stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wide Open Spaces
הערות שוליים

↑  Wide Open Spaces, באתר AllMusic
↑  Christgau, Robert. "Wide Open Spaces". Robert Christgau.
↑  RIAA Diamond Awards (אורכב 01.07.2007 בארכיון Wayback Machine)
↑  Collins, Roger. "Dixie Chicks". Iomusic News. אורכב מ-המקור ב-2008-01-16.
↑  The 150 Greatest Albums Made By Women, NPR, July 24, 2017
↑  Geoff Mayfield (25 בדצמבר 1999). 1999 The Year in Music Totally '90s: Diary of a Decade - The listing of Top Pop Albums of the '90s & Hot 100 Singles of the '90s. Billboard. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Paul Grein (30 באוקטובר 2013). "Katy Perry Knocks Miley Cyrus Down a Couple Pegs". Chart Watch. Yahoo. {{cite news}}:  (עזרה)
| דיקסי צ'יקס |
| --- | --- | --- |
| נטלי מיינס • אמילי רוביסון • מרטי מגוויר   לורה לינץ' • רובין לין מייסי   דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | נטלי מיינס • אמילי רוביסון • מרטי מגוויר   לורה לינץ' • רובין לין מייסי   דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Thank Heavens for Dale Evans • Little Ol' Cowgirl • Shouldn't a Told You That • Wide Open Spaces • Fly • Home • Taking the Long Way • Gaslighter |  |
| אלבומי אוסף | Playlist: The Very Best of Dixie Chicks • The Essential Dixie Chicks |  |
| אלבומי הופעה | Top of the World Tour: Live • DCX MMXVI Live |  |
| אלבומי וידאו | An Evening with the Dixie Chicks • Top of the World Tour: Live |  |
| סינגלים | "I Can Love You Better" • "There's Your Trouble" • "Wide Open Spaces" • "You Were Mine" • "Tonight the Heartache's on Me" • "Ready to Run" • "Cowboy Take Me Away" • "Goodbye Earl" • "Cold Day in July" • "Without You" • "If I Fall You're Going Down with Me" • "Heartbreak Town" • "Some Days You Gotta Dance" • "Long Time Gone" • "Landslide" • "Travelin' Soldier" • "Godspeed (Sweet Dreams)" • "Top of the World" • "I Hope" • "Not Ready to Make Nice" • "Everybody Knows" • "Voice Inside My Head" • "Easy Silence" • "The Long Way Around" • "The Neighbor" • "Gaslighter" • "Julianna Calm Down" • "March March" • "Sleep at Night" |  |
| השתתפות בשירים | "You Can't Hurry Love" • "Daddy Lessons" • "Soon You'll Get Better" |  |
| סיבובי הופעות | Fly Tour • Top of the World Tour • Vote for Change • Accidents & Accusations Tour • Long Time Gone Tour • DCX MMXVI World Tour |  |
| ערכים קשורים | "דיקסי צ'יקס: סתמו ותתחילו לשיר" • קורט יארד האונדס • המחלוקת סביב דיקסי צ'יקס |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1998: ג'וני קאש - Unchained | פרס גראמי לאלבום הקאנטרי הטוב ביותר  1999: דיקסי צ'יקס - Wide Open Spaces | הבא: 2000: דיקסי צ'יקס - Fly |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1998: ג'ורג' סטרייט – Carrying Your Love With Me | פרס האקדמיה למוזיקת קאנטרי לאלבום השנה   1999: דיקסי צ'יקס – Wide Open Spaces  | הבא: 2000: דיקסי צ'יקס – Fly |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: aa59ec91-3d04-3fd1-a53c-96730b2afa75
אדריאן דוזה

| --- | --- |

 לידה:  16 ביולי 1804 בורדו, צרפת 
 פטירה:  18 בפברואר 1868 (בגיל 63) פריז, צרפת 
 מקום לימודים:  Arts et Métiers ParisTech 
 זרם באמנות:  אוריינטליזם 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (1837) 
 חתימה:   
 
אדריאן דוזה (בצרפתית: Adrien Dauzats;‏
16 ביולי 1804 – 18 בפברואר 1868) היה צייר נופים שהשתייך לאוריינטליזם הצרפתי.
ביוגרפיה

דוזה נולד בבורדו שבצרפת, שם קיבל את הכשרתו הראשונה כעוזר לצייר התפאורות של התיאטרון המקומי. מאוחר יותר עבר לפריז ועבד כצייר תפאורות עבור התיאטרון האיטלקי. ב-1829, בזכות קשריו עם הממונה המלכותי על התיאטרון, התלווה למשלחת שביקרה במצרים, ארץ ישראל, סוריה וטורקיה. בהמשך שהה זמן רב בספרד, פורטוגל ובפרובינציות הצרפתיות, וב-1839 נלווה לדוכס מאורליאן במשלחת צבאית לדרום אלג'יר.
יצירותיו כללו ציורי נופים רבים, בהם של מנזר סנטה קתרינה בסיני. בסוף חייו כיהן בוועדות שופטים בתערוכות שונות.
לקריאה נוספת

Stevens Maryanne, western art and its encounter with the Islamic world 1798-1914, at Stevens Mary Anne(ed), The Orientalists : Delacroix to Matisse : European painters in northern Africa and the near East, Royal Academy of Arts, London, 1984 p. 121.
אדוארד מגנוס

| --- | --- |

מגנוס, דיוקן עצמי
 לידה:  7 בינואר 1799 ברלין, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  8 באוגוסט 1872 (בגיל 73) ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות דורותיאנשטאדט 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרידריך וילהלם  האקדמיה הפרוסית לאמנות 
 פרסים והוקרה:  מסדר העיט האדום 
 
אדוארד מגנוס (בגרמנית: Eduard Magnus‏; 7 בינואר 1799 – 8 באוגוסט 1872) היה צייר גרמני ממוצא יהודי, שנודע בעיקר בדיוקנאות שיצר. מגנוס הוא אחיו הבכור של הכימאי והפיזיקאי היינריך גוסטב מגנוס.
ביוגרפיה

מגנוס נולד בברלין, בנו השלישי של לאביו יוהאן מתיס מגנוס, המקים של בנק מגנוס בפרוסיה.
מגנוס למד באקדמיה לאומנות באבואקדמי(אנ') ובהמשך למד לימודי רפואה, ארכיטקטורה ופילוסופיה באוניברסיטת ברלין.
היה תלמידו של ג'יקוב שלזינגר(אנ').
משנת 1826 עד 1829 טייל בצרפת ובאיטליה בסופן שב לגרמניה. בשנת 1830-1835 טייל בצרפת ואנגליה בסופן שב לגרמניה. בשנת 1837 הפך לחבר באקדמיה של ברלין, ובשנת 1841 קיבל שם את התואר פרופסור. בשנים 1850-1853 טייל בצרפת וספרד.
עבודתו

באיטליה, שני ציורים שצייר "שובו של פליקארן" (The Return of the Palikaren), ו"ברכת גרנדסון" ( The Benediction of the Grandson) הפכו אותו לנודע.
גלריה

"שובו של פאליקארן", 1836
פורטרט של פליקס מנדלסון-ברתולדי
פורטרט של יוהאן מיכאל קנאפ (אנ')
פורטרט של וילהלם פרידריך באך (אנ')
פורטרט של טטיאנה אלכסנדרובנה יוסופובה (רו')
הערות שוליים

↑  MAGNUS, EDUARD, האנציקלופדיה היהודית
↑  Bryan, Michael (1866). A biographical and critical dictionary of recent and living painters and engravers: forming a supplement to Bryan's dictionary of painters and engravers, as edited by George Stanley. H. G. Bohn. p. 115. נבדק ב-24 באפריל 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504412405171  PLWABN: 9810702810305606  BnF: cb148022484 (data)  CiNii: DA06191058  GND: 118730185  ISNI: 0000 0000 8138 8326  KulturNav: 7139dcea-cde4-4bce-bda6-1610ba4438b9  LCCN: no2010126024  MusicBrainz: 5dd77dcf-e852-4af1-be37-82ea2c68d074  NTA: 069922780  RERO: 02-A017010217  RKD: 51980  SELIBR: 329860  SNAC: w6bz96w4  SUDOC: 240855930  ULAN: 500068655  VIAF: 59349100   WorldCat (עם VIAF): 59349100 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בר אובלס

בר אובלס (נולד ב-8 בנובמבר 1996), הידוע בשם ערוץ היוטיוב שלו זיגזאגזונג (ZigZagZong) או בכינויו זיגי (Zigi), הוא יוטיובר, גיימר ואושיית רשת. נכון לנובמבר 2024 יש לו כ-514 אלף רשומים בערוץ היוטיוב שלו. בשנת 2019 פתח חשבון טיקטוק ונכון למאי 2023 יש לו כ-142.3 אלף עוקבים.
ב-23 ביולי 2019 פתח בר ערוץ בשם זיגי שבו הוא מעלה רק סרטונים (לעומת הערוץ הראשי שלו שבו הוא גם עושה לייבים), ונכון לאוגוסט 2024 יש לערוץ כ-245 אלף רשומים.
ביוגרפיה

אובלס נולד בקריית אתא. שירת בחיל התותחנים.
ב-21 במאי 2017 אובלס העלה את הסרטון הראשון שלו על המשחק League of Legends.
במאי 2020 הפך לפרזנטור של HOT gamers, חבילת אינטרנט מיוחדת המתאימה לגיימרים.
בנובמבר 2020 אובלס היה בשיתוף פעולה עם Xbox ולקח חלק בהשקה של Xbox Series X. ההשקה נערכה במגדלי עזריאלי שבתל אביב בהנחיתם של בן קיסר ודאני-לי זיסר. הייתה אפשרות (לכל דורש) לצפות בהשקה בלייב שהתרחש בערוץ ה"יוטיוב" של Xbox ישראל, השידור החי הגיע ל-20,000 צופים באותו הרגע בזמן השידור. ב-6 בנובמבר החל שיתוף פעולה עם הפסטיגל ה-40.
באפריל 2021 הוציא אובלס את אוזניות הגיימינג שלו.
ביולי 2021 הוציא סדרת מוצרים של "Back To School" שכללה יומנים, בקבוקים, קלמרים ותיקים, שמתחדשת בתחילת כל חופש גדול.
בדצמבר 2020 אובלס שבר את שיא הצופים הישראלי בשידור חי באותו רגע של 22,000 צופים שבו החזיק הוא עצמו, ושיאו עמד על 32,500 צופים באותו רגע, ב-3 בנובמבר 2023 שבר שוב את שיאו ושיאו עומד על 33,670 צופים באותו הרגע, תוך פחות מחודש, ב-2 בדצמבר שבר שוב את שיאו בלייב פורטנייט ושיאו עומד 36,500 צופים באותו הרגע.
חיים אישיים

אובלס מתגורר בנהריה.
פרסים ומועמדויות

| שנה | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | ישראל בידור גיימינג | סטרימר השנה | זכייה |
| 2020 | ישראל בידור | גיימר השנה | זכייה |
| 2020 | פרוגי | גיימר השנה | מועמדות |
| 2021 | פרוגי | גיימר השנה | מועמדות |
| 2022 | ישראל בידור | גיימר השנה | מועמדות |
ביאורים

↑  ZigZagZong (זיגזאגזונג)
הערות שוליים

↑  HOT gamers | האינטרנט המהיר של ישראל, באתר hot-internet.online
↑  אחד על אחד! אינדה נגד זיגי בקרב על היוטיובר הגדול בישראל, נבדק ב-2022-07-23
↑  זיגי בהצצה בלעדית לפסטיגל !! #MYפסטיגל, נבדק ב-2022-07-23
↑  | ביקונקט- מייבאים ומשווקים את המותגים המובילים בעולם, באתר BConnect
↑  תיקי מודן - ZigZagZong ZigZagZong, באתר www.modanbags.co.il
↑  הקוביה התפוצצה - שיא צופים ישראלי בשידור חי – 22 אלף צופים !!, נבדק ב-2022-09-14
↑  זיגי - לייב פורטנייט [ 10+ שעות ] האירוע הגדול בתולדות המשחק - קוד בחנות Zigi | אינסטגרם - baroblas, נבדק ב-2022-09-14
↑  לייב פורטנייט עונה חדשה המפה הישנה חזרה !! | רק קוד ZIGI בחנות | אינסטגרם - Baroblas, נבדק ב-2023-11-04
↑  לייב פורטנייט לאירוע הגדול מכולם !! | רק קוד - Zigi בחנות | אינסטגרם - Baroblas, נבדק ב-2023-12-03
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אברלי

| --- | --- |

 מבוסס על:  סיפור מאת ג'ו לינץ' וייל האנון
 בימוי:  ג'ו לינץ'
 הופק בידי:  Rob Paris 
 תסריט:  ייל האנון
 שחקנים ראשיים:  סלמה הייק
 מוזיקה:  בר מקרירי
 צילום:  סטיב גיינר
 מדינה:  ארצות הברית
 חברה מפיצה:  Dimension Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 בספטמבר 2014
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית ספרדית יפנית
 סוגה:  פעולה
 מקום התרחשות:  יפן 
 הכנסות באתר מוג'ו:   everly
 דף הסרט ב־IMDb
 
אברלי (באנגלית: Everly) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2014 בבימויו של ג'ו לינץ' ובכיכובה של סלמה הייק. הסרט יצא לראשונה באמצעות iTunes ב-23 בינואר 2015, ויצא להקרנות מוגבלות בקולנוע בפברואר 2015.
עלילה

אברלי (סלמה הייק), היא אישה שמוחזקת בכפייה למטרות זנות על ידי ראש ארגון פשע מאורגן אכזרי, טאיקו (הירויוקי ואטאנבי). כשטאיקו מגלה שאברלי יצרה קשר עם המשטרה ומשתפת עמם פעולה נגדו, הוא שולח את אנשיו להרוג אותה - אך היא מצליחה להוציא אקדח מוסתר, והורגת את המתנקשים. וכך מתחיל משחק סדיסטי של טאיקו, שצופה בה כל העת, כאשר הוא שולח מסר לזונות האחרות בבניין שיקבלו פרס ענק אם יהרגו אותה, ושולח את השוטרים המושחתים שבשירותו, וכן קבוצות אחרות שאחד אחרי האחרת, אברלי מצליחה להדוף או להרוג. אחת מחברותיה שבאה להרגה משתכנעת לחזור לסיים את העבודה מאוחר יותר, לאחר שאברלי תצליח להעביר כסף לאמה ובתה, לאחר מכן תסכים למות. בינתיים, אברלי מנסה לתקשר עם אמה אדית (לורה ספדה), בטלפון, ומורה לה להביא אליה את בתה מייזי (עיישה איימה) כדי להציל אותן מאנשיו של טאיקו שכבר על עקבותיהן, ולעזור להן לצאת מהמצב בחיים.
אברלי נתפסת על ידי "הסדיסט" (טוגו איגאווה) והוא מתחיל לענות אותה. אדית - שבינתיים השאירה את מייזי אצל שכנה - מתפרצת לחדר עם אקדח, והורגת את עוזריו של הסדיסט, אך זה לוכד אותה ומתחיל לענות גם אותה. אברלי נאבקת נואשות להשתחרר ולעזור לה. היא מצליחה לגבור על העוזר שמחזיק בה, הורגת אותו, ואז יורה בו ואז באחרון התוקפים שנותר בחיים. כשהיא רצה לעזור אדית, הסדיסט נעמד, עדיין בחיים, ומנסה להרוג את אדית, כאשר אברלי מכריחה אותו לבלוע את הרעל שייעד לאדית, אשר ממיס את המעיים שלו והורג אותו בכאבים עזים.
ככל שהסרט מתקדם, דמויות האויבים הופכות ליותר ויותר מופרכות; אם התחילו במקור פשוט כבריונים חמושים, בסופו של דבר הם מופיעים בתחפושות לפי נושא, וזוממים עינויים מורכבים.
בחזרה בדירתה של אברלי, טאיקו מתקשר ומחמיא לה על המופע שכה נהנה ממנו בשעות האחרונות. היא מבינה שהוא צופה בה מהבניין ממול, וכשהיא צועקת עליו, הצלף שלו יור באדית והורג אותה. טאיקו מגיע בעצמו כדי לסיים את המלאכה, אך כשהוא מאיים על מייזי, אברלי מוצאת את כוחותיה האחרונים והורגת גם אותו. היא זוחלת לפרוזדור, ומוצאת את מייזי, והשתיים מכירות בכך שאברלי היא אמה של מייזי. אברלי שמה את ראשה בחיקה של מייזי הקטנה, ועוצמת עיניים. המשטרה והחובשים פורצים למקום, לוקחים את מייזי, ומנסים להחיות את אברלי. הסרט מסתיים כאשר הצליל של מנטר הלב של אברלי מתחיל לצפצף, מה שמרמז שהיא תחייה למרות הכל.
השחקנים

סלמה הייק - אברלי
אקי קוטבה - דד מן
לורה ספידה - אדית
ג'ניפר בלאן - דינה
טוגו איגאווה - הסדיסט
גבריאלה רייט - אנה
קרוליין צ'יקזי - זלדה
הירויוקי ווטנבה - טאיקו
ילנה גברילוביץ' - אליס
מסאשי פוג'ימוטו - המזוכיסט
דרגנה אטלייה - ליזי
הפקה

קייט הדסון הייתה אמורה לגלם את תפקיד אברלי, אך במאי 2013, החליפה אותה סלמה הייק בתפקיד הראשי.
יציאה לאקרנים

בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל פנטסטי פסט ב-20 בספטמבר 2014. הסרט יצא ב-iTunes ב-23 בינואר 2015, ויצא לתיאטראות ב-27 בפברואר 2015 על בהפצת Dimension Films.
יציאה לאקרנים > ביקורת

אברלי קיבל ביקורות מעורבות ועד שליליות מהמבקרים. באתר Rotten Tomatoes דווח רייטינג של 29%, עם דירוג ממוצע של 4.3/10, בהתבסס על 34 ביקורות. הקונצנזוס של האתר קובע: "אברלי נהנה מבימוי המסוגנן של ג'ו לינץ' והמשחק המצטיין של סלמה הייק, אך הכתיבה רזה מידי, ומלאה באלימות סליזית מידי כדי להמליץ על הסרט באופן מלא." ב-Metacritic, אשר מקצה דירוג מנורמל מתוך 100 בהתבסס על חוות הדעת של המבקרים, לסרט יש ציון של 35 מבוסס על 16 ביקורות, המורה של "חוות דעת שליליות ככלל."
הערות שוליים

↑  "Berlin 2012: Kate Hudson to Star in Thriller 'Everly'". The Hollywood Reporter. 1 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cannes: Salma Hayek To Star In Black List Project 'Everly'". Deadline. 10 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Drew Taylor (20 בספטמבר 2014). "Fantastic Fest Review: Salma Hayek Does Her Best John McC - The Playlist". The Playlist. אורכב מ-המקור ב-2014-10-22. נבדק ב-2016-07-23. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eric Vespe (23 בספטמבר 2014). "Quint talks about two Fantastic Fest shoot-em-ups: Keanu Reeves in JOHN WICK and Salma Hayek in EVERLY!". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Salma Hayek Opens Fire in New Trailer for Everly". ComingSoon.net.
↑  "Everly (2015) - Box Office Mojo".
↑  "Everly". Rotten Tomatoes. Flixster.
↑  "Everly Reviews". Metacritic. 2015-02-27.
אוגר סיני

| אוגר סיני |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי עכבר
משפחה:: אוגריים
תת־משפחה:: אוגרים
סוג:: אוגר
מין:: אוגר סיני
שם מדעי
 Cricetulus griseus ‏מילנה-אדואר, 1867

אוגר סיני (שם מדעי: Cricetulus griseus) הוא מין במשפחת האוגריים, שמקורו במדבריות הצפוניים של סין ומונגוליה.
תיאור

אורכו של אוגר סיני בוגר נע בין 82 עד 127 מ״מ, כולל הזנב שאורכו 20–33 מ"מ). משקלו בלידה כ-1.7 גרם, ובבגרותו בין 35—40 גרם. האוגר הסיני חי בממוצע 2–3 שנים.
בהשוואה לאוגרים אחרים, גופו של האוגר הסיני ארוך ודק וזנבו ארוך. אשכיהם של הזכרים גדולים יחסית, ולכן בדרך כלל מגדלים כחיות מחמד רק את הנקבות, והזכרים משמשים בעיקר לרבייה ומחקר.
צבעם של אוגרי הבר הוא חום עם גוונים שחורים ואפורים, עם פס שחור במורד עמוד השדרה ובטן לבנה. גוונים אלו, בשילוב עם המבנה הגמיש שלהם והזנב ארוך, גורמים להם להיראות כ"עכבריים" בעיני חלק מהצופים, ואכן, הם חברים בקבוצה שנקראת אוגרי עכברוש. זן נוסף הוא האוגר הלבן המנוקד הסיני, אשר לעיתים קרובות הוא אפרפר-לבן כולו, עם פס כהה בודד על הגב.
מזגם יכול להיות די סוער, אך הטיפול בהם קל מאוד; אחת מהתכונות החביבות עליהם היא היצמדות לאצבע עם ארבע רגליהם כמו עכברון הקציר על גבעול תירס. האוגרים הסיניים עשויים להיות די עצבניים בצעירותם, וכשמתבגרים ונעשים יותר ממושמעים, הם יכולים להיות עדינים יותר עם אופי חברותי.
בעבר, האוגרים הסיניים היו חיות מעבדה נפוצה, עד שהוחלפו על ידי העכבר והחולדה הנפוצים אשר קלים יותר לשימור.
מוטציות צבע

באוגרים סיניים יש שלוש מוטציות צבע ידועות: סוג רגיל (פראי), מכותם דומיננטי, ולבנים שחורי עין. המוטציות "רגיל" ו"דומיננטי" זמינות באופן רחב בסחר חיות מחמד בבריטניה, בעוד שמוטציית "לבן שחור עיניים" היא נדירה מאוד ונמצאת רק אצל מגדלים חובבים בבריטניה.[דרוש מקור]
אביבית בלס ברנס

| --- | --- |

 לידה:  29 בדצמבר 1960 (בת 64) תל אביב, ישראל
 תחום יצירה:  אמנית רב תחומית העוסקת ברישום, ציור, מיצב וכתיבה
 
אביבית בלס ברנס (נולדה ב-29 בדצמבר 1960 בתל אביב) אמנית רב תחומית ומרצה לאמנות.
ביוגרפיה

בתם של גילה בלס (פרופסור לאמנות מודרנית), ושמעון בלס (סופר ופרופסור לספרות ערבית), נשואה לערד ברנס ואם לגלאל ברנס.
בוגרת המדרשה לאמנות ובעלת תואר שני באמנות פלסטית מאוניברסיטת פריז VIII.
ב-2005, חזרה לישראל לאחר שהות של 20 שנה בפריז.
הציגה בכ־80 תערוכות יחיד וקבוצה באירופה, אוסטרליה, וישראל.
תערוכת יחיד של יצירתה, "שטח מעבר", הוצגה במוזיאון תל אביב לאמנות, 2010 - 2011. (התערוכה לוותה בקטלוג).
עבודותיה נמצאות באוספים רבים פרטיים וציבוריים באירופה, ארצות הברית, קנדה וישראל.
זכתה בפרסים שונים בצרפת, ובפרס לאמן מצטיין מטעם המשרד לקליטת עלייה.
לימודים והוראה

התכווצות, 2013, אקריליק, צבע תעשייתי, פסטל שמן, פסטל יבש, אבקת שפכטל, חול, נסורת ופחם על עץ לבוד, צילום אבי חי1984 - בוגרת המדרשה לאמנות, רמת השרון (כיום בית ברל)
1985 - תולדות האמנות אוניברסיטת תל אביב, החוג לתולדות האמנות
1986 - אטלייה לליתוגרפיה, בוזאר, פריז
1989- M.A באמנות מאוניברסיטת פריז VIII, נושא התזה: "סגנון, שפה, והייחודיות של הסדרה בציור"
מאמצע שנות ה-80 ועד היום עוסקת בהוראת אמנות במסגרות שונות בפריז ובישראל.
2012-2022 מרצה ומנחה סדנאות לציור ופיסול במרכז פיס לגיל הזהב, פרדס חנה-כרכור.
מ-2014 מרצה בכירה במכללה האקדמית לחברה ואמנויות ASA, הקריה האקדמית אונו (תולדות אמנות, אמנות וחברה, ציור, פיסול ומיצב).
מרצה אורחת במקומות נוספים.
אודות יצירתה

מ-1992 ואילך העבודה של אביבית בלס ברנס מאופיינת בחומריות רבה ובצמצום צבעוני. כמו ב'מטבח' או ב'מעבדה' פרטית היא יוצרת תרכובות ייחודיות של חומריות בהירה שממחישה עומק, מרחק/קרבה, אור וצל, נפחיות ונוכחות של דימוי, ויוצרת מרחבים ציוריים שהם עוצמתיים ועדינים בו זמנית.
השימוש בחומריות עבה/תבליטית מקורו בזרם אמנות אירופאי הקרוי מטייריזם (matiérisme), ומיוחס לזרם ה'אנפורמל' (informel) המופשט באמנות. תחילתו בשנות ה-50 בצרפת עם יצירתם של ז'אן פוטרייה Jean Fautrier וז'אן דובופה Jean Dubuffet, בהמשך הוא מופגן בעיקר בעבודות של אנטוני טפייס Antoni Tàpies ואנסלם קיפר Anselm Kiefer. המטייריזם במהותו הוא ציור שעושה שימוש בחומרים לא מסורתיים כמו חול, אדמה, גבס, שעווה, זפת, עץ, אלמנטים צמחיים ואחרים, המאפשרים עיבוד תבליטי וחריטה.
הכתיבה מהווה גורם חשוב ביצירתה של אביבית בלס ברנס. היא כותבת סיפורים ושירים (פורסמו בעיתון 'דבר', ב-'עיתון 77' ובקטלוגים שונים) ובאורח טבעי מופיעה כתיבה גם בציוריה. לפעמים אפשר לקרוא את הכתוב בהם, ולקלוט את התכנים שהוא מציג, ולפעמים לא ניתן לפענח את הכתב המשורבט, אשר נוכח בציור כערך חזותי-רישומי, ובו בזמן מתפקד כמסמן המייצג את עולם הטקסט ומציע "קריאה" הלוך וחזור מהציור לכתיבה ולהפך. קריאה מסוג זה יוצרת תהליך התבוננות הנע על הציר שבין המוחשי למושגי וחוזר חלילה.
עבודתה של אביבית בלס ברנס ממוקדת בסדרות של ציורים. כל סדרה מטפלת ברעיון מסוים באמצעות דימויים חזותיים ומילוליים המאפיינים אותו. גבולות והגדרות של מקום וזהות מעסיקים אותה, כמו גם מצבים גבוליים ואמביוולנטיים הבאים לידי ביטוי בטיפול סדרתי בדימויים כגון: גשרים, בתים, סורגים, סירות, שברים, חלקי מפות גאוגרפיות, סדקים, חורים שחורים ולבנים, מכתשים ועוד. תוך כדי העבודה על נושאים אלה, אביבית בלס ברנס מרבה לבדוק קשרים בין מאגרי מידע ומורשת אמנותית, ומושגים כמו מקום פיזי ומטפורי, שפה ושייכות תרבותית. תולדות האמנות משמשות אותה כ-רדי מייד המספק מצע נרחב של דימויים ונושאי התייחסות. מתוך האינוונטר של יצירות אמנות, היא מסמנת ובוחרת דימויים, מוציאה אותם מסביבתם המקורית ושותלת אותם בתוך הקשר אמנותי חדש. כך, מתוך ריבוי השפות האמנותיות, ומעמדה של חירות סגנונית, היא מגבשת "שפת אם" ייחודית.
במקביל ולאורך כל תקופות עבודתה, היא עוסקת ברישום .
לקראת 2008 חלו תמורות ביצירה של בלס ברנס: לציוריה ה״לבנים״ חדרו מרקמים צבעוניים אקספרסיביים, חדורי משמעות וחיים, השרויים בהרמוניה ביצירות המייצגות את כתב ידה המוכר.
תערוכות יחיד נבחרות

1987 - גלריית המרכז לתרבות ואמנות על שם י. ז'פרויקין, פריז
1989 - 1+1", גלריה ראפ, תל אביב
1994 - בין לבן ללבן", המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת-גן (קטלוג)
1996 - גלריה קארן גולדן, פריז (מיצב)
1997 - לקרוא קווים", גלריה גראף, פריז
1998 - MAC 2000"", אספאס אייפל-בראנלי, פריז
1999 - "הסטודיו שאין לי בתל אביב", גלריה משרד בתל אביב (מיצב)
2002 - "הריח של הזיכרון", גלריה White Elephant, פריז
2003 - "צליחה", הגלריה של המכון הצרפתי, דרזדן, גרמניה
2008 - "תבליט זיכרון – דבק ספרים", גלריה ד.ש. דנון, תל אביב
2009 - "TO UNDO", מיצב חלון, גלריה טובה אוסמן, תל אביב
2010 - "שטח מעבר", מוזיאון תל אביב לאמנות (קטלוג)
2011 - "(בשבח הקו"), גלריה משרד בתל אביב (מיצב/תערוכה)
2013 - "על השכחה", גלריה ליטבק, תל אביב
2015 - "מ-פה", קיר אמן, מקום לאמנות בקרית המלאכה, תל אביב
2016 - "FAVORITE WORKS OF ART כ-רדי מייד", בית האמנים תל אביב (עם דב אור-נר).
2018- 2019 "קיר תחקירי", גלריה גרנד ART, חיפה. אוצרת: שירלי משולם
2020 - "אנא יהודי – ערבי, אנא בנתו", תערוכת יחיד במסגרת "הונאכ-הון", אום אל פחם. אוצרת: לילך צפרוני - "שיבושים בזמן ובמקום", תערוכת יחיד במסגרת "המרכזית 1,חיפה", פירמידה, חיפה. אוצרת: שירלי משולם
2022 - "אזור שוליים", גלריה מחניים. ליווי אוצרותי: נאוה הראל שושני  - "תנודות עזות", חלל לאמנות – פרישמן 46, תל אביב. אוצרת: שירלי משולם
תערוכות קבוצתיות נבחרות

1993 - "הסלון ה-19 על שם לוסי פור", גלריית בית הנבחרים, פריז
1994 - גלריה רידרסוויק, סטוקהולם, שוודיה
1996 - Levallois-Perret", "ltinéraires 96, לוואלואה-פארה, צרפת (קטלוג)
1996 - "Salon de Monrouge", מונרוז', צרפת
1997 - גלריה ארז'נטיי, ווטרלו, בלגיה.
1997 - "VIlles et Mégapoles- Regards, Sciance et Art", על מדע ואמנות, C.N.R.S, עיריית פריז 16
1997 - "Salon de Mai", אספאס אייפל-בראנלי, פריז (קטלוג)
1998 - "אמנות ישראלית עכשווית, Kultur Zentrum beI den Minoriten", גראץ, אוסטריה
1998 - "הסלון ה-17 לאמנות פלסטית של מארן לה ואלה", צרפת
2000 - גלריה קלוד קלמן, אספאס רשי', פריז
2000 - "הסלון ה-19 לאמנות פלסטית של מארן לה ואלה", צרפת (מיצב)
2000 - ""Paris par le coeur גלריה Haut pavé, פריז (קטלוג)
2002 - "סלון לאמנות עכשווית Grands et Jeunes ďAujourďhui, אספאס אייפל-ברנלי פריז (קטלוג)
2003 - גלריה Am Tunnel, לוקסמבורג
2003 - גלריה White Elephant, פריז
2004 - "Outside In", תערוכת התרמה של ה-B.F.A.M.I. מוזיאון תל אביב, גלריה סות'ביס, לונדון (קטלוג)
2004 - מרכז לאמנות בונדברג, אוסטרליה
2006 - "שלש נשים ומקום", גלריה "ויטרינה", המכון האקדמי הטכנולוגי, חולון
2007 - "דור המדבר", הקיבוץ – גלריה לאמנות ישראלית, תל אביב
2008 - "הביאנלה השנייה לציור", גלריה דבורי, קרואטיה
2009 - "לא בהכרח נשי(?)", גלריה פירמידה, חיפה (מיצב: "TO UNDO – TO DO")
2009 - "נשר של כתובת קעקע", גלריה ד.ש. דנון, תל אביב
2010 - "צבע טרי 3", היריד הישראלי לאמנות עכשווית, האנגר נמל יפו, גלריה משרד בתל אביב
2010 - "מראה –מראה 3", גלריה טובה אוסמן, תל אביב
2011 - "זיכרונות שקטים", גלריה משרד בתל אביב
2011 - "צבע טרי 4", היריד הישראלי לאמנות עכשווית, גלריה משרד בתל אביב
2013 - "רישומי כתב", מוזיאון וילפריד ישראל, הזורע
2014 - "לכודים?", אירוע אמנות בקיבוץ גלויות 45, תל אביב
2015 - "אולי ביום שני, אולי ביום שלישי", מקום לאמנות בקרית המלאכה, תל אביב
2016 - "קיר אמן X9-טקסטים", מקום לאמנות בקרית המלאכה, תל אביב
2016 - "שברירי", גלריה ZDSLU, לובליאנה, סלובניה
2016 - "אופק חדש לאופקים חדשים", משכן לאמנות עין חרוד
2017 - "לבן על לבן: ממלביץ' ועד היום", מוזיאון מאנה-כץ, חיפה
"אמנות עכשיו: פנים-חוץ, אמנים ישראלים עכשוויים, בית דנצ'וב, פלובדיב, בולגריה.
2018 - "(מ)ציירות נוף", בית האמנים תל אביב. "Something old, something new,
something borrowed, somethig blue", מקום לאמנות בקרית המלאכה, תל אביב.
"צנדוקו", ספריית אוניברסיטת חיפה.
2019 - "עבודה, עובדים ומרחבי עבודה", גלריה גרנד ART, חיפה
״נשים יוצרות מציאות ", בית האמנים ראשון לציון.
"Work and Workers Right, Transform Europe, וינה, אוסטריה.
2020 - Democracy Today Brick 5 Turnhall, וינה, אוסטריה.
"המרכזית 1, חיפה", פירמידה-מרכז לאמנות עכשווית, חיפה.
"ז/נ", זוזו – גלריה להנעה תרבותית, עמק חפר.
״נשים יוצרות מציאות -עמק יזרעאל", גלריה חנקין, כפר יהושע.
"הונאכ-הון", תערוכות בבתים באום-אל-פחם בשיתוף גלריה אום-אל פחם.
מענקים ופרסים

1990 - פרס ויצו לאמן צעיר, פריז
2003 - ציון לשבח של חבר השופטים ב- "סלון לאמנות עכשווית "Dammarie-lés-Lys, צרפת
2005 - מענק לאמן מצטיין, המשרד לקליטת עלייה, מחלקה לאמנים וספורטאים, ישראל.
אוספים

אוסף חוזה מוגרבי Jose Mugrabi, מנשה קדישמן, בנק לאומי לישראל, גלריה משרד בתל אביב, גלריה ליטבק.
אוספים פרטיים בצרפת, שוודיה, בלגיה, אנגליה, גרמניה, קנדה, ארצות הברית וישראל.
סירה, 2011, אקריליק, פסטל שמן, פסטל יבש, אבקת שפכטל, חול, נסורת, נייר משי, עפרונות ודיו על בד, צילום: אבי חי
כל המרסל שבעולם, Tous les Marcels du monde, 2012, אקריליק, צבע תעשייתי, פסטל שמן, פסטל יבש, אבקת שפכטל, חול, נסורת, אדמה ועפרונות על עץ לבוד, צילום אבי חי