stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הצעת חוק המצלמות בקלפיות
הערות שוליים

1 2   שלבי החקיקה של הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 73) (תיעוד חזותי או קולי בקלפיות), התשע"ט-2019, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
1 2  החלטת השופט חנן מלצר, באתר של ועדת הבחירות המרכזית, 26 באוגוסט 2019
1 2  אמיר אלון ומורן אזולאי, נאסר לצלם בקלפיות - והליכוד בוחן אפשרות לחוק חדש, באתר ynet, 26 באוגוסט 2019
1 2  הרוב הנדרש לא הושג: הופל חוק המצלמות של נתניהו, באתר ynet, 11 בספטמבר 2019
↑  ערוץ 7, הליכוד התקין 1,300 מצלמות נסתרות בקלפיות במגזר הערבי, באתר ערוץ 7, 9 באפריל 2019
↑  מורן אזולאי, פרסום ראשון: הליכוד התקין 1,300 מצלמות נסתרות בקלפיות במגזר הערבי, באתר ynet, 9 באפריל 2019
↑  עקיבא נוביק, יוזם המצלמות בקלפיות - נתניהו; העלות - מיליון שקלים וחצי , באתר חדשות 13, 23 באפריל 2019.
↑  פרסום ראשון: הליכוד התקין 1,300 מצלמות נסתרות בקלפיות במגזר הערבי, באתר ynet, 10 באפריל 2019
↑  פוסט של משרד קייזלר ענבר בפייסבוק, 10 באפריל 2019(הקישור אינו פעיל, 28.12.2019)
↑  חיים לוינסון, בחירות 2019: הליכוד הציב 1,200 מצלמות בקלפיות ביישובים ערביים "כדי למנוע זיופים", באתר הארץ, 9 באפריל 2019.
↑  דפנה ליאל, ‏כך הדריכו בליכוד את "הפעילים המתעדים" בקלפיות, באתר ‏מאקו‏, 18 באוגוסט 2019
↑  שימוע בנושא הצבת מצלמות בקלפיות, באתר ועדת הבחירות המרכזית
↑  יאיר אלטמן, מנדלבליט מתנגד למצלמות בקלפי, באתר ישראל היום, 8 באוגוסט 2019
↑  יו"ר ועדת הבחירות אסר על הצבת מצלמות בקלפיות; תוקם ועדת פיקוח, באתר וואלה, 26 באוגוסט 2019
1 2  היועמ"ש על חוק המצלמות: הליך חריג ופגום שיפגע בקיום יום הבחירות, באתר כלכליסט, 6 בספטמבר 2019
↑  נינה פוקס, בתום דיון סוער: הצעת חוק המצלמות נפלה, באתר ynet, 9 בספטמבר 2019
↑  ynet, הממשלה אישרה את הצעת חוק המצלמות, באתר כלכליסט, 8 בספטמבר 2019
↑  תקופת המתנה בין הבאת הצעת חוק לכנסת לבין תחילת הדיון בה
↑  גדעון אלון, חוק המצלמות נפל בוועדה בכנסת, באתר ישראל היום, 9 בספטמבר 2019
↑  אריק בנדר, ‏חוק המצלמות נפל בקריאה ראשונה, באופוזיציה החרימו את ההצבעה, באתר מעריב אונליין, 11 בספטמבר 2019
↑  יהונתן ליס, הליכוד לא השיג רוב של 61 בעד חוק המצלמות; האופוזיציה החרימה את ההצבעה, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2019
↑  הממשלה אישרה את הצעת חוק המצלמות, באתר ynet, 8 בספטמבר 2019
↑  הליכוד מנסה להעביר את המסר שגונבים לו את הבחירות, ואסור להקל בכך, באתר maariv, ‏6 בספטמבר 2019 (ארכיון)
↑  נתניהו: "ממשיכים בחקיקת חוק המצלמות. לא נאפשר גניבת בחירות", באתר kipa, ‏5 בספטמבר 2019
↑  אמיר אוחנה, שר המשפטים אמיר אוחנה: חוק המצלמות מגשים את טוהר הבחירות, באתר ערוץ 7, 8 בספטמבר 2019
↑  טיבי נגד חוק המצלמות: "תיוג אתני שנועד לפגוע בהצבעה", באתר ynet, 5 בספטמבר 2019
↑  ליברמן נגד חוק המצלמות של נתניהו: "מוביל חוק גניבת בחירות", באתר ynet, 9 בספטמבר 2019
↑  יהונתן ליס, יועמ"ש הכנסת: חוק המצלמות אינו חוקתי ומעניק יתרון לליכוד על פני המפלגות האחרות, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2019
↑   מרדכי קרמניצר, יוזמת חוק המצלמות היא עדות מצולמת לגניבתה של דמוקרטיה, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2019
פוסט בפייסבוק שפרסם משרד יחסי הציבור אודות המבצע.
הרכב ג'אז

להקת הגשר, פראג, הרכב ג'אז
הרכב ג'אז (או אנסמבל ג'אז) הוא הרכב מוזיקלי המנגן מוזיקת ג'אז לרוב ללא מנצח. הרכבים כאלה מכילים מחלקת קצב ומחלקת כלי נשיפה.
בתקופת פריחתם של הג'אז והסווינג באמצע המאה ה-20 הרכבי הג'אז המצליחים כללו גם כלי מיתר ואפילו נבל בהפקות גדולות, למרות שנוכחותם הייתה יותר למראית עין על הבמה מאשר מוזיקלית.
מחלקת הקצב בהרכב הג'אז מכילה כלי הקשה, גיטרה בס או קונטרבס ולפחות כלי הרמוני אחד כגון גיטרה או פסנתר.
מחלקת הקצב היא בסיסו של ההרכב. היא מחזיקה את הגרוב ושומרת על הקצב.
מחלקת כלי הנשיפה מכילה כלי נשיפה מעץ וממתכת המנגנים את המלודיה. בהרכב ביג בנד למשל, יש מחלקת כלי נשיפה גדולה המכילה 4–5 חצוצרות וסקסופונים (2-3 אלט, 2 טנור ובריטון) 3-4 טרומבונים וטרומבון בס.
לפעמים בנגינת המלודיה מחליפים זמר או זמרת את הכלים שיכולים ללוות בקולות נוספים.
הרכב כימי

הרכב כימי של חומר מתאר את מרכיביו היסודיים.
חומר טהור עשוי ממולקולות שכולן זהות זו לזו, ההרכב הכימי שלו ניתן על ידי הנוסחה הכימית של המולקולה, המתארת את האטומים המרכיבים את המולקולה. דוגמאות:
תערובת מכילה מולקולות שלא כולן זהות זו לזו, ההרכב הכימי של תערובת ניתן על ידי פירוט זהות המולקולות שהתערובת מכילה ואת חלקן היחסי בתערובת.
בירור ההרכב הכימי של חומר נתון קרוי אנליזה כימית. לכך משמשות טכניקות שונות, כגון ספקטרומטר אופטי.
הר בורודין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  אלכסנדר בורודין 
 גובה:  695 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  71°36′00″S 72°38′00″W﻿ / ﻿71.6°S 72.6333°W﻿ / -71.6; -72.6333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמההר בורודין(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמההר בורודין(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר בורודין(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר בורודין
 
הר בורודין (באנגלית: Mount Borodin) הוא הר בחצי האי בטהובן בדרום-מערב האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
ההר מכוסה ברובו קרח, למעט מצוק סלע במדרונותיו המזרחיים.
גובהו של ההר 695 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם 13 קילומטרים צפונית-צפון-מזרחית מפסגת גלוק.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר מופיע לראשונה במפה של משלחת החקר האנטארקטית רון מעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1947–1948.
ההר מופה בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1947–1948.
המיפוי עודכן בהתבסס על ידי תצלומי לוויין לנדסאט של ארצות הברית בינואר 1973.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
ההר נקרא על שמו של המלחין הרוסי אלכסנדר בורודין; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.
ראו גם

| אתרים על שם מלחינים, מוזיקאים ויצירות מוזיקליות באי אלכסנדר |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | באלאקירב • בארטוק • גילברט • דיליוס • מיקאדו • סאליבן • סיבליוס • פלסטרינה |  |
| הדומי קרח | הנדל • וגנר • מוצרט |  |
| מדפי קרח | באך • ברהמס • בריטן |  |
| שדות שלג | שדה השלג פרסל |  |
| מפרצונים | בוקריני • ברהמס • בריטן • היידן • ובר • ורדי • מנדלסון • סטרווינסקי • פורה • קופרן • ראמו • שוברט |  |
| הרים, רמות ומצוקים | רכס אטאנסוב • רמת אלגר • נונאטאקי אפאלאצ'יה • הר בורודין • פסגת גלוק • הר גריג • רמת דביסי • הר וילבי • מעבר האפנר • הרי לאסוס • הר ליסט • שלוחת מאהלר • פסגות מוסורגסקי • הר מורלי • נונאטאק פיגארו • הר פינאפור • גבעות פינלנדיה • הר צ'ייקובסקי • הר שומאן • גבעת שופן |  |
| חצאי אי | אירואיקה • בטהובן • מונטוורדי • שוסטקוביץ' |  |
| לשונות יבשה | נקודת ברליוז • נקודת רוסיני |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6  מידע היסטורי על מיפוי ההר
↑  מידע היסטורי על מתן שמות אתרים באזור
לוקאש הרדצקי

לוקאש הרדצקי (בפינית: Lukáš Hrádecký; נולד ב-24 בנובמבר 1989) הוא כדורגלן פיני יליד סלובקיה המשחק בבאייר לברקוזן ובנבחרת פינלנד בעמדת השוער.
קריירת מועדונים

הרדצקי נולד בברטיסלאבה וכאשר היה בן שנה עבר עם משפחתו לטורקו שבפינלנד בשל הצטרפותו של אביו לקבוצת הוקי מקומית. התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של טורון פאלוסאורה. הרדצקי זכה לחשיפה בטורניר בינלאומי לקבוצות בצעירות שנערך בעיר רורלו שבהולנד, בו זכה בשוער הטורניר.
ב-10 בינואר 2009 הרדצקי חתם לארבע שנים באסביירג מליגת העל הדנית. בקיץ 2010 קיבל הצעה ממנצ'סטר יונייטד לשמש כשוער מחליף בה, אך בסופו של דבר העדיף להישאר באסביירג. בסיום עונת 2011/2012 ירדה אסביירג לליגה הדנית הראשונה
ב-12 ביוני 2013 חתם לארבע שנים בברונדבי, אליה הגיע בהעברה חופשית.
ב-7 באוגוסט 2015 חתם באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה תמורת 2.5 מיליון אירו.
ב-23 במאי 2018 חתם לחמש שנים בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה (עד ה-30 ביוני 2023) איתה זכה באליפות גרמניה בשנת 2024, הראשונה בהיסטוריה שלה.
קריירה בינלאומית

בינואר 2010 הרדצקי זומן לראשונה לסגל נבחרת פינלנד לקראת משחק הידידות נגד קוריאה הדרומית. ב-21 במאי 2010 הרדצקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–2 לאסטוניה.
תארים

הליגה הדנית הראשונה (ליגה שנייה): 2011/12
הגביע הדני: 2012/13
הגביע הגרמני: 2017/18
בונדסליגה: 2023/24
הגביע הגרמני: 2023/24
כדורגלן השנה בפינלנד (5): 2016, 2017, 2018, 2021, 2023
שוער השנה בליגת העל הדנית: 2013
ספורטאי השנה בפינלנד: 2020
נבחרת העונה בבונדסליגה: 2017/18
הצהרת הלסינקי

הצהרת הלסינקי היא מסמך הכולל מערכת של עקרונות אתיים, שמטרתם להנחות ביצוע מחקרים רפואיים הכוללים ניסוי קליני בבני אדם כך שיעמדו בסטנדרטים של אתיקה רפואית. עקרונות ההצהרה הותוו בעצרת ההסתדרות הרפואית העולמית (WHO) ה-18 שהתכנסה בהלסינקי בירת פינלנד ב-1964. מאז עברה ההצהרה מספר עדכונים, אך היא נחשבת עד היום אחד ממסמכי היסוד באתיקה הרפואית.
היסטוריה

משפט הרופאים שהתקיים במסגרת משפטי נירנברג, ובו הועמדו לדין רופאים נאצים על ביצוע ניסויים רפואיים בבני אדם בתקופת השואה, הסב את תשומת לבה של הקהילה הרפואית והמשפטית בעולם להיעדרם של תקינה, הנחיה וקוד אתי מוגדר בנושא. השופטים בנירנברג מצאו עצמם שופטים את הנאשמים שלא על סמך חוק ברור שהופר, כי אם על הפרת "העקרונות של חוקי האומות כפי שהם מתבטאים מההתנהגות המקובלת בין אנשים מתורבתים, מחוקי האנושיות ומצווי המצפון הציבורי". ממשפט הרופאים בנירנברג נגזר קוד אתי מחמיר שנודע כקוד נירנברג, והיה ניסיון מוצלח ראשון לגיבוש עקרונות אתיים שינחו מחקר רפואי הכולל ניסויים בבני אדם. עד 1964 היה זה הקוד המוגדר היחיד שהתייחס לניסויים בבני אדם, והוא נחשב כמקובל בקרב רופאים בעולם ובייחוד באומות המערב, אף שהופר לא אחת במדינות שונות ובכלל זה בעולם המערבי.
בעצרת ההסתדרות הרפואית העולמית ה-18 שהתכנסה בהלסינקי בירת פינלנד ביוני 1964, הוגדרו מחדש העקרונות שהותוו בקוד נירנברג, במערכת עקרונות חדשה שנודעה כ"הצהרת הלסינקי". עקרונותיה של הצהרת הלסינקי נשענים על אלה של קוד נירנברג, אך כוללים שינויים אחדים, מעניקים פירוט יתר בהנחיות לרופאים מבצעי המחקר, ואף מאפשרים הקלות מסוימות מהקוד הנוקשה של נירנברג.
בעצרות הבאות של ההסתדרות הרפואית העולמית הוכנסו מספר שינויים ותיקונים להצהרת הלסינקי, האחרון שבהם בעצרת בפורטלזה, ברזיל בשנת 2013.
עקרונות ההצהרה

ההצהרה, שנכתבה במקור בשפה הצרפתית, כוללת הקדמה ושלושה חלקים. בהקדמה עושה ההצהרה "הבחנה יסודית" (בשונה מקוד נירנברג) בין מחקר שמטרתו העיקרית אבחנה או ריפוי של החולה הנחקר, לבין מחקר שמטרתו מדעית טהורה, ללא ערך אבחנתי-טיפולי לנחקר.
החלק הראשון מתווה עקרונות כלליים למחקר ביו-רפואי הנשען על קודים של מוסר ואתיקה, ומתייחס לכל מחקר ביו-רפואי בבני אדם ללא קשר למטרתו. הוא מגדיר הקמתה של ועדה שתבדוק תוכניות למחקר ביו-רפואי, את הרשאים לעסוק במחקר כזה, את שקילת התועלת מול הסיכון במחקר, ואת צורת הדיווח על תוצאות המחקר. כמו כן דורשת ההצהרה מהרופא החוקר מסירת פרטים מלאים אודות המחקר לאדם הנחקר וקבלת הסכמתו המפורשת לביצוע המחקר עליו.
החלק השני מתייחס ספציפית למחקר המשולב בטיפול בחולה הנחקר, ומחייב את הרופא להעניק לחולה את מיטב הטיפול על פי שיפוטו המקצועי האובייקטיבי, גם כאשר זה לא עולה בקנה אחד עם מטרת המחקר. חלק זה גם עומד על זכות החולה לסרב להשתתף במחקר, מבלי שישפיע הדבר על יחסיו עם הרופא.
החלק השלישי עוסק במחקר הטהור שאין בו אפקט טיפולי, אשר בו הנחקרים אינם מטופלים של הרופא החוקר אלא מתנדבים חיצוניים. ההצהרה מטילה על הרופא את האחריות הבלעדית לחייהם ולבריאותם של נחקרים אלה, עומדת על זכותם להפסיק את הניסוי בכל עת, ואוסרת על הרופא החוקר העדפת "ענייני מדע וחברה" על פני רווחתו ושלומו של הנחקר.
בגרסאות מאוחרות יותר של ההצהרה בוטלה "ההבחנה היסודית" בין שני סוגי המחקר, והחלק השלישי שולב לתוך החלק הראשון בהתייחס לכלל המחקרים, כאשר בנפרד מפורטים עוד מספר עקרונות הנוגעים למחקר משולב טיפול.
יישום העקרונות

מערכות החקיקה והרפואה במדינות רבות בעולם אימצו את עקרונות הצהרת הלסינקי כתקן מחייב לביצוע מחקרים ביו-רפואיים הכוללים ניסויים קליניים, ואף שילבו את העקרונות בחקיקה הרלוונטית.
בישראל הוכנסו עקרונות הצהרת הלסינקי (בגרסת 1975, לאחר תיקונים שהוכנסו בעצרת WMA בטוקיו, יפן) לתוך "תקנות בריאות העם (ניסויים רפואיים בבני אדם) התשמ"א-1980" המהוות את הבסיס החוקי להסדרת ניסויים קליניים בישראל. משילוב הצהרת הלסינקי בתקנות, מתחייבת הקמת ועדה לבחינת בקשות לאישור מחקרים רפואיים הכוללים ניסויים בבני אדם בכל מוסדות הרפואה והמחקר בארץ. בוועדה כזו, הקרויה על שם ההצהרה ועדת הלסינקי, חברים רופאים בכירים ונציגי ציבור, ובאחריותה לבחון את ההיבטים האתיים במחקרים קליניים ולוודא עמידתם בעקרונות הצהרת הלסינקי ובתקנות.
בארצות הברית אין מתייחסים להצהרה כאל מסמך מחייב, אלא נקבעו כללים מקומיים עצמאיים, הדומים במהותם לעקרונות הצהרת הלסינקי אולם אינם זהים.
ראו גם

ניסוי קליני
שבועת הרופאים
אתיקה רפואית
ועדת הלסינקי
הצעת חוק יסוד: החקיקה

הצעת חוק יסוד: החקיקה היא הצעה לחוקק חוק יסוד שיבהיר את סמכות הכנסת לחוקק חוקים, שיקבע את תהליכי החקיקה, שיגדיר את עליונות חוקי היסוד על פני חוקים רגילים, ויקבע את סמכות בית המשפט לבטל חוק הסותר הוראה בחוק יסוד.
על פי מגילת העצמאות יעודה של האספה המכוננת היה לקבוע חוקה, שעל פיה יוקמו "השלטונות הנבחרים והסדירים של המדינה", וזאת עד ל-1 באוקטובר 1948. לאחר הבחירות לאספה המכוננת, היא קיבלה את חוק המעבר, התש״ט-1949, בו נקבע כי ״לבית המחוקקים במדינת ישראל יקראו 'הכנסת''', ולאסיפה המכוננת ייקרא הכנסת הראשונה. האספה המכוננת לא קיבלה חוקה, ותחתיה אימצה את החלטת הררי. בחוק יסוד: הכנסת נקבע שהכנסת היא בית הנבחרים של ישראל.
תהליך חקיקת החוקים בישראל מתנהל לפיכך ללא בסיס מפורט, וללא בסיס פורמלי ביחס לחוקי יסוד, ומסתמך בעיקרו על תקנון הכנסת המגדיר את אופן חקיקת חוקים. בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו וחוק יסוד: חופש העיסוק, נקבע כי לא יסתור חוק את הוראותיו של חוק היסוד, אלא בהתאם לתנאים שנקבעו (תנאי ״פסקת ההגבלה״). בית המשפט העליון פירש הוראה זו כמסמיכה אותו לבטל חוק או הוראה שבחוק, כאשר הם אינם עומדים בתנאי פסקת ההגבלה.
ניסיונות לחקיקת חוק היסוד

פעמים אחדות הונחה על שולחן הכנסת הצעה לחוק יסוד: החקיקה. אף אחת מהן לא צלחה את תהליך החקיקה:
בשנת 1975 הגישה הממשלה (בראשות יצחק רבין) בראשונה הצעת חוק יסוד: החקיקה.
בשנת 1978 הגישה הממשלה (בראשות מנחם בגין) בשנית הצעת חוק יסוד: החקיקה.
בשנת 1992 הגישה הממשלה (בראשות יצחק שמיר) בשלישית הצעת חוק יסוד: החקיקה. בהצעה זו הוצע על ידי ממשלת הליכוד כי בחינת תוקפו של חוק יסוד, כך לפי הצעת החוק הממשלתית, תעשה מן הטעם שנחקקו ברוב הדרוש או מן הטעם "שהם סותרים עקרון מעקרונות היסוד של מדינת ישראל". בחינת תוקפם של חוקים תעשה, כך נקבע שם, גם מהטעם שהם סותרים חוק יסוד.
בשנת 1993 הגישה הממשלה (בראשות יצחק רבין) ברביעית הצעת חוק יסוד: החקיקה.
בשנת 2001 הגישה ועדת חוקה חוק ומשפט הצעת חוק יסוד: החקיקה.
ניסיונות נוספים לקדם את חקיקת חוק יסוד: החקיקה, כוללים:
בשנת 2003 הוקמה ועדה בנושא חוקה וחוקי יסוד בראשות יעקב נאמן, ובה קביעה שפסילת חוק משום שהוא סותר הוראה בחוק יסוד היא רק בסמכות בית המשפט העליון בהרכב של תשעה שופטים, אך הכנסת תוכל לחזור ולחוקק את החוק ברוב של 70 ח"כים.
בשנת 2012 החל שר המשפטים, יעקב נאמן, לקדם הצעה חדשה לחוק יסוד: החקיקה, ובה קביעה שפסילת חוק משום שהוא סותר הוראה בחוק יסוד היא רק בסמכות בית המשפט העליון בהרכב של תשעה שופטים, אך הכנסת תוכל לחזור ולחוקק את החוק ברוב של 65 ח"כים.
בשנת 2017 החלו שרת המשפטים, איילת שקד ושר החינוך, נפתלי בנט, לקדם יוזמה נוספת לחקיקתו של חוק יסוד: החקיקה, ובו קביעה של התנאים המאפשרים לבג"ץ לפסול חוק, וכן פסקת התגברות, הקובעת שהכנסת תוכל לחוקק מחדש, ברוב של 61 חברי הכנסת, חוק שנפסל בבג"ץ.
בשנת 2021 נכללה בהסכמים הקואליציוניים הקמת ועדה בראשות שר המשפטים גדעון סער, במטרה לייצר הצעת חוק שתסדיר את היכולת של בג"ץ לפסול חוקים או חלקים מהם, ולקבוע באיזה מקרים הכנסת יכולה לעקוף פסילה של בג"ץ. בנוסף החוק ינסה להקשות על שינוי וחקיקה של חוקי יסוד.
נושאי הצעות החוק

הנושאים שנידונו בוועדת חוקה חוק ומשפט פעמים רבות, והוגשו לא מעט פעמים בנוסח דומה אך לא נתקבלו לבסוף, הם:
סמכות הכנסת לחוקק חוקים – הבהרת סמכותה של הכנסת לחוקק חוקים, בניגוד למצב כיום בו היא מוגדרת כבית הנבחרים אך לא מוגדרות סמכויותיה, וסמכות החקיקה שלה נובעת מתקנון הכנסת שהוא תקנון עם תוקף משפטי חלש שכמעט ולא מגובה באמצעות החוק ומחייב רק את חברי הכנסת אך לא רשויות אחרות הדנות בחקיקת הכנסת.
סמכות הכנסת לכונן חוקה – לאחר שהאספה המכוננת נהפכה לכנסת הראשונה ובתום מושבה, הועלו טענות שמשום שהכנסת הראשונה לא ניצלה את הסמכות שהקנתה לה מגילת העצמאות לכונן חוקה, ניטלה ממנה סמכות זו, ועליה להקים ועדה מכוננת שתורכב מאישי ציבור מקרב העם. בהוספת פסקה זו לחוק יסוד: החקיקה, תבהיר הכנסת שעדיין נתונה לה סמכות כינון חוקה שאותה ירשה מהאספה המכוננת, כאילו מושבה הוא מושבו.
עליונות חוקי יסוד על חקיקה רגילה ועל הוראות הממשלה – כיום ההסדר המקובל והמקובע בתקנון הכנסת, שאינו מסמך משפטי חזק דיו, מגדיר את יחסי הכוחות בין החלטות המדינה השונות. בפסקה זאת יינתן תוקף משפטי חזק ומחייב לסדרי השלטון התקינים, בו ברור ונהיר כי הוראה אל לה לסתור חקיקת הכנסת (זולת אם היא נתקבלה מתוקף תקנות שעת חירום), וחקיקה רגילה אל לה לסתור חקיקת יסוד (זולת אם היא נחקקה תחת פסקת התגברות, ראו בהמשך).
סמכות בית המשפט לבטל חוקים – כיום אין הסדר מפורש שמעניק לבית המשפט סמכות לבצע ביקורת שיפוטית על חוקים של הכנסת, ולבטלם; סמכות זו נגזרה כפרשנות במסגרת המהפכה החוקתית. בית המשפט נזהר מאוד כשהחליט לבטל אך סעיפים בודדים בחקיקת הכנסת עקב קבלה בלתי תקינה שלהם שיורדת לשורש העניין, או סתירתם השרירותית לפסקת ההגבלה בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו או בחוק יסוד: חופש העיסוק, אך לפי עקרונות אלה מוסמך כל בית משפט בישראל לבטל חקיקה של הכנסת. מוצע שסעיף זה יגביל את סמכות ביטול החוקים של הכנסת לבית המשפט העליון בלבד. מוצע גם לחייב מספר מינימלי כדוגמת 9 שופטים בדיון שבו נשקל ביטול חקיקה ראשית.
דרך קבלת חוקים – המצב כיום הוא שתקנון הכנסת מגדיר את הפרוצדורה לקבלת חוקים בכנסת. מוצע שפסקה זאת תסדיר את הליך קבלת החקיקה, תחייב רוב מסוים של חברים בבית על מנת לאשר חקיקה רגילה, וכן תדרוש מספר מינימלי של תומכים בקבלה או שינוי של חוק יסוד על מנת לאשרו (המספר המוצע בדרך כלל הוא 70). סעיף זה גם דורש שחוקי יסוד ישונו או יבוטלו רק בחוק יסוד אחר, ולשם כך מחייב לקבל חוקי יסוד בארבע קריאות (בניגוד לשלוש קריאות כיום), כך שבקריאה ראשונה (טרומית) יידרש רוב של החברים הנוכחים במשכן הכנסת, ובקריאה השנייה והשלישית רוב מיוחס כלשהו. הקריאה הרביעית נועדה לעורר את מודעות הציבור בישראל להצעת חוק היסוד ולאפשר זמן לקיום שיח פוליטי בציבור על הצורך שבחוק היסוד, מוצע שבין הקריאה השלישית לרביעית תעבור תקופה של חצי שנה בה לא תעלה ההצעה לקריאה אחרונה.
טיעונים בעד ונגד חוק יסוד: החקיקה

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.
טיעונים בעד ונגד חוק יסוד: החקיקה > טענות המצדדים בהצעת חוק היסוד

תומכי הצעת חוק יסוד: החקיקה מצביעים על מבנה משפטי רעוע שעליו נשענת הכנסת בבואה לחוקק חוקים ולהסדיר את יחסי השלטון בינה לבין הממשלה ובית המשפט העליון. המבנה הקיים כיום מאפשר לכנסת לחוקק חוקים מכורח היותה בית הנבחרים של העם (על פי חוק יסוד: הכנסת) ולא כיוון שהוסמכה לזאת. חקיקת חוק יסוד: החקיקה תקרב את ישראל למשפחת העמים הנאורים בה שוררת כבר חוקה המגדירה את יחסי רשויות השלטון במדינה ואת סמכותם (למשל, בחוקת ארצות הברית ניתנות בפירוש כל סמכויות החקיקה לקונגרס). חוק יסוד: החקיקה, שאמור להוות חלק מרכזי בפרק סדרי המשטר בחוקה העתידית לישראל חסר עד כה, ובמקומו מוגדרת סמכות הכנסת לחוקק מתוקף תקנון הכנסת שזה בלבדו אינו מסמך בעל ערך משפטי מחייב שכן הוא אינו מעוגן בחקיקה בעצמו. יתרה מזאת, תומכי הצעת החוק מודאגים מהמצב השורר היום שבו בתי המשפט בישראל, על כל דרגיהם, יכולים לפסול חוקים של הכנסת בפסיקה המתקבלת אף על ידי שופט אחד, ואף סמכות זו שנטלו בתי המשפט בישראל אינה מפורשת בחוק כלשהו. נוצר מצב מסוכן שבו חקיקת הכנסת יכולה להתבטל למפרע בידי בתי המשפט בישראל, ואם לא די בזאת, התקנות לשעת חירום מעניקות גם לממשלה סמכות לבטל חקיקה של הכנסת שלא קיבלה מידיה הגנה מפני תקנות אלו.
המצדדים מציעים כפשרה הוספת פסקת התגברות (או פסקת הסתייגות) לסעיפי חוק היסוד שיאפשרו לכנסת למשך תקופה מוגבלת (מוצע שבין 5 ל-10 שנים) לחוקק חוקים הסותרים את חוקי היסוד על אף עליונותם, אם צוין הדבר בפירוש. כמו כן תינתן האפשרות לכנסת לחוקק חוקים לתקופה מוגבלת (מוצע ש-4 שנים) שיבטלו פסיקות של בית המשפט העליון המבטלות חוק או הוראה הסותרים חוק יסוד. אין הסכמה האם על סעיף זה להיות תקף לתקופה מסוימת או להישאר על כנו. כמו כן אין הסכמה באשר למועד שבו הסעיף יאבד מתוקפו – האם לאחר תקופה מסוימת הוא יחדל מתוקפו זולת אם רוב מיוחס החליט להאריכו, או שמא הוא ימשיך להתקיים כל עוד רוב מיוחס לא החליט להסירו.
טיעונים בעד ונגד חוק יסוד: החקיקה > טענות המתנגדים להצעת חוק היסוד

בכנסת קמו קבוצות שונות המתנגדות לניסיונות החוזרים ונשנים להעלות את הצעת חוק היסוד לאישור בכנסת.
בין המתנגדים נמצא מחנה החרדים המאמינים שקבלת חוק היסוד עלולה להוביל מתחת לפני השטח ליצירת של חוקה שתהיה מושתתת על חוקי היסוד[דרוש מקור].
מחנה מתנגדים אחר, אם כי לא מגובש, הם חברי כנסת מכל גוני הקשת הפוליטית החוששים מאיבוד כוחם הרב לטובת בית המשפט העליון והקשחת הדרכים להעלות ולהעביר הצעות חוק ברוב מקרי, ובפרט הצעות חוק פרטיות שלרוב סיכויי קבלתן הוא אפסי (כאשר הממשלה אינה תומכת בהן). אילו נתקבלה הצעת חוק יסוד: החקיקה בשנות ה-70, עת הוצעה לראשונה, ניתן להניח בסבירות גבוהה שחוקי יסוד חשובים נוספים כמו חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו וחוק יסוד: חופש העיסוק לא היו מגיעים כלל להצבעה בקריאה שנייה, שלישית ורביעית, והמהפכה החוקתית לא הייתה יוצאת לדרכה מעולם.
כדברי יו"ר ועדת חוקה חוק ומשפט של הכנסת ה-16, ח"כ מיכאל איתן בדיוני הוועדה במטאפורה על חששות חברי-הכנסת: "תנו להם לחברי הכנסת לא לזרוק את המפתחות במכה אחת לים. תנו להם להעיף את זה ככה, בגובה גבוה, אולי הם יספיקו לרוץ ולתפוס את זה בשנייה האחרונה, ולזרוק את זה עוד פעם. אבל אל תגידו להם, תשמעו, תזרקו את זה ישר לתוך המים ולא תוכלו יותר להוציא את זה לעולם, כי הם לא ירצו."
טיעון נוסף נגד החוק הוא שהגדרה ברורה וחוקית של סמכות הכנסת לחוקק חוקים והבהרת ההיררכיה בין חוקי היסוד לחוקים רגילים ולהוראות תקטין את השפעתן של תקנות לשעת חירום הנובעות ממצב החירום השורר בישראל. כמו כן, אם ייחקק חוק יסוד: החקיקה, יהפכו אוטומטית חוקי יסוד אחרים שאינם מוגנים מפני תקנות לשעת חירום, כגון חוק יסוד: מבקר המדינה וחוק יסוד: מקרקעי ישראל, לבני הגנה ובכך תוגבל משמעותית האפקטיביות של התקנות לשעת חירום, שיוכפפו מעתה לשורה של חוקי יסוד, המונעים מן הממשלה להתקין תקנות שרירותיות הפוגעות בסדרי מנהל תקין ובזכויות האדם.
טיעון נוסף נגד חקיקת חוק יסוד: החקיקה היא הטענה שהוא מהווה חוקה בזעיר אנפין. החוק מסדיר את החלק הפרוצדורלי של קבלת חוקים על ידי הכנסת, את עצם סמכותה לקבל חוקים, את היררכיית החוקים ואת סמכות בית המשפט לפסול חוקים. נושאים אלה אמורים להיות מוסדרים בחוקה, ואם חוק היסוד המוצע היה מאוגד לחוקה, הוא בוודאי היה הפרק המעשי של החוקה שנותן לה תוקף ועליונות על פני חקיקה רגילה, צווים, פקודות ותקנות. לכן, בעצם קבלתו הוא מונע את הכנסת מלבטלו בדרך רגילה על ידי רוב רגיל ומשדרג באופן אוטומטי שורה של חוקי יסוד למעמד משפטי רם יותר מחקיקה רגילה, ובכך הופך את חוקי היסוד האלו לפרקים בני תוקף בחוקה שעדיין לא גובשה. לכן קבלת חוק יסוד: החקיקה תיצור למעשה מצב חדש בו יש למדינה חוקה אך היא אינה מאוגדת למסמך אחיד. בנוסף לכך, בניגוד לחוקה שמכוננת בדרך כלל על ידי גוף מכונן שנוצר אחרי הפיכה, מהפכה או החלטה להקמתו בידי ממשל מסוים, החוקה הזו תחוקק על ידי בית הנבחרים הרגיל של המדינה ולא תובא לאישור במשאל עם כנהוג בחוקות מקובלות אחרות בעולם.
ראו גם

חוק יסוד
הכנסת
החקיקה בישראל
הערות שוליים

↑  הצעת חוק ממשלתית: הצעת חוק יסוד: החקיקה, ה"ח 1221 מ-7 בדצמבר 1975
↑  הצעת חוק ממשלתית: הצעת חוק יסוד: החקיקה, ה"ח 1364 מ-1 באוגוסט 1978
↑  הצעת חוק ממשלתית: הצעת חוק יסוד: החקיקה, ה"ח 2100 מ-13 בינואר 1992
↑  ד״ר רונית לוין-שנור, ‏זו עמדת הליכוד האמיתית בנוגע לסמכות בית המשפט לבקר חוקי יסוד | פרשנות, באתר מעריב אונליין, 13 באוגוסט 2023
↑  הצעת חוק ממשלתית: הצעת חוק יסוד: החקיקה, ה"ח 2167 מ-15 במרץ 1993
↑  הצעת חוק מטעם ועדה: הצעת חוק יסוד החקיקה, ה"ח 2988 מ-13 במרץ 2001
↑  הקמת ועדה בנושא חוקה וחוקי יסוד | מספר החלטה 609, באתר GOV.IL
↑  תומר זרחין, גרוניס נגד נאמן: לעיין בהצעת חוק יסוד: החקיקה, ולא - תהיה "בכייה לדורות", באתר הארץ, 17 באפריל 2012
↑  תזכיר חוק-יסוד: החקיקה, הופץ ב-5 באפריל 2012 על ידי משרד המשפטים באתר החקיקה הממשלתי
↑  תזכיר חוק-יסוד: החקיקה, הופץ ב-19 בדצמבר 2017 על ידי משרד המשפטים באתר החקיקה הממשלתי
↑  טובה צימוקי ומורן אזולאי, תוכנית שקד ובנט: חוק ייפסל רק בהרכב 9 שופטים, באתר ynet, 19 בדצמבר 2017;
יהונתן ליס, בנט: "המשימה העיקרית שלנו היא לחוקק את פסקת ההתגברות", באתר הארץ, 23 באוקטובר 2017
↑   מיכאל האוזר טוב, ממשלת בנט-לפיד תקדם חוק שעשוי לצמצם את סמכות בג"ץ לפסול חוקים, באתר הארץ, 6 ביוני 2021
| ישראל חוקי־יסוד |
| --- | --- | --- |
| חוקי־יסוד משוריינים | הממשלה • חופש העיסוק • ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי • משאל עם |  |
| חוקי־יסוד משוריינים־חלקית | הכנסת • משק המדינה • מקרקעי ישראל • ירושלים בירת ישראל |  |
| חוקי־יסוד לא־משוריינים | נשיא המדינה • הצבא • השפיטה • מבקר המדינה • כבוד האדם וחירותו |  |