stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלויד לאנדיס
הישגים בולטים

מקום שלישי בטור דה ל'אווניר (Tour de l'Avenir) ב-1999
ניצחון בטור של Poitou-Charentes ב-2000
מקום שני בדופינה ליברה ב-2002
ניצחון בוואלטה או אלגארבה ב-2004
ניצחון בטור של קליפורניה ב-2006
ניצחון במירוץ פריז - ניס ב-2006
ניצחון בטור דה ג'ורג'יה ב-2006
השתתפויות בטור דה פראנס

2002 - מקום 61
2003 - מקום 77
2004 - מקום 23
2005 - מקום 9
2006 - מקום 1 (ניצחון בטור), התואר נשלל
פיג'ו 3008

| --- | --- |

פיג'ו 3008 היבריד דור שני
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיג'ו
 שנות ייצור:  2009–הווה
 הרכבה:  צרפת צרפת  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין  ארגנטינה ארגנטינה (רק בדור הראשון)  מלזיה מלזיה  נמיביה נמיביה (רק בדור השני)
 סיווג:  מכוניות שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  פיג'ו-סיטרואן PF2 (דור ראשון) פיג'ו-סיטרואן EMP2 (דור שני)
 אורך:  4,365 מ"מ (דור ראשון) 4,450 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  1,837 מ"מ (דור ראשון) 1,840 מ"מ (דור שני)
 גובה:  1,639 מ"מ (דור ראשון) 1,620 מ"מ (דור שני)
 בסיס גלגלים:  2,613 מ"מ (דור ראשון) 2,675 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.6 ליטרים המספק כ-156 כ"ס ב-6,000 סיבובים לדקה (דור ראשון) מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.6 ליטרים המספק כ-165 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה (דור שני)
 הילוכים:  תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים (דור ראשון) תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים (דור שני)
 מהירות מרבית:  202 קילומטרים לשעה (דור ראשון) 206 קילומטרים לשעה (דור שני)
 קשר:  פיג'ו 5008, DS 7 קרוסבק
פיג'ו 3008 (באנגלית: Peugeot 3008) היא קרוסאובר בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי פיג'ו משנת 2009. היא הוצגה בשנת 2008 והגיעה לישראל בשנת 2010.
דורות > דור ראשון (2009–2016)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסבר על הגירים, בגרסאות הראשונות הגירים היו ארבעה הילוכים מתוצרת עצמית ולאחר מכן שישה הילוכים מתוצאת אייסין היפנית..
הדור הראשון יוצר בין השנים 2009–2016. הדור הראשון כלל מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.6 ליטרים המספק כ-156 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים של חברת אייסין היפנית. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 8.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 202 קילומטרים לשעה.
בשנת 2015 לאחר המעבר לתקן יורו-6 הוצגה גרסה משופרת של יחידת ההנעה עם מנוע שמספק 165 כוחות סוס ב־6,000 סיבובים לדקה. עם המנוע המחודש הרכב גם עבר מתיחת פנים זעירה שכללה בעיקר את מראה הפגוש הקדמי.
דורות > דור ראשון (2009–2016) > גרסה ההיברידית

בשנת 2010 הציגה פיג'ו גרסה ההיברידית בעלת מערכת הנעה ההיברידית הכוללת מנוע דיזל בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-163 כוחות סוס, עם מנוע חשמלי המספק כ-27 כוחות סוס, שני המנועים יחד מספקים כ-200 כוחות סוס. תיבת הילוכים רובוטית בעלת שישה הילוכים.
דורות > דור שני (2016–הווה)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. גרסאות הדיזל.
בשנת 2016 הציגה פיג'ו את הדור השני ל-3008. הדור השני כולל מנוע טורבו בנזין 4 צילנדרים בנפח 1.6 ליטרים המספק כ-165 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 8.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 206 קילומטרים לשעה.
פיג'ו הציגה עוד יחידת הנעה לדגם בדמות מנוע 1.2 ליטר עם 130 כוחות סוס ב-5500 סיבובים לדקה בגרסה שנמכרה בארץ. בגרסה זו ישנה רצועת תזמון בשונה מגרסת 1.6 וגרסאות הדיזל שמצוידות בשרשרת תזמון.
כמו כן, הוצגה יחידת הנעה טורבו דיזל 1.5 ליטר בעלת 120 כוחות סוס ב-3500 סל"ד וגרסת הGT עם יחידת הנעה טורבו דיזל 2 ליטרים בעלת 180 כ"ס ב-3750 סל"ד.
דורות > דור שני (2016–הווה) > גרסה ההיברידית

בשנת 2018 הציגה פיג'ו גרסה ההיברידית הכוללת מערכת הנעה ההיברידית הכוללת מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.6 ליטרים המספק כ-180 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה, עם מנוע חשמלי המספק כ-110 כוחות סוס, המנוע מספק טווח נסיעה חשמלי של 50 קילומטרים. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 8.7 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 225 קילומטרים לשעה. קיימת גם חבילת ביצועים בשם GT שמספקת כ-300 כוחות סוס.
דורות > דור שני (2016–הווה) > מתיחת פנים שנת 2020

בשנת 2020 עברה ה-3008 מתיחת פנים לשנת הדגם 2021. מתיחת הפנים כוללת עיצוב מודרני וספורטיבי אך מערכות ההנעה נשארו כמו שהיו לפני מתיחת הפנים.
מכירות בישראל

נתוני מכירות בישראל על פי נתוני קארזון:
| שנה | יחידות שנמכרו |
| --- | --- |
2010: 229 יחידות
2011: 429 יחידות
2012: 247 יחידות
2013: 90 יחידות
2014: 130 יחידות
2015: 261 יחידות
2016: 358 יחידות
2017: 1,911 יחידות
2018: 2,985 יחידות
2019: 3,736 יחידות
2020: 2,754 יחידות
2021: 1,118 יחידות
גלריה

דור ראשון
הגרסה ההיברידית דור ראשון
דור שני
הגרסה ההיברידית דור שני
מתיחת פנים 2020
גרסת ה-GT
הערות שוליים

↑  טל שביט, פיג'ו 3008: חשיפה רשמית, באתר אוטו, ‏15 בנובמבר 2009
↑  אלי שאולי, יש מחיר לסיטרואן C3 ופיג'ו 3008, באתר אוטו, ‏13 באפריל 2010
↑  טל שביט, פיג'ו מציגה: 3008 Hybrid4, הדיזל ההיברידי הראשון, באתר אוטו, ‏24 באוגוסט 2010
↑  ניצן רז, פיג'ו 3008 החדשה – יותר פנאי, פחות מיניוואן, באתר אוטו, ‏24 במאי 2016
↑  פיג'ו 3008 2018 יד שניה, אוט', 1.2 ל' טורבו, Active מפרט טכני - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  פיג'ו 3008 2017 יד שניה, אוט', 1.6 ל' דיזל, Active מפרט טכני - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  פיג'ו 3008 2017 יד שניה, אוט', 2.0 ל' דיזל, GT מפרט טכני - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  רועי צוקרמן, חשמליות לטווח קצר: פיג'ו 3008 ו-508 פלאג-אין הייבריד, באתר אוטו, ‏30 בספטמבר 2018
↑  פיג'ו 3008 2020 אוט', 1.6 ל' היברידי נטען, GT, 4x4, באתר אוטו
↑  בן חסון, פיג‘ו 3008 2021 – דגם הפנאי הצרפתי מתעדכן, באתר אוטו, ‏1 בספטמבר 2020
↑  פיג'ו 3008, באתר קארזון
פכתיא

| --- | --- |
המצודה העתיקה של גרדיז
המצודה העתיקה של גרדיז
 מדינה:  אפגניסטן אפגניסטן
 מושל:  מוחמד חלים פידאי
 בירת המחוז:  גרדיז
 שפה רשמית:  פשטו, דארי
 שטח:  6,432 קמ"ר
 גובה:  2,409 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  552,000 (2009)
 קואורדינטות:  33°36′N 69°30′E﻿ / ﻿33.6°N 69.5°E﻿ / 33.6; 69.5 
 אזור זמן:  UTC+4:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פַּכְּתיא (בפרסית/דארי/פשטו: پکتيا) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. המחוז ממוקם בדרום-מזרח אפגניסטן על גבי חבל פשטוניסתאן. עד שנות ה-90 כלל המחוז גם את מחוז ח'וסת מדרום לו. שטחו של המחוז 6,432 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתו מונה 552,000 איש נכון לרישום משנת 2015. בירת המחוז היא העיר גרדיז.
גאוגרפיה

מחוז פכתיא ידוע כאחד הפרובינציות ההרריות של אפגניסטן עקב מיקומו ברכס הינדו-כוש. הוא ממוקם בסביבות 1,500 מטר מעל פני הים. במחוז 13 נפות (יחידה שלטונית) בהם בירת המחוז, גרדיז. מחוז פכתיא גובל במחוזות ח'וסת, לוגר, ע'זני ופכתיכא. כמו כן למחוז גבול בינלאומי עם הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
אוכלוסייה

אוכלוסיית מחוז פכתיא נאמדה ביותר מ-500,000 ברישום שנערך בשנת 2015 בהוראת נשיא אפגניסטן אשרף גאני אחמדזאי. עם זאת, על פי הסקר שנערך לאחרונה על ידי מגזר הבריאות וארגונים קשורים אחרים אוכלוסיית המחוז נאמדת בכ-1,500,000 אנשים. לפכתיא יש חשיבות היסטורית ביחס למעבר עמים ממרכז אסיה ומערב אסיה אל עבר תת-היבשת ההודית. בין העמים היו גם הפשטונים המקומיים מזה אלפי שנים אשר נעו מזרחה והתיישבו בשטחים של ח'ייבר פח'טונח'ווה כיום.
ישנם 340 בתי ספר ומוסדות חינוך שונים אחרים, כולל שמונה מדרסות, מכונות לימוד ועוד אשר פועלים במחוז פכתיא, שם לומדים 180,000 סטודנטים. מתוך 340 בתי ספר, ל-169 יש בניינים מסודרים. במחוז יש אוניברסיטה מבוססת בה סטודנטים מקבלים השכלה גבוהה בחמש פקולטות שונות, כולל מכון פדגוגי.
התעשייה לא הצליחה לפרוח בפכתיא למרות ניסיונות הממשלה האפגנית, אולם עבודות מלאכת היד פורחות במחוז. הטופוגרפיה ההררית של פכתיא אינה מאפשרת מקום לפעילות חקלאית נרחבת; עם זאת, ישנם שטחים בהם האדמה פורייה כדי לנצל אותה לעיבוד. חיטה, תירס ודגנים אחרים הם הגידולים העיקריים של מחוז פכתיא. מגמת הפרדסים ראתה התפתחות עצומה במחוז לאחרונה. בני הנוער רבים ממחוז פכתיא נוסעים לחו"ל בעיקר למדינות המפרץ כדי להעלות את פרנסתם.
ביטחון

מחוז פכתיא עד למרד פעיל של בדלנים וכוחות הטליבאן, שעל פי הדיווחים מוגבל על ידי זיקות שבטיות חזקות וקהילות מקומיות מגובשות. המחוז הוא מעוז הטליבאן. ישנם חמש נפות (יחידה שלטונית) המחולקות בין כוחות לוחמים, שתי נפות נמצאות בשליטת הטליבאן המלאה, וארבע הנפות הנותרות, כולל הבירה גרדיז, נמצאות בשליטת הממשלה האפגנית. 108 תקריות הקשורות למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 - פברואר 2019 (ממוצע של 1.8 תקריות בשבוע).
במהלך שנת 2018 ביצעו כוחות הביטחון האפגניים וכוחות זרים פעולות ותקיפות אוויריות נגד מתקוממים רבים, פעולה שגרמה גם לאבדות אזרחיות. מיליציות סוניות תקפו מסגד שיעי ולפחות 38 מתפללים נהרגו. תועדו 428 נפגעים אזרחיים (152 הרוגים ו-276 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 73 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בירידה של 13% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו פיגועי התאבדות ואחריהם אירועים צבאיים באזורים מיושבים והתקפות אוויריות. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019, 829 אנשים נעקרו מבתיהם במחוז פכתיא.
חלוקה מנהלית

מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז פכתיא ואוכלוסייתן.
אחמד אבה – 28,441
אחמדקל – 23,282
דנד או פטן – 27,122
גרדיז – 85,645
גרדה שרי – ?
גנאיקל – 35,642
לזה מנגל – 19,201
מירזאקה – 8,760
סעיד קראם – 56,882
שוואק – 5,640
טסמקאני – 51,002
זדרן – 36,242
זאזי – 64,321
זורמאט – 109,805
ראו גם

פשטונים
הינדו-כוש
נפות מחוז פכתיא
צ'וקה אומונה

צ'וקה הריסון אומונה (באנגלית: Chuka Harrison Umunna; נולד ב-17 באוקטובר 1978) הוא פוליטיקאי בריטי. כיהן כחבר בית הנבחרים הבריטי מטעם מחוז סטריטהאם מלונדון רבתי.
ביוגרפיה

אומונה נולד לבנט ופלישיה אומונה, ברובע למבת' בדרום לונדון. אביו היה ניגרי שהיגר לבריטניה באמצע שנות השישים, החל לעבוד כשוטף כלים ומכוניות והפך לאיש עסקים מצליח. ב-1992, כשהיה בן 13, נהרג אביו של אומונה בתאונת דרכים בניגריה. אמו ממוצא אירי-אנגלי שאביה, סר הלנוס מילמו, שירת כקצין מנהלת המבצעים המיוחדים במלחמת העולם השנייה, היה חוקרו של קים פילבי, תובע במשפטי נירנברג ושופט בבית המשפט העליון.
אומונה סיים בשנת 2001 לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת מנצ'סטר, במהלך התואר למד שנה באוניברסיטת בורגון בצרפת. ב-2002 סיים תואר שני בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת נוטינגהאם טרנט. בתום לימודיו החל לעבוד כעורך דין בפירמת הרברט-סמית' בלונדון. ב-2006 הצטרף לפירמת רוקמן-לנדאו המתמחה בתחום דיני עבודה.
במקביל לעבודתו היה פעיל במפלגת הלייבור, כתב מאמרי דעה, הופיע כפרשן פוליטי באמצעי התקשורת השונים והיה עמית בכיר בצוות החשיבה קומפאס המזוהה עם המפלגה. ב-2008 נבחר לייצג את המפלגה לקראת הבחירות למושב מחוז סטריטהאם בבית הנבחרים. הוא ניצח בבחירות הכלליות ב-2010 לאחר שזכה בכ-42.8% מקולות המצביעים לעומת 35.8% למועמד המפלגה הליברל-דמוקרטית ו-18.3% למועמד המפלגה השמרנית. בתחילת דרכו הפרלמנטרית הוא כיהן כחבר ועדת הכספים של בית הנבחרים. במאי 2011 מונה לשר צללים לענייני עסקים קטנים ובינוניים, באוקטובר 2011 מונה לשר העסקים והחדשנות בקבינט הצללים של אד מיליבנד. ב-2015 נבחר פעם נוספת לפרלמנט לאחר שזכה ב-53% מקולות המצביעים.
בעקבות תבוסת מפלגת הלייבור בבחירות הכלליות בבריטניה ב-2015, ניתח אומונה את התוצאות במאמר שפרסם בהגרדיאן, וציין כי המפלגה התמקדה יתר על המידה בגרעין הקשה של בוחריה ולא פנתה למעמד הביניים שמהווה את רוב הציבור ושהיא יצרה את הרושם שהיא אינה לצידם של עסקים מצליחים. הוא קרה לנסח חזון לבריטניה בהשתלבותה בעולם הגלובלי המשתנה, לנצל את עוצמותייה שהן מוסדות ההשכלה הגבוהה, התעשייה, היזמות, האוכלוסייה המגוונת והבריתות שלה על מנת להביא לשגשוג, וכן להתמודד עם מציאת פתרונות לבעיות שהובילו לאווירה בציבור נגד ההגירה, כגון משבר הדיור.
במאי 2015 הכריז על כוונתו להתמודד בבחירות להנהגת מפלגת הלייבור, אך כעבור שלושה ימים נסוג מכך. לאחר בחירתו של ג'רמי קורבין למנהיג הלייבור עזב אומונה את תפקידו בממשלת הצללים של המפלגה.
בפברואר 2019 פרש אומונה ממפלגת הלייבור יחד עם עוד שישה מחברי בית הנבחרים, על רקע משבר אמון במנהיגותו של קורבין, והתגברות האנטישמיות מצד חברי המפלגה. הפורשים הקימו סיעה עצמאית בשם The Independent Group, והוא נבחר לדובר הרשמי של הקבוצה. ביוני 2019 הצטרף למפלגה הליברלית-דמוקרטית, הוא התמודד בבחירות 2019 במחוז לונדון-וסטמינסטר, אך הפסיד למועמד המפלגה השמרנית.
הערות שוליים

↑  Chuka Umunna: ‘For African people, how you dress is very important’, הגרדיאן, 24 בפברואר 2015
↑  Who is Chuka Umunna? Meet the fresh face who could be Labour's next leader, דיילי מירור, 10 במאי 2015
↑  תוצאות הבחירות במחוז, באתר ה-BBC
↑  תוצאות הבחירות באתר ה-BBC
↑  Where Labour went wrong – and what we must do to put it right, הגארדיאן, 9 במאי 2015
↑  Chuka Umunna to run for Labour leader, אתר BBC, ‏12 במאי 2015
↑  Chuka Umunna withdraws Labour leader bid, אתר BBC, ‏15 במאי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1179538803  LCCN: n2014048409  UKPARL: TR6Pnbpf  VIAF: 310611742   WorldCat (עם VIAF): 310611742
פליסדו

נמל קינגסטון כפי שהוא נשקף מפליסדו
פליסדו (באנגלית: Palisadoes) הוא טומבולו דק המשמש כהגנה טבעית לנמל קינגסטון, ג'מייקה. נמל התעופה הבין-לאומי נורמן מנלי והעיירה ההיסטורית פורט רויאל נמצאים בפליסדו.
הימאי הנרי מורגן נקבר בבית הקברות שבפליסדו, עד שזה שקע בקרקעית הים לאחר רעידת אדמה באזור שהתרחשה ב-1692 (אנ').
ב-2023 נעשה מאמץ מצד ארגונים מסוימים על מנת לטהר את המקום כדי לטפל בזיהום אפשרי שעלול להיווצר על ידי פלסטיק ושריצות של מקקים ומכרסמים.
הערות שוליים

↑  Pieces of the Past: Henry Morgan, the Pirate King, Jamaica Gleaner
פרס ג'ון האולנד

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  האגודה האמריקאית לרפואת ילדים
 תקופת הפרס:  1952–הווה (כ־72 שנים)
 נקרא על שם:  ג'ון האולנד
 המספר הרב ביותר של זכיות:  2
 https://www.aps1888.org/awards/#toggle-id-1-closed
 
פרס ג'ון האולנד הוא התואר החשוב ביותר שניתן על ידי האגודה האמריקאית לרפואת ילדים (APS). הפרס, שנקרא על שמו של ג'ון האולנד (1873 - 1926), והמדליה הנלווית לו, מוענקים מדי שנה על ידי האגודה האמריקאית לרפואת ילדים עבור "שירות מכובד לרפואת ילדים בכללותה". הפרס מוענק כל שנה מאז 1952, הראשון שקיבל אותו היה אדוארדס א. פארק.
סעיף 2 של חוקת האגודה מהווה את הבסיס לבחירת מקבל הפרס:
The objectives of this Society shall be to bring together men and women for the advancement of the study of children and their diseases, for the prevention of illness and the promotion of health in childhood, for the promotion of pediatric education and research, and to honor those who, by their contributions to pediatrics, have aided in its advancement.
מקבלי הפרס

מקור: APS
1952 - אדוארדס פארק
1953 - גרובר פאוורס
1954 - בלה שיק
1955 - ג'יימס גמבל
1956 - הרולד פאבר
1957 - אתל סי דנהאם
1958 - אירווין מקווארי
1959 - דניאל סי דארו
1960 - ברונסון קרותרס
1961 - רוסטין מקינטוש
1962 - ג'וזף סטוקס
1963 - לוסון ווילקינס
1964 - סמואל לוין
1965 - ג'ון קפי
1966 - אמט הולט ג'וניור
1967 - מרתה מ. אליוט
1968 - פול גיורגי
1969 - אלן מייסי באטלר
1970 - יוסף וורקני
1971 - הלן טאוסיג
1972 - ולדו נלסון
1973 - לואיס דיימונד
1974 - אלברט סייבין
1975 - הארי גורדון
1976 - קלמנט סמית'
1977 - אשלי וויך
1978 - צ'ארלס אלדרסון ג'נווי
1979 - עמוס יו. כריסטי
1980 - סי הנרי קמפה
1981 - שאול קרוגמן
1982 - הוראס הודס
1983 - הלן סי הריסון והרולד אי הריסון
1984 - הנרי ל. בארנט
1985 - Wolf W. Zuelzer
1986 - ריצ'רד ל. דיי
1987 - רוברט א. גוד
1988 - ג'וזף דנסיס
1989 - ברטון צ'יילדס
1990 - יוליוס ריצ'מונד
1991 - רוברט אי קוק ורולנד ב' סקוט
1992 - גילברט ב. פורבס
1993 - לואיס א. בארנס
1994 - סידני S. Gellis
1995 - פלויד וו. דני
1996 - Mildred T. Stahlman
1997 - מלווין מ. גרומבך
1998 - רוברט ג'יי האגרטי
1999 - אברהם מ. רודולף
2000 - סמואל כץ
2001 - Delbert A. Fisher
2002 - הווארד א. פירסון
2003 - דוד גורדון נתן
2004 - פרדריק סי בטגליה
2005 - מרי אלן אייברי
2006 - קורט הירשהורן
2007 - ראלף ד פייגין
2008 - ריצ'רד ב. ג'ונסטון
2009 - ג'רולד פ. לוסי
2010 - צ'ארלס ר. סקריבר
2011 - ראסל וו. צ'סני
2012 - פיליפ א. פיצו
2013 - אליזבת ר. מקנרני
2014 - רבקה האצ'ר באקלי
2015 - קתרין ד. דיאנג'ליס
2016 - ברברה ג'יי סטול
2017 - מיכאל ויצמן
2018 - Thomas F. Boat
2019 - דייוויד ק. סטיבנסון
2020 קתרין מ. אדוארדס
2021 - Sherin U. Devaskar
2022 - ריצ'רד ג'יי וויטלי
2023 - איבון מלדונדו
הערות שוליים

↑  Boat, Thomas F. (2003). "Historical Account of the American Pediatric Society John Howland Award". Pediatric Research. 53 (3): 521–522. doi:10.1203/01.PDR.0000052079.91589.7A.
פלוישט

פלוישט או פלוישטי (ברומנית: Ploieşti, איות ישן: Ploeşti, אלפבית פונטי בינלאומי: /plo'jeʃtʲ/) היא עיר הבירה של מחוז פרחובה ברומניה, כ־56 ק"מ צפונית לבירה בוקרשט. נכון לשנת 2011 מתגוררים בה כ-197,500 איש.[דרוש מקור]
היסטוריה

העיר הוקמה בשנת 1596 על ידי מיכאי האמיץ כעיר מסחר.
במחצית השנייה של המאה ה-17 בעיר הוקמה קהילה יהודית
היסטוריה > במלחמת העולם השנייה

אזור העיר פלוישט בדרום רומניה הוא מקור הנפט היחיד במרכז אירופה. משום כך הייתה לפלוישט חשיבות אסטרטגית עצומה במלחמת העולם השנייה, כי שם היה מקור הנפט היחיד של גרמניה הנאצית, וכל כוחו הצבאי של היטלר היה מותנה בהמשך זרימת הנפט ומוצרי הנפט הרומני לגרמניה.
תשומת הלב הצבאית, משני הצדדים, הופנתה לעבר פלוישט החל מהשנה השנייה למלחמה.
בסוף שנת 1940 היטלר העביר כוחות שריון ואוויר גדולים לרומניה, בעלת בריתו, שתפקידם העיקרי היה להגן על פלוישט מפני התקפה אפשרית מצד ברית המועצות, שגבולה עבר אז במרחק 120 מייל בלבד משם.
באוגוסט 1943, כשמפציצים כבדים אמריקניים ארוכי-טווח מסוג ליברייטור יכלו להגיע לטווח תקיפה על פלוישט מבסיסים בצפון אפריקה ואיטליה, בוצעה סדרת הפצצות מרוכזות על תעשיית הנפט של פלוישט, שנמשכה חרף אבדות כבדות למפציצים עד שתשתית הנפט נהרסה, מה שגרם למחסור משתק בדלק ומוצרי נפט אחרים לצבא ובמיוחד לחיל האוויר של גרמניה הנאצית מאז ועד סוף המלחמה.
באוגוסט 1944 נכבש האזור על ידי הצבא האדום, ואספקת הנפט הרומני פסקה, מה שהחריף את המחסור עוד יותר ושיתק את צבא גרמניה כמעט לגמרי.
ערים תאומות

אוקראינה דניפרו, אוקראינה
ארצות הברית טלסה, אוקלהומה, ארצות הברית
קזחסטן אורל, קזחסטן
פולין ראדום, פולין
אלבניה בראט, אלבניה
הרפובליקה העממית של סין חרבין, הרפובליקה העממית של סין
ונצואלה מרקאיבו, ונצואלה
קרואטיה אוסייק, קרואטיה
יוון לפקדה, יוון
מולדובה חינצ'שט, מולדובה
פרק ב' (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מחזה של ניל סיימון
 בימוי:  רוברט מור
 הופק בידי:  ריי סטארק
 תסריט:  ניל סיימון
 עריכה:  מייקל סטיבנסון
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס קאן מרשה מייסון ואלרי הרפר ג'וזף בולוניה
 מוזיקה:  מרווין האמליש
 צילום:  דייוויד וולש
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Rastar 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 הקרנת בכורה:  14 בדצמבר 1979
 משך הקרנה:  124 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 הכנסות:  30,000,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   chaptertwo
 דף הסרט ב־IMDb
 
פרק ב' (באנגלית: Chapter Two) הוא סרט קולנוע קולנוע אמריקאי משנת 1979 בבימויו של רוברט מור, עם ג'יימס קאן מרשה מייסון, ולרי הרפר וג'וזף בולוניה בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי ניל סיימון והוא מבוסס על מחזה שלו בשם זה משנת 1977. סיימון כתב את המחזה לאחר מות אשתו ובו תיאר את המשבר שעבר בעקבות זה ואת התאוששותו שבעקבותיו נישא שוב (לשחקנית מרשה מייסון).
מרשה מייסון הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
ולרי הרפר הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.
תקציר העלילה

ג'ורג' שניידר (ג'יימס קאן) הוא סופר שחי בניו יורק. אשתו מתה לאחר 12 שנות נישואים והוא מתקשה לחזור לחיים רגילים. אחיו ליאו (ג'וזף בולוניה) רוצה לעזור לו ומתחיל להכיר לו נשים אך כל הדייטים אינם מוצלחים.
גם נישואיו של לאו עם מרילין (דברה מוני) הם על סף משבר.
ג'ני מקליין (מרשה מייסון) היא שחקנית שזה עתה התגרשה ומבלה הרבה עם חברתה פיי (ואלרי הרפר). לאו נותן לג'ורג' את מספר הטלפון של ג'ני שקיבל מפיי ומבקש ממנו להתקשר אליה. לאחר התלבטויות קשות הוא מתקשר ומתחיל ביניהם קשר שהולך ומתחזק עד שלאחר זמן קצר הוא מציע לה נישואים והיא מסכימה.
הם מתחתנים ונוסעים לירח דבש באיים הקריביים. הכל מתנהל יפה עד שג'ורג' נפגש עם חבר שמנחם אותו על מות אשתו. ג'ורג' נזכר באשתו המנוחה, נכנס לדיכאון ויחסו לג'ני נהיה גרוע עד כדי כך שהיא עוזבת וחוזרת לביתה שם היא מגלה את לאו ופיי מנהלים רומן.
זמן מה הם פרודים וג'ורג' מתעסק בכתיבת ספר חדש. פיי מגיעה ומתחילה לדבר על יחסיהם עד שלבסוף מתנצל ג'ורג' על התנהגותו והם מתחבקים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'יימס קאן | ג'ורג' שניידר | סופר |
| מרשה מייסון | ג'ני מקלין | שחקנית |
| ואלרי הרפר | פיי מדוויק | חברה של ג'ני |
| ג'וזף בולוניה | לאו שניידר | אח של ג'ורג' |
| דברה מוני | מרילין שניידר | אשתו של לאו |
פרס ג'ויסטיק הזהב

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפרס:  1983–הווה (כ־41 שנים)
 www.goldenjoystick.com
פרס ג'ויסטיק הזהב (באנגלית: Golden Joystick Awards) הוא אחד מטקסי פרסי משחקי הווידאו הוותיקים ביותר בעולם. הטקס, אשר קיים משנת 1983 ואילך, הוא טקס פרסי משחקי הווידאו שקיים במשך הזמן הרב ביותר.
פרסי הג'ויסטיק הזהב כוללים מגוון רחב של קטגוריות, כולל משחק השנה, משחק מרובה משתתפים הטוב ביותר של השנה, עלילת המשחק הטובה ביותר של השנה, המשחק עם העיצוב החזותי הטוב ביותר של השנה, משחק האינדי הטוב ביותר של השנה וכמו גם פרסים הניתנים לז'אנרים ספציפיים. שלא בדומה לטקסי פרסי משחקי וידאו אחרים, הזוכים בטקס פרסי ג'ויסטיק הזהב נקבעים אך ורק בהצבעה ציבורית אשר אמורה לשקף את הדעות של גיימרים ברחבי העולם.
הזוכים בפרס בקטגוריית משחק השנה

| שנה | שם המשחק | סוגה | חברת פיתוח |
| --- | --- | --- | --- |
| 1983 | Jetpac(אנ') | משחק יריות | Ultimate |
| 1984 | Knight Lore(אנ') | משחק פעולה-הרפתקאות | Ultimate |
| 1985 | The Way of the Exploding Fist(אנ')  | משחק לחימה | Beam Software |
| 1986 | Gauntlet(אנ') | האק אנד סלאש | Atari Games |
| 1987 | Out Run(אנ') | סימולציות מרוצים | סגה |
| 1988 | מחשבי 8 סיביות: Operation Wolf(אנ') | משחק יריות עם אקדח אלקטרוני | Taito |
| 1988 | מחשבי 16 סיביות: Speedball (אנ') | משחק ספורט | Bitmap Brothers |
| 1988 | קונסולות משחקים: Thunder Blade (אנ') | סימולטור טיסות קרב | סגה |
| 1989 | מחשבי 8 סיביות: The Untouchables(אנ') | משחק יריות | Ocean Software |
| 1989 | מחשבי 16 סיביות: Kick Off (אנ') | משחק ספורט | Dino Dini |
| 1990 | מחשבי 8 סיביות: Rick Dangerous 2 (אנ') | משחק פלטפורמה | Core Design |
| 1990 | מחשבי 16 סיביות: Kick Off 2 (אנ') | משחק ספורט | Dino Dini |
| 1990 | קונסולות משחקים מסוג 8 סיביות: Mega Man (אנ') | משחק פלטפורמה | קאפקום |
| 1990 | קונסולות משחקים מסוג 16 סיביות: John Madden Football(אנ')  | משחק ספורט (פוטבול) | Park Place Productions |
| 1991 | סוניק הקיפוד  | משחק פלטפורמה | סגה |
| 1992 | סטריט פייטר II | משחק לחימה | קאפקום |
| 1996/1997 | Super Mario 64 | משחק פלטפורמה | Nintendo EAD |
| 2002 | Grand Theft Auto III | משחק פעולה-הרפתקאות | DMA Design |
| 2003 | Grand Theft Auto: Vice City | משחק פעולה-הרפתקאות | Rockstar North |
| 2004 | Doom 3 | משחק ירי בגוף ראשון | id Software |
| 2005 | Grand Theft Auto: San Andreas | משחק פעולה-הרפתקאות | Rockstar North |
| 2006 | The Elder Scrolls IV: Oblivion(אנ') | משחק פעולה-תפקידים | Bethesda Game Studios |
| 2007 | Gears of War(אנ') | משחק ירי בגוף שלישי | Epic Games |
| 2008 | Call of Duty 4: Modern Warfare | משחק ירי בגוף ראשון | Infinity Ward |
| 2009 | Fallout 3 | משחק פעולה-תפקידים | Bethesda Game Studios |
| 2010 | Mass Effect 2 | משחק פעולה-תפקידים | BioWare |
| 2011 | Portal 2 | משחק חשיבה-פלטפורמה | Valve |
| 2012 | The Elder Scrolls V: Skyrim | משחק פעולה-תפקידים | Bethesda Game Studios |
| 2013 | Grand Theft Auto V | משחק פעולה-הרפתקאות | Rockstar North |
| 2014 | Dark Souls II(אנ') | משחק פעולה-תפקידים | FromSoftware |
| 2015 | The Witcher 3: Wild Hunt | משחק פעולה-תפקידים | CD Projekt Red |
| 2016 | Dark Souls III | משחק פעולה-תפקידים | FromSoftware |
| 2017 | The Legend of Zelda: Breath of the Wild | משחק פעולה-הרפתקאות | Nintendo EPD |
| 2018 | Fortnite Battle Royale(אנ')  | משחק באטל רויאל | Epic Games |
| 2019 | Resident Evil 2 (אנ') | משחק הישרדות-אימה | קאפקום |
| 2020 | The Last of Us Part II | משחק פעולה-הרפתקאות | Naughty Dog |
| 2021 | Resident Evil: Village | משחק הישרדות-אימה | קאפקום |
| 2022 | Elden Ring | משחק פעולה-תפקידים | FromSoftware |
| 2023 | Baldur's Gate 3 | משחק תפקידים ממוחשב | Larian Studios |
פליסה

| --- | --- |

פסל צלב אבן על רקע כנסייה בפליסה.
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 וובלסט:  ויטבסק (מחוז) ויטבסק
 ראיון:  הליבוקיה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  473 (2009)
 קואורדינטות:  55°13′N 27°57′E﻿ / ﻿55.217°N 27.950°E﻿ / 55.217; 27.950
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהפליסה(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהפליסה(למפת מחוז ויטבסק רגילה) ויטבסק אורשה פולאצק פסטאווי גלובוקי רוסיה לטביה מוהילב מינסק גרו.פליסה(למפת מחוז ויטבסק מוגדלת) ויטבסק אורשה פולאצק פסטאווי גלובוקי רוסיה לטביה מוהילב מינסק גרו.פליסה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פליסה (בבלארוסית: Плі́са; בפולנית: Plissa) הוא כפר במחוז ויטבסק שבבלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

פליסה נזכר לראשונה בשנת 1507, ובמרוצת השנים נערכו בו ירידים עתיים. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובהתאם להסכם ריגה משנת 1921, נכלל בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי פליסה

בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-600 יהודים, קרוב למחצית מתושביו, ופעלו בו בית ספר עברי ותנועות נוער יהודיות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.
בסוף יוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו גייסו את יהודיו לעבודות כפייה, וריכזו אותם בגטו שהוקם במקום.
ב-2 ביוני 1942 נרצחו כ-420 היהודים שנותרו בגטו שבכפר, ולאחר מכן נרצחו היהודים שאותרו בסביבת היישוב.