stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אילונה לדאני
תפקידיה

Eugen d’Albert: Hegyek alján – Pepa; Nuri
Georges Bizet: Carmen – Frasquita
Isidore de Lara: A fehér vitorlás – Első énekesnő
Gaetano Donizetti: Lammermoori Lucia – címszerep
Gaetano Donizetti: Don Pasquale – Norina
Christoph Willibald Gluck: Május királynője – Helena
Goldmark Károly: Sába királynője – Asztarót
Goldmark Károly: Téli rege – Perdita
Hubay Jenő: A cremonai hegedűs – Giannina
Hubay Jenő: Karenina Anna – Dolly
Engelbert Humperdinck: Jancsi és Julliska – Ébresztő manó
Kodály Zoltán: Székelyfonó – A szomszéd leány
Lehár Ferenc: Giuditta – Anita
Darius Milhaud: Francia saláta – Isabella
Wolfgang Amadeus Mozart: Figaro lakodalma – Barbarina; Első leány
Wolfgang Amadeus Mozart: A varázsfuvola – Pamina
Jacques Offenbach: A banditák – Zerlina
Jacques Offenbach: Hoffmann meséi – Olympia
Poldini Ede: Farsangi lakodalom – Második kisasszony
Gioachino Rossini: A sevillai borbély – Rosina
Johann Strauss d. S.: A denevér – Ida
Giuseppe Verdi: Rigoletto – Gilda; Ceprano grófné
Giuseppe Verdi: La Traviata – Valéry Violetta
Giuseppe Verdi: Álarcosbál – Oscar
Giuseppe Verdi: Don Carlos – Tebaldo; Mennyei hang
Richard Wagner: Tannhäuser – Pásztorfiú
Richard Wagner: Parsifal – II. viráglány
Carl Maria von Weber: A bűvös vadász – Annuska
לקריאה נוספת

טיבור בנצש: מסעו של זמרת "חצר" דרך מכון ביטוח והאופרה אל אומיקה
100 שנה לבית האופרה של בודפשט. עורך גזה סטאוד. בודפשט, 1984. הוצאת מוזיקה. 502.מסת"ב 9633305241
פטר וארנאי : לקסיקון האופרה. בודפשט, 1975. הוצאת מוזיקה. מסת"ב 9633301076
אילונה לדאני במאגר המידע של האופרה הממלכתית ההונגרית
אילונה לדאני בארכיב של האתר אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך
ראו גם

איבאן קרטס: זיכרונותי מההופעות של אומיקה בכתב העת "שבת", 1 ביוני 1990.
הערות שוליים

↑  A rádió műsorában kedden Lichtmann Ilona, a fiatal koloratúropera- énekesnő énekelt (1932. április 8.) Ujság, 8. évfolyam, 76. szám
↑  "Születési bejegyzése a miskolci polgári születési akv. 1022/1901. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-03-22.
↑  "Ladányi Ilona halotti bejegyzése a Budapest XIII. kerületi polgári halotti akv. 1738/1952. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-10-01.
↑  Lengyel István (1970-07-01). "Operaénekesnő a koncentrációs táborban". Új Élet. 25 (13).
↑  Az előadás a Színházi adattárban.
↑  Tíz kép – A Kozma utcai temető II. = Caruso blog 2016. november 1.
↑  "Lederer Péter és Lichtmann Ilona házasságkötési bejegyzése a Budapest IV. kerületi (belvárosi) polgári házassági akv. 190/1936. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-03-22.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אילונה לדאני".
אמיליה וייס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 ביולי 1927 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  28 ביולי 2014 (בגיל 87) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  ELTE Faculty of Law (1950) 
 
אמיליה וייס (בהונגרית: Weiss Emília;‏ בודפשט, 21 ביולי 1927 – בודפשט, 28 ביולי 2014) הייתה דוקטור למשפטים של האקדמיה ההונגרית למדעים, פרופסור אמריטה של המחלקה למשפט אזרחי בפקולטה למדע המדינה ולמשפטים של אוניברסיטת אטווש לוראנד (ELTE). במשך עשרות שנים הייתה מרצה לדיני משפחה במחלקה למשפט אזרחי.
קורות חייה

אמיליה וייס נולדה במשפחה יהודית, אביה היה עורך דין ואמה רופאה. היא שרדה את השואה והשלימה את לימודיה באוניברסיטה בין 1945 לבין 1950 באוניברסיטת פאזמאן פטר (שמה הקודם של אוניברסיטת אטווש לוראנד) בפקולטה למשפטים ולמדע המדינה. כבר ב-1949 עבדה כמתרגלת במחלקה למשפט אזרחי בפקולטה, לימים כמרצה, מרצה בכירה ופרופסור חבר באוניברסיטה. היא מונתה לפרופסור מן המנין באוניברסיטה בדצמבר 1979. מאז פרישתה, קיבלה כפרופסור אמריטה.
היא הייתה חברה בוועדת העריכה של המשפט האזרחי החדש ממועד הכנת עבודות הקודיפיקציה שלו. היא הובילה את קבוצת העבודה לדיני משפחה ואת קבוצת העבודה לדיני ירושה.
עובדות ביוגרפיות יבשות אלו אינן משקפות במידה מספקת את מסלול חייו המקצועי. היא לימדה דורות. מי שלא פגש אותה אישית יכול היה ללמוד מספריה וממאמריה על הקשרים בין המשפט האזרחי, דיני המשפחה ודיני הירושה מהיסודות ועד לרמה האקדמית. היא לקחה חלק בהכנה והצגה של הקוד האזרחי החדש ברעננות שסתרה את גילה ובגישה מודרנית. היא עבדה גם ממיטת חוליה בבית החולים, כדי לסיים את ספרה בדיני הירושה.
אמיליה וייס הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
תארים האקדמיים

את הדוקטורט (PhD) שלה במדע המדינה ובמדעי המשפט קיבלה בשנת 1979 (עד אסז הייתה רק דוקטור למשפטים) בעבודת הדוקטור שלה שכותרתה "מצבו המשפטי של בן הזוג הנותר בחיים בדיני ירושה - היווצרותו ההיסטורית ומגמות התפתחותו".
פרסומים

פרסומיה התפרסמו בתחומים רבים של המשפט האזרחי ודיני המשפחה, בתחום דיני המשפחה ודיני הירושה הן בגרמנית והן באנגלית.
לקריאה נוספת

גב' ג'ודית בודנר פיזינגר: ד"ר אמיליה וייס. Notarius Hungaricus - כתב העת של לשכת הנוטריונים הלאומית ההונגרית 7. (2015)
הערות שוליים

↑   mint önálló tantárgy
↑   ma ELTE
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1068896272  ISNI: 0000 0000 7986 2551  LCCN: n85059057  NTA: 067635601  RERO: 02-A003965503  VIAF: 21106370   WorldCat (עם VIAF): 21106370 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמיליה וייס".
ארצ'יבלד ג'יימס האלקט קסלס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בפברואר 1907 כוויתה, פקיסטן 
 פטירה:  13 בדצמבר 1996 (בגיל 89) ניומרקט, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  בית הספר רוגבי  המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט 
 השתייכות:  הצבא הבריטי 
 תקופת הפעילות:  מ-1926 
 דרגה:  פילדמרשל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת קוריאה  מצב החירום המלאי  מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית  אות השירות המצוין  מפקד בלגיון ההצטיינות  אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט  לגיון ההצטיינות של ארצות הברית בדרגת לגיונר 
 
סר ארצ'יבלד ג'יימס האלקט קסלס (באנגלית: Sir Archibald James Halkett Cassels;‏ 28 בפברואר 1907 – 13 בדצמבר 1996) היה פילדמרשל בריטי, מפקד זמני של דיוויזיית הצנחנים הבריטית ("כלניות"), שהופעלה נגד היישוב בשיא תקופת המאבק נגד שלטון המנדט. במלחמת קוריאה שירת כמפקד הדיוויזיה של חבר העמים הבריטי. בשנות השישים שימש בתפקיד ראש המטה הכללי הקיסרי.
צ'ייס קרופורד

| --- | --- |

קרופורד, 2012
 לידה:  18 ביולי 1985 (בן 39) לובוק, טקסס, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פפרדיין  Trinity Christian Academy 
 פרופיל ב-IMDb
 
כריסטופר צ'ייס קרופורד (באנגלית: Christopher Chace Crawford; נולד ב-18 ביולי 1985) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, אשר מוכר בעיקר בשל גילום דמותו של נייט ארצ'יבלד בסדרת הנוער "אחת שיודעת" של רשת The CW, ובתור קווין מוסקוביץ' בסדרת גיבורי-העל "הבנים" מבית פריים וידאו.
ביוגרפיה

קרופורד נולד בעיר לאבק, טקסס שבארצות הברית למשפחה מרקע נוצרי-בפטיסטי. אביו, כריס, הוא דרמטולוג, ואמו, דיינה, היא אשת חינוך. יש לו אחות צעירה ממנו, קנדיס קרופורד, שנבחרה למיס מיזורי לשנת 2008. הוא חי במשך ארבע שנים בעיר בלומינגטון, מינסוטה בזמן שאביו למד שם לימודי רפואה. לאחר סיום הלימודים של אביו, חזרה המשפחה להתגורר בטקסס בעיר פלאנו.
במהלך התיכון, הוא עבד בחנות של אברקרומבי אנד פיץ' ודגמן עבור חברת האופנה הוליסטר. הוא סיים את לימודיו בתיכון  הנוצרי טריניטי בדאלאס, טקסס, בשנת 2003. לאחר סיום הלימודים, עבר קרופורד למליבו, קליפורניה והחל ללמוד באוניברסיטת פפרדיין, שם למד עיתונאות ושיווק. במהלך שנת לימודיו השנייה פרש מהלימודים, עקב עידודה של אמו לפתח קריירת משחק.
קריירה

בשנת 2006, שיחק קרופורד לראשונה בקולנוע בתפקיד משנה בסרט "הברית".
כמו כן, הופיע בסרט טלוויזיה, ובסרט שיצא בשנת 2008, שנקרא "הרדיפה של מולי הארטלי". בסוף אותה שנה, הוא הצטלם לקליפ של הזמרת ליאונה לואיס, בשיר "I Will Be".
בשנת 2007 קיבל את תפקיד הטלוויזיה הראשון שלו, בסדרת הנעורים "אחת שיודעת" של רשת הטלוויזיה The CW, בו הוא שיחק את נייט ארצ'יבלד. הסדרה ירדה מהמרקע בשנת 2012. בשנת 2009, התארח בפרק בסדרה האנימציה "רובוט צ'יקן". באותה שנה הוכתר מגזין פיפל כ"רווק הנחשק ביותר".
בשנת 2010 שיחק כדמות הראשית בסרט "12", את דמות סוחר הסמים "מייק הלבן".
בשנת 2011 שיחק בסרט "על אהבה ואי הבנה". בשנת 2012 גילם את דמותו של מארקו בדרמה הרומנטית "למה לצפות כשאתם מצפים" לצד ג'ניפר לופז וקמרון דיאז.
בשנת 2014 התארח בפרק בסדרה המוזיקלית "Glee". בשנת 2016 שיחק בדרמה הרומנטית של וורן בייטי "יוצא מן הכלל", ובסרט הספורט "Undrafted" בבימויו של ג'וזף מאזלו.
בשנת 2017 התארח בסדרה "קז'ואל", ושיחק בסרטה של לייק בל "נשואים פלוס מינוס". בשנת 2018 שיחק בסרט הדרמה "הכל אודות נינה" לצד מרי אליזבת' וינסטד.
בשנת 2019 החל לגלם את דמותו של The Deep/קווין מוסקוביץ', חבר ב"שביעייה" בסדרת גיבורי העל "הבנים" של פריים וידאו. שיחק גם בדרמה הביוגרפית של הבמאית מרי הארון "צ'ארלי אומר". בשנה זו שיחק גם בסרט המותחן "Nighthawks" בו קרופורד שיחק תפקיד ראשי.
בשנת 2020 שיחק במותחן "ירושה", בתפקיד ויליאם, אחיה של לורן (לילי קולינס). בשנת 2021 תרם את קולו בגרסה האנגלית לסרט האנימציה היפני "Belle" שביים האנימטור מאמורו הוסודה.
חיים אישיים

בתחילת 2007 עד יולי 2009 קרופורד חלק דירה עם שותפו לסדרה "אחת שיודעת" אד וסטוויק בצ'לסי, מנהטן, עד שקרופורד עבר לשכור דירה לבדו באזור וול סטריט.
קרופורד יצא בעבר עם השחקניות אשלי גרין, אסתי גינזבורג וקארי אנדרווד. ב-2016 החל לצאת עם השחקנית רבקה ריטנהאוס שאותה פגש בצילומי "זהב שחור". השניים נפרדו באפריל 2019.
גיסו של קרופורד הוא הקוורטרבק לשעבר של דאלאס קאובויס, טוני רומו, שנשוי לאחותו.
חיים אישיים > הסתבכות עם החוק

ב-4 ביוני 2010 הוא נעצר על ידי המשטרה בשל החזקת מריחואנה. בפסק הדין שניתן ב-2011, נגזר על קרופורד לבצע 24 שעות של עבודות שירות לקהילה ולהתייצב בתחנת המשטרה אחת לחודש במשך שנה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | הברית | טיילר סימס |  |
| 2008 | Loaded | היידן פרייס |  |
| 2008 | הרדיפה אחרי מולי הארטלי | ג'וזף יאנג |  |
| 2010 | 12 | מייקל "מייק הלבן" |  |
| 2011 | על אהבה ואי הבנה | קול |  |
| 2012 | למה לצפות כשאתם מצפים | מרקו |  |
| 2013 | Cry of Fear | מייק |  |
| 2014 | Mountain Men | קופר פולארד |  |
| 2016 | Undrafted | ארתור בארון |  |
| 2016 | יוצא מן הכלל | שחקן צעיר |  |
| 2017 | Eloise | ג'ייקוב מרטין |  |
| 2017 | נשואים פלוס מינוס | איגון |  |
| 2018 | הכל אודות נינה | ג'ו |  |
| 2019 | Charlie Says | טקס ווטסון |  |
| 2019 | Nighthawks | סטן |  |
| 2020 | היורשת | ויליאם מונרו |  |
| 2021 | Belle | ג'סטין | דיבוב |
| 2024 | Reunion | מת'יו דנברי |  |
| TBA | Riptide | לאנדן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Long Lost Son | מת'יו ויליאמס | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2012–2007 | אחת שיודעת | נייט ארצ'יבלד | תפקיד ראשי (6 עונות); 121 פרקים |
| 2010–2008 | איש משפחה | לוק/ דמויות שונות | דיבוב; 4 פרקים |
| 2009 | רובוט צ'יקן | ג'ון קונר | דיבוב; פרק: "Cannot Be Erased, So Sorry" |
| 2014 | Glee | ביף מקינטוש | פרק: "100" |
| 2015 | זהב שחור (אנ') | בילי לפבר | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2017 | קז'ואל | ביירון | 2 פרקים |
| 2019–הווה | הבנים | קווין מוסקוביץ' / המעמקים | תפקיד ראשי (2 עונות); 16 פרקים |
| 2022 | הבנים מציגים: שטני | הדיפ | דיבוב; פרק: "BFFs" |
הארכיון הלאומי של אסטוניה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארכיון לאומי, סינמטק 
 כתובת:  Tartu,  Nooruse tn 3 
 מדינה:  אסטוניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1920
 תאריך פתיחה רשמי:  1920 
 
 www.ra.ee
 he
 
הארכיון הלאומי של אסטוניה (אסטונית: Rahvusarhiiv) הוא מרכז הארכיונאות של אסטוניה.
הארכיון אוסף ומשמר מסמכים אודות ההיסטוריה, התרבות והחברה של אסטוניה, בין הגופים אחראיים עליו הוא משרד החינוך של אסטוניה. לארכיון יש סניפים בעיר הבירה טאלין וגם בטארטו וברקוורה. בין אוספיו נמנים יותר ממיליון תמונות היסטוריות ו-135,000 סוגי מפות שונות.
הארכיון הראשוני של המדינה הוקם בשנת 1920. בשנת 1935 נחקק באסטוניה חוק הארכיונים הקובע את סמכויותיו.
בתקופה שאסטוניה הייתה רפובליקה של ברית המועצות, המשיך הארכיון  בעבודתו, אך שמו שונה, והוא נוהל תחת הפיקוח של הממשלה במוסקבה. לאחר שאסטוניה הפכה למדינה עצמאית, החל הארכיון להיות פעיל עצמאית באופן רשמי ב-1999.
בארכיון ישנו גם מרכז לגנאלוגיה וחקר היסטוריה משפחתית, בין היתר הוא מחזיק בחומרים כמו תעודות לידה ונישואין ומסמכים שונים כמו תעודות סטודנטים, רוב תושבי אסטוניה יכולים ללמוד על השושלת המשפחתית שלהם עוד מהמאה ה-18.
הערות שוליים

↑  East European Archival Internet Sites, Avotaynu Online, ‏2007-07-01 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007318072205171  ISNI: 0000 0001 1523 5644  LCCN: no2001008786  VIAF: 141177049   WorldCat (עם VIAF): 141177049
מת'יו סטל

| --- | --- |

ג'פרי מת'יו סטל
 לידה:  17 בספטמבר 1969 (בן 55) הירוקי, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 מקום לימודים:  סטודיו ויליאם אספר 
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'פרי מת'יו סטל (Jeffrey Matthew Settle, נולד ב-17 בספטמבר 1969), הוא שחקן אמריקאי. סטל מוכר בעיקר בשל תפקידו כקפטן רונלד ספירס בסדרת הטלוויזיה "אחים לנשק" וכרופס האמפרי בסדרה "אחת שיודעת".
ביוגרפיה

סטל נולד וגדל בהירוקי, בקרוליינה הצפונית לג'ואן וד"ר רוברט סטל, מטיף בפטיסטי. הוא הצעיר מבין שישה אחים.
ביוגרפיה > קריירה

את קריירת המשחק שלו התחיל סטל בסוף שנות ה-90. הוא שיחק לראשונה בסרט הקולנוע "אני עדיין יודע מה עשית בקיץ האחרון" כוויל בנסון, בנו של בן בנסון, הרוצח הרודף בסדרת הסרטים.
בשנת 1999 שיחק בסרט הטלוויזיה האמריקאי "לנסקי", אודות חיו של הגנגסטר מאיר לנסקי שכתב דייוויד מאמט לרשת HBO.
במהלך השנים, סטל הופיע בתפקידי אורח בסדרות "אחים ואחיות", "CSI: Mimmi" ו"חוק וסדר".
החל משנת 2007, סטל משחק את דמותו רופס האמפרי, כאביהם של דן וג'ני כדמות משנה, בסדרת הטלוויזיה "אחת שיודעת". בנוסף, סטל מוכר כקפטן רונלד ספירס, בסדרת הטלוויזיה "אחים לנשק" של רשת HBO, שבה שיחק בעברו. בשנת 2007 שיחק בסרט האימה "מתחת" כתפקיד ראשי, ובסרט הטלוויזיה "עשן כחול".
ביוגרפיה > חיים אישיים

אשתו לשעבר של סטל, נעמה נתיב, היא דוגמנית ושחקנית ישראלית בעברה. בתם נולדה ב-5 במרץ 2009.
הערות שוליים

↑  http://www.filmreference.com/film/53/Matthew-Settle.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007317643905171  PLWABN: 9810599171305606  BnF: cb14226351n (data)  GND: 141504846  ISNI: 0000 0003 5443 1060  LCCN: no2003017913  NKC: xx0077923  NTA: 297793047  SUDOC: 139693963  VIAF: 39058434   WorldCat (עם VIAF): 39058434 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אגי יאמבור

| --- | --- |

 לידה:  4 בפברואר 1909 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  3 בפברואר 1997 (בגיל 87) בולטימור, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  הונגריה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לאמנויות בברלין, האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  הונגרית 
 כלי נגינה:  פסנתר, כינור 
 בן או בת זוג:  קלוד ריינס (1959–1960) אימרה פטאי 
 
אגי יאמבור (בהונגרית: Jámbor Ági;‏ בודפשט, 4 בפברואר 1909 – בולטימור, 3 בפברואר 1997) הייתה פסנתרנית יהודייה-הונגרייה-אמריקאית. פרופסור אמריטה.
קורות חיים

אגי יאמבור נולדה במשפחה יהודית כבתם של איש העסקים וילמוס יאמבור (1873-1935) ושל אולגה ריס. אמה, שניהלה בית ספר למוזיקה, החלה ללמד אותה. בהתחלה למדה לנגן בכינור, אבל היא ואחותה לא הצליחו להסכים על הכלי, אז היא עברה לפסנתר. בהמשך למדה נגינה על פסנתר בבית הספר למוזיקה פודור כתלמידתו של פאל בראון. עוד לפני שלמדה לקרוא, ניגנה את מוצרט ובגיל שתים עשרה ערכה את הופעת הבכורה שלה בפני קהל עם תזמורת סימפונית.
בין השנים 1926 לבין 1931 היא הפכה לתלמידתו של אדווין פישר באוניברסיטה לאמנויות בברלין, איתו ערכה מספר קונצרטים משותפים ברחבי גרמניה. היא למדה גם תולדות המוזיקה באוניברסיטת הומבולדט. בתחילת שנות ה-30, בשיא הפופולריות שלה, עברה לפריז, יצאה ל"גלות" מרצון, בשל התקרבות עליית הנאצים לשלטון בגרמניה. לפרנסתה, היא הפכה למנהלת המוזיקלית של בית הספר הגדול ביותר של אמיל ז'אק-דלקרוז. מסעה מבירת צרפת הובילה אותה לאמסטרדם, שם ביצעה בקביעות קונצרטים עם וילם מנגלברך.
יאמבור חזרה להונגריה ב-1933, וב-3 בינואר בבודפשט נישאה לפיזיקאי ד"ר אימרה פטאי, פסנתרן חובב, שאיתו היא חיה בהולנד בשנים שלפני מלחמת העולם השנייה. סמוך לנישואיה נרשמה לאקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט, שם הייתה תלמידתם של אימרה שטפאניאי (רו') ושל לאו ויינר, היא לקחה גם שיעורי קומפוזיציה אצל המלחין זולטאן קודאי, שם באקדמיה קיבלה את תעודת ההסמכה והתואר שלה. הוא ארגנה תזמורת קאמרית בניצוחה. בשנת 1937, אגי יאמבור זכתה במקום החמישי בתחרות הבינלאומית השלישית לפסנתר על שם פרדריק שופן בוורשה. אז עברה להולנד עם בעלה. באפריל 1939 נתנה קונצרט עם וילם מנגלברך ותזמורת הקונצרטים של אמסטרדם.
בעודה חיה בהולנד, היא ובעלה נתפסו כאשר הנאצים פלשו למדינה והם לא הצליחו להימלט לארצות הברית של אמריקה. אז הם חזרו לממלכת הונגריה. לאחר חקיקת החוק היהודי השני, היא כבר לא הייתה יכולה להופיע בפני קהל נוצרי, אלא רק בפני קהל יהודי בתיאטרון גולדמארק במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. מנישואיה נולד בן, אך הוא מת תוך שבועיים. יאמבור שמרה את תמונת ילדה כל חייה על שידת מיטתה.
היא השתתפה בתנועת ההתנגדות (הדלה ביותר בהונגריה) בזמן הכיבוש הגרמני של הונגריה (מבצע מרגרטה). היא עבדה יחד עם אלברט סנט-גיירגי (זוכה פרס נובל) בתנועת ההתנגדות האנטי-נאצית בבודפשט. כמסווה התלבשה לעיתים קרובות לזונה בשם "מריושקה", התלבשה בבגדים מפתים ואיפרה את עצמה בכבדות. אחרי המלחמה היא סירבה לחזור שוב לגרמניה או להופיע שם.
קריירה

לאחר המלחמה היא ובעלה היגרו לשוודיה, ולאחר מכן הגיעו לארצות הברית ב-1947. בעלה שחלה במהלך המלחמה, מת שנתיים לאחר מכן. הם חיו תחילה בוושינגטון, שם לימדה באוניברסיטת וושינגטון, ולאחר מכן בפילדלפיה, שם הייתה מורה באקדמיה למוזיקלה של פילדלפיה (אנ') וגם הופיע בקביעות בקונצרטים. אגי יאמבור ערכה את הופעת הבכורה שלה בבית עיריית ניו יורק באוקטובר 1947. הנשיא טרומן היה בקהל בקונצרט הסולו שלה ב-1951.
בין 1955 לבין 1957 הקליטה יאמבור חמישה אלבומים בניו יורק עבור קפיטול רקורדס, בחלקו עם עמיתיה מהאקדמיה למוזיקה וחבריה מאומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך, ויקטור אייטאי ויאנוס סטארקר .
בבולטימור, היא הפכה לפרופסור בקונסרבטוריון פיבודי (Peabody Conservatory), לאחר שעזבה את בולטימור לפילדלפיה ב-1957 החלה להופיע עם תזמורת פילדלפיה, שם הפכה לסולנית האהובה על יוג'ין אורמנדי המנצח וכנר יהודי-הונגרי וגם ברונו וולטר הכיר בכישרונה. בשנת 1957 הוזמנה ללמֵד במכללת ברין מאר בפילדלפיה, מכללה שרוב תלמידיה נשים ונועדה בראשיתה לנשים, וב-1958 מונתה לפרופסור במכללה. היא לימדה מוזיקה קאמרית, נתנה הרצאות על תולדות המוזיקה ומוזיקת עם. לאחר פרישתה לגמלאות קיבלה את התואר פרופסור אמיריטה.
ב-1959 היא נישאה לכוכב הקולנוע ההוליוודי קלוד ריינס, אך נישואיהם הסתיימו בגירושים ב-1960.
אגי יאמבור מתה יום אחד לפני יום הולדתו ה-88. מותה נגרם כתוצאה ממחלת הסרטן. כפסנתרנית, היא נודעה בעיקר כנגנית באך, חלק מהקלטותיה ששרדו מעידות על הבנה "פרהיסטורית", רומנטית של באך. היא גם הלחינה. יאמבור הלחינה, בין היתר, לפסנתר את קריאת "Psalmus humanus" שנכתב על ידי אלברט סנט-גיירגי וקרא לשלום במהלך מלחמת וייטנאם. בשנות ה-70 היא כתבה בעיקר שירים בליווי פסנתר בסגנון הרומנטי המאוחר, התעניינה גם בחקר מוזיקת העם, ובחרה במוזיקת העם הצוענית ההונגרית כנושא המחקר שלה.
ביוגרפיה עצמית

בריחה מהשמדה. ילדת פלא הונגרייה למוזיקאית, פמיניסטית ופעילה אמריקאית. (Escaping Extermination :Hungarian Prodigy to AmericanMusician, Feminist, and Activist)   Purdue University Press, 2020 מסת"ב 9781557539847
הערות שוליים

↑  "Agi Jambor". Fryderyk Chopin Information Centre. אורכב מ-המקור ב-2021-03-16. נבדק ב-2020-08-02.
↑  Rasmussen, Fred (9 בפברואר 1997). "Agi Jambor, 87, Pianist from Hungary who fled Nazis". The Baltimore Sun. נבדק ב-22 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Jámbor Ági (1909-1997)".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 1133/1933. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-07-31.
↑  Laki Péter. "MÚLT ÉS ELKÖTELEZETTSÉG". Muzsika. נבדק ב-2020-08-02.(הקישור אינו פעיל, 2021-02)
1 2 3  "A Bryn Mawr College-nek 1983-ban adományozott hagyatéka" (PDF). נבדק ב-2020-08-02.
↑  "Concert archive". Amszterdami Concertgebou Zenekara archívuma. נבדק ב-2020-08-02.
↑  Laki Péter. "MÚLT ÉS ELKÖTELEZETTSÉG". Muzsika. נבדק ב-2020-08-02.
↑  Noel Straus (1947-10-03). "AGI JAMBOR MAKES PIANO DEBUT HERE; Hungarian Artist in Program at Town Hall Plays Range From Bach to Moderns". The New York Times. נבדק ב-2020-08-02.
↑  "TRUMANS AT CONCERT; Hear Hungarian Pianist Who Escaped From Nazi Camp". The New York Times. 1951-02-15. נבדק ב-2020-08-02.
↑  "Newlyweds Pose at Home"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009538178905171  BnF: cb16370838v (data)  GND: 1047332639  ISNI: 0000 0000 3272 0855  LCCN: n92101707  MusicBrainz: 5f849b79-ee25-47cc-8475-0a60df132651  SNAC: w60g3krp  VIAF: 16427497   WorldCat (עם VIAF): 16427497 
אגי יאמבור (באמצע), עם אלפרד קורטו (ממנה שמאלה) ואדווין פישר (ממנה ימינה) ב-1930.
לואיזה וילהלם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בינואר 1911 סומבטהיי, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1978 (בגיל 66 בערך) גבעתיים, ישראל 
 
לואיזה וילהלם (בהונגרית: Wilhelm Lujza;‏ סומבטהיי, 2 בינואר 1911 – גבעתיים, 1978) ציירת ישראלית ילידת הונגריה, זוכת פרס נורדאו.
קורות חייה

לואיזה וילהלם נולדה במשפחה יהודית אורתודוקסית כבתם של שאנדור וילהלם, סוחר טקסטיל, ושל ברתה בינֵת. אביה נפטר באוגוסט 1939 ואמה גורשה ונרצחה באושוויץ. היא החל לאייר ולצייר עוד בילדותה והשתתפה במספר תחרויות ציור בעיר הולדתה. מאוחר יותר לימד אותה אישטוואן יאשקה (Jaska István), צייר בעיר הולדתה. כשהתבגרה עברה לבודפשט (הדבר שבסופו של דבר הציל אותה מהגירוש לאושוויץ) ולמדה בבית הספר הפרטי של אישטוואן אורקני שטרסר ולאחר מכן אצל וילמוש פרלרוט-צ'אבה.
בינואר 1940, "עיתון היהודים ההונגרים" פרסם דו"ח ארוך על תערוכת האמנות הראשונה של הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. (פעילות עבור אמנים יהודים שלא יכלו להציג או להופיע בפני קהל שאינו יהודי) הדו"ח הכיל את המשפט הבא:
"... הופיעה גם כישרון לא ידוע: נערת כפרית, לואיזה וילהלם, שהגיעה לבודפשט עם 30 פנגו בכיסה, ואחת מתמונותיה נקנתה מיד בתערוכה - בהרבה יותר מכך."
לאחר תערוכת האמנות הראשונה שלה השתתפה בשלוש תערוכות נוספות של מסע האמנות של אומיקה. חלק מהתמונות הוצגו בגיליון של עבר ועתיד.
לאחר מלחמת העולם השנייה הציגה בתערוכות לאמנות יפה של חברת החשמל ההונגרית, עליהן דיווחו העיתונים החשובים הארציים נפסבה וסאבאד נפ.
מייד אחרי זה עזבה את הונגריה ובילתה שנתיים בפריז, בהזמנתו של מארק שאגאל. היא עלתה לישראל והשתקעה בה ב-1950. לואיזה וילהלם ציירה בעיקר תמונות בטכניקות שמן, גואש וצבעי מים. הציגה בעיקר בתל אביב, אך עבודותיה הוצגו במספר מדינות באירופה ובאמריקה הדרומית.
חייה הפרטיים

בעלה היה יוזף הופמן.
תערוכותיה

Jewish Center of Art, פריז (1950)
מועדון ויצו, תל אביב (1950)
מוזיאון תל אביב (1951)
הביאנלה, סאו פאולו (1952)
מוזיאון תל אביב (1954)
Cemerinsky and Brand Galleries, תל אביב (1956–1958)
גלריה A, האג, הולנד (1956)
בית יד לבנים, פרדס חנה (1957)
תערוכה קולקטיבית של אמנים ישראלים במלאת 10 שנים להקמת מדינת ישראל, תל אביב, חיפה, ירושלים (1958)
The Fredric R. Mann Auditorium, תל אביב (1960)
בית ציוני אמריקה, תל אביב (1960)
Le Foyer Culturel de L'Embassade de France, תל אביב (1961)
בית ראשונים, גבעתיים (1961–1967)
בית אל-על, תל אביב (1963)
גלריה בן אורי, לונדון (1965)
בית החייל, תל אביב (1968)
בית שלום עליכם, תל אביב (1973)
גלריה רוזנפלד, תל אביב (1983)
תערוכת אמנים ישראלים ממוצא הונגרי (1984)
המוזיאון העירוני בית עיריית נהריה (1986)
פרסים והכרות

פרס נורדאו (1968)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a szombathelyi polgári születési akv. 10/1911. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-16.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568701705171  VIAF: 43146461443127730145   WorldCat (עם VIAF): 43146461443127730145
מג'לס

ערך זה עוסק בפרלמנט האיראני. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 
 מדינה:  איראן 
 מטה הארגון:  Islamic Consultative Assembly Building 
 יושב ראש:  מוחמד באקר קאליבאף 
 תקופת הפעילות:  6 באוקטובר 1906 – הווה (118 שנים) 
 rc.majlis.ir
 קואורדינטות:  35°41′30″N 51°26′03″E﻿ / ﻿35.691644870194°N 51.434255269474°E﻿ / 35.691644870194; 51.434255269474
 he
 
הפרלמנט האיראני, המכונה "מַג'לֶס שוּרא-יֶ אֶסלָאמי" (בפרסית: مجلس شورای اسلامی; "המועצה המייעצת האסלאמית"), או "בית העם", היא הרשות המחוקקת של איראן. מאז 18 בפברואר 2000, מששונה הרכבו, חברים בו 290 במקום 270 מחוקקים. אלה נבחרים על ידי הציבור האיראני לכהונה בת ארבע שנים.
המג'לס אחראי לחקיקת חוקים, לאישור אמנות בינלאומיות, לאישור התקציב ושרי הממשלה. כל מועמדי המג'לס והחקיקה הנעשית בו צריכים לזכות באישור מועצת שומרי החוקה.
חברי הפרלמנט האיראני הראשון, 1906–1908
יושב ראש הפרלמנט החל ממאי 2020 הוא מוחמד קליבאף. סגנו הראשון הוא רזא באהונר, וכסגן שני משמש מסעוד מיר-כאזמי. מנהיג מפלגת הרוב הוא מסעוד פזשקיאן.
מושבי המג'לס מחולקים לנציגי המחוזות השונים, בתוספת מושב אחד לנציג העדה הזורואסטרית, מושב אחד לנציג הקהילה היהודית, מושב אחד לנציג הנוצרים האשורים ושני נציגים של העדה הנוצרית-ארמנית.
מבנה הפרלמנט האיראני הישן שימש מהקמתו ב-1906 ועד 1980, אז עבר הפרלמנט לבניין סמוך, ששימש לפני כן את הסנאט האיראני. ב-2004 עבר הפרלמנט שוב, הפעם אל בניין בסגנון מודרני בצורת פירמידה, המשמש אותו עד היום.
בשנת 2024 נערכו בחירות שתוצאות נתנו שוב את הרוב למפגלות השולטות.
ראו גם

פוליטיקה של איראן
בתי מחוקקים לפי מדינה
בניין הפרלמנט הישן, שימש בשנים 1906–1980
הבניין השני של הפרלמנט, שימש בשנים 1980–2004