stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויליאם האו
חייו

לאחר שהתגייס לצבא הבריטי בשנת 1746, האו שירת באופן נרחב במלחמת הירושה האוסטרית ובמלחמת שבע השנים. הוא התפרסם בזכות תפקידו בלכידתה של קוויבק ב-1759, כאשר הוא הוביל כוח כדי ללכוד את הצוקים באנסה-אן-פולון, ואפשר בכך לגנרל ג'יימס וולף להנחית את הכוח שלו נגד הצרפתים בקרב מישורי אברהם. האו גם השתתף במערכות כיבוש לואיסבורג, בל לי והוואנה. הוא התמנה לתפקיד סגן המושל של האי וייט, תפקיד שהחזיק עד 1795.
האו נשלח לצפון אמריקה בחודש מרץ 1775, והגיע במאי, לאחר שמלחמת העצמאות האמריקאית פרצה. לאחר קרב באנקר היל, בו אבדו חיילים בריטים רבים, אך הושג ניצחון פירוס, נטל האו את הפיקוד על כל הכוחות הבריטיים בצפון אמריקה מידי הגנרל תומאס גייג' שפיקד עליהם לפניו. עד מהרה יכול היה להתהדר בלכידתם המוצלחת של שתי ערים: ניו-יורק ופילדלפיה. עם זאת, התכנון המבצעי הבריטי הכושל לשנת 1777 תרם לכישלון של ג'ון בורגוין בקרב סרטוגה, כישלון אשר שיחק תפקיד מרכזי בכניסת צרפת למלחמה. תפקידו של האו בפיתוח תוכניות אלה והמידה שבה היה אחראי לכשלים הבריטיים באותה שנה (למרות ההצלחה האישית הברורה שלו בפילדלפיה) הם שני נושאים הנתונים בוויכוח היסטורי ועכשווי.
הוא התפטר מתפקידו כמפקד העליון של הכוחות הבריטיים בצפון אמריקה בשנת 1778, וחזר לאנגליה, שם היה פעיל לעיתים בהגנה על האיים הבריטיים. הוא שימש במשך שנים רבות כחבר בפרלמנט וקיבל תואר אבירות על ניצחונותיו במלחמת העצמאות האמריקנית. הוא ירש את הרוזנות של האו עם מותו של אחיו ריצ'רד בשנת 1799. היה נשוי, אך ללא ילדים, וכך נגוזה הרוזנות של האו עם מותו בשנת 1814.
הנרי קלינטון

| --- | --- |

דיוקן המיוחס לאנדריאה סולד, צויר בסביבות 1762-1765
 לידה:  16 באפריל 1730 ניופאונדלנד, צפון אמריקה הבריטית ממלכת בריטניה הגדולה
 פטירה:  23 בדצמבר 1795 (בגיל 65) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה ממלכת בריטניה הגדולה
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה 
 בן או בת זוג:  Harriet Carter (פברואר 1767–?) Mary O'Callaghan 
 צאצאים:  Augusta Clinton, Frederick Henry Baddeley, Harriet Clinton, Maj.-Gen. William Clinton-Baddeley, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 השתייכות:  צבא בריטניה
 תקופת הפעילות:  1751–1793 (כ־42 שנים)
 דרגה:  גנרל
 תפקידים בשירות
 המפקד העליון של הכוחות הבריטיים בצפון אמריקה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת הירושה האוסטרית  מלחמת שבע השנים  מלחמת העצמאות של ארצות הברית
 עיטורים
 חבר מסדר האמבט
 תפקידים אזרחיים
 חבר הפרלמנט הבריטי  מושל גיברלטר (מת לפני שהחל למלא את תפקידו)
 
גנרל סר הנרי קלינטון, חבר מסדר האמבט (באנגלית: Henry Clinton;‏ 16 באפריל 1730 - 23 בדצמבר 1795) היה קצין בצבא הבריטי ופוליטיקאי, הידוע בעיקר בגלל שירותו כגנרל במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית.
משפחתו

מאשתו הרייט קרטר נולדו לו שתי בנות ושלושה בנים, שניים מהם המשיכו את המסורת המשפחתית הצבאית:
פרדריק קלינטון (1767–1774)
הרייט קלינטון התחתנה ב-1799 עם מייג'ור-גנרל הארי צ'סטר;
אוגוסטה קלינטון (1768–1849) התחתנה ב-1788 עם הנרי דוקינס, חבר פרלמנט;
סר ויליאם הנרי קלינטון, GCB‏ (1769–1846), גנרל בצבא הבריטי, התחתן ב-1797 עם לואיז דורותי הולרויד, בתו של ג'ון בייקר-הולרויד, הרוזן הראשון משפילד;
סר הנרי קלינטון, GCB‏ (1771–1829), לוטננט-גנרל של הצבא הבריטי, התחתן ב-1799 עם ליידי סוזן צ'ארטריס.
מבת זוגו הבלתי חוקית מרי באדלי (לבית או'קלהאן; 1756–1820), אלמנתו של קפטן תומאס באדלי, נולדו לו שתי בנות נוספות ושלושה בנים:
הנרי קלינטון-באדלי (בסביבות 1782–1797), טבע בים
ויליאם קלינטון-באדלי, CB (1783–1842), מייג'ור-גנרל בצבא בנגל
הרייט קלינטון-באדלי (1787–1872)
אליזבת קלינטון-באדלי (נולדה ב-1789)
פרדריק הנרי קלינטון-באדלי (1794–1879), מייג'ור גנרל של הצבא הבריטי וגאולוג
צאצאיו של קלינטון בקו הישיר דרך בנו ויליאם קלינטון-באדלי היו השחקניות אנג'לה באדלי (1904-1976) והרמיוני באדלי (1906-1986), שתיהן שמות משפחתן בפועל היו "קלינטון-באדלי".
לפני נישואיו להרייט קרטר, קלינטון היה לזמן קצר במערכת יחסים עם אליזבת מריה פריוסן, לימים דיקסון, במהלך שהות של מספר שבועות בוורבורג לאחר קרב ורבורג. הבת סופיה דיקסון (נולדה ב-1761) נולדה ממערכת היחסים הזו.
הערות שוליים

↑  ביליאס, ג'ורג' אתן, מתנגדיו של ג'ורג' וושינגטון: גנרלים ואדמירלים בריטים במהפכה האמריקאית, ניו יורק: מורו, 1969, עמ' 29
↑  ביליאס, ג'ורג' אתן, מתנגדיו של ג'ורג' וושינגטון: גנרלים ואדמירלים בריטים במהפכה האמריקאית, ניו יורק: מורו, 1969, עמ' 61, 82
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270803205171  BIBSYS: 1581514958839  CANTIC: a1162131x  GND: 101893825  ISNI: 0000 0000 7368 685X  LCCN: n50033938  NLA: 35029082  NTA: 339710764  RERO: 02-A022810013  SNAC: w616594m  SUDOC: 058593314  Trove: 802342  VcBA: 495/109073  VIAF: 24977713   WorldCat (עם VIAF): 24977713
דן פינאר

| --- | --- |

 לידה:  27 באוגוסט 1893 ליידיברנד, מדינת אורנג' החופשית מדינת אורנג' החופשית 
 פטירה:  19 בדצמבר 1942 (בגיל 49) קיסומו, מושבת קניה מושבת קניה 
 מדינה:  איחוד דרום אפריקה איחוד דרום אפריקה
 השתייכות:   צבא דרום אפריקה
 תקופת הפעילות:  1911–1942 (כ־31 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה הדרום אפריקנית ה-1
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 חבר במסדר האמבט  אות השירות המצוין 
 
מייג'ור גנרל דניאל הרמנוס פינאר (באנגלית: Daniel Hermanus Pienaar;‏ 27 באוגוסט 1893 – 19 בדצמבר 1942) היה מפקד צבאי דרום אפריקאי במלחמת העולם השנייה.
ראשית חייו

פינאר נולד בליידיברנד שבמדינת אורנג' החופשית ובצעירותו גדל בנטאל. בני משפחתו נלחמו נגד הבריטים במהלך מלחמת הבורים השנייה.  פינאר הצטרף לזרוע הארטילריה של משטרת נאטאל (NP) ב-1911, ועבר לכוחות ההגנה של האיחוד (UDF) כשהשתלטו על ה-NP ב-1913.  במלחמת העולם הראשונה שירת כתותחן במערכה בדרום-מערב אפריקה, לאחר מכן בחיל המשלוח הדרום אפריקאי מעבר לים במזרח אפריקה הגרמנית בחטיבת תותחי השדה הדרום אפריקאית והוזכר מספר פעמים בשדרים ולאחר מכן שירת בארץ ישראל מ-1917 עד 1918 בסיום המלחמה.
בין המלחמות

הוא חזר לדרום אפריקה וחזר לשורות כוח ההגנה של האיחוד בתום המלחמה. הוא הוזמן ונשלח לאנגליה להתאמן כמפקד סוללה וכן להשתתף בקורס קציני מטה.  הוא חזר לדרום אפריקה ב-1922 והועלה לתפקיד שליש של ארטילריית השדה של דרום אפריקה. ב-1930 היה לוטננט-קולונל של חטיבת שירות השדה הראשונה בליידיסמית'.  הוא פיקד על פיקוד מדינת אורנג' בין השנים 1935 עד 1937. תפקידים נוספים שמילא היו בפיקוד צפון טרנסוואל. כשהחלה המלחמה הוא הועלה לדרגת בריגדיר.
מלחמת העולם השנייה

בשנים 1940–1941, במהלך המערכה במזרח אפריקה, פינאר פיקד על חטיבת הרגלים הדרום אפריקאית הראשונה. הוא לחם בקרבות אל וואק, הג'ובה, קומבולסיה ואמבה אלאגי. לאחר נפילת אמבה אלגי, נשלחה החטיבה ללוב.
בשנים 1941–1942, במהלך המערכה בצפון אפריקה, לחם פינאר בקרבות סידי רזג וגזאלה.  ב-10 במרץ 1942, הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד דיוויזיית הרגלים הדרום אפריקאית ה-1, אותה הוביל בקרב גזאלה, הנסיגה למצרים, ההגנה על אל עלמיין ובקרב אל-עלמיין השני.    הוא זכה פעמיים בעיטור DSO ופעמיים אוזכר בשדרים על שירותו בצפון אפריקה. הוא תועד על ידי העיתונות לאחר אל עלמיין כאומר, "רומל לא יגיע לאלכסנדריה, הוא לא יכבוש את התעלה, והוא לעולם לא יסעד בקהיר - אלא אם כן כתייר".
במהלך השלבים המוקדמים של מבצע צלבן, החטיבה החמישית של דרום אפריקה הושמדה ב-23 בנובמבר 1941 בסידי רזג. הפסד זה דרבן את פינאר לא לציית לסדרה של פקודות להתמודד עם האויב במהלך שארית הקרב. החטיבה הדרום אפריקאית הראשונה של פינאר הייתה ממוקמת 25 מייל דרומית לסידי רזג בטייב אל אסם. במהלך השבוע שלאחר מכן, פינאר קיבל תחילה הוראה להחזיק בתפקיד בטייב אל אסם ומאוחר יותר לנוע צפונה כדי להקל על הדיוויזיה הניו זילנדית ה-2 המכותרת של הקורפוס ה-13. במקום זאת, פינאר התריס נגד הממונים עליו; החטיבה שלו נסוגה מטייב אל אסם ולאחר מכן נעה באיטיות צפונה כדי לשחרר את הדיוויזיה הניו זילנדית ה-2, שאז נדרסה בחלקה ונאלצה לסגת. היסטוריונים טענו כי פעולות אלו נחשבות לאי-כפיפות מצד פינאר, שלדעתו נרתע מלחייב את חייליו לאחר אובדן החטיבה הדרום אפריקנית החמישית, תוך שהוא מפברק או מגזים דיווחים על התקפות אויב כהצדקה לפעולות. עם זאת, למרות שספג בזמנו את כעסם של מפקדים בכירים, הוא לא קיבל נזיפה רשמית.
ב-21 ביוני 1942, דיוויזיית הרגלים הדרום אפריקאית ה-2, עם חטיבות 4 ו-6 תחת פיקודה, נכנעה עם נפילת טוברוק.
ב-20 בנובמבר 1942 הוא קיבל את תואר עמית מסדר האמבט (CB) "בהכרה בגבורה העילאית ובהישגים המפוארים של כוחות הבריטים והדומיניונים ומפקדיהם במבצעים הנוכחיים במזרח התיכון".
ב-19 בדצמבר 1942, מייג'ור גנרל פינאר נהרג בהתרסקות אווירית בקניה בדרכו חזרה לדרום אפריקה. התרסקות המטוס התרחשה לפנות בוקר בשבת במפרץ קאווירונדו באגם ויקטוריה והרגה אותו ואחד עשר קצינים וחיילים מדרום אפריקה, כולל קולונל פרדריק ת'רון, לוטנננט קולונל אריק ויקרס פריקברג ולוטננט קולונל אריק לופטוס מקנזי. המטוס התרסק 16 ק"מ (9.9 מייל) משדה התעופה בקיסומו כאשר שילוב של עייפות טייס ותקלה חשמלית במרכב התחתון שלא ניתן היה להגביה, הביא לאובדן מהירות ואי שמירה על גובה והוא עף למים.  הוא הותיר אחריו את אשתו נורמה וילדיו: נליה, בארי ופיי.
פינאר היה ללא ספק אחד המפקדים הצבאיים הכריזמטיים והפופולריים ביותר בדרום אפריקה. רגימנט חיל רגלים, אולם התצוגה במוזיאון הלאומי להיסטוריה צבאית של דרום אפריקה ופרבר של עיר הולדתו, בלומפונטיין, נקראו מאוחר יותר על שמו.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  "Maj.Gen. D.H. Pienaar. Brilliant South African Artilleryman". The Times of London. 21 בדצמבר 1942 – via GALE. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  "Maj.-Gen. D.H. Pienaar. A Further Tribute". The Times of London. 23 בדצמבר 1942 – via GALE. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Military History Journal - Vol 9 No 5". The South African Military History Society. נבדק ב-2008-11-26.
↑  The Sidi Rezeg Battles 1941, Agar-Halmiton, p. 336 & 337
↑  The Crucible of War, Barrie Pitt, p. 132
↑  "On this Day - SA History". נבדק ב-18 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Aircraft falls into Lake Victoria". The Times of London. Reuters. 22 בדצמבר 1942 – via GALE. {{cite news}}:  (עזרה)
↑   General D H Pienaar Killed in Air Crash, New York Times, December 20, 1942.
↑  "Crash in which General Pienaar died. Findings of the Inquiry". The Times of London. 23 בינואר 1943 – via GALE. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Marriage". The Times of London. 24 בדצמבר 1948 – via GALE. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CWGC: 994236  ISNI: 0000 0003 9148 5279  NTA: 149003242  VIAF: 285350906   WorldCat (עם VIAF): 285350906
הספרייה הלאומית של אנדורה

| --- | --- |

בית מלון רוזלדה לשעבר בו ממוקמת כיום הספרייה הלאומית של אנדורה
 מיקום:  Edifici Rosaleda, François Mitterrand, 13, AD200 Encamp 
 ספריית הפקדה:  כן
 תאריך ייסוד:  1930/1974
 מספר מועסקים:  3 (נכון ל־2022) 
 קואורדינטות:  42°30′25″N 1°31′11″E﻿ / ﻿42.5069°N 1.5197°E﻿ / 42.5069; 1.5197
 https://www.cultura.ad/biblioteca-nacional
 he
 
הספרייה הלאומית של אנדורה (בקטלאנית: Biblioteca Nacional d'Andorra) היא הספרייה הלאומית של נסיכות אנדורה. היא משמשת כספריית הפקדה של אנדורה. החל משנת 2020 היא שוכנת במבנה בית מלון רוזלדה לשעבר בעיר אנקאם.
היסטוריה

הספרייה הלאומית של נוסדה ב-8 בספטמבר 1930 במטרה לספק שירותי השאלת ספרים לתושבי עמקיה של אנדורה. תחילה הספרייה שכנה בקאזה דה לה ואל (המקום בו שוכנת המועצה הכללית של העמקים).
ספרייה חדשה נוסדה בשנת 1974 וקיבלה מעמד של ספרייה לאומית בסיועה של לידיה ארמנגול אי וילה (אנ'), היסטוריונית אנדורית אשר קידמה את השיקום של השפה והתרבות של אנדורה. האוסף הראשוני כלל 2,500 פריטים אשר הגיעו בעיקר מהספרייה שהייתה ממוקמת בקאזה דה לה ואל וכן תרומות ויצירות שנרכשו על ידי המועצה הכללית של אנדורה.
בשנת 1986, לאחר שהספרייה שכנה במספר מבנים שונים, הספרייה עברה למבנה אשר נקרא פרדה קסדה (Prada Casadet). בו-זמנית שכנה במבנה זה גם הספרייה הלאומית וגם הספרייה הציבורית של ממשלת אנדורה, חדר קטן הוקדש במלואו באוסף הלאומי בלבד. החל משנת 1987 עוסקת הספרייה במתן מספרי מסת"ב לפריטים המופקדים כחלק מעותקי חובה.
ב-1996, עם צמיחת אוסף הספרייה, היא עברה למבנה החדש קאזה באורו הממוקפ באנדורה לה ולה. האוסף עמד על 10,000 פריטים.
בשנת 2020 הספרייה הלאומית עברה למשכנה הנוכחי במבנה בית מלון רוזלדה בעיר אנקאם. המעבר למבנה החדש והגדול יותר מאפשר צמיחה עתידית של אוסף הספרייה. משרד התרבות של אנדורה שוכן גם הוא באותו מבנה.
מטרות הספרייה

שימור מורשת הספרים של אנדורה למען הדורות הבאים.
איסוף ושימור של חומרים אשר יוצאים לאור באנדורה.
לשמש כמרכז תרבות.
מתן גישה למידע וידע למדענים ולקהל הרחב.
עריכה והפצה של חומרים ביבליוגרפיים על פרסומים היוצאים לאור באנדורה.
חקר מורשת הספרים של המדינה, חיפוש ורכישה של ספרים עתיקים ונדירים.
הערות שוליים

1 2 3  Национальная библиотека карликового княжества — Библиотечное дело, № 22 (208) 13 ISBN № 1727-4893
| ספריות לאומיות של אירופה |
| --- | --- | --- |
| מדינות ריבוניות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן 1 • איטליה (רומא ופירנצה) • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה 2 • בולגריה • בלגיה • בלארוס • בוסניה והרצגובינה • גאורגיה 1 • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה (בודפשט ודברצן) • הממלכה המאוחדת (אנגליה, ויילס, סקוטלנד) • הרפובליקה הצ'כית • ותיקן • טורקיה 1 • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד (קטלוניה) • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת •  קזחסטן 1 • קפריסין 2 • קרואטיה • רומניה • רוסיה 1 (מוסקבה וסנקט פטרבורג) • שוודיה • שווייץ |  |
| חבלי ארץ "לא מוכרים" | אבחזיה • דרום אוסטיה • טרנסניסטריה • קוסובו • צפון קפריסין 2 |  |
| שטחים תלויים | אולנד • אקרוטירי ודקליה 2 • איי פארו • גיברלטר • גגאוזיה • גרנזי • יאן מאיין • ג'רזי • האי מאן • סבאלברד |  |
| הערות | 1 חלק משטח המדינה נמצא באסיה. 2 מבחינה גאוגרפית נמצאת באסיה, אך נחשבת חלק מאירופה מסיבות היסטוריות. |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1201726816  ISNI: 0000 0001 0163 664X  LCCN: n95117628  VIAF: 151433588   WorldCat (עם VIAF): 151433588
המנון כורדיסטן

| --- | --- |

 מדינה:  כורדיסטן, רפובליקת מדאהב, כורדיסטן העיראקית
 שפה:  כורדית (סוראני)
 מילים:  דילדר
 תאריך מעמד רשמי:  1946, 1991
 ئەی ڕەقیب - تاكا بك.ogg
 
"אֶיי רקיב" (בכורדית: Ey Reqîb, מבוטא [ɛj rɛˈqiːb])) הוא ההמנון הלאומי הכורדי וההמנון הלאומי של כורדיסטן העיראקית. השיר נכתב ב-1938 על ידי דילדר בסוראני (ניב כורדי).
היסטוריה

ההמנון נכתב על ידי המשורר והפעיל הפוליטי הכורדי, דילדר ב-1938, בזמן שהיה בכלא. "אֶיי רקיב", שמשמעו "הו אויב!", מתייחס לסוהרים בכלא שבו הוחזק ועונה דילדר, אך גם לדיכוי הרחב של הכורדים.
ב-1946 אומץ השיר כהמנון הלאומי של הרפובליקה הכורדית של מהבאד, רפובליקה כורדית קצרת מועד שהתקיימה כשנה בכורדיסטן האיראנית. "אֶיי רקיב" אומץ כהמנון הלאומי של כורדיסטן העיראקית ומשמש גם את מפלגת הפועלים של כורדיסטן (הטורקית).
מילים רשמיות > כורדית סוריאנית

| כתיב פרסי-ערבי | כתיב לטיני |
| --- | --- |
ئەی رەقیب، ھەر ماوە قەومی کوردزمان،  نایشکێنێ دانەری تۆپی زەمان.  کەس نەڵێ کورد مردووە، کورد زیندووه،  زیندووە، قەت نانەوێ ئاڵاکەمان.    لاوی کورد ھەستایە سەر پێ وەک دلێر،  تا بە خوێن نەخشی بکا تاجی ژیان.  کەس نەڵێ کورد مردووە، کورد زیندووه،  زیندووە، قەت نانەوێ ئاڵاکەمان.    ئێمە رۆڵەی میدیا و کەیخوسرەوین،  دینمان، ئایینمان ھەر نیشتمان  کەس نەڵێ کورد مردووە، کورد زیندووه،  زیندوە، قەت نانەوێ ئاڵاکەمان.    ئێمە ڕۆڵەی ڕەنگی سوور و شۆڕشین،  سەیری کە، خوێناوییە ڕابردوومان.  کەس نەڵێ کورد مردووە، کورد زیندووه،  زیندووە، قەت نانەوێ ئاڵاکەمان.    لاوی کورد ھەر ‌حازر و ئامادەیه،  گیانفیدایە، گیانفیدا، ھەر گیانفیدا.  کەس نەڵێ کورد مردووە، کورد زیندووه،  زیندووە، قەت نانەوێ ئاڵاکەمان.: Ey reqîb her mawe qewmî kurdziman,  Nayşikênê danerî topî zeman.  Kes nelê kurd mirduwe, kurd zînduw e,  Zînduw e qet nanewê alakeman.    Lawî kurd hestaye ser pê wek dilêr,  Ta be xwên nexşî bika tacî jiyan.  Kes nelê kurd mirduwe, kurd zînduw e,  Zînduw e, qet nanewê alakeman.    Ême roley Mîdya û Keyxusrew în,  Dînman, ayinmian, her nîştiman.  Kes nelê kurd mirduwe, kurd zînduw e,  Zînduw e, qet nanewê alakeman.    Ême roley rengî sûr û şorriş în,  Seyrî ke, xwênawî ye rabirdûman.  Kes nelê kurd mirduwe, kurd zînduw e,  Zînduw e, qet nanewê alakeman.    Lawî kurd her hazir u amade ye,  Giyanfîda ye, giyanfîda, her giyanfîda.  Kes nelê kurd mirduwe, kurd zînduw e,  Zînduw e, qet nanewê alakeman.
מילים בניבים אחרים > כורדית צפונית (Kurmancî)

| כתיב לטיני | כתיב פרסי-ערבי |
| --- | --- |
Ey reqîb her maye qewmê kurd ziman  Naşikê û danayê bi topê zeman.  Kes nebê kurd dimirin, kurd jîn dibin.  Jîn dibin qet nakevê ala kurdan.    Em xortên rengê sor û şoreşin  Seyr bike xwîna dîyan me da rijand.  Kes nebê kurd dimirin, kurd jîn dibin.  Jîn dibin qet nakevê ala kurdan.    Em xortên Medya û Keyxusrewin  Dîn îman û ayîman, her niştiman.  Dîn îman û ayîman, kurd û Kurdistan.  Kes nebê kurd dimirin, kurd jîn dibin.  Jîn dibin qet nakevê ala kurdan.    Lawê kurd rabûye ser pê wek şêran  Ta bixwîn nexşîn bike tacî jiyan.  Kes nebê kurd dimirin, kurd jîn dibin.  Jîn dibin qet nakevê ala kurdan.    Xortên nûh tev hazir û amade ne  Can fîda ne can fîda, her can fîda.  Kes nebê kurd dimirin, kurd jîn dibin.  Jîn dibin qet nakevê ala kurdan.: ئەی ڕەقیب ھەر، مایە قەومێ کورد زمان  ناشکێ و دانایێ ب تۆپێ زەمان.  کەس نەبێ کورد دمرن، کورد ژین دبن.  ژین دبن قەت ناکەڤێ ئالا کوردان.    ئەم خۆرتێن رەنگێ سۆر و شۆرەشن  سەیر بکە خوینا دییان مە دا رژاند.  کەس نەبێ کورد دمرن، کورد ژین دبن.  ژین دبن قەت ناکەڤێ ئالا کوردان.    ئەم خۆرتێن میدیا و کەیخوسرەوین  دین ئیمان و ئاییمان، ھەر نشتیمان.  دین ئیمان و ئاییمان، کورد و کوردستان.  کەس نەبێ کورد دمرن، کورد ژین دبن.  ژین دبن قەت ناکەڤێ ئالا کوردان.    لاوێ کورد رابوویە سەر پێ وەک شێران  تا ب خوین نەخشین بکە تاجێ ژیان.  کەس نەبێ کورد دمرن، کورد ژین دبن.  ژین دبن قەت ناکەڤێ ئالا کوردان.    خۆرتێ نوح تەڤ حازر و ئامادەنە  جان فیدا نە، جان فیدا، ھەر جان فیدا.  کەس نەبێ کورد دمرن، کورد ژین دبن.  ژین دبن قەت ناکەڤێ ئالا کوردان.
הערות שוליים

↑  "Ey Reqîb, Kurdish national anthem". אורכב מ-המקור ב-2007-09-14. נבדק ב-2008-12-26.
1 2  Gunter, Michael (2014). Out of Nowhere: The Kurds of Syria in Peace and War. pp. 44–45. ISBN 9781849045322.
↑  "The poet Dildar, writer of the Kurdish national anthem "EY REQÎB" (his life and struggle)". ARK News. 21 בפברואר 2021. נבדק ב-4 במרץ 2021. {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Ey Reqîb" (בכורדית כורמנג׳ית). נבדק ב-26 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Demir, Sores Welat (2001). Şu Asi & Asil Kürtler. p. 474. ISBN 9788293675372.
↑  "بلا ئەو "ئەی رەقیب"ە ل قوتابخانەیێن دهۆکێ نەمینیت" (בכורדית כורמנג׳ית). 25 בספטמבר 2019. נבדק ב-26 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ئەی رەقیب بە زاراوەی کوردی خوارگ" (בכורדית כורמנג׳ית). Democratic Party of Iranian Kurdistan. 28 בספטמבר 2014. אורכב מ-המקור ב-2022-02-26. נבדק ב-26 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lezgîn, Roşan; Zilan, Bilal (2011). Newe Pel 9 (בזזקית and כורדית כורמנג׳ית). נבדק ב-26 בדצמבר 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  KRG Poland. "Basic facts". Kurdistan Regional Government-Representation in Poland (באנגלית). נבדק ב-2019-08-20.
בית הבובות (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ק. צטניק 135633 (שם העט של יחיאל די-נור)
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  הופיע ביידיש (1955); תורגם לשפות רבות, בהן אנגלית (1955), דנית (1955), יפנית (1956), בולגרית (1957), איטלקית (1959), פורטוגזית (1962), סלובנית (1964), הולנדית (1968), רוסית (1975), גרמנית (1993)
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  דביר
 תאריך הוצאה:  תשי"ג–1953
 מספר עמודים:  228
 סדרה
 סדרת ספרים:  סלמנדרה - כרוניקה של משפחה יהודית במאה העשרים
 ספר קודם:  סלמנדרה
 הספר הבא:  קראו לו פיפל
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001270964
 
בית הבובות הוא רומן מאת קָ. צֶטְניק 135633, שם העט של יחיאל די-נור, שראה אור בהוצאת דביר ב-1953. זהו ספרו השני של דינור לאחר המלחמה, אחרי "סלמנדרה" (1945). הרומן מתאר את סיפורה של "חטיבת השמחה" - יחידה שהורכבה מנשים יהודיות צעירות במחנות הריכוז הגרמניים שנכלאו במחנות על מנת לספק שירותי מין לחיילים הנאצים כחלק ממערך של בתי בושת במחנות הריכוז של גרמניה הנאצית.
דינור לא היה שלם עם פרסום הספר ושקל לגנוז אותו. הוא שרף פעמיים את כתב היד עד שהוציא אותו לאור.
הספר זיכה את מחברו בפרס קוגל לספרות הזוכה במענק מיוחד לשנת 1953.
תקציר העלילה > טיול בית ספר

דניאלה פרלשניק, נערה זהובת־שיער מעיר החרושת "קונגרסיה" בפולין, הייתה תלמידה בת 14 שיצאה לטיול בית ספר לקרקוב, בפעם הראשונה בחייה. היה זה בסוף אוגוסט 1939, ימים ספורים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1 בספטמבר. היא תכננה לנצל את ההזדמנות ולהגיע ל"מטרופולי", לבקר את אחיה הגדול, הארי, שעסוק בהכנות לעלייתו לארץ ישראל.
הרכבת נעצרה פתאום בתחנת העיירה יאבלובה. כל הנוסעים ירדו. הגרמנים הבהילו את כל יהודי העיירה אל רחבת השוק והתלמידות התפזרו ואבדו זו את זו. בכיכר השוק נערך טבח והתלמידות נורו למוות. לאחר שירד הלילה, קמה דניאלה מבין הירויים ורצה ליער. היא רצה עם חברתה, רישה, ורק ביער יאבלובה ראתה שחברתה מדממת. מתוך היער רצה אל בקתות האיכרים כדי לבקש עזרה:
רק פולני אחד זקן ריחם עליה. הוא שלח אותה אל סדנתו של פחח, שסיכן את חייו ויצא לעזור לנערה היהודיה המתבוססת בדמה בחורשה. דניאלה צעדה על הכביש בדרך לקראקוב. היא נותרה תקועה שם בזמן המלחמה וחיה במשך שנתיים בגטו קרקוב.
תקציר העלילה > בגטו

מקראקוב הוברחה דניאלה למחוז "מטרופולי", לרובע היהודים 3, שם היא עובדת בסנדלריה בגטו בפרימת בגדים וגרה ב"נקודה" בבית הלר, לשם הוביל אותה וואֶווקה הסנדלר. וואֶווקה הוא המנהל הטכני של הסנדלריה, והוא שהציל אותה ממשלוח של "מועצת היהודים". בנו, טאֶדאֶק, עזב את הגטו ונתפס. הוא אהב את דניאלה והיה ידיד נפשה. הוא שוּלח אל מחנה עבודה בנידרוואלדן.
הארי, אחיה הגדול של דניאלה, נלקח למחנה עבודה מבית המלאכה לחייטים של שוואכר ברובע היהודים 1. לאחר מכן שוּלח ממחנה סאקראוּ למחנה עבודה בנידרוואלדן, שם הפך ל"רופא" (או סאניטר) המחנה. סאניה, אהובתו, עובדת בבית מלאכה.
יחד עם דניאלה, מתגוררים ב"נקודה" גם חיים־אידל, אברך שנמלט עם אשתו, דבורצ'ה, ובתם התינוקת, בלה, מהאקציה בעיירתם ועתה הוא סוחר בלֶבֶד; חנה מטשאבין - נערה דתייה שברחה עם אחותה הצעירה, צביה, מהאקציה בעיירתן, והגיעה איתה למטרופולי; הנערה מאושוויאנצ'ים - כבת 14 או 15, האוחזת בנעל של גבר; ופאֶלה, בחורה יפה כבת 20 מהעיירה ראדנו, שבלילות מבלה בבניין "שירות הסדר" של "מועצת היהודים" ובבוקר חוזרת לישון ב"נקודה".
בגטו מסתובב הילד שלאַמאֶק, שאביו נשלח ב"טראנספורט" למחנה ההשמדה והותיר אותו לטפל באמו החולה. כאשר הלך אביו אל דירתו לבקש מהגרמנים שירשו לו להוציא בשביל ילדו מיטה ושמיכה, צרבו לו בברזל מלובן במצחו – "JUDE", ובחזהו – "!HEIL HITLER". לאחר שהניחו לו להימלט, הוליכה אותו אשתו לחצר בו מתגוררת דניאלה. לאחר שסדרני "מועצת היהודים" השליכו מהחלון את ארון הספרים של גברת הלר לטובת פינוי מקום למשפחה נוספת, אסף שלאמאק את דפי הספרים וסידר מהם משכב לאביו, ששכב בלכלוך:
על המדרגות בתוך בית התמחוי של "מועצת היהודים" ישבו פעם דניאלה והארי, לפני שנלקח למחנה העבודה. גשם שוטף ירד על כיכר בית התמחוי: "ממקום חלוקת־המרק הוליכו שלושה ילדים את אמם המתעלפת...ואולם את הסיר הריק לא הוציאה מבין אצבעותיה הקפוצות. הילדים הוליכוהּ כשהם מייללים: 'אמא!.. אמא!..'... איש לא הפנה את ראשו להביט אליהם". הילדים הובילו אותה אל קיר הבית. הארי הבחין באשה ש"גשם־הזעף סחף קווצת־שיער מראשה אל פניה" ופתאום נזכר מתי ראה אותה קודם לכן. היה זה אחרי "אקציה" גדולה בגטו:
תקציר העלילה > אקציה

לילה אחד פושט הגסטפו על הגטו, בליווי אנשי "מועצת היהודים" ובראשם מוניאק מאטרוז, ואלה מבצעים "אקציה של נערות", במהלכה נלקחות ארבע מחמש הנערות הגרות ב"נקודה" - דניאלה, פאלה, חנה וצביה. הנערות נלקחות אל ה"דוּלאג" (דוּרכגאַנגס־לאַגאֵר – מחנה מעבר), ומשם מורדות הן לאחר מכן אל הככר המוקפת גסטאפו ו"שוּפּוֹ" (שוּץ-פּוֹליציי – משטרת הביטחון). הנערות מוצעדות,  שש בשורה, לכיוון הרכבת:
הנערות מגיעות אל תחנת הרכבת:
תקציר העלילה > מחנה נשים

הנערות מוּרדות מן הרכבת אל שטח שומם ומוצעדות אל מחנה. על השער כתוב בגרמנית גותית: ”מחנה־נשים”, ובצד – ”עבודה תוך חדווה”. מימין נראים צריפים אפורים, אולם מעבר לכיכר רחבת הידיים נראה מחנה בעל מראה שונה לגמרי:
לפתע נשמע צלצול של גונג:
הנערות מוכנסות בקבוצות של 50 אל "בלוק־השירות", שם יושבות אל שולחן ארוך פקידות שעל זרועותיהן סרטים שעליהם כתוב "פלוגת־השירות", ורושמות את פרטיהן של הנערות. בעומק הבלוק יושבת רופאת המחנה הסלובקית, שצלב אדום על שרוולה. סמוך אליה "ניצבת אשה בעלת פנים גבריים", אלזה. ידיה משולבות על חזה, ואחת מהן אוחזת בשוט עבה. היא לבושה מכנסי־רוכבים ומגפיים גבוהים מצוחצחים ועל שרוולה סרט שעליו רקומות אותיות אדומות: "קאליפאקטורית ראשית". לאורך הקירות ניצבות קאליפאקטוריות אוחזות באלות:
הרופאה והקאליפאקטורית הראשית חורצות את גורלן של הנערות. לאחר שתפסה את דניאלה מסתירה בידה משכיון ובו תצלומים של בני משפחתה, אלזה שולחת את דניאלה לפלוגת־העבודה: "הקאליפאקטורית הראשית הוציאה את היד האוחזת במגלב...ובתנועת קשת רחבה...הנחיתה את המגלב...על גופה העירום של דניאלה". לאחר מכן מוחזרות הנערות אל "בלוק־הכינוס הזמני", שם מופרדת דניאלה מפאלה. דניאלה נשלחת ל"אגף־העבודה" ואילו פאלה ל"אגף־החדווה". דניאלה מגיעה לבלוק 29, מקום משכנה החדש:
דניאלה פוגשת בבלוק את האסירה ראֶניה זיידנר, שמכנה את "אגף־החדווה" בצדו השני של המחנה, "בית הבובות".
גם האחיות מטשאבין מופרדות זו מזו: חנה לאגף העבודה ואילו צביה לאגף החדווה.
שני אגפי המחנה מופרדים בשתי גדרות תיל ובאמצע משתרעת רחבת־ההריגה, בה מתבצע "הטיהור הפומבי":
האנטשל, משגיח העבודה הגרמני, משמיע פקודה להרים את מסילות הברזל, המוברגות אל אדני־עץ עבים, המשוקעים עמוק באדמה בשל משקל הקרוניות עמוסות האבנים המוסעות עליהם. אולם פסי הברזל אינם זזים: