פרשת האריה ססיל
צייד אריות באפריקה

ככלל, מאחר שהאדם מוגדר כטורף-על, הצייד נחשב כמקובל ברוב התרבויות בעולם. תרבות הלקטים-ציידים מקובלת ברוב המדינות כחוקית מאחר שהם צדים בעיקר חיות קטנות וכמעט שאינם פוגעים במאזן הטבעי. בשמורות, שומרי טבע צדים לעיתים, וזאת כדי למנוע את הפרת המאזן הטבעי. עברייני צייד צדים לצורך סחר לא חוקי באיברי בעלי-חיים. תופעה נוספת היא הצייד הספורטיבי. מחד, יש המתייחסים לכך כספורט או בידור שאינו מוסרי ומזיק למאזן האקולוגי. מאידך, יש רשויות הרואות בכך מקור הכנסה שבאמצעותו ניתן לממן את השמירה על הטבע.
ה-IUCN מעריך כי 600 אריות מתים בשנה במסעות ציד ספורטיבי. עם זאת, לפי ג'יין סמארט, המנהלת העולמית של קבוצת שימור המגוון הביולוגי של ה-IUCN, המספר האמיתי גבוה אף יותר. בהתחשב בכך שבעולם כולו חיים כ-30,000 אריות, נתונים אלו מציגים אובדן של כ-2% מאוכלוסיות האריות בעולם, מדי שנה, רק בעקבות צייד ספורטיבי חוקי. לרוב, איברי האריות הניצודים נלקחים כשלל על ידי הציידים או מוצעים למכירה, ולפי הקרן הבינלאומית לרווחת בעלי חיים (IFAW), ארצות הברית אחראית לייבוא של כ-64% מאיברי האריות האפריקאים. ארצות הברית היא אפוא, היבואנית הגדולה בעולם של איברי אריות אפריקאים. בין השנים 1999–2013 יובאו אליה 5,763 איברי אריות רק לצורך מזכרות; בממוצע, אלו 432 אריות בשנה, והמספרים ממשיכים לגדול בשנים האחרונות.
ביוני 2015, החודש בו ססיל נהרג, ניצודו רק על ידי אזרחים אמריקאים 69 אריות נוספים.
בענף הצייד באפריקה, האריה, יחד עם הפיל, התאו, הנמר והקרנף מכונים "חמשת הגדולים", כלומר, חמש החיות שהכי קשה והכי מסוכן לצוד באופן רגלי. למרות זאת, חמשת הגדולים הם חמש החיות הגדולות אשר ניצודות הכי הרבה. האריות הם מטרות מאוד אטרקטיביות בעקבות הסכנה הגדולה והממשית המעורבת בציד. אריה עלול לתקוף ללא כל התגרות, והוא נחשב על ידי רבים כמטרה הטובה ביותר מבין חמשת הגדולים. ציד האריות מאתגר בייחוד בגלל מזגו של האריה ובתי הגידול שלו. אריות חיים בסוואנה, בה הצמחים הגבוהים, הסבך והשיחים מטשטשים אותם ומספקים להם כיסוי והסוואה. אריות לרוב לא נמנעים מעימות, הם אינם צפויים ועלולים להסתער כאשר מתרגזים או כאשר חשים בסכנה, מה שהופך אותם לאתגר בקרב ציידים.
אריות ניצודים באמצעות שלוש שיטות עיקריות: פיתוי, מעקב ורדיפה.
פיתוי - שיטה בה הצייד צד חיה אשר משמשת כפיתיון לאריה וקושר את גווייתה לאזור אשר ידוע כי מבקרים בו אריות לעיתים תכופות, לרוב בקרבת בור מים. הפיתיון נבדק לעיתים קרובות עד שמזוהים סימנים המצביעים כי הפגר נאכל על ידי אריה. בשלב זה, נבנה מבנה מסתור, 25-50 מטרים מהפיתיון, שם חבורת הציידים יכולה להישאר עד שהאריה ישוב.
מעקב - שיטה הכרוכה בנסיעה לאורך שבילים באזורי המחיה של האריות. לאחר שמאתרים סימנים כי ישנם אריות בסביבה הקרובה, לרוב צואה טרייה, הציידים עוברים להתקדמות רגלית. הציידים עוקבים אחר עקבות האריה וכאשר מזהים אריה, הצייד מתגנב כמה שיותר קרוב לעמדת הירי הטובה ביותר. שיטה זו מתנהלת בשעות היום, שכן מעקב בשעות הלילה, באמצעות תאורה, אסור ברוב המדינות באפריקה.
הצקה - בשיטה זו ציידים מלווים בלהקת כלבים, נוסעים באזורי המחיה של האריות, עד שמוצאים עקבות טריות ואז משחררים את הכלבים. הלהקה עוקבת אחר שובל הריח של האריה וכשזה נמצא, הלהקה מנסה להחזיקו במקום עד שהציידים מגיעים להורגו. לרוב שיטה זו מתרחשת ביום, והאריה נלחם ולא בורח.
ישנן מדינות באפריקה אשר משחררות אריות שגדלו בשבי לשטחים מגודרים בהם ניתן לצוד אותם. לעיתים האריות אף מסוממים לפני כן כדי שיהיו איטיים יותר, ובכך מטרה קלה יותר. ציידים וארגוני צייד רבים מחשיבים זאת כאקט לא מוסרי וכעלבון לשיטות הציד ההוגנות. בדרום אפריקה ישנן חוות רבייה פרטיות, ובגיבוי החוק גדלים האריות בשטחים מצומצמים, מה שפוגע במבנה החברתי ואיכות הגנים שלהם. כגורים, הם מנוצלים לליטוף כחיות מחמד עבור מבקרים, כשהם מעט בוגרים יותר, תיירים מטיילים עמם בשטחים הפתוחים ולבסוף, כשהם גדלים, הם הופכים למטרות צייד בשטח סגור. מאות אחרים נטבחים ונשלחים למזרח הרחוק לצורך ייצור תרופות מקומיות פסאודו-מדעיות.
בין השנים 1980–2015 צנחה אוכלוסיית האריות ב-73% במדינות בהן צייד אריות חוקי.
ביולי 2017 קסנדה, בנו בן ה-6 של ססיל, נורה אף הוא על ידי ציידים. קסנדה נהרג במהלך ציד שאורגן על ידי הצייד ריצ'רד קוק בפארק הלאומי הואנגה.