stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראג' צ'טי

| --- | --- |

 לידה:  4 באוגוסט 1979 (בן 45) ניו דלהי, הודו 
 ענף מדעי:  כלכלה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  University School of Milwaukee 
 מנחה לדוקטורט:  מרטין פלדסטיין, Lawrence F. Katz, Gary Chamberlain 
 מוסדות:  אוניברסיטת סטנפורד 
 תלמידי דוקטורט:  גרגורי אלן ברואיך, נתניאל גרין הילגר, ג'יימס פ. מאהון השלישי, Ugo A. Troiano, יצחק פדלון, Keith Matthew Marzilli Ericson, דני יגן, דינה פומרנץ, Judd Benjamin Kessler, סיימון ג'ייגר, Joshua William Mitchell, Kory Kroft, Laszlo Sandor, Xavier Jaravel, Joana Naritomi, Arash Nekoei, Ricardo Perez-Truglia, Clara Monika Zverina 
 פרסים והוקרה:  Carnegie Fellow (2019)  Clarivate Citation Laureates (2023)  פרס אינפוסיס (2020)  עמית החברה האקונומטרית (2012)  פרס קרן סלואן (2008)  מדליית ג'ון בייטס קלארק (2013)  Calvó-Armengol International Prize (2014)  פאדמה שרי למסחר ולתעשייה  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  עמיתי מקארתור 
 www.rajchetty.com
 
ראג' צ'טי (בהינדית: राज चेट्टी, באנגלית: Raj Chetty; נולד ב-4 באוגוסט 1979) הוא כלכלן הודי-אמריקאי הבולט במחקריו האמפיריים בתחום השפעות מדיניות כלכלית ציבורית. מכהן כפרופסור באוניברסיטת הרווארד.
ביוגרפיה

צ'טי נולד בניו דלהי שבהודו ולמד בבית ספר יסודי קתולי בעיר. בגיל 9 היגר עם הוריו ושתי אחיותיו הבוגרות לארצות הברית. הוא למד בבית ספר יסודי במרילנד ובתיכון במילווקי. ב-2000 סיים בהצטיינות יתרה תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת הרווארד. במהלך לימודיו שימש כעוזר המחקר של פרופסור מרטין פלדסטיין. הוא הציג בפני פלדסטיין תאוריה כלכלית מקורית, לפיה בהתקיים תנאים מסוימים, סביבת ריבית גבוהה תעודד השקעות במקום להפחיתן. פלדסטיין הנפעם הנחה את צ'טי להמשיך ולעבוד על רעיונותיו במקום לשמש כעוזרו. ב-2003 סיים את הדוקטורט שלו בהרווארד. עבודת המחקר שלו, תחת הכותרת Consumption Commitments and Risk Preferences, עסקה בשיעור דמי האבטלה וההטבות שעל המדינה להעניק לעובד שפוטר ממשרתו.
באותה שנה החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-2007 מונה לפרופסור חבר בברקלי ולעמית במכון הובר, וב-2008 מונה לפרופסור מן המניין. באפריל 2009 החל לכהן כפרופסור מן המניין במחלקה לכלכלה של אוניברסיטת הרווארד, ובכך היה לאחד מחברי הסגל הבכיר הצעירים ביותר בתולדות המחלקה. ב-2015 עבר לאוניברסיטת סטנפורד, ב-2018 עבר לאוניברסיטת הרווארד.
בשנת 2012 זכה במלגת מקארתור, ובשנת 2013 זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק, המוענקת לכלכלן המשפיע ביותר מתחת לגיל 40. ב-2015 זכה בפרס פאדמה שרי מממשלת הודו. ב-2018 נבחר לחבר באקדמיה הלאומית למדעים, ב-2020 זכה בפרס אינפוסיס למדעי החברה.
משפחתו וחיים אישיים

אביו של צ'טי הוא כלכלן המכהן כפרופסור באוניברסיטת בוסטון, ואמו רופאה העובדת כחוקרת באוניברסיטת טאפטס. רעייתו היא חוקרת בתחום תאי גזע.
קלאופטרה (סרט, 1934)

| --- | --- |

כתובית הסרט באנגלית
 מבוסס על:  סיפור היסטורי
 בימוי:  ססיל ב. דה-מיל 
 הופק בידי:  ססיל ב. דה-מיל 
 תסריט:  וולדמר יאנג וינסנט לורנס ברלט קומרק
 עריכה:  אן באוקן (ללא קרדיט)
 שחקנים ראשיים:  קלודט קולבר וורן ויליאם הנרי וילקוקסון
 מוזיקה:  רודולף ג. קופ מילן רודר (ללא קרדיט)
 צילום:  ויקטור מילנר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  5 באוקטובר 1934
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה, סרט אפי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   cleopatra34
 פרסים:  פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (ויקטור מילנר) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קלאופטרה הוא סרט מנת 1934, בבימויו של ססיל ב. דה-מיל, המספר את סיפורה של קלאופטרה השביעית, מלכת מצרים. הוא נכתב על ידי וולדמר יאנג, וינסנט לורנס וברלט קומרק. בסרט מככבים קלודט קולבר כקלאופטרה, וורן ויליאם כיוליוס קיסר והנרי וילקוקסון כמרקוס אנטוניוס. הסרט היה אחד מהלהיטים הגדולים של סרטי פרמאונט באותה שנה.
הסרט יצא בשנה בו נכנס לתוקפו קוד הייז, ולפיכך הוא נועז יותר מאשר הפקות מאוחרות יותר של דה-מיל.
עלילה

עלילת הסרט מתרחשת בשנת 48 לפני הספירה. בתקופה זו קלאופטרה מתחרה עם אחיה תלמי על השליטה במצרים. פותינוס חוטף אותה ואת אפולודורוס ונוטש אותם במדבר. כאשר פותינוס מיידע את יוליוס קיסר שהמלכה ברחה מהארץ, הולך הקיסר לחתום הסכם עם תלמי. אלא שאז מופיע אפולודורוס, בידו שטיח במתנה. כשאפולודורוס פותח את השטיח מתגלה קלאופטרה, להפתעתו הרבה של פותינוס, שמנסה להכחיש את זהותה. קלאופטרה משכנעת את הקיסר בעושר הצפון לא רק במצרים, אלא גם בהודו. בהמשך היא מצילה אותו מניסיון התנקשות של פותינוס. הקיסר הופך את קלאופטרה לשליטה היחידה של מצרים, ומתחיל לנהל איתה רומן.
פרסי אוסקר

זכיות:
הצלם הטוב ביותר: ויקטור מילנר
מועמדויות:
פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
פרס אוסקר לעוזר הבמאי הטוב ביותר
פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר
פרס אוסקר לסאונד הטוב ביותר
קלאופטרה (אסטרואיד)

| --- | --- |

קלאופטרה בצילום של נאס"א
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  אסטרואיד
 סיווג ספקטרלי:  אסטרואיד טיפוס-M, אסטרואיד טיפוס-X 
 קטגוריה:  חגורת האסטרואידים
 מיקום:  חגורת האסטרואידים
 שמות חלופיים:  A905 OA, A910 RA
 תאריך גילוי:  10 באפריל 1880
 מגלה:  יוהאן פאליזה
 על שם:  קלאופטרה 
 מקום גילוי:  Pula Observatory 
 מאפיינים מסלוליים
 אפואפסיד:  523,049,000 ק"מ (3.496 AU)
 פריאפסיד:  312,544,000 ק"מ (2.089 AU)
 ציר חצי-ראשי:  2.793157852145311±0.0000000025635 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  0.252
 זמן הקפה:  4.67 שנים יוליאניות   1,704.704 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  17.82 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  13.136°
 מספר ירחים:  2
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  65X271 ק"מ
 מסה:  0.02 ± ‎4.64×1018‎ ק"ג
 צפיפות ממוצעת:  4.27 ± 0.86 גרם/סמ"ק
 זמן סיבוב עצמי:  5.385 שעות ימים
 אלבדו:  0.0370 ± 0.1068
 בהירות מוחלטת:  7.35
 
קלאופטרה (שם מלא: 216 קלאופטרה; באנגלית: 216 Kleopatra) הוא שמו של אסטרואיד בחגורת האסטרואידים שהתגלה ב-10 באפריל 1880 על ידי האסטרונום יוהאן פאליזה. האסטרואיד הוא אחד הראשונים שהתגלו מתוך למעלה מ-483,000 אסטרואידים שהתגלו, נכון לתחילת 2017, והוא נקרא על שם קלאופטרה השביעית, מלכת מצרים העתיקה המפורסמת. שמות קודמים או חלופיים לאסטרואיד הם: A905 OA ו-A910 RA.
האסטרואיד נחשב לאחד האסטרואידים המסקרנים ביותר בחגורת האסטרואידים, והוא גרר התעניינות נרחבת של אסטרונומים למשך תקופה ארוכה בעשורים האחרונים (החל מסביבות שנות ה-80 של המאה ה-20), עקב בהירות נראיתו המשתנה באופן הפכפך. האסטרואיד המשיך לעורר עניין ב-2000, כשהתגלתה צורתו הייחודית - "עצם של כלב", וב-2008, עם גילוי שני ירחיו.
תיאור וכרונולגיית מחקר

האסטרואיד ממוקם בחגורת האסטרואידים בין מאדים לצדק, והוא כנראה שאריות של התנגשות קוסמית אלימה שקרתה לפני זמן רב, ואף על פי שכבר התגלה ב-1880, צורתו המפורסמת - "עצם של כלב" - לא נודעה עד למאי 2000, אז בוצעו תצפיות נאס"א. לפי אותן תצפיות, קבעו האסטרונומים של נאס"א שמידותיו הן כ-217X94X81 ק"מ - גודל החופף למידותיה של ניו ג'רזי.
קלאופטרה הוא אחד מכמה עשרות אסטרואידים שגווניהם מצביע על הרכבם המתכתי, ובמקרה של קלאופטרה, האלבדו הגבוה שהתקבל בתצפית של נאס"א, מעיד על היותו מורכב ברובו ממתכת, כשלפי נאס"א מדובר אולי בסגסוגת ניקל וברזל. לפי אותה תצפית של נאס"א, פני השטח של קלאופטרה הם נקבוביים ומגובשים באופן רופף, בדומה לפני השטח של הירח, אם כי הרכבם שונה מאלה של הירח.
ב-2008 התגלו שני ירחיו של קלאופטרה, ובכך היה לשלישיית האסטרואידים הרביעית שהתגלתה בחגורת האסטרואידים. ה"וועדה לנומנקלטורה של גופים קטנים" באיגוד האסטרונומי הבינלאומי נתנה לירח הפנימי והקטן יותר את השם "קלאוסלנה" (Cleoselene), ואילו הירח החיצוני נקרא "אלכסהליוס" (Alexhelios). השמות "קלאוסלנה" ו"אלכסהליוס" ניתנו על שמם של קלאופטרה סלנה השנייה ואלכסנדר הליוס, ילדיה התאומים של קלאופטרה המלכה. בהחלטתה מציינת הוועדה גם את שמותיהם של אלת הירח ושל השמש במיתולוגיה היוונית, סלנה והליוס. הירח החיצוני והגדול יותר "אלכסהליוס", נוצר כנראה כבר כמאה מיליון שנה לפני זמננו, בעוד הירח הפנימי "קלאוסלנה" לא נוצר מוקדם יותר מלפני כ-10 מיליון שנה.
באותה שנה בוצעו תצפיות אסטרונומיות במשך שלושה לילות, ובמסגרתן האסטרונומים יכלו לקבוע בוודאות את מידות האסטרואיד, צורתו, בהירות נראיתו וצפיפותו. במסגרת אותן תצפיות שבוצעו בליל 19 בספטמבר ו-5 ו-9 באוקטובר, נמדדו גם מידות הירחים ובהירותם. האסטרונומים שהשתתפו בתצפיות הללו, אשררו שקלאופטרה, עם הפיצול החד באמצעיתו, הוא אסטרואיד בעל צורה ייחודית, אך לדבריהם, צורתו דומה יותר למשקולית מאשר לעצם של כלב: שני כדורים (במקור: "lobes", "אונות") משונים בצורתם ושווים בממדיהם - 80 ק"מ מצד לצד כל אחד; והכדורים מחוברים ביניהם באמצעות גשר דק וארוך שעוביו כ-50 עד כ-65 ק"מ ואורכו כ-90 ק"מ. לפי מסקנתם, ממדי השטח שלו הם בסביבות 271 על 65 ק"מ. תמונות התצפיות האלו שהתקבלו בטכניקת אופטיקה מסתגלת מדייקות יותר מטכניקת המכ"ם ששימשה את נאס"א ב-2000, ולפיהן מסתבר שקלאופטרה צר בהרבה ממה שהראתה ההדמיה הממוחשבת של נאס"א, ולכן, סביר שהוא מתוח יותר ממה שהיו סבורים. אף על פי כן, האסטרונומים ציינו שטכניקת המכ"ם היא עדיין מדד טוב לגודלו של קלאופטרה.
קלאופטרה בהדמיית מחשב של נאס"א
קלאופטרה בהדמיית מחשב תלת-ממדית של נאס"א
הערות שוליים

↑  Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets, Minor Planet Center
1 2 3 4  Pascal Descamps (corresponding author), IMCCE, Paris Observatory, Triplicity and Physical Characteristics of Asteroid (216) Kleopatra, Cornel University website
1 2  Descamps, p. 3
↑  Descamps, p. 4
1 2  Astronomers Catch Images of Giant Metal Dog Bone Asteroid, NASA website, May 4 2000
↑  Descamps, p. 5
↑  Nola Taylor Redd, Moons Around Asteroid Reveal a Giant Rubble Pile, 'space' website, June 01 2011
↑  Emily Lakdawalla, A dog-bone-shaped asteroid's two moons: Kleopatra, Cleoselene, and Alexhelios, The Planetary Society, February 23 2011
↑  Descamps, p. 9-10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544407605171  LCCN: sh2001006621
ראש רפובליקת טטרסטן

ראש רפובליקת טטרסטן (ברוסית: Глава Республики Татарстан, בטטרית: Татарстан Республикасы башлыгы; בעבר נשיא טטרסטן, או נשיא רפובליקת טטרסטן; בטטרית: Татарстан Республикасы Президенты; ברוסית: Президент Республики Татарстан) הוא ראש הרפובליקה של טטרסטן והמשרה הבכירה ביותר בגופי הרשות המבצעת של הסובייקט הפדרלי רפובליקת טטרסטן.
רשמית ראש הרפובליקה ממונה לתקופת כהונה בת חמש שנים, אך אין מגבלה על מספר הקדנציות. על פי החוקה הטטרית, על ראש הרפובליקה להיות דובר רוסית וטטרית והוא אינו יכול להיות צעיר מגיל 35 בעת מינויו לתפקיד. מעון ראש הרפובליקה הוא ארמון המושל השוכן במתחם הקרמלין בקאזאן. מעון שני הוא מעון הקיץ שבכפר בורובויה מאטיושינו.
כל אזרח רוסיה יכול להציע את עצמו כמועמד לתפקיד ראש רפובליקת טטרסטן. החל משנת 2012 הוא נבחר בבחירות כלליות. בשנים 2005–2011 היה מתמנה על ידי נשיא רוסיה בהמלצת מועצת המדינה של טטרסטן.
היסטוריה

תפקיד ראש הרפובליקה של טטרסטן הוקם מתוך תפקיד יושב ראש נשיאות הסובייט העליון של טטרסטן ב-12 ביוני 1991, ומינטימר שאימייב נבחר לנשיא הרפובליקה הטטרית ברוב קולות בבחירות ישירות לראשות הרפובליקה. הוא נבחר מחדש גם בשנים 1996 ו-2001. עם זאת, בשנות ה-90 של המאה ה-20 היה חשש ממשי לפירוק רוסיה על רקע השאיפה הצ'צ'נית לעצמאות ובוטלו הבחירות הישירות למושלי המחוזות וראשי הרפובליקות. שאימייב מונה על ידי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין במרץ 2005 לתקופת כהונה רביעית לתפקיד.
במרץ 2010 ביקש שאימייב מנשיא רוסיה, דמיטרי מדבדב, שלא למנותו לתקופת כהונה נוספת, ומדבדב מינה במקומו את רוסטם מיניחאנוב, שמינויו אושר גם על ידי הרשות המחוקקת של טטרסטן, מועצת המדינה הטטרית.
שם התפקיד

בניגוד לנהוג בשאר הרפובליקות של רוסיה, ראש הרפובליקה הטטרית מכונה באופן רשמי "נשיא". עד שנת 2010 גם ראש הרפובליקה בצ'צ'ניה כונה "נשיא צ'צ'ניה", אך רמזן קדירוב הכריז באותה שנה כי הוא מוותר על הכינוי "נשיא" ונימק זאת בכך שלרוסיה יש רק נשיא אחד והוא "נשיא הפדרציה הרוסית" ולכן ראשי הרפובליקות לא מורשים לקרוא לעצמם נשיאים. בסוף שנת 2010 דמיטרי מדבדב חתם על חוק האוסר על הצמדת הכינוי "נשיא" לראשי הרפובליקות של רוסיה.
בקיץ 2017 דווח כי הנושא בתפקיד ראש הרפובליקה הטטרית ימשיך להיקרא "נשיא" עד לשנת 2020 כשנערכו הבחירות לנשיאות טטרסטן והתפקיד ייקרא "ראש הרפובליקה הטטרית", אך בפועל המשרה המשיכה להתקרא "נשיא".
בסוף ספטמבר 2021 הוגשה לדומה השביעית הצעת חוק לשינויים במשרת ראשי המחוזות ברוסיה. במסגרת החוק מוצע כי ראש רפובליקה ברוסיה ייקרא "ראש הרפובליקה" ולא "נשיא". עם אימוץ הצעת החוק בדצמבר 2021, שמה של משרת נשיא טטרסטן שונה ל"ראש רפובליקת טטרסטן" («Глава Республики Татарстан»), והחוק נכנס לתוקף מ-1 ביוני 2022.
ראשי טטרסטן

| # | דיוקן | שם | מספר קדנציות | תקופת כהונה | תקופת כהונה | שיוך מפלגתי | שם המשרה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | מינטימר שאימייב | 4 | 12 ביוני 1991 | 25 במרץ 2010 | רוסיה ביתנו "רוסיה כולה" רוסיה המאוחדת | נשיא טטרסטן |
| 2 |  | רוסטם מיניחאנוב | 2 | 25 במרץ 2010 | עודנו מכהן | רוסיה המאוחדת | עד יוני 2022: נשיא טטרסטן; מיוני 2022: ראש רפובליקת טטרסטן |
גלריה

ארמון המושל בקרמלין של קאזאן. משמש כמעונו הרשמי של ראש הרפובליקה.
מיניטמר שאימייב בלשכתו, ינואר 2010.
הערות שוליים

↑  Госдума лишила главу Татарстана права называться президентом, против выступили 89 депутатов
↑  Кремль не продлит договор с Татарстаном. Изменит ли это что-то?
↑  В Госдуму внесли законопроект о замене названия должности губернатора на главу региона - Газета.Ru
↑  Госдума не согласилась сохранить должность президента Татарстана
↑  Дума разрешила губернаторам работать бессрочно и лишила Татарстан президента. Главное о законопроекте
קרב טוטלינגן (1643)

קרב טוטלינגן התרחש סמוך לעיר טוטלינגן (אנ') במחוז שוואביה בדרום-מערב גרמניה, ב-24 בנובמבר 1643 בין הצבא הצרפתי בגרמניה בפיקוד המרשל יאסיאס פון רנצאו (אנ') (שכלל גם שכירי חרב גרמניים מצבאו של הנסיך ברנהרד מסקסוניה-ויימאר), לבין כוחות האימפריה הרומית הקדושה בפיקוד פרנץ פון מרסי. צבאו של פון מרסי הורכב מצבא דוכסות בוואריה, בסיוע יחידות צבא מהאימפריה הספרדית ומדוכסות לורן. הצבא הצרפתי הושמד כמעט לחלוטין בהתקפת פתע, שנערכה בסופת שלגים, והתבוסה הקשה מחקה למעשה את כל ההישגים של צרפת במלחמת 30 השנים בחמש השנים שקדמו לקרב. חצר המלוכה הצרפתית עשתה מאמצים להסתיר את דבר התבוסה, מסיבות מובנות, ולכן המידע הקיים כיום לגבי מהלכי הקרב, מוגבל למדי.
רקע

בתחילת נובמבר הטילו הכוחות הצרפתיים-ויימאריים מצור על רוטווייל כדי לאבטח את מגורי החורף שלהם סמוך לנהר דנובה בטוטלינגן. הם כבשו את רוטווייל ב-18 בנובמבר אך מפקדם גבריאנט (אנ') נפצע אנושות במהלך המצור. יורשו רנצאו שזה עתה הגיע עם תגבורת מדוכסות לורן, לא זכה לאימונם של קציני צבאו, שמקורם היה בצבא שכירי החרב הגרמני של ברנהרד מסקסוניה-ויימאר. מוצבי החוץ של הצבא הצרפתי מוקמו במוהלינגן (אנ') ובמוהרינגן. כשהצרפתים לא פעלו וצבאו תוגבר על ידי כוחות אימפריאליים בפיקודו של הצפלד (אנ') וחיילים לוריינרים תחת הדוכס קרל הרביעי, פרנץ פון מרסי שכנע את הגנרלים האחרים להסכים להתקפת פתע על המחנה הצרפתי. כדי למקסם את ההפתעה, האימפריאלים התקרבו מדרום-מזרח במקום יותר צפונה, היכן שהדנובה וחיל המצב הצרפתי ברוטוויל חסמו את דרכם.
הקרב

באמצע אחר הצהריים ב-24 בנובמבר 1643 הוביל יוהאן פון וורת 2,000 פרשים בקבוצת התקיפה הראשונה נגד מוהרינגן והשיג הצלחה מיידית, תוך שהוא מחסל גדוד חי"ר צרפתי של 500 איש, כולל שבויי מלחמה ספרדים. הדרגונים הבוואריים לכדו את כלונסאות הצרפתים שהוצבו ליד טוטלינגן, ואפשרו לאימפריאלים להשתלט בהתנגדות על פארק הארטילריה הצרפתי המוגן בבית הקברות מחוץ לעיר. שלג כבד תרם להפתעה. חיל הפרשים הויימראני במולהיים בפיקודו של ריינהולד פון רוזן (אנ') ניסו לתגבר את הצרפתים בטוטלינגן אך יורטו והובסו על ידי אחיו של מרסי קספר. הוא השמיד אז את חיל הרגלים הויימראני שנותר במולהיים.
הפרשים הצרפתים נמלטו מהמקום, התותחים שנתפסו שימשו להפצצת חיל הרגלים הצרפתי בטוטלינגן ובמוהרינגן, שנכנעו למחרת יחד עם מפקדם רנצאו מבלי לספוג שום הרוגים. הלחימה נמשכה יום וחצי, לאבשל יעילותה של ההתנגדות הצרפתית-ויימראנית, אלא בגלל האופי הבלתי מאורגן והמבודד של המחלקות שלהם. חיל המצב הצרפתי ברוטוויל, בן 2,000 איש, נכנע שבוע לאחר מכן.
צבאו של רנצאו חדל מלהתקיים במידה רבה, כאשר 4,500 ניצולים נסוגו בחזרה מעבר לנהר הריין אל אלזס. יתרה מכך, מרסי החזיק בשבי את רנצאו, שבעה גנרלים אחרים, 9 קולונלים, 10 תותחים, מטען ושבעת אלפים חיילים צרפתיים. בין האסירים היה הדוכס ממונטאוזיה (אנ'). עוד 4,000 נהרגו או נפצעו. הצבא הוויימארי הוכה לצמיתות באסון זה והצרפתים הצטמצמו לתפקידים שמילאו חמש שנים קודם לכן. בית המלוכה הצרפתי צמצם את התבוסה והיא נותרה כמעט בלתי ידועה מאז.
קנת' בולדינג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בינואר 1910 ליברפול, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  18 במרץ 1993 (בגיל 83) בולדר, ארצות הברית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 מקום מגורים:  ליברפול 
 השכלה:  ניו קולג'  אוניברסיטת אוקספורד 
 מעסיק:  אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת קולורדו בולדר 
 תפקיד:  נשיא 
 בן או בת זוג:  אליס מ. בולדינג 
 פרסים והוקרה:  מדליית ג'ון בייטס קלארק (1949)  עמית מכובד של האגודה האמריקאית לכלכלה  Swarthmore Lecture 
 
קנת אוורת בולדינג (באנגלית: Kenneth Ewart Boulding; ‏18 בינואר 1910, ליברפול, אנגליה - 18 במרץ 1993) היה כלכלן, מחנך, משורר, מיסטיקן דתי, קוויקריסט, פעיל שלום, מדען מערכות ופילוסוף בינתחומי. הוא אחד האבות המייסדים של הכלכלה האקולוגית ושל כלכלה אבולוציונית.
ביוגרפיה

בולדינג נולד בעיר ליברפול, אנגליה בשנת 1910. כבנו של מתקין מערכות גז ומטיף בכנסייה המתודיסטית. הוא נרשם לניו-קולג' באוקספורד עם מלגה בתחום הכימיה, אבל הוא עבר במהרה לבית הספר לפוליטיקה, פילוסופיה וכלכלה. הוא סיים כמצטיין בתחום הכלכלה בשנת 1931. לאחר עבודת סטודנט לתואר שני באוקספורד הוא השתמש במלגה של חבר העמים הבריטי כדי ללמוד באוניברסיטת שיקגו ובהרווארד שבארצות הברית. לאחר מספר שנים בלתי מוצלחות (1934–1937) כעוזר מרצה באוניברסיטת אדינבורו, החליט בולדינג להשתקע בארצות הברית, והתאזרח בשנת 1948.
בין השנים 1937–1941 לימד בולדינג באוניברסיטת קולגייט, הוא עזב לשנתיים את האקדמיה לטובת עבודה ככלכלן ב-League of Nations Economics and Financial Section בפרינסטון. בתום תקופה זו חזר בולדינג לאקדמיה ובשנים 1942–1980 הוא לימד במקומות שונים: אוניברסיטת פיסק (1942-1943), בקולג' המדינה של איווה (1943-1946, 1947-1949), אוניברסיטת מק'גיל (1946-1947), אוניברסיטת מישיגן (1949-1967) ולבסוף באוניברסיטת קולורדו (1967-1980). בולדינג פרש לגמלאות בשנת 1980, אבל המשיך לשמש כעמית מחקר וכמנהל פרויקטים במכון למחקר התנהגותי של האוניברסיטה.
בולדינג היה המייסד של פרויקטים אינטלקטואליים רבים שנמשכים עד היום בכלכלה ובמדעי החברה. הוא תואר בתור "למדן של כל המערכות", הוא פרסם למעלה מ-36 ספרים ויותר מ-1,200 מאמרים. הוא הכותב של שתי קלסיקות מצוטטות: התמונה: ידע בחיים והחברה (שיצא בשנת 1956), וקונפליקט והגנה: תאוריה כללית (שראה אור ב-1962).
בולדינג זכה ב"מדליית ג'ון בייטס קלארק" בשנת 1949. כמו כן, הוא זכה גם בתוארי דוקטור לשם כבוד מידיהן 23 אוניברסיטאות, הוא זכה לכבוד לא רק על עבודתו בתחום הכלכלי אלא גם בתחום מדעי המדינה, מחקר השלום, ומחקר בתחום ההומניזם. מלבד זאת הוא היה מועמד מספר פעמים לפרס נובל לכלכלה ולשלום.
במשך השנים בולדינג שימש כנשיא במספר רב של אגודות מלומדים. הוא היה הנשיא האגודה למחקר של מערכות כלליות (The Society for General Systems Research) בשנים 1955-1959, נשיא האגודה האמריקאית לכלכלה (1968), נשיא האגודה הבינלאומית לחקר השלום (1969-1970), נשיא Association for the Study of the Grants Economy בשנים 1970-1989, נשיא האגודה למחקרים בינלאומיים, נשיא האגודה האמריקאית לקידום המדע (1979), ונשיא המחלקה לכלכלה של האיגוד הבריטי לקידום המדע בשנים 1982–1983. הוא היה חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית (נבחר בשנת 1975), במכון לרפואה, ובאקדמיה האמריקאית לאומנויות ולמדעים.
הוא לא היה רק כותב פורה, אלא איש אקדמיה בשעור קומה עולמי, דמות בולטת בדיסיפלינה של מדעי החברה. עבור בולדינג, כלכלה וסוציולוגיה לא היו מדעים חברתיים שונים, אלא היו היבטים של מדע חברתי אחד המוקדש ללימוד של האישיות, האנושיות והיחסים ביניהם (כלומר, ארגונים). בולדינג פרץ את הדרך בגישה האבולוציונית (במקום זו של שיווי משקל סטטי) בכלכלה).
הרבה מעבודתו היה ניסיון להתקדם מעבר לראייה הצרה של "האדם הכלכלי" שעוסק בייעול ובמיקסום התועלת באופן רציונלי, לכיוון של מדע חברתי רחב יותר. הוא לא ידוע בתרומה יחידה וגדולה לתאוריה הכלכלית, אלא בתור אחד שהביעה תובנות רבות, שהגישה הצרה של כלכלה נאו קלאסית לא הצליחה להכיל.
בולדינג הדגיש כי הכלכלה האנושית והתנהגויות אחרות טבועות בתוך מערכת מחברת גדולה יותר: כדי להבין את ההשפעות של ההתנהגות שלנו, כלכלית או אחרת, קודם עלינו לחקור ולפתח הבנה מדעית של הדינמיקה של המערכת הכללית, של החברה העולמית שבה אנו חיים. בולדינג האמין שבהיעדר מאמץ למחקר ובהיעדר הבנה הנכונה של מדעי החברה, המין האנושי עלול להיכחד.
עבודתו > רווחה והון

בולדינג התנגד להנחת היסוד הקיימת בכלכלה הנאו קלאסית שלפיה הגדלת הצריכה היא פרמטר לרווחה כלכלית. כבר ב-1945 טען בולדינג כי הרווחה לא נובעת מקצב של צריכת מוצרים, אלא ממאגרים של הון שמספקים שירותים.
לפי בולדינג, ייצור הוא המחיר של שימור ההון, וכמו במערכת האקולוגית, יש להביא שימור זה למינימום. הייצור הוא ההפך של הצריכה ולכן לא הצריכה ולא הייצור הם האחראים לרווחה - שכן הייצור משלים את ההון שהצריכה הרסה. כדי לשפר את הרווחה יש להביא את שניהם למינימום תוך שמירה על כמות הון גבוהה. טענות אלה שונות בצורה קיצונית מרוב הטענות הכלכליות שתופסות את הגדלת הצריכה והייצור כפרמטרים לרווחה כלכלית.
על פי בולדינג יש לשמור על מלאי ההון (הטבעי והמלאכותי) תוך הבאת הצריכה והייצור למינימום. שתי טענות אלה נתמכו מאוחר יותר על ידי הכלכלן האקולוגי הרמן דיילי בספרו, "מעבר לצמיחה". ככל שהכלכלה מתפתחת, ככל שיש יותר מאגרי הון, כך יש צורך ביותר ייצור רק כדי להחליף את מאגרי ההון שנהרסו. היבטים אלה, כמו גם תובנות אחרות הפכו את בולדינג לאחד החלוצים בתחומים של כלכלה אקולוגית וכלכלה בת קיימא כמו גם בביקורת על ההצמיחה הכלכלית.
החשיבה של בולדינג מתאימה להיבטים כמו הרס המערכות האקולוגיות והחברתיות (הון טבעי והון אנושי והון חברתי בהתאמה) שגורמות להגדלת הצריכה והייצור. היא מתאימה גם להיבטים כמו התיישנות מכוונת שגורמים להאצת הצריכה, תוך כדי קידום שחיקת ערך ההון, וללא קידום של הרווחה הכלכלית. היבטים אלה מתאימים גם לתאוריה של מנפרד מקס-ניף אודות צרכים אנושיים בסיסיים ומוצרים שמספקים מענה הוליסטי.
עבודתו > הון רוחני

בולדינג הוא הראשון שהשתשמש במונח "הון נפשי" או "הון רוחני" (Psychic capital) בשנת 1950. הון הוא צבירה של עושר, ובהון נפשי הצבירה היא של מצבים נפשיים רצויים. המצבים הנפשיים יכולים להיות זכרונות של עונג, הצלחה, הישג, הכרה. התשוקה להוסיף להון הנפשי יכולה להיות תמריץ חזק.
עם זאת, כישלון במשימה יכול להוביל לדלדול של ההון הנפשי. צבירה של זכרונות שליליים של כישלונות, מחלות, זוועות, או מה שנתפס כאי צדק ודעה קדומה יכול להיות מוגדר כהון נפשי שלילי. גם הון נפשי שלילי יכול להיות כוח מניע חזק, על ידי חתירה לעונג על ידי נקמה, או תיקון העוול.
המושג ספציפי יותר מאשר המושג של הון חברתי אשר מתמקד ברשתות חברתיות ולא במצבים נפשיים אישיים.
עבודתו > כלכלה אבולוציונית

בולדינג היה המייסד של התנועה לכלכלה אבולוציונית. במאמרו "התפתחות כלכלית כמערכת אבולוציונית", בולדינג מציע השוואה בין התפתחות כלכלית לבין אבולוציה ביולוגית:Kenneth Ewert Boulding, web.archive.org, ‏2011-08-26
הכלכלה והאבולוציה, הן שתי דוגמאות של תהליך גדול יותר שפועל בחלק הזה של היקום במשך הרבה מאוד זמן. זהו תהליך של התפתחות של מבנים מורכבים ובלתי-רגילים בסדר גודל הולך וגדל... התהליך האבולוציוני פועל תמיד באמצעות שינוי וברירה וכולל הבחנה בין הגנוטיפ שמשתנה לבין הפנוטיפ שעליו יש בחירה... ניתן לתאר את התהליך בו הגנוטיפ בונה את הפנוטיפ כ"ארגון". ... פיתוח כלכלי מבטא את עצמו בעיקר על ידי ייצור של מוצרים, כלומר סחורות ושרותים. מקורו, עם זאת, ברעיונות, תוכניות והתייחסויות במוח האנושי. אלו הם הגנוטפים בפיתוח כללי. ניתן לתאר את התהליך כולו כתהליך של גדילה של ידע. מה שהכלכלנים מכנים בשם "הון" הוא לא יותא מאשר ידע אנושי המוטבע בעולם החומרי. ידע והגדילה של ידע, לכן, היא המפתח העיקרי להתפתחות כלכלית. השקעה, מערכות כספיות וארגונים ומוסדות כלכליים הם במובן זה רק המכונות שבהם תהליך הידע נוצר ובא לכדי ביטוי.
עבודתו > ספינת החלל כדור הארץ

בולדינג פיתח את הרעיון של כלכלת ספינת החלל כדור הארץ. הוא כינה את המודל הכלכלי הנוכחי (המודל הנאו קלאסי) כ"כלכלת בוקרים" שרואה בטבע משאב בלתי מתכלה אינסופי ומתגמלת התנהגות נצלנית, רומנטית ואלימה. החלופה שלו היא "כלכלת ספינת חלל" שבה כדור הארץ הוא כמו ספינה המכילה את הביוספרה והמין האנושי, עם משאבים מוגבלים ותמריץ שלילי כלפי צריכה.
המסקנה של הפואמה שלו "בלדה של מודעות סביבתית" מנסחת זאת כך:

”אז אנליזה של עלות-תועלת היא כמעט תמיד בטוחה, 

כדי להצדיק את הבניה של עובדה מוחשית ומוצקה, 

בעוד שהאמת האקולוגית הושארה מאחור בהפשטה."”
דעות פוליטיות

בולדינג היה רפובליקני, אבל מדיניותו של רונלד רייגן הובילה אותו לקרוע את כרטיס המפלגה שלו ב-1982. הוא התרגז בגלל כלכלת צד ההיצע של רייגן ובגלל ההוצאות המנופחות של תקציב הצבא. הוא הטיף לדיאלוג גדול יותר עם ברית המועצות ולעג לפרנויה של רייגן מפני הסובייטים.
מעבר לעבודתו כפעיל למען השלום, בולדינג היה סביבתן שטען שהכלכלה צריכה להפגין כבוד גדול יותר כלפי הטבע. בשנת 1958 הוא שאל:

”האם עלינו לראות בעולם הטבעי מחסן בלבד, שניתן לשדוד אותו לטובת התועלת המיידית של האדם?...
 האם לאדם יש איזושהי מחויבות לשימורו של שיווי משקל נאות בטבע, לשימורם של מינים נדירים, או אפילו להמשכיות הבלתי בטוחה של המין שלו עצמו?”
ספריו

בולדינג פרסם יותר מ-30 ספרים ומאות רבות של מאמרים, ביניהם:
אנליזה כלכלית, (1941).
התמונה: ידע בחיים והחברה, (1956)
קונפליקט והגנה: תאוריה כללית, (1962).
ראו גם

ספינת החלל כדור הארץ
כלכלה אבולוציונית
לקריאה נוספת

Boulding, K., 1966. The Economics of the Coming Spaceship Earth. In: Jarrett, H. (Editor), Environmental
Quality in a Growing Economy. The Johns Hopkins University Press, Baltimore, pp. 3-14.The Economics of the Coming Spaceship Earth, web.archive.org, ‏2006-09-27