stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האמבל בנדל

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  ג'פרי רוזן 
 תקופת הפעילות:  1 במרץ 2010 – הווה (14 שנים) 
 חברת אם:  IGN 
 מיקום המטה:  סן פרנסיסקו 
 ענפי תעשייה:  משחקי וידאו, נדבנות
 מוצרים עיקריים:  video game bundle, משחק וידאו, ספר אלקטרוני 
  
 www.humblebundle.com
 
האמבל בנדל (באנגלית: Humble Bundle; בתרגום חופשי לעברית: חבילה צנועה) הוא אתר אינטרנט להפצה דיגיטלית של חבילות של משחקי וידאו, במתכונת "שלם כפי יכולתך". האתר ידוע בכך שהוא מאפשר ללקוח לחלק את הסכום בין מפתחי המשחק וארגוני צדקה בנושאים שונים. האתר גם תומך במשחקים שמפותחים על ידי אנשים עצמאיים (משחקי אינדי) וללא DRM. עד סוף יוני 2019 נתרם באתר סכום של כ-150 מיליון דולר אמריקאי לטובת מעל 50 ארגוני צדקה שונים, בהם קרן החזית האלקטרונית, הצלב האדום האמריקאי, Charity: Water (אנ') ועוד.
היסטוריה

האתר נוסד ב-2010 על ידי היזם והמפתח העצמאי האמריקאי ג'ף רוזן, ששם לב להצלחה של חבילות משחקים בסטים ומכירות גבוהות של משחקים במתוכנת "שלם כפי יכולתך".
רוזן רצה שהליך הקנייה יהיה כמה שיותר ידידותי למשתמש, ועל כן לא חייב את הקונים להרשם לאתר. עוד הוא הוסיף את האפשרות לתת חלק מן הכסף לארגוני צדקה שונים, כמו Child's Play.
באוקטובר 2017 החברה נקנתה על ידי תאגיד IGN. הוחלט כי המתכונת העסקית לא צפויה להשתנות.
פעילויות עסקיות > Humble Weekly Bundle

זוהי החבילה הנפוצה ביותר באתר. לכל חבילה יש מספר מאפיינים דומים:
כדאיות – כל חבילה נמכרת בהנחה של עשרות אחוזים ביחס למחיר הבסיסי.
זמינות – כל חבילה זמינה לאורך זמן של שבועיים בלבד. לאחר מכן היא תוחלף באחרת.
שיטת התשלום – כל חבילה כולל 3 דירוגים:
שלם דולר 1 או יותר – בדירוג זה הלקוח יקבל מספר פריטים בסיסיים
שלם מעל הממוצע – בדירוג זה הלקוח יקבל בנוסף לפרטי הדירוג הנמוך יותר עוד מספר פריטים
שלם מעל X דולר – בדירוג זה הלקוח יקבל את כל מה שהחבילה מציעה
חלוקת התשלום – ניתן לחלק את התשלום בין שלוש קטגוריות: מפתחי התוכן של החבילה, ארגוני צדקה שונים ו-Humble Tip.
עד לשנת 2015 האתר הציע רק חבילות הקשורות משחקי וידאו למחשב, אך מאז ישנן גם הצעות לספרים דיגיטליים, קומיקס ותוכנות מחשב.
פעילויות עסקיות > Humble Store

חנות לקניית משחקים נפרדים, לרוב עם הצעות הנחה על משחקי אינדי. כ-10 אחוזים מכל קניה עוברים לארגוני צדקה.
פעילויות עסקיות > Humble Monthly/Humble Choice

חבילה חודשית מתחלפת בעלות 12 דולרים, שכוללת אחד או שני משחקי טריפל A, ובנוסף עוד 4–6 משחקי אינדי שנחשפים בתחילת החודש שלאחר מכן.
בדצמבר 2019, Humble Monthly שינה את מתכונתו ל-Humble Choice: מעתה כל המשחקים גלויים למשתמש, אבל המחירים עלו לכדי 15\20 דולרים לחודש.
בנוסף, בהתחברות ל humble choice תתקבל גישה ל humble trove: רשימה של משחקי אינדי ללא drm שכלולים בשירות.
הבנק להסדרי סליקה בין-לאומיים

| --- | --- |

מטה הבנק להסדרי סליקה בין־לאומיים בבזל, שווייץ
מטה הבנק להסדרי סליקה בין־לאומיים בבזל, שווייץ
 תחום:  מוסד פיננסי בין־לאומי
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 מטה הארגון:  בזל 
 מייסדים:  מונטגיו נורמן, היילמאר שאכט 
 חברים:  63 בנקים מרכזיים
 יושב ראש:  אוגוסטין קרסטנס
 עובדים:  637 (נכון ל־2023) 
 תקופת הפעילות:  20 בינואר 1930 – הווה (94 שנים) 
 www.bis.org
 קואורדינטות:  47°32′54″N 7°35′30″E﻿ / ﻿47.5482°N 7.59155°E﻿ / 47.5482; 7.59155
 he
 
מפת חברי הארגון
הבנק להסדרי סליקה בין־לאומיים (באנגלית: The Bank for International Settlements, בראשי תיבות: BIS) הוא ארגון בין־לאומי של בנקים מרכזיים "המטפח שיתוף פעולה בין־לאומי בענייני מטבע ופיננסים ומשמש כבנק לבנקים מרכזיים.". עבודתו של ה-BIS נעשית באמצעות תת-ועדות, מזכירות קבועה וכן ועידה כללית שנתית של כל חבריו. BIS אף מספק שירותי בנקאות המוגבלים אך ורק לבנקים מרכזיים, או לארגונים בין־לאומיים, דוגמת BIS עצמו. מטה BIS נמצא בעיר בזל בשווייץ. BIS נוסד על פי תוכנית יאנג שנחתמה בהאג בשנת 1930.
בנק ישראל הצטרף כחבר לבנק להסדרי סליקה בין־לאומיים ב-14 בספטמבר 2003 לאחר שממשלת ישראל החליטה לקבל את הזמנת ה-BIS להצטרף לארגון.
ארגון של בנקים מרכזיים

כארגון המאגד בנקים מרכזיים ה-BIS שואף למדיניות מוניטרית צפויה ושקופה יותר בין חבריו. בעוד שמדיניות מוניטרית נקבעת על ידי כל מדינה עצמאית, היא נתונה לביקורת של הבנק המרכזי ובנקים פרטיים וחשופה לספקולציות העשויות להשפיע על שערי המטבע הזר וגורל כלכלת היצוא. מחדלים בעדכון מדיניותו המוניטרית של בנק מרכזי בהתאם למציאות המשתנה וביצוע רפורמות נדרשות במועד, ובמידת האפשר בתיאום על שאר חברי ה-BIS וקרן המטבע הבין־לאומית, עלולים להוביל להפסדים בשיעור מיליארדי דולרים, בשעה שבנקים מנסים לקיים מדיניות במציאות של שוק חופשי אשר הוכחה כבלתי ריאלית בעבר. בנקים מרכזיים אינם קובעים מחירים באופן חד-צדדי, אלא מנסים לקבוע מטרות ולהתערב בשוק בזכות כוחם הפיננסי האדיר וסמכויות הפיקוח הנתונות בידיהם, כדי לעמוד ביעדי המטבע שנקבעו.
הערות שוליים

↑  Bank for International Settlements - About BIS
↑  הממשלה אישרה את הצטרפות בנק ישראל כחברה בבנק להסדרי סליקה בין־לאומיים באתר בנק ישראל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574558005171  PLWABN: 9810603875505606  BIBSYS: 90172621  BNE: XX107927  BnF: cb118623487 (data)  CANTIC: a11813878  CiNii: DA01914340  GND: 1003374-9  HDS: 013818  ISNI: 0000 0004 0508 3773  LCCN: n50081797  LNB: 000141500  NDL: 00259253  NKC: kn20030425007  NLA: 35722758  NLG: 121714  RERO: 02-A000015925  SUDOC: 02636025X  VIAF: 133372529   WorldCat (עם VIAF): 133372529 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בנקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבנק המרכזי של כווית

| --- | --- |

 מטה מרכזי:  כווית סיטי 
 הקמה:  1969 
 מדינה:  כווית 
 www.cbk.gov.kw
 
הבנק המרכזי של כווית (בערבית: بنك الكويت المركزي) הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי במדינת כווית.
הבנק נוסד בתאריך 30 ביוני 1969, כעשור לאחר השגת עצמאותה הרשמית של כווית מבריטניה, במטרה להבטיח את יציבותה הפיננסית של כווית. המטה של הבנק המרכזי ממוקם בבירת המדינה כווית סיטי.
במהלך חודש אוגוסט 2011, בעקבות דיווחים לפיהם חברים במועצה הלאומית של כווית הזרימו לכיסם הפרטי במרמה מיליוני דינרים כוויתים, קרא ראש ממשלת כווית לנגיד הבנק להתפטר לאלתר מתפקידו.
במהלך חודש פברואר 2012, החליט נגיד הבנק, שייח' סאלם עבדול עזיז א-סבאח, להתפטר מתפקידו בשל מחאה על התנהלותה הבזבזנית של הממשלה.
תפקידי הבנק

התפקידים הרשמיים של הבנק המרכזי של כווית הם:
הנפקתו הסדירה של הדינר הכוויתי, ושמירה על יציבות מעמדו.
הכוונתה של מדיניות האשראי הלאומית של כווית.
פיקוח על המערכת הבנקאית הכוויתית.
ייעוץ פיננסי למועצה הלאומית של כווית.
מילוי כל פונקציה או תפקיד אחד שמבוצע בדרך כלל על ידי בנקים מרכזיים, כמו גם את כל המשימות המוטלות על בנק מרכזי על פי חוק הבנקאות הבינלאומי, או על פי כל אמנה בינלאומית אשר המדינה חתומה עליה.
ראו גם

דינר כוויתי
הערות שוליים

↑  About Questia | Questia, Your Online Research Library, www.questia.com
↑  סוכנויות הידיעות, נגיד הבנק המרכזי של כווית התפטר במחאה על בזבזנות הממשלה, באתר TheMarker‏, 13 בפברואר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435547705171  ISNI: 0000 0001 2193 7626  LCCN: n81127600  VIAF: 158289805   WorldCat (עם VIAF): 158289805
הבנק העות'מאני

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1856–2001 (כ־145 שנים) 
 חברת אם:  Garanti BBVA 
 מיקום המטה:  איסטנבול 
 
מבנה הבנק בירושלים
הבנק העות'מאני (בטורקית: Osmanlı Bankası; בטורקית עות'מאנית: Bank-ı Osmani) הוא בנק טורקי שפעל בעבר גם בארץ ישראל. הבנק הוקם בשנת 1856 או 1863 בשם "הבנק האימפריאלי העות'מאני" (Banque Impériale Ottomane) באיסטנבול שבטורקיה. ב-1924 החליף את שמו ל"בנק העות'מאני". בין השנים 1863–1914 היה הבנק הממלכתי של האימפריה העות'מאנית. בשנת 1996 נמכר הסניף שלו באיסטנבול לבנק טורקי פרטי, אשר הקים במקום מוזיאון להנצחתו.
הבנק פעל בארץ ישראל משנת 1905 עד שנת 1953. סניפו הראשי בארץ ישראל היה בירושלים, מבנה הבנק קיים עד היום ברחוב שלמה המלך 4, ועליו חרוט סמל הבנק.
תולדות הבנק

בתקופה שקדמה לכניסת הבנקים המודרניים לתחומי האימפריה העות'מאנית, הפעולות הפיננסיות והבנקאיות היו בעיקר בידי קבוצות של סוחרים יוונים, ארמנים, יהודים יוצאי ספרד ונוצרים מהלבנט. היוונים היו פעילים במיוחד בבנקאות, כולל בעיר הבירה איסטנבול.
בשנת 1863 הקימו משקיעים בריטים, צרפתים וטורקים את הבנק האימפריאלי העות'מאני (Banque Impériale Ottomane), בשותפות עם ממשלת האימפריה. כבר בשנת הפעילות הראשונה נפתחו סניפים בלונדון ובפריז. במרוצת שבעים שנות קיומו פרש הבנק רשת סניפים ברחבי ארצות הבלקן והמזרח התיכון. "הפריחה המרשימה של עסקיו והתרומה העיקרית לרווח נזקפה לזכות הפעילות הממלכתית של שלטונות האימפריה".
בשנת 1864 נפתח סניף אלכסנדריה שבמצרים, אשר היה המקור החשוב ביותר במימון החקלאות במדינה. עוד הקים סניפים בתחומי השליטה של איטליה בלוב: טריפולי – 1906 ובנגאזי – 1911.
ב-1889 התמנה אדגר וינסנט, לורד ד'אברנון למנהל הבנק, וסחף אותו להרפתקאת השקעות במניות של מכרות בדרום אמריקה שנסחרו בבורסות אירופה. הבנק רכש מניות של חברות המכרות ובמקביל נתן אשראי נוח לאלפי תושבי קונסטנטינופול על מנת להשקיע במניות אלה, שערכן תפח והלך כתוצאה מהמסחר הער. ב-1895 התפוצצה הבועה, רוששה רבים מהמשקיעים וכמעט מוטטה את הבנק. ד'אברנון, מכל מקום, הצליח לגרוף רווח נאה.
באוגוסט 1896 השתלטה על בניין הנהלת הבנק, שרוב עובדיו היו אירופאים, קבוצת טרוריסטים ארמנים ואיימה לפוצצו, במטרה להעלות את מודעות העולם לבעיותיהם. המצור הסתיים כעבור 14 שעות, כאשר שגרירי המעצמות האירופאיות ומנהל הבנק הלורד ד'אברנון מבטיחים להעלות את "השאלה הארמנית" בפני ממשלותיהם. ההשתלטות על הבניין גבתה את חייהם של עשרה עובדי בנק אמריקאים וטורקים. כ-6,000 ארמנים נטבחו בהמשך ברחובות בהפגנות שדוכאו על ידי משטרת קונסטנטינופול.
עוד לפני הקמת סניף ירושלים, ב-1905, קיים הבנק נציגות בירושלים, אשר נוהלה על ידי המיסיונר יוהנס פרוטיגר ולאחר מכן על ידי שותפיו היהודים שלום קונסטרום ויוסף נבון. הבנק מימן בין היתר את מסילת הברזל יפו-ירושלים. בשנת 1905 נפתחו סניפים של הבנק בירושלים, ביפו ובחיפה (1906).
ערב פרוץ מלחמת העולם הראשונה נחשב הבנק לבעל הרשת הפיננסית בעלת מגוון העסקים הגדול ביותר במזרח אגן הים התיכון. לרשת היו כשמונים סניפים: 16 בחלק האירופי של טורקיה ובחצי האי הבלקני: אלבניה, יוון, בולגריה ורומניה. 37 סניפים ברחבי המזרח התיכון : איראן, עיראק, לבנון, סוריה (11 סניפים) מצרים (5 סניפים), קפריסין וארץ-ישראל ובמרכזים הפיננסיים של מצרים, קהיר ואלכסנדריה, שבהם היה ריכוז המוסדות הפיננסיים הגדול באזור.
מלחמת העולם הראשונה שמה קץ לפעילות הבנק כבנק ממלכתי, אם כי הוא פתח בשנת 1916 סניף אחד נוסף במרסיי שבצרפת. הבעלות על סניפי הבנק במזרח התיכון עברה לידי בנק Paribas‏ (אנ') ‏ (Banque de Paris et des Pays-Bas – "בנק פריז בהולנד")
בשנת 1922 נפתחו סניפים חדשים של בנק עותומן בערים בית לחם, רמאללה ושכם. בשנת 1953 הועברו נכסי הבנק בישראל לידי בנק מרכנתיל לישראל.
הערות שוליים

↑  מסמך וורטון (ראו פרק קישורים חיצוניים), עמ' 14
1 2  מסמך וורטון, עמ' 7
↑  וורטון עמ' 9
↑  updates=Armenian Question=1=3=A The Occupation of Bank Ottoman
↑  מפת חיפה 1954, בהוצאת מחלקת המדידות, עם ציון מיקום הבנק (מס' 52 במפתח), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  מפת מבוססת תצלום אויר מאת חיל ההנדסה המלכותי בצבא בריטניה, 1945 (באנגלית) עם סימון סניף הבנק בשכם (מס' 28 במקרא - גליון Nablus), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312186605171  BnF: cb124292399 (data)  GND: 5331166-8  LCCN: n91013888  VIAF: 121582213   WorldCat (עם VIAF): 121582213 
סניף הבנק בפינת שדרות רוטשילד ונחלת בנימין בתל אביב, 1947
ההפגנות באלג'יריה (2011)

הפגנה באלג'יר, ינואר 2011
ההפגנות באלג'יריה ב-2011 הן סדרת מחאות מתמשכות שהחלו ב-28 בדצמבר 2010 כחלק מגל המחאות בעולם הערבי. ההפגנות באו בעקבות האבטלה, עלייה דרסטית במחירי הנדל"ן, האינפלציה במחירי המזון, שחיתות, תנאי מחיה קשים ודרישה לחופש הדיבור. במהלך ההפגנות נהרגו כשמונה אנשים ונפצעו יותר מ-420.
ההפגנות כללו שורת הצתות יזומות בהשראת פועלו של מוחמד בועזיזי, אשר לוו בדרישות להתפטרות נשיא המדינה עבד אל-עזיז בותפליקה, העומד בראש המדינה מאז 1999. כמו כן דרשו המפגינים לבטל את מצב החירום שהוכרז על ידי הממשלה, אשר הטיל מגבלות חמורות על חופש הביטוי וההתאגדות במדינה. ההפגנות לבסוף הביאו להחלטת ממשלת אלג'יר לבטל את מצב החירום שהכריזה הממשלה עוד מההפגנות הקודמות שפרצו ב-1988, ובכך הושגה אחת ממטרותיהם העיקריות של המפגינים. במהלך ההפגנות היה גל הצתות עצמיות, בעיקר מול בנייני ממשלה.
ראו גם

גל המחאות בארצות ערב (2011-2010)
דרק קונולי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1976 (בן 48 בערך) מיאמי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות ע"ש טיש  בית הספר התיכון מיאמי פלמטו 
 פרופיל ב-IMDb
 
דרק קונולי (באנגלית: Derek Connolly; נולד בשנת 1976) הוא יוצר, מפיק ותסריטאי אמריקאי.
ביוגרפיה

קונולי נולד במיאמי. הוא למד בבית הספר התיכון פאלמטו במיאמי ובבית הספר לקולנוע באוניברסיטת ניו יורק.
קריירה

בשנת 2012 כתב והפיק את סרטו הראשון, "בטיחות איננה מובטחת", בו כיכבו אוברי פלזה ומארק דופלקס ועליו זכה במספר פרסים.
בשנת 2015 השתתף בכתיבת הסרט שובר הקופות "עולם היורה", עליו היה מועמד לפרס סאטורן לתסריט הטוב ביותר.
בשנת 2016 כתב את הסרט "משאיות מפלצתיות" (אנ').
בשנת 2017 השתתף בכתיבת הסרט המצליח "קונג: אי הגולגולת".
בשנת 2018 כתב את הסרט שובר הקופות "עולם היורה: נפילת הממלכה" יחד עם קולין טרוורו.
בשנת 2019 השתתף בכתיבת הסרט "פוקימון: הבלש פיקאצ'ו". באותה שנה כתב גם את הסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר".
קונולי השתתף גם בכתיבת הסרט "עולם היורה: השלטון", שמתעתד לצאת ביוני 2021.
הערות שוליים

↑  Kareem Tabsch, Safety Not Guaranteed: Miami Screenwriter Derek Connolly Turned an Internet Meme Into an Indie Film Success Story, Miami New Times, ‏2012-06-21
↑  Jeff Sneider, Jeff Sneider, Connolly: College partnership leads to ‘Guaranteed’ success, Variety, ‏2012-11-29 (באנגלית)
↑  New Pixar Movie Coming From 'Safety Not Guaranteed' Writer Derek Connolly and 'Day & Night' Director Teddy Newton, /Film, ‏2012-11-29 (באנגלית)
↑  ‘Jurassic World’ Scribe Derek Connolly to Write ‘Metal Gear Solid’ Film (EXCLUSIVE), Variety, ‏2017-11-09
↑  'Jurassic World' Writer Heads to 'Kong: Skull Island' (Exclusive), The Hollywood Reporter (באנגלית)
↑  'Pacific Rim 2' Enlists 'Jurassic World' Writer Derek Connolly (Exclusive), The Hollywood Reporter (באנגלית)
↑  Justin Kroll, Justin Kroll, ‘Jurassic World 3’ to Hit Theaters in June 2021, Variety, ‏2018-02-21 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810587868305606  BNE: XX5581894  BnF: cb17007481r (data)  CiNii: DA19588790  GND: 104945264X  ISNI: 0000 0003 8339 9020  LCCN: no2012140938  NDL: 001209765  NKC: xx0313180  SUDOC: 237205998  VIAF: 269257657   WorldCat (עם VIAF): 269257657
ההפגנות באיראן (2019–2020)

בנובמבר 2019 פרצו ברחבי איראן מהומות אלימות במחאה על ההעלאה החדה של מחיר הבנזין. על פי ההערכות הראשוניות, נהרגו במהלך דיכוי גל המחאה שנמשך פחות משבועיים למעלה מ-300 איש, אך בחודש שלאחר האירועים דיווחו גורמים במשרד הפנים האיראני כי מספר ההרוגים הוא כ-1,500, ביניהם כמה מאנשי כוחות הביטחון. לפי ארגון זכויות האדם אמנסטי אינטרנשיונל, בין ההרוגים היו לפחות 23 ילדים. הארגון דיווח כי מספר העצורים בעקבות המהומות הגיע לכ-7,000 וכי רבים מהם עונו. אחדים ממשתתפי המהומות נידונו למוות.
הפגנות אלה היו חלק מרצף מחאות שהחל בדצמבר 2017 והמשיך בקיץ 2018, על רקע המשבר המתמשך בכלכלת איראן.
הערות שוליים

↑  Tehran launches pro-government protests in Iran
↑  https://www.reuters.com/article/us-iran-gasoline-protests-
 "Iran says hundreds of banks were torched in 'vast' unrest plot".
↑  "وزیر کشور ایران می‌گوید بیش از ۲۰۰ نفر در جریان اعتراضات آبان کشته شدند". BBC News فارسی.
↑  IRAN: DETAILS OF 304 DEATHS IN CRACKDOWN ON NOVEMBER 2019 PROTESTS
↑  Reuters staff, Special Report: Iran’s leader ordered crackdown on unrest - 'Do whatever it takes to end it', Reuters, ‏1 בנובמבר 2019
↑  Abigail Williams וSaphora Smith וDan De Luce וRobert Windrem וAssociated Press, U.S. says Iran may have killed up to 1,000 protesters, NBC News, ‏5 בנובמבר 2019
↑  Iran arrests 7,000 fuel protesters in one week
↑   עמוס הראל ויניב קובוביץ, תחכום ברוטלי והפלת האינטרנט: כך מצליחה איראן להתגבר על גל המחאה, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2019
↑  תחקיר של סוכנות הידיעות רויטרס, 23 בדצמבר 2019
↑  דיווח באתר הארגון, 4 במרץ 2020
↑  דיווח באתר הארגון, 2 בספטמבר 2020
↑   הניו יורק טיימס, "אני הבא בתור, אתה הבא בתור": מחאה יוצאת דופן באיראן נגד הוצאות להורג, באתר הארץ, 15 ביולי 2020 (הדיווח במקור)
ערך זה הוא קצרמרבנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הוצאת הוד-עמי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1968–הווה (כ־56 שנים) 
 מיקום המטה:  הרצליה 
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
  
 www.hod-ami.co.il
 
הוד-עמי היא הוצאת ספרים המתמחה בספרי הדרכה בנושא מחשבים. הוקמה בשנת 1968 על ידי המהנדס יצחק עמיהוד.
אודות

יצחק עמיהוד, מהנדס מכונות במקצועו, שירת בצבא בצוות הראשון של ממר"ם, עבד ב-IBM, החל בשנת 1968 לכתוב ספר הדרכה לשימוש במחשב. הוא חיפש הוצאה שתוציא את ספרו, אולם התקשה למצוא והחליט להוציא את הספר בעצמו. הספר, "המחשב האלקטרוני ועבוד הנתונים", הוא הראשון שיצא לאור בהוצאת הוד-עמי.
ההוצאה מפרסמת הן ספרי מקור בעברית והן ספרות הדרכה מתורגמת. בין השאר יצאו במסגרתה ספרו של אריה סקופ, מנכ"ל מיקרוסופט ישראל וגם ספרי מחשבים של הסופר אורי אדלמן. ההוצאה עוסקת גם בהוצאת ספרים עבור אחרים ולאחרונה מתמחה בתרגום ובהפקה של מדריכים למשתמש בנושאים שונים.
מתחילת שנות ה-2000 החלה ההוצאה לפרסם גם ספרי ניהול וספרי ילדים.
ההוצאה מנוהלת עד היום על ידי משפחת עמיהוד. משרדיה נמצאים בקיבוץ גליל ים.
בשנים האחרונות ההוצאה עוסקת בפעילות מגוונת: הוצאה לאור של ספרי מחשבים כבעבר; הפקות ספרים של מחברים ישראליים וביניהם תולדות חיים, ספרי ניהול וכלכלה, רומנים ועוד; תרגום והפקה של ספרי "מדריך למשתמש", עלוני פרסום וכדומה עבור עסקים בתחומים שונים. בתחום זה היא מתמחית בתרגום והפקה של מדריכים לטלפונים סלולריים.
הערות שוליים

↑  המחשב האלקטרוני ועבוד הנתונים - הטקסט המלא
↑  יצחק (איציק) עמיהוד והוצאת הוד-עמי –  קורות חייו כפי שכתב אותן בעצמו בשנת 1998, מתוך אתר תולדות הדיגיטל בישראל
הבנק המרכזי של לוב

| --- | --- |


 מטה מרכזי:  טריפולי 
 הקמה:  1955 
 נגיד:  Farhat Bengdara 
 מדינה:  לוב 
 cbl.gov.ly
 
הבנק המרכזי של לוב (בערבית: مصرف ليبيا المركزي, באנגלית: The Central Bank of Libya, בראשי תיבות: CBL) הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי בלוב, אשר זוכה למעמד של תאגיד אוטונומי. במסגרת החוק להקמת הבנק הלאומי, אשר נכנס לתוקף בשנת 1956, נקבע כי יעדיו של הבנק המרכזי יהיו לשמור על יציבות מוניטרית בלוב, ולקדם את הצמיחה המתמשכת של המשק בהתאם לעקרונות המדיניות הכלכלית של המדינה.
מטה הבנק המרכזי ממוקם בטריפולי. עם זאת, כדי להפוך את שירותי הבנק לנגישים יותר עבור סניפי בנקים מסחריים ומחלקות ציבוריות הממוקמים הרחק מהמטה, יש לבנק שלושה סניפים הממוקמים בבנגאזי, סבהא וסירת.
בחודש מרץ 2011, לאחר פרוץ מלחמת האזרחים הראשונה בלוב, התפטר מתפקידו נגיד הבנק, פרחאת בנגדארה, וערק לצד המורדים כנגד שלטונו של קדאפי, וזאת לאחר שהביא להקפאתם של נכסים לוביים חיצוניים רבים, כך שלא יהיו זמינים לשימושו של משטר קדאפי.
נכון לספטמבר 2011, נגיד הבנק הוא גאסם עזוז.
באוגוסט 2023 הודיע הבנק באופן רשמי על השלמת איחודו מחדש בפיקודו של אלקבר וסגניתו במזרח, מארי רחל..
היסטוריה

הבנק הלאומי של לוב החל את פעילותו ב-1 באפריל 1956, והחליף את ועדת המטבע הלובית, אשר הוקמה ביוזמת האו"ם, ובחסותן של מדינות מפקחות אחרות בשנת 1951, וזאת על מנת לתרום ליציבותו ופיתוחו של המשק הכלכלי הלובי הלא מפותח. המטרות העיקריות של ועדת המטבע הלובית היו לסייע ללוב בתהליך יצירתו של מטבע אחיד בכל ארבעת המחוזות המרכיבים את המדינה הלובית.
מבנה הבנק

בראש המבנה הניהולי של הבנק פועל הוועד המנהל, המורכב בצורה הבאה:
נגיד הבנק
המשנה לנגיד
הוועד המנהל של הבנק
ניהולו הכללי של הבנק, ברוח המדיניות הכללית של הממשלה הלובית, מופקד בידי דירקטוריון המונה שמונה חברים. נגיד הבנק מכהן כיושב ראש הדירקטוריון, המשנה לנגיד מכהן כסגנו, ושאר ששת חברי הדירקטוריון מייצגים אינטרסים כלכליים ופיננסיים לובים אחרים.
משימותיו של הנגיד כוללות את:
הניהול השותף של פעילות הבנק, ופיקוח אחר פעילות הוועד המנהל והדירקטוריון
אחריות כוללת לפעילותו של הבנק, והבטחה כי פעילותו תנוהל באופן חוקי
סמכות עליונה לחתימה על חוזים בנקאיים ומסמכים משפטיים אחרים
ייצוגו של הבנק כלפי בית המשפט הלובי העליון
ייצוגו של הבנק למול גופים וגורמים נוספים
תפקידי הבנק

מאז הקמתו של הבנק, הלכו תפקידיו והתרחבו, וכעת כוללים את התפקידים הבאים:
הנפקה וויסות של כלל השטרות ומטבעות בלוב.
שמירת וייצוב מעמדו של הדינר הלובי.
שמירת וניהול היתרה הרשמית של זהב ומטבע חוץ הקיים ברשות הממשלה הלובית.
ויסות הכמות, האיכות ועלות האשראי במדינה, על מנת להבטיח צמיחה כלכלית ויציבות מוניטרית במדינה.
נקיטת צעדים מתאימים על מנת להתמודד עם בעיות כלכליות ופיננסיות חיצוניות או פנימיות.
תפקוד כבנק רגיל עבור בנקים מסחריים במדינה, וכן עבור גופים ממלכתיים וציבוריים.
פיקוח על הבנקים המסחריים, כדי להבטיח את יציבותו של המשק הלובי, ולהגן על זכויותיהם של בעלי הנכסים בבנקים ובעלי המניות.
ייעוץ למוסדות המדינה בדבר גיבוש ויישום מדיניות פיננסית וכלכלית.
מילוי כל פונקציה או תפקיד אחד שמבוצע בדרך כלל על ידי בנקים מרכזיים, כמו גם את כל המשימות המוטלות על בנק מרכזי על פי חוק הבנקאות הבינלאומי, או על פי כל אמנה בינלאומית אשר המדינה חתומה עליה.
ניהול ומעקב אחר כל הלוואות החוץ של המדינה.
הערות שוליים

↑  פייננשל טיימס, ‏נגיד הבנק המרכזי של לוב, שמחזיק את הכספים של משטר קדאפי, אותר באיסטנבול, באתר גלובס, 9 במרץ 2011
↑  Libyan cash may be hidden in desert (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-06-03
↑  http://uk.reuters.com/article/2011/09/01/uk-libya-britain-cash-idUKTRE77U4OR20110901
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007425414105171  GND: 4333814-8  ISNI: 0000 0001 2297 0380  LCCN: n50077768  NLA: 36561152  NLG: 118407  VIAF: 154194400   WorldCat (עם VIAF): 154194400
הטבח ביער מדבדב

| חלק מNKVD prisoner massacres |
| --- | --- |

 תאריך:  11 בספטמבר 1941 
 קואורדינטות:  53°01′04″N 36°09′48″E﻿ / ﻿53.01776521486°N 36.163241755°E﻿ / 53.01776521486; 36.163241755
 סוג:  בית קברות, טבח 
 הרוגים:  157 
 he
 
אנדרטה לזכר קורבנות הטבח ביער מדבדב
הטבח ביער מדבדב (ברוסית: Медведевский расстрел) או טבח אוראל (Орловский расстрел) היה הוצאה להורג המונית בברית המועצות, שבוצעה על ידי המשטרה החשאית הסובייטית נ.ק.ו.ד., ב-11 בספטמבר 1941. הטבח התרחש שלושה חודשים לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות, 157 אסירים פוליטיים שנכלאו בכלא אוריול הוצאו להורג ביער מדבדב, ממש מחוץ לעיר הרוסית אוריול, בפקודתו האישית של יוסיף סטלין. הוצאה להורג זו הייתה אחד ממעשי הטבח הרבים של אסירים שבוצעו בחופזה על ידי ה-נ.ק.ו.ד. ב-1941, בעקבות פלישת גרמניה.
בשנת 1941 הכיל כלא אוריול כחמשת אלפים אסירים פוליטיים. ב-5 בספטמבר 1941, בהוראת לברנטי בריה, ה-נ.ק.ו.ד. חיבר רשימה של 170 אסירי אוריול שיוצאו להורג. בריה טען שהם היוו את "החלק הזועם יותר של האסירים" וכי הם "ביצעו תסיסה תבוסתנית וניסו לארגן בריחה במטרה לחדש את הפעילות המחתרתית". הרשימה נשלחה לסטלין, שאישר אותה. ב-8 בספטמבר, השופטים וסילי אולריק, דמיטרי קנדיבין ווסילי בוקאנוב, ללא כל התדיינות וללא כל סוג של חקירה, דנו רשמית למוות 161 בני אדם. בזמן ההוצאה להורג, חלק מהרשימה כבר מתו או הועברו בעוד אחרים שוחררו.
רבים מהמוצאים להורג היו אזרחים זרים, ביניהם פריץ נותר, שאפילו אלברט איינשטיין דרש את שחרורו. עצורים נוספים שהוצאו להורג באותו יום כוללים את כריסטיאן רקובסקי, סרגיי אפרון, אולגה קמנבה, גארגין אפרסוב, מריה ספירדונובה ודמיטרי פלטניוב (רופא מפורסם שנידון ל-25 שנים במשפט ראווה).
הערות שוליים

↑  Parrish, Michael (1996). "The Orel Massacres, the Killings of Senior Military Officers". The Lesser Terror: Soviet State Security, 1939-1953. Westport, CT: Praeger. pp. 69–109. ISBN 0275951138.
↑  Rabinowitch, Alexander (July 1995). "Maria Spiridonova's 'Last Testament' ". Russian Review, Vol. 54, No. 3, pp. 424-446.
הבנק לחרושת ולמסחר

הבנק לחרושת ולמסחר היה בנק ישראלי שהוקם בשנת 1959 כהמשך של בנק אגרובנק, הבנק לחקלאות ובנין. הבנק היה בשנות ה-60 לחלק מקבוצת בנק הפועלים.
אגרובנק

הבנק לחקלאות ובנין, שנודע כ"אגרובנק" נוסד ביולי 1929. בראשו עמדו שמעון יעבץ והאחים יעקב ושפסל מירנבורג. בנין הבנק מוקם בפינת הרחובות אלנבי/בלפור בתל אביב.
הבנק לחרושת ולמסחר

הבנק לחרושת ולמסחר נפתח, כהמשכו של אגרובנק, במאי 1959, כשותפות של משקיעים יהודים מאורוגוואי (50%), חברת העובדים (25%) וכור (25%). בראש מועצת המנהלים של הבנק עמדו יצחק עילם ואלפרדו קורן נציג המשקיעים מאורוגוואי. באפריל 1962 נשלל רישיון המסחר במטבע חוץ של הבנק.
בשנת 1963 נמכרו 50% ממניות הבנק לבנק הפועלים. בעקבות זאת, מונה עמוס ברגנר למנהל הבנק. הבעלות בבנק התחלקה בין בנק הפועלים וחברת העובדים בחלקים שווים.
עם קריסת בנק אלרן, רכש הבנק לחרושת ולמסחר שלושה סניפים שלו.
בשנת 1969 מוזג הבנק עם "הלוואה וחיסכון" תל אביב.
הערות שוליים

↑  מפת תל אביב והסביבה, נערכה והודפסה 1958-1960 ע"י מחלקת המדידות, עם ציון מיקום 'בנק לחרושת ולמסחר' (מס' 405 במפתח), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  לקט, דבר, 24 ביולי 1929
↑  יעקב מירנבורג הובא למנוחתו האחרונה, הַבֹּקֶר, 10 במרץ 1939
↑  נסיון גניבה נועז בתל אביב, דואר היום, 19 בפברואר 1934
↑  מפת תל אביב בהוצאת מחלקת המדידות, 1949, עם ציון מיקום 'בנק אגרובנק' (מס' 100 במפתח), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  הבנק לחרושת ומסחר החל בפעולתו, על המשמר, 10 במאי 1959
↑  הבנק לחרושת ומסחר יוציא אמיסיה של שני מליון ל"י, דבר, 21 בספטמבר 1960
↑  הרשיון נשלל מן הבנק על פי הוראת המפקח על מטבע חוץ, הצופה, 5 ביוני 1962
↑  הממשלה תשתתף בהון בנק לחרושת ומסחר, דבר, 4 בספטמבר 1963
↑  עדית זרטל, המהפכה השקטה הסוערת, דבר, 5 ביולי 1974
↑  נפתחו המשרדים המחודשים של בנק לחרושת ולמסחר, על המשמר, 12 באפריל 1965
↑  הבנק לחרושת ולמסחר מרחיב פעולותיו, דבר, 15 בדצמבר 1967
↑  המו"מ על מיזוג בנק לחרושת ומסחר, מעריב, 18 במאי 1969
↑  דוד ליפקין, הלוואה וחסכון רכשה את בנק לחרושת ולמסחר, דבר, 21 במאי 1969
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007378085905171