הדפס ישראלי
הערות שוליים

↑  יש לציין שבית הדפוס הראשון בארץ הוקם בצפת בשנת 1577 על ידי ר' אברהם בן יצחק אשכנזי, אך התקיים רק כ-10 שנים ומאז לא הוקם בית דפוס עד למאה ה-19.
↑  ראו: אוליצקי, יוסף, אמנות הדפוס, הוצאת המוזיאון לאמנות הדפוס ומפעלי נייר חדרה, 1973, עמ' 37
↑  מכבש זה, שכונה "משאת משה ויהודית", נמכר עם סגירתו של בית הדפוס, על ידי בנו של ישראל בק ל"דפוס צוקרמן" (ראו: אוליצקי, יוסף, אמנות הדפוס, הוצאת המוזיאון לאמנות הדפוס ומפעלי נייר חדרה, 1973, עמ' 37, 54-53). מאוחר יותר התגלגל המכבש לבית הדפוס של הוצאת א. לוין אפשטיין. כיום נמצא המכבש במרכז הבינתחומי הרצליה.
↑  ראו: "עבודת הקודש / פרשות ויקהל-פקודי", באתר הספרייה הלאומית
↑  ראו: פישר, יונה (עורך), אמנות ואומנות בארץ-ישראל במאה הי"ט, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1979, עמ' 189-188
↑  ראו: גורדון, גיל, "הטוב מכולם ב'אמנות השחורה': בית הדפוס של המיסיון הגרמני של שנלר בירושלים בשלהי התקופה העות'מאנית", קתדרה, 138, תשע"א, עמ' 110-83
↑  ראו: פישר, יונה (עורך), אמנות ואומנות בארץ-ישראל במאה הי"ט, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1979, עמ' 51-49
↑  ראו: פישר, יונה (עורך), אמנות ואומנות בארץ-ישראל במאה הי"ט, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1979, עמ' 184
↑  ראו: חזון ומעש: סיפורה של משפחת סלומון (צורף), מוזיאון חצר היישוב הישן ע"ש יצחק קפלן, ירושלים, 2011, עמ' 11-10
↑  ראו: הלוי, שושנה, ראשיתו של הדפוס העברי בארץ ישראל, באתר דעת (הודפס לראשונה ב-מחניים ק"ו, תשכ"ו עמודים קו-קיז)
↑  ראו: שמואל שולמאן, הודעה: קאנסטאנטינאפאל (היטיבה לה' לטובים ולישרים בלבותם!), הצפירה, 1 ביולי 1884
1 2  ראו: דפוס א.ל. מונזון 1992-1892, מוזיאון חצר היישוב הישן ע"ש יצחק קפלן, ירושלים, 2009, עמ' 2
↑  ראו: עפרת, גדעון (עורך), 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 11.
↑  ראו: עפרת, גדעון (עורך), 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 66
↑  ראו: עמישי-מייזלש, זיוה, יעקב שטיינהרט: תחריטים והדפסי-אבן, דביר, תל אביב, 1981, עמ' יח
↑  שץ, בוריס, "הצעה לחזק ולהפיץ עבודות-בית של מלאכת-אמנות בירושלים ובארץ-ישראל בכלל", בתוך: שילה-כהן, נורית, 'בצלאל' של שץ, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1982, עמ' 178
↑  ראו: עפרת, גדעון (עורך), 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 15-13; וגם: עפרת, גדעון, "הערה על ראשית הדפס-האבן הארצישראלי", באתר "המחסן של גדעון עפרת", 7 בספטמבר 2015
↑  מכתביו שמורים אצל בנותיו בירושלים. עותקים מהם נמצאים במרכז המידע לאמנות ישראלית. מחברת קטנה ובה תיעוד של לימודיו בווינה נתרמה על ידי בנותיו לסדנת ההדפס ירושלים.
↑  ראו: יגאל צלמונה, אבל פן: ציורי התנ"ך ועוד, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2003, עמ' XIV-XV
↑  ראו: עפרת, גדעון, "הערה על ראשית הדפס-האבן הארצישראלי", באתר "המחסן של גדעון עפרת", 7 בספטמבר 2015
↑  ראו: עפרת, גדעון, ליליין ומסורת היוגנדשטיל ב"בצלאל", בתוך: על הארץ: האמנות הארצישראלית: פרקי אבות, עמ' 211-197.
↑  ראו: עפרת, גדעון (עורך), 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 14–15, במיוחד עמ' 208-205.
↑  ראו: עפרת, גדעון, בצלאל החדש, האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים, 1987, עמ' 26. וגם: צלמונה, יגאל, 100 שנות אמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2015, עמ' 102
↑  ראו: לא נשכחך הגולה, הוצאת הקרן הקיימת לישראל, ירושלים, תש"ה [1945]
↑  ראו: תערוכות תחריטים, דואר היום, 28 בינואר 1934
↑  ראו: עפרת, גדעון, בצלאל החדש, האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים, 1987, עמ' 26.
↑  נרקיס, מרדכי, מלון למונחי הגרפיקה, הוצאת מוסד ביאליק על ידי ועד הלשון העברית, ירושלם, תרצ"ז (1937), עמ' ה'
↑  ראו: עפרת, גדעון, בצלאל החדש, האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים, 1987, עמ' 83-72.
1 2  ראו: עפרת, גדעון, 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 70.
↑  ראו: עפרת, גדעון, 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 71.
↑  ראו: קילמניק, אריק, "להקים סדנת הדפס", בתוך: חותם הדפס: עשרים שנה לסדנת ההדפס ירושלים, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1994, עמ' 9; וגם: "שיחה עם אריק קילמניק", בתוך: הדפסים מן האוסף של סדנת ההדפס ירושלים, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 1984, עמ' 4 (ללא מספרי עמודים)
↑  ראו: בנימין תמוז, "הם חזרו מפאריס", הארץ, 17 בדצמבר 1951
↑  בעוד בארצות הברית הפך בשנות ה-50–60 דפוס הרשת לטכניקה מרכזית, החל השימוש בטכניקה זו בתעשייה רק בסוף שנות ה-50. על פי אריק קילמניק, בין הראשונים שעסקו בדפוס-רשת לא במסגרת תעשייתית הייתה בתו או נכדתו של מרטין בובר, שהקימה בביתה סדנה לדפוס-רשת, שם יצר קילמניק בתקופת לימודיו (1959 בקירוב) כרזה עבור ערב ריקודי עם של אגודת הסטודנטים של בצלאל.
↑  אנגל, רחל, תחריטיו של ג'וני פרידלנדר, מעריב, 28 במאי 1976
↑  טכניקות חדשות יותר, שיזוהו בעתיד עם הפוסמודרניזם, החלו להיכנס לתעשייה בישראל כגון בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20. אז החלו לעשות בישראל שימוש, לדוגמה, בדפוס רשת. ראו: הוקם מכון להכנת חומרי לימוד מקצועיים, שערים, 24 בדצמבר 1956; וגם: עולם הדפוס, דבר, 24 בספטמבר 1959
↑  הליוגרבור היא צורה של דפוס שקע שמקורה במאה ה-19 ומשמשת לשעתוק תצלומים.
↑  זהר, צבי; קולב אויגן, הגרפיקה הישראלית, ספרית פועלים; הקיבוץ הארצי, מרחביה, תשכ"א [1960], עמ' IX. סקירה נוספת, טקסטואלית יותר, של אמני ההדפס והרישום בישראל הופיעה בספר "אמנות ישראל" (מסדה, 1963) שערך בנימין תמוז.
↑  ההדפס מהו?, מוזיאון ישראל ירושלים, תשכ"ט [1965]
↑  על המציגים נמנו הדוויג גרוסמן (1), חנה פייזר (1), יעקב פינס (2) אריה רוטמן (2) ושושנה רזניק (1). ראו: התערוכה הכללית של אמני ישראל 1963, מוזיאון תל אביב, תל אביב, 1963
↑  ראו: תצפית 1964, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1964. תצפי"ת - ראשי תיבות של תערוכת ציור ופיסול ישראלית - הייתה תערוכה שאורגנה על ידי קבוצת אמנים שביקשו ליצור תצוגה של אמנות צעירה ומשוחררת מלחצים ממסדיים. בתערוכה השתתפו אמנים שהחלו לעבוד כבר בהדפס באותן שנים, כגון יגאל תומרקין ואורי ליפשיץ, אולם בתערוכה בחרו להציג עבודות בגוון "אוונגרדי" יותר. על התערוכה ראו: בר-אור, גליה, חיותה בהט: ציורים, משכן לאמנות, עין חרוד, 2013, עמ' 15-13.
↑  עם זאת, שני האחרונים לא הודפסו ישירות מלוח ההדפסה, כי אם הועברו לדפוס בשיטה צילומית, שהתאימה יותר למהדורות גדולות יותר. ראו: ורדי, עדה, ספר שפיצר: פרקי חיים וספרי תרשיש, הוצאת מנגד, ירושלים; תל אביב, 2015
↑  ראו: עפרת, גדעון, 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 174. בשנים 1970–1971 הפעיל גבעתי סדנה לדפוס-רשת בסטודיו שלו בחיפה, שם יצר עבודות בעקבות פרויקט "מחצבת נשר" של יצחק דנציגר. בנוסף, הדפיס עבודות לאמנים כמיכאל גרוס, שמואל כץ, צבי מאירוביץ ואחרים. בין השנים 1974–1982 התגורר בניו יורק, ארצות הברית. שם, התפרנס מעיסוק בנדל"ן לצד עבודה כדפס-אמן בבית מלאכה שפתח עם אריה מוסקוביץ'.
↑  אייל עסק בעיקר בהדפסות ניסיון והדפסת הדפסים במהדורות קטנות. ראו: שיימן, סנפורד סיויץ, הדפסים מסדנת התחריט של אבישי אייל 1972-1975, אוניברסיטת חיפה, חיפה, 1990; וגם: עפרת, גדעון, 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 174
↑  ראו: פרי-להמן, מאירה (אוצרת), הדפסים ישראלים מסדנת ברסטון, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1981
↑  ראו: אנגל, רחל, הרישום - בשבעים לשונות, מעריב, 16 בינואר 1976
↑  אנגל, רחל, הגרפוטק הישראלי מציג, מעריב, 2 במרץ 1979
↑  ראו: דפדפת של הגרפוטק, תיק אלימה, מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים
↑  ראו: ברוך, אדם, "הדפס ישראלי (חתך)", מושג, גיליון מס' 5, אוקטובר 1975, עמ' 42.
↑  ראו: רפפורט, טליה, 50 שנות הדפסים, דבר, 23 ביוני 1978
↑  מספר העותקים של המהדורה הוא תלוי טכניקה. הדפסי-רשת או הדפסי אבן הודפסו במהדורות גדולות. במקרים מסוימים הודפסו כ-250–300 עותקים.
↑  יגאל תומרקין, לדוגמה, שיצר מעל ל-300 הדפסים שונים, הוציא לאור מספר אלבומים מאוגדים בתיקיה ובהם "פאראפרזות על הפוליהדרון" (1972), "דיוקן עצמי 1975" (1975) ו-"קרב העיוורים והחזירה - להיינריך פון קלייסט" (1979).
↑  סדנת ההדפס ירושלים, לדוגמה, הדפיסה בשנת 1977 אלבום בשם "Jerusalem", ובו הדפסים של חמישה אמנים (מיכאל גרוס, ליליאן קלאפיש, משה קופפרמן, איוון שוובל ומנשה קדישמן) במהדורה של 200 עותקים.
↑  הפיקה הדפסים לאמנים כגון ליליאן קלאפיש, פימה ואחרים
↑  הפיקה הדפסים לאמנים כמשה קסטל ואנה טיכו ואחרים
↑  ראו: אולמן, גד, "הדפסים בשוק האפור: על הדפס מקורי, רפרודוקציה, ומה שביניהם", סטודיו, כתב עת לאמנות, גיליון מס' 12, יוני 1990, עמ' 7-4
↑  ראו: עומר, מרדכי, תיקון, הגלריה האוניברסיטאית לאמנות ע"ש גניה שרייבר, תל אביב-יפו, 1998, עמ' 182. וגם: עפרת, גדעון, 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 2015, עמ' 187-186.
↑  ורדי, עדה, ספר שפיצר: פרקי חיים וספרי תרשיש, הוצאת מנגד, 2015
↑  על אף השפעת האמנות האמריקאית, התצלום לא נתפש באותה עת כאובייקט אמנותי עצמאי, כי אם נעשה בו שימוש בעיקר כתיעוד של פעילות אמנותית.
↑  אברמסון, לארי, "שיחה עם גרשוני", בתוך: גרשוני בסדנת ההדפס ירושלים, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 1984, ללא מספרי עמודים
↑  המדיה הדיגיטלית לוותה גם במחקר תאורטי שאימץ את מסתו של וולטר בנימין" - "יצירת האמנות בעידן השיעתוק הטכני" (1936-1938) כטקסט יסוד תאורטי.
↑  ראו: תחריטים של שירים: תשעה קבצים של תחריטים ושירים, באתר סדנת ההדפס ירושלים
↑  בין ספרי האמן ניתן לציין את "קדיש" (1997, הראל) של משה גרשוני, "פוגת מוות מאת פאול צלאן" (1995, הראל) מאת יגאל תומרקין (וספרים נוספים שיצר בסדנה זו), קובצי ההדפסים של עופר ללוש ממרכז גוטסמן לתחריט ו"שושנת יריחו האמיתית" (2003, סדנת ההדפס ירושלים) מאת לארי אברמסון.
↑  זוכים נוספים בפרס במדיום הרישום: אורי שטטנר (1975); מאירה שמש (1992); חן שיש (2003); יעקב דורצ'ין (2006); שי צורים (2009); הדס חסיד (2011)
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
"אם אשכחך ירושלים" (1855 בקירוב), פיתוח עץ צבוע מאת חיים זאב אשכנזי
לוח מזרח (שנות ה-20) הדפס אבן מאת אברהם לייב מונזון
"דיוקן תיאודור הרצל" (1903), תצריב ושעווה רכה מאת הרמן שטרוק
"אל בית הכנסת" (1921), חיתוך עץ מאת יוסף בודקו
המחלקה להדפס-אבן, בצלאל (1929-1909), תצלום מאת יעקב בן דב, אוסף סדנת ההדפס ירושלים
קבוצת אמנים ב"קפה טעמון" בשנות הארבעים; מימין לשמאל: מירון סימה, לודוויג יהודה וולפרט, איזידור אשהיים, יעקב פינס, יוסי שטרן
מתוך "מיכאל קולהאס" (1953) מאת יעקב פינס. חיתוך עץ.
"איש ופר" (1961) מאת אברהם אופק. תצריב ואקווטינטה
סדנת הדפס-האבן בעין-הוד (1960)
הזמנה לחנוכת סדנת ההדפס של בית האמנים בתל אביב-יפו (1975)
יגאל תומרקין עובד בסדנת ההדפס ירושלים (1979)
"שושנת יריחו" (2003) מאת לארי אברמסון. תצריב בשעווה-רכה וחומצה חיה.