stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאניה טוויין
ביוגרפיה

שאניה טוויין נולדה בוינדזור, אונטריו, קנדה בשם איילין רג'ינה אדוארדס (Eilleen Regina Edwards) לשרון וקלרנס אדוארדס, אשר התגרשו כשהייתה בת שנתיים. שרון התחתנה עם ג'רי טוויין, בעל מוצא אינדיאני, אז שינתה איליין אדוארדס את שמה לאיליין טוויין. טוויין, שהייתה הבת השנייה, מתוך חמישה ילדים, גדלה בטימינס, אונטריו (כ-800 ק"מ מצפון לטורונטו) וחוותה ילדות קשה. הוריה היו ממעמד חברתי נמוך, והיה בביתה מחסור תמידי במזון וכסף. למרות זאת (או בעקבות זאת) עודדו אותה אמה ואביה החורג לפנות לקריירה מוזיקלית. היא החלה לנגן בגיטרה ולשיר שירי קאנטרי ומוזיקה פופולרית, ויצאה להופיע בכל מקום שניתן כדי לתמוך כלכלית במשפחתה. כבר מגיל צעיר היא הופיעה במועדוני לילה, באירועים בבית הספר ובתוכניות רדיו מקומיות.
נקודת המפנה הגיעה כשאמה ואביה החורג נהרגו בתאונת דרכים ב-1 בנובמבר 1987, כשטוויין הייתה בת 22. בשל כך נאלצה לזנוח את החלום להיות זמרת מפורסמת, כדי לפרנס בכוחות עצמה את שלושת אחיה הקטנים. בשלוש השנים הבאות עבדה טוויין בצוות בידור של בית מלון גדול, עד אשר מפיק מוזיקלי הזמין אותה להקליט הקלטות דמו בבירת מוזיקת הקאנטרי, נאשוויל, אשר הובילה את טוויין לחתימת חוזה הקלטות ב"Mercury Nashville Records". כתוצאה מכך שינתה טוויין את שמה הפרטי מאיליין לשאניה, כמחווה לאביה החורג (זהו שם אינדיאני שפירושו "היא בדרכה").
קריירה > 1993-1994: Shania Twain

באפריל 1993 יצא לחנויות התקליטים בארצות הברית אלבום הבכורה של שאנייה טוויין, הנקרא Shania Twain. האלבום זכה להצלחה רבה עם מכירות של למעלה ממיליון וחצי עותקים. האלבום זכה להתעניינות מחודשת, כשיצא לחנויות התקליטים באירופה במרץ 2000. מהאלבום יצא סינגל הבכורה שלה, "What Made You Say That".
קריירה > 1995–1996: The Woman in Me וההצלחה העולמית

הקריירה המוזיקלית שלה החלה לתפוס תאוצה כשהמפיק המוזיקלי רוברט ג'ון "מאט" לאנג שמע את טוויין והבין כי יש כאן פוטנציאל מסחרי. בעקבות שיתוף הפעולה המוזיקלי השניים התאהבו, והתחתנו ב-28 בדצמבר 1993, כשטוויין צעירה מבעלה ב-17 שנים. בפברואר 1995 יצא לחנויות בארצות הברית אלבומה השני של טוויין The Woman in Me, אותו הפיק וכתב לאנג. האלבום היה להצלחה רבה ברחבי המדינה, ונמכר ב-12 מיליון עותקים בארצות הברית, זאת אף על פי שהגיע למקום החמישי בלבד במצעד האלבומים האמריקני. מהאלבום יצאו לאור שמונה סינגלים שנכנסו למצעד הקאנטרי של בילבורד, ומתוכם ארבעה שהגיעו למקום הראשון. הלהיט הגדול מהאלבום היה הסינגל "Any Man Of Mine" כשנמכר ב-500,000 עותקים והגיע למקום הראשון במצעדי הקאנטרי.
גם במולדתה קנדה וגם בארצות הברית. סינגל זה הוא הסינגל הראשון בקריירה שלה (והיחיד מאלבום זה) שמגיע ל-Top 40 במצעד הבילבורד הוט 100. האלבום זכה בפרס גראמי, בפברואר 1996, בקטגוריית "אלבום הקאנטרי של השנה".
קריירה > 1997–2001: Come On Over

בנובמבר 1997 יצא לחנויות התקליטים בארצות הברית אלבומה השלישי של טוויין, Come On Over. בשבוע הראשון נמכר האלבום ב-172,000 עותקים, והגיע למקום השני במצעד האלבומים האמריקני. נתון הנראה מאכזב לרבים, זאת לאחר ההצלחה הרבה של אלבומה הקודם. אולם הצלחת האלבום הלכה והתעצמה, כשהתווספו עוד ועוד להיטים שהוציאה מהאלבום. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Love Gets Me Every Time", שהה חמישה שבועות במצעד הקאנטרי של בילבורד, ונמכר בחצי מיליון עותקים, אולם רק כשיצא הסינגל השלישי מהאלבום, "You're Still the One", החלו מכירות האלבום להתעצם. "You're Still the One" הגיע למקום השני במצעד בילבורד האמריקני ולמקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי וזיכה את טוויין בשני פרסי גראמי: זמרת הקאנטרי ושיר הקאנטרי של השנה. בהמשך הגיעו הלהיטים "From This Moment On" (מקום רביעי במצעד בילבורד), "Man! I Feel Like a Woman!" והלהיט הגדול ביותר שלה, "That Don't Impress Me Much". שני הלהיטים הללו הגיעו למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי. בסך הכול יצאו מהאלבום לא פחות מ-12 סינגלים (מתוך 16 רצועות), כששלושה מתוכם הגיעו למקום הראשון במצעד הקאנטרי של בילבורד. בסופו של דבר, האלבום Come on Over, נמכר בארצות הברית ב-20 מיליון עותקים (מקום שביעי בכל הזמנים בארצות הברית) והיה לאלבום הראשון של זמרת בארצות הברית המקבל אלבום יהלום כפול. לאחר מכן הוציאה את הסינגלים "When", "Rock This Country!", "Don't Be Stupid (You Know I Love You)", "Honey, I'm Home" וכולי.
האלבום היה האלבום הנשי הראשון והיחידי בהיסטוריה שהצליח למכור 40 מיליון עותקים, ונכון לאוקטובר 2017, הוא האלבום הנשי הנמכר ביותר בכל הזמנים, והאלבום הנשי הנמכר ביותר בארצות הברית.
באוקטובר 2001 יצא לחנויות התקליטים בארצות הברית אלבום אוסף של טוויין, הנקרא "The Complete Limelight Sessions", אשר כלל שירים שהוקלטו בין השנים 1989–1990, מספר שנים לפני שחתמה על חוזה ההקלטות הראשון שלה. באותה שנה (21 באוגוסט) ילדה טוויין את בנה הבכור, שקיבל את השם "אייג'ה (אסיה באנגלית) ד'אנג'לו לאנג".
קריירה > 2002–2004: !Up

בנובמבר 2002 יצא לחנויות ברחבי העולם אלבום האולפן הראשון שלה מזה 5 שנים, הנקרא Up!. האלבום הגיע למקום הראשון במקביל בארצות הברית ובבריטניה, כמו גם בגרמניה, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד. בין הסינגלים הבולטים ממנו ניתן למצוא את; "Ka-Ching!" שלא יצא בארצות הברית, אך זכה להצלחה רבה, "!Up" שנשא את שמו של האלבום וזכה להצלחה נאה בעולם, "Forever and for Always" שזכה להצלחה עולמית, ו-"I'm Gonna Getcha Good!" שהגיע בשיאו למקום ה-31 במצעד הבילבורד הוט 100. כל ארבעת הסינגלים הללו הגיעו לעשירייה הפותחת בבריטניה.
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) העניק לאלבום תואר יהלום, על מכירות של 11 מיליון עותקים, ובכך טוויין הייתה לזמרת הראשונה ששלושה אלבומים שלה נמכרים במעל 10 מיליון עותקים בארצות הברית. סך הכול הסתכמו מכירות האלבום ברחבי העולם בכ-17 מיליון עותקים.
קריירה > 2004–2010: Greatest Hits ועיכובו של אלבומה החמישי

בנובמבר 2004 הוציאה אלבום אוסף Greatest Hits, אשר כלל שלושה שירים חדשים, ביניהם השיר "Party for Two", אשר הוקלט בשתי גרסאות המופיעות באלבום: הראשונה בגרסת הקאנטרי, בו שרה יחד עם הזמר בילי קורינגטון והשנייה גרסת הפופ, עם סולן להקת שוגר ריי, מרק מק'גראת, שהגיע למקום העשירי בבריטניה.
לאחר מכן באוגוסט 2005, הוציאה טוויין סינגל בשם "Shoes", שנכלל בפסקול Music from and Inspired by Desperate Housewives. הפסקול היווה כפסקול של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "עקרות בית נואשות". הסינגל יצא כסינגל יחידי מתוך הפסקול. כאשר סיימה להקליט את הפסקול, הקליטה טוויין גרסת כיסוי לשירה הידוע של אן מוראי "You Needed Me", שנכלל באלבומה המיוחד שמארח זמרים מכל העולם הנקרא, Duets: Friends & Legends.
באמצע יוני 2009, פרסמה טוויין מכתב למעריציה שבו היא מסבירה את סיבות העיכובים בהוצאת אלבומה הבא, וציינה כי עברה כאבים אישיים והתמקדה בגידול בנה אייג'ה. באוגוסט 2009, בכנס של "Timmins", שנערך באונטריו נאמר מצד חברת ההקלטות של טוויין כי "אין שום דבר חדש באופק".
קריירה > 2011–2015: חזרתה לעולם המוזיקה

במאי 2011, אישרה טוויין בראיון בתוכנית הטלוויזיה שלה "למה לא? עם שאניה טוויין", כי היא תוציא לאור את הסינגל הראשון שלה מזה שש שנים, "Today Is Your Day". טוויין הציגה את השיר בפרק הבכורה של הסדרה. בנוסף, טוויין הקליטה באמצע התוכנית דואט עם ליונל ריצ'י בשם "Endless Love". הדואט הוא גרסת כיסוי לשירה של דיאנה רוס. "Today Is Your Day" יצא לאור בצורה רשמית לאייטונס ולרדיו בארצות הברית ב-12 ביוני 2011. בנוסף, את השיר "Today Is Your Day" ביצעה טוויין עם מייקל בובלה, והוא נכלל באלבום חג המולד הראשון שלו, Christmas (שהופק גם הוא על ידי דייוויד פוסטר). שאנייה אף לקחה חלק בכתיבת האלבום וכתבה ביחד עם בובלה את "White Christmas". ב-8 ביוני 2011, במסיבת עיתונאים ב"היכל התהילה של מוזיקת הקאנטרי" שבנאשוויל, הודיעה טוויין כי היא תציין את קיסר פאלאס בלאס וגאס במשך שנתיים. סיבוב ההופעות השלישי שלה, "Shania: Still the One", החל כבר בשנת 2012, והסתיים באמצע 2014.
ביולי 2013, הודיעה טוויין בפייסבוק שהיא עובדת על האלבום החדש שלה במהלך הקיץ, ושהיא תיקח הפסקה מסיבוב ההופעות השלישי שלה, "Shania: Still the One". באותה השנה, הודיעה שאלבומה החדש בדרך, אך היא "מחפשת את המפיק הנכון שיפיק אותו". באותו הזמן, יצא אלבום ההופעה הראשון שלה, Still the One: Live from Vegas. ב-24 באוגוסט 2015 אמרה : "ראשית, אני צריכה לסיים את האלבום החדש שלי בחורף, שישה שירים כבר הושלמו, כתבתי 38 שירים בסך הכול, ועכשיו התהליך מתבצע במטרה לצמצם את זה לשש או שמונה כדי לסיים את הקלטות האלבום". באותו החודש, הודיעו מקורות המקורבים לזמרת כי ייתכן וסיבוב ההופעות השלישי שלה, "Shania: Still the One", יימשך. טוויין גם הצהירה שאולי תחזור בתוכנית טלוויזיה חדשה שתעלה לשידור בין 2016 ל-2017.
קריירה > 2016–2020: Now

באוקטובר 2016, אישרה טוויין לרולינג סטון כי יש לה מוזיקה חדשה שעתידה לצאת "בקרוב מאוד". בדצמבר באותה השנה בריאיון עם מגזין בילבורד, היא דיברה בשנית על אלבומה הקרוב שעתיד לצאת, ותיארה אותו בשלל דרכים שונות, ביניהן "הוא כמו דבק. כלומר, מלא בשירים קוהרנטיים". בפברואר 2017, התראיינה לרולינג סטון שוב תוך שדיברה על האלבום; והפעם אמרה שהיא תוציא לאור שיר חדש כבר במרץ וכי האלבום עתיד לצאת כבר במאי. בסמוך לכך, היא הופיעה בפסטיבל Stagecoach 2017 במטרה לעזור בקידום המסחרי של האלבום, כמו גם הסינגל המוביל שלו.
באפריל 2017, נודע מטעם מגזין בילבורד שהסינגל החדש של טוויין, "Life's About to Get Good", עתיד לצאת לאור ביוני, ביחד עם האלבום עצמו שיועד לצאת בספטמבר. את המוזיקה החדשה שלה פרסמה טוויין כבר בפסטיבל שבו הופיעה באפריל באותה השנה. לאחר 15 שנים בהן לא הוציאה אלבום אולפן, הכריזה טוויין כי אלבום האולפן החמישי שלה, Now, צפוי לצאת לאור ב-29 בספטמבר 2017. ביוני 2017, הודיעה טוויין שהיא עומדת לצאת לסיבוב ההופעות הרביעי שלה, וכי שמו יכיל את המילה Now. ב-17 באוגוסט באותה השנה, הכריזה רשמית באתר האינטרנט שלה שסיבוב ההופעות הרביעי שלה יינשא את שם האלבום וכי שמו המלא הוא, "Now Tour".
הסינגל השני מן האלבום, "Swingin' with My Eyes Closed" יצא לאור ב-18 באוגוסט, יום אחרי שהכריזה סופית על סיבוב ההופעות הרביעי שלה. סינגל שלישי "Who's Gonna Be Your Girl" יועד לצאת ביחד עם סינגל רביעי "We Got Something They Don't"; שניהם יצאו באותו החודש, במטרה לעזור בקידום המסחרי של האלבום. Now זכה להצלחה בין-לאומית ודורג במקום הראשון במצעד הבילבורד 200. לאחר מכן, השתתפה בסרט "טריידינג פיינט" לצד ג'ון טרבולטה, מייקל מדסן וטובי סבסטיאן. בהמשך, השתתפה גם בסרט "להאמין בך" שזכה להצלחה בין-לאומית. בסוף 2020, הוציאה את הדואט "Forever and Ever, Amen" ביחד עם רונאן קיטינג.
קריירה > 2021–הווה: Queen of Me

לאחר שהוציאה את Now, יצאה לסיבוב הופעות והשתתפה בשירים (ביניהם "Hole in the Bottle" עם קלסי בלריני) ובסרטים, החליטה טוויין לצאת לרצף הופעות בשם "Let's Go!" שהצליח להכניס למעלה מ-12 מיליון דולרים. הוא בוטל בחלקו בשל מגפת הקורונה. בהמשך לכך, הכריזה טווין שאלבום האולפן השישי שלה, Queen of Me, ייצא לאור ב-3 בפברואר 2023. הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Waking Up Dreaming" יצא לאור בספטמבר 2022. הוא זכה להצלחה נאה במצעדים השונים ואחריו, יצא לאור השיר "Giddy Up!" כסינגל השני מתוך האלבום. לאחר מכן, הכריזה טוויין על סיבוב הופעות חדש: "Queen of Me Tour".
בשנת 2024, ביצעה הופעת אורח בתור הת'ר בסדרת הדרמה הרפואית האמריקאית "ד"ר אודיסאה" (אנ') של רשת ABC.
באוקטובר 2024, הוכרז כי טוויין תצטרף לברנדי קרלייל בפסטיבל "Girls Just Wanna Weekend" בשנת 2025.
חיים אישיים

ב-1 בינואר 2011 נישאה טוויין לבן זוגה, פרדריק טיבאוד בפוארטו ריקו. לשאניה ילד מנישואיה הראשונים ובזכותו היא נחשבת לתושבת קורסה, שווייץ, שם הוא נולד.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1993: Shania Twain
1995: The Woman in Me
1997: Come On Over
2002: Up!
2017: Now
2023: Queen of Me
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2001: The Complete Limelight Sessions
2004: Greatest Hits
2022: Not Just a Girl (The Highlights)
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

2015: Still the One: Live from Vegas
סיבובי הופעות > סיבובי הופעות

99-Come On Over Tour :1998
Up! Tour :2003-04
Shania: Still the One :2012-14
Rock This Country Tour :2015
Now Tour :2018
2019: Let's Go!
עושים סדר

| --- | --- |
 סוגה:  אקטואליה 
 בימוי:  יהלי ברגמן
 מנחים:  בן כספית, גל גבאי 
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  254 
 הפקה
 חברת הפקה:  נתיב הפקות, אולפני הבירה ירושלים
 אורך פרק:  28 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה החינוכית הישראלית:  ערוץ 2 (2009-2017) ערוץ 23 (שידורים חוזרים) ערוץ עשר (2018)
 פורמט (תמונה):  SDTV ,576i
 תקופת שידור מקורית:  2009 – 14 באוגוסט 2018
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 
עושים סדר הייתה תוכנית אקטואליה ישראלית ששודרה בשידורי הטלוויזיה החינוכית הישראלית. התוכנית שודרה מ-2009 בערוץ 2, ערוץ 23 וערוץ עשר, והסתיימה ב-14 באוגוסט 2018 עם סגירת הטלוויזיה החינוכית.
על פי חוק השידור הציבורי הישראלי עם תחילת שידורי תאגיד השידור הישראלי אמורה הייתה להיסגר מחלקת האקטואליה של החינוכית ולהפסיק את שידור תוכניות אקטואליה. עם זאת, שידור התוכניות נמשך במתכונת מגזינית עד סיומן.
התוכנית הסתיימה ב-14 באוגוסט 2018, כאשר שודרה התוכנית האחרונה בערוץ עשר, ושידורי החינוכית הופסקו מוקדם יותר בלילה. בתוכנית זו, שנקראה בשם "עושים סדר - דו"ח מצב", המגישים בן כספית וגל גבאי הגישו ביחד וראיינו אנשי תקשורת ופוליטיקאים שונים כדי לסכם את מה שעבר על החברה הישראלית בשנותיה של התוכנית.
מבנה התוכנית

את התוכנית הגישו לסירוגין גל גבאי ובן כספית. התוכנית עסקה באירועי היום וסיכמה אותם באמצעות ראיונות עם אנשים שונים. המגישים עסקו בנושאים החברתיים מזווית הראייה שלהם, תוך שימת דגש על נושאים חברתיים ותרבותיים בחברה הישראלית.
כמו כן, בתוכנית שולבו טורים אישיים של עיתונאים נבחרים המציגים בסגנון בהיר וממוקד את דעותיהם השונות.
ראו גם

הערב החדש
תיק תקשורת
יונוס-בק יבקורוב

| --- | --- |

 לידה:  30 ביולי 1963 (בן 61) Tarskoye, רוסיה 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של המטכ"ל של צבא רוסיה  בית הספר הפיקוד הגבוה לצנחנים של ריאזאן  אקדמיית פרונזה 
 מפלגה:  רוסיה המאוחדת, המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות 
 evkurov.livejournal.com
 
 
 פרסים והוקרה
 עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית (2018)  מדליה על הישגים צבאיים (2009)  עיטור אלכסנדר נבסקי (2013)  גיבור הפדרציה הרוסית (2000)  מדליה על שם ז'וקוב  מסדר "אל-פחר"  מדליית השירות המצוין, דרגה 1  Medal ‘For Merit in Combat’  עיטור הכוכב האדום  מדליית השירות המצוין, דרגה 3  מדליית השירות המצוין, דרגה 2  Medal "For Courage"  מדליית הגבורה הצבאית  תעודת כבוד נשיאותית של הפדרציה הרוסית  Medal «For Salvation in Commonwealth»  תעודת הוקרה נשיאותית של הפדרציה הרוסית  Medal "Participant of the March-Shot Bosnia-Kosovo 12 June 1999"  עיטור האומץ  מדליית העוז  Awards of the Committee on the Affairs of Soldiers-Internationalists  מדליית גנרל הצבא מרגלוב  medal for valor in service  medal "For military cooperation"  Order "For Merit to the Fatherland", 3rd class with Swords  בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 
יונוס בק-יבקורוב (באינגושטית: Евкурнаькъан Баматгири Юнусбек) הוא מדינאי ואיש צבא רוסי ממוצא אינגושטי, סגן שר ההגנה של רוסיה, שבעבר כיהן במשך 11 שנה כראש רפובליקת אינגושטיה.
יבקורוב שירת כקצין צנחנים בצבא האדום ולאחר התפרקות ברית המועצות בצבא רוסיה. הוא נשלח למשימות בצ'צ'ניה במהלך מלחמת צ'צ'ניה הראשונה ושירת בקוסובו ב-1999–2000.  על פועלו בהשתלטות על שדה התעופה פרישטינה זכה בעיטור גיבור רוסיה.
צפון הקווקז הוא אזור ייחודי ברוסיה, שבו ישנה השפעה רבה ליחסים בין השבטים והעמים החיים שם. לכן, הממשלה הפדרלית חותרת למנות אנשים ברפובליקות ההרריות שאין להם קשר הדוק עם האליטה המקומית ויכולים להתייצב כנגד כל מחלוקת שעולה ופועלים למנוע ניגוד עניינים בין הקבוצות היריבות באזור. מסיבה זו הוא מונה באוקטובר 2008 לראש הרפובליקה של אינגושטיה על מנת לסייע במאבק בבדלנים בצפון הקווקז. ביוני 2009 נפצע קשה בפיגוע מכונית תופת בעיר נזראן. באוקטובר 2011 שוב היה למטרה של ארגוני הטרור, אך שוב נשאר בחיים. לבסוף הודיע על פרישתו מהתפקיד ביוני 2019, לאחר 11 שנות שלטון ברפובליקה.
ביוגרפיה

יבקורוב נולד למשפחה גדולה במשפחה אינגושטית במוצאה ממחוז פריגורודני שבצפון אוסטיה. בסך הכל יש לו שישה אחים וחמש אחיות. כילד גדל בכפר אנגושה, קיבל השכלה תיכונית כללית בפנימייה בבסלאן.
ביוגרפיה > שירותו הצבאי

בשנת 1982 גויס יבקורוב לשירות חובה בכוחות המזוינים של ברית המועצות. הוא הוצב לשרת בחיל הנחתים של צי האוקיינוס השקט. בשנת 1984 סיים את שירות החובה. בהמלצת מפקדיו החל ללמוד בבית הספר הפיקוד הגבוה לצנחנים של ריאזאן, אותו סיים בשנת 1989 והוסמך לקצונה. שירת כמפקד מחלקה ביחידת צנחנים שהוצבה בבלארוס. בשנת 1990 הועברה יחידתו לקווקז, שם שמרה על אזור חיץ בין אזרבייג'ן לארמניה. מילא שורה של תפקידים ביחידות הצנחנים של צבא רוסיה. נטל חלק במלחמת צ'צ'ניה הראשונה. בשנת 1997 סיים לימודים באקדמיה הצבאית על שם פרונזה.
יבקורוב השתתף במספר פעולות לחימה. בדרגת מיור (רב-סרן) הוא מילא תפקידים של שמירה על השלום כחלק מהכוחות הרוסיים בבוסניה ב-1999 ולחם בהשתלטות שדה התעופה של פרישטינה. שבזכותו הוענק לו עיטור גיבור רוסיה. על פי כמה דיווחים, כוח של 18 אנשי הכוחות המיוחדים של הגה-אר-או השתלט על שדה התעופה בסיוע הכוחות העיקריים של הצנחנים.
הוא קודם לדרגת סגן אלוף והשתתף בשלבים הראשונים של מלחמת צ'צ'ניה השנייה. הוא גילה שוב ושוב אומץ אישי ויוזמה בניהול מבצעים צבאיים, כאשר בתפקידו כמפקד גדוד משמר, הסדיר את שחרורם של שנים-עשר חיילים רוסים מהשבי הצ'צ'ני.מעשיו לא נעלמו מעיני מפקדיו ובשנת 2000 הוענק לו עיטור גיבור רוסיה.
ביוגרפיה > מהצבא לפוליטיקה

בשנת 2001 החל ללמוד באקדמיה של המטה הכללי, שבסיומם נשלח למחוז הצבאי של אוראל, בו שירת עד 2008.
בתקופה זו, באינגושטיה, התלקח סכסוך של ממש שאיים להפוך לעימות מזוין אמיתי. המצב החמיר לנוכח עיבוי נוכחותה של מחתרת איסלאמית קיצונית.
מוראט זיאזיקוב, שכיהן כראש הרפובליקה פורש והממשל הפדרלי מקבל החלטה למנות לתפקיד נשיא אינגושטיה את יונוס-בק יבקורוב, היות שהוא לא היה חבר בשום ארגון ושבט אתני והיה צורך בדמות נייטרלית בהנהגת הרפובליקה.
טקס השבעתו היה צנוע ולא חגיגי והוא הסביר זאת ברצונו לחסוך בעלויות. הנשיא החדש של אינגושטיה ערך את המפגש הראשון עם אזרחי הרפובליקה במסגד המרכזי בעיר נזראן. כאן הוא החל לעודד את האליטה לתמוך בו בעת ביצוע תפקידו כראש הרפובליקה.
ביוגרפיה > ראש רפובליקת אינגושטיה

לאחר מינויו באוקטובר 2008, פעל למגר את השחיתות במחוז ולהיאבק בארגונים הבדלניים, אך הסכנה הגדולה ביותר שציפתה לו בשירות המדינה, הייתה ניסיון הרצח בשנת 2009 כאשר שיירתו הותקפה בעיר נזראן. שיירת ראש הרפובליקה האינגושטית הותקפה על ידי מכונית מלאה בחומר נפץ. כתוצאה מהפיגוע נהרג אחד המאבטחים של ראש הרפובליקה. יבקורוב עצמו, אחיו, ואנשי שירות הביטחון נפצעו קשה. למרות כל זאת, הוא הצליח לאחר זמן מה הצליח להתגבר על כל הקשיים וחזר למלא את תפקידו.
בשנת 2011 נעשה ניסיון התנקשות נוסף, ויבקורוב נפצע שוב. רק לאחר סיומה הרשמי של מלחמת צ'צ'ניה השנייה, נרגעו הרוחות והוא הרשה לעצמו לפעול לייצוב המצב במחוז, תוך מאבק בבדלנות, בשחיתות ובשיפור אורח החיים בעידן שאחרי הרגיעה היחסית.
ברם, ביוני 2019, הצהיר כי נכשל להשיג שלווה וביטחון כלכלי לתושבים והצהיר על התפטרותו.
ביוגרפיה > סגן שר ההגנה

ביולי 2019 מונה לתפקיד המשנה לשר ההגנה של רוסיה והועלה לדרגת לוטננט גנרל.
ביוני 2023 היה מנציגי משרד ההגנה שניהל משא ומתן עם יבגני פריגוז'ין במהלך מרד קבוצת וגנר. לאחר מכן התחיל לפקח על פעילות שכירי חרב רוסים באפריקה.
היידן ביירלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 באוקטובר 2000 (בן 24) לייקווד, קולורדו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 פרופיל ב-IMDb
 
היידן ביירלי (באנגלית: Hayden Byerly; נולד ב-11 באוקטובר 2000) הוא שחקן אמריקאי. את הקריירה המקצועית שלו ביירלי התחיל כשחקן ילד בגיל עשר, והוא ידוע בעיקר בשל הופעתו בתפקיד ג'וד אדמס פוסטר בסדרת הטלוויזיה "משפחת פוסטר" של ערוץ ABC Family לשעבר. היידן ביירלי השתתף גם בסדרת הספין-אוף "צרות טובות".
ראשית חייו

ביירלי נולד ב-11 באוקטובר 2000 בלייקווד, קולורדו. הוא גדל בליטלטון (אנ'), קולורדו, ובגיל עשר עבר עם משפחתו ללוס אנג'לס, קליפורניה כדי לפתח קריירת משחק. בהתחלה הוא פיתח עניין במשחק על ידי חיקוי דמויות הקולנוע והטלוויזיה האהובות עליו ודקלום שורותיהן יחד איתן. יש לו אח צעיר אחד.
קריירה

ביירלי החל את קריירת המשחק שלו לאחר שזכה במקום הראשון בתחרות כישרונות לאומית שהתקיימה באורלנדו, פלורידה. זמן קצר לאחר מכן, הוא הזמין את האודישן הראשון שלו, והופעת הבכורה שלו בטלוויזיה הייתה בשנת 2011, בה גילם בתפקיד אורח את דמותו של סקאנק, המנהיג הנחוש של קבוצת כדורסל לא מצליחה, בסדרה הקומית "זאק ולותר" (אנ') של דיסני XD. באותה שנה הייתה גם הופעת הבכורה שלו בסרט באורך מלא, בה גילם בתפקיד ראשי את ניית'ן ואלס בסרט האימה העל-טבעי "11/11/11" (אנ').
בשנת 2012 החל ביירלי לשחק בסדרת הדרמה הקומית "הורים במשרה מלאה" של רשת NBC, בה גילם בתפקיד משנה את מיכה ואטסון, ילד עם ספינה ביפידה שהופך לחברו הטוב ביותר של מקס ברוורמן (אותו מגלם מקס ברקהולדר). באותה שנה הוא עבר לעבוד כמדבב, ודיבב תפקידים שונים במשחקי הווידאו Call of Duty: Black Ops 2 ו-Lightning Returns: Final Fantasy XIII, ודיבב גם את הנסיך גוסטב בסדרת האנימציה "הנסיכה סופיה הראשונה" של ערוץ דיסני.
בשנת 2013, ביירלי התחיל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "משפחת פוסטר" של רשת ABC Family (כיום Freeform). בסדרה הוא מגלם את ג'וד אדמס-פוסטר, ילד אומנה רגיש בן 12 שעבר התעללות, ובהמשך אומץ אל משפחה מעורבבת גדולה, שם הוא מתחיל להטיל ספק במיניותו ובאופי תחושותיו כלפי חברו הטוב, קונור (אותו מגלם גאווין מקינטוש). במרץ 2014, האתר Hollywood.com כלל את גילום דמותו "הנוגע ללב" של ג'וד ברשימת "דמויות להט"ביות אהובות בטלוויזיה".
ב-2 במרץ 2015, שודר הפרק "Now Hear This" של הסדרה, בו ג'וד וקונור, דמויותיהם של ביירלי ומקינטוש, מתנשקים, מה שנחשב היה לנשיקה הלהט"בית הצעירה ביותר אי פעם בתולדות הטלוויזיה האמריקאית.
חיים אישיים

תחומי העניין האישיים של ביירלי כוללים קריאת ספרי תעלומות, פעולה והרפתקאות ופתרון בעיות מתמטיות מתקדמות, וכן לשחק כדורסל ומשחקי וידאו. בנוסף, יחד עם גאווין מקינטוש ששיחק איתו ב"משפחת פוסטר", ביירלי הוא דובר בולט נגד בריונות, ומעודד צעירים לקבל את השוני ביניהם. הוא הביע את תמיכתו בקמפיין "Be Good to Each Other".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | 11/11/11 | ניית'ן 'נט' ואלס |  |
| TBA | Growing up Gorman |  |  |
| TBA | Second Chances | קורט | גם מפיק-שותף |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | זיק ולותר | בואש ווצל | פרק: "Luther Turns Four" |
| 2012–2014 | הורים במשרה מלאה | מיכה ואטסון | 5 פרקים |
| 2013 | הנסיכה סופיה הראשונה | הנסיך גוסטב | דיבוב; פרק: "Just One of the Princes" |
| 2013–2018 | משפחת פוסטר | ג'וד אדמס פוסטר | תפקיד ראשי (5 עונות); 104 פרקים |
| 2019–2023 | צרות טובות | ג'וד אדמס פוסטר | 7 פרקים |
|  | The 11th Commandment | פארקר |  |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Call of Duty: Black Ops 2 | דייוויד מייסון הצעיר |  |
| 2013 | Lightning Returns: Final Fantasy XIII | קולות נוספים | בגרסה האנגלית |
| 2016 | Lego Marvel's Avengers | הארלי קינר |  |
הערות שוליים

↑  TheFostersABCF (11 באוקטובר 2013). "It's @haydenbyerly's 13th birthday today!". Twitter. נבדק ב-22 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bradley Bredeweg (12 באוקטובר 2013). "Yesterday = great day! Happy Birthday @haydenbyerly". Twitter. נבדק ב-22 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7  "Jude played by Hayden Byerly - The Fosters - ABCFamily.com". ABC Family. נבדק ב-22 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Be Good To Each Other - Hayden Byerly & Gavin MacIntosh Fundraiser". Booster.com. 2013. נבדק ב-22 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Is This The Next Hollywood Star?". KMGH ABC Denver. 2 ביוני 2011. נבדק ב-22 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lee Hernandez (24 במרץ 2014). "'The Fosters' Season Finale Recap". Hollywood Life. נבדק ב-24 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Christian Clinton (14 במרץ 2014). "Our Favorite LGBTQ Characters on TV". Hollywood.com. נבדק ב-14 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  James Michael Nichols, Is This The Youngest Same-Sex Kiss In TV History?, HuffPost, ‏3 במרץ 2015 (באנגלית)
↑  "The Fosters S:1 - The Honeymoon E:11 - AfterBuzz TV AfterShow". AfterBuzzTV. 13 בינואר 2014. אורכב מ-המקור ב-26 במרץ 2014. נבדק ב-22 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 6656 3298  LCCN: no2012006433  VIAF: 230059109   WorldCat (עם VIAF): 230059109
בנייה בלתי חוקית בישראל

בנייה בלתי חוקית בישראל היא בנייה בלא היתר בנייה, או בחריגה מהתנאים שנקבעו בהיתר הבנייה.
בעוד שהמושג "בנייה בלתי חוקית" מתייחס לכל מבנה, חלק ממבנה או תוספת למבנה שנבנו שלא בהתאם להיתר בנייה, הד תקשורתי וציבורי מקבלת לרוב בנייה לא חוקית בעלת הקשרים פוליטיים. רובו של ערך זה מתייחס להיקפים של בנייה בלתי חוקית, אולם גם סגירת מרפסת שלא בהתאם להיתר בנייה, היא בנייה בלתי חוקית.
על היקף התופעה בישראל אין נתונים מהימנים. הגורם האחרון שפרסם הערכה רשמית הוא מבקר המדינה, בשנת 2008. הערכת זו נוגעת לשטחים הפתוחים בלבד, ולא לתחומי הרשויות המקומיות והאזוריות, ולפיה ב-2008 היו כ-100 אלף מבנים לא חוקיים - כ-64,000 במחוז הדרום, 20,000 במחוז המרכז, 10,000 במחוז חיפה, והשאר ביתר המחוזות. ההערכה של רשות מינהל מקרקעי ישראל ומשרד הפנים היא שבתוך תחומי היישובים יש כ-800 אלף עבירות בנייה מסוגים שונים - אולם לא ברור על מה מבוסס אומדן זה.
ההיקף הרחב של תופעת הבניה הבלתי-חוקית במגזר הערבי והבדואי נובע, בין היתר, מכך שהאוכלוסייה הערבית גדלה בחמישים השנים הראשונות למדינה פי שישה לערך, בעוד השטח המאפשר בניה למגורים נשאר בעיקרו כמעט ללא שינוי, מהיעדרן של תוכניות מתאר ותוכניות אב ליישובים הערביים, וחוסר ייצוג אפקטיבי של נציגים מן המגזרים הללו בוועדות התכנון והבנייה.