stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרי ברז'ן
גאולוגיה

הבסיס הרי הברז'ן נוצר על ידי צפחה גבישית וגרניט בצפון ועל ידי אבן גיר טריאסית ודולומיט בדרום. סלעי משקע שלישוניים התיישבו על אלה בכמה שכבות נוספות לפני הפעילות הגעשית. הברז'ן נוצר לפני 15–18 מיליון שנים, ולכן הוא נחשב לרכס הרים צעיר. הוא מורכב ברובו מסלעים געשיים (אנדזיט, דאציט).
היסוד של ברז'ן הוא הר געש עתיק שהיה פעיל בעידן המיוקן. צורתו הקודמת נשחקה באופן משמעותי עד סוף הפליוקן, הודות לאקלים הסובטרופי ששרר בעבר באזור. בתקופת הפליסטוקן נוצרו ים אבן פריגלציאליים ונחלי אבן, ובאזורים התחתונים שקע לס.
בני אדם התיישבו בהרים כבר לפני אלפי שנים, ונוכחותם שרדה על ידי מספר אנדרטאות עד היום, מכיוון שיש הרבה מבצרים באזור.
טופוגרפיה

הפסגה הגבוהה ביותר של הברז'ן היא כאמור צ'ובאנוש (Csóványos - גובה 938 מטר).
מים ומשקעים

בערך 600–800 מ"מ גשם יורד בשנה ההתפלגות הגאוגרפית של המשקעים אינה אחידה: במערב יורד מעט ורוב הגשם ברכסי המרכז והמזרח. בזכות הגשמים הרבים, תנאי המים בהרים טובים. אין מים עומדים ממקור טבעי, אך יש בברז'ן כ-350 מעיינות, 40 מהם בגובה של למעלה מ-600 מ'. המים ברוב המעיינות נקיים.
עולם חי

סוג פרח אופייני בעמק Colchicum autumnale
סלמנדרה כתומה
גלריה

המבצר של נוגראד בתצלון אווירי
הרי הברז'ן
פנורמה לכיוון דרום
לקריאה נוספת

Torma (2008): Dr. Torma István: Börzsöny földrajzi helyzete (magyar nyelven). Börzsöny és Ipoly völgye turistakalauz. Cartographia / Ipolymente-Börzsöny Natúrpark Egyesület, 2008. [2009. december 2-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2009. november 6.)
Saskó:
הערות שוליים

↑  Dr. Torma István (2008). "A Börzsöny földtani múltja". Börzsöny és Ipoly völgye turistakalauz (בהונגרית). Cartographia / Ipolymente-Börzsöny Natúrpark Egyesület. אורכב מ-המקור ב-2009-11-26.
↑  Magyarország földrajza. Szerk.: Frisnyák Sándor. Tankönyvkiadó, Budapest, 1977. 224.
↑  Dr. Torma István (2008). "A Börzsöny éghajlata és vízrajza". Börzsöny és Ipoly völgye turistakalauz (בהונגרית). Cartographia/ Ipolymente-Börzsöny Natúrpark Egyesület. אורכב מ-המקור ב-2009-11-28.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541864205171  GND: 4314876-1  LCCN: sh89007225  NKC: ge558977 
מפה של הברז'ן
מעיין קטלין
נחל ברז'ן
פרדריק בקמן

| --- | --- |

בקמן, 2013
 לידה:  2 ביוני 1981 (בן 43) שוודיה 
 שם לידה:  Carl Fredrik Backman 
 מדינה:  שוודיה 
 שפות היצירה:  שוודית 
 סוגה:  ריאליזם  סאטירה  הומור
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 פרסים והוקרה:  סופר השנה (2016) 
 אתר רשמי
 חתימה:   
 
פרדריק בקמן (באנגלית: Fredrik Backman; נולד ב-2 ביוני 1981) הוא בעל טור, בלוגר וסופר שוודי. הוא מחברם של "איש ושמו אובה" (2012), "סבתא שלי מוסרת דרישת שלום וסליחה" (2013), "בריט מארי הייתה כאן" (2014), ""עיר הדובים"" (2017) ו"אנחנו נגדכם" (2018). הספרים היו רבי המכר במולדתו שוודיה. ספריו של בקמן ראו אור ברחבי העולם ביותר מעשרים וחמש שפות ועובדו לקולנוע ולטלוויזיה.
ביוגרפיה

בקמן גדל בהלסינגבורג, סקונה, שוודיה. הוא כתב בעיתון השוודי Helsingborgs Dagblad ולמגזין הגברים השוודי, מגזין מור.
ספרו הראשון כסופר יצא לאור בשנת 2012, "איש ושמו אובה". הרומן עובד לסרט בעל אותו שם והוא הוקרן בבכורה ב-25 בדצמבר 2015.. רולף לאסגורד קיבל פרס גולדבאג על תפקיד ראשי בסרט זה. הזכויות על ספרו "עיר הדובים" נקנו על ידי חברת הפקות שוודית, Filmlance, והן עובדו לסדרת טלוויזיה עבור רשת HBO אירופה. ספרו "חרדים" עובד לסדרת טלוויזיה ב"נטפליקס".
חיים אישיים

בקמן נשוי לנדה שפטי בקמן, ולהם שני ילדים.
ספריו

En man som heter Ove (2012; בעברית נקרא איש ושמו אובה, 2014)
Saker min son behöver veta om världen (2012; לא תורגם לעברית)
Min mormor hälsar och säger förlåt (2013; בעברית נקרא סבתא שלי מוסרת דרישת שלום וסליחה, 2016)
Britt-Marie var här (2014; בעברית נקרא בריט-מארי הייתה כאן, 2017)
And Every Morning the Way Home Gets Longer and Longer: סיפור קצר, לא תורגם לעברית (2016)
Beartown (2016; בעברית נקרא עיר הדובים, 2018)
The Deal of a Lifetime: סיפור קצר, לא תורגם לעברית (2017)
Us Against You (2018; בעברית נקרא אנחנו נגדכם, המשך לעיר הדובים, 2021)
Folk med ångest (2019; בעברית נקרא חרדים, 2022)
Vinnarna (2022; 'מנצחים', הספר האחרון בטרילוגית עיר הדובים, לא תורגם לעברית)
הערות שוליים

↑  "Fredrik Backman's Biography". Simon & Schuster. נבדק ב-15 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A Man Called Ove (2015)". Swedish Film Database. נבדק ב-15 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fredrik Backman's Beartown to be adapted for TV". Simon & Schuster. נבדק ב-1 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   חן חדד, "חרדים": שוד בנק שנכשל הוא בסיס לדרמה קצרה ומקסימה, באתר הארץ, 5 בינואר 2022
↑  "Interview with Fredrik Backman" (בשוודית). ajour.se. נבדק ב-15 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Backman, Fredrik (2016). Britt-Marie Was Here. Trivia-On-Books.
↑  "A Man Called Ove". Simon & Schuster. נבדק ב-15 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fredrik Backman's Biography". Litlovers. נבדק ב-15 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Things my son needs to know about the world. worldcat.org. OCLC 1061304451. נבדק ב-7 באוגוסט 2019. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "My Grandmother Asked Me to Tell You She's Sorry". Simon & Schuster. נבדק ב-15 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Britt-Marie Was Here". Simon & Schuster. נבדק ב-15 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  And Every Morning the Way Home Gets Longer and Longer, 2016-11-01, ISBN 978-1-5011-6048-6. (באנגלית)
↑  "The Scandal". Penguin Books. נבדק ב-1 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Beartown". Simon & Schuster. נבדק ב-1 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Deal of a Lifetime: A Novella". Simon & Schuster. נבדק ב-21 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Deal of a Lifetime, 2017-10-31, ISBN 978-1-5011-9349-1. (באנגלית)
↑  "Us Against You (sequel to Beartown)". Simon & Schuster. נבדק ב-1 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Anxious People". www.goodreads.com. נבדק ב-2019-12-27.
↑  The Winners, 2022-09-27, ISBN 978-1-9821-1279-0. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007518724405171  PLWABN: 9810704620805606  BIBSYS: 13027415  BNE: XX5393240  BnF: cb16756175v (data)  CANTIC: a11928037  CiNii: DA18410217  GND: 1056023759  ISNI: 0000 0003 7933 4347  LCCN: n2014023308  LNB: 000213840  MusicBrainz: 7bd2dae0-9bc6-4278-9b88-4dc4bc71cf64  NDL: 001247342  NKC: osa2014820252  NLA: 57073469  NLK: KAC201513501  NSK: 000654895  NTA: 355532433  RERO: 02-A024207855  SELIBR: 355284  SUDOC: 177980826  Trove: 1678709  VIAF: 257702201   WorldCat (עם VIAF): 257702201
ארז פטרנק

| --- | --- |

 ענף מדעי:  מדעי המחשב
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מנחה לדוקטורט:  עודד גולדרייך 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תלמידי דוקטורט:  Harel Paz, Anastasia Braginsky, Shahar Timnat, Nachshon Cohen 
 פרסים והוקרה:  פרס המאמר הטוב ביותר בכנס OOPSLA 2019.  פרס PODC לתיזה הטובה ביותר בתכנות מקבילי ומבוזר עבור תיזה של הדוקטורנט שחר תמנת בהנחיית פרופ' פטרנק  פרס הטכניון על הצטיינות ראויה לשבח בהוראה (מעל 10 פעמים)  פרס Euro-Par למאמר הטוב ביותר, 2015  פרס DISC למאמר הטוב ביותר, 2013  פרס ינאי למצוינות בחינוך אקדמאי 2012  פרס VEE למאמר הטוב ביותר, 2009  פרס סיימון מאני להצטיינות בהוראה אקדמית  פרס קולמן-כהן להצטיינות בהוראה אקדמית 2001, 2002  מלגת רוטשילד לפוסט-דוקטורט 1995
 תרומות עיקריות
 אלגוריתמים לחישוב מקבילי, אלגוריתמים לניהול זיכרון דינמי,  ותאוריה של מדעי המחשב
 
ארז פטרנק הוא מדען ישראלי בתחום מדעי המחשב, פרופסור מן המניין בפקולטה למדעי המחשב בטכניון.
תחומי המחקר העיקריים שלו הם מערכות ואלגוריתמים לחישוב מקבילי, אלגוריתמים לניהול זיכרון ותאוריה של מדעי המחשב.
השכלה

בשנת 1985 סיים בהצטיינות יתרה (summa cum laude) תואר ראשון במדעי המחשב בטכניון.
בשנת 1992 סיים תואר שני ובשנת 1995 קיבל תואר דוקטור במדעי המחשב בטכניון, בהנחייתו של פרופ' עודד גולדרייך, על עבודה שכותרתה "Knowledge Complexity and the Hardness of Approximation".
עבודה באקדמיה

פטרנק הוא פרופסור מן המניין בפקולטה למדעי המחשב בטכניון. במהלך השנים הנחה מעל 20 סטודנטים לקראת תואר מסטר ו-דוקטור. בנוסף, העביר קורסים בנושאים תורת החישוביות, תורת הקומפילציה, ניהול זיכרון אוטומטי ומבני נתונים.
שימש בוועדות של מעל ל-40 כנסים, היה חבר בוועדת ההיגוי של הכנס VEE בין השנים 2011-2014, בוועדת ההיגוי של הכנס ISMM בין השנים 2005-2011, ובוועדת ההיגוי של אגודת ACM SIGPLAN המאגדת פרסומים של כנסים וזורנלים בין השנים 2009–2012.
עבודה באקדמיה > תפקידים נוספים באקדמיה

אוקטובר 1996 – ספטמבר 1997: פוסט-דוקטורט במרכז DIMACS (אוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטת ראטגרס בניו ג'רזי, ארצות הברית).
אוקטובר 1995 – ספטמבר 1996: פוסט-דוקטורט באוניברסיטת טורונטו, קנדה.
אוקטובר 1990 – ספטמבר 1995: עוזר הוראה בפקולטה למדעי המחשב בטכניון.
עבודה בתעשייה

אוגוסט 2017: מדען אורח במרכז המחקר של VMware בקליפורניה, ארצות הברית.
אוגוסט 2015: מדען אורח במרכז המחקר של חברת Oracle בבוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית.
אוגוסט 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2020: מדען אורח במרכז המחקר של חברת מיקרוסופט בוושינגטון, ארצות הברית.
ספטמבר 2006 – ספטמבר 2008: מדען אורח במרכז המחקר של חברת מיקרוסופט ברדמונד, וושינגטון, ארצות הברית.
ספטמבר 1999 – ספטמבר 2005: מדען אורח (יועץ) במרכז המחקר של IBM בחיפה, ישראל.
אוגוסט 1999, 2000, 2001: מדען אורח במרכז המחקר של חברת NEC בניו ג'רזי, ארצות הברית.
מאמרים ופרסומים

פטרנק כתב מעל ל-100 מאמרים מדעיים. מאמריו זכו ללמעלה מ-6,000 ציטוטים במאמרים שונים.
פרסים והוקרה

מאמריו של פטרנק זכו לפרסים יוקרתיים במשך השנים. ב-2019 הוא זכה בפרס המאמר הטוב ביותר בכנס OOPSLA. ב-2015 הוא זכה בפרס של Euro-Par למאמר הטוב ביותר, ב-2013 קיבל מאמר שנכתב תחת הנחייתו את פרס DISC למאמר הטוב ביותר של סטודנט. בשנת 2009 הוא קיבל את פרס VEE למאמר הטוב ביותר. הסטודנט שחר תמנת, שהונחה על ידי פרופ׳ פטרנק זכה ב-2015 בפרס PODC לעבודת הדוקטורט הטובה ביותר בתכנות מקבילי ומבוזר לאותה שנה. ב-1995 זכה פטרנק במלגת רוטשילד היוקרתית לפוסט-דוקטורט.
פרופ׳ פטרנק זכה בפרסים יוקרתיים רבים על הצטיינות בהוראה. בשנת 2012 הוא קיבל את פרס ינאי למצוינות בחינוך אקדמאי ב-2012. בנוסף הוא זכה בפרס סלומון סיימון מאני להצטיינות בהוראה אקדמית בשנת 2003 ובפרס קולמן-כהן להצטיינות בהוראה אקדמית בשנים 2001, 2002. פטרנק זכה בפרס הטכניון על הצטיינות יתירה בהוראה מעל 10 פעמים במשך השנים. פרס זה ניתן על פי דירוג הסטודנטים ל-4% המרצים המובילים בטכניון.
חיים אישיים

ארז נולד בחיפה, נשוי ליעל, שהיא בעלת דוקטורט בביו-רפואה ועוסקת בתעשיית המחשוב הרפואי, ולהם שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  רשימת הסטודנטים שקיבלו תארים גבוהים תחת הנחייתו של פרופסור פטרנק
↑  רשימת הקורסים המלאה
↑  אתר הכנס
↑  אתר הכנס
↑  אתר האגודה
↑  רשימת המאמרים המלאה, באתר Google Scholar
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007351412905171  dblp: 29/3287  MGP: 75202
וילה מדיצ'י בקפאג'ולו

וילה מדיצ'י בקפאג'ולו (באיטלקית: Villa Medicea di Cafaggiolo) היא וילה השוכנת סמוך לעיירה ברברינו די מוג'לו (אנ') בעמק הנהר סייווה במחוז טוסקנה שבמרכז איטליה, כ-25 קילומטרים צפונית לפירנצה. זו הייתה אחת האחוזות העתיקות והמועדפות ביותר בין האחוזות של משפחת מדיצ'י. הווילה הייתה ברשותה של המשפחה מאז המאה ה-14, אז הייתה בבעלותו של אווררדו דה מדיצ'י (Averardo de' Medici). בנו של אווררדו, ג'ובאני די ביצ'י דה מדיצ'י (Giovanni di Bicci de' Medici), נחשב למייסד שושלת מדיצ'י.
הווילה שוחזרה על פי העיצוב של אדריכל הרנסאנס הידוע מיקלוצו בשנת 1452, והפכה למקום מפגש עבור כמה מגדולי האינטלקטואלים של הרנסאנס האיטלקי. הווילה שוכנת באזור מוג'לו, האזור שממנו הגיעו במקור בני משפחת מדיצ'י. אף על פי שהיא לא הייתה הגדולה והמפוארת מבין אחוזותיהם הרבות, הם ביקרו בה לעיתים קרובות. עקב כך הייתה הווילה זירת אירועים רבים חשובים בתולדות השושלת, החל בקבלת פנים של כלות מדיצ'י ועד לרצח של אשת מדיצ'י.
הטירה נמצאת כיום בבעלות פרטית של החברה "Società Cafaggiolo srl", והיא אחת הווילות באתר המורשת העולמית הווילות והגנים של משפחת מדיצ'י בטוסקנה של ארגון אונסק"ו.
מבנה

בניגוד לבתי המגורים הטוסקניים הרבים האחרים שהוקמו על ידי משפחת מדיצ'י, אין בווילה מדיצ'י בקפאג'ולו הקפדה על האידיאלים של אדריכלות הרנסאנס. לא ניתן לייחס זאת לתאריך 1452, השנה בה מונה מיקלוצו להפוך את הבניין מטירה לווילה. הבניין האמיתי הראשון של הרנסאנס, בית היתומים אוספדלה דלי אינוצ'נטי בפירנצה, תוכנן כבר בשנת 1419, ומיקלוצו הוכיח כי הבין את העיצוב החדש בשנת 1444 בתכנון שלו להרחבה בת עשרת הצדדים לבזיליקה סנטיסימה אנונציאטה, בהשראת התוכנית של מקדש מינרווה מדיקה הרומאי, ובין 1444 ל-1460 הוא בנה את ארמון הרנסאנס הראשון של המאה ה-15, פאלאצו מדיצ'י-ריקארדי עבור קוזימו דה מדיצ'י. הארמון הוא אולי גם סיבה נוספת לתכנון השמרני של הטירה. האצולה בפירנצה ביקרה את קוזימו באופן חריף על מה שנחשב כתכנון יומרני של הארמון.
הארכיטקטורה של הווילה הייתה בסגנון קוואטרוצ'נטו רטרוספקטיבי במתכוון, סגנון ותקופה ששילבו בין סגנונות האדריכלות הגותית והאדריכלות הקלאסית, ותקופה של שינויי צורה שהייתה הולדת הרנסאנס, שאולי מודגמת בצורה הטובה ביותר באמצעות הכיפה של הקתדרלה של פירנצה בתכנון פיליפו ברונלסקי, שבנייתה החלה ב-1417. הכיפה בעצמה הייתה גותית בשימוש בכיפה המחודדת, אבל היא מתרוממת לאוקולוס קלאסי. או בפשטות "גותי בצורה אבל רנסאנסי בפרטים". בסגנונה דמתה הטירה לפאלאצו וקיו, המשכן הקודם של משפחת מדיצ'י בפירנצה, שגם בו ביצע מיקלוצו שינויים בזמן שהטירה נבנתה.
משום כך, במבט ראשון, נראה שהארכיטקטורה של קסטלו מדיצ'או די קפאג'ולו היא של טירה מימי הביניים ולא של וילה. בחזית, מגדל עם שינות שמשני צדדיו אגפים עם חורי ירי, מחוזקים בעזרת באסטיונים בכל פינה. מאפיינים גותיים ורנסאנסיים אלו לא נכללו על ידי מיקלוצו כדי לשמור על מאפיינים מהמצודה הקודמת אלא, 33 שנה לאחר תחילת בניית אוספדלה דלי אינוצ'נטי של ברונלסקי, כמוטיב במתכוון שנועד למלא את הצורך ההומניסטי שווילה צריכה להיות "מקום לרוח לנוח", מה שתאם למבנים שנועדו לשמש כמפלט כפרי ומעון ציד. המשיקולים והשינות, בפועל לא יותר מגמלונים בולטים עם שינות שנתמכו בעזרת קשתות קטנות וזיזים, נועדו לקישוט ולא להגנה. עם זאת, אין לומר שהווילה הייתה חסרת הגנה לחלוטין, ועובדה זו ניכרת באדריכלות. האקלים הפוליטי בתקופה חייב את כל בתי האצילים להיות מוגנים למחצה. לכן, כמו בתכנון של הארמונות העירוניים הגדולים הראשונים, הייתה קומת הקרקע "חצר מוגנת המוקפת בחדרי שומרים ומגורים לחיילים". מבנה זה הכתיב את צורת החלונות. הם היו קטנים ורחוקים מהקרקע בקומה הראשונה, בעוד שאלו בקומות העליונות, שבהם שהו הבעלים, היו גדולים ורבים יותר. הלונטה של ג'וסטו אוטנס מ-1599 אינה מראה דבר לגבי ההגנות החיצוניות והביצורים. ידוע שהיה חפיר, קרוב לוודאי בין המאפיינים הבודדים שהשתמרו מהמבצר הקודם.
הציור של אוטנס מ-1599 מראה את הווילה כפי שהושלמה על ידי מיקלוצו. היא בנויה סביב חצר, והחזית נראית דומה למצבה כיום, אבל עם מגדל גבוה יותר השולט על הבניין מאחור. ייתכן שמגדל זה (שבינתיים נהרס) השתמר מהמבצר הקודם. מגדל דומה קיים בווילה נוספת של משפחת מדיצ'י, וילה לה פטראיה, שהאדריכל ברנרדו בונטלנטי (Bernardo Buontalenti) שימר ב-1575 כשהסב וילה זו ממבצר קודם עבור פרנצ'סקו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה.
הגנים

כשם שהאדריכלות של הרנסאנס הסתכלה לאחור על התקופה הקלאסית, כך גם תכנון הגנים של הרנסאנס כללו טרסות עם חורשות צינית ושבילים שבשוליהם הדסים ופסלים, בדיוק כמו אלו ברומא העתיקה. לאציל ההומניסט מהרנסאנס, הגנים היו חשובים כמו הווילה עצמה. סימני ההיכר של אדריכלות הרנסאנס היו סימטריה, איזון ופרופורציות מדויקות, ואם וילה מדיצ'י בקפאג'ולו עצמה לא ממש עמדה בדרישות הללו, הגנים שלה בהחלט עשו זאת. עקרונות הרנסאנס יושמו בקפידה בעיצוב הגן. בתקופה זו היחס אל הגן היה כשל שלוחה של הבית עצמו, וככזה היה מאורגן באותו סדר. הפסלים והספסלים מוקמו באותו יחס בתוך הבית - מרפדים חלקים נפרדים, כאשר החלקים מייצגים חדרים ואולמות. מערות מלאכותיות הוקמו לא רק להגנה מהשמש, אלא גם כרקע לסצנות אלגוריות המתוארות באמצעות הפסלים והמים. בקפאג'ולו הועסקו הפסלים הגדולים ביותר באותה תקופה ביצירת המזרקות, המערות המלאכותיות והפסלים, כולל ניקולו טריבולו, ג'ורג'ו וזארי וברנרדו בונטלנטי.
הציור של הווילה בלונטה של אוטנס ב-1599 מראה גם מאפיין פופולרי נוסף של התקופה, מים, מצרך יקר ערך. לעיתים קרובות, כשהמים היו זמינים, הם הוזרמו למזרקות ולמפלי המים, כשהם תורמים לא רק למטרה המובנת, השקיה, אלא גם לתנועה ולצלילים. נוכחות המים גם אפשרה את המותרות הגדולות ביותר בגן של טוסקנה, דשא ירוק. סמל מותרות זה נשתל בדרך כלל רק סמוך לבית, שם אפשר היה להעריך אותו בקביעות.
בגינון אמנותי ובגדר חיה, שדרשו פחות מים, השתמשו בעדיפות לשתילה ססגונית, והם אפשרו את הבידוד הנחוץ לחלוקת הגן לחלקים נפרדים, וגם לצללים ולפיסול ירוק חי. בכך הפך גן הרנסאנס לסמל לעושרו ותרבותו של הבעלים, ממש כמו ביתו או אוסף האמנות שלו.
מיוליקה בקפאג'ולו

המבנה החיצוני הארוך משמאל לטירה בתמונה היה ידוע כ"מניקה לוּנגה" (Manica Lunga), שפירושו "האגף הארוך". מבנה זה שימש לייצור מיוליקה, כלי קדרות המתאפיינים בשכבת זיגוג דקה עשויה מתחמוצת בדיל אשר רווחו בתקופת הרנסאנס בספרד ובמיוחד באיטליה. ספירת המלאי ב-1498 ציינה שהכבשנים לשריפת כלי הקדרות הושכרו לפיירו וסטפנו די פיליפו דה מונטלופו, שהקימו את הכבשנים בחסות משפחת מדיצ'י ב-1495.
לקריאה נוספת

Cesati, Franco (1999). I Medici (באיטלקית). Firenze: La Mandragora. ISBN 88-85957-366. (also published in English as OCLC=51769082)
Langdon, Gabrielle. Medici Women: Portraits of Power, Love, and Betrayal. Toronto: University of Toronto Press, 2007. ISBN 978-0-8020-9526-8.
John Shearman, "The Collections of the Younger Branch of the Medici" The Burlington Magazine 117 No. 862 (January 1975), pp. 12, 14-27. Inventories of Cafaggiolo and other Medici villas, at the deaths of the brothers Lorenzo (1503) and Giovanni di Pierfrancesco (1498).
Foster, Philip E. A Study of Lorenzo de' Medici's Villa at Poggio a Caiano (New York and London) 1978
Coats, Peter (1968). Great Gardens of the Western World. New York: Hamlyn Publishing.
G. Pieraccini, La stirpe de' Medici di Cafaggiolo (Florence) 1924.
הערות שוליים

↑  "Villa Cafaggiolo - Medici". Limen.org.
↑  John Shearman, "The Collections of the Younger Branch of the Medici" The Burlington Magazine 117 No. 862 (January 1975, p. 17
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 233910804   WorldCat (עם VIAF): 233910804 
וילה מדיצ'י בקפאג'ולו
לונטה של וילה מדיצ'י בקפאג'ולו, שצייר ג'וסטו אוטנס ב-1599
וילה מדיצ'י בקרג'י, הווילה הפלורנטינית הראשונה, תוכננה גם היא על ידי מיקלוצו עבור קוזימו דה מדיצ'י על בסיס טירה קיימת
בניית מבצר מדיצ'י בקפאג'ולו החלה ב-1452
פרט מהציור של אוטנס ב-1599 מתווה של הגנים. הוא מתאר דשא ירוק, מזרקות ושתילים, כולם סימנים של מותרות בנוף הצחיח של טוסקנה
סרט וידאו קצר על הווילה
סקונדיליאנו

סקונדיליאנו היא שכונה גדולה הנמצאת בצפון העיר נאפולי, איטליה.
שמה של סקונדיליאנו מורכב מהלחם של המילים "מייל" (miglio) ו-"שני" (secondo) כדי לציין שהאזור הוא ציון הדרך השני בדרך לקפואה, עיר חשובה במחוז קמפניה. הסבר חלופי למקור השם, הוא שהוא נובע משם המשפחה הרומאי סקונדילי (Secondili). האזור היה אחוזה פיאודלית בתקופת ימי הביניים, ולא התווסף לנאפולי עד לתקופה הפשיסטית.
סקונדיליאנו היא מודרנית באופן יחסי, הודות לבנייה נרחבת שנעשתה בעיר בשנות ה-70 וה-80. עם זאת, האזור מוכה בעיות חברתיות רבות, כגון אבטלה רבה, שיעורים גבוהים של היעדרות ונשירה של תלמידים ממערכת החינוך, סמים ונוכחות גבוהה של פשע מאורגן מצד ארגון הקאמורה.
ברית סקונדיליאנו

ברית סקונדיליאנו היא ברית אסטרטגית של ארגונים המשתייכים למאפיית הקאמורה בנאפולי ומחוז קמפניה, השולטת בנתיבי המסחר בסמים, ומבצעת גביית דמי חסות באזורים שונים בנאפולי וסביבתה. לברית סניפים נוספים גם בספרד והולנד, עם אינטרסים וקשרים הנוגעים לסחר בינלאומי בסמים והלבנת כספים.
בתרבות

סקונדיליאנו היא מקום ההתרחשות העיקרי של הסדרה האיטלקית גומורה.
הערות שוליים

↑  Naples: A city where life is cheap, The Independent, ‏2012-11-01 (באנגלית)
↑   מאפיית נאפולי - ההצלחה העסקית הגדולה של איטליה, באתר TheMarker‏, 12 בספטמבר 2016
↑  פמיניזם באיטליה: הסנדקיות משתלטות על נאפולי, באתר ynet, 23 באוגוסט 2009
מסכת נזיר

מסכת נזיר, נדפסה בשאנגחאי, ה'תש"ו על ידי ישיבת מיר ששהתה בעיר באותו זמן
מַסֶּכֶת נָזִיר, הנקראת גם מַסֶּכֶת נְזִירוּת, היא המסכת הרביעית בסדר נשים, הסדר השלישי בשישה סדרי משנה. במסכת תשעה פרקים, והיא עוסקת בדיני הנזירות וקבלתה. בין דיני הנזירות שהמסכת עוסקת בהם הם משך תקופת הנזירות, ההגבלות החלות על הנזיר ומה יש לעשות אם הנזיר עבר על ההגבלות שנטל על עצמו לקיימן. בתלמוד על מסכת זו יש, בנוסף לכך, פירוט על גדרי טומאה.
בתלמוד בבלי יש למסכת זו 65 דפים.
לפי חלוקת הדפים בדפוס וילנא המוכר ביותר בימינו, במסכת זו נמצא העמוד היחיד שבו לא מודפסת הגמרא אלא רק תוספות.
מיקומה של המסכת בסדר נשים

מסכת נזיר נכללת בסדר נשים אף על פי שאינה עוסקת בדיני אישות. התלמוד הבבלי, מבאר שמסכת זו נמצאת בסדר נשים כיוון ש"הרואה סוטה בקלקולה יזיר עצמו מן היין". אך היא מופיעה לפני מסכת סוטה בסמוך למסכת נדרים, מפני שהנזירות היא מקרה פרטי של נדר. אחת הדוגמאות לכך היא שכשאשה נודרת בנזיר, יכול הבעל להפר את נדרה.
מסכת נדרים נמצאת בסדר נשים, משום שיש הלכות ייחודיות לנשים בענייני הפרת נדרים וגם כיון שבמסכת כתובות יש פרק שלם העוסק בנדרים בין בעל לאשתו (המדיר).
פרקי המסכת

כל כנויי נזירות כנזירות (שבע משניות ) - ידות וכינויי נזירות, סוגי נזירים, נזירות לזמן קצוב וסוגים שונים של נזיר עולם.
הריני נזיר מן הגרוגרות (עשר משניות) - כינויי קבלת נזירות שונים, המקבל על עצמו נזירות חלקית, השומע את חברו שקיבל על עצמו נזירות, נזירות עקב התנאה עתידית.
מי שאמר הריני נזיר (שבע משניות) - דיני גילוח הנזיר בסיום תקופת נזירותו, מי שנדר נזירות לשתי תקופות, היטמאות נזיר ביום נזירותו האחרון, הנודר נזירות בבית הקברות ובחו"ל ומחלוקות עדים על התקופות שנזר.
מי שאמר הריני נזיר ושמע חברו (שבע משניות) - קבלת נזירות בהתפסה, דיני אישה שנזרה ונזירוּת שבטלה.
בית שמאי אומרים (שבע משניות) - מחלוקת בית שמאי ובית הלל בהקדש טעות, מי שנזר ונגנבה בהמתו, מחלוקת בית שמאי ובית הלל בגזירת טעות והנודר נזירות זר על בסיס מהותו של הכוי.
שלשה מינין אסורין בנזיר (אחת עשרה משניות) - דיני האיסור של נזיר: הגפן, הגילוח והטומאה - דיני טומאת הנזיר.
כהן גדול ונזיר (ארבע משניות) - דיני איסור טומאת מת בנזיר, על אלו טומאות הוא מגלח (וסותר את תקופת נזירותו) ועל אלו טומאות לא.
שני נזירים (שתי משניות) - שני נזירים שנולד להם ספק טומאה וספק טומאה בנזיר.
הגויים אין להם נזירות (חמש משניות) - מי יכול לקבל על עצמו נזירות ונזיר שגילח ונודע לו שהוא טמא. במשנה ב' התברר הכלל ההלכתי: "שרגליים לדבר" ומשניות ג-ד מביאות מקרים נוספים ע"ב כלל זה. המסכת מסיימת במחלוקת תנאים אם שמואל הנביא היה נזיר.
בסך הכל יש במסכת 60 משניות.
מפרשי המסכת

במסכת נזיר, הפירוש שמכונה "רש"י" כנראה לא נכתב על ידי רש"י, שכן הוא נפטר לפני שהספיק לכתוב פירוש למסכת ולהשלים את פירושו לתלמוד. מדפיסי ש"ס וילנא מייחסים אותו לחתנו של רש"י, יהודה בן נתן (ריב"ן). פרופ' יעקב נחום אפשטיין סבור כי הפירוש נכתב על ידי רבי מאיר בן שמואל, חתנו השני של רש"י.
פירוש התוספות במסכת נזיר קצר יותר מהרגיל, והוא מקובל כפירוש לפשט הגמרא, במקום הפירוש המשובש המיוחס לרש"י, אם כי גם בו נפלו שיבושים. פירוש התוספות למסכת, הוגה ונערך מחדש על ידי ארז סלע, בספרו ארזי הלבנון.
פירוש הרא"ש על המסכת, מודפס על הדף, בדפוס וילנא.
שיטה מקובצת לרבי בצלאל אשכנזי ברוב המהדורות נמצא יחד עם השיטה מקובצת על מסכתות ברכות סוטה וביצה.
אורח מישור לרבי יוחנן קרמניצר - פירושים והגהות למסכת. מודפס אחרי המסכת בדפוס וילנא. רבות מהגהותיו הביא רבי בצלאל רנשבורג בהגהות שכתב למסכת, והן מודפסות על דף הגמרא.
הערות שוליים

↑  נמצא בתלמוד בבלי, מסכת נזיר, דף ל"ג, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ב', עמוד א'
↑  וכך גם מבואר בהקדמת המשנה להרמב"ם
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ב', עמוד א'
↑  מספר המשניות בכל פרק הוא לפי הספירה במשניות קהתי. בדפוסים אחרים תיתכן חלוקה שונה.
↑  הרב עמית משגב ויהונתן וינברגר, לזיהויו של המפרש על מסכת נזיר, באתר ישיבת הר עציון.
| מסכתות ששה סדרי משנה |
| --- | --- | --- |
| זרעים | ברכות (ב י) • פאה (י) • דמאי (י) • כלאיים (י) • שביעית (י) • תרומות (י) • מעשרות (י) • מעשר שני (י) • חלה (י) • ערלה (י) • ביכורים (י) |  |
| מועד | שבת (ב י) • עירובין (ב י) • פסחים (ב י) • שקלים (י) • יומא (ב י) • סוכה (ב י) • ביצה (ב י) • ראש השנה (ב י) • תענית (ב י) • מגילה (ב י) • מועד קטן (ב י) • חגיגה (ב י) |  |
| נשים | יבמות (ב י) • כתובות (ב י) • נדרים (ב י) • נזיר (ב י) • סוטה (ב י) • גיטין (ב י) • קידושין (ב י) |  |
| נזיקין | מסכת נזיקין: בבא קמא (ב י) • בבא מציעא (ב י) • בבא בתרא (ב י) • סנהדרין (ב י) • מכות (ב י) • שבועות (ב י) • עדיות • עבודה זרה (ב י) • אבות • הוריות (ב י) |  |
| קדשים | זבחים (ב) • מנחות (ב) • חולין (ב) • בכורות (ב) • ערכין (ב) • תמורה (ב) • כריתות (ב) • מעילה (ב) • תמיד (ב) • מידות • קינים |  |
| טהרות | כלים • אהלות • נגעים • פרה • טהרות • מקואות • נידה (ב י) • מכשירין • זבים • טבול יום • ידיים • עוקצים |  |
ב – מסכת שיש עליה תלמוד בבלי     י – מסכת שיש עליה תלמוד ירושלמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286641305171  GND: 7679637-1  VIAF: 1538145857067622921422   WorldCat (עם VIAF): 1538145857067622921422
אלינור מקסטיליה

| --- | --- |

 לידה:  1241 כתר קסטיליה 
 פטירה:  28 בנובמבר 1290 (בגיל 49 בערך) Harby, ממלכת אנגליה 
 מדינה:  כתר קסטיליה 
 מקום קבורה:  קתדרלת לינקולן  מנזר וסטמינסטר 
 בן או בת זוג:  אדוארד הראשון, מלך אנגליה (18 באוקטובר 1254–?) 
 
אלינור מקסטיליה (1241 – 28 בנובמבר 1290) הייתה אשתו הראשונה של אדוארד הראשון, מלך אנגליה. היא נישאה לו כחלק מהסכם פוליטי שהעניק לאנגליה ריבונות על גסקוניה. בנוסף החזיקה בתואר רוזנת פונטייה משנת 1279 ועד מותה.