stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארי פוטר (סדרת טלוויזיה)
הפצה

הסדרה עתידה לעלות לשירות הזרמת המדיה "HBO Max", בעונת השידורים לשנת 2025–2026.
משחק וידאו

בחודש נובמבר 2024 הוכרז כי המשחק Hogwarts Legacy 2 ועלילתו תתחבר באופן ישיר לסדרת הטלוויזיה הארי פוטר.
הערות שוליים

↑  Goldberg, Lesley; Goldberg, Lesley (2021-01-25). "'Harry Potter' Live-Action TV Series in Early Development at HBO Max (Exclusive)". The Hollywood Reporter. Retrieved 2023-04-13.
↑  Otterson, Joe; Otterson, Joe (2021-01-25). "'Harry Potter' TV Series in Early Development at HBO Max". Variety. Retrieved 2021-09-21.
↑  "Warner Bros. Denies 'Harry Potter' TV Series Is Actually Happening". Movieweb. 2021-01-25. Retrieved 2023-04-13.
↑  Eclarinal, Aeron Mer (2022-11-30). "Harry Potter TV Spin-off Gets Promising Updates from Warner Bros". The Direct. Retrieved 2023-04-13.
↑  D'Alessandro, Anthony (2023-04-12). "'Harry Potter' Series A Go With J.K. Rowling Executive Producing, Set For 10-Year Run On Max". Deadline. Retrieved 2023-04-13.
1 2 3  White, Peter (2023-04-12). "'Harry Potter' Series Starts Search For Showrunner". Deadline. Retrieved 2023-04-13.
↑  Adam B. Vary, HBO Says ‘Harry Potter’ Series Will ‘Benefit’ From J.K. Rowling’s Involvement: She ‘Has the Right to Express Her Personal Views’, Variety, ‏2024-11-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  Selome Hailu, ‘Harry Potter’ HBO Series Eyes John Lithgow to Play Dumbledore, Variety, ‏2025-02-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Goldberg, Lesley (2023-04-12). "'Harry Potter' TV Series Officially Happening at Max". The Hollywood Reporter. Retrieved 2023-04-13.
↑  שיר כהן, רכבת ההייפ תצא מרציף 9 ו-3/4, באתר VGames, ‏07.11.2024
↑  "הוגוורטס לגאסי 2" יתחבר לסדרת הארי פוטר החדשה של HBO, באתר GamePro, ‏5 בנובמבר 2024
נהג חדש

נהג חדש הוא נהג של כלי רכב ממונע, בעל ניסיון מועט יחסית. קיימות מספר מגבלות על נהגים חדשים. בישראל פקודת התעבורה מגדירה שלוש קטגוריות של נהגים חדשים:
שלט "נהג חדש"
נהג חדש הוא ההגדרה הניתנת בשנתיים הראשונות למקבלי רישיון נהיגה חדשים במדינת ישראל.
נהג צעיר מוגדר כבעל רישיון נהיגה, בפרק הזמן בין תום התקופה שבה סיים להיחשב כנהג חדש ועד שמלאו לו 24 שנים.
נהג חדש צעיר הוא כל נהג חדש שטרם מלאו לו 24 שנים ושעבר בהצלחה את המבחן המעשי (טסט) וחלות עליו הגבלות מיוחדות, ובהן חובה לנסוע עם נהג מלווה.
נהג חדש

במשך שנתיים חלות על הנהגים החדשים מספר הגבלות:

לנהג החדש יישלל הרישיון במקרה שהפר זכות קדימה, לא ציית לרמזור וכן עבר עבירות תנועה עם נפגעים ו/או כל עבירה המנויה בתוספת השלישית לפקודת התעבורה. הרישיון יוחזר בתנאים מסוימים בלבד בתום השנתיים שבהן נחשב כנהג חדש.
על מנת שנהגים אחרים יזהו נהג חדש, על הנהג החדש לתלות שלט "נהג חדש" תקני בשמשה האחורית של הרכב בעת נהיגתו. גודל השלט הוא 12X20 סנטימטרים ובו הכיתוב "נהג חדש", באותיות שחורות בגובה 40 מילימטרים, על גבי רקע צהוב. השלט אמור להיות תלוי בשוליים התחתונים של השמשה האחורית, כך שהוא יראה בקלות לנוהגים אחרי הרכב המסומן.
חברות ביטוח גובות לרוב תשלום גבוה יותר מנהגים חדשים, בהתבסס על סטטיסטיקה המעידה על כך שהם מועדים יותר לביצוע תאונות דרכים.
נהג צעיר

המושג "נהג צעיר" הפך לנפוץ בעיקר בגלל המילון של חברות הביטוח, עקב סטטיסטיקות של תאונות בקרב נהגים צעירים מתחת לגיל 24 החלו חברות הביטוח ליישם פוליסה חדשה המוגדרת במיוחד לנהגים צעירים מתחת לגיל 24 ובהתאם גם לנהגים חדשים בגילאים הללו, ישנה חלוקה בין סוגי הנהגים (נהג חדש ונהג צעיר) על פי הוותק שמאפשרת לקבוע מחיר יחסי לביטוח על פי סיכון.
נהג חדש צעיר

נהג חדש שבנוסף גם טרם מלאו לו 24 שנים שיעבור בהצלחה את המבחן המעשי (טסט) ייחשב "נהג חדש צעיר" ויקבל היתר נהיגה לתקופה של שישה חודשים. ההיתר מחייב תהליך צבירת ניסיון עם נהג מלווה למשך כל תקופת ההיתר ומתן רישיון נהיגה מדורג. חובת הליווי תחול לתקופה של 6 חודשים מיום קבלת היתר הנהיגה הראשון, מהן 3 חודשים ליווי מלא (יום ולילה) ו־3 חודשים ליווי בשעות הלילה. אם ניתן לו היתר נהיגה נוסף כל עוד היתר הנהיגה הנוסף בתוקף.
נהג חדש שגילו פחות מ־21 אינו מורשה להסיע ברכבו מעבר ל־2 אנשים מלבדו, אלא אם כן יושב לצידו נהג מלווה.
מעורבות נהגים צעירים בתאונות דרכים

מעורבות נהגים צעירים בתאונות דרכים הוא נושא המעסיק רבות את כלל הנהגים בעולם כולו. נהגים צעירים מעורבים בתאונות קטלניות ואחרות באחוזים גבוהים משמעותית מיחסם באוכלוסייה הכללית. זו היא תופעה בעלת השלכות כלכליות רבות. נהגים צעירים מעורבים יותר בתאונות דרכים, בגלל חוסר ניסיון שלהם בנהיגה, ובגלל סגנון הנהיגה.
מעורבות נהגים צעירים בתאונות דרכים > תיאור התופעה

בקרב נהגים צעירים, לנהיגה תפקיד חשוב במיוחד. הנהיגה מאפשרת להם לחוות תחושה של חופש ושל נגישות למגוון אפשרויות רחב יותר ובכלל זה אפשרויות הבילוי. לא פעם הנהג הצעיר משתמש בנהיגה כאמצעי לפיתוח הזהות האישית שלו ולביטוי עצמי.
מעורבותם המשמעותית ביותר של נהגים צעירים בתאונות מתרחשת בחודשים הראשונים שלאחר קבלת רישיון הנהיגה. נהגים צעירים מעורבים יותר בתאונות בעלות אופי של נהיגה מסוכנת כגון: נהיגה במהירות גבוהה, נהיגה בשעות הלילה, נהיגה במצב עייפות ונהיגה תחת השפעת אלכוהול. מעורבותם של נהגים צעירים (גברים) בתאונות דרכים גבוהה משל נהגות צעירות, גם לאחר התאמת החשיפה השונה שלהם. זאת למרות שאין הבדל בין המינים ביכולות הקוגניטיביות, התפיסתיות והמוטוריות. הפער כנראה נובע מכך שהעמדות של שתי הקבוצות כלפי נהיגה שונות: גברים נוטים לציית פחות לחוקי התנועה ובאופן כללי נוטים יותר להתנהגות של לקיחת סיכונים.
מעורבות נהגים צעירים בתאונות דרכים > נתונים על היפגעות נהגים צעירים בתאונות דרכים

מנתוני עמותת אור ירוק המבוססים על נתוני הלמ"ס, בישראל נכון לשנת 2020 ישנם 657,507 נהגים צעירים (עד גיל 24). בירושלים מעל 52 אלף נהגים צעירים בני 24 ומטה, בתל אביב מעל 22 אלף נהגים צעירים, בראשון לציון למעלה מ-18 אלף בחיפה ובפתח תקווה מעל 15 אלף נהגים צעירים. בעשור האחרון (2011–2020) התרחשו מעל 28 אלף תאונות דרכים בהם מעורבים נהגים חדשים צעירים (עד גיל 24) בתחום העירוני. מעל עשירית מהן (12%) אירעו בתחומי בירת המדינה, ירושלים (3,519) הכי הרבה מכל הערים.
בשנת 2021 ישנה עליה דרמטית במספר הנהגים הצעירים (עד גיל 24) שנהרגו בתאונות דרכים, 33 נהגים צעירים נהרגו מתחילת השנה (נכון לחודש יולי 2021) בכבישי ישראל, עליה של 120% בהשוואה לתקופה במקבילה בשנה שעברה שבמהלכה נהרגו 15 נהגים צעירים.
להלן נתונים מדוח היפגעות נהגים צעירים בתאונות דרכים של עמותת אור ירוק (2020)
נהגים עד גיל 19 מעורבים פי 1.6 יותר בתאונות דרכים חמורות מכלל הנהגים.
נהגים עם ותק של שנה אחת היו מעורבים בתאונות חמורות בשיעור כפול בהשוואה לנהגים בעלי ותק של 16 שנים או יותר.
נהגים בגילים צעירים נוטים למעורבות בתאונות עצמיות ובתאונות חזית -צד.
יום שישי הוא הקטלני ביותר לנהגים הצעירים.
אחד מכל שני נהגים צעירים הרוגים – מהחברה הערבית.
94% מהנהגים הצעירים ההרוגים – גברים.
שעות הלילה המאוחרות הן השעות המסוכנות לנהגים צעירים.
נהגים צעירים נהרגים פי חמישה יותר בתאונות עם אופנועים וקטנועים מחלקם בבעלי הרישיונות.
למרות חוק 0% אלכוהול - 68 נהגים צעירים מעורבים בתאונות דרכים בכל שנה בממוצע לאחר שנהגו בשכרות.
מעורבות נהגים צעירים בתאונות דרכים > נהגים צעירים גורמי סיכון

נהגים צעירים חשופים למגוון רחב של גורמי סיכון ואלה מביאים לידי מעורבותם הבולטת בתאונות דרכים:
העדר ניסיון נהיגה: נהיגה דורשת תהליכים קוגניטיביים ומוטוריים מורכבים, ובכללם: הפעלת הרכב, הפניית קשב לסביבה (משתמשי דרך אחרים או אלמנטים בסביבה), זיהוי אלמנטים המחייבים תגובה (כמו תמרורים או מכשולים), קבלת החלטות במגבלות זמן קשות והתנהגות בהתאם. צפייה של מצבי כביש מסוכנים בפוטנציה מצריכים שנים של ניסיון. נהגים צעירים בלתי מנוסים נוטים לזהות סכנות באופן פחות יעיל מנהגים מנוסים.
הסעת נוסעים בני עשרה ברכב בו נוהג נהג צעיר - נמצא כי מספר הנוסעים ברכב, גילם ומינם משפיעים על ההסתברות למעורבות בתאונה. שני ההסברים המקובלים לתופעה זו הם: (א) דעתו של הנהג מוסחת על ידי פעילויות חברתיות המתרחשות ברכב בעת הנהיגה ו-(ב) הנוסעים מעודדים את הנהג הצעיר ליטול סיכונים בעת הנהיגה. עידוד הנהג הצעיר לא חייב להיות ישיר, אלא די בכך שהנהג הצעיר מאמין שזה מה שנוסעיו מצפים ממנו לעשות, כדי שיחוש מחויב לנהוג כך.
נהיגה בשעות החשיכה - מצאו כי הסיכון שנהג צעיר יהיה מעורב בתאונה בשעות הלילה גדול פי 5 עד 10 מהסיכון שיהיה מעורב בתאונה בשעות אחר-הצהריים.
צריכת אלכוהול - אחד מהגורמים העיקריים לתאונות דרכים של נהגים צעירים. ידוע כי נהגים צעירים נתונים בסיכון גבוה יותר לתאונה לאחר ששתו, ודי בריכוז נמוך של אלכוהול בדם כדי להעלות את ההסתברות לתאונות של נהגים צעירים בהשוואה להסתברות למעורבות של נהגים מבוגרים ומנוסים יותר.
נהיגה במהירות מופרזת - מהירות מופרזת אופיינית יותר לצעירים בנים מאשר לבנות. מקובל להניח כי יכולת נמוכה להתאים את המהירות לתנאי הדרך היא הסיבה לייצוג היתר של צעירים בתאונות רכב בודד.
היסח דעת - תשומת הלב והקשב נמשכים בקלות, ולעיתים באופן בלתי-רצוני, לדברים אחרים ברכב או מחוצה לו, אשר אינם קשורים לנהיגה. דרישות הקשב של חלק ממשימות הנהיגה גבוהות עבור נהגים חדשים, כך שהיסח דעת עלול לפגוע בהם יותר מאשר בנהגים מבוגרים.
מעורבות נהגים צעירים בתאונות דרכים > פתרונות לבעיה

לפי פרסומי הרלב"ד, ניתן לציין מספר גורמים שהתמודדות איתם נראית אפשרית ושעשויה לקדם את המאמצים להפחתת מעורבות הנהג הצעיר בתאונות דרכים:
חינוך ואכיפה לצמצום מעורבות בביצוע עבירות דרכים
בהנחה שרישום העבירות של נהגים בעלי מגבלה רפואית מראה חריגה לעומת נהגים עם מאפיינים דומים אך ללא ההגבלה,
מוצע לשקול, לכל הגבלה בנפרד, להגביר את המעקב על מצבו הרפואי ועל כישורי הנהיגה של הנהג המעורבות הגבוהה של מחזיקי רישיון אופנוע בביצוע תאונות רכב פרטי יכולה לסמן אוכלוסייה שרצוי להבין אותה טוב יותר.
מוצע לרכז את מאמצי החינוך והאכיפה בקרב גברים נהגים צעירים.
מוצע להאריך את תקופה הליווי של הנהג הצעיר.
מוצע להעלות את גיל הוצאת הרישיון.
התמודדות, בשיתוף חברות הביטוח, במעורבות בתאונות דרכים דרך כיס משפחת הנהג הצעיר, למשל, ביטוחים (חובה ומקיף) ורישוי של רכב בו נעשו עבירות נהג צעיר יהיו יקרים הרבה יותר מאלה של רכב בו לא נעשו עבירות כאלה.
חינוך לבטיחות בדרכים

במהלך השנים, מדינת ישראל עשתה פעולות רבות ושונות על מנת לצמצם את מעורבותם של נהגים צעירים בתאונות דרכים בעזרת שימוש בחינוך לתעבורה נכונה. דוגמה לפעולה היא החלטה שהתקבלה בממשלה בשנת 1989, לפיה מקצוע הוראת הנהיגה יכלל במסגרת הלימודים בכיתות י"א וי"ב בבתי הספר העל-יסודיים. מקצוע הוראת הנהיגה כולל: נהיגה נכונה, נהיגת לילה, נהיגה בהשפעת אלכוהול, נהיגה תחת לחץ חברתי ועייפות בנהיגה. הנושאים הללו נבחרו מכיוון שאינם נכללים בלימודי התיאוריה.
בהמשך להחלטה זו, בספטמבר 1993 החליטה הממשלה שמקצוע הוראת הנהיגה יהיה מקצוע חובה בכיתה י"א והתלמידים ייבחנו בו בבחינות הבגרות, אך בשנת 2010 החליטה הממשלה לבטל החלטה זו עקב מגבלות תקציביות.
כיום תוכנית לימוד הנקראת "חינוך תעבורתי" נלמדת בבתי הספר העל יסודיים בכיתה י' וכוללת בתוכה נושאים כמו אחריות משתמשי הדרך, מהירויות נסיעה, לחץ חברתי, זיהוי סכנות ועוד. נושאים אלו נותנים לתלמידים כלים המאפשרים קבלת החלטות שטובה לכולם. מטרתה של התכנית היא העלאת המודעות של משתמשי הדרך לגבי התנהגות נאותה בדרך, ויתור לזולת ויחס מכבד כלפי משתמשי דרך אחרים.
יעילותו של החינוך התעבורתי היא סוגיה השנויה במחלוקת בקרב גורמים העוסקים בתחום. עם זאת, רבים מסכימים כי לחינוך התעבורתי השפעה רבה על צמצום מעורבותו של הגורם האנושי בתאונות דרכים, אך יש לקיימו לצד פעילות אכיפה מוגברת ולצד שיפורים טכנולוגיים בכלי-הרכב ובתשתית הכבישים.
נהג חדש בתרבות

שמה של להקת ההיפ הופ הישראלית "הדג נחש" הוא ביטוי משוכל של המושג "נהג חדש".
הערות שוליים

↑  הוראה שנקבעה ב־8 ביולי 1990 אתר נוסטלגיה
↑  נהג חדש ומלווה, אתר משרד התחבורה והבטיחות בדרכים
↑  בני ברק, כך תשמרו על הרישיון - מדריך לנהגים צעירים, באתר ynet, 24 בספטמבר 2006
↑  נהג חדש - תקנות מיוחדות, הגבלות ועבירות באתר משרד התחבורה
↑  צאיג , ר., מעורבות נהגים צעירים בתאונות דרכים, באתר חומר למחשבה מספר 4, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים
1 2  סלע שיוביץ, ר, מעורבות נהגים צעירים בתאונות דרכים
1 2  בעשור האחרון - הכי הרבה תאונות דרכים במעורבות נהגים צעירים בירושלים, באתר אור ירוק, ‏2021
↑  דו"ח היפגעות נהגים צעירים בתאונות דרכים, באתר עמותת אור ירוק
↑  סטודנטים וסטודנטיות נוהגים אחרת מאפייני תאונות הדרכים של נהגים צעירים
1 2 3 4 5 6 7  מעורבות נהגים צעירים בתאונות דרכים - PDF Free Download, באתר docplayer.net
1 2  לרנר, ב. ומאיר , י, זיהוי גורמים המשפיעים על מעורבות נהגים צעירים בתאונות דרכים וניבוי מעורבות זו באמצעות מערכות לומדות, ‏מרץ 2013
1 2  המאבק בתאונות הדרכים ותפקוד הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, באתר דוח מבקר המדינה 67א, ‏2016
1 2  תורת החינוך התעבורתי (כיתות י'), באתר משרד החינוך- אגף זה"ב, נגישות ואורח חיים בטוח
↑  חינוך תעבורתי, באתר פורטל משרד החינוך
↑  החינוך התעבורתי במערכת החינוך בישראל ובעולם, באתר הכנסת
רכב עם שלט "נהג חדש"
שלט "נהג חדש" על שמשת רכב באור יהודה
חזית השחרור הלאומית (יוון)

| --- | --- |
 מדינה:  יוון 
 תקופת הפעילות:  27 בספטמבר 1941 – 1946 (כ־4 שנים) 
 
חֲזִית הַשִּׁחְרוּר הַלְּאֻמִּית (ביוונית: Εθνικό Απελευθερωτικό Μέτωπο, ובראשי תיבות: ΕΑΜ, מוכרת בעיתונות ובספרות העברית גם בראשי התיבות אא"מ, אא"ם ואיא"ם) הייתה תנועת התנגדות יוונית לכיבוש מדינות הציר ביוון. הייתה זו תנועת המרי הגדולה ביותר ביוון, ואף שהורכבה ממספר קבוצות, בפרט תנועות שמאל ותנועות רפובליקניות, הובילה אותה המפלגה הקומוניסטית של יוון. הזרוע הצבאית של החזית, צבא השחרור העממי היווני (ELAS, אלא"ס), גדלה במהירות והפכה לכוח הגרילה החמוש הגדול במדינה והיחיד בעל נוכחות בכל רחבי יוון. לאחר 1943, עם התגברות האיבה בין החזית לתנועות התנגדות אחרות מהמרכז ומהימין וחוסר האמון ההדדי בין החזית לבריטים ולממשלה היוונית הגולה, הקימה החזית ממשלה משל עצמה, הוועד המדיני לשחרור לאומי, ששלטה באזורים ששוחררו על ידי החזית באביב 1944. המתחים בין פלגי ההתנגדות השונים שככו זמנית במאי 1944, אז נערכה ועידת לבנון, שבה הסכימה החזית לשבת בממשלה הגולה בראשותו של גאורגיוס פפנדראו. בסוף אותה שנה, לאחר השחרור מכיבוש מדינות הציר, הגיעה החזית לשיאה בשליטתה על רוב שטחי המדינה. סופה של החזית החל עם תבוסתה הצבאית לכוחות הממשלה והכוחות הבריטיים באירועי דצמבר. כתוצאה מעימותים אלה פורק צבא השחרור העממי היווני מנשקו וחברי החזית נרדפו במסגרת מה שכונה הטרור הלבן, שהפך בסופו של דבר למלחמת האזרחים היוונית.
רקע

במהלך משטר 4 באוגוסט, הוצאה המפלגה הקומוניסטית של יוון אל מחוץ לחוק וחבריה נרדפו. כוחות הביטחון של יואניס מטאקסס פעלו נמרצות נגד המפלגה, ויותר מ-2,000 קומוניסטים נכלאו או נשלחו לגלות פנימית. העובדה שקומוניסטים רבים מאוד ביוון עונו תחת משטר 4 באוגוסט, ושאל המפלגה הסתננו מודיעים רבים של המשטרה החשאית, תרמה רבות לתפישת הפעילות המחתרתית של המפלגה.
עם הפלישה הגרמנית וכיבוש יוון באפריל–מאי 1941 הצליחו כמה מאות חברים להימלט ולרדת למחתרת. המשימה הראשונה שלהם הייתה לבצע רפורמה במפלגה, יחד עם קבוצות חסות כמו ארגון "הסולידריות הלאומית". לאחר המתקפה הגרמנית על ברית המועצות ב-22 ביוני 1941 והפרת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, מצאה עצמה המפלגה הקומוניסטית המחודשת עומדת איתן במחנה המתנגד למדינות הציר,[דרוש מקור] עמדה שאושרה על ידי המליאה השישית של המפלגה בתחילת יולי. הקומוניסטים פעלו להקמת "חזית עממית", וניסו לערב מפלגות נוספות מהשמאל ומהמרכז, כולל פוליטיקאים מוכרים טרם המלחמה, אך המאמצים לא נשאו פרי. עם זאת, ב-16 ביולי הוקמה "החזית הלאומית לשחרור העובדים", אשר איחדה את ארגוני העובדים במדינה.
הקמה

במליאה השביעית של המפלגה הקומוניסטית, הוחלט על הקמת חזית השחרור הלאומית למרות סירובם של פוליטיקאים מהזרם המרכזי להצטרף. החזית נוסדה ב-27 בספטמבר 1941 על ידי נציגים של ארבע מפלגות שמאל: לפטריס אפוסטולו מהמפלגה הקומוניסטית, כריסטוס כומנידיס מהמפלגה הסוציאליסטית של יוון (SKE), איליאס צירימוקוס מאיחוד הדמוקרטיה העממית (ELD) ואפוסטולוס ווגיאציס מהמפלגה החקלאית של יוון (ΑΚΕ). האמנה של חזית השחרור הלאומית קראה ל"שחרור האומה מעול זר" ו"הבטחת זכותו הריבונית של העם היווני לקבוע את צורת השלטון שלו".
המפלגה הקומוניסטית, נוכח גודלה היחסי אל מול המפלגות האחרות, הייתה בבירור הכוח המניע בתוך התנועה החדשה. יתרה מזאת, המבנה המאורגן היטב של המפלגה הקומוניסטית והניסיון שלה עם התנאים הדרושים למאבק מן המחתרת היו מכריעים להצלחתה של החזית. גאורגיוס סיאנטוס מונה למנהיג בפועל, מאחר שניקוס זכריאדיס, המנהיג הרשמי של המפלגה הקומוניסטית, נכלא במחנה הריכוז דכאו. סיאנטוס עם התנהגותו החביבה ודרכיו הצנועות היה הרבה יותר פופולרי במפלגה מאשר זכריאדיס.
במובנים רבים הייתה החזית הלאומית לשחרור המשך של החזית העממית שניסתה המפלגה הקומוניסטית להקים ב-1936, אולם היא הצליחה הרבה יותר. בשנת 1941, תנאי העוני הקיצוני שנבעו מהניצול הכלכלי מצד מדינות הציר, ובעיקר הרעב הגדול של 42–1941, יחד עם חוויית התבוסה באפריל 1941, גרמו ליוונים רבים להיות פתוחים למסרים של החזית הלאומית לשחרור.
לפני הקמת משטר 4 באוגוסט ב-1936, הפוליטיקה היוונית התאפיינה בשיטה קליינטליסטית, שבמסגרתה פוליטיקאי, שהיה בדרך כלל ממשפחה אמידה, היה מקים מערך חסות המספק סחורה ושירותים במסע הבחירות שלו בתמורה לקולות התושבים המקומיים. במסגרת שיטה זו סוגיות של אידאולוגיה או אפילו פופולריות היו לעיתים קרובות לא רלוונטיות, שכן כל מה שהיה חשוב היה היכולת של פוליטיקאי לתגמל את הגברים שהצביעו עבורו. השיטה הפכה את הפוליטיקה ביוון לעסקנית ומותאמת אישית, וכתוצאה מכך רוב המפלגות היווניות היו מאורגנות בצורה חלשה. גברים יוונים הצביעו לרוב יותר עבור האיש שנתפש בצורה הטובה ביותר כבעל יכולת לתגמל את מצביעיו ולא עבור מפלגה. פוליטיקאים יווניים שמרו בקנאות על השליטה במערכי החסות שלהם, והתנגדו נמרצות למאמצים ליצור מפלגות פוליטיות מאורגנות יותר מאחר שהיו לאיום על כוחם. בניגוד למפלגות היווניות המסורתיות שהיו קואליציות רופפות של פוליטיקאים שונים, המפלגה הקומוניסטית היוונית הייתה מפלגה מאורגנת היטב שנועדה למאבק מן המחתרת, והתאימה הרבה יותר לעבודת התנגדות. החל מימי משטר 4 באוגוסט, וביתר שאת תחת כיבוש מדינות הציר, השיטה הקליינטליסטית התפרקה מכיוון שלאף אחד מהפוליטיקאים לא היה מספיק כוח לשנות את המדיניות שהוצאה לפועל על ידי כוחות מדינות הציר. חלק ניכר ממה שהביא אנשים לתמוך בחזית התמקד בכך שהיא טענה שהאנשים צריכים להתגייס ולהתארגן כדי להתמודד עם הכיבוש ההרסני, במקום לקוות באופן פסיבי שאחד הפוליטיקאים המסורתיים יוכל לסגור עסקה כלשהי עם הגרמנים לשיפור תנאי החיים. ההיסטוריון הבריטי דייוויד קלוז כתב: "חזית השחרור הלאומית הפכה למפלגה ייחודית בהיסטוריה היוונית בהשגת תמיכה המונית בזמן שמנהיגיה נותרו תחת מעטה חשאיות".
התרחבות והכנות למאבק מזוין

ב-10 באוקטובר 1941 פרסמה החזית את המניפסט שלה והכריזה על עצמה ועל מטרותיה לעם היווני. במהלך סתיו 1941 התרחבה השפעתה ברחבי יוון, בין אם באמצעות תאים קומוניסטיים קיימים ובין אם באמצעות פעולות ספונטניות של הוועדות העממיות המקומיות. לכך התווסף הרעב הגדול שהקצין את דעת הקהל היוונית.
כ-300,000 יוונים מתו ברעב במהלך הרעב הגדול. בתור קבוצת ההתנגדות המאורגנת ביותר, קיבלה החזית תמיכה רבה. בנוסף, חוויית הכיבוש על ידי איטליה הפשיסטית, מדינה שיוון הביסה ב-1940–1941, גרמה לרבים להצטרף לחזית.
סיבה נוספת לפופולריות של החזית הייתה הרצון בעתיד טוב יותר לאחר כל הסבל וההשפלה בזמן המלחמה, והתחושה שליוון של משטר 4 באוגוסט אין חלק בעתיד הזה. שנות ה-30 של המאה ה-20 נתפשו בזיכרון היווני כתקופה של השפל הגדול ושל משטר 4 באוגוסט הדכאני, וליוונים רבים, במיוחד הצעירים, לא היו זיכרונות נעימים מאותו עשור.
בדומה לארגונים קומוניסטיים אחרים בעולם, דאגה החזית להקים לפרטי פרטים מערך לגיוס המוני העם. לפיכך הוקמו ועדות של החזית על בסיס מגורים ומקום עבודה, החל מהרמה המקומית (כפר או שכונה) ועד לרמה הארצית. הוקמו ארגוני בת, לרבות: תנועת נוער, הסתדרות עובדים וארגון רווחה. הזרוע הצבאית של החזית, צבא השחרור העממי היווני (ELAS), הוקמה בדצמבר 1942, וצי בסיסי, צי השחרור העממי היווני, הוקם מאוחר יותר, אך כוחו היה מוגבל מאוד.
שחרור, אירועי דצמבר והדרך למלחמת אזרחים

לאחר השחרור באוקטובר 1944 הסלימה המתיחות בין חזית השחרור הלאומית לכוחות האנטי-קומוניסטיים, שנתמכו על ידי בריטניה. כפי שסוכם בוועידת לבנון, החזית לקחה חלק בממשלת האחדות הלאומית בראשות גאורגיוס פפנדראו עם שישה שרים, אולם חילוקי דעות בנוגע לפירוק צבא השחרור העממי והקמתו של צבא לאומי גרמו לשריה להתפטר ב-1 בדצמבר. החזית ארגנה הפגנה באתונה ב-3 בדצמבר 1944 נגד ההתערבות הבריטית. הפרטים המדויקים של מה שקרה שנויים במחלוקת, אך ז'נדרמים יוונים פתחו באש על ההמון, והביאות למותם של 25 מפגינים ולפציעתם של 148. ההתנגשות הסלימה לכדי סכסוך בן חודש בין צבא השחרור העממי לבין כוחות הממשלה היווניים בתמיכת כוחות בריטיים, אשר נודע בשם "אירועי דצמבר" והסתיימו בניצחון כוחות הממשלה.
בפברואר 1945 נחתם הסכם ורקיזה, שהוביל לפירוק צבא השחרור העממי. באפריל עזבו המפלגה הסוציאליסטית ואיחוד הדמוקרטיה העממית את חזית השחרור הלאומית. החזית אמנם לא פורקה לחלוטין אלא הייתה פשוט הפנים של המפלגה הקומוניסטית. בשנים 1945–1946, הוחל במסע רדיפה, שנודע בשם "הטרור הלבן", נגד תומכי חזית השחרור הלאומית והמפלגה הקומוניסטית. המדינה הפכה למקוטבת, דבר שהוביל בסופו של דבר לפרוץ מלחמת האזרחים היוונית במרץ 1946, אשר נמשכה עד שנת 1949.
סוף דבר

בשלהי ימיה, ובהקשר הכולל של המלחמה הקרה, הוצאה המפלגה הקומוניסטית אל מחוץ לחוק, והחזית, וכפועל יוצא גם צבא השחרור, תוארו כניסיון "השתלטות קומוניסטית" והואשמו בפשעים שונים נגד יריביהם הפוליטיים. הנושא נותר שנוי מאוד במחלוקת. במהלך מלחמת האזרחים ולאחריה, אלה שהצטרפו לחזית הוגדרו על ידי הממשלה כסימוריטים - מעין פורעי חוק. בהחלת המונח סימוריט על חברי החזית, הממשלה למעשה רמזה כי החזית היא ארגון פשע מהסוג הנאלח ביותר, דבר ששיקף מסע תעמולה רחב להצגת ההתנגדות של החזית לכיבוש מדינות הציר כלא לגיטימית ולא צודקת. הקו של הממשלה היה שהחזית היא תנועה "אנטי-לאומית" נאמנה לברית המועצות, ולפיכך חברות בחזית אינה תואמת את היות האדם יווני. חברי חזית לשעבר נחשבו על ידי המשטרה כ"מסוכנים לרווחת הציבור", והרבה מאוד מהנשים ששירתו בחזית נאנסו ואף מספר קטן יותר הוצאו להורג כ"אויבות המשפחה והמדינה היוונית" .
עם עלייתו לשלטון של אנדראס פפנדראו הסוציאליסט ב-1981, הוכרה החזית כתנועת התנגדות וצבא השחרור כארגון התנגדות (כפי שכבר הוכרו ארגוני התנגדות אחרים על ידי הממשלות השמרניות הקודמות), ולוחמי צבא השחרור העממי זכו לכבוד וקיבלו פנסיה ממלכתית.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  סוכנות הידיעות הצרפתית, נכשל הנסיון הבריטי לכונן קואליציה ביוון, משמר, 7 בנובמבר 1946
↑  רויטרס, מצפים לשביתת-נשק ביוון, משמר, 17 בדצמבר 1944
↑  רויטרס, ויכוח סוער בביה"נ הבריטי על התערבות הצבא ביוון, משמר, 6 בדצמבר 1944
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407701705171  GND: 10100920-3  LCCN: n85101288  NKC: kn20090306024  NLA: 35662409  VIAF: 147810423   WorldCat (עם VIAF): 147810423 
לוחמי גרילה של חזית השחרור הלאומית/צבא השחרור העממי
ועידת של החזית בקסטניצה שבתסליה
חוברת מאת דימיטריס גלינוס, "מהי חזית השחרור הלאומית ומה היא רוצה?", מהדורת 1944
1984 (ספר)

| --- | --- |

כריכת המהדורה השלישית בעיצוב יוסי למל, שנת 2019
 מידע כללי
 מאת:  ג'ורג' אורוול
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן
 נושא:  מדינת מעקב, חירות המחשבה, זכויות האדם, טוטליטריזם 
 מקום התרחשות:  לונדון, אוקיאניה 
 תקופת התרחשות:  1984 
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  סקר ו-וורבורג
 תאריך הוצאה:  8 ביוני 1949
 מספר עמודים:  מהדורה ראשונה – 164 מהדורה שנייה – 251 מהדורה שלישית – 311
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מהדורה ראשונה – פלס חברה לפרסומים מהדורה שנייה – עם עובד מהדורה שלישית – עם עובד
 תאריך:  מהדורה ראשונה – 1950 מהדורה שנייה – 1971 מהדורה שלישית – 2019
 תרגום:  מהדורה ראשונה – יהודית אביטל מהדורה שנייה – ג. אריוך מהדורה שלישית – ארז וולק
 פרסים
 100 ספרי המדע הבדיוני והפנטזיה הטובים ביותר של NPR  רשימת 100 הספרים של המאה של לה מונד  20th Century's Greatest Hits: 100 English-Language Books of Fiction 
 סדרה
 ספר קודם:  חוות החיות 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001139675, 001144046, 002325924, 002208442, 002257394, 001139676, 001139678, 001139677
 
כריכת הספר של המהדורה השנייה, שנת 1971
1984 (באנגלית: Nineteen Eighty-Four) הוא רומן דיסטופי-סאטירי מאת ג'ורג' אורוול. בספר מתאר אורוול חיים המתנהלים תחת שלטון טוטליטרי קיצוני. 1984 זכה להתייחסויות שונות: יש בו ביקורת פוליטית חריפה על המשטר הקומוניסטי בברית המועצות ועל טוטליטריזם בכלל, אך גם מסרים מוסריים, פסיכולוגיים וסוציולוגיים.
לספר ולרעיונות שביטא בו אורוול נודעה השפעה תרבותית ניכרת. הדיסטופיה שיצר אורוול בספר היא עולם קודר המנוהל ומפוקח באמצעים של שליטה פיזית ומנטלית מוחלטת – ההגשמה המלאה של המשטר הטוטליטרי. ראייתו הייחודית של אורוול את מערכת היחסים שבין היחיד לחברה, את האידאולוגיה המוצגת במערומיה, ואת תפקיד המפלגה והמדינה, מאירה באור אחר גם משטרים וחברות שונים מאוד מאלו שעליהם כתב אורוול. כך למשל, הביטוי "האח הגדול" הפך מטבע לשון המתייחס למצב בו פרטים נתונים לפיקוח ולניטור מתמידים מטעם השלטון אשר פוגעים בזכות לפרטיות. אורוול דמיין מצב כזה, אך כיום מחזיקות מדינות באמצעים טכנולוגיים המאפשרים ליישם את החזון הזה במידה מסוימת. עוד טבע אורוול את המושג משטרת המחשבות (אנ'), משטרה חשאית שמטרתה למנוע מאזרחי המדינה להעלות על דעתם רעיונות הסותרים את מטרות המשטר. נוהגים להשתמש בביטוי זה, לעיתים, בהתייחס לשלטון המנסה להגביל את חופש הביטוי של אזרחיו.
עיבודים של הספר > קולנוע

הספר עובד לסרט קולנוע פעמיים. בשנת 1955 יצאה הגרסה הראשונה של הסרט בבימויו של מייקל אנדרסון, ובכיכובם של אדמונד אובריין וג'ן סטרלינג. גרסה זו צולמה בשחור לבן, וסטתה מאוד מעלילת הספר ומרוחו.
בשנת 1984 צולמה גרסה נוספת בבימויו של מייקל רדפורד, ובכיכוב ג'ון הרט בתפקיד וינסטון סמית', סוזנה המילטון וריצ'רד ברטון (בתפקידו הקולנועי האחרון) בתפקיד החוקר או'בריאן. בפסקול הסרט שחובר על ידי צמד היוריתמיקס נכלל בין השאר השיר "Sexcrime" שזכה להצלחה במצעדי הפזמונים.
בשנת 1985 יצא הסרט "ברזיל" של הבמאי טרי גיליאם, שנעשה (בין היתר) בהשראת ספרו של אורוול.
עיבודים של הספר > טלוויזיה

הספר עובד פעמיים לסרט טלוויזיה. פעם אחת בשנת 1954 בבימויו של רודולף קארטיאר ובכיכובו של פיטר קושינג, ופעם נוספת בשנת 1964 בבימויו של כריסטופר מוראן ובכיכובו של דייוויד באק.
בשנת 1984, שודר בארצות הברית תשדיר פרסומת בשם "1984", אשר בוסס על הספר. התשדיר פרסם את מחשב המקינטוש של חברת אפל, אשר ביקשה להציג עצמה כ"גואל" מפני שליטתה של חברת יבמ בשוק המחשבים האישיים.