הר אומיי
האתרים העיקריים

הר אומיי הוכרז כאתר מורשת עולמית בשל המורשת התרבותית הבודהיסטית וכן כאתר טבע שבו מגוון צמחייה נרחב. כיום כאמור פועלים בהר 26 מקדשים בודהיסטיים, כולם קשורים לפולחן סמנטבהדרה. מכיוון שהאגדה טוענת כי סמנטבהדרה עף אל ההר על גבי פיל לבן בעל שישה חטים, קיים בכל מקדש לפחות פסל אחד שלו. לעיתים לבד, לעיתים על גבי הפיל הלבן, ולעיתים יש פסלים של הפיל הלבן בלבד. להלן האתרים החשובים בהר:
גִ'ינְדִינְג (金顶, מילולית "הפסגה המוזהבת") – הפסגה השנייה בגובהה בהר, 3,077 מטרים מעל לפני הים. אל הפסגה ניתן להגיע ברכבל או לטפס בשביל מדרגות אחד ולרדת בשביל מדרגות שני. מהפסגה מוביל רכבל אל הפסגה הגבוהה ביותר בהר, וָאנְפו (מילולית "עשרת אלפים בודהות") שגובהה 3,099 מטרים. על פסגה זו נבנה במאה ה-1 לספירה המקדש הבודהיסטי הראשון בהר, "היכל פּוּגוָאנְג", שמו שונה אחר כך ל"מקדש גוָאנְגשְׂיָאנְג" וב-1614, בתקופת שושלת מינג, שונה שמו שוב ל"מקדש חְווָאדְזָאנְג", השם הרשמי בו הוא קרוי עד היום. מסופר כי ג'ו מו, אחד מבניו של חונְגווֹ, מייסד שושלת מינג, שהיה בודהיסט אדוק, תרם 150 ק"ג זהב להקמת היכל מוזהב במקדש. בזהב נעשה שימוש בבניית ההיכל, מה שתרם לכינוי הפסגה בשם הפסגה המוזהבת ובהשאלה לכינוי המקדש על הפסגה בשם מקדש גִ'ינְדִינְג ("מקדש הפסגה המוזהבת"). במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 נבנה המקדש וצויד מחדש, אם כי נעשו מאמצים לשמר את צורתו המקורית.
"פסל הבודהה המוזהב" או "פסל הבודהה של עשרת הכיוונים" הוא פסל בודהה מצופה הארד הגבוה ביותר בסין. הפסל, השוכן בנקודה הגבוהה ביותר על הפסגה, כולל עשרה פנים של בודהה הפונים לכיוונים שונים, על גבי פילים בני שישה חטים הניצבים בתורם על גבי מסד. גובה המבנה כולו 48 מטרים, ומשקלו 660 טון. משקל הפסל לבדו הוא 350 טון וגובהו 42 מטרים. המסד עצמו הוא אולם המכיל פסל בודהה נוסף.
מקדש וָאנְנְייֵן (בפיניין: Wànnián-Sì, מילולית "מקדש עשרת אלפים השנים") – המקדש נמצא בגובה 1,200 מטרים לרגלי רכס גְווָאנְשִׂין. זהו המקדש העתיק ביותר על הר אומיי הפעיל עד היום. המקדש נבנה במקור במאה ה-4 בתקופת שושלת ג'ין על ידי נזיר בודהיסטי סיני בשם חְווֵיצְ'ה בשם "מקדש פּוּשְׂייֵן" (שמו הסיני של הבודהיסאטווה סמנטבהדרה). בתקופת שושלת טאנג שונה שם המקדש ל"מקדש המים הלבנים", ובתקופת שושלת סונג שונה השם ל"מקדש המים הלבנים של פּוּשְׂייֵן". בשנה ה-28 לשלטונו של הקיסר ואן-לי משושלת מינג (שנת 1600) נבנה מבנה אבן המכונה "היכל הלבנים נטול הקורות" (ווּלְיָאנְג ג'וּאָנְדְייֵן). המבנה הושלם שנה אחר כך, ואז גם קיבל המקדש את שמו הנוכחי ("מקדש וָאנְנְייֵן"). מבנה זה הוא המבנה המקורי היחיד במקדש ששרד מהקמתו, למרות 18 רעידות אדמה עיקריות שהתחוללו בהר מאז.
מקדש שִׂישְׂיָאנְגְצְ'ה (מילולית "בריכת הפיל המתרחץ") – מקדש השוכן על מדרון פסגת ג'וּאָנְטְייֵן בגובה 2,070 מטרים. תחילת המקדש בביתן שהוקם במאה ה-15 בתקופת שושלת מינג. הביתן נבנה מחדש כמנזר לנזירות בשם "מנזר צ'וּשִׂי". בתקופת הקיסר קאנגשי משושלת צ'ינג הורחב המנזר וייעודו שונה למקדש. בתקופת הקיסר צ'יינלונג (שנת 1736) נבנה המקדש מחדש. כפי שרומז השם יש בריכה קטנה לפני המקדש. האגדה מספרת שכשהבודהיסאטווה סמנטבהדרה הגיע להר על גבי הפיל הלבן הוא עבר במקום זה, והפיל שלו התרחץ בבריכה (ומכאן שם האתר). המקדש מכונה "מקדש פיית הפרחים" והוא מכיל כמה מבנים ואכסניה.
מקדש בָּאוֹגְווֹ (מילולית "מסירות לארץ") – מקדש גן השוכן בכניסה לאתרי הר אומיי בגובה 533 מטרים מעל פני הים, כ-6.5 קילומטרים מהעירה אומיי. המקדש נבנה בשנת 1573, השנה הראשונה לשלטונו של הקיסר ואן-לי. במקור היה המקדש קרוי "היכל חְווֵידְזונְג" (המקום בו נפגשים טאואיזם, בודהיזם וקונפוציוניזם). המקדש נבנה מחדש בתקופתו של הקיסר שׁוּנְגְ'ה משושלת צ'ינג, ועבר שיפוצים נרחבים בשנה ה-42 לשלטונו של הקיסר קאנגשי משושלת צ'ינג. אז גם נקבע שם המקדש הנוכחי ("מקדש בָּאוֹגְווֹ"). המבנים במקדש בנויים על ארבעה מפלסים, רובם מבנים חדשים שנבנו בשנת 1993 וכוללים את ארמון מאיטריה, היכל הבודהה הגדול, היכל שבעת הבודהה, ארמון סמנטבהדרה ועוד. בין אוצרות האומנות במקדש, בודהה עשוי פורצלן מזוגג בגובה 24 מטרים שנעשה ב-1415 ומגדל חְווָאיֵן המצופה נחושת בגובה 7 מטרים. המגדל נבנה בתקופת ואן-לי ובו 4,700 פסלוני בודהה. הכתבים של חְווָאיֵן מגולפים על גוף המגדל בשלמותם. בנוסף בשל היותו של המקדש שער הכניסה להר אומיי יש בו חדרי תצוגה המוקדשים להיסטוריה של ההר והסבר על נתיבים לטיול בהר.
מקדש פֿוּחוּ (מילולית "הטיגריס הרובץ") – המקדש הגדול ביותר בהר אומיי. המקדש שוכן במעלה ההר כקילומטר ממקדש בָּאוֹגְווֹ. המקדש נבנה לראשונה בתקופת שושלת טאנג במאה ה-12 והיה מכונה אז "היכל אל הדרקון". מסופר כי כאשר עבר המקדש שיפוצים והורחב בתקופת שושלת סונג הוסכם פה אחד כי יש לשנות את השם ל"מקדש פֿוּחוּ" משום שהמקדש שוכן למרגלות הר הדומה מאוד לטיגריס פראי רובץ. במאה ה-17 שתלו הנזירים מעל ל-100,000 עצים ירוקי עד כדוגמת אלסר, אשוח סיני, וברושים סביב המקדש. הגן הגדול קרוי "גן לִיגוֹאוּ" וכיום משתלבת הצמחייה העשירה שבתוך המקדש עם הצמחייה שמחוץ לו. המבנה המרכזי במקדש פֿוּחוּ הוא "היכל היקרות של הגיבור הכביר", מאחורי חלקו הימני מצוי מגדל בן 13 מפלסים מצופה נחושת שנבנה בתקופת שושלת יואן. גובהו 5.8 מטרים ועל גופו חרותים הכתבים הבודהיסטים "הסוטרה של אמן הבריאות".
ביתן צִ'ינְגיִין (מילולית "צליל צלול") – מקדש שנבנה בשנת 877, והבנוי מביתנים, מגדלים ומרציפים המפוזרים למרגלות רכס נְיוֹשִׂין, על פיסת קרקע צרה בין נהר הדרקון השחור לנהר הדרקון הלבן. האתר מכונה "גן ההר" בשל מיקומו והצמחייה השופעת בשל הפלגים העוברים בו.
אתרים נוספים כוללים את מקדש שְׂייֵנְפֶנְג ("הפסגה בת האלמוות") בגובה 1,700 מטרים ולידו מערת גְ'יוֹלָאו ("תשעת הזקנים"), ביתן שׁוָאנְגְפֵיי ("התעופה הכפולה") ומערת בָּאילונְג ("הדרקון הלבן").