עבודה אקדמית
סוגי עבודות אקדמיות

קיימים סוגים רבים של עבודות אקדמיות. ההבחנה הבסיסית הקיימת באוניברסיטאות בעולם דובר האנגלית היא בין עבודות הנעשות במסגרת קורס (term paper) לעבודות מחקר (research paper) הנחשבות לעבודות מקיפות ורציניות יותר הנעשות במסגרת הלימודים לתארים מתקדמים. ברם, ההבחנה בין שני הסוגים היא גמישה ונתונה לפרשנות, כאשר קיימות עבודות במסגרת קורס שאינן אקדמיות, ועבודות מחקר שאינן נעשות במסגרת לימודית אקדמית.
דרך נוספת לסווג את העבודות היא לפי סוג הכישורים הנדרשים (עבודה תאורטית, אמפירית או בעלת אלמנט מעשי) ולפי השלב בו נעשית העבודה. להלן סוגים עיקריים של מטלות אקדמיות הנפוצות באוניברסיטאות בישראל:
תרגיל כתיבה – שיעורי בית מורחבים שמטרתם לתת לסטודנטים התנסות בכתיבה אקדמית או לעשות ניתוח קצר של הנושא שנלמד. מקובל לתת עבודות מסוג זה בכל שנות הלימוד, בדגש על השנים הראשונות של התואר הראשון. מדובר בעבודה הבסיסית ביותר המקובלת בלימודים העיוניים.
מטלת מעבדה – תרגיל המשלב יכולות עיוניות ואמפיריות הנפוץ במדעים מדויקים ומדעי הטבע. משמש כסוג של שיעורי בית הבודק את יכולות הניסוח של החומר הנלמד על ידי תלמידים.
סדנה – מדובר בתרגיל הגשה בעל אופי מעשי (בניגוד לתרגילי כתיבה רגילים בעלי אופי תאורטי) שמטרתו ליישם את החומר התאורטי שנלמד בקורס. לעיתים מדובר במטלות הכנה לפרויקט גמר (בעיקר בפקולטות למדעים מדויקים ולהנדסה).
מטלת מנחה (ממ"ן) – המטלה האופיינית והנפוצה ביותר באוניברסיטה הפתוחה. מטלות אלה ניתנות בכל הקורסים הנלמדים באוניברסיטה. מטלת מנחה טיפוסית כוללת מספר שאלות, המפנות למקורות אקדמיים מהם צריכים התלמידים להסיק. מטרת מטלות המנחה היא לפתח את הכישורים האקדמיים של הסטודנטים, כאשר חלקן משמשות כהכנה למטלות מתקדמות יותר כגון סמינריון.
פרה-סמינריון (או פרו-סמינריון) – כשמה, מדובר בעבודה הנכתבת בעיקר בשנה ב' ללימודי התואר הראשון כהכנה לעבודה הסמינריונית. אורכה של העבודה הוא 15–25 עמודים והיא נפוצה בעיקר בחוגים למדעי הרוח ומדעי החברה.
עבודה סמינריונית – עבודה גדולה הנעשית בשנה האחרונה ללימודי התואר הראשון וכן במסלולים ללא תזה במסגרת לימודי התואר השני. מטרתה העיקרית של עבודה סמינריונית היא לתת לסטודנטים התנסות ראשונית במחקר שדה, לקראת מחקרים מתקדמים יותר במסגרת התארים המתקדמים. אורכה הטיפוסי של עבודה סמינריונית הוא 20–40 עמודים והיא חייבת לכלול אלמנט מחקרי. מחקר יכול להסתמך על מקורות תאורטיים ראשוניים כגון במדעי הרוח ומשפטים או לכלול שיטות מחקר איכותניות (ראיונות עומק, תצפיות, ניתוח תוכן איכותני, ניתוח סמיוטי ועוד) או שיטות מחקר כמותיות (סקרים, ניתוח תוכן כמותי, ניתוח סטטיסטי/אקונומטריקה של דוחות כספיים וכדומה). במדעי הטבע ובמדעים המדויקים אופיו של הסמינריון שונה מעט והוא כולל אלמנטים הקשורים לעבודת המעבדה.
פרויקט גמר – מדובר במקבילה של עבודת הסמינריון בהתמחויות ריאליות כגון הנדסה, עיצוב או אדריכלות ולעיתים גם במדעי חברה כגון חינוך, פסיכולוגיה, עבודה סוציאלית או מנהל עסקים. פרויקט הגמר נעשה במקום או בנוסף לעבודה סמינריונית. עיקרו של הפרויקט הוא פיתוח ותכנון הכולל גם עבודה תאורטית וגם יישום על ידי יצירת אבטיפוס. במרבית הפרויקטים, הסטודנט נדרש להסתמך על הידע התאורטי שנלמד במהלך התואר ואף ללמוד תכנים חדשים בצורה עצמאית. לפרויקט הגמר מנחה אקדמי, ולעיתים אף מנחה חיצוני. במקרים אחרים (במדעי החברה) מדובר בעבודת שדה הנעשית בשטח ובמסגרתה נכתב דו"ח מפורט אודותיה.
תזה – (מכונה גם דיסרטציה) עבודה אקדמית מקיפה המשמשת במקרים רבים כתנאי לקבלת תואר שני. בניגוד לעבודות מתקדמות פחות כגון הסמינריון, תזה מהווה עבודת מחקר העוברת ביקורת חיצונית, ונתוניה משמשים בחלק מהמקרים למחקרי המשך או מעובדים למאמרים או ספרים אקדמיים. מציג התזה מקבל במהלך הכתיבה הדרכה אישית מאיש מחקר המכונה "מנחה" והוא אחראי על האיכות האקדמית של העבודה.
דוקטורט – עבודה מקיפה המהווה תנאי לקבלת תואר שלישי. מבנה עבודת הדוקטורט ותהליך הכתיבה דומים לזה של עבודת תואר שני אך היקף העבודה גדול יותר. העבודה (כמו גם ההצעה) נבחנת בפרמטרים מחמירים יותר והציפיות מכותב העבודה גבוהות הרבה יותר.