stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2007/2008 בגביע אופ"א
שלב הנוק אאוט > שמינית הגמר

הסיבוב הראשון נערך ב-6 במרץ, והסיבוב השני ב-12 וב-13 במרץ 2008.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בלגיה אנדרלכט | 2–6 | גרמניה באיירן מינכן | 0–5 | 2–1 |
| סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | 2–1 | גרמניה ורדר ברמן | 2–0 | 0–1 |
| אנגליה בולטון | 1–2 | פורטוגל ספורטינג ליסבון | 1–1 | 0–1 |
| גרמניה באייר לברקוזן | 3–3 (ש) | גרמניה המבורג | 1–0 | 2–3 |
| פורטוגל בנפיקה ליסבון | 1–3 | ספרד חטאפה | 1–2 | 0–1 |
| איטליה פיורנטינה | 2–2 (4–2 פ) | אנגליה אברטון | 2–0 | 0–2 (ה) |
| אנגליה טוטנהאם הוטספר | 1–1 (5–6 פ) | הולנד פ.ס.וו. איינדהובן | 0–1 | 1–0 (ה) |
| צרפת אולימפיק מרסיי | 3–3 (ש) | רוסיה זניט סנקט פטרבורג | 3–1 | 0–2 |
שלב הנוק אאוט > רבע הגמר

הסיבוב הראשון נערך ב-3 באפריל, הסיבוב השני ב-10 באפריל 2008.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גרמניה באייר לברקוזן | 2–4 | רוסיה זניט סנקט פטרבורג | 1–4 | 1–0 |
| סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | 2–0 | פורטוגל ספורטינג ליסבון | 0–0 | 2–0 |
| גרמניה באיירן מינכן | 4–4 (ש) | ספרד חטאפה | 1–1 | 3–3 (ה) |
| הולנד פ.ס.וו. איינדהובן | 1–3 | איטליה פיורנטינה | 1–1 | 0–2 |
שלב הנוק אאוט > חצי הגמר

הסיבוב הראשון נערך ב-24 באפריל, והסיבוב שני נערך ב-1 במאי 2008.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גרמניה באיירן מינכן | 1–5 | רוסיה זניט סנקט פטרבורג | 1–1 | 0–4 |
| סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | 0–0 (4–2 פ) | איטליה פיורנטינה | 0–0 | 0–0 (ה) |
שלב הנוק אאוט > הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 במאי 2008 | רוסיה זניט סנקט פטרבורג | 2 - 0 | סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | אצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר, מנצ'סטר, אנגליה צופים: 43,878 שיפוט: שוודיה פיטר פרוידפלדט |
| 14 במאי 2008 | איגור דניסוב  72'   קונסטנטין זיריאנוב  90+4' | (סיקור) |  | אצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר, מנצ'סטר, אנגליה צופים: 43,878 שיפוט: שוודיה פיטר פרוידפלדט |
סטטיסטיקות > מלך השערים

| מקום | שחקן | קבוצה | שערים | הופעות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | איטליה לוקה טוני | גרמניה באיירן מינכן | 10 | 11 |
| 1 | רוסיה פאבל פוגרבניאק | רוסיה זניט סנקט פטרבורג | 10 | 13 |
| 3 | גרמניה שטפן קיסלינג | גרמניה באייר לברקוזן | 7 | 12 |
| 4 | שוודיה הנריק לארסון | שוודיה הלסינגבורג | 6 | 8 |
| 4 | בנין רזאק אומוטויוסי | שוודיה הלסינגבורג | 6 | 8 |
| 4 | רומניה אדריאן מוטו | איטליה פיורנטינה | 6 | 10 |
| 7 | ארגנטינה סרחיו אגוארו | ספרד אתלטיקו מדריד | 5 | 7 |
| 7 | ארגנטינה פרננדו קבנאגי | צרפת בורדו | 5 | 7 |
| 7 | יוון דימיטריוס פאפאדופולוס | יוון פנאתינאיקוס | 5 | 7 |
| 7 | בולגריה דימיטר ברבאטוב | אנגליה טוטנהאם הוטספר | 5 | 8 |
| 7 | אוסטריה רולאנד לינץ | פורטוגל ספורטינג בראגה | 5 | 8 |
| 7 | דנמרק יון דאל תומאסון | ספרד ויאריאל | 5 | 8 |
| 7 | גרמניה מירוסלב קלוזה | גרמניה באיירן מינכן | 5 | 12 |
| 7 | גרמניה לוקאס פודולסקי | גרמניה באיירן מינכן | 5 | 12 |
ראו גם

עונת 2007/2008 בליגת האלופות
גמר גביע אופ"א 2008
הערות שוליים

1 2  UEFA.com, The official website for European football, UEFA.com (באנגלית)
| עונות בגביע אופ"א ובליגה האירופית |
| --- | --- | --- |
| גביע אופ"א | 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| הליגה האירופית | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022  • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 • 2025/2026 |  |
מורגן היל (קליפורניה)

| --- | --- |
דגל מורגן הילדגל מורגן היל

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קליפורניה קליפורניה
 מחוז California.svg:  סנטה קלרה
 תאריך ייסוד:  10 בנובמבר 1906 
 שטח:  33.054908 קמ"ר
 גובה:  110 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  45,483 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  37°07′50″N 121°39′16″W﻿ / ﻿37.130555555556°N 121.65444444444°W﻿ / 37.130555555556; -121.65444444444 
 אזור זמן:  UTC-8
 www.morganhill.ca.gov
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מורגן היל(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מורגן היל(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטמורגן היל(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטמורגן היל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מורגן היל (באנגלית: Morgan Hill) היא עיר במחוז סנטה קלרה, קליפורניה, ארצות הברית. העיר ממוקמת בדרום עמק הסיליקון, בין הערים סן חוזה לגילרוי.
היסטוריה

מורגן היל נקראת על שם היירם מורגן היל, אשר התיישב באזור במאה ה-19. בשנות ה-20 של המאה ה-20, העיר הייתה מוקד לגידול חקלאי שכלל בעיקר גידול פירות, ירקות וגפנים. בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, מורגן היל החלה להתפתח במהירות כעיר מגורים לעובדים בתעשיית הטכנולוגיה וההייטק של עמק הסיליקון.
גאוגרפיה ואקלים

שטח העיר מורגן היל הוא כ-33 קמ"ר. העיר ממוקמת בין רכס הרי סנטה קרוז ממערב והרי דיאבלו ממזרח. האקלים בעיר הוא ים-תיכוני, עם קיץ חם ויבש וחורף מתון וגשום.
כלכלה ותעסוקה

כלכלת מורגן היל כוללת תעשיות קלות, עסקים מקומיים ומסחר קמעונאי. תושבים רבים עובדים בתעשיית הטכנולוגיה בערים הסמוכות, בעיקר בסן חוזה וסאניווייל. בנוסף, בעיר ישנם עסקים קטנים, מסעדות ומרכזי קניות.
| התפתחות האוכלוסייה> מפקד | התפתחות האוכלוסייה> אוכלוסייה | התפתחות האוכלוסייה>  | התפתחות האוכלוסייה> %± |
| --- | --- | --- | --- |
| 1910 | 607 |  | — |
| 1920 | 646 |  | 6.4% |
| 1930 | 908 |  | 40.6% |
| 1940 | 1,014 |  | 11.7% |
| 1950 | 1,627 |  | 60.5% |
| 1960 | 3,151 |  | 93.7% |
| 1970 | 5,579 |  | 77.1% |
| 1980 | 17,060 |  | 205.8% |
| 1990 | 23,928 |  | 40.3% |
| 2000 | 33,556 |  | 40.2% |
| 2010 | 37,882 |  | 12.9% |
| 2020 | 45,483 |  | 20.1% |
U.S. Decennial Census
חינוך ותרבות

מערכת החינוך במורגן היל כוללת בתי ספר ציבוריים ופרטיים. בנוסף, פועלת בעיר הספרייה הציבורית של מורגן היל המציעה פעילויות קהילתיות וחינוכיות. העיר מארחת אירועים ופעילויות תרבותיות הכוללות פסטיבלים, מופעים וירידים מקומיים.
תחבורה

מורגן היל ממוקמת לאורך הכביש המהיר 101, שמקשר את העיר לערים נוספות בעמק הסיליקון ובדרום קליפורניה. בעיר פועלת הרכבת הפרוורית, קלטריין, המספקת שירות רכבות נוסעים בין מורגן היל וסן פרנסיסקו דרך תחנות נוספות בעמק הסיליקון. תחבורה ציבורית נוספת כוללת קווי אוטובוס של VTA (רשות התחבורה של עמק הסיליקון).
אתרים מרכזיים

במורגן היל נמצאים מספר פארקים ואזורי טבע, אחד מהם הוא אגם אנדרסון (Anderson Lake), המשמש מקום לפעילויות פנאי כגון דיג ושייט.
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2020, במורגן היל מתגוררים כ-45,000 תושבים. אוכלוסיית העיר מגוונת מבחינת רקע אתני וכלכלי. רבים מתושבי העיר מועסקים בערים השכנות בעמק הסיליקון.
הערות שוליים

↑  "City of Morgan Hill". Bay Area Census. נבדק ב-5 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555173105171  LCCN: n81108766  MusicBrainz: 343e38b7-ecf0-4f79-b5af-a9eb45a3c25c  NLG: 85328  SUDOC: 203411900  VIAF: 137219365   WorldCat (עם VIAF): 137219365
שוטגאן (סלנג)

קריאת שוטגאן (אנגלית: Shotgun) מתייחסת לישיבה במושב הנמצא לצד הנהג בכלי הרכב.
היסטוריה

המושג שוטגאן (Riding Shotgun) קיבל את שמו מתקופת נדידותיהן של כרכרות במערב הפרוע. לצד הנהג היה יושב נוסע נוסף, או שומר בתשלום, חמוש ברובה (לרוב, רובה ציד – שוטגאן), ותפקידו היה להגיב באש במקרה של ניסיון שוד או תקיפה של הכרכרה, ולאפשר לנהג להתרכז בנהיגתו.
ככל הידוע, המונח כלל לא היה בשימוש במשמעותו זו בימי המערב הפרוע, אלא מופיע רק בספרים, סרטים וסדרות טלוויזיה על אודות התקופה. התיעוד הראשון של השימוש במושג בהקשרו המקורי, במגזיני ספרות זולה, הוא משנת 1921, בעיתון בשם "Magazine of Fiction", של הוושינגטון פוסט. דוגמה קולנועית מוקדמת לשימוש במשמעות המקורית של "שוטגאן", היא במערבון Stagecoach משנת 1939. השימוש המתועד הראשון שנכתב בדפוס, המתייחס לישיבה במכונית לצד הנהג, הוא משנת 1954.
השימוש במושג בעת הנוכחית

עם השנים, צבר המושג פופולריות כקריאה הנאמרת בין קבוצת חברים אשר קובעת מי ישב במושב שלצד הנהג. באופן בסיסי, הקריאה תובעת את זכותו של האדם הראשון הקורא אותה לשבת לצד הנהג. ישנן הרחבות לכך, כמו דרישה שהקריאה תתבצע כל עוד הרכב נמצא בטווח ראייה, התרת הקריאה רק לכיוון אחד של הנסיעה וכיוצא בזה.
הערות שוליים

1 2  מהו המקור ל"שוטגאן"?, באתר straightdope.com (באנגלית)
↑  "שוטגאן", באתר phrases.org.uk (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ולדיסלב גרבסקי

| --- | --- |

 לידה:  7 ביולי 1874 Borów, רפובליקת פולין 
 פטירה:  1 במרץ 1938 (בגיל 63) ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 מדינה:  פולין הקונגרסאית, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 מקום מגורים:  סנקט פטרבורג 
 השכלה:  סורבון 
 תפקיד:  ראש ממשלת פולין (27 ביוני 1920–24 ביולי 1920)  ראש ממשלת פולין (19 בדצמבר 1923–14 בנובמבר 1925)  ראש ממשלת פולין (27 ביוני 1920–24 ביולי 1920)  חבר בדומה הממלכתית של האימפריה הרוסית  member of the Sejm of the Second Polish Republic 
 מפלגה:  המפלגה הלאומית דמוקרטית   האיחוד הלאומי עממי
 פרסים והוקרה:  עיטור מסדר העיט הלבן של פולין (12 באפריל 1924)  אביר הצלב הגדול במסדר סנט מוריס ולזרוס  הצלב הגדול של מסדר אורנז'-נסאו  הצלב הגדול של מסדר הכתר הרומני  הצלב הגדול של מסדר האריה הלבן  צלב החירות  אביר הצלב הגדול במסדר פיוס התשיעי 
 חתימה:   
 
ולדיסלב דומיניק גרבסקי (בפולנית: Władysław Dominik Grabski;‏ 7 ביולי 1874 – 1 במרץ 1938) היה כלכלן ומדינאי פולני, ששימש כראש ממשלת פולין וכשר האוצר.
ביוגרפיה

גרבסקי היה פעיל במסגרת מפלגת הימין, המפלגה הלאומית דמוקרטית, שהקים רומן דמובסקי, ושירת בממשלות השונות שהקימה. בין 23 ביוני ו-24 ביולי 1920 שימש גרבסקי כראש ממשלה וכשר האוצר, ובמסגרת זו נסע לוועידת ספא על מנת לנסות ולקבל את עזרת המערב במלחמה עם הבולשביקים. לאחר מכן המשיך בשירות בממשלות פולין, שהייתה נתונה אז במשבר פרלמנטרי וחוקתי, בגינו התחלפו הממשלות אחת לכמה חודשים.
ב-19 בדצמבר 1923 מונה גרבסקי שוב לראש הממשלה ובמקביל כיהן כשר האוצר. במשך שנתיים הצליח גרבסקי לאחד מאחוריו את תמיכת הסיים. היו אלו שנתיים יציבות לאחר כחמש שנים של תוהו ובוהו פוליטי. גרבסקי הציע ליוזף פילסודסקי אשר פרש מן הפוליטיקה כשנה לפני מינויו של גרבסקי, אך עדיין הטיל את צילו הכבד על הפוליטיקה הפולנית, תפקיד ביטחוני בממשלתו. ייתכן שפילסודסקי היה נעתר להצעה, אך התערבותו של שר המלחמה בממשלתו ולדיסלב שיקורסקי אשר דרש כי פילסודסקי יהיה כפוף לו, מנעה את המינוי, ואת היציבות שיכול היה להביא לממשלתו של גרבסקי. עם זאת השכיל גרבסקי לקבל תמיכתן של קואליציות מזדמנות, ולשמור על השלטון בידיו.
היכולות שהביא עמו גרבסקי למשרד ראש הממשלה היו בעיקרן כלכליות. הוא ניסה לייצב את המטבע הפולני, ולהפחית את האינפלציה. הוא טבע מטבע פולני חדש, הזלוטי, וייסד את הבנק של פולין. תוכניתו הכלכלית של גרבסקי כללה הטלת מיסים על הסוחרים היהודים, והצרת צעדי היהודים במדינה. מדיניות מיסוי מפלה, ומדיניות רישוי מפלה (שכונו בפי היהודים: גזירות גראבסקי) היו לכלי כלכלי במלחמתו של גרבסקי נגד המיעוט היהודי במדינתו. כן הוצרו צעדי היהודים שביקשו לקבל משרה ממשלתית, והוחמרו תנאי הכניסה לאוניברסיטאות כנגד היהודים. דבר זה הביא לעזיבה של יהודים אמידים רבים את פולין. חלקם של יהודים אלו עלה לארץ ישראל, והיה שונה מן הפרופיל של העולה החלוץ שהגיע עד אז. העלייה הרביעית, במסגרתה הגיעו אנשים אלו לארץ, והביאו עמם הון שסייע מאוד בבנייתה, מכונה אף "עליית גרבסקי". בשנות כהונתו של גרבסקי, ובשנים שמיד לאחריה, עד 1929, עלו לארץ ישראל יותר משלושים אלף יהודים.
עם זאת, כאשר ניסה לקבל את תמיכת הצירים היהודים בפרלמנט הפולני, חתם גרבסקי על "הסכמה" “Ugoda” עם נציגי הקהילה היהודית, אשר העניקה ליהודים מספר הקלות סמליות כמו הכרה בשחיטה הכשרה, ומתן היתר לסטודנטים יהודים שלא לכתוב בשבת. נראה כי מטרת מהלך זה הייתה אף לקבל אשראי בשוקי חוץ דוגמת ארצות הברית. גראבסקי, ואף הממשלות שבאו בעקבותיו, התקשו לעמוד בהסכמה.
בקיץ של 1925 פתחה גרמניה ב"מלחמת תעריפים" כנגד פולין, במסגרתה מכר הבנק הלאומי הגרמני כמויות עצומות של המטבע הגרמני בשוקי העולם. הזלוטי איבד את ערכו, והתופעות המוכרות של עליית מחירים, אבטלה ומיתון כבד שבו. ב-13 בנובמבר 1925 התפטר גרבסקי. לאחר תפיסת יוזף פילסודסקי את השלטון במדינה בהפיכה אלימה במאי 1926 פרש מן הפוליטיקה.
ראו גם

חוקי גרבסקי
יונו (מיתולוגיה)

| --- | --- |

 כינוי:  Sospita, Moneta, Regina, Capitolina, Saturnia 
 תרבות:  דת רומא העתיקה 
 אלים מקבילים:  הרה, לוקינה, אוני, Juno Sospita 
 אב:  סטורן 
 אחים:  יופיטר, נפטון, פלוטו, וסטה, קרס 
 בן או בת זוג:  יופיטר 
 צאצאים:  מרס, יוונטאס, וולקן, בלונה 
 
מטבע מימי האימפריה הרומית; בצידו האחד של המטבע מופיעה האלה יונו, ומחזיקה בידיה סמלי מלכות. מסביב לה מופיע הכיתוב IVNO REGINA, דהיינו "יונו המלכה".
במיתולוגיה הרומית, יוּנוֹ (בלטינית: IVNO) הייתה מלכת האלים ומגינת המדינה הרומאית, אחת מהאלות החשובות והמכובדות בפנתאון האלים הרומי. היא הייתה אלת הנישואין, האמהות והלידה, ופטרוניתן של הנשים הנשואות. מקבילתה היוונית הייתה הרה. יונו הייתה אלה אטרוסקית במקור (אוני (אנ')), שזוהתה עם עשתרת הפיניקית (לפי לוחיות פירגי).
יונו הייתה בתם של סטורנוס ואופס, ואחותם של יופיטר, נפטון, פלוטו, וסטה וקרס. היא נישאה לאחיה יופיטר, ראש האלים, ויחד עמו היא הביאה לעולם את אל המלחמה מרס, אלת הנעורים יובנטאס ואת אל האש והנפחים וולקן. יונו תוארה כאלה הדורה ונשואת פנים, העונדת לראשה נזר מלכות. פעמים רבות היא יוצגה עוטה בגדי קרב, שריון וגלימת מלחמה. להרחבה על המיתוסים המרכזיים בהם יונו מופיעה ולתיאור דמותה ראו את הערך הרה.
כפטרוניתה של רומא יונו כונתה "יונו רגינה" ("מלכה"), ומקדש לכבודה עמד על גבעת הקפיטולין. מתוקף תפקידיה השונים היא זכתה לכינויים נוספים: כ"יונו מונטה" ("המזהירה") היא הגנה על הכספים והרכוש של המדינה הרומאית, וכ"יונו לוקינה" (יונו של האור) היא שמרה על התינוקות, לבל יאונה להם כל רע. במקדשה נשמר מרשם האוכלוסין הרומאי, בו נרשמה הולדת כל ילד.
חגה החשוב ביותר של יונו נקרא המטרונאליה, ונחוג כל שנה ב-1 במרץ. היה זה חג מרכזי וידוע, וקודם לרפורמה שיוליוס קיסר הנהיג בלוח השנה הרומאי, יום זה נחשב ליום הראשון של השנה החדשה. פסטיבל נוסף לכבודה, הנונאה קפרוטינאה, נחוג ב-7 ביולי. יתרה מזאת, החודש השישי בלוח השנה הרומאי, חודש יוני, נקרא על שמה.
משמה כאלת המדינה, Moneta, שחותמה הופיע על המטבעות שנחשבו למטבעות בעלי ערך, נגזרו המילים מוניטין, מוניטארי (בהקשר פיננסי) וכן מאוחר יותר המילה Money לכסף.
יונו מתוארת לבושה במעיל עור ונוצת טווס. טווס הוא גם החיה הקדושה לה.
תהילים נ'

תהילים נ' הוא המזמור החמישים בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-49). המזמור הוא חלק ממזמורי אסף המיוחסים לאסף המשורר המוזכר בספר דברי הימים כאחד המשוררים מבני לוי במקדש. מזמור זה הוא גם חלק מילקוט המזמורים האלוהיסטי אשר בספר תהילים, המחליפים את השם המפורש יהוה בכינוי "אלוהים".
יש האומרים כי אמירת הפרק היא סגולה למי שיש שונא לאשתו.
תוכנו של המזמור

רוב מובהק של מזמורי תהילים מכילים קינות, הודיות, הלל או המלכת מלך. מזמור זה הוא מזמור תוכחה אשר מציג משפט, בו דן האלוהים את עמו סביב נושא הזבח. תוכחה ומוסר נמצאים בעיקר בספרות הנבואית, ועל כן מזמורים מסוג זה מכונים בספרות המחקר מזמורים נבואיים.
המזמור מורכב מעשרים ושלושה פסוקים הנחלק לארבעה חלקים.
תוכנו של המזמור > א'-ו'

החלק הראשון של המזמור מתאר מעמד בו אלוהים מדבר לכל העולם. אל המעמד הגיע "מִצִּיּוֹן... אֱלֹהִים הוֹפִיעַ" במטרה "לָדִין עַמּוֹ". כעדים הוא קורא לוותיקים וליציבים מכולם "הַשָּׁמַיִם מֵעָל... הָאָרֶץ" ש"וַיַּגִּידוּ שָׁמַיִם צִדְקוֹ".
לאחר תיאור המעמד מתחיל נאום בשני חלקים וסיום.
תוכנו של המזמור > ז'-ט"ו

החלק הראשון עוסק בשאלה מצד האל: מי צריך קרבנות?
"לֹא עַל זְבָחֶיךָ אוֹכִיחֶךָ", אין לאל טענות בעניין הקרבנות הוא פשוט לא זקוק להם: "לֹא אֶקַּח מִבֵּיתְךָ פָר".
וזאת בגלל ש"כִּי לִי כָל חַיְתוֹ יָעַר". כל עולם הטבע שייך לאל כך שמתנת האדם מיותרת. האל ממשיך לתמוה בעניין "הַאוֹכַל בְּשַׂר אַבִּירִים? וְדַם עַתּוּדִים אֶשְׁתֶּה?". אם בכל זאת בני האדם מתעקשים להביא קרבנות, לפחות שהפעולה תהיה מלווה בהתנהגות משמעותית דוגמת "זְבַח לֵאלֹהִים תּוֹדָה" ו"שַׁלֵּם לְעֶלְיוֹן נְדָרֶיךָ".
תוכנו של המזמור > ט"ז-כ"א

החלק השני עוסק בתוכחה לרשע.
ומיהו הרשע? זה שמצד אחד מראה בעצמו מחויבות לאל "לְסַפֵּר חֻקָּי וַתִּשָּׂא בְרִיתִי עֲלֵי פִיךָ", אבל באורח חייו הוא "שָׂנֵאתָ מוּסָר" ולא מפספס הזדמנויות לנאוף לגנוב ולרמות. אדם כזה ראוי לתוכחה.
תוכנו של המזמור > כ"ב-כ"ג

החלק האחרון הוא סיכום הנאום הכולל אזהרה לרשעים והבטחה למאמינים
"שֹׁכְחֵי אֱלוֹהַּ" אלוהים רואה אתכם, קחו לתשומת לבכם, "פֶּן אֶטְרֹף וְאֵין מַצִּיל". לעומתם "זֹבֵחַ תּוֹדָה" יזכה "בְּיֵשַׁע אֱלֹהִים".
בליטורגיה היהודית

בבית המקדש, מזמור זה הוא המזמור שהושר בשירת הלויים בעת הקרבת קרבן מוסף ביום השני של חול המועד סוכות.
בשל כך, לדעת הגר"א ולמנהג הפרושים, מזמור זה הוא שיר של יום באחד מימי חול המועד סוכות.
הערות שוליים

↑  יונתן בן-דב, ילקוט המזמורים האלוהיסטי וכתיבת שם האל בקומראן, מגילות ח-ט, תש"ע, עמ' 53-80
↑  סגולות מזמורי התהילים במוקד התהילים הארצי
↑  זאב ויסמן, תהילים א, תל-אביב, 2002, עולם התנ"ך, עמ' 220
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"ה, עמוד א'; משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות תמידים ומוספין, פרק י', הלכה י"א.
↑  מעשה רב, הלכות סוכה, סעיף רלד.
| מזמורי ספר תהילים |
| --- | --- | --- |
| מזמורים בנוסח המסורה | א' • ב' • ג' • ד' • ה' • ו' • ז' • ח' • ט' • י' • י"א • י"ב • י"ג • י"ד • ט"ו • ט"ז • י"ז • י"ח • י"ט • כ' • כ"א • כ"ב • כ"ג • כ"ד • כ"ה • כ"ו • כ"ז • כ"ח • כ"ט • ל' • ל"א • ל"ב • ל"ג • ל"ד • ל"ה • ל"ו • ל"ז • ל"ח • ל"ט • מ'  • מ"א • מ"ב • מ"ג • מ"ד • מ"ה • מ"ו • מ"ז • מ"ח • מ"ט • נ' • נ"א • נ"ב • נ"ג • נ"ד • נ"ה • נ"ו • נ"ז • נ"ח • נ"ט • ס' • ס"א • ס"ב • ס"ג • ס"ד • ס"ה • ס"ו • ס"ז • ס"ח • ס"ט • ע' • ע"א • ע"ב • ע"ג • ע"ד • ע"ה • ע"ו • ע"ז • ע"ח • ע"ט • פ'  • פ"א • פ"ב • פ"ג • פ"ד • פ"ה • פ"ו • פ"ז • פ"ח • פ"ט • צ' • צ"א • צ"ב • צ"ג • צ"ד • צ"ה • צ"ו • צ"ז • צ"ח • צ"ט • ק' • ק"א • ק"ב • ק"ג • ק"ד • ק"ה • ק"ו • ק"ז • ק"ח • ק"ט • ק"י • קי"א • קי"ב • קי"ג • קי"ד • קט"ו • קט"ז • קי"ז • קי"ח • קי"ט • ק"כ • קכ"א • קכ"ב • קכ"ג • קכ"ד • קכ"ה • קכ"ו • קכ"ז • קכ"ח • קכ"ט • ק"ל • קל"א • קל"ב • קל"ג • קל"ד • קל"ה • קל"ו • קל"ז • קל"ח • קל"ט • ק"מ • קמ"א • קמ"ב • קמ"ג • קמ"ד • קמ"ה • קמ"ו • קמ"ז • קמ"ח • קמ"ט • ק"נ |  |
| מזמורים נוספים | קנ"א • קנ"ב • קנ"ג • קנ"ד • קנ"ה |  |
איתמר גתי

| --- | --- |

 לידה:  27 במאי 1948 (בן 76) בודפשט, הרפובליקה ההונגרית 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה תעסוקתית 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1972)  האוניברסיטה העברית בירושלים (1975)  האוניברסיטה העברית בירושלים (1978)  אוניברסיטת סטנפורד (1979) 
 פרסים והוקרה:  תוכנית פולברייט  פרס לנדאו (2018) 
 מספר צאצאים:  3 
 
איתמר גתי (נולד ב-27 במאי 1948 בבודפשט, הונגריה) הוא פרופסור אמריטוס בבית הספר לחינוך ובמחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. מחקריו של גתי מתמקדים בקבלת החלטות תעסוקתיות של צעירים ומבוגרים מתרבויות שונות ובצמצום נשירה, ופורסמו בכתבי עת מובילים בתחום הייעוץ והקריירה.
לצד הפעילות המחקרית הענפה, הקים פרופ' גתי ב-1996 את אתר "כיוונים לעתיד" המסייע בקבלת החלטות תעסוקתיות: מה ללמוד? איפה ללמוד? ובמה לעבוד? האתר, המבוסס על מחקריו של גתי ושל אחרים בישראל ומחוצה לה, הוא חינמי, אנונימי וללא פרסומות. פרופ' גתי זכה בפרסים רבים כולל פרס מאגודת הפסיכולוגים האמריקאית, פרס מפעל חיים מהארגון האמריקאי להתפתחות קריירה, פרס קיי לחדשנות ופרס לנדאו של מפעל הפיס.
קורות חיים ופרסים

איתמר גתי נולד בשנת 1948 בבודפשט, בירת הונגריה. בשנת 1966 התגייס לצה"ל ושירת בחיל התקשוב. סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה וכלכלה ב-1972 ותואר שני בפסיכולוגיה קוגניטיבית ב-1975 באוניברסיטה העברית. גתי קיבל את הדוקטורט (בהנחית פרופ' עמוס טברסקי) ב-1978 באוניברסיטה העברית. לאחר שנת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד הצטרף לסגל החוג לחינוך והמחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית.
בין השנים 1991 - 1994 היה ראש החוג לחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1986–1987 היה גתי מרצה אורח באוניברסיטת אוהיו בארצות-הברית. משנת 1993 גתי הוא פרופסור מן המניין במחלקה לפסיכולוגיה ובבית-ספר לחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים.
לפרופ' איתמר גתי הוענקו פרסים רבים לאור תרומתם הרבה של מחקריו. בשנת 2001 הוענק לפרופ' גתי פרס ע"ש קיי לחדשנות. ב-2007 הוא נבחר כעמית של האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה (APA) ושל הארגון הלאומי להתפתחות קריירה בארצות הברית, שמהם קיבל ב-2010 פרס על מפעל חיים. בשנת 2012 נכלל גתי בין 24 החוקרים החדשניים ופורצי הדרך ביותר באוניברסיטה העברית. בשנת 2018 זכה פרופ' גתי בפרס מפעל הפייס ע"ש לנדאו המבטא את הכרתו כחוקר מוביל בעל תרומה משמעותית בישראל ומחוצה לה. הוועדה תיארה את פרופ' גתי כ"חוקר פורה ויצירתי ומנהיג מוביל מוכר בישראל ומחוצה לה בתחום ייעוץ קריירה למתבגרים ובוגרים צעירים, המשלב בעבודתו תאוריה, מחקר ויישום".
גתי נשוי ואב לשלושה ילדים.
פרסומים מדעיים

גתי כתב 19 פרקים בספרים ו-135 מאמרים אשר התפרסמו בכתבי עת בין לאומיים, והרצה במעל 140 כנסים בין לאומיים. כמו כן, גתי היה חבר מערכת של חמישה כתבי-עת בתחום הייעוץ החינוכי-תעסוקתי:
Journal of Vocational Behavior 1996–2000 ; 2016-2018
Journal of Career Assessment 2003–2018
Journal of Counseling Psychology 2006–2007 ; 2011–2013
The Counseling Psychologist 2008–2010
Career Development Quarterly 2008–2016
לקריאה נוספת

Gati, I. (1991). The structure of vocational interests. Psychological Bulletin, 109, 309-324. doi:10.1037/0033-2909.109.2.309
Gati, I., Krausz, M., & Osipow, S. H. (1996). A taxonomy of difficulties in career decision making. Journal of Counseling Psychology, 43, 510-526. doi:10.1037/0022-0167.43.4.510 (cited more than 1200 times)
Gati, I., & Asher, I. (2001). The PIC model for career decision making: Prescreening, In-depth exploration, and Choice. In F. T. Leong & A. Barak (Eds.) Contemporary models in vocational psychology (pp. 7-54). Mahwah, NJ: Erlbaum.
Gati, I., Gadassi, R. & Shemesh, N. (2006). The predictive validity of a computer-assisted career decision-making system: A six-year follow-up. Journal of Vocational Behavior, 68, 205-219. doi:10.1016/j.jvb.2005.08.002
Gati, I. (2008). Career Decision-making Difficulties Questionnaire (CDDQ). F. T. L. Leong, B. W. Bruce, & P. J. Hartung (Eds.), Encyclopedia of psychology, Volume 4: Career counseling (pp. 1468-1469). Thousand Oaks, CA: Sage. Doi:10.4135/9781412963978.n496. The CDDQ questionnaire is used in more than 60 countries.
Gati, I. (2013). Advances in career decision making. In B. W. Walsh, M. L. Savickas, and P. J. Hartung (Eds.), Handbook of vocational psychology (4th ed., pp. 183-215). New York: Routledge.
Gati, I., & Levin, N. (2015). Making better career decision. In P. J. Hartung, M, L. Savickas, and B. W. Walsh (Editors-in-Chief), Handbook of career intervention: Vol. 2. Applications (pp. 193-207). Washington, DC: American Psychological Association. doi: 10.1037/14439-015.
Gati, I., Levin, N., & Landman-Tal, S. (2019). Decision-making models and career guidance. In Athanasou, J. A. & Perera, H. N. (Eds). International handbook of career guidance (2nd ed., pp. 115-145). Cham, Switzerland: Springer. Doi:10.1007/978-3-030-25153-6_6