stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיקרופון
סוגי מיקרופונים > מיקרופון קיבולי (קונדנסר)

מיקרופון קונדנסר מכיל ממברנה דקה עשויה מיריעה פלסטית דקה, שצידה האחד מצופה בזהב או בניקל, והיא מורכבת קרוב מאוד ללוחית אחורית קבועה. מתח מקטב מסופק לממברנה על ידי מקור מתח חיצוני (סוללה או ספק כוח), או על ידי המטען של החומר האלקטרוליטי שבממברנה או בלוחית הקבועה.
הממברנה והלוחית האחורית, המופרדות על ידי נפח אוויר קטן, יוצרות קבל (קונדנסר בלעז). גלי הקול מרעידים את הממברנה, ותנועתה משנה את הקיבול. שינוי זה מתורגם על ידי מעגל חשמלי לשינויי מתח. בזמן חיבור, ברוב המקרים, מיקרופון זה ידרוש מתח פנטום (Phantom Power). למיקרופון קונדנסר אמיתי ומקצועי, הענות תדר טובה יותר מאשר למיקרופון דינמי.
סוגי מיקרופונים > ריבון (מיקרופון סרט)

הריבון מכיל ממברנה דקיקה ועדינה בצורת סרט. מיקרופון הריבון עדין מאוד ביחס לעמיתיו, הקונדנסר והמיקרופון הדינמי, והשימוש בו מצריך זהירות יתרה. בעל גוון צליל שקוף לעומת הקונדנסר, ומאופיין בצליל מתקתק.
הריבון היה נפוץ מאוד במהלך שנות ה-60 וה-70, אבל בשנים האחרונות ביצע קאמבק מרשים.
סוגי מיקרופונים > מיקרופון "מדונה"

"מדונה" (שם גנרי, על אף שלא הייתה הראשונה להשתמש בו) הוא מיקרופון בצורת קשת המתלבש על הראש נאחז באוזן ויורד בצורת קשת לפה האדם. הייעוד של המדונה הוא הגברת קול מנחה, קול מורה או מדריך טיולים ומקל עליו להחזיק במיקרופון.
סוגי מיקרופונים > מיקרופונים אלחוטיים

מיקרופון אלחוטי (ידוע גם כמיקרופון רדיו) הוא מיקרופון ללא כבל פיזי המחברו ישירות למכשיר ההקלטה או לציוד ההגברה. המיקרופון מכיל בתוכו סוללה קטנה, המעניקה כוח למשדר שבגוף המיקרופון, ותפקידו להעביר אותות אודיו מהמיקרופון באמצעות גלי רדיו ליחידת מקלט סמוך, שבתורה משחזרת את השמע. לרוב, ציוד אודיו נוסף (כמו מערכת ההגברה) מחובר ליחידת המקלט באמצעות כבל פיזי. מיקרופונים אלחוטיים נמצאים בשימוש נרחב בתעשיית הבידור, בשידורי טלוויזיה ובהופעות בפני קהל, ויתרונם העיקרי הוא האפשרות שהם מספקים לשדרנים, בדרנים ומרצים לנוע בחופשיות, תוך שימוש במיקרופון לשם הגברת הקול.
ישנם תקנים שונים, תדרים וטכנולוגיות שידור, המשמשים כדי להחליף את חיבור הכבל הפיזי של המיקרופון ולהפוך אותו למיקרופון אלחוטי. ניתן להעביר את המידע, למשל, באמצעות גלי רדיו בשיטות אפנון דיגיטליות שונות כמו FM, AM. חלק מן המיקרופונים הזולים יותר עושים שימוש באור אינפרא אדום לצורך העברת הקול. מיקרופונים מבוססי קרינה אינפרא אדומה דורשים קו ראייה ישיר בין המיקרופון והמקלט, דבר שלא נדרש במיקרופונים היקרים יותר, העושים שימוש בגלי רדיו.
רגישות המיקרופון

רגישותו של מיקרופון מוגדרת כיחס בין המתח החשמלי שהמיקרופון מפיק לשינוי מסוים בלחץ האוויר שגרם להפקתו של המתח. מיקרופון בעל רגישות גבוהה מייצר מתח גבוה יותר ולכן זקוק להגברה נמוכה יותר. הרגישות משתנה ממיקרופון למיקרופון ומטכנולוגיה לטכנולוגיה. זהו אחד המאפיינים החשובים של מיקרופון והוא נמדד ומדווח בכל מיקרופון מקצועי. על פי התקן הבינלאומי מודדים את המתח החשמלי שמייצר המיקרופון כאשר מושמע אות בתדירות של 1 קילו הרץ ובעוצמה של 94dB ‏ (SPL) ממרחק 1 מטר ובזווית 0 מעלות למיקרופון. המתח החשמלי במוצא המיקרופון במצב זה נקבע כרגישותו. מיקרופונים דינמיים הם בעלי טווח רגישויות בין 0.5mV עד 5mV.
היענות תדר

היענות התדר (תגובה שונה לתדרים שונים) היא מאפיין חשוב של המיקרופון. להיענות חשיבות רבה כי היא מגדירה את "אופי" המיקרופון ואת "צבע" הצליל. במדידות מדויקות מתייחסים להיענות שאיננה קבועה כעיוות של הקול.
את בדיקת היענות התדר מבצעים בעזרת חיבור מתנד סינוסואידי לרמקול, שהמיקרופון הנבדק מונח לפניו, ומודדים את מוצא המיקרופון לכל תדירות (בדרך כלל מ-20 הרץ עד 20 קילוהרץ). את התוצאה נהוג להציג כגרף ששני ציריו (התדר ותגובת המתח ביחס לתגובה ב-1 קילוהרץ) לוגריתמיים.
ראו גם

הקלטה
הערות שוליים

↑  החלטה 269: Resolved, That it is the sense of the House of Representatives that the life and achievements of Antonio Meucci should be recognized, and his work in the invention of the telephone should be acknowledged.
↑  כתבה על הכרת הקונגרס האמריקאי במאוצ'י כממציא הטלפון. אתר הגארדיאן, 17 ביוני 2002.
↑  תיאור שימוש בלייזר לציטוט בריאיון עם דירקטור GlobalSecurity.org, באתר National Public Radio, מ-4 במאי 2011.
↑  Jerad Lewis, Understanding Microphone Sensitivity
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531456205171  GND: 4139330-2  LCCN: sh85084882  LNB: 000180310  NARA: 10647444  NDL: 00567400  NKC: ph926569 
אנטוניו מאוצ'י, 1878. נחשב לממציא אב-הטיפוס הראשון של הטלפון והמיקרופון האלקטרומגנטי.
תרשים המיקרופון מתוך בקשת הפטנט של ברלינר, 1877.
מיקרופונים דינמיים של חברת SHURE
מיקרופון קיבולי (קונדנסר)Neumann U87
מארז של מיקרופון אלחוטי עם המקלט
מיקרופון מקצועי
רדיוגרפיה

צילום רנטגן של עמוד השדרה
רדיוגרפיה היא שיטת צילום באמצעות קרינה מייננת - קרני רנטגן, קרני גמא או קרינת נייטרונים. זוהי אחת משיטות הבדיקה הלא הרסניות, והיא משמשת בתחומים רבים - החל מאיבחון שברים ברפואה, דרך איתור סדקים במכלולים מכניים שונים בתעשייה, ועד אימות מקוריות של יצירות אמנות.
עקרונות ודרך פעולה

על מנת לבצע צילום רדיוגרפי יש צורך במקור קרינה - שפופרת רנטגן (קרני X) או איזוטופ רדיואקטיבי הפולט קרינת גמא. הקרינה הנפלטת עוברת דרך האובייקט הבדיקה ומשקפת אותו על גבי סרט צילום ייעודי או נקלטת על ידי חיישנים המציגים את התמונה על צג.
חלק מהקרינה נבלע בזמן המעבר דרך האובייקט הנבדק, בתלות בצפיפות החומר ועוביו. הקרניים העוברות דרך החומר משחירות את גרעיני ברומיד הכסף שבסרט הצילום, כאשר צפיפות ההשחרה נמצאת ביחס הפוך לצפיפות החלק המצולם: ככל שהחלק צפוף יותר כך יושחרו פחות גרעינים, וסרט הצילום יציג דמות בהירה יותר, ואילו חלק בעל צפיפות נמוכה ייצור דמות כהה יותר.
לצורך קבלת הדמות על סרט הצילום יש להעביר אותו בתהליך פיתוח, שמקבע את מצב סרט הצילום לאחר החשיפה. השיקוף המתקבל בסוף התהליך נקרא רדיוגרמה. להבדיל מסרטי צילום שבהם משתמשים בצילום רגיל, הרדיוגרמות המתקבלות אינן מתקבלות כתשליל (נגטיב), אלא כפוזיטיב, ואין צורך להדפיסן לצורך קבלת תמונה "ישרה".
עם השנים חלו התפתחויות טכנולוגיות, וכיום קיימות בשוק מצלמות רנטגן וידאו זמן אמת, ולוחות צילום דיגיטליים מסוגים שונים המאפשרים צילום מהיר ללא תהליך פיתוח. CR-Computed Radiography היא שיטת צילום רנטגן דיגיטלית המשתמשת לשמירת הדמות הלטנטית במסך מצופה פוספור (IP: image plate). בדרך כלל מדובר עדיין בקסטות מיוחדות המכילות במקום סרטים את ה IP והדמות הלטנטית השמורה בו לאחר הצילום מעובדת אוטומטית במכשיר הנקרא קורא reader אליו מוכנסות הקסטות של ה CR. מערכת דיגיטלית חדישה יותר היא מערכת ה DR-Direct Radiography שבה החיישנים הקולטים את התמונה הדיגיטלית עשויים מסלניום אמורפי, סיליקון אמורפי או מחיישן CCD. במערכת זו אין צורך בהליך "פיתוח" דיגיטלי דרך קורא, והצילומים בה מופיעים מיד על המסך. זה כמובן מייעל את שטף העבודה ומגדיל את ההספק. מכשירי ה DR עדיין יקרים, והחלטה לרכוש חדר DR מחייבת להחליף את כל מרכיבי החדר, כולל השפופרת, המצלמה וכמובן אמצעי החישה והתקשורת. למרות זאת כמות מכשירי ה DR הנמכרים בעולם הולכת וגדלה והמחירים יורדים בהתאם. קיים גם הבדל באיכות הצילומים בין CR ל DR הן בחדות הצילום והן בכמויות הקרינה הנדרשות לביצועו.
מרבית הלוחות הדיגיטליים (DR) הם חסרי גמישות, שהיא אחת מהדרישות הבסיסיות לצילום רנטגן תעשייתי). במקביל, משתמשים כיום באמצעי עיבוד תמונה ממוחשבים על מנת להגיע לנצילות מלאה של סרט הצילום.
עקרונות ודרך פעולה > בליעה ופיזור

בזמן המעבר של הקרינה דרך החומר, מתרחשות אינטראקציות שונות בין הקרינה לבין מרכיבי החומר, בתלות בצפיפות החומר ובעוצמת האנרגיה של הקרינה.
להלן האפקטים החזקים ביותר:
בעוצמות שבין 10 ל-500 קילו אלקטרון וולט מתרחש האפקט הפוטואלקטרי, המתבטא בבליעת הקרינה בחומר ושחרור אלקטרונים.
בעוצמות שבין 0.1 ל-0.3 מגה אלקטרון וולט מתרחש אפקט קומפטון, שהוא תופעה של פיזור קרינה.
באנרגיות גבוהות ביותר - מעל 1.02 מגה אלקטרון וולט - מתרחש אפקט יצירת זוגות, שגורם לפיצול של חלקיקי הקרינה ולשינוי מסלולם.
בנוסף לאפקטים האלו, מתרחש גם אפקט המכונה "קרינת בלימה", שהוא למעשה הסטה של פוטון קרינה ממסלולו בזמן מעבר קרוב לגרעין האטום; ואינטראקציות נוספות נובעות מגאומטריית החלק.
ההשפעה של אינטראקציות אלו הן בליעת הקרינה (ומכאן עצם יצירת הדמות ברדיוגרמה) וטשטוש של הרדיוגרמה, מכיוון שכאשר פוטון מוסט ממסלולו הוא משחיר גרעין שלא במקום המדויק.
עקרונות ודרך פעולה > רגישות הצילום

רגישות הצילום היא למעשה יכולת ההפרדה שמתקבלת ברדיוגרמה הסופית. כלל אצבע אומר שיכולת ההפרדה ברדיוגרפיה עומדת על כ-2% מעובי החלק המצולם. כך למשל, בחלק שעוביו הוא 10 סנטימטר יתגלו - בעזרת חשיפה נאותה - סדקים שעוביים הוא מעל 2 מילימטר.
את מידת הרגישות ניתן למדוד בעזרת מדי טיב תמונה (פנטרמטרים) ייעודיים, הישימים בעיקר בצילום תעשייתי.
קרינת הגמא היא בעלת אורך גל קצר (מעשרה נאנומטר ומטה) ותדירות גבוהה יותר מקרינת רנטגן, ועקב כך היא חודרת עמוק יותר דרך מוצק, גז או נוזל. מכאן שניתן להגיע בעזרתה לתוצאות שבצילום רנטגן יהיה מן הנמנע להשיגן.
רדיוגרפיה ברפואה

ברפואה משתמשים בצילום רנטגן לצורך איתור וזיהוי שברים בעצמות, איתור גופים זרים בחללי הגוף. (כדוגמת מקרים בהם נשכחו במהלך טיפול פולשני, או במקרה דקירה, בליעת גוף זר וכדומה) כמו כן, לשם איבחון רפואי: צילום בית החזה, איתור חורים בשיניים ועוד. שימוש מתקדם יותר של צילום הרנטגן נעשה בשיטת הטומוגרפיה הממוחשבת (CT), המשתמשת בצילום רנטגן ממספר זוויות ליצירת מבט תלת־ממדי על האובייקט המצולם. הדמיה נוספת מתקדמת נעשית באמצעות תהודה מגנטית (MRI), שימוש בשדה מגנטי עוצמתי בשילוב גלי רדיו. בדרך כלל, בתלת מימד של האובייקט נשוא הבדיקה.
האנרגיה שבה משתמשים בצילום רפואי היא נמוכה, על מנת להימנע מגרימת נזקי קרינה גבוהים לגוף האדם הרגיש. התחום הרחב יותר של שימוש בקרינה מייננת לצורכי הדמיה רפואית נקרא רדיולוגיה.
הרופאים העוסקים בתחום מכונים רדיולוגים ואילו המבצעים את הצילומים במכשירים השונים נקראים טכנאי רנטגן.
רדיוגרפיה בתעשייה ובתעופה

עיקר השימוש בצילום בעזרת קרינת רדיואיזוטופ (גמא) הוא בתעשייה, וזאת בנוסף לשימוש בצילום רנטגן, הנפוץ בתעשייה כברפואה (גם ברפואה נעשה לעיתים שימוש במצלמות גמא, אך לעיתים נדירות בלבד).
השימוש העיקרי בתעשייה הוא איתור פגמים בחלקים. פגם או אי רציפות בחלקי מכונות, מטוסים, מכוניות, צינורות, מכלולים אלקטרוניים ועוד, עלולים לגרום לנזקים בעת השימוש, סיכון חיים והפסדים כספיים כבדים. בתעופה נפוץ גם שימוש לצורך איתור גופים זרים במכלולי המטוס השונים, ואיתור חדירת נוזלים לחומרים מרוכבים.
מבין כלל שיטות הבדיקות הלא הורסות, רדיוגרפיה היא כמעט היחידה המאפשרת בדיקה של מכלולים שלמים ללא פירוקם, דבר המקצר משמעותית את זמן ההשבתה של מכונות, מטוסים וכדומה.
רדיוגרפיה באמנות

בעזרת צילום רדיוגרפי בעוצמות מסוימות, תוך שימוש בסרטי צילום רגישים במיוחד, ניתן לזהות הבדלים בין שכבות שונות בציור, וכך לגלות זיופים בציור או ציורים שכוסו עם השנים בציורים אחרים (דבר נפוץ בתקופת הרנסאנס היה שימוש חוזר בקנבס שכבר צויר עליו בעבר).
אמצעי זהירות

הקרינה המשמשת בשיטות בדיקה רדיוגרפיות עלולה להיות מסוכנת למפעיל הציוד, לפיכך מפעילי הציוד נדרשים, פרט לנקיטת אמצעי זהירות מרביים, גם לשאת עליהם התקנים לבדיקת כמות הקרינה אותה הם סופגים במהלך עבודתם. מלבד כמות הקרינה בחשיפה חד פעמית, שבמנות גדולות עלולה לגרום למחלת קרינה, יש חשיבות גם לכמות הקרינה המצטברת - בהעלאת הסיכוי להתפתחות מחלת הסרטן ולנזקים גנטיים. בנוסף, לחלקים שונים בגוף האדם סף רגישות משתנה - האשכים, לדוגמה, רגישים לקרינה עשרות מונים מכף רגל.
במקרה שכמות הקרינה שספג המפעיל גבוהה מהתקן - עליו לפנות לטיפול מתאים, ועל פי רוב יושבת מהמשך עבודה ברדיוגרפיה לזמן מה.
על פי החוק הישראלי, עובדי קרינה זכאים לשבוע בשנה של חופשה בתשלום, על מנת להמעיט את חשיפתם לקרינה ככל הניתן.
ראו גם

המרכז למחקר גרעיני
הקריה למחקר גרעיני
הערות שוליים

↑  What is the imaging plate?, Fujifilm site in archive
↑  ד"ר גיל בכר, ד"ר ארנון מקורי, בדיקת MRI: מדריך הכנה לבדיקה, באתר www.clalit.co.il, ‏18 באוגוסט 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558358705171  BnF: cb119326954 (data)  GND: 4139158-5  LCCN: sh00006374  LNB: 000160771  NARA: 10646390  NKC: ph471371
שמואל הילמן

| --- | --- |
 מקום פעילות:  קרמזיר, מנהיים, מץ
 פטירה:  29 בדצמבר 1764 ה' בטבת ה'תקכ"ה מץ
 תחומי עיסוק:  מרא דאתרא, אב"ד, ראש ישיבה
 רבותיו:  רבי אברהם ברודא, רבי יונה לנדסופר
 תלמידיו:  רבי נפתלי קצנלנבוגן, רבי יוסף דוד זינצהיים
 בני דורו:  רבי יהונתן אייבשיץ, רבי יעקב עמדין, רבי יעקב פופרש, רבי פינחס קצנלנבוגן
 חתנים:  רבי אליעזר קצנלנבוגן
 
רבי שמואל הילמן (נפטר בה' בטבת ה'תקכ"ה, מץ) היה רב וראש ישיבה, רבן של קרמזיר (אנ'), מנהיים ומץ. נחשב בימיו לאחד מגדולי הדור.
ביוגרפיה

נולד בקרוטושין שבפולין לר' אורי פייבל. למד בפראג בישיבתו של רבי אברהם ברודא, ובתקופה זו התיידד עם ר' יונה לנדסופר והיה תלמיד חבר שלו. הוא נחשב לאחד מתלמידיו הבכירים והמקורבים של ר"א ברודא, שזכו לשמש את רבם, והתלמידים הצעירים יותר היו מעין תלמידים חברים שלו. הוא המשיך ללמוד בפראג גם לאחר עזיבת ר"א ברודא בקיץ ה'תס"ט (1709), לצידו של רבי יהונתן אייבשיץ שהגיע אז לעיר ללמוד אצל תלמידי ר"א ברודא, אך בין השניים התגלעה עוינות.
בשנת ה'ת"פ התמנה לכהן כאב"ד בקרמזיר (אנ'), מן הקהילות החשובות שבמורביה. בשנת ה'תפ"ו (1626) בערך התקבל כאב"ד מנהיים. לאחר עזיבת רבי יהונתן אייבשיץ את מץ בשנת ה'תק"י (לטובת רבנות קהילות אה"ו), בחרה הקהילה היהודית במץ ברבי שמואל הילמן לשמש אב"ד תחתיו. במץ הוא כיהן כרב וראש ישיבה עד פטירתו בה'תקכ"ה. בשנת ה'תקכ"ד, בסמוך לפטירתו, יזם את הקמתו של בית דפוס עברי במץ.
עמד בקשרי שו"ת עם רבי יעקב פופרש מפרנקפורט ועם רבי יהושע השל לבוב משוואבך. מרבית כתביו לא הודפסו ונותרו בכתבי יד. מעט מדברי תורתו נדפסו בספר "תורת חכמי מיץ".
משפחתו

נשא אשה מקהילת גלוגא. אשתו נפטרה לפני ה'תס"ט (1609), אך חמיו ביקש ממנו להמתין לשאת את אחותה הקטנה אחרי שתגדל. אשתו השניה שרלה האריכה ימים אחריו ונפטרה במץ בי"ח באב ה'תקל"ד.
מילדיו ידועים שני בנים ושלוש בנות:
בנו משה היה פרנס בגלוגא.
בנו אורי (שרגא) פייבש היה רב ואב"ד בהנאו ובליסא, לאחר מכן היה מלומדי בית המדרש בברלין, ובסוף ימיו התמנה לרבן של בון, דייץ (אנ') ונסיכות הבוחר מקלן. נפטר בביקור במץ בט"ו בכסלו ה'תקל"ב, ונקבר ליד אביו. מסופר עליו כי תחילה לא היה מקום בסמוך לאביו, וזזו הקברים באופן פלאי כך שהיה מקום לקבור אותו ליד אביו. בתו נישאה לרבי שמואל לנדא מפראג.
בתו יעכט נישאה לרבי אליעזר קצנלנבוגן (בנו של רבי משה קצנלנבוגן אב"ד שוואבך), שהיה אב"ד במברג והגנאו באלזס. בנם רבי נפתלי הירש קצנלנבוגן למד אצל סבו רבי שמואל הילמן ונחשב לתלמיד מובהק שלו. הנכד היה אב"ד פרנקפורט דאודר ואחר כך אב"ד וינצנהיים (אנ') והקונסיסטוריה של הריין העליון, חבר הסנהדרין של פריז ומחבר שו"ת שער נפתלי.
בתו בילה (נפטרה בו' באדר ה'תקמ"ד) נישאה לר' יהודה ליב פרנקל, בנו של רבי דוד פרנקל מברלין ומתלמידי החכמים של קהילת ברלין.
בתו דבורה (נפטרה בי' באדר ה'תקמ"א) נישאה לרבי יצחק אשכנזי אב"ד הנאו, ואחרי פטירתו נישאה בשנית לרבי יצחק סג"ל מדוקלא אב"ד פרשבורג.
לקריאה נוספת

יצחק דוב פעלד, "קונטרס חלוקי אבנים", יש מנחילין, ירושלים תשמ"ו, עמ' שעד–שעה, באתר היברובוקס.
הרב דובעריש וועבער, "נוספות לתולדות קהילת מיץ", ירושתנו ג (תשס"ט), עמ' שנב–שנד, באתר היברובוקס
הערות שולים

↑  מסתבר ש"הילמן" היה חלק משמו הפרטי, אך בדורות הבאים השתמשו בו צאצאיו כשם משפחה. בכמה מקורות נזכר שם המשפחה "הלפרין" או "היילפרין".
↑  למשל "והיה ביניהם מחותני ידידי ר' הילמן אשר הוא כעת גדול הדור אב"ד דק' מעץ" (ר' פינחס קצנלנבוגן, יש מנחילין, ירושלים תשמ"ו, סי' יד, עמ' פה).
↑  ראו בהסכמתו לספרו של האחרון שו"ת מעיל צדקה, מהדורה חדשה, ירושלים תשע"ח, עמ' 16, באתר אוצר החכמה, וראו שם במבוא עמ' 6.
↑  ראו למשל תיאורו של ר' פינחס קצנלנבוגן, יש מנחילין, סי' צח, עמ' קצב–קצג.
1 2  דוד צינץ, גדולת יהונתן, חלק ב, פיוטרקוב תרצ"ד, עמ' 249–251.
↑  Benjamin Hirsch Auerbach, Geschichte der Israelitischen Gemeinde Halberstadt, Halberstadt 1866, p. 94.
↑  לכתב הרבנות, מכ"ב בכסלו ה'תקי"א, ראו Blätter für jüdische Geschichte und Litteratur, כרך ב (1901), עמ' 39–40.
↑  התכתבויותיהם נדפסו בשו"ת שב יעקב, חלק ב, אבן העזר סי' כ, ובשו"ת פני לבנה, סי' קיט.
↑  תורת חכמי מיץ, ירושלים תשע"ג, באתר אוצר החכמה.
↑  ר' פינחס קצנלנבוגן, יש מנחילין, סי' קיג, עמ' רח.
↑  אזכור פטירתה בפנקס חברה קדישא של מץ. פעלד, "חלוקי אבנים", עמ' שעה, כותב את התאריך י"ט באב.
↑  הרב דובעריש וועבער, "נוספות לתולדות קהילת מיץ", ירושתנו ג (תשס"ט), עמ' שנב–שנד, באתר היברובוקס.
↑  ראו אודותיו בממורבוך של קהילת בון (סריקה באתר הספרייה הלאומית).
בכמה מקורות מצוין תאריך פטירתו בז' באלול ה'תק"ל, על פי הכתוב בממורבוך של קהילת דייץ, שנדפס בידי אהרן ילינק, קונטרס המקונן, וינה תרמ"א, עמ' 60, באתר היברובוקס. ברם, בשנת ה'תק"ל חל ז' באלול ביום שלישי, ושם נזכר יום רביעי. בנוסף, בכ' בתמוז ה'תק"ל עוד היה בברלין, כמוכח מהסכמתו לספר וזאת תורת הבית, ברלין תקל"א, באתר היברובוקס. התאריך המופיע בממורבוך של בון, ט"ו בכסלו ה'תקל"ב, מאומת גם מפנקס חברה קדישא של מיץ (סריקה באתר הספרייה הלאומית), ומסדר הרישומים בפנקס הזכרת נשמות של מיץ (סריקה באתר הספרייה הלאומית).
↑  אין לבלבל אותו עם דודו, אחי אביו, רבי נפתלי צבי קצנלנבוגן רבה של מנהיים.
↑  ראו נוסח מצבותיהם בתוך אליעזר ליזר לנדסהוטה, תולדות אנשי שם, ברלין תרמ"ד, עמ' 58–59, באתר היברובוקס.
↑  עליה ראו י"ב ווייס, "רבי יצחק הלוי אב"ד דוקלא, צילץ ופרשבורג", עלי זכרון 21 (תשע"ו), עמ' יג, באתר אוצר החכמה.
מכון טראמפ

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  בוקה רטון 
 תקופת הפעילות:  2005–2009 (כ־4 שנים) 
 
מכון טראמפ היה סמינר שסיפק סדרה של הרצאות נודדות, הסמינר נוסד ב-2005 והיה בבעלותם של אירן ומייק מילין מבוקה רטון שבפלורידה. המכון השתמש בשמו של דונלד טראמפ באמצעות הסכם רישוי עם אוניברסיטת טראמפ אך לא פעלה תחת ארגון טראמפ[דרושה הבהרה], הסכם הרישוי פג בשנת 2009 ולא חודש מאז.
היסטוריה

במהלך שנת 2006, שנת הפעילות המלאה הראשונה שלה, קיימה החברה כ-120 סמינרים ב-30 ערים ברחבי ארצות הברית, כאשר ארגון טראמפ קיבל את חלקו על כל מושב. אף על פי שהמכון ואוניברסיטת טראמפ היו בבעלות נפרדת, הפעילות שלהם הייתה למעשה חופפת, ולעיתים קרובות אף השתמשו בחומרי פרסום הנושאים אותם שמות. סטודנטים רבים התלוננו כי המכון הבטיח הבטחות שווא לשגשוג כלכלי אך מספק מעט הוראה בפועל, וכי בקשות להחזר כספי נדחו או בוטלו. מאות מכתבי תלונה הוגשו לפרקליטות במספר מדינות בהן: מדינת ניו יורק, פלורידה וטקסס.
אף על פי שטראמפ לא היה מעורב באופן ישיר בהפעלת הסמינר, הוא אישר את הפעלתו בתשדיר פרסומי שכותרתו היה "דרך דונלד טראמפ לעושר", שם טען טראמפ כי "הכנסתי את כל המושגים שלי שעבדו כל כך טוב עבורי, חדשים וישנים, לסמינר שלנו ... אני מלמד את מה שלמדתי".
בשנת 2016 נחשף כי בחוברת שהוכנה עבור מכון טראמפ נכללו לפחות 20 דפים שהיו גנבה ספרותית.
בישראל פועל מכון טראמפ במסגרת בית איזי שפירא ומציע מגוון קורסים והשתלמויות
הערות שוליים

1 2  Leary, Alex (30 ביוני 2016). "In Trump Institute, Donald Trump had Florida partners with a record of fraud". Tampa Bay Times. נבדק ב-5 ביולי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Joe Mullin, Jonathan Kaminsky (29 באפריל 2016). "Trump University and the art of the get-rich seminar". Ars Technica. נבדק ב-1 ביולי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Woodman, Spencer (28 במרץ 2016). "Documents Show Just How Suckered Students of the Trump Institute Felt". The Nation. נבדק ב-5 ביולי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Martin, Jonathan (29 ביוני 2016). "Trump Institute Offered Get-Rich Schemes With Plagiarized Lessons". The New York Times. נבדק ב-1 ביולי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  מכון טראמפ בבית איזי שפירא
ערך זה הוא קצרמרבנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ננוטכנולוגיה

הרכבה עצמית של סופר-מולקולה
ננוטכנולוגיה, או בקיצור ננוטק, הוא שם כולל לתחום המחקר והטכנולוגיות העוסקים במערכות שגודלן האופייני הוא בין ננומטרים בודדים לעשרות ננומטרים. מחקרים וטכנולוגיות אלו משתייכים למגוון שטחי המדעים וההנדסה. החל ממחקרים בפיזיקה והנדסת חשמל, כגון התקנים מוליכים למחצה, דרך מחקרים ופיתוחים הקשורים לביולוגיה מולקולרית ולרפואה, כגון ריצוף מהיר של DNA או שיטות מחקר וניטור חדשות של תהליכים ביולוגים, ועד מחקרים הקשורים לכימיה, כגון הנדסה של חומרים חדשים בעלי תכונות רצויות כגון חוזק.
תחומי מחקר

מחקר ויישומים בננוטכנולוגיה עוסקים במגוון של תופעות, בחלקן זניחות, וחלקן כלל לא קיימות בגדלים מקרוסקופיים. לדוגמה:
כוחות כמו מתח פנים וכוח ואן דר ואלס הופכים בגדלים אלו לחשובים יותר. תחת תנאים כאלו, למשל, המהירות תהיה פרופורציונלית לכוח המופעל על עצם ולא התאוצה, כמו שקובע החוק השני של ניוטון.
אפקטים של מכניקת הקוונטים הופכים למכריעים. תחת תנאים כאלו, למשל, ההתנגדות של מוליך חשמלי לא תהיה פרופורציונית לאורכו כמו שקובע חוק אוהם.
מאחר שזיהומים ופגמים, כגון מיקומי אטומים וסדקים זעירים, הם סטטיסטיים, הרבה יותר קל לשלוט בהם בגדלים ננומטריים, וכך חלקיקים ננומטריים של חומר יכולים להיות בעלי תכונות שונות מאלו של החומר כשהוא מקרוסקופי.
התופעות הללו ואחרות כגון אלו גורמות לשינויים דרסטיים בתכונות החומר בגודל נאנומטרי.
תחום זה מעניין חוקרים ומהנדסים כיוון שהגדלים המאפיינים של מערכות רבות בתחומים שונים, הם ננומטריים. למשל בביולוגיה מולקולרית, הגודל האופייני של חלבונים, וירוסים ושל ה-DNA הוא ננומטרי. בפיזיקה, האורך על פניו נקבעות תכונות של חומרים כגון הולכת חשמל או הולכת חום. ובכימיה, למשל, הגודל הננומטרי נמצא באורך האופייני בו יש אינטראקציות בתמיסה.
בנוסף מחקרים ופיתוחים רבים שואבים השראה מהדמיון בגדלים האופייניים של מערכות ביולוגיות, פיזיקליות וכימיות, אשר טומן בחובו אפשרויות להכלאה ביניהן, כדי לפתח טכנולוגיות חדשות ושימוש בידע ובפרוצדורות מוכרות, מתחום מסוים, כדי להפיק תועלת ולחקור תחומים אחרים.
מושגי יסוד > ננומטר

הננומטר הוא אלפית של מיליונית (מיליארדית) של מטר (10-9 מטר). לצורך השוואה, עובי אופייני של שערת אדם הוא בטווח בין 17 אלף ל־180 אלף ננומטרים, טווח אורכי הגל של האור הנראה הוא בין 380 ל-750 ננומטרים, והמרחקים האופייניים בין כל אטום במולקולה הם כעשירית הננומטר. מחקרים בננוטכנולוגיה עוסקים במערכות שגודלן האופייני הוא מננומטרים בודדים ועד עשרות ננומטרים.
מושגי יסוד > תופעות חדשות (Emerging Phenomena)

"תופעות חדשות" הוא הכינוי לתכונות של חומרים ננומטריים אשר שונות מאוד מתכונות החומר המקרוסקופי. למשל, חלקיק זהב ננומטרי יכול לשמש כזרז כימי אף על פי שגוש מאקרוסקופי של זהב הוא אינרטי. דוגמה נוספת: ננו צינוריות פחמן אשר מורכבות משכבה יחידה של גרפיט, יכולות לשמש בתנאים מסוימים, כל אחת כמוליך על, אף על פי שגוש מקרוסקופי של גרפיט הוא מוליך חשמלי גרוע או מוליך למחצה במקרים מסוימים.
מושגי יסוד > הרכבה עצמית (Self Assembly)

הרכבה עצמית היא גישה להנדסה של מבנים ננו-מטרים הנקראת גם Bottom-up אשר לוקחת השראה מהביולוגיה שם חומרי היסוד הם הרכיבים הקטנים ביותר מהם מורכבת המערכת, האטומים והמולקולות האלו מתרכבים תחת תנאים מסוימים כדי ליצור את המבנה הסופי הרצוי. זאת בניגוד להנדסה אנושית מסורתית הנקראת גם Top-Down ובה חומרי גלם הם גושי חומר גדולים ובונים את המבנה הסופי על ידי עיבוד החומר (יציקה, עיבוד שבבי וכדומה).
היסטוריה

שיטות מסוימות לקבלת מבנים ננומטרים ידועות כבר מהתקופה הרומית [דרוש מקור] אז ידעו לייצר זכוכית אשר בתהליך הכנתה הוספו לה ננו חלקיקים זהב, כסף ומתכות נוספות כדי לקבל זכוכיות צבעוניות. (גוש זהב מקרוסקופי צבעו זהוב, אך חלקיק זהב בגודל של כ-50 ננומטר הוא ירוק וחלקיק בגודל של כ-25 ננומטר נראה אדום). בשל העובדה שננו חלקיקים אלו הם חלק אינטגרלי מהזכוכית, הויטראז'ים שיוצרו מזכוכיות כאלו לא דהו גם אחרי מאות שנים. מדענים הבינו שהצבעים נוצרים בשל ננו-חלקיקי מתכת בשל העובדה שפלזמונים על פני השטח שלהם יודעים לבלוע ולפלוט אור באופן סלקטיבי ואפילו בסוף המאה התשע-עשרה הם לא דהו.
פרופסור ריצ'רד פיינמן, פיזיקאי וזוכה פרס נובל לפיזיקה, נחשב למבשר הננו-טכנולוגיה. בהרצאה שנשא ב-1959 בקלטק, במסגרת כנס של האגודה האמריקאית לפיזיקה, תחת הכותרת "יש עוד שפע של מקום בתחתית", תיאר פיינמן את התהליך הציורי הבא: מדען בונה זוג ידיים קטנות שהוא יכול לשלוט בהן בעזרת ידיו. בעזרת זוג הידיים הקטנות הוא בונה זוג ידיים קטנות אפילו יותר. אם יחזור על הפעולה הזו שוב ושוב לבסוף יגיע המדען לזוג ידיים קטנות כל כך עד שאפשר להזיז בעזרתן אטום בודד ממקום למקום. בכך תיאר פיינמן למעשה את גישת Top Down (המאפיינת כיום תהליכי ייצור במיקרואלקטרוניקה). פיינמן אף ציין כי במהלך התהליך, עם שינוי סדר הגודל של המבנים איתם אנו עובדים, תשתנה הפיזיקה הרלוונטית לבעיה. ככל שנרד בגודל, הכבידה, למשל, תיהפך לפחות חשובה וכוחות ואן דר ואלס וכוחות של מתח פנים יהפכו ליותר משמעותיים. הרצאה זו גררה אחריה התעניינות גוברת בתחום בקהילה הפיזיקאית העולמית.
המונח "ננוטכנולוגיה" נטבע בשנת 1974 על ידי פרופ' נוריו טאניגצ'י מהאוניברסיטה המדעית של טוקיו במאמר שעסק בעיבוד עדין מאוד של מתכות. טאניגצ'י הגדיר את המושג ננוטכנולוגיה כעיבוד, הפרדה, איחוד ושינוי המבנה של חומרים באטום יחיד או מולקולה בודדת.
למרות כל זאת פריצת הדרך המשמעותית בתחום חלה רק בשנות השמונים של המאה העשרים בשל המצאת שיטות עבודה ומיכשור המאפשר להדמות ולתפעל חומרים ומבנים בסקאלה הננו-מטרית. הראשון מבין הכלים הללו היה מכשיר ה-STM – מיקרוסקופ מִנהור סורק אשר הומצא במעבדות IBM בציריך על ידי היינריך רורר וגרד ביניג (שזכו בפרס נובל לפיזיקה בגין המצאתם זו ב-1986). מכשיר זה היה הראשון שאפשר למדענים להדמות ולתפעל בקלות חומרים ברמה האטומית. על בסיס דרך פעולתו הומצאו עשרות מכשירים תחת השם הכולל SPM - מיקרוסקופיית חיישן סורק, אשר מהווים עד היום כלים חשובים מאוד לעוסקים בפיתוח ומחקר.
בנוסף, בשנים אלו התפתחו מאוד תהליכי ייצור של טכנולוגיות של שבבי סיליקון אשר משמשים ככלי עזר חשוב לקבוצות המחקר והפיתוח בתחום הננוטכנולוגיה.
ב-1981 תיאר ד"ר אריק דרקסלר גישה אחרת לבנייה בעזרת הרכבה עצמית. דרקסלר פרסם ב-1986 ספר בשם "מנוע היצירה: העידן הקרב של הננוטכנולוגיה" וכן ספר בשם "ננומערכות: מכונות מולקולריות, ייצור וחישובים" ובכך הפך את המושג ננוטכנולוגיה למוכר גם מחוץ לקהילת המדענים. היום הרכבה עצמית היא אחת השיטות הנחקרות על מנת ליצור מבנים ננומטרים.
ב-1985 התגלו הפולרנים על ידי רוברט קארל, הרולד קרוטו וריצ'רד סמולי מאוניברסיטת סאסקס ואוניברסיטת רייס. תגלית זאת פרצה את הדרך לגילויים של הננו-צינורות ולהתפתחות משמעותית בייצור וחקר הגרפן. הפולרנים השונים משמשים קבוצות מחקר ופיתוח רבות בתחום גם כיוון שהם אובייקטים נחקרים וגם בשל המבנה והתכונות של ננו-צינוריות הפחמן אשר הופכות אותן לכלי עזר חשוב במחקרים אחרים בתחום.