stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוונגליון 1.01+3.0: היה היו שלוש פעמים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  הידאקי אנו קאזויה טסורומקי קאטסואיצ'י נאקאיאמה מאהירו מידה
 הופק בידי:  Takatoshi Okajima 
 תסריט:  הידאקי אנו 
 מוזיקה:  Shirō Sagisu 
 צילום:  Toru Fukushi 
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  סטודיו הארה
 חברה מפיצה:  טוהו, חברת טואי, Khara 
 שיטת הפצה:  direct-to-video, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 באוגוסט 2021 
 משך הקרנה:  155 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני 
 פרסים:  AMD Award - Excellence Award  Synergy Award 
 evangelion.co.jp/final.html
 דף הסרט ב־IMDb
 
אוונגליון 1.01+3.0: היה היו שלוש פעמים (ביפנית: シン・エヴァンゲリオン劇場版) הוא סרט מדע בדיוני יפני בסגנון אנימה משנת 2021 אותו ביים, כתב והפיק הידאקי אנו. הסרט הונפש על ידי סטודיו הארה. זהו הסרט השישי בזיכיון סרטי נאון ג'נסיס אוונגליון.
הסרט התעתד תחילה לעלות לאקרנים ב-2020, אולם בעקבות התפרצות מגפת הקורונה ביפן, תאריך עלייתו לאקרנים נדחה לבסוף ל-8 במרץ 2021.
הסרט גרף מעל ל-93.67 מיליון דולרים ברחבי העולם, והיה לסרט הרווחי ביותר מבין כל הסרטים בזיכיון נאון ג'נסיס אוונגליון, ודורג במקום השני ברשימת הסרטים היפנים הריווחיים ביותר לשנת 2021. מחוץ ליפן הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-13 באוגוסט 2021 בשירות הסטרימינג של אמזון פריים וידאו.
בשנת 2022 זכה הסרט בפרס האקדמיה היפנית לקולנוע בקטגוריית סרט האנימציה הטוב ביותר של השנה.
תקציר העלילה

בשנת 2000 אירע פיצוץ ענק באנטארקטיקה אשר גרם לאסון עצום בעקבות הפשרת כיפות הקרח בקוטב שהובילו לחורבן של חלקים נרחבים בכדור הארץ. הרשויות טוענות כי האסון נגרם כתוצאה מפגיעת אסטרואיד. עלילת הסרט מתרחשת 15 שנים לאחר האסון, בעולם פוסט-אפוקליפטי בו, על אף שהאנושות הצליחה להשתקם מהאסון האנושות צריכה כעת להילחם ביצורים מסתוריים המכונים "מלאכים" אשר מנסים להחריב את העיר "טוקיו-3" שהוקמה ביפן בעקבות האסון. על מנת להילחם בהם הארגון החשאי NERV פיתח נשק רב עוצמה המכונה "האוונגליון".
מדבבים

| דמויות | בגרסה היפנית | בגרסה האנגלית |
| --- | --- | --- |
| שינג'י איקרי | מגומי אוגאטה | ספייק ספנסר |
| אסוקה לנגלי שיקינאמי | יוקו מיאמורה | טיפאני גרנט |
| ריי איינאמי | מגומי האיאשיבארה | אמנדה ווין-לי |
| מיסאטו קטסוראגי | קוטונו מיטסואישי | אליסון קית' |
| מארי מאקינאמי | מא'איה סקמוטו | דנין מלודי |
| ג'נדו איקרי | פומיהיקו טאצ'יקי | ג'ון סוואזי |
פסקול

שיר הנושא של הסרט הוא "נשיקה אחרונה" אשר בוצע על ידי היקארו אוטאדה.
האלבום של פסקול הסרט יצא לשווקים ב-17 במרץ 2021.
פרסים והוקרה

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרסי האקדמיה היפנית לקולנוע | סרט האנימציה הטוב ביותר | זכייה |
| 2022 | פרסי האקדמיה היפנית לקולנוע | הסרט הפופולרי ביותר | זכייה |
| 2022 | פרסי האנימה של קרנצ'ירול(אנ') | הסרט הטוב ביותר | מועמדות |
| 2022 | פרס האנימה של טוקיו(אנ') | סרט האנימציה הטוב ביותר | זכייה |
הערות שוליים

↑  "Final Evangelion Film Rescheduled to March 8 After 2 COVID-19 Delays". Anime News Network (באנגלית). ארכיון מ-5 במרץ 2021. נבדק ב-26 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Movies With Box Office Gross Receipts Exceeding 1 Billion Yen". Eiren. Motion Picture Producers Association of Japan (MPPAJ). נבדק ב-3 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1248659872  MusicBrainz work: 457e6b88-c0eb-4f33-8946-5b89c2d09297  VIAF: 6665164191756718740001   WorldCat (עם VIAF): 6665164191756718740001
אברהם יצחק ניבל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביולי 1887 זאהון, הונגריה 
 פטירה:  1947 (בגיל 59 בערך) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  הונגריה 
 
אברהם יצחק ניבל (בהונגרית: Nébel Ábrahám Izsák; זאהון, 10 ביולי 1887 – ירושלים, 1947) היה מורה ליהדות, רב הונגרי, רב ראשי וסופר תאולוגי ופדגוגי.
ביוגרפיה

אברהם יצחק ניבל הגיע ממשפחה רבנית. לאחר לימודים בישיבות שונות סיים את לימודיו בבית המדרש לרבנים בבודפשט (1918), וסיים את עבודת הדוקטורט שלו בפירוש של טקס מורכב בערבית. הוא גם למד משפטים עד 1919 והיה מורה לדת עד 1920. בשנת 1924 הוזמן כרב על ידי הקהילה היהודית הניאולוגית שמנתה 400 חברים בפוגאראש ליד בראשוב, ובשנת 1925 נבחר לרב הראשי על ידי הקהילה הניאולוגית נג'סלונטה עם למעלה מ-700 חברים. הוא כיהן שם עד 1944, ולאחר מותו של ליפוט קצ'קמטי היה גם ממלא מקום הרב של הקהילה הנאולוגית באוראדיה. הוא היה חבר באיגוד הרבנים של טרנסילבניה-באנאט ובאגודת יאנוש אראן.
הוא היה דרשן ידוע וכותב מוכשר. חיבוריו בנושאי:
זכויות ותפקידי העובד על פי התלמוד
ההגירות היהודיות בפרהיסטוריה
חסרים את נתוני (מועד ומקום) הפרסום שלהם.
מעבודותיו:
חשיבות החינוך ביהדות - שפרקים ממנו הופיעו בלוח השנה היהודי בשנים 1936–1940. וכחמישים עמודי מאמר בנושא:
התפקיד ההיסטורי של היהדות במסחר. הופיע בספר הזיכרון לרב ד"ר פרנץ לוי, לד"ר הרב מנו לנקה ולכבוד ד"ר הרב הראשי יעקב זינגר פורסם בקלוז'-נאפוקה, 1939).
ספרי דרשותיו

חופש ותרבות (אוראדיה, 1937);
באזור ההמתנה של משה רבנו (אוראדיה, 1940).
ניבל ערך את ספר הזיכרון ליום השנה של יהודי סלונטה בשנות ה-30 של המאה ה-20.
מאמרים קשורים

הספרות היהודית בטרנסילבניה
לוחות שנה יהודיים בטרנסילבניה
ראו גם

סלונטה. אנציקלופדיה יודאיקה XIV. ירושלים, 1972.
העיר של אתמול. ספר זיכרון של יהודי אוראדיה. תל אביב, 1981.
ג'רג' גאל: ספרות יהודית הונגרית ברומניה. הוצאת ספר השנה של הנציגות הלאומית של ישראל ההונגרית, בודפשט, 1983-84;
ג'רג' גאל: יהודים בטרנסילבניה. הליקון, 1994 / 7-12.
לקריאה נוספת

הלקסיקון הספרותי ההונגרי ברומניה: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés IV. (N–R). Főszerk. Dávid Gyula. Bukarest: Kriterion; Kolozsvár: Erdélyi Múzeum-Egyesület. 2002. ISBN 973-26-0698-3
Sounds Good Feels Good (אלבום)

Sounds Good Feels Good (בתרגום חופשי: נשמע טוב מרגיש טוב) הוא שם האלבום השני של להקת הפופ רוק האוסטרלית, 5 Seconds Of Summer.
האלבום שוחרר לכל העולם על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס ב-23 באוקטובר 2015.
רקע והוצאה לאור

לאחר הוצאת אלבום הבכורה שלהם, 5 Seconds Of Summer, יצאה הלהקה לחופשת החגים.
הם טסו ללוס אנג'לס בתחילת 2015 במטרה לכתוב שירים והקלטתם לאלבום הסטודיו השני שלהם.
בתחילת הסיבוב ההופעות שלהם, שהיה בתחילת חודש מאי, 2015, הם הופיעו עם שיר חדש הנקרא Permanent Vacation.
ב-12 באוגוסט 2015, הם הודיעו על שם האלבום החדש שעומד לצאת, ועל הזמנה מוקדמת של האלבום, התחל ב-14 באוגוסט.
רשימת השמעה

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Money  | 2:54 |
| 2. | She's Kinda Hot  | 3:36 |
| 3. | Hey Everybody!  | 3:16 |
| 4. | Permanent Vacation  | 3:25 |
| 5. | Jet Black Heart  | 3:41 |
| 6. | Catch Fire  | 3:27 |
| 7. | Waste the Night  | 4:26 |
| 8. | Vapor  | 2:59 |
| 9. | Castaway  | 3:34 |
| 10. | Fly Away  | 3:32 |
| 11. | Invisible  | 3:32 |
| 12. | Airplanes  | 3:38 |
| 13. | San Francisco  | 4:19 |
| 14. | Outer Space / Carry On  | 6:38 |
| משך כולל: | משך כולל: | 52:57 |
השיר Hey Eveybody! מכיל תוכן ונגיעות מהשיר Hungry Like The Wolf של Duran Duran.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 1 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 3 |
|  דנמרק | היטליסטן | 3 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 1 |
|  הונגריה | Mahasz | 3 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 8 |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 2 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 2 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 1 |
|  פולין | ZPAV | 10 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 2 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 2 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 2 |
|  צרפת | SNEP | 12 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 1 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 3 |
מיקומי שיא > הישגים

האלבום הגיע למקום 31 במצעד "51 שחרורי האלבומים הטובים ביותר לשנת 2015" של Rock Sound,
וקיבל ביקורות חיוביות מאוד.
מיקומי שיא > סיבוב הופעות

בעקבות שחרור האלבום, הלהקה יצאה ב-19 בפברואר 2016 לסיבוב הופעות עולמי הנקרא Sounds Live Feels Live, הכולל 99 הופעות בכל רחבי העולם.
או. ג'יי. סימפסון

| --- | --- |

סימפסון, 1990
 לידה:  9 ביולי 1947 סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 פטירה:  10 באפריל 2024 (בגיל 76) לאס וגאס, ארצות הברית 
 עמדה:  רץ אחורי
 גובה:  185 ס"מ
 משקל:  95 קילוגרם
 מספר:  32
 מכללה:  אוניברסיטת דרום קליפורניה
 דראפט:  דראפט ה-NFL‏ 1969, באפלו בילס, סבב 1, מספר 1
 היכל התהילה:  היכל התהילה של הפוטבול המקצועני ב-1985
 קבוצות כשחקן
 1969 – 1977 1978 – 1979:  באפלו בילס סן פרנסיסקו 49'
 הישגים כשחקן
 גביע הייזמן  חמישה משחקי פרו בול  MVP של ה-NFL בשנת 1973
 
אורנת'ל ג'יימס "או. ג'יי." סימפסון (באנגלית: Orenthal James "O. J." Simpson;‏ 9 ביולי 1947 – 10 באפריל 2024), שכונה "המיץ" (The Juice), היה שחקן פוטבול אמריקאי, אחד הרצים האחוריים הטובים בתולדות המשחק, ששיחק גם בטלוויזיה ובקולנוע (בין השאר בסדרת סרטי "האקדח מת מצחוק"). מעל כל אלה, נודע סימפסון בעיקר כמי שהועמד למשפט בשנים 1994–1995 בחשד לרצח אשתו לשעבר ניקול בראון וחברה רונלד גולדמן, וזוכה במשפט הפלילי. משפטו של סימפסון היה אחד המשפטים המתוקשרים ביותר בהיסטוריה האמריקאית, והוא חקוק בזיכרון האמריקאי הקולקטיבי כאחד המאורעות שהעלו את המתח הבין גזעי במדינה על פני השטח. סימפסון נמצא לבסוף אחראי למותם במשפט אזרחי ב-1997, וחויב בתשלום פיצויים למשפחות הקרבנות.
בדצמבר 2008 נשלח סימפסון למאסר בעקבות פרשה פלילית מאוחרת יותר, ושוחרר ב-2017.
ביוגרפיה

סימפסון נולד ב-1947 בסן פרנסיסקו שבקליפורניה למשפחה אפרו-אמריקאית נוצרית. הוריו הם יוניס (לבית דרדן) (1921–2001), מנהלנית בבית חולים, וג'ימי לי סימפסון (1920–1986), שף ושרת בבנק. אביו של סימפסון עזב את המשפחה, פעל כדראג קווין ומאוחר יותר יצא מהארון. ב-1986 מת מאיידס. סביו של סימפסון מצד אמו היו במקור מלואיזיאנה. בריאיון למגזין "לייף" ב-1968 אמר סימפסון שדודתו היא זו שהעניקה לו את השם אורנת'ל.
בילדותו פיתח סימפסון רככת שגרמה לו לעיקול ברגליים, לכן אמו אילצה אותו ללכת עם נעליים שחוברו לפלטות ברזל כמה שעות בכל יום, עד גיל 5. לסימפסון אח ושתי אחיות, שאחת מהן נפטרה. הוריו של סימפסון נפרדו ב-1952 ואמו גידלה אותו.
סימפסון נפטר לאחר התמודדות עם מחלת הסרטן ב-10 באפריל 2024.
קריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סימפסון התפרסם לראשונה כשחקנה של אוניברסיטת דרום קליפורניה בשנים 1967–1968. בשתי העונות נבחר לקבוצה הכל-אמריקאית (all-american) של המכללות והוביל את ליגת המכללות במספר יארדים שרץ עם הכדור (rushing). ב-1968 קבע שיא מכללות (1,709) בקטגוריה זו, הוסיף 22 טאצ'דאונים וזכה בגביע הייזמן היוקרתי, הפרס היוקרתי ביותר לשחקן בפוטבול מכללות. ב-1983 נבחר להיכל התהילה של פוטבול המכללות.
ל-NFL נכנס כבחירה מספר אחת בדראפט של 1969, לקבוצת הבאפלו בילס. ב-1973 היה השחקן הראשון בתולדות הליגה שרץ למעלה מ-2,000 יארדים בעונה אחת ונבחר ל-MVP של ה-NFL. הוא שיחק בחמישה משחקי פרו בול (ה"אול סטאר" של ה-NFL). משחקו האחרון ב-NFL היה ב-16 בדצמבר 1979. בשנת 1985 הוכנס להיכל התהילה של הפוטבול המקצועני.
קריירה > לאחר הפרישה

לאחר פרישתו פנה לעסוק במשחק, בין השאר במיני-סדרה "שורשים" ובטרילוגיה הקומית "האקדח מת מצחוק". כמו כן היה פרשן בשידורי פוטבול בטלוויזיה ומנחה אורח של התוכנית סאטרדיי נייט לייב.
משפט הרצח

אשתו לשעבר של סימפסון, ניקול בראון וחברה רונלד (רון) גולדמן נמצאו מתים מחוץ לדירתה ב-12 ביוני 1994. סימפסון קושר במהרה לרצח וכתב אישום הוגש נגדו. סימפסון נעצר לחקירה, שם הכחיש את הרצח ובאופן תמוה שוחרר לאחריה. בהמשך, לאחר איסוף די ראיות, הוחלט לעצור אותו בשנית אולם הוא לא הסגיר את עצמו למשטרה, אלא הובא למעצר לאחר מרדף משטרתי, מרדף מוזר שנערך בנסיעה איטית כאשר נראה כי המשטרה למעשה מלווה אותו ולא מנסה לעצור אותו. המרדף, המעצר ודיוני המשפט לאחר מכן, הועברו כולם בשידור חי למיליוני צופים. סימפסון שכר להגנתו כמה מן הפרקליטים הידועים ביותר בארצות הברית, ובהם רוברט שפירו, ג'וני קוקרן (אנ') (שעמד בראש צוות ההגנה), אלן דרשוביץ, רוברט קרדשיאן ואף. לי ביילי. טענה מרכזית של ההגנה הייתה שהמשטרה שתלה ראיות כדי להפליל את סימפסון. קו ההגנה נסוב בעיקר סביב נושא האפליה של הקהילה האפרו אמריקאית על רקע מספר תקריות של אלימות משטרתית וכן אפליה של הקהילה במערכת המשפט.
בפסק הדין, שניתן ב-3 באוקטובר 1995, ובו צפתה למעלה ממחצית אוכלוסיית ארצות הברית, מצא חבר המושבעים את סימפסון לא אשם בשתי הרציחות. אחת העדויות המכריעות במשפט הזה הייתה כפפה מזירת הרצח, שעוזר התובע דרש מסימפסון ללבוש, אך כאשר האחרון ניסה לעשות זאת נראה שהיא קטנה מדי בשביל כף היד שלו. במהלך השנים לאחר המשפט התנהל ויכוח האם הכפפה הייתה קטנה מידי או שהתכווצה מהדם שעליה.
המתח בין שחורים ולבנים בארצות הברית ב-1995 היה גורם משמעותי במשפט עצמו, וביחס התקשורתי אליו. במיוחד לאור משפטו של רודני קינג. בסקרי דעת קהל שנערכו בזמנו נמצא שרוב השחורים סברו כי סימפסון אינו אשם, או שלא היו בטוחים באשמתו, ואילו רוב הלבנים סברו כי ביצע את מעשי הרצח. יש התולים את זיכויו של סימפסון בעדות השקר של הבלש שעמד בראש צוות החקירה המשטרתית - מארק פורמן, אשר נחשף במהלך המשפט כגזען ופגע קשות באמינות צוות התביעה אל מול חבר מושבעים שהורכב ברובו מאפרו-אמריקאים.
הזיכוי הפלילי לא חתם את הדיון המשפטי בפרשה. אביו של גולדמן תבע את סימפסון בבית דין אזרחי בקליפורניה, על גרימת מות השניים, וזכה בדין. אולם סימפסון לא שילם את הפיצויים שנפסקו (33.5 מיליון דולר), והמשיך להתקיים מהפנסיה שלו כשחקן NFL, שלפי חוקי מדינת קליפורניה אין להחרימה כדי לשלמם. לאחר מכן עבר להתגורר במיאמי שבפלורידה, מדינה שבה החוק מקשה על החרמת ביתו של אדם כדי לשלם חוב.
מאבק משפטי נוסף ניהל סימפסון עם הוריה של בראון, שתבעו משמורת על שני ילדיהם. לבסוף נפסק בשנת 2000 כי הילדים יישארו בחזקת אביהם.
בנובמבר 2006 נודע כי סימפסון עמד לפרסם ספר בשם "אילו עשיתי זאת" (אנגלית: If I did it), ובו סיפק תיאור בדיוני, ספק הודאה ברצח. לאחר מחאה ציבורית רבה, ביטלה ההוצאה לאור את הופעת הספר. חובותיו של סימפסון למשפחות הקרבנות גרמו להעברת הזכויות על הספר למשפחות הקורבנות, לאחר שהוכיחו כי מדובר בהכנסה כספית אפשרית. הספר יצא לאור בחודש ספטמבר 2007 תחת הכותרת "אילו עשיתי זאת: וידויו של רוצח" (אנ') (אנגלית: "If I Did It: Confessions of the Killer"), (כאשר ה"אילו" מופיע באותיות מזעריות ו"עשיתי זאת" באותיות גדולות). הספר נחשב בארצות הברית כרב-מכר.
השוד בלאס וגאס

בספטמבר 2007 נעצר סימפסון בחשד שהוא וקבוצת אנשים נוספת נכנסו לחדר במלון בלאס וגאס, ושדדו באיומי נשק חם מזכרות ספורט אשר הוחרמו ממנו בעבר בשל חובות, סימפסון טען כי המזכרות עדיין שייכות לו. סימפסון הועמד למשפט ובאוקטובר 2008 נמצא אשם בשורת אישומים חמורים שהוגשו נגדו. ב-5 בדצמבר 2008 נידון סימפסון ל-33 שנות מאסר בפועל בגין שוד וניסיון חטיפה. השופטת אמרה שסימפסון נהג ביהירות ובטיפשות. נקבע שסימפסון יוכל להגיש בקשה לשחרור מוקדם לאחר תשע שנות מאסר.
ב-19 באוקטובר 2012, הסכים שופט בנבדה לפתוח לדיון מחודש את התיק בגין החטיפה והשוד המזוין כנגד סימפסון, כדי לקבוע אם כוכב הפוטבול לשעבר יוצג בצורה כה גרועה על ידי פרקליטיו, עד כי יש להורות על שחרורו מהכלא ועריכת משפט חוזר. ב-13 במאי 2013, התקיים דיון ראשוני כדי לקבוע אם סימפסון יהיה זכאי למשפט חוזר, אך רק ב-27 בנובמבר 2013, החליטה השופטת לינדה בל לדחות את בקשתו של סימפסון למשפט חוזר בגין הרשעתו בשוד. בפסק דינה, כתבה השופטת שכל טענותיו של סימפסון משוללות יסוד. ב-31 ביולי 2013 החליטה ועדת שחרורים של מדינת נבדה על מתן חנינה חלקית לסימפסון בנוגע לסעיפי הרשעתו בשוד המזוין, אך שהוא יישאר בכלא לפחות עד 2017, עקב הרשעותיו בסעיפי אישום נוספים. ב-20 ביולי 2017 החליטה ועדת החנינות של מדינת נבדה לשחררו לאחר ריצוי 9 שנות מאסר. מול הוועדה התייצבו בתו הבכורה ואחד הנאשמים הנוספים בשוד. ב-1 באוקטובר 2017 שוחרר סימפסון מבית הכלא. בדצמבר 2021 בוטלו גם התנאים המגבילים שהוטלו עליו עם שחרורו, והוא הפך לאדם חופשי באופן מלא.
בתרבות הפופולרית

ב-2016 יצאה סדרה דוקומנטרית בת כמה חלקים בשם או. ג'יי סימפסון: תוצרת אמריקה (אנ'), בבימויו של עזרא אדלמן ובהפקת רשת הטלוויזיה ESPN, כחלק מסדרת סרטי הספורט התיעודיים של הרשת 30 על 30 (אנ'). הסדרה חוקרת סוגיות תקשורתיות, פוליטיות וחברתיות, ובמיוחד את היחסים הבין גזעיים בארצות הברית בין שחורים ללבנים, דרך סקירת חייו של סימפסון. הסדרה זכתה בפרס סרט התעודה הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-89.
ב-2 בפברואר 2016 שודרה בארצות הברית סדרת טלוויזיה אנתולוגית בשם "סיפור פשע אמריקאי" (אנגלית: "American Crime Story"), אשר עונתה הראשונה, הקרויה "אמריקה נגד או. ג'יי. סימפסון" ("The People v. O. J. Simpson"), הציגה את סיפור משפט הרצח המתוקשר והשנוי במחלוקת. בסדרה זו השחקן קובה גודינג ג'וניור גילם את סימפסון.
בשנת 2017 הוצג מערכון סאטירי בתוכנית סאטרדיי נייט לייב על או. ג'יי. סימפסון, בו התארחה השחקנית גל גדות.
מכוניתו של סימפסון מוצגת במוזיאון הפשיעה והענישה הלאומי.
אגם ויידמה

| --- | --- |
אגם ויידמה כפי שנראה מהחלל בשנת 1994
אגם ויידמה כפי שנראה מהחלל בשנת 1994
 מידע כללי
 מיקום:  פרובינציית סנטה קרוס, ארגנטינה
 סוג:  אגם קרחוני 
 מידות
 שטח:  1,088 קמ"ר
 גובה:  250 מטר מעל לפני הים
 אורך מרבי:  80 ק"מ
 אורך:  80 קילומטר
 רוחב מרבי:  15 ק"מ
 רוחב ממוצע:  15 ק"מ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נהר סנטה קרוז, קרחון ויידמה, Las Vueltas river 
 מקור לנהר:  הנהר סנטה קרוס
 ‏אגן ניקוז:  17,000 קמ"ר
 מדינות באגן הניקוז:  ארגנטינה 
 ערים:  אל צ'לטן
 קואורדינטות:  49°35′00″S 72°30′00″W﻿ / ﻿49.58333°S 72.50000°W﻿ / -49.58333; -72.50000
  (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט אגם ויידמה(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט אגם ויידמה(למפת סנטה קרוס רגילה) ריו גז'גוס קלטה אוליביה פיקו טרונקדו אל קלפטה פוארטו דסאדו פוארטו סן חוליאן צ'ובוט האוקיינוס האטלנטי צ'ילהאגם ויידמה(למפת סנטה קרוס מוגדלת) ריו גז'גוס קלטה אוליביה פיקו טרונקדו אל קלפטה פוארטו דסאדו פוארטו סן חוליאן צ'ובוט האוקיינוס האטלנטי צ'ילהאגם ויידמה
 
אגם ויידמה (בספרדית: Lago Viedma) הוא אגם באורך 80 ק"מ בפטגוניה, בפרובינציית סנטה קרוס, ארגנטינה, סמוך לגבול עם צ'ילה. זהו אגם מים מתוקים גדול ומוארך, הנוצר ממי קרחונים.
מקור שם האגם מהחוקר הספרדי אנטוניו דה ויידמה, שבשנת 1783 הגיע לחופיו, ובכך היה לאירופאי הראשון שעשה זאת.
העיירה אל צ'לטן והפסגות של הרי הפיץ רוי וסרו טורה שוכנים סמוך מאוד לאגם.
האגם ניזון בעיקרו מקרחון ויידמה בקצה המערבי שלו. רוחבו של הקרחון 5 ק"מ ומקום השפך שלו הוא האגם. הנוף החום שמסביב לאגם הוא תוצאה של הקרח, שלא השאירה שום צמחייה על העמקים שמסביבו.
מים מאגם ויידמה זורם לאגם ארחנטינו דרך נהר לה לאונה, ובסופו של דבר נשפך לאוקיינוס האטלנטי דרך הנהר סנטה קרוס.
למרות שרוב שטח האגם שוכן בשטח ארגנטינה, החופים המערביים מגיעים לשדה הקרח הפטגוני הדרומי, לאזור בו הגבול בין ארגנטינה לצ'ילה נותר לא ברור.
ראו גם

אגם סן מרטין
אגם ארחנטינו
קרחון ויידמה
אבלינו

אבלינו (באיטלקית: Avellino) היא בירת נפת אבלינו שבמחוז קמפניה שבאיטליה. העיר שוכנת במישור המוקף בערים במרחק של 42 ק"מ מדרום-מזרח לנאפולי והיא מהווה צומת דרכים חשוב על הכביש מסלרנו לבנוונטו.
היסטוריה

לפני הכיבוש הרומי היה היישוב העתיק אבלינום (Abellinum) מרכזו של השבט הסאמניטי הירפיני (Hirpini). היישוב היה ממוקם על גבעה במרחק 4 ק"מ מהעיר הנוכחית, במקום שבו שוכנת כיום העיירה אטריפלדה (Atripalda). אבלינום נכבשה על ידי הרומים בשנת 293 לפנה"ס והם שינו את שמה כמה פעמים במאות השנים הבאות. יחד עם זאת ההכרה בה כעיר רומית של ממש חלה רק לאחר הכיבוש על ידי לוקיוס קורנליוס סולה בשנת 89 לפנה"ס.
העיר קיבלה על עצמה את הנצרות בערך בשנת 500 לספירה וקיבלה מעמד של דיוקסיה. בהמשך אירעו הפלישות של הגותים והונדלים. לאחר הכיבוש הלומברדי של דרום איטליה, ננטשה העיר העתיקה (הדעות חלוקות אם כל העיר ננטשה או חלקה) ויישוב חדש החל לצמוח על גבעה סמוכה שהיא אבלינו של היום. בהיותה מוגנת על ידי מצודה, היא נעשתה חלק מדוכסות בנוונטו ולאחר נפילתה של זו האחרונה, חלק מנסיכות סלרנו.
ב-1100, בתקופת שלטון הנורמנים בדרום איטליה, נרכשה העיר על ידי ריקארדו דל'אקווילה (Riccardo dell'Aquila). מאוחר יותר העביר אותה שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה לידי משפחת מונטפורט שאותה ירש בית קנדיה.
הזכויות הפאודליות על אבלינו נרכשו ב-1581 על ידי דוכס אטריפלדה (Atripalda), מאצולת נאפולי, שב-1589 הוענק לו התואר נסיך אבלינו. אבלינו הפכה להיות מקום מושב משפחתו של הנסיך. בנו ונכדו שימשו ברציפות כנגידים הגדולים של ממלכת נאפולי והיו אבירי מסדר גיזת הזהב.
ב-1820 התרחשו באבלינו מהומות. יחד עם זאת, איחוד איטליה כחמישים שנה לאחר מכן, לא הביא תועלת לעיר. העיר נותרה ללא קשר למסילת הברזל בין נאפולי-בנוונטו-פוג'יה ורחוקה מהים.
ב-1943 הופצצה העיר על ידי מטוסי בעלות הברית בניסיון לסכל את נסיגתן של יחידות השריון הגרמניות דרך גשר פריירה (Ferriera).
אבלינו סבלה מרעשי אדמה במהלך ההיסטוריה שלה והיא הוכתה קשות ברעשי האדמה שאירעו ב-23 בנובמבר 1980 וב–14 בפברואר 1981. אבלינו ספגה גם מטר של אפר געשי שנבע מהתפרצויות רבות של הר וזוב השוכן ממערבה. העיר יושבת על מיקום מייצג של פומיס שנובע מהתפרצות פליניאנית של הוזוב שארעה במחצית הראשונה של האלף השני לפני הספירה.
כלכלה

רעש האדמה של 1980 היווה נקודת תפנית עבור העיר ועבור כל הנפה. תקציבים גדולים הושקעו בתשתיות של אבלינו וסכומים נוספים שימשו להניע את כלכלת העיר. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 הייתה רמת ההכנסה לנפש באבלינו מהגבוהות במחוז.
כלכלה > חקלאות

עד לאמצע שנות השבעים של המאה ה-20 חקלאות הייתה הציר המרכזי של כלכלת אבלינו. מאז עזבה אוכלוסייה צעירה רבה את החוות המשפחתיות ולעיתים גם עברה להתגורר מחוץ לאזור בחיפוש אחר עבודות מכניסות יותר. יחד עם זאת, ענפי גידול הטבק גפן היין ואגוזי הלוז נותרו חלק חשוב של הכלכלה המקומית ובעקבות השקעות של השנים האחרונות[דרוש מקור] מהווים מקור תעסוקה לאנשים רבים.
כלכלה > תעשייה

המגזר התעשייתי מהווה חלק חשוב מכלכלת אבלינו. שני אזורי תעשייה שוכנים ממזרח וממערב לעיר ובהם פועלים עסקים קטנים ובינוניים רבים, כולל מפעל מנועים (FMA) המייצר מנועים עבור חבורת הרכב פיאט, אופל, לנצ'יה ואלפא רומיאו.
בתרבות הפופולרית

בסדרת הטלוויזיה הסופרנוס מוזכר מוצאו של טוני סופרנו מאבלינו. סבו של טוני סופרנו היגר מאבלינו לארצות הברית בראשית המאה ה-20. באחד הפרקים מציין סופרנו כי "כל תושבי הכפר אבלינו התיישבו באזור" (מחוז אסקס, ניו ג'רזי).
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557318805171  GND: 4085103-5  LCCN: n81039850  MusicBrainz: 2ab4ff39-f6a3-4c64-9b13-0945414003eb  NKC: ge664115  SUDOC: 027667642  VIAF: 113148570648824311558   WorldCat (עם VIAF): 113148570648824311558
אולפני די.סי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  אולפן קולנוע
 מייסדים:  האחים וורנר
 תקופת הפעילות:  2016 כ־DC Films – הווה
 חברת אם:  DC Entertainment
 מיקום המטה:  ברבנק 
 משרד ראשי:  ברבנק, מחוז לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 בעלות:  האחים וורנר
 ענפי תעשייה:  קולנוע
 מוצרים עיקריים:  סרטי קולנוע
  
 www.dc.com/movies
 
לוגו DC Films בשנים 2016–2022
אולפני די.סי (באנגלית: DC Studios) הוא שמם של אולפני הפקות וקולנוע של DC קומיקס שהוקמו במאי 2016 תחת השם DC Films (סרטי DC) על מנת להפיק ולפתח סרטי קולנוע ביקום הקולנועי של DC. זוהי חברת בת של DC Entertainment.
רקע

ראשי האולפן מיום הקמתו ועד סוף שנת 2017 היו ג'ף ג'ונס וג'ון ברג. מתחילת 2018 החליפו אותם בתפקידיהם וולטר חמאדה (אנ') (שפוטר ב-2022) ושאנטל נונג.
באוקטובר 2022, ג'יימס גאן ופיטר ספרן מונו להוביל את תחום הפקות הקולנוע, הטלוויזיה והאנימציה של DC, כשהם יעמדו יחד בראש חטיבה חדשה בשם DC Studios, שמחליפה את DC Films.‏
האולפנים מהווים למעשה חלק מחטיבת הבידור של DC קומיקס הנקראת DC Entertainment שאחראית לכל תחום הבידור והשיווק ועל הפקות הטלוויזיה של DC קומיקס. עד שנת 2016 הייתה אחראית גם לכל הפקות הקולנוע.