stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנג'מין קרטר הט
ביוגרפיה

הכשרתו האקדמית של הט החלה באוניברסיטת אלברטה, שם קיבל את התואר הראשון (B.A.) במדע המדינה בשנת 1987. בשנת 1990 קיבל תואר Juris Doctor מאוניברסיטת טורונטו לאחר לימודי משפטים. לאחר מכן עבד במשך ארבע שנים כעורך דין, לפני שקיבל בשנת 1995 תואר שני (M.A.) בהיסטוריה אירופאית מודרנית.‏
הט סיים לימודי דוקטורט בשנת 2001 במחלקה להיסטוריה של אוניברסיטת הרווארד, במסגרתם ערך מחקר על תהליכים משפטיים בברלין בראשית המאה ה-20; על עבודתו הוענק לו פרס ע"ש הרולד ק' גרוס עבור עבודת הדוקטורט בהיסטוריה הטובה ביותר באוניברסיטת הרווארד לשנת 2002. עבודתו זכתה לשבחים מצד ההיסטוריון הגרמני פרנק בש (גר') באתר H-Soz-Kult (אנ').‏ מאז 2003 מלמד הט במכללת האנטר; בשנים 2003–2008 כמורה מן החוץ, בשנים 2008–2012 כפרופסור חבר ומאז אוגוסט 2012 כפרופסור מן המניין.
בשנת 2008 פרסם ספר ביוגרפי על הנס ליטן, בשם Crossing Hitler, עליו זכה בפרס פרנקל (אנ') להיסטוריה עכשווית.
בשנת 2014 התפרמה מונוגרפיה שכתב הט, בשם Burning the Reichstag: An Investigation into the Third Reich's Enduring Mystery (בעברית: שרפת הרייכסטאג: תחקיר אחר התעלומה המתמשכת של הרייך השלישי). מהדורה מורחבת בשפה הגרמנית ראתה אור לראשונה בשנת 2016, בשם Der Reichstagsbrand. Wiederaufnahme eines Verfahrens (בעברית: שרפת הרייכסטאג: משפט חוזר). ספריו זכו לאהדה רבה. העיתונאי והסופר אווה סוקופ (גר'), למשל, כתב כי ראה בסקירתו המפורטת של הט הצגה משכנעת של ראיות וטיעונים כנגד התזה כי מרינוס ואן דר לובה היה המבצע היחיד של שרפת הרייכסטאג בשנת 1933.‏‏ ההיסטוריון הבריטי ריצ'רד ג'. אוונס סבור כי המונוגרפיה של הט היא סקירה מקיפה ורחבה, הכתובה היטב. יחד עם זאת, הוא מותח ביקורת וטוען כי העבודה איננה כתובה כמחקר היסטורי מאוזן, אלא ככתב אישום חד-צדדי המופנה כנגד תזת המבצע היחיד.
איאן קרשו, היסטוריון בריטי, שנודע בביוגרפיות שחיבר על אדולף היטלר, אמר לתגספיגל (אנ') כי לאחר שקרא את ספרו של הט, היה מתאר בצורה אחרת את שרפת הרייכסטאג. הוא שיבח את מחקרו כל הט, וכינה אותו "חקירה מדוקדקת". ספרו של הט זכה בפרס ספרותי על שם הנס רוזנברג (אנ') על ידי החברה האירופית להיסטוריה מרכזית (CEHS) עבור הספר הטוב ביותר בשפה האנגלית על ההיסטוריה האירופית שיצא לאור בצפון אמריקה.
מספריו

Death in the Tiergarten: Murder and Criminal Justice in the Kaiser’s Berlin‏, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, קיימברידג' / לונדון 2004‏ (ISBN 0674013174)
Crossing Hitler: The Man Who Put the Nazis on the Witness Stand‏, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, ניו יורק / אוקספורד 2008‏ (ISBN 9780195369885)
Burning the Reichstag: An Investigation into the Third Reich's Enduring Mystery ‏ , הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, אוקספורד 2014‏ (ISBN 9780199322329 )
מהדורה מורחבת של ספר זה בשפה הגרמנית יצאה לאור כשנתיים לאחר מכן: Der Reichstagsbrand: Wiederaufnahme eines Verfahrens‏, הוצאת Rowohlt, המבורג 2016‏ (ISBN 9783498030292)
Otto John: Patriot oder Verräter: Eine deutsche Biographie‏, נכתב יחד עם מיכאל ואלה, הוצאת Rowohlt, המבורג 2019‏ (ISBN 9783498030308)
הערות שוליים

↑  Seite der John Simon Guggenheim Memorial Foundation zu Benjamin Hett
↑  Frank Bösch: Rezension zu: Hett, Benjamin Carter: Death in the Tiergarten. Murder and Criminal Justice in the Kaiser's Berlin. Cambridge/Mass. 2004, in: H-Soz-Kult (אנ'), 5. Juli 2006.
↑  Fraenkel Prize in Contemporary History (ארכיון)
↑  Uwe Soukup: Der Brand. In: Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung. 11. Mai 2014, S. 8; ders.: Brennende Fragen, in Tagesspiegel, 2. Januar 2015, mit ausführlicher Sachdarstellung online; weiterhin Wigbert Benz: Rezension von: Benjamin Carter Hett, Burning the Reichstag. In: Archiv für Sozialgeschichte (online), 14. Oktober 2014; Sean O'Grady : Burning the Reichstag by Benjamin Carter Hett, book review. In: The Independent. 14. Februar 2014; Robert Swan: Burning the Reichstag: An Investigation into the Third Reich’s Enduring Mystery. In: Washington Independent. Review of Books, 11. März 2014.
↑  Uwe Soukup: Brennende Fragen. In: Tagesspiegel, 2. Januar 2015.
↑  Hans Rosenberg Book Prize 2014 (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311995005171  BNE: XX4863821  BnF: cb14627120r (data)  GND: 1056168579  ISNI: 0000 0001 0917 9228  LCCN: n2003022632  LNB: 000209858  NKC: jo2010515915  NTA: 27632076X  SUDOC: 126621195  VIAF: 76570744   WorldCat (עם VIAF): 76570744
בנימין (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  סיימון אמסטל
 הופק בידי:  דומיניק דרומגולה   אלכסנדרה בריד   לואיז סימפסון
 תסריט:  סיימון אמסטל
 שחקנים ראשיים:  קולין מורגן   אנה צ'נסלור   פניקס ברוסארד   ג'ק רואן   ג'סיקה ריין   ג'ואל פריי
 מוזיקה:  ג'יימס רייטון
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 חברת הפקה:  Open Palm Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  בריטניה 19 באוקטובר 2018
 משך הקרנה:  85 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה • רומנטי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בנימין (באנגלית: Benjamin) הוא סרט קומדיה רומנטית-להט"בית משנת 2018 בבימויו של הבמאי והקומיקאי סיימון אמסטל. הסרט עוקב אחר בנג'מין, קולנוען, שמתאהב במוזיקאי צרפתי.
הפקה

בשנת 2017 הודיעה חברת "Open Palm Films" כי סיימון אמסטל כותב בשבילה סרט. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של לונדון 2018. הוא יצא רשמית לבתי הקולנוע ב-15 במרץ 2019.
שחקנים

קולין מורגן – בנג'מין
אנה צ'נסלור – טסה
פניקס ברוסארד – נח
ג'ק רואן – הארי
ג'סיקה ריין – בילי
ג'ואל פריי – סטיבן
ג'יימס בלור – אלכס
נייתן סטיוארט-ג'ארט - פול
הערות שוליים

↑  Hans, Simran (2019-03-16). "Benjamin review – Simon Amstell's barbed wit shines". The Observer (באנגלית בריטית). ISSN 0029-7712. נבדק ב-2019-12-10.
↑  Jenny Desborough, Benjamin review: "an hilariously knowing tale of identity and monks", mirror, ‏21 באוקטובר 2018
↑  British Council Film: Benjamin, film-directory.britishcouncil.org
↑  Simon Amstell Makes Feature Film Debut With Benjamin – Watch The Trailer, Empire, ‏2019-02-05 (באנגלית)
↑  Simon Amstell and Klaxons' James Righton on working together for new film 'Benjamin' and life after '00s indie fame | NME, NME Music News, Reviews, Videos, Galleries, Tickets and Blogs | NME.COM, ‏2019-03-13 (באנגלית)
בנים אינם בוכים

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  קימברלי פירס 
 הופק בידי:  כריסטין ואשון אווה קולודנר
 תסריט:  קימברלי פירס, אנדי ביינן 
 עריכה:  טרייסי גרנג'ר
 שחקנים ראשיים:  הילרי סוונק קלואי סביני פיטר סארסגארד ברנדן סקסטון אלישה גורנסון
 מוזיקה:  ניית'ן לארסון
 צילום:  ג'ים דנולט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרצ'לייט פיקצ'רס, Killer Films 
 חברה מפיצה:  Fox Searchlight Pictures IFC Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 8 באוקטובר 1999 ישראל 9 במרץ 2000
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט טרנסג'נדרים, סרט ביוגרפי, סרט דרמה, דוקו-דרמה, סרט להט"בי 
 תקציב:  2,000,000 דולר
 הכנסות:  11,540,607 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   boysdontcry
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (הילרי סוונק)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בנים אינם בוכים (באנגלית: Boys Don't Cry) הוא סרט דרמה אמריקאי עצמאי משנת 1999, המבוסס על סיפור חייו של ברנדון טינה, גבר טרנסג'נדר שנאנס ונרצח ב-31 בדצמבר 1993 על ידי חבריו, לאחר שנתגלה להם כי הוא סומן כנקבה בלידה. בסרט מככבת הילרי סוונק כברנדון טינה, וקלואי סביני כחברתו של ברנדון, לאנה טיסדל.
עלילה

טינה ברנדון (הילרי סוונק) הוא גבר טרנסג'נדר שקרא לעצמו ברנדון טינה. ברנדון מסתבך עם בני משפחתה של הבחורה עמה יצא, לאחר שגילו שהוא טרנסג'נדר. לאחר מכן הוא מסתכסך עם דודו שאיתו הוא מתגורר, ולאחר הסתבכות עם החוק הוא בוחר לעבור לעיירה פולס סיטי.
במקום מגוריו החדש הוא מתיידד עם ג'ון לוטר (פיטר סארסגארד) ותום ניסן (ברנדן סקסטון), אסירים לשעבר, ועם ידידותיהם קאדס (אלישה גורנסון) ולאנה (קלואי סביני). הוא מפתח מערכת יחסים רומנטית עם לאנה, מבלי שהיא מודעת לכך שהוא טרנסג'נדר.
אולם, עברו של ברנדון משיג אותו, והוא נעצר לאחר שלא התייצב לדיון בבית המשפט בעיר מגוריו. לאנה משחררת אותו בערבות מהכלא, וכאשר היא שואלת אותו למה הוא הוכנס לאגף הנשים בכלא, ברנדון משקר לה וטוען שהוא אנדרוגינוס ושהוא עתיד לעבור ניתוח להתאמה מגדרית.
לוטר וניסן, ידידיה של לאנה, מגלים את עובדת היותו של ברנדון נקבה ואונסים אותו באכזריות. ברנדון מצליח להימלט מידיהם ולהגיש נגדם תלונה במשטרה. בנקודה זאת לוטר וניסן מחליטים לרצוח את ברנדון, ומבצעים זאת לאחר שמוצאים אותו במקום מחבואו.
הצלחה

כיוון שמדובר היה בהפקה עצמאית והפצה מינורית, הייתה ההצלחה הקופתית של הסרט צנועה יחסית, אך הוא זכה לשבחי הביקורות ונחשב על ידי רבים ממבקרי הקולנוע לאחד הסרטים הטובים של שנת 1999.
הילרי סוונק, שגילמה בסרט את ברנדון טינה, זכתה על משחקה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. קלואי סבייני הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
הערות שוליים

1 2  הוצאות והכנסות הסרט בנים אינם בוכים באתר Box Office Mojo
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7622572-0  VIAF: 212921135   WorldCat (עם VIAF): 212921135 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים אמריקאיים ובנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית-גן

ערך זה עוסק במושבה לשעבר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

בית גן, 1914
 מידע
 תאריך ייסוד:  1903 
 קואורדינטות:  32°42′48″N 35°29′46″E﻿ / ﻿32.71329722°N 35.49609722°E﻿ / 32.71329722; 35.49609722
 he
 
בית גן ב-1925, גדוד העבודה בסלילת כביש יבנאל-בית גן
בית-גן הייתה מושבה חקלאית לשעבר. ממוקמת במזרח הגליל תחתון, בבקעת יבנאל, דרומית מערבית לטבריה, על כביש 767 מכפר תבור למושבה כנרת, סמוכה למושבה יבנאל. צורפה למועצה המקומית יבנאל בשנת 1953.
היסטוריה

אדמות המושבה נקנו על ידי נציג יק"א בגליל חיים מרגליות קַלְוָרֵיסְקִי בשנת 1903. בשנת 1905 נבנה הרחוב העליון של המושבה בו עשרה בתים ואחר כך רחוב היורד מזרחה בניצב לרחוב העלייון בו שישה בתים. בית-גן הוקמה במסגרת הקמת שבע מושבות בגליל התחתון בשנים 1902 - 1908: כנרת, על חוף ים כנרת, "מִלְחָמִיָּה", לימים מנחמיה, על גדות הירדן מערבה, יבנאל, כפר תבור למרגלות הר תבור בפתח עמק יזרעאל, המושבה סג'רה,  ומצפה ליד דרך טבריה - נצרת.
שמה של המושבה ניתן לה לאור בנייתה בצמוד לח'רבת בית ג'ן (שפירושה בערבית — חורבת השדים), בה היה כפר קטן של אריסים ערבים שגרו בבתי בוץ (חושות). עם הקמת המושבה שולם להם כסף כדי להתפנות.
יק"א רכשה אדמות במקום ביחד עם בקתות של הערבים, שהתגוררו שם, ויישבה במקום קבוצה של פועלים חקלאיים, שעבדו זמן מה בחוות סג'רה. אלו כללו גם קבוצה של גרים מרוסיה. בית-גן הוקמה במתכונת אריסות, שנוסתה אז לראשונה על ידי יק"א. לכל איכר הוקצו 250 דונם כדי שיוכל להתפרנס מהפלחה. לכל מתיישב ניתנו גם 2500 פרנק לקניית משק חי, זרעים וכלי עבודה. אולם התנאים במקום היו קשים הבתים היו במצב גרוע ביותר והגשם דלף לתוכם. בגלל חוסר היכרות עם האדמה היבול בשנה הראשונה היה דל והחקלאים נאלצו לקחת הלוואות לממן את זריעת השנה הבאה. רוב האריסים שקעו בחובות והיתר הועברו על ידי יק"א ליבנאל, בה היו להם בתים מסודרים עם גינות, ובית גן ננטשה. המושבה יושבה מחדש בשנת תרס"ט על ידי בני העלייה השנייה. בסוף שנת 1910 היו במושבה 16 בתים למתיישבים ובית פקידות שהיה בתהליך בנייה. מכסת הקרקע לכל מתיישב היה אמור להגיע ל-250 דונם, אולם בגלל בעיות בהשלמת רכישת הקרקעות הוא היה הרבה פחות. מים, לעומת זאת, היה מספיק. בגלל המצב הקשה של המושבה העניקה יק"א לכל אחד מהמתיישבים אלף פרנק לצורך התבססות. בשנת 1912 עזבו את המושבה שלושה מתיישבים. יק"א הוסיפה לכל מתיישב עוד כ-10-15 דונם מאדמת יבנאל, תוספת לקצבה של 160 דונם שהיה להם. ב-1912 נבנתה בדרום המושבה שכונה חדשה לקבוצה מ"תימני כנרת".
בתום מלחמת העולם הראשונה הגיעו לבית-גן כ-50 חברי תנועת השומר הצעיר מגליציה שעלו באוניה "קארנוליה". מתוך קבוצה זו עלו 27 לביתניה עילית ויתרתם הצטרפו לגדוד שומריה של השומר הצעיר בכביש חיפה-ג'דה.
בשנות ה-20 נעשו בבית-גן וביבנאל הסמוכה ניסיונות בגידול טבק. הענף עתיר העבודה הביא למקום כמה קבוצות שעמדו לפני התיישבות הקבע שלהן, ביניהן "קיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר." (לימים אפיקים), קבוצת השרון וקבוצת "משמר" (לימים משמר השרון). כעבור שנים אחדות נכשל גידול הטבק והופסק.
לקריאה נוספת

רגב יואב, בית-גן מושבה בגליל התחתון, הוצאת אחיאסף
משה סמילנסקי, פרקים בתולדות היישוב - חלק שני, הוצאת דביר - תל אביב, תרצ"ט.
שרפמן אורי, בית גן מאז ולתמיד,שבתאי גל-און הוצאה לאור.
שבתאי גל-און, "יבנאל ובית גן - שילוב מוצלח", בתוך: זאב ענר (עורך), סיפורי מושבות: סיפורן של חמישים ושתיים המושבות בא"י, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1996 (הספר בקטלוג ULI).
מרעה העדר של בית־גן, מזכרונות י. חריט, בתוך: אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, כרך שני, פרק צב: כיבוש המרעה, תרע"ד (1914), עמ' 990–993.
הערות שוליים

↑  מפה 'הקרקעות והישובים היהודים בארץ ישראל' 1929 בהוצאת הקרן הקימת לישראל, עם סימון המושבה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  או באלול תרס"ד - ספטמבר 1904  לפי זאב וילנאי מקור: מדריך ארץ ישראל - הגליל
↑  לפי ד"ר זאב וילנאי, אנציקלופדיה לידיעת הארץ, הוצאת ידיעות אחרונות, 1956 הערך בית-גן "נוסד באלול תרס"ד (נובמבר 1903)" באלול תרס"ד היה חודש אוגוסט או ספטמבר ולא נובמבר.
1 2 3  שרפמן אורי, בית גן מאז ולתמיד, שבתאי גל-און הוצאה לאור, 2006
↑  הישוב היהודי בגליל התחתון, חלק ב', הצפירה, 15 בנובמבר 1912
↑  בארץ ישראל, הצפירה, 5 ביוני 1912
↑  יהודה הגלילי, מכתב מיבנאל, הצבי, 22 בדצמבר 1910
↑  מכתב מהגליל, הצפירה, 24 בדצמבר 1912
↑  אביבה אופז, מבוא, ספר הקבוצה - קבוצת השרון תרפ"ב – תרצ"ו, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1996, עמ' 21–24
| יישובי המועצה המקומית יבנאל |
| --- | --- | --- |
| מושבות | יבנאל • בית-גן |  |
| מושבים | סמדר • משמר השלושה |  |
באלסס

באלסס (בפורטוגזית: Balsas, בתרגום לעברית: רפסודות) היא עיר בדרום מדינת מרניאו בברזיל. נכון לשנת 2021, אוכלוסיית העיר נאמדת בכ־97,000 תושבים.
היסטוריה

בסוף המאה ה-19 ביקרו באזור תיירים רבים. מבקרים שחיבבו את האזור החליטו להקים יישוב, והוא נקרא "סנטו אנטוניו דה באלסס". ב־10 ביולי 1892 הוחלט כי היישוב יאבד את עצמאותו, והוא הוכרז כיישוב קטן המשול תחת יישוב אחר גדול יותר. ב־22 במרץ 1918 הוחלט על הפיכת היישוב לעצמאי והוא הוכרז כעיר. ב־30 בדצמבר 1943 קוצר שם העיר ל"באלסס" באופן רשמי.
גאוגרפיה

שטח העיר עומד על 13,141.637 קילומטרים רבועים. היא נמצאת באזור הסראדו, המאופיין בצמחייה נמוכה רבה. הנהר ריו דאס בלסאס (אנ') עובר במזרח העיר.
אקלים

האקלים בבאלסס מוגדר כאקלים סוואנה טרופי (Aw לפי שיטת קפן). במשך כל השנה, טמפרטורת המקסימום היומית נעה לרוב בין 31 ל־35 מעלות צלזיוס, בעוד שהטמפרטורה המינימלית היומית נעה לרוב בין 20 ל־23 מעלות צלזיוס. הטמפרטורות עלולות להגיע למעל 40 מעלות צלזיוס ולרדת אל מתחת ל־13. רוב המשקעים יורדים בין אוקטובר לאפריל, ובשנה ממוצעת יורדים מעט יותר מ־1,200 מילימטרים. הלחות גבוהה במשך כל השנה, אם כי בין יולי לספטמבר היא נמוכה יותר.
| אקלים בבאלסס> חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בבאלסס> ינואר.36.6.31.21.9.19.195.9 | אקלים בבאלסס> פברואר.37.6.31.2.22.18.178.9 | אקלים בבאלסס> מרץ.35.9.31.2.22.2.15.206 | אקלים בבאלסס> אפריל.36.6.31.6.22.5.16.6.134.8 | אקלים בבאלסס> מאי.37.6.32.4.21.8.17.46 | אקלים בבאלסס> יוני.36.8.32.9.20.4.15.3.4 | אקלים בבאלסס> יולי.36.8.33.3.19.4.13.2.2.3 | אקלים בבאלסס> אוגוסט.39.2.34.8.20.2.13.1.4.2 | אקלים בבאלסס> ספטמבר.39.8.35.4.22.2.12.6.27.6 | אקלים בבאלסס> אוקטובר.40.4.33.9.22.8.11.8.98 | אקלים בבאלסס> נובמבר.40.32.2.22.3.10.2.133.1 | אקלים בבאלסס> דצמבר.39.31.22.16.201.7 | אקלים בבאלסס> שנה.40.4.32.6.21.6.10.2.1,232.5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
דמוגרפיה

נכון לשנת 2021, אוכלוסיית העיר נאמדת ב־96,951 תושבים. כל אוכלוסיית העיר נוצרית. על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010, כ־65% מהאוכלוסייה הם קתולים וכ־35% הם אנגווליסטים.
| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
2001: 60,613
2007: 78,000
2020: 95,929
2021: 96,951
82.73% גרים באזורים עירוניים. שיעור תמותת התינוקות הוא 35.1 מקרי מוות / 1,000 לידות חי ותוחלת החיים היא 64.1 שנים. העיר היא מקום מושבה של הדיוקסיה הרומית-קתולית של בלסה.[דרוש מקור]
כלכלה

העיר נודעת כמרכז חקלאי. סויה היא הגידול העיקרי באזור, כאשר בשנת 2015 גודלו באזור העיר (דרום מרניאו) כשני מיליון טונות ממנה. גידולים נוספים באזור הם תירס, שעועית, כותנה ואורז. בעיר עצמה קיימים שלל מוקדי תעסוק, כמו בנקים, בתי חולים, מרכולים, מלונות ועוד.
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה בלסאס (פור'). העיר מחוברת לרשת הכבישים הלאומית.
הערות שוליים

1 2  Balsas, cidades.ibge.gov.br, אוכלוסייה בבאלסס
↑  Balsas, cidades.ibge.gov.br
↑  Clima e Tempo, Ministério da Agricultura, Pecuária e Abastecimento (ב־Brazilian Portuguese), האתר הממשלתי של ברזיל
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562203705171  LCCN: n85123056  VIAF: 131413263   WorldCat (עם VIAF): 131413263 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בברזיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בגמטי (נהר)

| --- | --- |

מקדשים לצד מימיו של הנהר
 מידע כללי
 אורך:  597 ק"מ
 אגן ניקוז:  14,384 קמ"ר 
 יובלים:  Kamala River, Lakhandei River 
 שפך:  Kosi River 
 מדינות באגן הניקוז:  נפאל נפאל,  הודו הודו
 
נהר הבגמטי (בנפאלית: बागमती खुसी, बागमती नदी) הוא נהר הזורם בעמק קטמנדו באורך של 597 ק"מ ומהווה קו הפרדה בין קטמנדו ללליטפור. בקרב בודהיסטים והינדואים הנהר נחשב קדוש ומימיו מהווים מי טהרה לאבלים שאת גופות מתיהם מטבילים בנהר 3 פעמים לפני שריפתן. לצידי הנהר מצויים מקדשים רבים. מוצאו של הנהר הוא בהרי ההימלאיה ונמשך עד למפגש נהר במדינת ביהר בצפון הודו.
בשנים האחרונות עקב ריבוי האוכלוסייה בעיר ופינוי האשפה לתוך הנהר, הוא נעשה למזוהם במיוחד.
היסטוריה

הנהר נחשב מקור לציוויליזציה ולעיור בנפאל ומוזכר בכתבי וינאיה פיטקה כנהר "וואגומודה" (בנפאלית: वग्गुमुदा) ובעוד כמה כתבי יד בודהיסטים עתיקים.
גאוגרפיה

מימיו של נהר הבגמטי נובעים מגבעות בפארק הלאומי שיבאפורי בכפר בגדוואר הממוקם כ-15 ק"מ מעמק קטמנדו. הוא מתחיל ממפגש של 3 זרמי מים הנשפכים דרך גרגויל הבנוי בצורת פה של טיגריס. הנהר עובר בעמק, מפריד בין קטמנדו ללליטפור ונמשך דרומית מזרחית לאזורים המישורים בדרום נפאל. לאחר מכן חוצה בין נפאל להודו בסמוך לכפר בראהמפורי עד שבסופו של דבר
מתחבר לנהר הגנגס בצפון הודו.
גלריה

צילום הנהר משנות ה-50
מקדשים ומבנים לצידי הנהר כיום
מפל מים בסונדריג'אל
ראו גם

עמק קטמנדו
לליטפור
הערות שוליים

↑  Background Cultural Information on the Bagmati River & Pashupatinath Temple, Katrina Keane (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534987105171  LCCN: sh97005430
אסטוניה באירוויזיון 2022

אסטוניה השתתפה באירוויזיון 2022, שהתקיים בעיר טורינו שבאיטליה, עם השיר "Hope" מאת סטפן. זו תהיה השתתפותה ה-27 של המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון. על מנת לבחור את הנציג והשיר האסטוני לתחרות, רשות השידור האסטונית Eesti Rahvusringhääling‏ (ERR) ארגנה את אירועי הקדם הארצי, "אסטי לאול 2022".
רקע

קדם לאירוויזיון 2022, אסטוניה השתתפה עשרים ושש פעמים בתחרות מאז מועד הצטרפותה ב-1994. היא אף ניצחה באירוויזיון 2001 עם השיר "Everybody" בביצועם של טאנל פדאר, דייב בנטון והצמד 2XL. בשנת 2015 הגיעה הנציגים האסטונים אלינה בורן וסטיג רסטה למקום השביעי, עם השיר "Goodbye to Yesterday" ("להתראות לאתמול"). בשנת 2021, כשרשות השידור הממלכתית שלחה את אוקו סוביסטה עם השיר "The Lucky One", אסטוניה כשלה בניסיון להעפיל לגמר, והגיעה למקום ה-13 בחצי הגמר.
ב-27 באוגוסט 2021 אישרה המדינה את השתתפותה באירוויזיון 2022. בדומה לשנים הקודמות, הנציג והשיר האסטוני לתחרות יבחרו באמצעות הקדם "אסטי לאול", שכולל ארבעה רבעי גמר ושני חצי גמר.
לפני האירוויזיון

Eesti Laul 2022 הייתה המהדורה ה-14 של הקדם הלאומי. התחרות כללה 40 אומנים שיתחרו בארבעה רבעי גמר ושני חצאי גמר. בסופם של שני השלבים נשארו בתחרות עשרה מתמודדים. הגמר התקיים ב-12 בפברואר 2022. כל ערבי התחרות ישודרו בשידור חי בערוצים ETV ו-ETV+, שכללו פרשנות בשפה הרוסית, ובאתר הרשמי של רשות השידור, err.ee.‏
התחרות הורכבה מארבעה רבעי גמר ב-20 בנובמבר, ב-27 בנובמבר, ב-4 בדצמבר וב-11 בדצמבר; משני חצאי גמר ב-3 וב-5 בפברואר 2022 ומגמר ב-12 בפברואר. עשרה שירים התחרו בכל רבע גמר, שבסופו העפילו חמישה לשלב הבא. עשרים השירים שעלו לשלב חצי הגמר התחלקו שווה בשווה. בסוף חצי הגמר העפילו חמישה שירים לגמר.
לפני האירוויזיון > המשתתפים

ב-2 בספטמבר 2021 פתחה רשות השידור את תקופת הגשת השירים, שעתידה להיסגר ב-20 באוקטובר. כל אמן או כותב שירים היה יכול לשלוח עד חמישה שירים לתחרות. כדי לשלוח שיר לתחרות חויבו כותבי השירים לשלם 50 אירו עבור שיר בשפה האסטונית, ו-100 אירו עבור שיר בשפה אחרת. 202 שירים הוגשו לוועדה שהואמנה על ניפוי השירים, מתוכם 84 באסטונית, והשאר בשפות נוספות דוגמת אנגלית, צרפתית, ספרדית, איטלקית ושפה מתוכננת. הוועדה בחרה 40 שירים שיתחרו בקדם.
בין האומנים המתחרים ניתן למנות את אוולין סמואל, שייצגה את אסטוניה באירוויזיון 1999; סהלין, שהגיעה למקום השלישי באירוויזיון 2002 ואלינה נצ'אייבה נציגת אסטוניה לאירוויזיון 2018.
מקום ראשון
מקום שני
מקום שלישי
| אמן | שיר |
| --- | --- |
אוולין סמואל: "Waterfall"
אוט לפלנד: "Aovalguses"
אלינה נצ'אייבה: "Remedy"
אליסה: "Fire"
אלרין טיט: "Tunnete keel"
אמילי ג'יי: "Quicksilver"
אן-מרלן: "Lõpuks muutub"
אנדריי זבקין וגרטה פאיה: "Mis nüüd saab"
אנה סהלין: "Champion"
אריאדנה: "Shouldn't Be Friends"
בואמאדו: "Mitte kauaks"
בלאק ולווט: "Sandra"
ג'סיקה: "My Mom"
דסירה: "Siiani"
דרמאנדה: "Tule minu sisse"
הלן: "Vaata minu poole"
ויראלט: "Kuradile"
טראפיק: "Kaua veel"
טרין ניטויה ופרנץ טיקרפו: "Laululind"
יאגופ טויסק: "Kui vaid"
ייריסה: "Plaksuta"
לאורי פיהלאפ: "Take Me Home"
לוויס: "Let's Talk About"
ליטל מס: "Hea päev"
מאיאן: "Meeletu"
מייסטריאן: "Vahel lihtsalt"
מינימאל וינד ואליזבת' טיפאני: "What To Make of This"
מרילין מלק: "Little Girl"
סטיג רסטה: "Interstellar"
סטפן: "Hope"
סילבר יוסילו: "Elu rüpes"
פור מוד ושירה: "Golden Shores"
פטר פודר: "Koos lõpuni"
פיונה אנד מי: "Feel Like This"
קאה: "Everytime"
קאיה-ליסה קסלר: "Vaikus"
שירה: "Under Water"
Alabama Watchdog: "Move On"
deLULU: "Music Saved My Soul"
Goodreason: "Three Days Ago"
לפני האירוויזיון > רבע גמר 1

רבע הגמר הראשון התקיים באולפני ERR ב-20 בנובמבר 2021, בהנחיית טאנל פדאר ואינס. עשרה שירים, שנחשפו ב-15 בנובמבר, התחרו על שלושת המקומות הראשונים בחצי הגמר, כשהתוצאה נקבעה על ידי הצבעות הקהל גרידא. שני המקומות שנותרו יקבעו על ידי חבר השיפוט של רשות השידור.
העפילו בהצבעת השופטים
העפילו בהצבעות הקהל
| סדר | אומן | שיר | שופטים | קהל | קהל | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | טראפיק | "Kaua veel" | 4 | 501 | 6 | הודחו |
| 2 | יאגופ טויסק | "Kui vaid" | 1 | 434 | 9 | העפיל |
| 3 | קאה | "Everytime" | 9 | 401 | 10 | הודחה |
| 4 | פיונה אנד מי | "Feel Like This" | 5 | 440 | 8 | הודח |
| 5 | פטר פודר | "Koos lõpuni" | 8 | 736 | 5 | הודח |
| 6 | סטיג רסטה | "Interstellar" | 3 | 1,422 | 2 | העפיל |
| 7 | מאיאן | "Meeletu" | 2 | 445 | 7 | העפילה |
| 8 | ליטל מס | "Hea päev" | 7 | 1,048 | 4 | הודחו |
| 9 | בואמאדו | "Mitte kauaks" | 6 | 1,544 | 1 | העפילו |
| 10 | אוולין סמואל | "Waterfall" | 10 | 1,188 | 3 | העפילה |
לפני האירוויזיון > רבע גמר 2

רבע הגמר השני התקיים באולפני ERR ב-27 בנובמבר 2021, בהנחיית אוקו סוביסטה וטניה מיכאילובה-סאר. עשרה שירים, שנחשפו ב-22 בנובמבר, התחרו על שלושת המקומות הראשונים בחצי הגמר, כשהתוצאה נקבעה על ידי הצבעות הקהל גרידא. שני המקומות שנותרו יקבעו על ידי חבר השיפוט של רשות השידור.
העפילו בהצבעת השופטים
העפילו בהצבעות הקהל
| סדר | אומן | שיר | שופטים | קהל | קהל | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ויראלט | "Kuradile" | 5 | 595 | 8 | הודחו |
| 2 | דסירה | "Siiani" | 10 | 811 | 5 | הודחה |
| 3 | סילבר יוסילו | "Elu rüpes" | 9 | 773 | 6 | הודח |
| 4 | קאיה-ליסה קסלר | "Vaikus" | 1 | 576 | 9 | העפילה |
| 5 | הלן | "Vaata minu poole" | 7 | 1,144 | 3 | העפילה |
| 6 | ייריסה | "Plaksuta" | 2 | 466 | 10 | העפיל |
| 7 | אן-מארלן | "Lõpuks muutub" | 4 | 605 | 7 | הודחה |
| 8 | אנדריי זבקין וגרטה פאיה | "Mis nüüd saab" | 6 | 1,545 | 1 | העפילו |
| 9 | מייסטריאן | "Vahel lihtsalt" | 8 | 839 | 4 | הודח |
| 10 | טרין ניטויה ופרנץ טיקרפו | "Laululind" | 3 | 1,514 | 2 | העפילו |
לפני האירוויזיון > רבע גמר 3

רבע הגמר השלישי התקיים באולפני ERR ב-4 בדצמבר 2021, בהנחיית אוט לפלנד ולאורה פלדברה. עשרה שירים, שנחשפו ב-29 בנובמבר, התחרו על שלושת המקומות הראשונים בחצי הגמר, כשהתוצאה נקבעה על ידי הצבעות הקהל גרידא. שני המקומות שנותרו יקבעו על ידי חבר השיפוט של רשות השידור.
העפילו בהצבעת השופטים
העפילו בהצבעות הקהל
| סדר | אומן | שיר | שופטים | קהל | קהל | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סטפן | "Hope" | 4 | 2,050 | 1 | העפיל |
| 2 | deLULU | "Music Saved My Soul" | 3 | 218 | 10 | הודחו |
| 3 | Goodreason | "Three Days Ago" | 9 | 387 | 9 | הודחו |
| 4 | אלינה נצ'אייבה | "Remedy" | 7 | 1,310 | 2 | העפילה |
| 5 | לאורי פיהלאפ | "Take Me Home" | 10 | 598 | 5 | הודח |
| 6 | לוויס | "Let's Talk About" | 5 | 512 | 8 | הודח |
| 7 | מרילין מלק | "Little Girl" | 1 | 553 | 6 | העפילה |
| 8 | אנה סהלין | "Champion" | 8 | 827 | 3 | העפילה |
| 9 | Alabama Watchdog | "Move On" | 2 | 529 | 7 | העפילו |
| 10 | שירה | "Under Water" | 6 | 739 | 4 | הודחה |