stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משרד הרווחה והביטחון החברתי
הערות שוליים

↑  הודעה על שינוי שם משרד, ילקוט הפרסומים 9831, תשפ"א, 22 באוגוסט 2021, עמ' 10444
↑  עמוד המינהל באתר Gov.il
↑  חלוקת משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ואיחוד זרוע העבודה עם משרד הכלכלה והתעשייה ושינוי שם המשרד, החלטה 133 של ממשלת ישראל ה-36 מ-19 ביולי 2021
| משרדי ממשלת ישראל |
| --- | --- | --- |
| משרדים נוכחיים | משרד ראש הממשלה • משרד האוצר • משרד האנרגיה והתשתיות • משרד הביטחון • המשרד לביטחון לאומי • משרד הבינוי והשיכון • משרד הבריאות • המשרד להגנת הסביבה • משרד ההתיישבות והמשימות הלאומיות • משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה • משרד החוץ • משרד החינוך • משרד החקלאות וביטחון המזון • משרד ירושלים ומסורת ישראל • משרד הכלכלה והתעשייה •  משרד המורשת • משרד המשפטים • משרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי • המשרד לעניינים אסטרטגיים • משרד העבודה • משרד העלייה והקליטה • משרד הפנים • משרד הרווחה והביטחון החברתי • המשרד לשוויון חברתי וקידום מעמד האישה • המשרד לשירותי דת • המשרד לשיתוף פעולה אזורי • משרד התחבורה והבטיחות בדרכים • משרד התיירות • משרד התפוצות והמאבק באנטישמיות • משרד התקשורת • משרד התרבות והספורט |  |
| משרדים בעבר | המשרד להגנת העורף • המשרד לחיזוק וקידום קהילתי • המשרד לקידום מעמד האישה • משרד האספקה והקיצוב • משרד הדיגיטל הלאומי • משרד ההסברה • משרד ההשכלה הגבוהה והמשלימה • משרד החינוך, התרבות והספורט • משרד הכלכלה והתכנון • משרד המדע, התרבות והספורט • משרד המודיעין • משרד המיעוטים • משרד הפיתוח • משרד משאבי המים •  משרד ראש הממשלה החלופי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299159005171  ISNI: 0000 0004 0631 3905 
סמלילו הקודם של המשרד, שהיה בשימוש עד 2018
נשיא המדינה ראובן ריבלין, שר הרווחה חיים כץ ויו"ר הסוכנות היהודית יצחק הרצוג, בחניכת בית השנטי החדש בתל אביב, מרץ 2018
פור מדוק

פור מדוק (בצרפתית: fort Médoc) הוא מבצר מן המאה ה-17 על גדות שפך הנהר ז'ירונד, בשטח הקומונה "קוסק - פור מדוק", מערבית לעיר בורדו בצרפת. המבצר שוכן בגדה השמאלית (דרומית) של הנהר, ויחד עם פור פאטה שנמצא על אי במרכז הנהר, ומצודת בלאי שבגדה הימנית, הוא מהווה חלק מקומפלקס מבוצר שנועד להגן על בורדו מפני התקפה מכיוון הים. המבצר נבנה ביוזמתו ובניהולו של סבסטיאן דה וובאן, מהנדס ומתכנן צרפתי שפעל תחת שלטונו של המלך לואי הארבעה עשר וביצר ערים ומבצרים רבים בכל רחבי צרפת.
המבצר רשום בצרפת כאתר היסטורי משנת 1956. משנת 2008 מוגדר המבצר, יחד עם ביצורים במקומות נוספים ברחבי צרפת, כאתר מורשת עולמית כאחד מביצורי וובאן.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  אין מידע על התקופה שלאחר הקמת המבצר ועד ימינו.
היסטוריה > הקמת המבצר

שפך נהר הז'ירונד, הגדול מסוגו באירופה, שימש כנתיב תחבורה ימית והפך את בורדו לעיר נמל חשובה עוד בימי הביניים. אך הגישה הנוחה לפנים הארץ הובילה גם לפלישות ימיות דרך השפך, בין השאר פשיטות ויקינגיות וקרבות שנערכו במהלך מלחמת מאה השנים.
בסוף המאה ה-17, כחלק ממאמציו לשפר את הגנת גבולות הממלכה, קרא לואי הארבעה עשר לסבסטיאן דה וובאן, אז מפקח כללי על הביצורים בממלכה, ובין השאר הטיל עליו לתכנן את ביצור המקום. וובאן החליט שכדי להגן על הנהר יש לשלוט היטב בכל רוחבו ולא להסתפק במבצר אחד על הגדה. לשם כך בוצרה והורחבה מצודת בלאי הקיימת בגדה הימנית, נבנה פור פאטה הקטן על אי במרכז הנהר, ואליהם נוסף פור מדוק על הגדה השמאלית.
העבודות בשטח וחפירת תעלות ההגנה החלו בשנת 1689, ובניית המבנים עצמם בשנת 1691.
המבנה והביצורים

המבצר נבנה על שטח ביצות נמוך, צמוד, לנהר, לא רחוק מהכפר "קוסק", על שטח של 250 דונם. המבצר נועד להכיל עד כ-300 חיילים, אך מעולם לא הגיע למספר זה. צורתו צורת טרפז הניצב במאונך לנהר. הביצורים בנויים בשיטת ביצורי הכוכב ומכסים שטח של כ-250 דונם. ומורכבים מכמה אלמנטים:
המבנה והביצורים > ביצור היקפי

צורת המבצר היא טרפז שווה-שוקיים, בארבע פינותיו בנויים באסטיונים (מגננים) מעוינים. סביבה המבצר סוללת עפר בגובה של כ-2 מטרים ובצמוד אליה תעלת מים היקפית צרה. בנוסף לתעלה הקטנה בנויה תעלה היקפית רחבה יותר במרחק כמה עשרות מטרים. התעלות מחוברות בסכר למי שפך הנהר. לפני הכניסה למבצר מתפתלת התעלה הרחבה ויוצרת אי קטן דרכו עוברת הדרך לכניסה למבצר, והגישה אליו היא באמצעות גשרים בלבד. סוג ביצור זה נקרא "חצי סהר".
המבנה והביצורים > בתי המשמר

במבצר שני מבני שמירה חשובים. הראשון הוא בית השמירה המלכותי, המבנה המרכזי של המבצר. הוא ממוקם בכניסה למבצר, גובהו שלוש קומות והוא בנוי בסגנון נאו קלאסי. המבנה שימש גם למגורי הקצינים של המשמר. בחזית הכניסה החיצונית של המבנה שער גדול ומפואר. הכניסה למבצר מוגנת בדלתות עץ עבות, בגשר מתרומם ובחרכי ירי פנימיים המאפשרים למגינים היושבים במרתפים צדדיים לירות בפולשים אפשריים.
השני הוא בית השמירה של הנהר, מול בית המשמר המלכותי ובצמוד לנהר. בבית השמירה של הנהר הוקם מחסן הנשק של המבצר והונחו תותחי המבצר, שהגנו על הנהר ומילאו למעשה את משימתו העיקרית של המבצר. המבנה שוכן על במה מוגבהת בגובה של כשני מטרים, המאפשרת לו תצפית טובה יותר על הנהר. קומת המסד של המבנה אטומה ואילו הקומה השנייה, המוגבהת, כוללת ארקדה מפוארת וחרכי ירי לכיוון הנהר. הגישה לקומה השנייה היא בעזרת שני גרמי מדרגות רחבים וסימטריים המאפשרים גישה מהירה של הכוחות לעמדות הירי. סביב המבנה הוקמה סוללת עפר, למניעת הצפות בעת סערה או גאות.
שימוש נוסף למבנה בעתות שלום היה כנקודת מכס לאניות המפליגות לכיוון בורדו. על יד בית המשמר של הנהר הוקם מעגן קטן שאיפשר את הקשר עם שני המבצרים האחרים ואת עצירות התשלום של אניות הסוחר.
המבנה והביצורים > מבני מגורים ושירות

במרכז המבצר, בשני מבנים מוארכים ומקבילים, נמצאו מגורי החיילים. כל אחד מהם כלל כ-40 חדרים ובכל אחד מהם שלוש או ארבע מיטות. בתקופה שבין שתי מלחמות העולם פורק חלקם הגדול של המבנים, שהיו רעועים, ואבניהם שימשו לבנייה, כך שכיום נותר רק חלק מהמבנה הדרומי על תילו. מלבד המגורים נבנו במרכז המבצר מאפייה הכוללת שני תנורים גדולים, קפלה, מגורי כומר ומגורי "כירורג" המשמר. במרוחק יותר ניצבים שני מבני אבן קטנים ששימשו כמחסן אבקת שרפה ומאגר מים.
המבצר כיום

לאחר ההכרה במבצר כאתר היסטורי הוחל בשיפוץ הדרגתי של המבנים בו. המבנים הקיימים שופצו ושומרו - כולל בתי השמירה, בית הכומר, מחסן אבקת השריפה ומגדל המים. הקפלה שנחרבה נבנתה מחדש לחלוטין בשנת 1994. כיום האתר כולו פתוח למבקרים.
בקיץ 2013 אירח המבצר במשך שלושה ימים את חגיגות ה-90 שנה להקמת תנועת הצופים היהודיים בצרפת (E.E.I.F) בהשתתפות מעל 5,000 חניכים וותיקים, כולל משלחת ראשונה מטעם הצופים בישראל.
ראו גם

בלאי (עיר)
ביצורי וובאן
בית המשמר של הנהר מכיוון פנים המבצר
בית השמירה המלכותי בכניסה למבצר, מבט מפנים המבצר
שרידי מבנה מגורי החיילים הדרומי
מפת המבצר. הביצורים כוללים ביצורי כוכב, שתי תעלות היקפיות ואי בכניסה למבצר. ניתן לזהות את מבני המגורים והשירות במרכז ושני מבני שמירה עיקריים - אחד לכיוון הנהר והשני בכניסה לכיוון היבשה.
תחבורה בתל אביב-יפו

עומס בנתיבי איילון
נתיבי איילון
הרמזור הראשון בתל אביב, רחוב הרצל, 1955
התחנה המרכזית החדשה
מסוף רדינג


תחנת הרכבת תל אביב מרכז ונתיבי איילון
נתיבי איילון, רכבת נכנסת אל תחנת הרכבת תל אביב אוניברסיטה ומסוף האוטובוסים שליד התחנה
מוניות שירות בקו 5 בתחנת המוצא בשכונת בבלי
מתקן להשכרת אופניים - "תל אופן" באחת הנקודות להשכרת אופניים בעיר
התחבורה בתל אביב-יפו היא ממערכות התחבורה העמוסות והמסובכות בישראל בשל אופייה המטרופוליני של העיר. מדי יום נכנסים לעיר מאות אלפי יוממים (אנשים שבאים לעיר ליום וחוזרים בערב), והעיר סובלת מעומסי תנועה כבדים וממחסור במקומות חניה. בעיות התחבורה מעצימות את מפגעי הרעש וזיהום האוויר, מכבידות על התושבים ועל בעלי העסקים, ומהוות נושא מרכזי בשיח הציבורי.
באוגוסט 2023 נפתח קו רכבת קלה ראשון בעיר, הקו האדום. במרבית חלקי העיר התחבורה ממשיכה להתבסס על אוטובוסים, שברוב הרחובות חולקים את אותם נתיבים עם הרכב הפרטי. ישנו גם שימוש רב באופניים וקורקינטים חשמליים. דבר זה פוגע בהולכי הרגל של העיר, מכיוון שלעיתים הם נוסעים על המדרכה.
מדיניות התחבורה

עיריית תל אביב-יפו ומשרד התחבורה מנסים להתמודד עם עומסי התנועה והחניה במספר דרכים, המושפעות מהתמודדות של מטרופולינים בעולם עם בעיות דומות. המדיניות המוצהרת כוללת את עידוד השימוש בתחבורה ציבורית בעיר, על ידי יישום התוכנית להפעלת רכבת קלה החוצה את העיר, הפועלת כרכבת תחתית בחלק מהמסלול. מתכננת הפרויקט היא חברת נת"ע. דרך נוספת היא תכנון מחודש של מערך האוטובוסים והקצאת נתיבים בלעדיים לתחבורה ציבורית בצירים הראשיים. מנגד מנסה העירייה לצמצם את תנועת האוטובוסים ברחובות הצרים.
בנושא החנייה, מתבצעת אכיפה חלקית של חוקי החנייה, ומקודמות תוכניות להקמת חניונים תת-קרקעיים גדולים בלב העיר[דרוש מקור], ולהקמת חניוני חנה וסע בכניסות לעיר שישרתו את היוממים. הקמת החניונים שנויה במחלוקת. יש הרואים במדיניות זאת כמהלך חיוני בשל המחסור הגדול במקומות חניה במרכז העיר, ומנגד יש הרואים בכך מדיניות שתעודד כניסת כלי רכב למרכז העיר שתגביר את בעיות העומס והזיהום. כמו כן מתבצעות עבודות להסדרת צמתים עמוסים ולהקמת מחלפים, גשרים ושיקוע כבישים, במיוחד בדרך בגין.
ב-2012, כחלק ממדיניותה לעודד את השימוש ברכב הפרטי, אפשרה העירייה לכל תושב תל אביב לחנות בחינם בשעות היום בכל רחבי העיר. קודם לשינוי ניתנה הזכות לחנייה חינם רק באזור המגורים. כמו כן הכפילה העירייה את מספרי חניוני "קרוב לבית" שבהם יכולים התושבים לחנות בשעות הלילה בחינם, והעניקה לתושבים הנחה של 75% בחניונים העירוניים של אחוזות החוף. העירייה גם נמנעת מלאכוף את איסור החנייה על מדרכות ברחובות שאינם ראשיים, אך לא פרסמה מדיניות רשמית בנושא.
בתחילת המאה ה-21 החלה העירייה לנקוט במדיניות של עידוד הנסיעה באופניים, במסגרתה היא סוללת שבילי אופניים בשדרות וברחובות ומפעילה באמצעות זכיין שירות להשכרת אופניים (תל אופן).
באוגוסט 2023 נפתח קו רכבת קלה ראשון, הקו האדום. קו זה נוסע מבת ים עד לפתח תקווה ועובר באופן תת-קרקעי בתל אביב. בנוסף לו, שני קווי רכבת קלה בבניה. ישנן טענות רבות שהתכנית של שלושה קווי רכבת קלה לא מספקת את הצרכים של מטרופולין גוש דן, ועל כן מקודמת מערכת קווי המטרו.
תחבורה ציבורית > שירותי אוטובוס

בעיר פועל מערך קווי אוטובוס עירוניים של חברות "דן", "אגד", "מטרופולין" ו"אפיקים". אך דן אחראית ליותר מ-80% מתנועת האוטובוסים העירוניים בעיר והיא גם החברה העיקרית האחראית לנסיעות בתוך העיר, בעוד ששאר החברות אחראיות לקישור תל אביב עם הערים הסמוכות. בעיר פועלים התחנה המרכזית החדשה, ומספר מסופי אוטובוס שהחשוב ביניהם הוא מסוף 2000 בסמוך לתחנת הרכבת תל אביב סבידור מרכז. מסופים נוספים כוללים את: מסוף כרמלית, מסוף רדינג, מסוף עתידים, מסוף תחנת הרכבת תל אביב אוניברסיטה ומסוף האוניברסיטה. הן בשל מיקומה הגאוגרפי במרכז הארץ ובלב גוש דן, והן בשל חשיבותה של העיר, יוצאים ממנה קווי אוטובוס לכל רחבי ישראל. בקיץ 2009 החלו לפעול קווי לילה בכל ימות השבוע (למעט שישי) בתל אביב ובפרבריה לתקופת הקיץ, בשיתוף של רוב חברות התחבורה הציבורית בגוש דן. קווי הלילה ממשיכים לפעול גם במהלך השנה בלילות חמישי ושבת בלבד.
ב-2011 ניסו ליישם רפורמה בקווי האוטובוס בעיר. במסגרת הרפורמה, בוטלו עשרות קווים ומהלכם או מספרם של אחרים שונה. בסך הכל בוטלו כעשרים קווים. הרפורמה כללה קווים ראשיים, אשר מהווים "קווי מזלג". כל קו מזלג כזה הוא שניים או שלושה קווים, להם מסלול משותף מרכזי, רובו בתחומי העיר תל אביב, בעוד בקצה אחד (או שניים) המסלול התפצל למספר זרועות. הרעיון העומד מאחורי פיזור כזה הוא תדירות גבוהה (כחמש דקות) בקטע המשותף, ותדירות רגילה בקטע נפרד. לרפורמה לוו ביקורות רבות, הן בשל אי שיתוף הציבור בהכנתה (שנמשכה שנים רבות ולטענת רבים, בוססה על סקרי נסיעות ישנים) - הציבור אף יודע עליה רק חודש לפני כן באתר הרפורמה ופרסומות שודרו רק כשבוע לפני, והן בשל ביטולי קווים רבים והוצאת קווים משכונות צפוניות ודרומיות כאחד. מחאות תושבים גרמו להיפוך חלק מההחלטות, וכישלון התכנית הביא לכך ששלבים נוספים שתוכננו לא בוצעו.
תחבורה ציבורית > רכבת

קו רכבת חוצה את העיר מצפון לדרום ולאורכו 4 תחנות של רכבת ישראל בהן עברו בשנת 2016 כ-35.43 מיליון נוסעים. התחנות הן תחנת הרכבת תל אביב אוניברסיטה, תחנת הרכבת תל אביב מרכז, תחנת הרכבת תל אביב השלום ותחנת הרכבת תל אביב ההגנה. רכבת ישראל מפעילה שירותים פרווריים בין תל אביב לערים הסמוכות לה, וקווים בינעירוניים ליעדים רחוקים יותר. בתחומי העיר שתי תחנות רכבת היסטוריות שאינן פעילות כיום: תחנת הרכבת יפו ותחנת הרכבת תל אביב דרום.
תחבורה ציבורית > רכבת קלה

מערכת להסעת המונים במטרופולין גוש דן נדונה עוד בקום המדינה ואמורה להיות אמצעי התחבורה המרכזי בתוך תל אביב, ולפעול לחיבור וקישור טוב בין העיר למטרופולין שלה והפריפריה. המערכת עברה גלגולים רבים ותוכניות שונות של תחבורה ציבורית, בין היתר רכבות מהירות, רכבות קלות, רכבת תחתית, אוטובוסים וכדומה. בראש כל ההצעות שעלו תמיד הייתה הרכבת הקלה, הדנקל. בסופו של דבר,המערכת תכלול שלושה קווים, האדום (שהחל לפעול באוגוסט 2023), הסגול והירוק (שנמצאים נכון לשנת 2024 בבניה). על תכנון וביצוע הפרויקט אמונה חברת נת"ע (נתיבי תחבורה עירוניים).
תחבורה ציבורית > מטרו (רכבת תחתית)

התכנון הראשון של רכבת תחתית בתל אביב החל בשנות ה-20 של המאה ה-20, שנים ספורות לאחר שתל אביב קמה, אך בעקבות מגבלות תקציב הפרויקט נדחה. הנושא חזר לדיונים בשנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר תל אביב הייתה עיר גדולה שצריכה פתרונות תחבורתיים. תוואי הרכבת תוכנן ונבנה מתחת למגדל שלום קומה תת-קרקעית שתוכננה להיות אחת מתחנות המטרו, אך גם פרויקט זה נדחה.
בחודש ספטמבר 2016, לאור פרסום ששלושת קווי הרכבת הקלה המתוכננים לא יעמדו ביעדים שנדרשו לה עקב הקיבולת הנמוכה של מערכת על קרקעית בתוואי הרחוב והוחל בתכנון מערכת שתיתן מענה טוב יותר.
תוואי הקווים הוגדרו לפי שלושה "מסדרונות ביקוש":
קו המטרו M1 - קו מצפון (כפר סבא ורעננה) לדרום (ראשון לציון, לוד ורחובות) דרך תל אביב. זהו הקו שאמור להסיע הכי הרבה נוסעים והוא הארוך והיקר במערכת. עלותו היא 82 מיליארד שקל כאשר התחנות אמורות לעלות 20 מיליארד והמנהרות 13 מיליארד.
קו המטרו M2 - קו מזרח-מערב שיספק שירות מדרום פתח תקווה דרך רמת גן לתל אביב.
קו המטרו M3 - קו בצורת חצי טבעת שיחבר בין כל קווי הרשת ויאפשר מעבר ביניהם.
הוערך שבניית כל קווי המטרו תושלם עד לשנת 2037 כאשר הקטעים הראשונים יושלמו בשנת 2034. משרדי הממשלה מעריכים שהתועלת הכלכלית מהקמת המטרו תהיה 390–550 מיליארד ש"ח עד 2040, ובלעדיו האבדן המשקי יגיע לכ-25 מיליארד ש"ח מדי שנה.
תחבורה שיתופית > אופניים

בשנים האחרונות, הולכת וגוברת המגמה של שימוש באופניים בתוך העיר - אמצעי תחבורה הזוכה לעידוד העירייה, שיזמה את מיזם תל-אופן. עם שיפוץ הרחובות ובעיקר השדרות בשנות ה-90, נסללו לאורכן שבילי אופניים וכמו כן סומנו או נסללו שבילי אופניים לאורך רחובות וצירי תנועה רבים לאורך העיר. נכון לאמצע 2023, בשטח העיר קיימים כ-173 ק"מ של שבילי אופניים, ועוד 77 קילומטרים של שבילים מתוכננים. נכון לשנת 2022 בעיר מבוצעות כ-160 אלף נסיעות ביום באופניים ובקורקינטים.
תחבורה שיתופית > קורקינט

בשנת 2017 החלו חברות כמו "ליים", "בירד" ו"WIND" להפעיל קורקינטים חשמליים בתל אביב המציעים לשכור קורקינט חשמלי על בסיס דקות. נכון ליוני 2023 יש כ-9,000 קורקינטים שיתופיים בעיר.
תחבורה שיתופית > מכונית

ב-1 ביולי 2017 נחנך בתל אביב מיזם שיתוף מכוניות שנקרא אוטותל, המיזם המציע לשכור רכב בתל אביב על בסיס דקות, כולל 260 מכוניות ו-520 מקומות חניה.
תחבורה פרטית > הליכה

תל אביב היא העיר שבה נפגעים בתאונות יותר הולכי רגל מבכל עיר אחרת, במספרים מוחלטים וביחס לגודל האוכלוסייה. בשנים 2013–2017 נפגעו בה 2128 הולכי רגל בתאונות, 4.85 נפגעים לכל 1000 תושבים.
קבוצה פגיעה במיוחד היא האזרחים הוותיקים. ב-2016 הייתה תל אביב העיר המסוכנת ביותר בישראל למבוגרים מעל גיל 65, שרבים מהם נפגעו במעבר החצייה. על כל 1000 אזרחים ותיקים תושב העיר, נפגעו 3.5 תושבים בתאונות דרכים ב-2016.
מדרכות תל אביב משמשות לתנועת אופניים ולחנייה,
דבר המקשה על תנועת הולכי הרגל, יוצר חיכוך בין משתמשי הדרך ואף גורם לתאונות.
תחבורה פרטית > כלי רכב פרטיים וחנייה

ציר התנועה העיקרי והחשוב בעיר הוא נתיבי איילון (כביש מספר 20) החוצה את העיר מצפון לדרום לאורך תוואי הזרימה של נחל איילון, ומתחבר אל כביש מס' 1 לירושלים בדרום, ואל כביש 5 בצפון. נתיבי איילון המקבילים לחוף ימה של העיר במרחק של כשני קילומטרים בלבד ממנו, משמשים ככביש חגורה מהיר לחלקה המרכזי של העיר, ובתחומה תשעה מחלפים לאורך הציר. למרות שהציר כולל חמישה נתיבי נסיעה לכל כיוון לאורך חלקו המרכזי, כבר עתה הוא מתקשה לעמוד בעומסי התנועה הכבדים שעימם עליו להתמודד. צירי כניסה חשובים נוספים אל העיר הם ציר היינה/שלבים מדרום, דרך בן צבי (כביש 44) מדרום מזרח, דרך לוד (כביש 461) ודרך ז'בוטינסקי-בגין (כביש 481) ממזרח, דרך משה סנה (כביש 482) מצפון מזרח, ודרך נמיר (כביש 2) מצפון (הידועה גם כ"דרך חיפה").
בתל אביב 227,758 כלי רכב רשומים (כ־14% מכלי הרכב הרשומים בישראל), ברשות 49.9% ממשקי הבית (נתוני 2006), כ-71% מהם הם רכבים פרטיים. בסך הכול קיימים בעיר כ־278,000 מקומות חניה. לאור עומס התנועה וכמות כלי הרכב, קיימות בעיות חנייה ברוב אזורי העיר, בעקבותיהן נשקלים מגוון פתרונות נקודתיים לצד תוכניות מקיפות. ככלל, ברוב שטחה של העיר מקומות חנייה ציבוריים המיועדים לתושבי העיר על פי אזורים מוגדרים בהם יכולים לחנות בתשלום תושבי אזורים אחרים ואלו שאינם תושבי העיר. בנוסף, מפעילה העירייה באמצעות חברת אחוזות החוף רשת של כמאה חניונים עירוניים בתשלום, המספקים פתרון חלקי לתושבי העיר בשעות בהן אין עומס. בעיר 6 חניוני גרירה עירוניים (דולפינריום, רידינג, גלית, וייז, מסלנט והזרם) המשמשים את פקחי החנייה של העירייה. חניה בתשלום אפשרית ברחבי העיר בכל האמצעים המוכרים - כרטיסי חניה מנייר, כרטיס אלקטרוני ("איזי פארק") ובאמצעות מכשירי טלפון סלולרי. לפי הודעת עיריית תל אביב החל מ-15 באוגוסט 2012 "תושבי תל אביב-יפו חונים חינם בכחול לבן בכל העיר".
תחבורה פרטית > כלי רכב פרטיים וחנייה > צירי תנועה אל העיר

מלבד תשעת המחלפים שלאורך נתיבי איילון, קיימים בתוך תחומי העיר מספר מחלפים עירוניים או גשרים שתפקידם הקלה על עומסי התנועה בצירי התנועה המרכזיים שמובילים אל מרכז העיר:
גשר מעריב (נהרס 2015) - היה המחלף העירוני הראשון. איפשר את המשך התנועה לאורך דרך בגין (דרך פתח תקווה לשעבר) מעל מפגש הרחובות יצחק שדה, קרליבך ולינקולן.
גשר רוקח - מעל דרך נמיר ולאורך שדרות רוקח, מצפון לגשר הירקון. מתחת לגשר הירקון, כביש מנהרה קטן נוסף בעל חשיבות תחבורתית מקומית בלבד.
מחלף קפלן - ממשיך אף הוא את דרך בגין כמנהרה מתחת לתחילת רחוב קפלן בסמוך למרכז עזריאלי
מנהרה מתחת לרחוב פנחס רוזן, סמוך לגבול הצפוני של בני ברק, המקשרת בין רחוב ראול ולנברג (רמת החייל) ורחוב שטרית (מדרום להדר יוסף).
נמלי תעופה

נוסף על נמל התעופה הבינלאומי בן-גוריון השוכן בשטח גלילי מצפון לעיר לוד במרחק של כ-18 ק"מ ממרכז העיר, בין השנים 1938-2019 פעל שדה דב בצפונה של העיר, השדה טיפל בתעבורת נוסעים פנים ארצית, בעיקר לאילת. שדה דב שימש גם לפעילות צבאית.
ב-30 ביוני 2019 לאחר דיונים ארוכים, לאור התנגדותם של תושבי אילת, ההסתדרות והתאחדות המלונות בישראל לסגירת שדה דב. ראש הממשלה בנימין נתניהו החליט שנמל התעופה ייסגר ב-1 ביולי והטיסות שבו יועתקו לנמל התעופה הבינלאומי בן-גוריון והשטח של שדה דב יעבור לבעלי הקרקעות
ב-10 בפברואר 2020 הושלם פינוי השדה. בסך הכל פונו ונהרסו למעלה מחצי מיליון מ"ר של מבני צבא, משטחי אספלט ומסלול ההמראה באורך 1,741 מטרים. מגדל הפיקוח הוכרז כמבנה לשימור ויישאר כשטח ציבורי בשכונת המגורים העתידית שתוקם במקום
הערות שוליים

↑  קובי ליאני‏, חניה חינם לתושבי תל אביב בכחול-לבן, באתר וואלה, 31 בינואר 2012
↑   יסמין גואטה, חניתם על המדרכה וקיבלתם דו"ח? אולי כדאי לכם לבקש להישפט, באתר TheMarker‏, 1 ביוני 2014
↑  רועי כ"ץ, מי הרוויח ממבצע הדרכונים ולמה הקו האדום לא יעזור לנו בפקקים? כסף חדש, באתר ynet, 2 ביולי 2023
↑  אתר הרפורמה
↑   אורן דורי, ארבע תחנות הרכבת העמוסות ביותר בישראל — בתל אביב, באתר TheMarker‏, 30 באפריל 2017
↑  אתר עיריית תל אביב
↑  אסף זגריזק, ‏מספר המשתמשים בקורקינטים עקף את הרכבת, ועדיין אין אכיפה, באתר גלובס, 8 ביוני 2022
↑  אבי כהן, מתוך כתבה מישראל היום, ‏18 ביוני 2023
↑  הלל פוסק, תל אוטו בתל אביב - כל מה שרציתם לדעת, באתר ynet, 9 ביוני 2016
↑  שי רובין, מדרכות אדומות: הערים המסוכנות ביותר בישראל להולכי הרגל, באתר ישראל היום, 7 באוגוסט 2018
↑  אתר לוקאל, עלייה של 25% הולכי רגל הרוגים בתחום העירוני בשנת 2017, ‏21 בינואר 2018 (ארכיון)
↑  אסף זגריזק, תל אביב היא העיר המסוכנת ביותר לאזרחים ותיקים: "מסוכן להזדקן כאן", באתר ynet, 1 באוקטובר 2017
↑  אמנון הררי, אכיפה נגד חשמליים? "קשקוש. העירייה מפקירה הולכי רגל לסכנת חיים", באתר טיים אאוט, ‏11 בינואר 2018
↑  נעמה רק, יש לכם עוד: למה העירייה לא חושפת את מדיניות החניה בתל אביב?, באתר טיים אאוט, ‏28 בספטמבר 2016
↑   אורן דורי, זינוק של 800% בשלוש שנים במספר הנפגעים מאופניים וקורקינטים חשמליים, באתר TheMarker‏, 13 באוגוסט 2017
| תל אביב-יפו |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | יפו • היסטוריה • תחבורה • אדריכלות • בנייה לגובה • רחובות ושדרות • רבעים • צפון תל אביב • דרום תל אביב |  |
| נושאים מרכזיים נוספים | יפו העתיקה • אחוזת בית • העיר הלבנה • חוף תל אביב • העירייה ומועצת העיר • סמל העיר |  |
| קטגוריה ראשית | פורטל תל אביב-יפו |  |
שביל השדה חוצה את גשר יהודית בתל אביב-יפו
קודי לי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 ביולי 1996 (בן 28) מחוז ריברסייד, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2019 
 www.kodileerocks.com
 פרופיל ב-IMDb
 
קודי טהיון לי (באנגלית: Kodi Taehyun Lee; נולד ב-7 ביולי 1996) הוא זמר-יוצר ופסנתרן אמריקאי. בגיל 22 התפרסם כשניצח בעונה ה-14 של America's Got Talent.
ראשית חייו

לי נולד לאב קוריאני ולאם אינדונזית-אמריקאית עם היפופלזיה של עצב הראייה, דבר שגרם לו לעיוורון. בנוסף, הוא אובחן עם אוטיזם ועם מחלת אדיסון בגיל צעיר.
לי נחשב לסוואט מוזיקלי, אדם הסובל מהפרעת התפתחות אך מציג יכולות וכישרונות יוצאי דופן.
America's Got Talent > העונה הארבע עשרה

ב-28 במאי 2019, לי השתתף באודישן לעונה ה-14 של America's Got Talent. הוא ביצע את "A Song for You" של ליאון ראסל. לי קיבל מחיאות כפיים סוערות מכל ארבעת השופטים ומהקהל. בסוף האודישן שלו, גבריאל יוניון לחצה על זמזם הזהב, ושלחה אותו ישר לשלב ההופעות החיות של התוכנית.
ברבע הגמר ביצע את "Bridge over Troubled Water" של סיימון וגרפונקל, ועלה לחצי הגמר.
בחצי הגמר ביצע את "You Are the Reason" של קאלום סקוט. במהלך הכרזת התוצאות, הוא הוכרז כאחד מעשרת הפיינליסטים לעונה.
בגמר הוא ביצע את "Lost Without You" של פרייה רידינגס.
בגמר ששודר ב-18 בספטמבר 2019, ביצע שוב את "You Are the Reason" עם האורחת המיוחדת ליאונה לואיס. בסוף התוכנית הוכרז לי כמנצח העונה ה-14, לאחר שקיבל את מירב ההצבעות מהקהל. הוא האוטיסט הראשון שזכה בתוכנית.
America's Got Talent > אחרי העונה הארבע עשרה

ביולי 2022, סיימון קאוול, אחד משופטי התוכנית, דירג את 15 רגעי זמזם הזהב האהובים עליו בתולדות התוכנית, והציב את לי במקום השלישי.
באוגוסט 2022, לי ביצע דואט של "Don't Stop Believin'" עם טדי סווימס יחד עם הגיטריסט ניל שון, מייסד להקת Journey, במהלך פרק בתוכנית America's Got Talent.
בינואר 2023, לי וקולין היי הוציאו את השיר "Hello World". השיר זכה לביקורות נלהבות. השיר הוא המקורי השני של לי, לפניו הראשון שלו, "Miracle".
בשנת 2023, לי השתתף בתוכנית America's Got Talent: All-Stars, בה משתתפים מנצחי America's Got Talent. הוא קיבל יותר קולות מאשר זוכה העונה ה-15 ברנדון ליק והקומיקאי ג'וש בלו, מה שאפשר לו לעלות לגמר התוכנית לפניהם. בגמר הוא סיים מחוץ לחמישייה הראשונה.
בשנת 2024, לי השתתף ב-America's Got Talent: Fantasy League. בתחילה היה בקבוצתו של השופט סיימון קאוול. עם זאת, במהלך פרק חצי הגמר, לי קיבל את זמזם הזהב של השופט האווי מנדל, מה שגרם לו לעבור לקבוצה של מנדל ושלח אותו ישירות לגמר. למרות זאת, הוא לא סיים בחמישייה הראשונה של התחרות.
מאז 3 בינואר 2024, לי עומד בראש המופע של America's Got Talent: Superstars Live בתיאטרון לוקסור שבלאס וגאס. ההופעתו האחרונה הייתה ב-11 במאי 2024.
הערות שוליים

↑  Spence, Tony (2023-05-12). "Kodi Lee: An Inspiring Story of Success, Despite Disability". Covey (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-01-11.
↑  ""I will buy lots of grand pianos in every color," Kodi Lee, blind singer with autism, wins America's Got Talent". KFOR.com (באנגלית). 2019-09-19. נבדק ב-2019-10-15.
↑  Bicks, Emily (2019-05-28). "Kodi Lee: 5 Fast Facts You Need to Know". Heavy.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-01-11.
↑  "When A Blind And Autistic Singer Gave One Of The Best Auditions In TV History". The Music Man (באנגלית בריטית). 2022-07-06. נבדק ב-2024-01-11.
↑  "31 Superb Kodi Lee Covers—Including Frank Sinatra!—That Prove He's a Music Genius". NBC Insider Official Site (באנגלית אמריקאית). 2024-01-03. נבדק ב-2024-01-11.
↑  "Savant Syndrome | SSM Health Treffert Center".
↑  "Golden Buzzer: Kodi Lee Wows You With A Historical Music Moment! - America's Got Talent 2019". 28 במאי 2019 – via www.youtube.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "And the Winner of America's Got Talent Season 14 Is..." PEOPLE.com.
↑  Longeretta, Emily (2021-12-20). "'America's Got Talent' Winners: Where Are They Now?". Us Weekly (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-01-11.
↑  O'Rourke, Jill (2022-07-06). "Simon Cowell Counts Down His Favorite 'AGT' Golden Buzzers". Talent Recap (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-07-08.
↑  "Kodi Lee Earns Another Golden Buzzer with a Tribute to His Mom That'll Make You Cry". NBC Insider Official Site (באנגלית אמריקאית). 2024-01-29. נבדק ב-2024-02-06.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 8a00a8f0-1945-42af-9030-d439610bdebc  VIAF: 166926925   WorldCat (עם VIAF): 166926925
עניבת קראבאט

עניבת קראבאט בסגנון תקופת העוצרות.
עניבת קראבאט היא עניבה הנכרכת סביב הצוואר, צורתה המוקדמת של העניבה הרגילה ועניבת הפרפר, מקורה הוא בלבוש של יחידה צבאית של מלוכת הבסבורג בשם "הקראבאטים" (Kroatische Reiterei) מאז סוף המאה ה-16 בארצות הברית הברית העניבה נקראת אסקוט (אין לבלבלו עם האסקוט הבריטי). לרוב נענב עם כחלק מחליפת בוקר
צאוורון אקורדיון
מאז סוף המאה השש עשרה המונח "רצועה" (band) התייחס לכל צאוורון שאינו "צווארון אקורדיון", שצורתו האופיינית נוצרת על ידי עמלון של רצועת פשתן וקיפולה בגלים. ושימש לתפיסת הלכלוך בזמן האכילה, בדומה לסינר או למפית. ולעומת זאת "רצועה" יכולה לנוע בין צאוורון רגיל אך ניתן להסרה עד לצאוורון גדול ומעוטר בכבדות בתחרה. ייתכן שקראבאטים נועדו להסתיר לכלוך על בגדים, שצאוורון האקורדיון לא הצליח לתפוס.