stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דואר גרמניה המזרחית
שימושים > פיזור כתבי עת וגביית אגרות רדיו וטלוויזיה

הדויטשה פוסט החזיק במונופול על פיזור כתבי עת בגרמניה המזרחית, גם דרך שיווק וגם דרך מינוי. הדויטשה פוסט החזיק ברשימה מרכזית של כתבי עת, מקומיים וזרים, המאושרים למכירה. כתב עת אשר לא הצליח להיכנס לרשימה זו הוכנס לחרם על הסירקולציה שלו או למכירתו בתוך גרמניה המזרחית. כתבי עת זרים שאושרו במדינה כמעט תמיד הגיעו ממדיניות סוציאליסטיות אחרות, כמו ברית המועצות. מירב הפיזור של כתבי העת נעשה על ידי רשת קיוסקים בגרמניה המזרחית, כולל תחנות רכבת, תחנות דלק, ובאזורים עירוניים. שילוח דרך מינוי היה נדיר למדי.
מרבית כתבי העת המערב-גרמניים (והמערב-אירופאים) הוצאו מהרשימה. עם זאת, בסוף שנות השמונים, אפילו כמה כתבי עת סובייטים, כמו כתב העת הפופולרי "ספוטניק" הוצא מהרשימה המאושרת, והוכנס לחרם. למרות זאת, באוקטובר 1989, המשרד לשירותי דואר וטלקומוניקציה הכריז על כך ש"ספוטניק" הוחזר לרשימה.
איחוד גרמניה

עם איחודה של גרמניה מחדש ב-3 באוקטובר 1990, הדויטשה פוסט נהיה חלק מדויטשה בונדספוסט, אשר בזמנו הופרט לדויטשה פוסט ב-1 בינואר 1995. כחלק מתאריך האיחוד, בולי הדויטשה פוסט המזרח-גרמני נהיו תקפים גם עבור גרמניה המערבית וברלין המערבית, החל מ-2 ביולי 1990 והפוך, עד לפוג תוקפם.
הערות שוליים

↑  Michel Deutschland Spezial 1997, p. 799
↑  Michel Deutschland Spezial 1997, p. 893
↑  Michel Deutschland Spezial 1997, p. 911ff
↑  Michel Deutschland Spezial 1997, p. 929 and p.1549
↑  Historical web site, HfV Dresden (German)
↑  "Weniger ist mehr" (German) (אורכב 20.10.2007 בארכיון Wayback Machine) Explains the policy of limiting production of one specific stamp of a set to artificially increase its value, accessed 03-29-2008
↑  Michel Deutschland Spezial 1997, p. 929
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 2008011-6 
רכבים חדשים לשירות הדואר ב-1952.
בול דואר אוויר של דואר גרמניה המזרחית מ-1957.
ד'תשס"ז

ד'תשס"ז (4767)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-27 באוגוסט 1006 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 14 בספטמבר 1007. שנה מסוג גכז, היא מעוברת, ואורכה 384 ימים. זו שנת שמיטה.
אירועים

רובר השני, מלך צרפת, דורש מיהודי צרפת להתנצר, ורבים מהם מתים על קידוש השם.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכז, ובה 384 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דורותיאה וילהלמינה מסקסוניה-צייץ

דורותיאה וילהלמינה מסקסוניה-צייץ (בגרמנית: Dorothea Wilhelmine von Sachsen-Zeitz;‏ 20 במרץ 1691 – 17 במרץ 1743), הייתה אשתו של וילהלם השמיני, רוזן הסן-קאסל.
ביוגרפיה

דורותיאה וילהלמינה נולדה ב-20 במרץ 1691 בבאד אלסטר, למוריץ וילהלם, דוכס סקסוניה-צייץ ולמריה אמליה מברנדנבורג, בתם של פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג וסופיה דורותיאה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג. אחיה של דורותיאה וילהלמינה מתו כולם בצעירותם, ומשום כך לאחר מות אביה בשנת 1718 היא נשארה האחרונה מבית סקסוניה-צייץ.
ב-27 בספטמבר 1717 התחתנה דורותיאה וילהלמינה עם וילהלם השמיני, רוזן הסן-קאסל, ממנו נולדו לה 3 ילדים. קרוליין, מלכת בריטניה אמרה לאליזבת שרלוט, דוכסית אורליאן, כי דורותיאה וילהלמינה היא מכוערת עם ראש מוזר. בשנת 1725 חלתה דורותיאה וילהלמינה במחלת נפש, ומאז שוב לא נראתה בציבור. עד מהרה החל בעלה להסתובב עם ברברה כריסטינה פון ברנהולד, וב-17 במרץ 1743 מתה דורותיאה וילהלמינה בקאסל.
משפחתה

ב-27 בספטמבר 1717 התחתנה דורותיאה וילהלמינה עם וילהלם השמיני, רוזן הסן-קאסל, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
קרל (21 באוגוסט 1718 - 17 באוקטובר 1719)
פרידריך (14 באוגוסט 1720 – 31 באוקטובר 1785)
מריה אמליה (7 ביולי 1721 - 19 בנובמבר 1744)
ד'תשס"ט

ד'תשס"ט (4769)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-4 בספטמבר 1008 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 21 בספטמבר 1009. שנה מסוג זחג, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחג, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
דיוויזיית הפרשים של המשמר (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 בסיס האם:  ברלין 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – 3 במרץ 1918 (3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  Hans von Werder 
 מפקדים
 
דיוויזיית הפרשים של המשמר (בגרמנית: Garde-Kavallerie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדה מונה אדולף פון שטורק. הדיוויזיה הוקצתה בתחילה לקורפוס הפרשים הראשון, ולחמה עמו בחזית המערבית כחלק מהארמייה השלישית. בדצמבר של אותה שנה היא הועברה לכוחות משמר הגבול, והוצבה על הגבול עם הולנד. ב-30 ביוני 1915 הועברה לחזית המזרחית. הדיוויזיה עברה ארגון מחדש במהלך המלחמה, ובהדרגה הפכה בפועל לדיוויזיית חי"ר מוחלשת. באפריל 1918 חזרה הדיוויזיה לחזית המערבית, ולחמה במסגרת קורפוס המילואים ה-6 אשר היה חלק מהארמייה הראשונה. הדיוויזיה פורקה עם סיום המלחמה.
מפקדים

גנרל לוטננט אדולף פון שטורק (2 באוגוסט 1914 - 23 בספטמבר 1914)
גנרל מיור גינטר פון אצל (23 בספטמבר 1914 - 30 בנובמבר 1914)
גנרל לוטננט אדולף פון שטורק (30 בנובמבר 1914 - 21 בפברואר 1918)
גנרל לוטננט היינריך פון הופמן (21 בפברואר 1918 - 5 בדצמבר 1918)
ד'תשס"ג

ד'תשס"ג (4763)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-10 בספטמבר 1002 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 29 באוגוסט 1003. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דיוויזיית הצנחנים העשירית (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 במרץ 1945 – 9 במאי 1945 (70 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
 
דיוויזיית הצנחנים העשירית (בגרמנית: 10. Fallschirm-Jäger-Division) הייתה דיוויזיית פאלשירמייגר של הלופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה, שלחמה בסוף המלחמה. הדיוויזיה כללה כוחות מוצנחים בשמה בלבד ולוחמיה נלחמו כחי"ר סדיר.
הדיוויזיה הוקמה במרץ 1945, בפיקודו של גוסטב וילקה, מתוך אוסף שונה של יחידות לופטוואפה, כולל יחידות צנחנים קיימות מהזירה האיטלקית, וצוותים מ- Jagdgeschwader 101. הוא הכיל את רגימנטים הצנחנים ה-28, ה-29 וה-30 ואת רגימנט הארטילריה המוצנחת ה-10.
הדיוויזיה לחמה באוסטריה ובמוראביה, ונכנעה לצבא הסובייטי במאי 1945 בתום המלחמה.
הערות שוליים

1 2  "10. Fallschirmjäger-Division". Axis History Factbook. 14 באוגוסט 2008. נבדק ב-2009-01-09. {{cite web}}:  (עזרה)
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוורמאכט ורמאכט |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות חי"ר | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 38 • 39 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 50 • 52 • 56 • 57 • 58 • 59 • 60 • 61 • 62 • 64 • 65 • 68 • 71 • 72 • 73 • 75 • 76 • 78 • 79 • 81 • 82 • 83 • 84 • 85 • 86 • 87 • 88 • 89 • 90 • 91 • 92 • 93 • 94 • 95 • 96 • 97 • 98 • 99 • 100 • 101 • 102 • 111 • 112 • 113 • 121 • 122 • 123 • 125 • 126 • 129 • 131 • 132 • 134 • 137 • 141 • 148 • מילואים 148 • 151 • 153 • מילואים 153 • 157 • 158 • 161 • 162 • טורקסטנית 162 • 163 • 164 • 167 • 168 • 169 • 170 • 176 • 177 • 179 • 180 • 182 • 183 • 187 • 189 • 193 • 196 • 197 • 198 • 203 • 205 • 206 • 207 • 208 • 209 • 211 • 212 • 213 • 214 • 215 • 216 • 217 • 218 • 221 • 223 • 225 • 227 • 228 • 232 • 239 • 240 • 242 • 243 • 244 • 246 • 250 • 251 • 252 • 253 • 254 • 255 • 256 • 257 • 258 • 260 • 262 • 263 • 267 • 268 • 269 • 272 • 275 • 276 • 277 • 282 • 286 • 290 • 291 • 292 • 293 • 294 • 295 • 296 • 297 • 298 • 299 • 300 • 301 • 302 • 303 • 305 • 306 • 319 • 320 • 326 • 327 • 329 • 332 • 333 • 334 • 335 • 336 • 337 • 339 • 340 • 342 • 344 • 345 • 346 • 347 • 352 • 353 • 355 • 356 • 357 • 359 • 362 • 363 • 370 • 371 • 376 • 383 • 384 • 385 • 387 • 389 • 390 • 404 • 462 • 463 • 490 • 526 • 554 • 604 • 707 • 708 • 709 • 710 • 711 • 712 • 714 • 715 • 716 • 717 • 718 • 719 • 999 |  |
| דיוויזיות חי"ר הרריות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 157 • 188 • סקי 1 |  |
| דיוויזיות חי"ר גרנדיר | 6 • 31 • 36 • 45 • 78 • 153 • 552 • 553 • 560 • 561 |  |
| דיוויזיות חי"ר פולקסגרנדיר | 6 • 9 • 12 • 16 • 18 • 19 • 22 • 26 • 31 • 36 •  46 • 47 • 61 • 62 • 167 • 183 • 211 • 212 • 246 • 256 • 257 • 272 • 276 • 277 • 320 • 326 • 337 • 340 • 347 • 352 • 363 • 462 • 553 • 560 • 561 • 564 • 565 • 566 • 568 • 570 • 571 • 572 • 573 • 574 • 575 • 577 • 578 • 579 • 580 • 581 • 582 • 583 • 586 • 587 • 588 • 708 |  |
| דיוויזיות חי"ר פאנצרגרנדיר | 3 • 10 • 15 • 16 • 18 • 20 • 25 • 29 • 60 • 90 • 233 • גרוסדויטשלנד |  |
| דיוויזיות שריון | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 116 • 178 • 232 • 233 • הולשטיין • טטרה • להר • פלדהרנהאלה • פלדהרנהאלה 2 • קורמארק • קלאוזביץ |  |
| דיוויזיות שריון מילואים | 155 • 179 • 233 |  |
| דיוויזיות שריון מוצנחות | 1 • 2 |  |
| דיוויזיות צנחנים | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 |  |
| דיוויזיות יגר | 5 • 8 • 28 • 42 • 97 • 100 • 101 • 114 • 117 • 118 |  |
| דיוויזיות אבטחה | 52 • 203 • 207 • 213 • 221 • 286 • 390 |  |
| דיוויזיות השדה של הלופטוואפה | 3 • 4 • 6 • 7 • 9 • 10 • 12 • 13 • 16 • 20 • 21 |  |
| דיוויזיות פרשים | 1 |  |
| דיוויזיות נ"מ | 9 • 19 |  |
| דיוויזיות ארטילריה | 18 |  |
| דיוויזיות אימונים | 286 • 404 |  |
גרונטוקרטיה

גרונטוקרטיה (מיוונית: γέρων: זקן וקרטיה, שלטון; מילולית שלטון הזקנים) היא גרסה של שלטון אוליגרכי שבו ישות נשלטת על ידי מנהיגים שהם זקנים יותר באופן משמעותי מן הגיל של רוב האוכלוסייה הבוגרת. לעיתים אופיו של המבנה הפוליטי בחברה הוא כזה שהכוח במעמד השולט מצטבר בהדרגה ככל שהגיל עולה, כך שהזקנים ביותר מחזיקים ברוב הכוח השלטוני. אלה המחזיקים בעמדות הכוח השלטוני אינם בהכרח מחזיקים במשרות שלטוניות רשמיות, אלא לעיתים קרובות בעלי השפעה מכרעת על האוחזים במשרה השלטונית.
עיקר כוחה של הגרונטוקרטיה הוא ביציבותה, מאפיין המתאים יותר למוסדות שלהם עקרונות שאינם משתנים לאורך זמן. גרונטוקרטיה עלולה להיות שיטת ממשל לא יעילה במוסדות שבהם שינויים תכופים ומהירים.
מקור המונח

אף שתופעת הגרונטוקרטיה ידועה מזה אלפי שנים בהיסטוריה האנושית, המונח גרונטוקרטיה הוא מונח מודרני אשר מקורו, ככל הנראה, במחצית הראשונה של המאה ה-19. בעלון פוליטי, אשר התפרסם בשנת 1828 על ידי מחבר בשם ז'אן-ז'אק פאזי, הוא כותב: ”גרונטוקרטיה, או שלטון האנשים הזקנים, הוא לגרסתי, מקור הקשיים בהם אנו צופים בליבה של המדינה.”. תמיכה לטענה כי המונח לא היה מוכר קודם לתקופה זו ניתן למצוא בעובדה כי מילונים היסטוריים אינם מכילים את המונח, ואילו מילון לארוס (Dictionnaire Larousse Lexis), במהדורת 1975, קובע כי מקור המילה בשנת 1825 לערך, מבלי שהוא נוקב בשמו של פאזי כמקור. אף מילונים אנגלים, דוגמת המילון האנגלי של אוקספורד, מתארכים את המונח למחצית הראשונה של המאה ה-19.
גרונטוקרטיה במערכות ממשל מדיניות

גרונטוקרטיה היא צורת ממשל נפוצה במדינות קומוניסטיות, בהן תקופת שרותו של אדם למפלגה היא אחד הכישורים העיקריים להתמנות כמנהיג. כך מנהיג המפלגה הקומוניסטית הסינית, מאו דזה-דונג, היה בן 82 במותו. בשנות ה-80 וה-90 בסין שלטו במדינה מי שכונו "שמונת בני האלמוות". ביניהם: דנג שיאופינג אשר שמר על כוחו בשלטון גם לאחר שהיה כמעט בן 90. צ'ן יון (1905–1995) היה ממנהיגי המפלגה הקומוניסטית עד למותו בגיל 89. פנג צן (1902–1997) פרש מתפקידו בהנהגת המפלגה בגיל 86. יאנג שאנגקון (1907–1998) התמנה לנשיא סין בגיל 81 ושימש בתפקיד עד גיל 86.
גרונטוקרטיה החלה להשתרש במערכות השלטון בברית המועצות החל משנות ה-70 ונמשכה עד מרץ 1985 לפחות, כאשר הנהגה צעירה ודינמית יותר, בראשות מיכאיל גורבצ'וב, החלה להתבלט. ליאוניד ברז'נייב מת בשנת 1982, כשהוא עדיין מחזיק בתפקיד המנהיג בגיל 75. אף שסבל מהתקף לב בשנת 1975 ובריאותו הידרדרה לאחר מכן, המשיך לאחוז במשרה הרמה במדינה.
בשנת 1980 הגיל הממוצע של חברי הפוליטביורו היה 70 (לעומת גיל ממוצע של 55 בשנת 1952 ו-61 שנים בשנת 1964). בשנת 1982 היו כל החברים הבולטים בהנהגה הסובייטית קשישים: ברז'ינייב בן 75, שר החוץ אנדריי גרומיקו בן 72, שר ההגנה דמיטרי אוסטינוב בן 73 וראש הממשלה ניקולאי טיחונוב בן 77. יורי אנדרופוב ירש את ברז'נייב בהנהגת המדינה בגיל 68, אף שהיה אז כבר חולה מאוד. לאחר מות אנדרופוב התמנה קונסטנטין צ'רניינקו להחליפו בגיל 72 והחזיק בשלטון 13 חודשים עד למותו.
בקובה החזיק פידל קסטרו (יליד 1926) במשרה הבכירה בשלטון עד גיל 82, אז החליפו אחיו ראול (יליד 1931), שהיה אז בן 76.
גרונטוקרטיה אפיינה אף את השלטון במדינות אחרות בגוש המזרחי, בהן מנהיג המדינה אחז עדיין במשרתו בשנות ה-70 וה-80 לחייו. בין הדוגמאות הרבות לכך ניתן לציין את אנוור הוג'ה שליט אלבניה עד גיל 76, גוסטב הוסאק נשיא צ'כוסלובקיה עד גיל 76, אריך הונקר מנהיג גרמניה המזרחית עד גיל 77, יאנוש קאדאר מנהיג הונגריה עד גיל 75, נוהאק פומסאוואן מנהיג לאוס עד גיל 83, קים איל-סונג מנהיג קוריאה הצפונית עד גיל 82.
יש שטענו גם כי ממשלת ישראל השלושים הייתה גרונטוקרטיה: ראש הממשלה אריאל שרון היה בן 75 בעת שהתמנה לראש הממשלה, כמשנה לראש הממשלה שימש שמעון פרס אשר היה בן 81 בהתמנותו לתפקיד, וסגן ראש הממשלה היה יוסף לפיד בן 70 בעת שהתמנה.
גרונטוקרטיה במערכות ממשל מדיניות > גרונטוקרטיה בתאוקרטיה

גרונטוקרטיה נפוצה במדינות דתיות תאוקרטיות כגון איראן והכס הקדוש, בהן המנהיגות נמצאת בידי זקני הדת. ח'ומייני (1902–1989) שימש כמנהיג העליון באיראן עד גיל 86, ומחליפו עלי ח'אמנאי (יליד 1939) מחזיק בשלטון נכון לשנת 2020, מעל גיל 80. יחד עם זאת, באיראן שבה מנהיגי הדת הבכירים הם זקנים, קיימת מגבלת גיל מקסימלי של 75 כדי להיות מועמד בבחירות לבית הנבחרים.
האפיפיור פרנציסקוס עומד בראש הכס הקדוש, נכנס לתפקידו בגיל 77, והוא החליף את האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר שפרש בגיל 85 מתפקידו.
גרונטוקרטיה במערכות ממשל מדיניות > גרונטוקרטיה במונרכיות אבסולוטיות

מונרכיות אבסולוטיות מתאפיינות לעיתים בגרונטוקרטיה. כך ניתן לראות גרונטוקרטיה במערכת השלטון בערב הסעודית, שם אוחזת בשלטון משפחת סעוד, עבדאללה (1924-2015), שלט בממלכה עד גיל 91, סולטאן, יורש העצר הסעודי היה בן 83 במותו בשנת 2011, וסלמאן המלך הנוכחי, נכנס לתפקידו בגיל 80..
ראו גם

גילנות
הערות שוליים

↑  Vincenzo Atella and Lorenzo Carbonari, When Elders Rule: Is Gerontocracy Harmful for Growth?
↑  Jean-Jacques Fazy, De La Gerontocratie ou Abus De La Sagesse Des Vieillards Dans Le Gouvernement De La France. Paris, 1828
↑  Frederick R. Eisele, Origins of "Gerontocracy". The Gerontologist 1979;19:403-407
↑  Gil Hoffman, Rocking toward a gerontocracy? Jerusalem Post December 2, 2005
↑  Saudi Arabia's Ailing Gerontocracy. States News Service 1 Dec. 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529113305171  BnF: cb12383151h (data)  GND: 4619367-4  LCCN: sh85054691 
דנג שיאופינג (1904–1997) היה חלק מהנהגת סין כמעט עד גיל 90
דיוויזיית הצנחנים החמישית (ורמאכט)

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באפריל 1944 – 12 באפריל 1945 (שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
דיוויזיית הצנחנים החמישית (בגרמנית: 5. Fallschirm-Jäger-Division) הייתה דיוויזיית פאלשירמייגר של הלופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה, שלחמה בקרבות החזית המערבית.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1944, והועמדה תחת פיקוד גוסטב וילקה. במהלך המערכה בנורמנדי רק רגימנט הצנחנים ה-15 של הדיוויזיה היה כשיר ללחימה, ולחם לצד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-17. הדיוויזיה ספגה אבדות כבדות בנורמנדי, ולאחר מכן נסוגה להולנד לצורך שיקום הדיוויזיה. בספטמבר 1944 לחמו כוחות הדיוויזיה בהולנד במהלך מבצע מרקט גארדן נגד הדיוויזיה המוטסת ה-82, ובמהלך הקרב על הבליטה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-85 במסגרת הארמייה השביעית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה כחלק מהארמייה השביעית ומארמיית הפאנצר השישית, וב-12 באפריל 1945 נכנעו כוחות הדיוויזיה בכיס הרוהר.
מפקדים

גוסטב וילקה (1 באפריל 1944 - 15 באוקטובר 1944)
סבסטיאן לודוויג היילמן (15 באוקטובר 1944 - 21 במרץ 1945)
קורט גרושקה (21 במרץ 1945 - 12 באפריל 1945)
דיוויזיית הצי העממית

חיילי הצי המורדים נושאים שלט שעליו נכתב "מועצת החיילים. תחי הרפובליקה הסוציאליסטית"
חיילי הדיוויזיה מתבצרים בברלינר שטאדטשלוס במהלך קרבות חג המולד
דיוויזיית הצי העממית (בגרמנית: Volksmarinedivision) היה כינויה של יחידה שהוקמה בידי חיילים מתמרדים מהצי הקיסרי הגרמני במהלך המהפכה הגרמנית. בשיאה כללה היחידה 3,200 חיילים. במהלך המאבקים הרבים שפרצו בגרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה ופירוק הקיסרות הגרמנית, הדיוויזיה צידדה בתחילה בממשלתו של פרידריך אברט ובמועצת צירי העם, אולם בהדרגה נטתה יותר ויותר שמאלה והחלה להתנגש בכוחות הממשלה. לאחר הקמת רפובליקת ויימאר פורקה הדיוויזיה, ו-30 מחבריה נהרגו בידי הפרייקור.
היסטוריה

בנובמבר 1918, כאשר היה ברור שהקיסרות הגרמנית עומדת להפסיד במלחמת העולם הראשונה, פרץ מרד המלחים בקיל. בכל רחבי גרמניה החלו גדודי צבא ופועלים להתקומם, והקימו "מועצות עממיות". ב-10 בנובמבר 1918 בחרו מפעלים בברלין וגדודי צבא שהוצבו בעיר ובסביבתה את "המועצה הימית העממית של ברלין רבתי". יום למחרת הכריזה המועצה על הקמת "דיוויזיית הצי העממית" לפי הצעתו של הקצין פול ויצ'ורק, אחד ממנהיגי מרד מרד המלחים בקיל. יצ'ורק נבחר כמפקד הדיוויזיה. ב-14 בנובמבר ויצ'ורק נורה ונהרג על ידי האופטמן פרידריך ברטשניידר, שניסה להשתלט על פיקוד הדיוויזיה אך נהרג בעצמו זמן קצר לאחר מכן. כמה שעות לאחר מכן נבחר למפקד החדש הימאי אוטו טוסט.
בתחילה תמכו חיילי הדיוויזיה בסוציאל-דמוקרטים המתונים בהנהגתו של פרידריך אברט. ב-6 בדצמבר צעדו מלחים מהדיוויזיה בפיקודו של לויטננט הרמן פון וולף-מטרניך, יחד עם יחידות צבאיות אחרות, לקמשרד הקנצלר והביעו תמיכה באברט ובמועצת צירי העם, שהייתה ממשלת גרמניה בפועל במהלך נובמבר. החיילים דרשו שלפני סוף דצמבר יערכו בגרמניה בחירות, והציעו לאברט את תפקיד הנשיא. הוא דחה את ההצעה. החיילים עזבו את האזור ועד מהרה פרצו עימותים אלימים בינם לבין מיליציות אחרות.
בהדרגה החלה הדיוויזיה לנטות יותר ויותר שמאלה, וחייליה סייעו בארגון העצרות של המפלגה הקומוניסטית של גרמניה. באמצע דצמבר החלו להגיע לברלין יחידות צבא סדירות, ואברט החל לחפש דרכים להיפטר מדיוויזיית הצי העממית. מפקד חיל המצב בברלין אוטו ולס, דרש מהדיוויזיה להתפרק. הוא הציע לשלב חלק מהחיילים ברייכסווהר, ודרש מהשאר לשוב לבתיהם עם פיצויים. החיילים דחו את הצעתו והתבצרו בברלינר שטאדטשלוס. במקביל, הסתכסכה הדיוויזיה גם עם המועצות העממיות שניסו לשמור על עצמאותן.
ב-24 בדצמבר 1918 חיילי הדיוויזיה הצליחו לחטוף את אוטו ולס ולעצור כמה מחברי הממשלה. אברט פנה אל וילהלם גרנר ודרש ממנו לשלוח יחידות צבא לשחרר את בני הערובה. 800 חיילים בפיקודו של ארנולד לקיס צעדו אל ברלינר שטאדטשלוס, אולם מיליציות נוספות באו לעזרת דיוויזיית הצי, לצד פועלים חמושים. האירוע הפך לקרב יריות שבו 56 חיילים ואזרחים. אברט חשש לחיי בני הערובה והגיע להסכם עם מפקדי הדיוויזיה על פיו תשולב הדיוויזיה בשלמותה בתוך הרייכסווהר. אירועים אלו נודעו לימים בתור קרבות חג המולד.
ההסדר לא שרד לאורך זמן. בינואר 1919 פרץ בברלין מרד הספרטקיסטים. דיווזיית הצי העממי החליטה להצטרף למרד. כעבור סדרת קרבות קצרים הצליחו כוחות הממשלה בסיוע המיליציות השמרניות של הפרייקור לדכא את המרד באגרסיביות. לאחר דיכוי המרד נדרשו כל חיילי הדיוויזיה לעזוב את הצבא ולהחזיר את השכר שקיבלו. קבוצה גדולה מהם נחטפה בידי חיילי פרייקור שהוציאו להורג כל אדם עשירי. לפחות 30 נרצחו, אולם חיילי הפרייקור שביצעו את המעשה מעולם לא נענשו. מי שפיקח על הרצח, לויטננט אוטו מרלו נשפט לימים על פשעי מלחמה אחרים שביצע במהלך מלחמת העולם השנייה.
לקריאה נוספת

Klaus Gietinger: Paul Wieczorek – Neues über den ersten Kommandanten der Volksmarinedivision, in Arbeit – Bewegung – Geschichte, Heft I/2019, S. 41–60.
Heinrich August Winkler: Von der Revolution zur Stabilisierung. Arbeiter und Arbeiterbewegung in der Weimarer Republik 1918 bis 1924 (= Geschichte der Arbeiter und Arbeiterbewegung in Deutschland seit dem Ende des 18. Jahrhunderts. Bd. 9). Dietz, Berlin u. a. 1984,
Sebastian Haffner: Der Verrat. 5., korrigierte und aktualisierte Auflage. Verlag 1900, Berlin 2002,
Klaus Gietinger: Blaue Jungs mit roten Fahnen – Die Volksmarinedivision 1918/19. Unrast Verlag. Münster 2019
דוד פיינשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1929 ה'תרפ"ט ליובאן ברית המועצות ברית המועצות 
 פטירה:  6 בנובמבר 2020 (בגיל 91 בערך) י"ט בחשוון ה'תשפ"א ניו יורק ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  ? – 6 בנובמבר 2020 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 אב:  משה פיינשטיין 
 
הרב דוד פיינשטיין (ה'תרפ"ט, 1929 – י"ט בחשוון ה'תשפ"א, 6 בנובמבר 2020) היה ראש מתיבתא תפארת ירושלים בניו יורק וחבר מועצת גדולי התורה בארצות הברית ופוסק. בנו של הרב משה פיינשטיין.
ביוגרפיה

נולד לשימא ולרב משה פיינשטיין בעיירה ליובאן שבבלארוס (אז חלק מרוסיה), בעת תקופת כהונת אביו כרב העיר. בשנת 1937 (ה'תרצ"ז) היגר עם אביו ומשפחתו לארצות הברית. לאחר פטירת אביו בי"ג באדר ב' ה'תשמ"ו (1986), ירש את מקומו בראשות מתיבתא תפארת ירושלים בניו יורק. היה חבר מועצת גדולי התורה של ארצות הברית, ראש החינוך העצמאי בארצות הברית וחבר הנהלת החינוך העצמאי בישראל.
נפטר בי"ט בחשוון ה'תשפ"א, בגיל 91. מסע הלוויה התקיים בארצות הברית ובישראל והוא נקבר בהר המנוחות ליד קבר אביו.
פסקי הלכה

אסר לכלול לחם במשלוח מנות לחילוני, משום שלא יאמר ברכת המזון.
פסק לתושבי ניו יורק שעליהם לסנן את המים מחשש לשרצים המצויים בהם.
עוד פסק לא לפתוח פקק של בקבוק בשבת.
פסק שניתן למדוד בגדים שמסתמא אין בהם שעטנז.
מספריו

שו"ת ודברת בם - משא ומתן בענייני הלכה למעשה, ביאורים ועיונים בפסקי הלכה, ניו יורק, חלק א תשס"ט, חלק ב תשע"ו. נכתב על ידי תלמידו ברוך מאסקוויץ, עם הסכמתו.
שו"ת יד דודי - פסקי הלכות מסודרים על סדר שולחן ערוך, נכתב על ידי תלמידו, רב יצחק דוד פרנקל.
ספר לדוד מזמור - שיעוריו על הפרשה, נכתב על ידי תלמידו הרב יוסף קפלן.  כרך בראשית יצא לאור תשפ"ד, עם הסכמת אחיו הרב ראובן פיינשטיין ובנו הרב חיים דוב פיינשטיין.
הגדה של פסח קול דודי (עברית ואנגלית).
מגילת אסתר קול דודי.
מגילת רות קול דודי.
קול דודי על התורה.
תבלין לתורה קול דודי (אנגלית).
לוח שנה יהודי, עם דינים ומנהגים (אנגלית).
הערות שוליים

↑  משה ויסברג, אבל כבד בעולם התורה בארה"ב: הגאון רבי דוד פיינשטיין זצוק"ל, באתר בחדרי חרדים, ‏7 בנובמבר 2020
↑  רב מארה"ב: אסור לשלוח משלוח מנות לחילונים, באתר ‏מאקו‏, 19 במרץ 2011
↑  פרשת המים: הרב דוד פיינשטיין מחמיר. באתר חב"ד און ליין, כ"ז באלול תשס"ד.
↑  שו"ת ודברת בם, חלק א, סימן צה.
↑  שו"ת ודברת בם, חלק א, סימן רעד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261026405171  ISNI: 0000 0001 1548 4755  LCCN: n92039537  NTA: 131733184  VIAF: 168658633   WorldCat (עם VIAF): 168658633 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דיוויזיית הצנחנים השביעית (ורמאכט)

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  9 באוקטובר 1944 – 4 במאי 1945 (208 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  וולפגנג ארדמן
דיוויזיית הצנחנים השביעית (בגרמנית: 7. Fallschirm-Jäger-Division) הייתה דיוויזיית פאלשירמייגר של הלופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה, שלחמה בקרבות החזית המערבית.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1944 על בסיס דיוויזיית הצנחנים ארדמן, שהוקמה באוגוסט אותה שנה והייתה מוצבת בהולנד, והועמדה תחת פיקוד וולפגנג ארדמן. הדיוויזיה לחמה כחלק מארמיית הצנחנים הראשונה בהולנד ובגרמניה, וב-4 במאי 1945 נכנעו כוחות הדיוויזיה באולדנבורג.
מפקדים

וולפגנג ארדמן (9 באוקטובר 1944 - 4 במאי 1945)
דיוויזיית הצנחנים השלישית (ורמאכט)

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  13 בספטמבר 1943 – 15 באפריל 1945 (שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
דיוויזיית הצנחנים השלישית (בגרמנית: 3. Fallschirm-Jäger-Division) הייתה דיוויזיית פאלשירמייגר של הלופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה, שלחמה בקרבות החזית המערבית.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-13 בספטמבר 1943 מאלמנטים של דיוויזיות הצנחנים ה-1 וה-2, והועמדה תחת פיקוד ולטר בארנטין. ב-10 ביוני 1944 הגיעו כוחות הדיוויזיה לנורמנדי, ולחמו שם כחלק מקורפוס הצנחנים ה-2 במסגרת הארמייה השביעית, תוך שהם גורמים אבדות כבדות לכוחות בעלות הברית. בספטמבר 1944 לחמו כוחות הדיוויזיה בהולנד במהלך מבצע מרקט גארדן ובגרמניה בקרב על יער הירטגן, ובמהלך הקרב על הבליטה לחמה הדיוויזיה כחלק מקורפוס הפאנצר אס אס ה-1 במסגרת ארמיית הפאנצר השישית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה כחלק מארמיית הפאנצר השישית, וב-15 באפריל 1945 נכנעו כוחות הדיוויזיה בכיס הרוהר.