stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדראש הראשון, מלך הונגריה
ביוגרפיה > מוצאו, נעוריו

אביו של אנדראש היה הנסיך ואזול, שבשל המרד שלו נגד אישטוואן הראשון, מלך הונגריה המלך עיוור אותו ועופרת חמה נשפכה לאוזנו כדי להפוך אותו לבלתי כשיר לשלוט. ואזול היה בנו של אחי אישטוואן מיהאי. אביו של בני ואזול נקרא לעיתים בטעות (או שלאׂ) על ידי כותבי הכרוניקות המאוחרים יותר כלאסלו סאר, שהיה למעשה אחיו של ואזול. אמו של אנדראש הייתה מקלאן טאטון. המקורות מזכירים את שני אחיו, לוונטה הבכור ואחיו הצעיר בלה.
כשאביהם התעוור, נאלצו בניו לברוח. תחילה נסעו לממלכת בוהמיה, וזמן קצר לאחר מכן המשיכו לפולין, שם התקבלו על ידי הנסיך מיאסקו. הגעתם הייתה יכולה להיות בין 1031 לבין 1034 (מועד מותו של מיאסקו). רק בלה נשאר בחצר הפולנית, שני האחים האחרים נסעו לכיוון הרוס של קייב. שם נהנו מאירוחו של הדוכס יארוסלאב הראשון, (החכם) נסיך קייב. בסביבות 1038, אנדראש זכה בידה של בתו של הנסיך, אנסטסיה מקייב. יש להניח שהתנאי המקדים לנישואים אלה היה שאנדראש נאלץ לאמץ את הנצרות האורתודוקסית. מאותה תקופה הוא נקרא על שמו של אנדראש הקדוש, הקדוש הפטרון של הרוס של קייב. השם הפגאני המקורי שלו לא נשמר במקורות.
ביוגרפיה > שוב בהונגריה

בינתיים, בהונגריה, הציע פטר, מלך הונגריה, (פטר אורסאולו) את הונגריה לקיסר כמדינה וסאלית, והמלך המשיך בפעילותו הקודמת, בה העניק את המשרות הדתיות והחילוניות המובילות בממלכה בעיקר לגרמנים ולאיטלקים. כתוצאה מכך, כבר בשנת 1045 אורגנו נגדו שתי מרידות. האחת בהובלת וישקה והשנייה בהובלת בויה ובוניהה, האיש החזק של דיולה של טרנסילבניה ושני בניו. בקונספירציה זו בגדו אצילים אחדים ומשתתפיה הוצאו להורג או עונו קשות. את הקונספירציה האחרת ארגן הבישוף גלרט הקדוש, שבדומה למשתתפי המרידה הראשונה, רצה להחזיר את בני ואזול לכס המלכות ההונגרי. לקריאתו של גלרט, הנסיכים לוונטה ואנדראש עזבו את קייב ב-1046 בדרכם לממלכת הונגריה. בינתיים, גם האציל ואטה מבקש ארגן צבא להשבת הדת הפגאנית בהונגריה. הלא מרוצים האלה ושני הנסיכים נפגשו בשנת 1046 באבאויוואר. הפגאנים הציגו את דרישותיהם:
לאפשר את פולחני אמונת הפגאנים
להרוג את הבישופים והכמרים
להרוס את הכנסיות ואת המנזרים
לאפשר להם לסגוד לאלילים
הנסיכים הסכימו לדרישות, בידיעה שהצבא שקיבלו מחמו של אנדראש לבדו לא מספיק כדי לגרש את פטר. הצבא שלהם, בתוספת בצבא הפגאני מחקו עד מהרה את שלטונו של פטר ובסתיו 1046 שלטו במדינה עד הדנובה. ההתקוממות המתגלגלת נקראת בכרוניקות מרד ואטה. אולם בינתיים, חסידי הדת הישנה המשיכו להשמיד את הנצרות בהונגריה ולחסל את חסידיה, כולל הבישוף גלרט, שאכן נרצח ב-1046. פטר פנה שוב לגרמנים, והחיילים כבר התאספו בגבול המערבי. לאחר שלושה ימי לחימה פטר נתפס והוצא להורג, לפי מקור אחד רק עיוורו אותו. אנדראש עלה לכס המלכות ההונגרי בשנת 1046, לאחר שבנו הבכור של ואזול, לוונטה מת זמן קצר לפני כן. אנדראש הוכתר למלך בסקשפהרוואר לקראת סוף 1046 על ידי שלושת הבישופים שנותרו בחיים בהונגריה.
ביוגרפיה > שלטונו

לאחר שעלה לכס המלכות, החל לחסל את הפגאניזם, והוא עמד במרץ בתוך העם נגד מתנגדי הדת הנוצרית. בשנת 1047 הכתיר את עצמו על פי הסדר הטקסי הנוצרי - בכתר מונומאכוס התשיעי. היא נשלחה אליו על ידי קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס, קיסר האימפריה הביזנטית והוא אישר שוב את הנצרות, ושוב כיוון את עמו לפי הוראותיו של המלך אישטוואן. עם השבעתו למלך, הוחזר גם סדר הירושה העתיק - senioratus או successio gradualis. עד תחילת שנת 1047 הוחזרה אחדות המדינה, וידו של הצבא המלכותי הייתה על העליונה בתמיכה מאוחדת של האצילים. כמרים הגיעו מצרפת כדי להחליף את הכמרים שנהרגו על ידי המורדים. בכך סייעה אשתו של אנדראש, שאחת מאחיותיה הייתה נשואה למלך צרפת. לאחר השבת הסדר הפנימי, משימתו הראשונה של אנדראש הייתה לכרות שלום עם הגרמנים. לשם כך שלח שגרירים כבר ב-1047 להיינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה והיה מוכן למסור אדמות וגם לשלם מיסים, אבל לא קיבל על עצמו להיות מדינה וסאלית של גרמניה. שיחות השלום בזמן זה פסקו, ותשומת לבו של הקיסר הופנתה לשטחי איטליה.
אנדראש התכונן לכך שעם הזמן היינריך ירצה לנקום על נחלתו האבודה. בתחילת שנת 1048 קרא אפוא לאחיו הביתה מפולין והפך את בלה למפקד העליון של צבאות הונגריה, בלה היה בעל ניסיון מדיני וצבאי רב. אנדראש העניק לאחיו שליש מהמדינה (דוקאטוס כלומר דוכסות), שמשמעותו עבור בלה הייתה מידה גדולה של עצמאות בנוסף לשליטה באזור העצום.
ביוגרפיה > שלטונו > סכסוך עם הגרמנים

בשנת 1050 אכן יצא היינריך במלחמה נגד הונגריה. הצבא הגרמני התקרב להונגרים משני כיוונים. אחד החיילות חצה את הוואג וחדר עד לנהר הניטרה. היינריק עקף את שער הגבול המערבי ופרץ לתוך טרנסדנוביה מכיוון סטיריה. החיל השני הונהג על ידי הבישוף גבהרד מרגנסבורג. חיל זה הגן על הדנובה שדרכה הועברה האספקה לצבא. הגרמנים נתקלו באדמה חרוכה ובכפרים ריקים לכל אורך צעידתם ונסוגו.
היינריך פרץ שוב להונגריה באביב של השנה שלאחר מכן. למד מהכישלון של המערכה הקודמת, התקדם באוניות לאורך הדנובה. הקרב הראשון היה ליד ברטיסלאבה, שם הטירה שהוכנה היטב על ידי ההונגרים עמדה בהתקפה של הגרמנים במשך שמונה שבועות. הקרב הוכרע בסופו של דבר על ידי אדם שמכונה היום "הצוללן קונד". הוא היה שומר טירה, שנקרא במקור זוטמונד. הוא שחה מתחת לספינות הגרמניות וקדח בהן חורים. הקיסר הגרמני נאלץ לעזוב שוב את הונגריה כמפסיד. האפיפיור לאו התשיעי נכח בברטיסלבה ובאותה עת וניסה לגשר במשא ומתן בין הצדדים.
שיחות השלום עם היינריך המפסיד התחדשו ב-1053 - הגרמנים דרשו כסף ושטחים משמעותיים - אך ההסכם נתקע עקב סכסוכים פנימיים גרמניים. היינריך השלישי נפטר בשנת 1056 והיינריך בנו בן השש, היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עלה לכס המלכות. שיחות השלום התחדשו על בסיס יסודות חדשים. הן הושלמו בשנת 1058. בהסכם השלום בשדות מוראביה לא העלה הקיסר דרישות חומריות או טריטוריאליות והיחס להונגריה כמדינה וסאלית לא עלה כלל בשיחות. כדי לחתום את השלום, בנו של אנדראש שאלאמון, לימים מלך הונגריה, ואחותו של היינריך יודית (אנ') התארסו. לפני האירוסין, הכתיר אנדראש את בנו, שאלאמון (שלמה), למלך (בשנת 1057).
מותו

גורלו של אנדראש המשותק נחרץ. במהלך קרב מושון, המרכבה שנשאה את אנדראש התהפכה, כך הוא נלקח בשבי על ידי אחיו למנזר זירץ ומת שם במהרה. יש עוד כמה גרסאות למותו. לפי אחד מהם רצו להעביר אותו במקור למנזר טיהאן, אך בדרך קיפח את חייו בזירץ. האפשרות השלישית היא שהמלך השבור טופל רע בשבי עד שבכך נגרם מותו.
משפחתו

אשתו של אנדראש הייתה משושלת רוריק, היא הייתה בתו של יארוסלאב הראשון, נסיך קייב שלימים כונה רק "החכם", ושל אנסטסיה מקייב, בתו השלישית של הדוכסית הגדולה אינגיגרדה השוודית מבית מונסה (אנ'). נישואיהם התקיימו במהלך שהותו של אנדראש בקייב, מתישהו בין 1037 ל-1039, על פי טקס אורתודוקסי. לאשתו נולדו שלושה ילדים, ילדה ושני בנים. בתה, הנסיכה אדלהייד (אנ'), נולדה אי שם בסביבות שנת 1040. היא הפכה לנסיכה הבוהמית מבית Přemysl, לימים אשתו השנייה של ורטיסלב (אנ'). בנו הבכור, הנסיך שאלאמון, נולד בשנת 1053, מאוחר יותר הפך למלך הונגריה בין 1063 לבין 1074, בעוד שבנו השני, הנסיך דוד, שנולד בסביבות 1055 בחר בחיי נזירות. לאנדראש היה גם בן לא חוקי, ג'רג', שנולד לאישה ששמה לא ידוע מתישהו בסביבות 1037. כל מה שידוע על פילגש המלך, שהייתה מהכפר מארוט. הוא לא הכיר בילד ומעולם לא מינה אותו ליורש. משפחת דראמונד הסקוטית מחשיבה עצמה כצאצא שלו.
גלריית תמונות

פסל אנדראש הראשון בפארק הלאומי ההיסטורי
הליטוגרפיה של יוסף קריהובר משנת 1828 של אנדרו הראשון.
ברטלן סקיי: הכתרתו של אנדראש הראשון.
ראו גם

Grandpierre K. Endre (1991). Királygyilkosságok. Magyarok Titkos Története. p. 58.; 63. ISBN 963-7707-00-X.
לקריאה נוספת

שליטים ושושלות, Magyar Világ Kiadó, 2001.
שליטי הונגריה, הוצאת Pannonica, 2003.
פרנץ מיטאק: ההיסטוריה הונגרית בתמונות; Tóth Könyvkereskedés és Kiadó Kft., 2006
אישטוואן נמרה: ההיסטוריה של הונגריה. כרוניקה של 989 שנים מיום הקמת המדינה ועד סוף המאה ה-20, הוצאת אנו, 2005.
הערות שוליים

↑  Naptártörténeti kislexikon, összeállította Schalk Gyula, Fiesta-Saxum, 1999, ISBN 963-9084-50-6, 172. oldal
↑  "Szent Gellért püspök nagy legendája". אורכב מ-המקור ב-2016-05-07.
↑  Lados Tamás: A Monomakhos-korona és I. András koronázása
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 10243347X  NTA: 14159098X  VIAF: 61942142   WorldCat (עם VIAF): 61942142 
הכתרתו של אנדראש הראשון (הכרוניקה המאוירת)
קברו של המלך אנדראש בתת-הכנסייה של מנזר טיהאן
שני הבנים החוקיים של אנדראש, המלך ההונגרי מאוחר יותר, (שלמה) שאלאמון, מלך הונגריה ואחיו הצעיר, הנסיך דוד, המתוארים בכרוניקה המאוירת.
בית הכנסת הגדול של יאשי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 כתובת:  רחוב בתי הכנסת 1
 מיקום:  יאשי 
 מדינה:  רומניה 
 נוסח תפילה:  אשכנז
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1671
 תאריך פתיחה רשמי:  1672 
 סגנון אדריכלי:  בארוק 
 קואורדינטות:  47°09′56″N 27°35′32″E﻿ / ﻿47.16552778°N 27.59216667°E﻿ / 47.16552778; 27.59216667
  (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור בית הכנסת הגדול של יאשי(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור בית הכנסת הגדול של יאשי
 
בית הכנסת הגדול של יאשי (ברומנית: Sinagoga Mare din Iași, ביידיש: הויכע שול) שוכן ברחוב בתי הכנסת 1 (בעבר רחוב הקוקו) ביאשי, רומניה.
בית הכנסת נבנה בין השנים 1657–1672, בסגנון ברוקי מאוחר פולני ונחשב לבית הכנסת העתיק ביותר ברומניה. בית הכנסת שופץ בשנת 1761 (על פי כתובת על הכותל הדרומי). בשנת 1822 שרפה כילתה את העץ והצביעה ששוחזרו מאוחר יותר.
בבית הכנסת יש עזרת נשים בקומה השנייה ואלמנטים מעורבים של יהדות אשכנז ויהדות ספרד מרמזים על נוכחות שתיהן. מבנה בית הכנסת הוא ייחודי ואינו דומה לבתי כנסת אחרים ברומניה - הקומה הראשונה גבוהה מאוד ובקצה המערבי חלל בין קומתי דמוי ספינה ובקצה המזרחי הוא דמוי חצי כדור. הגג עשוי פח והקישוט הפנימי מסגיר השפעות מרוסיה, פולין ובוהמיה.
הערות שוליים

↑  הבהרה - מציינים את המיקום ברחוב הקוקו כדי להבדילו מבית הכנסת הגדול של יאשי בפודו רוש
↑  Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנטולוגיה בהוצאת הספר - בוקרשט 2004, עמוד 380
ביטול רשות מחצר לחצר

| --- | --- |
 תלמוד בבלי:  מסכת ערובין, דף ס"ו, עמוד א'
 משנה תורה:  ספר זמנים, הלכות עירובין, פרק ב', הלכה ה'
 שולחן ערוך:  אורח חיים, סימן שפ"א, סעיף ב'
 ספרי מניין המצוות:  סמ"ג עשין א'
 
מכללי ביטול רשות בהלכה, הוא ביטול רשות מחצר לחצר, מחלוקת אמוראית האם כלל ביטול רשות קיים גם מחצר לחצר, כדי להתיר טלטול במבוי.
המחלוקת

נחלקו החכמים בהלכה זו. רבי יוחנן סובר שיש ביטול מרשות אף מחצר לחצר, ושמואל סובר שאין ביטול רשות מחצר לחצר.
המחלוקת > פרשנות

בטעמו של שמואל מסר אביי את ששמע מפי תלמידו המובהק רב יוסף שתקנת ביטול רשות, הנחשבת לקולא מפני הצורך, תוקנה על ידי חז"ל רק באופן ששני הדיירים יאסרו זה על זה הטלטול במקום, כמו בשני דיירים המתגוררים בחצר אחת ולא עירבו מערב שבת כך שאסור להם לטלטל בחצר בשבת, שאז תיקנו חז"ל שיבטלו את רשותם באמירה בשבת, אך שתי חצרות, שכל אחד מותר בטלטול בחצרו הוא, באופן כזה לא התירו חז"ל את הטלטול על ידי ביטול רשות. מסיבה זו, כאשר שתי החצרות הם זו לפנים מזו כך שהכניסה לאחת מהם היא דרך השנייה, ובני החצר הפנימית לא עירבו עירובי חצרות מערב שבת שעל ידי כך הם אוסרים על החצר השנייה את הטלטול בחצרם, במקרה כזה התירו חז"ל שבני החצר הפנימית יבטלו את רשותם (זכות המעבר בחצר החיצונה) לבני החצר החיצונה. לעומת זאת סובר רבא שגם כאשר מדובר בשתי חצרות כאשר הכניסה לאחת היא דרך השנייה, אין ביטול רשות מחצר לחצר
לעומת זאת רבי יוחנן סובר שגם במקום שאין צורך דחוף בביטול כי בני החצר אינם אוסרים זו על זו התירו חז"ל ביטול רשות. אך רב ששת הבהיר לרב חסדא שטעם הדבר הוא מכיוון שיכולים היו בני החצר הפנימית והחיצונית לערב יחדיו בערב שבת. בטעם זה, פסק רב ששת שאלה מסובכת שהגיע לפתחו על ידי חבירו רב חסדא. רב חסדא שאל אותו מה תהיה ההלכה בשני בתים שהיו משני צידי רשות הרבים (כך שלא היו יכולים לערב יחד ערובי חצרות) ובאו גויים בשבת וסתמו את מעברי רשות הרבים באופן שהיא מוקפת מחיצות מכל צידיה, ודינה כחצר. רב חסדא שאל את רב ששת האם גם באופן כזה, שלא היה ניתן לערב יחדיו מערב שבת הותרה ביטול רשות, ורב ששת אמר לו שבאופן כזה אכן לא התירו חז"ל לבטל את הרשות מחצר לחצר.
דינים הלכתיים קשורים

כתוצאה ממחלוקת זו האם יש ביטול רשות מחצר לחצר, קיימת מחלוקת נוספת בין שמואל לחבריו: מה תהיה ההלכה כאשר שני אנשים ביטלו את רשותם זה לזה (באותה חצר), האם לאחר שעשה האחד חפציו (זה שהשני ביטל את רשותו שלו לגבי רשותו), יכול השני לחזור ולבטל טת רשותו למי שביטל בהתחלה כדי שיחזור הראשון ויעשה את חפציו בחצר או לא. בתלמוד כונתה מחלוקת זו "מבטלין וחוזרין ומבטלין"?
נחלקו רב ושמואל: לפי רב "אין מבטלין וחוזרין ומבטלין", ולפי שמואל "מבטלין וחוזרין ומבטלין". ההנחה המקובלת היא כי שתי מחלוקות אלו תלויות זו בזו. לפי רב, אין ביטול רשות מחצר לחצר. מסיבה זו, כאשר אדם מבטל את ביתו לבית של השני, הוא לא נחשב יותר לדייר חצר זו, ומכיוון שכך לא יכול השני לחזור ולבטל את רשותו הוא לרשות המבטל, מכיוון שנחשב הוא לדייר חצר אחרת (אחרי הביטול). לעומת זאת שמואל סובר שמכיוון שיש ביטול רשות מחצר לחצר, אין כל פסול או בעיה בכך שיחזור השני ויבטל את רשותו לרשות המבטל.
אודות כך מסופר כי בחצר שהייתה הסמוכה לחצירו של רבא, היה תינוק שעמדו למול אותו בשבת, אך המים החמים שאותם הכינו מערב שבת כדי לרחוץ אותו לאחר ברית המילה לרפאותו, נשפכו. בביתו של רבא היו מים חמים, והוא הציע לבטל את חצירו לחצר האחרת שבו היה התינוק, ולהוציא את כל חפציו מביתו כדי שלא ישכח ויטלטל חפצים מביתו. וכך יוכלו להוציא מים חמים מביתו לבית השני. הוא הבהיר לתלמידו רבינא, כי אכן פסק זה שלו מסתמך על פסקו של שמואל האומר כי יש ביטול מחצר לחצר. שאל אותו רבינא, אם כך, מדוע הורית להוציא את החפצים מביתך, הרי לאחר ברית המילה והרחיצה ניתן לחזור ולבטל את החצר השנייה לחצר שלך ותוכל לחזור ולטלטל מחצרך החוצה, השיב רבא כי לדעתו "אין מבטלין וחוזרין ומבטלין". הקשה תלמידו רבינא, שהרי ההנחה המקובלת היא שלפי שמואל ש"יש ביטול רשות מחצר לחצר", מותר לבטל את הרשות לרשות מי שביטל את חצירו, ורבא השיב לו כי לדעתו אין הדברים תלויים זה בזה, אלא גם לפי שמואל ש"יש ביטול רשות מחצר לחצר", אין מבטלין וחוזרין ומבטלין, כי הדבר עלול להביא לזלזול בדברי חז"ל ויראו דברי חז"ל כמוזרים, כיצד ניתן לחזור ולבטל רשות לאדם שכבר ביטל את רשותו. אך מעיקר הדין מותר היה לעשות זאת.
בהמשך הסוגיא הובאו פירושים נוספים אפשריים למחלוקת רב ושמואל אם "מבטלין וחוזרין ומבטלין", אך הרשב"א מבהיר, כי ברור שהגישה המקובלת היא כמו הגישה שאמר רבינא, שמחלוקת זו תלויה בשאלה האם יש ביטול מחצר לחצר.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף ס"ו, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף ס"ו, עמוד ב'.
↑  לא ברור עדיין מה היא דעתו של רבט, אם הוא סבור שהטעם הוא מכיוון שדין ביטול רשות יכול רק לבטל ולשלול רשות כאשר ממילא נותרת הרשות כקיימת לדיירים האחר של החצר, אך לא להעניק בעלות חדשה למי שלא הייתה לו בעלות כלל בחצר, למה לא תועיל ביטול בשתי חצרות כאלו רק כדי לבטל את "דריסת הרגל" של חצר אחת על השנייה? ולכן טעמו של רבא אינו ידוע לנו (הרב רבי רפאל הלוי שארר בספר "זיכרון ישעיה" עמ' רכ"ב).
↑  תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף ס"ז, עמוד א'.
↑  רשב"א בסוגיא.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף ס"ח, עמוד ב'.
ביטול כלי מהיכנו

איסור ביטול כלי מהיכנו (ביטול היתר הטלטול שהיה בכלי לכתחילה) הוא איסור שבת שנאסר מדברי חכמים  מפני שהוא כסותר, ויש האומרים משום שהוא כבונה.
פעולה ההופכת כלי המותר בטלטול בשבת למוקצה, אסורה. יצירת כלי, היא יצירת מוצר שבעזרתו יוכלו לבצע פעולות, ואסורה משום "בונה". עשיית פגם בכלי כך שלא יוכלו לבצע את הפעולה לה הוא נועד, אסורה משום "סותר" (ההפך מבונה). "ביטול כלי מהיכנו" דומה לסותר שכן עכשיו לא ניתן לבצע בכלי פעולה (טילטול) שניתן היה לבצע קודם לכן.
רש"י אומר שמניעת האפשרות לטלטל את הכלי בשבת, היא כאילו חיברוהו לקרקע בטיט, ולכן ביטול כלי מהיכנו, אסור משום בונה.
מקור הדין

אין נותנין כלי תחת הנר לקבל בו את השמן.
ואם נתנו מבעוד יום, מותר
משנה זו פורשה על ידי רב חסדא (ולפי פרשנותו של רב יוסף) שהאיסור להניח כלי תחת הנר כדי שהשמן יטוף לתוכו הוא מפני שבכך הוא מבטל את הכלי מ"היכנו" - ממה שהיה מוכן ומוכשר לכך לפני ההנחה, הוא גורם לכלי להיות בסיס לדבר האסור ולהאסר בטלטול ומבטלו מתשמישו הקודם דבר שנחשב ל"סתירה" רוחנית חלקית שכן הוא סותר ומבטל את הכלי ממצבו הקודם.
עם זאת, איסור זה מוגבל כאשר מכין אדם כלי כדי להניח בו טבל, וחבית של טבל שנשברה מביא כלי אחר ומביא תחתיה. רב יוסף הסביר את הסיבה לכך בכך שטבל שונה כי "אם תקנו מתוקן". לפי התוספות הכוונה היא שמכיוון שיש אפשרות תאורטית שהאיסור יותר והכלי לא יהיה מוקצה, למרות שהדבר אסור (שהרי תיקון טבל בשבת על ידי הפרשת תרומות ומעשרות הוא איסור), מכיוון שאם הדבר יֵָעָשֶה, אין הכנת הכלי להניח בו את טבל נחשבת ל"ביטול" גמור מהיכנו. התוספות מסבירים כי שונה הדבר מאשר האופן הרגיל הכנת כלי לדבר האסור מכיוון שיכול להוציא אותו ממנו באיסור, כי שם אין כלל היתר לכלי במצבו העכשווי שמונח בו הטבל, לעומת זאת כאן מדובר באופן שבו האיסור יותר בעקיפין ללא שיסירו. הט"ז מרחיב ומבאר כי שם עובר על איסור אחר כך שלא יחול איסור "טלטול" כלל, אבל אם יזיז את הכלי באיסור טלטול, לא יבטל בכך את הבעיה שביטל כלי מהיכנו, שהרי למעשה נשאר האיסור טלטול לכתחילה.
הרשב"א מפרש את דבריו של רב יוסף באופן שונה; לדבריו לא מדובר ב"סיבה" להיתר אלא ב"סימן" להיתר. הוא מסביר שאיסור שקיימת אפשרות להתירו הוא איסור קלוש, מכיוון שהטבל יותר בפעולה קלה נמצא שגם הבסיס למוקצה אינו חמור.
להלכה

להלכה נפסק כדעת רב חסדא. התוספות מוכיחים כי דעה זו של רב חסדא היא בעצם הדעה הרווחת בכל התלמוד מכך שהתלמוד מקשה מהלכה זו על אמוראים אחרים, אף כאלו שהיו לפני רב חסדא (כמו רב הונא) ואפילו רב. כך גם נפסק ברמב"ם.
ביטול כלי מהיכנו למשך חלק מהשבת כשידוע שיותר אחריה, למשל הכנת כלי להיות גרף של רעי באופן שכשיתמלא יהיה מותר להוציאו החוצה, מותר
הלכה למעשה

לפי איסור זה, אסור להכין דלי מים בשבת מתחת למזגן הנוטף מים, או חור בתקרה הנוטף מים, מכיוון שהמים הם "נולד" ואסורים בטלטול וכמובן שגם הכלי הופך להיות אסור בכך ודבר זה הוא ביטול כלי מהיכנו,, בנוסף אסור לנגב מים רבים במגבת, מכיוון שבכך הוא מבטל אותה מהיכנה שהרי יהיה אסור לטלטול מחשש לסחיטה, אך לפי חידושו של הפני יהושע לא כן מגבת או טישיו המיועד לניגוב וזהו היכנו, אך יש שאסרו גם כלי המיוחד לכך.
הערות שוליים

1 2  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שבת, פרק כ"ה, הלכה כ"ג.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף מ"ב, עמוד ב', רש"י ד"ה "כלי תחת הנר"
↑  תוספות מסכת שבת פרק ד'.
↑  תוספות ד"ה טבל תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף מ"ג, עמוד א'.
↑  ציטוט דברי הט"ז.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קנ"ד, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קכ"ח, עמוד ב'.
↑  שולחן ערוך הרב סימן של"ה סעיף ד'.
1 2  ביטול כלי מהיכנו באתר "לימודי דעת"
↑  שולחן ערוך סימן ש"ה סעיף י"ט.
↑  שיעור בעניין מבטל כלי מהיכנו
↑  הרב אליעזר מלמד, איסור לבטל כלי מהיכנו באתר "פניני הלכה"
↑  הרב יחזקאל הכהן שורץ מראשי כולל הלכה סקווירא, קובץ זרע יעקב חלק י"ד תש"ס.
| הלכות ואיסורי שבת |
| --- | --- | --- |
| כללים | מזיד עם התראה • מזיד • שוגג • דבר שאינו מתכוון • פסיק רישא • מלאכה שאינה צריכה לגופה • מלאכת מחשבת • שניים שעשאוה • שינוי • גרמא בשבת • מקלקל • מתעסק • חצי שיעור • מסייע אין בו ממש • פיקוח נפש דוחה שבת. |  |
| מוקצה | מוקצה מחמת גופו • מוקצה מחמת איסור • מוקצה מחמת חסרון כיס • מוקצה מחמת מיאוס • מוקצה מחמת מצווה • כלי שמלאכתו לאיסור • ביטול כלי מהיכנו • בסיס לדבר האסור • נולד • טלטול על ידי דבר אחר • מיגו דאתקצאי • גרף של רעי |  |
| שבות | שבות דשבות • אמירה לנוכרי • עובדין דחול • מראית עין • ממצוא חפצך • ודבר דבר • הכנה משבת לחול • טרחא יתירה • מקח וממכר בשבת • שכר שבת • שטרי הדיוטות • מוליד • רחיצה בשבת • רדיית הפת • גזירת סנדל המסומר |  |
| עונשים | סקילה • כרת • קורבן חטאת • מלקות • מעשה שבת |  |
| שונות | מחמר • תחום שבת • שביתת כלים • שביתת בהמתו |  |
| מלאכות שבת | מלאכות שבת |  |
| צביעת יריעות המשכן | זורע • חורש • קוצר • מעמר • דש • זורה • בורר • טוחן • מרקד • לש • מבשל |  |
| הכנת היריעות | גוזז • מלבן • מנפץ • צובע • טווה • מיסך • שתי בתי נירין • אורג • פוצע • קושר • מתיר • תופר • קורע |  |
| הכנת כיסויי עורות | צד • שוחט • מפשיט • מעבד • ממחק • משרטט • מחתך |  |
| הקמת המשכן | כותב • מוחק • בונה • סותר • מכבה • מבעיר • מכה בפטיש • הוצאה מרשות לרשות |  |
| תולדות מלאכות שבת | מפרק • השקיה • הגבנה • חליבה בשבת |  |
| הלכות עירובין | הלכות עירובין |  |
| רשויות השבת | רשות הרבים • רשות היחיד • כרמלית • מקום פטור • (מדרבנן: קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה) |  |
| המלאכה והאיסורים | עקירה והנחה • הוצאה מרשות לרשות • טלטול ארבע אמות ברשות הרבים • איסור טלטול בין רשויות היחיד • איסור טלטול בין רשויות היחיד |  |
| תיקוני החצר והמבוי | עירוב (על ידי צורת הפתח, לחי או קורה) • תיקון חצרות ומבואות • עירוב חצירות • שיתוף מבואות • פסי ביראות • ביטול רשות • חילוק רשויות |  |
ארנולפו די קמביו

| --- | --- |

פסלו של ארנולפו די קמביו בגלריית המייסדים של הדואומו של פירנצה, פלאצו דיי קאנוניצ'י, פיאצה של דואומו (אנ')
 לידה:  1240? Colle di Val d'Elsa, איטליה 
 פטירה:  8 במרץ 1302? (בגיל 62 בערך) פירנצה, רפובליקת פירנצה 
 תחום יצירה:  פיסול, אדריכלות 
 זרם באמנות:  אמנות גותית, Duecento, פרוטו רנסאנס 
 הושפע על ידי:  ניקולא פיזאנו 
 יצירות ידועות:  Dormition of the Virgin and double bust of two apostles, בזיליקת סנטה קרוצ'ה, Saint Peter, Madonna with Glass Eyes, סנטה מריה דל פיורה 
 
ארנולפו די קמביו (באיטלקית: Arnolfo di Cambio;‏ סביבות 1240 – 1300 עד 1310), היה אדריכל ופסל איטלקי.
ביוגרפיה

די קמביו נולד בעיירה קולה די ואל ד'אלזה (Colle di Val d'Elsa) שבטוסקנה.
הוא היה בין עוזריו ותלמידיו של ניקולא פיזאנו בהקמת דוכן ההטפה בדואומו (קתדרלת סיינה ב-1265. בין השנים 1266–1267 עבד ברומא עבור שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, ויצר פסל שלו בדמות סנטור רומי הנמצא במוזיאון הקפיטוליני בקמפידוליו.
בשנת 1282 יצר בכנסיית סן דומניקו באורבייטו מונומנט עבור הקרדינל דה בריי, הכולל מדונה המפוסלת לפי תבנית של פסל רומאי של אלת המזל הטוב (אבונדנטיה, Abundantia). הוא הושפע מאמנות הקוסמטסקו (באיטלקית: Stile cosmatesco), פסיפס גאומטרי עדין שהיה נפוץ ברומא בימי הביניים. הוא שיבץ אמנות זו בעבודותיו בסנטה מריה מג'ורה ברומא, בבזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות (1285) ובסנטה צ'צ'יליה אין טרסטוורה (1293). באותה תקופה גם סיים את פסלו של פטרוס הקדוש בבזיליקת פטרוס הקדוש.
בין השנים 1294–1295 עבד די קמביו בפירנצה, בעיקר כאדריכל. הוא הכין את תוכניות הבסיס לדואומו של פירנצה, סנטה מריה דל פיורה, לבזיליקת סנטה קרוצ'ה ולארמון מועצת העיר, פאלאצו וקיו. פסלים שלו גם שובצו בחזית הכנסייה עד 1589.
ג'ורג'ו וזארי כלל פרק על די קמביו בספרו "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר" (Le Vite delle più eccellenti pittori, scultori, ed architettori), וציין אותו כאחד ממניחי היסודות לאמנות הרנסאנס האיטלקי.
גלריה

אמנות אופיינית, קבוצת פסלים לשעבר בקתדרלה של פירנצה, כיום במוזיאון הדואומו בעיר
מות מרים, אם ישו מתוך החזית הראשונה של סנטה מריה דל פיורה במוזיאון בודה
מדונה במוזיאון בודה
פסל של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה בדמות סנטור רומי במוזיאון הקפיטוליני
הערות שוליים

↑  לפי Tomasi, Michele (February 2007). "Lo stil novo del Gotico italiano". Medioevo (121): pp. 32–46 המבקר את התיארוך המסורתי של ג'ורג'ו וזארי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007333901505171  BNE: XX4829171  BnF: cb120750692 (data)  GND: 118645927  ICCU: RAVV028858  ISNI: 0000 0001 2130 0457  LCCN: n80149226  NKC: xx0123586  NTA: 072822961  RKD: 129096  SELIBR: 286428  SUDOC: 029041511  ULAN: 500020772  VIAF: 265308757   WorldCat (עם VIAF): 265308757
בית הכנסת הגדול של גיברלטר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת, בית כנסת ראשי 
 מיקום:  גיברלטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1724
 תאריך פתיחה רשמי:  1724 
 קואורדינטות:  36°08′31″N 5°21′09″W﻿ / ﻿36.141828°N 5.352511°W﻿ / 36.141828; -5.352511
  (למפת גיברלטר מוגדלת) לה לינאה דה לה קונספסיון ספרד מפרץ גיברלטר הים התיכון בית הכנסת הגדול של גיברלטר(למפת גיברלטר רגילה) לה לינאה דה לה קונספסיון ספרד מפרץ גיברלטר הים התיכון בית הכנסת הגדול של גיברלטר
 
היכל בית הכנסת הגדול בגיברלטר
בית הכנסת הגדול של גיברלטר, הנקרא גם קהל קדוש שער השמים, הוא בית כנסת ותיק בגיברלטר, שהוקם בשנת 1724.
בית הכנסת ממוקם בטריטוריה הבריטית מעבר לים גיברלטר, והוא בית הכנסת העתיק ביותר בחצי האי האיברי שעדיין נמצא בשימוש. הוא הוקם בשנת 1724 על ידי אייזיק ניטו מלונדון. לאחר שנבנה מחדש מספר פעמים, הבניין הנוכחי מתוארך לשנת 1812. היא חולק מאפיינים משותפים עם בית הכנסת הפורטוגלי באמסטרדם - 1675 ובית הכנסת בוויס מארקס בלונדון, 1701.
ראו גם

יהדות גיברלטר
הערות שוליים

↑  פירוט על בתי תפילה בגיברלטר, באתר גיברלטר
ערך זה הוא קצרמרבנושא בתי כנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנדי סאמרס

| --- | --- |

סאמרס 2015
 לידה:  31 בדצמבר 1942 (בן 81) לנקשייר, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  Andrew James Somers
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-1959
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מדינת קליפורניה, Barnet and Southgate College 
 עיסוק:  מוזיקאי, מלחין, צלם
 סוגה:  רוק, פופ, ג'אז, פיוז'ן, גל חדש, מוזיקת העידן החדש
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, זימרה
 חברת תקליטים:  A&M, RCA, Private Music
 שיתופי פעולה בולטים:  הפוליס
 צאצאים:  ליילה זואי, מוריס אקס ואנטון ויי
 מספר צאצאים:  3
 http://www.andysummers.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרו ג'יימס סומרס (באנגלית: Andrew James Somers; נולד ב-31 בדצמבר 1942), הידוע כאנדי סאמרס (באנגלית: Andy Summers), הוא גיטריסט אנגלי שהיה חבר בלהקת הרוק "המשטרה" "The Police". הוא הוכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול כחבר בלהקה בשנת 2003. סאמרס הקליט אלבומי סולו, שיתף פעולה עם מוזיקאים אחרים, הלחין פסקולים לקולנוע והציג את צילומיו בגלריות.