stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הודי חמודי
מילות השיר

זה הודי חמודי הוא ילד קטן.
גר הוא הרחק שם בעמק בית שאן.
עיניים לו תכלת וראש לבנבן.
פה לו מתוק מחייך ומקשן.
שואל בלי הרף הוא: למה זה כך?
"למה ולמה" מעביר הוא בסך.
הודי חמודי, הוא בן אביטל,
שאלה ראשונה את אביהו שאל:
למה טלה עת יפתח את הפה
יודע לומר לי אך מֶה ורק מֶה?
ולמה צביה הפרה החומה
יודעת לומר לי גם מוּ וגם מָה?
הודי חמודי, הוא בן אביטל,
שאלה שנייה את אביהו שאל:
למה העגל הרץ למרחב
שולח למעלה למעלה זנב.
ולמה צנונית קטנה, אדומה
שולחת זנב דק אל תוך אדמה?
הודי חמודי, הוא בן אביטל,
שאלה שלישית את אביהו שאל:
למה השמש תמיד הוא ראשון
לרדת בערב לשכב ולישון.
ולמה ירח הוא דווקא בליל
יוצא מביתו והולך לטייל?
"למה ולמה" רבות עוד שאל
הודי חמודי, הוא בן אביטל;
למה אוהב כה הצל את העץ?
מבוקר עד ערב אצלו הוא רובץ.
למה בורח הצל מהאור -
השמש מציץ בו, נסוג הוא אחור.
למה הרוח מכה אילנות?
ולמה בוכים כה יונים ויונות?
למה כנפיים ניתנו רק עוף? -
ועוד הוא שואל בלי קץ ובלי סוף.
אך תענהו אם כך ואם כך -
ו"למה" חדש אז מפיהו יצמח.
ספרים בהם מופיע השיר

הודי חמודי; לשדות המוריקים; אניה קטנה: שירים ומנגינות לילדים; צירה: ל[אה] גרונדיג, תל אביב: מסדה, תש"ד. (הלחנים: עמנואל עמירן)
הודי חמודי (כתבו: משה דפנא, אביטל דפנא; ציירה: מיכל אפרת), הקיבוץ המאוחד, 1981. הוצאה מחודשת 2009
הערות שוליים

1 2  שרון כהן, הודי חמודי, גיבור מלחמה, באתר הספרנים - בלוג הספריה הלאומית, ‏2019
1 2 3 4 5  הודי חמודי, באתר זמרשת, ‏26.02.2023
↑  יפה ירקוני - אמא יקרה, באתר סטריאו ומונו
↑  שולה חן – כפתור ופרח, שירי ילדים (1971), באתר סטריאו ומונו
↑  אביטל דפנא באלבום מעוז חיים; מאיר בראלי, הבן בעקבות האב, דבר, 24 באפריל 1972; אוריאל אופק, מה פתאום?, דבר, 28 ביולי 1972.
↑  קורות החיים של דפנא אהוד, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  סרן אהוד דפנא, באתר הגבורה.
↑  משה ויסטוך, המחווה העצובה של הלוחמים: השיר האחרון של הודי חמודי, באתר ישראל היום, ‏2019
↑  ח. בר-רחל, ספרים שהופיעו: פרחי צחוק וחמדה, על המשמר, 13 בפברואר 1948.
↑  הודי חמודי (דפי קרטון), באתר ההוצאה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 5d403d06-9e73-45a0-8c5c-27bbe54fe5d9 
עטיפת הספר
וילי אנדרסון

וילי לויד אנדרסון הבן (באנגלית: .Willie Lloyd Anderson Jr; נולד ב-8 בינואר 1966) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1988–1998. ממוצעיו הכוללים לאורך 9 עונותיו בליגת ה-NBA הם 12.2 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-3.8 אסיסטים למשחק. כמו כן שיחק עבור קבוצות היורוליג אולימפיאקוס, א.א.ק. אתונה ומכבי תל אביב.
אחיו המבוגר של כדורסלן העבר שנדון אנדרסון, אשר שיחק ב-NBA בין השנים 1996–2006.
קריירת מכללות ונבחרת ארצות הברית

אנדרסון נולד בעיר גרינוויל שבקרוליינה הדרומית, וגדל באטלנטה, ג'ורג'יה. בין השנים 1984–1988 למד באוניברסיטת ג'ורג'יה, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן חבר היכל התהילה של כדורסל המכללות יו דורהם. בשתי עונותיו הראשונות בליגת המכללות שימש כשחקן ספסל, ובשתי העונות הבאות הוביל את קבוצתו הן בנקודות והן באסיסטים, עם ממוצעים של 16.3 נקודות ו-4.4 אסיסטים למשחק.
בסיום עונתו האחרונה בג'ורג'יה השתתף אנדרסון בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת סיאול (1988), כשחקן נבחרת ארצות הברית, לצדם של כוכבי מכללות נוספים כגון דייוויד רובינסון, מיץ' ריצ'מונד, דני מאנינג ודן מארלי. לאחר שהפסידה בחצי גמר הטורניר מול נבחרת ברית המועצות, גברה נבחרת ארצות הברית על נבחרת אוסטרליה במשחק על המקום השלישי, וזכתה במדליית הארד. לאורך הטורניר קלע אנדרסון 5.0 נקודות בממוצע למשחק.
קריירת משחק מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 1988 נבחר אנדרסון על ידי סן אנטוניו ספרס, בבחירה העשירית. כבר במשחקו הראשון ב-NBA הצטיין עם 30 נקודות, 6 אסיסטים ו-5 ריבאונדים בניצחון הספרס מול לוס אנג'לס לייקרס, ועד לסיום עונת הרוקי שלו המשיך להציג יכולת גבוהה עם ממוצעים של 18.6 נקודות (ראשון בספרס), 5.1 ריבאונדים, 4.6 אסיסטים ו-1.9 חטיפות למשחק. בעונה העוקבת קלע 15.7 נקודות למשחק, וסייע לקבוצתו להעפיל לחצי גמר האזור המערבי בפלייאוף, לראשונה מזה 7 שנים. ב-4 העונות הבאות נותר אחד השחקנים הבולטים של סן אנטוניו, לצדם של דייוויד רובינסון, טרי קאמינגס, שון אליוט, רוד סטריקלנד ודייל אליס, והעמיד ממוצעים של 11.9 נקודות ו-4.3 אסיסטים למשחק. בעונת 1994/1995 שותף אנדרסון ב-38 משחקים בלבד בשל פציעות ברגליו, וקלע 4.9 נקודות למשחק, בעוד הספרס העפילו לגמר האזור המערבי.
בדראפט ההרחבה של שנת 1995 נבחר אנדרסון על ידי טורונטו ראפטורס, והצטרף אליה לאחר 7 עונות רצופות בסן אנטוניו.
לאחר 49 משחקים בטורונטו, הועבר לצד ויקטור אלכסנדר בטרייד לניו יורק ניקס, בתמורה לדאג כריסטי והרב ויליאמס. בפלייאוף 1996 העפיל עם הניקס לחצי גמר האזור המערבי, כמחליפם מהספסל של ג'ון סטארקס ואנתוני מייסון.
בתחילת עונת 1996/1997 חתם על חוזה באולימפיאקוס מליגת העל היוונית והיורוליג, אך כבר לאחר 10 משחקים, בהם קלע 11.8 נקודות, עזב את הקבוצה.
בינואר 1997 הצטרף למיאמי היט עד לסיום עונת 1997/1998. בפלייאוף 1997 שותף ב-9 מתוך 17 משחקי קבוצתו, אשר הפסידה מול שיקגו בולס בגמר האזור המזרחי.
בעונת 1998/1999 שיחק עבור א.א.ק. אתונה. את אותה עונה סיימה אתונה במקום הרביעי בליגה היוונית, והפסידה הן בגמר היורוליג והן בגמר הגביע היווני; במשחק חצי גמר היורוליג הצטיין אנדרסון עם שיא עונתי של 21 נקודות, בניצחון קבוצתו 69–66 מול בנטון טרוויזו, אולם במשחק הגמר קלע 4 נקודות בלבד (2 מ-13 מהשדה), בהפסד קבוצתו מול וירטוס בולוניה בתוצאה 44–58.
בקיץ 1998 חתם על חוזה במכבי תל אביב, אך כבר לאחר שישה משחקים שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק, בגיל 32.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של אנדרסון בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של אנדרסון בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת סיאול, באתר USA Basketball
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 198, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין הספרס ללייקרס, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט ההרחבה 1995, באתר basketball-reference.com
↑  אנדרסון ואלכסנדר נשלחים בטרייד לניקס, באתר deseret.com,‏ 20 בפברואר 1996
↑  הסטטיסטיקות של אנדרסון באולימפיאקוס, באתר פיב"א
↑  סטטיסטיקות המשחק בין אתונה לטרוויזו, באתר פיב"א, 21 באפריל 1998
↑  סטטיסטיקות המשחק בין אתונה לבולוניה, באתר פיב"א, 23 באפריל 1998
↑  הסטטיסטיקות של אנדרסון במכבי תל אביב, באתר פיב"א
↑  הסטטיסטיקות של אנדרסון בליגת העל הישראלית, באתר מנהלת ליגת העל
| נבחרת ארצות הברית – מדליסטית הארד - סיאול (1988) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 ריצ'מונד •  5 סמית' •  6 קולס •  7 הוקינס •  8 גרייר •  9 סמית •  10 אנדרסון •   11 אגמון •  12 מארלי • 13 מאנינג •  14 ריד • 15 רובינסון • מאמן: תומפסון |  1  •  2  •  3  •  4 ריצ'מונד •  5 סמית' •  6 קולס •  7 הוקינס •  8 גרייר •  9 סמית •  10 אנדרסון •   11 אגמון •  12 מארלי • 13 מאנינג •  14 ריד • 15 רובינסון • מאמן: תומפסון | ארצות הברית |
פומפנו ביץ'

פומפנו ביץ' (באנגלית: Pompano Beach) היא עיר בפלורידה שבארצות הברית הממוקמת צפונית לפורט לודרדייל ומיאמי. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת בכ-117,000 תושבים.
כמה מתושבי העיר היודעים ביותר הם קלסי גראמר, למאר ג'קסון, אדי ג'ונס והרולד סולומון.
היסטוריה

ההתיישבות באזור החלה בשנות ה-80 של המאה ה-19. תושבי הקבע הידועים הראשונים היו משפחות של עובדי הרכבת שהגיעו לסביבה בשנת 1896. ההתיישבות הפכה לעירנית יותר בשנת 1908 והוכרזה כעירעצמאית בשנת 1947. בשנת 1950 התגוררו בעיירה כ-5,600 תושבים.
ערים תאומות

איטליה טרמולי, איטליה
ארגנטינה סן קלמנטה דל טויו (אנ'), בואנוס איירס, ארגנטינה
ברזיל איטאג'אי (אנ'), סנטה קטרינה, ברזיל
המטבח הסן מרינזי

פיאדה או פיאדינה עם נקניק ברזאולה. הפיאדינות הן לא רק מאכלים סן מרינזים אלא שכיחים גם בחבל הארץ המקיף את סן מרינו, אמיליה-רומאניה.
מכיוון שסן מרינו מוקפת על ידי איטליה, המטבח הסן מרינזי דומה מאוד למטבח האיטלקי, ובמיוחד למטבחים של חבלי הארץ הסמוכים אמיליה-רומאניה ומארקה. המוצרים החקלאיים העיקריים של סן מרינו הם גבינה, יין ובעלי חיים, וייצור גבינה היא פעילות כלכלית ראשונית בסן מרינו. סן מרינו השתתפה בתערוכה העולמית של פריז (1889), יריד עולמי שהתקיים בפריז, צרפת, עם שלושה מיצגים של שמנים וגבינה.
מאכלים

כמה מהמנות המלוחות המקומיות הן שעועית עם עור חזיר (Fagioli con le cotiche), מרק שעועית חג המולד ובייקון; פסטה וגרגירי חומוס (Pasta e ceci), מרק חומוס ואטריות עם שום ורוזמרין; נידי די רונדינה (מנת פסטה אפויה עם חזיר מעושן, בקר, גבינה ורוטב עגבניות); וארנב צלוי עם שומר. ארבאצונה הוא מאכל על בסיס תרד המכיל גבינה ובצל. ישנה מנה אשר ניתן למצאו בעיקר בחבל בורגו מג'ורה הנקראת פיאדה, המורכבת מלחם שטוח עם מילויים שונים ודומה במקצת לפיאדינה מאמיליה-רומאניה.
קינוחים ומתוקים

כמה מהמתוקים בסן מרינו הם עוגה המכונה טורטה טרה מונטי ("עוגת שלושת ההרים / מגדלים"), המבוססת על שלוש מצודות סן מרינו ודומה לעוגת ופל שכבתית מכוסה בשוקולד; טורטה טיטאנו, קינוח שכבתי עשוי ביסקוויט, אגוזי לוז, שוקולד, שמנת וקפה, גם הוא בהשראת ההר המרכזי של סן מרינו, הר טיטאנו; בוסטרנגו, עוגת חג המולד המסורתית עשויה מדבש, אגוזים ופירות יבשים; ורטה, קינוח העשוי מאגוזי לוז, פרוסות פרלין ושוקולד; קצ'אטלו (Cacciatello), קינוח עם חלב, סוכר וביצים, דומה לקרם קרמל; וצופה די צ'ילייג'ה (Zuppa di ciliegie), דובדבנים מבושלים ביין אדום ממותק המוגשים על לחם לבן.
משקאות אלכוהוליים > יין

האזור מייצר גם מספר יינות סן מרינזיים כגון ברונייטו (Brugneto) וטסאנו (Tessano) – יינות אדומים מיושנים בחבית, וביאנקאלה (Biancale) ורונקאלה (Roncale) – יינות לבנים דוממים. היין בסן מרינו מוסדר על ידי איגוד יין סן מרינו, אשר הוא גם יצרן יין רחב היקף.
משקאות אלכוהוליים > ספיריטים

הליקרים הסן מרינזיים כוללים את המיסטרה (Mistrà), בטעם אניס; הליקר טילוס (Tilus), בטעם כמהין; והליקר הצמחי תמיר שחר (Tamir Shahar).
לקריאה נוספת

"San Marino to Export Meat and Cheese to Russia". The Moscow Times. נבדק ב-26 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
הערות שוליים

↑  Reports of the United States Commissioners to the Universal Exposition of 1889 at Paris. Vol. IV. U.S. Secretary of State / Government Printing Office. נבדק ב-2017-10-26.
↑  "San Marino". Culture of San Marino. 16 בנובמבר 2007. נבדק ב-26 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Warmbein, Christiane. "A Taste of Europe". Europe & Me. אורכב מ-המקור ב-26 באוקטובר 2017. נבדק ב-26 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gastronomy, Visit San Marino". אורכב מ-המקור ב-18 בדצמבר 2007. נבדק ב-26 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Team, Delicious Italy. "Rome Food Sayings". אורכב מ-המקור ב-25 במאי 2012. נבדק ב-26 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
בוסטרנגו
קלירווטר

| --- | --- |
חותם קלירווטרחותם קלירווטר

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  פלורידה פלורידה
 מחוז:  פינלאס
 ראש העיר:  Bruce Rector
 תאריך ייסוד:  1891
 שטח:  92.85 קמ"ר
 גובה:  8 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  116,946 (דירוג: 244 בארצות הברית, 2019)
  ‑ צפיפות:  1,732.7 נפש לקמ"ר (2019)
 קואורדינטות:  27°58′25″N 82°45′51″W﻿ / ﻿27.973611111111°N 82.764166666667°W﻿ / 27.973611111111; -82.764166666667 
 אזור זמן:  אזור זמן מזרחי
 http://www.myclearwater.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קלירווטר(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קלירווטר(למפת פלורידה רגילה) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי קלירווטר(למפת פלורידה מוגדלת) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי קלירווטר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קלירווטר (באנגלית: Clearwater) היא עיר בפלורידה שבארצות הברית. העיר היא הקטנה באזור מפרץ טמפה והיא ממוקמת במחוז פינלאס, מצפון-מזרח לטמפה וסיינט פיטרסברג. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת בכ-117,000 תושבים.
מבחינה פוליטית, מועצת העיר מורכבת מחמישה חברים. החל משנת 2017 המחוז שאליו שייכת העיר מיוצג בבית הנבחרים האמריקני על ידי צ'ארלי כריסט מן המפלגה הדמוקרטית.
היסטוריה

בשנת 1835 צבא ארצות הברית בנה באזור זה בסיס על שמו של ויליאם הנרי הריסון. בשנת 1842 החלה התיישבות של חקלאים חמושים. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית מרבית מאזרחי העיירה נלחמו בצבא הקונפדרציה, דבר שהוביל להפצצות מצד סירות של צבא האיחוד.
בשנת 1888 הושלם קו הרכבת לעיירה אשר הוכרזה כעיר בשנת 1891. בתקופה זו גם גדל המוניטין התיירותי של המקום. בתחילת המאה ה-20 כבר התגוררו בקלירווטר כ-400 תושבים. במהלך מלחמת העולם השנייה הוקם בסמוך לקלירווטר בסיס הכשרה של צבא ארצות הברית. אחד האיים הסמוכים לעיר אף הפך ליעד עבור תרגול הפגזות של חיל האוויר. נערכו הפסקות חשמל בעיר על מנת לבלבל הפצצות פוטנציאליות של האויב.
ערים תאומות

יפן נאגנו, צ'ובו, יפן
יוון קלאמריה (אנ'), יוון
אוסטרליה וויונג (אנ'), ניו סאות' ויילס, אוסטרליה
ג'וש דאן

| --- | --- |

מתופף בזמן הקליפ Next Semester
 לידה:  18 ביוני 1988 (בן 36) קולומבוס, אוהיו, ארצות הברית
 שם לידה:  ג'ושוע ויליאם דאן
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 מקום לימודים:  Tree of Life Christian Schools 
 עיסוק:  מתופף, מוזיקאי, חבר בלהקה twenty one pilots
 סוגה:  אינדי פופ, רוק אלטרנטיבי, אלטרנטיב דאנס, ראפ רוק
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  תופים וחצוצרה
 חברת תקליטים:  Fueled by Ramen
 שיתופי פעולה בולטים:  Twenty One Pilots
 בן או בת זוג:  דבי ראיין (31 בדצמבר 2019–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ושוע ויליאם "ג'וש" דאן (באנגלית: Joshua William "Josh" Dun; נולד ב-18 ביוני 1988) הוא מוזיקאי אמריקאי, ומתופף להקת הרוק Twenty One Pilots.
ביוגרפיה

דאן נולד בקולומבוס, אוהיו שבארצות הברית למשפחה נוצרית. עם עוד שתי אחיות (אשלי ואביגייל) ואח (ג'ורדן), ולימד את עצמו כיצד לנגן בתופים כשהיה צעיר. לפי דבריו של דאן, הוא לא היה מורשה לשמוע מוזיקה כילד אך היה יכול להתגנב לחנות המוזיקה הקרובה פעם אחת בשבוע וביקש המלצות מהאנשים שעבדו שם.
דאן עבד ב-Guitar Center במשך שלוש שנים, וגם עבד עם המתופף הקודם של הלהקה Twenty One Pilots, כריס סליח.
קריירה > House of Heroes

דאן הצטרף ללהקה House of Heroes במרץ 2010, לאחר שהמתופף הקודם של הלהקה, קולין ריגסבי, לקח הפסקה על מנת לבלות יותר זמן עם משפחתו. הוא הגיע לאחר שהומלץ על ידי ריגסבי עצמו.
דאן לקח חלק מסיבוב ההופעות של הלהקה עד אוקטובר של אותה השנה, כאשר ריגסבי חזר ללהקה.
קריירה > Twenty One Pilots

ב-2011, דאן הלך להופעה של Twenty One Pilots שהוזמן אליה על ידי המתופף הקודם של הלהקה, כריס סליח, לאחר ששמע את הדמו דיסק של הלהקה, והוא התרשם מביצועי הלהקה. לבסוף פגש את סולן הלהקה, טיילר ג'וזף, לאחר ההופעה, וימים בודדים לאחר מכן, הצמד החל לבלות יחד והפכו לחברים.
מאוחר יותר באותה השנה, ניק תומאס וכריס סליח עזבו את הלהקה עקב עומס יתר בלוח הזמנים שלהם, ודאן עזב את עבודתו ב-Guitar Center על מנת לנגן בהופעה אחת עם ג'וזף. הוא ניגן בהופעה לא חוקית, והספיק לנגן רק שיר אחד לפני שהמשטרה הגיעה וביטלה את ההופעה. לאחר אותו היום, דאן הפך רשמית למתופף הלהקה. השניים הוציאו ביחד את אלבום הלהקה השני, Regional at Best, ב-8 ביולי 2011, וחתמו על חוזה עם אטלנטיק רקורדס ו-Fueled by Ramen באפריל 2012.
האלבום השלישי של הלהקה, Vessel, יצא ב-8 בינואר 2013.
האלבום הרביעי של הלהקה, Blurryface, יצא ב-17 במאי 2015.
אלבומם החמישי של הלהקה, Trench, יצא ב-11 ביולי 2018.
האלבום השישי של הלהקה, Scaled and Icy, יצא ב-21 במאי 2021.
האלבום השביעי של הלהקה, Clancy, יצא ב-24 במאי 2024.
חיים אישיים

היה במערכת יחסים עם השחקנית דבי ראיין מחודש מאי 2013 עד ספטמבר 2014. בשנת 2017 חזרו דאן וראיין שוב לזוגיות, וב-23 בדצמבר 2018 הודיעו בני הזוג על אירוסיהם דרך הרשתות החברתיות. ב-22 במאי הודיעו בני הזוג שב-30 בדצמבר (בשנה החדשה) הם יתחתנו
לדאן יש קעקוע של עץ על זרועו הימנית אשר מסמל את מה שהוא מאמין בו. עם זאת, הוא מעדיף לומר לאנשים את משמעות הקעקוע שלו באופן אישי ולא באינטרנט על מנת שלא יהפוך לוויראלי.
לדאן ולחברו ללהקה טיילר ג'וזף ישנו קעקוע עם האות 'X' על גופם אשר מסמלת את עיר הולדת שניהם, קולומבוס, אוהיו. הקעקוע של דאן ממוקם מאחורי אוזנו הימנית.
מועדון בית הקברות

| --- | --- |

 בימוי:  טלי שמש
 הופק בידי:  אסף אמיר, גיא לביא
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  2006
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  עברית, פולנית
 סוגה:  סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
"מועדון בית הקברות" הוא סרט תעודה ישראלי, בבימויה של טלי שמש, שיצא לאקרנים בשנת 2005.
הסרט פתח את פסטיבל דוקאביב 2006, וזכה לשבחים רבים. "מועדון בית הקברות" קיבל את "פרס ראש העיר ת"א" ו"פרס הצילום" לצלם שרון דה-מאיו, את הפרס הראשון בקטגוריה התיעודית בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בשאנגחאי, הסרט הוצג בפסטיבל קאן, היה מועמד לפרס האקדמיה האירופית לקולנוע בקטגוריה התיעודית, וזכה בפרס "יונת הזהב" בפסטיבל לייפציג. הסרט גם זכה להצלחה קופתית מרשימה לסרט תיעודי, שכ-30 אלף איש צפו בבתי הקולנוע בישראל.
תקציר העלילה

הסרט עוקב אחרי קבוצת של אנשים מבוגרים, ניצולי השואה שעלו לארץ מפולין ונוהגים להיפגש מדי שבוע, במשך 20 השנים האחרונות בבית הקברות שעל הר הרצל, ולקיים שם מפגש הכולל דיונים והקראת כִתביהם. למועדון תקנון והוא קורא לעצמו "האקדמיה של הר הרצל".
הבמאית תיעדה את הקבוצה ובהם את סבתה מיניה ואתה דודתה לנה, בתקופה בה חלק מחברי המועדון נפטרים, דבר המשפיע על מרקם היחסים בין חברי המועדון ומציף זכרונות מתקופת השואה.
הערות שוליים

↑  רותה קופפר, "סובנירים" זכה בפסטיבל דוקאביב, באתר הארץ, 5 באפריל 2006
↑  נירית אנדרמן, פרס ל"מועדון בית הקברות" בפסטיבל בלייפציג, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2006
↑  נירית אנדרמן, "מועדון בית הקברות" - הסרט התיעודי הישראלי המצליח בכל הזמנים, באתר הארץ, 29 באפריל 2007
1 2  אורי קליין, שבת בבוקר אצל הרצל, באתר הארץ, 27 באפריל 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012449963605171
חבורת ראש כרוב

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אופיר לובל
 שחקנים ראשיים:  שחר פרץ, מיכל מוכתר, שחר ישי
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  2010 
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  קומי ומוזיקלי
 
"חבורת ראש כרוב" הוא סרט קולנוע קומי ומוזיקלי לילדים בבימויו של אופיר לובל וההפקה של אלון גור אריה ואשר לגזיאל הסרט יצא ביולי 2010 על ידי חברת גלובוס גרופ.
הסרט מהווה את שירי הילדים האהובים של קובי אשרת ומהווה הומור ודמויות מצחיקות.
עלילה

שחר פרץ שחר ישי ומיכל מוכתר שרים במהלך הסרט את שיריו של קובי אשרת יוצאים כראשי כרוב ומגלמים דמויות מצחיקות.
צוות ההפקה

בימוי – אופיר לובל
הפקה – יורם גלובוס / ישראל הורוביץ / דיקלה פרסוש
עריכה – מאור שדה
תסריט – אלון גור אריה / אשר לגזיאל
מוזיקה – קובי אשרת
עיצוב תלבושות – דני בר שי
כוריאוגרפיה – איליה אופיצינר / קלוד דדיה
צילום – שלומי שבן / רגב דדון / כאמל איברהים / יובל דקר
שחקנים

שחר ישי – דמויות שונות
מיכל מוכתר – דמויות שונות
שחר פרץ – דמויות שונות
חנה לסלאו – אמא
השירים של קובי אשרת לפי סדר הופעתם

ראש כרוב - מילים: תלמה אליגון רוז
היפו היפי - מילים: לאה לופנפלד
אמת או חובה - מילים: מירית שם אור
אבאל'ה אימאל'ה - מילים: יורם טהרלב
ילד פלא - מילים: לוין קיפניס
ג'ינג'ית - מילים: חמוטל בן זאב
גלי - מילים: אהוד מנור
ידידי טינטן - מילים: מרים ילן שטקליס
זהירות בדרכים - מילים: אילן גולדהירש
הערות שוליים

↑  חבורת ראש כרוב, באתר Seret.co.il
↑  חבורת ראש כרוב, באתר וואלה סרטים
מרטינוס הרביעי

שלט האצולה האפיפיורי של מרטינוס הרביעי
מרטינוס הרביעי (בלטינית: Martinus IV;‏ 27 במרץ 1220 – 28 במרץ 1285) היה האפיפיור מ-22 בפברואר 1281 עד מותו, והאפיפיור הצרפתי האחרון ששלט ברומא, מאחר שכל האפיפיורים הצרפתים שהיו אחריו שלטו באביניון.
ביוגרפיה > ראשית חייו

סימון דה בריון נולד בשנת 1210 בטורן, צרפת, ולמד משפטים באוניברסיטת פדובה ובבולוניה. בזכותו של האפיפיור הוא זכה למשרה בסנט קנטן בשנת 1238, ובילה את התקופה 1248–1259 כקאנון של קתדרלת רואן, ולאחר מכן שימש כסגן הבישוף. בשנת 1260 מונה לקנצלר צרפת, תחת שלטונו של לואי התשיעי, מלך צרפת. ב-17 בדצמבר 1261 הוא מונה לקרדינל, ובשנת 1262 מונה בנוסף לראש האינקוויזיציה בצרפת.
ביוגרפיה > שלטונו

לאחר מותו של קודמו ניקולאוס השלישי, הוא נבחר לאפיפיור על ידי מועצת הקרדינלים כעבור חצי שנה, בלחץ שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, ועל מנת לחזק את כוחם של הקרדינלים הצרפתיים, נעצרו קרוביו של הקרדינל מתאו אורסיני.
בבשל היותו זקוק לתמיכתו של שארל מאנז'ו, הוא נידה על פי דרישתו את מיכאל השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית, שעמד בדרכו של שארל להקים את האימפריה הלטינית, שהוקמה בעקבות מסע הצלב הרביעי. בכך הוא שבר את האיחוד הדל שכונן בין הכנסיות היווניות והלטיניות במועצה השנייה של ליון ב-1274, ופשרה נוספת נעשתה בלתי אפשרית. ב-29 במרץ 1282 פרצה התקוממות נגד הצרפתים בסיציליה שהחלה בפלרמו ונודעה בשם "ערבית סיציליאנית". בהתקוממות זו נרצחו צרפתים רבים בסיציליה. שארל מאנז'ו קיבץ את כוחותיו בקלבריה, נחת במסינה והטיל עליה מצור אך ללא הצלחה. הסיציליאנים קראו לפדרו השלישי, מלך אראגון לקחת לידיו את השלטון בממלכת סיציליה. ב-30 באוגוסט 1282 פדרו השלישי נחת בסיציליה עם צבאו וכעבור חמישה ימים הוכרז למלך סיציליה. שארל נסוג לקלבריה.
למרות נסיגתו, שארל נהנה מתמיכתם של אחיינו, פיליפ השלישי, מלך צרפת ושל האפיפיור מרינוס הרביעי שראה ב"ערבית הסיציליאנית" מרד נגד שלטונו. הוא נידה את פדרו השלישי, מלך ארגון והכריז על מסע צלב כדי לנשל אותו מכתרו כמלך סיציליה. ב-2 בפברואר 1284 האפיפיור הכיר בשארל כמלך אראגון וולנסיה.
מרטינוס הרביעי חגג מסיבה חגיגית בקתדרלה בפרוג'ה ביום ראשון של חג הפסחא, 25 במרץ 1285, שהיה גם חג הבשורה. אחרי ארוחת הצהריים הרגילה שלו עם הכמרים שלו חלה לפתע במחלה פתאומית, וביום רביעי הבא, 28 במרץ הוא מת, ובמקומו נבחר לאפיפיור הונוריוס הרביעי.
קורל ספרינגס

קורל ספרינגס (באנגלית: Coral Springs) היא עיר בפלורידה שבארצות הברית. העיר ממוקמת כ-32 קילומטרים צפון-מערבית לפורט לודרדייל. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת בכ-134,000 תושבים.
כמה מבין תושביה הידועים של קורל ספרינגס הם אדם קול, רוברט לווינסון ולייני סלווין.
מבחינה פוליטית, מועצת העיר מורכבת מחמישה חברים. ראש העיר וסגנו נבחרים אחת לשנתיים ושער הנציגים נבחרים אחת לארבע שנים. לאף אחד מן הנציגים אסור להשתייך לאף מפלגה.
מבחינה כלכלית, אחוז האבטלה (נכון ל-2020) עומד על כ-5%.
היסטוריה

קורל ספרינגס היא עיר מתוכננת אשר הוקמה בשנת 1963 וצמחה באופן משמעותי בעשורים שלאחר מכן. האזור עליו הוקמה העיר הורכב בעיקר מביצות אשר נוקזו באופן מבוקר לאזורים אחרים בפלורידה במהלך שנות ה-50. הקמת העיר הייתה חלק מתנופת הנדל"ן שפלורידה חוותה בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה.
הבחירות הראשונות לעירייה נערכו בשנת 1967. בשלושים השנים שלאחר מכן הוקמו כ-19 בתי ספר ומרכזים מסחריים רבים. בשנות ה-90 נפתחו התיאטרון והמוזיאון המקומיים.
ערים תאומות

קוסטה ריקה פראיסו, קוסטה ריקה
הערות שוליים

↑  "Online Directory: Florida, USA." Retrieved on June 20, 2007. Archived on March 11, 2007
| דגל פלורידה פלורידה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | טאלאהאסי |  |
| אזורים גאוגרפיים | אזור מפרץ טמפה • ביג בנד • דרום פלורידה • דרום מערב פלורידה • החוף הנשכח • החוף הראשון • הידית של פלורידה • הקיז • חוף האוצר • חוף האיזמרגד • חוף הזהב • חוף החלל • חוף הטבע • חוף השמש • מרכז פלורידה  • צפון מרכז פלורידה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | ג'קסונוויל • מיאמי • טמפה • סנט פיטרסבורג • אורלנדו • הייליה • טאלאהאסי • פורט לודרדייל • פורט סנט לוסי • פמברוק פיינס • קייפ קורל • הוליווד • גיינסוויל • מיראמר • קורל ספרינגס • קלירווטר • מיאמי גארדנס • פאלם ביי • וסט פאלם ביץ' • פומפנו ביץ' |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות פלורידה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555178205171  LCCN: n81108332  MusicBrainz: 020d6a9a-c8f2-42f2-9a7f-8aff8521ae61  VIAF: 263390871   WorldCat (עם VIAF): 263390871 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ז'אן קהוואג'י

| --- | --- |

ז'אן קהוואג'י
 לידה:  23 בספטמבר 1953 (בן 71) עין אבל, לבנון לבנון
 מדינה:  לבנון 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של צבא לבנון 
 השתייכות:   צבא לבנון
 תקופת הפעילות:  1973–2017 (כ־44 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הכוחות המזוינים של לבנון
 
זַ'אן קַהְוַואגִ'י (בערבית: جان قهوجي; תעתיק מדויק: גַ'אן קַהְוַגִ'י;‏ נולד ב-23 בספטמבר 1953) הוא גנרל לבנוני בדימוס אשר שימש כמפקד הכוחות המזוינים של לבנון (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2008–2017.
ביוגרפיה

קהוואג'י נולד בעין אבל ב-23 בספטמבר 1953. הוא בן לעדה הנוצרית-מרונית. ב-1973 הוא התגייס לצבא לבנון ועבר אימונים בארצות הברית, איטליה, גרמניה ושוודיה. ב-1992 הוא מונה למפקד הרגימנט המוטס. ב-1999 הוא מונה לראש מטה הבריגדה ה-11, וב-2001 מונה לסגן מפקד הבריגדה ה-7. ב-2002 מונה למפקד הבריגדה ה-2. הוא טיפס בסולם הדרגות וב-2008 מונה למפקד הכוחות המזוינים של לבנון במקום מישל סולימאן שהפך לנשיא לבנון. כהונתו הוארכה פעמיים. ב-8 במרץ 2017 הוא סיים את תפקידו והוחלף בידי ג'וזף עאון.
הערות שוליים

↑  Exclusive: Lebanon army chief sees growing risk from Syrian camps"