stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטארשיפ
מבנה המשגר ומאפיינים > שלב שני (סטארשיפ)

השלב השני של המשגר הדו־שלבי הוא החללית סטארשיפ, וכמו השלב הראשון, גם שלב זה יהיה רב שימושי. החללית ומכלי הדלק שלה ייבנו מפלדת אל־חלד ויכילו דלקים מסוג מתאן נוזלי וחמצן נוזלי. על פי הגרסה העדכנית, החללית צפויה להתנשא לגובה של 50 מטרים וקוטרה יהיה 9 מטרים. בבסיסה יהיו שישה מנועי ראפטור; שלושה עבור שימוש בגובה פני הים ושלושה עבור שימוש בוואקום החלל. כוח הדחף הכולל של חללית יהיה 11,500 קילו־ניוטון. באופן יוצא דופן ובניגוד למשגרים וחלליות בעבר, שלב שני זה ישמש גם כשלב המיועד להיכנס למסלול וגם כחללית בפני עצמה. הסטארשיפ מתוכננת באופן שבו תהיה מסוגלת לחדור דרך אטמוספירת כדור הארץ במהירות מסלולית ולנחות במאונך. המטרה היא לאפשר שימוש חוזר מהיר בחללית. בראש סטארשיפ מותקנים מכלי דלק ייעודיים לנחיתה. מטרת ההפרדה בין דלק הנחיתה לשאר הדלק היא למנוע שכשוך של הדלק במכל כמעט־ריק. בשניות האחרונות לפני נחיתה סטארשיפ עוברת למנח זקוף, ומנועי הראפטור מופעלים לביטול מהירות הנפילה עד לנחיתה רכה. SpaceX מצליחה להנחית בשיטה זו את משגרי הפאלקון, אך סטארשיפ מבוססת על מנועים שונים לגמרי ודלק שונה ואירעו מספר כישלונות לפני ההצלחה הראשונה במאי 2021.
הסטארשיפ מתוכננת בסופו של דבר להיבנות לפחות בגרסאות מבצעיות אלו;
חללית – חלליות גדולות לטווח ארוך עבור נשיאת נוסעים וציוד אל המסלול הלווייני הנמוך או יעדים בין־פלנטריים (לאחר תדלוק). נתון של 100 נוסעים צוין, אך נראה שכמות זו תוגבל ליעדים קרובים ומשימות קצרות.
נשיאת מטען למסלול – גרסה המיועדת לשאת לוויינים וחלליות אל מסלולם, או לאסוף פסולת חלל המהווה סכנה ולהחזירה לכדור הארץ.
מכלית תדלוק – גרסה המיועדת לתדלק חלליות סטארשיפ בעודן במסלול סביב כדור הארץ, דבר אשר יאפשר את שיגורן של חלליות גדולות אל החלל הבין־פלנטרי כאשר החללית תוכל להשתמש במכליה פעמיים, ראשית על מנת להגיע למסלול הלווייני הנמוך ושנית בעת עזיבת מסלול כדור הארץ.
סטארשיפ HLS – גרסה ירחית לחללית אשר מפותחת כחלק מחוזה לפיתוח נחתת מאוישת לתוכנית ארטמיס. גרסה זו לא תכלול משטחים אווירודינמיים ומגני חום הדרושים לחזרה לכדור הארץ, ותכלול מנועים קטנים נוספים לשלב הסופי של הנחיתה, אשר יאפשרו שליטה עדינה יותר, וימנעו הדיפת אבק ירחי רב על ידי המנועים הראשיים, הגדולים וחזקים מכל מנוע שהופעל בקרבת הירח, אבק אשר עלול להגיע למסלול וליצור בעיות רבות עבור חלליות אחרות.
Earth to Earth – גרסה אשר תשמש עבור בני אדם בטיסות ארוכות. גרסה זו תהווה מעין מטוס אשר הופך את הטיסות למרחק ארוך, לקצרות הרבה יותר. רוב הטיסות ייקחו פחות מחצי שעה, ולא יהיו שתי נקודות על פני כדור הארץ שייקחו יותר משעה.
היסטוריה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא השיגור האחרון ב-6 ביוני 2024.
היסטוריה > רעיון ותכנונים מוקדמים

לדברי מייסד חברת SpaceX אילון מאסק, הוא הקים את החברה כדי להוריד את מחירי תעבורת החלל ומתוך חזון לאפשר יישוב של כוכב לכת אחר. כבר בשנים הראשונות של SpaceX, ציינה החברה כי היא מתכננת לפתח משגר כבד ובשנת 2005 הציגה רעיון למשגר כבד המסוגל לשאת מטען של למעלה מ־100 טון למסלול לווייני נמוך. בשנת 2012 חשפה החברה לראשונה כי היא עובדת על קונספטים למערכת תחבורה למאדים, אז בשם "Mars Colonial Transporter".
בנאום שנשא אילון מאסק בקונגרס האסטרונאוטיקה הבינלאומי לשנת 2016 שהתקיים במקסיקו, הוא הציג את מערכת השיגור הגדולה בשם המעודכן "Interplanetary Transport System" או 'ITS' אשר תהיה מורכבת מרקטת האצה בשם סופר־הווי (Super Heavy) ומעליה חללית גדולה לנוסעים ומטען שביחד יגיעו לגובה של 122 מטרים וקוטרם יהיה 12 מטרים. על פי גרסה מוקדמת זו מערכת השיגור הייתה גדולה במיוחד ויכלה לשאת מטען של 550 טון למסלול לווייני נמוך בתצורה מתכלה ו־300 טון בתצורה לשימוש חוזר. המשגר היחיד שהתקרב ליכולת הנשיאה של ITS היה Sea Dragon שתוכנן, אך מעולם לא נבנה, אשר היה יכול בתאוריה לשגר 550 טון למסלול לוייני נמוך (LEO).
החידוש הגדול ביותר שהוצג היה אופן השימוש החוזר. גם השלב הראשון וגם השלב השני היו אמורים לנחות ממש ליד אתר השיגור ובכך לחסוך את עלויות הספינה הרובוטית שבה החברה משתמשת להנחתת טיל הפאלקון 9.
משקל המשגר על פי גרסה זו היה אמור להיות 10,500 טון והיו נדרשים 5 או 6 שיגורי תדלוק כדי למלא את מכלי החללית כך שתוכל לשאת את מלוא 300 הטון אל מאדים, ולנחות שם בבטחה.
בקונגרס האסטרונאוטיקה הבינלאומי לשנת 2017 שהתקיים באוסטרליה, אילון מאסק נשא נאום נוסף אודות המשגר ששמו שונה ל־BFR והציג מספר שינויים בתוכנית שנועדו ברובם לפשט ולהוזיל את הפיתוח והבנייה של המשגר. להבדיל מגרסת 2016, על פי גרסה זו, המשגר תוכנן להיות בקוטר של 9 מטרים במקום 12, הגובה הכולל צומצם ל־106 מטרים (רקטת ההאצה 58 מטרים והחללית 48 מטרים) ומספר המנועים בבסיס המשגר ירד מ־42 ל־33. על פי גרסה זו, יכולת נשיאת מטען למסלול לווייני נמוך תהיה 250 טון בתצורה מתכלה ו־150 טון עם נחיתה ושימוש חוזר. בעת המראה, המשגר ישקול 4,400 טון. הנפח המדוחס בחללית יעמוד על 825 מטר מעוקב, לשם השוואה, הנפח המדוחס בתחנת החלל הבינלאומית הוא 915 מטר מעוקב. על פי גרסה זו, החללית תשמש בתצורות שונות למספר מטרות ובהם שיגור לוויינים ואסטרונאוטים למסלול (בין היתר אל תחנת החלל הבינלאומית), נחיתה על הירח, מאדים ומקומות אחרים ואף טיסות נוסעים מנקודה לנקודה על פני כדור הארץ, דבר שיוריד את משך הטיסה מנקודה אחת לכל נקודה אחרת על פני הגלובוס לפחות מ־40 דקות.
שנה לאחר מכן, צורתו של משגר ה-BFR שונתה והוא גדל לגודל של 116 מטרים.
בספטמבר 2018, במהלך כנס הודיעה חברת SpaceX כי המיליארדר היפני יוסאקו מאזאווה יטוס בסביבות 2023 יחד עם מספר אמנים על גבי החללית למסע בן כמה ימים שיקיף את הירח וישוב ארצה כחלק מפרויקט הנקרא "dearMoon". באותו כנס הודיעה SpaceX על מספר שינויים במבנה המשגר. על פי גרסה זו מערכת השיגור תתנשא לגובה של 118 מטרים (רקטת ההאצה 63 מטרים והחללית 55 מטרים), ולחללית יהיו 3 כנפיים במקום 1 בגרסה הקודמת, הכנפיים תהיינה גדולות וארוכות יותר, הן תהיינה משוכות לאחור ובקצוות שלהן יהיו 3 רגלי נחיתה נשלפות (לאחר מכן שונה התכנון כך שבמקום רגלים זרועות הידראוליות יתפסו את החללית בעת הנחיתה). משקל המטען שהחללית תהיה מסוגלת לשאת למסלול לווייני נמוך יהיה 100 טון במקום 150 ומאידך הנפח המדוחס יגדל לכ־1,000 מ"ק.
היסטוריה > הכנות לשיגור ראשון

ביולי 2021, אילון מאסק הודיע שסטארשיפ מס' 20 (SN20) תהיה החללית הראשונה שתבצע טיסה מסלולית, ביחד עם הבוסטר מס' 4 (BN4). מאסק מעריך שהעלייה למסלול תתבצע בקלות יחסית, אך החזרה במהירות פי 35 ממהירות הקול עם ההתלהטות באטמוספירה תלווה בכשלים רבים לפני ההצלחה.
בתחילת אוגוסט 2021 הועלתה סטארשיפ בפעם הראשונה מעל בוסטר Super Heavy ויצרה את הטיל הגדול ביותר שאי פעם נבנה. חללית SN24 הורכבה במלואה וקיבלה 6 מנועי ראפטור. BN7 הוא הבוסטר הראשון שקיבל 33 מנועי ראפטור ובכך שבר את שיא כמות המנועים על טיל כלשהו (השיא הקודם היה שייך לטיל הסובייטי N1 עם 30 מנועים).
הנחיתה הרכה של שני השלבים הוחלפה בלכידה של שתי זרועות הנקראות "צ'ופסטיקס" אשר יתפסו את שני השלבים בעודם באוויר. היתרון של זרועות אילו הוא שלא צריך בכלל רגלי נחיתה ואת כל המערכות התומכות בה, אשר מוסיפות משקל עלולות להיכשל ברגע האמת. השלב הראשון ינחת בעזרת מייצבים כמו של הפלקון 9 (רק יותר גדולים). הסטארשיפ תבצע את תמרון הנחיתה האופייני לה, אבל במקום לנחות נחיתה רכה ליד השלב הראשון שכבר מחכה לה, היא תיתפס על ידי שתי זרועות ה"צופסטיקס" ותונח ישר על השלב הראשון.
בתחילת אוגוסט 2021 הורכבה סטארשיפ בפעם הראשונה על גבי Super Heavy ויצרה את הטיל הגדול ביותר שאי פעם נבנה. מטרת ההרכבה של שני השלבים הייתה הוכחת יכולת, לא התבצעו שום מבחנים. מכיוון ששום דבר לא היה עדיין מוכן, סטארשיפ מס' 20 הורדה לקרקע לאחר שעה אחת.
שתי הזרועות נבחנו בפעם הראשונה בינואר 2022 כשעלו מתחתית מגדל השיגור לראשו כשלא נסעו עליהם כלום. שבוע מאוחר יותר הוצמדו להן בלונים מלאים מים. מטרת הבדיקה הזאת הייתה לראות האם הזרועות מסוגלות להעלות משקל לגובה רב ובצורה יעילה. בתחילת פברואר של אותה שנה, הזרועות העלו את סטארשיפ מעל Super Heavy. זאת הייתה הפעם השנייה שסטארשיפ הורכבה במלואה. הפעם, שני השלבים היו אחד על השני מספר ימים וביצעו מספר ניסויים.
באמצע מרץ 2022 הורכבה הסטארשיפ במלואה בפעם השלישית. בפעם הזאת בוצעו מספר ניסויים אשר בחנו את השלב הראשון שבמהלכם הוכנסו לתוכו גזים קרים במצב נוזלי.
ב-23 במרץ 2022 אילון מאסק הודיע שסטארשיפ מס' 20 ובוסטר מס' 4 שהיו אמורים להיות הראשונים אשר יבצעו טיסה מסלולית, לא יטוסו בכלל. את מקומם של שני השלבים יחליפו בוסטר מס' 7 (BN7) וסטארשיפ מס' 24 (SN24). להחלטה הזאת מספר סיבות, אבל העיקרית שבהן היא מנועי הראפטור. כל טיסות הניסוי והדלקות הסטטיות של כל חלליות סטארשיפ נעשו על ידי מנועי הראפטור בגרסתם הראשונה (v1). הגרסה השנייה (v2) היא פשוטה יותר, עמידה יותר, מפיקה יותר דחף ואמינה יותר. על SN20 ו-BN4 מותקנים 35 מנועי ראפטור בסך הכל. כל אחד מהם הוא מהגרסה הראשונה החלשה יותר. B7 הוא הבוסטר הראשון אשר הותקנו עליו 33 מנועים במקום 29, כולם מנועי ראפטור v2 אשר מייצרים הרבה יותר כוח עבור הסטארשיפ שלמעלה. גם ב-S24 המנועים יהיו מנועים v2, ועיצוב האף שלה יהיה שונה. מסיבות אלה, הוחלט להוציא את BN4 ואת סטארשיפ מס' 20 מאזור אתר השיגור. ב-24 במרץ, הורד BN4 מאתר השיגור.
בפברואר לאחר הרכבת החללית (SN20) על גבי מאיץ (BN4), אילון מאסק הציג את פיתוח סטארשיפ בסטארבייס. הוא הבהיר הרבה מהמידע שסופק בעבר. מאוחר יותר ביוני 2022, מינהל התעופה האמרקאי קבע שסטארבייס עדיין אינו יכול לשמש כאתר שיגור עד שהחברה תטפל בבעיות המתוארות.
בפברואר 2023 SpaceX קיבלה רישיון שיגור עבור בוקה צ'יקה החברה הסבירה את המסלול המתוכנן בדו"ח שנשלח לרשות התקשורת הפדרלית.
בתחילת מרץ 2025 התפוצצה חללית סטארשיפ בפעם השניה, כתשע דקות לאחר השיגור.
שיגורים וניסויים שבוצעו

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא הצלחה בנחיתת המשגר 10/2024.
| מספר | תאריך | חללית | אפוגיאה | תוצאות שיגור | תוצאות נחיתה | זמן טיסה |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| (-) | 3 באפריל 2019 | סטארהופר | 0.2 מטר | הצלחה | הצלחה | 3 שניות |  |
(-): ההצתה הראשונה של מנועי הסטארהופר והקפיצה הראשונה לפי אילון מאסק ההצתה נמשכה כמה שניות והחללית הייתה קשורה לאדמה. החללית התרוממה מספר ס"מ, אך קשה לראות זאת מהווידאו שפורסם.
| (-) | 5 באפריל 2019 | סטארהופר | 1 מטר | הצלחה | - | 5 שניות |  |
(-): קפיצה עם החללית עדיין קשורה עד למגבלות אורך החבל, מנוע RAPTOR SN2 אחד.
| 1 | 25 ביולי 2019 | סטארהופר | 20 מטר | הצלחה | הצלחה | 22 שניות |  |
1: טיסה חופשית ראשונה, מנוע RAPTOR SN6 אחד.
| 2 | 27 באוגוסט 2019 22:00 | סטארהופר | 150 מטר | הצלחה | הצלחה | דקה |  |
2: טיסה אחרונה של הסטארהופר. מנוע RAPTOR SN6 אחד.
| 3 | 4 באוגוסט 2020 23:57 | SN5 | 150 מטר | הצלחה | הצלחה | 45 שניות |  |
3: טיסה מוצלחת לגובה 150 מטר. מנוע RAPTOR SN27 אחד.
| 4 | 3 בספטמבר 2020 17:47 | SN6 | 150 מטר | הצלחה | הצלחה | 45 שניות |  |
4: דילוג (שיגור ונחיתה) מוצלח לגובה 150 מטר. מנוע RAPTOR SN29 אחד.
| 5 | 9 בספטמבר 2020 22:45 | SN8 | 12.5 ק"מ | הצלחה | כישלון | 6 דקות ו־42 שניות |  |
5: שלושה מנועי RAPTOR במספר SN30, SN36, SN42. החללית שוגרה בהצלחה, הגיעה לגובה, החלה לרדת ולבצע את תמרון הנחיתה. לחץ נמוך במכל הדלק גרם לבעיות במנוע שגרמו להתרסקות.
| 6 | 2 בפברואר 2021 20:25 | SN9 | 10 ק"מ | הצלחה | כישלון | 6 דקות ו־26 שניות |  |
6: שלושה מנועי RAPTOR כולל SN45 ו־SN49. החללית שוגרה בהצלחה, הגיעה לגובה, החלה לבצע תמרון נחיתה. בעיה בהצתת אחד המנועים הביאה להתרסקות.
| 7 | 3 במרץ 2021 23:15 | SN10 | 10 ק"מ | הצלחה | כישלון | 6 דקות ו־24 שניות |  |
7: SN 10 הצליחה לנחות בשיפוי עם קצת אש ליד הבסיס ובעומסים גדולים יותר ממה שרגלי הנחיתה יכולים לתמוך. החללית התפוצצה 8 דקות לאחר הנחיתה.
| 8 | 30 במרץ 2021 13:00 | SN11 | 10 ק"מ | הצלחה | כישלון | 6 דקות (בערך) |  |
8: SN 11 שוגרה במהלך ערפל כבד. הטלמטריה הופסקה בסביבות 5 דקות ו־49 שניות לאחר השיגור, לאחר הצתה מחדש. החללית התפוצצה באוויר בשל דליפת מתאן ממנוע מספר 2.
| 9 | 6 במאי 2021 22:24 | SN15 | 10 ק"מ | הצלחה | הצלחה | 6 דקות ו־8 שניות |  |
9: SN 15 ביצעה את כל תוכנית הטיסה ללא תקלות משמעותיות. תמרון הנחיתה בוצע בשלמותו כולל נחיתה רכה מאוד.
| 10 | 20 באפריל 2023 16:35 | S24+B7 | 39 ק"מ | לא הצליחה להפרד מהשלב הראשון, הופעלה מערכת השמדת הטיל | - | 3 דקות ו-59 שניות |  |
| 11 | 18 בנובמבר 2023 |  | 149~ ק"מ | הצלחה חלקית | כישלון |  |  |
| 12 | 14 במרץ 2024 |  |  | הצלחה מלאה | כישלון |  |  |
שימושים מיועדים

הסטארשיפ מיועד להיות המשגר העיקרי של Spacex ובסופו של דבר להחליף את צי המשגרים והחלליות בחברה הכולל את הפאלקון 9, פאלקון כבד והדרגון 2. הסטארשיפ יהיה מסוגל לבצע מגוון רחב של משימות כגון:
שיגור מטען למסלול סביב כדור הארץ. הסטארשיפ מיועד לשגר לוויינים וחלליות למסלול סביב כדור הארץ ובין היתר מיועד לשגר את מערך הלוויינים Starlink של החברה אשר יימנה 12,000 לוויינים ויספק חיבור לאינטרנט בכל אזור בכדור הארץ.
תדלוק של חלליות סטארשיפ אחרות.
שיגור אסטרונאוטים ותיירי חלל למסלול לווייני נמוך ואל תחנות חלל.
טיסות חלל ארוכות מעבר למערכת כדור הארץ־הירח ואל החלל הבין־פלנטרי.
מערכת תחבורה אל מאדים. שיגור חלליות מאוישות וחלליות מטען אל כוכב הלכת האדום.
טיסות ארוכות־טווח אל מערכת השמש התיכונה וענקי הגזים, עבור בני אדם ומטען.
נחתת ירחית רב שימושית עבור שינוע בני אדם ומטען אל פני השטח של הירח ושיגור בחזרה למסלול סביב הירח.
טיסות נוסעים בין יעדים בכדור הארץ: על פי הצעה שהעלתה SpaceX, הסטארשיפ יהיה מסוגל לבצע טיסות תת־מסלוליות ולטוס מכל נקודה אחת לנקודה אחרת על פני הגלובוס בפחות משעה.
גלריית תמונות

אילון מאסק מסביר על יכולות הסטארשיפ בפני בכירים בפיקוד צפון של ארצות הברית, אפריל 2019
הדמיה של סטארשיפ בדרך למאדים
הדמיה של הסטארשיפ חולפת על פני הירח
תמונה של סטארשיפ מס' 9 (SN9) לפני הניסוי
סטארשיפ בשיגור הראשון בהרכבה המלא
שין צ'אן

| --- | --- |
 
 סוגה:  קומדיה

 מאנגה
 יוצר:  יושיטו אוסואי
 הוצאה:  פוטאבאשה
 התפרסם לראשונה במגזין:  "Weekly Manga Action"
 קהל יעד:  סיינן, קודומו
 תקופת הפרסום המקורית:  אוגוסט 1990 – פברואר 2010
 מספר הכרכים שהתפרסמו:  50

 אנימה: הסדרה הראשונה
 אורך פרק:  15 דקות
 במאי:  מיצורו הונגו (פרקים 1 עד 201)  קייצ'י הארה (פרקים 202 עד 504)  יוג'י מוטו (פרקים 505 ואילך)
 אולפני אנימציה:  Shin-Ei Animation
 רשת שידור:  יפן TV Asahi
 תקופת שידור מקורית:  יפן 13 באפריל 1992 – הווה
 מספר הפרקים:  1,230

 מאנגה: שין קוריון שין-צ'אן
 יוצר:  UY Team
 הוצאה:  פוטאבאשה
 התפרסם לראשונה במגזין:  "Manga Town"
 תקופת הפרסום המקורית:  אוגוסט 2010 – הווה
 מספר הכרכים שהתפרסמו:  11
שין צ'אן (ביפנית: クレヨンしんちゃん) היא סדרת מאנגה ואנימה יפנית שנוצרה על ידי יושיטו אוסואי(אנ'). המאנגה הראשונה של שין צ'אן פורסמה לראשונה בשנת 1990 במגזין היפני השבועי "Weekly Manga Action". סדרת האנימה של שין צ'אן עלתה לשידור לראשונה בשנת 1992 בערוץ TV Asahi היפני.
עקב מותו של היוצר יושיטו אוסואי, סדרת המאנגה בצורתה המקורית הסתיימה ב-11 בספטמבר 2009. בקיץ 2010 החלה הפקתה של סדרת מאנגה חדשה המתמקדת בדמותו של שין צ'אן אשר מופקת על ידי הצוות של אוסואי אשר נקראת "שין קוריון שין-צ'אן" (בתרגום חופשי "עלילותיו החדשות של שין צ'אן").
סקירת העלילה

הסדרה מתרחשת בעיר הבדיונית קאסוקאבה, הממוקמת במחוז סאיטאמה אשר באזור המטרופולין של טוקיו שביפן. עלילת הסדרה מתמקדת בעיקר בחיי היומיום של ילד שובב בן חמש בשם שינוסוקה "שין" נוהארה, ובאינטראקציות שלו עם הוריו, אחותו התינוקת, הכלב, שכניו וחבריו.
דמויות

שינוסוקה "שין" נוהארה - הדמות הראשית בסדרה. שין הוא ילד שובב בן חמש.
מיסאה נוהארה - אמו של שין אשר מתקשה להתמודד עם תעלוליו של בנה.
הירושי נוהארה - אביו של שין אשר נוהג לעבוד רוב היום בעבודה משרדית.
הימאווארי נוהארה - אחותו התינוקת של שין.
שירו - הכלב של המשפחה.
קאזמה טורו - אחד מחבריו הטובים ביותר של שין. קאזמה הוא ילד רציני ושקדן.
ננה סקורדה - אחת מהחברות הטובות ביותר של שין. ננה היא ילדה מנומסת בעלת מזג הפכפך.
מסאו סאטו - ילד ביישן ורגיש שנבהל בקלות.
בו-צ'אן - ילד שקט ומוזר.
מדיות בזיכיון > מאנגה

סדרת המאנגה נכתבה ואוירה על ידי יושיטו אוסואי. הסדרה פורסמה לראשונה בשנת 1990 במגזין Seinen Manga Weekly Manga Action. פרקי הסדרה פורסמו ב-50 כרכים שונים בין ה-11 באפריל 1992 ועד 10 ביולי 2010.
בקיץ 2010, קרוב לשנה לאחר מותו של יוצר הסדרה יושיטו אוסואי, החלה הפקתה של סדרת המאנגה החדשה "שין קוריון שין-צ'אן" (בתרגום חופשי "עלילותיו החדשות של שין צ'אן") המתמקדת גם היא בדמותו של שין צ'אן אשר מופקת על ידי הצוות של אוסואי.
מדיות בזיכיון > אנימה

עיבוד האנימה לסדרה הופק על ידי חברת Shin-Ei Animation ובוים על ידי מיצורו הונגו. הפרק הראשון בסדרה שודר לראשונה בערוץ הטלוויזיה TV Asahi באפריל 1992. לאורך השנים שודרו מעל לאלף פרקים של סדרת האנימה והיא הפכה לאחת מסדרות האנימה הוותיקות ביותר בטלוויזיה היפנית. הסדרה דובבה ל-30 שפות שונות ושודרה לאורך השנים ב-45 מדינות.
חלק גדול מההומור בסדר נובע מההתנהגות השובבה של שין.
הערות שוליים

↑  "「クレヨンしんちゃん」公式サイト-ACクレヨンしんちゃん" (ביפנית). Futabasha. אורכב מ-המקור ב-2 בינואר 2016. נבדק ב-25 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "「クレヨンしんちゃん」公式サイト-ACクレヨンしんちゃん" (ביפנית). Futabasha. אורכב מ-המקור ב-1 בדצמבר 2017. נבדק ב-25 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "tv asahi｜テレビ朝日" (PDF). Tv-asahi.co.jp. אורכב מ-המקור (PDF) ב-17 באפריל 2017. נבדק ב-16 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
רכבת ביפן עם איורים של שין צ'אן
ד"ר סטון

| --- | --- |
  עטיפת הכרך הראשון של המאנגה
דוֹקְטַה סְטוֹן
 סוגה:  הרפתקאות   פוסט-אפוקליפסה   מדע בדיוני
 יוצר:  רייצ'ירו אינגאקי, בויצ'י

 מאנגה
 יוצר:  רייצ'ירו אינגאקי (אנ')
 מאייר:  בויצ'י (אנ')
 הוצאה:  Shueisha (אנ')
 התפרסם לראשונה במגזין:  שונן ג'אמפ השבועי
 תקופת הפרסום המקורית:  6 במרץ 2017 – 7 במרץ 2022
 מספר הכרכים שהתפרסמו:  25

 אנימה
 אורך פרק:  24 דקות
 במאי:  שיניה איינו
 תסריטאי:  יויצ'ירו קידו
 אולפני אנימציה:  TMS/8PAN
 רשת שידור:  MBS, Tokyo MX, FBS, TOS, HTB, TVA, BS11
 תקופת שידור מקורית:  5 ביולי 2019 – 25 במרץ 2021
 מספר העונות:  2 (הוכרזה עונה שלישית)
 מספר הפרקים:  35

 משחק
 מפתח(ים):  Poppin Games Japan
 סיווג:  אסטרטגיה
 פלטפורמות:  אנדרואיד, iOS
 תאריך שחרור:  2021
ד"ר סטון (ביפנית: ドクターストーン; בתעתיק לעברית: דוֹקְטור סְטוֹן; מסוגנן כ-Dr.STONE) היא סדרת מאנגה יפנית, שנכתבה על ידי רייצ'ירו אינאגאקי ואוירה על ידי האמן הדרום קוריאני בויצ'י. המאנגה פורסמה במגזין הפופולרי שונן ג'אמפ השבועי בהוצאת Shueisha מאז מרץ 2017, ועד מרץ 2022. הצ'אפטרים של המאנגה נאספו בעשרים וחמישה כרכי טנקובון החל ממרץ 2022. עלילת המאנגה עוקבת אחר מתבגר גאון בשם סנקו אישיגאמי, המתכנן לבנות מחדש את הציוויליזציה לאחר שהאנושות התאבנה באופן מסתורי למשך 3,700 שנה. Viz Media הם המפיצים של המאנגה בצפון אמריקה. Shueisha מפרסמים את המאנגה באנגלית באתר ובאפליקציה Manga Plus מאז ינואר 2019.
בעקבות הפופולריות הרבה של המאנגה, נוצר עיבוד אנימה של המאנגה על ידי סטודיו האנימציה TMS, ששודר מיולי עד דצמבר 2019. העונה שנייה, "מלחמת האבן" שודרה מינואר עד מרץ 2021. הוכרזה עונה שלישית.
נכון לאפריל 2021, המאנגה של ד"ר סטון מכרה למעלה מ-10 מיליון עותקים. בשנת 2019, המאנגה של ד"ר סטון זכתה בפרס המאנגה ה-64 של שוגאקוקאן (אנ') עבור קטגוריית שונן. המאנגה זכתה לתשבחות מצד מדענים על היותה יחסית מדויקת מדעית.
עלילה

הסדרה מתחילה באפריל 5738 לספירה. באותו זמן עברו כבר מעל ל-3,700 שנה מאז שהבזק ירוק מסתורי גרם לכל בני האדם להפוך לאבן. גאון צעיר בן 15 בשם סנקו אישיגאמי יוצא מהאבן שהיה כלוא בה לאחר 3,700 שנה, ומוצא את עצמו בעולם שבו כל עקבות לציוויליזציה האנושית נשחקו על ידי הזמן. סנקו מקים מחנה בסיסי ומתחיל לחקור את בני האדם המאובנים במטרה להבין מה גרם להתאבנות, כמו גם תרופה שתעזור להוציא עוד אנשים מכלא האבן שלהם.
לאחר שישה חודשים, חברו של סנקו מבית הספר, טייג'ו אוקי, משתחרר מהאבן, וסנקו לומד שהתעוררותם התאפשרה באמצעות חומצה חנקתית שנטפה עליהם במערה שאליה הם נסחפו. עם הגילוי הזה הם מפתחים תרכובת שתאפשר להם להחיות אנשים אחרים באופן מיידי. הם מתחילים בהחייאת אמן לחימה מפורסם בשם צוקאסה שישיו וחברתם לכיתה יוזוריהא אוגאווה (שטייג'ו מאוהב בה בסתר) במטרה לבנות מחדש את הציוויליזציה עם דגש על מדע.
צוקאסה חושף בסופו של דבר שהוא מתנגד לרעיון של סנקו להקים ציוויליזציה על בסיס מדע, מתוך אמונה שהעולם הישן נגוע ואין לשחזר אותו. במקום זאת, הוא רוצה להקים סדר עולמי חדש המבוסס על כוח ועוצמה, שנשלט על ידי הצעירים. צוקאסה נהפך למאמין במטרתו בצורה כה חזקה עד כדי השמדת כל המבוגרים המאובנים שהוא נתקל בהם בכדי למנוע מהם להפריע למטרותיו.
לאחר שסחט את הנוסחה של שיקוי ההחייאה מסנקו, צוקאסה מנסה לרצוח אותו. מתוך אמונה שהוא הרג בהצלחה את סנקו, צוקאסה עוזב את המקום על מנת להתחיל להקים פלג משלו בעולם האבן.
לאחר שהתאושש מניסיון הרצח, סנקו מגלה שבט של אנשים שכבר חיים על פני כדור הארץ ורואה בכך הזדמנות ליצור את ממלכת המדע שלו. אנשי השבט מהססים, אך בסופו של דבר לומדים את היתרונות שהמדע יכול להביא להישרדותם. עם הזמן, סנקו נהיה מהימן יותר על ידי השבט. בסופו של דבר, סנקו לומד על עברם, ובין השאר, הוא מגלה שהכפר הוקם על ידי אביו המאמץ ביאקויה, יחד עם חמישה אסטרונאוטים אחרים, שלא היו מושפעים מקרן ההתאבנות מכיוון ששהו בתחנת החלל הבינלאומית בזמן אירוע ההתאבנות (שניים מהאסטרונאוטים, דליה ויעקב, הם ככל הנראה ישראלים, אף על פי שאין לכך אישור רשמי).
יחד עם בני בריתו וחבריו החדשים, ממלכת המדע של סנקו נערכת למלחמה כנגד האימפריה של צוקאסה, ובסופו של דבר מנצחת.
בסוף העונה השנייה, חברי ממלכת המדע נערכים לשיט אל יבשת אמריקה, לעבר מקור ההתפרצות של קרן ההתאבנות.
מדיות > מאנגה

המאנגה נכתבה על ידי רייצ'ירו אינגאקי ואוירה על ידי בויצ'י. המאנגה של ד"ר סטון הושקה בגיליון ה-14 של מגזין שונן ג'אמפ השבועי ב-6 במרץ 2017. המאנגה הייתה אחת ממספר הצעות שונות למאנגות שהגיש אינגאקי לעורך של המגזין, שבחר בה כי סקרן אותו לדעת איך היא תתפתח. שאינגאקי שהיה מעריץ של האמנות של בויצ'י, שחיפש באותו זמן מאנגה לעבוד עליה, פנה אליו בערך כשסיים את הסטוריבורד לצ'אפטר ה-3 של המאנגה.
Viz Media הודיעו בפאנל שלהם בכנס האנימה Anime Boston, על רישיון ההפצה שלהם למאנגה, והכרך הראשון פורסם בספטמבר 2018. Shueisha החלו לפרסם את המאנגה באנגלית באתר ובאפליקציה Manga Plus בינואר 2019.
ספין-אוף בן 9 פרקים, ד"ר סטון אתחול: ביאקויה, פורסם במגזין שונן ג'אמפ בין ה-28 באוקטובר ל-23 בדצמבר 2019. אוסף של כרכי טנקובון פורסמו ב-4 במרץ 2020.
מדיות > אנימה

עיבוד אנימה הוכרז בגיליון ה-51 של מגזין שונן ג'אמפ ב-19 בנובמבר 2018. הסדרה הונפשה על ידי סטודיו TMS, עם שיניה איינו כבמאית, יויצ'ירו קידו כתסריטאי ויוקו איוואסה כמעצב הדמויות. טטסויה קאטו, היראוקי צוצומי ויוקי קנסקה הלחינו את המוזיקה לסדרה. הסדרה שודרה מ-5 ביולי עד 13 בדצמבר 2019 בערוץ הטלוויזיה Tokyo MX ובערוצים אחרים. האנימה שודרה במשך 24 פרקים. שיר הנושא הראשון הוא "בוקר טוב עולם!" (!Good Morning World), ונעימת הסיום הראשונה של הסדרה היא "חיים" (Life) מאת Rude-α. שיר הנושא השני הוא "סנגנשוקו" (Sangenshoku), ונעימת הסיום השנייה של הסדרה היא "יומה נו יונה" (Yume No Youna).
עונה שנייה של עיבוד האנימה הוכרזה לאחר סיום העונה הראשונה. העונה השנייה התמקדה בסיפור "מלחמות האבן" מהמאנגה. העונה השנייה, ד"ר סטון: מלחמות האבן, שודרה בין התאריכים 14 בינואר עד 25 במרץ 2021. העונה רצה במשך 11 פרקים. שיר הנושא של העונה השנייה הוא "ראקואן" (Rakuen), ונעימת הסיום של העונה השנייה היא "קו?" (Koe?).
עונה שלישית לסדרת האנימה הוכרזה לאחר פרק הסיום של העונה השנייה.
הסדרה מופצת ברחבי העולם על ידי קראנצ'ירול (חוץ מאסיה). Medialink מחזיקה ברישיון ההפצה לסדרה בדרום מזרח אסיה, ומשדרת אותה ב-iQIYI. הדיבוב באנגלית של האנימה שודר ברצועת השידור Toonami ב-Adult Swim ב-25 באוגוסט 2019. ד"ר סטון: מלחמות האבן הוקרנה בבכורה ב-Toonami ב-16 במאי 2021.
מדיות > משחק מחשב

בדצמבר 2020 הוכרז כי משחק מובייל המבוסס על הסדרה ייצא לחנויות האפליקציות בשנת 2021. המשחק יפותח על ידי Poppin Games Japan ויהיה משחק אסטרטגיה עם אלמנטים של משחקי עולם פתוח ומשחק תפקידים.
ביקורות

בנובמבר 2019, קראנצ'ירול דירגו את ד"ר סטון כאחת מ-"25 האנימות הטובות ביותר של שנות ה-20". גם IGN דירגו את ד"ר סטון בין סדרות האנימה הטובות ביותר בשנות העשרה. ד"ר סטון הייתה סדרת האנימה השמינית הנצפית ביותר בנטפליקס ביפן בשנת 2019.
גאדג'ט צושין ציינו את המשפט הידוע של סנקו "עכשיו זה מרגש אותי!" ("!Now this excites me") ברשימת מילות המפתח של אנימה לשנת 2019.