stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחיאל בורשטיין

| --- | --- |

יחיאל בורשטיין, 1980
 לידה:  25 במרץ 1934 (בן 90) ח' בניסן תרצ"ד תל אביב, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  חיליק
 השתייכות:   ההגנה  צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 קצין קשר ואלקטרוניקה  מפקד פרויקט רמון  ראש מחלקת ציוד ותקציבים באגף המודיעין  נספח במשלחת משהב"ט בניו יורק
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מבצע שלום הגליל
 עיטורים
 יקיר רמת גן (2012) 
 
יחיאל (חיליק) בורשטיין (נולד ב-25 במרץ 1934) הוא אלוף-משנה בדימוס בצה"ל. פיקד על מבצע רמון לפינוי בסיסי חיל המודיעין מחצי האי סיני, כיהן כראש מחלקת ציוד ותקציבים בחמ"ן, נציג חמ"ן במשלחת משרד הביטחון בניו יורק והקים את מערך הרכש ומערך הלוגיסטיקה ביחידה 8200 .
ביוגרפיה

נולד בתל אביב, בנם של יהודית ויששכר בורשטיין, אחיו הגדול הוא האלוף שלמה ענבר. בהמשך עברה משפחתו לנתניה בה גדל.
בשנת 1946 התנדב לתנועת הנוער העובד, ובהמשך לארגון "ההגנה" ולפלוגה הימית של הפועל, בהיותו בן 14.
בשנת 1948, עם פרוץ מלחמת העצמאות, התגייס לחטיבת אלכסנדרוני לגדוד 132. לאחר שהתגלה גילו הצעיר שוחרר משירות.
בשנת 1953 החל את שירותו בחיל הקשר והאלקטרוניקה כמכונאי קשר כאזרח עובד צה"ל והמשיך לשרת כבח"ק (בחזקת קצין) במגוון תפקידים.
ב-1966 גויס לצבא הקבע וסיים קורס קציני קשר בדרגת סגן. לאחר מלחמת ששת הימים עבר לפיקוד המרכז ושימש כמפקד בסיס. לאחר מכן פיקד כקצין ציוד פיקודי ולאחר מכן מפקד בסיס הציוד בצריפין, בו קידם את נושאי הניהול הלוגיסטי והתקציבים.
בשנת 1973, ערב מלחמת יום הכיפורים, עבר לתפקיד סגן-אלוף ביחידה 8200 של חיל המודיעין. דרגה זו הוענקה לו במהלך המלחמה בקיצור פז"מ. מעבר זה בוצע על בסיס הכשרתו בחיל הקשר והאלקטרוניקה, החל מהיותו סמכות מרכזית בבסיס אחסנה 399 דרך היותו מפקד בסיס ציוד 382, קצין ציוד פיקודי בפיקוד המרכז 372 ובהמשך - מפקד בסיס מקשר"ר.
לאחר מכן הקים בורשטיין את מערך הרכש והלוגיסטיקה בחיל המודיעין.
בשנת 1978 מונה למפקד מבצע "רמון" לפינוי בסיסי אגף המודיעין מסיני לאחר חתימת הסכם השלום עם מצרים. במסגרת יישום הסכם השלום נדרש צה"ל לפנות את כלל בסיסיו משטח חצי האי סיני, כולל פירוק מתקנים מודיעיניים רגישים, הוצאת תשתיות חיוניות, השמדת מתקנים צבאיים בסיני והקמת מתקנים חדשים בתוך גבולות המדינה. לאחר סיום המבצע קיבל את תפקיד ראש מחלקת ציוד ותקציבים בחיל המודיעין.
בשנת 1990 נשלח כנספח חיל המודיעין למשלחת משרד הביטחון בניו יורק. בסוף שנת 1994 חזר לישראל ובשנת 1996 פרש מצה"ל לאחר 43 וחצי שנות שרות.
עם שחרורו, המשיך לשרת במילואים והוענקה לו תעודת הוקרה "קצין מילואים מצטיין חילי" על ידי ראש אמ"ן.[דרוש מקור]
באזרחות התנדב ושימש כחבר בוועדות מכרזים של משרד הביטחון - ובצוות - ארגון גמלאי צה"ל בהנהלת סניף רמת גן, הנהלת מחוז דן, חבר המועצה הארצית, נציג מחוז דן בוועדת מתנדבים ובוועדת כספים ארצית, אחראי על הלוגיסטיקה בחירום בעיריית רמת גן, התנדב במשמר האזרחי ברמת גן כ-15 שנים, חבר הנהלת העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב וממקימיה, חבר הנהלת עמותת חיל המודיעין, חבר בעמותת בוגרי יחידה 8200 וכן הקים סייע לריכוז ציוד לשימור המורשת ביחידה. על פעולות אלו ואחרות, הוענק לו ציון לשבח ממפקד יחידה 8200.[דרוש מקור]
בשנת 2012 הוענק לו תואר "יקיר העיר רמת גן".
יונתן פז

| --- | --- |

 לידה:  30 באוקטובר 1945 (בן 78) מזרע, ישראל 
 סוגה מועדפת:  סרט תיעודי 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
יונתן פז (נולד ב־30 באוקטובר 1945) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי סרטים ישראלי.
קורות חיים

נולד וגדל בקיבוץ מזרע. לאחר הצבא ריכז את ענף הפרדס. עזב את הקיבוץ בשנת 1971 ונסע ללימודי קולנוע בניו-יורק. סיים תואר שני בבית הספר הגבוה לאומנות הקולנוע של אוניברסיטת ניו יורק. במשך לימודיו עבד כמאבטח בקונסוליה הישראלית בניו-יורק. שם הכיר ונישא לחנה, קלינאית תקשורת, ונולד להם בנם הבכור יואב. המשפחה חזרה לישראל ב-1977, ונולדו להם עוד 2 ילדים, דורון ואפרת.
קריירה

הפיק וביים עשרות סרטים תיעודיים, כמו גם עשרות כתבות בנושאי אומנות לטלוויזיה הישראלית. לימד קולנוע וטלוויזיה במשרד החינוך. שימש כמרצה לקולנוע עלילתי במכללת עמק הירדן, ולהפקה ולבימוי טלוויזיה בבית הספר לעיתונאות ולתקשורת "כותרת" - אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1989 – הקים את חברת ההפקות "רכבת העמק הפקות", הפועלת עד היום. שני בניו – יואב ודורון פז הם במאי קולנוע וטלוויזיה, שכתבו וביימו יחדיו 4 סרטי קולנוע ("פובידיליה", "ג'רוזלם", "הגולם","Plane A") וביימו מספר לא מבוטל של סדרות טלוויזיה. האחים פז הם דור שלישי לשושלת של במאים. אביו של יונתן פז– חנוך פז ז"ל, היה במאי תיאטרון בקיבוץ והעלה שם הצגות רבות. הוא כונה "אבי תיאטרון ההמונים". יונתן פז העלה את דמותו בסרטו מחכים לסורקין. אחיו התאום של יונתן - ד"ר שאול פז, הוא היסטוריון.
רשימה חלקית של סרטי עלילה קצרים ותיעודיים (תסריט, הפקה ובימוי).

"You're SO YOUNG" – עלילתי, 22 דק' אנגלית .
" NEXT TIME…YOU KNOW" – עלילתי, 20 דק'. אנגלית,
"”TO ISRAEL WITH LOVE - תיעודי. 40 דק' אנגלית, ביקור של מקהלת נוצרים אוהבי ישראל.
"לתת להם תיאטרון" – (תיאטרון אורנה פורת) תיעודי, 30 דק', שירות הסרטים.
"הגבעטרון" – עלילתי/תיעודי, על מקהלת הגבעטרון מקיבוץ גבע. 20 דק'.
"מל"ח" – משק לשעת חירום – תיעודי. 30 דק', שירות הסרטים.
"I LOVE ISRAEL" – תיעודי. 35 דק'.. אנגלית-צרפתית,
"THEY WERE ALL WE HAD" – תיעודי, אנגלית.50 דק'. טייסי מח"ל ח"א הישראלי.
""The Birth of Israeli Air Force. 82 דק', הקמת ח"א הישראלי ב־1948
" כנפיים נפרשו מעל קליפורניה". 53 דק'. קורס טיס ח"א הישראלי בבייקרספילד, קליפורניה.
"כבוד השגריר" תיעודי. צולם בקמרון אפריקה. סרט מצחיק ומרגש על השגריר הישראלי.
"לצדי רכבת העמק" תיעודי. סרט פיוטי, סוריאליסטי, החובק דמויות, מצבים, ואהבה לעמק.
"העומר" תיעודי. סרט סוריאליסטי אלגורי על המסורת הקיבוצית ההולכת ונכחדת בישראל.
"הרעות" – תיעודי. סרט מרגש ומצחיק על חברות של שלושה קשישים היוצאים למסע שחרור...
סרטי קולנוע עלילתיים (תסריט, הפקה ובימוי)

רכבת העמק (1989) – סרט קולנוע עלילתי - תסריט, הפקה ובימוי.
אסקימוסים בגליל (2007) - סרט קולנוע עלילתי - סיפור, הפקה ובימוי.
מחכים לסורקין (2013) סרט קולנוע עלילתי – תסריט, הפקה ובימוי.
מבחן החלב (2016) סרט קולנוע עלילתי - תסריט, הפקה ובימוי. צולם במרוקו בשנת 2000 ויצא לאקרנים לאחר כ-15 שנים.
יחסי אוסטריה–קפריסין

| יחסי אוסטריה–קפריסין |
| --- | --- |
אוסטריה: קפריסין


אוסטריה: קפריסין
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 9,251
אוכלוסייה
9,118,988: 1,361,415
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 32,230
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 23,674
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

יחסי אוסטריה–קפריסין הם יחסי החוץ בין אוסטריה לבין קפריסין.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1960, והן חברות האיחוד האירופי, מועצת אירופה והאו"ם, ובנוסף הן חלק מאזור שנגן.
אוסטריה הייתה אחת המדינות הראשונות שהשתתפו בכוח לשמירת השלום של האו"ם בקפריסין, ואוסטריה תומכת באופן פעיל ברפובליקה של קפריסין על רקע הכיבוש הטורקי של האי. שתי המדינות משתפות פעולה בתחום הביטחוני, אשר התגבר בשנים האחרונות.
נציגויות דיפלומטיות

אוסטריה מחזיקה בקפריסין שגרירות בניקוסיה.
קפריסין מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה.
יחסי אוסטריה–קוסובו

| יחסי אוסטריה–קוסובו |
| --- | --- |
אוסטריה: קוסובו


אוסטריה: קוסובו
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 10,887
אוכלוסייה
9,118,988: 1,682,095
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 10,438
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 6,206
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

יחסי אוסטריה–קוסובו הם היחסים הדו-צדדיים של אוסטריה וקוסובו. לקוסובו יש שגרירות בווינה ולאוסטריה יש שגרירות בפרישטינה.
אוסטריה הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירה קוסובו כעצמאית ב-28 בפברואר 2008. כחברת האיחוד האירופי, אוסטריה תומכת בשילוב קוסובו בקרב מדינות אירופה.
יחסים דיפלומטיים

ב-25 במרץ 2011 אמר שר החוץ האוסטרי מיכאל שפינדלגר כי "אוסטריה מתכוונת להגביר את המאמצים כדי לקבל הכרה לעצמאות קוסובו על ידי כל מדינות האיחוד האירופי, שר החוץ מיכאל שפינדלגר אמר, לאלו שהעירו על ביקורו בקוסובו... [וזה] קוסובו צריך להראות למדינות הספקניות בתוך האיחוד האירופי כי הוא עושה את מה שנחוץ כדי להגן על מיעוטים".
יחסים ביטחוניים

לאוסטריה כיום יש 606 חיילים המשרתים בקוסובו ככוח שומרי שלום של נאט"ו ומובילים את כוח קוסובו.
יחיאל בכר

חכם יחיאל בכר, יליד חברון, איש היישוב הוותיק, ומחלוצי היישוב היהודי ביפו. היה בין רוכשי הפרדס ביפו שלימים נמכר למשה מונטיפיורי ונודע בשם פרדס מונטיפיורי.
בשנת 1842 רכש חכם יחיאל יחד עם הרב יהודה הלוי מרגוזה, רבה של העיר יפו, וחכם אברהם פנסו, חלקת אדמה בגודל של 103 דונם על גדות נחל איילון (ואדי מוסררה), צפונית-מזרחית ליפו. שם נטעו על השטח פרדס 5,310 עצים, מהם 2,210 עצי הדר. בבאר בפרדס הותקנה אנטיליה ונבנה בו מבנה שנועד לשמש כמחסן.
חכם יחיאל בכר, עבר מחברון והתיישב ביפו בשנת 1855. בביתו הקים תלמוד תורה בו היה המלמד.
נפטר בשנת ה'תרכ"ו ונטמן בבית העלמין היהודי ביפו.
לקריאה נוספת

פנחס גרייבסקי, "זיכרון לחובבים הראשונים", חוברת יג', ירושלים תרפ"ח.
הערות שוליים

↑  משה מונטיפיורי קונה את פרדס מונטיפיורי, באתר עיריית תל אביב-יפו
↑  תל אביב ואתריה, "אריאל, כתב עת לידיעת ארץ ישראל", 48-49, מרץ 1987, עמ' 57
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי איראן–הודו

| יחסי איראן–הודו |
| --- | --- |
איראן: הודו


איראן: הודו
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 3,287,263
אוכלוסייה
91,781,231: 1,454,183,987
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 3,549,919
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 2,441
משטר
רפובליקה איסלאמית: רפובליקה סוציאליסטית פדרלית

יחסי איראן–הודו (בפרסית: روابط ایران و هند, בהינדי: भारत-ईरान सम्बन्ध) הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה של הודו. למדינות שיתופי פעולה רבים בנושאי ביטחון, אנרגיה, סחר וחינוך.
נשיא איראן חסן רוחאני (ימין) וראש ממשלת הודו נרנדרה מודי (שמאל), 2016
היסטוריה > 1950-1979

היחסים הרשמיים כוננו לראשונה ב-1950, ושתי המדינות חתמו באותה שנה על הסכם ידידות. במהלך המלחמה הקרה היחסים בין הודו לאיראן בימי השאה התקררו עקב תמיכה בצדדים נגדיים - הודו כחלק מהמדינות הבלתי-מזדהות צידדה בברית המועצות, בעוד איראן צידדה בארצות הברית.
היסטוריה > 1979-היום

בעקבות המהפכה האיראנית היחסים התחממו, אך תמיכת איראן בפקיסטן ותמיכת הודו בעיראק מנעו שיתופי פעולה משמעותיים. בשנות ה-90 שתי המדינות תמכו בברית הצפונית באפגניסטן כאשר פקיסטן תמכה בשלטון הטליבאן. שתי המדינות תמכו בממשלתו של אשרף גאני אחמדזאי בגיבוי אמריקאי. ב-2002 שתי המדינות חתמו על הסכם שיתופי פעולה ביטחוניים.
ב-2011 העיצומים נגד איראן הובילו את הודו לבטל עסקאות ענק ולהעברת פיצוי בנקאי של 5 מיליארד דולר דרך טורקיה.
ב-2016 ביקר ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי באיראן. הביקור התמקד בקשרי סחר ואנרגיה בין שתי המדינות. ב-2018 ביקר רוחאני בהודו.
ב-2017, טרם ביקורו של מודי בישראל, קרא עלי ח'אמנאי ל"מוסלמים המדוכאים" להתקומם ב"פלסטין, תימן וקשמיר", ובכך תקף את מדיניות הודו בחבל קשמיר.
ב-2018, הסנקציות האמריקאיות בעקבות ביטול הסכם הגרעין הובילו את שר הנפט של הודו להורות על חיפוש חלופות לנפט האיראני, אשר הודו היא בין הצרכניות הגדולות ביותר שלו.
קשרים > סחר

בין המדינות עוברות יותר מ-425,000 חביות נפט ביום, הסחר המוערך בכ-12 מיליארד דולר אמריקני.
שתי המדינות משתפות פעולה במסגרת המסדרון הצפוני דרומי שמטרתו יצירת נתיב סחר אלטרנטיבי לסחר האירופי-הודי.
קשרים > דת

בעת הכיבוש הערבי על איראן, אמגושים פרסים רבים היגרו להודו, דבר שהוביל לקשרים חמים בין המדינות המודרניות. בין האמגושים ההודיים ניתן למנות את הזמר פרדי מרקיורי והמנצח על הפילהרמונית הישראלית זובין מהטה.
קשרים > חינוך

בכל שנה לומדים בהודו בערך 8,000 סטודנטים ברמה אקדמאית. הודו מספקת בתוכניות שונות 67 מלגות לסטודנטים איראניים.
יונתן פז-בוגנים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באוקטובר 1976 (בן 47) כפר סבא, ישראל 
 שם לידה:  ששי בוגנים 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי  סמינר הקיבוצים 
 פרופיל ב-IMDb
 
יונתן פז-בוגנים (נולד ב-23 באוקטובר 1976) הוא שחקן, זמר, מורה למתמטיקה ותיאטרון ורקדן ישראלי.
תפקידים > טלוויזיה

| שנה | שם הסדרה | במאי | תפקיד | ערוץ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | גריז | משה קפטן | ריאליטי | ערוץ 2 |
| 2008 | המובילים | רועי פלורנטין | עופר | ערוץ לוגי |
| 2007 | אולי הפעם | עופר ויצמן | עומר | ערוץ 10 |
| 2007-2005 | מילואים | אורי ברבש | נדב | ערוץ 2 |
| 2003 | זאפ בפעם הראשונה | תוכנית שבועית | מנחה | ערוץ 1 |
| 2003 | זאפ לראשון | תוכנית שבועית | מנחה | ערוץ 1 |
תפקידים > הצגות

| שנה | שם ההצגה | במאי | תפקיד | שם תיאטרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014-2012 | קברט נווה צדק | רועי שגב | אביגדור המאירי | בית רוקח |
| 2013 | זוהרה אלפסיה | חני אלימלך | אלבר | תיאטרון קדם |
| 2011-2006 | תפוחים מן המדבר | עודד קוטלר | דובי | בית ליסין |
| 2010-2009 | טניה-עולה חדשה | נויה לנצט | ויטייה | בית ליסין |
| 2006-2005 | הדבר האמיתי | הלל מיטלפונקט | בילי | בית ליסין |
| 2004 | טלמכוס קליי | אתי רזניק | טלמכוס | תיאטרון הספרייה |
| 2004 | דירתה של זויה | סלבה מלצב | אמטיסטוב | תיאטרון הספרייה |
| 2004 | יופי של מלחמה | עידו ריקלין | המנחה | תיאטרון הספרייה |
| 2004 | אסקוריאל | אינה קובלובה | המלך | תיאטרון הספרייה |
תפקידים > מחזות זמר וערבים מוזיקליים

| שנה | שם ההצגה | במאי | תפקיד | שם התיאטרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016-2015 | אם נדע לאהוב | עופר שפריר | ערב מוזיקלי | תיאטרון מסחרי |
| 2015-2011 | צ'יזבטרון | עופר שפריר | ערב מוזיקלי | תיאטרון מסחרי |
| 2014-2013 | שני קוני למל | דניאל אפרת | קוני למל | תיאטרון הספרייה |
| 2014-2010 | פיאף | אלי ביז'אווי | המאהב הצעיר | תיאטרון באר שבע |
| 2005 | סינטרה וחברים | אילן שטורם | ערב מוזיקלי | תיאטרון הספרייה |
| 2005-2004 | גריז | גלעד קמחי | דני זוקו | תיאטרון הספרייה |
| 2004 | זיכרונות ברודוויי | עוז מורג | ערב מוזיקלי | תיאטרון הספרייה |
| 2004-2003 | על גג העולם | גלעד קמחי | ערב מוזיקלי | תיאטרון הספרייה |
| 2003 | הערב מחזמר | רפי ניב | ערב מוזיקלי | תיאטרון הספרייה |
תפקידים > הצגות ילדים

| שנה | שם ההצגה | במאי | תפקיד | שם התיאטרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014-2011 | שרה גיבורת ניל"י | דפנה אנגל | אבשלום פיינברג | תיאטרון הקיבוץ |
| 2014-2006 | מעלה קרחות | ציפי פינס | פדחתומר | תיאטרון אורנה פורת |
| 2013-2010 | צו הלב | שלומית ארנון | צבי ובני | התיאטרון הארצי לנוער |
| 2011-2010 | 101 כלבים דלמטים | עופר שפריר | פונגו | תיאטרון מסחרי |
| 2010 | מועדון ויואלדי | גלעד קמחי | יוני (תיאטרון מחול) | תיאטרון השעה הישראלי |
| 2009 | ספר הג'ונגל | עידן עמית | בגירה | תיאטרון מסחרי |
| 2003-2002 | קטנטנות | משה קפטן | אלחו | תיאטרון מסחרי |
| 2002 | הרפתקה בקרקס | אלון אופיר | לנסלוט | תיאטרון הספרייה |
| 2000 | פסטיגל 2000 | חנוך רוזן | להקת יוניסקס | תיאטרון מסחרי |
יחסי אורוגוואי–צ'כיה

| יחסי אורוגוואי–צ'כיה |
| --- | --- |
אורוגוואי: צ'כיה


אורוגוואי: צ'כיה
שטח (בקילומטר רבוע)
176,215: 78,867
אוכלוסייה
3,386,108: 10,703,802
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,241: 330,858
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,811: 30,910

יחסי צ'כיה–אורוגוואי הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הצ'כית ובין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות החלו בתקופת צ'כוסלובקיה. [דרושה הבהרה] ישנם מהגרים צ'כים באורוגוואי. צ'כיה מוסמכת לאורוגוואי משגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה. אורוגוואי מוסמכת לרפובליקה הצ'כית משגרירותה בווינה, אוסטריה.
הסכמים

ישנם מספר הסכמים בין שתי המדינות:
הסכם קידום והגנה על השקעות (1996)
הסכם סחר (1996)
יחסי מקסיקו–סנגל

| יחסי מקסיקו–סנגל |
| --- | --- |
מקסיקו: סנגל


מקסיקו: סנגל
שטח (בקילומטר רבוע)
1,964,375: 196,722
אוכלוסייה
131,133,866: 18,609,434
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,788,887: 31,014
תמ"ג לנפש (בדולרים)
13,642: 1,667

נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו נפגש עם שגריר סנגל, 2017
יחסי מקסיקו–סנגל הם היחסים הבילטרליים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין רפובליקת סנגל. שתי המדינות חברות בקבוצת ה-15, פורום שהוקם בוועידת המדינות הלא-מזדהות.
היסטוריה

באפריל 1960 קיבלה סנגל עצמאות מצרפת. ב-1961 שלחה מקסיקו משלחת נשיאותית שביקרה במדינה, שמשימתה הייתה להכין את הקרקע לייסוד יחסים דיפלומטיים בין המדינות, דבר שאכן קרה ב-10 במאי 1962.
במאי 1975, ביקר נשיא סנגל, לאופולד סדאר סנגור במקסיקו. במהלך ביקורו במקסיקו, נחתם הסכם לשיתוף פעולה תרבותי ומדעי, והסכם נוסף לשיתוף פעולה טכנולוגי. ביולי אותה שנה ערך נשיא מקסיקו לואיס אצ'ווריה אלברס, והפך לנשיא המקסיקני הראשון שביקר באפריקה.
ב-1991 סגרה מקסיקו את השגרירות שלה בסנגל, ושנתיים אחר כך פתחה את קונסוליה בדקר. במרץ 2002, ביקר נשיא סנגל עבדוליי ואד במקסיקו ובעיר מונטריי והשתתף בוועידה בינלאומית לפיתוח.
סחר

בשנת הסתכם הסחר בין המדינות בכ-28 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של מקסיקו לסנגל כלל מכונות, מוצרי חשמל וכדומה, ואילו סנגל ייצאה למקסיקו סחורות דוגמת אילמניט, זירקון ועוד.
יחסי אוסטריה–קניה

| יחסי אוסטריה–קניה |
| --- | --- |
אוסטריה: קניה


אוסטריה: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 580,367
אוכלוסייה
9,118,988: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 1,895
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

שר החוץ האוסטרי סבסטיאן קורץ נפגש עם מקבילתו הקנייתית אמינה מוחמד בניירובי, 2016
יחסי אוסטריה–קניה הם היחסים דו-צדדיים בין רפובליקת אוסטריה לרפובליקת קניה.
היסטוריה

הקשרים הרשמיים בין קניה לאוסטריה החלו בשנת 1908 כאשר אוסטרו-הונגריה פתחה קונסוליית כבוד בעיר החוף מומבסה. בסופו של דבר היא נסגרה עם תחילת מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914.
אוסטריה הייתה בין המדינות הראשונות שהכירו בעצמאותה של קניה בשנת 1963. בסוף שנת 1964 הוחלט לפתוח שגרירות אוסטרית בניירובי. היא נפתחה באפריל 1965 ובשנת 1971 נפתחה שוב קונסוליית הכבוד במומבסה אך כרגע היא סגורה.
המשלחת הדיפלומטית של קניה באוסטריה נפתחה בשנת 1994. היא מטפלת בעניינים רבים הנוגעים לאו"ם מאחר שווינה מארחת כמה ארגוני או"ם גדולים כמו סבא"א ו-UNODC‏.
בסוף 2018 ביקר הנשיא אוהורו קניאטה באוסטריה לפורום אפריקה-אירופה בווינה. הוא נפגש וניהל שיחות עם נשיא אוסטריה אלכסנדר ואן דר בלן. השיחות התמקדו בעיקר בשימור חיות בר ופיתוח אנרגיה מתחדשת.
סחר

בשנת 2011 הסתכם המסחר בין קניה לאוסטריה בערך ב-3.265 מיליארד KES‏ (27.98 מיליון אירו). אוסטריה ייצאה סחורות בשווי 2.3 מיליארד KES‏ לקניה בשנת 2011 וקניה ייצאה סחורות בשווי 965.7 מיליון KES‏.
הייצוא העיקרי של קניה לאוסטריה כולל: פרחים חתוכים טריים וכן פריטי יבוא אחרים כמו פירות, ירקות, קפה ותה.
הייצוא העיקרי של אוסטריה לקניה כולל: מכונות וציוד תחבורה, כימיקלים ומוצרים נלווים, משקאות וטבק וכו'.
נציגויות דיפלומטיות

אוסטריה מחזיקה בקניה שגרירות בניירובי.
קניה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה.
יזהר הס

| --- | --- |

 לידה:  5 ביולי 1967 (בן 57) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ארצות הברית, ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת רייכמן 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
יזהר הס עם נשיא המדינה שמעון פרס
יזהר הס בכותל עם ראש סגל הבית הלבן רם עמנואל
יזהר הס (נולד ב־5 ביולי 1967) הוא סגן וממלא מקום יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית ולשעבר מנכ"ל התנועה המסורתית בישראל. פעיל שנים רבות בתחומי העמיות היהודית, משפטן ופובליציסט.
ביוגרפיה

יזהר הס נולד וגדל בירושלים, למד בגימנסיה העברית רחביה והתגייס לצה"ל בשנת 1985. שירת כלוחם בחיל השריון וכקצין הסברה בחיל החינוך. פיקד על יחידת ההסברה למפקדים בהר גילה. השתחרר מצה"ל בשנת 1990 בדרגת סגן. עם שחרורו מצה״ל עבד כקופירייטר במשרד פרסום ומאוחר יותר כעיתונאי בעיתון 'שישי'.
במהלך לימודיו באוניברסיטה העברית, הצטרף ל"מכון שרשים – מרכז לימודים יהודיים", שהתמחה בעיסוק יהודי פלורליסטי בתחומי דעת שונים. הס ערך והנחה סמינרים במסגרת המכון עד שהתמנה לסמנכ"ל המכון בשנת 1996. הוא כיהן בתפקיד זה עד 1999. במסגרת תפקידו במכון "שרשים", היה מיוזמי "הפסטיבל ללימודי יהדות" בכפר בלום, אירוע יהודי פלורליסטי ראשון מסוגו שמושך עשרות אלפי צרכני תרבות מדי שנה. הס שימש כסמנכ"ל הפסטיבל בשלוש שנותיו הראשונות, משנת 1997 ועד 1999. ערך יחד עם אלעזר שטורם את הספר שאלות על אלוהים (הוצאת מעריב, 1998).
בשנת 2000 יצא לשליחות מטעם הסוכנות היהודית בארצות הברית. במשך שלוש שנים שימש כשליח קהילתי וכמנהל 'מרכז ישראל' בפדרציה היהודית בטוסון, אריזונה. בין השנים 2001–2003 כתב טור אישי דו-שבועי בעיתון היהודי Arizona Jewish Post[דרוש מקור]. זכה בפרס הצטיינות (2002) מטעם איגוד המרכזים היהודיים בצפון אמריקה (JCCA) על תוכנית התרבות שיזם באריזונה ופרס הצטיינות מטעם הפדרציה היהודית (2003). עם שובו ארצה המשיך בסוכנות היהודית ושימש כמנהל שותפויות בין קהילות יהודיות בחו"ל לאזורים בישראל. במסגרת זו ניהל את השותפות בין הקהילה היהודית בוושינגטון והקהילות היהודיות בדרום אפריקה לעיר בית שמש ולמועצה אזורית מטה יהודה, והשותפות בין העיר מודיעין לקהילה היהודית ברוצ'סטר, ניו יורק.
מנכ״ל התנועה המסורתית בישראל

הס עזב את הסוכנות היהודית בעקבות פנייה של התנועה המסורתית, ארגון הגג של היהדות הקונסרבטיבית בישראל, לשמש כמנהלה הכללי. הוא כיהן בתפקיד מנכ"ל התנועה משנת 2007.
הס הוביל במסגרת זו, יחד עם חברי הנהגת התנועה, תהליכים של שינוי אסטרטגי בצד גיבוש חזון מעודכן ומיתוג חדש לארגון ותיק שציין עת הצטרף אליו הס שלושים שנות פעילות בישראל.
בצד פיתוח התנועה בישראל והכפלת מספר הקהילות המשתייכות לתנועה המסורתית ולזרם הקונסרבטיבי בישראל, הס היה בין מקדמיו של הסידור 'ואני תפילתי: סידור ישראלי', הסידור המחודש של התנועה המסורתית שיצא בהוצאה משותפת לידיעות אחרונות ולתנועה המסורתית בשנת 2009 והיה לרב מכר.
בהובלתו, הוקם על ידי התנועה המסורתית מכון "על משמר הכנסת" – מהגופים המובילים בקידום אג'נדה פלורליסטית בתחומי הדת והמדינה בישראל. המכון מבצע מעקב ובקרה לצורך יידוע ושיתוף הציבור בפעילותם של נבחרי הציבור בתחומי הדת והמדינה והפלורליזם היהודי. במקביל, ייסדה התנועה בהנהגת הס את מרכז "אדרבא" לסיוע לילדים עם מוגבלות ו/או צרכים מיוחדים.
יחד עם מנהיגים נוספים בעולם הפלורליזם היהודי, הקים הס את "השדולה הפלורליסטית" שפעלה בשנים 2012–2015 מול המפלגות בישראל ומול חברי הכנסת לקידום ערכים של פלורליזם יהודי, חופש דת ושוויון אזרחי בנישואין וגירושין, כשרות, קבורה, הכרה בזרמים הפלורליסטיים, הדרת נשים ועוד.
הס הוביל את התנועה המסורתית במאבק למען הסדרי תפילה שוויוניים ופלורליסטים בכותל והיה ממובילי המשא ומתן מול ממשלת ישראל מטעם הזרמים הפלורליסטיים לכינון "מתווה הכותל". בהובלתו לקחה התנועה המסורתית מקום משמעותי בהפעלת רחבת התפילה השוויונית בכותל, היא כותל המשפחות. הס תומך פעיל בתנועת "נשות הכותל" ומשתתף דרך קבע משך שנים בתפילות ראש חודש של התנועה.
סגן ומ״מ יו״ר ההסתדרות הציונית העולמית ופעילותו במוסדות הלאומיים

החל מנובמבר 2020, משמש הס כסגן ומ"מ יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית. הוא נבחר לתפקיד על ידי הקונגרס הציוני העולמי ה-38 ובמקביל משמש כחבר בהנהלה ובחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית וחבר במועצת הנגידים של קרן היסוד.
לאחר הבחירות לקונגרס הציוני בשלהי שנת 2020, היה הס ממובילי המשא ומתן הקואליציוני מטעם הזרמים הפלורליסטיים במוסדות הלאומיים והיה ממנהיגי המאבק לסיכול הניסיון של גוש הימין במוסדות הלאומיים לגבש קואליציה צרה ללא הגופים הפלורליסטיים, מאבק שלאחר מספר ימים ובסיוע ארגונים ציוניים בינ"ל כהדסה, ויצו, בני ברית, מכבי והפדרציה הספרדית ומעורבות של הנהגות העולם היהודי בתפוצות אותם הצליחו הס וחבריו לרתום, הוכתר בהצלחה עם כינון הסכם קואליציוני חדש ושונה מהותית שכלל את כלל הגורמים הפעילים בקונגרס הציוני מקיר לקיר.
במסגרת תפקידו מוביל הס את הפעילות בתחומי העמיות היהודית ויחסי ישראל ויהדות התפוצות בהסתדרות הציונית העולמית. בהובלתו קיימה ההסתדרות הציונית העולמית שני אירועים מרכזיים בכותל המשפחות, רחבת הכותל השוויונית. האחד – הקראת מגילת העצמאות בטעמים בכותל המשפחות והשני – אירוע סליחות בין ראש השנה ליום הכיפורים.
הס מכהן כבעל התפקיד הבכיר מטעם היהדות הקונסרבטיבית והברית הציונית שלה – "מרכז עולמי" - במוסדות הלאומיים. בהובלת הס, פועלת ההסתדרות הציונית לחזק את הקשר בין היהדות הציונית-ליברלית בתפוצות לבין התנועה הציונית ומדינת ישראל תוך ניסיון לצמצם את המתח בין מדינת ישראל שלא נוהגת בשוויון כלפי הזרמים הלא-אורתודוקסים לבין העולם היהודי מחוץ לישראל שרבים ממנו אינם אורתודוקסים. והריחוק בין הציונות לליברליזם בעולם היהודי.
קודם לכן, שימש הס בין השנים 2015–2020 כחבר ההנהלה הציונית וכחבר חבר הנאמנים ובמסגרות אלו הוביל פעולות לקידום השקיפות והמינהל התקין בהסתדרות הציונית העולמית וקק"ל ולהגדלת התקציבים של התנועה הציונית לפעילות יהודית פלורליסטית באמצעות הזרמים ביהדות ולהרחבת התמיכה בפעילות תנועות הנוער העולמיות והתנועות המגשימות.
מכהן כדירקטור בחברת אוצר התיישבות היהודים.
בזירה הציבורית

הס הוא מהקולות הבולטים בדיון הציבורי על פלורליזם יהודי בישראל ובמאבק לשוויון בין הזרמים השונים ביהדות. טוריו ומאמריו של הס מתפרסמים תדיר בעיתונות בישראל ובעיתונות היהודית בעולם.
חיים אישיים והשכלה

מתגורר במודיעין. נשוי לאל"ם (מיל') יעל הס, לשעבר רמ"ח חינוך במפקדת קצין חינוך ראשי. אב לאחיעד ומיקה.
הס בעל תואר ראשון בספרות עברית ומדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר במשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה, תואר שני במדעי היהדות ממכון שכטר בירושלים ותואר דוקטור מהמחלקה לפילוסופיה של החינוך באוניברסיטת סאסקס בברייטון, אנגליה.
הערות שוליים

↑  חגית רוזנבאום, קצינת היהדות הליברלית, באתר ערוץ 7, 25 ביוני 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007430722805171  LCCN: no99043640  VIAF: 39009815   WorldCat (עם VIAF): 39009815
יחיאל בר וולקוביסקי

יחיאל בר וולקוביסקי, מנהיג הקהילה היהודית בביאליסטוק לאורך המחצית השנייה של המאה ה-19
יחיאל דב בר וולקוביסקי (יחד"ו; 1819 – י' בשבט ה'תרס"ג, 20 בינואר 1903) היה איש עסקים ופילנתרופ יהודי פולני, חבר מועצת העיר ביאליסטוק ומנהיג קהילת יהודי ביאליסטוק במשך יובל שנים (משנת 1850 ועד סמוך לפטירתו ב-1903).