stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רפאל ברוך טולידאנו
תלמידיו

הרב ישראל אליזרע – רבה של אשדוד
הרב מישאל דהאן – רבה של באר שבע
הרב יצחק אוחנה – רבה של קריית שמונה
הרב דוד מלול – רבה של ירוחם
הרב יחייה בן הראש, רבה של קניטרה.
הרב יהודה קיסוס – חיבר ספר בשם "מקורך ברוך" על רבו
לקריאה נוספת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מקנס ירושלים דמרוקו
ביקוד החמה
הקדמה לספר אהל יעקב, מכון אהבת שלום, תשנ"ז.
רפאל ברוך טולידאנו (נינו), קדוש וברוך, בני ברק, 2019 (הספר בקטלוג ULI)
*ט. דויטש, ביקד החמה : תולדותיו ופעליו של רבי רפאל ברוך טולידאנו. ירושלים: הוצאת חכמה.
טוביה החולב

| --- | --- |

תמונת המחבר ושער הספר ביידיש משנת 1912
 מידע כללי
 שפת המקור:  יידיש 
 
כריכת הספר טוביה החולב ביידיש, מוסקבה, 1947. הכתיב בהתאם לאיות היידי הסובייטי, הפונטי ונטול הרכיבים העבריים, ברוח הייבסקציה.
כרזת ההצגה טוביה החולב (התיאטרון היהודי קרקוב)
טוביה החולב (מיידיש: טֶבֿיֶה/טעוויע דער מילכיקער; תרגום מילולי: "טוביה העוסק במכירת מוצרי חלב") הוא גיבורו של רומן מאת הסופר שלום עליכם שנכתב ופורסם בהמשכים; הפרק הראשון שלו נכתב בשנת 1894. עלילות דמותו של טוביה החולב אף שימשו כבסיס למחזות ולמחזמר.
הרומן נפרש על גבי כמה שנים בסוף המאה התשע-עשרה ובתחילת המאה העשרים, והמרחב בו הוא מתקיים הוא תחום המושב ברוסיה, האזור בו חיו אז יהודי האימפריה. הרומן מתאר מציאות היסטורית עמוסת תהפוכות, שבה יהודים רבים נטשו את בתיהם וכפריהם והגרו למרחקים. רובם יצאו לאמריקה ולארצות אחרות באירופה.
חרף הרקע העגום של המציאות היהודית בזמנים קשים ודמותו הטראגית של טוביה, היצירה שופעת הומור יהודי עשיר במיטב המסורת של שלום עליכם.
עלילת הספר

טוביה הוא יהודי עני וקשה-יום, החי סמוך לכפר אנטבקה – עיירה יהודית טיפוסית בתחום המושב של האימפריה הרוסית בשלהי המאה ה-19. אנטבקה סמוכה ל"בּוֹיְבֶּרִיק", היא בויארקה, עיירה השוכנת עשרים ק"מ מדרום-מערב לקייב. טוביה עוסק בחליבה ובמכירת חלב, חמאה וגבינה לתושבי האזור. הוא מפרנס בדוחק את אשתו גולדה ואת שבע בנותיו – רק שש מהן נזכרות בשמן – צייטל, הודל, חוה, שפרינצע, ביילקע וטייבל. טוביה מתקשה להתמודד עם פער הדורות ועם שאיפותיהן של בנותיו. הבנות הבוגרות מעמידות אותו בפני התלבטות קשה: האם להשיא אותן באמצעות שידוך לגברים מבוססים ולתלמידי חכמים, או להתיר להן להינשא לאהובי לבן. את סיפוריו מתבל טוביה בפסוקים מן התורה, התלמוד, המשנה, המדרש והאגדה תוך יציקת משמעות חדשה ומשעשעת לפסוקים והתאמתם למסר אותו הוא רוצה להביע. חרף כל הצרות הפוקדות אותו – כלכליות, משפחתיות וקיומיות – טוביה מלא הומור ואופטימיות בזכות אמונתו באלוהים.
הבת הבכורה, צייטל, רוצה להינשא לאהוב לבה מוטל, חייט עני וצעיר. לעומת זאת, קצב אלמן ואמיד בשם לייזר וולף מנסה לשכנע את טוביה לתת לו להינשא לצייטל. טוביה נקרע בין שני הצדדים, מחד הוא רוצה שלבתו יהיה בעל עשיר שיוכל לפרנס אותה בכבוד, ומאידך הוא לא רוצה לאכזב את בתו שמאוהבת בחייט. לבסוף נכנע טוביה לדמעותיה של צייטל ומתיר לה להינשא למוטל החייט.
בתו השנייה של טוביה, הודיל, מתאהבת בסטודנט צעיר בשם פרצ'יק (ברוסית: פלפלון/ פלפלת) הדוגל במהפכנות ובסוציאליזם. הם חוששים שהשלטונות יאסרו את פרצ'יק ויגלו אותו ומתעקשים להינשא בהקדם, כדי שהודיל תוכל להצטרף אל בעלה במאסרו. זמן קצר לאחר מכן, פרצ'יק אכן נאסר על ידי השלטונות ונשלח לסיביר, ולאחר זמן מצטרפת אליו הודיל.
בתו השלישית של טוביה, חוה, מחליטה כאחיותיה להינשא לבחיר לבה – גוי אוקראיני נוצרי. הפעם טוביה לא מוותר על עקרונותיו ואוסר על בתו להינשא לאהוב לבה. חוה כתגובה בורחת מן הבית ונישאת לגוי בחשאי בכנסייה. מעתה מסרב טוביה להזכיר את שמה של בתו, יושב עליה שבעה ו"קורע קריעה" עליה, כשם שיש לעשות על אדם שמת.
בתו הרביעית, שפרינצע, מתאהבת בבן לאלמנה עשירה בשם אהרונצ'יק, ומטביעה את עצמה במים כאשר היא מגלה שהשידוך לא יכול להתממש.
בתו הקטנה, ביילקע, מתחתנת עם סוחר עשיר אותו היא לא אוהבת, שלבסוף יורד מנכסיו.
חיי משפחתו של טוביה בעיירה אנטבקה נגדעים כשמתקבל צו גירוש, המחייב את כל יהודי העיירה למכור תוך שלושה ימים את רכושם ובתיהם ולעזוב את העיירה. כשרואה חוה את מה שהגויים מבקשים לעשות ליהודים, היא מחליטה לחזור אל עמה ומשפחתה והיא מקבלת על עצמה חובת גלות יחד עם אביה.
עיבודים > תרגום הספר לעברית

ב-1950 תורגם הספר מיידיש לעברית בידי י"ד ברקוביץ, חתנו של שלום עליכם שתרגם את כל כתביו. בתרגום זה הספר נקרא "טוֹביה החולב".
ב-1983 תורגם הספר בידי בנימין הרשב בשם "טֶביֶה החלבן". הספר ראה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד/ספרי סימן קריאה.
באותה שנה יצא לאור תרגום נוסף בשם "טוביה החלבן ובנותיו" מאת גניה בן שלום.
ב-2009 תורגם הספר מחדש לעברית בידי דן מירון, בשם "טֶביֶה החולב", הספר יצא לאור בהוצאת כתר.
עיבודים > מחזות

ב-1943 עלה בתיאטרון הבימה המחזה "טוביה החולב" שכתב ועיבד יצחק דב ברקוביץ (חתנו של שלום עליכם) וביים ברוך צ'מרינסקי. ב-1959 הועלה המחזה מחדש. סה"כ הופיעה הצגה זו, על שתי הפקותיה, 275 פעמים.
| דמות | משתתפי ההצגה בישראל, 1943 | משתתפי ההצגה בישראל, 1959 |
| --- | --- | --- |
טוביה החולב: יהושע ברטונוב / שמעון פינקל
| גולדה | אינה גובינסקה / תמימה יודלביץ | תמרה רובינס / תמימה יודלביץ |
| צייטל | תמרה רובינס, בת עמי אלישיב-פינקל | פנינה פרח |
| חווה | חנה רובינא / חנה'לה הנדלר | חנה'לה הנדלר / מרים זוהר / דליה פרידלנד |
שלמה: אברהם ניניו
| שיינדל | שושנה דואר | דליה פרידלנד / ש. קפלן |
| מיקיטה גאלאגן | מנחם בנימיני / דוד ורדי | מנחם בנימיני |
| טיקלה | אלה ברגלס | אלישבע מיכאלי |
| פידיה | רפאל קלצ'קין | א. כהן |
| אבא אלכסי | אהרן מסקין / ארי קוטאי | ארי קוטאי / שמואל רודנסקי |
| זקן מחוז הכפר | חיים אמיתי | פסח גוטמרק |
ב-1953 כתב ארנולד פרל, מחזאי יהודי אמריקאי, מחזה באנגלית בשם "עולמו של שלום עליכם" ובו היו שלושה מערכונים, לאו דווקא של שלום-עליכם. כעבור חמש שנים, ב-16 בספטמבר 1957, הועלה בתיאטרון קארנגי בניו-יורק מחזה בשם "טביה ובנותיו", שגם אותו כתב פרל, והפעם בעקבות "טוביה החולב". הבמאי היה הווארד דה סילבה.
ב-1961 עלתה הפקה בשם "טוביה ושבע בנותיו", של התיאטרון היידי בניו יורק, בכיכובו של יוסף בולוף, שגם הופיעה בישראל באולם "הבימה".
העיבוד הידוע ביותר הוא העיבוד למחזמר "כנר על הגג" על ידי המחזאי היהודי-אמריקני יוסף שטיין. המחזה הועלה בברודוויי לראשונה בשנת 1964, ומאוחר יותר עובד לסרט בכיכובו של חיים טופול. העלילה המתוארת במחזה ובסרט שונה בפרטים רבים מהעלילה המקורית שכתב שלום עליכם.
בשנת 1989 עיבד המחזאי היהודי-רוסי גריגורי גורין את סיפורי טוביה החולב למחזה בשם Поминальная молитва (תפילת אשכבה/"יזכור"), אשר ב-1991 תורגם לעברית תחת השם "תפילה" על ידי רבקה משולח, ועלה בתיאטרון הקאמרי בכיכובם של אירינה סלזניובה ומיכאיל קוזקוב. המחזה הוצג בטלוויזיה הרוסית בשנת 1993. המחזה Поминальная молитва ("תפילה") עובד לסרט קולנוע בשנת 2017 על ידי הקולנוען ולדימיר לרט תחת השם שלום לביתך! (באוקראינית: !Мир Вашому дому).
ב-2002 העלה תיאטרון יידישפיל את ההצגה "טוביה החלבן" (טביה דער מילכיקער) בבימוי יון לוצ'יאן. את טוביה גילם שמואל עצמון, ובהצגה שיחקו טרייסי אברמוביץ', אנאבלה יעקב, ישראל טרייסטמן, גדי יגיל, הלנה ירלובה, אריק כץ, לואיס מינסס, קרול מרקוביץ, גרא סנדלר, ענת עצמון, אירמה סטפנוב, קונסטנטין סלפוחין, אורי קובלסקי ואנדריי קשקר. בתפקיד הילדים: אור גרא, שיר רדומי, דנה בן דור.
בשנת 2018, הכוריאוגרף הרוסי יגור מנישקוב העלה יחד עם בלט ירושלים עיבוד לבלט של סיפורי טוביה החולב והמחזמר "כנר על הגג", הנושא את השם "כנר על הגג". היצירה הועלתה כמופע העשור להקמת הלהקה. היצירה מכילה קטעי פסקול מהסרט "כנר על הגג", כמו גם יצירות של המלחינים היהודים גרשווין, ברנשטיין ושניטקה. העיבוד מתמקד בסיפוריהן של צייטל וחוה בלבד, וגולדה, אשתו של טוביה, אינה נראית בתמונה. לכנר בעיבוד זה יש תפקיד רחב יותר, והוא משמש לעיתים כבן-זוגו לריקוד של טוביה, כמו גם תופס את מקומה של פרומה-שרה בחלום הבלהות של טוביה. בניגוד למחזמר, יצירת הבלט מכילה ברקע גם את דמויותיהם של אהרונצ'יק, בחיר לבה של שפרינצע, בתו הרביעית של טוביה, ואת בן זוגה של ביילקע, בתו החמישית. המופע מציג את חמש בנותיו של טוביה בגיל מתאים לנישואים, כפי שכל אחת הופיעה בסיפורה ב"טוביה החולב". סוף המופע מתכתב עם הסוף שהוצג ב"כנר על הגג", אם כי חוה נותרת עם פיידקה באנטבקה.
עיבודים > סרטים

טוביה (ידוע גם כטוביה החולב) הוא גם שמו של סרט ביידיש משנת 1939 המבוסס על סיפורו של שלום עליכם.
עיבוד נוסף לסיפור הוא הסרט "טוביה ושבע בנותיו" (1968) בבימויו של מנחם גולן.
מהדורות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מהדורות > יידיש

טביה דער מילכיקער: אויסגאבע פאר שול און היים, הוצאת אלטער ראזענטאל-פאנד, 1961.
טביה דער מילכיקער, הוצאת יוסף ליפשיץ-פאנד, 1966
מהדורות > עברית

טוביה החולב, תרגום י.ד. ברקוביץ, הוצאת השחר, (1913).
טוביה החולב, תרגום י. ד. ברקוביץ, הוצאת דביר, 1939.
טוּביה החלבן, תרגום א. אהרוני, הוצאת אל"ף, 1982.
טוביה החלבן ובנותיו, תרגום גניה בנשלום, הוצאת ג. בנשלום, 1983.
טֶביֶה החלבן ומונולוגים, תרגום מיידיש ואחרית דבר: ה. בנימין (בנימין הרשב), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1983.
כתבי שלום עליכם; טוביה החלבן, הוצאת ספרית פועלים
טוביה החלבן; סנדר בלאנק; סטמפניו, הוצאת ספרית פועלים, 1997. עם רישומים מאת יוסל ברגנר
טֶביֶה החולב (השלם), תרגם מיידיש והוסיף הערות ואחרית דבר: דן מירון, הוצאת כתר ספרים, 2009 (251 עמודים) ISBN 9789650717636
ראו גם

כנר על הגג
טוביה ושבע בנותיו
טוביה החולב (סרט, 1939)
הערות שוליים

↑  שם הדמות בשפת המקור, יידיש, הוא "טֶביֶה" ולא "טוביה", אולם בתרגום הראשון של הספר לעברית (על ידי י"ד ברקוביץ) תורגם השם ל"טוֹביה", ובצורה זו הוא נשתרש בציבור. תרגומים מאוחרים יותר תרגמו את שם הספר בצורות שונות: "טוּביה החלבן" (ברנר ואהרוני); "טוביה החלבן ובנותיו" (בנשלום); "טֶביֶה החלבן" (הרשב); "טֶביֶה החולב" (דן מירון).
↑  המונח "מילכיקער" אינו זהה למונח "חלבן" שמשמעו אספקת חלב, אלא הוא רחב יותר ומשמעו התפרנסות מאספקת כלל מוצרי החלב (באותה התקופה ובאותו המקום לא הייתה נהוגה כלל אספקת חלב, שכן כל אחד היה מגדל ומספק את החלב שלו בכוחות עצמו). דן מירון, "ארבע הערות בפתח", ג', מבוא לספר טֶביֶה החולב, תרגום: דן מירון, הוצאת כתר, 2009.
↑  Ken Frieden, Classic Yiddish Fiction: Abramovitsh, Sholem Aleichem, and Peretz, SUNY Press, 2012. עמ' 98.
↑  חיים גמזו, אמש בתיאטרון: יוסף בולוף — בהצגת "טוביה ושבע בנותיו" (ב״בית הבימה"), הארץ, 25 במאי 1961
↑  תמי לוביץ, כוכב הקולנוע והבמה הרוסי, קוזאקוב, החליט להישאר בישראל, חדשות, 7 ביולי 1991
↑   שוש אביגל, הצגה / התקווה הרוסית מכזיבה - 'השחף' בקאמרי, חדשות, 17 בדצמבר 1991
↑  Myr vashomu domu!, נבדק ב-2020-01-26
↑  Tevye’s Daughters (Ukraine), www.goldenglobes.com (באנגלית)
↑  טוביה החלבן באתר יידישפיל
1 2  מחול - כנר על הגג - מעדן בניחוח קלאסי, באתר www.habama.co.il
↑  מאיה נחום שחל, "כנר על הגג" - גרסת הבלט: העיירה היהודית קמה לתחייה, באתר כלכליסט, 15 באוקטובר 2018
↑  צילום הסרט "טוביה ובנותיו" יחלו השבוע, על המשמר, 13 באוגוסט 1967
יצחק בן-נר, סרטי השבוע, על המשמר, 5 באפריל 1968
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009538070005171  LCCN: no2019042381  VIAF: 5927155345602706430001   WorldCat (עם VIAF): 5927155345602706430001 
שער הספר בתרגומו של י.ד. ברקוביץ, תש"י
שמואל רודנסקי משחק בסרט 'טוביה החלבן ושבע בנותיו', 2 בינואר 1967. צלם – דן הדני. מאוספי הספרייה הלאומית, ישראל.
מתושלח (עץ)

חורשת מתושלח ביער הלאומי איניו בקליפורניה
מתושלח הוא שמו של עץ אורן מהמין אורן האצטרובל הזיפני (Pinus longaeva) הנמצא בהרים הלבנים בקליפורניה בשטח היער הלאומי איניו והוא נחשב לעץ הזקן ביותר הידוע בעולם. גילו המוערך הוא כ־4,857 שנים. העץ נקרא על שמה של הדמות התנ"כית מתושלח שחי על פי המקרא עד גיל 969. באופן סמלי, שלב ההנבטה של העץ, המתוארך לשנת 2832 לפנה"ס, סמוך מאוד לשנה שבה נולד מתושלח על פי הכרונולוגיה המקראית.
העץ נמצא בגובה של כ-3,350 מ' מעל פני הים אך מיקומו המדויק בשמורת הטבע בה הוא נמצא אינו גלוי לציבור מחשש לפגיעה ונדליסטית בעץ. נקודת הציון הרשמית, אליה מופנים גם תיירים, היא מרכז המבקרים של חורשת מתושלח (Methuselah Grove Visitor Center).
עד שנת 1964 חי באותו אזור עץ עתיק יותר ממתושלח שכונה "פרומתאוס" וגילו הוערך ב-4,844 שנים. בשנה זו נכרת העץ למטרות מחקר על ידי סטודנט מאוניברסיטת צפון קליפורניה. מתברר שלא ידעו את גילו הרב של העץ עד לאחר הכריתה. הכריתה השנויה במחלוקת האיצה את הפיכת האזור לשמורת טבע וכן את חקיקתם של חוקים נוקשים יותר להגנה על הטבע כמו הסתרת מיקומו של מתושלח.
ידועים גם עצים זקנים יותר ממתושלח, כגון אשוחית נורווגית בשוודיה בשם "Old Tjikko" שגילו מוערך ב-9,550 שנים, אך מדובר בעץ צעיר יותר שגדל על ידי רבייה וגטטיבית משורשי עץ זקן, ולא בעץ מקורי.
הערות שוליים

↑  בשבדיה התגלה העץ העתיק בעולם - 9,550 שנה - וואלה חדשות, באתר וואלה, 20 באפריל 2008
בשאר מוראד

| --- | --- |

בשאר מוראד בהופעה ברמאללה, 2019
 לידה:  7 בפברואר 1993 (בן 31) דחיית אל-בריד, א-ראם, יהודה ושומרון 
 שם לידה:  بشار مراد 
 מוקד פעילות:  הרשות הפלסטינית, מזרח ירושלים
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 שפה מועדפת:  אנגלית, ערבית, איסלנדית 
 www.basharmurad.com
 פרופיל ב-IMDb
 
בשאר מוראד (בערבית פלסטינית:  بشار مراد נולד ב-7 בפברואר 1993) הוא מוזיקאי, זמר, ופזמונאי ממזרח ירושלים.
בין השירים שמבצע וקנו תהודה שירים פרי עטו ופרי הלחנתו ועיבודו. בשירים אלה עוסק באופן פורץ דרך בסוגיות של החברה המסורתית ומגדר, וכן בחיי הפלסטינים. שמו יצא בזירה הבינלאומית לאחר שיתוף הפעולה עם להקת הטארי, נציגת איסלנד בתחרות האירוויזיון שנערכה בתל אביב-יפו, בשיר "קלפי/צאמד", במקביל להנפה המחאתית של דגל פלסטין באירוע הגמר ההמוני.
ראשית חייו

מוראד נולד בדחיית אל בריד לפאדיה דאיבס ולסעיד מוראד, וגדל בבית חנינא.
אביו, סעיד, הוא מוזיקאי ומייסד להקת סאברין שהתפרסמה בישראל בשנות ה-80 וה-90, ונחשבת לחלוצה במוזיקה הפלסטינית האלטרנטיבית. בשאר נולד בתקופת שיא פועלה של הלהקה, והתבגר בסביבה שופעת מוזיקה, שירה ותרבות.
מוראד מעיד על עצמו שהמוזיקה הייתה מפלט חיוני עבורו בילדותו ובחרותו, תחת מגף המשטר הצבאי וכחריג בחברה שמרנית בה לקהילה מעורבות משמעותית בחיי הפרט.
עם השלמת חוק לימודיו בבית הספר האמריקאי בירושלים התקבל לברידג'ווטר קולג' (אנ') בווירג'יניה, והשלים תואר ראשון. בתקופה זו גיבש את עמדתו שמרכז חייו יהיה בפלסטין ושברצונו שגוף היצירה שלו ייכתב בערבית פלסטינית.
ב-2014 שב להתגורר במזרח ירושלים.
חייו המקצועיים

בתחילת הכשרתו האומנותית החל בביצועי גרסאות כיסוי לשירים מוכרים, בעיקר באנגלית, אותם העלה לערוץ היוטיוב שלו החל משנת 2009, ובהמשך החל לעבד גרסאות הכיסוי בסגנון מזרח תיכוני. במשך שנה למד בבית הספר רימון, והיה לתלמיד הפלסטיני הראשון בו מיהודה ושומרון.
עתה, מרבית ביצועיו הם של שירים שכתב, הלחין ועיבד בעצמו, והופקו באמצעות הלייבל אגודה עבור פיתוח אומנותי סאברין.
חלק משיריו הופקו באמצעות תמיכה מקרנות וארגוני תרבות דוגמת "תוכנית לפרסי הפקות מקור תרבותיות" שאפשרה את הוצאתו לאור של השיר "חבורת בטלנים", מילות השיר, כמו הקליפ, מציגות דמויות שוליים הבוחרות בדרכן.
שירו "אני גבר גבר" הופק בשיתוף ובאמצעות ארגון הנשים של האו"ם, ומאייר את המציאות המגדרית הנוקשה מעיניו של בן 10, ומציאות חלופית לה.
את הסרטונים המלווים את שיריו הוא מתסרט ומביים, ומפיק בסיוע אומנים ואומניות פלסטיניות מקומיות.
ב-2024, מוראד השתתף בקדם האירוויזיון האיסלנדי Söngvakeppnin, עם שירו "Wild West". השתתפותו הייתה שנויה במחלוקת, בעיקר בגלל התבטאויות פוליטיות רמוזות בשיר ובהופעה ובגלל העובדה שהוא לא מאיסלנד. הוא עלה לגמר של הקדם, אך הפסיד להרה ביורק. אחרי התחרות, הזמר עתר לרשות השידור האיסלנדית RÙV בטענה שהתוצאות לא היו הוגנות, אבל הם דחו את הטענה. בנוסף היו קריאות מטעם מצביעי מוראד לפסול את הניצחון של ביורק בטענה שחלק מהקולות נספרו לטובתה במקום לטובתו של מוראד.
הערות שוליים

↑  صامد (בערבית), ראו גם צומוד
1 2 3 4   איה חיות, אני פלסטיני גאה: בשאר מוראד על הקליפ נגד הכיבוש ועל שליחותו כגיי, באתר הארץ, 11 בפברואר 2019
↑  صابرين(בערבית) "הסבלניים"
↑  شلة همل(בערבית), יוטיוב
↑  أنا زلمة(בערבית), יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 5a289a16-e872-4058-ba3d-4e108e46ff5c
קרן נייברג

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1969 (בת 55) Parkers Prairie, ארצות הברית 
 מידע כללי
 השכלה:  אוניברסיטת טקסס באוסטין  אוניברסיטת דקוטה הצפונית 
 זמן שהייה בחלל:  259,200 דק' 
 ביוגרפיה בנאס"א:  קרן נייברג באתר נאס"א (באנגלית)
 משימות
 STS-124, סויוז TMA-09M, משלחת מס' 36 לתחנת החלל הבין-לאומית, משלחת מס' 37 לתחנת החלל הבין-לאומית 
 עיטורים
 מדליית השירות המצויין של נאס"א (2013) 
 
קרן לוג'ין נייברג (באנגלית: Karen LuJean Nyberg; נולדה ב-7 באוקטובר 1969) היא מהנדסת מכונות אמריקאית ואסטרונאוטית לשעבר בנאס"א. נייברג הפכה לאישה ה-50 בחלל במשימה הראשונה שלה ב-2008. נייברג הוא בבעלת דוקטורט בהנדסת מכונות. היא החלה את קריירת החלל שלה ב-1991 ובסך הכל בילתה 180 ימים בחלל ב-2008 וב-2013 כמומחית למשימה ב- STS-124 ומהנדסת טיסה ב- סויוז TMA-09M.
נייברג מביטה מחלון המעבורת במשלחת STS-124 ב-2008
נייברג וצוות NEEMO 10
ביוגרפיה

נייברג נולדה ב-7 באוקטובר 1969 בפאקרס פריירי, מינסוטה, ארצות הברית  להורים קנת ופיליס נייברג ממוצא נורווגי. היא סיימה את בית הספר התיכון הציבורי בהנינג, מינסוטה, בשנת 1988.
נייברג סיים בהצטיינות יתרה את לימודיה בתואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת דקוטה הצפונית ב-1994. היא המשיכה את לימודיה באוניברסיטת טקסס באוסטין, וקיבלה תואר שני במדעים בהנדסת מכונות ב-1996. מחקריה התרכזו בוויסות תרמי אנושי ובבדיקה ובקרה מטבולית ניסיונית, והתמקדו בבקרה של נייטרליות תרמית בחליפות חלל. עבודה זו במעבדה להעברת ביו-חום באוסטין הובילה לדוקטורט שלה בהנדסת מכונות ב-1998, גם היא מאוניברסיטת טקסס באוסטין.
קריירה

היא נבחרה כמועמדת לאסטרונאוטית על ידי נאס"א ביולי 2000. לאחר שנתיים של הכשרה והערכה היא הוסמכה כמומחית למשימה והוקצתה לתפקידים טכניים בענף התפעול של משרד האסטרונאוטים. היא הייתה אסטרונאוטית תמיכה בצוות של משלחת 6 במהלך משימתם בת ששת החודשים לתחנת החלל הבין-לאומית. ביולי 2006, נייברג השתתף ב־NEEMO 10, אימון וסימולציה בים עמוק במעבדה התת-ימית כדי לעזור לנאס"א להתכונן לחזרתם של האסטרונאוטים לירח ומשימות הצוות למאדים. נייברג וחבריה לצוות חיו ועבדו מתחת למים במשך שבעה ימים.
נייברג הייתה בצוות של משימת החלל STS-124, שטסה לתחנת החלל הבין-לאומית במאי 2008. זו הייתה השנייה מתוך שלוש טיסות לספק רכיבים להשלמת מעבדת קיבו היפנית. במאי 2009, היא שובצה למשימת STS-132, ששוגרה במאי 2010, אך נאלצה להחליף אותה שלושה חודשים לאחר המשימה עקב מצב רפואי זמני. לאחר מכן שימשה נייברג בתפקיד טכני עד שקיבלה את המשימה הבאה שלה, כמהנדסת טיסה במשלחת 36/37 .
בשנת 2013 שימשה נייברג כמהנדסת טיסה במשלחת 36 ו -37, לתחנת החלל הבין-לאומית, לאחר שהמריאה בסויוז TMA-09M . ביום השנה ה-50 ב-16 ביוני 2013, ל- ווסטוק 6, צילום החלל הראשון של אישה, ולנטינה טרשקובה, נייברג הייתה אחת משתי הנשים היחידות אז בחלל, והשנייה הייתה האסטרונאוטית הסינית ואנג יאפינג על סיפון ה-טיינגונג-1 במשימה שנג'ואו 10. בספטמבר היא פרסמה תצלום של דינוזאור מפוחלץ שיצרה במסלול משאריות תחנות חלל, שלדעתה היא החיה המפוחלצת הראשונה שנוצרה בעבודת יד בחלל. פוחלצים נלקחים לעיתים קרובות לחלל, למטרות סנטימנטליות, אבל גם בגלל שהם מדדי אפס כבידה טובים: הם מתחילים לצוף כשהם נכנסים למסלול. במהלך משימה זו, נייברג השלימה משימות מגוונות, למשל הדמיית אימון תרחיש חירום.
מאז סוף משימתה ב-2013, עבדה נייברג עבור נאס"א בסניף מעבורת החלל, סניף Exploration, וכראש סניף רובוטיקה.
נייברג פרשה מנאס"א במרץ 2020.
חיים אישיים

היא נשואה לאסטרונאוט דוגלאס הארלי ויש להם בן. הם מתגוררים יחד בליגת סיטי, טקסס. תחומי הפנאי שלה כוללים ריצה, תפירה, ציור, הליכה בטבע, פסנתר ובילוי עם משפחתה.
פרסים וכבוד

היא זכתה בשורה של פרסים כולל פרס ההישגים הצעירים של בוגרי ה-UND (2004); פרס אקט החלל (1993); פרס בקשת פטנט של NASA JSC (1993); פרס NASA Tech Briefs (1993); פרס הישג מיוחד של NASA JSC Cooperative Education (1994); פרס Joyce Medalen Society of Women Engineers (1993–94); פרס DJ רוברטסון להישגים אקדמיים (1992) ופרס שירות הצטיינות של בית הספר להנדסה ומכרות של אוניברסיטת צפון דקוטה (1991–1992).
היא זכתה במדליית השירות המצטיין של נאס"א בשנת 2014. זוהי צורת ההכרה הגבוהה ביותר של נאס"א לעובדי ממשל.
הערות שוליים

↑  "Astronaut Biography: Karen L. Nyberg". Space.com (באנגלית). 2006-07-28. נבדק ב-2024-01-13.
↑  "Karen Nyberg". 26 במרץ 2007. אורכב מ-המקור ב-30 בספטמבר 2007. נבדק ב-23 באפריל 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  NASA (2006). "NASA Uses Undersea Lab to Prep for Future Space Exploration". NASA. נבדק ב-23 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Space Simulation and Training Project: NEEMO 10". 18 במאי 2010. אורכב מ-המקור ב-30 במרץ 2012. נבדק ב-23 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  NASA Assigns Crew for STS-132 Space Shuttle Mission NASA release : 09-105 – May 14, 2009
↑  NASA Assigns Crew for STS-134 Shuttle Mission, Change to STS-132 NASA release : 09-187 – August 11, 2009
↑  Ken Kremer (16 ביוני 2013). "Cosmonaut Valentina Tereshkova; 1st Woman in Space 50 Years Ago! Ready for Mars". Universe Today. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Robert Z. Pearlman (29 בספטמבר 2013). "'Made in Space!' Astronaut Sews Dinosaur Toy from Space Station Scraps". CollectSpace. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA - Expedition 36-37 Flight Engineer Karen Nyberg". www.nasa.gov (באנגלית). נבדק ב-1 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Whiting, Melanie (3 במרץ 2016). "Karen L. Nyberg (PH.D.) NASA Astronaut". NASA (באנגלית). נבדק ב-1 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Avedisian, Wendy (31 במרץ 2020). "Veteran Astronaut Karen Nyberg Retires from NASA". NASA. נבדק ב-1 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Berger, Eric (18 בנובמבר 2013). "NASA family out of this world: Astronaut parents disprove that the sky's the limit when it comes to raising their son at home". Houston Space Chronicle. נבדק ב-24 בנובמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "2014 Agency Honor Awards" (PDF). NASA. p. 4. נבדק ב-29 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
נייברג חסרת משקל על הדק של דיסקברי כשהיא עגנה בתחנת החלל הבין-לאומית
דוד אפלבום

ערך זה עוסק ברופא ישראלי. אם התכוונתם ללאחד ממפקדי אצ"י בגטו ורשה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בדצמבר 1952 דטרויט ארצות הברית ארצות הברית 
 נרצח:  9 בספטמבר 2003 (בגיל 50) י"ג באלול ה'תשס"ג ירושלים, ישראל 
 לאום:  ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  1981
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אוהיו
 תפקידים:  ממקימי השירות הרפואי טרם  מנהל חדר המיון במרכז הרפואי שערי צדק
 פרסים והוקרה:  פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים
 
דוד יעקב הלוי אפלבום (ט' בטבת ה'תשי"ג, 27 בדצמבר 1952 - י"ג באלול ה'תשס"ג, 9 בספטמבר 2003) היה רופא ישראלי ורב. שימש כמנהל חדר המיון במרכז הרפואי שערי צדק בירושלים, מקים השירות הרפואי ט.ר.ם ומנהלו הראשון. נרצח בפיגוע בקפה הלל בירושלים עם בתו נאוה, שעמדה להינשא למחרת היום.
קורות חייו

אפלבום נולד בדטרויט, בן ליוכבד ועמנואל. בשנת 1972 סיים לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה, וכעבור שנתיים קיבל תואר שני בביולוגיה. בשנים 1966-1977 למד בישיבת בריסק בשיקגו, ובשנת 1974 קיבל סמיכה לרבנות מהרב אהרון סולובייצ'יק והיה תלמידו המובהק. מרבו אימץ את ההשקפה לפיה השתתפות פעילה בחיי המעשה המודרניים אינה סתירה לשמירה קפדנית על עקרונות ההלכה, וכי שני הערכים משלימים זה את זה.
ב-1978 סיים לימודי רפואה פנימית באוניברסיטת אוהיו. לאחר מכן התמחה ברפואת חירום במרכז הרפואי "הר סיני" בקליבלנד שבאוהיו.
בשנת 1977 נישא לדבורה, ובשנת 1981 עלו לישראל עם שני ילדיהם. בישראל נולדו לבני הזוג עוד ארבעה ילדים.
במשך שנות חייו עסק בעידוד עלייה מצפון אמריקה, דבר שהונצח בקרן "חברי ד"ר דוד אפלבום" שהוקמה לאחר מותו.
מפעל חייו

עם עלייתו לישראל עבד אפלבום בחדר המיון של בית החולים שערי צדק כרופא תורן, ולאחר מכן שימש במשך עשר שנים כאחראי לניידות טיפול נמרץ במד"א. בשנת 1986 קיבל פרס יושב ראש הכנסת לאיכות החיים.
במהלך עבודתו הבחין שחדרי המיון אינם יעילים. מקרים רפואיים דחופים מקבלים קדימות, ומקרים קלים ממתינים שעות ארוכות דבר היוצר עומס שפוגע באיכות וטיב הטיפול. בשל כך החליט לספק חלופה לחדר המיון לטיפול בבעיות רפואיות שאינן מצריכות אשפוז. בשנת 1989 מימש את חזונו והקים יחד עם שותפים נוספים מרכז לרפואה דחופה "טרם" ברוממה, בירושלים. בהמשך פתח סניפים נוספים, ברחביה ובמעלה אדומים (1993), במודיעין (1998) ובבית שמש (2002). בנוסף ניהל ואייש שני סניפים של קופת חולים לאומית בשכונת רמות בירושלים.
אפלבום נשא הרצאות בישראל ומחוצה לה בנושאים שונים הקשורים לרפואה דחופה. סמוך להירצחו נשא סדרת הרצאות בארצות הברית בנושא היערכות לפיגועים קונבנציונליים וביולוגיים בבתי חולים.
מותו

לקראת חתונת בתו, חזר בספטמבר 2003 ממסע הרצאות, ובשעת לילה סעד עם בתו בקפה הלל. מחבל מתאבד שהגיע למקום הפעיל חגורת נפץ, וגרם למותם של השניים ולחמישה קרבנות נוספים. הוא נטמן לצד בתו בהר המנוחות. משמלת הכלולות של נאוה נתפרה הפרוכת הלבנה של קבר רחל.
פארעה

| --- | --- |

מצודת הטגארט בפארעה שהפכה למרכז קהילתי ואצטדיון כדורגל
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  טובאס
 תאריך ייסוד:  1949
 שטח:  0.26 קמ"ר
 גובה:  200 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחנה הפליטים:  7,598 (2016)
  ‑ צפיפות:  33,000 נפש לקמ"ר (2016)
 קואורדינטות:  32°17′38″N 35°20′40″E﻿ / ﻿32.293986111111°N 35.344372222222°E﻿ / 32.293986111111; 35.344372222222 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) פארעה(למפת צפון השומרון רגילה) פארעה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארעה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארעה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מרכז המחנה
פארעה (נכתב גם כאל-פארעה, בערבית: مخيّم الفارعة) הוא מחנה פליטים פלסטינים בנפת טובאס, השוכן כ-2 ק"מ מדרום לעיירה טובאס וכ-15 ק"מ מצפון מזרח לעיר שכם. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, נכון לשנת 2016 היו רשומים במחנה פארעה 7,598 פליטים.