stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוהל סיירים
רקע

אוהלי סיירים היו עמוד התווך של השהייה בשטח ברוב הצבאות, ומוכרים מאמצע המאה ה-19. בצה"ל שימשו אוהלי הסיירים בעיקר ללינה ומנוחה בסדרות שטח. במאה ה-21 עבר צה"ל לשימוש באוהלים לפריסה מהירה המיועדים ל-3–4 חיילים.

בדרך כלל, כל חייל נושא בציודו האישי פלג אוהל אחד, מוט אוהל אחד (בדרך כלל עשוי ממספר חוליות המורכבות זו על זו), יתר אחד (החבל המותח את המוט) ויתדות קטנים למתיחת וייצוב האוהל. החיילים מצוותים לזוגות כדי להקים אוהל אחד לכל זוג. גודל האוהל הצה"לי הוא קטן והשטח הפנימי של האוהל, שנועד לאחסון כל ציודו של החייל, למנוחה ולשינה הוא מצומצם מאוד. הגודל והצורה של אוהל הסיירים עשויים להשתנות מצבא לצבא. בדרך כלל המפקדים מקפידים על כך שהאוהלים יעמדו מתוחים ובשורות ישרות ומסודרות והדבר נבדק מדי יום במסדר. לעיתים, נדרשים החיילים לחפור שוחה נמוכה ולמקם את האוהל מעליה, ולעיתים, לחפור תעלה רדודה סביב האוהל למניעת גלישת מי גשם אל תוך שטח האוהל.
אוהלי סיירים נועדו בדרך כלל למסתור מגשם ושמש, או כמסתור לצלפים. בעוד שהבד הוא לעיתים קרובות אפרורי פשוט, כמה מדינות משתמשות בבד מוסווה. ההסוואה המודפסת הראשונה לחיילים הייתה ה-Telo mimetico של הצבא האיטלקי שהוצג ב-1929. הצבא האוסטרו-הונגרי השתמש ב-M888 zeltbahn שהופק לראשונה בצבע אוקר, מואוחר יותר בצבע אפור בעל חור המותאם לכידון רובה המאפשר להשתמש ברובה כמוט אוהל בעת הצורך. הצבא הרוסי השתמש ב-plasch-palatkas (מילולית "אוהלי שכמייה", שנועדו לשמש הן כחלק מכיסוי אוהל גדול יותר, או כשכמייה בודדת עמידה בפני מזג אוויר) מאז 1894, והגרסה המודרנית, שנותרה מאז כמעט ללא שינוי, הוצגה בשנת 1936. השכמייה הרגילה אטומה למים, נקראת בשם דומה ( plasch-nakidka, "מעיל-על") והונפקה במקביל, אך היא לא נועדה להשתלב עם יריעה דומה להקמת אוהל.
הערות שוליים

↑  אוהלי איגלו צהליים, באתר fresh, ‏ 24 ביוני 2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דלקת ריאות תשניקית

| --- | --- |

 תחום:  רפואת ריאות 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  296198 
 MeSH:  D011015
 סיווגים
 ICD-11:  CA71.0 
 
תמונה מיקרוסקופית של דלקת ריאות עקב אספירציה אצל קשיש עם מחלה נוירולוגית. הערה גוף זר תגובות תא ענק.
דלקת ריאות תשניקית (בלועזית: Aspiration pneumonia) היא סוג של זיהום ריאתי, הנוצר עקב מעבר של חומרים מן הקיבה והפה אל הריאות. המחלה מאופיינת בחום ושיעול, ועלולה להוביל לסיבוכים כגון מורסה ריאתית. סיבוכים נוספים של המחלה הם דלקת ריאות חיידקית הנגרמת עקב מעבר חיידקים מהקיבה לריאות, ודלקת ריאות פנאומטית כימית הנגרמת עקב מעבר חומצה מן הקיבה לריאות.
גורמי הסיכון לדלקת ריאות שאיפתית כוללים: ירידה ברמת התודעה, בעיות בליעה, אלכוהוליזם, הזנת שפופרת ובריאות פה ירודה. האבחנה מבוססת בדרך כלל על הסימפטומים ועל צילומי רנטגן של החזה. אבחנה בין סוגים אחרים של דלקת ריאות עלולה להיות קשה ומורכבת יותר.
אם נמצאה נוכחות חיידקית יכלול הטיפול נטילת אנטיביוטיקה, ואילו במקרים בהם מדובר בדלקת ריאות כימית בלבד, לא נדרשת אנטיביוטיקה בדרך כלל. כ-10% מהחולים המאושפזים עם דלקת ריאות סובלים מדלקת ריאות שאיפתית, היא נפוצה יותר אצל אנשים מבוגרים, במיוחד מטופלים השוהים בבתי אבות ובמוסדות סיעודיים. בני שני המינים מושפעים במידה שווה.
גורמים

דלקת ריאות שאיפתית נגרמת לעיתים קרובות על ידי מנגנון בליעה פגום. בעיות בבליעה עשויות להיגרם כתוצאה ממחלות נוירולוגיות, הפוגעות ישירות בבליעה או כתוצאה ממחלות המשבשות את התודעה. תודעה לקויה עשויה להיות גם מכוונת, כגון במקרים בהם נעשה שימוש בהרדמה כללית לצורך ניתוח. אנשים המתכוננים לניתוח מתבקשים שלא לאכול במשך לפחות ארבע שעות לפני הניתוח, זאת על מנת להקטין את הסיכון לאספירציה. הפרעות בבליעה גורמות לשאיפת תוכן הקיבה והלוע אל הריאות, מה שגורם לדלקת ריאות.
גורמים > גורמי סיכון

בליעה לקויה (דיספאגיה): בליעה לקויה גורמת לסיכון מוגבר לכניסת חלקיקים מהקיבה או הפה אל תוך דרכי הנשימה והריאות. הפרעות נוירולוגיות העשויות להשפיע ישירות על העצבים המעורבים במנגנון הבליעה כוללות שבץ, מחלת פרקינסון וטרשת נפוצה. שינויים אנטומיים בחזה יכולים גם הם לשבש את מנגנון הבליעה. לדוגמה, חולים עם מחלת ריאות חסימתית כרונית מתקדמת נוטים לפתח ריאות מוגדלות, וכתוצאה מכך דחיסה של הוושט, מה שעלול לגרום לעלייה של תוכן קיבה אל הלוע (רגורגיטציה).
ירידה ברמת ההכרה – שינויים ברמת ההכרה משפיעים על מנגנון הבליעה על ידי השבתת אמצעי ההגנה הטבעיים של הגוף מפני שאיפה וכן על ידי גרימת בחילות והקאות. שינויים ברמת ההכרה יכולים להיגרם כתוצאה ממגוון סיבות הכוללות בעיות רפואיות כגון פרכוסים, היפוגליקמיה, שתיית אלכוהול במינונים גבוהים או שימוש בהרדמה כללית לקראת ניתוח.
היגיינת פה לקויה – עלולה לגרום להתרבות של חיידקים בחלל הפה, המשויכת לשכיחות מוגברת של דלקת ריאות.
אתניות: לאסייתיים המאובחנים עם דלקת ריאות עקב אספירציה יש סיכון נמוך יותר למוות בהשוואה לקבוצות אתניות אחרות בעוד אפרו-אמריקאים ולבנים חולקים סיכון דומה למוות. להיספאנים יש סיכון נמוך יותר למוות מאשר לאחרים.
אחרים: גיל, מין זכר, סוכרת, תת-תזונה, שימוש בתרופות אנטי-פסיכוטיות, מעכבי משאבת פרוטון וחוסמי הקולטן לאנגיוטנסין II. מגורים במערך מוסדי, אשפוז ממושך או ניתוחי קיבה, התערבויות מכניות בדרכי הנשימה, חיסונים, היסטוריה של עישון, טיפול באנטיביוטיקה, גיל מתקדם, פינוי ריאתי מופחת, רפלקס שיעול מופחת, שיבוש מחסום רירית תקין, הסרה מוקוקילארית פגומה, שינוי החסינות, חסימת דרכי הנשימה ופגיעה ברקמת הריאות.
גורמים > חיידקים מסובכים

החיידקים השכיחים ביותר שמעורבים בדלקת ריאות עשויים להיות אירוביים אובליגטוריים, או אנאירוביים פקולטטיביים. להלן המינים השכיחים ביותר:
Streptococcus_pneumoniae
Staphylococcus_aureus
Haemophilus influenzae
Pseudomonas_aeruginosa
Klebsiella pneumoniae לעיתים קרובות נפוצה דלקת ריאות לובארית שאיפתית באלכוהוליסטים.
חיידקים אנאירוביים אובליגטוריים עלולים להשתתף גם כן בפתוגנזה של דלקת ריאות. חיידקים אלה מהווים אחוז ניכר מהפלורה הטבעית של הפה, ונוכחותם בנוזלים מזוהמים בריאות עלולה להעיד על דלקת ריאות משנית לאורגניזמים אלה. להלן הסוגים השכיחים ביותר:
Bacteroides
Prevotella
Fusobacterium
Peptostreptococcus
מקום

המיקום תלוי במקרים רבים בכוח הכבידה ובמנח החולה. בדרך כלל, האונה האמצעית והתחתונה של הריאה הימנית הן האתרים הנפוצים ביותר שיפגעו, זאת בשל הזווית בה יורד הסימפון הימני אל הריאה. אנשים אשר שואפים בזמן עמידה יכול להיות להם דו חדירת ריאה נמוכה חדירת האונה. האונה הימנית העליונה היא אזור משותף של קונסולידציה, שם נוזלים מצטברים באזור מסוים של הריאה, באלכוהוליסטים אשר שואפים במצב שכיבה.
אבחון

דלקת ריאות שאיפתית מאובחנת בדרך כלל על ידי שילוב של נסיבות קליניות (אנשים עם גורמי סיכון לשאיפה) וממצאים רדיולוגיים. צילום רנטגן של החזה מתבצע בדרך כלל בכל מקרה של חשד לדלקת ריאות.ממצאי צילום הרנטגן בחזה התומכים בדלקת ריאות שאיפתית כוללים איחוד מקומי בהתאם למצב המטופל בעת התרחשות השאיפה. לדוגמה, אנשים שוכבים כאשר הם שואפים עלולים לפתח לעיתים קרובות קונסולידציה באונה השמאלית התחתונה של הריאה.תרביות כיח אינן משמשות לאבחון דלקת ריאות, בגלל הסיכון הגבוה לזיהום. תסמינים קליניים עשויים גם הם להגביר את החשד לדלקת ריאות, כולל קשיי נשימה וחום לאחר אירוע שאיפה.
בבדיקה גופנית, קולות נשימה שנשמעו בשדות הריאות הנגועים, עשויים להיות עדות לדלקת ריאות שאיפתית.מקרים מסוימים של דלקת ריאות שאיפתית נגרמים על ידי שאיפה של חלקיקי מזון או חומרים חלקיקים אחרים כמו שברי גלולה; אלה יכולים להיות מאובחנים על ידי פתולוגים באמצעות ביופסיה של דגימה מרקמת הריאה.
אבחון > אבחון דיפרנציאלי

בעוד דלקת ריאות שאיפתית ודלקת ריאות כרונית עשויות להציג סימפטומים דומים, חשוב להבחין בין השניים בשל הבדלים גדולים בטיפול בשני המקרים. דלקת ריאות כרונית נגרמת על ידי פגיעה בשכבה הפנימית של רקמת הריאה, אשר מפעילה זרם של נוזל. הדלקת הנגרמת על ידי תגובה זו יכולה לגרום במהירות לממצאים דומים שנראים בדלקת ריאות, כגון ספירת דם גבוהה (WBC), ממצאים רדיולוגיים וחום. עם זאת, הממצאים של דלקת ריאות הם מופעלים על ידי דלקת לא נגרמת על ידי זיהום[דרושה הבהרה], כפי שניתן לראות בדלקת ריאות שאיפתית. דלקת היא התגובה החיסונית של הגוף לכל איום נתפס על הגוף. לכן, טיפול בדלקת ריאות כרוך בדרך כלל בהסרת נוזל דלקתי, בעיקר לא כולל אנטיביוטיקה.השימוש במיקרוביאלים שמור לדלקת ריאות כרונית מסובכת על ידי זיהום בקטריאלי משני.
מניעה

היו מספר שיטות הקשורות להפחתת הירידה בשכיחות והחומרה של דלקת ריאות עקב אספירציה כמפורט להלן.
מניעה > היגיינת הפה

מחקרים הראו כי שמירה על היגיינת פה והפחתה בכמות של חיידקים אוראליים קשורה בירידה בשכיחות של דלקת ריאות שאיפתית, וכן בירידה בתמותה בשל דלקת ריאות. אחת השיטות להפחתת מספר החיידקים בפה כוללת שימוש במיקרוביאלים, החל באנטיביוטיקה מקומית ועד שימוש באנטיביוטיקה תוך ורידית. בעוד שהשימוש באנטיביוטיקה מתמקד בהרס ומעכב את התפתחותם של חיידקים, הסרה מכנית של חיידקים אוראליים על ידי רופא שיניים ממלא גם היא תפקיד מרכזי בהפחתת כמות החיידקים. הפחתת כמות החיידקים בפה, מפחיתה את הסיכוי לזיהום גם במקרה שמתרחשת שאיפה של תוכן הלוע. עבור אנשים הסובלים ממחלות קריטיות הדורשות צינור האכלה, קיימות ראיות המצביעות על כך שהסיכון לדלקת ריאות עלול להיות מופחת על ידי החדרת צינור האכלה לתריסריון (לאחר הזנה פילורית) במקום לקיבה (הזנה אנטרלית).
מניעה > שיפור בליעה

מנגנון בליעה לקוי מהווה גורם סיכון לדלקת ריאות שאיפתית. ישנן עדויות המצביעות על כך שהכשרה של חלקים שונים של הגוף המעורבים בפעולת הבליעה, כולל הלשון והשפתיים, עשויה להפחית את ההארעות של שאיפת תוכן לוע ושל דלקת ריאות, אולם נדרש מחקר נוסף כדי לאשר את ההטבה. פעולות פשוטות אחרות במהלך האכלה יכולות לשפר את יכולת הבליעה של האדם ובכך להקטין את הסיכון לשאיפה, כולל שינויים במיקום ובסיוע בהאכלה.
מניעה > אחרי ניתוח

מקרים רבים של שאיפת תוכן קיבה מתרחשים במהלך הניתוח, במיוחד במהלך ההרדמה. ההרדמה גורמת לדיכוי של רפלקסים המגנים מפני שאיפת תוכן אל הריאות, כשהחשוב ביניהם הוא רפלקס גאג. כתוצאה מכך חלקיקים מהבטן יכולים להיכנס לריאות ביתר קלות. זיהוי גורמי סיכון מסוימים שניתנים לזיהוי לפני הניתוח, במיוחד תנאים שגורמים לתפקוד לקוי של מערכת העיכול העליונה, חיוני לצורך הכנה נאותה במהלך הניתוח. כמו כן מומלץ לחולים לצום לפני הניתוח. שיטות אחרות שעשויות להיות מועילות אך לא נחקרו היטב כוללות תרופות המפחיתות את חומציות הקיבה והאינדוקציה המהירה.
טיפול

הטיפול העיקרי בדלקת ריאות שאיפתית הוא הטיפול האנטיביוטי שמטרתו היא טיפול בחיידקים הגורמים לזיהום. לעיתים נדרשים מספר סוגים של אנטיביוטיקה על מנת לטפל בסוגי החיידקים השונים החודרים אל הריאה. אם יש הצטברות גדולה של נוזלים בתוך הריאות, ניקוז של הנוזל עשוי גם לסייע בתהליך הריפוי.
פרוגנוזה

מחקרים הראו כי דלקת ריאות שאיפתית קשורה בתמותה כללית מוגברת בבית החולים לעומת צורות אחרות של דלקת ריאות. מחקרים נוספים בודקים טווחי זמן שונים, כולל תמותה של 30 ימים, תמותה של 90 ימים ותמותה של שנה אחת. אנשים מאובחנים עם דלקת ריאות שאיפתית היו גם בסיכון מוגבר לדלקות ריאות עתידיות חוזרות. מחקר אחד מצא כי אנשים שאובחנו עם דלקת ריאות עקב אספירציה היו בסיכוי גבוה יותר לכישלון הטיפול לעומת סוגים אחרים של דלקת ריאות.
פרוגנוזה > סיבוכים

אם לא תטופל עשויה דלקת ריאות להתקדם ליצירת מורסה ריאתית. סיבוך אפשרי נוסף הוא אמפיימה, שבו מוגלה נאספת בתוך הריאות. אם מתרחשת שאיפה מתמשכת, דלקת כרונית יכולה לגרום עיבוי מפצה בתוך הריאות, וכתוצאה מכך ברונכיאקטזיס.
ראו גם

תסמונת שאיפת מקוניום
320

שנת 320 היא השנה ה-20 במאה ה-4. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 320 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
מדליה של קונסטנטינוס - קיסר האימפריה הרומית המערבית ומי שעתיד להפוך את הנצרות לדת הרשמית באימפריה
נולדו

אורליוס ויקטור, היסטוריון ופוליטיקאי באימפריה הרומית (תאריך משוער; נפטר ב-290)
קונסטנס, בנו של קונסטנטינוס ושליט רומא ביחד עם אחיו קונסטנטיוס השני וקונסטנטינוס השני (נפטר ב-350)
ראו גם

ילידי 320‎
נפטרים ב-320‎
אות הנשיא להתנדבות

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  נשיא מדינת ישראל 
 תקופת הפרס:  1975–הווה (כ־49 שנים) 
 אתר רשמי
 
נשיא המדינה יצחק הרצוג ורעייתו מיכל יחד עם החמ״לים שקיבלו את אות הנשיא להתנדבות, יוני 2024
מפגש לכינון הוועדה לאות הנשיא למתנדב אפריל 2017, למטה מימין לשמאל: יו"ר הוועדה המייעצת לאות הנשיא בני גנץ, נשיא המדינה ראובן ריבלין, ממלא מקום יו"ר המועצה הלאומית להתנדבות ד"ר ברוך לוי.
אות הנשיא להתנדבות (נקרא אות הנשיא למתנדב עד 2020) הוא אות המוענק מדי שנה על ידי נשיא המדינה לגופים, מוסדות וארגונים, ליחידים או קבוצות מתנדבים הפועלים במצוינות יוצאת דופן בתרומתה לחברה.
מטרת האות לעודד את הפעילות ההתנדבותית, תוך שאיפה לטיפוח ערכים של נתינה לזולת, מעורבות חברתית, אחריות הדדית וגיבוש לאומי המבוסס על ערכי ההומניזם ואהבת האדם.
קריטריונים

האות ניתן לראשונה בשנת ה'תשל"ה, ומאז אחת לשנה לכ-12 זוכים בטקס רשמי המתקיים בגינת משכן הנשיא.
בנוסף, לבקשת נשיא המדינה יוענק בנפרד אות מופת על מעשה יוצא דופן למען החברה.
תהליך הבחירה מתחיל במינוי של הנשיא לחברי ועדה מייעצת בת 13 משתתפים, המשתנה מדי שנה ובין חבריה נציגים מן התקשורת, האקדמיה, אנשי ציבור וחברי ארגונים התנדבותיים. הוועדה בוחרת את מקבלי הפרס מתוך כשלושים מועמדים שמוגשים לה על ידי ועדות המשנה. לאחר שהנשיא מאשר את המומלצים מתקיים טקס במעמד של כ-1000 מוזמנים בהשתתפות הנשיא ויושב ראש הוועדה.
אות הנשיא להתנדבות מתבצע בשיתוף המועצה הלאומית להתנדבות בישראל ונבחרים בו מתנדבים בתחומי הביטחון, הבריאות, הקהילה, איכות החיים ואיכות הסביבה, קליטת עליה, חינוך לתרבות ולספורט או על אורח חיים של התנדבות ועשייה.
האות מוענק למתנדבים שעסקו בהתנדבות בשנת הענקתו בשלוש קטגוריות: נוער שפעל לפחות 18 חודשים, בוגרים שפעלו לפחות שלוש שנים, וקבוצות שפעלו לפחות שנתיים. האות מוענק רק פעם אחת לאדם או ארגון, גם אם התבצעו שינויים ונוספה עשייה.
זוכים בולטים לאורך השנים

1980 - שאול פטאי
1982 - יד שרה, אנוש – העמותה הישראלית לבריאות הנפש
1983 - פר פייה-הנסן
1987 - גדעון לנגמן
1988 - איאן פרומן
1991 - חנניה צ'ולק
1995 - זכרון מנחם, גיל-עד חריש
1996 - תמר קולק
1998 - נעמת
2002 - ורדה זקהיים
2003 - ליונס, שלי חושן, רחשי לב
2004 - איל"ן, בני ברית, קולך (בהובלת חנה קהת)
2005 - חיים קונביץ, דודי זילברשלג
2006 - רחל נריה
2008 - הרב יוסף צבי רימון, חסדי נעמי
2009 - מגמה ירוקה, ידיד, עמותת פוש
2010 - אחריי!, איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית בישראל, האגודה למען הלהט"ב בישראל, חיבוק ראשון, ידידיה ורדי
2011 - בטרם - המרכז הלאומי לבטיחות ולבריאות ילדים
2012 - עדה אהרוני
2013 - אור למשפחות, אור שלום, יוניסטרים, חברים לרפואה, אדם פיש
2014 - כפר נהר הירדן, אברהם ישעיהו הבר
2015 - אליפלט - אזרחים למען ילדי פליטים
2016 - אג'יק - מכון הנגב, יואל מרשק, רעיה שטראוס, התנועה הדרוזית הציונית
2017 - אריאל אלמוג
2018 - רופאי חלום
2019 - זיכרון בסלון
2021 - למענם, חוש"ן - חינוך ושינוי, אורנה שמעוני, ישראל מרדכי צישינסקי, רפואה ושמחה
2022 - ער"ן
2023 - רחל אדרי, החמ"ל הירושלמי של לב אחד, התעוררות בירושלים והאיחוד הירושלמי.
2024 - 20 יחידים וקבוצות שהתנדבו במהלך מלחמת חרבות ברזל, ביניהם אחים ואחיות לנשק, הגל שלי, השומר החדש ורוח נשית.
הערות שוליים

↑  אלו מקבלי ׳אות הנשיא להתנדבות' לשנת תשפ״ד, באתר בית הנשיא, 11 ביוני 2024
|  פרסים ישראליים  |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | פרס ישראל • פרס משרד החינוך והתרבות • פרס וולף • פרס א.מ.ת. • פרס דן דוד • פרס רוטשילד • פרס ירושלים • פרס בראשית • פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים |  |
| ציונות | פרס בגין • פרס בוני ציון • פרס יגאל אלון • פרס הרצל (הרצליה) • פרס בן-גוריון • פרס היצירה בתחום הציונות • פרס מוסקוביץ' לציונות • פרס ירושלים (ערוץ 7) • פרס שומר ציון |  |
| טכנולוגיה | פרס ביטחון ישראל • פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות • פרס ראש הממשלה לחדשנות בתחום תחליפי נפט |  |
| מדעים מדויקים | פרס אברבנאל  • פרס ארדש • פרס הארווי • פרס לויצקי • פרס נסיהו • פרס קריל |  |
| מוזיקה | פרס אקו"ם • פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים • פרס עמ"י |  |
| ספרות | פרס ביאליק • פרס ברנר • פרס זאב • פרס טשרניחובסקי • פרס ספיר • פרס ברנשטיין • פרס גפן • פרס עומר • פרס רופין • פרס קוגל • פרס היצירה לסופרים עבריים • פרס רעיית נשיא המדינה לשירה עברית |  |
| אמנות פלסטית | פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית • פרס האמן הצעיר • פרסי מוזיאון ישראל • פרסי מוזיאון תל אביב • פרס אנדי • פרס קרן גוטסדינר לאמן ישראלי צעיר • פרס הרמן שטרוק • פרס רפפורט • פרס שיף • פרס היצירה הציונית • פרס ליאון קונסטנטינר • פרס קרן מנדל ואווה פונדיק לאמנות ישראלית |  |
| ספרות תורנית | פרס הרב עובדיה יוסף לכתיבה הלכתית • פרס הרב קוק לספרות תורנית • פרס ירושלים לספרות תורנית • פרס לספרות תורנית בני ברק • פרס הרב מימון • פרס הרב טולידאנו לספרות תורנית • פרס הרב בר שאול |  |
| עיתונות | פרס סוקולוב • פרס דוש לקריקטורה • פרס עיפרון הזהב |  |
| קולנוע וטלוויזיה | פרס האקדמיה לטלוויזיה • פרס אופיר • פרס גרוס למצוינות באנימציה |  |
| תרומה לחברה | אות הנשיא להתנדבות • פרס זוסמן-ג'וינט • פרס ירושלים לאחדות ישראל |  |
קהילת יהודי חלם

בית הקברות היהודי בחלם
בית הכנסת הקטן בחלם
חֶלְם (בפולנית: Chełm; באוקראינית: Холм או Хелм; בגרמנית: Cholm; ביידיש: כעלם) היא עיר במזרח פולין שנמצאת במחוז לובלין. היא הוקמה במאה ה-13 והיא אחת מבין הקהילות העתיקות ביותר בפולין. במאה ה-16 נחשבה הקהילה לאחת הקהילות היהודיות הגדולות והחשובות ביותר בפולין. יהודי העיר עסקו בעיקר במלאכה ובמסחר. לפני השואה יהודי חלם היוו כמחצית תושבי העיר אך כיום לא ידוע על יהודים שמתגוררים שם.
תולדות הקהילה לפני השואה > ראשית הקהילה

ידוע על יהודים שהתגוררו בעיר חלם מהמאה ה-13, בשנים אילו העיר לא הייתה מסופחת לפולין, אך האזכורים הראשונים על יהודים שהתגוררו בעיר הגיעו רק מהמאה ה-15, לאחר סיפוחה לפולין. היהודים הוזכרו בתור גובי מיסים מטעם המלך. באותו הזמן הוקמה בתוך העיר קהילה יהודית עצמאית שנחשבה לאחת הקהילות היהודיות הגדולות והמשמעותיות בפולין. באמצע המאה ה-17 התחילו מהומות ופוגרומים נגד יהודי העיר שגרמו להירצחם של רוב יהודי העיר אך הקהילה הצליחה להשתקם תוך זמן קצר. בחלם הוקמה ישיבה במחצית המאה ה-16 שמבין הרבנים הגדולים שכיהנו בה היו רבי שמעון אוירבך ורבי זלמן סלומוני. במאות ה-18 וה-19 התפשטה באזור תנועת החסידות, ונוסדה בעיר חסידות חלם.
תולדות הקהילה לפני השואה > בין שתי מלחמות העולם

לאחר מלחמת העולם הראשונה, כשהעיר חלם סופחה לפולין, היא החלה בתנופת פיתוח, מה שגרם לכך שעיקר פרנסתם של יהודי העיר הייתה ממלאכה וממסחר. היו יהודים אשר עסקו בסחר בהמות, חיות ומשק בית, סחר בעורות ועיבוד עורות. בנוסף היו ליהודים גם מספר בתי דפוס. היהודים הפעילו שלושה בנקים: בנק אחד שהתקיים זמן קצר בלבד ופורק, בנק של סוחרים ששירת בעיקר יהודים בעלי מצב כלכלי עמיד, ו"הבנק העממי" היהודי, ה"פאלקסבאנק", שפעל בתור ארגון שיתופי, עד מלחמת העולם השנייה. בנק זה אפשר נתינת הלוואות בריבית נמוכה לבעלי מלאכה ולסוחרים זעירים, וכך סייע לרבים מהם לצלוח את המשבר הכלכלי הגדול של שנות השלושים של המאה ה-20.
בערב מלחמת העולם השנייה רצתה עיריית חלם לשפץ את רחובות העיר, ובפרט את הרחוב הראשי שהיו בו חנויות רבות בבעלות יהודית, והוא היה מקום מפגש לנוער היהודי אך גם לאנטישמים בעיר. העירייה החלה בביצוע, שגרם לפגיעה במאות עסקים יהודיים וכן במוסדות יהודיים נוספים כמו משרדי הקהילה, מערכות העיתונים היהודיים, בית התרבות היהודי, משרד האיגוד המקצועי היהודי וכן חלק מסניפיהן של המפלגות היהודיות בעיר. פרוץ מלחמת העולם השנייה קטע את המשך השיפוצים.
תולדות הקהילה לפני השואה > מרבני הקהילה

ר' שמואל אליעזר הלוי איידלס – חי בין 1555–1631. רב ומפרש התלמוד מגדולי האחרונים.
ר' אליהו בעל שם מחלם – חי בין 1520–1583. מקובל ורב קהילה בחלם. למד בלובלין בישיבת המהרש"ל.
ר' שמעון אוירבך
ר' זלמן סלומוני
ר' נתן נטע שפירא – חי בין 1584–1633. מרבני פולין ומחשובי המקובלים. בעל הספר "מגלה עמוקות".
תולדות הקהילה בזמן השואה

חלם נכבשה על ידי הגרמנים בתחילת חודש ספטמבר בשנת 1939, אך ב-14 בספטמבר, כאשר הצלב האדום נכנס לאזור, הגרמנים ברחו ממנה. תקופת השהות של הצלב האדום בחלם הייתה קצרה אך בזמן הזה הם הקימו הנהלה עירונית שעמד בראשה ראש עיר יהודי. ב-9 באוקטובר הגרמנים חזרו לעיר. התחילו התעללויות ופרעות נגד הקהילה היהודית. היהודים אולצו לעבוד בעבודות כפייה ללא תמורה. כתוצאה מכך ובעקבות החוסר במזון הם הלכו ונחלשו. ב-1 בדצמבר 1939 התרחש הגירוש הראשון בחלם שבמהלכו נרצחו יותר מ-1000 יהודים. מפקד הכוחות הגרמניים פקד על ראש הקהילה היהודית לרכז בכיכר השוק 2,000 גברים יהודיים בני 60-16. מספר יהודים נרצחו במקום, והשאר הובלו לעיר הרוביישוב. בדרך נרצחו כ-1000 יהודים. כ-400 הוכרחו לשחות את נהר הבוג שמימיו היו קרים ורובם טבעו. רק מאות ספורות מתוך כל המגורשים ששרדו הצליחו לשוב בחזרה לחלם. הייתה זו צעדת המוות הראשונה שהתרחשה בשואה. החוקרים בחרו להתעלם ממנה כיוון שרוב צעדות המוות המפורסמות התרחשו לאחר השואה.
בדצמבר 1939 הוקם יודנראט שהורכב מעשרה אנשים . היודנראט ניסה להטיל מיסים על היהודים אך הוא נתקל בקשיים.בשנת 1940 הוקם בחלם גטו והיהודים נדרשו להתרכז בתוכו. בגטו שררו רעב וצפיפות ומאות נפטרו בעקבות מחלת הטיפוס. ב-22 במאי 1942, ערב חג השבועות, התרחשה האקציה הראשונה שבמהלכה הגרמנים ציוו על היודנראט להעסיק את כל היהודים שכשירים לעבודה בניקוי עליות גג ומרתפים. המטרה הייתה להקשות על אלו שהסתתרו. האקציה השנייה התרחשה ביוני 1942 שבמהלכה הגיעו לעיר אנשי גסטפו מסוביבור שדרשו לקחת איתם אלפי עובדים מהגטו. מפקד הגסטפו, שנראה בהתחלה כמגן על היהודים, דרש שיתייצבו ליד "השטיבל" של חסידי בעלז כשבאותו הזמן, אנשי הגסטאפו סרקו את הגטו והבתים, הוציאו את כל מי שלא התייצב מרצונו וירו בו למוות. 600 יהודים שהיו כשירים לעבודה נבחרו ונשלחו לאחר מכן לסוביבור. באוקטובר 1942 התרחשה האקציה השלישית שבמהלכה גורשו היהודים לוולודווה. במהלך הגירוש, התרחש רצח של היהודים במכות וביריות. המעטים שכן הצליחו להגיע לשם, גורשו לאחר מכן לסוביבור.
תולדות הקהילה אחרי השואה ועד היום

העיר חלם שוחררה מהשלטון הגרמני בשנת 1944. מיהודי הקהילה נשארו עשרות בודדות שהצליחו להתחבא במקומות מסתור או לברוח לברית המועצות. לאחר המלחמה הם ניסו לחזור לעיר ולהשתקע שם אך בעקבות האנטישמיות הם עזבו את העיר. כיום לא ידוע על יהודים הגרים שם.
היהודים שחזרו אחרי השואה לחלם גילו שתושבים פולנים השתלטו על בתיהם ולקחו את רכושם. היהודים עזבו את חלם והלכו למחנות העקורים בגרמניה מתוך תקווה למצוא את בני משפחותיהם או אנשים מהקהילה. העלייה של יהודי חלם לארץ ישראל הייתה קיימת עד השואה, ולאחריה התחדשה העלייה שוב. בשנת 2001 הוקם 'ארגון יוצאי חלם לדורותיו' שמטרתו היא הנצחת יהודי הקהילה אשר נרצחו בשואה והנחלת מורשת הקהילה.
בין צאצאי קהילת חלם: סטיבן פינקר, הרב דוד סתיו, אורי מקלב, קרן ברק, צחי נוי, שרגא בירן, נירה רוסו, עקיבא נוביק, שרון שפורר, גדעון שפר, איתמר לוין, יואל אסתרון, שי להב.
אגדת חכמי חלם

יהודים ישבו בעיר חלם מאות בשנים והייתה בה קהילה יהודית גדולה, עיר מלאה חכמים וסופרים. בין היתר, יצא מן הקהילה הרב שלמה מחלם שהתפרסם בחיבורו "מרכבת המשנה".
בהשפעת הספרות המשכילית התפרסמה חלם כבירת הטיפשות והאבסורדיות, ואגדות חכמי חלם הפכו לנכסי צאן ברזל של הפולקלור וההומור היהודיים. הכינויים חכמי חלם או חלמאים הפכו למושגים המרמזים לבריות שמעשיהן טיפשיים ואבסורדיים. לא ידוע מדוע דווקא חלם נבחרה לייצג "עיר של טיפשים". קיימת סברה, אותה הציג החוקר אורי סלע בספרו מלה בסלע, לפיה הסיבה נעוצה במילה הפולנית "חולם", שפירושה "טיפש". ומצד שני ייתכן אף כי מקור הביטוי "חולם" בפולנית בא משמה של העיר[דרוש מקור].
בתי כנסת

במהלך המאה ה-19 הוקם בית כנסת מפואר בעיר, אך זה נשרף.
בחלם היו שני בתי כנסת. אחד מבתי הכנסת הוא בניין מגורים שלא נשתמר בו בית הכנסת. בית הקטן הקטן נבנה ב-1912, נחרב במהלך השואה והוקם מחדש על ידי שורדי השואה. בהמשך נרכש והפך למסעדת בשר.
הערות שוליים

1 2 3 4  חלם CHELM | מרכז מורשת יהדות פולין, באתר moreshet.pl (ארכיון)
1 2  בית התפוצות, באתר https://dbs.bh.org.il/he/חלם/מקום
1 2 3 4 5 6  חלם לפני השואה | חלם | בקעת הקהילות, באתר www.yadvashem.org
↑  היסטוריה | שטעטל וירטואלית, באתר sztetl.org.pl
↑  בית התפוצות- מוזיאון העם היהודי
1 2  חלם לפני השואה | חלם | בקעת הקהילות, באתר www.yadvashem.org
1 2 3  ספר חלם, תל אביב: ארגון יוצאי חלם בישראל ובארה"ב, תשמ"א
↑  ד"ר אריאלה לוינגר-לימור, אודות העיר חלם
↑  אירגון יוצאי חלם בישראל | מטרות העמותה, באתר chelm (באנגלית)
↑  ארגון יוצאי חלם לדורותיו (ע"ר) | גיידסטאר - אתר העמותות של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il
1 2  חן מלול, חכמי חלם: הקהילה היהודית שזכתה לשיימינג לא מוצדק, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, מרץ 2022
↑  ראו: יגאל אורן, "חוג הארץ השלם" מאת רבי שלמה החלמאי: סיפורו של ספר, מרכז ההנצחה, בית יד לבנים, קריית טבעון; יונה אסתרקין, מפגש בן דורי: האחים בן זאב בהצגת ילדים חדשה, באתר nrg‏, 19 באוגוסט 2008
↑  חכמי חלם - מסע בפולין של הסיפורים - [location - מסע אחר], באתר מסע אחר, ‏1 בינואר 2015
↑  איתמר אייכנר, בית קולנוע, מסעדת בשרים ומוסך אוטובוסים: מה שנשאר מבתי הכנסת העתיקים בפולין, באתר ynet, 28 באפריל 2022
פובליוס אניוס פלורוס

ערך זה עוסק במשורר רומאי. אם התכוונתם לנציב רומאי, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־2 רומא העתיקה 
 פטירה:  המאה ה־2 רומא, האימפריה הרומית 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 שפות היצירה:  לטינית 
 
פובליוס אניוס פלורוס (בלטינית: Publius Annius Florus) היה משורר רומאי, בן זמנו וחברו של הקיסר אדריאנוס. השתמרו מספר שירים פרי עטו.
יום העצמאות בהלכה

ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון בתפילת יום העצמאות בבית הכנסת ישורון, בראשית שנות ה-50.
במדינת ישראל יום העצמאות נחגג כחג לאומי. בהלכה נידונה שאלת מעמדו של היום, והאם יש לקובעו כיום שמחה. ההשלכות העיקריות הן האם יש לציין את היום בחגיגות וסעודות, והאם יש לומר בו הלל, שהחיינו, ולהימנע מאמירת תחנון. שאלות אלו נידונו בידי פוסקי הלכה רבים מאז קום המדינה, וקשורות במידה רבה לשאלת היחס לתנועה הציונית שנידונה בעשורים שלפני כן.