stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משטח קרבונטי
משטחים קרבונטיים בתיעוד הגאולוגי

חתך בסטרומטוליט (ימין) ובתרומבוליט (שמאל)
המשטחים הקרבונטיים הקדומים ביותר נוצרו בפרקמבריון לפני 3.45 מיליארד שנים, והם הורכבו מרצפים של סטרומטוליטים ותרומבוליטים. סטרומטוליטים הם מבנים סלעיים כדוריים הנוצרים משכבות קונצנטריות של כחוליות הלוכדות בוץ קרבונטי על קרקעית ים רדוד. המבנה השכבתי ניכר היטב בסטרומטוליטים, אך אינו נראה בתרומבוליטים שנוצרו באותו תהליך.
סטרומטוליטים היו היחידים שתרמו לבניית משטחים קרבונטיים במשך כמעט 3 מיליארד שנים, עד המפץ הקמבריוני המציין את המעבר מהפרקמבריון לפנרוזואיקון ואת התפתחותם של בעלי חיים מורכבים. מהפלאוזואיקון החלו אורגניזמים נוספים לתרום להיווצרות משטחים קרבונטיים, בהם ברכיופודים (brachiopod) וצדפות, ובעיקר אלמוגים שהפכו לבוני-שוניות חשובים. דוגמאות למשטחים קרבונטיים קדומים מאותה עת הם הרי הדולומיטים שהיווצרותם החלה בטריאס, והמשטחים של הרי האטלס בדרום מרוקו שהחלו להיווצר בכמה מחזורים החל מהליאס.
משטחים קרבונטיים בתיעוד הגאולוגי > משטחים קרבונטיים בישראל

בישראל ניכרות הצפות ימיות ובנייה של משטחים קרבונטיים לכל אורכה, מן הגליל והכרמל בצפון, דרך השומרון והרי יהודה במרכז ועד הנגב. בכרמל נחשף מערך שוניתי בנחל מערות, ובמכתשים בנגב מתאפשרת הצצה למשטחים קרבונטיים ושוניות שנחשפו בעקבות סחיפה נרחבת.
חשיבות

למשטחים קרבונטיים חשיבות פלאונטולוגית הנובעת משימור ותיעוד המאובנים בסלעיהם. תיעוד זה מכיל מאובנים מנחים המאפשר לתארך שינויים בסביבת ההשקעה ואירועים בלוח הזמנים הגאולוגי.
חשיבות נוספת של משטחים קרבונטיים היא אקולוגית. הם מהווים חלק ממחזור הפחמן באמצעות אחסון של פחמן דו-חמצני בגאוספירה כמרכיב בסלעי המשקע. שחרור של פחמן דו-חמצני בתהליכי בליה והשפעתו על שינויים אקלימיים הוא נושא למחקר נרחב.
למשטחים קרבונטיים גם חשיבות כלכלית באשר הם מאחסנים מאגרי נפט, גז טבעי ומצבורי מתכות כבדות, בנוסף לשימוש שנעשה בהם בבנייה וברוקחות.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
סביבת היווצרות
מדף יבשתי
סלע משקע
לקריאה נוספת

עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9
עקיבא פלכסר, גיאולוגיה, יסודות ותהליכים, אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0
Encyclopedia of Geology, Richard C. Selley, Robin Cocks, Ian Plimer (Editors), Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3
Sedimentary Processes, Environments and Basins, Gary Nichols, Ed Williams, Chris Paola (Editors), International Association of Sedimentologists, 2007, ISBN 1-405-17922-8
Richard C. Selley, Applied Sedimentology, Academic Press, Second edition 2000, ISBN 0-12-636375-5
הערות שוליים

↑  המושגים "משטח קרבונטי" ו"מדף קרבונטי" משמשים לעיתים קרובות כמושגים נרדפים זה לזה, ר' Encyclopedia of Geology, כרך 4, עמ' 502
↑  אוטוכתוני – מבנה או מסלע המצוי במקום היווצרו
↑  שולי יבשת סבילים – אזור מעבר בין קרום יבשתי לקרום אוקייני של אותו לוח טקטוני, שלא מתקיימת בו געשיות
↑  Holocene lagoonal development in the isolated carbonate platforms off Belize
1 2  Encyclopedia of Geology, כרך 4, עמ' 504
↑  Carbonate factories: A conundrum in sedimentary geology
↑  פאצייס – צורה, מופע, מראה כללי, כלל המאפיינים של סלע
↑  Carbonate ramp Carbonate ramp depositional systems
↑  Applied Sedimentology, עמ' 247
↑  שונית במילון המונחים של האוניברסיטה הפתוחה
↑  שכבתיות מקורית נטויה במילון המונחים של האוניברסיטה הפתוחה
↑  Trace Elements record depositional history of an Early Archean Stromatolitic carbonate platform
↑  גאוספירה – כלל המערכות הסלעיות של כדור הארץ
↑  Global Co2-consumption by chemical weathering: What is the contribution of highly active weathering regions?
↑  Encyclopedia of Geology, כרך 4, עמ' 505
שלדו של קוקוליט הבנוי מלוחות קלציט זעירים
שונית "מפעל טרופי" מהקרטיקון בנחל מערות
חתך במבנה של משטחים קרבונטיים
חתך במשטח קרבונטי שוניתי
משטח קרבונטי שוניתי הנחשף במיורקה
מאובני אקסוגירות (Exogyra) במכתש חתירה
אורה שורצולד

| --- | --- |

שורצולד באוגוסט 2015
 לידה:  28 במאי 1944 (בת 80) תל אביב
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן (1 בנובמבר 2013) 
 בן או בת זוג:  יוסף שורצולד 
 
אורה (רוֹדְרִיג) שְוַרְצְוַלְד (נולדה ב-28 במאי 1944 בתל אביב) היא בלשנית ישראלית, מומחית בעברית ובלאדינו, פרופסור אמריטה באוניברסיטת בר-אילן, חברת האקדמיה ללשון העברית וחברה לענייני הספרדית-היהודית באקדמיה הממלכתית הספרדית (RAE). נשיאת האקדמיה הלאומית הישראלית ללאדינו.
כיהנה כנשיאת החוג הישראלי לבלשנות על שם חיים רוזן (תשס"א–תשס"ז), כנשיאת האגודה הישראלית לחקר שפה וחברה (תשס"ד–תשס"ז), וכיושבת ראש ועדת המקצוע ללשון העברית במשרד החינוך (תשס"א–תשע"ג).
ביוגרפיה

אורה (רודריג) שורצולד נולדה ב-28 במאי 1944 בתל אביב. אביה, נסים רודריג, היה סוכן ביטוח, ואמה, אסתר מלמד, הייתה עקרת בית. בילדותה למדה ספרדית-יהודית מפי סבה וסבתה, שעלו מטורקיה והתגוררו עם משפחתה שנים אחדות.
שורצולד למדה בתיכון לוינסקי בתל אביב. היא סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה ובלשון עברית במסגרת העתודה האקדמית ואחר כך תואר שני בלשון עברית באוניברסיטת בר-אילן. בין מוריה היו מנחם צבי קדרי, גד בן-עמי צרפתי, אהרן דותן, וחיים רוזן. היא כתבה את עבודת המוסמך בנושא "הגזרות העלולות במשנה על פי כתב יד לו בהשוואה למקרא ולארמית הארצישראלית" בהדרכת גדעון הנמן.
במקביל ללימודיה לתואר השני בבר-אילן למדה גם בחוג ללשון העברית באוניברסיטה העברית בירושלים אצל זאב בן-חיים, יחזקאל קוטשר, חיים רבין ושלמה מורג. את עבודת הדוקטור כתבה במחלקה לבלשנות באוניברסיטת טקסס באוסטין בנושא "Lexical representations, phonological processes and morphological patterns in Hebrew" בהדרכת רוברט ד' קינג (תשל"ג).
לאחר סיום הדוקטורט שבה ארצה והצטרפה לסגל המחלקה ללשון העברית וללשונות השמיות באוניברסיטת בר-אילן. שורצולד לימדה קורסים בנושאים מגוונים, כגון תורת ההגה והצורות, העברית החדשה, כתיבה אקדמית, לשון ספרות הילדים, בלשנות חברתית (סוציו-לינגוויסטיקה) ומגע בין העברית לספרדית-יהודית. בשנת תשמ"ג נתמנתה לפרופסור חברה ובשנת תשנ"ג – לפרופסור מן המניין. היא כיהנה בראשות המחלקה בשנים תשסו–תשס"ז ותשס"ט–תש"ע. הייתה חברה בוועדה המרכזת, בוועדת המשמעת, בוועדת המינויים, בוועדת הוצאת הספרים ובוועדה לתלמידי מחקר.
שורצולד לימדה גם במכללת תלפיות והייתה ראש המחלקה למדעי הרוח, ראש ועדת ההוראה, ראש ועדת המחקר וחברה בהנהלה האקדמית של המכללה.
בשנת תשס"ה נבחרה לחברה יועצת באקדמיה ללשון העברית, ובשנת תשע"א הפכה לחברה מלאה. משנת תשע"א היא יושבת ראש הוועדה למונחי הבלשנות.
הייתה מרצה-אורחת באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, באוניברסיטת יורק בטורונטו ובאוניברסיטת אמורי באטלנטה וכן חוקרת-אורחת באוניברסיטת אוקספורד ובאוניברסיטת הרווארד.
שורצולד היא כלת פרס לנדאו למדעים ולמחקר של מפעל הפיס לשנת 2015, בתחום חקר הלאדינו.
בשנת תשע"ג פרשה לגמלאות. היא מלמדת קורסים אחדים באוניברסיטת בר-אילן גם לאחר פרישתה.
אורה שורצולד העמידה תלמידים רבים בתחום הלשון העברית, בתחום המגע בין העברית לספרדית-יהודית, בבלשנות החברתית ובחקר התרגום. עם תלמידיה נמנים פרופ' מלכה מוצ'ניק, פרופ' רחל שיף-רוט, ד"ר חגית אביעוז, ד"ר איילת יפת, ד"ר אלונה כהן, ד"ר תמי יאיר, ד"ר אורית אור, ד"ר רקפת דילמון, ד"ר ניבי גומל, ד"ר דליה כהן-גרוס, ד"ר דרור בן-אריה, ד"ר אפרת שטיין, ד"ר צפורה שפירא, ד"ר עליזה לזרסון, ד"ר רחל ליברמן וד"ר רוביק רוזנטל.
היא נשואה ליוסף שורצולד, חוקר פסיכולוגיה חברתית-ארגונית, גם הוא פרופסור אמריטוס באוניברסיטת בר-אילן. לזוג בן ובת, ונכדים.
ביוגרפיה > מחקריה בעברית

אורה שורצולד היא מחלוצי התיאור הסינכרוני של דקדוק העברית בת זמננו. המורפולוגיה, הפונולוגיה, תצורת המילים ויחסי הגומלין בין המערכות האלה הם התחומים המרכזיים ביותר של מחקריה. שורצולד הגדירה את ההבחנה בין גזירה לנטייה, עמדה על התניות בבחירת צורת הנקבה וצורת הריבוי, על מעמדן של צורות ספציפיות, כגון הסיומת הזוגית ־ַיִים, סיומת ־וּת ומקור מוחלט בדקדוק ובמילון של העברית המודרנית, על משמעות הבניינים ועל זיקה בין ייחוד הצורה לייחוד המשמעות, כגון של בניין נפעל. היא תיארה את חוקי ההטעמה ואת חוקי צרורות העיצורים בלשון המדוברת. שורצולד ייחדה מחקר נרחב לחוקי בגדכפ"ת בעברית, בייחוד במערכת הפועל, בהיבט מורפו-פונולוגי וגם בהיבט בלשני-חברתי. היא עסקה בשאלת מעמדו של השורש בעברית בהיבטים מגוונים, ועמדה על מקום מבנה ההברה העברית כמזהה את היותה של המילה עברית.
אורה שורצולד נדרשה לכמה סוגיות תחביר: הגדרת הנשוא המורחב, התניות ליצירת משפט הייחוד, המשפט החסר והמשפט הסתמי, השמטת ב' היחס בביטויי זמן כמו "שנה שעברה" במקום "בשנה שעברה" ועוד.
שורצולד חקרה את הרכב אוצר המילים בעברית בת ימינו: את שיעורן של מילים מן הרבדים הקדומים, בעיקר מן המקרא, את משקל ההשפעה הזרה, את הקריטריונים הדקדוקיים לזיהוי היסודות השאולים ואת הדמיון בין המילים הזרות למילים לא משולבות כגון ראשי תיבות, שמות פרטיים, מילות משחק ומילות סלנג.
שורצולד דנה בסוגיות מגוונות של הבלשנות החברתית (סוציו-לינגוויסטיקה). היא כתבה סקירה רחבה על גוני הלשון המצויים בעברית בת זמננו על פי מוצאם של הדוברים, מעמדם החברתי, מינם, עיסוקיהם, דתם ורמת דתיותם ועל פי נסיבות השימוש בלשון.
אחדים ממחקריה נתייחדו ללשון ספרות הילדים, בפרט של עודד בורלא. בעקבות ניסיונה בהוראה ובהכוונת תוכניות הלימודים בלשון פרסמה שורצולד מאמרים על הנורמטיביות, על מדיניות הלשון ועל דרכי הוראת הדקדוק, הכתיב ואוצר המילים. היא כתבה גם סקירות על מצב המחקר בעברית החדשה לענפיו.
ביוגרפיה > מחקריה בלאדינו

עיקר עיסוקה של אורה שורצולד בספרדית-יהודית מתמקד בטקסטים ליטורגיים ורבניים.
בשנות השמונים, בדקה 48 מהדורות ונוסחים של תרגומי לאדינו לפרקי אבות שהתפרסמו מן המאה השש עשרה עד המאה העשרים באיטליה, בהולנד, בלונדון וברחבי האימפריה העות'מאנית באותיות עבריות ולטיניות, ועמדה על ההבדלים בין המהדורות. היא מצאה שיש הבדלים בין המהדורות לפי אוכלוסיית המשתמשים, המקום והזמן.
בהמשך חקרה שורצולד את תרגומי לאדינו להגדה של פסח ב-19 מהדורות שנכתבו באותיות עבריות. אחד הממצאים היה שתרגומי ההגדות מאיטליה דומים לתרגומי האימפריה העות'מאנית יותר מן התרגומים לפרקי אבות. לפי מסקנתה, מסורת הקריאה של ההגדה בחיק המשפחה שימרה את המסורת העתיקה יותר מאשר טקסט פרקי אבות שהיה למדני ונלמד בחברת גברים בלבד.
במחקריה על תרגומי הלאדינו לתנ"ך הוכיחה שורצולד שתרגומים אלו אינם ממשיכיהם של תרגומים ספרדיים בימי הביניים אלא ממשיכי מסורת תרגום מילולית בעל פה שהחלה בימי הביניים בקרב היהודים, ואילו כל אחד מתרגומי התנ"ך הספרדיים נעשה באופן עצמאי, גם אם מחבריהם היו יהודים.
במאמרים אחדים בדקה שורצולד את תכונותיהם המיוחדות של הכתבים הרבניים כגון ילקוט מעם לועז, תרגום "שולחן הפנים" (עיבוד ללאדינו של שולחן ערוך), תרגום חובת הלבבות וספרי מוסר, פרשנות והלכה אחרים.
אורה שורצולד עסקה גם בסידורי נשים בלאדינו, בפרט בסידור מסלוניקי מן המאה השש-עשרה מאת הרב מאיר באן בנשת מסלוניקי. שורצולד העתיקה את הסידור, תעתקה אותו לאותיות לטיניות, תרגמה אותו לעברית והקדימה לו תיאור מדעי, ואלדינה קינטנה הוסיפה מאמר על מאפייני הלשון של הסידור. הספר יצא לאור בהוצאת מכון בן-צבי.
שורצולד עמדה על יחסי הגומלין בין העברית לספרדית-יהודית בהיבטים רבים, החל בדרכי השילוב של הרכיב העברי והארמי בטקסטים בלאדינו מסוגות שונות וכלה בהשפעת הספרדית-היהודית על העברית המדוברת בת זמננו. במחקריה עם ד"ר דב הכהן נחקרו גם קטעי גניזה נדירים בלאדינו - נוסח של פרקי אבות מסלוניקי 1570 ככל הנראה, והלכות שחיטה מקושטא 1510, הספר הראשון שנדפס בלאדינו.
ספריה

דקדוק ומציאות בפועל העברי. הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן 1981.
תרגומי הלאדינו לפרקי אבות: עיונים בדרכי התרגום מלשון חכמים לספרדית-יהודית (עדה ולשון יג), מאגנס, ירושלים תשמ"ט.
שורצולד-רודריג אורה ומיכאל סוקולוף. מילון למונחי בלשנות ודקדוק. רכס, אבן יהודה תשנ"ב.
העברית בת-זמננו א, ב. יחידות 9–10 בקורס פרקים בתולדות הלשון העברית, החטיבה המודרנית. האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב תשנ"ד.
רשמי מחקר: הנחיות לכתיבת עבודה סמינריונית. מהדורה משופרת ומעודכנת, רמת גן תשע"ה.
Modern Hebrew. LINCOM EUROPA, München 2001.
פרקים במורפולוגיה עברית. 12 יחידות לימוד בארבעה כרכים, האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב תשס"ב.
מילון ההגדות של פסח בלאדינו (עדה ולשון כז), מאגנס, ירושלים תשס"ח.
סדר נשים: סידור תפילות בלאדינו, סלוניקי, המאה השש עשרה, מכון בן-צבי, ירושלים תשע"ב.
מחקרים בעברית בת זמננו, ירושלים: האקדמיה ללשון העברית תשע"ח, עורך הלשון: דוד הרבנד
משה חלמיש ואורה שורצולד, היצירה בספרד ומסורותיה, הוצאת אדרא, 2023
ספרים בעריכתה

אורה שורצולד יזמה וערכה שלושה ספרי יובל:
ספר הדסה קנטור – אסופת מחקרים בלשון, בעריכת אורה (רודריג) שורצולד ויצחק שלזינגר, רמת גן תשנ"ו
ספר רפאל ניר – מחקרים בתקשורת, בבלשנות ובהוראת לשון, בעריכת אורה (רודריג) שורצולד, שושנה בלום-קולקה, עלית אולשטיין, כרמל, ירושלים, תש"ס
ספר בן-ציון פישלר - מחקרים בלשון העברית ובהוראתה, בעריכת אורה (רודריג) שורצולד ורפאל ניר, תשס"א
שורצולד ערכה את כתב העת בלשנות עברית בשנים תשל"ד–תשל"ט ובשנים תשמ"ג–תשמ"ד; תשע"ה-תש"ף.
שורצולד עורכת היום את לאדינאר כתב עת למחקרים בספרות, במוזיקה ובהיסטוריה של דוברי הלאדינו.
היא נמנית עם עורכי האנציקלופדיה ללשון העברית ולבלשנות (EHLL) וכתבה ערכים רבים לאנציקלופדיה זו.
ספרים וחוברות נוספים בעריכתה
בצהרי יום ג', תקצירי ההרצאות בסמינריון המחלקתי בשנים תשנ"ה–תשנ"ו, אוניברסיטת בר-אילן
איגוד: מבחר מאמרים במדעי היהדות, כרך ג' בעריכת תמר אלכסנדר, יוסף טובי, זיוה עמישי-מייזלש ואורה שורצולד. האיגוד העולמי למדעי היהדות, ירושלים תשס"ח
דברי הכנס השמונה עשר של החוג הישראלי של החברה האירופית לבלשנות, חוברת 14, רמת גן 2002
דברי הכנס ה-20 - 22 של החוג הישראלי לבלשנות, חוברת 16, רמת גן 2007
תרגום לאדינו חדש לפרקי אבות, הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו, ירושלים 2018
כתיבי הלאדינו, הוצאת האקדמיה הלאומית הישראלית ללאדינו, דפוס נחליאלי, תל אביב (חוברת בעברית ובלאדינו)
ספר יובל

מחקרים בעברית החדשה ובלשונות היהודים מוגשים לאורה (רודריג) שורצולד, בעריכת מלכה מוצ'ניק וצבי סדן, ירושלים תשע"ג.
עתניאל בן קנז

עָתְנִיאֵל בֶּן קְנַז, לפי המקרא, היה השופט הראשון ששפט את ישראל בתקופת השופטים לאחר מותו של יהושע בן נון.
חייו

עתניאל היה בן שבט יהודה שיצא בראש קבוצה משבטו להילחם ולכבוש את ערי נחלתם מידי העם הכנעני. סיפורו מופיע בספר יהושע, פרק ט"ו, פסוקים ט"ז–י"ז וכן בספר שופטים, פרק ג', פסוקים ט'–י"א.
כלב בן יפונה, אחיו (מאם) של עתניאל, הכריז שהאדם שיצליח לכבוש את קריית ספר מידי הכנענים יקבל את בתו עכסה לאישה. עתניאל בן קנז אכן הצליח לכבוש את קריית ספר, ונשא את עכסה לאישה.
המקרא מספר, כי עתניאל הציל את בני ישראל מיד אויב קשה, והוא כושן רשעתים מלך ארם נהריים. לאחר מות יהושע בן נון, בני ישראל התרחקו מעבודת האל, והיו תחת שלטונו של מלך ארם נהריים במשך שמונה שנים. לאחר שסבלו מידו הקשה של המלך, התפללו בני ישראל לה', ועתניאל מונה להיות מושיעם. הוא יצא למלחמה נגד כושן רשעתים, והצליח לנצח אותו: ” וַתָּעָז יָדוֹ עַל כּוּשַׁן רִשְׁעָתָיִם. וַתִּשְׁקֹט הָאָרֶץ אַרְבָּעִים שָׁנָה” (שופטים, ג', י'–י"א).
לאחר מותו של עתניאל בן קנז, ישראל נכבשה על ידי עגלון מלך מואב, שהביס את בני ישראל בעזרת בני עמון ועמלק.
על פי חז"ל, עתניאל בן קנז היה אחד ממנהיגיו הדגולים של עם ישראל, ולאחר פטירת משה היה זה עתניאל שבכוח לימודו הצליח להחזיר הלכות רבות שנשתכחו. בתלמוד הבבלי מזוהה עתניאל בן קנז עם הדמות יעבץ המופיעה בספר דברי הימים.
קבר עתניאל

קבר עתניאל בן קנז הוא מבנה הנמצא בחברון סמוך לכיכר השוטר וקומתו הראשונה היא במערת קבורה חצובה ובה עשרה כוכים. המסורת היהודית מצביעה על המקום כקברו של עתניאל בן קנז. לקבר מתאפשרת כניסת יהודים וישראלים מספר פעמים בשנה, באבטחת צה"ל, בין השאר בתשעה באב ובחול המועד של סוכות ופסח.
ראו גם

תקופת השופטים
ספר יהושע
ספר שופטים
לקריאה נוספת

יאירה אמית, ספר שופטים אמנות העריכה, ירושלים, מוסד ביאליק, 1999, עמ' 148–154.
הערות שוליים

↑  ספר שופטים, פרק ג', פסוקים ט'–י"א
↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוקים ט"ז–י"ז
↑  תלמוד בבלי, מסכת תמורה, דף ט"ז, עמוד א'
| ספר יהושע |
| --- | --- | --- |
| הכניסה לארץ | שליחת המרגלים ליריחו • מעבר הירדן • ברית המילה בגלגל • מפגש יהושע עם המלאך |  |
| כיבוש הארץ | מלחמת יריחו • מעשה עכן ולכידתו • כיבוש העי • מעמד הר גריזים והר עיבל • ברית הגבעונים • מלחמת מלכי הדרום • שמש בגבעון דום • מלחמת מלכי הצפון |  |
| חלוקת הארץ לשבטים | נחלת שבט ראובן • נחלת שבט שמעון • נחלת שבט יהודה  (רשימת ערי יהודה) • נחלת שבט יששכר • נחלת שבט זבולון • נחלת שבט דן • נחלת שבט נפתלי •  נחלת שבט גד • נחלת שבט אשר • נחלת שבט אפרים • נחלת שבט מנשה •  נחלת שבט בנימין • ערי הלויים • ערי המקלט |  |
| סיום ספר יהושע | מזבח שניים וחצי השבטים • נאום יהושע • הברית בשכם |  |
| דמויות בספר יהושע | יהושע בן נון • רחב • עכן בן כרמי • אדני צדק • הוהם מלך חברון • דביר מלך עגלון • יפיע מלך לכיש • פראם מלך ירמות • הורם מלך גזר • יבין מלך חצור • כלב בן יפונה • אלעזר הכהן • עתניאל בן קנז • עכסה |  |
| תקופת השופטים |
| --- | --- | --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש •  תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון  • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |  |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |  |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |  |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |  |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים •  קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |  |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם • הקיני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1154959910  VIAF: 3152199156614280238   WorldCat (עם VIAF): 3152199156614280238
אן וולף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בינואר 1971 (בת 54) אוסטין, ארצות הברית 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 גובה:  1.78 מטרים
 www.annwolfe.com
 ספורט
 ענף ספורט:  אגרוף 
 הישגים
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הבינלאומי של אגרוף הנשים 
 
אן וולף (באנגלית: Ann Wolfe; נולדה ב-17 בינואר 1971) היא מתאגרפת עבר אמריקאית שהחזיקה בתואר אלופת העולם הבלתי מעורערת בארבע קטגוריות משקל שונות בעת ובעונה אחת. וולף נחשבת בעיני רבים בעולם האגרוף כמתאגרפת החזקה ביותר בהיסטוריה של אגרוף הנשים.
קריירת אגרוף

וולף התחרתה לראשונה באגרוף מקצועני בקרב נגד ברנדה לי בל, אותה ניצחה בסיבוב הרביעי. ההפסד הראשון שלה הגיע ארבעה קרבות אחרי כן, כשהיא חטפה נוקאאוט בסיבוב השלישי בידי המתאגרפת הוותיקה ואלופת העולם לעתיד ואלרי מפוד (אנ').
וולף ניצחה את ויינה ויליאמס בסיבוב העשירי לפי החלטת השופטים וזכתה לראשונה באליפות העולם למשקל בינוני לבוגרות, באיגוד ה-IFBA (אנ'). היא ניצחה את ג'ינה ניקולס בנוקאאוט בסיבוב השלישי וזכתה בתואר האליפות הפנוי של ארגון ה-WIBA במשקל קל בינוני (אנ'). היא המשיכה וניצחה את שירבל ויליאמס בנוקאאוט בסיבוב הראשון בקרב שלא על התואר.
קרב התואר הבא אותו קטפה נערך במסגרת אליפות העולם של ארגון ה-IFBA במשקל סופר בינוני (אנ'), כאשר וולף ניצחה את מארשה ואלי בסיבוב השישי. היא נלחמה שוב בואלי, הפעם על אותו התואר שהתפנה של ארגון ה-WIBC וולף ניצחה אותה בנוקאאוט בסיבוב העשירי.
היא נקמה את תבוסתה נגד מנפוד כשהיא לקחה את תואר אליפות העולם של ארגון NABA במשקל סופר בינוני כשהיא ניצחה אותה בסיבוב העשירי לפי החלטת השופטים.
ב-8 במאי 2004 היא התעלתה על שיאו של הנרי ארמסטרונג שהחזיק בשלושה תוארי אלוף עולם בעת ובעונה אחת בשלוש קטגוריות משקל שונות, כשהיא זכתה באליפות העולם של ארגון ה-IBA במשקל קל כבד תוך שהיא מפילה בנוקאאוט את האלופה שהגנה על תוארה, שחקנית הכדורסל של ליגת ה-NCAA לשעבר וונדה וורד (אנ'), בדקה אחת ושמונה שניות בסיבוב הראשון. וורד הובהלה לבית החולים כשנגרם לה נזק קשה בצוואר ובראש. פרשני טלוויזיה כינו זאת: "הנוקאאוט הגדול ביותר בתולדות אגרוף הנשים".
וולף שמרה על תוארה בקרב החוזר עם ואלי, בנוקאאוט בסיבוב השישי.
ב-19 ביולי 2005 הביסה וולף את מוניקה נואנז (אנ') בנוקאאוט בסיבוב השביעי בלולה, מיסיסיפי.
ב-20 באוגוסט 2005 היא הביסה את ואלרי מאנפוד בסיבוב העשירי לפי החלטת השופטים.
קריירת אגרוף > הנוקאאוט שהנחיתה וולף על וונדה וורד

היה זה קרב בעל צופים רבים כשוורד הגנה על תארה  ב-8 במאי 2004, והוא שודר בטלוויזיה ברחבי האומה והיא נלחמה נגד אן וולף בבילוקסי, מיסיסיפי. אחרי דקה אחת ושמונה שניות בסיבוב הראשון, קיבלה וורד אגרוף ימני בסנטר, שהותיר אותה חסרת תנועה על הרצפה למשך כמה שניות. ההפסד בנוקאאוט בסיבוב הראשון גרם לה לא רק לאבד את התואר, אלא גם לאבד את השיא שלה כמתאגרפת בלתי מובסת. וורד סבלה מזעזוע בצוואר מכיוון שהיא פגעה עם צווארה בקנבס בנופלה. צווארה הושם בצווארון מגן וניתן לה חמצן במסיכה, וורד נזקקה לאשפוז אחרי הקרב ורבים שצפו בכך בטלוויזיה קראו לפרישתה.
קריירת אגרוף > פרישתה כמתאגרפת, קריירה חדשה כמאמנת

הקרב האחרון של וולף נערך ב-2006, אז היא הביסה את קסנדרה גייגר, ואת ליסה אסטד לפי החלטת השופטים. מאז, היא ציינה שהיא סיימה את הקריירה שלה באגרוף, בהעדיפה לעבוד כמאמנת. במהלך השנים האחרונות, וולף אימנה מתאגרפים, בכללם המתאגרף העולה במשקל בינוני, קירק קירקלנד.
הערות שוליים

↑  Gerald Rice.
""Exclusive Boxing Interview : James Kirkland and Anne Wolf”""
Saddo Boxing.
רעש שוט

הדגמה של השפעת רעש שוט על איכותה של תמונה, על ידי הגדלת מספר הפוטונים לפיקסל משמאל לימין ומלמעלה למטה.
רעש שוט הוא סוג של רעש פיזיקלי המופיע במדידות של זרם הנובע מהאופי החלקיקי של הזרם. כך לדוגמה במדידה של עוצמת אור במכשיר אופטי העוצמה איננה קבועה לאורך הזמן אלא יש בה תנודות אקראיות הנובעות מכך שהאור מורכב משטף של חלקיקים, כלומר של פוטונים. באופן דומה במדידות של זרם חשמלי באלקטרוניקה ישנו רעש הנובע מכך שהזרם החשמלי מורכב מאלקטרונים.
עוצמת הרעש מתכונתית לשורש עוצמת האות, ולכן רעש בעייתי בעיקר במדידות של אותות חלשים, כאשר התנודות מתפלגות התפלגות פואסון ששואפת להתפלגות נורמלית באותות חזקים יותר.
יש שלושה מקורות זרם בגלאי:
i_{b} – זרם הנוצר מקרינת הרקע.
i_{d} – זרם חושך (הזרם כשאין קרינה על הגלאי).
i_{s} – זרם הנוצר מן האות עצמו.
נוסחת רעש השוט היא:
כאשר e הוא מטען אלקטרון, ו־Δf הוא רוחב הפס האלקטרוני ב-Hz.
מטענים שבריים Fractional Charges

בשלהי שנות השמונים "רעש שוט" (ירייה) לא נחשב נושא שחשוב לחוקרו, ואולם רעיונות חדשים הציעו שרעש זה עשוי לחשוף תכונות במערכות מזוסקופיות, שאינן ניתנות למדידה בקלות על ידי מדידת המוליכות. פרופסור מוטי הייבלום עבד על פיתוח שיטות עדינות שיאפשרו לגלות רעשי שוט חלשים מאוד, שחבויים עמוק בתוך רעשים חיצוניים. קבוצתו הייתה הראשונה שמדדה את רעש השוט במבנה מזוסקופי ולאחר מכן הצליחה למדוד את המטענים השבריים של קוואזי-חלקיקים באפקט הול. לתוצאה זו ניסו להגיע פיזיקאים נסיינים רבים בחמש עשרה השנים קודם לכן.
מדידה זו הובילה לזכייה בפרס נובל לפיזיקה ב-1998 למדענים שגילו את אפקט ההול השיברי, והיא צוטטה בידי ועדת פרס נובל.
בתר-דוקטורנט של הייבלום, דר' מישה רזניקוב, קיבל עליה את פרס Egilent Europhysics.
עבודה זו השיקה תחום חדש במחקר של מדידות רעש שוט.
ראו גם

רעש לבן
הערות שוליים

↑ M. Reznikov, M. Heiblum, Hadas Shtrikman and D. Mahalu, “Temporal Correlation of Electrons: Suppression of Shot Noise in a Ballistic Quantum Point Contact”, Phys. Rev. Lett. 75, 3340 (1995). Phys. Rev. Lett. 98, 066801 (2007).
O. Zarchin, Y. C. Chung, M. Heiblum, V. Umansky, “Bunching of Electrons in Transport through Quantum Dots”,
↑  הציטוט בוועדת פרס נובל
↑ R. de-Picciotto, M. Reznikov, M. Heiblum, V. Umansky, G. Bunin andD. Mahalu, “Direct Observation of a Fractional Charge”, Nature 389, 162 (1997). “Observation of a Fifth of the Electron Charge”,Nature 399, 238 (1999). “The Evolution of Quasiparticle Charge in the Fractional Quantum Hall Regime”,Phys. Rev. Lett. 85, 3918 (2000). “Phase Evolution in a Kondo-Correlated System”,Science, 290, 779 (2000). “Scattering of Bunched Fractionally Charged Quasiparticles”,Phy. Rev. Lett. 91, 216804 (2003).
News & Views: “A Shot in the Arm for Fractional Charge”, C. L. Kane & M. P. A. Fisher, Nature 389, 119 (1997).
M. Reznikov, R. de Picciotto, T.G. Griffiths, M. Heiblum and V. Umansky,
T.G. Griffiths, E. Comforti, M. Heiblum, A. Stern and V. Umansky,
Y. Ji, M. Heiblum, D. Sprinzak, D. Mahalu and H. Shtrikman,
Yunchul Chung, M. Heiblum & V. Umansky,
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוסף טובי

יוסף טובי
יוסף יובל טוֹבִּי (נולד ב-28 במאי 1942) הוא פרופסור אמריטוס בחוג לספרות עברית והשוואתית באוניברסיטת חיפה.