stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קראוטרוק
השפעה על מוזיקה פופולרית

קראוטרוק הפך לסגנון משפיע על סגנונות רבים שבאו לאחר מכן. הרכבים שפעלו באותה תקופה כמו הוקווינד ציינו את השפעתם מלהקת נוי! לפי ג'וליאן קופ, אלבומם של פאוסט The Faust Tapes היה לאחד האלבומים הנמכרים ביותר בבריטניה בשל מחירו הנמוך, ובכך השפיע על צעירים רבים בשנות השבעים המוקדמות שנחשפו ללהקה. הז'אנר היה גם השפעה גדולה על דייוויד בואי באלבומו Station to Station מ-1976, ולאחר מכן גם לטרילוגיית ברלין. קראוטרוק היה גם השפעה מכרעת על להקות הפוסט פאנק שקמו לקראת סוף שנות השבעים כמו The Fall, ג'וי דיוויז'ן, Public Image Ltd., This Heat, סימפל מיינדס ובנוסף גם Galloping Corners אשר היו ממייסדי השאמאן פאנק. בשנות השמונים, להקות רבות שצמחו מן הפסיכדליה ציינו להקות קראוטרוק כשהפעה מכרעת על הצליל שלהן. חברי להקת הנקודות הוורודות האגדיות ציינו כי הם מושפעים בעיקר מקאן, פאוסט ונוי!
בשנות התשעים המאוחרות והאלפיים המוקדמות, עם עליית הפופולריות של המוזיקה האלקטרונית ועם דור חדש שגילה את המוזיקה גרמנית, הפך קראוטרוק לסגנון מוזיקלי בזכות עצמו, ולהשפעה מכרעת על אמנים שונים מסגנונות כמו אמביינט ומוזיקת דאנס אקספרימנטלית. השפעת הז'אנר גדלה עם הקמת המועדון ה-Kosmik ב-1996 בלונדון, שתמך בלהקות שפעלו במחתרת, בנוסף להופעות של אמנים מהדור המקורי של הקראוטרוק, ובנוסף גם תוכנית רדיו שמשודרת בתחנה עצמאית בלונדון מ-2002.
אמנים כמו Stereolab, קוקטו טווינס, My Bloody Valentine, ג'ון פרושיאנטה, סוניק יות', דה מארס וולטה, Deerhunter, קווינס אוף דה סטון אייג', בק ורבים נוספים ציינו להקות קראוטרוק כהשפעות הגדולות שלהם. להקה מפורסמת הידועה כמושפעת מקראוטרוק היא רדיוהד. דוגמאות לכך הן שירם "These Are My Twisted Words", והקאבר שביצעו ל־Thief של קאן. רדיוהד מציינים את קאן, פאוסט ונוי! כהשפעות גדולות עליהם. עוד הרכב, המכונות הסודיות ציין את השפעתו מלהקת הרמוניה ובנוסף ניגן גם עם אחד מחבריה מיכאל רותנר. סטיבן וילסון הביע את הערכתו והשפעתו מהקראוטרוק, ואפשר לשמוע זאת בצליל המוקדם של להקתו פורקיופיין טרי. להקת ווילקו גם הם ציינו את השפעתם מהסגנון הניכרת באלבומים כמו Yankee Hotel Foxtrot ו-A Ghost Is Born. אפילו אואזיס התנסו בקראוטרוק בשירם The Shock of the Lightning בשנת 2008.
הערות שוליים

1 2  Reynolds, Simon (ביולי 1996). "Krautrock". Melody Maker. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  'Krautrock - Cosmic Rock and its Legacy' by David Stubbs, Erik Davis, Michel Faber and various contributing authors. Published 2009 by Black Dog Publishing Limited, London ISBN 978-1-906155-66-7
↑  Cope, Julian (1995). Krautrocksampler: One Head's Guide to the Great Kosmische Musik - 1968 Onwards. Yatesbury: Head Heritage. p. 64. ISBN 0-9526719-1-3.
1 2  Stubbs, David (בינואר 2007). "Invisible Jukebox: Faust". The Wire. No. 275. p. 18. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sandford, Jon (2013). Encyclopedia of Contemporary German Culture. Routledge Press. p. 353.
↑  Starfarer. "Hawkwind Quotations". אורכב מ-המקור ב-2012-04-07. נבדק ב-2016-10-04.
↑  Buckley (2000): pp. 275–277.
↑  Pegg (2004): pp. 205–206.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292700605171  LCCN: sh00006850  NKC: ph744671
דימטריס חריסטופי

דימיטריס חריסטופי (ביוונית: Δημήτρης Χριστοφή; נולד ב-28 בספטמבר 1988 בסוטירה שבקפריסין) הוא כדורגלן קפריסאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי והחלוץ בקבוצת אתניקוס אחנס מליגת העל הקפריסאית ובנבחרת קפריסין.
חריסטופי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת אוניסילוס סוטיראס. בקיץ 2007 עבר לאנוסיס נאון פראלימני. בקיץ 2008 עבר לאומוניה ניקוסיה, ששילמה עבורו מיליון אירו (שיא בליגה הקפריסאית), וחתם על חוזה לארבע שנים תמורת שכר של 150,000 אירו.
ביוני 2013 חתם בפ.צ. סיון מליגת העל השווייצרית.
באוגוסט 2015 חזר לאומוניה ניקוסיה.
תארים

אומוניה ניקוסיה
אליפות קפריסין: 2010
הגביע הקפריסאי: 2011, 2012
הסופר קאפ הקפריסאי: 2010, 2012
הגביע השווייצרי: 2015
הגביע הקפריסאי: 2015
הערות שוליים

↑  Arsenal and Manchester United have both been scouting Omonoia Nicosia youngster Demetris Christofi
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלקטזיה

אלקטזיה (Alactasia) היא תסמונת גנטית מולדת המאופיינת על ידי ספיגת לקטוז לקויה עקב העדר מוחלט של לקטאז.
הידרוליזה של הלקטוז
אלקטזיה היא חסר מולד של אנזים הלקטאז האחראי על הידרוליזה – פירוק של הלקטוז (דו סוכר הנמצא בחלב יונקים).
אצל עוברים בריאים, שאינם סובלים מאלקטזיה, כבר בשבוע השמיני להיריון ניתן לזהות את אנזים הלקטאז. אפשר להבחין בעלייה בפעילות שלו עד השבוע ה-34, ופעילות שיא בלידה. ואחר כך חלה ירידה בתקופה שלאחר הגמילה מההנקה. כך שהסוכר הוא מקור אנרגיה חיוני ביותר לצמיחת והתפתחות התינוק. לעומת זאת, אצל תינוקות הסובלים מאלקטזיה יש גן אחר השונה מגן הלקטאז, הנמצא קרוב אליו ועל אותו כרומוזום, אשר אחראי לפגם. תופעה זו נשארת לכל החיים.
אבחון

אבחון האלקטזיה מתבסס בעיקר על התסמינים החדים שנצפים בשבועות הראשונים אחרי הלידה, הכוללים שלשולים מתמשכים המובילים למראה דומה של בעלי הפרעות בתזונה יחד עם סימני התייבשות. במטרה לקבל אבחון חד משמעי עורכים בדיקה גנטית ומחפשים את הגן האחראי על פגם זה. לאבחנה מוקדמת, צריך לבדוק נוכחות אנזים הלקטאז לעובר בשבועות המתקדמים של ההיריון.
ביטוי קליני

במקרה של אי פירוק וספיגה של לקטוז במעי הדק, הסוכר מגיע לחיידקים שבמעי הגס. החיידקים האלה מתסיסים את הסוכר באמצעות האנזימים שלהם, ומייצרים גז שמבוטא דרך תסמינים של התכווצויות בבטן, נפיחות, הקאות וגזים. כמו כן, מולקולות הסוכר במעי הגס גורמות להפרשת מים וכך לשלשולים. התסמינים האלו עלולים להופיע מיידית או באיחור שמגיע לכמה שעות. וכמות קטנה ביותר של לקטוז יכולה לעורר אותם. נמצא שלסובלים מתסמונת זו יש היפר-קלצמיה ונפרו-קלצינוזה (הצטברות אבני סידן בכליה).
שכיחות באוכלוסייה

הליקוי נחשב לנדיר ביותר, ולכן בעבר נמנה כסוג קשה של אי-סבילות ללקטוז עם התפרצות מוקדמת. אך בתחילת שנות ה-2000 התברר כי הבסיס הגנטי לשתי מחלות אלו הוא שונה. הדיווח הראשון על אלקטזיה היה מפינלנד בשנת 1959 על ידי הולזל וחבריו, שהעניקו לתסמונת את שמה, עם שכיחות משוערת של 1 מתוך 60,000 תושבים.
טיפול

הטיפול הוא מניעת צריכה של מזון המכיל לקטוז. לכן לפני פיתוח מזון תינוקות ללא לקטוז, המחלה הייתה קטלנית עבור תינוקות, שלא יכלו לאכול מזון אחר.
ראו גם

לקטוז


לקטאז


אי-סבילות ללקטוז
לקריאה נוספת

Sala Coromina J, Vinaixa Vergés A, Garcia Puig R. Déficit congénito de lactasa: identificación de una nueva mutación. An Pediatr (Barc). 2015;82:365---366
Holzel, A., Schwarz, V., and Sutcliffe, K. W.:Defective lactose absorption causing malnutrition in infancy, Lancet 1: 1126, 1959
Kuokkanen M, Kokkonen J, Enattah NS, Ylisaukko-Oja T, Komu H, Varilo T, et al. Mutations in the translated region of the lac-tase gene (LCT) underlie congenital lactase deficiency. Am J Hum Genet. 2006;78:339---44
הערות שוליים

1 2  השם ניתן על ידי הולזל וחבריו - הראשונים שפרסמו מאמר על נושא זה: Holzel, A., Schwarz, V., and Sutcliffe, K. W.: Defective lactose absorption causing malnutrition in infancy, Lancet 1: 1126, 1959
↑  מתוך הכתבה "אי סבילות ללקטוז: האמת והמיתוס", כתב העת הישראלי לרפואת ילדים, גיליון מס' 64
1 2  מתוך הכתבה "אי סבילות ללקטוז" שפורסמה באתר המרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי
↑  Sala Coromina J, Vinaixa Vergés A, Garcia Puig R. Déficit congénito de lactasa: identificación de una nueva mutación. An Pediatr (Barc). 2015;82:365---366.
↑  מתוך עלון מידע של ה-GESA -"information about lactose intolerance (lactase deficiency"
↑  מהמאמר: Savilahti E, Launiala K, Kuitunen P. Congenital lactase defi- ciency. A clinical study on 16 patients. Arch Dis Child. 1983;58: 246---52.
↑  Kuokkanen M, Kokkonen J, Enattah NS, Ylisaukko-Oja T, Komu H, Varilo T, et al. Mutations in the translated region of the lac- tase gene (LCT) underlie congenital lactase deficiency. Am J Hum Genet. 2006;78:339---44.
↑  Torniainen S, Freddara R, Routi T, Gijsbers C, Catassi C, Höglund P, et al. Four novel mutations in the lactase gene (LCT) under- lying congenital lactase deficiency (CLD). BMC Gastroenterol. 2009;9:8.
↑  מתוך המכתב המדעי של: Sala Coromina J, Vinaixa Vergés A, Garcia Puig R. Déficit congénito de lactasa: identificación de una nueva mutación. An Pediatr (Barc). 2015;82:365---366.
↑  מתוך הכתבה "אי סבילות ללקטוז" שפורסמה באתר המרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תסמונת קרינה חריפה
הטיפול במחלת קרינה

טיפול בנפגעים, גם במסגרת שאינה בית חולים או מרפאה, יציל את מרבית הנפגעים שספגו מנת קרינה בינונית. טיפול בבתי חולים מעלה את סיכויי ההחלמה ומציל רבים מהנפגעים ברמה קשה.
מחלת קרינה אינה מדבקת, למעט במקרה של אכילת אורגניזם שספג מנת קרינה גבוהה. בהירושימה ונגסאקי טיפלו רופאים ואחיות ללא הגנה בחולים שספגו מנות קרינה גבוהות מאוד של 50 גריי ומעלה, ללא נזק או קיצור בתוחלת חייהם של המטפלים.
הטיפול במחלת קרינה > הטיפול האפשרי במקרי פגיעה המונית

במקרים של פגיעה המונית אין אפשרות לטיפול אינטנסיבי בבתי חולים. עם זאת ניתן לשפר את סיכויי ההחלמה פי שניים ויותר על ידי טיפול שאפשר לתת בכל מסגרת, גם במקלטים, ובלבד שהמקלט מצויד בחומרי חבישה, כמויות גדולות מאוד של אנטיביוטיקה, כדורי יודיד אשלגן, ואפשרות לתת לנפגע מנוחה שלמה במיטות או ערסלים. הטיפול במחלה כולל ארבעה אמצעים עיקריים: חבישה של דימומים, כדורי יודיד האשלגן, הצפת אנטיביוטיקה ומנוחה מוחלטת.
מטרת יודיד האשלגן היא להציף את בלוטת התריס, כך שלא תאגור יוד רדיואקטיבי בתוכה. יש להתחיל את הטיפול מוקדם ככל האפשר. הצפת הבלוטה במנה יומית של 130 מיליגרם לתינוקות בגיל שנה ומעלה, ילדים ומבוגרים, מורידה ב-99% את הסיכון לפגיעה בבלוטת התריס. מנות גדולות יותר לא משפרות תוצאה זו ויש להימנע מהן. יש להתמיד בטיפול לאורך עשרה ימים.
הצפת האנטיביוטיקה - מתן אנטיביוטיקה במינון גבוה מאוד - מאפשרת לגוף שהמערכת החיסונית שלו פגועה להתמודד עם זיהומים, ולכן גם נדרשת מנוחה מוחלטת. יש להמתין עם הטיפול האנטיביוטי כיממה לאחר החשיפה, משום שנפגעים שהשלב השני (נשירת שיער ושטפי דם רבים תחת העור) מופיע אצלם תוך פחות מיממה אינם שורדים בין כה וכה. המינונים המצוינים בספרות רפואית הם כ-12 גרם של אנטיביוטיקה, מחולקים לשלוש או ארבע מנות, בכל יום.
הטיפול במחלת קרינה > טיפול מתקדם

כל האמור לעיל מתייחס לטיפול המוגבל האפשרי במקרי פגיעה המוניים, כשלא ניתן לספק טיפול באמצעים מתקדמים יותר. במקרים שניתנים לטיפול אינטנסיבי בבתי חולים סיכויי השרידה גבוהים יותר באופן משמעותי, בייחוד בנפגעים שספגו מנת קרינה גבוהה. באסון צ'רנוביל שרדו כ-30 אחוזים מהנפגעים שסבלו מפגיעה קשה, וייתכן שהיו שורדים אף יותר אלמלא הפגיעה כללה גם כוויות נרחבות בדרגה 2 ו-3.
הטיפול מוסיף:
מעקב ואיזון של מאזן המלחים בגוף.
שיקום של טסיות הדם באמצעות עירויי דם. בכך מקטינים את הסיכוי שהנפגע ידמם למוות עקב אי קרישת דם.
השתלת מח עצם. באופן זה מתאפשר שיקום של כל אוכלוסיית תאי הדם, כולל תאי הדם הלבנים ועל כן שיקום מערכת החיסון.
טיהור המעי. קיימות שיטות מגוונות לטיפול זה, ואפשר להשתמש בהן במקביל. השיטות המוצלחות ביותר הן טיפול בפחם פעיל, הזרמת תמיסת פוליאתילן גליקול בכמות גדולה דרך מערכת העיכול, וטיפול בקלאטורים לסילוק אטומים של אקטינידים רדיואקטיביים מתוך הגוף.
הערות שוליים

↑  Cresson Kearny, Nuclear War Survival Skills , עמוד 110
↑  Cresson Kearny, Nuclear War Survival Skills , עמוד 111
↑  Cresson Kearny, Nuclear War Survival Skills , עמוד 112
↑  This pill may be a cure for radiation poisoning, ideas.ted.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Gut Decontamination, pharmadost.info (באנגלית אמריקאית)
↑  מחלת קרינה חדה, באתר ima.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529884405171  GND: 4183506-2  LCCN: sh86007210  LNB: 000128601  NKC: ph696717 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ורשה

כנסייה ברחוב קרקובסקה פשדמיישצ'ה
ציור של ורשה מאת בולטו
ורשה (בפולנית: Warszawa – וארְשַאווה – IPA: ‏[varˈʂava]קובץ:Pl-Warszawa.ogg‏Ⓘ‏) היא בירת פולין והעיר הגדולה ביותר בה. העיר ממוקמת על גדות נהר הוויסלה, כ־350 קילומטרים מחופי הים הבלטי בצפון ומהרי הקרפטים בדרום. מאז שנת 1596 העיר היא בירת פולין, על גלגוליה השונים (לרבות פולין הקונגרסאית).
נכון לדצמבר 2010 רשומים בעיר 1,720,398 תושבים, ובשטחה המטרופוליטני כ־3,350,000 תושבים. שטח העיר הוא כ־516.9 קמ"ר, ושטח אגד הערים הוא כ־6,100.43 קמ"ר. ורשה היא העיר השמינית בגודלה באיחוד האירופי. ברית ורשה, ועידת ורשה, חוזה ורשה ומרד ורשה נקראו על שמה.
בשנת 1980 הכריז אונסק"ו על המרכז ההיסטורי בעיר כאתר מורשת עולמית.
בעיר התקיימה קהילה יהודית גדולה מן המאה ה-14 ועד שואת יהודי פולין וחיסול גטו ורשה. ערב מלחמת העולם השנייה הייתה בעיר האוכלוסייה היהודית השנייה בגודלה בעולם אחרי ניו יורק. בראשית המאה ה-21 קיימת בעיר קהילה יהודית קטנה ולא מאורגנת.
היסטוריה

ההיסטוריה של ורשה מקבילה להיסטוריה של פולין.
ורשה נוסדה במאה ה-9, וקיבלה זכויות של עיר במהלך המאה ה-13. במשך מאות שנים התפתחה העיר והתפשטה בתחומי השטח הנקרא כיום "העיר העתיקה של ורשה" (Stare Miasto). במהלך השנים ידעה העיר מגפות רבות, פלישות, שריפות הרסניות והגבלות מנהליות שהעיבו על התפתחותה.
מהאירועים החשובים ביותר: המלחמה הצפונית הגדולה (1702, 1704, 1705), מלחמת הירושה הפולנית (1733–1738), מרד ורשה והקרב על ורשה (1794), מרד נובמבר (1830–1831), מרד ינואר (1863), מלחמת העולם הראשונה (1914–1918), המצור על ורשה (1939), מרד גטו ורשה (1943) ומרד ורשה (1944) אשר במהלכו נהרסה העיר כמעט לחלוטין. לצד האירועים הצבאיים שימשה העיר כמרכז הכתרת מלכי פולין, מקום מפגשו של הפרלמנט הפולני (הסיים), ומוקד הניצחון הפולני על הבולשביקים בוויסלה במהלך קרב ורשה (1920), הידוע כ"נס על הוויסלה".
למרות אירועים אלו, התפתחה העיר לבירה רב־תרבותית אירופית מודרנית, ולמרכז תרבות ומסחר למרכז ומזרח אירופה.
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת

האזור שידוע כיום כוורשה המודרנית יושב לראשונה לפני כ-1,400 שנים, כאשר כמה ממצאים ארכאולוגיים אף מתארכים את ההתיישבות באזור העיר לתקופת הברונזה (2300–600 לפנה"ס).
במרכז העיר העתיקה ניצב פסלה של בת הים – סמלה של העיר המתבסס על אגדה המסופרת בווריאציות שונות על נסיך שאיבד את דרכו ובת ים הנחתה אותו לבית משפחת דייג עני שהאכילו והלינו אותו למרות שלא ידעו שמדובר בנסיך. לדייג היו שני בנים תאומים: וארס וסאווה. לאות תודה החליט הנסיך לבנות במקום עיר ולקרוא את שמה על שם התאומים.
מקומות היישוב המבוצרים הראשונים בשטחי ורשה המודרנית היו בּרוּדְנוֹ, (שהוקמה במהלך המאה התשיעית או העשירית, ויַאזדוּב (Jazdów) שהוקמה במאה ה-12 או ה-13.
לאחר שיַאזדוּב נבזזה ונשרפה על ידי הליטאים, התיישבות דומה הוקמה בשנת 1300 לערך, לצד כפר דייגים קטן הנקרא בשם "וֳארְשׁוֹבָה" (Warszowa) על ידי הנסיך בוֹלֵסְוָב ה-2 של מאזובשה.
התיעוד ההיסטורי הראשון לקיומו של מבצר ורשה מתוארך לשנת 1313.
בתחילת המאה ה-14 שימשה העיר כאחד ממקומות מושבם של דוכסי מאזובשה ונהפכה לבסוף לבירת מאזובשה בשנת 1413. במהלך המאה ה-14 נשענה כלכלתה של ורשה בעיקר על מסחר.
בשנת 1529, בעקבות מצבם הכלכלי הקשה והבדלי המעמדות ערכו אנשי העיר הפיכה. אנשי העיר היו מדוכאים ביותר בשל מצבם הכלכלי הרעוע, שנבע מהבדלי מעמדות – בראש החברה עמדו אצילי העיר, ושאר העם היה במעמד חברתי-כלכלי נמוך מאוד.
ורשה נקבעה כמקום מושבו של הפרלמנט הפולני, הסיים, כאשר בשנת 1569 קיבלה החלטה זו מעמד של קבע. בשנת 1573 הוקם איחוד ורשה (אשר נקרא על השם העיר), אשר ביסס חופש דת באיחוד הפולני-ליטאי.
היסטוריה > המאה ה-16 עד המאה ה-18 > ממרד אזרחי וכיבושים לצמיחה כלכלית ותרבותית

ההבדלים ההולכים וגדלים בין המעמדות, גרמו בסופו של דבר למרד אזרחי בשנת 1525 כנגד עשירי העיר והרשויות. כתוצאה ממרד זה הוקם גוף עירוני חדש, אשר חלק את הכוח עם גופים שנוצרו על ידי האצילים: מועצת העיר ויועצי העיר.
הסיפור של מרד זה שפרץ בשל הרצון לשוויון זכויות חברתי מתוארך מההפגנה הראשונה בשנת 1525.
בשל מיקומה המרכזי בין בירות האיחוד הפולני-ליטאי – קרקוב (פולין) ווילנה (ליטא), נהפכה ורשה לבירת האיחוד, ובאותו הזמן גם לבירת מלכי פולין, כאשר המלך זיגמונד ה-3 החליף את עיר הבירה מקרקוב לוורשה בשנת 1596.
במהלך העברת סמכויות עיר הבירה מקרקוב לוורשה, מנתה ורשה כ-14,000 תושבים, כאשר בעיר העתיקה היו 169 בתים, בעיר החדשה היו 204 בתים, ובפרווריה של העיר היו כ-320 בתים.
במרוצת השנים העיר התרחבה לעבר הפרוורים – הוקמו כמה רבעים עצמאיים, שהיו רכושם של האצילים ובני המעמד הגבוה, ויושבו בהם אנשי מלאכה וסוחרים.
שלוש פעמים בין השנים 1655–1658 הייתה העיר נתונה תחת מצור, ושלוש פעמים היא נכבשה ונבזזה על ידי השוודים, הברנדרבורגים והטראניסלבים.
הארכיטקטורה של אמצע המאה ה-17 של העיר העתיקה והחדשה של ורשה שכללה בנייה בסגנון הרנסאנס המאוחר עם רצפות גותיות, אשר ניצלו מהשרפה בשנת 1607, שרדה למרות כל הפלישות עד לכיבוש הנאצים אשר הרסו כליל את העיר.
בשנת 1700 פרצה המלחמה הצפונית הגדולה והעיר כותרה מספר פעמים. בשנת 1702 נכבשה ורשה על ידי הכוחות השוודים תחת הנהגתו של קרל השנים עשר, מלך שוודיה. במהלך כיבוש זה סבלה העיר קשות מהשלטון השוודי ופעמים רבות במהלך המלחמה נאלצה לשלם מיסים כבדים לכובש.
ב-1 בספטמבר 1704 נכבשה ורשה שוב על ידי הצבא הסקסוני בהנהגתו של אוגוסט השני לאחר חמישה ימים של הפגזות ארטילריות כבדות. באותה השנה, לאחר בריחתו של אוגוסט השני, המליכו השוודים את סטניסלאב לשצ'ינסקי כמלך הפולני. מהלך זה אילץ את אוגוסט השני להכניס את פולין למלחמה לצד רוסיה (הברית נחתמה בעיר נרבה שבאסטוניה בקיץ 1704). ב-21 באוקטובר 1705 הטיל הצבא הרוסי-סקסוני מצור על העיר. ב-1707, כתוצאה מהסכם שלום בין אוגוסט השני מסקסוניה והמלך קרל ה-12 משוודיה, נכנסו הכוחות הרוסים אל העיר שעזבו אותה לאחר כחודשיים.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-18 והמחצית הראשונה של המאה ה-19 החל שלב חדש בהתפתחותה של העיר. ורשה נהפכה לעיר קפיטליסטית, צמחה בה פעילות פוליטית, רעיונות מתקדמים התפתחו וחלו שינויים כלכליים ופוליטיים. כל אלו השפיעו על מבנה העיר. התקדמותה והתפתחותה של העיר השתקף גם בארכיטקטורה שיקפה את התקדמותה של העיר. מפעלים התפתחו, מספר הפועלים גדל, מעמד הסוחרים עלה, ומספר התעשיינים ומומחי כספים צמח. התקיים תהליך עיור שהתבטא בהגירה גדולה של איכרים לעיר מהאזורים הכפריים.
ב-1792, ורשה מנתה כ-115,000 תושבים, בהשוואה ל-24,000 בשנת 1754.
יתר על כן, המעמד הגבוה התרחב, המעמד הבינוני התחזק והחל לבנות את בתיו, כך שיתאימו למעמדם החברתי החדש.
אזורי מגורים חדשים התפתחו, וסיפקו את הצרכים והטעם של הבורגנים החדשים.
היסטוריה > המאה ה-19 עד המאה ה-20 > מאיחוד עם רוסיה לעצמאות

ורשה נשארה בירת האיחוד הפולני-ליטאי עד לחלוקת פולין השלישית בשנת 1795, כאשר סופחה לממלכת פרוסיה והפכה לבירת דרום פרוסיה. העיר נכבשה על ידי צבאו של נפוליאון ב-1806, וורשה הייתה שנית לבירתה של דוכסות ורשה.
בעקבות קונגרס וינה בשנת 1815, הפכה ורשה לבירת פולין הקונגרסאית, מלוכה חוקתית להלכה, ולמעשה בשליטתה של האימפריה הרוסית. האוטונומיה הפולנית תחת שליטה רוסית לא עברה תמיד על מי מנוחות. בעקבות הפרות חוזרות ונשנות של החוקה הפולנית על ידי הרוסים, פרץ מרד בנובמבר 1830. למרות זאת, המלחמה הפולנית רוסית בשנת 1831 נגמרה בתבוסת המורדים הפולנים, והקטנת שטחה של האוטונומיה הפולנית. ב-27 בפברואר 1861, המון ורשאי שהפגין כנגד השליטה הרוסית בעיר נורה על ידי הכוחות הרוסים, והביא למותם של 5 בני אדם.
ורשה שגשגה במהלך המאה ה-19 תחת ראש העיר סוֹקרטס סטַארְנֶקיֵוִויץ' (Sokrates Starynkiewicz), שעמד בראשות העיר בין השנים 1875–1892. סוקרטס היה גנרל רוסי, שמונה על ידי הצאר אלכסנדר השלישי. בימי כהונתו התפתחה ורשה רבות, ונבנו בה מערכות מים וביוב שתוכננו ונבנו על ידי מהנדס אנגלי בשם ויליאם לינדלי (William Lindley), ובנו ויליאם הארלין לינדלי (William Heerlein Lindley). בעיר ניכרו ביטויים נוספים לתהליך המודרניזציה כדוגמת: החשמלית, תאורת רחוב, ומפעלי גז לתעשייה.
פולין שבה להיות עצמאית בתום מלחמת העולם הראשונה. ורשה נהפכה לבירתה של פולין העצמאית בשנת 1918 וכבר בשנת 1920 הייתה מעורבת בעוד מלחמה, המלחמה הפולנית-סובייטית, אשר הקרב העיקרי בה, קרב ורשה, נערך בפרווריה המזרחיים של העיר. הכוחות הפולנים הצליחו לבסוף לעצור את הצבא הסובייטי, ולמנוע הפיכה סובייטית במדינה.
היסטוריה > המאה ה-19 עד המאה ה-20 > מלחמת העולם השנייה

ב-1 בספטמבר 1939 החלה גרמניה בהפצצות כבדות ביותר של ערי פולין בכלל, וורשה בפרט. הפצצות אלו היוו את תחילתה של מלחמת העולם השנייה. במהלך הימים בהם התנהלה המערכה נספו בוורשה כ־8,000 יהודים. במהלך מלחמת העולם השנייה היה מרכז פולין, כולל ורשה, תחת שלטון גנרלגוברנמן, אשר היה אזור שלטון גרמני.
כל מוסדות החינוך הגבוהים נסגרו מיידית, וכל האוכלוסייה היהודית, כ-300,000 בני אדם, אשר היוו 30% מכלל תושבי העיר, הועברו אל גטו ורשה. כאשר הגיעה ההוראה "לחסל" את הגטו בשנת 1943 כחלק מתוכנית הפתרון הסופי של אדולף היטלר, מרדו לוחמים יהודים כנגד הנאצים, מרד שידוע כמרד גטו ורשה. למרות היות היהודים נחותים הן מספרית והן מבחינת כמות כלי הנשק, המרד ארך כמעט חודש.
כאשר תמה הלחימה, כמעט כל המורדים נרצחו ומעטים בלבד הצליחו להימלט מהגטו.
ככל יהודי פולין, נרצחו בשואה גם רוב יהודי העיר ורשה. כ-685,000 מתושבי ורשה נספו במשך המלחמה, בהם 370,000 יהודים. רק כמה מאות מיהודי ורשה שרדו.
האוכלוסייה הפולנית סבלה קשות בימי שלטון הכיבוש הנאצי. על אף כישלון מרד גטו ורשה גברו הקולות בעיר שקראו למרד גלוי ורחב היקף של כלל האוכלוסייה נגד השלטון הנאצי. ביולי 1944, התקדם הצבא האדום במהירות לעבר ורשה, לאחר ששחרר שטחים נרחבים מפולין. בידיעה שסטלין היה עוין לרעיון של פולין עצמאית, נתנה הממשלה הפולנית הגולה בלונדון הוראה למחתרת הפולנית לנסות להשתלט על ורשה מידי הגרמנים לפני כניסת הצבא האדום. ב-1 באוגוסט 1944, החל מרד ורשה. המאבק המזוין תוכנן להמשך כ-48 שעות, אבל בסופו של דבר נמשך 63 ימים.
לאחר 63 ימי לחימה הוכרעו הלוחמים, והנהגת המרד נכנעה לנאצים. בזמן דיכוי המרד נהרגו 150,000 אזרחים. 15,000 מן הלוחמים שנותרו נפלו בשבי (אך על פי הסכם הכניעה קיבלו מעמד של שבויי מלחמה, בעוד שקודם להסכם הם נורו במקום בו נמצאו), ושארית האוכלוסייה האזרחית של ורשה, כ-180,000 איש, גורשה.
היטלר, אשר התעלם לחלוטין מהתנאים המוסכמים של הכניעה, הורה להרוס את ורשה לחלוטין, ואת מוצגי המוזיאונים והספריות – לקחת לגרמניה או לשרוף. אנדרטאות ובנייני ממשל פוצצו על ידי כוח גרמני מיוחד שמונה לכך. כ-85% מהעיר נהרס, כולל העיר העתיקה והטירה המלכותית. העיר ורשה הפכה לעיר חרבה ברוב שטחה.
במהלך המרידה היה הצבא האדום במרחק של 30 קילומטר מוורשה, אך לא טרח להשלים את המרחק ולסייע למורדים. הרוסים סירבו לאפשר למטוסים בריטיים ואמריקאיים גישה לשדות התעופה שלהם, וכך נמנע סיוע אווירי שהיה יכול לסייע למורדים.
ב-17 בינואר 1945, לאחר תחילת המתקפה של הצבא האדום על הנאצים, נכנסו כוחות סובייטים להריסות העיר ושחררו את פרווריה מהכיבוש הגרמני. העיר כולה שוחררה במהרה על ידי הצבא האדום, אשר התקדם במהרה אל עבר לודז', כאשר הכוחות הגרמנים נערכים מחדש בנקודות מערביות יותר.
לזכר כ-20 אלף חיילים סובייטים שנהרגו בקרבות סביב העיר הוקמה אנדרטה בשנת 1950.
היסטוריה > זמנים מודרניים

הניצולים חזרו לעיר כמעט מיידית לאחר שחרורה והחלו לבנות אותה מחדש. חלקים נרחבים של העיר העתיקה שוחזרו באופן מדויק. בחלקים אחרים החלה תנופת בנייה של שדרות ושיכונים חדשים.
את שליטת הסובייטים על העיר ניתן היה לראות בבנייתו של ארמון התרבות והמדע בשנת 1955 (שבמקור היה על שמו של יוסיף סטלין). כיום משמש הבניין כבית תרבות ובו מספר תיאטראות, אולמות קולנוע ואולמות כנסים.
שנות השמונים הביאו לתמורות בעיר. ב-13 בדצמבר 1981 השליטים הקומוניסטים בפולין הכריזו על משטר צבאי, להגנה בפני תנועת סולידריות בראשות לך ואלנסה.
אבל הכלכלה הקורסת והשינויים שהתרחשו בברית המועצות גרמו לבסוף לקומוניסטים להכריז על בחירות חופשיות בשנת 1989, אשר תוצאותיהן היו תבוסה מוחלטת למפלגה הקומוניסטית.
הממשלה החדשה מיד החלה ברפורמות דמוקרטיות וכלכליות רבות, ובשביל ורשה, ה"בום הכלכלי הגדול" החל[דרושה הבהרה].
גאוגרפיה > מיקום

ורשה שוכנת על שתי גדותיו של נהר הוויסלה לאורך גדותיו (כ-30 קילומטרים צפונית-דרומית וכ-28 קילומטרים לעבר המזרח) במרכזו של מחוז מאזובשה, במרחק של כ-350 קילומטרים מהרי הקרפטים ומהים הבלטי. הגובה הממוצע שלה הוא 100 מטר מעל גובה פני הים, אף על פי שיש כמה גבעות (רובן מלאכותיות) הממוקמות ליד העיר. הנקודה הנמוכה ביותר בוורשה היא לאורך גדת נהר הוויסלה (75 מטר מעל גובה פני הים), והנקודה הגבוהה ביותר היא גבעה מלאכותית בגובה 144 מטר מעל גובה פני הים.
גאוגרפיה > אקלים

אקלים העיר יבשתי ומתאפיין בהבדלים גדולים בין העונות. בחורף קר ומושלג ואילו בקיץ חמים. משקעים יורדים בכל עונות השנה. מזג האוויר בפולין מושפע מן האקלים היבשתי במזרח והאקלים הימי במערב ולכן התוצאה היא שינויים רבים, מיום ליום ומשנה לשנה. בשנה אחת עשוי החורף להיות נטול שלג ואילו בשנה לאחר מכן ישתקו שלגים כבדים את התחבורה במדינה למספר ימים. החודש החם ביותר הוא יולי (24 מעלות צלזיוס בממוצע) והחודשים הקרים ביותר הם ינואר ופברואר (6- מעלות צלזיוס בממוצע), החודש עם כמות המשקעים הגדולה ביותר הוא יולי (96 מ"מ). לפעמים הטמפרטורות בקיץ יכולות לזנק למעל 30 המעלות, דבר המעיק מאוד על אורח החיים בשל אי התאמתה של המדינה למזג אוויר חם שכזה. להלן נתוני הטמפרטורות והמשקעים הממוצעים בעיר:
| אקלים בוורשה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בוורשה> ינואר.0.-6.27 | אקלים בוורשה> פברואר.0.-6.32 | אקלים בוורשה> מרץ.6.-2.27 | אקלים בוורשה> אפריל.12.3.37 | אקלים בוורשה> מאי.20.9.46 | אקלים בוורשה> יוני.23.12.69 | אקלים בוורשה> יולי.24.15.96 | אקלים בוורשה> אוגוסט.23.14.65 | אקלים בוורשה> ספטמבר.19.10.43 | אקלים בוורשה> אוקטובר.13.5.38 | אקלים בוורשה> נובמבר.6.1.31 | אקלים בוורשה> דצמבר.2.-3.44 | אקלים בוורשה> שנה.12.4.555 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: BBC Weather
דמוגרפיה

מבחינה היסטורית, ורשה הייתה יעד להגירה פנימית וחיצונית, בעיקר ממרכז ומזרח אירופה. לאורך השנים הייתה ורשה עיר מגוונת יחסית מבחינת אתנית. המיעוט הגדול ביותר בוורשה של לפני מלחמת העולם השנייה היה היהודים (אוכלוסיית היהודים בוורשה לפני המלחמה מנתה יותר מ-350,000 איש, אשר היוו כ-30% מכלל תושבי העיר), לצד מיעוטים גרמנים, רוסים ואחרים. עד ליום זה יש פחות גיוון אתני בעיר מאשר לפני 300 שנים. מרבית גידול האוכלוסין בעיר הוא כתוצאה מהגירה פנימית לוורשה כחלק מתהליך העיור.
בשנת 1907 נמנו בוורשה 761,050 תושבים, מהם 446,031 קתולים, 261,562 יהודים, 61,160 אוונגלים ו-32,708 פרבוסלבים.
כיום, אוכלוסיות ורשה מונה כ-12% של תושבים שאינם פולנים. המיעוטים העיקריים בעיר הם אוקראינים, בלארוסים ווייטנאמים.
האוכלוסייה בוורשה בין השנים 1700–2007 (באלפים):