stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחלף מוצא
הערות שוליים

↑  פתיחת מחלפון מוצא - מע"צ שמחה לבשר על פתיחתו לתנועה של המחלפון במוצא החל ביום ב' 3.2.92, חדשות, 30 בינואר 1992
נחנך מחלפון מוצא – ראשון בפרוייקט הכניסה לי-ם, מעריב, 4 בפברואר 1992
↑  נסתיימה עבודת הסלילה בכביש מוצא־ירושלים, על המשמר, 5 באוגוסט 1965
↑  על הכל חשבו - רק לא על הולכי הרגל, מעריב, 25 בדצמבר 1974
↑  בן כספית, צומת ללא מוצא, מעריב, 18 בדצמבר 1988
↑  יוסי לוי, עוד משאית התהפכה בסיבוב מוצא; המשטרה: "הם לא יודעים לנהוג", מעריב, 2 ביוני 1988
↑  יוסי לוי, חזרו מחגיגת ברית מילה ונפגעו בתאונה קטלנית, מעריב, 17 במאי 1990
↑  דורון מאירי, שוקי לבנון, מיכל קדם, האב נהרג בסיבוב המוות, אשתו וחמשת ילדיו נפצעו, חדשות, 6 באוגוסט 1990
↑  רינת פרימו, סוללים כביש נוסף, חדשות, 7 ביולי 1988
↑  דליה טל, ‏איציק: כביש 45 - מבן שמן לצפון מודיעין - יפגע בסביבה, באתר גלובס, 21 בפברואר 2000
↑  אודי ארנון, מנהרה ללא מוצא, כל העיר, 18 במאי 1990
אבי פוזן, מנהרה בסיבוב מוצא, כל העיר, 1 בדצמבר 1989
↑  מקס לויטה, מע"צ תיישר את סיבוב מוצא, כל העיר, 10 באוגוסט 1990
↑  גל ניסים, ‏פשוט נגמר הכסף, באתר גלובס, 9 באוקטובר 2003
↑  ענת ציגלמן, החלה סלילת כביש גישה חדש לירושלים, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2001
↑  אבי בר-אלי, ברגע האחרון: בוטלה פתיחת כביש 9 בירושלים שהיה אמור להיחנך מחר במעמד רה"מ, באתר הארץ, 20 במאי 2007
↑  צפריר רינת, מנהרה במקום הקסטל, עוד נתיב בשער הגיא, ביטול סיבוב מוצא, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2006
↑  חיים זרזר, אושרו התוכניות להרחבת כביש ירושלים-תל אביב, באתר ynet, 10 במאי 2010
↑  אורן דורי, סוף ל"סיבוב המוות": גשר מוצא החדש ייפתח הלילה לתנועה, באתר TheMarker‏, 30 במאי 2016
↑  ליאת בכרך, משרד התחבורה ל"כל העיר": "יש הקלה משמעותית בפקקים בכביש 1", באתר כל העיר, 18 בפברואר 2018
↑  אסנת ניר, מתי ייגמרו הפקקים בכניסה לירושלים? החלו העבודות להקמת כביש 16, באתר TheMarker‏, 7 ביולי 2019
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף הראל | מחלפים בכביש 1 | הבא: מחלף שער מוריה |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: - | מחלפים בכביש 16 | הבא: מחלף נחל רבידה |
אוסטרליה באירוויזיון הילדים

| --- | --- |

 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 רשת שידור:  SBS ‏(2015-2016) ABC‏ (2017-הווה)
 השתתפות ראשונה:  סופיה, בולגריה בולגריה, 2015
 זכיות:  0
 השתתפויות:  5
 היעדרויות:  1
 אירוח האירוויזיון:  לא אירחה
 השתתפות אחרונה:  גליביצה, פולין פולין, 2019
 
בלה פייג' בסופיה (2015)
אלכסה קרטיס בוולטה (2016)
אוסטרליה השתתפה בתחרות אירוויזיון הילדים כ־5 פעמים, החל מהצטרפותה ב-2015, כאשר בלה פייג' נשלחה כנציגה האוסטרלית עם השיר "My Girls".
היסטוריה

לאחר שהגיעו למקום החמישי באירוויזיון 2015, ב-7 באוקטובר 2015 רשות השידור האוסטרלית (SBS), הכריזה על השתתפותה באירוויזיון הילדים 2015. רשות השידור האוסטרלית בחרה באופן פנימי את בלה פייג', כנציגה האוסטרלית. מאוחר יותר, הוכרז כי היא תבצע את השיר "My Girls", על בימת התחרות. אוסטרליה שובצה במקום ה-6 בסדר ההופעות, לפני אירלנד ואחרי הולנד. אוסטרליה הגיעה למקום השמיני עם 64 נקודות – התוצאה הנמוכה ביותר של אוסטרליה בתחרות.
ב-12 בספטמבר 2016, רשות השידור האוסטרלית אישרה את השתתפותה באירוויזיון הילדים 2016. ב-29 בספטמבר 2016, רשות השידור האוסטרלית הכריזה כי אלכסה קרטיס נבחרה לייצג את ארצה בתחרות, עם השיר "We Are".‏ אוסטרליה שובצה במקום ה-14 בסדר ההופעות, לפני הולנד ואחרי ישראל. היא הגיעה למקום החמישי עם 202 נקודות. אוסטרליה שלחה את איזבלה קלארק לאירוויזיון הילדים 2017. היא ביצעה את השיר "Speak Up" וזכתה במקום השלישי עם 172 נקודות. גם באירוויזיון הילדים 2018, אוסטרליה זכתה במקום השלישי עם 201 נקודות. ב-2019, אוסטרליה שלחה את ג'ורדן אנתוני כנציג האוסטרלי באירוויזיון הילדים 2019. אנתוניו ביצע את השיר "We Will Rise", וזכה במקום השמיני עם 128 נקודות.
ביולי 2020, רשות השידור האוסטרלית הודיעה על פרישתה מאירוויזיון הילדים 2020 עקב מגפת הקורונה.
המבצעים והשירים שייצגו את אוסטרליה באירוויזיון הילדים

שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר
| שנה | מבצע | שיר | תרגום לעברית | גמר | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | בלה פייג' | "My Girls" | "הבנות שלי" | 8 | 64 |
| 2016 | אלכסה קרטיס | "We Are" | "אנחנו" | 5 | 202 |
| 2017 | איזבלה קלארק | "Speak Up" | "לדבר בקול" | 3 | 172 |
| 2018 | יעל וונה | "Champion" | "אלוף" | 3 | 201 |
| 2019 | ג'ורדן אנתוני | "We Will Rise" | "אנחנו נזרח" | 8 | 121 |
לא נטלה חלק בין השנים 2020־2021
הערות שוליים

↑  Granger, Anthony (8 באוקטובר 2015). "JESC'15: Australia Debuts, 17 Countries To Compete". eurovoix.com. Eurovoix. נבדק ב-8 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fisher, Luke James (7 באוקטובר 2015). "Australia joins to make it 'Super 17' at Junior Eurovision in Sofia!". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-7 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 12.9.2021)
↑  "Eurovision Song Contest 2015 Grand Final". eurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-22 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 12.9.2021)
↑  Fisher, Luke James (9 באוקטובר 2015). "Bella Paige represents Australia with "My Girls"". eurovision.tv. Eurovision. נבדק ב-9 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 12.9.2021)
↑  James-Fisher, Luke (15 בנובמבר 2015). "Running order for Junior Eurovision 2015". junioreurovision,tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-15 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 12.9.2021)
↑  "Junior Eurovision Song Contest 2015 - complete scoreboard". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. 21 בנובמבר 2015. נבדק ב-23 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 12.9.2021)
↑  Dwyer, Genevieve (12 בספטמבר 2016). "Australia to compete in Junior Eurovision Song Contest 2016". sbs.com.au. Special Broadcasting Service. נבדק ב-12 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jordan, Paul (6 באוקטובר 2016). "Premiere of "We Are" - Australia's song for Junior Eurovision!". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-6 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 12.9.2021)
↑  Jordan, Paul (15 בנובמבר 2016). "Final running order revealed!". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-19 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 12.9.2021)
↑  "Junior Eurovision Song Contest 2016 Complete scoreboard". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. 20 בנובמבר 2016. נבדק ב-28 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 12.9.2021)
↑  "Australia withdraws from Junior Eurovision 2020 due to travel restrictions". wiwibloggs (באנגלית אמריקאית). 2020-07-15. נבדק ב-2020-07-15.
מונצה-בריאנצה (נפה)

נפת מונצה-בריאנצה  (באיטלקית:  Provincia di Monza-Brianza) היא נפה במחוז לומברדיה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של
405.49 קמ"ר, ובשנת 2013 התגוררו בה 862,684 נפש. בירתה של הנפה בעיר מונצה.
גאוגרפיה

הנפה מהווה חלק של אזור בריאנצה. הנפה גובלת בנפת לקו ובנפת קומו בצפון. במערב היא גובלת בנפת וארזה. במזרח היא גובלת בנפת ברגמו ובנפת מילאנו. בדרום היא גובלת בנפת מילאנו.
מפת נפת מונצה-בריאנצה .
סונדריו (נפה)

נפת סונדריו  (באיטלקית:  Provincia di Sondrio) היא נפה במחוז לומברדיה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 
3,211.9 קמ"ר, ובשנת 2013 התגוררו בה 182,480 נפש. בירתה של הנפה בעיר סונדריו.
גאוגרפיה

הנפה גובלת בגראובינדן בצפון ובמערב. היא גובלת בנפת קומו ובנפת לקו במערב. בדרום היא גובלת בנפת ברגמו. במזרח היא גובלת בנפת ברשה ובנפת בולצנו ובנפת טרנטו במחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה.
מפת נפת סונדריו.
מחלף יקנעם

| --- | --- |
מבט על מחלף יקנעם לדרום-מערב, משמאל כביש 722 ומימין כביש 6
מבט על מחלף יקנעם לדרום-מערב, משמאל כביש 722 ומימין כביש 6
 כינוי:  מחלף אסם, מחלף יקנעם עילית
 תאריך הקמה:  14 בנובמבר 2018
 מיקום:  יקנעם עילית
 כבישים במחלף:    כביש 6   כביש 722
 אתרים סמוכים:  אזור התעשייה יקנעם
 קואורדינטות:  32°39′21″N 35°05′54″E﻿ / ﻿32.655758°N 35.098438°E﻿ / 32.655758; 35.098438
 
  (למפת הכרמל מוגדלת) מחלף יקנעם(למפת הכרמל רגילה) מחלף יקנעם(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף יקנעם(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף יקנעם
 
מחלף יקנעם הוא מחלף הממוקם בכניסה ליקנעם עילית. הוא מפגיש בין הכבישים 6 ו-722. המחלף נפתח לתנועה ב-14 בנובמבר 2018.
המחלף נבנה במסגרת מיזם הארכת כביש 6 לצפון במקטע מחלף אליקים–מחלף סומך. עם פתיחתו, כביש 6 התארך צפונה עד מחלף העמקים, ומאוחר יותר נפתח קטע נוסף שממשיך עד מחלף סומך.
המחלף צמוד להר הכרמל ולאזור התעשייה של יקנעם עילית.
מבנה המחלף

המחלף מורכב משני חלקים: חלקו המרכזי הוא מיזוגו של כביש 722 לתוך כביש 6 וחלקו השני הוא החיבור של כביש 722 בצומת מרומזר עם רחוב כרמל ביקנעם.
המגיעים מדרום (בכביש 6) יכולים להמשיך לכביש 722 לכיוון יקנעם או להמשיך בכביש 6 על רמפת עליה לגשר מעל רחוב הכרמל, דרך מנהרות יקנעם אל מחלף תל קשיש.
המגיעים מכביש 722 עוברים במעבר תת-קרקעי מתחת לכביש 6 ומשתלבים בו במסלול האצה.
הערות שוליים

↑  קטעים 3+7 – מחזון למציאות – סקירה תמציתית, באתר (כביש חוצה ישראל)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף אליקים | מחלפים בכביש 6 | הבא: מחלף תל קשיש |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מימין כביש 70 (כיום כביש 722) והכניסה ליקנעם עילית, במרכז צומת הכניסה לאוסם, משמאל כביש 6
המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי (מוסקבה)

המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי של מוסקבה (ברוסית: Юго-Восточный административный округ) הוא אחד מ-12 המחוזות האדמיניסטרטיביים (מינהליים) של העיר מוסקבה. ממוקם במזרח העיר וכולל 12 נפות.
בראש המחוז עומד הפרפקט.
המחוז באופן היסטורי ידוע כשכונת פועלים פרברית, לכן התחומי המחוז פועלים מספר מפעלים, כדוגמת מפעל הרכבים AZLK, מפעל פטרוכימי ואחרים.
במחוז שטחים ירוקים ופארקים גדולים כמו פארק קוזמינקי, ליובלינו, פארק לפורטובו ופארק 850 שנה למוסקבה. בתחומי המחוז פועל גם כלא לפורטובו הפדרלי.
נפות המחוז

ויחינו-ז'ולבינו
קאפוטניה
קוזמינקי
לפורטובו
ליובלינו
מריינו
נקראסובקה
ניז'ני נובגורוד
פצ'אטניקי
ריאזאן
טקסטילשצ'יקי
נפת הנמל הדרומי
פרפקט המחוז

ולדימיר זוטוב (1991 - 2015)
אנדריי ציבין (2015 -)
דנות

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1979–1985 (כ־6 שנים) 
 ענפי תעשייה:  חברת החזקות 
 
דנות חברה להשקעות בע"מ הייתה חברת החזקות ישראלית שהוקמה בנובמבר 1979 על ידי קבוצת תעשיינים ואנשי עסקים, והשקיעה בעסקים קיימים ובעסקים שהקימה. בשנת 1985 נקלעה לחובות וקרסה.
11 מייסדי החברה, בהם אישים בולטים בכלכלת ישראל, הם אבא פרומצ'נקו ומרק מושביץ מ"עלית", אויגן פרופר מ"אסם", אהרון סחרוב מ"סהר", דב לאוטמן מ"דלתא גליל תעשיות", איש העסקים דוד יגלום מז'נבה, תעשיין הטקסטיל מגרמניה הרברט גוטליב, יוסף פקר מ"פקר פלדה", קבלן הבנייה יחזקאל נוסבאום מ"אשטרום", קבוצת אלייד, שמואל (סמי) יוחננוף מגדות וסמי כהן, איש עסקים מברזיל, שהשקיעו מיליון דולר כל אחד ולקחו הלוואה מבנק לאומי. זמן מה לאחר הקמתה הצטרף למשקיעים בה לסלי פורטר, בעל רשת הסופרמרקטים האנגלית "טסקו". יו"ר הדירקטוריון של "דנות" היה מרק מושביץ ולמנכ"ל החברה מונה דוד גולן.
בתחילת 1980 הסכימה "דנות" לרכוש 50% מבנק כללי תמורת כשלושה מיליון דולר, אך עסקה זו בוטלה.
בשיתוף עם בנק לאומי הקימה "דנות" בנק להשקעות בשם "לאומי ושות'", אך כעבור זמן מה מכרה את חלקה לבנק לאומי.
באפריל 1980 רכשה "דנות" את השליטה בחברת פ.י.ב.י. אחזקות, החברה האם של הבנק הבינלאומי הראשון, בעזרת הלוואה שקיבלה מבנק לאומי, ומרק מושביץ מונה ליו"ר הדירקטוריון של "פ.י.ב.י. אחזקות" ושל הבנק הבינלאומי הראשון. בהמשך אותה שנה גייסה החברה 95 מיליון שקל בהנפקת ניירות ערך בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בסוף 1982 התקיים משא ומתן למכירת השליטה ב"פ.י.ב.י. אחזקות" לבנק המזרחי המאוחד, אך עסקה זו לא הבשילה.
בסוף 1980 הוקמה חברת הבת "דנות תעשיות" להשקעות בתעשייה. למנכ"ל החברה מונה פלג תמיר, ויו"ר הדירקטוריון שלה היה דב לאוטמן..
בשנת 1981 הוקמה חברת הנדל"ן "אשדנות", כשותפות בין "אשטרום" ל"דנות".
בשנת 1983 רכשו "דנות" ובנק לאומי שני שלישים ממניות חברת "קרגל".
עוד השקיעה החברה בחברות "דנות רוזנווסר" לייצור שרשראות זהב, "זיקה" לייצור אלקטרודות, "אומיקרון" לייצור ציוד רפואי, "ליהקום" לייצור מערכות תצוגה גרפיות למחשבים, ו"מנוף מערכות" לפיתוח תוכנה.
"דנות" הקימה רשת מקומונים בשם "רחוב ראשי", אך זו קרסה לאחר זמן קצר, וגרמה ל"דנות" הפסד של כשני מיליון דולר. הפסד של יותר מ-10 מיליון דולר נגרם ל"דנות" מהשקעתה בחברת "דנות ניירות ערך".
ב-1984 נקלעה "דנות" לקשים כלכליים וב-1985 נכנסה לפירוק. מכירת נכסיה שימשה להחזר חלק מחובותיה.
הערות שוליים

↑  הנפשות הפועלות, כותרת ראשית, 22 בדצמבר 1982
↑  ד. גולן מנכ"ל "דנות השקעות", דבר, 22 בדצמבר 1980
↑  יאיר קוטלר, יוסי פקר: איש הפלדה והבנקאי, מעריב, 11 בינואר 1980
1 2  שאול אברון, במבצע בזק מכר אייזנברג את הבנק הבינלאומי הראשון והתעשר בעוד 10 מיליון דולר, מעריב, 4 באפריל 1980
↑  שאול אברון, מושביץ מונה ליו"ר מועצת המנהלים בבנק הבינלאומי הראשון, מעריב, 13 באפריל 1980
↑  דוד ליפקין, תהפוכותיה של "עסקת השנה", מעריב, 24 בדצמבר 1982
↑  חברה־בת של "דנות" תרכז השקעות בתעשיה, דבר, 7 בספטמבר 1980
↑  דרור שרביט, קרגל נרכש במכפיל 9 ללא גיבוי נכסי מלא, דבר, 28 ביוני 1983
↑  "דנות" רכשה חברת "ליהקום", דבר, 9 בפברואר 1981
1 2  דוד ליפקין, "דנות" בקשיי נזילות. פונה לעזרת דיסקונט, מעריב, 13 במרץ 1984, המשך
↑  דוד ליפקין, 11 "המופלאים" הטביעו את "דנות" עם מיליונים של משקיעים קטנים, מעריב, 28 באוקטובר 1985
דוד ליפקין, מושביץ: קרתה לנו טרגדיה; החובות 44 מיליון דולר, מעריב, 28 באוקטובר 1985, המשך
יואב יצחק, לא התגלו מימצאים המחייבים הגשת תביעות נגד מייסדי דנות שקרסה, מעריב, 23 במאי 1988.
↑  דוד ליפקין, נושי חברת דנות קיבלו כ-19 מיליון דולר, מעריב, 20 ביוני 1986
דוד ליפקין, מימוש נכסי דנות כיסה 25.5 מיליון ד' - החובות 45 מיליון, מעריב, 8 בפברואר 1988
יואב יצחק, אשטרום קנתה את חלקה של דנות באשדנות, מעריב, 15 ביוני 1988
יחסי אורוגוואי–וייטנאם

| יחסי אורוגוואי–וייטנאם |
| --- | --- |
אורוגוואי: וייטנאם


אורוגוואי: וייטנאם
שטח (בקילומטר רבוע)
176,215: 331,210
אוכלוסייה
3,386,108: 101,141,305
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,241: 429,717
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,811: 4,249
משטר
רפובליקה: רפובליקה סוציאליסטית

יחסי אורוגוואי–וייטנאם הם יחסי החוץ הדו-צדדיים שבין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי לבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם. שתי המדינות חברות בארגון G77.
יחסים כלכליים

בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאורוגוואי לווייטנאם הגיעה לסך 42.2 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה דגי פילה, מי גבינה, גבינה, חלב, בשר סוס, עוף, איברים של בע"ח, עץ מנוסר, חיטה, סויה, דם של בע"ח, תרופות ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מווייטנאם לאורוגוואי הגיעה לסך 55.2 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה ציוד לשידור, נעלי עור, נעלי גומי, סרטנים, טרקטורים, אופנועים, גלגלי גומי, גומי, מוצרי פלסטיק ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מאורוגוואי לווייטנאם הגיעה לסך 62.3 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מי גבינה, חיטה, סויה, גרוטאות ברזל, חלב, גבינה, עץ מנוסר ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מווייטנאם לאורוגוואי הגיעה לסך 46.4 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה ציוד לשידור, מחשבים, שנאים, טרקטורים, אופניים, מכסי פלסטיק, נעלי גומי, גלגלי גומי, נעלי עור, אגוזים, אורז, דגי פילה, זרעי תבלינים ועוד.
ייצוג

אורוגוואי מיוצגת בווייטנאם על ידי קונסוליה כללית בהו צ'י מין סיטי ועל ידי שגרירות שהיא מחזיקה בהאנוי, בירת המדינה.
ווייטנאם אינה מיוצגת באורוגוואי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת את ווייטנאם נמצאת בבואנוס איירס, בירת ארגנטינה.
EcoMotion

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־12 שנים) 
 www.ecomotion.org.il
 
אקומושן (באנגלית: EcoMotion) הוא ארגון ללא מטרות רווח שמטרתו פעילות יזמית רב-תחומית בתחום התחבורה החכמה ולמצב את ישראל כסביבת פיתוח וניסוי אטרקטיבית בתחום.
הארגון הוקם בשנת 2012 והוא יוזמה משותפת של משרד התחחבורה, משרד הכלכלה והמכון הישראלי לחדשנות.
פעילות

מתכונת הפעילות בארגון מתכונת הפעילות היא -open innovation, בה אנשי טכנולוגיה חולקים ידע ומשתפים פעולה על אף שעסקית הם לעיתים מתחרים זה בזה.
הארגון מקיים מתקיימים אירועי חדשנות אחת לחודש-חודשיים בהם יזמים נחשפים לטכנולוגיות חדשות, מובילי שוק ומשקיעים, עוברים סדנאות וחולקים בידע.
בנוסף, החל מ-2013, הארגון מקיים כנס מרכזי שנתי, הכולל הרצאות ותערוכה. האירוע נקרא בעבר "EcoMotion Week", ושינה את שמו ל-"EcoMotion Assembly."
משתתפי האירועים, בהם הארגון רואה חברי קהילה, מגיעים מארגונים השונים מתחום התחבורה החכמה, בכלל זה מהאקדמיה, מהתעשייה בישראל ובעולם ומגופים ללא מטרות רווח. תחומי העיסוק של חברי הקהילה כוללים בין השאר התייעלות אנרגטית, הנעה היברידית (משולבת) וחשמלית, מערכות אנרגיה (אחסון, אספקה, העברה), מקורות והתקני אגירת אנרגיה מבוססים אלקטרוכימיה כגון: תאי דלק, סוללות וכדומה, בטיחות בדרכים, מערכות הנעה עצמאית וניווט חכם.
מחלף עין תות

| --- | --- |
 תאריך הקמת המחלף:  20 ביולי 2009
 מיקום:  אליקים, רמות מנשה
 כבישים במחלף:    כביש 6   כביש 67
 קואורדינטות:  32°36′36″N 35°02′54″E﻿ / ﻿32.61011667°N 35.04836111°E﻿ / 32.61011667; 35.04836111
 
  (למפת הכרמל מוגדלת) מחלף עין תות(למפת הכרמל רגילה) מחלף עין תות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף עין תות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף עין תות
 
מחלף עין תות הוא מחלף המחבר את כביש 6 וכביש 67 וממוקם מדרום-מערב למושב אליקים ומצפון לקיבוץ רמות מנשה. המחלף נפתח לתנועה ב-20 ביולי 2009 עם חנוכת הקטע בין מחלף עירון לבינו. המחלף נקרא על שם עין תות, מעיין הנמצא מצפון למחלף.
היסטוריה

המכרז להקמת המחלף פורסם באוקטובר 2003, כחלק מפרויקט סלילת קטע 18 של כביש חוצה ישראל. בספטמבר 2004, עיכבה חברת כביש חוצה ישראל את תחילת העבודות על המחלף, עקב עתירות שהגישו לבג"ץ ארגונים לאיכות הסביבה, נגד הפגיעה של הכביש ברמות מנשה.
המחלף הושלם ונפתח לתנועה ביולי 2009.
מבנה המחלף

מבנה מחלף עין תות דומה למחלף חצוצרה המותאם לקישור בין כביש מהיר (כביש 6) לכביש בין עירוני אחר (כביש 67). מבנה המחלף אינו אופייני, כיוון שכביש 6 וכביש 67 מתאחדים מצפון מזרח למחלף, ולכן בשטח המחלף מופרדים שני כיווני כביש 67 הנגדיים. בעת בניית המחלף הוסט דרומה הנתיב של כביש 67 (אז כביש 70) לכיוון מזרח והוא עובר בגשר מעל כביש 6, בעוד הנתיב לכיוון מערב נע מצפון למרכז המחלף, בתוואי המקורי של כביש ואדי מילק. כל כיווני הפנייה אפשריים בצורה ישירה ללא רמזורים. הפנייה מכביש 6 בכיוון צפון לכביש 67 בכיוון מערב מתבצעת באמצעות רמפת לולאה.
הערות שוליים

↑  גל ניסים, ‏חוצה ישראל: מכרז לסלילת קטע צפוני ב-550 מיליון ש', באתר גלובס, 24 בספטמבר 2003
↑  גל ניסים, ‏חוצה ישראל: 22 חב' רכשו את חוברות המכרז לקטע 18, באתר גלובס, 2 בנובמבר 2003
↑  שמואל דקלו, ‏חברת כביש חוצה ישראל תעכב את העבודות במחלף עין תות בחלק הצפוני של חוצה ישראל, באתר גלובס, 26 בספטמבר 2004
↑  פאדי עיאדאת, נחנך הקטע הצפוני של כביש 6, מעירון לאליקים, באתר הארץ, 20 ביולי 2009
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף עירון | מחלפים בכביש 6 | הבא: מחלף אליקים |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף בת שלמה | מחלפים בכביש 67 | הבא: - |
גמר הליגה האירופית 2013

גמר הליגה האירופית 2013 התקיים באמסטרדם ארנה באמסטרדם, הולנד ב-15 במאי 2013, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר הליגה האירופית לעונת 2012/2013 היא צ'לסי האנגלית, שניצחה במשחק את בנפיקה ליסבון הפורטוגלית בתוצאה 2-1. הייתה זו המהדורה ה-42 של המפעל, והרביעית מאז המעבר מגביע אופ"א לליגה האירופית.
צ'לסי הייתה לאלופת אירופה המכהנת הראשונה שמופיעה עונה לאחר מכן בליגה האירופית, וזאת לאחר שהייתה לאלופה המכהנת הראשונה שמודחת כבר בשלב הבתים של המפעל. זכייתה בתואר הפכה אותה לראשונה שזוכה בליגת האלופות ועונה לאחר מכן בליגה האירופית. בנוסף, זכייתה בתואר הפכה אותה למועדון הרביעי, אחרי יובנטוס, אייאקס אמסטרדם ובאיירן מינכן, שזכתה בכל שלושת התארים האירופיים הגדולים - ליגת האלופות/גביע אירופה לאלופות, גביע אופ"א/הליגה האירופית וגביע אירופה למחזיקות גביע. צ'לסי העפילה לגמר הליגה האירופית לראשונה בתולדותיה, ובכך הייתה למועדון האנגלי השמיני להופיע בגמר המפעל, והרביעית שזוכה בתואר. מאמן צ'לסי, רפאל בניטס, לא ביצע חילופים כלל במשחק הגמר, וצ'לסי הייתה לראשונה מאז מנצ'סטר יונייטד בגמר גביע המחזיקות ב-1991 שזוכה בתואר אירופי ללא חילופים במשחק הגמר.
מנגד, בנפיקה ליסבון העפילה לגמר האירופי התשיעי בתולדותיה, והראשון מאז גמר גביע אירופה לאלופות 1990. בעברה שבע הופעות בגמר גביע אירופה, והופעה אחת בגמר גביע אופ"א 1983, שלושים שנים לפני הופעתה הנוכחית, בה נוצחה על ידי אנדרלכט. היה זה המפגש האירופי השני בין צ'לסי לבנפיקה, כאשר הקודם היה בעונת 2011/2012 בליגת האלופות, במסגרת רבע הגמר. אז, ניצחה צ'לסי 1-0 בחוץ ו-2-1 בבית בדרך לזכייה בתואר בתום העונה.
שתי הקבוצות התחילו את דרכן האירופית בשלב הבתים של ליגת האלופות. צ'לסי סיימה שישית בלבד בעונת 2011/2012 בפרמייר ליג, אך העפילה לשלב הבתים כאלופת אירופה המכהנת. בנפיקה סיימה את העונה החולפת כסגנית אלופת פורטוגל, כשבאמתחתה שש נקודות פחות מלאלופה פורטו, והעפילה אף היא אוטומטית לשלב הבתים.
במשחק עצמו, לאחר מחצית מאופסת, העלה פרננדו טורס את צ'לסי ליתרון בדקה השישים. שמונה דקות לאחר מכן איזן אוסקר קרדוסו את התוצאה בפנדל, לאחר נגיעת יד של ססאר אספיליקווטה. בדקה האחרונה של תוספת הזמן, נגח ברניסלב איבנוביץ' את שער הניצחון הדרמטי של צ'לסי, שזכתה בליגה האירופית לראשונה בתולדותיה.
הדרך אל הגמר > צ'לסי

אלופת אירופה המכהנת הוגרלה לשלב הבתים של ליגת האלופות מהדרג הראשון, לצדן של יובנטוס, שחטאר דונצק ונורסאלנד. במשחק הראשון אירחה צ'לסי את יובנטוס, ולאחר חצי שעה כבר אוסקר את הראשון, והשלים צמד כעבור שתי דקות בלבד. חמש דקות בלבד לאחר מכן, החזיר ארתורו וידאל את יובנטוס לתמונה עם שער מצמק, ועשר דקות לסיום השלים פאביו קוואליארלה את חזרתה של יובנטוס עם שער שוויון, 2-2 בסיום. במשחק השני התארחה צ'לסי בקופנהגן אצל נורסאלנד. חואן מאטה כבש ראשון בדקה ה-33, וב-11 הדקות האחרונות של המשחק כבשו דוד לואיז, מאטה שהשלים צמד ורמירס, כדי לקבוע 4-0 בסיום. משם המשיכה צ'לסי למשחק חוץ מול שחטאר, שנהנתה משער מוקדם של אלכס טיישיירה ושער נוסף של פרננדיניו בפתיחת המחצית השנייה כדי להוביל. שער מצמק של אוסקר בדקות הסיום לא עזר, וצ'לסי ירדה מנוצחת, 2-1. במשחק הבא אירחה צ'לסי את שחטאר, ופרננדו טורס העלה אותה ליתרון לאחר שש דקות בלבד. שלוש דקות אחר כך השווה ויליאן את התוצאה, אך אוסקר החזיר את היתרון לצ'לסי על סף ההפסקה. שתי דקות מפתיחת המחצית השלים ויליאן צמד והשווה, אך ארבע דקות בתוך תוספת הזמן כבש ויקטור מוזס שער ניצחון דרמטי שקבע 3-2 בסיום. במשחק החוץ מול יובנטוס הובסה צ'לסי 3-0 משערים של קוואליארלה, וידאל וסבסטיאן ג'ובינקו, ולקראת מחזור הנעילה ידעה צ'לסי כי רק ניצחון של שחטאר על יובנטוס, וניצחון על הדנים במשחק המקביל, יעלו אותה לשמינית הגמר. דוד לואיז בפנדל, טורס עם צמד, גארי קייהיל, מאטה ואוסקר העניקו לצ'לסי 6-1 מרשים, אך במגרש המקביל ניצחה יובנטוס בחוץ ועלתה למקום הראשון בבית. בעקבות חוק שערי חוץ במאזן הפנימי, נותרה צ'לסי במקום השלישי, ושחטאר עלתה על חשבונה.
צ'לסי נשרה לשלבי הנוקאאוט של הליגה האירופית, והחלה את דרכה מול ספרטה פראג הצ'כית. שער של אוסקר שמונה דקות לסיום העניק לצ'לסי 1-0 בחוץ. בגומלין, הדהים דויד לפאטה את הסטמפורד ברידג' בדקה ה-17, אך שתי דקות בתוך תוספת הזמן השווה אדן הזאר את התוצאה ושלח את צ'לסי לשמינית הגמר עם 2-1 בסיכום.
בשמינית הגמר פגשה צ'לסי את סטיאווה בוקרשט הרומנית. במשחק הראשון בחוץ נכנעה צ'לסי לפנדל של ראול רוססקו בדקה ה-34, וירדה מנוצחת, 1-0 בסיום. בגומלין הביתי כבש מאטה את שער היתרון בדקה ה-34, אך בתוך תוספת הזמן של המחצית איזן ולאד קיריקש את התוצאה. צ'לסי הייתה חייבת שני שערים כדי לעלות, והשיגה אותם כאשר ג'ון טרי וטורס קבעו 3-1 בסיום, ועם 3-2 בסיכום, העפילה צ'לסי לרבע הגמר.
ברבע הגמר הוגרלה צ'לסי למפגש מול רובין קאזאן הרוסית. במשחק הראשון בבית העלו טורס ומוזס את צ'לסי ליתרון 2-0, אך ביברס נאתכו החזיר את קאזאן עם פנדל מדויק לפני המחצית. טורס השלים צמד במחצית השנייה וקבע את תוצאת הסיום, 3-1 לצ'לסי. בגומלין בחוץ כבש טורס לאחר חמש דקות וקבע את תוצאת המחצית. בחצי השני השווה איוואן מרקאנו את התוצאה, לפני שמוזס החזיר את היתרון לצ'לסי. גוקדניז קרדניז איזן לשוויון 2-2 ונאתכו בפנדל השלים מהפך עם 3-2, אך התוצאה לא הספיקה לרובין קאזאן, וצ'לסי העפילה עם 5-4 בסיכום.
בחצי הגמר פגשה צ'לסי את פ.צ. בזל השווייצרית. במשחק הראשון בחוץ כבש מוזס כבר בדקה ה-12. שלוש דקות לסיום איזן פביאן שר בפנדל, אך ארבע דקות בתוך תוספת הזמן השיגה צ'לסי שער ניצחון של דוד לואיז, 2-1 דרמטי בסיום. בגומלין בלונדון העלה מוחמד סלאח את בזל ליתרון בתוספת הזמן של המחצית הראשונה, אך טורס, מוזס ודוד לואיז השלימו מהפך, 3-1 לצ'לסי שעלתה לגמר המפעל עם 5-2 בסיכום.