stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות הדיוות
רשימת האלופות

| # | מתאבקת | זכייה מספר | ימים כאלופה | תאריך | מיקום | אירוע | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מישל מק'קול | 1 | 155 | 20 ביולי 2008 | יוניונדייל, ניו יורק | המסיבה האמריקאית הגדולה | ניצחה את נטליה והפכה לאלופת הדיוות הראשונה. |
| 2 | מאריס | 1 | 216 | 22 בדצמבר 2008 | טורונטו, אונטריו, קנדה | סמאקדאון | מריה שימשה כשופטת המיוחדת לקרב. האליפות הייתה שייכת ל-Raw החל מ-13 באפריל 2009, כשמאריס עברה באופן רשמי לסמאקדאון. |
| 3 | מיקי ג'יימס | 1 | 78 | 26 ביולי 2009 | פילדלפיה, פנסילבניה | לילה של אלופים |  |
| 4 | ג'יליאן הול | 1 | 1> | 12 באוקטובר 2009 | אינדיאנפוליס, אינדיאנה | Raw |  |
| 5 | מלינה | 1 | 84 | 12 באוקטובר 2009 | אינדיאנפוליס, אינדיאנה | Raw |  |
| — | פנויה | — | — | 4 בינואר 2010 | דייטון, אוהיו | Raw | הארגון פינה את התואר עקב פציעה של מלינה ברצועה הצולבת הקדמית. |
| 6 | מאריס | 2 | 49 | 22 בפברואר 2010 | אינדיאנפוליס, אינדיאנה | Raw | ניצחה את גייל קים בטורניר על התואר. |
| 7 | איב טורס | 1 | 69 | 12 באפריל 2010 | לונדון, אנגליה | Raw |  |
| 8 | אלישה פוקס | 1 | 56 | 20 ביוני 2010 | יוניונדייל, ניו יורק | Fatal 4-Way |  |
| 9 | מלינה | 2 | 35 | 15 באוגוסט 2010 | לוס אנג'לס, קליפורניה | סאמרסלאם |  |
| 10 | מישל מק'קול | 2 | 63 | 19 בספטמבר 2010 | רוזמונט, אילינוי | לילה של אלופים |  |
| 11 | נטליה | 1 | 70 | 21 בנובמבר 2010 | מיאמי, פלורידה | סדרת ההישרדות |  |
| 12 | איב טורס | 2 | 71 | 30 בינואר 2011 | בוסטון, מסצ'וסטס | רויאל ראמבל | הקרב היה קרב מרובע בין איב, נטליה, ליילה ומישל מק'קול. איב הצמידה את ליילה לניצחון. |
| 13 | ברי בלה | 1 | 70 | 11 באפריל 2011 | ברידג'פורט, קונטיקט | Raw |  |
| 14 | קלי קלי | 1 | 104 | 20 ביוני 2011 | בולטימור, מרילנד | Raw |  |
| 15 | בת' פיניקס | 1 | 204 | 2 באוקטובר 2011 | ניו אורלינס, לוס אנג'לס | גיהנום בכלוב |  |
| 16 | ניקי בלה | 1 | 6 | 23 באפריל 2012 | דטרויט, מישיגן | Raw |  |
| 17 | ליילה | 1 | 140 | 29 באפריל 2012 | רוסמונט, אילינוי | חוקי אקסטרים |  |
| 18 | איב טורס | 3 | 120 | 16 בספטמבר 2012 | בוסטון, מסצ'וסטס | לילה של אלופים |  |
| 19 | קייטלין | 1 | 153 | 14 בינואר 2013 | יוסטון, טקסס | 20 שנים ל-Raw |  |
| 20 | AJ לי | 1 | 295 | 16 ביוני 2013 | רוסמונט, אילינוי | פייבאק |  |
| 21 | פייג' | 1 | 84 | 7 באפריל 2014 | ניו אורלינס, לואיזיאנה | Raw |  |
| 22 | AJ לי | 2 | 48 | 30 ביוני 2014 | הרטפורד, קונטיקט | Raw |  |
| 23 | פייג' | 2 | 35 | 17 באוגוסט 2014 | לוס אנג'לס, קליפורניה | סאמרסלאם |  |
| 24 | AJ לי | 3 | 63 | 21 בספטמבר 2014 | נאשוויל, טנסי | לילה של אלופים | הקרב היה קרב משולש אשר כלל בנוסף את ניקי בלה. |
| 25 | ניקי בלה | 2 | 301 | 23 בנובמבר 2014 | סנט לואיס, מיזורי | סדרת ההישרדות |  |
| 26 | שארלוט | 1 | 196 | 20 בספטמבר 2015 | יוסטון, טקסס | לילה של אלופים |  |
| — | הושבתה | — | — | 3 באפריל 2016 | ארלינגטון, טקסס | רסלמניה 32 | חברת היכל התהילה של ה-WWE, ליטה, הודיעה שהמנצחת בקרב המשולש שבו שארלוט תגן על אליפות הדיוות נגד בקי לינץ' וסשה בנקס תהפוך במקום לאלופת הנשים של Raw, מה שגרם להפסקת פעילותה של אליפות הדיוות. |
זכיות משולבות

| דירוג | מתאבקת | מספר החזקות בתואר | מספר ימים משולבים בהחזקת התואר | מספר ימים משולבים בהחזקת התואר לפי WWE |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | AJ לי | 3 | 406 | 406 |
| 2 | ניקי בלה | 2 | 307 | 307 |
| 3 | מאריס | 2 | 265 | 261 |
| 4 | איב טורס | 3 | 260 | 261 |
| 5 | מישל מק'קול | 2 | 218 | 222 |
| 6 | בת' פיניקס | 1 | 204 | 204 |
| 7 | שארלוט | 1 | 196 | 196 |
| 8 | קייטלין | 1 | 153 | 153 |
| 9 | ליילה | 1 | 140 | 140 |
| 10 | פייג' | 2 | 119 | 121 |
| 10 | מלינה | 2 | 119 | 119 |
| 12 | קלי קלי | 1 | 104 | 104 |
| 13 | מיקי ג'יימס | 1 | 78 | 79 |
| 14 | ברי בלה | 1 | 70 | 70 |
| 14 | נטליה | 1 | 70 | 70 |
| 16 | אלישה פוקס | 1 | 56 | 56 |
| 17 | ג'יליאן הול | 1 | 1> | 1> |
מישל מק'קול, אלופת הדיוות הראשונה
פייג', אלופת הדיוות הצעירה ביותר
אייזיק אובודו אוקוצ'ה

אייזיק אובודו ("אוקוצ'ה") (נולד ב-15 בספטמבר 1984) הוא כדורגלן עבר גאנאי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

אוקוצ'ה החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת אקרה הארטס אוף אוק הגאנאית ולאחר מכן עבר לשחק באירופה, תחילה בקבוצה האוסטרית ברגנץ, ולאחר מכן בקבוצה הסלובקית סנץ, קבוצה השייכת לדניאל יאמר. תוך כדי תהליך קניית מכבי נתניה הישראלית בעונת 2005/2006 על ידי אותו דניאל יאמר, הוא העביר במהלך העונה את אוקוצ'ה למכבי נתניה כדי לעזור לה במאבקיה בליגה. בתחילת עונת 2006/2007, עת הייתה מכבי נתניה בשליטתו של יאמר, חתם אוקוצ'ה בקבוצה על חוזה לחמש שנים.
במהלך עונת 2006/2007 הועברה ביקורת רבה על יכולתו של השחקן ועל העובדה כי המאמן של הקבוצה באותה תקופה, אלי גוטמן, נתן לשחקן קרדיט רב מידי ביחס ליכולתו על המגרש כיוון ששחקן זה הובא אישית על ידי יאמר. עם החלפת אלי גוטמן בראובן עטר במשרת המאמן הוכיח אוקוצ'ה יכולת לא מזהירה ולכן עם הזמן החל לאבד את מעמדו היציב בהרכב ואף פתח על הספסל במספר משחקים.
במהלך תחילת עונת 2007/2008 השחקן הציג יכולת דלה ביותר ואף לא כבש שער רשמי לעונה זאת במשך תקופה ארוכה. הבצורת הסתיימה ב-10 בנובמבר במשחק ליגה במסגרת המחזור ה-9 מול הפועל כפר סבא. באותו משחק השחקן כבש צמד שלא מנע ממכבי נתניה הפסד ביתי בתוצאה 3-2. ב-8 בדצמבר 2007 הבקיע את שער הניצחון מול הפועל תל אביב.
בקיץ 2008 הושאל לבני סכנין. בקיץ 2009 סיכם הפועל חיפה אך העסקה בוטלה ברגע האחרון, ולבסוף חזר למכבי נתניה. ב-31 בינואר 2010 עבר להפועל עכו. לאחר שנה בה הציג יכולת ירודה במדי עכו שוחרר מהקבוצה בינואר 2011, וחתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית.
לאחר חצי עונה ברמת גן עזב אוקוצ'ה את ישראל וחזר לשחק בקבוצת הארטס אוף אוק בגאנה. בשנת 2013 חתם בקבוצה התאילנדית רטצ'בורי.
אליפות האמריקות בכדורסל 2017

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  25 באוגוסט 2017
 תאריך סיום:  3 בספטמבר 2017
 מספר משתתפות:  12
 מארחת:  קולומביה, ארגנטינה, אורוגוואי
 ערים מארחות:  מדיין, מונטווידאו, באיה בלנקה, קורדובה
 זוכה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השחקן המצטיין:  ג'מיל וורני (ארצות הברית)
 מלך הסלים:  ג'ון קוקס (ונצואלה)  20.3 למשחק
 מלך הריבאונדים:  אנדרו ניקולסון (קנדה)  10.0 למשחק
 מלך האסיסטים:  פולביו דה אסיס (ברזיל)  7.0 למשחק
 www.fiba.com/americup/2017
 → 20152022 ←
 
אליפות האמריקות בכדורסל 2017 היא האליפות ה-18 שנערכה על ידי פיב"א אמריקה.
באליפות השתתפו 12 נבחרות.
ארצות הברית זכתה באליפות בפעם השביעית בתולדותיה.
מתכונת התחרות

ארגנטינה, קולומביה ואורוגוואי העפילו כמערכות.
בנוסף לכך נערכו משחקי העפלה אזוריות:
צפון אמריקה -  קנדה,  ארצות הברית
מרכז אמריקה וקריביים -  מקסיקו,  פנמה,  פוארטו ריקו,  הרפובליקה הדומיניקנית,  איי הבתולה של ארצות הברית
דרום אמריקה -  ברזיל,  ונצואלה
תחילה המשחקים נערכו בשלושה בתים. מנצחי הבתים וארגנטינה (כמערכת ראשית) המשיכו למשחקי הפלייאוף.
מהלך האליפות > בית א'

| מיקון | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  מקסיקו | 3 | 3 | 0 | 250 | 212 | 38 | 6 |
| 2 |  פוארטו ריקו | 3 | 2 | 1 | 246 | 221 | 25 | 5 |
| 3 |  ברזיל | 3 | 1 | 2 | 232 | 262 | 30- | 4 |
| 4 |  קולומביה | 3 | 0 | 3 | 216 | 249 | 33- | 3 |
מהלך האליפות > בית ב'

| מיקון | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  ארגנטינה | 3 | 3 | 0 | 263 | 206 | 57 | 6 |
| 2 |  איי הבתולה של ארצות הברית | 3 | 1 | 2 | 225 | 261 | 36- | 4 |
| 3 |  קנדה | 3 | 1 | 2 | 232 | 241 | 9- | 4 |
| 4 |  ונצואלה | 3 | 1 | 2 | 214 | 226 | 12- | 4 |
מהלך האליפות > בית ג'

| מיקון | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  ארצות הברית | 3 | 3 | 0 | 243 | 178 | 65 | 6 |
| 2 |  אורוגוואי | 3 | 2 | 1 | 211 | 199 | 12 | 5 |
| 3 |  הרפובליקה הדומיניקנית | 3 | 1 | 2 | 199 | 202 | 3- | 4 |
| 4 |  פנמה | 3 | 0 | 3 | 288 | 262 | 74- | 3 |
מהלך האליפות > שלב חצי הגמר והגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 2 בספטמבר, קורדובה | 2 בספטמבר, קורדובה |  |  |  |  |  |
|  |   ארצות הברית |  90 |   |  |  |  |  |
|  |    איי הבתולה של ארצות הברית |  62 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 3 בספטמבר, קורדובה | 3 בספטמבר, קורדובה |  |
|  |   |   |   |   |   ארצות הברית  |  81 |  |
|  |   |   |   |   |   ארגנטינה |  76 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 2 בספטמבר, קורדובה | 2 בספטמבר, קורדובה |   |  | 3 בספטמבר, קורדובה | 3 בספטמבר, קורדובה |  |
|  |   ארגנטינה |  84 |   |  |   איי הבתולה של ארצות הברית |  65 |  |
|  |   מקסיקו |  67 |   |  |   מקסיקו  |  79 |  |
דירוג סופי

| מקום | נבחרת | תוצאה |
| --- | --- | --- |
|  |  ארצות הברית | 5-0 |
|  |  ארגנטינה | 4-1 |
|  |  איי הבתולה של ארצות הברית | 1-4 |
| 4 |  פוארטו ריקו | 2-1 |
| 5 |  אורוגוואי | 2-1 |
| 6 |  הרפובליקה הדומיניקנית | 1-2 |
| 7 |  פנמה | 2-6 |
| 8 |  קנדה | 1-2 |
| 9 |  ונצואלה | 1-2 |
| 10 |  ברזיל | 1-2 |
| 11 |  קולומביה | 0-3 |
| 10 |  פנמה | 0-3 |
איקוסנואיד

מעברים בביוסינתזה של איקוסינואיד
אֵיקוֹסַנוֹאִיד (באנגלית: Eicosanoid) הוא מונח בביוכימיה המתאר מולקולות מתקשרות שנוצרות על ידי חימצון של חומצות שומן עם כ-20 פחמנים. הן משמשות לשליטה על תהליכים רבים בגוף ובעיקר בגדילה, במהלך ואחרי פעילות גופנית, בעת זיהום או התחסנות לאחר ספיגה של חומר רעיל ופתוגנים וכשליח במערכת העצבית המרכזית.
רבים מהאיקוסנואידים מסווגים הורמונים. רשת השליטה הנשענת איקוסנואידים היא מהמערכות המורכבות בגוף האדם.
איקוסנואידים מופקים מ ω-3 (אומגה 3) ומ ω-6 (אומגה 6). ככלל, איקוסנואידים של ω-6 הם מעודדי דלקות; שלא כמו איקוסנואידי ω-3. 
הכמות והאיזון של שומנים אלו בגוף האדם ישפיעו על הפונקציות הנשלטות על ידי איקוסנואידים, עם השלכות על מחלות קרדיווסקולרית, טריגליצרידים, לחץ דם ודלקות מפרקים.
אליאס אשמול

| --- | --- |

 לידה:  22 במאי 1617 ליצ'פילד, סטפורדשייר, אנגליה
 פטירה:  18 במאי 1692 (בגיל 74) למבת', לונדון, אנגליה
 מדינה:  אנגליה
 מקום קבורה:  כנסיית סנט מרי, ארמון למבת'
 ידוע בשל:  מוזיאון אשמוליאן
 השכלה:  בית הספר המלך אדוארד השישי  קולג' ברייזנוז 
 מקצוע:  פוליטיקאי, חוקר עתיקות, איש צבא, אסטרולוג ואלכימאי
 תפקיד:  Windsor Herald 
 
אליאס אשמול (באנגלית: Elias Ashmole‏; 1617–1692) היה עורך דין, כימאי, אנטיקווריאט (חוקר וחובב חפצים עתיקים), אח בלשכת הבונים החופשיים, וחבר החברה המלכותית.
קורות חיים

נולד בליצ'פילד (אנ') בסטפורדשייר שבאנגליה.
בגיל 25 פרש מעבודה ומאז הלך בעקבות הדברים שעניינו אותו. במהלך השנים 1645 ו-1646, שהיו מכריעות במלחמת האזרחים האנגלית, התפתחו במקביל הקריירות הפוליטית והצבאית של אשמול.
במרץ 1646 הוא נעשה קפטן בצבא המלך והיה עד למפלתו של המלך צ'ארלס הראשון על ידי קרומוול. שלושה חודשים מאוחר יותר הוא עבר לסמולווד (אנ') וב־16 באוקטובר 1646 קודש אליאס אשמול לבנייה החופשית בוורינגטון (אנ'). הוא כתב ביומנו "היום נעשיתי בונה חופשי", ובכך היה הראשון שתיעד אי פעם את הצטרפותו למסדר הבונים החופשים. הוא הראשון שהשתמש במושג "בונים מקובלים"
במסגרת הסודית של פגישה מסונית יכול היה לפגוש עמיתים אינטלקטואלים, שאיתם שוחח על האספקטים האזוטרים וההרמטיים אותם למד, אשר היו עדיין במצב ניסיוני התחלתי בעולם המדע. עד לשנת 1648 כבר הרחיב את לימוד האסטרולוגיה והאנטומיה שלו לבוטניקה ואלכימיה. נושא אחרון זה העסיקו רבות בהמשך והוא כתב מספר ספרים על האלכימיה, הראשון שבהם ב־1650. הוא הוקסם מלימוד אזוטריה והרמטיקה. תדיר התייעץ באורָקולים. אולם אשמול לא נתן להתלהבותו מהאלכימיה להאפיל על לימוד ההיסטוריה, ולעולם לא ראה עצמו כעוסק באלכימיה. הצטרף לחברה המלכותית ב־1682.
בנטייתו היה מלוכני והתנגד לקרומוול. ההערכה היא כי ההצטרפות לבונים החופשים הייתה כנראה כסות להתארגנות מלוכנים בתאים מחתרתיים סודיים ולכן אין הרבה מידע כתוב על הנושא מאותה תקופה.
הקמת מוזיאון אשמוליאן

אשמול אשר התעניין באסטרולוגיה, אלכימיה ובוטניקה, רכש את האוסף "חדר הפלאות" ב-1659, וצירף אותו לאוסף כתבי היד שלו, בנושאי אסטרולוגיה, היסטוריה ורפואה.
בשנת 1675 תרם את כל אוספיו וספרייתו לאוניברסיטת אוקספורד, והתנה את תרומתו בהקמת בניין מתאים לאוסף. על בסיס תרומתו הוקם מוזיאון אשמוליאן, המוזיאון האוניברסיטאי הראשון, אשר נפתח לציבור ב-1683.
הערות שוליים

↑  דני דורון, הבניה החופשית במבט אישי, תל אביב: איתי בחור, 1994
↑  יאשה ברזינר, קידושי אליאס אשמול ושאלות נוספות, 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257944605171  BIBSYS: 90266948  BNE: XX1609429  BnF: cb13475035k (data)  CiNii: DA06727012  GND: 119325578  ICCU: BVEV059752  ISNI: 0000 0000 8106 1366  LCCN: n50001978  NLA: 35008943  NTA: 070242941  RERO: 02-A002942556  SNAC: w6kh16m6  SUDOC: 03510354X  Trove: 788237  ULAN: 500313594  VcBA: 495/111665  VIAF: 27215170   WorldCat (עם VIAF): 27215170
איקוסטיאוס

| איקוסטיאוס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: Icosteoidei
משפחה:: איקוסטריים
סוג:: Icosteus
מין:: איקוסטיאוס
שם מדעי
 Icosteus aenigmaticus ‏Lockington, 1880

איור של צעיר (למעלה) ובוגר (למטה) של הדג
איקוסטיאוס (שם מדעי: Icosteus aenigmaticus; באנגלית הוא מכונה: Ragfish - "דג סמרטוט") הוא מין של דג גרם מסדרת הדקראים החי במי צפון האוקיינוס השקט בין חופי יפן לקליפורניה והוא המין היחידי במשפחה איקוסטריים (Icosteidae) ובתת-סדרה Icosteoidei. יש אפילו חוקרים הרואים בו מין בסדרה עצמאית (Icosteiformes).
זהו דג מוזר ושטוח המזכיר במראהו את בני סדרת הסוליתאים ומבנה השלד שלו מורכב מסחוס ולאורך התבגרותו הוא מאבד את סנפירי האגן שלו ואת סנפיר הגב ומתאים עצמו לחיים על קרקעית הים החולית (בעבר חשבו שהפרטים הבוגרים נחשבים למין שונה). צבעו הוא בעיקר חום כהה, והוא יכול להגיע לאורך של 213 סנטימטרים. הוא נדיר ולא ידוע עליו הרבה אך הוא נידוג למאכל.
דגים צעירים מצויים עד לעומק של 730 מטרים מתחת למים, אך הבוגרים מעמיקים עד 1,420 מטרים בעודם מחפשים מזון כמו רכיכות כמו דיונונים ותמנונים, דגים אחרים ובעיקר מדוזות. הוא עצמו נחטף בידי לווייתני ראשתן ענקיים.
אלכסנדר וולפוביץ'

| --- | --- |

אלכסנדר וולפוביץ'
 לידה:  28 ביוני 1967 (בן 57) קאזאן, ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה:  בלארוס 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של המטכ"ל של צבא רוסיה  Military Academy of Belarus  Moscow Higher Military Command School 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום  צבא בלארוס
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 דרגה:   גנרל-לייטננט
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי
 עיטורים
 Order of the Homeland Service 3rd Class  מדליה להנצחת 70 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941-1945  Jubilee medal «70 years of liberation of the Republic of Belarus from Nazi invaders»  Jubilee medal «75 years of liberation of the Republic of Belarus from Nazi invaders»  מדליה להנצחת 65 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941-1945  מדליה להנצחת 60 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  Medal "65 years of liberation of the Republic of Belarus from the Nazi invaders"  medal "For Perfect Service"  Jubilee medal "60 Years Of Liberation Of The Belarusian Republic From German-Fascist Invaders"  90 Years of Armed Forces of Belarus  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 
אלכסנדר גריגורייביץ' וולפוביץ' (בבלארוסית: Аляксандр Рыгоравіч Вальфовіч, נולד ב-28 ביוני 1967) הוא גנרל בלארוסי בדימוס, אשר שימש כראש המטה הכללי הבלארוסי בין השנים 2020–2021.
ביוגרפיה

וולפוביץ' נולד בקאזאן ב-28 ביוני 1967. ב-1984 הוא התגייס לצבא האדום, ולמד בבית הספר לפיקוד במוסקבה. לאחר פירוק ברית המועצות, הוא עבר להתגורר בבלארוס והתגייס לצבא הבלארוסי. ב-2009 הוא מונה למפקד הבריגדה הממוכנת ה-120 של המשמר, ולאחר מכן הועבר לפקד על הפיקוד המבצעי הצפון-מערבי. ב-2018 הוא מונה לסגן ראש המטה הכללי הבלארוסי. ב-20 בינואר 2020 הוא מונה לראש המטה הכללי. הוא כיהן בתפקיד עד 11 במרץ 2021.
ב-2020, ממשלת ליטא הטילה סנקציות על וולפוביץ' בשל חלקו בדיכוי ההפגנות בבלארוס. ב-2022 הוא נכנס לרשימת SDN - רשימה הכוללת אזרחים וחברות המהווים איום על ביטחון ארצות הברית. סנקציות הוטלו עליו גם על ידי האיחוד האירופי, קנדה, בריטניה, ניו זילנד, יפן, שווייץ אוסטרליה ואוקראינה.
הערות שוליים

↑  "XIII-3303 Резолюция о санкциях в отношении белорусских должностных лиц, ответственных или принимавших участ..."
↑  U.S. Treasury Targets Belarusian Support for Russian Invasion of Ukraine".
↑  "L_2022052EN.01000101.xml"
↑  "Consolidated List of Financial Sanctions Targets in the UK"
↑  "Implementation of travel bans on individuals associated with the Russian invasion of Ukraine".
↑  "Japan imposes additional sanctions on Russia, Belarus and the so-called Donetsk and Luhansk People's Republics"
↑  CONSOLIDATED LIST OF FINANCIAL SANCTIONS TARGETS IN THE UK"
איי. ג'יי. גרין

| --- | --- |

 לידה:  27 בספטמבר 1999 (בן 25) סידר פולס, ארצות הברית 
 עמדה:  קלע 
 גובה:  1.93 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת צפון איווה (2018–2022)
 דראפט:  לא נבחר, 2022
 קבוצות כשחקן
 2022– 2022–:  מילווקי באקס ←ויסקונסין הרד
 
איי. ג'יי. גרין (באנגלית: AJ Green; נולד ב-27 בספטמבר 1999) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע במילווקי באקס מה-NBA.
קריית תיכון ומכללות

גרין שיחק כדורסל תיכונים בתיכון עיר הולדתו סידר פולס, איווה, ובמדי איווה בארנסטורמרס במסגרת איגוד האתלטים החובבים. כסיניור קלע בממוצע 26 נקודות למשחק, הפך לקלע המוביל של סידר פולס בכל הזמנים והוביל את הקבוצה לאליפות המדינה.
הוא דורג במקום ה-78 במחזור 2018 על ידי ESPN, ודורג ארבעה כוכבים על ידי שלושת מכוני הגיוס הגדולים. ב-11 באוגוסט 2017 הוא התחייב לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת צפון איווה (אנ'), שם היה אביו בצוות האימון, ובחר בה על פני הצעות נוספות מאוניברסיטת המדינה של איווה, אוניברסיטת מינסוטה ואוניברסיטת נברסקה–לינקולן.
כפרשמן פתח גרין בכל 34 המשחקים של הקבוצה וקלע 15 נקודות בממוצע למשחק. בעונה זו הוא נבחר לפרשמן השנה של אזור עמק מיזורי (MVC) ולחמישיית העונה השלישית באזור. ב-4 בינואר 2020 קלע גרין שיא קריירה של 35 נקודות בניצחון 69–64 על אוניברסיטת בראדלי, וב-8 בפברואר קלע 34 בניצחון 83–73 על דרייק. ארבעה ימים לאחר מכן הוא קלע 12 נקודות בניצחון 71–63 על אילינוי סטייט ועבר את רף אלף הנקודות בקריירה. בסיום העונה הסדירה נבחר גרין לשחקן העונה ב-MVC לאחר שהעמיד ממוצעים של 19.7 נקודות, 3 אסיסטים ו-3 ריבאונדים למשחק. לאחר סיום העונה הוא הכריז על מועמדותו לדראפט ה-NBA ‏2020, אך ב-30 ביולי 2020 חזר בו וחזר לעונת הג'וניור שלו בצפון איווה.
בעונת 2020/21 שיחק גרין רק בשלושה משחקים, לאחר שנפצע בירך. בעונת הסיניור שלו הוא העמיד ממוצעים של 18.8 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים למשחק, ונבח שוב לשחקן השנה ב-MVC. בעקבות פציעתו העונה הקודמת הוא היה יכול להישאר לעונה נוספת במכללות, אך ב-1 ביוני 2022 הודיע שיתמודד בדראפט ה-NBA ויוותר על עונתו האחרונה.
קריירה מקצועית

לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA ‏2022 חתם גרין על חוזה דו-כיווני עם מילווקי באקס, במדיה שיחק בליגת הקיץ של ה-NBA. בעונת 2022/2023 הוא שיחק בעיקר בבאקס וכן בקבוצת ליגת הפיתוח שלהם, ויסקונסין הרד, בה קלע 21.1 נקודות למשחק בשבעה משחקים. במדי מילווקי הוא רשם ממוצעים של 4.4 נקודות ו-1.3 ריבאונדים למשחק.
ב-7 ביולי 2023 חתם גרין על חוזה סטנדרטי עם הבאקס. ב-8 בפברואר 2024 הוא קלע שיא קריירה של 27 נקודות, כולל 7 שלשות מ-8 ניסיונות, ב-22 דקות בהפסד 105–129 למינסוטה טימברוולבס.
חיים אישיים

אביו של גרין, קייל, מאמן את קבוצת כדורסל המכללות של אוניברסיטת המדינה של איווה. אימו מישל שיחקה כדורסל עבור באוניברסיטת המלין והיא כירופרקטית. אחותו הצעירה אמרסון משחקת כמוהו כדורסל באוניברסיטת צפון איווה.
הערות שוליים

↑  "Inside top-100 guard AJ Green's unique recruiting process". דה מוין רגיסטר. 13 ביולי 2017. נבדק ב-2024-02-10. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "AJ Green ready to handle hype, expectations ahead of freshman season". דה מוין רגיסטר. 17 באוקטובר 2018. נבדק ב-2024-02-10. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  סטטיסטיקת מכללות, באתר Sports-Reference.com
1 2  "Father-son bond– A.J. Green's dream to play under his dad". The Northern Iowan. 21 בנובמבר 2019. נבדק ב-2024-02-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UNI basketball: AJ Green named Missouri Valley Conference freshman of the year". דה מוין רגיסטר. 5 במרץ 2019. נבדק ב-2024-02-10. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'Appreciate what he's doing': UNI's AJ Green showcasing offensive prowess rarely seen in MVC". דה מוין רגיסטר. 17 בינואר 2020. נבדק ב-2024-02-10. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Northern Iowa's A.J. Green scores 1,000th point in win over Illinois State". סו סיטי ג'ורנל. 12 בפברואר 2020. נבדק ב-2024-02-10. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "UNI's AJ Green wins MVC Player of the year". KWWL. 3 במרץ 2020. נבדק ב-2024-02-10. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "UNI basketball: AJ Green declares for 2020 NBA Draft, leaves door open for college return". דה מוין רגיסטר. 25 באפריל 2020. נבדק ב-2024-02-10. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "AJ Green Withdraws From 2020 NBA Draft". אוניברסיטת צפון איווה. 30 ביולי 2020. נבדק ב-2024-02-10. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "UNI point guard AJ Green will undergo season-ending hip surgery". דה מוין רגיסטר. 13 בדצמבר 2020. נבדק ב-2024-02-10. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "AJ Green of UNI Headlines 2022 MVC MBB All-Conference Teams". Missouri Valley Conference. 1 במרץ 2022. נבדק ב-2024-02-10. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "UNI standout AJ Green to remain in 2022 NBA Draft". The Gazette. 1 ביוני 2022. נבדק ב-2024-02-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Milwaukee Bucks Sign AJ Green to a Two-Way Contract". מילווקי באקס. 1 ביולי 2022. נבדק ב-2024-02-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סגל מילווקי באקס, באתר ליגת הקיץ של ה-NBA
↑  סטטיסטיקות, באתר ליגת הפיתוח של ה-NBA
↑  פרופיל, באתר ה-NBA
↑  "Milwaukee Bucks Re-Sign AJ Green". מילווקי באקס. 7 ביולי 2023. נבדק ב-2024-02-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דאלאס ניצחה בגארדן, דנבר גברה על הלייקרס, באתר ONE‏, 9 בפברואר 2024
↑  סיקור המשחק, באתר ESPN
↑  "UNI's AJ Green has basketball in his blood". The Gazette. 31 בדצמבר 2019. נבדק ב-2024-02-10. {{cite web}}:  (עזרה)
אלכסנדר השני (אפיפיור)

ערך זה עוסק באפיפיור. אם התכוונתם לאישים אחרים בשם זה, ראו .
אלכסנדר השני (בלטינית: Alexander II; ‏1010 בערך – 21 באפריל 1073) היה אפיפיור מ-1 באוקטובר 1061 ועד מותו.
ביוגרפיה > ראשית חייו

אנסלמו דה בג'יו נולד במילאנו, ובשנת 1055 הוסמך ככומר. הוא השתייך למפלגה הרפורמית, שגם תמכה בו מאוחר יותר. לאחר מכן הוא מונה בישוף לוקה. באותו זמן הוא קידם בתור שליט האפיפיור התנועה הרפורמית המיליטנטית של פטריה. לשם כך הוא נסע בשנת 1057 עם הילדברנד ובשנים 1060/1061 נסע עם פטרוס דמיאנוס למילאנו, כדי להכריע בעימות בין ראשי הכנסייה המקומית, שבה היו נפוצים השוחד ונישואי הכמרים, לבין מתנגדיהם (סיעת "המתקנים", ברוח מנזרי קלוני) שביקשו להשיב את טוהר המידות על כנו.
ביוגרפיה > שלטונו

ב-30 בספטמבר 1061 נבחר אנסלם לאפיפיור ולמחרת נערך טקס ההכתרה. התומך המשמעותי שלו היה הארכיבישוף הילדברנד, מאוחר יותר האפיפיור גרגוריוס השביעי. טקס ההכתרה נערך בכנסייה של סן פייטרו אין וינקולי בלילה, לאחר שהדרך למרגלות גבעת האסקווילין נחסמה על ידי יריבים. המעשה הזה ספג ביקורת לאחר מכן, ונטען כי אלכסנדר השתלט על האפיפיורות כמו גנב בלילה.
בתחילת שלטונו גינה אלכסנדר את הבישוף קאדאלוס מפארמה שמונה כאנטי-אפיפיור, שקרא לעצמו הונוריוס השני. במהלך הסינוד של מנטובה בשנת 1064 זכה אלכסנדר השני להכרה רחבה אחרי שהצעיד כוחות צבא בעזרת בעלי בריתו נגד קאדאלוס.
תחת כהונתו של אלכסנדר הכנסייה הקתולית זכתה להשפעה פוליטית ברמה האירופית. אלכסנדר השני תמך על ידי שליחים על העיר המוסלמית ברבסטרו בצפון ספרד. מספר שנים מאוחר יותר תמך אלכסנדר בוויליאם הכובש הנורמני ובכיבוש הנורמני של אנגליה. ויליאם הכובש היה קרוב משפחה של השליטים הנורמנים בדרום איטליה, רישאר מקפואה, רובר גיסקאר ורוג'רו הראשון, מלך סיציליה, ובמתיחות הפוליטית, שנבעה גם מהתקשרותו לנורמנים, התנגד האפיפיור למפלגה הקיסרית בגרמניה, ובמיוחד למלך הצעיר היינריך הרביעי, שהתכוון להתגרש מאשתו ברטה מסבויה, ואלכסנדר התנגד לכך בתוקף.
ב-21 באפריל 1073 מת אלכסנדר ברומא, וגרגוריוס השביעי נבחר לאפיפיור במקומו.
אלכסנדר השני (באמצע)
אליק רון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1947 (בן 77 בערך) תל עדשים, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל ישראל
 כינוי:  אליק
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל  משטרת ישראל
 תקופת הפעילות:  1966–1987 (צה"ל)   1987 – 2001 (משטרה)
 דרגה:    סגן-אלוף (צה"ל)   ניצב (משטרה)
 תפקידים בשירות
 בצה"ל: לוחם בסיירת מטכ"ל  מפקד יחידת שלדג במשטרה: מפקד הימ"מ  מפקד מחוז ש"י  מפקד מחוז צפון
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים  מבצע יונתן  מבצע משה
 
אלכסנדר (אליק) רון (נולד ב-1947) הוא ניצב בדימוס של משטרת ישראל. התפרסם עקב תפקודו באירועי אוקטובר 2000.
שירותו הצבאי

רון (במקור: רובינשטיין) נולד במושב תל עדשים. התגייס לצה"ל ב-1966, התנדב לחטיבת הצנחנים ולסיירת מטכ"ל. עם סיום מסלול הלוחם יצא לקורס קציני חי"ר, ובסיומו שב ליחידה כמפקד צוות. עם סיום תפקיד זה, ב-1971, השתחרר מצה"ל. התגייס לשב"כ ושימש כמאבטח באל על. לחם כאיש מילואים במלחמת יום הכיפורים, ולקח חלק בקרבות ברמת הגולן תחת פיקודו של יוני נתניהו. לאחר המלחמה שירת במילואים בתנאי קבע והשתחרר ב-1975. כמפקד פלגת מילואים ביחידה השתתף רון במבצע יונתן, והיה מפקד החפ"ק המצומצם של סא"ל נתניהו. ב-1984 חזר לשירות קבע ומונה למפקד יחידת שלדג בדרגת סא"ל, והוביל אותה במבצע משה ובמבצע עיניים ירוקות. תחת פיקודו עברה היחידה, אשר הייתה כפופה לקחצ"ר, לחיל האוויר הישראלי.