stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רומן פון אונגרן-שטרנברג

| --- | --- |

 לידה:  10 בינואר 1888 האימפריה האוסטרו-הונגרית גראץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית
 הוצאה להורג:  15 בספטמבר 1921 (בגיל 33) ברית המועצות (1923–1955) נובוסיבירסק, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השכלה:  בית הספר הצבאי פבלובסק 
 בת זוג:  אלנה פבלובנה (ג'י)
 השתייכות:  צבא האימפריה הרוסית 
 דרגה:  לוטננט גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת האזרחים ברוסיה 
 עיטורים
 מסדר ג'ורג' הקדוש * מסדר ולדימיר הקדוש
 
ניקולאי רוברט מקסימילאן פרייהר פון אונגרן-שטרנברג (ברוסית: Роман Фёдорович фон Унгерн-Штернбер, רוֹמָן פְיודוֹרוֹבִיץ' פוֹן אוּנְגֶרְן-שְטָרְנבֶרְג; 10 בינואר 1888 - 15 בספטמבר 1921) ידוע גם כרומן פון אונגרן-שטרנברג או בארון אונגרן, היה גנרל אנטי קומוניסטי שלחם במלחמת האזרחים הרוסית ולאחר מכן איש מלחמה עצמאי, הידוע בעיקר בהתערבותו במלחמה בין מונגוליה החיצונה לבין סין, בה רצח אלפי אנשים. אונגרן שהיה חלק מהמיעוט הגרמני הבלטי של האימפריה הרוסית, היה מונרכיסט אולטרה-שמרני, ששאף להחזיר את המלוכה הרוסית לאחר המהפכות הרוסיות של 1917 ולהחיות את האימפריה המונגולית לימי תפארתה תחת שלטונו של בוגד חאן (אנ'). משיכתו לבודהיזם מזרם הוג'ריאנה ואופיו האקסצנטרי, לעיתים קרובות אלים, כלפי אויביו, חייליו ואף עמיתיו הקנו לו את הכינוי "הברון המטורף" או "הברון העקוב מדם". נתיניו המונגוליים ראו בו בתקופת שלטונו את "אל המלחמה".
בפברואר 1921, בראש דיוויזיית הפרשים האסייתית, גירש אונגרן חיילים סיניים ממונגוליה והחזיר את כוחו המלוכני של בוגד חאן. במהלך חמישה חודשי כיבושו במונגוליה החיצונית הטיל אונגרן סדר על עיר הבירה, איך ח'ורי (כיום אולן בטאר), בפחד, הפחדה ואלימות אכזרית נגד מתנגדיו, כמו הבולשביקים, היהודים והסינים. ביוני 1921 הוא נסע למזרח סיביר כדי לתמוך בכוחות הפרטיזנים האנטי-בולשביקים וכדי לעמוד בפני פלישה משותפת של הצבא האדום-המורדים המונגוליים. פעולה זו הובילה בסופו של דבר לתבוסתו ולכידתו חודשיים לאחר מכן. הוא נפל בשבי הצבא האדום וחודש לאחר מכן הועמד למשפט על "מהפכת-נגד" בנובוניקולייבסק (כיום נובוסיבירסק). הוא נמצא אשם לאחר משפט ראווה בן שש שעות, וב-15 בספטמבר 1921 הוא הוצא להורג.
נעוריו

ניקולאי רוברט מקסימיליאן פרייהר פון אונגרן-שטרנברג נולד בגראץ שבאוסטריה ב10 בינואר 1886 למשפחת אצולה גרמנית-בלטית. בחייו המאוחרים טען אונגרן כי הוא מצאצאי באטו חאן, לכאורה מנכדיו של ג'ינגיס חאן. בשנת 1888 עברה משפחתו לטאלין שהייתה בירת מחוז אסטוניה באיפריה הרוסית, שם התגרשו הוריו.
כבר מגיל צעיר נודע אונגרן כבריון אכזרי עד כדי כך שבריונים אחרים חששו ממנו, וכמה מהורי חבריו אסרו להם לשחק עימו. אונגרן אהב להתאכזר לחיות, ובגיל 12 ניסה לחנוק למוות את ינשוף המחמד של בן דודו. בשנת 1898 אביו נכלא לזמן קצר בגין הונאה ובשנת 1899 פונה לבית החולים הפסיכיאטרי המקומי.
רישומי בית הספר של אונגרן מראים שהוא היה צעיר סורר, שהסתבך כל הזמן בצרות עם מוריו בגלל מריבות תכופות עם תלמידים אחרים ושבירת חוקי בית ספר אחרים כגון: עישון במיטה, גידול שיער ארוך, עזיבה ללא רשות וכו', דבר שהוביל לבסוף לכך שמנהל בית הספר כתב בפברואר 1905 מכתב לאביו החורג ולאמו בקשה שיוציאו אותו מבית הספר או שיגורש.
קריירה צבאית מוקדמת

בשנת 1905 עזב את בית הספר כדי להצטרף ללחימה במזרח רוסיה במהלך מלחמת רוסיה-יפן, אך לא ברור אם הוא השתתף במבצעים נגד היפנים או שכל הפעולות הצבאיות פסקו לפני הגעתו למנצ'וריה, אם כי הוענק לו אות המלחמה הרוסי-יפני ב-1913.
בשנת 1906 הועבר אונגרן לשירות בבית הספר הצבאי פבלובסק, בסנט פטרבורג. כצוער בצבא, הוא הוכיח את כשרונותיו בחיל הים, והוא למעשה למד את חומרי הקורס שלו, למרות שהעידו עליו כי עדיין המשיך במעשיו. במהלך אותה תקופה, אונגרן הפך לאובססיבי לתורת הנסתר והתעניין במיוחד בבודהיזם. מאוחר יותר, במונגוליה, אונגרן הפך לבודהיסט אך לא עזב את האמונה הלותרנית. ישנה דעה רווחת לפיה הוא נתפס על ידי המונגולים כגלגולו של "אל המלחמה" (הדמות של ג'מסראן בפולקלור הטיבטי והמונגולי). למרות שמונגולים רבים אולי האמינו שהוא אלוהות או לכל הפחות גלגול מחדש של ג'ינגיס חאן, אונגרן מעולם לא הוכרז רשמית כאחד מאותם גלגולים.
מלחמת העולם הראשונה

ב-19 ביולי 1914 אונגרן הצטרף לכוחות החזית כחלק מהגדוד ה-34 של הכוחות הקוזקים, והוצב על הגבול האוסטרו-הונגרי בגליציה. הוא השתתף במתקפה הרוסית בפרוסיה המזרחית מ-1915 עד 1916.
במהלך המלחמה אונגרן צבר מוניטין של קצין אמיץ במיוחד אך מעט פזיז ולא יציב נפשית, והוא עוטר במספר עיטורים צבאיים. למרות העיטורים הרבים שלו, הוא שוחרר בסופו של דבר בשל תקיפת קצין, מה שהוביל לעמדתו בבית המשפט ונידון לחודשיים מאסר.
לאחר שחרורו בינואר 1917 הוא חזר לצבא הרוסי, ותקופה קצרה לחם נגד הצבא העות'מאני.
מלחמת האזרחים הרוסית

לאחר מהפכת אוקטובר בראשות הבולשביקים ב-1917, הצהיר אונגרן על נאמנותו לתנועה הלבנה ונשבע להילחם במהפכנים. בעקבות פעולותיו הצבאיות המוצלחות קיבל אונגרן דרגת אלוף, וסמיונוב, שהיה מראשי מתנגדי הבולשביקים, הפקיד אותו בהקמת יחידות צבאיות למלחמה בכוחות הבולשביקים.
ביולי 1919 התחתן אונגרן עם הנסיכה המנצ'ורית ג'י בטקס אורתודוקסי בחרבין. הנסיכה קיבלה את השם אלנה פבלובנה.
אונגרן ומונגוליה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא יש להבהיר פרטים רבים, כמו מיהו "הבוגד חאן", מה הכוונה "הסדר הסחר הסיני", ועוד.
לאחר תבוסתו של קולצ'ק, אחד מראשי התנועה הלבנה, תכנן סמיונוב נסיגה למנצ'וריה, מכיוון שלא יכל לעמוד נגד הכוחות הבולשביקים. אולם אונגרן ראה בכך הזדמנות ליישם את תוכניתו המלוכנית. ב-7 באוגוסט 1920, הוא שבר את נאמנותו לתנועה והפך את דיוויזיית הפרשים האסייתית שלו ליחידת גרילה. חייליו של אונגרן החלו לנוע לעבר הגבול של מונגוליה החיצונית. לאחר שחצה את הגבול המונגולי, עבר אונגרן מערבה לבירת מונגוליה אורגה (כיום אולן בטור), שם הוא נכנס למשא ומתן עם כוחות הכיבוש הסיניים, אך כל בקשותיו נדחו.
כתגובה, חייליו של אונגרן תקפו את אורגה - אך ספגו אבדות הרות אסון. לאחר התבוסה, נסוגו כוחותיו אל מחוז במזרח מונגוליה החיצונית שנתמך על ידי מונגולים שביקשו עצמאות מהכיבוש הסיני. מהבולטים שבהם היה המנהיג הרוחני והחילוני של המונגולים, בוגד חאן, ששלח בסתר לאונגרן את ברכתו על גירוש הסינים ממונגוליה.
ב-3 בפברואר אונגרן נתן לחייליו הפוגה. בהשאלה טקטיקה מג'ינגיס חאן, הוא הורה לכוחותיו להדליק מספר גדול של מדורות בגבעות המקיפות את אורגה. זה גרם לעיר להיראות מוקפת בכוח מוחץ.
בתחילת ה-4 בפברואר פתח אונגרן בהסתערות על הסינים ממזרח, כבש אותם וחילק את כוחותיו לשני חלקים. הגדוד הראשון פתח במתקפה גדולה על העמדות הסיניות הנותרות בהסדר הסחר הסיני. השני נע מערבה לעבר היישוב הקונסולרי. כשהגיע למימייצ'ינג, אונגרן גרם לאנשיו לרסק את דרכם פנימה על ידי פיצוץ השערים בחומרי נפץ מאולתרים. לאחר שכבש את מיימצ'נג, אונגרן הצטרף לגדודו השני. לאחר מתקפת נגד סינית, חייליו של אונגרן נסוגו מעט, ולאחר מכן פתחו במתקפה נוספת בתמיכת קוזקים ומונגולים, שהחלה במתקפה מצפון-מזרח ומצפון-מערב. חייליו של אונגרן נעו בהדרגה מערבה באורגה, רודפים אחר חיילים סינים נסוגים.
עיר הבירה נכבשה לבסוף בערב ה-4 בפברואר. מפקדי הצבא הסינים נטשו את חייליהם ונמלטו צפונה מאורגה, לילה אחד לפני הכיבוש הסופי. הכוחות הסינים ברחו צפונה רק ב-4 וב-5 בפברואר. במהלך הכיבוש אונגרן ואנשיו טבחו באנשי העיר ועשו כאוות נפשם.
כאשר הכוחות הסיניים הנותרים ניסו להקיף את אורגה מערבה כדי להגיע לסין, הרוסים והמונגולים חששו שהם מנסים לכבוש מחדש את אורגה. כמה מאות חיילים קוזאקים ומונגולים נשלחו לעצור את הכוחות הסיניים, שמנו כמה אלפים, באזור גבעת טאלין ליד דרך אורגה במרכז מונגוליה. לאחר קרב שהתחולל בין ה-30 במרץ ל-2 באפריל בו נהרגו יותר מ-1000 סינים וכ-100 מונגולים, רוסים ובוריאטים, הסינים נותבו ונרדפו לגבול הדרומי של המדינה. כך עזבו הכוחות הסיניים את מונגוליה החיצונית.
ב-21 בפברואר 1921 הביאו את הבוגד חאן ממנזר מנג'וסרי לאורגה. ב-22 בפברואר התקיים טקס חגיגי להחזרת הבוגד חאן לכס המלכות. כפרס על הדחת הסינים מאורגה, העניק בוגד חאן לאונגרן את התואר התורשתי הגבוה "דרחאן חושויי שינג וואנג", ועל תפיסת אוגרה קיבל את הדרגה לוטננט-גנרל. גם חייליו קיבלו פרסים ועיטורים רבים.
ב-22 בפברואר 1921, מונגוליה הוכרזה כמונרכיה עצמאית. הכוח העליון על מונגוליה היה שייך לבוגד חאן.
אונגרן ומונגוליה > יחסו של אונגרן כלפי היהודים

אונגרן היה אנטישמי קיצוני. הוא הורה לטבוח בכל יהודי מונגוליה, וכשכבש את אורגה בזז והרס חנויות יהודיות. גם בין חייליו הוא לא הסס להרוג ולענות אם מצא בהם יהודים. לאחר 3 ימים לכיבושו באורגה הוא הורה לחייליו להפסיק את הטבח שהתחולל בעיר, אך לא כלל בהוראה זו את היהודים, מפני שטען כי אין שום חוק שמגן עליהם.
לכידתו של אונגרן וסופו

הבולשביקים החלו להסתנן למונגוליה זמן קצר לאחר מהפכת אוקטובר. בשנת 1921 פלשו יחידות שונות של הצבא האדום למונגוליה כדי להביס את אונגרן. הכוחות כללו את המנהיג המונגולי האדום דמדין סוחבאטאר. מרגלים ויחידות הסחה קטנות יותר המשיכו להפיץ טרור כדי להחליש את כוחותיו של אונגרן. אונגרן ארגן משלחת לפגוש את הכוחות הללו בסיביר ולתמוך במרידות אנטי-בולשביקיות מתמשכות. אונגרן האמין שיש לו את התמיכה העממית הבלתי מעורערת של המקומיים בסיביר ובמונגוליה, אבל הוא לא הצליח לחזק את חייליו כראוי. על אף שמספרם היה גדול בהרבה מהכוחות האדומים, הם סבלו תבוסות הולכות ונשנות. אונגרן לא ידע כלל כי המרידות בסיביר כבר רוסקו ושהמדיניות הכלכלית הסובייטית הוחלפה במדיניות הכלכלית החדשה של לנין. עם הגעתו של אונגרן לסיביר, כמה איכרים וקוזקים מקומיים התנדבו להצטרף אליו.
בינתיים, האדומים העבירו מספר רב של חיילים לעבר מונגוליה מכיוונים שונים. היה להם יתרון עצום (בטנקים, מטוסים, רכבת, סירות משוריונות, תחמושת וכו') ובמספר החיילים. כתוצאה מכך הובס אונגרן בקרבות שהתרחשו בין ה-11 ל-13 ביוני, והוא לא הצליח לכבוש את טרויצקוסבסק. למרות כל זאת אונגרן שלח כ-3,000 חיילים לתוך ברית המועצות.
הסובייטים הכריזו על חוק צבאי באזורים שבהם היו צפויים ללבנים, כולל ורכנודינסק (כיום אולן-אודה, בירת בוריאטיה). חייליו של אונגרן כבשו יישובים רבים. עד אז, אונגרן הבין שהמתקפה שלו לא הייתה מוכנה, והוא שמע על התקרבותם של כוחות אדומים גדולים. ב-2 באוגוסט 1921 החל את נסיגתו למונגוליה, שם הצהיר על נחישותו להילחם בקומוניזם. יש שטוענים שבתקופה זו שטנברג גם ניסה לתקוף ולכבוש את טורקסטן.
כל הזמן הזה חייליו של אונגרן רצו לנטוש את המאמץ המלחמתי, ללכת לכיוון מנצ'וריה ולהצטרף למהגרים רוסים אחרים. אבל עד מהרה התברר שלאונגרן היו רעיונות אחרים. הוא רצה לסגת לטיבט. כוחות תחת אונגרן ביצעו למעשה מרד ורקמו מזימות להרוג את מפקדיהם.
לאחר ניסיון להתנקשות בחייו, אונגרן הצליח להתחמק ונסוג ליחידה שהורכבה אך ורק מחיילים מונגולים מקומיים. הם לא רצו להסתכן, הם לא רצו למסור את אונגרן אך גם לא לשמור עליו או להרוג אותו. הם השאירו אותו משותק ונמלטו. ב-20 באוגוסט, אונגרן נתפס על ידי יחידה צבאית מברית המועצות. לאחר משפט ראווה של 6 שעות ו-15 דקות, ב-15 בספטמבר 1921, הועמד לדין אונגרן נידון להוצאה להורג על ידי כיתת יורים. גזר הדין בוצע באותו לילה בנובוניקולייבסק (כיום נובוסיבירסק).
ניקה (זמרת)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 ביוני 1980 (בת 44) קריית גת, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 
ניקה (נולדה ב-4 ביוני 1980) הוא שם הבמה של מעיין בוקאי, זמרת פופ ודאנס ישראלית.
הצלחתה של ניקה אירעה ביחד עם המוזיקאי הנרי, שהוציאו יחד להיטים כדוגמת "See Me Now", "על המסך שלי" ו"בגידה".
ביוגרפיה

ניקה נולדה ב-4 ביוני 1980 בשם אברהם בוקאי בקריית גת, לזהבה ויצחק. היא בת זקונים במשפחה של שלוש אחיות ואח.
בגיל 14 עזבה את קריית גת ועברה לתל אביב-יפו במטרה לקדם את עצמה. בכיתה י"א היא החליטה לעזוב את בית הספר. בגיל 18 עברה ניתוח להתאמה מגדרית בלונדון ושינתה את שמה הפרטי למעיין.
באחד מראיונותיה לארץ, סיפרה ניקה כי בניגוד לטרנסג'נדרים אחרים אשר משפחותיהם דחו אותם, משפחתה קיבלה אותה כפי שהיא.
כמו כן באותו ריאיון היא הצהירה: ”כבר בגיל ארבע הייתי עם מיקרופון ביד, בחוג כישרונות צעירים בעיר. ההורים שלי אף פעם לא הובילו אותי למשהו, אבל מה שרציתי - אמרו אמן. הייתי ילד נורא נשי. כל הזמן משחקת עם האודמים של אמא ואף אחד לא אמר לי שזה לא בסדר. לבשתי תחתונים של ילדה, לא הייתי מוכנה לשמוע על תחתונים של ילד. אם אחותי היתה צריכה לקנות לבני נשים, היא קראה לי. יש לי טעם משובח. האחיות שלי תמיד התפשטו לפני, ידעו שאני אחות שלהן ולא אח”.
לאחר שחזרה לארץ מהניתוח להתאמה מגדרית, עבדה כמאפרת של דוגמניות וזמרות שונות, אך ציינה את הסלידה מהמקצוע. את הקריירה שלה כזמרת פיתחה בעזרת מפיק מוזיקלי עלום שם, עד שפגשה את הנרי עימו הפכו השניים להנרי וניקה.
קריירה מוזיקלית > 2004: ההתחלה ו-"See Me Now"

בשנת 2004 פגשה דרך חבר משותף את הנרי. כך נוצר הצמד "הנרי בהשתתפות ניקה" ("Henree feat. Nikka") ושם הבמה שלה, "ניקה". בתחילת הדרך, הקליטו השניים את הלהיט "See Me Now". בכתבה שפורסמה בארץ, סיפר הנרי: ”היא הרסה לי את האולפן באותו יום. שפכה לי קולה, הרסה את המיקרופון. היא היתה מאוד נרגשת, לא ידעה מה אני רוצה ממנה לעזאזל. בסוף הצלחנו להקליט. הדפסנו את השיר וחילקתי אותו לדי-ג'יים. לא תיכננו בכלל להפוך ל'הנרי וניקה'”. בהמשך, הופיעו השניים במסיבת דיסקו כשעל הבמה שרה ניקה, בעוד הנרי היה הדי ג'יי. אותו השיר הפך ללהיט במועדוני הלילה השונים, מבלי שנשלח לרדיו או קודם בטלוויזיה. בהמשך, הושמע בחתונות רבות ורק לאחר מכן, נשלח באופן רשמי לרדיו והופץ כסינגל הבכורה שלהם. את השיר ביצעו השניים במהלך תוכנית הטלוויזיה "הראשון בבידור" של דודו טופז, שם כונה "שלאגר בין-לאומי".
קריירה מוזיקלית > 2005–2007: Revolution

בהמשך להצלחת סינגל הבכורה של הנרי וניקה, הוחלט להפיק וליצור אלבום בכורה באורך מלא של השניים. באותה העת, פנו להנרי אנשים מסדרת הטלוויזיה "טלנובלה בע"מ" מבית היוצר של ערוץ הוט 3 ושל דרסט הפקות. הם ביקשו שיכתוב שיר שישמש כנעימת הנושא של הסדרה וזה נענה להצעה וכתב את הלהיט "על המסך שלי" בביצועה של ניקה. מספר עשורים לאחר מכן, הוקלט השיר בידי עדן דניאל גבאי. בשנת 2022 שוחרר רמיקס רשמי לשיר שהופק על ידי הדיג׳יי והמפיק המוזיקלי MISTERMISS. סינגל נוסף "Naked in the Wind" הופץ על גבי תקליטור וזכה להצלחה גם כן. לקראת סוף שנת 2006 הוציא הצמד את אלבום הבכורה שלו, Revolution. רובו הוקלט בשפה האנגלית, ונכתב על ידי הנרי. כל אותם השירים שכבר יצאו, נכללו בו.
בשנת 2006, הופץ מחדש שירה של ריטה "בגידה" כסינגל רשמי מתוך האלבום. הגרסה המחודשת זכתה להצלחה ולביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה ולוותה בווידאו קליפ רשמי שנועד לעזור בקידום המסחרי שלה. שיר הנושא מתוך האלבום, "Revolution / Anybody But Me", הופץ כסינגל גם כן. באותה התקופה, סיפרו השניים כי הושוו לצמד עופר ניסים (הנרי) ודנה אינטרנשיונל (ניקה). אודות הדבר, הצהירה ניקה בריאיון לארץ: ”דנה סללה את הדרך לכולנו. היא עשתה דבר מדהים. אם לי היום קשה, אני לא מתארת מה עבר עליה. העור שלה מברזל. עלי לא זורקים פחיות על הבמה או מקללים”.
קריירה מוזיקלית > 2008–הווה: קריירת סולו ופרויקטים שונים

ב-2009 הוציאה ניקה כזמרת סולנית סינגל ראשון בשם "משהו אחר", את שכתב, הלחין ועיבד הנרי, אך הפעם לא הוצגו השניים כהרכב. בשנה העוקבת, שיתפה פעולה עם עופר ניסים בשיר "The One & Only" שנכלל באלבומו, Pride All Over 2010 שהופץ באותה השנה. גרסת מיקס באורך שמונה דקות הופצה גם היא. ב-2011 הוציאה ניקה סינגל נוסף בשם "זמן" ("Time"), שנשלח לרדיו בשתי גרסאות בעברית ובאנגלית.
ב-2011 הוציא הצמד גרסת כיסוי לשיר "In This Shirt" של להקת The Irrepressibles (אנ'), אחרי שכבשו את המועדונים ואת הרשת זכו הנרי וניקה לפרגון מהלהקה הבריטית המקורית שהעלתה קטע וידאו מהביצוע לעמוד הפייסבוק שלה. באותה השנה, יצא הדואט "דיסקוטק" עם אתניX בהפקת הנרי. ב-2012 חזרו הנרי וניקה בסינגל "Leave Me Alone" לקראת סיבוב הופעות בישראל ומחוצה לה ואלבום שני. השניים הוציאו גם את "My Blessing and My Sin" ו-"Shiny and New". גרסה אקוסטית של "The One & Only" פורסמה גם כן. בסמוך לכך, הופיעה עם הנרי ומאיה סימנטוב בתל אביב. שיתוף פעולה בשם "Hotel Rooms" הופץ גם הוא.
בתחילת 2013 הקליטה מחדש את "Confide in Me". בהמשך, נבחנה באודישנים לאקס פקטור ישראל עם השיר "אותך" של אילנה אביטל, אך לא צלחה אותם. במאי באותה השנה, הוציאה עם הנרי את "Ghost" בליווי וידאו קליפ.
בהמשך, הוציאה עם הנרי את "שיר פופ צרפתי" ו"מכורה אליך". "Not Over Yet" עם בית הדובים הופץ לאחר מכן.
בשנת 2024, אחרי מספר שנים בהן לא הקליטה מוזיקה חדשה, הכריזה על שיר חדש עם המפיק המוזיקלי והדיג׳י חיים סהר הידוע בשם הבמה MISTERMISS. מספר ימים לאחר מכן הודיעו השניים כי הפרויקט נגנז בעקבות חילוקי דעות מקצועיים. בהמשך לכך, הוציאה את "Never See Me Again" ביחד עם הדי ג'יי עופר ניסים; הוא בוצע לראשונה במסגרת הופעתו בחנוכה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2006: Revolution
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  אלון הדר, ויוה לה ניקה, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2006
↑  הנרי וניקה - Henree feat. Nikka - See Me Now - Finally, נבדק ב-2023-06-04
↑  Henree & Nikka Finally [see me now] on TV.mp4, נבדק ב-2023-06-04
↑  הנרי וניקה - על המסך שלי | טלנובלה בע"מ ♫, נבדק ב-2023-06-04
↑  עדן דניאל גבאי – על המסך שלי (Cover), נבדק ב-2023-06-04
↑  Henree Feat. Nikka - Naked In The Wind (באנגלית), 2005, נבדק ב-2023-06-04
1 2  Henree Feat. Nikka - Revolution (באנגלית), 2006, נבדק ב-2023-06-04
↑  Revolution, 2014-01-01, נבדק ב-2023-06-04
↑  Henree, Nikka - בגידה (באנגלית), 2006, נבדק ב-2023-06-04
↑  הנרי וניקה - בגידה - הקליפ הרשמי, נבדק ב-2023-06-04
↑  Henree Feat. Nikka - Revolution / Anybody But Me (באנגלית), 2006, נבדק ב-2023-06-04
↑  ניקה - משהו אחר, נבדק ב-2023-06-04
↑  Nika The One and Only, נבדק ב-2023-06-04
↑  Offer Nissim Feat. Nikka - The One And Only (Original Mix), נבדק ב-2023-06-04
↑  ניקה - זמן, נבדק ב-2023-06-04
↑   Henree feat. Nikka - In This Shirt | Live@Haoman 17 Tel-Aviv, סרטון בערוץ "Henree Music", באתר יוטיוב (אורך: 05:03)
↑  רועי יולדוס רוזנצוייג, ‏מפרגנים: הלהקה הבריטית מתלהבת מהנרי וניקה, באתר ‏מאקו‏, 11 במרץ 2012
↑  הנרי וניקה עם אתניקס - דיסקוטק, נבדק ב-2023-06-15
↑   Henree feat. Nikka - Leave Me Alone, סרטון בערוץ "Henree Music", באתר יוטיוב (אורך: 04:17)
↑  Henree Feat. Nikka - My Blessing And My Sin (באנגלית), 2012, נבדק ב-2023-06-04
↑  הנרי וניקה - Henree feat. Nikka - Shiny and New, נבדק ב-2023-06-17
↑  Henree feat. Nikka - The One And Only | Acoustic, נבדק ב-2023-06-17
↑  Henree feat. Nikka & Maya Simantov - 3SOME LINE TLV, נבדק ב-2023-06-17
↑  Henree feat. Nikka - Hotel Rooms | Official Video, נבדק ב-2023-06-17
↑  Henree feat. Nikka - Confide In Me | Kylie Minogue Cover, נבדק ב-2023-06-17
↑  ישראל X Factor - ניקה - אותך, נבדק ב-2023-06-04
↑  Henree feat. Nikka - Ghost - Official Video, נבדק ב-2023-06-17
↑  Henree Feat. Nikka - שיר פופ צרפתי (באנגלית), 2014, נבדק ב-2023-06-04
↑  הנרי וניקה - מכורה אליך | Henree ft. Nikka - Addicted To You|, נבדק ב-2023-06-17
↑  The House Bears ft..Nikka - Not Over Yet - New!, נבדק ב-2023-06-15
↑  עידן יוסף-ימין, ‏אחרי יותר מעשור: זו הזמרת הישראלית שעושה קאמבק, באתר ‏מאקו‏, 6 בספטמבר 2024
↑  Offer Nissim Official (2025-02-13), Offer Nissim Feat. Nikka - Never See Me Again, נבדק ב-2025-03-09
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305878605171  MusicBrainz: cf84ab68-8551-407a-b242-d7920ad70078  VIAF: 298164013   WorldCat (עם VIAF): 298164013
סם ניל

| --- | --- |

סם ניל
 לידה:  14 בספטמבר 1947 (בן 77) אומה, צפון אירלנד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Nigel John Dermot Neill 
 מדינה:  ניו זילנד, הממלכה המאוחדת, אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1977
 עיסוק:  שחקן קולנוע
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קנטברי  Medbury School  אוניברסיטת ויקטוריה בוולינגטון  Christ's College, Christchurch 
 בן או בת זוג:  Lisa Harrow (1980–1989)  Noriko Watanabe (1989–2017)   Laura Tingle (2017–?) 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית (14 ביוני 1991)  אביר עמית במסדר ההצטיינות של ניו זילנד (9 ביוני 2022)  פרס לשם כבוד פסטיבל הקולנוע של סיטגס (2019)  פרס AACTA לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי (1989)  Distinguished Companion of the New Zealand Order of Merit (30 בדצמבר 2007)  תואר אקדמי לשם כבוד (2002)  honorary doctor of the University of Canterbury (2002) 
 פרופיל ב-IMDb
 
נייג'ל ג'ון דרמוט "סם" ניל (באנגלית: Nigel John Dermot "Sam" Neill; נולד ב-14 בספטמבר 1947) הוא שחקן קולנוע ניו זילנדי, אשר היה מועמד לשלושה פרסי גלובוס הזהב ולשני פרסי אמי.
ביוגרפיה

ניל נולד בעיירה אומג' שבצפון אירלנד, בנם של פרסיליה ודרמוט ניל. ניל חזר עם משפחתו לניו זילנד ב-1954 שם למד ב"כרייסט קולג'" בעיר כרייסטצ'רץ'. לאחר מכן למד אנגלית באוניברסיטת קנטרברי שם חשף לראשונה את יכולות המשחק שלו.
לאחר סיום לימודיו שם עבר ניל לולינגטון, שם למד באוניברסיטת ויקטוריה בוולינגטון, וסיים בהצלחה את לימודיו עם תואר בלימודי השפה האנגלית.
קריירה

לאחר שעבר בחברת ההפקה הלאומית של ניו זילנד שיחק ניל בסרטו הראשון, סרט מקומי בשם "כלבים ישנים". לאחר מכן שיחק ניל בקלאסיקה האוסטרלית "הקריירה המבריקה שלי", לאחר עוד מספר הופעות במספר סרטים: "אות משמיים 3 - הקונפליקט האחרון", "חזקה" ו"הרבה" מעמדו של ניל כשחקן קולנוע בין-לאומי עלה והוא הוזכר לגלם את תפקיד ג'יימס בונד בסרט "007 באזור המסוכן" אך לבסוף הפסיד את התפקיד לטימותי דלטון.
בשנת 1985 קיבל ניל מועמדות ראשונה לפרס גלובוס הזהב על משחקו בסדרת הטלוויזיה "ריילי, אס המרגלים" שבה גילם את המרגל הבריטי סידני ריילי.
ב-1990 קיבל ניל תפקיד גדול ראשון בהוליווד ושיתף פעולה עם שון קונרי בסרט המרדף אחר אוקטובר האדום המבוסס על הרומן הספרותי "המרדף אחר אוקטובר האדום", שנה לאחר מכן קיבל ניל את מועמדות פרס גלובוס הזהב השנייה שלו על תפקידו בסדרה "אחד נגד הרוח". שנה קודם לכן, ב-1989, שיחק בסרט האוסטרלי "סיכון רטוב" לצידה של ניקול קידמן.
ניל שיחק בסרטו של סטיבן ספילברג ואחד משוברי הקופות הגדולים ביותר בתולדות הקולנוע: "פארק היורה". בסרט גילם ניל את הפלאונטולוג ד"ר אלן גרנט. באותו העת שיחק ניל גם בדרמה זוכת 3 פרסי אוסקר "הפסנתר" לצד הולי האנטר והרווי קייטל.
בהמשך שנות ה-90 ניל הופיע לצד רוברט דאוני ג'וניור בדרמה זוכת 2 פרסי אוסקר "התחדשות", במותחן המסתורין "סיוט בקצה האופק", "שלגיה: סיפור אימה"", "הלוחש לסוסים", "איש המאתיים" ו"מרלין" שהופעתו בסרט זה זיכתה אותו במועמדות לפרס אמי ולמועמדות שלישית לפרס גלובוס הזהב. בסרט גילם ניל את דמותו של המכשף הנודע מרלין.
בשנת 2001 שיחק ניל בסרט "פארק היורה 3" וחזר לגלם את דמותו של ד"ר אלן גרנט.
ב-2004 שיחק בסרט הבריטי "וימבלדון - אהבה בלבן" כאביה של קירסטן דנסט, שחקנית טניס מקצוענית הרוצה לזכות בטורניר וימבלדון היוקרתי. ב-2005 כיכב לצד קייט בלאנשט בדרמה האוסטרלית "דג קטן".
בשנת 2007 גילם את תפקידו של החשמן תומאס וולסי, בעונה הראשונה של הסדרה שושלת טיודור.
בשנת 2012 התחיל ניל לשחק בסדרת המתח של ג'יי ג'יי אברהמס,  אלקטרז, אודות  בית הכלא המפורסם.
ב-2016 שיחק בסרט הניו זילנדי "המצוד אחר אנשי הבר".
ב-2022 חזר להופיע כד"ר אלן גרנט בסרט עולם היורה: עולם חדש.
בשנת 2024 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "תפוחים לעולם לא נופלים" של רשת "Peacock".
חיים אישיים

ניל גדל בעיר סידני והתחתן עם השחקנית הניו זילנדית ליסה הארוו, להם נולד בן טים (1983), אולם הזוג התגרש כעבור כמה חודשים. ניל התחתן בשנית בשנת 1989 עם נוריקו וואטנב, לזוג נולדה בת אלנה (1990).
ניל תומך בארגונים הבין-לאומיים "גרינפיס" ו"הקרן העולמית לשימור חיות הבר".
פילמוגרפיה

כלבים ישנים (1977)
הקריירה המבריקה שלי (1979)
אות משמיים 3 - הקונפליקט האחרון (1981)
חזקה (1981)
התקפת כוח זי (1982)
אניגמה (1983)
הרבה (1985)
For Love Alone‏ (1986)
האישה הטובה (1987)
זעקה באפלה (1988)
אמונה בגרוש (1988) - סרט טלוויזיה
מת רגוע (1989)
סיכון רטוב (1989)
המרדף אחר אוקטובר האדום (1990)
מוות בברונסוויק (1991)
עד סוף העולם (1991)
זכרונות של איש בלתי נראה (1992)
לוחם הקשת (1992)
הפסנתר (1993)
פארק היורה (1993)
ארץ החיים (1994)
ספר הג'ונגל (1994)
סירנה (1994)
מרדף שקוף (1994)
אוצרות נשכחים (1995)
התחדשות (1995)
ילדי המהפכה (1996)
סיוט בקצה האופק (1997)
שלגיה: סיפור אימה (1997) - סרט טלוויזיה
הלוחש לסוסים (1998)
מרלין (1998)
איש המאתיים (1999)
הצלחת (2000)
פלא פודינג (2000)
אמא שלי פרנק (2000)
פארק היורה 3 (2001)
תרגילים מלוכלכים (2002)
זרים גמורים (2003)
יס (2004)
וימבלדון - אהבה בלבן (2004)
משולש ברמודה (2005)
דג קטן (2005)
המפתה (2006)
אנג'ל (2007)
In Her Skin‏ (2009)
הצייד (2011)
לא תשכח (2012)
ההרפתקן: קללת קופסת מידאס (2014)
ארוכה הדרך למטה (2014)
לַחֲזוֹר עַל עִקבוֹתָיו (2015)
הבת (2015)
Mindgamers‏ (2017)
ארץ מתוקה (2017)
הנוסע (2018)
פיטר ראביט (2018) - דיבוב
לב שקט (2019)
Ride Like a Girl ‏(2019)
איילים (2020)
Daisy Quokka: World's Scariest Animal ‏(2020) - דיבוב
פיטר ראביט 2 (2021) - דיבוב
עולם היורה: עולם חדש (2022)
The Portable Door‏ (2023)
Bring Him to Me ‏ (2023)
מועדון המתנקשים (2023)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

באמריקה (1987)
In Cold Blood ‏ (1996)
Sally Hemings: An American Scandal‏ (2000)
דוקטור ז'יוואגו (2002)
To the Ends of the Earth ‏(2005)
שני פיתולים (2006)
שושלת טיודור (2007)
Iron Road‏ (2009) - מיני-סדרה
רייק (2010)
עיירה שמחה (2010)
אלקטרז (2012)
כנופיית ברמינגהאם (2013–2014)
Short Poppies‏ (2014)
ולא נותר אף אחד (2015)
נשות מצדה (2015)
Tutankhamun ‏(2016)
פלישה ‏(2021-הווה)
The Twelve ‏ (2022-הווה)
תפוחים לעולם לא נופלים (אנ') (2024)
הערות שוליים

↑  סרטים חדשים -  "3 פארק היורה ", באתר הארץ, 2 באוגוסט 2001
↑  ישי קיצ'לס, עכבר העיר תל אביב, "דג קטן" הוא דרמת דמויות פצפונת ששווה צפייה בזכות עוד הופעה מצוינת של קייט בלאנשט, באתר הארץ, 16 באפריל 2006
↑  נתנאל שלומוביץ, "עולם היורה: עולם חדש" הורס את כל מה שספילברג בנה, באתר הארץ, 11 ביוני 2022
↑  בגנות הרשע - "זעקה באלפה" (אוסטרליה), "העולם הזה", גיליון 2699 מ-24 במאי 1989, עמוד 28
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1988: ג'ון ווטרס (Boulevard of Broken Dreams) | פרסי מכון הקולנוע האוסטרלי – השחקן הראשי הטוב ביותר   1989: סם ניל (זעקה באפלה)  | הבא: 1990: מקס פון סידוב (Father) |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428868505171  PLWABN: 9810626929605606  BNE: XX1177225  BnF: cb139575080 (data)  CANTIC: a11100709  GND: 130493775  ISNI: 0000 0003 6859 2455  LCCN: no92019784  MusicBrainz: ca2da03b-5cbb-4473-8993-30b644ff3b0b  NKC: xx0046851  NTA: 07372999X  SNAC: w6bg5b51  SUDOC: 060560827  TePapa: 32389  Trove: 952123  VIAF: 85595917   WorldCat (עם VIAF): 85595917