stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפנאסי פט
קורות חייו > נעוריו, לימודיו ופעילותו בצבא

החל מגיל 15, מינואר 1835, חונך אפנאסי פט שנשין בפנימיה הגרמנית קרימר (Krümmer) בעיירה ורו (Werro, היום וורו Vőru), שבאזור הבלטי ליבוניה, בדרומה של אסטוניה של היום. לאחר מכן, בשנת 1838 שהה לזמן-מה ב"פנסיון" של ההיסטוריון מיכאיל פוגודין במוסקבה ולאחר מכן נרשם ללמוד ספרות ופילולוגיה קלאסית באוניברסיטת מוסקבה. לימודיו באוניברסיטה נמשכו יותר מכרגיל - כשש שנים. אהב פחות ללכת לקורסים מאשר להתמסר לכתיבת שירים.
בעידוד חברו האינטימי באוניברסיטה, המבקר לעתיד אופולון גריגורייב, פרסם פט בשנת 1840, על חשבונו, קובץ ראשון של שירים - "פנתיאון לירי". בשנים 1842-1843 פרסם מפירות יצירותיו בכתב העת "מחברות מולדת" ("Otechestvennye zapiski") של קראייבסקי ולפעמים בעיתון "מוסקוביטניק" ("המוסקבאי") וזכה להצלחה רבה. המבקר הדגול ביילינסקי הגדיר אותו כ"משורר המוכשר ביותר" באותה עת במוסקבה והעריך את "שיר הערש" שלו כאחד משלשת הטובים של שנת 1843, יחד עם שני שירים של לרמונטוב המנוח.
אבל, מתוך ציפייה להעלות את הסיכויו להתקבל בעתיד בקרב האצולה, בחר המשורר בקריירה צבאית ובין השנים 1845-1853 שירת ברגימנט של קירסירים (פרשים כבדים). בהיותו מוצב במחוז חרסון שבאוקראינה, התרגל במשך הזמן לאורח חיי חיל המצב והפסיק כל פעילות ספרותית. בכל זאת בעת שרותו בצבא יצא לו להתיידד עם קצין אחר אותו העריץ עוד מימיו במוסקבה, הסופר לב טולסטוי. באוקראינה פגש אפנאסי גם את המוזיקאית הצעירה וענייה ממוצא סרבי מריה לאזיץ'  ושני הצעירים התאהבו. אולם, בגלל עונייה, פט לא היה מוכן להתחתן איתה. כעבור זמן מריה לאזיץ' מצאה את מותה בדליקה, ספק תאונה ספק התאבדות. מר גורלה גרם לפט ייסורי מצפון שהציקו לו עוד שנים רבות והשתקפו בכמה משיריו.
קורות חייו > חזרתו לעיר הגדולה ולשירה

אחרי שהצליח להחזיר לעצמו את האזרחות הרוסית בשנת 1853 הועבר פט למחוז הצפוני נובגורוד הקרוב לסנקט פטרבורג על מנת לשרת במשמר האולנים של הצאר. בבירה חזר לפקוד את החוגים הספרותיים. בשנות ב-50 של המאה ה-19 היטיבה עמו גם העלייה המחודשת בעניין הציבור בשירה, וקובץ שיריו "שירי א. פט" עורר הדים חיוביים בקרב הקוראים והמבקרים. פט, עדיין לא בטוח בעצמו, הביא את שיריו לעריכתו של ידיד מפורסם אחר, הסופר איוון טורגנייב. מעריכים כיום שלא תמיד העריכה של טורגנייב עשתה חסד עם כתיבתו מפני שסילקה לפי טעמו קטעים שהיו דווקא בעלי ערך במקוריותם ובייחודיותם. החל מ-1854 התארח פט על דפי כתב העת "סוברמניק" ("בן זמננו") יחד עם סופרים חשובים אחרים כמו נקראסוב, שניהל את העיתון, טורגנייב, גונצ'רוב, גריגורוביץ', ומאוחר יותר גם לב טולסטוי. ביקר בגרמניה, בצרפת ובאיטליה. ב-1859 ניתק את הקשרים עם ההנהלה המתקדמת החדשה של "סוברמניק" - צ'רנישבסקי ודוברוליובוב - אך בניגוד לציפיותיו, העיתונות השמרנית, הקרובה אליו מבחינה פוליטית, לא התלהבה מחידושיו השיריים וסירבה לפרסמם.
אחרי 15 שנות עבודה בצבא התכוון לפרוש. דרגתו בשעת הפרישה, זו של "קפטן פרשים ז'וניור" (שטאבס רוטמיסטר) (מעין לוטננט משנה) לא יכלה לתת לו סיכוי כלשהו בתביעותיו לתואר אציל. זאת מפני שכבר ב-1856 הועלה, לאכזבתו, סף הדרישות לקבלת קצינים באצולה על ידי הצאר אלכסנדר השני לדרגת "פולקובניק", כלומר קולונל. באותה תקופה, בשנת 1857 החליט פט להתחתן נישואים מתוך חשבון עם מריה בוטקינה, בת ה-28, בת של סוחר התה האמיד פיוטר בוטקין ואחותו של המשורר וסילי בוטקין. פט השיג, דרך קשר נישואין זה, בעלות על אחוזה בכפר סטפנובקה שבאזור הולדתו, מצנסק. החתונה התקיימה בפריז בכנסיית אלכסנדר הקדוש (Saint Alexandre-sur- Seine). השושבין ("אביר הכבוד") שלו בטקס היה איוון טורגנייב. אחרי פרישתו מהצבא, השתקע פט במוסקבה והתמסר לכתיבה.
קורות חייו > המשך פעילותו הספרותית. מיליטנטיזם אסתטי

בשנת 1863 הוציא לאור שני כרכי שירים - סיכום יצירותיו בעשרים וחמש השנים האחרונות, אך זכה בבקורות לא אוהדות. המבקרים הצעירים, שדגלו בשינויים חברתיים ובקדמה לא אהבו את המשורר הריאקציונר בעיניהם, ה"מזניח" את הסוגיות החברתיות ואת "סבל העם", והמתעניין רק בהנאות האסתטיות של האמנות, ברגשותיו האישיים וברשמים ארעים. לעומת זאת ניקולאי נקראסוב, המשורר האהוב על "המתקדמים" העריך מאוד את שירתו של פט.
מתוסכל, נסוג אפנאסי פט לאחוזתו החדשה בסטפנובקה שם דווקא הצטייר כאיש עסקים קשוח. הירבה להחליף ביקורים עם לב טולסטוי ועם טורגנייב, שכניו. התחיל לכתוב פמפלטים שבהם ביטא את עוינותו כלפי הצעירים של שנות ה-60.
בהשפעת שופנהאואר ביטא דעות פסימיות לפיהם הכל בעולם הוא רק הבלים וסבל, ושכל התקוות להפוך אותו לטוב יותר הן רק אשליות. הרי דרך העולם היא ש״הזמירים יזללו את הפרפרים״.
המבקרים נותרו אדישים אם לא עוינים לכתיבתו של פט עד שתנופת הטרנד art pour l'art ("אמנות לשם אמנות") החזירה לו לבסוף את הערכת הציבור.
קורות חייו > שנותיו האחרונות

בשנת 1873 החליט סנאט האימפריה הרוסית להעניק לאפנאסי פט את כל זכויותיו כאציל וכיורש של אפנאסי שנשין.
שבע רצון ממה שנראה עד אז בעיניו כתכלית חייו, מכר המשורר את האחוזה בסטפנובקה והתיישב באחוזה רחבת ידיים בשם ורובייבקה בגוברניה קורסק. שם חי ויצר במשך כחמש-עשרה שנים.
בין השנים 1885–1891 פרסם ארבעת קובצי שירים תחת הכותרת "להבות הלילה", כמו כן שני כרכי זכרונות. תרגם גם את ספרו של הפילוסוף האהוב עליו, שופנהאואר, "העולם כרצון וכייצוג" ("Die Welt als Wille und Vorstellung") ואת "פאוסט א' של גתה. כמו כן עשה תרגומים ממחברים מהקלאסיקה הרומאית - ורגיליוס, קטולוס והורטיוס. בזכות תרגומים אלה התקבל כחבר מתכתב של האקדמיה הרוסית למדעים.
קורות חייו > תרומתו לשירה הרוסית

נושאי שיריו נוגעים ברגשות פרטיים ובזכרונות אישיים - באהבה הרומנטית - אהבה נכזבת, בטבע - בעיקר נופי מרכז רוסיה, באמנות - בשלמות הפסלים היווניים או רומיים (למשל פסלה של האלה דיאנה) או בהודו של אלהים, הנתפסים בדרך כלל תחת רשמים רגעיים חולפים. פט עשה שימוש באליטרציות, באסוננסים, לעיתים קרובות בהברות מוזיקליות, במשחקי דגש, חידושים במקצב ובחרוזים, פעם השתמש פט בשיר מסוים בשורות של נושאים ללא פעלים. הוא עצמו השווה את שפתו הפואטית ל"שפה האילמת של העלים".
הושפע משירתו של היינריך היינה, וגם ממסורת המשוררים וסילי ז'וקובסקי ופיודור איבנוביץ' טיוטצ'ב ומאוחר יותר גם על ידי שרל בודלר.
נחשב כמבשר של האימפרסיוניזם והסימבוליזם בשירה הרוסית והשפיע במיוחד על שירתם של אינוקנטי אננסקי ואלכסנדר בלוק.
בניגוד לאופיו המלנכולי שירתו משרה אור ושמחת חיים.
קורות חייו > סוף ימיו

במהלך חייו ידע אפנאסי פט שנשין מצבים דיכאוניים חוזרים.
בשנות השבעים בחייו סבל תכופות מהתקפי קוצר נשימה בלתי נסבלים וביצע כמה ניסיונות אובדניים שבעקבותם המשפחה השגיחה עליו יום ולילה.
היו חשדות כי עצם מותו מהתקף אסתמה או התקף לב התרחש תוך כדי סערת הרגשות שלאחר ניסיון כושל נוסף לשים קץ לחייו בעזרת סכין.
נפטר במוסקבה ב-3 בדצמבר1892.
הנצחה

ב-1985 הוכרז כי על שמו ייקרא מכתש פגיעה על כוכב חמה.
ב-1991, לקראת מלאת מאה שנה למותו, הוקמה אנדרטה לזכרו ביישוב וורוביובקה באזור קורסק.
יצירותיו

קובצי שירה:
הפנתיאון הלירי Лирический Пантеон- 1840
- קובץ שירים Собрание стихотворений 1892
- להבות ערב - 5 קבצים, כולל אחד שפורסם לאחר מותו-
Vechernie ogni- Вечерние огни 1891
Шёпот, робкое дыханье
(דוגמה של שיר ללא שימוש בפעלים, שהפך למעין מניפסט של "האמנות לשם אמנות" ברוסיה)
Шёпот, робкое дыханье
Трели соловья.
Серебро и колыханье
Сонного ручья.
Свет ночной, ночные тени.
Тени без конца,
Ряд волшебных изменений
Милого лица,
В дымных тучках пурпур розы,
Отблеск янтаря,
И лобзания, и слёзы,
И заря, заря!..
לַחַשׁ, נְשִׁימָה שׁוֹקֶטֶת,
שִׁיר זָמִיר עָלוּם,
בֹּהַק-כֶּסֶף, נִיעַ-רֶטֶט
נַחַל זַךְ רָדוּם.
אוֹר וָצֵל לֵילִי, וְרֶשֶׁת
צֶאֱלֵי עַלְוָה,
כֶּשֶׁף שִׁנּוּיֵי אֲרֶשֶׁת
פְּנֵי הָאֲהוּבָה.
שׁוֹשַׁנָּה בְּעַב אוֹדֶמֶת,
לֶשֶׁם, הַבְלָחָה,
וּנְשִׁיקוֹת, וּבְכִי וָדֶמַע,
וּזְרִיחָה, זְרִיחָה!
1850
מרוסית: אלה סוד
פואמות:
קמע -Талисман 1842
חלום 1856 -Сон
Две липки 1856
סבינה Сабина 1858
הסטודנט 1884 Студент
לאופליה К Офелии
ספורת:
קקטוס 1881
זכרונות
"זכרונותי" Мои воспоминания - 1890
"שנות חיי הראשונות" - פורסם ב Ранние годы моей жизни" - 1893). . .
תרגומים:
שתי עבודות של שופנהאואר:
Мир, как воля и представление» - העולם כרצון וייצוג 1880, מהדורה שנייה 1888
(О четверояком корне закона достаточного основания» (1886
השורש המרובע של עיקרון הטעם המספיק".
גתה - פאוסט 1882-1883
יצירות הורטיוס - 1883
סטירות של יובנליס 1885
שירי קטולוס - 1886
אלגיות של טיבולוס 1886
הספר ה-15 של "מטמורפוזות" מאת אובידיוס 1887
אנאידה - מאת ורלגיליוס - 1888
אלגיות של פרופרטיוס - 1888
סטירות של פרסיוס - 1889
אפיגרמות של מרטיאליס -1891
כתביו שראו אור בעברית

בדור עתיד אמצא קורא (תרגמה: אלה סוד, פתח דבר ומבואות: זויה קופלמן), אנתולוגיה הכוללת תרגומים לשירים נבחרים של ארבעה משוררים רוסים מן המאה ה-19.תל אביב: גוונים, תשע"ז
שירת פט והמוזיקה

שירים רבים של אפנאסי פט, בעלי מוזיקליות אופיינית, הולחנו על ידי מלחינים או שולבו ביצירותיהם:
פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי -
למשל:
- "רוח שלי, מלאך שלי, חבר שלי" - Moy ghenyi,moy anghel, moy drug
-1850
באתר יו טיוב בביצוע זמרת המצוסופרן יקטרינה סמנצ'וק
- "תביני לפחות פעם אחת" - poymi hot raz- מתוך 6 מלודיות אפוס 16 - 1872
- "שאי ליבי איתך" - unossi moyo serdtse - ללא אופוס
- 1873
-"אל תתרחקי ממני" - nye othodi ot menya- מתוך 6 מלודיות אופוס 27.
-"לא אגיד לך דבר" - ya tebe nichevo nye skazhu- מתוך 12 מלודיות אופוס 60
ניקולאי רימסקי-קורסקוב
-"הערב כבה חרישית" - tiho vecher dogorayet מתוך 4 רומנסות אופוס 4
מס.4 - 1866
-"בממלכת הוורדים והיין" - v tsarstvo roz i vina - מתוך 6 רומסנות
אופוס 8 - 1868
-"לחש, נשימה שוקטת" -, shopot,robkoye dyhanye מתוך 4 רומנסות אופוס 42 -1897
- "באתי הנה לספר לך..." - ya prishol tebe s privetom- גם כן מתוך 4 הרומנסות אופוס 42 - 1897
-"מבושמת ורעננה עטרת הפאר שלך" -Svezh i dushist tvoy roskoshnyi venok-השיר שלישי ממחזור השירים "באביב" - 1897 Vesnoy.
פולין ויארדו-גרסיה (1821 - 1910)
- "תחינה" - Die Beschwörung לפי אפנאסי פט
-"הכוכבים" - Die Sterne
-"שני הוורדים" - Les Deux Roses מאת לואי פומיי לפי שיר של פט
-תמונות של חצות - Mitternächtige Bilder
-זהר הלילה - Siyala nochj
-הערב כבה חרישית - Tiho vecher dogorayet
סרגיי רחמנינוב
באתר יו טיוב -בביצוע דמיטרי חורוסטובקי
אלכסנדר יגורוביץ' ורלאמוב
-На заре ты ее не буди אל תעיר נא אותה עם זריחה...
באתר יו טיוב בביצוע של הטנור סרגיי למשב
באתר יו טיוב בביצוע של גלינה פיסארנקו
ניקולאי מטנר
-הפרפר - Babochka
-ואלס -Valse אופוס 37 מס 4- הלא תמול שלשום בצלילים קסומים...
Davno li pod volshebnye zvuki
אנטון ארנסקי
-הנחש - Zmey - אופוס 64 מס.5
-הלא תמול שלשום בצלילים קסומים...
Davno li pod volshebnye zvuki אופוס 48 מס.5
-רביעייה קולית אופוס 57 בליווי צ'לו על מילים של אפנאסי פט
אלכסנדר פון זמלינסקי
הליל הקדוש Heilige Nacht - בתרגומו לגרמנית של בודנשטדט - פורסם
ב 1897
ניקולאי מיאסקובסקי - רומנסה - ללא אופוס
סופיה גוביידולינה - קונצרטו לתזמורת סימפונית ולjazz band-
כולל הקלטה של קולות סופרן על טקסט של אפנאסי פט - 1976
טטיאנה סמירנובה - 7 שירים מאת אפנאסי פט - אופוס 70 מס 1 -
1988
לרה אאורבך - "עץ לבנה עצוב" אופוס 15 לסופרן או מצוסופרן ופסנתר - 1990
מלחינים אחרים שהלחינו שירים של פט : פיוט פטרוביץ' בולאחוב (1822 - 1885);
אכילס ניקולאייביץ' אלפראקי (1846 - 1919);
צ'יגיר;
גיורגי אדוארדוביץ' קוניוס (1862 -);
אופרוסימוב; שיריאייב; ניקולאי ארציבושב
לקריאה נוספת

ד.ד. בלגוי - העולם כיופי(ברוסית) - א. פט - להבות ערב - מוסקבה 1981
- 1965 D.S.Mirskij -  Storia della letteratura russa Garzanti ,
ד.ס. מירסקי - תולדות הספרות הרוסית, הוצאה לאור גרצאנטי, 1965
Klenin, Emily (UCLA): The Poetics of Afanasy Fet. Köln: Böhlau, 2002 (Bausteine zur Slavischen Philologie und Kulturgeschichte 39).
(אמילי קלנין - הפואטיקה של אפנאסי פט - 2002 קלן, בו'לאו)
Charles A Moser ed.- Cambridge History of Russian literature
Cambridge University Press 1992
Nicolas Ross - L'Eglise Saint Alexandre -sur-Seine
Cerf histoire - Institut d'Etudes slaves, Paris 2005
(בצרפתית) - ניקולה רוס - הכנסייה אלכסנדר הקדוש על נהר סנה - סרף היסטואר - המכון לחקר תרבויות סלביות. פריז 2005
Richard F. Gustafson - The Imagination of Spring:The Poetry of Afanasi Fet, Yale Russian and East European Series, Yale University Press New Haven, 1966
Brigitte Francois- Sappey et Gilles Cantagrel (dir) -
Fayard, 1994 Guide de la mélodie et du lied
(בריז'יט פרנסואה - סאפיי וז'יל קנטגרל (עורכים) - מדריך למלודיות וללידר
הוצאה לאור פאיאר, פריז, 1994
הערות שוליים

↑  האנציקלופדיה היהודית הרוסית משנת 1995 או בספר Between Snow and Desert Heat -Russian influences on Hebrew literature 1870 - 1970 מאת רינה לפידוס, ובמאמר של מרק וישניצר - תולדות יהודי רוסיה בפרסומים אחרונים (The History of the Jews in Russia in Recent Publications Wischnitzer Mark) בכתב העת The Jewish Quarterly Review, New Series, Vol. 35, No. 4 (Apr.1945) pp. 393-413) University of Pennsylvania Press
↑  "Fet". Gazetteer of Planetary Nomenclature. NASA. נבדק ב-2 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Moore, Patrick (2000). The Data Book of Astronomy. Institute of Physics Publishing. ISBN 0-7503-0620-3.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303374905171  PLWABN: 9810662086005606  BIBSYS: 90160752  BNE: XX859053  BnF: cb12057576s (data)  CiNii: DA00981874  GND: 118686925  ICCU: DDSV168384  ISNI: 0000 0001 0868 605X  LCCN: n50072730  LNB: 000062545  MusicBrainz: 4c0eb348-c21b-48f4-be4c-0fdbaa465cc8  NKC: jn19981001056  NLA: 36158586  NLG: 171380  NSK: 000370462  NTA: 070492484  RSL: 000069613  SELIBR: 186824  SUDOC: 028818237  Trove: 1221608  VIAF: 9868507   WorldCat (עם VIAF): 9868507 
העיר וורו עם האגם טאמולה
אפולון גריגורייב, מבקר ספרות ומשורר
מריה בוטקינה בשנת 1905, ציור של ולנטין סרוב
ד'ארטניאן ושלושת המוסקטרים

ערך זה עוסק בסרט טלוויזיה סובייטי. אם התכוונתם למיני-סדרה צרפתית משנת 2005, ראו .
| --- | --- |

 מבוסס על:  שלושת המוסקטרים 
 בימוי:  גאורגי יונגוואלד-חילקביץ' 
 תסריט:  Mark Rozovsky 
 שחקנים ראשיים:  מיכאיל בויארסקי וניאמין סמחוב איגור סטאריגין ולנטין סמירניצקי
 מוזיקה:  מקסים דונאייבסקי
 צילום:  אלכסנדר פוליניקוב 
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 חברת הפקה:  Odesa Film Studio 
 חברה מפיצה:  רדיו בברית המועצות 
 הקרנת בכורה:  1978 
 משך הקרנה:  249 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סדרה המבוססת על ספר, סרט סייפים נועזים, קומדיה טלוויזיונית 
 סרט הבא:  המוסקטרים אחרי עשרים שנה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ד'ארטניאן ושלושת המוסקטרים (ברוסית: Д’Артаньян и три мушкетёра) הוא מיני-סדרה מוזיקלית בת שלושה חלקים, שהופקו בברית המועצות ושודרו לראשונה בשנת 1978. הסדרה מבוססת על הרומן שלושת המוסקטרים מאת אלכסנדר דיומא.
בסרט מככבים מיכאיל בויארסקי כד'ארטניאן, וניאמין סמחוב כאתוס, איגור סטאריגין כאראמיס, ולנטין סמירניצקי כפורתוס, מרגריטה טרחובה כמיליידי דה וינטר, אולג טבקוב בתפקיד המלך לואי השלושה עשר, אליסה פריינדליך כאן מאוסטריה, אלכסנדר טרופימוב בתפקיד הקרדינל רישליה, ולב דורוב בתפקיד קפטן דה טרוויל. הסרט ושיריו הרבים הפכו לפופולריים ביותר בברית המועצות במהלך סוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים, ונחשב כיום לקלאסיקה.
הופקו שלושה סרטי המשך: המוסקטרים אחרי עשרים שנה (1992), סודות המלכה אן, או המוסקטרים אחרי שלושים שנה (1993) ולבסוף שיבת המוסקטרים, או אוצר הקרדינל מאזארן (2009).
עלילה

הסרט מורכב משלושה חלקים:
חלק 1: "אתוס, פורתוס, ארמיס וד'ארטניאן" (Атос, Портос, Арамис и д'Артаньян)
חלק ב ': "יהלומי המלכה" (Подвески королевы)
חלק שלישי: "ההרפתקאות ממשיכות" (Приключения продолжаются)
ד'ארטניאן הצעיר רוכב לפריס בתקווה להפוך למוסקטר. בעיירה מאונג הוא נעלב על ידי רושפור, סוכן הקרדינל. מתרחשת קטטה, וד'ארטניאן נשדד ונותר מדמם. בהמשך הוא פוגש את אדון דה טרוויל, קפטן המוסקטרים של המלך. לפתע הוא רואה את רושפור וקופץ מהחלון. הוא מתנגש באתוס, מוסקטר פצוע שקורא לו אידיוט ומאתגר אותו לדו-קרב בצהריים. ד'ארטניאן ממשיך במרדף שלו, מתנגש בשני מוסקטרים אחרים, פורתוס וארמיס ומזמין את שני האחרים לדו-קרב. כשהוא מגיע לדו-קרב הראשון, ד'ארטניאן פוגש לא רק את אתוס אלא גם את פורטוס וארמיס והם נדהמים שכולם יילחמו באותו נער. שומרי הקרדינל מגיעים ומתפתחת קטטה. המוסקטרים הורגים את רוב השומרים וכמה בני מזל נמלטים. המוסקטרים מתיידדים. לימים מציל ד'ארטניאן את קונסטנס, תופרת נשואה למלכה והם מתאהבים ומכאן מתפתחת הרפתקה בין המוסקטרים, במסעם להציל את כבודה של המלכה ואת המלוכה הצרפתית מפני מזימותיו של החשמן הערמומי רישלייה.
שחקנים ודמויות

מיכאיל בויארסקי — ד'ארטניאן
וניאמין סמחוב — אתוס
ולנטין סמירניטסקי — פורתוס
איגור סטאריגין — אראמיס
אולג טבקוב — לואי השלושה עשר, מלך צרפת
אלכסנדר טרופימוב — הקרדינל רישלייה
אליסה פריינדליך — אן מאוסטריה
לב דורוב — הרוזן דה טרוויל
מרגריטה טרחובה — מיליידי דה וינטר
בוריס קלוייב — הרוזן רושפור
אירינה אלפיורובה — קונסטנס בונסיה
לאוניד קנבסקי — אדון בונסיה
אלכסיי קוזנצוב — דוכס בקינגהאם
ולדימיר באלון — דה ז'וסאק
ילנה ציפלאקובה — קטי
ואלרי מישאסטי — אביו של ד'ארטניאן
אולגה מאטשקו — הנערה ממנגה
יבגני דנצ'בסקי — ג'ון פלטון
צילומים

הסדרה צולמה ביישובים שונים ברחבי הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית האוקראינית (אוקראינה של ימינו), תוך שימוש בכמה מהמצודות והערים העתיקות במדינה, כמו לבוב. כמה סצנות צולמו במרכז ההיסטורי (העיר העתיקה) של טאלין באסטוניה.
מנזר הברנרדינים בלבוב. שימש בתור העיירה מאונג.
ארמון פוטוצקי, ביתו של קפטן דה טרוויל.
הבית ברחוב סניז'נה בלבוב. מפתן ביתו של דון בונסיה.
הכנסייה הארמנית בלבוב. שימש כמנזר דשו
בית המדענים בלבוב. ארמון החשמן רישלייה.
טירת אולסקי במחוז לבוב. שימשה כארמונו של בקינגהם
בית עיריית פריז
טירת סבירז', שימשה למגוון אתרים לרבות ביתו של ד'ארטניאן.
ראו גם

שלושת המוסקטרים (סרט, 2013), עיבוד קולנועי רוסי מאת סרגיי ז'יגונוב
הערות שוליים

↑  "Top 15 Miniseries of all Time". Listverse. נבדק ב-28 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Юрий Ряшенцев о песнях для театра и кино
↑  Максим Дунаевский об ансамбле «Фестиваль» и песнях для кино
| שלושת המוסקטרים מאת אלכסנדר דיומא האב |
| --- | --- | --- |
| ספרים | שלושת המוסקטרים • אחרי עשרים שנה • הוויקונט דה בראז'לון |  |
| דמויות | ד'ארטניאן • הקרדינל רישלייה • לואי השלושה עשר, מלך צרפת • אן מאוסטריה • אראמיס • פורתוס • הרוזן דה רושפור • אתוס |  |
| סרטים | שלושת המוסקטרים (1921) • שלושת המוסקטרים (1935) • שלושת המוסקטרים (1939) • שלושת המוסקטרים (1948) • שלושת המוסקטרים (1973) • ארבעת המוסקטרים (1974) • שובם של המוסקטרים • שלושת המוסקטרים (1993) • נקמת המוסקטרים • מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים • ברבי ושלושת המוסקטרים • שלושת המוסקטרים (2011) • המוסקטרים: משימה מסתורית (2018) • כולם בשביל אחד, אחד בשביל כולם • דארטניאן ושלושת המוסקטרים • שלושת המוסקטרים: ד'ארטניאן • שלושת המוסקטרים: מיליידי |  |
| סדרות | ד'ארטניאן ושלושת המוסקטרים (1978) • שלושת המוסקטרים (אנימה) • המוסקטרים אחרי עשרים שנה • סודות המלכה אן, או המוסקטרים אחרי שלושים שנה • שיבת המוסקטרים, או אוצר הקרדינל מאזארן • ד'ארטניאן ושלושת המוסקטרים (2005) • שלושת המוסקטרים (2013) • המוסקטרים |  |
| שונות | האיש במסכת הברזל (עיבודים: 1977 • 1998) • מוסקטר |  |
דוד בן חזקיה

| --- | --- |
 לידה:  סוף המאה ה-10/תחילת המאה ה-11
 עיסוק:  משורר
 שפות היצירה:  עברית
 סוגה:  הפיוט המזרחי המאוחר
 הושפע מ:  רב האי גאון, סעדיה גאון, יצחק אבן מר שאול ועוד.
 צאצאים:  יחזקיהו ראש הגולה, דויד ראש הגולה
 
דוד בן חזקיה המכונה לעיתים דויד הנשיא היה פייטן ומשורר עברי פורה, ממשפחת ראשי הגולה, שחי בבבל בסוף תקופת הגאונים. אף שאביו, אחיו ובנו כיהנו כראשי גולה, הוא עצמו לא נשא בתפקיד.
תולדותיו

דוד היה בנו של חזקיה בן דוד, שהיה ראש הגולה וראש ישיבת פומבדיתא. שני אחיו היו יוסף אורובד (חיבר הלכות שחיטה, סבו של רבי יהודה בן ברזילי הברצלוני) ושאלתיאל בן חזקיה.
בד'תתי"ח (1058), אביו חזקיה נאסר על ידי הח'ליפה אל קאא'ם הראשון בעקבות הלשנה והוצא להורג. בעקבות מקרה זה נסגרה ישיבת פומבדיתא באופן סופי, ומשרת ראש הגולה הופסקה לכמה שנים. דוד הספיק להעביר את רכושו לספרד קודם המקרה הטראגי, ולאחריו ברח עם שני אחיו לביתו של יהוסף הנגיד בגרנדה שבספרד, שאביו, שמואל הנגיד, היה ידידו של אביהם. קיים גם שיר שכתב שמואל הנגיד לדוד עצמו.
השלושה שהו בביתו עד ד'תתכ"ז (1066) שאז התרחש הפוגרום והשמד בגרנדה, שבו נהרג יהוסף הנגיד, והשלושה ברחו מהעיר. יצירתו של ר' דויד, מעידה על קרבתו בעמדותיו לחסידות הצופית המוסלמית של תקופתו, שהשפיעה בהמשך גם על אברהם בן הרמב"ם.
דוד ביקר בקהילות יהודיות במצרים, שם עבר להתגורר אחיו יוסף, וגם ביקר בארץ ישראל שם כתב קינות וסליחות לזכר חורבות ירושלים, חלקם מצויים באוסף האקדמיה ללשון העברית.
כעבור זמן שב לבבל אך לא ירש את משרת אביו. אחיו שאלתיאל החזיק תקופה קצרה, על פי מסמכים שנמצאו, בתואר ראש הגולה. בנו, יחזקיהו (השלישי) ונכדו, דויד בן יחזקיהו, נשאו במשרת ראש הגולה.
מלבד הקינות שחיבר בירושלים נמצאו כארבעים נוספים מפיוטיו בגניזות של אוניברסיטת קיימברידג', פיוטיו בכתב יד ששון הנמצאים בספרייה הבריטית, קובצי שירה תימניים המיוחסים לו ועוד. בה'תשס"ט (2009) הוציאה טובה בארי ספר בשם "לדויד מזמור" בהוצאת מקיצי נרדמים המאגד רבים מפיוטיו.
שיריו

בידינו כ-40 שירים (שלושים ושבעה ודאיים ושלושה מסופקים) מדויד הנשיא, שההדירה טובה בארי מתוך 200 כתבי יד שונים. שיריו היו אהובים על הציבור, דבר שניכר במספר העתקות רב של שיריו. כל פיוטיו הנודעים לנו הם סליחות או תוכחות, המתאפיינים באריכות רבה, וברובם עשרים ושתיים מחרוזות מרובעות טורים עם א"ב שלם באקרוסטיכון המשובץ בראשי הסטרופות, ולאחריו חתימת שמו הפרטי או 'דויד בן נשיא' אך ללא שם אביו - כמו פייטנים בבליים אחרים, כמו יוסף אלברדאני ורב האי גאון, שנמנעו מלהזכיר את שם אביהם בחתימת שיריהם. פיוטיו מתייחדים בסגנון האישי שבהם, הבולט בתקופתו, כמו גם בתפיסת החורבן שלו, המדגישה את תחלואיה המוסריים של החברה, מעבר לחרבן הפיזי. הוא משלב בתוכחותיו ביקורת חברתית נוקבת, מטיף לסלידה מן הכבוד והשררה וכן מקיום מצוות חיצוני ריק מתוכן מוסרי פנימי, וקורא לעם לשוב אל התורה, שתנחהו לדרך המוסרית.
בתבניות שיריו, נשאר נאמן לרוב למסורת המזרחית הרווחת, מלבד מספר שירים, כמו בקשתו השקולה "אלהי אל תריבני כפשעי", בה חיקה את פיוטו של יצחק אבן מר שאול, אלהי אל תדינני כמעלי, בהם הושפע מהחידושים הספרדיים של תקופתו. לא עשה שימוש רב בקישוטי תבנית כסיומות מקראיות ומילות קבע, אלא במקומות בהם שירתו את מטרת הקטעים, מה שלדעת בארי מסמן שהוא ראה עצמו כפוף לכלליה של הפואטיקה הפייטנית רק כשהיא מסייעת ליצור רושם עצמתי לתוכני השירים.
שירתו עמוסה מוטיבים מהספרות החסידית־מוסלמית, ועיון בה, לדעת בארי, מורה על התפתחות שירת קודש בעל אופי חדשני במזרח בראשית המאה ה-11, אשר "מנהלת דיאלוג מתוח עם שירת הקודש הספרדית בת הזמן...חסידותו של דויד הנשיא עולה...מרוב שיריו...קהל החסידים רצה ואהב לשמוע את שיריו למרות אורכם ותוכנם הקודר לעיתים, ואולי דווקא בגללם".
לקריאה נוספת

לדויד מזמור - פיוטי דוד הנשיא בן יחזקיהו ראש הגולה, בעריכת טובה בארי, הוצאת מקיצי נרדמים ה'תשס"ט.
אבני חן, פרק ב', אליעזר ליין ושניאור זלמן ברגר, הוצאת ספרים קה"ת ה'תשע"ה.
הערות שוליים

↑  טובה בארי, לדויד מזמור: פיוטי דויד הנשיא בן יחזקיהו ראש הגולה, חברת מקיצי נרדמים, התשס"ט, פרק ח
↑  טובה בארי, לדויד מזמור: פיוטי דויד הנשיא בן יחזקיהו ראש הגולה, חברת מקיצי נרדמים, התשס"ט, עמ' 20–21
↑  טובה בארי, לדויד מזמור: פיוטי דויד הנשיא בן יחזקיהו ראש הגולה, חברת מקיצי נרדמים, התשס"ט עמ' 28
↑  טובה בארי, לדויד מזמור: פיוטי דויד הנשיא בן יחזקיהו ראש הגולה, חברת מקיצי נרדמים, התשס"ט עמ' 27
↑  טובה בארי, לדויד מזמור: פיוטי דויד הנשיא בן יחזקיהו ראש הגולה, חברת מקיצי נרדמים, התשס"ט עמ' 33
↑  טובה בארי, לדויד מזמור: פיוטי דויד הנשיא בן יחזקיהו ראש הגולה, חברת מקיצי נרדמים, התשס"ט, עמ' 35–36
↑  טובה בארי, לדויד מזמור: פיוטי דויד הנשיא בן יחזקיהו ראש הגולה, חברת מקיצי נרדמים, התשס"ט, עמ' 48
↑  טובה בארי, לדויד מזמור: פיוטי דויד הנשיא בן יחזקיהו ראש הגולה, חברת מקיצי נרדמים, התשס"ט, פרק ה'
↑  טובה בארי, לדויד מזמור: פיוטי דויד הנשיא בן יחזקיהו ראש הגולה, חברת מקיצי נרדמים, התשס"ט, עמ' 75–76
ג'יימס (להקה)

| --- | --- |

להקת ג'יימס בהופעה בפסטיבל Haldern Pop, גרמניה, 2013. משמאל: הסולן הראשי, טים בות'.
 מקום הקמה:  Whalley Range, מנצ'סטר 
 מוקד פעילות:  מנצ'סטר, אנגליה
 תקופת הפעילות:  1982 עד 2001  מ-2007 עד היום
 סוגה:  אינדי פופ, מדצ'סטר, רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  פקטורי, סייר, ראף טרייד, פונטנה, מרקורי, סנקצ'וארי, דקה, קוקינג ויניל, ברטלסמן מיוזיק גרופ
 פרסים והוקרה:  ההנפשה הטובה ביותר - "Moving On" - פרסי הקליפים הבריטיים (2014)
 wearejames.com
 חברים
 ג'ים גלני, טים בות', דייוויד ביינטון-פאואר, סול דייוויס, מרק האנטר, אנדי דיאגרם, אדריאן אוקסל
 חברים לשעבר
 פול גילברטסון, גייון וילן, לארי גוט, מייקל קולאס
 
ג'יימס (באנגלית: James) היא להקת רוק ממנצ'סטר, שהוקמה בשנת 1982. הלהקה נהנתה מפופולריות במהלך שנות התשעים, ואף לאחר מכן, עם 4 שירים ו-12 אלבומים בעשיריות הפותחות של מצעדי המכירות הבריטיים. הסינגלים הידועים ביותר של הלהקה כוללים את "Come Home" ,"Sit Down" ,"She's a Star" ו-"Laid", שאף הפך ללהיט בתחנות רדיו הקמפוס של ארצות הברית.
בעקבות עזיבתו של הסולן הראשי טים בות' ב-2001, הלהקה הפסיקה את פעילותה, אך בינואר 2007 הלהקה התאחדה והפיקה שישה אלבומים נוספים. הופעות חיות היו מאז ומעולם חלק מרכזי בפעילותה של הלהקה. נכון ל-2010, הלהקה מכרה מעל ל-25 מיליוני עותקים מאלבומיה ברחבי העולם.