stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פליקס קאמרר
קריירה > תיאטרון

מ-2013 עד 2015 הוא היה חבר באנסמבל הצעיר "הירביגר" של מרזה הורביגר. ב-2015 החל ללמוד באקדמיה לאמנויות הדרמה של ארנסט בוש בברלין, גרמניה, שאותם סיים ב־2019. במהלך לימודיו עבד בתיאטרון הפועלים הברלינאי (Berliner Arbeiter-Theater). בשנת 2017 הופיע בכמה הפקות של התיאטרון הגרמני הברלינאי (Deutsches Theatre Berlin). כן עבד בתיאטרון מקסים גורקי בברלין.
בשנת 2019, החל להופיע בהפקות של הבורגתיאטר בווינה וכן גילם את בהמות בהצגה "האמן ומרגריטה" על פי ספרו של מיכאיל בולגאקוב.
באוקטובר 2020, הוא הופיע בהצגה "בגדי המלך החדשים" על פי הסיפור מאת הנס כריסטיאן אנדרסן. בינואר 2023 חזר לבורגתיאטר בווינה.
קריירה > טלוויזיה וקולנוע

ב־2021 הופיע בתפקיד קטן בסרט הטלוויזיה התיעודי "דירר" (Dürer) על חייו של אלברכט דירר.
באביב 2021 ביים אותו אדוארד ברגר לצילומי הגרסה המחודשת של נטפליקס, "במערב אין כל חדש", המבוססת על רומן באותו שם, בו לקח על עצמו את התפקיד הראשי של החייל פאול באומר.
בשנת 2022 הוא הצטלם בעונה השלישית של סדרה "מעבר הרים".
בשנת 2023 קאמרר הופיע בסדרה כל האור שאיננו רואים בפרק הראשון בתפקיד חייל באס אס.
בשנת 2024 החל להצטלם לסרטו של גיירמו דל טורו "פרנקנשטיין".
פרסים והערכה

הוא זכה בפרס נסטרוי בקטגוריית הזכר הצעיר הטוב ביותר בטקס פרסי התיאטרון של נסטרוי ב-2022.
בינואר 2023, הוכרז קאמרר כמי שנכלל ברשימה הארוכה בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בפרסי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה ה-76.
פורט יומה

| --- | --- |
פורט יומה ב-1875
פורט יומה ב-1875
 מידע כללי
 סוג:  מצודה צבאית
 על שם:  יומה 
 מיקום:  קליפורניה 
 מדינה:  קליפורניה בארצות הברית
 מפעיל:  הלשכה לענייני אינדיאנים 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1851
 תאריך פתיחה רשמי:  1851 
 קואורדינטות:  32°43′55″N 114°36′58″W﻿ / ﻿32.732°N 114.616°W﻿ / 32.732; -114.616
  (למפת מערב ארצות הברית מוגדלת) קולורדו יוטה נבדה ניו מקסיקו אריזונה קליפורניה ויומינג איידהו מונטנה אורגון וושינגטון קנדה מקסיקו האוקיינוס השקט פורט יומה(למפת מערב ארצות הברית רגילה) קולורדו יוטה נבדה ניו מקסיקו אריזונה קליפורניה ויומינג איידהו מונטנה אורגון וושינגטון קנדה מקסיקו האוקיינוס השקט פורט יומה(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטפורט יומה(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטפורט יומה
 
פורט יומה (באנגלית: Fort Yuma) הוא מבצר לשעבר במחוז אימפריאל במדינת קליפורניה בארצות הברית בסמוך לנהר הקולורדו מול העיר יומה באריזונה. המבצר היה תחנה בנתיב שירות הדואר הפרטי דואר בטרפילד אוורלנד (Butterfield Overland Mail) בין 1858 ל-1861, ננטש ב-16 במאי 1883, והועבר למחלקת הפנים של ארצות הברית. באתר המבצר שוכנים כיום בית הספר לאינדיאנים פורט יומה ומיסיון סנט תומאס לאינדיאנים של יומה (Saint Thomas Yuma Indian Mission). המקום הוא אחד מה"אתרים הקשורים" של האתר מעבר יומה והאתרים הקשורים (Yuma Crossing and Associated Sites) במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places) באזור המורשת הלאומי מעבר יומה (Yuma Crossing National Heritage Area). בנוסף, האתר נרשם כציון דרך היסטורי של קליפורניה מספר 806.
היסטוריה > לפני מלחמת האזרחים

המבצר הוקם לראשונה לאחר סיום מלחמת ארצות הברית–מקסיקו (1848) בסמוך לנהר הקולורדו, פחות מקילומטר במורד הזרם משפך הנהר חילה לקולורדו. הוא נבנה על מנת להגן על ההתיישבות החדשה של יומה בטריטוריית ניו מקסיקו, ששכנה מצדו השני של הקולורדו, ובסמוך לגבול עם מקסיקו.
במרץ 1851 הועתק המוצב לגבעה קטנה על הגדה המערבית של הקולורדו. במקום שכן קודם מחנה קלהון (Camp Calhoun), על שמו של הסנטור ג'ון קלהון. המחנה הוקם ב-2 באוקטובר 1849 על ידי סגן קוו ג'. קאוטס (Cave J. Couts), מרגימנט הפרשים הראשון של צבא ארצות הברית (First Regiment of Dragoons), עבור קבוצת סקר הגבול בפיקודו של סגן משנה אמיאל ויקס ויפל (Amiel Weeks Whipple‏; 1863-1818), מחיל ההנדסה (Corps of Topographical Engineers). שירות מעבורת שהופעל על ידי החיילים בעבור קבוצת הסקר, שירתה גם מהגרים.
פורט יומה הוקם במהלך מלחמת יומה במטרה להגן על נתיב ההגירה הדרומי לקליפורניה ובניסיון לשלוט על הילידים בני הקווצ'אן (Quechan), המכונים גם יומה באזור מגוריהם שהשתרע באזור בקוטר 150 קילומטרים סביב המצודה. המבצר הוקם על ידי סרן סמואל היינצלמן (Samuel Peter Heintzelman‏; 1880-1805) מרגימנט הרגלים השני של צבא ארצות הברית (2nd Infantry Regiment). המבצר נקרא במקור "מחנה אינדיפנדס" (Camp Independence).
במרץ 1851, כאשר המוצב עבר לאתר הקבע, שונה שם המקום ל"מחנה יומה" (Camp Yuma). שנה אחר-כך שונה שם המוצב ל"פורט יומה" (מבצר יומה). ביוני 1851 נטש הצבא בפועל את המוצב בשל העלויות הגבוהות שנדרשו לתחזק אותו, והוא ננטש כליל ב-6 בדצמבר 1851, כאשר המזווה התרוקן לחלוטין. עם זאת, המוצב אויש מחדש ב-29 בפברואר 1852 על ידי סרן היינצלמן.
היה קשה לשלוח אספקה למוצב במהלך שנותיו הראשונות. אספקת מזון וחומרי בנייה שונעו בים מסן דייגו, סביב חצי האי באחה קליפורניה ובמעלה מפרץ קליפורניה לשפך הקולורדו בדלתה של הקולורדו במקסיקו. העבודה לשינוע הטובין לעגלות בנקודה זו והסעתם לרוחב מדבר יומה ומדבר יוהה (Yuha Desert) ליומה הייתה קשה וגזלה זמן. החיים במוצב היו קשים והצבא החל לפקפק בצורך להחזיק במקום חיל מצב. רק אחרי אוגוסט 1852 הפך מחנה יומה הזמני לפורט יומה הקבוע, והצבא החליט להישאר במקום לתמיד. בנובמבר 1852 הושקה ספינת הקיטור "הדוד סם" (Uncle Sam) והחלה לשאת מטען במעלה הקולורדו ממזח רובינזון (Robinson's Landing). היא הגיעה לפורט יומה ב-3 בדצמבר ונשאה על סיפונה 32 טון של אספקה למוצב. ספינות קיטור המשיכו לספק מטענים למבצר ולהתיישבויות שקמו אחר-כך על הקולורדו עד הגעת מסילת הברזל ב-1877.
הפעילות הצבאית היחידה שהתרחשה במבצר הייתה כאשר לוחמים בני קווצ'אן הקיפו אותו במהלך מלחמת יומה, ובמבצר נלכדו זמנית הגנרל לעתיד תומאס סוויני (Thomas William Sweeny‏; 1892-1820) וחיילים נוספים.
בין 1858 ל-1861 הפעיל שירות הדואר הפרטי דואר בטרפילד אוורלנד תחנת דיליז'נסים בסמוך למבצר, שהשתמשו בה חברות דיליז'נסים אחרות עד הגעת הרכבת ב-1877.
היסטוריה > מלחמת האזרחים

במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית שמר צבא האיחוד על שליטתו בפורט יומה כאשר רגימנט הרגלים הראשון של קליפורניה (1st California Infantry Regiment) החליף את חיילי הצבא הסדיר שנשלחו מזרחה ב-1861. החלק הדרומי של טריטוריית ניו מקסיקו פרש מהאיחוד, והפך לטריטוריית אריזונה של קונפדרציית המדינות של אמריקה עד 1862, כאשר טור קליפורניה שצעד מזרחה מפורט יומה גירש את קונפדרציית המדינות של אמריקה משטחי אריזונה וניו מקסיקו כשהוא צועד עד מערב טקסס. ב-1863 ביססו מדינות האיחוד את שליטתן באזור והקימו את טריטוריית אריזונה. פורט יומה שימשה כמוקד אספקה לחילות המצב של האיחוד שם. במבצר עצמו לא התחוללו קרבות בהיותו מרוחק מאוד מזירות הקרב של מלחמת האזרחים.
היסטוריה > לאחר מלחמת האזרחים

פורט יומה היה קשור במישרין למחסני האפסנאות של יומה (Yuma Quartermaster Depot) ששכנו מול המבצר בגדה המזרחית של הקולורדו, שסיפקו אספקה צבאית ואישית למוצבים ברחבי אריזונה וניו מקסיקו. מחסני האפסנאות פעלו בין 1864 ל-1891, אם כי הצבא הפסיק את מרבית הפעילות במקום שמונה שנים קודם לכן.
הצבא השתמש במחסנים לאחסן ולהפיץ אספקה לכל המוצבים הצבאיים באריזונה, נבדה, יוטה, ניו מקסיקו וטקסס במהלך תקופת מלחמות האינדיאנים. אספקה של בגדים, מזון, תחמושת וסחורות אחרות שנועדו למשך שישה חודשים אוחסנה במחסנים אלו בכל נקודת זמן. האספקה הגיעה מקליפורניה באמצעות ספינות שעשו דרכן סביב לחצי האי באחה קליפורניה אל פורט איזבל (Port Isabel) בסונורה בסמוך לשפך הקולורדו. משם הועבר המטען לספינות קיטור קטנות שעלו במעלה הזרם ליומה.
את המטען פרקו באתר והוא נגרר במסילה מהמזח למחסנים. במחסנים היו אורוות ל-900 פרדות ומגורים לנהגי פרדות שטיפלו בהם. חברת הרכבת סאותרן פסיפיק הגיעה ליומה ב-1877. בואה ביטל את הצורך במשלוח הארוך של המטענים דרך הים ובמעלה הקולורדו, ומכיוון שהרכבת המשיכה הלאה אל טוסון באריזונה כמעט שלא היה יותר צורך במחסני האפסנאות או בפורט יומה, והם ננטשו ב-16 במאי 1883. האתרים הועברו לבעלותה של מחלקת הפנים של ארצות הברית ב-22 ביולי 1884.
כיום

פורט יומה שוכנת כיום ביישוב וינטרהייבן (Winterhaven), חלק משמורת האינדיאנים פורט יומה (Fort Yuma Indian Reservation). כמה מבנים היסטוריים שרדו מהתקופה הצבאית במעבר יומה והאתרים הקשורים באזור המורשת הלאומי מעבר יומה. בית הכלא הטריטוריאלי של יומה (Yuma Territorial Prison) והפארק המדינתי ההיסטורי מחסני האפסנאות של יומה (Yuma Quartermaster Depot State Historic Park) שוכנים בתחומי אריזונה כאשר המבנים עברו שימור או שחזור והם כוללים מוזיאונים.
שטחי הניסוי יומה (Yuma Proving Grounds), השוכנים כ-50 קילומטרים צפונית מזרחית לפורט יומה, אחד מבסיסי הצבא הגדולים ביותר בעולם, הם המשך צבאי ישיר למוצבי הצבא ההיסטוריים באזור יומה.
ביאורים

↑  באנגלית California Column, חיל מתנדבים בן 900 איש מקליפורניה שצעד דרך אריזונה וניו מקסיקו עד למערב טקסס
הערות שוליים

↑  Fort Yuma
↑  Hart, Herbert. "Historic California Posts: Fort Yuma". The California State Military Museum. California State Military Department.
↑  "Regiments of the California Volunteers in Federal Service, 1st Regiment of Infantry". The California State Military Museum. California State Military Department.
↑  "The California Column". The California Military Museum. California State Military Department.
פורט יומה כיום
פליקס פון בותמר

| --- | --- |

גנרל פליקס גראף פון בותמר
 לידה:  10 בדצמבר 1852 מינכן, ממלכת בוואריה ממלכת בוואריה
 פטירה:  18 במרץ 1937 (בגיל 84) מינכן, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1871–1918 (כ־47 שנים)
 דרגה:   גנרל-אוברסט
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה הבווארית ה-2   מפקד דיוויזיית המילואים הבווארית ה-6   מפקד קורפוס המילואים הבווארי ה-2   מפקד ארמיית הדרום   מפקד הארמייה ה-19   מפקד ההגנה בדרום
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 פור לה מריט עם עלי אלון
 
פליקס גראף פון בותמר (בגרמנית: Felix Graf von Bothmer;‏ 10 בדצמבר 1852 – 18 במרץ 1937), היה גנרל גרמני, שפיקד על דיוויזיה, על קורפוס ואחר כך על ארמיות בחזית המזרחית ובחזית המערבית.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

פון בותמר נולד במינכן שהשתייכה לממלכת בוואריה ב-10 בדצמבר 1852 במשפחת אצולה, אביו מקס פון בותמר היה גנרל בווארי שפיקד על חיל האפסנאות, אמו לורה הייתה מבית פון ריירכט. ב-1871 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי והצטרף לרגימנט המשמר הבווארי. ב-31 באוקטובר 1888 הועלה לדרגת האופטמן ובמקביל מונה למפקד פלוגה ברגימנט המשמר הבווארי. ב-24 באפריל 1890 הועבר למטה הכללי של חיל הצבא השני בווירצבורג וב-25 באפריל 1891 למחלקה המרכזית של המטה הכללי. לאחר קידומו למיור ב-20 בספטמבר 1893 הוא הוצב במטה הכללי עד 1 באוקטובר 1895. ב-20 בספטמבר 1895, הוא הוצב במטה הכללי של הדיוויזיה הבווארית ה-1. ב-20 ביולי 1896 הוא מונה למפקד גדוד ברגימנט המשמר הבווארי. ב-17 במרץ 1897 הוא הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-24 בינואר 1899 נכנס לתפקיד ראש המחלקה במטה הכללי של הצבא. ב-21 ביולי 1900 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-14 באוגוסט 1901 מונה למפקד רגימנט המשמר הבווארי. ב-18 במאי 1903 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד חטיבת הרגלים הבווארית ה-2, וב-15 בספטמבר 1905 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט ומונה למפקד הדיוויזיה הבווארית ה-2 באוגסבורג. ב-4 בדצמבר 1909 הוא מונה לקולונל הכבוד של משמרות החיים של הארטילריה, וב-4 במאי 1910 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

ב-2 בדצמבר מונה פון בותמר למפקד דיוויזיית המילואים ה-6, וב-24 בדצמבר מונה פון בותמר למפקד קורפוס המילואים הבווארי ה-2, ופיקד עליו בקרבות בחזית המזרחית. לאחר מכן השתתף עם הקורפוס שבפיקודו במתקפת גורליצה-טרנוב. ב-7 ביולי 1915 קיבל פון בותמר את העיטור פור לה מריט. ב-8 ביולי 1915 הפך הקורפוס שבפיקודו לארמיית הדרום, עימה השתתף בבלימת מתקפת ברוסילוב בקיץ 1916, ובבלימת מתקפת קרנסקי בקיץ 1917. על הצלחתו בקרבות קיבל פון בותמר ב-19 ביולי 1917 תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט.
ב-4 בפברואר 1918 מונה פון בותמר למפקד הארמייה ה-19 שהוקמה על בסיס המפקדה של ארמיית הדרום שפורקה. הארמייה פעלה בחזית המערבית במסגרת קבוצת הארמיות של אלברכט מוירטמברג, וסייעה בהחזקת הקו בדרום החזית שהיה אזור די שקט.
ב-8 בנובמבר 1918 עבר פון בותמר לייעץ למשרד המלחמה הבווארי, ובדצמבר 1918 פרש לביתו.
פון בותמר נפטר במינכן ב-18 במרץ 1937 והוא בן 84 שנים. פון בותמר נקבר בהלוויה מלכותית לפי הוראתו של היטלר, ונספד על ידי רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה.
עיטורים

פור לה מריט עם עלי אלון
צלב האבירים, צלב המפקד והצלב הגדול של המסדר הצבאי של מקס יוזף (בוואריה)
מסדר העיט האדום
מסדר הכתר
צלב הברזל דרגה שנייה (1870)
צלב הברזל דרגה ראשונה (1914)
הצלב הגדול של מסדר אלברט עם כוכבים וחרבות (סקסוניה)
צלב האבירים והצלב של המפקד של המסדר הצבאי של סנט היינריך (סקסוניה)
הצלב הגדול של מסדר כתר וירטמברג (וירטמברג)
ראו גם

הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
הערות שוליים

↑  משום כך כללה הארמייה בעיקר יחידות מאיכות נמוכה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810705136105606  BnF: cb160589175 (data)  GND: 116267542  ISNI: 0000 0000 2138 1552  VIAF: 47509391   WorldCat (עם VIAF): 47509391
Move Your Body

Move Your Body (בעברית: הזז את הגוף שלך) הוא שיר מאת הזמרת וכותבת השירים האוסטרלית סיה. השיר יצא לאור ב-6 בינואר 2017, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השביעי שלה הנקרא, "This Is Acting". השיר שימש כשיר רקע בפרסומת לרכב הנקרא, "לקסוס אל סי 500". לשיר יצאו שלוש גרסאות שונות עיקריות:
גרסת האלבום - 4:07, גרסה רגילה שלא נשלחה אל הרדיו אך נכללה בכל זאת באלבום.
מיקס הסינגל - 4:12, שלו יצא הווידאו קליפ בשילוב המילים של השיר והוא הגרסה שנשלחה אל הרדיו.
רמיקס של אלן ווקר - 3:37, רמיקס מצליח של ווקר אשר צבר כמות צפיות רבות בערוצה של הזמרת, ובמהרה הפך לאחד מהרמיקסים המוכרים ביותר של הזמרת ושל ווקר.
רקע וכתיבה

השיר נכתב במקור עבור שאקירה, אך זו דחתה אותו. סיה ציינה דבר רמיזה על השיר בריאיון לרולינוג סטון בשנת 2015, באומרה: "אחד מהם הוא שיר ששאקירה דחתה, ותבינו למה אני מתכוונת כשתשמעו אותו. אתם תדעו שזה היה השיר ששאקירה דחתה אותו, והיא הייתה צריכה לשיר אותו בגלל שאני נשמעת בו כמו שאקירה".
ביקורות

השיר קיבל מספר ביקורות חלוקות. אלכס מקקאון-לוי מהאתר "The A.V. Club" כתב: "Move Your Body, הוא ניסיונה של סיה ליצור להיט של רחבות ריקודים. אך השיר סובל מחוסר ייחודיות. זה להיט מוחלט בתור להיט מועדונים, אך זה מרגיש קצת צפוי ומשעמם." קארל וילסון ממגזין בילבורד כינה את השיר "מדהים", בעוד שלינדזי זולנדז מניו יורק סבורה שהשיר "הוא השיר המגוחך ביותר ב-"This Is Acting". קיית'י לנדולי מאתר "Idolator" ציינה כי השיר "עושה ניסיון אמיץ להאיר קצת את הדברים". במגזין הגרדיאן, צוין כי השיר מתאים יותר לאנשים שאוהבים פופ סוער במיוחד.
וידאו קליפ

לשיר יצא ווידאו קליפ בשילוב עם המילים של השיר, והוא הועלה לערוץ ה-Vevo של סיה ב-12 בינואר 2017. עלילת הווידאו קליפ מתקיימת בסטודיו לצילום בקניון באמריקה בשנת 1987 וכולל בתוכו ילדה קופצנית ועליזה (המגולמת על ידי ליליאנה קטצ'מן), והוריה הנמצאים בצילום תמונה זוהרת עד שהילדה בורחת מהחדר ומוצאת פאה בלונדינית ושחורה (סימן ההיכר של סיה) ומודדת אותה. לאחר מכן היא מתפרצת לחדרי צילום אחרים בריקוד ונכללת בתמונות של זרים שונים עד שהוריה גוררים אותה הרחק, אך הזרים מזמינים אותה לרקוד ולהצטלם איתה שוב ואמה מבינה שהמצב לגיטימי ומרשה לה ללכת אליהם.
השנה של הווידאו קליפ בעלת חשיבות כיוון שהזמרת ניסתה "לחזור אל העבר", ניתן לראות זאת גם בווידאו קליפ לסינגל השני מן האלבום הנקרא, "Cheap Thrills" ובווידאו קליפ הזה ניתן לראות את הצילום העתיק משנים קודמות והתצוגה שלו על מסך טלוויזיה בשחור לבן ומעוגל פינות.
פיגמליון (סרט, 1938)

| --- | --- |

 מבוסס על:  המחזה פיגמליון מאת ג'ורג' ברנרד שו
 בימוי:  אנתוני אסקווית' לסלי האווארד
 הופק בידי:  גבריאל פסקל
 תסריט:  ג'ורג' ברנרד שו ו. פ. ליפסקומב ססיל לואיס איאן דלרימפל 
 עריכה:  דייוויד לין
 שחקנים ראשיים:  לסלי האווארד ונדי הילר וילפריד לוסון ליואין מקגארת'
 מוזיקה:  ארתור הונגר
 צילום:  הארי סטרדלינג 
 מדינה:  בריטניה
 חברה מפיצה:  General Film Distributors (בריטניה) מטרו גולדווין מאייר (ארצות הברית)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  6 באוקטובר 1938  המנדט הבריטי1 ביוני 1940
 משך הקרנה:  96 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט דרמה 
 תקציב:  £87,000
 הכנסות:  1.4 מיליון דולר
 פרסים:  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (ג'ורג' ברנרד שו, איאן דלרימפל, ססיל לואיס, ו. פ. ליפסקומב) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
פיגמליון (באנגלית: Pygmalion) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1938 המבוסס על המחזה באותו שם מאת ג'ורג' ברנרד שו שגם כתב את התסריט. בסרט מככבים לסלי האווארד וונדי הילר.
הסרט זכה להצלחה קופתית ולשבחי הביקורת, הוא גם זכה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר והיה מועמד לשלושה פרסי אוסקר נוספים. ב-1956 עובד התסריט למחזמר "גבירתי הנאווה" שעליו מבוסס הסרט באותו שם משנת 1964.
עיבוד לקולנוע

המפיק גבריאל פסקל רצה ליצור סדרה של סרטים המבוססים על יצירותיו של שו, ואת "פיגמליון" בראשם. הוא נפגש עם שו כדי לקבל ממנו אישור לתוכניותיו. שו לא שש לאשר עיבוד קולנועי ל"פיגמליון" בשל האיכות הגרועה של עיבודים קודמים שהתבססו על יצירותיו. פסקל הצליח לשכנע אותו שתהיה לו שליטה מלאה על העיבוד, ובהמשך עיבד לקולנוע מחזות נוספים של שו "מייג'ור ברברה", "קיסר וקלאופטרה" ו"אנדרוקלס והאריה".
בסרט "פיגמליון" הושמטו סצנות אחדות מהמחזה שלא היו הכרחיות, ונוספו על ידי שו עצמו סצנות ודיאלוגים אחרים. גם איאן דלרימפל, אנאטול דה גרונוולד וקיי וולש תרמו לתסריט. נוספה סצנה שלמה בחדר הנשפים, והוצגה דמות חדשה בשם הרוזן אריסטיד קרפתי. הדמות מופיעה גם במחזמר "גבירתי הנאווה" בשם פרופ זולטן קרפתי. במחזה המקורי הדמות רק מוזכרת בסצנה האחרונה, אבל לא מופיעה על הבמה.
בניגוד לרצונו של שו, הסרט נגמר ב"סוף טוב". אלייזה אמנם עוזבת את ביתו של היגינס יחד עם פרדי אבל בסצנת הסיום היא חוזרת אל היגינס.
הפקה

שו בחר בוונדי הילר לגלם את אלייזה דוליטל אחרי שראה אותה מופיעה על הבמה בהפקות של המחזה "פיגמליון" ושל המחזה "ז'אן ד'ארק". ברשימת הקרדיטים נרשמה הילר כמוצגת לראשונה, אבל היא הופיעה על המסך כבר ב-1937 בסרט "Lancashire Luck".
הבחירה של שו לתפקיד היגינס היה השחקן צ'ארלס לוטון. בסרט מופיעים לראשונה השחקן אנתוני קווייל והשחקנית קתלין נסביט, ש-18 שנה אחר כך תגלם את גברת היגינס בהפקה בברודוויי של "גבירתי הנאווה".
עורך הסרט היה דייוויד לין שגם ביים את הסצנות בהן היגינס מלמד את אלייזה. מעצב התפאורה היה לורנס אירווינג והצלם היה ג'ק הילדיארד, מי שצילם אחר כך את סרטיו של לין "הגשר על הנהר קוואי", "The Sound Barrier", ו"בנות גידלתי".
צוות השחקנים

לסלי האווארד - פרופ' הנרי היגינס
ונדי הילר - אלייזה דוליטל
וילפריד לוסון - אלפרד דוליטל
מארי לוהר - גברת היגינס
סקוט סנדרלנד - קולונל ג'ורג' פיקרינג
ג'ין קאדל - גברת פירס
דייוויד טרי - פרדי איינספורד-היל
אברלי גרג - גברת איינספורד-היל
ליואין מק'גארת' - קלרה איינספורד-היל
אזמה פרסי - הרוזן אריסטיד קרפתי
ויולט ואנברוג - השגרירה
אייריס הואי - איזבל, כתבת חברה
ויולה טרי - פרפידה, כתבת חבר
איירין בראון - הדוכסית
קייט קאטלר - הגברת הזקנה
קתלין נסביט - גברת זקנה
או. ב. קלרנס - הכומר מר בירצ'ווד
וולי פאטש - - צופה מהצד
ה. פ. מלטבי - - צופה מהצד
איבור ברנרד - צופה מהצד
ססיל טראונסר - שוטר
סטיבן מארי - שוטר
איילין בלדון - משרתת של גברת היגינס
פרנק אטקינסון - נהג מונית
ליאו גן - הנסיך
מוינה מקגיל - אשה בקהל
פטריק מקני - ניצב
אנתוני קווייל - הספר של אלייזה
פרסים

ג'ורג' ברנרד שו, ססיל לואיס, איאן דלרימפל וו. פ. ליפסקומב זכו בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר לשנת 1939. הסרט היה מועמד לפרסי אוסקר בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (לסלי האווארד) והשחקנית הטובה ביותר (ונדי הילר).
בפסטיבל הסרטים של ונציה של שנת 1938 זכה לסלי האווארד בגביע וולפי והסרט היה מועמד לפרס גביע מוסוליני.
לקריאה נוספת

The Great British Films, pp. 45–48, Jerry Vermilye, 1978, Citadel Press, ISBN 0-8065-0661-X
הערות שוליים

↑  http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1940%2F05%2F31&id=Ad00903&sk=29E26B62
↑  "Hollywood MERRY GO ROUND". The Barrier Miner. Broken Hill, NSW: National Library of Australia. 29 ביוני 1939. p. 5 Edition: HOME EDITION. נבדק ב-5 באוגוסט 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Balio, Tino (2009). United Artists: The Company Built by the Stars. University of Wisconsin Press. ISBN 978-0-299-23004-3. p220
↑  Cecil Lewis, 98, Pilot In Wartime, Writer And Oscar Winner
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2002039232   WorldCat (עם LCCN): no2002-039232 
סקוט סנדרלנד, לסלי האווארד וונדי הילר בסרט "פיגמליון"
פול א' לוין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בדצמבר 1956 ניו יורק
 פטירה:  28 באוקטובר 2019 (בגיל 62) ברלין
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  ברלין
 פעילות בולטת:  במחקריו עסק בהיסטוריה של השואה
 השכלה:  דוקטור להיסטוריה מטעם אוניברסיטת אופסלה
 עיסוק:  היסטוריון
 מעסיק:  אוניברסיטת אופסלה
 פרסים והוקרה:  מדליית המאה של ראול ולנברג לשנת 2012  פרס מרטין H על שירות לאוניברסיטת אופסלה 2010  הפרס השנתי של ארגון ניצולי השואה בשוודיה 2010
 
פול א' לוין (באנגלית: Paul A. Levine;‏ 31 בדצמבר 1956 – 28 באוקטובר 2019) היה, אמריקני־שוודי, היסטוריון שואה ורצח עם.
ביוגרפיה

פול א' לוין נולד בניו יורק בשנת 1956 וגדל בעיר קובינה שבדרום קליפורניה, בה בילה את רוב שנות ה-60 וה-70 והחל את הקריירה האקדמית שלו בלימודי תואר ראשון ושני בהיסטוריה. בין השנים 1977–1980 חי בישראל, לאחר מכן חזר לארצות הברית וחי בניו-גרזי ולבסוף עזב סופית את ארצות הברית והיגר לשוודיה.
השכלה

ב-1983 לוין סיים תואר ראשון בהיסטוריה בהצטיינות מטעם מכללת פומונה שבמדינת קליפורניה, הוא אף זכה בפרס הזיכרון של ג'ון קרשו (סטודנט השנה להיסטוריה). ב-1987 סיים תואר שני בהיסטוריה בבית הספר לתארים מתקדמים בקלרמונט, קליפורניה, תחום מחקרו היה היסטוריה מודרנית פוליטית ודיפלומטית באירופה והיסטוריה של השואה. כותרת עבודת התיזה שכתב הייתה העיתונות השוודית והשואה, יוני 1941 - אוקטובר 1943.
ב-1996 סיים את תואר הדוקטורט שלו במחלקה להיסטוריה של אוניברסיטת אופסלה על היסטוריה אירופית מודרנית, היסטוריה של השואה; כותרת עבודת הדוקטורט של ההיסטוריה הדיפלומטית הייתה: מאדישות לאקטיביזם; דיפלומטיה שוודית ושואה, 1944-1938
כחוקר שואה

בשוודיה ייסד לוין את מרכז הוגו ולנטין ללימודי שואה ורצח עם ופרסם מחקרים רבים על היסטוריה של השואה וזיכרונה.
עיסוקו העיקרי באופסלה היה כתיבה, מחקר והוראת השואה. בספרו "ראול ולנברג והדיפלומטיה השוודית בבודפשט בשנים 1944–1945", הפריך לוין מיתוסים קיימים על חסיד אומות העולם השוודי ונושאים נוספים בקשר של שוודיה לשואה
הספר "ספר לילדיך" שכתב יחד עם סטפן ברוכפלד היה רב-מכר בשוודיה. בספר הצליחו המחברים לזקק אלמנטים היסטוריים, היסטוריוגרפיים, ביוגרפיים וגרפיים גדולים למתכונת ולשפה שפונה הן לדיפלומטים והן לתלמידי חטיבת הביניים. הספר נלמד בקורסים באוניברסיטאות, בכיתות בתי ספר ציבוריים ופרטיים, שימש לחינוך מבוגרים, ועל ידי ארגוני עובדים.
"ספר לילדיך" פורסם לראשונה בשנת 1998 על ידי ממשלת שוודיה, והוזמן כחלק ממסע חינוך לאומי אודות השואה. היסטוריון השואה יהודה באואר כינה אותו "הספר הטוב ביותר על השואה לאורכה ולמטרותיה". פרסום הספר הוביל להקמתו של כוח משימה בינלאומי לחקר השואה, הזיכרון והחינוך. כוח משימה שהתפתח ל"ברית הזיכרון הבינלאומית לשואה." המורכבת כיום מ-31 מדינות חברות ושמונה מדינות משקיפות.
במהלך חייו בשוודיה בחן לוין וחקר במשך כמה עשורים את האדישות והפעילות הבירוקרטית באירופה במלחמת העולם השנייה. את שש השנים האחרונות לחייו העביר לוין בברלין, שם עבד כהיסטוריון עצמאי. לקראת מותו עבד על ספר זיכרונות ומדריך למורים, בתקווה להנחות מחנכים כיצד לחשוב וללמד על השואה ועל רצח עם באופן פרוגרסיבי והומניסטי. עבודתו תרמה תרומה משמעותית גם למחקר והסבר על רצח העם הארמני.
בשנת 2019 נפטר ונקבר בברלין. בשנת 2020 הוקמה בשכונת וילמהרסדורף בברלין יוזמת הסטודנטים "ספריית פול א לוין".
פרסומים > כסופר יחיד

ראול ולנברג בבודפשט; מיתוס, היסטוריה ושואה (Vallentine Mitchell, London, UK and Portland, US, 2010.
מאדישות לאקטיביזם; דיפלומטיה שוודית ושואה, 1938–1944, (Acta Universitatis Upsaliensis, Studia Historica Upsaliensia), 1996.
פרסומים > כמחבר שותף

ספר לילדייך, סטפאן ברוכפלד ופול א' לוין. בשוודית: med ett nytt kapital om Sverige och Förintelsen, 2009.
הקלטות השואה - מאת ד"ר פול א' לוין, ייצוג והוראה על רצח עם. פרסומים אחרים סדרה: הרצאות הוגו ולנטין, מספר: 6 (VIII-IX), (עורך הסדרה) מאי 2013
פרסים ומלגות

מדליית המאה של ראול ולנברג לשנת 2012, הוענקה ללוין בבואנוס איירס על ספרו - "ראול ולנברג בבודפשט; מיתוס, היסטוריה ושואה" (2010), מאת הקרן הבינלאומית של ראול וולנברג; בואנוס איירס, נובמבר 2012. פרס זה נתמך על ידי שגרירות שוודיה, בואנוס איירס.
פרס מרטין H: בנו הולמדאל, עם סטפאן ברוכפלד, על שירות לאוניברסיטת אופסלה ולחינוך ומחקר השואה בשוודיה. ינואר 2010.
הפרס השנתי של ארגון ניצולי השואה בשוודיה על תרומות לחינוך לשואה ". ינואר 2010. החלפת הוראה של ארסמוס; הוראה, קורס בלימודי רצח עם, עם סמינרים וייעוץ לסטודנטים במהלך שנתיים.
פרס ספר השנה, על "ספר לילדיך", סטוקהולם, 1999.
Erzählt es euren Kindern; Der Holocaust in Europe, Short Listed for, "Deutschen Jugendliteraturpreis, Arbeitskreis für Jugendliteratur e. V. (sachbuch), יריד הספרים בפרנקפורט, 2001.