stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מילויקו לשיאנין

| --- | --- |

מילויקו לשיאנין
 לידה:  15 בינואר 1830 לז'ייה, נסיכות סרביה נסיכות סרביה
 פטירה:  15 בפברואר 1896  (בגיל 66) בלגרד, ממלכת סרביה ממלכת סרביה
 השתייכות:  נסיכות סרביה נסיכות סרביה ממלכת סרביה ממלכת סרביה
 תקופת הפעילות:  1849–1888 (כ־39 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד האקדמיה הצבאית מפקד דיוויזיית טימוק מפקד קורפוס מורביה מפקד קורפוס טימוק ראש המטה הכללי
 פעולות ומבצעים
 הפצצת בלגרד המלחמה הסרבית-עות'מאנית המלחמה העות'מאנית-רוסית מלחמת בולגריה-סרביה
 תפקידים אזרחיים
 שר המלחמה
מילויקו לשיאנין (בסרבית: Милојко Лешјанин;‏ 15 בינואר 1830 – 15 בפברואר 1896) היה גנרל סרבי אשר שימש כראש המטה הכללי הסרבי בין השנים 1879–1880 ושוב בין 1882–1888.
ביוגרפיה

לשיאנין נולד בכפר לז'ייה ב-15 בינואר 1830. ב-1849 הוא התגייס לצבא סרביה ולמד באקדמיה הצבאית הסרבית. לאחר מכן למד תקופה בבתי ספר צבאיים בפרוסיה. במהלך המתקפה העות'מאנית על בלגרד ב-1862, מונה לשיאנין למפקד מחלקה מיוחדת בצבא הסרבי שהגנה על העיר. לאחר מכן שימש כמרצה באקדמיה הצבאית, עד 1868 אז החל לשרת במטה הכללי. בין 1870–1871 הוא נשלח בשנית לצבא הפרוסי כמשקיף על מלחמת צרפת-פרוסיה.
ב-2 באפריל 1873 הוא מונה לשר המלחמה. ב-1874 הוא עבר לשמש כמפקד האקדמיה הצבאית. עם פרוץ המלחמה הסרבית-עות'מאנית הוא מונה למפקד דיוויזיית טימצ'ה. עם פרוץ המלחמה הבאה נגד העות'מאנים, מונה לשיאנין למפקד קורפוס מורביה. בסוף שנת 1879 הוא מונה לראש המטה הכללי. ב-19 באוקטובר 1880 הוא הועבר לשמש בשנית כשר המלחמה. ב-1882 הוא חזר לתפקיד ראש המטה הכללי. במהלך מלחמת בולגריה-סרביה (1885) הוא פיקד באופן אישי על ארמיית טימוק, ולחם עמה בחזית וידין. ב-1888 הוא עזב את הצבא. הוא נפטר בבלגרד ב-15 בפברואר 1896.
מילוט אוצר הזהב הנורווגי הלאומי
הערות שוליים

↑  שווי הזהב בשעתו היה 240 מיליון כתרים נורווגיים או 54.5 מיליון דולר.
↑  לפי גרסה אחרת הובא הזהב לנמל פלימות' בבריטניה.
מיילו גיבסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בנובמבר 1990 (בן 33) אוסטרליה 
 מדינה:  ארצות הברית, אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 פרופיל ב-IMDb
 
מיילו גיבסון (באנגלית: Milo Gibson; נולד ב-16 בנובמבר 1990) הוא שחקן קולנוע אמריקאי, בנו של מל גיבסון.
ביוגרפיה

גיבסון נולד באוסטרליה וגדל והתחנך במאליבו, קליפורניה שבארצות הברית. בנם של רובין דניס מור, אחות במקצועה ושל שחקן הקולנוע ההוליוודי מל גיבסון. כאשר היה בן 15 הוריו נפרדו ולאחר שש שנים הם התגרשו. מיילו הוא השישי מתוך שבעה ילדים של הוריו. אחותו הבכורה, האנה גיבסון, נישאה למוזיקאי קני ויין שפרד. יש לו עוד שני אחים למחצה ממערכות יחסים של אביו שנולדו ב-2009 וב-2017.
דודו, הוא השחקן דונל גיבסון (אנ'); סבו היה הסופר והתאורטיקן האטון גיבסון (אנ') (1918–2020); סבתא רבתא שלו הייתה זמרת האופרה אווה מיילוט (אנ') (1875–1920), שנולדה באוסטרליה להורים אירים.
גיבסון עבד כחשמלאי לפני שהחל את קריירת המשחק שלו.
קריירה

בשנת 2016, גיבסון ערך את הופעת הבכורה שלו בסרטו של אביו, "הסרבן".
גיבסון שיחק בתפקיד ראשי כסגן ג'וני קנט בסרט דרמת המלחמה הביוגרפית "הוריקן" משנת 2018.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | הסרבן | לאקי פורד |  |
| 2017 | Gangster Land | אל קפונה |  |
| 2017 | The Tribes of Palos Verdes | צ'אד |  |
| 2018 | Hurricane | ג'ון א. קנט (אנ') |  |
| 2018 | Breaking & Exiting | הארי |  |
| 2018 | All the Devil's Men | ג'ק קולינס |  |
| 2020 | לכודים תחת אש (אנ') | הקפטן רוברט ילסקאס |  |
| 2021 | Under the Stadium Lights | צ'אד מיטשל |  |
| 2022 | Manifest West | דייב הייז |  |
| 2023 | Clawfoot | ליאו |  |
| TBA | The Sheriff |  |  |
הערות שוליים

↑  "Five things to know about… Milo Gibson". Metro Newspaper UK.
↑  Huff, Lauren (17 באוגוסט 2018). "Milo Gibson Talks Breaking Into Acting and the Best Advice He Got From Father Mel". The Hollywood Reporter. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811337852805606  LCCN: no2019074494  VIAF: 6153893693002292827   WorldCat (עם VIAF): 6153893693002292827
מילוי קפילרי

מילוי קפילרי (CRT) הוא בדיקה להערכת העבודה האפקטיבית של נימי הדם. המדידה מבוצעת באמצעות הפעלת לחץ עורי על המשטח הרך של האצבע או הציפורן, המכיל נימים רבים עד שהוא הופך לבן (עצירת זרימת הדם, 5 שניות), ומעקב על הזמן הדרוש לחזרת הצבע ברגע ששוחרר הלחץ. חזרה של מילוי קפילארי עד 2 שניות נחשבת לתקינה.
אצל תינוקות שזה עתה נולדו ניתן למדוד את זמן מילוי קפילרי על ידי לחיצה על עצם החזה למשך חמש שניות בעזרת אצבע או אגודל, וציון הזמן הדרוש להחזרת הצבע לאחר שחרור הלחץ. המגבלה הנורמלית העליונה למילוי קפילרי בילודים היא 3 שניות. ניתן להעריך את זמן המילוי הקפילרי  גם בבעלי חיים על ידי לחיצה על החניכיים שלהם לעומת עצם החזה שמכוסה בדרך כלל בפרווה או בלתי נגישה.
זמן מילוי קפילרי ממושך עשוי להוות סימן להלם ויכול גם להעיד על התייבשות וירידה בזלוף היקפי. זמן מילוי נימי ממושך עשוי להצביע גם על מחלת עורקים היקפית. מקובל להניח כי הבדיקה מושפעת מגורמים חיצוניים רבים ומגוונים ולכן אין להסתמך עליה כאמצעי אבחון וודאי.
ראו גם

בדיקת לחץ דם
הערות שוליים

1 2  Capillary nail refill test (אורכב 24.09.2015 בארכיון Wayback Machine)
1 2  King, D; Morton, R; Bevan, C (13 נוב' 2013). "How to use capillary refill time". Archives of Disease in Childhood: Education and Practice Edition. 99 (3): 111–116. doi:10.1136/archdischild-2013-305198. PMID 24227793. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Krzysztof S Strozik; Clarissa H Pieper; Jacques Roller (1997-01-13). "Capillary refilling time in newborn babies: normal values". Archives of Disease in Childhood: Fetal and Neonatal Edition. 76 (3): F193–F196. doi:10.1136/fn.76.3.F193. PMC 1720653. PMID 9175951.
↑  David C. Dugdale, III, MD (2009-05-07). "Capillary nail refill test". נבדק ב-2010-11-27.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מידלנד (טקסס)

| --- | --- |

מרכז מידלנד, 2007
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  טקסס טקסס
 מחוז:  מידלנד, מרטין
 ראש העיר:  Lori Blong
 תאריך ייסוד:  1881
 שטח:  185.2 קמ"ר
 גובה:  848 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  132,524 (1 באפריל 2020)
  ‑ במטרופולין:  295,987 (2013)
  ‑ צפיפות:  601.8 נפש לקמ"ר (2013)
 קואורדינטות:  32°00′18″N 102°05′57″W﻿ / ﻿32.005°N 102.09917°W﻿ / 32.005; -102.09917 
 אזור זמן:  UTC -6
 www.midlandtexas.gov
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מידלנד(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מידלנד(למפת טקסס רגילה) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקומידלנד(למפת טקסס מוגדלת) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקומידלנד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מידלנד (באנגלית: Midland) היא עיר במחוז מידלנד שבמדינת טקסס שבארצות הברית וממוקמת באזור הדרומי של המישורים הגדולים הנמצאים במערבה של טקסס. על פי מפקד האוכלוסין של 2010 בארצות הברית, אוכלוסיית העיר מנתה 111,147 תושבים, ולפי הערכות בשנת 2013 היו בה 123,933 תושבים, מה שהפך אותה לעיר ה-25 בגודלה מבחינת אוכלוסייה בטקסס.
היסטוריה

מידלנד הוקמה בשנת 1881 כתחנת ביניים במסילת הרכבת של טקסס והאזור הפסיפי. העיר קיבלה את שמה עקב מיקומה באמצע הדרך בין פורט וורת' לאל פאסו, אך כיוון שהיו כבר ערים בטקסס שנקראו "מידווי" (מאנגלית: אמצע הדרך), הוחלט לקרוא לה בשמה "מידלנד" (מאנגלית: אמצע הארץ). מידלנד הפכה לבירת מחוז מידלנד עם הקמת המחוז בשנת 1885 והיפרדותו ממחוז טום גריין. עד 1890 הפכה העיר לאחד מהמרכזים למשלוח בקר החשובים באזור ומנתה מספר מוערך של כ-600 תושבים.
בצורת ממושכת ושקיעתה של הכלכלה החקלאית גרמו לדעיכתה של העיר ולעזיבתם של תושבים רבים בתחילת העשור השני של המאה ה-20. בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 חלה תפנית במצבה של העיר עם גילוי שדות נפט באזור, והעיר הפכה למרכז המנהלי העיקרי של שדות הנפט במערב טקסס. במהלך מלחמת העולם השנייה הבסיס הצבאי במידלנד היה לבסיס אימון התותחנים הגדול במדינה. תקופת צמיחה משמעותית נוספת חלה אחרי מלחמת העולם השנייה עם גילוי ופיתוח שדות נפט נוספים באזור. כיום שדות המשאבים הטבעיים באזור מספקים כחמישית מסך תפוקת הגז הטבעי והנפט במדינה.
כיום, כלכלת מידלנד עדיין מבוססת בעיקר על נפט אך גם משמשת כמרכז אזורי של טלקומוניקציה והפצה. העיר ידועה בקו הרקיע הגבוה שלה ומכונה "העיר הגבוהה", עקב בניינים גבוהים רבים שנבנו בה בתקופות גילויי הנפט באזור.
גאוגרפיה

העיר ממוקמת באגן הפרמיאני שבמישורים הגדולים של מערב טקסס. האקלים במידלנד הוא אקלים צחיח למחצה הכולל קיץ ארוך וחם וחורף קצר.
דמוגרפיה

נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010, התגוררו בעיר 111,149 תושבים, 41,268 משקי בית ו-32,607 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 550.6 נפש לקמ"ר. היו בעיר 47,562 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 231 דירות לקמ"ר. האוכלוסייה בעיר התחלקה ל-75.51% לבנים, 8.37% שחורים, 0.63% אינדיאנים, 1.01% אסיאתים, 12.49% מגזעים אחרים ו-1.96% משני גזעים או יותר.
בשנת 2000, ההכנסה החציונית למשק בית עמדה על כ-39,320 דולרים ו-48,290 דולרים למשפחה. בשנת 2007 ההכנסה הממוצעת לנפש הייתה 52,294 דולרים. בשנת 2000, 12.9% מהתושבים היו מתחת לקו העוני.
בשנת 2014, דירג המגזין פורבס את העיר, כעיר השנייה הכי צומחת מבין הערים הקטנות בארצות הברית.
כלכלה

נכון לשנת 2014, בעיר אחוז הלא-מועסקים הנמוך ביותר בארצות הברית ועמד על כ-2.3%.
כלכלה > מרכזי התעסוקה הגדולים

על פי הדו"ח הפיננסי שנתי מקיף של העיר משנת 2013, המעסיקים הגדולים ביותר בעיר היו:
| # | מעסיק | מועסקים |
| --- | --- | --- |
| 1 | בית הספר האזורי של מידלנד | 2,919 |
| 2 | Dawson Geophysical | 1,244 |
| 3 | בית החולים והמרכז הרפואי של מידלנד | 1,670 |
| 4 | וולמרט | 950 |
| 5 | עיריית מידלנד | 880 |
| 6 | מכללת מידלנד | 735 |
| 7 | Baker Hughes | 600 |
| 8 | Warren Equipment Companies | 597 |
| 9 | מחוז מידלנד | 541 |
| 10 | Concho Resources | 509 |
ערים תאומות

מקסיקו צ'יוואווה, צ'יוואווה, מקסיקו
הרפובליקה העממית של סין דונגיינג (אנ'), שאנדונג, הרפובליקה העממית של סין
גיאנה ניו אמסטרדם, גיאנה
בריטניה ויראל, בריטניה
בניין בנק אוף אמריקה, הבניין הגבוה ביותר במידלנד
מניוס אקוויליוס (קונסול 101 לפנה"ס)

מטבע מניוס ברומא משוער 108-109 לפנה"ס
מניוס אקוויליוס (מת בשנת 88 לפנה"ס) היה קונסול רומי בשנת 101 לפנה"ס.
ככל הנראה היה בנו של מניוס אקוויליוס (קונסול 129 לפנה"ס), וכן היה חסיד נאמן של גאיוס מריוס. במהלך מערכת הבחירות לקונוסלט הרביעי שלו, הפקיד מריוס את אקוויליוס על הצבא למקרה של מלחמה עם הקימברים עד שמריוס ישוב לפקד על הצבא בעצמו.
כהוקרה על שירותיו הנאמנים החליט מריוס שאקוויליוס ירוץ איתו לקונסולאט של 101 לפנה"ס. לאחר הקונסולאט, בעת שרומא סבלה ממחסור חמור במזון שנגרם כתוצאה ממלחמת העבדים השנייה שפרצה בסיציליה, נשלח אקוויליוס לדכא את המרד.
לאחר שמיתרידטס השישי, מלך פונטוס נלחם כנגד ניקומדס הרביעי מלך ביתיניה והשתלט על קפדוקיה וגם על ביתיניה, החליט הסנאט הרומי לשלוח משלחת שבראשה עמד מניוס אקוויליוס במטרה לוודא שגם מיתרידטס וגם ניקומדס ייסוגו מקפדוקיה. הסנאט ציווה על הנציב של הפרובינקיה אסיה להעמיד את צבאו לרשות אקוויליוס. מיתרידטס נסוג מקפדוקיה וביתיניה, וניקומדס חזר לכיסאו בביתיניה.
מבלי ששאל ושלא לרצון הסנאט, אקוויליוס דרש מניקומדס שכר בתמורה לכך שהחזיר אותו לכסאו. הסכום שקבע היה גדול מכדי שניקומדס יוכל לשלמו, ולכן אקוויליוס לחץ עליו לפלוש לפונטוס. ניקומדס נענה והתקיף את מיתרידטס. מיתרידטס שלח שליח לאקוויליוס ודרש לרסן את ניקומדס או להרשות לו לתקוף בחזרה. אקוויליוס לא הסכים, ומיתרידטס הגיב בפלישה לקפדוקיה. שוב שלח שליח לאקוויליוס, אך הפעם השליח נעצר ונשלח בחזרה למיתרידטס עם מסר שייסוג מיידית מקפדוקיה ולא יתנגד לניקומדס.
לאחר מכן החליט מיתרידטס לפלוש לביתיניה (ולאחר מכן לאסיה הקטנה) והתחיל את מלחמת מיתרידטס הראשונה. בקרב בפרוטופקיום, הנחיל המצביא הפונטי נאופוטלמוס תבוסה לאקוויליוס. אקוויליוס ברח לפרגמון ומשם ללסבוס, אבל לאחר מכן הוא הוסגר על ידי תושביה למיתרידטס והוצא להורג ביציקת זהב מותך לתוך גרונו. בניסיון להחדיר פחד ברומאים, השתמש מיתרידטס בשיטה זו של הוצאה להורג כדי להראות מה "גורלו של החמדן". שיטה זו של הוצאה להורג נהייתה למפורסמת וחוקתה על ידי הפרתים שהוציאו כך להורג את מרקוס ליקיניוס קראסוס, כסמל לתאוות הבצע שלו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1183430779  VIAF: 1909155566430513380009   WorldCat (עם VIAF): 1909155566430513380009
מילוש פורמן

| --- | --- |

מילוש פורמן, 2009
 לידה:  18 בפברואר 1932 צ'אסלב, צ'כיה 
 פטירה:  13 באפריל 2018 (בגיל 86) דאנברי, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  New Warren Cemetery 
 שם במה:  Miloš Forman 
 שם לידה:  Jan Tomáš Forman 
 מדינה:  ארצות הברית, צ'כוסלובקיה, צ'כיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1963 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות הבמה של פראג  Film and TV School of the Academy of Performing Arts in Prague 
 בן או בת זוג:  Jana Brejchová (1958–1962)  Věra Křesadlová (1964–1999)  Martina Formanová (28 בנובמבר 1999–13 באפריל 2018) 
 צאצאים:  Petr Forman, Matěj Forman 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  מדליית ההצטיינות (1995)  פרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע (1984)  פרס הישג בקולנוע העולמי של האקדמיה האירופית לקולנוע (1997)  פרס דב הזהב (1997)  אזרחות כבוד של פראג (16 במאי 2017)  פרס דוד דה דונטלו לבמאי הזר (1976)  פרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס לבמאי הטוב ביותר (1984)  פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (1984)  פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר (1977)  פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (1975)  פרס גילדת הבמאים האמריקנית (2012)  פרס סזאר לסרט הזר  פרס באפט"א לבימוי הטוב ביותר 
 http://milosforman.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
יאן תומאש פורמן (בצ'כית: Jan Tomáš Forman;‏ 18 בפברואר 1932 – 13 באפריל 2018) שנודע יותר בשם מילוש פורמן (Miloš Forman) היה במאי קולנוע ותסריטאי אמריקאי, ממוצא צ'כי-יהודי.
סרטיו הראשונים, אשר נוצרו בצ'כוסלובקיה הקומוניסטית במסגרת הגל החדש בקולנוע הצ'כוסלובקי, הושפעו מזרם הנאו-ריאליזם האיטלקי בקולנוע. בתקופת יצירתו המאוחרת יותר, בארצות הברית, יצר מספר סרטים אשר זכו להצלחה רבה והתמחה במיוחד בסרטים ביוגרפיים. זכה פעמיים בפרס אוסקר בקטגוריית "הבמאי הטוב ביותר" בסרטים "קן הקוקייה" (1975) ו"אמדאוס" (1984). יוצר הסרט "שיער" (1979). פורמן הוא בין הבמאים הבודדים בהיסטוריה שהצליחו בארץ מולדתם, היגרו לארצות הברית, וזכו גם בארצות הברית להצלחה אמנותית ומסחרית.
נעורים ובימוי בצ'כוסלובקיה

מילוש פורמן נולד בעיר צ'אסלב שבצ'כוסלובקיה. בילדותו סבר שאביו רודולף ואמו אנה, שניהם פרוטסטנטים, הם הוריו הביולוגיים. רק בבחרותו נודע לו כי אביו הביולוגי היה אוטו קוהן, אדריכל יהודי שהצליח להימלט ב-1939 עם משפחתו החדשה לאקוודור. אביו החורג היה פעיל במחתרת הצ'כית בזמן מלחמת העולם השנייה. הוא נעצר על ידי הנאצים ונספה במאי 1943 במחנה העבודה הנאצי דורה-מיטלבאו שבגרמניה. אמו נעצרה על חלוקת חומר תעמולה אנטי-נאצי ונשלחה לאושוויץ שם נספתה במרץ 1943 ממחלת הטיפוס. במהלך המלחמה ולאחריה גודלו הוא ואחיו על ידי קרובים וחברים. לאחר המלחמה למד בפנימייה בעיר המרחצאות פודברדי. באותה עת למדו באותו בית הספר גם ואצלב האוול והאחים משין. שם החל פורמן לגלות עניין בקולנוע ובמיוחד בקומדיות של צ'ארלי צ'פלין ובאסטר קיטון ובמערבונים של ג'ון פורד. לאחר מכן למד בימוי קולנוע בבית הספר לקולנוע בפראג. מסוף שנות החמישים החל לכתוב תסריטים, וב-1960 ביים את סרטו ראשון Laterna Magika II. ב-1963 ביים שני סרטים: "Konkurs" (תחרות כישרונות) ו"Kdyby ty muziky nebyly" (אם לא למען המוזיקה), שניהם על פי תסריט שלו ושל איוון פאסר. ב-1964 ביים את "Cerný Petr" (פטר השחור) וב-1965 יצא למסכים הסרט אשר הביא לו את הפרסום הראשוני, "אהבותיה של בלונדינית" (Lásky jedné plavovlásky). ב-1967 ביים את סרטו "נשף מכבי האש" (Horí, má panenko), שזכה גם הוא להצלחה רבה בצ'כוסלובקיה. שני סרטים אלו היו קומדיות אשר לגלגו בעדינות על המשטר הקומוניסטי תוך הבעת סימפתיה לגיבורים הפרובינציאליים והתמימים. פורמן יצר בסרטים אלו סגנון חדש אשר לא היה קיים עד אז בקולנוע הצ'כוסלובקי, ובכך סלל את הדרך לגל חדש של במאים מקומיים.
המעבר לארצות הברית

באוגוסט 1968, בעת הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, אשר סיימה את האביב של פראג, שהה פורמן בפריז וניהל משא ומתן במטרה להפיק סרט בארצות הברית. האולפן הצ'כי בו עבד פיטר אותו בטענה שעזב את גבולות צ'כוסלובקיה בניגוד לחוק ופורמן היגר לארצות הברית.
ב-1971 ביים פורמן את סרטו הראשון בארצות הברית: "התפשטות" (Taking Off). הסרט שהופק על ידי אולפני יוניברסל בתקציב נמוך וללא כוכבים בולטים, היה קומדיה אשר תארה את פער הדורות בחברה הבורגנית האמריקאית על רקע התנועה האנטי-ממסדית אשר סחפה חלק ניכר מהדור הצעיר בארצות הברית בשנות השישים. הסרט זכה לשבחי הביקורת, במיוחד האירופאית, אך לא זכה להצלחה מסחרית.
ב-1972 השתתף פורמן, יחד עם עוד שבעה במאים נודעים (בהם קון איצ'יקווה, ארתור פן, קלוד ללוש וג'ון סלזינג'ר) בפרויקט אשר תיעד את הפן הספורטיבי של אולימפיאדת מינכן ונקרא "Visions of Eight".
קן הקוקייה

ב-1975 זכה פורמן להצלחתו הגדולה הראשונה כאשר ביים את "קן הקוקייה" (One Flew Over the Cuckoo's Nest) על פי ספרו של קן קיזי. הסרט, המתרחש ברובו בין כותלי בית חולים פסיכיאטרי, היה דרמה אנטי-ממסדית, וזכה בחמישה פרסי אוסקר: הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, והתסריט המבוסס על הסיפור הטוב ביותר. שני השחקנים הראשיים, ג'ק ניקולסון ולואיז פלטשר, זכו בפרס על משחקם. הסרט זכה בפרסים רבים אחרים, כולל פרס גלובוס הזהב בשש הקטגוריות החשובות ביותר.
המשך היצירה כבמאי מפורסם

סרטו הבא של פורמן - "שיער" - הופק רק לאחר ארבע שנים, ב-1979. הייתה זו הגרסה הקולנועית למחזמר "שיער" (Hair). הסרט זכה להצלחה נאה, אם כי לא הצליח לשחזר את הצלחתו של המחזמר.
ב-1981 ביים את הסרט התקופתי הארוך "רגטיים" (Ragtime), על פי ספרו של א.ל. דוקטורוב. הסרט היה סרטו האחרון של כוכב העבר הוותיק ג'יימס קאגני ועלילתו עסקה במאבק בין גזעי על רקע החברה הגבוהה של ניו יורק בראשית המאה העשרים. הסרט הופק בתקציב גדול ולא עמד בציפיות ממנו. היה מועמד בשמונה קטגוריות של פרס אוסקר אך לא בקטגוריות הנחשבות כעיקריות.
ב-1984 זכה פורמן בהצלחתו הגדולה השנייה לאחר שביים שוב סרט תקופתי רחב יריעה. הפעם היה זה הסרט "אמדאוס" (Amadeus) אשר התבסס על מחזהו של פיטר שאפר (אשר כתב גם את התסריט) ונסב סביב הביוגרפיה של המלחין וולפגאנג אמאדאוס מוצרט. הסרט, אשר הציג את מוצרט כגאון ילדותי ומתוסבך, התמקד במיוחד ביחסי הגומלין שלו עם המלחין אנטוניו סליירי.
הסרט זכה בשמונה פרסי אוסקר, בהם הפרס על הסרט הטוב ביותר והבימוי הטוב ביותר. פ. מוריי אברהם זכה בפרס השחקן הראשי הטוב ביותר לאחר שגם השחקן הראשי השני בסרט, טום הולסה היה מועמד באותה קטגוריה.
הסרט, אשר מתרחש בווינה, צולם בפראג. הייתה זו הפעם הראשונה מאז 1968 בה ביקר פורמן במולדתו. בסרט השתתפו מספר שחקנים צ'כים בתפקידי משנה פעוטים, בהם גם השחקנית הצ'כית חנה ברייכובה (אחות אשתו הראשונה של פורמן), אשר שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בסרטו המפורסם הראשון של פורמן, "אהבותיה של בלונדינית".
ב-1989 יצא למסכים סרט תקופתי נוסף בבימויו של פורמן, "הפיתויים האסורים של ולמונט" (Valmont) על פי ספרו של שודרלו דה לאקלו, "יחסים מסוכנים". הסרט יצא בסמיכות לסרטו של סטיבן פרירס, "יחסים מסוכנים" אשר היה מבוסס על אותו ספר עצמו. למרות הביקורות החיוביות שקיבל סרטו של פורמן, נחל סרטו של פרירס הצלחה מסחרית רבה יותר, אולי גם משום שהגיע ראשון לבתי הקולנוע.
לאחר הפסקה של שבע שנים ביים פורמן ב-1996 את הסרט "לארי פלינט: האיש והסקנדל" (The People vs. Larry Flynt). הסרט, אשר עסק בביוגרפיה של לארי פלינט - מוציא לאור של מספר מגזינים פורנוגרפי שהבולט בהם האסלר, התמקד בגבולות חופש הביטוי ונקט עמדה אוהדת לפלינט ולטוענים לצורך בשמירה על חופש הביטוי בכל מחיר. הסרט אשר הופק על ידי הבמאי אוליבר סטון זכה בפרס דוב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בשנת 1997.
ב-1999 ביים את הסרט "איש על הירח" (Man on the Moon). הסרט הוא ביוגרפיה של הבדרן והקומיקאי אנדי קאופמן. גם בסרט זה, כמו בסרטיו הקודמים ("קן הקוקייה", "אמדאוס" ו"לארי פלינט: האיש והסקנדל"), התמקד פורמן במאבק בין היחיד האקסצנטרי ובין החברה אשר מנסה לדכא אותו ולהחזירו לתלם. בסרט כיכב בתפקיד הראשי ג'ים קארי אשר זכה על משחקו בפרס גלובוס הזהב. לפורמן נולדו באותה עת תאומים והם נקראו אנדרו וג'יימס, כשמות גיבור הסרט והשחקן הראשי בו.
בשנת 2006 ביים את הסרט "הרוחות של גויה". הסרט הוא דרמה אודות חייו של הצייר הספרדי פרנסיסקו דה גויה ומתאר תקופה רבת תהפוכות מדיניות ובתוכה סיפור אנושי מרגש. השחקנים הראשיים בסרט הם נטלי פורטמן, חאווייר ברדם וסטלן סקרסגארד.
חייו האישיים

לפורמן אח שנולד לאביו הביולוגי לאחר פרידתו מאמו, המתמטיקאי ג'וזף קוהן (אנ').
ב-1958 נישא פורמן לשחקנית הצ'כית יאנה ברייכובה (אחות כוכבת סרטו "אהבותיה של בלונדינית") והיה נשוי לה עד 1962, ב-1964 נישא לשחקנית ורה קרסדלובה, והיה נשוי לה עד 1999. ב-1964 נולדו לזוג תאומים: מטיי ופטר, שעוסקים גם הם בקולנוע.
ב-1975 החל פורמן ללמד קולנוע באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק. אחת הסיבות למספר המועט יחסית של סרטים שביים היא התמקדותו בתקופות שונות בקריירה האקדמית שלו.
ב-1999 נישא למרטינה זבורילובה, ונולדו להם תאומים: אנדרו וג'ים.
ב-13 באפריל 2018 הוא מת ממחלה בביתו שבקונטיקט, בגיל 86.
לקריאה נוספת

זאב רב נוף, מסך גדול. הוצאת כתר, 1982.
מילוש פורמן (במרכז) מקבל פרס למפעל חיים בפסטיבל הקולנוע ברייקיאוויק ב-2009. משמאל - מנהלת הפסטיבל, הרון מרינוסדוטיר, מימין - נשיא איסלנד, אולפור רגנר גרימסון
מלון איזמאילובו

| --- | --- |

 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1979 
 קואורדינטות:  55°47′24″N 37°44′53″E﻿ / ﻿55.79°N 37.74805556°E﻿ / 55.79; 37.74805556
 האתר הרשמי
  (למפת מוסקבה מוגדלת) מלון איזמאילובו(למפת מוסקבה רגילה) מלון איזמאילובו he
 
מלון איזמאילובו הוא בית מלון ענק, הממוקם ברובע איזמאילובו שבצפון-מזרח העיר מוסקבה, בירת רוסיה. המלון כולל ארבעה בניינים המתנשאים עד לגובה של 30 קומות, ובהם 5,000 חדרים אשר הכילו במקור 7,000 עד 7,500 מיטות. המלון נפתח בשנת 1980 ומאז ועד 1993 היה המלון הגדול בעולם מבחינת מספר החדרים שבו, עד אשר נדחק מהפסגה על ידי מלון MGM Grand בלאס וגאס שבארצות הברית, שתכולתו הוגדלה ל-5,009 חדרים.
המלון נבנה לקראת משחקי אולימפיאדת מוסקבה, שכן עד אז לא היה בעיר מספר מספיק של חדרי מלון ברמה טובה. המלון וסביבתו תוכננו לשמש כפר אולימפי, אך בשל ריחוקו מאצטדיון לוז'ניקי הוחלט לבנות את הכפר האולימפי במקום אחר.
כיום מפעיל המלון רק כאלפיים חדרים שבהם כ-3,500 מיטות, ברמה של שלושה וארבעה כוכבים. בין השאר נמצאים בו מרכז כנסים ו-13 בתי קפה ומסעדות.
הערות שוליים

↑  שיא מספר החדרים הקודם היה שייך גם כן למלון במוסקבה - מלון רוסיה, שבו היו 3,200 חדרים.
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מלון אורכידאה אילת

| --- | --- |

 חדרים:  170
 בעלות:  ג'ורדאש ישראל 
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1993 
 קואורדינטות:  29°30′20″N 34°55′03″E﻿ / ﻿29.505694444444°N 34.917611111111°E﻿ / 29.505694444444; 34.917611111111
 האתר הרשמי
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אילת מוגדלת) הר יהושפט הר צפחות אילות חבל אילות מצרים ירדןמלון אורכידאה אילת(למפת אילת רגילה) הר יהושפט הר צפחות א. חבל אילות מצרים ירדןמלון אורכידאה אילת  he מלון אורכידאה אילתhe מלון אורכידאה אילתמפת  __ אילת (in English: Eilat) [‌דרום הנגב‌]מצפון: __ מועצה אזורית חבל אילות (in English: Hevel Eilot Regional Council) ממזרח: עקבה (in English: Trace) מדרום: מפרץ אילת (in English: Gulf of Aqaba) ממערב: חצי אי (in English: Peninsula) סיני (in English: Sinai) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מלון אורכידאה אילת הנמצא באילת, נוסד בשנת 1993 על ידי חברת ג'ורדש הנמצאת בבעלות האחים נקש כחלק מרשת מלונות אורכידאה.
המלון שוכן למרגלות הרי אילת ונמצא בסמוך למצפה התת-ימי ולחוף אלמוג.
במלון 144 חדרים בהיצע שונה, בין השאר חדרים העשויים מבקתות עץ בסגנון המזרח הרחוק ואגף הנקרא "שנגרילה".
המלון הוא חלוץ בתחומו בעקבות התקנת מערכת סולארית על גגות המלון לאספקת חלק מצריכת האנרגיה שלו. בעקבות כך יש שמכנים אותו "המלון הירוק הראשון".
ב-26 ביוני 2008 פרצה בווילה רויאל (הוילה היוקרתית והגדולה ביותר באורכידאה) שרפה גדולה, לא היו נפגעים. ביולי של אותה שנה צולמה במלון עונתה הראשונה של תוכנית המציאות "היפה והחנון".
בשנת 2018 שודרה סדרת הטלוויזיה "אילת", במרכזה עומד המלון שאף הוזכר בשמו בסדרה.
הערות שוליים

↑  על פי http://www.epochtimes.co.il/news/content/view/11016/92 תפוקת המערכת 25 קילו ואט השווה לדוגמה לצריכת שמונה מזגנים ביתיים גדולים (4 כ"ס כל אחד). יש גם לקחת בחשבון שהספק זה מתקבל רק בכשליש היממה ואילו המזגנים מופעלים לפעמים גם בלילה. בכל מקרה בעלי המלון מקבלים תמורה על ייצור החשמל פי ארבעה ממה שגובה חברת החשמל מן הצרכנים, על פי מדיניות הממשלה.
מלאכי הקדוש

| --- | --- |

 לידה:  1094 ארמה (עיר), הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  2 בנובמבר 1148? (בגיל 54 בערך) מנזר קלרבו, צרפת 
 חג:  3 בנובמבר 
 
מלאכי הקדוש (1094 – 2 בנובמבר 1148) הוא קדוש נוצרי מאירלנד. שמו באירית הוא Máel Máedóc Ua Morgair, או Maelmhaedhoc Ó Morgair (באירית מודרנית). מלאכי היה הארכיבישוף של ארמה (כיום בצפון אירלנד). מספר ניסים מיוחסים לו, ובנוסף מיוחסת לו נבואה אפוקליפטית אשר חוזה את זהותם של 112 האפיפיורים האחרונים אחרי סלסטינוס השני, הקרויה נבואת האפיפיורים. כיום מטילים היסטוריונים ספק, אם מלאכי הקדוש הוא אכן מחבר "נבואת האפיפיורים" ורואים בו חיבור אפוקריפי מן המאה ה-16.
מלאכי הקדוש היה מיודד עם ברנאר מקלרבו ומת במנזר קלרבו שבצרפת של ימינו. האפיפיור אינוקנטיוס השלישי הכריז עליו כקדוש ב-6 ביולי 1199 ובכך הוא הפך לאירי הראשון אשר הוכרז כקדוש. יום החג שלו הוא ה-3 בנובמבר.
מלון אוקראינה (קייב)

| --- | --- |

 מיקום:  קייב, אוקראינה
 סוג המלון:  מלון
 גובה:  66 מ' 
 חדרים:  375
 קומות:  16
 מעליות:  4 
 בעלות:  סוכנות של ממשלת אוקראינה (ДУС)
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1961
 אדריכל:  Anatolii Dobrovolskyi 
 קואורדינטות:  50°26′55″N 30°31′38″E﻿ / ﻿50.448541666667°N 30.527208333333°E﻿ / 50.448541666667; 30.527208333333
 האתר הרשמי
  (למפת קייב מוגדלת) מלון אוקראינה(למפת קייב רגילה) מלון אוקראינה he
 
מלון אוקראינה (באוקראינית: Готель Україна) הוא מלון ארבעה כוכבים בן 16 קומות השוכן במאידאן נזאלז'נוסטי במרכז קייב.