היסטוריה של בוליביה
ביאורים

↑  ההבדל בהתפתחות האנושית בין החצי המערבי לחצי המזרחי של האלטיפלנו קשור להבדלי האקלים והגאולוגיה בין האזורים. בחצי המערבי יש מעט מינרלים נגישים והוא צחיח יותר, כך שהקרקע בו אינה פוריה ברובה. בחצי המזרחי האקלים לח וחם יותר, בין השאר בגלל ההשפעה של אגם טיטיקקה, והוא עשיר יותר במחצבים נגישים.
↑  משלחות של ספרדים עברו באזור האנדים הבוליביינים עוד לפני 1538, אך עד 1538 הספרדים גילו באזור עניין מועט.
↑  השם "פרו העליונה" ניתן לאזור בסוף המאה ה-18, כאשר הוא עבר לשליטת המחוז השלטוני של בואנוס איירס. במקביל החל שימוש במושג "פרו התחתונה" כדי לסמן את האזור שהיום הוא פרו. עד אז נקרא האזור "צ'רקאס", אך בספרות על האזור השמות "פרו העליונה" ו"פרו התחתונה" משמש לעיתים קרובות גם בהקשר של התקופה הקולוניאלית לפני סוף המאה ה-18.
↑  תהליך הכרייה באמצעות כספית נקרא "אמלגמציה" (Pan amalgamation). הכספית הובאה ממכרות בוואנקבליקה (אנ') בפרו התחתונה, שהוכרזו כמונופול, מה שאפשר לשלטונות הספרדיים לשלוט בכמות הכסף שמיוצר ולמנוע הברחות.
↑  על אף שהנמל בבואנוס איירס היה פעיל כבר במאה ה-16, עד אמצע המאה ה-18 אסר השלטון הספרדי על מסחר דרכו, למעט רישיונות מעטים שהונפקו, כך שהוא הסתמך בעיקר על מסחר לא חוקי. שלטונות האימפריה החלו לנקוט במדיניות של מסחר חופשי יותר באמצע המאה ה-18, ובעקבות זאת הצמיחה של בואנוס איירס הואצה מאוד.
↑  הקרב ב-1815 מכונה "קרב וילומה" (אנ') או "קרב סיפה סיפה", והוא נחשב לנקודת מפנה משמעותית במלחמות העצמאות באזור. ב-1817 נשלח צבא רביעי לכיוון פרו העליונה, אך הוא לא היה משמעותי.
↑  רשמית "האספה הכללית של נציגי הפרובינציות של פרו העליונה (Asamblea General de Diputados de las Provincias del Alto Perú)"
↑  ישנו ויכוח בין היסטוריונים לגבי השאלה האם בוליבר אכן כיהן בפועל כנשיא הראשון של בוליביה. עם זאת, הטענה שבוליבר היה הנשיא הראשון וכיהן במשל חמישה חודשים מקובלת על רוב ההיסטוריונים ומשתקפת במסמכים הרשמיים של בוליביה.
↑  הטריטוריה שעליה ויתרה בוליביה הייתה חלק משטח גדול יותר במחלוקת עם ברזיל, שהגבולות בו לא היו ברורים. ברקע לנכונות של ברזיל להסכים לחלוקה של השטח בין המדינות היה איומה של בוליביה להצטרף למלחמת הברית המשולשת לצד פרגוואי. ברזילאים המשיכו להתיישב בשטח המחלוקת, גם מדרום לקו הגבול שנקבע באמנה, ובתחילת המאה ה-20 ויתרה בוליביה גם עליו.
↑  ה"סוציאליזם הצבאי" של טורו ובוש נטה לקורפורטיזם ושאב השראה מסוימת מהפשיזם באיטליה, בוש היה, באופן חלקי, ממוצא גרמני, ולצבא הבוליביאני היו קשרים מבוססים עם הגרמנים. בוש ניסה לחזק את הקשרים האלה וביקש מגרמניה לשלוח יועצים צבאיים, אך לבסוף סורב. לפי רוברט ברוקמן, ייתכן שבוש הזדהה עם חלקים מהאידאולוגיה הנאצית, אך הוא לא תמך ברעיון הגזעני המרכזי של הנאציזם. בזמן שלטונו דיווחו עיתונים אמריקאים על חשש מהשפעה נאצית או פשיסטית על הממשל בבוליביה, ולפחות במקרה אחד הכחיש זאת הממשל רשמית.
↑  הבחירות נערכו במרץ 1940. בין מותו של בוש ב-23 באוגוסט 1939 למינויו של פניירנדה לנשיא שימש קרלוס קינטנייה (אנ') כנשיא זמני.
↑  רשמית: Falange Socialista Boliviana, "הפלנחה הסוציאליסטית הבוליביאנית"; המפלגה לקחה את שמה מהפלָנחֶה שהייתה המפלגה החוקית היחידה בספרד תחת הדיקטטורה של פרנקו. היא הוקמה ב-1937, אך הייתה מפלגה זניחה עד אחרי המהפכה.
↑  מלבד התוכנית לייצוב המטבע, ממשל סילס הסכים ל"תוכנית המשולשת" לייצוב תאגיד המכרות הממשלתי שנוצר לאחר המהפכה. התוכנית הסתמכה על השקעת הון מצד ארצות הברית, גרמניה המערבית והבנק הבין-אמריקאי לפיתוח. לצד ההבטחה להשקעות חדשות, התוכנית דרשה סגירה של פעילות שמטרתה חברתית בלבד, כגון המשך תפעולם של מכרות מפסידים ולא יעילים, יצירת התאמה בין שכר הכורים לפריון, וצמצום כוח העבודה – כלומר, פיטורים. כמו תוכנית הייצוב, גם תוכנית זו הצליחה לשפר את הנתונים הכלכליים – מצבו הכלכלי של התגיד התייצב – אך היה לה מחיר פוליטי כבד, והיא הובילה לקרע בין השלטון לבין ארגוני העובדים המרכזיים במכרות. בתגובה למצב פוליטי זה, ובהתאם לדרישות של ארצות הברית, בוטל בהדרגה ייצוגם של העובדים בהליך קבלת ההחלטות של התאגיד.
↑  פאס תמך ביוזמה של ממשל קנדי שכונתה "הברית לקידמה" (Alliance for Progress), ושמטרתה הייתה להבטיח שיתוף פעולה כלכלי בין ארצות הברית לבין מדינות אמריקה הדרומית, תוך הרחבת ההשפעה של ארצות הברית באזור. ממשל קנדי ראה בבוליביה ובוונצואלה כיעדים מרכזיים של התוכנית, ורצה להפוך אותן לדוגמאות מובילות לשינוי דמוקרטי.
↑  אזור עמק קוצ'במבה הוכרז כמשטר צבאי גם כן, עוד בזמן נשיאותו של סילס, ופאס לא ביטל צו זה.
↑  עוד קודם לכן שימש אוונדו כנשיא-משותף, יחד עם באריינטוס, בשנים 1965–1966.
↑  בתחילת כהונתו הבין פאס שההכנסה מגידולי הקוקה הלא חוקיים חשובה לכלכלת המדינה. כדי לוודא שחלק מההכנסות יגיעו למדינה, הוא נקט בפעולות שונות שמנעו חקירות לגבי מקור ההון שמגיע למדינה. באופן זה הממשלה אפשרה הלבנת כספים מהמסחר בקוקה בתוך בוליביה. עם זאת, באותה שנה, הגבירה ארצות הברית את המאמצים לטפל בבעיית הסמים על ידי פגיעה ביצרני הקוקה באמריקה הדרומית. ממשל רייגן הכריז שגידולי הקוקה הם "איום ביטחוני" והתנה סיוע כלכלי בשיתוף פעולה במלחמה בסמים. ב-1986 החלה ארצות הברית בשיתוף פעולה עם ממשל פאס. ללא אישור בית המחוקקים של בוליביה, הממשל שיתף פעולה עם מבצע "Blast Furnace", שבמסגרתו נשלחו כ-160 חיילים אמריקאים ומספר מסוקים להילחם ביצרני קוקאין במדינה.
↑  בבחירות אלה הופיעה גם מפלגת "מצפון המולדת" (CONDEPA), בהובלת איש התקשורת, "הסנדק" קרלוס פלנקה (אנ'). המפלגה, שנסמכה על תמיכה בלה פאס ובקרב מסטיסים ודוברי איימרה באלטיפלאנו, זכתה רק בכ-12% מהקולות בבחירות הלאומיות, אך נציגיה זכו במרוץ לראשות עיריית לה פאס, והיא סימנה את תחילת פריחתן של מפלגות אשר המבוססות על זהות ילידית.
↑  בשמה הרשמי "תנועת השחרור המהפכנית טופאק קטארי", (MRTKL) על שם טופאק קטארי.
↑  חוקרים הציעו הסברים שונים לבחירה של ממשל סאנצ'ס דה לוסדה בתהליך ביזור. מובילי הרפורמה עצמם טענו שמטרתה הייתה לחזק את איכות הדמוקרטיה בבוליביה. חלק מהחוקרים רואים תהליך זה כמשלים למדיניות  הכלכלית הנאוליברלית. אחרים ראו זאת כניסיון לפתור משברים כלכליים מקומיים ובעיות כגון עוני וחוסר יעילות של הממשל באזורים שונים. דעה נוספת היא שתהליך נבע מרצון לענות ללחצים הפוליטיים מצד קהילות שונות ולמנוע את עלייתן של תנועות מקומיות הדורשות פרישה מהמדינה.
↑  על פי נתוני הבנק העולמי, במונחים נומינליים, ערך הייצוא עלה מ-1.71 מיליארד דולר בשנת 2002 ל-14.29 מיליארד דולר בשנת 2014. צמיחה זו בייצוא עומדת בניגוד חד לעשורים הקודמים – בשנת 1982 ערך הייצוא היה 1.63 מיליארד דולר, רק במעט פחות מבשנת 2002. במונחים ריאליים צמיחת הייצוא הייתה מעט מתונה יותר – כ-123% צמיחה בערך בייצוא בשנים 2002–2014.
↑  החוקה אוסרת על הנשיא וסגן הנשיא לכהן יותר משתי קדנציות רצופות. מוראלס עקף את הכלל הזה בשנת 2014, בחירות שבהן הוא נבחר לכהונה שלישית, בטענה שהסעיף בחוקה אינו תקף לגבי בחירות אלה, כיוון שהקדנציה הראשונה של מוראלס החלה ב-2006, לפני אשרור החוקה החדשה.