לועניתיים
סוגי המשפחה > סוגים המיוצגים בצמחיית ארץ ישראל

הסוגים מובאים על פי סדר סיסטמטי
בוצין (Verbascum) - רוב מיני סוג זה הם עשבים, המאפיינים אותם עלים שעירים, כותרת גלגלית, ופרח בעל חמישה או ארבעה אבקנים. מקור השם העברי- הכינוי הארמי לנר, משום צבע הפרחים הצהוב של רוב בני הסוג. 23 מינים בארץ, מהם בוצין מפורץ הוא הנפוץ ביותר. המינים בוצין ביירותי, בוצין הבשן הם מינים אנדמיים ואדומים; המינים בוצין קיסריון ובוצין הגליל הם מינים אדומים. להמשך הפירוט, ראו ערך הסוג.
צלצל (Cymbalaria) - צמחים רב שנתיים, שלהבדיל מהסוג בוצין, הם קירחים. המין צלצל החומות הוא הנציג היחיד של סוג זה בארץ ישראל, והוא נחשב למין גר (זר), על פי דגם תפוצתו הקטוע (מצוי רק בחומות בערים עתיקות, בדומה ללוע הארי הסיצילי). משמש גם כצמח נוי. כיום הוא משויך למשפחת הלחכיים (בעבר שויך למשפחת הלועניתיים)
עפעפית (השם העברי הקודם כשם הלטיני- 'קיקסיה') (Kickxia) -לפירוט ראו ערך הסוג
פשתנית (Linaria) - סוג גדול שממנו הופרד לאחרונה סוג נוסף- עפעפית. סוג זה אינו קרוב לסוג פשתה. הוא כולל עשבים ובני שיח, אם כי בארץ הוא כולל רק עשבים. הפרח אופייני למשפחה, בעל דורבן. בארץ מצויים 11 מינים, לרוב זעירי מידות, צבע הפרחים אינו קבוע. המין פשתנית יפו הוא אנדמי לארץ ישראל.
לוע-ארי (Antirrhinum) - ראו פירוט בערך הסוג. כולל את המין הנדיר לוע ארי גדול
פומה (Hueblia) - סוג זה כולל עשבים חד-שנתיים זעירים, בעלי כותרת כחולה. בארץ גדל המין הנדיר פומה פרסית בהרי יהודה ובעבר הירדן.
חסרף (Anarrhinum) - סוג מונוטיפי הכולל את המין חסרף מזרחי, להמשך הפירוט ראו ערך הסוג.
לוענית (Scrophularia) - סוג זה נתן את שמו למשפחה כולה, גם בשם הלטיני. הוא כולל עשבים ובני שיח, הפרח אופייני למשפחה. ברוב המינים קיים אבקן חמישי מנוון הקרוי 'סטמינוד'. ניכר בעליו המחולקים לאונות, ובגובה רב יחסית לשאר המשפחה. בא"י ידועים 12 מינים, מהם המינים האנדמיים והנדירים לוענית יריחו ולוענית הנבטים.
אנטיכריס (Anticharis) - סוג קטן שתפוצת רוב מיניו באזור הטרופי, שכולל עשבים דביקים. מספר האבקנים שניים. המין אנטיכריס בלוטי הוא הנציג היחיד בארץ של סוג זה. זהו מין הנמצא בסכנת הכחדה בשל הימצאו בישראל באתר אחד בלבד- בהרי אילת, למרגלות להר צפחות. בכך המין דומה למין בר לוע סיני.
משיובית (Mosheocia) - סוג מונוטיפי הקרוב ללוענית אך נבדל ממנו בגביע שחסר שפה קרומית הקיימת בלוענית. הוא כולל את המין הנדיר והאנדמי מושיובית הגליל, הגדל בבתות, שדות וצידי דרכים בגליל, עמק החולה ובבשן. זהו הסוג האנדמי היחיד לצמחיית ארץ ישראל. להרחבה ראו מקורות.
בר לוע (Lindenbergia) - סוג קטן הכולל כ-15 מינים שתפוצתם באזורים הטרופיים. הנציג היחיד בארץ הוא בר-לוע סיני, שהמקום היחיד בו הוא גדל הוא בשולי הר צפחות שבהרי אילת, בדומה לאנטיכריס בלוטי. המין נחשב למצוי בחצי האי סיני.
פשטה (Bacopa) - סוג זה כולל עשבים רב שנתיים שרועים, המתרבים באופן וגטטיבי מהמפרקים. המין פשטה שרועה נחשב לצמח נדיר בארץ ישראל, וניתן למצואו במקומות לחים ושולי מקווי מים. משמש גם כצמח נוי לאקווריומים.
ורוניקה (Veronica) - זהו סוג של עשבים, בעלי כותרת גלגלית וצבעה בהיר או כחול. מספר האבקנים 2. הסוג נחשב לגדול וכלולים בו כ-300 מינים שתפוצתם בעיקר באזורים הממוזגים בחצי הכדור הצפוני, ובהתאמה תפוצתם בישראל יורדת ככל שמדרימים, ועולה ככל שמצפינים או שבית הגידול הוא גשום יותר ולח יותר. בישראל נמצאים כ-19 מיני ורוניקה, מהם המינים הנפוצים ורוניקה סורית וורוניקה לבנה. סקציה נפרדת בסוג מיוחסת לצמחי בתי גידול לחים, סקציה זו מיוצגת בארץ על ידי שלושה מינים, ביניהם המין האדום ורוניקה עדינה.
עלקלוק (Parentucellia) - סוג קטן המונה ארבעה מינים של עשבים חד שנתיים זקופים וטפילים למחצה. הפרחים ערוכים בשיבולת, דו-שפתניים. מספר האבקנים 4. בארץ מצויים שני מינים: עלקלוק דביק ועלקלוק צהוב פרחים
עלוק (Bellardia) - סוג קטן המונה שלושה מינים של עשבים חד שנתיים, טפילים למחצה. בארץ מצוי מין אחד- עלוק מצוי.
שיננית (צמח) (Odontites) - סוג הכולל צמחים חד שנתיים או בני שיח, הכותרת דו-שפתנית, מספר האבקנים 4. המין שיננית אושה הוא מין נדיר מאוד הגדל בחרמון הגבוה.