stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
א. א. ון ווגט
פילוסופיה לאחר המלחמה

בשנת 1944, ואן ווגט עבר להוליווד, קליפורניה, בה הכתיבה שלו קיבלה ממדים חדשים לאחר מלחמת העולם השנייה. ואן ווגט תמיד התעניין ברעיון של מערכות ידע מקיפות, וכך הדמויות בסיפורו הראשון משתמשות מערכת שנקראת "Nexialism" כדי לנתח את ההתנהגות של החייזרים. ואן ווגט החל להתעניין בסמנטיקה הכללית של אלפרד קוז'יבסקי.
לאחר מכן הוא כתב שלושה רומנים הממזגים נושאים אלה: "The World of Null-A", ‏"The Players of Null-A" ב-1940, ו-"Null-A Three" ב-1980. Null-A או היגיון לא אריסטוטלי, מתייחס ליכולת ולפרקטיקה של שימוש באינטואיציה, ובאינדוקציה (השווה ללוגיקה עמומה), בניגוד ליכולת ולפרקטיקה רפלקסיבית, או חשיבה מותנית, דדוקטיבית.
ואן ווגט גם הושפע עמוקות מגילוים של מדינות משטרה טוטליטריות שקמו לאחר מלחמת העולם השנייה. הוא כתב רומן שממוקם בסין הקומוניסטית, הגבר האלים (The Violent Man - 1962), ולצורך כתיבתו אמר שקרא 100 ספרים על סין. בספר זה הוא שילב את דעתו על "סוג הגבר האלים", שאותו הגדיר כ"איש שחייב להיות צודק", סוג הגבר ש"מושך נשים מיידית" וסוג הגברים ש"מנהלים את העולם".
ואן ווגט שכלל את שיטות כתיבתו, באמצעות סצנות של 800 מילים לערך בהם הוסיף סיבוך חדש לעלילה או פתר קונפליקט אחר. הוא ציין כי הוא רכש הרבה מטכניקות הכתיבה שלו משלושה ספרים: טכניקת סיפור (Narrative Technique) של Thomas Uzzell, שתי הדרכים היחידות לכתוב סיפור (The Only Two Ways to Write a Story) של John Gallishaw, ועשרים בעיות של מחבר סיפורים קצרים (Twenty Problems of the Short-Story Writer) של Gallishaw.
בנוסף ואן ווגט טען שרבים מרעיונותיו באו מחלומות; בכל פעם שכתב סיפור, כיוון שעון מעורר שיעיר אותו כל 90 דקות במהלך השינה כדי לרשום לעצמו את חלומותיו.
ב־1950 התמנה ואן ווגט לזמן קצר לראש מבצע דיאנטיקה של ל. רון האברד בקליפורניה. דיאנטיקה הייתה המבשר החילוני לכנסיית הסיינטולוגיה של האברד. המבצע נסגר כעבור תשעה חודשים, אבל ללא פשיטת רגל, בזכות ההסדרים של ואן ווגט עם הנושים. ואן ווגט ואשתו פתחו מרכז דיאנטיקה, שמומן בחלקו על ידי כתביו, עד שהוא פרש סביב 1961. בעת הראיון שלו עם צ'ארלס פלאט, ואן ווגט עדיין היו נשיא התאחדות קליפורניה של מבקרי דיאנטיקה.
ב־1951 פרסם את חנויות הנשק של אישר (אנ'), ‏fix-up מדע בדיוני קלאסי עם נימות פוליטיות חזקות. בין השנים 1950 ל-1960, ואן ווגט הפיק אוספים, ו"הלחמות" סיפורים ובהם "The Mixed Men"‏ (1952) ו-"The War Against the Rull"‏ (1959), ושני הרומנים מסדרת "Clane":‏ "Empire of the Atom"‏ (1957) ו-"The Wizard of Linn"‏ (1962), שנוצרו בהשראת נפילתה של האימפריה הרומית, ובמיוחד קלאודיוס. הוא חזר לכתוב בשנות ה-1960, בעיקר בעקבות הזמנה של פרדריק פול. הרומנים המאוחרים שלו כללו "הלחמות" כגון "The Beast" ‏(1963), "Rogue Ship" ‏(1965); "The Darkness on Diamondia"‏ (1972); רומנים מקוריים כגון "Children of Tomorrow" ‏(1970), ועוד; הוא הבטיח ספרי המשך רבים ליצירותיו הקלאסיות אך רק אחד הופיע: "Null-A Three" ‏(1984; שפורסם במקור בצרפתית). כמה ספרים מאוחרים יותר הופיעו באירופה, ויש לו רומן אחד לפחות שפורסם באיטלקית ללא גרסה אנגלית.
ב-26 בינואר 2000, ואן ווגט מת בלוס אנג'לס ממחלת אלצהיימר.
פרסים והנצחה

בשנת 1946, ואן ווגט ואשתו הראשונה, עדנה מיין האל, היו אורחי הכבוד בכנס המדע הבדיוני העולמי הרביעי.
בשנת 1980, ואן ווגט קבל פרס "קספר" (גרסה מוקדמת של Prix Aurora Awards הקנדי) על מפעל חיים.
איגוד סופרי המדע הבדיוני והפנטזיה של אמריקה (SFWA ) העניקו לו את ה"גראנד מאסטר" ה-14 (הפרס על שם דיימון נייט) בשנת 1996. הייתה מחלוקת גדולה בתוך ה-SFWA לגבי ההמתנה הארוכה עד שהעניקו לו את אות הכבוד הגבוה ביותר; בהספד על ואן ווגט, רוברט סוייר, סופר מדע בדיוני קנדי ציין:
לרוב מייחסים את "הפוליטיקה הארורה ב-SFWA" לדיימון נייט, מייסד ה-SFWA, שתעב את הסגנון של ואן ווגט ואת נטיותיו הפוליטיות והרס ביסודיות את מעמדו הספרותי משנת 1950.
בשנת 1996, ואן ווגט קבל פרס מיוחד מה-Worldcon עבור "שישה עשורים של תור זהב במדע הבדיוני". באותה השנה היכל התהילה למדע בדיוני ופנטזיה בחר אותו וכן את ג'ון וו. קמפבל וג'ק ויליאמסון, ואת הוגו גרנסבק במעמד הבכורה שלו.
יצירותיו של ואן ווגט תורגמו לצרפתית על ידי בוריס ויאן, ועבודותיו של ואן ווגט "נתפסו כספרות גדולה של הזרם הסוריאליסטי".
מעבודותיו > סיפורים מתורגמים

מסעותיה של שפלן החלל (The Voyage of the Space Beagle) הוצאת מסדה, 1982
ספינת התעתועים
הסיפור אוטומט בתוך אוסף "היה היה בעתיד" של קנדל פוסטר קרוסן (אנ'). הוצאת קרני, 1952. תרגום: אוריאל שלח.
הסיפור חנות הנשק בתוך מבחר הסיפורת הבדיונית של רוברט סילברברג. הוצאת עם עובד, 1981. תרגום: עמנואל לוטם
הסיפור הגנה בתוך גיליון 7 של המגזין פנטסיה 2000
הסיפור השופט העליון בתוך גיליון 23 של המגזין פנטסיה 2000 תרגום: שאול שרצר
הסיפור תהליך בתוך גיליון 35 של המגזין פנטסיה 2000 תרגום: גילה אולייר
הסיפור כמטווחי כוכב בתוך פרוזה, 9 עורך: גבריאל מוקד. ספטמבר 1976
מעבודותיו > רומנים

Slan (1946) [from serial]
The Weapon Makers (1947) (serial 1943)(revised 1952) (also published as One Against Eternity (1964))
The Book of Ptath (1947) (in Unknown Worlds, 1947) (later as Two Hundred Million A.D. [1964] and Ptath [1976])
The World of Null-A (1948) (revised from 1945 serial)(revised again 1970)
The House That Stood Still (1950), also published as The Mating Cry and The Undercover Aliens. The sexual interludes anonymously added to The Mating Cry for its Galaxy Beacon edition have been retained in many later editions.
The Voyage of the Space Beagle (1950) [from shorts]
The Weapon Shops of Isher (1951) [fix up]
The Mixed Men (1952), also published as Mission to the Stars [fix up]
The Universe Maker (1953) (revised from 1950 story, 'The Shadow Men')
Planets for Sale (1954), with Edna Mayne Hull [from shorts]
The Players of Null-A (1956), also published as The Pawns of Null-A
The Mind Cage (1957) [expanded from short, 'The Great Judge', 1948]
Empire of the Atom (1957) [from shorts]
Siege of the Unseen (1959) [as 'The Chronicler' (1946)][also published as The Three Eyes of Evil]
The War against the Rull (1959) [fixup]
Earth's Last Fortress (1960), first stand-alone publication, previously titled Recruiting Station and Masters of Time
The Wizard of Linn (1962) (serial, 1950)
The Violent Man (1962), political thriller set in China
The Beast (novel)|The Beast (1963), also published as Moonbeast [fixup]
Rogue Ship (1965) [fixup]
The Winged Man (1966), with Edna Mayne Hull
The Changeling (1967) stand-alone publication of story first published in 1942 and 1944 in Astounding Stories
The Silkie (novel)|The Silkie (1969) [from short stories]
Children of Tomorrow (1970)
Quest for the Future (1970) [fixup]
The Battle of Forever (1971)
The Darkness on Diamondia (1972) [from short story]
Future Glitter (1973), also published as Tyranopolis
The Man with a Thousand Names (1974)
The Secret Galactics (1974), also published as Earth Factor X
Supermind (novel)|Supermind (1977) [from short stories; including a collaboration with James H. Schmitz and Edna Mayne Hull]
The Anarchistic Colossus (1977)
The Enchanted Village (1979), chapbook
Renaissance (van Vogt novel)|Renaissance (1979)
Cosmic Encounter (novel)|Cosmic Encounter (1979)
Computerworld (novel)|Computerworld (1983), also published as Computer Eye
Null-A Three (1984)
To Conquer Kiber (1985) [never published in English]
מעבודותיו > אוספים

Out of the Unknown (collection)|Out of the Unknown (1948), with Edna Mayne Hull
Masters of Time (1950) (aka Recruiting Station) [also includes The Changeling, both works were later published separately]
Triad (1951) omnibus of The World of Null A, The Voyage of the Space Beagle, Slan.
Away and Beyond (1952) (abridged in paperback in 1959; abridged (differently) in paperback in 1963)
Destination: Universe! (1952)
The Twisted Men (1964)
Monsters (collection)|Monsters (1965) (later as SF Monsters (1967)) abridged as The Blal (1976)
A Van Vogt Omnibus (1967), omnibus of Planets for Sale (with Edna Mayne Hull), The Beast, The Book of Ptath
The Far Out Worlds of Van Vogt (1968)
The Sea Thing and Other Stories (1970) (expanded from Out of the Unknown (collection)|Out of the Unknown by adding an original story by Hull; later abridged in paperback as Out of the Unknown by removing 2 of the stories)
M33 in Andromeda (1971)
More Than Superhuman (1971)
The Proxy Intelligence and Other Mind Benders, ), with Edna Mayne Hull (1971), revised as The Gryb (1976)
Van Vogt Omnibus 2 (1971), omnibus of The Mind Cage, The Winged Man (with Edna Mayne Hull), Slan.
The Book of Van Vogt (1972), also published as Lost: Fifty Suns (1979)
The Three Eyes of Evil Including Earth's Last Fortress (1973)
The Best of A. E. van Vogt (1974) later split into 2 volumes
The Worlds of A. E. van Vogt (1974) (expanded from The Far Out Worlds of Van Vogt by adding 3 stories)
The Best of A. E. van Vogt (1976) [differs to 1974 edition]
Pendulum (1978) (almost all original stories and articles)
Futures Past: The Best Short Fiction of A.E. Van Vogt (1999)
Transfinite: The Essential A.E. van Vogt (2002)
Transgalactic (2006)
מעבודותיו > Nonfiction

The Hypnotism Handbook (1956, Griffin Publishing Company, with Charles Edward Cooke)
The Money Personality (1972, Parker Publishing Company Inc, West Nyack, NY, ISBN 978-0-13-600676-3)
Reflections of A. E. Van Vogt: The Autobiography of a Science Fiction Giant (1979, Fictioneer Books Ltd, Lakemont, GA)
A Report on the Violent Male (1992, Paupers' Press, UK, ISBN 978-0-946650-40-8)
ביאורים

↑  אחד משלושת הסיפורים עליהם התבסס הספר, חנות הנשק (אנ'), נכלל באסופת המדע בדיוני "מבחר הסיפורת הבדיונית".
הערות שוליים

↑  רשימת זוכי הפרס החל מ-1975
1 2 3  Man Beyond Man - The Early Stories of A. E. van vogt
↑  ריאיון עם ואן ווגט 1977 בידי ג'פרי אליוט
↑  The Voyage of the Space Beagle
1 2  A. E. van Vogt - A Profile
↑  Prix AURORA Awards
↑  Damon Knight Memorial Grand Master רשימת הזוכים
↑  רשימת פרסיו באתר לוקוס
↑  http://www.midamericon.org/halloffame
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582867105171  PLWABN: 9810638789805606  BIBSYS: 10062162  BNE: XX1124095  BnF: cb11927624m (data)  CANTIC: a10824777  CiNii: DA0499861X  GND: 128656646  ICCU: CFIV053982  ISNI: 0000 0000 8404 2814  LCCN: n79123985  LNB: 000145643  NDL: 00459546  NKC: jn19992001237  NLA: 36544091  NLG: 74999  NLK: KAC202015314  NSK: 000054648  NTA: 068770480  RERO: 02-A012319492  SELIBR: 200441  SNAC: w6xr1vrc  SUDOC: 050791303  Trove: 1283444  VIAF: 101971613   WorldCat (עם VIAF): 101971613
קסי

| Ξ ξ קסי |
| --- | --- |

אלפבית יווני
Α α אלפא: Β β בטא
Γ γ גמא: Δ δ דלתא
Ε ε אפסילון: Ζ ζ זטא
Η η אטא: Θ θ תטא
Ι ι יוטא: Κ κ קפא
Λ λ למדא: Μ μ מו
Ν ν נו: Ξ ξ קסי
Ο ο אומיקרון: Π π פאי
Ρ ρ רו: Σ σ ς סיגמא
Τ τ טאו: Υ υ אופסילון
Φ φ פי: Χ χ כי
Ψ ψ פסי: Ω ω אומגה
אותיות או ליגטורות שאינן בשימוש
 דיגמא:  סטיגמא
 הטא:  סאן
 קופא:  סאמפי
 שו: 
קְסִי (אות גדולה Ξ; אות קטנה ξ) היא האות הארבע-עשרה באלפבית היווני. במערכת הספרות היווניות אות זו מייצגת את המספר 60.
נהגית כאות X באנגלית (/ks/ :IPA)
מקור

העיצורים השורקים הפיניקיים – (זין), 𐤎 (סמך), 𐤑 (צדי), 𐤔 (שן) – בעיתיים בכך שמקבילותיהם היווניות לא תואמות את המקור הפיניקי במדויק, ואף שמות האותיות ביוונית לא תואמים את השמות בפיניקית. המקובל הוא שהאות זֵין הפיניקית הפכה ל־ζῆτα (זֵטה) היוונית, האות סמך הפכה ל־ξεῖ (קסה), האות צדֵי הפכה ל־σάν (האות סַן הארכאית) והאות שַן הפכה ל־σίγμα (סיגמה). חוקרים אחדים הציעו ששמות האותיות התערבבו, כך ששם האות קסה הגיע מהאות שַן ושם האות סיגמה הגיע מהאות סמך, אך התקשו להסביר מדוע; שם האות ξεῖ עשוי להיות מוסבר כאימוץ צורה חדשה שהייתה נהוגה באותיות אחרות (ϕεῖ, χεῖ, ψεῖ).
לאות Ξ, וכן לשלוש האותיות שלפני Ω –‏ Φ,‏ Χ ו־Ψ – היו ערכים שונים במקומות שונים. באלפביתים של כרתים, תרה, מלוס, אנפה (אנ'), אובויה, בויוטיה, ארקדיה, לקוניה, אטיקה וחלק מהאיים האגאיים, האות Ξ לא התקיימה. באלפביתים של הדודקפוליס היוני (אנ'), חלק מהאיים האגאיים היוניים, קורינתיה וארגוס שימשה Ξ ל־ks, ושימוש זה התקבע לבסוף באלפבית האטי הקלאסי.
משמעויות נוספות של האות Ξ

האות הגדולה Ξ משמשת כסמל של חלקיקי הבאריון.
האות הקטנה ξ משמשת לייצוג משתנים מקריים.
באסטרונומיה על מנת לציין את הכוכב ה-14 בבהירותו במערכת כוכבים.
במערכות ליניאריות ובקרה (תחום השייך להנדסת מכונות), משמשת לתיאור רמת הריסון של מערכת פיזיקאלית.
הערות שוליים

↑  Madadh Richey, "The Alphabet and its Legacy", in: Brian R. Doak, Carolina López-Ruiz (eds.), The Oxford Handbook of the Phoenician and Punic Mediterranean, Oxford University Press, 2019, pp. 246–247, doi:10.1093/oxfordhb/9780190499341.013.17
↑  Madadh Richey, "The Alphabet and its Legacy", in: Brian R. Doak, Carolina López-Ruiz (eds.), The Oxford Handbook of the Phoenician and Punic Mediterranean, Oxford University Press, 2019, p. 246, doi:10.1093/oxfordhb/9780190499341.013.17
מוחמד כהן

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  קלוד קיאט
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  רומן אוטוביוגרפי
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1981
 מספר עמודים:  383
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מעריב
 תאריך:  2007
 תרגום:  רמה איילון, עריכת התרגום: חיה שביט
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002548681
מוחמד כהן הוא רומן אוטוביוגרפי מאת הסופר קלוד קיאט. הספר יצא לאור בשוודית ובצרפתית בשנת 1981, ותורגם לשפות אירופאיות שונות. המהדורה העברית של הספר, בתרגומה של רמה איילון, יצאה לאור ב-2007.
הספר מתאר את סיפור חייו של הסופר השוודי קלוד קיאט (Claude Kayat). קיאט, כיום אזרח שוודי, נולד בתוניסיה ועלה לישראל כילד עם משפחתו. בגיל 20 היגר לשוודיה, שם השתקע. את ספריו כתב קיאט בשוודית.
תקציר

גיבור הספר, מוחמד כהן, נולד וגדל בתוניסיה, בן לאב יהודי ולאם ערביה. מוחמד אינו נחשב ליהודי על פי ההלכה מאחר שאמו אינה יהודייה ובו בזמן אינו נחשב למוסלמי מכיוון שאביו אינו מוסלמי. 
כאשר אביו מחליט לקחת את משפחתו ולעלות לישראל, מוצא מוחמד כהן את עצמו לכוד בין תרבויות ונתון בקונפליקט זהות שאין ממנו מוצא.
רקע

קלוד קיאט בחר לכנות את גיבור הספר בשם המבהיר את קונפליקט הזהות: "מוחמד" הוא השם הפרטי הערבי הנפוץ ביותר, ואילו "כהן" הוא שם המשפחה היהודי הנפוץ ביותר. שמו המלא של הספר, בשוודית, צרפתית, ובשפות אחרות שאליהן תורגם, הוא "מוחמד כהן - סיפור של יהודי ערבי".
בדומה לגיבור סיפרו, קיאט השאיר מאחור את הוריו ואת אחיותיו, המתגוררים בישראל. מעל חמישים שנה קיאט חי בשוודיה והפך לחלק מהקהילה היהודית המקומית.
סטטיסטיקה תיאורית

הצגה גרפית של התפלגות
סטטיסטיקה תיאורית היא ענף בסטטיסטיקה, העוסק ביצירה והשוואה של מדדים לתיאור תמציתי וקל לתפישה של נתונים.
מטרת הסטטיסטיקה התיאורית היא לסייע בארגון וסיכום הנתונים שנאספו מכלי מדידה או הערכה שונים.
טבלאות

טבלה היא תמליל או אוסף נתונים מספריים, המארגן בעל שטח של מסמך, בעזרת טורים ושורות, כאשר כל טור ושורה נושאים כותרת המגדירה את תוכנם. בטבלה מוצלבים הטורים והשורות ליצירת תאים בהם נרשמים הערכים השונים, נתון אחד בכל תא. נתונים בטבלה מכונים ערכי הטבלה. לכלל הטבלה ניתנת כותרת ראשית.
מטרת הטבלה היא סידור מידע באופן תמציתי וקל לתפישה. היא מגדירה במדויק קשרים בין הערכים השונים. טבלה רגילה מסוגלת לקשר מספר רב של הבחנות (דרכים על פיהן מבוצע המיון) זו לזו, ולתאר בכך את התייחסותן ההדדית.
דוגמה:
טבלת התפלגות מדינות העולם לפי תוחלת חיים בלידה, על פי הערכות ה CIA לקראת שנת 2010.
| עשירון | תוחלת חיים מ־ | תוחלת חיים עד | מדינות בולטות |
| --- | --- | --- | --- |
| העשירון העליון | 80 שנה | 90 | מדינות מערב אירופאיות, אוסטרליה, ניו זילנד, יפן, סינגפור וישראל |
| השני | 78.5 | 80 | מדינות מערב אירופאיות, ממלכת ירדן, קוריאה הדרומית, בוסניה־הרצגובינה, פוארטו ריקו |
| השלישי | 76.7 | 78.5 | מדינות ממזרח ומערב אירופה, ארצות הברית, מדינות דרום אמריקניות, טאיוואן וליבריה |
| הרביעי | 75 | 76.7 | מדינות ערביות שונות, מדינות מזרח אירופאיות, דרום אמריקניות ודרום מזרח אסייתיות |
| החמישי | 73.5 | 75 | מרבית מדינות ערב, סין, הונגריה ומדינות שונות מדרום אמריקה ודרום מזרח אסיה |
| השישי | 71.4 | 73.5 | לטביה, ברזיל, מצרים, אירן, טורקיה ומקבץ מדינות עולם שלישי |
| השביעי | 67.5 | 71.4 | מקבץ מדינות עולם שלישי, ביניהן הפיליפינים ועיראק |
| השמיני | 62.5 | 67.5 | רוסיה, תימן ומדינות מדרום מזרח אסיה |
| התשיעי | 54.5 | 62.5 | מדינות עולם שלישי שונות, רובן באפריקה שמדרום לסהרה |
| האחרון | 38 | 54.5 | אפגניסטן ומדינות אפריקה שמדרום לסהרה או במדבר סהרה עצמו |
הצגה גרפית

הצגה גרפית היא דרך לתאר התפלגות של משתנה מקרי בצורה ויזואלית.
דיאגרמת מקלות – על ציר ה־X ערכי המשתנים, ציר ה־Y הוא תדירויות הופעת משתנה בערך מסוים. על כל ערך אפשרי של המשתנה ניצב "מקל" בגובה פרופורציוני למספר הפעמים שערך זה מופיע במדגם.
היסטוגרמה – על ציר ה־X קטגוריות של ערכי משתנים (למשל טווח ערכים). מעל כל קטגוריה ניצב מלבן בעל שטח פרופורציוני למספר הפעמים שערכי הקטגוריה מופיעים במדגם.
דיאגרמת עוגה – תרשים בצורת מעגל המציג התפלגות: שטח המעגל צבוע בצבעים שונים, כפרוסות בעוגה, כאשר הזווית המוקדשת לכל צבע נמצאת בפרופורציה לתדירות הופעת ערכי הקטגוריות השונות.
מדדים > מדדי מיקום מרכזי

מדדי מיקום מרכזי או מדדי מרכז הם מדדים המאפשרים להעריך את מיקומו של פרט ביחס לשאר המדגם. מטרתם של מדדי מרכז היא אפיון מרכז ההתפלגות. ההבדל ביניהם הוא במידת רגישותם לערכים קיצוניים.
מדדים הקשורים לממוצע:
ממוצע חשבוני (לרוב נקרא פשוט "ממוצע") – הערך שהיה מתקבל עבור כל פרט, אילו כלל ערכי הקבוצה היו מתחלקים שווה בשווה בין פרטיה. זהו מדד המיקום המקובל ביותר בסטטיסטיקה. דרך חישוב: סכום הערכים חלקי מספרם. מדד מרכז.
ממוצע משוקלל – מדד מרכז. ממוצע משוקלל הוא ממוצע חשבוני שבו לערכים שונים ניתנת חשיבות ("משקל") שונה. ערכו של הממוצע המשוקלל הוא סכום המכפלות של כל ערך במשקל שלו, מחולק בסכום המשקלות. הממוצע החשבוני הפשוט הוא מקרה פרטי של הממוצע המשוקלל כאשר כל המשקלות שווים זה לזה.
ממוצע הנדסי – ממוצע הנדסי של ערכים חיוביים הוא מכפלת הערכים, בחזקת המספר ההופכי למספר הערכים. מדד מרכז.
ממוצע הרמוני – מדד מרכז.
אמצע הטווח – ממוצע חשבוני של המרחק בין הערך הנמוך ביותר לבין הערך הגבוה ביותר (מדד נדיר שימוש בשל השפעת תוצאות בעלות ערך חריג). מדד מרכז
שכיח – הערך הנפוץ ביותר בקבוצה. הערך המופיע מספר הפעמים הגדול ביותר במדגם. מדד מרכז
חציון – הערך שנמצא באמצע קבוצת הנתונים לאחר סידורה. החציון שימושי למשל כאשר יש באוכלוסייה ערכים חריגים שערכם המספרי אינו בר חשיבות.
מדדים > מדדי מיקום יחסי

ציון תקן – ציון תקן הוא המרחק של הפריט מהממוצע החשבוני, ביחידות של סטיית התקן.
אחוזון – האחוזון של פריט מסוים בסדרה מציין איזה אחוז מן הנתונים קטנים ממנו. בדומה לאחוזונים, ניתן לבטא את מיקומו של פריט בשברים אחרים, כגון חמישונים, עשירונים וכדומה. כך למשל, העשירון הרביעי כולל את האחוזונים מ־30 עד 40.
העשירון העליון.
רבעון ראשון ורבעון שלישי, וביניהם מקובל לחשב את אמצע הטווח הבין־רבעוני.
מדדים > מדדי פיזור

בניגוד למדדי מרכז, המאפיינים את המשותף לכל הערכים, מדדי פיזור מודדים את ההבדל בין הערכים שבמדגם.
טווח – המדידה הפשוטה ביותר של הפיזור היא הטווח – המרחק בין הערך הגדול ביותר לבין הערך הקטן ביותר (R = Xmax - Xmin). מדידה זו מושפעת ביותר מערכים קיצוניים.
טווח בין־רבעוני – המרחק בין הרבעון הראשון לבין הרבעון השלישי.
שוֹנוּת – מדד המאפיין את השונות של הערכים, כלומר מידת ריחוקם מהערך הממוצע. מחושב כממוצע ריבועי הסטיות מהממוצע.
סטיית תקן – המרחק של המדדים מן הממוצע, מדד המתבסס על השונות, ומשמש לאותו צורך. מחושב כשורש ריבועי של השונות. הצורך במדד זה נובע מהעובדה שבתהליך חישוב השונות יש העלאה בריבוע, ולכן הערך המתקבל אינו באותן יחידות של ערכי המדגם. סטיית התקן היא באותן יחידות.
מדדים > מדדים הן לפיזור והן למיקום

התפלגות – אפיון הערכים על פי מידת פיזורם במרחב. לדוגמה התפלגות אחידה, התפלגות נורמלית, התפלגות פואסונית.
מדדים > מדדי קשר ותלות

מדדי קשר הם מדדים המאפשרים להעריך את טיב הקשר בין שני משתנים שונים – האם יש קשר בין שינוי באחד מהם לשינוי בשני. קיימים מספר מדדי קשר, בהתאם לסולם המדידה של המשתנים הנמדדים. במקרה של אי התאמה בין הסולמות של שני משתנים, יש להשתמש במדד המתאים לסולם הנמוך מבין השניים.
מתאם קרמר – למשתנים שמיים.
מתאם פי – דרך מקוצרת לחישוב מתאם קרמר.
מדד למדה – למשתנים שמיים.
מתאם ספירמן – למשתני סדר.
מתאם פירסון – למשתני רווח ומנה.
מדד אטא – למשתני מנה.
הערות שוליים

↑  מנוחה בירנבוים, חלופות בהערכת הישגים, רעננה: רמות, 1997, מסת"ב 965-274-227-9.
↑  Country Comparison: Life Expectancy at Birth, באתר ספר העובדות העולמי (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4070313-7  NKC: ph124338
2,147,483,647

לאונרד אוילר
המספר הטבעי 2,147,483,647 הוא מספר מרסן הראשוני השמיני, ושווה ל-231 − 1.
המתמטיקאי לאונרד אוילר הוכיח כי מספר זה ראשוני במכתב לדניאל ברנולי בשנת 1772. אוילר ניצל את התכונות הנוחות של מספרי מרסן, והשתמש בשכלול של שיטת החלוקה הנסיונית, שאפשר לו להוכיח את הראשוניות של המספר באמצעות 372 פעולות חלוקה בלבד. המספר היה למספר הראשוני הגדול ביותר שהיה ידוע באותה העת (העובדה שיש אינסוף ראשוניים הייתה ידועה כבר אלפיים שנה, אולם לא ידוע האם יש אינסוף מספרי מרסן ראשוניים). היה זה שיפור משמעותי להישג של פייטרו קטלדי שמצא את מספר מרסן הראשוני השביעי, 524,287, כ-200 שנים קודם לכן.
המתמטיקאי האנגלי פיטר ברלאו כתב בספרו משנת 1811, An Elementary Investigation of the Theory of Numbers, שסביר שזהו המספר הראשוני הגדול ביותר שיתגלה לעולם, בשל הקושי במציאת ראשוניים גדולים יותר, ומשום שאין לכך שימוש מעשי. בימינו נעשה שימוש דרך קבע במספרים ראשוניים בני מאות ספרות לצורכי הצפנה (למשל RSA).
המספר החזיק בשיא המספר הראשוני הגדול ביותר הידוע לאדם במשך למעלה ממאה שנה, עד לשנת 1876 בה הוכיח אדוארד לוקאס, בעזרת גרסה ראשונית של מבחן לוקאס-להמר, שמספר מרסן הענק 2127 − 1 הוא ראשוני (זהו עודנו המספר הראשוני הגדול ביותר שנתגלה ללא מחשב).
מכיוון ש-231 − 1 מספר מרסן ראשוני, 230(231 − 1) הוא מספר משוכלל. המספר הוא אחד מארבעת מספרי מרסן הראשוניים הכפולים היחידים הידועים, כלומר המעריך שלו 31 הוא מספר מרסן ראשוני בעצמו.
במחשבים

מספר זה,  2^{31}-1=2,147,483,647, הוא המספר החיובי הגדול ביותר שניתן לייצג במערכות מחשוב בעזרת טיפוס מספר שלם באורך 32-סיביות בשיטת המשלים ל-2. לכן זהו המספר השלם הגדול ביותר שניתן לייצוג בעזרת משתנה int בשפות תכנות רבות, כמו גם הכמות המרבית של ניקוד שניתן לצבור במשחקי מחשב רבים.
בהקשרים שונים הופעתו של המספר מעידה לרוב על גלישה נומרית או ערך חסר. למשל, שגיאה נפוצה היא לשמור מספרי טלפון עשרה-ספרתיים במשתנה int, כך שרוב מספרי הטלפון שיוזנו יהיו גדולים מדי ויוצגו כמספר המקסימלי 214-748-3647 (בארצות הברית מספר זה שייך לאזור חיוג של דאלאס).
תוכנות המשתמשות בשיטת POSIX לחישוב זמן עושות שימוש במשתנה 32 סיביות המציג את מספר השניות שחלפו מאז חצות ה-1 בינואר 1970. בחלוף 2,147,483,647 שניות מתאריך זה, דבר שיקרה בשנת 2038, יגיע המשתנה לערך המקסימלי שלו ויעבור ל--2,147,483,647 שניות המייצגות תאריך ב-1901. בעיה זו ידועה כ"באג 2038".
הערות שוליים

↑  http://www.archive.org/details/anelementaryinv00barlgoog
↑  170,141,183,460,469,231,731,687,303,715,884,105,727
ג'סיקה בנג'מין

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1946 (בת 79) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מסה, פסיכולוגיה, פסיכואנליזה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון 
 מוסדות:  אוניברסיטת ניו יורק 
 פרסים והוקרה:  Hans-Kilian-Award (2015) 
 
ג'סיקה בנג'מין (אנגלית: Jessica Benjamin; נולדה ב-17 בינואר 1946) היא פסיכואנליטיקאית ופמיניסטית אמריקאית ממוצא יהודי. נודעה בשל התאוריות שפיתחה בנושא האינטרסובייקטיביות בטיפול פסיכולוגי פסיכואנליטי.
קריירה

בנג'מין מרצה בתוכנית לפוסט דוקטורנטים בפסיכותרפיה ופסיכואנליזה באוניברסיטת ניו יורק. במקביל היא מטפלת בגישות טיפול פסיכואנליטיות בקליניקה בניו יורק. בעברה למדה לימודי פמיניזם ומבנה חברתי.
ב-1988 פורסם ספרה "The Bonds of Love: Psychoanalysis, Feminism and the Problem of Domination" (פורסם בעברית ב-2005 בשם "כבלי האהבה"). בספר עסקה בנג'מין ביחסי שליטה והכנעה שקיימים ביחסים בינאישיים, בתהליך הפסיכולוגי העומד מאחוריהם, ובהשפעותיהם השליליות על מערכות יחסים משפחתיות, ארגוניות ומיניות - זאת למרות שמבחינה מודעת מבטאים אנשים בחברה המערבית מחויבות לשוויון ולחופש.
ב-1995 פרסמה בנג'מין את ספרה השני, "Like Subjects, Love Objects: Essays on Recognition, Identification and Difference", בו היא מתארת את הגישה האינטרסובייקטיבית בפסיכואנליזה. כך, למשל, מתוארת התפתחות יחסי התינוק ואמו כמתקדמים בהדרגה לכיוון הכרה של הילד באמו כסובייקט בפני עצמו, בעל רצונות וצרכים משלו, ולא רק כאובייקט המיועד לסיפוק צרכיו של התינוק. בספר ביקרה בנג'מין את התאוריות של אבי הפסיכואנליזה, זיגמונד פרויד, שלטענתה משעתקות ומנציחות את היחסים הפטריארכליים בין המינים, המאופיינים ביחסי שליטה והכנעה, ומשקפים את הקוטביות התרבותית של הרציונליות הגברית מול הפגיעות הנשית. בין השאר, ביקרה בנג'מין את רעיון תסביך אדיפוס על פי פרויד, ופיתחה אותו כך שיכלול גם את מאבקה של האישה על עצמאותה.
שנתיים מאוחר יותר, ב-1997, פורסם ספרה השלישי, "Shadow of the Other: Intersubjectivity and Gender in Psychoanalysis", בו הרחיבה בנג'מין את התאוריה האינטרסובייקטיבית, ועסקה באהבה ותוקפנות ביחסים בינאישיים. בנג'מין משתמשת במונח אינטרסובייקטיביות על מנת להתייחס לאתגר הספציפי של הכרה בזולת כמרכז שווה ערך של הוויה.  אינטרסובייקטיביות מוסיפה נקודת מבט של יחסי אובייקט, על פיה ניתן למפות את הייצוגים ואת היחסים שלנו על ציר המתח שבין הכרה בזולת לבין שלילתו. חיי הנפש שלנו ממוקמים תמיד על המתח בין התייחסות לאובייקט לבין הכרה בזולת חיצוני, בין מגע עם מציאות חיצונית לבין אומניפוטנטיות. כל מערכת יחסים ניתנת תמיד להגדרה במונחים של תנועה של שלילה והכרה, בכל רגע הזולת מופיע בפנינו כפחות או כיותר אובייקט או סובייקט, או בשילוב כלשהו של השניים.
לקריאה נוספת

ג'סיקה בנג'מין, "כבלי האהבה", הוצאת דביר, 2005.