stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריצ'רד סטולמן
ישראל

ב־2011 הוזמן סטולמן על ידי פעילי תוכנה חופשית פלסטינים להרצות באחת האוניברסיטאות הפלסטיניות. לרגל הביקור הוא ביקש מפעילים ישראלים לארגן עבורו הרצאות, שהיו אמורות להינתן באוניברסיטת חיפה ובשנקר. כאשר נודע למארגנים הפלסטינים, אשר היו תומכי BDS, על תוכניותיו, הם התנו את מימון הטיסה בכך שלא ירצה באוניברסיטאות בישראל. סטולמן הסביר בבלוג שלו כי אינו תומך בחרם כולל על ישראל, אבל נעתר לבקשת מארחיו הפלסטינים והודיע לפעילים בישראל כי נאלץ לבטל את ההרצאות: ”אני חושב שעדיף שאבקר ואעביר את ההרצאות שאותן הוזמנתי להעביר במקור. אני מצטער על האכזבה שתיגרם עקב כך.” בהמשך ארגן מפגשים נפרדים ביפו ובחיפה.
פרישתו מ-MIT ו-FSF

ב־16 בספטמבר 2019 הודיע סטולמן על התפטרותו מתפקידו ב־MIT ו-FSF, לאחר שהגן על מרווין מינסקי שנחשד בתקיפה מינית בפרשת ג'פרי אפשטיין. במרץ 2021 הודיע על חזרתו אל דירקטוריון קרן התוכנה החופשית. ארגוני תוכנה חופשית שונים גינו או מחו על חזרתו ומספר חברות הפסיקו את המימון שהעניקו לקרן (כ-3% בלבד מהכנסות הקרן).
עובדות מעניינות

סטולמן טבע את המונח POSIX - תקן ה־API שממומש על ידי מערכות UNIX.
סטולמן מעביר הרצאות ברחבי העולם באנגלית, ספרדית וצרפתית.
סטולמן מביע התנגדות לשימוש בטלפונים סלולרים בגלל בעיות של פגיעה בפרטיות המשתמשים.
סטולמן קיבל תשעה תוארי דוקטור לשם כבוד ממוסדות אקדמיים שונים.
ספריו > מסות

Stallman, Richard M (2015). Free Software, Free Society: Selected Essays of Richard M. Stallman (Third ed.). Boston, Massachusetts: GNU Press. ISBN 978-0-9831592-5-4.
ספריו > מדריכים

Stallman, Richard M (1980). EMACS: The Extensible, Customizable, Self-Documenting Display Editor. Cambridge Massachusetts: MIT: MIT Artificial Intelligence Laboratory publication. AIM-519A.
Stallman, Richard M (2002). GNU Emacs Manual. Boston, Massachusetts: GNU Press. ISBN 1-882114-85-X.
Stallman, Richard M; McGrath, Roland; Smith, Paul D (2004). GNU Make: A Program for Directed Compilation. Boston, Massachusetts: GNU Press. ISBN 1-882114-83-3.
ראו גם

גנו
המוסד לתוכנה חופשית
גנו/לינוקס
לינוס טורבאלדס
לקריאה נוספת

Gerard O’Regan, Giants of Computing - A Compendium of Select, Pivotal Pioneers, Springer, 2013, pp. 243–245.
הערות שוליים

↑  Richard Stallman, Free software free society : selected essays of Richard M. Stallman, Third edition, Boston, MA, 2015, ISBN 978-0-9831592-5-4
↑  [עושים היסטוריה 286: האיש שקרא לי אידיוט – ריצ'ארד סטולמן ומהפכת הקוד הפתוח והתוכנה החופשית (ש.ח.)], באתר רשת עושים היסטוריה
↑  עודד ירון, ריצ'רד סטולמן ביטל הרצאות בארץ בשל לחץ פלסטיני, באתר הארץ, 29 במאי 2011
↑  Edward Aronovich, FW: I have to cancel the speeches at universities, ‏Sun May 29 01:26:34 IDT 2011
↑  Palestine Trip, www.stallman.org
↑   עודד ירון, ריצ'רד סטולמן התפטר לאחר שהגן על חוקר שנחשד בתקיפה מינית בפרשת אפשטיין, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2019
↑  Statements by other organizations on the reappointment of RMS to the FSF board, rms-open-letter.github.io (באנגלית)
↑  FSF board frequently asked questions (FAQ) — Free Software Foundation — Working together for free software, www.fsf.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007424442805171  PLWABN: 9810553236805606  ACM DL: 81100150601  BIBSYS: 2045904  BNE: XX1696203  BnF: cb145029774 (data)  CiNii: DA03385477  dblp: 65/3006  GND: 124015891  ICCU: CFIV192722  ISNI: 0000 0001 4041 2147  LCCN: n86110448  MusicBrainz: ac8f8420-bec4-4e20-bcd2-bbeb9296b31e  NDL: 00475488  NLK: KAC200803875  NSK: 000441689  NTA: 242595642  RERO: 02-A003857210  SUDOC: 069347573  S2AuthorId: 2153307  VIAF: 172877655   WorldCat (עם VIAF): 172877655
כתם שמש

מבנה השמש - כוכב הסדרה הראשית מסוג G:



1. ליבת השמש

2. האזור הקרינתי

3. האזור ההסעתי

4. פוטוספירה

5. כרומוספירה


6. עטרה

7. כתם שמש

8. גִּרְעוּן

9. התפרצות סולרית
השמש ועליה מספר כתמים
כתם שמש. תמונה שצולמה על ידי NASA
כתם שמש הוא אזור על פני השמש (הפוטוספירה) שבו מתרחשות מערבולות מגנטיות עצומות. הטמפרטורה באזור זה נמוכה יחסית לסביבתו, והפרש טמפרטורות זה גורם לאזור להיראות כהה יותר.
ככל הנראה ראו האסטרונומים הסיניים כתמי שמש כבר באלף הראשון לספירה. אולם רק לאחר המצאת הטלסקופ בשנת 1609 כתמי שמש נצפו ונחקרו ביתר עומק. בתצפיות אלו מצא היינריך שוובה שמספרם הכולל ועצמתם הממוצעת של כתמי השמש משתנים במחזוריות של כ-11 שנים, המכונה מחזור סולארי. הסיבה לקיומו של מחזור זה עדיין אינה ברורה. עם זאת, לא תמיד התקיים מחזור זה – בין השנים 1645–1715 לא נצפו כלל כתמי שמש, תקופה הידועה בתור המינימום של מאונדר.
לשמש יש שדה מגנטי חזק, הנוצר מתנועת הגזים הטעונים שלה. השדה המגנטי ערוך בצורה של קווי שטף ארוכים, המשתרעים מקוטב לקוטב. הגזים הטעונים יוצרים צינורות מגנטיים ארוכים, המתעוותים בגלל ההבדל בין מהירות הסיבוב של השמש בקו המשווה לבין מהירות סיבוב השמש בקטביה, והשדה המגנטי הופך להיות סבוך ובלתי יציב. לבסוף נוצרת לולאת קווי שטף מגנטיים המתנתקת מהשדה הכולל, ואז מדמים השדה המגנטי את רתיחת אזור ההסעה, במקום שהיא נוצרה. תחת השפעת השדה המגנטי המרוכז מתקררת נקודה זו והטמפרטורה שלה יורדת. מכיוון שכך היא פולטת פחות אור. לולאה זו מבקעת את השמש בשתי נקודות ויוצרת שני כתמים כהים, שהם למעשה, כתמי השמש הנראים לעיתים על פני הפוטוספירה.
ההבדל בכמות האנרגיה בין שיא המחזור למינימום הופעת הכתמים הוא 0.1%.
מדענים מהמרכז הלאומי למחקר אטמוספירי גילו מתאם בין מחזוריות הפעילות של השמש לבין מצב הסטרטוספירה ודרכה השפעה על מזג האוויר של כדור הארץ.
בשנת 2024 דווח כי מספר הכתמים השחורים שנצפו על פני השמש באוגוסט אותה שנה, היה הגבוה ביותר מזה כמעט 23 שנים.
קוטביות האחד-צפון והשני דרום

כתמי השמש מופיעים במקביל לקו המשווה השמשי, כאשר בכל חצי כדור הקיטוב של הכתמים נעשה בהתאמה לקיטוב אותו חצי הכדור. כתמי השמש מורכבים מאזור מרכזי כהה (אומברה), המוקף באזור בהיר יותר (פנומברה) וצורתם בלתי סדירה. הם מופיעים תמיד בזוגות, כאשר הצפוני מוביל בחצי הכדור הצפוני
והדרומי גרור, כשבחצי הכדור הדרומי המצב הפוך. לאחר 11.2 שנות ארץ מתחלף הקיטוב: הצפוני מוביל בחצי הכדור הדרומי והדרומי מוביל בחצי הכדור הצפוני. לאחר עוד 11.2 שנות ארץ מתחלף שוב הקיטוב וחוזר למצב הקודם. מכאן נובע שקיימים, למעשה, שני מחזורי כתמים: האחד של 11.2 שנות ארץ והשני של 22.4 שנות ארץ.
מבנה הכתמים

החלק הכהה ביותר של כתם השמש, הנמצא במרכזו, נקרא umbra. קוטרו יכול להגיע לכ-30,000 ק"מ (לשם השוואה, קוטר כדור הארץ הוא 12,756 ק"מ לערך).

כאשר מתבוננים בכתם שמש, נראה כי מרכזו עטוף במבנה הנראה כעשוי מסיבים, המופנים לכיוונים שונים. נוכחותו של מבנה זה, כמו גם כיוון הסיבים, מרמזים על קיומם של קווי שדה מגנטיים. מבנה זה נקרא penumbra.
ההיסטוריה של חקר כתמי השמש

הראשון לצפות בכתמי השמש באמצעות טלסקופ היה ככל הנראה תומאס הריוט (Thomas Harriot) שככל הנראה צפה בהם כבר בשנת 1610, אולם הוא לא פרסם את תצפיותיו. בנובמבר 1611 המדען הישועי כריסטופר שיינר (Christoph Scheiner) שלח מכתב (שפורסם בידי הנמען מרק וולצר Mark Welser) בו הוא טען שכבר לפני שבעה חודשים זיהה באמצעות טלסקופ כתמים על השמש, אך מכיוון שלא ייחס לכך חשיבות לא פרסם את העניין. מכיוון שהוא זיהה שוב את הכתמים השתכנע לאחר בדיקות רבות שאכן ישנם כתמים על השמש ויש להסביר את אופן היווצרותם.
בתגובה למכתבים אלו שהודפסו והופצו כתב גלילאו מכתב לוולצר. במכתב מחודש מאי 1612 טען גליליאו שהבחין בכתמים על השמש כבר 18 חודשים לפני כן בסוף שנת 1610. הוויכוח העיקרי בין שיינר לבין גלילאו לא נסב סביב השאלה מי ראה קודם את הכתמים אלא כיצד יש להסביר את התצפיות.
שיינר טען כי הכתמים אינם על השמש ממש שכן הם נעים על פני השמש ואינם קבועים במקום אחד. אף אם נטען כי השמש מסתובבת סביב צירה ולכן הכתמים נעים, היינו מצפים כי הכתמים יחזרו בקביעות מסוימת. חזרה כזו לא נצפתה על ידו ולכן הוא שלל את האפשרות כי הכתמים נמצאים על השמש עצמה. בעקבות זאת שיינר הגיע למסקנה כי הכתמים נגרמים בגלל גופים שמימיים – כוכבים – שנעים בין כדור הארץ לבין השמש בסמוך לשמש.
גלילאו דחה את עמדתו של שיינר והוכיח באופן מתמטי על פי תצפיותיו שלו כי הכתמים נמצאים על השמש עצמה ואינם גוף מנותק מהשמש. גלילאו נטה לומר כי השמש עצמה מסתובבת סביב צירה ויוצרת את התנועה בכתמי השמש.
הערות שוליים

↑  , William R. Shea, Galileo, Schener, and the Interpretation of Sunspots, isis Vol. 61, No. 4 (Winter, 1970), pp. 498–519
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548494105171  BnF: cb119796960 (data)  LCCN: sh85130491  NDL: 00572588  NKC: ph125703
הדסון (נהר)

| --- | --- |
הדסון – מבט מגשר הר הדובים (Bear mountain)
הדסון – מבט מגשר הר הדובים (Bear mountain)
 מידע כללי
 אורך:  507 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  606 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  36,260 קמ"ר
 מוצא:  אגם דמעת העננים, הרי אדירונדאק   במדינת ניו יורק, ארצות הברית
 גובה מוצא הנהר:  1,309 מטרים
 יובלים:  Schroon River, Patroon Creek, Poesten Kill, Normans Kill, Moodna Creek, Moordener Kill, Mill Creek, Quassaick Creek, Sacandaga River, Vloman Kill, Roeliff Jansen Kill, Sparkill Creek, Saw Mill River, Wappinger Creek, Hannacrois Creek, Coxsackie Creek, Mohawk River, Rondout Creek, Hoosic River, Batten Kill, Fall Kill, Maritje Kill, Fishkill Creek, Coeymans Creek, Esopus Creek, Cedar River, Casperkill, Thirteenth Brook 
 שפך:  האוקיינוס האטלנטי,   במפרץ ניו יורק העליון
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית ארצות הברית
 
 
נהר הדסון (באנגלית: Hudson River) הוא נהר בארצות הברית, שמקורו בהרי אדירונדאק (Adirondack), שבצפון-מזרח מדינת ניו-יורק והוא זורם כמעט לכל אורכו במדינה זו. בהמשך מסלולו, הוא מהווה גבול מדיני בין המדינות ניו-יורק לניו ג'רזי. הוא קרוי על שם מגלה הארצות האנגלי הנרי הדסון, שהיה הראשון ששט במעלה הנהר משפכו צפונה, וחקר את סביבתו ב-1609. ההדסון זורם דרומה ליד גדתו המערבית של האי מנהטן שבעיר ניו יורק (לצד סיל הפליסיידס), ונשפך לאוקיינוס האטלנטי בין לונג איילנד וסטטן איילנד.
אירועים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בתקופת מלחמת העצמאות האמריקנית, נבנו באי פוליפל עוגנים למתיחת שרשרת ברזל דרך הנהר שאמורה הייתה לפגוע בספינות המלחמה הבריטיות שעלו בנהר אל תוך מדינת ניו יורק.
ב-15 בינואר 2009, טיסה 1549 של יו אס איירווייז נאלצה לנחות נחיתת חירום על הנהר כ-5 דקות לאחר ההמראה, בעקבות פגיעת ציפורים שגרמה להשבתת שני מנועי המטוס. בזכות תפקודו יוצא הדופן של הקברניט צ'סלי סאלנברגר ושל טייס המשנה ג'פרי סקילס (אנ'), ניצלו כל 155 הנוסעים ואנשי הצוות.
תחבורה

מאז 26 בדצמבר 1825, שבו נפתחה תעלת אירי, הפך נהר ההדסון לנתיב תחבורה ימית חשוב, המקשר את האוקיינוס האטלנטי באזור העיר ניו יורק עם פנים היבשת והימות הגדולות. בנוסף, מעל הנהר עובר גשר ג'ורג' וושינגטון, שמהווה נתיב תחבורה מרכזי בין מנהטן ומדינת ניו ג'רזי. באותה תקופה החלו להפליג לאורך הנהר ספינות קיטור. ספינת "הנרי אקפורד" הייתה משלימה הפלגה מניו יורק לאולבני תוך 14 שעות ועלות הכרטיס הייתה 3$.
גשרים

הגשר המפורסם ביותר מעל נהר ההדסון הוא גשר ג'ורג' וושינגטון המחבר את העיר ניו-יורק רבתי עם מדינת ניו-ג'רזי. הגשר השני בפרסומו, אך הארוך יותר הוא גשר טאפן-זי הנמצא מצפון לגשר וושינגטון, ומחבר בין מחוז ווסטצ'סטר למחוז רוקלנד – שניהם מחוזות של מדינת ניו יורק.
מצפון לשני הגשרים הללו יש עוד מספר גשרים, קטנים בהרבה, אשר מגשרים בין מחוזות מדינת ניו יורק המזרחיים למחוזות המערביים לנהר.
. בשנת 1957 נבנה גשר קיגסטון-ריינקליף.
שפך נהר הדסון (תמונת לוויין)
וייטרי סול מארה

וייטרי סול מארה (באיטלקית: Vietri sul Mare) היא עיירה בדרום איטליה, במחוז קמפניה, בנפת סלרנו. העיירה ידועה במסורת עתיקה של ייצור כלי קרמיקה דקורטיביים וגם כלי קרמיקה שימושיים. אומני הקרמיקה המקומיים מתמקדים במיוחד במיוליקה (Maiolica) מזוגגת. מספר תושבי העיירה היה 7,078 בחודש יוני 2024. העיירה הוכרה על ידי אונסק"ו בשנת 1997 כאתר מורשת עולמית, ביחד עם 15 העיירות של החוף האמאלפיטני (Costiera Amalfitana), לפי קטגוריות 2, 4 ו-5. העיירה מכונה "הפנינה הראשונה של החוף האמאלפיטני".
גאוגרפיה ואקלים

מצפון לעיירה משתרע החוף האמאלפיטני. בדרום מערב העיירה גובלת פיזית בנמל של בירת הנפה סלרנו. הגבול המערבי הוא הים הטירני ומפרץ סלרנו. המרחק לבירת המחוז נאפולי מסתכם בכ-50 קילומטרים. בכיוון המזרחי ישנן גבעות ירוקות ולא מיושבות. הגובה הממוצע מעל פני הים הוא 146 מטרים, כשגובה המינימום הוא 3- והמקסימום 641 מטרים. שטחה של העיירה כ-9.52 קילומטרים רבועיים. העיירה היא צבר של שישה כפרים קטנים: מולינה (Molina), מרינה (Marina), ראיטו (Raito), בנינקאזה (Benincasa), אלבורי (Albori) ודראגונאה (Dragonea).
הקייצים בוייטרי סול מארה קצרים, חמים ולחים. הקיץ נמשך מאמצע יוני, ועד סוף השליש הראשון של ספטמבר. החודש החם ביותר הוא אוגוסט, שבו מידת החום הממוצעת ביום עומדת על 31 מעלות צלזיוס, ובלילות על 21 מעלות. הלחות הממוצעת ביולי - אוגוסט עומדת על 56%. החורפים ארוכים וקרים למדי. העונה הקרה נמשכת ארבעה חודשים, מ-21 בנובמבר ועד 21- במרץ. בעונה הקרה, ממוצע הטמפרטורות נופל מ-16 מעלות. החודש הקר ביותר הוא ינואר, עם ממוצע של 12 מעלות בימים ו-7 מעלות בלילות. בחודשים נובמבר ודצמבר, חלים בממוצע מספר ימי הגשם החודשי הרבים ביותר בשנה - 9.9 ימים. החודש הגשום ביותר הוא נובמבר, בו יורדים בממוצע 89.6 מ"מ גשמים. החודש השחון ביותר הוא יולי, בו הממוצע עומד על 14.4 מילימטר גשם בלבד. ממוצע המשקעים השנתי מסתכם ב-576.5 מילימטר. וייטרי סול מארה אינה נמצאת באזור מושלג של איטליה.
מקור השם

מקור שמה הנוכחי "וייטרי" (Vietri) במילה הימיי ביניימית וטרי (Veteri), שהיא עצמה הגזורה מהמילה הלטינית (Vetus), שפירושה ישן או עתיק. חלקו השני של שם העיירה הוא "סול מארה" (Sul Mare), שמשמעו באיטלקית הוא "על הים"' - כיוון שהעיירה ממוקמת לחוף הים הטירני. כלומר, פירוש שם העיירה וייטרי סול מארה הוא: "העתיקה שעל הים".
היסטוריה

ההיסטוריה העתיקה של וייטרי סול מארה לוטה בערפל, וחסרים תימוכין של ממצאים ארכאולוגיים. לפי המסורת, העיר האטרוסקית העתיקה מרקינה (Marcina) שכנה באותו המקום שבו נמצאת בעידן הנוכחי וייטרי סול מארה (לא מדובר בעיר הליטאית מרקינה העכשווית). העיר מרקינה הוחרבה במאה החמישית לספירה על ידי הוונדלים, בהנהגתו של גנסריק (Genseric), שהביס את רומא. ממצאים ארכאולוגיים תומכים בקיומו של ישוב במאה ה-6 לפני הספירה וגם נמל, אך אין ודאות גמורה שמדובר במרקינה, ויש היסטוריונים הסבורים שוייטרי הייתה בזמנים עתיקים אחת מהנמלים של עיר עתיקה וחזקה אחרת, בשם נוקריה אלפטרנה (Nuceria Alfaterna).
בתקופה הלומברדית (במאות השישית עד השמינית), הייתה העיירה רובע של העיר הגדולה השכנה סלרנו. במאה האחת עשרה הוקם המנזר הבנדיקטי של קאווה (The Abbey of Cava), שהחל כמנזר צנוע והפך עם הזמן למנזר עשיר וחזק, והשפיע במידה רבה על היותה של העיירה עצמאית. בשנת 1806 זכתה וייטרי סול מארה באוטונומיה, וב-1861 אוחדה כחלק מאיטליה, תחת מלכותו של ויטוריו אמנואלה השני.
אומנות

העיירה התפרסמה בזכות אומנויות הקרמיקה והמיוליקה. יש המתארכים את ראשית ייצור קרמיקה ומיוליקה בוייטרי סול מארה למאה ה-14, אך לפי מקורות אחרים, החל העיסוק באומנויות אלו רק במאה החמש עשרה. במאה ה-18 הגיעו לעיירה אומני קרמיקה חדשים ממחוז אברוצו (Abruzzo), וריעננו בידע ובסגנון את אומנות הקרמיקה שהייתה נהוגה עד אז. במאה העשרים והעשרים ואחת הפכה אומנות הקרמיקה לסמלה של העיר. אומנות המיוליקה משמשת לנוי, וגם באומנות שימושית, בעיקר לכלי בית ולכלי מטבח. סמלה של אומנות הקרמיקה של וייטרי סול מארה הוא חמור ירוק. סמל החמור הירוק יוסד ובוסס על ידי אומן גרמני בשם ריכארד דולקר (Richard Dölker), שביקר ופעל בשנת 1922 בעיירה, והחל את מסורת יצירת החמורים הקרמיים הירוקים.
אתרים ונושאי עניין

מוזיאון הקרמיקה- במוזיאון מוצגים חפצי קרמיקה לנוי וחפצי קרמיקה שימושיים, שיוצרו החל מהמאה השבע עשרה ועד המאה העשרים ואחת.
כנסיית יוחנן המטביל - הכיפה החיצונית של הכנסייה ייחודית, היא מכוסה כולה באריחי מיוליקה בגווני ירוק וירקרק, הכיפה הגבוהה נראית היטב ממקומות רבים בוייטרי סול מארה.
מגדלי השמירה - בעבר, היו שבעה מגדלי שמירה פזורים סמוך לחופי העיירה. למעט שני מגדלים הרוסים לגמרי, יתר חמשת המגדלים שוקמו ושוחזרו, ונמצאים בשימוש בענפי תיירות שונים.
חופי רחצה - בעיירה יש מספר חופי רחצה מוסדרים.
וילה קומונלה - פארק המזכיר בצבעוניות הקרמיקה של חלקים ממנו, את פארק גואל בברצלונה.
אירועים

פסטיבל הספלים - הפסטיבל מתקיים כבר עשורים. במסגרתו, אומנים מציגים ספלים מסוגים ובצבעים שונים. הפסטיבל נועד לקדם אומנות וסולידריות.
פסטיבל הלימון - נערך בוייטרי סול מארה בכל קיץ בחודש יולי. בפסטיבל מגישים משקאות ומאכלים מגוונים. כל המשקאות והמאכלים המוגשים מבוססים לימון.
חגיגות הפטרון המגן - ב-24 ביוני בכל שנה חוגגים את חגיגות יוחנן המטביל, שהוא לפי המסורת הפטרון המגן של העיירה.
פסטיבל הבירה - בחודש מאי בשנת 2024, נערך בעיירה פסטיבל הבירה הראשון. הפסטיבל הוקדש לשתיית בירה, לריקודים, לקונצרטים של אומני זמר ולמופעים שונים.
תחבורה

עקב קרבתה המיידית של וייטרי סול מארה לעיר הגדולה באזור סלרנו, קיימות אפשרויות תחבורה מגוונות. בנוסף, העיירה צמודה לאוטוסדרדה A3 המובילה לנאפולי, לכביש מקומי E45, ולכביש המשני החוצה את כל עיירות החוף האמאלפיטני ונקרא "דרך אמאלפי".
אוטובוס- קווי אוטובוס סדירים מגיעים לעיירה הן מכיוון סלרנו, וקווים נוספים עוברים הלוך ושוב, דרך עיירות החוף האמאלפיטני.
רכבת - לקו רכבת מנוקרה (Nocera) לסלרנו ובחזרה המופעלת על ידי טרנאיטליה, יש תחנה גם בוייטרי סול מארה.
שייט - ניתן להגיע לעיירה בשייט, דרך המרינה של וייטרי סול מארה, או דרך נמל סלרנו הסמוך.
ראו גם

סלרנו
אמאלפי
רוולו
פסטום
סורנטו
גלריה

החמור הירוק, המסמל את אומנות הקרמיקה והמיוליקה בוייטרי סול מארה.
עבודות קרמיקה בעיירה.
קירות חיצוניים רבים בעיירה מעוטרים בקרמיקה.
תחריט מ-1889, של אחד ממגדלי השמירה על חופי מפרץ סלרנו.
מראה מהחלק הגבוה של וייטרי סול מארה. ברקע מפרץ סלרנו.
רחוב מרכזי בחלק ההררי של העיירה.
הערות שוליים

↑
↑  https://italia.indettaglio.it/eng/campania/vietrisulmare.html ]
↑  מדריך מטרופוליס נאפולי ואמלפי, תל-אביב: ידין רומן, 2010, עמ' 181-182
↑  Bilancio demografico mensile, demo.istat.it
↑  I 15 Comuni – Unesco Amalficoast (באנגלית)
↑  Trip to Amalfi Coast: Vietri sul Mare - Italia.it Visit Vietri sul Mare, overlooking the picturesque Amalfi Coast. Discover the villages and beaches of Campania: visit Italia.it!, Italia.it (באנגלית)
↑  Carte topographique Vietri sul Mare, altitude, relief, Cartes topographiques (בצרפתית)
↑  Map of Vietri sul Mare, ITALY Magazine (באנגלית)
1 2  Vietri sul Mare Climate, Weather By Month, Average Temperature (Italy) - Weather Spark, weatherspark.com (באנגלית)
1 2 3  Giuseppe e Roberto Sabella, The Coast of Amalfi (באנגלית), Salerno: Mantoni Editore, 2001, עמ' 86-88
↑  Joshua J. Mark, Gaiseric, World History Encyclopedia (באנגלית)
↑  תולדות איטליה בימי הבינים המוקדמים | גילי חסקין – מדריך טיולים, ‏2019-10-31
↑  The Social World of the Abbey of Cava, c. 1020-1300, Boydell and Brewer (באנגלית בריטית)
↑  טקסטולוגיה, המאבק לשחרור ולאיחוד לאומי של איטליה - סיכום בהיסטוריה, באתר טקסטולוגיה, ‏2013-07-15
↑  Vietri e la ceramica - CERAMICA VIETRESE - Eccellenza Artigianale Made in Italy, www.ceramicavietrese.it (באיטלקית)
↑  Laura Thayer, Vietri sul Mare Travel Guide on ItalyItalia.com, Ciao Amalfi, ‏2009-10-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  מדריך EYEWITNESS נאפולי וחוף אמאלפי, נתניה: שטיינהרט קציר, 2011, עמ' 161
↑  THE "FESTIVAL OF THE MUGS" IN VIETRI SUL MARE: ART IN SUPPORT OF SOLIDARITY, Tra.Vel.Mar S.r.l. (באנגלית)
↑  Travel Blogger, 1st Beer Festival in Vietri sul Mare!, Amalficoastlovers, ‏2024-05-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Line Route R - Trenitalia - Train Schedules, Moovit (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550210605171  BnF: cb16077081z (data)  GND: 4308842-9  LCCN: n80072445  MusicBrainz: 179856fe-785a-43ca-abab-13bc8d0d70d2  NKC: xx0046485  SUDOC: 165581816  VIAF: 130820439   WorldCat (עם VIAF): 130820439
טל שמיים

| --- | --- |

מערכת "טל שמיים" על הקרקע
 מידע על המבנה
 סוג:  בלון תצפית 
 תקופת הבנייה:  ? – 3 בנובמבר 2021 
 קואורדינטות:  32°46′03″N 35°25′29″E﻿ / ﻿32.767388°N 35.424697°E﻿ / 32.767388; 35.424697
 he
 
בלון התצפית "טל שמיים" באוויר, פברואר 2024
טל שמיים או יחידת גילוי 547 היא מערכת לגילוי והתרעה מסוג בלון תצפית, שצפויה להיות אחד הנדבכים במערך ההגנה האווירית של ישראל.
מטרה

המערכת מורכבת בתוך "בועה" ייעודית בחלקו התחתון של בלון אווירודינמי, עגון בכבל למתקן קרקעי, המרחף בגובה רב, ומסייעת למערך הבקרה של חיל האוויר לגבש תמונה מדויקת ורחבה של המרחב האווירי של ישראל וסביבתה — בין היתר בטווחים רחוקים ובגבהים נמוכים יחסית, שבהם פועלים טילי שיוט וכלי טיס בלתי מאוישים. היא פועלת מאתר ייעודי בצפון ישראל, שהקים אגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון.
היסטוריה

המערכת, אחת הגדולות מסוגה בעולם, פותחה במסגרת תוכנית משותפת למינהלת חומה במפא"ת ולסוכנות האמריקנית להגנה מפני טילים (MDA). התשתית האווירית של המערכת פותחה בחברת TCOM האמריקנית, ונושאת עליה מערכת מכ"ם שפותחה בחברת אלתא. הליך הפיתוח נמשך כמה שנים, והמערכת נחשפה עם תחילת פריסתה, בנובמבר 2021.
ב-23 במרץ 2022 התקיים טקס מסירת מערכת ההתרעה האווירית "טל שמיים" ממנהלת "חומה" במפא"ת שבמשרד הביטחון לחיל-האוויר. הטקס התקיים במעמד מפקד חיל האוויר, אלוף עמיקם נורקין, ראש מפא"ת במשרד הביטחון, תא"ל (מיל') ד"ר דני גולד, ראש הסוכנות האמריקאית להגנה מטילים (MDA) אדמירל ג'ון היל, ראש מנהלת "חומה" במפא"ת משה פתאל ומפקד מערך הבקרה ופיקוח הטיסה, אל"ם א'.
האתר הצטרף ב־2023 לגדוד הגילוי 503, שנכללו בו גם י"ג 503 וי"ג 511.
במאי 2023 נחשף שהמערכת ניזוקה ממזג אוויר סוער מספר חודשים קודם לכן ויצאה מכלל שימוש.
במהלך מלחמת חרבות ברזל תוקן הבלון בסיוע אמריקאי, ובינואר 2024 הועלה שוב לאוויר, אך הבלון עדיין לא הוגדר כמבצעי.
במרץ 2024 דווח שאזרבייג'ן מתכוונת לרכוש מערכת "טל שמיים" מישראל.
ב-15 במאי 2024 הצליח חזבאללה לפגוע במערכת באמצעות כטב"ם ששוגר מלבנון.
ב-28 באוגוסט 2024 פורסם שבצה"ל שוקלים לבטל לחלוטין את הפרויקט לאחר שנפגע מארגון הטרור חזבאללה.
טקס מסירת מערכת ההתרעה האווירית "טל שמיים" ממנהלת "חומה" במפא"ת שבמשרד הביטחון לחיל-האוויר.
מפקד חיל האוויר, אלוף עמיקם נורקין וראש הסוכנות האמריקאית להגנה מטילים (MDA) אדמירל ג'ון היל בטקס.
מפקד חיל האוויר, אלוף עמיקם נורקין, ראש מפא"ת במשרד הביטחון, תא"ל (מיל') ד"ר דניאל גולד וראש הסוכנות האמריקאית להגנה מטילים (MDA) אדמירל ג'ון היל בטקס.
ראו גם

EL/M-2083
הערות שוליים

↑  אתמול (ג') התקיים טקס מסירת מערכת ההתרעה האווירית "טל שמיים" ממנהלת "חומה" במפא"ת שבמשרד הביטחון לחיל-האוויר, באתר חיל האוויר הישראלי, 23 במרץ 2022
↑  רועי שרון, חשיפה: המערכת שאמורה להתריע ממל"טים איראניים מושבתת, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 24 במאי 2023
↑  יואב זיתון, תיעוד: בלון הגילוי הענק שיכול להתריע על איומים מאיראן – עלה לאוויר בצפון, באתר ynet, 6 בינואר 2024
↑  דין שמואל אלמס, ‏דיווח: רכש ביטחוני דרמטי של אזרבייג'ן מישראל, באתר גלובס, 9 במרץ 2024
↑  יואב זיתון, כטב"ם חיזבאללה פגע באתר בלון התצפית הגדול של חיל האוויר | זו הייתה תגובת צה"ל, באתר ynet, 16 במאי 2024
↑  לילך שובל, לאחר שנפגעה מכטב"ם חיזבאללה: בצה"ל שוקלים להשבית את מערכת "טל שמיים", באתר ישראל היום, 28 באוגוסט 2024
| הגנה מפני טילים בישראל  |
| --- | --- | --- |
| מערך ההגנה הרב-שכבתית של ישראל נגד רקטות וטילים | מערך ההגנה הרב-שכבתית של ישראל נגד רקטות וטילים |  |
| חץ 4 (בפיתוח) | טיל נגד טילים אקסו-אטמוספירי, מיועד לירוט טילים בליסטיים בעלי ראשי קרב מתפצלים בחלל |  |
| חץ 3 | טיל נגד טילים, מערכת הגנה אקסו-אטמוספירית נגד טילים בליסטיים ובפרט נגד טילים בליסטיים בין-יבשתיים |  |
| חץ 2 | טיל נגד טילים, מערכת הגנה נגד טילים ארוכי-טווח ובפרט נגד טילים בליסטיים |  |
| קלע חד (בפיתוח) | טיל נגד טילים, מערכת הגנה נגד טילים היפר-סוניים |  |
| קלע דוד | טיל נגד טילים, מערכת הגנה נגד רקטות וטילי קרקע-קרקע לטווחים בינוניים-ארוכים ונגד טילי שיוט וכלי טיס |  |
| יהלום | מערכת טילי MIM-104D פטריוט משופרים נגד מטוסים ונגד רקטות וטילים לטווחים בינוניים |  |
| כיפת ברזל | טיל נגד טילים, מערכת הגנה נגד רקטות וטילים לטווחים קצרים ובינוניים, וכן נגד מטוסים. התצורה הימית מכונה כיפת מגן. |  |
| מגן אור | מערכת הגנה מקומית מבוססת נשק לייזר נגד פצצות מרגמה ורקטות קצרות-טווח, ידועה גם כ"קרן ברזל". מערכת דומה, שככל הנראה בעלת יכולות קטנות יותר נקראת "להב אור". |  |
| מערכות ההגנה נגד טילים לכלי רכב, כלי טיס וכלי שיט | מערכות ההגנה נגד טילים לכלי רכב, כלי טיס וכלי שיט |  |
| לכלי טיס | לוחמה אלקטרונית • מוץ • נור • מגן רקיע |  |
| לכלי שיט | לוחמה אלקטרונית • ברק 1 • ברק 8 • ברק MX • כיפת מגן • תותח אוטומטי פלנקס (נוקמני) |  |
| לכלי רכב | מעיל רוח • חץ דורבן • מעגל איתן • כיפת רחפן |  |
| מערכות גילוי והתראה | מערכות גילוי והתראה |  |
| מכ"מים ומערכות התראה | מתקן המכ"ם בדימונה • מכ"ם אורן ירוק • מכ"ם אורן אדיר • מכ"ם ר"ז EL/M-2084‏ • מכ"ם EL/M-2083 • טל שמיים • הילה • צבע אדום |  |
| ערכים קשורים | ערכים קשורים |  |
| ראו גם |  מערך ההגנה האווירית של צה"ל • תעשייה ביטחונית בישראל • מנהלת חומה • רפאל מערכות לחימה מתקדמות • התעשייה האווירית לישראל • אלתא מערכות • אמפרסט מערכות • חץ (מערכת נגד טילים) |  |
| מכ"מים מתוצרת אלתא |
| --- | --- | --- |
| מכ"ם קרקעי | EL/M-2080 (אורן ירוק) • EL/M-2080S (אורן אדיר) • EL/M-2090 (מערכת טרה) • EL/M-2084 (ר"ז) • ELM-2112 (מכ"ם בוהה) • EL/M-2133 (מערכת מעיל רוח) • EL/M-2138T (מערכת מגן רוח) |  |
| מכ"ם אווירי | טכסאר • EL/M-2075 (פלקון) • EL/M-2083 (מערכת בלון תצפית) • EL/W-2085 (מטוס שליטה ובקרה) |  |
| מכ"ם ימי | דגון • EL/M-2238 STAR • EL/M-2248 MF-STAR • אדיר • EL/M-2258 (אלפא) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא צה"ל ובנושא חיל האוויר הישראלי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.