stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'ארלס קרמייקל מונרו
הערות שוליים

1 2 3  סר צ'ארלס קרמייקל מונרו, באתר firstworldwar.com (באנגלית).
↑  אינצקלופדיה לתולדות מלחמת העולם הראשונה, "חזית סלוניקי במלחמת העולם הראשונה", באתר גוגל ספרים (באנגלית).
↑  סר צ'ארלס קרמייקל מונרו, באתר queensroyalsurreys (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1054654190  LCCN: nr97001419  VIAF: 310508686   WorldCat (עם VIAF): 310508686
פעמון הדרור (ברלין)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  פעמון 
 כתובת:  בית עיריית טמפלהוף-שנברג 
 מיקום:  ברלין 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1950
 תאריך פתיחה רשמי:  1950 
 קואורדינטות:  52°29′06″N 13°20′38″E﻿ / ﻿52.484904°N 13.34382889°E﻿ / 52.484904; 13.34382889
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניפעמון הדרור(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניפעמון הדרור
 
פעמון הדרור (בגרמנית: Freiheitsglocke) הוא פעמון, שניתן במתנה לעיריית ברלין המערבית ב-1950 ביוזמה של ארגון אזרחי אמריקני. הוא ניתן לברלין כסמל למאבק לחירות ונגד הקומוניזם באירופה ובהשראת פעמון הדרור האמריקני שבעיר פילדלפיה. מאז 1950 ממוקם הפעמון בבית עיריית טמפלהוף-שנברג, ששימש כבניין העירייה של ברלין המערבית מ-1948 ועד לאיחוד גרמניה.
היסטוריה

היוזמה להעניק לברלין את הפעמון הייתה של הארגון האמריקני הוועד הלאומי למען אירופה חפשית (National Committee for a Free Europe), הארגון אשר הפעיל את רדיו אירופה החופשית. לצורך כך השיק הארגון את הקמפיין "מסע צלב לחירות" (Crusade for Freedom). הקמפיין הושק ביום העבודה ב-1950 על ידי הגנרל אייזנהאואר, ויושב ראש שלו היה הגנרל לושיוס קליי, שנודע כ"אבי הרכבת האווירית לברלין".
הפעמון, עשרה טון משקלו, יוצר בקיץ 1950 בבית היציקה הבריטי ג'ילט וג'ונסטון (Gillett & Johnston). נחרתה עליו הכתובת הבאה (פרפרזה על משפט מנאום גטיסברג של נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן): כי עולם זה, בחסדי האל, ייוולד מחדש לחופש.
הפעמון הובא לארצות הברית והובל שם במסע. ראשיתו הייתה בעיר ניו יורק והוא עבר ב-20 ערים נוספות. תושבי ארצות הברית נקראו לתרום כסף למימון היוזמה ולחתום על "הכרזת חירות". בסך הכל נאספו 16 מיליון חתימות שכאלו. חתימות אלו נמסרו לעיר ברלין עם הפעמון ונשמרות מאז שם.
מארצות הברית הובא הפעמון לברלין והותקן בבית העירייה שלה ב-24 באוקטובר - יום האומות המאוחדות. יותר מ-400 אלף מתושבי ברלין גדשו את הכיכר שמול בית העירייה (הקרויה כיום כיכר ג'ון קנדי (John F. Kennedy Platz)) כדי לצפות בטקס מסירת הפעמון. רבע מהם היו תושבי חלקה המזרחי של העיר, שסיכנו עצמם על מנת להגיע לשם. בטקס נכחו קנצלר גרמניה המערבית קונראד אדנאואר וראש עיריית ברלין המערבית, ארנסט רויטר (Ernst Reuter). הגנרל קליי נשא בו נאום ולחץ על כפתור שהפעיל את הפעמון, שצליליו נשמעו היטב במערב העיר ובמזרחה.
המפלגה הקומוניסטית המזרח-גרמנית כינסה הפגנה רועשת באתר המרוחק מספר קילומטרים מאתר טקס מסירת הפעמון. תועמלני המפלגה גינו את הפעמון וכינו אותו "פעמון המלחמה", "פעמון הרעב" ו"פעמון המוות". אחד מחברי הוועד המרכזי של המפלגה אף הכריז כי "החבל של פעמון המוות יהיה לחבל התלייה של אלו שיצלצלו בו".
מאז התקנתו מצלצל הפעמון מדי יום, בשעת הצהריים, וכן בערב חג המולד, בחצות, ובערב השנה החדשה, גם כן בחצות. הקלטה של הצלצול הושמעה מדי יום א' לקראת שעת הצהרים על ידי תחנת הרדיו ברובע האמריקני במערב ברלין (RIAS) ומושמעת על ידי התחנה שבאה במקומה, DeutschlandRadio Berlin. שידור צלצול הפעמון לווה בקריאה בגרמנית של קטע מתוך "הכרזת החירות" שליוותה את הענקת הפעמון לברלין, מפי שחקני תיאטרון ידועים.
הפעמון צלצל גם במספר הזדמנויות מיוחדות: לרגל ניסיון המרד במזרח גרמניה ב-1953, לרגל ניסיון המרד בהונגריה ב-1956, בעקבות הקמת חומת ברלין ב-1961 ובעת איחוד גרמניה ב-1990. בשנת 2001 צלצל הפעמון בעקבות פיגועי 11 בספטמבר, ואלפים מתושבי ברלין התכנסו בכיכר ג'ון קנדי כדי להביע את השתתפותם בצער על הפיגועים.
הערות שוליים

↑  That this world under God shall have a new birth of freedom.
↑  לפי גרסה אחרת נכחו בטקס חצי מיליון אנשים (http://www.martinmdb.com/peacebells.html).
↑  מאז 2005 נקראת התחנה Deutschlandradio Kultur.
פרנסואה-לואי קאילר

| --- | --- |

 לידה:  11 ביוני 1796 ווה, שווייץ 
 פטירה:  6 באפריל 1852 (בגיל 55) Corsier-sur-Vevey, שווייץ 
 מדינה:  שווייץ 
 
פרנסואה-לואי קאילר (צרפתית: François-Louis Cailler; 11 ביוני 1796 –  6 באפריל 1852) היה יצרן השוקולד השווייצרי הראשון, ומייסד חברת השוקולד קאילר.
מפעל השוקולד "קאייר" בברוק
ביוגרפיה

המפגש הראשון של קאילר עם שוקולד היה ביריד מקומי כאשר טעם שוקולד איטלקי. לאחר המפגש הראשוני עבר קאילר לטורינו ולמד את אומנות הכנת השוקולד. כאשר חזר לשווייץ, יסד את מפעל השוקולד הראשון בשווייץ בעיירה קורסייה שליד ווה בשנת 1819. ב 1825 פתח מפעל שוקולד שני, שנמכר מאוחר יותר לבנו ג'וליאן וחתנו דניאל פטר. מאז 1899 נמצא המפעל הראשי בעיירה ברוק שבאזור גרוייר, בשווייץ.
המצאתו הגדולה הייתה פיתוח של שוקולד חלק שהיה ניתן לצוק לתבניות. המצאה זו הייתה סנסציה עולמית.
בשנת 1875 עלה במוחו של דניאל-פטר הרעיון להוסיף לשוקולד את תמצית החלב של שכנו אנרי נסטלה ובכך המציא את שוקולד החלב. משפחת קאילר ופטר חברו בסופו של דבר למיזם של קרל-אמדה קוהלר (ממציא שוקולד האגוזים) על מנת להקים חברה משותפת.
בשנת 1929, נסגר מעגל כאשר נסטלה, שהפכה לחברת ענק, רכשה את החברה המשותפת.
פרוקסיזום

| --- | --- |

 שיוך:  microbody, membranous cytoplasmic organelle 
 מזהים
 FMA:  63845 
 קוד MeSH:  A11.284.430.214.190.500.585.600 
 מזהה MeSH:  D020675 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0752063 
 
הפרוקסיזום (peroxisome) הוא אברון אשר מצוי בכל תא איקריוטי, ומופרד בקרום אחד מהציטוזול (נוזל התא). הפרוקסיזום התגלה על ידי כריסטיאן דה דוב ב-1967.
תפקיד בתא

תפקידו העיקרי של הפרוקסיזום במערכת התאית הוא לעזור לתא לפרק חומרים רעילים, כגון מימן על-חמצני (פראוקסיד, מי חמצן). המימן העל-חמצני מפורק בפרוקסיזום למים וחמצן באמצעות התגובה:
2H2O2 → 2H2O + O2.
התגובה מזורזת על ידי האנזים קטלאז.
בנוסף מכיל הפרוקסיזום אנזימים הקשורים לניצול חמצן, כגון D-amino acid oxidase וUrate oxidase. הפרוקסיזום מכיל גם מספר חלבונים ממברנליים החיוניים לתפקידיו השונים. האנזימים המסיסים של הפרוקסיזום מתורגמים בציטופלזמה על גבי ריבוזומים חופשיים. מעבר החלבונים ההידרופיליים מבעד לממברנת הליפידים ההידרופובית של הפרוקסיזום מתאפשר בזכות קיומו של ה־PTS‏ (Peroxisome Targeting Sequence), רצף חומצות אמינו המצוי בתחילת השרשרת הפפטידית של החלבון בשלבים הראשונים של היווצרותו ברשתית התוך-פלזמית. רצף כזה מכונה "רצף האות" או "פפטיד האות" (אנ'). אות מהסוג הזה מצוי בחלבונים אחרים מסוגים שונים המיעדים קבוצות חלבונים אלו לאברונים ספציפיים בתא, הרצף הוא ייחודי לכל אברון ספציפי. 

הפרוקסיזום אחראי גם על חלק מתהליך פירוק חומצות השומן מסועפות או חומצות שומן שהן מאוד ארוכות (מעל ל־22 פחמנים) לקבוצות אציליות, וסינתזת הפוספוליפידים האתריים, תוצרי הפירוק בהמשך משמשים לייצור אנרגיה או לבניית קרומים שעוטפים את התא.
היווצרות הפראוקסיזום

בניגוד לליזוזום אשר נוצר ממנגנון הגולג'י, כיום מאמינים שהפרוקסיזום הוא בעל יכולת שכפול עצמי, שמתבצע על ידי חלוקה. באדם מצוי מספר רב של פרוקסיזומים בכבד, שם מצטברים החומרים הרעילים.
פרנסואה-אוגוסט ביאר

| --- | --- |

 לידה:  27 ביוני 1801 ליון, הרפובליקה הצרפתית הראשונה 
 פטירה:  20 ביוני 1882 (בגיל 80) פונטנבלו, צרפת 
 מקום לימודים:  École nationale supérieure des beaux-arts de Lyon 
 יצירות ידועות:  ביטול העבדות בקולוניות הצרפתיות ב־1848 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד 
 בן או בת זוג:  לאוני ד'אונה 
 צאצאים:  Marie Double, Georges Biard d’Aunet 
 חתימה:   
 
ביטול העבדות בקולוניות הצרפתיות ב־1848, ארמון ורסאי
פרנסואה-אוגוסט ביאר (בצרפתית: François-Auguste Biard;‏ 29 ביוני 1799 – 20 ביוני 1882)  היה צייר צרפתי. טייל ברחבי העולם ובין היתר צייר סיטואציות במקומות שביקר. היא גם פעיל נגד סחר העבדים האטלנטי.
ביוגרפיה

נולד כפרנסואה תרז ביאר (François Thérèse Biard) בליון, צרפת. הוא למד אמנות אצל פייר רבואל בעירו. לאחר מכן יצא למסע ועבר באיטליה, יוון והלבנט. עם חזרתו בשנת 1818 הציג תמונות סוגה בצרפת וזכה לפרסום, בין היתר בסלון הפריזאי. לאחר מכן חזר לטייל ברחבי אירופה. בשנת 1839 השתתף במסע ללפלנד ושפיצברגן, משם חזר הן עם ציורים בדיוניים, והן עם ציורים תיעודיים עבור המוזיאון לתולדות הטבע בצרפת. בשנת 1840 התחתן עם הכתבת לאוני ד'אונה, לימים מאהבתו של ויקטור הוגו, שהשתתפה אף היא במסע לצפון אירופה.
בשנת 1848 צייר את תמונתו המפורסמת, "ביטול העבדות בקולוניות הצרפתיות ב־1848" לרגל האירוע המתואר בשם התמונה. בשנים האלה תמונותיו זכו לפרסום רב והוא אף עוטר בצלב כבוד צרפתי.
בשנת 1858, שלוש שנים לאחר שנפרד רשמית מאשתו, נסע לברזיל, שם גר כשנה בריו דה ז'ניירו, צייר עבור הקיסר פדרו השני, וטייל באגן האמזונאס. הוא נאלץ לסרב להצעה ללמד באקדמיה לאמנות בריו דה ז'ניירו בגלל טיוליו. לאחר חזרתו לצרפת, יצא למסע חדש באמריקה הצפונית, שם נחשף שוב מקרוב לתופעת העבדות.
תמונותיו מוצגות במוזיאון הלובר בפריז, בארמון ורסאי, במוזיאון הלאומי לאמנות בברזיל, ועוד.
ביאר מת בשנת 1882 באזור פונטנבלו שעל יד פריז.
פרוקסימה קנטאורי b

| --- | --- |

פרוקסימה קנטאורי b (בכחול) ופרוקסימה קנטאורי c באדום, מקיפים את הכוכב פרוקסימה קנטאורי
 כוכב האם
 כוכב אם:  פרוקסימה קנטאורי
 קבוצת כוכבים:  קנטאור
 קואורדינטות
  ‑ עלייה ישרה:  14ʰ 29ᵐ 42.9487ˢ
  ‑ נטייה:  ‏46.141″ ‏40′ ‏62°‏-
 מרחק מכדור הארץ:  0.01 ± 4.22 שנות אור
 מסת שמש:  0.123 M☉
 רדיוס:  0.145 R☉
 טמפרטורת פני השטח:  3,040 K
 מידע כללי
 סוג:  כוכב לכת חוץ-שמשי
 סיווג ספקטרלי:  M5.5 Ve
 תאריך גילוי:  2016
 שיטת גילוי:  מהירות רדיאלית
 מקום גילוי:  האיחוד האירופי המצפה האירופי הדרומי
 מאפיינים מסלוליים
 מרחק ממוצע מכוכב האם:  7.255 מיליון ק"מ (0.0485 AU)
 ציר חצי-ראשי:  0.04856±0.0003 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  0.35>
 זמן הקפה:  11.186 ימים
 מאפיינים פיזיים
 סוג כוכב לכת:  דמוי ארץ
 מסה:  0.00337±0.00019 מסת צדק
 מסדי נתונים
 Extrasolar Planets Encyclopaedia:  דף נתונים
 SIMBAD:  דף נתונים
פרוקסימה קנטאורי b הוא כוכב לכת חוץ-שמשי המקיף את פרוקסימה קנטאורי, וכוכב הלכת הקרוב ביותר למערכת השמש.
פרוקסימה קנטאורי הוא ננס אדום והכוכב הקרוב ביותר לכדור הארץ. כוכב הלכת הוא כוכב לכת ארצי ומקיף את כוכב האם באזור ישיב, כך שתאורטית ייתכנו עליו חיים, אם כי רק באזור המצומצם שבגבול היום והלילה. למרות זאת, מחקר סובר כי ככל הנראה לא ייתכנו חיים על גביו וזאת בגלל ההתפרצויות על פני הכוכב שלו, פרוקסימה קנטאורי. בשנת 2018 התגלה כי התרחשה על הכוכב שלו התפרצות סולארית, אולם ככל הנראה זו לא אמורה להשפיע בצורה קטלנית אם הוא אכן מוגן ויש עליו חיים.
על אף שהוא נמצא במערכת כוכבי הלכת הכי קרובה למערכת השמש, מסע אליו, בטכנולוגיה הנוכחית, עשוי לארוך עשרות אלפי שנים, אולם ישנו רעיון שאפתני לשלוח גשושית קטנה המצוידת במפרש סולארי שתיסע ברבע ממהירות האור ותגיע לכוכב תוך 21 שנים.
טלסקופ החלל ג'יימס וב צפוי לחקור את האטמוספירה של כוכב הלכת ואת האפשרות לקיומם של חיים עליו, כך גם הטלסקופ הגדול מאוד יעשה במטרה להכין שליחת גשושיות זעירות למסע לעבר כוכב הלכת.
ראו גם

פרוקסימה קנטאורי c
פרוקסימה קנטאורי d
הערות שוליים

↑  אבי בליזובסקי, ‏החיים בקו התפר בין הצד המואר לאפל: טלסקופ החלל ג'יימס ווב יוכל לבחון את הרכב האטמוספירה של פרוקסימה קנטאורי b, באתר "הידען", 30 באוגוסט 2016
↑  מחקר: לא ייתכנו חיים על "פרוקסימה בי", באתר ynet, 14 בפברואר 2017
↑  Allan Adamson, Planets Orbiting Alpha Centauri Stars Not Bombarded By X-Ray Radiation Hazardous To Life, in "Tech Times" website, 11 June 2018 (באנגלית)
↑  איתי נבו, להגיע למערכת שמש אחרת, וגם לעצור שם, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 14 בפברואר, 2017
↑  אבי בליזובסקי, ‏החיים בקו התפר בין הצד המואר לאפל: טלסקופ החלל ג'יימס ווב יוכל לבחון את הרכב האטמוספירה של פרוקסימה קנטאורי b, באתר "הידען", 30 באוגוסט 2016
↑  אבי בליזובסקי, ‏פרויקט Breakthrugh Starshot של יורי מילנר יממן חיפוש כוכבי לכת במערכת אלפא קנטאורי, באתר "הידען", 15 בינואר 2017
פינווה
לקריאה נוספת

הסילמריליון מאת ג'ון רונלד רעואל טולקין, בעריכת כריסטופר טולקין, הוצאת כנרת-זמורה-ביתן דביר, מוציאים לאור בע"מ.
| הלגנדריום של טולקין: עולם הפנטזיה של ג'>  ר. ר. טולקין |
| --- | --- | --- |
| ספרים | ראשית הימים והעידן הראשון: הסילמריליון (שלושת הסיפורים הגדולים: ילדי הורין • מפלת גונדולין • סיפורם של ברן ולות'יין)  העידן השני: סיפורים שלא נשלמו  העידן השלישי: ההוביט • שר הטבעות  כרכים נוספים: הרפתקאות תום בומבדיל • עץ ועלה • תולדות הארץ התיכונה |  |
| עיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים | ההוביט (1977) • שר הטבעות (1978) • שיבת המלך (1980) • המצוד אחר גולום • ניצוץ של תקווה • טרילוגיית שר הטבעות (אחוות הטבעת • שני הצריחים • שיבת המלך) • טרילוגיית ההוביט (מסע בלתי צפוי • מפלתו של סמאוג • קרב חמשת הצבאות) • שר הטבעות: טבעות הכוח • סדרת הטלוויזיה "ההוביטים" • שר הטבעות: מלחמת הרוהירים |  |
| דמויות | אאומר • אאורל • אארנדיל • אורוון • אזוג • אילובטר • איסילדור • אלרונד (משפחת אלרונד) • אראגורן • ארוון • בולג • בורומיר • בילבו בגינס • בלג קותליון • ברד הקשת • ברן • גולום • גיל גלד • גילדור • גימלי • גלדור הגבוה • גלדריאל • גנדלף • הואור • הורין תליון • טואור • טורין טורמבר • לגולאס • מורגות' • מורוון אלדוון • מיגלין • מים הגמד • מריאדוק ברנדיבאק • נאזגול • ניינור ניניאל • סאורון (העין) • סארומן • סמאוג • סמוויז גמג'י • פינגולפין • פינווה • פינרוד • פרגרין טוק • פרודו בגינס • פרמיר • קירדן • רדגסט • תאודן • תום בומבדיל • תורין צינת-אלון • תינגול סיעות העלפים: האברי • האלדר • הנולדור • הטלרי • הסינדר |  |
| מקומות | מקומות כלליים: אאה • אמן • ארדה • הארץ התיכונה • הארצות הדרומיות • בלריאנד • ולינור • ים בלגירארץ ר'ון • ימת ר'ון •   מהעידן הראשון: ממלכות הארץ התיכונה • ההרים הכחולים • הימרינג • אנפאוגלית • היתלום • אנגבנד • הלקרקסה (שלוש ממלכות העלפים: גונדולין • דוריאת • נרגותרונד) מהעידן השני והשלישי: נומנור • גונדור • ארנור • מינס טירית • מורדור • ים נורנן • רוהן (רשימת מלכים) • מוריה (קהזד דום) • לות'לוריין • ריוונדל • הפלך • ארבור • יער-אופל • קירית אונגול • מיתלונד • אוסגיליאת • ברד דור |  |
| יצורים אגדיים וגזעים | אורק • אדם (אדין • דונאדין) • עלפים • גמד • דרקון • הוביט • וארג • ולאר • מיאר (איסטרי) • בלרוג |  |
| קרבות | מהעידן הראשון: מלחמות בלריאנד (דגור-נואין-גיליאת • דגור אגלרב • דגור ברגולך • נירנית ארנוידיאד • מלחמת החרון) מהעידן השני: מלחמת הברית האחרונה מהעידן השלישי: האסון בשדות הסיפנים • קרב חמשת הצבאות • מלחמת הטבעת (קרב שדות הפלנור) |  |
| שפות | קווניה • סינדרין • הלשון השחורה |  |
| שונות | מושגים • מושגים בארץ התיכונה • המועצה הלבנה • הברית האחרונה • טבעות הכוח • מיתריל • פלנטיר • תורין ושותפיו • Into the West  • כריסטופר טולקין • טולקין (סרט) • השיר האחרון של בילבו |  |
פורט סודאן

| --- | --- |

נמל פורט סודאן
 מדינה:  סודאן סודאן
 מדינה:  אל-בחר אל-אחמר
 תאריך ייסוד:  1905 
 גובה:  13 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  579,942מוערך (2010)
 קואורדינטות:  19°37′11″N 37°13′36″E﻿ / ﻿19.619589°N 37.226770°E﻿ / 19.619589; 37.226770
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סודאן מוגדלת) אומדורמאן ואדי חלפא ח'רטום נילוס הנילוס הכחול  הנילוס הלבן  ים סוף  מצרים לוב צ'אד אריתריאה אתיופיה הרפובליקה המרכז אפריקאית  דרום סודאןפורט סודאן(למפת סודאן רגילה) אומדורמאן ואדי חלפא ח'רטום נילוס הנילוס הכחול  הנילוס הלבן  ים סוף  מצרים לוב צ'אד ארית- ריאה  אתיופיה רמ"א דרום סודאןפורט סודאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פּוֹרְט סודאן (בערבית: بورتسودان, בתעתיק מדויק: בורתסודאן; מאנגלית: Port Sudan) היא עיר הנמל הראשית של סודאן ובירתה של מדינת אל-בחר אל-אחמר (מדינת הים האדום). אוכלוסייתה מוערכת בכ-517,338 נפש.
היסטוריה

פורט סודאן נוסדה בשנת 1909 על ידי בריטניה כתחנה האחרונה במסילת רכבת שקישרה את הים האדום עם הנילוס. בעיר נבנה נמל מודרני, שהחליף את נמל סַוַּאכִּן (سواكن) המיושן. בניית הרכבת נבנתה כדי לייצא לשוק העולמי כותנה, שומשום ודורה מהאדמות הפוריות שליד הנילוס.
אוכלוסייה

להלן גידול האוכלוסייה בעיר:
| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1906: 4,289
1941: 26,255
1973: 132,632
1983: 209,938
1993: 305,385
2007: 489,275 (מוערך)
2008: 517,338 (מוערך)
כלכלה

כלכלת העיר נשענת ברובה על הנמל שמייבא מכונות, רכבים, דלק וחומרי בנייה ומייצא כותנה, גומי ערבי, שמן, עורות וסנה. בסמוך לנמל פועלים בתי זיקוק של נפט המוזרם משדות הנפט של מחוז מדינת האיחוד בדרום סודאן. בנוסף מסילת רכבת מקשרת את העיר עם הנילוס ומשמשת להעברת כותנה, שומשום ודורה.
בעיר פועלת משנת 1994 אוניברסיטת הים האדום.
תיירות

בפורט סודאן חופים ושוניות אלמוגים שמושכות תיירים. בנוסף, העיר משמשת כתחנת מעבר למוסלמים מרחבי אפריקה הרוצים להפליג דרך הים האדום לנמל ג'דה בערב הסעודית, כדי לקיים את החג' במכה הסמוכה.
אקלים

פורט סודאן מאופיינת באקלים מדברי עם ממוצע משקעים רב שנתי של כ-76 מילימטר גשם כאשר כ-90% מכמות זו יורדת באוקטובר-ינואר.
| אקלים בפורט סודאן> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בפורט סודאן> ינואר.26.8.19.7.7.2 | אקלים בפורט סודאן> פברואר.27.0.19.0.0.9 | אקלים בפורט סודאן> מרץ.28.8.19.9.0.9 | אקלים בפורט סודאן> אפריל.31.4.21.6.1.7 | אקלים בפורט סודאן> מאי.35.0.23.7.1.1 | אקלים בפורט סודאן> יוני.38.5.25.9.0.2 | אקלים בפורט סודאן> יולי.40.1.28.2.3.8 | אקלים בפורט סודאן> אוגוסט.40.2.28.9.1.4 | אקלים בפורט סודאן> ספטמבר.37.4.26.8.0.0 | אקלים בפורט סודאן> אוקטובר.33.4.25.3.13.9 | אקלים בפורט סודאן> נובמבר.30.8.23.8.35.0 | אקלים בפורט סודאן> דצמבר.28.8.21.3.10.0 | אקלים בפורט סודאן> שנה.33.18.23.68.76.1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
תחבורה

אחד מהכבישים המהירים החשובים בסודאן מחבר את פורט סודאן עם עיר הבירה ח'רטום ועובר דרך וואד מדאני (Wad Medani), גדארף (Gedaref) וקסאלה (Kassala). ב-2009 נבנה כביש ראשי נוסף המחבר את העיר עם חרטום ומקצר משמעותית את הדרך ביחס לכביש הישן.
נמל התעופה הבינלאומי של פורט סודאן ממוקם בסמוך לעיר ומשרת אותה בטיסות לקהיר ודובאי.
ערים תאומות

ג'יבוטי ג'יבוטי, ג'יבוטי
ראו גם

צינור הנפט הראשי של סודאן
התקיפה הישראלית בסודאן (2009)
מבצע חשיפה מלאה
הערות שוליים

↑  http://bevoelkerungsstatistik.de
↑  Encyclopædia Britannica von 1911: Band 22, Seite 134
↑  "Red Sea University". African Studies Center. אורכב מ-המקור ב-2011-08-12. נבדק ב-2011-09-17.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550520605171  GND: 4116072-1  LCCN: n81086913  MusicBrainz: ebcaf35e-3305-4b3d-a874-f5e268ae1831  VIAF: 165150603   WorldCat (עם VIAF): 165150603 
בית דואר בפורט סודאן
מינרט בפורט סודאן
מחסני סחורות בפורט סודאן
נמל פורט סודאן הוא הלב הכלכלי של העיר ומייבא סחורות לסודאן כולה
פרס הרמן

| --- | --- |
 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1980
 תאריך פירוק:  2002
 ארגון מפעיל:  מועדון האתלטיקה של מיזורי
 מדינות משתתפות:  ארצות הברית ארצות הברית
 הכי הרבה זכיות:  מייק פישר, קן סנאו, כריסטין סינקלייר, סינדי פרלאוו, מיה האם (2)
 
פרס הרמן (באנגלית: Hermann Trophy) הוא תואר המוענק על ידי מועדון האתלטיקה של מיזורי לכדורגל ולכדורגלנית המצטיינים של ליגת הקולג'ים. בשנת 2002 אוחד פרס הרמן עם תואר ה-MAC, ויחד הם יצרו את תואר כדורגלן השנה בקולג'ים.
רשימת הזוכים - גברים

2021 - דנטה פולוורה
2020 - גלואר אמנדה
2019 - רובי רובינסון
2018 - אנדריו גוטמן
2017 - ג'ון בוקרו
2016 - יאן הרקס
2015 - ג'ורדן מוריס
2014 - לאו סטולץ
2013 - פטריק מאלינס
2012 - פטריק מאלינס
2011 - אנדדיו וגנר
2010 - דרלינגטון נאגבה
2009 - טיל בנברי
2008 - מרקוס טרייסי
2007 - אובריין וייט
2006 - ג'וזף לפירה
2005 - ג'ייסון גריי
2004 - דני אורוקה
2003 - כריס וינגרט
2002 - אלקו אסקנדריאן
2001 - לוצ'י גונזלס
2000 - כריס גבאנדי
1999 - עלי קורטיס
1998 - ויז'אק קרקויאק
1997 - ג'וני טורס
1996 - מייק פישר
1995 - מייק פישר
1994 - בריאן מייסונובה
1993 - קלאודיו ריינה
1992 - ברד פרידל
1991 - אלכסיי לאלאס
1990 - קן סנאו
1989 - טוני מאולה
1988 - קן סנאו
1987 - ברוס מארי
1986 - ג'ון קר
1985 - תום קיין
1984 - עמר עלי
1983 - מייק ג'פרייס
1982 - ג'ו אולריך
1981 - ארמנדו בטנקור
1980 - ג'ו מורנה
רשימת הזוכים - נשים

2005 - כריסטין סינקלייר
2004 - כריסטין סינקלייר
2003 - קייט רודיק
2002 - אלי ואגנר
2001 - כריסטי וולש
2000 - אן מאקינן
1999 - מנדי קלמנס
1998 - סינדי פרלאוו
1997 - סינדי פרלאוו
1996 - סינדי דאווס
1995 - שאנון מקמילן
1994 - טישה ונטוריני
1993 - מיה האם
1992 - מיה האם
1991 - קריסטין לילי
1990 - אפריל קטר
1989 - שנון היגינס
1988 - מישל אקרס
פרנסואה, דוכס גיז

פרנסואה, דוכס גיז (בצרפתית: François de Guise; ‏17 בפברואר 1519 - 24 בפברואר 1563) היה איש צבא ומדינאי צרפתי.
חייו

פרנסואה, שהיה בנו הבכור של קלוד, דוכס גיז, נולד בטירה המשפחתית בעיר בר-לה-דוק שבחבל לורן. אחותו, מארי דה גיז, הייתה אשתו של ג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד, ואחייניתו, מרי מלכת הסקוטים, הייתה אשתו של פרנסואה השני, מלך צרפת.
ב-1545 נפצע כשהשתתף במצור על העיר בולון-סור-מר, שלחופי התעלה, שהייתה בידי ממלכת אנגליה. ב-1551 זכה בתואר גראנד שאמברלן דה פראנס, תואר שהקנה לו גישה חופשית לבית המלוכה הצרפתי וללשכת המלך. ב-1552 התמנה על ידי אנרי השני, מלך צרפת למושל העיר מץ שבחבל לורן, שהייתה נתונה במצור על ידי צבאו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בזכות עמידתו האיתנה, נאלץ קרל החמישי להסיר את המצור מעל העיר. ב-12 באוגוסט 1554, בקרב רנטי, נחל שוב ניצחון על הצבא האימפריאלי בפיקודו של קרל החמישי שפלש לצרפת.
ב-1556–1557 פיקד על חיל המשלוח לאיטליה, שחש לעזרת האפיפיור פאולוס הרביעי, בניסיון לכבוש את העיר נאפולי מידי הספרדים, אך ללא הצלחה. הוא נקרא לשוב לצרפת והתמנה ללויטנאנט ז'נרל של צרפת (ממלא מקום או סגן של המפקד העליון), לאחר שהמפקד העליון של צבא צרפת, אן דה מונמורנסי, נחל מפלה בקרב סן-קנטן (1557) בחבל פיקרדי, ונפל בשבי הספרדים (10 באוגוסט 1557). ב-7 בינואר 1558 כבש את העיר קאלה מידי האנגלים, ובקיץ של אותה שנה כבש את הערים טיונוויל (כיום בחבל לורן בצרפת) וארלון (כיום בדרום מזרח בלגיה), ועשה הכנות להתקדם לעבר לוקסמבורג, כאשר נחתם שלום קאטו-קמברזי (3 באפריל 1559), שהביא לסיום המלחמה בין פליפה השני, מלך ספרד לבין אנרי השני מלך צרפת.
עלייתו של פרנסואה השני לכס המלוכה (10 ביולי 1559) היוותה ניצחון גדול עבור משפחת גיז, משום שמרי, מלכת הסקוטים, אחייניתו של פרנסואה, דוכס גיז, הייתה אשתו של המלך הצעיר. למשפחת גיז נודעה השפעה רבה בחצר המלוכה, ופרנסואה, דוכס גיז, שימש כראש מועצת המדינה. אך ב-5 בדצמבר 1560 מת המלך פרנסואה השני בן ה-16, והשפעתה של משפחת גיז ירדה פלאים. העוצרת, קטרינה דה מדיצ'י, ניסתה לפייס את ההוגנוטים, שהיו אויביה מושבעים של משפחת גיז הקתולית.
ב-1 במרץ 1562 פרנסואה, דוכס גיז ואנשי צבאו היו מעורבים ב"טבח ואסי", כפר בשמפאן ההיסטורית שבו נרצחו 23 הוגנוטים בעת שעסקו בתפילה. מאורע זה סימן את פתיחת המלחמה הראשונה של מלחמות הדת בצרפת. באוקטובר 1562 ניצח פרנסואה את ההוגנוטים בעיר רואן שבחבל נורמנדי, וב-19 בדצמבר של אותה שנה ניצח את צבא ההוגנוטים בקרב דרה. הוא ניסה לכבוש מידיהם גם את העיר אורליאן, אך שם נורה בידי המתנקש ההוגנוטי ז'אן דה פולטרו דה מרה (18 בפברואר 1563). הוא נפצע באופן אנוש ומת מפצעיו שישה ימים אחרי כן.
צמד דו-רון

אין תמונה חופשית
תקליט של צמד דו-רון בתקליטיית קול ישראל
צמד דוּ-רון (Du-Ron) היה צמד זמרים ישראלי (ברוך אבירם וחנן ליבנה), שפעל מראשית שנות ה-60 ועד ראשית שנות ה-70.
את רוב שיריהם המוקלטים הלחין יוסף הדר, שגם עיבד והדריך את הצמד עם הגיטריסט יוסף פֶּלטָה. בין שיריהם: "האיש והגיטרה", "זמר בדרכים", "לילה זוהר", "לך בלבד", "ירח מתפרחח" ועוד. הם ביצעו גם שירי עם: את שיר העם המקסיקני "הפלפל" ("Coplas") בתרגום רפאל אליעז) ואת השיר "Guitarra Del Joven Soldado", וכן שירים שהלחינו עודד זמיר ("רוח ערב", "א. דוקטור") ואחרים. שיריהם הוקלטו בעיקר בחברת התקליטים "הד ארצי".
הערות שוליים

↑  בית לזמר העברי, באתר web.nli.org.il
↑  ומונו, סטריאו. "סטריאו ומונו, אתר הדיסקוגרפיה של המוסיקה הישראלית". נבדק ב-2017-07-12.
פרובינקיה נומידיה

| --- | --- |

 היסטוריה
 הקמה:  סיפוח נומידיה על ידי הרומאים
 תאריך:  46–25 לפנה"ס
 פירוק:  הכיבוש הוונדלי של אפריקה הרומית
 תאריך:  428
 ישות קודמת:  נומידיה
 ישות יורשת:   ממלכת הוונדלים
 
מפה של נומידיה הרומית, לפי תאודור מומזן
נומידיה הייתה פרובינקיה רומית על חוף צפון אפריקה, הכוללת בערך את שטחה של צפון מזרח אלג'יריה.