stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנוטוריוס בי. איי. ג'י.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

כריסטופר ואלאס נולד בברוקלין שבניו יורק. בן יחיד להורים שהגיעו מג׳מייקה. אביו עזב את המשפחה זמן קצר לאחר לידתו, ואמו עבדה כמורה. הוא עזב את בית הספר על מנת לעסוק בסחר בסמים. בהמשך הוא החל לסחור בסמים מחוץ לברוקלין, בווירג'יניה ובמרילנד. בסופו של דבר הוא נעצר ובילה עשרה חודשים בכלא. זמן קצר לאחר שחרורו נולדה בתו הראשונה, ט'יאנה. ואלאס החליט להתחיל לעסוק בראפ והתפתח לכדי תמלילן מוכשר. הוא הקליט קלטת דמו עם מיסטר סי, אמן מקומי שעבד כדי ג'יי של הראפר מברוקלין ביג דדי קיין. הקלטת הגיעה לידיו של שון קומבס (ידוע כיום כ"פי דידי") שעבד בחברת התקליטים אפטאון רקורדס. קומבס נפגש עם ואלאס והשניים הפכו לחברים.
הסינגל הראשון של ואלאס, "Party and Bullshit", והופעתו ברימיקס ללהיטה של מרי ג'יי. בלייג', "Real Love", היו הקלטותיו הראשונות שזכו לתשומת לב. ב-1994 יצא אלבומו הראשון, "Ready to Die", שהסינגל הראשון מתוכו היה "Juicy". האלבום נחשב כיום לקלאסיקה של הז'אנר, בעיקר בזכות הטקסטים החדים והמורכבים שלו. הלהיטים הגדולים מהאלבום היו השירים "Big poppa", "Ready to die", "Everyday struggle", "Suicidal thoughts" ו"Juicy" שעד היום נחשב לאחד משירי הראפ הטובים בהיסטוריה.
ביוני 1995 הוציא את הסינגל "One More Chance / Stay with Me (Remix)" שהגיע למקום החמישי במצעדי הפופ, כאשר הוא משתווה לשיא שנקבע עד אז על ידי מייקל ג'קסון בגובה הדירוג של סינגל בכורה. השיר הוא ביצוע מחודש לשיר מתוך האלבום "Ready to Die". הוא הגיע למעמד של סינגל פלטינה תוך מספר שבועות. בהמשך אותו הקיץ הוציאה .Junior M.A.F.I.A, להקה שהורכבה מבני טיפוחיו המוזיקליים של ואלאס (וביניהם הראפרית ליל קים), את האלבום "Conspiracy". עד לסוף 1995 הפך ואלאס לאחד מהראפרים המפורסמים והפופולריים בעולם.
ביוגרפיה > היריבות בין סצנות ההיפ הופ

אף על פי שאלבומו העניק לו מעמד של כוכב על, פרסום לא קטן הגיע לו מהיריבות הידועה לשמצה בין סצנות ההיפ הופ של מזרח ארצות הברית והחוף המערבי. בטרם יציאתו של "Ready to Die", החל ואלאס להתרועע עם טופאק שאקור, ראפר ניו-יורקי שעבר ללוס אנג'לס. הם הקליטו מספר שירים יחד ואף הופיעו יחד בהופעת פריסטייל במדיסון סקוור גארדן ב-1994. בנובמבר של אותה שנה באה לקיצה חברותם של השניים כאשר שאקור נורה והביע את חשדו כי ואלאס והראפר שון קומבס הזמינו את ניסיון הרצח (ראו בהקשר זה את השיר "?Who Shot Ya", שיר שלא ידוע אם ואלאס כיוון להתנקשות בטופאק בשיר זה). בסוף 1995, לאחר ששוחרר מן הכלא, הצטרף שאקור לחברת "דת' רואו רקורדס", ויצר יריבות עזה בין דת' רואו לחברתו של ואלאס, "באד בוי". היריבות נבעה מן העובדה ששתי החברות היו החשובות ביותר שפעלו בסצנה גדושת אלימות זו בשנות התשעים, ובכל אחת מהן חתום אחד משני כוכבי ההיפ הופ הגדולים ביותר של התקופה. לאחר הירצחו של שאקור בפיגוע ירי בלאס וגאס נפוצו כמעט מיידית שמועות על מעורבותו של ואלאס ברצח. ואלאס דחה את ההאשמות. הראפר סנופ דוג גם כן דחה את ההאשמות שוואלאס קשור למותו של שאקור. בשיחה עמו אמר סנופ דוג כי ואלאס מאוד אהב את שאקור ותמיד רצה להשלים איתו. באותה התקופה התרסקה רגלו של ואלאס בתאונת דרכים והוא נאלץ להיעזר במקל הליכה במשך שארית חייו.
ביוגרפיה > מותו

ב-9 במרץ 1997 נורה ואלאס למוות ליד מוזיאון פיטרסון אוטומוטיב בלוס אנג'לס, בשעה שהיה בדרכו ממסיבה. לאחר שעצר את מכוניתו לפני שלט עצור, נפתחה לעברו אש מתוך מכונית חולפת, הוא נפגע מארבעה כדורים ומת כמעט מיידית. הנסיבות שהובילו לרצח לא הובררו לחלוטין מעולם.
להלווייתו הגיעו אמנים, שחקנים ואנשי ציבור רבים.
עשרות אלפי אנשים נהרו מבתיהם כדי לחלוק לו כבוד אחרון.
לאחר ההלוויה נשרפה גופתו והאפר ניתן למשפחתו.
הוא נודע כאדם נדיב שעזר לרבים מחבריו לצאת ממעגל הסמים והפשע ואף דאג להם לחוזה הקלטות משלהם. הוא הותיר אחריו שני ילדים: טיאנה, בתו מחברתו בנעוריו וסי ג'יי, בנו מאלמנתו פיית' אוונס, זמרת ושחקנית.
אלבומים שיצאו לאחר מותו

אלבומו השני של ואלאס, "Life After Death" ("חיים אחרי המוות"), יצא שבועיים בלבד לאחר מותו והגיע למקום הראשון במצעד המכירות של מצעד הבילבורד. הוא כלל מספר להיטים, ביניהם הסינגל הראשון "Hypnotize". האלבום מכר 10 מיליון עותקים ברחבי העולם והוא אחד מאלבומי ההיפ הופ המצליחים ביותר בהיסטוריה. הלהיט הגדול ביותר מתוך האלבום, "Mo' Money, Mo' Problems", כלל הופעות אורח של שון קומבס ושל הראפר מייז, וכן סימפול של השיר "I'm Coming Out" של דיאנה רוס. בניגוד לאלבומו הקודם Ready to Die בו לוולאס לא היו יריבים ואויבים ולכן לא נאלץ לכתוב שירי דיס, באלבום Life after death וולאס תוקף מספר ראפרים מבלי להזכיר את שמם, ומשתמש ברמיזות עבות כדי להשפיל את יריביו.
בשיר "Kick in the door" וולאס פונה לWu Tang Clan ומגיב להם על השיר "Shark Niggas", שיר שהוציאו חברי ההרכב ככל הנראה על ביגי סמולס. באותו שיר הוא גם תוקף את נאס עם השורה "Your reign on the top was short like leprechauns". (כלומר, כמות הזמן שלך בצמרת הייתה נמוכה כמו שדונים). נאס הוציא את אלבומו "Ilmatic", נחל הצלחה גדולה וביסס את מעמדו כמלך ההיפ הופ של אותה תקופה; עד שביגי הוציא את "Ready to die" שגרם לו לעלות למקום הראשון). השורה עד היום נחשבת לאחת מהגדולות בתולדות שירי הדיס.
בשיר "Long kiss goodnight" ביגי מדבר על טופאק שאקור; גם מבלי להזכיר את שמו הוא נותן רמזים וזורק לו עקיצות למרות שהוא כבר נרצח.
בקיץ 1997 הוציא קומבס את אלבום הבכורה שלו, "No Way Out", שכלל מספר הקלטות של ואלאס ואת הלהיט "I'll Be Missing You" שהוקדש לוואלאס. את השיר ביצעו אלמנתו של ואלאס, פיית' אוונס, פי דידי ולהקת 112 וכלל סימפול של השיר "Every Breath You Take" של הפוליס.
ב-1999 יצא אלבומו השלישי, "Born Again", שכלל את הלהיטים ".N.O.T.O.R.I.O.U.S" ו-"Dead Wrong". האלבום הרביעי, "Duets: The Final Chapter", יצא ב-2005 וכלל את הלהיט "Nasty Girl".
דיסקוגרפיה

1994 - Ready to Die
1997 - Life After Death
1999 - Born Again
2005 - The Notorious B.I.G. Duets: The Final Chapter
השריר מותח המחתלה הרחבה

| --- | --- |

מבט קדמי על חלק משרירי מפרק הירך
 שיוך:  gluteal muscles, ישות אנטומית מסוימת 
 עצבוב:  superior gluteal nerve
 פעולת שריר:  abducting of the hip joint, medially rotating the hip joint, extension of the knee joint 
 תחל שריר:  anterior superior iliac spine 
 אחז שריר:  Iliotibial tract 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (476) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. tensor fasciae latae 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.010 
 TA2 (2019):  2602 
 FMA:  22423 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C1384497 
 
השריר מותח המחתלה הרחבה (TA: Musculus tensor fasciae latae) הוא אחד משרירי הירך. השריר ממוקם בחלק הצידי של הירך. בעת כיווצו, מותח השריר את המחתלה הרחבה העוטפת את שרירי הירך. המחתלה הרחבה ההדוקה מסביב לשרירים מאפשרת להם לפעול ביתר יעילות. כיווץ השריר גם מרחיק את הירך, מסובב אותה פנימה ומכופף אותה. חיבור השריר לשביל הכסל והשוקה מציב אותו כסינרגיסט לשריר העכוז הגדול המחובר גם הוא לשביל הכסל והשוקה.
תיאור

תחילתו של השריר מותח המחתלה הרחבה בקוץ הכסל הקדמי העליון של עצם הכסל ובחלק הקדמי של רכס הכסל.
השריר ממוקם בין שתי שכבות של המחתלה הרחבה ובסופו הוא נאחז בשביל הכסל והשוקה אשר נאחז בחלקו המרוחק בעלי הצידי של השוקה.
עצבוב

השריר מותח המחתלה הרחבה מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים הרביעי והחמישי (L4, L5) דרך עצב העכוז העליון (Nervus gluteus superior).
ראו גם

פריקת פיקת הברך
לקריאה נוספת

Moore KL, Clinically Oriented Anatomy, 3rd Ed., Baltimore, Williams & Wilkins, pp. 385-387, 1992.
הצינה הגדולה בבית הגדול

הצינה הגדולה בבית הגדול (באנגלית: The Big Chill at the Big House) הוא שמו הרשמי של משחק הוקי קרח שהתקיים באן ארבור, מישיגן שבארצות הברית ב-11 בדצמבר 2010 בין אוניברסיטת מישיגן ואוניברסיטת המדינה של מישיגן, במסגרת אליפות ההוקי קרח של התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי (NCAA).
המשחק שוחק תחת כיפת השמיים באצטדיון מישיגן הידוע בכינויו "הבית הגדול" (The Big House), אצטדיון הפוטבול של אוניברסיטת מישיגן שהוא האצטדיון הגדול ביותר בארצות הברית. למשחק נמכרו 113,411 כרטיסים על פי נתוני אוניברסיטת מישיגן. המשחק נכנס לספר השיאים של גינס כמשחק ההוקי קרח עם הקהל הגדול ביותר בהיסטוריה, כאשר אנשי ספר השיאים קבעו את נתון הקהל שלו בפועל על 104,173 צופים.
רקע והיסטוריה

ב-6 באוקטובר 2001 שיחקו נבחרות ההוקי קרח של שתי האוניברסיטאות, הנחשבות ליריבות מושבעות, תחת כיפת השמיים באצטדיון הפוטבול של אוניברסיטת המדינה של מישיגן, "אצטדיון ספרטן". המשחק, שכונה בשם "המלחמה הקרה" והסתיים בתיקו 3:3, משך 74,544 צופים והפך למשחק ההוקי קרח עם הקהל הרב ביותר בהיסטוריה.
הצלחת המשחק הביאה לכך שמשחקים שונים במסגרות שונות, כולל משחקי NHL, שוחקו תחת כיפת השמיים באצטדיוני פוטבול ובייסבול, ומשכו קהל רב.
ב-4 במרץ 2009 דיווח העיתון "מישיגן דיילי" על אפשרות לעריכת משחק נוסף בין שתי האוניברסיטאות. המאמר נתן למשחק את השם הלא רשמי "המלחמה הקרה 2".
ב-28 בינואר 2010 הכריזו שתי האוניברסיטאות רשמית על עריכתו של המשחק באצטדיון מישיגן (ובכינויו "הבית הגדול"), שהוא אצטדיון הפוטבול הגדול ביותר בארצות הברית, ותכולתו הרשמית היא 109,901 מושבים במשחקי פוטבול - כ-35,000 יותר מ"אצטדיון ספרטן".
במהלך השנה נשבר שיא הקהל במשחק הוקי קרח שקבע משחק "המלחמה הקרה" מ-2001, כאשר משחק הפתיחה של אליפות העולם בין ארצות הברית וגרמניה ב-7 במאי הועבר לאצטדיון פלטינס ארנה בגלזנקירכן, אצטדיון קבוצת הכדורגל שאלקה 04, ומשך 77,803 צופים.
המשחק

בנובמבר הכריזה אוניברסיטת מישיגן כי כל הכרטיסים למשחק נמכרו, כאשר עוד קודם לכן בישר קצב מכירת הכרטיסים על שבירתו הצפויה של שיא הקהל שנקבע במשחק בגרמניה.
לקראת המשחק הוצבה זירת קרח על משטח הפוטבול באצטדיון, כאשר קו האמצע של הזירה נמצא על קו 50 היארד של משטח הפוטבול.
למשחק נמכרו 113,411 כרטיסים על פי נתוני אוניברסיטת מישיגן. נציגי ספר השיאים של גינס, עוד בטרם אישרו את הנתון הרשמי, העניקו למשחק תעודה רשמית המאשרת שקבע שיא עולמי חדש, כיוון שכבר לפי ספירת הביניים התברר שכמות הצופים עברה בהרבה את שיא הקהל למשחק הוקי קרח שנקבע באליפות העולם. לבסוף העמידו אנשי ספר השיאים, שספרו את כמות הכרטיסים שנסרקו בשערי הכניסה לאצטדיון ביום המשחק, את כמות הצופים ואת השיא הרשמי על 104,173.
המשחק עצמו הסתיים בניצחון של אוניברסיטת מישיגן, 5:0.
הצילו! אני דג

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  סטפן פג'למארק, מיכאל הגנר, Greg Manwaring 
 הופק בידי:  Anders Mastrup, Russell Boland, Eberhard Junkersdorf 
 תסריט:  סטפן פג'למארק, Karsten Kiilerich, John Stefan Olsen 
 עריכה:  Per Risager 
 מדבבים:  Sebastian Jessen Paprika Steen Peter Gantzler זלאטקו בוריץ' Louise Fribo Martin Brygmann Ulf Pilgaard Ghita Nørby Nis Bank-Mikkelsen Dick Kaysø Pil Neja Morten Kerrn Nielsen Søren Sætter-Lassen דייוויד בייטסון טריל רוטרי אלן ריקמן ארון פול אלסנדרו ג'וליאני טרי ג'ונס Tommy Karlsen Sandum 
 מוזיקה:  Søren Hyldgaard 
 מדינה:  דנמרק, גרמניה, אירלנד 
 חברת הפקה:  A. Film A/S 
 חברה מפיצה:  HanWay Films 
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, DVD, VHS, הוצאה ביתית, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  6 באוקטובר 2000 
 משך הקרנה:  80 דק' 
 שפת הסרט:  דנית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט לכל המשפחה, סרט הרפתקאות, דרמה קומית, סרט ילדים, סרט קומדיה, סרט מונפש 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הצילו! אני דג (בדנית: Hjælp, jeg er en fisk, באנגלית: Help! I'm a Fish או A Fish Tale) הוא סרט קולנוע מצויר דני שיצא במקור לאקרנים בשנת 2000. הסרט בוים על ידי סטפן פג'למארק ומיכאל הגנר.
תקציר העלילה

פליי (דניאל מגון) וסטלה הם זוג אחים שהוריהם יצאו לבלות, ודודתם אנה (דבי בסרגליק) באה לעשות עליהם בייביסיטר עם בנה צ'רלי (צ'אק). הדודה נרדמת ופליי גורר את השניים לחוף הים. הם נתקעים בגאות ומגיעים למעבדה שחלקה בתוך האוקיינוס, של פרופסור מק'ריל (אוהד שחר), ביולוג ימי. הוא מספר להם שעבד על שיקוי שינוי בני אדם לדגים ושיקוי נגד. בזמן שהפרופסור והבנים הולכים להביא את שיקוי הנגד סטלה הייתה צמאה ושתתה את שיקוי השינוי צורה בטעות בחושבה כי מדובר במשקה לימונדה והופכת לכוכב ים (Stella- כוכב, באיטלקית). פליי זורק את כוכב הים לאוקיינוס, וצ'אק מגלה מאוחר מידי שזו הייתה סטלה. אם לא שותים את שיקוי הנגד תוך יומיים השינוי הופך לנצחי.
הפרופסור והבנים שטים ללב האוקיינוס בסערה ופליי שותה את שיקוי שינוי הצורה והופך לדג מעופף קליפורני (fly- לעוף, באנגלית). הסירה מתהפכת וצ'אק, שלא יודע לשחות, נאלץ לשתות גם והופך למדוזה. שיקוי הנגד נופל לקרקעית האוקיינוס ודג פיילוט בשם ג'ו (אלן ריקמן באנגלית, אלי גורנשטיין בעברית) לוגם ממנו ונותן גם לכריש ששוחה איתו.
כשפליי, צ'אק וסטלה שוחים בעקבות השיקוי-נגד ומגלים מושבה של דגים שיודעים לדבר, עליהם שולט ג'ו כדיקטטור מרושע עם הכריש כשומר ראש. כשג'ו מבין שהם קשורים לשיקוי הוא אוסר אותם ומנסה לסחוט את נוסחת השיקוי, אבל סוסונת ים בשם סשה שהתיידדה עם סטלה משחררת אותם. הארבעה מצליחים להרכיב מחדש את השיקוי אבל סרטן שעובד בשביל ג'ו גונב אותו ופוצע את פליי. צ'אק גורר אותו לעבר צינור הכניסה למשאבת המעבדה והם מנסים להגיע לשיקוי הנגד הנוסף, אבל ג'ו מגיע ומקדים אותם: פליי פצוע וצ'אק וסטלה איטיים מידי. סטלה קוראת לג'ו "דג טיפש" ופליי מקבל רעיון: הוא מדדה אחרי ג'ו במורד הצינור וזורק לעברו עלבונות וחידות קשות. ג'ו לוגם משיקוי הנגד כדי להיות חכם יותר, שוב ושוב, עד שגדל, צומחות לו רגליים והזימים שלו נעלמים. בסוף פליי שואל: "מה קורה לדג ששותה יותר מידי שיקוי נגד?" ג'ו עונה: "הופך לאדם" ונחנק למוות.
השלושה שותים ברגע האחרון את שיקוי הנגד וחוזרים להיות ילדים. בסצנת הסיום על חוף הים הפרופסור הופך את סשה לסוסת פוני אמיתית וסטלה רוכבת עליה.
מדבבים

| דמות | צוות מקורי (דנית) | דיבוב לאנגלית | דיבוב לעברית |
| --- | --- | --- | --- |
| פליי | סבסטיאן יסן (דנ') (בתור סְוִיפּ) | ג'ף פייס | דניאל מגון |
| צ'אק | מורטן קרן נילסן (בתור פְּלוּם) | ארון פול | אלון ורטהיימר |
| סטלה | פיל נייה | מישל ווסטרסון | שיר איידן |
| פרופסור מק'ריל | סרן סטר-לסן (אנ') (בתור מאקראל)   | טרי ג'ונס | אוהד שחר |
| ג'ו | ניס באנק-מיקלסן (דנ') | אלן ריקמן | אלי גורנשטיין |
השילוש הבלתי אפשרי

השילוש הבלתי אפשרי (באנגלית: Inconsistent / Impossible Trinity, ידוע גם בשם "השילוש הבלתי קדוש" – Unholy Trinity ו"השילוש הקדוש" – Holy Trinity) בכלכלה, הוא טרילמה – מצב שבו קיימות שלוש חלופות שיש לבחור ביניהן.
הטרילמה מתייחסת לשקלול התמורה של שלוש המטרות הבאות:
שער חליפין קבוע
מדיניות מוניטרית עצמאית
ניוד של הון
על פי המודל, כלכלה קטנה בעלת משק פתוח לסחר חוץ, אינה יכולה להשיג את שלוש המטרות הללו גם יחד ועל כן עליה לזנוח את אחת מהן לטובת השתיים האחרות.
הטרילמה מתבססת על מודל מנדל-פלמינג (Mundell-Fleming Model), שהוא מודל מאקרו-כלכלי העוסק בשווקים הפתוחים לסחר חוץ. על פי המודל, מדינה בה שער החליפין קבוע אשר מקיימת אינטגרציה בין השוק שלה לבין שווקים אחרים, מאבדת את השליטה על היצע המטבע המקומי ושער הריבית. (כלומר, אינה יכולה לנהל מדיניות מוניטרית עצמאית) כדי לחזור ולכונן מדיניות מוניטרית עצמאית, מקבלי ההחלטות מוכרחים לוותר על יציבות שער החליפין או לחלופין להגביל את תנועת ההון במדינה. ממשלות שלא יוכלו או לא ירצו לנקוט באחד משני צעדים אלו, ייאלצו להתנהל ללא מדיניות מוניטרית עצמאית ובכך תיפגע הלגיטימיות הפוליטית שלהן. בהתחשב בהגיון העומד מאחורי השילוש, אין זה מפתיע כי ככל שגבר חופש התנועה של ההון, כך גברה גם הדאגה באשר להשלכותיה על סמכותה של המדינה.
רוברט מנדל (Robert Mundell), שזכה על פועלו בפרס נובל לכלכלה לשנת 1999, הרחיב למעשה את מודל ה־IS-LM שמדבר על כלכלה סגורה גם לסחר חוץ. במודל זה טוען מנדל שההשפעה של המדיניות שבה נוקטת המדינה תלויה מאוד בשער החליפין.
שער חליפין קבוע מול שער חליפין נייד

כאשר מדובר בשער חליפין קבוע, הבנק המרכזי שומר על שער החליפין ברמה מסוימת. הבנק המרכזי צריך לענות על דרישתו של הציבור למטבע חוץ על ידי התערבות בשוק מטבעות החוץ, שמובילה לתנודות ברזרבות של הבנק. כאשר מדובר בשער חליפין שאינו קבוע, כזה הנקבע בשוק, נמנע הבנק המרכזי מלהתערב בשער החליפין של המטבע ומותיר את רזרבות המטבע קבועות.
מדיניות מוניטרית

מדיניות מוניטרית היא מדיניות מאקרו-כלכלית המשפיעה על כמות הכסף במדינה. המדיניות מבוצעת על ידי הבנק המרכזי במדינה, שביכולתו לקנות או למכור מטבע חוץ ולהדפיס כסף. פעולתו של הבנק המרכזי מושפעת מהמדיניות המוניטרית של המדינה באשר לשער החליפין של המטבע המקומי – האם מדובר בשער חליפין נייד או קבוע. דוגמה למטרה נוספת שיכולה להיכלל תחת מדיניות מוניטרית היא צמצום האבטלה במשק. הכוונה במדיניות מוניטרית עצמאית או אוטונומית היא למדיניות מוניטרית אשר מוכוונת להשגת מטרות פנים-מדינתיות.
מדוע שלושת הגורמים אינם יכולים להתקיים יחד?

כאשר דנים באפשרות לקיומו של שיתוף פעולה מוניטרי בינלאומי, יש לזכור כי קשה להגיע למצב שבו התנאים הנחוצים לקיומו של שיתוף פעולה מוניטרי מתקיימים, וללא מאמץ מיוחד לא סביר שהם יושגו או ישומרו. זאת מפני ששלוש מטרות-העל של מדינה עומדות בפני מחויבותה של המדינה לשמר מדיניות מוניטרית משותפת.
כהן (Cohen) מסביר כי כאשר קיימת אינטגרציה בין מדינות וקיים שער חליפין קבוע, באופן רשמי או שבאופן לא רשמי, כל ניסיון להשיג אינטרסים מוניטריים פנים-מדינתיים צפוי שיגרום לחוסר איזון במאזן התשלומים של המדינה. מהלך זה יעודד זרימת הון, שתוביל לחוסר יציבות במדינה. על כן, כדי לשמור על שער חליפין קבוע, המדינה תיאלץ להגביל את תנועת ההון למדינה על ידי הגבלות על תנועת הון ומיסים, או שתיאלץ להקריב את המדיניות המוניטרית העצמאית שלה, דבר שיתבטא בקבלת החלטות משותפת עם מדינות אחרות. בסופו של תהליך המדינה תיאלץ להקריב את אחת מהמטרות הללו.
בנסיבות שכאלה, קובעי המדיניות היו נכונים להגביל את תנועת ההון לתוך מדינתם, אילו יכלו. הבעיה היא שמנקודת מבטם קשה לשמור על תנועות ההון אל המדינה והגבלות על תנועתו יכולות לגרום לחדירתו בדרכים לא כשרות. כהן טוען כי קובעי המדיניות מצהירים כי הם מודעים לערך של שוק אינטגרטיבי וחופשי. שלא לציטוט, הם יעדיפו לשמור על יציבותו של שער החליפין ומדיניות מוניטרית אוטונומית על פני ויתור על אחת מהמטרות הללו לטובת התרה של תנועות הון לתוך המדינה.
למעשה, ברוב המקרים הבררה היא בין יציבות שער החליפין לבין מדיניות אוטונומית. ניתן לדמיין את האפשרויות העומדות בפני מקבלי ההחלטות כמסודרות על ציר שמייצג את שיתוף הפעולה המוניטרי. בצד אחד של הציר תופיע אינטגרציה מוניטרית מלאה, או מטבע משותף, כאשר המשמעות היא שכל אחת מהמדינות תקריב את מדיניותה העצמאית לטובת ייצובו של המטבע. היתרון של חלופה זו היא שהיא מגבירה את ה"יעילות" של הכסף בכל אחד מתפקודיו – אמצעי חליפין מוסכם, הכסף כצובר ערך והכסף כיחידת מדידה. כך למשל, בשל העובדה שהצורך בהמרת המטבע יורד, מחירי ההמרה של המטבע יורדים.
בצד השני של הציר תופיע עצמאות מוניטרית מלאה, כאשר המדינה תוותר על יציבות בטווח הארוך של שער החליפין שלה לטובת מדיניות אוטונומית. היתרון של חלופה זו היא שהיא עשויה לשפר את היעילות של המדיניות המוניטרית ככלי להשגת המטרות המאקרו-כלכליות.
טענתו של כהן היא ששיקולי העלות-תועלת של כל מדינה משתנים לפי מיקומה על הציר. מיקומן של המדינות על הציר כתוצאה משיקולים אלו יוצרים את שיתוף הפעולה המוניטרי הרגעי שאנו רואים בפועל.
דוגמאות לקיומו של המודל > המקרה של מדינות ה-G-7

כהן טוען כי לאורך המאה ה-20 קיימות עליות ומורדות במחויבות הקולקטיבית של מדינות לשיתופי פעולה מוניטריים. כהן מביא כדוגמה לעליות והמורדות של שיתוף פעולה מוניטרי את מדינות ה־G7 (ארצות הברית, בריטניה, קנדה, צרפת, גרמניה, איטליה ויפן). כך, במהלך שנות ה-60 ושנות ה-70 המוקדמות, אפילו בזמן שמערכת ברטון וודס עמדה בפני קריסה, 7 המעצמות הכלכליות שיתפו פעולה ויצרו נכס בינלאומי – זכויות משיכה מיוחדות (SDR). אך לבסוף, מערכת ברטון וודס פורקה.
דוגמה נוספת לשיתוף פעולה היא שאפילו לפני הסכם פלאזה ב־1985, שעסק ביציבות בינלאומית של שערי החליפין, התקיימו פגישות סדירות בין שרי האוצר וראשי הבנקים המרכזיים במדינות שעסקו בתיאומי מדיניות. עם זאת, למרות שקיימת מחויבות רשמית למעקב ולמדיניות רב־צדדית, דרך פגישות קבועות של שבע המדינות (בשלב מסוים כלל הארגון גם את רוסיה והפך ל-G8), המדיניות הננקטת לעיתים על ידי מהמדינות אינה מתיישבת בקנה אחד עם שיתוף פעולה מוניטרי.
בחינה אמפירית של השילוש הבלתי אפשרי

אובסטפלד, שמבו וטיילור (Obstfeld, Shambaugh and Taylor) ערכו את אחד המחקרים האמפיריים האחרונים לבדיקת תקפותה של הטרילמה על פני תקופת תקן הזהב (נשענים על נתונים עבור השנים 1870–1914), תקופת מערכת ברטון וודס (נשענים על נתונים עבור השנים 1959–1970) והתקופה שלאחר מערכת ברטון וודס (1973–2000). כדי לבדוק את ייצובו של שער החליפין במדינה, החוקרים השתמשו בשיטה – קבוע או נייד – שהייתה נהוגה במדינה דה-פקטו, ולא הסתמכו על הדיווחים לקרן המטבע העולמית של המדינות. כדי לבדוק את נכונותה של המדינה לאפשר ניוד הון, החוקרים הסתמכו על ההגבלות לתנודת הון של קרן המטבע העולמית, אך הנתונים תקפים רק לתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. כדי לבדוק אימוץ של מדיניות מוניטרית המונחית על בסיס מטרות פנים־מדינתיות, החוקרים התבססו על שערי ריבית נומינלית כמייצגים את המדיניות המוניטרית של המדינה. החוקרים מצאו הוכחות אמפיריות שתומכות בקיומו של האילוץ המכונה השילוש הבלתי אפשרי לאורך שלוש התקופות.
הערות שוליים

↑  ישנן שתי דרכים לתאר טרילמה – בחירה בין שלוש חלופות לא מועדפות, כאשר יש לבחור אחת מהן, או בחירה בין שלוש חלופות מועדפות, כאשר רק שתיים מהחלופות אפשריות בו זמנית.
↑  Benjamin j. Cohen, "International Finance and International Relations Theory," in Handbook of International Relations, eds. Walter Carlsnaes, Thomas Risse and Beth A. Simmons (London: Sage, 2002), 439
↑  Nobel Prize background survey, Money, Capital Mobility and trade: essays in Honor of Robert A. Mundell, edited by Guillermo A. Calvo, Rudi Dornbusch and Maurice Obstfeld, (Cambridge: MIT Press, 2001): xii
↑  Nobel Prize background survey, Money, Capital Mobility and trade: essays in Honor of Robert A. Mundell, edited by Guillermo A. Calvo, Rudi Dornbusch and Maurice Obstfeld, (Cambridge: MIT Press, 2001): xiv
1 2  Cohen, Benjamin J., "The Triad and the Unholy Trinity: Problems of International Monetary Cooperation," in Jeffry A. Frieden and David A. Lake (eds.), International Political Economy – Perspectives on Global Power and Wealth (New York: St. Martin's Press), 246
1 2 3 4  Cohen, Benjamin J., "The Triad and the Unholy Trinity: Problems of International Monetary Cooperation," in Jeffry A. Frieden and David A. Lake (eds.), International Political Economy – Perspectives on Global Power and Wealth (New York: St. Martin's Press),, 251.
1 2 3 4 5 6 7  Kathleen McNamara, ‏Economic Governance, Ideas and EMU: What Currency Does Policy Consensus Have Today?, Journal of Common Market Studies, Vol 44, no. 4 (November 2006])., in SSRN
↑  Cohen, "The Triad and the Unholy Trinity", 255-256.
↑  Maurice Obstfeld, Jay C. Shambaugh and Alan M. Taylor, "The Trilemma in History: Tradeoffs Among Exchange Rates, Monetary Policies and Capital Mobility," Working Paper no. C04-133, Center for International and Development Economics Research, May 2004, http://129.3.20.41/eps/if/papers/0407/0407003.pdf(accessed: June 17, 2010)
וורבאת

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קינוח, מאפה
 מטבח:  המטבח הסורי, המטבח הלבנוני, המטבח של ערביי ארץ ישראל
 מוצא:  לבנט
 מרכיבים עיקריים:  בצק פילו, רפרפת, סירופ
וָורבַּאת (בערבית: وربات) היא מאפה מתוק מהמטבח הערבי, דומה מאוד לבקלווה, העשוי שכבות בצק פילו וביניהן מילוי של חביצה בטעם וניל. לעיתים מוסיפים למלית גם פיסטוקים, שקדים, אגוזים או גבינה מתוקה. המאפה ממותק בסירופ מי סוכר, שלעיתים כולל מעט גרידת לימון.
לעיתים מוגש הוורבאת לצד קרם קשטה. אז, הוא קרוי וורבאת בל קשטה (وربات بالقشطة). קינוח זה נפוץ במיוחד בתקופת הרמדאן. הוורבאת פופולרי גם בלבנון, שם הוא ידוע בשם שאאביאת.
וורבאת בעיר העתיקה בירושלים
הערות שוליים

↑  An 'iftar' feast, The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית אמריקאית)
↑  The Sweets Story: When Syrians Come To Cairo, HuffPost, ‏2014-07-28 (באנגלית)
↑  Christa Salamandra, A New Old Damascus: Authenticity and Distinction in Urban Syria, Indiana University Press, 2004-12-10, ISBN 978-0-253-11041-1. (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וורבאונד

| --- | --- |

קבוצת וורבאונד, כפי שהופיעו על עטיפת החוברת World War Hulk Aftersmash: Warbound #5 מיוני 2008. אמנות מאת ג'ים צ'ונג, ג'ון דל וג'ייסון קית'
 סוג:  קבוצת גיבורי-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Incredible Hulk Vol.2 #94 (יוני 2006)
 יוצרים:  גרג פאק, קרלו פגוליאן
 מידע
 סטטוס:  פעיל
 בסיס:  ספינת האבן של אנשי הצל
 חברוּת בקבוצה:  קתרין ויינסבורו אלוי קאיפי קורג ברוד
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  הענק הירוק, קאירה, הרואים, מיק, מונג, ארכ-א-5912
וורבאונד (באנגלית: Warbound, בתרגום חופשי "מחויבים למלחמה") היא קבוצה בדיונית של גיבורי-על חייזרים המופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס. הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת Incredible Hulk Vol.2 #94 מיוני 2006, ונוצרה על ידי הכותב גרג פאק והמאייר קרלו פגוליאן.
במהלך אירועי "כוכב הענק הירוק", הענק הירוק הגיע לכוכב סאקאר לאחר שהוגלה מכדור הארץ בידי קבוצת אילומינטי, אשר הורכבה מצ'ארלס אקסבייר, דוקטור סטריינג', ריד ריצ'רדס, טוני סטארק, נאמור וחזיז שחור. מצבו היה חלוש ביותר כתוצאה מהמסע הבין-יקומי שערך, והוא שועבד ונלקח להילחם בקרבות גלדיאטורים לצורכי בידור. המונרך השליט של הכוכב, המלך האדום, צילק את פניו של הענק, ובשל כך הפך לאויבו. בזירה, הענק פגש במשועבדים אחרים, בהם קורג, הרואים, ברוד, מיק, מונג, אלוי קאיפי ושומר ראשה לאבין סקי. קבוצה קטנה זו של מנודים חברתית הכריזה נאמנות אחד לשני והפכה לקבוצת וורבאונד בעקבות מותו של לאבין סקי.
אחרי שהמלך האדום ניסה להרוג את חברי הקבוצה מספר פעמים, הקבוצה השתחררה מדיסקי הציות שלהם ששמרו אותם כבולים בעזרת כוחותיו הקוסמיים של הגולש הכסוף המשועבד, שנבחר להתמודד מולם בזירה. יחד עם עבדים רבים, הם נמלטו מהעולם המעוות של סאקאר. הם ארגנו מרד נגד שלטונו העריץ של המלך האדום הרצחני, כאשר בסופו נבחר הענק לרשת את מקומו כשליט הכוכב. כאשר הספינה בה הגיע הענק התפוצצה וגרמה לפיצוץ הכוכב, הקבוצה עשתה את דרכה חזרה לכדור הארץ כדי לנקום את נקמתו של הענק בחברי האילומינטי.