stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלב זאב (סרט)
צוות השחקנים

אלכסנדר בוכארוב — כלב הזאב
אוקסנה אקינשינה — הנסיכה
אלכסנדר דומוגארוב — אוכל האדם וברון הדמים
גנאדי מאקוייב — ז'אדובה
איגור פטרנקו — הנסיך לוצ'זאר
אנאטולי בלי — הנסיך ויניטאר
אנדריי רודנסקי — טילרון
אלכסיי קורולב - אבא של כלב זאב
הפקה

זכויות ההסרטה של הספר נרכשו מידי המחברת מריה סמיונובה על ידי אולפני סנטרל פרטנרשיפ כבר בשנת 2000 ומונה במאי לסרט, אך ההפקה התעכבה.
בשנים 2005-2006, הבמאי ניקולאי לבדב נשכר לביים ניסיון נוסף. הוא נרתם לכתיבת התסריט ועבד במשך שעות בצמוד למחברת הספר.
צילומי החוץ נערכו בסלובקיה כשצילומי הפנים נערכו באולפני מוספילם.
תחילה תוכנן להוציא את הסרט לאקרנים ב-1 בינואר 2007, אך לבסוף שוחרר לאקרנים קודם — ב-28 בדצמבר 2006.
להקת הרוק "אליסה" צילמה את הקליפ "בקצות השמיים" («На пороге неба») כשיר נושא לסרט, אך לא הוכנס בפועל לפסקול הרשמי.
פרסים ומועמדויות

| פרסים ומועמדויות> פרס | פרסים ומועמדויות> קטגוריה | פרסים ומועמדויות> מועמד | פרסים ומועמדויות> תוצאה | פרסים ומועמדויות>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| נשר הזהב | עיצוב ההפקה הטוב ביותר | לודמילה קוסאקובה, מאראט קים | זכייה |  |
| נשר הזהב | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | סבטלנה טיטובה | מועמדות |  |
| פרסי הקולנוע של MTV Russia | הקרב הטוב ביותר |  | זכייה |  |
| פרסי הקולנוע של MTV Russia | הסרט הטוב ביותר | אנסטסיה זאבורוטניוק ואוסקר קוצ'ר | מועמדות |  |
| פרסי הקולנוע של MTV Russia | השחקן הטוב ביותר | אלכסנדר בוכארוב | מועמדות |  |
| פרסי הקולנוע של MTV Russia | הנבל הטוב ביותר | אלכסנדר דומוגארוב | מועמדות |  |
| פרסי הקולנוע של MTV Russia | פריצת השנה | אלכסנדר בוכארוב | מועמדות |  |
| פרסי הקולנוע של MTV Russia | הנשיקה הטובה ביותר | אוקסנה אקינשינה ואלכסנדר בוכארוב | מועמדות |  |
| פרסי הקולנוע של MTV Russia | הפסקול הטוב ביותר | השיר "בקצות השמיים" — בביצוע להקת אליסה | מועמדות |  |
| פרס ניקה | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | סבטלנה טיטובה | מועמדות |  |
| Toronto After Dark Film Festival | הסרט הטוב ביותר |  | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  הכנסות הסרט באתר Box Office Mojo
↑  Интервью взял Руслан Кравцов. Автор «Волкодава»: «Бороться с киношной машиной глупо». // news.bbc.co.uk
↑  Александр Бухаров: «Сумасшедшим меня не считают. Пока!». // a-buharov.narod.ru
↑  Антон Карелин. Николай Лебедев, режиссёр фильма «Волкодав из рода Серых псов»: «Фэнтези снимать сложно». Журнал «Мир фантастики», № 17, январь 2005 года. // mirf.ru
לואיס קומפורט טיפאני

| --- | --- |

 לידה:  18 בפברואר 1848 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  17 בינואר 1933 (בגיל 84) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות גרינווד 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וידנר 
 תחום יצירה:  ויטראז', תכשיט, זכוכית, עיצוב פנים, עיצוב תכשיטים 
 זרם באמנות:  אר נובו 
 הושפע על ידי:  ג'ורג' איננס, סמואל קולמן 
 יצירות ידועות:  Tiffany lamp 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2007)  אביר בלגיון הכבוד 
 בן או בת זוג:  Louise Wakeman Tiffany 
 צאצאים:  Louise Comfort Gilder, Dorothy Burlingham 
 
לואיס קומפורט טיפאני (באנגלית: Louis Comfort Tiffany‏; 18 בפברואר 1848 – 17 בינואר 1933) היה אמן אמריקאי הידוע ביצירות שיצר בסגנון האר נובו, ובעיקר בויטראז'ים שיצר.
קורות חיים

טיפאני היה בנם של הרייט אוליביה יאנג ושל צ'ארלס לואיס טיפאני, מייסד חברת טיפאני ושות'. טיפאני למד באקדמיה הצבאית איגלסווד שבפרת' אמבי במדינת ניו ג'רזי, ולמד אמנות תחת ג'ורג' אינס וסמיואל קולמן בניו יורק, ומאוחר יותר תחת לאון ביילי בפריז.
טיפאני נשא לאישה את מרי וולדברידג' גודארד (1850 - 1884) ב-15 במאי 1872, ונולדו להם מרי וודברידג' טיפני (1873 - 1963), צ'ארלס לואיס טיפני הראשון (1874 - נפטר בשנת לידתו), צ'ארלס לואיס טיפני השני (1878 - 1947), והילדה גודארד טיפני (1879 - 1908) לאחר מותה של רעייתו, נשא טיפני את לואיז ווקמן נוקס (1851 - 1904) לאישה, ב-9 בנובמבר 1886, ונולדו להם לואיס קומפורט טיפני הבן (1887 - 1974), ג'וליה דפורסט טיפני (1887 - 1973), אני אוליביה טיפני (1888 - 1892), ודורותי טרימבל טיפני (1891 - 1979).
טיפני החל את דרכו האמנותית כצייר אולם החל להתעניין באמנות בזכוכית בשנת 1875 ועבד במספר בתי מלאכה בברוקלין בין 1875 - 1878. בשנת 1879 הקים עם קנדאס וילר, סמיואל קולמן ולוקווד דה פורסט את "לואיס קומפורט טיפני ושות', אמנים אמריקאים", בסיוע כספי של אביו.
השותפות התפרקה בשנת 1885 בשל רצונו של טיפני להתמקד בתחום הזכוכית, וטיפני הקים חברה חדשה ב-1 בדצמבר 1885, שנודעה לימים (בשנת 1902) כ"סטודיו טיפני".
בתחילת עבודתו בתחום הויטראז' השתמש טיפני בצנצנות רגילות, בשל הפגמים שנמצאו בזכוכית. בהמשך, החל טיפני ליצור את הזכוכית בה השתמש בעצמו, על מנת ליצור את המרקמים השונים בזכוכית.
בשנת 1893 הקים טיפני מפעל חדש בשם "חברת הזכוכית סטאורברידג'" (Stourbridge Glass Company) שבהמשך שינתה שמה ל-"Tiffany Glass Furnaces". באותה שנה החל ליצור בשיטת "פאווריל" - מונח שהומצא על ידי טיפני לתאר את שיטת עבודתו ויצירותיו הוצגו בתערוכה העולמית של שיקגו (1893). קפלה שתוכננה על ידי טיפני והוצגה ביריד נרכשה על ידי תורם בשלמותה והותקנה בקתדרלת סנט ג'ון האלוהי בניו יורק.
טיפני החל לייצר את מנורותיו הידועות בשנת 1895. יצירותיו זכו להצלחה רבה, וטיפני העסיק למעלה מ-300 עובדים במפעלו. מנורותיו של טיפאני עוצבו בידי קלרה דריסקול, שניהלה צוות של 35 נשים שנודעו בשם ״נערות טיפאני״. עבודתה וחשיבותה של דריסקול והנערות נחשפו רק ב-2007, בעקבות גילוי מכתבים אישיים שכתבה דריסקול.
במקביל לעבודתו במפעל יצר טיפני יצירות רבות עבור ביתו שנקרא בית לורלטון (שבאוייסטר ביי במדינת ניו יורק). הבית כלל 84 חדרים, והושלם בשנת 1905. בשל הטיפול הלקוי בקפלה שייצר, העביר אותה טיפני לביתו בשנת 1916.
יצירותיו של טיפני מוצגים במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, במוזיאון צ'ארלס הוסמר מורס לאמנות אמריקאית (בו מוצגת כיום הקפלה) ובמוזיאונים רבים אחרים.
טיפני היה חבר אגודת האמנים האמריקאים מאז שנת 1877, חבר האקדמיה האמריקאית הלאומית לעיצוב מאז 1880 וכן חבר באגודת ציירי צבעי המים האמריקאית, חבר הסוסייטה דה בוז-אר ואביר לגיון הכבוד מאז 1900.
טיפני נפטר ב-17 בינואר 1933 ונקבר בבית הקברות גרין-ווד שבברוקלין.
חלונות ויטראז'
"עץ החיים"
חלון אוגוסטינוס הקדוש במוזיאון לייטנר, סיינט אוגוסטין, פלורידה.
"גן החלום"
"הנערה עם פרחי הדובדבן" (שנת 1890 לערך)
מנורות
הערות שוליים

↑  קלרה דריסקול ונערותיו של טיפאני, באתר Behind the Scenes
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421885105171  PLWABN: 9810563093605606  AGSA: 3636  BnF: cb119885929 (data)  CANTIC: a11064547  CiNii: DA05704758  GND: 11862265X  ISNI: 0000 0000 8081 5955  KulturNav: 1f634972-1de7-429d-8706-5b1a89e755d2  LCCN: n79056759  LNB: 000262441  NDL: 00476183  NGV: 2586  NKC: xx0045155  NLA: 35550105  NTA: 072142448  PIC: 306458  RKD: 77463  SELIBR: 245408  SNAC: w6c544p3  SUDOC: 027954307  Trove: 992640  ULAN: 500030415  VIAF: 2479289   WorldCat (עם VIAF): 2479289 
"העיר הקדושה" (1905) – חזונו של ג'ון הקדוש. כיום ממוקם בכנסייה הפרסבטריאנית בראון ממוריאל בבולטימור שבמרילנד.
יהודה עתי

| --- | --- |

 לידה:  13 בנובמבר 1947 (בן 77) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יהודה עַתַּי (נולד ב־13 בנובמבר 1947) הוא הוגה, משורר, מוציא לאור ופעיל חברתי ישראלי.
ביוגרפיה

יהודה עתי נולד בתל אביב וגדל בגבעתיים, בנם הצעיר של דבורה ואליעזר קירשנבוים, אח לשתי אחיות בוגרות ממנו. גדל כילד דתי בשכונה חילונית מסורתית למשפחה ממעמד הפועלים. בוגר יסודי דתי "אמונים" בגבעתיים, בוגר בית הספר התיכון העירוני הדתי (הרא"ה) ברמת גן, חניך תנועת הנוער בני עקיבא. בשלהי לימודיו בתיכון פרש מהיהדות הרבנית מסורתית.
שירת בצה"ל כקצין בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים (מ"מ, סמ"פ ומ"פ בסדיר).
בשנים 1969–1980 שהה בארצות הברית. בעל תואר בוגר אוניברסיטה במדעים בתחום ניתוח מאגרי מידע וסטטיסטיקה (Summa Cum Laude) מאוניברסיטת מרילנד (1972), תואר שני בחקר ביצועים וניתוח מערכות מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון (1973), ודוקטורט בקיברנטיקה (תורת המערכות) ומימון בינלאומי מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון (1976).
Assistant Professor באוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון די. סי. שבארצות הברית, היה מדען חוקר במכון ליישומי טכנולוגיה של האוניברסיטה, וייעץ לסנאט ולקונגרס במרכז לחקר יישומי טכנולוגיה בתחום מאגרי מידע.
ב־1977 פרש מהאקדמיה ושימש יועץ לד"ר ארתור מ. סאקלר בניו יורק. תחומי פעילותו כללו עיתונות רפואית, רשתות מידע רפואי, פרסום רפואי, חברות תרופות ואמנוּת.
ב־1979 הקים ותִפקד כמו"ל של ידיעון מקוּון (ניוזלטר) למידע ייחודי בשם: (Emerging markets – Israel (An independent letter on business and politics of Israel שהופץ לכל נציגי המודיעין, לסנאט, לקונגרס ולמכוני מחקר אקדמיים ברחבי העולם.
ב־1980 שב לישראל ובמהלך שנות השמונים שימש יועץ עצמאי, אסטרטג־מבצע, לפתרון בעיות שונות אָד הוֹק עבור ארגונים וחברות בישראל (כולל מלכ"רים ממלכתיים).
בתחילת שנות התשעים היה מחלוצי התעשייה העילית (ההיי-טק) בתחום הפס הרחב, המיזם שיזם וניהל בחברת Phasecom, עסק בפיתוח מערכות ניתוב מהירות רב־כיווניות על גב פסי תקשורת רחבים וחדשניים. נוסף על כך, באותה תקופה הקים וניהל כמו"ל את מיזם "עולם התנ"ך", ביאור אקדמי של כל התנ"ך, בדברי הימים הוצאה לאור.
יהודה עתי אב לשישה ילדים, תושב תל אביב, חבר אגודת הסופרים העברים ואיגוד כללי של סופרים בישראל.
פעילותו של יהודה עתי מתמקדת בארבעה תחומים עיקריים: כתיבת הגות (עד כה ראו אור חמישה ספרי הגות פרי עטו), כתיבת שירה (ראו אור תשעה ספרי שירה פרי עטו), הוצאה לאור ופעילות חברתית־אזרחית ופוליטית.
יהודה עתי זכה בפרס היצירה מקרן ראש-הממשלה ע"ש לוי אשכול לשנת תשע"ז 2017.
פילוסופיה > משנה סדורה: ארץ תקווה

משנה סדורה: ארץ תקווה היא משנה חברתית המבארת את קיומו הנכסף והאפשרי של האדם במרחב הגאוגרפי־היסטורי. המשנה ראתה אור ב־2004. ביאורי המשנה נכתבו בין 2004 ל-2010, ביאור אחד התפרסם כספר בשם: "תורת המחוללים" (תורת המחוללים הגנרית למערכות חיות) (2011), וביאור נוסף התפרסם כספר בשם: "הגיונות אמסטרדמיים: פנומנולוגיה של ההכרה" (2013).
המשנה הסדורה היא פילוסופיה כללית, אישית־קהילתית, טרנסצנדנטית־אימננטית מַרְכיבה (General, individual-social, transcendental-immanence constructionism philosophy)
יהודה עתי קורא לתפיסת מציאות רדיקאלית חדשה, המבארת את ההתרחשות. לשיטתו של עתי המציאות על תופעותיה איננה מתרחשת בתהליך סיבתי מֵעָבָר להווה ולעתיד, מסיבה לתוצאה, אלא היא התרחשות מתמשכת במשךְ ההווה בתופעה במרחב (המשך ההומוגני של אנרי ברגסון), והסיבתיות אינה אלא חלק אחד מהסבר התרחשות התופעות. החידוש הפילוסופי הוא בהסבר ובתיאור התרחשות התופעה מהיווצרותה להתפרקותה־מותה, תוך הסבר התחוללות משך התופעה המשתנה ויחסיה עם סביבתה.
פילוסופיה > תורת המחוללים – תורת המחוללים הגנרית למערכות חיות

תורת המחוללים היא חיבור המתאר פלטפורמה גנרית קיברנטית חיה, המסבירה את התרחשות אירועי חיותו של יחיד חי באופן גנרי.
בספר זה יהודה עתי תופס את המציאות, את היקום הנצפה, כיקום של תופעות נעות ומשתנות, מתנועה של קוואנט או קווארק לאגד של תת-חלקיקים בתנועתם המייצרים זהות אנרגטית יחידנית וסופנית בצורה של חומר־אנרגיה. לתפיסתו, מרחב התופעות הוא מרחב אינסופי של יחסים בין ישים שונים בהתאם למצבם במרחב סביבתם. יחסים אלו מאפשרים קשת, מנעד של בחירה בין אפשרויות פעולה, אשר נבחנות כנגד חיותה של התופעה, כנגד איזונה האנרגטי בממשותה. לתפיסתו, קיימים "ישים" במרחב התופעה כתבניות אנרגטיות המתמירות את אפשרויות הפעולה לפעולה סובייקטיבית קונקרטית על פי כ־20 אפיוני תנועה-פעולה, הרוחשים בכל תנועה, אשר עתי מכנה "מחוללים". לתפיסתו, דרך עבודת המחוללים, דרך פעילותם, זהה בכל חי אך שונה באיכויות הסובייקטיביות של פעילותם.
פילוסופיה > הגיונות אמסטרדמיים: פנומנולוגיה של ההכרה

"הגיונות אמסטרדמיים" נֶהגו ונאמרו במשך כ־18 ימים ברצף נמשך, החל ב-17 במאי 2011 וכלה ב-3 ביוני 2011, כאשר הדיבור הוקלט ותועד ברצף תוך כדי התבוננות ושוטטות באמסטרדם. לפי ראייתו של עתי, כל התופעות הן התרחשות של "ייחוד ואיחוד בריבוי". כל "יש" – בין שהוא גרגיר חול, בין שהוא כוכב או אדם – ייחודי. הוא לא לבד בעולם. לא קיימת היררכיה בעולם התופעות, ואין מצב שבו קיים "יש" יחיד ללא התייחסות ל"יש" אחר כלשהו. עתי מוסיף וטוען שכל תנועה-פעולה מאופיינת בכ-20 אפיונים, ומאחר שבאפיוני הפעולה קיים אפיון של "תקשורת", כפי שהכבד מתקשר עם הלב, או מראה־עין עם תאי עָצָב או דם, כך גם היחיד הסובייקטיבי
הקוּנטרֵס מורכב מחמישה חלקים. ארבעה החלקים הראשונים פורשׂים את תפיסת המציאות החדשה.
פילוסופיה > מורה אנוכי

"מורה אנכי" מבהיר את התרחשות התופעות, ללא ההיררכיה התפיסתית הקדומה, בהגדרה מושגית חדשה לעשר הספירות הקבליות, כפי שהוגדרו על ידי התַנאים בתחילת המאה הראשונה והשנייה לספירה, שחיברו בין אלוהות לממשות ובין תאולוגיה לאונטולוגיה. תפיסה קדומה זו מקובלת עד היום. הספר מתאר את אפיוני ספירות הקבלה כאפיוני התנועה, המהווים ונמצאים פועלים בכל התופעות. מורה אָנֹכִי בא לתקן את השבר בתפיסת האדם את התרחשות התופעות ומבלי לעקר את אפשרות האלוהי.
פילוסופיה > משנה סדורה: ארץ תקווה - ביאורים

ביאורי המשנה וספריה באים להאיר וללמד את הקורא לתפוס את עצמו ואת המציאות סביבו דרך הכרה הרואה ותופסת את התופעות כהתרחשות נמשכת ומשתנה, במרחב של יחסים פועלים הרוחשים ללא הייררכיה וללא דואליות במציאות אפשרית שאינה הכרחית. הביאורים מראים כיצד המשנה מוסיפה ומרחיבה בראיית ההכרה מעבר לאותם ארגזי הכלים הפילוסופיים שהובהרו ובוארו בעבר, והכול בעזרת הגדרות, מושגים, קטגוריות, תארים, אופנים, אפיונים, יחסים וכו'. הביאורים מכוונים לנושאים רבים — מתופעות טבע למיניהן ולסוגיהן, להתחוללותו של יחיד האדם, כמין מן החי עם חירות ומוסר, ממציאות אפשרית למגבלות החופש, מהגדרות הכרתיות כמו משמעויות פועלות לנפשגוף יחידנית רציפה ומשתנה. הביאורים צמודים למילות כִּתבֵי המשנה הסדורה לאורך כל חלקיה. הביאורים המלווים לסוגיהם מרכיבים את הפסיפס המאיר של פילוסופיה טרנסצנדנטית בונָה.
פילוסופיה > עולם התנ"ך

עתי הוא מו"ל "עולם התנ"ך". עולם התנ"ך הוא הביאור המדעי הגדול ביותר של התנ"ך, המיועד לתלמידי תנ"ך, לאנשי אקדמיה, לקוראים וללומדי ספר. זוהי עבודה מקיפה ביותר מסוגה, שנחקרה, נאספה ונכתבה על ידי למעלה מ־360 כותבים, מתוכם יותר מ־120 פרופסורים ואנשי אקדמיה מאוניברסיטאות בישראל ובעולם.
הסדרה מכילה 24 ספרים מבראשית ועד דברי הימים. המאגר מקיף תחומים כמו פילוסופיה, בלשנות, ארכאולוגיה, אמנות, בוטניקה, ארכיטקטורה, מנהגים ותרבויות, משפט, רפואה ועוד. במאגר למעלה מ־5,000 תצלומים ממוזאונים ומאוספים פרטיים מרחבי העולם, מאות מפות חדשות, מאות טבלאות השוואה וניתוחים שיריים.
עולם התנ"ך נכתב במשך 17 שנה. עם מייסדי הפרויקט ויוזמיו נמנים נשיא המדינה יצחק נבון והפרופסורים מנחם הרן, יגאל ידין, משה ויינפלד, יאיר הופמן, גרשון גליל, יעקב מילגרום, יעקב קליין ורבים אחרים. עולם התנ"ך נלמד בבתי הספר התיכונים, ובתוכנית "רביבים" באקדמיה. הסדרה נמצאת כיום באתר "כותר" שבניהול המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מטח), ובשנת 2019 בנה משרד החינוך את אתר התנ"ך עם שני פירושים, אחד מהם הפירוש של "עולם התנ"ך" של המו"ל ד"ר יהודה עתי.
פעילות ציבורית ופוליטית

לאחר רצח יצחק רבין, חקר עתי את משבר הזהות בחברה ואת המבנה הפוליטי בישראל ויצא למסע ברחבי הארץ לבירור מקורות המשבר. בעקבות המסע יצא ב"הפגנת יחיד" ובקריאה להקמת תנועה אזרחית בלתי מפלגתית, "סגול", הקוראת להביא למשאל עם את השאלה כיצד הכנסת נבחרת. עתי נאבק לשינוי מבנה השלטון, הָחֵל בהפרדת הרשויות, דרך חלוקת הארץ לאזורי בחירה ובחירה ישירה לכנסת של נציגים אזוריים, וברמה המוניציפלית בחירה ישירה של נבחרי שכונות למועצות האזוריות, וכלה בחוקה המכילה עקרונות יסוד של שוויון וחירות, כבוד האדם, סולידריות חברתית-קהילתית, דמוקרטיה ישירה ומשתפת ואזרחות פעילה תוך שיח ופתיחות.
פעיל אזרחי, שכונת לב תל אביב, חבר במנהלת אזור לב העיר עד שנת 2000.
תומך בהקמת פדרציה ישראלית־פלסטינית מהים עד לירדן בשם "שלום־סאלאם".
קורא ליצירת "קושאן המקומות הקדושים" בחסות אונסקו.
חבר הוועד הישראלי לפירוז המזרח התיכון מנשק אטומי, ביולוגי וכימי. בשנת 2007 יזם וייסד יחד עם פעילי שלום ברודוס את הארגון
International network against the Nuclear Threat In the wider area of the Mediterranean and the Middle East ‏(MN3).
ארגן והוציא לפועל את הסימפוזיון "פירוז המזרח התיכון מנשק להשמדה המונית – האופציה הישראלית". הסימפוזיון התקיים באוניברסיטת חיפה במרכז לחקר הביטחון הלאומי ב־30 בנובמבר 2004.
עתי השתתף במאבק החברתי ב־2011 כחבר "מאהל רוטשילד". הוא היה חבר צוות החזון של האספה הארצית וכתב את העקרונות ואת ערכי היסוד כפי שגובשו בצוות והוצגו לאספה במפגשה ה־13 בירושלים, ב-2 בדצמבר 2011.
ספריו

כמו אבקנים מפרח (תל אביב־יפו, ברונפמן, תשמ"ג 1983)(הוצאה שנייה, תל אביב-יפו, דברי הימים הוצאה לאור, 2021) (שירה)
יציקות (תל אביב־יפו, אל"ף, תשמ"ו 1986) ) (שירה)
ארץ חופה (תל אביב־יפו, בוסטר, תשמ"ח 1988) (שירה)
סובב, רוטט, נוקב, מביט אליך חץ האהבה (תל אביב־יפו, יהודה עתי, תשנ"ח 1997) (שירה)
מה לך רוח? (תל אביב־יפו: ידיעות אחרונות, ספרי חמד, תשס"ג 2003) (שירה) (צילומים: חובב ראשלבך)
משנה סדורה: ארץ תקווה (ארץ זבת חלב ודבש) (תל אביב־יפו, דברי הימים הוצאה לאור, תשס"ה 2004; הדפסה שנייה עם תוספות – ebook – 2015) (הגות) ("מבארת את קיומנו... במרחב הגאוגרפי־היסטורי... ישראל פלסטין")
עסקת חבילה: פסיפס שירי מחאה (תל אביב־יפו, דברי הימים הוצאה לאור, תשס"ו 2006) (שירה – כולל שירים מאת דליה רביקוביץ, רוני סומק, יעקב רוטבליט, אברהם שיין, יצחק פיצ'ו בן צור, אמירה הס, Arthur Mortensen, דפנה שחורי, אשר רייך, רונן שפירא, זהר עתי, אבי גיבסון בר־אל, מרטין מוגילנר ואחרים), (עיצוב עטיפה: דוד טרטקובר)
אתעורר ממות אהבתך (תל אביב־יפו, דברי הימים הוצאה לאור, 2009) (שירה), (צילומים: רפאל באיר)
תורת המחוללים: תורת המחוללים הגנרית למערכות חיות: מרכבת חיים – מסכת פילוסופית (תל אביב־יפו, דברי הימים הוצאה לאור, תשע"א 2011) (הגות), (עיצוב עטיפה: דוד טרטקובר וטל הרדה), (עריכה לשונית: יורם ורטה)
הגיונות אמסטרדמיים: פנומנולוגיה של ההכרה (תל אביב־יפו, דברי הימים הוצאה לאור, תשע"ג 2013) (הגות), (עיצוב עטיפה: דוד טרטקובר), (עריכה: יורם ורטה)
משלי חצר הנזיר עם כיפה זהובה (תל אביב־יפו, קשב לשירה, תשע"ה 2015) (שירה) (עיצוב עטיפה: דוד טרטקובר וטל הרדה)
מורה אנכי (תל אביב-יפו, דברי הימים הוצאה לאור, תשע"ז 2017) (הגות, קבלה)(עיצוב: דוד טרטקובר)
אוחזת בבשר הבשורה (תל אביב־יפו, דברי הימים הוצאה לאור, 2019 (שירה) (עיצוב: דוד טרטקובר)
משנה סדורה: ארץ תקווה - ביאורים (תל אביב-יפו, דברי הימים הוצאה לאור, תשפ"א 2021) (הגות, קבלה)(עיצוב: דוד טרטקובר)
על המחבר ועל יצירתו

על "יציקות"
שלמה שפירא. גלות הנפש, גלות החיים. על המשמר, י"ז באב תשמ"ו, 22 באוגוסט 1986, עמ' 16.
על "מה לך רוח?"
דפנה שחורי. "מה לך רוח?". מקור ראשון, השבועון, י"ג בטבת תשס"ו, 13 בינואר 2006, עמ' 26.
על "עסקת חבילה"
סמי דואניאס. פתק לבן פיוטי. Time Out תל אביב, גיליון 177 (20 עד 30 במרץ 2006), עמ' 12.
על "משנה סדורה: ארץ תקווה"
רוני סומק, מאזנים, גיליון 3, 2009. ב"ש (ברוך שפינוזה) מבקר אצל י"ע (יהודה עתי) בשדרות רוטשילד בתל אביב.
על "אתעורר ממות אהבתך"
יואב עזרא, שירי האהבה של יהודה עתי. באתר "המולטי יקום של אלי אשד" (28 ביולי 2009).
על יהודה עתי
נירית גורביץ', מסע אל הרוח – מוסף הארץ, "שמנת", ספטמבר־אוקטובר 2003.
הערות שוליים

↑  עבודת מחקר לדוקטורט: Cross Market Efficiency and Internationally Traded Stock: A Theoretical and Empirical Study
↑  העמוד של יהודה עתי באתר איגוד כללי של סופרים בישראל
↑  משנה סדורה: ארץ תקווה (ארץ חלב ודבש) (דברי הימים הוצאה לאור, תל אביב־יפו, הדפסה ראשונה – 2004, הדפסה שנייה וספר אלקטרוני – 2014).
↑  תורת המחוללים – תורת המחוללים הגנרית למערכות חיות (דברי הימים הוצאה לאור, תל אביב־יפו, 2011)
↑  הגיונות אמסטרדמיים: פנומנולוגיה של ההכרה (דברי הימים הוצאה לאור, תל אביב־יפו, 2013)
↑  תוכנית "רביבים"
↑  אנציקלופדיה "עולם התנ"ך"
↑  הסרט "הפגנת יחיד" שודר בערוץ הקהילתי של YES מיד לאחר שהערוץ עלה לאוויר ביולי 2000.
↑  הוזמן לכנס באוניברסיטה של לוזאן, ב־25 ביוני 2004, ובו הציג נייר עמדה בשם: “Process and stages in the development of one democratic state between the Sea and the River”
↑  כל המקומות הקדושים יוצאו מחזקת בעלוּת לאומית לחזקת בעלות בינלאומית, ויהיו בבעלות האנושות כולה ובאחריותה – לשימור, לפיתוח ולשימוש חופשי, כל מקום בהתאם לאופיו ולאמונותיהם של מבקריו. הרעיון התקבל בשנת 2004 על ידי Rev. Dr. Samuel Kobia - General Secretary (WCC) World Council of Churches in Genève.
↑  יהודה עתי, "הצעה מעשית לפירוז המזרח התיכון מנשק להשמדה המונית, באתר acdn.net‏, 4 באוגוסט 2008.
↑  מישל רוקרד, יהודה עתי וז'אן-מארי מתן, "למזרח תיכון בלי נשק להשמדה המונית", באתר acdn.net‏, 10 בדצמבר 2009.
↑  מישל רוקרד, יהודה עתי וז'אן-מארי מתן, "פניה לכל האירופים למנוע מלחמה נגד אירן", באתר acdn.net‏, 18 בנובמבר 2007.
↑  "נגד כל איום גרעיני: הכנס השני נגד הגרעין ברודוס", באתר acdn.net‏, 28 בספטמבר 2007.
↑  השתתפו: פרופ' משה מעוז, פרופ' ישראל אומן, מר יוסף מלמן, פרופ' עוזי אבן, פרופ' גבי בן דור, ד"ר יהודה מלצר, פרופ' דני סטטמן, ד"ר יהודה עתי (יו"ר).
↑  ההרצאה "פירוז המזרח התיכון מנשק להשמדה המונית" שודרה בתאריך 30 בנובמבר 2004.
↑  ההצעה לפירוז המזרח התיכון מנשק להשמדה המונית הוצגה ופורסמה באתרי אינטרנט, כמו "ארמגדון"
↑  צולם על ידי ערוץ 1 ושודר בטלוויזיה בתוכנית "יומן", ב־30 בדצמבר 2011, במסגרת כתבתו של אבי פירסט.
↑  עקרונות החזון אומצו על ידי קבוצות המחאה השונות ונשתלו באתרי המחאה מ־ J14, אתר המשמר המקומי ואחרים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308006405171  LCCN: n86062018  VIAF: 297057568   WorldCat (עם VIAF): 297057568
DOS

ערך זה עוסק במערכת ההפעלה DOS. אם התכוונתם להתקפת מניעת שירות כנגד שרת (DoS), ראו .
| --- | --- |
בתמונת מסך של DOS, מופעלת הפקודה Dir להצגה של רשימת תיקיות וקבצים במיקום הנוכחי
בתמונת מסך של DOS, מופעלת הפקודה Dir להצגה של רשימת תיקיות וקבצים במיקום הנוכחי
 מחזור חיים:  1981–הווה (כ־44 שנים) 
 
Disk Operating System הידוע בראשי התיבות DOS היא מערכת הפעלה למחשב אישי. מערכת הפעלה זו מתבססת על ממשק משתמש טקסטואלי, בניגוד לממשק הגרפי המקובל במערכות ההפעלה המודרניות למחשבים אישיים, דוגמת Windows‏, macOS, ורוב הפצות לינוקס.
המגבלה הבולטת של מערכת ההפעלה DOS היא שאינה תומכת בריבוי משימות. כלומר, היא מאפשרת בכל רגע נתון רק תהליך אחד. פתרון חלקי לבעיה היה שימוש בטכניקה הקרויה TSR. מגבלות נוספות, הן היעדר תמיכה בזיכרון וירטואלי והיעדר הגנה על מערכת ההפעלה מפני קריסה כאשר תהליך אחד במערכת קורס. בנוסף, DOS אינה מסוגלת לנצל יכולות של מעבדים שפותחו מסוף שנות ה-80 והלאה כמו 80386, 80486 ופנטיום.
היסטוריה

שורשיה של DOS הם במערכת הפעלה קודמת שנקראה CP/M שפותחה על ידי גארי קילדל ושווקה על ידי חברת אינטרגלקטיק דיגיטל ריסרץ' (אנ') שבבעלותו. CP/M יועדה לאחד מראשוני המיקרו־מעבדים בעולם, אינטל 8080. בשנת 1978 אינטל יצאה עם מעבד חדש, אינטל 8086, אך דיגיטל ריסרץ' התעכבה בהוצאת גרסת CP/M מתאימה עבורו של CP/M למעבד זה. במקום זאת, הופיעו בשוק גרסאות מתחרות עבור ה־8086. אחת מהן, 86-DOS (אנ'), פותחה על ידי טים פטרסון (אנ'). מיקרוסופט קנתה מפטרסון את התוכנה, והיא שמשה בסיס לגרסה הראשונה של DOS. זאת בכדי לספק לחברת IBM מערכת הפעלה עבור המחשב האישי שייצרה,IBM PC. הגרסאות הראשונות של DOS הוצאו על ידי חברת מיקרוסופט לפי חוזה בינה לבין חברת IBM. לפי חוזה זה, קיבלה מיקרוסופט בלעדיות באספקת מערכות הפעלה למחשבי IBM ותשלום קבוע עבור כל עותק DOS שהופץ.
במרוצת השנים פיתחו חברות וארגונים שונים גרסאות משלהם למערכת ההפעלה DOS, ביניהם IBM, DR-DOS, ExDOS ועוד. גרסה בולטת נוספת היא FreeDOS, שייחודה הוא בכך שהיא תכנה חופשית.
המהדורה העצמאית האחרונה של MS-DOS היא 6.22. מערכות ההפעלה Windows 95, 98 ו־ME מכילות בבסיסן גרסאות חדשות אך מוגבלות יותר של MS-DOS אשר מוגדרות גם כ־MS-DOS 7/MS-DOS 8.
למרות גילה המתקדם והיעדר תמיכה מצד מיקרוסופט, קיימות עדיין מספר תוכנות DOS פעילות. הסיבות העיקריות לשימוש בטכנולוגיה הוותיקה הן עלויות נמוכות, יציבות היישומים, הפעלה באצווה והרגלי העבודה של המשתמשים. תוכנות המצויות בשימוש הן תוכנות לחישובים הנדסיים, תוכנות תקשורת מול חומרה ישנה (מכונות, בקרים, שעונים), מעבדות, מינהל בתי ספר, רשויות מקומיות, עיריות, משרדי ממשלה, מעבדי תמלילים, הנהלת חשבונות ותוכנות לניהול משרדי.
כמערכת הפעלה, DOS כבר כמעט ואינה קיימת. מרבית המשתמשים בתוכנות DOS עושים זאת בדרך כלל תחת מערכות הפעלה חדישות יותר. לרוב יש בהן רכיבים המאפשרים הפעלת תוכנות DOS ישנות או בעזרת אמולציה. הפעלת תוכנות ה־DOS על גבי מערכות הפעלה חדשות מקנה להן לעיתים תכונות מתקדמות של מערכת ההפעלה, כגון עבודה במקביל על מספר חלונות, הפעלת תוכנה הרצה על גבי מחשב מרוחק או שרת טרמינל (אנ'), הדפסה למדפסות רשת ותמיכה מלאה בעכבר.
משחקי DOS ניתן להפעיל במערכות הפעלה מתקדמות תוך שימוש ב־VDMSound או DOSBox.
שורת הפקודה

קובץ המערכת COMMAND.COM מהווה את ממשק המשתמש של DOS. ממשק זה מבוסס על הקלדת פקודות המשמשות בעיקר להפעלת תוכניות, ניהול הקבצים בדיסק וקביעת הגדרות שונות של המחשב.
דוגמה לפקודה שנועדה להעתקת קובץ בשם text.txt, מתיקיית folder הנמצאת בכונן :C לתיקיית folder2 הנמצאת בכונן :D
copy C:\folder\text.txt D:\folder2\text.txt
קובצי המערכת

דיסקט או דיסק קשיח שאותחל (format) לעבודה תחת DOS, יכיל את גזרת האתחול ואת מבנה מערכת הקבצים של מערכת הפעלה זו (FAT12/16). בנוסף עליו לכלול את קובצי המערכת החיוניים:
IO.SYS (בגרסת PC-DOS של IBM:‏ IBMBIO.COM) – קובץ זה כולל את ה-DOS BIOS (אין לבלבל עם ROM BIOS), מנהלי ההתקנים המובנים המספקים ממשק חומרה בסיסי לגרעין מערכת ההפעלה. ה-BIOS תלוי בחומרה הספציפית של מערכת המחשב ונתון להתאמה מקומית של היצרן. בנוסף ל-BIOS, כולל IO.SYS גם את התוכנית SYSINIT, שנטענת על ידי הקוד שבגזרת האתחול ואחראית על אתחול מערכת ההפעלה.
MSDOS.SYS (בגרסת PC-DOS:‏ IBMDOS.COM) – גרעין המערכת, האחראי על ניהול הזיכרון, מערכת הקבצים וכולי, וכולל את הקוד של קריאות המערכת.
COMMAND.COM – מעטפת מערכת ההפעלה המבוססת על ממשק שורת פקודה.
IO.SYS חייב להיות הקובץ הראשון בתיקיית השורש, ו־MSDOS.SYS השני. שני הקבצים האלה מסומנים כקובצי מערכת מוסתרים לקריאה בלבד.
בנוסף לשלושת קובצי המערכת, מערכת ההפעלה כוללת (לעיתים קרובות בתיקייה ששמה "DOS") פקודות חיצוניות ותוכנות שירות שונות, של מיקרוסופט ושל יצרנים אחרים, שמספרן משתנה מגרסה לגרסה של המערכת. לרוב ייכללו בתיקיית השורש גם קובצי הטקסט הבאים, שהמשתמש יכול לערוך בהתאם לצרכיו:
CONFIG.SYS - קובץ המעובד בזמן האתחול ומכיל הגדרות בסיסיות של המערכת, והוראות לטעינה של מנהלי התקנים.
AUTOEXEC.BAT - קובץ אצווה המכיל פקודות ופעולות שיתבצעו אוטומטית על ידי המעטפת לאחר סיום תהליך האתחול. משמש, למשל, להגדרת נתיבי ברירת מחדל (paths) לחיפוש קובצי הפעלה.