stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פנימייה קהילתית
העקרונות המובילים את מודל הפנימייה הקהילתית

שמירה על רציפות הטיפול בילד ובמשפחה: בתקופת שהותו של הילד בפנימייה, המשפחה מעורבת בנעשה עמו. מאחורי עיקרון זה עומדת התפיסה שחיזוק הקשר בין הילד להוריו, ושיפור היחסים הבין-אישיים, מסייעים לשיקום המשפחה והילד מהר יותר, ויכולים לקצר את פרק הזמן שהילד שוהה בפנימייה.
שימור הקשר בין הילד לבין הקהילה: מודל הפנימיות הקהילתיות עובד כחלק ממערך השירותים העירוני, וכך הוא נתפס בעין ציבורית. בערים רבות נעשה מאמץ של העירייה ושל מוסדות שונים בעיר לקלוט את הפנימייה ולאמץ אותה, והפנימייה הופכת למפעל חינוכי מוכר בעיר. העבודה המשותפת עם המחלקות לשירותים חברתיים מצטיירת כאחת מנקודות החוזק של הפנימיות הקהילתיות.
ראייה מערכתית: הילדים והמשפחות המטופלים בפנימייה הקהילתית עוברים במסגרת תהליך זה טיפול מערכתי של לשכת הרווחה, אשר בונה לכל אחד מבני המשפחה תוכנית שיקום אישית.
אופי הקשר של מערכת הפנימייה עם הורי הילדים

יעד מרכזי בבניית הקשר בין הורים לילדים, הוא חיזוק רגשי, שיפור הטיפול ההורי בילדים וחיזוק מעורבות ההורה בחיי הילד.
כל הפנימיות הקהילתיות דוגלות בעיקרון העירוב של ההורים והמערכת. צוות המדריכים ומנהל הפנימייה אחראים על התנהלות חיי היום-יום של הילדים, אך נעשים מאמצים של שיתוף ועירוב ההורים בהחלטות מכריעות לגבי ילדיהם, כמו גם בחייהם השוטפים של הילדים. מעבר לזה, חיי הילדים מתנהלים על-פי חוקי הפנימייה ובתוך המסגרת הפנימייתית, כמו בכל פנימייה אחרת.
על ההורים להביע אהדה כלפי הפנימייה והתהליכים המתרחשים בה, על מנת ששיקום הילד והמשפחה יצליח. ילדים אשר הוריהם מתנגדים לעקרונות המודל של הפנימייה או לאופן התנהלותה, אינם מתאימים למסגרת זו.
ההיסטוריה של הפנימיות הקהילתיות בישראל

מודל הפנימייה הקהילתית פותח על ידי ג'וינט ישראל, האגף לשירותים חברתיים בעיריית לוד והשרות לילד ולנוער במשרד העבודה והרווחה.
בית סקנדינביה, הפנימייה הקהילתית הראשונה, פועלת על פי מודל זה משנת 1995 בעיר לוד. עם השנים, מודל זה אומץ בכמה ערים נוספות בארץ, כאשר בכל אחת מהפנימיות המודל יושם בצורה מעט שונה, בהתאם לצורכי האוכלוסייה והפנימייה.
הפנימיות הקהילתיות לאורך השנים

מודל הפנימיות הקהילתיות פועל כשלוש עשרה שנים בפועל. זמן זה אינו מספיק על מנת לבדוק האם יש תועלת בפרויקט זה בטווח הארוך. נכון לשנת 2008 קיימות בישראל מספר פנימיות קהילתיות. חלק מפנימיות אלה נמצאות בתוך קומפלקס חינוכי המכיל פנימיות אחרות מסוגים אחרים (כמו פנימייה שיקומית רגילה או פנימיית יום), וחלק פועלות באופן עצמאי.
פנימיית בית טלי"ה בטבריה: ראשי התיבות של "טלי"ה" הן "טבריה למען ילדיה", וזהו שם שאכן התאים למודל הפנימייה הקהילתית. יחידה זאת הוקמה בספטמבר 2003, ונסגרה באוגוסט 2006, בעקבות חילוקי דעות וכשלים בתקשורת בין עיריית טבריה לגוף המקים של פנימיית "בית טלי"ה" – עמותת "בית זינגר".
פנימיית נווה גלים, אשדוד: הפנימייה שוכנת בתוך קומפלקס המפעיל גם פנימייה שיקומית בה שוהים ילדים מכל רחבי הארץ, פנימיית יום ומועדונית. פרויקט הפנימייה הקהילתית בנווה גלים החל לפני כחמש שנים, וכיום מחצית מהילדים בכל הקומפלקס הם תושבי אשדוד, המחצית השנייה הם תושבי יישובים אחרים בישראל.
בית סקנדינביה – לוד: הפנימייה הקהילתית הראשונה שהוקמה בארץ, היא מופעלת החל משנת 1995 בתחומי העיר לוד. בפנימייה שוהים ילדים תושבי העיר לוד, שטווח הגילאים שלהם נע בין חמש לארבע-עשרה.
מעלות - בית ריבקוף, ירושלים: פנימייה המתנהלת על-פי מודל הפנימייה הקהילתית, והצוות מורכב ממנהל, אם בית ומדריכים.
לקריאה נוספת

אליה, י' (2006), ילדים רחוקים – השתיקה סביב הרחקת ילדים ממשפחותיהם, עמ' 37–48, 189-222, ישראל, הוצאת אופקים.
לובוחינסקי-לביא, א' (2001), ילד הולך הביתה – סיפור הקמתה של המועצה לילד החוסה, ישראל, הוצאת ילדים – המועצה לילד החוסה.
חובב, מ' (1998), פיקוח בשירותי הרווחה בישראל – התפתחות, הפעלה ומודל רצוי, פיקוח על מסגרות פנימייתיות, עמ' 71–83, הוצאת צ'ריקובר 1998.
בגאב, מ', "ערכים ומגבלות של טיפול פנימייתי לנוער טעון-טיפוח", בתוך: ש' עדיאל, ח' שלום ומ' אריאלי, טיפוח נוער במצוקה וחינוך בפנימייה, ת"א, הוצאת צ'ריקובר, עמ' 185–195
קרליבך, י', "מבנה הפנימייה ותוכניתה החינוכית", בתוך: ש' עדיאל, ח' שלום ומ' אריאלי, טיפוח נוער במצוקה וחינוך בפנימייה, ת"א, הוצאת צ'ריקובר, עמ' 210–227
וולינס, מ', "הפנימייה המצליחה – שיקולים תאורטיים", בתוך: ש' עדיאל, ח' שלום ומ' אריאלי, טיפוח נוער במצוקה וחינוך בפנימייה, ת"א, הוצאת צ'ריקובר, עמ' 227–241
הערות שוליים

↑  אתר עמותת אשלים
↑  חוזר מנכ"ל משרד החינוך הנוגע לוועדות השמה
צאצא

צאצא הוא מונח משפטי, המגדיר את הקשר בין הורה לבין בנו או בתו, נכדו, נינו וכן הלאה, בניגוד לשארות הכולל את כל קרובי המשפחה (כולל אחים, קרובים באמצעות נישואין ועוד).
במדינות בהם מעמד ילד מתהליך אימוץ שווה למעמדו של ילדים – גם ילד מאומץ וצאצאיו יכללו בהגדרת הצאצאים.
במקרא, לעומת זאת המילה צאצאים אינה מתייחדת לבני האדם, אלא אף לכל תולדות הבריאה (ראו ישעיה ל"ד, א': "תבל וכל צאצאיה"). משמעות זו נשמרה גם בעברית בת ימינו, כשהמונח משמש לתאר כל תוצר של רבייה, בבני אדם, בעלי חיים וצמחים.
פולקסווגן ID.4

| --- | --- |

פולקסווגן ID.4‏ (2020)
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פולקסווגן
 שנות ייצור:  2020–
 פלטפורמה:  MEB
 אורך:  4,585 מ"מ
 רוחב:  1,852 מ"מ
 גובה:  1,636 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,766 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  חשמלי
 טווח נסיעה:  520 ק"מ, 402 ק"מ 
 קשר:  אאודי Q4 אי-טרון, פולקסווגן ID.6
 
פולקסווגן ID.4 הוא SUV חשמלי מתוצרת חברת פולקסווגן. הדגם הוא השני שהגיע לייצור סדרתי מתוך משפחת דגמי פולקסווגן ID והוא מבוסס על פלטפורמת MEB, שבנתה החברה לרכבים החשמליים מתוצרתה. ייצור הדגם החל לאחר שכבר הוחל בייצור הפולקסווגן ID.3, אך זהו הדגם הראשון שישווק גם מחוץ לאירופה (סין וצפון אמריקה), אמור להיות הדגם החשמלי הראשון מהמשפחה שמיובא לישראל.
פיתוח וייצור

ה-ID.4 מבוסס על דגמי הקונספט I.D. Crozz ו-I.D. Crozz II שהוצגו לראשונה ב-2017 בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי ותערוכת הרכב של פרנקפורט, בהתאמה. גרסת הייצור הוצגה לראשונה בתערוכת הרכב של פרנקפורט, לצד הפולקסווגן ID.3, כמחליף עתידי לדגם הטיגואן.
ייצור המכוניות החל במהלך חודש אוגוסט 2020 במפעלי החברה בצוויקאו. המסירה ללקוחות הראשונים מתוכננת לתחילת שנת 2021.
מפרט טכני

שיווק ה-ID.4 החל עם שתי גרסאות: ה-1st וה-Max. לשתי הגרסאות מנוע חשמלי המפיק 204 כ"ס ו-32 קג"מ מאפס סל"ד, תיבה בעלת הילוך אחד וסוללת 77 קילוואט והמהירות המרבית היא 160 קמ"ש. טווח הנסיעה להטענה חלקית עומד על 320 ק"מ, בהטענה מלאה הטווח גדל עד ל-520 ק"מ.
פולקסווגן ID.4 GTX

היא הגרסה הספורטיבית לגרסה הבסיסית שהוצגה באפריל 2021. היא כוללת עיצוב יותר ספורטיבי ושני מנועים חשמליים היוצרים הנעה כפולה המספקים יחד 300 כ"ס. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 6.2 שניות והמהירות המרבית מוגבלת אלקטרונית ל-180 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 77 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 480 ק"מ.
מכירות

| שנה | אירופה | ארצות הברית | סין> ID.4 X | סין> ID.4 Crozz |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | 4,810 |  |  |  |
| 2021 | 53,605 | 16,742 | 23,174 | 26,853 |
| 2022 | 67,655 | 20,511 | 33,761 | 34,273 |
פולקסווגן ID.5

באוגוסט 2021 הוצגה לראשונה גרסת SUV-קופה תחת השם ID.5. המכונית זהה לחלוטין מבחינת מאפיינים ל-ID.4 ונבדלת רק במראה החיצוני.
הערות שוליים

↑  שחר פלד, תשובה למודל Y? פולקסווגן כבר התחילה בייצור של ID.4, EV מגזין רכב חשמלי, 15 במאי 2020
↑  רועי צוקרמן, החשמלית הבאה של פולקסווגן כבר מתחממת על (ועם) הקווים, אוטו, 16 בספטמבר 2019
↑  ניר בן זקן, נחשפה: חשמלית שניה לפולקסווגן, באתר ynet, 3 בנובמבר 2019
↑  שחר פלד,פולקסווגן החלה בייצור של רכב השטח החשמלי שלה, EV מגזין רכב חשמלי, 26 באוגוסט 2020
↑  ניר בן טובים, ‏הוצג פולקסווגן ID.4, ה"טיגואן" החשמלי, באתר ערוץ הספורט, 24 בספטמבר 2020
↑  חשמלית ספורטיבית: 2021 פולקסווגן ID4 GTX נחשפת, באתר קארטיוב, ‏28 באפריל 2021
↑  "Volkswagen ID.4 European auto sales figures". carsalesbase.com (באנגלית אמריקאית). 2021-01-28. נבדק ב-2022-03-10.
↑  "Volkswagen ID.4 X China auto sales figures". carsalesbase.com (באנגלית אמריקאית). 2021-04-21. נבדק ב-2022-03-10.
↑  "Volkswagen ID.4 Crozz China auto sales figures". carsalesbase.com (באנגלית אמריקאית). 2021-03-26. נבדק ב-2022-03-10.
↑  "Volkswagen of America reports Q4 and 2021 year-end sales results". Volkswagen US Media Site. 2022-01-07. נבדק ב-2022-03-10.
↑  "Volkswagen of America (VWoA) reports total year 2022 sales". Volkswagen US Media Site. 2023-01-05. נבדק ב-2023-02-17.
↑  רן סגל, iCar, פולקסווגן ID.5 החשמלי נחשף: ביבואנית לא יודעים מתי יגיע, באתר ynet, 4 בנובמבר 2021
פיאסקי (פרובינציית לובלין)

| --- | --- |
סמל פיאסקיסמל פיאסקי

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  לובלין (פרובינציה) לובלין
 מחוז:  שבידניק
 שטח:  8.43 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,480 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°8′N 22°50′E﻿ / ﻿51.133°N 22.833°E﻿ / 51.133; 22.833
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.piaski.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיפיאסקי(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיפיאסקי(למפת פרובינציית לובלין רגילה) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שווי. פ. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהפיאסקי(למפת פרובינציית לובלין מוגדלת) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שוויינטו. פוד. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהפיאסקי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פיאסקי (בפולנית: Piaski, בעבר: Piaski Luterskie; ביידיש: פיאסק) היא עיירה במחוז שבידניק שבפרובינציית לובלין בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

פיאסקי נזכרת לראשונה בשנת 1401. במהלך המאה ה-16 נקראה העיירה "פיאסקי לוטרסקיה" על שם האוכלוסייה הלותרנית הגדולה שהתגוררה בה.
בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1869 נטלו הרוסים את מעמדו העירוני של היישוב, בעקבות מרד ינואר.
יהודי פיאסקי

יישוב יהודי בעיירה נזכר מסוף המאה ה-17. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-3,000 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, ובעיקר של המפלגות הציוניות, שהפעילו ביישוב בית ספר עברי.
בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד המיעוט הפולני ביישוב, אשר כללו רצח של אישה יהודייה ביוני 1930, פגיעה בבית העלמין היהודי בעיירה, קריאות לחרם על עסקי יהודים ומעשי בריונות ברחובות היישוב.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נכבשה העיירה בידי הצבא האדום, אך השליטה בה הועברה תוך זמן קצר לידי הגרמנים, בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב. בימים שלפני כניסת הגרמנים רצחו פולנים כמה יהודים מהעיירה בשטח בית העלמין המקומי.
בתחילת 1940 רוכזו כ-5,600 יהודי העיירה, ובהם פליטים רבים, בגטו שהוקם בה, בו חויבו בתשלומי כופר ובביצוע עבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. בשל תנאי המחיה הקשים בגטו פרצה בו מגפת טיפוס הבהרות.
בסוף מרץ 1942 שולחו מהגטו שבעיירה כ-3,500 יהודים למחנה ההשמדה בלז'ץ, ונותרו בו כ-1,000 יהודים.
עם הבאת אלפי פליטים יהודים מגרמניה ומצ'כיה לגטו שבעיירה, הגיע מספר יושביו ביוני 1942 לכ-6,500 איש. בספטמבר 1942 שולחו חלק מיושבי הגטו לבלז'ץ, וכ-4,000 הנותרים שולחו באוקטובר 1942 לטרווניקי, ומשם למחנה ההשמדה סוביבור.
לאחר חיסול הגטו, הוקם בעיירה גטו חוזר, בו רוכזו כ-6,000 יהודים נוספים. בתחילת 1943 הועברו הגברים מהגטו לטרווניקי, והנשים והילדים נלקחו ליעד לא ידוע, ממנו לא שבו.
מאלפי יהודי פיאסקי שרדו את השואה 35 יהודים, רובם במסתורים בסביבת העיירה.
פרויקט אמאד

פרויקט אמאד (בפרסית: پروژه آماد) הוא המיזם האיראני לייצור נשק גרעיני שהחל בשנת 1992 ובשנת 2003 השתנה באופן רשמי לפרויקט ספאנד (.S.P.N.D).
מטרת הפרויקט

מטרת הפרויקט לייצר חמש פצצות גרעיניות במשקל 10 קילוטון כל אחת ולהרכיב אותן על טילי שיהאב 3.
יוזמי הפרויקט

הצמרת האיראנית המליצה להתחיל בפרויקט שאושר על ידי שר ההגנה, עלי שמח'אני, המועצה לטכנולוגיות מתקדמות, המועצה העליונה לביטחון לאומי, ונשיא איראן, חסן רוחאני. המלאכה הוטלה על המהנדס מוחסן פח'רי-זאדה ומהנדסים משניים שבהם דוקטור עבאסי-דוואני ראש הפקולטה לפיזיקה באונברסיטת אימאם חוסיין שבטהראן ועמיתו מג'יד שהריארי מאוניברסיטת שהיד בהשתי, שנהרג (לפי פרסומים זרים) על ידי המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים בהצמדת פצצה לרכב שבו ישבו שהריארי ודוואני, אך דוואני ניצל.
מהלך הפרויקט

פרויקט אמאד עלה לשולחן הצמרת האיראנית כבר ב-1979 לאחר המהפכה האיראנית, אך המנהיג העליון, רוחאללה ח'ומייני, התנגד כיון שחשב שהרעיון אינו עולה בקנה אחד עם האסלאם. לאחר מותו החליטה איראן להתחיל בפיתוח של פרויקט אמאד ובייצור נשק גרעיני במסווה של מטרות אזרחיות. בשנת 1992 החליטה איראן להתחיל בפרויקט אמאד. בשנת 2003, לאחר הפלישה האמריקאית לעיראק, חשפו מיליציות אופוזיציה את התוכנית. איראן הודיעה שהיא מפסיקה את תוכנית אמאד לנשק גרעיני צבאי ובמקומה הגיעה פרויקט ספאנד שאיראן הודיעה שהוא רק לצורך מחקר אבל מחשיפת הארכיון הגרעיני האיראני עולה כי פרויקט ספאנד מתחלק לשניים: החלק הראשון הוא למחקר ורפואה וכולי והשני ממשיך את פרויקט אמאד כמתכונתו. פרויקט ספאנד פועל עד היום.
חשיפת הפרויקט

ב-30 באפריל 2018, ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו חשף את פרויקט אמאד כדי לטעון שאיראן ממשיכה לקדם תוכנית לפיתוח נשק גרעיני.  בהתבסס על 100,000 מסמכים שהוברחו על ידי המוסד מאיראן, הוא טען כי "המשימה של פרויקט אמאד הייתה לתכנן, לייצר ולבדוק חמישה ראשי נפץ, כל אחד עם עוצמה של עשרה קילוטון TNT לשילוב בטיל". שר החוץ של איראן מוחמד ג'וואד זריף צייץ שהראיות הן "חזרה על טענות ישנות" שכבר טופלו על ידי הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית.
המשא ומתן לעצירת הפרויקט

2015: איראן ומעצמות העולם חותמות על הסכם לעצירת הפרויקט הגרעיני
2017: המוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים פורץ לארכיון הגרעין האיראני וגונב חצי טון חומר מודיעיני וחושף כי על אף ההסכם איראן המשיכה בפרויקט הגרעין. מיד לאחר חשיפת מידע זה, ארצות הברית פרשה מההסכם.
2020: איראן פורשת כמעט מכל סעיפי ההסכם לאחר חיסולו של מפקד כוח קודס קאסם סולימאני בידי ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  "Netanyahu claims Israel has proof Iran still trying to develop a nuclear weapon". The Independent (באנגלית בריטית). 2018-04-30. נבדק ב-2018-04-30.
↑  Routledge Handbook of Nuclear Proliferation and Policy, Joseph F. Pilat, Nathan E. Busch, pp. 48–49, 2015
↑  Rezaei, Farhad (2017). Iran's Nuclear Program: A Study in Proliferation and Rollback (באנגלית). Springer. ISBN 978-3319441207.
1 2  "Israel says Iran hid nuclear arms programme". BBC News (באנגלית בריטית). 2018-04-30. נבדק ב-2018-04-30.
↑  DiChristopher, Tom (2018-04-30). "Netanyahu: Iran had secret 'Project Amad' to design, produce and test warheads". CNBC (באנגלית). נבדק ב-2018-04-30.
פוספוליפיד

פוספוליפיד (באנגלית: Phospholipid) הוא ליפיד אמפיפילי. הפוספוליפידים מהווים מרכיב ראשי בכל הממברנות הביולוגיות בעולם החי.
מבנה

הפוספוליפיד הוא ליפיד אמפיפילי בעל זנב הידרופובי מחומצות שומן (שהן שרשרות פחמימניות ארוכות) וראש הידרופילי המורכב מקבוצת זרחה, אליה קשור כוהל. בין הראש לזנב מחבר דיגליצריד או ספינגוזין בקשר פוספודיאסטרי. הפוספוליפיד הוא מולקולה יונית קוטבית.
פוספוליפידים בעלי שלד גליצרולי מכונים פוספוגליצרידים, ופוספוליפידים בעלי שלד של ספינגוזין מכונים ספינגומיילינים.
פלסמלוגן הוא פוספוליפיד הקשור לאלקן בקשר אתרי בפחמן הראשון של הגליצרול (הוינילי).
בטבע

הפוספוליפידים הם המרכיב המרכזי של קרום התא. הפוספוליפידים בקרום התא מסודרים בשתי שכבות כאשר בכל שכבה הראשים ההידרופיליים פונים לכיוון הצד החיצוני של קרום התא, בצד אחד לכיוון הציטופלזמה שבתוך התא ובצד שני כלפי חוץ לכיוון הנוזל החוץ תאי; והזנבות ביניהם, כלפי פנים קרום התא. בזכות מבנה זה קרום התא מהווה חיץ הידרופובי בין שתי תמיסות מימיות, פנים התא והסביבה החיצונית, וכך מונע מעבר חופשי בין פנים התא לצדו החיצוני.
פוספוליפידים המעורבבים עם מים יוצרים ללא התערבות מבנים סגורים וכדוריים המכונים מיצלות, או מבנים של דו-שכבה ליפידית כמו בקרום התא ובממברנות האברונים.
בנוסף להיותם המרכיב המרכזי של שלד קרום התא, הפוספוליפידים בקרום התא משמשים כמאגר של שליחים תוך תאיים המשוחררים על פי הצורך וכעוגן עבור חלבונים מסוימים לקרום התא.
לפוספוליפידים תפקידים נוספים שלא כחלק מקרום התא. פוספוליפידים משמשים כחומרים פעילי שטח של הריאה ובמיצי עיכול הם משתתפים בהמסה של כולסטרול.
הפוספוליפידים מחולקים באופן א-סימטרי בין שני צדי הדו-שכבה ליפידית. במחקר ראשון שזיהה את האסימטריות, משנת 1972, נמצא שעל אף כי מספר הפוספוליפידים משני צדי קרום התא של תאי דם אדומים הוא בערך שווה, יש א-סימטריות רבה בסוגים של הפוספוליפידים בשני הצדדים. הפוספוליפידים מסוג choline lipids, ספינגומילין ו Phosphatidylcholine נמצאו בעיקר בשכבה החיצונית של קרום התא של תאי דם אדומים, בעוד Phosphatidylethanolamine ופוספוליפידים שהכילו סרין נמצאו באופן מובהק יותר בשכבה הפנימית של התא לכיוון הציטופלסמה. במחקר אחר, על וירוס האינפלואנזה A נמצא א-סימטריות לא רק בסוגי הפוספוליפידים, אלא גם במספרם. פיזור א-סימטרי של פוספוליפידים נמצא גם בקרום התא של סוגים אחרים של תאים, כמו בטסיות דם.
בתעשייה

הפוספוליפידים משמשים לייצור ליפוזומים לצרכים רפואיים. בהתחלה נעשה שימוש בפוספוליפידים טבעיים בייצור ליפוזומים, אך כיום משתמשים גם בפוספוליפידים שעברו שינוי מבנה במעבדה ואף בפוספוליפידים מסונתזים. גם בתעשיית המזון ותוספי התזונה משמשים הפוספוליפידים לייצור ליפוזומים (ראה: טכנולוגיה ליפוזומלית בתוספי תזונה), לשם הגנה על רכיבים עדינים במזון ובתוספי תזונה וכן כמערכת הובלה במערכת העיכול של רכיבי תזונה קשי תמס, לשם שיפור הספיגה והזמינות הביולוגית.
הערות שוליים

↑  ביוכימיה וביולוגיה של התא מאת ד"ר דורית פרנס
↑  Pamela C. Champe, Richard A. Harvey, Denise R. Ferrier, Biochemistry, Lippincott Williams & Wilkins, 2007, page 201
↑  Pamela C. Champe, Richard A. Harvey, Denise R. Ferrier, Biochemistry, Lippincott Williams & Wilkins, 2007, page 201
↑  Arthur K. Solomon, Manfred L. Karnovsky, Molecular specialization and symmetry in membrane function, Harvard University Press, 1978, page 80
↑  Robert W. Colman, Alexander W. Clowes, Victor J. Marder, James N. George, Samuel Z. Goldhaber, Hemostasis and thrombosis, Lippincott Williams & Wilkins, 2005, page 591
↑  D. D. Lasic, Yechezkel Barenholz, Handbook of Nonmedical Applications of Liposomes: From design to microreactors, CRC Press, 1996, page 81
↑  Elham Assadpour, Seid Mahdi Jafari, A systematic review on nanoencapsulation of food bioactive ingredients and nutraceuticals by various nanocarriers, Critical Reviews in Food Science and Nutrition 59, 2019-10-28, עמ' 3129–3151 doi: 10.1080/10408398.2018.1484687
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543644805171  BnF: cb11981712p (data)  GND: 4131432-3  LCCN: sh85101108  NDL: 00569532 
מבנה כללי של פוספוליפיד: בירוק האזור ההידרופילי, בכתום האזור ההידרופובי, ובמרכז השלד הגליצרולי. X מייצג את השייר הכוהלי, ו-R שייר פחמימני
פרסי המוזיקה הדנית

| --- | --- |
 מיקום הטקס:  דנמרק דנמרק
 מדינה:  דנמרק 
 הגוף המעניק:  הפדרציה הבין-לאומית לתעשייה הפונוגרפית (IFPI)
 תקופת הפרס:  1989–הווה (כ־35 שנים)
 האתר הרשמי (בדנית)
 
פרסי המוזיקה הדני (באנגלית: Danish Music Awards) הוא טקס פרסים דני. הוא מוסדר בידי הפדרציה הבין-לאומית לתעשייה הפונוגרפית (IFPI) מאז 1989, ונקרא במקור IFPI-prisen ("פרס IFPI") עד 1991, אז שינתה את שמה ל-Dansk Grammy ("גראמי דני"). הוא שונה לשמו הנוכחי, פרס המוזיקה הדנית בשנת 2001, לאחר שוועדת טקס פרסי גראמי בארצות הברית הגדירה את השם "Grammy" כסימן המסחרי שלה. בשנת 2011, IFPI חברה יחד עם TV2 ו-KODA כדי להגיש את טקס הענקת הפרסים.
הערות שוליים

1 2  Dansk och svensk musik (ב־)
↑  We are the Official Site of Music's Biggest Night | GRAMMY.com, www.grammy.com
↑  Vindere af Danish Music Award 2011, Vi Unge, ‏2011-11-07 (בדנית)
פרס המוזיקה של בילבורד לשיר הסטרימינג המוביל (וידאו)

בערך זה מפורטים זוכי פרס המוזיקה של בילבורד לשיר הסטרימינג המוביל (וידאו).
זוכים ומועמדים

| שנה | שיר | מוזיקאי | מועמדים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | "Baby" | ג'סטין ביבר בהשתתפות לודאקריס |  אמינם בהשתתפות ריהאנה - "Love the Way You Lie"  אמינם - "Not Afraid"  ליידי גאגא - "Bad Romance"  שאקירה בהשתתפות פרשליגראונד - "Waka Waka (This Time for Africa)" |
| 2012 | "Super Bass" | ניקי מינאז' |  LMFAO בהשתתפות לורן בנט וגונרוק - "Party Rock Anthem"  אדל - "Someone like You"  ברונו מארס - "The Lazy Song"  LMFAO - ‏"Sexy and I Know It" |
| 2013 | "Gangnam Style" | סיי |  פאן בהשתתפות ג'אנל מונה - "We Are Young"  קארלי ריי ג'פסן - "Call Me Maybe"  מאקלמור וראיין לואיס בהשתתפות ואנז - "Thrift Shop"  טיילור סוויפט - "We Are Never Ever Getting Back Together" |
| 2014 | "Wrecking Ball" | מיילי סיירוס |  באואר - "Harlem Shake"  מיילי סיירוס - "We Can't Stop"  מאקלמור וראיין לואיס בהשתתפות ואנז - "Thrift Shop"  קייטי פרי - "Roar" |
| 2015 | "Shake It Off" | טיילור סוויפט |  אידינה מנזל - "Let It Go"  בובי שמורדה - "Hot Boy"  טיילור סוויפט - "Blank Space"  מייגן טריינור- "All About That Bass" |
| 2016 | "Watch Me" | סיילנטו |  פטי ואפ - "Trap Queen"  ויז קאליפה בהשתתפות צ'ארלי פות' - "See You Again"  מארק רונסון בהשתתפות ברונו מארס - "Uptown Funk!"  דה ויקנד - "The Hills" |
| 2017 | "Panda" | דיזיינר |  "Black Beatles" – ריי סרמרד בהשתתפות גוצ'י מיין  "Closer" – הצ'יינסמוקרס בהשתתפות הלסי  "Heathens"‏ – Twenty One Pilots  "Juju on That Beat (TZ Anthem)" – זאי הילפיגר וזאיון מק'קול |
| 2018 | "Despacito" | לואיס פונסי ודדי יאנקי בהשתתפות ג'סטין ביבר |  "Bodak Yellow" – קארדי בי  "Gucci Gang" – ליל פאמפ  "Shape of You" – אד שירן  "That's What I Like" – ברונו מארס |
שיאני זכיות ומועמדויות > זכיות

2 זכיות
ג'סטין ביבר
שיאני זכיות ומועמדויות > מועמדויות

3 מועמדויות
טיילור סוויפט
ברונו מארס
2 מועמדויות
אמינם
LMFAO
מאקלמור וראיין לואיס
מיילי סיירוס
ג'סטין ביבר
| פרסי המוזיקה של בילבורד |
| --- | --- | --- |
| פרסים | האמן המוביל • האמן החדש המוביל • הזמר המוביל • הזמרת המובילה • הלהקה המובילה • אמן סיבוב ההופעות המוביל • אמן הבילבורד 200 המוביל • אלבום הבילבורד 200 המוביל • אמן ההוט 100 המוביל • שיר ההוט 100 המוביל • שיר הרדיו המוביל • השיר הנמכר ביותר • האמן שיאן מכירות השירים • אמן הסטרימינג המוביל • אמן שירי הרדיו המוביל • שיר הסטרימינג המוביל (אודיו) • שיר הסטרימינג המוביל (וידאו) • האמן הנוצרי המוביל • השיר הנוצרי המוביל • האלבום הנוצרי המוביל • אמן הגוספל המוביל • שיר הגוספל המוביל • אלבום הגוספל המוביל • אמן הקאנטרי המוביל • שיר הקאנטרי המוביל • אלבום הקאנטרי המוביל • אמן הדאנס/אלקטרוני המוביל • שיר הדאנס/אלקטרוני המוביל • אלבום הדאנס/אלקטרוני המוביל • האמן הלטיני המוביל • השיר הלטיני המוביל • האלבום הלטיני המוביל • אמן ה-R&B המוביל • שיר ה-R&B המוביל • אלבום ה-R&B המוביל • אמן הראפ המוביל • זמרת הראפ המובילה • שיר הראפ המוביל • אלבום הראפ המוביל • אמן הרוק המוביל • שיר הרוק המוביל • אלבום הרוק המוביל • הפסקול המוביל • האמן החברתי המוביל • הישג המצעדים |  |
| פרסים מיוחדים | פרס אור הזרקורים • פרס האייקון • פרס המילניום |  |
| טקסים | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| ערכים קשורים | אמן סיבוב ההופעות של בילבורד • נשים במוזיקה (בילבורד) • פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד • פרסי המוזיקה היפנית של בילבורד |  |
פרס המזון העולמי

| --- | --- |
 תיאור:  מוענק עבור הישגים יוצאי דופן בקידום ההתפתחות האנושית באמצעות שיפור איכות, כמות, או זמינות המזון בעולם.
 מיקום הטקס:  דה מוין, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 הגוף המעניק:  קרן פרס המזון העולמי, יחד עם חברות חסות שונות.
 תקופת הפרס:  1987–הווה (כ־37 שנים)
 www.worldfoodprize.org
 
פרס המזון העולמי (באנגלית: World Food Prize) הוא פרס בין-לאומי, להכרה בהישגים של אנשים שתרמו משמעותית לשיפור איכות, כמות, או זמינות המזון בעולם. מאז 1987 מוענק הפרס מדי שנה, בעבור תרומה לאחד מהתחומים הנוגעים לאספקת המזון בעולם: ממדעי המזון והחקלאות, ייצור, שיווק, תזונה וכלכלה, ועד לתחומים הנוגעים לצמצום עוני, מנהיגות פוליטית, ומדעי החברה.
היסטוריה

פרס המזון העולמי הוא יוזמה של חתן פרס נובל לשלום, נורמן בורלוג.
הפרס מדגיש את חשיבותה של אספקת מזון מזינה ובת קיימא לכל בני האדם. בורלוג ראה את הפרס כאמצעי ליצירת מודלים לחיקוי שיהוו השראה לאחרים.
ב-1985 נפגש בורלוג עם מנכ"ל ג'נרל פודס, ג'יימס פרגוסן. בורלוג הציג בפניו את תשוקתו רבת השנים לייסוד פרס משמעותי בתחום החקלאות. ההנהלה הכללית של ג'נרל פודס(אנ') קיבלה את הצעתו של בורלוג, והחליטה להרחיב את היקף הפרס כך שיכלול את כל חוליות שרשרת המזון - מהשדה ועד לשולחן. ג'נרל פודס הקימה גוף לניהול הפרס העולמי וב-1986 הכריזה על ייסוד "פרס המזון העולמי של ג'נרל פודס". בארבע השנים הראשונות לקיומו של הפרס, הוא מומן באופן מלא על ידי ג'נרל פודס, ובשנה החמישית הצטרפו תורמים נוספים למימונו.
מ-1990 ממומן הפרס על ידי הפילנתרופ ואיש העסקים ג'ון רואן(אנ').
הפרס מוענק בטקס מתוקשר שנערך בקריית הממשל שבדה מוין, בירת איווה.
במקביל לטקס, נערך מדי שנה סימפוזיון בינלאומי ע"ש נורמן בורלוג (דיאלוג בורלוג(אנ')). הסימפוזיון עוסק בנושאים כגון: תת-תזונה, השמנת יתר, מחסור במים והשפעתו על הפיתוח והיציבות של המזרח התיכון, והשפעות המהפכה הירוקה על תחום המזון.
קרן פרס המזון העולמי פיתחה גם מספר תוכניות חינוך לנוער, שמטרתן עידוד והכוונה של הדור הצעיר לבחירת נתיבי קריירה ולימודים בתחומי המזון והחקלאות.
חתני הפרס

חתני הפרס זוכים ב-250,000 דולר. הפרס מוענק בטקס שנתי שנערך ב-16 באוקטובר, הוא יום המזון העולמי, או בצמוד אליו.
היכל זוכי הפרס ממוקם בספריה המרכזית לשעבר של דה מוין שבאיווה.
בשנת 2012 קיבל הישראלי ד"ר דניאל הלל את הפרס על תרומתו לפיתוח שיטות השקיה באזורים צחיחים. הוא הישראלי היחיד שקיבל פרס זה.
ראו גם

דיאלוג בורלוג(אנ')
פרס וולף לחקלאות