stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוד הרטמן

| --- | --- |

 לידה:  11 בספטמבר 1931 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  10 בפברואר 2013 (בגיל 81) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  אוניברסיטת מקגיל  ישיבת רבינו יצחק אלחנן  ישיבה יוניברסיטי  אוניברסיטת פורדהם  ישיבת רבינו חיים ברלין 
 מעסיק:  מכון שלום הרטמן 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
מספריו של הרטמן
דוד הרטמן (11 בספטמבר 1931 – 10 בפברואר 2013) היה רב, פוליטיקאי פרופסור ותאולוג מן הזרם הליברלי של היהדות האורתודוקסית.
קורות חייו

דוד הרטמן נולד בברוקלין שבניו יורק, למשפחה חרדית ממוצא ירושלמי מן היישוב הישן. הוא גדל בארצות הברית, למד בישיבת רבי חיים ברלין ובישיבת תומכי תמימים, ולאחר מכן בישיבת לייקווד הליטאית-חרדית. בגיל 19 נשלח ללמוד בישיבת רבנו יצחק אלחנן ובישיבה יוניברסיטי, שאליה התקבל בזכות הצטיינותו בכדורסל. הוא היה לתלמידו של הרב יוסף דב סולובייצ'יק שהסמיכו לרבנות ב-1953, בגיל 22. הוא המשיך ללמוד בישיבה יוניברסיטי עד 1960, ובמקביל למד לתואר שני בפילוסופיה באוניברסיטת פורדהם (אנ'). כיהן כרבהּ של קהילה אורתודוקסיות ברובע הברונקס בשנים 1955 עד 1960, ולאחר מכן כרב קהילת תפארת בית דוד ירושלים (Tiferet Beit David Jerusalem) במונטריאול. בו בזמן כתב דוקטורט בפילוסופיה באוניברסיטת מקגיל במונטריאול שבקנדה, בהדרכת חיים פרלמן.
בשנת 1971 עלה לישראל עם משפחתו, ובשנת 1973 קיבל את הדוקטורט מאוניברסיטת מקגיל. אחר כך שימש כמרצה בכיר בחוג למחשבת ישראל ובחוג לחינוך באוניברסיטה העברית. ובשנת 1976 הקים בירושלים את "מכון שלום הרטמן" (על שם אביו), שבמקביל המשיך לשמש כמרצה וכיועץ לשר החינוך בנושא חינוך יהודי. בשנת 1985 נפתח לידו תיכון לבנים ולבנות, שהחלו לפעול בשנת הלימודים תשמ"ו.
בשנת הלימודים 1986/1987 שימש פרופסור אורח למחשבה יהודית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ובשנת הלימודים 1997/1998 באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
דוד הרטמן נפטר בירושלים בל' בשבט תשע"ג. ונטמן בהר המנוחות.
הגותו

הרטמן היה מבכירי ההוגים של האורתודוקסיה המודרנית המתונה, והוא ראה עצמו כשייך לזרם הליברלי יותר של תלמידי הרב יוסף דב סולובייצ'יק. עקב עמדותיו ספג ביקורת מצד תלמידים אחרים של הרב סולובייצ'יק. כמו כן, הרטמן הגדיר את עצמו כתלמיד של אברהם יהושע השל. אליוט דורף הגדיר את הרטמן כ"אורתודוקסי, אבל קרוב לזרם הימני של היהדות הקונסרבטיבית". הרטמן העיד ששלושה הוגים בעולמה של היהדות השפיעו עליו יותר מכל: רבו הרב סולובייצ'יק, הרמב"ם, וישעיהו ליבוביץ. הוגה נוסף שהרטמן קרוב לדעותיו הוא אליעזר גולדמן.
בניגוד לליבוביץ', הרטמן אינו פוסל טעמים מוסריים כמניע לקיום מצוות, ומודע ואף מאשר את המימד התרבותי-חברתי שקיים ביהדות. השקפתו לגבי דתות אחרות ולגבי הימנעות מקיום מצוות הדת - פלורליסטית ביותר. הוא סבור שישנן דרכים שונות לפרש את ההתגלות האלוהית בבריאה, והדרך ההולכת בעקבות ההתגלות במעמד הר סיני אינה הדרך הלגיטימית היחידה.
הרטמן היה ציוני נלהב. בואו לישראל נבע מאמונתו שבישראל ניתן לעצב חברה יהודית מוסרית, בניגוד לגולה, שבה מימוש היעוד היהודי-מוסרי רלוונטי לחיי הפרט אך לא לחיי הקהילה.
על דו השיח של הרטמן עם האל כתב בנו, דניאל הרטמן:
נוכחותו של אלוהים בחייו של אבי היא אחד ההיבטים המרכזיים בחייו כיהודי. כפי שסיפר לי, חייו כוללים שיחות פרטיות עם אלוהים. ברם, תוכנם ואופיים המיוחד של היחסים והשיחות האלו נותרו בגדר מסתורין לתלמידיו. בתשובה לשאלה מדוע אלוהים חשוב לך, נהג לענות כמעט בכעס: "מה אתה מתכוון במדוע? הרי אלוהים קיים!"
עיטורים ואותות

הרטמן זכה במהלך חייו בפרסים ובאותות על פועלו, ביניהם:
פרס הספר היהודי הלאומי (בשנים 1977 ו-1986)
פרס אבי חי (2000)
פרס יקיר ירושלים (2001)
פרס רוטברג לחינוך יהודי מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים (2004)
פרס ליבהבר לסובלנות דתית בישראל (2012)
כמו כן, זכה לתוארי דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת ייל, היברו יוניון קולג' ומכון ויצמן.
משפחתו

היה נשוי לברברה הרטמן. ילדיו הם:
דבורה כץ - הייתה אשתו של הנווט אהרן כץ שנהרג במלחמת שלום הגליל.
פרופ' טובה הרטמן - דקן הפקולטה למדעי הרוח והחברה, הקריה האקדמית אונו (בעבר מרצה בכירה בלימודי, חינוך ויהדות באוניברסיטת בר-אילן), פעילה לשוויון מגדרי ומיני, מייסדת קהילת שירה חדשה בירושלים.
הרב ד"ר דניאל הרטמן - נשיא מכון שלום הרטמן
פרופ' עדינה מאיר הרטמן - ראש החוג לריפוי בעיסוק באוניברסיטה העברית
רנן הרטמן - יוזם ומנכ"ל הקריה האקדמית אונו
מספריו

אושוויץ או סיני?, מכון הרטמן, ירושלים, 1988
ההלכה כבסיס להידברות רוחנית, עיון על האפשרות לגבש אחדות בישראל על בסיס ההלכה היהודית, ירושלים, 1977
מורשת במחלוקת, תרגם נעם זהר, הוצאת שוקן, ירושלים, 2002
מנהיגות בעיתות מצוקה, על איגרות הרמב"ם, תרגם צבי זהר, ספרית הלל בן חיים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1989
מסיני לציון: חידושה של ברית, תרגם נעם זהר, עם עובד, תל אביב, 1992
עשה לבך חדרי חדרים, תרגם יהב זהר, עורך המהדורה העברית אברהם שפירא, עם עובד, 2005
ר' יהודה הלוי, קובץ מאמרים, ירושלים: האוניברסיטה העברית, הפקולטה למדעי הרוח, החוג למחשבת ישראל, תשל"ח
הרמב"ם, הלכה ופילוסופיה, תרגם אביב מלצר, עם עובד, 1979
רמב"ם - תורת המוסר, קובץ מאמרים, האוניברסיטה העברית, הפקולטה למדעי הרוח, החוג למחשבת ישראל, 1979
אהבה ואימה במפגש עם אלוהים, מורשתו התאולוגית של הרב יוסף דב סולובייצ'יק, תרגמה עדה פלדור, מכון שלום הרטמן, 2006
שונא שקרים ה', תרגמה רחלי זוהר, מכון שלום הרטמן, 2018
לקריאה נוספת

צבי זוהר, אבי שגיא (עורכים), מחויבות יהודית מתחדשת: על עולמו והגותו של דוד הרטמן (שני כרכים), הוצאת מכון שלום הרטמן בשיתוף עם הוצאת הקיבוץ המאוחד, ירושלים ותל אביב, תשס"א.
אבי שגיא ודב שוורץ, נאמנות ביקורתית; עולמו והגותו של דוד הרטמן, הוצאת כרמל, 2018.
הערות שוליים

1 2 3  משה הורוביץ, קובלנתו של הרטמן, כותרת ראשית, 2 ביולי 1986
1 2  ד"ר הרטמן — יועץ לשר־החינוך בנושא חינוך יהודי, על המשמר, 5 בדצמבר 1977
↑  נפתחת הרשמה לישיבה תיכונית חדשה ליד מכון שלום הרטמן ללימודי היהדות בירושלים, כל העיר, 22 בפברואר 1985
↑  יאיר אטינגר, מת דוד הרטמן, מראשי המחנה הליברלי ביהדות האורתודוקסית, באתר הארץ, 11 בפברואר 2013
↑  קובי נחשוני, הרב פרופ' דוד הרטמן הלך לעולמו, באתר ynet, 10 בפברואר 2013
↑  זוכי פרס הספר היהודי הלאומי לשנת 1977
↑  זוכי פרס הספר היהודי הלאומי לשנת 1986
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262295705171  PLWABN: 9810609912605606  BIBSYS: 90109688  BnF: cb12193866b (data)  CiNii: DA11439527  GND: 130542164  ICCU: NAPV082379  ISNI: 0000 0001 1077 3080  LCCN: n84225033  NKC: jo2006362279  SELIBR: 315654  SUDOC: 030544858  VIAF: 20095704   WorldCat (עם VIAF): 20095704
קו לעובד

לוגו קו לעובד
קו לעובד היא עמותה הפועלת בישראל מאז שנת 1991 ומטרתה להגן על זכויות עובדים בעלי מעמד נמוך, זרים ואזרחים, בישראל ובשטחים הנתונים לשליטתה. העמותה הוקמה, ביוזמת חנה זהר, על מנת לסייע לעובדים הפלסטינים הרבים שהועסקו באותן שנים בישראל.  עם גלי העלייה ממדינות חבר העמים החלו להגיע עולים חדשים שעבדו יחד עם העובדים הפלסטינים והופנו על ידם לעמותה. מאז הורחבה הפעילות לכל העובדים בעלי מעמד נמוך באשר הם.
העמותה מספקת מידע, ייעוץ וייצוג משפטי לעובדים זרים, לפועלים פלסטינים ולישראלים בעלי הכנסה נמוכה.
פעילויות העמותה

עמותת קו לעובד מפעילה שלושה סניפים בישראל (תל אביב, חיפה ונצרת) בעבר פעלו ושתי שלוחות בשטחי הרשות הפלסטינית (משרדים בקלקיליה וביריחו ורכזי שטח שסייעו לעובדים הפלסטינים המועסקים בהתנחלויות). בעמותה אנשי צוות שכיר ועוד עשרות רבות של מתנדבים הפועלים על בסיס קבוע ועוסקים במתן ייעוץ טלפוני וסיוע פרטני, איסוף מידע ותיעוד מצבם של העובדים החלשים בישראל.
העמותה פועלת במספר מישורים:
ברמה הפרטנית: מתן ייעוץ לעובדים במשרדי העמותה וייצוג משפטי לעובדים ברמות השכר הנמוכות. העזרה המשפטית כוללת סיוע בסוגיות של דיני עבודה והמוסד לביטוח לאומי. לעובדים זרים מלבד הייצוג מול המעסיקים העמותה מסייעת בנושאים הנוגעים לתקפות אישורי עבודה מול משרד הפנים. ובעבר כך גם בתלונות על פגיעות קשות מול יחידת "סער" במשטרה, שהייתה אמונה על פעילות נגד סחר בבני אדם.
ברמה הציבורית: העמותה משתמשת בידע שנצבר בסיוע הפרטני לפעילות לשינוי חברתי באמצעות הגשת עתירות עקרוניות לבתי-המשפט, הכנת הצעות חוק, ועבודה מול הכנסת, משרדי הממשלה והתקשורת. "קו לעובד" מזהה וחושפת תופעות ומנגנוני ניצול המחלישים את העובדים ויוזמת נהלים ותקנות ולשיפור המערכות האמונות על אכיפת החוק.
חינוך והסברה: העמקת המודעות לזכויות עובדים, בין היתר על ידי פרסום, בדפוס ובאינטרנט, של "זכותונים" ובהם פירוט של הזכויות הבסיסיות המוקנות לעובדים במגוון שפות. כמו כן פרסום דפי מידע וניירות עמדה, עריכת סדנאות לעובדים ומתן הרצאות לציבור הרחב.
אכיפה אזרחית: העמותה פועלת להגברת ההגנה על זכויות עובדים גם שלא באמצעות פנייה לבתי המשפט ושימוש במנגנוני האכיפה של רשויות המדינה. המונח אכיפה אזרחית מתייחס למנגנונים האלטרנטיביים שהם מתן פרסום שלילי למעסיקים פוגעניים והמרצת עובדים וצרכנים שלא להתקשר עם מעסיקים המפרים את זכויות עובדיהם. קו לעובד מתעדת תלונות ופסקי דין נגד מעסיקים וקבלני כוח אדם ופועלת לחשיפת שמות מעסיקים וחברות שרשויות המדינה מצאו פגמים בהתנהלותם.
"קו לעובד" פועלת במשותף עם ארגונים לא ממשלתיים נוספים (ישראלים וזרים כאחד), כדוגמת האגודה לזכויות האזרח, מוקד סיוע לעובדים זרים ורופאים לזכויות אדם, לשינוי מדיניות בנושאים עקרוניים. בין היתר, העמותה פעילה בפורום 'אכיפת זכויות עובדים' (הקליניקות המשפטיות באוניברסיטת תל אביב, איתך - משפטניות למען צדק חברתי, שדולת הנשים והאגודה לזכויות האזרח) המתמקד בזכויות עובדי קבלן, בפורום 'מהגרי עבודה'. בעבר היה בפרויקט משותף עם ה-PGFTU (הפדרציה הפלסטינית הכללית של איגודי פועלים) בשטחי הרשות הפלסטינית.
מקורות המימון של עמותת קו לעובד הם תרומות של קרנות ואנשים פרטיים. בין התורמות העיקריות:, הקרן החדשה לישראל, האיחוד האירופי, וקרן NDC.. בשנה האחרונה ביצעה העמותה בצורה מוצלחת גיוס המונים.
פרסים ואותות

בשנת 1998 קיבלה קו לעובד את אות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג, על פעילות העמותה למען זכויות העובדים הזרים בישראל.
2003 פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים, על פעילות לחיזוק ערכי הדמוקרטיה.
2004 - ציון חנה זהר בעיתון גלובס כאחת מ-50 הנשים המשפיעות ביותר.
2006 - הענקת אות "ורד הכסף" מארגון "סולידר", ארגון גג של האיגודים המקצועיים באירופה, לעמותה על פעילותה למען עובדים חלשים.
בשנת 2007 נבחרה חנה זהר על ידי TheMarker כאחת מ-40 הנשים העומדות בחזית העשייה החברתית בישראל.
בשנת 2007 הוענק לחנה זהר, מייסדת ומנהלת קו לעובד, פרס זכויות האדם מטעם הקרן החדשה לישראל בריטניה.
בשנת 2014 - קיבלה חנה זהר פרס כספי על מפעל חיים, מחוללת שינוי חברתי מקרן רפופורט.
בשנת 2009 הוענק לעמותה עיטור הנשיא למאבק בסחר בבני אדם.
ביום העצמאות של שנת 2020 הדליקה רכזת תחום פליטים בקו לעובד משואה בטקס הדלקת משואות אלטרנטיבי.
בשנת 2018 הוענק לקו לעובד פרס ראשת הממשלה גולדה מאיר.
באוקטובר 2021 זכתה חנה זוהר בתואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת תל אביב.
מהישגי העמותה

בג"ץ קו לעובד נגד ממשלת ישראל - בג"ץ נגד הסדר הכבילה, לפי על עובד זר המוזמן לארץ לעבוד רק אצל המעסיק שהזמינו, אחרת יאבד את חוקיות אשרתו - קו לעובד עתרו יחד עם ארגוני סיוע נוספים (האגודה לזכויות האזרח, מוקד סיוע לעובדים זרים, עמותת הרופאים, מרכז אדוה, מחויבות, הקליניקה לזכויות אדם באוניברסיטת תל אביב). בעקבות העתירה פסק בית המשפט העליון כי ההסדר אינו חוקי, וכי אין לקשור בין חוקיות שהיית העובד בארץ, לבין עבודתו אצל המעסיק שהזמינו.
בג"ץ להבאת מהגרי עבודה באמצעות I.O.M - ארגון המסונף לאו"ם - על מנת לפקח על העמלות שמשלמים העובדים עבור הבאתם לישראל.
תיקון חוק הביטוח הלאומי - חיוב המוסד לביטוח לאומי לשלם גמלאות מחליפות שכר (דמי לידה, תגמולי מילואים ועוד) בסכום שלא יפחת משכר המינימום, גם אם המעסיק שילם לעובד פחות והפריש פחות לביטוח הלאומי (מיטיב עם כל העובדים מכל המגזרים).
תשלום כספי הפנסיה לעובדים פלסטינים ישירות על ידי מדור התשלומים בשירות התעסוקה ולא כפי שהיה נהוג לפדות הפנסיות באמצעות עו"ד שגבו מהעובדים שכר טרחה מיותר.
2007 - החזרת נקודות זיכוי שבוטלו לעובדים הזרים מינואר 2007.
ההישג הגדול ביותר של קו לעובד בתחום מהגרי העבודה הוא החלטת הממשלה מאוגוסט 2007, לפיה ישראל תחתום על הסכמים בילטרליים עם כל מדינות המוצא של מהגרי העבודה, וכי הסכמים אלה יסדירו - בין השאר - את הפחתת דמי התיווך שמשלמים מהגרי העבודה המגיעים לישראל. החלטה זו היא שינוי של 180 מעלות מעמדתו המוצהרת הקודמת של משרד החוץ (ישראל לא תחתום על הסכמים בילטרליים בנוגע למהגרי עבודה), והיא תולדה של עתירה של קו לעובד לבג"ץ בעניין.
ב-30 בספטמבר 2007 הודיעה הוועדה לרישוי חוקרים פרטיים וחברות שמירה שבמשרד המשפטים כי היא מתנה את חידוש הרישיון השנתי של כל חברות האבטחה בכך שהן ישלמו לעובדיהן פנסיה וזכויות סוציאליות נוספות. זאת בעקבות מאבק ארוך שהחלה בו עמותת קו לעובד.
ב-10 באוקטובר 2007 קיבל בג"ץ פה אחד, בהרכב של 9 שופטים. עתירה של קו לעובד, וקבע, כי יש להחיל על עובדים פלסטינים בהתנחלויות את חוקי העבודה הישראליים. בכך תוקנה אפליה על רקע לאום ששררה 40 שנה.
אפריל 2011 - ביטול נוהל "עובדת זרה בהריון" בעתירה לבג"ץ. לפי הנוהל של משרד הפנים משנת 2004, רישיון העבודה של עובדות זרות בהריון בוטל בתוך 90 יום לאחר מועד הלידה. במהלך תקופה זו היה עליהן לצאת מישראל עם תינוקן, והותר להן לשוב לעבוד בישראל בלעדיו. בעקבות עתירת "קו לעובד" לבג"ץ, יחד עם האגודה לזכויות האזרח בישראל, נעמת, המוקד לפליטים ולמהגרים ורופאים לזכויות אדם, קבעה השופטת איילה פרוקצ'יה כי הנוהל אינו סביר ושהוא כרוך בפגיעה עמוקה בזכויותיהן של העובדות. על כן השופטת קבעה כי הנוהל בטל.
תרומה למודעות ציבור העובדים החלשים באשר הם לזכויותיהם בעקבות פרסום והסברה מסיביים.
ראו גם

יחסי עובד מעביד
דיני עבודה
בית הדין לעבודה
עובד זר
עובדים זרים בישראל
הערות שוליים

↑  דו"ח כספי לשנת 2008
↑  דו"ח כספי לשנת 2007
↑  טקס הדלקת משואות אלטרנטיבי, באתר יוטיוב, 28 באפריל 2020
↑  שרון נובק‏, זכויות סוציאליות - גם לפועלים הפלסטינים, באתר וואלה, 10 באוקטובר 2007
↑  השג שלישי ל"קו לעובד" בעתירה לבג"ץ: בוטל "נוהל עובדת זרה בהריון"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 151814930   WorldCat (עם VIAF): 151814930 
שולחן עגול בשגרירות גרמניה בהובלת ארגון קו לעובד בנושא בריאות תעסוקתית בישראל
אקראיות

אקראיות היא היעדר תכנון בהקשר למאורע נתון. יש להבדיל בין אקראיות לאי-צפיוּת, שכן לא כל מידע שלא ניתן לחיזוי הוא אקראי (ראו בהמשך). בניסוח אחר אקראיות היא מצב כאוטי, שאינו מוּנָע או מכוון לתכלית כלשהי, נעשה או מתרחש ללא מגמה או בחירה מודעת. בעולם הדיגיטלי התפיסה של אקראיות מתייחסת לחוסר סדר או אי-עקביות של רצף סמלים או צעדים, כך שלא קיימת בהן תבנית דטרמיניסטית או היעדר קורלציה.
יישומים מדעיים מעשיים במתמטיקה כסטטיסטיקה שמים דגש על תכונת אי-הצפיות של האקראיות, גם אם קיימת "סדירות" מועטה בתוצאות התרחשויות של אירועים אי-וודאיים. למשל אם מטילים שתי קוביות וסוכמים את תוצאתן ניתן לומר שהסכום 7 יופיע בתדירות כפולה מהסכום 4. גישה זו של התייחסות לרמת הוודאות של התוצאה, משתמשת במושגים כמו "סיכויים", הסתברות ואנטרופיה. כלומר האקראיות מהווה כלי מדידה של רמת אי הוודאות. במקרה זה מבחינים בין אקראיות ל"מקריות", האחרונה אינה רלוונטית בהקשר זה.
בתחומי המתמטיקה, סטטיסטיקה ותורת ההסתברות מנסחים אקראיות באופן פורמלי בהיעדר חוקיות. בסטטיסטיקה, משתנה מקרי הוא התאמת ערך נומרי לכל תוצאה אפשרית של מרחב ההסתברות. גישה זו פותחת את הדלת לכלים מן האנליזה המתמטית המאפשרים לחשב תוחלת או מדדים אחרים. תהליך סטוכסטי הוא תהליך שהתפתחותו תלויה ברצף של משתנים מקריים שתוצאתו אינה דטרמיניסטית – קרי קיימים מספר מצבים שונים אליהם יכולה המערכת להגיע. כמו כן אקראיות משמשת לעיתים לציון תכונה סטטיסטית מוגדרת היטב; שיטת מונטה קרלו המסתמכת על קלט אקראי, היא טכניקה חשובה בתורת החישוביות המבטאת שימוש כזה לצורך פתרון בעיה מתמטית.
מדגם הוא שיטה לבחירת קבוצה של פרטים מתוך אוכלוסייה, שבה ההסתברות לבחירה של פרטים ספציפיים מהווה מודל מייצג לכלל האוכלוסייה. למשל בקערה המכילה 100 גולות, עשר מהן אדומות זהות והיתר כחולות זהות, דגימה מייצגת תכלול גולות אדומות בהסתברות של עשירית. לא ניתן להסיק כי בכל דגימה תהיינה גולה אחת אדומה ותשע כחולות.
הגרלה יכולה להכריע במקרים של תיקו בבחירות או בספורט. הקדמונים השתמשו בהגרלות לצורך חיזוי, ניחוש או נבואה כדי "לגלות את רצון האל". חלק משיטות אלו נשמרו עד ימינו, ביניהן קלפי טארוט, אי צ'ינג, ניחוש בקפה וגילוי עתידות באמצעות קטעי תנ"ך שנבחרו. בעת העתיקה שימששו ההגרלות לצורך חלוקה הוגנת של אדמות או נכסים. באתונה חולקו נחלות על פי הגרלה ולא בהצבעה. כמו כן משחקי הימורים, הלוטו ושעשועוני טלוויזיה מסוימים, כדוגמת גלגל המזל אינם אקראיות אך בשל הסיבוך לחזות את התוצאות הם נחשבים בעיניי הציבור כהגרלה הוגנת בה לכולם יש סיכוי לזכות בפרס.
היסטוריה

מאז ימי קדם התעניינו בני אדם בתהליכים אקראיים כמו פּוּר או הימור. בתנ"ך מוזכרים מקרים בהם נעשה שימוש בהגרלה כדי להכריע בשתי סוגיות עיקריות, יישוב ומניעת סכסוכים ומריבות כאשר אין צורך בהתערבות אלוהית או בירור רצון האל רק במידה ויש הוכחה כי אלוהים התערב בהגרלה. דוגמה מספר שופטים (כ', ט'–י') "ועתה זה הדבר אשר נעשה לגבעה: עליה בגורל ולקחנו עשרה אנשים...". בספר משלי, פרק ט"ז, פסוק ל"ג "בחיק יוטל את הגורל, ומה' כל משפטו...". שמואל הנביא (כ', כ"ד) הפיל גורל כדי לברר מי האיש שה' בחר למלוך על ישראל ובספר יונה הפילו המלחים גורל כדי למצוא מי אשם בסערה הגדולה שפקדה אותם. לפי אחד הפירושים הם ביצעו הרבה הגרלות (שנאמר "לכו ונפילה גורלות") והם השתכנעו ברצון האל רק לאחר שיונה הנביא נפל בגורל בכל הפעמים. בספר ויקרא מתואר סדר עבודת הכהן הגדול במקדש וכחלק ממנו מטילים פור על השעירים מי ילך לעזאזל ומי לה' "וְנָתַן אַהֲרֹן עַל-שְׁנֵי הַשְּׂעִירִם גֹּרָלוֹת--גּוֹרָל אֶחָד לַה', וְגוֹרָל אֶחָד לַעֲזָאזֵל". גם במגילת אסתר מתואר שהמן הטיל פור כדי לקבוע יום להשמדת היהודים "בַּחֹדֶשׁ הָרִאשׁוֹן הוּא-חֹדֶשׁ נִיסָן בִּשְׁנַת שְׁתֵּים עֶשְׂרֵה לַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ הִפִּיל פּוּר הוּא הַגּוֹרָל לִפְנֵי הָמָן מִיּוֹם לְיוֹם וּמֵחֹדֶשׁ לְחֹדֶשׁ שְׁנֵים-עָשָׂר הוּא-חֹדֶשׁ אֲדָר"
ביוון העתיקה הוקצו אדמות לבעליהן באמצעות הגרלה. הימורים היו נפוצים בתרבויות שונות מאז ומתמיד, ג'ירולמו קרדאנו וגלילאו גליליי כתבו על משחקי הימורים.
הטיפול המתמטי הראשון בנושא אקראיות ככלי מדעי החל עם עבודתם של פסקל, פרמה וכריסטיאן הויגנס. הגרסה המקורית של תורת ההסתברות שפיתחו הייתה מבוססת על ההנחה שתוצאת תהליכים אקראיים היא בעלת התפלגות אחידה. הם היו הראשונים שהגדירו את המושג הסתברות סטטיסטית, מה שהתפתח לאחר מכן לאנטרופיה בתורת האינפורמציה.
בתחילת שנות השישים, פיתחו המתמטיקאים גרגורי צ'ייטין, קולמוגורוב וריי סולומונוף מושג חשוב בתורת ההסתברות "אקראיות אלגוריתמית", שבה אקראיות נמדדת באופן חישובי, כמו אקראיות רצף סיביות הנמדדת ברמת הדחיסות שלו.
אקראיות במתמטיקה

תורת ההסתברות קמה מהצורך לנסח "סיכויים" באופן מתמטי, בתחילה בהקשר של הימורים ולאחר מכן בכל תחומי העניין. סטטיסטיקה משמשת לניתוח התפלגות סטטיסטית, איסוף נתונים משורה של תצפיות אמפיריות לצורך ניתוח והסקת מסקנות. כמו כן עולה הצורך לעיתים ביצירת מספרים אקראיים כדי לדמות אירועים טבעיים, לבצע סימולציה של מציאות מורכבת לשם בדיקה וחקירה או חיקוי התנהגות לצורכי למידה, הסבר או משחק.
תורת האינפורמציה עוסקת בין היתר גם בניסוח והגדרה פורמליים של מושג האקראיות. ניתוח והגדרה של רצף אקראי בהקשר אלגוריתמי. אחד הרעיונות המרכזיים הנובע מסיבוכיות קולמוגורוב הוא שמחרוזת סיביות היא אקראית רק אם היא קצרה יותר מכל תוכנת מחשב (דטרמיניסטית) המסוגלת לייצר אותה. במילים אחרות, מחרוזת אקראית היא כזו שאינה ניתנת לדחיסה.
אקראיות בפיזיקה

תחומי מדע רבים קשורים או עושים שימוש באקראיות. ביניהם נמנים תורת הכאוס, קריפטוגרפיה, תורת המשחקים, תורת האינפורמציה, תורת ההסתברות, מכניקה קוונטית ומכניקה סטטיסטית.
במאה ה-19 ניסו פיזיקאים לנתח התנהגות צברים של חלקיקים תוך שימוש בכלים הסתברותיים בשל הקושי הרב בתיאור מדויק של המערכת באופן דטרמיניסטי. מה שהוביל לפיתוח ענף חשוב בתרמודינמיקה, המכניקה הסטטיסטית בשני מישורים מקבילים, מכניקה קלאסית ומכניקה קוונטית.
על פי תורה זו, אירועים מיקרוסקופיים הם אקראיים במובן שלא ניתן לחזות תוצאתם אלא רק בהסתברות מסוימת גם בהינתן כל הפרמטרים הרלוונטיים. למשל הקרינה הרדיואקטיבית הנפלטת מגרעין אטום בלתי יציב היא הסתברותית במובן שלא ניתן לדעת מתי בדיוק יתפרק חלקיק מסוים. אפשר רק לחשב את ההסתברות שאירוע כזה יתרחש בטווח זמן מוגדר. ההסבר המקובל לתופעה היה בסתירה לדעתם של מספר פיזיקאים ובראשם איינשטיין, שסברו כי המכניקה הקוונטית המושתתת על עקרונות הסתברותיים "אינה שלמה", הם האמינו כי אירועים פיזיקליים שנראים לכאורה כאקראיים חייבים להתרחש לפי תוואי דטרמיניסטי נסתר. אלברט איינשטיין צוטט פעם: "אלוהים אינו משחק בקוביות עם העולם" (נילס בוהר השיב לו על כך: "איינשטיין, תפסיק לומר לאלוהים מה לעשות בקוביות שלו"). הוא ניסה לערער את יסודות המכניקה הקוונטית באמצעות פרדוקס איינשטיין-פודולסקי-רוזן. שבעקבותיו התגלו גילויים חדשים שהובילו בין היתר לגילוי ההצפנה הקוונטית. הצפנה קוונטית נשענת על תופעת אי הוודאות של פוטונים היכולים להימצא במצבים שונים בו זמנית, תופעה הנקראת סופרפוזיציה קוונטית (ראו: החתול של שרדינגר).
אקראיות בביולוגיה

מוטציה גנטית היא שכפול ושחלוף בין כרומוזומים בתהליך המיוזה. תופעה בסיסית בביולוגיה בה בא לידי ביטוי ערבוב גנים בין כרומוזומים הומולוגיים. המוטציות משנות את מאגר הגנים ויוצרות מגוון ביולוגי. תורת האבולוציה מסבירה כיצד נוצרת מוטציה על ידי מנגנונים שונים כגון ברירה טבעית. תופעה זו מנוצלת גם לשימושים מעשיים בשל הקושי לחזות במדויק את תהליך השחלוף, כגון, אלגוריתמים גנטיים. תכונות של אורגניזמים מעוצבות במידה מסוימת גם עקב השפעת גנים. צפיפות נמשים בפניו של אדם למשל, נקבעת על ידי גנים וחשיפה לאור, אולם מיקומם המדויק נוטה להיות קשה לחיזוי. התנהגות בעלי חיים היא גם לעיתים כלי הישרדות. לדוגמה, חרקים מעופפים בתוואי הנראה כאקראי כדי להקשות על טורפים לנחש את מסלול מעופם.
אקראיות בתורת האינפורמציה

בתורת האינפורמציה מידע חסר משמעות או מידע "לא רלוונטי" הוא רצף של נתונים המכונים רעש. רעש ביסודו הוא מספר חוזר של הפרעות זמניות בעלי תכונה סטטיסטית אקראית. בתקשורת, אותות אקראיים הם אותות שלא ניתן לייחס להם משמעות בהקשר של מקור כלשהו. תופעה הנקראת "הילוך אקראי" או "הילוך שיכור" היא היפותזה ידועה המסבירה אירועים מסוימים כמו התנהגות מחירי מניות, כתנועה בלתי צפויה דוגמת הילוכו המתנודד של אדם שתוי או תנועתן של נמלים מגששות. תופעה השקולה במידת מה לתנועה הבראונית, תנועת חלקיקים האקראית בתרחיף, שנחקרה בתחילת המאה ה-19.
אקראיות לעומת אי-צפיות

יש המאמינים[דרושה הבהרה] בטענה פילוסופית שכל החלטה או מחשבה היא תוצאה דטרמיניסטית של רצף אירועים קודמים ולמעשה לא קיים מושג אקראיות כלל ביקום, אלא רק אי-צפיות (טענה זו נקראת דטרמיניזם קשה). לפי טענה זו מאחר שרק תוצאה אחת אפשרית בכל אירוע נתון, אין דבר כזה אירוע בעל הסתברות, כלומר לגבי כל אירוע ייתכן רק אמת או שקר, אין מצב ביניים.
על אף שאקראיות היא תכונה אובייקטיבית, לעיתים מה שנראה כאקראי לעינו של אחד עשוי להראות רחוק מאקראי לעינו של אחר. הדוגמה הטובה ביותר היא הצפנה. מחרוזת סיביות של טקסט מוצפן כלשהו נראית כאקראית לכל דבר למתבונן מהצד, אולם אינה אקראית מנקודת ראותו של בעל מפתח ההצפנה המתאים. לדידו לאחר פענוחה מקבלת המחרוזת 'האקראית' משמעות ברורה. בהקשר זה המחרוזת אינה אקראית אלא "בלתי צפויה". למעשה אחד ההיבטים החשובים של תכונת האקראיות הוא שקשה מאוד לקבוע האם מחרוזת סיביות היא אקראית אמיתית. תמיד קיים חשש שהמחרוזת אינה אלא חלק מתבנית מסוימת שניתן להבחין בה באמצעות מידע נסתר כלשהו כמו מפתח הצפנה למשל. זהו אחד המניעים לגילויים חדשים במתמטיקה שהתגלו כתוצאה מסקרנות ורצון להבין תופעות בלתי מוסברות.
ערכים מתמטיים ידועים כמו ערכו של פאי מקיימים תכונות הנראות לעין כאקראיות, אולם ברור שכיוון שנוצרו באופן דטרמיניסטי הם אינם אקראיים. על כן הם נקראים "אקראיים מדומים" (פסאודו-אקראיים). למתבונן מהצד שאינו מכיר את המערכת הם נראים כאקראיים. רצף פסאודו-אקראי, נקרא בלתי צפוי בהקשר זה.
מערכות כאוטיות הן בלתי צפויות עקב התלות העדינה בתנאים התחלתיים רבים. שאלת היותם בלתי צפויים מהיבט של חישוביות היא נושא פתוח. יש הסבורים כי קיים קשר בין אקראיות לבין אי-צפיות חישובית.
תופעות אקראיות כשלעצמן אינן אקראיות לגמרי, במובן שניתן לחזות או להעריך את סיכויי התרחשותן. ניתן לחשב את תוחלת חייהם של אטומים על אף שהתפרקותם אקראית. או למשל על אף שלא ניתן לנחש צד מטבע בהטלה בודדת, אפשר להעריך באופן סטטיסטי כי לאחר מספר רב של הטלות כמחצית מהן יהיו עץ. מקצת אירועים מאקרוסקופיים ניתנים לחיזוי מדויק על אף שברמה מיקרוסקופית הם בלתי צפויים.
אקראיות בדת

על פי היהדות, המאמינה באל אחד, כל צעד ושעל בו צפוי בידי ההשגחה העליונה ובמקביל תתקיים בחירה חופשית. כלומר האדם מסוגל לבצע החלטות לפי רצונו החופשי המוחלט ואינו נשלט בידי כח עליון ועם זאת החלטתו תהיה צפויה בפני האל היודע צפונות ליבו ומניעו הנסתרים.
ולכן אינה קיימת אקראיות בהחלטותיהם של בני האדם ובחירותיהם הם תוצר העבר והסביבה בה גדלו וחונכו, ובשל מורכבותם הרבה, קשה לצפות את התנהגותם.
רבי יוסף קארו ציין כבר ש"הטבע" בגימטריה שווה ל"אלהים". כלומר בכל מה שקשור לטבע, אין אירועים אקראיים. הכל גלוי וידוע לפני לבורא עולם. תופעות טבע אינן רק פועל ידיו של אלוהים אלא חלק בלתי נפרד ממנו. יוצא מן הכלל הוא בני אדם שלהם כושר החלטה וחופש בחירה לגבי מעשיהם וגורלם, לכאורה בסתירה לידיעה האלוהית האין סופית. הרמב"ם מיישב סתירה זו באופן פשוט, הוא מבחין בין ידיעת בני אדם לידיעה אלוהית. בני אדם מוגבלים בזמן ובמקום בעוד שידיעת אלוהים אינה מוגבלת, אין לפניו עבר הווה או עתיד. ועל כן הבחירה החופשית אינה סותרת את האמונה כי הטבע מכוון בידי אלוהים.
גם בני דתות אחרים מודעים לסתירה לכאורה בין הידיעה האלוהית לבין מושג הבחירה החופשית. תאולוגים נוצרים אחדים ניסו ליישב זאת באמצעות מושג אקראיות כבריאה אלוהית. הפילוסופיה הבודהיסטית (קארמה) אינה מאמינה באקראיות ולפי אמונתה כל אירוע המתרחש הוא תוצאה של שרשרת אירועים קודמים. מרטין לותר אבי הדת הפרוטסטנטית האמין על פי הבנתו את התנ"ך שלא קיימת אקראיות. לפי הבנתו הבחירה החופשית מוגבלת לרמה נמוכה מאוד של קבלת החלטות. הנצרות דגלה בעבר בהשקפת עולם דטרמיניסטית בעיקרה ולא האמינה באקראיות או בבחירה חופשית; זו אחת הסיבות להתנגדותה לתורת האבולוציה שלפיה התפתחות של אוכלוסיות מסוימות הייתה עקב וריאציה גנטית אקראית.
דונלד קנות', מדען מחשב ופרשן של הנצרות שחקר מספרים פסאודו-אקראיים, טוען שאלוהים ברא במכוון את האקראיות כדי לאפשר בחירה חופשית מוגבלת. הוא מאמין שאלוהים מעוניין שתהיה בידי בני אנוש יכולת החלטה עד לרמה מסוימת. בהתבסס על הבנתו בתחום המחשבים הקוונטיים, הוא סבור שאלוהים מפעיל שליטה דינאמית בעולם מבלי להפר את חוקי הפיזיקה. גם ק.ס. לואיס, סופר ותאורטיקן נוצרי שחי במאה העשרים, התייחס רבות לנושא הבחירה החופשית. הוא כתב שאלוהים רצה שתהיה בידי בני אדם בחירה חופשית למרות הידיעה כי הדבר בהכרח יוביל לרוע וסבל, אולם החופש שווה אפילו את המחיר הזה. לדעתו, עולם ללא בחירה חופשית לא מאפשר את היכולת לאהוב.