stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מריאמה בה
פמיניזם אפריקאי ויצירותיה של בה > פמיניזם אפריקאי

לפי החוקרת, נעומי נקאלה (Naomi Nkealah), העיסוק בפמיניזם, תחום שנחשב פרטי, אישי ומוצנע, מעורר מידה של בושה בקרב תרבויות אפריקאיות שונות. ואמנם, אף על פי שהם אינם קוראים לעצמם פמיניסטים אפריקאים, אפריקאים רבים מוצאים חשיבות רבה ביצירת שיח על מקום האישה בחברה האפריקאית ואף פועלים למען הנשים. עם זאת, ישנה רתיעה מלהיקשר למונח עצמו - 'פמיניזם'. הרתיעה הזו נובעת מתוך ההקשרים הקיצוניים שהמונח 'פמיניזם' נקשר בהם: קשרים רומנטיים בין נשים, שנאת הגבר ונושאים נוספים הנחשבים רגישים ואינם מקובלים בשיח החברה האפריקאית.
לפי החוקרת רזוואנה חביב לאתה (Rizwana Habib Latha), ישנם אפריקאים רבים שרואים את הפמיניזם כעוסק ומייצג את החברה הלבנה המערבית, תוך שהוא מתעלם מבעיות איתן מתמודדות נשים בחברה האפריקאית. לשיטתם, הפמיניזם המערבי והלבן מייצג את התרבות הלבנה, המהולה בגזענות ממנה הם סבלו שנים רבות ועודם סובלים. ואולם, למרות הסלידה מן המושג עצמו, אפריקאים כן מתעסקים בנושאים הקשורים למגדר בחברה שלהם ואף פועלים למען שינוי. אקטיביסטיות אפריקאיות פעלו לאורך השנים למציאת מושג שיחליף את הפמיניזם ממנו סלדו. הבעיה בה נתקלו היא שכל מושג שנמצאו, תאם פלח מסוים באוכלוסייה והדיר חלקים אחרים ממנה.
הפמיניזם האפריקאי אינו מבוסס על תרבות אפריקאית אחת ומכאן שהוא קטן מכדי להכיל את ככל המשמעויות של הפמיניזם כפי שאלה התגבשו במדינות השונות באפריקה. הפרדוקס הנוצר, כאמור, הוא שהדגש של הפמיניזם האפריקאי במקומות מסוימים ממדר נשים מתרבויות אחרות שחשות שוליות - במודע או שלא במודע - על ידי התרבות הדומיננטית שעל חפציה וסמליה המודל הפמיניסטי הספציפי בנוי. קרי, הפמיניזם הסנגלי, שעל יוצריו נמנית בה, שונה מפמיניזם קנייתי, דרום אפריקאי או ניגרי.
השוואה בין פמיניזם מערבי לפמיניזם אפריקאי

במרוץ השנים, המושג פמיניזם עבר שינויים רבים. מטרות הפמיניזם ודרישותיו השתנו בהתאם לתקופה וכן בהתאם למיקומו בעולם. בעוד הפמיניזם ברחבי העולם התמקד בעיקר בנושאים כמו מגדר וגוף האישה, הפמיניזם האפריקאי נבע ממקורות אחרים. בתרבות המערבית, לדוגמה בארצות הברית ובאירופה, בהם התפתחו גלי הפמיניזם הראשונים, היה הפמיניזם מענה לצורך של האישה הלבנה המערבית, ולא ניתנה בו התייחסות לאישה האפריקאית ולבעיותיה. לעומת זאת, הפמיניזם האפריקאי התבסס על תחומים כלכליים, חברתיים ופוליטיים פרטיקולרים. זו הסיבה בגינה אף על פי שנשים אפריקאיות רבות האמינו בצורך בשיפור מעמד האישה, הן לא הסכימו לקרוא לזה פמיניזם ובכך להזדהות עם תפיסת עולם מערבית.
הפמיניזם המערבי התפתח בכמה גלים וכלל מספר זרמים: הגל הראשון אופיין במאבקים לשינויים פורמליים כמו המאבקים על זכות ההצבעה לנשים והזכות לרכוש ולהחזיק קניין; הגל השני היה רדיקלי, התמקד בהפיכת הפמיניזם לתנועת המונים אשר תסחף אנשים רבים ועשה זאת באמצעות הפגנות; הגל השלישי הגיע ממקום של ביקורת פנימית על הפמיניזם. נציגות הגל השלישי הכירו בכך שישנן נשים שונות, הן במעמד שלהן והן במוצא ובמקום המגורים שלהן, וכל אחת מהן חווה את הפמיניזם אחרת. בתקופת הגל השלישי, התפתחה ההבנה כי ישנם הבדלים בחוויה הנשית ברחבי העולם ושיש להתאים את הפמיניזם לצרכים השונים. יש להקשיב ולייצג את כל הנשים ולא רק נשים לבנות ומערביות. נשים אפריקאיות אפשרו את מאבקן הפמיניסטי של הנשים הלבנות המערביות מכיוון שהן היו אלו שנשארו בבית וטיפלו בילדים בזמן שהנשים הלבנות יכלו להתמקד במאבק הפמיניסטי ולהוציאו לפועל. כלומר, ההיסטוריה של התפתחות הפמיניזם במערב התחילה מנקודת מבט גזענית ועל כן נוצר פער משמעותי בין האישה הלבנה לאישה השחורה.
השוואה בין פמיניזם מערבי לפמיניזם אפריקאי > פמיניזם אפריקאי בעייניה של בה

בדומה לסופרות אפריקאיות אחרות, בה דחתה את הביטוי 'פמיניסטית' באופן מוצהר. עם זאת, תיאורים רבים בכתביה – הנוגעים, בין השאר, ל"תנועת השחרור הנשית במתקיימת בעולם" (עמ' 88 בספר) - מצביעים על שהיא חולקת ערכים ורעיונות פמיניסטים מערביים וחזון של אחדות נשים אוניברסלית.
מריאמה ציינה בראיון שהספר הוא קריאה מליבן של כל הנשים, ונשים מוסלמיות סנגליות בפרט. גיבורת הסיפור מציינת את הקוראן ומזדהה כמוסלמית בסיפור. ישנם אלו המתארים את רמאטולה כ-וומניסטית – רמאטולה מציגה איזון בין הרעיונות עליהם גדלה ובין ההתנהגויות החברתיות הגבריות שמפשיטות אותה מכוחה. היא חזקה, אמיצה, אחראית, רצינית ומסוגלת. וומניסטיות מעניקה לאישה אפשרות להתמודד עם דיכוי מגדרי מבלי לתקוף את הגבר. בעמוד 73 ברומן ניתן לראות את זה, כשרמאטולה מדברת עם אישה אחרת על שבעלה לקח אישה נוספת, ואומרת "איסאטו, לא משנה כמה עצב האיחוד בינינו הביא, הבעלים שלנו היו גברים נפלאים".
הזיכרונות הטובים של הגיבורה מהימים הראשונים של נישואיה, אז זכתה לחינוך מערבי-צרפתי, וההתייחסות החיובית של הגיבורה למעבר של חברתה לניו יורק, עוררו תגובות של חוקרים אפריקאים ואירופאים כאחד, בטענה שמריאמה מקדמת רק פמיניזם מערבי בכתביה. במהלך הסיפור, היא מעניקה דוגמאות רבות לדמויות גבריות ראויות לחיקוי. זה אחד מהחוזקות של מריאמה – היכולת לכתוב על שתי פרדיגמות שונות, ובכך לדחות כל סוג של סטראוטיפיזציה או הכללה. לדברי מריאמה: "נשים הן השורש הראשי והראשון של האומה, ממנו כל השאר צומח וגדל". על כן, ניכר ששילוב בין האישי והציבורי-כללי הוא הבסיס לגישה הפמיניסטית של הרומן. החברות ההדוקה בין שתי גיבורות הסיפור היא שיקוף של מציאות חברתית אפריקאית, בה הקשר הנשי היה חשוב לבניית רשת חברויות כמערכת תמיכה של נשים אל ועם נשים. הספר של בה הוא כלי לבנייה מחדש משום שהוא מייצג פעולה של הגדרה עצמית בתוך ההקשר של זהות פוליטית ודתית. הספר מגולל סיפור לפיו הנוכחות הקולוניאלית התרבותית והחברתית היא "האחר". בה כותבת בכנות, ולא מסירה אחראיות מהאישה, שבסיפורה 'בחרה' להיות קורבן של פוליגמיה, למרות בקשות מחברתה ומילדיה לעזוב את מודו. אנחנו לומדים מהסיפור של בה שזכויות פוליטיות לא מגיעות לבד, אלא יש לפעול כדי לקבל אותן.
הנצחה

בית ספר תיכון באי גורה נושא את שמה - "בית החינוך מריאמה בה".
כיכר קטנה ביישוב בנה באראק נקרא על שמה.
רחוב ביישוב הגרמני גינסהיים-גוסטבסבורג נקרא על שמה.
ספרים

1979 - Une si longue lettre (מכתב ארוך כל-כך)
1981 - Un chant écarlate (שיר שני)
ספרים > מסות

1981 -La fonction politique des littératures africaines écrites (תפקידן הפוליטי של הספרויות האפריקאיות הכתובות)
לקריאה נוספת

Acholonu, C. (1995). Motherism: The Afrocentric alternative to feminism. Boston: Afa Publications.
Sutherland-Addy, E. & Aminata, D. (2005). Women writing Africa: West Africa and the Sahel. New York: The Feminist Press at the City University of New York.
Pascale, A. (2014). Vers de nouveaux horizons dans la litterature feminine d'Afrique subsaharienne: de Mariama Ba a nos jours. Cincinnati: University of Cincinnati.
Hamam, K. (2014). Confining spaces, resistant subjectivities: toward a metachronous discourse of literary mapping and transformation in postcolonial women's writing. England: Cambridge Scholars Publishing.
Kamara, G. M. (2001). The Feminist Struggle in the Senegalese Novel: Mariama Ba and Sembene Ousmane. Journal of Black Studies, 32(2), pp.212-228.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  בה, מ., מכתב ארוך כל-כך, תל אביב: אחוזת בית, 2012
1 2  Nkealah, N., West African Feminisms and Their Challenges, Journal of Literary Studies
1 2 3 4  Latha, R. H, Feminisms in an African Context: Mariama Bâ's so Long a Letter, Agenda: Empowering Women for Gender Equity
1 2 3 4 5 6 7 8  Arndt, S, African Gender Trouble and African Womanism: An Interview with Chikwenye Ogunyemi and Wanjira Muthoni, Signs
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007469356105171  PLWABN: 9810676105405606  BIBSYS: 90091825  BNE: XX1663713  BnF: cb11889754c (data)  CiNii: DA04095676  GND: 118505343  ISNI: 0000 0001 0900 1665  LCCN: n81113152  NDL: 00431984  NKC: xx0014715  NLA: 36330425  NLK: KAC201106997  NTA: 071896627  RERO: 02-A003065837  SELIBR: 176411  SUDOC: 02669915X  Trove: 1247190  VIAF: 51685148   WorldCat (עם VIAF): 51685148
משפט פייר

באנליזה מתמטית, משפט פייר הוא משפט העוסק בקירוב במידה שווה של פונקציות רציפות על ידי פולינומים טריגונומטריים, הקרוי על שם המתמטיקאי ההונגרי־יהודי ליפוט פייר.
רקע

באנליזה מתמטית נודעת חשיבות רבה לקירוב במידה שווה של פונקציות כלליות על ידי פונקציות פשוטות יותר, לדוגמה פולינומים טריגונומטריים. טור פורייה של פונקציה אינטגרבילית כלשהי אינו בהכרח מתכנס אל הפונקציה, אלא תחת הנחות נוספות (כדוגמת ליפשיציות מקומית). למרות זאת, אנו יודעים שסיכום צזארו של טור יכול להניב לעיתים התכנסות גם במקרים בהם הטור המקורי איננו מתכנס. גרעין פייר עוסק אפוא בסדרת ממוצעי צזארו של טור פורייה, וקובע כי הוא מתכנס במידה שווה לכל פונקציה רציפה.
ניסוח

תהי  f:\mathbb {R} \rightarrow \mathbb {C}  רציפה ומחזורית  2\pi , ונסמן  \sigma _{N}f:=F_{N}\ast f, כלומר  \sigma _{N}f הוא הקונבולוציה של  f עם גרעין פייר, ובניסוח מפורש: {\begin{aligned}\sigma _{N}f\left(x\right)&=\left(F_{N}\ast f\right)\left(x\right)={\frac {1}{N+1}}\sum _{n=0}^{N}\left(D_{n}\ast f\right)\left(x\right)={\frac {1}{N+1}}\sum _{n=0}^{N}S_{n}f\left(x\right)=\\[3pt]\\&={\frac {1}{N+1}}\sum _{n=0}^{N}\sum _{k=-n}^{n}{\hat {f}}\left(n\right)e^{inx}=\sum _{n=-N}^{N}\left(1-{\frac {\left|n\right|}{N+1}}\right)e^{inx}\end{aligned}}
או במילים אחרות,  \sigma _{N}f הוא סדרת הממוצעים החלקיים של טור פורייה. אזי הסדרה  \sigma _{N}f מתכנסת במידה שווה אל  f בכל  \mathbb {R}  כאשר  n\rightarrow \infty .
הוכחה

יהי  \varepsilon >0. נתון כי  f רציפה ומחזורית  2\pi , ולכן ניתן לראותה כרציפה על קטע סגור וסופי, כלומר קומפקטי. וכעת, לפי משפט ויירשטראס  f חסומה, נסמן  M>0 להיות חסם שלה, ולפי משפט קנטור  f רציפה במידה שווה, ולכן קיימת  \delta >0 כך שלכל  x,y\in \mathbb {R}  המקיימים  \left|x-y\right|<\delta  מתקיים  \left|f\left(x\right)-f\left(y\right)\right|<{\frac {\varepsilon }{2}}. מתכונות גרעין פייר, קיים  N_{0} כך שלכל  N>N_{0} מתקיים:  \int _{\left|x\right|\geq \delta }F_{N}\left(x\right)\leq {\frac {\varepsilon }{2M}}. לבסוף נזכור כי גרעין פייר מקיים  \int _{-\pi }^{\pi }F_{N}\left(x\right)dx=2\pi  וכן  F_{N}\left(x\right)\geq 0 לכל  N\in \mathbb {N}  ולכל  x\in \mathbb {R} , וכעת לכל  N>N_{0} ולכל  x\in \mathbb {R}  מתקיים:  {\begin{aligned}\left|\sigma _{N}f\left(x\right)-f\left(x\right)\right|&=\left|\left(F_{N}\ast f\right)\left(x\right)-f\left(x\right)\right|=\left|{\frac {1}{2\pi }}\int _{-\pi }^{\pi }F_{N}\left(t\right)f\left(x-t\right)dt-f\left(x\right)\right|=\\[5pt]&={\frac {1}{2\pi }}\left|\int _{-\pi }^{\pi }F_{N}\left(t\right)\left(f\left(x-t\right)-f\left(x\right)\right)dt\right|\leq {\frac {1}{2\pi }}\int _{-\pi }^{\pi }F_{N}\left(t\right)\left|f\left(x-t\right)-f\left(x\right)\right|dt=\\[5pt]&={\frac {1}{2\pi }}\left[\int _{-\delta }^{\delta }F_{N}\left(t\right)\left|f\left(x-t\right)-f\left(x\right)\right|dt+\int _{\delta \leq \left|t\right|\leq \pi }F_{N}\left(t\right)\left|f\left(x-t\right)-f\left(x\right)\right|dt\right]\leq \\[5pt]&{\frac {1}{2\pi }}{\frac {\varepsilon }{2}}\int _{-\delta }^{\delta }F_{N}\left(t\right)dt+{\frac {M}{\pi }}\int _{\delta \leq \left|t\right|\leq \pi }F_{N}\left(t\right)dt\leq {\frac {1}{2\pi }}{\frac {\varepsilon }{2}}\int _{-\pi }^{\pi }F_{N}\left(t\right)dt+{\frac {M}{\pi }}{\frac {\varepsilon }{2M}}<{\frac {\varepsilon }{2}}+{\frac {\varepsilon }{2}}=\varepsilon \end{aligned}} ולכן  \sigma _{N}f\xrightarrow {u} f, כמבוקש.
הכללה

ההוכחה לעיל משתמשת בשלושת התכונות הייחודיות של גרעין פייר, ולכן תקפה לכל גרעין שמקיים אותן. באופן כללי, נגדיר את  \mathbb {T} :=\mathbb {R} /2\pi \mathbb {Z}  (הטורוס מרדיוס  2\pi ; כמובן שבחירת הרדיוס היא שרירותית), ותהי  \left(K_{n}\right)_{n=1}^{\infty }\subset L^{1}\left(\mathbb {T} \right) סדרת פונקציות אינטגרביליות בטורוס, אזי נאמר כי הסדרה  K_{n} היא גרעין טוב (או גרעין סכימה, באנגלית summability kernel) אם מתקיימות שלוש התכונות הבאות:
האינטגרל על הטורוס שווה ל־ 2\pi :  {\frac {1}{2\pi }}\int _{-\pi }^{\pi }K_{n}\left(x\right)dx=1.
נורמת  L^{1} חסומה במידה אחידה: קיים  M>0 כך שלכל  n\in \mathbb {N}  מתקיים  \left\Vert K_{n}\right\Vert _{1}={\frac {1}{2\pi }}\int _{-\pi }^{\pi }\left|K_{n}\left(x\right)\right|dx\leq M.
המסה מתרכזת במרכז: לכל  \delta >0 מתקיים  \int _{\delta \leq \left|t\right|\leq \pi }\left|K_{n}\left(x\right)\right|dx{\xrightarrow[{n\rightarrow \infty }]{}}0.
אם  K_{n} גרעין טוב אזי ממשפט פייר נוכל להסיק כי לכל  f\in C\left(\mathbb {T} \right) (פונקציה רציפה בטורוס) מתקיים  K_{n}\ast f\rightarrow f במידה שווה.
דוגמאות לגרעינים טובים הם גרעין פייר וגרעין פואסון. גרעין דיריכלה לעומת זאת, איננו גרעין טוב, שכן הוא איננו מקיים את הדרישה השנייה.
ראו גם

גרעין פייר
גרעין דיריכלה
טור פורייה
ניז'ניה אפשה

ניז'ניה אפשה (באוקראינית: Нижня Апша) הוא כפר במחוז זקרפטיה שבאוקראינה. בשנת 2001 התגוררו בכפר קצת מעל ל-7 אלף תושבים.
ניז'ניה אפשה נחשב לכפר העשיר ביותר באוקראינה. שטחו הוא 30 קמ"ר, והאוכלוסייה מונה כ-7,000 איש. בכפר הזה כמעט ואין בתים חד-קומתיים. בבתים הקטנים ביותר בכפר יש לפחות 10–15 חדרים.
שתי מונומנטים ארכיטקטוניים השתמרו בכפר - כנסיית עץ משנת 1604 וכנסיית אבן משנת 1776.
היישוב ידוע מהמאה ה-14 כאשר היה חלק של הונגריה. בשנים 1920–1938 הוא היה חלק של צ'כוסלובקיה. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא סופח לברית המועצות ולאחר פירוקה נעשה חלק של אוקראינה.
הערות שוליים

↑  10 фото самого богатого села в Украине, где всё утопает в роскоши, Adfave - Эдфейв, ‏2017-12-23 (ב־)
נערת-הטלאים מעוץ

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ליימן פרנק באום 
 איורים:  ג'ון ר. ניל 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  ריילי & בריטון 
 תאריך הוצאה:  1913 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עוץ הוצאה לאור
 תאריך:  2019
 תרגום:  גילי בר-הלל סמו
 מספר עמודים:  272
 סדרה
 ספר קודם:  עיר האזמרגד של עוץ 
 הספר הבא:  תיקתק מעוץ 
 
נערת-הטלאים מעוץ (באנגלית: The Patchwork Girl of Oz) הוא הספר השביעי בסדרת ספרי עוץ מאת הסופר ליימן פרנק באום. והספר הראשון שדורותי היא דמות משנית בו.
עלילה

הספר מספר על אוג׳ו, ילד עני שגר עם דודו ננקי ביער הכחול, בארץ המנצ׳קינים.
אוג׳ו ודודו ננקי יוצאים למסע לחיפוש אוכל, כיוון שעל עץ הלחם שבחצר ביתם, נותרו רק 2 כיכרות לחם בשלות.
אוג׳ו ודודו מגיעים אל ביתו של המכשף העקום שגר עם אשתו מרגולית ונחים בביתו.
בעקבות תאונה שהופכת את ננקי לפסל שיש, אוג׳ו נדרש לצאת למסע ולאסוף מרכיבים לשיקוי שיבטל את השפעת תמיסת האיבון, אשר הופכת כל דבר לפסל שיש.
למסע של אוג׳ו מצטרפות 2 דמויות מרכזיות- נערת טלאים בשם טוטי סמרטוטי, וחתולת זכוכית עם לב מאבן אודם ומוח ורוד שניתן לראות בפעולה שקמו לחיים בעזרת אבקת החיים שהכין המכשף העקום. במשך המסע, מצטרף אליו גם הווזי, חיה עשויה ריבועים ומלבנים, ודורותי.
במהלך המסע עובר אוג׳ו הרפתקאות רבות. הוא מגיע לעיר האיזמרגד, וקוטף תלתן משושה להכנת השיקוי, ולאחר מכן נאסר ועומד למשפט, כיוון שלפי החוק בארץ עוץ אסור לקטוף תלתן משושה. לבסוף עוצמה משחררת אותו.
אוג׳ו ממשיך את מסעו והפעם גם דורותי מצטרפת אליו. ביחד הם מוצאים כמעט את כל המרכיבים, אך לבסוף מתברר שלא היה בהם צורך, מכיוון שהקוסם מארץ עוץ, מבטל את השפעת התמיסה בכישוף. כמו כן, הוא מוציא לחתולות הזכוכית, פנצ׳ר, את לב האבן, ובמקומו מביאה לה לב זכוכית, ופנצ׳ר הופכת להיות טובה יותר ופחות שחצנית.
משטר נשיאותי

רפובליקות נשיאותיות עם משטר נשיאותי מלא  רפובליקות נשיאותיות עם משטר חצי-נשיאותי, או ממשל מעורב  רפובליקות (ללא הבדל צורת משטר) עם נשיא ביצועי הנבחר על ידי הפרלמנט  רפובליקות פרלמנטריות עם נשיא ייצוגי וראש הממשלה ביצועי  מונרכיות חוקתיות עם ראש הממשלה ביצועי  מונרכיות חוקתיות עם מלך ביצועי  מונרכיות אבסולוטיות  מדינות בעלות משטר חד-מפלגתי  מדינות שבהן הושעתה החוקה (או חוקים הקובעים את שיטת הממשל), למשל חונטות צבאיות
משטר נשיאותי הוא שיטת משטר בה הציבור בוחר את ראש הרשות המבצעת, באופן בלתי תלוי בבחירתו את הרשות המחוקקת. הבחירות לנשיאות הן בדרך כלל בחירות ישירות, אך הן עשויות להיות גם עקיפות, כמו בארצות הברית שם נבחר הנשיא על ידי חבר האלקטורים. במדינות בעלות משטר נשיאותי מכונה ראש הרשות המבצעת "נשיא", והוא משמש במקביל גם כראש המדינה. הנשיא אינו זקוק לרוב בפרלמנט כדי להיבחר או כדי להמשיך לכהן, והפרלמנט יכול להדיחו רק בהליך פרוצדורלי מיוחד הדורש רוב מיוחס ועקב עילות מסוימות.
במשטר נשיאותי ממנה הנשיא את השרים והם כפופים לו ישירות. אחד המאפיינים העיקריים במשטר הנשיאותי הוא עקרון הפרדת הרשויות. אין זיקה תפקודית בין הרשות המחוקקת לבין הרשות המבצעת. הנשיא יכול להטיל וטו על חקיקה של הפרלמנט אולם הפרלמנט יכול לעקוף את הווטו ברוב מיוחד של חברים. לרוב במשטר נשיאותי קיימת חוקה, זאת בשל היקף הסמכויות הרחב שראש הרשות המבצעת נהנה ממנו ותפקידה של החוקה הוא הגבלת כוחו של הנשיא. ללא מנגנונים של איזונים ובלמים וללא רשות שופטת בעלת עוצמה שתגן על החוקה, עלול המשטר הנשיאותי להפוך למשטר דיקטטורי.
מאפייניו העיקריים של המשטר הנשיאותי

אזרחים בוחרים את הנשיא בנפרד ואת הפרלמנט בנפרד.
נשיא אינו זקוק לאמון הפרלמנט, והפרלמנט אינו יכול להדיחו באופן שרירותי.
על-מנת לשמור על האופי הדמוקרטי של המשטר הנשיאותי ישנו צורך בחוקה אפקטיבית וברשות שופטת בעלת עוצמה.
המשטר הנשיאותי וישראל

הרעיון לבחירה ישירה של ראש הממשלה עלה לראשונה בהצעת חוק שפורסמה בשנת 1987, על ידי מספר פרופסורים למשפטים מאוניברסיטת תל אביב. הרעיון עלה לאחר הבחירות לכנסת העשירית והאחת עשרה, כשהיה מצב של שוויון בין מפלגות השמאל והימין, מה שהגדיל מאוד את כוחן הפוליטי של המפלגות הקטנות בכנסת.
הגישה הקיימת הגיעה לשפל מעמדה הציבורי בעת המשבר הקואליציוני במרץ 1990, אז התפרקה ממשלת האחדות הלאומית והמפלגות הגדולות ניסו להקים קואליציות אישיות, דבר שגרם לחברי הכנסת לעבור מגוש לגוש תמורת מינויים פוליטיים וטובות הנאה.[דרוש מקור]
הלחץ הציבורי הלך וגדל, וכך נוצרה תמיכה ממשלתית בשינוי שיטת הממשל על ידי מרבית המפלגות.
תומכי שינוי שיטת הממשל טענו כי:
השינוי יבטיח ממשלות יעילות ויציגות יותר.
השינוי יצמצם את הסחר-מכר וקבלת טובות ההנאה מצד חברי הכנסת.
השינוי יחליש את כוחן של המפלגות הקטנות.
השינוי ימנע משא ומתן קואליציוני ארוך.
השינוי יגביר את ריבונות האזרחים, שיוכלו לבחור באופן ישיר את העומד ברשות הממשלה.
מתנגדי השינוי שהיו ברובם מהקהילה האקדמית טענו כי:
השינוי יגרום לריכוז כוח פוליטי רב מדי בידי אדם אחד.
השינוי יהפוך את הבחירות לתחרות אישית, ויחליש את הממד הרעיוני בפוליטיקה.
השינוי ;יפגע בכוחן של המפלגות הגדולות בכנסת, שכן בוחרים רבים יפצלו את הצבעתם.
השינוי הוא ניסוי מסוכן, שכן שיטה זאת לא נוסתה בשום דמוקרטיה מערבית.
בשנים 1996–2001 התקיימו בישראל בחירות שכללו בחירה ישירה של ראש ממשלה. 
מאז הוגשו שתי הצעות חוק נוספות העוסקות בצורת הממשל הנשיאותית: האחת היא חוק יסוד נשיא המדינה (נוסח חדש), שהוגשה ב-2003 על ידי חיים רמון והשנייה היא הצעת חוק יסוד: הממשלה (הפרדת רשויות ומשטר נשיאותי), שהוגשה ב-2006 על ידי אביגדור ליברמן.
היתרונות והמגרעות של הדגם הנשיאותי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היתרונות והמגרעות של הדגם הנשיאותי > יתרונות

מינוי שרים מקצועיים ולא פוליטיים.
הגברת המשילות על ידי ריכוז סמכויות הביצוע ברשות אחת.
הפרדת רשויות.
יצירת איזון בין הרשויות.
הגברת יציבות השלטון.
ייצוג אמת של חלקי הציבור, משום שאין צורך באחוז חסימה.
פיקוח חברי הפרלמנט על הרשות המבצעת וחקיקת חוקים.
היתרונות והמגרעות של הדגם הנשיאותי > מגרעות

מידת תלותם של השרים בפרלמנט קטנה.
כושר המיקוח של המיעוטים קטן.
תפקיד בית הנבחרים מצטמצם לחקיקה.
החלשת השפעת העם, בשל כהונת הנשיא שקצובה ויציבה.
מעורבות הנשיא בחקיקה מחלישה את כוח ההרתעה של הפרלמנט.
עולה הסכנה של הגברת כוח הבירוקרטיה.
זמינות הנשיא להשפעות של סקטור מסוים או השפעות הון.
משטר נשיאותי ללא חוקה יוצר סיכון לדמוקרטיה.
סוגי משטר לפי אזורים גאוגרפיים > משטרים נשיאותיים

אירופה: צרפת, ליטא, רומניה, אוקראינה, קפריסין, טורקיה, רוסיה, בלארוס.
אסיה: ארמניה, טורקמניסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן, אוזבקיסטן, קזחסטן, אינדונזיה, האיים המלדיביים, קוריאה הדרומית, מונגוליה, הפיליפינים.
אפריקה: אוגנדה, אנגולה, אריתראה, בורונדי, בנין, גאנה, גבון, ג'יבוטי, גינאה, גינאה המשוונית, גמביה, דרום סודאן, חוף השנהב, טוגו טנזניה, ליבריה, מוזמביק, מלאווי, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, ניגריה, נמיביה, סנגל, סיירה לאון, סיישל, קומורו, קמרון, קניה, רואנדה, תוניסיה.
אמריקה: ארצות הברית, מקסיקו, קוסטה ריקה, הרפובליקה הדומיניקנית, אל סלוודור, האיטי, הונדורס, פנמה, בוליביה, ברזיל, צ'ילה, קולומביה, אקוודור, פרו, ארגנטינה, גואטמלה, ניקרגואה, פרגוואי, אורוגוואי, ונצואלה, גיאנה.
אוסטרליה ואוקיאנה: פלאו, מיקרונזיה, איי מרשל.
סוגי משטר לפי אזורים גאוגרפיים > משטריים פרלמנטריים

אירופה: אנדורה, אסטוניה, ארמניה, בלגיה, אירלנד, לוקסמבורג, הולנד, ספרד, פורטוגל, קרואטיה, מולדובה, פולין, הממלכה המאוחדת, אוסטריה, צ'כיה, אלבניה, לטביה, גאורגיה, גרמניה, הונגריה, סלובניה, סלובקיה, שווייץ, איסלנד, נורווגיה, שוודיה, דנמרק, יוון, איטליה, מלטה, סן מרינו, בולגריה, מקדוניה הצפונית, פינלנד, סרביה, מונטנגרו.
אסיה: ישראל, יפן, הודו, נפאל, בנגלדש, בהוטן, וייטנאם, כווית, לאוס, לבנון, מיאנמר, מלזיה, סינגפור, עיראק, פקיסטן, קמבודיה, תאילנד.
אמריקה: קנדה, אנטיגואה וברבודה, איי הבהאמה, ברבדוס, בליז, ג'מייקה, גרנדה, דומיניקה, טרינידד וטובגו, סורינאם, סנט וינסנט והגרנדינים, סנט לוסיה, סנט קיטס ונוויס.
אפריקה: אתיופיה, בוטסואנה, דרום אפריקה, לסוטו, מאוריציוס, סומליה.
אוסטרליה ואוקיאנה: אוסטרליה, ניו זילנד, פפואה גינאה החדשה, ונואטו, סמואה.
ביבליוגרפיה

דורון, ג. (2006). משטר נשיאותי לישראל. ירושלים: הוצאת כרמל.
נויבגר, ב. (1998). כנסת מול ממשלה (יחידות 4-5). תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה.
שינוי שיטת הממשל, באתר תנועת לאו"ר
נשא כוח

בפיזיקת החלקיקים, נשאי כוח, הם חלקיקים אשר מאפשרים העברת כוח בין פרמיונים שהם חלקיקי חומר.
לפי המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים, קיימים ביקום ארבעה כוחות יסודיים: הכוח האלקטרומגנטי, הכוח החזק, הכוח החלש וכוח הכבידה, הם פועלים בטווחים שונים ועצמתם שונה. המודל מסביר שלושה מכוחות היסוד - הכוח האלקטרומגנטי, הכוח החזק והכוח החלש - כנובעים מחילופי חלקיקים שהם נשאי כוח, השייכים לקבוצה רחבה יותר הקרויה בוזונים.
נשאי הכוח הם קוונטים (אנגלית - quants, הערך הקטן ביותר של גודל פיזיקלי) של סוגי שדות מסוימים, כלומר, לפי תורת השדות הקוונטית, הם אלו שיוצרים את השדה.
קיים סוג אחד של שדה לכל סוג של נשא כוח, אך לא בהכרח להפך. למשל, שדה אלקטרומגנטי, בו קוונטים הם פוטונים בלבד, ושמונת הגלואונים הם הקוונטים של שדה הכוח החזק, אבל את הכח החלש נושאים בוזוני W ו-Z
נשאי הכוח המתווכים בכוח האלקטרומגנטי, הכוח החלש והכח החזק (בהתאמה - פוטונים, בוזוני W ו-Z וגלואונים) מכונים בוזוני כיול.
חלקיקים ושדות

בפיזיקת החלקיקים, הטבע מתואר במונחים של שדות (תורת השדות הקוונטית).
לפיכך, ניתן להסביר כוח בין חלקיקים בשתי צורות. האחת, על ידי שדה שכל חלקיק יוצר סביבו, אשר משפיע על החלקיק השני - זהו הסבר שהיה מקובל בפיזיקה הקלאסית, החסרון שלו הוא הצורך במה שמכונה "פעולות רפאים ממרחק", כלומר השפעה של חלקיק על חלקיק מרוחק ממנו, בלי שום מגע ביניהם. ההסבר החלופי הוא שחלקיקים אלמנטריים מפעילים כוחות האחד על השני על ידי החלפת נשאי כוח, כלומר נשא כח נפלט מחלקיק אלמנטרי אחד ונקלט על ידי משנהו, כשהוא נושא תנע ואנרגיה.
לכל כוח בסיסי יש נשא כוח משלו, שהוזכרו כבר קודם - פוטונים, גלואונים ובוזוני W ו-Z.
נכון להיום, עדיין לא נמצא נשא הכוח של כוח הכבידה, אך ישנה השערה כי קיים חלקיק כזה, המכונה גרביטון, שהספין שלו יהיה 2. מציאת הגרביטון והסבר שישלב אותו בתורת השדות הקוונטית תוך שמירה על תאימות עם תורת היחסות הכללית היא אחת הדרכים האפשריות לאחד את שתי התורות הגדולות של הפיזיקה - תורת הקוונטים ותורת היחסות הכללית - ליצירת התאוריה של הכול, משימה שהטרידה את אלברט איינשטיין בשנותיו האחרונות ועודנה מטרידה פיזיקאים רבים.
המודל הסטנדרטי כולל שלושה מתוך ארבעת הכוחות המוכרים לאדם: אלקטרומגנטי, גרעיני חזק, גרעיני חלש ואת כל נשאי הכוח שלהם, ומסביר כיצד הכוחות פועלים על כל חלקיקי החומר. עם זאת, כוח הכבידה אינו חלק מהמודל הסטנדרטי. עבור פיזיקת החלקיקים, כשמדובר בקנה מידה כה זעיר של חלקיקים, ההשפעה של כוח הכבידה היא חלשה במיוחד ואף זניחה, כך שהמודל הסטנדרטי עדיין עובד היטב למרות החוסר של אחד מכוחות היסוד ומתאר בצורה טובה מאוד את האפקטים שניתן לראות בניסויים בקנה מידה קטן, כמו מאיץ החלקיקים הגדול בז'נבה(CERN) ובפרט מנגש ההאדרונים הגדול (LHC).
היסטוריית התפתחות חלקיקים נשאי הכוח

הרעיון של נשאי הכוח התחיל מהמאה ה -18, כאשר הפיזיקאי הצרפתי שארל-אוגוסטן דה קולון הראה שהכוח האלקטרוסטטי בין אובייקטים טעונים חשמלית עוקב אחר חוק הדומה לחוק הכבידה של ניוטון, מה שהעלה את האפשרות ששני הכוחות נובעים ממכניקה דומה. עם הזמן, מערכת יחסים זו נודעה בשם חוק קולון. בשנת 1905 הציע אלברט איינשטיין את קיומו של חלקיק אור, הפוטון שהתברר כנשא הכח האלקטרומגנטי, בתשובה לשאלה: "מה הם הקוונטים של האור?"
בשנת 1923, באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, הפיזיקאי האמריקאי ארתור קומפטון הציג אפקט המכונה אפקט קומפטון, שההסבר הכי בסיסי עבורו הוא ההסתכלות על האור כעל זרם של חלקיקים בדידים, מה שסייע לשכנע את הקהילה המדעית בחלקיקי האור של איינשטיין. לבסוף, בשנת 1926, גילברט ניוטון לואיס הציג את המונח "פוטון", שהפך עד מהרה לשמו של חלקיק האור.
הערות שוליים

↑  Steven Weinberg, Dreams of a Final Theory, Hutchinson, 1993, ISBN 0091773954, 9780091773953
↑  The Particle Advanture - the fundamentals of matter and force
↑  The Standard Model, CERN Accelerating science
נערת האווזים

נערת האווזים היא אגדה גרמנית שנאספה על ידי האחים גרים. נערת האווזים פורסמה לראשונה בשנת 1815 ומאז המהדורה השנייה לאוסף מעשיות האחים גרים משנת 1819 היא אגדה מספר 89.