stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אסטוניה–פורטוגל
היסטוריה

אסטוניה קיבלה לראשונה עצמאות בשנת 1918. הרפובליקה הפורטוגזית הראשונה, שהוכרזה בשנת 1910, הכירה בפועל ברפובליקה של אסטוניה ב-3 בפברואר 1918. לאחר הצטרפות אסטוניה לחבר הלאומים בשנת 1921, הכירה פורטוגל גם ברפובליקה של אסטוניה דה יורה ב-3 בפברואר 1921.
לאחר סיפוח אסטוניה על ידי ברית המועצות בשנת 1940, היחסים נקבעו על ידי יחסי ברית המועצות–פורטוגל.
משטר סלאזאר האנטי קומוניסטי של פורטוגל, לא הכיר בסיפוח זה. גם לאחר מהפכת הצפורנים בשנת 1974 וסיום משטר האסטאדו נובו האנטי-קומוניסטי, פורטוגל מעולם לא הכירה רשמית בחברותה של אסטוניה בברית המועצות. לדוגמה, ראש ממשלת פורטוגל השמרני, אניבאל קבאקו סילבה, אסר על חברי פרלמנט לבקר באסטוניה בשנת 1987 כאשר חברי הפרלמנט הפורטוגלי ביקרו בברית המועצות.
לאחר קריסת ברית המועצות בשנת 1991, אסטוניה הכריזה שוב על עצמאותה המלאה באותה שנה. מכיוון שפורטוגל מעולם לא הכירה בחברותה של אסטוניה בברית המועצות, היא הכירה בחידוש עצמאות אסטוניה באמצעות הצהרה פשוטה ב-27 באוגוסט 1991.
ב-1 באוקטובר 1991 שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים. חורחה אלברטו למוס גודיניו, שגריר פורטוגל בפינלנד, קיבל הסמכה כפולה ב-4 במרץ 1993 כשגריר פורטוגל הראשון בטאלין. אנדרס טומסברג, ראש שגרירות אסטוניה שנפתחה בליסבון מאז 1996, היה השגריר האסטוני הראשון בפורטוגל שהוסמך לנשיא פורטוגל חורחה סמפאיו בשנת 1997.
במהלך ההתקרבות של אסטוניה לאחר מכן לאיחוד האירופי, בו פורטוגל חברה מאז 1986, ועם ברית ההגנה המערבית נאט"ו, שפורטוגל הקימה יחד בשנת 1949, התקרבו גם פורטוגל ואסטוניה. הם סיכמו הסכם דו-צדדי בתחום התיירות בליסבון ב-10 במאי 2000, ואחריו ב-21 במאי 2001 הסכם דו-צדדי על הובלת אנשים וסחורות.
ב-12 בדצמבר 2003, בטאלין, שתי המדינות חתמו על הסכם שיתוף פעולה דו-צדדי נרחב בתחומי השפה, החינוך, התרבות, המדע והטכנולוגיה, וכן על שיתוף פעולה בתחומי הנוער, הספורט והתקשורת. כמו כן אומץ הסכם מיסוי כפול והסכמים למניעת העלמת מס.
בשנת 2005 פתחה פורטוגל גם שגרירות משלה בטאלין. בעקבות מדיניות הצנע הנוקשה והמקיפה בפורטוגל לאחר משבר החוב האירופי, שהכניס את המדינה למשבר כלכלי עמוק משנת 2010, סגרה פורטוגל שוב את שגרירותה באסטוניה בשנת 2012, שמאז היא שייכת שוב למחוז המינהלי של שגריר פורטוגל בפינלנד.
עם זאת, היחסים הדו-צדדיים ממשיכים להתעצם, מה שבא לידי ביטוי גם בביקורים רשמיים הדדיים קבועים. נשיא אסטוניה, קרסטי קלג'ולאיד, ביקר לאחרונה בפורטוגל באפריל 2019, ראש ממשלת אסטוניה ג'ורי רטאס ביקר לאחרונה בפורטוגל בשנת 2017. חוסה סוקרטס היה ראש ממשלת פורטוגל האחרון שביקר באסטוניה בסוף שנת 2007. בנוסף, מספר רב של ביקורים הדדיים ברמת שרים ומזכירות המדינה נמשכים (נכון ליולי 2019).
יחסים כלכליים

בשנת 2016 ייבאה אסטוניה סחורות בשווי 23.0 מיליון אירו מפורטוגל, מתוכן 13.6% כלי רכב וחלקי רכב, 12.0% מכונות ומכשירים, 9.5% מוצרי מתכת, 9.2% טקסטיל, 8.3% פלסטיק וגומי, 7.8% נייר ותאית.
באותה תקופה, פורטוגל ייבאה סחורות בשווי 24.7 מיליון אירו מאסטוניה, מתוכן 16.4% עץ ופקק, 15.5% מוצרי מתכת, 12.3 % מכונות ומכשירים, 8.7% מזון, 7.5% כימיקלים פרמצבטיים, 7.1% מוצרים חקלאיים.
זה הפך את אסטוניה למקום ה-73 בסחר החוץ של פורטוגל כקונה ולמקום ה-76 כספק. בסחר החוץ של אסטוניה פורטוגל מדורגת במקום ה-56 בתור קונה ובמקום ה-46 בתור ספק.
נציגויות דיפלומטיות

פורטוגל מיוצגת באסטוניה באמצעות שגרירותה בהלסינקי, פינלנד.
אסטוניה מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-39

| --- | --- |
 תאריך:  1986 
 מיקום:  לונדון 
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  שושנת קהיר הסגולה
 →38 40←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-39 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1986, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1985.
זוכים ומועמדים > פרס עמית באפט"א

סטיבן ספילברג
יחיאל משה סגלוביץ

רבי יחיאל משה סגלוביץ

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
יחיאל משה סגלוביץ (ה'תרכ"ג, 1863 - ח' בטבת ה'תש"א, 7 בינואר 1941) היה רב ליטאי-פולני ציוני, חבר ועד הרבנים בפולין.
ביוגרפיה

נולד בליטא לרב חיים סגלוביץ. למד מפי אביו ובמקביל התעניין בלימודים כלליים. בשנת 1887 התמנה כרבה של העיירה סופוצקין, אז במחוז סובאלק, בתחום פולין הקונגרסאית, וכיהן בה שש שנים.
הוא היה מזוהה עם התנועה הציונית לאחר שפרסם מאמר בשבחה בעיתון "הצפירה" בשנת 1900, הוא גם חתם על הכרוז הראשון של רבנים בפולין בעד "המזרחי". בשנת 1892 נבחר לכהן כרב בעיר מלאווה, פולין, והיה פעיל בין רבני פולין במישור הארצי כחבר ועד הרבנים בפולין.
במלחמת העולם הראשונה התפרסם כשלא נטש את עירו ואת מעט היהודים שנשארו בה במהלך הקרבות והכיבושים ההדדיים.
בשנת 1923 חבר עם הרב צבי יחזקאל מיכלסון לרב מאיר ורשביאק לעריכת כתב עת לדרשנות של אגודת רבני פולין, הם ערכו יחדיו את הגליונות הראשונים ולאחר מכן המשיך הרב ורשביאק לבדו בעריכת כתב העת. בשנת 1930 הדפיס את ספרו "קטורת סמים" בשני כרכים. שם הספר רומז לשמו, סמ"י - סגלוביץ, משה יחיאל. חלק מדרשותיו נדפסו בכתב העת הדרשני "מאסף דרושי" שהוציא לאור אחיו הצעיר, הרב יעקב מאיר סגלוביץ.
עם כיבוש פולין במלחמת העולם השנייה נשלח עם רבים מבני קהילתו למחנה סולדאו, הוא חש ברע והובל ללובלין מלווה באשתו ובבתם. לאחר ימים ספורים נפטר בח' בטבת ה'תש"א, 7 בינואר 1941, ונקבר בבית הקברות היהודי בלובלין. זמן קצר לאחר פטירתו נהרס בית הקברות בידי הנאצים ובשנית בידי הפולנים.
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, דורשי ציון בפועל, ירושלים תשס"ו, עמ' 316. (כולל תמונתו).
הרב יחיאל משה סגלוביץ הי"ד, על מה שמח משה רבינו לפני מותו, אתר תורתך לא שכחתי
הערות שוליים

↑  http://www.zchor.org/mlawa/mlawa.htm
↑  הרב דוד יהודה קריסטל, מכתם לדוד, בני ברק תשנ"ו, מצטט חידושי תורה ודברים נוספים שאמר לו הרב סגלוביץ בהיותם יחד במחנה המעבר דז'לדובה. ראו שם בח"א עמ' נה, ועמ' קז. ובח"ב עמ' קמג.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007525280005171  VIAF: 308274896   WorldCat (עם VIAF): 308274896
יחסי מוזמביק–צרפת

| יחסי מוזמביק–צרפת |
| --- | --- |
מוזמביק: צרפת


מוזמביק: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
799,380: 643,801
אוכלוסייה
34,881,116: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,625: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
591: 45,527
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית למחצה ודמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הצרפתית לבין הרפובליקה של מוזמביק הם יחסים טובים המבוססים על הגנתה של צרפת על מוזמביק. צרפת מחזיקה שגרירות במפוטו בירת מוזמביק ומוזמביק מחזיקה שגרירות בפריז בירת צרפת.
בין מוזמביק וצרפת קיים הסכם דייג, מוזמביקאים יכולים לדוג בשטחי צרפת ובשטחי ארץ אדלי ובתמורה, צרפתים יכולים לדוג בשטחי מוזמביק.
צרפת אינה משותפות הסחר העיקריות של מוזמביק אך על פי מקורות היא דורגה במקום ה-8 בייצוא למוזמביק. חברות צרפתיות רבות פעילות במוזמביק והן מיוחסות בשוק המוזמביקאי, שכן, חברות אלה הן בעיקר חברות טכנולוגיה. צרפת עזרה משמעותית בפיתוח מוזמביק בשנים הראשונות לעצמאותה ושלחה תגבורת לצבאות השלטון במלחמת האזרחים, מאידך, צרפת גם חתרה לשלום והיוותה גורם מרכזי יחד עם איטליה והאומות המאוחדות בתיווך של הסכם רומא.
בין צרפת ומוזמביק התקיימו בעבר מחלוקות על האיים ראוניון ומיוט.
יורבה לינדה

יורבה לינדה (באנגלית: Yorba Linda) היא עיר פרוורית במחוז אורנג' שבמדינת קליפורניה, הממוקמת כ-37 קילומטרים מדרום-מזרח למרכז העיר לוס אנג'לס. הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם נשיאה ה-37 של ארצות הברית, ריצ'רד ניקסון ממוקמים בעיר, מאחר שניקסון נולד וגדל בבית שנמצא במתחם בצעירותו.
היסטוריה

ראשית ההיסטוריה של יורבה לינדה מתוארכת לסביבות 1769. העיר נקראת על שמו של ברנארדו יורבה (Bernardo Yorba), שהיה בנו המוצלח ביותר של חוסה אנטוניו יורבה (José Antonio Yorba), חייל ספרדי שהתיישב בקליפורניה הספרדית. חוסה אנטוניו יורבה היה חלק ממשלחת ספרדית שהגיעה לחקור את האזור הידוע כיום כמחוז אורנג'. בשנת 1809, חוסה אנטוניו יורבה הגיש עתירה למלך ספרד לקבלת מענק קרקע והלה העניק לו 62,000 דונם של קרקעות אשר נודעו בשם "רנצ'ו סנטיאגו דה סנטה אנה", כיום מחוז אורנג'.
כמעט מאה שנה מאוחר יותר, ב-1907, ג'ייקוב סטרן, תושב העיר פולרטון ובעל חלקים מאדמות יורבה, מכר שטח גדול מהאדמות לתאגיד "ג'נס" (Janss Corporation). מאוחר יותר התאגיד חילק את האדמות לחלוקות משנה וכינה את הנכס בשם העיר החדשה "יורבה לינדה". התושבים הראשונים הגיעו ליורבה לינדה מתוך כוונה לתחזק חוות קטנות. משפחות אלה הגיעו בין 1910 ל-1920.
בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, יורבה לינדה שמרה על צביונה כעיירה קטנה. עם גידול האוכלוסייה במחוז אורנג' בשנות השישים, אוכלוסיית העיירה הקטנה גדלה במידה ניכרת, עם למעלה מ-1,000 תושבים במפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-1960. ב-2 בנובמבר 1967, יורבה לינדה הפכה לעיר.
דמוגרפיה

במפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-2010 דווח כי ליורבה לינדה אוכלוסייה בת 65,237 נפש. צפיפות האוכלוסין עמדה על 1,238.9 נפש לקילומטר מרובע.
כלכלה

במהלך שנות העשרים המשיכה יורבה לינדה לגדול כעיירה ולשגשג כלכלית, בעוד החקלאות נותרה עמוד התווך של הכלכלה המקומית. כמה מבנים מסחריים חדשים נבנו ברחוב הראשי של העיירה, אך אופייה הכללי נותר בעיקרו חקלאי. השפל הגדול בשנות השלושים הביא להאטה כלכלית ביורבה לינדה, אך האוכלוסייה נותרה יציבה.
בעיר למעלה מ-1,000 עסקים, לא כולל 1,500 נוספים הפועלים מתוך בתי מגורים. ליורבה לינדה קהילה עסקית חזקה; היא דורגה כמקום השני הטוב ביותר בקליפורניה לעסקים קטנים, אחרי פאלו אלטו.
הערות שוליים

↑  יורבה לינדה, באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5  היסטוריה של יורבה לינדה, באתר Wayback Machine (נלקח מאתר העיר) (באנגלית)
↑  ציר זמן (באנגלית)
↑  2010 Census Interactive Population Search
↑  Yorba Linda Chamber of Commerce
↑  The 8 Best Cities for Small Business in California
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564417505171  GND: 4398575-0  LCCN: n83220585  MusicBrainz: 0c85d30d-37b0-4891-ae9c-c1eeccbeecf9  NARA: 10040624  SUDOC: 204575567  VIAF: 137849963   WorldCat (עם VIAF): 137849963
יחסי הודו–הונדורס

| יחסי הודו–הונדורס |
| --- | --- |
הודו: הונדורס


הודו: הונדורס
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 112,090
אוכלוסייה
1,454,183,987: 10,870,831
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 34,401
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 3,164
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה נשיאותית

יחסי הודו–הונדורס הם היחסים הבינלאומיים הקיימים בין הונדורס להודו.
ביקורים רמי דרג

שר ההגנה של הונדורס, אריסטידס מחיה קרנסה (Aristides Mejia Carranza), ביקר בהודו באפריל 2008 וקיים פגישות עם בכירי בנק Exim וחברות הודיות המבצעות פרויקטים בהונדורס. סגן שר החוץ אדוארדו אנריקה גרסיה ריינה ביקר בהודו ביוני 2008 כדי להשתתף בפגישת שרי החוץ השנייה של הודו-SICA בניו דלהי. במהלך הפגישה, הונדורס והודו חתמו על מזכר הבנות, שהסכימו לקיים התייעצויות קבועות של משרד החוץ. הייעוץ הראשון מסוג זה התקיים בהונדורס ב-27 באפריל 2015. המזכיר המיוחד (AMS & CPV) במשרד לענייני חוץ ר' סוואמינאתן הוביל את המשלחת ההודית בהתייעצות.
במרץ 2011 הודיעה ממשלת הונדורס כי תסגור את שגרירויותיה בחמש מדינות דרום אמריקה ותשתמש במשאבים לפתיחת משרדי סחר בהודו, סינגפור, סין וקנדה. שר החקלאות של הונדורס חרובו רגאלדו ביקר בהודו בינואר 2013, וסגן שר ההגנה קרלוס רובטו פונה השתתף בכנס אירואינדיה בבנגלור בפברואר 2013. השר לפיתוח כלכלי, אלטן ריברה מונטס, ביקר בהודו באוקטובר 2014 כדי להשתתף בכנס ההשקעות VI India-LAC.
יחסי סחר

הסחר הדו-צדדי בין הונדורס והודו הסתכם ב-170.96 מיליון דולר בשנים 2015–2016, ירידה של 19.68% מהתקציב הקודם. הודו ייצאה להונדורס סחורות בשווי 155.05 מיליון דולר וייבאה בשווי 15.91 מיליון דולר. הסחורות העיקריות שמייצאת הודו להונדורס הן תמציות שיזוף וצביעה, מוצרי גומי, ברזל ופלדה, תרופות וכותנה. הסחורות העיקריות המיובאות על ידי הודו מהונדורס הן מוצרי ברזל, פלדה ואלומיניום.
חברת מיזם משותף הודו-קנדית פתחה מפעל לסריגת חוטי משי בסן פדרו סולה ב-2006. נערכו מספר ביקורים של משלחות מסחר, עסקים, תיירות ומשלחות אחרות בין שתי המדינות.
יחסי תרבות

להקת מחול בהרטנאטיאם בראשות אננדה שנקר ג'יאנט הופיעה בהונדורס בספטמבר 2004. זו הייתה ההופעה הראשונה אי פעם של להקה הודית במדינה. יוגה פופולרית בהונדורס, ויש כמה בתי ספר ליוגה במדינה. יום העצמאות של הודו נחגגה רשמית בהונדורס ב-14 באוגוסט 2007. בטקס השתתפו הנשיא זלאיה, שרי הממשלה, כמה בכירים נוספים והנציב העליון ההודי בהונדורס (הממוקם בגואטמלה סיטי).
נכון לדצמבר 2016, כ-12 הודים התגוררו בהונדורס, רובם נזירות במיסיונרים נוצרים.
סיוע חוץ

הודו תרמה 12,000 דולר תרופות ואספקה רפואית ב-1998, ותרופות בשווי 10,000 דולר לאחר בצורת קשה שהתרחשה בהונדורס באוקטובר 2005. בחודש שלאחר מכן תרמה הודו 26 רכבי Bajaj תלת גלגליים.
ממשלת הונדורס חתמה באוגוסט 2006 על הסכם עם בנק Exim ההודי לניצול קו אשראי של 30 מיליון דולר. הונדורס והודו חתמו על הסכם משותף בינואר 2008 להקמת מרכז IT בטגוסיגלפה בסיוע הודי. המרכז הופעל על ידי NIIT בין השנים 2008 ל-2011, ובמהלכן הוכשרו למעלה מ-20,000 תלמידים. בשנת 2011, NIIT העבירה את המרכז לאוניברסיטה האוטונומית הלאומית של הונדורס בטגוסיגלפה. בשנת 2016, הודו סיפקה מענק סיוע בסך 84,000 דולר לאוניברסיטה האוטונומית הלאומית של הונדורס כדי לרכוש ציוד חדש עבור המרכז.
הודו העניקה קו אשראי של 30 מיליון דולר להונדורס ב-2006. ממשלת הונדורס ניצלה את הכספים כדי לרכוש תחבורה, תקשורת וציוד רפואי. הודו הסכימה לספק קו אשראי של 26.5 מיליון דולר ב-2014 עבור פרויקט ההשקיה של עמק נהר ג'מסטראן. ההסכם הפורמלי נחתם באוגוסט 2016. עבודת הפרויקט בוצעה על ידי החברה ההודית, Apollo International.
אזרחי הונדורס זכאים למלגות במסגרת התוכנית ההודית לשיתוף פעולה טכני וכלכלי. נשים הונדורסיות אנאלפביתיות מהאזורים המרוחקים והכפריים של לוס הורנוס, לוס נרנג'וס ולה מוסקיטיה השתתפו בקורס חשמול כפרי סולארי בן שישה חודשים, בחסות ממשלת הודו, במכללת Barefoot בטילוניה, רג'סטאן ב-2014. לאחר סיום הקורס חזרו הנשים להונדורס והתקינו 207 פאנלים סולאריים בכפרים שלהן. הפאנלים מייצרים 85 וואט כל אחד ומספקים אנרגיה סולארית ל-3,778 משקי בית, נהנים מ-22,739 אנשים ב-52 מחוזות.
נציגויות דיפלומטיות

הודו מיוצגת בהונדורס באמצעות שגרירותה בגואטמלה סיטי, גואטמלה, ובנוסף מחזיקה בקונסוליית כבוד בטגוסיגלפה.
הונדורס מיוצגת בהודו באמצעות שגרירותה בכווית סיטי, כווית.
יחסי הודו – קוסטה ריקה

| יחסי הודו – קוסטה ריקה |
| --- | --- |
הודו: קוסטה ריקה


הודו: קוסטה ריקה
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 51,100
אוכלוסייה
1,454,183,987: 5,135,708
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 86,498
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 16,842
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה

סגן נשיא הודו מוחמד חמיד אנסרי (מימין) נפגש עם הסגן השני לנשיאת קוסטה ריקה לואיס ליברמן בעת ביקורו בניו דלהי, 2012
יחסי הודו–קוסטה ריקה הם היחסים הבינלאומיים הקיימים בין קוסטה ריקה להודו.
היסטוריה

קוסטה ריקה תמכה בעמדתה של הודו בסכסוך קשמיר באו"ם ב-1993 וב-1994. היא גם הצביעה נגד הצעת ההחלטה של פקיסטן על קשמיר ב- UNCHR בז'נבה ב-1994.
הודו מינתה קונסול כבוד בסן חוסה ב-1995, וקוסטה ריקה פתחה קונסוליית כבוד בניו דלהי ב-1996. קוסטה ריקה פיטרה את קונסולי הכבוד שלה בבומביי ובכלכותה, מתוך כוונה לפתוח את השגרירות שלה בהודו ב-1990. עם זאת, התוכניות לפתיחת השגרירות עוכבו. קוסטה ריקה הודיעה על כוונתה לפתוח שגרירות בשנת 2007. השגרירות בניו דלהי נפתחה לבסוף ב-20 באפריל 2010. שגרירות הודו בפנמה מוסמכת עבור קוסטה ריקה במשותף.
סגנית נשיאת קוסטה ריקה, אנה אלנה צ'קון, ביקרה בהודו באוקטובר 2015. מספר שרי חוץ של קוסטה ריקה, שרי סחר חוץ ונכבדים אחרים ביקרו בהודו מאז 1997. מהודו, הביקורים ברמה הגבוהה ביותר בקוסטה ריקה היו ברמת שר המדינה. שר המדינה למסחר ותעשייה, D. Purandareswari, ביקר בקוסטה ריקה באפריל 2013 ושר המדינה לענייני חוץ, הגנרל VK Singh (Retd), ביקר בקוסטה ריקה ביולי 2015.
שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים, כולל מזכרות הבנות, לקיום התייעצויות קבועות של משרדי חוץ, ולשיפור שיתוף הפעולה הכלכלי והטכני. קוסטה ריקה והודו חתמו על מזכר הבנות להקמת מרכז מצוינות בטכנולוגיית מידע (CEIT) בקוסטה ריקה ב-2009. מזכרי הבנות נחתמו בין מכוני שירות החוץ של הודו וקוסטה ריקה, לבין ה-FSI והאקדמיה הדיפלומטית של קוסטה ריקה במרץ 2015.
ההתייעצויות הראשונות של משרד החוץ בין הודו לקוסטה ריקה נערכו באוגוסט 2012.
יחסי סחר

הסחר הדו-צדדי בין קוסטה ריקה להודו הסתכם ב-196.97 מיליון דולר ב-2015. הודו ייצאה לקוסטה ריקה סחורות בשווי 134.76 מיליון דולר (גידול של 40.62% לעומת 2014), וייבאה בשווי 62.21 מיליון דולר (ירידה של 59.94% מ-2014). היבוא של הודו מקוסטה ריקה היה עד לעלייה מתמדת עד 2013, אך ירד במידה ניכרת בעקבות סגירת מפעל שבבים של אינטל בסן חוסה ב-2014. הייבוא ההודי של מעגלים משולבים מקוסטה ריקה ירד ב-55% בשנת 2014.
הסחורות העיקריות שמייצאת הודו לקוסטה ריקה הן מכוניות, מוצרים פרמצבטיים, טקסטיל וביגוד, אופנועים, כימיקלים אורגניים, מכונות חשמליות ומוצרים שונים כגון מחברות, כבלים וצמיגים. הסחורות העיקריות המיובאות על ידי הודו מקוסטה ריקה הן עץ ומוצרי עץ, מעגלים משולבים ומכלולים מיקרו, מכשירים רפואיים או כירורגיים אופטיים, ובמידה פחותה, אגוזים, קפה, תה, זכוכית וכלי זכוכית.
חברות ה-IT ההודיות Infosys, Cognizant ו-CSS Corp הקימו מרכזי משלוחים בסן חוסה ב-2013. חברות הודיות משתמשות בקוסטה ריקה כדי לשרת את השוק האמריקאי בעלות נמוכה יותר. מנכ"ל CSS Corp TG Ramesh העריך כי שירות השוק האמריקאי מקוסטה ריקה הביא לחסכון של כ-15-20%. מלבד הקרבה, לקוסטה ריקה יש גם את היתרון של שיתוף אזור זמן זהה לזה של ארצות הברית  ל-TCS ו-Wipro יש גם פעילות בסן חוסה.
יחסי תרבות

פרופסור הילדה צ'ן אפוי ביקרה בהודו עם מלגה של אונסק"ו בשנות ה-50, ולאחר מכן הציגה מחקרים על היסטוריה הודית, פילוסופיה וסנסקריט באוניברסיטת קוסטה ריקה בסן חוסה. הילדה גם פרסמה כמה מאמרים על הודו. הגרסה הספרדית של האוטוביוגרפיה של גנדי הושקה בקוסטה ריקה בספטמבר 2008 על ידי הנשיא אוסקר אריאס, שגם כתב את הפרולוג לספר.
את הסרט הקוסטה-ריקני משנת 2017 Enredados: La Confusión (Entangled: The confusion) ביים במאי הקולנוע הבוליוודי אשיש אר מוהאן. הסרט הוא הסרט הראשון באמריקה הלטינית הכולל שיר וריקוד בוליווד טיפוסי שהכוריאוגרפיה שלו בוצעה על ידי כוריאוגרפים מבוליווד. בסרט מככב גם השחקן ההודי Prabhakar Sharan שהפך להודי הראשון שמככב בסרט לטינו אמריקאי.
סיוע חוץ

הודו סיפקה לקוסטה ריקה ציוד פוטו-וולטאי בשווי 1.85 מיליון רופי ב-1997 כדי להקים מעבדת מחקר לאנרגיה סולארית באוניברסיטת ארדיה במסגרת תוכנית ITEC. הודו תרמה מרכזית טלפון למפעילת הטלקום ICE בקוסטה ריקה ב-1998, וסיפקה 25,000 דולר כדי לסייע בשיקום קורבנות השיטפונות ב-1996. הודו תרמה למשטרת סן חוסה בדצמבר 2005 18 רכבי Bajaj תלת-גלגלי, ותרמה 100,000 דולר לסיוע ושיקום בעקבות הוריקן תומאס בנובמבר 2010.
ממשלות קוסטה ריקה והודו חתמו על מזכר הבנות להקמת מרכז מצוינות בטכנולוגיית מידע (Centro de Excelencia en Tecnologías de la Información y Comunicación – CETI) בקוסטה ריקה בספטמבר 2009. ממשלת הודו התקשרה עם C-DAC ו-APTECH להקמת המרכז במרץ 2015. המרכז, הממוקם בקמפוס של Universidad Técnica Nacional (UTA) באלחואלה, נחנך במרץ 2016.
במסגרת תוכנית שיתוף פעולה בין משרד סחר החוץ של קוסטה ריקה, הקואליציה של קוסטה ריקה ליוזמות פיתוח ו-Infosys, 70 סטודנטים ומורים בקוסטה ריקה עברו תוכנית הכשרה של שלושה חודשים ב-Infosys במייסור בשנת 2014. במרץ 2017, ממשלת הודו העניקה מלגות ל-4 נשים בקוסטה ריקה מהקבוצות האתניות הילידים Gnöbe ו-Bugle עבור תוכנית התאורה הסולארית של Barefoot College Institute באג'מר, רג'סטאן. הנשים ילמדו כיצד לפתח פרויקט לבנייה, הקמה ותחזוקה של פאנלים סולאריים כדי שיוכלו להביא חשמל לקהילה שלהן פונטה בוריקה, הנקודה הדרומית ביותר של קוסטה ריקה.
אזרחי קוסטה ריקה זכאים למלגות במסגרת התוכנית ההודית לשיתוף פעולה טכני וכלכלי והמועצה ההודית ליחסי תרבות.
הודים בקוסטה ריקה

נכון לדצמבר 2016, ישנם כ-250 הודים בקוסטה ריקה, שרובם עוסקים בתעשיית ה-IT. חלקם גם אנשי עסקים, העוסקים בייצוא עצים, או עובדים בארגונים לא ממשלתיים ובשליחות הצדקה. יש לפחות שלוש מסעדות בבעלות הודית בקוסטה ריקה, כולל המסעדות ההודיות "טאג' מאהל" ו"נאן וקארי" בבעלותו של קפיל גולאטי שמקורו בגורגאון. האגודה ההודית של קוסטה ריקה (CRIA), שהוקמה בשנת 2010, מעורבת בארגון תוכניות חברתיות ותרבותיות, כמו גם בפעילויות לקידום סחר.
טרי פארל (קצין)

| --- | --- |

 לידה:  1962 (בן 62 בערך) לוגן, וירג'יניה המערבית, ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת מרשל  אוניברסיטת מרכז מישיגן  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה השביעית  ראש מטה פיקוד מרכז של ארצות הברית  מפקד הארמייה השלישית/כוחות צבא ארצות הברית בפיקוד מרכז.
 פעולות ומבצעים
 מלחמת עיראק מלחמת אפגניסטן
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין   כוכב הכסף   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  לגיון ההצטיינות (2)   כוכב הארד
 
טרי פארל (באנגלית: Terry R. Ferrell; נולד ב-1962) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, בתפקידו האחרון שירת כמפקד כוחות הצבא בפיקוד מרכז של ארצות הברית (הארמייה השלישית).
ביוגרפיה

פארל נולד בלוגן שבוירג'יניה המערבית. ב-1984 סיים תואר ראשון בייעוץ ושיקום באוניברסיטת מרשל, התגייס לצבא ארצות הברית והוכשר כקצין שריון. הוא פיקד על הגדוד השישי ברג'ימינט הפרשים השביעי של הדיוויזיה השלישית. בתקופת פיקודו נטל הגדוד חלק בכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה וכן במלחמת עיראק. על גבורתו במלחמה עוטר בכוכב הכסף. פיקד על החטיבה השנייה בדיוויזיה בזמן שהוצבה בעיראק ושימש ראש מטה הדיוויזיה. לאחר מכן שימש עוזר מפקד הדיוויזיה השנייה המוצבת בקוריאה הדרומית. הוא פיקד על מרכז האימונים הלאומי בפורט אירווין ושימש מפקד כוח המשימה המשולב בקרן אפריקה למלחמה בטרור העולמי.
בפברואר 2014 מונה למפקד הדיוויזיה השביעית. לאחר מכן שימש ראש מטה פיקוד מרכז של ארצות הברית וממלא מקום סגן מפקד הפיקוד.
במרץ 2019 מונה למפקד כוחות הצבא בפיקוד מרכז של ארצות הברית (הארמייה השלישית). שירת בתפקיד עד פרישתו מהשירות הצבאי באוגוסט 2021.
פארל בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת מרכז מישיגן ובעל תואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של צבא ארצות הברית.
יחסי הרפובליקה הדומיניקנית – שוודיה

| יחסי הרפובליקה הדומיניקנית – שוודיה |
| --- | --- |
הרפובליקה הדומיניקנית: שוודיה


הרפובליקה הדומיניקנית: שוודיה
שטח (בקילומטר רבוע)
48,670: 450,295
אוכלוסייה
11,450,910: 10,619,488
תמ"ג (במיליוני דולרים)
121,444: 593,268
תמ"ג לנפש (בדולרים)
10,606: 55,866
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי הרפובליקה הדומיניקנית–שוודיה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הדומיניקנית לבין שוודיה. לרפובליקה הדומיניקנית יש שגרירות בסטוקהולם, בעוד ששגריר שוודיה ממוקם גם הוא בסטוקהולם ונוסע תכופות לאזור הקריבי. השגרירות הספרדית בסנטו דומינגו משמשת להנפקת ויזות לאזור שנגן, המאפשרות כניסה לשוודיה.
יחסי מולדובה–סין

| יחסי מולדובה–סין |
| --- | --- |
מולדובה: הרפובליקה העממית של סין


מולדובה: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
33,851: 9,596,967.75
אוכלוסייה
3,025,120: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,539: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,467: 12,545
משטר
רפובליקה: רפובליקה עממית

יחסי מולדובה–סין הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית של סין לרפובליקה של מולדובה.
סקירה כללית

סין הכירה בעצמאותה של מולדובה ב-27 בדצמבר 1991. היחסים הדו-צדדיים בין סין למולדובה כוננו ב-30 בינואר 1992. ביוני 1992 סין פתחה את שגרירותה בקישינב, ואילו מולדובה פתחה את שגרירותה בבייג'ינג במרץ 1996.
כעת סין מסייעת בהדרכת טכנאים ממולדובה.
יחסי מוזמביק–צ'ילה

| יחסי מוזמביק–צ'ילה |
| --- | --- |
מוזמביק: צ'ילה


מוזמביק: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
799,380: 756,102
אוכלוסייה
34,881,116: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,625: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
591: 16,956
משטר
רפובליקה: רפובליקה דמוקרטית

יחסי מוזמביק–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מוזמביק לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מוזמביק לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין מוזמביק לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-25 ביולי 1990.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות במוזמביק אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן אלא מקבלים אחת עם הכניסה למדינה. לעומת זאת, אזרחי מוזמביק שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה אינה מיוצגת במוזמביק בדרג השגרירות. צ'ילה מיוצגת במוזמביק בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה במפוטו, בירת המדינה.
מוזמביק אינה מיוצגת בצ'ילה בדרג השגרירות. מוזמביק מיוצגת בצ'ילה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בסנטיאגו דה צ'ילה, בירת המדינה.
יורגודן (הוקי קרח)

יורגודן (בשוודית: Djurgårdens Idrottsförening Ishockeyförening) היא קבוצת הוקי קרח מקצועית שבסיסה בסטוקהולם, שוודיה, המזוהה עם אגודת הספורט יורגודן.
הקבוצה מתחרה בליגת המשנה השוודית בהוקי קרח, ההוקי אלסוונסקאן.
נבחרת הגברים היא קבוצת ההוקי קרח השוודית המצליחה ביותר בכל הזמנים, כאלופי שוודיה 16 פעמים, 12 פעמים סגנות אלופות, 26 פעמים פיינליסטיות ומובילות טבלת המרתון של הליגה הבכירה של ההוקי השוודי.
מחלקת ההוקי קרח הוקמה לראשונה בשנת 1922 ומאז הקבוצה משחקת בשיטת הליגה השוודית, למעט ארבע שנים בשנות ה-30, כאשר מחלקת ההוקי פורקה באופן זמני.
יורגודן משחקת בעיקר את משחקי הבית שלה בהובט, זירה ישנה שנבנתה בשנות ה-50 עם קיבולת של 8,094, אבל משחקים בעלי חשיבות גדולה כמו דרבי נגד AIKומשחקי פלייאוף, עשויים להתקיים באביצ'י ארנה עם קיבולת גדולה יותר של 13,850.
יורגודן הפרישה תשע חולצות שחקנים בהיסטוריה שלה, והוציאה את מספר 2 פעמיים, מאז שגם רולנד סטולץ וגם צ'ארלס בַּאֵלוּנד לבשו את המספר לפני שהחולצות נודעו כפרושות בשוודיה.
הכינויים הנפוצים ביותר לקבוצה הם "Järnkaminerna", (יֵרְנְקַמִינֵנַה)כלומר תנורי הברזל, "Stockholms stolthet", (סטוקהולס סטולתיאט) הגאווה של סטוקהולם ו-"Mesta mästarna" (הזוכים ברוב האליפויות). ליורגודן יש גם מועדון אוהדים בשם ירנקמיננה, אותו היא חולקת עם מחלקת הכדורגל.