stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
If It's Lovin' that You Want

If It's Lovin' That You Want (בעברית: אם זו האהבה שאתה רוצה) הוא סינגל של זמרת הרית'ם אנד בלוז והרגאיי ריהאנה מאלבום אולפן הבכורה שלה, Music of the Sun. השיר נכתב על ידי אלכסנדר מוסלי, ג'ין קלוד, לורנס פרקר, שמואל ברנס וסקוט לה-רוק, והופק על ידי קרל סטורקן ואוון רוג'רס. ב-13 בספטמבר 2005 השיר יצא לאור כסינגל השני ואחרון מהאלבום לאחר הצלחתו של סינגל הבכורה, "Pon de Replay". מבחינה לירית בשיר ריהאנה אומרת לבחור לשה שיש לה את האהבה שהוא צריך ושאם הוא רוצה אותה שיראה לה את זה.
השיר קיבל ביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה אם כי חלק מהמבקרים החמיאו ליכולות הווקאליות שלה בשיר ועל ההרכב המוזיקלי של השיר. השיר לא זכה להצלה כקודמו כאשר השיר דורג במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי במקום ה-36, וב-40 העליונים בחלק ממדינות אירופה. בניו זילנד ואוסטרליה השיר כן זכה להצלחה כאשר הגיע לעשירייה הפותחת במדינות אלה. הווידאו קליפ לשיר שבוים על ידי מרקוס ראבוי מציג את ריהאנה בחוף ים שהיא רוכבת על אופנוע ים, רוקדת ועוד. בשל שחרורו המוקדם של אלבומה השני של ריהאנה, "A Girl Like Me", סינגל זה היה לסינגל השני והאחרון מתוך האלבום.
רקע והרכב מוזיקלי

השיר שוחרר בתור הסינגל השני מהאלבום ב-13 בספטמבר 2005 לאחר ההצלחה של קודמו. הוא נכתב על ידי סמואל בארנס, סקוט לה רוק, מקבה רידיק, ז'אן קלוד אוליבר ולורנס פארקר והופק על ידי שני האחרונים תחת שם הבמה שלהם, "Poke & Tone of Trackmasters". בריאיון עם MTV ריהאנה הסבירה את המשמעות הלירית של השיר: "השיר בעצם אומר בחור, אם זה אוהב את זה ואתה רוצה את זה, אתה צריך לגרום לי להיות בחורה שלך כי יש לי את מה שאתה צריך." מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר R&B ורגאיי עם "חתימה של רגאיי טרופי" לדבריה של ריהאנה. מבחינה ווקאלית ריהאנה שרה מקול נמוך (F3) לקול גבוה (G5) וההפך והיא שרה אותו בסולם של A-flat בקצב של 98 ביטים לדקה. בנוסף לשיר יצא גם חלק שני אשר נכלל כרצועת בונוס באלבומה השני וכולל את השתתפותו של הראפר קורי גאנז.
ביקורות

השיר קיבל ביקורות מעורבות אם כי מבקרי המוזיקה שיבחו את הביצועים הווקאלים של ריהאנה. ביל למב מ-"About.com" כתב שלמרות שהזמרת מספקת "שירה פשוטה ונעימה", קולה נשמע "קל מדי" ו"דק". לאמב המשיך להגיב על השיר, וכתב כי למרות שהשיר "מהנה להקשיב לו וקייצי הוא לא קליט, הוא נכשל להיות עם פזמון כמו של "Pon de Replay". אם כי הוא בכל זאת גם החמיא לקולה של ריהאנה ואמר "שהוא חושף את הרבגוניות שלה ואת הטווח הקולי שלה". כתב מטעם בילבורד שיבח את השיר וכתב שחתימת הרגאיי הטרופית של ריהאנה עם פזמון ממכר אך לא ניתן להתעלם גם מהמונוטוניות שבשיר. בניו יורק טיימס נכתבו שתי ביקורות על השיר כאשר בביקורת אחת נכתב שהשיר "פחות טוב בהשוואה לסינגל הקודם שלה" ואילו בביקורת אחרת נכתב שהשיר הוא "די טוב".
הצלחה במצעדים

השיר לא הצליח לשחזר את ההצלחה של קודמו כאשר הצליח להגיע לעשירייה הפותחת רק ב-3 מדינות. בארצות הברית השיר הגיע בשיאו למקום ה-36 בלבד ולמקום ה-99 במצעד שירי ה-R&B וההיפ-הופ של בילבורד. באוסטרליה השיר כן זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-9 במדינה ובילה בסך הכל 3 שבועות בעשירייה הפותחת ו-14 שבועות במצעד עצמו. גם בניו זילנד השיר זכה להצלחה כאשר הצליח להגיע בשבוע הראשון שלו למקום ה-12 במדינה ולאחר 4 שבועות בעשרים העליונים הצליח להגיע למקום ה-9 ושהה בסך הכל 12 שבועות במצעד.
באירופה הצלחת השיר הייתה בינונית כשאר הצליח להגיע למקום ה-25 בלבד במצעד השירים האירופאי. באוסטריה השיר הגיע למקום ה-31 בלבד וירד מהמצעד לאחר 11 שבועות. בשווייץ ובהולנדבאזור פלנדריה השיר זכה להצלחה גדולה יותר כאשר הגיע בשיאו למקום ה-19 ובילה 12 שבועות במצעד ובהולנד הגיע למקום ה-13 אך ירד מהמצעד לאחר 7 שבועות בלבד. באזור פלנדריה של בלגיה השיר הגיע למקום ה-50 בלבד וירד מהמצעד לאחר שבוע בלבד אך בינואר 2006 חזר שוב למצעד אך הגיע למקום ה-25 וירד מהמצעד לאחר 10 שבועות. בבריטניה השיר אמנם הגיע למקום ה-11 אך נשר מהמצעד לאחר 5 שבועות בלבד. בסך הכל מכר השיר בכל העולם 750 אלף עותקים.
וידאו קליפ

הקליפ לשיר צולם על חוף קליפורניה במאליבו מרקוס רבווי. בריאיון ל-MTV News, ריהאנה דיברה על מהלך הצילומים, ואמרה: "המים היו כל כך קרים ... אבל הו אלוהים, היה לנו כל כך כיף... התנגשנו אחד בשני אם אופנועי ים ושיחקנו בכדור". במהלך הראיון, הזמרת פירטה עוד יותר על תוכן הווידאו ואת המשמעות מאחוריו: "זה וידאו שהוא על כיף, נותן את האווירה של הקאריביים ... שכבתי על החול כמו בתולת ים... ואני פשוט [עושה] למצלמה כאילו זה החבר שלי, עכשיו אנחנו הולכים לעשות [כמה סצנות עם] לפידים, זה הולך להיות מדהים". קטעי הריקוד בסרטון היו כוריאוגרפיה של הכוריאוגרפית הידועה פטימה רובינסון.
הקליפ מתחיל עם סצנות של ריהאנה רוקדת לאורך החוף ורוכבת על אופנועי ים עם חברים. לאחר מכן נראית ריהאנה רוקדת על משטח חלק ליד הים עם קבוצת רקדניות נוספות. בפזמון השני של השיר נראית ריהאנה שהיא שוכבת לצד החוף תוך כדי שהיא מביטה במצלמה ושרה את מילות השיר. לקראת סוף השיר נראית ריהאנה רוקדת על החוף עם רקדנים נוספים שהיא מוקפת בלפידים המאירים את החוף.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 31 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 9 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 35 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 8 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 36 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 25 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 13 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 11 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 9 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 25 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 19 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
| בריטניה (BPI) | כסף | 80,000 |
| גרמניה (BVMI) | — | 50,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 13 בספטמבר 2005 |  רדיו שירים אורבניים |  דאף ג'אם • SPR |  |
| ארצות הברית | 13 בספטמבר 2005 | רדיו שירים קצביים |  דאף ג'אם • SPR |  |
| גרמניה | 2 בדצמבר 2005 |  תקליטור | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| גרמניה | 2 בדצמבר 2005 | מקסי סינגל | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| גרמניה | 18 בינואר 2006 | הורדה דיגיטלית | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| איטליה | 18 בינואר 2006 | הורדה דיגיטלית | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
דיאלוג על שתי מערכות העולם המרכזיות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  גלילאו גליליי
 שפת המקור:  איטלקית
 סוגה:  פיזיקה
 נושא:  אסטרונומיה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1632
 
"דיאלוג (על שתי מערכות העולם הראשיות, של תלמי ושל קופרניקוס)" (באיטלקית: Dialogo sopra i due massimi sistemi del mondo) הוא ספרו של גלילאו גליליי. הספר עוסק באסטרונומיה ובפרט בשאלת נכונות המודל הגיאוצנטרי או ההליוצנטרי. הספר, שהוקדש לפטרונו של גלילאו, פרדיננדו השני דה מדיצ'י – הדוכס הגדול של טוסקנה, והוענק לו ב-22 בפברואר 1632, נחל הצלחה מסחררת מרגע פרסומו..
על פי המודל ההליוצנטרי, המיוחס לקופרניקוס, כדור הארץ, כמו שאר כוכבי הלכת, מקיף את השמש שהיא מרכז היקום, ואילו על פי המודל הגאוצנטרי, המיוחס לתלמי, היקום כולו נע סביב כדור הארץ, שהוא מרכז היקום. הספר פורסם בפירנצה תחת רישיון האינקוויזיציה. אך זמן קצר אחר כך, ב-1633, נשפט גלילאו על ידי האינקוויזיציה והורשע ב"חשד כבד לכפירה", בהתבסס על הכתוב בספר. הספר הוכנס ל"רשימת הספרים האסורים", ממנה לא הוסר עד שנת 1835 (לאחר שהתאוריות שהוצגו בספר הותרו להדפסה כבר בשנת 1822). לאחר משפטו בילה גלילאו את שארית חייו במעצר בית, ונאסר עליו לפרסם את מחקריו.
תוכן ומבנה הספר

הספר מובנה כסדרה של דיונים, המתנהלים במשך ארבעה ימים בין 3 דמויות: סגרדו ושני הפילוסופים סלביאטי וסימפליציו.
סלביאטי (Salviati) – תומך בעמדת קופרניקוס ומשקף כמה מדעותיו של גלילאו באופן ישיר. כינויו היה "האקדמאי" כינוי המרמז על חברותו של גלילאו באקדמיה הליצ'אנית. הוא נקרא על שם חברו של גלילאו, פיליפו סלביאטי (1582–1614).
סאגרדו (Sagredo) - טיפוס אינטליגנטי שעמדתו הראשונית בספר היא נייטרלית. הוא נקרא על שם חברו של גלילאו, ג'ובאני פרנצ'סקו סאגרדו (1571–1620).
סימפליציו (Simplicio) - חסיד מסור של תלמי ואריסטו, מציג את הדעות השמרניות וטוען כנגד התאוריה הקופרניקאית. דמותו היא מידול של שני פילוסופים שמרניים שהיו מפורסמים באותה העת, לודוביקו דל קולומב (1565–1616), המשמיץ הגדול ביותר של גלילאו, וצ'זארה קרמוניני (1550-1631), "אשר סירב להביט בעדשות הטלסקופ". בחירת השם סימפילציו היא כביכול על שם פרשן ידוע של אריסטו, בן המאה השישית, סימפליקיוס, אך היא מרמזת גם למילה 'טיפש' (באיטלקית).
הספר אינו דן בנושאים אסטרונומיים גרידא, אך נעשה בו שימוש רב במדע עכשווי. יש בכך כדי להראות מה נחשב בעיני גלילאו ל"מדע טוב". דוגמה לכך המובאת בספר היא הדיון אודות יצירתו של ויליאם גילברט על המגנטיות. חלק מהדיונים מנסים לתת מענה כנגד הסברות המוטעות השוללות תנועה של כדור הארץ.
ימי הדיונים מוקדשים באופן כזה: היום הראשון להפרכת רעיונות שונים מתורתו של אריסטו (כמו ההבדל בין החומר ממנו עשויים השמים לחומרים הארציים), היום השני מוקדש לטענתו של קופרניקוס ביחס לעובדת סיבוב העצמי של כדור הארץ, היום השלישי מבסס את טענת קופרניקוס שהארץ מסתובבת סביב השמש ולא להפך, בניגוד לתיאורייה התלמאית, והיום הרביעי עוסק בתופעת הגאות והשפל וסיבותיה.
ניתן לראות בספר שלוש עמדות עיקריות אותן מציג גלילאו:
הפרכת רעיונות שהוצגו על ידי פילוסופים מסורתיים (דוגמת ניסוי המחשבה על הספינה).
תצפיות פיזיקליות שאינן מתיישבות עם תאוריית התלמאים (דוגמת תנועת כתמי השמש)
טיעונים שמראים שהתאוריה השמרנית בה אחזו הפילוסופים, שרעיונה המרכזי הוא שכדור הארץ נייח, שגויה (דוגמת ההרים של הירח והירחים של צדק שלא היו חלק מהאסטרונומיה הישנה).
נוסף על כך, טוען גלילאו שקיים הסבר פיזיקלי לתנועת כדור הארץ וזאת באמצעות תופעת הגאות והשפל בים. אמנם בסיס הטענה לחלוטין לא עקבי ובאופן פרדוקסלי מוביל למסקנה כי הגאות והשפל כלל אינם מתרחשים, אך גלילאו אהב את הטיעון והקדיש את הדיונים ב"יום הרביעי" בספרו לנושא.
תרגומים לעברית

גלילאו גליליי, דיאלוג, מאיטלקית דביר ילין, הוצאת מנדלי מוכר ספרים, 2021.
גלילאו גליליי, דיאלוג, מאיטלקית אריאל רטהאוז, הוצאת שלם, 2023.
ביבליוגרפיה

Galileo Galilei (1914). Dialogues Concerning Two New Sciences. Dover Publications
RJ Seeger, (1966). Galileo Galilei: his life and his works. Pergamon Press.
Finocchiaro, M. Book Review—The Person of the Millennium: The Unique Impact of Galileo on World History. The Historian 69.3: 601-602.
Machamer, P. The Cambridge Companion to Galileo. Philosophy of Science 68 (4):578-.
Carroll, W. (2005). Galileo Galilei and the Myth of Heterodoxy. Oxford University Press.
Schrenk, M. (2004). Galileo Vs Aristotle on Free Falling Bodies. Logical Analysis and History of Philosophy 7 (1):1-11
Coyne, G.V. (2013). Science Meets Biblical Exegesis in the Galileo Affair. Zygon 48 (1):221-229
Pitt, J. (1988). Galileo, Rationality and Explanation. Philosophy of Science 55 (1):87-103
הערות שוליים

↑  גלילאו גליליי "דיאלוג" (עמ' 12 - הקדשת הסופר לדוכס הגדול של טוסקנה), תרגום דביר ילין, הוצאת מנדלי מוכר ספרים ברשת (2021).
↑  Gindikin, Semen Grigorʹevich (1988). Tales of physicists and mathematicians. Birkhäuser. p. 62. ISBN 978-0-8176-3317-2. Retrieved 22 February 2011.
↑  Sobel, Dava. "Galileo's Dialogue". The Globe and Mail.
↑  גלילאו גלילאי, דיאלוג, שלם, 2023, מבוא מאת מיכאל אלעזר, עמ' כז.
↑  The Trial of Galileo: A Chronology.
↑  See Galileo affair for more details, including sources.
↑  Stillman Drake: Galileo at Work: His Scientific Biography, Courier Dover Publications, 2003, ISBN 0-486-49542-6, page 355 : Cremonini and delle Colombe
↑  Drake, (1970, pp.191–196), Linton (2004, pp.211–12), Sharratt (1994, p.166). This is not true, however, for geocentric systems—such as that proposed by Longomontanus—in which the Earth rotated. In such systems the apparent motion of sunspots could be accounted for just as easily as in Copernicus's.
↑  G. de Santillana, The Crime of Galileo, Chcago 1955, chs. X-XV
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007587891805171  PLWABN: 9810652856105606  BNE: XX1922675  BnF: cb120611366 (data)  LCCN: n84211972  SUDOC: 028864182  VIAF: 173871596   WorldCat (עם VIAF): 173871596
מידה כנגד מידה (מחזה)

| --- | --- |

 כתיבה:  ויליאם שייקספיר 
 סוגה:  המחזות ה"בעייתיים" של שייקספיר 
 שפה:  אנגלית 
 
העמוד הראשון של "מידה כנגד מידה", שראה אור במהדורת הפוליו הראשונה, 1623
מידה כנגד מידה (באנגלית: Measure for Measure) הוא מחזה פרי עטו של ויליאם שייקספיר. יש המעריכים שנכתב בשנת 1603 או 1604. המחזה מסווג כקומדיה, אולם אינו כזה באופיו. כתוצאה מכך ובשל מגוון סיבות, יש מבקרים שמקטלגים אותו כאחד מ"המחזות הבעייתיים" של שייקספיר.
"מידה כנגד מידה" ראה אור לראשונה במהדורת הפוליו הראשונה, 1623 (בה תויג לראשונה כקומדיה), ההצגה הראשונה של המחזה שתועדה הייתה ב-1604. המחזה עוסק בסוגיות של רחמים, צדק ואמת ויחסי הגומלין בינם לבין גאווה וענווה.
הדמויות > גברים

וינצ'נציו – הדוכס, שגם מופיע מחופש כנזיר לודוויק
אנג'לו – המשנה, ששולט בהיעדרו של הדוכס
אסכלוס – שר קשיש
קלאודיו – אדון צעיר
לוצ'יו – רברבן
שני אדונים – בני חבורתו של לוצ'יו
מפקד בית הסוהר
הנזיר תומאס
הנזיר פטר
מרפק – שוטר הדיוט
קצף – אדון סכל
פומפיוס – מוקיון, משרתה של מאדאם גמרא
פגוליון – התליין
ברנרדין – אסיר מושחת
השופט
ואריוס – ידידו של הדוכס
הדמויות > נשים

איזבלה – אחותו של קלאודיו
מריאנה – ארוסתו של אנג'לו
ז'ולייט – אהובתו של קלאודיו
פרנסיסקה – נזירה
מאדאם גמרא – בעלת בית בושת
מקורות המחזה

המחזה שואב משני מקורות. המקור הראשון הוא "סיפורה של אפיטיה" מתוך קובץ הסיפורים "הקאטומיתי" מאת גירלדי צ'ינתיו (אנ'), שראה אור לראשונה בשנת 1565, הכולל גם את המקור לעלילת אותלו ולפיכך ברור כי שייקספיר הכיר מקור זה. צ'ינתיו פרסם את אותו הסיפור גם בגרסת מחזה, בהבדל קטן, אך לא ברור אם שייקספיר הכיר את המחזה.
המקור העיקרי השני הוא מחזהו הארוך בן שני החלקים של ג'ורג' וטסטון "פרומוס וקאסאנדרה" משנת 1578, שמבוסס אף הוא על צ'ינתיו. וטסטון עיבד את סיפורו של צ'ינתיו בכך שהוסיף מרכיבים קומיים בתחבולות המיטה והראש.
הכותרת, שמופיעה כשורת דיאלוג בתוך המחזה, מיוחסת בדרך כלל לציטטה מתוך הדרשה על ההר בהבשורה על-פי מתי ז ב: "...ובמידה אשר אתם מודדים בה יימד לכם".
תאריך, טקסט ומחבר

הסברה הרווחת היא ש"מידה כנגד מידה" נכתב ב-1603 או 1604. המחזה ראה אור לראשונה ב-1623 במהדורת הפוליו הראשונה.
בספרם Shakespeare Reshaped, 1606–1623, גרי טיילור וג'ון ג'ווט (Jowett) טוענים שחלק מהטקסט של "מידה כנגד מידה" ששרד היום אינו נמצא בצורתו המקורית, אלא הוא תוצר של תיקון שתומאס מידלטון ביצע לאחר מותו של שייקספיר. הם מציגים הוכחה סגנונית שחלק מהכתיבה נעשתה בידי מידלטון, וטוענים שמידלטון שינה את מקום העלילה מאיטליה כפי שהייתה במקור, לווינה.
הפקות

ההפקה המתועדת המוקדמת ביותר של "מידה כנגד מידה" התרחשה בליל סטפן הקדוש, 26 בדצמבר 1604.
במהלך הרסטורציה, המחזה היה אחד מני רבים שעובד כדי להיות לטעמם של צופים רבים. סר ויליאם דאווננט הכניס את בנדיק ובאטריצ'ה ממהומה רבה על לא דבר לעיבוד שלו בשם "החוק נגד האוהבים" (The Law Against Lovers). סמיואל פיפס צפה במחזה המעובד ב-18 בפברואר 1662; הוא מתאר אותו ביומנו כ"מחזה טוב, ומבוצע היטב" – הוא התרשם במיוחד משירתה וריקודה של הרקדנית הצעירה ששיחקה את ויולה, אחותה של באטריצ'ה (פרי מוחו של דאווננט). דאווננט טיהר את אנג'לו, שכעת הוא רק בחן את צניעותה של איזבלה; המחזה מסתיים בנישואים משולשים. היה זה אחד מעיבודי הרסטורציה המוקדמים ביותר, וככל הנראה לא המשיך להיות מוצג.
צ'ארלס גילדון שב לטקסט של שייקספיר בהפקת 1699 בכיכר לינקולן אין פילדס. עיבודו הקרוי "יופי הוא הסנגור הטוב ביותר" (Beauty the Best Advocate), מסיר את ההומור מהדמויות. יתרה מכך, בכך שהפך את נישואיהם של אנג'לו, מריאנה, קלאודיו וז'ולייט לחשאיים. הוא הוציא כמעט את כל המיניות הבלתי חוקית שהיא כה מרכזית במחזהו של שייקספיר. פרט לכך, הוא שילב לתוך המחזה סצנות מהאופרה דידו ואניאס של הנרי פרסל בה אנג'לו צופה לסירוגין במהלך המחזה. גילדון גם הביא אפילוג היתולי, שמסופר בפי רוחו של שייקספיר, שמתלונן על שכתובים תדירים של עבודתו. גרסתו של גילדון, בדומה לזו של דאווננט לא הוחייתה.
ג'ון ריץ' הציג גרסה הקרובה למקור השייקספירי ב-1720.
בשלהי התקופה הוויקטוריאנית נושא המחזה היה שנוי במחלוקת והופעתה של אדלאיד נלסון בתפקיד איזבלה עוררה התנגדות בשנות השבעים של המאה ה-19.
האגודה הדרמטית של אוניברסיטת אוקספורד חשבה שראוי לערוך את המחזה כשהציגה אותו בפברואר 1906, עם ג'רוויס רנטול (Gervais Rentoul) בתפקיד אנג'לו ומוד הופמן בתפקיד איזבלה. כעבור חודש, כשאוסקר אש ולילי ברייטו הציגו את המחזה בתיאטרון אדלפי, הם השתמשו באותו הטקסט.
ויליאם פואל (William Poel) הפיק את המחזה ב-1893 בתיאטרון רויאלטי ואחר-כך ב-1908 בתיאטרון גאייטי במנצ'סטר, כשהוא גילם את דמותו של אנג'לו. ביחד עם מחזות אליזבטיינים אחרים, הוא השתמש במחזה השייקספירי המקורי, עם שינויים מינימליים. השימוש בעיצוב במה חסר מיקום, ואז במעבר המהיר המוזיקלי לנאום דרמטי הציב את הרף למהירות וההמשכיות של ההפקות המודרניות. עבודתו של פואל גם ציינה את הניסיון הרציני הראשון של מפיק להכניס פסיכולוגיה מודרנית או קריאה תאולוגית הן של הדמויות והן של מסר המחזה בכללותו.
הפקות משמעותיות שנערכו בתקופתנו של "מידה כנגד מידה" הן של צ'ארלס לוטון בתפקיד אנג'לו באולד ויק ב-1933; הפקתו של פיטר ברוק משנת 1950 בתיאטרון הזיכרון לשייקספיר עם ג'ון גילגוד כאנג'לו; והפקת 1976 בפסטיבל שייקספיר של ניו יורק עם מריל סטריפ בתפקיד איזבלה וג'ון קאזאלה בתפקיד אנג'לו.
המחזה הופק פעם אחת בלבד בברודוויי, ב-1973, בהפקה בה כיכבו דייוויד אוגדן סטיירז בתפקיד וינצ'נציו וקווין קליין בתפקיד קטן כנזיר פיטר. הוא הוצג לאחרונה בפסטיבל שייקספיר של ניו יורק ב-1993, בבימויו של מייקל רודמן ובכיכובם של קווין קליין בתפקיד הדוכס, אנדרה ברויר (Braugher) בתפקיד אנג'לו וליסה גיי המילטון בתפקיד איזבלה.
ב-2019 הפיקה חברת שייקספיר המלכותית את המחזה בבימויו של גרגורי דוראן, עם לוסי פלפס (Lucy Phelps) בתפקיד אנג'לה.
עיבודים והתייחסויות בתרבות > עיבודים לקולנוע

גרסת ה-BBC משנת 1979 שצולמה במצלמת וידאו, בבימויו של דזמונד דייוויס, נחשבת בדרך כלל כנאמנה למחזה. קייט נליגן גילמה את דמותה של איזבלה, טים פיגוט-סמית גילם את דמותו של אנג'לו וקנט קולי (Colley) גילם את דמותו של הדוכס. היא שודרה ברשת PBS בארצות הברית כחלק מסדרת שייקספיר של ה-BBC.
עיבוד טלוויזיה משנת 1994 שמתרחש בימינו אנו, בכיכובם של טום וילקינסון, קורין רדגרייב וז'ולייט אובריי.
גרסת 2006 בבימויו של בוב קומאר, מתרחשת בצבא הבריטי.
עיבודים והתייחסויות בתרבות > עיבודים מוזיקליים

האופרה איסור האהבה (1836) מאת ריכרד וגנר עם הלברית שנכתב בידי המלחין על בסיס "מידה כנגד מידה".
המחזמר Desperate Measures (2004), עם טקסט מאת פטר קלוג ומוזיקה מאת דייוויד פרידמן.
עיבודים והתייחסויות בתרבות > התייחסויות בתרבות

דמותה של מריאנה עוררה השראה בטניסון לשירו "מריאנה" (1830).
אלכסנדר פושקין השתמש בעלילת המחזה בשיר המעשייה שלו "אנג'לו" (1833). פושקין החל לתרגם את מחזהו של שייקספיר, אולם לבסוף הגיע למעשיה שבאופן כללי אינה מומחזת עם כמה סצנות של דיאלוג.
הסיפור הקצר In the Region of Ice מאת ג'ויס קרול אוטס מכיל דיאלוג בין קלאודיו ואחותו, וגם מקביל במרכיב התחינה שלו שהוא זהה, בו מבקש התלמיד אלן ויינשטיין ממורתו, האחות אירנה.
הרומן של תומאס הרדי The Woodlanders, מצטט את הדוכס.
מחזהו של ברטולט ברכט "עגולי הראש ומחודדי הראש" נכתב במקור כעיבוד של "מידה כנגד מידה".
הסיפור הקצר המוקדם של תומאס פינצ'ון "מוסר וחסד בווינה" (Mortality and Mercy in Vienna), לקח את הכותרת שלו משורה במחזה, וגם הושפע ממנו.
עלילת Head, הפרק השני של קומדיית המצבים הבריטית Blackadder II, שואבת מרכיבי עלילה מהמחזה, כשהדמות עליה קרוי הפרק, התליין, מחליפה ראשים במטרה להעמיד פנים שפושע הוא חי ולא מת.
הפרק How to recognize different parts of the body מתוך סדרת הקרקס המעופף של מונטי פייתון מכיל רסיטל תת-מימי של "מידה כנגד מידה".
מר בוויס (Beavis) בספרו של אלדוס האקסלי "עיוור בעזה", משווה את החום המעקצץ שהוא חש כשהוא מאזין למר פוקס לקריאת הסצנה האחרונה ב"מידה כנגד מידה".
הרומן Two L של לורן ויליג משנת 2011 מבוסס על "מידה כנגד מידה".
בספר "מעט תקווה" (Some Hope), הכרך השלישי בסדרה "פטריק מלרוז" מאת אדוארד סנט אובין, הגיבור ראה הפקה של "מידה כנגד מידה" בערב שלפני תחילת העלילה ולאורך כל הספר הוא נזכר במחזה מדי פעם.
תרגומים לעברית

ויליאם שקספיר, מדה כנגד מדה; נוסח עברי – ט' כרמי; עם מבוא מאת צבי יגנדורף והערות מאת המתרגם. – תל אביב: ספרית פועלים – המועצה הציבורית לתרבות ולאמנות – המפעל לתרגום ספרי מופת, 1979. 168 עמ'.
ויליאם שקספיר, מִדָּה כְּנגד מִדָּה; תרגום – דורי פרנס; כחלק מן פרויקט שייקספיר ושות'.
המחזה בתיאטרון הרפרטוארי הישראלי

1. תיאטרון באר שבע – הצגת בכורה: 30 במרץ 1981, מספר הצגות: 20
יוצרים: תרגום – ט. כרמי, בימוי – עמית גזית, עיצוב תלבושות – לידיה פינקוס-גני, מלחין – רפי קדישזון.
שחקנים: אנג'לו – דורון תבורי, הדוכס – גדעון שמר, איזבלה – טטיאנה קנליס אולייר, קלאודיו – יוסף אבו ורדה, פומפי – נתן דטנר, מיסטרס אוברדן – מרגלית סטנדר, לוציו – יוסי יבלונקה, אסקלוס – מרק חסמן, מריאנה – לאה אורשר.
2. תיאטרון הקאמרי – הצגת בכורה: 25 באוקטובר 1984
יוצרים: תרגום – ט. כרמי, בימוי – פיטר דיוז, עיצוב תפאורה ותלבושות – רות דר, עיצוב תאורה – בריאן הריס.
שחקנים: אסכלוס – יהודה פוקס, לוצ'יו – אלברט כהן, הנזיר תומאס – נתן כוגן
3. תיאטרון החאן – הצגת בכורה: 1998, מספר הצגות: 24
יוצרים: בימוי – גדי רול, עיצוב תפאורה – רוני תורן, עיצוב תלבושות – עינת ניר, עיצוב תאורה – פליס רוס.
שחקנים: אנג'לו – יגאל שדה, מריאנה – ליליאן ברטו, אסכלוס – יהויכין פרידלנדר, ז'ולייט – נעמי פרומוביץ'-פנקס, קלאודיו – אמיתי יעיש בן אוזיליו, מאדאם גמרא – קטיה זימבריס, קצף ופיגוליון – ניר רון אדון א' ומרפק – יואב היימן, אדון ב' ומשרת – אבינעם מור-חיים, לוצ'יו – מוטי כץ, שי פרדו, בסאם זועמוט, יורם חטב, יורם יוספסברג
לקריאה נוספת

אברהם עוז, ‏היצירה השקספירית, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2006, פרק י – טרוילוס וקרסידה, סוף טוב הכל טוב, מידה כנגד מידה: חידות לא פתורות, עמ' 133–146
הערות שוליים

↑  "המחזות הבעייתיים" של שייקספיר – מונח שמתייחס למחזותיו של שייקספיר שנכתבו משלהי שנות התשעים של המאה ה-16 ועד לשנים הראשונות של המאה ה-17: סוף טוב הכול טוב, מידה כנגד מידה וטרוילוס וקרסידה. חלק מהחוקרים מרחיבים את המונח גם למחזות אחרים, במיוחד לאגדת חורף, טימון איש אתונה והסוחר מוונציה. את המונח טבע חוקר שייקספיר פרדריק בואס בספרו "שייקספיר וממשיכיו" (1896). שמכליל את שלושת המחזות הראשונים ומוסיף ש"המלט, עם הסיום הטרגי שלו, הוא החוט המקשר בין המחזות הבעייתיים לטרגדיות במובן הנוקשה שלהן" (F. S. Boas, Shakespeare and his Predecessors, John Murray, Third Impression, 1910, p.344–408.). המונח יכול להתייחס לנושא המחזה, או לסיווגם "הבעייתי" של המחזות עצמם.
↑  מידה כנגד מידה, תרגום ט. כרמי, עמ' 151
↑  N. W. Bawcutt (ed.), Measure for Measure (Oxford, 1991), p. 17
↑  מידה כנגד מידה, תרגום ט. כרמי, עמ' 12–13
↑  מידה כנגד מידה, תרגום ט. כרמי, עמ' 158
↑  Gary Taylor and John Jowett, Shakespeare Reshaped, 1606–1623 (Oxford University Press, 1993). See also "Shakespeare's Mediterranean Measure for Measure", in Shakespeare and the Mediterranean: The Selected Proceedings of the International Shakespeare Association World Congress, Valencia, 2001, ed. Tom Clayton, Susan Brock, and Vicente Forés (Newark: University of Delaware Press, 2004), 243–69
↑  F. E. Halliday, A Shakespeare Companion 1564–1964, Baltimore, Penguin, 1964; pp. 273 and 309–310.
↑  Times review 23 February 1906
↑  S. Nagarajan, Measure for Measure, New York, Penguin, 1998; pp. 181–183.
↑  מִדָּה כְּנגד מִדָּה בתרגום דורי פרנס
| מחזותיו של ויליאם שייקספיר |
| --- | --- | --- |
| טרגדיות | טיטוס אנדרוניקוס • רומיאו ויוליה • יוליוס קיסר • המלט • מקבת' • אותלו • המלך ליר • אנטוניוס וקלאופטרה • קוריולנוס • טימון איש אתונה |  |
| קומדיות | קומדיה של טעויות • שני אדונים מוורונה • אילוף הסוררת • עמל אהבה לשווא • חלום ליל קיץ • הסוחר מוונציה • מהומה רבה על לא דבר • כטוב בעיניכם • הלילה השנים עשר • נשות וינדזור העליזות • טרוילוס וקרסידה • סוף טוב הכול טוב • מידה כנגד מידה • שני שארים אצילים |  |
| רומנסות | פריקלס • סימבלין • אגדת חורף • הסערה |  |
| מחזות היסטוריים | המלך ג'ון • ריצ'רד השני • הנרי הרביעי, חלק ראשון • הנרי הרביעי, חלק שני • הנרי החמישי • הנרי השישי, חלק ראשון • הנרי השישי, חלק שני • הנרי השישי, חלק שלישי • ריצ'רד השלישי • הנרי השמיני |  |
| מחזות אבודים | עמל אהבה לא לשווא (אנ') • קרדניו (אנ') |  |
| בכל קבוצה מסודרים המחזות לפי סדר כתיבתם המקובל (פרט למחזות ההיסטוריים המסודרים לפי סדר התרחשות כרונולוגי) | בכל קבוצה מסודרים המחזות לפי סדר כתיבתם המקובל (פרט למחזות ההיסטוריים המסודרים לפי סדר התרחשות כרונולוגי) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007594999305171  BnF: cb11950462j (data)  GND: 4099362-0  LCCN: no2008022435  MusicBrainz work: 478eab69-2a87-4595-ba0f-9b19b9fbec0d  SUDOC: 027471349  VIAF: 181321659   WorldCat (עם VIAF): 181321659 
מריאנה (1888), מאת ולנטין קאמרון פרינספ
איזבלה (1888) מאת פרנסיס ויליאם טופאם
איור של ויליאם אדוארד פרנק ביטן משנת 1899 לשיר "מריאנה" מאת אלפרד טניסון
מידה כנגד מידה – תיאטרון החאן, ירושלים, בבימויו של גדי רול, 1998
מידה כנגד מידה – החאן, 1998
שטפן זייברט

זייברט נפגש עם נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג, 2022
שטפן רידיגר זייברט (בגרמנית: Steffen Rüdiger Seibert; נולד ב-7 ביוני 1960) הוא עיתונאי, מנחה, עובד ציבור ודובר גרמני, המכהן כשגריר גרמניה בישראל מ-2022. קודם לכן כיהן כדובר ממשלת גרמניה וכמנהל לשכת העיתונות והמידע של הממשלה הפדרלית (גר') בשנים 2010–2021 ועבד כעיתונאי וכמנחה בערוץ ZDF.