stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ורג' ניונס
קריירה

בשנת 1867 נכנס לעולם המסחר, בלונדון ובמנצ'סטר. את קריירת המול"ות שלו החל בשנת 1881 כשייסד את "טיט-ביטס" ("טעימות פיקנטיות") כתב העת יצא תחילה במנצ'סטר והכיל מובאות מתוך ספרים ושאר פרסומים. למימון כתב העת פתח מסעדה צמחונית במנצ'סטר. הוספת תחרויות הרחיבה את חוג הקוראים של כתב העת ובשנת 1884 העביר ניונס את ההוצאה ללונדון. הוא החל לעבוד עם ויליאם תומאס סטד, עמו ייסד את "Review of Reviews" ("סקירת סקירות") בשנת 1890. עד סוף המאה ה-19 הגיע "טיט-ביטס" למחזור של 700,000 ופילס את הדרך לעיתונות פופולרית - את הדיילי מייל ייסד אלפרד הרמסוורת'(אנ'), שתרם ל"טיט-ביטס", ואת הדיילי אקספרס השיק סר ארתור פירסון, שעבד ב"טיט-ביטס" במשך חמש שנים אחרי שזכה בתחרות לקבלת משרה בכתב העת.
יש מקום להניח, שהעיתון הנודע ביותר שהוציא היה ה"סטראנד מגזין", שהחל להופיע ב-1891 ובו פרסם ארתור קונאן דויל לראשונה בהמשכים את סדרת שרלוק הולמס שלו. ניונס ייסד עוד כתבי עת, בהם "וסטמינסטר גאזט" (1873), "וייד וורלד מגזין" (1888) ו"קאנטרי לייף" (1897). בשנת 1891 התגבשו עסקי ההוצאה לאור שלו לחברה שנשאה את שמו, ג'ורג' ניונס בע"מ. בשנת 1897 נבנתה החברה מחדש, בהון של 1,000,000 ליש"ט, ופתחה בהוצאה לאור של ספרים.
בהשקפתו הפוליטית נטה ניונס למפלגה הליברלית, והוא חידש את הופעת וסטמינסטר גאזט לשם תמיכה במפלגה כשה"פל מל גאזט" היה לעיתון המפלגה הליברלית המאוחדת (Liberal Unionist Party). בבחירות של 1885 נבחר לפרלמנט מטעם מחוז הבחירה החדש של ניומרקט, מושב בו החזיק עד 1895. בשנת 1900 נבחר בשנית לפרלמנט ונשאר בתפקידו עד שפרש בשנת 1910.
מגלה הארצות הנורווגי קאשטן בורשקרווינק פנה אל ניונס בבקשה לתרום למשלחת צלב הדרום, שעמדה לצאת בפיקודו לאנטארקטיקה. (יריבו העסקי אלפרד הרמסוורת' היה מפטרוני משלחת דיסקברי בראשות קפטן סקוט, שהחברה הגאוגרפית תמכה בה.) בורשקרווינק שכנע את ניונס לשאת במלוא העלות של משלחתו, בסביבות 40,000 ליש"ט. המתנה הזאת עוררה את חמת מרקהם והחברה הגאוגרפית, משום שתרומתו של ניונס, לו הופנתה אליהם, היה די בה "להעמיד את המשלחת הלאומית על הרגליים". ניונס התנה את תרומתו בכך, שמשלחתו של בורשקרווינק תפליג בדגל הבריטי ותיקרא בשם "המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה". בורשקרווינק ניאות לכך ברצון, אף כי רק שניים מכל צוות המשלחת היו בריטים.
סר ג'ורג' ניונס מת בביתו בלינטון ב-20 ביוני 1910, בן 59, לאחר שסבל במשך שנים אחדות מסוכרת.
הערות שוליים

↑  http://john-adcock.blogspot.co.uk/2011/09/sir-george-newnes-bart1851-1910
↑  http://www.south-pole.com/p0000087.htm
↑  Roland Huntford, "The Last Place on Earth", Pan Books 1985, ISBN 0 350 28816 4, pp 128-9
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605376505171  BnF: cb14411183n (data)  GND: 123347173  ISNI: 0000 0000 8113 8749  LCCN: n90695968  NTA: 234860278  SNAC: w6jt0z13  SUDOC: 070293333  VIAF: 34672057   WorldCat (עם VIAF): 34672057
ברנהרד פלוקהורסט

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1825 בראונשווייג, הקונפדרציה הגרמנית 
 פטירה:  18 במאי 1907 (בגיל 82) ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 תחום יצירה:  ציור, איור, הדפס-אבן 
 הושפע על ידי:  האחווה הפרה-רפאליטית 
 
ברנהרד פלוקהורסט ( גרמנית: Bernhard Plockhorst‏; 2 במרץ 1825 – 18 במאי 1907) היה צייר וגרפיקאי גרמני. תמונותיו עדיין פופולריות בארצות הברית ואת העתקיהן ניתן למצוא בבתים וכנסיות אמריקאיות רבות.
ביוגרפיה

פלוקהורסט נולד בבראונשווייג, גרמניה, שם עבר 5 שנות לימוד בליטוגרפיה בקולג'יום קרולינום, ולאחר מכן התאמן להיות צייר אצל יוליוס שנור פון קרולספלד בדרזדן בשנת 1848, עם קארל פון פילוטי בלייפציג ובמינכן, ולבסוף עם תומאס קוטו בפריז בשנת 1853.
במינכן העתיק פלוקהורסט את ציוריהם של רובנס וטיציאן. הוא גם יצא ללמוד בבלגיה, הולנד ואיטליה לפני שהתיישב בברלין שם החל לצייר דיוקנאות, אך הוא הוכיח את כישרונו לנושאים דתיים בציור גדול ("מרי וג'ון חוזרים מקברו של ישו").
בין השנים 1866–1869 היה פרופסור בבית הספר לאמנות סכסוניה הגדולה בויימאר, שם הצייר אוטו פילץ היה אחד מתלמידיו.
פלוקהורסט חזר לברלין ושם נפטר ב -1907.
יצירה

פלוקהורסט היה חבר בתנועה הנצרתיים, שדגלו באמנות רומנטית גרמנית בהשפעת האחווה הפרה-רפאליטית בבריטניה, שפנו לנושאי אמנות מימי הביניים ונושאים דתיים.
בשנת 1872 הציג פלוקהורסט ציור שנחשב במהרה ליצירתו הראשית, "קרב המלאך מיכאל עם השטן על גופתו של משה" (במוזיאון סטאטיס, קלן). עבודתו העיקרית הבאה הייתה ציור המזבח "תחייתו של ישו" לקתדרלת מרינבורג, שצויר על פי הזמנת משרד החינוך והתרבות הפרוסי.
נושאים דתיים

ציורים נוספים: "ישו נפרד אמו", "ישו בדרכו לאמאוס", "ישו ומריה מגדלנה", "מציאת משה", "ישו מברך את הילדים", "לותר בערב חג המולד" (1887) ועוד.
ציורו של פלוקהורסט "המלאך השומר" (1886), מציג מלאך ושני ילדים קטנים קרוב לתהום, שוחזר כליטוגרפיה צבעונית באלפי עותקים והשפיע רבות על תמונותיהם המאוחרות של מלאכי השרת.
חלונות הזכוכית של כמה כנסיות אמריקאיות בארצות הברית מראים מוטיבים שנלקחו מפלוקהורסט, למשל: "הרועה הטוב" בקתדרלה הרומית-קתולית של סנט פול בבירמינגהם, אלבמה, "המולד" בכנסייה האפיסקופלית עמנואל בשאווינה, אוקלהומה; "הרועה הטוב" בכנסייה הפרסביטריאנית הראשונה בטולסה, אוקלהומה; "משה מגיש את עשרת הדיברות לאהרון על הר סיני" בכנסיית הקהילה הראשונה, מישיגן; "הרועה הטוב" בכנסיית ציון הלותרנית, בולטימור, ו"הבריחה למצרים" בכנסיית סטנפורד ממוריאל.
פורטרטים

פלוקהורסט צייר דיוקן של המוזיקאי פרנץ ליסט (1857) ויצר דיוקנאות של אנשים חשובים אחרים כמו אזרח הכבוד של לייפציג קרל למפה, דייוויד הנסמן וילדי משפחה פלצמן. הוא צייר את אנשי האצולה הגרמנית כמו הקיסר וילהלם הראשון ואשתו אוגוסטה (1888).
גלריה

הרועה הטוב
ישו מברך ילדים
המלאך השומר
דיוקן
הערות שוליים

↑  . In: Hans Vollmer (Hrsg.): Begründet von Ulrich Thieme und Felix Becker. Band 25: Moehring–Olivié. E. A. Seemann, Leipzig 1931, S. 155.
↑  Friedrich von Boetticher, Malerwerke des neunzehnten Jahrhunderts: Beitrag zur Kunstgeschichte, F. v. Boetticher, 1898. (בgerman)
↑  emmabuckles, The Good Shepherd Window, Magic City Religion, ‏2020-11-19 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 116245921  ISNI: 0000 0000 6675 8288  LCCN: n2012072410  MusicBrainz: 6b9966c6-8f5c-404a-8d9a-ee0897c3771d  NGV: 1172  NKC: mub2015875334  RKD: 63865  ULAN: 500058303  VIAF: 25348769   WorldCat (עם VIAF): 25348769
בית מדרש תפארת בחורים

| --- | --- |

 בית מדרש
 תקופת הפעילות:  1912–הווה (כ־112 שנים) 
 מייסדים:  אברהם אלישיב 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°47′32″N 35°11′34″E﻿ / ﻿31.79225°N 35.19275°E﻿ / 31.79225; 35.19275
  (למפת ירושלים מוגדלת) בית מדרש תפארת בחורים(למפת ירושלים רגילה) בית מדרש תפארת בחורים(למפת הרי ירושלים רגילה) בית מדרש תפארת בחורים(למפת הרי ירושלים מוגדלת) בית מדרש תפארת בחורים
 
הרב שלמה אלישיב
הרב אלישיב
בית מדרש תפארת בחורים הוא בית מדרש וכולל אברכים במרכזה של שכונת מאה שערים בירושלים, בית המדרש נוסד על ידי הרב אברהם אלישיב (אביו של הרב יוסף שלום אלישיב) עם עלייתו ארצה מהומל שבבלארוס. שמו נגזר הפסוק "תִּפְאֶרֶת בַּחוּרִים כֹּחָם, וַהֲדַר זְקֵנִים שֵׂיבָה" (ספר משלי, פרק כ', פסוק כ"ט).
יסוד בית המדרש

בשנת 1912 שרר בארץ ישראל מצב כלכלי קשה ומיתון, אשר פגע מאוד בתושביה של העיר ירושלים ובין היתר גם בתושביה המרודים יותר שהיו האברכים החרדיים. בחורים חרדיים רבים נאלצו לצאת לשוק העבודה, צעד שהיה לעיתים קונפליקטיבי כלפי אמונתם. בחורים חרדיים רבים נזרקו מקהילותיהם לאחר יציאתם לשוק העבודה לאחר שקרסו מבחינה כלכלית.
באותה שנה, 1912, עלו ארצה הרב שלמה אלישיב ("בעל הלשם" ע"ש ספרו "לשם שבו ואחלמה") וחתנו, הרב אברהם אלישיב ("בעל ביכורי אברהם" ע"ש ספרו) שהיה רבה הראשי של העיר הומל שבבלארוס. הרב אברהם החליט להילחם בתופעה וכך הקים ביחד עם חותנו, הרב שלמה את חברת תפארת בחורים שבית הכנסת שלה שימש שטיבל (בית כנסת פעיל בכל שעות היממה). סדר היום התחיל בשעה 4 לפנות בוקר, אז היו מקימים משנתם חבורת 'המעוררים' את הצעירים משנתם, לעיתים חרף קשיים כמו בתקופות עוצר בימי המנדט הבריטי.
מבין הדמויות המוכרות בבית המדרש ניתן למנות את הרב שלמה אלישיב, הרב שלמה שבדרון והרב נחום אוירבך (בלכר) שהיה אחראי גם בסיוע הקמת חברת תפארת בחורים ועל ניהולה. רבה של 'תפארת בחורים' היה הרב אברהם אלישיב, מייסד בית המדרש. בסוף ימי חוליו ולאחר פטירתו תפס את מקומו בנו, הרב יוסף שלום אלישיב מי שלימים יהיה הפוסק ההלכתי והמנהיג העיקרי של היהדות החרדית-ליטאית.
לאחר פטירת הרב אברהם אלישיב

הרב אברהם אלישיב היה מוסר שיעורים בקביעות בבית המדרש, מדי יום. עם פטירתו בשנת 1942 שלושים שנה לאחר שהקים ביחד עם הרב נחום אוירבך וחתנו, הרב שלמה אלישיב התמנה בנו, הרב יוסף שלום אלישיב לממלא מקומו בבית המדרש. כמסורת אביו המשיך למסור את שיעורו היומי ועם השנים החל בית המדרש לקבל זהות פוליטית לאחר שהרב אלישיב החל לשמש כמנהיגה הרוחני של מפלגת דגל התורה.
עשר שנים לפני פטירת הרב יוסף שלום אלישיב, הוא נפל בביתו, מעט אחרי הסיקור התקשורתי הנרחב על הצלחות אנשי ביתו במינויים פוליטיים. א. אורי לופוליאנסקי לראשות עיריית ירושלים. ב. יונה מצגר לרבנות הראשית לישראל. ג. חגי איזרר לדיינות בבית הדין העליון. הרב חשש לעין הרע ועם חולשתו סירב לחזור אל בית המדרש תפארת בחורים ולמסור את שיעורו היומי. לשם כך הוקם בית כנסת קטן שיהיה קרוב לביתו תחת השם "תפארת בחורים".
ראו גם

הרב  שלמה אלישיב
הרב אברהם אלישיב
הרב יוסף שלום אלישיב
ג'ילין

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מושל:  Han Jun
 רשות מחוקקת:  Jilin Provincial People's Congress 
 בירת המחוז:  צ'אנגצ'ון
 שטח:  191,126 קמ"ר (דירוג: 14)
  ‑ הנקודה הגבוהה:  הר פאקטו (2,744 מטרים)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  24,073,453 (דירוג: 21, 2020)
  ‑ צפיפות:  130 נפש לקמ"ר (דירוג: 23, 2020)
 קואורדינטות:  43°42′0″N 126°12′0″E﻿ / ﻿43.70000°N 126.20000°E﻿ / 43.70000; 126.20000
 אזור זמן:  UTC +8
 www.jl.gov.cn
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת ג'ילין מוגדלת) צ'אנגצ'ון ג'ילין ר. חיילונגג'יאנג מונגוליה הפנימית  ליאונינג קוריאה הצפוניתמחוז ג'ילין(למפת ג'ילין רגילה) צ'אנגצ'ון ג'ילין ר. חיילונגג'יאנג מונגוליה הפנימית  ליאונינג קוריאה הצפוניתמחוז ג'ילין tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גִ'ילִין (בסינית: 吉林/Jílín) (או קִירִין) הוא מחוז בצפון־מזרח סין. שטחו 187,400 קמ"ר; אוכלוסייתו מונה כ־24 מיליון נפש; בירתו היא העיר צָ'אנְגְצ'וּן (长春/Chángchūn).
זהו מחוז המשתייך לאזור המוכר כמנצ'וריה. בעבר הייתה רוב אוכלוסייתו מנצ'ורית. עם זאת, כיום מהווים המנצ'ורים 4% בלבד מאוכלוסייתו והקוריאנים כ־4% נוספים, בעוד עיקר האוכלוסייה היא בני האן. המחוז גובל בקוריאה הצפונית וברוסיה וכן במחוזות חיילונגג'יאנג, ליאונינג ומונגוליה הפנימית.
ב-1932 הפכו היפנים את המחוז לחלק ממדינת מנצ'וקוו כשמושב ממשלת הבובות הוא בצ'אנגצ'ון, בירתה של ג'ילין. עם תבוסת היפנים ב-1945 הועברה ג'ילין, יחד עם יתר מנצ'וריה לידי הקומוניסטים על ידי הסובייטים, והאזור שימש כבסיס לקומוניסטים שמאוחר יותר כבשו את יתר סין.
זהו מחוז הררי עם חורפים ארוכים וקרים (14°c- עד 20°c- בינואר). עיקר החקלאות שלו מתבססת על אורז, תירס ודורה, וכן חטיבת עצים בהרי צ'אנגבאי ורעיית צאן במערב המחוז. עיקר מוצרי התעשייה של המחוז הם מכוניות, קרונות רכבת וסגסוגות ברזל.
ראו גם

ג'ילין (עיר)
בת' גודארד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 במרץ 1969 (בת 55) קולצ'סטר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  רוז ברופורד קולג' 
 בן או בת זוג:  פיליפ גלניסטר (2006–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אליזבת' ג'יין "בת'" גודארד (באנגלית: Elizabeth Jane "Beth" Goddard; נולדה ב-31 במרץ 1969) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה

גודארד נולדה בקולצ'סטר וגדלה בקלקטון-און-סי שבמחוז אסקס. היא למדה בבית הספר התיכון קלקטון קאונטי, ובשנים 1986 עד 1989 למדה בקולג' רוז ברופורד בסידקאפ שבקנט.
במרץ 2008 שיחקה גודארד בתפקיד בלינדה אשטון בפרק בסדרה הבלשית של רשת ITV "לואיס". היא כיכבה בדמות סוז ליטלווד בסדרה הקומית "Gimme Gimme Gimme" שהוא תפקידה הידוע ביותר. גודארד הופיעה לצדו של בעלה, פיליפ גלניסטר, בסדרת הדרמה "אפר לאפר" ששודרה ב-BBC One.
ב-1994 הופיעה גודארד באחד מתפקידיה הראשונים בטלוויזיה בדמות קלייר מודי, עיתונאית צהובה חסרת מצפון, בפרק בסדרת הדרמה "המפצח". הדמות שלה מעורבת בדיווח על פשעים שביצע רוצח סדרתי בשם אלבי קינסלה (רוברט קרלייל).
ביוגרפיה > חיים אישיים

את בעלה פיליפ גלניסטר, הידוע מתפקידו בסדרת הדרמה "חיים על מאדים", פגשה גודארד ב-1997 במסיבת יום ההולדת של השחקן ג'יימי גלובר. השניים התחתנו ב-2006. לבני הזוג יש שתי בנות, מילי נולדה ב-2002 ושרלוט נולדה ב-2005.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | ויולט וילסון | בפרק "The Case of the Missing Will" |
| 1993–1995 |  | Peak Practice | ליאנדה שארפ | סדרת טלוויזיה |
| 1994 | המפצח | Cracker | קלייר מודי |  |
| 1994 |  | A Business Affair | סטודנטית |  |
| 1995 |  | Degrees of Error | אנה פירס | סדרת טלוויזיה |
| 1995 |  | The Perfect Match | מנדי | דרמה טלוויזיונית |
| 1996 | משהו יפה | Beautiful Thing | Brewery Official |  |
| 1996 | קריוקי | Karaoke | אישה בטלפון | מיני-סדרה |
| 1996 |  | Bugs | קסנדרה ניומן | בפרק "A Cage for Satan" |
| 1996 |  | Bugs | קסנדרה ניומן | בפרק "Bureau of Weapons" |
| 1996 | אלינגטון | Ellington | קלי לוגאן | סדרת טלוויזיה |
| 1997 |  | Sunnyside Farm | ונדי | סדרת טלוויזיה |
| 1997 |  | Thornapple | מיראבל דאבנפורט | סדרת טלוויזיה |
| 1998 | רוג'ר רוג'ר | Roger Roger | מלאני |  |
| 1999 | טילי טרוטר | Tilly Trotter | אלן רוס |  |
| 1999–2001 |  | Gimme Gimme Gimme | סוז ליטלווד | סדרת טלוויזיה |
| 1999 | סקרלט פימפרנל | The Scarlet Pimpernel | סוזאן דה טורני | מיני-סדרה |
| 1999 | הפיתוי האחרון 2 | The Last Seduction II | מורפי |  |
| 1999 |  | Big Bad World | קאת' שאנד | סדרת טלוויזיה |
| 2000 |  | Daylight Robbery | הארייט האוול | מיני-סדרה |
| 2000 |  | A Touch of Frost | הלן פוקס | בפרק "Line of Fire" |
| 2001 |  | Take Me | קיי צ'יימברס | מיני-סדרה |
| 2001 |  | Daylight Robbery 2 |  | מיני-סדרה |
| 2003 |  | The Eustace Bros. | מליסה גרייבי | סדרת טלוויזיה |
| 2004 |  | Frances Tuesday | בישוף |  |
| 2006 | סימני חיים | Vital Signs | מדי מקרטני |  |
| 2007 | הרפתקאות שרה ג'יין | The Sarah Jane Adventures | האחות הלנה | בפרק "Eye of the Gorgon" |
| 2008 | לואיס | Lewis | בלינדה אשטון | בפרק "The Great and the Good" |
| 2008 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | האחות אגנייצקה | בפרק "Appointment with Death" |
| 2010 | אפר לאפר | Ashes to Ashes | אליין דאונינג | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2010 | תחבולות חדשות | New Tricks | פולה סימס | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2011 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | סלינה סטנטון | בפרק "Dark Secrets" |
| 2011 | חדר מיון | Casualty | האנה פליט |  |
| 2011 | אקס-מן: ההתחלה | X-Men: First Class | גברת אקסבייר | הופעת קמע |
| 2014 | קצה המחר | Edge of Tomorrow | המזכירה ג'ודית |  |
| 2015 | עדות אילמת | Silent Witness | טריש פאלון | בפרק "One of Our Own" |
| 2016 | חתול רחוב ושמו בוב | A Street Cat Named Bob | הילרי |  |
| 2022–2024 |  | The Serpent Queen | אנטואנט דה בורבון | 5 פרקים |
הערות שוליים

↑  To Be A Somebody
↑  "About Phil", Philip Glenister – The Official Site.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007460469405171  BnF: cb14181994f (data)  GND: 1075549698  ISNI: 0000 0000 8050 6941  LCCN: no2013010461  NKC: xx0079992  VIAF: 121985286   WorldCat (עם VIAF): 121985286
ג'ילינגהאם

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  דרום-מזרח אנגליה
 מחוז:  קנט קנט
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  104,157 (2011)
 קואורדינטות:  51°22′45″N 0°32′59″E﻿ / ﻿51.3792°N 0.5498°E﻿ / 51.3792; 0.5498 
 אזור זמן:  UTC
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים ג'ילינגהאם(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים ג'ילינגהאם(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי ג'ילינגהאם(למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי ג'ילינגהאם  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ג'ילינגהאם (באנגלית: Gillingham) היא עיר בדרום-מזרח אנגליה, באזור מֶדווי (Medway) שבמחוז קנט על נהר מֶדווי. מספר התושבים (נכון ל-2001) כמאה אלף. מקור השם הוא האחוזה של משפחת ג'ילה (Gylla), מהמילה באנגלית עתיקה הם (ham) שפירושה חווה/משק/אחוזה/נחלה ואינגס (ingas) שפירושה פרחים/משפחה. ג'ילינגהאם תועדה לראשונה במאה העשירית בשם Gyllingeham.
בזמן הכיבוש הנורמני ג'ילינגהאם הייתה יישוב זעיר והייתה שייכת לויליאם הכובש. זה נתן אותה לאחיו למחצה אודו (Odo). בזמנו היה האזור בעיקר אדמה חקלאית ואודו בנה ארמון לארכיבישוף.
ויליאם אדמס, סוחר ונווט, שהיה האנגלי הראשון שביקר ביפן, נולד בעיר זו. לעיר מועדון כדורגל הנקרא גם כן ג'ילינגהאם. ענפי התעשייה העיקריים של העיר הם כימיקלים וציוד חשמלי. גם לגידול פירות ישנה חשיבות.
ערים תאומות

יפן איטו (אנ'), שיזואוקה, יפן
בית מולי

איור מהמאה ה-18 של מולי
בית מוֹלִי (באנגלית: Molly House) הוא מונח אנגלי ארכאי מן המאה ה-18 המתאר בית מרזח או חדר פרטי שבו הומוסקסואלים וקרוס-דרסרים יכלו להיפגש זה עם זה ולחפש פרטנרים פוטנציאליים לקיום יחסי מין. בתי מולי היו נפוצים ברוב הערים הגדולות באנגליה, והם דומים בתפקודם לגיי בר המודרני.
באנגליה של המאה ה-18, יחסי מין בין גברים כונו "מעשי סדום" - מעשים המהווים עבירות שדינן מוות. "מולי" היה כינוי לגברים נשיים או "סדומאים". מולים, לצד זהויות "מגדר שלישי" אחרות, קדמו לזהות ההומוסקסואלית במאה ה-20 וה-21.‏
בית המולי המפורסם ביותר שכן בשכונת הוברן שבמרכז לונדון, ונקרא "מאד'רס קלאפ" (Mother's Clap), על שם בעלת המקום מרגרט קלאפ.
לקוחות קבועים של בתי המולי שלבשו בגדי נשים כונו "Mollies" (מולים). המולים נהגו לאמץ אישיות נשית, שם נשי וגינונים נשיים בדיבור ובהתנהגות. טקסי חתונה בין המולי למאהבה נערכו כסמל לשותפות ומחויבות ביניהם, ומשחק התפקידים כלל לעיתים אף טקס לידה. ב-9 במאי 1726, לאחר פשיטה על בית המולי של מרגרט קלאפ, נתלו בגין ביצוע מעשי סדום שלושה גברים באתר ההוצאה להורג שבכפר טייברן.
ראו גם

סאונה (מועדון מין)
ריקודי התה (להט"ב)
לקריאה נוספת

"Homosexuality in Eighteenth-Century England: A Sourcebook". נבדק ב-2006-12-27.
Kaplan, Morris B. (2005). Sodom on the Thames: Sex, Love, and Scandal in Wilde Times. Cornell University Press. pp. 314 pages. ISBN 0801436788. נבדק ב-2009-08-04.
הערות שוליים

↑  The Gay subculture in eighteenth century England Rictor Norton Quote: However, I think we have to exercise some caution and avoid jumping to the conclusion that just because we do not hear of the molly subculture or effeminate queens before 1700, therefore they did not exist until 1700.
↑  Grose, Francis (1796). "A classical dictionary of the vulgar tongue". Printed for Hooper and Wigstead (3 ed.). MOLLY, a miss Molly, an effeminate fellow, a sodomite.
↑  Sex and the Gender Revolution, Volume 1, Heterosexuality and the Third Gender in Enlightenment London Randolph Trumbach; Quote: A revolution in gender relations occurred in London around 1700, resulting in a sexual system that endured in many aspects until the sexual revolution of the 1960s. For the first time in European history, there emerged three genders: men, women, and a third gender of adult effeminate sodomites, or homosexuals. This third gender had radical consequences for the sexual lives of most men and women since it promoted an opposing ideal of exclusive heterosexuality.

In Sex and the Gender Revolution, Randolph Trumbach reconstructs the worlds of eighteenth-century prostitution, illegitimacy, sexual violence, and adultery. In those worlds the majority of men became heterosexuals by avoiding sodomy and sodomite behavior.
↑  Norton, Rictor (1992). Mother Clap's molly house : the gay subculture in England, 1700-1830. GMP. ISBN 9780854491889. OCLC 27100305.
ערך זה הוא קצרמרבנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ורג'ו ארמני

| --- | --- |

 לידה:  11 ביולי 1934 (בן 90) פיאצ'נצה, איטליה 
 לאום:  איטליה איטליה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מילאנו 
 תקופת הפעילות:  מ-1960 
 תחום יצירה:  עיצוב אופנה 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד (2008)  פרס CFDA למפעל חיים (1987) 
 אתר רשמי
 
ג'ורג'ו ארמני (באיטלקית: Giorgio Armani; נולד ב-11 ביולי 1934) הוא מעצב אופנה איטלקי, מהחשובים במאה ה-20 שנודע הודות לעיצובים המינימליסטיים שלו וחליפות הגברים.
הוא המייסד והבעלים של חברת אופנה בשם זהה, הנושאת את שמו.
ביוגרפיה

ארמני נולד בפיאצ'נזה שבחבל אמיליה-רומאניה בצפון איטליה, למשפחה ארמנית-איטלקית. הוא החל בלימודי רפואה, מהם נשר לאחר שהחליט להתמקד בצילום. ב-1957 נקרא לשירות בצבא איטליה ובתום השירות עבר למילאנו והחל לעבוד בחנות כלבו המפורסמת 'La Rinascente' כמעצב חלונות ראווה.
משנת 1961 עד 1970, עבד ארמני בתור מעצב פרילנסר בבתי אופנה שונים במילאנו, ביניהם "נינו צ'רוטי" (Nino Cerruti). לאחר מכן עזב את המשרה כדי להתמקד בקריירה עצמאית.
ארמני בנה אחוזה באיים הקאריביים של אנטיגואה וב-2001, ציין הירחון פורבס את ארמני כאחד ממעצבי האופנה המצליחים ביותר, והעריך את הונו בכ-1.7 מיליארד דולר.
בינואר 2007 ארמני שידר בשידור ישיר באינטרנט מייצג אופנה בתפירה איכותית, ובכך היה מעצב האופנה הראשון שעשה שימוש כזה ברשת האינטרנט.
חברת Giorgio Armani S.p.A

בשנת 1975 ייסד ארמני, יחד עם שותפו לחיים, סרג'יו גלאוטי, את חברת האופנה Giorgio Armani S.p.A במילאנו, עם הון בסיסי של 10,000 דולר. בשנה הראשונה להיווסדה עסקה החברה בעיצוב ובייצור בגדי גברים בלבד ואחר כך החלה לעסוק אף באופנת נשים. בגדיו של ארמני לנשים התאפיינו בכך שההשראה לעיצובם התבססה על בגדי הגברים אותם עיצב והוא אף השתמש באותם בדים אשר שימשו לבגדי הגברים. החליפות שעיצב לנשים היו בסגנון אלגנטי צנוע והצטיינו בגזרתן המדויקת ובתפירה קפדנית. ב-1985, נפטר גלאוטי ממחלת האיידס וארמני המשיך בהובלת החברה לבדו.
ארמני עיצב את התלבושות לסרט "ג'יגולו אמריקאי", שיצא לאקרנים ב-1980, ודמותו של ריצ'רד גיר לבוש בבגדי ארמני, היווה מקדם מכירות גדול לאופנת החברה בארצות הברית ובעולם. ההצלחה הביאה לשיתוף פעולה ארוך טווח בין ארמני ויוצרי הסרטים, וארמני עיצב את בגדי השחקנים למעל 100 סרטים אמריקאים, בהם "הבלתי משוחדים" שיצא בשנת 1987. לתדמיתה של החברה הוסיפה אף העובדה כי ידוענים דוגמת ג'קלין קנדי-אונאסיס ומיק ג'אגר בחרו להתלבש בבגדי החברה. בסוף שנות ה-90 החלה החברה מייצרת ומשווקת בגדי ספורט ובגדי יום-יום באמצעות חברת סימינט (Simint). השוק הגדול ביותר למוצרי החברה הוא בארצות הברית שם נמכרים מוצריה בלמעלה מ-12,000 נקודות מכירה. בשנת 2003 הוערך שוויה של החברה בלמעלה מ-3 מיליארד דולר.
במאה ה-21 החלה חברת ארמני לפעול בתחום האופנה העילית, תחת המותג Armani Privé, וערכה תצוגות אופנה בשבוע האופנה העילית בפריז. בניגוד לרבים מן המותגים הגדולים בתחום האופנה, הנמצאים בבעלות חברות החזקות גדולות ואשר חלק ניכר מהכנסותיהן בא מהענקת רישיונות ייצור למותג, חברת ארמני היא בבעלותו הפרטית של ג'ורג'יו ארמני ואת רוב מוצריה היא מייצרת במפעלי החברה.
ארמני היה מעצב האופנה הראשון אשר הכריז כי חברתו לא תעסיק דוגמניות עם מדד מסת גוף פחות מ-18 BMI, זאת לאחר מותה של הדוגמנית אנה קרולינה רסטון בשנת 2006, לאחר שהרעיבה עצמה למוות עקב אנורקסיה נרבוזה.
בשנת 2000 הקים ארמני את חברת ארמני קאזה העוסקת בתחום עיצוב הבית ומספקת ריהוט ומטבחי יוקרה, אביזרים, בדים ותאורה. בשנת 2008 יסדה החברה ביחד עם חברת מטבחי DADA האיטלקית קו מטבחים בשם ARMANI DADA, המציג מטבחים בעיצובו של ארמני. המטבחים נמכרים אך ורק בחנויות של חברת ארמני. בשנת 2011 חברה החברה לחברה ספרדית המייצרת את חדרי האמבט של המותג ROCA וארמני עיצב קו של חדרי אמבטיה. החזון של ארמני הוא לספק עיצוב ביתי הנותן תחושת אינטימיות בלא לוותר על אלגנטיות ותחכום יוקרתי. לארמני קאזה חנויות ב-40 מדינות, בהם ארצות הברית וישראל. חברת ארמני הייתה אחראית לעיצוב הפנים של פרויקט העיר בלבן בנווה צדק.
החברה עוסקת כיום בעיצוב ובייצור מוצרים מסוגים שונים, הכוללים דברי לבוש, קוסמטיקה, בשמים, מוצרי עיצוב פנים, תכשיטים, משקפיים ושעונים. המוצרים משווקים תחת מספר מותגים: Giorgio Armani, Armani Collezioni, Emporio Armani, Armani Jeans, Armani Junior, Armani
A|X Armani Exchange וכן Armani Casa. מכירות החברה לשנת 2005 הסתכמו בסך 1.69 מיליארד דולר. אך עד היום מכירות בגדי אופנה מהווים חלק מרכזי במכירות החברה.
חברת ארמני מתכננת בשיתוף פעולה עם חברת נכסי אמאר (Emaar Properties) מדובאי, לפתוח רשת בתי מלון ואתרי נופש מהודרים במספר ערים גדולות בעולם. החברה מפעילה כבר רשת של בתי קפה, מסעדות ומועדוני לילה ברחבי תבל.
ארמני הוא הבעלים של קבוצת הכדורסל אולימפיה "ארמאני" מילאנו, המתמודדת בליגת העל האיטלקית וביורוליג.
הערות שוליים

↑  Giorgio Armani: Biography
↑  Armani on screen, BBC December 30, 2003.
↑  I have never liked thin models on the catwalk, says Giorgio Armani, Daily Mail.
↑  חגית פלג רותם, ‏ארמאני: "התחלתי לפזול מעיצוב אופנה לאופנת הבית", באתר גלובס, 15 ביוני 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007434148705171  PLWABN: 9810668459405606  BNE: XX1595825  BnF: cb14654609h (data)  CiNii: DA09234791  GND: 119359316  ICCU: RAVV025317  ISNI: 0000 0000 7844 4032  KulturNav: 830f139d-c9be-4a84-a6d8-75c2f1434731  LCCN: n84092255  LNB: 000235925  MusicBrainz: 4117dc38-9655-48c4-948d-8a88c4e9a4e2  NGV: 9728  NKC: xx0030948  NTA: 086488724  RKD: 203577  SUDOC: 086619519  TePapa: 61115  Trove: 907314  ULAN: 500016277  VIAF: 42101520   WorldCat (עם VIAF): 42101520 
חלון ראווה בחנות ג'ורג'יו ארמני בהונג קונג