stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סודות מדינה (סרט)
ביקורת

באתר הביקורות Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בדירוג של 82% על סמך 107 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.81 / 10.
במאמר על הסרט ועל קתרין גאן, כתב סם חוסייני כי "בעקבות הכתבה הזו מההתחלה, אני מוצא שהסרט הזה הוא, לפי אמות מידה הוליוודיות, תיאור מדויק להפליא של מה שקרה עד היום - 'עד היום' מכיוון שהסיפור הרחב עדיין לא ממש נגמר".
רעב

ערך זה עוסק במצוקה גופנית עקב חסך במזון. אם התכוונתם למחסור במזון שפוקד אוכלוסייה נרחבת, ראו .
נשים וילדים הסובלים מרעב בבנגלור, הודו, בשנות ה-70 של המאה ה-19.
רָעָב הוא מחסור חמור בצריכת האנרגיה הקלורית, מתחת לרמה הדרושה לשמירה על חיי האורגניזם. זוהי הצורה הקיצונית ביותר של תת-תזונה. בבני אדם,י.
תחושת הרעב

כמו כל מכונה זקוק גם הגוף לאנרגיה על מנת לפעול. הגוף מפיק אנרגיה באמצעות שריפת חומרים המופקים ממזון והפקת אנרגיה מתוכם (בממוצע צורך אדם כ-1200 קלוריות ביממה). האנרגיה נוצרת מחימצון פחמימות, שומנים וחלבונים, בשרשרת של פירוק ביוכימי. גם במצב של איזון אנרגטי, תחושה של מורגשת גם בהזדקקות למוצרי מזון שאינם משביעים, כמו ממתיקים מלאכותיים. נראה שטעם המתיקות קושר באדם, על ידי התהליך האבולוציוני, למזון עשיר בפחמימות, ועל כן הוא מהווה מושא תשוקה, גם כאשר לאמיתו של דבר ערכו התזונתי דל. מצד שני, המידה שבה ערב המזון לחיך היא כשלעצמה פונקציה של מידת הרעב.
בתחושת הרעב יש מוטיבים נלמדים. חיה שהורגלה להאכלה שאינה משביעה דייה, נוטה לאכילה מרובה גם כאשר דרך האכלתה השתנתה. היא תלמד להתאים את עצמה למצב התזונתי החדש באופן איטי. עם זאת, לא אצל כל החיות שולטת תחושת הרעב על האכילה. דגי זהב וכלבים עשויים לאכול יותר מכפי הרצוי להם, בעוד שחתולים בדרך כלל אוכלים במידה הדרושה להם. הוכחה אחרת למוטיב הלמידה היא סלידה המתפתחת ממאכלים שאכילתם גורמת לתוצאות לוואי בלתי נעימות, אך אינם בלתי-טעימים כשלעצמם, תופעה המכונה "סלידת טעם".
רעב כתגובה מותנית: תגובה רפלקסיבית היא תגובה אוטומטית נרכשת. תגובה זאת הודגמה בניסוי בכלבים שזיכה בפרס נובל ( 1904) את המדען הרוסי איוואן פבלוב. הכלב שהורגל לשמוע פעמון לפני שהוגש מזון, החל להפריש רוק לשמע פעמון ללא קשר למזון. גם באדם תחושת רעב מוגברת לנוכחות ריח או תמונה של מזון אהוב, מאידך ריח או מראה לא מושך גורם לתחושת דחיה מלווה בתחושת שובע ואף בחילה ממזון.
באדם הסימנים הראשונים לרעב- חוסר מזון במעי-הם כאב וכיווצים קיבתיים, גירוי שעובר דרך העצב התועה ( ואגוס) להיפותלמוס.
הפיזיולוגיה של הרעב

השליטה בתחושת הרעב מבוקרת במערכת הורמונלית ומערכת עצבית, כאשר השילוב ביניהם מאותת למח בכל רגע ובכל מצב על תחושת שובע או רעב. רעב מתחיל בצורך לבצע פעולה- להשיג מזון. טורפים מתחילים במסע צייד כאשר לחץ הרעב מגביר את הערנות והנכונות לפעולה. מצב שובע מביא בדרך כלל לתחושת מנוחה.
הפיזיולוגיה של הרעב > בקרה הורמונלית של השובע והרעב

הבקרה ההורמונלית היא מערכת כוללת מספר הורמונים המופרשים מאזורים שונים בגוף ומבוקרים על-ידי ההיפותלמוס. הבקרה נעשית על ידי מערכת של משוב- הפרשת ההורמונים כתגובה לקולטנים המבקרים את הפעילות התקינה של מערכת העיכול. בנוסף להורמונים ישנה בקרה עצבית ותאית המנטרת את מצב האנרגיה הזמינה. ארבעת ההורמונים העיקריים הם:
לפטין (LEPTIN) – הורמון המופרש מתאי שומן וגורם לתחושת שובע. מדכא את התיאבון ומגביר את קצב צריכת האנרגיה בתאים.
גרלין (GHERLIN) – הורמון המופרש מהקיבה וגורם לתחושת רעב. רמת ההורמון גבוהה כשהקיבה ריקה, ויורדת כשהיא מלאה. מתברר שרמת האסטרוגן מקטינה את הפרשת הגרלין, וחשיפה לשמש מגדילה אותה ולכן רמת הגרלין גבוהה יותר בגברים מאשר בנשים.
GLP-1 – הוא הורמון פפטידי (Glucagon-like peptide-1) השייך למשפחת האינקרטינים, ביחד עם GIP המופרשים מרירית המעי וגורמים להפרשת אינסולין, עיכוב בהפרשת גלוקגון והאטה בהתרוקנות הקיבה. השפעות אלו תורמות להורדת רמות הסוכר ברקמות וירידה בתחושת הרעב ובכך מתאימות לטיפול בסוכרת.
כולציסטוקינין (CCK): הורמון המופרש מהמעי הדק בתגובה לנוכחות שומנים וחלבונים, מעכב את התיאבון ומגביר את תחושת השובע.
אינסולין- הורמון המופרש מהלבלב ומגביר את חדירות התאים לגלוקוז ולאגירת הגליקוגן בכבד.
שילוב ההורמונים האלה מאפשרים שליטה על איזון בין צריכת האנרגיה, מצב מערכת העיכול ותחושת הרעב והשובע.
שליטת המערכת העצבית על הרעב והשובע > קולטנים במערכת העיכול

קולטנים המגיבים ללחץ, או לנפח נמצאים לאורך מערכת העיכול: לחץ שרירי הקיבה והתנועה הפריסטלטית של המעי. תחושת הרעב מתחילה באיתות של קולטנים אלה על מחסור במזון בכל שלבי העיכול
Migrating Motor Complex (MMC): מערכת עצבית סנסורית המרשתת את הקיבה והמעי, ומפקחת על התנועה הפריסטלטית. ככל שמתקדם מחסור במזון נעשית התנועה עוויתית ומכאיבה. ההורמון מוטילין ( Motilin), משתתף בתהליך הבקרה על קצב התנועות והתיאום בין חלקי המעי. תחושת הכאב ועוויתות של הקיבה והמעי הם סימן ראשון למחסור במזון עקב ריקון מערכת העיכול. בשלב רעב מתמשך ( שלב III) ההתכווצויות הן כל 5-10 דקות.
שליטת המערכת העצבית על הרעב והשובע > מרכז השליטה על הרעב בהיפותלמוס שבמח

תחושת רעב קשורה למערכת העצבים הפאראסימפתטית שהיא חלק ממערכת העצבים האוטונומית. המערכת הפאראסימפתטית מבצעת תפקידים המשמרים ומגנים על משאבי הגוף, גם בעזרת ההיפותלמוס שאזורים בו מווסתים את הרעב. בתוך ההיפותלמוס, ישנם גרעינים (קבוצות של תאי עצב) ספציפיים שמהווים מרכזי בוויסות הרעב והשובע: פגיעה בו תביא לדחייתו של מזון, כמעט עד לגוויעה ברעב. פגיעה באזורים אחרים בסביבה ההיפותלמית תביא לאכילה מופרזת..
הגרעין הארקואטי (Arcuate nucleus): גרעין זה הוא "מרכז הבקרה" העיקרי. הוא קולט אותות הורמונליים ונוירוטרנסמיטרים שונים הקשורים לרעב ושובע, כמו לפטין וגרלין ומעביר את המידע הלאה.
הגרעין הפארא-וונטריקולרי (Paraventricular nucleus): גרעין זה מקבל מידע מהגרעין הארקואטי ומשפיע על תחושת השובע.
הגרעין הלטרלי בהיפותלמוס (Lateral hypothalamic area): גרעין זה מעורב ביצירת תחושת הרעב.
מנגנון הרעב והשובע מורכב וכולל רשת של נוירונים וכימיקלים שונים. ההיפותלמוס פועל בשיתוף פעולה עם אזורים אחרים במוח ועם מערכות גוף נוספות כדי לווסת את צריכת המזון.
השפעת הרעב על הגוף

גוף האדם צורך בממוצע 2100 קילו-קלוריות ביממה. אנרגיה זאת מופקת מחימצון תרכובות פחממניות, כאשר ה" דלק" של התאים הוא גלוקוז- שנאגר בכבד כגליקוגן ומשתחרר מהכבד לדם ומשם לתאים. במחסור בגלוקוז עוברת המערכת לניצול שומנים שנאגרים בתאי שומן, השומנים עוברים פירוק לחומצות שומניות שבתהליך הגליקוליזה מחליפות את הגלוקוז. במחסור בשומן מתחיל הגוף לפרק גם חלבונים. התפתחות הרעב בכל שלביו נחקר בעיקר במצב של אנורקסיה נרבוזה- מצב פסיכוטי שבו האדם מפסיק לאכול לחלוטין:
מגדירים ארבעה שלבים של השפעת רעב על המערכת הפיזיולוגית כולה:
השפעת הרעב על הגוף > שלבים בהתפתחות רעב אקוטי

שלב ראשון:( צום של 24 שעות)- כאשר מאגר המזון שבמעי והגליקוגן שבכבד מספקים לגוף את הדרישה, אבל יש עליה ברמות ההורמונים הגורמים לתחושת רעב וכן לתחושה המעוברת מעצבי המעי. מחקר הראה שבשלב זה יש עליה בפעילות, ערנות ואף תוקפנות כצורך לפעולה להשגת מזון
שלב שני: (2-10 )ימים מתחיל תהליך של קטוזיס: מאגר הגליקוגן בכבד נגמר, מעבר לשימוש במאגר גליקוגן בשריר, בצב זה מתחיל גם פירוק שומן מתאי השומן לחומצות שומניות וגליצרול. חימצון החומצות השומניות נעשה בשלב אנאירובי ולא באמצעות המיטוכונדריה, הגופיף שבתא המספק אנרגיה מגלוקוז. שלב זה יכול להמשך עד שמתכלה מאגר השומנים הזמין.
שלב שלישי: ( 10-30 ימים): מצב של קטבוליזם- שבו המערכת מקריבה חלבונים מהשרירים והדם כדי לייצר אנרגיה. מצב זה מאופיין בירידה בכמות החלבון בדם, ועליה בכמות האוריאה ותרכובות חנקן המופרשות בשתן. בשלב זה נגרם כבר נזק לרקמות, לכליות ולשריר הגוף. במצב זה גם נצפית אפטיה וחולשה. מצב זב יכול להמשך עד לירידה של מעל 50% במשקל.
שלב רביעי: כשל מערכתי: פגיעה במעי, בעיקר במעי הדק, ולכן ייגרם מצב אל- חזור מכיוון שהמעי לא יוכל לתפקד. כשל לבבי- כתוצאה מפגיעה בשריר הלב פגיעה במערכת החיסונית כתוצאה מירידה בכמות הלימפוציטים.
בסוף השלב הרביעי קשה מאד להחזיר את המצב לקליטת מזון ופעילות ולכן הוא סופני.
הרפואה והרעב > הרעבה עצמית

מצבים קיצוניים של רגשות ומשברים נפשיים עשויים לגרום לתגובה של הפסקת אכילה או אכילה לא מווסתת, שתוצאתם הרעבה:
אנורקסיה נברוזה: אנורקסיה היא הפסקת אכילה רצונית, שסיבותיה משבר נפשי או תגובה לסביבה, מאופיינת גם בריכוז מאמץ והתנהגות המקשה עלה טיפול וההחלמה. אנורקסיה מקיימת את כל ארבעת השלבים של רעב ועשיה לגרום למוות. הטיפול במחלה זו מחייב התערבות פסיכיאטרית ואשפוז לצורך הזנה.
בולימיה נברוזה: בולימיה היא מצב של אכילה מתמשכת ולא ניתנת לשליטה- בשלב ראשון להשמנה ובהמשך היא גורמת להקאות ולכן לסימפטומים של רעב. כמו באנורקסיה, הטיפול העיקרי הוא פסיכיאטרי, כדי להגיע לשורשי המחלה ולהביא את החולה לרצון לריפוי.
חוסר תיאבון קיצוני: הרעבה עצמית המתבטאת בחוסר תיאבון מוחלט בעקבות משבר נפשי קשה, כאב עז ומתמשך או חוסר רצון להמשיך לחיות הנגרם בעקבות מחלות אחרות, זקנה או פגיעה במערכת העיכול עשויה לגרום לכל התופעות של רעב, עד פגיעה בחיים.
טיפול רפואי לרעב: מצב של רעב עד דרגה 3 ניתן לריפוי בטיפול תומך, דיאטות מתאימות, לעיתים הוספת אלקטרוליטים, סוכרים וחלבונים בהזרקה והשגחה. רעב בשלב 4 הוא אתגר מסובך מכיוון שחלק מהמערכת הפנימית כבר נפגע וקשה לתקנו, כמו שריר הלב, מערכת העיכול ופגיעה במערכת העצבים המרכזית ולכן מחייב טיפול ממושך של הצלת חיים.
הרפואה והרעב > מחלות שגורמות לתחושת רעב

סוכרת ( פוליפגיה): אחת התצורות של סוכרת היא תחושת רעב- בגלל מחסור באנרגיה בתאים, עקב מחסור באינסולין.
יתר פעילות של בלוטת התריס: תירוקסין הוא הורמון המופרש מבלוטת התריס וגורם לעליה במטבוליזם בתאים- ולכן צריכת אנרגיה גבוהה- התוצאה היא שחרור הורמוני הרעב ואכילה מעבר לנדרש.
היפוגליקמיה ( ירידה ברמת הסוכר בדם) בדומה להשפעת הסוכרת התוצאה היא הפרשת הורמוני הרעב ואכילה מופרזת.
מתח נפשי ונדודי שינה: תחושת רעב מדומה כאשר מתח ונדודי שינה גורמים ל"נישנוש" ( טעימה חוזרת) ואפילו "זלילה" - של מזון, בעיקר מתוק ועתיר סוכרים.
הרעב באבולוציה האנושית

ההסתגלות לשינויי האקלים והתחרות על מקורות המזון היוו את הגורם העיקרי להתאמת אורח החיים, האנטומיה והאינטליגנציה האנושיים. מעבר למזון מגוון- אומניבורי, המבוסס על צייד וליקוט מזון, תוך התאמת השלד ומערכת העיכול, כאשר תגובה לרעב הוא הטריגר העיקרי להצלחת המין. פיתוח כלים מתקופת האבן הקדומה (פלאוליתית, לפני כ-3 מיליון עד כ־25 אלף שנים) כאשר הומנינים חיו כנוודים וניזונו מצייד וליקוט פירות, ותקופת האבן החדשה (ניאוליטית, עד כ 8000 שנה), כאשר שינויי אקלים קיצוניים חייבו מעבר לביות חיות, חקלאות מתוכננת והקמת קהילות מאורגנות. כל אלה הם תגובה למחסור במזון שחייב שינוי מהיר באורחות החיים.
הרעב והתרבות האנושית > השפעה תרבותית

הרעב השפיע עמוקות על תרבויות רבות, ובא לידי ביטוי בספרות, אמנות ומסורות, והפך לחלק מהזיכרון הקולקטיבי של עמים רבים.
האירועים הללו ממחישים כיצד מחסור במזון היה לא רק אסון הומניטרי, אלא גם כוח מעצב בפוליטיקה, בהתפתחות טכנולוגית, בהגירה ובמבנים חברתיים לאורך ההיסטוריה האנושית.
מהפכות וזעזועים חברתיים הרעב היה גורם מרכזי במהפכה הצרפתית (1789), כאשר מחירי הלחם הגבוהים הובילו למחאות המוניות. גם במהפכה הרוסית (1917) מחסור במזון היה גורם משמעותי.
התפתחות טכנולוגית וחקלאית תקופות של רעב דחפו לפיתוחים טכנולוגיים בחקלאות, אגירה בשנים של של שפע ותכנון צריכה כולל המהפכה החקלאית, המהפכה הירוקה בשנות ה-60 ופיתוחי זנים עמידים יותר.
תבניות התיישבות ויישוב מחדש רעב הוביל להגירות המוניות ושינה את המפה הדמוגרפית העולמית במהלך ההיסטוריה האנושית גרם הרעב לגלים של הגירה, למלחמות שנבעו מרעב וגם גרמו לרעב והרס במזרח התיכון העתיק והיו גורם חשוב בהתפשטות דתות ותרבויות.
מדיניות סחר וביטחון מזון התפתחות מדיניות מזון לאומית ובינלאומית, כולל מאגרי חירום ומנגנוני סיוע, היא תוצאה ישירה של אירועי רעב היסטוריים.
אירועי רעב המוניים בהיסטוריה המודרנית

הרעב הגדול באירלנד (1845-1852) הרעב שנגרם ממחלת הכימשון בתפוחי האדמה הוביל למותם של כמיליון איש ולהגירת מיליון נוספים. השפעתו ניכרת עד היום בדמוגרפיה האירית ובפזורה האירית בארצות הברית.
הרעב בהודו הבריטית (1876-1878, 1896-1897) אירועי רעב אלה במהלך השלטון הבריטי גרמו למותם של מיליוני אנשים וחיזקו את תנועת העצמאות ההודית.
רעב בסין (1958-1962) במסגרת "הקפיצה הגדולה קדימה" של מאו-צה-טונג, מתו כ-15-45 מיליון אנשים. אירוע זה הוביל לשינוי במדיניות הכלכלית של סין.
הרעב באוקראינה - הולודומור (1932-1933) רעב מתוכנן תחת השלטון הקומוניסטי של סטלין שגרם למותם של מיליוני אוקראינים, היה חלק ממדיניות הקולקטיביזציה הסובייטית והשפיע עמוקות על היחסים בין אוקראינה לרוסיה.
הרעב באתיופיה (1983-1985) גרם למותם של כמיליון בני אדם והוביל למבצעי סיוע בינלאומיים מאסיביים ולשינויים פוליטיים.
הרעבה במלחמות ,כיבוש עיר החלה במצור שנועד להכניע את התושבים לאחר רעב שנמשך חודשים ואף שנים.
הרעב במיתולוגיה

במיתולוגיה ההלניסטית-רומית, הרעב הוא ישות אלוהית נקבית. תיאורה של לימוס (Limos, תורגמה לעברית ’כּפן'), אלת הרעב, מובא אצל אובידיוס בתוך סיפור שבו קרס (דמטר), אלוהות הצמיחה והשגשוג החקלאי, מבקשת לנקום באריסיכתון, שכרת אלון המקודש לה, ומבקשת לצורך כך את עזרתה של לימוס. אל לימוס נשלחת שליחה, שכן הגורל אוסר על מפגש בין שתי האלות המנוגדות בכוחן, קרס ולימוס. אובידיוס המשורר הרומי, מלמד שקרס לא יכלה להיפגש עם לימוס בגזירת הגורל.
אלוהות הרעב נמצאת בקצה תרקיה, בארץ שאובידיוס מתאר כך:
”ארץ קרה וצנה שוכנת הרחק בקצה תרקיה, ארץ מדבר וציה עצובה היא, לא עץ ולא בּר בה, גר בה הקר המקפיא, שוכן חורון שם ופחד, עם אלהות הכפן הרזה.”
תיאורה של אלת הרעב הוא:
שם, על אדמת אבנים אלת הרעב מלחכת עשב יבש בשנה, בצפרן חדה תתלשנו. שערותיה פרועות, עיניה שקעו וחורה היא, פיה אפר ובלה – גרונה נחר ונגוע, דק ושקוף עורה – תראה בעדו את מעיה, העצמות מזדקרות כמוטות – ודומה היא לשלד: אין לה כרס – רק מקום לכרס, ושדיה השנים צמד שקים התלויים על עמוד השדרה: לא בשר בם. רגל דקה ורזה הבליטה את נפח ברכיה אף קרסליה פשו פי שבעה בעיני כל רואיה.
למרות איבתה הטבעית לקרס, ממלאת אלוהות הרעב את שליחותה של קרס ויוצקת לתוך גופו של אריסיכתון תחושת רעב בלתי פוסקת, שכל המזון שבעולם לא יוכל להשביעה. הרעב מעביר את אריסיכתון על דעתו והוא אוכל בסופו של דבר את עצמו.
תפיסת הרעב בדתות המונותאיסטיות

הדתות המונותיאיסטיות - יהדות, נצרות ואסלאם - מתייחסות לרעב באופן מורכב, תוך שילוב בין היבטים רוחניים, חברתיים ומוסריים.
תפיסת הרעב בדתות המונותאיסטיות > היבטים משותפים

רעב הוא עונש המוטל על הקהילה כולה, כתגובה לחטאים, שהם מעשים הנוגדים את מצוות האל.
תפיסת הרעב בדתות המונותאיסטיות > היבטים משותפים > אחריות חברתית

שלוש הדתות מדגישות את החובה לעזור לנזקקים, כולל רעבים. מצוות הצדקה והעזרה ההדדית הן מרכזיות בכולן. תפיסה זו נובעת מהאמונה באל אחד, היוצר את כל בני האדם כשווים, ומהחובה המוסרית לדאוג לחלשים.
תפיסת הרעב בדתות המונותאיסטיות > היבטים משותפים > היבטים רוחניים

הרעב נתפס לעיתים כאתגר רוחני, כניסיון או כעונש אלוהי.
במקביל, הוא יכול להוות הזדמנות לתפילה, לחיזוק האמונה ולחיפוש משמעות.
תפיסת הרעב בדתות המונותאיסטיות > היבטים משותפים > צום ותענית

צומות ותעניות נהוגים בכולן, כביטוי לחרטה, התקרבות לאל, הזדהות עם סבלם של אחרים וחיזוק השליטה העצמית. בנוסף, הצום מאפשר לחוות רעב באופן מבוקר, ובכך לעורר אמפתיה כלפי רעבים. תענית כוללת צום שמשמעו עינוי הנפש כדרך להתקרבות רוחנית לאל.
ביהדות- התנך מציג רעב כעונש אבל גם כהיזדמנות, מכיוון שבתקופה המקראית היו מקרי הרעב רבים, יש תיאורים רבים של רעב. סיפורים רבים בתנ"ך מתארים רעב שפקד את ארץ כנען, ואילץ את האבות לרדת למצרים.
דוגמאות: רעב בימי אברהם (בראשית י"ב, י'). רעב בימי יצחק (בראשית כ"ו, א'). רעב בימי יוסף (בראשית מ"א). רעב בימי השופטים (רות א', א'). רעב בימי דוד (שמואל ב' כ"א, א'). בחלק ממקרי הרעב לא מוזכר חטא שגרם לעונש, אלא כעובדה היסטורית .
בנצרות,- רעב הוא אחד מארבעת פרשי האפוקליפסה, אשר על פי חזון יוחנן יופיעו באחרית הימים. רעב מתואר בחזון יוחנן כך:
(5) וּכְפִתְחוֹ אֶת־הַחוֹתָם הַשְּׁלִישִׁי וָאֶשְׁמַע אֶת־הַחַיָּה הַשְּׁלִישִׁית אֹמֶרֶת בֹּא וּרְאֵה וָאַבִּיט וְהִנֵּה סוּס שָׁחֹר וּבְיַד רֹכְבוֹ מֹאזְנָיִם;

(6) וָאֶשְׁמַע קוֹל מִתּוֹךְ אַרְבַּע הַחַיּוֹת אֹמֵר קַב חִטִּים בְּדִינָר וּשְׁלֹשָׁה קַבִּים שְׂעֹרִים בְּדִינָר וְאֶת־הַשֶּׁמֶן וְהַיַּיִן אַל־תַּשְׁחֵת;
בפסוק חמש מתואר רעב כפרש הרוכב על סוס שחור ואוחז בידו מאזניים. בפסוק שש שומע יוחנן קול בוקע מתוך הפרשים שקורא להעלות את מחירי המזון.
באסלאם: בדומה ליהדות, התענית היא כלי לטיהור הגוף והנפש והתקרבות לקודש. צום הרמדאן נועד לחיזוק האמונה, להזדהות עם רעבים ולטיהור רוחני.
ראו גם

צמא
השמנה
דיאטה
אנורקסיה
בולימיה
רעב המוני
מדד הרעב העולמי
צום
שביתת רעב
שובע
מחקר הרעב בגטו ורשה
בצורת
תסמונת פראדר וילי
תאוריית הצרכים
הערות שוליים

1 2 3  {{{מחבר}}}, Starvation, Wikipedia, 2025-03-07
↑  מהו ניסוי ההתניה הקלאסית של פבלוב?, באתר eureka.org.il
1 2  Lateral Hypothalamus - an overview | ScienceDirect Topics, www.sciencedirect.com
1 2  Tim Hollstein, Alessio Basolo, Yigit Unlu, Takafumi Ando, Mary Walter, Jonathan Krakoff, Paolo Piaggi, Effects of Short-term Fasting on Ghrelin/GH/IGF-1 Axis in Healthy Humans: The Role of Ghrelin in the Thrifty Phenotype, The Journal of Clinical Endocrinology & Metabolism 107, 2022-09-01, עמ' e3769–e3780 doi: 10.1210/clinem/dgac353
↑  Ghrelin Hormone: Function and Definition, Cleveland Clinic (באנגלית)
1 2  Joseph Proietto, Chemical messengers: how hormones make us feel hungry and full, The Conversation, ‏2015-09-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  Takio Kitazawa, Hiroyuki Kaiya, Motilin Comparative Study: Structure, Distribution, Receptors, and Gastrointestinal Motility, Frontiers in Endocrinology 12, 2021-08-23 doi: 10.3389/fendo.2021.700884
↑  Edited by Leanne Stevens, Hunger and Eating, 2020-09-01
↑  Lateral Hypothalamus - an overview | ScienceDirect Topics, www.sciencedirect.com
↑  Psychology, Emotion and Motivation, Hunger and Eating, OpenEd CUNY (באנגלית)
↑  Matthew L. Steinhauser, Benjamin A. Olenchock, John O’Keefe, Mingyue Lun, Kerry A. Pierce, Hang Lee, Lorena Pantano, Anne Klibanski, Gerald I. Shulman, Clary B. Clish, Pouneh K. Fazeli, The circulating metabolome of human starvation, JCI Insight 3, 2018-08-23 doi: 10.1172/jci.insight.121434
↑  Thomas C. Weiss, What Happens When We Starve? Phases of Starvation | DW, www.disabled-world.com, ‏2016-02-01 (באנגלית אמריקאית)
1 2  G. F. Cahill, Starvation in man, The New England Journal of Medicine 282, 1970-03-19, עמ' 668–675 doi: 10.1056/NEJM197003192821209
↑  רותי פרגר מאור, הרעבה עצמית: גורמים, תסמינים, שיטות טיפול ודרכי התמודדות | מכון דרור, באתר מכון דרור - פסיכולוגיה וחינוך, ‏2020-07-01
↑  מאמרים בתחום תזונה נכונה | Infomed, באתר Infomed
↑  Gareth J. Sanger, Per M. Hellström, Erik Näslund, The hungry stomach: physiology, disease, and drug development opportunities, Frontiers in Pharmacology 1, 2010, עמ' 145 doi: 10.3389/fphar.2010.00145
1 2  בראשית מ"א: ל"ג- ל"ח
↑  מלכים ב'. י'ז, ד'-ו'
↑  מלכים ב': כ"ה. א'-ד'
↑  ע.המילטון, מיתולוגיה, מסדה, 1982, עמ' 242-243
↑  יחזקאל פרק לו' פסוק כט'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531550305171  GND: 4142817-1  LCCN: sh85063084  NKC: ph120741
ריצ'רד פרל

| --- | --- |

ציור פורטרט של ריצ'רד פרל
 לידה:  16 בספטמבר 1941 (בן 83) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר לכלכלה של לונדון, University of Southern California School of International Relations, אוניברסיטת דרום קליפורניה, אוניברסיטת פרינסטון, בית הספר התיכון הוליווד 
 שפות היצירה:  אנגלית אמריקאית, אנגלית 
 
ריצ'רד פרל (באנגלית: Richard Norman Perle, נולד ב-16 בספטמבר 1941) הוא סופר, עיתונאי, פובליציסט, חוקר, ופוליטיקאי יהודי אמריקאי, מראשי הנאו-קונסרבטיבים בארצות הברית. כיהן כעוזר הראשון לשר ההגנה בתקופת נשיאותו של רונלד רייגן וכיו"ר מועצת ההגנה האמריקאית בתקופת נשיאותו של ג'ורג' ווקר בוש). מתואר על ידי מתנגדיו כ"נסיך האופל" ונחשב על ידם לאחד התאורטיקנים החשובים ביותר של המדיניות האמריקאית הפרו ישראלית והאנטי ערבית לדעתם, בתקופתו של בוש. ממנהיגי הרוב הנאו-קונסרבטיבי האמריקאי שקרא לכיבוש עיראק. מראשי התומכים בארצות הברית כיום, בפעולה צבאית אמריקאית כנגד איראן.
ביוגרפיה

פרל נולד ב-1941 בניו יורק, לזוג יהודי, ג'ק ומרתה פרל. המשפחה עברה ללוס אנג'לס בעודו צעיר וכאן הוא גדל ולמד. סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ב-1964, באוניברסיטת דרום קליפורניה ולאחר מכן תואר שני במדע המדינה, ב-1967, באוניברסיטת פרינסטון. ב-1969 עבר לוושינגטון ושימש במשך כאחת עשרה שנים, עד 1980, כעוזרו של הסנאטור הדמוקרטי הנרי "סקופ" ג'קסון. בתפקידו זה היה בין השאר אחד ממנסחיו העיקריים של תיקון ג'קסון-ואניק למען חופש ההגירה של היהודים מברית המועצות.
בתקופה זו (1977) נישא פרל ללסלי ג'ואן לבית באר. לזוג יש ילד אחד - ג'ונתן.
לקראת סוף שנות השבעים היה פרל מראשי המתנגדים בתוך המפלגה הדמוקרטית, למדיניות הוויתורים של הנשיא הדמוקרטי דאז ג'ימי קרטר, בכל הנוגע להסכמי הגבלת הנשק הגרעיני עם ברית המועצות. הוא סבר שעל ארצות הברית להיות נוקשה הרבה יותר מכפי שסברו אנשי הנשיא והתנגד למשל להסכמתו של קרטר להפסיק את פיתוח טילי השיוט הגרעיניים. מייחסים לפרל חלק גדול מהצלחת הניצים דאז, בארצות הברית, לעכב את אישורו בסנאט של הסכם סאל"ט-2, שנחתם בין קרטר לברז'נייב ביוני 1979. חצי שנה אחר כך פלשה ברית המועצות לאפגניסטן וכתוצאה מכך ירד אישורו של ההסכם, לחלוטין מעל הפרק.
בממשלי רייגן, ובוש (הבן)

ב-1981, עם בחירתו של רונלד רייגן לנשיאות ארצות הברית, מונה פרל לעוזרו הראשון של שר ההגנה דאז קספר ויינברגר. הוא כיהן בתפקיד זה במשך שתי תקופות כהונתו של רייגן, עד כשנה לפני תום הקדנציה השנייה - סוף 1987, עת מונה כחבר במועצת ההגנה שליד משרד ההגנה האמריקאי. במהלך כהונתו כעוזר שר ההגנה הוא היה מראשי התומכים ביוזמת ההגנה האסטרטגית (SDI) המכונה "מלחמת הכוכבים", שמייחסים לה תרומה חשובה לניצחונה של ארצות הברית על ברית המועצות במלחמה הקרה.
ב-1992 הפיק פרל סרט דוקומנטרי בשם The Gulf Crisis: The Road to War, אשר הוקרן ברשת הטלוויזיה הציבורית האמריקאית PBS. באותה שנה גם יצא לאור רומן פוליטי שהוא כתב, בשם Hard Line.
ב-1997 ייסד פרל יחד עם ויליאם קריסטול ורוברט קגן את "הפרויקט למען המאה האמריקאית החדשה" - (Project for a New American Century (PNAC, צוות חשיבה נאו-קונסרבטיבי. ה-PNAC הסתבר בשנים שלאחר מכן כרב השפעה ביותר. בין השאר מייחסים לפעילויותיו חלק מהתרומה לכניסת ארצות הברית למלחמה בעיראק של סדאם חוסיין, במרץ 2003. רבים טוענים שמכתב גלוי שנשלח מפרויקט זה ב-26 בינואר 1998 לנשיא ביל קלינטון, בחתימת חלק גדול מראשי הנאו-קונסרבטיבים וקרא לנשיא להפיל את סדאם חוסיין מהשלטון בעיראק, השפיע על הנשיא שלאחריו ג'ורג' בוש (הבן), לעשות בדיוק את הפעולה הזו. באותה עת, רבים מהחתומים על המכתב כבר כיהנו במישרות שונות בממשל בוש וכך השפיעו על ההחלטה. בנוסף לפרל עצמו ולקריסטול וקגן חתומים על המכתב ריצ'רד ארמיטאג', לימים סגן שר החוץ אצל בוש (הבן), דונלד ראמספלד שר ההגנה שלו, פול וולפוביץ סגן שר ההגנה, רוברט זליק נציג הסחר האמריקאי בממשל בוש הבן ואחר כך סגן שר החוץ, ג'ון בולטון, שהפך, אמנם רק שנתיים אחרי הפלישה לעיראק, לשגריר ארצות הברית באו"ם, פאולה דובריאנסקי סגנית שר החוץ, אליוט אברמס ועוד רבים מהנאו-קונסרבטיבים ששימשו לאחר מכן כאמור בתפקידים מגוונים בממשל בוש (הבן). יחד עם אנשי ממשל בוש לעתיד הללו, חתמו על המכתב גם נאו-קונסרבטיבים ידועים אחרים, ובהם פרנסיס פוקויאמה, ג'יימס וולסי, ויליאם בנט ועוד.
עם בחירתו של ג'ורג' בוש (הבן) לנשיאות ארצות הברית ב-2001 הוא מינה את פרל, חבר מועצת ההגנה המייעצת לשר ההגנה האמריקאי, מאז 1987, ליו"ר המועצה. פרל כיהן בתפקיד זה כשנתיים, והמשיך עוד שנה אחת לאחר מכן, כאחד החברים במועצה, עד התפטרותו בפברואר 2004, לאחר 17 שנים של חברות במוסד זה.
השפעתו כיום

ב-2005 היה פרל אחד המשתתפים העיקריים בסרט הדוקומנטרי Why We Fight, לצידם של ויליאם קריסטול, דן ראת'ר, גור וידאל וג'ון מקיין. שנתיים אחר כך הוא הופיע בסרט הדוקומנטרי The Case for War: In Defense of Freedom, כקריין הסרט, שהוקרן ברשת הטלוויזיה הציבורית PBS.
פרל מכהן כיום במועצות מנהלים אחדות של גופים עסקיים שונים, כמו גם במכוני וצוותי חשיבה נאו-קונסרבטיביים ועסוק בכתיבה ענפה, הן של מאמרים לעיתונות והן בכתיבת ספריו. בין שאר הגופים בהם הוא מכהן כיום כחבר דירקטוריון או חבר מרכזי ניתן למצוא את ה-AEI, אגודת הנרי ג'קסון הבריטית, מכון הדסון, המכון היהודי לענייני ביטחון לאומי (JINSA), ועוד. השפעתו בקרב החוגים השמרנים והניציים בארצות הברית ובעולם, רבה מאוד, עד היום.
יחסו לישראל

פרל הוא ממנהיגי תומכי ישראל בארצות הברית. כבר ב-1970, בראשית דרכו בוושינגטון הוא נתפש באמצעות האזנת סתר פדרלית, משוחח עם איש השגרירות הישראלית על נושאים שונים שנחשבו בחלקם סודיים. ב-1983, בעודו העוזר הראשון לשר ההגנה האמריקאי, הוא קיבל משכורת מחברה ישראלית לייצור נשק, תמורת פעילות שתדלנות עבורה בארצות הברית. בין שאר הגופים בהם הוא כיהן או מכהן כיום בדירקטוריון, ניתן למצוא גם את מועצת מנהלי העיתון הישראלי ג'רוזלם פוסט, שם הוא היה יו"ר משותף של מועצת המנהלים, מכון וושינגטון למדיניות במזרח התיכון (WINEP) הפרו ישראלי, ועוד.
פרל נחשב כיום לאחד מראשי התומכים בארצות הברית, בתקיפת מתקני הגרעין האיראנים, בין בשיתופה של ישראל ובין על ידי האמריקאים לבדם. בראיון שנערך עמו ב-2011 הוא אמר: "האיראנים הורגים אמריקאים בכל הזדמנות, במקומות בהם אנו נלחמים כיום. הם תומכים בטרור ברחבי העולם ומנסים לפתח נשק גרעיני. אני חושב שהנשיא ברק אובמה טועה באמונתו שהוא יכול, האמצעות דיבורים בלבד, לגרום להם לנטוש את תוכניתם הגרעינית. זה מה שהוא מנסה לעשות מאז שנבחר, וגם הממשלים הקודמים ניסו זאת. אבל הדיבורים לבדם לא יצליחו לעשות את המלאכה".
ספריו

An End to Evil: How to Win the War on Terror (with David Frum), Random House (2003), ISBN 1-4000-6194-6
Hard Line (1992) (ISBN 0-394-56552-5)
Reshaping Western Security (ed.) (1991) (ISBN 0-8447-3790-9)
ספריו בעברית

הקץ לרשע, כך תנצח ארצות הברית במלחמה נגד הטירור, ריצ'רד פרל ודייוויד פרום, הוצאת מעריב
ראו גם

דאגלס פיית'
פרנק גפני
הערות שוליים

↑  על ריצ'רד פרל, באתר NNDB
↑  newsmax,‏ 18 בפברואר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311102905171  PLWABN: 9810699819005606  BnF: cb12388337q (data)  CANTIC: a11184383  GND: 134276949  ISNI: 0000 0001 0873 6432  LCCN: n81124290  NKC: osd20221160527  NTA: 11958994X  SNAC: w61g376p  SUDOC: 082978700  VIAF: 16100443   WorldCat (עם VIAF): 16100443