stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפוליגלוטה הקומפלוטנסית
היסטוריה

עם עלייתו של הדפוס ב-1450, הביבליה הנוצרית יכלה להיות מופצת ביעילות רבה יותר. על חשבונו האישי, רכש דה סיסנרוס כתבי יד רבים והזמין את מיטב המלומדים, ביניהם הרנאן נונייס, "כדי להחיות את המחקר של כתבי הקודש". החוקרים נפגשו בעיר אלקלה דה אנארס (בלטינית: Complutum), באוניברסיטת קומפלוטנסה. העבודה על הפרויקט החלה בשנת 1502 בניהולו של דייגו לופס דה סונייגה, והמשיכה שם במשך חמש עשרה שנים. צוות העורכים של סונייגה כלל את היווני דמטריוס דוכס, ותלמידיו הרנאן נונייס, חואן דה ורגרה, אלפונסו דה סמורה ופבלו דה קורונל.
הברית החדשה הושלמה והודפסה ב-1514, אך פרסומה התעכב כאשר העבודה על הברית הישנה המשיכה, כדי שיוכלו להתפרסם ביחד כיצירה שלמה. הביבליה הקומפולניסטית הושלם ב-1517.
תוכן

הפוליגלוטה הקומפלוטנסית פורסמה בסט של שישה כרכים. ארבעת הכרכים הראשונים מכילים את הברית הישנה. כל עמוד מורכב משלושה טורים מקבילים של טקסט: עברית מבחוץ, הוולגטה הלטינית באמצע, ותרגום השבעים היווני בצד הפנימי. בכל עמוד של חמישה חומשי התורה, הטקסט הארמי (תרגום אונקלוס) והתרגום הלטיני שלה מתווספים בתחתית. הכרך החמישי, הברית החדשה, מורכב מטורים מקבילים של יוונית והוולגטה הלטינית. הכרך השישי מכיל עברית, ארמית, ומילונים יווניים ועזרי לימוד.
הפולחנים השטניים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אנטון לה-ויי
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  תורת הנסתר, פילוסופיה 
 נושא:  Greater and lesser magic 
 הוצאה
 הוצאה:  אייבון 
 מקום הוצאה:  ארצות הברית
 תאריך הוצאה:  1972
 מספר עמודים:  224
 סדרה
 ספר קודם:  התנ"ך השטני
 הספר הבא:  המכשפה השטנית 
 
הפולחנים השטניים (באנגלית: The Satanic Rituals) הוא ספר שנכתב על ידי אנטון לה-ויי, ויצא לאור בשנת 1972, כספר נלווה לספר התנ"ך השטני. הספר מציג תשעה פולחנים וטקסים, שנועדו לביצוע על ידי קבוצות.
הפולחנים

המיסה השחורה.
טקס האוויר המחניק
הדרמה החיה
ההקדמה החשמלית
הצהרת הכבוד לצ'ורט
הצהרתו של השייטאן, וטקס הקידושין חסר המילים.
טקס תשע הזוויות.
קריאה לקת'ולהו
ההטבלות: טקס למבוגרים וטקס לילדים.
ראו גם

כנסיית השטן
הערות שוליים

↑  The Satanic Rituals Explained, everything.explained.today
↑  Anton LaVey, Satanic Rituals, USA: Avon Books, 1972
וולט ויליאמס

| --- | --- |
 לידה:  16 באפריל 1970 (בן 54) וושינגטון די. סי., ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  42, 43
 מכללה:  אוניברסיטת מרילנד
 דראפט:  בחירה שביעית, 1992 סקרמנטו קינגס
 קבוצות כשחקן
 1992–1996 1996 1996–1998 1998–1999 1999–2002 2002–2003:  סקרמנטו קינגס מיאמי היט טורונטו ראפטורס פורטלנד טרייל בלייזרס יוסטון רוקטס דאלאס מאבריקס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה (1993)
וולטר אנדר "וולט" ויליאמס הבן (באנגלית: .Walter Ander "Walt" Williams Jr; נולד ב-16 באפריל 1970) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1992–2003. לאורך 11 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 11.8 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות

ויליאמס נולד בוושינגטון די. סי., ובין השנים 1988–1992 למד באוניברסיטת מרילנד. בשלוש עונותיו הראשונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 12.2 נקודות בממוצע למשחק, בטרם פרץ בעונתו האחרונה עם ממוצעים של 26.8 נקודות, 5.6 ריבאונדים, 3.6 אסיסטים ו-2.1 חטיפות למשחק. בסיום אותה עונה, במהלכה קבע שיא מועדון חדש של 776 נקודות, נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).
קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1992 נבחר ויליאמס בבחירה השביעית, על ידי סקרמנטו קינגס. ב-2 בינואר 1993, כחודשיים מאז משחקו הראשון בסקרמנטו, קלע שיא קריירה של 40 נקודות כשחקן ספסל במשחק מול פילדלפיה 76'. בסיום עונתו הראשונה ב-NBA נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה לאחר שקלע 17.0 נקודות בממוצע למשחק, אשר בדיעבד היו שיא הקריירה שלו. בשתיים וחצי עונותיו הבאות בסקרמנטו העמיד ממוצעים של 14.3 נקודות, 4.4 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים למשחק.
בפברואר 1996 הועבר יחד עם טיירון קורבין בטרייד למיאמי היט, בתמורה לבילי אוונס וקווין גאמבל. עד לסיום עונת 1995/1996 קלע 12.0 נקודות למשחק עבור ההיט.
באוגוסט 1996 חתם על חוזה בטורונטו ראפטורס, לקראת עונתו השנייה של המועדון. באותה עונה היה הקלעי השני של קבוצתו, אחרי דיימון סטודמאייר, עם ממוצע של 16.4 נקודות למשחק.
בפברואר 1998, לאחר כעונה וחצי בטורונטו, נשלח לצד סטודמאייר וקרלוס רוג'רס בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, תמורת קני אנדרסון, אלווין ויליאמס, גארי טרנט ו-3 בחירות דראפט עתידיות. בעונת 1998/1999 העפיל עם הבלייזרס לגמר האזור המערבי, בו הפסידו מול סן אנטוניו ספרס בתוצאה 0–4.
לקראת עונת 1999/2000 הועבר לצד בראיין שואו, סטייסי אוגמון, קלווין קייטו, קרלוס רוג'רס ואד גריי ליוסטון רוקטס, בתמורה לסקוטי פיפן. ב-3 עונותיו ביוסטון קלע 9.6 נקודות בממוצע למשחק, תחת המאמן רודי טומג'נוביץ'.
באוקטובר 2002 חתם על חוזה בדאלאס מאבריקס. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 5.5 נקודות למשחק כשחקן ספסל, וסייע לה להעפיל לגמר האזור המערבי בפעם השנייה בלבד בתולדותיה. גם במקרה זה הפסידה קבוצתו מול הספרס, הפעם בתוצאה 2–4. במשחק השישי מול סן אנטוניו, אשר התברר כמשחקו האחרון בקריירה, קלע ויליאמס 17 נקודות עבור המאבריקס.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של ויליאמס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של ויליאמס, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1992, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין סקרמנטו לפילדלפיה, באתר basketball-reference.com
↑  הכירו את שחקני ההיט החדשים, באתר שיקגו טריביון, 23 בפברואר 1996
↑  ויליאמס חותם על חוזה בטורונטו, באתר הניו יורק טיימס, 30 באוגוסט 1996
↑  ויליאמס וסטודמאייר נשלחים בטרייד לפורטלנד, באתר לוס אנג'לס טיימס, 14 בפברואר 1998
↑  phpi פיפן נשלח בטרייד לפורטלנד, באתר וושינגטון פוסט, 2 באוקטובר 1999
↑  ויליאמס חותם על חוזה בדאלאס, באתר ESPN,‏ 17 באוקטובר 2002
↑  סטטיסטיקות המשחק בין המאבריקס לספרס, באתר basketball-reference.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: a4a979d5-8f8e-4728-8de9-8b4441633320
הפילהרקסם של מיקי

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית 
 הקרנת בכורה:  2003 
 משך הקרנה:  12 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הפילהרקסם של מיקי (באנגלית: Mickey's PhilharMagic) הוא סרט תלת־ממדי המוקרן בממלכת הקסם שבדיסניוורלד בפלורידה וכן בדיסנילנד הונג קונג.
אורך המופע 12 דקות והוא כולל סרט תלת־ממדי, ריחות, ומים שמותזים על הקהל. בסרט משתתפות דמויות רבות של סרטי ההנפשה של דיסני. מסך הסרט הוא מסך הסרט התלת־ממדי הגדול בעולם - שרוחבו 46 מטרים.
מתקן זה ייחודי בכך שבהקמתו חברו יחד שתי חברות בת של חברת וולט דיסני - אולפני ההנפשה של וולט דיסני ווולט דיסני אימג'ינירינג (חבירה מעין זו נעשתה גם בהקמת המתקן פנטזמיק!).
תיאור המתקן

על פי עלילת הסרט, מיקי מאוס מנצח על התזמורת שלו - הפילהרקסם - בבית האופרה של ממלכת הקסם. לפני שהמופע מתחיל, דונלד דאק חובש את כובע הקסמים של מיקי (הכובע המופיע בסרט "פנטסיה"), והקסמים מתחילים להשתולל. דונלד עובר דרך סצנות מהסרטים "בת הים הקטנה", "אלאדין", "פיטר פן", "מלך האריות", "היפה והחיה" ו"קוקו" (החל משנת 2021). לבסוף מיקי מגיע ומציל את המצב, אולם בפיצוץ שמתרחש דונלד עף מעל הקהל ונתקע בקיר מאחורי הקהל (בשלב זה מדובר בבובת אודיו אנימטרוניק).
מידע על המתקן

פתיחה:
ממלכת הקסם: 3 באוקטובר 2003
דיסנילנד הונג קונג: 12 בספטמבר 2005 (עם פתיחת הפארק)
מתכננים: וולט דיסני אימאג'ינירינג, אולפני ההנפשה של וולט דיסני
גודל מסך ההקרנה: 46 מטרים
אורך הסרט: 12 דקות
סוג המתקן: סרט תלת־ממדי
הכניסה לסרט
המסוע הימי

תיאור גרפי של המסוע הימי. באדום מסומנים מי השטח החמים ובכחול מי העומק הקרים.
המסוע הימי (באנגלית: Ocean Conveyor Belt), הוא תהליך בו מועברים מים בין האוקיינוסים השונים. המסוע גורם לחלק מההבדלים במאפייני המים של האוקיינוסים.
מערכת המסוע הימי

מקובל להתחיל את המסוע הימי בזרם הגולף. הזרם החם והמלוח נע צפונה לאורך החוף המזרחי של צפון אמריקה. עקב הקירור האינטנסיבי באזור הקוטב והעובדה שהוא צפוף יחסית הוא שוקע לקרקעית האוקיינוס האטלנטי ונע דרומה. באזור אנטארקטיקה מצטרפים לזרם מים קרים מאוד ששקעו עקב קירור אינטנסיבי באוקיינוס הדרומי. מי העומק עולים בצפון האוקיינוס ההודי ובצפון האוקיינוס השקט.
בתחילת המסוע, המים קרים יחסית ולכן מאפשרים הסעת ריכוז גבוה יותר של חמצן מומס. בזכות תופעה זו יש חמצן בכל עומק באוקיינוס. המסוע אוסף בדרכו נוטריאנטים שפורקו על ידי בעלי-חיים תוך צריכת חמצן. כאשר מי העומק עולים, הם עשירים בנוטריאנטים ומדשנים את האזור. תופעה זו מאפשרת אזורים גדולים של יצרנות ראשונית.
גילוי חדש מהימים האחרונים, שפרסמה קבוצת חוקרים מהולנד בכתב-העת היוקרתי Science Advances, הראה בעזרת מודלים וסימולציות מורכבות כי אנחנו מתקרבים לנקודת מפנה של ממש באקלים כדור הארץ: זרם ההתהפכות האטלנטי (Atlantic Meridional Overturning Circulation, או בקיצור AMOC) – זרם מרכזי במערכת הזרמים שמערבבת את מי האוקיינוסים ומסיעה חום, חמצן וחומרי הזנה בין האזורים השונים – נמצא על מסלול האטה וסופו עצירה מוחלטת כתוצאה מההתחממות העולמית.
מערכת המסוע הימי > שם נוסף

מחזור ההתהפכות האטלנטי (AMOC - Atlantic Meridional Overturning Circulation).
תחזיות

על פי מודלים אקלימיים סבר הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC), שבמהלך מאה השנים הקרובות לא יתרחש שינוי בפעילות המסוע. לעומת זאת, בעקבות מחקר וניתוח סטטיסטי של נתונים קודמים, סוברים חוקרים מאוניברסיטת קופנהגן נכון ל-2023, כי פליטת גזי החממה כפי שהיא כיום, תגרום לעצירת המסוע הימי כבר בעשרות השנים הקרובות, תשפיע באופן הרסני על אקלים כדור הארץ, כי תיצור שינויי אקלים קיצוניים ומאתגרים לאוכלוסיית העולם.
הערות שוליים

↑  מי האוקיינוס הארקטי מתוקים יחסית בזכות אספקת מי נהר והמסת קרחונים
↑  תהליך דומה אינו קורה באוקיינוס השקט עם זרם קרו-שיו, מכיוון שהוא כמעט מנותק מהאוקיינוס הארקטי, וקווי הרוחב נמוכים יחסית - הקירור לא חזק דיו. יש שם תהליך דומה בו מי שטח שוקעים לעומקים בינוניים.
↑  אירופה תקפא ובדרום־מזרח אסיה יסבלו מבצורות: נקודת המפנה האקלימית קרובה יותר משחשבנו, מה יקרה כשה-A יתמוטט?MOC, באתר app.activetrail.com
1 2  יוגב ישראלי, תחזית קודרת: "המסוע הימי" יקרוס כבר באמצע המאה, באתר ynet, 5 באוגוסט 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537533305171  GND: 4363609-3  LCCN: sh2007006534
הר שולחן

ערך זה עוסק בסוג הר. אם התכוונתם להר בדרום אפריקה, ראו .
הרי שולחן סמוך ללוס אלמוס שבניו מקסיקו
הר קטום, הר שולחן סמוך לשפה הדרומית של מכתש רמון.
הר שולחן או הר טבלה הוא שטח אדמה מוגבה שראשו שטוח ומוקף מכל עבריו בצוקים תלולים. הוא נקרא כך בשל דמיונו לשולחן.
הרי שולחן מאפיינים אזורים צחיחים, בעיקר בדרום-מערב ארצות הברית והם נוצרים בדרך כלל כאשר אדמה שהוגבהה בשל פעילות טקטונית נחשפה לרוח ולבליה.
בראש הרי שולחן ישנו סלע קשיח בשכבה אופקית. בתהליך הבלייה הסלע הקשיח מתפקד ככיפה מגנה ששומרת על האזורים שבין ודיות או אזורים אחרים בהם הבלייה פעילה במיוחד.
דוגמאות להרי שולחן ניתן למצוא בספרד, צפון ודרום אפריקה ("הר השולחן"), אזורי ה-Bad Lands וקולורדו בצפון אמריקה, בשמורת קנאימה בוונצואלה, חצי האי ערב, הודו ואוסטרליה.
הר שולחן דומה לרמה (פלטו) אך קטן ממנה, ודומה גם לגבעה, אך גדול ממנה.
ראו גם

אמב
לקריאה נוספת

פרופסור משה ברור, "הר טבלה/הר שולחן", לקסיקון גאוגרפי, (עמ' 7), הוצאת יבנה, תשס"א
הר שגיא

| --- | --- |

נוף המשתקף ממצפור הר שגיא
 מידע כללי
 גובה:  996 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  הר הנגב המערבי
 רכס הרים:  הר הנגב
 קואורדינטות:  30°21′02″N 34°38′20″E﻿ / ﻿30.35056°N 34.63889°E﻿ / 30.35056; 34.63889
  (למפת דרום הנגב מוגדלת) הר שגיא(למפת דרום הנגב רגילה) הר שגיא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר שגיא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר שגיא
הר שגיא (שם בערבית: ג'בל א-סָמָאוָוה) הוא הר דמוי טרפז בגובה של 996 מטר מעל לגובה פני הים במערב הר הנגב, והוא ההר השלישי בגובהו באזור זה לאחר הר רמון והר חריף.
הר שגיא הוא הר משאר גדול הבנוי מסלע גיר מתקופת האאוקן. אורך במתו כ-4 ק"מ ורוחבה המרבי הוא קילומטר אחד. על במת ההר עובר כביש הגבול. ההר שוכן קרוב לגבול ישראל-מצרים ולכן מהווה יעד אסטרטגי. בהר שוכן מחנה צה"ל של חטיבת פארן, האחראי לביטחון שוטף ולהגנה על יישובי הסביבה ברמת נגב.
ההר מהווה חלק מקו פרשת המים באזור הר הנגב המערבי. הנחלים המנקזים אותו ממזרח - נחל יפרוק בצפון מזרח ונחל שגיא בדרום מזרח - שייכים לאגן הניקוז של נחל פארן. הנחלים המנקזים את מורדותיו המערביים שייכים לאגן הניקוז של ואדי אל עריש.
כביש 10 ממצפור הר שגיא
הדרך שנסללה אל אזור הר שגיא ואל פסגתו מבוססת על דרך הפטרולים שכונתה "דרך יאיר", על שם יאיר פלד שפיקד ב-1958 על סלילת הדרך מראש מעלה אילת ועד אזור כרם שלום. כיום כביש 10.
ב-3 ביוני 2023 התרחש באזור ההר פיגוע הירי בגבול ישראל–מצרים בו נרצחו 3 חיילי צה"ל על ידי שוטר מצרי שהסתנן מהגבול ופצע לוחם נוסף באורח קל.
הערות שוליים

1 2  מנחם מרקוס, מדריך ישראל החדש, כרך 15 - הר הנגב והערבה, הוצאת משרד הביטחון ההוצאה לאור וכתר הוצאה לאור, 2001, עמ' 105-104
↑  מנחם מרקוס, טיולי ישראל - דרום, הוצאת כתר, ירושלים, 2003, עמ' 199
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546621605171  LCCN: sh93000935  VIAF: 247450443   WorldCat (עם VIAF): 247450443 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וולט קון

| --- | --- |

 לידה:  27 באוקטובר 1877 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  13 ביולי 1949 (בגיל 71) וייט פליינס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות וודלואן 
 מקום לימודים:  בית ספר טנדון להנדסה באוניברסיטת ניו יורק 
 תחום יצירה:  ציור 
 צאצאים:  Brenda Kuhn 
 
וולטר פרנסיס קון (באנגלית: Walter Francis Kuhn;‏ 1877-1949) היה צייר אמריקאי ומארגן תערוכת הארמורי המפורסמת בשנת 1913, שהייתה התצוגה הגדולה ביותר באמריקה של המודרניזם האירופי.
יצירתו

וולט קון זכור היום בגלל תפקיד המפתח בתכנון התערוכה. למרבה האירוניה, אדם שהיה בחזית התנועה המודרנית ונתפס כתומך באמנות חדשה הרפתקנית בשנת 1913, הפך בגלל מחויבותו המתמשכת - לדמות של אמן שמרני על ידי הדורות הבאים של האמנים. עם זאת, יש לו מקום חשוב בהיסטוריה של האמנות האמריקאית כקריקטוריסט מיומן, צייר, מאייר ופסל. אף על פי שהרס רבים מציוריו המוקדמים, עבודותיו שנותרו הם עוצמתיות ומהוות חלק מאוספי האמנות האמריקניים הגדולים ביותר.
דיוקנאותיו של בדרני הקרקס הם כמה מהיצירות הזכורות ביותר, באמנות האמריקאית של המאה העשרים. הם מזכירים את דיוקנאות שחקני הקומדיה דל'ארטה שנעשו על ידי הציירים הצרפתיים מאות שנים קודם לכן. ״הקומיקאים הטרגיים״ (1916) באוסף מוזיאון הירשהורן ו״הליצן הלבן״ (1929) באוסף הגלריה הלאומית לאמנות הם תמונות מייצגות ונחשבות לציוריו המכובדים ביותר.
הערות שוליים

↑  Philip Rhys Adams, Walt Kuhn, Painter: His Life and His Work, American Art Journal 11, 1979-01, עמ' 91 doi: 10.2307/1594137
↑  Walt Kuhn | artnet, www.artnet.com
↑  http://www.leisurelyhistorian.net/the-cartoonist-as-artist-pt-4, www.leisurelyhistorian.net
↑  A Finding Aid to the Walt Kuhn Family Papers and Armory Show Records, 1859-1978 (bulk 1900-1949)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426780905171  BnF: cb125406312 (data)  GND: 129691755  ISNI: 0000 0001 1565 3272  LCCN: n80045056  NARA: 10581208  NTA: 143346105  RKD: 46750  SNAC: w6qz2cmc  SUDOC: 034676368  ULAN: 500012372  VcBA: 495/167477  VIAF: 33084024   WorldCat (עם VIAF): 33084024 
וולט קון, אשה עם פרווה
וולט קון, הליכה לאורך החוף, 1909
וולט קון, בולרו בכחול וזהב, 1946
הר שורט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  72°50′00″S 162°13′00″E﻿ / ﻿72.833333333333°S 162.21666666667°E﻿ / -72.833333333333; 162.21666666667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר שורט(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר שורט
 
הר שורט (באנגלית: Mount Short) הוא הר הממוקם כ-2 קילומטרים מזרחית להר סקאלפטשר בחלקו העליון של קרחון רניק, באנטארקטיקה.
גובהו של ההר 2,110 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה

ההר מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית באמצעות סקרים על הקרקע ובאמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא על שם סגן-אלוף ג'ון ס. שורט ( John S. Short), מפקד בצי האמריקאי במהלך מבצע הקפאה עמוקה (Operation Deep Freeze ) בין השנים 1967–1968.
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
הנס הרטמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1896 
 פטירה:  1970 (בגיל 74 בערך) וולפראצהאוזן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקצוע:  משפטן, איש צבא 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (16 ביולי 1963) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  הנס הרטמן
 
הנס הרטמן (בגרמנית: Hans Hartmann;‏ 1896 – 1970, וולפראטסהאוזן (אנ') שבבווריה) היה קצין בוורמכט, עורך דין וחסיד אומות העולם מגרמניה.
קורות חיים

הרטמן למד בפרנקפורט, הנובר, גטינגן ומרבורג.
קורות חיים > בתקופת מלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה היה הרטמן בעל דרגת האופטמן בוורמכט (מקביל לסרן). הוא היה אחד מהקצינים ביחידת התחבורה הצבאית 547, יחידת תיקונים באזור לבוב. מאות יהודים הועסקו ביחידה זו בתיקוני טנקים, כלי רכב משוריינים וכלי רכב אחרים שהובאו מהחזית לתיקונים.
בפברואר 1942 הופרדו וולף גולדברג ובנו אברהם בן ה-19 מיתר משפחתם שהייתה כלואה בגטו לבוב ונשלחו למחנה ינובסקה. אשתו של וולף, גיטל, עזבה את הגטו תוך סיכון חייה, הסתובבה ברחובות לבוב ופנתה לקצינים גרמנים בבקשה לשחרר את אביה ואת בנה מהמחנה, שהיה ידוע לשמצה בשיעורי ההישרדות הנמוכים שבו. הרטמן היה היחיד שהקשיב לה. הוא רשם את פרטיהם של בעלה ובנה וניסה לשחררם מינובסקה למרות התנגדותו של מפקד המחנה, פריץ גבאואר (Fritz Gebauer). לבסוף הסיע מכונית אל פתח המחנה, התעמת עם השומרים והעלה את וולף ואברהם גולדברג אל מכוניתו. כשהיו שוב בגטו ביקשו השניים להביע הוקרתם להרטמן על ידי מתנה יקרה. הוא סירב לקבלה בטענה שזה החפץ היקר היחיד שברשותם.
האס אס חקר את הפרשה ובתור עונש שלח את הרטמן ליחידת תיקונים של רומל בצפון אפריקה.
קורות חיים > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה עבד הרטמן במנהל סניף דואר בעיירת הולדתו, וולפראטסהאוזן. אברהם גולדברג חידש את הקשר עמו, היגר לישראל ב-1949 והיה בקשר עם הרטמן עד מותו של הרטמן ב-1970.
הכרה והנצחה

בשנת 1963 הכיר יד ושם בהנס הרטמן בתור חסיד אומות העולם.
המסדרון הפולני

מפת פולין ושכנותיה לפי גבולות 1920
המסדרון הפולני בשנים 1923–1939
המסדרון הפולני היה השם שניתן לחבל ארץ שהועבר מפרוסיה לפולין על פי הסכם ורסאי ב-1919, במטרה להבטיח למדינה הפולנית הצעירה גישה חופשית ובטוחה אל הים הבלטי.
יצירת המסדרון

מתן מוצא אל הים הובטח לפולין בנאום ארבע עשרה הנקודות שנשא הנשיא האמריקני וודרו וילסון בפני הקונגרס האמריקאי בינואר 1918. הנקודה השלוש עשרה קבעה כי "מדינה פולנית עצמאית תוקם, ותכלול את השטחים שמיושבים בוודאות בתושבים פולנים. למדינה תובטח גישה חופשית ובטוחה אל הים, ועצמאותה הפוליטית והכלכלית, כמו גם שלמותה הטריטוריאלית, תובטח באמנה בינלאומית".
עיר הנמל החשובה דנציג, אשר רובה הייתה מיושבת בגרמנים, הוכרזה כ"עיר החופשית דנציג", וזכתה להגנת חבר הלאומים. משמעות מעמד "העיר החופשית" היה כי דנציג הייתה קשורה אל פולין באיחוד של מכס ומטבע, ופולין ייצגה אותה כלפי חוץ. על מנת להפחית את תלותם במסחר דרך נמל דנציג, בנו הפולנים נמל בעיירה הסמוכה גדיניה ועד לפרוץ מלחמת העולם השנייה עבר 80% מן המסחר הבינלאומי של פולין דרך נמל גדיניה.
המסדרון היה שטח אדמה ארוך וצר, במקומות מסוימים היה רוחבו 40 ק"מ בלבד. קיומו של המסדרון הפריד את פרוסיה המזרחית מיתר חלקי גרמניה, ויצר מובלעת גרמנית בתוך שטח פולין. מבחינה מנהלית היה המסדרון חלק ממחוז פומרניה בפולין. יצירת המסדרון עוררה תרעומת רבה בגרמניה, והייתה אחת הסיבות לכך שהעם הגרמני התקומם כנגד הסכמי ורסאי.
המדינאי הגרמני גוסטב שטרזמן, שהיה ידוע במדיניות הפיוס וההשלמה עם בעלות הברית המערביות, אך גם מדינאי מתון, הכריז מספר פעמים כי יש לערוך רביזיה בגבולותיה המזרחיים של גרמניה, וסירב להסדיר את ההכרה בגבולותיה המזרחיים של גרמניה במסגרת הסכם לוקרנו ב-1925 באותו אופן בו הוסדרה ההכרה בגבולותיה המערביים. באשר לגבולות המערביים נקבע כי אין עליהם עוררין, וניתנה להם ערובה משותפת של גרמניה, בריטניה, צרפת ואיטליה, אך באשר לגבול עם פולין נקבע מנגנון בו יופנו סכסוכי גבול לבוררות, ובמשתמע נפתחה מחדש שאלת הגבולות.
יצירת המסדרון > נימוקים בעד המסדרון

שלושה טעמים ניתנו להצדקת העברת המסדרון לרשות פולין:
טעם היסטורי – שטח המסדרון היה חלק מממלכת פולין מן המאה ה-10 ועד המאה ה-14, ושוב בין 1466 ל-1772. לאחר חלוקתה הראשונה של פולין עבר אזור זה לידי פרוסיה.
טעם אתני – כפי שהוצגו הדברים בידי תומכי הקמתו של המסדרון, רוב תושבי האזור היו פולנים אתנים (בשטח שבין הגדה המערבית של הוויסלה ובין גדנסק (דנציג) והעיר ברומברג). כן גרו באזור קשובים, עם המקורב אתנית לפולנים, אשר התגורר בשטח החוף מערבית לדנציג. עם זאת היה בשטח מיעוט גרמני ניכר, במיוחד בערים ברומברג (בידגושץ'), טורן (טורון) וגראודנץ (גרודז'ונדז).
טעם כלכלי ופוליטי – הפולנים טענו כי אם מדינתם, שאך זה שבה וזכתה בעצמאותה, לא תקבל מוצא אל הים הבלטי, תהא המדינה תלויה כלכלית (ולפיכך פוליטית) בגרמניה. מכיוון שבריטניה וצרפת רצו במדינה פולנית חזקה ועצמאית כמשקל נגד לגרמניה, טיעון זה התקבל על דעתן.
יצירת המסדרון > נימוקים נגד המסדרון

בתקופה מאוחרת יותר נפגעה אמינות הנימוקים נגד הקמתו של המסדרון הפולני בגלל השימוש שעשה בהם היטלר, אך חשוב לזכור כי מלכתחילה המתנגדים להקמתו היו לא רק נאצים ואף לא רק גרמנים. למשל, הסופר הבריטי הידוע ה.ג. וולס הביע בספרו "דמות הדברים שיבואו" (The Shape of Things to Come), שפורסם ב-1933, התנגדות חריפה להקמתו ומנה שורה ארוכה של נימוקים:
יצירת המסדרון הפולני הייתה חלק מחוזה ורסאי שכל מטרתו הייתה להחליש את גרמניה בכל דרך אפשרית. הפולנים ושאיפותיהם הלאומיות נוצלו למטרה זאת בצורה צינית, שפגעה באינטרסים של פולין עצמה. יצירת המסדרון, אף יותר מכל סעיף אחר בחוזה ורסאי, סייעה לעליית היטלר לשלטון. וולס ניבא כי מן המתיחות סביב המסדרון הפולני תתחיל מלחמה חדשה באירופה (כפי שאכן קרה שבע שנים לאחר פרסום הספר).
בנושא האתני, טענו מתנגדי המסדרון כי בחלקו הדרומי של המסדרון אכן הייתה אוכלוסייה פולנית ניכרת, אך לא כן בחלקו הצפוני, ליד שפך הוויסלה לים, שם הייתה האוכלוסייה מורכבת בעיקר מגרמנים וקשובים (אנ'). האחרונים הם קבוצה אתנית סלבית בעלת יחוד ותחושת זהות עצמית חזקה, והזדהות חבריה כ"פולנים" או "גרמנים" הייתה בתקופה זאת רחוקה מלהיות חד-משמעית (למשל, הקשובים עצמם מונים כיום בין "הקשובים המפורסמים ביותר" את הסופר הגרמני גינטר גראס, שנולד בדנציג בתקופה זאת ואמו הייתה קשובית). על כן, מתיחת מסדרון בריבונות פולנית עד לים הייתה לפי דעה זאת בלתי מוצדקת מבחינה אתנית.
פולין לא נזקקה באמת למוצא לים, שכן רוב המסחר שלה היה עם שכנותיה. עיקר כלכלתה של דנציג היה על המסחר מפולין ואליה, ולא היה לה מקור קיום אחר. על כן, תושבי דנציג לא היו מערימים קשיים על היבוא והיצוא הפולני גם מבלי שבידי פולין יהיה מסדרון ריבוני אל הים.
הקמת המסדרון ערערה את כלכלת האזור. עד 1918 היו באזור מסילות ברזל הנמתחות ממערב למזרח, ותחבורה מצפון לדרום בנהר הויסלה המכוונת אל דנציג. לאחר הקמת המסדרון, הופנתה התחבורה ביבשה ובמים באופן מלאכותי אל מערכת הפונה מדרום לצפון אך עוקפת את דנציג ומגיעה אל הנמל המתחרה החדש גדיניה שהקימו הפולנים.
פולין קיבלה שליטה על הגדה המזרחית של הוויסלה, וחסמה בגדר גבול את גישת התושבים באזור זה, שהיו גרמנים ברובם, אל הנהר. בכך נמנעה למשל מדייגים ורועים גרמנים הגישה אל מי הנהר, מערכת סכרים שהוקמה למניעת שיטפונות התמוטטה מחוסר תחזוקה, ושתי ערים גרמניות - Garnsee ו-Bischofswerder - איבדו את הגישה לתחנות הרכבת שלהן.
המסדרון לאחר עליית הנאצים

בשנת 1933 עלתה המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה. בתחילה נקט היטלר במדיניות של הידוק היחסים עם פולין, אשר הגיעה לשיאה בהסכם אי ההתקפה ההדדי משנת 1934. אך לאחר סיפוח אוסטריה בשנת 1938 וחלוקת צ'כוסלובקיה בשנת 1939 בעקבות הסכם מינכן, ברור היה כי יעדו הטריטוריאלי הבא של היטלר הוא המסדרון הפולני.
בתחילת שנת 1939 הגבירה הממשלה הגרמנית את דרישותיה לסיפוחה של דנציג, כמו גם ליצירת דרך אקס-טריטוריאלית שתעבור דרך המסדרון, ותחבר את פרוסיה המזרחית עם שאר גרמניה. הממשלה הפולנית דחתה דרישות אלו, ובחודש מרץ ניתנה לעמדתה ערבות מאת בריטניה וצרפת אשר הבטיחו להכריז מלחמה על כל מדינה שתתקוף את פולין.
ב-1 בספטמבר 1939 תקפו הגרמנים את פולין, ולאחר תבוסתה של פולין סופחו העיר דנציג והמסדרון לגרמניה, כמו גם חלקים נרחבים במערב פולין. המתקפה על פולין הביאה להכרזת מלחמה על גרמניה מצד בריטניה וצרפת, והייתה הסיבה המיידית לפרוץ מלחמת העולם השנייה.
גורל המסדרון לאחר מלחמת העולם השנייה

בוועידת פוטסדאם ב-1945, שבאה בעקבות תבוסת גרמניה במלחמת העולם השנייה שורטטו מחדש גבולותיה של פולין, בהתאם לדרישתה של ברית המועצות אשר שלטה בכל שטחה של פולין. האדמות הגרמניות עד לקו הנהרות אודר ונייסה הכוללות את המסדרון ואת דנציג, סופחו לפולין. הסדר זה בא "לפצות" את פולין על כך שמזרח פולין, מזרחית לקו קרזון סופח לברית המועצות. מזרח גרמניה הכירה בקו זה בשנת 1953 ואילו הרפובליקה הפדרלית הגרמנית הכירה בו בשנת 1970.
בהתאם להסכמת המעצמות בפוטסדם, תושביו של המסדרון שמוצאם האתני היה גרמני (כמו גם הגרמנים שהתגוררו בשאר פולין, בצ'כוסלובקיה, בהונגריה ובעיר קלינינגרד (בעבר חלק מפרוסיה המזרחית, תחת השם "קניגסברג")), גורשו לגרמניה בשנים שלאחר המלחמה, והאזור יושב מחדש בפולנים.
במסגרת גירוש גרמנים בתום מלחמת העולם השנייה הועתקו לפחות 12 מיליון גרמנים ממקום מושבם הקבוע, והדבר נחשב כטרנספר הגדול ביותר של אוכלוסייה אתנית אחת בהיסטוריה המודרנית.
רבים מן העקורים נמלטו במהלך חדירת הצבא האדום מערבה, אך אלו שנותרו בשטח אף לאחר מכן, גורשו בתהליך יזום. על תהליך זה פיקח ולדיסלב גומולקה אשר לאחר המלחמה היה לשר האחראי על מערב פולין בממשלת פולין. כיום יש הטוענים כי המדובר היה ב"טיהור אתני" ובפשע מלחמה. הצטרפות פולין אל האיחוד האירופי הביאה לחששות מפני ניסיונות להשבת צאצאי המגורשים, ולו אף בדרך של רכישת מקרקעין. כתוצאה מכך קיימות הגבלות בפולין על מכירת מקרקעין לאנשים שאינם אזרחים פולנים.