stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'אן בואטו
הערות שוליים

↑  Les 1ers Jeux Méditerranéens de 1951
↑  באולימפיאדת הלסינקי (1952), עדיין לא נערך המשחה ל-200 מטר חופשי.
↑  Les 2es Jeux Méditerranéens de 1955
↑  Les 3es Jeux Méditerranéens de 1959
↑  JEAN BOITEUX (FRA) - Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13819335t (data)  ISNI: 0000 0000 7809 4845  VIAF: 120173078   WorldCat (עם VIAF): 120173078
ולווין גרדן סיטי

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  48,380 (2010)
 קואורדינטות:  51°48′22″N 0°11′36″W﻿ / ﻿51.8062°N 0.1932°W﻿ / 51.8062; -0.1932 
 אזור זמן:  UTC+0
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי ולווין גרדן סיטי(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי ולווין גרדן סיטי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ולווין גרדן סיטי (באנגלית: Welwyn Garden City) היא עיר בהרטפורדשייר, אחד ממחוזות אנגליה. העיר ממוקמת כ-32 קילומטרים מקינג קרוס בלונדון. היא נוסדה בשנת 1920 והייתה אחת מהערים החדשות הראשונות (New towns; מאז 1948).
העלייה אל ההר

| --- | --- |
עטיפת הספר
עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  אברהם שבות - עורך
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספרי ארץ ישראל
 הוצאה
 הוצאה:  ספריית בית אל- המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון
 תאריך הוצאה:  2002
 עורך:  אברהם שבות
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002338960
העלייה אל ההר הוא קובץ מאמרים בעריכת אברהם שבות, גאוגרף ומתכנן אזורי ביהודה ושומרון, המסכם 28 שנות התנחלות. שבות היה בצוות ההתיישבות של גוש אמונים, במזכירות תנועת ההתיישבות שלה אמנה, וריכז את עבודת ועדת השרים להתיישבות, בראשות שר המדע והפיתוח, יובל נאמן. במשך 25 שנה, משנת 1967 עד לשנת 1992, הוקמו 136 יישובים ביהודה ושומרון.
פורצי הדרך

הקובץ מונה ומתאר את המקומות שבהם החלה ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון:
פורצי הדרך > גוש עציון

יוחנן בן יעקב, מבני גוש עציון, מספר על תחילת ההתיישבות ליד כפר עציון. היא החלה בשנת 1927 עם הקמת מגדל עדר. אף על פי שארתור רופין, ממתכנני ההתיישבות, לא ראה עדיפות להתיישבות בהר, הרי המתיישבים הראשונים ראו חשיבות במיקום היישוב, בדרך האבות בין ירושלים לבין חברון. היישוב הראשון, מגדל עדר, קרס בעקבות מאורעות תרפ"ט.
בשנים 1943–1948 הוקמו באזור ארבעה קיבוצים. מלחמת העצמאות הביאה לחורבן יישובי הגוש. חברים ב"אגודת בני גוש עציון", ביקשו לחדש את היישוב היהודי בגוש. בכ"ב באלול תשכ"ז - 29 ביולי 1967 יצאו מירושלים ראשוני המתיישבים לכפר עציון המתחדש. הם עשו את הדרך במשוריין של אגד ממלחמת העצמאות והתיישבו במחנה הצבאי הירדני, בכפר עציון ההרוסה. בשנת 1970 הוקמה אלון שבות - ליד עץ האלון המפורסם שסימל לבנים את מיקומו של הגוש, בעת שצפו בשרידיו מתוך הקו הירוק. בשנת 2002 היו באזור 15 יישובים, בהם היישובים העירוניים אפרת וביתר עלית.
פורצי הדרך > חברון

מטרת ההתיישבות בעיר הייתה לחדש את היישוב היהודי שנכחד בעקבות מאורעות תרפ"ט - 1929. שותפים למטרה היו גם אנשי תנועת העבודה. התנועה למען ארץ ישראל השלמה תמכה בהם ועל הכרוז שלהם התנוסס שמם של נתן אלתרמן ואורי צבי גרינברג. יגאל אלון, שר בממשלת ישראל, תמך ברעיון ומשה דיין, שר הביטחון, שלל אותו. כאשר הסתבר כי התוכנית ליישוב היהודים בחברון אינה יוצאת לפועל, יגאל אלון אמר לראשי המתיישבים: "אל תחכו לאישור ממשלתי, לכו ותקבעו עובדות".
בב' בניסן תשכ"ח - 31 במרץ 1968 הגיע חבורת יהודים לחברון לבית מלון "נהר אל-חאלד" המקומי במטרה להיות בעיר בחג הפסח. מרכז הקיבוץ המאוחד, תנועתו של יגאל אלון שלחה ברכה לשבים לחברון. ב-12 במאי 1968 ממשלת ישראל אישרה את ההתיישבות היהודית בעיר והוחלט על הקמת קריית ארבע. הוסכם כי עד להקמת הקריה ישהו המתנחלים בבנין הממשל הצבאי. בשנת 1972 נכנסו המשפחות הראשונות לקריית ארבע.
פורצי הדרך > אלון מורה

אחרי כפר עציון, חברון והקמת קיבוצים בבקעת הירדן הגיע תור השומרון. ממשלת גולדה מאיר לא ראתה עתיד ליישוב ישראלי בשומרון ודחתה את הבקשות להתיישב ליד שכם. מלחמת יום הכיפורים בשנת 1973 החישה את התהליך. לפי סיכום עם שר הביטחון דאז שמעון פרס הגרעין עלה להתיישבות בבקעת מכמתת, 3 ק"מ משכם, בט"ו בסיוון ה'תשל"ד - 5 ביוני 1974.
ראש הממשלה דאז יצחק רבין הורה על פינוי וב־25 ביולי 1974 עלו להתיישב בסבסטיה. אחרי שבעה ניסיונות כושלים ולאור החלטת עצרת האו"ם על הכרזת התנועה הציונית כגזענית, אושר למתיישבים בחנוכה תשל"ו להתיישב זמנית במחנה הצבאי בקדום, שם הוקם היישוב קדומים ולימים הוקם ליד שכם היישוב אלון מורה.
פורצי הדרך > עפרה

לאחר שרחל ינאית בן-צבי ביקרה במחנה הצבאי בבעל חצור ותהתה: "מדוע לא תקימו פה קבוצת עבודה ?" - בסגנון העלייה השנייה, התקבל הרעיון להקים קבוצה התארגנה לבניית גדר היקפית לבסיס. קבוצת העובדים נשארה ללון בבסיס צבאי ירדני נטוש, לימים יוקם בו היישוב עפרה. וכך בט' באייר תשל"ה - 21 באפריל 1975 החלה ההתיישבות היהודית באזור צפון בנימין. שמעון פרס הסכים להסדר בתנאי שהדבר "ייעשה בפרופיל נמוך".
אישור רשמי לקיום מחנה עבודה ניתן ב-29 אפריל 1975 ל-20 בחורים ו-4 בחורות. בינתיים הוכר המקום כ"מחנה עבודה לצורכי הגנה מרחבית". פורמלית היישוב אושר רק בדצמבר 1976. אחרי המהפך בשנת 1977 הוקמו בסביבה רצף של יישובים ואוכלס אזור בנימין הכולל: מועצה אזורית, חמש מועצות מקומיות ועיר מעלה אדומים.
פורצי הדרך > מדבר הר חברון

באזור ספר המדבר היו יישובים יהודיים בתקופת הבית השני ולאחריה. לאחר מלחמת ששת הימים נמצא באזור יישוב ערבי דליל ושבטי בדואים שנדדו עם עדרם. הוקמה שרשרת של יישובים היהודיים מנוקדים בצפון עד בית יתיר בדרום.
שער הקהילה והחברה

דוד נוימן ולביאה אפלבום מציגים בשני מאמרים את היישוב הקהילתי: נסיבות הקמתו, השלבים בהתפתחותו ומגמות התגבשותו לעתיד. רוב היישובים שהוקמו בשנים האחרונות היו קהילתיים. ההבדל ביניהם הוא במבחני הקבלה, בהון הדרוש להצטרפות ובקִרבה של כל אחד למקורות תעסוקה. בסופו של דבר התקבלה ההגדרה המעשית שמדובר ב"פרבר עירוני ללא עיר". חלק מהיישובים הקהילתיים, הגדולים שבהם הגיעו לסטטוס של רשות מקומית כמו אלפי מנשה וקדומים. אך לרוב נשארו במסגרת המועצה האזורית סטטוס אשר איפשר להם להמשיך בקיום ועדת קבלה וקביעת דרישות סף מהמצטרפים החדשים.
אופי היישוב הקהילתי לעומת מסגרות היישוב החקלאיות היה בדגש על המימד החברתי. המימד הכלכלי היה ענינו של הפרט. הנושא החברתי המשותף היה חשוב למייסדי היישוב. ולכן גם הפיצול הרב בין הקבוצות המקימות: כל קבוצה הומוגנית בקשה להקים יישוב משלה. המימסד התנגד לכך לאור העלויות הכרוכות בהקמת יישוב חדש.
אברהם שבות סוקר את מעמדו של "המוקד הזמני כאלמנט בתהליך התפתחות ההתיישובותית ביו"ש". הסתבר כי למחנה הזמני היה ייסוד אפילו בימי המושבות הראשונות. אפילו יישוב חומה ומגדל הוקמו בתור מחנות זמניים. לפי בדיקתו, 92 יישובים ביו"ש מתוך 107, החלו את דרכם במחנה זמני. היתרון הגדול של המחנה הזמני היה באפשרות להקים את הייושב באופן מיידי. אט אט, נבנה סביבו היישוב החדש, לעיתים לאחר שנים רבות.
המחנכת ברכה אביקסיס עומדת על תפקיד ה"אמהות בהתיישבות וערכים לאומיים". במילים אחרות, עד כמה אמא מוכנה להקריב את האינסטיקט הטבעי שלה למען ערכים לאומיים. המסקנה הייתה שהדגש היה על מוסד המשפחה. הרקע החינוכי של האם הוא בעל השפעה מכרעת. היא מחנכת כי לבני משפחתה יהיה קשר אל החברה בה הוא חי. וכי בניה יפעלו בהתאם לנורמות המקובלות בה.
מאמר אחרון בחלק זה עוסק ברעיון להקים "מועצה מרחבית" ביש"ע אשר תפעל בתור מטה-על של המועצות האזוריות. המטרה לקיים שיתוף פעולה בכל התחומים האפשריים. וכמובן לתרום לצמיחת מנהיגות מקומית ואזורית ברמה שתתן לאזור ייצוג פוליטי.
שער המשפט

המאמר הפותח את החלק האחרון של הספר הוא של אליאב שוחטמן בנושא זכות ההתיישבות היהודית בחבלי יש"ע. לדעתו, זכותו של עם ישראל על הארץ נובעת מהקשר ההיסטורי של העם היהודי לארץ ישראל. זכות שהוכרה על ידי חבר הלאומים בשם אומות העולם בועידת סן רמו. על המנדט הבריטי הוטל להקים מדינה יהודית על ידי הקמת התיישבות יהודית בכל רחבי ארץ ישראל. לדעתו, מדינת ישראל שבאה במקום המנדט אין לה זכות לפעול נגד התיישבות יהודית ביהודה ובשומרון.
משה דרורי, לשעבר היועץ משפטי במינהל האזרחי ביו"ש, סבור כי בהיעדר תוכנית לסיפוח יו"ש, או תושביה לישראל לא נותר אלא להחיל חוקים ישראליים מסוימים על המתיישבים הישראליים. מדובר בסדרת פתרונות, טלאי אחרי טלאי. לדעתו לא יהיה מנוס אלא לספח את אזורי ההתיישבות למדינת ישראל.
שער המשפט > אדמות יהודה ושומרון

הנושא האחרון נידון בשני מאמרים של פליאה אלבק ומשה גליק. המסקנה הייתה כי אדמות המדינה הן הפוטנציאל להקמת יישובים יהודיים ביהודה ובשומרון.
אלבק מתארת את התהליך לפיו נקבע האם הקרקע היא אדמת מדינה. הבדיקה בוצעה לפי חוקי הקרקעות הירדנים שהיו תקפים ביהודה ושומרון, חוקים אשר התבססו על חוקי הקרקעות העות'מאניים ומנדטוריים כמו במדינת ישראל.
בשנת 1978, ממשלת ישראל הטילה עליה לבדוק ולאשר את אדמות המדינה ביהודה ושומרון. מאז ועד 1993 היא נחשבה לסמכות הראשונה בנושא. לדבריה, "שיטת הבדיקה הוכיחה את עצמה במרוצת השנים, והטעויות המעטות שהיו תוקנו על ידי עררים".
ראו גם

תפיסת קרקעות ביהודה ושומרון
זאיד סולטאן

זאיד סולטאן אחמד ג'אסם אבראהים א-זעאבי (בערבית: زايد سلطان أحمد جاسم إبراهيم الزعابي, בתעתיק מדויק: זאיד סלטאן אחמד ג'אסם אבראהים אלזעאבי; נולד ב-11 באפריל 2001 באבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות) הוא כדורגלן אמירתי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אל-ג'זירה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות ובנבחרת איחוד האמירויות הערביות.
קריירת מועדונים

סולטאן גדל במחלקת הנוער של אל-ג'זירה, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2020 במסגרת ליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
קריירה בינלאומית

סולטאן נכלל בסגל נבחרת איחוד האמירויות הערביות עד גיל 23 לטורניר גביע אסיה עד גיל 23 בשנת 2022, וערך שתי הופעות בטורניר.
ב-12 באוקטובר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איחוד האמירויות הערביות, בניצחון 1-0 על נבחרת כווית במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת איחוד האמירויות הערביות לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

אליפות איחוד האמירויות הערביות (1): 2020/2021
הסופר קאפ האמירתי (1): 2021/2022
הערות שוליים

↑  بعثة منتخبنا الأولمبي تصل طشقند באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל של איחוד האמירויות הערביות, 30 במאי 2022 (בערבית)
↑  AFC Asian Cup 2023™ Qatar squad lists באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אסיה, 4 בינואר 2024 (באנגלית)
| נבחרת איחוד האמירויות הערביות – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ח'סיף •  2 אידריס •  3 סולטאן •  4 אל-האשמי •  5 סאלמין •  6 ראשד •  7 מבח'ות •  8 א-זעאבי •  9 על. סאלח •  10 לימה •   11 קאנדו •  12 אל-חמאדי • 13 אל-עטאס •  14 חמד • 15 נאדר • 16 עבאס • 17 עיסא • 18 רמדאן • 19 אבראהים • 20 א-רסאני • 21 ח. עבדאללה • 22 תווחיד • 23 עאדל • 24 א. עבדאללה • 25 עב. סאלח • 26 נאסר • מאמן: בנטו |  1 ח'סיף •  2 אידריס •  3 סולטאן •  4 אל-האשמי •  5 סאלמין •  6 ראשד •  7 מבח'ות •  8 א-זעאבי •  9 על. סאלח •  10 לימה •   11 קאנדו •  12 אל-חמאדי • 13 אל-עטאס •  14 חמד • 15 נאדר • 16 עבאס • 17 עיסא • 18 רמדאן • 19 אבראהים • 20 א-רסאני • 21 ח. עבדאללה • 22 תווחיד • 23 עאדל • 24 א. עבדאללה • 25 עב. סאלח • 26 נאסר • מאמן: בנטו | איחוד האמירויות הערביות |
ז'וז'י באלה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 ביוני 1907 יוז'פווארוש (רובע 8), הונגריה 
 פטירה:  22 בדצמבר 1963 (בגיל 56) 
 שם לידה:  Balla Zsuzsanna Adél 
 מדינה:  הונגריה 
 
ז'וז'י באלה (במקור ז'וז'אנה אדל באלה, בהונגרית: Balla Zsuzsi; בודפשט, 5 ביוני 1907 – 1964) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע יהודייה-הונגרייה. היא אחייניתו של השחקן והבמאי ינה איוואנפי.
ביוגרפיה

ז'וז'י באלה נולדה במשפחה יהודית כבתם של הסופר מיקלוש באלה (1874–1912) ושל אדל מאלר (1886–1935). היא איבדה את אביה בגיל צעיר (בת 5). אמה נישאה שנית למלחין וסופר גזה חורין בשנת 1918 שהפך מאז לאביה המאמץ. היא החלה את דרכה כשחקנית ילדה וכיכבה בכמה סרטים אילמים. בסיום לימודיה בתיכון בבודפשט הפכה לתלמידת בית הספר לדרמה של השחקנית היהודייה רוז'י פוראי. בשנת 1926 הצטרפה ללהקת תיאטרון מרכז העיר של ארתור בארדוש, שם הופיעה לראשונה על הבמה בהצגה "קן צרעות". היא שיחקה בתיאטרון "במת כיכר בתלן" ב-1930, ומשנת 1933 הופיעה בתיאטרון "במה חדשה" ושוב ב"תיאטרון מרכז העיר". לעיתים קרובות הופיעה גם ברדיו ההונגרי.
חיים אישיים

בעלה היה במאי התיאטרון, פאל ראקושי, בנו של הסופר ויקטור ראקושי, פוליטיקאי ושל ינקה רצאי, שאיתו התחתנה ב-2 ביולי 1928 בבודפשט. הם התגרשו בשנת 1933.
פילמוגרפיה

העלמה יוליה (1919)
ארץ האגדות (1922) – נערה מוכרת גפרורים
טריקה (1927, מערכון) – טריקה
רק נערה אחת יש בעולם (1930)
הטירה בהשאלה (1937) – כלה ברכבת
אהבת ספורט (1938) – מיציקה רדוואן
לקריאה נוספת

בוזאי: לקסיקון של נשים הונגריות. נערך על ידי מרגיט בוזאי עם הקדמה וחלק היסטורי. בודפשט, 1931
לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי. עורך אלדאר שופפלין. בודפשט, התאחדות השחקנים הלאומית ומכון הפנסיה, 1929.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári születési akv. 1415/1907. folyószáma alatt".
↑  "Maller Adél házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 409/1918. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 432/1928. folyószáma alatt".
ולנטין אינצקו

ולנטין אינצקו (בגרמנית: Valentin Inzko;‏ נולד ב-22 במאי 1949) הוא דיפלומט סלובני-אוסטרי. הנציג העליון לבוסניה והרצגובינה (אנ') מאז 1 במרץ 2009 ועד 31 ביולי 2021. בשנים 2009–2011 כיהן גם כנציג של האיחוד האירופי במדינה.
אינצקו נולד בקלגנפורט שבאוסטריה הכבושה ב-22 במאי 1949 למשפחה ממוצא סלובני. בצעירותו למד משפטים באוניברסיטת גראץ ובשנת 1974 החל לעבוד בשירות הדיפלומטי האוסטרי. בשנים 1982–1986 עבד כנספח לעיתונות בשגרירות אוסטריה בבלגרד. לאחר מכן עבד במשלחת האוסטרית באומות המאוחדות. בשנים 1990–1996 אינצקו עבד כנספח התרבות בשגרירות אוסטריה בצ'כיה, ובשנים 1996–1999 היה אינצקו שגריר אוסטריה בבוסניה והרצגובינה. בשנת 2005 הוא מונה לשגריר אוסטריה בסלובניה.
מלבד סלובנית וגרמנית, אינצקו דובר אנגלית, סרבו-קרואטית, רוסית וצ'כית.
ויל קאמינגס

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1992 (בן 31) ג'קסונוויל, ארצות הברית 
 עמדה:  רכז 
 גובה:  1.88 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת טמפל (2011–2015)
 דראפט:  לא נבחר, 2015
 קבוצות כשחקן
 2015–2016 2016 2016–2017 2017–2018 2018–2019 2019–2021 2021–2022 2022–2023 2023 2023  2023-2024:  ריו גראנדה ואלי וייפרס אקילה באסקט טרנטו אריס סלוניקי דרושפאקה אולדנבורג לוקומוטיב קובאן מטרופוליטנס 92 ג'ג'יאנג ליונס סאות' איסט מלבורן פיניקס הפועל תל אביב
 הישגים כשחקן
 חמישיית העונה ביורוקאפ (2022)  MVP של ליגת העל הצרפתית בכדורסל (2022)  חמישיית העונה בליגת העל הצרפתית (2022)  MVP של הבונדסליגה (2019)  מלך הסלים של הבונדסליגה (2019)  יורוקאפ (2018)  מלך הסלים של ליגת העל היוונית בכדורסל (2017)  החמישייה השנייה של ליגת העל היוונית (2017)  מלך הסלים של גמר הגביע היווני בכדורסל (2017)  החמישייה השנייה של ליגת הפיתוח של ה-NBA ‏(2016)  חמישיית הרוקיז של ליגת הפיתוח (2016)
 
ויל קאמינגס (באנגלית: Will Cummings; נולד ב-7 באוקטובר 1992) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז
קריירת תיכון ומכללות

קאמינגס נולד בג'קסונוויל, פלורידה, ולמד בבית הספר פרובידנס בעיר. כסיניור במדי פרובידנס הוא העמיד ממוצעים של 18.1 נקודות, 8.1 אסיסטים ו-4.0 חטיפות למשחק, ונבחר לשחקן המצטיין של השנה בתיכונים על ידי הג'קסונוויל טיימס-יוניון. הוא קיבל הצעות לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת מיאמי ובוסטון קולג', אך ב-4 בספטמבר 2010 בחר לשחק באוניברסיטת טמפל.
כפרשמן רשם קאמינגס ממוצעים של 1.4 נקודות ו-0.8 ריבאונדים ב-6.3 דקות למשחק.
קאמינגס שיחק 34 משחקים כסופומור (פתח בחמישייה ב-32 מהם), והעמיד ממוצעים של 5.8 נקודות, 1.9 אסיסטים ו-1.4 חטיפות למשחק. הוא קלע בספרות כפולות בשישה משחקים, כולל שיא עונתי של 15 נקודות בניצחון על אוניברסיטת רוד איילנד.
בעונת הג'וניור שלו הוא העמיד ממוצעים של 16.8 נקודות, 4.6 אסיסטים (ראשון בקבוצה) ו-1.5 חטיפות ב-34.4 דקות למשחק. בעונה זו רשם שיא קריירה של 31 נקודות במשחק מול אוניברסיטת מרכז פלורידה.
כסיניור נבחר קאמינגס לחמישייה הראשונה של אזור אמריקן אתלטיק, והוביל את הקבוצה בנקודות (14.8 נקודות למשחק), אסיסטים (4.2 למשחק) וחטיפות (1.9 למשחק). עם 189 קליעות עונשין בעונה זו, הוא סיים במקום השני בתולדות האוניברסיטה בקליעות עונשין לעונה בודדת. בנוסף סיים קאמינגס את קריירת המכללות שלו במקום ה-35 ברשימת הקלעים של טמפל בכל הזמנים.
קריירה מקצועית > עונת 2015/16

לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA ‏2015 הצטרף קאמינגס ליוסטון רוקטס לליגת הקיץ של ה-NBA. ב-3 בספטמבר 2015 הוא חתם ברוקטס, אך נחתך מהקבוצה ב-23 באוקטובר לאחר שהופיע בשישה משחקי קדם העונה. ב-2 בנובמבר הוא נרכש על ידי ריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח של ה-NBA כשחקן שותף של הרוקטס, וב-13 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 110–106 על איידהו סטאמפיד עם 11 נקודות ו-5 אסיסטים ב-32 דקות. ב-29 בינואר 2016 נבחר למשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח של ה-NBA, ובסיום העונה נבחר לחמישיית העונה השנייה ולחמישיית הרוקיז.
ב-29 באפריל 2016 עזב קאמינגס עזב את ריו גראנדה ואלי וחתם באקילה באסקט טרנטו מליגת העל האיטלקית בכדורסל עד לסיום העונה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 70–73 ליובקזרטה באסקט, ורשם 12 נקודות, שלושה ריבאונדים ושתי חטיפות ב-18 דקות מהספסל.
קריירה מקצועית > עונת 2016/17

ביולי 2016 הצטרף קאמינגס לסן אנטוניו ספרס לליגת הקיץ, וב-24 ביולי חתם באריס סלוניקי מליגת העל היוונית בכדורסל. בחצי גמר הגביע היווני בכדורסל 2017 קלע קאמינגס את סל הניצחון מול א.א.ק. אתונה והעניק לאריס את הכרטיס לגמר, בו הפסידה 59–68 לפנאתינאיקוס. הוא סיים כמלך הסלים של הליגה באותה עונה עם 14.5 נקודות למשחק.
קריירה מקצועית > עונת 2017/18

ב-17 ביולי 2017 חתם קאמינגס על חוזה לשנה עם אופציה לעונה נוספת עם דרושפאקה הטורקית, אותה אימן דייוויד בלאט, וזכה עימה ביורוקאפ בעונת 2018.
קריירה מקצועית > עונת 2018/19

ב-6 ביולי 2018 חתם קאמינגס חתם במועדון הכדורסל אולדנבורג מהבונדסליגה הגרמנית. הוא סיים כמלך הסלים של הליגה, נבחר ל-MVP והוביל את קבוצתו למקום השני בעונה הסדירה.
קריירה מקצועית > עונת 2019/20

ב-7 ביולי 2019 חתם קאמינגס לשנתיים בלוקומוטיב קובאן הרוסית מהליגה המאוחדת של VTB.
קריירה מקצועית > עונת 2020/21

בעונת 2020/2021 העמיד קאמינגס ממוצעים של 12.8 נקודות, 2.0 ריבאונדים, 3.5 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק במדי קובאן.
קריירה מקצועית > עונת 2021/22

ב-23 ביולי 2021 חתם קאמינגס במטרופוליטנס 92 מליגת העל הצרפתית והיורוקאפ. הוא נבחר ל-MVP של הליגה הצרפתית ולחמישייה הראשונה של עונת 2021/2022 ביורוקאפ.
קריירה מקצועית > עונת 2022/23

ב-17 באוגוסט 2022 חתם קאמינגס בג'ג'יאנג ליונס מליגת ה-CBA הסינית.
קריירה מקצועית > עונת 2023/24

ב-11 באוגוסט 2023 חתם קאמינגס בסאות' איסט מלבורן פיניקס מליגת העל האוסטרלית בכדורסל, אך ב-8 בדצמבר הוא שוחרר מהקבוצה, על פי הדיווחים בשל אי עמידה בדרישות מחוץ למגרש. ב-12 משחקים הוא העמיד ממוצעים של 14.5 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים למשחק.
ב-17 בדצמבר הוא חתם בהפועל תל אביב מליגת העל בכדורסל והיורוקאפ.
הערות שוליים

↑   קית' פומפיי (28 בנובמבר 2010). "Temple recruit Will Cummings a true student-athlete". פילדלפיה אינקוויירר. אורכב מ-המקור ב-2010-11-28. נבדק ב-2023-12-17. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  "Will Cummings". אוניברסיטת טמפל. נבדק ב-2023-12-17.
↑  "2015 American Athletic Conference All-Conference Teams". American Athletic Conference. נבדק ב-2023-12-17.
↑  דן פלדמן (4 בספטמבר 2015). "Report: Rockets signing four free agents, including Chris Walker". NBC Sports. נבדק ב-2023-12-17. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Dolomiti Energia, dalla D-League arriva Will Cummings". אקילה באסקט טרנטו (באיטלקית). 29 באפריל 2016. נבדק ב-2023-12-17. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Regular Season Round 30: JuveCaserta – Dolomiti En. TR 73–70". Eurobasket.com. 4 במאי 2016. נבדק ב-2023-12-17. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "SPURS ANNOUNCE 2016 UTAH SUMMER LEAGUE ROSTER". סן אנטוניו ספרס. 1 ביולי 2016. נבדק ב-2023-12-17. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  בפעם ה-18: פאו זכתה בגביע היווני. ריאל בגמר, באתר ערוץ הספורט, 18 בפברואר 2017
↑  יורוקאפ: דרושאפקה ובלאט זכו אחרי 59:67 על לוקומוטיב קובאן, באתר וואלה, 13 באפריל 2018
↑  "EWE Baskets inks Will Cummings". יורוהופס. 6 ביולי 2018. נבדק ב-2023-12-17. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Will Cummings named MVP / Braunschweig make playoffs / Bremerhaven relegated / Calles is Coach of the Year, הבונדסליגה בכדורסל
↑  "Lokomotiv Kuban, Will Cummings is the first signing this mid-season". ספורטנדו. נבדק ב-2023-12-17.
1 2  "Levallois sign Will Cummings, ex Lokomotiv". Eurobasket. 23 ביולי 2021. נבדק ב-2023-12-17. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Will Cumming signs with Zhejiang Guangsha Lions". ספורטנדו. 17 באוגוסט 2022. נבדק ב-2023-12-17. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Phoenix Add Will Cummings for NBL24". סאות' איסט מלבורן פיניקס. 11 באוגוסט 2023. נבדק ב-2023-12-17. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Phoenix release import guard". ליגת העל האוסטרלית בכדורסל. 8 בדצמבר 2023. נבדק ב-2023-12-17. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  אולגון אולוק (8 בדצמבר 2023). "SEM Phoenix release import Will Cummings". ESPN. נבדק ב-2023-12-17. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  עמרי מנהיים, ‏הזר השביעי: וויל קאמינגס חתם בהפועל ת"א, באתר ערוץ הספורט, 17 בדצמבר 2023
אפרת עמורבן, חיזוק מסקרן: וויל קאמינגס חתם בהפועל ת"א, באתר ynet, 17 בדצמבר 2023
כגיבוי לבראון: וויל קאמינגס חתם בהפועל ת"א, באתר ONE‏, 17 בדצמבר 2023
ז'אן באר (אוניית מערכה)

ז'אן באר
ז'אן באר (בצרפתית: Jean Bart, מפקד ימי ופריבטיר צרפתי בסוף המאה ה-17) הייתה אוניית מערכה צרפתית מדגם דרדנוט אשר הושקה בברסט בשנת 1911. את רוב שנות מלחמת העולם הראשונה עשתה במימי הים התיכון, ובמהלכה נפגעה בידי צוללת אוסטרו-הונגרית, אך חזרה לשירות לאחר תיקונים. לאחר המלחמה נשלחה אל הים השחור כחלק מהתערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה. בזמן שהותה בים השחור פרץ בה מרד של מלחים אשר אהדו את הבולשביקים, והמשבר יושב תוך היענות חלקית לדרישות המורדים. 'ז'אן באר' חזרה לים התיכון ושהתה בו בשנות העשרים. בשנות השלושים היא נפרקה מנשקה ורותקה לנמל טולון כספינת אימונים. במלחמת העולם השנייה הגרמנים תפסו אותה, עת כבשו את הנמל, והשתמשו בה לניסויי נשק. הספינה הוטבעה בידי בעלות הברית ב-1944 וב-1945 סיימה דרכה ונמכרה לגרוטאות.
בנייה ושנים ראשונות

'ז'אן באר' נבנתה במספנה בברסט, והשדרית שלה הונחה ב-15 באוקטובר 1910. הספינה הושקה ב-22 בספטמבר בשנה שאחריה. בנייתה נסתיימה ב-19 בנובמבר 1913 ועד פרוץ המלחמה סיימה את בחינת מערכותיה. כשפרצה המלחמה הייתה הספינה בדרכה מסנקט פטרבורג לצרפת, עת ליוותה את הנשיא רמון פואנקרה בביקורו ברוסיה.
מלחמת העולם הראשונה > הים האדריאטי

'ז'אן באר' הופנתה אל הים האדריאטי כחלק מכוח אנגלו-צרפתי שיעדו היה לטהר את הים מכוחות מעצמות המרכז, במקרה זה, בעיקר אוסטרו-הונגריה, אשר הטילה הסגר על חוף מונטנגרו, ובנוסף ספינותיה הפגיזו מטרות הסמוכות לחוף האדריאטי.
מלחמת העולם הראשונה > הים האדריאטי > קרב אנטיווארי

ב-16 באוגוסט 1914, במה שנודע כקרב אנטיווארי, הצליח הכוח האנגלו-צרפתי לנתק את הסיירת הקלה 'זנטה' (Zenta) ואת המשחתת 'אולן' (Ulan), השייכות לצי האוסטרו-הונגרי, תוך שהוא נהנה מעדיפות מספרית וטכנית עצומה: שתי הספינות הלכודות ניצבו מול שתי אוניות מערכה מדגם דרדנוט, עוד עשר אניות מערכת אחרות, חמש סיירות וכעשרים משחתות, ואלה יכלו להפגיזן מטווחים אליהם שתי הספינות הלכודות לא יכלו להגיע. למרות המתואר, 'זנטה' בחרה להילחם, כדי לנסות ולהבקיע לה דרך, ולחפות על מנוסת 'אולן' - ובסופו של דבר טובעה ללא אבדות לצי מדינות ההסכמה, כאשר ל'ז'אן באר' היה חלק בכך. 'אולן' נמלטה.
מלחמת העולם הראשונה > הים האדריאטי > פגיעה

יתר הצי האוסטרו-הונגרי לא יצא להילחם, ו'ז'אן באר' עסקה בחודשים הבאים בסיוע ארטילרי למונטנגרים שעל החוף. ב-21 בדצמבר היא טורפדה על ידי הצוללת האוסטרו-הונגרית 12-U ליד האי סאזאן (Sazan, כיום באלבניה) שבפתח הים האדריאטי. הפגיעה, סמוך למחסן התחמושת הקדמי, גרמה להצפת שלושה מדורים, אך כושר התנועה של 'ז'אן באר' נותר במידה שאיפשרה לה להגיע למלטה בכוחות עצמה. במלטה היא שהתה לצורך תיקונים כשלושה וחצי חודשים. יחד איתה עזב הכוח האנגלו-צרפתי כולו.
מלחמת העולם הראשונה > הים האדריאטי > המשך המלחמה, "מחסום אוטרנטו"

לאחר התיקונים בילתה 'ז'אן באר' את רוב זמנה בפתח הים האדריאטי, תוך נטילת חלק ב'מחסום אוטרנטו', בו חסמו ציי מדינות ההסכמה את מיצר אוטראנטו שבפתח הים האדריאטי, כדי שצי אוסטרו-הונגריה לא ייצא אל הים התיכון. ב-1918 נוספו לחימוש ה'ז'אן באר' שבעה תותחי נ"מ 75 מ"מ, אשר היוו הסבה של תותח 75 מ"מ מודל 1897 היבשתי.
לאחר המלחמה > מרד

לאחר מלחמת העולם הראשונה נשלחה 'ז'אן באר' לים השחור כדי לסייע בהגנת סבסטופול מפני הבולשביקים. ב-19 באפריל 1919 התמרד צוותה (אחד מראשי המורדים היה אנדרה מארטי, לימים קומיסר הבריגדות הבינלאומיות בספרד), יחד עם זה של האונייה-האחות 'פראנס' (France) על רקע אהדת אלה לבולשביקים, אך גם על רקע איטיות תהליך שחרורם, זמן רב לאחר שמלחמת העולם כבר תמה, וכן גם על רקע מזונם העלוב. המרד שכך כאשר נענתה הדרישה העיקרית של המורדים: לשוב הביתה, וכן הייתה התייחסות חיובית ליתר הדרישות. בכל זאת נענשו מנהיגי המורדים. שלושה מהמורדים ב'ז'אן באר', יחד עם מורדים נוספים ב'פראנס', נידונו לעונש מאסר שהומתק ב-1922.
לאחר המלחמה > בין מלחמות העולם

מ-1920 עברה 'ז'אן באר' לטולון. מאוקטובר 1923 עד ינואר 1925 עברה האונייה שיפוצים, ובאוגוסט 1929 החלה בשיפוצים מקיפים יותר שארכו למעלה משנתיים. באוגוסט 1934 'ז'אן באר' התנגשה בטולון במשחתת 'לה פורטין' (Le Fortuné), וחזרה לשירות לאחר כמה ימי תיקונים. ב-15 באוגובסט 1935, בשל מצבה הכללי הרעוע, הוחלט לרתק את הספינה לנמל, היא פורקה מנשקה, והפכה לספינת מגורים לאנשי צי מתאמנים. ב-1937, שמה הוסב ל'אוסאן' (Oćean, אוקיינוס), ושמה המקורי יועד לספינה חדשה שהייתה אז בבנייה.
סוף

ב-27 בנובמבר 1942 נתפסה 'אוסאן' על ידי הגרמנים, שהשתלטו בעקבות מבצע לפיד על כל צרפת. הגרמנים השתמשו בספינה לניסויים להפצצה באמצעות מטוסי המיסטל (Mistel, מטוס בלתי מאויש, ממולא בחומר נפץ, המשמש כפצצה מונחית. מובל עד סמוך למטרתו באמצעות מטוס מאויש). ב-1944 היא הוטבעה על ידי מטוסי בעלות הברית, נמשתה בסוף 1945 ופורקה לגרוטאות.