stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טקס פרסי אוסקר ה-60
הערות שוליים

↑  רשימת הזוכים המלאה, באתר הרשמי
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 7459b0c6-c1a5-4fc6-8d51-d79aed8d1929 
ברנרדו ברטולוצ'י, הבמאי הטוב ביותר.
מייקל דאגלס, השחקן הטוב ביותר.
שר, השחקנית הטובה ביותר.
שון קונרי, שחקן המשנה הטוב ביותר.
אולימפיה דוקאקיס, שחקנית המשנה הטובה ביותר.
טקס פרסי אוסקר ה-55

| --- | --- |

 תאריך:  11 באפריל 1983
 מיקום:  דורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  לייזה מינלי, דאדלי מור, וולטר מתאו וריצ'רד פריור
 מפיק:  הווארד קוך
 במאי:  מרטי פאסטה
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  3 שעות ו-15 דקות
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  גנדי
 זכייה במספר הפרסים הרב:  גנדי (8)
 מספר המועמדויות הרב:  גנדי (11)
 אתר רשמי
 →54 56← פרס אוסקר
טקס פרסי אוסקר ה-55 (באנגלית: 55th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1982 נערך בדורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-11 באפריל 1983. הנחו את הטקס השחקנים לייזה מינלי, דאדלי מור, וולטר מתאו וריצ'רד פריור.
סרט הדרמה הבריטי "גנדי" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, וכן בפרסי הבמאי הטוב ביותר (ריצ'רד אטנבורו), השחקן הטוב ביותר (בן קינגסלי), התסריט המקורי הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר, הצילום הטוב ביותר, עיצוב ההפקה הטוב ביותר ועיצוב התלבושות הטוב ביותר. כמו כן בלט בטקס הסרט "אי.טי. - חבר מכוכב אחר" אשר היה מועמד לתשעה פרסים, וזכה בארבעה.
במהלך הטקס הוענקו פרס אוסקר לשם כבוד לשחקן מיקי רוני, ופרס לפעילות הומניטרית למפיק וולטר מיריש.
הערות שוליים

↑  רשימת הזוכים המלאה, באתר הרשמי
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: eb06ab8e-3921-42ae-b38a-9bdf48f8a8f7 
ריצ'רד אטנבורו, הבמאי הטוב ביותר.
בן קינגסלי, השחקן הטוב ביותר.
מריל סטריפ, השחקנית הטובה ביותר.
לואיס גוסט ג'וניור, שחקן המשנה הטוב ביותר.
ג'סיקה לאנג, שחקנית המשנה הטובה ביותר.
טקס פרסי אוסקר ה-59

| --- | --- |

 תאריך:  30 במרץ 1987
 מיקום:  דורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  צ'בי צ'ייס, גולדי הון ופול הוגאן
 מפיק:  סמואל גולדווין הבן
 במאי:  מרטי פאסטה
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  3 שעות ו-25 דקות
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  פלאטון
 זכייה במספר הפרסים הרב:  פלאטון (4)
 מספר המועמדויות הרב:  פלאטון (8)   זיכרונות אהבה מפירנצה (8)
 אתר רשמי
 →58 60← פרס אוסקר
טקס פרסי אוסקר ה-59 (באנגלית: 59th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1986 נערך בדורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-30 במרץ 1987. הנחו את הטקס השחקנים צ'בי צ'ייס, גולדי הון ופול הוגאן.
סרט המלחמה "פלאטון" היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר וזכה בארבעה, ביניהם פרסי הסרט הטוב ביותר והבמאי הטוב ביותר (אוליבר סטון).
במהלך הטקס הוענקו פרס אוסקר לשם כבוד לשחקן ראלף בלאמי, ופרס לזכר לבמאי ולמפיק סטיבן ספילברג. שחקנית הסרט "ילדים חורגים לאלוהים", מרלי מטלין, הייתה החירשת הראשונה שזוכה בפרס אוסקר, וכן הזוכה הצעירה ביותר בפרס לשחקנית הטובה ביותר בהיותה בת 21.
הערות שוליים

↑  רשימת הזוכים המלאה, באתר הרשמי
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 5ca4cb41-0026-433a-962b-667bb253d081 
אוליבר סטון, הבמאי הטוב ביותר.
מרלי מטלין, השחקנית הטובה ביותר.
מייקל קיין, שחקן המשנה הטוב ביותר.
וודי אלן, התסריט המקורי הטוב ביותר.
הרבי הנקוק, הפסקול המקורי הטוב ביותר.
טוני נולד מחדש

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיה שחורה
 יוצרים:  ריקי ג'רווייס
 כותבים:  ריקי ג'רווייס
 בימוי:  ריקי ג'רווייס
 שחקנים:  ריקי ג'רווייס דיאן מורגן טום בסדן טוני ויי מנדיפ דילון אשלי ג'נסן דייוויד בראדלי קרי גודלימן פנלופי וילטון דייוויד ארל ג'ו וילקינסון ג'ו הרטלי רושין קונטי
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  18
 הפקה
 חברת הפקה:  Derek Productions Limited
 הפצה:  נטפליקס 
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  8 במרץ 2019 – 14 בינואר 2022
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
טוני נולד מחדש (באנגלית: After Life) היא סדרת קומדיה שחורה דרמטית שכתב, הפיק וביים ריקי ג'רווייס, שגם מגלם את הדמות הראשית בסדרה, טוני ג'ונסון. הסדרה שודרה לראשונה בנטפליקס ב-8 במרץ 2019. העונה השנייה הועלתה ב-24 באפריל 2020. העונה השלישית והאחרונה הועלתה ב-14 בינואר 2022.
תקציר עלילה

הסדרה מתרחשת בעיירה בדיונית בשם טמבורי. טוני ג'ונסון הוא עיתונאי, שחייו השתנו לחלוטין אחר מותה של אשתו ממחלת סרטן השד. הוא מתכנן להתאבד, אבל מתחרט בגלל הכלב שלו. הוא מחליט להעניש את הסובבים אותו על מות אשתו, בכך שהוא אומר כל דבר שעולה בדעתו ללא התחשבות באנשים שאיתם הוא נמצא. הוא חושב שהאדישות שלו לחיים היא כוח-על, אבל תוכניותיו משתבשות כשכול האנשים סביבו מרחמים עליו ומנסים לגרום לו להיות אדם טוב יותר.
צוות השחקנים > שחקנים ראשיים

ריקי ג'רווייס – טוני ג'ונסון, עיתונאי ראשי בעיתון מקומי, "טמבורי גאזט". אחרי מותה של אשתו הוא בדיכאון ורוצה להתאבד.
טום בסדן – מאט בריידן, גיסו של טוני, ומנהל מערכת העיתון "טמבורי גאזט"
טוני ויי – לני, הצלם במערכת העיתון "טמבורי גאזט"
דיאן מורגן – קאת', אחראית על מכירת פרסומות בעיתון
מנדיפ דילון – סנדי, עיתונאית צעירה שמתקבלת לעבוד בעיתון (עונות 1 ו-2)
קרי גודלימן – ליסה ג'ונסון, אשתו המנוחה של טוני. רואים אותה בסרטוני וידאו במחשב של טוני.
אשלי ג'נסן – אמה, אחות בבית אבות, שמטפלת באביו של טוני
פול קיי – פסיכיאטר שמטפל בטוני ובמאט. הוא פסיכיאטר לא שגרתי ולא מוכשר.
פנלופי וילטון – אן, אלמנה שפוגשת את טוני בבית הקברות, שמקשיבה לצרותיו של טוני, ונותנת לו עצות.
ג'ו וילקינסון – פט (פט הדוור), הדוור של טוני
רושין קונטי – דפני / רוקסי, עובדת מין שמתיידדת עם טוני, "זונה בעלת לב זהב" (עונות 1 ו-2)
דייוויד בראדלי – ריי ג'ונסון, אביו של טוני הסובל ממחלת אלצהיימר (עונות 1 ו-2, אורח בעונה 3)
טים פלסטר – ג'וליאן קיין, מכור לסמים, עובד כמחלק עיתונים ב"טמבורי גאזט" (עונה 1)
דייוויד ארל – בריאן גיטינס, אגרן כפייתי, מפעיל תיאטרון בובות וסטנדאפיסט. יותר מכל דבר הוא רוצה להופיע בעיתון המקומי.
ג'ו הרטלי – ג'ון, חברתו של לני ואמו של ג'יימס (עונות 2 ו-3, אורחת בעונה 1)
איתן לורנס – ג'יימס, בנה של ג'ון, עובד כמתלמד במערכת העיתון "טמבורי גאזט" (עונות 2 ו-3, אורח בעונה 1)
קולין הולט – קן אוטלי, מנהל להקת תיאטרון חובבים בעיירה, ורוצה להיות כוכב בעסקי השעשועים (עונה 3, אורח בעונה 2)
קאת' יוז – קולין, עובדת חדשה בעיתון, מחליפה את סנדי (עונה 3, אורחת בעונה 1)
צוות השחקנים > שחקני משנה

אנטי – הכלב ברנדי, הכלב של ליסה וטוני. חברו הטוב של טוני והסיבה שהוא אינו מתאבד.
מישל גרינידג' – ולרי, פקידת הקבלה של "טמבורי גאזט"
טומי פיניגן – ג'ורג' בריידן, בנם של מאט וג'יל. האחיין של טוני ובן הסנדקות שלו.
תומאס בסטייבל – רובי, חבר לכיתה של ג'ורג'.
לורה פאץ' – ג'יל בריידן, אשתו של מאט (עונות 2 ו-3, אורחת בעונה 1)
טרייסי אן אוברמן – רבקה, אישה איתה טוני יוצא פעם אחת לדייט. בהמשך היא מופיעה בתיאטרון החובבים של העיירה (עונה 2, אורחת בעונות 1 ו-3)
פיטר איגן – הבעלים של העיתון "טמבורי גאזט" (עונות 2 ו-3)
ביל וורד – סיימון, מחזר של אמה, שטוני לא אוהב (עונה 2)
צוות השחקנים > שחקנים אורחים

אנט קרוסבי – רוזמרי, אישה בת מאה, שטוני מראיין אותה אחרי שקיבלה מברק ברכה מהמלכה (עונה 2)
הולי דמפסי – אישה שמכורה לניתוחים פלסטיים (עונה 2)
ג'ו אנרייט – אישה שפעילה בסווינגינג יחד עם בעלה (עונה 3)
קייט רובינס – פני ספנסר-רייט, סופרת של רומנים זולים (עונה 3)
פרקים

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (הממלכה המאוחדת)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (הממלכה המאוחדת)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 6 | 6 | 8 במרץ 2019 | 8 במרץ 2019 |
|  | 2 | 6 | 6 | 24 באפריל 2020 | 24 באפריל 2020 |
|  | 3 | 6 | 6 | 14 בינואר 2022 | 14 בינואר 2022 |
הפקה > פיתוח

ב-9 במאי 2018 הוכרז בנטפליקס על הפקת סדרה חדשה של שישה פרקים. את הסדרה יצר וביים ריקי ג'רווייס שהיה גם מפיק בפועל יחד עם צ'ארלי הנסון. ב-14 בינואר ב-2019 פורסם ששידור הבכורה של הסדרה יהיה ב-8 במרץ 2019. עוד פורסם שדאנקן הייס ישמש כמפיק בפועל ואילו הנסון יהיה המפיק. ב-3 באפריל 2019 הוכרז על חידוש הסדרה לעונה שנייה, שתשודר ב-24 באפריל 2020. העונה חודשה לעונה שלישית ב-6 במאי 2020.
הפקה > ליהוק

עם הזמנת הסדרה אושר שריקי ג'רווייס יככב בה. ב-5 ביולי 2018 פורסמו שמות השחקנים שמשתתפים בסדרה, פנלופי וילטון, דייוויד בראדלי, אשלי ג'נסן, טום בסדן, טוני ויי, דייוויד ארל, ג'ו וילקינסון, קרי גודלימן, מנדיפ דילון, ג'ו הרטלי, רושין קונטי ודיאן מורגן.
הפקה > צילומים

שלב הצילומים לעונה הראשונה החל ביולי 2018 בלונדון. הסדרה צולמה בהמפסטד, המל המפסטד, ביקונספילד וקמבר סנדס שבמזרח סאסקס. הפקת העונה השלישית החלה באפריל 2021 והסתיימה ביוני 2021.
הערות שוליים

1 2 3  Petski, Denise (9 במאי 2018). "Ricky Gervais Comedy 'After Life' Gets Series Order at Netflix". Deadline Hollywood. ארכיון מ-27 באפריל 2019. נבדק ב-9 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldberg, Lesley (9 במאי 2018). "Ricky Gervais to Create, Star in Netflix Scripted Comedy Series 'After Life'". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-9 במאי 2018. נבדק ב-9 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ausiello, Michael (9 במאי 2018). "Ricky Gervais Comedy After Life Snags 6-Episode Series Order at Netflix". TVLine. ארכיון מ-3 באפריל 2019. נבדק ב-9 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Baysinger, Tim (9 במאי 2018). "Netflix Orders Ricky Gervais Sitcom 'After Life'". The Wrap. ארכיון מ-3 באפריל 2019. נבדק ב-9 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (14 בינואר 2019). "Ricky Gervais' Netflix Series 'After Life' Sets March Premiere Date". Deadline Hollywood. ארכיון מ-3 בפברואר 2019. נבדק ב-14 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldberg, Lesley (3 באפריל 2019). "'After Life,' Starring Ricky Gervais, Renewed for Season 2 at Netflix". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-3 באפריל 2019. נבדק ב-3 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  White, Peter (6 במאי 2020). "Ricky Gervais Strikes Overall Deal With Netflix As 'After Life' Comes Back For Season 3". Deadline Hollywood. ארכיון מ-7 במאי 2020. נבדק ב-6 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Wiseman, Andreas (5 ביולי 2018). "'Downton Abbey' & 'Game Of Thrones' Stars Join Ricky Gervais in His New Netflix Comedy 'After Life', Shoot Under Way". Deadline Hollywood. ארכיון מ-5 ביולי 2018. נבדק ב-5 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Moon, Ra. "Where is After Life filmed? Tambury Filming Location of Ricky Gervais Netflix series". Atlas of Wonders. ארכיון מ-14 במאי 2020. נבדק ב-15 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'After Life' Season 3: Netflix Release Date & What to Expect". What's on Netflix. 12 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
טמרה ביקובה

טמרה ולדימירובנה ביקובה (ברוסית: Тамара Владимировна Быкова; ‏ 21 בדצמבר 1958) היא אתלטית סובייטית בעבר, אלופת עולם, שיאנית עולם ובעלת מדליית ארד אולימפית (סיאול 1988) בקפיצה לגובה.
ביוגרפיה

ביקובה נולדה באזוב שבמחוז רוסטוב.
באולימפיאדת מוסקבה (1980) סיימה ביקובה במקום תשיעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.88 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה שביוון בשנת 1982 זכתה ביקובה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.97 מטר, אחרי אולריקה מייפארת ממערב גרמניה שקבעה שיא עולם חדש של 2.02 מטר ולפני שיאנית העולם היוצאת שרה סימיוני מאיטליה (1.97 מטר).
ביוגרפיה > אלופת עולם ושיאנית עולם

באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי שבפינלנד ב-9 באוגוסט 1983 זכתה ביקובה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.01 מטר, לפני שיאנית העולם (2.02 מטר) אולריקה מייפארת שקפצה לגובה של 1.99 מטר ולואיז ריטר מארצות הברית (1.95 מטר). שבועיים לאחר מכן, בתחרות גביע אירופה שנערכה באצטדיון קריסטל פאלאס שבלונדון ב-21 באוגוסט היא השוותה את שיא העולם של מייפארת שנקבע באותה תחרות בתוצאה של 2.03 מטר. ארבעה ימים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בפיזה שבאיטליה ב-25 באוגוסט היא שיפרה את שיאה העולמי והעמידה אותו על 2.04 מטר.
בתחרות שנערכה בקייב שבאוקראינה ב-22 ביוני 1984 קבעה ביקובה בקפיצה לגובה שיא עולם חדש של 2.05 מטר. שיא זה החזיק מעמד כחודש ונשבר על ידי לודמילה אנדונובה מבולגריה (2.07 מטר).
למרות היותה הקופצת לגובה המובילה בעולם באותה העת, נבצר מביקובה להשתתף בלוס אנג'לס 1984 ולנסות לזכות במדליה אולימפית בשל החרם האולימפי שהטילה ברית המועצות על המשחקים האולימפיים.
באליפות העולם שנערכה ברומא שבאיטליה בשנת 1987 זכתה ביקובה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.04 מטר, אחרי סטפקה קוסטדינובה מבולגריה שקבעה שיא עולם חדש של 2.09 מטר (שיא העולם הנוכחי) ולפני זוזן באייר ממזרח גרמניה (1.99 מטר) ולא הצליחה להגן על תוארה.
ביוגרפיה > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת סיאול (1988) זכתה ביקובה במדליית ארד, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.99 מטר, אחרי לואיז ריטר שקבעה שיא אולימפי חדש של 2.03 מטר וסטפקה קוסטדינובה (2.01 מטר).
אמרוץ

ביקובה הושעתה לשלושה חודשים לאחר שנמצאה חיובית לאפדרין במשחקי הרצון הטוב שנערכו בשנת 1990.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לגובה: 2.05 מטר (1984)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לגובה: 2.03 מטר (1983)
יהודים למען ישוע

| --- | --- |


מרכז הארגון בניו יורק
 תחום:  religious congregations and associations 
 תקופת הפעילות:  1973–הווה (כ־51 שנים) 
 jewsforjesus.org
 
יהודים למען ישוע (באנגלית: Jews for Jesus) הוא ארגון נוצרי-אוונגליסטי, המזוהה עם היהדות המשיחית, שמתמקד בפעילות מיסיונרית בקרב יהודים. בדומה לשאר הזרמים ביהדות המשיחית, חברי הארגון מגדירים עצמם כיהודים ורובם ממוצא יהודי. הם משתמשים בסמלים, בחגים ובסיפורים ממקורות יהודיים, ונותנים להם משמעויות הקשורות לנצרות.
רקע

הארגון הוקם בשנת 1973 בסן פרנסיסקו, כ"מיסיון הנני" על ידי מוישה רוזן, יהודי שהתנצר ושימש ככומר בפטיסטי. רוזן שימש כמנהל הארגון עד שנת 1996, בה הוחלף על ידי דוד בריקנר, גם הוא ממוצא יהודי. הארגון פועל בעיקר בזכות תרומות מנוצרים ומחברי הארגון. לארגון כ-150 עובדים בשכר מלא, הפועלים בסניפים בכל רחבי ארצות הברית. בנוסף פועל הארגון באוסטרליה, ברזיל, קנדה, צרפת, גרמניה, רוסיה דרום אפריקה, אוקראינה, אנגליה ובישראל. בשנת 2005 דווח כי הכנסות הארגון נאמדו בכ-17 וחצי מיליון דולר.
עיקרי אמונה

עיקרי האמונה של הקבוצה, כפי שכתובים באתר האינטרנט של הארגון:
הברית הישנה (התנ"ך) והברית החדשה נכתבו בהשראה אלוהית והם מושלמים.
אלוהים קיים כשילוש הקדוש, הוא מושלם, יודע הכל, כל יכול ורחום.
ישו הוא המשיח ואלוהים כחלק מן השילוש, נולד למריה הבתולה, מת לכפר על חטאי האנושות, חזר מהמתים לאחר מכן.
בעתיד הקרוב תתקיים הביאה השנייה של ישו.
גאולה אישית היא דרך אמונה בישו כמשיח, ובהכרה בחטאים האישיים של האדם.
גן עדן לאחר המוות לאלו שניצלו גם בזכות בשורתו של ישו, ולסרים מדרך הישר ומדרך האל הגעה לגיהנום לנצח נצחים.
פעילות בישראל

הסניף בישראל, מפעיל אתר אינטרנט ויוצא בקמפיינים של הארגון מדי פעם. מנכ"ל הארגון הישראלי הוא דן סרד, ישראלי חוזר שהתגורר במשך תקופה ארוכה בניו יורק. הארגון עוזר לנזקקים ומקיים קייטנות לנוער וכנסים.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  Jews for Jesus (Accredited Organization Profile) - ECFA.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599652605171  VIAF: 133731155   WorldCat (עם VIAF): 133731155 
משרד הארגון בלונדון
יגדיל תורה (ברלין-קראקא)

יגדיל תורה היה כתב עת תורני שראה אור בברלין כשנתון בראשית העשור האחרון של המאה ה-19, ובראשית המאה ה-20 בסדרה חדשה בקראקא.
עורך כתב העת היה הרב ישראל חיים אקרמן רבה של ניאמץ ומחבר ספר השו"ת "מי השילוח".
משתתפים

כתב העת נדפס בברלין בין השנים ה'תרנ"א–ה'תרנ"ג (1891–1893 בערך), ולאחר הפסקה של שנים ספורות חודשה הדפסתו בשנת ה'תרס"ב (1902) בקראקא בידי אותו עורך.
בין הכותבים היו רבנים וחוקרים ידועי שם, בהם: הרב דוד צבי הופמן, הרב זוסמן סופר מחבר "עט סופר", הרב עזריאל הילדסהיימר, הרב יצחק אלחנן ספקטור, הרב שלמה זלמן ברויאר, הרב יהודה לובצקי מפריז, הרב נתן במברגר מווירצבורג, הרב חנוך ארנטרוי ממינכן ויעקב רייפמן.
לקריאה נוספת

הרב אבא זיונס, יגדיל תורה (ברלין-קראקא), בתוך: יצחק לוין (עורך), אוצר כתבי־עת תורניים: ביבליוגרפיה של כתבי עת תורניים... בשנות תנ"א – תש"ח. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תש"מ עמ' 104–105.
טים ויזה

טים ויזה (בגרמנית: Tim Wiese; נולד ב-17 בדצמבר 1981) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים

טים ויזה התחיל את הקריירה שלו במדי פורטונה קלן, שם שיחק 23 משחקים. בשנת 2001 עבר ויזה לקייזרסלאוטרן. בתחילה היה שחקן ספסל ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים. בתחילת עונת 2002/03 ביסס ויזה את מעמדו כשוער הבכיר של קייזרסלאוטרן. בשנת 2005 עבר טים ויזה לוורדר ברמן. הוא החמיץ את החלק הראשון של העונה בגלל קרע ברצועה, ובפברואר ערך את הופעת הבכורה נגד שטוטגרט. בעונת 2006/07 ביסס את מעמדו כשוער הראשון של ברמן, והחמיץ רק שלושה משחקים באותה עונה. בעונת 2008/2009 העפיל טים ויזה עם ברמן לגמר גביע אופ"א, בו הפסידה הקבוצה לשחטאר דונצק. בשנת 2012 חתם טים ויזה על חוזה בהופנהיים. ויזה שיחק בקבוצה בסך הכל עשרה משחקים, וב-21 בינואר 2014 החליט טים ויזה על עזיבה, יחד עם ההנהלה של הופנהיים.
קריירה בינלאומית

את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה ערך ויזה במשחק נגד נבחרת אנגליה ב-18 בנובמבר 2008. ויזה נכלל בסגל הגרמני למונדיאל 2010 וליורו 2012, אך לא שיחק בהם. ב-17 בספטמבר 2014 הודיע טים ויזה על פרישה.
אחרי הפרישה

בשנת 2016 הצטרף ויזה לליגת ההיאבקות WWE.
חוסה קלמנטה אורוסקו

| --- | --- |

האמן בשנת 1930, בצילום מאת אדווארד וסטון  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  23 בנובמבר 1883 סאפוטלאן אל גראנדה, כיום סיודאד גוסמאן, מדינת חליסקו, מקסיקו
 פטירה:  7 בספטמבר 1949 (בגיל 65) מקסיקו סיטי, מקסיקו
 שם לידה:  José Clemente Ángel Orozco Flores
 מקום קבורה:  Rotonda de las Personas Ilustres 
 לאום:  מקסיקני
 מקום לימודים:  Academy of San Carlos (1914) 
 תחום יצירה:  ציור
 זרם באמנות:  ה"מוראליזם" המקסיקני (Muralismo), אקספרסיוניזם, ריאליזם חברתי
 הושפע על ידי:  חוסה גוודלופה פוסאדה, סימבוליזם, דייגו ריברה', האמנות האצטקית
 השפיע על:  דוד אלפארו סיקיירוס, ג'קסון פולוק,  ג'ייקוב לורנס
 יצירות ידועות:  The Demagogue 
 פרסים והוקרה:  הפרס הלאומי למדעים ואמנויות (1940) 
 חתימה:   
 
חוסה קלמנטה אורוסקו בציור מאת עמיתו דוד אלפארו סיקיירוס
חוסה קלמנטה אנחל אורוסקו פלורס (בספרדית: José Clemente Ángel Orozco Flores ;‏ 23 בנובמבר 1883, סאפוטלאן אל גראנדה, כיום סיודאד גוסמן, חליסקו – 7 בספטמבר 1949 מקסיקו סיטי) היה צייר וגרפיקאי מקסיקני שהתמחה בציורי קיר מונומנטליים בעלי מסר חברתי ולאומי, שהיו חלק מ"הרנסאנס המקסיקני של ציורי הקיר", יחד עם יצירות ברוח דומה של דייגו ריברה, דוד אלפארו סיקיירוס ואחרים. אורוסקו, ריברה וסיקיירוס מכונים לפעמים "שלושת הגדולים" (Los tres grandes) של הציור המקסיקני במאה ה-20. המשורר הצ'יליאני פבלו נרודה אמר:
"אנשים כמו אורוסקו, ריברה, פורטינרי, טאמאיו וגוויאסמין הם כמו פסגות האנדים".
אורוסקו נחשב למורכב שבציירי הקיר המקסיקנים: הוא עסק רבות בסבל האנושי ובתחושת הטרגדיה האוניברסלית. גישתו הייתה פחות ריאליסטית ופחות מושפעת מקסם מהפכת המכונות מזו של ריברה. להפך, אחד הנושאים שעניינו אותו היה מאבק האדם במכונות. הצייר חוסה גוודלופה פוסאדה, אותו הכיר אורוסקו בילדותו, השפיע על דרכו האמנותית.
בהשפעת הסימבוליזם יצר אורוסקו גם ציורי ז'אנר וליתוגרפיות. בשנים 1922–1948 צייר האמן ציורי קיר בערים רבות במקסיקו (מקסיקו סיטי, אוריסאבה, גוודלחרה, חליסקו, חיקילפאן במיצ'ואקאן) ובארצות הברית (קלרמונט, קליפורניה, ניו יורק סיטי, הנובר, ניו המפשייר), במוזיאונים, באוניברסיטאות, בבתי ספר וכו'. רישומים וציורים שלו מוצגים במוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס, במוזיאון קאריו גיל, בארמון האמנויות היפות ובמוזיאון לאמנות מודרנית של מדינת מקסיקו במקסיקו סיטי, במוזיאון "הסטודיו אורוסקו" בגואדלחארה, ובמוזיאון לאמנות בנגויה שביפן. אורוסקו נודע גם כנציג הריאליזם החברתי וכאמן מגויס פוליטית שהתכוון לקדם בעזרת אמנותו את מעמדם החברתי ורמת חייהם של האיכרים והפועלים.
הייתה לו גם הכשרה באגרונומיה, במתמטיקה ובשרטוט אדריכלי. הוא היה חבר מייסד של הקולגיום הלאומי של מקסיקו משנת 1943.