stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השימשונים

| --- | --- |
 סוגה:  הנפשה
 יוצרים:  דודו גבע
 מדבבים בעברית:  אייל ברטונוב
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 שידור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 2 (טלעד)
 תקופת שידור מקורית:  1994 – ספטמבר 1994
 
"השימשונים" היא סדרת אנימציה, שיצר אמן הקומיקס דודו גבע. שודרה כסדרת מעברונים טלוויזיוניים של זכיינית השידור של ערוץ 2 - "טלעד". הסדרה נוצרה בעזרתו של נועם משולם, ביוזמתו של אילן דה-פריס, ובדיבובו של אייל ברטונוב.
בשנת 1994, שנה לאחר עליית הערוץ השני המסחרי, בנתה חברת הטלוויזיה וזכיינית השידור "טלעד" פורמט חדש בשם "השימשונים". הסדרה תוכננה כסדרת מעברוני שידורים, כך שבשעות מסוימות בימי שני וחמישי שודר קטע אנימציה יחיד וקצר מתוכה. את הסדרה כתב, צייר וערך צייר הקומיקס והמאייר דודו גבע, שהיה מוכר בזכות סדרות ספרי הקומיקס שלו (עם קובי ניב וחנוך מרמרי) ובזכות טורי האיור העיתונאיים שלו בעיתונים "חדשות" ("שירת הברווז") ו"העיר" ("יוסף ואחיו"). בתחום האנימציה יצר גבע את הקליפים הישראליים הראשונים (לשירי אריק איינשטיין), מספר אנימציות לתוכנית "ניקוי ראש", סרט אנימציה עצמאי בשם "כוכב קטן" ואת האנימציות לאירוויזיון 1979 שנערך בישראל.
סדרת "השימשונים", כמו רוב עבודותיו של גבע, הייתה בנויה במסגרת קבועה. הסדרה הציגה את "משפחת שמשון" (השמשונים), שלה אם, אב ושני ילדים. משפחת השימשונים תוארה כמשפחה ממוצעת. בסדרה הוצגו מספר סיטואציות קבועות; ביניהן צפיית האב בחדשות, אקט בישול הברווז של האם והארוחה המשפחתית; יחד עם אלמנטים הומוריסטיים משעשעים (למשל האנשת הברווז, שמדבר עם האם דרך סיר הבישול). יש שהשוו את משפחת השמשונים למשפחת סימפסון. גבע אמר בראיון: "השמשונים זו משפחה לא כל כך ישראלית. יותר שייכת לדור הישן. האנונימיות היא סמלם המשפחתי. יש בהם משהו קצת יוספי. מין קבלה מובנת מאליה של כל מיני דברים מטורפים".
בספטמבר 1994 החליט מנכ"ל "טלעד", עוזי פלד, למרות אהבת קהל הצופים, להוריד את תוכנית המעברונים. בתגובה כתב גבע מכתב למנכ"ל: "אני לא יודע אם המדד שלי נכון, אבל יש נתק קבוע בין בעלי הממון, מו"לים, זכיינים ואחרים לבין הקהל. בכל מה שקשור לאגף הזה של ההומור והסאטירה". לאחר מותו המפתיע של גבע בפברואר 2005 שודרו בערוץ הראשון ובערוץ השני לקטים אהובים של הסדרה.
דמויות

האב שרגא
האם רבקה
הברווז
הילדים עוז ועזית
קריין החדשות
הקָּצַב
לאלי אספוסיטו

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1991 (בת 33) ארגנטינה בואנוס איירס, ארגנטינה
 שם לידה:  מריאנה אספוסיטו
 מוקד פעילות:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 עיסוק:  שחקנית, זמרת, פזמונאית, רקדנית, דוגמנית
 סוגה:  פופ, דאנס, היפ הופ, דאבסטפ
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר, מפוחית
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק ארגנטינה סוני מיוזיק לטין
 בן זוג:  פדרו רוזמבלט שם במה = Lali, לאלי
 פרסים והוקרה:  Gardel Award for Song of the Year (2019)  Gardel Award for Song of the Year (2021)  אזרח מצטיין של בואנוס איירס 
 lalioficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מריאנה "לאלי" אספוסיטו (בספרדית: Mariana "Lali" Espósito; נולדה ב-10 באוקטובר 1991) הידועה בשם הבמה "Lali", היא שחקנית, זמרת-יוצרת, רקדנית, דוגמנית ופזמונאית ארגנטינאית.
אספוסיטו החלה את הקריירה שלה בתור שחקנית וזמרת בשנת 2003, כשהצטרפה לצוות השחקנים של טלנובלת הילדים "פינת אור", שנוצרה על ידי המפיקה כריס מורנה. היא גילמה תפקידים משניים נוספים לאחר מכן, בטלנובלות "פלוריסיינטה" ו"קטנטנות", וגילמה את הדמות הראשית בטלנובלה "כמעט מלאכים", בעקבותיה התפרסמה באמריקה הלטינית, במזרח התיכון ובאירופה.
הישגיה של אספוסיטו כוללים תשעה פרסי גרדל, פרס המוזיקה של MTV אירופה, פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון, תשעה פרסי בחירת הילדים בארגנטינה, שישה פרסי MTV Millennial, פרס Heat Latin Music, פרס Tato ומועמדויות לפרסי מרטין פיירו וזכתה בשני פרסים בטקס ה-EMA בתור הזמרת הטובה ביותר באמריקה הלטינית ובפרס הזמרת הטובה ביותר[דרושה הבהרה].
קריירה > 2003–2006: "פינת אור", "פלוריסיינטה" ו"קטנטנות"

אספוסיטו ערכה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה ב"פינת אור", סדרת טלוויזיה לילדים שנוצרה על ידי כריס מורנה, במסגרתה גילמה את אחת הדמויות המשניות, מלנה "קוקו" קבררה. שנה לאחר מכן, הופיעה אספוסיטו כרוברטה ב"פלוריסיינטה", סדרה נוספת של כריס מורנה, אשר זכתה אף היא להצלחה. בשנת 2006, גילמה אספוסיטו את אגוסטינה רוס בעיבוד טלוויזיוני חדש של סדרת הילדים המצליחה ביותר של כריס מורנה, "קטנטנות". בסדרה המחודשת "קטנטנות 2006", היא אף השתתפה בעיבוד הבימתי.
אספוסיטו ערכה את הופעת הבכורה שלה כזמרת בפסי הקול של פינת אור, פלוריסיינטה וקטנטנות. אלבומים אלו נחלו הצלחה מסחרית בארגנטינה ובארצות רבות אחרות, ובראשן ישראל.
קריירה > 2007–2011: פריצה לתודעה עם כמעט מלאכים וטין אנג'לס

בשנת 2007 גילמה אספוסיטו את תפקידה הראשי הראשון בטלוויזיה, כמריאנלה "מר" רינלדי ב"כמעט מלאכים", שנוצרה והופקה גם על ידי מורנה. הסדרה הפכה אחת מתוכניות הנוער הפופולריות ביותר בארגנטינה, אמריקה הלטינית וישראל. ואף מחזיקה בשלושה פרסי מרטין פיירו היוקרתיים, המוענקים בארגנטינה. בשנת 2007 היא חתמה על חוזה בלעדי עם מותג ההלבשה התחתונה הארגנטינאי Promesse, והובילה את הקמפיין שלהם לצד לואיסנה לופילטו.
במקביל לשידור כמעט מלאכים, אספוסיטו הפכה לאחת מחמשת חברי להקת הפופ המצליחה "טין אנג'לס", בעלת חוזה הקלטות עם סוני BMG, לצד גסטון דלמאו, חואן פדרו לנסאני, ניקולאס ריירה ואאוחניה סוארס. טין אנג'לס זכו להצלחה במדינות כמו ארגנטינה, ישראל, צ'ילה, פרו, ספרד ואורוגוואי. אף על פי ש"כמעט מלאכים" סיימה את שידוריה בשנת 2010, הודיעו חברי הלהקה שהם ימשיכו לעבוד יחד, למעט סוארס, שהוחלפה ברוסיו איגרסבל. משנת 2007 עד 2012, טין אנג'לס הוציאו לאור שישה אלבומי אולפן, מתוכם חמישה הוסמכו כפלטינה ואחד כאלבום זהב בארגנטינה. הם היו גם פרזנטורים למותגים רבים, ביניהם גם קוקה-קולה. בשנת 2009 הובילה אספוסיטו, לצד לנסאני, את הקמפיין של חברת הקוסמטיקה הישראלית כיף. הלהקה זכתה בפרס Clarín, פרס בחירת הילדים של ארגנטינה, ושלוש מועמדויות לפרסי קרלוס גרדל.
טין אנג'לס התפרקו בשנת 2012, וערכו את ההופעה האחרונה שלהם ב-11 באוקטובר 2012 בקורדובה. "טין אנג'לס: הסרט", סרט קולנוע בתלת־ממד על הטין אנג'לס, יצא לאקרנים בשנת 2013 וסימן את סוף פעילותה של הלהקה.
קריירה > 2011–2013: Cuando me sonreis, "ציד המכשפות", "את האחת" ו-"A Bailar"

לאחר תום כמעט מלאכים, אספוסיטו אימצה את כינויה "לאלי", שבו היא הייתה ידועה לחבריה ולבני משפחתה, כשם הבמה שלה.
בשנת 2011, כיכבה אספוסיטו ב-"Cuando me sonreís" (בתרגום חופשי: כשאת מחייכת אלי), סדרת טלוויזיה חדשה שנוצרה על ידי תומאס ז'אנקלביץ', לצד פקונדו ארנה, ג'ולייטה דיאז ובנחמין רוחאס. בשנה שלאחר מכן, הופיעה אספוסיטו כאביגיל ויליאמס בהפקה המקומית של בואנוס איירס של ציד המכשפות. אספוסיטו ביצעה את הופעת הבכורה הקולנועית שלה ב-"La Pelea de mi vida" (בתרגום חופשי: קרב חיי) בשנת 2012, בכיכובה לצד מריאנו מרטינס ופדריקו אמאדור.
מאז ינואר 2013, כיכבה אספוסיטו בטלנובלה "את האחת", לצד אדריאן סואר, נטליה אוריירו, אאוחניה סוארס ואנחלה טורס. בטלנובלה גילמה את דמותה של דניאלה, אחת מהדמויות הראשיות בה. בשנת 2013, הודיעה אספוסיטו כי תוציא את אלבומה הראשון כאמנית סולו, "A Bailar". הסינגל המוביל מתוך האלבום, "A Bailar", הפך זמין להורדה דיגיטלית באתר שלה ב-5 באוגוסט, וגרם לאתר לקרוס בשל עומס גולשים. ב-2 בספטמבר, הציגה אספוסיטו את הקליפ של "A Bailar". השיר זכה לכניסה למצעד 20 הגדולים ב-ITunes הישראלי והלטיני. ב-21 בספטמבר 2013, השיקה אספוסיטו ליין בשמים על שמה.
קריירה > 2014–2015: "A Bailar" ו-"אספרנסה"

קודם להוצאת אלבום הבכורה שלה, הוציאה אספוסיטו את המיני-אלבום "A Bailar", שכלל את השירים "A Bailar" ,"Asesina" ו-"Del Otro Lado". הקליפ ל-"Asesina", הסינגל השני, הועלה לחשבון היוטיוב הרשמי של הזמרת ב-10 במרץ 2014. האלבום הופץ ב-21 במרץ 2014.
בעקבות צאת האלבום, יצאה אספוסיטו לסיבוב הופעות בארגנטינה, אורוגוואי, צ'ילה, ספרד, איטליה וישראל. סיבוב ההופעות היה הרווחי ביותר בארגנטינה לשנת 2015.
במאי 2014, כיכבה אספוסיטו בסרט הפרואני "A los 40". בשנה זו הפכה לאמנית הארגנטינאית הראשונה שזוכה בפרס בחירת הילדים האמריקאי בקטגוריית "האמן הלטיני האהוב ביותר".
בסוף שנת 2014, הזמרת חתמה על חוזה הקלטות עם סוני מיוזיק אנטרטיינמנט ארגנטינה והוציאה את "Mil Años Luz" כסינגל השלישי מ-"A Bailar". כדי לחגוג חתימתה בסוני מיוזיק, פרסמה אספוסיטו מהדורת דלוקס של "A Bailar". באות השנה שימשה אספוסיטו כמופע החימום לריקי מרטין וקייטי פרי.
בשנת 2015, כיכבה אספוסיטו בתפקיד הראשי בטלנובלה "אספרנסה" לצד מריאנו מרטינס.
קריירה > 2016–2017: "SOY", "אישור לבגוד" ושיתופי פעולה מוזיקליים

אספוסיטו הוציאה את אלבום האולפן השני שלה "Soy" ב-20 במאי 2016. האלבום מכר יותר מ-20,000 עותקים בארגנטינה בשלוש שעות[דרוש מקור], וזכה למעמד של אלבום זהב. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הארגנטינאי. הסינגל המוביל מהאלבום, "Soy", יצא ב-5 במאי. הסינגל השני, "Boomerang", יצא ב-5 בספטמבר 2016. באותה השנה, הופיעה אספוסיטו ברמיקס של אברהם מתאו לשיר "Mueve" מאלבומו "?Are You Ready", בשירו של בריאן קרוס, "Firestarter" מאלבומו השני, "Darkness to Life", ובגרסה הספרדית ללהיט הבינלאומי של הזמרת בייבי K" ,Roma-Bangkok".
באוגוסט, כיכבה אספוסיטו בקומדיה הרומנטית "אישור לבגוד", לצד מרטין פירוינסקי. הסרט גרף כמעט שני מיליוני דולרים ונצפה על ידי כ-370,000 צופים בארגנטינה[דרוש מקור]. הסרט אף הופץ בישראל ב-2017.
אספוסיטו יצאה לסיבוב ההופעות "Soy Tour" באמריקה הלטינית, אירופה ואסיה ב-8 בספטמבר. הביקורות על סיבוב ההופעות בדרך כלל שיבחו את השירה של אספוסיטו ואת ההצגה של המופע, אשר עליו נאמר כי הוא "ממלא את הציפיות של הפופ הבינלאומי כיום." ב-24 באפריל 2016, הגיעה אספוסיטו לישראל לשתי הופעות במסגרת (Soy tour). ב-27 ביולי 2017, הוציאה אספוסיטו את הסינגל הראשון מתוך אלבומה השלישי, "Una Na". ב-19 בספטמבר הוציאה אספוסיטו וידאו קליפ של השיר. בנובמבר 2017 הוציאה אספוסיטו את הסינגל השני מתוך האלבום, "Tu Novia". באותו החודש, החלה את סיבוב ההופעות השלישי שלה, Lali en Vivo, על מנת לקדם את אלבומה השני, במסגרתו הודיעה שתופיע בהיכל התרבות בתל אביב ב-24 ביולי 2018.
קריירה > 2018–2019: "Brava","Acusada" ו-"Talento Fox"

במהלך 2018 הופיעה אספוסיטו במסגרת סיבוב הופעות השלישי שלה עם האלבום בארגנטינה, פרו, מיאמי, איטליה וספרד. בפברואר השתתפה ברמיקס לשיר "Mi Mala" של Mau y Ricky וקרול ג'י עם בקי ג'י ולסלי גרייס. באפריל, אספוסיטו פרסמה את הסינגל השלישי מתוך האלבום, בשם "100 Grados", אשר כולל את הזמר והמפיק האמריקאי-פרואני A.CHAL. ביולי הוציאה את הסינגל ""Besarte Mucho". אספוסיטו הוציאה את אלבום האולפן השלישי שלה, "Brava", באוגוסט 2018. האלבום הגיע למעמד אלבום זהב בארגנטינה. אספוסיטו יצאה לסיבוב הופעות מיד לאחר צאת האלבום בדרום אמריקה, ישראל, ספרד וארצות הברית. לאחר צאת האלבום יצאו הסינגלים "Sin Querer Queriendo" עם Mau y Ricky ו"Caliente" עם הדראג קווין הברזילאית פבלו ויטאר. באותה השנה, השיקה קולקציה משותפת עם חברת הבגדים הארגנטינאית 47 Street.
אספוסיטו החלה לשמש כשופטת בתוכנית ריאליטי של רשת פוקס באמריקה הלטינית בשם "Talento Fox", אשר עלתה לאוויר באוגוסט 2018. באותה שנה הופיעה בתפקיד הראשי בסרט "Acusada" (הנאשמת) לצד השחקן המקסיקני גאל גרסיה ברנאל, בתור דולורס דרייר, נערה המואשמת ברצח חברתה הטובה ביותר. הסרט יצא לאקרנים בספטמבר 2018.
לאלי החלה את שנת 2019 בהופעה בכיכר טיימס בניו יורק. בתחילת אותה השנה יצא הדואט שלה עם הזמרת טליה, "Lindo Pero Bruto". באוקטובר 2019 הוציאה אספוסיטו את הסינגל "Laligera" ובנובמבר הוציאה את הסינגל "Como Así" יחד עם להקת CNCO כחלק מאלבומה הרביעי.
קריירה > 2020—הווה: "Libra", "שמיים אדומים" ו-"סוף האהבה"

בחודש נובמבר 2019 החלה לצלם בספרד את סדרת הטלוויזיה שמיים אדומים. הסדרה עלתה לאוויר בחודש מרץ 2021 ושודרה במשך שלוש עונות, עד לסיומה בינואר 2023.
ב-12 בנובמבר 2020 הוציאה את אלבום האלפן הרביעי שלה, Libra, שהגיע לראש מצעד האלבומים הארגנטינאי. האלבום כלל שלושה סינגלים נוספים: "Lo Que Tengo Yo",‏ "Fascinada" ו-"Ladrón", שיתוף פעולה עם זמרת הטראפ הארגנטינאית, קאזו. בנוסף לקחה אספוסיטו חלק בשיתופי פעולה מוזיקליים שונים, ביניהם "Las Maravillas de La Vida" יחד עם לוס אנחלס אסולס, "Gente en la Calle" עם פיטו פאז והדואט "Soy de Volar" עם Dvicio. בנוסף, השתתפה בסינגל הצדקה "Color Esperanza 2020" למען נזקי מגפת הקורונה לצד אמנים רבים, ביניהם טליה, קמילו, ראו אלחנדרו ואיווטי סנגלו.
בשנת 2021 הצטרפה כמנטורית לעונה השלישית של תוכנית המציאות "The Voice ארגנטינה" המשודרת ברשת טלפה. ב-5 ביוני 2022 שבה התכנית לעונה רביעית ואף גם לאלי.
בשנת 2022 עלתה לאוויר הסדרה הארגנטינאית "סוף האהבה" בפריים וידאו בה מגלמת אספוסיטו את תמרה טננבאום, צעירה יהודיה אורתודוקסית שמחליטה לעזוב את הקהילה הסגורה שלה ואת בן זוגה ולנסות לחיות חיים מתירניים יותר. ביוני של אותה השנה היא הוציאה את השיר "N5", הסינגל הרביעי מתוך אלבומה הבא, שהגיע למעמד סינגל זהב בארגנטינה והשיר הראשון של אספוסיטו שנכנס לעשירייה הפותחת במצעד ארגנטינה הוט 100. באוגוסט, היא הוציאה את השיר "2 son 3", עם קליפ נלווה. ב-18 בדצמבר נבחרה לשיר את המנון ארגנטינה בגמר המונדיאל.
באוקטובר 2024, לאלי הוציאה שיר וקליפ בשם "Fanatico", בו היא לועגת לנשיא ארגנטינה, חאבייר מיליי. הריב בין אספוסיטו למיליי החל לאחר שאספוסיטו כינתה את מיליי "מסוכן" ומיליי הגיב בתיאור "טפילה". בקליפ של "Fanatico", מופיע כפיל של מיליי שנראה כמו דמות היסטרית וצווחנית הלבושה בג'קט עור וחולצה מכופתרת כחולה – לבוש המזכיר את זה של מיליי. אספוסיטו מגיבה להתנהגות הדמות בקליפ באדישות ואף עושה רושם שהיא נרדמת במהלך צעקותיו של הכפיל. חלק ממילות השיר מתייחסות באירוניה למיליי, כאשר אספוסיטו שרה: "אתה אוהב להתנהג כאילו אין לך מושג מי אני, ואני יודעת שיש לך פוסטר שלי בחדר שלך".
פעילות חברתית

אספוסיטו היא חלק מקבוצה פמיניסטית של שחקניות וזמרות ארגנטינאיות והכריזה כי היא תומכת בהצעת חוק הפסקת הריון מרצון בארגנטינה, שבה הפלה הייתה, עד לתקופה זו, בלתי חוקית. בהצעת החוק הוצע כי ניתן לבצע הפלה במהלך 14 השבועות הראשונים להריון, ללא דרישות מלבד רצונה של האישה. הצעת החוק אושרה בשנת 2020.
בפברואר 2024 החל עימות פומבי בין אספוסיטו לחאבייר מיליי, כשבהופעה שינתה אספוסיטו את מילות אחד משיריה כדי לבקר את מדיניות ממשלתו של מיליי. באוגוסט, לאחר ניצחונו של מיליי בפריימריז, כינתה אותו אספוסיטו "מסוכן ועצוב", מה שגרם למיליי לתקוף אותה בחזרה. מיליי לאחר מכן צמצם את תקציבי האמנות בארגנטינה, ואספוסיטו ואמנים נוספים התנגדו לכך. במהלך ראיון תקף מיליי את אספוסיטו וכינה אותה "לאלי דפוסיטו" - משחק מילים על שמה המרמז שהיא "מופקדת" על כספי המדינה. בתגובה לכך, אספוסיטו פרסמה פוסט באינסטגרם ובו פירטה כיצד היא עבדה מאז גיל 10 וכיצד כל מה שהשיגה בחייה היה בזכות עבודתה הקשה ולא מכספי ציבור.
חיים אישיים

אספוסיטו היא בתה של מריה חוסה ריירה, המנהלת את סיבובי ההופעות שלה, וקרלוס אספוסיטו, מאמן כדורגל. יש לה שני אחים גדולים - אחות בשם אנה לאורה ואח בשם פטריסיו. היא מתגוררת בפלרמו, בואנוס איירס.
אספוסיטו ניהלה מערכת יחסים עם חואן פדרו לנסאני בשנים 2010−2006 ועם בנחמין אמדאו בשנים 2010–2015.
בשנים 2015–2016 ניהלה מערכת יחסים עם מריאנו מרטינס ששיחק לצידה בטלנובלה "אספרנסה מיה".
בשנים 2016–2020 יצאה עם איש העסקים סנטיאגו מוקוראה.
משנת 2024 נמצאת במערכת יחסים עם פדרו רוזמבלונט, שדרן רדיו בארגנטינה.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שם | שנה | דמות | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פינת אור | 2003 | מלנה קוקו קבררה | דמות ראשית |  |
| פלוריסיינטה | 2004–2005 | רוברטה אספינוסה | דמות ראשית |  |
| קטנטנות | 2006 | אגוסטינה רוס | דמות ראשית |  |
| כמעט מלאכים | 2007–2010 | מריאנלה רינלדי | דמות ראשית |  |
| Cuando Me Sonreís !Cuando Me Sonreís | 2011 | מילאגרוס ריבאס | דמות ראשית |  |
| אהבה מתוקה | 2012 | אנה | הופעת אורח |  |
| רק את | 2013 | דניאלה קוסטו | דמות ראשית |  |
| אספרנסה | 2015–2016 | חוליה אספרנסה אלברסין | דמות ראשית |  |
| Showmatch | 2017 | מוכרת איפור | הופעת קמע |  |
| Sandro de América | 2018 | ריינה רוס | הופעת אורח |  |
| Talento FOX | 2018 | עצמה | שופטת |  |
| El Host | 2018 | עצמה | הופעת אורח |  |
| שמיים אדומים | 2021–2023 | וונדי | דמות ראשית; נטפליקס |  |
| מאסטר שף סלבריטי - ארגנטינה | 2021 | — | אורחת מיוחדת |  |
| The Voice (ארגנטינה) | 2021–הווה | — | מנטורית |  |
| סוף האהבה | 2022 | תמרה טננבאום | תפקיד ראשי; 10 פרקים |  |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שם | שנה | דמות |
| --- | --- | --- |
| La pelea de mi vida | 2012 | בלן אסטבז |
| Teen Angels: el Adios 3D | 2013 | עצמה |
| A Los 40 | 2014 | מליסה |
| אישור לבגוד | 2016 | קמילה בוצ'י |
| Me casé con un boludo | 2016 | הופעת קמע; עצמה |
| Acusada | 2018 | דולורס דרייר |
| Claudia | 2019 | הופעת קמע; עצמה |
| טרולים מסביב לעולם | 2020 | בארב (דיבוב; אמריקה הלטינית) |
פילמוגרפיה > וידאו קליפים

| שם | שנה | מספר צפיות ביוטיוב (נכון לפברואר 2021; במיליונים) | הערות |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| No Digas Nada (עם אגוסטין סיירה) | 2003 | ללא | קליפ מוזיקלי שיווקי בשביל הטלנובלה פינת אור |  |  |  |
| Escaparé | 2007 | 7.1 | קליפ מוזיקלי שיווקי בשביל הטלנובלה כמעט מלאכים |  |  |  |
| Hay Un Lugar | 2008 | 7.8 | קליפ מוזיקלי שיווקי בשביל הטלנובלה כמעט מלאכים |  |  |  |
| A Bailar | 2013 | 13 |  |  |  |  |
| Asesina | 2014 | 16.5 |  |  |  |  |
| No Estoy Sola | 2014 | ללא | בלעדי למהדורת הדלוקס של A Bailar |  |  |  |
| Mil Años Luz | 2015 | 5.3 |  |  |  |  |
| Del Otro Lado | 2015 | 12.9 |  |  |  |  |
| Necesito | 2015 | ללא | קליפ מוזיקלי שיווקי בשביל הטלנובלה אספרנסה |  |  |  |
| Histeria | 2015 | 19.2 |  |  |  |  |
| Unico | 2016 | 8.6 |  |  |  |  |
| Soy | 2016 | 11.6 |  |  |  |  |
| Boomerang | 2016 | 40.1 |  |  |  |  |
| Mueve (עם אברהם מתאו) | 2016 | 39.6 |  |  |  |  |
| Ego | 2016 | 20.6 |  |  |  |  |
| Roma-Bangkok (עם בייבי קיי) | 2017 | 15.9 |  |  |  |  |
| Una Na | 2017 | 28.4 |  |  |  |  |
| Tu Novia | 2017 | 8.4 |  |  |  |  |
| Tu Sonrisa | 2017 | 3.8 |  |  |  |  |
| Mi Mala (Remix) (עם Mau y Ricky, קרול ג'י, בקי ג'י  ולסלי גרייס) | 2018 | 297.7 |  |  |  |  |
| 100 Grados (עם A.CHAL) | 2018 | 13 |  |  |  |  |
| Y Dale Alegría a Mi Corazón | 2018 | ללא | בלעדי לספוטיפיי |  |  |  |
| Prohibido (Remix) (עם CD9 ואנה מנה) | 2018 | 13 |  |  |  |  |
| Besarte Mucho | 2018 | 7.2 |  |  |  |  |
| Todo a Pulmón (עם אמנים שונים) | 2018 | 5.4 |  |  |  |  |
| Sin Querer Queriendo (עם Mau y Ricky) | 2018 | 119 |  |  |  |  |
| Caliente (עם פבלו ויטאר) | 2018 | 44.1 |  |  |  |  |
| Lindo Pero Bruto (עם טליה) | 2019 | 89.3 |  |  |  |  |
| Somos Amantes | 2019 | 8.6 |  |  |  |  |
| Laligera | 2019 | 11.2 |  |  |  |  |
| Como Así (עם CNCO) | 2019 | 38.3 |  |  |  |  |
| Salta La Comba (עם חוסה מנואל פינטו) | 2019 | 2.5 |  |  |  |  |
| Lo Que Tengo Yo | 2020 | 14.3 |  |  |  |  |
| Fasinada | 2020 | 3.6 |  |  |  |  |
| Soy de volar  (עם dvicio) | 2020 | 8.5 |  |  |  |  |
| Ladron (עם CAZZU) | 2020 | 9.1 | סך צפיות: 835 מיליון | סך צפיות: 835 מיליון | סך צפיות: 835 מיליון | סך צפיות: 835 מיליון |
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: A Bailar
2016: Soy
2018: Brava
2020: Libra
2023: Lali
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

2015: En Vivo en la Trastienda
2016: Lali en Vivo
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2014: A Bailar
הופעות > סיבובי הופעות

2015–2014: A Bailar Tour
2017–2016: Soy Tour
2018–2017: Lali en Vivo
2019–2018: Brava Tour
2022: Disciplina Tour
2023 : “lali Tour”
עוצבת עידן

| --- | --- |
תג היחידה
תג היחידה
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  אוגדת מילואים
 בסיס האם:  מחנה נחשונים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1974 – 15 בספטמבר 2020 (כ־46 שנים)
 התמזגה לתוך:   עוצבת הבזק
 מקים היחידה:  גבריאל עמיר
 מלחמות:    מלחמת לבנון מבצע חומת מגן
 פיקוד
 יחידת אם:   פיקוד המרכז
 דרגת המפקד:    תת-אלוף
 מפקדים:  מפקדי האוגדה
עוצבת עידן (אוגדה 340, בעבר אוגדה 880) הייתה אוגדת מילואים הכפופה לפיקוד המרכז. מפקדת האוגדה מוקמה במחנה נחשונים. ב-15 בספטמבר 2020 האוגדה נסגרה.
מבנה

| חטיבות עוצבת עידן> סמל | חטיבות עוצבת עידן> שם | חטיבות עוצבת עידן> מספור | חטיבות עוצבת עידן> הערות |
| --- | --- | --- | --- |
חטיבות סדירות
|  | חטיבת כפיר | 900 | חטיבת חיל רגלים |
חטיבות מילואים
|  | חטיבת ירושלים | 16 | חטיבת חיל רגלים |
|  | חטיבה 5 (השרון) | 5 | חטיבת חיל רגלים |
|  | חטיבת מרכבות הפלדה | 847 | חטיבת שריון |
האוגדה מנתה כוחות נוספים, ביניהם:
גדוד הנדסה קרבית אוגדתי - גדחה"ן 7107
אגד לוגיסטי של האוגדה.
גדוד התקשוב של האוגדה - גדחי"ק 807.
היסטוריה

האוגדה הוקמה ב-1974, לאחר מלחמת יום הכיפורים, כאוגדת מילואים שבסיסה במחנה חסה.
במלחמת לבנון הראשונה הושארה האוגדה שכללה שלוש חטיבות טנקים בעתודה פיקודית, והוכנסה לגזרה המזרחית במהלך קרב סולטאן יעקוב.
בשנת 2002, במהלך מבצע חומת מגן, הוטלה משימת טיהור ג'נין מטרור על העוצבה. יחידת הצמ"ה האוגדתית, שהפעילה דחפורי D9 משוריינים בקרב ג'נין, זכתה בצל"ש אלוף פיקוד המרכז.
בשנת 2005 הייתה האוגדה אחראית על פינוי צפון רצועת עזה בתוכנית ההתנתקות.
בשנים 2005–2010 שימש מפקד האוגדה במקביל גם כקצין שריון ראשי, אולם התפקידים הופרדו באפריל 2010.
בשנת 2010 זכתה העוצבה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מילואים מצטיינות, במקום הראשון.
בשנת 2014 עברה העוצבה ארגון מחדש במסגרתו נסגרו שלוש חטיבות שריון במילואים, שהיו מצוידות בטנקים מדגמי מגח לסוגיהם, והן: חטיבת יפתח (חטיבה 11), חטיבה 130 (עוצבת הבזקה) וחטיבה 600 (עוצבת נתיבי האש). במקביל צורפו לפיקוד האוגדה חטיבת כפיר, וחטיבת מרכבות הפלדה, כחלק מיישום התוכנית להפוך את העוצבה מאוגדה משוריינת, לאוגדה קלה רב-זירתית שתתמחה כנגד טרור וגרילה בשטחים בנויים ומורכבים, ובכל תצורות הקרב.
חטיבות מילואים נוספות השייכות לאוגדה: חטיבה 5, חטיבת ירושלים.
ב-19 באוגוסט 2020 נסגרה חטיבת מרכבות הפלדה, כחלק מהתוכנית הרב-שנתית "תנופה".
ב-15 בספטמבר 2020 האוגדה נסגרה ועל בסיסה הוקמה אוגדה רב-זרועית תחת מספר אוגדה 99.
מפקדי האוגדה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| גבריאל עמיר | 1974–1976 | מפקדה הראשון |
| משה לוי | 1976–1977 | לימים הרמטכ"ל ה-12 |
נתן ניר[דרוש מקור]: 
| עמנואל סקל[דרוש מקור] |  | לימים מפקד מפקדת חילות השדה |
| יום-טוב תמיר |  | בזמן מלחמת לבנון הראשונה |
| עמי מורג | 1983–1984 |  |
| זאב ליבנה | 1984–1986 | לימים נספח צה"ל בארצות הברית |
| נחמיה תמרי | 1986–1988 | לימים מפקד פיקוד המרכז |
| שאול מופז | 1988–1990 | לימים הרמטכ"ל ה-16 ושר הביטחון ה-15 |
| שלמה ינאי | 1990–1992 | לימים מפקד פיקוד הדרום וראש אגף התכנון |
| ניר גלילי | 1992–1995 |  |
| יצחק הראל | 1995–1997 | לימים ראש אגף התכנון |
| אודי שני | 1997–1999 | לימים ראש אגף התקשוב |
| יואב גלנט | 1999–2001 | לימים מפקד פיקוד הדרום ושר הביטחון |
| אייל שליין | 2001–2003 | בזמן מבצע חומת מגן |
| עוזי מוסקוביץ' | 2003–2005 | בזמן תוכנית ההתנתקות. לימים ראש אגף התקשוב |
| חלוצי רודוי | 2005–2008 | לימים קצין שריון ראשי |
| אגאי יחזקאל | 2008–2010 | לימים קצין שריון ראשי |
| מוטי ברוך | אפריל 2010 - אפריל 2012 | לימים מפקד הגיס המטכ"לי |
| אמיר אבולעפיה | אפריל 2012 - אוגוסט 2014 | לימים ראש אגף התכנון |
| אורן אבמן | אוגוסט 2014 - מרץ 2016 |  |
| אבי גיל | מרץ 2016 - ינואר 2018 | לימים המזכיר הצבאי של ראש הממשלה |
| דוד זיני | ינואר 2018 - ספטמבר 2020 | לימים מפקד הגיס המטכלי |
| אבי רוזנפלד | 15-10 בספטמבר 2020 | מפקדה האחרון של האוגדה |
הערות שוליים

↑  תא"ל מוטי ברוך מונה למפקד עוצבת "עידן", 8 באפריל 2010, אתר דובר צה"ל
↑  אביגדור בן-גל, ‏לחימת הגיס בגזרה המזרחית, מערכות 413, 2007
↑  אל"ם תמיר ברשד, ‏רוח הפקודה, מערכות 413, יולי 2007, עמ' 57 .
↑  אהרן אורבך, עמיחי מרחביה, אוריאל שרעבי, עין גנים, עמותת גלעד לשמואל עקיבא ווייס, 2004, עמוד 70.
↑  אמיר אורן, לקראת פינוי המאחזים, צה"ל מסמן את המועמדים לסרבנות, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2009
↑  בזרוע היבשה החליטו: קשנ"ר יהיה רק קשנ"ר, אתר שבוז
↑  16 יחידות מצטיינות זכו בפרסי הרמטכ"ל, 22 במרץ 2010, אתר דובר צה"ל
↑  עידן יוסף, חטיבת "כפיר" הועברה לעוצבת "עידן", באתר News1 מחלקה ראשונה, 16 בספטמבר 2014.
↑  תא"ל עמי מורג, יד לשריון
↑  אלוף אודי שני, יד לשריון
↑  התחלפו בתפקיד: מפקד "עוצבת הפלדה" ומפקד המרכז לאימוני יבשה, 27 בנובמבר 2007, אתר דובר צה"ל
↑  תא"ל אגאי יחזקאל, יד לשריון
↑  מיכל גלברד, זרוע היבשה ממשיכה בתהליך ההצטמצמות: עוצבת הבזקה נסגרה, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 18 במאי 2014
| ישראל אוגדות צה"ל  |
| --- | --- | --- |
| פיקוד הצפון | אוגדת הבשן (210)  • עוצבת הגליל (91)  • עוצבת געש (36)  • עוצבת המפץ (146)  |  |
| פיקוד המרכז | אוגדת אזור יהודה ושומרון (877)  • אוגדה 96 • עוצבת האש (98)  • עוצבת הבזק (99)  • האוגדה המזרחית |  |
| פיקוד הדרום | אוגדת עזה (143)  • עוצבת אדום (80)  • עוצבת הפלדה (162)  • עוצבת סיני (252)  |  |
| פיקוד העורף | אוגדת יערה |  |
| אוגדות צה"ל שפורקו | במאה ה-20: אוגדה 440  • אוגדה 77 • אוגדה 84 • אוגדה 85  • יק"ל  בשנת 2004: אוגדת יהודה  • אוגדה 81 • אוגדה 220  • עוצבת אתגר  • אוגדה 194  אחרי 2004: עוצבת עמוד האש  • עוצבת עידן  |  |
לוי ספקטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת שטוקהולם
לוי ספקטר הוא פרופסור לפילוסופיה וראש תוכנית פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה (פכ"מ) באוניברסיטה הפתוחה.
תחומי המחקר העיקריים שלו הם אפיסטמולוגיה פורמלית ולא-פורמלית, והשקתה עם נושאים בפילוסופיה של המשפט, השפה, הפסיכולוגיה, תורת ההחלטות, דת, פוליטיקה ואתיקה.
ביוגרפיה

ספקטר נולד באשקלון, והתחנך בבית הספר הניסויי בירושלים. בצעירותו היה בעלים ומנהל של חברה לקציר חקלאי. הוא השלים את לימודי התואר הראשון והשני באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 2009 קיבל את הדוקטורט מהמחלקה לפילוסופיה תאורטית באוניברסיטת סטוקהולם.
ספקטר נשוי ואב לארבעה ילדים.
קריירה אקדמית

לאחר השלמת הדוקטורט, ספקטר הצטרף לסגל האוניברסיטה הפתוחה בישראל במחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ולימודי יהדות. בשנת 2016 קודם לדרגת מרצה בכיר. בהמשך קודם לדרגת פרופסור חבר.
מחקר

ספקטר הוא חלק מפרויקט מחקר בינלאומי ורב-תחומי בנושא "התנגדות לידע: סיבות, השלכות ופתרונות" הממומן על ידי קרן Riksbankens Jubileumsfond השוודית. הפרויקט כולל חוקרים מתחומי הפילוסופיה, פסיכולוגיה, מדע המדינה ותקשורת ממדינות שונות כולל שוודיה, דנמרק, פולין, ארצות הברית וישראל.
מחקריו של ספקטר מתמקדים באמונה רציונלית וידע, תוך שימוש במתודולוגיות הסתברותיות (בייסיאניות) פורמליות.