stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פילאך

| --- | --- |
סמל פילאךסמל פילאך
פנורמה של העיר והדראווה
פנורמה של העיר והדראווה
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  קרינתיה קרינתיה
 מחוז:  עיר סטטוטורית
 ראש העיר:  הלמוט מאנצנרייטר
 שטח:  134.89 קמ"ר
 גובה:  501 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  65,127 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  428 נפש לקמ"ר (2015)
 קואורדינטות:  46°36′53″N 13°50′46″E﻿ / ﻿46.6147222222222°N 13.8461111111111°E﻿ / 46.6147222222222; 13.8461111111111
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.villach.at
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהפילאך(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.פילאך(למפת קרינתיה רגילה) קלגנפורט וולפסברג שפיטל אן דר דראו פלדקירכן אין קרנטן זלצבורג שטיריה סלובניה איטליה טירולפילאך(למפת קרינתיה מוגדלת) קלגנפורט וולפסברג שפיטל אן דר דראו פלדקירכן אין קרנטן זלצבורג שטיריה סלובניה איטליה טירולפילאך  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פילך מכיוון דרום
פילאך או וילאך (בגרמנית: Villach; בסלובנית: Beljak; באיטלקית: Villaco) היא העיר השנייה בגודלה במדינת קרינתיה שבדרום אוסטריה, על גדות הנהרות דראו וגאיל. העיר נחשבת לאחד ממחוזותיה של קרינתיה. אוכלוסייתה מונה 60,480 תושבים נכון ל-2015.
גאוגרפיה

העיר ממוקמת במקום התמזגותם של הנהרות דראו וגאיל. העיר מוקפת בכמה אגמים ובהרים, המשמשים לסקי בחורף ולטיולים בקיץ. העיר שוכנת במרחק כחצי שעה במכונית מגבול איטליה וסלובניה.
פוליטיקה > מועצת העיר

מועצת העיר (בגרמנית: Gemeinderat) מורכבת מ-45 חברים, כשראש העיר מחזיק בתואר נשיא. ראש העיר הנוכחי הוא הלמוט מאנצנרייטר ממפלגת SPÖ. חלוקת המושבים (נכון ל-2003) בין המפלגות היא:
| --- | --- |

מפלגה: מספר מושבים
 SPÖ  FPÖ  ÖVP  מפלגת הירוקים האוסטרית  BLT :  28  8  6  2  1
פוליטיקה > ממשלת העיר

ממשלת העיר (Stadtsenat) מורכבת משבעה חברים. ראש העיר נבחר ישירות על ידי אוכלוסיית העיר, ושני סגני הנשיא וארבעת חברי המועצה האחרים נבחרים על ידי מועצת העיר.
פסטיבלים

בעיר מתקיימים מספר פסטיבלים מדי שנה:
קרנבל פילך (מ-11 בנובמבר עד 4 במרץ)
פסטיבל האומנות
פסטיבל אומנות הרחוב
ה"פילאכר קירכטאג" (מתקיים במשך שבוע שלם בקיץ)
ערים תאומות

גרמניה באמברג, גרמניה
איטליה אודינה, איטליה
צרפת סירן, צרפת
הונגריה קאפושוואר, הונגריה
פלורה סויה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 
 מדינה:  מלאווי מלאווי
 עיסוק:  שחקנית
 יצירות בולטות:  השתתפות בסרט "Seasons of a Life"   השתתפות בסרט "The Last Fishing Boat"
 פרופיל ב-IMDb
 
פלורה סויה (באנגלית: Flora Suya) היא שחקנית מלאווית. היא הייתה מועמדת לשחקנית הטובה ביותר בטקס פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בשנת 2010 (בטקס פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע ה-6 (אנ')) ובשנת 2013 (בטקס פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע ה-9 (אנ')).
קריירה

יחד עם השחקנית טפיווה גוואזה (אנ'), פלורה סויה שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "Seasons of a Life" (בתרגום חופשי לעברית: עונות השנה) אשר יצא בשנת 2010. הסרט מספר על חוויית המשרתת האפריקאית, אשר הוטרדה מינית על ידי הבוס שלה, ולאחר מכן הוא הכחיש זאת. על תפקידה בסרט, היא הייתה מעומדת לפרס השחקנית הטובה ביותר בטקסי פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע. בשנת 2013 היא שיחקה בסרט שהפיק צ'ארלס שמו ג'ויה (אנ')‏, "Last Fishing Boat" (בתרגום חופשי לעברית: סירת הדיג האחרונה), שם היא שיחקה את אשתו של פוליגמוס ומאהבת של תייר. על השתתפותה בסרט היא הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר בטקסי פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע. בשנת 2014, דווח שהיא תשתתף בסרט הזמבי, "Chenda" (בתרגום חופשי לעברית: צ'נדה), אשר מספר על צרות הנשים העקרות, ועל התגובה השלילית של הגברים באפריקה כלפי המצב. הסרט הושק בקולנוע בדצמבר 2014, ושוחרר בשנת 2015. בשנת 2016, הסרט שלה "My Mother's Story" (בתרגום חופשי לעברית: הסיפור של אמא שלי) הוכרז כאחד מסרטי הפתיחה בפסטיבל עמק הסיליקון בארצות הברית. הסרט מספר על הסבל של הנשים כדי לאבטח את ביתם ללא עזרה מהבעל. בסרט היא משחקת את טדלה, אם חד-הורית בסביבה אפריקאית מגדרית ותרבותית רגישה.
פילמוגרפיה מובחרת

Seasons of a Life‏ (2010)
Last Fishing Boat‏ (2013)
Chenda‏ (2014)
My Mother's Story‏ (2016)
מועמדויות

2010: השחקנית הטובה ביותר בטקס פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע.
2013: השחקנית הטובה ביותר בטקס פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע.
הערות שוליים

↑  ArtMattan Productions Adds Award-Winning Malawian Film ‘Seasons of a Life’ To Library,‏ Tambay A. Obenson, באתר "IndieWire"‏, 3 באוגוסט 2012
↑  AMAA 2010: Malawi’s Flora Suya in top race for Best Actress award, באתר "The Nigerian Voice Homepage"‏, 26 במרץ 2010
↑  Malawian new film 'The Last Fishing Boat' hits the market this month, באתר "Malawi Nyasa Times"‏, 2 בדצמבר 2012
↑  AMAA 2013: Rita Dominic, Yvonne Okoro, Flora Suya… Who becomes Africa’s queen of the screen?, באתר "YNaija"‏, 20 באפריל 2013
↑  MALAWIAN ACTRESS, FLORA SUYA TO FEATURE IN ZAMBIAN MOVIE,‏ Robert Ngwira, באתר "Face Of Malawi"‏, 21 ביולי 2014
↑  Flora Suya’s Zambian movie launched,‏ Yvonnie Sundu, באתר "The Nation"‏, 11 בדצמבר 2014
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פלורה סויה".
פוניקה

| --- | --- |

"חלומו של סקיפיו", ציור מעשה ידי הצייר האיטלקי רפאל
 Underworld in Silius Italicus 
 מידע כללי
 מאת:  סיליוס איטליקוס 
 שפת המקור:  לטינית 
 סוגה:  שירה אפית 
 תקופת התרחשות:  המלחמה הפונית השנייה 
 
"חניבעל חוצה את האלפים". המקור לא ידוע
"אלגוריה של קרתגו". איור לכתב יד של "פוניקה" מאת הצייר פרנצ'סקו פסלינו, 1448 לערך
פוניקה (בלטינית: Punica) היא פואמה אפית בשבעה-עשר ספרים (פרקים) ובמשקל הקסמטר דקטילי שחיבר סיליוס איטליקוס (28 לערך – 103 לערך). היא כוללת למעלה מ-12,000 שורות, ונחשבת לפואמה הלטינית הארוכה ביותר שנתחברה בעת העתיקה. נושא הפואמה הוא המלחמה הפונית השנייה (218–201 לפנה"ס) והמאבק בין שני המצביאים הדגולים חניבעל וסקיפיו אפריקנוס.
תיאור

איטליקוס כתב את הפואמה בסגנון בו כתב ורגיליוס (70–19 לפנה"ס) את ה"איניאדה". איטליקוס הסתמך על חיבורו של טיטוס ליוויוס (59 לפנה"ס – 17 לספירה) "מיום ייסודה של עיר", אולם לא תמיד נצמד למקור ההיסטורי. הפוניקה התגלתה ככתב יד בקונסטנץ בשנת 1416 או 1417.
הקיסרים הפלאביים

בספר השלישי של הפוניקה, ניצל סיליוס איטליקוס את ההזדמנות כדי להלל את הקיסרים הפלאביים. הוא מתאר כיצד ונוס המודאגת מניצחונותיו של חניבעל, הפכה לחרדה לעתידה של רומא. יופיטר, בתגובה לכך, מנבא את התהילה העתידית של רומא. כמו משוררים אחרים בתקופת הקיסרים הפלאביים, גם סיליוס איטליקוס מצא לנכון לציין את הניצחון הצבאי הגדול ביותר שלהם - הכנעתה של יהודה במרד הגדול. בהתייחסותו אל אספסיאנוס הוא מציין את הכנעתם במלחמה של "מטעי הדקלים של אדום" (=יהודה) ולאחר מכן מתייחס אל בנו, טיטוס, ש"ייקח על עצמו את משימת אביו" וש"עוד בהיותו בחור צעיר, ישים קץ למלחמה עם העם הפראי של פלשתינה".
הערות שוליים

↑  מנחם שטרן - Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976, Vol. I, LXXX. Silius Italicus, pp. 506-508
↑  Punica, III, 597-606; VII, 449-457
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007594998005171  PLWABN: 9810677007805606  BNE: XX2690949  BnF: cb12302004t (data)  GND: 4122540-5  LCCN: n85257490  NLA: 35786458  NLG: 99044  SUDOC: 027763374  VcBA: 492/3153  VIAF: 179816897   WorldCat (עם VIAF): 179816897
פריחת אצות

פריחה של פיטופלנקטון ממין Emiliania huxleyi. מין זה הוא שקוף וחסר צבע, אך עשוי מקלציט, שגורם לשבירה יעילה של האור-כך מתקבל הצבע הבהיר. לעיתים הפריחה היא כה נרחבת, שניתן להבחין בה מהחלל.
פריחת אצות היא תופעה עונתית. בתקופת החורף גוף המים מתערבל, ונוטריינטים יכולים לעלות מהקרקעית לכוון פני השטח רווי האור. יחד עם ערבול הנוטריינטים מתערבלות גם האצות הפוטוסינתטיות בכל גוף המים. עם התחממות הטמפרטורה מתחילה להיווצר שכבת מים חמה אשר צפה מעל שכבת מים עמוקה יותר וקרה יותר. תופעה זו מתרחשת היות שמי השטח העליונים אשר מתחממים מקרני השמש הם בעלי צפיפות נמוכה יותר ממי העומק הקרים ועל כן צפים מעליהם.
בעת שנוצר שיכוב, "נכלאות" גם האצות באותם מים עליונים חמים ורוויי אור ונוטריינטים ובכך יכולות להתפתח במהירות מרבית, בניגוד לתקופה בה היו כל מי האגם מתערבלים ואז היו מתערבלות גם האצות ויורדות לעומקים בהם האור היווה גורם מגביל לגדילתן.
כך במי השטח המוארים והמדושנים נוצרת פריחת אצות. תופעה נוספת שידועה במקרים מסוימים לאחר פריחת אצות היא קריסה של אותה מערכת אצות: בשלב מסוים הגיעה כמות האצות למקסימום האפשרי מבחינת שטח/חמצן/מזון וכו' ובלילה אחד או בתקופה קצרה של משבר, נושמות האצות הצפופות את כל החמצן שברשותן ומביאות את גוף המים שלהן למצב אנארובי - מה שגורם למות כל האצות בגוף המים העליון.
פריחת אצות עשויה להיגרם גם בשל זרימת דשנים לים. במצב של היעדר מין הניזון מהאצות התרבות האצות יכולה להביא לחוסר חמצן (אנ') באזורים החופיים אשר מובילה לתמותת יצורים ימיים. אזורים בהם מתקיימת התופעה נקראים אזורי מוות (אנ').
הערות שוליים

↑  ד"ר דניאל מדר, בגלל הרוח, אתר זווית, 3 במאי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551576805171  GND: 4376539-7  LCCN: sh93001521
פריחה

ערך זה עוסק בתופעה רפואית. אם התכוונתם לפריחה בהקשרה הבוטני, ראו .
| --- | --- |

 תחום:  רפואת עור 
 סיווגים
 ICD-10:  R21 
 ICD-11:  ME66.6 
 
פריחה
פריחה היא שינוי לא-תקין בצבעו או במראהו של העור.
צבעה של הפריחה בדרך כלל ורוד-אדום, אך קיימים חריגים רבים. הפריחה עלולה להיות מלווה בשלפוחיות, נפיחות, גרד, חום אזורי וכאב.
פריחה אינה מהווה מחלה בפני עצמה, אלא תסמין לעשרות רבות של מחלות ומצבים רפואיים. כמעט כל מחלות העור מלוות בפריחה. מחלה המלווה בפריחה נקראת בשם הכללי אֲבָבִית. להלן הגורמים האפשריים לפריחה:
זיהום חיידקי, זיהום נגיפי או פרוטיסטי: אדמת נגרמת על ידי נגיף, שנית על ידי חיידק ושושנת יריחו על ידי פרוטיסט.
אלרגיה למזונות, תרופות, צמחים (ראו: סרפדת), כימיקלים, עקיצות של חרקים ובעלי חיים אחרים.
כימיקלים (כולל סבונים, תמרוקים ודטרגנטים) המגרים את העור באופן כללי, ללא קשר לאלרגיה.
תגובת-לוואי לחיסון.
מחלות אוטואימוניות כגון פסוריאזיס ודלקת עור אטופית.
תופעת-לוואי של היריון.
חשיפה ממושכת לשמש או לחום.
הרעלת עופרת.
גירוי כתוצאה משפשוף בגד בעור, או מתהליך שפשפת בין קפלי עור.
פגם גנטי, כגון מחלת דרייר.
מנינגיטיס (דלקת קרום המוח) - לעומת פריחה אלרגית, לא נעלמת בעקבות הפעלת לחץ עליה.
הערות שוליים

↑  אֲבָבִית, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  אדמת, באתר משרד הבריאות, ‏2021
↑  מחלות אלרגיות, באתר משרד הבריאות, ‏2021
↑  יפית כהן, עונת הפריחה הגיעה, באתר BEOK, ‏2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00562999 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פטנבאך

| --- | --- |
סמל פטנבאךסמל פטנבאך

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה עילית אוסטריה עילית
 מחוז:  קירכדורף אן דר קרמס
 שטח:  54.7 קמ"ר
 גובה:  486 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  5,272 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  47°57′42″N 14°01′00″E﻿ / ﻿47.961666666667°N 14.016666666667°E﻿ / 47.961666666667; 14.016666666667 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.pettenbach.at/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהפטנבאך(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.פטנבאך(למפת אוסטריה עילית רגילה) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגפטנבאך(למפת אוסטריה עילית מוגדלת) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגפטנבאך  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פטנבאך (בבווארית: Pettenbach) היא עיירה במחוז קירכדורף אן דר קרמס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
גאוגרפיה

העיירה פטנבאך שוכנת בטראונוירטל. כ-16% מאדמות העיירה מיוערים, ו-74% הם אדמות חקלאיות.
דמוגרפיה

אוכלוסיית פטנבאך לאורך השנים
גלריית תמונות

מבט צדדי על אחד מבתי העיירה המרכזיים
פילבה

ערך זה עוסק בעיר. אם התכוונתם למחוז, ראו .
| --- | --- |

הכנסייה של פילבה
 מדינה:  אסטוניה אסטוניה
 מחוז:  פילבה
 ראש העיר:  טארמו טאם  (Tarmo Tamm)
 שטח:  5.5 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  5,498 (1 בינואר 2024)
  ‑ צפיפות:  1170.9 נפש לקמ"ר (2005)
 קואורדינטות:  58°03′13″N 27°03′20″E﻿ / ﻿58.053611111111°N 27.055555555556°E﻿ / 58.053611111111; 27.055555555556 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אסטוניה מוגדלת) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטיפילבה(למפת אסטוניה רגילה) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטיפילבה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פילבה (Põlva) היא עיר, נפה עירונית ובירת מחוז פילבה בדרום-מזרח אסטוניה.
היסטוריה

היישוב נזכר לראשונה בכתובים בתחילת המאה ה-13. בשנת 1240, זמן קצר לאחר שהאוכלוסייה באסטוניה הוטבלה לנצרות, הקים המסדר הציסטרציאני כנסייה במקום על שם הבתולה מריה.
האגדה מספרת שבזמן הקמת הכנסייה היה השטן מגיע בכל ערב לאתר הבנייה והורס את אשר נבנה. כדי למנוע את ביקוריו נטמנה בתולה בקיר הכנסייה וכך הצליחו לסיים את הבנייה.
השם (Pölwe) נזכר לראשונה בשנת 1452 והכפר השתייך לבישופות של טרטו. 
בשנים 1470-1460 נבנתה של כנסייה בצורתה הנוכחית.
כתוצאה ממלחמת ליבוניה עבר הכפר לידי רוסיה על שנת 1582, שבה עבר כל דרומה של אסטוניה לידי האיחוד הפולני-ליטאי. מאוחר יותר עבר השטח לידי שוודיה ובחוזה נישטאד משנת 1721 חזר השטח לידי האימפריה הרוסית.
משנת 1783 השתייכו היישוב וסביבותיו למחוז וורו החדש עם הקמתו.
בפארק אינציקורמו (Intsikurmu), השוכן בשולי העיר נערכו בשנים 1855-1857 פסטיבלי השירה הראשונים באסטוניה, שמשכו אליהם קהל של כ-3,500 מבקרים.
לאחר עצמאותה של אסטוניה התפתח היישוב, ב-1929 הוקם בנק וב-1936 בית מרקחת.
בשנת 1931 הסתיימה הקמת מסילת הרכבת מטרטו לפטסרי (ומשם לסנקט פטרבורג) ובעיר נחנכה תחנת רכבת.
בעקבות כך גדלה האוכלוסייה של פילבה והוקמו בה בעיקר מפעלי טקסטיל ומצבעות לבדים.
מיוני 1940 היישוב נמצא תחת שלטון הכיבוש הסובייטי, מאוגוסט 1941 - תחת הכיבוש הנאצי. ב-16 באוגוסט 1944 היישוב נכבש מחדש על ידי הצבא האדום.
הקמת מחוז פילבה ב-1961 נתנה דחיפה נוספת לפיתוח הכלכלי בעיר ולגידול באוכלוסייתה.
מ-20 באוגוסט 1991 פילבה היא חלק מהרפובליקה של אסטוניה העצמאית.
היישוב הוכרז כעיר ב-10 באוגוסט 1993.
גאוגרפיה

העיר שוכנת כ-20 קילומטרים צפונית לעיר וורו וכ-45 קילומטרים דרומית לעיר השנייה בגודלה באסטוניה, טרטו.
הנהר אורה (Orajõgi) חוצה את העיר מדרום לצפון ובמרכז העיר שוכן אגם פילבה (Põlva järv).
התפתחות האוכלוסייה

| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1940: 414
1950: 776
1956: 1,120
1970: 3,286
1980: 5,000
1990: 6,990
1995: 7,176
2000: 6,498
2005: 6,440
2010: 6,296
2011: 6,584
כלכלה

הענף החשוב בכלכלת העיר הוא התעשייה.
בפילבה ממוקמים המפעלים הבאים:
מפעל מוצרי החלב "פילבה פים" ("Põlva Piim") השייך לתאגיד החלב "Tere". מכירות המפעל בשנת 2007 הסתכמו בכ-31 מיליון אירו.
הסניף המקומי של חברת התרופות "Nycomed Sefa". מכירות החברה בשנת 2007 הסתכמו ב-20.4 מיליון אירו.
5 מפעלי תעשיית העץ. סך המכירות של חמשת המפעלים בשנת 2007 הסתכם ב-7.67 מיליון אירו.
חינוך

נכון ל-1 בינואר 2009 למדו בשלושת מוסדות החינוך העירוניים:
בבית הספר התיכוני - 387 תלמידים
בגימנסיה - 816 תלמידים
בבית הספר לילדים עם פיגור שכלי - 28 תלמידים
ספורט

בשנת 1994 הוקם בעיר מועדון הכדורגל "פילבה לוטוס" ("Põlva Lootos"). בשנת 2009 הקבוצה שיחקה בליגה ה-3 של אסטוניה.
המשחקים מתקיימים באצטדיון המקומי "Lootospark".
אנדרטה ללוחמי מלחמת העצמאות של אסטוניה בפילבה
השער לבית העלמין של פילבה
פרוביז'נה

| --- | --- |
סמל פרוביז'נהסמל פרוביז'נה

שרידי בית הכנסת בפרוביז'נה
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  מחוז טרנופול טרנופול
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,955 (2003)
 קואורדינטות:  49°02′N 25°59′E﻿ / ﻿49.033°N 25.983°E﻿ / 49.033; 25.983
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםפרוביז'נה(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםפרוביז'נה(למפת מחוז טרנופול רגילה) טרנופול צ'ורטקוב קרמניץ בז'ז'ני זברז' טרבובליה בוצ'אץ' בורשצ'יב רובנו חמלניצקי צ'רנוביץ איוואנו-פרנקיבסק לבובפרוביז'נה(למפת מחוז טרנופול מוגדלת) טרנופול צ'ורטקוב קרמניץ בז'ז'ני זברז' טרבובליה בוצ'אץ' בורשצ'יב רובנו חמלניצקי צ'רנוביץ איוואנו-פרנקיבסק לבובפרוביז'נה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פרוביז'נה (באוקראינית: Пробіжна; בפולנית: Probużna, פרובוז'נה; ביידיש: פראבוזשנע) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

פרוביז'נה נוסדה כעיירה פרטית באמצע המאה ה-18, ושימשה כמרכז מסחרי לסביבתה החקלאית, בו נערכו ימי שוק שבועיים. בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי פרוביז'נה

יהודים התיישבו בעיירה בסוף המאה ה-18, ובמחצית הראשונה של המאה ה-19 כבר התקיימה ביישוב קהילה יהודית עצמאית. לאחר מלחמת העולם הראשונה השתקמה הקהילה בעיירה בסיוע ארגוני עזרה הדדית ובעזרת יוצאי היישוב בארצות הברית, ובין מלחמות העולם נמנו בה 1,226 יהודים, מתוך 3,136 תושבים. בתקופה זו התקיימה בעיירה פעילות ציונית ענפה.
בתחילת הכיבוש הגרמני של אזור העיירה במהלך מבצע ברברוסה, בקיץ 1941, הובאו לעיירה מספר מגורשים יהודים מהוסיאטין, ומספר היהודים בעיירה הגיע לכ-1,630.
ב-20 בספטמבר 1942 ערכו שוטרים גרמנים ואוקראינים אקציה בעיירה, בה שילחו את רוב יהודיה למחנה ההשמדה בלז'ץ. יתר היהודים גורשו לאחר מכן לקופיצ'ינצה. כמה עשרות יהודים שהועסקו במחנה עבודה קטן בסביבת העיירה נרצחו עד סוף סתיו 1943.
בין רבני העיר היו הרב משה בן הרב צבי אדלשטיין, הרב פישל בן הרב משה, הרב דוד-מאיר באב"ד (משנות התר"י, 1850), חתנו הרב יעקב יוסף דרימר, הרב אברהם בן הרב שלמה דרימר (עד שנת תרל"ג, 1873), הרב ישראל יצחק שמחה ברגר (מחבר הספרים "עשר קדושות", "עשר עטרות" ו"עשר אורות". תרל"ט, 1879 - תרמ"ט, 1889), הרב אברהם יעקב הורוביץ שכיהן בעיר כ-50 שנה ונפטר בשנת תש"ב (1942).
עלי בונגו

עלי בונגו אונדימבה (בכתיב לטיני: Ali Bongo Ondimba, שמו בלידה: אלן ברנאר בונגו (Alain Bernard Bongo), נולד ב-9 בפברואר 1959) הוא פוליטיקאי גבוני, נשיא גבון לשעבר. הוא בן לקבוצה האתנית באטקה (אנ').
עלי בונגו הוא בנם של אלבר ברנאר בונגו, לימים חאג' עומר בונגו, נשיא גבון בשנים 1967–2009 ושל אשתו השנייה, פאסיינס דבאני, מנהיגה פוליטית גבונזית ולימים מוזיקאית בינלאומית מצליחה. משפחת בונגו מנהיגה את המדינה החל משנת 1967 ונהנתה לאורך השנים מתמיכת צרפת. בימי שלטון אביו שימש עלי בונגו כשר החוץ של גבון (בשנים 1989–1991) ובשנים 1999–1991 היה נציג בונגוויל באספה הלאומית של גבון. בהמשך כיהן כשר ההגנה בשנים 2009–1999. באוגוסט 2009 אחרי מות אביו רץ בבחירות הנשיאותיות, שבהן ניצח כמועמד המפלגה הדמוקרטית הגבונזית, מפלגת השלטון. הוא ניצח עם 41.7% מהקולות. ניצחונו ב-2009 ובחירתו מחדש בשנת 2016 עוררו מחאות רבות מצד המחנות היריבים שטענו כי הבחירות לא היו הוגנות. בונגו מכהן גם כיושב ראש המפלגה הדמוקרטית.
בשלהי אוגוסט 2023 הודח מן הנשיאות בהפיכה צבאית שהתרחשה במדינה.
ביוגרפיה > שנותיו המוקדמות

עלי בונגו נולד בשנת 1959 בברזוויל, בקונגו הצרפתית, חלק מאפריקה המשוונית הצרפתית, תחת השם אלן-ברנאר בונגו כבנם הבכור של אלבר ברנאר בונגו, לימים עומר בונגו, והזמרת ז'וזפין נקאמה ששינתה מאוחר יותר את שמה לפסיאנס דבאני. אמו הייתה בת 15 בלידתו. באותה תקופה האב, אלבר-ברנאר בונגו, שירת באיש צבא בברזוויל. בשנת 1960, אחרי הכרזת עצמאות גבון, המשפחה עברה לשם. בגיל 14, בשנת 1973, כשאביו התאסלם יחד עם כל משפחתו, קיבל את השם המוסלמי עלי. בקרב חוגי האופוזיציה נפוצו מאוחר יותר שמועות לפיהן עלי בונגו היה כביכול ילד משבט איבו מניגריה שאומץ על ידי אביו רק בשנת 1968, אחרי מלחמת ביאפרה.
עלי בונגו למד את לימודי התיכון בצרפת, במכללה פרוטסטנטית בהרי סוון ואחר כך במכללה הקתולית נוטר דאם דה סנט קרואה בנאי-סיר-סן, על יד פריז. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת פריז 1 פנתאון-סורבון.
בצעירותו, בעקבות אמו, רצה בהתחלה להיות זמר ויחד עם מוזיקאים מקורבים לזמר ג'יימס בראון שאותו העריץ מאוד, הקליט בשנת 1977 אלבום מוזיקת פֿאנק תחת הכותרת "A Brand New Man". האלבום לא זכה בהצלחה. עלי בונגו הלחין מנגינות גם עבור אמו הזמרת.
קריירה פוליטית > 1987–1999: ההתחלה

בשובו מהלימודים בצרפת, עלי בונגו עבד בממשל אביו בשנים 1987–1989. בשנים 1989–1991 כיהן כשר החוץ של גבון בממשלתו של קזימיר אויה מ'בה. אולם החוקה משנת 1991 שאסרה על מינוי שרים מתחת לגיל 35, אילצה את בונגו, שהיה בן 32, להתפטר.
יחד עם אנדרה מ'בה וקבוצת מקורבים (אלפרד מביקה מויאמה, ז'רמן נגויו מוסאוו) הקים קבוצה ששאפה לשנות באופן משמעותי את החיים הפוליטיים בגבון, תוך מעבר ברוח התקופה, למשטר רב-מפלגתי. שאיפה זו נתמכה אז על ידי הנשיא בונגו עצמו. בשנת 1990 הציג את מועמדותו במחוז הוט-אוגואה ונבחר.
בשנת 1996 עשה בונגו ניסיון לתפוס את המעמד המוביל במחוז הוט-אוגואה שנשלט על ידי בן דודו, שר ההגנה, הגנרל וראש המטה הכללי לשעבר, אידריס נגארי. תוך כדי כך הוא התעמת עם נגארי, אך השיג את תמיכת באיו שהבטיח את בחירתו מחדש במחוז.
קריירה פוליטית > 1999–2009: שר ההגנה

בפברואר 2009 התמנה בונגו לשר ההגנה במקום הגנרל נגארי. כשר הגדיל הוצאות כדי לשמור על הפופולריות שלו בקרב החיילים והקצינים. בעת ובעונה אחת קידם את מקורביו. גיסו, שר הכלכלה פול ונגי, דגל בריסון תקציבי וחסם באותה תקופה אחת מעסקות הרכישות של משרד הביטחון. עלי בונגו נבחר מחדש כחבר הפרלמנט בשנים 2001–2006.
קריירה פוליטית > כהונתו הראשונה כנשיא (2009–2016)

אחרי שביוני 2009 מת אביו, הנשיא עומר בונגו, עלי בונגו, בתור סגן יושב ראש המפלגה הדמוקרטית, נבחר למועמד מפלגת השלטון בבחירות הנשיאותיות שנקבעו ב-30 באוגוסט 2009 בריאיון ל"קול אמריקה" הצהיר עלי בונגו כי ראה עצמו מועמד השינוי. תוצאות ההצבעה פורסמו ב-3 בספטמבר 2009: עלי בונגו נבחר כנשיא עם 41.73% מכלל הקולות, לעומת פייר ממבונדו – 25.64% ואנדרה מ'בה אובאמה – 25.33% המועמדים היריבים ערערו על אמיתות התוצאות. אחרי שתוצאות הבחירות אושרו, נכנס עלי בונגו לתפקיד הנשיא במקום אביו, ב-16 באוקטובר 2009 והוא הבטיח המשכיות ובאותו זמן התנתקות מהעבר.
בתחילת נשיאותו הוביל מדיניות של בנייה מסיבית. המצע הכלכלי בבחירות שאף לקדם את המדינה בשלושה מישורים - "גבון הירוקה", "גבון התעשייתית" ו"גבון השירותים".
"גבון הירוקה" הייתה אמורה לסמל המאמצים לשמירת הסביבה, עם טיפוח 13 הפארקים הלאומיים של המדינה שאורגנו בשנת 2002, והמכסים 11% מן השטח הלאומי, קידום החקלאות עם השגת העצמאות מבחינת האספקה העצמית של מוצרי המזון, וקידום ה"אקותיירות".
"גבון התעשייתית" אמורה להבטיח ניצול לטווח ארוך של משאבי הטבע של המדינה (נפט, גז טבעי, מנגן, עץ, ברזל), עיבוד מקומי של חומרי הגלם, איסור הייצוא של בולי עץ החל משנת 2010.
"גבון השירותים" סימלה את השאיפה במיצוים של משאבי האנוש של המדינה - על ידי קידום החינוך, הבריאות, התקשורת ודרכי התחבורה, הבינוי והשיכון.
קריירה פוליטית > מדיניות בינלאומית

לאחר ינואר 2010 גבון הייתה למשך שנתיים חברה במועצת הביטחון של האו"ם ולמשך חודש נציג גבון, אמנואל איזוסה-נגונדה, כיהן כיושב ראש מועצת הביטחון. בהזדמנות זו ערך בונגו ביקור באו"ם ובארצות הברית. בנובמבר 2012 נציג גבון התקבל למועצת זכויות האדם של האו"ם.
קריירה פוליטית > חוזה חברתי

בפברואר 2014 קיבל הנשיא בונגו את הדו"ח מקקינזי לגבי אסטרטגיית ההשקעה בהון האנושי. בעריכת הדו"ח התעניינה במיוחד אשת הנשיא, סילביה בונגו אונדימבה. באפריל 2014 כינס בונגו את ה"אספה החברתית" (Assises Sociales) שכללה 1,300 נציגים, שדנה בפתרונות לעוני שבו שרוי שליש מהאוכלוסייה.
בונגו הודיע על גיוסם של 250 מיליארד פרנקים CFA למשך 3 שנים לטובת צעדים שנועדו לסייע למשפחות החלשות. גבון תחת שלטונו של עלי בונגו המשיכה בקשרים המסורתיים עם צרפת. הנשיא ניקולא סרקוזי העניק לו את עיטור הלגיון הכבוד עם דרגת קצין בכיר. בניגוד לכך, רשויות החוק הצרפתיות חקרו את רכישות הנכסים שקנה הנשיא בונגו בצרפת- כמו הדירה בשדרות פוש והוטל דה סואקור וכן שתי מכוניות פרארי.
קריירה פוליטית > הבחירות הנשיאותיות בשנת 2016

ב-2016 הציג עלי בונגו מועמדותו לכהונה נוספת בראש הרפובליקה. לקראת הבחירות הוא נחשב לאחד משני הפייבוריטים, לצדו של מתנגדו העיקרי, ז'אן פינג. הוא זכה כבר בסיבוב הראשון, עם 49.8% מקולות הבוחרים. לפי התוצאות הרשמיות מועמד האופוזיציה זכה ב-5,000 קולות פחות. האופוזיציה התרעמה על כך שהתוצאות נודעו באמצעות הכרזה של שר הפנים ולא מהלשכה האחראית על ההצבעה. היא טענה לזיופים באזור הוט אוגוגה, שבה ההשתתפות בהצבעה הייתה 99.9% לעומת הממוצע הארצי של 59.5%. אחרי הודעת הניצחון של בונגו פרצו פרעות שבמהלכן הוצת בניין האספה הלאומית.
קריירה פוליטית > הבחירות הנשיאותיות בשנת 2023 וההפיכה הצבאית

באוגוסט 2023 נערכו בחירות לנשיאות המדינה, בהן זכה עלי בונגו בכשני שלישים מהקולות, ובכך התכוון להמשיך לכהונה שלישית רצופה בנשיאות. עם זאת, דקות ספורות לאחר הכרזת תוצאות הבחירות הופיעו מספר קצינים בצבא גבון מול מסכי הטלוויזיה הארצית, והודיעו על תפיסת השלטון, פירוק מוסדות המדינה וסגירת גבולות המדינה.
חיים פרטיים

עלי בונגו פגש בשנת 1975 לרגל מסיבה תיירת אמריקאית מלוס אנג'לס בשם אינגה לין קולינס שהפכה בשנת 1984 לאשתו הראשונה. בהמשך לדברי עלי בונגו בני הזוג התגרשו, אך אינגה בונגו מכחישה זאת. היא חזרה בינתיים לקליפורניה. בשנת 1989 התחתן עלי בונגו עם אזרחית צרפתית, סילבי ולנטן, בתו של אדואר ולנטן, בעלי קונסורציום הביטוח "אומניום גאבונה ביטוחים וביטוחי משנה" OGAR, הנשוי בעצמו לאחת מבנותיו של עומר בונגו.
לעלי בונגו ולסילבי בונגו ולנטן 4 ילדים: מליכה בונגו אונדימבה, נוראדין אדואר בונגו ולנטן, ג'ליל לואי בונגו ולנטן וילד מאומץ – בילאל.
פרסים ואותות הוקרה

2016 נמל התעופה המודרני בעיר פור ז'נטי, "הבירה הכלכלית" של גבון, קיבל את שמו
לקריאה נוספת

Barry Turner (ed) The Statesmen's Yearbook 2014: The Politics, Cultures and Economies of the World
הערות שוליים

↑  2009 Ph.Bernard
1 2  B.Turner
↑  כתבה של דוד מקומבה דיסומבה ב-gabon review 24.06.2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16923340r (data)  GND: 1064903207  ISNI: 0000 0003 5815 1197  LCCN: no2011161125  MusicBrainz: 363ec95c-38b2-4387-bceb-e265601527ac  NTA: 343554526  SNAC: w6d23stn  SUDOC: 18455599X  VIAF: 187281701   WorldCat (עם VIAF): 187281701