stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליהו חסין
הפרשה > הספר

פרשת לבון העסיקה את התקשורת ואת דעת הקהל בישראל. חלק מן הציבור צידד בעמדתו של דוד בן-גוריון שהאמין כי לבון הוא שנתן את ההוראה. בן-גוריון היה באותה תקופה שלאחר הניצחון במלחמת סיני, בשיא תהילתו ועוצמתו, ורבים סברו כי אינו טועה בהטלת האשם על לבון. האחרים בעיקר מחוגי האינטליגנציה הירושלמית האמינו בצדקתו של לבון. מתוך חוגים אלה נוסדה בשנת 1962 קבוצת "מן היסוד". אליהו חסין היה מבין אלה שהאמינו בצדקתו של לבון וכבר בשנת 1961 פרסם ביחד עם העיתונאי דן הורוביץ (שהיה לימים סוציולוג ופרופסור באוניברסיטה העברית), את הספר "הפרשה" בו הם תומכים בעמדתו של לבון.
הייתה זו לא רק תמיכה בלבד אלא כתב הגנה, כפי שכתבו במבוא לספר:
העמדה הנגדית, המאמינה באחריותו של לבון, באה לידי ביטוי שמונה שנים לאחר מכן בספר "מי נתן את ההוראה: העסק הביש – פרשת לבון והתפטרות בן-גוריון" מאת חגי אשד שיצא לאור בשנת 1969. דוד בן-גוריון עצמו פרסם בשנת 1965 ספר בשם "דברים כהוויתם" בו פרש את אירועי העסק הביש והביע את עמדתו כי לבון הוא שנתן את ההוראה.
במשרד החוץ ובעיתון גלובס

בשנת 1974 נתמנה יגאל אלון, מי שהיה מפקד הפלמ"ח, לתפקיד שר החוץ בממשלתו של יצחק רבין. ב-4 ביוני 1974 נתמנה אליהו חסין לתפקיד ראש לשכתו של שר החוץ. הוא מילא תפקיד זה עד לפרישתו בשנת 1978. לאחר פרישתו ממשרד החוץ המשיך אליהו חסין בדרכו העיתונאית בעיתון הכלכלי "גלובס". הוא הגיע לגלובס עם המו"ל והמייסד שלו חיים בר און, אשר שניהם התוודעו זה לזה בהיותם עובדי לשכתו של יגאל אלון. תפקידו בגלובס היה תפקידו העיתונאי והציבורי האחרון. אליהו חסין נפטר בשנת 2008. בן 81 היה במותו.
לקריאה נוספת

אליהו חסין ודן הורוביץ, הפרשה, הוצאת עם הספר, 1961.
חגי אשד, מי נתן את ההוראה: "העסק הביש" –פרשת לבון והתפטרות בן-גוריון, הוצאת ידיעות אחרונות, 1979.
דוד בן-גוריון, "דברים כהוויתם", הוצאת עם הספר 1965
אלסטייר מקנזי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בפברואר 1970 (בן 54) טרינאפור, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  Glenalmond College  Westbourne House School 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלסטייר מקנזי (באנגלית: Alastair Mackenzie; נולד ב-8 בפברואר 1970) הוא שחקן סקוטי.
ביוגרפיה

אלסטייר מקנזי נולד בטרינאפור קרוב לפרת' ולמד בבית הספר "וסטבורן האוס סקול" וב"גלנאלמונד קולג'" שבפרת'שייר.
בגיל 18 עזב את הבית ועבר לחיות בלונדון. תפקידו הידוע ביותר הוא בדמות הליירד הצעיר ארצ'י מקדונלד בדרמה של ה-BBC "בחזרה לאחוזת העמק". בנוסף למשחקו בטלוויזיה הופיע מקנזי בסרטי קולנוע ובהצגות תיאטרון.
מקנזי היה שותף לכתיבת התסריט לסרט "The Last Great Wilderness" משנת 2002.
ביוגרפיה > חיים אישיים

מקנזי חי באיזלינגטון עם בת זוגו השחקנית הסקוטית סוזן וידלר. לבני הזוג יש שני ילדים, הבת מרתה נולדה בדצמבר 1999, והבן פרדי נולד בספטמבר 2004. אחיו הוא במאי הקולנוע דייוויד מקנזי (אנ'), איתו הקים את חברת ההפקה "סיגמא פילמס".
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 |  | Psychos | ד"ר "שוג" נווין |  |
| 1994 |  | Soldier Soldier | טים | בפרק "Further Education" |
| 1994 | לאבג'וי | Lovejoy | פרדי | בפרק "Day of Reckoning" |
| 1995 |  | Game On! | כריס | בפרק "Fame" |
| 1996 | האמיש מקבת' | Hamish Macbeth | גווין רוב | "In Search of a Rose" |
| 2000–2005 | בחזרה לאחוזת העמק | Monarch of the Glen | ארצ'יבלד "ארצ'י" הוריישו הקטור מקדונלד | עונות 1–5 |
| 2002 |  | Strange | ריץ' |  |
| 2002 | פרנץ' וסונדרס | French & Saunders | ארצ'י מקדונלד | בפרק "Celebrity Christmas Puddings" |
| 2004 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | פרגוסון | בפרק "מוות על הנילוס" |
| 2005 |  | Comic Relief Does Fame Academy | בתפקיד עצמו |  |
| 2006 |  | The Shell Seekers | ריצ'רד |  |
| 2007 | מפלי רייכנבאך | Reichenbach Falls | ג'ק הארווי |  |
| 2009 | המנטליסט | The Mentalist | רויסטון דניאל | בפרק "Russet Potatoes" |
| 2009 | התעלומות של הבלש מורדוק | Murdoch Mysteries | הבלש אדווין סקניון | בפרק "Snakes and Ladders" |
| 2010 | לואיס | Lewis | סבסטיאן אנדרסון | בפרק "Your Sudden Death Question" |
| 2012 | סקינס | Skins | גרגורי | סדרת טלוויזיה |
| 2013 | מיס מארפל | Miss Marple | קולונל הילינגדון | בפרק "הרצח באיים הקריביים" |
| 2013 | הממשלה | Borgen | ג'רמי ולש | עונה 3 |
| 2015 | וולף הול | Wolf Hall | ויליאם בררטון |  |
| 2016 | רציחות במידסומר | Midsommer murders | פליקס לנקסטר | בפרק "Habeas Corpus" |
| 2016 | רגליים קרות | Cold Feet | ג'יימי מור |  |
| 2017 | לוך נס | The Loch | קרייג פטרי | סדרת טלוויזיה |
| 2018 | בלתי נשכח | Unforgotten | פקד בילוש ג'ון בנטלי | סדרת טלוויזיה (עונה שלישית) |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  | Dragonworld | ג'ון מקגוואן |  |
| 1995 |  | Mouth to Mouth | אוסוולדו | בספרדית: Boca a boca |
| 1997 |  | California Sunshine | אנדי |  |
| 1998 |  | Horsehair | מיק |  |
| 2002 | השממה הגדולה האחרונה | The Last Great Wilderness | צ'ארלי |  |
| 2005 |  | Snuff-Movie | אנדי |  |
| 2008 |  | New Town Killers | ג'יימי |  |
| 2008 |  | The Edge of Love | אנתוני דיוואס |  |
| 2011 | חוש מושלם | Perfect Sense | חברה לעבודה של סוזן |  |
| 2011 | רוצה אותך במקום | You Instead | מארק |  |
| 2013 |  | The Sweeter Side of Life | בני כריסטוף |  |
| 2013 | אחוות גיבורים | Company of Heroes | דנקן צ'מבליס |  |
| 2016 | 93 יום | 93 Days | Doctor David Brett-Major |  |
| 2018 | מלחמתו של רוברט דה ברוס | Outlaw King | לורד את'ול |  |
תיאטרון

אגממנון
שוליית הקוסם
סִימְבֶּלִין
Four Dogs and a Bone
The Priory (אנ')
Tiger Country
הערות שוליים

↑  "Borgen's Alastair Mackenzie on his TV comeback". The Scotsman. 8 בינואר 2015. נבדק ב-8 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Why Archie abdicated - Scotsman.com News
↑  Laird in the city - Scotsman.com News
↑  Mackenzie, David (1966-)
↑  Strange | Universal Channel
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5285629  GND: 141425415  ISNI: 0000 0000 6720 2687  LCCN: no2006070904  NTA: 323465307  VIAF: 291400601   WorldCat (עם VIAF): 291400601
ארמון בוליו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית אחוזה אנגלי, בניין בית ספר 
 מיקום:  בורהאם 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1516
 תאריך פתיחה רשמי:  1516 
 מידות
 שטח:  20.65 הקטאר 
 קואורדינטות:  51°45′52″N 0°30′44″E﻿ / ﻿51.7644°N 0.512246°E﻿ / 51.7644; 0.512246
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי ארמון בוליו(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי ארמון בוליו
 
הארמון
ארמון בוליו (באנגלית: Palace of Beaulieu), המכונה גם ניו הול (New Hall) הוא מבנה שהיה ממוקם באסקס שבאנגליה.
היסטוריה

בשנת 1062 הוענקה האחוזה עליה היה בנוי הארמון לנזירי מנזר וולת'ם. בשנת 1491 העניק בית המלוכה את הנכס לרוזן מאורמונד (Earl of Ormond), והמבנה נקרא "הבית החדש" - "ניו הול".
בשנת 1517 נמכר המבנה על ידי תומאס בולין למלך אנגליה הנרי השמיני אשר שיפץ את המבנה בעלות של 17,000 ליש"ט (עלות גדולה באותה עת) תוך בניית מבני העץ מלבנים, וקרא לארמון "בוליו" ("Beaulieu").
ב-23 ביולי 1527 הגיע אל הארמון פמליית הנרי השמיני, ונשארה בארמון, כמדי קיץ, כחודש ימים. במהלך חודש זה, בנוכחות אביה של אן בולין - תומאס בולין, הודיע הנרי כי הצליח למצוא דרך לשאת את אן בולין על אף נישואיו לקתרין מאראגון באמצעות בולה אפיפיורית.
באוקטובר 1533, מרי הראשונה, בתה של קתרין, גורשה מהארמון והוא הוענק לג'ורג' בולין, הוויקונט השני מרוצ'פורד - אחיה של אן בולין - ורעייתו, ג'יין בולין ("ליידי רוצ'פורד").
בשנת 1573 העניקה המלכה אליזבת הראשונה את הארמון לתומאס רדקליף, הרוזן השלישי מסאסקס (Thomas Radcliffe, 3rd Earl of Sussex) אשר שיפץ את הארמון ובנה מחדש את אגפו הצפוני. בשנת 1622 נמכר הארמון לג'ורג' וילייר, הדוכס הראשון מבקינגהאם, עבור 30,000 ליש"ט.
במהלך מלחמת האזרחים האנגלית השתלט אוליבר קרומוול על המבנה ברוכשו אותו מבעליו בשנת 1640 במחיר הזעום של חמישה שילינגים, אולם לאחר השבת בית המלוכה הושב הארמון לבנו של ג'ורג' וילייר - הנקרא על שם אביו, והוא מכר את המבנה לגורג' מונק דוכס אלברמארל. המלך צ'ארלס השני נהג לבקר בארמון לעיתים קרובות.
בשנת 1713 רכש בנג'מין הואר את המבנה, ובשנת 1737 רכש אותו ג'ון אולמיוס, אולם בשל מצבו הרעוע של המבנה הוא הרסו, ובנה במקומו מבנה חדש (למעט האגף הצפוני שנותר כמות שהוא).
בשנת 1798 רכש את המבנה מסדר הנזירות של הצלב הקדוש (Order of the Holy Sepulchre) אשר פתח במקום בית ספר קתולי שנה לאחר מכן. בית הספר פועל עד ימינו.
הערות שוליים

↑  מכוח צ'ארטר משנת 1036
| ארמונות מלכותיים בבריטניה |
| --- | --- | --- |
| בשימוש כיום | ארמון בקינגהאם • ארמון הולירוד • ארמון וסטמינסטר • ארמון סנט ג'יימס • ארמון קנזינגטון • בית סאנדרינגהאם • בית קלרנס • הייגרואוב • טירת בלמורל • טירת הילסבורו • טירת וינדזור • פארק באגשוט • גטקום פארק |  |
| ארמונות היסטוריים | ארמון אלת'ם • ארמון בוליו • ארמון בומונט • ארמון בריידוול • ארמון דנפרמליין • ארמון וייטהול • ארמון לינלית'גו • ארמון נונסאץ' • ארמון פלסנטיה • ארמון סבוי • ארמון קיו • בית אוסבורן • בית המלכה • בית מרלבורו • המפטון קורט • טירת אדינבורו • טירת ביינארד • טירת בלוודיר • טירת מיי • טירת סטירלינג • מצודת לונדון • קינגס לאנגלי • הביתן המלכותי |  |
ארמון בלוו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שאטו, ארמון, מעון רשמי 
 כתובת:  טירגארטן 
 מיקום:  ברלין
 מדינה:  גרמניה 
 בעלים:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1786
 תאריך פתיחה רשמי:  1786 
 אדריכל:  Michael Philipp Daniel Boumann 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 קואורדינטות:  52°31′03″N 13°21′12″E﻿ / ﻿52.5175°N 13.353333333333°E﻿ / 52.5175; 13.353333333333
 אתר רשמי
  (למפת ברלין מוגדלת) ארמון בלוו(למפת ברלין רגילה) ארמון בלוו
 
ארמון בלוו (בגרמנית: Schloss Bellevue, "שלוס בלוי") הוא ארמון המצוי במרכז ברלין, בצידו הצפוני של פארק הטירגארטן בקרבת נהר השפרה, ובסמוך לעמוד הניצחון של ברלין. מאז שנת 1994 מהווה הארמון מקום מגוריו הרשמי של נשיא גרמניה.
הארמון נקרא "בלוו" (בצרפתית: "נוף יפה") בשל הנוף הנשקף אליו מכיוון נהר השפרה.
היסטוריה

הארמון נבנה בשנת 1786 עבור הנסיך פרדיננד מפרוסיה, אחיו הצעיר של המלך פרידריך השני. הארמון תוכנן על ידי האדריכל פיליפ דניאל באומן כארמון קיץ, ונבנה במקום בו עמד קודם לכם בית אחוזה שנבנה בשנת 1743 על ידי גאורג ונצסלאוס פון קנובלסדורף. ארמון בלוו היה המבנה הראשון בגרמניה שנבנה בסגנון נאו קלאסי.
ב-3 בספטמבר 1870 נחתם בארמון החוזה אשר סיים את מלחמת צרפת–פרוסיה.
הארמון שימש כמקום המגורים הרשמי של יורש העצר הגרמני עד שנת 1918. בשנות ה-30 של המאה ה-20 שימש הארמון כמוזיאון לאתנוגרפיה. בתקופת השלטון הנאצי שימש המבנה כבית אירוח רשמי עבור השלטון הנאצי.
מאז שנת 1957 שימש הארמון כמקום מגורים עבור נשיא גרמניה בעת שהותו בברלין (כאשר מקום המגורים הרשמי של הנשיא היה בוילה האמרשמידט בבון). בשנת 1987 שופץ המבנה ולאחר איחוד גרמניה המערבית עם גרמניה המזרחית הפך, בשנת 1994, למקום המגורים הנשיאותי הרשמי. בשנים 2004–2005 נערכו במבנה שיפוצים נוספים ובאותה עת התגורר הנשיא בארמון שרלוטנבורג.
לארמון מבנה מרכזי המעוטר בעמודים קורינתיים, ושני אגפים צידיים ("אגף הנשים" ו"אגף השפרה").
גלריה

ארמון בלוו בלילה
הבניין העגול- בניין משרדי הנשיאות הגרמנית שבסמוך לארמון בלוו
נשיא ארצות הברית ברק אובמה בעת ביקורו בגרמניה, 2013
טקס קבלת פנים של הצבא הגרמני ברחבת ארמון בלוו
חדר הנשפים
חדר האוכל הגדול
המשרד הטקסי של נשיא גרמניה
אנג'לה וורניק בוכדל

| --- | --- |

 לידה:  8 ביולי 1972 (בת 52) סיאול, קוריאה הדרומית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת ייל  ג'ונתן אדוארדס קולג'  בית הספר התיכון סטדיום  היברו יוניון קולג' - המכון היהודי לדת  היברו יוניון קולג' 
 
הרבה אנג'לה וורניק בוכדל היא הרבה הבכירה של בית הכנסת הרפורמי Central Synagogue במנהטן שבניו יורק, ארצות הברית.
ביוגרפיה

בוכדל נולדה בסיאול שבדרום קוריאה ובגיל חמש עברה עם משפחתה לטאקומה שבוושינגטון. אביה הוא יהודי רפורמי ואמה בודהיסטית. גדלה בקהילה רפורמית. בגיל 16 ביקרה בישראל באמצעות קרן ברונפמן עם צעירים יהודיים מארצות הברית. לבוכדל תואר ראשון בלימודי דת.
בגיל 21 עברה גיור. כסטודנטית באוניברסיטת ייל הייתה חברה באחוות "אחוות הגולגולת והעצמות"' והייתה לאחת מהנשים הראשונות שהיו חברות באחווה. בשנת 1999 הוסמכה כחזנית, ובשנת 2001 הוסמכה כרבה על ידי היברו יוניון קולג'. לאחר מכן מונתה כעוזרת הרב וחזנית בבית הכנסת ווסטצ'סטר בסקרסדייל שבמדינת ניו יורק.
בשנת 2006 הצטרפה לבית הכנסת במנהטן כחזנית, ובשנת 2014 נבחרה לתפקיד הרבה הראשית של בית הכנסת. במהלך כהונתה מספר המגיעים לבית הכנסת בערב שבת הוכפל, ורשימת ההמתנה לחברות בבית הכנסת טיפסה ליותר מ־300. בוכדל תומכת בנישואין בין יהודים לשלא יהודים, אם הם מעוניינים לקיים אורח חיים יהודי בביתם, אף ללא גיור.
הערות שוליים

1 2  הרבנית בוכדל: על יהדות, אנטישמיות, זהות, התבוללות וישראל // מאת יאיר אטינגר, ניו יורק, באתר מגזין ליברל, 10 ביוני 2019
↑  My Personal Story: Kimchee on the Seder Plate, באתר 18doors
↑  רחל מוסלי,Profile: Angela Buchdahl, באתר מגזין הדסה
↑  קתרין ג' פרינס, Women rabbis who waded into a sea of opposition still fighting the waves, באתר טיימס אוף ישראל, 8 בדצמבר 2016
1 2  https://www.centralsynagogue.org/about_us/our_clergy/buchdahl Angela W. Buchdahl], באתר בית הכנסת המרכזי במנהטן
↑  Rabbi Angela Warnick Buchdahl, באתר הליגה נגד השמצה
↑  Profile: Angela Buchdahl, באתר מגזין הדסה
↑  יאיר אטינגר, 'Judaism Shouldn't Have to Stay Alive Only Because Jews Are Afraid of Everything Else', באתר הארץ באנגלית, 14 בינואר 2019
אריקה סרה

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1979 (בת 44) ונקובר, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 בן זוג:  רפאל פיורה
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
אריקה סרה (באנגלית: Erica Cerra; נולדה ב-31 באוקטובר 1979) היא שחקנית קנדית, אשר מוכרת בעיקר מתפקידה בתור ג'וזפין "ג'ו" לופו בסדרה "אאוריקה" ובתור בקה/אלי בסדרת המדע-בדיוני "המאה".
קורות חייה

סרה נולדה בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה להורים ממוצא איטלקי. כבר כנערה שיחקה בתוכניות נעורים ובפרסומות.
בנובמבר 2010 סרה התחתנה עם רפאלה פיורה. בתם הראשונה של הזוג נולדה במאי 2012.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Adam and Evil | איבון |  |
| 2004 | בלייד טריניטי | בחורה גותית |  |
| 2006 | להסתדר בחיים ולהישאר נשוי | סילה |  |
| 2010 | פרסי ג'קסון וגנב הברק | הרה |  |
| 2010 | הזר | גרייס בישופ |  |
| 2011 | Rise of the Damned | בריט |  |
| 2015 | Shark Killer | ג'זמין |  |
| 2017 | פאוור ריינג'רס | מיס קוואן |  |
| 2019 | הפולש | ג'יליאן ריצ'רדס |  |
| 2021 | יומנו של חנון | סוזן הפלי | דיבוב |
| 2022 | יומנו של חנון 2: רודריק שולט | סוזן הפלי | דיבוב |
| 2023 | יומנו של חנון בכריסמס: מכת קור | סוזן הפלי | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Special Unit 2 | בחורה יפה | פרק: "The Rocks" |
| 2003 | Black Sash | נהגת | פרק: "Date Night" |
| 2003 | מתים במשרה חלקית | אחותה של אמ.ג'יי | פרק: "Reaping Havoc" |
| 2003 | ג'ייק 2.0 | סאם | פרק: "Last Man Standing" |
| 2004 | אספן הנשמות | רקדנית | פרק: "The Supermodel" |
| 2004 | החצי האפל | ווני | פרק: "Instinct" |
| 2004 | האף | מלצרית יפהפייה | פרק: "Pilot" |
| 2004, 2006 | ישנן בנות | רקדנית / יוטה רפסון | 3 פרקים |
| 2005 | Young Blades | ג'יזל | פרק: "Rub-a-Dub Sub" |
| 2005 | Cold Squad | סטפני ג'ונסטון | פרק: "C'mon I Tip Waitresses" |
| 2005 | ה-4400 | מולי קאלדיקוט | פרק: "Lockdown" |
| 2005, 2010 | סמולוויל | חברת אחווה / אקסית של רד / איזיס | 3 פרקים |
| 2006 | בטלסטאר גלקטיקה | מאיה | 4 פרקים |
| 2006–2012 | אאוריקה | ג'וזפין "ג'ו" לופו | תפקיד ראשי (5 עונות); 77 פרקים |
| 2008 | מלאך המוות | ניקול מנדס | פרק: "Acid Queen" |
| 2009 | מחסן סודי 13 | ג'יליאן ויטמן | פרק: "Duped" |
| 2009 | מקלט באפלה | אמה | פרק: "Veritas" |
| 2011 | על טבעי | רובין | פרק: "The Man Who Knew Too Much" |
| 2011 | Mega Cyclone | קרולין | סרט טלוויזיה של Syfy |
| 2012 | The Wishing Tree | קלריסה | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2014 | מניע | דיאן טורנס | פרק: "Deception" |
| 2014 | ראש | לורל בורק | 7 פרקים |
| 2014 | עסקת חבילה | אמה | פרק: "Sex Sex Sex" |
| 2015–2020 | 100 | בקה / אלי | תפקיד אורח (עונות 7-2); 21 פרקים |
| 2015 | איי זומבי | סשה ארקוני | פרק: "Dead Air" |
| 2015 | Welcome Home | סינת'יה | סרט טלוויזיה של UPtv |
| 2017 | לוציפר | אתנה ברנס | פרק: "Mr. & Mrs. Mazikeen Smith" |
| 2017–2019 | על טבעי | דומה | 7 פרקים |
| 2018–2019 | כיתה קטלנית | גברת דה לוקה | 3 פרקים |
| 2020 | מיליון דברים קטנים | טרה סימון | פרק: "The Kiss" |
| 2020–2021 | האסטרונאוטים | קוני ריוורס | תפקיד ראשי; 9 פרקים |
| 2021–הווה | ננסי דרו | ג'ין רוסריו | תפקיד אורח (עונה 2) תפקיד חוזר (עונה 3); 6 פרקים |
אריקה סירולה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בנובמבר 1998 (בת 25) פינלנד
 שם לידה:  אריקה סירולה
 מוקד פעילות:  פינלנד • קנדה
 תקופת הפעילות:  מ-2018
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  פופ • דאנס
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  קאיקו
 
אריקה סירולה (באנגלית: Erika Sirola; נולדה ב-13 בנובמבר 1998) היא זמרת פינית, שידועה בעיקר בזכות השתתפותה בשיר "Speechless" של רובין שולץ, שהפך לאחד משירי ההאוס המצליחים ביותר בשנת 2018. איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני העניק לו את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-400,000 עותקים במדינה.
בין היתר, הוציאה עם הדיג'יי קסקדה את השירים "Deck the Halls" ו-"Holy Night".
ביוגרפיה

אריקה סירולה גדלה באספו, פינלנד כבת להורים קנדים-פינים. היא התגלתה בגיל 13 על ידי המפיק יורק ראונאמקי, שהחתים אותה בקאיקו אנטרטיינמנט. לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, קיבלה בקשה מאדוארד שפירו, המייצג בין היתר את ריהאנה וג'יי זי, לעשות מבחנים מוזיקליים.
בקיץ 2017 היא השתתפה בשני שירים שנכללו באלבום חג המולד של הדיג'יי קסקדה.
קריירה

לאחר שהוחתמה בחברת תקליטים, הוציאה סירולה שני שירים עם הדיג'יי קסקדה. השירים היו שירי חג המולד, שנכללו באלבום חג המולד שלו. הם זכו להצלחה, בעיקר בספוטיפיי. פריצת הדרך הבינלאומית שלה הגיעה כאשר השתתפה בסינגל "Speechless" של רובין שולץ. השיר הגיע למקום הראשון במצעד שבצ'כיה, תוך שנכנס לעשיריות הפותחות במצעדים שבהונגריה, פולין, סלובניה, סלובקיה, פינלנד, גרמניה, הולנד, אוסטריה, ומדינות נוספות ברחבי העולם.
מעבר להצלחתו הגדולה במצעדי הפזמונים השבועיים, הוא גם גורד בעשרות מצעדים שנתיים והפך לאחד משירי ההאוס המצליחים ביותר בשנת 2018 ובשנת 2019. שלל איגודי תעשיות הקלטות העניקו לו תארים ביניהם: איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני, איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי, איגוד תעשיית ההקלטות הפולני, שהעניקו לו את תואר הפלטינה ואיגוד תעשיית ההקלטות הבלגי ואיגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי שהעניקו לו את תואר הזהב. השיר נמכר במאות אלפי עותקים בעולם. בספוטיפיי זכה להצלחה רבה גם כן, כאשר צבר למעלה מ-250 מיליון השמעות. הקליפ שלו צבר למעלה מ-53 מיליון צפיות.
הערות שוליים

1 2 3  Speechless (feat. Erika Sirola), נבדק ב-2020-11-10
1 2  Datenbank: BVMI, www.musikindustrie.de
1 2 3  Deck the Halls (feat. Erika Sirola), נבדק ב-2020-11-10
1 2 3  Kaskade Christmas, נבדק ב-2020-11-10
↑  Erika Sirolan elämä muuttui yhdellä Instagram-viestillä – Nyt poplahjakkuus työstää musiikkiaan Los Angelesissa huipputuottajien parissa, yle.fi (ב־)
1 2  ČNS IFPI, hitparada.ifpicr.cz
↑  Rádiós Top 40 slágerlista - Hivatalos magyar slágerlisták, slagerlistak.hu
↑  ZPAV :: Bestsellery i wyróżnienia - AirPlays - Top - Archiwum, bestsellery.zpav.pl
↑  SloTop50 | Tedenska lestvica največkrat zavrtenih skladb, www.slotop50.si
↑  Suomen Virallinen Lista, Musiikkituottajat (ב־)
↑  Offizielle Deutsche Charts - Offizielle Deutsche Charts, www.offiziellecharts.de
↑  Stichting Nederlandse Top 40, Top 40 week 13 van 2019, Top40.nl (בהולנדית)
↑  Steffen Hung, Robin Schulz feat. Erika Sirola - Speechless, austriancharts.at
↑  Éves összesített listák - Archívum - Hivatalos magyar slágerlisták, slagerlistak.hu
↑  SloTop50 | Letne lestvice največkrat zavrtenih skladb, www.slotop50.si
↑  City & Country Radio – Top Year-End Hits - Музыкальные Чарты TopHit.ru, TopHit.ru
↑  ZPAV :: Bestsellery i wyróżnienia - Aktualności, bestsellery.zpav.pl
↑  Stichting Nederlandse Top 40, Top 100-Jaaroverzicht van 2019, Top40.nl (בהולנדית)
↑  Certificazioni - FIMI, www.fimi.it (ב־)
↑  ZPAV :: Bestsellery i wyróżnienia - Wyróżnienia - Platynowe płyty CD - Archiwum, bestsellery.zpav.pl
↑  "Ultratop − Goud en Platina – singles 2019". Ultratop. Hung Medien. Retrieved 9 September 2019.
↑  Les certifications, SNEP (ב־)
↑  ROBIN SCHULZ FEAT. ERIKA SIROLA – SPEECHLESS (OFFICIAL VIDEO)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: f581fc5e-e30b-4e66-b91e-9ca83a5f333b
אנטי-פדרליסטים

תקנון הקונפדרציה, המסמך המכונן אשר קדם לחוקת ארצות הברית ונוסח על פי עקרונות אנטי פדרליסטים.
האנטי פדרליסטים היו אנשי-ציבור אמריקאים ב"תקופת המהפכה" שהתנגדו להצעת הפדרליסטים (שבראשם עמדו ג'ורג' וושינגטון, ג'יימס מדיסון, אלכסנדר המילטון וג'ון ג'יי) לכונן חוקה פדרלית בארצות הברית. בוועידת פילדלפיה, שהתכנסה ב-1787, היו שישה עשר מבין חמישים וחמישה הצירים אנטי-פדרליסטים, והם סירבו לחתום על החוקה המוצעת. אחר כך, כאשר התכנסו במדינות השונות ועידות אשרור לחוקה, ניסו האנטי-פדרליסטים במלוא כוחם לשכנע את צירי הוועידות להתנגד. היו להם הצלחות זמניות; בצפון קרוליינה וברוד איילנד נדחתה הצעת החוקה. אולם בסופו של דבר, לאחר שאחת עשרה מדינות אשררו את החוקה - שתיים יותר ממספר המדינות שנדרשו כדי להפוך אותה לבת-תוקף, נכנעו גם רוד-איילנד וצפון-קרוליינה תחת הלחץ.
בין הבולטים שבאנטי-פדרליסטים: פטריק הנרי, ג'ורג' קלינטון, סמואל אדמס וסמואל צ'ייס.
בסופו של דבר העבירו ג'יימס מדיסון ותומאס ג'פרסון את "מגילת הזכויות" (The Bill of Rights), שהפריכה רבים מחששותיהם של האנטי-פדרליסטים.
ראו גם

פדרליסטים
אנישוארה קושמיר-סטנצ'ו

אנישוארה קושמיר-סטנצ'ו (ברומנית: Anișoara Cușmir-Stanciu נולדה ב-28 ביוני 1962) היא אתלטית רומניה בעברה. היא אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984), סגנית אלופת עולם (הלסינקי 1983) ושיאנית עולם (1983 - 1985) בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה

קושמיר-סטנצ'ו נולדה בבראילה.
ביוגרפיה > 1981

באוניברסיאדה שנערכה בבוקרשט, רומניה בשנת 1981 זכתה קושמיר-סטנצ'ו במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.77 מטר.
ביוגרפיה > 1982 > שיאנית עולם

בתחרות שנערכה בבוקרשט, רומניה ב-1 באוגוסט 1982 קבעה קושמיר-סטנצ'ו בקפיצה לרוחק שיא עולם חדש של 7.15 מטר, שיפור לשיא בן ה-4 שנים של וילמה ברדוסקיינה מברית המועצות (7.09 מטר). שיאה זה החזיק מעמד מספר דקות ונשבר על ידי בת ארצה ואלי יונסקו (7.20 מטר). חודש לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה באתונה, יוון בספטמבר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.73 מטר, אחרי ואלי יונסקו (6.79 מטר) ולפני ילנה איבנובה מברית המועצות (6.73 מטר).
ביוגרפיה > 1983

בתחרות שנערכה בבוקרשט ב-15 במאי 1983 קבעה קושמיר-סטנצ'ו בקפיצה לרוחק שיא עולם חדש של 7.21 מטר. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה אף היא בבוקרשט ב-4 ביוני היא שיפרה פעמיים את שיאה העולמי, 7.27 מטר ו-7.43 מטר. שיא זה החזיק מעמד שנתיים ו-3 חודשים ונשבר על ידי הייקה דרקסלר ממזרח גרמניה (7.44 מטר). חודש לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה באדמונטון קנדה ביולי היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.06 מטר.
ביוגרפיה > 1983 > סגנית אלופת העולם

חודש לאחר מכן, באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד באוגוסט אותה שנה זכתה קושמיר-סטנצ'ו במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.15 מטר, אחרי הייקה דרקסלר (7.27 מטר) ולפני קרול לואיס מארצות הברית (7.04 מטר).
ביוגרפיה > 1984 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה קושמיר-סטנצ'ו במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.96 מטר, לפני ואלי יונסקו (6.81 מטר) וסוזן הירנשו מבריטניה (6.80 מטר).
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לרוחק: 7.43 מטר (1983), שיא עולם בעבר
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לרוחק: 6.94 מטר (1983)
הערות שוליים

1 2  רשימת כל המנצחות באתלטיקה באוניברסיאדה, באתר gbrathletics (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14347907
אלפרד תומפסון בריכר

| --- | --- |

 לידה:  10 באפריל 1837 פורטסמות', ניו המפשייר, ארצות הברית 
 פטירה:  30 בספטמבר 1908 (בגיל 71) ניו דורפ, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אסכולת נהר הדסון, לומניזם 
 יצירות ידועות:  גרנד מנאן 
 
אלפרד תומפסון בריכר (באנגלית: Alfred Thompson Bricher‏; 10 באפריל 1837 – 30 בספטמבר 1908) היה צייר שקשור לאומני ההרים הלבנים ולאסכולת נהר ההדסון.
ביטגרפיה ועבודה

בריכר נולד בפורטסמות', ניו המפשייר. הוא התחנך באקדמיה בניובוריפורט, מסצ'וסטס. הוא החל את דרכו כאיש עסקים בבוסטון, מסצ'וסטס. כשלא עבד, למד במכון לואל. הוא למד גם אצל אלברט בירסטדט, ויליאם מוריס האנט ואחרים. הוא הגיע למיומנות ראויה לציון בלימודי ציור נוף מהטבע, ולאחר 1858 התמסר לאמנות כמקצוע. הוא פתח סטודיו בבוסטון, וזכה שם להצלחה מסוימת.
בשנת 1868 עבר לעיר ניו יורק ובאקדמיה הלאומית לעיצוב באותה שנה הציג את "מיל-סטרים בניובוריפורט". זמן קצר לאחר מכן החל להשתמש בצבעי מים בהעדפת על צבעי שמן, ובשנת 1873 נבחר לחבר באגודת צבעי המים האמריקאית.
בשנות ה-70 של המאה ה-19 הוא צייר בעיקר ציורים של נושאים ימיים, תוך תשומת לב לציורים בצבעי מים של נופי הים וחופים. לעיתים קרובות בילה בקיץ בגרנד מנאן, שם הפיק יצירות בולטות כמו בוקר בגראנד מנאן (1878). בשנת 1879 נבחר בריכר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כעמית.
אסכולת נהר ההדסון

בסוף ימיו, צייר בסגנון אסכולת נהר ההדסון שכלל נופים והדגשת האור - לומיניזם. כאשר האמנות המודרנית הפכה לתנועה האמנותית המובילה, על חשבון הסגנון שהוא צייר בו, נעלמה תהילתו כצייר והביקוש לעבודתו ירד.
אבל עם הזמן עבודותיו של בריכר תפסו יותר תשומת לב ובשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא התחיל להיות מוערך כאחד מגדולי הציירים הימיים של המאה התשע עשרה.