stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטפן סופיאנסקי
ביוגרפיה > אירועים השנויים במחלוקת

ב-1996 חנכה הקרן הקיימת את יער בולגריה הממוקם סמוך ליער חרובית ובו הוצבה אנדרטה לכבודו של בוריס השלישי, מלך בולגריה ואשתו יואנה על פועלם להצלת יהודי בולגריה. הנושא עורר מחלוקת קשה בין משפחות הנספים בשואה מקרב יהודי תראקיה ומקדוניה לבין חלק מיוצאי "בולגריה הישנה". הוקמה ועדה בראשות השופט משה בייסקי אשר המליצה להסיר את האנדרטה. האנדרטה הוסרה ובמקומה הוקם גלעד לזכר 11,343 יהודי תראקיה ומקדוניה שהובלו למחנות ההשמדה ולכבוד העם הבולגרי. גם החלטה זו עוררה מחלוקת קשה, זכתה להדים נרחבים בתקשורת הבולגרית וסופיאנסקי ראש העירייה דאז, הציב בסופיה לאות מחאה העתק של האנדרטה שהוסרה מיער בולגריה ובה הכיתוב בעברית להנצחת המלך ואשתו.
במהלך כהונתו כראש עיריית סופיה, הועלו טענות רבות כנגד סופיאנסקי על שחיתות כלכלית והוא אף הושעה מתפקידו בשלב מסוים. ב-2006, 2007 ו-2008 הועמד סופיאנסקי לדין בגין שלוש פרשיות שעסקו באי סדרים כלכליים, קבלת שוחד והטיית מכרזים, אך בכולן זיכה אותו בית המשפט מכל אשמה.
ב-2008 התבטא סופיאנסקי בחריפות נגד הקהילה הגאה במדינה וציין כי לו היה עדיין בתפקיד ראש עיריית סופיה לא היה מאשר את מצעד הגאווה בעיר.
הערות שוליים

↑  אדם יהודי זוכר, באתר kotar.co.il, אוחזר ב-21 באפריל 2012.
↑  הלן חזן, וינה, הושעה ראש עיריית סופיה עקב פרשת אשטרום, באתר ynet, 13 במאי 2004
↑  Депутатите да са 150, предлага ССД - България, dariknews.bg (בבולגרית)
| ראשי ממשלת בולגריה |
| --- | --- | --- |
| נסיכות וממלכת בולגריה (1878-1946) | טודור בורמוב • קלמנט טרנובסקי • דראגן צאנקוב • פטקו קרבלוב • יוהאן קזימיר ארנרוט • אלכסנדר באטנברג • לאוניד סובולב • דראגן צאנקוב • פטקו קרבלוב • קלמנט טרנובסקי • פטקו קרבלוב • וסיל רדוסלאבוב • קונסטנטין סטואילוב • סטפן סטאמבולוב •  קונסטנטין סטואילוב • דימיטר גרקוב • טודור איבנצ'וב • ראצ'ו פטרוב • פטקו קרבלוב • סטויאן דאנב • ראצ'ו פטרוב • דימיטר פטקוב • דימיטר סטאנצ'וב • פטר גודב • אלכסנדר מלינוב • איוון גשוב • סטויאן דאנב • וסיל רדוסלאבוב • אלכסנדר מלינוב •  תאודור תאודורוב • אלכסנדר סטמבוליסקי • אלכסנדר צאנקוב • אנדריי ליאפצ'ב • אלכסנדר מלינוב • ניקולה מושאנוב • קימון גאורגייב • פנצ'ו זלאטב • אנדריי טושב • גאורגי קיוסאיבנוב • בוגדאן פילוב • דוברי בוז'ילוב • איוון בגריאנוב • קונסטנטין מוראבייב • קימון גאורגייב |          |
| הרפובליקה העממית הבולגרית | קימון גאורגייב • גאורגי דימיטרוב • וסיל קולארוב • וולקו צ'רבנקוב • אנטון יוגוב • טודור ז'יבקוב • סטאנקו טודורוב • גרישה פיליפוב • גאורגי אטנסוב • אנדריי לוקאנוב |          |
| בולגריה (מאז 1990) | אנדריי לוקאנוב • דימיטר פופוב • פיליפ דימיטרוב • ליובן ברוב • רנטה אינג'ובה • ז'אן וידנוב • סטפן סופיאנסקי • איוואן קוסטוב • סימאון סקסקובורגותסקי • סרגיי סטאנישב • בויקו בוריסוב • מארין רייקוב • פלמן אורשרסקי • גאורגי בליזנאשקי • בויקו בוריסוב • אוגניאן גרג'יקוב • בויקו בוריסוב • סטפן יאנב • קיריל פטקוב • גלב דונב • ניקולאי דנקוב • דימיטר גלבצ'ב |          |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ז'אן וידנוב | ראש ממשלת בולגריה  12 בפברואר 1997 – 21 במאי 1997 | הבא: איוון קוסטוב |
נחל נהלל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 שפך:  נחל קישון 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת הכרמל מוגדלת) נחל נהלל(למפת הכרמל רגילה) נחל נהלל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל נהלל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל נהלל
 
נַחַל נַהֲלָל הוא נחל אכזב העובר בגליל התחתון ובעמק יזרעאל, אשר סופו בחיבור לנחל קישון.
גאוגרפיה

ראשיתו של הנחל במספר מעיינות קטנים בסמוך לבית לחם הגלילית, ברום של כ-150 מטרים מעל פני הים. אפיקו של הנחל הוא בכיוון דרום, ובין נהלל ובין מושב בית שערים חובר אליו נחל שימרון. בהמשך ממשיך הנחל בכיוון דרום מערב, עובר בסמוך לתחנת הרכבת כפר יהושע, וחובר לקישון.
שמו של הנחל הוא כשם העיר המקראית נַהֲלָל, אשר זוהתה בידי חז"ל באזור. על אפיק הנחל חולש תל שימרון (ח' סימוניא), ובתקופת התלמוד נקרא קטע העמק שבו עובר הנחל בשם בקעת סימוניא, על שם העיר מתקופת בית שני ומתקופת התלמוד סימוניה, אשר זוהתה בידי חז"ל כשִׁמְרוֹן המקראית.
הערות שוליים

↑  תלמוד ירושלמי, מסכת מגילה,  פרק א', הלכה א'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת כלאים,  פרק ב', הלכה ח'.
↑  יוסף בן מתתיהו, חיי יוסף, מהדורת יד יצחק בן-צבי, פרק כד', פס' 152.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת יבמות,  פרק י"ב, הלכה ו'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת מגילה,  פרק א', הלכה א'.
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל שרך • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל שעל • נחל יסף • נחל כזיב |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סנדוויץ' ברכה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  חנות כריכים, מסעדה 
 כתובת:  שבתאי לוי 12, חיפה 
 מיקום:  חיפה 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1970
 תאריך פתיחה רשמי:  1970 
 קואורדינטות:  32°48′50″N 34°59′42″E﻿ / ﻿32.8137534°N 34.9949991°E﻿ / 32.8137534; 34.9949991
  (למפת חיפה מוגדלת) סנדוויץ' ברכה(למפת חיפה רגילה) סנדוויץ' ברכה(למפת הגליל המערבי רגילה) סנדוויץ' ברכה(למפת הגליל המערבי מוגדלת) סנדוויץ' ברכה
 
סנדוויץ' ברכה הוא חנות כריכים (סנדוויצ'ים) בשכונת הדר שבחיפה.
המקום הוא אחד ממוסדות האוכל הוותיקים והמוכרים בעיר ומגיעים אליו מכל רחבי ישראל.
היסטוריה

אמנון צידון, שניהל את קבוצות הכדורגל מכבי חיפה והפועל חיפה ובערוב ימיו גם עיתונאי, היה דמות ידועה ומוכרת בחיפה. הוא פתח את החנות בשנת 1970, כדוכן לממכר כריכים ברחוב שבתאי לוי בשכונת הדר.
ברכה שמואלי שנולדה וגדלה ברחוב גדעון בעיר, הכירה את צידון שהיה חבר של אחיה ועבדה בחנות מיום הקמתה. כעבור כמה שנים, קנה לה אחיה את החנות והיא מפעילה אותו מאז יחד עם ביתה סיגי.
ברכה נודעת בשל יחס "המזלזל" ללקוחותיה, אותם היא נוהגת להקניט ולעקוץ בחיבה. בשל כך, זכה המקום לאוהדים רבים ולתשומת לב נרחבת.
בחנות מיוצרים כמעט כל חומרי הגלם בהם כיכרות הלחם, הרטבים שמיר, טרטר, חריף, חרדל ומיונז.
המקום מגיש כריכים חמים בלחם מיוחד שנאפה במקום וטעמו מזכיר בריוש. בתוכו משולבים נקניקים (גם שינקן מבשר חזיר), גבינות, ביצים, מלפפון חמוץ וירקות טריים. הכריך נצלה לאחר הכנתו על גבי פלטה להמסת הגבינה. בשל עירוב המוצרים, המקום אינו מחזיק בתעודת כשרות.
סמל גרמניה

| --- | --- |

 גרסאות
 
 המגן הפדרלי
 
 סמל גרמניה בשימוש מוסדות פדרליים
 פרטים
 המחזיק בסמל:  גרמניה 
 תאריך אימוץ:  1200
 התקנים
 מגן:  זהב, עיט שחור, מקור, רגלים וטפרים אדומים
 
סמל גרמניה או הסמל הפדרלי (בגרמנית: Bundeswappen) הוא סמלה של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. הסמל הוא מגן בצבע זהב המוטען במרכזו בעיט. העיט מיוחס כבר שנים רבות לשבטים הגרמאניים, משום שזוהי הציפור של האל אודין. עוד בשנת 1200 הוכר העיט כסמלו של קרל הגדול.
לאחר מספר שינויים והחלפות של צורת העיט בהתאם לשינויים בשלטון, נקבעה הצורה הרשמית, עיט הרייך, והיא המוצגת על כל המסמכים הרשמיים של המדינה, וכן על הדגל במקרים מסוימים. העיט מעטר גם את אולם המליאה בבונדסטאג ואת מטבעות גרמניה. הסמל עוטה את צבעי דגל גרמניה.
סמל גרמניה הנאצית

סמל גרמניה הנאצית מציג את עיט הרייך, ניצב מעל צלב קרס הנתון בזר דפנה ונושא מבט לימינו.
למרות שמוצאו מימי הביניים, המונח "עיט הרייך" (Reichsadler) מזוהה בעיקר עם תקופת שלטונה של גרמניה הנאצית. בשנת 1933 הנאצים השתלטו על סמלה של רפובליקת ויימאר, העיט הקיסרי, והוסיפו לו את צלב הקרס וזר הדפנה. בשנת 1935 הוא נהפך לסמלו הלאומי של הרייך השלישי (Hoheitszeichen) בצו של אדולף היטלר.
המפלגה הנאצית השתמשה בסמל דומה מאוד, "העיט של המפלגה" (Parteiadler). ההבדל ביניהם הוא כיוון מבטו של העיט (ניתן לראות את ההבדלים כאן). למראהו של העיט ניתנה חשיבות מיוחדת. לפי התאוריה הפופולרית ביותר, עיט המפלגה מייצג את "גבו" של העיט הקיסרי. בהתחשב בתפיסה הטוטליטרית ועקרון המנהיגות של המשטר הנאצי, באופן סמלי, עיט המפלגה ועיט הרייך מציגים שני חצאים תלויים: המפלגה והמדינה. בהתאם לכך, שניהם התאחדו תחת דמותו של הפיהרר, במהלך הגלייכשאלטונג.
המגן הפדרלי

המגן הפדרלי (Bundesschild) הוא גרסה מוקטנת של סמל גרמניה. מגן זהב זה מציג בתוכו עיט שחור בעל רגליים, מקור ולשון אדומים - כצבעיה הלאומיים של גרמניה. צורתו של המגן מעוגלת בתחתיתו.
בניגוד לסמל הלאומי, מופיע המגן הפדרלי רק על דגל השירות של הרשות הפדרלית, על דגל השירות של הצי הגרמני ועל דגל ראש המטה הכללי של הבונדסוור.
דגל השירות של הרשות הפדרלית נועד לשימושה הבלעדי של הממשלה הפדרלית של גרמניה וכל שלוחותיה, וכל שימוש אחר אסור. מי שמשתמש בדגל עלול לספוג קנס.
ראו גם

דגל גרמניה
המנון גרמניה
הערות שוליים

↑  הסמלים הלאומיים - שחור אדום זהב באתר הבונדסטאג (באנגלית)
↑  הממשלה הפדרלית של גרמניה - שימוש בלתי הולם בדגל השירות של הרשויות הפדרליות, סעיף 124 (24 במאי 1968) (בגרמנית)
| סמלי גרמניה |
| --- | --- | --- |
| גרמניה | הסמל הלאומי |  |
| סמלי המדינות | באדן-וירטמברג • בוואריה • ברלין • ברנדנבורג • ברמן • המבורג • הסן • חבל הסאר • מקלנבורג-מערב פומרניה • נורדריין-וסטפאליה •  סקסוניה • סקסוניה-אנהלט • סקסוניה התחתונה • ריינלנד-פאלץ • שלזוויג-הולשטיין • תורינגיה |  |
| סמלים היסטוריים | סמל באדן • סמל פרוסיה • סמל גרמניה המזרחית |  |
| סמלי מדינות אירופה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • ותיקן • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| שטחים תלויים | אבחזיה • אג'ריה • אולדרני • אולנד • איי פארו • גגאוזיה • גיברלטר • ג'רזי • גרנזי • דרום אוסטיה • האי מאן • הרם • טרנסניסטריה • סרק • צפון קפריסין |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הדרומית • אמריקה הצפונית
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עיט הרייך (1935-1945) של גרמניה הנאצית
סינוס (אנטומיה)

סינוס (מלטינית: sinus, תעלה או חלל) או בעברית גַּת הוא מונח המתאר חללים במבנים אנטומים או הרחבות במבנים.
נהוג להתייחס למונח כמתאר את אחת מגיתות האף, אך גיתות הן גם חללים בעצמות אחרות או באיברים אחרים, הרחבות בכלי דם (למשל התרחבות בעורק הראש המכונה "גת עורק הראש", sinus caroticus) או מעבר לדם שאינו בנוי ככלי דם רגיל (גיתות הקרום הקשה). בשימוש נדיר יותר, גת מתארת נצור (פיסטולה).
בעצם העול לא נמצא סינוס. לעומת זאת בעצמות המצח, היתד והלסת העליונה יש סינוסים.
ראו גם

סינוסיטיס
הערות שוליים

↑  sinus, Stedman's Medical Dictionary, 26th Ed., Williams & Wilkins ISBN 0683079220
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נחל משמש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  כ־5.5 ק"מ
 גובה מוצא הנהר:  כ־630 מטרים
 שפך:  נחל שרך
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) נחל משמש(למפת הגליל המערבי רגילה) נחל משמש(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל משמש(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל משמש
 
נחל משמש הוא נחל אכזב בגליל המערבי. אורכו כ־5.5 קילומטרים. הוא מתחיל באזור מושב אבן מנחם ונשפך לנחל שרך, שנשפך לנחל בצת.
תוואי הנחל

מוצאו של נחל משמש הוא מהמורדות הצפוניים של הר צונם. נקודת המוצא הצפונית היא מדרום ליישוב אבן מנחם, במקביל ובצמוד לכביש 899, בגובה של כ־630 מטרים מעל פני הים. לאחר כשני קילומטר מצטרף ואדי קצר המגיע מצפון.
המקור השני נמצא כקילומטר דרומית מערבית לתחילת התוואי הצפוני, כמאה מטרים דרומית לחורבת חרון ליד אזור הלולים של המושב.
שני התוואים מתחברים לאחר כשני קילומטרים מערבית לאבן מנחם, כמאה מטרים צפונית לחורבת דור.
לאחר כ-1.8 קילומטר כביש 899 חוצה את תוואי הנחל, כמאתיים מטרים מצפון לחורבת משמש שככל הנראה הנחל נקרא על שמה.
נחל משמש נשפך לנחל שרך בגובה של כ-400 מטרים מעל פני הים. מהלכו מתאפיין בירידה ובתוך התוואי ישנם מספר מפלים קטנים (הגדול בהם בגובה כ-4 מטרים) ואבני סלע גדולים ("בולדרים").
שמורת ער אציל

שמורת ער אציל משתרעת בשלוחות שמשני צידיו של נחל משמש. בשמורה גדלים, בין היתר, עצי אלון וער אציל. בתחומי השמורה נמצאים מספר אתרי עתיקות מהתקופה הביזנטית וביניהן חורבת משמש.
הערות שוליים

↑  מחירבת צונם לנחל שרך דרך נחל משמש, באתר Wikiloc | Trails of the World
↑  נחלים - רשות ניקוז ונחלים גליל מערבי, באתר web.archive.org, ‏2023-12-04
↑  שמורת ער אציל – iNature, באתר inature.info
סאונה

ערך זה עוסק במרחץ אדים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בקתת סאונה
סאונה (מפינית: Sauna) הוא השם לסוג של מרחץ אדים בו שוהה המתרחץ בחדר המכיל אוויר לח או יבש בטמפרטורה גבוהה מאוד המעודדת הזעה מוגברת. מקורה של הסאונה בפינלנד, שם שימשה כאמצעי מרחץ במשך אלפי שנים. כיום קיימים סוגים רבים של סאונות, אולם כאשר משתמשים במונח סאונה הכוונה היא לרוב לסאונה הפינית.
טמפרטורת האוויר בסאונה נעה בין 80°C ל-110°C. טמפרטורה כה גבוהה היא לרוב בלתי נסבלת לגוף האדם, ולכן מווסתת רמת הלחות באוויר לכדי יובש כמעט מוחלט, אשר הופך את חוויית השהייה בסאונה לנסבלת ואף מהנה. בסאונות הלחות ("סאונות רטובות"), בהן יכולה רמת הלחות באוויר להגיע ל-100%, תהיה הטמפרטורה נמוכה בהרבה מאשר בסאונות היבשות, ותנוע לרוב בין 40°C ל-60°C. על אף הטמפרטורה הנמוכה יחסית בסאונות מסוג זה, עומס החום המתקבל משילוב הטמפרטורה ומידת הלחות נחשב לרוב לקשה יותר מאשר זה המתקבל בסאונות היבשות.
הסאונה היא מוסד חשוב בתרבות הפינית. באלפי שנות קיומה של התרבות נחשבה תמיד הסאונה פרט חיוני, מקום לניקוי הגוף והנפש, ובעבר גם האמינו בסגולות הריפוי של הסאונה. כיום יש בפינלנד סאונה לכל משפחה בממוצע, הן בדירות ובבתים בעיר, והן בצמוד לבתי הקיץ הפיניים (mökki) על שפת האגם.
הכניסה לסאונה הפינית היא בעירום מלא, וכאשר מדובר במשפחות וחברים קרובים נכנסים גברים ונשים יחדיו. בסאונות ציבוריות מקובלת הפרדה בין גברים ונשים.
היסטוריה > העת העתיקה

כיום מקובל להניח כי מקורה של הסאונה ביבשת אסיה, והיא הגיעה לאירופה, ומשם לשאר העולם, על ידי השבטים האסייתים שהפכו במרוצת השנים לתושבי פינלנד. לפני אלפי שנים החלו שבטים נודדים אלו, שמקורם במרכז אסיה, בנדידה לעבר צפון מערב היבשת, כאשר הם מיישבים את מערב רוסיה, אסטוניה, ליטא, הונגריה ולבסוף גם את פינלנד. בתקופת נדודים זו השתמשו הנוודים בקרונות מרחץ מתניידים, אשר שימשו לרחצה אישית נוחה, בדומה למקובל כיום בקרב שבטי נוודים אשר עודם נודדים ברחבי מרכז אסיה.
בתחילת האלף הראשון לספירה הפכו השבטים הנודדים ליושבי קבע באזור, והחלו לעסוק למחייתם בסחר בפרוות. עם תחילת התיישבות הקבע פחת הצורך בקרונות הרחצה הניידים, והפינים החלו כורים לעצמם בתי מרחץ חדשים במעבה האדמה. חדרי מרחץ אלו היו למעשה מערות חצובות, אשר בתוכן נבנה תנור אבן שהוסק בעצים, ואשר עליו היו שופכים מים כדי למלא את החלל האטום באדים מטהרים.
במרחץ מסוג זה לא נבנתה ארובה אשר מנקזת את עשן השריפה אל מחוץ לחלל המערה, ולכן בעת חימום המקום לטמפרטורה גבוהה התמלא החלל בעשן. לפני שנכנסו המתרחצים היה נהוג להוציא את רוב העשן על ידי אוורור החדר, אולם ריחו של העשן הכבד נספג היטב בקירות האטומים, כמו גם ברוחצים שבתוכם. מרחץ זה, על אף שכמעט ולא קיים כיום, נקרא בפינית "סאוו" (Savu - "עשן").
היסטוריה > ימי הביניים

כיום לא קיים שום תיעוד הנוגע למנהגי הרחצה הפינים במשך כל ימי הביניים, אולם ידוע כי במרוצת השנים הללו התפתח המרחץ לצורה דומה לזו אותה אנו מכירים כיום. עם ההתפתחות הטכנולוגית החלו הפינים לבנות את הסאונות במבנים שהוקמו במיוחד לצורך זה ונטשו את בתי המרחץ שבמעמקי האדמה. באותה תקופה נוספה גם הארובה לתנור המרחץ, דבר שהביא להפסקת השימוש במרחצי העשן הקדומים.
במרוצת השנים התפשטה הסאונה הפינית ברחבי אירופה, ובמאה ה-16 היה מרחץ האדים, המזכיר בתכונותיו את הסאונה הפינית, בשימוש נפוץ בכל רחבי היבשת. עם תחילתה של תנועת הרפורמציה, הופסק השימוש במרחץ אדים באירופה הקתולית כמעט לחלוטין, וזאת משום שמקור המנהג היה בארצות הפרוטסטנטיות, ולכן נתפס כמגונה. בתקופה זו נמשך השימוש במרחצי האדים רק בארצות סקנדינביה ובמערב רוסיה.
היסטוריה > מרחץ האדים בנורווגיה ושוודיה

כחלק מהתפשטותו של מרחץ האדים באירופה הגיע המנהג גם לשכנותיה המערביות של פינלנד, נורווגיה ושוודיה. דעיכת השימוש במרחץ בארצות הקתוליות לא נגע לארצות פרוטסטנטיות אלו, אולם עד מהרה הופסק בהן השימוש במרחץ זה כמעט לחלוטין.
במאה ה-18, החלה מתגבשת קואליציה של כלכלנים ורופאים אשר יצאה למלחמת חורמה כנגד השימוש במרחץ אדים, פרטי או ציבורי. לדידם של הכלכלנים היה השימוש במרחץ זה בזבזני ביותר, ופוגע באחד ממשאבי הטבע היחידים של ארצות סקנדינביה - העץ. מרחץ האדים צרך כמויות עצומות של עצים, הן לצורך הבערת התנורים והן לבניית המבנה עצמו, אשר לרוב לא החזיק מעמד זמן רב ונדרש לתיקונים ושיפוצים לאחר פרקי זמן קצרים של שימוש.
הרופאים, מצידם, טענו כנגד המרחץ כי הוא גורם להתפתחותם של מגוון תחלואים ומעודד העברת מחלות מין ומחלות עור.
טענות המתנגדים למרחץ האדים לא היו משוללות יסוד לחלוטין. עם העלייה במודעות להגיינה אישית בקרב תושבי אירופה עלתה צריכת העצים בסקנדינביה במאות אחוזים, והעמידה בסכנה ממשית את קיומו של משאב הטבע החשוב. גם טענתם של הרופאים הייתה מוצדקת, וזאת לנוכח תנאי התברואה הנמוכים במרבית מבתי המרחץ, כמו גם הקשר המתפתח בין בתי המרחץ הציבוריים לתעשיית הזנות שתרמה את חלקה בהפצת מחלות המין המדוברות.
מחאתם של המתנגדים למרחץ האדים עלתה יפה, וכעבור שנים ספורות פסק השימוש ב"באסטו" (Bastu, מרחץ האדים השוודי) כמעט לחלוטין, למעט שימושים טקסיים בחגים ולצרכים רפואיים ספציפיים.
גם ההתפתחות שחלה בייצור הבגדים התחתונים, ובראש ובראשונה המעבר ללבישת תחתונים עשויי כותנה, תרמה לזניחת השימוש במרחץ האדים. בד הכותנה, שהוא נוח לכביסה, שימש מעתה כסופג זוהמה אשר אותו היו רוחצים במקום לרחוץ את הגוף עצמו.
לאחר הפסקת השימוש במרחץ האדים בשוודיה ניסו השוודים, ששלטו באותה התקופה בפינלנד, להביא להפסקת השימוש בסאונה במדינה. על התושבים הפינים הופעל לחץ תעמולתי כבד, שבמהלכו הופצו שמועות כי הסאונה גורמת ליצירת גידולים בגוף, לאובדן הראייה, לפגיעה בעור ולעוויתות לא-נשלטות. עוד טענו המומחים השוודים כי הסאונה מהווה סכנת נפש לילדים ובשמץ של גזענות רמזו כי עורם השחום והמקומט של הזקנים הפינים נראה כך בעקבות השימוש הרב שעשו בסאונה.
עד מהרה החלו מופיעים גם מחקרים מדעיים רשמיים השוללים את השימוש בסאונה. בשנת 1751 כתב מחבר בשם פר אדריאן גאאד כי הסאונה גורמת לאובדן הראייה טרם לאובדן השמיעה. בשנת 1756 ראה אור מאמר בשם "הצורך בשמירה ודאגה לילדים הוא חובתו של כל הורה נוצרי". במאמר בעל אופי דתי מובהק זה, נכתב בין היתר כי "בפינלנד ישנו מנהג משוגע, לפיו נוטלות אימהות את ילדיהן הקטנים אל הסאונה, אשר, בדומה לכל השגעונות, מביאה למותם המוקדם של אותם הילדים. נדמה כי אמהות אלו מבקשות למעשה את מות ילדיהן".
היסטוריה > הסאונה כחלק מהפולחן הדתי

בעקבות נסיונותיהם של השוודים להפסיק את השימוש בסאונה בפינלנד, החלה הסאונה זוכה למעמד חדש בקרב הפינים הגאים במורשתם. לאחר מאות שנים של שימוש יומיומי במרחץ, קיבלה הסאונה גם סממנים דתיים, אשר נועדו לחזק את הקשר בין הפינים למרחץ האהוב עליהם ולמנוע את השפעתם הרעה של המלומדים השוודים.
בשנת 1776 כתב כלכלן שוודי: "אנשים עיקשים אלו מקשרים את הסאונה עם מקורות הדת ורואים בה מעין מקדש!". פתגם מתקופה זו, אשר נמצא בשימוש גם היום גורס כי "בסאונה על האדם לנהוג בעצמו כמו שהיה נוהג עצמו בכנסייה".
היסטוריה > הסאונה בתקופה הרומנטית

במאה ה-19 לאחר חתימת הסכם שלום בין רוסיה לנפוליאון, יצאו הרוסים למלחמה מול שוודיה, אשר בסופה נלקחה פינלנד לידיו של הצאר הרוסי אלכסנדר הראשון. אלכסנדר הראשון הטיל איסור חמור על קיום פעילות פוליטית בפינלנד, מה שהביא להגברת הלאומנות הפינית וחיפוש אחר סממני תרבות ייחודיים בהם יוכלו הפינים להאחז.
עד מהרה תפסה הסאונה את מקומם של סממני התרבות האסורים, והחלה משמשת כגורם מאחד וכמקור גאווה ייחודי לעם הפיני. הסאונה הפכה למושא לשירים ואגדות עם, וכן לנושא אשר הופיע ביצירות אמנות רבות מאותה התקופה.
היסטוריה > הסאונה בתקופת התיעוש

באותה מידה בה העלתה תנועת הלאומנות באירופה את מעמדה של הסאונה בפינלנד, כך פגעה מהפכת התיעוש באותו מעמד. הגעת החשמל לפינלנד והאפשרות לחמם מים באופן פשוט יחסית, הביאו לנטישה המונית של הסאונה לטובת אמבט המים. השימוש בסאונה, שנותרה סמל לאומי, הוגבל לאירועים מיוחדים בלבד דוגמת חגים או מסעות ציד חווייתיים.
גם צמיחתו של מעמד ביניים מבוסס בפינלנד הביא לפגיעה במעמדה של הסאונה. הבורגנים החדשים שאפו להפוך את מדינתם למודרנית ככל הניתן, ולכן החלו מנתקים את הקשר המסורתי לסאונה ולפנים הדתיים שהיא ייצגה בעבר. באזורים המבודדים המשיכה הסאונה להוות את אמצעי הרחצה המקובל, אולם עם הגעתם של מתיישבים חדשים אשר שאפו להפריח את השממה, החל המנהג מתדרדר גם באזורים אלו.
עם התפתחות מדע הרפואה איבדה הסאונה גם את מעמדה הרפואי. הסאונה, שבעבר שימשה כמקום בו ילדו נשים את ילדיהן ובו נערכו ניתוחים פשוטים והקזות דם, ננטשה על ידי ההמונים לטובת בתי החולים המודרניים. גם הרגלי הרחצה השתנו בתקופה זו: לפני המאה ה-19 היה נהוג כי גברים ונשים משתמשים בסאונה יחדיו ובעירום מלא, וגם היציאה לטבילה במים הקרים בין פרקי השהייה בסאונה נעשתה בעירום. עם חדירת התרבות המערבית למדינה החל להיעלם הנוהג של כניסה לסאונה בעירום, והחלו צצות סאונות נפרדות לנשים וגברים.
הגידול באוכלוסיית המדינה פגע אף הוא בסאונה המסורתית. הסאונה, ששימשה בעבר מקום מפגש והווי לאזרחים, נהייתה קטנה מלהכיל את האנשים הרבים שנדרשו לשירותיה, ועד מהרה הפך המקום ממקום מפגש חברתי למקום רחצה בלבד, כאשר הרחצה מתבצעת במשמרות בעלות פרק זמן קצוב. שינוי זה פגע רבות בקסם של הסאונה והביא פינים רבים להעדיף את המקלחת הביתית על חוויית הרחצה בסאונה, שהפכה מכנית ומנוכרת.
כלל הגורמים המוזכרים, יחד עם תחילת הבנייה בבטון אשר דרש השקעה רבה כדי לחמם את מבנה הסאונה לטמפרטורות הנדרשות, ועליית תחום ביטוח הרכוש (חברות הביטוח ראו במבני העץ של הסאונות, הקלים להתלקחות, סיכון ביטוחי), הביאו את הסאונה לשפל שלא נודע כדוגמתו מעולם.
היסטוריה > תחייתה של הסאונה

תחייתה של הסאונה החלה בתחילת המאה ה-20 והגיעה לממדיה המרביים בעת מלחמת העולם השנייה. בתקופה זו היה המצב החברתי בפינלנד קשה ביותר. מקומות הבילוי נסגרו, המחסור במזון הפך ממשי, ומקום הבילוי היחיד שהמשיך את פעולתו כתמול שלשום היה הסאונה. פן נוסף שעזר לעידוד הפופולריות של הסאונה היה השימוש בסאונות לחימום החיילים בחזית. סאונות רבות שנמצאו נטושות והרוסות באזורי הכפר המבודדים שופצו על ידי כוחות הצבא והופעלו לרווחת החיילים.
במהלך המלחמה, התגבשה קבוצה של עיתונאים, רופאים ואדריכלים פינים אשר שמו להם למטרה להחיות את תרבות הסאונה בפינלנד. הקבוצה שנודעה בשם "ידידי הסאונה הפינית" (Suomalaisen Saunan Ystavat), ויותר מאוחר כ"חברת הסאונה של פינלנד" (Sauna Seura r.y), החלה לחקור את השימוש בסאונה, את התנאים האקלימיים ששוררים בה ואת השפעתה על גוף האדם, וזאת במטרה ליצור את הסאונה המיטבית שתשוב ותכבוש את העם הפיני.
בשנת 1940 פרסם ראש החברה, ה. ג'. ויהריוארי את "ספר הסאונה", שהכיל בקצרה את ההיסטוריה של נוהג המרחץ ברחבי העולם, מקורות הסאונה הפינית וכן תוכניות לבניית הסאונה הנכונה. הספר הופץ גם ברחבי העולם במספר שפות והביא לחידוש ההתעניינות בסאונה הפינית גם מחוץ לפינלנד.
לאחר המלחמה הקימה החברה מתחם רחצה בסמוך להלסינקי אשר שימש את חברי החברה, ובשנת 1952 הוקם מתחם גדול הפתוח לציבור. במתחם זה ערכה נאס"א ניסויים בתפקוד גוף האדם בטמפרטורות גבוהות, דוגמת הטמפרטורות אליהן מגיע גוף אשר שב מהחלל אל תוך האטמוספירה. כיום חברים בחברת הסאונה של פינלנד כ-2,000 איש. החברה מפרסמת ירחון העוסק בסאונה והיא אחראית לארגון "קונגרס הסאונה הבינלאומי" אשר מתרחש אחת לארבע שנים.
ההתעניינות העולמית בסאונה הביאה להקמתן של חברות מסחריות רבות שהחלו מייצרות חדרי סאונה פרטיים בהתאם למחקרי חברת הסאונה של פינלנד. כיום קיימות כ-300 חברות כאלה אשר מייצאות את מרכולתן לרחבי העולם.