stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוטה סטארס
הערות שוליים

↑  אנהיים אמיגוס, באתר remembertheaba.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין אנהיים לאוקלנד, באתר basketball-reference.com
↑  לוס אנג'לס סטארס, באתר remembertheaba.com
↑  יוטה סטארס, באתר remembertheaba.com
↑  חברי הסטארס נזכרים בזכיית אליפות עונת 1971, באתר sltrib.com,‏ 18 במאי 2011
↑  סטטיסטיקות סדרת הגמר בין יוטה לקנטקי, באתר basketball-reference.com
↑  איך מוזס מלון דילג על הקולג' כדי להציל את משפחתו, באתר וושינגטון פוסט, 14 בספטמבר 2015
↑  הבעלים של הסטארס מפסיק את פעילות הקבוצה, באתר הניו יורק טיימס, 2 בדצמבר 1975
↑  הספיריטס מצרפים את הכוכבים של הסטארס, באתר הניו יורק טיימס, 3 בדצמבר 1975
זלמו בייטי, כוכב הזכייה באליפות עונת 1971
טמקת

חגיגות טמקת במרחצאות פאסילידס בגונדר
איש דת נוצרי נושא תבות בחגיגות טמקת בגונדר, אתיופיה
טמקת (געז ጥምቀት; התגלות) נקרא גם אסתרעייו ("מאורע") ואפיפנייה (יוונית 'Eπιφάνεια) הוא חג ההתגלות הנחוג בכנסייה האורתודוקסית האתיופית ביום העשירי בחודש טר לפי לוח השנה האתיופי, המקביל ל-19 בינואר, או ל-20 בינואר בשנה מעוברת.
טמקת מעלה על נס את טבילת ישו בנהר הירדן, ועל כן נערכים בו טקסים המשחזרים את ההטבילה. במהלך אירועי החג, התבות, העתק-הדמיה של לוח עשרת הדיברות או של ארון הברית, השמור בכל כנסייה אתיופית, נעטף בבדים עשירים, ונישא בתהלוכה על ראשו של כהן הדת. התבות, שבדרך כלל אינו מוצג לראווה בפני המוני המאמינים, מסמן את גילויו ברבים של ישו כמשיח, בהגיעו להיטבל בידי יוחנן המטביל. בליל הטמקת צמים המאמינים משקיעה ועד זריחה. הטקס נערך ליד נהר או מקווה מים מוקדם מאוד לפנות בוקר, ולקראת שחר המים מבורכים ומותזים על המאמינים. חלק מהמשתתפים נכנסים אל המים וטובלים בהם את כל גופם, ובכך מחדשים באופן סמלי את ברית טבילתם. מעשה זה אינו עולה מבחינה דתית כדי טבילה נוספת, שכן כאמור בתפילת אני מאמין, מצהירים המאמינים כי הם נטבלים פעם אחת למחילת חטאיהם. עם זאת, הטקס גרם לנוסעים אירופים מוקדמים שהזדמנו אליו, לפרש את מעשי המאמינים כסותרים את הצו הדתי. לקראת צהרי היום מוחזר התבות אל הכנסייה בתהלוכה המלווה בריקוד ובזמרה.
ראו גם

תבות
חג ההתגלות
הכנסייה האורתודוקסית האתיופית
טורעאן

נשיא המדינה ראובן ריבלין מעניק את "אות הנשיא לחינוך לשותפות" לשנת תשע"ז 2016/17 לראש המועצה המקומית טורעאן עימאד דחלה, נובמבר 2017
טורעאן (בערבית: طرعان, תעתיק מדויק: טרעאן. נכתב לעיתים גם: תֻּרְעָן, תורען, טורען) היא מועצה מקומית ערבית בגליל התחתון במחוז הצפון בישראל. הכפר הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1959. טורעאן שוכנת בסמוך לכביש 77 המוביל מנצרת לטבריה, בסמוך למחלף גולני. נכון ל-2021, רובם המכריע של תושבי תֻּרְעָן הם ערבים-מוסלמים (89%), לצד מיעוט של ערבים-נוצרים (11%).
היסטוריה

יש סברה שהשם נוצר כהלחם של שתי מילים בארמית: טור [הר] ו עאן [צאן] על שום האזור ההררי שמצפון והעמק הפורה שמדרום.
טורעאן שוכנת על מקומו של יישוב קדום מהתקופה הרומית-ביזנטית בשם תירען. תעודה צלבנית מהמאה ה-13 מספרת על יישוב בשם טורעאן.
העמק מול הכפר נקרא כיום בקעת תרען, אך בעבר השם בערבית היה מָרְג' א-סוּנְבּוּל - עמק השבולת. על פי המסורת הנוצרית, זה היה המקום המתואר בספרים הבשורה על פי לוקס וכן הבשורה על פי מתיה "וַיְהִי בָּיוֹם הַשַּׁבָּת הַשֵּׁנִית לִסְפִירַת הָעֹמֶר עָבַר בֵּין הַשָׂדוֹת וַיִּקְטְפוּ תַלְמִידָיו מְלִילֹת וַיְפָרְכוּ אֹתָן בִּידֵיהֶם וַיֹּאכֵלוּ. וַאֲנָשִׁים מִן־הַפְּרוּשִׁים אָמְרוּ אֲלֵיהֶם לָמָה אַתֶּם עֹשִׂים אֵת אֲשֶׁר לֹא יֵעָשֶׂה בַּשַּׁבָּת...". ובדורות קדומים היו עולי הרגל אוספים בו שיבלים.
ביולי 1187 עבר חלק מהצבא הצלבני שנע מציפורי לטבריה דרך עין תירען, ובהמשך הדרך פגשו את צבאו של צלאח א-דין בקרב קרני חיטין.
במפקד האוכלוסין העות'מאני מ-1596 נמנו בכפר 48 בתי-אב, כולם מוסלמים. הכפר מופיע (במיקום שגוי) במפה של הקרטוגרף הצרפתי פייר ז'אקוטן משנת 1799. החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר בשנת 1870, והעריך שגרו בו 350 מוסלמים ו-200 "יוונים".
במלחמת העצמאות נכבש הכפר על-די היישוב היהודי ב-18 ביולי 1948, במהלך החלק השני של מבצע דקל של צה"ל. באותה עת ברחו חלק מתושביו ופליטים מכפרים סמוכים התיישבו בבתים שהתרוקנו.
אוכלוסייה

על פי מפקד האוכלוסין של שנת 1931, היו בטורעאן 961 תושבים, מתוכם 693 מוסלמים ו-268 נוצרים. כן נספרו 188 בתים נושבים. במפקד האוכלוסין של שנת 1973, היו ביישוב 4,080 תושבים. רוב הנוצרים היו מהעדה היוונית-קתולית, ומיעוטם מהעדה היוונית-אורתודוקסית. בשנים 2001–2010 שיווק מינהל מקרקעי ישראל מגרשים למחוסרי דיור תושבי הכפר בהגרלה ובמכרזים, כדי להתמודד עם המחסור בדיור בכפר.

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים בטורעאן 15,101 תושבים (מקום 137 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.4%‏.   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 76.8%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 7,407 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
ראשי מועצה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראש המועצה הנוכחי הוא מאזן עדוי (אבו מחמוד).
מאזן עדוי
עימאד דחלה
מחמוד עדוי
יונס נסאר
ד'אהר דחלה
נאג'י נסאר
יעקב זוהר
גלריית תמונות

מבט כללי מדרום על הכפר
מסגד אבו בכר א-סאדיק, נבנה בשנת 2003
רחוב ביישוב
כיפת המסגד המרכזי
בניין המועצה המקומית
ראו גם

עין תורעאן
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
1 2 3 4 5  לטבלת הדירוג המלא.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
1 2  זאב וילנאי, אריאל - אנציקלופדיה לידיעת א"י, ת"א: עם עובד, 1976, עמ' 2622-2621
↑  הערך "טורעאן" באתר "מפה"
↑  ו', פסוק 1, הבשורה על פי לוקס
↑  י"ב, הבשורה על פי מתיה
↑  בנימין זאב קדר, קרב קרני-חטין: מבט אחר
↑  פרופיל טורעאן באתר הלמ"ס
| דגל ישראל מחוז הצפון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת רמת הגולן • נפת צפת • נפת עכו • נפת כנרת • נפת יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| ערים | בית שאן • טבריה • טמרה • יקנעם עילית • כרמיאל • מגדל העמק • מעלות-תרשיחא • נהריה • נוף הגליל • נצרת • סח'נין • עכו • עפולה • עראבה • צפת • קריית שמונה • שפרעם • מע'אר | מפת מחוז הצפון |
| מועצות מקומיות | אבו סנאן • אכסאל • אעבלין • בועיינה-נוג'ידאת • בוקעאתא • ביר אל-מכסור • בית ג'ן • בסמת טבעון • בענה • ג'דיידה-מכר • ג'וליס • ג'ש (גוש חלב) • דבורייה • דיר חנא • דיר אל-אסד • זרזיר • חורפיש • חצור הגלילית • טובא-זנגרייה • טורעאן • יאנוח-ג'ת • יבנאל • יסוד המעלה • יפיע • ירכא • כאבול • כאוכב אבו אל-היג'א • כסרא-סמיע • כעביה-טבאש-חג'אג'רה • כפר ורדים • כפר יאסיף • כפר כמא • כפר כנא • כפר מנדא • כפר תבור • מג'ד אל-כרום • מג'דל שמס • מגדל • מזרעה • מטולה • מסעדה • מעיליא • משהד • נחף • סאג'ור • ע'ג'ר • עיילבון • עילוט • עין מאהל • עין קנייא • פסוטה • פקיעין • קצרין • ראמה • ראש פינה • ריינה • רמת ישי • שבלי - אום אל-גנם • שלומי • שעב | מפת מחוז הצפון |
| מועצות אזוריות | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף • מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| מועצה מקומית תעשייתית | מגדל תפן | מפת מחוז הצפון |
| יישובים לשעבר | אבוקה • אחוזת נפתלי • אתגר • גבעות זייד • מחנה ישראל • שייח' בראק | מפת מחוז הצפון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467835705171
חוק עשר השנים

חוק עשר השנים (באנגלית: Ten Year Rule) היה עיקרון מדיניות ביטחונית שהונהג על ידי ממשלת בריטניה ב-1919, לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה. עיקרון זה קבע כי הממלכה המאוחדת תתכנן את תקציב הביטחון שלה מתוך הנחה שלא תהיה מלחמה משמעותית בעשר השנים הקרובות. חוק זה השפיע על תכנון וביצוע תקציבי הביטחון והכנת הכוחות המזוינים של בריטניה לאורך התקופה שבין שתי מלחמות העולם.
הרקע לחוק

לאחר ההרס והקורבנות העצומים של מלחמת העולם הראשונה, חיפשה בריטניה דרכים להפחית את הוצאות הביטחון שלה ולהתמקד בשיקום כלכלי וחברתי. השלטון הפוליטי בבריטניה, שהיה תחת הנהגתו של ראש הממשלה דייוויד לויד ג'ורג', ביקש להימנע מסכסוכים צבאיים נוספים ולהשקיע בשיקום הכלכלה והחברה. על רקע זה, נולד הרעיון של חוק עשר השנים.
עיקרי החוק

הנחה בסיסית: בריטניה תתכנן את תקציב הביטחון שלה מתוך הנחה שלא תהיה מלחמה משמעותית בעשור הקרוב.
קיצוצים בתקציב הביטחון: על פי החוק, תקציב הביטחון קוצץ באופן משמעותי, וההשקעה בכוחות המזוינים הוקטנה.
הגבלות על פיתוח נשק ותחמושת: הוגבלו תוכניות לפיתוח והצטיידות בנשק מתקדם ובתחמושת.
התמקדות בהגנה ולא בהתקפה: המדיניות התמקדחה בחיזוק ההגנה הפנימית ולא בתכנון פעולות התקפיות מחוץ לגבולות המדינה.
השפעות החוק

ירידה בכוח הצבאי: הקיצוצים הביאו לירידה במספר החיילים, באיכות האימונים ובהצטיידות הכוחות המזוינים.
הזנחת הטכנולוגיה הצבאית: ההשקעה המוגבלת בפיתוח טכנולוגיות צבאיות חדשות גרמה לפיגור טכנולוגי ביחס למדינות אחרות, שהחלו להתחמש ולהתכונן למלחמה אפשרית.
תפיסה של ביטחון כוזב: המדיניות יצרה תחושה של ביטחון כוזב, כשבריטניה האמינה שלא תעמוד בפני איום צבאי משמעותי בעשור הקרוב.
ביקורת ושינוי המדיניות

החוק ספג ביקורת מצד גורמים שונים, שראו בו מהלך מסוכן העלול להעמיד את בריטניה בפני איום צבאי לא מוכנה.
עם עליית המתחים הבינלאומיים בשנות ה-30, ובמיוחד לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה בשנת 1933, החלה ממשלת בריטניה להבין את הצורך בהיערכות מחודשת. בשנות ה-30 המאוחרות, החלה בריטניה להגדיל שוב את תקציב הביטחון ולהשקיע בהכנות למלחמה אפשרית, אך רבים טענו כי המאמצים הללו היו מאוחרים מדי.
סיכום

חוק עשר השנים היה מדיניות ביטחונית שנועדה להבטיח את השיקום הכלכלי והחברתי של בריטניה לאחר מלחמת העולם הראשונה, אך הוא הביא לקיצוצים משמעותיים בכוח הצבאי ובהכנות למלחמה. המדיניות שיצרה תחושת ביטחון כוזב, ובסופו של דבר, הובילה לכך שבריטניה מצאה עצמה בלתי מוכנה להתמודד עם האיומים שצצו בשנות ה-30 וה-40.
לאחר תקופת תקופות החוק הופעלה תוכנית התחמשות מחודשת של בריטניה.
לקריאה נוספת

John Ferris, Treasury Control, the Ten Year Rule and British Service Policies, 1919–1924, The Historical Journal 30, 1987-12, עמ' 859–883 doi: 10.1017/S0018246X00022354
הערות שוליים

1 2  Martin C Libicki, A ten-year rule for defense planning, Orbis 45, 2001-06-01, עמ' 387–399 doi: 10.1016/S0030-4387(01)00081-3
1 2 3  John Ferris, Treasury Control, the Ten Year Rule and British Service Policies, 1919–1924, The Historical Journal 30, 1987-12, עמ' 859–883 doi: 10.1017/S0018246X00022354
טור סטרטיגרפי

טור סטרטיגרפי של מפרץ סואץ
טור סטרטיגרפי של הגרנד קניון, אריזונה, ארצות הברית
טור סטרטיגרפי הוא מונח בגאולוגיה ובענף המשנה שלה, הסטרטיגרפיה, המתאר את החתך האנכי של יחידות סלע באזור מסוים בתרשימים ובמפות.
טור סטרטיגרפי טיפוסי מראה את רצף סלעי המשקע כאשר הסלעים העתיקים ביותר בחלק התחתון והסלעים הצעירים ביותר בחלקו העליון.
באזורים מורכבים יותר מבחינה גאולוגית, דוגמת אלו המכילים סלעים מותמרים, סלעי מחדר, העתקים ו/או אי התאמות, יכולים טורים סטרטיגרפיים לציין את המיקומים היחסיים של יחידות סלע אלו ביחס שביניהן. עם זאת, במקרים אלו, הטור הסטרטיגרפי יכול להיות או טור מבני, שבו יחידות הסלע מגובבות כפי שהן שנצפות בשטח לאחר שהועתקו ממקומם המקורי, או טור על פי זמן, שבו יחידות הסלע מגובבות על פי הסדר שבו נוצרו. הטור גם מראה את הליתולוגיה של יחידות הסלע.
טור סטרטיגרפי צריך להיות מורכב ממסגרות מרובעות קטנות המכילות את הסמל המזהה את סוג יחידת הסלע. שם יחידת הסלע ייכתב בצמוד למסגרת הרלוונטית. גובה כל מסגרת אמור לציין את עובייה היחסי ליחידות אחרות בטור. אם מסגרת מסוימת לא נכנסת לדף אחד נוהגים לפצל את הטור. את הגבול בין השכבות נוהגים לשרטט כקו אופקי למעט מקרים של יחידות סלע שנוצרות באופן בלתי אופקי בולט כמו מחדרים. הטור הסטרטיגרפי אמור גם לציין אי התאמות (כפי שמצוינת למשל אי ההתאמה הגדולה בשרטוט של הגרנד קניון משמאל) והעתקים. לעיתים נוהגים לציין את התקופות הגאולוגיות במקביל לשכבות (כפי שניתן לראות בטור הסטרטיגרפי של מפרץ סואץ מימין), וכמו כן מקובל לספק מפתח לתבניות הליתולוגיות המופיעות במסגרות.
חסדאי אבן שפרוט

| --- | --- |

אנדרטה לזכר אבן שפרוט בחאן, ספרד
 לידה:  915 חאן, אמירות קורדובה
 פטירה:  975 (בגיל 60 בערך) קורדובה, ח'ליפות קורדובה
 מדינה:  ח'ליפות קורדובה
 מקום מגורים:  קורדובה, ח'ליפות קורדובה
 כינויים נוספים:  "אבו יוסף"
 פעילות בולטת:  פיתוח כלכלת ספרד וקשרי החוץ, ותרומה גדולה לשגשוג הרוחני: "תור הזהב"
 מקצוע:  רופא
 תפקיד:  רופאו האישי של עבד אל רחמן, הממונה על סחר החוץ, דיפלומט בכיר.
 השקפה דתית:  יהדות 
 
חַסְדַאי אִבְּן שַׁפְּרוּט (915 – 975, ד'תרע"ה- ד'תשל"ה) היה מדינאי, שתדלן ורופא יהודי בן ימי הביניים. הוא חי בעיר קורדובה בספרד ושימש בתפקידים בכירים בחצר הח'ליף עבד אל רחמן השלישי. מכוח מעמדו פעל חסדאי למען יהודי ספרד ויהודי ארצות אחרות. הוא פעל גם למען ספרד כולה: הוא קידם שלום בין ספרד המוסלמית לספרד הנוצרית, ותרם לפיתוח כלכלתה.
מפת העיר חאן בה גדל חסדאי
פעילותו למען הקהילה היהודית סייעה במיצובה של ספרד כמרכז תרבותי ותורני ליהודים. הוא הזמין חכמים מבבל ומאפריקה הצפונית וסייע בהקמת ישיבות בספרד. בין החכמים שתמך בהם נודעים במיוחד מנחם בן סרוק ודונש בן לברט, שניהם בלשנים ומשוררים נודעים.
שנותיו הראשונות

חסדאי נולד בשנת 915 לספירה (ד'תרע"ה) למשפחה אמידה בקורדובה. אביו, יצחק בן עזרא (אנ'), היה מעשירי ומלומדי העיר חַאֵן (Jaén) שבספרד, ובנה את בית הכנסת ברובע היהודי בקורדובה.
חסדאי רכש בילדותו השכלה נרחבת בעברית, ערבית ולטינית. שליטתו בלטינית ראויה לציון כי השפה הייתה ידועה בתקופה זו רק לבכירי הכנסייה, את הלטינית למדוהו כמרים נוצרים מוסתערבים שחיו בספרד. נוסף לכך, ידע את שפת ה"רומנס", שהייתה ידועה לרוב בני אנדלוסיה הוא למד רפואה, ושקד בלימודו עד שנשאר רווק מחוסר זמן, הוא התפרסם מאוד כרופא מעשי מעולה, אך לא רק בעקבות כישוריו, חסדאי גילה את החומרים והתרכובת של התרופה ששמה "המושיע" (בפי היהודים, "פרוק"- בפי המוסלמים), מקור התרופה הוא עוד לפני תחילת הספירה, אז המציאה מתרידאטס אויפאטור, והיא נקראה "תריאקה". בזכות השכלתו הרפואית ושליטתו בשפות היוונית והלטינית, תרגם חסדאי ספרי רפואה מיוונית לערבית, ומרומית לערבית.
בחצר עבד אל רחמן

לאחר פרסומו, חסדאי משך את תשומת לבו של עבד אל רחמן השלישי, שליט ספרד המוסלמית והוא החליט למנותו לתפקיד רופאו האישי. חסדאי המציא את ה'דיאטה' הראשונה בעולם, כך על פי נשיא אגודת התרבות של העיר חאן בה נולד חסדאי. כשהכיר עבד אל רחמן את כישרונו וחכמתו של חסדאי הוא החליט למנותו לתפקיד מתורגמן ולאחר מכן לתפקיד הממונה על סחר החוץ. חסדאי היה אחראי להכנסת סכומים נכבדים לממלכה, והוא פיתח את סחר החוץ בצורה משמעותית.
בזכות הצלחתו בתפקיד הממונה על סחר החוץ, חסדאי קודם לתפקיד יועץ דיפלומטי בכיר. במסגרת תפקידו החדש נפגש חסדאי עם שגרירים זרים רבים. הוא גישר בין ספרד הנוצרית לספרד המוסלמית ושכנע את המושל הנוצרי לכרות ברית עם השליט אל רחמן, ולאחר מכן גם שכנע את אל רחמן להתחיל במשא ומתן שהביא בסופו של דבר לכריתת ברית בין חלקי ספרד. כריתת הברית שיפרה את מצבה של ספרד הנוצרית, שהייתה כה מיושנת עד כדי שאזרחים נוצרים ויהודים, היגרו לחלקה המוסלמי באופן עקבי.
יש האומרים שעבד אל רחמן השלישי נזהר שלא להעלות בדרגה את חסדאי יתר על המידה כדי שלא לעורר את זעמם של המוסלמים בממלכה.
ביחד עם לובנה הוא היה בין יזמי הקמת הספרייה במדינה אזאהרה.
התרומה ליהודים במסגרת התפקיד

עבד אל רחמן השלישי מינה את חסדאי להיות הממונה על היהודים בממלכתו (להיות ל'נגיד'), ובמסגרת תפקיד זה דאג ליהודים שלא ייפגעו.
לא זו בלבד, חסדאי ניצל גם את שאר משרותיו למטרת סיוע ליהודים, בספרד ובארצות אחרות. למשל, כשקיבל את שגרירה של האימפריה הביזנטית, הוא מחה בפניו על היחס הגרוע ליהודים והודות להתערבותו, שופר היחס ליהודים בימי כהונתם של הקיסר קונסטנטין ואשתו הקיסרית הלנה לקפנה (אנ'), כמו כן שיפר את מעמדם של יהודי טולושא שבצרפת, ואיטליה הדרומית - שם היהדות פרחה לאחר מכן גם ליהדות גרמניה סייע חסדאי בהתערבותו בעת ביקור יוהאנס מגורצה.
בתקופה זו, של המאה ה-10 בימי הביניים החלה שקיעת המרכז היהודי בבבל, אך חסדאי דאג לכך שיוקם מרכז תורני מחליף וממשיך בספרד.
הוא סייע בשיפור מעמדה של הקהילה היהודית בספרד ותרם לשגשוג הרוחני שלה, המכונה "תור הזהב". הוא הזמין תלמידים מבבל ללמוד בישיבות שבחלק המוסלמי בספרד, ורב מאיטליה שישמש כמנהיג רוחני בעיר קורדובה. בנוסף, הוא יזם הפצה של התלמוד הבבלי באמצעות העתקתו על ידי סופרים ששכר לשם כך.
הוא הכניס חכמים יהודים נוספים לחצר החליף. המפורסמים שבהם הם מנחם בן סרוק ודונש בן לברט, בלשנים ידועים שנחלקו ביניהם רבות. בשלב מסוים חסדאי לא רק תמך בדונש אלא תקף קשות את מנחם בן סרוק והפסיק לתמוך בו.
עניינו בכוזרים

בשנת 947 הגיע שליח מטעם הקיסר הביזנטי לקורדובה. חסדאי שאל אותו בנוגע לכוזרים. הלה סיפר לו על קשרי המסחר בין המדינות ועל המרחק ביניהן. חסדאי הטיל על יהודי בשם יצחק בר נתן להתלוות לשליחי הח׳ליף שיצאו חזרה אל קושטא, ומשם להמשיך לממלכת הכוזרים. באיגרת שכתב למלכה הלנה ובה ביקש שתקל על סבלם של יהודי דרום איטליה הוסיף בקשה שנייה, שתאפשר ליצחק בר נתן להפליג באונייה ביזנטית אל ארץ הכוזרים. בקיץ 948 יצא יצחק בר נתן יחד עם השליחים הספרדיים אל קושטא והגיש את איגרתו של חסדאי לזוג הקיסרי. ואולם, הקיסר הביזנטי, שביקש לבודד את ממלכת הכוזרים ולמנוע מגע בינה לבין מעצמות זרות סירב לבקשתו של חסדאי ונתן בידי השליחים איגרת ובה דברי הצטדקות. ואולם, ביושבו בקושטא פגש יצחק בר נתן ביהודי מלומד מממלכת הכוזרים וביקש ממנו להעלות על הכתב את ידיעותיו על תולדות הכוזרים, התגיירותם ויחסיהם עם המדינות השכנות. אותו יהודי נעתר לבקשה וכתב את המסמך בצורת איגרת אל חסדאי אבן שפרוט בלשון היוונית, ששימשה כשפת התרבות באותה העת בארצות הים השחור.
איגרת חסדאי אל מלך הכוזרים

איגרת חסדאי אבן שפרוט אל יוסף מלך הכוזרים היא חליפת מכתבים בין יוסף מלך הכוזרים ובין חסדאי אבן שפרוט.
באגרות אלה, שנוסחו כנראה על ידי מנחם בן סרוק, דנים השניים ביהדות, בנושאים יהודיים שונים ובהיסטורית התגיירותם של הכוזרים, בני עם טורקי שמלכם בולאן התגייר במאה השביעית ואיתו 6,000 מנתיניו (בעיקר בני מעמד האצולה). האיגרות מספקות מידע על צאצאי הכוזרים שהתגיירו ומתארות את ממלכת הכוזרים ואת תולדותיה לפני שנחרבה במאה ה-13 לספירה.
חליפת המכתבים הזו אימתה לכאורה את קיומה של ממלכת הכוזרים, אולם רבי יהודה בן ברזילי הברצלוני מתייחס אליהם בספרו ומפקפק באמינותם, "לא ידעתי אם אמת היה הדבר שנתגיירו הכוזרים שהם מבני תוגרמה או לא".
רבי יהודה הלוי ביסס על סיפור הממלכה את ספרו "הכוזרי".
אחרי מות עבד אל רחמן

אחרי מותו של הח׳ליף עבד אל רחמן, מונה לתפקיד בנו, חכִּּים. גם אז חסדאי המשיך בתפקידו כמקודם, עד שנפטר בשנת 975, בגיל 60.
עם סיום עידן החצרנים יהדות ספרד הידרדרה, וניתן להגיד שתקופתם הטובה ביותר של היהודים בספרד של ימי הביניים הייתה בזמן החצרנים היהודים.
הנצחה

על שמו של חסדאי קרויים היום כמה רחובות, בין השאר בירושלים, בתל אביב, בבני ברק, בבאר שבע ובהרצליה. בנוסף, בית הכנסת הנמצא ברובע היהודי הישן בקורדובה נבנה על ידי אביו של חסדאי.
ראו גם

תור הזהב של יהדות ספרד
שמואל הנגיד
ממלכת הכוזרים
לקריאה נוספת

"קורות היהודים בספרד המוסלמית", אליהו אשתור.
הערות שוליים

↑  א. אשתור, קורות היהודים בספרד המוסלמית, חלק א', עמ' 111, הוצאת ספרים קריית ספר בע"מ
↑  א. אשתור, קורות היהודים בספרד המוסלמית חלק א', עמ' 111, הוצאת ספרים קריית ספר בע"מ
↑  א. אשתור, קורות היהודים בספרד המוסלמית, חלק א', עמ' 112, הוצאת ספרים קריית ספר בע"מ
↑  ארכיון 4 במאי 2014, באתר קטעים בהיסטוריה (ארכיון)
↑  ד"ר א. גולדשטיין, ד"ר מ. שכטר, "אוצר הרפואה והבריאות", הוצאת דביר, תל אביב, 1955, פרק : "רופאים יהודים במשך הדורות", ערך : אבן שפרוט חסדאי הנשיא, עמוד 1597
↑  «En este momento son necesarios líderes abiertos como Ben Shaprut», Jaén - Ideal (בספרדית)
↑  ישראלה הלזנר, מתיה קם, חסדאי אבן שפרוט, באתר "תרבות•il"
↑  א. אשתור, קורות היהודים בספרד המוסלמית, כרך א', עמ' 112, הוצאת ספרים קריית ספר בע"מ
↑  א. אשתור, קורות היהודים בספרד המוסלמית, כרך א', עמוד 112, הוצאת ספרים קריית ספר בע"מ
↑  חווה ליאון, גלות ירושלים אשר בספרד, משרד החינוך והתרבות, התשנ"א (1991)
↑  בלפור חקק, האגף לתכניות לימודים, חינוך על הפרק, כרך 12- דמויות מיהדות ספרד, משרד החינוך והתרבות, המינהל הפדגוגי, האגף לתכניות לימודים, ירושלים, התשנ"ב
↑  גאיו שילוני, "דע את עצמך"- יהודי איטליה, מרכז ההסברה, שירות הפרסומים, דפוס הממשלה, ירושלים, התשמ"ה (1985)
↑  א. אשתר, קורות היהודים בספרד המוסלמית, הוצאת ספרים קריית ספר בע"מ
↑  בלפור חקק, האגף לתכניות לימודים, חינוך על הפרק, כרך 12- דמויות מיהדות ספרד, משרד החינוך והתרבות,המנהל הפדגוגי, האגף לתכניות לימודים
↑  פרק 99: חסדאי אבן שפרוט – מייסד תור הזהב (פודקאסט היסטוריה) – קטעים בהיסטוריה, באתר historia.co.il
↑  אשתור, א. (1966).קורות היהודים בספרד המוסלמית. ירושלים: קרית ספר. עמ׳ 137-136.
↑  "כוזרים", אינצקלופדית "יבנה- האנציקלופדיה לנוער", כרך 8 עמ' 37, 1995
↑  אלי אשד, כוזרים וישראלים, ארץ הצבי
↑  ח"ה בן-ששון, פרקים בתולדות היהודים בימי הביניים, עמ' 146, הוצאת דביר
| ממלכת הכוזרים |
| --- | --- | --- |
| עדויות | סיפור ההתגיירות במכתבים הכוזריים • מכתב שכטר • מכתב קייב |  |
| אישים (אנ') | חסדאי אבן שפרוט • יוסף, מלך הכוזרים • בולאן |  |
| ספרות בנושא | הכוזרי • השבט השלושה עשר • מטה דן • מילון הכוזרים • אבירי הדרך • ממלכה במבחן • (איסתרק • מהללאל • יוזבד • פדהאל) • עם נסוך תרדמה • מקום קטן עם דבי • אל הרקיע השביעי • כזריה – תולדות ממלכה יהודית באירופה |  |
| שונות | תאוריות הקשר על הכוזרים והיהודים • איטיל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262470705171  PLWABN: 9810602129805606  BnF: cb162284792 (data)  GND: 10435724X  ISNI: 0000 0001 1985 4362  LCCN: n81039899  NTA: 301159793  SELIBR: 248958  SUDOC: 159678862  VIAF: 97222460   WorldCat (עם VIAF): 97222460 
מפת ממלכת כוזר
יוטה נקאיאמה

יוטה נקאיאמה (ביפנית: 中山 雄太; נולד ב-16 בפברואר 1987) הוא כדורגלן יפני, המשחק בעמדת הבלם במאצ'ידה זלביה.
קריירת מועדונים

נקאיאמה התחיל את הקריירה שלו בקאשיווה רייסול. ב-23 ביוני 2015, נקאיאמה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–1 נגד גמבה אוסקה וזמן קצר לאחר מכן הושאל לקבוצת צעירי הליגה היפנית מהליגה השנייה ביפן. בעונת 2016, נקאיאמה הפך לשחקן הרכב בקאשיווה. ב-13 ביולי 2016, נקאיאמה הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 3-3 נגד סנפרסה הירושימה.
ב-14 ביולי 2019, חתם בזוולה מליגת העל ההולנדית.
ב-15 ביולי 2022 חתם בהאדרספילד טאון.
ב-14 באוגוסט 2024 חתם במאצ'ידה זלביה.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, נקאיאמה שיחק בנבחרת יפן בכדורגל עד גיל 20 והשתתף עימה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2017.
ב-17 ביוני 2019, נקאיאמה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק נגד צ'ילה, במסגרת קופה אמריקה 2019.
נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר מונדיאל 2022, אך לבסוף נגרע מהסגל לטורניר בשל פציעה.
נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר גביע אסיה 2023.
הערות שוליים

↑  Hajime Moriyasu announces Japan squad for World Cup באתר The Japan Times, ‏ 1 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  🔹𝗦𝗔𝗠𝗨𝗥𝗔𝗜 𝗕𝗟𝗨𝗘🔹⚽メンバー発表⚽ בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל היפנית, 1 בינואר 2024 (ביפנית)
| נבחרת יפן – קופה אמריקה 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 קוואשימה •  2 קוגיושה •  3 נקאיאמה •  4 איטקורה •  5 נ. אואדה •  6 ווטנאבה •  7 שיבסאקי •  8 איטו •  9 מאדה •  10 נקאג'ימה •   11 מיושי •  12 קוג'ימה • 13 א. אואדה •  14 הארה • 15 סוגה • 16 טומיאסו • 17 מאטסומאטו • 18 אוקזאקי • 19 איוואטה • 20 אבה • 21 קובו • 22 טאטסוטה • 23 אוסאקו • מאמן: מוריאסו |  1 קוואשימה •  2 קוגיושה •  3 נקאיאמה •  4 איטקורה •  5 נ. אואדה •  6 ווטנאבה •  7 שיבסאקי •  8 איטו •  9 מאדה •  10 נקאג'ימה •   11 מיושי •  12 קוג'ימה • 13 א. אואדה •  14 הארה • 15 סוגה • 16 טומיאסו • 17 מאטסומאטו • 18 אוקזאקי • 19 איוואטה • 20 אבה • 21 קובו • 22 טאטסוטה • 23 אוסאקו • מאמן: מוריאסו | יפן |
| נבחרת יפן – אולימפיאדת טוקיו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 אוסאקו •  2 סאקאי •  3 נקאיאמה •  4 איטקורה •  5 יושידה •  6 אנדו •  7 קובו •  8 מיושי •  9 מאדה •  10 דואן •   11 מיטומה •  12 טאני • 13 הטאטה •  14 טומיאסו • 15 האשיוקה • 16 סומה • 17 טנאקה • 18 אואדה • 19 האיאשי • 20 מצ'ידה • 21 סקו • 22 סוזוקי • מאמן: מוריאסו |  1 אוסאקו •  2 סאקאי •  3 נקאיאמה •  4 איטקורה •  5 יושידה •  6 אנדו •  7 קובו •  8 מיושי •  9 מאדה •  10 דואן •   11 מיטומה •  12 טאני • 13 הטאטה •  14 טומיאסו • 15 האשיוקה • 16 סומה • 17 טנאקה • 18 אואדה • 19 האיאשי • 20 מצ'ידה • 21 סקו • 22 סוזוקי • מאמן: מוריאסו | יפן |
| נבחרת יפן – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 מאקאווה •  2 סוגאווארה •  3 טאניגוצ'י •  4 איטקורה •  5 מוריטה •  6 אנדו •  7 מיטומה •  8 מינאמינו •  9 אואדה •  10 דואן •   11 הוסויה •  12 נוזאווה • 13 נקמורה •  14 ג'. איטו • 15 מצ'ידה • 16 מאיקומה • 17 הטאטה • 18 אסאנו • 19 נקאיאמה • 20 קובו • 21 ה. איטו • 22 טומיאסו • 23 סוזוקי • 24 וטאטנבה • 25 מאדה • 26 סאנו • מאמן: מוריאסו |  1 מאקאווה •  2 סוגאווארה •  3 טאניגוצ'י •  4 איטקורה •  5 מוריטה •  6 אנדו •  7 מיטומה •  8 מינאמינו •  9 אואדה •  10 דואן •   11 הוסויה •  12 נוזאווה • 13 נקמורה •  14 ג'. איטו • 15 מצ'ידה • 16 מאיקומה • 17 הטאטה • 18 אסאנו • 19 נקאיאמה • 20 קובו • 21 ה. איטו • 22 טומיאסו • 23 סוזוקי • 24 וטאטנבה • 25 מאדה • 26 סאנו • מאמן: מוריאסו | יפן |
טור הוקון הולטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באוגוסט 1958 (בן 66) דראמן, נורווגיה 
 מידע כללי
 מדינה:  נורווגיה 
 משקל:  67 ק"ג 
 גובה:  1.75 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  סקי למרחקים 
 
טור הוקון הולטה (נורווגית: Tor Håkon Holte; נולד ב-1 באוגוסט 1958) הוא גולש סקי למרחקים נורווגי, אחיו של גאיר הולטה.
חייו

טור הוקון הולטה נולד בדראמן, וייצג את מועדון "הוקסונד יל" (Hokksund IL). הוא השתתף במספר תחרויות בינלאומיות בשנים 1982–1987. באליפות העולם של שנת 1985 הוא היה חבר בנבחרת נורווגיה שזכתה במדליית זהב בריצת שליחים 10*4 ק"מ. באותה אליפות הוא סיים במקום התשיעי בריצה ל-50 ק"מ.
באולימפיאדת חורף 1984 טור הוקון הולטה סיים במקום השמיני בריצה ל-15 ק"מ ובמקום הרביעי בתחרות השליחים. באולימפיאדת חורף 1988 הוא השתתף בריצות אישיות וסיים בעשירייה השנייה.
בתחרויות גביע עולם הוא עלה על הפודיום שבע פעמים בריצות אישיות, כולל שני ניצחונות בריצת 50 ק"מ.
טריקשוט
ראו גם

מרלין - דמות בדיונית של חברת DC קומיקס המתחרה