stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שייח אנטה דיופ

| --- | --- |

צילום מצעירותו  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  29 בדצמבר 1923 Thieytou, סנגל 
 פטירה:  7 בפברואר 1986 (בגיל 62) דקר, סנגל 
 מדינה:  סנגל 
 מקום קבורה:  Thieytou 
 השכלה:  אוניברסיטת פריז-סורבון 
 תקופת הפעילות:  מ-1949
 מפלגה:  האספה הדמוקרטית האפריקנית, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 
שייח אנטה דיופ (בצרפתית: Cheikh Anta Diop, בוולופית: Seex Anta Jóob;‏ 29 בדצמבר 1923 תיאייטו, חבל דיורבל - 7 בפברואר 1986 דקר) היה איש ציבור והוגה דעות סנגלי, היסטוריון, אנתרופולוג וסוציולוג, בלשן ופיזיקאי, סופר בשפה הוולופית, אידאולוג של האפרוצנטריזם. פעל לקידום פרויקט של מדינה פדרלית באפריקה השחורה. מקצועו הבסיסי היה כימיה גרעינית. אוניברסיטת דקר קיבלה במרץ 1987 את שמו. ספריו נכתבו בצרפתית, וחלקם תורגמו לאנגלית התזות שלו נשארות כיום שנויות במחלוקת ואינן זוכות בהסכמה רחבה בקהיליה המדעית, במיוחד השקפותיו בנוגע למצרים העתיקה ובנוגע למקור שפת הוולוף.
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

אנטה דיופ נולד בשנת 1923 במשפחה אריסטוקרטית מוסלמית ממוצא לבו -וולופית, בתיאיטו, מחוז באמבה שבחבל דיורבל אז במושבה הצרפתית סנגל, באפריקה המערבית הצרפתית. התחנך בבית ספר אסלאמי מסורתי, בני משפחתו השתייכו ל"אחווה" מורידית, ענף של האסלאם הסופי, מיסודו של שייח אחמדו במבה. אחרי שסיים בסנגל מבחני בגרות לפי הקוריקולום הצרפתי, ב-1946 החל לימודי מתמטיקה בסורבון בפריז. אחר כך עבר ללמוד פילוסופיה בפקולטה לאמנויות של האוניברסיטה. ב-1948 סיים תואר ראשון בפילוסופיה ונרשם לפקולטה למדעים שם למד פיזיקה וכימיה גרעינית, בין השאר, אצל פרדריק ז'וליו-קירי. ב-1950  סיים שני תוארי מאסטר. בנוסף למד היסטוריה של אפריקה, אגיפטולוגיה, בלשנות, אנתרופולוגיה וכלכלה. ב-1949 נרשם ללימודי דוקטורט בנושא: "העתיד התרבותי של מחשבת אפריקה", תחת הדרכתו של גסטון בשלאר. ב-1951 נרשם עם תזת דוקטורט שנייה ששמה: "מי היו המצרים הטרום-דינסטיים?" אצל הפרופסור מרסל גריול (Griaule). ב-1954 השלים תזה זו אולם לא מצא חבר שופטים שיהיו מוכנים לבחון אותה. את הרעיונות שהציג בתזה זו דיופ פרסם מאוחר יותר בספר " Nations nègres et culture. ("אומות שחורות והתרבות"). אחרי תיקונים והשלמות הציע תזה אחרת תחת הכותרת " תחומי המטריארכיה והפטריארכיה בזמנים העתיקים".
החל משנת 1956 הוא לימד פיזיקה וכימיה בשני בתי ספר תיכון בפריז. בהמשך עבר דיופ ללמד בקולז' דה פראנס. ב-1957 נרשם עם תזת דוקטורט חדשה שנקראה "מחקר השוואתי של השיטות הפוליטיות והחברתיות באירופה ובאפריקה, מהתקופה העתיקה ועד להיווצרות המדינות המודרניות". תזה זאת כבר לא הוקדשה למצרים העתיקה אלא לצורות הארגון של החברות האפריקאיות והאירופיות והתפתחותן. ב-1960 השלים עם תזה זו את הדוקטורט. דיופ תרגם בשנות לימודיו קטעים מתורת היחסות של איינשטיין לשפת אמו, וולוף.
ביוגרפיה > המשך פעילותו בתחום האתנוגרפי והיסטוריים

בשנת 1951 סיים דיופ את עבודת התואר שלו באוניברסיטת פריז שבה תמך בהשערה לפיה המצרים הקדומים היו אפריקאים שחורים ותרבותם הייתה ציוויליזציה אפריקאית שחורה. השערתו נדחתה, מה שאילץ אותו   לעמול למשך 9 שנים ברציפות כדי לתקן ולשפר אותה. בשנת 1960 סיים את עבודתו זו וזכה לתואר דוקטור.
ביוגרפיה > פעילותו הפוליטית

החל משנת 1947 התגייס שייח אנטה דיופ במאבק לעצמאות הארצות האפריקאיות ובעד הקמת מדינה אפריקאית פדרלית.
בין היתר תמך דיופ במאבק לעצמאות של סנגל. בשנים 1950–1953 הוא כיהן כמזכיר כללי של איגוד הסטודנטים במסגרת התלכדות הדמוקרטית האפריקאית RDA ותקף את רעיון "האיחוד הצרפתי" שלדבריו לא שירת את האינטרסים של הילידים האפריקאים. דיופ השתתף בכנסים של הסופרים והאמנים השחורים וב-1960 פרסם את מצעו הפוליטי: "היסודות הכלכליים והתרבותיים של מדינה פדרלית באפריקה השחורה".

במקביל הקים דיופ ב סנגל שלוש מפלגות זו אחר זו : "גוש ההמונים הסנגליים" (1961), "החזית הלאומית הסנגלית" (1963) ו"ההתלכדות הלאומית הדמוקרטית" (RND) (1976) . השתיים הראשונות הוצאו מחוץ לחוק על ידי הנשיא הראשון לאופולד סדאר סנגור.
ה-RND ייסדה ביטאון בשם "סיגי" (Siggi) שמובן שמו בשפת הוולוף היה "להרים את הראש", מאוחר יותר שונה שמו ל"טקסאו" ("לזקוף את הקומה"). המפלגה קידמה את תנועת האיגודים המקצועיים של האיכרים המקומיים ("סנדיקט החקלאים ומגדלי בעלי החיים" של סנגל ), שלחה סטודנטים להתנדבות בכפרים וקנתה בהדרגה זכתה בפופולריות בדעת הקהל. נאומי דיופ ריתקו את דעת הקהל והיוו אתגר לקו המדיני של הנשיא סנגור. ב-1981 הכיר המשטר רשמית במפלגתו של דיופ.  אחרי הבחירות לפרלמנט ולנשיאות בשנת 1983 האשים דיופ את השלטון בזיוף תוצאות הבחירות והחליט שלא לשבת באספה הלאומית.
אנטה דיופ נפטר בדקר תוך שנתו, בפברואר 1986. יחד עם תאופיל אובנגה ואסאנטה קטה מולפה הוא נחשב לאחד מאבות הזרם ה"אפרוצונטרי" בהגות האפריקאית.
פרסים ואותות הוקרה

1966 - יחד עם ויליאם דו בויז זכה למחוות כבוד בפסטיבל השחור העולמי הראשון לאמנות ולתרבות שהתקיים בדקר. הוגדר כ, מחבר האפריקאי בעל ההשפעה הגדולה ביותר במאה ה-20"
הנצחה

מרץ 1987 - אוניברסיטת דקר נקראה על שמו
1996 -התנהל בדקר כנס לזכרו תחת הכותרת "התחייה האפריקאית לקראת האלף שלישי"
2008 8 בפברואר - שר התרבות של סנגל, מאם ביראם דיוף חנך מאוזלאום לזכרו של שייח אנטה דיופ בכפרו תיאטו. דיופ קבור במאוזולאום.
2016 - ויליאם מבאי אוסמן ביים סרט תיעודי לטלוויזיה המוקדש לדמותו של דיופ - "Kemtiyu, Séex Anta"
מבחר ספריו

1955 - Nations nègres et culture : de l’Antiquité nègre égyptienne aux problèmes culturels de l’Afrique noire d’aujourd’hui.
(האומות השחורות והתרבות:מההיסטוריה העתיקה המצרית ועד לסוגיות התרבותיות של אפריקה השחורה בימינו" פריז,
1959 - L`Unité culturelle de L`Afrique Noire (האחדות התרבותית של אפריקה השחורה) פריז
L' Afrique noire pré-coloniale. Étude comparée des systèmes politiques et sociaux de l’Europe et de l’Afrique 1960
( אפריקה הטרום-קולוניאלית. מחקר השוואתי של השיטות הפוליטיות והחברתיות של אירופה ושל אפריקה) פריז
1960 - Les Fondements culturels, techniques et industriels d’un futur État fédéral d’Afrique (היסודות התרבותיים, הטכניים והתעשייתיים של מדינה פדרלית עתידית של אפריקה): בהמדורה מחודשת - בשנת 2000
1978 - The cultural unity of Black Africa. (האחדות התרבותית של אפריקה השחורה) שיקגו
1967 - Antériorité des civilisations nègres : mythe ou vérité historique ? (הראשוניות של הציוויליזציות השחורות:מיתוס או אמת היסטורית?) פריז
1974 - The african origin of civilization: myth or reality? (המקור האפריקאי של הציוויליזציה:מיתוס או מציאות?) ניו יורק
1977 - Parenté génétique de l'égyptien pharaonique et des langues négro-africaines (קרבה גנטית בין המצרית הפרעונית לשפות של אפריקה השחורה), דקר - אביג'אן
1981 -Civilisation ou barbarie: anthropologie sans complaisance (ציוויליזציה או ברבריות:אנתרופולוגיה ללא פשרות) פריז
Civilization or barbarism: an authentic antropology )(ציוויליזציה או ברבריות: אנתרופולוגיה אותנטית) שיקגו
1988 (אחרית מותו) Nouvelles recherches sur l'égyptien ancien et les langues africaines modernes ,(מחקרים חדשים על המצרית העתיקה והשפות האפריקאיות המודרניות)
.
לקריאה נוספת

Revue canadienne des études africaines, vol. 23, no 1, 1989, Hommage à Cheikh Anta Diop, 1923-1986 : un bilan critique de l'œuvre de Cheikh Anta Diop " Nations nègres et culture"
(הוקרה לאנטה דיופ 1986-1923:מאזן בקורתי של עבודתו של שייח אנטה דיופ)
Daniel F. McCall Antériorité des civilisations nègres : mythe ou vérité historique ? African Historical Studies, 1-1, 1968, p. 134-135
(ראשונות הציוויליזציות השחורות:מיתוס או אמת היסטורית?)
P.F. De Moraes Farias, Afrocentrism: Between Crosscultural Grand Narrative and Cultural Relativism, The Journal of African History, 44-2, 2003, p. 327-340, esp p. 337.
(האפרוצנטריזם:בין הנרטיב הגדול החוצה תרבויות והרלטיביזם התרבותי)
François-Xavier Fauvel  - L'Afrique de Cheikh Anta Diop:histoire et idéologie    Karthala, Paris 1996
Bernard Nantet - Article « Cheikh Anta Diop » Dictionnaire de l'Afrique, Larousse, Paris, 2006
הערות שוליים

↑  Molefi Kete Asante, Diop, Cheikh Anta, African American Studies Center, Oxford University Press, 2011-12-08
↑  Cheikh Anta Diop, Mercer Cook, The African origin of civilization: myth or reality, 1. ed, Chicago, Ill: Hill, 1974, ISBN 978-0-88208-021-5
↑  Diop Cheik Anta, L' Afrique noire pré-coloniale. Étude comparée des systèmes politiques et sociaux de l’Europe et de l’Afrique, Presence Africa, 2000
↑  Cheikh Anta Diop: L'Unité Culturelle de l'Afrique noire. Paris 1982
↑  מצוטט על ידי L.de Saint Perier 2023
1 2 3 4 5 6 7  L.Saint Perier 2023
1 2  מאמר ב,מונד דיפלומטיק" 1998  עמ' 25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260452605171  BIBSYS: 90344573  BNE: XX1722434  BnF: cb11886181w (data)  CANTIC: a11520036  CiNii: DA0592829X  GND: 118898523  ISNI: 0000 0001 2278 5089  LCCN: n50025544  LNB: 000078084  NKC: jx20081119003  NTA: 074719203  SELIBR: 49295  SNAC: w6jv2pxj  SUDOC: 026654598  VIAF: 39372050   WorldCat (עם VIAF): 39372050 
"דיופ קם לתחייה" - יצירה מאת אדה אולופקו, שהוצג לראשונה ב-2014 בוועידה  האפריקאית לעסקים בבית הספר הרווארד לעסקים
המסדרון האקולוגי באזור מודיעין

מטיילים בגבעות הדרומיות של מודיעין
המסדרון האקולוגי באזור מודיעין הוא הקצה הדרום־מערבי של החלק המרכזי של המסדרון האקולוגי הים תיכוני הנמצא לאורכה של ישראל. המסדרון נמצא בנקודת מפתח אקולוגית שמחברת בין השומרון המערבי, הרי יהודה ושפלת יהודה ומשם אל הנגב.
שטחו של המסדרון באזור מודיעין הוא כ־24 קמ"ר והוא גובל בעמק איילון מדרום, בכביש 1 ממערב, בכביש 443 מצפון ובגדר הביטחון ממזרח. המסדרון מתאפיין בתצורת נוף של גבעות נמוכות המתנשאות לרום של 150–300 מטר מעל פני הים.
בקעת הנזירים
צבאים ארצישראלים באזור מודיעין
מאפייני האזור > אקלים

אקלים ים תיכוני הוא סוג של אקלים סובטרופי שידוע גם כאקלים סובטרופי של קיץ יבש ונפוץ במדינות אגן הים התיכון. המאפיין העיקרי של מזג האוויר הים-תיכוני הוא משטר הגשמים העונתי, הקיץ היבש ומרבית המשקעים יורדים בחורף. האקלים של המסדרון האקולוגי במודיעין הוא אקלים לח למחצה. ממוצע הגשם בשנה לפי מדידות בתחנת שעלבים עומד על 538 מ"מ בשנה.
מאפייני האזור > צומח

לפי סקר סובב מודיעין שנערך בשנת 2007 על ידי מכון דש"א (דמותה של ארץ) נמצא כי 43% משטח הסקר מאופיין על ידי צמחיית בתה ומתוך כך כ-36% צומח בתה עשבונית וכ-7% צומח של סירה קוצנית. כרבע משטח הסקר הוא שטח חקלאי ורבע משטח הסקר מכוסה יערות קק"ל.
שטחי המסדרון האקולוגי של מודיעין מאופיינים בעיקר בצמחייה של שטחי בתה שהיא תצורת נוף אשר מאופיינת בשליטה של בני שיח, שגובהם אינו עולה על 50 ס"מ, בשילוב עם צמחים עשבוניים.
החברות העיקריות השולטות בבתה הים-תיכונית הן: חברת הסירה הקוצנית, חברת הקורנית המקורקפת וחברת הלוטמית הדביקה.
המסדרון האקולוגי של מודיעין מאופיין במיני צומח רבים, בהם מקומיים וייחודיים לאזור, וכן מינים בסכנת הכחדה. בין המינים הנפוצים בשטחי המסדרון האקולוגי של מודיעין נמצאים העצים לבנה רפואי ועוזרר קוצני. שיחים כמו אשחר ארץ-ישראלי, קידה שעירה וצלף קוצני. בני שיח כמו אזוב מצוי, געדה מצויה, זוטה לבנה, סירה קוצנית, פיגם מצוי. עשבוניים כמו בוצין מפורץ, חבלבל השיח, עכובית הגלגל, מרוות יהודה. דגנים רב שנתיים כמו זקנן שעיר ושעורת הבולבוסין. גאופיטים כגון כלנית מצויה, עירית גדולה וסתוונית היורה. מטפסים כמו קיסוסית קוצנית ואספרג החורש. כמו כן יש מינים אנדמיים לישראל ולסביבתה כמו לוף ארץ-ישראלי, פעמונית כוכבנית, אשבל ארץ-ישראלי, זמזומית מצוויה, חבצלת קטנת פרחים, כרכום חורפי, מרוות יהודה ומרוות ירושלים, עכנאי יהודה ואלקנה סמורה.
מאפייני האזור > חי

מבין מיני בעלי החיים בשטחי המסדרון האקולוגי של מודיעין נמצאים מיני יונקים כגון תן, נמייה, דרבן, ארנבת, גירית מצויה, ושועל מצוי. מיני זוחלים כקמטן החורש, זיקית, חרדון, צב יבשה ומניפנית מצויה. כמו כן יש מינים פגיעים כמו צבי ארץ-ישראלי וזיקיתיים וכן מינים בסכנת הכחדה כצבוע מפוספס.
מאפייני האזור > ציפורים

בשטחי המסדרון האקולוגי של מודיעין יש מינים מקננים אשר נמצאים בסכנת הכחדה, חמריה חלודת-זנב, שרקרק מצוי ואת פפיון ההרים שנמצא בקשר מובהק עם מדרונות סלעיים עם צומח פתוח – בתות או שטחים עשבוניים. באזורים בהם בית הגידול מתאים ואיכותי הוא מהווה את אחד המינים השכיחים, אך הוא צריך רצף של שטחים פתוחים איכותיים ולכן סובל בעיקר מקיטוע ייעור ובינוי. פפיון ההרים מאכלס את הגבעות באזור מודיעין, אבל בגלל תהליכי הפיתוח אוכלוסייתו באזור קטנה. כמו כן קוקייה אירופית שהיא מין  טפילים חברתיים בישראל מטפילה את הביצים שלה בקינים של הפפיון הרים.
מיני הציפורים המקננות השכיחים בשטח המסדרון האקולוגי של מודיעין הם חנקן אדום-ראש, חנקן גדול, סבכי קוצים, תפר, חוגלת סלעים, קוקייה מצויצת, חיוויאי הנחשים, ירגזי מצוי, נקר סורי, שחרור, עורבני, פשוש, בולבול.
מאפייני האזור > צבי ארץ-ישראלי

בשנים האחרונות מתבצע מעקב אחר תנועת הצבי הארץ-ישראלי בשטח המסדרון באזור מודיעין אשר בוחן את תנועת הצבאים מהרי ירושלים אל שטחי ראש העין ונחל שילה. לפי נתונים של רשות הטבע והגנים בין השנים 1983-2006 נצפו כ-1240 פרטים של צבי ארץ-ישראלי בשטחי המסדרון האקולוגי שמסביב לעיר מודיעין.
פיתוח > פיתוח קיים

בשנת 1985 הוקם היישוב מכבים כישוב של בתים צמודי קרקע, ובשנת 1988 הוקם בסמוך היישוב רעות, גם הוא יישוב של בתים צמודי קרקע. בשנת 1990 אוחדו היישובים למועצה מקומית בשם מכבים-רעות. באותה שנה אושרה בוועדה הארצית לתכנון ובניה הקמתה של העיר מודיעין. בשנת 1994 החלו עבודות הפיתוח בשטח ובשנת 1996 החל האכלוס של הבתים הראשונים בעיר. בשנת 2003 אוחדו המועצה המקומית מכבים-רעות עם העיר מודיעין.
העיר מודיעין-מכבים-רעות הוקמה על המסדרון האקולוגי המרכזי של מדינת ישראל העובר מצפון לדרום והייתה ל"פקק" במסדרון הזה וחוסמת אותו כמעט כליל. מה שמחבר כיום בין תאי השטח מצפון וממזרח לעיר ובין תא השטח הדרומי הוא אזור צר למעבר, המקיף את העיר מצידה המערבי, לכיוון הגבעות הדרומיות שם הוא מצטמצם לכדי מעבר צר עד קילומטר רוחבו, ובנקודה הצרה ביותר שלו הוא מצטמצם ל-600 מטרים בלבד בין המרכז המסחרי ישפרו סנטר למחלף ענבה.
הקמת גדר הביטחון בעשור הראשון של המאה ה-21 יצרה מחסום קריטי נוסף.
פיתוח > הגבעות הדרומיות של מודיעין

הגבעות הדרומיות הן שטח של גבעות בתה בחלק הדרומי של המסדרון האקולוגי באזור מודיעין. שטח הגבעות הדרומיות גובל בדרום בעמק איילון, בצפון בשכונות מכבים, רעות ומוריה בעיר מודיעין-מכבים-רעות, בגדר ההפרדה ממזרח ובשדרות החשמונאים והיישובים שעלבים ונוף איילון ממערב. אזור זה הוא צוואר הבקבוק של המסדרון האקולוגי באזור מודיעין.
מאז בניית גדר ההפרדה, המסדרון האקולוגי הצטמצם רבות באזור מודיעין והגבעות הדרומיות הפכו לשטח בעל חשיבות אקולוגית גבוה מאוד, מכיוון שהם השטחים הפתוחים היחידים המחברים בין עמק איילון והרי ירושלים אל שטחי יער בן שמן והדום השומרון.
שטח הגבעות הדרומיות של מודיעין מוגדר בתוכנית מתאר מחוזית 3 (תוכנית מתאר מחוזית של מחוז מרכז) כשטח לבניה עתידית המאיים להציב מחסום בלתי עביר בין הרי ירושלים מדרום לשטחי אלעד וראש העין מצפון.
ברשות הטבע והגנים קיים משנות ה-90 תכנון רעיוני להקמת גן לאומי באזור הגבעות הדרומיות בשל חשיבות שטחי הבתה במרכז הארץ.
מאבק אזרחי לשימור המסדרון

בעקבות איום הבניה התעורר מאבק ציבורי שמובילה החברה להגנת הטבע מאז תחילת שנות האלפיים, לשמירה על השטחים שמסביב למודיעין כשטחים פתוחים. בכל שנה סביב ט"ו בשבט עורכים חוגי הסיירות של החברה להגנת הטבע אירוע רב משתתפים בגבעות הדרומיות, על מנת לשמר את המודעות לחשיבות השמירה על האזור חופשי מפיתוח. מטרתה המוצהרת של החברה להגנת הטבע היא לשמור על שטחי המסדרון האקולוגי באזור מודיעין בכלל, ובשטחים המאוימים בבניה בפרט, כשטחים טבעיים פתוחים.
תוכנית המתאר לפיתוח שלב ב' של העיר, שהוצגה בראשית 2019 על ידי עיריית מודיעין-מכבים-רעות, מתחשבת באילוצים הללו ואינה כוללת בנייה בגבעות המערביות והדרומיות של העיר. יחד עם זאת משאירה התוכנית את הגבעות הדרומיות בסטטוס "לפיתוח עתידי".
היסטוריה ומורשת

בשטחי העיר מודיעין ובשטחים שמסביב לה יש ממצאים ארכאולוגיים רבים של יישובים עתיקים. בגבעת התיתורה יש שרידים ליישוב מלפני 6,000 שנים ועד התקופה העות'מאנית. כמו כן יש ממצאים רבים שמשויכים לתקופת החשמונאים.  מתתיהו הכהן אבי משפחת החשמונאים והמנהיג הראשון של מרד החשמונאים בממלכה הסלאוקית היוונית היה מהעיר מודיעים. למרות שהיום אין הסכמה בנוגע למיקום המדויק של העיר מימי בית שני, השם של העיר השתמר בשם הכפר הפלסטיני אל מידיה וחודש עם הקמתה של העיר החדשה – מודיעין.
מרד החשמונאים הוביל לממלכה יהודית עצמאית שמלכה בחלקים משטחי ארץ ישראל משנת 140 לפנה"ס ועד לכיבושה על ימי האימפריה הרומית בשנת 63 לפנה"ס . רק עם קום מדינת ישראל בשנת 1948 חזרה הריבונות בשטחי ארץ ישראל לידיים עבריות. בתחומי העיר מודיעין נמצא אתר אום אל עומדן באתר ניתן להבחין בשלוש שכבות ארכאולוגיות עיקריות, אשר תוארכו בעזרת מטבעות ישנים וכלי חרס שנמצאו. הממצאים הראשונים הם מן התקופה הפרסית מהמאה החמישית עד למאה השלישית לפנה"ס. בנוסף להם אף נמצאה כמות מועטה של כלי חרס מן התקופה ההלניסטית מהמאה השלישית עד למאה השנייה לפנה"ס, ואף נמצאו שרידים רבים מהשנים המאוחרות של המאה הראשונה לספירה עד לתחילתה של המאה השנייה לספירה. בגלל הממצאים מימי מרד החשמונאים יש ארכאולוגים הטוענים כי היה זה כפר חשמונאי. האתר הוצע על ידי חופרי האתר כמיקום אפשרי למודיעים העתיקה. בעקבות החפירות שנערכו מטעם רשות העתיקות בחורבת אום אל-עומדן ניתן לזהות את החורבה ככפר. הכפר כולל סמטה מרכזית רחבה, סמטאות צרות הניצבות לה, גת, מבני מגורים ומבני ציבור, בהם בית כנסת (מהעתיקים בארץ) ומקווה טהרה. כמו כן, נחשפו במקום שלוש מערכות קבורה. בנוסף על כך, נתגלו במקום חותם אבן ועליו כתובת בארמית, כלי חרס, מטבעות מתקופות המרד הגדול ומטבעות בר כוכבא.
השטחים של מודיעין שימשו את לוחמי מרד בר כוכבא. מרד בר כוכבא שהרחש בין השנים 133-136 כנגד האימפריה הרומית. זה היה המרד השני של היהודים בארץ ישראל כנגד האימפריה הרומית. אחרי המרד הגדול בו נחרב בית המקדש השני. את המרד הוביל שמעון בן כוסבא הידוע כ'שמעון בר כוכבא' ונתמך על ידי רבי עקיבא. מרד בר כוכבא התרחש בעיקר בשפלת יהודה ובהרי יהודה. בניגוד לאסטרטגיה שכשלה במרד הגדול, של התבצרות בערים מוקפות חומה ומבצרים קשים לכיבוש, האסטרטגיה של מרד בר כוכבא הייתה של לוחמת גרילה. מערכת מערות מסתור נחפרה כהכנה למרד והן שימשו את הלוחמים להסתתרות מפני חיילי הלגיון הרומאי. בגבעת התיתורה, אתר טבע עירוני  שיושב בלב העיר בצמוד לכביש 443, נמצאו מערך של מערכות המסתור של בר כוכבא.
בנוסף למערות המסתור ולישוב החשמונאי, השטחים של המסדרון האקולוגי באזור מודיעין היו מיושבים לאורך ההיסטוריה, וניתן למצוא בהם אתרים ארכאולוגים רבים כדוגמת חרבת חדת', בה נמצאה כנסייה ביזנטית ורצפת פסיפס, גבעת שר, שנמצאו בה ריכוז גבוה של שומרות, וכן כבשני סיד לאורך נחל ענבה. מלבד אלו יש עוד שרידי יישובים רבים בשטח המסדרון האקולוגי של מודיעין ביניהם חרבת' קנובה, חרבת' נכס, חרבת' רגב, וחרבת' חרובה.
ראו גם

מעבר אקולוגי
בתה
לקריאה נוספת

סקר ציר הגבעות, מכון דש"א, 2012
עמית דולב, החברה להגנת הטבע אבי פרבולוצקי, רשות הטבע והגנים, הספר האדום של החולייתנים בישראל, הוצאת רשות הטבע והגנים והחברה להגנת הטבע, 2002
הערות שוליים

↑  מסדרונות אקולוגיים בשטחים הפתוחים: כלי לשמירת טבע. יהודה שקדי, ואלי שדות, חטיבת המדע, רשות הטבע והגנים
↑  הנקודות הגבוהות בשטח הם גבעת שר (253 מטר) וחרבת' שיח' סולימאן (283)
↑  אתר הצמחים בסכנת הכחדה בישראל, מבוסס על "הספר האדום – צמחים בסכנת הכחדה בישראל" מאת פרופ' אבי שמידע, ד"ר גדי פולק וד"ר אורי פרגמן-ספיר, רשות הטבע והגנים
↑  נלקח מאתר biogis של האוניברסיטה העברית בירושלים בשיתוף המשרד להגנת הסביבה ורשות הטבע והגנים
↑  מודיעין – שומרים על המסדרון האקולוגי של המדינה, אתר החברה להגנת הטבע
בוצין מפורץ
גבעת הברושים
הטיפוס על ההר הבלתי סביר

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  ריצ'רד דוקינס 
 איורים:  ללה וורד 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מדע פופולרי 
 נושא:  ביולוגיה אבולוציונית 
 סדרה
 ספר קודם:  נהר יוצא מעדן 
 הספר הבא:  לפרום את הקשת בענן 
 
הטיפוס על ההר הבלתי סביר: מסע באורחות האבולוציה הוא ספר מדע פופולרי משנת 1996 מאת ריצ'רד דוקינס. הספר עוסק בהסתברות וכיצד היא חלה על תאוריית האבולוציה. הספר נועד להפריך טענות של בריאתנים על ההסתברות למנגנונים טבעיים כמו ברירה טבעית. הספר יצא לאור בעברית בשנת 2003, בהוצאת זמורה-ביתן בתרגומו של עמוס כרמל.
הספר עונה לשאלות כמו "איזה תועלת יש בחצי כנף?" או "מה התועלת בחצי עין?" או "כיצד יכולה הברירה טבעית לפעול בהתחשב בכך שלרוב המוטציות יש תוצאה שלילית?"
הדימוי המרכזי בספר הוא זה של הר שניתן להגיע לפסגתו דרך טיפוס על צוק גבוה ותלול או דרך מתלול איטי ומתון. דוקינס מציג בספר טענות של בריאתנים ואנשי תכנון תבוני הטוענים כי אין זה סביר כי מבנים מורכבים כמו עין לדוגמה התפתחו דרך מנגנון טבעי "בדרך מקרה". דוקינס ממשיל טענה זו, לטענה כי אין זה סביר להעלות בהר מצד המצוק שלו - זוהי טענה סבירה אך זוהי גם טענת איש קש. דוקינס מסכים כי אין זה סביר כלל כי מוטציה מקרית יחידה גרמה להופעה יש מאין של איברים מורכבים או תופעות מורכבות כמו ראייה או תעופה. באופן כלל יותר - מורכבות וסדר שיש בקרב יצורים חיים - לא מתפתחים "בצורה מקרית".
דוקינס טוען כי בריאתנים מציגים באופן מעוות או מתעלמים מאפשרות של התפתחות הדרגתית של איברים או תכונות באמצעות הצטברות איטית של שינויים הנבררים דרך ברירה טבעית - לפי המשל - טיפוס לפסגת ההר מצידו השני - דרך שיפוע מתון של שינויים קטנים שכל אחד מהם מעניק יתרון קטן אך משמעותי מספיק לשם שרידה או התרבות. בעוד רוב המוטציות גורמות להשפעה שלילית, מספר קטן מהן יכול בתנאים הנכונים, להעניק יתרון קטן בהשרדות או ברבייה. השינוי שנוצר אינו נובע מיד המקרה, האלה עקב השפעה נוכחת ומצטברת של ברירה טבעית - כלומר השרדות חלק קטן מתוך המוטציות בשל התאמה טובה יותר לנישה אקולוגית או בשל ברירה זוויגית - תהליך שאינו מקרי כלל, אלה נובע מכך שאפילו יתרון קטן, יכול להיות בתנאים מסוימים משמעותי מאוד בהקשרים של שרידה או התרבות. לדוגמה בתנאים של יצורים קטנים שמטפסים על ענפי עצים, תועלת ב"-1% כנף" יכולה להועיל במניעת מוות עקב נפילה.
בספר, דוקינס נותן רעיונות על מנגנון מורכב הנובע מהרבה שלבים הדרגתיים שלא נראו קודם לכן, ובכך יוצא נגד הרעיון הבריאתני של מורכבות שאינה ניתנת לפישוט. דוגמה לכך היא אבולוציה של העין. הטיעון הבריתני הוא שכיבול אין שום תועלת "ב-1% עין" - טיעון שדוקינס טוען שהוא בגדר "הכל או כלום", דוקינס טיען כי טיעון זה שגוי וכי מצב של "1% ראיה" שונה מהותית ממצב של עיוורון מוחלט ונותן יתרון משמעותי ליצורים המסוגלים לראות משהו, אפילו רק להבחין בין אור-חושך, כאשר הם נמצאים בסביבה בה כל היצורים האחרים הם יצורים עיוורים. כך גם היתרון של 6% ראיה לעומת ראיה של 5% יכול להיות הבדל אבולוציוני מספיק מהותי כדי להעדיף עותקי גנים המאפשרים דבר כזה.
הספר צמח מתוך הרצאות חג המולד השנתיות של המכון המלכותי, שדוקינס העביר ב-1991. הוא מאויר על ידי מי שהייתה אשתו של דוקינס באותה תקופה, לאלה וורד, ומוקדש לרוברט ווינסטון, "רופא טוב ואיש טוב".
הערות שוליים

↑  ריצ'רד דוקינס], ההצגה הגדולה בתבל, כנרת, זמורה, דביר, 2010, עמ' 9
סקוט ברזיל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 במאי 1955 מחוז סקרמנטו, ארצות הברית 
 פטירה:  17 באפריל 2006 (בגיל 50) שרמן אוקס, לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר לתקשורת ועיתונות ע"ש אננברג של אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 פרופיל ב-IMDb
 
סקוט ברזיל (באנגלית: Scott Brazil;‏ 12 במאי 1955 – 17 באפריל 2006) היה מפיק קולנוע וטלוויזיה ובמאי אמריקאי.
שנותיו הראשונות

ברזיל נולד במחוז סקרמנטו שבקליפורניה. את רוב ילדותו בילה בשכונת סאות' לנד פארק הילס. בעל תואר ראשון במדעים מטעם אוניברסיטת דרום קליפורניה.
קריירה

בין השנים 1979–1981 היה מפיק שותף של The White Shadow. לאחר מכן החל ברזיל לעבוד כמפיק שותף על יצירת סדרת טלוויזיה חדשה בשם Hill Street Blues. בשנת 1983 קודם למפיק אחראי של הסדרה, תפקיד אותו מילא עד 1986. הוא זכה פעמיים ברציפות בפרס אמי ל"סדרת הדרמה הטובה ביותר" (1983 ו-1984), ובפרס גלובוס הזהב על עבודתו ב"בלוז לכחולי המדים".
בשנת 2002 ביים 11 פרקים בסדרה "המגן", יותר מכל אחד אחר במצבת הבמאים. ב-2003 הועמד עם שאר מפיקי הסדרה לפרס גלובוס הזהב עבור "סדרת הדרמה הטובה ביותר". בשנת 2005 ביים ברזיל פרק אחד בעונה הראשונה של "האנטומיה של גריי". במרוצת השנים עבד ברזיל בכמה הפקות שונות של סדרות טלוויזיה, כמו "ג'אג", "ניפ/טאק", "CSI: מיאמי" ו"באפי ציידת הערפדים".
ברזיל היה חבר בגילדת הבמאים של אמריקה ובאקדמיה לאמנויות ולמדעי הטלוויזיה.
מוות

ב-17 באפריל 2006 נפטר ברזיל בגיל 50, עקב כשל נשימתי שנגרם כתוצאה מטרשת אמיוטרופית צידית ומחלת ליים. הוא הותיר אחריו את אשתו מארי ואת שני ילדיהם המשותפים. הפרק האחרון של The Kill Point והפרק הראשון של העונה השישית של "המגן" הוקדשו לזכרו. מהדורת ה-DVD של העונה החמישית של "המגן" מכילה סרטון מחווה בן 25 דקות בו סופדים לו צוות ההפקה.
הערות שוליים

↑  "Scott BRAZIL". notreCinema.com (באנגלית). נבדק ב-2020-03-24.
↑  "Scott Brazil, 50, a TV Producer Whose Credits Included 'The Shield,' Is Dead". The New York Times (באנגלית אמריקאית). Associated Press. 2006-04-22. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-03-24.
↑  "Director-Producer Scott Brazil Dies". Television Academy (באנגלית). נבדק ב-2020-03-24.
↑  "Scott Brazil, 50; TV Producer Won 2 Emmys for 'Hill Street Blues'". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). 2006-04-20. נבדק ב-2020-03-24.
↑  "'Shield' Producer Scott Brazil Dies at 50". East Bay Times (באנגלית אמריקאית). 2006-04-20. נבדק ב-2020-03-24.
↑  "'Shield' Director Scott Brazil Dies". www.backstage.com (באנגלית). 2006-04-19. נבדק ב-2020-03-24.
↑  "'The Shield' Producer Scott Brazil Dies at 50". Associated Press (באנגלית אמריקאית). 2015-03-25. נבדק ב-2020-03-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14082564g (data)  ISNI: 0000 0000 3903 8816  LCCN: no00056122  VIAF: 61090420   WorldCat (עם VIAF): 61090420