stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפחת טולידאנו
שושלת משפחת טולידאנו

רבי יוסף טולידאנו.
רבי דניאל טולידאנו.
בנו, רבי יוסף טולידאנו. אחד מבניו היה רבי דניאל, חברו של רבי יעקב ששפורטש, ביחד הם לחמו בתנועת השבתאות.
בנו, רבי ברוך טולידאנו. נפטר ה'תמ"ה (1685).
בנו, רבי משה טולידאנו. נפטר ה'תפ"ג (1723).
בנו, רבי חיים טולידאנו (מהרח"ט). נפטר ה'תק"י (1750).
אחיו, רבי יעקב טולידאנו (מהרי"ט). נפטר ה'תקל"א (1772). נכדו (מבתו) ותלמידו הוא רבי משה מאימראן. נכד נוסף הוא רבי חביב, מחבר ספר "מעגלי צדק" על הש"ס ו"טוב טעם" דרשות.
בנו, רבי ברוך טולידאנו. נפטר ה'תקע"ז (1817).
בנו, רבי שלמה טולידאנו. נפטר ה'תקצ"ג (1833).
בנו, רבי יעקב טולידאנו. נתמנה לדיין בשנת ה'תרט"ו (1855).
בנו, רבי יוסף טולידאנו. נפטר ה'תר"ף (1920).
בנו, רבי יעקב טולידאנו (בן יוסף). נפטר ה'תרצ"ב (1932).
בנו, רבי רפאל ברוך טולידאנו. נפטר ה'תשל"א (1970). בנו (הצעיר), יעקב טולידאנו (צרפת), נפטר ה'תשנ"ו (1996).
נכדו (מבתו), רבי נסים טולדנו. נפטר 2012.
נכדו (מבתו), רבי גבריאל טולדנו. נפטר 2016.
ענף אחר שיצא מרבי דניאל (הראשון):
בנו, רבי חיים.
בנו, רבי חביב. מכונה גם 'רבי חביב החסיד'.
בנו, רבי חיים. נפטר לפני ה'תמ"ב (1682).
בנו, רבי יהודה. נפטר ה'תפ"ט (1729). לרבי יהודה היו 5 ילדים: חיים, דניאל, אליעזר, יוסף, ורובידא.
בנו, רבי חיים טולידאנו (סאלי). נפטר ה'תקמ"ג (1783).
בנו, רבי דניאל. נפטר ה'תקמ"ב (1782).
בנו, רבי משה טולידאנו. נפטר ה'תקל"ג (1773). לא השאיר בנים, אלא בנות.
חתנו, רבי מאיר טולידאנו (בן רבי משה). וחתנו, רבי יוסף טולידאנו (נכד מהרי"ט).
בנו, רבי אליעזר.
בנו, רבי שלמה טולידאנו (מהרש"ט). נפטר ה'תקמ"ט (1789).
אחיו, רבי משה.
בנו, רבי מאיר. נפטר בערך בשנת 1835.
בנו, רבי יהודה טולידאנו. נפטר בערך בשנת 1840. למד אצל סבו רבי משה.
לקריאה נוספת

יעקב טולידנו, אילן היוחסין של דניאל טולידאנו: [ספר המשפחה של צאצאי הרב דניאל בן יוסף טולידאנו ממשפחת מגורשים מספרד], רמת גן 1999
פי חכמים, רבני משפחת טולדיאנו, לוד תש"ס
יעקב משה טולידאנו, נר המערב, תולדות עם ישראל במרוקו, ירושלים תשמ"ט
יצחק טולידאנו, מקנס ירושלים דמרוקו, ירושלים תשנ"ה
יואל טולידאנו (בעריכת הרב נתנאל אביטל), ספר קהילת יעקב, פרקי תולדות, ירושלים תשפ"ג
הערות שוליים

↑  משחת קדש, טולידאנו (תשע"ח) עמ' 15. ראו גם אוצר ישראל חלק ה ערך טולידאנו
↑  אילן היוחסין של דניאל טולידאנו עמ' 46
↑  יוסף (ג'ו) טולדנו, בספרו (בצרפתית) "Une Histoire de familles – Les Noms de familles juifs d'Afrique du nord" Ed. Ramtol – Jérusalem – 1998.
↑  עמאר, בהקדמת הספר אוהל יעקב למהרי"ט, הערה 6.
↑  נפטר בשנת ה'תנ"ד (1694). היה אב בית דין במקנס בשנים ה'ת"כ - ה'ת"מ (1660 - 1680), וכיהנו עמו רבי חיים טולידאנו בן רבי חביב החסיד ורבי חסאן אדארוקי
↑  לפי אנציקלופדיה יודאיקה, נפטר בשנת ה'ת"ר (1840)
↑  נר המערב עמ' רסג. אמנם בספר מלכי רבנן בערכו מופיע שנפטר בשנת ה'תקל"ז (1777).
נבחרת צרפת בבייסבול

| --- | --- |

 מידע כללי
 דירוג WBSC (18 בספטמבר 2024):  21       ‎-1‏
  - ניקוד:  888
נבחרת צרפת בבייסבול (בצרפתית: Équipe de France de baseball) היא נבחרת הבייסבול לגברים המייצגת את צרפת בתחרויות בינלאומיות. הדירוג הנוכחי של נבחרת צרפת ברשימת הדירוג של WBSC לנבחרות בייסבול של גברים, הוא המקום ה-21 בעולם, נכון ל-18 בספטמבר 2024, ירידה של מקום אחד לעומת דירוג קודם.
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות בייסבול של גברים באתר WBSC
ערך זה הוא קצרמרבנושא בייסבול ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נבחרת צרפת בכדורסל נשים

| --- | --- |
צרפת
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל הצרפתית
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 דירוג פיב"א (26 באוגוסט 2024):  3       ‎+4‏
  - ניקוד פיב"א:  706.4
 מאמן:  ג'קיוס קומרס
 www.ffbb.com/edf
 
 אליפות העולם בכדורסל נשים
 הופעות:  10
 ההישג הטוב:  ארד: 1953
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  3
 ההישג הטוב:  כסף: 2012, 2024
 אליפות אירופה בכדורסל נשים
 הופעות:  33
 ההישג הטוב:  זהב: 2001, 2009 כסף: 1970, 1993, 1999, 2013, 2015, 2017, 2019, 2021  ארד: 2011
נבחרת צרפת בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של צרפת. הנבחרת השתתפה ב-10 אליפויות עולם בהן זכתה פעם אחת במדליית הארד (1953).
הנבחרת זכתה פעמיים באליפות אירופה בכדורסל נשים בשנים 2001 ו-2009.
הדירוג הנוכחי של נבחרת צרפת ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות נשים, הוא המקום ה-3 בעולם, נכון ל-26 באוגוסט 2024, עלייה של 4 מקומות לעומת דירוג קודם.
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיב"א
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרדכי חביב לובמן

| --- | --- |

 לידה:  27 בדצמבר 1857 י' בטבת ה'תרי"ח גורקי 
 פטירה:  26 בדצמבר 1895 (בגיל 37) ט' בטבת ה'תרנ"ו 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 מקום קבורה:  בית עלמין גני אסתר 
 פעילות בולטת:  מחלוצי הוראת עברית בעברית
 ידוע בשל:  ממיסדי בית ספר חביב
 תפקיד:  ראש אספת המורים
 
מרדכי חביב לובמן (1857, י' בטבת ה'תרי"ח – 1895, ט' בטבת ה'תרנ"ו), מחלוצי החינוך העברי בארץ ישראל ומייסד בית הספר בראשון לציון, אשר נחשב לבית הספר העברי הראשון בעת החדשה.
ראשית חייו

מרדכי לובמן נולד בגורקי שבפלך מוהילב ברוסיה לחיים שמואל גרונם וחסיה (מוסינזון), ממשפחת סוחרים ופקידים ממשלתיים יהודית מסורתית. לובמן קיבל חינוך מסורתי וכבר בילדותו התגלה כבור סוד וגילה בקיאות בתלמוד ובלימודי העברית. בשנת 1874, בגיל 17, ברוח ההשכלה, פנה ללימודי חול ושפות זרות וסיים את לימודיו בהצטיינות כמודד מוסמך בבית הספר לחקלאות ולמדידה שבעירו. במהלך לימודיו ייסד בית ספר לילדים מעוטי-יכולת בעזרת תרומות מעשירי העיר ואף לימד בו בהתנדבות.
בשנת 1878 נרצח אביו בעת מילוי תפקידו כפקיד ממשלתי בתחנות הרכבת, ולובמן עקר לחרקוב, שם התחתן והתפרנס כמהנדס ומודד מומחה. בשנת 1881 החלו הסופות בנגב, וכמו יהודים רבים נוספים בתקופתו, החל לגלות עניין באגודות חובבי ציון, ובשנת 1884 עלה לארץ ישראל.
בארץ ישראל

בהגיעו לארץ ישראל התיישב תחילה ביהודיה יחד עם בן דודו דב חביב לובמן. ברוח תנועת חובבי ציון, השניים עבדו בחלקה שניתנה מטעם חובבי ציון בחרקוב. שנה מאוחר יותר עבר לראשון לציון שהייתה אז מרכז למשכילי המתיישבים. שם עבד לובמן מטעם פקידות הברון כמודד קרקעות במושבות. בשל השכלתו הרחבה, היהודית והכללית כאחד, פנה אליו פקיד הברון יהושע אוסוביצקי בבקשה להפוך למנהל מוסד תלמוד התורה שהיה קיים בראשון לציון בזמנו ולהפכו לבית ספר עברי.
לובמן הסכים לאתגר ופקידי הברון הקצו לו בניין במושבה לצורך הקמת המוסד החדש - בית הספר העברי הראשון בתבל. בשנתו הראשונה (1886-1887) לימד לובמן לבדו עברית בשיטת התרגום מיידיש.
בשנתו השנייה (1887-1888) עבר ללמד עברית בשיטת עברית בעברית וכן חשבון וטבע על בסיס תרגומיו מרוסית לעברית של ספרי הלימוד. באותה שנה הזמין לובמן את דוד יודילוביץ, איש חינוך עברי פעיל באותה התקופה, להצטרף אליו להוראה בבית הספר. יודילוביץ נענה מיד בחיוב והשניים המשיכו יחד בפיתוח בית הספר העברי הראשון בארץ, שלימים נודע כבית ספר חביב, הפעיל עד היום. בתקופה זו אף השתתף בהגהת השיר התקווה לנפתלי הרץ אימבר, בסגנונו ובתוכנו, יחד עם ישראל בלקינד ודוד יודילביץ.
בהמשך מונה על ידי פקידות הברון למפקח הראשי על בתי הספר של פתח תקווה, ראשון לציון ועקרון (לימים מזכרת בתיה) וכן עמד בראש אספת המורים (לימים הסתדרות המורים). הוא גם השתתף בכתיבת עיתון הילדים עולם קטן. לובמן שימש בתפקידיו עד מותו משחפת.
לקריאה נוספת

לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים כרך ב, הוצאת ספרית פועלים, 1967. עמ' 176.
שלמה הרמתי, ‏המורים החלוצים, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000
יעקב חביב לובמן (עורך), מרדכי לובמן ז"ל - האיש ופעלו, תל אביב: הוצאת העורך, תשכ"ח.
יפה ברלוביץ (עורכת), רחבעם זאבי (מהדיר), אעברה נא בארץ, מסעות בארץ ישראל של אנשי העלייה הראשונה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ב, עמ' 200-215.
הערות שוליים

1 2  האיש ופועלו, בעמ' 9
↑  דוד יודילביץ', ראשון לציון התרמ"ב - התש"א, עמ' 508.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307929005171  GND: 1229177949  ISNI: 0000 0004 0265 5238  VIAF: 298092685   WorldCat (עם VIAF): 298092685
מיסטי מיי-טרינור

מיסטי מיי-טרינור (באנגלית: Misty May-Treanor; נולדה ב-30 ביולי 1977) היא שחקנית כדורעף חופים אמריקאית, היא 3 פעמים ברציפות אלופה אולימפית (אתונה 2004, בייג'ינג 2008 ולונדון 2012) ו-3 פעמים אלופת העולם (ריו דה ז'ניירו 2003, ברלין 2005 וגשטאט 2007), לצד שותפתה קרי וולש ג'נינגס. היא שחקנית כדורעף החופים שזכתה ב-112 טורנירים.
ביוגרפיה

מיי נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה וגדלה בסנטה מוניקה, קליפורניה למשפחה של ספורטאים. אמה, הייתה שחקנית טניס מצטיינת ברמה הארצית ואביה, בוץ'(אנ') היה חבר בנבחרת ארצות הברית בכדורעף באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). דודתה מצד אמה, בטי(אנ'), אף היא הייתה טניסאית מצטיינת ברמה העולמית ואמם של שני טניסאים מצטיינים ברט(אנ') וטיילור(אנ'). בצעירותה (גיל 4 עד גיל 15) היא גדלה עם סבא וסבתא שלה בגלל בעיית אלכוהיוליזם של הוריה.
ביוגרפיה > 2000

באולימפיאדת סידני (2000) סיימה מיי במקום חמישי ביחד עם שותפתה הולי מקפיק(אנ').
ביוגרפיה > 2003 > אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל 2003 זכתה מיי ביחד עם שותפתה קרי וולש ג'נינגס בתואר העולמי.
ביוגרפיה > 2004 > אלופה אולימפי

באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה מיי ביחד עם קרי וולש ג'נינגס במדליית זהב לאחר שלא הפסידו אפילו מערכה אחת במהלך כל הטורניר.
ביוגרפיה > 2005

באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה 2005 הגנה מיי ביחד עם שותפתה קרי וולש ג'נינגס על התואר העולמי.
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם שנערכה בגשטאט, גרמניה 2007 זכתה מיי בפעם השלישית ברציפות ביחד עם שותפתה קרי וולש ג'נינגס בתואר העולמי.
ביוגרפיה > 2008

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) הגנה מיי על תוארה ביחד עם קרי וולש ג'נינגס לאחר שלא הפסידו אפילו מערכה אחת במהלך כל הטורניר. באותה השנה התמודדה בעונה השביעית של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים, ופרשה בשבוע הרביעי.
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה 2011 זכתה מיי ביחד עם שותפתה קרי וולש ג'נינגס במדליית כסף.
ביוגרפיה > 2012

באולימפיאדת לונדון (2012) היא זכתה בפעם השלישית ברציפות בזהב האולימפי ביחד עם קרי וולש ג'נינגס.
חייה האישיים

בנובמבר 2004 נישאה מיי למאט טרינור שחקן בייסבול מקצועי. לזוג שלוש בנות.
מקדש השלום (רומא)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מקדש רומי, מקדש, אתר ארכאולוגי 
 מיקום:  רומא 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 71 לספירה
 תאריך פתיחה רשמי:  71 
 יוצר:  אספסיאנוס 
 קואורדינטות:  41°53′33″N 12°29′15″E﻿ / ﻿41.892622°N 12.487611°E﻿ / 41.892622; 12.487611
 he
 
מקדש השלום (Templis Pacis) היה מקדש ברומא העתיקה.
המקדש נבנה במקום שבו עמדו תחילה הקוריה של רומולוס, אחר כך ביתו של מניוס, הבסיליקה פורטיה וביתו של יוליוס קיסר. אוגוסטוס קיסר הרס את בית קיסר ובנה במקום את סטיו ליוויה דרוסילה (על שם אשתו).
בניית המקדש החלה בזמן הקיסר קלאודיוס והסתיימה בזמנו של אספסיאנוס, לאחר שזה חזר מנצח מיהודה. במקדש שמר אספסיאנוס את כל הכלים ואת כל העיטורים אותם הביא במסע הניצחון שלו לאחר חורבן בית המקדש השני בירושלים. באותה עת היה מקדש השלום הגדול, המפואר והעשיר במקדשי רומא.
המקדש נהרס בשריפה בשנת 192. לאחר מכן הוא שוחזר על ידי ספטימיוס סוורוס בסביבות שנת 203. האולמות שופצו כעבור מאה שנה, ובכתובים מופיעה הערכתו של הקיסר קונסטנטיוס השני ליופיים, במהלך ביקורו ברומא בשנת 357. מקדש השלום נהרס סופית נפגע במהלך בזיזת רומא על ידי אלאריק הראשון בשנת 410, ולא שוחזר אי-פעם לאחר מכן. שרידים מועטים נותרו ממנו כיום.
מקדש ונוס גנטריקס

| --- | --- |

 היסטוריה
 תרבויות:  רומא העתיקה 
 נבנה:  46 לפנה״ס 
 מיקום
 מדינה:  איטליה 
 קואורדינטות:  41°53′39″N 12°29′05″E﻿ / ﻿41.894194444444°N 12.484805555556°E﻿ / 41.894194444444; 12.484805555556
  (למפת רומא מוגדלת) מקדש ונוס גנטריקס(למפת רומא רגילה) מקדש ונוס גנטריקס he
 
מקדש ונוס גנטריקס בפורום קיסר שברומא
מקדש ונוס גֶנֶטְריקְס היה מקדש שעמד בפורום קיסר שברומא העתיקה, והוקדש לאלה ונוס גנטריקס - אלת הבית והאמהות. המקדש נבנה בשנת 46 לפנה"ס על ידי יוליוס קיסר.
קיסר תכנן להקים מקדש לאלה ונוס ויקטריקס ("ונוס המנצחת") בשנת 48 לפנה"ס אולם בשל קרב פארסאלוס התעכבה הבנייה, וקיסר החליט להקדיש את המקדש ל"ונוס גנטריקס", שנחשבה אימו של איניאס וקיסר החשיב את משפחתו היוליים לצאצאיה.
המבנה היה בנוי שיש לבן, בחזיתו שמונה עמודים גבוהים, והוא ניצב על במה שמעל הפורום. במרכז המקדש היה פסלה של האלה מעשה ידי ארקסילס (Arcesilas), וכן ניצבו במקדש פסליהם של קיסר וקלאופטרה השביעית מלכת מצרים, ציורי קיר של איאס ומדיאה מעשה ידי טימומקוס (Timomachus).
בתקופת שלטונו של הקיסר טיבריוס הוצב במקדש פסל לכבודו, מתנת 14 ערים באסיה הקטנה שקיבלו ממנו סיוע לאחר רעידת אדמה שאירעה בשנת 17, ולאחר רעידה נוספת שאירעה בשנת 23. על הפסל הוצבו האנשות של הערים שקיבלו סיוע.
לאחר מותה של דרוסילה הוצב במקדש פסל לזכרה.
המקדש נהרס בשריפה בשנת 80, ושוקם על ידי דומיטיאנוס ובשנית על ידי טראיאנוס בשנת 113.
כיום נותרו שלושה עמודים ממבנה המקדש (וגם אלה שוחזרו מחלקי עמודים שנמצאו באתר).
מרדכי זמל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1911 ה'תרע"א לודמיר, האימפריה הרוסית
 פטירה:  18 באוגוסט 1991 (בגיל 80 בערך) כ"ח באב ה'תשנ"א
 מקום קבורה:  הר המנוחות
 מקום פעילות:  גוש תל מונד
 תקופת הפעילות:  1942–1991 (כ־49 שנים)
 רבותיו:  הרב יואל שורין ("העילוי מפולטבה")
 בת זוג:  חיה דאבא
 אב:  יהושע
 אם:  גיטל
 צאצאים:  אברהם משה, יהושע, אשר, יוסף
 
הרב מרדכי אריה זמל (ה'תרע"א, 1911 - כ"ח באב ה'תשנ"א, 18 באוגוסט 1991) היה רב המושבה תל מונד ויישובי גוש תל מונד במשך קרוב ל-50 שנה.
ביוגרפיה

נולד בלודמיר שבווהלין (אז באימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) ליהושע וגיטל, סוחרי טקסטיל חסידי צ'ורטקוב. למד בישיבה קטנה של רשת ישיבות נובהרדוק בלודמיר. לאחר שסיים את הש"ס, עבר ללמוד בישיבה גדולה של רשת נובהרדוק בקוריץ, ולאחר כמה שנים עבר ללמוד בישיבת "אור תורה" בזוויהל, אצל הרב יואל שורין ("העילוי מפולטבה"). לאחר שעשה שימוש חכמים אצל כמה רבנים, נסמך לרבנות על ידי הרב שלום שכנא צ'רניאק, רבה של מצייב.
בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 עלה לארץ ישראל בעזרת סרטיפיקט ששלח הרב קוק. בארץ למד בישיבת בית יוסף - נובהרדוק בתל אביב מפי הרב הלל ויטקינד והרב אהרן ויינשטיין. נישא לחיה דאבא בת הרב יצחק אפשטיין מירושלים. הוא למד בישיבת חברון בירושלים, שם התקרב לראש הישיבה הרב יחזקאל סרנא ולרבנים שמשון אהרן פולנסקי ואליהו ראם. נסמך לרבנות מפי חכמי ירושלים הרבנים יצחק אייזיק הלוי הרצוג, צבי פסח פרנק, יעקב משה חרל"פ ואיסר זלמן מלצר. בירושלים נרקם קשר קרוב בינו לבין הרב הראשי הרצוג, וכאשר באו לרב הרצוג בשנת 1942 נציגי המושבה תל מונד לבקש המלצה לרב - המליץ להם על הרב זמל. בתל מונד ייסד מקווה טהרה, בית כנסת ובית ספר דתי על אף התנגדויות קשות מקרב אנשי הוועד המקומי. בתפקיד הרבנות נשא קרוב ל-50 שנה, עד מותו.
נפטר ב-18 באוגוסט 1991, כ"ח באב ה'תשנ"א ונקבר בהר המנוחות
לאחר פטירתו הוקם לזכרו כולל אברכים "עם מרדכי" בתל מונד.
משפחתו

בנו אל"ם הרב אברהם משה אבידן היה עוזר הרב הראשי לצה"ל, ראש ישיבת שעלבים ומחבר הספרים "שבת ומועד בצה"ל", "אהבת צדקה", "אמרות מלך", "שמירת הנפש כהלכתה" ועוד.
בנו הרב אשר זמל כיהן כרב המועצה האזורית הדר השרון
בנו הרב חיים יהושע זמל כיהן כרב שכונות תלפיות וארנונה בירושלים.
בנו יוסף עשת נהרג בהתרסקות מטוס ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו ב-1964
גיסיו היו הרבנים יצחק מאיר חרל"פ וחיים דוד כהנא.
לקריאה נוספת

הרב אשר זמל, גדולת מרדכי, תשע"ח - 2018.
הערות שוליים

↑  הרב יצחק אפשטיין הוציא לאור את הספר "שעורי תורה" על מסכת נדרים: סיכומי שיעורים ששמע מרבי שמעון שקופ בישיבת טלז, שהיה הספר הראשון מתורתו הרב שקופ שיצא לאור. בת נוספת של הרב אפשטיין הייתה מנוחה חרל"פ.
↑  קברו באתר Gravez.
↑  משה ויסברג, מחבר הספרים וראש ישיבת שעלבים נפטר בשבת, באתר בחדרי חרדים, 30 בינואר 2021
↑  הרב אשר זמל הוכתר בהדר השרון, דבר, 29 במאי 1977
↑  הרב חיים יהושע זמל, באתר בית הכנסת ע"ש ש"י עגנון.
↑  הישראלי שנהרג בקונגו היה תושב תל מונד, למרחב, 1 בספטמבר 1964
↑  ש. אנגל, ה"טייס" הישראלי שנהרג בקונגו - צעיר הרפתקן ובעל עבר פלילי מתל-מונד, דבר, 1 בספטמבר 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407688005171  VIAF: 13154327975726852168   WorldCat (עם VIAF): 13154327975726852168
מק דרה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 ביולי 1970 אוקלנד, ארצות הברית 
 פטירה:  1 בנובמבר 2004 (בגיל 34) קנזס סיטי, ארצות הברית 
 שם לידה:  אנדרה לואי היקס
 שם במה:  מק דרה
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונטן ויו 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1984 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  תיז אנטרטיינמנט
 legendofthebay.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרה לואי היקס (באנגלית: Andre Louis Hicks;‏ 5 ביולי 1970 – 1 בנובמבר 2004), הידוע בשם הבמה מק דרה (באנגלית: Mac Dre), היה ראפר אמריקאי מוואייחו, קליפורניה.
היקס נחשב לדמות מפתח בקידום הפופולריות של הייפי (באנגלית: hyphy), תנועה תרבותית בסצנת ההיפ הופ של אזור מפרץ סן פרנסיסקו, שהחלה בתחילת שנות ה-2000. היקס הקים את חברת התקליטים העצמאית תיז אנטרטיינמנט (Thizz Entertainment), שם הקליט מספר אלבומים שלו ושל ראפרים נוספים מאזור מפרץ סן פרנסיסקו.
ב-1 בנובמבר 2004 היקס נרצח על ידי תוקף אלמוני לאחר הופעה בקנזס סיטי, מקרה שנותר לא פתור.
תחילת חייו וקריירה

אנדרה לואי היקס נולד באוקלנד, קליפורניה ב-5 ביולי 1970, לאלן היקס ולונדה סלבטו. לאחר מכן הם עברו לאזור ואייחו. בשנת 1989, בזמן שעדיין היה תלמיד בתיכון הוגאן, היקס הוציא לאור קלטת שמע עם הסינגל "Too Hard for the F---in' Radio". בשנת 1984 היקס אימץ את שם הבמה אם סי דרה (MC Dre), אך שנה לאחר מכן שינה אותו למק דרה. היקס הקליט את שלושת המיני אלבומים הראשונים שלו בתור מק דרה בין השנים 1988 ל-1992.
ב-26 במרץ 1992, בגיל 21, היקס הוזמן על ידי חבריו לנסיעה לפרזנו. היקס הופיע שם שבועיים לפני כן והחליט להגיע לשם שוב כדי שיוכל לבקר שוב אישה שהכיר שם. תוך כדי נסיעה חזרה לואייחו, ה-FBI והמשטרה המקומית עצרו את רכבם של היקס וחבריו. המשטרה המקומית פרסמה כי בזמן שהיקס שהה במוטל, חבריו עשו לכאורה שוד בנק. כאשר נחקר במשטרה, היקס ציין שלא עזב את המלון, ולכן לא ידע דבר. המשטרה האשימה אותו לאחר מכן בקשירת קשר לביצוע השוד, אם כי לא ביצע את שוד הבנק והיקס לא היה עם חבריו או בסמוך למקום הבנק לכאורה. הוא נידון לחמש שנות מאסר פדרלי לאחר שסירב לעסקת טיעון. המשפט נמנה מאוחר יותר בין 30 המשפטים הפליליים הגדולים ביותר בתולדות הראפ על ידי מגזין קומפלקס. ב-2 באוגוסט 1996, שנה מוקדם יותר מהתאריך המקורי, היקס שוחרר מהכלא בשל התנהגות טובה, לאחר שריצה ארבע שנים.
ב-1998 מק דרה עבר לאזור ארדן-ארקייד של סקרמנטו בניסיון להרחיק את עצמו מאכיפת החוק של ואייחו. שם הוא הקים את חברת התקליטים העצמאית שלו תיז אנטרטיינמנט, המנוהלת כיום על ידי אמו וונדה סלבטו.
מותו

בשעות הבוקר המוקדמות ב-1 בנובמבר 2004, לאחר שהיקס ואמנים מחברת התקליטים שלו תיז אנטרטיינמנט הופיעו בקנזס סיטי, חמוש לא מזוהה ירה לעבר הטנדר של הקבוצה כשנסעה על כביש 71 בארצות הברית. נהג הטנדר התרסק והתקשר למוקד 911, אך מותו של היקס נקבע במקום מפציעת כדור בצוואר. על פי החשד, הראפר המקומי אנתוני "פאט טון (Fat Tone)" ווטקינס היה אחראי לרצח, אך מעולם לא עלו ראיות לכך. ווטקינס עצמו נורה למוות בשנה שלאחר מכן.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

Young Black Brotha – 1993
Stupid Doo Doo Dumb – 1998
Rapper Gone Bad – 1999
Heart of a Gangsta, Mind of a Hustla, Tongue of a Pimp – 2000
Mac Dre's the Name – 2001
It's Not What You Say... It's How You Say It – 2001
Thizzelle Washington – 2002
Al Boo Boo – 2003
Ronald Dregan: Dreganomics – 2004
The Genie of the Lamp – 2004
The Game Is Thick, Vol. 2 – 2004
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן שיצאו לאור לאחר מותו

Pill Clinton – 2007
Dre Day: July 5th 1970 – 2008
דיסקוגרפיה > אלבומי שיתוף פעולה

Supa Sig Tapes – 1990
Turf Buccaneers – 2001
Money iz Motive – 2005
Da US Open – 2005
A Tale of Two Andres – 2008
הערות שוליים

↑  San Francisco Bay Guardian – News
↑  An Oral History of Hyphy, מגזין קומפלקס
↑  ואן נגוין, דין, Vallejo rapper Mac Dre pioneered the hyphy movement, WaxPoetics, ‏2 ביוני, 2014
↑  Rapper Mac Dre Killed In Kansas City, בילבורד
1 2  גריי, מדיסון, Top 10 Unsolved Hip-Hop Murders, Time, ‏13 בספטמבר, 2011
1 2  Mac Dre – Biography (BIO)
↑  בילי, ג'אם, Hip-Hop History Tuesdays: Mac Dre Details Police Role In His 5 Year Prison Sentence: March 1996 Rare Radio Interview from Lompoc
↑  The 30 Biggest Criminal Trials in Rap History, מגזין קומפלקס
↑  An Oral History of Hyphy, מגזין קומפלקס
↑  Rapper Mac Dre slain in Kansas City
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no98099647  MusicBrainz: 4efc4d86-18b5-4b6f-9380-6b8910482d37  VIAF: 56234196   WorldCat (עם VIAF): 56234196
משה פוליאקוב

משה (מוסטה) פוליאקוב (1910 – 3 במרץ 1975) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי, ממייסדי קבוצת הפועל תל אביב והקפטן הראשון של המועדון, ואחד המאמנים המעוטרים ביותר בכדורגל הישראלי.
ביוגרפיה

פוליאקוב נולד בשנת 1910 באימפריה הרוסית למרדכי הכהן פוליאקוב, ועלה לארץ ישראל ב-1922 עם משפחתו. בהיותו בגיל 14 בלבד, ב-1924 היה ממקימי קבוצת הכדורגל התל אביבית "קבוצת אלנבי", ביחד עם אחיו, שלמה פוליאקוב. קבוצה זו איחדה כוחות עם קבוצת הפועל תל אביב ב-1927, ופוליאקוב היה הקפטן הראשון של הקבוצה המאוחדת. הוא שיחק בקבוצה בתור בלם ביחד עם אחיו, ולזכותו 42 הופעות ו-5 שערים במשחקים המתועדים. ב-1928 זכה עם הפועל תל אביב בגביע הראשון של ארץ ישראל, גביע העם.
ב-1934 פרש פוליאקוב ממשחק פעיל והחל לאמן את הפועל תל אביב. תחת הדרכתו זכתה הקבוצה בחמש אליפויות וארבע גביעי ארץ ישראל תוך שהיא משלימה 2 דאבלים. פוליאקוב אימן את "נבחרת הפועל" במסעה לארצות הברית ב-1947, ואת "נבחרת צה"ל" בסיור בקפריסין ב-1952. בשנים לאחר מכן אימן את הפועל פתח תקווה, הפועל כפר סבא, הפועל ירושלים והפועל חולון.
במקביל לקריירת הכדורגל עבד פוליאקוב במחלקת המדידות של מע"צ החל מ-1929.
פוליאקוב נפטר ב-3 במרץ 1975 מהתקף לב בביתו שבתל אביב והותיר אחריו אישה. הובא למנוחות בבית העלמין הדרום. אחיינו, בנו של שלמה פוליאקוב היה השחקן  ישראל (פולי) פוליאקוב.
תארים

גביעי מדינה (1): 1928
אליפויות (5): 1933/1934, 1934/1935, 1938, 1940, 1943/1944
גביעי מדינה (4): 1934, 1937, 1938, 1939
מרדכי זיסקינד מסטריא

| --- | --- |
 לידה:  1784 
 פטירה:  1855 (בגיל 71 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ?–1855 
 רבותיו:  אורי מסטרליסק 
 צאצאים:  יואל משה לנדא מיאברוב 
 
בית הכנסת הגדול של רבי מרדכי זיסקינד בעיר סטרי
רבי מרדכי זיסקינד סג"ל לנדא (ה'תקמ"ה, 1784 - י"ב בניסן ה'תרט"ו, 31 במרץ 1855) היה רב בעיר סטרי שבמחוז לבוב במערב אוקראינה, תלמידו של רבי אורי מסטרעליסק. נודע כאחד מגדולי הלוחמים בתנועת ההשכלה.
ביוגרפיה

נולד בשנת תקמ"ה בעיר גאליגור לרבי יואל משה שהיה אב בית דין בעיירות גאליגור ולינסק. נקרא על שם סבו רבי מרדכי זיסקינד מרוטנבורג מחבר השו"ת "מהר"ם זיסקינד". למד תורה מאביו.
נישא לבריינדל בתו של רבי אברהם יוסף תאומים שהיה אב בית דין בבורשטין, ועבר לגור קרוב לחותנו. בשנות מגוריו בבורשטיין, נהג לנסוע לליסא ללמוד מפי רבי יעקב לורברבוים (בעל "נתיבות המשפט"), וללבוב, ללמוד מפי רבי יעקב משולם אורנשטיין (בעל "ישועות יעקב"). עובדת היותו חסיד לא הפריעה לו בקשריו עם רבו בעל "נתיבות המשפט", והוא אף זכה לכבוד אצלו.
כן היה מתלמידי רבי אורי קלוגהופט מסטרעליסק וזכה להערכה ממנו, כן היה מתפלל בהתלהבות כדוגמת רבו.
הסתופף גם בחצרות רבי ישראל מרוז'ין ורבי מאיר מפרמישלן. רבנים שונים היו מספרים בשבחו ביניהם רבי חיים הלברשטאם מצאנז רבי דוד הגר מזאבלטוב ומחותנו רבי צבי הירש מרימנוב.
אחר פטירת חותנו בשנת תקפ"ה נתמנה לכהן תחתיו ברבנות העיר בורשטין, לאחר מכן עבר לכהן ברבנות העיר סטאניסלאב. בשנת תקצ"ב אחרי פטירת רבי יעקב לורברבוים מילא את מקומו בעיר סטרי, שם נהג ברבנות ואדמורו"ת.
כן נמנה מתלמידיו של רבי יעקב יוקל הירש אב"ד ניימארקט מחבר ספר בית יעקב, ושל רבי יעקב אב"ד רימילוב, וכן של רבי בנימין זאב אב"ד ז'ימיגראד, שאלות שונות מגדולי דורו הופנו אליו והשיב תשובות בכל אזור גאליציה.
נפטר בשבת פרשת צו - שבת הגדול י"ב בניסן ה'תרט"ו, 31 במרץ 1855, ונטמן בבית הקברות העתיק בסטריא על יד ציון רבי יעקב לורברבוים. רבים עלו להתפלל על קברו עד השואה אז נחרש בית הקברות כולו ומקום ציונו לא נודע.
תורתו

העלה את חידושו תורתו על הכתב אך אלו אבדו בצוק העתים.
יסודות תורתו מובאים בין ספרי נכדו רבי נפתלי הירץ סג"ל לנדא אב"ד סטרעליסק, ובפרט בספרו 'אהבת ציון' על מגילת איכה, בהם עולה כי עיקר עבודתו הייתה עבודת האמת.
דברי תורתו ותולדותיו נלקטו בספר עטרת מרדכי.
צאצאיו

רבי יואל משה סג"ל לנדא מיאברוב.
רבי יוקל סג"ל לנדא אב"ד דוקלא.
רבי מאיר סג"ל לנדא אב"ד בארשטין.
מרת חיה סאשיא, זוגת רבי אריה לייבוש קאנער מרימנוב.
לקריאה נוספת

הרב יקותיאל אריה קמלהאר, דור דעה: ארבע תקופות גאוני בתראי, פיעטרקוב, תרצ"ה, עמ' קפ"ו–קפ"ז
מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה ג, עמ' 664
הערות שוליים

↑  ספר עטרת מרדכי - מכון מרגניתא דרבי מאיר, בני ברק תשע"ו.
↑  ספר טל אורות.
↑  ספר אמרי קדוש - ליקוטים מהשרף מסטרעליסק.
↑  אנציקלופדיה לחכמי גליציה - הרב מאיר ונדר
↑  ראה ספר חקר הלכה, לנכדו רבי נפתלי הירץ סג"ל לנדא אב"ד סטרעליסק.
↑  הספר, במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית.
מצודת ואלר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קו-קתדרלה, טירה, בזיליקה זוטרה 
 כתובת:  Rue des Châteaux 100, 1950 Sion 
 מיקום:  סיון 
 מדינה:  שווייץ 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה־10
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־10 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות רומנסקית 
 קואורדינטות:  46°14′02″N 7°21′52″E﻿ / ﻿46.233888888889°N 7.3644444444444°E﻿ / 46.233888888889; 7.3644444444444
 he
 
מצודת ואלר נקראת גם טירת ואלר או בזיליקת ואלר (בצרפתית: שאטו ואלר Château de Valère או Basilique de Valère, בגרמנית: Basilika von Valeria), היא מצודה על גבעה בעיר סיון מול מצודת טורביון. על הגבעה בנויים כנסייה ומספר מבנים מוקפים בחומה.
היסטוריה

בגבעה נמצאו שרידים מהתקופה הרומית, אך השימוש שנעשה במקום מקשה על חקירת הממצאים. השם ואלר מוזכר לראשונה ב-1049, מקור השם לא ידוע, יש אומרים שנקרא על שם ולריאנה אמו של הקונסול הרומי מסוף המאה ה-3 טיטוס קמפניוס פריסקוס מקסימיאנוס. חלקי הכנסייה נבנו בין המאה ה-11 למאה ה-13 בסגנון רומנסקי וגותי. החומות נבנו בסוף המאה ה-13 והמבנה הצפוני נבנה כנראה בסביבות 1300.
במאה ה-15 הותקן בכנסייה עוגב, שכיום הוא אחד העתיקים בעולם שעדיין בשימוש.
בשנת 1977 הגבעה הוכרז על ידי הרשויות כמקום בעל חשיבות לאומית בשל המספר הגבוה של מיני החי והצומח המוגנים שנמצאים במקום.
בשנת 1987 הכנסייה הוכרזה על ידי האפיפיור כבזיליקה קטנה.
בשנים האחרונות המקום עובר שחזור ושיקום בין היתר של חפצי האמנות הרבים שבו. חלק מהמבנים משמשים למוזיאון לתולדות ואלה.