stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עקרות הלכתית
רקע פיזיולוגי

אורך מחזור וסת ממוצע של אישה הוא 28 ימים, אך יש נשים שמחזורן קצר או ארוך יותר, ונע בין 21 ימים ל-39 ימים. מאחר שהטבילה חלה שבעה ימים לאחר תום הווסת, והביוץ חל 14 יום לפני הווסת הבאה, נמצא שכאשר המחזור קצר מ-24 יום, חלון הפוריות של האישה יסתיים לפני הטבילה. כתוצאה מכך, אישה השומרת על דיני טהרת המשפחה לא תוכל להרות. אף אצל אישה שאורך מחזוריה רגילים ייתכן מצב שבו חלק ממחזוריה יהיו קצרים, דבר שימנע ממנה להיכנס להריון באותו הזמן.
האיורים להלן מדגימים שני מצבים: באיור הראשון אורך מחזור ואורך וסת ממוצעים שבהם אין עקרות הלכתית ובאיור השני והשלישי חלון הפוריות מסתיים לפני הטבילה, כך שיש עקרות הלכתית.
אורך מחזור ממוצע (28 ימים) ואורך ווסת ממוצע (5 ימים): הביוץ יחול ביום-יומיים שלאחר הטבילה.
אורך מחזור קצר (21 ימים) ואורך ווסת ממוצע (5 ימים): הביוץ יחול בימי הליבון.
אורך מחזור מעט קצר מהרגיל (26 ימים) ואורך ווסת ארוך (7 ימים): הביוץ יחול בימי הליבון.
פתרונות

התיאור המתועד הראשון של "עקרות הלכתית" כבעיה מקיפה מופיע במאמר מאת פרופ' ר' טואף, שפורסם בשנת 1970.
בשל המקור ההלכתי של בעיית עקרות זו, הוצעו לה גם פתרונות רפואיים וגם פתרונות הלכתיים. לרבים מהפתרונות הללו קמו התנגדויות.
פתרונות > פתרונות רפואיים

פתרון נפוץ הוא נטילת הורמונים הדוחים את הביוץ. המתנגדים לפתרון זה מדגישים את הסיכונים הכרוכים בנטילת הורמונים[דרוש מקור] (אף שמדובר בסיכון נדיר). מחקר על נשים שסבלו מביוץ מוקדם מצא שב-89% מהמחזורים נטילת אסטרדיול דחתה את הביוץ ביום אחד לפחות וב-73% מהמקרים הוא התרחש אחרי הטבילה, אך מאידך כמחצית מהמטופלות סבלו מכתמים, תופעה שהובילה לדחיית יחסי האישות.
על פי הרב ד"ר מרדכי הלפרין, שינוי תזונתי ומעבר לארוחת בוקר מוקדמת לפני שבע בבוקר מועיל לפתרון הבעיה בכ-25% מהמקרים.
פתרון נוסף הוא כניסה להריון ללא קיום יחסים, כגון הזרעה מלאכותית או הפריה חוץ-גופית בזמן הביוץ, אף שהאישה עדיין נידה. בפועל, אפשרות זו משמשת לעיתים נדירות כפתרון לעקרות ההלכתית, והיא שנויה במחלוקת אצל פוסקי ההלכה.
מלבד התנגדויות מקומיות, עלתה התנגדות קטגורית, מצד נשים ומצד פוסקים, לפתרון בעיית העקרות ההלכתית בכלים רפואיים. יש זוגות שחווים חוסר נוחות מהזדקקות לפתרונות רפואיים על מנת להרות, גם כשאין להן בעיה רפואית או הלכתית. ואף נשמעת הטענה העקרונית שאם הבעיה היא הלכתית, היא צריכה להיפתר באמצעים הלכתיים.
פתרונות > פתרונות הלכתיים

כאמור, עקרות הלכתית נגרמת בדרך כלל בשתי סיטואציות: מחזור חודשי קצר או דימום וסתי ארוך. משום כך, הוצעו פתרונות הלכתיים שונים שנועדו להתמודד עם הסיטואציות השונות.
אצל נשים שיש להן מחזור קצר, לעיתים קרובות הדימום נפסק אחרי יומיים או שלושה, אך בשל חשש "פליטת שכבת זרע" האישה יכולה להתחיל לספור שבעה נקיים רק לאחר ארבעה או חמישה ימים (לפי מנהג השולחן ערוך או הרמ"א). במקרה הזה, רוב הפתרונות מציעים דרכים שונות להקל בספירת הימים שלפני שבעה נקיים. בין השאר הוצעו הפתרונות הבאים:
יש שכתבו להקל ולהתחיל בספירת שבעה נקיים לאחר ארבעה ימים ולא לאחר חמישה, אף לנוהגים כשיטת הרמ"א.
יש שכתבו שבשעת הדחק ניתן לסמוך על דעת השולחן ערוך במקרה שתימנע מקיום יחסי אישות כמה ימים לפני הווסת, שאז תוכל להתחיל בספירת שבעה נקיים מיד בתום הווסת אף קודם חמישה ימים.
יש שהציעו שמכיוון שבכל פתיחה של הרחם יש בהכרח דימום, ניתן לגרום לפתיחת הרחם באופן יזום כמה ימים קודם תחילת הווסת ועל ידי כך תאסר, ותוכל למנות את החמישה ימים מיד[דרוש מקור].
יש שהציעו שהאישה תאמר לבעלה שראתה דם כמה ימים קודם שתראה בפועל, ותאסר עליו מדין "שוויה אנפשיה חתיכה דאיסורא", ויאסרו עקב כך בתשמיש, ותוכל למנות את החמישה ימים משעה שנאסרו.
יש שהציעו לדחות את הטבילה עד לאחר הווסת הבאה, וכך תוכל האישה להתחיל בספירת שבעה ימים נקיים מיד בתום הווסת, מאחר שהיו אסורים בקיום יחסים, ואין צורך להמתין שיעברו חמישה ימים.
לנשים בעלות דימום וסתי ארוך ישנה הצעה של הרב שלמה זלמן אוירבך שימוש בשפופרת גומי שתונח מצוואר הרחם ועד מחוץ לנרתיק בכל משך הווסת ועל ידי כך שהדימום יצא מן הרחם אל מחוץ לגוף דרך השפופרת הוא לא יאסור, לדעה זו, את האשה כנדה. לא ידוע על יישום מעשי של הצעה זו.
בשנת 2020 פורסם ספרם של הרבנים דוד ביגמן ובנימין הולצמן, עקרות הלכתית: פתרונות למצבי אי־פריון על רקע הלכתי, שהוא הספר הראשון שהוקדש כולו לפתרונות הלכתיים לעקרות הלכתית. המחברים אפיינו כמה אבות־טיפוס של מקרים הגורמים לעקרות הלכתית, והציעו פתרונות שונים לכל אחד מהמקרים. בנוסף נידונה בספר האפשרות של הזרעה מלאכותית והתנאים הדרושים לה, מתוך הכרה באפשרות הזאת עבור זוגות המעוניינים בכך.
הפולמוס על ביטול שבעה נקיים

בשנת 2007 החל פולמוס שסבב סביב הצעתו של הגינקולוג ד"ר דניאל רוזנק לבטל את דין שבעה נקיים.
רוזנק טען שעקרות הלכתית פוגעת בכ-2%-3% מהנשים באופן קבוע ומהווה עד כרבע מסך מקרי העקרות בציבור הדתי. לדבריו, תקנת 'חומרא דרבי זירא' פוגעת בילודה וגורמת לביטול מצוות פרו ורבו שהיא מהתורה, וכן מביאה לסבל רב לנשים הזקוקות לפתרונות רפואיים כדי להרות. לטענתו קיום חומרא זו עלולה לגרום אף לאיסורי תורה (ניאוף, נידה, זרע לבטלה) ולבעיות בשלום הבית. לדבריו מדובר ב'חומרא' שהונהגה כחלק מהשפעת החורבן וממגמת הפרישות הכללית שהייתה רווחת אז. הוא מעלה גם בעיות נוספות שנגרמות בשל הבדיקות הרבות שהאישה צריכה לבצע במשך ימי הליבון. את האפשרות של צריכת הורמונים שולל ד"ר רוזנק מכל וכל, בשל הנזקים הרפואיים הפוטנציאליים. לטענתו, לשם דחיית ביוץ יש צורך לתת אסטרוגן בכמות יומית הגבוהה פי 6 מהמקובל לטיפול יומי בגיל המעבר אצל נשים, דבר שעלולות להיות לו השלכות בתחומי בריאות רבים כגון סרטן השד, סרטן הרחם והיווצרות קרישי דם.
הצעתו של רוזנק גררה התנגדויות, מקצתן בהיבט הרפואי, ורובן בהיבט הההלכתי.
על טענתו הרפואית של רוזנק חלקה ד"ר חנה קטן, אף היא גינקולוגית. קטן סבורה כי נטילת הורמונים איננה מסוכנת כפי שציין רוזנק, והוכחה לכך היא, שבמהלך הריון רגיל רמת האסטרוגן בגוף גבוהה "פי אלף ויותר". לטענה לגבי עליה בסיכון ללקות בסרטן, היא טוענת שנשים שמקבלות הורמונים נמצאות במעקב רפואי הדוק, והסיכוי לגילוי מוקדם של הסרטן אף הוא גדול יותר. בנוסף כתבה קטן כי ישנה מודעות גבוהה לבעיה, והאבחון והטיפול פשוטים יחסית, טיפול שאינו כרוך כמעט בתופעות לוואי.
במישור ההלכתי עוררו הצעתו ודבריו של רוזנק התנגדות עזה מצד רבנים רבים. הרב יואל קטן טוען כי אין להציג את הדבר כ'חומרא', אלא מדובר במציאות שנוצרה בעקבות חוסר האיבחון בין ימי 'זיבה' ל'נידה', ולכן מבחינת ההלכה היהודית כל אישה שמדממת היא בספק זבה או נידה. עוד ציין קטן שאת החומרא הזו לא קיבל רבי זירא, אלא בנות ישראל באותה תקופה, שהיו מוכנות להחמיר על עצמן, כדי שספקות לא יוכרעו לקולא ללא כל סיבה, וכדי שרמת הטהרה בעם ישראל לא תפגע.
כך גם הרב בני לאו ואשתו נעה, כתבו שדינו של רבי זירא הוא דבר שהתקבל כבר בימי התלמוד, עד כדי כך שנחשב כדוגמה ל"הלכה פסוקה" בתלמוד, כך שאי אפשר להציגו כ'חומרא'. הם מציינים שיש בדבריו מגמה של ניסיון לחזרה של דין תורה המקראי, תוך ויתור על כל תהליך עיצוב ההלכה בידי חז"ל ופוסקי הדורות. לדבריהם, כשם שאף פוסק לא יעלה על דעתו להתיר אכילת עוף וחלב יחדיו, אף שבדין המקראי הדבר לא נאסר, כך גם אין לוותר על שבעה נקיים. עוד הם טוענים כי "גדולי הרבנים מדריכים את הזוגות לפתרון הנובע מתוך הפער שבין דין תורה לדין דרבנן" באופן רגיש ומתחשב.
הרב מנחם בורשטיין, ראש מכון פוע"ה העוסק בבעיות פוריות על פי הלכה, העיר במאמר שכתב בעיתון "הצופה" שחז"ל היו מודעים לתופעת הביוץ, שהרי אמרו: "אין אישה מתעברת אלא סמוך לטבילתה" (תלמוד בבלי, נידה לא ע"ב), וסביר בעיניו שבאותה תקופה פתרו את הבעיה בדרך של הזרעה נרתיקית. הוא קרא לד"ר רוזנק לעשות מחקר מדעי רציני, לפני שהוא מעלה טענות שהבדיקות שהאישה מחויבת בוקר וערב במשך שבעת ימי הטהרה, גורמות לסיבוכים רפואיים, פיזיולוגים ונפשיים, ולא להבאיש את ההלכה לעיני כל. הוא אף טוען כי "הפוסקים משתדלים במידת הצורך, להקל אף בקולות מפליגות, כשהם יודעים שהדבר לא יגרור היתר גורף לכולם".
הרב דוד ביגמן טען שמניסיונו, כל בעיות העקרות ההלכתית ניתנות לפתרון בכלים הלכתיים, ללא ביטול שבעה נקיים וללא הזדקקות לטיפולים הורמונליים.
לקריאה נוספת

דניאל רוזנק, להחזיר טהרה ליושנה: חומרת 'שבעת הנקיים' והשלכותיה - היבטים רפואיים, הלכתיים, ערכיים ולאומיים, הוצאת משכל, 2011, ISBN 9789655453591
הרב דוד ביגמן והרב בנימין הולצמן, עקרות הלכתית: פתרונות למצבי אי־פריון על רקע הלכתי, הוצאת ישיבת מעלה גלבוע, תש"ף
רנצו טואף, "הגורם הדתי לעקרות אצל נשים יהודיות", הרפואה, כרך עח (1970), עמ' 162–166
ב' לוננפלד, "נשים דתיות המתקשות להיכנס להריון עקב ביוץ מוקדם", הרצאות בכנוס הארצי השמונה עשר לתושבע"פ, ירושלים תשל"ו
ב' לוננפלד ונ' בירנבאום, "טיפול בעקרות עקב אי-התאמה בין ימי הפוריות וזמן הטבילה", מוריה ב, א-ב (תש"ל), עמ' מח-נב
ב' לוננפלד, "המאבק בעקרות – עקרונות הטיפול התרופתי לגרימת ביוץ", מדע כה, 2 (1981), עמ' 72–77
הרב מאיר נהוראי וד"ר חנה אדלר־לזרוביץ', "הצעת ה'שפופרת' כפתרון עבור אי־פריון הלכתי", תחומין לד (תשע"ד), עמ' 407–418
עונת 1929 בלה ליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  10 בפברואר 1929 – 23 ביוני 1929 (134 ימים)
 מספר משתתפות:  10
 הזוכה:  ברצלונה
 מספר משחקים:  90
 מספר שערים:  383 (4.26 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ספרד 1785 פרנסיסקו ביאנזובס   (17 שערים)
 → Q59758251929/1930 ←
 
עונת 1929 הייתה העונה הראשונה של לה ליגה, הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-10 בפברואר 1929 והסתיימה ב-23 ביוני 1929.
הליגה כללה 10 קבוצות שנבחרו על בסיס הישגי הקבוצות בגביע המלך הספרדי.
ברצלונה זכתה בתואר האליפות הראשון שלה.
ראסינג סנטנדר לאחר משחקי המבחן המשיכה בליגה הבכירה גם בעונת 1929/1930.
כדורגלנים מצטיינים

בהתאם לנתונים הרשמיים של LFP זוכה פרס הפיצ'יצ'י הוא: פרנסיסקו ביאנזובס (ספרד 1785 ספרד), ריאל סוסיאדד, שכבש 17 שערים.  בהתאם לנתוני עיתון הספורט MARCA הוא כבש 14 שערים בלבד ב-18 משחקים.
השוער המצטיין של העונה הוא: ריקרדו זאמורה (ספרד 1785 ספרד), אספניול, שספג 24 שערים ב-15 משחקים.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברצלונה | 18 | 11 | 3 | 4 | 37 | 23 | 14 | 25 | התואר הראשון |
| 2 | ריאל מדריד | 18 | 11 | 1 | 6 | 40 | 27 | 13 | 23 |  |
| 3 | אתלטיק בילבאו | 18 | 8 | 4 | 6 | 43 | 33 | 10 | 20 |  |
| 4 | ריאל סוסיאדד | 18 | 8 | 4 | 6 | 46 | 41 | 5 | 20 |  |
| 5 | ארנס קלוב | 18 | 8 | 3 | 7 | 32 | 39 | 7- | 19 |  |
| 6 | אתלטיקו מדריד | 18 | 8 | 2 | 8 | 43 | 41 | 2 | 18 |  |

| 7 | אספניול | 18 | 7 | 4 | 7 | 32 | 38 | 6- | 18 |  זכתה בגביע המלך הספרדי |
| 8 | קלוב אירופה | 18 | 6 | 4 | 8 | 45 | 49 | 4- | 16 |  |
| 9 | ריאל אוניון | 18 | 5 | 2 | 11 | 40 | 42 | 2- | 12 |  |
| 10 | ראסינג סנטנדר | 18 | 3 | 3 | 12 | 25 | 50 | 25- | 9 | סדרת משחקי מבחן |
סטטיסטיקה > מלכי השערים

| # | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ספרד 1785 פרנסיסקו ביאנזובס | ריאל סוסיאדד | 17 |
| 2 | ספרד 1785 קוזמי ואסקס | אתלטיקו מדריד | 15 |
| 3 | ספרד 1785 לואיס מארין | אתלטיקו מדריד | 12 |
| 3 | ספרד 1785 לפואנטה | אתלטיק בילבאו | 12 |
| 5 | ספרד 1785 מנואל פררה | ברצלונה | 11 |
| 5 | ספרד 1785 מנואל קרוס | קלוב אירופה | 11 |
| 5 | ספרד 1785 חוסה מריה יירמו | ארנס קלוב | 11 |
| 5 | ספרד 1785 לואיס רגיירו | ריאל אוניון | 11 |
| 5 | ספרד 1785 סנטיאגו אורטיזבראה | ריאל אוניון | 11 |
| 5 | ספרד 1785 חיימה לסקאנו | ריאל מדריד | 11 |
| 5 | ספרד 1785 גספר רוביו | ריאל מדריד | 11 |
פטר ארטס

| --- | --- |

 לידה:  25 באוקטובר 1970 (בן 53) איינדהובן, הולנד
 מידע כללי
 מדינה:  הולנד 
 משקל:  103 ק"ג
 גובה:  192 ס"מ
 www.peteraerts.com
 ספורט
 ענף ספורט:  קיקבוקס
 משקל:  כבד
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 
פטר ארטס (בהולנדית: Peter Aerts; נולד ב-25 באוקטובר 1970) הוא קיקבוקסר הולנדי. שלוש פעמים זכה בטורניר הגרנד פרי העולמי K-1 במשקל כבד, זכה בתואר ב-1994, 1995, ו-1998.
ארטס ידוע בבעיטות הגבוהות ההרסניות שלו, שזיכו אותו בכינוי "חוטב העצים ההולנדי" והוא נחשב לאחד הקיקבוקסרים הטובים ביותר בהיסטוריה.
ארטס הגיעה שש פעמים לגמר הגרנד פרי העולמי K-1 (שיא), וניצח בשלושה.
הערות שוליים

↑  https://www.sherdog.com/fighter/Peter-Aerts-13344
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 5285 2010  NTA: 387502327  VIAF: 317290839   WorldCat (עם VIAF): 317290839 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עמק הפחד

| --- | --- |
עטיפת הספר
עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  ארתור קונאן דויל
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספרות בלשית
 מקום התרחשות:  הממלכה המאוחדת 
 הוצאה
 הוצאה:  ג'ורג' ה. דוראן
 תאריך הוצאה:  1915
 סדרה
 ספר קודם:  שובו של שרלוק הולמס 
 הספר הבא:  הקידה האחרונה 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002152517
 
עמק הפחד (אנגלית: The Valley of Fear) הוא הרומן הארוך האחרון על שרלוק הולמס מאת סר ארתור קונאן דויל. הסיפור פורסם לראשונה בסטרנד בין ספטמבר 1914 למאי 1915. מהדורת הספר הראשונה פורסמה בניו יורק ב-27 בפברואר 1915.
לרומן זה יש מאפיינים דומים לרומן הראשון על הולמס, חקירה בשני. בשני הסיפורים יש פלשבק ארוך לאמריקה, ובשניהם מסופר על אנשים הנוסעים ברחבי העולם כדי להתחמק מנקמה על מעשיהם.
בתרגומו הראשון לעברית, הספר נקרא "גיא צלמוות".
עלילה

עלילת הרומן מבוססת באופן רופף על הפעילות האמיתית של מולי מגווייר ובייחוד על זאת של ג'יימס מק'פרלנד מסוכנות פינקרטון.
הרומן מחולק לשלושה חלקים:
בחלק הראשון הולמס חוקר רצח לכאורה ומגלה שהגופה שייכת לגבר אחר. בחלק זה מגיעים הולמס ווטסון אל הטירה שבה התגורר הנרצח, אך הם מגלים סימנים מחשידים שגורמים להם לפקפק בזהותו של הנרצח. לבסוף הולמס מצליח להערים על בעל הבית ולגרום לו לצאת ממחבואו. בעל הבית מתוודה ומספר כי הוא ירה באדם שאת גופתו גילו כיוון שזה ביקש לרצוח אותו.
בחלק השני מתברר סיפור חייו האמיתי של האיש שנחשב למת. ברדי אדוארדס, סוכן של פינקרטון, מתחזה לפושע שנמלט מפני החוק ומגיע למקום בשם עמק ורמיסה. כשהוא מגיע לשם הוא מתחבר עם חבורת פושעים מקומיים ומתאהב בבתו של בעל פונדק מקומי. אדוארדס אוסף ראיות נגד החבורה ובסופו של דבר מצליח לגרום ללכידתם. כמעט כל הפושעים נשפטים ומוצאים להורג או נכלאים לתקופות זמן ארוכות, אך כמה מהם מצליחים להתחמק ממאסר ונשבעים לנקום באדוארדס.
בחלק השלישי, האפילוג, מתברר כי אדוארדס נענה להצעתו של הולמס לברוח מבריטניה. הולמס מקבל מכתב שבו מדווח לו כי אדוארדס נהרג כתוצאה מנפילה מהאונייה שבה הוא הפליג. הולמס בטוח כי האחראי לכך הוא אדם בשם פרופסור מוריארטי.
פרופסור מוריארטי

עמק הפחד התפרסם גם בשל מעורבותו של פרופסור מוריארטי, דבר המהווה ניגוד לקו הזמן של סיפורי הולמס. בסיפור "הבעיה הסופית" דוקטור ווטסון התוודע לראשונה לקיומו של פרופסור מוריארטי באמצעות הולמס. באותו סיפור מוריארטי נהרג בעימות עם הולמס, כפי שמוסבר ב"תעלומת הבית הריק", מה שלא מותיר זמן בין שני האירועים להתרחשותו של סיפור נוסף הקשור לפרופסור. אולם, בסיפור עמק הפחד מוריארטי מוזכר על ידי הולמס, ונראה כי ווטסון יודע על פעילויותיו הפליליות, ועל כך שהולמס הוא אחד היחידים שמודע למכלול מעשיו של מוריארטי. קיימת האפשרות שדויל משתמש כאן בשיטה הספרותית בה הוא מערער על נאמנות מחבר הסיפור, ווטסון לכאורה, כמו שעשה במספר פעמים בהם הולמס העיר לווטסון שכתיבתו ציורית וספרותית מדי. ניתן להסביר את הסתירה בכך שווטסון ידע על מוריארטי לפני "הבעיה הסופית", אך הכניס לסיפור זה את החלק בו הולמס מסביר לו מיהו מוריארטי פשוט כדי שהקורא יבין על מי מדובר.
עיבודים

בכמה סרטי קולנוע וטלוויזיה יש אזכורים לפרופסור מוריארטי. בין הסרטים הללו ניתן למנות את הגרסה הבריטית בשם "ניצחונו של שרלוק הולמס" (The Triumph of Sherlock Holmes), בכיכובו של ארתור וונטנר כהולמס ואיאן פלמינג כווטסון, והגרסה המאוירת משנת 1984 שבה פיטר או'טול מגלם את תפקידו של הולמס.
בעברית

הספר תורגם לעברית בשם "גיא צלמוות" (הוצאת לדורי, בתרגום שירה טמיר).
פנילטריאזין

פנילטריאזינים (באנגלית: Phenyltriazines) הם סוג של מולקולות המכילות את קבוצת פניל וקבוצת טריאזין. מולקולות אלה חשובות מבחינה פרמקולוגית. למוטריג'ין היא נגזרת של פנילטריאזין ומשתמשים בה כתרופה נוגדת פרכוסים. הוכח שהיא מקלה על אפילפסיה ועל הפרעה דו-קוטבית.
הערות שוליים

↑  Log In Problems
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פגישה לאין קץ - יוסי בנאי מגיש נתן אלתרמן

| --- | --- |
 אלבום אולפן מאת יוסי בנאי
 יצא לאור:  1999 (מהדורת מחודשת 2010)
 הוקלט:  באולפני מונטנה וטריטון
 סוגה:  שירה
 שפה:  עברית 
 הפקה:  עיבודים והפקה מוזיקלית - יונתן בר גיורא הפקה אמנותית - רפי קינן
 
פגישה לאין קץ - יוסי בנאי מגיש נתן אלתרמן הוא אלבום אולפן של השחקן, זמר, כותב וחתן פרס ישראל, יוסי בנאי, שראה אור לראשונה בשנת 1999, בו הוא מגיש משירי המשורר נתן אלתרמן. בניגוד לאלבומים סטנדרטיים, השירים באלבום זה אינם מולחנים למנגינה, אלא מוקראים יחד עם מוזיקה מקורית שכתב המוזיקאי יונתן בר גיורא לאלבום זה.
הפקה

האלבום יצא לאור בשנת 1999 ביוזמתו של המפיק האומנותי רפאל (רפי) קינן. קינן ביקש מפורשות מבר-גיורא ללכת עם הטעם שלו עד הסוף, אבל בר-גיורא הרגיש, לדבריו, שיד חופשית זה אתגר מפחיד, מכיוון שהוא קיבל לידיו מוצר מוגמר ויוסי בנאי הוא "אמן ענק של ניואנסים דקים. יש לו קצב פנימי מדהים, והלכתי עם המקצב שלו".
על סגנון השירים כתבה הדרה לוין ארדי כי "הלחנים רווי רגש אך רחוקים ממלודרמטיות. 'הבכי' מקבל מכות דיסטורשונים רוקיסטיות ו'שיר לאשת נעורים' מלווה בסווינג מהיר מתחת לטקסט, שנלקח בטייק אחד מאולתר של הג'אזיסטים אלי מגן, איתן איצקוביץ וג'ס קורן, המדגיש דווקא את ההסתכלות האפלולית של העיר 'מזווית של פרבר'". האלבום מכר קרוב ל-25,000 עותקים. על ההוצאה המקורית נכתב: "על המוזיקה אחראי יונתן בר גיורא. היא נפלאה. פסנתר לירי, נגיעות בלוז, ליטופי ג'אז, רמיזות קלאסיות, קריצה לאלקטרוני, השראה מנינו רוטה, ועוד. כל טוב אמיתי שמטופל הפקתית כמו שצריך ומשרת היטב את הטקסט: מרגיש אותו נכון, אך לא מנסה להתבלט"
(אבי אפרתי, "תל אביב"). שר החינוך דאז, יוסי שריד, קיבל עותק של האלבום מבנאי ואמר כי החיבור בינו לבין אלתרמן הוא "מופת תרבותי".
באלבום מגיש בנאי שירים נבחרים מתוך ספרי השירה של נתן אלתרמן כוכבים בחוץ, שמחת עניים, עיר היונה וחגיגת קיץ.
בנוסף לקלידים וסמפלר שנוגנו על ידי יונתן בר גיורא וירון בכר, באלבום משתתפים גם הנגנים אלי מגן על קונטרבס, איתן איצקוביץ' על תופים, אהרוני בן ארי ובועז רימר על גיטרות, יהודית דמרי על הכינור, ראלי מרגלית על הצ'לו, ג'ס קורן על הסקסופון ורמי בר גיורא על האקורדיון. המיקסים נעשו על ידי ראובן שפירא באולפנו של ירון בכר.
האלבום הודפס בהדפסה מיוחדת, בתוספת ספרון, שעוצבה על ידי עדי שטרן, (היום נשיא בצלאל) ונכרך בהדבקה מיוחדת בעבודת-יד.
הדפסת האלבום הופסקה לאחר מותו של בנאי בשנת 2006.
הוצאה מחודשת

בשנת 2010 ראה האלבום אור בהוצאה מחודשת לכבוד שנת המאה להולדתו של אלתרמן. למהדורה זו נוספו שלושה שירים חדשים שלא הופיעו במהדורה המקורית: "לבדך", "על קביים" ו"שיר השקר". כמו כן, עברו כל שירי האלבום מיקס מחודש וחלק מכלי הנגינה הוקלטו שוב. על ההוצאה המחודשת נכתב: "במלאת 10 שנים למותו מחזירים את האלבום הזה למדפים, ובצדק. יוסי בנאי קורא את שירי אלתרמן בלווי מוזיקה של יונתן בר גיורא, ואיך הוא קורא! טון בהיר, צלול, מפוקח. פתאום לשיר האלתרמני יש חיים. פתאום אתה מקשיב למילים, חש אותן, נכנס לאווירת מסתורין מפתה." (יוסי חרסונסקי, "עיון ביקורת").
בשנת 2014 יצא האלבום להפצה דיגיטלית.
בשנת 2019 שולב הטראק "טיול ידוע" מהאלבום בפסקול הסרט הדוקומנטרי להאיר את יוסי.
רשימת השירים

ירח (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
את הלילה שלך (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
שיר משמר (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
ערב בפונדק השירים הנושן וזמר לחיי הפונדקית (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
נשבעתי עיניי (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
הנה העצים (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
שיר השקר (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא) (במהדורה המחודשת משנת 2010 בלבד)
שיר לאשת נעורים (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
איגרת (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
השיר הזר (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
עוד חוזר הניגון (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
הזר מקנא לחן רעייתו (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
הלאה (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
האם השלישית (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
עוד אבוא אל סיפך (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
סיום (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
על קביים (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא) (במהדורה המחודשת משנת 2010 בלבד)
פגישה לאין קץ (נתן אלתרמן / רפי קינן)
ניגון עתיק (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
זווית של פרבר (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
הבכי (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
טיול ידוע (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
ליל קיץ (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא)
לבדך (נתן אלתרמן / יונתן בר גיורא) (במהדורה המחודשת משנת 2010 בלבד)
ראו גם

לאט
הערות שוליים

1 2  פגישה משולשת - הדרה לוין ארדי שבועון "ירושלים" 9.7.1999
1 2  3 שירים חדשים בביצועו של יוסי בנאי במהדורה חדשה של 'פגישה מחודשת: יוסי בנאי מגיש נתן אלתרמן', באתר נתן אלתרמן
↑  עמוס אורן, ידיעות אחרונות 25.8.1999
↑  https://labelehrecords.bandcamp.com/album/--2 פגישה לאין קץ - יוסי בנאי מגיש נתן אלתרמן, באתר בנדקמפ
↑  https://yosmusic.com/יוסי-בנאי-קורא-אלתרמן/ יוסי בנאי, עשר שנים למותו – פגישה לאין קץ, באתר חרסונסקי מיוסיק
עמק הפלאות

| --- | --- |

כריכת הספר עמק הפלאות
 מידע כללי
 מאת:  אמי טאן
 שפת המקור:  אנגלית
 תורגם לשפות:  סינית, ספרדית, איטלקית, הולנדית, עברית ועוד
 סוגה:  רומן היסטורי
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2013
 מספר עמודים:  560
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת זמורה ביתן דביר
 תאריך:  2015
 תרגום:  אמיר צוקרמן
עמק הפלאות (באנגלית: The valley of amazement) הוא רומן היסטורי מאת אמי טאן שיצא לאור בשנת 2013. כמו רבות מיצירותיה, גם יצירה זו עוסקת ביחסי אם ובת, והעלילה מתרחשת בחלקה בסין של תחילת המאה ה-20. קטע מתוך הרומן פורסם בנפרד בשם "חוקים עבור בתולות" (באנגלית Rules for Virgins). הספר תורגם לעברית על ידי אמיר צוקרמן ויצא לאור בהוצאת כנרת זמורה ביתן ב־2015.
השראה

תצלום משנות ה-20 מתוך ספר על שאנגחאי בו נראו קורטיזנות סיניות צעירות בלבוש ובכיסויי ראש מיוחדים שהיו מוכרים לטאן מתמונה ישנה של סבתה, אמה של אמה, חשפו בפניה סוד משפחתי מפתיע והובילו אותה לפצוח בפרויקט מחקר וכתיבה בן שבע שנים על חיי הקורטיזנות בשאנגחאי בשנות ה-20 – מעמד משל עצמן בתעשיית המין הסינית, שאליו ככל הנראה השתייכה גם סבתה. הקורטיזנות, המכונות גם “פרחים”, אמנם נקנו בעודן ילדות צעירות והוכשרו לתפקיד מגיל צעיר אך הן חיו ועבדו בבתים מסודרים והיו יחסית חופשיות: הן קמו מתי שרצו, אכלו מה שרצו, תפרו ועיצבו לעצמן את הבגדים, הן חוזרו ופונקו בתכשיטים וכסף. סבתה של טאן הפכה לפילגשו של איש עשיר, סבה של טאן והתאבדה בבליעת אופיום לעיני בתה דייזי בת התשע, אמה של הסופרת.
תקציר עלילה

החלק הראשון של הספר, הוא סיפור ילדותה והתבגרותה של ויולט. כילדה היא גדלה לתוך עולם הקורטיזנות מאחר שאמה היא המאדאם האמריקאית של בית קורטיזנות ממעלה ראשונה בשאנגחאי. למרות נסיונותיה של אימה להסתיר זאת מפניה, ויולט מגלה שהיא בת תערובת ושאביה הוא סיני, גילוי שהיא מקבלת כפגיעה ועלבון. ויולט חסרת ביטחון לגבי רגשותיה של אמה כלפיה.
עם נפילת שושלת צ'ינג בשנת 1912, האם והבת מופרדות וויולט נמכרת למאדאם אחרת והופכת בעצמה לקורטיזנה מבוקשת. חברות נרקמת בין ויולט לבין קורטיזנה אחרת ובין השתיים נוצרת מערכת יחסים שנמשכת לאורך כל חייהן הקשים. ויולט יולדת בת ומאבדת את המשמורת עליה כיוון שנישואיה לא מוכרים.
החלק השני של הסיפור מסופר על ידי האם, שחזרה לארצות הברית וככל שידוע לה, הבת שלה מתה. היא נזכרת בילדותה בארצות הברית בבית הוריה, הקשוחים והאטומים-רגשית, בבריחה מהבית עם צייר סיני מתחיל, ובמאבקה להתקבל בקרב משפחתו כאם לשני ילדיהם.
ויולט בסופו של דבר מתאחדת עם אמה, וגם עם בתה פלורה.
לקריאה נוספת

לבעלי ידיים חזקות בלבד: “עמק הפלאות” מאת אמי טאן, ביקורת מהאתר "אנשי הספר"
Bookpage Interviews Amy Tan
ריאיון עם אמי טאן על הספר  באתר הגרדיאן
הערות שוליים

↑   גילי איזיקוביץ, הסופרת אמי טאן גילתה במקרה שסבתה היתה זונה ויצאה למסע בעקבותיה, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2015
פטר אסטרהאזי

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1950 בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 פטירה:  14 ביולי 2016 (בגיל 66) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  Roman Catholic church and Esterházy Mausoleum in Nagyganna, Ganna 
 שם עט:  Csokonai Lili 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 שפות היצירה:  הונגרית, גרמנית 
 יצירות בולטות:  Harmonia Caelestis 
 תקופת הפעילות:  מ-1974 
 בן או בת זוג:  Margit Reén (1973–?) 
 צאצאים:  Countess Dorotta Esterhazy, Countess Zsofia Esterhazy, Count Marcel Esterhazy, Count Miklos Esterhazy 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1996)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (1998)  פרס השלום של התאחדות הספרים הגרמנית (2004)  גונדל (2001)  פרס מאנס שפרבר (2009)  פרס יובל עשרים לרפובליקה (23 באוקטובר 2009)  אזרחות כבוד של בודפשט (2009)  פרס וילניצה (1998)  פרס אוסטריה לספרות אירופית (1999)  פרס ארנה ספ (1996)  AEGON art award (2011)  צלב המפקדים של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה ההונגרית (2007)  פרס מילאן (1983)  Prima Primissima Prize (2006)  פרס הרדר (2002)  פרס אטילה יוז'ף (1986)  פרס טיבור דרי (1984)  פרס וילניצה (1988)  פרס שאנדור מאראי (2001)  Alföld Prize (1991)  Jeanette Schocken Prize (2013)  Jeanette Schocken Prize  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 חתימה:   
 
פטר אסטרהאזי (בהונגרית: Esterházy Péter; ‏14 באפריל 1950 – 14 ביולי 2016) היה סופר ומסאי הונגרי.
אסטרהאזי נחשב לאחד הסופרים ההונגרים החשובים ביותר בזכות כתיבתו הפוסט-מודרניסטית. מוצאו במשפחת אצולה, ובהשכלתו הוא מתמטיקאי. הוא סיים את לימודיו ב-1974 ועבד כמתמטיקאי עד שנת 1978. מאז ואילך התפרנס מכתיבתו הספרותית.
אסטרהאזי זכה בפרסים יוקרתיים רבים, הן בארצו הן מחוץ לגבולותיה, למשל באוסטריה, בצרפת, בגרמניה, בסלובניה ובנורווגיה.
מספריו

פנצ'יקו ופינטה (1976)
פורנוגרפיה הונגרית קטנה (1984)
פועלי-העזר של הלב (1985) (ראה אור בעברית בהוצאת שוקן, 1996. תרגם: רמי סערי)
מבוא לספרות היפה (1986)
שבעה-עשר ברבורים (1987)
ספרו של הראבאל (1990)
ממגדל השן (1991)
אישה (1995)
הרמוניות שמימיות (2000)
פירוס השני, מלך אפירוס

פירוס השני (ביוונית: Πύρρος Β΄; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מאחד מאחרוני מלכי אפירוס. בנו של אלכסנדר השני, אחיו של תלמי, ואביה של דידמאיה השנייה.