stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רות שפירא-סמילן
ביוגרפיה

רות שפירא נולדה בצפת, אחת משתי בנותיהם של חיה ויהודה שפירא, אנשי העלייה השלישית. אמה, רופאת שיניים, ואביה, מהנדס, הכירו בגדוד העבודה והתגוררו בטבריה. ב-1929 עברה המשפחה לירושלים. רות למדה בילדותה בבית הספר "להאציל פון למל". את לימודיה התיכוניים סיימה בגימנסיה העברית ברחביה.
במהלך לימודיה גויסה לתחנת "קול ירושלים" המנדטורית להגיש יחד עם כמה מחבריה לספסל הלימודים (לאה פורת-גור, שמואל קצנלסון תמיר, גרא בן ענת ואחרים) תסכיתים לנוער בשעת השידור בעברית. בתום לימודיה התיכוניים למדה באוניברסיטה העברית מקרא ופילוסופיה. במהלך לימודיה המשיכה לעבוד ברדיו. ב-1944 נישאה לשמעיה סמילן (סמילנסקי).
לאחר קום המדינה הגישה תוכניות שונות, כולל את התוכנית "פינת הנוער", בתחילת שנות החמישים הגישה את התוכנית "שירים כבקשתך" ששודרה מידי שבת בצהריים. ב-1956 יצאה בעקבות בעלה שמעיה סמילן, איש משרד החוץ, לשליחות בהאג ובמילאנו. בהיותה באירופה שימשה ככתבת של "קול ישראל" ושל העיתונים: "דבר" ו"למרחב". בין שאר תפקידיה, קיבלה על עצמה לארגן את חידוני התנ"ך הבינלאומיים, שהתקיימו מטעם "קול ישראל". ב-1965 התמנתה למנהלת המחלקה לקשרי חוץ של "קול ישראל", אך במקביל המשיכה להגיש תוכניות ברדיו.
במהלך השנים הדריכה קריינים רבים בראשית דרכם ברדיו כמו: משה חובב, ראומה אלדר, אריה אורגד, ירון לונדון ורבים אחרים. רות שפירא סמילן דיברה שפות רבות, אנגלית, איטלקית, גרמנית, צרפתית ורוסית. היא ניחנה בכישרון מוזיקלי וכישרון משחק.
היא נפטרה ב-15 בנובמבר 1965 עקב מחלה קשה.
משפחה

במותה הניחה בעל, בן ובת.
הנצחה

על שמה נקרא רחוב בבאר שבע.
הערות שוליים

↑  הודעה על הולדת בנה, דבר, 17 באפריל 1952; 
רות שפירא, דבר, מודעת אבל, 17 בנובמבר 1965; טלילה בן-זכאי, מפגשים מהסוג האישי | יהודה שפירא: שכונה שהיא בית, מעריב, 20 במאי 1983.
רחוב רות סמילן, נחל בקע, באר שבע
שאול סמדג'ה

שאול סמדג'ה (נולד ב-2 באוקטובר 1972) הוא כדורגלן עבר ומאמן ישראלי, ששיחק בעמדת השוער, וכיום מאמן שוערים בהפועל רמת-גן גבעתיים.
קריירה

סמדג'ה שיחק במחלקת הנוער של הפועל באר שבע וב-1991 צורף גם לסגל הקבוצה הבוגרת, בהתחלה כשוער מחליף לאסי רחמים, ובהמשך כשוער ראשון. ב-1998 עזב את באר שבע ונדד בין קבוצות רבות בליגה הראשונה ובליגה השנייה, ובניהן בני יהודה תל אביב, הפועל כפר סבא, מכבי נתניה, הפועל כפר כנא, מכבי הרצליה, הפועל רעננה והפועל נצרת עילית. בהמשך שיחק במכבי עירוני בת ים ובית"ר כפר סבא מהליגות הנמוכות עד שפרש ב-2014.
ב-2019 הצטרף סמדג'ה כעוזר מאמן ומאמן שוערים בהפועל רמת-גן גבעתיים.
הערות שוליים

↑  דנה בהט, ‏שאול סמדג'ה: מקווה שעם קצת מזל נישאר בליגה, באתר ONE‏, 25 ביוני 2009
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריאן ססניון

קואסי ריאן ססניון (באנגלית: Kouassi Ryan Sessegnon; נולד ב-18 במאי 2000) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדות המגן השמאלי, הקשר השמאלי והקיצוני השמאלי בפולהאם מהפרמייר ליג.
ססניון נולד ברוהאמפטון, דרום-מערב לונדון. אחיו התאום, סטיבן, משחק בפולהאם גם כן. הוא קרוב משפחה של הכדורגלן סטפן ססנון, המשחק בנבחרת בנין.
קריירת מועדונים > פולהאם

ססניון הצטרף לאקדמיית הנוער של פולהאם בגיל שמונה, יחד עם אחיו התאום סטיבן.
ב-9 באוגוסט 2016 ערך ססניון את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של פולהאם, בגיל 16 שנים ו-81 ימים, בניצחון 2–3 על לייטון אוריינט במסגרת גביע הפוטבול ליג. שבוע לאחר מכן הופיע לראשונה בליגה, במשחק הצ'מפיונשיפ, כאשר פתח בהרכב מול לידס יונייטד. ב-20 באוגוסט כבש ססניון במשחק ליגה מול קארדיף סיטי את שערו הראשון בקבוצה הבוגרת, ובכך הפך לשחקן הראשון שנולד בשנת 2000 ואילך שכובש בליגה מקצוענית באנגליה, ולשחקן הצעיר ביותר שכובש בצ'מפיונשיפ. ב-8 בינואר 2017 כבש את שער הניצחון, גם כן מול קארדיף, במסגרת גביע ה-FA. ב-11 במרץ כבש צמד מול ניוקאסל יונייטד, שזכתה בצ'מפיונשיפ באותה עונה. אלן שירר שחקן העבר של ניוקאסל, שיבח את ססניון ותיאר את יכולתו כ"מבריקה".
בסיכום עונתו הראשונה ככדורגלן מקצועני, הופיע ססניון ב-30 משחקים בכל המסגרות, כולל במשחקי פלייאוף הצ'מפיונשיפ, בהם הפסידה פולהאם לרדינג, וכבש שבעה שערים. הוא נכלל בנבחרת העונה של הצ'מפיונשיפ, והפך לשחקן הצעיר אי פעם שנכלל בהרכב זה.
עקב היכולת יוצאת הדופן של ססניון בעונת הבכורה שלו, גדלה ההתעניינות בו מצד חוגי תקשורת שונים. בעיתון לה גזטה דלו ספורט האיטלקי דירגו את ססניון ברשימת 30 השחקנים הטובים באירופה מתחת לגיל 20. ספורטס אילוסטרייטד דירג את ססניון במקום ה-19 ברשימת הכדורגלנים הטובים בעולם מתחת לגיל 20. קשר פולהאם ניסקנס קבאנו כינה את ססניון כ"העתיד של הכדורגל האנגלי", בעוד שקשר פולהאם נוסף, סטפן יוהאנסן, טען "אני בטוח ב-99% שהוא יהיה אחד מהמגנים השמאליים הטובים בעולם".
על פי חוקי התאחדות הכדורגל האנגלית חוזה מקצועני ייחתם עם כדורגלן שמלאו לו לפחות 17 שנים. עקב כך, רק בסיום עונת 2016/2017 התאפשר לססניון לחתום על חוזה מקצועני ראשון. למרות התעניינות רבה בססניון מצד קבוצות צמרת באנגליה ובאירופה, ב-28 ביוני 2017 חתם השחקן על חוזה עם פולהאם עד 2020. ססניון טען כי הוא סבור כי ישחק דרך קבע עם הקבוצה הבוגרת, ואמר: "בעונה החולפת קיבלתי הזדמנויות משחק רבות ואני רוצה להמשיך בכך. כשאתה צעיר אתה רק רוצה לשחק כמה משחקים שאתה רק יכול".
ביולי 2017 הוכרז כי ססניון ילבש את חולצה מספר 3, אליה יועבר מחולצתו הקודמת, מספר 30. הוא כבש את שערו הראשון בעונת 2017/2018 במחזור השישי של העונה, בתיקו 1-1 מול קארדיף סיטי. ב-21 בנובמבר כבש ססניון שלושער בהופעתו ה-50 בפולהאם, בניצחון החוץ 4–5 על שפילד יונייטד. בכך הפך ססניון לשחקן הראשון בגיל 17 ומטה שכובש שלושער בארבע הליגות הבכירות באנגליה, מאז שדלה אלי עשה זאת ב-2014. לאחר שכבש שישה שערים בחודש ינואר 2018, נבחר ססניון לשחקן החודש בצ'מפיונשיפ.
לקראת סיום העונה היה ססניון מועמד לתואר הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית, ובכך היה לכדורגלן הראשון מהצ'מפיונשיפ שמועמד לתואר זה. באפריל 2018 נבחר ססניון לשחקן העונה בצ'מפיונשיפ, לשחקן הצעיר של העונה בצ'מפיונשיפ ולשחקן המצטיין מתחת לגיל 18 בפוטבול ליג. פולהאם סיימה את העונה במקום השלישי בטבלה, ושיחקה בפלייאוף העלייה. בחצי גמר הפלייאוף, כבש ססניון במשחק הראשון, ובישל את שער הניצחון במשחק השני, מול דרבי קאונטי. בעונה זו שיחק ססניון בכל 52 המשחקים של פולהאם, וכבש 16 שערים.
קריירת מועדונים > טוטנהאם

באוגוסט 2019 חתם בטוטנהאם הוטספר. ב-5 באוקטובר 2020 הושאל להופנהיים מהבונדסליגה.
בפתיחת עונת 2022/2023 נכלל בסגל טוטנהאם לפרמייר ליג, וכבש שער בכורה במשחק הראשון של העונה, אותו ניצחה קבוצתו 1–4 את סאות'המפטון.
ב-26 ביולי 2024 חזר לפולהאם וחתם לשנתיים.
נבחרת אנגליה

ב-2016 ייצג ססניון את נבחרת אנגליה עד גיל 17 באליפות אירופה עד גיל 17. הוא כבש את שערו הראשון עבור נבחרת אנגליה עד גיל 19 בניצחון 0–2 על לוקסמבורג, ב-10 בנובמבר 2016, במוקדמות אליפות אירופה עד גיל 19.
ססניון נכלל בסגל אנגליה עד גיל 19, לקראת אליפות אירופה עד גיל 19 לשנת 2017. בטורניר זה כבש ססניון 3 שערים, והיה למלך השערים של הטורניר, וסייע לזכייתה של נבחרתו. בנוסף, הוא נכלל בנבחרת הטורניר.
תארים

אליפות אירופה עד גיל 19 - 2017
שחקן העונה בצ'מפיונשיפ - 2017/2018
השחקן הצעיר של העונה בצ'מפיונשיפ - 2017/2018
נבחרת העונה בצ'מפיונשיפ - 2016/2017, 2017/2018
השחקן המצטיין מתחת לגיל 18 בפוטבול ליג - 2017/2018
שחקן החודש בצ'מפיונשיפ (מטעם התאחדות שחקני הכדורגל) - ינואר 2018
שחקן החודש בצ'מפיונשיפ (מטעם הפוטבול ליג) - ינואר 2018
נבחרת הטורניר באליפות אירופה עד גיל 19 - 2017
הערות שוליים

↑  Another late signing for Spurs as Sessegnon is confirmed עוד עסקה מאוחרת של טוטנהאם, ססניון מצטרף
↑  ריאן ססניון: מגן טוטנהאם משלים את עסקת העברה שלו להופנהיים
שיישאר בינינו

| --- | --- |

 סוגה:  ילדים ונוער
 בימוי:  אלה שחף, אבי אמבר
 שחקנים:  דורון נשר, דורין כספי, מאיר סוויסה, זילבר שבא, דני בסן, איריס בן דוד, מאיר בנאי, יקיר אביב, שמואל וילוז'ני, דורון פנקס, צליל שלח, ינקי גלנטי, עדו דרורי, עתר בירמן
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 הפקה
 מפיק:  צלילה רוז
 עורכים:  צלילה רוז
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה הישראלית
 תקופת שידור מקורית:  מרץ 1984 – פברואר 1987
 
שיישאר בינינו היא תוכנית טלוויזיה לילדים ולנוער ששודרה בטלוויזיה הישראלית בשנים 1984–1987.
הפקה

את התוכנית הנחה דורון נשר והשתתפו בה השחקנים והזמרים דורין כספי, שמואל וילוז'ני, מאיר סוויסה, ז'ילבר שבא, דני בסן, איריס בן דוד ומאיר בנאי שהלחינו וביצעו שירים שילדים היו שולחים לתוכנית. בנוסף היו בתוכנית קטעי מערכונים ופינות שונות:
"קרובים זה לא פיקניק" - במסגרת פינה זו הובא מדי שבוע זוג של הורה וילד, לעיתים אמן מפורסם והבן או הבת שלו, ונשאלו שאלות הבודקות עד כמה הם מכירים האחד את השני. כל זוג היה זוכה בספל עם לוגו התוכנית, ללא קשר למידת הידע שהפגין, כי, כמו שהיה מכריז נשר, "אצלנו בתוכנית אין מנצחים ומנוצחים".
פינה בה שלושה ילדים קיימו דו-שיח ביניהם בעקבות שידור התוכנית. הילדים היו צליל שלח (בתו של השופט חמן שלח ונכדתו של המשורר יונתן רטוש, שנרצחה יחד עם הוריה בפיגוע בראס בורקה בשנת 1985); ינקי גלנטי (לימים יועץ התקשורת של ראש הממשלה אהוד אולמרט); עידו דרורי ועטר בירמן.
פינת מדע שימושי בהגשת יקיר אביב, הזכורה בעיקר בזכות האִמרה: "לא מאמינים? נסו בעצמכם!"
פינת בישול ומתכונים טעימים בהגשת דורון פנקס, שמפורסמת בעיקר בזכות הסיסמה: "טעים פה, מתוק לי!"[דרוש מקור]
פינה שבה היו מגשימים חלומות לילדים, כמו הטסת מטוס, ביקור במשטרה וכדומה.
זכורה במיוחד הכתובת למכתבים ”שיישאר בינינו - הטלוויזיה הישראלית, רוממה, ירושלים, מיקוד 91903”, אשר הולחנה ללחן קליט והושרה בכל תוכנית.
הערות שוליים

↑  פרק של התוכנית באתר יוטיוב, הכתובת מושרת בדקה 49:09. אין לבלבל עם השיר שהושר בשנים מאוחרות יותר במסגרת רצועת תוכניות הילדים והנוער, עם מיקוד אחר.
ריאקט נייטיב

| --- | --- |


 מפתח:  מטא 
 מחזור חיים:  2015–הווה (כ־9 שנים) 
 גרסה אחרונה:  0.75.3 (11 בספטמבר 2024) 
 מערכת הפעלה:  חוצה-פלטפורמות 
 נכתבה בשפות:  JavaScript, Objective-C, C++, Java, פייתון 
 סוג רישיון:  רישיון MIT 
 קוד מקור:  https://github.com/facebook/react-native 
 reactnative.dev
 
ריאקט נייטיב (באנגלית: React Native) היא ספריית תוכנה לפיתוח ממשק משתמש שנוצרה על ידי חברת פייסבוק. היא משמשת לפיתוח יישומים עבור אנדרואיד, ‏Android TV, iOS,‏ macOS, tvOS,‏ אינטרנט, Windows ו-UWP בזכות היכולת לנצל את היכולות המובנות של מערכות ההפעלה השונות תוך שימוש בספריית React. היא משמשת גם לפיתוח יישומי מציאות מדומה ב-Oculus.‏
היסטוריה

בשנת 2012 אמר מארק צוקרברג, "הטעות הגדולה ביותר שעשינו כחברה הייתה הימור רב מדי על HTML בניגוד לאפליקציות נייטיב". השימוש ב-HTML5 לגרסת הנייד של פייסבוק הביא ליישום לא יציב שאחזר נתונים לאט. הוא הבטיח שפייסבוק תספק בקרוב חוויית מובייל טובה יותר.
בתוך פייסבוק, ג'ורדן וולק מצא דרך לייצר רכיבי ממשק משתמש ל-iOS מתוך תהליכון JavaScript ברקע, שהפך לבסיס לשלד התוכנה React. הם החליטו לארגן האקתון פנימי בכדי לשכלל את אב הטיפוס הזה על מנת שיוכלו לבנות אפליקציות מובייל עם טכנולוגיה זו.
לאחר חודשים של פיתוח, פייסבוק פרסמה את הגרסה הראשונה של React JavaScript Configuration בשנת 2015. במהלך שיחה טכנית, כריסטופר צ'אדו הסביר כי פייסבוק כבר משתמשת ב-React Native עבור אפליקציית הקבוצות שלהם ואפליקציית מנהל המודעות שלהם.
יישום

עקרונות העבודה של React Native כמעט זהים ל-React פרט לכך ש-React Native אינו מבצע מניפולציות על ה-DOM באמצעות ה-DOM הווירטואלי. הוא פועל בתהליכון רקע (המפרש את JavaScript שכתבו המפתחים) ישירות במכשיר הקצה ומתקשר עם מערכת ההפעלה באמצעות סריאליזציה של נתונים דרך גשר אסינכרוני.
רכיבי React עוטפים קוד נייטיב קיים ומתקשרים עם ממשקי API נייטיביים באמצעות פרדיגמת ממשק המשתמש ההצהרתי של React ו-JavaScript.
בעוד שלעיצוב ב-React Native יש תחביר דומה ל-CSS, הוא אינו משתמש ב-HTML או CSS. במקום זאת, משתמשים בהודעות משרשור ה-JavaScript כדי לנהל תצוגות נייטיביות. React Native מאפשרת למפתחים לכתוב גם קוד מקור בשפות כגון Java או Kotlin עבור אנדרואיד, Objective-C או Swift עבור iOS ו-C ++/WinRT או C# עבור Windows 10, מה שהופך אותו לגמיש עוד יותר.
מיקרוסופט בונה ומתחזקת את React Native עבור Windows ו-React Native עבור macOS.
דוגמה לתוכנית - שלום עולם

תוכנית Hello world ב-React Native תוך שימוש ב-Function component נראית כך:
import { Text } from 'react-native';
import { React } from 'react';

export default function HelloWorldApp() {
 return (
     <Text>Hello world!</Text>
    );
}
ראו גם

Xamarin
אפאצ'י קורדובה
פלאטר
הערות שוליים

↑  "Chapter 1. What Is React Native?". oreilly.com. O’Reilly Media, Inc. נבדק ב-30 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Android Release for React Native". 14 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Building For TV Devices · React Native". reactnative.dev (באנגלית). נבדק ב-2020-10-02.
1 2  "React Native for Windows + macOS · Build native Windows & macOS apps with Javascript and React". microsoft.github.io. נבדק ב-2020-10-02.
↑  "React Native for Apple TV". React Native for Apple TV (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-10-02.
↑  "React Native for Web". נבדק ב-2019-11-06.
↑  Windows Apps Team (13 באפריל 2016). "React Native on the Universal Windows Platform". blogs.windows.com. נבדק ב-2016-11-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Out-of-Tree Platforms". reactnative.dev. Facebook, Inc. נבדק ב-30 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "React Native in H2 2021 · React Native". reactnative.dev (באנגלית). נבדק ב-2021-08-20.
↑  "Zuckerberg's Biggest Mistake? 'Betting on HTML5'". Mashable. נבדק ב-7 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zuckerberg, Mark (2012-09-12). "Fireside Chat With Facebook Founder and CEO Mark Zuckerberg". TechCrunch (interview). נבדק ב-2021-08-16.
↑  Warren, Christina. "Zuckerberg's Biggest Mistake? 'Betting on HTML5'". Mashable (באנגלית). נבדק ב-2020-10-29.
↑  "A short Story about React Native". נבדק ב-16 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Christopher, Chedeau. "A Deep Dive into React Native". YouTube. נבדק ב-16 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "React Native: Bringing modern web techniques to mobile". 26 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bridging in React Native". 14 באוקטובר 2015. נבדק ב-16 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "How we build React Native app: 7 things which save your development time. Part 2". נבדק ב-2019-11-06.
↑  "React Native Style". נבדק ב-24 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
שלמה גרדמן

| --- | --- |

 לידה:  23 באוגוסט 1956 (בן 68) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  רעננה 
 השכלה:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 
שלמה גרדמן (נולד ב-24 ביולי 1956) הוא יזם, כיום מנכ"ל חברת איי אס ג'י ויו"ר פורום מנכ"לי חברות ההייטק בישראל.
קורות חייו

שלמה גרדמן נולד בחיפה לעליזה (לבית קלר) ולאריה גרדמן. הוא גדל והתחנך בגבעתיים לאחר שמשפחתו עקרה לאזור המרכז. בלימודיו בתיכון החל להתעניין באלקטרוניקה ובתקשורת וב-1974 התקבל לתוכנית עתודה קדם צבאית של חיל האוויר ושירת כמפקד יחידה טכנית בחיל. ב-1984 בתום לימודי מינהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן, (בה שימש כעורך עיתון הסטודנטים של האוניברסיטה) החל לעבוד בחברת IBM ישראל. בשנת 1990 עבר להתגורר בעמק הסיליקון בקליפורניה ארצות הברית, שם ניהל את פעילות חברת אורבוטק. באותה עת החל את פעילותו הציבורית כחבר בדירקטוריון ארגון JHTC וכנציג הקהילה הישראלית בעמק הסיליקון.
עם חזרתו לישראל ב-1994 נטל חלק במהפיכת הסטארטאפים שהחלה באותה עת, והוביל ארבע חברות טכנולוגיה צעירות להצלחה עסקית: ART- Advanced Recognition Technologies שנרכשה על ידי חב' NUANCE COMMUNICATIONS, INC, חברת I.C.COM שנרכשה על ידי אינפיניון, Monterey Design Systems שנרכשה על ידי Synopsys וחברת Netex (שהנפיקה בבורסה בתל אביב).
ב-2003 התמנה לשמש (בהתנדבות) כיו"ר פורום מנכ"לי חברות ההייטק בישראל שפעל במסגרת המי"ל (המרכז הישראלי לניהול) במסגרת פעילותו יזם את פרס מנכ"ל השנה בהייטק – פרס המעודד מצוינות בניהול חברות עתירות ידע ואשר הוענק בעשור האחרון לעשרות מנהלים מצטיינים. ב-2005 נענה לפניית עירית רעננה למצב את העיר כבירת ההייטק של ישראל ויזם את כנס רעננה למדיניות ההייטק הלאומית. הכנס התקיים בשנים 2007–2008 והציג את עבודתן של קבוצות עבודה אשר גיבשו תוכנית לאומית בתחומי הטכנולוגיה, החינוך והמימון. תוכנית זו שימשה בסיס לתוכנית האוצר "יתרון יחסי" - התוכנית לקידום תעשיות עתירות הידע בישראל אשר הושקה על ידי מנכ"ל האוצר חיים שני ביולי 2010.
במקביל לפעילותו הציבורית המשיך גרדמן לפעול בתעשיית ההייטק בעיקר בתחום המיקרואלקטרוניקה. בשנת 2004 הקים את חברת איי אס ג'י העוסקת בהשבחת חברות וכן יזם את הקמתו של - TapeOut עיתון תעשיית השבבים הישראלית ואת Chiportal - פורטל המתמקד בתחומי האלקטרוניקה והטכנולוגיה. בשנת 2008 יזם את - ChipEx הכנס הבינלאומי של תעשיית המיקרואלקטרוניקה בישראל, שהפך מאז לאחד הכנסים המרכזיים של התעשייה בעולם וב-2010 הקים את "מועדון השבבים הישראלי" המשמש מקום מפגש קבוע לבכירי התעשייה.
מתוך הכרה בחשיבות היצירתיות והחדשנות לתעשיית עתירת הידע בישראל יזם בשנת 2012 את iNNOVEX - כנס החדשנות הלאומי שמטרתו לעודד חדשנות ויצירתיות טכנולוגית בישראל. הכנס התקיים לראשונה בינואר 2013 וזכה להצלחה רבה תוך שהוא זוכה לשיתוף פעולה של חברות הטכנולוגיה הגדולות בעולם (יבמ, גוגל, HP, מיקרוסופט, אינטל וכו'), המוסדות האקדמיים המובילים בישראל ומשרדי הממשלה הרלוונטיים (כלכלה, אוצר, חוץ).
בשנת 2010, במלאת 10 שנים לפורום מנכ"לי הייטק זכה גרדמן בפרס מנכ"ל השנה בהייטק לאות תודה והערכה על פועלו בהובלת הפורום ותרומתו הגדולה בהשבחת מקצועיות ומרכזיות הפורום בתעשיית ההייטק בישראל. גרדמן הוא גם בעל תואר שני ביזמות וחדשנות ( (Master of Entrepreneurship and Innovation מאוניברסיטת Swinburne University of Technology אוסטרליה.
גרדמן משמש כדירקטור בחברות טכנולוגיה שונות. בין השאר שימש כיו"ר פעיל של חברת I COM Mobile, דירקטור בחברה הציבורית "כלנית כרמון" ודירקטור בחברת איי אס ג'י בע"מ.
שלמה גרדמן מתגורר ברעננה, נשוי לאיילת ואב לשלוש בנות: אלונה, שרון וגיל.
שאול סוקניק

שאול סוקניק

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
שאול ("שאלול") סוקניק (25 באוקטובר 1943 - 12 בינואר 2013) היה רופא ישראלי, פרופ' לראומטולוגיה ומומחה ברפואה פנימית, מנהל מחלקה פנימית ד' במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, שימש כיושב ראש חטיבת הפנימיות בבית החולים ויושב ראש האיגוד הישראלי הארצי לראומטולוגיה.
סוקניק חקר את ים המלח כאתר מרפא ייחודי למחלות מפרקים, בעל שם בינלאומי בשטח הבלניאותרפיה ותיירות המרפא.
ביוגרפיה

סוקניק נולד בתל אביב, בנו של הרופא שמואל סוקניק. הוא נקרא על שמו של המשורר שאול טשרניחובסקי. הוא למד בבית הספר היסודי הר נבו ובנעוריו היה שחקן בנבחרת ישראל הצעירה בכדורסל.
סוקניק החל את לימודי הרפואה באוניברסיטת סיינה שבאיטליה בשנת 1964, כעבור שנתיים חזר לארץ וסיים את לימודיו באוניברסיטת תל אביב. בשנת הסטאג' שלו עבד בבית חולים בילינסון. לאחר מכן, עבד בבית חולים סורוקה. במלחמת יום הכיפורים השתתף בקרבות ליד אסמאעיליה. את תת-ההתמחות בראומטולוגיה סיים באוניברסיטת טורונטו בשנת 1983. בשנת 1989 מונה לנהל את מחלקה פנימית ד' בסורוקה. שימש מספר שנים כיו"ר חטיבת הפנימיות.
סוקניק הקים את עמותת ענבר התומכת בחולי מחלות מפרקים.
סוקניק נפטר ב-12 בינואר 2013. הוא ומשפחתו התגוררו בעומר.
אחותו היא פרופ' סימה הלוי, מומחית לרפואת עור ומין, מייסדת ומנהלת מחלקת עור ומין בית חולים סורוקה.
פרסומים ומאמרים

סוקניק פרסם 160 מאמרים בעיתונות הרפואית-מקצועית, 30 מהם על תרומת ים המלח לרפואה.
שאול סוקניק, ים המלח, אתר המרפא הטבעי הטוב בעולם למחלות עור, מפרקים, ריאות, לב ומחלות אחרות, הוצאת מאגנס, 2007.
שאול סוקניק, מחלות ריאומטיות: מידע מקיף על דלקות מפרקים ושאר מחלות המפרקים והעצם תסמינים, אבחון וטיפול. ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2011.
פרופ' שאול סוקניק, טיפולים במחלות ראומטיות באתרי מרפא, חמי יואב
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299611405171  BnF: cb16264429c (data)  ISNI: 0000 0001 1489 3282  LCCN: no2007139437  VIAF: 29325641   WorldCat (עם VIAF): 29325641
שביל ישו

| --- | --- |

סימון השביל מצפון לנצרת (משמאל על הסלע)
 מידע כללי
 על שם:  ישו 
 אורך:  65 ק"מ 
 קואורדינטות:  32°45′08″N 35°16′52″E﻿ / ﻿32.75222222°N 35.28111111°E﻿ / 32.75222222; 35.28111111
 jesustrail.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מבט מהארבל לעבר חלקו הצפון-מזרחי של השביל לאורך החוף הצפון-מערבי של הכנרת
מפת דרך הבשורה על אבן
שביל ישו (לעיתים דרך הבשורה) הוא נתיב הליכה ארוך של  65 ק"מ, בגליל התחתון ובצפון הכנרת, שמתחיל בנצרת ומסתיים בכפר נחום, ומקשר בין אתרים קדושים לנצרות.
השביל

מטרתו של השביל היא לספק נתיב הליכה נוח ומסומן המקשר בין אתרים משמעותיים בחייו של ישו בצפונה של ארץ ישראל, כפי שמתוארים בבשורות על-פי מתי, לוקס ומרקוס. יוזמי השביל מציינים אודותיו כי:
"השביל נוצר במטרה להפוך לטרק ברמה בינלאומית, ולהוות במה ללימוד היסטוריה ורוחניות, גשר לקירוב אנשים בעלי רקע שונה, ולעידוד תקשורת ביניהם. אנו מציעים חוויות ושירותים אתיים וזמינים לכל האנשים. השביל אינו מקדם חזון דתי או פוליטי ואנו מנסים לעבוד עם אישים, עם ארגונים מקומיים ובינלאומיים בעלי נקודות מבט שונות."
השביל חולף דרך ציפורי, משהד, כפר כנא, קרני חיטין, נבי שועייב, הר ארבל, מגדל, עין שבע והר האושר. בחלקו חופף השביל לקטעים משביל ישראל ולשבילי הליכה אחרים. לשביל סומנה חלופה דרומית באורך של 73 ק"מ המשלימה מסלול מעגלי, וזו חוזרת לנצרת דרך טבריה, אתר הטבילה ירדנית, הר תבור והר הקפיצה.
השביל הוא יוזמה של מעוז ינון, שהקים בתי הארחה בנצרת, ודייוויד לנדיס, תרמילאי אמריקאי, והכשרתו החלה בשנת 2007. סימונו הושלם בשנת 2009 לקראת ביקור האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר בישראל, ומומן על ידי משרד התיירות. למשרד התיירות היו תוכניות לסמן שביל דומה בשם "שביל הבשורה", וזה הושלם בסוף שנת 2011. עם זאת, השם "שביל הבשורה" משמש לעיתים כשם חלופי לשביל ישו. השביל מסומן בשטח בסימון שבילים מיוחד שהוקצה לו על ידי הוועדה לשבילי ישראל - לבן-כתום-לבן, או בנקודה כתומה במקומות שהוא חופף לשביל הליכה קיים - והוא מופיע במפות סימון השבילים של החברה להגנת הטבע.
דרך הבשורה

בסוף שנת 2011 פתח משרד התיירות שביל חלופי המכונה באופן רשמי "דרך הבשורה". בדומה לשביל ישו, מתחיל גם שביל הבשורה בנצרת, אם כי לא במרכז העיר, אלא בהר הקפיצה, וגם יעדו הוא חופה הצפון-מערבי של הכנרת. בניגוד לשביל ישו עוברת דרך הבשורה בשטחים פתוחים תוך שהיא עוקפת מקומות יישוב ומספר אתרים קדושים לנצרות. אורכה של דרך הבשורה הוא 62 ק"מ, והיא מיועדת להולכי רגל, רוכבי אופניים ורוכבי סוסים. הדרך הוכשרה בשיתוף עם הקרן הקיימת לישראל בעלות כוללת של 3 מיליון ש"ח. על דרך הבשורה נמתחה ביקורת חריפה מצד גורמים שונים, בהם גם החברה להגנת הטבע, ולפיה הדרך החדשה עוקפת מקומות יישוב במקום להשתלב בהם, ושמה את הדגש על הליכה דרך יערות קק"ל. לדברי המבקרים שביל ישו מוצלח יותר מהדרך החדשה, הן בזכות נופיו, והן בשל התאמתו לקהל היעד הנוצרי, שכן הדרך החדשה מגיעה אל הכנסייה הראשונה לאורכה, כ-2 ק"מ לפני שהיא מסתיימת בכפר נחום. הנתונים מן השטח תומכים בביקורת שנמתחה על משרד התיירות. דיווחים מדברים על עשרות בודדות של מטיילים בשנה בדרך הבשורה. כך נמסר בכינוס בחודש מאי 2018 שנערך באוניברסיטת חיפה.
לקריאה נוספת

המדריך האדום לדרך הבשורה יעקב סער ויגיל הנקין, אשכול הוצאה לאור 2012. דאנאקוד 1141-101
הערות שוליים

↑  Our philosophy
↑  Jesus Trail in Galilee to be completed by Pope's visit (הארץ)
↑  משה גלעד, פרשת דרכים: מה שלא רואים מ"דרך הבשורה", באתר הארץ, 4 בדצמבר 2011
רייביני

| --- | --- |

אחוזת רייביני
 מדינה:  לטביה לטביה
 מחוז:  רייביני
 גובה:  140 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  701 (10 בפברואר 2022)
 קואורדינטות:  56°20′29.06″N 26°48′04.03″E﻿ / ﻿56.3414056°N 26.8011194°E﻿ / 56.3414056; 26.8011194
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לטביה מוגדלת) ריגה דאוגבפילס ילגבה יורמלה לייפאיה אלוקסנה ונטספילס יקבפילס רזקנה ולמיירה בלארוס רוסיה אסטוניה ליטא הים הבלטירייביני(למפת לטביה רגילה) ריגה דאוגבפילס ילגבה יורמלה לייפאיה אלוקסנה ונטספילס יקבפילס רזקנה ולמיירה בלארוס רוסיה אסטוניה ליטא הים הבלטירייביני  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רייביני (בלטבית: Riebiņi, בלטגלית: Ribiniški, ביידיש: ריבינישוק) הוא כפר קטן שנמצא בחבל לטגליה בלטביה. בעבר היה עיירה יהודית. הכפר ממוקם כ-56 ק"מ מצפון לדאוגבפילס, העיר השנייה בגודלה בלטביה. הכפר נוסד בסוף המאה ה-18 ככפר חקלאי קטן, והיהודים הראשונים שהגיעו אליו התיישבו בו בתחילת המאה ה-19. במאה ה-19 גדל מספר היהודים בו והם היוו כ-90% מהתושבים. במקום היו בית כנסת, בית מדרש, והשפה המדוברת בו הייתה יידיש. מקורות הפרנסה ביישוב היו מסחר וחקלאות.
בסוף אוגוסט 1941 קבוצת אנשים מן האיסזרגי (המשמר האזרחי של לטביה) וגרמנים הגיעו לעיירה ב-3 משאיות על מנת לאסוף את היהודים בה. כל 300 היהודים תושבי העיירה נעצרו ונלקחו בכוח לבתי הכנסת, ומשם הועברו ליער הסמוך, ושם נרצחו. יהודי המקום היחידים ששרדו מהטבח היו אלה שלא נמצאו בעיירה באותו יום.
נכון לשנת 2006 מונה האוכלוסייה 951 אנשים, לעומת 584 תושבים בשנת 1897.
תולדות היישוב

העיירה רייביני החלה כיישוב חקלאי קטן בסוף המאה ה-18. היהודים החלו להתיישב בעיירה בתחילת המאה ה-19. בשנת 1843 הפך היהודי זאב וולף ציוני לרבה הראשון של העיירה. בין תפקידיו השונים הוא שימש אף כשוחט וכמורה. עד סוף המאה ה-19 היוו היהודים בעיירה כ-91% מן האוכלוסייה - 533 תושבים.
תולדות היישוב > לאחר מלחמת העולם הראשונה

לאחר מלחמת העולם הראשונה, כשלטביה זכתה בעצמאותה, נבחרה מועצה לניהול ענייני העיירה. בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, היגרו חלק מיהודי העיירה אל ארץ ישראל ואל ארצות הברית. עד 1935, זמן מועט לפני מלחמת העולם השנייה, אוכלוסיית היהודים פחתה וחיו בעיירה רק 317 תושבים בלבד; כ-68% מכלל האוכלוסייה.
תולדות היישוב > בתקופת מלחמת העולם השנייה

בשנת 1940 השתלטו הסובייטים על העיירה כחלק מכיבוש לטביה לאחר הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, ובשנת 1941, עם פלישת גרמניה לברית המועצות, החלו לטבים אנטי-יהודים מן האיסזרגי (משטרת ההגנה האזרחית הלטבית) לרדוף את יהודי העיירה כדי להורגם.