stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקסימיליאן מריה, נסיך טורן וטקסיס השביעי
ביוגרפיה

מקסימיליאן מריה נולד בדישינגן ב-24 ביוני 1862, והיה בנם הבכור של מקסימיליאן אנטון, נסיך הכתר של טורן וטקסיס והלנה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה ולודוביקה, נסיכת בוואריה. לאחר מותו של אביו ב-26 ביוני 1867, הוא הפך לנסיך הכתר של נסיכות טורן וטקסיס. עם מותו של סבו מקסימיליאן קרל, נסיך טורן וטקסיס השישי ב-10 בנובמבר 1871, הוא ירש את נחלותיו ותאריו בגיל תשע.
כדי להתכונן לקראת תפקידיו בעתיד, מקסימיליאן מריה קיבל את חינוכו מהברון קרל פון גייר-שלפנבורג. הוא לא למד בבית ספר ציבורי, אך קיבל שיעורים פרטיים. בתחילת הסתיו של 1880, הוא למד פילוסופיה, משפטים, וכלכלה באוניברסיטאות בון, שטרסבורג, וגטינגן. מאז ילדותו הוא היה מרותק לא רק לרכיבה ולציד, אלא גם לקידום אמנות ומדעים. הוא הפציר בארכיונאי שלו לארגן ולכתוב היסטוריה מבוססת מדעית של בית טורן וטקסיס.
כדי לחגוג את ההישגים ואת השתלטותו הרשמית על ניהול הנסיכות, הקים מקסימיליאן מריה קרן נדבנות לעניי העיר רגנסבורג וכפרי הסביבה, ולשיקום מנזר סנט אמראם.
מקסימיליאן מריה נפטר ב-2 ביוני 1885 בגיל מאוד צעיר מתסחיף ריאתי, מאחר שהלב שלו נחלש בילדותו בעקבות מחלת השנית, והוא סבל מהתכווצויות חמורות של הלב.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Darryl Lundy (23 נוב' 2008). "Maximilian Prinz von Thurn und Taxis". ThePeerage.com. נבדק ב-2009-06-21. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Paul Theroff. "THURN und TAXIS". Paul Theroff's Royal Genealogy Site. נבדק ב-2009-06-21.
1 2  Dallmeier, Schad, a. a. O., S. 117.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 137639864  ISNI: 0000 0000 5769 7778  VIAF: 81805529   WorldCat (עם VIAF): 81805529
מקסימיליאן וולושין

| --- | --- |

 לידה:  16 במאי 1877 (יוליאני) קייב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  11 באוגוסט 1932 (בגיל 55) Koktebel, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, ברה"מ 
 מקום קבורה:  Grave of Maximilian Voloshin 
 מקום לימודים:  Feodosia male gymnasium (יוני 1897)  הפקולטה למשפטים באוניברסיטת מוסקבה (1899) 
 זרם באמנות:  סימבוליזם, אקמאיזם 
 בן או בת זוג:  Margarita Woloschin (אפריל 1906–1907)  Maria Zabolotskaya (9 במרץ 1927–?) 
 
מקסימיליאן וולושין (ברוסית: Максимилиа́н Воло́шин; ‏28 במאי 1877 - 28 בנובמבר 1933), היה משורר רוסי. הוא היה אחד הנציגים המשמעותיים של התנועה הסימבוליסטית בתרבות ובספרות הרוסית. הוא התפרסם כמשורר ומבקר ספרות ואמנויות. הוא פרסם במגזינים רבים בתחילת המאה ה-20. הוא נודע בזכות תרגומיו למספר יצירות פואטיות ופרוזה צרפתיות לרוסית.
ראשית חייו

וולושין נולד בקייב בשנת 1877. את ילדותו המוקדמת בילה בסבסטופול ובטאגאנרוג   כנראה למד כמה שנים בבית ספר בחצי האי קרים, שם קנתה אמו ב-1893 חלקת אדמה זולה בקוקטבל. לאחר בית הספר התיכון, וולושין נכנס לאוניברסיטת מוסקבה בזמן צמיחתה של תנועת הסטודנטים הרדיקלית ברוסיה, ועקב השתתפותו בה גורש מהאוניברסיטה ב-1899.
וולושין חידש את מסעותיו לאורכה ולרוחבה של רוסיה, לעיתים קרובות ברגל. בשנת 1900, הוא עבד עם משלחת שסקרה את תוואי מסילת הרכבת אורנבורג-טשקנט.
עם שובו למוסקבה, וולושין לא ביקש לחזור לאוניברסיטה, אלא המשיך במסעותיו למקומות במערב אירופה, יוון, טורקיה ומצרים. שהייתו בפריז ומסעותיו בצרפת השפיעו עליו עמוקות.
כאשר "משוגע" קרע את הבד המפורסם של רפין, "איוון האיום הורג את בנו בסכין", רוסיה האינטלקטואלית הזדעזעה, וולושין היה האדם היחיד שהגן על האיש. הטיעון של וולושין היה שמדובר באמירה אסתטית המתאימה לציור, אשר הפגין עוגמת נפש וטעם רע.
בהדרגה, וולושין נמשך בחזרה לקוקטבל בחצי האי קרים, שם בילה חלק ניכר מילדותו. אוסף השירה הראשון שלו הופיע ב-1910, ואחריו התפרסמו קבצים אחרים. מאמריו שנאספו פורסמו בשנת 1914.
יצירה

במהלך שנות מלחמת העולם הראשונה, וולושין היה בשווייץ, והוכיח את עצמו כמחבר של שירים בעלי תובנות עמוקות, העוסקים בחקר פילוסופי והיסטורי של האירועים הטרגיים של רוסיה בת זמנו. בסופו של דבר וולושין חזר לצרפת, שם שהה עד 1916. שנה לפני מהפכת פברואר ברוסיה, חזר וולושין והתיישב בקוקטבל. הוא חי שם עד סוף ימיו.
מלחמת האזרחים הרוסית הניעה את וולושין לכתוב שירים ארוכים הקושרים את המתרחש ברוסיה לעברה הרחוק והמיתולוגי. מאוחר יותר, הוא הואשם בפשע על ידי אידאולוגים סובייטים - התרחקות מהמאבק הפוליטי בין האדומים והלבנים . למעשה, הוא ניסה להגן על הלבנים מפני האדומים והאדומים מפני הלבנים.
באורח פלא, וולושין שרד את מלחמת האזרחים, ובשנות ה-20 הקים בית נופש לסופרים בביתו, בהתאם להשקפתו על דחיית הרכוש הפרטי. עם זאת הוא המשיך לשאוב את רוב השראתו מהבדידות וההתבוננות בטבע.
במהלך השנים האחרונות לחייו, הוא זכה להכרה נוספת כצייר צבעי מים עדין. רבות מיצירות האמנות שלו שייכות למוזיאונים ברחבי העולם, בעוד שאחרות נשמרות באוספים פרטיים ברוסיה ומחוצה לה.
מורשת

שירתו מכילה תובנות פילוסופיות עמוקות ומספרת יותר על ההיסטוריה הרוסית מאשר יצירות של כל משורר אחר. נראה שרבות מההערות של וולושין הן נבואיות, והוא יצא נגד השחיתות והכוח השלטוני.
היושרה והרעיונות המעמיקים של וולושין הביאו להחרמתו בברית המועצות, ואף שיר שלו לא פורסם בברית המועצות מ-1928 עד 1961.
בכפר הקטן של וולושין קוקטבל בדרום-מזרח קרים, שהיווה השראה לשירתו, עדיין נשמר זכרו של המשורר, שנקבר שם על הר הנושא כעת את שמו. הוא נחשב לאחד המשוררים הבולטים של העידן הרוסי. שיריו הולחנו ובוצעו לעיתים קרובות על ידי זמרים-יוצרים.
להקת רוק רוסית Little Tragedies הקליטה מוזיקה לשלושה משיריו של וולושין.
הערות שוליים

1 2  Keeping Aloof or Joining In the Fray. Sergei Sossinsky. Moscow News (Russia). HISTORY; No. 41. October 27, 1999.
↑  "Волошин. М.А. Путник по вселенным"
↑  park.ru, is.park.ru
↑  Larisa Novoseltseva: M.Voloshin. Svyataya Rusj. A.Vertinsky. To, Chto Ya Doljen Skazatj., נבדק ב-2022-03-01
↑  Larisa Novoseltseva: Maximilian Voloshin. Severovostok. Kitezh. Music by L.Novoseltseva, נבדק ב-2022-03-01
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304219005171  PLWABN: 9810598454205606  BIBSYS: 90065738  BNE: XX899903  BnF: cb11928662d (data)  CiNii: DA02541475  GND: 118635077  ISNI: 0000 0001 2132 6702  LCCN: n82070428  LNB: 000068470  MusicBrainz: b2aeba87-1203-4251-8b7e-2be8caf7a52a  NKC: jn20000701917  NLA: 35427686  NLK: KAC201770286  NSK: 000188892  NTA: 070429812  RERO: 02-A000173665  RKD: 352410  RSL: 000079570  SELIBR: 212569  SNAC: w61c597p  SUDOC: 027190013  Trove: 948877  ULAN: 500064726  VIAF: 51697196   WorldCat (עם VIAF): 51697196
מקסימיליאן מונדט

| --- | --- |
מונדט, 2019
מונדט, 2019
 לידה:  27 באפריל 1996 (בן 28) גרמניה המבורג, גרמניה
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 עיסוק:  שחקן, צלם
 פרסים והוקרה:  רומי (2020) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מקסימיליאן מונדט (בגרמנית: Maximilian Mundt; נולד ב-27 באפריל 1996 בהמבורג, גרמניה) הוא שחקן, צלם ויוצר קולנוע גרמני-הונגרי.
ביוגרפיה

מונדט נולד בהמבורג לאם אחות ממזרח גרמניה ולאב מכונאי רכב הונגרי. בשנת 2014 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בונדנוולד (Bondenwald). הופעותיו הראשונות בטלוויזיה היו בסדרות "Notruf Hafenkante",‏ "Die Pfefferkörner",‏ "Großstadtrevier" ו-"Nord bei Nordwest". משנת 2013 הוא חבר קבוצת הנוער בתיאטרון תאליה (אנ') שבהמבורג. מאז 2015 הוא משמש כיועץ דרמטורגי לתיאטרון הצעיר.
בשנת 2016, מונדט שיחק בתפקיד הראשי בסרט הקומדיה "Radio Heimat" בבימויו של מתיאס קוטשמן.
בשנת 2017 מונדט הופיע בסרט "Tigermilch" של אוטה וילנד. מאז 2019 הוא מגלם את דמותו של מוריץ בסדרת המקור של נטפליקס "איך למכור סמים באינטרנט (במהירות)" (אנ').
בנוסף למשחק, מונדט עוסק בצילום ובקולנוע. לאחר מספר הופעות של יצירותיו בדפוס ובטלוויזיה, הוא זכה בפרס הצילום הגרמני לנוער בשנת 2015. בנוסף, כצלם ובמאי הוא יצר מספר סרטים קצרים, וכן מאז 2016 הוא לומד קולנוע באוניברסיטה לאמנויות בהמבורג.
בפברואר 2021, הוא יצא מהארון יחד עם עוד 185 שחקנים ושחקניות לסביות, הומוסקסואלים, ביסקסואלים, קווירים, א-בינאריים וטרנסים (להט"ב), כחלק מיוזמת #actout של מגזין SZ.
פילמוגרפיה

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Notruf Hafenkante | פליקס הופמן | עונה 7, פרק 17: "Einsatz für Wolle" |
| 2014 | Die Pfefferkörner | תיאו |  |
| 2015 | Radio Heimat |  |  |
| 2016 | Großstadtrevier | ליאו דינקל |  |
| 2016 | Área metropolitana |  | פרק 403: "Oma Helmut" |
| 2016 | La Leche de tigre |  |  |
| 2017 | Bad Cop: Kriminell gut | ספרייאר קיי.סי | תפקיד אורח |
| 2019 | Nord bei Nordwest – Gold! | מקס בוש | סרט טלוויזיה |
| 2019–2021 | איך למכור סמים באינטרנט (במהירות) | מוריץ זימרמן | סדרה של נטפליקס; 13 פרקים |
| 2020 | Dunkelstadt | קיליאן פון רוז | תפקיד אורח; עונה 1, פרק 3: "Blut und Wasser" |
| 2021 | KBV, Keine besonderen Vorkommnisse | נימיך | תפקיד אורח; עונה 2, פרק 2: "Von Bullen und Menschen" |
| 2022 | Neben der Spur | קוליה שוורץ | תפקיד אורח |
| TBA | Ze Network | תומאס גזח |  |
פרסים ומועמדויות

2015: פרס הצילום הגרמני לנוער (Deutscher Jugendfotopreis)
2020: פרס רומי (אנ') – השחקן הצעיר הטוב ביותר (עבור "איך למכור סמים באינטרנט (במהירות)")
הערות שוליים

↑  msiregar, Maximilian Mundt: The Real Deal | DA MAN MagazineDA MAN Magazine – Make Your Own Style! | A definitive guide to men's premium fashion and lifestyle, as well as Hollywood celebrities. (באנגלית אמריקאית)
↑  Euphoria: las nuevas generaciones piden que te sientes y las escuches | Espectáculos, Los Andes (בספרדית)
↑  Amanda Lundgren, The True Story Behind Netflix’s ‘How to Sell Drugs Online (Fast)’ Is Way Darker Than the Show, Cosmopolitan, ‏2019-06-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  Maximilian Mundt: „Ich war ein bisschen der Merkwürdige“ - B.Z. – Die Stimme Berlins, www.bz-berlin.de, ‏2019-08-04 (ב־)
↑  How to sell drugs online (Fast), la serie alemana basada en hechos reales opacada por el éxito de Dark, SinEmbargo MX, ‏2019-07-01 (בספרדית)
↑  185+ Signatories, act-out
↑  #ActOut Manifesto in Hebrew, act out
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1064024793  VIAF: 313253638   WorldCat (עם VIAF): 313253638 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מקסימיליאן מונדט".
מרגרטה זומר

| --- | --- |
לוחית זיכרון למרגרטה זומר על קיר ביתה
 לידה:  21 ביולי 1893 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  30 ביוני 1965 (בגיל 71) ברלין המערבית, אזורי הכיבוש בגרמניה 
 מקום קבורה:  cemetery of St.-Matthias-Gemeinde (Berlin-Tempelhof) 
 מדינה:  גרמניה, הרייך הגרמני 
 מקצוע:  עובדת סוציאלית, לוחמת מחתרת, דוצנטית 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (1953)  חסידת אומות העולם (5 במאי 2003)  Pro Ecclesia et Pontifice 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  מרגרטה זומר
 
מרגרטה זומר (בגרמנית: Margarete Sommer; 1893, ברלין – 1965, ברלין), הייתה עובדת סוציאלית, פעילה קתולית, מתנגדת הנאצים וחסידת אומות העולם מגרמניה.
קורות חיים

זומר נולדה בשכונת אוברשנוויידה (אנ') בברלין. היא למדה כלכלה באוניברסיטת ברלין ובשנת 1924 קיבלה תואר דוקטור. בכך הייתה מהנשים הראשונות בתקופתה שקיבלו תואר זה. נושא עבודתה היה "רווחה סוציאלית של פושעים כלואים - מחקר קרימינולוגי וסוציו-אקונומי" (Die Strafgefangenenfürsorge, eine kriminalistisch-sozioökonomische Untersuchung).
משנת 1926 עד 1934 הייתה זומר מרצה בבית הספר לעבודה סוציאלית בבית פסטלוצי-פרבל (אנ'). היא סרבה לכלול את האידאולוגיה הנאצית בתוכנית הלימודים שלה, וכתוצאה מכך פוטרה. לאחר פיטוריה עבדה זומר במספר ארגוני רווחה קתוליים שסייעו לגרמנים שלא נחשבו בני "הגזע הארי" להגר מגרמניה.
קורות חיים > בתקופת מלחמת העולם השנייה

מ-1939 עבדה זומר בארגון רווחה קתולי בברלין, שנוסד באוגוסט 1938 ביוזמתו של הבישוף קונרד פון פרייזינג (אנ'), ממתנגדי הנאציזם. באוקטובר 1941, לאחר מעצרו של ראש הארגון, ברנהרד ליכטנברג, החלה זומר לנהל את פעולות הארגון. רוב האנשים להם סייעה היו נוצרים "לא ארים", אך ביניהם היו גם יהודים שסיועה הציל אותם מפני גירוש למחנות ההשמדה במזרח אירופה. בסיוע שותפים נוצרים ארגנה זומר מקומות מחבוא ליהודים, בהם ביתה-שלה, ששכן בקליינמאכנוב (אנ'), לא רחוק מברלין.
בנוסף לכך השתמשה זומר בקשריה האישיים כדי לחקור ולתעד את "הפתרון הסופי" ואת תוכניותיהם של פקידי הרייך השלישי לבטל את כל הנישואין המעורבים, תוכניות שמימושן היה מאפשר גירוש יהודים רבים נוספים אל מותם. היא הפצירה רבות במנהיגי הכנסייה הקתולית של גרמניה לתמוך בזכויות האדם, ולהגביר את ההתנגדות הקתולית לגרמניה הנאצית (אנ').
קורות חיים > אחרי המלחמה

לאחר המלחמה היה אזור מגוריה של זומר במזרח ברלין, קרוב לגבול עם מערב ברלין. היא סייעה לשכנים שעמדו בפני גירוש לסיביר וכן לרבים שביקשו לברוח למערב ברלין. בשנת 1949 החלה זומר לפעול בשורות ארגון שהוקדש לשיתוף פעולה יהודי-נוצרי. בשנת 1950 נאלצה היא-עצמה לברוח למערב ברלין ושם המשיכה בעבודה בבישופות של ברלין (אנ') בסיוע לניצולי המשטר הנאצי. בשנת 1952 החלה לעבוד במשרד לענייני פליטים.
הכרה והנצחה

בשנת 1946 קיבלה זומר את אות הכבוד הכנסייתי "Pro Ecclesia et Pontifice" (למען הכנסייה והאפיפיור) (אנ').
בשנת 1953 קיבלה זומר את אות מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
בשנת 2003 הכיר יד ושם בזומר כחסידת אומות העולם.
על שמה קרויים רחוב בברלין וכיכר בקליינמאכוב.
ראו גם

גרטרוד לוקנר
מפרשניים

| מפרשניים |
| --- | --- |
 מקאירה כחולה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-מקרל
משפחה:: מפרשניים
שם מדעי
 Istiophoridae ‏רפינסק, 1810

מפרשן מפוספס
קלען קצר-מקור.
דיג של מפרשן
הסופר האמריקאי, ארנסט המינגוויי, אשתו וילדיו עם דגי מקאירה בתום מסע דיג. יולי, 1935.
מִפְרְשָׂנִיִּים (שם מדעי: Istiophoridae; מכונה גם מרלין) הם משפחת דגים פלגיים הנמצאים בימים חמים וממוזגים בכל העולם, הם מהשחיינים המהירים ביותר בדגי הים ומהגדולים שבדגי הגרם.
חברי המשפחה מתאפיינים בסנפיר גב מאורך המתמתח לפנים כמו מפרש ומכאן שם המשפחה. גופם מוארך והידרודינמי, הלסת העליונה מאורכת ודמוית חנית, בדומה לדג-חרב, כשלדג-החרב החרטום שטוח ואילו אצל המפרשניים הוא מעוגל. בצעירותם הם מכוסים בקשקשים עגולים, אולם כשהדג מתבגר הם מתדלדלים ומתארכים והקצה מתחדד. משפחת המפרשניים קרובה גנטית למשפחות דגי-החרב והקולייסיים.
המפרשניים הם שחיינים יוצאים מן הכלל המגיעים למהירויות גבוהות. מפרשניים ניזונים בעיקר מדגים ודיונונים, אותם הם מהממים ביעילות באמצעות הלסת העליונה דמוית החנית. הריכוזים הצפופים ביותר ממשפחה זו נמצאים בין היתר במפרץ מקסיקו, באיים הקריביים ובחופי פלורידה.
המינים הגדולים כוללים את המקאירה הכחולה (מפרשן הכחול האטלנטי) (Makaira nigricans) המסוגל להגיע לכ-6 מטרים (20 רגל) אורך ולמשקל של 818 קילוגרם (1,803 ליברות), ומפרשן שחור (Makaira indica) המסוגל להגיע לכ-5 מטר אורך ולמשקל של כ-670 ק"ג. הם דגים פופולריים ביותר בספורט הדיג באזורים טרופיים. דייגי ספורט רבים מנסים תדיר את מזלם בתפיסת מפרשן גדול.
באנגלית דגים אלו מכונים Marlin,‏ Sailfish ו-Spearfish.
ככל הנראה, מקור השם האנגלי הנפוץ, מרלין - Marlin, נבע מהדמיון של הלסת העליונה לדוקרן-מלחים המכונה מרלין. ביחד עם דג-החרב קבוצת דגים זו מכונה באנגלית Billfish, בתרגום חופשי "דגי-מקור", כאשר "מקור" מתייחס ללסת המאורכת שלהם דמוית החנית או החרב.
מהירות

המפרשניים הם שחיינים מהירים. בעבר הוערכה המהירות שלהם ב-80–110 קמ"ש (43–59 קשר) אך מספר מחקרים מודרניים טענו שמהירות כזאת לייצור ימי איננה אפשרית והעריכו שמהירותם לא עולה על 50 קמ"ש (27 קשר) וכנראה עומדת רק על 30–40 קמ"ש (16–22 קשר).
רבייה וקצב גדילה

הנקבה מגיעה לבגרות מינית במשקל של כ-33 ק"ג, אז תהיה מסוגלת להטיל כ-4.5 מיליון ביצים ב-3 הטלות במהלך עונת הרבייה. היא תשחה באטיות על פני המים כשזכר או יותר ילווה אותה, ויפרה את הביצים המשוחררות למים, בהפריה חיצונית. הרבייה מתרחשת בחודשי הקיץ, למעט מזרח האוקיינוס האטלנטי בו היא עשויה להתקיים כל השנה. הרבייה עשויה להיות במים עמוקים או לאורך חופי מערב אפריקה וצפון אמריקה.
הפגיות בוקעות באורך של כ-3 מ"מ, כשהם חסרים את מאפיין הלסת המוארכת, רק באורך של כ-20 ס"מ יתקבל מראה המאפיין את המשפחה. מפרשנים גדלים בקצב מהיר ביותר כאשר הם מסוגלים להגיע לאורך של כ 1.5 מטר כבר בשנה הראשונה לחייהם.
דיג ושימור

מפרשניים אינם פריט נפוץ בתפריט, וימצאו רק במסעדות יוקרה. חובבי הדגים אינם אוהבים את טעמו בשל בשרו הקשה. ארגון גרינפיס הכניס ב-2010 לרשימה האדומה של פירות ים 5 מינים של מפרשניים, מאחר שעל פי ממצאיו ענף הדיג של מינים אלו אינו בר קיימא. בארצות הברית אסור להחזיק, לשווק בכמות גדולה או לקנות את הדג ללא אישור מאיגוד הדיג ואישור NOAA, החוק תקף גם לגבי המים הטריטוריאליים של ארצות הברית. הגודל המינימלי המותר לשמירת הדג לאחר לכידתו הוא 1.7 מטר.
רוב דייגי הספורט של ימינו ישחררו את הדג מיד לאחר לכידתו. מפרשניים גדולים מאוד, שעשויים להגיע למשקלי שיא, נלקחים לחוף ונשקלים. שיאים נכתבים לרוב ב"ספר השיאים העולמי של דגי ענף הספורט" IGFA. השיא הנוכחי נותר על כנו מזה 20 שנה.
בספרות

בספרו הנודע "הזקן והים" מ-1952, מספר ארנסט המינגוויי את סיפורו של דייג קובני זקן, סנטיאגו, שבמשך 84 ימים אינו מצליח להעלות שלל, ויוצא לים בפעם האחרונה כדי לשבור את מזלו הרע. ביום ה-85 מצליח הדייג הזקן לתפוס מפרשן גדול, ונאבק כדי שהדג לא יברח מחכתו. המאבק מגלם במשמעותו את המאבק בין המין האנושי לבין איתני הטבע.
מיון

מפרשניים הם מסדרת הדקראים, קרובים ביותר למשפחות דגי חרב וקולייסיים
משפחה מפרשניים (Istiophoridae )
סוג מִפְרְשָׂן (Istiophorus )
מין מפרשן אטלנטי (Istiophorus albicans)
מין מִפְרְשָׂן כְּלַל-יַמִּי (Istiophorus platypterus)
סוג ומין יחיד מפרשן שחור (Istiompax indica)
סוג מקאירה (Makaira )
מין מקאירה כחולה (Makaira nigricans)
מין מקאירה הודו-פסיפית (Makaira mazara)
סוג קַלְעָן (Tetrapturus )
מין קלען החץ (Tetrapturus belone)
מין קלען קצר-מקור (Tetrapturus angustirostris)
מין קלען עגלגל (Tetrapturus georgii)
מין קלען ארך-מקור (Tetrapturus pfluegeri)
סוג מפרשן רצעני (Kajikia )
מין מפרשן מפוספס (Kajikia audax)
מין מפרשן לבן (Kajikia albidus)
ראו גם

דגי-מקור
דג-החרב
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  The One Thing Everyone knows about Swordfish is Wrong, BBC Earth
↑  מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית
| מפרשניים |
| --- | --- | --- |
| מפרשן | מפרשן אטלנטי • מפרשן כלל-ימי |  |
| מפרשן שחור (סוג ומין יחיד) | מפרשן שחור |  |
| מקאירה | מקאירה כחולה • מקאירה הודו-פסיפית |  |
| קלען | קלען החץ • קלען קצר-מקור • קלען עגלגל • קלען ארך-מקור |  |
| מפרשן רצעני | מפרשן מפוספס • מפרשן לבן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284623605171  LCCN: sh85014044  NDL: 00565270
מצעד שירי הראפ

לוגו מגזין הבילבורד
שירי ראפ לוהטים (באנגלית: Hot Rap Songs) הוא מצעד אשר מפורסם על ידי המגזין בילבורד בארצות הברית. המצעד מדרג בכל שבוע רשימה של 25 השירים הכי פופולריים בז'אנר ההיפ הופ\ראפ, המצעד מדרג את רשימת השירים על פי
זמן השידור שלהם ברדיו ועל פי נתוני המכירות שלהם. מ-1989 עד 2001, הדרוג נעשה על פי כמות המכירות של הסינגלים בכל שבוע.
הסינגל "Hot Boyz" של הראפרית מיסי אליוט, שבו התארחו האמנים נאז, Eve ו-Q-Tip דורג הכי הרבה שבועות במקום הראשון. הסינגל היה 18 שבועות במקום הראשון מדצמבר 1999 עד מרץ 2000. לראפר דרייק היו הכי הרבה סינגלים במקום הראשון (14 סינגלים).
נתונים סטיסטיים ועובדות אחרות > אמנים שהגיעו הכי הרבה פעמים למקום הראשון במצעד

1. דרייק - 14 

2. שון קומבס - 10 

3. קניה וסט - 9 

4. אל אל קול ג'יי - 8 

4. סנופ דוג - 8 

5.  באו וואו - 7 

5. ליל ויין - 7 

5. הנוטוריוס בי. איי. ג'י. - 7 

5. T.I - 7

5. 50 סנט - 7 

5. ליל קים - 7
נתונים סטיסטיים ועובדות אחרות > אמנים שהגיעו הכי הרבה פעמים ל-10 הטובים ביותר

1. ג'יי זי - 32 

2. ליל ויין - 31 

3. סנופ דוג - 25 

4. לודאקריס - 24 

5. שון קומבס - 23 

6.  אל אל קול ג'יי - 22 

6. קניה וסט - 22 

6. דרייק - 22 

6. טי. איי - 22 

7. 50 סנט - 20
נתונים סטיסטיים ועובדות אחרות > שירים שהיו הכי הרבה שבועות במקום הראשון

ליל נאז X עם בילי ריי סיירוס - "Old Town Road" (רמיקס)
מיסי אליוט - "Hot Boyz"
איגי אזליה עם צ'רלי XCX‏ - "Fancy"
דרייק - "Best I Ever Had"
דרייק עם ליל ויין - "The Motto"
ליל ויין - "Lollipop"
DJ Khaled עם דרייק וליל ויין - "I'm On One"
Terror Squad‏ - "Lean Back"
פלו ריידה עם טי-פיין - "Low"
ג'יי זי עם קניה וסט - "Niggas in Paris"
כריס בראון עם ליל ויין ובאסטה ריימס - "Look At Me Now"
T.I.‏ - "Whatever You Like"
נלי - "Grillz"
סנופ דוג - "Drop It Like It's Hot"
ראו גם

מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ
מצעד אלבומי הראפ
מרקנה

| --- | --- |

פנים האצטדיון, אפריל 2013
 כינוי:  מרקנה
 על שם:  Mário Rodrigues Filho 
 כתובת:  Rua Professor Eurico Rabelo, Maracanã, Rio de Janeiro - RJ 
 מיקום:  ריו דה ז'ניירו, ברזיל
 קואורדינטות:  22°54′44″S 43°13′49″W﻿ / ﻿22.912166666667°S 43.230163888889°W﻿ / -22.912166666667; -43.230163888889
 אבן יסוד:  2 באוגוסט 1948
 תקופת הפעילות:  16 ביוני 1950 – הווה (74 שנים)
 שופץ:  1999, 2006, 2013
 בעלים:  ממשלת ריו דה ז'ניירו
 מפעיל:  ריו דה ז'ניירו 
 משטח:  דשא
 אדריכל:  Raphael Galvão Pedro Paulo B. Bastos Orlando Azevedo Antônio Dias Carneiro
 קבוצות:  פלמנגו פלומיננסה נבחרת ברזיל בכדורגל
 מושבים:  78,838   74,689 (במהלך מונדיאל 2014)
 ממדי משטח:  אורך: 105 מ' רוחב: 68 מ'
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ריו דה ז'ניירו מוגדלת) מרקנה(למפת ריו דה ז'ניירו רגילה) מרקנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון מריו פיליו (בפורטוגזית: Estádio Mário Filho), המכונה מרקנה (Maracanã), הוא אצטדיון כדורגל מהגדולים בעולם, הנמצא בריו דה ז'ניירו שבברזיל. האצטדיון מכיל 78,838 מקומות ישיבה והוא מגרשן הביתי של הקבוצות פלמנגו ופלומיננסה וכן של נבחרת ברזיל בכדורגל.
היסטוריה

האצטדיון נבנה לקראת גביע העולם בכדורגל ב-1950, והכיל במקור מקום לכ-200 אלף צופים, כשחלק מהיציעים יועדו לעמידה. במשחק בין נבחרות ברזיל ואורוגוואי בבית הגמר של אותו טורניר צפו 199,854 צופים, מספר שיא של צופים במשחק כדורגל בכל הזמנים.
ב-19 ביולי 1992 התמוטט אחד היציעים העליונים וגרם למותם של שלושה צופים ולפציעתם של 50 נוספים. לאחר האסון תכולת הקהל באצטדיון הוקטנה משמעותית כאשר במהלך שנות ה-90 הותקנו בו מושבים. לאחר יום השנה ה-50 להקמתו של האצטדיון נערכו בשנת 1999 שינויים שהגדילו את תכולתו לכ-103,000 צופים.
ב-14 בינואר 2000 אירח האצטדיון את משחק הגמר הראשון של גביע העולם לקבוצות בו ניצחה קורינתיאנס את ואסקו דה גאמה 3–4 בבעיטות הכרעה מ-11 מטר.
בין 2005 ו-2006 נסגר האצטדיון לצורך שיפוץ מקיף. האצטדיון נפתח מחדש בינואר 2007 כשהוא מכיל 95,000 מקומות ישיבה וללא מקומות עמידה. האצטדיון אירח את טקס פתיחת המשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו בעיר באותה השנה.
אצטדיון זה אירח מלבד אירועי ספורט גם אירועים מוזיקליים, ביניהם את רוק בריו, והופעות של פרנק סינטרה (ב-1980) ופול מקרטני (ב-1990).
לקראת האירועים הבינלאומיים מונדיאל 2014 ואולימפיאדת ריו 2016 עבר האצטדיון מתיחת פנים, שכללה בנייה מחדש של היציעים קרוב יותר לכר הדשא, החלפת המושבים, תוספת מסכי תצוגה גדולים, הרחבת שטח הקירוי של היציעים עד לכר הדשא, הקמת תאי VIP, וכן שינויים בפנים ובסביבת האצטדיון. בתום השדרוג עמדה תכולת האצטדיון על 78,838 מקומות ישיבה.
האצטדיון נחנך מחדש ב-27 באפריל 2013. משחק הבכורה הבינלאומי הראשון שהתקיים בו היה משחק ידידות בין נבחרות ברזיל ואנגליה שהסתיים בתוצאה 2:2, ב-2 ביוני 2013.
האצטדיון אירח חלק ממשחקי גביע הקונפדרציות 2013, ואירח בין היתר את משחק הגמר של הטורניר. בנוסף הוא אירח את גמר מונדיאל 2014 ושנתיים לאחר הוא ארח את טקס הפתיחה והסיום וגמר טורניר הכדורגל של אולימפיאדת ריו 2016. טורנירי קופה אמריקה 2019 ו-2021 נערכו בברזיל, ואצטדיון המרקנה אירח כמה משחקים כולל שני הגמרים.
מבט אווירי, 2014
מריה קירילנקו

מריה יורייבנה קירילנקו (רוסית: Мари́я Ю́рьевна Кириле́нко; נולדה ב-25 בינואר 1987) היא טניסאית עבר מרוסיה.
קירילנקו זכתה ב-8 תוארי יחידות (5 WTA ו-3 ITF) וב-9 תוארי זוגות (כולם בסבב ה-WTA).
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה קירילנקו במדליית ארד בטורניר לזוגות נשים ביחד עם נדיה פטרובה לאחר ניצחון ב-3 מערכות על ליזה ריימונד ולייזל הובר מארצות הברית. בשלב חצי הגמר הן הפסידו לאחיות סרינה וונוס ויליאמס בשתי מערכות, שזכו לאחר מכן במדליית הזהב. בטורניר ליחידות נשים, היא הפסידה בחצי הגמר למריה שראפובה בת ארצה בשתי מערכות, ובמשחק על מדליית הארד היא הפסידה לוויקטוריה אזרנקה מבלארוס בשתי מערכות.
מריה סור

| --- | --- |

 לידה:  31 בדצמבר 2004 (בת 19) זפוריז'יה, אוקראינה 
 שם לידה:  Марія Олегівна Сур 
 מוקד פעילות:  אוקראינה 
 מקום לימודים:  Kyiv National University of Culture and Arts, Lilla Akademien, Zaporizhzhia National University 
 שפה מועדפת:  אוקראינית, אנגלית 
 חברת תקליטים:  וורנר מיוזיק שוודיה 
 פרופיל ב-IMDb
 
מריה סור ( באוקראינית: Марія Сур; נולדה ב-31 בדצמבר 2004) היא זמרת אוקראינית, שבסיסה בשוודיה. התפרסמה בזכות השתתפותה במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון 2023, עם השיר "Never Give Up".
קורות חייה

סור נולדה בזפוריז'יה. בשנת 2022 השתתפה בעונה השנים-עשר של Holos Krainy, הגרסה האוקראינית ל-The Voice. עם פרוץ מלחמת אוקראינה–רוסיה ברחו סור ואמה מאוקראינה, והתיישבו בשוודיה. היא הצליחה ליצור קשר עם הזמרת שרה דאון-פייר, שהזמינה אותה להופיע באביצ'י ארנה שבסטוקהולם באירוע הבעת סולידריות עם אנשי אוקראינה. היא ביצעה את השיר "Survivor" של להקת הדסטיניז צ'יילד. מאוחר יותר חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ.
בשנת 2023 השתתפה סור במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון 2023, עם השיר "Never Give Up", שסיים במקום התשיעי בגמר.
הערות שוליים

↑  Rakel Clinton Lucas (11 בפברואר 2023). "Maria Sur: "Jag förstår faktiskt inte hur jag har orkat"". Dagens Nyheter. נבדק ב-1 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Berglund, Björn (8 בפברואר 2023). "Maria Sur: Från kriget till Melodifestivalen". TT. Aftonbladet. נבדק ב-1 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Maria Sur flydde kriget - får stående ovationer i Avicii Arena". TV4.se. נבדק ב-1 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Larsson, Ebba (17 ביוני 2022). "Artisten Maria Sur flydde Ukraina – nu gör hon succé i Sverige". Expressen. נבדק ב-1 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0005 0768 1141  MusicBrainz: b57f0ac2-65f7-466b-ade8-19ad291157bd