stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מארת גוטייה
תסמונת דאון > ייחוס התגלית

באפריל 1960 התופעה כונתה טריזומיה 21. לז'ן פרסם את התגלית כשלו בלבד.
בשל המצב שנוצר, ומתוך הרגשה שרומתה על ידי שותפיה למחקר גוטייה החליטה לעזוב את תחום הגנטיקה ולחזור לעסוק ברפואת ילדים חולי לב. היא אף הרחיבה את תחום פעילותה והתרכזה בעיקר ברפואה ציבורית. ב-1966 הקימה מעבדה לחקר מחלות כבד בילודים ותינוקות וניהלה אותה בין השנים 1967-1974; הייתה חוקרת ראשית ב-INSERM, המכון הלאומי לבריאות ומחקר רפואי (Institut National de la Sante et de la Recherche Medicale) וגם חברה בוועדה המדעית של INSERM בנושאי רפואה ציבורית בין השנים 1979–1982.
ב-31 בינואר 2014 ד"ר גוטייההוזמנה לדבר על תפקידה בתגלית בכנס הביאנלה השביעית לגנטיקה אנושית ורפואית בבורדו, ולקבל פרס הפדרציה הצרפתית לגנטיקה אנושית (Grand Prix de la Fédération française de génétique). קרן Jérôme Lejeune השיגה אישור מבית המשפט בבורדו לשלוח נציגים כדי להקליט ולבדוק את הרצאתה. לטענתם ההרצאה מכילה פרטים שעלולים לפגוע במפעלו ובזכרו של ג'רום לז'ן. מודאגים מהתערבות זו ומהעובדה שדבריה בהקלטה עשויים לשמש בהליכים משפטיים, מארגני הכנס החליטו לבטל את הרצאתה של גוטייה ברגע האחרון. היא קיבלה את הפרס מאוחר יותר באופן פרטי.
אף על פי שהייתה מועמדת לקבלת תואר כבוד של לגיון הכבוד הצרפתי על עבודתה בתחום הרפואה, היא דחתה פעמיים קבלת תואר זה מתוך "התמרמרות כלפי היחס של קרן לז'ן", שהתנגדה לאזכור שמה בתגלית תסמונת דאון. ב-2014 הסכימה לקבלת התואר קצינה (officier) של לגיון הכבוד ואילו ב-2018 קודמה לתואר מפקדת (commandeure), מסדר המצוינות על שירותה בתחום הרפואה בצרפת. בקיץ 2015 עיריית מונטניל כפר הולדתה כיבד אותה בהצבת לוחית הקדשה (plaque commémorative) על חזית בית העירייה (Montenils : Marthe Gautier à l'honneur).
ד"ר גוטייה פרשה לגמלאות בשנת 1990 והחלה להקדיש זמנה לתחום הבוטניקה ולציור פרחים על ניר ועל פורצלן. כמו כן החלה לעסוק בחקר וכתיבת תולדות משפחתה.
פרסים ותוארי כבוד

פרס הפדרציה הצרפתית לגנטיקה אנושית, 2009 (Grand Prix de la Fédération française de génétique humaine).
קצינה (officier), לגיון הכבוד הצרפתי (Legion d'honneur), ב־16 בספטמבר 2014.
מפקדת (commandeure), מסדר המצוינות (Ordre national du Mérite), ב־15 בנובמבר 2018.
הכרה על גילוי הסיבה לתסמונת דאון, לוח זיכרון בבית חולים טרוסו, פריז (2018).
אפקט מטילדה

מארת גוטייה הייתה נציגה וסמל לאפקט מטילדה, הנטייה של שלילה או טשטוש של תרומת נשים מדעניות למחקר לטובת עמיתיהם החוקרים. למרות הקמת המעבדה לתרביות תאים, עריכת תהליך התרבית באופן עצמאי, גילוי הכרומוזום הנוסף בזוג הכרומוזומים 21 והיותה הראשונה שהבחינה בכך - במשך 50 שנה תגלית זו לא נודעה בעולם המדעי בשמה, אלא בשמו של ג'רום לז'ן באופן בלעדי.
בעקבות מחקר שנערך על ידי שתי חוקרות של היסטורית הרפואה והגנטיקה בצרפת, התגלתה תרומתה של מארת גוטייה. הן עודדו אותה לצאת בהצהרה אישית ולספר את גרסתה. ב-2009 היא נענתה לבקשתן ופרסמה מאמר, והוסיפה "יש לי ההרגשה שאני המגלה הנשכחת". צעד זה הביא לד"ר גוטייה הכרה על תפקידה החשוב בגילוי הסטייה הכרומוזומלית אשר גורמת לתסמונת דאון, ובעקבותיה פרסומים רבים בספרות המקצועית.
בשנת 2019 יצא לאור רומן של הסופרת קורין רואייה (צר') המתאר את חיי מארת גוטייה ואת חלקה העיקרי בתגלית תסמונת דאון. הרומן זכה לביקורת חיובית בקרב מבקרי ספרות וקוראים. "רומן זה מאפשר להחזיר לעצמה מה שהיה שייך לה", לדעתה של המחברת. על פי עדותה, תגובתה של מארת גוטייה לאחר קריאתו היתה: "[ספר] נפלא! הפכת אותי לנצחית".
גוטייה נפטרה ב-30 באפריל 2022.
לקריאה נוספת

Smithsonian Magazine - Women in Science
Marthe Gautier, L'histoire de l'INSERM
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Randy Engel, Dr. Marthe Gautier, discoverer of trisomy 21, http://www.renewamerica.com/columns/engel/130306
↑  Alexandre SUMPF, La libération de Paris : derniers combats, Histoire par l'image, 2015
1 2  Marthe Gautier, Cinquantenaire de la trisomie 21-Retour sur une decouverte, Medicine Science Vol. 25, 3, 2009, עמ' 311-316 doi: 10.1051/medsci/2009253311
1 2  "The history of cytogenetics Portraits of some pioneers" S. Gilgenkrantz & E.M. Rivera, 2003 in "Annales de génétique"
↑  J.-H. Tjio et A. Levan, Hereditas, 42, 1, 1956.
1 2  Pain, Elisabeth (11 בפברואר 2014). "After More Than 50 Years, a Dispute Over Down Syndrome Discovery". {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  
Gautier, Marthe (30 בספטמבר 2009). "La découvreuse oubliée de la trisomie 21". La Recherche (434): 57. אורכב מ-המקור ב-2 בפברואר 2014. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Gautier, Marthe; Harper, Peter S (2009). "Fiftieth anniversaryof trisomy 21: returning to a discovery". Human Genetics. 126 (2): 317–324. doi:10.1007/s00439-009-0690-1. ISSN 0340-6717.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: date and year (link)
↑  Lejeune, Jérôme; Gauthier, Marthe; Turpin, Raymond (1959). "Les chromosomes humains en culture de tissus". Comptes Rendus Hebdomadaires des Séances de l'Académie des Sciences. 248 (1): 602–603.
↑  בן עמי, שירלי; בן עמי, משה, סימנים סונוגרפיים לתסמונות כרומוזומליות, ‏15.3.2010
↑  Nicolas Chevassus-au-Louis, Trisomie : une pionnière intimidée, https://www.lemonde.fr/sciences/article/2014/02/03/trisomie-une-pionniere-intimidee_4359331_1650684.html, ‏3.02.2014
↑  Rosie Redfield, Who really discovered trisomy 21? (righting an old wrong), http://rrresearch.fieldofscience.com/2014/02/who-really-discovered-trisomy-21.html, ‏February 06, 2014 (באנגלית)
↑  Casassus, Barbara (11 בפברואר 2014). "Down's syndrome discovery dispute resurfaces in France". Nature. doi:10.1038/nature.2014.14690. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  http://www.legiondhonneur.fr/sites/default/files/promotion/lh_20140420_1.pdf
1 2  Décret du 15 novembre 2018 portant promotion et nomination, www.legifrance.gouv.fr
↑  Marthe Gautier a l'honneur, http://www.cgbrie.org/blog/montenils-marthe-gautier-a-l-honneur.html, Cercle Genealogique de la Brie (בצרפתית)
↑  Corinne Royer, Ce qui nous revient, Actes Sud, 2019. (בצרפתית)
↑  Corinne Royer
↑  Marianne Payot, la-chercheuse-oubliee_2056198.html La-chercheuse-oubliee, https://www.lexpress.fr/culture/livre/ la-chercheuse-oubliee_2056198.html, ‏13.01.2019(הקישור אינו פעיל)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13541833p (data)  GND: 1256628972  ISNI: 0000 0000 0650 9570  SNAC: w6cm3zdj  SUDOC: 050730002  VIAF: 173742   WorldCat (עם VIAF): 173742
תורת המקור

תורת המקור (באנגלית:  Scheduler System; "תורת הלוחות") היא הדוקטרינה הבסיסית העוסקת בשאלת הגדרת בסיס המס בישראל, קרי בהגדרת המונח "הכנסה". הדוקטרינה פותחה במשפט המקובל האנגלי, וממנה צמחה פקודת מס הכנסה הנוהגת עד היום בישראל. בשאלת הגדרת ההכנסה החייבת במס בישראל – ובשאר המדינות המאמצות את הגישה – הדוקטרינה מונה שני תנאים: האחד, כל דבר שהוא תוספת לעושר; השני, מציאת מקור מזוהה. לאמור, רק תוספת לעושר שיש לה מקור תוכר כהכנסה החייבת במס בישראל.
תורת המקור בדין הישראלי

תורת המקור באה לידי ביטוי בסעיף 2 לפקודת מס הכנסה [נוסח חדש], התשכ"א - 1961. סעיף 2 מונה מספר מקורות המנביעים תשואה החייבת במס בישראל, דוגמת הכנסה מעסק, ממשלח יד, או מעסק או עסקת אקראי בעלי אופי מסחרי [סעיף 2(1) לפקודת מס הכנסה]; הכנסת עבודה (רווח או השתכרות, טובת הנאה, החזר הוצאות) [סעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה]; הכנסות פיננסיות [סעיף 2(4)]; תשואה פסיבית על נדל"ן [סעיף 2(6)]; תשואה פסיבית שאינה מנדל"ן, פיננסים או מהון אנושי [סעיף 2(7)] ועוד.
עם זאת, יש לציין כי תורת המקור אומצה בדין הישראלי על דרך פרשנות, ולא עקב קביעה סטטוטורית מפורשת בחוק, שכן כאמור הפקודה חסרה הגדרה מהותית למונח "הכנסה".
זיהוי מקור

"מקור", כאמור, חסר הגדרה בדין הישראלי, אולם אליבא דביהמ"ש תקבול שיש לו פוטנציאל לחזור ולהישנות הוא בעל מקור. במקומות אחרים, בתי המשפט, ובעיקר רשות המיסים, מקפידים על הרעיון הבא: עשיית פעולה למען קבלת התקבול, קרי כנגד התקבול הנישום נתן תמורה (שירות או נתינה של דבר כלשהו). זה אמנם לא מזהה מקור, אבל זה מעין סימפטום של מקור.
הסטייה מתורת המקור בדין הישראלי

ניתן למצוא בדין הישראלי תוספות לעושר החבות במס גם ללא מקור. הדוגמה הפרדיגמטית: מיסוי רווחי הון (פרק ה' לפקודת מס הכנסה; חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה)). כמו כן, ב-2003, חוקק סעיף 2א' לפקודת מס הכנסה, המטיל מס על רווח מהגרלות, פרסים והימורים – אלו הן תוספות לעושר שאמנם החסרות מקור, אולם המחוקק החליט למסותן באופן סטטוטורי. לא זו אף זו, בשנות ה-50 חוקק סעיף 2(10) לפקודת מס הכנסה – סעיף העוללות – הקובע כי רשימת המקורות בישראל אינה סגורה. למעשה, כל הכנסה חסרת מקור, אפוא, יכולה להיכנס בגדרי הסעיף, ובתנאי שהנישום נתן דבר כלשהו בתמורה.
ביקורת אקדמית על תורת המקור בישראל

לפי פרופ' אדרעי בישראל על אף אימוץ של השיטה זו כאשר סוקרים את הפסיקה הישראלית מגלים אמנם, בתחילת הדרך הישענות על דוקטרינת המקור מטעמי נוחות גרידא, אך בהמשך – גם ניסיונות להרחיב את בסיס המס מעבר לגישה המצומצמת האנגלית, ואין פסיקה חד משמעית אשר שוללת את גישה אמריקנית אשר מאפשרת להטיל מס על כל תוספת לעושר. כך לדוגמה, מוטלים בישראל מאז שנות השישים מיסים על רווחי הון, סעיף 2 (10)  - סעיף העוללות המאפשר להוסיף מקורות נוספים לגבוה מהם מס ולא רק כאלו שנמצאים מפורש בפקודת מס הכנסה. סעיף זה הופך את רשימת המקורות לרשימה פתוחה, והוא מונע  קביעה חד-משמעית כאילו המונח הכנסה כולל רק הכנסות שנקבעו בהוראה מפורשת וברורה בפקודה.
לפיכך, בהבדל משיטה האנגלית הקלאסית בישראל ההגדרה של ההכנסה יותר רחבה. כיוצא אם כן, לא רק ההכנסה שיש לה מקור בפקודה חייבת במס. באקדמיה ישנן המלצות להכיר בכך ואף לשנות את הגישה שאומצה פעם. פרופ' אדרעי סבור שניתן בכלל לוותר על תורת המקור על ידי הגדרת הכנסה ככלל תוספת ממומשת לעושר (גישה אמריקנית). פרופ' יורן אף מקצין יותר מאדרעי וממליץ בדיונו על גישת המקור להגדיר הכנסה ככלל תקבול שמומש ולקבוע שבמקרה של רווח ממכירת נכס, ימוס רק הרווח הריאלי, ושהרווח יחולק על פני תקופת ההחזקה בנכס. אך לפי הדעות שונות באקדמיה נראה שאם נעשה כן, נבטל את תורת המקור לגמרי.
רשימת תקבולים החסרים "מקור"

להלן מספר תקבולים שעל אף שהם גורמים להתעשרות הנישום, נחשבים כחסרי מקור, ולפיכך אינם חייבים במס הכנסה בישראל:
מתנות: תקבול שכל כולו מבוסס על תחום הרגש, קרי מתנה, אינו חייב במס בישראל.
ירושה: לאור מסורת ארוכת שנים, ירושה אינה חייבת במס בישראל. אולם, ניתן לחשוב על מקרים נדירים בהם ירושה יכול שתהא חייבת במס: במקרה בו הנישום נתן תמורה כלשהי עבור הירושה.
מלגות: ברמה העקרונית, מלגות אינן פטורות ממס, אולם רשות המיסים חוקקה את סעיף 9(29) ממנו עולה כי אם הסטודנט נתן תמורה כלשהי עבור המלגה אזי היא חייבת במס, ולא מקבלת פטור; מאידך, אם הסטודנט לא נתן תמורה כלל, אזי המלגה "תיפול" לתוך הסעיף ותהנה מפטור ממס.
רווחים מקריים: לדוגמה, הנישום מצא דבר כלשהו. למרות התעשרותו, הוא פטור ממס על מציאה זו.
רווחים מנכסים אישיים: רווח הון על נכס אישי (להבדיל מנכס עסקי) אינו חייב במס בישראל.
תקבול שיש כנגדו חובת השבה: לדוגמה, הלוואה אינה חייבת במס בישראל, משום שהיא אינה יוצרת התעשרות, שכן ברגע קבלת ההלוואה, קמה לנישום חובת השבה כנגדה.
ראו גם

פקודת מס הכנסה
גישת המקור בדיני מס בישראל
לקריאה נוספת

י' אדרעי, דוקטרינת המקור - סוף הדרך; על הגדרת המונח 'הכנסה' בדין הישראלי הנוהג, משפטים יז 25, תשמ"ז-תשמ"ח.
דוד גליקסברג, דוקטרינת המקור ומיסוי לאחר 'הפסקת המקור' – פתרון חלקי לבעיה מדומה, משפטים יח 367, (1989).
הערות שוליים

↑  י' מ' אדרעי ״דוקטרינת המקור - סוף הדרך; על הגדרת המונח 'הכנסה' בדין הישראלי הנוהג״ משפטים יז (תשמ״ז-תשמ״ח) 25.
↑  ע"א 1834/07, חיים קרן נגד פקיד שומה גוש דן
↑  י' אדרעי " דוקטרינת המקור  - סוף הדרך: על הגדרת המונח "הכנסה" בדין הישראלי הנוהג" משפטים יז (תשמ"ז) 25, 27-31 (סעיפים ב, ג במאמר).
↑  דוד גליקסברג "דוקטרינת המקור ומיסוי לאחר 'הפסקת המקור' – פתרון חלקי לבעיה מדומה" משפטים יח 367 (1989).
↑  י' פלומין, "על תורת המקור בפקודת מס הכנסה", מיסים ג(1) א-10
↑  י' פלומין, "על תורת המקור בפקודת מס הכנסה", מיסים ג(1) א-10
↑  עמ"ה (ת"א) 223-224/57 רופא נ' פ"ש, רו"ח  ח' 213.
↑  ע"א 254/87 סלפותי נ' פ"ש נצרת, פ"ד מד(1) 714.
מעשיות האחים גרים

.
| --- | --- |

 Kinder- und Haus-Märchen Band 1  Kinder- und Haus-Märchen Band 2 
 מידע כללי
 מאת:  יעקב גרים, וילהלם גרים 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  מעשייה, פולקלור 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1812 
 עורך:  יעקב גרים, וילהלם גרים 
 
עטיפת הספר "מעשיות האחים גרים"
מעשיות האחים גרים (בגרמנית: Kinder- und Hausmärchen, בתרגום מילולי: "מעשיות הילדים והבית") הן אסופה מפורסמת של 200 מעשיות גרמניות, שנערכה על ידי האחים יאקוב ווילהלם גרים (שנודעו בשם האחים גרים) ופורסמו לראשונה בשני כרכים: הראשון בחג המולד של 1812, אשר כלל 86 מעשיות, והשני ב-1815, אשר כלל 70 מעשיות.
מעשיות אלו נחשבות חלק בלתי נפרד מן הפולקלור הגרמני והכלל-אירופאי הימי-ביניימי, ותורגמו ליותר מ-70 שפות. למעשיות האחים גרים חשיבות רבה בהבנת הסיפור העממי ותפוצתו הרבה, ובחקר הפולקלוריסטיקה והאתנופואטיקה.
למעשיות יצאו במשך השנים מספר עיבודים לסרטי קולנוע ולסדרות אנימציה טלוויזיוניות, כגון "סימסאלה גרים", ו"אגדות האחים גרים".
אף-על-פי שרוב המעשיות שליקטו ליצירותיהם היו בעלות נופך תמים למראה ולכל הגילאים, ישנן ארבע מעשיות אנטישמיות שהאחים גרים אספו: "היהודי בקוצים" (מעשייה מס' 110), "הסחבה הטובה" (סיפור מס' 4 מתוך נספח מס' 17), "העסקה הטובה" (מעשייה מס' 7) ו"השמש תוציא הכל לאור היום" (מעשייה מס' 115).
מאפייני המעשיות > מאפיינים צורניים

כמעט בכל מעשיות האחים גרים נכללים המאפיינים הצורניים הבאים: משחקי מילים (משחקים אלו אובדים פעמים רבות בתרגומים השונים), דו-שיח בין הדמויות, שילוש של אלמנטים: מניין הגיבורים, מספר המשימות שהגיבור מבצע, תכונותיו של גיבור, תאריו של הגיבור, מספר הפעולות שדמות מבצעת, מספר המצבים וכיוצא באלה, שאלות רטוריות וחזרות. כפי שגילה ב-1988 חוקר מעשיות האחים גרים הפרופ' היינץ רלקה, מרבית הפתגמים לא היו קיימים במהדורה הראשונה של המעשיות אלא נוספו במהדורות המאוחרות.
מאפייני המעשיות > מאפיינים תוכניים

בכל המעשיות מופיעים לפחות שניים ממאפייני המעשייה (מתוך מאפיינים רבים יותר שיש למעשיות): היפוך מצבים, עימות בין גיבורים והגשמת משאלה כמוסה.
המוסר אינו מפורש וברור ברוב המעשיות, ובחלקן הניכר קיימת מערכת הנחשבת מעוותת של שכר ועונש (צדיקים סובלים לשווא, חוטאים זוכים בגמול וכו'). בעייתיות המסר מתווספת למאפיינים אכזריים, אלימים וגסים רבים, כמו שריפת אדם (ב"ילדתה של מאריה"), קניבליזם (בסיפור "האוקרלו"), הרג סתמי (כמו זה המופיע ב"אדון קורבס") וצורות רצח ועינויים אכזריות נוספות, החוברות ליצירת הדימוי הבעייתי הידוע של המעשיות מבחינה מוסרית. במספר מעשיות יש אף גילויים של אנטישמיות מובהקת (כמו בסיפור "היהודי בקוצים").
היסטוריה

מלאכת העריכה של מעשיות אלו בוצעה על ידי איסוף של מעשיות קיימות רבות ממספר רב של מספרים המכונים בשפת המחקר אינפורמטורים ובעיקר עקרות-בית גרמניות. במלאכה זו הוכוונו האחים גרים על ידי אוספי סיפורים קודמים ובעיקר לודוויג אכים פון ארנים וקלמנס ברנטאנו, אך בשונה מהם לא הוסיפו קטעים או כתבו מחדש מעשיות. עם זאת, האחים גרים עיבדו את מרבית מעשיותיהם, ובעיקר הוסיפו יסודות עממיים אופייניים לפולקלור הגרמני.
המעשיות פורסמו בכתב לראשונה בשני כרכים: הראשון בחג המולד של 1812, אשר כלל 86 מעשיות, והשני ב-1815, אשר כלל 70 מעשיות. כרכים אלו גררו תגובות רבות ומיידיות ובעיקר דברי ביקורת. הביקורת הספרותית טענה כי המעשיות אינן מהוקצעות וערוכות באופן מספק, משעממות, וכוללות יסודות אלימים, גסים ובלתי מוסריים.
ב-1825 הביאה ביקורת זו את וילהלם גרים לפרסם את "מהדורה קטנה": מהדורה בת 50 מעשיות אשר זכתה לעשר הדפסות בחייהם של האחים גרים. המעשיות המלאות זכו אף הן למהדורות מספר, בשנים 1819, 1837, 1840, 1843, 1850. הנוסח השביעי והסופי יצא ב-1857, כמהדורה שלמה בעלת מיספור קבוע.
עם הזמן רכשו מעשיות האחים גרים מעמד סמלי בתרבות הגרמנית כמייצגי הפולקלור הגרמני, וזאת בשל הנאמנות הרבה לפולקלור זה. וכך, כאשר החוקר אקסל אולריק ניסח את מאפייני היסוד של הסיפור העממי, נתגלה כי כולם התקיימו במעשיות אלו.
תהליך זה אירע על רקע התעצמות תנועת הרומנטיקה, והתעוררות הלאומיות הגרמנית, אשר חיזקו את מעמד הפולקלור והעניקו לו חשיבות רבה. תחילת המאה ה-19 היא תחילתה של התנועה הרומנטית, אשר טיפחה לאומיות ואידיאליזציה של העם ושל העבר. כחלק מתנועה זו, האחים גרים התעניינו במקורות הלשון, בכוונה לחזור למקורות ולפולקלור. כבר בתקופתם של האחים גרים הושמעה ביקורת כלפי היסודות האכזריים השכיחים כל כך ביצירותיהם. ואמנם, האחים מציינים במבוא לספרם מ-1819, כי במהדורה החדשה הם השמיטו כל ביטוי שאיננו הולם את גיל הילדות. ביקורת רבה במיוחד כלפי סיפורי גרים התעוררה לאחר מלחמת העולם השנייה, כשבעלות הברית תלו את אכזריותם של הגרמנים במעשיות ששמעו בילדותם, ובעקבות זאת הגבילו את השימוש במעשיות בספרי הלימוד (German Educational Reconstruction Bulletin, July-August 1999)
לאחר מלחמת העולם השנייה ספגו המעשיות ביקורת, כחלק מביקורת הרומנטיקה והלאומנות, שהביאו לעליית הנאציזם. נטען כי לאכזריות, לאלימות ולמסרים האנטישמיים הגלומים במעשיות אלו הייתה השפעה לא מעטה על התפתחות נטיות מקבילות בקרב הנוער הגרמני ובקרב תומכי המפלגה הנאצית, נטייה אשר קושרה ללאומנות הגרמנית. ביקורת זו הביאה לאיסור פרסום ושימוש במעשיות על ידי מעצמות הכיבוש במערב גרמניה.
בשנות ה-40 של המאה ה-20 ניסו חוקרי פולקלור להגן על מעשיות האחים גרים מפני הביקורת הקשה נגדן, וכחלק מניסיון זה קידמו רבות את המחקר עליהן. במסגרת מחקר זה נתגלתה למשל העובדה כי המעשיות אכן עובדו על ידי האחים גרים. האחים גרים טענו שהם הלכו וחיפשו את מקורותיהן של הגרסאות, אך בפועל הגרסאות היו כבר מעובדות והגיעו אליהם ממקור שני ושלישי. מעשיות האחים גרים, שנאספו מתוך מטרה מחקרית מפורשת, מילאו את ייעודן העיקרי לא בשדה הפילולוגיה, כפי שהועידו אותן אוספיהן, כי אם בספרות ילדים, בהופכן מנוף אדיר להפצת המעשייה ולקירוב הילדים אליה. מסתבר, כי גם האחים גרים, שהקפידו לרשום את המעשיות כפי שסופרו להם, לא היססו מלשנות אותן מהוצאה להוצאה, לאחר שהתברר כי קהל קוראיהן העיקרי הם ילדים.
המחלוקת סביב התאמתן של מעשיות האחים גרים לילדים

בקרב אנשי ספרות ומחנכים מתקיימים חילוקי דעות לגבי התאמתן של מעשיות האחים גרים לילדים. המצדדים במעשיות האלה כחומר קריאה לילדים טוענים כי הן מעניקות לילד חוויה, הנאה ופורקן מרגשות אשם, מפחדים ודחפים מודחקים.
השוללים נשענים על ארבעה טעמים עיקריים:
טעם פדגוגי: המעשיות מבלבלות את הילד. עלילתן הפנטסטית בולמת את ההכרה בתחושת המציאות ומפריעה ביצירת מושגי יסוד מדעיים. כך למשל "הסוף הטוב" בחלק מהן (כמו למשל, שיבה של מת לחיים) מעוות את חוקי ההוויה של מדעי החיים.
טעם ספרותי: המעשייה האלימה היא יצירה פרימיטיבית בעלת סגנון מחוספס הגדושה תיאורים מבחילים בלתי אסתטיים – מכשפה כעורה, דם הניגר מכפות רגליהן של האחיות החורגות. יצירות כאלה עלולות להקנות לילד מושגי הבחנה פסולים, שבגללם יעדיף ספרות נטולת ערכים אסתטיים.
טעם מוסרי: המעשיות נוטעות בתודעתו של הילד מודרני מוסכמות מוסריות וחברתיות פסולות, דוגמת עבודת הבית כעונש שגוזרת האם הרעה על הילדים הטובים; האב הוא גבר מוליד-וזונח, שאינו אחראי לגורל צאצאיו.
טעם פסיכולוגי: המעשיות האלה גדושות תיאורי אימים, אלימות, אכזריות ושאר זוועות, העלולות לעורר פחדים וסיוטים בלב הילד, או אף לעורר את היצר האלים בקרב ילדים בעלי דחפים תוקפניים.
יהודים ואנטישמיות במעשיות האחים גרים

דמויות יהודיות לוקחות חלק פעיל במספר מעשיות, ובשלוש מתוכן מוצגות באופן אנטישמי.
היהודי בקוצים (בגרמנית: Der Jude im Dorn; באנגלית: The Jew in the Brambles) הוא סיפור אנטישמי שלוקט על ידי האחים גרים, והוא מספר 110 במעשיות האחים גרים. בסיפור פוגעים בזקן יהודי באופן אכזרי, אך הדבר מוצג כהשבה לו כגמולו - כיוון שגנב את הזהב שלו מנוצרים.
הסחבה הטובה (בגרמנית: Der gute Mopp או Der gute Lappen) היא מעשייה אנטישמית שנספחה אל מעשיות האחים גרים (סיפור מספר 4 מתוך נספח מספר 17), ולא הופיעה בחלק מהמהדורות. בסיפור זה היהודי מרמה את האחיות הנוצריות ובסופו הן הורגות אותו.
העסקה הטובה (בגרמנית: Der gute Handel) הוא סיפור אנטישמי שלוקט על ידי האחים גרים, והוא מספר 7 במעשיות האחים גרים. הסיפור הוא אחד מארבעת הסיפורים שליקטו האחים גרים, שבו יהודים לוקחים חלק פעיל.
השמש תוציא הכל לאור היום (בגרמנית: Die klare Sonne bringt’s an den Tag) הוא סיפור שלוקט על ידי האחים גרים, והוא מספר 115 במעשיות האחים גרים. הסיפור הוא אחד מארבעת הסיפורים שליקטו האחים גרים, שבו יהודים לוקחים חלק פעיל. אך בניגוד ל"העסקה הטובה", "היהודי בקוצים", ו"הסחבה הטובה", בסיפור היהודי מתואר לא כגנב ורודף בצע אלא כקרבן חף מפשע.
המעשיות

מלך צפרדע או היינריך ברזל
חתולה ועכבר בשותפות
ילדתה של מאריה
מעשה באחד שיצא ללמוד פחד
הזאב ושבעת הגדיים
יוחנן הנאמן
העסקה הטובה
הנגן המופלא
שנים-עשר האחים
חבורת הפוחחים
אח קטן ואחות קטנה
פעמונית (רפונזל)
שלושת הגמדים
שלוש הטוות
הנזל וגרטל (עמי ותמי)
שלושת עלי הנחש
הנחש הלבן
אניץ קש, פירור פחם וגרגר שעועית
הדייג ואשתו
החייט הקטן והאמיץ (שבעה במכה אחת)
לכלוכית (סינדרלה)
החידה
העכבר, הציפור והנקניקיה
גברת הולה
שבעת העורבים
כיפה אדומה
נגני העיר ברמן
העצם המזמרת
שלוש שערות הזהב של השטן
כינונת ופרעושונת
הנערה ללא כפות ידיים
הנס החכם
שלוש השפות
אלזה החכמה
החייט בגן עדן
דלפקון ערוך ותקון, חמור זהב ואלה מן השק
אגודלי
חתונתה של הגברת שועלה
מעשייה ראשונה
מעשייה שנייה
הגמדים
מעשייה ראשונה (הסנדלר והגמדים)
מעשייה שנייה
מעשייה שלישית
החתן השודד
אדון קורבס
האדון הסנדק
גברת טרודה
הסנדק מוות
נדודי אגודלוני
ציפור כנף
מן הערער
סולטאן הזקן
ששת הברבורים
היפהפייה הנמה
אסופיבז
המלך זקן-קיכלי
שלגיה
התרמיל, הכובע והקרן
עוץ לי גוץ לי
רולנד האהוב
ציפור הזהב
הכלב והדרור
פרידר וקתליזכן
שני האחים
איכרצ'יק
מלכת הדבורים
שלוש הנוצות
אווז הזהב
כל מיני פרוות
כלת הארנב
שנים-עשר הציידים
הנוכל ואדונו
יורינדה ויורינגל
שלושת בני המזל
שישה שהסתדרו בכל העולם
הזאב והאדם
הזאב והשועל
השועל והגברת סנדקית
השועל והחתול
הציפורן
גרטל הפיקחית
הסבא הזקן והנכד
נימפת המים
על מות הפרגית
האח לוסטיג
הנס המהמר
הנס בר-מזל
הנס מתחתן
ילדי הזהב
השועל והאווזים
העני והעשיר
העפרוני המזמר והמקפץ
נערת האווזים
הענק הצעיר
אישון האדמה
המלך מהר הזהב
העורבת
בת האיכר החכמה
הילדרברנד הזקן
שלוש הציפורים הקטנות
מי החיים
דוקטור כליודע
הרוח בבקבוק
אחיו המפויח של השטן
עור דב
הגדרון והדב
הדייסה המתוקה
האנשים החכמים
המעשייה על הקרפדה
מעשייה ראשונה
מעשייה שנייה
מעשייה שלישית
שוליית הטוחן העני והחתול
שני הנוודים
הנס קיפודי
כותונת המתים
היהודי בקוצים
הצייד המלומד
מחבט משמיים
בן ובת מלך
על החייט הפיקח
השמש תוציא הכל לאור היום
הפנס הכחול
הילד העקשן
שלושת החובשים
שבעת השוואבים
שלושת הפועלים הנודדים
בן המלך שלא פחד מכלום
חמור הירק
הזקנה ביער
שלושת האחים
השטן וסבתו
פרננד הנאמן ופרננד הבלתי-נאמן
תנור הברזל
הטווה העצלה
ארבעת האחים הרבי-אמנים
חדעינית, דועינית ותלתעינית
קתרינל'ה היפה וקיש-קש-קשקשן
השועל והסוס
הנעליים שנשחקו עד אפר במחול
ששת המשרתים
הכלה הלבנה והכלה השחורה
הנס ברזל
שלוש הנסיכות השחורות
קנויסט ושלושת בניו
העלמה מבראקל
חבורת הבית
הטלה והדגיג
הר זימלי
יוצאים למסע
החמורון
הבן כפוי-הטובה
הסלק
הזקן שהוצער באש
בעלי-החיים של אלוהים ושל השטן
קורת התרנגול
הקבצנית הזקנה
שלושת העצלנים
תריסר המשרתים העצלים
ילדון הרועים
מטבעות הכוכבים
הפרוטה הגנובה
תצוגת הכלות
הדרור וארבעת ילדיו
המעשייה על ארץ שנונבובניה
מעשיית הכזב הדיטמארית
לובנשלג ואודמורד
המשרת הפיקח
ארון-המתים מזכוכית
היינץ העצלן
הגריפון
הנס החזק
האיכר בשמיים
ליזה הרזה
בית היער
לחלוק שמחה ועצב
הגדרון מלך הגדר
דג הסול
האנפה והדוכיפת
האוח
הירח
תוחלת החיים
שליח המוות
רצען אומן
רועת האווזים אצל הבאר
ילדיה השונים של חווה
נימפת אגם התחנה
האישונים
הענק והחייט
המסמר
הנער המסכן בקבר
הכלה האמיתית
הארנב והקיפוד
הפלך, הנול והמחט
האיכר והשד
פירורים על השולחן
ארנב הים
הגנב האומן
המתופף
שיבולת החיטה
גבעת הקברים
רינקרנק הזקן
כדור הבדולח
העלמה מאלין
המגף מעור התאו
מפתח הזהב
המעשיות > אגדות לילדים (מעשיות נוצריות)

יוסף הקדוש ביער
שנים-עשר השליחים
הוורד
עניות וענווה מוליכים לשמיים
ארוחת האל
שלושת הענפים הירוקים
כוסית עם האלוהים
האישה הזקנה
חתונה שמיימית
ענף האלסר
המעשיות > נספחים

על הזמיר והקמטן
היד עם הסכין
איך שיחקו ילדים זה עם זה בשחיטה
מעשייה ראשונה
מעשייה שנייה
המוות ורועה האווזים
החתול במגפיים
על המפית, התרמיל, הכובעון, התותח והקרן
האירוח המופלא
הנס-סתום
כחול הזקן
הורלבורלבוץ
האורקלו
הנסיכה עור-עכבר
האגס לא רוצה ליפול
ארמון הרצח
על נגר וחרט
שלוש אחיות
פרגמנטים
פרחשלג
נסיכה עם כינה
מהנסיך יוחנן
הסחבה הטובה
החיות הנאמנות
הצדף בחוף הים
העורבים
העצל והחרוץ
האריה והצפרדע
החייל והנגר
האיש הפראי
הילדים הרעבים
הגברת יגון הקדושה
האסון
מבחן האפון
השודד ובניו
הערות שוליים

↑  Thompson, The Folktale, p. 407
↑  Lucy Sprague Mitchell, Here and now story book, New York 1948
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007479449305171  GND: 4132759-7  LCCN: n81062949  NKC: unn2007422694  VIAF: 187449723   WorldCat (עם VIAF): 187449723
אסף צור

אסף צור (נולד ב-28 באוגוסט 1998) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת השוער בקבוצת עירוני קריית שמונה מליגת העל.
קריירת מועדונים

צור החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, וב-13 במאי 2016 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב בתיקו 3–3 נגד מכבי הרצליה בליגה הלאומית.
ב-28 ביוני 2016 חתם צור לחמש שנים בהפועל רעננה. בעונתו הראשונה במועדון שימש כשוער ראשון בקבוצת הנוער, וב-6 במאי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 2–2 נגד מ.ס. אשדוד. את עונת 2017/2018 פתח כשוער ראשון בקבוצה הבוגרת, אך איבד את מקומו בהרכב לאחר החתמתו של השוער גיירמו ויסקארה. בעונת 2018/2019 חזר לעמדת השוער הראשון.
באוגוסט 2020, הושאל לאנורתוסיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית לשתי עונות בהן שותף ב-6 משחקי ליגה. ב-16 באוגוסט 2022 חתם בעירוני קריית שמונה.
נבחרות ישראל

לזכותו של צור ארבע הופעות בנבחרת הנוער של ישראל. בספטמבר 2018 שימש כשוער הראשון של הנבחרת הצעירה עד גיל 21, עמה שיחק עד 2021.
הערות שוליים

↑  רז אמיר, ‏אסף צור חתם בהפועל רעננה לחמש שנים, באתר ONE‏, 28 ביוני 2016
↑  יניב טוכמן‏, אסף צור יצא לחתום באנורתוזיס פמגוסטה, באתר וואלה, 9 בספטמבר 2020
קלוד קיאמבה

| --- | --- |

 לידה:  16 בספטמבר 2003 (בן 21) הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו 
 שם במה:  Claude 
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה 
 תקופת הפעילות:  מ-2017 
 סוגה:  מוזיקת פופ, שאנסון 
 שפה מועדפת:  צרפתית, הולנדית 
 www.claudemusic.com
 
קלוד קיאמבה (בהולנדית: Claude Kiambe; נולד ב-16 בספטמבר 2003) הוא זמר-יוצר הולנדי, שנולד ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הוא עתיד לייצג את הולנד באירוויזיון 2025  עם השיר C'est La Vie, שיתקיים בבזל שבשווייץ.