stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישיבה קטנה
ישיבות קטנות חרדיות בולטות

ישיבות נחשבות למובילות בעיקר לפי כמות הבחורים שנשלחים בסוף לימודיהם בישיבה הקטנה לישיבות גדולות הנחשבות לטובות במגזר דוגמת חברון, פוניבז', וולפסון, בית מתתיהו ועוד. מדד נוסף הוא כמות הבחורים בישיבה, עם זאת, הרבה מעדיפים ישיבות עם מספר קטן יותר של תלמידים כדי שיהיה לבחור יותר קשר עם הצוות.
הישיבות הקטנות המובילות בארץ ממוקמות בעיקר בירושלים, לחלקן מגיעים בחורים מכלל הארץ. בבני ברק נהוג שאין פנימיות כך שרק בחורים המתגוררים העיר לומדים בהם.
ישיבת קול תורה לצעירים - הישיבה הוקמה בשנת 1939 על ידי הרב יחיאל מיכל שלזינגר והרב ברוך קונשטט שעלו מגרמניה בעקבות ליל הבדולח, ובמהלך השנים התחלקה הישיבה לישיבה קטנה וגדולה, הישיבה נחשבת לישיבה בעלת משטר יחסית לשאר הישיבות ועם זאת הביקוש אליה גדול. אחד המאפיינים שגורמים לביקוש הגדול הוא שהישיבה משלבת בתוכה את כל סוגי הבחורים והמשפחות, מה שמייצר ביקוש מכלל אזורי העיר, כאשר חלק גדול מקרב ההורים השולחים לישיבה, הם בוגרי הישיבה בעצמם. כמות גדולה מהבחורים המסיימים את לימודיהם בישיבה ממשיכים לישיבות חברון ופוניבז'. הישיבה מונה כ-300 בחורים. בשנת 2023 התקבלו 102 בחורים לשיעור א'.
ישיבת פוניבז' לצעירים - הישיבה הוקמה בשנת 1954 על ידי הרב יוסף שלמה כהנמן מייסד וראש הישיבה הגדולה, שהעמיד בראשה את הרב מיכל יהודה ליפקוביץ' יחד עם הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן. הישיבה נחשבת למובילה בעולם הישיבות קטנות בבני ברק, ובכלל. מרבית הבחורים המסיימים את לימודיהם בישיבה ממשיכים לישיבה הגדולה. בשנים האחרונות איבדה הישיבה מכוחה בעקבות פטירת ראש הישיבה הרב מיכל יהודה ליפקוביץ' לפני למעלה מעשור, ולאחר מכן מי שהמשיך את הנהגת הישיבה הרב שמואל איינשטיין והרב נפתלי נבנצאל. הישיבה מונה כ-200 בחורים. בשנת 2020 התקבלו 60 בחורים לשיעור א'.
ישיבת תפארת התלמוד (שנקר) - הישיבה הוקמה בשנת 1981 על ידי הרב ברכיהו שנקר, בנשיאותו של הרב שך. עם הקמת הישיבה, אישר הרב שך בניית פנימייה לישיבה, בשונה מהנוהג המקובל אז, שלא לבנות פנימיות בישיבות קטנות. ב-2014 עלו שמועות שהישיבה משתייכת לפלג הירושלמי, לאחר זמן, הרב אשר אריאלי הזים את השמועות. הישיבה נחשבת למובילה בעולם הישיבות קטנות בירושלים, ובכלל. הישיבה מעודדת תחרות בין הבחורים, ומשכך, רוב התלמידים המגיעים לישיבה, הם בעלי ביטחון עצמי גבוה מהממוצע. הישיבה מונה כ-180 בחורים. בשנת 2023 התקבלו 52 בחורים לשיעור א'.
ישיבת אור ישראל לצעירים - הישיבה הוקמה בשנת 1943 ביוזמתו של הרב ישראל זיסל דבורץ כישיבת המשך לתלמוד תורה "שארית ישראל" ועל ידי הרב יעקב ניימן והרב שלמה קרובקה, שלימדו קודם לכן בישיבת כפר גנים, והרב יוסף רוזובסקי (אחיו של הרב שמואל רוזובסקי). הישיבה קרויה על שם הרב ישראל מסלנט, מייסד תנועת המוסר. הישיבה נחשבת למובילה בעולם הישיבות קטנות במרכז הארץ, ובכלל. הישיבה נחשבת לישיבה בעלת משטר יחסית לשאר הישיבות, ומודגש בה לימוד המוסר. הישיבה מונה כ-200 בחורים.
ישיבת אמרי נועם - הישיבה הוקמה בשנת 1997 על ידי הרב צבי קאהן, בשליחותו של הרב שמואל אוירבך. הישיבה מוגדרת כישיבה בעלת סגנון פתוח - מודרני, הישיבה מתאפיינת בהשקעה מיוחדת בתלמידים ובסיס עיקרי מרישום הישיבה הם תלמידים תושבי השכונה, במקביל לכאלו שמגעים מרחבי העיר, כמו כן הישיבה מחזיקה בצוות ייחודי ונחשב. בשנת 2023 התקבלו 94 בחורים לשיעור א'.
הערות שוליים

↑  מספר עמלי התורה בישראל: המספרים נחשפים, באתר בחדרי חרדים, 18 במאי 2018
↑  טלי פרקש, חרדים, רוצים ליבה? שלמו מאה אלף ש"ח, באתר ynet, 18 באוגוסט 2013
1 2 3  משה ויסברג, מיוחד: הצצה לעולם הישיבות הקטנות בירושלים, באתר בחדרי חרדים, 15 ביולי 2023
↑  חיים שקדי, ניצחו אראלים את המצוקים: מרן הגרמ"י לפקוביץ' זצ"ל, באתר ככר השבת, ‏27 ביוני 2011
↑  ישראל כהן, ראש ישיבת פוניבז' לצעירים: הגאון רבי שמואל אינשטיין זצ"ל, באתר ככר השבת, ‏19 באפריל 2017
↑  משה ויסברג, ראש ישיבת פוניבז' לצעירים • הגר"נ נבנצאל זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, ‏30 במאי 2012
↑  ישראל כהן, המפה המלאה: הרישום לישיבות קטנות בבני ברק - הסתיים, באתר ככר השבת, ‏15 בפברואר 2018
↑  יענקי כץ, בני ברק: הרישום ל'ישיבות קטנות' נגמר • זו המפה המלאה, באתר ככר השבת, ‏20 בפברואר 2020
↑  אברמי פרלשטיין, הגר"א אריאלי: "אשרי מי שזוכה שבנו יתגדל בשינקר", באתר בחדרי חרדים, 30 במאי 2014
↑  מודעה רבה לאורייתא, הצופה, 28 באוקטובר 1943; הרב שלמה קרובקה, דבר, 12 בינואר 1969
↑  הודעה לרבים, הצופה, 31 באוקטובר 1943
| חיי הקהילה היהודית |
| --- | --- | --- |
| תפקידים על-קהילתיים | חכם באשי • שד"ר • אדמו"ר • גדול הדור • רב ראשי |  |
| תפקידים מקומיים | מרא דאתרא • רב • דיין •  פרנס • שליח ציבור • גבאי • גבאי צדקה • בעל קורא • מוהל • שוחט • מלמד • דרשן  • סופר סת"ם • בלנית • משגיח • משגיח כשרות |  |
| מוסדות | תלמוד תורה • ישיבה • ישיבה קטנה • ישיבה גדולה • כולל אברכים • מקווה • בית כנסת • בית מדרש • חברה קדישא |  |
| דברים שבקדושה | מניין • היכל/ארון קודש • חזנות • תפילת עמידה • שחרית • מנחה • ערבית • מוסף • קריאת התורה • שמע ישראל • ברכה • קידוש • רשימת תפילות וברכות |  |
| ניהול חיי הקהילה | בית דין • תקנות הקהילה • פדיון שבויים  • כתב מגידות |  |
| תפקידים היסטוריים | אב הכנסת |  |
כלי קודש ופרנסים • מוסדות יהודיים
לאסי

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  לאסי חוזרת הביתה
 בימוי:  צ'ארלס סטארידג' 
 הופק בידי:  Francesca Barra, Andrew Lowe, סמואל חדידה, צ'ארלס סטארידג' 
 תסריט:  צ'ארלס סטארידג' 
 עריכה:  Peter Coulson 
 שחקנים ראשיים:  ג'ונתן מייסון, פיטר או'טול, סמנתה מורטון, ג'ון לינץ', סטיב פמברטון, אדוארד פוקס
 מוזיקה:  אדריאן ג'ונסטון 
 צילום:  הווארד אתרטון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית, אירלנד, צרפת
 חברת הפקה:  סרטי סמואל גולדווין 
 חברה מפיצה:  Roadside Attractions
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 בדצמבר 2005
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט לכל המשפחה, סרט דרמה, סרט הרפתקאות, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 הכנסות:  6.4 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   lassie06
 דף הסרט ב־IMDb
 
לאסי הוא סרט קולנוע מותחן דרמה-קומית; בריטי-אמריקאי-צרפתי-אירי עטור פרסים, שיצא לראשונה בממלכה המאוחדת ב-16 בדצמבר 2005, המבוסס על ספרו של הבריטי אריק נייט, "לאסי חוזרת הביתה". השחקנים הראשיים בסרט הם כלב רועים מסוג קולי גס-שיער המגלם את הכלבה לאסי, והילד ג'ונתן מייסון (אנ'). משתתפים בו בין היתר השחקנים פיטר או'טול, סמנתה מורטון, ג'ון לינץ', סטיב פמברטון, אדוארד פוקס, ג'מה רדגרייב, קלי מקדונלד, ניקולס לינדהרסט ועוד. הסרט צולם באירלנד, בסקוטלנד ובאי מאן. 93 אחוזים מהביקורות על הסרט, היו חיוביות.
לאסי (סדרת טלוויזיה, 1997)

| --- | --- |

 שחקנים:  קורי סביאר  ולטר מאסי 
 ארץ מקור:  קנדה 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  3 
 מספר פרקים:  52 
 שידור
 רשת שידור:  YTV 
 תקופת שידור מקורית:  1997–1999 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
לאסי (באנגלית: Lassie) היא סדרת טלוויזיה קנדית, העוקבת אחר הרפתקאותיה של נקבת קולי גס-שיער העונה לשם "לאסי", ובני לווייתה האנושיים והכלביים. התוכנית שודרה בקנדה בשנים 1997–1999. הסדרה הייתה יצירה נוספת לספר, סרט וסדרת טלוויזיה על לאסי.
אירועי הסדרה התרחשו בורמונט וצולמו בקוובק. בעל הכלב טימי קבוט (קורי סביאר) הוא בן 13, שהגיע לעיירה עם אימו לאחר מות אביו. במקום החדש אימו של טים פתחה מרפאה לחיות. בעונה הראשונה, בתפקיד של לאסי היה הוורד, בן מהדור השמיני של לאסי המקורי מהסרט "לאסי חוזרת הביתה" (1943). במהלך העונה השנייה הכלב הוחלף, אך בעקבות ביקורת צופים הסדרה נמשכה עם כלבה, שהיא בת של הדור התשיעי של "לאסי" המקורית.
במוקד של סדרה זו, בניגוד לסרט המקורי, תוארו יחסיה של משפחת קבוט עם תושבי המקום ו"לאסי" שיחקה רק תפקיד משני.
לאחר העונה השלישית צילומי הסדרה הופסקו. הסדרה שודרה גם בארצות הברית, בערוץ של Animal Planet.
לאו רומני

| --- | --- |

שטר של לאו רומני
 משתמשים:  רומניה רומניה
 סמל:  L
 ISO 4217:  RON
 לשון רבים:  ליי
 באן (Ban):  באן (Bani)
 יחידות משנה
 1/100:  באן (Ban) b
 מטבעות ושטרות
 שטרות בשימוש:  1 לאו (Leu)‏, 5, 10, 50,20, 100, 200, 500 ליי (Lei)
 מטבעות בשימוש:  1 באן (Ban)‏,  5, 10, 50 באן (Bani)
 בנק מרכזי
 אינפלציה:  4.28% (יעד רשמי: 3.5% ± 1)
 בנק מרכזי:  הבנק הלאומי של רומניה
 הבנק הלאומי של רומניה
הלֵאוּ (ברומנית: Leu, ברבים: לֵאי, לפי תקן ISO 4217 סימנו: RON) הוא ההילך החוקי של רומניה. לאו אחד מחולק ל־100 באני (Bani) (ראו באן למקור השם). בשמו המלא במדינה הוא מופיע כ-Leu românesc.
המטבע קיים מאז יסודו של הבנק הלאומי הרומני בשנת 1880. התאלר ההולנדי הקרוי leeuwendaler נשא על אחד מפניו דמות של אריה. המטבע היה פופולרי מאוד בנסיכויות הדנובה ובחצי האי הבלקני ומכאן נגזר שמו של המטבע הרומני, לאו (leu - אריה) וגם המטבע הבולגרי, לב והמטבע האלבני לק.
ב־1 ביולי 2005 שונה הסימול הישן ROL לסימון החדש RON (לאו חדש) והוחלט שלאו חדש אחד יהיה שווה ערך ל-10,000 לאי ישן. יש המכנים את הלאו החדש "לאו קשה" (Leu Tare). הוא מונפק בין היתר באמצעות מטבעות של 1, 5, 10 ו-20 באן. כמו כן, קיימת סדרת שטרות הכוללת: 1 לאו רומני, 5, 10, 50, 100, 200 ו-500 לאו.
על פי התוכנית המקורית, ממשלת רומניה  תכננה להנהיג את האירו ברומניה עד 2014, יוזמה שלא צלחה. ניסיון נוסף להחליף את הלאו באירו עד 2020 נכשל גם הוא. כיום מנסה רומניה להנהיג את האירו עד 2029.
ראו גם

לאו מולדובני
הערות שוליים

↑  הבנק הלאומי של רומניה, נובמבר 2009
↑  Romania to postpone euro adoption target until 2029, intellinews, ‏16 בדצמבר 2021 (באנגלית)
| מטבעות שקדמו לאירו ומטבעות נוספים של מדינות האיחוד האירופי |
| --- | --- | --- |
| מטבעות לאומיים של מדינות האיחוד שהוחלפו | שילינג אוסטרי • לירה איטלקית • פונט אירי • פרנק בלגי • מארק גרמני • גילדן הולנדי • גילדן דרום גרמני • דרכמה יוונית • פרנק לוקסמבורגי • לטס לטבי • ליטאס ליטאי • לירה מלטזית • טולר סלובני • קורונה סלובקית • פזטה ספרדית • אשקודו פורטוגלי • מרק פיני • פרנק צרפתי • לירה קפריסאית • קונה קרואטית • קרון אסטוני |  |
| מטבעות אחרים שהוחלפו | יחידת מטבע אירופית (אקו) • פרנק מונוגסקי • לירה סן מרינזית • לירת הוותיקן |  |
| מטבעות ב-ERM II | כתר דני |  |
| מטבעות אחרים שלא הוחלפו | ליש"ט בריטית • קורונה צ'כית • פורינט הונגרי • זלוטי פולני • קרונה שוודית • לב בולגרי • לאו רומני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7745420-0
כתבי הפדרליסט

כתבי הפדרליסט (באנגלית: Federalist Papers) הוא קובץ של 85 מאמרים על חוקת ארצות הברית. המאמרים נכתבו בין השנים 1787–1788. את מאמרי הפדרליסט כתבו ג'יימס מדיסון, אלכסנדר המילטון וג'ון ג'יי. המאמרים נכתבו מתוך כוונה להסביר לתושבי ניו יורק את היתרונות בחוקה המוצעת על פני תקנון הקונפדרציה.
רקע

בעקבות מלחמת העצמאות האמריקאית זכו 13 המושבות הבריטיות בעצמאות מהשלטון הבריטי. 13 המושבות התאחדו במסגרת תקנון הקונפדרציה. לאחר שנוצרו בעיות במסגרת הקונפדרציה, כינס הקונגרס את ועידת פילדלפיה שבה ישבו נציגים מכל המושבות במטרה ליצור חוקה לאיחוד. את החוקה היו אמורות לאשר לפחות 9 מדינות. לאחר שנדמה היה שייתכן שמתנגדי החוקה ינצחו וידחו אותה, החליטו מחברי הפדרליסט שכחלק ממסע ההסברה של החוקה יש צורך להסביר לציבור הרחב את המשמעות של החוקה. בעקבות כך פורסמו מאמרי הפדרליסט בעיתונות בניו יורק.
תוכן

מתוך 85 מאמרים, כותביהם של 73 לא מוטלים בספק, אולם לגבי 12 מאמרים לא ברור אם המילטון או מדיסון כתבו אותם, ועד היום הדעות חלוקות בעניין זה.
המאמרים נכתבו תחת שם העט פובליוס לכבודו של פובליוס ולריוס פובליקולה, קונסול רומי שחוקק חוקים התומכים בזכויות אזרח.
כתבי הפדרליסט מסבירים את המוטיבציה ליצור חוקה לארצות הברית, את הכשלים במערכת הנוכחית של הקונפדרציה ואת היתרונות הרבים הגלומים בחוקה.
כתבי הפדרליסט נחשבים לפרשנות מרכזית של החוקה האמריקאית, ובית המשפט העליון של ארצות הברית משתמש בו בשאלות חוקתיות.
אחד ההבדלים הבולטים בין החוקה לתקנון הקונפדרציה הוא הוספת סמכויות נרחבות לממשל הפדרלי על חשבון המדינות עצמן. כתבי הפדרליסט מסבירים את החשיבות בשלטון חזק ובעל כוח, ובה בעת את הצורך לאזן בין הכוחות הפדרליים השונים.
גם מתנגדי החוקה החדשה פרסמו מאמרים שזכו לכינוי מסמכי האנטי-פדרליסט, הם הצביעו במיוחד על כך שאין מגילת זכויות אזרח, שהוביל לקבלת מגילת הזכויות של ארצות הברית, עשרת התיקונים הראשונים לחוקה,
לקריאה נוספת

אלכסנדר המילטון, ג'יימס מדיסון, ג'ון ג'יי. הפדרליסט. מבוא: רות גביזון ואלן שפירא, עורכת: יעל חזוני, תרגום אהרון אמיר, ירושלים: הוצאת שלם, 2001.
יעלה ויבוא - פרויקט המחווה לשירי יורם טהרלב

| --- | --- |
 אלבום אולפן מאת אומנים שונים
 יצא לאור:  2021, 2022
 סוגה:  אלבום אוסף
 שפה:  עברית
 הפקה:  צאן ברזל
 
יורם טהרלב
יעלה ויבוא – פרויקט המחווה לשירי יורם טהרלב הוא פרויקט הכולל שני אלבומים עם שירים  של יורם טהרלב בביצוע זמרים מישראל, כולל ביצוע של יורם טהרלב והגבעטרון לשיר "לילות" שכתב טהרלב לדורית ראובני ודודו זכאי.
המיזם

"צאן ברזל" הוא מיזם מוזיקלי שנועד להנציח יצירות של משוררים ופזמונאים ישראלים. "יעלה ויבוא", פרויקט המחווה לשירי יורם טהרלב שהופק על ידי חברת צאן ברזל מוזיקה, הוא הפרויקט הראשון במסגרת המיזם. האלבום הראשון במסגרת הפרויקט יצא ב-2021 והשני ב-2022.
ב-18 באפריל יצאו הסינגלים הראשונים במסגרת הפרויקט, "הביתה לחזור" בביצוע אודיה אזולאי ובשביל אל הבריכות בביצוע לירון עמרם.
בהמשך שידרה קשת 12 סידרה קצרה בה נפגשים אומנים מהפרויקט עם יורם טהרלב ומדברים על השירים שביצעו בפרויקט.
בפרויקט משתתפת נכדתו של יורם טהרלב, קמה ורדי, שמבצעת את "אין אהבה אחרונה" על פי לחן שכתבה. אורן לביא הקליט לאלבום השני של הפרויקט את השיר "חומה שקופה", שאותו גם הלחין.
בפרויקט בוצעו גם שירים של רבקה זהר, בהם "חלקת אלוהים" בביצוע יונתן רזאל ו"על כפיו יביא" בביצוע עדן חסון.
דיסקוגרפיה

| מספר השיר | שיר | מבצע | מבצע במקור | אורך השיר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | עיניה קראו לי | שלומי שבת | אבנר גדסי | 3:16 |
| 2 | הביתה לחזור | אודיה אזולאי | שרה בדישי | 4:14 |
| 3 | בשביל אל הבריכות | לירון עמרם | חוה אלברשטיין | 4:41 |
| 4 | על כפיו יביא | עדן חסון | רבקה זהר | 3:28 |
| 5 | שהשמש תעבור עליי | להקת שלוה | ירדנה ארזי | 3:46 |
| 6 | האוהבים את האביב | מוש בן ארי | השלושרים | 2:55 |
| 7 | חלקת אלוהים | יונתן רזאל | רבקה זהר | 3:24 |
| 8 | מים מתוך הבאר | אלה לביא | חוה אלברשטיין | 3:12 |
| 9 | אין אהבה אחרונה | קמה ורדי | קמה ורדי | 3:18 |
| 10 | אינך יכולה | רוני אלטר | החלונות הגבוהים | 3:38 |
| 11 | לילות | יורם טהרלב, הגבעטרון | דורית ראובני, דודו זכאי | 3:38 |
מפיקים צאן ברזל מוזיקה בע"מ (מבית aromamusic) יצא בשנת 2021
| מספר השיר | שם השיר | מבצע בפרויקט | מבצע במקור | אורך השיר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בלילה | רוני בר הדס וגיל בר הדס | יצחק קלפטר ויעל לוי | 3:36 |
| 2 | לפעמים אני מרגיש שאני צריך כנפיים | יובל דיין | בעז שרעבי | 3:51 |
| 3 | תן לי | עידן עמדי | יגאל בשן | 3:32 |
| 4 | ההר הירוק תמיד | שירי מימון | צוות הווי פיקוד מרכז ורוחמה רז | 3:40 |
| 5 | הנהר הנרדם | נועם קלינשטיין | חיה ארד | 3:04 |
| 6 | יעלה ויבוא | עומר נצר | גידי גוב | 2:52 |
| 7 | אני מת | יוני בלוך | להקת פיקוד הדרום | 2:38 |
| 8 | עץ הכוכבים | גיא ויהל | חוה אלברשטיין | 3:31 |
| 9 | תחת כובד התפוח | שני פלג | שולה חן | 3:07 |
| 10 | חומה שקופה | אורן לביא | אורן לביא | 3:57 |
| 11 | עץ האלון | רותם בר אור | יהורם גאון | 3:40 |
| 12 | עוד לא תמו כל פלאייך | יהורם גאון | ביצוע א': להקת פיקוד הצפון ביצוע ב': רמי קלינשטיין | 3:34 |
הערות שוליים

↑  יובל אראל‏, מיזם "צאן ברזל" משיק את חלק א' – "יעלה ויבוא", בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 27 במאי 2021
↑  יובל אראל‏, מיזם "צאן ברזל" משיק את חלק ב' – "יעלה ויבוא", בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 4 בינואר 2022
↑  שגיא בן נון‏, הפרויקט שמחבר בין הגבעטרון לאייל גולן: אלבום המחווה לפזמונאי יורם טהרלב, באתר וואלה, 18 באפריל 2021
↑  אריאל פייגלין, זמרי ישראל במחווה ליורם טהרלב, באתר ערוץ 7, 18 באפריל 2021
↑  צאן ברזל - YouTube, באתר www.youtube.com
לאסוף את השברים

לאסוף את השברים הוא שמו של קמפיין הנערך על ידי יד ושם לשם איסוף חפצים אישיים מהשנים שקדמו למלחמת העולם השנייה, בתקופת השואה, מהחיים במחנות העקורים ומיד לאחר המלחמה.
פריטים שנאספו כוללים זיכרונות, עדויות, שמות של נספים בשואה וניצולי שואה, קטעי וידאו, עבודות אמנות, מכתבים, מסמכים, חפצים, יומנים ותצלומים.
נכון לנובמבר 2021, כ-14,000 איש תרמו ליד ושם יותר מ-315,000 פריטים, כולל כ-185,000 מסמכים, יותר מ-120,000 תצלומים, כ-5,500 חפצים, 785 יצירות אמנות וכ-200 סרטי מקור.
תערוכה המציגה את הקמפיין וחלק מהפריטים נפתחה ביד ושם ביום השואה הבינלאומי בשנת 2013.
הערות שוליים

↑  "Gathering the Fragments - A National Campaign to Rescue Personal Items from the Holocaust Period". Yad Vashem The Holocaust Martyrs' and Heroes' Remembrance Authority. 2010-02-16. נבדק ב-2013-02-06.
↑  "Jerusalem Post - Features - Insights & Features". Jerusalem Post. אורכב מ-המקור ב-2010-02-16. נבדק ב-2013-02-06.
↑  גיליון 96 של כתב העת "יד ושם: ירושלים" בהוצאת יד ושם
↑  "Yad Vashem collects possessions from aging Holocaust survivors - Israel News | Haaretz Daily Newspaper". Haaretz.com. 2013-01-28. נבדק ב-2013-02-06.
ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כף וילמס

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  64°57′00″S 63°16′00″W﻿ / ﻿64.95°S 63.2667°W﻿ / -64.95; -63.2667
 נתונים מדיניים
 על שם:  Pieter Willems 
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהכף וילמס(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהכף וילמס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף וילמס(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף וילמס
 
כף וילמס (באנגלית: Cape Willems) היא לשון יבשה באזור חוף דאנקו של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה מהווה את הקצה הצפוני של פתחו של מפרץ פלאנדרז בחוף המערבי של ארץ גרהאם.
היסטוריה > גילוי ומיפוי לשון היבשה

לשון היבשה התגלתה ומופתה לראשונה בפברואר 1898 על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899, בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
הכף צולמה מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
היסטוריה > מקור השם

שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי ז'רלאש.
ז'רלאש קרא ללשון היבשה על שמו של פייר וילמס (Pierre Willems), אשר סייע למשלחתו של ז'רלאש. וילמס היה פילולוג והיסטוריון הולנדי שחקר את רומא העתיקה.
לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 125
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 165
• Defense Mapping Agency 1992, , P 353
• National Imagery and Mapping Agency 2002, , P 142
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע היסטורי
לאו ריי

| --- | --- |

 לידה:  1950 (בן 74 בערך) וילנה, ברה"מ 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וילנה 
 תחום יצירה:  ציור, פיסול 
 www.leorayart.com
 
לאו רַיי (נולד ב-1950) הוא צייר, פסל, גרפיקאי ומורה לציור ישראלי.
ביוגרפיה

ריי נולד בווילנה שבליטא הסובייטית. כילד נמשך לציור, ולבקשתו נשלח ללמוד בתיכון לאמנויות. ריי הוא בוגר אוניברסיטת וילנה (פיזיקה תאורטית) והאקדמיה לאמנויות של וילנה (אמנות והוראת אמנות). ב-1991 עלה ריי לישראל. ריי הוא צייר, פסל, רשם ואמן קליגרפיה. הוא הציג תערוכות יחיד והשתתף בתערוכות קבוצתיות רבות במוזיאונים וגלריות בישראל ובעולם. יצירותיו מצויות באוספים ציבוריים ופרטיים ברחבי העולם, בהם: מוזיאון ישראל שבירושלים, מוזיאון העיר טלשיאי שבליטא, מוזיאון קובנה לספרות שבליטא והמוזיאון לאמנויות זאגרב שבקרואטיה. ב-2000 זכה בפרס ראשון בתחרות הבינלאומית International Small Engraving Salon שברומניה. ריי מלמד ציור וקליגרפיה בבית הספר בסיס לאמנות ותרבות משנת 1995. הוא חי ויוצר בתל אביב.
ריי מצייר בעיקר בצבעי שמן על בד והוא מרבה לצייר בני אדם ובעלי חיים. על אמנות אמר:
צייר יכול לצייר ציורים, פסל יכול לפסל פסלים ומשורר יכול לחבר שירים. כל זה לא בהכרח אמנות. האמנות נכנסת ליצירות בדרכים מסתוריות ורק אז היוצר הופך לאמן. האמנות היא ערך גבוה, ורוחני נוסף, שהופך יצירה למרגשת ובלתי נשכחת."
תערוכות יחיד נבחרות

1993 - גלריה בינט, תל אביב
2001 - גלריה אופאל, תל אביב
2006 - המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן
2010 - גלריית רחוב יוחנן הקדוש, וילנה, ליטא
2010 - גלריה חזי כהן, תל אביב
2011 - בית האמנים תל אביב, תל אביב
2014 - המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן
2016 - הציור האינסופי, קלייפדה, ליטא
2017 - הציור האינסופי, מוזיאון לאומנות של אוניברסיטת סנט לוים, ארצות הברית
2017 - קולאז'ים, גלריה חזי כהן, תל אביב
2017 - הציור האינסופי מקוטע, בסיס לאומנות ותרבות, הרצליה
2018 - אורצל, מרכז גוטסמן לתחריט, כברי
כף וילסון (שטח חסות רוס)

ערך זה עוסק בלשון יבשה בחוף שקלטון שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  82°14′00″S 163°46′59″E﻿ / ﻿82.2333°S 163.783°E﻿ / -82.2333; 163.783
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף וילסון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף וילסון
 
כף וילסון (באנגלית: Cape Wilson) היא לשון יבשה בחוף שקלטון, שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה גבוהה, סלעית ומכוסה שלג.
לשון היבשה מהווה את הקצה הדרום-מזרחי של רכס נאש, ואת הכניסה הצפונית למפרצון שקלטון שלגדת מדף הקרח רוס.
היסטוריה > גילוי לשון היבשה

לשון היבשה התגלתה בדצמבר 1902, על ידי קפטן רוברט פ. סקוט, מהצי המלכותי הבריטי, במסגרת ניסיונו להגיע אל הקוטב הדרומי.
היסטוריה > מקור השם

לניסיונו של סקוט להגיע אל הקוטב הדרומי התלוו לוטננט (לימים סר) ארנסט ח. שקלטון (על שמו נקרא מפרצון שקלטון הסמוך), ודוקטור אדוארד אדריאן וילסון, שעל שמו נקראה לשון היבשה; שמו קרחון נמרוד הסמוך נקרא אף הוא לזכרו של ארנסט שקלטון- ה"נמרוד", הייתה הספינה שהביאה את שקלטון ומשלחתו לאנטארקטיקה.
ראו גם

כף ליטלטון
לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 209
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מקור שמו של מפרצון שקלטון
↑  מקור שמו של קרחון נמרוד
| רכס נאש |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | אלג'י • דיקי |  |
| מצוקים | מצוק באביס |  |
| הרים | אייקורן • כריסטמס • קנופוס |  |
| לשונות יבשה | כף וילסון |  |
כריסטיאן מלינוב

כריסטיאן אלכסנדרוב מלינוב (בבולגרית: Кристиян Александров Малинов; נולד ב-30 במרץ 1994 בפטריץ' שבבולגריה) הוא כדורגלן בולגרי המשחק בעמדת הקשר האחורי בנבחרת בולגריה.
קריירת מועדונים

מלינוב גדל במחלקות הנוער של בלטיסטה פטריץ', פירין 2001 וליטקס לובץ'. ב-18 ביולי 2013 הושאל מלינוב למשך עונת 2013/2014 לדוברודז'ה דובריץ' מליגת המשנה הבולגרית. הוא ערך 26 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים. לאחר תום העונה חזר לליטקס לובץ' ושיחק עמה בליגת העל הבולגרית, ובסך הכל ערך 44 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-14 ביוני 2016 חתם מלינוב בצסק"א סופיה מליגת העל הבולגרית. הוא ערך 105 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ששה שערים.
ב-19 באוגוסט 2020 חתם מלינוב בלוון מליגת העל הבלגית. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 לשרלרואה במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2020/2021. ב-26 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לאוסטנדה במסגרת המחזור ה-19 בליגה. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 66 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. ב-8 באוגוסט 2023 שוחרר מהמועדון.
קריירה בינלאומית

ב-7 בפברואר 2015 ערך מלינוב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בולגריה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת רומניה במשחק ידידות.
הערות שוליים

↑  Добруджа взе още един талант от Литекс באתר football24, ‏ 18 ביולי 2013 (בבולגרית)
↑  Манолев и петима чужденци от Литекс започнаха подготовка с ЦСКА באתר dnevik, ‏ 14 ביוני 2016 (בבולגרית)
↑  Malinov went to the Belgian elite באתר MBS, ‏ 19 באוגוסט 2020 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "כריסטיאן מלינוב".
כריסטיאן מנדיאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 באפריל 1946 (בן 78) רופיה, מחוז בראשוב, ממלכת רומניה 
 מוקד פעילות:  רומניה 
 עיסוק:  מנצח, מלחין, פסנתרן
 שפה מועדפת:  רומנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  אביר במסדר הכוכב של רומניה 
 
כריסטיאן מנדיאל (ברומנית: Cristian Mandeal, נולד ב-18 באפריל 1946 ברופיה, כיום במחוז בראשוב) הוא מנצח, מלחין ופסנתרן רומני. בשנים 2009- 1991 כיהן כמנהל האמנותי של התזמורת הפילהרמונית ע"ש ג'ורג'ה אנסקו בבוקרשט.