stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פומרניה השוודית
מערכת החוק

מערכת המשפט בפומרניה הייתה במצב של בלבול גדול, בשל היעדר חקיקה עקבית או אפילו אוסף חוקים בסיסי ביותר ובמקום זאת מורכבת מאוסף שונה של עקרונות משפטיים. השלטון השוודי הכניס, אם לא אחר, לפחות את שלטון החוק למערכת בתי המשפט. החל משנת 1655, ניתן היה לערער על תיקים מבתי המשפט בערכאה הראשונה לבית המשפט לערעורים בגרייפסוואלד (שנמצא בוולגאסט משנת 1665 עד 1680), שם ניתנו גזרי דין לפי חוק הערעור משנת 1672, שנערך על ידי דוד מוויוס. תיקים לפי החוק הקנוני הופנו לקונסיסטוריה בגרייפסוואלד. מבית המשפט לערעורים ניתן היה לערער על תיקים לבית המשפט העליון עבור השליטה השוודית בגרמניה, בית הדין הגבוה בוויסמר, שנפתח ב-1653.
מלחמות הצפון השנייה וסקונה

משנת 1657 עד 1659 במהלך מלחמת הצפון השנייה, חיילים פולנים, אוסטרים וברנדנבורגרים הרסו את המדינה. השטח נכבש על ידי דנמרק וברנדנבורג מ-1675 עד 1679 במהלך מלחמת סקונה, שבה דנמרק תבעה את ריגן וברנדנבורג את שאר חלקי פומרניה.  שתי המלחמות היו לשווא עבור המנצחים כאשר פומרניה השוודית הוחזרה לשוודיה בחוזה סן ז'רמן-אן-ליי ב-1679, מלבד גולנוב ורצועת האדמה בצד המזרחי של האודר, שהוחזקו בידי ברנדנבורג. כמשכון תמורת פיצויים, עד שאלו שולמו בשנת 1693.
מכיוון שפומרניה כבר נפגעה קשה ממלחמת שלושים השנים והתקשתה להתאושש במהלך השנים הבאות, ממשלת שוודיה פרסמה בשנים 1669 ו-1689 צווים (Freiheitspatente) המשחררים ממס כל מי שבנה או בנה בית מחדש. גזירות אלה היו בתוקף, אם כי שונו לעיתים קרובות, עד 1824.
שינויים טריטוריאליים במהלך מלחמת הצפון הגדולה

השנים הראשונות של מלחמת הצפון הגדולה לא השפיעו על פומרניה. אפילו כאשר כוחות דנים, רוסים ופולניים חצו את הגבולות ב-1714, ממלכת פרוסיה הופיעה לראשונה כמתווך מהוסס לפני שהפכה לתוקפן. קרל השנים עשר, מלך שוודיה בקרב שטרלזונד הוביל את ההגנה על פומרניה במשך שנה שלמה, נובמבר 1714 עד דצמבר 1715, לפני שנמלט ללונד. הדנים כבשו את ריגן ומערב פומרניה מצפון לנהר פינה (הנסיכות הדנית לשעבר של ריגן, שלימים נודעה בתור פומרניה המערבית החדשה או נופורפומרן), ואילו אזורי פומרניה המערבית מדרום לנהר (שנקראו מאוחר יותר פומרניה המערבית העתיקה או אלטפורפומרן) נלקחו על ידי פרוסיה.
פומרניה הדנית נשלטה מאז אפריל 1716 על ידי ועדה ממשלתית שישבה בשטרלזונד, המורכבת מחמישה חברים. בניגוד לממשל השוודי, הוועדה הפעילה סמכות שופטת וביצועית כאחד. דנמרק שאבה בכך מהחוויות בברמן-ורדן הכבושה הדנית (1712–1715), מהתפאורה של הקנצלרית הדנית ומהאבסולוטיזם הדני תחת פרדריק הרביעי, מלך דנמרק. הוועדה כללה את לנדרוס פון פלאטן, לימים פון קוצשאו, היועצים היינריך ברנהרד פון קמפפרבק, J. B. Hohenmühle ופטר פון Thienen, ומזכיר הקנצלר אוגוסט ג. פון ג'ון. בשנת 1720, פון קמפפרבק מת והוחלף על ידי אנדריאס בואי.
על פי חוזה פרדריקסבורג, מ-3 ביוני 1720, דנמרק נאלצה להחזיר את השליטה על השטח הכבוש לידי שוודיה, אך בחוזה סטוקהולם, ב-21 בינואר באותה שנה, הותר לפרוסיה לשמור על כיבושיה, כולל שטטין. בכך ויתרה שוודיה את החלקים שממזרח לנהר האודר שהושגו ב-1648 וכן את מערב פומרניה דרומית לפינה ואת האיים וולין ואוזדום לברנדנבורג-פרוסיה.
דנמרק החזירה את שטחי פומרניה לממשל השוודי ב-17 בינואר 1721. הרישומים המנהליים מהתקופה הדנית הועברו לקופנהגן וזמינים בארכיון הלאומי הדני (rigsarkivet).
מלחמת שבע השנים

ניסיון שוודי קלוש להחזיר את השטחים האבודים במסעות הפומרנים של מלחמת שבע השנים (1757–1762, "מלחמת פומרניה") נכשל. כוחות שוודים נאבקו לתאם עם בעלות בריתם הצרפתיות והרוסיות, ומה שהחל כפלישה שוודית לפומרניה הפרוסית הוביל עד מהרה לכך שהפרוסים כבשו חלק גדול מפומרניה השוודית ואיימו על שטרלזונד. כאשר רוסיה עשתה שלום עם פרוסיה ב-1762, גם שוודיה פרשה מהמלחמה עם חזרה לסטטוס קוו לפני המלחמה. הביצועים המאכזבים של שוודיה במלחמה פגעו עוד יותר ביוקרה הבינלאומית שלה.
שילוב בשוודיה

בהכרזה מלכותית ב-26 ביוני 1806, הוכרזה חוקת פומרניה כמושעית ומבוטלת. מכשירי הממשל השוודים משנת 1772, חוק האיחוד והביטחון משנת 1789 והחוק משנת 1734 הוכרזו כבעלי עדיפות והיו אמורים להיות מיושמים לאחר ה-1 בספטמבר 1808. הסיבה לביצוע ההפיכה המלכותית הזו הייתה שהאצילים, למרות האיסור המלכותי, פנו לבתי המשפט כדי לערער על החוקים המלכותיים, ובמיוחד על החוק מ-30 באפריל 1806 בנוגע לגיוס צבא פומרני. בסדר החדש ניסה מלך שוודיה גוסטב הרביעי אדולף להנהיג ממשלה מחולקת למחוזות. הוכנס חוק הכנסייה השוודי. המדינה חולקה לארבע מאות (Härad) המכילות קהילות (Socken) בהתאם למודל הממשל השוודי. ניתן היה להתקשר לאצולת פומרניה רק בנוגע לשאלות הנוגעות ספציפית לפומרניה וריגן. הסדר החדש של הלנדטאג עוצב על פי דגם ה-Riksdag השוודי של האצולה ופגישה על פי הסדר החדש התקיימה גם באוגוסט 1806, שהכריזה על נאמנותה למלך והכתירה אותו כשליטן. בעקבות מהפכה זו בוצעו ותוכננו מספר רפורמות חברתיות; החשוב ביותר היה ביטול הצמיתות על ידי חוק מלכותי ב-4 ביולי 1806.
כמו כן בשנת 1806, גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה החל בבניית עיר נמל גדולה נוספת בפומרניה, גוסטביה. אולם כבר בשנת 1807 כבשו הכוחות הצרפתיים את המקום.
הפסד במהלך מלחמות נפוליאון

הכניסה לקואליציה השלישית ב-1805, שבה נלחמה שוודיה ללא הצלחה את מלחמתה הראשונה נגד נפוליאון, הובילה לאחר מכן לכיבוש פומרניה השוודית על ידי כוחות צרפתים מ-1807 עד 1810. לאחר חתימת הסכם פריז ב-1810, הוחזר השטח לשוודיה. בשנת 1812, כאשר שוב צעדו כוחות צרפת לתוך פומרניה, הצבא השוודי התגייס וסייע נגד נפוליאון בקרב לייפציג ב-1813, יחד עם חיילים מרוסיה, פרוסיה ואוסטריה. שוודיה תקפה גם את דנמרק, ועל פי הסכם קיל ב-14 בינואר 1814, שוודיה ויתרה לדנמרק על פומרניה בתמורה לנורווגיה.
גורלה של פומרניה השוודית נקבע במהלך קונגרס וינה באמצעות ההסכמים בין פרוסיה לדנמרק ב-4 ביוני ועם שוודיה ב-7 ביוני 1815. בתמרון זה זכתה פרוסיה לפומרניה השוודית בתמורה ל- Saxe-Lauenburg, אשר הפכה לדנית, כאשר פרוסיה החליפה את סקסוניה-לאוונבורג שהייתה בעבר תחת שליטת הנובר רק 14 שנים קודם לכן בתמורה לפריזיה המזרחית שנמסרה להנובר.  דנמרק קיבלה גם 2.6 מיליון טאלרים מפרוסיה. 3.5 מיליון טאלרים ניתנו לשוודיה בפיצויי מלחמה. "פומרניה השוודית" שולבה בפרוסיה בתור פומרניה המערבית החדשה (Neuvorpommern) בתוך פרובינציית פומרניה הפרוסית.
אוכלוסייה

אוכלוסיית פומרניה השוודית מנתה 82,827 איש בשנת 1764, (58,682 תושבים כפריים, 24,145 תושבים עירוניים, 40% מהאוכלוסייה הכפרית היו צמיתים); 89,000 בשנת 1766, 113,000 בשנת 1802, כאשר כרבע מתגוררים באי ריגן, והגיעו ל-118,112 בשנת 1805 (79,087 כפריים, 39,025 תושבים עירוניים, 46,190 מהאוכלוסיית הכפריים היו צמיתים).
הערות שוליים

↑  Werner Buchholz, Pommern, Siedler, 1999, p.239, מסת"ב 3-88680-272-8
↑  Werner Buchholz, Pommern, Siedler, 1999, p.255, מסת"ב 3-88680-272-8
↑  Werner Buchholz, Pommern, Siedler, 1999, p.259, מסת"ב 3-88680-272-8
1 2 3  Werner Buchholz, Pommern, Siedler, 1999, p.253, מסת"ב 3-88680-272-8
↑  Heitz, Gerhard; Rischer, Henning (1995). Geschichte in Daten. Mecklenburg-Vorpommern (בגרמנית). Münster-Berlin: Koehler&Amelang. pp. 239–241. ISBN 3-7338-0195-4.
↑  Heitz, Gerhard; Rischer, Henning (1995). Geschichte in Daten. Mecklenburg-Vorpommern (בגרמנית). Münster-Berlin: Koehler&Amelang. p. 241. ISBN 3-7338-0195-4.
↑  Felix Schönrock's studies in: Frank Braun, Stefan Kroll, Städtesystem und Urbanisierung im Ostseeraum in der frühen Neuzeit: Wirtschaft, Baukultur und historische Informationssysteme: Beiträge des wissenschaftlichen Kolloquiums in Wismar vom 4. Und 5. September 2003,2004, pp.184ff, מסת"ב 3-8258-7396-X, מסת"ב 978-3-8258-7396-7,
1 2  Olesen, Jens (2004). "Auswirkungen der dänischen Herrschaft auf Verständnis und Praxis der Tribunalstätigkeit, pages 111-132".  In Alvermann, Dirk; Regge, Jürgen (eds.). Justitia in Pommern. Geschichte (בגרמנית). Vol. 63. Berlin-Hamburg-Münster: LIT. p. 132. ISBN 3-8258-8218-7.
1 2  Olesen, Jens (2004). "Auswirkungen der dänischen Herrschaft auf Verständnis und Praxis der Tribunalstätigkeit, pages 111-132".  In Alvermann, Dirk; Regge, Jürgen (eds.). Justitia in Pommern. Geschichte (בגרמנית). Vol. 63. Berlin-Hamburg-Münster: LIT. p. 131. ISBN 3-8258-8218-7.
↑  Olesen, Jens (2004). "Auswirkungen der dänischen Herrschaft auf Verständnis und Praxis der Tribunalstätigkeit, pages 111-132".  In Alvermann, Dirk; Regge, Jürgen (eds.). Justitia in Pommern. Geschichte (בגרמנית). Vol. 63. Berlin-Hamburg-Münster: LIT. p. 126. ISBN 3-8258-8218-7.
↑  Olesen, Jens (2004). "Auswirkungen der dänischen Herrschaft auf Verständnis und Praxis der Tribunalstätigkeit, pages 111-132".  In Alvermann, Dirk; Regge, Jürgen (eds.). Justitia in Pommern. Geschichte (בגרמנית). Vol. 63. Berlin-Hamburg-Münster: LIT. p. 130. ISBN 3-8258-8218-7.
↑  Asmus, Ivo. "Gustavia - Ein schwedisches Hafen- und Stadtprojekt für Mönchgut" (בגרמנית and שוודית). rügen.de. אורכב מ-המקור ב-18 ביוני 2010. נבדק ב-20 בדצמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pommern, Werner Buchholz (ed.), Werner Conze, Hartmut Boockmann (contrib.), Berlin: Siedler, 1999, pp. 363 seq. מסת"ב 3-88680-272-8
1 2  Jan M Piskorski, Pommern im Wandel der Zeiten, 1999, p.191, מסת"ב 83-906184-8-6 פומרניה השוודית, באתר OCLC (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538090205171  NKC: ge1096306 
גוסטב השני אדולף
דוכסות פומרניה לשעבר (במרכז) חולקה בין האימפריה השוודית לברנדנבורג לאחר הסכם שטטין (1653). פומרניה השוודית ("מערב פומרניה") מסומנת בכחול, פומרניה ברנדנבורגית ("מזרח פומרניה") מוצגת בכתום.
פומרניה השוודית (מרכז-ימין) ב-1812
פייבאק (WWE)

| פייבאק> מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
מותג(ים): Raw‏ (2017, 2020–היום) סמאקדאון (2020–היום)
האירוע הראשון: פייבאק 2013
"פייבאק" (באנגלית: Payback או בעברית: "תגמול") הוא אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ומשודר אחת לשנה בערוץ של ה-WWE Network. האירוע התקיים לראשונה בשנת 2013 כתחליף לאירוע "אין דרך החוצה" בחודש יוני. בשנת 2015 האירוע הוקדם בחודש לחודש מאי. ה-WWE החליפו תאריכים בין פייבאק לחוקי אקסטרים בשנת 2016, כשהאירוע פייבאק התקיים ב-1 במאי, בעוד שהאירוע חוקי אקסטרים התקיים ב-22 במאי, מה שהפך את פייבאק לאירוע ששימש כאירוע הראשון לאחר רסלמניה.
בעקבות הרחבת המותגים לאחר האירוע באטלגראונד של שנת 2016, שנה לאחר מכן האירוע הוקדם שוב לחודש אפריל ושימש לראשונה כאירוע הבלעדי למותג Raw. האירוע היה אמור להיערך בשנת 2018, אך הוחלט לבטלו לאחר שה-WWE הודיעו שכל אירועי השלם וצפה שיתקיימו לאחר רסלמניה 34 יהיו בלעדיים לשני המותגים (גם Raw וגם סמאקדאון). באוגוסט 2020, האירוע חזר למתכונת אירועי השלם וצפה השנתיים.
תאריכי ואולמות מופעי פייבאק

| --- | --- |
: אירוע הבלעדי לתוכנית Raw
| מספר | שם האירוע | תאריך האירוע | עיר ומדינה | אולם | הקרב המרכזי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פייבאק 2013 | 16 ביוני 2013 | רוזמונט, אילינוי | אולסטייט ארנה | ג'ון סינה (א) נגד רייבאק בקרב שלושה מדורי גיהנום על אליפות ה-WWE |
| 2 | פייבאק 2014 | 1 ביוני 2014 | רוזמונט, אילינוי | אולסטייט ארנה | המגן (דין אמברוז, סת' רולינס ורומן ריינס) נגד אבולוציה (טריפל H, רנדי אורטון ובטיסטה) בקרב הדחות ללא חוקים |
| 3 | פייבאק 2015 | 17 במאי 2015 | בולטימור, מרילנד | רויאל פארמס ארנה | סת' רולינס (א) נגד רומן ריינס נגד רנדי אורטון נגד דין אמברוז בקרב מרובע על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד |
| 4 | פייבאק 2016 | 1 במאי 2016 | רוזמונט, אילינוי | אולסטייט ארנה | רומן ריינס (א) נגד AJ סטיילס על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד |
| 5 | פייבאק 2017 | 30 באפריל 2017 | סן חוזה, קליפורניה | SAP סנטר | רומן ריינס נגד ברון סטרומן |
| 6 | פייבאק 2020 | 30 באוגוסט 2020 | אורלנדו, פלורידה | אמוויי סנטר | "השד" בריי וויאט (א) נגד רומן ריינס נגד ברון סטרומן בקרב ללא חוקים משולש על האליפות האוניברסלית |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים
הערות שוליים

↑  ה-WWE מודיעים על אירוע חדש שייערך בחודש ינואר בשיקגו
פלביוס ויקטור

פלביוס ויקטור
פלביוס ויקטור (בלטינית: Flavius Victor) היה קיסר רומי המערבית שותף עם אביו, מגנוס מקסימוס בין השנים 384 ל-388. הוא מונה לתפקיד על ידי אביו, ככל הנראה מתוך רצון של מקסימום לייסד שושלת קיסרית.
מגנוס מקסימוס הביס את צבאותיו של הקיסר הקודם גרטיאנוס ליד פריז בשנת 383 וכבש כמעט את כל אזורי האימפריה הרומית המערבית.
תאודוסיוס הראשון רצה להיות קיסר רומא יחיד, הוא הביס את מקסימוס בשני קרבות בפאנוניה, ולאחר מכן לכד אותו. הגנרל ארבוגאסט הוציא את פלביוס להורג בעיר טריר.
פיודור שפירו

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1915 (יוליאני) ויטבסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  30 בינואר 1973 (בגיל 57) מוסקבה, ברה"מ 
 שם לידה:  פייביש שפירו
 ענף מדעי:  פיזיקה גרעינית 
 מקום קבורה:  בית הקברות דונסקויה החדש 
 מקום לימודים:  הפקולטה לפיזיקה של אוניברסיטת מוסקבה 
 מנחה לדוקטורט:  איליה פרנק 
 מוסדות:  מכון לבדב לפיזיקה  אוניברסיטת מוסקבה 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות (1971)  מדליית קורצ'טוב (1977)  מדליית העוז  עיטור אות הכבוד  עיטור אות הכבוד  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין 
 
פיודור שפירו (ברוסית: Фёдор Львович Шапиро‏; 6 באפריל 1915 - 30 בינואר 1973) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בתחום פיזיקה ניסויית ופיזיקת חלקיקים.
קורות חיים

פייביש (פיודור) שפירו נולד בשנת 1915 בויטבסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בבלארוס) למשפחה יהודית. המשפחה התגוררה באופן קבע בהומל, אימו ליבה-גינדה נסע לזמן קצר לוויטבסק בה התגוררה משפחתה וילדה שם. היא הייתה בת למשפחת רבנים.
שפירו גדל בהומל עד לשנת 1928 כאשר המשפחה עברה למוסקבה. הוא סיים בית ספר בגיל 15 תוך הקפצת כיתה פעמיים. בהמלצת דודו שהיה מהנדס חשמל הוא החל לימודי הנדסה בתחום החשמל. בגיל 19 הוא קיבל פטנט על המצאתו בתחום החשמל.
לאחר סיום הלימודים שפירו עבד כמהנדס. בשנת 1936 הוא התחיל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה אותה סיים ב-21 ביוני 1941 ערב לתחילת המלחמה עם הנאצים.
לאחר תחילת הקרבות שפירו התנדב לשורות הצבא האדום. על גבורתו הוא קיבל עיטור. במהלך הקרב על מוסקבה הוא נפצע קשה ולאחר החלמתו שוחרר מהצבא.
בשנת 1943 שפירו חזר לעבודה שתחום החשמל.
לקראת סיום המלחמה שפירו נפגש במקרה עם עמנואל פבלינסקי שזכר אותו מתקופת הלימודים ובאותה תקופה עבד במכון לבדב לפיזיקה. הוא הציע לשפירו להכין עבודה על נייטרונם, להציג אותה לאיגור קורצ'טוב ולבקש להתחיל לימודי תואר שלישי. הצגת העבודה עברה בהצלחה ושפירו התקבל ללימודי תואר שלישי אצל איליה פרנק.
בדצמבר 1945 שפירו התחתן ובשנת 1946 נולד לו בן.
בשנת 1946 שפירו למד תואר שלישי, היה עוזר בקתדרה באוניברסיטה ובמקביל עבד בתחום החשמל. פרנק היה מעוניין שהוא יעסוק בפיזיקה באופן מלא. הוא סיכם עם ולדימיר וקסלר על העברת תקן למעבדה שלו וקלט את שפירו לתקן זה. בשנת 1949 שפירו סיים עבודת תואר שלישי ונותר לעבוד אצל פרנק.
בשנות ה-50 שפירו היה ראש פרויקט בתחום ספקטרוסקופיה שעבד על יישום שיטה שהוצע על ידי יבגני פיינברג בשנת 1944. עבודות הסתיימו בהצלחה. שפירו נשלח לכנס מדעי בז'נבה להצגת הממצאים.
בשנת 1958 שפירו עבר לעבודה במכון המאוחד למחקר גרעיני. הוא סיים עבודת פוסט דוקטורט בשנת 1962 ומונה לסגן מנהל מעבדה. במהלך פעילות מעבדה בוצעו ניסויים שונים בהובלת שפירו.
בשנת 1967 שפירו קודם לדרגת פרופסור ובשנת 1968 הוא התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות.
בשנת 1971 שפירו קיבל פרס ברית המועצות, בשנת 1977 הוענקה לו מדליית זהב על שם קורצ'טוב.
בתחילת שנות ה-70 שפירו חלה בסרטן ונפטר בשנת 1973 במוסקבה. הוא נטמן בבית העלמין דונסקויה החדש.
פלסמיד

פלסמידים (2) לצד DNA כרומוזומלי (1) בתא חיידק
פלסמיד (באנגלית: Plasmid) הוא מקטע DNA דו-גדילי מעגלי הקיים אצל יצורים חד-תאיים. מקטע זה הוא בעל חומר תורשתי מתפקד, שאינו חלק מה-DNA הכרומוזומלי, ויכול לעבור מתא לתא, בתהליך הקרוי קוניוגציה. הפלסמיד משתכפל בצורה עצמאית בתא ומספר ההעתקים נע בין פלסמידים בודדים למאות כתלות ביכולת הפלסמיד להשתכפל בתא מסוים. התא המוסר את הפלסמיד לאחר, קרוי "פרט תורם" או "+F". תא חסר פלסמיד נקרא "פרט מקבל" או "-F". היכולת לתרום את הפלסמיד מקודדת בחלק מהגנים שבפלסמיד עצמו. פלסמידים קיימים בעיקר בחיידקים, אך יכולים להתקיים גם בארכאונים ובאאוקריוטים (כדוגמת שמר האפייה). כדי לשמר את נוכחותם בתוך התא, הפלסמידים מכילים גן הדרוש או שנותן יתרון לתא, לדוגמה, עמידות לאנטיביוטיקה או יכולת לסנתז מולקולות הדרושות לחיות התא.
סוגי חיידקים תורמי פלסמיד

1. במצב +F המטען הגנטי המועבר בקוניוגציה הוא של הפלסמיד בלבד. החיידק המקבל הופך אפוא לבעל פלסמיד ומסוגל להפוך גם לתורם.
2. במצב HFR הפלסמיד עבר איחוי ל-DNA הכרומוזומאלי, וכתוצאה מכך מועברים בקוניוגציה ראשית כל גנים מה-DNA הכרומוזומאלי. העברת הגנים מהפלסמיד נדחית, וזמן הקוניוגציה קצר מכדי שתכונות מהפלסמיד יועברו לחיידק המקבל. לכן, חיידק שקיבל פלסמיד מתורם מסוג HFR לרוב יוותר חסר פלסמיד. מצב HFR הוא הפיך, כלומר, פלסמיד שהתאחה עם ה-DNA הכרומוזומאלי עשוי לעיתים לשוב ולהפרד ממנו.
3. במצב 'F נפרד הפלסמיד מה-DNA הכרומוזומאלי שהיה מאוחה בו (HFR) ולקח איתו תכונות של ה-DNA הכרומוזומאלי (לו נפרד ממנו בלי לקחת תכונות, היה שב החיידק למצב +F רגיל). במקרה כזה, קוניוגציה תתרחש כמו במצב +F והפלסמיד בלבד יועתק אל חיידק מקבל. אולם, בניגוד למצב +F, כאן יועתק במסגרת הפלסמיד גם מידע מה-DNA הכרומוזומאלי של התורם.
סוגי פלסמידים

פלסמידים מסווגים לחמישה סוגים על בסיס תפקיד הגנים שנמצאים עליהם:
1. F-plasmids – מאפשרים קוניוגציה
2. R-plasmids – נותנים עמידות לאנטיביוטיקה
3. Col plasmids – כוללים גנים המסוגלים להרוג בקטריה אחרת
4. degenerative plasmids –מאפשרים פירוק חומרים מיוחדים
5. virulence plasmids – הופכים את החיידק לפתוגן
אפיזומים

אפיזומים הם פלסמידים המסוגלים להשתלב ב-DNA הכרומוזומלי. דבר זה מאפשר להם להישאר יציבים במשך זמן רב, להיות מוכפלים עם כל הכפלה של התא, ולעיתים אף להשתלב לצמיתות בחומר התורשתי של החיידק.
חשיבותם האקולוגית של הפלסמידים

מיקרואורגניזמים בעלי פלסמיד, מתרבים בדרך כלל באמצעות פליגה, דבר גורם לשינוי מאוד קטן במגוון הגנטי של אוכלוסייה רק באמצעות מוטציות. על מנת להתפתח אבולוציונית ולהסתגל לתנאי הסביבה, החיידקים מוסרים ומעברים את הפלסמידים אחד לשני וכך גורמים לשינויים במגוון הגנטי.
פלסמידים מקנים יתרון למיקרו-אורגניזמים שבהם הם מבוטאים, פלסמידים רבים מקודדים לחלבונים המקנים עמידות לאנטיביוטיקה כגון החלבון בטא לקטמאז המנטרל את פעילות הפניצילין. כמו כן פלסמידים מקודדים לחלבונים המאפשרים מסלולים מטבוליים ייחודיים, לדוגמה שימוש בלקטוז כמקור אנרגיה.
מכיוון שגנים מן ה-DNA הכרומוזומלי העשויים לעבור מתורם 'F, והפלסמיד יכול לעבור מחיידק לחיידק – אם חיידק היה רגיש לסוג מסוים של אנטיביוטיקה וחיידק אחר העביר לו את הפלסמיד של העמידות אליה, החיידק המקבל יהיה עמיד לאנטיביוטיקה. לתהליך המעבר קוראים תהליך הטרנספורמציה, מלשון העבר (Transform). ישנם סוגים של חיידקים שאינם יכולים לקבל פלסמידים מסוימים. ליכולת לקבל פלסמיד קוראים קומפטנטיות.
פלסמידים בשירות הביוטכנולוגיה והמחקר

הפלסמידים הם כלי חשוב במעבדות גנטיקה וביוכימיה. ניתן ליצור פלסמידים מהונדסים, בהם משתמשים על מנת להחדיר גן רצוי לתוך חיידקים קומפטנטים. גודל טיפוסי של פלסמיד לצורך הנדסה גנטית הוא אלפי בסיסים עד עשרות אלפי בסיסים. החדרת הפלסמיד לחיידקים נקראת טרנספורמציה (transformation) ונעשית באמצעות מכת חום או שוק חשמלי (electroporation) בין היתר על מנת להגדיל את נפח החיידק ולהחליש את הדופן.
קיימות חברות גדולות המשווקות פלסמידים מהונדסים גנטית על פי הביקוש. מכיוון שיעילות החדרת הפלסמיד אל תוך התא איננה מוחלטת, פלסמידים אלו מגיעים כבר עם גן המקודד חלבון לעמידות לאנטיביוטיקה. כאשר יזרעו את החיידקים על מצע אשר מכיל אנטיביוטיקה, רק החיידקים אשר הפלסמיד נקלט בהצלחה אצלם נהפכו לעמידים לאנטיביוטיקה ורק הם נשארו על המצע. בדרך זו ניתן לקחת באופן סלקטיבי את החיידקים אשר קיבלו את הפלסמיד.
בחלק מהפלסמידים המהונדסים, מחדירים את המקטע הגנטי אופרון האראבינוז המגיב לנוכחות אראבינוז בצורה רציפה לפני הגן המסוים שבפלסמיד, ליצירת מקטע גנטי יחיד אשר הופך את אופרון האראבינוז לטריגר של הגן המסוים. פעולה זו מאפשרת בקרה גנטית על יצירת הגן המסוים וכך לתזמן את יצירת הגן אצל המיקרו-אורגניזם בכך שמוסיפים אראבינוז על המצע שבו שוכן המיקרו-אורגניזם עם הפלסמיד.
לפלסמידים שימושים רבים בתחום התעשייה ובמחקר, בין היתר לצורך עריכה גנטית של גנום בתאים שונים (חיידקים, שמרים, קוי תאים ועוד) והפקת חלבון בתוך תא מאחסן באמצעות פלסמיד ביטוי (וקטור ביטוי) לשימוש בתעשיות התרופות והמזון.
הערות שוליים

↑  Lakna, What is the Difference Between Plasmid and Episome, Pediaa.Com, ‏2019-08-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  Overview: DNA cloning (article), Khan Academy (באנגלית)
| בקטריולוגיה |
| --- | --- | --- |
| מונחי יסוד | פרוקריוטים • ארכאונים (חיידקים קדומים) • חיידקים אמיתיים • אנדוטוקסין |  |
| חלקי התא החיידקי ואברוניו | נוקלאואיד • פלסמיד • ציטופלזמה • ריבוזום • קרום התא • דופן התא: פפטידוגליקן (חומצה טיכואית) • פריפלזמה • קרום חיצוני: ליפופוליסכריד • קפסולה ו-Slime layer • שוטון • פילי • פימבריה • ביופילם |  |
| מורפולוגיה | נקד • מתג • סלילון |  |
| פיזיולוגיה | פליגה • קוניוגציה • טרנספורמציה • עמידות לאנטיביוטיקה |  |
| מטבוליזם | חיידקים אירוביים (אווירניים אובליגטוריים, אווירניים פקולטטיביים, מיקרואירופילים) • חיידקים אנאירוביים (אל-אווירניים אובליגטוריים, אל-אווירניים פקולטטיביים, אל-אווירני סובל אוויר) • תסיסה • חיזור סולפט מיקרוביאלי • חיידקים סגולים |  |
| שיטות בקטריולוגיות | צביעת גראם (חיידקים גראם-חיוביים, חיידקים גראם-שליליים) • צביעה יציבת חומצה • מבחן קטלאז • מבחן אוקסידאז • מבחן קואגולאז • סיווג לנספילד • מבחן CAMP |  |
| מיגור חיידקים | חיטוי • פסטור • עיקור • אנטיביוטיקה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553323105171  LCCN: sh85103093  NDL: 01031244  NKC: ph124095 
השוואה בין פלסמידים (למעלה) ואפיזומים (למטה). (1) DNA כרומוזומלי, (2) פלסמידים או אפיזומים, (3) הכפלת התא, (4) DNA כרומוזומלי עם אפיזום המשולב בו
אחסון פלסמידים שונים במעבדה
עונת 2010/2011 ביורוליג

עונת 2010/2011 ביורוליג הייתה העונה ה-54 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל וה-11 שאורגנה על ידי יורוליג בסקטבול.
המשחק הראשון התקיים ב-21 בספטמבר 2010 ותחרות הסתיימה ב-8 במאי 2011. בתחרות השתתפו 38 קבוצות.
העונה הסתיימה בניצחון של פנאתינאיקוס, זה היה הניצחון השישית בתולדות המועדון.
דימיטריס דיאמנטידיס (יוון) מפנאתינאיקוס נבחר ל-MVP של היורוליג ול-MVP של פיינל פור היורוליג.
מתכונת התחרות

תחילה התקיים השלב המוקדם, ממנו עלו 2 מתוך 16 קבוצות לעונה הסדירה.  24 קבוצות החלו בעונה הסדירה כאשר המשחקים נערכו ב-4 בתים. בשלב הבא, 16 קבוצות התחרו ב-4 בתים. שתי הקבוצות הראשונות מכל בית עלו למשחקי רבע הגמר שהתקיימו בפורמט סדרת הטוב מ-5. פיינל פור היורוליג נערך בפלאו סן ז'ורדי, ברצלונה.
שלבי הגמר > בית ה'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ספרד קאחה לבורל ויטוריה | 6 | 4 | 2 | 468 | 437 | 31 |
| 2. | יוון פנאתינאיקוס | 6 | 4 | 2 | 452 | 395 | 57 |
| 3. | ליטא ריטאס וילנה | 6 | 3 | 3 | 445 | 473 | 28- |
| 4. | ספרד אוניקאחה מאלגה | 6 | 1 | 5 | 414 | 474 | 60- |
שלבי הגמר > בית ו'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ספרד ברצלונה | 6 | 6 | 0 | 471 | 402 | 69 |
| 2. | ישראל מכבי תל אביב | 6 | 3 | 3 | 511 | 442 | 69 |
| 3. | איטליה לוטומטיקה רומא | 6 | 2 | 4 | 411 | 462 | 51- |
| 4. | סלובניה אוניון אולימפיה | 6 | 1 | 5 | 394 | 481 | 87- |
שלבי הגמר > בית ז'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ספרד ריאל מדריד | 6 | 5 | 1 | 460 | 423 | 37 |
| 2. | איטליה מונטפסקי סיינה | 6 | 4 | 2 | 452 | 423 | 29 |
| 3. | טורקיה אפס פילזן | 6 | 2 | 4 | 426 | 455 | 29- |
| 4. | סרביה פרטיזן | 6 | 1 | 5 | 389 | 426 | 37- |
שלבי הגמר > בית ח'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | יוון אולימפיאקוס | 6 | 5 | 1 | 461 | 418 | 43 |
| 2. | ספרד פאואר אלקטרוניקס ולנסיה | 6 | 3 | 3 | 449 | 438 | 11 |
| 3. | טורקיה פנרבחצ'ה אולקר | 6 | 3 | 3 | 456 | 462 | 6- |
| 4. | ליטא ז'לגיריס קובנה | 6 | 1 | 5 | 418 | 466 | 48- |