stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
LANY
הערות שוליים

↑  Firman, Tehrene. "Heard of LANY? Well Listen Up, Because They're About to Become Your New Favorite Band | Teen Vogue". Teen Vogue. ארכיון מ-2021-09-11. נבדק ב-9 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "LANY Makes Catchy Electro-Soul On 'Make Out' EP (INTERVIEW) - Glide Magazine". Glide Magazine. ארכיון מ-2021-03-05. נבדק ב-9 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "LANY have signed to Polydor Records". Project U. 4 באוקטובר 2015. אורכב מ-המקור ב-2017-07-21. נבדק ב-9 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Listen to "World First: LANY - "WHERE THE HELL ARE MY FRIENDS"" posted by Zane Lowe on Apple Music". Apple Music. ארכיון מ-2018-06-14. נבדק ב-13 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "LANY - WHERE THE HELL ARE MY FRIENDS". 11 באפריל 2016. ארכיון מ-2020-11-22. נבדק ב-13 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "LANY Official Website". thisislany.com. ארכיון מ-2018-05-22. נבדק ב-9 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "LANY on Twitter". Twitter. ארכיון מ-2018-05-09. נבדק ב-13 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  LANY (2017-02-15). "7 SHOWS WITH OUR HERO.pic.twitter.com/Tk3JJxYDRd". @thisisLANY (באנגלית). נבדק ב-2018-01-25.
↑  "Instagram post by LANY • Feb 25, 2017 at 10:10pm UTC". Instagram.com. ארכיון מ-2017-04-22. נבדק ב-28 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "LANY Talks New Album 'Malibu Nights,' Taking Chances and Staying True to Their Identity". Billboard.com. 5 באוקטובר 2018. ארכיון מ-2020-08-09. נבדק ב-2021-09-22. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roth, Madeline. "LANY And Julia Michaels Tell Us How They Turned Heartbreak Into A 'Breezy Bop' With 'Okay'". MTV News (באנגלית). ארכיון מ-2020-02-21. נבדק ב-2020-02-28.
↑  @thisisLANY (30 באפריל 2020). ""mama's boy" the album by us out this year..." (Tweet). נבדק ב-13 במאי 2020 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  @thisisLANY (2 באוקטובר 2020). "we poured every ounce of our time and energy and our hearts and souls into this album, and tbh i'm absolutely exhausted and it feels amazing. now it's yours forever 💕" (Tweet). נבדק ב-19 באוקטובר 2020 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: f1cc066a-6dd1-4b18-ae68-3708472ab4b1  NKC: xx0217183  VIAF: 14150999544129870050   WorldCat (עם VIAF): 14150999544129870050
שוגרלנד

| --- | --- |
שוגרלנד בהופעה בשנת 2007
שוגרלנד בהופעה בשנת 2007
 מקום הקמה:  אטלנטה 
 מוקד פעילות:  דאגלס, ג'ורג'יה
 תקופת הפעילות:  2002–2012,  2017
 סוגה:  קאנטרי • קאנטרי פופ
 שפה מועדפת:  אנגלית
 חברת תקליטים:  מרקורי נאשוויל • ביג משין
 שיתופי פעולה בולטים:  טיילור סוויפט
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה האמריקאית לאמן החדש של השנה 
 http://sugarlandmusic.com/
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ג'ניפר נטלס כריסטיאן בוש
 חברים לשעבר
 קריסטן הול
 
שוגרלנד (באנגלית: Sugarland) הוא צמד מוזיקת קאנטרי אמריקאי שהוקם באטלנטה שבג'ורג'יה, ומורכב מהזמרת-יוצרת ג'ניפר נטלס (שירה ראשית) וכריסטיאן בוש (שירה, גיטרה ומנדולינה). ההרכב נוסד בשנת 2002 על ידי נטלס ובוש עם קריסטן הול (שירה, גיטרה). הול עזבה את ההרכב לאחר הוצאת אלבום הבכורה שלו. לכל שלושת החברים היה ניסיון בפולק רוק: נטלקס הייתה חברה בלהקות סול מיינרס דוטר וג'ניפר נטלס בנד, בוש הקליט שני אלבומים כחלק מבילי פילגרים, והול הקליטה שני אלבומי סולו.
את שוגרלנד החתימו על חוזה הקלטות עם חברת מרקורי נאשוויל רקורדס בשנת 2004, במסגרתו יצאו ארבעה אלבומי אולפן, אלבום חג מולד אחד ואלבום הופעה אחד בין 2004–2010. אלבומים אלה הנפיקו חמישה עשר סינגלים שזכו להצלחה רבה במצעד שירי הקאנטרי של בילבורד, כולל הלהיטים "Want To",‏ "Settlin'",‏ "All I Want to Do",‏ "Already Gone" ו-"It Happens". נטלס ביצעה קולות רקע בשיר "Who Says You Can't Go Home" בסוף 2005 ותחילת 2006; ביצוע שהגיע גם הוא למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי.
ארבעת אלבומי האולפן של הצמד שיצאו בהוצאת מרקורי נאשוויל — Twice the Speed of Life,‏ Enjoy the Ride,‏ Love on the Inside ו-The Incredible Machine — קיבלו את תואר הפלטינה ומעלה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). בשנת 2018 יצא האלבום Bigger, מתוכו יצא "Babe" שנכתב ובוצע בחלקו על ידי הזמרת-יוצרת טיילור סוויפט.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2004: Twice the Speed of Life
2006: Enjoy the Ride
2008: Love on the Inside
2009: Gold and Green
2010: The Incredible Machine
2018: Bigger
הערות שוליים

1 2 3  On Location Live, Official Site, Sugarland (באנגלית)
↑  Sugarland, Billboard
↑  Bon Jovi, Jennifer Nettles - Who Says You Can't Go Home (Official Music Video), נבדק ב-2021-09-28
↑  Sugarland - Babe ft. Taylor Swift, נבדק ב-2021-09-28
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15572694g (data)  GND: 16175648-7  ISNI: 0000 0001 1540 6116  LCCN: n2005044178  MusicBrainz: f87b740a-c22b-4fae-9987-1f3e16f840c4  NKC: xx0061885  VIAF: 150306081   WorldCat (עם VIAF): 150306081
פטריק ג'וזף קנדי השני

פטריק ג'וזף קנדי השני (באנגלית: Patrick Joseph Kennedy II; נולד ב-14 ביולי 1967) הוא פוליטיקאי אמריקאי בדימוס ותומך בבריאות הנפש.  מ-1995 עד 2011, הוא כיהן כחבר דמוקרטי בבית הנבחרים של ארצות הברית ממחוז הקונגרס הראשון של רוד איילנד, והיה לחבר הקונגרס הראשון של דור ה-X כשנבחר ב-1995.  הוא חבר לשעבר בוועדת האופיואידים ושימוש בסמים ומייסד שותף של One Mind, עמותה לבריאות הנפש.
הוא נולד וגדל בבוסטון, והוא הילד הצעיר והבן השני של הסנאטור הוותיק של מסצ'וסטס טד קנדי, ואחיין של נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ון פ. קנדי והסנאטור האמריקאי לשעבר רוברט פ. קנדי. קנדי סיים את לימודיו באקדמיית פיליפס באנדובר, מסצ'וסטס, וסיים עם תואר ראשון במדעים ממכללת פרובידנס. הוא נבחר לבית הנבחרים של רוד איילנד ב-1989, והפך לבן הצעיר ביותר במשפחת קנדי שכיהן בתפקיד נבחר. לאחר מכן הוא נבחר לייצג את מחוז הקונגרס הראשון של רוד איילנד. הוא נבחר לאחר מכן לבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן מ-3 בינואר 1995 ועד 3 בינואר 2011 (הקונגרסים ה-104 עד ה-111). בבית הנבחרים, קנדי שירת בוועדות השירותים המזוינים ומשאבי הטבע לפני שמונה לוועדת ההקצאות.
בזמן מותו של אביו בסוף אוגוסט 2009, פטריק היה החבר האחרון שנותר ממשפחת קנדי שכיהן כנבחר ציבור בוושינגטון. לאחר שבחר שלא להיבחר מחדש ב-2010 ועזב את תפקידו בשנה שלאחר מכן, זו הייתה הפעם הראשונה שאף אחד מבני משפחת קנדי לא החזיק בתפקיד נבחר מאז 1947. היעדרותם של בני משפחת קנדי בפוליטיקה הייתה זמנית, ובעקבות בחירות אמצע הקדנציה הבאות, ג'וזף קנדי השלישי נבחר לקונגרס וקרוליין קנדי מונתה לשגרירה.
ראשית חייו וחינוך

קנדי נולד ב-14 ביולי 1967 בשכונת ברייטון בבוסטון, מסצ'וסטס. הוא הצעיר מבין שלושה ילדים שנולדו לסנאטור אדוארד מור "טד" קנדי (1932–2009) (אחיו של ג'ון פ. קנדי) והמוזיקאית/חברה/דוגמנית לשעבר וירג'יניה ג'ואן קנדי, לבית בנט (נולדה ב-1936). אחותו קארה (1960–2011) הייתה מפיקת טלוויזיה וקולנוע, ואילו אחיו, טד הבן (נולד ב-1961), הוא עורך דין וחבר לשעבר בסנאט של מדינת קונטיקט. פטריק נקרא על שמו של סבא רבא מצד אביו, איש העסקים והפוליטיקאי פטריק ג'וזף קנדי (1858–1929).
קנדי סיים את לימודיו ב-1986 באקדמיית פיליפס באנדובר, מסצ'וסטס. הוא קיבל תואר ראשון במדעים ממכללת פרובידנס בשנת 1991.
בית הנבחרים של רוד איילנד

בעודו סטודנט צעיר במכללת פרובידנס, קנדי ניצח את ג'ון פ. סקפינגטון ג'וניור, למועמדות הדמוקרטית במחוז ה-9.  ב-1988, קנדי הפך לבן הצעיר ביותר במשפחת משפחת קנדי שכיהן כנבחר ציבור, כשזכה בבחירות לבית הנבחרים של רוד איילנד בגיל 21. הוא שירת שתי קדנציות בבית הנבחרים וייצג את המחוז ה-9 בפרובידנס. הוא בחר שלא להתמודד על קדנציה שלישית והוחלף על ידי אנסטסיה פ. ויליאמס.
בית הנבחרים של ארצות הברית

בשנת 1994, קנדי נבחר כדמוקרטי לייצג את מחוז הקונגרס הראשון של רוד איילנד בבית הנבחרים האמריקאי. הוא נבחר מחדש שבע פעמים, וכיהן מ-3 בינואר 1995 ועד 3 בינואר 2011 (הקונגרסים ה-104 עד ה-111).
קנדי היה המוביל של חוק השוויון בבריאות הנפש וההתמכרות, שעבר ב-3 באוקטובר 2008.
קנדי חיבר ומימן את חוק ההזדקנות החיובית, חוק היסודות ללמידה, שהקים תוכנית מענקים לשיפור הבריאות הנפשית והרגשית של ילדי בית ספר באמצעות בדיקות סקר והתערבות מוקדמת, חוק יוזמת הנוירוטכנולוגיה הלאומית, חוק הגנומיקה והרפואה האישית; חוק ה-COMBAT PTSD; חוק שותפות אחות-משפחה, חוק טיפול ותמיכה במטפלים באלצהיימר, וחוק המוכנים, הרצון והיכולת.
קנדי היה בין המייסדים של הוועדה לתסמונת דאון של הקונגרס ושל ארגון הבריאות של המאה ה-21 ושימש כסגן יו"ר השדולה האינדיאנית. הוא גם הצטרף לוועדת השיט של הקונגרס; ועדה בנושאים ארמניים; ועדה בנושאים הלניים; לשכת שירותי הכבאות; ארגון זכויות האדם; כנס נסיעות ותיירות; ועדת המשמר הלאומי ורכיבי מילואים; הוועדה האמריקאית הפורטוגזית (יו"ר משותף); והוועדה של האמריקאים המבוגרים. הוא היה מייסד סניף רוד איילנד של הוועדה הלאומית למניעת התעללות בילדים ועמד בראש ועדת הקמפיין של הקונגרס הדמוקרטי במשך שנתיים (1999–2001). במהלך כהונתו כיו"ר DCCC, קנדי הפך למוביל באירועים פוליטיים דמוקרטיים ובגיוסי כספים ברחבי המדינה.
בית הנבחרים של ארצות הברית > חברות בוועדות

ועדת המשנה להקצאות בית ארצות הברית למסחר, צדק, מדע וסוכנויות קשורות
ועדת המשנה להקצאות בית ארצות הברית בנושא עבודה, בריאות ושירותי אנוש, חינוך וסוכנויות קשורות
ועדת המשנה להקצאות בית ארצות הברית לבנייה צבאית, לענייני חיילים משוחררים וסוכנויות קשורות
ועדת המשנה של בית הנבחרים של ארצות הברית בנושא עבודה, בריאות ושירותי אנוש, חינוך וסוכנויות קשורות
קמפיינים פוליטיים

קנדי פעל למען השגת המושב שהתפנה על ידי רונלד מצטלי (שפרש) בבחירות למחוז הקונגרס הראשון ברוד איילנד ב-1994. הוא ניצח בבחירות, והביס את המועמד הרפובליקני קווין ויג'ילנטה. קנדי היה אחד מארבעת הדמוקרטים בבחירות לקונגרס של 1994 שזכו במושב בקונגרס שהוחזק בעבר על ידי רפובליקני, בעוד שהרפובליקנים זכו בעשרות מושבים כדי להשתלט על הבית האמריקני. הוא נבחר מחדש כל שנתיים מ-1996 עד 2008 ולא התמודד לבחירה מחדש ב-2010.
בשנת 2000 שקל קנדי להתמודד מול לינקולן צ'ייפי הרפובליקני בבחירות לסנאט האמריקאי ברוד איילנד, אך במקום זאת בחר להתמודד לבחירה מחדש. קנדי זכה באותה העת למינוי לוועדת ההקצאות של בית הנבחרים, תפקיד בעל פרופיל גבוה שגרם לו לעזוב את המירוץ לסנאט. הוא שוב שקל להתמודד מול צ'ייפי ב-2006, אך במקום זאת בחר להתמודד לבחירה מחדש.
קנדי לא התמודד לבחירה מחדש ב-2010 והשלים את כהונתו האחרונה בינואר 2011.  הוא סיים את כהונתו ה-8 בסיום הקונגרס ה-111 של ארצות הברית.
הסברה לאחר הקונגרס

מאז שעזב את הקונגרס, קנדי כתב ודיבר בפומבי על מאבקו הארוך בהפרעה דו-קוטבית ובהתמכרות לסמים  והפך לתומך מוביל למערכת בריאות נפש חזקה יותר בארצות הברית.
בשותפות עם שרי וגארן סטגלין בשנת 2011, קנדי השיק את One Mind (לשעבר One Mind for Research) במטרה לקדם את חקר מחלות המוח. One Mind תומך באבחון טוב יותר ובטיפולים חדשים לקידום גילוי מדעי המוח וממלא את הפערים במימון המחקר על ידי הפצת כספים הנתמכים על ידי תורמים.
קנדי הקים את פורום קנדי בשנת 2013, מלכ"ר לבריאות התנהגותית, שהוא מנכ"ל שלה, במטרה להוביל את הדיאלוג הלאומי על שינוי בטיפול בבריאות הנפש ובטיפול בהתמכרויות על ידי איחוד תומכי בריאות הנפש, מנהיגים עסקיים וסוכנויות ממשלתיות סביב נושא משותף מערכת עקרונות, כולל יישום מלא של חוק השוויון הפדרלי.  בשנת 2018, פוליטיקו כינתה את קנדי "השחקן הבלתי סביר של חברות המבקשות ליהנות מהתגובה של מיליארדי דולרים של ממשל טראמפ למשבר האופיואידים". קנדי יושב במועצות המנהלים של שמונה תאגידים המעורבים בתגובת הממשלה למשבר הסמים. הוא "מחזיק במניות בחברות" ו"גובה דמי דירקטורים" מהארגונים האחרונים, שרבים מהם "עומדים ליהנות ממאמצים חדשים בקונגרס ובממשל טראמפ להילחם במשבר האופיואידים". ככזה, קנדי לחץ על "עמיתים לשעבר בקונגרס כדי לתמוך ברמות גבוהות יותר של הוצאות".
בשנת 2015, הוא היה שותף לכתיבת "מאבק משותף: מסע אישי דרך העבר והעתיד של מחלות נפש והתמכרות" המפרט את מסעו דרך מחלות נפש, התמכרות והסברה הפוליטית המתמשכת שלו לחקיקה פדרלית לתמיכה בבריאות הנפש וההתמכרות. .
בשנת 2016 הקים קנדי את Advocates for Opioid Recovery  יחד עם יו"ר בית הנבחרים לשעבר ניוט גינגריץ' ואן ג'ונס, לשעבר יועץ מדיניות הפנים של הנשיא ברק אובמה.
הוא גם מייסד שותף של Smart Approaches to Marijuana, שהוקמה ב-2013 עם קווין סבט ודייוויד פרום, קבוצה נגד לגליזציה. בהקשר של הצעה 64 של קליפורניה, קנדי טען שתנועת הלגליזציה "מסכנת את הילדים שלנו" ו"חושפת ילדים מקהילות צבעוניות לאפליה גזעית יותר מבעבר".
עמדות פוליטיות > שירותי בריאות

קנדי הוא תומך קולני לרפורמה בתחום הבריאות. במהלך כהונתו בקונגרס, הוא הצטרף לסנאטור האמריקני פיט דומניצ'י (רפובליקני מניו מקסיקו) בהצגת חקיקה המציבה מחלות נפש תחת מטריית ביטוח הבריאות.
הוא היה נותן החסות הראשית של אחת מפיסות החקיקה המרכזיות של 2008, חוק השוויון לבריאות הנפש, הצעת חוק המחייבת את רוב קופות החולים הקבוצתיות לספק כיסוי לטיפול במחלות נפש שהוא לא פחות מגביל מהכיסוי הניתן למחלות גופניות.
הוא היה חסיד נלהב של הוספת הטבה מקיפה של תרופות מרשם למדיקר והתנגד בעקביות לניסיונות להפריט את תוכנית מדיקר. קנדי גם נשא נאומים רבים הדוגלים בהכוונה מחדש של מערכת הבריאות האמריקאית לטיפול מונע. הוא זכה בפרסים רבים על התמיכה שלו בתחום הבריאות, כולל פרס הזיכרון לפול א. צונגאס של קרן לימפומה לחקר הלימפומה וכן פרס הכבוד של אגודת הלוקמיה והלימפומה של הקונגרס. הוא גם קיבל את האגודה למדעי המוח - פרס השירות הציבורי (2002), אלי לילי והחברה 2003 פרס שילוב מחדש של עוזרים לנוע קדימה באינטגרציה, פרס הנשיא של ארגון הפסיכואנליטי האמריקאי לשנת 2003, פרס האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה (2003), וברית התמיכה בדיכאון ודו-קוטבית - פרס פול ולסטון לבריאות הנפש (2003).
כמו כן, הוענק לו פרס אלוף ההחלמה הלאומי, הפרס האמריקני למניעת אובדנות הומניטרי, פרס האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית לתמיכה בחולים, פרס האקדמיה למדע של ניו יורק לשבור את שלשלאות הסטיגמה, פרס השירות הציבורי של החברה למדעי המוח, פרס השירות המצטיין של המכללה האמריקאית לנוירופסיכופרמקולוגיה, פרס המאה של קרן Clifford Beers, פרס המנהיגות של אגודת האוטיזם של אמריקה, פרס השירות הציבורי של קרן אפילפסיה ופרס NAMI הומניטרי השנה.
בנאום שנשא ב-7 במרץ 2008 במועדון קליבלנד סיטי, קנדי הודה שיש לו הפרעה דו-קוטבית ובהיותו אלכוהוליסט מחלים. לו ולאחיו יש משמורת חוקית על אמם, שנאבקת זמן רב באלכוהוליזם.
קנדי כיהן בוועדת הנשיא למאבק בהתמכרות לסמים ומשבר האופיואידים במשרד הלאומי למדיניות בקרת סמים ב-2017.
עמדות פוליטיות > מלחמת עיראק

קנדי היה בצד הנגדי של הדיון במלחמת עיראק כאביו. הוא הצטרף עם 80 דמוקרטים בבית הנבחרים בהצבעה בעד אישור ההחלטה לשימוש בכוח צבאי נגד עיראק 2002 (דעת המיעוט בקרב הדמוקרטים בבית הנבחרים), בעוד שאביו בסנאט הצטרף לדמוקרטים נגד המלחמה בהצבעה נגד הצעת החוק, שהייתה עמדת מיעוט בקרב הדמוקרטים בסנאט.
עמדות פוליטיות > בחירות לנשיאות 2008

ב-28 בינואר 2008, קנדי הצטרף לאביו בתמיכה בברק אובמה בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, וקבע שאובמה הוא "הנוגדן המושלם לג'ורג' בוש".  לפני כן, קנדי הצטרף לבן דודו הראשון טימותי שריבר בתמיכה בסנאטור האמריקני כריסטופר דוד מקונטיקט.
בעיות אישיות ותקריות > שימוש באלכוהול וסמים אחרים

קנדי הודה בטיפול בקוקאין במהלך שנות העשרה שלו, והודה כי השתמש לרעה באלכוהול ובסמים אחרים בזמן שהיה סטודנט במכללת פרובידנס.  הוא חיפש טיפול להתמכרות ל-OxyContin בשנת 2006.  בשל ניסיונו בהתמכרות, קנדי תומך נגד הלגליזציה של מריחואנה, אך תומך בה לשימוש רפואי.
בעיות אישיות ותקריות > גבעת הקפיטול תאונת נהיגה בשכרות

ב-4 במאי 2006, קנדי התרסק עם רכבו לתוך מתרס בגבעת הקפיטול בוושינגטון, בשעה 2:45 לפנות בוקר פקיד במשטרת הקפיטול של ארצות הברית אמר כי חבר הקונגרס נראה שיכור כשהתרסק במכוניתו. לדברי קנדי, הוא היה מבולבל מתרופות המרשם Ambien ו-Phenergan. על פי החשד, מקורות אנונימיים ראו את קנדי שותה בבר הוק אנד דאב הסמוך לפני התאונה.  קנדי גם הצהיר בפני השוטרים שהוא "איחר להצבעה". עם זאת, ההצבעה האחרונה של הלילה התרחשה כמעט שש שעות קודם לכן. מבחן הפיכחון הסטנדרטי בשטח לא נערך, וקנדי שוחרר הביתה על ידי קצין.
ב-5 במאי 2006, קנדי הודה בפומבי שיש לו התמכרות לתרופות מרשם והודיע שהוא יכניס את עצמו מחדש למתקן לגמילה מסמים במרפאת מאיו במינסוטה, שם הוא ביקש טיפול בהתמכרויות קודמות.  הוא הצהיר כי אין לו זכר מתאונת הדרכים. ב-8 במאי 2006, קנדי זכה למפגן תמיכה כאשר הוא זכה לתמיכה של המפלגה הדמוקרטית של רוד איילנד.
ב-13 ביוני 2006, עשה קנדי עסקה עם התובעים והודה באשמת נהיגה תחת השפעת תרופות מרשם.  הוא נידון לשנה על תנאי וקנס בסך 350 דולר. שניים משלושת האישומים (נהיגה בחוסר זהירות ואי הצגת רישיון נהיגה) בוטלו. הוא גם נצטווה להשתתף בתוכנית שיקום הכוללת בדיקות שתן שבועיות, פגישות פעמיים בשבוע עם קצין מבחן, פגישות כמעט יומיות של אלכוהוליסטים אנונימיים ומפגש שבועי של מכורים מחלימים.
ב-12 ביוני 2009, הודיע קנדי שהוא שוב נכנס לגמילה, לזמן בלתי מוגבל במתקן לא ידוע. בהצהרה לעיתונות אמר קנדי כי ההחלמה שלו היא "תהליך לכל החיים" וכי הוא יעשה כל מה שנדרש כדי לשמור על בריאותו: "החלטתי להתרחק זמנית מהשגרה הרגילה שלי כדי להבטיח שאני להיות ערני ככל האפשר בהחלמה שלי", אמר קנדי.
נכון לשנת 2018, קנדי אומר שהוא פיכח כבר יותר משש שנים.
חיים אישיים ומשפחה

אביו, הסנאטור ממסצ'וסטס טד קנדי, מת ב-25 באוגוסט 2009. פטריק נשא הספד דומע בהלוויה, ואמר כי "הוא [טד] היה גאה מאוד לראות את כולכם כאן היום נותנים כבוד אחרון ומחווה לזכרו". הוא הרחיב יותר על חוויותיו עם אביו בילדותו, ואמר שאביו יישאר ליד מיטתו במהלך התקפי הבריאות התכופים שלו.
כאשר קנדי החליט לא להתמודד לבחירה מחדש ב-2010, הוא הצהיר כי זה בגלל שחייו "תפסו כיוון חדש". מארק ויינר, מגייס תרומות גדול של המפלגה הדמוקרטית ברוד איילנד ואחד התומכים הפיננסיים הבכירים של קנדי, אמר: "קשה לקום וללכת לעבודה כל יום כשבן הזוג שלך לא שם. אני חושב שפשוט היה לו לב שבור לאחר שאביו נפטר."
קנדי מתגורר כעת בבריגנטין, ניו ג'רזי. במרץ 2011, הוא הכריז על אירוסיו למורה להיסטוריה בכיתה ח' איימי סאוול.   בני הזוג נישאו ב-15 ביולי 2011 ב-Hyannis Port, מסצ'וסטס. יש להם שני בנים ושתי בנות:
אוון פטריק קנדי (נולד ב-15 באפריל 2012)
נורה קארה קנדי (נולדה ב-19 בנובמבר 2013)
נל אליזבת קנדי (נולדה ב-29 בנובמבר 2015)
מרשל פטריק קנדי (נולד ב-27 במאי 2018)
בינואר 2020, איימי קנדי הכריזה על מועמדותה למועמדות הדמוקרטית לקונגרס של ארצות הברית, לייצג את מחוז הקונגרס השני של ניו ג'רזי.  איימי קנדי ניצחה את בריג'יד קלהאן הריסון בפריימריז הדמוקרטית ביולי, והתמודדה עם המועמד הדמוקרטי שהפך לרפובליקאי ג'ף ואן דרו בבחירות הכלליות בנובמבר.  בסופו של דבר היא הובסה על ידי ואן דרו.
משין הד

ערך זה עוסק בלהקת הת'ראש מטאל "משין הד". אם התכוונתם לאלבום של דיפ פרפל, ראו .
| --- | --- |

משין הד בהופעה חיה ב-2006. מימין לשמאל: אדם דאס, רוב פלין ופיל דאמל
 מקום הקמה:  אוקלנד 
 מוקד פעילות:  אוקלנד, קליפורניה
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 סוגה:  גרוב מטאל, ת'ראש מטאל, נו-מטאל
 חברת תקליטים:  Roadrunner Records
 www.machinehead1.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 רוב פלין דייב מקליין פיל דאמל אדם דאס
 חברים לשעבר
 כריס קונטוס לוגן מאדר טוני קוסטנזה אהרו לאסטר
 
משין הד (Machine Head) היא להקת גרוב מטאל אמריקאית, שנוסדה בשנת 1992 באוקלנד, קליפורניה. עד כה, הלהקה הוציאה עשרה אלבומי אולפן. הלהקה הייתה מועמדת לזכייה בפרס גראמי ב-2008 על ביצוע המטאל הטוב ביותר, על השיר "Aesthetics of Hate".
הלהקה עברה מלנגן גרוב/ת'ראש מטאל לסאונד המושפע יותר מנו-מטאל עבור שניים מהאלבומים שלה (The Burning Red ו-Supercharger), ואז חזרה לסאונד הגרוב/ת'ראש מטאל באלבומים הבאים (Through the Ashes of Empires, The Blackening, Unto the Locust, Bloodstone & Diamonds). ב-2018 הם שילבו בין גרוב/ת'ראש מטאל לבין נו-מטאל, באלבום Catharsis. האלבום Of Kingdom and Crown מ-2022 המשיך את סגנון הגרוב הידוע של הלהקה.
הופעות בישראל

משין הד הופיעו בישראל בפעם הראשונה ב-10 במרץ 2008, במועדון התיאטרון בתל אביב.
חברי ההרכב > נוכחיים

רוב פלין - שירה, גיטרה (1994 - היום)
אדם דאס - גיטרה בס, קולות רקע (1994 - היום)
פיל דאמל - גיטרה (2003 - היום)
דייב מקליין - תופים (1995 - היום)
חברי ההרכב > לשעבר

כריס קונטוס - תופים (1994 - 1995)
לוגן מאדר - גיטרה (1994 - 1997)
טוני קוסטנזה - תופים (1994)
אהרו לאסטר - גיטרה (1999 - 2001)
דיסקוגרפיה

| אלבום | שנה |
| --- | --- |
Burn My Eyes: 1994
The More Things Change...: 1997
Take My Scars (מיני אלבום): 1997
The Burning Red: 1999
Year of the Dragon (מיני אלבום): 2000
Supercharger: 2001
Through the Ashes of Empires: 2003
The Blackening & Beyond (מיני אלבום): 2007
The Blackening: 2007
The Black Procession (מיני אלבום): 2011
Unto the Locust: 2011
B-Sides & Rarities (מיני אלבום): 2012
Bloodstone & Diamonds: 2014
Catharsis: 2018
Arrows in Words from the Sky (מיני אלבום): 2021
Of Kingdom and Crown: 2022
הערות שוליים

1 2  Machine Head - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
↑  ØF KINGDØM AND CRØWN by Machine Head - RYM/Sonemic (באנגלית), נבדק ב-2023-04-06
↑  אור ברנע, מאשין פאקינג הד, באתר ynet, 11 במרץ 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370429105171  BnF: cb14000166x (data)  GND: 10305137-5  ISNI: 0000 0001 2253 9507  LCCN: n96066247  MusicBrainz: 22a1f4d7-81ff-4216-ac06-3387da6bc118  NKC: xx0016146  SUDOC: 086949675  VIAF: 128048012   WorldCat (עם VIAF): 128048012
לייפהאוס

| --- | --- |

 מקום הקמה:  לוס אנג'לס 
 מוקד פעילות:  מאליבו, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי פוסט-גראנג'
 חברת תקליטים:  DreamWorks Geffen Records
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ג'ייסון וייד בריס סודרברג ריק וולסטנהולם בן קארי
 חברים לשעבר
 שון וולסטנהולם סרגיו האנדרד ג'ון פאלמר קולין היידן ארון לורד
 
לייפהאוס (באנגלית: Lifehouse) היא להקת רוק אלטרנטיבי אמריקאית ממאליבו שבקליפורניה שהתפרסמה בזכות להיט הבכורה שלה "Hanging by a Moment".
ראשית דרכה

את הלהקה הקים הזמר והגיטריסט ג'ייסון וייד בשנת 1999 עם שניים מחבריו, סרגיו האנדרד (גיטרת בס) וג'ון פאלמר (תופים). כעבור זמן קצר צורפו ללהקה קולין היידן (גיטרה) וארון לורד. ג'ייסון וייד היה בן 15 כשחבר הפגיש בינו לבין המפיק המוזיקלי רון אניאלו. אניאלו עזר לג'ייסון לרכוש את השכלתו המוזיקלית. בעקבות זאת הוציא ג'ייסון מיני-אלבום, "Diff's Lucky Day", ובו הקלטות דמו. הוא תכנן למכור אותו בהופעות ולמצוא בעזרתו חברת תקליטים שבה יוכל להשיג חוזה הקלטות. למעשה מיני-אלבום זה הוא אלבום לא רשמי של לייפהאוס, שכן חברי הלהקה האחרים היו שותפים גם הם בהקלטת המיני-אלבום. "Diff's Lucky Day", שיצא בהוצאה מוגבלת, הפתיע את כולם כשהחל להימכר במאות עותקים באתר המכירות הישירות והפומביות eBay. כך החלה הלהקה לצבור פופולריות עד שבסופו של דבר, חתמה חוזה הקלטות בחברת התקליטים "DreamWorks Records".
קריירה מוזיקלית > אלבום בכורה: No Name Face

בשנת 2000 נכנסו חברי הלהקה לאולפן הקלטות כדי להקליט את אלבום הסטודיו הראשון שלהם. חמישה מ-12 שירי המיני-אלבום "Diff's Lucky Day" עברו עיבוד מחודש ונכנסו לאלבום הבכורה של לייפהאוס, הנקרא "No Name Face".
האלבום יצא לחנויות בארצות הברית ב־31 באוקטובר 2000 וזכה להצלחה רבה במצעדי המכירות בארצות הברית בזכות הלהיט הראשון שיצא מהאלבום, "Hanging by a Moment", שזכה להצלחה והגיע למקום הראשון במצעד הלהיטים השנתי של בילבורד, בעוד הסינגל עצמו הגיע למקום השני במצעד. כמו כן, היה זה ללהיט המושמע ביותר בתחנות הרדיו בארצות הברית בשנת 2001. "No Name Face" הגיע למקום השישי במצעד האלבומים האמריקני ונמכר ביותר משני מיליון עותקים בארצות הברית.
זמן קצר לאחר צאת אלבומם הראשון נטשו את הלהקה שלושה מחבריה, כך שוייד והאנדרד היו לשניים היחידים מההרכב המקורי. את המתופף ג'ון פאלמר החליף ריק וולסטנהולם, אחיו של גיטריסט להקת דה קולינג לשעבר, שון וולסטנהולם.
קריירה מוזיקלית > אלבום שני: Stanley Climbfall

אלבומם השני יצא בספטמבר 2002 ונקרא "Stanley Climbfall". האלבום יצא לחנויות לאחר מסע הופעות ממושך בעקבות האלבום "No Name Face". למרות ששירי אלבום זה היו בעל סגנון דומה לשירי האלבום הקודם, אלבום זה זכה להצלחה בינונית, אף על פי שגם אלבום זה נכנס ל-TOP 10 של מצעד האלבומים האמריקני. באפריל 2004 עזב סרגיו האנדרד הלהקה כדי לקדם פרויקטים אישיים.
קריירה מוזיקלית > אלבום שלישי: Lifehouse

לקראת התחלת ההקלטות על אלבומם השלישי צורף ללהקה נגן בס קנדי בשם בריס סודרברג. השלושה הקליטו את האלבום "Lifehouse", שיצא במרץ 2005, שהיה שונה משני קודמיו: הגיטרות החשמליות הרועשות והקצב הקליט שאפיין את שני האלבומים הראשונים, הוחלפו בקצב איטי ובטון מלנכולי. באלבום זה נכלל הלהיט המצליח "You and Me" שהגיע למקום החמישי במצעד בילבורד האמריקני.
קריירה מוזיקלית > אלבום רביעי: Who We Are

אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, "Who We Are" יצא לחנויות בארצות הברית ב־19 ביוני 2007. הסינגל הראשון ממנו נקרא "First Time", אותו ביצעו בתוכנית האירוח "The Tonight Show" של ג'יי לנו. באלבום זה לייפהאוס זנחו את הרוק האלטרנטיבי לטובת פופ-רוק. בהמשך השנה יצא הסינגל השני מתוך האלבום, "Whatever It Takes".
קריירה מוזיקלית > אלבום חמישי: Smoke & Mirrors

בינואר 2008 יצא הסינגל המצליח "Broken" שהגיע למקום השני במצעד בילבורד. ב-2009 הודיעה הלהקה על סיום הקלטת אלבום האולפן החמישי "Smoke & Mirrors". באוקטובר 2009 יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Halfway Gone". לאחר מספר דחיות, תאריך היציאה המתוכנן של האלבום הוא ה-23 בפברואר 2010.
סטטיק-אקס

| --- | --- |

 מקום הקמה:  לוס אנג'לס 
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 סוגה:  אינדסטריאל מטאל, מטאל אלטרנטיבי, נו-מטאל
 חברת תקליטים:  האחים וורנר רקורדס 
 www.static-x.org
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 Wayne Static Koichi Fukuda Tony Campos קן ג'יי 
 
סטטיק-אקס (באנגלית: Static-X) היא להקת אינדסטריאל מטאל ונו-מטאל אמריקאית שהוקמה בלוס אנג'לס בשנת 1994.