stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טור דה פראנס 2020
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1–9) > קטע 4

הקטע ה-4 התחיל בסיסטרון והסתיים בעלייה לאוריסאר מרלט. הקטע הסתיים בספרינט מצומצם של רוכבי הדירוג הכללי בעיקר, בניצחונו של פרימוז' רוגליץ' (יומבו–ויסמה), לפני בן ארצו טאדיי פוגאצ'אר (יו. איי. אי. אמירטס) וגיום מרטן (קופידיס). בעקבות כך עבר פוגאצ'אר להוביל את קטגוריית הרוכב הצעיר.
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1–9) > קטע 5

הקטע ה-5, מגפ לפריווה, נחשב ל"קטע מעבר", לא יצאה בריחה במרוץ והוא הסתיים בספרינט רב משתתפים בניצחונו של ווט ואן ארט (יומבו–ויסמה), לפני קייס בול וסם בנט, שעבר להוביל את קטגוריית הנקודות. ז'וליאן אלאפיליפ איבד את ההובלה במרוץ לאחר שנתפס מקבל אוכל ושתייה מרכב הקבוצה בתוך 20 הקילומטרים האחרונים, עונשו היה הורדה של 20 שניות בדירוג הכללי, הוא ירד למקום ה-16 הכללי ואדם ייטס עבר להוביל את המרוץ.
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1–9) > קטע 6

הקטע ה-6 של המרוץ כלל 191 קילומטרים מלה טייל עד לעלייה במונט אגואל, והקטע כלל בסך הכל שלוש עליות מדורגות. בסופו של דבר ניצח בקטע אלכסיי לוצנקו (אסטנה), 55 שניות לפני חסוס הראדה (קופידיס) ו-2:15 דקות לפני גרג ואן אוורמאט (CCC במקום השלישי, שהיו שלושתם חלק מקבוצת הבריחה. בדירוג הכללי לא חלו שינויים כשאלאפיליפ הוביל את הדבוקה במקום החמישי, 2:52 דקות מלוצנקו.
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1–9) > קטע 7

הקטע ה-7 כלל 168 ק"מ ממיו ללאוור והיה בתוואי גבעי, בתחילת הקטע הכתיבה קבוצת בורה–הנסגרוהה קצב גבוה על מנת לפרק את המאיצים הבכירים במרוץ וזה עבד, כשספרינטרים כמו יואן, בנט, ניצולו, ויוויאני, ואחרים נשרו. פטר סאגאן ניצל את היעדרו של בנט בשביל לסיים שני בספרינט הביניים ולהחזיר לעצמו את ההובלה בקטגוריית הנקודות. לקראת סוף הקטע רוחות צד פיצלו את הדבוקה, ושניים מרוכבי הדירוג הכללי, מיקל לנדה (בחריין מקלארן) ופוגאצ'אר נשארו מאחור, בדבוקה השנייה שנוצרה על המסלול ואיבדו בסופו של דבר 1:21 דקות. למרות היעדרם של הספרינטרים הבכירים, גם הקטע הזה הסתיים במאוץ רב משתתפים, בו השיג ואן ארט את הניצחון השני שלו במרוץ, לפני אדוואלד בואסון האגן (NTT Pro Cycling) ובריאן קוקאר (B&B Hotels–Vital Concept).
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1–9) > קטע 8

הקטע ה-8 היה הקטע ההררי הראשון במרוץ, מקאזר-סור-גרון ללודונווייל, 141 קילומטרים בסך הכל. שלוש עליות מדורגות נכללו בקטע, העלייה הראשונה הייתה ה-"Col de Menté" בקטגוריה 1, השנייה הייתה ה-"Porte de Balés" בקטגוריה HC, והשלישית והאחרונה שהייתה במרחק של 11 קילומטרים מהסיום, ה-"Col de Peyresourde". גם בקטע הזה קבוצת הבריחה הראשונית שרדה עד הסיום, כשנאנס פטרס (AG2R La Mondiale) מנצח את הקטע, מקדים ב-47 שניות את טומס סקווינש (טרק-סגפרדו) ואת קרלוס ורונה (מוביסטאר). בסיום ה-"Porte de Balés", העלייה המדורגת השנייה של הקטע, פטרס היה בדבוקה קדמית ביחד עם אילנור זאקארין (CCC), אולם בירידה מהעלייה ניצל פטרס את יכולותיו הרעות של זאקארין בגלישה במורד בשביל לפתוח ממנו פער, אותו זאקארין לא הצליח לסגור, ובירידה מהעלייה האחרונה אף נעקף כאמור בידי ורונה וסקווינש. בדירוג הכללי הצליח אדם ייטס לשמור על ההובלה שלו לאחר שעמד בפני ההתקפות של יריביו. רוכב שאיבד סיכוי לניצחון כללי במרוץ היה טיבו פינו, אחת מהתקוות הצרפתיות הגדולות לקראת המרוץ ומי שסיים שלישי ב-2014 ואף ניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר במרוץ, לאחר שהתפרק ב-Porte de Balés" ובסופו של דבר איבד יותר מ-25 דקות. במהלך הקטע פרשן דייגו רוסה (ארקאה–סאמסיק) לאחר שהתרסק ונפצע, ג'אקומו ניצולו לאחר פציעה בברכו, ויליאם בונה (Groupama–FDJ) וליליאן קאלמז'אן (טוטאל דיירקט אנרז'י).
סקירת המרוץ > השבוע הראשון (קטעים 1–9) > קטע 9

הקטע ה-9 היה הקטע האחרון של השבוע הראשון, לפני הכניסה למחרת ליום המנוחה, 153 קילומטרים מפו ללראנס. במהלך העלייה המדורגת השנייה של הקטע, "Col de la Hourcére", יצא מארק הירשי לבריחת סולו כשנשארו יותר מ-90 קילומטרים לסיום המרוץ. הירשי שמר על יתרונו שלו מהפלוטון שהצטמצם בעלייה הזו. בעלייה המדורגת האחרונה של הקטע, ה-"Col de la Marie Blanque" התפרק אדם ייטס, מוביל המרוץ, בעוד פרימוש רוגליץ', טאדיי פוגאצ'אר, איגן ברנל ומיקל לנדה (בחריין מקלארן) פתחו פער משאר רוכבי הדירוג הכללי וצמצמו את הפער מהירשי ואף תפסו אותו כשנשארו קצת יותר מ-2 קילומטרים לסיום, בספרינט הסיום גבר פוגאצ'אר על רוגליץ' והירשי וניצח את הקטע, כשברנל רביעי ולנדה חמישי. באוקה מולמה (טרק-סגפרדו) הוביל את הדבוקה השנייה על הכביש, של שאר רוכבי הדירוג הכללי, 11 שניות מפוגאצ'אר המנצח. אדם ייטס סיים את הקטע במקום ה-15, 54 שניות אחרי פוגאצ'אר, ואיבד את ההובלה הכללית לפרימוש רוגליץ', בעוד ברנל עלה למקום השני, 21 שניות מרוגליץ', ומרטן למקום השלישי, 28 שניות מרוגליץ'. במהלך הקטע פרשו סטף קרס (לוטו–סודאל) ופאביו ארו (יו. איי.אי. אמירטס) לאחר שאיבד קשר עם הפלוטון עוד בתחילת הקטע.
סקירת המרוץ > השבוע השני (קטעים 10–15) > קטע 10

לאחר תום קטע 9 הרוכבים נכנסו למחרת ליום המנוחה הראשון של המרוץ, בו נערכו להם בעיקר בדיקות קורונה, ומנהל הטור כריסטוף פרודהום נמצא חיובי לנגיף ובעקבות כך נאלץ לעזוב את המרוץ. קטע 10 כלל 168.5 קילומטרים, מאיל ד'ולרון לאיל דה רה והיה בתוואי מישורי והסתיים בספרינט רב משתתפים, בו השיג סם בנט את הניצחון הראשון שלו בטור דה פראנס והשני של קוויק-סטפ במרוץ כשהוא מצטרף לרשימת הרוכבים הפעילים שניצחו קטע בכל גרנד טורס. הוא הקדים את קיילב יואן ופטר סאגאן. במהלך הקטע פרש סם ביולי (מיצ'לטון - סקוט) ודומניקו פוצוביבו (NTT Pro Cycling) פרש לפני תחילת הקטע.
סקירת המרוץ > השבוע השני (קטעים 10–15) > קטע 11

גם הקטע ה-11 הסתיים בספרינט רב משתתפים, לאחר 167 קילומטרים משאטולאיון-פלאז' עד לפואטייה, זו הייתה גם ההזדמנות האחרונה של המאיצים הכבדים עד לקטע האחרון בשאנז אליזה. בקטע ניצח קיילב יואן, לאחר שהקדים את פטר סאגאן וסם בנט והשיג את הניצחון החמישי שלו בקטע בטור, בפעם השנייה בסך הכל שהוא מזנק למרוץ. מפטר סאגאן נשלל המקום השני והוא הועבר למקום האחרון מהפלוטון לאחר שהתנגח עם ווט ואן ארט וחרג מקו הספרינט שלו, בנוסף על כך גם ספג קנס ואיבד את הנקודות שהרוויח בספרינט הביניים בקטע. בעוד ואן ארט נקנס על התנהגות לא נאותה לאחר שעשה אצבע משולשת לכיוונו של סאגאן וקילל אותו. יון איסאגירה (אסטנה) פרש לאחר שהתרסק וסבל משבר ביד, גם דווידה פורמולו (יו. איי.אי. אמירטס) לא זינק לקטע ופרש מהמרוץ לאחר שבקטע 10 שבר את עצם הבריח ובכל זאת סיים את אותו הקטע. גם גרגור מילברגר (בורה–הנסגרוהה) נטש את המרוץ במהלך הקטע.
סקירת המרוץ > השבוע השני (קטעים 10–15) > קטע 12

הקטע ה-12 היה הקטע הארוך ביותר במרוץ, 218 קילומטרים משוויניי לסראן. לקראת 40 הקילומטרים האחרונים של השלב התחילו ההתקפות מהפלוטון והתגבשה קבוצת בריחה בנוכחות בולטת של קבוצת סאנווב, כשנשארו 28.2 קילומטרים לסיום התקיף מארק הירשי, שכבר סיים שני בקטע ה-2 ושלישי בקטע ה-9, ויצא לבריחת סולו. הירשי שמר על יתרונו עד הסיום והשיג לקבוצתו ניצחון ראשון בקטע במרוץ השנה, מקדים את פייר רולאן (B&B Hotels - Vital Concept p/b KTM) ב-47 שניות ואת בן קבוצתו סרן קראו אנדרסן שניצח את הספרינט למקום השלישי ב-52 שניות. הפלוטון הגיע 2:30 דקות אחרי הירשי, מובל בידי פטר סאגאן שניצח את הספרינט למקום 13. במהלך הקטע פרש אילנור זאקארין (CCC שסיים כאמור רביעי בקטע ה-8, לאחר שהתרסק באזור הנייטרלי בקטע 11 ובסופו של דבר נאלץ לפרוש במהלך הקטע הזה.
סקירת המרוץ > השבוע השני (קטעים 10–15) > קטע 13

הקטע ה-13 כלל 191.5 קילומטרים משאטל-גוייון לפווי מארי, בעלייה של פאס דה פיירו, שאורכה 5.4 קילומטרים בשיפוע ממוצע של 7.7%, מלבדיה נכללו בקטע עוד שש עליות מדורגות. כשנשארו עוד 29 קילומטרים לסיום השלב גישר מקסימיליאן שכמן לנילסון פאולס (EF Pro Cycling) שהיה בקדמת המרוץ, כשמאחוריהם נמצאת שאר דבוקת הבריחה. כשנשארו 18.3 קילומטרים לסיום שכמן ניער מעליו את פאולס, אך נתפס בעצמו 1.6 קילומטרים לסיום על ידי שני רוכבים שגם היו חלק מקבוצת הבריחה, דניאל פיליפה מרטינס (EF Pro Cycling) ובן קבוצתו של שכמן, לנארד קאמנה. בסופו של דבר בקילומטר האחרון שכמן נשר, ומרטינס גבר על קאמנה בספרינט הסיום וניצח את הקטע, מביא לקבוצתו את הניצחון הראשון שלה בטור השנה. בתחום הדירוג הכללי, פוגאצ'אר ורוגליץ' הגיעו ראשונים, 6:05 דקות אחרי מרטינס, והרוויחו 13 שניות על ריצ'י פורט ומיקל לנדה, 15 שניות על מיגל אנחל לופס, 38 שניות על איגן ברנל וריגוברטו אוראן, ו-40 על נאירו קינטנה. במהלך הקטע פרש באוקה מולמה (טרק-סגפרדו), שלפני פרישתו דורג במקום ה-12 הכללי, לאחר שהתרסק ביחד עם רוכבים נוספים וסבל משברים בכף היד.
סקירת המרוץ > השבוע השני (קטעים 10–15) > קטע 14

קטע 14 כלל 194 קילומטרים מקלרמון-פראן לליון, בתוואי גבעי. הקטע כלל 5 עליות מדורגות, כשהשתיים האחרונות, "Cote de la Duchére" ו-"Cote de la Croix-Rousse" היו בקטגוריה 4, ומוקמו כ-10 ו-5 קילומטרים לסיום הקטע. כשנשארו 3.2 קילומטרים התקיף סרן קראו אנדרסן מהפלוטון והמשיך בסולו עד לקו הסיום, כשהוא רושם ניצחון ראשון בקטע בגרנד טור וניצחון שני לסאנווב בטור. הוא הקדים את הפלוטון שהובל בידי לוקה מזגץ (מיצ'לטון - סקוט) וסימונה קונסוני (קופידיס) ב-15 שניות. לפני תחילת הקטע פרש רומן בארדה (AG2R La Mondiale) שבתום קטע 13 דורג במקום ה-11 הכללי, לאחר שגם היה מעורב בהתרסקות עם מולמה ועל פי ההערכות המשיך לרכוב למרות שהיה בחשד לזעזוע מוח, מאוחר יותר גם התברר שסבל מדימום מוחי. עוד רוכב שפרש במהלך הקטע היה בן קבוצתו פייר לאטור.
סקירת המרוץ > השבוע השני (קטעים 10–15) > קטע 15

הקטע ה-15 כלל 174.5 קילומטרים, מליון לעליית הגרנד קולומבייר. עלייה בקטגוריה HC שאורכה 17.7 קילומטרים בשיפוע ממוצע של 7.1%. מלבד העלייה הזו, נכללו בקטע עוד שתי עליות בקטגוריה 1, "Montée de la Selle de Fromental" ו-"Col de la Biche". כשנשארו לקטע עוד 13 קילומטרים ודבוקת הדירוג הכללי כבר התחילה לטפס את הגראן קולומביה, התפרק איגן ברנל, מנצח הטור ב-2019 שבא להגן על תוארו. עוד רוכב שהתפרק יחד איתו היה קולומביאני נוסף, נאירו קינטנה. בקילומטר האחרון הדבוקה עדיין רכבה יחדיו בתור דבוקה, אך כשנשארו מאות מטרים בודדים ריצ'י פורט, טאדיי פוגאצ'אר ופרימוש רוגליץ' התנתקו מהשאר ופוגאצ'אר גבר על רוגליץ' בספרינט הסיום בין השניים והשיג ניצחון שני בטור, בעוד פורט סיים חמש שניות אחריהם. ברנל חצה את קו הסיום 7:20 דקות אחרי פוגאצ'אר, ואיבד סיכוי מעשי לנצח את הטור, בעוד קינטנה איבד 3:50 דקות וגם גיום מרטן איבד זמן משמעותי, 3:25 דקות. בעקבות כך ריגוברטו אוראן עלה למקום השלישי הכללי, 1:34 דקות מרוגליץ', ופוגאצ'אר צמצם ל-40 שניות. במהלך הקטע פרש סרחיו היגיטה (EF Pro Cycling) לאחר שהתנגש בגלגל האחורי של בוב יונגלס (דקונינק קוויק-סטפ) ונפצע.
סקירת המרוץ > השבוע השלישי (קטעים 16–21) > קטע 16

לאחר תום קטע 15 הרוכבים נכנסו ליום המנוחה השני והאחרון של המרוץ, שגם הוא שימש בעיקר לבדיקות קורונה נוספות, כמו יום המנוחה הראשון. למחרת הגיע קטע 16, 164 קילומטרים מלה טור-דו פין לווילאר-דה-לון. גם זה היה קטע שהלך לקבוצת הבריחה כשלנארד קאמנה (בורה–הנסגרוהה) ניצח אותו ממנה והשיג את הניצחון המקצועני השני בקריירה שלו לאחר הניצחון שלו בקטע החמישי של קריטריום דו דופינה מוקדם יותר העונה, זה גם היה הניצחון הראשון של בורה במרוץ. קאמנה הקדים את ריצ'רד קאראפאס, מנצח הג'ירו ד'איטליה 2019 ב-1:27 דקות ואת אלוף שווייץ, סבסטיאן רייכנבך (Groupama–FDJ) ב-1:56 דקות.
סקירת המרוץ > השבוע השלישי (קטעים 16–21) > קטע 17

הקטע ה-17 היה קטע של 177 קילומטרים מגרנובל למריבל, בעלייה של הקול דו לוז, עלייה שאורכה 18.6 קילומטרים בשיפוע ממוצע של 7.7%. מלבד העלייה הזו, בקטע נכללה גם ה-"Col de la Madeleine", עלייה באורך של 15.8 קילומטרים בשיפוע ממוצע של 8.1%. זה גם היה הקטע האחרון שמסתיים בעלייה בטור הזה. במהלך הקטע יצאה קבוצת בריחה מצומצמת שכללה בין היתר גם את קאראפאס, והוא היה השורד האחרון מבריחה לפני שנתפס על ידי דבוקת הדירוג הכללי 2.9 קילומטרים לסיום. מיגל אנחל לופס (אסטנה) ניצח את הקטע, לאחר שהתקיף 2.4 קילומטרים לסיום והמשיך משם לבד עד לקו הסיום, מקדים את רוגליץ' ב-15 שניות ואת פוגאצ'אר ב-30 שניות. לפני תחילת הקטע פרשו ברנל ושטפן קינג (Groupama–FDJ), ינס דבושרה (B&B Hotels Vital-Concept) סיים אחרי מגבלת הזמן וגם הוא פרש מהמרוץ עקב כך. מיקל נייבה (מיצ'לטון - סקוט) פרש במהלך הקטע.
סקירת המרוץ > השבוע השלישי (קטעים 16–21) > קטע 18

הקטע ה-18 כלל 175 קילומטרים ממריבל ללה רוש-סור-פורון, הקטע היה בתוואי הררי כשהוא כולל בדרך כ-5 עליות מדורגות בקטגוריות שונות. קבוצת הבריחה כללה את הירשי וקאראפאס שהתחרו ביניהם על קטגוריית ההרים, אך הירשי התרסק בירידה מה-"Col de Saises" וקאראפאס, בן קבוצתו מיכל קוויאטקובסקי ופייו בילבאו (בחריין-מקלארן) נשארו בקדמת המרוץ. במהלך העלייה האחרונה של הקטע, "Montee du Plateau de Glieres", התפרק בילבאו מהדבוקה ושני רוכבי אינאוס נשארו לבדם בהובלה, הם שמרו על הפער שלהם מדבוקת הדירוג הכללי וחצו יחדיו את קו הסיום, כשקוויאטקובסקי מנצח את הקטע וקאראפאס שני, ווט ואן ארט ניצח את הספרינט מדבוקת הדירוג הכללי וסיים שלישי, 1:51 דקות מקוויאטקובסקי. בזכות הנקודות שצבר קאראפאס הוא עבר את פוגאצ'אר בקטגוריית ההרים ולבש את החולצה המטופסת בשני הקטעים הבאים. במהלך הקטע פרש אנדרה גרייפל (Israel Start-Up Nation).
סקירת המרוץ > השבוע השלישי (קטעים 16–21) > קטע 19

הקטע ה-19 כלל 166.6 קילומטרים מבורק-אן-ברס לשומפניול, בתוואי גבעי, ועם עלייה מדורגת אחת. בקטע ניצח סורן קראו אנדרסן, שהשיג את הניצחון השני שלו במרוץ והרביעי של סאנווב במרוץ, לאחר שהתקיף מהדבוקה המובילה על המסלול שמנתה כעוד 12 רוכבים 15.9 קילומטרים לסיום, והמשיך ברכיבת סולו עד לניצחון בקטע. לוקה מזגץ ניצח את הספרינט למקום השני כשהגיע 53 שניות אחרי קראו אנדרסן וזו הייתה הפעם השנייה שסיים שני בקטע, לאחר שגם בקטע ה-14 עשה זאת, גם אז זה היה קראו אנדרסן שניצח. יספר סטויבן (טרק-סגפרדו) סיים שלישי. לפני תחילת הקטע פרשו ג'ונתן קסטרובייחו (אינאוס גרניידרס) ומייקל גוגל (NTT Pro Cycling), כשבמהלכו פרש לוקאס פוסטלברגר (בורה–הנסגרוהה).
סקירת המרוץ > השבוע השלישי (קטעים 16–21) > קטע 20

הקטע ה-20 היה קטע נגד השעון היחיד בטור, כשכלל 36 קילומטרים מלור לעלייה של לה פלאנש דה בל פי, שאורכה 6 קילומטרים בשיפוע ממוצע של 8.3%. בקטע ניצח טאדיי פוגאצ'אר, מקדים את טום דימולן וריצ'י פורט ב-1:21 דקות. פרימוש רוגליץ' סיים את הקטע במקום החמישי, 1:57 דקות אחרי פוגאצ'אר, בעקבות כך עלה פוגאצ'אר למקום הכללי הראשון, והפך את הפער שעמד על 57 שניות לטובת רוגליץ' לפני תחילת הקטע, ל-59 שניות לטובתו. שינוי נרשם גם במדרגה השלישית של הפודיום, לאחר שמיגל אנחל לופס סיים את הקטע במקום ה-45, 6:17 דקות אחרי פוגאצ'אר, והתדרדר עד למקום השישי הכללי, כשריצ'י פורט עולה למקום השלישי, מיקל לנדה לרביעי ואנריק מאס למקום החמישי. דימולן, ריגוברטו אוראן, אדם ייטס, ודמיאנו קארוזו סגרו (בהתאמה) את העשירייה הראשונה הכללית של המרוץ, שלא צפויה להשתנות בקטע ה-21 והאחרון. בזכות הזמן של פוגאצ'אר, הוא גם עקף את קאראפאס בקטגוריית ההרים והבטיח את ניצחונו גם שם.
סקירת המרוץ > השבוע השלישי (קטעים 16–21) > קטע 21

הקטע ה-21 היה הקטע האחרון של המרוץ, 122 קילומטרים ממונט-לה-ז'ולי לשדרות השאנז אליזה בפריז. הקטע נחשב לממלכתי וטקסי כשלא מתקיימים בו מהלכים שקשורים לדירוג הכללי וספרינט הסיום נחשב לאליפות העולם של הספרינטרים. סם בנט ניצח את הקטע, משיג את הניצחון השני שלו בטור והשלישי בסך הכל של דקונינק קוויק-סטפ, לאחר שהקדים את אלוף העולם מאדס פדרסן ואת פטר סאגאן. בנט הבטיח את ניצחונו בקטגוריית הנקודות עוד במהלך ספרינט הביניים שהיה במהלך הקטע, אך בזכות הניצחון הגדיל את הפער שלו מסאגאן עוד יותר. מלבד הדירוג הכללי, פוגאצ'אר ניצח גם את קטגוריית הרוכב הצעיר ואת קטגוריית ההרים, הוא גם סיים כרוכב עם הכי הרבה ניצחונות בקטעים. רוגליץ' סיים במקום השני, 59 שניות אחרי פוגאצ'אר, בעוד פורט סיים שלישי, 3:30 דקות פער.
תוצאות > דירוג כללי > מקומות 1–30

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מקום | רוכב | קבוצה | זמן |
| 1 | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר | יו. איי. אי. אמירטס | 87:20:05 שעות |
| 2 | סלובניה פרימוש רוגליץ' | יומבו–ויסמה | 0:59+ |
| 3 | אוסטרליה ריצ'י פורט | טרק-סגפרדו | 3:30+ |
| 4 | ספרד מיקל לנדה | בחריין מקלארן | 5:58+ |
| 5 | ספרד אנריק מאס | מוביסטאר | 6:07+ |
| 6 | קולומביה מיגל אנחל לופס | אסטנה | 6:47+ |
| 7 | הולנד טום דימולן | יומבו–ויסמה | 7:48+ |
| 8 | קולומביה ריגוברטו אוראן | EF Pro Cycling | 8:02+ |
| 9 | הממלכה המאוחדת אדם ייטס | מיצ'לטון סקוט | 9:25+ |
| 10 | איטליה דמיאנו קרוסו | בחריין מקלארן | 14:03+ |
| 11 | צרפת גיום מרטן | קופידיס | 16:58+ |
| 12 | ספרד אלחנדרו ולוורדה | מוביסטאר | 17:41+ |
| 13 | אקוודור ריצ'רד קאראפאס | אינאוס גרנדיירס | 25:53+ |
| 14 | צרפת וורן ברגיל | ארקאה–סאמסיק | 31:04+ |
| 15 | ארצות הברית ספ קוס | יומבו–ויסמה | 42:20+ |
| 16 | ספרד פייו בילבאו | בחריין מקלארן | 36:09+ |
| 17 | קולומביה נאירו קינטנה | ארקאה–סאמסיק | 1:03:07 |
| 18 | צרפת פייר רולאן | B&B Hotels - Vital Concept p/b KTM | 1:08:26+ |
| 19 | ספרד קרלוס ורונה | מוביסטאר | 1:19:54+ |
| 20 | בלגיה ווט ואן ארט | יומבו–ויסמה | 1:20:31+ |
| 21 | ספרד מארק סולר | מוביסטאר | 1:31:53+ |
| 22 | ספרד גורקה איסאגירה | אסטנה | 1:36:12+ |
| 23 | קולומביה אסטבן צ'אבס | מיצ'לטון - סקוט | 1:38:45+ |
| 24 | שווייץ סבסטיאן רייכנבך | Groupama–FDJ | 1:39:27 |
| 25 | צרפת קני אליסונדה | טרק-סגפרדו | 1:40:06 |
| 26 | צרפת מיקל שרל | AG2R La Mondiale | 1:40:51+ |
| 27 | צרפת ולנטיין מדואה | Groupama–FDJ | 1:42:43+ |
| 28 | קולומביה דניאל פיליפה מרטינס | EF Pro Cycling | 1:14:58+ |
| 29 | צרפת טיבו פינו | Groupama–FDJ | 1:59:54+ |
| 30 | פולין מיכל קוויאטקובסקי | אינאוס גרנדיירס | 2:06:32+ |
תוצאות > קטגוריית הנקודות > מקומות 1-10

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מקום | רוכב | קבוצה | נקודות |
| 1 | אירלנד סם בנט | דקונינק קוויק-סטפ | 380 |
| 2 | סלובקיה פטר סאגאן | בורה–הנסגרוהה | 289 |
| 3 | איטליה מטאו טרנטין | CCC | 260 |
| 4 | צרפת בריאן קוקאר | B&B Hotels - Vital Concept p/b KTM | 181 |
| 5 | בלגיה ווט ואן ארט | יומבו–ויסמה | 174 |
| 6 | אוסטרליה קיילב יואן | לוטו–סודאל | 170 |
| 7 | צרפת ז'וליאן אלאפיליפ | טרק-סגפרדו | 150 |
| 8 | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר | יו. איי. אי. אמירטס | 143 |
| 9 | דנמרק סורן קראו אנדרסן | סאנווב | 138 |
| 10 | דנמרק מייקל מורקוב | דקונינק קוויק-סטפ | 138 |
תוצאות > קטגוריית ההרים > מקומות 1-10

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מקום | רוכב | קבוצה | נקודות |
| 1 | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר | יו. איי. אי. אמירטס | 82 |
| 2 | אקוודור ריצ'רד קאראפאס | אינאוס גרנדיירס | 74 |
| 3 | סלובניה פרימוש רוגליץ' | יומבו–ויסמה | 67 |
| 4 | שווייץ מארק הירשי | סאנווב | 62 |
| 5 | קולומביה מיגל אנחל לופס | אסטנה | 51 |
| 6 | צרפת בנואה קונפרואה | AG2R La Mondiale | 36 |
| 7 | צרפת פייר רולאן | B&B Hotels - Vital Concept p/b KTM | 36 |
| 8 | אוסטרליה ריצ'י פורט | טרק-סגפרדו | 36 |
| 9 | צרפת ננס פיטרס | AG2R La Mondiale | 32 |
| 10 | גרמניה לנארד קאמנה | בורה–הנסגרוהה | 27 |
תוצאות > קטגוריית הרוכב הצעיר > מקומות 1-10

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מקום | רוכב | קבוצה | זמן |
| 1 | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר | יו. איי. אי. אמירטס | 87:20:05 |
| 2 | ספרד אנריק מאס | מוביסטאר | 6:07+ |
| 3 | צרפת ולנטיין מדואה | Groupama–FDJ | 1:42:43+ |
| 4 | קולומביה דניאל פיליפה מרטינס | EF Pro Cycling | 1:55:12+ |
| 5 | גרמניה לנארד קאמנה | בורה–הנסגרוהה | 2:15:39+ |
| 6 | קולומביה הרולד טחדה | אסטנה | 2:37:02+ |
| 7 | דנמרק ניקלאס אג | טרק-סגפרדו | 2:50:04+ |
| 8 | שווייץ מרק הירשי | סאנווב | 2:54:34+ |
| 9 | ארצות הברית נילסון פאולס | EF Pro Cycling | 3:03:09+ |
| 10 | רוסיה פאוול סיבאקוב | אינאוס גרנדיירס | 4:15:38+ |
תוצאות > קטגוריית הקבוצות > מקומות 1-5

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| מקום | קבוצה | זמן |
| 1 | ספרד מוביסטאר | 262:14:58 שעות |
| 2 | הולנד יומבו–ויסמה | 18:31+ |
| 3 | בחריין בחריין מקלארן | 57:10+ |
| 4 | ארצות הברית EF Pro Cycling | 1:16:43+ |
| 5 | הממלכה המאוחדת אינאוס גרנדיירס | 1:32:01+ |
שידור

33 גופי תקשורת שונים בעולם שידרו את המרוץ.
בישראל, איבד ערוץ הספורט את זכויות השידור לראשונה מאז החל לשדר את הטור במלואו ב-2013.
הערות שוליים

↑  ספורט הארץ, הטור דה פראנס נדחה ל-29 באוגוסט; הג'ירו והוואלטה יערכו באוקטובר ונובמבר, באתר הארץ, 15 באפריל 2020
↑  הרוכב הצעיר המצטיין עד גיל 25
↑  בגרנד טורס, "שבוע" זו התקופה בין ימי המנוחה
↑  Peter Sagan penalized after ‘headbutt’, Wout van Aert fined for middle finger, news1.news.com
↑  Le Tour |  BROADCASTERS LIVE, Letour.com
הפלוטון במהלך הקטע הראשון
פרימוש רוגליץ' (מספר 11) לובש את החולצה הצהובה ומוקף על ידי רוכבי קבוצתו בראש הדבוקה במהלך הקטע ה-15, מימין לשמאל: ספ קוס, רוגליץ', טום דימולן, ווט ואן ארט ורוברט חסינק
קדמת הפלוטון במהלך הקטע ה-21, פריז
טאדיי פוגאצ'אר, מנצח המרוץ, לבוש בחולצה הצהובה של מוביל הטור במהלך הקטע ה-21 והאחרון
סם בנט, מנצח קטגוריית הנקודות, רוכב בחולצה הירוקה של מוביל הקטגוריה במהלך קטע 20
בנואה קונפרואה, שהוביל בקטגוריית ההרים מקטע 2 עד קטע 16, לובש את החולצה המנוקדת של מוביל הקטגוריה במהלך קטע 15
אצטדיון פריולי

| --- | --- |
אצטדיון פריולי, 2016
אצטדיון פריולי, 2016
 כינוי:  דאצ'ה ארנה
 כתובת:  Piazzale Repubblica Argentina 3, I-33100 Udine 
 מיקום:  איטליה אודינה, איטליה
 קואורדינטות:  46°04′54″N 13°12′00″E﻿ / ﻿46.081603°N 13.200136°E﻿ / 46.081603; 13.200136
 אבן יסוד:  1971
 תקופת הפעילות:  1976–הווה (כ־48 שנים)
 שופץ:  1990, 2012–2016
 בעלים:  אודינזה
 משטח:  דשא
 אדריכל:  Lorenzo Giacomuzzi-Moore 
 קבוצות:  אודינזה (1976- ) פורדנונה (2019- )
 מושבים:  25,144
 ממדי משטח:  105x68 מטר
 www.udinese.it/dacia-arena
 he
 
סטאדיו פריולי (באיטלקית: Stadio Friuli) נקרא גם מסיבות מסחריות: "דאצ'יה ארנה", הוא אצטדיון הממוקם באודינה שבאיטליה.
האצטדיון הוא האצטדיון הביתי של קבוצת הכדורגל של אודינזה מהסרייה א'.
היסטוריה

האצטדיון נפתח ב-1976 והיה אצטדיון אולימפי שמתאים גם לאתלטיקה.
ב-1990 אירח האצטדיון שלושה משחקים במונדיאל 1990 שהתקיים באיטליה בשנה זו. ב-2005 אירח האצטדיון מספר משחקי ליגת האלופות כאשר הקבוצה אודינזה אירחה את משחקיה באצטדיון הביתי שלה. ב-10 בספטמבר 2008 אירח האצטדיון משחק של נבחרת איטליה במסגרת הבתים של מוקדמות מונדיאל 2010. ב-21 בנובמבר 2009 אירח האצטדיון משחק ראגבי של נבחרת איטליה בראגבי נגד נבחרת דרום אפריקה - אלופת העולם בראגבי לשנת 2007.
בקיץ 2013 בוצע שדרוג באצטדיון והתאמתו לכדורגל בלבד - בוטל מסלול הריצה מסביב לדשא, והיציעים נבנו מחדש כך שיהיו קרובים יותר לדשא. ב-2016 נפתח האצטדיון מחדש, ונחשף כי יצרנית הרכב הרומנית דאצ'יה תהיה הספונסרית של האצטדיון שיקרא מעתה "דאצ'יה ארנה".
ב-14 באוקטובר 2024 האצטדיון אירח את משחקה של נבחרת איטליה נגד נבחרת ישראל במסגרת ליגת האומות.
ב-2025 מיועד לארח את משחק הסופר קאפ האירופי.
איגרת הרמב"ן

| --- | --- |

איגרת הרמב"ן על גבי קיר הכניסה לבית כנסת הרמב"ן, ברובע היהודי
 מידע כללי
 מאת:  רמב"ן 
 שפת המקור:  לשון הקודש
 סוגה:  מוסר 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  ונציה
 תאריך הוצאה:  ה'של"ט
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  איגרת הרמב"ן
 היברובוקס:  50908
 הספרייה הלאומית:  990025334160205171
 
איגרת הרמב"ן בחברון
איגרת הרמב"ן ליד פתח בית הכנסת
איגרת הרמב"ן הוא מכתב המיוחס לרמב"ן, שעל פי הייחוס נכתב כשהיה בארץ ישראל לבנו נחמן ששהה בקטלוניה. האיגרת היא כעין צוואה רוחנית וכוללת דברים בחשיבות הענווה והימנעות מכעס. האיגרת זכתה לתפוצה רבה והוכללה במהדורות רבות של סידורים וספרי מוסר.
מחבר האיגרת

האגרת נדפסה לראשונה בתוך ספר ראשית חכמה (ונציה של"ט) ומשם נדפס בספרים רבים, נוסחאות שונות נדפסו במשך הדורות מכתבי יד שונים.
הרב טוביה פרשל ערער על זהות מחבר האיגרת, וטען שמחבר האיגרת הוא רבי משה מאיברא, מכיוון שהאיגרת מובאת בקצרה בשמו בספר כל בו ומכיוון שבן דורו של רמב"ן, רבנו פרץ, מביא קטע מדברי רבי משה מאיוורא בהגהותיו, הדומים לתוכן "איגרת הרמב"ן".
הרב חיים דוב שעוועל טוען שמחבר האיגרת הוא הרמב"ן. לטענתו, קרובו של רמב"ן, רבי יונה, למד אצל רבי משה מאיוורא ונראה שבשובו לספרד שאב ממנו הרמב"ן את תורת המוסר ומתוכה בחר את הכללים שהיו ראויים להיכתב לבנו נחמן. הרב שעוועל מביא ראייה לטענתו בכך שהאיגרת מזכירה את העולם הבא, אזכור האופייני לרמב"ן, במיוחד לדברי הרמב"ן בביאורו לתורה בסוף פרשת עקב.
הרב יעקב שורקין הדפיס את האיגרת מכתב יד פרמה פלטינה אשר נכתב עשרים שנה לאחר מות הרמב"ן, בנוסחו קיימים שינויים מהנדפס, שורקין הראה שאגרת הרמב"ן שונה בהרבה מאגרת רב משה מאיוורא, כמו כן טען שאף שבסיס האיגרת היא רבי משה מאיוורא עדיין חידושיו של רמב"ן הם עיקר האיגרת.
עודד ישראלי הסכים עם דברי שורקין והצביע על שינוי משמעותי בין דבריו לדברי רבי משה מאיוורא, בעוד רבי משה התמקד בהטפה לאימוץ מידת הענווה, המחבר ראה במידת הענווה שער למעלות נשגבות יותר כמו יראת חטא אהבת השם ודבקות, ואף טען שעצם השימוש בחומרים ספרותיים של יוצרים אחרים תוך עיבודם ללא ייחוס בשמם אופייני לרמב"ן.
יש שטענו נגד ייחוס האיגרת לרמב"ן מחמת סגנונה הלשוני של האיגרת, שבו מילים שאינן אופייניות לכתיבתו הספרדית של הרמב"ן, כגון "להתפחד", שאינה נכונה דקדוקית, וכדומה. מאידך, בכתבי היד הקדומים של האיגרת יש שינויים רבים בסגנון, ועדיין לא נעשה מחקר מקיף בנושא.
האיגרת הוכנסה לספר שערי קדושה חלק ד' למהרח"ו, לספר ראשית חכמה ולספר חרדים, תוך מתן ייחוס לרמב"ן.