stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ייסון אהרון
הערות שוליים

↑  "Jason Aaron". Goodreads. אורכב מ-המקור ב-27 ביוני 2017. נבדק ב-1 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Keily, Karl (8 באפריל 2011). "WC11: Aaron Gets Scalped". Comic Book Resources. אורכב מ-המקור ב-4 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rogers, Vaneta (7 באפריל 2009). "Behind the Page – Wolverine: Weapon X's Jason Aaron". Newsarama. אורכב מ-המקור ב-10 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aaron, Jason (n.d.). "About". Blogger. אורכב מ-המקור ב-10 בנובמבר 2013. נבדק ב-1 ביולי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Avengers vs. X-Men: War Journals: Ep. 3 Jason Aaron Origins". MTV. 17 במאי 2012. אורכב מ-המקור ב-9 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gray, Jeremy (23 בינואר 2014). "From Hueytown to Krypton: Creators with Alabama ties have made it big in comic book industry". The Birmingham News. Alabama Media Group. אורכב מ-המקור ב-14 באפריל 2015. נבדק ב-7 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2007 Will Eisner Comic Industry Awards". Hahn Library Comic Book Awards Almanac. n.d. אורכב מ-המקור ב-21 בספטמבר 2013. נבדק ב-13 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aaron, Jason (8 בספטמבר 2010). "Where The Hell Am I". Comic Book Resources. אורכב מ-המקור ב-1 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Furey, Emmett (9 באוגוסט 2007). "Top Cow's Pilot Season with Rob Levin and Jason Aaron". Comic Book Resources. אורכב מ-המקור ב-30 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rogers, Vaneta (18 בינואר 2008). "Jason Aaron signs exclusive with Marvel". Newsarama. אורכב מ-המקור ב-11 באוגוסט 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aaron, Jason (18 בינואר 2008). "I'm now Marvel exclusive". BlogSpot. אורכב מ-המקור ב-10 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Johnston, Rich (25 באוקטובר 2011). "Advance Review: The Incredible Hulk #1 by Jason Aaron and Marc Silvestri". BleedingCool.com. אורכב מ-המקור ב-3 בפברואר 2013. נבדק ב-10 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ching, Albert (7 באוגוסט 2012). "Past, Present & Future Thor Star in Aaron's God of Thunder". Newsarama. אורכב מ-המקור ב-10 בנובמבר 2013. נבדק ב-10 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hilgenberg, Josh (24 באוגוסט 2018). "Jason Aaron & Mahmud Asrar Bring Conan the Barbarian Back to Marvel in January". Paste. אורכב מ-המקור ב-4 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Barnhardt, Adam (21 ביולי 2019). "Jason Aaron is 'Thunderously Excited' over Thor: Love and Thunder Adapting His Comics". ComicBook.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wilson, Matt; Sims, Chris (3 בדצמבר 2012). "War Rocket Ajax #138: Jason Aaron Talks Thor: God Of Thunder". Comics Alliance. אורכב מ-המקור ב-25 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421340805171  PLWABN: 9810548144105606  BIBSYS: 1453362518242  BNE: XX4855778  BnF: cb16153466z (data)  CANTIC: a10704425  GND: 1042124434  ISNI: 0000 0001 1778 2799  LCCN: no2007108380  NKC: xx0189091  NLA: 53869503  NLK: KAC201601602  NTA: 399567453  SUDOC: 156989263  VIAF: 102414442   WorldCat (עם VIAF): 102414442
אנטון ראדיץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 ביוני 1868 מרטינסקה וס, קרואטיה 
 פטירה:  19 בפברואר 1919 (בגיל 50) זאגרב 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות מירוגוי 
 מפלגה:  מפלגת האיכרים העממית הקרואטית 
 
אַנְטוּן רַדִיץ' (בקרואטית: Antun Radić; 11 ביוני 1868 –  19 בפברואר 1919) או אַנְטֶה רַדִיץ היה מדען, סופר, מתרגם, עיתונאי, סוציולוג, אתנוגרף ופוליטיקאי קרואטי. הוא מייסד האתנוגרפיה הקרואטית.
קורות חיים > נעורים והשכלה

אנטון ראדיץ' נולד ביישוב הקטן דסנו טרבריבו (Desno Trebarjevo) ליד סיסאק שבממלכת קרואטיה-סלאבוניה בתוך האימפריה האוסטרו-הונגרית, כשמיני מתוך אחד-עשר ילדים במשפחת האיכרים העניים, אנה (לבית פוסילוביץ') ואימברה ראדיץ'. אחיו הצעיר, שנולד כילד תשיעי, היה הפוליטיקאי הקרואטי סטייפן ראדיץ'.
לאחר שסיים את בית הספר היסודי במרטינסקה וס, ראדיץ' עבר לזאגרב שם המשיך את השכלתו בגימנסיה העילית של העיר, ולאחר מכן נרשם ללימודי לימודים סלאביים (אנ') ופילולוגיה קלאסית באוניברסיטאות בזאגרב ובווינה. הוא קיבל את תואר הדוקטור שלו מאוניברסיטת זאגרב בשנת 1892 עם התזה "על כמה מוטיבים אסכטולוגיים בספרות הקרואטית".
קורות חיים > עבודה מקצועית

משנת 1892 ראדיץ' עבד כמורה בבתי ספר באוסייק, פוז'גה, ואראז'דין וזאגרב. לאחר הבחירות לפרלמנט בקרואטיה ב-1897, לדרישת הבאן קארולי קואן-הדרוורי (אנ'), פוטר ראדיץ' מהשירות משום שלא רצה להצביע למועמד הממשל הפרו-הונגרי.
מ-1897 עד 1901 עבד כעורך "אלמנך החיים הציבוריים והמנהגים של הסלאבים הדרומיים". מ-1901 עד 1909 עבד כמזכיר המטיקה חרווצקה (אנ') והיה אחד המייסדים והעורכים של כתב העת "הקול של מטיקה חרווצקה". ראדיץ' היה גם המייסד של מגזין "דוֹם (Dom, "בית"), שיצא לאור בין 1899 ל-1904. כותרת המשנה הייתה "מאמרים לאיכר הקרואטי לשיחה ולשיעור", זה היה כתב העת הקרואטי הראשון לאיכרים, שתרם רבות להתפתחות התרבותית והלאומית-פוליטית של הכפרים הקרואטים. בשנת 1917 קיבל ראדיץ' עבודה כפרופסור בגימנסיה העילית של זאגרב, שם לימד עד מותו.
קורות חיים > פוליטיקה

ב-22 בדצמבר 1904 ייסדו אנטון וסטיפן את מפלגת האיכרים העממית הקרואטית (אנ') (HPSS). בבחירות לפרלמנט בשנת 1910, הוא נבחר לפרלמנט הקרואטי. במהלך כהונתו, הוא דגל באופן פעיל ברפורמה בשלטון המקומי ובמערכת החינוך. כחבר HPPS, הוא נבחר לפרלמנט שלוש פעמים (1910, 1911, 1913).
קורות חיים > מוות

אנטון ראדיץ' נפטר ב-10 בפברואר 1919. לאחר מותו, השלטונות בממלכת יוגוסלביה שזה עתה הוקמה לא העניקו פנסיה לאלמנתו וילמה ולכן היא איבדה את פרנסתה וכאשר קיבלה צו בית משפט לעזוב את הדירה בשל אי תשלום דמי השכירות היא הלכה ב-6 ביולי 1919, לקברו ושתתה רעל שהרג אותה. באותה תקופה, השלטונות רדפו וכלאו מנהיגים רבים של מפלגת האיכרים הקרואטית, וחשבו כי וילמה למעשה התאבדה במחאה נגד הרדיפות הללו. הוא נקבר בבית הקברות מירוגוי ב-12 בפברואר 1919.
עבודה מדעית

ראדיץ' השפיע רבות על פעילותו הפוליטית של אחיו סטייפן במחקרו האתנולוגי. הוא הדגיש את הקשר בין השחרור הלאומי לחברתי, והזהיר שלא ניתן להשיג חופש לאומי מוחלט על ידי ביטול פשוט של דיכוי לאומי זר. בנוסף לפולקלור, ראדיץ' עסק גם בנושאים הספרותיים וההיסטוריים במאמריו המדעיים וכן תרגם יצירות של סופרים רוסים בולטים (פושקין, גוגול וטולסטוי).
אנטון ראדיץ' דיבר קרואטית, לטינית, גרמנית, צרפתית, איטלקית, צ'כית, בולגרית, פולנית ורוסית, כולן באופן שוטף.
מורשת

בתי ספר, רחובות וכיכרות רבים ברחבי קרואטיה נקראו על שמו של אנטון ראדיץ'. בשנת 1995 נוסד מסדר דניקה חרווצקה (אנ'). המסדר מחולק לשבעה עיטורים בעלי ערך שווה שאחד מהם ניתן על כישרון מיוחד בחינוך, ונקרא על שמו של אנטון ראדיץ'.
כתביו

O nekim eshatološkijem motivima u hrvatskoj kniževnosti [על כמה מוטיבים אסכטולוגיים בספרות הקרואטית], Tisak Dioničke tiskare, Zagreb, 1893.
Osnova za sabiranje i proučavanje građe o narodnom životu [הבסיס לאיסוף ולימוד חומרים על חיי העם], p. 1.-88., Zbornik za narodni život i običaje Južnih Slavena., book 2., Zagreb, 1897. (also edited books: no. 3, 1898.; no. 4, 1899.; no. 5, 1900.; no. 6, 1901.)
Osnova za sabiranje i proučavanje građe o narodnom životu [הבסיס לאיסוף ולימוד חומרים על חיי העם], Tisak Dioničke tiskare, Zagreb 1897. Special print from book no. 2. from the Anthology of Folk Life and Customs of South Slavs
"Život" t.j. Smrt hrvatskoga preporoda? [""חיים" כלומר מותה של התנועה האילירית], Tisak C. Albrechta, Zagreb, 1899.
Hrvati i Magjari ili Hrvatska politika i "Riečka rezolucija". [קרואטים והונגרים או פוליטיקה קרואטית ו"החלטת רייקה"], Politička knjižnica H. P. S. S., volume 1., Zagreb, 1905. Matica Hrvatska, Tiskara i litografija Mile Maravića, Zagreb, 1906. (special print: Hrvatska misao)
Novinstvo i književnici prema Matici Hrvatskoj. [Press and writers to Matica Hrvatska] Knjige Matice Hrvatske za god. 1905., Tiskara i litografija Mile Maravića, Zagreb, 1906. (special print: Hrvatska misao)
Što je i što hoće Hrvatska pučka seljačka stranka. [מהי מפלגת האיכרים הקרואטית ומה היא רוצה], Ante Radić and Stjepan Radić, Hrvatska pučka seljačka tiskara, Zagreb, 1908.
כתביו > התפרסמו לאחר מותו

Osnova za sabiranje i proučavanje gradje o narodnom životu [הבסיס לאיסוף וללימוד מבנה החיים הלאומיים], 2. ed., JAZU, Zagreb, 1929.
Kako čovjek postaje čovjek [כמו שגבר הופך לגבר], Radićeva obrazovna knjižnica, vol 3, Zagreb, 1930. (2. ed., 1930.)
Obrisi hrvatske povijesti u starom i srednjem vijeku [קווי המתאר של ההיסטוריה הקרואטית בימי קדם ובימי הביניים], Radićeva obrazovna knjižnica, vol. 7, Zagreb, 1930. (2. ed., 1930.)
Obrisi hrvatske povijesti u novom vijeku [קווי המתאר של ההיסטוריה הקרואטית בימי קדם ובימי הביניים], Radićeva obrazovna knjižnica, vol. 8, Zagreb, 1930.
Sabrana djela dra Antuna Radića [העבודות שנאספו של ד"ר אנטון ראדיץ'], b. I-XIX, Zagreb, 1936.-1939.
Što si Hrvat ili Srbin: odabrano iz spisa Antuna Radića [מה אתה קרואטי או סרבי: נבחר מתוך כתביו של אנטון ראדיץ'], Biblioteka Gospodarski pogledi dr. Antuna Radića, ed. Ante Miljak, b. 1, Ljudevit, Vinkovci, 1990.
Osnova za sabiranje i proučavanje građe o narodnom životu [הבסיס לאיסוף וללימוד מבנה החיים הלאומיים], Dom i svijet, Zagreb, 1997 (predgovor: Andre Mohorovičić)
ביאורים

↑  המוסד הלאומי הקרואטי הבלתי ממשלתי העתיק ביותר ללא כוונת רווח. הוא נוסד ב-2 בפברואר 1842 במהלך התחייה הלאומית הקרואטית (1835–1874). מטרותיו העיקריות הן לקדם את הזהות הלאומית והתרבותית הקרואטית בתחומי האמנות, המדע, היצירתיות הרוחנית, הכלכלה והחיים הציבוריים וכן לדאוג להתפתחות החברתית של קרואטיה.
הערות שוליים

↑  "ANTUN RADIĆ" (PDF). Hkz-wi.de.
1 2 3 4 5 6 7 8  "Antun Radić". matica.hr (בקרואטית). Matica hrvatska.
↑  "20 24.03.1995 Odluka o proglašenju Zakona o odlikovanjima i priznanjima Republike Hrvatske". Narodne-novine.nn.hr. 24 במרץ 1995. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810595707005606  BnF: cb11507086d (data)  GND: 119073579  ISNI: 0000 0001 2124 0933  LCCN: n2001035447  NKC: jx20111111023  NTA: 282352295  SUDOC: 08000251X  VcBA: 495/194161  VIAF: 22943263   WorldCat (עם VIAF): 22943263
דהרת גיש

דהרת גיש היא טכניקה רטורית שבה מתדיין מנסה להציף יריב במספר מוגזם של טיעונים, ללא התחשבות בדיוקם או בחוזקם של הטיעונים הללו. המונח נטבע על ידי יוג'יני סקוט, אשר קראה לו על שם דויין גיש (Duane Gish). סקוט טענה כי גיש השתמש בטכניקה לעיתים קרובות כאשר ערער את הטענה לפיה האבולוציה היא עובדה מדעית (אנ'). זאת בדומה לשיטה הנקראת "התפשטות" (spreading) המשמשת בדיבייט.
טכניקה ואמצעי נגד

במהלך דהרת גיש, מתדיין מעמת יריב עם סדרה מהירה של טיעונים מופרכים, חצאי אמיתות ומצגים כוזבים בפרק זמן קצר, מה שלא מאפשר ליריב להפריך את כולם במתכונת של עימות פורמלי. בפועל, עבור כל נקודה שהועלתה בדהרת גיש, נדרש הרבה יותר זמן להפריכה או לבדוק את נכונות הטענות מאשר להעלות את הטענות מלכתחילה, כפי שקובע חוק ברנדוליני. הטכניקה מבזבזת את זמנו של היריב ועלולה להטיל ספק ביכולת הוויכוח של היריב בעיני קהל שאינו מכיר את הטכניקה, במיוחד אם לא מעורבת לצד הדיבייט גם בדיקת עובדות עצמאית או אם לקהל יש ידע מוגבל בנושאים הנדונים.
בדרך כלל, קשה יותר להשתמש בדהרת גיש בוויכוח מובנה מאשר בוויכוח חופשי. אם המתווכח מכיר יריב שידוע שהוא משתמש בדהרת גיש, ניתן להתנגד לטכניקה על ידי הקדמה והפרכת הטיעונים הנפוצים של היריב תחילה, לפני שליריב תהיה הזדמנות לצאת לדהרת גיש.
ראו גם

בולשיט
פיליבסטר
הערות שוליים

↑  Scott 2004, p. 23
↑  Scott 1994
↑  Logan 2000, p. 4
↑  Sonleitner 2004
↑  Hayward 2015, p. 67
↑  Grant 2011, p. 74
↑  Johnson 2017, pp. 14–15
↑  Grant 2015, p. 55
אריה ליב ברודא (לבוב)

| --- | --- |

 לידה:  1 בדצמבר 1840 גרודנו, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  14 ביולי 1928 (בגיל 87) 
 מקום קבורה:  לבוב 
 תקופת הפעילות:  ? – 14 ביולי 1928 
 
רבי אריה ליב ברודא (לעיתים: ברוידא; ו' בכסלו ה'תר"א – כ"ו בתמוז ה'תרפ"ח, 1840–1928) היה רב גליציאני אשר שימש כרבה האחרון של הקהילה היהודית בלבוב. נחשב לאחד מחשובי רבני גליציה. מחבר שו"ת "מצפה אריה".
ביוגרפיה

אריה ליב ברודא נולד בהורודנה שבליטא ביום ו' בכסלו ה'תר"א (1840), בן שלישי להוריו אברהם יוסף ברודא, מעסקני העיר, ועכסה. סבו מצד אביו הוא הרב חיים ברודא, מחבר הספר "תורה אור ודרך חיים" (הורודנה תקפ"ג). למד בחדרים ונודע כעילוי. בין השנים ה'תרט"ו-תרי"ח לערך למד בלובלין אצל דודו הרב דוב בעריש רפפורט (מחבר "דרך המלך").
בהמשך למד בבריסק ושהה בבית גיסו אברהם מרדכי פינקלשטיין. בשנת ה'תרכ"ז נישא בנישואין שניים לחנה, בתו של רב העיר הרב צבי הירש אורנשטיין (נפטרה בשנת ה'תרפ"ז). הוא למד תחת חסות חותנו שנים אחדות, עד שהאחרון נאלץ לעזוב את העיר בשנת ה'תרל"ג (1873) והמשפחה התיישבה בריישא, אז באוסטריה, שם כיהן החותן ברבנות במשך כשנה וחצי.
בשנת ה'תרל"ה נתקבל הרב אורנשטיין לשמש ברבנות הקהילה היהודית בלבוב (נקראה בפי היהודים: למברג), אשר נחשבה לרבנות המרכזית והחשובה ביהדות גליציה כולה, וחתנו עבר עמו לעיר. תחילה התפרנס ממסחר. בשנת ה'תרמ"ב, באספה השנייה של ארגון "מחזיקי הדת" שנערכה בעיר לבוב (הוקמה בשנת ה'תרל"ט), נתגלעה מחלוקת קשה בין חמיו המתון בין עמדות קנאיות. חרף גילו הצעיר, נרתם הרב ברודא לעשיית שלום, והצליח בכך. מאז נעשה מפורסם בציבור הרבני.
בתחילת שנות ה'תר"מ, עם זקנתו של הרב אורנשטיין, לדרישת ראשי הקהל בלבוב החל הרב ברודא לקבל על עצמו את רבנות העיר, ושימש בה כאב"ד. עם זאת, לאחר פטירת הרב אורנשטיין באביב ה'תרמ"ח (1888), לאחר חילוקי דעות בהליך הבחירה, נבחר בתרנ"א (1991) לרבנות העיר הרב יצחק אהרן איטינגא ולאחר כשלוש שנים הרב יצחק יהודה שמלקיש, בעוד הרב ברודא משמש מטעם הקהילה כרב "בתוך העיר", בעל סמכות עצמאית. לפי הרב ראובן מרגליות הוגדר תפקידו של הרב ברודא בשנים אלה: "חבר בית דינו של ר"י שמלקיס ואחר כך ראב"ד ומגיד מישרים 'בתוך העיר'".
אחרי פטירת חותנו הוציא לאור הרב ברודא קובץ מתשובותיו בשם "ברכת רצ"ה" (לבוב תרמ"ט), ואליהם צירף הגהות משלו בשם "מלחמות אריה".
ביוגרפיה > רבה של לבוב

לאחר פטירת הרב שמלקיש בשנת ה'תרס"ו (1905), החלה הקהילה היהודית בלבוב בהליך בחירת רב לעיר, אשר הושלם בחורף ה'תרס"ז (1907) עם בחירת הרב ברודא פה אחד למשרה הרמה. הרב ברודא שימש בתפקיד זה 21 שנים, עד לפטירתו.
בשל היותו מועמד מוביל, לאורך הליך המינוי ערכו חסידי בעלז המקומיים מערכה כנגד ראשי הקהל בדרישה למנוע את המינוי, בייחוד בשל העובדה שבנו ד"ר מרדכי זאב ברוידא לא קיים אורח חיים דתי. לאחר שדרישותיהם לא נענו והרב ברודא נבחר, הכתירו על עצמם באדר תרס"ז (1907) את הרב משה ברז"פ-רפפורט, אשר חלק על הרב ברודא בכמה סוגיות בהלכה ובהנהגה. עם זאת, במחלוקת שנתגלעה בין האדמו"ר ממונקאטש והאדמו"ר מבעלז, בשנת ה'תרפ"ו (1926), צידד הרב ברודא בפומבי ובתקיפות באחרון.
בשנת ה'תרס"ט הביע הרב ברודא התנגדות נחרצת להקמת בית מדרש לרבנים בעירו. בזמן מלחמת העולם הראשונה, כאשר רבים מתושבי לבוב ברחו ממנה מפחד צבא רוסיה, נותר בעירו, ועמד תחת סכנות שונות. במשך שנים התפלל מדי יום בבית הכנסת של חסידי אלעסק בעירו. סמך לרבנות רבנים רבים והעניק הסכמה לספרים רבים.
לאחר פרסום ספר השאלות והתשובות שלו "מצפה אריה", פרסם הרב ברוך דוד הרמלין ספר בשם "אפוד בד" (מונקאטש תרע"ב), המוקדש כולו להשגות כנגד "מצפה אריה" ו"מלחמות אריה". לדברי ההיסטוריון מאיר וונדר, הספר מגלה כי "למרות הודעתו [של הרב הרמלין] שאין לו טינה אישית נגד רא"ל ברודא, ניכר שלא השלים עם בחירתו כרבה של לבוב".
הרב ברודא נפטר בהיותו כבן 87, ביום כ"ו בתמוז ה'תרפ"ח (1928), ונטמן בלבוב. מאז פטירתו, חרף ניסיונות לאתר רב אשר ישב על כסאו (מטעם אגודת ישראל הוצג הרב אהרן לוין, ומטעם תנועת המזרחי הוצג הרב משולם ראטה), לא חודשה משרת הרבנות הראשית בעיר. מחליפו בפועל היה הרב נתן נטע לייטר.
עמדותיו

הרב ברודא הביע התנגדות חריפה להפרדת הקהילות שהתפשטה ביהדות הונגריה. בקיץ ה'תרפ"ב (1922) כאשר תקפו קנאים את הרב משה שמואל גלזנר, רבה של קלויזנבורג, על עמדתו בעד אחדות קהילתו, כתב הרב ברודא דברים בשבחו של הרב גלזנר והוקיע את המתקפות כנגד עמיתו. בין השאר תיאר כי עמדה זו הייתה העמדה הוותיקה בקרב רבני גליציה:
בדבר אשר אירע... כי אנשי עדתו אשר הי' לאחת – נחלקו לשתים, כי גבר ביניהם שנאת חנם, וכידוע כי השנאה מקלקלת את השורה [...] ודכירנא אשר בשנת תרמ"ב הי' פה לבוב אסיפה גדולה מכל גדולי וצדיקי הדור, גם מראש העדה אנשי דעת ויראת ד'. ותכלית האסיפה הי' לטכס עצה לחיזוק הדת, והוצעה הצעה לחלק את עצמנו מהמתחדשים, ולהיות כת היראים לקהילה מיוחדת. אבל רובם ככולם לא נתנו להביא הצעה זו לידי משא ומתן כלל, ונדחתה מכל וכל, באמרם כי אין זה תקון הדת, רק קלקול היותר גדול, לעשות פירוד בין הדבקים.
משפחתו

אחיו, הרב חיים, היה סוחר ותלמיד חכם. לאחר פטירתו הדפיס אחיו, הרב אריה ליב, את ספרו "שנות חיים" (למברג תר"ס-תרס"א). אח נוסף הוא הרב שמחה ברודא (תרי"ב-תרנ"ח). לרב ברודא ולרעייתו חנה שני בנים: מרדכי זאב ברוידא, ומיכאל. חרף העובדה שבניו לא קיימו אורח חיים דתי, התייחס אליהם "באהבה רבה".
חיבוריו

מצפה אריה – לבוב ה'תר"מ; מצפה אריה תנינא – לבוב ה'תרע"ב
מלחמות אריה – הגהותיו והוספותיו בתוך ספרו של חותנו הרב אורנשטיין ברכת רצ"ה,  למברג תרמ"ט, באתר היברובוקס
מוקדם ומאוחר – חלקים א-ב, לבוב תר"פ; חלק ג, לבוב תרפ"ו
לקריאה נוספת

'הרב ר' ארי' ליב בהרה"ג ר' יוסף זצ"ל ברודא', בתוך: שמואל נח גוטליב, אהלי שם, פינסק תרע"ב, עמ' 415
מאיר בלבן, עץ יוחסין מלא של משפחת אורנשטיין, בתוך: שלשלת היוחסין של משפחת אורנשטיין-ברודא, ורשה תרצ"א, באתר היברובוקס, עמ' 46
עזריאל מאיר ברודא, 'הגאון ר' אריה ליב ברודא', בתוך: משפחת ברודא, וורשה תרצ"ח, עמ' 51–55
הרב משה לייטר, 'תשובת רבה האחרון של לבוב (הגאון ר' לייב'לי ברודא)', הדרום טז, תשרי תשכ"ג, בעיקר עמ' 98–102
'ברודא, אריה ליב', בתוך: מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, כרך א, מהדורת ירושלים תשל"ח, עמ' 551–556
אנקילוזאורוס

| אנקילוזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון עליון, 66–68 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: תיראופורה
אינפרא־סדרה:: אנקילוזאוריה
משפחה:: אנקילוזאוריים
סוג:: אנקילוזאורוס
מין:: אנקילוזאורוס מגניבנטריס
שם מדעי
 Ankylosaurus magniventris ‏ברנום בראון, 1908
תחום תפוצה


איור השוואתי של גדלי דינוזאורים מפורסמים מ-5 ענפים שונים (למעלה) והשוואה של גדלי הדינוזאורים הגדולים ביותר - הזאורופודים (למטה).
 מקרא ומפתח מינים:      ארגנטינוזאורוס,      פטגוטיטאן,      פוארטזאורוס,      אלמוזאורוס,      זאורופוסידון,      סופרזאורוס,      אפטוזאורוס,      שאנטונגוזאורוס,      סטגוזאורוס,      אנקילוזאורוס,      ספינוזאורוס,      טירנוזאורוס,      טריצרטופס.
אנקילוזאורוס (שם מדעי: Ankylosaurus) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת אנקילוזאוריים - הדינוזאורים המשוריינים. בסוג זה יש מין טקסונומי יחיד: אנקילוזאורוס מגניבנטריס - Ankylosaurus magniventris. פירוש שם הסוג "אנקילוזאוריוס" הוא "לטאה מאוחה" ופירוש שם המין "מגניבנטריס" הוא "בטן גדולה".
תיאור

האנקילוזאורוס היה מכוסה במעטפת שריון עצם וקשקשים גרמים בתוספת דוקרנים קרניים שהגנו על גבו. זנבו הכיל שתי בליטות עצם כבדות ואף דוקרנים שהפכו אותו לאלה אפקטיבית וכלי נשק כנגד טורפים עם כמה סימני אנלוגיה לגליפטודון. למרות מעטה השריון המרשים הזה, לאנקילוזאורוס היו גם נקודות תורפה. בטנו, לדוגמה, חסרה מעטה שריון ומשום כך נותרה חשופה לחלוטין לתקיפות.
אנקילוזאורוס ידוע כאחד המינים הגדולים ביותר של דינוזאורים משוריינים. גודלו של האנקילוזאורוס היה כפיל אפריקני בוגר (אם כי נמוך יותר). הוא הגיע למשקל כ-6 טון והערכות של אורכו נעו בין כ-6 מטרים עד ל-9 מטרים. רוחבו היה 1.8 מטר וגובהו היה נמוך יחסית: רק 1.7 מטר. רגליו היו קצרות למדי וכל מבנה הגוף השטוח שלו נועד בשביל להגן על בטנו החשופה ולאפשר לו להיצמד אל הקרקע, כאשר רק גבו המשוריין וזנבו הקטלני בולטים. הגולגולת שלו הייתה קטנה ועבה, ומוחו היה קטן יחסית.
תפוצה ובית גידול

האנקילוזאורוס חי כ-66 מיליון שנה לפני זמננו, בשלהי תקופת הקרטיקון ועד להכחדת קרטיקון-שלישון. הוא חי באמריקה הצפונית והיה אוכל צמחים. מאובנים שלו נמצאו בעיקר בתצורת לאנס שבוויומינג ובתצורת הל קריק (הידועה כעשירה במאובני דינוזאורים) שבמונטנה, ארצות הברית. הוא חלק את השטח עם אוכלי צמחים רבים, כאשר הנפוצים שבהם היו הטריצרטופס ואדמונטוזאורוס, אך גם עם טורפים כגון הטירנוזאורוס רקס. מאובני האנקילוזאורוס הם יחסית נדירים.
תפוצה ובית גידול > הפאונה בבית גידולו

את בית גידולו של האנקילוזאורוס חלקו עמו בעלי חיים רבים:
התרופודים הטורפים: טירנוזאורוס וייתכן שגם ננוטירנוס (יש ויכוח האם זהו מין תקף), הדרומאוזאוריים דקוטרפטור ואכירורפטור, הטרודוניים פקטינודון ופרוניכודון, וכן ריצ'רדואסטסיה.
אורניתומימיים: אורניתומימוס, סטרותיומימוס
אובירפטורים: אנזו, לפטורינכוס ומין הדומה לגיגנטורפטור
אביאלאה ועופות: אוויזאורוס, ברודאוויס, מינים דמויי הספרורניתס וצימולופטריקס.
צרטופסים: טורוזאורוס, לפטוצרטופס וגם נדוצרטופס וטטנקצרטופס אם השניים האחרונים הם מינים תקפים.
פכיצפלוזאורים: פכיצפלוזאורוס, ספיירות'ולוס וגם סטיגימולוק, דרקורקס אם השניים האחרונים הם מינים תקפים.
אנקילוזאורים: אנקילוזאורוס, דנברזאורוס ומין נוסף שקשור לאדמונטוניה.
אורניתופודים והדרוזאוריים: אדמונטוזאורוס (היה נפוץ מאוד), מין שקשור לפרזאורולופוס, תסקילוזאורוס,
יונקים מקבוצות רבות, בהן מטאתריה, יונקי שליה ובעלי שיניים מגובששות.
בתרבות

האנקילוזאורוס הוא דינוזאור פופולרי במגוון סרטים:
האנקילוזאורוס אנגירוס הוא אחד מבעלי בריתו של גודזילה ונראה בהרבה סרטים בכיכובו, בתור עומד על שתיים ואוכל בשר, בניגוד למציאות.
אנקילוזאורוסים נראים בסרטי פארק היורה החל מהסרט השלישי (כיצורים שנוצרו בצורה לא חוקית) על האי "איסלא סורנה". הם מופיעים בסרט ההמשך, עולם היורה, כיצורים מסוכנים שפוגעים ברכב הכדורי של זאק וגריי ואחד מהם נלחם באינדונימוס אך נהרג. הם נראים גם בסרט ההמשך עולם היורה: נפילת הממלכה, כשהם בורחים מהר הגעש ובהמשך נתפסים בכלובים אך בסוף הסרט משוחררים. בעולם היורה: עולם חדש מופיעים אנקילוזאורוסים הרועים ברחבי אמריקה וב"עמק ביוסין" כשהם בורחים משריפות. אנקילוזאורוסים מופיעים בסדרה עולם היורה: מחנה הקרטיקון ועולם היורה: תאוריית הכאוס ואנקילוזאורוסית בשם "באמפי" מאומצת בידי בן. הוא נראה גם בפרולוג עולם היורה: עולם חדש.
אנקילוזאורוס נראה בסרט "עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים", כיצור עצבני ומאיים שמנסה לטרוף את מני וחבריו (אף על פי שלמעשה היה צמחוני) או אולי להגן על שטחו. החבורה נמלטת ממנו על גופו של ברכיוזאורוס.
אנקילוזאורוסים נראים ב"הולכים עם דינוזאורים", בפרק האחרון. אנקילוזאורוס שנכנס לשטח של אמא טירנוזאורוסית מעורר אותה להרחיק אותו, אך האנקילוזאורוס המפוחד פוצע אותה עם זנבו ולמחרת היא מתה מפצעיה. סצנה זו נראתה גם בתחילת הסדרה "ללכת עם חיות" (האנקילוזאורוס נראה כגבוה מדי ביחס ליצור האמיתי).
בסדרה "התנגשות הדינוזאורים" נראה אנקילוזאורוס מתגונן ממתקפת טירנוזאורוס. בתוכנית העוקבת, "היום האחרון של הדינוזאורים", טירנוזאורוס שנותר לצד טריצרטופס ואנקילוזאורוס, הורג את האנקילוזאורוס אך נפצע ממכת הזנב שלו ברגלו, נופל על קרני הטריצרטופס המת ונהרג.
בנוסף הוא נראה גם בסדרות הדינוזאורים! ומהפכת הדינוזאורים.
האנקילוזאורוס נראה גם בכמה משחקי מחשב כמו Jurassic World Evolution, Jurassic Park: Operation Genesis, Jurassic World: Alive ופארק היורה 3: בניית פארק.
ראו גם

אאופלוצפאלוס
הערות שוליים

↑  Coombs, Walter P. (בדצמבר 1978). "Theoretical Aspects of Cursorial Adaptations in Dinosaurs". The Quarterly Review of Biology. 53 (4): 393–418. doi:10.1086/410790. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Vickaryous, M.K., Maryanska, T., & Weishampel, D.B. 2004. Ankylosauria. In: Weishampel, D.B., Dodson, P., & Osmólska, H. (Eds.). The Dinosauria (2nd edition). Berkeley: University of California Press. Pp. 363-392.
↑  Carpenter, K. 2004. Redescription of Ankylosaurus magniventris Brown 1908 (Ankylosauridae) from the Upper Cretaceous of the Western Interior of North America. Canadian Journal of Earth Sciences 41: 961–986.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294849905171  LCCN: sh85005327 
הפאונה של תצורת הל קריק בגיל המאסטריכט, 66 מיליון שנה לפני זמננו (למעט האדם שנמצא באיור רק לצורך השוואת הגודל). האנקילוזאורוס בצבע כתום.
דואר קנדה

| --- | --- |


רכבים של דואר קנדה
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1 ביולי 1867 – הווה (157 שנים) 
 חברות בנות:  Purolator 
 מיקום המטה:  אוטווה 
 ענפי תעשייה:  דואר 
 מוצרים עיקריים:  שירותי שילוח, דואר ולוגיסטיקה
 עובדים:  72,000 
  
 אתר רשמי
 
מטה דואר קנדה באוטווה
תאגיד דואר קנדה (בצרפתית: Société canadienne des postes; באנגלית: Canada Post Corporation), בפשטות "דואר קנדה" (Postes Canada בצרפתית, או Canada Post באנגלית), הוא תאגיד ממשלתי המתפקד כמפעיל הדואר העיקרי בקנדה.
במקור נקרא בשם הדואר המלכותי של קנדה (ונקרא גם בשם מחלקת משרד הדואר של ממשלת קנדה, בעת שנוסדה בשנת 1867), מיתוג מחדש בשנות ה-60 של המאה ה-20 הביא לשינוי השם ל"דואר קנדה", למרות שהגוף עדיין לא הופרד מהממשלה. ב-16 באוקטובר 1981 נכנס לתוקפו חוק דואר קנדה שביטל את מחלקת הדואר ויצר את התאגיד כגוף המספק שירות דואר. הדבר נועד לקבוע כיוון חדש לשירות הדואר על ידי הבטחת הביטחון הכלכלי ועצמאותו של הדואר.
דואר קנדה מספק שירות ליותר מ-16 מיליון כתובות ומסר כמעט 8.4 מיליארד פריטים בשנת 2016 וההכנסות הכוללות מפעילותו הגיעו ל-7.88 מיליארד דולר. המסירה מתבצעת באמצעות שירות מסורתי "עד הדלת" ומסירה ריכוזית על ידי 25,000 דוורים, באמצעות צי של 13,000 כלי רכב. ישנם יותר מ-6,200 סניפי דואר ברחבי קנדה, שילוב של משרדי חברות וזיכיונות פרטיים המופעלים על ידי קמעונאים, כמו בתי מרקחת. מבחינת שטח השירות, דואר קנדה מספק שטח גדול יותר משירות הדואר של כל מדינה אחרת, כולל רוסיה (שם השירות בסיביר מוגבל בעיקר לקהילות לאורך הרכבת). נכון לשנת 2004, כמעט 843,000 לקוחות קנדים כפריים קיבלו שירותי משלוח דואר עד למקום המגורים.
דואר קנדה פועל כקבוצת חברות בשם קבוצת דואר קנדה, המעסיקה כ-64,000 עובדים במשרה מלאה וחלקית. התאגיד מחזיק בבעלות חברות כמוPurolator Courier, Innovapost, Progistix-Solutions ו-Canada Post International Limited. בשנת 2000 דואר קנדה הקימה חברה בשם Epost, שאפשרה ללקוחות לקבל את חשבונם באופן מקוון בחינם. בשנת 2007 השירות מוזג אל תוך שירות הדואר.