stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שחרור פריז
רקע

אסטרטגיית בעלות הברית בעת מבצע אוברלורד שמה דגש על השמדת הכוחות הגרמניים בעת נסיגתם לעבר נהר הריין, בזמן שחברי המחתרת הצרפתית (FFI), תחת פיקודו של קולונל אנרי רול-טנגי, ידאגו להתקוממות בעיר הבירה הצרפתית. מפקד כוחות בעלות הברית, הגנרל אייזנהאואר, לא ראה בפריז מטרה מרכזית; הכוחות הבריטיים והאמריקאיים העדיפו להיכנס לברלין לפני שיספיק לעשות זאת הצבא האדום, ולחתור לסיום הלחימה. בנוסף לכך, אייזנהאואר חשב שהעת מוקדמת מדי לקרב בפריז; הוא שאף למנוע גרסה נוספת של קרב סטלינגרד וידע שהיטלר נתן פקודה להחריב את פריז. במטהו העריכו שיזדקקו לאספקה של כ-4,000 טון אוכל ליום עבור תושבי העיר, ולמאמצים נוספים לשיקום תשתיות חיוניות, כולל תחבורה ואספקת אנרגיה. משימה זו דרשה זמן וכוחות רבים של בעלות הברית.
עם זאת, שארל דה גול, מנהיג צרפת החופשית, פתח במשא ומתן עם בעלות הברית תוך כדי איום שישלח את הדיוויזיה המשוריינת השנייה (2ème DB) שלו לבדה לפריז, כדי למנוע מההתקוממות שם להפוך לחורבן של העיר, כפי שקרה לפני כן בוורשה (ב-1 באוגוסט הגיע הצבא האדום לפאתי הבירה הפולנית אך לא פעל לעזרת צבא ההתנגדות המאולתר שפעל בה במרד ורשה, וזה נאלץ להיכנע לכוחות הצבא הנאצי; העיר הוחרבה כתוצאה מכך). לבסוף הסכים אייזנהאואר לשלוח לעיר כוחות תגבור.
ב-24 באוגוסט, מפקד הדיוויזיה המשוריינת השנייה של צבא צרפת החופשית, הגנרל לקלרק, שהתעכב בשל קרבות בדרכים ובשל הנתיבים המשובשים, לא ציית לפקודתו של הגנרל לאונרד ג'רואו, הממונה עליו, ושלח חיל חלוץ (la colonne Dronne) לפריז, עם המסר שהדיוויזיה כולה בדרך ותגיע לבירה למחרת היום. על חיל חלוץ של טנקי M4 שרמן, זחל"מי M2 ומשאיות GMC פיקד קפטן ריימו דרון, שהפך לקצין בעלות הברית הראשון שנכנס לעיר במדים.
לוח הזמנים של האירועים > ההתקפה הכללית (15–18 באוגוסט)

ב-15 באוגוסט בפנטן (פרבר בצפון מזרח פריז והמקום ממנו פלשו הכוחות הגרמניים לבירה הצרפתית ביוני 1940), כ-2,200 גברים ו-400 נשים - כולם אסירים פוליטיים - נשלחו למחנה בוכנוואלד בשיירה האחרונה שנשלחה מצרפת לגרמניה. השלטונות הגרמניים החליטו לפרוק חלק ממשטרת פריז מנשקה. בעקבות זאת, במקביל להתקדמות המהירה של צבא צרפת החופשית לכיוון פריז, עובדי המשטרה, בעידודם של פעילים קומוניסטיים, פתחו בשביתה. באותו יום פורסמה בביטאון המפלגה הקומוניסטית, ל'אוּמָניטֶה, קריאה ל"התקוממות עממית". עובדי הז'נדרמרי והרכבת התחתית הצטרפו אליהם, ועובדי הדואר גם הם ב-16 באוגוסט. ב-18 בחודש פרצה שביתה כללית כשפועלים בכל רחבי העיר הצטרפו גם הם.
ב-16 באוגוסט קבוצה של 35 חברי רזיסטנס נפלה במלכודת שטמן לה סוכן שתול של הגסטפו: הם הגיעו לנקודת מפגש ביער בולון שם היו אמורים לקבל משלוח נשק. הם נלכדו, נחקרו באכזריות, עונו והוצאו להורג בידי הגרמנים במטה הגסטפו ברחוב דה סוֹסֶה.
ב-17 באוגוסט, יושב ראש המועצה המוניציפלית של פריז, פייר טטנז'ה (Pierre Taittinger), הוטרד מהאפשרות שחומרי נפץ הוטמנו בנקודות אסטרטגיות בעיר בידי הגרמנים, נפגש עם המושל הצבאי הגרמני של פריז וראש חיל המצב בעיר, הגנרל דיטריך פון קולטיץ. לאחר שנודע לו שבכוונתו של קולטיץ לעכב את התקדמות בעלות הברית ככל שיתאפשר לו, ניסה טטנז'ה, בסיועו של הקונסול הכללי של שוודיה, רָאוּל נוֹרדלינג, לשכנע אותו שלא יחריב את פריז. באותו היום החלה גם בריחה של גרמנים ומשתפי פעולה, שלוותה לא פעם בניסיונות ביזה של הרגע האחרון.
ביום שישי, 18 באוגוסט, נורו מטחי אש פזורים בחוצות העיר. הדגל הצרפתי הונף מעל למטה המשטרה באיל דה לה סיטה. שוטרים חברי הרזיסטנס השתלטו על המבנה, עצרו את מפקד המשטרה מטעם וישי ומינו תחתיו מפקד גוליסט. בצהריים הגיעו טנקים גרמנים ומשאיות חיל רגלים כדי לדכא את המרד במטה המשטרה, אך הם לא הצליחו להשתלט עליו. בחלקים אחרים של העיר הוצבו מארבים לכלי רכב של הוורמאכט, ובמקומות רבים התפתח קרב יריות. בגדה השמאלית, סמוך לאיל דה לה סיטה, התפתח קרב קשה במיוחד. בסך הכול נהרגו באותו היום 40 גרמנים ו-70 נפצעו, לעומת 125 הרוגים פריזאים ו-500 פצועים. בתיווכו של הקונסול הכללי השוודי הושגה הפסקת אש, שהחזיקה מעמד כיומיים, אף על פי שלא כובדה במלואה, בעיקר מצד כוחות הרזיסטנס.
לוח הזמנים של האירועים > כניסת הדיוויזיה המשוריינת השנייה (24–25 באוגוסט)

ב-24 באוגוסט התחוללו קרבות באזור אוֹבּרְוִילְיֶיה (Aubervilliers). מפקד הדיוויזיה המשוריינת השנייה של צבא צרפת החופשית, הקפטן דְרוֹן, נכנס במהלך היום לפריז ונע לכיוון בית עיריית פריז.
ביום המחרת גנרל לקלרק ושאר כוחות הדיוויזיה היו בפריז. לקלרק תכנן את המהלכים הסופיים ולחימה פרצה במונטרויי (Montreuil). בפנטן, בה התחוללו קרבות שחרור גם כן, שרידי הכוח הגרמני ניסו לברוח מזרחה בדרך מוֹ.
הקרב גבה מהדיוויזיה המשוריינת השנייה 71 הרוגים, 225 פצועים, 35 טנקים ו-111 כלי רכב, שהיו "שיעור אבדות די גבוה עבור דיוויזיה משוריינת", על פי ההיסטוריון ז'אק מורדל.
לוח הזמנים של האירועים > האולטימטום הצרפתי (25 באוגוסט)

ב-25 באוגוסט בשעה 10:30 בבוקר, גנרל פייר ביוט (Billotte), מפקד הבריגדה המזוינת הצרפתית הראשונה (היחידה הטקטית של הדיוויזיה המשוריינת השנייה) הציב אולטימטום בפני הגנרל פון קולטיץ. ראול נורדלינג מילא את תפקיד המתווך והעביר את המסר:
במהלך יום אתמול, הבריגדה שלי ריסקה את כל עמדות ההתנגדות. היא הסבה להן פגיעות כבדות ואף לקחה מספר שבויים.
הבוקר נכנסתי לפריז והטנקים שלי כבשו את אזור האיל דה לה סיטה. יחידות צבאיות גדולות, צרפתיות ושל בעלות הברית, יצטרפו אלי במהרה.
אני מעריך שמנקודת מבט צבאית טהורה, ההתנגדות של הכוחות הגרמניים שאחראים על הגנת פריז אינה יעילה עוד.
כדי למנוע כל שפיכות דמים מיותרת, בידך לשים סוף מיידית לכל התנגדות.
אם תעריך את סיכוייך להמשיך להיאבק כטובים אף על פי שאין לכך כל הצדקה צבאית, נחוש אני להמשיך במרדף עד להשמדה מלאה.
במצב המנוגד, תקבל יחס בהתאם לחוקי המלחמה.
אני ממתין לתשובתך כמחצית השעה לאחר מסירת אולטימטום זה.
לוח הזמנים של האירועים > כניעת הגרמנים (25 באוגוסט)

למרות פקודות חוזרות מהיטלר, לפיהן "אל לפריז ליפול לידי האויב אלא כשהיא עיי חורבות", לאחר הפצצתה ופיצוץ גשריה, נכנע המושל ומפקד חיל המצב הגרמני, הגנרל דיטריך פון קולטיץ, ב-25 באוגוסט, במלון מוריץ, שהפך למטה הפיקוד של גנרל לקלרק. פון קולטיץ הוחזק כשבוי עד אפריל 1947. בזכרונותיו, שנקראו "האם פריז בוערת?" (Brennt Paris?) ופורסמו בשנת 1950, הציג עצמו הגנרל הגרמני כמושיע של פריז.
ישנה מחלוקת בנוגע לתפקידו הממשי של פון קולטיץ במהלך הקרב והוא נתפס באופנים שונים מאוד בצרפת ובגרמניה. בגרמניה מתואר הגנרל כהומניסט וגיבור שהציל את פריז מלחימה עירונית שהייתה מביאה להריסתה. בשנת 1964 הסביר פון קולטיץ, בראיון מביתו שבבאדן-באדן, מדוע סירב לציית לפקודתו של היטלר: "אם בפעם הראשונה לא צייתי לפקודה, הרי זה משום שידעתי שהיטלר משוגע" ("Si pour la première fois j'ai désobéi, c'est parceque je savais qu'Hitler déraisonnait"). בראיון משנת 2004 עם בנו של הגנרל עבור ערוץ הטלוויזיה הציבורי הצרפתי פראנס 2, טען הבן שפון קולטיץ לא ציית להיטלר ואיפשר באופן אישי לבעלות הברית להשתלט על העיר במהירות ובביטחה, ומנע מכוחות הרזיסטנס מלהיכנס ללחימה עירונית עזה, שהייתה מביאה חורבן על העיר. הוא ידע, טוען הבן, שהמלחמה אבודה עבור הגרמנים והחליט לבדו להציל את הבירה הצרפתית.
ואולם בצרפת, גרסה זו נתפסת כעיוות ההיסטוריה, מאחר שפון קולטיץ נחשב לקצין נאצי נאמן להיטלר שהיה מעורב בלא מעט פעולות שנויות במחלוקת, כגון:
בשנים 1940 ו-1941 הורה על הרס סבסטופול ועל שריפת רוטרדם.
במהלך הקרבות לשחרור פריז פקד:
ב-16 באוגוסט על הוצאתם להורג של 35 חברי רזיסטנס.
ב-19 באוגוסט על הריסת טחנת הרוח הגדולה של פנטן במטרה להרעיב את האוכלוסייה.
ב-23 באוגוסט על שריפת מוזיאון הגרנד פלה שנכבש על ידי כוחות FFI של הרזיסטנס.
בראיון משנת 2004 ותיק הרזיסטנס הפריזאי, מוריס קרייז'-ולרימו (Maurice Kriegel-Valrimont) תיאר את פון קולטיץ כאדם ש"הרג צרפתים כל עוד עלה הדבר בידו וחדל מלהרוג בהם כאשר לא היה יכול עוד להמשיך". קרייז'-ולרימו טוען ש"לא רק שאין [הצרפתים] חבים לו דבר, אלא שזהו עיוות חסר בושה של ההיסטוריה להעניק לו כל כבוד".
לוח הזמנים של האירועים > נאומו של דה-גול (25 באוגוסט)

באותו היום, שארל דה גול, נשיא הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית, הגיע למשרד המלחמה שברחוב סן-דומניק ונשא נאום נרגש לקהל שהתאסף סביב האוטל דה ויל:
מדוע מבקשים אתם שנסתיר את רגשותינו המציפים אותנו, גברים ונשים שנמצאים פה, בבית, בפריז, שקמה לשחרר את עצמה והשכילה לעשות זאת במו ידיה?
לא! לא נסתיר את רגשותינו העמוקים והמקודשים. אלה הם רגעים אשר חורגים מעבר לחיים הפשוטים של כל אחד.
פריז! פריז ההלומה! פריז ההרוסה! פריז המעונה! אך פריז המשוחררת! משוחררת בכוחות עצמה, משוחררת על ידי תושביה, בעזרתה של צרפת כולה, כלומר צרפת הלוחמת, צרפת האמיתית, צרפת הנצחית!
ובכן! מאחר שהאויב שהחזיק בפריז נכנע לידינו, צרפת חוזרת לפריז, לביתה. היא חוזרת מדממת, אך נחושה דיה בדעתה. היא חוזרת לשם עם מוסר השכל של שיעור עצום, אך בטוחה יותר מאשר אי פעם בחובותיה ובזכויותיה.
אני מדבר ראשית על החובות אותם אסכם באומרי שלעת עתה אלו חובות מלחמתיות. האויב מתנודד אך עדיין לא הובס. הוא נותר בשטחנו.
אין די בכך שנפטרנו ממנו בביתנו, בעזרתן של בעלות בריתנו היקרות והנערצות, כדי שנחוש סיפוק, לנוכח מה שהתרחש. אנו רוצים להיכנס לשטחו כראוי, כמנצחים.
הנצחה

2019 - בככר דנפר-רושרו בפריז נחנך המוזיאון לשחרור פריז (Musée de la libération de Paris).
בככר הזאת הסתיים מצעד הניצחון של הכוחות המשחררים ב-25 באוגוסט 1944.
לקריאה נוספת

לארי קולינס, דומיניק לפייר, האם פריז בוערת?, תל אביב: פן, 2011.
אנטוני ביוור, הפלישה לנורמנדי: 6 ביוני 1944, יבנה: בונוס-יבנה, 2011.
הערות שוליים

↑  Les Cahiers Multimédias: Il y a 60 ans : la Libération de Paris ז'ראר קונרו, לזכרו של מרשל לקלרק ושחרור פריז, האתר הרשמי של רדיו צרפת, 6 ביולי 2004
↑  שם
↑  האתר הרשמי של פנטן
האתר הרשמי של פנטן
↑  אנטוני ביוור וארטמיס קופר, (2005). פריס לאחר השחרור: 1944-1949, הוצאת ספרים יבנה, עמ' 38
↑  נאום של נשיא הרפובליקה סרקוזי לזכר הקדושים של יער בולון
↑  פייר טטנז'ה, 1946. "ופריז לא נהרסה" (Et Paris Ne Fut Pas Detruit)
↑  האם תיהרס פריז? פרויקט דוקומנטרי של מישל בוס ומאריה-רוזה בובי, ב: Arte/WDR/France 3/TSR, August 2004
↑  ביוור וקופר, פריס לאחר השחרור: 1944-1949, שם, עמ' 39-40.
↑  ביוור, שם, עמ' 40
↑  האתר הרשמי של פנטן
↑  ביוור, שם, עמ' 42. תיאור הקמת הבריקדות של ביוור מופיע תחת התאריך 22 באוגוסט
↑  ביוור, שם, עמ' 43
↑  ז'אן גָלטיֶיה-בּוּאָסיֶיר, מצוטט אצל: א. ביוור, שם, שם
↑  גלטייה-בואסייר, שם, שם
↑  האתר הרשמי של פנטן
↑  הקרב של צרפת - ז'אק מורדל, 1964
צלפי הרזיסטנס יורים במהלך הקרבות לשחרור פריז
טנקי הוצ'קיס שנתפסו על ידי כוחות צרפתיים, 19 באוגוסט 1944
פרטיזנים צרפתים יורים במהלך הקרבות לשחרור פריז
בעלות הברית בפריז, ליד שער הניצחון
עונת 2023/2024 בקונפרנס ליג

| --- | --- |

 מארחת:  אצטדיון איה סופיה, אתונה, יוון (משחק הגמר)
 תקופת התחרות:  יולי 2023 – מאי 2024 (כ־306 ימים)
 מספר משתתפות:  32
 הזוכה:  אולימפיאקוס
 מספר משחקים:  141
 מספר שערים:  411 (2.91 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  2,327,520 (16,507 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  מרוקו איוב אל-כעבי  (11 שערים)
 השחקן המצטיין:  מרוקו איוב אל-כעבי (אולימפיאקוס)
 → 2022/20232024/2025 ←
עונת 2023/2024 בקונפרנס ליג הייתה העונה השלישית של טורניר הכדורגל השלישי בחשיבותו באירופה, הקונפרנס ליג, המאורגן על ידי אופ"א.
משחק הגמר בין אולימפיאקוס לפיורנטינה נערך באצטדיון איה סופיה שבאתונה, בירת יוון, ב-29 במאי 2024. הזוכה בתואר, אולימפיאקוס זכתה בכרטיס לשלב הליגה של הליגה האירופית בעונת 2024/2025.
שלוש קבוצות מליגת העל השתתפו בשלבי המוקדמות של עונה זו – הפועל באר שבע, מכבי תל אביב ובית"ר ירושלים, שסיימו במקומות השני, השלישי ומחזיקת גביע המדינה (בהתאמה) בעונת 2022/2023 במפעלי הכדורגל הישראליים (ליגת העל וגביע המדינה). מכבי תל אביב העפילה לשלב הבתים ושתי האחרות הודחו בשלבי המוקדמות. בנוסף אליהן, גם מכבי חיפה השתתפה בעונה זו לאחר שסיימה במקום השלישי בביתה בליגה האירופית, ובכך העפילה לשלב הנוקאאוט הראשוני בקונפרנס ליג. כאשר גם מכבי תל אביב וגם מכבי חיפה הודחו בשמינית הגמר.
העפלה

178 מועדונים מ-54 מתוך 55 ההתאחדויות החברות באופ"א (כולם מלבד רוסיה) צפויים להשתתף בקונפרנס ליג בעונת 2023/2024. דירוג המועדונים מבוסס על דירוג הליגות של אופ"א ומשמש לקביעת מספר המועדונים המשתתפים בטורניר מכל ליגה.
ליגות המדורגות במקומות 1–5 (וליכטנשטיין לה אין ליגה מקומית) שולחות נציגה אחת.
ליגות המדורגות במקומות 6–16 (מלבד רוסיה) וליגות המדורגות במקומות 51–55 שולחות שתי נציגות.
ליגות המדורגות במקומות 17–50 (למעט ליכטנשטיין) שולחות 3 נציגות.
נוסף על כך, 18 הקבוצות שיודחו בסיבוב המוקדמות הראשוני ובסיבוב המוקדמות הראשון בליגת האלופות של אופ"א 2023/2024 ו-25 קבוצות שיודחו מסיבובי המוקדמות בליגה האירופית של אופ"א 2023/2024 יועברו לשלבים השונים בקונפרנס ליג.
העפלה > דירוג הליגות

הדירוג לעונת 2022/23 הוא דירוג הליגות לשנת 2022, המביא בחשבון את ביצועי נציגות הליגה בליגת האלופות, בליגה האירופית ובקונפרנס ליג בעונות 2017/2018 עד 2021/2022.
מלבד המקומות המוקצים לליגה, קבוצות נוספות קיבלו מקום בקונפרנס ליג:
(UCL) קבוצות המועברות מליגת האלופות.
(UEL) קבוצות שמועברות מהליגה האירופית.
העפלה > חלוקת הקבוצות לפי שלב

|  |  | קבוצות שמתחילות את דרכן בתחרות בשלב זה | קבוצות שהתקדמו מהשלב הקודם | קבוצות שהועברו מליגת האלופות או הליגה האירופית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שלב המוקדמות הראשון (62 קבוצות) | שלב המוקדמות הראשון (62 קבוצות) |  16 מחזיקות הגביע בליגות המדורגות 40–55  25 הסגניות בליגות המדורגות 30–55 (למעט ליכטנשטיין)  21 קבוצות שסיימו במקום השלישי בליגות המדורגות 29–50 (למעט ליכטנשטיין) |  |  |
| שלב המוקדמות השני (106 קבוצות) | מסלול האלופות (16 קבוצות) |  |  |  3 המפסידות בשלב המוקדמות הראשוני בליגת האלופות  13 המפסידות בשלב המוקדמות הראשון בליגת האלופות |
| שלב המוקדמות השני (106 קבוצות) | מסלול ראשי (90 קבוצות) |  20 מחזיקות הגביע בליגות המדורגות 20–39  14 הסגניות בליגות המדורגות 16–29  16 קבוצות שסיימו במקום השלישי בליגות המדורגות 13–28  8 קבוצות שסיימו במקום הרביעי בליגות המדורגות 7–15  הקבוצה שסיימה במקום החמישי בליגה המדורגת 6 |  31 המנצחות בשלב המוקדמות הראשון |  |
| שלב המוקדמות השלישי (64 קבוצות) | מסלול האלופות (10 קבוצות) |  |  8 המנצחות בשלב המוקדמות השני (מסלול האלופות) |  2 המפסידות בשלב המוקדמות הראשון בליגת האלופות שזכו בהגרלה |
| שלב המוקדמות השלישי (64 קבוצות) | מסלול ראשי (54 קבוצות) |  3 מחזיקות הגביע בליגות המדורגות 17–19  5 קבוצות שסיימו במקום השלישי בליגות המדורגות 7–12  הקבוצה שסיימה במקום הרביעי בליגה המדורגת 6 |  45 המנצחות בשלב המוקדמות השני (מסלול ראשי) |  |
| שלב הפלייאוף (44 קבוצות) | מסלול האלופות (10 קבוצות) |  |  5 המנצחות בשלב המוקדמות השלישי (מסלול האלופות) |  5 המודחות משלב המוקדמות בליגה האירופית (מסלול האלופות). |
| שלב הפלייאוף (44 קבוצות) | מסלול ראשי (34 קבוצות) |  הקבוצה שסיימה במקום החמישי בליגה המדורגת 5  4 קבוצות שסיימו במקום השישי בליגות המדורגות 1–4 (באנגליה: זוכת גביע הפוטבול ליג) |  27 המנצחות בשלב המוקדמות השלישי (מסלול ראשי) |  2 המודחות משלב המוקדמות בליגה האירופית (המסלול הראשי). |
| שלב הבתים (32 קבוצות) | שלב הבתים (32 קבוצות) |  |  5 המנצחות בשלב הפלייאוף (מסלול האלופות)  17 המנצחות בשלב הפלייאוף (המסלול הראשי) |  10 המודחות משלב הפלייאוף בליגה האירופית |
| שלב הנוקאאוט הראשוני (16 קבוצות) | שלב הנוקאאוט הראשוני (16 קבוצות) |  |  8 הסגניות בשלב הבתים |  8 הקבוצות שסיימו במקום השלישי בשלב הבתים בליגה האירופית |
| שמינית הגמר (16 קבוצות) | שמינית הגמר (16 קבוצות) |  |  8 זוכות הבתים של הקונפרנס ליג  8 המנצחות בשלב הנוקאאוט הראשוני |  |
עקב השעייתה של רוסיה מכל התחרויות האירופיות לעונת 2023/2024 בוצעו השינויים הבאים:
מחזיקת הגביע בליגה המדורגת 16 (צ'כיה) תעפיל לשלב המוקדמות בליגה האירופית (במקום לשלב המוקדמות השני בקונפרנס ליג).
מחזיקות הגביע בליגות המדורגות במקומות 17 (נורווגיה), 18 (דנמרק) ו-19 (קרואטיה) יעפילו לשלב המוקדמות השלישי (במקום לשלב המוקדמות השני).
מחזיקות הגביע בליגות המדורגת במקומות 30-39 (סלובקיה, סלובניה, בלארוס, מולדובה, ליטא, בוסניה והרצגובינה, פינלנד, לוקסמבורג, לטביה וקוסובו) יעפילו לשלב המוקדמות (במקום לשלב המוקדמות הראשון).
עקב העובדה שמנצ'סטר סיטי זוכת ליגת האלופות העפילה לליגת האלופות גם דרך הליגה המקומית, בוצע השינוי הבא:
שתיים מהמפסידות בשלב המוקדמות הראשון בליגת האלופות יעפילו ישירות לשלב המוקדמות השלישי במסלול האלופות במקום להתמודד בשלב המקודמות השני במסלול האלופות.
לוח זמנים

לוח הזמנים של התחרות הוא כדלקמן. המשחקים מתוכננים לימי חמישי, מלבד הגמר שיתקיים ביום רביעי, אם כי באופן חריג יכולים להתקיים גם בימי שלישי או רביעי בעקבות התנגשויות בלוח הזמנים
| שלב | סיבוב | הגרלה | מפגש ראשון | מפגש שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מוקדמות | שלב המוקדמות הראשון | 20 ביוני 2023 | 13 ביולי 2023 | 20 ביולי 2023 |
| מוקדמות | שלב המוקדמות השני | 21 ביוני 2023 | 27 ביולי 2023 | 3 באוגוסט 2023 |
| מוקדמות | שלב המוקדמות השלישי | 24 ביולי 2023 | 10 באוגוסט 2023 | 17 באוגוסט 2023 |
| מוקדמות | שלב הפלייאוף | 7 באוגוסט 2023 | 24 באוגוסט 2023 | 31 באוגוסט 2023 |
| שלב הבתים | מחזור 1 | 1 בספטמבר 2023 | 21 בספטמבר 2023 | 21 בספטמבר 2023 |
| שלב הבתים | מחזור 2 | 1 בספטמבר 2023 | 5 באוקטובר 2023 | 5 באוקטובר 2023 |
| שלב הבתים | מחזור 3 | 1 בספטמבר 2023 | 26 באוקטובר 2023 | 26 באוקטובר 2023 |
| שלב הבתים | מחזור 4 | 1 בספטמבר 2023 | 9 בנובמבר 2023 | 9 בנובמבר 2023 |
| שלב הבתים | מחזור 5 | 1 בספטמבר 2023 | 30 בנובמבר 2023 | 30 בנובמבר 2023 |
| שלב הבתים | מחזור 6 | 1 בספטמבר 2023 | 14 בדצמבר 2023 | 14 בדצמבר 2023 |
| שלב הנוקאאוט | שלב הנוקאאוט הראשוני | 18 בדצמבר 2023 | 15 בפברואר 2024 | 22 בפברואר 2024 |
| שלב הנוקאאוט | שמינית הגמר | 23 בפברואר 2024 | 7 במרץ 2024 | 14 במרץ 2024 |
| שלב הנוקאאוט | רבע הגמר | 15 במרץ 2024 | 11 באפריל 2024 | 18 באפריל 2024 |
| שלב הנוקאאוט | חצי הגמר | 15 במרץ 2024 | 2 במאי 2024 | 9 במאי 2024 |
| שלב הנוקאאוט | הגמר | 15 במרץ 2024 | 29 במאי 2024 | 29 במאי 2024 |
שלב המוקדמות > שלב המוקדמות הראשון

הגרלת שלב המוקדמות הראשון נערכה ב־20 ביוני 2023. 62 קבוצות השתתפו בשלב המוקדמות הראשון. הסיבוב הראשון נערך ב־12 וב-13 ביולי 2023 והסיבוב השני ב-18 וב־20 ביולי 2023.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מונטנגרו סוטייסקה ניקשיץ' | 2–1 | סן מרינו ס.ס. קוסמוס | 1–0 | 1–1 |
| סלובניה דומז'אלה | 4–5 | מלטה באלזן | 1–4 | 3–1 (ה) |
| ליכטנשטיין ואדוץ | 2–3 | בלארוס נמאן גרודנו | 1–2 | 1–1 |
| ארמניה אררט-ארמניה | 5–5 (4–2 פ) | אלבניה ק.פ. אגנטיה | 1–1 | 4–4 (ה) |
| גאורגיה טורפדו כותאיסי | 3–3 (4–2 פ) | בוסניה והרצגובינה סרייבו | 2–2 | 1–1 |
| ארמניה אלאשקרט | 7–2 | מונטנגרו ארסנל טיווט | 1–1 | 6–1 |
| בוסניה והרצגובינה ז'לייזניצ'אר סרייבו | 4–3 | בלארוס דינמו מינסק | 2–2 | 2–1 |
| סן מרינו לה פיוריטה | 1–2 | מולדובה זימברו קישינב | 1–1 | 0–1 |
| סלובניה מריבור | 3–2 | מלטה בירקירקארה | 1–1 | 2–1 |
| אלבניה קיי אף טירנה | 3–2 | גאורגיה דינמו בתומי | 1–1 | 2–1 |
| גיברלטר ברונוס מגפייס | 1–3 | אירלנד דאנדוק | 0–0 | 1–3 |
| אנדורה אינטר אסקלדס | 3–2 | איי פארו ויקינגור גטה | 2–1 | 1–1 |
| לוקסמבורג פרוגרס נידרקורן | 4–2 | קוסובו גיילני | 2–2 | 2–0 |
| צפון אירלנד לינפילד | 3–2 | אלבניה ולזניה שקודר | 3–1 | 0–1 |
| איסלנד קנאטספינופלאג אקוריירי | 4–0 | ויילס קונאהס קוואי נומאדס | 2–0 | 2–0 |
| מקדוניה שקנדיה | 1–1 (2–3 פ) | ויילס האברפורדווסט קאונטי | 1–0 | 0–1 |
| פינלנד האקה | 2–3 | צפון אירלנד קרוסיידרס | 2–2 | 0–1 |
| איי פארו HB טורסהאבן | 0–1 | אירלנד דרי סיטי | 0–0 | 0–1 |
| לטביה ריגה | 2–1 | איסלנד ויקינגור רייקיאוויק | 2–0 | 0–1 |
| סלובקיה מ.ש.ק. ז'ילינה | 4–2 | אסטוניה לבדיה טאלין | 2–1 | 2–1 |
| ארמניה פיוניק ירוואן | 5–0 | אסטוניה נארווה טרנס | 2–0 | 3–0 |
| ליטא פוניבז' | 3–2 | מולדובה מילסאמי אורחיי | 2–2 | 1–0 |
| קזחסטן טובול | 2–1 | פינלנד הונקה | 2–1 | 0–0 |
| סלובקיה דונאיסקה סטרדה | 2–3 | גאורגיה דילה גורי | 2–1 | 0–2 |
| מקדוניה מקדוניה ג.פ. | 1–5 | לטביה ריגה פוטבולה סקולה | 0–1 | 1–4 |
| קוסובו דוקאג'ייני | 5–3 | גיברלטר יורופה | 2–1 | 3–2 |
| ויילס פניבונט | 1–3 | אנדורה סנטה קולומה | 1–1 | 0–2 |
| ליטא האגלמן | 0–5 | מקדוניה ק.פ. שקופי | 0–5 | 0–0 |
| לוקסמבורג F91 דודלאנג' | 5–3 | אירלנד סנט פטריק אתלטיק | 2–1 | 3–2 |
| איי פארו B36 טורסהאבן | 2–0 | אסטוניה פאידה לינמיסקונד | 0–0 | 2–0 |
| מלטה גזירה יונייטד | 3–3 (14–13 פ) | צפון אירלנד גלנטורן | 2–2 | 1–1 |
שלב המוקדמות > שלב המוקדמות השלישי

הגרלת שלב המוקדמות השלישי נערכה ב־24 ביולי 2023. 64 קבוצות השתתפו בשלב המוקדמות השלישי. 10 במסלול האלופות מתוכן 2 שנשרו משלב המוקדמות הראשון בליגת האלופות וזכו בהגרלה להתקדם ישירות לשלב המוקדמות השלישי, ו-8 המנצחות בשלב המוקדמות השני במסלול האלופות, ו-54 קבוצות במסלול הראשי, מתוכן 9 קבוצות שהתחילו את דרכן בסיבוב זה בנוסף ל-45 המנצחות בסיבוב השני במסלול הראשי. הסיבוב הראשון נערך ב־9 וב־10 באוגוסט 2023 וסיבוב הגומלין נערך ב־17 באוגוסט 2023.
| קבוצה א'> המסלול הראשי | תוצאה> המסלול הראשי | קבוצה ב'> המסלול הראשי | סיבוב ראשון> המסלול הראשי | סיבוב שני> המסלול הראשי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קפריסין א.א.ק. לרנקה | 1–2 | ישראל מכבי תל אביב | 1–1 | 0–1 |
| אזרבייג'ן סבאך | 2–2 (4–5 פ) | סרביה פרטיזן בלגרד | 2–0 | 0–2 |
| רומניה שפשי OSK | 2–1 | קזחסטן אקטובה | 1–1 | 1–0 |
| אוסטריה ראפיד וינה | 5–0 | הונגריה דברצן ו.ס.ק. | 0–0 | 5–0 |
| קרואטיה היידוק ספליט | 0–3 | יוון פאוק סלוניקי | 0–0 | 0–3 |
| אנדורה סנטה קולומה | 0–3 | הולנד א.ז. אלקמאר | 0–1 | 0–2 |
| סלובניה נ.ק. צליה | 5–1 | בלארוס נמאן גרודנו | 1–0 | 4–1 |
| אזרבייג'ן נפטצ'י באקו | 2–5 | טורקיה בשיקטש | 1–3 | 1–2 |
| קפריסין אומוניה ניקוסיה | 2–5 | דנמרק מיטיולן | 1–0 | 1–5 |
| יוון אריס סלוניקי | 2–2 (5–6 פ) | אוקראינה דינמו קייב | 1–0 | 1–2 |
| פולין לגיה ורשה | 6–5 | אוסטריה אוסטריה וינה | 1–2 | 5–3 |
| ישראל הפועל באר שבע | 1–2 | בולגריה לבסקי סופיה | 0–0 | 1–2 |
| סקוטלנד היברניאן | 5–3 | שווייץ לוצרן | 3–1 | 2–2 |
| צ'כיה ויקטוריה פלזן | 6–0 | מלטה גזירה יונייטד | 4–0 | 2–0 |
| פורטוגל ארוקה | 3–4 | נורווגיה בראן | 2–1 | 1–3 |
| בלגיה גנט | 6–2 | פולין פוגון שצ'צ'ין | 5–0 | 1–2 |
| טורקיה אדנה דמירספור | 7–4 | קרואטיה אוסייק | 5–1 | 2–3 |
| איי פארו B36 טורסהאבן | 1–5 | קרואטיה רייקה | 1–3 | 0–2 |
| הולנד טוונטה | 5–0 | לטביה ריגה | 2–0 | 3–0 |
| נורווגיה רוזנבורג | 3–4 | סקוטלנד הארט אוף מידלות'יאן | 2–1 | 1–3 |
| טורקיה פנרבחצ'ה | 6–1 | סלובניה מריבור | 3–1 | 3–0 |
| בלגיה קלאב ברוז' | 10–2 | איסלנד קנאטספינופלאג אקוריירי | 5–1 | 5–1 |
| גאורגיה דילה גורי | 0–3 | קפריסין אפואל ניקוסיה | 0–2 | 0–1 |
| פולין לך פוזנן | 3–4 | סלובקיה ספרטק טרנבה | 2–1 | 1–3 |
| רומניה סטיאווה בוקרשט | 0–2 | דנמרק נורשלן | 0–0 | 0–2 |
| קזחסטן טובול | 1–1 (6–5 פ) | אירלנד דרי סיטי | 1–0 | 0–1 |
| נורווגיה בודה/גלימט | 6–0 | ארמניה פיוניק ירוואן | 3–0 | 3–0 |
מסלול האלופות
| מלטה חאמרון ספרטנס | 2–8 | הונגריה פרנצווארוש | 1–6 | 1–2 |
| רומניה פארול קונסטנצה | 5–0 | אסטוניה פלורה טאלין | 3–0 | 2–0 |
| לטביה ולמיירה | 1–3 | אלבניה פרטיזני טירנה | 1–2 | 0–1 |
| קוסובו בלקני | 5–1 | גיברלטר לינקולן רד אימפס | 2–0 | 3–1 |
| מקדוניה סטרוגה | 4–3 | לוקסמבורג סוויפט הספרנג' | 3–1 | 1–2 |
שלב המוקדמות > שלב הפלייאוף

הגרלת שלב הפלייאוף נערכה ב-7 באוגוסט 2023. 44 קבוצות השתתפו בשלב הפלייאוף, 34 במסלול הראשי ו-10 במסלול האלופות. במסלול הראשי, 5 קבוצות התחילו את דרכן בתחרות בשלב זה, בנוסף ל-27 קבוצות שהעפילו מסיבוב המוקדמות השלישי במסלול הראשי ו-2 קבוצות שנשרו משלב המוקדמות בליגה האירופית במסלול הראשי. מסלול האלופות כלל 10 קבוצות בסך הכל, 5 קבוצות שהעפילו משלב המוקדמות השלישי ו-5 קבוצות שנשרו משלב המוקדמות בליגה האירופית במסלול האלופות. הקבוצות שניצחו בסיכום שני המפגשים העפילו לשלב הבתים. הסיבוב הראשון נערך ב-23 וב-24 באוגוסט 2023 והסיבוב השני ב-31 באוגוסט 2023.
| קבוצה א'> המסלול הראשי | תוצאה> המסלול הראשי | קבוצה ב'> המסלול הראשי | סיבוב ראשון> המסלול הראשי | סיבוב שני> המסלול הראשי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בולגריה לבסקי סופיה | 1–3 | גרמניה איינטרכט פרנקפורט | 1–1 | 0–2 |
| בלגיה גנט | 4–1 | קפריסין אפואל ניקוסיה | 2–0 | 2–1 |
| סלובקיה ספרטק טרנבה | 3–2 | אוקראינה דניפרו-1 | 1–1 | 2–1 (ה) |
| רומניה שפשי OSK | 4–5 | נורווגיה בודה/גלימט | 2–2 | 2–3 (ה) |
| קזחסטן טובול | 1–5 | צ'כיה ויקטוריה פלזן | 1–2 | 0–3 |
| סקוטלנד היברניאן | 0–8 | אנגליה אסטון וילה | 0–5 | 0–3 |
| דנמרק מיטיולן | 4–4 (5–6 פ) | פולין לגיה ורשה | 3–3 | 1–1 |
| צרפת ליל | 3–2 | קרואטיה רייקה | 2–1 | 1–1 (ה) |
| בלגיה גנק | 2–2 (5–4 פ) | טורקיה אדנה דמירספור | 2–1 | 0–1 |
| טורקיה פנרבחצ'ה | 6–1 | הולנד טוונטה | 5–1 | 1–0 |
| אוקראינה דינמו קייב | 2–4 | טורקיה בשיקטש | 2–3 | 0–1 |
| הולנד א.ז. אלקמאר | 4–4 (6–5 פ) | נורווגיה בראן | 1–1 | 3–3 |
| אוסטריה ראפיד וינה | 1–2 | איטליה פיורנטינה | 1–0 | 0–2 |
| סקוטלנד הארט אוף מידלות'יאן | 1–6 | יוון פאוק סלוניקי | 1–2 | 0–4 |
| דנמרק נורשלן | 6–0 | סרביה פרטיזן בלגרד | 5–0 | 1–0 |
| ספרד אוססונה | 3–4 | בלגיה קלאב ברוז' | 1–2 | 2–2 |
| ישראל מכבי תל אביב | 5–2 | סלובניה נ.ק. צליה | 4–1 | 1–1 |
מסלול האלופות
| קוסובו בלקני | 4–2 | בלארוס באטה בוריסוב | 4–1 | 0–1 |
| ליטא ז'לגיריס וילנה | 0–7 | הונגריה פרנצווארוש | 0–4 | 0–3 |
| מקדוניה סטרוגה | 0–2 | איסלנד פרייד'פליק | 0–1 | 0–1 |
| רומניה פארול קונסטנצה | 2–3 | פינלנד ה.י.ק. הלסינקי | 2–1 | 0–2 |
| קזחסטן אסטנה | 2–1 | אלבניה פרטיזני טירנה | 1–0 | 1–1 |