stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הספרייה המרכזית של הונג קונג

| --- | --- |
מבט חיצוני כלפי הספרייה
מבט חיצוני כלפי הספרייה
 מיקום:  הונג קונג, הונג קונג הונג קונג
 סוג:  ספרייה ציבורית
 ספריית הפקדה:  ארגונים בינלאומיים שונים
 תאריך ייסוד:  2001
 מספר סניפים:  76
 גודל האוסף:  כ-2.3 מיליון ספרים
 קואורדינטות:  22°18′N 114°12′E﻿ / ﻿22.3°N 114.2°E﻿ / 22.3; 114.2
 http://www.hkpl.gov.hk/hkcl/
  (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומיהספרייה המרכזית של הונג קונג(למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומיהספרייה המרכזית של הונג קונג
הספרייה המרכזית של הונג קונג היא הספרייה הגדולה והחשובה ביותר בהונג קונג. הספרייה ממוקמת במפרץ קרוסוואי, אל מול נמל ויקטוריה. הספרייה משמשת כספרייה הציבורית הגדולה ביותר בהונג קונג וכמרכז האדמיניסטרטיבי של הספריות הציבוריות בהונג קונג.
בניין הספרייה בן 12 הקומות משתרע על אזור של 9,400 מטר רבוע. עלות הבנייה הייתה 690 מיליון דולר הונג קונגי. באוסף הספרייה 2.3 מיליון פריטים, והיא משמשת כספרייה המרכזית ברשת הספריות הציבוריות בהונג קונג, שמחזיקה כ-12 מיליון פריטים ב-76 ספריות המפוזרות ברחבי הונג קונג.
דלת הכניסה המעוצבת כקשת מסמלת את "השער אל הידע" שמהווה הספרייה, ואילו צורות המרובע, המשולש והעיגול מסמלות וממחישות משמעויות שונות. העיגול מסמל את השמיים, המרובע את האדמה ואילו המשולש מסמל את השאיפה לידע.
שירותים > קטלוג אינטרנטי פתוח לציבור

הספרייה מאפשרת לציבור לחפש באמצעות קטלוג מקוון על פריט הן מהאוסף בסינית והן מהאוסף באנגלית שברשותה, דרך שימוש במגוון אפשרויות חיפוש כגון מחבר, נושא, שם ועוד. לא ניתן לצמצם את החיפוש לפי סוג הפריט.
בקטלוג מוצג האם הפריט המבוקש נמצא בספרייה, מושאל או שמור. במידה והפריט מושאל, יופיע התאריך בו הוא אמור לחזור אל מדפי הספרייה. דרך הקטלוג ניתן לבצע חידוש והארכת השאלה ואף בקשת שמירה של פריט. כמו כן ניתן לראות סטטיסטיקות של השאלות המשתמש, ולקבל הודעות לדואר האלקטרוני במידה ויש איחור בהשאלה.
שירותים > מערכת המולטימדיה

לספרייה המרכזית של הונג קונג מערך מולטימדיה חדיש המדגים את השילוב של טכנולוגיה בספרייה המודרנית. בספרייה הותקנו מערכות שמע על פי דרישה (AOD) ווידאו על פי דרישה (VOD) הפועלות במספר רמות
רמה 1- שרתי וידאו ושמע מתקדמים נמצאים בספרייה וציבור המבקרים יכול להשתמש בהם בשביל להוריד חומר. כמו כן ניתן להוריד חומר גם דרך רשת האינטרנט.
רמה 2 - שרתים וג'וקבוקס מפוזרים בספרייה. מדובר ברשת חסכנית יותר לציבור המעוניין לחפש חומרי וידאו ושמע הנמצאים בשימוש פחות.
רמה 3 - מערך הפצה של חומרים דרך מרבית הפורמטים המקובלים ביניהם לייזרדיסק, DVD, תקליטור, תקליטור וידאו וקלטת שמע.
בספרייה מפוזרים כ-90 Asynchronous Transfer Mode שמטרתם לאפשר גישה למערכת ה-VOD של הספרייה, ויותר מ-400 תחנות עבודה של רשת מקומית המאפשרות גישה לשירותי ה-AOD.
כמו כן פועלת הספרייה להרחיב את האוסף האינטרנטי שלה ופועלת להעתקת רישומים, כתבי יד, מיקרופילמים, כרזות, דו"חות, מפות, עיתונים ותצלומים אל המחשב, כך שיהיו נגישים דרך מאגר המולטימדיה של הספרייה.
ספריית הפקדה

הספרייה המרכזית של הונג קונג משמשת כספריית פיקדון ל-9 ארגונים בינלאומיים. מכל חומר המודפס בארגונים הללו נשלח עותק לספרייה.
בנק פיתוח אסיה משנת 1994
האיחוד האירופאי משנת 1996
ארגון העבודה הבינלאומי משנת 1993
ארגון הימאות הבינלאומי משנת 1997
האומות המאוחדות משנת 1979
אונסק"ו משנת 1993
קבוצת הבנק העולמי משנת 1992
תוכנית המזון העולמית משנת 1993
ארגון הסחר העולמי משנת 1993
קומות

בספרייה ישנן 11 קומות, כאשר לכל אחת מהן תפקיד מסוים
קומות > קומת הקרקע:חדרים מיוחדים

חדר הפעילויות
גלריית תצוגה
אולם הרצאות
חדר חינוך הציבור
קומות > הקומה הראשונה: קבלה

כניסה ראשית
מלתחה
חנות מזכרות וספרים
החזרת ספרים
קפיטריה
דלפקי השאלת ספרים
מסוף חיוב עצמי
קומות > הקומה השנייה: ספריית הילדים

ספריית השאלה לילדים
ספריית עיון לילדים
פינת ספרי תמונות
חדר מולטימדיה לילדים
חדר הפעלה לילדים
ספריית הצעצועים
קומות > הקומה השלישית: ספריית ההשאלה למבוגרים

ספריית השאלה למבוגרים
מסופי חיוב עצמי
עולם המבוגרים
קומות > הקומה הרביעית: אזור קריאה מיוחד

עיתונים ותקופונים ישנים
חדר הכנת מיקרופילמים
חדר שימור ותיקון ספרים
קומות > הקומה חמישית: אזור קריאה מיוחד

עיתונים ותקופונים עדכניים
חדר קריאת מיקרופילמים
חדר מחשב ואינפורמציה
ספריית המפות
קומות > הקומה השישית: ספריית הצעירים

ספריית הצעירים
ספריית קול ווידאו
חדר דיונים
מרכז לימוד שפות
מסופי חיוב עצמי
קומות > הקומה השביעית: תצוגות

חדר תצוגות
מחסן הספרים העיקריים
מחסן הספרים הנדירים
קומות > הקומה השמינית: ספריית עיון מרכזית

ספריית עיון מרכזית
מחלקת לימודי הונג קונג
מחלקת ספרות הונג קונג
אוסף האומות המאוחדות
מחסן אוספים
קומות > הקומה התשיעית: ספריית עיון מרכזית

מחלקת סוציולוגיה
מחלקת מקצועות הומניים
מחלקת מדע וטכנולוגיה
מחלקת כלכלה ועסקים
חדר דיונים
קומות > הקומה העשירית: מרכז האומנות

ספריית האומנות
חדר אימון מוזיקלי
מחלקה פורנוגרפית
משרדי הספרייה
חדר דיונים
קומות > הקומה האחת עשרה:משרדים

משרדי הספרייה הציבורית
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  דרושה הרשמה מוקדמת
1 2 3 4 5 6  לא פתוח לציבור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 16011351-9  LCCN: no2004088129  VIAF: 142246806   WorldCat (עם VIAF): 142246806 
הכניסה לספרייה
דרגנוע בספרייה
מעליות בספרייה
פסל בקומה התשיעית.
הר וא'צוסט

| --- | --- |

הר וא'צוסט בחורף
 מידע כללי
 גובה:  611 מטרים
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  מסצ'וסטס, ארצות הבריתארצות הברית
 רכס הרים:  הרי האפלצ'ים 
 קואורדינטות:  42°29′20″N 71°53′15″W﻿ / ﻿42.48889°N 71.88750°W﻿ / 42.48889; -71.88750
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר וא'צוסט(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר וא'צוסט(למפת מסצ'וסטס רגילה) בוסטון ספרינגפילד ווסטר לוול קיימברידג' ניו בדפורד פיטספילד פלימות' ניו המפשייר ורמונט ניו יורק  קונטיקט רוד איילנד  האוקיינוס האטלנטי הר וא'צוסט(למפת מסצ'וסטס מוגדלת) בוסטון ספרינגפילד ווסטר לוול קיימברידג' ניו בדפורד פיטספילד פלימות' ניו המפשייר ורמונט ניו יורק  קונטיקט רוד איילנד  האוקיינוס האטלנטי הר וא'צוסט
 
הר וא'צוסט (באנגלית: Mount Wachusett) הוא הר במסצ'וסטס המשתרע על פני העיירות פרינסטון ווסטמינסטר, במחוז ווסטר. זוהי הנקודה הגבוהה ביותר במסצ'וסטס ממזרח לנהר קונטיקט. ההר נקרא על שם מונח ילידי שמשמעותו "ליד ההר" או "מקום הר". ההר הוא יעד פופולרי לטיולים וסקי. דרך למכוניות פתוחה מאביב עד סתיו ועולה עד לפסגה. הנופים מפסגת הר וא'צוסט כוללים את הר מונדנוק מצפון, הר גריילוק (אנ') ממערב, דרום ורמונט מצפון-מערב ובוסטון ממזרח. ההר נחצה על ידי שביל מידסטייט (אנ') באורך 148 קילומטרים. הוא גם ביתה של שמורת מדינת ההר וא'צוסט.
רצועה של יער עתיק לאורך מדפי סלע בגובה 150 מטר מתחת לפסגה תומכת בעצים בני 150 עד 370 שנה. המשתרע על פני 890 דונם, זהו יער ראשוני הידוע הגדול ביותר ממזרח לנהר קונטיקט במסצ'וסטס.
הערות שוליים

↑  Mary Byrd Davis (23 January 2008). "Old Growth in the East: A Survey". Archived from the original on 17 February 2012. Retrieved 27 August 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541666205171  LCCN: sh87004653
הר התקווה
הערות שוליים

↑  מפה משנת 1906 (באנגלית) עם סימון 'Mount Hope', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012301770305171
המישור הפאנוני

מפת המישור הפאנוני או אגן הקרפטים
הפרובינקיה פאנוניה באימפריה הרומית בשנת 116
המישור הפאנוני או אגן  הקרפטים מסומן ב-III, מוקף על ידי הרי הקרפטים והרמה הטרנסילבנית (IV) ממזרח  ומצפון. במפה נראים גם: המישור הרומני (II) ובקעות
המישור הפאנוני, הידוע גם כאגן הקרפטים  (בהונגרית: Kárpát-medence, כלומר "אגן הקרפטים", בסלובקית: Panónska panva, בסרבית: Панонска низија או Панонски басен, בגרמנית: Pannonische Tiefebene, בקרואטית: Panonska nizina, ברומנית: Câmpia Panonică, בשטח רומניה נקרא "המישור המערבי" - Câmpia de Vest, או "מישור הטיסה" Câmpia Tisei, באוקראינית: Тисо-Дунайська низовина, כלומר "המישור של טיסה ודנובה") הוא אגן משקעים בדרום מזרחה של מרכז אירופה והוא תוצר של התייבשות הים הפאנוני מעידן הפליאוקן. הדנובה האמצעית ויובל שלה, הטיסה, חוצות אותו ומחלקות אותו לשניים.
המישור הפאנוני הוא תת-מערכת של המערכת הגאומורפולוגית אלפים - הימאלאיה.
מבחינה גאולוגית הוא קשור לאגן הווינאי הקטן ולקשת הרי הקרפטים. מבחינת הצמחייה, הוא מהווה הקצה המערבי של חגורת הערבה האירואסייתית שהופרד מן השאר על ידי הקרפטים.
אפיונים

המישור הפאנוני הוא בקעה טקטוניתהמוקפת בהרים:הקרפטים, האלפים, האלפים הדינרים והרי הבלקן- בפרט - הרי סרביה המזרחית . נקרא גם אגן הקרפטים - במיוחד בספרות ההונגרית, משום הגבול הארוך שלה הנוצר על ידי הרי הקרפטים. המישור מלא סלעי משקע  - אבני גיר מן הנאוגן,  אבני חול, חרסית, שכוסו בפליסטוקן על ידי לס וחמרה, חולות אאוליים ומשקעי סחף.
המישור הפאנוני נשלט בעבר בעיקר על ידי הממלכה ההונגרית. הוא מורכב מכמה חלקים, ביניהם האלפלד בדרום ובמזרח או המישור ההונגרי הגדול, האלפלד הקטן צפונית-מערבית.
שטח האגן הוא כ-200,000 קמ"'ר  והגובה הממוצע הוא 200-100 מ'. הוא שטוח באלפלד (ממזרח לדנובה) או  מוגבה קלות - בטרנסדנוביה (ממערב לדנובה) עם הרים או גבעות בודדים בעלי גובה ממוצע - גבעות טרנסדנוביה, עד 757 מ'.  בחלק הצפון-מערבי של הונגריה נמצא ה"קיש אלפלד" או האלפלד הקטן.  שפלת הדנובה הבינונית  כוללת את האגן זגרב (בדרום-מערב) ואת עמקי הדראווה והסאווה בדרום. האגם בלטון נמצא בשפת הדנובה האבינונית.
ארצות

כיום מחולק המישור הפאנוני בין אוסטריה (צפון בורגנלנד, עם "זה-ווינקל", האגן הווינאי) רוב שטחי הונגריה, סלובקיה (המישורים הדרומיים שלה, סביבת העיר ברטיסלאבה, האי ז'יטני אוסטרוב, אזור קושיצה בגבול עם אוקראינה), קרואטיה (בצפון-מזרח שלה), צפון סרביה, מערב רומניה ואוקראינה (בקצה המערבי שלה - חבל זקרפטיה).
מסביב למישור זה נמצאים כמה חבלי ארץ הנקראים "פֶרי-פאנונים" (סב-פאנונים) בסלובניה ובוסניה-הרצגובינה.
חלוקה

המישור הפאנוני מתחלק לאורך "ההרים התיכוניים הטרנסדבנוביים" (Dunántúli-középhegység) שליד ברך הדנובה, לשני חלקים:
א. מישור הפאנוניה המערבית - בצפון-מערב, הכולל:
ב. מישור הפאנוניה המזרחית, הכולל:
יש לציין כי חלוקות שאינן גאומורופולוגיות או ישנות כוללות בתוך המישור הפאנוני גם את הרמה הטרנסילבנית מרומניה ואת הבקעה לוצ'נץ-קושיצה מסלובקיה.
חבלי ארץ במישור הפאנוני

האזורים העיקריים של המישור, שאינם הולמים בדיוק את גבולות המדינות, הם:
באראניה - בהונגריה וקרואטיה
באצ'קה - חלק מסרביה והונגריה
באנאט - ברומניה וסרביה
בורגנלנד או אגן נויזידל - באוסטריה
קרישאנה - ברומניה
קישאלפלד או ה"אלפלד הקטן" - או "המישור ההונגרי הקטן" - בהונגריה וסלובקיה
מאצ'ווה - חלק מסרביה
חלק ממוראביה - בצ'כיה
מוסלאבינה - בקרואטיה
פודראווינה - סביב נהר דראווה - בקרואטיה והונגריה
פודנואבליה - סביב הדנובה - חלק מסרביה וקרואטיה
פוקופלייה, סביב נהר קופה, בקרואטיה
פוסאווינה - סביב הנהר סאווה -בקרואטיה, בוסניה-הרצגובינה, סרביה, מונטנגרו
פוטיסייה - סביב טיסה - חלק מסרביה
דרום טרנסקרפטיה - או דרום רוטניה סובקרפטית - לאורך הטיסה, אחרי חוסט
שאיקאשקה - חלק מסרביה
סמבריה בבוסניה-הרצגובינה
סלאבוניה בקרואטיה
סרם או סירמיה - חלק מסרביה וקרואטיה
וויבודינה - חלק מסרביה
היסטוריה > פרהיסטוריה

המקור הגאולוגי של האגן הפאנוני הוא בים הפאנוני, ים שטחי שהגיע להתרחבות המרבית בתקופת הפלאוקן, כשנצברו 3–4 ק"מ של משקעים.
היסטוריה > ימי קדם

המישור קרוי לפי הפאנונים, שבט אילירי צפוני. במהלך ההיסטוריה התיישבו במישור זה עמים רבים. במאה הראשונה לפנה"ס החלקים המזרחיים שלו השתייכו לממלכת דאקיה ובמאה הראשונה אחה"ס. חלקיה המערביים סופחו לאימפריה הרומית. הוקמה פרובינקיה רומית בשם פאנוניה ומרכזה בעיר סירמיום, כיום סרמסקה מיטרוביצה, ששימשה במאה השלישית לאחת מארבע ערי הבירה של האימפריה.
היסטוריה > ימי הביניים

בתקופה נדידת העמים ובימי הביניים המוקדמים, האזור או חלקים ממנו נשלטו על ידי אימפריית ההונים, האוסטרוגותים, ממלכת הגפידים, ממלכת הלומברדים, ממלכת האוורים, המדינה הסלאבית של סאמו, האימפריה הבולגרית, הפרנקים, מוראביה הגדולה, נסיכות בלטון, הנסיכות הפאנונית וממלכת סירמיה.
בשנת 895 המדיארים פלשו למישור הפאנוני והקימו בו ישות מדינית ושכללה את רוב שטחו, בדומה לממלכת האוורים בעבר. ישות זו הפכה לממלכה נוצרית תחת ראשותו של אישטוואן הראשון שהוכתר למלך בשנת 1,000.
ממלכת הונגריה שלטה בכל האגן הפאנוני או אגן הקרפטים החל מן המאה ה-11, אולם שינויים גורליים בחלק זה של אירופה בעקבות מסעות הכיבוש של האימפריה העות'מאנית חילקו אותו בהמשך לכמה ישויות מדיניות.
אחרי קרב מוהאץ' ב-1526 החלקים המזרחיים והמרכזיים של המישור סופחו לאימפריה העות'מאנית, בעוד החלק הצפון-מערבי סופח לאימפריה ההבסבורגית שהכריזה על עצמה כיורשת ממלכת הונגריה.
תחת השלטון הטורקי המישור חולק בין האלאייט בודים, האלאייט אגרי, האלאייט סיגטוואר והאלאייט טמשוואר.
היסטוריה > היסטוריה מודרנית

המישור הפאנוני היווה זירת קרבות בין שתי האימפריות:העות'מאנית וההבסבורגית, הידועה גם כ"אימפרה הרומית הקדושה" או לפעמים כ"אוסטריה". בשלהי המאה ה-17 להבסבורגים היו שורה של ניצחונות נגד הטורקים ומרבית המישור הפאנוני עבר לידיהם. תחת השלטון האוסטרי או ההבסבורגי האזור חולק ל:"ממלכת הונגריה" שבראשותה קיסר האימפריה ההבסבורגית שהיה גם מלך הונגריה, הבאנאט של טמישוארה (טמשוואר), ה"אזור הספר הצבאי", "ממלכת קרואטיה", "ממלכת סלאבוניה" ו"הוויבודט של סרביה (וויבודינה) והבנאט של טאמיש (טימיש).
בשנת 1804 האימפריה הבסבורגית שינתה את שמה ל"אימפריה האוסטרית" ומשנת 1867 הפכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. רוב המישור הפאנוני נכלל לתוך גבולות ממלכת הונגריה, כשכל חבלי הארץ האחרים שהשתייכו להבסבורגים היו עד שנת 1882 חלק ממלכה זאת. הממלכה האוטונומית של קרואטיה וסלאבוניה, שנחשבה לאחת אדמות הכתר של אישטוון הקדוש (אישטוון הראשון), כללה את החלק הדרום-מערבי של המישור הפאנוני.
עם התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית אחרי מלחמת העולם הראשונה, בהתאם להסכמי השלום שנחתמו בצרפת, האזור הפאנוני חולק בין ממלכת הונגריה (1920–1946), ממלכת רומניה, הרפובליקה הצ'כו-סלובקית, רפובליקת אוסטריה וממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים שקיבלה אחרי שנת 1929 את השם יוגוסלביה.
הסכם טריאנון שקבע את גבולות המדינה ההונגרית המצומצמת לפי קריטריונים דמוגרפיים-אתניים, התקבל כמו אסון לאומי על ידי חלק גדול מהציבור ההונגרי ועל ידי נציגיה הרשמיים של הונגריה.
בשנים 1938–1944 הונגריה בראשותו של מיקלוש הורטי השיגה בחזרה חלק באופן זמני את השטחים שאיבדה עקב פירוקן של צ'כוסלובקיה ושל יוגוסלביה על ידי הכובשים הנאצים ובני בריתם, כולל המשטר ההונגרי, ועקב תכתיב ווינה בשנת 1940 תוצאות מלחמת העולם השנייה עם תבוסת גרמניה הנאצית ובת בריתה ההונגרית גרמו לכך שהגבולות שהותוו בהסכמי השלום בשנים 1918–1919 נשארו במידה רבה הגבולות הנוכחיים של המדינות בנות זמננו - הונגריה, סרביה, קרואטיה, סלובקיה, רומניה ואוסטריה.
החוקה החדשה של הונגריה משנת 2011 מציינת במקדמה שלה כי הונגריה מתחייבת, בין השאר, לקדם ולשמור את המשאבים הטבעיים והאנושיים באגן הקרפטים. סעיף D שלה מציין שהונגריה נושאת אחריות לגורל ההונגרים החיים מעבר לגבולותיה ועליה לסייע להישרדותן ולהתפתחות קהילותיהם, לתמוך במאמציהם לשמור על זהותם ההונגרית, לעמוד על זכויותיהם הפרטיות והקיבוציות, לקבוע את ההנהגות העצמיות של קהילותיהם, לתמוך בשגשוגם על אדמות הולדתם, ולקדם את השיתוף הפעולה ביניהם ועם הונגריה.
הערים החשובות במישור הפאנוני או אגף הקרפטים

מצוינות הערים בעלות אוכלוסייה מעל 100,000 תושבים.
בודפשט הונגריה הונגריה (1,750,268)
בלגרד סרביה סרביה (1,166,763)
זגרב קרואטיה קרואטיה (812,635)
ברטיסלבה סלובקיה סלובקיה (546,300)
טימישוארה רומניה רומניה (319,279 )
נובי סאד סרביה סרביה (277,522)
קושיצה סלובקיה סלובקיה (240,688)
דברצן הונגריה הונגריה (204,333)
אוראדיה רומניה רומניה (196,367)
פץ' הונגריה הונגריה (147,719)
גיור הונגריה הונגריה (128,567)
נירג'האזה הונגריה הונגריה (118,185)
אוז'גורוד אוקראינה אוקראינה (115,163)
קצ'קמט הונגריה הונגריה (111,863)
אוסייק קרואטיה קרואטיה (108,048)
סובוטיצה סרביה סרביה (105,681)
סאטו מארה רומניה רומניה (102,441)
לקריאה נוספת

R.Várkonyi - Europe's Famous Garden, 1993
הערות שוליים

↑  חוקת הונגריה ב-2011 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560635105171  PLWABN: 9810557871705606  GND: 4044475-2  LCCN: sh85097471  NKC: ge311458  NSK: 000742661  VIAF: 235474277   WorldCat (עם VIAF): 235474277 
הים הפאנוני בתקופת המיוקן
רועי בקר בפוסטה ההונגרית
הר השולחן (קבוצת כוכבים)

| הר השולחן Mensa |
| --- | --- |
  מפת קבוצת הכוכבים הר השולחן
 סמליות:  הר השולחן בדרום אפריקה
 עלייה ישרה:  5 שעות
 נטייה:  °‏75-
 שטח נראה:  153 מעלות מרובעות
 דירוג שטח נראה:  במקום ה־75
 מספר כוכבים בבהירות נראית < 3:  0
 הכוכב הבהיר ביותר:  α בהר השולחן
 בהירות נראית הכוכב הבהיר:  5.1
 מטר מטאורים:  אין
 מערכות כוכבים גובלות:  זיקית  דג זהב  נחש מים קטן  אוקטנט   דג מעופף
 הערות:  לא ניתן לראותה מישראל
 נראית בין קוי הרוחב °‏20+ ו־°‏90- מומלץ לצפות בשעה 21:00 במהלך חודש ינואר
הר השולחן הוא קבוצת כוכבים קטנה ועמומה במיוחד קרוב לאזור הקוטב השמימי הדרומי, שנקראת על שם הר השולחן בדרום אפריקה, ממנו נערכו תצפיות אסטרונומיות חשובות על שמי הדרום. הקבוצה לא מכילה כוכבים בהירים, אך כן מכילה חלק קטן מהענן המגלני הגדול, כאשר הרוב נמצא בקבוצה דג זהב. הקבוצה הוגדרה במאה ה-18 על ידי האסטרונום ניקולא לואי דה לאקאי שעסק בעצמו בתצפיות אסטרונומיות בהר השולחן. בקבוצה אין כוכבים עם בהירות נראית מדרגה מתחת ל-5 ומכיוון שהיא שוכנת קרוב מאוד לקוטב הדרומי, היא לא הייתה מוכרת לתרבויות המוקדמות או הקלאסיות ולכן היא לא מוזכרת באגדות או מיתולוגיות.
גרמי שמים מעניינים

α בהר השולחן הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. זהו כוכב צהוב דמוי שמש (טיפוס ספקטרלי G5) במרחק של כ-33 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 5.1. בשל דמיונו לשמש הוא נחשב כמתאים להיות בעל כוכב לכת ארצי, אך עד כה לא נמצא אף כוכב לכת המקיף אותו.
π בהר השולחן הוא גם כן כוכב צהוב דמוי שמש (טיפוס ספקטרלי G1) במרחק של כ-60 שנות אור ועם בהירות מדרגה 5.6. במערכת זו נמצא ענק גזי המקיף את הכוכב במסלול אליפטי שחוצה את האזור המתאים לחיים, מה שלמעשה פוסל אפשרות לקיום כוכבי לכת ארציים.
PKS-0637-752 הוא קוואזר עם סילון גז גדול שקורן בתחום האור הנראה ובקרני רנטגן שתמונותיו היו הראשונות שצולמו על ידי טלסקופ החלל צ'נדרה.
המחתרת באסיזי

המחתרת באסיזי הייתה קבוצת איטלקים, בעיקר כמרים קתולים, שהשתייכו למסדר הפרנציסקני, קבוצה שפעלה באסיזי שבמחוז אומבריה שבאיטליה בתקופת כיבוש העיר על ידי הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה, לשם הצלת פליטים יהודים שהגיעו לעיר.
בעיר לא התגוררו יהודים, ודבר זה נאמר לגרמנים מיד עם השתלטותם עליה ב-8 בספטמבר 1943, במסגרת הכיבוש הגרמני של צפון איטליה. לעיר החלו להגיע פליטים יהודים, ומספרם הלך וגדל והסתכם בשנות שואת יהודי איטליה במאות. הכנסיות והמנזרים של אסיזי וסביבתה היוו מקום מקלט ליהודים אלה. איש מאלו שהסתתרו בעיר ובסביבתה לא הוסגר לגרמנים.
מארגני המחתרת היו הפאדרה רופינו ניקאצ'י (אנ') – אב מנזר סן דמיאנו (San Damiano) באסיזי, אלדו ברונצ'י (Aldo Brunacci) - כומר בקתדרלת סן רופינו (San Rufino) שבאסיזי, והבישוף ג'וזפה פלאסידו ניקוליני. כן היה תפקיד מרכזי בהצלה ללואיג'י בריצי ובנו טרנטו (Luigi e Trento Brizi), בעלי חנות מזכרות, שסיפקו מסמכים מזויפים לפליטים. כל אלה קיבלו מ"יד ושם" את אות חסיד אומות העולם על פעלם.
תחילת הכיבוש הגרמני

בטרם הגיעו הגרמנים לעיר, נקרא ניקאצ'י לחלץ פליטים יהודים שהגיעו לעיר מרומא. השלטון הגרמני עדיין לא הספיק להתארגן, והממשלה האיטלקית החדשה, ממשלת הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית, טרם הוקמה. ניקאצ'י הוביל קבוצת פליטים ברכבת לג'נובה ומשם הם הוברחו באוניה אל מחוץ לגבולות איטליה.
בעקבות הקבוצה הראשונה הגיעו קבוצות נוספות מטריאסטה ומטוסקנה, אך הדרכים מאסיזי לצפון כבר היו חסומות ולא הייתה ברירה אלא לאכסנם, לפחות זמנית, במנזרים - 26 במספר. הנזירות הסכימו לכניסת הפליטים ממין זכר רק לאחר שנאמר להם כי האפיפיור הסכים לקליטת 4,000 יהודים במנזרים. נותני החסות ליהודים היו בסכנה מאחר שהצבא הגרמני ששלט בעיר קיבל הוראות חד-משמעיות כיצד לטפל ביהודים ובאלה הנותנים להם חסות. המושל הגרמני הורה לאסוף עשרות בני ערובה מבני העיר אסיזי, והודיע כי בכל מקרה שייפגע חייל גרמני - יוצאו להורג עשרה בני ערובה.
אחד מאנשי הציבור בעיר יזם פנייה של ראשי העיר אל האפיפיור בבקשה כי יבקש מהצדדים ללחימה כי יכריזו על העיר - הקדושה לקתולים - כעיר מפורזת. הם מנו גורמים אחדים לכך:
העיר היא ערש הפרנציסקנים ובה אתרים בעלי ערך היסטורי ואמנותי מהמאה ה-13.
העיר חסרת ערך פוליטי: יש בה 5,000 תושבים, מהם 1,000 אנשי כמורה.
אין בעיר תעשייה או בסיסי צבא.
העיר מרוחקת מעורקי תחבורה חשובים.
הגרמנים דחו את ההצעה אבל הסכימו להציב בעיר רק בתי חולים ובתי הבראה לחיילים גרמנים פצועים. כעבור זמן מה התקבלה הסכמת בעלות הברית לכך שהעיר לא תופצץ. מפקד יחידת הרפואה הגרמנית, שהיה רופא במקצועו וקתולי בדתו, היה למושלה החדש של העיר. הוא נהג להסתובב באסיזי ללא שומרי ראש והיה מקובל בעיר. לאחר המלחמה הסכים האב רופינו לומר כי בווידוי שערך לו התברר כי הוא "לא ביצע שום פשע ולא הרג אף אדם למרות המלחמה".
הסתרת היהודים

לאחר שהושגה קורת גג לפליטים במנזרים, היה צורך להשיג מזון לפליטים וכן לאפשר להם לנוע בעיר. לשם כך היה צורך במסמכי זיהוי. הפתרון היה באמצעות אימוץ זהויות של לא-יהודים מערים בדרום איטליה. היות שהמשטרה המקומית לא הכירה את הסמלים של מחוזות הדרום, שהיו מוטבעים בתעודות הזהות מהדרום, לא כל שכן את שמות המורשים לחתום עליהן, נסללה הדרך לתעשיית תעודות זהות מזויפות. התעודות המזויפות הודפסו באמצעות ציוד הדפוס של לואיג'י בריצי ובנו טרנטו. כך הפכו הפליטים היהודים מצפון איטליה לפליטים לא-יהודיים ממחוזות דרום המדינה. ככאלו, יכלו הפליטים לקבל "פנקסי נקודות" ואת המזון שחולק בקיצוב. מסמכים מזויפים ניתנו גם לפליטים שרק עברו בעיר, בדרכם לחיפוש מקלט במקום אחר.
פליטים שהיו בעלי חזות יהודית מובהקת התבקשו להמשיך ולהסתתר במנזרים במשך כל היממה, והאחרים השיגו עבורם את מוצרי המזון. ראשי הכמורה ארגנו את קבוצות הפליטים תוך מתן תשומת לב מרבית לשמירת אורח חייהם:
נקבעו מקומות תפילה. הנזירות שימשו שומרות למקרה של הפתעה, בייחוד מן המשטרה החשאית הפשיסטית, שהמשיכה ברדיפת היהודים.
המטבחים הוכשרו, ונעשו אפילו הכנות מיוחדות לפסח וליום הכיפורים.
במקרה של פטירה, נערך טקס יהודי, אך לאחריו הוטמן הנפטר בבית הקברות הקתולי.
הנזירים הקימו מערכת שלמה של כיתות, שבה לימדו את ילדי הפליטים על פי תוכנית הלימודים הממלכתית. הצלחת מפעל החינוך הייתה רבה, ובתום המלחמה התלמידים התקבלו לכיתות המתאימות בבתי הספר הרגילים. במקביל, הופעל בית ספר נוסף שנועד ללמד את הפליטים להתנהג כנוצרים מבלי לעורר חשד. הדבר סייע להם בתנועה חופשית ברחובות. ההשתלמות כללה גם סמינר על עיקרי הדת הנוצרית.
הנזירים נתנו ליהודים רבים מסמכים מזויפים כדי להסוות את יהדותם, וזאת עשו גם ביישובים אחרים בסביבת העיר. חברי הרשת סייעו ליהודים לשמור על מאפייני דתם ולא השתמשו בעובדה שהיהודים היו במנזרים כדי להשפיע עליהם להמיר את דתם. היו משפחות נוספות מחוץ למעגל הכמורה שסייעו ליהודים במסגרת רשת אסיזי.
לאחר שהכיבוש הגרמני התבסס באיטליה וממשלת הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית התארגנה ומונה מפקח נמרץ למימוש הפיקוח על היהודים, נסגרו דרכי המילוט שהיו קיימות לג'נובה ולשווייץ. הפתרון היחידי להוצאת יהודים מתחום הסכנה היה דרך החזית הדרומית - מרחק של 200 ק"מ בקירוב. המושל הגרמני הסכים לספק כלי רכב ל"קבוצת צליינים" שנתקעה באסיזי בתנאי שהאב ניקאצ'י ילווה אותם, ושיירה אחת יצאה לדרום ברכב של הצבא הגרמני ואף הצליחה להגיע ליעדה. בדרך חזרה מהדרום הביא ניקאצ'י אספקה לפליטים מצבאות בעלות הברית. מבצע זה היה חד-פעמי ומוגבל בהיקפו ובעיות הסתרת הפליטים היהודים וחילוצם נותרו בעינן.
אל האזור המשיכו להגיע פליטים יהודים ולא-יהודיים. בתי תושבי העיר התמלאו באורחים. מפעם לפעם הגיעו לעיר גם טייסים של בעלות הברית ממטוסים שהופלו בסביבה. צעירי הסביבה החלו להתארגן כפרטיזנים והחלו בפעולות חבלה נגד הצבא הגרמני. הגרמנים החלו להגיב לפעולות הפרטיזנים, ועשו זאת, בדרך כלל, מחוץ לעיר אסיזי עצמה. כאשר נתפסו אחדים מהפליטים התגלו אחדים ממקומות המחבוא. בדרך כלל היה מקבל ניקאצ'י מידע מראש על תחילתן של סריקות במנזרים אחרי יהודים, וכך מולטו הפליטים בדרכי סתר ליערות ומשם למערות בהרים. אף על פי שהנזירות העלו באש את מה שנותר בחדרי הפליטים, בכל זאת התגלו במנזרים ממצאים מחשידים. הנזירות טענו שאלו שייכים לפליטים לא-יהודיים. המושל הקתולי של העיר ניסה לסייע אך הסביר כי הוא קובע רק בתחום העיר עצמה וכל מה שקורה בערים שכנות הוא בתחום השליטה של מושלים אחרים. ואכן בערי הסביבה נתפסו פליטים אך לא כן באסיזי.
שירותו של אלוף הרוכבים

ג'ינו ברטלי, אחד מגדולי רוכבי האופניים באיטליה ודמות נערצת באותה עת, שימש כשליח של המחתרת באזור פירנצה (מקום מגוריו). במסגרת אימוניו רכב ברטלי על אופניו והגיע לכל מקום מבלי לעורר חשד. הוא ניצל את המוניטין שיצאו לו וסמך על כך שהמשטרה המקומית לא תעז לעצור אותו.
כאשר נודע על קיום קבוצת פליטים באזור, נהג ברטלי לצאת לקראתם במסגרת אימוניו כשהוא לבוש בחולצה הנושאת את שמו במטרה שהדבר יסייע לזהותו כרוכב הנודע. הוא אסף את צילומי הפליטים עבור התעודות מהמנזרים והביא אותם למעבדה באסיזי. כעבור יום היה שב עם התעודות המוכנות למקום המקלט של הפליטים. כל זאת, תחת עיניהן הפקוחות של משמרות המשטרה הפשיסטית הגלויה והסמויה והצבא הגרמני לשלוחותיו. המסמכים הוסלקו בשלדת האופניים, באוכף האופניים ובספר התפילות של רוכב האופניים האדוק. החיפושים, שבכל זאת נעשו לעיתים בכליו במחסומי הדרכים, לא העלו דבר. בפעם אחת הוא נקרא לחקירה בווילה שהייתה ידועה כמפקדה של המשטרה הפשיסטית בה בוצעו עינויים והוצאות להורג. בחקירתו הוזהר שלא לקיים קשר עם המחתרת. לאחר חקירה זו שלח ברטלי את בני משפחתו למחבוא והמשיך בפעולותיו לטובת המחתרת.
ברטלי אף מסר מידע על הערכות המשמרות הגרמנים לאורך דרך המילוט היחידה שנותרה לדרום. אך בסופו של דבר, המבריחים דרכה נתפסו והדרך נסגרה. בעקבות דיווחיו החליטה המחתרת להפסיק את ניסיונות משלוח הפליטים לדרום המדינה.
מעשיו אלה של ברטלי פורסמו רק ב-2003, שלוש שנים לאחר מותו. ב-2008 ערכו מספר רוכבי אופניים איטלקים, בהם פאולו בטיני, מאוריציו פונדריסט וכדורגלן העבר פבריציו רבאנלי, מסע אופניים מפירנצה לאסיזי - הדרך אותה עשה ברטולי על אופניו בזמן המלחמה, לציון פעולתו האמיצה להצלת פליטים.