stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נעמי צור
הישגים מקצועיים

ב-1987–1995 צור כיהנה כיו"ר המגזר הדתי הלאומי של ועד ההורים המחוזי של ירושלים ומונתה בתואר כבוד כחברת הנהלה של המועצה הירושלמית לילדים ולנוער. ב-1995–1996 עבדה כעוזרת אוצרת מטבעות במוזיאון רוקפלר בירושלים. בשנת 1996 צור החלה את 12 שנות תפקידה כמנהלת החברה להגנת הטבע בירושלים, במסגרתן הקימה וריכזה במשך עשור את "ירושלים בת קיימא"- קואליציה בת 60 ארגונים וועדי פעולה ברחבי הבירה. במסגרת תפקידיה אלו יזמה את הבדיקה המקיפה לגילוי עתודות הקרקע האמיתיות בירושלים, אשר תוצאותיה היו בין הגורמים שהובילו לביטול תוכנית ספדיה לבנייה במערב העיר ירושלים.
בנוסף, הובילה צור מאבקים ציבוריים נוספים, כדוגמת הצלת עמק הצבאים בירושלים, הפיכת מזבלה בשכונת נווה יעקב בעיר לשמורת פרחי בר, והקמת פארק המסילה. תהליך תכנון הפארק נעשה בשיתוף עם השכונות הסובבות אותו. (עמק הצבאים עובר כעת את השלב הראשון של עצם פיתוח הפארק עם גידור להגנת הצבאים והכנת תעלת ניקוז ליצירת סדרת אגמים מצפון לדרום הפארק). שטח עמק הצבאים הוא כ-250 דונם והוא מהווה פארק טבע עירוני ראשון מסוגו בישראל שבזכותו משתדרגות כל השכונות מסביב לפארק כמו: גוננים, גבעת מרדכי, מורדות בית וגן ורמת בית הכרם.
בשנת 2007 נעמי צור מונתה למנהלת הקהילות העירוניות של החברה להגנת הטבע. ב-2009 הגתה צור את הרעיון להקמת רשת עולמית שמאגדת ערי עלייה לרגל וקהילות דתיות שקשורות איתן בניסיון להפוך הן את המסע של עולי הרגל והן התנהלות הערים המארחות לחוויה ירוקה ומקיימת. הרשת העולמית לעלייה לרגל ירוקה הושקה בעיר אסיזי באיטליה בסוף 2011 ובמעמד הזה צור מונתה להיות שגרירת הרשת. כמו כן, צור עומדת כיום בראש צוות עלייה לרגל ירוקה של ירושלים. כפי שציינה צור במסגרת הכנס הבינלאומי הראשון לעלייה לרגל ירוקה, אשר נערך בירושלים באפריל 2013, "הרעיון הוא בו זמנית גדול ופשוט, שכן בעוד שאין דבר חדש בעלייה לרגל, הרעיון של שותפות עולמית ירוקה בנושא עלייה לרגל הוא מושג לגמרי חדשני, אשר מגדיר יעדים לקיימות אורבנית וצמיחה כלכלית מחד, ומאפשר שיח בין דתי מאידך".
לפני כהונתה כסגנית ראש העירייה, בתפקיד מנהלת החברה להגנת הטבע בירושלים ומרכזת הקואליציה של "ירושלים בת-קיימא", הובילה צור מאבקים ציבוריים רבים בנושא סביבה וחברה. ביניהם מאבק נגד התפשטות עירונית להרי ירושלים הכרוכה בתוספת כ-20,000 יחידות דיור בכביש טבעת מערבי בתוך הרי ירושלים הירוקים. מאז כניסתה לעירייה, היא הובילה את מהפכת המיחזור בירושלים ופעלה להטמעת הטבע העירוני במערכת התכנון העירוני לצד טיפוח שטחים פתוחים משמעותיים כדוגמת עמק הצבאים ופארק המסילה.
פעילות ציבורית

נעמי צור מרצה לעיתים קרובות בכנסים בינלאומיים המתמקדים בנושאי איכות הסביבה והחברה האזרחית בישראל. היא ייצגה את "ירושלים בת-קיימא" בכנס העולמי לפיתוח בר קיימא ביוהנסבורג, דרום אפריקה ב-2002, בכנס "ערים בריאות" בבלפסט ב-2003 ובכנס ICLEI בקייפטאון באביב 2006. ביולי 2008 הצטרפה צור לרשימתו של ראש עיריית ירושלים ניר ברקת ("ירושלים תצליח"), שובצה במקום השלישי, וקיבלה את תיקי התכנון והסביבה בירושלים במועצה הנבחרת.
מאז שנכנסה לתפקידה כסגנית ראש העירייה דרשה שקיפות והכלת הציבור בקביעת מדיניות התכנון של ירושלים. כסגנית ראש העירייה הצליחה להביא לשיקום רחוב הנביאים. בנוסף יזמה פיתוח פארק המסילה והובילה תכנון נתיבי אופניים בירושלים. צור גם הובילה להגברת אחוזי המיחזור שעלו בתקופת כהונתה מ-2% ל-14%, וקיימה דיאלוג ועבודה משותפת עם הפלסטינים בנושא ביוב. היא יזמה תקנות לדיור בר השגה ודחפה להוצאת כלי רכב מזהמים מהעיר העתיקה. תחת הנהגתה נשתלו 10,000 עצים בתוך העיר בחגי ט"ו בשבט.
צור עמדה בראשות סיעת אומץ לב המתמודדת למועצת העיר בבחירות המקומיות בירושלים באוקטובר 2013, עם זאת, הסיעה קיבלה 2,111 קולות בלבד ולא עברה את אחוז החסימה.
פרסים והוקרה

בשנת 2022 קיבלה את פרס בוני ציון בקטגוריית מפעל חיים.
חיים אישיים

צור היא אלמנתו של חיים צור והיא אם לארבעה ילדים. אחת מילדיה, מיכל צור שלו, מייסדת משותפת בחברות קלטורה וסאיוטה, שנבחרה לאחת מעשר הנשים המבטיחות ביותר בענף ההייטק לשנת 2013.
הערות שוליים

1 2  מיטל ר. פישמן, מעוררי השראה: הוענק פרס בוני ציון לעולים שתרמו למדינה, באתר ynet, 28 בנובמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009165576705171  CiNii: DA12862384  GND: 1078889570  LCCN: n97099731  VIAF: 315194509   WorldCat (עם VIAF): 315194509
חסם (מתמטיקה)

במתמטיקה, חֶסֶם של תת-קבוצה של קבוצה סדורה חלקית הוא איבר של הקבוצה הסדורה שבינו לבין כל אחד מאברי התת-קבוצה מתקיים אי-שוויון חלש. חסם הגדול או שווה לכל אחד מאברי התת-קבוצה נקרא חסם מלעיל, וחסם הקטן או שווה לכל אחד מאברי התת-קבוצה נקרא חסם מלרע. קבוצה שיש לה חסם מלעיל וחסם מלרע נקראת קבוצה חסומה. דוגמה: קבוצת המספרים הממשיים שבקטע הסגור [0,1] חסומה מלרע על ידי 0 ומלעיל על ידי 1. גם הקטע הפתוח (0,1) חסום מלרע על ידי 0 ומלעיל על ידי 1.
הגדרה פורמלית

עבור קבוצה סדורה  (X,\leq ) ותת-קבוצה שלה  \ A\subseteq X, מגדירים כי:
איבר  x\in X ייקרא חסם מלעיל של  A אם ורק אם לכל  a\in A מתקיים ש- a\leq x.
איבר  x\in X ייקרא חסם מלרע של  A אם ורק אם לכל  a\in A מתקיים ש- x\leq a.
קבוצה שקיים לה חסם מלעיל תקרא קבוצה חסומה מלעיל. באופן דומה, קבוצה שקיים לה חסם מלרע תקרא קבוצה חסומה מלרע. קבוצה שיש לה גם חסם מלעיל וגם חסם מלרע נקראת קבוצה חסומה.
מקרים מיוחדים של חסמים

הגדרת החסם מחייבת שהוא יהיה שייך לקבוצה הסדורה, אך לאו דווקא לתת-הקבוצה אותה הוא חוסם. נתבונן למשל בתת-הקבוצה של הטבעיים {1,2,3}. המספר 4 הוא חסם מלעיל של תת-הקבוצה כי הוא שייך לטבעיים וגדול מכל אחד אברי תת-הקבוצה, אף שהוא עצמו אינו שייך לקבוצה. לעומת זאת, המספר 3 הוא גם חסם מלעיל של תת-הקבוצה וגם שייך לה. חסם מלעיל ששייך לתת-הקבוצה אותה הוא חוסם נקרא "מקסימום", וחסם מלרע השייך לתת הקבוצה נקרא "מינימום".
חסם מלרע מקסימלי וחסם מלעיל מינימלי, כאשר הם קיימים, נקראים אינפימום וסופרמום בהתאמה (החסם התחתון והחסם העליון בעברית). חסמים אלה הם "הדוקים" במובן זה שאין חסם מלרע או חסם מלעיל שגדול או קטן מהם בהתאמה. אקסיומת השלמות מבטיחה קיום של אינפימום או סופרמום לכל קבוצה חסומה מלרע או מלעיל בשדה המספרים הממשיים (בניגוד לשדה המספרים הרציונליים), לדוגמה: לקבוצת המספרים הממשיים שבקטע הפתוח (0,1) יש חסם תחתון 0 וחסם עליון 1. בנוסף, המינימום או המקסימום של תת-קבוצה, כאשר הם קיימים, הם גם האינפימום והסופרמום שלה, כי המינימום לדוגמה הוא בהגדרה איבר בתת-קבוצה ולכן כל חסם מלרע, והאינפימום בפרט, קטן או שווה לו. כמו כן, הלמה של צורן מבטיחה קיום של חסם כזה גם בקבוצות כלליות יותר, בהינתן תנאים מסוימים.
קיום של חסם

הקיום של חסם מלעיל וחסם מלרע מובטח לכל תת-קבוצה סופית של קבוצה סדורה היטב ולא ריקה. במקרה של הקבוצה הריקה, כל איבר בקבוצה הסדורה מקיים באופן ריק הן את התנאי של חסם מלעיל והן את התנאי של חסם מלרע. יותר מכך, כל איבר של קבוצה סדורה חלקית יכול לשמש כחסם מלעיל ומלרע של הקבוצה הריקה. עבור קבוצה חלקית סופית ולא ריקה של קבוצה סדורה היטב מובטח קיומם של מקסימום ומינימום, ואלה כאמור חסמים מלעיל ומלרע בהגדרה. לעומת זאת, בקבוצות אינסופיות לא תמיד קיים חסם מלעיל או מלרע, לדוגמה: לקבוצת המספרים השלמים אין חסם מלעיל ואין חסם מלרע; המספר 1 הוא חסם מלרע של קבוצת המספרים הטבעיים, אך אין לה חסם מלעיל (עקרון הסדר הטוב). הטענה לגבי תת-קבוצות סופיות לא מתקיימת בהכרח כשמחליפים את הדרישה לקבוצה סדורה היטב בדרישה לקבוצה סדורה חלקית.
ראו גם

אינפימום וסופרמום
קבוצה חסומה
תעלת ניקרגואה

| --- | --- |
אגם ניקרגואה, הקטע העיקרי בתעלת ניקרגואה
אגם ניקרגואה, הקטע העיקרי בתעלת ניקרגואה
 מידע כללי
 סוג:  תעלה מתוכננת 
 שימוש:  תעלת מים
 מדינה:  ניקרגואה ניקרגואה
 מיקום ההתחלה:  בריטו, האוקיינוס השקט
 מיקום הסוף:  בלופילדס, האוקיינוס האטלנטי
 בעלים:  HKND 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  דצמבר 2014 – הווה (כ־10 שנים)
 צפי לסיום:  2019
 חברת בנייה:  HKND
 עלות:  40 מיליארד דולר
 מידות
 אורך:  270 ק"מ 
 
 קואורדינטות:  11°30′N 85°00′W﻿ / ﻿11.5°N 85.0°W﻿ / 11.5; -85.0
 נתיב תעלת ניקרגואה (בכחול) עליו החלו העבודות בדצמבר 2014
 
שרטוט של נתיב אפשרי לתעלת ניקרגואה, 1902
קריקטורה מ-1895 המצדדת במהלך האמריקני לכריית תעלה בניקרגואה
תעלת פנמה (העיגול הירוק) ותעלת ניקרגואה (שני העיגולים האדומים, שביניהם קו אדום)
תעלת ניקרגואה היא מיזם שהקמתו הוצעה מספר פעמים מאז המאה ה-19, לחפירת תעלה לרוחבה של ניקרגואה, שתחבר בין הים הקריבי לבין האוקיינוס השקט. לאחר שהוחלט לכרות את תעלת פנמה (1904–1914) נזנח הרעיון. בדצמבר 2014 החל תאגיד HKND מהונג קונג בכריית התעלה, ואולם מימון המיזם על ידי ממשלת ניקרגואה עדיין לוט בערפל.
היסטוריה > המאה ה-19

הרעיון לכרות תעלה לרוחבה של מרכז אמריקה, שתחבר בין הים הקריבי לבין האוקיינוס השקט, עלה כבר בתקופת מלכות המשנה של ספרד החדשה. החלופות שנבחנו לעניין זה היו פנמה, ניקרגואה ומצר היבשה טוואנטפק שבמקסיקו.
לאחר הקמת הרפובליקה הפדרלית העצמאית של הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה ב-1823, בחנה ממשלתה את האפשרות לכרות תעלה בניקרגואה, ואף התקשרה בחוזה עם ממשלת ארצות הברית, שאמורה הייתה לספק את המימון ואת היכולות הטכנולוגיות לביצוע הפרויקט. מזכיר המדינה האמריקני הנרי קליי הציג את הפרויקט לקונגרס ב-1826, אך בסופו של דבר הוא לא אושר. ארצות הברית חששה מהעוני ומאי היציבות הפוליטית באזור, וכן מקרבתו לאזורים בשליטת בריטניה – הונדורס הבריטית וחוף מוסקיטו.
מתכננים שבדקו את השטח בשנות ה-30 של המאה ה-19 תכננו תוואי באורך 278 ק"מ, לאורך התוואי של נהר סן חואן מהים הקריבי עד לאגם ניקרגואה, וממנו לאוקיינוס השקט בתעלה שלאורכה תאי שיט שבאמצעותם ניתן יהיה להתגבר על הפרשי הגבהים (גובהו של אגם ניקרגואה הוא 32 מטרים מעל פני הים). תוכניות אחרות התבססו על נהרות אסקונדידו ופונטה גורדה, אך התוכנית המבוססת על נהר סן חואן נחשבת לחלופה הנוחה יותר.
ב-1838 פרשה ניקרגואה מהפדרציה, והכריזה על עצמאותה. ממשלתה התקשרה ב-1850 בהסכם בנה-הפעל-העבר עם היזם האמריקני קורנליוס ואנדרבילט, לפיו חברה בבעלותו תקים את התעלה בתוך 12 שנים ותנהל אותה, וכן תפעיל רכבת לאורך מסילת ברזל זמנית בין אגם ניקרגואה לבין האוקיינוס השקט, עד להשלמת התעלה. הנתיב הזמני זכה להצלחה רבה, ובמשך מספר שנים היה לנתיב הסחורות העיקרי בין ניו יורק לבין סן פרנסיסקו. פרויקט התעלה, לעומת זאת, נבלם עם השתלטותו של ויליאם ווקר על ניקרגואה, ב-1856.
כחלק מההיערכות לאפשרות של כריית התעלה, חתמו ביניהן ארצות הברית ובריטניה ב-1850 על הסכם קלייטון-בולוור, שקבע כי לאחר שתוקם תעלה, לאף אחת מהן לא תהיה שליטה בלעדית בה ותישמר הנייטרליות שלה, וכן כי לשתיהן לא יהיו שאיפות טריטוריאליות באזור.
ב-1880 החלו הצרפתים בכריית תעלת פנמה. לאחר הכישלון בהקמתה ונטישת המיזם ב-1893, שוב החלו האמריקנים לבדוק את האפשרות לכרות תעלה בניקרגואה, ואף התקבלה הסכמתו של נשיא ניקרגואה, חוסה סנטוס סלאיה, לכך שארצות הברית תחכור את שטח התעלה. שאלת מיקום התעלה, בניקרגואה או בפנמה (אז בשליטת קולומביה) העסיקה רבות את וושינגטון, ושדלנים משני הצדדים פעלו בה כדי לקדם כל אחת מהאפשרויות. ב-1899 העריכה משלחת מחקר אמריקנית כי עלות כריית התעלה תגיע לכ-138 מיליון דולרים (כ-3.37 מיליארד דולרים בערכי 2013). בסופו של דבר העדיפה ארצות הברית לרכוש מהצרפתים את הזכויות לכריית תעלת פנמה ואת הציוד, תמורת 40 מיליון דולרים, ולהמשיך בעבודות שהחלו שם. ב-1904 החלה ארצות הברית בעבודות, והן הושלמו ב-1914.
היסטוריה > לאחר כריית תעלת פנמה

בראשית המאה ה-20 ניסה סלאיה לעניין את גרמניה ואת יפן בהסכם דומה לזה שהגיע אליו עם ארצות הברית, אך ללא הצלחה.
ארצות הברית עצמה לא זנחה לגמרי את הרעיון לכרות תעלה גם בניקרגואה. ב-1916 נחתם הסכם בראיין-צ'אמורו, המקנה לארצות הברית את הזכות לכרות תעלה במקום, וכן לחכור למשך 99 שנים את איי קורן ושטח להקמת בסיס צבאי במפרץ פונסקה, תמורת 3 מיליון דולרים (כ-65 מיליון דולר בערכי 2013). ב-1929 יצאה משלחת מחקר אמריקאית לבחון את התוואי המתאים להקמת התעלה. קוסטה ריקה, שחלק מנהר סן חואן מהווה את הגבול בינה לבין ניקרגואה, הביעה את התנגדותה למהלך, ופנתה לבית הדין האמריקאי לצדק. גם אל סלוודור פנתה לבית הדין, עקב התנגדותה להקמת בסיס צבאי אמריקני בסמוך לשטחה. בית הדין קיבל את עמדותיהן של קוסטה ריקה ואל סלבדור, אך ניקרגואה וארצות הברית לא הכירו בפסיקתו. ב-1970 ביטלו שתיהן את הסכם בראיין-צ'אמורו.
בראשית המאה ה-21 החלה ניקרגואה לבחון מחדש את האפשרות להקמת תעלה, שתתחרה בתעלת פנמה, תאפשר מעבר של ספינות גדולות מפנמקס ותקצר את המסלול מניו יורק לקליפורניה בכ-800 ק"מ, השקולים ליום הפלגה. הנשיא אנריקה בולאניוס החל לקדם את היוזמה ב-2004. חלופה נוספת שנבחנה היא הקמת גשר יבשתי, המבוסס על תשתית מסילתית. בשנת 2006 הודיע בולאניוס באופן רשמי על כוונתו להקים את התעלה. בולאניוס העריך את עלות הכרייה בכ-18 מיליארד דולרים, וכן כי הכרייה תימשך כ-12 שנים. מדינות שונות, בהן רוסיה ואיחוד האמירויות הערביות, הביעו עניין בפרויקט, אך המגעים עמן לא הבשילו.
בשנת 2012 חתמה ממשלת ניקרגואה על הסכם בנה-הפעל-העבר עם תאגיד HKND מהונג קונג, לפיו התאגיד יכרה את התעלה ויפעיל אותה ב-50 השנים הראשונות, עם אופציה להארכה ל-50 שנים נוספות. ההסכם אושר בקונגרס של ניקרגואה בשנת 2013, ברוב של 61 מול 25. עלות הפרויקט הוערכה באותה העת בכ-40 מיליארד דולרים. המצדדים בפרויקט טוענים כי פרט להוזלת העלויות הצפויה עקב התחרות עם תעלת פנמה, הוא יועיל לכלכלתה של ניקרגואה, והוא עשוי להפוך אותה לאחת המדינות העשירות באמריקה הלטינית. המתנגדים לפרויקט חוששים מהנזקים הסביבתיים שהוא עשוי לגרום לאגם ניקרגואה ולמערכת האקולוגית של נהר סן חואן. טענה נוספת היא כי התאגיד ההונג קונגי אינו מנוסה בפרויקטים מעין זה. כמו כן, לא ידוע מה תהיה עמדתה של קוסטה ריקה בנושא.
בדצמבר 2014 החל תאגיד HKND בכריית התעלה, ואולם מימון המיזם על ידי ממשלת ניקרגואה עדיין לוט בערפל.
התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות (ירושלים)

| --- | --- |

מבנה בית הספר
 פנימייה
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־35 שנים)
 מייסדים:  בוב אשר ורפי עמרם
 התמחות:  תלמידים מצטיינים במדעים, באמנות, במוזיקה ובמדעי הרוח
 מיקום
 מיקום:  קריית היובל בירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°45′05″N 35°10′37″E﻿ / ﻿31.7515253°N 35.1769567°E﻿ / 31.7515253; 35.1769567
 iasa.excellence.org.il
  (למפת ירושלים מוגדלת) התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות(למפת ירושלים רגילה) התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות(למפת הרי ירושלים רגילה) התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות(למפת הרי ירושלים מוגדלת) התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות
 
בית הספר התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות (באנגלית: Israel Arts and Science Academy או IASA, נהגה יָא-סָא. בערבית: المدرسة الثانوية للعلوم والفنون) הוא בית ספר תיכון פנימייתי, המיועד לתלמידים מצטיינים במדעים, באמנות, במוזיקה ובמדעי הרוח, השוכן למרגלות שכונת גבעת משואה בירושלים.
התיכון נפתח בשנת 1990 ומאז 2018 כולל בית הספר גם חטיבת ביניים.
מנהל בית הספר הנוכחי הוא דני פסלר וסגנית מנהלת בית הספר הנוכחית היא ענבל יקיר.
היסטוריה

בית הספר נוסד בשנת 1990 על ידי בוב אשר, אשתו מרי ג'יין ורפי עמרם, לימים אחד ממנהליו של בית הספר ומייסדו של המרכז הישראלי למצוינות בחינוך השוכן באותם מבנים. בשנתו הראשונה של בית הספר החלו את לימודיהם בו שני מחזורים במקביל: הראשון החל את לימודיו בכיתה י', והשני החל בכיתה יא'. החל משנתו השנייה של בית הספר רק תלמידי כיתות י' יכולים להתחיל את לימודיהם בבית הספר. בית הספר נפתח עם שלוש מגמות: מדעים, אמנות ומוזיקה, אך בשנת הלימודים תשס"ח (2007–2008) נפתחה מגמת מדעי הרוח, לאחר ניסיון בשנת הלימודים תשס"ז (2006-2007).
בשנת 2009 דווח כי בית הספר נקלע לקשיים עקב התמוטטותה של קרן צ'ייס שתמכה בבית הספר, בעקבות הונאת הענק של ברנרד מיידוף. באותה השנה, הוכר בית הספר על ידי משרד החינוך כזוכה במקום הראשון באחוזי הצטיינות בבחינות הבגרות.
רוב תלמידי בית הספר מתגוררים במסגרת הפנימייה של בית הספר, דרישה אשר עד לשנת הלימודים תשע"ב הייתה תנאי סף לקבלה לבית הספר. החל מאותה שנה החל התיכון לקלוט לשורותיו גם תלמידים אשר מתגוררים מחוץ לפנימייה, בעיקר ירושלמיים. החלטה זו של בית הספר ספגה ביקורות רבות, לרבות של בוגרי בית הספר, שכן לטענתם הפנימייה מהווה חלק ניכר מתהליך החינוך של התלמידים המצטיינים.
תהליך הקבלה

תהליך הקבלה מתחיל אצל כל התלמידים בכיתה ט'. התהליך כולל מבחני מיון פסיכוטכניים, ראיון אישי וסדנה בת שלושה ימים שבה התלמידים גרים ולומדים בתנאי בית הספר. בכל שנה מתקבלים כמאה תלמידים לבית הספר מבין מאות מועמדים התחלתיים, ובפועל מתחילים את הלימודים מעט פחות. הלימוד בבית הספר הוא במסלול של שלוש שנים באחת מארבע מגמות ההצטיינות אותה המועמד בוחר בשלב הסופי של תהליך הקבלה לבית הספר (לאורך המיון ניתן להתמיין לשתיים). כיוון שניתן להתקבל לבית הספר רק בכיתה י', ישנם תלמידים אשר חוזרים על כיתה י' בבית הספר, בנוסף לשנה שלמדו בבית הספר הקודם שלהם, אם החליטו להתקבל לבית הספר לאחר תחילת כיתה י' שלהם.
מגמות

ההוראה בבית הספר מתאפיינת בכיתות קטנות, הנחיה אישית, שעות הוראה רבות וצוות הוראה בכיר - רבים מהמורים מחזיקים בתואר ד"ר ומרצים באוניברסיטאות, בעלי תפקיד במשרד החינוך, או זכו בפרסים על הוראתם (למשל פרס טראמפ של קרן טראמפ).
בנוסף ללימודי העשרה ברמה גבוהה, מחויבים כל התלמידים בבגרות בהיקף של 5 יח"ל במקצוע האנגלית.
מגמות > מגמת המדעים

הלימודים במגמה מבוססים על בחירת מקצוע מדעים מורחב (הנקרא מדע ראשי), היכול להיות כימיה, פיזיקה או ביולוגיה, הנלמד בהיקף של 5 יח"ל לבגרות אך תוך התמקדות והעמקה במדע ניסויי והעמקה בחומר הנלמד לפי העדפת המורה. לצד זאת, התלמידים יכולים ללמוד מקצוע מדעים נוסף מתוך הרשימה (הנקרא מדע משני), הנלמד בהיקף של 5 יח"ל רגילות, ומעבר לו מדעי המחשב בהיקף של 5 או 10 יח"ל (תלמידי ה־10 כותבים פרויקט) או מדע חישובי (המכיל לימודי סטטיסטיקה ואלגוריתמיקה מורחבים) בהיקף 5 יח"ל. מעבר ללימודים האילו, המשרתים את מטרת הבגרות, ישנם גם קורסים סמסטריאליים נוספים שהתלמידים יכולים לבחור לקחת, לדוגמה: אסטרופיזיקה (המועבר בתור ארבעה קורסים נפרדים אך קשורים במהלך יא'-יב'), מבוא לתרמודינמיקה, מבוא להנדסת חומרים, כימיה של בישול ועוד.
שיטת ההוראה מבוססת על ניסוי וחקירה עצמאיים, ועל הרחבה לתחומי ההיסטוריה והאתיקה של המדע, בזמן ביסוס מיומנויות מחקר, כתיבה וקריאה מדעיים. תלמידי פיזיקה וביולוגיה עורכים בכיתה יב' פרויקט מעמיק, ותלמידי כימיה עורכים אותו בכיתה יא'.
כל תלמידי מגמת המדעים לומדים 5 יח"ל מתמטיקה, אך יש בתיכון מגמת "5+", המלמדת מעט יותר חומר מן הדרוש לבגרות הרגילה של 5 יח"ל מתמטיקה. בנוסף, ישנה בבית הספר כיתת מתמטיקה מואצת בה משתתפים מספר מועט של תלמידים הלומדים חומר של תואר ראשון לצד לימודי הליבה.
תלמידים המעוניינים בכך יכולים, בשיתוף עם ראש מעבדה באוניברסיטה העברית או עם גן החיות התנכ"י, לכתוב עבודה גמר מחקרית בנושא הכלול בתחום המגמה הראשית שלהם. בהינתן ותלמיד כותב עבודת גמר, הוא פטור מחובת הפרויקט המגמתי. רבים מהתלמידים משתתפים בתחרויות לעבודות גמר מצטיינות, הן מטעם משרד החינוך והן מטעם מוזיאון המדע בירושלים, ואף זוכים בהן. בערך כמחצית התלמידים במגמת הביולוגיה ובודדים ממגמת הכימיה או הפיזיקה כותבים עבודת גמר.
מגמות > מגמת המוזיקה

במגמה המוזיקה נלמדת מוזיקה קלאסית. תוכנית הלימודים נבנתה על ידי מורי המגמה, מוזיקאים פעילים – מלחינים, נגנים ומנצחים. התוכנית עוסקת בארבעה תחומי לימוד עיקריים: תחום הקניית הידע: תולדות המוזיקה וספרותה מימי הביניים ועד המאה ה־21; תחום רכישת המיומנויות התאורטיות: פיתוח שמיעה, הרמוניה וניתוח; תחום היצירה: קומפוזיציה ותזמור; ותחום מיומנויות הביצוע.
המגמה פועלת בשיתוף עם מגמת המוזיקה של התיכון לאמנויות "אדלברט שטיפטר" מלינץ, אוסטריה עילית. מדי שנה ישנו מפגש באחד מבתי הספר הכולל ביצוע של יצירות שהולחנו ותזומרו על ידי תלמידי המגמות. בין המורים שלימדו או מלמדים בבית הספר: אנדרה היידו, בת-שבע רובינשטיין, מיכאל וולפה, דן יוהס, ישראל שרון, גדי עבאדי, חנן פיינשטיין, יונתן קרן ואריאל הלוי.
מגמות > מגמת אמנות

מגמה האמנות מבוססת על תוכנית לימודים שהוכנה בהתייעצות עם צוות מרצים מהאקדמיה לאמנות ולעיצוב בצלאל. הלימודים המעשיים במגמה כוללים לימוד רישום, פיסול, אמנות בין תחומית, ציור, צילום ושימוש במחשב. הלימודים העיוניים כוללים קורסים באמנות עתיקה, ימי הביניים, רנסאנס, אמנות מודרנית והתפתחויות עכשוויות. במהלך כיתה י' התלמידים מקבלים טעימה מכל סוגי הלימודים ולאחר מכן בוחרים אילו מהם ברצונם להמשיך ללמוד. סדנת האמנות וציודה מאפשרים לתלמידים לעסוק במגוון של טכניקות ושל מדיה, במסגרת השיעורים ובאופן עצמאי. רוב תלמידי מגמת האומנות כותבים עבודת גמר, המונחת על ידי איש אקדמיה או על ידי מורה מסגל בית הספר, בהיקף של 5 יח"ל בנושא לבחירתם בתחום האומנות.
מגמות > מגמת מדעי הרוח

הלימודים במגמת מדעי הרוח מבוססים על תוכנית "Great books" (אנ'), תוך מתן דגש על קריאת מקורות ראשוניים ודיון בקבוצות, כמו גם על פיתוח מיומנויות פרשנות וכתיבה. במסגרת התוכנית הייחודית של המגמה, שהיקפה 5 יח"ל לבגרות, משתתפים התלמידים בקורסים הסדורים לפי היגיון היסטורי-כרונולוגי: יוון ורומא, עלייתן של שלוש הדתות המונותאיסטיות בעת העתיקה המאוחרת, ימי הביניים וכן הלאה, כאשר לכל קורס דגש דיסיפלינארי אחר ומרצה שונה. במסגרת הקורסים מגישים התלמידים תרגילי כתיבה בהיקפים משתנים. מלבד הלימוד בתוכנית הייחודית, מחויבים תלמידי המגמה גם בדרישות הבאות:
למידת שפה זרה שנייה (בנוסף לאנגלית) - השפות המוצעות לתלמידים כיום הן ערבית בהיקף 5 יח"ל או לטינית בהיקף של 5 יח"ל (קדמה לה צרפתית), אולם תלמידים בעלי ידע מוקדם בשפות אחרות יכולים לבחור בהן, בהינתן מורה ואופן ביצוע בגרות.
הרחבה ל־5 יחידות לימוד במקצוע הומני אחד לפחות - האפשרויות המוצעות לתלמידים הן היסטוריה, ספרות, מחשבת ישראל ופילוסופיה. ההרחבות מבוצעות על ידי למידת מגוון קורסים נפרדים במשך יא' ויב' בתחומים מגוונים.
כתיבת עבודת גמר - רובם המוחלט של תלמידי המגמה כותב עבודת גמר בהיקף 5 יח"ל באחד מתחומי הדעת של מדעי הרוח. כל תלמיד עובד בהנחיית איש אקדמיה או מורה מסגל בית הספר. העבודות הנכתבות על ידי תלמידי המגמה עומדות בסטנדרטים אקדמיים נוקשים ורבים מהתלמידים משתתפים בתחרויות לעבודות גמר מצטיינות, הן מטעם משרד החינוך והן מטעם מכוני מחקר כגון מרכז שזר, ואף זוכים בהן.
תלמידי מגמת מדעי הרוח יוצאים לסיורים לעיתים קרובות, בעיקר למקומות הרלוונטיים ללימודי התוכנית הייחודית, כגון מדבר יהודה, העיר העתיקה בירושלים, נמל קיסריה ועוד.
מגמות > שילוב מגמות

תלמידים המעוניינים להרחיב מקצוע ריאלי כאשר הם אינם במגמת המדעים מוזמן לעשות זאת במסגרת לימודי "מדע שני" או קורסי הבחירה של מגמת המדעים, ותלמידים המעוניינים להרחיב מקצוע הומני כאשר הם אינם במגמת מדעי הרוח מוזמנים לעשות זאת במסגרת לימודי "ההרחבות" של מגמת מדעי הרוח.
פעילויות > שבוע הפרויקטים

בשבוע הפרויקטים מושבתים כל הלימודים הרשמיים, והתלמידים עובדים על פרויקטים אישיים משלהם. הימים הראשונים של שבוע הפרויקטים מוקדשים לפעילויות של מגמות התלמידים, בהם התלמידים יוצאים לסיורים ועוברים סדנאות שונות במסגרת המגמה שלהם.
תלמידי שכבת י' חופשיים לבחור את הפרויקטים שלהם בכל הנושאים, החל במדעי הטבע וכלה במדעי הרוח ואף בנושאים יצירתיים כגון סריגה; תלמידי שכבת יא' הכותבים עבודת גמר מקדמים לרוב את עבודתם; ותלמידי שכבות יא' ויב' עוסקים בפרויקטים השנתיים שלהם, במקצועות המגמה. בימים האחרונים מוצגים התוצרים שהשיגו התלמידים במהלך השבוע.
פעילויות > פעילות פנימייתית

פעם בשבוע, במסגרת הפנימייה, עוברים התלמידים פעילות חברתית במסגרת כיתתית בהדרכת המדריכים האישיים של כל כיתה, המווהים מעין מחנכים לעניין החברתי במקום הלימודי. במהלך השנה התלמידים עוברים מערכים חינוכיים שונים המועברים בשיתוף פעולה בין צוות הכיתה, המדריך/ה והמחנך/ת.
במסגרת הפנימייה פועלות מספר ועדות האחראיות על פעילויות שונות. הוועדות מאורגנות ומופעלות על ידי תלמידי כל השכבות, ובראש כל ועדה ישנם שני תלמידי שכבת יב'. כל ועדה מלווה על ידי מדריך פנימייה. הוועדות עוסקות בתחומים שונים כגון: טיולים, סרטים, ספרייה, תרבות, ספורט, דתות, איכות הסביבה ועיצוב הפנים בפנימייה. בנוסף, קיימת מערכת עיתון בשם השלאפשטונדה (הנקראת על שם המונח "שנת צהריים" בגרמנית) המוציאה לאור עיתון בית ספרי מדי שבועיים. קיים גם צוות תלמידים הנקרא THP האחראי על מערכת ההגברה בבית הספר. התלמידים נשארים בשבת בפנימייה פעם בשבועיים, ובשבתות אלו הוועדות פעילות במיוחד. מעבר לוועדות, קיימים מועדונים שאינם מלווים על ידי מדריך פנימייה ועוסקים בנושאים יותר נישתיים, כדוגמת אנימה או שחמט, והפנימייה מפעילה חוגים שונים שנפתחים מדי שנה לפי ביקוש.
כמו כן, כל כיתה מעלה פעם בשנה "ערב כיתה". ערב זה הוא ערב שתכננה הכיתה ומועבר לכל קהילת בית הספר. בערבים אלו כיתות רבות בוחרות להעלות הצגה מקורית שנכתבה על ידי תלמידי הכיתה או עיבוד למחזה קיים.
פעילויות > חינוך חברתי

התלמידים פועלים על בסיס שבועי במסגרות שונות כדי לעזור לכלל. התלמידים פעילים במשך שלוש שנות הלימודים שלהם, לפי חוק החינוך החדש. הפעילות הקהילתית היא פעילות חובה על פי עקרונות בית הספר. בין המסגרות בהן ניתנת לתלמידים האפשרות לבחור נמנות מסגרות של עזרה לתלמידים מתקשים מהשכונה בה שוכן בית הספר, הדרכה בתנועת נוער, השכלת קשישים, חניכת ילדים בעלי מוגבלויות ועוד.
תלמידי שכבת יב' מרכזים את כל הפעילויות הקהילתיות המתקיימות בבית הספר ונמצאים בקשר רציף עם רכז הפעילות הקהילתית בבית הספר, עובד סוציאלי במקצועו.
רבים מבוגרי בית הספר מתנדבים לשנת שירות לפני השירות הצבאי.
חטיבת הביניים

בשנת הלימודים תשע"ח (2019-2018) הוקמה חטיבת הביניים של יאס"א במבנה של בית הספר "גואטמלה" שבשכונת קריית מנחם. חטיבת הביניים פונה לתלמידים בעלי סקרנות, חדוות למידה ונכונות לעבודה מתוך תשוקה ותאוות דעת. בדומה לחטיבה העליונה, בחטיבת הביניים ניתן דגש על רף אקדמי גבוה, טיפוח הסקרנות הטבעית ותרומה לקהילה כחלק מתוכנית הלימודים. תלמידי החטיבה מגיעים ממגזרים שונים בירושלים ובסביבתה, ביניהם גם תלמידים בעלי צרכים מיוחדים.
חטיבת הביניים > תוכניות לימודיות ייחודיות

במערכת השעות מובנות תוכניות לימוד ייחודיות כחלק משיעורי החובה. אלו כוללות שעורי חממ"ה (חינוך לשוויון מגדרי ומיניות בריאה) - שעה בשבוע בהפרדה מגדרית של הכיתה, העשרת ההשכלה הכללית - שיעור שבועי על תולדות המוזיקה ושיעור בנושא תולדות האומנות, קורס פוטושופ לתלמידי כתה ז', וכתיבה אקדמית בכיתה ט'. במקצועות מדעי הרוח פותחו על ידי צוות בית הספר תוכניות לימודים ייחודיות המשלבות תחומי דעת, ביניהן תנ"ך ותרבות ישראל, ספרות ותנ"ך, היסטוריה וגאוגרפיה.
קורסי בחירה
במערכת השעות קבועות שתי משבצות זמן של שעתיים לקורסי בחירה, ביניהם כתיבה יוצרת, תיאטרון, אבולוציה, מדעי המוח, ובוטניקה וצמחים בסביבה הקרובה, פוטושופ מתקדמים, קולנוע, רישום, מקהלה, והרכבים מוזיקליים. תלמידים שמעוניינים להשתלב בתיכון במגמות הרוח, מוזיקה ואמנות מתחילים ללמוד קורסי בחירה רלוונטיים כבר בכיתות ח' וט'.