stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט גרייבס
ספריו שתורגמו לעברית

הרשימה שלהלן מסודרת לפי סדר הוצאת הספרים לאור בתרגום עברי:
אני קלאודיוס, תרגם נפתלי גולן, הוצאת מסדה, 1950. תרגום נוסף: אביעד שטיר, ספרי עליית הגג, 2010.
קלאודיוס האל, תרגם נפתלי גולן, הוצאת מסדה, 1954. תרגום נוסף: אביעד שטיר, ספרי עליית הגג, 2013.
גיזת הזהב, תרגם משה דור, הוצאת עם עובד, 1959. תרגום נוסף: איתמר פארן, הוצאת אודיסיאה, 2004.
רוח מצפון, תרגם משה אטר, הוצאת ש' פרידמן, 1966.
מיתוסים עבריים: ספר בראשית (עם רפאל פטאי), תרגם משה אראל, הוצאת מסדה, 1967.
שלום ולא להתראות, תרגם מאיר ויזלטיר, הוצאת זמורה ביתן בשיתוף משרד הביטחון, 1987.
הרוזן בליזאריוס, תרגם אהרן אמיר, הוצאת זמורה ביתן, 1988.
אלים וגיבורים במיתולוגיה היוונית, תרגם יובל ווליס, הוצאת פראג, 2002.
האלה הלבנה, תרגמה טלה בר, הוצאת אסטרולוג, 2002.
המלך ישוע, תרגם רמי שלהבת, הוצאת גומא, 2010.
הבחנות על השירה, תרגם אביעד שטיר, הוצאת דחק, סדרת דרש - כתבי מופת בפואטיקה ואסתטיקה, 2023.
הערות שוליים

↑  גבריאל שטרן, על גאולים ופדויים, על המשמר, 28 בפברואר 1969
1 2 3 4 5  משה דור, ה"מוזות" של רוברט גרייבס, מעריב, 15 בינואר 1986
↑  גרייבס באתי כידיד ואני יוצא כמעריץ, דבר, 29 בינואר 1959
↑  סט"א, רוברט גרייבס מתפעל מישראל, דבר, 17 בנובמבר 1959
↑  רוברט גרייבס – פרופסור באוכספורד, הארץ, 24 בפברואר 1961
↑  ג'ודי רותם, הסופר רוברט גרייבס, מחברו של "אני קלאודיוס", נפטר בשבת, חדשות, 9 בדצמבר 1985
↑  משה דור, פגישה מאוחרת עם גרייבס הצעיר, מעריב, 31 ביולי 1987
↑  תומס וינצ'יגרה, הניו יורק טיימס, איי, קלאודיוס - כל הצרות של הסדרה הנצחית, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2012
↑  אלי אשד, בחיפוש אחרי גיזת הזהב (אורכב 13.08.2006 בארכיון Wayback Machine)
↑  בהוצאת עם עובד הופיע זה עתה הספר הראשון בתכנית החדשה של "ספריה לעם": "גיזת הזהב" רוברט גרייבס, על המשמר, 24 באפריל 1959
ספר ה־100 של "ספריה לעם", על המשמר, 6 בספטמבר 1966
↑  "המלך ישוע" של גרייבס יוצא בעברית, באתר ynet, 8 בפברואר 2010
↑  המיתוס הפגני והאלה הלבנה - מאמרה של טלה בר במגזין "האייל הקורא"
↑  מוסף ספרים, עיון - תרגום, באתר הארץ, 7 במאי 2002
↑  הערכה מחודשת של ר גרייבס, הארץ, 8 בספטמבר 1961
↑  התנ"ך - "מיתוס אלילי", למרחב, 3 בנובמבר 1961
↑  משה דור, גרייבס העברי, מעריב, 3 בינואר 1986
↑  "שותפות" בין פטאי לגרייבס על "מקור יווני" לבראשית, הַבֹּקֶר, 16 באוקטובר 1964
↑  מיתוסים עבריים קדומים, למרחב, 16 באוקטובר 1964
↑  דב נוי, אבן-השתיה - וראשית הבריאה, למרחב, 4 באוקטובר 1967
↑  Graves, Robert, Ali-Shah, Omar: The Original Rubaiyyat of Omar Khayyam, ISBN 0-14-003408-0, ISBN 0-912358-38-6
1 2 3  Stuffed Eagle ,Time magazine, 31 May 1968
↑  Graves, Richard Perceval (1995), Robert Graves And The White Goddess: 1940–1985, London, UK: Weidenfeld & Nicolson. pp. 446–447, 468–472. ISBN 0297815342
↑  יצחק נוי, "אני, קלאודיוס" מאת רוברט גרייבס | הרקב מתפשט בתפוח, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2010
↑  ספרים חדשים - תרגום, הארץ, 3 בדצמבר 1954
↑  מוסף ספרים, הכינו את הסימניות |   פרוזה תרגום, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2012
↑  מוסף ספרים, עיון - תרגום - אלים וגיבורים במיתולוגיה היוונית - רוברט גרייבס, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2002
↑  רן יגיל, פייפר קאט: מסע צלב, באתר nrg‏, 24 במרץ 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262069605171  PLWABN: 9810599492705606  BIBSYS: 13011733  BNC: 000042299  BNE: XX920141  BnF: cb11905762j (data)  CANTIC: a10453921  CiNii: DA00823771  GND: 118639331  ICCU: CFIV090889  ISNI: 0000 0001 2137 9644  LCCN: n79018421  LNB: 000031484  MusicBrainz: 7d96107b-5f29-49b3-b509-4ec5c0b4f3d6  NDL: 00441543  NGV: 14795  NKC: jn19990002848  NLA: 35141095  NLG: 72147  NLK: KAC199610656  NSK: 000002943  NTA: 068459017  RERO: 02-A000074043  SELIBR: 188621  SNAC: w6sn0bn5  SUDOC: 026901382  Trove: 840032  ULAN: 500291813  VcBA: 495/111354  VIAF: 68929835   WorldCat (עם VIAF): 68929835
סקובי-דו על הגובה

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD של הסרט
 מבוסס על:  "סקובי דו" מאת ג'ו רובי וקן ספירס
 בימוי:  בן ג'ונס
 תסריט:  דאג לאנגדייט
 מדבבים:  מת'יו לילארד מינדי קון פרנק ולקר גריי דלייסל קרייג פרגוסון פיטר סטורמר
 מוזיקה:  רוברט ג'. קראל 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר הנפשה
 חברה מפיצה:  Warner Home Video
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו, הוצאה ביתית 
 הקרנת בכורה:  9 באוקטובר 2012
 משך הקרנה:  80 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיית אימה, סרט בלשי 
 מקום התרחשות:  אטלנטיק סיטי 
 סרט קודם:  סקובי-דו! ומוזיקת הערפדים 
 סרט הבא:  סקובי-דו ומסכת הבז הכחול 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סקובי-דו על הגובה (באנגלית: Big Top Scooby-Doo!) היא קומדיה בלשית מונפשת אמריקאית שיצאה ישירות ל-DVD בשנת 2012, והסרט השמונה-עשר בסדרת סרטי ההנפשה של "סקובי-דו" שיצא ישירות לווידאו. ה־DVD הופץ ב-9 באוקטובר 2012, על ידי Warner Home Video, וערך בכורה בטלוויזיה ב-8 בספטמבר 2012, בערוץ Cartoon Network בארצות הברית.
דמויות ומדבבים

פרנק ולקר – סקובי דו, פרד ג'ונס
מת'יו לילארד – שאגי רוג'רס
גריי דליסל – דפני בלייק
מינדי קון – ולמה דינקלי
קרייג פרגוסון – ויטני דאבלדיי
ג'ס הרנל – סקובי-דו אנושי, שומר
ג'ים מסקימן – פיל פלקסמן, בלש
פיטר סטורמר – וולפריק פון רידינגשווארד
מוריס למארשה – ארכמבו
גרג אליס – מריוס ברנקוזי
ג'ף דנהאם – שמטקו, מנצח
קרלוס פרו – אוליבריו, סיסקו
הינדן וולך – לנה, ג'ואן
קנדי מילו – ז'אן
הערות שוליים

1 2  "Scooby-Doo: Big Top Scooby-Doo [Blu-ray] (2012)". Amazon. נבדק ב-13 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
סילביאן יוסיפסקו

| --- | --- |

 לידה:  21 בינואר 1917 בוקרשט, ממלכת רומניה 
 פטירה:  מאי 2006 (בגיל 89) בוקרשט, רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 השכלה:  אוניברסיטת בוקרשט 
 תקופת הפעילות:  מ-1936
 מעסיק:  אוניברסיטת בוקרשט 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית הרומנית 
 
סילביאן יוסיפסקו (ברומנית: Silvian Iosifescu;‏ 21 בינואר 1917, בוקרשט – מאי 2006, בוקרשט) היה מבקר ספרות, פילולוג ומתרגם יהודי-רומני, פרופסור לספרות רומנית בפקולטה לפילולוגיה באוניברסיטת בוקרשט, ראש הקתדרה לתורת הספרות.
יוסיפסקו כתב לפעמים תחת שמות העט "סורין אירימיה" ו"מוניקה שרבנסקו".
הוא כתב על סופרים קלאסיים רומנים ועל סוגיות אסתטיות, ואחר תקופה קצרה של גישה אסתטית דוגמטית מרקסיסטית, הפך לפרשן ספרותי מוערך של הפרוזה המודרנית.
קורות חיים

סילביאן (סילבן Sylvain) יוסיפסקו נולד ב-1917 בבוקרשט במשפחה יהודית. אביו, פינקו יוסיפסקו היה יהודי ספרדי ואמו הייתה טוניה (תמה) לבית לווינסון. הוא סיים לימודי תיכון בבית הספר "מאתיי בסאראב" בשנת 1934 ואחר כך בשנים 1934–1939 למד בפקולטה לספרות ופילוסופיה של אוניברסיטת בוקרשט.
בגיל 19 כתב מאמר ובו טיעונים נלהבים בעד התורה הפסיכואנליטית.
הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית עוד בימי היותה במחתרת. פרסם בצעירותו בעיתון "Era nouă" (ארה נוֹוּה - העידן החדש) ובעיתון האנטיפשיסטי "קובנטול ליבר" Cuvântul liber = המילה החופשית).
בימי המעבר למשטר הקומוניסטי ברומניה היה זמן מה עורך בביטאון המפלגה הקומוניסטית - "סקנטייה" (הניצוץ) ובהוצאה לאור הממלכתית Editura de Stat‏ (1949-1945). החל משנת 1948 התחיל קריירה אוניברסיטאית. בשנות ה-50 תרם יוסיפסקו במיוחד למהדורות הבקורתיות של יצירותיו של יון לוקה קאראג'אלה, כתב מאמרי עיון על המפעל הספרותי של הסופר הזה, אחד מהקלאסיקונים של הספרות הרומנית.
(Dimensiuni caragialiene ממדים קאראג'אליים, Momentul Caragiale - שעת קאראג'אלה 1963) ותרגם לצרפתית כמה מכתביו.
יוסיפסקו פרסם גם ביאורים לכתביהם של גריגורה אלכסנדרסקו וליביו רבריאנו.
הוא תרגם לרומנית מספריו של וולטר, ג'ורג' ברנרד שו ואחרים. כמו כן פרסם אנתולוגיות של פרוזה הומוריסטית רומנית וצרפתית.
בהיותו אינטלקטואל אמיתי, בקי בתרבות העולמית, בעשורים האחרונים לפעילותו, בנסיבות הליברליזציה המוגבלת ומתנדנדת של המדיניות התרבותית של המשטר הקומוניסטי, יוסיפסקו הצליח להשתחרר מכבלי ההשקפה הריאליסט-סוציאליסטית ופרסם מחקרים בעלי ערך בתחום התאוריה הספרותית, כגון În jurul romanului (סביב לרומן) (1961), Literatura de frontieră (ספרות הפרינג') (1969), Construcție și literatură (קונסטרוקציה וספרות) (1970), "Configurație și rezonanțe:un itinerariu teoretic:" (קונפיגורציה ותהודות: מסלול תאורטי) (1973) „Mobilitatea privirii despre perspectiva narativă în proza secolului al XX-lea” (המוביליות של המבט אל הפרספקטיבה הנרטיבית בפרוזה של המאה ה-20).
יוסיפסקו התעניין במיוחד בספרות הנמצאת בגבול עם הפילוסופיה והפסיכולוגיה (למשל מסות, אפוריזמים, הספרות המורליסטית, הדתית), עם המדע (הספרות המדע-בדיונית) ועם ההיסטוריה (הרומן ההיסטורי, ספרי הזיכרונות, הרומן הביוגרפי, רשמי המסע וכו').
יוסיפסקו תרגם לרומנית מצרפתית ומאנגלית (יחד עם ורה קלין) ספרים מאת רוברט גרייבס, ארסקין קולדוול, רומן רולן ושל אחרים.
נאלץ לפרוש מוקדם מההוראה בגלל בעיות בריאות.
יוסיפסקו נפטר בשנת 2006 בגיל 89, בעקבות מחלה ממושכת.
פרסים ואותות הוקרה

1981 - פרס איגוד הסופרים ברומניה
ספרים

יוסיפסקו כתב 29 ספרים - רוב רובם בתחום בקורת הספרות ותאוריה ספרותית, 4 אנתולוגיות ו-5 תרגומים
Oameni și cărți 1946 (אנשים וספרים)
Krâlov (קרילוב)
1949 Alexandru Vlahuță (אלכסנדרו ולחוצה)
Vasile Cârlova și Grigore Alecsandrescu, 1949 (וסילה קרלובה וגריגורה אלכסנדרסקו)
Caragiale, 1951 (קאראג'אלה)
Oameni deosebiți 1954 (אנשים מיוחדים)
1954 - Probleme și opere contemporane, (סוגיות ויצירות עכשוויות)
Eroi și conflicte în dramaturgia noastră actuală,, 1955; (גבורים וקונפליקטים במחזאות העכשווית שלנו)
George Bernard Shaw 1956 (ג'ורג' ברנרד שו)
1956 - Furtună în cancelarie (סופה בקנצלריה) - קומדיה בשלוש מערכות
Romantismul eroului revoluționar, 1956; (הרומנטיזם של הגיבור המהפכן)
Drumuri literare 1957 (דרכים ספרותיות)
1961 - În jurul romanului (מסביב לרומן)
De-a lungul unui secol (למשך מאה שנה)
1961, 1969 Literatura de frontieră (ספרות גבולית)
Arta și arte (אמנות ואמנויות)
1970Construcție și literatură (מבנה וספרות)
1973 Configurație și rezonanțe:un itinerar teoretic (קונפיגורציה ותהודות:מסלול תאורטי)
1973 - Mobilitatea privirii despre perspectiva narativă în proza secolului al XX-lea (מוביליות המבט אל פרספקטיבת הסיפר בפרוזת המאה ה-20)
Voltaire (וולטר)
Descoperirea cunoscutului:Negruzzi, Stendhaliana, Merimée, Cehov, Proust, Hogaș (גילוי הידוע: נגרוצי, סטנדליאנה, מרימה, צ'כוב, פרוסט, קליסטרט הוגאש)
1978 - Reîntâlniri cu France și Shaw (מפשגים מחדש עם פראנס ושו)
ספרים > אנתולוגיות

Proză satirică franceză (פרוזה סטירית צרפתית)
Proza umoristică română 2 volume (פרוזה הומוריסטית רומנית)
Literatura mărturisirilor de la Cellini la Malraux (ספרות הווידויים מצ'ליני ועד מלרו)
ספרים > תרגומים

רומן רולאן - Călătorie în țara muzicii (מסע בארץ המוזיקה - יחד עם ורה קלין) - 1947, 1964
רומן רולאן - Inima vrăjită (הנפש הקסומה - עם ורה קלין) 1956-1949, 1960, 1961, 1964
איפוליט טן - Pagini de critică literară - 1965 (דפי בקורת ספרות)
ג'ון סטיינבק (Bătălia  (In Dubious Battle ‏  1958
רוברט גרייבס - 1962 Eu, Claudiu împărat (אני קלאודיוס)
לקריאה נוספת

Jewish intellectuals in Central and Eastern Europe:Ferenc Laczó, Joachim von Puttkamer (editors) Felicia Waldman Catastrophe and Utopia, Walter de Gruyter 2017
ע' 298
Alexandru Goldiș Critica în tranșee: De la realismul socialist la autonomia esteticului Cartea Românească 2016
זאב שינד

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1909
 פטירה:  20 בדצמבר 1953 (בגיל 44)
 מדינה:  ישראל 
 
זאב שינְד (7 בספטמבר 1909 – 20 בדצמבר 1953) היה פעיל ההעפלה, עמד בראש המוסד לעלייה ב' בארצות הברית, ממקימי צי הסוחר הישראלי, מנכ"ל משרד הביטחון ומשרד התחבורה.
ביוגרפיה

שינד נולד בווילנה, היה חבר בתנועת החלוץ וממנהיגי חוות ההכשרה "תל חי" בפולין. עלה לארץ ישראל ב-1929 והצטרף לקיבוץ איילת השחר. היה פעיל בוועד הפועל של ההסתדרות וב-1928 נשלח לרכז את פעילות החלוץ בוורשה.
שינד היה פעיל בארגון ההגנה, פעיל בתחום ההעפלה עוד מתקופת ספינת המעפילים ולוס, היה מבכירי המוסד לעלייה ב' וכונה "דני". במסגרת זו נשלח ב-1941 מטעם ועד ההצלה לאיסטנבול, יחד עם טדי קולק ואהוד אבריאל על מנת ליצור קשרים עם הקהילות היהודיות בארצות הכיבוש הנאצי ולהוציא לפועל פעולות עזרה והצלה. הוא שהה באירופה עד 1944. לאחר מלחמת העולם השנייה עסק ברכש 10 אונייות והברחתן מארצות הברית כדי להשתמש בהן כאונייות מעפילים. ביניהן הייתה גם האונייה President Warfield ששמה הוסב ל-אקסודוס. הוא רכש גם את שתי ספינות הפאנים - "פָּאן קרֶסֶנט" (Pan Crescent) ששמה הוסב לעצמאות ו"פָּאן יוֹרק" (Pan York) ששמה הוסב לקיבוץ גלויות. כמו כן ארגן סיוע נוסף להגנה.
לאחר קום המדינה, היה ממקימי צי הסוחר הישראלי, הצטרף להנהלת צים והיה למנהלה הראשי. מונה על ידי שר התחבורה הראשון דוד רמז למפקח על התחבורה הימית. ב-1951 מונה על ידי דוד בן-גוריון למנכ"ל משרד הביטחון. לאחר פטירתו של שר התחבורה דוד צבי פנקס, מונה שינד בספטמבר 1952 למנכ"ל משרד התחבורה תחת דוד בן-גוריון (ללא שר בפועל).
לאחר סיום כהונתו חזר להנהלת צים, היה ממנהלי חברות-הבת "אלחוט-ים" ו"שהם", עד לפטירתו בגיל 44. הותיר אחריו אישה ובת. הוא הובא למנוחות בבית העלמין שבקיבוצו איילת השחר.
בניין הספרייה בבית הספר לקציני ים עכו, שנחנך ב-1958, נקרא על שמו של זאב שינד ולזכרו.
לקריאה נוספת

תורן – דפים לבית צים, מס' 4, ינואר 1954. עותק סרוק באתר עיתונות יהודית היסטורית. החוברת כולה מוקדשת לזכרו של זאב שינד.
תורן – דפים לבית צים, מס' 7, ינואר 1955. עותק סרוק באתר עיתונות יהודית היסטורית. החוברת כוללת מספר רשימות במלאת שנה למותו של זאב שינד.
הערות שוליים

↑  ז'ק דרוז'י, פרשת אקסודוס באור חדש, תל אביב: עם עובד, 1971, עמ' 13-19
↑  פרופסור אביבה חלמיש, אקסודוס, הסיפור האמיתי, תל אביב: עם עובד, 1990, עמ' 28-30, 155, 254
↑  שיקולים פוליטיים: עמדת בן-גוריון לגבי שילוב הפלי"ם בפעילות המוסד לעלייה ב', אתר הפלי"ם
↑  שמעון פינס, ממנו נרכשה "אכסודוס", דבר, 31 במאי 1960
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גיל פרנק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בינואר 1962 (בן 63) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 מקום לימודים:  בית צבי 
 בן או בת זוג:  גילי בן אוזיליו (1987–1987)  מירב גרובר (1998–2001)  ענבר היימן (2003–?) 
 צאצאים:  נעם פרנק 
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  פרס התיאטרון הישראלי לשחקן הטוב ביותר על משחקו בהצגה "מקבת'", 2013
 פרופיל ב-IMDb
 
גיל פרנק (נולד ב-18 בינואר 1963) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה, במאי, סופר ומשורר ישראלי.
ביוגרפיה

גיל פרנק למד משחק במחזור כ"ה של בית הספר לאמנויות הבמה "בית צבי" לצד אלונה קמחי, סנדרה שונוולד, שרון אלכסנדר, וגילי בן אוזיליו וסיים את לימודיו בשנת 1987.
ב-2011 יצא לאור ספרו "רק שש הברות" בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
קריירה > בטלוויזיה ובקולנוע

ב-1990 גילם את ארז, התפקיד הראשי בסרט "אפטר", שכתב וביים איתן פוקס. ב-1991 גילם את מיקי יגור, התפקיד הראשי בסרט "עונת הדובדבנים" שכתבו הירש גודמן וחיים בוזגלו שגם ביים.
בשנת 1996 גילם את מתי, התפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "המוסד", שכתבו אסטבן גוטפריד ושי כנות וביימו גאיטה אראגונה ודודי מור. ב-1997 השתתף בסרט "אהבה מדרגה ראשונה" בבמויו של עקיבא טבת. בשנת 2000 השתתף במספר פרקים בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "שבתות וחגים" ב-HOT3, לצד אשתו מירב גרובר. ב-2002 גילם את דורון קדמי, התפקיד הראשי בטלנובלה "לחיי האהבה" שכתב גל פרידמן וביים יצחק שאולי. ב-2003 גילם את כצנלסון בטלנובלה "משחק החיים" שכתבה סיגל אבין וביים יצחק שאולי, וגילם את הרמטכ"ל דוד אלעזר בסרט הטלוויזיה "שתיקת הצופרים", שכתב מוטי לרנר וביים אורי ענבר. ב-2004 גילם את צבי אקריש בטלנובלה "מיכאלה" שכתבה סיגל אבין וביים יצחק שאולי. ב-2008 גילם את עובד קרמר בסדרה "החיים זה לא הכל" שכתב דניאל לפין וביים עדי בנימינוב. בנוסף, באותה שנה גילם את בן לולו בסרט "שבעה", שכתבו וביימו שלומי ורונית אלקבץ, ואת שלמה בסון בסדרת הטלוויזיה "אבידות ומציאות", שכתבו דנה מודן ושבי גביזון. ב-2009 גילם את יונתן גבריאלוב בעונה השלישית של הטלנובלה "האלופה" שביים שי קפון. ב-2010 גילם את אנדרה פוקס בעונה השנייה של הסדרה "חצויה" שביים ציון רובין. באותה שנה גילם את חגי צפריר, הדמות הראשית בסרט "מאיה", שכתבה וביימה מיכל בת-אדם. ב-2011 גילם את חגי ז'רגון בסדרה "הפיג'מות", שביים רובי דואניאס. באותה שנה גילם את אמנון בסרט "לא רואים עליך" שכתבו טל עומר ומיכל אביעד שגם ביימה. ב-2012 גילם את ברוך צימבל בסדרה "אליפים" שביים אורן שקדי, וגילם את אדי קליין בסדרה "עניין של זמן" שכתבה רונית ויס ברקוביץ וביים רני סער.
ב-2014 גילם את שמואל שיינברג בסדרה "אחת אפס אפס" שכתב וביים אמיר מן. ב-2015 גילם את ראש ממשלת ישראל בסדרה "תא גורדין" שביים דני סירקין ושיחק בתפקיד ראשי בסרט "קאפו בירושלים" בבימויו של אורי ברבש. ב-2018 גילם בסדרה "יש לה את זה" את שר הביטחון, ובנוסף השתתף בסדרה "בשבילה גיבורים עפים" בתפקיד "האב החיוור". באותה שנה הופיע גם בסרטו של חיים טבקמן "אווה" ושיחק בסדרה "מלכות" ששודרה בהוט. בנוסף, שיחק בתפקיד קולי מיוחד את מפעילו של שתול בארגון זכויות אדם בסרט "אאוט" שביים אלון סהר. הסרט יצר מהומה לקראת הקרנתו לאחר ששרת התרבות מירי רגב, דרשה למנוע את הקרנת הסרט בפסטיבל חיפה בטענה שהסרט "חותר תחת סמלינו וערכינו", ואיימה למשוך את מימון משרדה מתקציב הפסטיבל.
ב-2022 גילם את מוריס בן טובים בסדרה  הבאר, המשודרת בכאן חינוכית כאביו של "בנו בן טובים" (נעם פרנק) בנו גם במציאות. לאחר מאבק מתוקשר "אאוט" הוקרן ואף זכה במקום הראשון בקטגוריית הסרט הקצר. באותה שנה גילם את רבי אליהו בסרט "עקרה" שביים הרב מרדכי ורדי.
קריירה > בטלוויזיה ובקולנוע > קריינות ודיבוב

ב-2009 דיבב את הוביס בסרט "המסע של דספרו". ב-2011 דיבב את צל המערב בסרט "רנגו". כמו כן, הוא משמש כקריין בפרסומות שונות.
חיים אישיים

ב-1987 היה נשוי במשך 3 חודשים לשחקנית גילי בן אוזיליו.
ב-1998 נישא לשחקנית מירב גרובר ולהם ילד משותף בשם גל (גלי), אף הוא שחקן. ב-2001 התגרש בשנית.
מאז 2003 חי בזוגיות עם האמנית ענבר היימן, ולהם ילד משותף, נעם פרנק (יליד 2003), גם הוא שחקן.
הערות שוליים

↑  נילי לנדסמן, שון פן מייצור מקומי תיאטרון, חדשות, 25 בדצמבר 1992
↑  יורם בר, הצגה - "מי תהום" בהפקת תיאטרון החאן, כל העיר, 15 בינואר 1988
שבח פרידלר, התהום כמישור שטוח להפליא - "מי תהום" מאת הלל מיטלפונקט, הפקת תיאטרון החאן, כל העיר, 5 בפברואר 1988
↑  מיכאל הנדלזלץ, נטול מסתורין - תיאטרון בית לסין מעלה את "וריאציות על נושא מסתורי" מאת אריק-עמנואל שמיט, באתר הארץ, 17 ביולי 2001
↑  מיכאל הנדלזלץ, קשקושון שטותניקי - תיאטרון בית לסין מציג "אלטלנה" מאת אלדד זיו בבימויו, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2002
↑  מיכאל הנדלזלץ, בזכות עומק המצוקה - תיאטרון בית לסין מציג "חשמלית ושמה תשוקה" מאת טנסי ויליאמס, באתר הארץ, 26 ביוני 2003
↑  יוסי פלס, טרגדיה של אנושיות בת שני יצרים, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2003
↑  רחלה זנדבנק, גבר ואשה 'לכודים ברשת', 'עקרונות הכתיבה' - תיאטרון באר־שבע, כותרת ראשית, 29 ביוני 1988
↑  רחלה זנדבנק, תיאטרון סוף טוב 'ברור כשמש', 'דני והים הכחול' - תיאטרון באר־שבע, כותרת ראשית, 14 בדצמבר 1988
↑  שוש אביגל, אמש / יפה לעין, לא אמיתי, חדשות, 29 בדצמבר 1989
שרית פוקס, אימתו ונפילתו של טרטיף, מעריב, 29 בדצמבר 1989
אמיר פלג, צביעות היא כידוע כבר לא מלה גסה, חדשות, 22 בדצמבר 1989
↑  ביקורת: שוש אביגל, נוגע, פה ושם, ללב, חדשות, 30 ביולי 1991
↑  תמונתו של דוריאן גריי, באתר archive.habima.co.il
↑  ננו שבתאי, הורים, קחו את ילדיכם להצגה הזאת, זה בהול, באתר הארץ, 15 בינואר 2020
↑  מרב יודילוביץ', דן כנר וגיל פרנק בין הזוכים בפרס היצירה הציונית, באתר ynet, 28 באפריל 2013
↑  מיכאל הנדלזלץ, "דג מוסר": דוחה, עלוב, עצוב, באתר הארץ, 2 במאי 2014
↑  מיכאל הנדלזלץ, "חברים של חברים": הקרום הדביק של הישראליות, באתר הארץ, 1 ביוני 2014
טל לוין, עכבר העיר, חברים של חברים: משבר גיל ה-50 של הקאמרי, באתר הארץ, 2 ביוני 2014
↑  מירב יודילוביץ, אותלו במלנקי, באתר הבמה, ‏9 בנובמבר 2022
↑  רחל מהגר, סוף עונת הדובדבנים - במרחבים שמאחורי מנזר לטרון צולמו השבוע סצינות הסיום של סרט ישראלי חדש, "עונת הדובדבנים", כל העיר, 23 בנובמבר 1990
↑  אורי ערן, עכבר העיר, עניין של זמן: הנעורים יפים יותר מהבורגנות, באתר הארץ, 15 ביולי 2012
↑  ליאת ריקליס, עכבר העיר, "אחת אפס אפס": בית ספר לקלישאות, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2011
↑  נירית אנדרמן, רגב דורשת לשלול מימון מפסטיבל חיפה בגלל סרטים "החותרים תחת ערכינו", באתר הארץ, 17 בספטמבר 2018
↑  יואב איתיאל‏, בגלל סרט "חתרני": רגב דורשת לבחון המימון לפסטיבל חיפה, באתר וואלה, 17 בספטמבר 2018
↑  “תל אביב על האש" זכה בפרס הראשון בפסטיבל חיפה, באתר ynet, 29 בספטמבר 2018
↑  נילי לנדסמן, שון פן מייצור מקומי תיאטרון, חדשות, 25 בדצמבר 1992
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463195805171  GND: 1029987041  ISNI: 0000 0003 7377 8633  LCCN: n2012040040  NKC: xx0167646  SUDOC: 230407889  VIAF: 246347124   WorldCat (עם VIAF): 246347124
פלוריאנה לימה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 במרץ 1981 (בת 43) סינסינטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של אוהיו 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 בן או בת זוג:  קייסי אפלק (2016–2021) 
 
פלוריאנה לימה (באנגלית: Floriana Lima;‏ 26 במרץ 1981) היא שחקנית אמריקאית. היא שיחקה את מגי סוייר ב"סופרגירל". היא החלה לגלם את הדמות דארסי קופר בעונה 2 של דרמה "מיליון דברים קטנים" וקודמה לצוות השחקנים הראשי של עונה 3.
ביוגרפיה

לימה נולדה ב-1981 בסינסינטי, אוהיו, בתם של דניס לימה ואנג'לה מיינרד. היא ממוצא איטלקי, אירי, אנגלי, ספרדי ופורטוגזי. היא סיימה את לימודיה בתיכון פיירפילד ב-1999 והמשיכה ללמוד תקשורת באוניברסיטת המדינה של אוהיו.
לאחר הקולג', היא עבדה כעוזרת הפקה ב שלוחה של NBC בקולומבוס, אוהיו. לאחר מכן החליטה לעבור ללוס אנג'לס כדי לקדם את קריירת המשחק שלה.
קריירה

ב-2008 לימה שיחקה בקומדיה האינטרנטית "Poor Paul" ב־2012 בדרמה הרפואית "The Mob Doctor". ב-2016 היא שיחקה בתפקיד קבוע במותחן "המשפחה". בין השנים 2016–2017, לימה שיחקה את הבלשית מגי סוייר בעונה השנייה והשלוש של "סופרגירל" של CW.
בשנת 2018, לימה גילמה את דמותה של הפסיכיאטרית קריסטה דומונט בעונה השנייה של "המעניש" של נטפליקס.
בשנת 2019, לימה הצטרפה לעונה השנייה של " מיליון דברים קטנים" בתור הפיזיותרפיסטית דארסי קופר. היא המשיכה בתפקיד קבוע גם בעונה השלישית של הסדרה.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | שליחות קטלנית: יומני שרה קונור | פרני | בפרק: "The Turk" |
| 2008 | איך פגשתי את אמא | היילי | בפרק: "Rebound Bro" |
| 2008 | Privileged | ברמנית | פיילוט |
| 2008 | My Own Worst Enemy | יאנוס טק | בפרק: "Henry and the Terrible... Day" |
| 2009 | הלוחשת לרוחות |  | בפרק: "Body of Water" |
| 2009 | הפרויקט של אליסון סטונר | פלורי | פרויקט ישירות לווידאו |
| 2009 | מלרוז פלייס | קרלה | בפרק: "Nightingale" |
| 2008–2009 | פול המסכן | אליזבת | תפקיד ראשי, סדרת אינטרנט |
| 2010 | Kings by Night | אמנדה | סרט טלוויזיה |
| 2010 | האוס | גבריאלה | בפרק: "Black Hole" |
| 2010 | In Plain Sight | רובין קוסאטו | בפרק: "Death Becomes Her" |
| 2010 | Glory Daze | מאיה | בפרקים: "Hungry Like Teen Wolf" and "Why Shant This Be Love?" |
| 2011 | The Nine Lives of Chloe King | לילה מונטירו | בפרק: "Girls Night Out" |
| 2011 | פרנקלין ובאש | אמיליה | בפרק: "Go Tell It on the Mountain" |
| 2012–2013 | The Mob Doctor | האחות רוזה"רו" קווינטרו | תפקיד ראשי |
| 2013 | הוואי חמש-אפס | אליסון האצ'ינס | בפרק: "Ua Nalohia" |
| 2014 | בניחוש חוקר | אהבה | בפרק: "The Breakup" |
| 2014 | CSI | קרי טורס | בפרק: “The Twin Paradox” |
| 2014 | מעונן עם סיכוי לאהבה | פרן | סרט של הולמרק |
| 2015 | Allegiance | מישל פראדו | תפקיד חוזר |
| 2016 | המשפחה | בריידי קרוז | תפקיד ראשי |
| 2016–2018 | נשק קטלני | מירנדה ריגס | תפקיד חוזר |
| 2016–2017 | סופרגירל | מגי סוייר | תפקיד ראשי (עונה 2) תפקיד חוזר (עונה 3) |
| 2019 | המעניש | קריסטה דומונט | תפקיד ראשי (עונה 2) |
| 2019–2021 | מיליון דברים קטנים | דארסי קופר | תפקיד חוזר (עונות 2 ו-4) תפקיד ראשי (עונה 3) |
| 2023 | קפיצה קוונטית | סימון | בפרק: "Secret History" |
| 2024 | האנטומיה של גריי | נורה יאנג | תפקיד חוזר (עונה 21) |
| 2024 | כללי המשחק | קמיל פיקט | תפקיד חוזר (עונה 2) |
הערות שוליים

↑  Porter, Rick (17 בספטמבר 2012). "'The Mob Doctor's' Floriana Lima: Her 'Downton Abbey' obsession and 13 other revelations". Zap2it.com. Tribune Media Services, Inc. אורכב מ-המקור ב-18 בספטמבר 2012. נבדק ב-29 בנובמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Angelique Rivera and Floriana Lima, web.archive.org, ‏2016-09-10
↑  Floriana Lima [@florianalima] (1 במרץ 2017). "@otpkaramel Italian, Irish, English, Spanish, Portuguese. I'm a mutt 😘" (Tweet). נבדק ב-2 בדצמבר 2019 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fairfield Grad on 'Mob Doctor'". The Cincinnati Enquirer. Cincinnati, Ohio. 1 ביולי 2012. p. D2. נבדק ב-31 בינואר 2017 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kolk, Doug (21 באפריל 2016). "Floriana Lima Talks about Getting her Start". KTLA. Tribune Broadcasting Station. אורכב מ-המקור ב-22 ביולי 2018. נבדק ב-29 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Floriana Lima". Regard Magazine: 220. בפברואר 2016. נבדק ב-2 בדצמבר 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "FOX Broadcasting Company - The Mob Doctor - Floriana Lima as Nurse Rosa "Ro" Quintero". אורכב מ-המקור ב-4 בינואר 2013. נבדק ב-29 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Stanhope, Kate (13 ביולי 2016). "'Supergirl' Adds 'The Family' Grad as Gay DC Character Maggie Sawyer (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-21 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie; Petski, Denise (26 בפברואר 2018). "'Marvel's The Punisher': Josh Stewart, Floriana Lima & Giorgia Whigham Join Cast Of Netflix Series For Season 2". Deadline. נבדק ב-26 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018125546  VIAF: 3424153775051461550006   WorldCat (עם VIAF): 3424153775051461550006