stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תקיפת בני אדם על ידי בעלי חיים
דוגמאות > פרוקי-רגליים > קרציות

הקרציות הן מוצצות דם של יצורים שונים ויכולים להעביר מחלות שונות בעקיצה, מה שגורם למותם של אנשים רבים כל שנה. עם זאת רוק הקרציות מכיל ארס חלש יחסית אך עדיין יכול לגרום לתופעות שונות לאנשים אלרגיים ואף למוות (אנ'). מבין הקרציות המסוכנות ביותר הם קרציית הכוכב הבודד, קרציית כלבים אמריקאית (אנ'), וקרצייה משתקת אוסטרלית (אנ').
דוגמאות > פרוקי-רגליים > נמלים

הנמלים הם חרקים חברתיים התוקפים בקבוצה גדולה ולרבים מהם ישנו עוקץ קטלני (אנ'). המסוכנת מבין הנמלים לפי אתר גינס שיאי עולם היא נמלת הבולדוג מהמין Myrmecia pyriformis, אשר לה ארס חזק מאוד שהאוכלוסייה בטסמניה אלרגית אליו ביותר (מעל 3% בעלי אלרגיה לארס ורבים מתים מהעקיצות). גם נמלי אש עוקצים באגרסיביות וגורמים לתסמינים קשים ולעיתים גם למוות מהלם אנפילקטי או קריסת איברים. נמלי אש הן פולשות שקשה להשמיד אותן והן חיות בקרבת האדם.
סוגי נמלים בעלות תגובה חריפה בעקיצותיהם הם: Formica,‏ Tetramorium,‏ Pogonomyrmex,‏ Pachycondyla,‏ Odontomachus,‏ Rhytidoponera,‏ Pseudomyrmex ו-Hypoponera. גם מספר מינים מהסוג Monomorium עלולים לגרום לעקיצות חמורות. נמלת הקליע (Paraponera clavata) ונמלת קציר מריקופה (Pogonomyrmex maricopa), בעלת עקיצה כואבת ביותר היכולה לגרום להימום ולאובדן הכרה מרוב כאב, אך לרוב אינה הורגת אנשים בריאים. נמלי הגדוד של אמריקה הדרומית ואפריקה צדות בשיירה ויכולות לגבור על חיות גדולות מהם בהרבה, אף על פי שהן נכנסות ליישובים אנושיים ולעיתים נדירות הרגו אנשים שיכורים או תינוקות ואולי אף שימשו מספר תרבויות להוצאה להורג.
דוגמאות > פרוקי-רגליים > דבורים

הדבורים הם חרקים חברתיים המגוננים כגוף אחד על כוורת שלמה בעזרת עוקצם הארסי (אנ'). עקיצה של דבורה בודדה יכולה להכאיב אך לא להרוג, אלא אם כן הקורבן לוקה באלרגיה לארס. לרוב, עוקץ הדבורה "נקרע" מגופה בשעה שהיא עוקצת, מה שגורם למותה, ומונע אפשרות של עקיצה חוזרת.
התוקפנית ביותר מבין הדבורים הוא זן הכלאיים דבורה קטלנית מאמריקה. הדבורים תוקפות מסיגי גבול בלהקה תוקפנית ביותר וגורמות לעקיצות קשות וגם למוות, כשמעל 1,000 אנשים כבר נהרגו מהדבורים. גם דבורי דבש הורגות 53 אנשים בשנה בממוצע, כשהמוות נובע מהלם אנפילקטי.
דוגמאות > פרוקי-רגליים > צרעות

הצרעות תוקפות בלהקות תוקפניות והן בעלות עוקץ שאינו נשלף, מה שעוזר להן לעקוץ שוב ושוב (בניגוד לדבורים).
הקטלנית שבצרעות ואחד החרקים המסוכנים ביותר בעולם כולו היא צרעת ענק אסייתית ממזרח אסיה שעקיצותיה גורמות לשיתוק מהלם אנפילקטי, אי-ספיקת כליות, לדום לב ולמוות. כמות ההרוגים ביפן מהעקיצות של צרעות רבות מגיע ל-30–40 כל שנה. בסין המספרים גבוהים אף יותר. גם עקיצת צרעות אחרות (כמו צרעה מזרחית או גרמנית) מסוכנת לאנשים אלרגיים.
דוגמאות > פרוקי-רגליים > נדלים

הנדלים בעלי זוג של טפרים ארסיים סמוך לראשם, המיועד לשתק טרף קטן אך גם משמש להגנה (אנ'). עקיצות נדלים כואבות ביותר אך לעיתים נדירות קטלניות. המינים הגדולים ביותר, בעיקר מיני הרבנדל (כמו רבנדל אמזונאס ענק) בעלי ארס רב יחסית הקטלני לילדים או לאנשים חולים וכן אלרגיים. גם אנשים בוגרים עלולים לסבול בעקיצה מכאבים חזקים, נמק, בחילות והקאות ומזיהומים משניים שלעיתים חמורים.
דוגמאות > בעלי-חיים ימיים > כרישים

כרישים תוקפים בעוצמת נשיכה חזקה כטורפי על ימיים. ארבעה המינים הקטלניים ביותר לאדם: כריש ארך-גף, כריש שורי, כריש טיגרי והקטלני מכולם - עמלץ לבן. ישנם עוד כרישים כמו עמלץ כחול, פטישן גדול, כריש כחול וכריש שחור-שוליים, אשר תקפו אנשים בחופים שונים.
התקיפות קורות מטעמי ציד ישיר או בטעות זיהוי, כסקרנות, מכניסה לשטחו וכהתגוננות מצד הכריש. תקיפות רבות מסתיימות במוות או בתלישת איברים. אך למרות הדימוי הרווח כרישים הורגים רק 6 אנשים בשנה בממוצע והסיכוי להיפגע מכריש קטן מהסיכוי להיפגע מברק.
דוגמאות > בעלי-חיים ימיים > דגים שונים

מספר דגים ידועים בתקיפות אנשים, לעיתים קטלניות. הקטלני ביותר הוא האבנון החי בחופים סביב האזור האינדו-פסיפי ובעל ארס הפוגע במי שדורך עליו ופוצע קשה ביותר ולעיתים הורג. ישנם תקיפות לאורך חופים שונים, בעיקר באוסטרליה אך ההרוגים מעטים.
טריגוניים ושאר טריגונאים תקפו להגנה גולשים או מתרחצים בחופים (אנ'). עוקץ הטריגון נע מעלה בהצלפה והוא בעל ארס בינוני היכול להרוג אנשים אלרגיים. מספר הרוגים הותקפו בידי העוקץ לחזם או ראשם, ביניהם ידוע ההרפתקן האוסטרלי סטיב ארווין.
שפודניים כמו חניתן תניני תוקפים בטעות כאשר הם מזנקים בלהט ציד לעבר דייגים או צוללנים וגורמים לפצעים חמורים ואף נרשמו כמה מקרי מוות מדג זה, תלוי במיקום הפגיעה. עוד דגים שדקרו אנשים למוות הם דג החרב והמפרשניים. רוב התקיפות קורות במהלך דיג אך לעיתים מטעות וחלקם הסתיימו במוות.
שפמנונאים גדולים תקפו אנשים והמין שפמנון תניני ענק נודע כטורף אנשים, לאחר מציאת גופות אכולות בנהר קורי בנפאל (אנ').
פיראנות, יתקפו אנשים לעיתים הן מרעב והן להגנה. לרוב הם יתרחקו ולא יתקפו יתקפו אדם בריא, אך תועדו בכל זאת תוקפים אנשים לעיתים רחוקות. לעיתים נדירות גם דג טיגריס גולייתי תוקף אנשים אך מעולם לא תועד צד אדם.
תקיפות נוספות קרו מדגי חשמל שהמסוכן ביניהם הוא צלופח חשמלי המהמם בכוח של מעל 860 וולט והוא יכול להרוג אדם מהתקף לב או שבץ, אך רק מספר תקיפות היו קטלניות. דגי חשמל מסוכנים פחות הם החשמלנאים והאצטגנוניים.
לעיתים נדירות (לרוב באגמים הגדולים) צמדאים נשכו ומצצו דם לאנשים ודגי אובלד שחור-זנב תקפו אנשים בספרד, בניסיונם לאכול יבלות ועור מת. עם זאת הם קטנים מכדי להזיק לאדם בזמן קצר.
מספר דגי שונית תוקפים לעיתים אנשים, לרוב מטעות בזיהוי כטרף, כשהם מעולם לא הרגו אדם, ביניהם: מורניים, ברקודה ענקית, נצרתן זיתני, דקר ענק ודקר גוליית אטלנטי. עם זאת מורנות ידועות בכך שתלשו אצבעות מצוללנים ואכלו אותם.
דוגמאות > בעלי-חיים ימיים > מדוזות

מרבית מיני המדוזות בעלות תאים צורבים העוזרים בציד ואצל מספר מינים קטלניים ביותר, כשרוב התקיפות מתרחשות בטעות עקב נגיעה בזרועות. הקטלנית שבמדוזות היא קטלנית אוסטרלית, החיה בחופי אוסטרליה ודרום-מזרח אסיה ומדוזת אירוקנג'י אשר צריבותיהם גורמות להתקפים קשים ולמוות מהיר. עוד מדוזות בעלות צריבה חזקה כוללות שלפוחן מצוי, מדוזת רעמת האריה ומדוזת סרפד פסיפית, אשר רק לעיתים רחוקות קטלניות לאדם בוגר.
מדוזות הורגות כ-40 איש בשנה, אך עקיצות נוספות מתרחשות יותר.
דוגמאות > בעלי-חיים ימיים > רכיכות ימיות

מעט רכיכות יתקפו אנשים, כמעט תמיד לאחר שנוגעים או פוגעים בהם. מספר מינים בעלי ארס קטלני לאדם כמו החרוטיים ובעיקר חרוט מסוכן (Conus geographus) והתמנון כחול הטבעות המצויים סביב האזור האינדו-פסיפי. הם יכולים להרוג בפחות משעה אדם אך מספר ההרוגים ממינים אלה נמוך.
סילוניות תוקפים אנשים לעיתים נדירות (אנ'). הגדולות שבסילוניות - דיונון עצום ודיונון ענק יכולים לפגוע באדם או להטביעו, אך לא תועדה מעולם תקיפה שלהם. המינים דיונון הומבולדט ותמנון פסיפי ענק לעיתים תוקפים צוללנים או דייגים, לרוב בטירוף אכילה. התקיפה יכולה לשבור זרוע של אדם ולגרור אותו למצולות, אך מעולם לא תועדו הורגים אדם.
ראו גם

בעלי חיים אוכלי אדם
עימותים בין בני אדם לחיות בר
גביע דייוויס 1907

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  13 ביולי 1907 – 24 ביולי 1907 (12 ימים) 
 מספר תחרות:  7 
 
 → גביע דייוויס 1906 גביע דייוויס 1908 ← 
 
אתגר הטניס הבינלאומי 1907 (באנגלית: 1907 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות השביעית במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו הבריטים והם אירחו את התחרות. לתחרות נרשמו ארצות הברית וקבוצה משותפת של אוסטרליה-ניו זילנד (אוסטרלאסיה). המשחק בין הקבוצות נערך בווימבלדון ב-13-16 ביולי. האמריקאים הפסידו עם התוצאה 3:2.
משחק על התואר נערך ב-20-24 ביולי בווימבלדון. הנבחרת הבריטית לא כללה את האחים דוהרטי שהובילו את הקבוצה ל-4 ניצחונות ברציפות. השנה הרכב הנבחרת היה זהה להרכב שהתמודד בתחרות הראשונה בשנת 1900. הבריטים הפסידו עם תוצאה 3:2.
משחק הגמר

| בריטניה   בריטניה   2 | בריטניה   בריטניה   2 | וימבלדון, בריטניה   20-24 ביולי 1907  דשא | וימבלדון, בריטניה   20-24 ביולי 1907  דשא |    אוסטרלאסיה    3 |    אוסטרלאסיה    3 |    אוסטרלאסיה    3 |    אוסטרלאסיה    3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | בריטניה | ארתור גור | 5 | 1 | 5 |  |  |
| 1 |  | נורמן ברוקס | 7 | 6 | 7 |  |  |
| 2 | בריטניה | הרברט רופר-ברט | 6 | 4 | 3 | 5 |  |
| 2 |  | אנתוני וילדינג | 1 | 6 | 6 | 7 |  |
| 3 | בריטניה | ארתור גור/הרברט רופר-ברט | 3 | 4 | 7 | 6 | 13 |
| 3 |  | נורמן ברוקס/אנתוני וילדינג | 6 | 6 | 5 | 2 | 11 |
| 4 | בריטניה | ארתור גור | 3 | 6 | 7 | 6 |  |
| 4 |  | אנתוני וילדינג | 6 | 3 | 5 | 2 |  |
| 5 | בריטניה | הרברט רופר-ברט | 2 | 0 | 3 |  |  |
| 5 |  | נורמן ברוקס | 6 | 6 | 6 |  |  |
ניצול יחסי מרות

ניצול יחסי מרות הוא שימוש לרעה שעושה אדם בשליטה או בהשפעה שיש לו על אדם אחר מכוח היחסים שביניהם, כגון יחסים שבין מנהל לעובדיו או בין מורה לתלמידיו. חוק העונשין וחוק למניעת הטרדה מינית עוסקים במצבים שבהם ניצול יחסי מרות הוא עבירה פלילית.
יחסי מרות

יחסי מרות בין שני אנשים הם יחסים שבהם מתקיים פער כוח בין שני אנשים שיש קשר ביניהם, כתוצאה ממעמדם:
יחסים בין מורה לתלמיד.
יחסים בין מנהל לעובד הכפוף לו.
יחסים בין מפקד בצבא ובמשטרה ובין פקוד שלו.
יחסים בין כהן דת ובין מאמין בן עדתו או הנעזר בעצתו.
יחסים בין עובד ציבור לאדם הנזקק לשירותיו.
בפסיקה נקבע שקיום יחסי מרות בעבודה "אינו מוגבל ליחסים של מעסיק או ממונה ישיר בלבד, אלא כולל גם השפעה, סמכות ומרות עקיפה במקום העבודה".
ניצול יחסי מרות

השופטת דורית ביניש הבהירה מהו ניצול מרות:
כאשר היוזמה לקיום קשר אסור במסגרת יחסי מרות הייתה של הבכיר מבין השניים, עולה הסבירות שזהו ניצול יחסי מרות, אך גם כאשר היוזמה הייתה של הזוטר, עלול הקשר להיחשב כניצול יחסי מרות.
ככל שפערי הכוח בין הבכיר לזוטר גדולים יותר, כך תתחזק הסבירות שהקשר ביניהם נעשה תוך ניצול יחסי מרות.
השופט דב לוין עמד על חשיבות הביעור של ניצול יחסי מרות:
בחוקי מדינת ישראל > חוק למניעת הטרדה מינית

בהתאם לסעיף 3 לחוק למניעת הטרדה מינית הצעות חוזרות בעלות אופי מיני והתייחסויות חוזרות המופנות לאדם, המתמקדות במיניותו נחשבות להטרדה מינית, כאשר האדם הראה למטריד שאינו מעוניין בהצעות או בהתייחסויות האמורות. במצבים אחדים מעשים אלה נחשבים להטרדה מינית גם כאשר המוטרד לא הראה למטריד שאינו מעוניין בהצעות או בהתייחסויות האמורות. מצבים אלה הם הצעות והתייחסויות כאמור, המופנות אל:
קטין או חסר ישע – תוך ניצול יחסי מרות, תלות, חינוך או טיפול.
עובד במסגרת יחסי עבודה ואדם בשירות במסגרת שירות – תוך ניצול מרות ביחסי עבודה או בשירות.
תלמיד בכיתה י"ב, י"ג או י"ד, שאינו קטין, תוך ניצול יחסי מרות בלימודים.
תלמיד או סטודנט, הלומד במוסד המקנה השכלה עיונית, דתית או מקצועית לבוגרים, תוך ניצול יחסי מרות בלימודים.
אדם – תוך ניצול יחסי מרות או תלות, במסגרת הדרכה או ייעוץ של כהן דת או של מי שמתחזה להיות כהן דת או של אדם הידוע או המציג את עצמו כבעל סגולות רוחניות מיוחדות
אדם, מצדו של עובד ציבור במילוי תפקידו או בקשר אליו ותוך שימוש לרעה בסמכותו – תוך ניצול יחסי מרות או תלות של האדם בעובד הציבור.
אדם עם מוגבלות המועסק במפעל מוגן – תוך ניצול יחסי מרות או תלות.
על כך העירה שופטת בית הדין הארצי לעבודה, ורדה וירט לבנה:
עוד ציינה השופטת וירט לבנה את הדרך על בעל מרות ללכת כאשר הוא מעוניין לפתח קשר אמיתי עם הכפוף למרותו:
בחוקי מדינת ישראל > חוק העונשין

בעבירות מין שבהן עוסק חוק העונשין, ביצוע העבירה תוך ניצול יחסי מרות מביא בחלק מהעבירות להחמרה בעונש דוגמה: העונש על סרסרות הוא חמש שנות מאסר, אך כאשר היא נעשית תוך ניצול יחסי מרות עונשה שבע שנות מאסר. במקרים אחרים מעשה שאינו נחשב לעבירה הופך לעבירה כאשר הוא נעשה תוך ניצול יחסי מרות. דוגמה: בעילה בהסכמה של אישה שמלאו לה 18 שנים אינה עבירה, אך אם נעשתה תוך ניצול יחסי מרות ביחסי עבודה או בשירות היא נחשבת לבעילה אסורה בהסכמה, שעונשה שלוש שנות מאסר.
גם בעבירה של התעללות גופנית, נפשית או מינית בקטין או בחסר ישע מוחמר העונש כאשר מתקיימים יחסי מרות בין המתעלל לקורבנו.
בחוקי מדינת ישראל > חוק ההתיישנות

סעיף 18א לחוק ההתיישנות קובע שבחישוב תקופת ההתיישנות לא יבוא במניין הזמן שבו טרם מלאו לנפגע 28 שנים, כאשר, בין השאר, זו תובענה שהגיש נפגע בשל תקיפה מינית שבוצעה בנפגע בהיותו בגיר אך בטרם מלאו לו 21 שנים, תוך ניצול יחסי אמון, תלות, טיפול או מרות.
יחסי השפעה

בפסק דין מדצמבר 2022 הגדיר בית הדין הארצי לעבודה מושג חדש בהקשר של הטרדה מינית, והוא יחסי השפעה, כדלקמן:
בעקבות הכדרה זו קבע בית הדין כי:
הערות שוליים

↑  עש"ם 2203/05 בני מדר נ. נציבות שירות המדינה, ניתן ב-21ביולי 2005
↑  עש"ם 4790/04 מדינת ישראל נ' אברהם בן חיים, ניתן ב־2 במאי 2005
↑  ע"פ 2695/93 יוסי שירי נ' מדינת ישראל, ניתן ב-28 ביולי 1993
1 2  ע"ע 274/06 פלונית נ' אלמוני, ניתן ב-26 במרץ 2008
1 2  עע (ארצי) 35999-10-21 פלונית נ' חברה פלונית, ניתן ב-13 בדצמבר 2022
יהדות נירנברג

אפיית מצות בנירנברג, איור מתוך ספר שהתפרסם ב-1716.
היישוב היהודי בעיר נירנברג (בגרמנית: Nürnberg), העיר השנייה בגודלה בבוואריה שבגרמניה, הוא עתיק יומין, והתקיים כבר באמצע ימי הביניים. עם זאת, בסוף ימי הביניים גורשו היהודים מנירנברג, והקהילה הוקמה מחדש רק כעבור מאות שנים, במהלך המאה ה-19.
היסטוריה > התיישבות יחידים במאה ה-18 וחידוש היישוב היהודי בעיר בסוף המאה ה-19

לאחר הגירוש התפזרו יהודי נירנברג באזור הכפרי שסביב העיר במקומות שמחוץ לתחום השיפוט של שלטונות נירנברג. במשך שלושים השנים הבאות הגיעו רובם, שהיו מורגלים לחיים בסביבה עירונית, לפירט הסמוכה (כיום חלק מן המטרופולין של נירנברג) שהפכה לאחת הקהילות היהודיות הגדולות בגרמניה. בפירט התעלמו הסוחרים ממחאות הקיסר ויועצי העיר, וניהלו את חיי המסחר בשיתוף עם היהודים תוך שהם מאפשרים להם לעסוק בבנקאות והלוואות בריבית כמימים ימימה.
בשלוש מאות וחמישים השנים שלאחר הגירוש לא התיישבו יהודים בהיתר קבוע ורשמי בתחומי נירנברג. הותר להם להגיע לעיר מדי פעם, בעיקר לקראת ירידים גדולים, אך הדבר היה מותנה בתשלום מס גולגולת ולצאת מן העיר מיד עם שקיעת החמה. מקרים חריגים זכו לתיעוד בספרות: שני בניו של הגביר היהודי יעקב ב"ש מפראג הורשו להישאר בעיר במשך יומיים בשנת 1628; בראשית המאה ה-18 קיבל יהודי בשם שמעון וולפסקהל לקבל היתר ישיבה בעיר בשל מעמדו כפקיד המלך; בראשית המאה ה-19 קיבל יהודי בשם יוסף וסרמן שהשתתף במלחמות הנפוליאוניות, בהוראה מגבוה, משרה בבית הדואר בנירנברג, ועמה אשרת מגורים בעיר; ב-1824 קיבלה נערה בשם קרולינה לוי מפירט אישור שהייה בעיר למשך שלושה חודשים ללימודי תפירה. יוצאים מכלל איסור המגורים, היו יהודים שבאו לעיר כתלמידי המוסדות הנוצריים בעיר ללימודי תאולוגיה, בהנחה שהוכיחה את עצמה שבמהלך הלימודים ימירו את דתם לנצרות וישתלבו באוכלוסייה הכללית.
בעקבות אביב העמים ב-1848 הוטב מצב יהודי ממלכת בוואריה כולה, ועל אף שהחוקים הרשמיים שונו בפועל רק ב-1861, החלו יהודים לשוב ולהתיישב בנירנברג כבר קודם לכן. ב-1850 התיישב בעיר האזרח היהודי הרשמי הראשון שנרשם במרשם התושבים, ארנולד קאהן. ב-1852, לראשונה אחרי 354 שנים, התקיים מנין יהודי לתפילות ראש השנה ולתפילות יום הכיפורים; הרישיון לתפילה ניתן בתנאי שלא ירימו את קולם כך שהתפילה תישמע ברחוב. לאחר ביטול החוקים המגבילים התאגדות יהודית כקהילה, נוסדה ב-1862 מחדש קהילת יהודי נירנברג ומספר חברי הקהילה החל לגדול בהתמדה.
ב-1874 נחנך בית הכנסת הגדול של נירנברג לפי תכנונו של הארכיטקט הנודע אדולף וולף (גר'), על כיכר הנס זקס בעיר. בטקס חנוכת הבית נאם ראש העיר, הברון אוטו שטרומר פון רייכנבאך (גר') צאצא של אולריך שטרומר, אף הוא מראשי העיר בעבר, שקיבל מהקיסר קרל הרביעי את גזירת הגירוש הראשונה נגד יהודי העיר ב-1349. הקהילה החדשה הייתה רפורמית ולצידה נוסדה בהמשך קהילה אורתודוקסית "עדת ישראל" שהוגדרה כ"חברה" בתוך הקהילה הכללית ומראשיה היה אברהם גרינבאום. בשל החוק שלא אפשר פיצול של הקהילה היהודית, הקהילות היו מאוחדות פורמלית אך בין הקהילות היהודיות בעיר שררה שנאה, הקהילה המרכזית הצרה את צעדיה של הקהילה האורתודוקסית הקטנה בהמליצה לפני ועדה עירונית שלא לאפשר לה כ"חברה" להקים בית כנסת משלה, ושלא להקצות עבורה כיתות חינוך בבניין בית הספר העירוני. למרות ההתנגדות, נחנך בית הכנסת עדת ישראל (גר') בנירנברג בשנת 1902. גם הוא נחרב בליל הבדולח.
ב-1890 כבר נמנו 4,307 חברים בקהילה, ב-1905 נמנו 6889 חברים, וב-1910, נמנו 7,724. גם בית קברות שנפתח ב-1864 סמוך לכינונה מחדש של הקהילה, התמלא עד אפס מקום, וב-1910 נפתח בית קברות חדש.
רבני הקהילה החדשה, היו: הרב ד"ר מוריץ לוין (1872–1881); הרב ד"ר ברנרד צימליך (1881–1907); הרב ד"ר מקס פרידנטהל (1907–?). אב"ד נירנברג מטעם הקהילה האורתודוקסית היה הרב ד"ר אברהם יצחק קליין.
רב העיר נירנברג כיום הוא הרב אליעזר חיטריק, הפועל גם כשליח חב"ד משנת תשס"ד.
היסטוריה > בין מלחמות העולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לקריאה נוספת

בנימין שלמה המבורגר, "הישיבה הרמה בפיורדא" חלק א'.
הערות שוליים

↑  אשר פרישמן, האשכנזים הראשונים, הוצאת הקיבוץ המאוחד 2008, עמ' 138.
↑  נירנברג, באתר בית התפוצות; בנימין שלמה המבורגר, הישיבה הרמה בפיורדא, מכון מורשת אשכנז תש"ע, עמ' 37.
↑  "הישיבה הרמה בפיורדא" חלק א' עמ' 43.
חנוכייה מנירנברג המוצגת במוזאון היהודי בווינה
קתרין ניוטון

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1997 (בת 27) אורלנדו, פלורידה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Kathryn Love Newton 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 מקום לימודים:  תיכון נוטר דאם 
 פרסים והוקרה:  פרס האומן הצעיר 
 פרופיל ב-IMDb
 
קתרין ניוטון (באנגלית: Kathryn Newton; נולדה ב-8 בפברואר 1997) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית, אשר ידועה בעיקר מתפקידיה בסרטים "פעילות על-טבעית 4" (2012), "מאבדים את זה" (2018), "פוקימון: הבלש פיקאצ'ו" (2019) ו"פריקי" (2020) ובשל תפקידה בתור לואיס ברוקס בסדרת הטלוויזיה "גארי הרווק" (2008-2006) של רשת CBS, בתפקידה בתור אביגיל קארלסון בסדרה "שקרים קטנים גדולים" (2019-2017) של רשת HBO ובזכות הופעתה בתור אלי פרסמן בסדרה "עולם חדש" (2019) של נטפליקס.
ביוגרפיה

ניוטון נולדה ב-8 בפברואר 1997 באורלנדו, פלורידה. בת יחידה לרובין ודייוויד ניוטון. את קריירת המשחק שלה היא החלה בגיל 5. ניוטון סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון נוטרדאם בשנת 2015, שם הייתה חברה בקבוצת הגולף.
ניוטון התקבלה לאוניברסיטת דרום קליפורניה אך בחרה שלא להמשיך בלימודים אקדמיים כדי להמשיך בקריירת המשחק שלה.
קריירה

הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה הייתה בשני פרקים של אופרת הסבון "כל ילדיי", בתפקיד קולבי מריאן צ'נדלר. ניוטון גם שיחקה בשני סרטים קצרים, "אבי למטה במזרח" (2002) ו"לחמנייה-לחמנייה" (2003).
בשנת 2008 ניוטון לוהקה לתפקיד של לואיז ברוקס בסדרת הטלוויזיה "גארי הרווק" של רשת CBS, יחד עם ג'יי מור, פאולה מרשל, קייגן מיכאל קיי, ברוק דה'אורסיי, ריאן מלגריני וריגל רוב.
בשנת 2010 ניוטון זכתה בשני פרסי "האמן צעיר" לביצועים הטובים ביותר בסדרת טלוויזיה בסוגת הקומדיה ולביצועים הטובים ביותר בסדרת טלוויזיה (קומדיה או דרמה) בסדרה "גארי הרווק".
בשנת 2011 שיחקה בתור צ'ייס רובין-רוזי בסרט "מורה רעה" לצד קמרון דיאז, וכן בתפקיד הראשי בסרט האימה "פעילות על-טבעית 4" בשנת 2012.
בשנת 2013 התארחה בעונה האחרונה של הסדרה "מד מן" ולמספר פרקים בסדרה "דוג בלוג" בערוץ דיסני. בשנת 2014 החלה לשחק בסדרה "על טבעי" בתפקיד חוזר של קלייר נובאק.
בשנת 2017 החלה לשחק בסדרת הדרמה-קומית "שקרים קטנים גדולים" שיצר וכתב דייוויד אי קלי, אשר מבוססת על הרומן באותו שם ומשודרת ברשת HBO. היא הופיעה בתפקיד דמותה של אביגיל, בתה הבכורה של מדליין (ריס וית'רספון). שיחקה גם במיני-סדרה הבריטית "נשים קטנות", ששודרה בBBC. באותה שנה שיחקה בסרטים "ליידי בירד" ו"שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי", שזכו לפרסים ולשבחים רבים.
בתחילת 2019 כיכבה לצד ג'סטיס סמית' בסרט הלייב אקשן "פוקימון: הבלש פיקאצ'ו", בתפקיד העיתונאית לוסי סטיבנס. בהמשך אותה שנה, החלה לשחק בתפקיד ראשי בדרמת המסתורין "עולם חדש", שיצר כריסטופר קייזר לנטפליקס. ביולי 2019 לקחה חלק בווידאו קליפ לשיר "Goodbyes" של הזמר פוסט מאלון, בהשתתפות יאנג ת'אג.
בשנת 2023 שיחקה בסרט "אנטמן והצרעה: קוונטומאניה" בתפקיד קאסי לאנג.
בשנת 2025 נכללה ברשימת פורבס 30Under30 של מגזין פורבס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | מורה רעה | צ'ייס רובין-רוסי |  |
| 2012 | פעילות על-טבעית 4 | אלכס נלסון |  |
| 2015 | The Martial Arts Kid | רינה |  |
| 2016 | Mono | קייטי |  |
| 2017 | ליידי בירד | דרלין בל |  |
| 2017 | שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי | אנג'לה הייז |  |
| 2018 | מאבדים את זה | ג'ולי דקר |  |
| 2018 | בן חזר הביתה | אייווי ברנס |  |
| 2019 | פוקימון: הבלש פיקאצ'ו | לוסי סטיבנס |  |
| 2020 | פריקי | מילי קסלר |  |
| 2021 | מפת הדברים הקטנים והמושלמים | מרגרט |  |
| 2023 | אנטמן והצרעה: קוונטומאניה | קאסי לאנג |  |
| 2024 | ליסה פרנקנשטיין | ליסה פרנקנשטיין |  |
| 2024 | מתוקה רצח | סאמי |  |
| TBA | Winner | בריטני ווינר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 - 2003 | כל ילדיי | קולבי צ'נדלר | 2 פרקים |
| 2008 - 2010 | גארי הרווק | לואיס ברוקס | תפקיד ראשי (2 עונות); 36 פרקים |
| 2013 | מד מן | מנדי | פרק: "The Quality of Mercy" |
| 2013 - 2014 | דוג בלוג | אמילי | 3 פרקים |
| 2014 - 2018 | על טבעי | קלייר נובאק | 6 פרקים |
| 2016 | A Housekeeper's Revenge | לורה | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2016 - 2017 | קוד שרוף | ג'ואני קלארק | 10 פרקים |
| 2017 - 2019 | שקרים קטנים גדולים | אביגיל קארלסון | תפקיד ראשי (2 עונות); 14 פרקים |
| 2017 | נשים קטנות | איימי מארץ' | מיני-סדרה |
| 2019 | עולם חדש | אלי פרסמן | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
הערות שוליים

↑  Forbes 30 Under 30 2025: Celebrities, Forbes (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16684755v (data)  ISNI: 0000 0004 0149 0347  LCCN: no2013011485  NTA: 355386925  VIAF: 296371231   WorldCat (עם VIAF): 296371231
ריצ'רד סנדרסון

| --- | --- |

 לידה:  5 במרץ 1953 (בן 71) טאפלו, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1968 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר אפרייט, גיטרה, עוגב 
 חברת תקליטים:  Disques Vogue 
 www.richard-sanderson.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ריצ'רד סנדרסון (אנגלית: Richard Sanderson‏; נולד ב-5 במרץ 1953) הוא זמר בריטי.
ביוגרפיה

סנדרסון נולד בטאפלו שבאנגליה לאב סקוטי ולאם צרפתייה. הוא החל לנגן בפסנתר בגיל 5 ובגיטרה בגיל 15.
ידוע במיוחד כמבצע השיר Reality, שהיה שיר הנושא של פסקול הסרט "שיגעון של מסיבה" בשנת 1980 וזכה להצלחה ניכרת באירופה במהלך 1982. הסינגל הגיע למקום הראשון במצעדים בחמש-עשרה מדינות, לרבות גרמניה, אוסטריה, שווייץ, ואיטליה, ונמכר ביותר משמונה מיליון עותקים ברחבי העולם. חרף הצלחתו העצומה באירופה הקונטיננטלית, סנדרסון כמעט בלתי ידוע בממלכה המאוחדת.
הוא הוציא מספר אלבומים, לרבות אלבום המאגד שירים יהודיים מסורתיים (Visiting the Testament), והלחין את הפסקול של ארבעה סרטים צרפתיים.
נשוי ואב לשלוש בנות, ומתגורר בפריז.
דיסקוגרפיה

(1979):‏No Stickers Please
(1980):‏ Reality - פסקול הסרט שיגעון של מסיבה (סנדרסון תרם שיר אחד בעל אותו שם)
(1982):‏I’m in Love
(1984):‏ Surprise
(1985):‏Fairy Tale
(1991):‏ Anytime you Want
(1999):‏ Visiting the Testament
דורותי ראונד

| --- | --- |

 לידה:  13 ביולי 1909 דאדלי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  12 בנובמבר 1982 (בגיל 73) קידרמינסטר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 יד חובטת:  ימני 
 פעילות כמקצוענית:  ?–1950 
 סה"כ פרסים שצברה:  54
 יחידים
 מאזן קריירה:  53-391
 דירוג שיא:  1 (1934)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 3 ביחידות, 3 בזוגות מעורבים
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  זכייה (1935)
 וימבלדון:  זכייה (1934, 1937)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  חצי גמר (1933)
 
דורותי ראונד (באנגלית: Dorothy Edith Round; ‏ 13 ביולי 1909 – 12 בנובמבר 1982) הייתה טניסאית בריטית. היא זכתה במקום ראשון בתחרויות נשים באליפות וימבלדון ובאליפות אוסטרליה הפתוחה.
ביוגרפיה

דורותי ראונד נולדה בעיירה דאדלי בשנת 1909. היא התחילה לשחק טניס עם אחיה במגרש שהיה בחצר בית המשפחה. בגיל 10 היא התחילה להשתתף בתחרויות במסגרת בית ספר. בגיל 16 דורותי ראונד החלה לשחק בתחרויות רשמיות.
בשנת 1928 ראונד שיחקה לראשונה באליפות וימבלדון והודחה בסיבוב הראשון. בשנים 1931 ו-1932 היא הגיע לרבע הגמר. בשנת 1933 היא הפסידה בגמר ובשנת 1934 לראשונה ניצחה בתחרות נשים. היא הצליחה לשחזר את ההישג בשנת 1937.
באליפות צרפת הפתוחה ראונד שיחקה החל משנת 1928 אך ללא הצלחה יתרה.
באליפות אוסטרליה הפתוחה ראונד שיחקה החל משנת 1928 ובשנת 1935 זכתה בתואר בתחרות נשים.
באליפות ארצות הברית הפתוחה ראונד שיחקה החל משנת 1928. בשנת 1933 היא הגיע לחצי הגמר בתחרות נשים. בשנת 1931 היא הפסידה בגמר תחרות זוגות נשים (שיחקה לצד הלן ג'ייקובס.
בתקופת מלחמת העולם השנייה ראונד שיחקה בארצות הברית וחזרה לבריטניה בשנת 1944. היא המשיכה לשחק מספר שנים אך כוחה ירד והיא סיימה את הקריירה בשנת 1950.
דורותי ראונד נפטרה בשנת 1982.
הישגים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שנה | יריבה בגמר | תוצאה |
| אליפות וימבלדון 1933 | ארצות הברית הלן וילס | 4–6, 8–6 |
| אליפות וימבלדון 1934 | ארצות הברית הלן ג'ייקובס | 6–2, 5–7, 6-3 |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה 1935 | הממלכה המאוחדת ננסי גלובר | 1–6, 6–1, 6-3 |
| אליפות וימבלדון 1937 | פולין ידוויגה אנדז'ייובסקה | 6–2, 2–6, 7-5 |
לנצ'יה מגגמה

| --- | --- |

לוגו היצרן לנצ'יה
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  לנצ'יה
 שנות ייצור:  1978 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל אחריו:  Lancia Musa (אנ')  Eurovans (אנ')
 חברת אם:  פיאט
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,310 מ"מ
 רוחב:  1,780 מ"מ
 גובה:  1,617 מ"מ
 משקל:  1,040 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,670 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים,8 שסתומים, 2,484 סמ"ק המפיק 140 כ"ס ב-5,400 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 (מנוע בנזין)
 מעצב:  ג'ורג'טו ג'וג'ארו מחברת ההנדסה ועיצוב הרכב "Italdesign Giugiaro" (אנ')
לנצ'יה מגגמה (באיטלקית: Lancia Megagamma) היא מכונית קונספט בתצורה של מיניוואן קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב לנצ'יה, שהיא חברת בת של פיאט אשר הוצגה בשנת 1978 באיטליה
"לנצ'יה גמא" מבוססת על הפלטפורמה של מכונית הסלון לנצ'יה גמא. היה לדגם גוף מסוג מיניוואן קומפקטי. מבחינה מכנית היא תפסה את אותה מתווה הנעה קדמית של "לנצ'יה גמא", עם מנוע הבוקסר בעל 4 הצילינדרים בעל הציר היחיד בנפח 2.5 ליטר הקדמי עם מערכת הזרקה אלקטרונית של "Bosch L-Jetronic". הודות לגג שהועלה ב -25 ס"מ בהשוואה ל"לנצ'יה גמא", מגגמה הציעה מרווח רב יותר, גם ביחס למושב הנהג, המאופיין במערך דוושות מתקדם, המאפשר תנוחת נהיגה זקופה וארגונומית יותר תוך הגדלת המרחב לברכיים.