stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנצ'סקו מוריני

פרנצ'סקו מוריני (באיטלקית: Francesco Morini; 12 באוגוסט 1944 – 31 באוגוסט 2021) היה כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת הבלם.
מוריני החל את הקריירה בסמפדוריה, ולאורך שנות ה-70 שיחק במרכז ההגנה של יובנטוס. עם יובנטוס זכה מוריני, בין היתר, בחמש אליפויות ובגביע אופ"א, שהיה התואר האירופי המשמעותי הראשון של המועדון. את הקריירה סיים בטורונטו בליזארד הקנדית. לזכותו של מוריני 11 הופעות במדי נבחרת איטליה, אותה ייצג בטורניר מונדיאל 1974.
לאחר פרישתו, ובמשך למעלה מעשור, אייש את תפקיד המנהל הספורטיבי של יובנטוס.
קריירת משחק

מוריני החל את קריירת המשחק במדיה של סמפדוריה בסרייה א'. כבר בעונתו הראשונה בבוגרים, עונת 1963/1964, השתלב היטב ברוטציה. את הופעת הבכורה בסרייה א' ערך בהפסדה של סמפדוריה 0–2 לרומא, ב-2 בפברואר 1964. עונה אחר כך כבר היה לשחקן הרכב קבוע, בקבוצה שנאבקה על מקומה בליגה הבכירה. בסיום עונת 1965/1966, השלישית של מוריני במועדון, נשרה סמפדוריה לליגת המשנה, אך שבה לליגה הבכירה לאחר עונה אחת בלבד, לאחר שסיימה ראשונה בטבלת הסרייה ב'. בתום שתי עונות נוספות, ושש עונות בסך הכול במדיה של סמפדוריה, עבר מוריני ליובנטוס. לזכותו של מוריני 162 הופעות ליגה במדיה של סמפדוריה.
מוריני, שחתם ביובנטוס כמחליפו של ג'אנקרלו ברצלינו שעזב את הקבוצה, היה לשחקן הרכב במרכז ההגנה של יובנטוס במשך עשור. בעונת 1971/1972 זכה מוריני עם יובנטוס לראשונה בקריירה באליפות איטליה. עונה אחר כך התקרבה יובנטוס לזכייה בגביע אירופה לאלופות, כאשר העפילה למשחק הגמר מול אייאקס אמסטרדם. יובנטוס, עם מוריני בהרכב הפותח, נכנעה 0–1 משער מוקדם של ג'וני רפ.
יובנטוס הפגינה עליונות בכדורגל האיטלקי של אותן השנים, ואליפות זו סימנה את הדרך לחמש זכיות בתואר מתוך שבע עונות, כאשר בשתיים הנותרות סיימה כסגנית האלופה. במקביל לאליפות של עונת 1976/1977, תחת המאמן ג'ובאני טרפטוני, רשמה יובנטוס הישג מרשים נוסף כאשר זכתה בתואר אירופי ראשון בתולדותיה, גביע אופ"א. יובנטוס רשמה קמפיין מוצלח והעפילה לגמר הטורניר מול אתלטיק בילבאו. הגמר, ששוחק בצמד מפגשי בית-חוץ, הוכרע לטובת יובנטוס עקב חוק שערי חוץ, לאחר שניצחה 0–1 בבית והפסידה 1–2 בחוץ. מוריני פתח במרכז ההגנה של טרפטוני בשני המפגשים.
בעונת 1978/1979 זכה מוריני עם יובנטוס בקופה איטליה, לאחר ניצחון בגמר על פלרמו. מוריני פתח בהרכב קבוצתו לגמר, בו עלתה פאלרמו ליתרון כבר בדקה הראשונה. ארבע דקות מפתיחת המחצית השנייה הוחלף מוריני בחלוץ רוברטו בונינסניה, חילוף שהשתלם ליובנטוס שהשוותה בדקות הסיום והשלימה מהפך בהארכה, בדרך לניצחון 2-1. בזכות הזכייה השתתפה יובנטוס בגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1979/1980, והעפילה עד לחצי גמר המפעל. הייתה זו העונה ה-11 והאחרונה של מוריני בן ה-35 במועדון, והוא סיים את העונה ללא הופעות בליגה. בסך הכול ערך 256 הופעות ליגה במדי יובנטוס. לאחר שעזב את יובנטוס, עבר לתקופה קצרה לטורונטו בליזארד מה-NASL, ובסיומה פרש ממשחק פעיל. לאורך כל הקריירה המקצועית, לא כבש מוריני שער במשחק רשמי, וסיים את הקריירה ללא שערי ליגה כלל לאורך 440 הופעות.
בקיץ 1981, לאחר פרישתו ממשחק פעיל, שב מוריני ליובנטוס לתפקיד מנהל ספורטיבי, תפקיד אותו נשא עד לסיום עונת 1993/1994.
קריירת משחק > נבחרת איטליה

על אף היותו בלם מוביל ביובנטוס, זכה מוריני לאשראי מועט במדי נבחרת איטליה. את הופעת הבכורה בנבחרת ערך בגיל 29 בלבד, תחת המאמן פרוצ'ו ולקארג'י, ב-25 בפברואר 1973, בניצחון החוץ 1-0 של איטליה על טורקיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1974. עד לפתיחת טורניר הגמר הוסיף מוריני הופעה אחת נוספת בטורניר המוקדמות, וארבע הופעות נוספות במשחקי ידידות.
מוריני זומן לסגל איטליה למונדיאל 1974 בגרמניה המערבית, ופתח בהרכב בכל שלושת משחקיה של איטליה בטורניר. איטליה גברה על האיטי 1–3, נפרדה בשוויון 1–1 עם ארגנטינה (מוריני הוחלף בדקה ה-66) והפסידה לפולין 1–2, מה שהוביל אותה למקום השלישי ולהדחה מוקדמת.
לאחר המונדיאל סיים ולקארג'י את תפקידו. תחת המאמן החדש, פולביו ברנרדיני, הוסיף מוריני שתי הופעות נוספות. האחרונה שבהן הייתה במשחקו האחרון של ברנרדיני כמאמן הנבחרת, בהפסד 0–1 לברית המועצות ב-8 ביוני 1975. הייתה זו ההופעה ה-11 והאחרונה של מוריני בנבחרת, כאשר מאמנה הבא של הנבחרת, אנצו ביארזוט, לא שיתף עוד את מוריני ואף לא זימן אותו לסגל לקראת מונדיאל 1978.
מוריני נפטר ב-31 באוגוסט 2021.
תארים

גביע אופ"א: 1976/1977
אליפות איטליה (5): 1971/1972, 1972/1973, 1974/1975, 1976/1977, 1977/1978
הגביע האיטלקי: 1978/1979
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963/1964 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 16 | 0 |
| 1964/1965 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 29 | 0 |
| 1965/1966 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 31 | 0 |
| 1966/1967 | סמפדוריה | איטליהסרייה ב' | 31 | 0 |
| 1967/1968 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 29 | 0 |
| 1968/1969 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 26 | 0 |
| 1969/1970 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 27 | 0 |
| 1970/1971 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 30 | 0 |
| 1971/1972 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 30 | 0 |
| 1972/1973 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 24 | 0 |
| 1973/1974 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 27 | 0 |
| 1974/1975 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 26 | 0 |
| 1975/1976 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 25 | 0 |
| 1976/1977 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 26 | 0 |
| 1977/1978 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 26 | 0 |
| 1978/1979 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 15 | 0 |
| 1979/1980 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 0 | 0 |
| 1980 | טורונטו בליזארד | קנדהNASL‏ | 22 | 0 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 422 | 10 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת איטליה> שנה | נבחרת איטליה> הופעות | נבחרת איטליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1973 | 4 | 0 |
| 1974 | 6 | 0 |
| 1975 | 1 | 0 |
| סה"כ | 11 | 0 |
קבר הרמב"ן

קבר הרמב"ן הוא שמם של מספר אתרים ברחבי ארץ ישראל. מקום קבורתו המדויק של רמב"ן לא ידוע, אך ככל הנראה הוא בסביבות הר הכרמל.
פטירת רמב"ן

התאריך האחרון הידוע בחיי רמב"ן הוא 1269, בשנה זו נשא דרשה בעכו, לאחר מכן לא ידועים פרטים עליו בכלל וכנראה נפטר בסביבות שנה זו.
הרמב"ן כותב בערך בשנת 1267 באגרתו לבנו נחמן שבגירונה, ”בירושלים עיר הקודש אני כותב לך בפרי זה, כי שבח והודאה לצור ישועה זכיתי ובאתי לשלום ביום תשיעי לירח אלול ועמדתי בה לשלום עד מחרת יום הכיפורים, אשר פני מועדות ללכת לחברון העיר קברות אבותינו להשתטח כנגדם ולחצוב לי קבר בעזרת ה'”. כלומר הוא מתכנן ללכת לחברון להתפלל ולחצוב קבר, אין ידיעה על כך האם חצב קבר והאם נקבר שם. המקור הקדום ביותר הוא אלמוני שכותב מספר שנים לאחר פטירת רמב"ן, שרמב"ן נקבר בחיפה (ראו בהמשך).
רבי גדליה אבן יחיא כותב שרמב"ן נקבר "על דרך ביאת גאולים שיהיה לעתיד לבוא".
האתרים > ליד מערת המכפלה

בספר שבחי ירושלים שנדפס בליוורנו תקמ"ה כותב שיש מסורות בידי זקני קהילת חברון שרמב"ן נקבר ליד מערת המכפלה, כיום יש מצבה במקום. מסורת זו ככל הנראה מסתמכת על דברי הרמב"ן שכותב שהלך לחצוב לעצמו קבר בחברון.
באוקטובר 1968 נפוצו שמועות שמצאו באזור את עצמותיו של רמב"ן, זרח ורהפטיג בדק את העניין וגילה שאלו רק שמועות.
האתרים > כפר השילוח

רבי דוד קונפורטי כותב בשם זקני ירושלים שרמב"ן נקבר בסילואן, ולאחר מכן נקבר שם גם רבי עובדיה מברטנורא והמרדכי, כיום המקום נקרא קבר רבי עובדיה מברטנורא, מסורת זו הובאה בספרים קדומים יותר מקורא הדורות, אך בכולם הנוסח הוא המרדכי רבינו קלונימוס והברטנורא, ולא הרמב"ן.
האתרים > עכו

רבי גרשון בן אליעזר סגל (אנ') כותב בסיפור מסעותיו "גלילות ארץ ישראל" שליד שער עכו, מתחת ההר קבור רמב"ן יחד עם כמה מבעלי התוספות – הר"ש משאנץ רבי יוסף בן רבי יחיאל מפריז ועוד. כיום אין ציון בעכו לקבר, יוסף ברסלבי סבר שכוונתו לבית הקברות בחיפה, בניגוד לשאול חנא קוק שסבר שאלו שני אתרים שונים.
האתרים > טבריה

אלמוני מקנדיאה כתב בשנת ה'רל"ג שבטבריה קבורים הרמב"ם הרמב"ן רבי אברהם אבן עזרא ועוד, כיום אין בטבריה ציון מדויק לקבר.
האתרים > חיפה

בספר "תוצאות ארץ ישראל" נכתב שרמב"ן נקבר בתחתית הר הכרמל. הספר הוא עיבוד צרפתי / אשכנזי של ספר "אלה מסעות" שנכתב מספר שנים קודם. בעבר יוחס הספר לתלמיד הרמב"ן זאת מפני שבתיאור הקבר נכתב, ”מעכו לחיפה, שם בית הקברות בתחתית הר הכרמל, שם קבורת הרב הגדול... ומורי הרב ר' משה ב"ר נחמן מגירונא" זצק"ל”.
בתיאור המקורי (ספר "אלה מסעות") נכתב "שם קבורת כמה גדולי חסידים שבאו מעבר לים" בעל תוצאות ארץ ישראל ציין את שמותם וביניהם הרמב"ן, אלחנן ריינר הוכיח שבעל תוצאות ארץ ישראל היה צרפתי או אשכנזי אך לא ספרדי. ריינר טען שבנוסח המקורי היה כתוב "ומורי' הרב" והכוונה היא "מורינו" אך אחד המעתיקים הסיר את הגרש וכך הספר הפך להיות חיבורו של תלמיד הרמב"ן.
כיום בחיפה יש שני ציונים לקבר הרמב"ן:
במערת קבורה יהודית מימי התלמוד שנמצאת מתחת למסילת הרכבת בשכונת חיפה אל-עתיקה, המערה נזכרת כבר בסקר של הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל במאה ה־19, אך הייחוס שלה לרמב"ן נעשה על ידי אלמוני במאה ה-21.
ציון נוסף הוא במערת קבורה בשולי בית העלמין היהודי הישן של חיפה לצד רבי אבדימי דמן חיפה, רבי יחיאל מפריז ורבי שמשון משאנץ, כך לפי אגודת אהלי צדיקים.
ככל הנראה מדובר באותו קבר, הראשון הוא הקבר המקורי השני הוא הקבר שאליו העבירו את העצמות שנמצאו במקום.
קיה סלטוס

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  קיה
 שנות ייצור:  2019-הווה
 הרכבה:  דרום קוריאה דרום קוריאה הודו הודו הרפובליקה העממית של סין סין רוסיה רוסיה וייטנאם וייטנאם
 סיווג:  רכב שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  יונדאי-קיה K
 אורך:  4,370 מ"מ
 רוחב:  1,800 מ"מ
 גובה:  1,630 מ"מ
 משקל:  1,337 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,630 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי בנזין בנפחי 1.6 ליטר המספק 121 כ"ס, 1.4 ליטר טורבו המספק 140 כ"ס, 1.6 טורבו המספק 177 כ"ס, 2.0 ליטר המספק 149 כ"ס ומנוע דיזל בנפח 1.6 ליטר טורבו המספק 136 כ"ס
 הילוכים:  תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים תיבת הילוכים רציפה
 קשר:  יונדאי קונה
קיה סלטוס (באנגלית: Kia Seltos) היא קרוסאובר בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי קיה משנת 2019. היא הוצגה בהודו בשנת 2019, והגיעה לישראל בשנת 2020.
מפרט טכני

בתחום ההנעה משווקת קיה את הסלטוס עם מנועי בנזין בנפחי 1.6 ליטר המספק 121 כ"ס, 1.4 ליטר טורבו המספק 140 כ"ס, 1.6 טורבו המספק 177 כ"ס, 2.0 ליטר המספק 149 כ"ס ומנוע דיזל בנפח 1.6 ליטר טורבו המספק 136 כ"ס. המנועים מוצעים עם תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים או תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים או תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים או תיבת הילוכים רציפה.
מתיחת פנים שנת 2022

ב-30 ביוני 2022 חשפה קיה את מתיחת הפנים לסלטוס.
קיה עיצבה מחדש את חזיתו של הסלטוס כולל פגוש קדמי חדש, פנסים ראשיים חדשים, תאורת יום חדשה הממשיכה כעת אל הגריל הקדמי, שגם הוא עוצב מחדש. גם חלקו האחורי של הסלטוס עוצב מחדש לחלוטין עם דלת תא מטען בעיצוב חדש, יחידות תאורה חדשות הנמתחות לכל רוחבו של הרכב, פגוש אחורי חדש ועוד. עיצובים חדשים לחישוקי הגלגלים משלימים את העדכון המקיף לעיצוב החיצוני המציג כעת חזות מודרנית. בתא הנוסעים עיצבה קיה מחדש את כל חלקו העליון של הדשבורד וזאת בכדי להתקין את צמד המסכים הפנורמי המאפיין כיום את כל הדגמים העדכניים של קיה.
בתחום ההנעה קיה תחשוף את יחידות ההנעה החדשות במשך חודש יולי.
מכירות בישראל

נתוני מכירות בישראל על פי נתוני קארזון:
| שנה | יחידות שנמכרו |
| --- | --- |
2020: 633 יחידות
2021: 958 יחידות
גלריה

מבט קדמי
מבט אחורי
מבט לבפנים
מבט למנוע
הערות שוליים

↑  הלהיט הבא של קיה: קיה סלטוס נחשף, באתר קארטיוב, ‏20 ביוני 2019
↑  קיה סלטוס 2020 בישראל - מחיר החל מ-133,900 שקל, באתר קארטיוב, ‏18 באוגוסט 2020
↑  cartube, מתיחת פנים: 2023 קיה סלטוס החדש, באתר cartube
↑  קיה סלטוס, באתר קארזון
צ'ינצ'יליים

| צ'ינצ'יליים |
| --- | --- |
 ויסקאשה דרומית
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי קביה
משפחה:: צ'ינצ'יליים
סוגים
 Chinchilla  Lagidium  Lagostomus
שם מדעי
 Chinchillidae ‏בנט, 1833

צ'ינצ'ילה או שִּׁינְשִׁילִיִּים (שם מדעי: Chinchillidae) הם משפחה של מכרסמים מאמריקה הדרומית החיים בהרי האנדים ובסביבתם. אלו הם מכרסמים שמזכירים מעט ארנבת בעלת זנב ארוך, ופרוותיים ביותר, לשם הגנה מהקור השורר בהרים. עם זאת יש להם אוזניים ארוכות.
הם מכרסמים בינוניים שמגיעים עד 1-8 ק"ג. הוויסקאש חי בערבות פתוחות וחמות יותר וסוגל לחפור מחילות במהירות בעזרת טפריו. ראשו בעל "מסיכה" לפניו. הצ'ינצ'ילות אפורות כמעט לגמרי ובעלי פרווה צמרית ביותר, שגמרה לה להיות בסכנת הכחדה וגם חיית מחמד נפוצה. הויסקאשות מזכירות ארנבות במראם והם בצבעים חומים בהירים המזכירים את סביבתם ההררית.
חלקם הם חיות מחמד נוחות לטיפול כמו הצ'ינצ'ילה.
מיון

צ'ינצ'ילה (Chinchilla) - בו 3 מינים.
ויסקאשה (Lagidium) - בו 4 מינים.
סוג ומין יחיד ויסקאש המחילות (Lagostomus maximus).
Eoviscaccia - נכחד
Pliolagostomus - נכחד
Prolagostomus - נכחד
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285775105171  BnF: cb123573951 (data)  LCCN: sh85024230  NKC: ph216304
קיה פיקנטו

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  קיה 
 שנות ייצור:  2003-הווה
 מודל קודם:  יונדאי אטוס 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 
קיה פיקנטו 2017
קיה פיקנטו (באנגלית: Kia Picanto) היא מכונית מיני האצ'בק מתוצרת חברת קיה הקוריאנית. היא הוצגה לראשונה בשנת 2003 במספר שווקים מצומצם. הדור השני של קיה פיקנטו הוצג בתחילת שנת 2011 וזכה להצלחה גדולה הרבה יותר. שיווק הרכב בישראל החל באותה שנה. בשנים 2015 ו-2017 היה הפיקנטו הרכב הנמכר ביותר בישראל.
היסטוריה

הדור הראשון של פיקנטו הוצג בשנת 2003 כשהוא מתבסס על פלטפורמה מקוצרת של יונדאי גטס וחלקה כמה מכלולים עם מכונית המיני יונדאי אטוס. הדור הראשון של הפיקנטו מעולם לא שווק בישראל באופן סדיר. הדור השני של המכונית, המוכר יותר בישראל, הושק באירופה באביב 2011 והגיע לישראל כמה חודשים מאוחר יותר. הדור הזה חלק את רוב מכלוליו עם יונדאי i10, המכונית שהחליפה את האטוס בהיצע הדגמים של יונדאי. הדור השני של המכונית זכה להצלחה גדולה בישראל והמכונית הייתה למכונית המיני הנמכרת ביותר בישראל בשנים 2012 עד 2014.
היסטוריה > דור שני

הדור השני של הפיקנטו הוצג בתערוכת ז'נבה בשנת 2011 וזכה להצלחה אדירה מיד עם השקתו. הדור השני הציע ממדים נדיבים משמעותית מאלו שהציע קודמו, עם בסיס גלגלים באורך של 238 סנטימטרים ואורך כללי של 359 סנטימטרים. בנוסף זכה הדור השני לעיצוב מודרני שהותאם לטעמו של הלקוח האירופאי, כשעל עיצוב המכונית ניצח פיטר שרייר. 
היצע המנועים כלל שני מנועי בנזין. הראשון בנפח 1.0 ליטר (998 סמ"ק) עם שלושה צילינדרים ובהספק מרבי של 69 כוחות סוס. השני בנפח של 1.2 ליטר (1,248 סמ"ק) עם ארבעה צילינדרים ובהספק מרבי של 85 כוחות סוס. המנוע הראשון הוצע רק בשידוך לתיבת הילוכים ידנית ואף הוצע בגרסאות המותאמות להנעה בגז ובאתנול. המנוע השני הוצע גם בשידוך לתיבת הילוכים ידנית וגם בשידוך לתיבת הילוכים אוטומטית עם 4 הילוכים.
מאוחר יותר בשנת 2011 הציגה קיה את גרסת ה-3 דלתות של הפיקנטו שזכתה לכינוי "קיה פיקנטו ספורט". הפיקנטו ספורט הציגה מידות דומות לאלו של גרסת ה-5 דלתות אך קיבלה עיצוב חיצוני ספורטיבי יותר. בנוסף קיבלה המכונית חישוקי סגסוגת שונים, גריל קדמי שונה ופגושים שונים שהדגישו את העיצוב החדש.
היסטוריה > דור שלישי

בתערוכת ז'נבה של 2017 הוצג הדור השלישי של הפיקנטו. מלבד שינוי מראה חיצוני, חלה מודרניזציה גם בתא הנוסעים, שכן במרכז הקונסולה שוכן צג מרכזי או מסך מולטימדיה (בהתאם לרמת הגימור), גלגל הגה עם תפעול רב יותר מוצע וכן הלאה. בתחום המנועים לא חל שינוי - ההיצע עומד על מנועים בנפח  1.0 ל' 3 ציל' או 1.25 ל' 4 ציל' המוכרים מהדגם הקודם.
בישראל

בישראל זכתה המכונית להצלחה רבה מיד עם השקתה בשנת 2011 וסבלה מזמני אספקה ארוכים למדי, שארכו חודשים רבים. בעיות אספקה אלו נפתרו במהלך שנת 2012, אז גם גדלה משמעותית כמות רכבי הפיקנטו שנמכרה בישראל. עם זאת, המכונית גררה ביקורת מצד לקוחות, בעיקר בשל צריכת הדלק הגבוהה שהציג הדגם האוטומטי. ביולי 2013 הוגשה תובענה ייצוגית כנגד טלקאר (יבואנית קיה לישראל) בנוגע לצריכת הדלק האמיתית של המכונית, שגבוהה משמעותית מצריכת הדלק עליה דיווח היצרן.
בשנת 2015 ובשנת 2017 היה הפיקנטו הרכב הנמכר בישראל (12,699 ו-11,765 רכבים, בהתאמה).
הערות שוליים

↑  גיל מלמד, הכי טובים 2013: מכוניות הסופר מיני, באתר nrg‏, 25 במרץ 2013
↑  אלירן אברזל, מסירות 2014 – מכוניות מיני, ‏5 בינואר 2015
↑  ניר בן זקן, ‏קרב אדירים במשקל זעיר: יונדאי i10 החדשה מול קיה פיקנטו, סקודה סיטיגו ושברולט ספארק, באתר ‏מאקו‏, 14 בפברואר 2014
↑  ניר בן-טובים‏, הפיקנטו חושפת פנים, באתר וואלה, 24 בינואר 2011
↑  חיים זרזר, קיה פיקנטו - אגרסיבית מבעבר, באתר ynet, 5 בינואר 2011
↑  בני ברק, כובשות שוק: מכוניות מיני זולות ממשיכות להתחזק, באתר ynet, 8 ביולי 2011
↑  יואל פלרמן, קיה ריו - עוד הברקה עיצובית מקוריאה, באתר ynet, 2 בדצמבר 2011
↑  מולי גומא, ‏קצת פיקנטריה: קיה פיקנטו ספורט במבחן דרכים, באתר ‏מאקו‏, 16 בינואר 2014
↑  2016 Kia Picanto Features, Specs, Release Date And Rumors, Carsinfaza, March 3'rd, 2015, 2016uscars.com, אוחזר ב-3 בדצמבר 2015
↑  רועי צוקרמן, יונדאי וקיה ישלמו 400 מיליון דולר על הטעיה, באתר ynet, 25 בדצמבר 2013
↑  הדגמים הנמכרים ביותר – ישראל 2015, Cartube,‏ 3 בפברואר 2016
↑  מסירות רכב חדש בישראל: סיכום 2017, Cartube,‏ 3 בינואר 2018
קטרופיאן

| --- | --- |
הרי הגעש קטרופיאן (משמאל) ולנין
הרי הגעש קטרופיאן (משמאל) ולנין
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש
 גובה:  2,360
 מדינה:  צ'ילה 
 מיקום:  צ'ילה
 רכס הרים:  הרי האנדים
 מספר הר געש:  1507-121
 התפרצות אחרונה:  1872
 קואורדינטות:  39°30′S 71°42′W﻿ / ﻿39.5°S 71.7°W﻿ / -39.5; -71.7
  (למפת צ'ילה מוגדלת) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט קטרופיאן(למפת צ'ילה רגילה) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט קטרופיאן
 
קטרופיאן (Quetrupillán) הוא הר געש שכבתי בגבול בין מחוז אראוקניה ומחוז לוס ריוס שבדרום צ'ילה. גובהו 2,360 מ' מעל פני הים, וקוטר הקלדרה שלו 3.5 ק"מ. הוא נמצא בין שני הרי געש נוספים - ויאריקה (מצפון-מערב) ולנין (מדרום-מזרח), ומצוי כולו בתחומי הפארק הלאומי ויאריקה. ההתפרצות המתועדת היחידה של ההר נרשמה ב-1872.
הערות שוליים

↑  אתר Global Volcanism Program
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 245442973   WorldCat (עם VIAF): 245442973 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של צ'ילה ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיליפו מאניני

פיליפו מאניני (באיטלקית: Filippo Magnini; נולד ב-2 בפברואר 1982) הוא שחיין איטלקי. הוא פעמיים ברציפות אלוף העולם (מונטריאול 2005 ומלבורן 2007) ו-3 פעמיים אלוף אירופה (מדריד 2004, בודפשט 2006 ודברצן 2012) במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי.
ביוגרפיה

מאניני נולד בפזארו. הוא מתאמן בהדרכת קלאודיו רוזטו.
ביוגרפיה > 2003

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 סיים מאניני במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:15.99 דקות, כשחיין רביעי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.13 שניות.
ביוגרפיה > 2004 > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה במדריד, ספרד במאי 2004 זכה מאניני ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא איטליה חדש של 48.87 שניות, לפני פיטר ואן דן הוחנבאנד מהולנד (49.33 שניות) ובן ארצו כריסטיאן גאלנדה (49.55 שניות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:15.66 דקות, לפני רוסיה (3:17.00 דקות) וצרפת (3:18.10 דקות), כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.28 שניות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:11.93 דקות, לפני רוסיה (7:16.95 דקות) וצרפת (7:19.00 דקות), כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:48.19 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי ביחד עם בן ארצו מאסימיליאנו רוסולינו בתוצאה של 1:48.69 דקות, אחרי פיטר ואן דן הוחנבאנד (1:47.05 דקות) ואנדריי קפרלוב מרוסיה (1:48.28 דקות).
באולימפיאדת אתונה (2004) זכה מאניני במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם אמיליאנו ברמבילה, מאסימיליאנו רוסולינו וסימונה צ'רקטו בתוצאה של 7:11.83 דקות, אחרי ארצות הברית (7:07.33 דקות) ואוסטרליה (7:07.46 דקות), כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:47.58 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:15.75 דקות, כשחיין שני הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.30 שניות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.99 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 48.91 שניות ועלה מהמקום השלישי.
ביוגרפיה > 2005 > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 זכה מאניני במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אליפות ובשיא איטליה חדש של 48.12 שניות, לפני רולנד סקומן (48.28 שניות) וריק ניתלינג (48.34 שניות) שניהם מדרום אפריקה. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:12.81 דקות, כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:47.23 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:48.34 דקות.
ביוגרפיה > 2006

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2006 זכה מאניני שוב ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא איטליה חדש של 48.79 שניות, לפני סטפן ניסטרנד משוודיה (48.91 שניות) ופיטר ואן דן הוחנבאנד (48.94 שניות) ובכך הגן על תוארו, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 3:15.23 דקות, לפני רוסיה (3:16.47 דקות) וצרפת (3:16.53 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא אליפות חדש נוסף של 7:09.60 דקות, לפני בריטניה (7:11.63 דקות) ויוון (7:16.67 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.57 דקות, אחרי פיטר ואן דן הוחנבאנד (1:45.65 דקות) ומאסימיליאנו רוסולינו (1:47.02 דקות).
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכה מאניני בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בצוותא עם ברנט היידן מקנדה בתוצאה של 48.43 שניות, לפני איימון סאליבן מאוסטרליה (48.47 שניות) ובכך הגן על תוארו. מדליית כסף, במשחה שליחים 4x200 מטר ביחד עם מאסימיליאנו רוסולינו, אלסנדרו קאלווי וכריסטיאן גאלנדה בתוצאה של 3:14.04 דקות, אחרי ארצות הברית שקבע שיא אליפות חדש של 3:12.72 דקות, ולפני צרפת 3:14.68 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x200 מטר בתוצאה של 7:12.31 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:47.66 דקות.
ביוגרפיה > 2008

באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008 זכה מאניני ב-3 מדליות, אחת מכל מסוג. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:09.94 דקות, לפני רוסיה (7:11.70 דקות) ואוסטריה (7:13.99 דקות), מדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:15.77 דקות, אחרי שוודיה (3:15.41 דקות) ולפני הולנד (3:15.88 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.53 שניות, אחרי אלן ברנאר מצרפת שקבע שיא עולם חדש של 47.50 שניות וסטפן ניסטרנד (48.40 שניות) ולא הצליח להגן על תוארו.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים מאניני פעמיים במקום רביעי במשחי השליחים, 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:11.48 דקות, כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 47.27 שניות וב-4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:05.35 דקות, כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:44.12 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.11 שניות.
ביוגרפיה > 2009

באליפות העולם שנערכה ברומא, בשנת 2009 סיים מאניני במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא איטליה חדש של 48.04 שניות ולא הצליח להגן על תוארו. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:11.93 דקות, כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 47.39 שניות ובמקום שישי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא איטליה חדש של 7:03.48 דקות, כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:45.88 דקות.
ביוגרפיה > 2010

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2010 סיים מאניני פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.67 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 3:15.18 דקות ופעמיים במקום חמישי, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:14.50 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:36.61 דקות.
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיים מאניני במקום 11 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.50 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע את התוצאה השלישית בטיבה (48.36 שניות) שהייתה מאפשרת לו לעלות לשלב הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:12.39 דקות, כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 47.31 שניות ובמקום שמיני במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:12.26 דקות, כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:47.54 דקות.
ביוגרפיה > 2012

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי 2012 זכה מאניני ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בפעם השלישת בתוצאה של 48.77 שניות, לפני אלן ברנאר (48.95 שניות) ונורברט טרנדפיר מרומניה (49.13 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם מירקו די טורה, פביו סקוצולי ומטאו ריוולטה בתוצאה של 3:32.80 דקות, לפני גרמניה (3:34.41 דקות) והונגריה (3:34.57 דקות). מדליות כסף, במשחי השליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:14.71 דקות, אחרי צרפת (3:13.55 דקות) ולפני רוסיה (3:15.13 דקות) וב-4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:13.10 דקות, אחרי גרמניה (7:09.17 דקות) ולפני הונגריה (7:13.60 דקות).
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים מאניני במקום 19 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.18 שניות ובמקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:14.13 דקות, כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.10 שניות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול, טורקיה בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 3:07.07 דקות, אחרי ארצות הברית (3:06.40 דקות) ולפני אוסטרליה (3:07.27 דקות), כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.83 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.61 שניות ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 6:59.22 דקות, כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:44.53 דקות.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה ספרד ביולי 2013 סיים מאניני במקום 16 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.12 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:12.62 דקות ובמקום עשירי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:13.60 דקות.