stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק רגר
ביוגרפיה > פעילותו בנגב

בשנת 1983 השתקעה המשפחה בפרוור של באר שבע, עומר, ופרופסור ברכה רגר החלה לעבוד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בפקולטה לרפואה. יצחק רגר יצר קשר עם איש העסקים דוד עזריאלי, לצורך מיזם הקמת קניון הנגב בבאר שבע. הקניון נפתח לקהל בשנת 1989 וזיכה את רגר בתואר "איש השנה" של המקומון הבאר-שבעי "כל-בי". במהלך הקמת הקניון שימש רגר גם כראש הרשות לפיתוח חוף אילת, מטעם משרד התיירות. הוא הביא לאילת את המשקיע, שהקים בה מספר מלונות - דייוויד לואיס.
מ-1989 כיהן רגר כראש עיריית באר שבע מטעם הליכוד והחליף בתפקיד זה את משה זילברמן. נבחר בשנית מטעם רשימת צ"ח - רשימה מקומית עצמאית, וכיהן בתפקיד זה עד יום מותו בשנת 1997. רגר קיבל עירייה בחובות כספיים גדולים, בעיר שהאוכלוסייה העשירה הולכת ועוזבת אותה, ואוכלוסייה ענייה מהגרת אליה. רגר לחץ על חברת שיכון ופיתוח לבנות בעיר מאות דירות חדשות, אף על פי שעמדו בעיר מאות דירות ריקות. זאת בשביל שבעלי המלאכה יעבדו בבנייה, ולא יעזבו את העיר. בשנת 1992 הגיע לארץ גל עלייה גדול ממזרח אירופה, ומשרד השיכון, בראשות אריאל שרון, נאלץ לבנות בה דירות נוספות, ואתר קרוואנים גדול, בו גרו העולים, עד השלמת הדירות. בזמנו הואץ קצב פיתוחה של העיר, נבנו בה שכונות חדשות כמו: נחל עשן (נווה מנחם), נווה זאב, נחל בקע, שכונת רמות המורחבת ונקלטו בהן עשרות אלפי עולים; תוכננו פרויקטים כמו: המבואה הצפונית לעיר, הרחבת דרך הנשיאים ופיתוח המרכז האזרחי. בזכות ריכוז העולים הגדול צלח מאבקו הציבורי של רגר, ובשנת 1992 באר שבע זכתה לקבל מעמד של אזור פיתוח א'.
בזכות היותה של באר שבע אזור פיתוח א', הצליח רגר לשכנע משקיעים רבים להשקיע בעיר - משקיעים שהכיר מתקופת היותו נשיא הבונדס. בזכות אלו גדלו אזורי התעשייה בעיר, והעיר יצאה ממצוקתה הכלכלית. האבטלה בה ירדה אל מתחת לממוצע הארצי. לצורך הקמת ושיפוץ מבני הציבור של העיר, גייס רגר תקציבי פיתוח מהג'וינט וממפעל הפיס, ושכנע תורמים לתרום לקרן לפיתוח באר שבע, שייסד אחד מקודמיו בתפקיד ראש העיר, אליהו נאווי. רגר גם שכנע את משרדי הממשלה לבנות מבנים מודרניים ומרווחים עבור שלוחות משרדיהם בעיר. רגר שכנע חברות ציבוריות, כמו כימיקלים לישראל, שעיקר פעילותן בנגב, להעביר את משרדיהן מגוש דן לבאר שבע. רגר הצליח לשנות את מעמדה של באר שבע בתוכנית המתאר הארצית למעמד של מטרופולין.
כאיש "קול ישראל" לשעבר הנציח את שמותיהם של רבים מוותיקי הרדיו בשכונה הדרומית בעיר סמוך לנחל בקע, בהם: משה חובב, צבי זינדר, חנוך גבתון, לאה פורת, אפרים די-זהב.
בשנת 1997 נפטר ממחלת הסרטן והוחלף על ידי סגנו, דוד בונפלד. נקבר בחלקת ראשי עיריית באר שבע בבית העלמין הישן בעיר. עם מותו שונה השם של שדרות הנשיאים בבאר שבע, ל"שדרות רגר". אחד הגשרים הסמוכים לשדרות רגר קרוי "גשר רגר". וגם בית ספר על שמו "יצחק רגר" אשר נמצא בשכונת "נווה זאב".
לקריאה נוספת

תחנות בשליחות הציבור / יצחק (איז'ו) רגר, הוצאת כל-בי, 1998
הערות שוליים

↑  A. Jay Cristol, The Liberty Incident: The 1967 Israeli Attack on the U. S. Navy Spy Ship, Brassey's, 2002, p. 145
↑  י. רגר - עורך "היום", דבר, 22 בספטמבר 1968.
↑  אליהו אגרס, עיתון היום עומד להיסגר ב-15 בדצמבר, דבר, 16 בנובמבר 1969.
↑  Noam Kochavi, Nixon and Israel: Forging a Conservative Partnership, SUNY press, 2009, p. 39
| ראשי עיריית באר שבע |
| --- | --- | --- |
| האימפריה העות'מאנית החל מ-1844 האימפריה העות'מאנית   (1900–1917) | חג' עלי אל-עטאונה (1900–1917) |  |
| המנדט הבריטי המנדט הבריטי   (1917–1948) | חג' עלי אל-עטאונה (מ-1917) • שייח' חמיד אל-צופי (1922) • שייח' פריח אבו מדין (1922–1924) • חג' חוסין אבוכף (1924–1927) • אבו עאטף • תאג' אל-דין שעת' • שפיק מושתהא |  |
| ישראל מדינת ישראל | מיכאל הנגבי (מושל צבאי) (מ-1948) • דוד טוביהו (מ-1950) • זאב זריזי (מ-1961) • מתתיהו אדלר (יו"ר ועדה קרואה) (1963) • אליהו נאוי (מ-1963) • משה זילברמן (מ-1986) • יצחק רגר (מ-1989) • דוד בונפלד (מ-1997) • יעקב טרנר (מ-1998) • רוביק דנילוביץ' (מ-2008) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308535005171  ISNI: 0000 0000 7738 7910  LCCN: no2008128525  VIAF: 66289925   WorldCat (עם VIAF): 66289925
ברוך מינקה

| --- | --- |

 לידה:  1940 (בן 85 בערך) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  גנטיקה, פיזיולוגיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  פיטר הילמן 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס נסיך אסטוריאס פרס א.מ.ת.
 תרומות עיקריות
 גילוי תעלות ה-TRP
 
ברוך מינקה (נולד ב-1940) הוא ביוכימאי וגנטיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים. מגלה תעלות פוטנציאל קולטני חולף (אנ') (TRP), המעורבות בתחושות הכאב.
ביוגרפיה

מינקה נולד בתל אביב. בשנים 1964 ל-1967 למד לתואר ראשון בפיזיולוגיה וביוכימיה באוניברסיטה העברית. המשיך לתואר שני ולדוקטורט, שנכתב בהדרכת פרופ' פיטר הילמן והוגש ב-1973. בשנים 1973–1975 שהה בפוסט-דוקטורט באוניברסיטת פרדו, שם חקר את הגנטיקה והאלקטרופיזיולוגיה של מערכת הראייה.
החל מ-1975 שימש כמרצה במחלקה לפיזיולוגיה בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית ומרכז רפואי הדסה (ושימש בתפקיד ראש המחלקה בשנים 1989–1992). שימש כמרצה אורח באוניברסיטאות בשווייץ, גרמניה וארצות הברית. במהלך השנים הדריך כ-30 תלמידי דוקטורט.
מחקריו

מינקה גילה, יחד עם שותפים, סוג חדש של תעלת יונים, שלהם קרא תעלות פוטנציאל קולטני חולף (אנ') (Transient Receptor Potential, ובקיצור ערוץ TRP), כתוצאה ממחקריו על פוטוטרנסדוקציה (התמרת אור) וראייה בזבובי פירות (Drosophila melanogaster). הוא חקר את המאפיינים הביופיזיים והביוכימיים של תעלות ה-TRP בעיני זבוב הפירות וזיהה יחד עם צבי זלינגר פוספוליפאז C כמרכיב מכריע במסלול האיתות של דרוזופילה TRP. העקרונות שהם מצאו משותפים למספר רב של תחושות (למשל תחושות טמפרטורה, כאב וטעם) ומערכות מוטוריות (תכונות של תאי פורקינייה (אנ') במוח הקטן), ובכך הניחו את הבסיס לחקר מולקולות העומדות בבסיס מנגנוני TRP וכאב, במקור ביוזמתו של פרופ' דייוויד ג'וליוס. אחר כך הרחיבו את המחקר לנושא אובדן המוטציה התפקודי הראשון שזוהה בערוץ TRPV1 האנושי, השולט לפחות בכמה מהתהליכים הרגולטוריים של גוף האדם הקשורים לכאב דלקתי ולזיהוי חום מזיק. המטרה העיקרית במחקר הייתה לפענח את התפקידים הקריטיים של ערוצי TRP בראייה ושל TRPV1 בפיזיולוגיה הסומטוסנסורית האנושית.
פרסים והוקרה

תוכנית פולברייט, קרן החינוך ארצות הברית-ישראל, 1973
פרס על מחקר מצטיין בנושא פוטו-טרנסדוקציה, מקרן בת שבע דה רוטשילד, 1976
מענק למחקר מצטיין (יחד עם צבי זלינגר) קרן וולף, 1985
פרס נסיך אסטוריאס לשנת 2010 למחקר טכני ומדעי (יחד עם ד"ר דייוויד ג'וליוס וד"ר לינדה ווטקינס)
פרס א.מ.ת. במדעי החיים לשנת 2010 על חקר המוח
חבר כבוד בעמותה הישראלית למדעי המוח (ISFN)‏2017
הערות שוליים

↑   חוקרים ייצרו "סופר עכברים" שרואים אינפרה־אדום, באתר הארץ, 4 במרץ 2019
↑  שי זמיר, פרופ' ברוך מינקה זכה בפרס הנסיך אסטוריאס, באתר ynet, 3 ביוני 2010
↑  יאיר אטינגר, נתניהו העניק את פרסי א.מ.ת בשווי כולל של מיליון דולר לשמונה זוכים, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265436005171  BNE: XX5156475  ORCID: 0000-0001-7583-6556  VIAF: 297792081   WorldCat (עם VIAF): 297792081
חיים יצחק דוד ווייץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1833 י"א בחשוון ה'תקצ"ד
 פטירה:  1907 (בגיל 74 בערך) ה'תרס"ז ירושלים
 מקום קבורה:  הר הזיתים
 השתייכות:  יהדות ליטאית
 תחומי עיסוק:  הלכה, תלמוד, תנ"ך
 רבותיו:  רבי יוסף באב"ד
 תלמידיו:  רבי יצחק אוירבך, רבי בן ציון אברהם שפירא
 חיבוריו:  סדרת ליקוטי חיים
 
רבי חיים יצחק דוד ווייץ (י"א חשוון ה'תקצ"ד, 24 באוקטובר 1833 – כ"ו בתמוז ה'תרס"ז, 1907) היה רב בגליציה, יליד טרנופול שבאוקראינה, שם למד אצל רבי יוסף באב"ד מחבר הספר מנחת חינוך, וברבות השנים נעשה לאחד מגדולי תלמידיו. בשנת התרמ"ח (1888) עלה לארץ ישראל והשתקע בירושלים. נודע בספרו 'ליקוטי חיים' על התורה, הש"ס והשולחן ערוך.
ביוגרפיה

רבי חיים יצחק דוד ווייץ נולד בשנת התקצ"ד (1833) להוריו רבי דב וביילא גיטל ווייץ, בטרנופול שבאוקראינה, בחבל גליציה. בצעירותו למד אצל רבי יוסף באב"ד מחבר הספר מנחת חינוך, וברבות השנים נעשה לאחד מתלמידיו המובהקים. בשנת התרמ"ח (1888) עלה לארץ ישראל בגפו, לאחר שהתאלמן מאשתו הראשונה. בארץ ישראל הוא נקרא רבי חיים טרניפולר, על שם מולדתו.
רבי חיים התיישב בירושלים ולמד ב'כולל גליציה', שם העביר שיעורים רבים, ונודע בזכרנותו המופלגת. הוא למד בחברותא עם רבי עקיבא יוסף שלזינגר.
נשא לאישה בירושלים את שפרה בת אברהם חיים וסימה ויינברג שעלו לארץ מהורדנה, שפרה עצמה הייתה ילידת ירושלים. היא נישאה תחילה לאדם אחר שככל הנראה נרצח בידי ערבי. לאחר נישואיה עם רבי חיים נולד לזוג בן בשם אפרים.
במהלך שנות שהותו בירושלים חיבר את סדרת הספרים 'ליקוטי חיים' על התורה, התלמוד הבבלי והשולחן ערוך, שיצאו לאור רק לאחר מותו.
רבי חיים נפטר בירושלים בכ"ו תמוז ה'תרס"ז, 1907, ונקבר בחלקת כולל גליציה בהר הזיתים.
חיבוריו

רבי חיים יצחק דוד ווייץ חיבר סדרת ספרים שנקראו תחילה 'ליקוטי חב"ד' (ראשי תיבות של: חיים בן דב) ולאחר מכן הוסב שמם ל'ליקוטי חיים' העוסקים בעניינים שונים:
ליקוטי חיים על התורה – חידושים וביאורים על התורה בדרך הפשט והדרש.
ליקוטי חיים על הש"ס – חידושים וביאורים על מסכתות התלמוד הבבלי.
ליקוטי חיים על השולחן ערוך – חידושים וביאורים בענייני הלכה סביב ספר הפסיקה שולחן ערוך של רבי יוסף קארו.
בהקדמה לספרו על התורה מופיעות הסכמותיהם של רבי ישראל יצחק רייזמן, שהיה מצוי תדיר אצל רבי חיים והכירו היטב, ורבי שלמה זלמן אוירבך.
תלמידיו

רבי יצחק אוירבך, מחבר הספר 'אוצר הלכה'.
רבי בן ציון אברהם שפירא, בנו של רבי צבי מיכל שפירא. מגדולי המקובלים בבית מדרשו של הרש"ש – ישיבת המקובלים בית אל בעיר העתיקה בירושלים.
מצבת קברו של רבי חיים יצחק דוד ווייץ בהר הזיתים.
צ'אק (סדרת אנימציה)

| --- | --- |
 שיר הנושא:  Chuck Chicken
 סוגה:  אנימציה, קומדיה
 מדבבים בעברית:  גילן שחף, מאי יעקובסון, עידו ביאליק, דן שצברג, גדי לוי, צביקה פורמן, אורנה כץ
 ארץ מקור:  מלזיה מלזיה הרפובליקה העממית של סין סין
 שפות:  אנגלית (דובב למגוון שפות, בהן עברית)
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  52
 הפקה
 אורך פרק:  11 דקות
 שידור
 רשת שידור:  TV9
 רשת שידור בישראל:  ערוץ ג'וניור
 תקופת שידור מקורית:  2010–הווה
 תקופת שידור בישראל:  2016
 קישורים חיצוניים
 http://animasia-studio.com/chuck-chicken/
 
צ'אק צ'יקן (באנגלית: Chuck Chicken) היא סדרת אנימציה מלזית - סינית. היא שודרה בארצות דרום-מזרח אסיה בערוצי דיסני. Animasia Studio, היוצרת המלזית, חתמה ב-2016 עם חברת האנימציה הסינית, Zero One Animation, על שיתוף פעולה להפקת סרט המבוסס על הסדרה, שמתוכננת לצאת ב-2017.
עלילה

לפני מאה שנים הטיל מאסטר זקן ביצת זהב קסומה אשר יכולה לשנות אותו לכוחות של חיות רבות (כמו ברדלס, קרנף, נחש, ארמדיל או חפרפרת) ואז הוא הלך למדבר כדי לשעות את שארית חייו, צ'אק - תרנגול לוחם יהיר ולא יוצלח מוצא עם חבריו את ביצת הזהב של המאסטר ומשתמש בה נגד אויביו שרוצים לגנוב את הביצה.
דמויות > דמויות ראשיות

צ'אק: תרנגול לוחם יהיר ולא יוצלח אשר מצא בהר הגעש ביצת זהב קסומה אשר יכולה לשנות אותו לכל חיה.
פליק: יונה לוחמת, חברה של צ'אק, רבה איתו לפעמים.
וינג: חבר של צ'אק, ממציא לא יוצלח.
דמויות > דמויות נבלים

ד"ר מינגו: פלמינגו בעל מוח גדול הרוצה להשתלט על העולם ולגנוב את הביצה. מאוהב בפליק.
די הברווז: ברווז ירוק רובוטי אשר רוצה להשתלט על העולם ולגנוב את הביצה.
דון ודקס: העוזרים של די הברווז. דקס שמן ושניהם תמיד מפשלים
הפינגוונים: עוזריו של ד"ר מינגו. מצוידים בחליפה מקפיאה מכיוון שהם פינגווינים והם מאנטארקטיקה.
הקיסר המרושע: שלד של נשר והקיסר של שלדי הנינג'ה, מצא את הביצה השחורה. אין לו נוצות
שלדי הנינג'ה: עוזריו של הקיסר המרושע, מתפרקים בקלות.
דמויות > דמויות נוספות

ראש העיר: אחראי על העיר שבה צ'אק מתגורר. מוציא סכום כסף גבוה כדי להרוס את האיומים שעל העיר
כתבת החדשות: כתבת שמודיעה את חדשות העיר.
ינשוף מנהל מוזיאון: ינשוף אשר מנהל את המוזיאון.
חפרפר: חולד אשר שונא את צ'אק.
כוחות ביצת הזהב

לביצת הזהב של צ'אק יש 12 יכולות והם:
מהירות צ'יטה (Speeding Cheetah) - נותן לצ'אק את היכולת לרוץ במהירות על וגם נותן לו רפלקסים על אנושיים.
עיני נשר (Eagle Eyes) - נותן לצ'אק את היכולת לראות בצורה טלסקופית וגם נותן לו כנפיים כדי להמריא בשמיים.
דג מעופף (Leaping Toadfish) - נותן לצ'אק את היכולת לנשום צלול מתחת למים וגם נותן לו קשקשת וכפות רגליים עם קורים.
עכבר פצפון (Miniscule Rat) - נותן לצ'אק את היכולת להתכווץ לצורה זעירה ומאפשר לו להיכנס ולטייל דרך חורים זעירים או דרך אזורים סודיים.
זיקית נעלמת (Invisible Chameleon) - נותן לצ'אק את היכולת להיעלם כדי לעקוב אחר אויבים או לעזור להתגנב באזורי אויב.
רגלי עכביש (Spider Feet) - נותן לצ'אק את היכולת להיצמד ולטפס למעלה אל הקירות וגם נותן לו לירות חוטים מפרקי הידיים שלו.
עטלף על-קולי (Sonic Bat) - נותן לצ'אק את היכולת להצמיח אוזני עטלף רגישות שיכולות לתת לו שמיעת על.
שריון ארמדיל (Armadillo Shield) - נותן לצ'אק את היכולת להפוך את הנוצות שלו לשריון חזק בלתי ניתן להריסה וגם נותן לו להתכרבל לכדור כדי להתגלגל החוצה ולהכות באויבים.
נחש גומי (Rubber Snake) - נותן לצ'אק את היכולת להפוך את הנוצות שלו לגומי כך שהוא יכול להתכופף, למעוך, למתוח ולשנות צורה לכל מיני צורות שונות.
חפרפרת (Spinning Mole) - נותן לצ'אק את היכולת להסתובב במהירות למנהרה מתחת לאדמה, ממש הופך אותו למכונת חפירה "עובדת".
אגרוף קרנף (Rhinoceros Punch) - נותן לצ'אק את היכולת החוזק-על וגם נותן לו להיות עמיד יותר מפי שניים.
בואש מצחין (Smoky Skunk) - נותן לצ'אק את היכולת להפליץ או לפלוט ערפיח רעיל שנותן לו את ההזדמנות לברוח מקרבות לא רצויים או מסוכנים, להכניע אויבים במהירות, או להרוג אויבים שקל להרוג.
קמלה האריס

קמלה דווי האריס (באנגלית: Kamala Devi Harris; נולדה ב-20 באוקטובר 1964) היא פוליטיקאית ומשפטנית אמריקאית אשר כיהנה כסגנית נשיא ארצות הברית ה-49 תחת הנשיא ג'ו ביידן. הייתה המועמדת לנשיאות מטעם המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024, אך הפסידה בהן לדונלד טראמפ, מועמד המפלגה הרפובליקנית. קודם לכן כיהנה כסנאטורית מטעם קליפורניה מאז 2017 וכן כתובעת הכללית של קליפורניה. האריס, חברת המפלגה הדמוקרטית, היא האישה הראשונה בתולדות ארצות הברית שכיהנה כסגנית הנשיא. בנוסף, היא האדם הראשון בתפקיד ממוצא אפרו-אמריקאי וממוצא דרום-אסייתי.
היא נולדה באוקלנד שבקליפורניה ולמדה באוניברסיטת הווארד בוושינגטון ובמכללת הייסטינגס למשפטים שבאוניברסיטת קליפורניה. היא החלה את דרכה כעורכת דין במשרדו של התובע המחוזי (DA) של מחוז אלאמדה (אנ'), ובהמשך הצטרפה למשרד התובע של מחוז סן פרנסיסקו. בשנת 2003 נבחרה לתפקיד פרקליטת מחוז סן פרנסיסקו. ב-2010 וב-2014 נבחרה לשמש כתובעת הכללית של קליפורניה ובכך הייתה לתובעת הכללית הראשונה אי פעם של קליפורניה שאינה גבר לבן. בבחירות לסנאט של ארצות הברית בקליפורניה ב-2016 היא ניצחה את לורטה סנצ'ז והפכה לאישה האפרו-אמריקאית השנייה והאמריקאית הדרום-אסייתית הראשונה שכיהנה בסנאט. כסנאטורית דגלה האריס בהקלה על הליכי הוצאת אזרחות למהגרים, בחוקי פיקוח על נשק ובביצוע רפורמה במערכת הבריאות והמיסוי.
האריס התמודדה על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ב-2020, אך בדצמבר 2019, טרם הבחירות, פרשה מהמרוץ. ביידן מינה אותה לעמיתתו למרוץ בבחירות לנשיאות ארצות הברית, ובבחירות הם גברו על דונלד טראמפ ועל מייק פנס. ב-20 בינואר 2021 הושבעה לתפקידה.
ביוגרפיה

האריס נולדה באוקלנד שבקליפורניה לאם טמילית (ילידת מדראס שבהודו) ולאב יליד ג'מייקה ממוצא אפריקאי שלמדו באוניברסיטת סטנפורד. אמה בחרה את שמה, שפירושו הוא "לוטוס" וכן שמה הנוסף של האלה ההינדית לקשמי, המסמלת בין היתר העצמה נשית, וזאת כדי לבטא את מוצאה ההודי.
אביה, דונלד האריס (יליד 1938), היגר מג'מייקה לארצות הברית ב-1961 כדי ללמוד לדוקטורט בכלכלה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ובהמשך כיהן כפרופסור לכלכלה באוניברסיטת סטנפורד. אמה, שיאמלה גופלאן (1938–2009), הייתה חוקרת סרטן השד. כשהייתה האריס בת שבע התגרשו הוריה, והיא עברה להתגורר עם אמה בברקלי ובמונטריאול, שם סיימה את לימודיה בתיכון וסטמאונט. להאריס אחות אחת, מאיה האריס, משפטנית ופעילה פוליטית.
היא סיימה תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה בשנת 1986 באוניברסיטת הווארד שבוושינגטון, והייתה חברת באחוות אלפא קפא אלפא. בשנת 1989 סיימה תואר במשפטים (J.D.) במכללת הייסטינגס למשפטים של אוניברסיטת קליפורניה.
בשנים 1990–1998 עבדה כסגנית-התובע המחוזי של מחוז אלמידה (הכולל את הערים אוקלנד וברקלי) שבקליפורניה. בהמשך הצטרפה למשרד התובע של מחוז סן פרנסיסקו, וכן שירתה כראש המחלקה לענייני ילדים ומשפחה במחוז זה. ב-2003 נבחרה לתפקיד פרקליטת מחוז סן פרנסיסקו לאחר שניצחה בבחירות את הפרקליט המכהן. היא נבחרה מחדש ב-2007 ושירתה בתפקיד עד שנת 2011. בנובמבר 2010 נבחרה לתובעת הכללית של קליפורניה, והחליפה בתפקיד את ג'רי בראון, שנבחר שוב למושל קליפורניה לאחר הפסקה של עשרות שנים. היא החלה את כהונתה בינואר 2011, ונבחרה לכהונה שנייה בנובמבר 2014.
ביוגרפיה > סנאטורית

בינואר 2015 הכריזה על התמודדות לסנאט של ארצות הברית בבחירות 2016 מתוך כוונה לרשת את כסאה של הסנאטורית הדמוקרטית הפורשת, ברברה בוקסר. ביוני 2016 זכתה במקום הראשון בפריימריז הפתוחים בקליפורניה, שיטה שבמסגרתה התקדמו לבחירות הכלליות שני המסיימים הראשונים, ללא קשר למפלגתם. במסגרת שיטה זו התמודדה האריס נגד חברת בית הנבחרים הדמוקרטית לורטה סנצ'ס, שסיימה במקום השני. בבחירות הכלליות ניצחה האריס, וב-3 בינואר 2017 החלה את כהונתה. בתחילת 2018 החלה לכהן כחברת ועדת המשפטים של הסנאט הודות לניסיונה כתובעת הכללית של קליפורניה.
ביוגרפיה > הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020

ב-21 בינואר 2019 הצהירה האריס שהיא תתמודד בבחירות המקדימות לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. בסקר שפורסם ב-CNN ביולי 2019, זכתה האריס לתמיכה של כ-17% מתומכי המפלגה הדמוקרטית לקראת הבחירות המקדימות במפלגה. בהמשך ירד מעמדה בסקרים, והיא זכתה בבחירות לתמיכה מעטה. היא הכריזה על פרישתה מהמרוץ ב-4 בדצמבר 2019, סיסמת הקמפיין שלה בבחירות המקדימות הייתה "למען העם (במקור "For The People"), וזאת בהשראתה של חברת הקונגרס האפרו-אמריקאית הראשונה, שירלי צ'יזהולם.
בשנת 2019 פרסמה ספר אוטוביוגרפי האמת שאנו מחזיקים: מסע אמריקני.
לאחר שביידן והאריס פתחו כל אחד את מסע הבחירות שלו לנשיאות במאי 2019, טענו בכירים בשדולה השחורה של הקונגרס האמריקאי כי כרטיס נשיאותי של ביידן-האריס יהיה שילוב אידיאלי להביס את דונלד טראמפ ומייק פנס. בשלהי פברואר 2020 זכה ביידן בניצחון מוחץ בפריימריז שהתקיימו בקרוליינה הדרומית הודות לתמיכתו של ג'ים קלייבורן, מה שהוביל למספר רב של ניצחונות גורפים בסופר טיוזדיי. בראשית מרץ הציע קלייבורן לביידן שיבחר אישה אפרו-אמריקאית כעמיתתו למירוץ, וציין כי "יש לתגמל נשים אפרו-אמריקניות על נאמנותן". בחודש מרץ התחייב ביידן לבחור אישה בתור עמיתתו למירוץ.
ב-17 באפריל 2020 הגיבה האריס להשערות שהועלו באמצעי התקשורת ואמרה שלכבוד יהיה לה לחבור לביידן כמועמדת לסגנית הנשיא. בשלהי חודש מאי, על רקע רצח ג'ורג' פלויד, ניצב ביידן שוב בפני קריאות לבחור אישה שחורה כעמיתתו למירוץ, תוך נימוק הרקע של ואל דמינגס והאריס עם רשויות אכיפת החוק.
ב-12 ביוני דווח בעיתון "הניו יורק טיימס" כי האריס היא המועמדת המובילה לתפקיד סגנית הנשיא של ביידן משום שהיא האישה הלא-לבנה היחידה עם הניסיון הפוליטי המתאים לתפקיד כה בכיר. מועמדות אחרות היו אליזבת וורן, ואל דמינגס וקיישה לאנס בוטומס. ביידן הודיע על בחירתה ב-11 באוגוסט 2020. האריס היא האישה הלא-לבנה הראשונה שקיבלה את המועמדות לתפקיד סגן נשיא מטעם אחת משתי המפלגות, והאישה השלישית (אחרי ג'רלדין פררו ושרה פיילין) שהיו מועמדות לתפקיד מטעם אחת משתי המפלגות הגדולות.
ביוגרפיה > סגנית נשיא ארצות הברית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ביידן מינה אותה לאחראית על משבר ההגירה ועוד.
ב-20 בינואר 2021 הושבעה לתפקידה כסגניתו של הנשיא ביידן. בעקבות כך ונכון ל-2022, האריס היא האישה בעלת הדרג הבכיר ביותר בהיסטוריה של הממשל האמריקאי, לפניה החזיקה בתואר יושבת ראש בית הנבחרים, ננסי פלוסי.
האריס ערכה את מסעה הבינלאומי הראשון כסגנית הנשיא ביוני 2021, כשביקרה בגואטמלה ובמקסיקו בניסיון להבין ולנתח את הסיבות לעלייה בהגירה ממרכז אמריקה לארצות הברית.
בשנת 2020 הופיעה ברשימה השנתית של מגזין טיים של האנשים המשפיעים ביותר בעולם, טיים 100.
כסגנית נשיא האריס היא גם נשיאת הסנאט, והיא יכולה להצביע בסנאט כקול שובר שוויון. היות שמושבי הסנאט התחלקו כמעט שווה בשווה לאורך כהונתה – 50–50 בין דמוקרטים ועצמאיים לבין רפובליקנים אחרי הבחירות בשנת 2020, ו-51–49 לאחר הבחירות ב-2022 – האריס הרבתה יחסית להשתמש בכוח זה. ב-5 בדצמבר 2023 הצביעה האריס בפעם ה-32 וה-33, ובכך שברה את השיא הקודם, שקבע ג'ון קלהון, סגן הנשיא בשנים 1825–1832.
ביוגרפיה > הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024

ב-21 ביולי 2024 הודיע נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן על פרישתו מייצוג המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024 ותמיכתו במועמדותה של האריס לתפקיד.
ב-21 באוגוסט 2024 קיבלה באופן רשמי את מועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית.
בבחירות עצמן, הפסידה האריס לטראמפ. האריס קיבלה 226 אלקטורים, בעוד טראמפ קיבל 312 אלקטורים. האריס הפסידה בכל שבע המדינות שהוגדרו כמדינות המתנדנדות בבחירות אלו.
עמדות פוליטיות > מדיניות חוץ

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. במדיניות החוץ האמריקאית נושאים רבים מאוד שאינם במזרח התיכון - המשבר באוקראינה עולה לראש ראשון כרלוונטי להאריס, אבל גם כל שאר העולם.
האריס תמכה בהסכם הגרעין בין המעצמות לאיראן וגינתה את יציאת ארצות הברית מההסכם תחת ממשל טראמפ, בטענה כי ההסכם אמנם אינו מושלם, אך הוא מנע מאיראן נשק גרעיני, ויציאה ממנו ללא תוכנית חלופית הוא מעשה חסר אחריות. האריס התייחסה ליחסים המורכבים בין איראן לארצות הברית פעמים רבות נוספות. כך היה כאשר הביעה חשש שתתרחש הסלמה לאחר חיסולו של קאסם סולימאני.
עמדות פוליטיות > מדיניות חוץ > יחסה לישראל

בשנת 2017 נשאה האריס נאום ציבורי למשתתפי כנס AIPAC, שבו אמרה: ”אני מאמינה שישראל לעולם לא צריכה להיות נושא למחלוקת מפלגתית, וכל עוד אני סנאטורית, אעשה כל שביכולתי להבטיח תמיכה דו-מפלגתית רחבה בביטחון ישראל ובזכותה להגנה עצמית”. האריס ציינה כי "ההחלטה הראשונה שאותה יזמתי כסנאטורית הייתה להילחם בהטיה אנטי-ישראלית באו"ם", כשהיא מתייחסת להחלטה של הסנאט שחגגה 50 שנה לאיחוד ירושלים. באותו נאום היא הביעה את תמיכתה בפתרון שתי המדינות לסכסוך הישראלי-פלסטיני שיושג במשא ומתן בהסכמת שני הצדדים. בשל כך האריס מתנגדת לסיפוח יהודה ושומרון ואף כתבה ביוני 2020 לטראמפ, כי הסיפוח "יפגע בסיכויים להשגת פתרון של שתי מדינות באמצעות משא ומתן". עם זאת, היא לא הצטרפה למכתב שעליו חתמו סנאטורים אחרים, אשר קבע כי סיפוח יפגע ביחסים בין ארצות הברית לישראל.
האריס ציינה כי היא מתנגדת לקמפיין החרם "BDS", וגם לאיסור חרם על ישראל.
בסוף 2017 הגיעה לישראל, נפגשה עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, וביקרה בכותל, ביד ושם ובבית המשפט העליון. מנכ"לית "המועצה היהודית הדמוקרטית באמריקה" (JDCA) האלי סויפר, שכיהנה בעבר כיועצת לביטחון לאומי של האריס, אמרה על האריס: ”כל חייה תמכה בישראל. דיברה על החשיבות להבטיח שמערכת היחסים בין ארצות הברית וישראל תישאר חזקה ולא יעשה בה פוליטיזציה באופן שהממשל הזה עשה כדי לפלג את הדמוקרטים. אני חושבת שהיא מאוד תומכת ביחסי ארצות הברית-ישראל”.
בשנת 2018, בנאום נוסף ל-AIPAC, חזרה על תמיכתה בישראל והזכירה חוויות מילדותה בנוגע לאיסוף כספים לנטיעת עצים בישראל עבור הקרן הקיימת לישראל. גינתה את האנטישמיות לאחר הטבח בבית הכנסת "עץ חיים – אור לשמחה" בפיטסבורג, אשר גבה את חייהם של 11 מתפללים במהלך תפילת הבוקר בשבת.
היא הייתה מיוזמי החלטת הסנאט שהביעה התנגדות להחלטה 2334 של מועצת הביטחון של האו"ם, שגינתה את בניית ההתנחלויות הישראלית בשטחים הפלסטינים הכבושים כהפרה של החוק הבינלאומי.
בריאיון שקיימה ב-2022 אמרה כי ממשל ביידן יחזיר את הסיוע לפלסטינים אותו עצר הנשיא דונלד טראמפ מאחר שטען שהוא משמש גורמי טרור, בנוסף לכך הבטיחה כי הממשל יחזיר את הסיוע ההומניטרי לרצועת עזה, ויפתח מחדש את הקונסוליה האמריקאית ששכנה במזרח ירושלים עד שטראמפ החליט לסגור אותה.
במהלך מלחמת חרבות ברזל התראיינה מספר פעמים - הביעה זעזוע ממתקפת החמאס ומעשי התקיפה וגם מהמצב בעזה אחרי חודשי המלחמה. על המפגינים הפרו-פלסטינים באוניברסיטאות באמריקה אמרה: "הם מראים בדיוק מהו הרגש האנושי שנדרש בתגובה לעזה. יש דברים שחלק מהמפגינים אומרים שאני דוחה לחלוטין, אז אני לא תומכת בטענות שלהם לגמרי. אבל אנחנו צריכים לנווט את זה. אני מבינה את הרגש מאחורי זה."
עמדות פוליטיות > הגירה ומיעוטים

בתחום ההגירה האריס בעד הרחבת של מתן אשרות שהייה למהגרים וכן בעד מתן אזרחות לילדים של מהגרים שהובאו לארצות הברית באופן לא חוקי עוד שהיו קטינים, כמו כן היא ביקרה רבות את הנשיא טראמפ ואת המדיניות שלו בעניין מהגרים "מדיניות ההפרדה המשפחתית" (אנ') ואף הפגינה נגדה.
באחד מנאומיה דיברה האריס על יחס האומה האמריקאית למיעוטים שבארצה ואמרה כי "לווירוס (ובכך התייחסה לנגיף קורונה) אין עיניים, אך הווירוס מראה לנו איך אנחנו מתייחסים זה לזה ואיך אנחנו רואים אחד את השני. ותבינו, אין שום חיסון נגד גזענות, עלינו לעשות את עבודת התיקון עבור פלויד (ג'ורג' פלויד, שרציחתו הציתה את גל המחאות בארצות הברית מיד לאחר מכן), עבור הילדים שלנו, עלינו להגיע לצדק משפטי תחת החוק. אף אחד מאיתנו לא יהיה חופשי עד שכולנו נהיה חופשיים".
עמדות פוליטיות > כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לא יזיק להוסיף על מדיניות כלכלית ומדיניות ביטחון.
עמדות פוליטיות > מגדר ומשפחה

האריס תומכת בזכויות להט"ב ואף הגיעה למצעד הגאווה של 2019 שנערך בסן פרנסיסקו על מנת להביע תמיכה בקהילה הגאה במקום. לאחר שנבחרה כתובעת הכללית של מדינת קליפורניה סירבה להגן על חוק אשר הגדיר נישואים רק ככאלה שמתקיימים בין גבר לאישה.
היא תומכת בזכות להפלה.
עמדות פוליטיות > פשיעה וביטחון

כלי תקשורת רבים בארצות הברית מתייחסים להאריס כמייצגת גישת ה"חוק וסדר" במפלגה הדמוקרטית.
האריס תומכת בהקשחה של החוקים שנוגעים לנשיאת נשק בארצות הברית וכאשר התמודדה בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית 2020 הכריזה כי אם תיבחר לנשיאות היא תעביר תקציב לקונגרס שיתן לדבריה “מאה ימים להתעשת ולהראות את האומץ הדרוש לחוקק חוקי נשק סבירים”.
היא תומכת בחוקיות השימוש במריחואנה ברחבי המדינה.
עמדות פוליטיות > סביבה ומדיניות האקלים

האריס תומכת בחקיקה להגנת הסביבה ולטיפול במשבר האקלים. כתובעת בקליפורניה היא פעלה נגד חברות מזהמות. ב-2019, כסנאטורית, היא הציגה יחד עם אלכסנדריה אוקסיו-קורטז את הצעת החוק שקיבלה את הכינוי "הניו דיל הירוק". היא תמכה במדיניות הניו דיל הירוק גם במהלך התמודדותה בבחירות המקדימות לנשיאות בשנת 2020. במהלך הקמפיין היא הביעה גם תמיכה בחקיקה שתמנע שימוש בסדיקה הידראולית להפקת נפט. בתקופת כהונתה כסגנית הנשיא היא הצביעה בסנאט, כקול שובר שוויון, בעד "החוק להפחתת האינפלציה" (Inflation Reduction Act), שכלל השקעה המיועדת לטיפול במשבר האקלים, בהקף הגדול ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית עד אז. כשנשאלה בעת המרוץ לנשיאות ב-2024 האם היא תנסה לקדם את הניו דיל הירוק, אמרה האריס שהיא תתמקד ביישום החוק להפחתת האינפלציה.