stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי הולנד–ספרד
נציגויות דיפלומטיות

ספרד מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג ו-3 קונסוליות באמסטרדם, מאסטריכט ורוטרדם.
הולנד מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ו-10 קונסוליות בברצלונה, בנידורם, בילבאו, סאוטה, חיחון, מלאגה, פלמה דה מיורקה, סנטה קרוס דה טנריפה, סביליה וולנסיה.
יוסוף נדאישימייה

יוסוף ניאנגה נדאישימייה (בצרפתית: Youssouf Nyange Ndayishimiye; נולד ב-27 באוקטובר 1998 בבוג'ומבורה שבבורונדי) הוא כדורגלן בורונדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ניס מליגת העל הצרפתית ובנבחרת בורונדי.
קריירת מועדונים

נדאישמייה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת איגלה נויר מליגת העל הבורונדית.
ב-30 בינואר 2020 חתם נדאישמייה בייני מלטיהספור מליגת העל הטורקית. הוא ערך 27 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים. ב-1 בפברואר 2021 חתם נדאישימייה באיסטנבול בשאקשהיר מליגת העל הטורקית. הוא ערך 58 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-25 בינואר 2023 חתם נדאישימייה על חוזה לארבע שנים וחצי בניס מליגת העל הצרפתית.
קריירה בינלאומית

ב-11 במרץ 2017 ערך נדאישימייה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בורונדי, בניצחון 7-0 על נבחרת ג'יבוטי במשחק ידידות. ב-15 בנובמבר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-1 על נבחרת מאוריטניה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021.
הערות שוליים

↑  Transferts : Youssouf Ndayishimiye (Basaksehir) passe sa visite médicale à Nice באתר ל'אקיפ, 25 בינואר 2023 (בצרפתית)
יחסי טורקיה–סרביה

| יחסי טורקיה–סרביה |
| --- | --- |
טורקיה: סרביה


טורקיה: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 77,474
אוכלוסייה
87,527,097: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 11,181
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

שגרירות סרביה באנקרה
יחסי טורקיה–סרביה הם יחסי החוץ בין סרביה לטורקיה. סרביה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול. מאידך, טורקיה מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד. שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה, בארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה (OSCE), בהסכם הסחר החופשי במרכז אירופה (CEFTA) ובארגון השיתוף הכלכלי בים השחור (BSEC).
הסכמים

ביוני 2009 חתמו שתי המדינות על הסכם סחר חופשי.
יחסים מודרניים

שר ההגנה הטורקי וג'די גונול ושר ההגנה הסרבי דראגן שוטנובץ נפגשו באנקרה ב-12 במאי 2009 כדי לחתום על הסכם שיתוף הפעולה הביטחוני. גונל הצהיר כי "למרות שאין לנו גבול משותף, אנו רואים בסרביה שכנה", ו"טורקיה רוצה לשמור ולשפר את קשריה עם סרביה בצורה הטובה ביותר, בין כל מדינות הבלקן האחרות." שוטנובץ אישר כי "יש הרבה דברים לעשות בתחום זה", "אנו חושבים לקחת כמה יוזמות בענף הביטחון ביחד, כמו הייצור המשותף בטורקיה או סרביה."
נשיא טורקיה עבדוללה גול ביקר בסרביה ב-26 באוקטובר 2009, והיה לנשיא טורקיה הראשון שביקר בסרביה מאז 1986.
יחסים מודרניים > נאומו של ארדואן בקוסובו

באוקטובר 2013 גינה משרד החוץ של סרביה את הצהרתו של ראש ממשלת טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, שנשא במהלך ביקור בקוסובו. ארדואן אמר בנאומו: "אל תשכחו שקוסובו היא טורקיה וטורקיה היא קוסובו". הוא הוסיף כי הוא "מרגיש בבית" בכל פעם שהוא מבקר בקוסובו. משרד החוץ הסרבי הגיב באומרו כי דבריו של ארדואן "לא יכולים להתקבל כידידותיים", וכי העיירה פריזרן, בה נאם את הנאום, "היא ככל הנראה המקום הכי פחות מתאים להצהרות כאלה" בגלל היותה מקום הקבורה הראשוני של קיסר סרביה מימי הביניים של סרביה דושאן האדיר.
פוליטיקאים סרבים שונים, ביניהם ראש הממשלה איוויצה דאצ'יץ' ויו"ר הפרלמנט נבוזה סטפנוביץ', דחו את נאום ראש הממשלה הטורקי. יתרה מזאת, שגריר טורקיה בבלגרד זומן על ידי משרד החוץ הסרבי לתת הסברים ב-26 באוקטובר, והנשיא טומיסלב ניקוליק הודיע על נסיגת סרביה משיחות משולשות שכללו את טורקיה ובוסניה באותו יום, בדרישת התנצלות מטורקיה על השערורייה." את ההצהרות גינו גם היינץ כריסטיאן שטראכה, מנהיג מפלגת החירות האוסטרית, שהאמין כי אירופה צריכה לקום נגד ראש הממשלה הטורקי. שטראצ'ה הצהיר כי "היומרות הטריטוריאליות שלו באירופה הן במרחק פסיעה משיקום האימפריה העות'מאנית שארדואן רוצה".
עם זאת, שר החוץ הטורקי אחמט דבוטוגלו אמר במהלך ראיון בערוץ TRT כי דבריו של ארדואן לא הובנו כהלכה. "דברים שנחתכו מהנאום הפכו לטענה שאיננו רוצים בה. אנו גם שואפים לקיים יחסים טובים עם סרביה. טורקיה שומרת על מרחק שווה לכל מדינות הבלקן, "הדגיש דבוטוגלו.
יחסים מודרניים > היחסים לאחר 2013

היחסים בין שתי המדינות התאוששו במהירות לאחר נאום 2013, עם עלייה ניכרת במספר הטיסות בין נמל התעופה בלגרד ניקולה טסלה ושדות תעופה באיסטנבול וכניסה של חברות טורקיות כמו Halkbank לשוק הסרבי. במרץ 2016 בריאיון לטלוויזיה N 1, שגריר טורקיה בבלגרד מחמט כמאל בוזז' הצהיר כי לדיפלומטיה של שתי המדינות יש שיתוף פעולה מצוין ללא קשר לעמדות שונות בשאלת הכרזת העצמאות של קוסובו 2008. תוך שהיא מציינת כי טורקיה תומכת במשא ומתן של בלגרד–פרישטינה. בשולי ועידת 2016 בנושא תחבורה בת קיימא גלובלית באשגבאט, טורקמניסטן, שר הכרייה והאנרגיה של סרביה, אלכסנדר אנטיק, הצהיר כי יחסים טובים בין סרביה לטורקיה תורמים ליציבות האזור כולו. השר קבע גם כי לחידוש הכביש המהיר A4 תהיה השפעה חיובית ישירה על טורקיה שכן הכביש המהיר משמש לאזרחים טורקים (בעיקר נהגי משאיות) שנוסעים בין ארצם למרכז ומערב אירופה. במהלך פגישתו עם מקבילו הטורקי Mevlüt Çavuşoğlu באנקרה באוקטובר 2016, שר החוץ הסרבי איוויצה דאצ'יץ' הצהיר כי היחסים הבילטראליים הם מכריעים לאזור וכי סרביה הוכיחה את הידידות עם טורקיה במהלך ניסיון ההפיכה הטורקי של 2016 כאשר בלגרד הביעה במפורש התנגדות לכל ניסיון של השתלטות אלימה והביעה תמיכה בממשלת טורקיה שנבחרה באופן דמוקרטי. הוא גם הזמין את נשיא טורקיה ומלבוט קבואוזלו לבקר בבלגרד. בדצמבר 2016 השתתף סגן יו"ר הפרלמנט הסרבי, ולדימיר מרינקוביץ', בפתיחת הבניין המחודש של שגרירות טורקיה בבלגרד ובאותה הזדמנות הצהיר כי היחסים הפוליטיים בין המדינות טובים מאוד. הוא הביע תמיכה מלאה של כל מוסדות המדינה של סרביה בטורקיה בתהליך ההתגברות על מצב ניסיון ההפיכה הטורקי לאחר 2016, וכי סרביה רוצה לראות את טורקיה היציבה שיש לה חשיבות רבה לכל האזור.
יחסי טורקיה–סלובניה

| יחסי טורקיה–סלובניה |
| --- | --- |
טורקיה: סלובניה


טורקיה: סלובניה
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 20,273
אוכלוסייה
87,527,097: 2,118,287
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 68,217
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 32,204
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי טורקיה–סלובניה הם יחסי החוץ בין טורקיה לסלובניה.
סקירה כללית

לאחר הכרזת העצמאות ב-25 ביוני 1991, הכירה טורקיה ברפובליקה של סלובניה ב-6 בפברואר 1992. לאחר מכן, שגרירות טורקיה בליובליאנה נפתחה ב-1 באפריל 1993, וסלובניה בעקבותיה פתחה את שגרירותה באנקרה בספטמבר 1996.
מאז הקמתה של הרפובליקה של סלובניה, היחסים הדו-צדדיים בין המדינות התפתחו באפן חיובי. היחסים החיוביים התקדמו צעד אחד קדימה עם חתימתו של מסמך השותפות האסטרטגית בין טורקיה לסלובניה ב-3 במרץ 2011 באנקרה בביקורו הרשמי של ראש ממשלת סלובניה בורוט פאחור בטורקיה. גורם נוסף התורם ליחסים בין שני השותפים האסטרטגיים הוא הביקורים הרבים בתדירות גבוהה. לאחרונה, הנשיא רג'פ טאיפ ארדואן ערך ביקור רשמי מוצלח בסלובניה ב-30 במרץ 2015.
יחסי סחר

היקף הסחר בין טורקיה לסלובניה עלה באופן מתמיד במהלך השנים האחרונות. אף על פי כן, היחסים הכלכליים הדו-צדדיים בין המדינות עדיין אינם מממשים את הפוטנציאל האמיתי שלהם. בשנת 2015 היקף הסחר הכולל בין טורקיה לסלובניה היה 1.15 מיליארד דולר. בסלובניה, אזרחים טורקים מחזיקים בעיקר במפעלים קטנים עד בינוניים, הפועלים במגזרים כמו מזון, טקסטיל, תכשיטים ותיירות. בפרס "המשקיע של שנת 2012" זכתה חברת "אודלו", שנרכשה בשנת 2011 על ידי חברת Bayraktarlar Holding, שבסיסה באיסטנבול, ומייצרת פנסי איתות ונורות LED למכוניות אאודי, ב.מ.וו ומרצדס. אותה חברה קיבלה את הפרס היוקרתי "מצוינות עסקית" בשנת 2014, שניתן למפעלים המסחריים המצליחים ביותר שפעלו בסלובניה.
תיירות

מספר האזרחים הסלובניים המבקרים בטורקיה הגיע ל-41,799 בשנת 2014. התעניינותם של טורקים לבקר בסלובניה למטרות תיירות גדלה בהתמדה לאורך השנים.
תרבות

השפעות היחסים החיוביים המתמשכים בכל התחומים בין המדינות מורגשות גם בתחום התרבותי והחינוכי. אמנות וספרות עכשווית טורקית מושכות יותר ויותר את החברה הסלובנית. מו"לים סלובניים מתרגמים את עבודותיהם של סופרים טורקים בולטים לסלובנית. יתר על כן, סטודנטים טורקים הלומדים בסלובניה במסגרת תוכנית ארסמוס ממלאים תפקיד חשוב בפריחת יחסי התרבות עם סלובניה.
נציגויות דיפלומטיות

סלובניה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול.
טורקיה מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה.
יציאת מצרים (סרט)

| --- | --- |

תמונת יחסי ציבור של הסרט
 מבוסס על:  "יציאת מצרים"
 בימוי:  רני מגר
 הופק בידי:  דורון מור
 תסריט:  רני מגר
 עריכה:  דורון מור
 שחקנים ראשיים:  רינת גבאי מוריס כהן אודי גוטשלק אביעד בנטוב רוסלנה רודינה
 מוזיקה:  רן אביב
 צילום:  דוד סידר, איציק ברכה
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  HOT VOD Young
 הקרנת בכורה:  8 באפריל 2019
 משך הקרנה:  כ-45 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט ילדים, סרט קומדיה, סרט מוזיקלי
יציאת מצרים הוא סרט טלוויזיה ישראלי לילדים מסוגת קומדיה מוזיקלית, אשר מבוסס על המחזמר "נסיך מצרים" שעלה לראשונה בשנת 2015 בהשראת הסיפור המקראי "יציאת מצרים". הסרט בוים ונכתב על ידי רני מגר והופק ונערך על ידי דורון מור. הסרט עלה לראשונה ב-HOT VOD Young ב-8 באפריל 2019 במסגרת "חגיגת פסח מטורפת".
הסרט עוסק במספר סיפורים מן הסיפור המקראי "יציאת מצרים": שעבוד מצרים, משה בתיבה, חינוך משה בארמון, בריחת משה למדין, מכות מצרים וקריעת ים סוף. בסרט מככבים רינת גבאי, רוסלנה רודינה, אודי ואביעד ומוריס כהן. אורך הסרט הוא כ-45 דקות.
תקציר העלילה

בת פרעה מוצאת את משה ומאמצת אותו כבנה, לאחר שאחותו מרים מניחה אותו בתיבה ביאור כדי להציל אותו מפני המצרים. משה גדל בארמון לצדו של רעמסס בתור מצרי מבלי לדעת שהוא עברי, שם הוא מתחנך על ידי החרטום הראשי של פרעה, חרטומון. כשמשה מתבגר, מרים מגלה לו שהיא אחותו ושהוא בעצם עברי. כשמשה מגלה את זה הוא בורח למדין והופך לרועה צאן, שם אלוהים נגלה אליו ומטיל עליו לשחרר את עם ישראל מעבדות במצרים ולהוציאם לחופשי. אל משה מצטרף אחיו אהרן, ויחד שניהם מנסים לדבר אל ליבו של פרעה שישחרר את בני ישראל. פרעה מסרב שוב ושוב, ומביא על המצרים את עשר המכות, עד שהוא נכנע ושולח את עם ישראל לחופשי.
צוות השחקנים והדמויות

משה (מגולם על ידי אריאל צרפתי כתינוק, גיא אורן כילד ומוריס כהן כבוגר) – אח של מרים ואהרן. הונח בתיבה ביאור על מנת שיוצל מפני המצרים, שם בת פרעה מוצאת אותו ומאמצת אותו כבנה. כשהתבגר התגלה לו שהוא עברי, לכן הוא ברח למדין והפך שם לרועה צאן. במהלך השהות שלו שם, אלוהים נגלה אליו והטיל עליו לשחרר את עם ישראל מהעבודות במצרים.
מרים (מגולמת על ידי רינת גבאי) – אחות של משה ואהרן. היא גילתה למשה שהוא עברי. מספרת הסרט.
פרעה (מגולם על ידי אביעד בנטוב) – מלך מצרים. מטיל על העם היהודי גזורות קשות וארוכות בעזרת עוזרו, חרטומון.
חרטומון (מגולם על ידי אודי גוטשלק) – עוזרו של מלך מצרים, פרעה.
בת פרעה (מגולמת על ידי רוסלנה רודינה) – ביתו של מלך מצרים, פרעה. משתה את משה מהיאור ומגדלת אותו כבנה בארמון.
רעמסס (מגולם על ידי רפאל בכר) – מבצע עם משה תחרויות בארמון, כאשר חרטומון תמיד גורם לו לנצח.
אהרן (מגולם על ידי אושרי קריאף) – אח של משה ומרים. עוזר למשה לשכנע את פרעה לשחרר את העם היהודי לחופשי.
בנוסף שיחקו בסרט עמית דמרי, דור אלדר, נועם זיו, עמית בן יצחק וטל פרי.
הפקה

בינואר 2019 נודע על הפקת הסרט, כאשר הצילומים החלו בפברואר והסתיימו במרץ. בין אתרי הצילום בהם צולם הסרט נכללים רעננה, הדיונה הגדולה ופארק לכיש.
שירים

במהלך הסרט מבוצעים על ידי צוות השחקנים חמישה שירים.
"אחי הקטן" – מבוצע על ידי רוסלנה רודינה ורינת גבאי
"אני פרעה" – מבוצע על ידי אודי ואביעד
"הללויה" – מבוצע על ידי רינת גבאי ומוריס כהן
"שיר המכות" – מבוצע על ידי אודי ואביעד
"מחרוזת חגיגית" ("עבדים היינו", "דיינו", "והיא שעמדה") – מבוצע על ידי רינת גבאי, מוריס כהן, אודי ואביעד
הערות שוליים

↑  נסיך מצרים - הסיפור על משה (ההצגה המלאה), באתר יוטיוב, 12 בספטמבר 2018
↑  חגיגת פסח מטורפת ב- HOT VOD YOUNG!, באתר HOT
↑  פוסט של רינת גבאי, ברשת החברתית פייסבוק, 20 בינואר 2019
↑  פוסט של רינת גבאי, ברשת החברתית פייסבוק, 16 בפברואר 2019
↑  פוסט של רינת גבאי, ברשת החברתית פייסבוק, 3 במרץ 2019
↑  יציאת מצרים – השירים, באתר HOT
יעקב חודורוב

יעקב (יענקל'ה) חודורוב (16 ביוני 1927 – 31 בדצמבר 2006) היה שוער ומאמן כדורגל ישראלי. נחשב לאחד מהשוערים הגדולים ביותר בישראל ולסמל בנבחרת ישראל ובקבוצות הפועל תל אביב והפועל רמת גן. חתן פרס ישראל לשנת תשס"ו. כחלק מעברות שמות משפחה, שינה את שם משפחתו ל"הוד".
קריירת משחק

חודורוב נולד בראשון לציון לזוג חלוצים שעלו מרוסיה במסגרת העלייה השלישית. הוא נולד עם נכות קשה ברגליו ובמהלך ילדותו שיחק בכדור בעצת הרופאים. כנער החל בפעילות ספורטיבית כאתלט.
קבוצת הבוגרים הראשונה בה שיחק הייתה מכבי ראשון לציון, בה ערך את הופעת הבכורה כבר בגיל 13. ממכבי ראשון לציון עבר חודורוב אל יריבתה העירונית הפועל ראשון לציון, במדיה העפיל עד לגמר גביע ארץ ישראל של 1946 תוך הדחה סנסציונית של הפועל תל אביב בחצי הגמר. הפועל תל אביב צירפה את חודורוב אליה, ולאחר סיבוב משחקים בארצות הברית זכה לכינוי "ציפור מעופפת" בעיתון הניו יורק טיימס. לאחר מכן הפסיק את פעילותו הספורטיבית פעמיים: בפעם הראשונה כאשר הצטרף למשטרת היישובים העבריים וסיוע להגנה בהעברת נשק תוך ניצול עובדת היותו נוטר, ובפעם השנייה לשם שירות במלחמת העצמאות בחטיבת גבעתי. במהלך שירותו בחטיבה היה בין השאר בין הכוחות הנצורים בכפר אוריה, וכן השתתף בפריצה למפקדת חסן סלאמה ברמלה. חודורוב לחם גם במלחמת סיני, במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה. אביו, שהיה פעיל בסיוע לאסירים, הביא אותו להתנדב בהדרכת ספורט לאסירים בבית סוהר מעשיהו.
חודורוב ערך את הופעת הבכורה שלו בשערה של נבחרת ישראל במשחק ידידות נגד קפריסין ב-1949, ובאותה שנה השתתף במשחק הרשמי הראשון של ישראל נגד יוגוסלביה בבלגרד. ב-1956 שיחק חודורוב במשחקה ההיסטורי של ישראל מול נבחרת ברית המועצות במוסקבה. במהלך משחק הגומלין באצטדיון רמת גן שבר את אצבע ידו, אך המשיך לשחק וביחד עם נחום סטלמך "גנב את ההצגה" מהשוער הסובייטי לב יאשין שנחשב אז לשוער הטוב בעולם. המשחק הטוב ביותר שלו במדי הנבחרת היה נגד נבחרת ויילס בקארדיף במסגרת מוקדמות מונדיאל 1958, בו הצטיין אף על פי ששבר את אפו ונקע את כתפו. הוא נבחר לאחד מחמשת השוערים הטובים בעולם בעקבות הופעתו במשחק זה. חודורוב גם היה שותף לניצחון הגדול על יוגוסלביה בבלגרד במוקדמות לאולימפיאדת רומא (1960).
ב-1951 קיבל חודורוב הצעה מפתה ביותר מקבוצת הפאר האנגלית ארסנל, שהציעה לו משכורת שבועית של 50 ליש"ט (סכום גבוה באותם ימים). עוד שלוש קבוצות גדולות התעניינו בשירותיו במהלך הקריירה, פנרבחצ'ה הטורקית, ודנדי יונייטד וסלטיק הסקוטיות, וכן קבוצות רבות נוספות. מאוחר יותר טען כי "לא העליתי על דעתי לתת את שירותיי לזרים. שיחקתי בשביל הסמל ובשביל הגאווה הלאומית, לא בשביל כסף".
חודורוב, שהתנשא לגובה של 1.78 מטר, הגן במהלך הקריירה 31 פעמים על שערה של נבחרת ישראל, בה שיחק בפעם האחרונה ב-1964. מחליפו הקבוע בנבחרת היה יעקב ויסוקר. בקבוצת הפועל תל אביב שיחק במשך 16 שנים, ועמה קטף את תואר האליפות בשנת 1957, וזכה גם בגביע המדינה בשנת 1961.בשנת 1958 נבחר חודורוב לאחד מחמשת השוערים הטובים בעולם.
בשנת 1962 עבר חודרוב לשחק בהפועל רמת גן ובעונתו הראשונה בקבוצה העפיל עמה לליגה הבכירה. חודורוב זכה בתואר כדורגלן העונה בישראל לעונת 1962/1963 ביחד עם גדעון טיש. ב-1964, עונה אחת לאחר ההעפלה, זכה עם הקבוצה באליפות. במשחק מפורסם שנערך ב-7.3.1964 (כעשרה מחזורים לפני סיום העונה) הבקיע בבעיטת עונשין את שער הניצחון מול הפועל טבריה, שעזר להשאיר את רמת גן בצמרת ולזכייה באליפות בסוף העונה. חודורוב פרש ממשחק ב-1967 לאחר שנתיים בהן שיחק בשמשון תל אביב, עימה הגיע לגמר גביע המדינה. באוגוסט 1967 הפסיק חודורוב להגיע לאימוני שמשון והחל לכתוב עבור עיתון מעריב. ב-22 ביוני 1968 נערך משחק הפרידה של חודורוב, מבלי שהתאמן מספר חודשים ועמד בשער שמשון מול מכבי יפו.
קריירת אימון

בעונת 1964–1965 לא שיחק חודורוב בעקבות סכסוך עם הפועל רמת גן ואימן את הפועל רעננה מליגה א'. בעונת 1968–1969 אימן את הפועל רמלה מליגה ב'. במשחק הצמרת מול מכבי רחובות נקלע חודורוב לתקרית אלימה ובעונת 1969–1970 אימן את הפועל חולון במשך עונה אחת וסייע לה לעלות לליגה הבכירה. בעונת 1970–1971 אימן את הפועל אשקלון ואף עמד בשערה מספר משחקים. במהלך חייו עבד כמסגר, כעובד חברת מקורות וכמורה דרך, התנדב רבות למען הזולת עד לימיו האחרונים, והרצה רבות בפני בני נוער המשחקים כדורגל מקצועי. הוא נמנה בין מקבלי פרס ישראל לשנת 2006, אך עקב אירוע מוחי בו לקה ימים ספורים לפני טקס ההענקה, אושפז ולא היה יכול להגיע לטקס. בנו, עופר חודורוב, קיבל את הפרס בשמו. בעת זכייתו בפרס נאמר עליו:
"מבכירי הספורטאים של ישראל בכל הזמנים - היה שוער הנבחרת הלאומית מיום הקמתה. הצטיינותו ומסירותו למשחק, לצד הגינותו הספורטיבית ואהבת המולדת, הפכו אותו לדמות מופת לדורות של חובבי ספורט ובני נוער בישראל".
יעקב חודורוב נפטר בגיל 79 והותיר שלושה ילדים. הוא נטמן בבית העלמין בראשון לציון ליד אשתו, שנפטרה לפניו. בהלווייתו נכחו אלפי אנשים. שלושת בניו: אמיר, תמיר ועופר היו שחקני כדוריד בקבוצת מכבי ראשון לציון.
הנצחה

ב-10 בדצמבר 2007 נחנך תבליט גדול של יעקב חודורוב בכניסה לאצטדיון הכדורגל בראשון לציון.
בינואר 2008 שונה שמו של מתחם וולפסון (מתחם האימונים של הפועל תל אביב) למתחם חודורוב, על שמו.
ב-6 בדצמבר 2011 הנפיק השירות הבולאי סדרה של 10 בולי דאר הקרויה "אגדת הכדורגל הישראלי". אחד מהבולים האלה הוקדש להנצחת זכרו של חודורוב. הבול עוצב במשותף על ידי האמנים אופיר בגון ומאיר אשל. על  השובל מופיעה חתימת ידו של חודורוב.
תארים

אליפות: 1956/1957
גביע המדינה: 1960/1961
אליפות: 1963/1964
כדורגלן העונה בישראל: 1962/1963
חבר היכל התהילה של הכדורגל הישראלי: 2009
הערות שוליים

↑  דוד רוזנטל‏, הכי קונצנזוס בספורט: יעקב חודורוב, באתר וואלה, 28 בספטמבר 2011
↑  איפה היינו ומה עשינו: אוצר שנות החמישים והשישים, עמ' 143
↑  ההתאחדות לכדורגל בישראל
↑  תקוה וינשטוק, האפוטרופוס על האדם הנטוש, מעריב, 8 בינואר 1954
↑  דייויד סלע, השבוע לפני 70 שנה: "משטר הרעבה בארץ", באתר ישראל היום, 12 ביולי 2023
↑  יעקב חודורוב בשרות מעריב לספורטאים, מעריב, 25 באוגוסט 1967
↑  הופעת פרידה לשוער חודורוב, למרחב, 23 ביוני 1968
↑  חודורוב נעצר - ושוחרר, על המשמר, 22 בדצמבר 1968
↑  פרס ישראל יוענק לרלף קליין ויעקב חודורוב, באתר הארץ, 31 בינואר 2006
↑  יעקב חודורוב הלך לעולמו, באתר ynet, 31 בדצמבר 2006
↑  תומר גנור, יעקב חודורוב הובא למנוחת עולמים, באתר ynet, 6 בינואר 2007
↑  עשוי אבן, ממדיו-3X5 מטרים, 30 טון משקלו.
↑  רגב גולדמן‏, הפועל תל אביב: ברוכים הבאים ל"מתחם חודורוב", באתר וואלה, 31 בדצמבר 2007
↑  התאחדות בולאי ישראל, קטלוג בולי ישראל
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - גביע אסיה בכדורגל 1956 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|   בלוט |   גלזר |   חלדי |   חודורוב |   ישראלי |   קופמן |   קרמר |   מתניה |   מרימוביץ' |   רבינוביץ' |    רוזנבוים |   שניאור |  סילברשטיין |   שפיגל |  סטלמך |  ויסוקר | מאמן: גיבונס  |   בלוט |   גלזר |   חלדי |   חודורוב |   ישראלי |   קופמן |   קרמר |   מתניה |   מרימוביץ' |   רבינוביץ' |    רוזנבוים |   שניאור |  סילברשטיין |   שפיגל |  סטלמך |  ויסוקר | מאמן: גיבונס  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - גביע אסיה בכדורגל 1960 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|   אמר |   אהרונסקינד |   עצמון |   בנבנישתי |   גולדשטיין |   גלזר |   חודורוב |   קלמי |   ר. לוי |   ש. לוי |    לבקוביץ' |   מויססקו |  מנצ'ל |   נהרי |  סטלמך |  טיש |  ויסוקר | מאמן: מאנדי  |   אמר |   אהרונסקינד |   עצמון |   בנבנישתי |   גולדשטיין |   גלזר |   חודורוב |   קלמי |   ר. לוי |   ש. לוי |    לבקוביץ' |   מויססקו |  מנצ'ל |   נהרי |  סטלמך |  טיש |  ויסוקר | מאמן: מאנדי  | ישראל |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308124405171  ISNI: 0000 0000 6886 2695  VIAF: 97386207   WorldCat (עם VIAF): 97386207 
תבליט של יעקב חודורוב בכניסה לאצטדיון הכדורגל בראשון לציון
יחסי אוקראינה–מולדובה

| יחסי אוקראינה–מולדובה |
| --- | --- |
אוקראינה: מולדובה


אוקראינה: מולדובה
שטח (בקילומטר רבוע)
603,550: 33,851
אוכלוסייה
38,139,491: 3,025,120
תמ"ג (במיליוני דולרים)
178,757: 16,539
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,687: 5,467
משטר
רפובליקה

יחסי אוקראינה–מולדובה הם יחסי החוץ בין אוקראינה למולדובה. אוקראינה פתחה שגרירות בקישינב וקונסוליה בבלץ בשנת 2005. הגבול בין מולדובה לאוקראינה הוא 985 ק"מ. האוקראינים הם הקבוצה האתנית השנייה בגודלה במולדובה לאחר מולדובים אתניים. שתי המדינות היו רפובליקות לשעבר של ברית המועצות.
היסטוריה > ימי הביניים

היחסים בין נסיכות מולדובה להטמאנות הקוזאקית (אנ') התפתחו בהקשר של המצב הפוליטי במזרח אירופה: האיחוד הפולני-ליטאי, נסיכות מוסקבה, האימפריה העות'מאנית והוואסלים שלה - ח'אנות קרים, ולאכיה וטרנסילבניה. מכיוון שהנסיך המולדובני גאורגה דוקס (אנ') שלט ב"אוקראינה הטורקית", תפסו יחסי זפורוז'יה–מולדביה את אחד המקומות החשובים ביותר במדיניות החוץ ובמדיניות הפנים של הנסיכות המולדבית.
היסטוריה > יחסים מודרניים

אוקראינה, שלב אחר שלב אחרי 2005, ויתרה למולדובה על מספר הרשאות כלכליות חשובות. קייב קיבלה משלוח גז למולדובה על חשבון נתח אוקראינה בתחילת 2006 ומסירת חשמל בתעריפים נמוכים. אוקראינה גם קיבלה את הנהגת ועדת הפיקוח של האיחוד האירופי בגבול אוקראינה–מולדובה, כמו גם יישום נוהל המכס המאוחד לחלק הטרנסניסטרי בגבול מולדובה. אוקראינה פתחה את שוק האלכוהול שלה לייצור מולדובני כאשר רוסיה הטילה עליו איסור.
עם זאת, אזורים מסוימים נותרים עם בעיות לא פתורות. מאז 2006 הרשויות במולדובה לא העבירו לאארוסוויט את האישור להפעלת טיסות יומיות לקישינב. תעבורת הרכבות נותרה נושא חשוב, מאחר שאוקראינה מקימה קו רכבת חדש העוקף את האזור הטרנסניסטרי הבעייתי, עם פקקי התחבורה התכופים שלו. מולדובה טרם העבירה לאוקראינה את קטע הכבישים אודסה–רני, כמו גם רכוש גובל באזור פלנקה.
פלנקה הוא אזור ביצתי שיכול להפוך למובלעת של מולדובה המוקפת על ידי אוקראינה. במסגרת חוזה משנת 2001 בין שתי המדינות, מולדובה אמורה להעביר לאוקראינה לא רק את כביש האספלט (כפי שכבר נעשה), אלא גם את הנחלה האמיתית שמתחת ל-7.7 קילומטרים של כביש (המהווה חלק מ-300 הקילומטרים בין אודסה לרני), ולהבהרת ריבונותה על אותה ארץ, שתחת אותה אמנה תועבר לאוקראינה.
המצב נותר בלתי פתור עם גוש אחד של תחנת הכוח קוצ'ורגן, שנחשב כיום לשטח של מולדובה או לפחות כשטח שנוי במחלוקת עם אוקראינה. הקמת מסוף הנפט בנמל ג'יורג'יולשט  מעורערת על ידי אוקראינה בגלל היותה איום האקולוגי לאזור הדנובי באוקראינה. אוקראינה העבירה 400 מ' מהגדה האוקראינית של הדנובה למולדובה בשנת 1997, על מנת לאפשר את הקמת הטרמינל.
היחסים בין מולדובה לאוקראינה הידרדרו בשנות נשיאותו איגור דודון בגלל מדיניותו הפרו-רוסית. בדצמבר 2020 דודון הוחלף על ידי מאיה סנדו הפרו-אירופית אשר הגיעה לביקור באוקראינה פחות מחודש לאחר שנבחרה ובו דנה עם מקבילה האוקראיני וולודימיר זלנסקי על שיקום היחסים.
ביקורים רשמיים

ביולי 2013 ביקר נשיא מולדובה, ניקולאיה טימופטי, את נשיא אוקראינה, ויקטור ינוקוביץ', בקייב.
בנובמבר 2014 ביקר נשיא אוקראינה, פטרו פורושנקו, בקישינב ובבלץ.
ישיבה (דיון)

ציור של ישיבה משנת 1888
ישיבה היא אירוע שבו שני אנשים או יותר מתכנסים לדיון בנושא אחד או יותר. על פי רוב ישיבה היא בעלת אופי רשמי.
אופן ההתכנסות בישיבה

ישיבה יכולה להתקיים פנים אל פנים, כך שכל המשתפים נוכחים באותו מקום פיזי וגם באופן וירטואלי תוך שימוש בטכנולוגיות מידע ותקשורת. למשל, ניתן לקיים שיחת ועידה באמצעות כמו קו הטלפון. כמו כן, רשת האינטרנט מאפשרת שימוש בסקייפ וועידת וידאו.
ישיבה המתקיימת באמצעות האינטרנט מכונה ישיבה מקוונת. 
פגישות מקוונות יכולות להתקיים בין חברי צוות וירטואלי, שהוא צוות עבודה אשר חבריו ממוקמים במיקומים גאוגרפים שונים ומשתמשים בטכנולוגיות שונות לצורך ההתקשרות ביניהם. הן יכולות לאפשר גם עבודה מהבית.
תדירות וחזרתיות של המפגשים

מכיוון שניתן לערוך ישיבה פעם אחת או יותר, נהוג שמארגן הישיבה מודיע מראש על התדירות והחזרתיות של המפגשים.
הסוג הנפוץ ביותר הוא מפגש חד פעמי.
מפגשים חזרתיים מאפיינים פגישות המתקיימות כל תקופת זמן מסוימת, כמו ישיבות צוות שבועיות.
סדרת מפגשים כוללת מספר פגישות אשר כל אחת מהן מוקדשת לנושא או היבט מסוים.
פגישות יכולות להתקיים פנים אל פנים כאשר כל המשתתפים נוכחים באותו החדר
יעקב ד'אנקונה

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה-13
 פטירה:  המאה ה-13 או המאה ה-14
 לאום:  יהודי איטלקי
 תקופת הפעילות:  1270–1273 (כ־3 שנים)
 מספר מסעות:  1
 אזורים שחקר:  המסע לסין לפני מרקו פולו
 
"עיר האור" - ספר המסעות של יעקב ד'אנקונה
יעקב ד'אנקונה היה סוחר יהודי משכיל מהעיר אנקונה שבאיטליה לחוף הים האדריאטי, אשר יצא למסע אל המזרח הרחוק בשנת 1270. במסעו גילה את "עיר האור" היא זאיטון (צְ'וּ'אַן-ג'וֹאוּ) - היום עיר נמל לחופי האוקיינוס השקט, בדרום-מזרח סין. תיאור מסעותיו בשנים 1270 - 1273 מובא בספר המסעות הקרוי "עיר האור".
עיר האור

כתב היד של יעקב ד'אנקונה מציג את התרבות הסינית כפי שהתגלתה לו בימי הביניים. בטרם הגיעו לסין הוא ביקר ביוון, סוריה, ארץ ישראל, עיראק והודו ומשם בדרך הבשמים לסין דרך חופי הודו סין, וייטנאם, אינדונזיה ומפרץ בנגל. מסעו נערך לאחר מסעות בנימין מטודלה אך לפני מסעות מרקו פולו ואבן בטוטה.
כתב היד פורסם כספר בשם "עיר האור: יומנו הנעלם של האיש אשר נכנס לסין ארבע שנים לפני מרקו פולו" על ידי דייוויד סלבורן, אנגלי תושב איטליה. בבקורות על הספר שהתפרסמו בעיתון ניו יורק טיימס ובמגזין "לונדון רוויו אוף בוקס" (London Review of Books) הובעו ספקות לגבי אמינות כתב היד, אשר שימש כמקור לספר ואף נטען שהוא מזויף. כתב היד לא הוצג מעולם בפומבי. עבודת התרגום של הספר נעשתה בביתו של בעל כתב היד, בעיר אורבייטו שבאיטליה. כמו כן, ישנן עובדות אנאכרוניסטיות בספר, שאינן תואמות את אשר ידוע על התקופה במדינות בהם עבר הנוסע.
הספר עיר האור, יצא לאור בעברית בהוצאת זמורה ביתן, תל אביב, 1999. בתרגומו של דוד שחם.
יוסוף דמיר

יוסוף דמיר (בגרמנית: Yusuf Demir; נולד ב-2 ביוני 2003) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת פ.צ. בזל ובנבחרת אוסטריה.