stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נובוקו יושיה
הערות שוליים

1 2  Schierbeck, Sachiko Shibata; Edelstein, Marlene R. (1994). Japanese women novelists in the 20th century: 104 biographies, 1900-1993. Museum Tusculanum Press. pp. 88–91. ISBN 9788772892689.
↑  Robertson, Jennifer (2002) "Yoshiya Nobuko Out and Outspoken in Practice and Prose" in Anne Wathall e.d. The Human Tradition in Modern Japan pp. 155-174 ISBN 0842029125
1 2 3  Dollase, Hiromi (2003). "Early Twentieth Century Japanese Girls' Magazine Stories: Examining Shōjo Voice in Hanamonogatari (Flower Tales)". The Journal of Popular Culture 36 (4): 724–755. doi:10.1111/1540-5931.0004
1 2  Suzuki, Michiko (August 2006). "Writing Same-Sex Love: Sexology and Literary Representation in Yoshiya Nobuko's Early Fiction". The Journal of Asian Studies 65 (3): 575. doi:10.1017/S0021911806001148
↑  שתי בתולות בעליית הגג - תשוקה ופמיניזם בין אישה לאישה
↑  Suzuki, Michiko (2009). Becoming Modern Women: Love and Female Identity in Prewar Japanese Literature and Culture. Stanford University Press. ISBN 978-0804761987.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007608617205171  BIBSYS: 12043240  BnF: cb15904822w (data)  CiNii: DA02485782  GND: 138272042  ISNI: 0000 0000 8359 457X  LCCN: n88078704  NDL: 00098100  NLK: KAC200300283  NTA: 364439319  RERO: 02-A016834332  SUDOC: 120487705  Trove: 1489972  VIAF: 15108019   WorldCat (עם VIAF): 15108019
מריה מונטזמי

| --- | --- |

 לידה:  13 בנובמבר 1965 (בת 58) וסטרוס, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 www.mariamontazami.com
 
מריה מונטזמי (בשוודית: Maria Montazami; נולדה ב-13 בנובמבר 1965) היא אישיות טלוויזיה שוודית.
ביוגרפיה

מונזמי נולדה בוסטרוס בשוודיה. ב-1985 נסעה ללוס אנג'לס על מנת לבקר את אחותה והחליטה להישאר במקום. היא עבדה כאו-פר ולאחר מכן כמלצרית במסעדה, היא נהייתה לבת זוגו של הבעלים של המסעדה, אמריקאי ממוצא איראני, ב-1990 הם התחתנו, נולדו להם ארבעה ילדים והיא נהייתה לעקרת בית.
ב-2009 החלה השתתפותה בתוכנית המציאות השוודית "Svenska Hollywoodfruar", העוקבת אחר חייהן של נשים שוודיות המתגוררות בהוליווד, התוכנית זכתה להצלחה והייתה לאחת התוכניות הנצפות ביותר בהיסטוריה של ערוץ הטלוויזיה TV3, היא המשיכה לעונות נוספות של התוכנית. ב-2011 הופיע בפרסומת לסוכנות נסיעות בבעלות קבוצת תומאס קוק.
ב-2013 התמודדה בתוכנית "Let's Dance", המקבילה השוודית של רוקדים עם כוכבים.
משה פולקנפליק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בינואר 1976 (בן 48) נהריה, ישראל 
 סוגה מועדפת:  דרמה
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 עיסוק:  שחקן
 מקום לימודים:  בית צבי
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
משה פולקנפליק (נולד ב-7 בינואר 1976) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ישראלי. זוכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קרלובי וארי ומועמד לפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר.
ביוגרפיה

משה פולקנפליק נולד בנהריה וגדל במשפחה חילונית. לאחר שירותו בצה"ל למד משחק בבית הספר למשחק בית צבי.
פולקנפליק כיכב בתפקיד הראשי בדרמת הטלוויזיה בוצ'אצ'י, ששודרה בשנת 2001 בשידורי רשת בערוץ 2.
ב-2002 שיחק בסרט בית"ר פרובנס, הוא שיחק בסרט הללויה בשנת 2003 שיחק בסרט הטלוויזיה "הדמעות של אמסלם" ובסרט "סיפור קיץ" בשנת 2004.
ב-2008 שיחק בתפקיד ראשי בסרט קולנוע חרדי בולט בשם 'ממעמקי הג'ונגל' של יהודה גרובייס.
בהמשך הוא חזר בתשובה והיה לחסיד חב"ד. הוא מיעט לבצע תפקידי משחק, והחל לעבוד במקצועות הרחוקים מעולם המשחק, כגון מחסנאות ואבטחה.
פולקנפליק שיחק בתפקיד קטן בסדרה שטיסל. בעקבות היכרותו עם יוצר הסדרה יהונתן אינדורסקי. הוא שיחק ב-2018 בסרט דרייבר אותו ביים אינדורסקי וגילם את נחמן, נהג חרדי שמתפרנס מהסעת נוסעים לנדבנים. על תפקיד זה זכה בפרס השחקן הטוב לשנת 2018 מטעם פורום מבקרי הקולנוע בישראל.
בשנת 2018 שיחק גם בסרט "גאולה" בתפקיד הראשי של מנחם, זמר להקת רוק שחזר בתשובה. על משחקו בסרט זה זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קרלובי וארי.
בשנת 2024 שיחק בסדרה "אינדל" של HOT. באותה שנה הוא שיחק בסדרה "אף אחד לא עוזב את פאלו אלטו" של קשת 12 בתפקיד אשר ברוכיאן.
חיים אישיים

נשוי ואב לשניים, והם מתגוררים ברחובות.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | בימוי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | בוצ'אצ'י | בוצ'אצ'י | נתי אדלר | סרט טלוויזיה |
| 2002 | בית"ר פרובנס | מוטי | אורי ענבר |  |
| 2002 | חצאית דמעות | ירון | תמר ירום |  |
| 2003 | הללויה | מרקו | דני סירקין | סרט טלוויזיה |
| 2003 | הדמעות של אמסלם | דוד אמסלם | אורן שטרן | סרט טלוויזיה |
| 2003 | תיאום כוונות | מאיר | איל חלפון ואייל שיראי |  |
| 2004 | סיפור קיץ | עובדיה | שמואל חיימוביץ' |  |
| 2007 | אין לה אלוהים | ונטורה | יעקב גולדווסר |  |
| 2008 | ממעמקי הג'ונגל | רוני | יהודה גרובייס | שחקן ראשי |
| 2015 | התעוררות |  | גיא מאירסון |  |
| 2017 | דרייבר | נחמן רוזומני | יהונתן אינדורסקי | שחקן ראשי |
| 2018 | גאולה | מנחם | יוסי מדמוני ובועז יהונתן יעקב | שחקן ראשי |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | בימוי |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | מתיר עגונות | כהן | תמר קיי ודוד אופק |
| 2021 | שטיסל | קורנבליט | אלון זינגמן |
| 2022 | שעת אפס | אשר | איתן צור |
| 2024 | אף אחד לא עוזב את פאלו אלטו | אשר ברוכיאן | אורן שקדי |
| 2024 | אינדל | השר |  |
הערות שוליים

↑  אמיר קמינר, קרלובי וארי, משה פולקנפליק זכה בפרס השחקן בפסטיבל קרלובי וארי, באתר ynet, 7 ביולי 2018
↑    ריקי רט, ‏המסיע המתמיד, בעיתון מקור ראשון, 27 ביוני 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007417707105171  VIAF: 11155646143918211305   WorldCat (עם VIAF): 11155646143918211305
מק הורטון

מקנזי "מק" הורטון (באנגלית: Mackenzie "Mack" Horton; נולד ב-25 באפריל 1996) הוא שחיין אוסטרלי, הוא האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) ופעמיים ברציפות סגן אלוף העולם (בודפשט 2017 וקוואנגג'ו 2019) במשחה ל-400 מטר חופשי. נוסף לכך, הוא אלוף העולם (קוואנגג'ו 2019) במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי.
ביוגרפיה

הורטון נולד וגדל במלבורן.
ביוגרפיה > 2013 > כוכב אליפות העולם לנוער

באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה בדובאי באוגוסט 2013 זכה הורטון ב-6 מדליות, 5 מדליות זהב, תוך כדי קביעת 5 שיאי אליפות חדשים ומדליית כסף אחת. מדליות זהב, במשחים ל-200 מטר חופשי (1:47.55 דקות), ל-400 מטר חופשי (3:47.12 דקות), ל-800 מטר חופשי (7:45.67 דקות), ל-1500 מטר חופשי (14:56.60 דקות) ולשליחים 4x100 מטר (3:16.96 דקות). מדליית כסף, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:15.82 דקות).
ביוגרפיה > 2014

במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו, סקוטלנד בסוף יולי 2014 זכה הורטון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי כששחה בשלב המוקדמות ומדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:48.76 דקות.
שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בגולד קוסט, קווינסלנד באוגוסט אותה שנה זכה הורטון ב-3 מדליות, כסף ו-2 ארד. מדליית כסף, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7.47.73 דקות ומדליות ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:52.78 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:08.55 דקות.
ביוגרפיה > 2015 > מדליית ארד באליפות העולם

באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 זכה הורטון במדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:44.02 דקות, אחרי סון יאנג מסין (7:39.96 דקות) וגרגוריו פלטריניירי מאיטליה (7:40.81 דקות). נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום 11 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:47.37 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:00.51 דקות.
ביוגרפיה > 2016 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה הורטון במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 3:41.55 דקות, לפני אלוף האולימפי היוצא סון יאנג (3:41.68 דקות) וגבריאלה דטי מאיטליה (3:43.49 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:49.54 דקות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:04.18 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:45.37 דקות.
ביוגרפיה > 2017 > סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכה הורטון בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.85 דקות, אחרי סון יאנג (3:41.38 דקות) ולפני גבריאלה דטי (3:43.93 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:47.70 דקות, אחרי גרגוריו פלטריניירי (14:35.85 דקות) ומיכאילו רומנצ'וק מאוקראינה (14:37.14 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:46.81 דקות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:05.98 דקות, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:46.25 דקות. הוא לא השתתף במשחה ל-800 מטר חופשי.
ביוגרפיה > 2018

במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט שבאוסטרליה באפריל 2018 זכה הורטון ב-4 מדליות, 2 זהב ,1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.76 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.89 דקות ומדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:51.05 דקות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.31 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:53.42 דקות.
ביוגרפיה > 2019 > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכה הורטון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם קלייד לואיס, קייל צ'למרס ואלכסנדר גרהאם בשיא אוקיאניה חדש של 7:00.85 דקות, לפני רוסיה (7:01.81 דקות) וארצותה ברית (7:01.98 דקות). כשחיין רביעי הוא קבע את התוצאה המהירה באליפות ב"זינוק שליחים" של 1:44.85 דקות. מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.17 דקות, אחרי סון יאנג (3:42.44 דקות) ולפני גבריאלה דטי (3:43.23 דקות). במהלך טקס חלוקת המדליות סירבו הורטון ודנקן סקוט (200 מטר חופשי) ללחוץ את ידיו של סון וכן לעמוד לצידו על הפודיום, כמחאה על זה שלא הורחק בשל חשד כבד לאימרוץ וקיבלו מכתבי הזהרה מ-FINA על התנהגותם. נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:52.65 דקות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

200 מטר חופשי: 1:45.89 דקות (2018)
400 מטר חופשי: 3:41.55 דקות (2016), תוצאת השנה בעולם
800 מטר חופשי: 7:44.02 דקות (2015)
1500 מטר חופשי: 14:39.54 דקות (2016)
משיח בשערי רומא

משיח בשערי רומא היא אגדה יהודית שמקורה במסכת סנהדרין שבתלמוד בבלי.
האגדה

לפי האגדה רבי יהושע בן לוי, בעת שהרהר ליד קברו של רבי שמעון בר יוחאי, זכה לביקור של אליהו הנביא. "מתי יבוא המשיח?" שאל אותו. ענה הנביא: "המשיח נמצא בשערי רומא, יושב בין עניים, חולים ואומללים. כמוהם, הוא משנה את כריכות פצעיו, אבל עושה זאת פצע אחד בכל פעם, כדי להיות מוכן".
אחר כך הלך רבי יהושע לרומא, פגש את המשיח ובירך אותו באומרו "שלום עליך רבי ומורי". המשיח ענה "שלום עליך בן לוי". לאחר מכן שאל יהושע "מתי תבוא?" ואמרו לו "היום!". יהושע חזר לאליהו ונשאל מה אמר המשיח. 'שלום לך בן לוי', השיב יהושע, ואליהו אמר לו שזה אומר שיהיה לו ולאביו מקום בעולם הבא. אז אמר יהושע שהמשיח לא אמר לו את האמת, כי הוא הבטיח לבוא היום אבל לא. אליהו הסביר "מה שאמר לך היום זה אם תשמעו בקולו".
האגדה בקבלה

כבר ראשוני פרשני התלמוד טענו שקטע זה בתלמוד אינו מתפרש כפשוטו. רש"י על המקום טען שבפתחה של רומי בכוונה לפתחו של גן עדן. רבי שמואל אליעזר הלוי איידלס (מהרש"א) הרחיק לכת וטען שכשכתוב בגמרא "רומי", יש לקרוא 'דה רומי', דרומי, בהתייחס למשיח שנמצא בחלק הדרומי של גן העדן.
בתחילת המאה ה-16 הציע המקובל אברהם בן אליעזר הלוי שה'רומא' בסיפור התלמודי היא עיירה קטנה בגליל בשם זהה. מאוחר יותר רבי משה אלשיך טען כי המשיח נמצא בגן עדן המשקיף על עיירה זו.
החשש להיראות כאנטי-רומי הוביל גם לכך שתרגומי התלמוד החליפו את המילה 'רומא' לעיר 'קרתא'.
במהלך ויכוח ברצלונה, בה התמודד הרב משה בן נחמן מול נזיר מומר יהודי-דומיניקאי בשם פבלו כריסטיאני, האחרון ניסה להביא ראיה מסיפור זה למשיחיותו של ישו.
בספר הזוהר נאמר: "שם ירעה עגל דא משיח בן יוסף דאתמר ביה בכור שורו הדר לו, ושם ירבץ דא משיח בן דוד, חד אעבר רומי רבתי וחד אעבר רומי זעירתא דמיכאל וגבריאל לקבלייהו אינון". לפי דברי הזוהר האלו, אחד משני המשיחים יהיה בשערי רומי הקטנה. רבי משה הירושלמי מקשר את מקום קבורתו של אביה בן ירבעם שהוא ניצוץ נשמתו של משיח בן יוסף, לדברי הזוהר האלו שמשיח ישב בשערי רומי הקטנה.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ"ח, עמוד א'
↑  רש"י, מסכת סנהדרין, דף צ"ח, עמוד א', ד"ה בפתחא (דקרתא)
↑  מהרש"א על סנהדרין צח א
↑  Berger, Abraham "Captivity at the Gate of Rome: the story of a Messianic Motif", Proceedings of the American Academy for Jewish Research, Vol. 44 (1977), pp. 1-17
↑  רעיא מהימנא פרשת פינחס דף רנ"ב א'
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חורבת רומא. יש שטענו כי אליה כיוון התלמוד
מצודת יטבתה מתקופת הברזל

מצפה
רמון
מצפה
רמון
מבט על הגבעה עליה נבנתה המצודה, מבט מחצר הקיבוץ לכיוון דרום
מצודת יטבתה (נקודת ציון: 205275 / 422475) היא מצודה מראשית תקופת הברזל (1300–1150 לפני הספירה) השוכנת בסמוך לקיבוץ יטבתה. לדעת החוקרים קיים דמיון בין הממצאים שנמצאו במצודה לממצאים שנמצאו בתמנע, כולל הממצאים הקשורים בהפקת נחושת. השערת החוקרים היא שהמצודה הגנה על דרכי הגישה לנווה יטבתה, ששימש מקור עיקרי לפחמים, מים ומזון לכורים בתמנע.
נווה מדבר יטבתה

יטבתה הוא שמו המחודש של נווה מדבר הנמצא בשוליים המערביים של הערבה הדרומית, כ־40 ק"מ צפונית לאילת ועל הדרך הראשית אליה (כביש 90). כמה בורות מים רדודים שמהם נבעו מי תהום עליונים וחורשה קטנה של שיחי אשל ועצי תמר היוו את עיקר הנווה בתקופה שקדמה להקמת המדינה. "עין ע'ציאן" (מבוטא בערבית "רדיאן") היה שמו של המקום, כנראה על שם שיחי הפרקרק הפרסי ("ע'צא" בערבית) הנפוצים עד היום בחולות האזור. הצעה נוספת לשם המקום היא שיבוש השם "אד-דינאם", שאפשר שהיה שם המקום בתקופה הרומית. כיום שוכן על נווה המדבר קיבוץ יטבתה, פונדק דרכים ומרכז אזורי. השם "יטבתה" מבוסס על זיהוי אפשרי עם אחת התחנות של בני ישראל בדרכם במדבר לפני עברונה ועציון גבר: "יטבתה ארץ נחלי מים" (במדבר ל"ג, פסוקים ל"ג-ל"ד, דברים י', פסוק ז'). הזיהוי של נווה המדבר עם יטבתה המקראית אינו ודאי ומסתמך על שחזור אפשרי של מסע בני ישראל מצפון לדרום, לפיו עברו בני ישראל בדרכם לארץ כנען ביטבתה וירדו דרומה לאילת, משם עלו להרי אדום. תימוכין נוספים לזיהוי המקום כיטבתה המקראית ניתן למצוא בשמותיו הערביים של האזור: "סבחאת א-טאבה" (מלחת יטבתה החצויה כיום על ידי הגבול של ישראל וירדן) ו"ביר א-טאבה" (באר הנמצאת בשוליה המזרחיים של המלחה). מקור המים בנווה הפך אותו לצומת דרכים בתקופות שונות ואף ישנם שרידים של התיישבות ארעית במקום, אך אין בו תל או אתר מרכזי אחד. השרידים שנמצאו:
שרידים הקשורים למים וחקלאות (בעיקר מערכות של בארות שרשרת המכונות "פוגארות")
קברים
שרידי ישוב וחניה
שרידים הקשורים להפקת נחושת
השרידים הם מהתקופות הכלכוליתית, הברונזה הקדומה, הברונזה תיכונה 1, הברזל, הנבטית, הרומית (נמצאה כתובת ממלכתית מימי הקיסר דיוקלטיאנוס) והערבית הקדומה. רוב החוקרים סוברים שהחל מתקופת הברזל ישנה מצודה או תחנת דרכים ביטבתה. בזמן שלטון המנדט הבריטי בארץ ישראל הוקמה במקום תחנת משטרה שכונתה "משטרת הגמלים", ולאחר כיבוש הערבה במבצע עובדה הוקם שם מחנה צה"ל.
נווה מדבר יטבתה > הארכאולוגיה באתר

שניים מאתרי הנווה תוארו בקצרה כבר בראשית המאה ה-20 על ידי אלואיס מוסיל, שתיאר את מקור הנווה כ"בור האם הגדול". תומאס אדוארד לורנס, הידוע בכינויו "לורנס איש ערב", תיאר את המצודה הרומית כבר בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20. גם נלסון גליק - מראשוני הארכאולוגים בארץ ישראל - תיאר את בור האם ואת בורות השרשרת לאגירת מים, כמו גם את המצודה הרומית. גליק חזר ליטבתה בשנות ה-50 יחד עם חברי היאחזות הנח"ל שהקימו את יטבתה וגילו את המצודה מתקופת הברזל. בשנים לאחר מכן סקר גם בנו רותנברג את האזור במסגרת "סקר הערבה". סקרים חלקיים נוספים נערכו במקום והחל משנת 1974 מתנהלות באתר חפירות ארכאולוגיות לסירוגין במסגרת פרויקטים שונים לחקר תולדות נווה יטבתה.
המצודה מתקופת הברזל

נמצאה מצודה מסוג "מצודת סוגרים" בלתי סדורה, ששטחה 50X75 מטרים בגובה 111 מטר מעל פני הים. המצודה מתנשאת מעל ומדרום לקיבוץ יטבתה. היא בנויה על פסגתה השטוחה של גבעה גבוהה ומצוקית המנותקת משלושה עברים מסביבתה. למטפס לראש הגבעה צפויה תצפית על נווה מדבר ומרחבי הערבה הדרומית. האתר נסקר כמה פעמים מאז 1956 בעיקר כחלק מחקירת פעילות הפקת הנחושת בתמנע. ב־1976 חפר זאב משל חלק מהמצודה. בחירת הגבעה למיקום המצודה אינו מקרי ומושפע מהטופוגרפיה שלה - היותה מנותקת משלושה עבריה מסביבתה על ידי מצוק תלול. חדרי הסוגרים מקיפים את המצודה רק מצפון ומערב. מדרום וממזרח ישנם מצוקים תלולים המייתרים בניית ביצור. בהמשך לפסגה, במרחק של כ־75 מטר מהמצודה, נבנה ביצור נוסף - מעין מתלול המדמה מצוק נוסף ומלאכותי. אלמנט הגנתי נוסף, חיצוני, סוגר את המצודה ממערב ומצפון, ממש עת מתחילה הגבעה להשתפל מטה. צד מערב וצפון היו נקודות התורפה של המצודה ולכן שם הביצור משמעותי יותר. קו ההגנה החיצוני השתמר עד היום ונראה כסוללה בלתי אחידה הבולטת היטב בשטח. רוחב הסוללה הוא 5 מטרים וגובה 1.00-1.50 מטרים. חתך שנעשה בסוללה אישר שזהו ביצור מלאכותי שנבנה מעפר מעורב במלחים שונים והפך ברבות השנים לחומר דמוי כורכר. לא נמצא שום ממצא מתארך בסוללה ולכן אין לנו הוכחה חותכת שהיא אכן קשורה למצודה עצמה ובת אותו זמן, אף על פי שהדבר הגיוני. לאורך הביצור הפנימי נמצאה קרמיקה הלניסטית, נבטית, רומית ואיסלמית קדומה. שני קברים נמצאו בפסגת הגבעה - האחד רומי והשני מוסלמי קדום.
מצודת הסוגרים מזכירה אומנם בתוכניתה את "המצודות הישראליות" בהר הנגב, אך לדעת החוקרים היא קדומה מהן. חדרי הסוגרים במצודה אינם אחידים - רוחבם נע בין 1.9-2.4 מטרים וגם אורכם אינו אחיד. הקירות בנויים בבסיסם מאבני גוויל לגובה של מטר אחד כאשר מעליו לבני טין שיובשו בשמש. קירות החדרים הפונים לחוץ המצודה הם בעובי של 0.8-1.00 מטרים ואילו הקירות הפנימיים עוביים 0.5-0.7 מטרים. משטח הסלע הטבעי של הגבעה שימש כרצפה שפולסה על ידי מילוי עפר. בעת גילוי המצודה הייתה מכוסה הרצפה מפולות אבנים, חומר לבנים, עפר וכתמי אפר כתוצאה מהתמוטטות הקירות, וכן שרידים של ענפי עץ תמר, כנראה מהתקרה. לא נמצאה עדות להרס בשריפה.
המצודה מתקופת הברזל > הממצא הארכאולוגי

הממצא הקרמי כולל כלים שנעשו באובניים - בעיקר קנקנים וקדירות בישול גדולות מסוג "קרמיקה נגבית" גסה, ומעט כלים מסוג "קרמיקה מדיינית".

ממצא מעניין נוסף הם סיגים של נחושת, המעידים על קשר למכרות הנחושת בתמנע. רוב הנחושת שנמצאה היא באיכות ירודה (כ-75% נחושת) ואילו חלק קטן הוא נחושת טהורה כמעט לחלוטין. נמצאו גם אבני שחיקה ומקבות צור שגם הן קשורות לעיבוד נחושת. מחתכים שנעשו בחצר המצודה עולה שרוב סיגי הנחושת שנמצאו במצודה שייכים לתקופת הברזל א'. שרידי הצמחייה שנמצאו (שרידי תמרים ופרקרק פרסי) ועצמות בלי חיים (יחמורים, עיזים, כבשים, צדפים מים סוף ושברי קליפות של ביצי יען), מעידים שתנאי הסביבה אז דמו לאלה השוררים בה כיום.
האלמנט הארכיטקטוני היחיד במצודה שיש בו ייחוד מסוים הוא שער הכניסה למצודה. למעשה זהו פתח ברצף הסוגרים שהצמידו לחזיתו שני קירות היוצרים רחבת שער. מעל השער היה כנראה מגדל שמירה שניצב על מסד האבן ותפס חלק גדול מהסוגר שמדרום לו. השער פונה לכיוון מערב ולכן אין לחוקרים ספק שהדרך שהובילה למצודה הייתה ממערב, שם שיפולי הגבעה מתונים יותר.
לוח אבן מלבני החורג בצורתו ובמידותיו (0.53X1.00 מטרים) מאבני הקירות והאבנים, נמצא מוטל בכניסה לשער. אף על פי שאין עליו סימני סיתות החוקרים מזהים אותו כמצבת שער פולחנית.
תיארוך המצודה לתקופת הברזל א', או ליתר דיוק לתקופת הפעילות במכרות תמנע, מתבסס על דמיון בממצאים שנמצאו במצודה לאלה שנמצאו בתמנע בתקופת הברזל א', כמו גם על הקרמיקה המדיינית האופיינית לתקופה זו. לדעת החוקרים, אין ספק שהיה קשר בין יטבתה ותמנע. שפעת המים בנווה המדבר סיפקה את צורכי הכורים בתמנע, כמו גם פחמים מעצי השיטה של הנווה ואולי אף מזון טרי. רוב החוקרים מזהים את הקמת המצודה עם שיא פעילות כריית הנחושת, ולמרות זאת, זהות דרי המצודה לוט בערפל, כמו זהות הכורים במכרות.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, אפרים שטרן (עורך), החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, כרטא, ירושלים, 1992, עמ' 580-581
1 2 3 4 5  נווה יטבתה - תולדותיו, נופיו ואתריו, זאב משל, המכון לארכאולוגיה והמכון לחקר שמירת הטבע, אוניברסיטת תל אביב (המועצה האזורית חבל אילות, 1990)
↑  The New Encyclopedia Of Excavations In The Holy Land 4, Zee'v Meshel, Jerusalem, 1993, pp 1517-1520
↑  בנו רותנברג, צפונות נגב: אריכאולוגיה בנגב ובערבה, רמת גן, 1967, עמ' 140
↑  יטבתה אתר 16, באתר הסקר הארכאולוגי של ישראל, אתר הסקר הארכאולוגי של ישראל, יטבתה, מפה מס' 255, אתר מספר 16
↑  אהרוני, בעקבות גליק, שייך את המצודה למערכת "המצודות הישראליות בנגב" ותיארך אותה בהתאם: לראשונה - לימי המלך שלמה ואחר-כך, לאחר ששינה דעתו- למאה ה-11 לפנה"ס (ראה אהרוני, י. תשכ"ג, אילת ודרכי הנגב בתקופת המקרא, בתוך: אילת הכינוס ה-18 לידיעת הארץ, (ירושלים), עמ' 54–73). כמו כן, משלחת של אוניברסיטת תל אביב בראשות ד"ר ארז בן יוסף הפריכה קונצנזוס מדעי בן כמעט 50 שנה, שייחס את "מכרות המלך שלמה" לממלכת מצרים: תיארוך בפחמן 14 של ממצאים חדשים שהמשלחת חפרה בבקעת תמנע מוכיח שהפעילות במכרות הנחושת הגיעה לשיאה במאה ה-10 לפנה"ס, כלומר בימי ממלכת ישראל המאוחדת של דוד ושלמה. בכך החזירה המשלחת של ד"ר בן יוסף עטרה ליושנה ואת "מכרות המלך שלמה" חזרה לתיארוך תקופת הברזל. למרות המחקר ארוך השנים בתמנע, עדיין מתקשים החוקרים לשפוך אור על זהות הכורים
מבט מן המצודה דרומה. נווה יטבתה ומרחבי הערבה הדרומית נשקפים מראש הגבעה
אלמנט הגנתי הסוגר את המצודה ממערב ומצפון, במקום זה הגבעה משתפלת לכיוון צפון
שער המצודה מצולם מפנים המצודה כלפי מערב
מרי מרגרט יומס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באפריל 1954 (בת 70) ווטרטאון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 מקום לימודים:  תיכון ווטרטאון (1972) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרי מרגרט יומס (באנגלית: Mary-Margaret Humes; נולדה ב-4 באפריל 1954 בניו יורק) היא שחקנית אמריקאית המוכרת מתפקידה כגייל לירי בסדרת הנעורים דוסון קריק.
ביוגרפיה

בשנת 1973, כשהייתה בת 19, התחרתה בתחרות יופי מקומית בניו יורק ושנתיים לאחר מכן, ב-1975 נבחרה למיס פלורידה, ובטקס מיס ארצות הברית נבחרה לסגנית שלישית.
ב-1981 שיחקה בסרט "ההיסטוריה המטורפת של העולם".
פילמוגרפיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1981 | ההיסטוריה המטורפת של העולם | מרים |  |
| 1984 | Velvet | לורן דוס | סרט טלוויזיה |
| 1991–1992 | אירי, אינדיאנה | מרילין טלר |  |
| 1992 | Perry Mason: The Case of the Reckless Romeo | לורה רנד | סרט טלוויזיה |
| 1995 | In the Heat of the Night: By Duty Bound | קרן |  |
| 1995 | Gramps | בטסי מק'רודר | סרט טלוויזיה |
| 1996 | Sworn to Justice | מייגן |  |
| 1998–2003 | דוסון קריק | גייל לירי |  |
| 2000 | The Stalking of Laurie Show | הייזל שואו, אמא של לורי שואו | סרט דוקומנטרי על הרצח של לורי שואו (Murder of Laurie Show) |
| 2001 | Motocrossed | ז'נבה קרסון | סרט של ערוץ דיסני |
| 2001 | מתה לרקוד | הלנה לנוקס | סרט טלוויזיה |
| 2008 | Broken Windows | דורי |  |
| 2010 | Head Over Spurs in Love / The Back-up Bride | לוריין ווקר |  |
| 2010 | The Portal | מרי |  |
| 2010 | הרפובליקה | בטי תומפסון | סרט טלוויזיה |
| 2010 | Dad's Home | גברת דוהרטי | סרט טלוויזיה |
| 2012 | Matchmaker Santa | קתרין | סרט טלוויזיה |
| 2014 | The Girl He Met Online | אגתה קייסי | סרט טלוויזיה |
| 2015 | Fire City: End of Days | קורנליה |  |
| 2015 | Chasing Eagle Rock | מגס אייברי |  |
| 2017 | Christmas Eve | מגי |  |
| 2018 | Home by Spring | סוזן | סרט טלוויזיה |
| 2018 | Christmas in Love | גרייס הרטמן | סרט טלוויזיה |
| 2019 | Winter Love Story | ג'נין ג'ורדן | סרט טלוויזיה |
| 2019 | A Feeling of Home | קונסטנס | סרט טלוויזיה |
| 2020 | A Valentine's Match | אליסיה סימונס | סרט טלוויזיה |
| 2022 | Two Tickets to Paradise | אליס | סרט טלוויזיה |
מרדן פאלאס

| --- | --- |

 חדרים:  560 
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  2009 
 עלות:  1,400,000,000 דולר אמריקאי 
 קואורדינטות:  36°51′26″N 30°55′12″E﻿ / ﻿36.85716667°N 30.9201°E﻿ / 36.85716667; 30.9201
 האתר הרשמי
  (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורמרדן פאלאס(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורמרדן פאלאס
 
מרדן פאלאס (בטורקית: Mardan Palace; בתרגום חופשי: "ארמון מרדן") הוא מלון יוקרתי הממוקם במחוז לארה שבאנטליה טורקיה, בבעלותו של איש העסקים היהודי-אזרי טלמן איסמאילוב. המלון הוגדר בתור אתר הנופש היוקרתי ביותר באירופה ולרחבי הים התיכון.
היסטוריה

המלון נפתח לקהל ב-23 במאי 2009 ובאירוע הפתיחה נכחו מריה קארי, קנדל ג'נר, שרון סטון, ריצ'רד גיר, מוניקה בלוצ'י, פריס הילטון, סיל, טום ג'ונס ונשיא קזחסטן נורסולטן נזרבייב. מועדון הכדורגל שחטאר דונצק האוקראיני היה אורח הכבוד של המלון בשנת 2011 ובשנת 2012 אורח הכבוד היה המועדון סטיאווה בוקרשט. שתי הקבוצות התאמנו באנטליה תחת חסותו המלאה של טלמן איסמאילוב.
עלות

עלות בנייתו של מרדן פאלאס מוערכת ב-1.4 מיליארד דולר. במלון נמצא אקווריום הדגים הגדול ביותר ברחבי הים התיכון ובו מעל ל-2,400 דגים. המלון מכיל 560 חדרים, 1,100 מטרים רבועים של שטחי ספא וחוף פרטי מלאכותי משלו המורכב מ-9,000 טונות של חול שייובא ממצרים. בין חומרי הבנייה של המלון נכללו 10,000 מטרים רבועים של זהב, 500,000 קריסטלים ו-23,000 מטרים רבועים של שיש איטלקי.
המלון נמכר לחברה טורקית בסוף שנת 2015 בעבור 124 מיליון דולרים בלבד.
מידע נוסף

המלון מתפאר בבריכת שחייה בגודל של 5 אקרים אשר במרכזו ניצבת מסעדה של מאכלי ים. מסעדה זו מוקפת בארבעה אקווריומים ובהם מעל ל-3,000 מינים שונים של דגים.
משפחה פלוס

| --- | --- |

לוגו התוכנית
 שיר הנושא:  "we are family"
 סוגה:  מגזין בענייני משפחה
 יוצרים:  ערוץ 13
 בימוי:  עידן שקד
 מנחים:  מיכל ינאי
 משתתפים:  מרואיינים, מומחים ועוד
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 תוכנית מקור:  משפחה שכזאת
 הפקה
 מפיק:  יעל גוטליב
 חברת הפקה:  Alin
 עורכים:  ליאת כצנלסון
 אתר צילומים:  אולפני "אלין"
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 13
 תקופת שידור מקורית:  ינואר 2019 – הווה
 קישורים חיצוניים
 https://13tv.co.il/daytime/family-plus/
משפחה פלוס הייתה תוכנית מגזין בענייני משפחה בהנחיית מיכל ינאי. התוכנית שודרה החל מינואר 2019 בערוץ 13.