיטי 
 שפות היצירה:  עברית, אנגלית 
 
חיים לִיף (באנגלית: Hayim Leaf;‏ 27 בספטמבר 1912 – 2 במאי 1993) היה פרופסור, מבקר ספרות, מסאי, עורך ומחנך יהודי אמריקאי, מעורכי כתבי העת העבריים "בצרון", "הרופא העברי" ו"ניב", מרצה לספרות עברית בישיבה יוניברסיטי.
קורות חיים

נולד ב-27 בספטמבר 1912 בסְטָארוֹבִּין שברוסיה (כיום בבלארוס) כחיים ליפשיץ, בן לזלמן ודבורה (חיניץ) ליפשיץ. בשנת 1928, בהיותו נער, היגר לארצות הברית.
בשנת 1933 קיבל תעודת הוראה בישיבה יוניברסיטי, ואחר כך קיבל שם תואר ראשון בשנת 1945 ותואר שני ב-1951. בשנת 1968 קיבל מהישיבה יוניברסיטי תואר דוקטור בספרות עברית, על הדיסרטציה הקדשה: "ד"ר פינחס חורגין: המחנך, העסקן, הסופר והחוקר".
ליף הצטרף לסגל הישיבה יוניברסיטי בשנת 1942, ונמנה עמו 36 שנה עד פרישתו כפרופסור לספרות עברית.
ערך במשך כשלושים שנה את הרבעון העברי "בּצָּרון", כתב עת ספרותי. כן ערך יחד עם נעמי בן-אשר את "The Junior Jewish Encyclopedia" ("האנציקלופדיה היהודית לצעירים"), וזכה על כך ב-Jewish Book Award בשנת 1958.
היה נשוי לאֶמה חוה לבית זוסקינד, עובדת סוציאלית ילידת וינה, שהיגרה לארצות הברית לאחר האנשלוס ב-1938.
חיים ליף נפטר בשנת 1993 בבית האבות ובית החולים הגריאטרי היהודי בברונקס שבניו יורק, עקב סיבוך של שבץ שלקה בו בשנה שלפני כן, בן 79 במותו. הותיר אחריו את אשתו, בן ובת וכן נכדים.
הערות שוליים

↑  Emma Leaf, בדף סגל קהילת "אוהב צדק" בניו יורק (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264215205171  GND: 137926529  ISNI: 0000 0000 6554 5934  LCCN: n80012994  VIAF: 25895856   WorldCat (עם VIAF): 25895856 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חנה השקס

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1965 (בת 59) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מספר צאצאים:  4 
 
הרבנית ד"ר חנה השקס (נולדה כ' באדר ב' ה'תשכ"ה, 24 במרץ 1965 בניו-יורק) היא רב בזרם האורתודוקסי. השקס היא בעלת תואר מורת הוראה ומנהיגה רוחנית מהמכון למנהיגות הלכתית במדרשת לינדנבאום (אור תורה סטון), ומשמשת כראשת תוכנית ההלכה הבינלאומית לנשים של מדרשת לינדנבאום ע"ש סוזי ברדפילד (IHSP). היא נבחנה באופן לא רשמי ועברה את מבחני "יורה יורה" אשר עבור גבר היו מספיקים להסמכה כרב[דרוש מקור], וכן הוסמכה כדוקטור לפילוסופיה בתחום הפילוסופיה הכללית מטעם האוניברסיטה העברית בנושא הפרגמטיזם האמריקאי בשנת 2005.
ספרה "Rabbinic Discourse as a System of Knowledge: The Study of Torah is Equal to Them All" דן בתלמוד התורה ובדרכי פסיקת ההלכה הרבנית תוך כדי שימוש בעקרונות הפילוסופיה הפרגמטיסטית בת ימינו. חנה השקס היא בתו של פרופסור דוד גרוסמן, מתגוררת בירושלים עם בעלה, פרופסור פנחס השקס, ולזוג ארבעה ילדים.
השכלה והוראה

תואר דוקטור לפילוסופיה הוענק להשקס בשנת 2005 מהאוניברסיטה העברית על מחקרה The Role of the Philosopher and Philosophy in American Pragmatism.
היא בעלת MA מהאוניברסיטה העברית בפילוסופיה וספרות, ותעודת הוראה ממכון כרם. היא השתלמה בייעוץ פילוסופי אצל הד"ר שולמית שוסטר.
בין השנים 1994–1997 וכן 2004–2009 שימשה כמרצה לפילוסופיה, למדעי היהדות, וללימודי מגדר במכללות ואוניברסיטאות בארצות הברית.
בין השנים 1989–1994 וכן 1997–2002 שימשה כמורה לספרות, תנ"ך, ופילוסופיה בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים ובתיכון אנה פרנק בקיבוץ סאסא בגליל.
בין השנים 2009–2010 וכן 2011–2012 שימשה כחוקרת עם מלגת מחקר במרכז שלם
.
בין השנים 2016–2021 שימשה כעמיתת הכולל דעה ע”ש סוזי ברדפילד במדרשת לינדנבאום.
השקס חברה פעילה בארגון הרבניות והרבנים 'בית הלל', כותבת ומפרסמת מאמרים בנושאי הגות יהודית, חוקרת ומפרסמת מאמרים בנושא הפילוסופיה הפוסטמודרנית, הדת, ומחשבת חז"ל, ובנושא הפמיניזם הדתי והיהודי.
ד"ר חנה השקס לימדה בחוג למגדר באוניברסיטת בר-אילן וניהלה את "הסלון הפילוסופי" לייעוץ פילוסופי.
פרסומים

Hannah E. Hashkes. Rabbinic Discourse as a System of Knowledge, "The Study of Torah is Equal to them All." Leiden: Brill, 2015.
בספר זה חנה השקס מציגה את תהליך הפסיקה הרבני כתגובה רציונלית למפגש בין המסורת היהודית הרבנית לבין המציאות. היא משלבת תובנות מהפילוסופיה המודרנית של קווין ודוידסון עם הסמיוטיקה של פירס כדי לפרש "ידע" כהיגיון שיטתי המתקיים בתוך קהילה חוקרת. קריאתה ביצירותיהם של עמנואל לוינס וז'אן-לוק מריון מאפשרת לה ליצור גשר פילוסופי בין שיח האל לשיח התבונה. סינתזה זו של פרגמטיזם, הרמנויטיקה ותאולוגיה מספקת להשקס כלי מתוחכם להבין באמצעותו את היהדות הרבנית, והופך ספר זה לייחודי ופורץ דרך בפילוסופיה היהודית העכשווית ובחקר המחשבה הרבנית.
הערות שוליים

↑  הרבניות, באתר משיבת נפש
↑  International Halakha Scholars Program - Ohr Torah Stone, ots.org.il (באנגלית אמריקאית)
↑  הרבנית חנה השקס, לפתוח את התריס: כך הפכתי לרבנית של השכונה, באתר ynet, 26 באפריל 2021
↑  שאלות ותשובות מאת: הרבנית חנה השקס, באתר משיבת נפש
↑  הרבנית ד"ר חנה השקס, באתר בית הלל - הנהגה תורנית קשובה, ‏2018-11-01
↑  About, הסלון הפילוסופי - הבלוג, ‏2014-02-09
↑  כולל דעה ע”ש סוזי ברדפילד – צוות, באתר מדרשת או"ת לינדנבאום
↑  חנה השקס, Author at צירופים חדשים, באתר צירופים חדשים
↑  רצים מהר מדי | חנה השקס, באתר מוסף "שבת" - לתורה, הגות ספרות ואמנות, ‏2014-02-21
↑  Hannah Hashkes, Rabbinic Discourse as a System of Knowledge: "The Study of Torah is Equal to them All", Brill, 2015-02-26, ISBN 978-90-04-29048-8. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297381705171  BnF: cb170119122 (data)  GND: 103862097X  ISNI: 0000 0000 7007 2297  LCCN: n2014078270  NTA: 391270877  VIAF: 97306162   WorldCat (עם VIAF): 97306162
טים סקולד

| --- | --- |

 לידה:  14 בדצמבר 1966 (בן 57) סקובדה, שוודיה 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 סוגה:  אינדסטריאל מטאל, אינדסטריאל רוק, אלקטרו-אינדסטריאל 
 כלי נגינה:  גיטרה בס, גיטרה 
 חברת תקליטים:  מטרופוליס רקורדס, דיפנדנט רקורדס 
 www.skold.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טים סקולד (נולד ב-14 בדצמבר 1966 בשוודיה) הוא הבסיסט והגיטריסט של להקת המטאל אלטרנטיבי מרילין מנסון.
סקולד היה סולן בלהקת Shotgun Messiah ולאחר שעבר לנגן בסגנון אלקטרוני יותר, הצטרף ללהקות האינדסטריאל מטאל KMFDM ו-MDFMK. הוא הוציא אלבום סולו בשם Skold ב-1996. הוא הצטרף ללהקת מרילין מנסון ב-2003 כשהחליף את טוויגי רמירז.
טים מקלראת'

| --- | --- |

 לידה:  3 בנובמבר 1978 (בן 45) אינדיאנפוליס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Timothy James McIlrath 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נורת'איסטרן אילינוי, Rolling Meadows High School 
 סוגה:  פאנק רוק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 פרופיל ב-IMDb
 
טימות'י ג'יימס "טים" מקלראת' (באנגלית: Timothy James "Tim" McIlrath; נולד ב-3 בנובמבר 1978 באינדיאנפוליס, אינדיאנה) הוא מוזיקאי פאנק רוק אמריקאי.
הוא הזמר, כותב השירים והגיטריסט של להקת הפאנק רוק האמריקאית רייז אגאינסט, וכן אחד ממקימיה. מקלראת' ידוע בתמיכתו בזכויות בעלי חיים, ומקדם באופן אקטיבי את ארגון PETA עם להקתו.
מקלראת' הוא טבעוני ומעיד על עצמו כסטרייט אדג'. במהלך מלחמת חרבות ברזל יצא בתמיכה גלויה בישראל בעמוד האינסטגרם האישי שלו.
טאראנטו (נפה)

נפת טאראנטו (באיטלקית: Provincia di Taranto) היא נפה במחוז פוליה שבאיטליה. הנפה משתרעת על שטח של 2,436 קמ"ר, ובשנת 2005 התגוררו בה 580,418 נפש. בירתה של הנפה בעיר טאראנטו, והיא גובלת בנפת מטרה במחוז בזיליקטה במערב, בנפת בארי במחוז פוליה בצפון, בנפת ברינדיזי במחוז פוליה במזרח, בנפת לצ'ה במחוז פוליה בדרום-מזרח ובים היוני בדרום.
ראו גם

מפרץ טאראנטו
זחלילית אוניברסלית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  נגמ"ש
 מדינה מייצרת:  בריטניה בריטניהקנדה קנדה אוסטרליה אוסטרליהניו זילנד ניו זילנד
 משתמשים עיקריים:  הצבא הבריטי 
 שנת ייצור:  1934-1960
 תקופת השימוש:  1936–הווה (כ־88 שנים) 
 מערכה מרכזית:  מלחמת העולם השנייה, מלחמת העצמאות, מלחמת סיני.
 יחידות שיוצרו:  113,000 
 מידע טכני
 אורך:  3.65 מטר
 רוחב:  1.92 מטר
 גובה:  1.57 מטר
 משקל:  3.75 טון
 מהירות:  48 קמ"ש
 טווח פעולה:  250 ק"מ
 מנוע:  בנזין פורד, בעל 85 כ"ס.
 שריון:  7-10 מ"מ
 צוות:  3
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  מקלע ברן, מקלע M1919 בראונינג, רובה נגד טנקים בויס, ומקלעים אחרים.
 
חיילים על הרכב בתקופת מלחמת העולם השנייה
זחלילית נושאת ברן של כוחות המנדט הבריטי בירושלים, 1945
זחלילית נושאת ברן מותאמת לנשיאת מרגמה "3
זחלילית אוסטראלית נושאת מרגמה "3 במצב ירי
זחלילית מותאמת לנשיאת תותח 2 ליטראות, תוצרת אוסטרלית, 1943
זחלילית נושאת להביור
נגמ"ש בְּרֶן או "נושא רב תכליתי אוניברסלי" (מאנגלית: Bren Universal Carrier או Bren Gun Carrier) הוא כלי רכב קרבי משוריין קל זחלילי ללא כיסוי עליון שיוצר בשנים 1934–1960 על ידי חברת ויקרס-ארמסטרונג. כלי רכב זה היה בשימוש נרחב על ידי בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, בעיקר כנושא גייסות משוריין וכפלטפורמה משוריינת ניידת לכלי נשק מסייע לחיל רגלים.
במהלך השנים יוצרו כ-130,000[דרוש מקור] יחידות בממלכה המאוחדת באנגליה, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד ובמדינות נוספות, נתון ההופך את נושא הברן לרכב קרבי משוריין הנפוץ ביותר בתקופת מלחמת העולם השנייה (לפי אחד המקורות[דרושה הבהרה] ייוצרו בסך הכל כ־200,000 יחידות).