stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סופי תומפסון
ביוגרפיה

תומפסון היא בתם השנייה של השחקנית פילידה לאו והשחקן אריק תומפסון, ואחותה הצעירה של השחקנית אמה תומפסון.
הופעת הבכורה שלה הייתה בגיל 15 במחזה "A Traveller in Time", עוד לפני שהחלה ללמוד משחק בבית הספר למשחק בריסטול אולד ויק(אנ').
על מסכי הקולנוע הופיעה תומפסון בסרטים "ארבע חתונות ולוויה אחת", "לאכול, להתפלל, לאהוב", "אמה", "רוקדים בלונאסה", "פארק גוספורד", "Fat Slags"(אנ'), "הכל יחסי באהבה"(אנ') ובסרט "Morris: A Life with Bells On"(אנ'). ב-2010 שיחקה בסרט הארי פוטר ואוצרות המוות בתפקיד מפאלדה הופקירק. תומפסון כיכבה לצידם של הקומיקאים אלן דייוויס בסדרה "ג'ונתן קריק"(אנ') ולי אוונס בסדרה So What Now?(אנ'). עוד השתתפה בסרט "אהבה כמוסה", עיבוד לרומן "הטיית לב" של ג'יין אוסטן, בתפקיד אורח בסדרות הטלוויזיה "רציחות במידסומר", "הרפתקאותיו של שרלוק הולמס", "A Harlot's Progress" ובסרט הטלוויזיה "מגנוליה". ב-2007 שיחקה בתפקיד מיס ברטלט בסרט הטלוויזיה "חדר עם נוף", עיבוד של אנדרו דייוויס לרומן באותו שם מאת א.מ. פורסטר. תומפסון הופיעה בפרק האחרון בעונה הרביעית של הסדרה "דוק מרטין".
בשנים 2006–2007 שיחקה בתפקיד סטלה קרופורד באופרת הסבון הבריטית "איסטאנדרס".
ב-2009 השתתפה תומפסון בסיטקום "Big Top" של BBC One. ב-2012 הופיעה במיני סדרה בת שלושה חלקים "Love Life" של ITV וכן בהפקה של ITV של "Lightfields". ב-2020 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "מיי וג'ורג'".
על הבמה הופיעה תומפסון כגברת הרדקאסל ב-"She Stoops To Conquer" בבימויו של ג'יימי לויד שעלה בתיאטרון הלאומי, ובתפקיד דוקטור מתילדה פון צאהנד ב"הפיזיקאים" בהפקת ג'וסי רורקס.
ב-2011 שיחקה ב-"Clybourne Park", הפקה של דומיניק קוקס בתיאטרון רויאל קורט, ובהמשך בתיאטרון וינדהם. ב-1996 הייתה תומפסון מועמדת לפרס אוליבייה על משחקה בתפקיד אמי במחזה "Company", הפקה מחודשת של סם מנדס בתיאטרון דונמר ורהאוס. ב-1999 היא זכתה בפרס אוליבייה כשחקנית הטובה ביותר על משחקה במחזמר "אל תוך היער" בתפקיד אשת האופה. עוד גילמה את אופליה בהפקה של "המלט" של להקת תיאטרון רנסאנס בשנת 1988, תחילה בברמינגהאם ואחר כך בסיבוב הופעות ברחבי אנגליה. סר דרק ג'קובי ביים את ההצגה בכיכובו של קנת בראנה (שהיה נשוי לאחותה אמה) כהמלט, ריצ'רד איסטון בתפקיד קלאודיוס ודירבלה מולוי כגרטרוד. במהלך ההפקה והחזרות צולם סרט תיעודי בשם "מגלים את המלט", שיצא ב-1990, בפורמט DVD בשנת 2010.
תומפסון השתתפה בתוכנית מאסטר שף ב-2014, וניצחה בשלב הגמר את המועמדים האחרים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

תומפסון נשואה לשחקן ריצ'רד לומסדן מאז 1995. לבני הזוג יש שני בנים והם מתגוררים באיסט פינצ'לי שבצפון לונדון.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1982 |  | The Missionary | נערה במיסיון |  |
| 1991 | עשרים ואחת | Twenty-One | פרנצ'סקה |  |
| 1994 | ארבע חתונות ולוויה אחת | Four Weddings and a Funeral | לידיה, הכלה בחתונה השנייה |  |
| 1995 | אהבה כמוסה | Persuasion | מרי מאסגרוב |  |
| 1996 | אמה | Emma | מיס בייטס |  |
| 1998 | רוקדים בלונאסה | Dancing at Lughnasa | רוז מונדי |  |
| 2000 | הכל יחסי באהבה | Relative Values | דורה מוקסטון |  |
| 2001 | פארק גוספורד | Gosford Park | דורותי |  |
| 2002 | ניקולס ניקלבי | Nicholas Nickleby | מיס לאקריבי |  |
| 2004 |  | Fat Slags | טרייסי |  |
| 2009 |  | Morris: A Life with Bells On | גלנדה |  |
| 2010 | לאכול, להתפלל, לאהוב | Eat Pray Love | קורלה |  |
| 2010 | הארי פוטר ואוצרות המוות | Harry Potter and the Deathly Hallows – Part 1 | מפאלדה הופקירק |  |
| 2011 | מונטה קרלו | Monte Carlo | משתתפת במכירה פומבית |  |
| 2014 |  | That Day We Sang | דורותי |  |
| 2018 | חשיבותה של רצינות | The Importance of Being Earnest | ליידי בראקנל |  |
| 2019 |  | Tales from the Lodge | אמה |  |
| 2019 |  | Present Laughter | מוניקה ריד |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1978 | נוסע בזמן | A Traveller in Time | פנלופי | סדרת טלוויזיה (5 פרקים) |
| 1980 |  | Hammer House of Horror |  | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1987 | חדר מיון | Casualty | ג'ודי וילסון | בפרק "Cross Fingers" |
| 1991 |  | Boon | ויקי | בפרק "Help Me Make It Through the Night" |
| 1992 |  | The Casebook of Sherlock Holmes | אגאתה | בפרק "The Master Blackmailer" |
| 1993 |  | Comedy Playhouse | ואל | בפרק "The Complete Guide to Relationships" |
| 1994 |  | Performance | ג'יליאן פלייר | בפרק "Message for Posterity" |
| 1994–1995 |  | Nelson's Column | קלייר פרידי | סדרת טלוויזיה |
| 1995 | מיסטר בין | Mr. Bean | חברה | בפרק "Torvill and Bean" |
| 2000 | ילדי המסילה | The Railway Children | גברת פרקס | סרט טלוויזיה |
| 2001 |  | So What Now? | הת'ר |  |
| 2003 | ג'ונתן קריק | Jonathan Creek | דורותי מון | בפרק "Angel Hair" |
| 2003 |  | The Young Visiters | בסי טופ | סרט טלוויזיה |
| 2006 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | אפריל גודינג | בפרק "Dead Letters" |
| 2006 | מגנוליה | Magnolia | מרג'ורי פורסיית' | סרט טלוויזיה |
| 2006 |  | A Harlot's Progress | ג'יין הוגרת' | סרט טלוויזיה |
| 2006 | רופאים | Doctors | רייצ'ל ברטון | בפרק "Rabbitgate" |
| 2006–2007 | איסטאנדרס | EastEnders | סטלה קרופורד | סדרת טלוויזיה |
| 2007 | חדר עם נוף | A Room with a View | שארלוט ברטלט | סרט טלוויזיה |
| 2009 |  | Big Top | הדודה הלן | סדרת טלוויזיה |
| 2009 |  | May Contain Nuts | שרה מקדונלד | סרט טלוויזיה |
| 2009 | דוק מרטין | Doc Martin | טאשה | בפרק "The Wrong Goodbye" |
| 2010 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | גברת ריינולדס | בפרק "Hallowe’en Party" |
| 2010 |  | Whistle and I'll Come to You | קרול, בעלת המלון | סרט טלוויזיה |
| 2012 |  | Love Life | פני |  |
| 2013 |  | Lightfields | לורנה |  |
| 2014 |  | Death in Paradise | אנג'לה | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2014 |  | Inside No. 9 | ג'אן | בפרק "Last Gasp" |
| 2014–2015, 2017 |  | Detectorists | שילה | סדרת טלוויזיה (16 פרקים) |
| 2014 |  | Celebrity MasterChef | בתפקיד עצמה | זכייה |
| 2014 |  | The Incredible Adventures of Professor Branestawm | אגי | סרט טלוויזיה |
| 2015 |  | Harry Hill in Professor Branestawm Returns | אגי | סרט טלוויזיה |
| 2015 |  | A Gert Lush Christmas | סו קולמן | סרט טלוויזיה |
| 2017 |  | Bounty Hunters | פיונה | סדרת טלוויזיה |
| 2017 |  | Ratburger | מיס מקסוול | סרט טלוויזיה |
| 2018 | קורוניישן סטריט | Coronation Street | רוזמרי פייפר | סדרת טלוויזיה (14 פרקים) |
| 2019 | רוחות רפאים | Ghosts | באני בג-צ'טווינד | בפרק "Moonah Ston" |
| 2020 |  | Sandylands | ג'יני סוואלוס | מיני-סדרה |
| 2020 | מיי וג'ורג' | Feel Good | מגי | מיני-סדרה |
| 2021 | חינוך מיני | Sex Education | קרול איגלהרט | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2022 | כל מה שאני יודעת על אהבה | Everything I Know About Love | ליז | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2022 | דירת שותפים (אנ') | Flatshare | קתרין | פרק: "They F*ck You Up" |
| 2023 | סילו | Silo | גלוריה הילדברנדט | 3 פרקים |
| 2023 |  | Sisters | שריל | 4 פרקים |
| 2024 | בלגרביה: הפרק הבא (אנ') | Belgravia: The Next Chapter | מיס דאן | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
תפקידים בתיאטרון

המלט - בתפקיד אופליה
כטוב בעיניכם - בתפקיד רוזלינד
סוף טוב הכל טוב - בתפקיד הלנה
Wildest Dreams - רויאל שייקספיר קומפני הייתה מועמדת לפרס אוליבייה
קומפני - בתפקיד אמי; הייתה מועמדת לפרס אוליבייה
אל תוך היער - בתפקיד אשת האופה; זכתה בפרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר במחזמר
מידה כנגד מידה - בתפקיד איזבלה
Female of the Species - לונדון 2008; זכתה בפרס חביב הקהל
Clybourne Park - בתפקיד בוו
She Stoops to Conquer - גברת הרדקאסל; התיאטרון הלאומי; לונדון 2012
הערות שוליים

↑  "Sophie Thompson"
↑  "Celebrity MasterChef final 2014: Sophie Thompson wins final with her 'original' dishes". wn.com. נבדק ב-19 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Players: Sophie Thompson (actor)". The Guardian (London).
↑  "TV – What to watch on TV tonight, latest news and clips – MSN UK". tv.uk.msn.com. אורכב מ-המקור ב-2013-04-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011827735505171  GND: 1055980083  ISNI: 0000 0000 4192 4622  LCCN: no99029335  MusicBrainz: 1858bac9-d153-4fb1-b508-d4928e11fe40  NKC: ola2017943670  NTA: 401431193  VIAF: 66103470   WorldCat (עם VIAF): 66103470
מייסי גריי

| --- | --- |

מייסי גריי מופיעה בטורונטו, קנדה 2008
 לידה:  6 בספטמבר 1967 (בת 57) קנטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  נטלי רנה מקינטייר
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה, בית הספר לקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה, אקדמיית וסטרן ריזרב 
 סוגה:  R&B, מוזיקת נשמה
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס, קונקורד רקורדס, אפיק רקורדס 
 macygrayofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מייסי גריי (באנגלית: Macy Gray; נולדה ב-6 בספטמבר 1967) היא זמרת רית'ם אנד בלוז וסול, מפיקה מוזיקלית ושחקנית אמריקאית. עוסקת גם בכתיבת השירים שלה, וידועה בשל קולה הייחודי וסגנון שירה המושפע מבילי הולידיי ובטי דייוויס.
קורות חיים

גריי נולדה ביישוב קנטון באוהיו, ארצות הברית. במהלך לימודיה באוניברסיטת דרום קליפורניה, כתבה שירים והופיעה עם להקת ג'אז של חבר, בבית קפה קטן.
קורות חיים > קריירת מוזיקה

קולה הייחודי עורר עניין בקרב חובבי הג'אז בעיר, והיא הוחתמה על ידי חברת התקליטים "אטלנטיק", שם הקליטה את אלבומה הראשון, שנגנז. בתקופה זו חזרה לעיר הולדתה קנטון, אך נקראה לשוב ללוס אנג'לס והוחתמה על ידי חברת "אפיק".
ב-1999 יצא אלבומה "On how life is", שכלל את שיריה הידועים "Still", "I Try" ו-"Why Didn't You Call Me" וזכה להצלחה רבה בארצות הברית ובעולם. ב-2000, זכתה למועמדות בפרס גראמי לתגלית השנה. ב-2001 זכתה בפרס גראמי על "I Try". בהמשך שיתפה פעולה עם אמנים כמו פאטבוי סלים ובלאק אייד פיז, והשתתפה לראשונה בסרט קולנוע - המותחן "יום אימונים".
ב-2001 יצא אלבומה השני, "The Id", שנחל כישלון יחסי במכירות. ב-2002 השתתפה בסרט ספיידרמן בתפקיד עצמה, וכן שיתפה פעולה עם האמן סנטנה. אלבומה השלישי, "The Trouble with Being Myself", שיצא ב-2003, היה מוצלח מעט יותר, והשיר "When I See You" מתוכו זכה להשמעות רבות ברדיו האמריקאי והבריטי. בעקבותיו הוציאה גריי ב-2004 את האוסף "The Very Best of Macy Gray", וב-2005 יצא אלבום הקלטה של הופעה חיה בלאס וגאס, "Live in Las Vegas". בנוסף הקליטה שירים למספר פסקולים לסרטים, ביניהם לסרט שיקגו.
ב-2007 הוציאה גריי את אלבום האולפן הרביעי שלה, "Big", שזכה לביקורות חיוביות. מתוכו הוציאה שני סינגלים, "Finally Made Me Happy" ו-"Shoo Be Doo", ושיר נוסף, "What I Gotta Do", שנכלל בפסקול הסרט שרק השלישי.
בשנת 2011, גריי חתמה על חוזה עם חברת התקליטים "429 רקורדס" והחלה להקליט סדרת קאברים לאלבום האולפן הבא שלה Covered. האלבום יצא לאור ב-26 במרץ 2012. הסינגל הראשון של האלבום היה "Here Comes the Rain Again" (שבוצע במקור על ידי Eurythmics).
לרגל יום השנה ה-40 לאלבום Talking Book של סטיבי וונדר בשנת 1972, גריי כיסתה את כל התקליט והוציאה לאור אלבום מחווה.
בראיון לאופרה ווינפרי, גריי ספירה על בעיות השימוש בסמים שלה, וסיפרה כי היא לא הייתה מוכנה לרמת התהילה שקיבלה. הראיון עלה במקביל להוצאת אלבומה The Way, שיצא באוקטובר 2014 ב-Kobalt Records. זמן קצר לאחר יציאתו לאור החלה בסיבוב הופעות עולמי.
ב-2016 הקליטה שיר עם אריאנה גרנדה שנקרא “Leave Me Lonely” השיר נכנס לאלבומה השלישי של גרנדה "Dangerous Woman".
גריי הופיעה ארבע פעמים בישראל: באוגוסט 2000 באולם הסינרמה ובקיסריה, באוגוסט 2008 במועדון "זאפה" בתל אביב, במאי 2009 ביום הסטודנט בירושלים ובמועדון הבארבי בתל אביב ובפברואר 2011. לפני הופעתה האחרנוה בישראל אמרה לתקשורת כי "מה שהממשלה הישראלית עושה לפלסטינים הוא דוחה".
היא הופיעה בסבב המוקדמות השני של תחרות הזמר האמריקאית. היא סיימה במקום השישי בדירוג השופטים, ולא סיימה בין שלושת הראשונים בדירוג השופטים והקהל, ולכן לא העפילה לחצי הגמר.
קורות חיים > קריירת משחק

ב-2002 השתתפה בסרט "ספיידרמן" בתפקיד עצמה.
בשנת 2005 שיחקה את פאולינה בסרט הטלוויזיוני "בלוז בלקאוונה", אשר מבוסס על מחזה באותו שם מאת רובן סנטיאגו האדסון.
ב-2010 גילמה את רוז בסרטו של טיילר פרי "נשים צבעוניות", לצידן של ג'נט ג'קסון ווופי גולדברג. ב-2016 השתתפה בסרט בדרמה "מתאגרף מקרטון", לצדם של תומאס היידן צ'רץ וטרנס הווארד.
בשנת 2021 גילמה את רנה בסרט האימה "Phobias" בבימויה של קמילה בל.
בשנת 2025 דיבבה בסרט האנימציה הקומי "Sneaks" את דמותה של אדריאנה.
הערות שוליים

↑  כריסי איילי, הגרדיאן, האנטומיה של מייסי גריי, באתר הארץ, 25 באפריל 2007
שרון מולדאבי, ‏מה קרה למייסי גריי?, באתר גלובס, 11 באפריל 2007
↑  שרון מולדאבי, ‏הרבה גוונים לאפור, באתר גלובס, 1 באפריל 2012
↑  מערכת וואלה!‏, לא עוד צרידות של בוקר או גרון ניחר - מייסי גריי בישראל, באתר וואלה, 22 באוגוסט 2000
↑  בן שלו, מייסי גריי שרפה את הזאפה, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2008
גיא שחם, מייסי גריי שוב באופנה, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2008
↑  עכבר העיר, מייסי גריי תופיע בירושלים ב-20 במאי, באתר הארץ, 20 באפריל 2009
גיא חג'ג', עכבר העיר, הופעה נוספת למייסי גריי בישראל, באתר הארץ, 3 במאי 2009
↑  מתן אברמוביץ', עכבר העיר, בפעם הרביעית: מייסי גריי תגיע בפברואר לישראל, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2010
↑  מתן אברמוביץ', עכבר העיר, מייסי גריי יוצאת נגד ממשלת ישראל, אך גם מבטיחה לא לבטל, באתר הארץ, 20 בינואר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007441255105171  PLWABN: 9810703072905606  BNE: XX5539046  BnF: cb14025136m (data)  GND: 135134986  ISNI: 0000 0001 1838 6026  LCCN: no99078321  MusicBrainz: 48772747-4cda-4ba8-b470-cfd5a32e05f7  NKC: xx0059671  NTA: 191425273  VIAF: 7587224   WorldCat (עם VIAF): 7587224
נדב פרי

| --- | --- |

נדב פרי במשרדי ערוץ 10
 לידה:  24 באפריל 1980 (בן 44) ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קישורים חיצוניים
 טוויטר (X):  NadavPerry
 
נדב פרי (נולד ב-24 באפריל 1980) הוא סמנכ"ל רגולציה וקשרי חוץ בניו-מד אנרג'י (לשעבר דלק קידוחים). בעבר היה כתב ומנחה טלוויזיה בחדשות 10 ובערוץ הכנסת.
ביוגרפיה

פרי גדל בכפר סבא במשפחה דתית "לייט", לדבריו, ולמד בבית הספר הממלכתי דתי בר אילן בעיר. היה חבר בתנועת בני עקיבא.
את שירותו הצבאי עשה בגלי צה"ל, שם היה כתב לענייני חרדים ודתות, עם תום שירותו הצבאי המשיך לעבוד בתחנה הצבאית ככתב ופרשן פוליטי וכן כמגיש יומני חדשות ותוכניות אקטואליה כחמש שנים לאחר תום שירותו הצבאי. בין היתר, היה כתב לענייני דתות, ולאחר מכן כתב לענייני מפלגות.
בשנת 2006, פרש מגלי צה"ל ומונה לתפקיד הכתב הפרלמנטרי של "חדשות 10". בהמשך לתפקיד הכתב הפוליטי, השתלב בתפקידי הגשה, בין היתר בתוכניות "חמש עם רפי רשף", "לונדון את קירשנבאום" ו"היום שהיה". במהלך תקופת עבודתו בחדשות 10 ריכז פרי את הסיקור הפוליטי ואת סיקור מערכות הבחירות בשנים 2013 ו-2015.
בשנת 2012, עם הכרזת מערכת הבחירות לכנסת ה-19, ייסד פרי את התוכנית "המטה המרכזי", אותה גם ערך והגיש, ואשר מהווה עד היום תוכנית האקטואליה והראיונות המרכזית של חדשות 13, המשודרת מידי שבת. עם פרישתו מהגשת התוכנית ב-2015, הוחלף פרי על ידי גדי סוקניק, ובהמשך עברה הגשת התוכנית לידי העיתונאית איילה חסון.
בנוסף לתפקידו בערוץ 10, הגיש פרי בערוץ הכנסת, והחל משנת 2006 הוביל ביחד עם עמית סגל את התוכנית "זוג או פרט", תוכנית שבה הציעו השניים פרספקטיבה על אירועי השבוע, והתמודדו בהומור ב"דרבי הפוליטי" בתוך חדרי החדרים של הכנסת והזירה הפוליטית.
במהלך שנותיו כעיתונאי כתב פרי טור פוליטי קבוע בעיתון גלובס, וכן שימש תקופה כפרשן העיתון אל-מוניטור. ב-2008 שב לשדר בגלי צה"ל. עם עזיבתו של רפי רשף את התחנה, החל להגיש את תוכנית הבוקר "נכון להבוקר" עם עמית סגל.
ביוני 2015 הודיע על פרישתו מחברת "חדשות 10" לטובת הצטרפות כסמנכ"ל רגולציה וקשרי חוץ לחברות "דלק קידוחים" ו"אבנר חיפושי נפט" (כיום ניו-מד אנרג'י), שבשליטת יצחק תשובה. פרישתו של פרי עוררה דיון ציבורי נרחב בהקשר למעמד העיתונאי ומגבלות התעסוקה והקידום העומדות בפני עיתונאים בישראל, והיו שמתחו עליו ביקורת רבה בשל מעברו מעבודה כעיתונאי, לעבודה אצל אחד ממושאי הביקורת העיתונאית באותן שנים.
החל בשנת 2021 הוא משדר פודקאסט ראיונות מבית All•in שנקרא בתחילה "הון שלטון", ובהמשך שונה שמו ל"הפודקאסט של נדב פרי". הפודקאסט של פרי זכה מאז עלייתו להדים וחשיפה רבה, בין היתר בעקבות התבטאויות של אורחים בולטים שנאמרו במסגרתו. בפודקאסט התראיינו בין היתר אהוד אולמרט, משה פייגלין, עמית סגל, ירון לונדון, עירית לינור, אבי ניסנקורן, אהוד יערי, יעל ארד,  פיני גרשון, צבי יחזקאלי ודמויות בולטות נוספות בתחומי הממשל, התקשורת, הכלכלה והמשפט. לצד ההדים החיוביים, הפודקאסט גרר גם ביקורת. היו גורמים שטענו כי קשריו של פרי עם עיתונאים גרמו לטשטוש פעילותו בניו-מד אנרג׳י, ויצאו נגד הפודקאסט שלו ונגד הופעותיו כפרשן פוליטי.
החל מ-2022 הוא משתתף מדי פעם כפרשן בתוכנית פגוש את העיתונות בערוץ 12.
חיים אישיים

נשוי ואב לשלושה. מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  All•in -  הבית של הפודקסטים (2023-10-19), יונתן אוריך: “העובדה שנתניהו לא בשלטון היא כשלון שלי״, נבדק ב-2025-03-12, "אני נגיד, כשהייתי הולך לבני עקיבא, בגלל שהמשפחה שלי מרקע די לייט ודי מימד...", דקה 31
↑  גיא עזרא, ‏דרמה בערוץ 10: נדב פרי הודיע על עזיבת הערוץ, באתר "סרוגים", 2 ביוני 2015
↑  מיה מנע‏, נדב פרי ימונה לתפקיד בכיר בקבוצת "דלק" של תשובה, באתר וואלה, 2 ביוני 2015
↑  ענת קם‏, היפים והאמיצים, באתר וואלה, 22 ביוני 2008
↑  דרור רפאל, ‏נצלו את זמן שטיפת הכלים בחג להאזנה לפודקאסטים מעולים, באתר מעריב אונליין, 23 באפריל 2022
↑    נחמיה גרשוני–איילהו, ‏מכורי פוליטיקה ותקשורת חייבים למצוא שעה בשבוע להאזין לפודקאסט של נדב פרי, בעיתון מקור ראשון, 23 בינואר 2022
↑    יקי הפשטיין, ‏נדב פרי לא מתגעגע לתקשורת הישראלית, בעיתון מקור ראשון, 16 באפריל 2022
↑  עמית סגל בעד, נתי טוקר נגד: הפודקאסט של נדב פרי מעורר סערה,  באתר כיפה, 15 בנובמבר 2021
↑  מערכת ישראל היום, דוד שרן: "הביאו את אשתי ואת אימא שלי בת יותר מ-80 לחקירה כדי לשבור אותי", באתר ישראל היום, 9 בפברואר 2022
↑  עמית סגל, ‏יועצו הקרוב של נתניהו מדבר: הטעויות שהובילו לאופוזיציה ואיך הרגיש היום שאחרי חילופי השלטון, באתר ‏מאקו‏, 15 בנובמבר 2021
↑   נתי טוקר, תעשו לעצמכם טובה, אל תקשיבו לפודקאסט החדש של נדב פרי, באתר TheMarker‏, 14 בנובמבר 2021
↑   איתן אבריאל, מסך העשן של נדב פרי: "אני רואה אותו כל הזמן בטלוויזיה, ולא כתוב שהוא יחצן", באתר TheMarker‏, 31 ביולי 2022
↑   רפאלה גויכמן, "אין בכך בעיה": בתאגיד דוחים בקשה להפסיק לראיין את נדב פרי כפרשן פוליטי, באתר TheMarker‏, 28 בנובמבר 2022
ניסיון ההתנקשות בח'אלד משעל

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |

 תאריך:  25 בספטמבר 1997
 תאריך עברי:  כ"ג אלול ה'תשנ"ז
 מקום:  תימן עמאן, תימן
 מטרה:   ח'אלד משעל, ראש הלשכה המדינית של חמאס
 סוג:  התנקשות
 נשק:  רעל
 מבצע:   המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים
 מניע:  הפיגוע בשוק מחנה יהודה (1997)
ניסיון ההתנקשות מישאל כורש (פעולה הידועה גם בשם "מבצע כורש") היה ניסיון של "המוסד" להתנקש בחיי ראש הלשכה המדינית של חמאס, ח'אלד משעל ב-25 בספטמבר 1997, בעמאן בירת ירדן.
רקע

ב-30 ביולי 1997 התפוצצו שני מחבלים מתאבדים בשוק מחנה יהודה בירושלים. בפיגוע נהרגו 16 ישראלים ומאות נפצעו. למחרת הפיגוע זוהו המחבלים כפעילי הזרוע הצבאית של החמאס. ראש הממשלה, בנימין נתניהו, הגיע עם הקבינט המדיני-ביטחוני להחלטה שיש לפגוע במנהיגי חמאס. אנשי "המוסד" הציעו לנתניהו מספר שמות, בהם ח'אלד משעל ומוסא אבו מרזוק. נתניהו העדיף שאנשי "המוסד" יתנקשו בחייו של אבו מרזוק, אזרח אמריקני פעיל חמאס, אך אנשי "המוסד" הזהירו את נתניהו כי פגיעה באזרח אמריקני שהשלטונות מסרבים להסגיר תגרור פגיעה ביחסים בין ישראל לארצות הברית. לבסוף הוחלט כי משעל הוא היעד להתנקשות.
ההחלטה לחסל את משעל נפלה סופית באמצע אוגוסט 1997, בווילה של המיליונר פויו זבלודוביץ' בקיסריה. זבלדוביץ העמיד לרשות משפחת נתניהו את הווילה עבור חופשה ושם נפגש בחשאיות עם ראש המוסד דני יתום. יותם הגיש לו תוכנית לחיסולו של משעל על אדמת מדינה מסוימת, שאליה עמד משעל לצאת באופן נדיר. נתניהו נטה לקבל את התוכנית, אבל מאוחר יותר חזר בו והוחלט שההתנקשות תתרחש על אדמת ירדן. גם בכירים באמ"ן (אך לא ראש אמ"ן, האלוף משה יעלון) צדדו בקיום הפעולה בירדן.
ההכנות למבצע ותכנונו

כחלק מההכנות הראשוניות למבצע, אסף המוסד מכל גופי המודיעין את המידע שהיה בידיהם על ראשי החמאס בירדן וניתח אותו. עם המידע המודיעיני שהיה ברשותה, יצאה חוליית המבצעים, "יחידת כידון", לירדן להכנה ראשונית לקראת ההתנקשות. תוך זמן קצר הצליחה היחידה לאתר את משעל יוצא ממשרד "אגודת הצדקה" ובהמשך אספו מידע בסיסי: היכן גר, באיזה רכב נוסע ותיאור שגרת יומו.
בעקבות דרישת ראש הממשלה להתנקשות בדרך שקטה, שלא תעורר התקהלות והמולה, הציע דוקטור לביוכימיה ביחידה שהופקדה על ביצוע המשימה להשתמש בנגזרת כימית של סם הרדמה חזק מסוג פנטניל. הסם שנבחר היה קטלני עד כי הספיקו טיפות ספורות ממנו שיבואו במגע עם העור כדי לגרום למותו של משעל. הסם גם היה קשה לאיתור בנתיחה שלאחר המוות. התוכנית שגובשה הייתה ששני סוכנים יתקרבו אל משעל מאחור, ובזמן שאחד מהם יפתח פחית משקה תוסס שנוערה היטב, השני יתיז על משעל את הרעל הקטלני שנבחר. אנשי היחידה הטכנולוגית הציעו לסוכנים ליטול עמם נסיוב לרעל למקרה הצורך.
לאחר שאושרה התוכנית החלו בהכנות האחרונות לקראת המבצע: סוכני היחידה החליטו לתרגל את התוכנית ברחובות תל אביב. מדי יום עברו ברחובות תל אביב סוכנים שנצמדו לעוברי אורח, ופתחו פחית משקה תוסס מנוערת שכוונה לעברם, כדי לבדוק את התגובות ברחוב.
תוך כדי הכנות לקראת המבצע, התפוצצו ב-4 בספטמבר 1997 מחבלים מתאבדים במדרחוב בן-יהודה בירושלים. הפיגוע גרם להגברת לחץ הממשלה על "המוסד" לביצוע התוכנית בהקדם האפשרי.
הסוכנים שנבחרו להוציא את המבצע לפועל השתמשו במסמכי זיהוי קנדיים, תחת השמות שון קנדל ובארי בידס, שהיו שונים מהכיסוי הזר שבו היו רגילים להשתמש. השניים השתכנו במלון אינטרקונטיננטל ושכרו רכב.
במהלך איסוף המידע התברר לחוליה כי מדי בוקר הגיע משעל למשרד החמאס ב"מרכז שאמייה", משרד שהוסווה כ"מרכז הסיוע הפלסטיני". לפי התוכנית, שניים מסוכני היחידה אמורים היו להמתין למשעל ליד מכוניתו בבוקר ולעקוב אחריו עד הגיעו לבניין המשרדים ב"מרכז שאמייה", ושם לבצע את הפעולה.
מהלך המבצע

בבוקר 25 בספטמבר 1997 יצא הצוות למבצע ההתנקשות, לאחר שבוע של סיורים ולאחר שששת אנשי החוליה דיווחו למטה שהם מוכנים לביצוע. יום קודם-לכן, ב-24 בספטמבר, הגיעו לרבת-עמון רופאה ישראלית ואיש מוסד נוסף, בטיסה ישירה מנמל התעופה בן-גוריון. הרופאה נשאה תיק, ובו הוסתר נוגדן המסוגל לבטל את ארסיותו של הרעל. על נוכחותה הוחלט כדי להתכונן למקרה של הסתבכות, שבו אחד הסוכנים ייפגע בעצמו מהרעל הקטלני בעת שהוא יפעיל אותו נגד משעל, או שעובר-אורח תמים ייפגע ממנו. במקרה כזה הרופאה הייתה צריכה להיכנס לפעולה ולהזריק את החומר הנגדי.
במטה המבצע הוחלט ששני המתנקשים לא ישאו על גופם מכשירי קשר ואף לא נשק אישי במטרה להסוות את עצמם כתיירים תמימים. ב-10:10 בערך הגיעה כמתוכנן מכוניתו של משעל, נהוגה בידי נהגו. בעוד הנהג מתמרן בין המכוניות החונות בניסיון למצוא חנייה, יצא משעל מהמושב האחורי. מכיוון שורות החנויות במקום צעדו בנפרד שני המתנקשים, בידי אחד מהם פחית פפסי קולה. הם צעדו בזווית אנכית לכיוון תנועתו של משעל, שעשה את דרכו לעבר מעלית הבניין. ב-10:12 דקות בערך, שלא כמתוכנן, הגיח מתוך חדר המדרגות פעיל חמאס, מחמד אבו סייף, שהיה בדרכו להפגש עם משעל. מפקד המבצע שהיה בסמוך, ראה את אבו סייף ניסה לאותת למתנקשים בידו על ביטול פעולה עשר שניות לפני הביצוע, כשכבר אין לו דרך להודיע על כך למתנקשים והם המשיכו לצעוד לעבר משעל.
פעולת ההתנקשות נעשתה ב-10:14, בדיוק על פי התרגולת, שהאחד ניער את פחית הפפסי ופתח את הלשונית שלה בדיוק מול חוטמו של משעל, השני הזליף לאוזנו בתנועה מהירה את הרעל הקטלני. השניים החישו את צעדיהם לעבר מכונית המילוט, שנהגה המתין להם במנוע מופעל. גם מפקד המבצע מיהר להסתלק למכונית שלו, נהוגה בידי אחד מאנשי החולייה. איש חולייה שישי המתין במכונית מילוט נוספת, שלישית, במרחק של כ-800-600 מטר משם. שני המתנקשים לא הבחינו שאבו סייף החל לרדוף אחרי רכב המילוט ורשם את מספר הרישוי שלו. הם עצרו כמתוכנן ליד רכב המילוט השלישי במטרה להסתלק איתו, אך עקב טעות בניווט, נעצרו במרחק מה ממנו ושני הלוחמים ירדו מרכבם, כדי להימלט ברגל לנקודת המפגש עם מכונית המילוט. אבו סייף התנפל על הסוכנים, ואילו אלה פצעו אותו. התקיפה יצרה המולה ברחוב, ובמהרה החלו רבים לעזור לאבו סייף. שוטר ירדני שהוזעק למקום חילץ את הסוכנים מההמון והוביל אותם לבירור בתחנת המשטרה, שם נעצרו השניים.
באוזני המשטרה הירדנית טענו כי הם שני תיירים קנדיים שהותקפו ללא סיבה. קונסול קנדה בעמאן הוזעק למקום ותשאל את שני הסוכנים, וכשיצא מתא המעצר הודיע לשוטרים כי השניים אינם קנדיים בוודאות. ארבעת הסוכנים הנותרים מצאו מקלט בשגרירות ישראל בירדן.
עם היוודע הכישלון לנתניהו הוא שלח את ראש "המוסד", דני יתום, לשיחה עם חוסיין מלך ירדן. נתניהו פקד עליו "לוותר על הכול" בשביל הצלתם ושחרורם של הסוכנים. בשיחה שטח יתום בפני חוסיין את כל האמת, וזה הודיע ליתום כי אם ימות משעל יהיה עליו לגזור על שני סוכני "המוסד" עונש מוות. אחד המשתתפים במבצע, מישקה בן-דוד שבידיו היה הסם שכנגד הרעל ונמצא בירדן, יחד עם רופאה של המוסד, קיבלו הוראה למסור את הסם שכנגד לירדנים כדי להציל את חייו של משעל.
אריאל שרון, בשיחה עם העיתונאי ניסים משעל, טען שהוא זה שסידר את היחסים עם חוסיין. כשדיברו על נתניהו אמר: "הוא לא עומד בלחצים. ראיתי אותו בפרשת חאלד משעל. הוא התפרק לחלקים והיינו צריכים להרכיב אותו מחדש... הוא פשוט איבד את הצפון... ישבתי עם המלך חוסיין לילה שלם כדי לשחרר את אנשי המוסד שנעצרו...".
השלכות

הכישלון גרר השלכות דיפלומטיות: יחסי ירדן–ישראל נפגעו באופן חמור. בעקבות המשבר ביחסים שלח נתניהו לירדן את אפרים הלוי, בשל קשריו ההדוקים והאישיים עם חוסיין מלך ירדן, שאיים לנתק את היחסים עם ישראל ולשגר יחידות עילית של צבאו שיפרצו לשגרירות לתפוס את ארבעת הסוכנים שהסתתרו שם. סיבה נוספת לכעסו של המלך חוסין הייתה שרק ימים ספורים לפני ניסיון ההתנקשות, הוא העביר לראש הממשלה בנימין נתניהו הצעה מהנהגת חמאס להגיע להבנה לגבי שביתת נשק ל-30 שנה. לטענת נתניהו הצעת החמאס להפסקת אש נמסרה יממה לאחר הפעולה בירדן.
במטרה להרגיע את הרוחות הלוי הציעה שישראל תשחרר את השייח' אחמד יאסין מנהיג החמאס, וכ-70 אסירים פלסטינים נוספים. ב-6 באוקטובר 1997 הושלמה העסקה, שני הסוכנים שהיו עצורים בירדן, וארבעת הסוכנים הנותרים הורשו לצאת משגרירות ישראל בירדן ולחזור לישראל.
בעקבות חשיפת השימוש בדרכונים קנדיים מזויפים על ידי המוסד, נפגעו גם יחסי ישראל–קנדה וקנדה החזירה את שגרירה מישראל. כדי לסיים את המשבר, התחייבה ישראל כי לא תעשה עוד שימוש בדרכונים קנדיים מזויפים או אמיתיים בפעולות של המוסד.
לאחר חשיפת פרטים רבים על כישלון המבצע בתקשורת, מזכיר הממשלה, דני נוה, חשף באופן רשמי ב-5 באוקטובר 1997 את אחריות ממשלת ישראל לניסיון ההתנקשות.