stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחוזות סורינאם

מבחינה מנהלית מחולקת סורינאם ל-10 מחוזות, שהם מחולקים לנפות.
החלוקה הראשונה של המדינה בוצע על ידי ההולנדים בשנת 1834. החלוקה הנוכחית גובשה בשנת 1980.
מפת מחוזות סורינאם
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מס' | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2012 | שטח |
| 1 | ברוקופונדו | ברוקופונדו | Brokopondo | 15,909 | 7,364 |
| 2 | קומווין | ניו אמסטרדם | Commewijne | 31,420 | 2,353 |
| 3 | קורוני | טוטנס | Coronie | 3,391 | 3,902 |
| 4 | מרוויין | אלבינה | Marowijne | 18,294 | 4,627 |
| 5 | ניקרי | ניו ניקריה | Nickerie | 34,233 | 5,353 |
| 6 | פרה (מחוז) | אונברוואכט | Para | 24,700 | 5,393 |
| 7 | פרמריבו | פרמריבו | Paramaribo | 240,924 | 183 |
| 8 | סרמקה | חרונינגן | Saramacca | 17,480 | 3,636 |
| 9 | סיפליוויני | - | Sipaliwini | 37,065 | 130,567 |
| 10 | וניקה | ללידורף | Wanica | 118,222 | 444 |
מיכל הרצוג

מיכל הרצוג, בעת ביקורה עם נשיא המדינה יצחק הרצוג באבו דאבי, לבושה בפריט לבוש מסורתי, ינואר 2022.
מיכל הרצוג (נולדה ב-15 במאי 1961) היא עורכת דין ישראלית ורעיית נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג.
ביוגרפיה

הרצוג היא בתם היחידה של צביה לבית ברין, מורה ילידת עפולה, ושאול אפק, לוחם פלמ"ח ואלוף-משנה בצה"ל, יליד קיבוץ עין חרוד. דודה היה תת-אלוף ארלוזור לב, שנהרג במלחמת יום הכיפורים. בן-דודה מצד אביה הוא שרון אפק, המשנה ליועצת המשפטית לממשלה הממונה על מערך הייעוץ והחקיקה במשרד המשפטים.
הרצוג גדלה בתל אביב ובשכונת נווה רום ברמת השרון. בצה"ל שירתה בחיל המודיעין, שם הכירה את בעלה לעתיד, יצחק הרצוג, והם נישאו באוגוסט 1985. הם הורים לשלושה בנים, והתגוררו בשכונת צהלה בתל אביב עד מעברם למשכן הנשיא בירושלים.
בשנת 1986 סיימה את לימודי המשפטים באוניברסיטת תל אביב וב-1988 קיבלה רישיון מלשכת עורכי הדין. היא התקבלה לעבודה במשרד עורכי הדין של אורי סלונים, והשתתפה בין היתר בייצוגם של "האופנובנק" רוני ליבוביץ', של ראש אגף האבטחה בשב"כ בפני ועדת שמגר שהוקמה לאחר רצח רבין, ושל בנק לאומי במשפט הבנקאים ב-1993 בעקבות משבר מניות הבנקים.
לאחר שעבדה במשרדו של סלונים במשך כעשור, פנתה הרצוג לתחום הנדבנות והפילנתרופיה. בין היתר שימשה כיושבת ראש קרן וואהל בישראל, מנהלת הפרויקטים בקרן הצדקה של איש העסקים מארק ריץ', וכיהנה בוועד המנהל של "מעלה", ארגון הפועל לקידום נושאים של אחריות תאגידית ולפיתוח הסטנדרטים של ניהול אחראי בישראל. כיהנה כדירקטורית בחברת "פולאר השקעות" וכדירקטורית חיצונית בחברת "פרידנזון שירותים לוגיסטיים".
בשנת 2010 יזמה את הקמתו של ארגון בוגרים של הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, ועמדה בראשו עד 2014, אז הוחלפה על ידי צבי האוזר.
הערות שוליים

↑   עמוס הראל, ניסיון ההשתקה המקארתיסטי של "שוברים שתיקה", באתר הארץ, 18 בדצמבר 2015
↑  בטקס צנוע שהתקיים בגן הבית של משפחת הרצוג בהרצליה נשא יצחק הרצוג, בנו של נשיא המדינה, את מיכל אפק, חדשות, 15 באוגוסט 1985
↑  לילך ויסמן, ‏יצחק (בוז'י) ומיכל הרצוג בעל ואישה מצב משפחתי: נשואים פלוס שלושה מקום מגורים: שכונת צהלה, תל אביב, באתר גלובס, 28 בנובמבר 2013
↑   גידי וייץ ויניב קובוביץ, צמרת המשק הזרימה מיליוני שקלים לקופת העמותה המשפחתית של דרעי, באתר הארץ, 26 במאי 2017
↑  רן דגוני ואיתמר לוין, ‏רעייתו של מזכיר הממשלה מועסקת בידי קרן הצדקה של ריץ' בישראל, באתר גלובס, 24 בינואר 2001
↑  שירי דובר, ‏מיכל הרצוג פורשת מדירקטוריון פרידנזון, אליעזר שקדי משחק גולף, באתר גלובס, 24 במאי 2016
↑  דרור פויר, ‏אלף עורכי דין בחדר אחד, באתר גלובס, 27 במאי 2010
מחוזות סיירה לאון

מבחינה מנהלית סיירה לאון מחולקת ל-4 מחוזות (Province) ואזור מיוחד אחד. המחוזות מחולקים ל-12 נפות המחולקות לצ'יפדומים.
| מס' | שם | בירה | אוכלוסייה  נכון לשנת 2015 | שטח | מפה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | המחוז הצפוני | מאקני | 2,502,865 | 35,936 |  |
| 2 | האזור המערבי | פריטאון | 1,493,252 | 557 |  |
| 3 | המחוז הדרומי | בו | 1,438,572 | 19,694 |  |
| 4 | המחוז המזרחי | קנמה | 1,641,012 | 15,553 |  |
| 5 | מחוז צפון-מערב | פורט לוקו | 1,162,065 |  ? |  |
מוזיאון ויינה אלטונן לאמנות

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אמנות מודרנית
 על שם:  ויינה אלטונן 
 כתובת:  הרובע השלישי של טורקו 
 מיקום:  טורקו 
 מדינה:  פינלנד 
 מבקרים בשנה:  55,000
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1967
 תאריך פתיחה רשמי:  1967 
 אדריכל:  מאטי אאלטונן, אירמה אאלטונן 
 קואורדינטות:  60°26′42″N 22°15′37″E﻿ / ﻿60.445°N 22.2603°E﻿ / 60.445; 22.2603
 www.wam.fi
  (למפת פינלנד מוגדלת) הלסינקי רובניימי אואולו קאיאני יואנסו קואופיו מיקלי סייניוקי קוקולה ואסה טמפרה ייבסקילה פורי טורקו לאפנראנטה לאהטי המנלינה קוטקה מרייהאמן רוסיה שוודיה נורווגיה המפרץ הבוטני  המפרץ הפיני  הים הבלטי מוזיאון ויינה(למפת פינלנד רגילה) הלסינקי רובניימי אואולו קאיאני יואנסו קואופיו מיקלי סייניוקי קוקולה ואסה טמפרה ייבסקילה פורי טורקו לאפנראנטה לאהטי המנלינה קוטקה מרייהאמן רוסיה שוודיה נורווגיה המפרץ הבוטני  המפרץ הפיני  הים הבלטי מוזיאון ויינה
 
מוזיאון ויינה אלטונן לאמנות (בפינית: Wäinö Aaltosen museo; המכונה בקיצור WAN) הוא מוזיאון לאמנות מודרנית הממוקם במרכז העיר טורקו שבפינלנד, על גדת נהר האורה. המוזיאון מציג את אוסף האמנות של העיר טורקו, הכולל אוסף נרחב של האמן הפיני ויינה אלטונן, וקרוי על שמו של האמן הנחשב לפסל הלאומי של פינלנד.
כמו כן מוצגות במוזיאון תערוכות מתחלפות בנושא אמנות פינית ואמנות מודרנית.
היסטוריה

במרץ 1964 החליטה מועצת העיר טורקו על הקמת מוזיאון המוקדש ליצירותיו של אלטונן, ואלטונן עצמו תרם למוזיאון את אוספיו. עבודות בניית המבנה החלו באוקטובר 1965. תוכניות מבנה המוזאון הוכנו על ידי מאטי אלטונן (בנו של האמן) ורעייתו, אירמה אלטונן, ואלטונן עצמו השתתף בתכנון המבנה.
המוזיאון נפתח ב-17 בספטמבר 1967.
אוספי המוזיאון

מלבד אוספו של אלטונן, ויצירותיו, מציג המוזיאון את אוספי האמנות של העיר טורקו. כ-60 יצירות אמנות נרכשות למוזיאון מדי שנה, תוך התמקדות באמנים מקומיים.
ראו גם

ויינה אלטונן
מחוזות אוזבקיסטן

מבחינה מנהלית אוזבקיסטן מחולקת ל-12 מחוזות (viloyat), רפובליקה אוטונומית (respublika) ועיר הבירה (shahar). המחוזות מחולקים ל-169 נפות.
| מס' | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה (אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023) | שטח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | עיר טשקנט | טשקנט | Toshkent Shahri | 2,956,384 | 449 |
| 2 | מחוז אנדיז'ן | אנדיז'ן | Andijon Viloyati | 3,322,722 | 4,300 |
| 3 | מחוז בוכרה | בוכרה | Buxoro Viloyati | 2,009,704 | 40,221 |
| 4 | מחוז פרגנה | פרגנה | Farg'ona Viloyati | 3,976,265 | 6,760 |
| 5 | מחוז דז'יזק | דז'יזק | Jizzax Viloyati | 1,475,500 | 21,209 |
| 6 | מחוז נמנגן | נמנגן | Namangan Viloyati | 2,997,543 | 7,440 |
| 7 | מחוז נבוי | נבוי | Navoiy Viloyati | 1,055,457 | 111,090 |
| 8 | מחוז קשקדריה | קרשי | Qashqadaryo Viloyati | 3,482,318 | 28,570 |
| 9 | מחוז סמרקנד | סמרקנד | Samarqand Viloyati | 4,118,229 | 16,770 |
| 10 | מחוז סיר דריה | גוליסטן | Sirdaryo Viloyati | 896,592 | 4,280 |
| 11 | מחוז סורחן דריה | תרמז | Surxondaryo Viloyati | 2,806,467 | 20,100 |
| 12 | מחוז טשקנט | טשקנט | Toshkent Viloyati | 2,993,453 | 15,160 |
| 13 | מחוז חורזם | אורגנץ' | Xorazm Viloyati | 1,958,091 | 6,050 |
| 14 | רפובליקת קאראקלפאקסטן | נוקוס | Qaraqalpaqstan Respublikasi | 1,976,222 | 166,594 |
מובלעות

באוזבקיסטן יש 4 מובלעות, שנמצאות בקירגיזסטן בעמק פרגנה בנקודת המפגש בין קירגיזסטן אוזבקיסטן וטג'יקיסטן. אחת מהן היא סוך, בשטח של 99.33 קילומטר רבוע ועם אוכלוסייה של 80,600 איש, שרובם טג'יקיסטנים (כ-99%). המובלעת השנייה היא שוהימרדון, בשטח קטן יותר, 90 קילומטר רבוע ו10,100 איש, אבל פה, 91% מהתושבים אוזבקים, והשאר טג'יקיסטנים. מובלעת נוספת היא צ'ון קארה, מקום קטן מאוד בשטח 3 קילומטר רבוע, וג'אני אייל, עוד מובלעת קטנה באותו גודל בין סוך והגבול עם אוזבקיסטן.
באוזבקיסטן יש מובלעת טג'יקית, שהיא סרוואן, שהיא בעצם רצועה דקה וארוכה של יבשה באורך 15 קילומטר, וברוחב של קילומטר אחד בלבד. יבשה זו משתרעת ממש ליד הגבול עם טג'יקיסטן מצפון
הערות שוליים

↑  Uzbekistan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map
| חלוקה מנהלית של מדינות אסיה |
| --- | --- | --- |
|  | אוזבקיסטן • אזרבייג'ן • איחוד האמירויות הערביות • אינדונזיה[3] • איראן • אפגניסטן • ארמניה • בהוטן • בחריין • בנגלדש • ברוניי • גאורגיה[1] • הודו • המלדיביים • הפיליפינים • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טאיוואן[2] • טג'יקיסטן • טורקיה[1] • טורקמניסטן • יפן • ירדן • ישראל • כווית • לאוס • לבנון • מונגוליה • מזרח טימור[3] • מיאנמר • מלזיה • נפאל • סוריה • סינגפור • סרי לנקה • עומאן • עיראק • ערב הסעודית • הרשות הפלסטינית[2] • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן[1] • קטר • קירגיזסטן • קמבודיה • קפריסין • רוסיה[1] • תאילנד • תימן |  |
1 חלק משטח המדינה נמצא באירופה. 2 המדינה לא מוכרת על ידי האומות המאוחדות כמדינה רשמית. 3 חלק משטח המדינה נמצא באוקיאניה.
מיכאל צור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 במאי 1923 הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  10 במאי 1987 (בגיל 64) 
 
מיכאל צור (1 במאי 1923 - 10 במאי 1987) היה מנכ"ל משרד התעשייה והמסחר, יו"ר דירקטוריון צים ומנכ"ל החברה לישראל. הורשע בעבירות כלכליות ונידון ל-15 שנות מאסר. זה היה העונש הכבד ביותר בתולדות המדינה על עבירות צווארון לבן, אך לבסוף שוחרר לאחר שש שנים וחצי בזכות השבת רוב כספי הגניבה.
הערות שוליים

↑  איתמר לוין ושלומית לן, ‏לא שכחנו, באתר גלובס, 27 בספטמבר 2006
↑  באירגון נוער המזרחי, הצופה, 25 באפריל 1941
↑  נפתחה הועידה החמישית, הצופה, 7 באפריל 1947
↑  במועצה הארצית של נוער המזרחי, הצופה, 12 באוקטובר 1949
↑  נבחרו מוסדות המזרחי הארצי, הצופה, 19 ביוני 1949
↑  מדרשיית נע"ם, הצופה, 16 בנובמבר 1943
↑  ב-29 ליולי יתחיל המו"מ עם צרפת, חרות, 26 ביוני 1953
↑  סיכויים טובים לייצוא הישראלי, הצופה, 28 במרץ 1954
↑  מ. צור וי. שיף למשרד האוצר, מעריב, 2 בנובמבר 1955
↑  הטור השמיני, בדרך הסלולה, חרות, 17 באפריל 1958
↑  חילופי גברי במשרד המסחר והתעשייה, מעריב, 1 ביוני 1958
↑  מיכאל צור - תמיד בכותרות, מעריב, 24 בנובמבר 1974
1 2  רפאל אלדור, התפטרויות מחאה במשרד המסחר והתעשייה, מעריב, 17 בינואר 1966
↑  הבורסה ושר האוצר, מעריב, 23 בנובמבר 1965
↑  פיטורים אפשריים בחברת הספנות צי"ם, חרות, 24 בדצמבר 1965
↑  מיכאל צור חוזר: לראשות בתי־הזיקוק, מעריב, 27 בינואר 1966
↑  מ. צור מונה למנהל כללי של "החברה לישראל", דבר, 24 באפריל 1969
↑  הקונסורציום של הבנקים מנסה לחסום, מעריב, 17 בדצמבר 1982
↑  מאמצי הממשלה - להצלת ההפקדות, דבר, 2 באוקטובר 1974
↑  אריה דיסנצ'יק, אמון עיוור וקלות דעת, מעריב, 2 באוקטובר 1974
↑  החברה לישראל, מעריב, 11 באוקטובר 1974
↑  נבות דורון, שחיתות ציבורית והמאבק בה, עיונים בתקומת ישראל, ישראל 1977-1967: המשכיות ומפנה, מכון בן גוריון לחקר ישראל והציונות 2017
↑  סטלה קורין-ליבר ודליה טל, גלובס, 18 באפריל 1999
↑  ניקוי ראש - הגעלטפאדר (אוקטובר 1974), נבדק ב-2022-07-19
↑  אהוד מירון, חבל לי על כל מה שהקרבתי, מעריב, 5 במאי 1980
↑  מיכאל צור עובר מרמלה למעשיהו נגד רצונו, דבר, 17 בדצמבר 1980
↑  ברוך מאירי, בוחנים שוב אפשרות לחון את מיכאל צור, מעריב, 9 בינואר 1980
↑  חנינה מלאה ל-21 אסירים, דבר, 16 באפריל 1980
↑  טובה צימוקי, הומתק עונשו של מיכאל צור, דבר, 7 ביוני 1981
↑  ראובן שפירא, מיכאל צור ישמש יועץ, דבר, 25 באוגוסט 1981
↑  מיכאל צור מציע: להלאים הסחר בחשיש, דבר, 28 באוגוסט 1981
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310565805171  LCCN: n83001493  VIAF: 77681226   WorldCat (עם VIAF): 77681226
מארקאנטוניו ממו

שלט האצולה של מארקאנטוניו ממו.
מארקאנטוניו ממו (באיטלקית: Marcantonio Memmo; ‏ 11 בנובמבר 1536 - 31 באוקטובר 1615) היה הדוכס ה-91 של ונציה. ממו כיהן כדוג'ה מאז מינויו ב-24 ביולי 1612 ועד פטירתו.
קורות חיים

מארקאנטוניו ממו נולד בוונציה, למשפחת סוחרים אמידה והיה בנם של ג'ובאני ממו וביאנקה סאנודו. בצעירותו היה סוחר זהיר אשר הצליח לעשות הון רב תוך לקיחת סיכונים מסחריים מועטים.
ממו שירת את לה סרניסמה בתפקידים פרוודיטורה, פודסטה ופרוקורטור, והיה מועמד לתפקיד הדוג'ה בשנת 1606 אולם לא נבחר בשל היותו בן לאחת ממשפחות האצולה ה"ותיקות" (vecchie) של ונציה, בעוד שכל הדוג'ים שנבחרו משנת 1382 היו בנים לאחת מהמשפחות ה"חדשות" (nuove) - עובדה שמנעה ממנו להשיג את התמיכה הנדרשת מקרב האצילים לבחירתו.
במהלך כהונת קודמו, לאונרדו דונאטו, פעל ממו מאחורי הקלעים בניסיון להשיג תמיכה של האצולה, ולאחר מותו של דונאטו, ב-16 ביולי 1612 המשיך בפעילות זו באופן גלוי על מנת להביא לבחירתו בבחירות שנערכו ב-24 ביולי 1612. בבחירות אלה ממו נבחר ברוב של 38 קולות מתוך 41 הקולות, בהצבעה הראשונה שנערכה.
בעקבות זכייתו ארגון ממו פסטיבל ממושך לחגוג את זכייתו, וזאת על מנת לזכות בפופולריות בקרב תושבי העיר (אשר למראית עין היו צריכים לאשר את הבחירה באירוע ציבורי).
תקופת כהונתו של ממו הייתה תקופה שלווה, למעט מתקפה של שודדי ים בשנת 1613 על אוניות סוחר וונציאניות.
ממו הלך לעולמו ב-31 באוקטובר 1615.
מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אמנות
 כתובת:  מנהטן 
 מיקום:  מנהטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מייסדים:  גרטרוד ונדרבילט ויטני 
 מבקרים בשנה:  492,500 (נכון ל־2021)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1931
 תאריך פתיחה רשמי:  1931 
 אדריכל:  רנצו פיאנו 
 קואורדינטות:  40°44′23″N 74°00′32″W﻿ / ﻿40.7396°N 74.0089°W﻿ / 40.7396; -74.0089
 whitney.org
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזימוזיאון ויטני(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזימוזיאון ויטני
 
משכן המוזיאון עד 2015

מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית (באנגלית: Whitney Museum of American Art) או בקיצור "הוויטני" (the Whitney) הוא מוזיאון אמריקאי לאמנות מודרנית ואמנות עכשווית הממוקם בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
האוסף הקבוע של המוזיאון מכיל למעלה מ-12,000 יצירות אמנות מודרנית במדיות שונות. מדי שנתיים נערכת במוזיאון ביאנלה המציגה אמנות מודרנית של אמנים אמריקאים.
היסטוריה

מוזיאון ויטני נוסד בשנת 1931 על ידי גרטרוד ואנדרבילט ויטני, פסלת ואספנית אמנות בהתבסס על אוספים של אמנים אמריקאים שהציגה החל משנת 1918. בשנת 1929 כלל האוסף 700 יצירות אמנות מודרנית. ויטני הציעה את האוסף למוזיאון המטרופוליטן לאמנות אולם המטרופוליטן סירב להצעה. בעקבות הסירוב החליטה ויטני לייסד מוזיאון בעצמה על מנת להציג את האוסף.
בתה של ויטני, פלורה פיין ויטני, שימשה אוצרת המוזיאון בעת הקמתו, סגנית נשיאת המוזיאון, ובין השנים 1942–1974 שימשה כנשיאת המוזיאון ויו"ר הנהלת המוזיאון. בין 1974 ועד מותה של פלורה פיין ויטני בשנת 1986 שימשה כיושבת ראש של כבוד של המוזיאון. בתה של פלורה פיין ויטני (ונכדתה של גרטרוד ואנדרבילט ויטני), פלורה מילר בידל, שימשה כנשיאת המוזיאון בין 1974 ועד 1985.
בשנת 1966 עבר המוזיאון לשדרת מדיסון באזור האיסט סייד העליון של האי מנהטן. המבנה תוכנן על ידי האדריכלים מרסל ברור והמילטון פ. סמית' ונבנה בין השנים 1963–1966. המבנה בנוי בסגנון ברוטליסטי מודרני, השונה ממבני האזור. בשנת 2015 עבר המוזיאון למשכן חדש, בתכנון רנצו פיאנו, בהיי ליין.
אוספי המוזיאון

המוזיאון מציג ציורים, איורים, הדפסים, פסלים, יצירות וידאו וצילום.
אוסף המוזיאון מכיל למעלה מ-12,000 יצירות של אמנם אמריקאים רבים ובהם אלכסנדר קלדר, אנדי וורהול, ג'ספר ג'ונס, נוקס מרטין, קית' הארינג, ג'קסון פולוק, וילם דה קונינג, רות אסאווה, אלסי דריגס, ברנרד רדר, ואליד בשטי ואדוארד הופר.
ראו גם

הביאנלה של ויטני
הערות שוליים

↑  רות בונדי, אמנות בקצב מזורז, דבר, 3 במרץ 1967
↑  ברק פליסקין, וויטני על ההדסון: האם הבניין החדש של מוזיאון Whitney טוב מקודמו?, באתר Xnet‏, 2 ביוני 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269807505171  PLWABN: 9810663161105606  BnF: cb11879466b (data)  CANTIC: a10853194  CiNii: DA0105057X  GND: 1019165-3  ICCU: PUVV283669  ISNI: 0000 0001 2097 7634  LCCN: n79032811  NDL: 00629213  NKC: kn20010710670  NLA: 35796806  SNAC: w6wn23f8  SUDOC: 026573334  ULAN: 500303638  VcBA: 494/1997  VIAF: 157861829   WorldCat (עם VIAF): 157861829 
המוזיאון בלילה.
מחוזות סלובקיה

סלובקיה מחולקת מבחינה מנהלית לשמונה מחוזות (samosprávne kraje - סאמוספרבנה קראיה) אשר כל אחד מהם מחולק לנפות. שם המחוז זהה לשם העיר המרכזית של המחוז.
החלוקה המנהלית הנוכחית נכנסה לתוקף בשנת 2002.
|  | מחוז | דגל | שם בשפת המקור | סמל | בירה | אוכלוסייה  נכון לשנת 2022 | שטח  (בקמ"ר) !! מיקום   יחסי |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברטיסלאבה |  | Bratislavský kraj |  | ברטיסלאבה | 723,714 | 2,053 |  |
| 2 | טרנבה |  | Trnavský kraj |  | טרנבה | 565,296 | 4,148 |  |
| 3 | טרנצ'ין |  | Trenčiansky kraj |  | טרנצ'ין | 573,699 | 4,501 |  |
| 4 | ז'ילינה |  | Žilinský kraj |  | ז'ילינה | 689,525 | 6,788 |  |
| 5 | פרשוב |  | Prešovský kraj |  | פרשוב | 807,657 | 8,993 |  |
| 6 | ניטרה |  | Nitriansky kraj |  | ניטרה | 673,547 | 6,343 |  |
| 7 | באנסקה ביסטריצה |  | Banskobystrický kraj |  | באנסקה ביסטריצה | 620,986 | 9,455 |  |
| 8 | קושיצה |  | Košický kraj |  | קושיצה | 780,288 | 6,753 |  |
הערות שוליים

↑  SLOVAKIA: Regions and Major Cities
ערך זה הוא קצרמרבנושא סלובקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחוזות אורגון

מדינת אורגון שבארצות הברית מחולקת ל-36 מחוזות.
הגדול שבמחוזות אורגון הוא מחוז הרני (26,250 קמ"ר), והקטן שבהם הוא מחוז מולטנומה (1,130 קמ"ר). מחוז מולטנומה הוא גם המחוז המאוכלס ביותר (כ-756,530 תושבים), ובו שוכנת גם פורטלנד, העיר המאוכלסת ביותר במדינה. המחוז הדליל ביותר באוכלוסייה הוא מחוז וילר עם 1,430 תושבים. ל-15 מחוזות יש שם ייחודי בעוד ששמותיהם של 21 המחוזות האחרים קיימים גם כשמות מחוזות במדינות אחרות.
חוקת אורגון אינה כוללת התייחסות מפורשת לקיום מושב מחוז כמקובל במדינות אחרות. סעיף שש בחוקה המכסה את נושא ה"המחלקה האדמיניסטרטיבית" של מדינת אורגון מציין בפשטות: ”כל מחוז וכל מנהלי המחוז ימלאו את חובותיהם ויקימו את משרדיהם הרלוונטיים במקומות כפי שיקבע בחוק”.
רשימת המחוזות

הטבלה שלהלן ממוינת על פי שם המחוז באנגלית. לחיצה על החצים הקטנים בתא העליון של כל עמודה תמיין מחדש את הטבלה לפי פרמטרים אחרים.
| שם המחוז | השם באנגלית | מושב המחוז | שנת הקמת המחוז | אוכלוסייה  נכון לשנת 2013 | שטח (קמ"ר) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מולטנומה | Multnomah | פורטלנד | 1854 | 756,530 | 1,127 |
| וושינגטון | Washington | הילסבורו | 1843 | 550,990 | 1,875 |
| קלקאמאס | Clackamas | אורגון סיטי | 1843 | 386,080 | 4,838 |
| ליין | Lane | יוג'ין | 1851 | 356,125 | 11,795 |
| מריון | Marion | סיילם | 1843 | 322,880 | 3,069 |
| ג'קסון | Jackson | מדפורד | 1852 | 206,310 | 7,213 |
| דשוטס | Deschutes | בנד | 1916 | 162,525 | 7,817 |
| לין | Linn | אולבני | 1874 | 118,665 | 5,934 |
| דאגלס | Douglas | רוזברג | 1852 | 108,850 | 13,046 |
| יאמהיל | Yamhill | מקמינוויל | 1843 | 101,400 | 1,854 |
| בנטון | Benton | קורוואליס | 1847 | 87,725 | 1,751 |
| ג'וזפין | Josephine | גרנטס פאס | 1856 | 82,815 | 4,248 |
| אומטילה | Umatilla | פנדלטון | 1862 | 77,895 | 8,327 |
| פולק | Polk | דאלס | 1845 | 77,065 | 1,919 |
| קלאמת | Klamath | קלאמת פולס | 1882 | 66,810 | 15,397 |
| קוס | Coos | קוקיל | 1853 | 62,860 | 4,144 |
| קולומביה | Columbia | סנט הלנס | 1854 | 49,850 | 1,702 |
| לינקולן | Lincoln | ניופורט | 1893 | 46,560 | 2,538 |
| קלאטסופ | Clatsop | אסטוריה | 1844 | 37,270 | 2,142 |
| מלהיור | Malheur | וייל | 1887 | 31,440 | 25,610 |
| יוניון | Union | לה גרנד | 1864 | 26,325 | 5,276 |
| ואסקו | Wasco | דה דלס | 1864 | 25,810 | 6,167 |
| טילאמוק | Tillamook | טילאמוק | 1853 | 25,375 | 2,854 |
| הוד ריוור | Hood River | הוד ריוור | 1908 | 23,295 | 1,352 |
| קארי | Curry | גולד ביץ' | 1855 | 22,300 | 4,214 |
| ג'פרסון | Jefferson | מדרס | 1914 | 22,040 | 4,613 |
| קרוק | Crook | פרינוויל | 1882 | 20690 | 7,718 |
| בייקר | Baker | בייקר | 1871 | 16,280 | 7,946 |
| מורו | Morrow | הפנר | 1885 | 11,425 | 5,265 |
| לייק | Lake | לייקוויו | 1874 | 7,895 | 20,565 |
| גרנט | Grant | קניון סיטי | 1864 | 7,435 | 11,730 |
| הרני | Harney | ברנס | 1889 | 7,260 | 26,250 |
| ואלווה | Wallowa | אנטרפריז | 1887 | 7,045 | 8,146 |
| גיליאם | Gilliam | קונדון | 1885 | 1,945 | 3,118 |
| שרמן | Sherman | מורו | 1885 | 1,780 | 2,132 |
| וילר | Wheeler | פוסיל | 1899 | 1,430 | 4,442 |
הערות שוליים

↑  Article VI of the Constitution of Oregon
↑  Population Estimates for Oregon and Counties
↑  Oregon Blue Book
| דגל אורגון מדינת אורגון |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | סיילם |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של פורטלנד • רכס קסקייד • נהר קולומביה • רמת קולומביה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | פורטלנד • סיילם • יוג'ין • גרשם • הילסבורו • ביברטון • בנד • מדפורד • ספרינגפילד • קורבאליס • אולבני • טיגארד • לייק אוסווגו • קייזר • גרנטס פאס • אורגון סיטי • מק'מינוויל • רדמונד • טואלאטין • וסט לין • קלאמת פולס |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות אורגון |  |
| מחוזות ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| המחוזות במדינות | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • ויומינג • וושינגטון • ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |  |
| המחוז הפדרלי | וושינגטון די. סי. |  |
מפת מחוזות אורגון
מפת צפיפות אוכלוסין של אורגון עם חלוקה למחוזות. מעודכן על סמך נתוני מפקד האוכלוסין של 2000
מגרפה

ערך זה עוסק בכלי חקלאי. אם התכוונתם לכלי שהיה בשימוש בבית המקדש, ראו .
שימוש במגרפה לעיבוד האדמה
מַגְרֵפָה היא כלי חקלאי לעיבוד אדמה וניקוי עלים, דשא, חציר ועוד מן הקרקע. הכלי בנוי מידית ארוכה לאחיזה ובקצה מוט רוחבי בעל שיניים, המשמש לגריפה ולאיסוף עצמים שונים.
בעבר יצרו את המגרפה מחומרים כגון עץ או ברזל, אך ברבות השנים המגרפה הפכה להיות מיוצרת  מחומרים קלים יותר כמו פלסטיק, פלדה ובמבוק, ולכן היא נוחה יותר לנשיאה ולשימוש. ההבדל בין המגרפות השונות הוא במשקלן, החומרים מהם הן עשויות, מספר השיניים ואורך המרווח בין השיניים.
סוגים

קיימים שלושה סוגים עיקריים של מגרפות משק הבית:
מגרפה קלה – מגרפה בעלת מספר רב של שיניים, בדרך כלל גמישה מאוד ומותאמת לעבודה חלקה על אדמה רכה. מאופיינת ברווח קטן בין שיני הלהב שלה. שינייה ארוכות, ויוצאות מנקודת ציר שבקצה המקל.
מגרפה כבדה – מגרפה בעלת מספר מועט של שיניים, בעלת מוט ולהב חזקים וקשיחים המותאמים לעבודה חזקה ויציבה על אדמה יבשה. מאופיינת ברווח גדול בין שיני הלהב שלה. שיניה קצרות ויוצאות על פני ציר אחד ישר שצדדיו מחוברים לנקודת הציר שבקצה המקל.
מגרפת דו צדדית – בעלת שיניים קשיחות וקצרות היוצאות משני כיווני הציר.
תפקידים

תפקיד המגרפות נחלק לשני תחומים עיקריים:
מגרפות לתחום הביתי – מגרפות קטנות העשויות מחומר פלסטיק גמיש או מתכת גמישה. תפקידן לעזור בטיפוח ובניקיון של גינות וחצרות הבית.
מגרפות לתחום התעשייתי – אלה הן מגרפות ענק עשויות פלדה והן מופעלות  בשדות ובשטחים הגדולים מקנה המידה הביתי (משמשות לעיתים אף לגרוף חציר וחמרים דומים). בעבר הן נרתמו  לסוסים, אך תודות לפיתוחים מכניים, הן מונעות על ידי גלגלים או באמצעות כלי רכב חקלאים,
תרבות

כשאדם דורך על שיני מגרפה, השוכבת על הקרקע כששיניה כלפי מעלה, מקל האחיזה עולה למעלה עד למצב מאונך ופוגע בפרצוף האדם. פעולה זו משמשת כאמצעי הומוריסטי בקומדיות שונות ואף בקריקטורות. פעולה זו "מושרשת" בתרבויות שונות בעולם ואף בפתגמים. לדוגמה, פתגם ברוסית:
("наступить дважды на одни и те же грабли") "לדרוך פעמיים על אותה מגרפה" - שמשמעותו: "אין לחזור על טעות בשנית".
גלריית תמונות

מגרפת עלים מודרנית (ימין) לצד מטאטא זרדים (שמאל)
מגרפת עץ ישנה
מגרפה הקשורה לטרקטור
מגרפה רתומה לסוס
מגרפה דו צדדית
ראו גם

מטאטא
משדדה
מגרפה ארוכה לאיסוף עלים.
מגרפה לגירוף עצמים גדולים מהאדמה
מיגל נטו

| --- | --- |
 מדינה:  אנגולה 
 תפקיד:  Ambassador of Angola to South Africa (2005–2011)  ambassador of Angola to the United Kingdom (2012–2020)  Ambassador of Angola to Nigeria (1977–1984) 
 
מיגל נטו (באנגלית: Miguel Gaspar Fernandes Neto) הוא דיפלומט אנגולי שכיהן בתפקיד שגריר במספר מדינות.
לאחר סיום הלימודים מיגל נטו החל לעבוד במשרד החוץ של אנגולה שהוקם בשנת 1975 לאחר קבלת העצמאות. נטו הוא בעל תואר שלישי.
בשנת 1977 הוא מונה לשגריר בניגריה. הוא היה השגריר הראשון של אנגולה במדינה זו שכמו אנגולה חברה באופ"ק. נטו כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1984 כאשר הנשיא ז'וזה אדוארדו דוש סנטוש מינה אותו לשגריר ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
בשנת 2005 הוא מונה לשגריר בדרום אפריקה. בשנת 2009 הנשיא החדש של אנגולה ג'ייקוב זומה ביקר בדרום אפריקה בראש משלחת שכללה 11 שרים. בעקבות הביקור נחתמו מספר הסכמים כלכליים. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2011 ובתפוקה זו היחסים בין המדינות היו ברמה טובה תוך גידול הסחר בין המדינות.
בשנת 2012 נטו הגיע לשגרירות של אנגולה בממלכה המאוחדת במקום אנה מריה טלס קאריירה ובמקביל היה שגריר לא תושב באירלנד. בשנת 2013 הוא חתם על הסכם בנושא סחר ימי. בשנת 2014 הוא הודיע שמדינתו תתרום 100 אלף $ לטובת לחימה נגד שוד ימי במרחב הימי של מערב אפריקה. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 2020.
הערות שוליים

↑  https://www.adept-platform.org/investing-in-a-stable-africa/
↑  https://books.google.co.il/books?id=4FJEAQAAIAAJ&pg=RA4-PA1&lpg=RA4-PA1&dq=Miguel+Gaspar+Fernandes+Neto&source=bl&ots=E4WH_bMrjy&sig=ACfU3U1JlajBc9QMPRalOT8l0EF4Rh8A-w&hl=iw&sa=X&ved=2ahUKEwiCscqxgaD5AhUJEcAKHXidBrcQ6AF6BAgSEAM#v=onepage&q=Miguel%20Gaspar%20Fernandes%20Neto&f=false
↑  https://allafrica.com/stories/200506290542.html
↑  https://web.archive.org/web/20090828182904/http://www.voanews.com/english/Africa/2009-08-18-voa22.cfm
↑  https://web.archive.org/web/20120624170806/http://www.angola.org.uk/personnel.html
↑  https://safety4sea.com/angola-reaffirms-support-for-fight-against-maritime-piracy/