stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תהילים קט"ז
תוכנו של המזמור > ה'-י"א

בפסקה השנייה המשורר מתאר את ישועתו. בתחילה הוא מציין את רחמי ה' עליו:"חַנּוּן ה' וְצַדִּיק וֵאלֹהֵינוּ מְרַחֵם שֹׁמֵר פְּתָאיִם ה' דַּלֹּתִי וְלִי יְהוֹשִׁיעַ"(ה-ו), ואז הוא פונה לנפשו שיכולה לנוח "כִּי ה' גָּמַל עָלָיְכִי"(ז) ומתאר את ישועתו:"כִּי חִלַּצְתָּ נַפְשִׁי מִמָּוֶת אֶת עֵינִי מִן דִּמְעָה אֶת רַגְלִי מִדֶּחִי"(ח). ובסוף מציין שאף על פי שהיה חולה בשעתו ידע שהישועה לא תבוא מהאדם אלא מה':"הֶאֱמַנְתִּי כִּי אֲדַבֵּר אֲנִי עָנִיתִי מְאֹד אֲנִי אָמַרְתִּי בְחׇפְזִי כׇּל הָאָדָם כֹּזֵב"(י-יא).
תוכנו של המזמור > יב-יט

לאחר הישועה המשורר רוצה לשלם נדר לה' כאות תודה:"נְדָרַי לַה' אֲשַׁלֵּם נֶגְדָה נָּא לְכׇל עַמּו... לְךָ אֶזְבַּח זֶבַח תּוֹדָה וּבְשֵׁם ה' אֶקְרָא"(יד-יז), ובטקס ישתתפו כל העם כולו. טקס התודה יתרחש במקדש שבירושלים:"בְּחַצְרוֹת בֵּית ה' בְּתוֹכֵכִי יְרוּשָׁלָ‍ִם הַלְלוּיָהּ"(יט)
המזמור בליטורגיה היהודית

המזמור הוא אחד מפרקי ההלל
המזמור בתרבות

מאחר שהפרק הוא חלק מתפילת הלל, הולחנו רבים מפסוקיו והפכו לשירים:
מה אשיב - זאנוויל ויינברגר, מקהלת מלכות ומקהלת הילדים חסידימלך, לחן של מונה רוזנבלום, במסגרת אירועי סיום הש"ס של דרשו.
אהבתי - ידידיה וקסלר לחן של תומאס ניומן.
מה אשיב לה' - גלעד פוטולסקי באלבום הנשמה לך 3 בלחן של הרב אביעזר וולפסון.
מה אשיב - לחן של האדמו"ר רבי בן ציון הלברשטאם, בעל הקדושת ציון מבאבוב.
הערות שוליים

↑  הרב אליעזר מלמד הלכות הלל באתר פניני הלכה
↑   מה אשיב, בביצוע זאנוויל ויינברגר, מונה רוזנבלום, מקהלת מלכות ומקהלת הילדים חסידימלך, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 11:01)
↑   אהבתי, בביצוע ידידה וקסלר, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 4:36), 4 בנובמבר, 2018
↑   מה אשיב להשם, בביצוע גלעד פוטולסקי, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 6:43)
↑   מה אשיב, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 11:02)
צבי דרבקין

| --- | --- |

 לידה:  1933 (בן 91 בערך) 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 
הרב צבי דרבקין (נולד בשנת תרצ"ג, 1933) הוא ראש ישיבת גרודנא באר יעקב וחבר מועצת גדולי התורה.
ביוגרפיה

נולד בארץ ישראל לרב אליהו ירוחם דרבקין שכיהן לימים כרבה של הוד השרון, ולחנה, נכדתו של הרב אליעזר דן רלב"ג, ראש ישיבת עץ חיים. בנערותו למד בישיבת פוניבז' והתקרב לרב יוסף שלמה כהנמן, הרב מפוניבז', ולרב שמואל רוזובסקי, ראש ישיבת פוניבז'. בעת לימודיו בישיבה זכה בפרס משרד הדתות לבני ישיבות מצטיינים לשנת תשי"ג.
בשנת תשכ"ז (1966) נקרא על ידי הרב יוסף שלמה כהנמן לכהן כראש ישיבת גרודנא באשדוד, לצד הרב דב צבי קרלנשטיין. בשנת תש"ל הצטרף אליהם הרב יצחק הקר. בשנת תש"ס (סוף 1999) התפלגה הישיבה והרב דרבקין והרב הקר עברו יחד עם קבוצה מתלמידי הישיבה לקריית ישמח משה שבגני תקווה, כאשר הם זוכים לחסותה הכלכלית של הנהלת ישיבת פוניבז'. בשנת תשס"ה עברה הישיבה לבאר יעקב.
בכסלו תשפ"א (סוף 2020) מונה לחבר במועצת גדולי התורה.
משפחתו

בשנות ה-50 נישא לחיינה, בתו של שמחה זיסל שפירא. גיסיו הם: הרב ברוך שפירא, מראשי לב לאחים, הרב יוסף דיסקין, מראשי ישיבת תפארת ציון, והרב יחזקאל צויבל, שהיה ראש ישיבת תפארת יעקב בירושלים.
הרב דרבקין אב לחמישה ומתגורר בקרית פוניבז' בעיר אשדוד. חתנו, הרב חיים יעקב כגן, הוא בנו של הרב הלל כגן, שכיהן במשך שנים רבות כמשגיח בישיבת גרודנא, ומכהן כיום כר"מ בישיבת תורה בתפארתה, חתנו השני הוא הרב יצחק אברמוביץ מרבני הקהילה החרדית באשדוד.
אחותו שרה נישאה לרב ברוך ויסבקר, ראש ישיבת בית מתתיהו.
ספריו

עטרת צבי (שלושה חלקים)
עטרת חן (שני חלקים). יצא לאור על ידי תלמידיו.
שיעורי הגר"צ דרבקין על מסכתות סדרי נשים נזיקין ועל סדר קדשים. יצא לאור על ידי תלמידיו.
הערות שוליים

↑  טקס חלוקת פרסים לבני ישיבות נערך אתמול ע"י משרד הדתות, שערים, 16 בפברואר 1953.
↑  משה ויסברג, אחרי עשור: אלו תשעת חברי ה'מועצת' החדשים של 'דגל התורה', 4 בדצמבר 2020, באתר בחדרי חרדים
| מועצת גדולי התורה של דגל התורה |
| --- | --- | --- |
מנהיג: 
| מנהיגים בעבר | הרב אלעזר מנחם מן שך • הרב יוסף שלום אלישיב (דה פקטו) • הרב אהרן יהודה ליב שטינמן • הרב חיים קניבסקי (דה פקטו) • הרב גרשון אדלשטיין |  |
| חברים בעבר | הרב ישכר דב רוקח • הרב נסים קרליץ • הרב אברהם יעקב זלזניק • הרב מיכל יהודה ליפקוביץ • הרב מרדכי מן • הרב צבי מרקוביץ • הרב חיים פינחס שיינברג • הרב זלמן רוטברג • הרב בנימין ביינוש פינקל • הרב אברהם פרבשטין • הרב נתן צבי פינקל • הרב נסים טולדנו • הרב ברוך רוזנברג • הרב יצחק שיינר • הרב דב יפה • הרב אריה פינקל • הרב ברוך מרדכי אזרחי • הרב ברוך ויסבקר |  |
| חברים בהווה | הרב מאיר צבי ברגמן • הרב ברוך דב פוברסקי • הרב יצחק זילברשטיין • הרב משה יהודה שלזינגר •  הרב משה הלל הירש • הרב דוד כהן • הרב אברהם יצחק קוק • הרב אביעזר פילץ • הרב צבי דרבקין • הרב יצחק הקר • הרב אריה לוי • הרב שרגא שטינמן • הרב אליעזר יהודה פינקל |  |
| חברים שפרשו מהמועצה | הרב שמואל אוירבך • הרב יהודה עדס • הרב משה שמואל שפירא |  |
| מזכירים | אפרים צמל • אברהם רובינשטיין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296520205171  LCCN: nr92000845  VIAF: 16148874327849620711   WorldCat (עם VIAF): 16148874327849620711
איליה פונומריוב

| --- | --- |

 לידה:  6 באוגוסט 1975 (בן 49) מוסקבה, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 מדינה:  רוסיה, ברית המועצות, אוקראינה 
 השכלה:  Russian State Social University (2011) 
 מעסיק:  שלומברגר, יוקוס 
 תפקיד:  חבר הדומה הממלכתית (24 בדצמבר 2007–5 באוקטובר 2016) 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית, Green Alliance–The People's Party, רוסיה הוגנת, Social Democrats of Russia, Left Front 
 אתר רשמי
 
איליה ולדימירוביץ' פונומריוב (ברוסית: Илья́ Влади́мирович Пономарёв, באוקראינית: Ілля Володимирович Пономарьов; נולד ב־6 באוגוסט 1975 במוסקבה) הוא מדינאי אוקראיני-רוסי, חבר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית בשנים 2007–2016. היה חבר הפרלמנט היחיד ברוסיה שהצביע נגד החוק נגד תעמולה הומוסקסואלית ונגד סיפוח קרים על ידי רוסיה. בשנת 2015, בעודו בארצות הברית, הואשם על ידי הרשויות ברוסיה במעילה. בשנת 2016, הפרלמנט הרוסי נישל ממנו את החסינות הפרלמנטרית והוא גלה לאוקראינה. ב־2019 נשיא אוקראינה פטרו פורושנקו העניק לו אזרחות אוקראינית.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022, הוא הצטרף לכוחות ההגנה הטריטוריאלית בקייב. הוא פעל להקים ערוץ טלוויזיה ברוסית בשם ״בוקר פברואר״ המיועד להסביר את עמדת האופוזיציה הרוסית. לאחר ההתנקשות בדריה דוגינה, טען כי ההתנקשות בוצעה על ידי הצבא הרפובליקני הלאומי, שלדבריו הוא הזרוע הצבאית של ארגוני האופוזיציה הרוסית, אם כי רבים הטילו ספק במהימנות הטענות.
בנובמבר 2022 יזם את המפגש הראשון של קונגרס צירי העם של רוסיה בוורשה. פגישה שנייה נערכה בפברואר 2023. הקונגרס נועד לשמש כממשלת מעבר ליום שאחרי פוטין.
פונומריוב תומך בביצוע פעולות חמושות נגד משטרו של פוטין. באוגוסט 2022 פרסם מניפסט בעקבות הריגתה של דריה דוגינה ובו טען כי הצבא הרפובליקני הלאומי היה מעורב בהריגתה.
ביוגרפיה

פונומריוב נולד במוסקבה. הוא בעל תואר ראשון בפיזיקה מאוניברסיטת מוסקבה ותואר שני במנהל ציבורי מהאוניברסיטה הרוסית החברתית.
הוא התחיל את הקריירה שלו כשהיה בן 14 במכון לבטיחות גרעינית (IBRAE), של האקדמיה הרוסית למדעים. הוא היה אחד מהמייסדים של שני סטארט-אפים מצליחים בתחום ההייטק ברוסיה, הראשון (RussProfi) כשהיה בן שש עשרה.
בשנים 1995 ו-1996 פעל כנציג של חברת תוכנת הרשת Banyan Systems ברוסיה, ויצר את אחת הרשתות המבוזרות הגדולות ביותר ברוסיה עבור חברת הנפט יוקוס. בסוף שנות ה-90, הוא הפך ליזם טכנולוגי מצליח. מ-2002 עד 2007, שימש פונומריוב כאחראי המידע הראשי של המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית.
פונומריוב כיהן בתפקיד סגן נשיא חברת הנפט יוקוס, בתקופה שבה היה תאגיד הנפט והגז הרוסי הגדול ביותר. במהלך ארבע השנים הללו מונה למנכ"ל חברת הבת של יוקוס, ARRAVA IMC, שהתמחתה בטכנולוגיות ובשירותים מתקדמים של שדות נפט. מאוחר יותר ייסד את חברת האינטרנט הסיבירית, שהייתה מקורם של פרויקטי אינטרנט בולטים ברוסיה כמו Gazeta.ru. הוא גם שימש כמנהל לפיתוח עסקי ושיווק של שלומברגר, Oilfield Services וסגן הנשיא לאסטרטגיה, פיתוח אזורי וקשרי ממשל ב־IBS, שהייתה באותה תקופה החברה הרוסית הגדולה ביותר לאינטגרציה של מערכות וייעוץ תוכנה.
משנת 2006 עד 2007 שימש כמתאם לאומי של "כוח המשימה של פארקי ההיי-טק", פרויקט פרטי-ציבורי בסך 6 מיליארד דולר לפיתוח רשת של קהילות קטנות ברחבי הארץ כדי לטפח חדשנות ופעילויות מוחקר ופיתוח.
קריירה פוליטית

בדצמבר 2007, פונומריוב נבחר לדומה הממלכתית, מטעם מחוז נובוסיבירסק. בדומה, פונומריוב עמד בראש ועדת המשנה לחדשנות והון סיכון של הוועדה לפיתוח כלכלי ויזמות, והיה חבר ועדת המשנה לפיתוח טכנולוגי של הוועדה לטכנולוגיות מידע ותקשורת. הוא הציג והבטיח העברת לגליזציה של שותפויות באחריות מוגבלת ברוסיה, חוק עסקים נטו והקלות מס לחברות טכנולוגיה.
מ-2012 עד 2014, פונומריוב היה מעורב בפיתוח עסקי בינלאומי, מסחור והעברת טכנולוגיה עבור קרן סקולקובו, וניהל את הפרויקט שיזם הנשיא דמיטרי מדבדב להקמת Skoltech: אוניברסיטה שהוקמה במשותף על ידי רוסיה ו-MIT. באפריל 2014, ארגן פונומריוב קואליציה של קבוצות אופוזיציה לבחירת ראש עיריית נובוסיבירסק והסיר את מועמדותו שלו כדי לתמוך במועמד הקואליציה: הקומוניסט אנטולי לוקוט, שניצח לבסוף בבחירות.
הוא היה חבר באגודת מהנדסי הנפט (IT), במועצה למדיניות חוץ והגנה ובמועצה לאסטרטגיה לאומית, ועמית בקרן רוסיה הפתוחה, של מיכאיל חודורקובסקי, הוא גם עמד בראש מועצות הנאמנים של המכון למחקרי חדשנות (צוות חשיבה שעבד על חקיקה לתעשיות היי-טק) וקרן פרויקטים פתוחים (אמצעי השקעה לפרויקטים במימון המונים, מיקור המונים וממשל פתוח).
בשנת 2010 הוא ייסד את המועצה העסקית הקוריאנית-רוסית (KRBC). בשנת 2014 הקים את המכון לסיביר, מרכז אנליטי המתמקד בפיתוח האזורי של סיביר.
במהלך הקריירה הפוליטית שלו, הוא היה חבר במפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית מ-2002 עד 2007 וחבר בוועד המרכזי של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית "רוסיה הוגנת" מ-2007 עד 2013. באביב 2014, הוא השתתף ביצירת ברית בין הירוקים לסוציאל-דמוקרטים.
תגובה לפלישה לאוקראינה ב-2022

לאחר תחילת הפלישה הרוסית לאוקראינה, פונומריוב הצטרף לכוחות המזוינים של אוקראינה. הוא טען כי הצטרף לכוחות ההגנה הטריטוריאלית והסביר את הצטרפותו לכוחות האוקראיניים כמי ש"לא נלחם נגד [רוסיה], אלא נגד פוטין, פוטיניזם ופאשיזם רוסי", והשווה את שירותו באוקראינה לסיועו של וילי ברנדט לבעלות הברית נגד גרמניה הנאצית.
עם המשך המלחמה, פונומריוב השיק ערוץ טלוויזיה חדשותי ביוטיוב בשפה הרוסית בשם "בוקר פברואר" (ברוסית: Утро Февраля), שירות חדשות נלווה מבוסס טלגרם בשם "רוספרטיזן" (רוסית: Роспартизан), וכן את אתר utro02.tv. באמצעות כלי התקשורת הללו הוא מסקר פעילות "מפלגתית" אנטי-ממשלתית ברוסיה, כגון התקפות על מרכזי גיוס צבאיים, כולל הוראות לייצור פצצות ופעולות אחרות.
פונומריוב וכלי התקשורת שלו היו אלה שדיווחו לכלי חדשות מערביים על מעורבות ברצח דריה דוגינה ב-20 באוגוסט 2022. פונומריוב הקריא בעצמו הצהרה המקבלת אחריות למתקפה מקבוצה שלא הייתה ידועה עד אז, הקוראת לעצמה "הצבא הרפובליקני הלאומי" (NRA) (ברוסית: Национальная республиканская армия (НРА)). ההצהרה גינתה הן את דוגינה והן את אביה, הפילוסוף אלכסנדר דוגין, שכמעט נהרג באותה מתקפה. פונומריוב דיבר בהתלהבות על ההתנקשות, וכינה אותה "דף חדש בהתנגדות הרוסית לפוטיניזם. חדש - אך לא האחרון."
פונומריוב גם פרסם את המניפסט לכאורה של הצבא הרפובליקני הלאומי המכריז על ולדימיר פוטין כעל גנב ואויב ציבורי שיש לחסל. ההצהרה קוראת להפסקת המרד של הצבא הרוסי ב"מלחמת אחים בין העמים הסלאביים". המניפסט לכאורה קורא גם לאימוץ הדגל הלבן-כחול-לבן במקום הטריקולור הרוסי; מוטיב הדגל הלבן-כחול-לבן אומץ בעבר על ידי הערוצים שלו והדפים שלו ברשתות החברתיות.
סוכנות הידיעות הממשלתית של רוסיה טא"ס ציטטה את שירות הביטחון הפדרלי שטען שהמתנקשת בדוגינה הייתה אזרחית אוקראינית בשם נטליה וובק. פונומריוב טען כי הוא תרם לבריחתה מרוסיה, וכינה אותה "אדם שראוי להגנה". בראיון על הצבא הרפובליקני הלאומי הרוסי שערך ג'ייסון ג'יי סמארט עבור ה"קייב פוסט", הודה פונומריוב בתמיכתו בקבוצה תוך שהוא מתנער מחברותו בה והכחיש שהוא ידע מראש על מעשיה. הוא תיאר את הצבא הרפובליקני כ"רשת" ולא כארגון, המורכב מתאים חשאיים ממוגנים ואוטונומיים. הוא מתאר את הקבוצה כבעלת "אוריינטציה שמאלנית" ש"מאמצת צדק חברתי, נפטרת מאוליגרכים ומתרחקת מגישות הליברליזם החדש של ילצין ופוטין". כשנשאל על תגובתם של עמיתים גולים ומתנגדי משטר לתמיכתו בפעילות מפלגתית, טען פונומריוב כי הודח מישיבות האופוזיציה. מאוחר יותר צוין כי מדובר בפגישה בווילנה באוגוסט 2022, שאורגנה בשיתוף המתנגדים הליברלים הבולטים גארי קספרוב ומיכאיל חודורקובסקי תחת השם של ״ועד הפעולה הרוסי״ (ברוסית: Российский Комитет Действия). פונומריוב הגיב בלעג לכינוס כ"ועדת חוסר המעש".
פלילים

ב-11 בספטמבר 2024 פורסם שאיליה פונומריוב נידון שלא בפניו על ידי בית משפט ברוסיה ל-10 שנות מאסר.
השקפות

דעותיו הפוליטיות נחשבו ל"שמאל לא שגרתי": עמדה ליברטריאנית מתקדמת. שותפיו תיארו אותו כ"נאו-קומוניסט" ומבקרים בתוך המפלגה הקומוניסטית של רוסיה זיהו אותו כ"נאו-טרוצקיסטי". יעדי המדיניות שלו כללו גישה שווה לחינוך, כדי ליצור הזדמנויות שוות לכולם; ממשלה לא מגבילה שתוחלף בהדרגה בדמוקרטיה ישירה; קידום יזמות חברתית ועסקית וחדשנות כדי לשנות את החברה; ביטוח ויזה וביטול גבולות לאומיים; החלפת הרפובליקה הנשיאותית ברוסיה בדמוקרטיה פרלמנטרית, המבוססת על הפרדת רשויות ברורה, מערכת משפט עצמאית חזקה ופדרליזם (כאשר רוב המיסים נגבים על ידי הממשלות האזוריות); הגנה על חירויות אישיות לקבוצות מדוכאות, כולל הגברת זכויות והגנות לנשים ולהט"בים. מבחינה בינלאומית, פונומריוב תמך ב"איחוד צפוני" רחב יותר בין מדינות אירופה, אמריקה ומדינות ברית המועצות לשעבר, אך מתח ביקורת חריפה על מודל הגלובליזציה האמריקאי, המודגם על ידי קרן המטבע הבינלאומית, ארגון המסחר הבינלאומי וגופי ה-G8. הוא תיאר את הצעותיו כ"גלובליזם חברתי" ונטה לבקר את הלאומיות והוא גם מתח ביקורת על תהליך ההפרטה ברוסיה, והאשים את האדריכלים הנאו-ליברלים שלה בכישלון לכונן דמוקרטיה אמיתית ברוסיה.
חיים אישיים

פונומריוב גרוש. יש לו בן ובת. אמו, לריסה פונומריובה, הייתה חברת פרלמנט בבית העליון של הפרלמנט הרוסי, מועצת הפדרציה, עד ספטמבר 2013, אז נאלצה להתפטר בעקבות הצבעתה הבודדת נגד חוק דימה יאקובלב. פונומריוב הוא אחיינו של בוריס פונומריוב, מזכיר היחסים הבינלאומיים של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. סבו, ניקולאי, היה השגריר הסובייטי בפולין.
הערות שוליים

↑  "Илья Пономарев: «Ответственность за взрыв автомобиля Дарьи Дугиной взяла на себя "Национальная республиканская армия"»" [Ilya Ponomarev: "The "National Republican Army" takes responsibility for the explosion of Darya Dugina's car"]. February Morning (ברוסית). 2022-08-21. ארכיון מ-21 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ЗАЯВЛЕНИЕ НАЦИОНАЛЬНОЙ РЕСПУБЛИКАНСКОЙ АРМИИ (НРА) ОТ 21.08.2022" [STATEMENT OF THE NATIONAL REPUBLICAN ARMY (NRA) DATED 08/21/2022]. Rospartizan (ברוסית). ארכיון מ-2022-08-21. נבדק ב-2022-08-21 – via Telegram.
↑  https://www.newsru.co.il/world/11sep2024/ponomaryov_124.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810538395005606  LCCN: n2016061171  VIAF: 379147907521779210001   WorldCat (עם VIAF): 379147907521779210001
מערכת מורשת

במחשבים, מערכת מורשת או מערכת לגאסי (באנגלית: legacy system) היא שיטה, טכנולוגיה, מערכת מחשוב או תוכנה ישנה. מערכת מורשת יכולה עדיין להימצא בשימוש ויכולה גם שלא. אפילו אם המערכת כבר לא נמצאת בשימוש, היא עשויה עדיין להשפיע על הארגון בעקבות התפקיד ההיסטורי שלה. יכול להיות שנתונים היסטוריים לא עברו התאמה לפורמט של המערכת החדשה והם נשמרים במערכת החדשה על ידי שימוש בטבלאות המרה ייעודיות (schema crosswalk), או שהם יכולים להתקיים רק במחסן נתונים. בכל מקרה, לנתונים אלה יכולה להיות השפעה רבה על הבינה העסקית והדיווח המבצעי (operational reporting) בארגון.
מערכת מורשת יכולה להמשיך להיות בשימוש ממגוון סיבות, לעיתים גם זמן רב לאחר סיום תקופת התמיכה של הספק בה - דבר העשוי להוביל לאתגרי תמיכה ותחזוקה. יכול להיות שהמערכת עדיין מספקת את צורכי המשתמש, על אף שכבר קיימות טכנולוגיות או שיטות חדשות ויעילות יותר לביצוע המשימה. יחד עם זאת, ההחלטה לשמור על המערכת הישנה יכולה להיות מושפעת משיקולים כלכליים כגון אתגרים בהחזר השקעות, תלות במפיץ המקורי אשר עלולה לגרור עלויות גבוהות בניסיון לעבור ממנו (vendor lock-in), האתגרים הטבועים בשינויים במבנה של העסק, ומגוון סיבות אחרות שאינן פונקציונליות.
סיבות אפשריות להמשך שימוש במערכת מורשת

המערכת פועלת בצורה משביעת רצון, והבעלים אינו רואה סיבה להחליף אותה.
תכנון מחדש או החלפה של המערכת נמנעים עקב העלויות הגבוהות הכרוכות בכך, בגלל שהמערכת גדולה, מונוליטית ומורכבת.
בהשוואה ליתרונות המצופים כתוצאה מהחלפת המערכת הישנה, הדרכת עובדים בשימוש במערכת חדשה יכולה להיות יקרה יותר מבחינת איבוד זמן וכסף.
נדרשת זמינות כמעט תמידית של המערכת, כך שלא ניתן להוציא אותה משירות, והעלות של תכנון מערכת חדשה בעלת רמות זמינות דומות היא גבוהה. דוגמאות למערכות כאלה כוללות: חשבונות לקוחות בבנק, מערכות ממוחשבות להזמנת טיסות, מערכות פיקוח טיסה, מערכות שליטה ברשת החשמל, תחנות כוח גרעיניות, מערכות הגנה צבאיות, ועוד.
אופן הפעולה של המערכת אינו ברור לגמרי. מקרים כאלה יכולים להתרחש כאשר המתכננים של המערכת עזבו את הארגון והמערכת אינה מתועדת לגמרי, או שהתיעוד אבד.
משתמשי המערכת מצפים כי במידת הצורך ניתן יהיה להחליף אותה בקלות.
בעיות אפשריות בשימוש במערכות מורשת

לדעת מהנדסי תוכנה רבים, מערכות מורשת הן בעייתיות מכמה סיבות:
לעיתים תוכנות לגאסי רצות על גבי חומרה מיושנת (ובדרך כלל גם איטית), והופך להיות קשה יותר ויותר להשיג חלקי חילוף עבור מחשבים כאלה.
כאשר תוכנת לגאסי רצה על גבי חומרה מיושנת, העלות של תחזוקת המערכת עשויה להיות גבוהה יותר ביחס לעלות של החלפת התוכנה והחומרה גם יחד, אלא אם כן קיימת אפשרות כלשהי לאמולציה או תאימות לאחור שתאפשר להריץ את התוכנה על חומרה חדשה.
מערכות כאלה עשויות להיות קשות לתחזוקה, לשיפור או להרחבה בגלל קושי בהבנת המערכת. יכול להיות שצוות המומחים בתפעול המערכת פרשו מהארגון או שכחו את מה שידעו על המערכת, והצוות החדש שנכנס לתחום לאחר שהוא כבר הפך להיות "מורשת", מעולם לא למד את המערכת. מצב זה יכול להיות חמור יותר במקרה של חוסר בתיעוד המערכת או איבוד שלו.
מערכות מורשת עשויות להיות פגיעות בגלל חוסר בתיקוני אבטחה שאינם זמינים או לא יושמו במערכות הפעלה ויישומים ישנים. יכולות להיות גם הגדרות ייצור שעלולות לגרום לבעיות אבטחה. בעיות אלה יכולות לגרום למערכת להיות תחת סיכון להפרץ על ידי תוקפים חיצוניים או אנשים בעלי מידע פנימי.
אינטגרציה עם מערכות חדשות יותר גם היא עשויה להיות בעייתית בגלל שיכול להיות שתוכנות חדשות משתמשות בטכנולוגיות שונות לגמרי.
שיפור תוכנות לגאסי

היכן שלא ניתן להחליף מערכות מורשת באמצעות תהליך של הוצאתן משירות תוך שימור הגישה אל הנתונים ההיסטוריים השמורים בהן (application retirement), עדיין אפשר לשפר אותן או לעשות להן "מתיחת פנים". רוב הפיתוח מתמקד בהוספת ממשקים חדשים למערכת מורשת. הטכניקה הנפוצה ביותר היא לספק ממשק משתמש גרפי מבוסס ווב עבור יישומי מיינפריים מבוססי מסוף. דבר זה עשוי לפגוע בפרודוקטיביות של הצוות כתוצאה מזמני תגובה איטיים יותר ושימוש בפעולות מבוססות עכבר שיכולות להיות איטיות יותר. עם זאת, זה בכל זאת נחשב ל"שדרוג", מאחר שסגנון הממשק מוכר וקל לשימוש עבור משתמשים לא מקצועיים. שיטות כאלה לעיתים קרובות כוללות שימוש בתווכה.
ראו גם

Enterprise software
Web service
תווכה
ארכיטקטורה מוכוונת-שירותים
לינקולן זפיר

| --- | --- |

לינקולן זפיר, שנת 1940
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  לינקולן ("Lincoln Motor Company" (אנ'))
 שנות ייצור:  1936–1940
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל אחריו:  לינקולן סדרה H
 חברת אם:  פורד
 אורך:  5,144 מ"מ  5,334 מ"מ
 גובה:  1,753 מ"מ
 בסיס גלגלים:  3,099 מ"מ  3,175 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V12 צילינדרים, מנוע 4.4 ליטר המפיק 110 כ"ס (מנוע "Lincoln-Zephyr V12 engine" (אנ') מודל "267")  V12 צילינדרים, מנוע 4.8 ליטר (מנוע "Lincoln-Zephyr V12 engine" (אנ') מודל "292", יוצר בין השנים 1940–1941)  V12 צילינדרים, מנוע 5.0 ליטר המפיק 130 כ"ס (מנוע "Lincoln-Zephyr V12 engine" (אנ') מודל "306", יוצר משנת 1942) יוצר בין השנים 1940–1941)
 מהירות מרבית:  140 קמ"ש (מנוע 4.4 ליטר המפיק 110 כ"ס)
 מעצב:  John Tjaarda (אנ')
לינקולן זפיר (באנגלית: Lincoln-Zephyr) היא מכונית סלון מתוצרת חטיבת "לינקולן" ("Lincoln Motor Company" (אנ')) השייכת ליצרנית הרכב האמריקאית פורד, אשר יוצרה במספר רב של תצורות בין השנים 1936–1948.
תצורות "לינקולן זפיר"

תצורותיה השונות של מכונית "לינקולן זפיר":
4 דלתות - סלון
4 דלתות - קבריולה סלון
2 דלתות - סלון
2 דלתות - קופה
2 דלתות - קבריולה קופה
דגמי "לינקולן זפיר"

"Lincoln Zephyr Limousine" (יוצר בין השנים 1936–1948)
"Lincoln Zephyr Coupé" (יוצר בין השנים 1937–1948)
"Lincoln Zephyr Cabriolet" (יוצר בין השנים 1938–1948)
"Lincoln Zephyr Club Coupé" (יוצר בין השנים 194–1940[דרושה הבהרה])
"Lincoln Zephyr Continental" (יוצר בין השנים 1940–1948)
תמונות

"לינקולן זפיר", 4 דלתות סלון, שנת 1938
"לינקולן זפיר", 4 דלתות סלון, שנת 1937
"לינקולן זפיר", 4 דלתות, סלון, שנת 1937
"לינקולן זפיר", שנת 1937
"לינקולן זפיר", 4 דלתות סלון
"לינקולן זפיר", 2 דלתות, קופה, שנת 1938
"לינקולן זפיר", 2 דלתות, קופה, שנת 1938
"לינקולן זפיר", 2 דלתות, קופה, שנת 1938
לוגו "לינקולן זפיר", 2 דלתות, קופה, שנת 1938
"לינקולן זפיר", 2 דלתות קופה, דגם "720", שנת 1937
"לינקולן זפיר", 2 דלתות קבריולט-קופה, שנת 1939
"לינקולן זפיר", 2 דלתות קבריולט-קופה
"לינקולן זפיר", מודל "club coupe", שנת 1942
שרטוט מנוע V12 צילינדרים אשר הורכב בדגמי "לינקולן זפיר"
ראו גם

פורד
לינקולן סדרה L
לינקולן סדרה H
לקריאה נוספת

Dammann, George H.; Wagner James K. (1987). The Cars of Lincoln-Mercury. Crestline Publishing Co. p. 199. ISBN 0-912612-26-6
הערות שוליים

↑  "לינקולן זפיר" oldcarbrochures.com/static/NA/Lincoln/1936_Lincoln/1936_Lincoln_Zephyr
↑  לינקולן זפיר howstuffworks.com/1936-1948-lincoln-zephyr
↑  "לינקולן זפיר" שנת 1940 oldcarbrochures.com/static/NA/Lincoln/1940_Lincoln
↑  "לינקולן זפיר" - מפרט oldcarbrochures.com/static/NA/Lincoln/1936
↑  Beverly Kimes, Henry Clark, Standard Catalog of American Cars 1805-1942, Iola, Krause Publications Inc, 1996, ISBN 978-08-73414-28-9.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554303305171  LCCN: sh2007002530
ביקורת חקירתית

ביקורת חקירתית היא ענף בראיית חשבון העוסק בין היתר בחקירה, איתור, מניעה וכימות של הונאות, מעילות, תרמיות ואי-סדרים בעלי היבטים כספיים בארגונים. פעילות הביקורת החקירתית מתנהלת במקרים רבים במסגרת הליכים משפטיים או הליכים שיכולים להגיע, בשלב מאוחר יותר, לבתי המשפט. הביקורת החקירתית משלבת הכשרה, השכלה, ידע וניסיון בתחומים רבים, כגון: חשבונאות, ביקורת פנימית, פיננסים ומשפטים, בשילוב עם ניסיון בחקירות.
הביקורת החקירתית היא נישה בתחום ראיית החשבון, אשר עוסקת, בין היתר, בחקירת מעילות, בייעוץ למניעת מעילות, ביצוע בדיקות מיוחדות, הכנת חוות דעת לבתי משפט, חקירות בהליכי פירוק וכינוס נכסים, בדיקות בתחום הלבנת הון וסיוע לעורכי דין בהליכים משפטיים.
הסמכות החוקיות

תחום העיסוק של הביקורת החקירתית לא הוגדר בישראל במסגרת חוק או תקנה כלשהי. חוק הביקורת הפנימית, התשנ"ב-1992 לא התייחס לתחום עיסוק זה, וכך גם חוק רואי חשבון, התשט"ו-1955 וחוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה, התשל"ב-1972. בהיעדר חוק המגדיר את המוסמכים לעסוק בתחום ואת הכישורים וההכשרה הנדרשים מהם, או גורם המעניק רישיון לעסוק בתחום, הרי שמבחינה חוקית אין מניעה שכל בעל ידע יעסוק בתחום הביקורת החקירתית. ב"רשימת השירותים הניתנים על ידי רואי חשבון דרך שירות לכול" משנת 1989 נכתב, כי עריכת סקרים וחקירות הן חלק מהשירותים הניתנים על ידי רואי חשבון. הרשימה מתעדכנת מעת לעת - ב"רשימת שירותים מקצועיים הניתנים על ידי רואה חשבון דרך שירות לכול" מיום 16 באפריל 2012 ניתן למצוא שירותי ביקורת חקירתית ברשימה. התפתחותו של ענף הביקורת החקירתית כתחום בראיית החשבון נובעת מהידע הנדרש בצד החשבונאי ולא מכוח הנחיה או תקנה כלשהי. לשכת בוחני ההונאות מעניקה תואר CFE - Certified Fraud Examiner. עם זאת, רק העוסקים בו בארצות הברית נדרשים לבצע בחינות בעוד גורמים מחוץ לארצות הברית מקבלים פטור מביצוע הבחינה על בסיס ניסיון, דבר ההופך את התואר לחסר ערך מקצועי.
תחומי העיסוק של הביקורת החקירתית

הביקורת החקירתית עוסקת במגוון רחב של תחומים. להלן תחומי הפעילות העיקריים:
חקירת מעילות
מניעת מעילות
חקירות בהליכי פירוק וכינוס נכסים
סיוע לעורכי דין (LITIGATION SUPPORT)
בדיקות בעלות אופי חקירתי לפני רכישות ומיזוגים DUE DILIGENCE))
איתור נכסים מוסתרים
הלבנת הון
הכישורים הנדרשים

תחום הביקורת החקירתית משלב מגוון דיסציפלינות המגיעות מתחומי הכלכלה, החשבונאות והמשפט, יחד עם כלים מתחום החקירות. המבקר החקירתי הוא למעשה איש אשכולות, אשר צריך להיות בעל ידע, ניסיון והשכלה בתחומים שונים הקשורים לחקירת מעילות. חלק מהתחומים אינו נכלל בהכשרתו של רואה החשבון או המבקר הפנימי, והם נרכשים לרוב במסגרת גופי אכיפה שונים. להלן סוגי ההתמחות השונים אשר נדרשים לעוסקים בתחום, חלקם נרכשים וחלקם קשורים לאופי בעל המקצוע, כמפורט להלן:
ידע בחשבונאות
ניסיון בחקירות
ידע בביקורת פנימית
ידע משפטי
חשיפה למגוון רחב של הונאות
ידע במערכות מידע ובניתוח נתונים
ביקורת חקירתית למול ביקורת פנימית

הביקורת החקירתית והביקורת הפנימית חולקות קווי דמיון רבים, בעיקר בטכניקות הבדיקה של סוגיות שונות, כגון בשימוש בטכניקות תשאול של מרואיינים ובביצוע בדיקות בכלים ממוחשבים. שתי הביקורות רוצות להגיע לחקר האמת ולהציג בצורה ברורה ומדויקת את ממצאי הבדיקה. עם זאת, קיימים הבדלים רבים בין שתי הביקורות אשר יפורטו להלן:
מזמין העבודה
משך הביקורת
מטרת הביקורת
עורך הביקורת
ראיות
מתודולוגיה
גישה
המעילות הגדולות בישראל

מאז קום המדינה התרחשו בישראל אלפי מעילות של עובדים במגוון רחב של ארגונים. בפרק זה יוצגו המעילות הגדולות ביותר שהתרחשו בישראל בהתאם לשווי המתואם לשנת 2020 (ממודד מיום גילוי האירוע). בכל מעילה נעשה ניסיון להציג, ככל האפשר, מידע על שיטת המעילה, הכשלים שהביאו למעילה, תפקיד המועל/ת, אופן גילוי המעילה, משך הזמן בו היא התבצעה, המניע למעילה, והעונש שנגזר על המועל/ת. המעילות מתייחסות רק למקרים שבהם קיים פסק דין של בית המשפט ולא לתביעות אזרחיות או למקרים שלא הוגשו בהם כתב אישום.