stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורט טר-ואו
הערות שוליים

↑  זה השם המקורי של המבצר. השם שובש עם השנים לפורט טר-ור (Fort Ter-Wer), והוא מוזכר בשם שגוי זה בשילוט ביישוב קלאמת גלן, בשם הרחוב ביישוב ובאתר האינטרנט המופיע ראשון בקישורים חיצוניים
פונקציה פסאודו-אקראית

בקריפטוגרפיה, פוּנְקְצִיָּה פסאודו-אַקְרָאִית (באנגלית: Pseudo-random function) בקיצור PRF היא משפחה של פונקציות המדמות אורקל ראנדומלי באופן שלא קיים אלגוריתם יעיל שיכול להבחין עם יתרון משמעותי, בין פונקציה שנבחרה ממשפחה זו לבין אורקל אקראי אמיתי. היא נקראת כך משום שהיא אינה אקראית אמיתית אלא "מעין" אקראית או אקראית מדומה.
לפונקציה פסאודו-אקראית חשיבות רבה בקריפטוגרפיה והיא מאבני הבניין של ההצפנה מודרנית, באמצעותה ניתן לבנות פרימיטיבים קריפטוגרפיים וסכמות הצפנה בטוחות. מהיבט תאורטי, הוכח שאפשר לבנות פונקציה פסאודו-אקראית באמצעות מחולל מספרים פסאודו-אקראיים קריפטוגרפי, אולם הפרימיטיבים הקריפטוגרפיים הקיימים בשימוש מעשי כיום אינם מוכחים אלא מאמינים שהם מועמדים טובים לפונקציה פסאודו-אקראית. לדוגמה צופן סימטרי כמו AES נחשב לפרמוטציה פסאודו-אקראית אם כי מעולם לא הוכח תאורטית.
להבדיל ממחולל פסאודו-אקראי המסומן בקיצור PRG שבו מידת אקראיות הפלט תלויה באקראיות הקלט, פונקציה PRF מבטיחה שבלי קשר לקלט, הפלט תמיד יראה אקראי, כל עוד הפונקציה נלקחה מתוך המשפחה באופן אקראי.
מבוא והגדרה

מבחינה תאורטית תכונת פסאודו-אקראיות של פונקציה מתייחסת להתפלגות הסטטיסטית של משפחה של פונקציות. ביתר פירוט, נניח שקיימת פונקציה שמקבלת שני קלטים ומחזירה פלט כלשהו, היא נראית באופן כללי כך:
נניח שהקלט הראשון נקרא "המפתח" ומסומן באות  k, באופן כללי אם קובעים את  k מתקבלת "פונקציה עם מפתח" שמקבלת קלט באורך כלשהו ומחזירה פלט באורך כלשהו, כל מפתח מגדיר פונקציה אחרת ממשפחה של פונקציות. עבור מפתח קבוע הפונקציה היחידה  F_{k}:\{0,1\}^{*}\rightarrow \{0,1\}^{*} המסומנת בקיצור  F_{k}(x) מוגדרת רק בהינתן הפרמטר  k. ללא הגבלת הכלליות, נניח שהפונקציה משמרת אורך כלומר היא חד-חד-ערכית ועל והמפתח, הקלט והפלט הם באורך  n סיביות, בניסוח פורמלי  |F_{k}(x)|=|x|=|k|, אם כי זה לא חובה. וכן חשוב לציין שהפונקציה חייבת להיות "יעילה", כלומר שניתנת לריצה בזמן פולינומי. וכן הפרמטר  k נבחר באקראי, מסמנים זאת  k\leftarrow \{0,1\}^{n} כאשר  n הוא פרמטר ביטחון המייצג את אורך הקלט והפלט והמפתח בסיביות.
באופן אינטואיטיבי, הפונקציה  F_{k} תקרא פסאודו-אקראית אם היא בלתי ניתנת להבחנה מפונקציה אקראית אמיתית  f שנבחרה מקבוצת כל הפונקציות בעלות תחום וטווח דומים. במילים אחרות, לא קיים אלגוריתם פולינומי הסתברותי שיכול לזהות לפי הפלט אם מדובר ב- F_{k} עבור  k אקראי כלשהו, או בפונקציה  f שהיא פונקציה שנבחרה באופן אקראי מתוך קבוצת כל הפונקציות הממפות  n-סיביות ל- n סיביות. יש לשים לב שמשתמשים כאן בביטוי "בחירת פונקציה" באופן אקראי בניגוד לבחירת מחרוזת באופן אקראי, שהן שתי הגדרות שונות לחלוטין.
מנקודת ראות מתמטית, נניח שנתונה קבוצה סופית  {\text{Fnc}}_{n} המכילה אוסף של כל הפונקציות הממפות מחרוזות של  n-סיביות למחרוזות של  n-סיביות. בחירת פונקציה אחת מהאוסף באופן אקראי מקבילה לדגימה של אלמנט אקראי בהתפלגות אחידה מתוך קבוצה של אלמנטים. אפשר להמחיש זאת בדרך הבאה: נתונות טבלאות חיפוש גדולות שבהן בשורה  x בטבלה מאוחסן הערך  f(x). עבור כל פונקציה  f מתאימה טבלת חיפוש אחת שבה בדיוק  2^{n} שורות, אחת עבור כל נקודה בתחום  \{0,1\}^{n}, כל שורה מכילה מחרוזת באורך  n סיביות ובסך הכול גודלה של הטבלה הוא  n\cdot 2^{n} סיביות. למעשה אפשר לראות שהפונקציות בקבוצה  {\text{Fnc}}_{n} מתאימות אחד-לאחד לטבלאות החיפוש. לכן גודלה של  {\text{Fnc}}_{n} הוא בדיוק  2^{n\cdot 2^{n}} מחרוזות באורך  n\cdot 2^{n}. ההתפלגות של הפונקציה  f\in {\text{Fnc}}_{n} היא מעל  2^{n\cdot 2^{n}} פונקציות ואילו ההתפלגות של  F_{k} היא מעל  2^{n} פונקציות שונות לכל היותר ולמרות "התנהגות" זו, הן צריכות להראות על פניהן זהות בהתפלגותן עבור כל אלגוריתם הבחנה פולינומי.
לצורך המחשה במקרה ש- n=2, ישנן  2^{2}=4 אפשרויות שונות של קלט:  \{00,01,10,11\} ולכן קיימות בדיוק  2^{2\cdot 2^{2}}=256 אפשרויות למפות 2 סיביות קלט לשתי סיביות פלט, אם בונים טבלה כזו גודלה הכולל יהיה בדיוק  2\cdot 2^{2}\cdot 256=2048 סיביות. לעומת זאת הפונקציה  F_{k} עם מפתח באורך 2 סיביות, היא אחת מתוך ארבע פונקציות אפשריות בלבד, במילים אחרות יש רק ארבע אפשרויות שונות לבחירת מפתח באורך 2 סיביות. אם לא מגבילים את אורך המפתח, אז יש  4!=24 תמורות אפשריות באורך 2 סיביות או 24 מפתחות שונים.
מבוא והגדרה > אורקל אקראי

אורקל אקראי הוא מעין קופסה שחורה תאורטית המחזירה על כל שאילתה ייחודית תגובה אקראית אמיתית. המוסכמה היא שאם השאילתה כבר נשאלה בעבר האורקל חייב להגיב באופן זהה. דרך אחרת להציג זאת, בהינתן  n שלם שהוא פרמטר ביטחון כלשהו, האורקל האקראי הוא מעין פונקציה  f שנבחרה באקראי בהתפלגות אחידה מתוך תחום הפונקציות האקראיות המקבלות קלט  x באורך  n ומחזירה פלט  y באורך  n בניסוח רשמי  f(x)\to \{0,1\}^{n}. הפונקציה ממפה כל שאילתה ללא תלות בקלט, לערך אקראי (קבוע) מתוך תחום הפונקציה. למשל עבור  x נתון הפונקציה תמיד תחזיר את אותו  y.
הרעיון מאחורי אורקל אקראי שהוא מעין אבסטרקציה מתמטית כדי לפשט את תהליך ההוכחה הקריפטוגרפית. הרעיון הועלה לראשונה על ידי מיהיר בלייר ופיליפ רוגווי שעשו שימוש בקונספט מודל אורקל אקראי כפרדיגמה לבניית פרוטוקולים קריפטוגרפיים בטוחים כאשר אין דרך מעשית יעילה להוכיח שהפרוטוקול מכיל את התכונות המתמטיות הדרושות לצורך ההוכחה. במובן זה ההוכחה אינה הוכחה מתמטית רגילה אלא מעין היוריסטיקה.
למעשה לא קיימת פונקציה שניתנת ליישום על ידי אלגוריתם שרץ בזמן פולינומי שיכולה לדמות אורקל אקראי אמיתי. בהוכחת פרוטוקול קריפטוגרפי מנסים להחליף את האורקל בפונקציית גיבוב קריפטוגרפית מתאימה, במידת האפשר, שהיא בהגדרה הכי קרובה למושג אורקל אקראי.
מבוא והגדרה > מבחין

מבחין (Distinguisher) של פונקציה פסאודו-אקראית הוא כלי תאורטי המאפשר להגדיר פסאודו-אקראיות של פונקציה במונחים של ניסוי אינטראקטיבי. אלגוריתם הבחנה D מקבל כקלט את הפונקציה הנדונה ומחליט האם היא אקראית אמיתית או פסאודו-אקראית. היות שלמעשה התחום של משפחת הפונקציות מעריכי (בסדר גודל של  n\cdot 2^{n}) לא ניתן להגדיר את D כאלגוריתם הבחנה פולינומי, כי אי אפשר לסרוק את כל הערכים האפשריים בזמן פולינומי. ההגדרה המקובלת היא אלגוריתם הסתברותי שיש לו גישה לאורקל אקראי. D רשאי להגיש לאורקל (מספר פולינומי של) שאילתות עבור נקודות שונות  x שיבחר והאורקל אמור להחזיר לו את  f(x) של הנקודה  x. בגמר הניסוי אלגוריתם ההבחנה עונה "1" אם הקלט שלו הוא אחת הפונקציות מהמשפחה הפסאודו-אקראית, או "0" אחרת.
מבוא והגדרה > מבחין > הגדרה פורמלית של פונקציה פסאודו-אקראית

תהי  F:\{0,1\}^{*}\times \{0,1\}^{*}\longrightarrow \{0,1\}^{*} פונקציה יעילה, הכוללת מפתח ומשמרת אורך.  F תקרא פסאודו-אקראית אם עבור כל אלגוריתם הבחנה פולינומי D קיימת פונקציית זניחות  {\text{negl}} כך שמתקיים:
כאשר  k\leftarrow \{0,1\}^{n} נבחר בהתפלגות אחידה וכן  f היא פונקציה שנבחרה אקראית מקבוצת כל הפונקציות האפשריות הממפות מחרוזות של  n סיביות ל- n סיביות.
-D יכול להתקשר עם האורקל בחופשיות, לכן הוא יכול לשאול שאלות באופן אדפטיבי ולהתאים את השאילתות על סמך תשובות קודמות. אולם ביכולתו לשאול רק מספר מוגבל של שאלות כי הוא כאמור רץ בזמן פולינומי. וכן חשוב לזכור ש- k אינו ידוע ל-D, כי אין כל היגיון לדרוש ש- F_{k} תהיה פסאודו-אקראית אם  k ידוע. כל מה שהמבחין צריך לעשות במקרה כזה הוא להגיש לאורקל שאילתה בנקודה אפס ( x=0), לקבל את  y ולהשוות עם  y'=F_{k}(0) וסיכויי ההצלחה שלו במקרה כזה הם כמעט 1 כי הסיכוי ש- y'=y במקרה של פונקציה אקראית אמיתית הוא  2^{-n}. המשמעות היא שהטענה לפסאודו אקראיות תקפה רק באם  k סודי. וכן הטענה שקשה למצוא  x כך ש- F_{k}(x)=0 נכונה רק אם  k לא ידוע למבחין, אחרת אפשר להוכיח שקל למצוא קלט כזה.
מנקודת ראות תאורטית, לא הוכח שפונקציה פסאודו-אקראית קיימת תחת השערה כלשהי. הוכח שקיומה של פונקציה פסאודו-אקראית תלוי בקיומו של מחולל פסאודו אקראי. כך שאפשר לבנות פונקציה פסאודו אקראית על בסיס כל בעיה מתמטית קשה שאיתה אפשר לבנות מחולל פסאודו אקראי. באותה מידה, מחולל פסאודו-אקראי תלוי בקיומן של פונקציה חד-כיוונית וסיבית קשה. אלו אבני הבניין של הקריפטוגרפיה המודרנית מהם ניתן לבנות פרימיטיבים קריפטוגרפיים רבים. לדוגמה הוכח שרשת פייסטל בארבעה סבבים היא פרמוטציה פסאודו אקראית חזקה, תחת ההנחות האמורות. פונקציה פסאודו-אקראית שימושית מאוד בקריפטוגרפיה מודרנית. אפשר לבנות איתה סכמת הצפנה המוכחת כבטוחה נגד התקפת גלוי-נבחר וכן קוד אימות מסרים.
כבמודל אורקל אקראי, קל לנתח רמת ביטחון של סכמת הצפנה המבוססת על פונקציה פסאודו-אקראית לפי האסטרטגיה הבאה: בשלב הראשון מחליפים את הפונקציה הפסאודו-אקראית בפונקציה אקראית אמיתית ומנסים להוכיח שהסכמה בטוחה תחת הנחה זו. זהו שלב תאורטי הסתברותי ואינו תלוי בסיבוכיות חישובית. בשלב השני מוכיחים שהסכמה בטוחה על ידי הטענה שאם היריב יכול לפצח אותה בזמן פולינומי אז באופן עקיף בהכרח שהוא הצליח להבחין בין הפונקציה הפסאודו-אקראית לבין פונקציה אקראית אמיתית ובכך הפר את ההנחה היסודית עליה נשען ביטחון הסכמה.
מבוא והגדרה > תמורה (פרמוטציה) פסאודו-אקראית

באופן שקול, ניתן להגדיר משפחה של תמורות הפסאודו אקראיות בקיצור PRP. במקרה זה קיימות שתי דרישות נוספות:
הפונציה  f נדרשת להיות  f:\{0,1\}^{n}\to \{0,1\}^{n}
הפונקציה נדרשת להיות פרמוטציה.
בהגדרה זו, הקבוצה  U היא קבוצת כלל הפרמוטציות בגודל  n (קיימות  n! פונקציות כאלו).
בניית פונקציה פסאודו-אקראית עם מחולל פסאודו-אקראי

בשנת 1986 הראו עודד גולדרייך, שפי גולדווסר וסילביו מיקלי כיצד ניתן לבנות פונקציה פסאודו-אקראית  f:n\to k אם נתון מחולל פסאודו אקראי  G כך שהפלט של המחולל  G יהיה באורך כפול מגרעין האקראיות (seed) המוזן למחולל. הרעיון העומד מאחורי הבניה הוא להפעיל את המחולל שוב ושוב - בכל הפעלה כזו יתקבל פלט הארוך פי שניים מהקלט אל המחולל. חוזרים על הפעולה עד אשר מתקבל פלט באורך  k2^{n}. כעת ניתן לחלק את פלט המחולל ל 2^{n} חלקים שווים, כל אחד באורך  k. פלט הפונקציה הפסאודו-אקראית  f(x) הוא החלק שמספרו הסידורי הוא  x. מכיוון שקיימים לכל היותר  2^{n} ערכי  x אפשריים, הרי שהפונקציה הפסאודו-אקראית מוגדרת היטב. אם ההפעלה החוזרת של המחולל מבוצעת בצורה יעילה (במבנה של עץ) מתקבל כי בנייה זו אפשרית בזמן פולינומי.
ההוכחה שהפונקציה אכן פסאודו-אקראית נעזרת בשיטת ההיברידים בה מניחים שניתן לשבור את הפונקציה הפסאודו-אקראית, ומקבלים כי קיימת הפעלה יחידה של המחולל הפסאודו-אקראי שניתנת לחיזוי מראש, בסתירה לכך שהמחולל פסאודו-אקראי במובן קריפטוגרפי.
שימושים > בניית סכמת הצפנה על ידי פונקציה פסאודו-אקראית

אם נתונה לנו משפחת פונקציות פסאודו-אקראית, ניתן לעשות בה שימוש על מנת ליצור סכמת הצפנה פשוטה, ולהוכיח כי אם צד ג' יכול לפענח את המידע המוצפן - הרי הוא יכול להבדיל בין פונקציה פסאודו-אקראית לפונקציה אקראית, בסתירה להיות הקבוצה  F פסאודו-אקראית.
על מנת להצפין את ההודעה  m, מגרילים מספר כלשהו  i ושולחים את המידע  ENC_{k}(m)=(i,f_{k}(i)\oplus m).
מפתח ההצפנה  k קובע את הפונקציה  f_{k}(\cdot ) הספציפית בה עושים שימוש, מבין כלל הפונקציות במשפחה  F.
אמנם סכמת הצפנה זו בטוחה במובן שלא ניתן לדעת מהי ההודעה  m אם מביטים במידע המוצפן, אבל סכמה זו אינה בטוחה לחלוטין (במובן CPA) מכיוון שצד ג' יכול לשנות את המידע המוצפן כדי לייצר הצפנה חוקית של הודעה אחרת,  m'.
בשנת 1985 הציעו מיכאל לובי וצ'ארלס ראקוף שיטה בה ניתן להשתמש בפונקציה פסאודו-אקראית על מנת לבנות צופן בלוקים הבטוח כנגד התקפת גלוי-נבחר (Chosen Plaintext Attack). השיטה מבוססת על מבנה פייסטל תלת-שלבי. באופן מפתיע, מבנה דומה בעל 2 שלבים בלבד אינו מספיק על-מנת ליצור סכמה בטוחה.
ראו גם

אקראיות
מחולל מספרים פסאודו-אקראיים
מחולל מספרים פסאודו-אקראיים קריפטוגרפי
הערות שוליים

1 2  עודד גולדרייך, שפי גולדווסר וסילביו מיקאלי,
 How to construct pseudorandom functions
↑  Goldreich, Oded; Goldwasser, Shafi; Micali, Silvio (October 1986). "How to Construct Random Functions" (PDF). Journal of the ACM. 33 (4,): 792–807. doi:10.1145/6490.6503. web page and preprint
↑  {{{1}}}
פול (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  גרג מוטולה 
 הופק בידי:  נירה פארק, טים ביבן, אריק פלנר 
 תסריט:  סיימון פג, ניק פרוסט 
 עריכה:  כריס דיקנס 
 שחקנים ראשיים:  סת' רוגן ג'יין לינץ' ניק פרוסט סיימון פג ג'ון קרול לינץ' ג'סי פלמונס דיוויד קוצ'נר סטיבן ספילברג ג'פרי טמבור בליית' דאנר קריסטן ויג סיגורני ויבר ג'ייסון בייטמן ג'ו לו טרוליו ביל היידר J. Todd Anderson 
 מוזיקה:  דייוויד ארנולד 
 צילום:  לורנס שר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל, רלטיביטי מדיה, חברת ויינסטין, Working Title Films 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 באפריל 2011 
 משך הקרנה:  99 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט חבר'ה, מדע בדיוני קומי, סרט פרודיה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   paul
 www.whatispaul.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
פול (באנגלית: Paul) הוא סרט מדע בדיוני, קומדיה וסרט חבר'ה אמריקאי משנת 2011, בבימויו של גרג מוטולה. העלילה עוקבת 2 בריטים חובבי קומיקס מדע בדיוני שפוגשים ונותנים טרמפ לחייזר בנבדה והשלושה נקלעים להרבה סיטואציות מוזרות.
עלילה

הסרט מתחיל בשנת 1947. ילדה בשם טארה מוציאה את כלבה בשם "פול" החוצה, כשלפתע עב"ם מתרסק על הכלב והורג אותו. הילדה מוציאה את החייזר מהחללית ההרוסה, קוראת לו "פול" ומטפלת בו עד שחיילים ברשות אזור 51 לוקחים את החייזר.
60 שנה לאחר מכן, ב-2007, גראהם בילי וקלייב גולינגס, 2 בריטים חנונים, נוסעים ברחבי ארצות הברית למקומות בהם נערכו לכאורה מפגשים עם חייזרים. לפתע, באחד מהמסעות שלהם, מול הקרוואן שלהם מתרסק רכב. כאשר השניים יוצאים לבדוק מה קורה, הם פוגשים את פול - חייזר נרקומן וסרקסטי שברח מאזור 51 ומחפש דרך חזרה לכוכב הבית שלו שבגלקסיית אנדרומדה. 2 החברים מסכימים לתת לו טרמפ ובהמשך הדרך הוא נהיה לחברם.
בינתיים, הסוכן הפדרלי לורנזו זויל מחפש אחר החייזר עבור גנרלית קשוחה הקרויה בפי פול "האיש הגדול". הוא פוגש את הסוכן האגרד ואת הסוכן ריילי - 2 שוטרים לא חכמים במיוחד, שעושים מה שהוא אומר להם.
בינתיים, השלושה נוסעים אל מקום שבו נוצרים מתפללים. כאשר פול והשניים חוטפים בטעות נוצרייה אדוקה בשם רות באגס, אשר פול מגלה לה באמצעות מגע חושי את תורת האבולוציה. לאחר שגילה לה, רות מבינה כי העולם אינו נברא בשישה ימים והוא בן 4,000 שנה, אלא שהיא יכולה לעשות מה שיעלה בדעתה - כגון לשתות, לזנות ואפילו לקלל. הארבעה נוסעים אל פאב מקומי של חנונים, בעוד שהם פוגשים 2 בריונים שקלייב וגראהם עצבנו מקודם, אך פול מעלף אותם.
ביער, פול מספר להם את הסיבה מדוע הוא מעוניין לחזור לכוכב ביתו - מתברר כי הממשלה מעוניינת לנתח את מוחו של פול, כדי ליצור לחיילים האמריקאים יכולות הסוואה, מגע מרפא וכדומה. בבוקר, פול והחבורה מנסים לצאת מהעיירה בה הם נמצאים אך ללא הצלחה, גונבים בשביל פול זיקוקי דינור ופוגשים את טארה, כשהיא מבוגרת מאוד. זויל, האגרד וריילי מוצאים את החבורה אך החבורה מצליחה לברוח ולהרוג את האגרד וריילי.
בוויומינג, החבורה מטפסת על מגדל השטן ומשגרים את הזיקוקים. אך האיש הגדול מגיעה וגם זויל מגיע, כשהוא מנסה להציל את פול אך האיש הגדול פוצעת אותו. טארה מצליחה לעלפה. אך אביה האדוק של רות, מוזס באגס, שבאה לחפש אחר בתו, שולף שוטגאן ומכוון לפול אך פוגע בטעות בגראהם. פול מצליח להחיות את גראהם באמצעות המגע המרפא שלו. האיש הגדול מתעוררת אך החללית שפול קרא לה מגיעה ומוחצת את האיש הגדול, ואוספת את פול וטארה.
דמויות ושחקנים

סת' רוגן - פול: חייזר אינטליגנט וידידותי אך סרקסטי ובעל התמכרות קשה לסמים שמרבה לקלל ללא הפסקה. הגיבור הראשי של הסרט.
סיימון פג - גראהם בילי: חנון ומאייר בריטי. חברו של קלייב.
ניק פרוסט - קלייב גולינגס: חנון וסופר בריטי. חברו של גראהם.
קריסטן ויג - רות' באגס: נוצרייה אדוקה שבהמשך מאמינה בתורת האבולוציה. בת זוגו של גראהם.
ג'ייסון בייטמן - הסוכן לורנזו זויל: סוכן פדרלי שצד אחרי פול מטעם אזור 51, כשבהמשך מתגלה כחברו הטוב ביותר ומנסה להצילו.
ביל היידר - הסוכן האגרד: שוטר פדרלי טיפש. הרבה יותר חכם מחברו, הסוכן ריילי.
ג'ו לו טרוליו - הסוכן ריילי: שוטר פדרלי טיפש. הרבה יותר טיפש מחברו, הסוכן האגרד ומרבה לצחוק מקללות.
בליית' דאנר - טארה וולטון: אישה מבוגרת שבצעירותה פול התרסק על כלבה.
ג'ון קרול לינץ' - מוזס באגס: אביה האדוק של רות׳.
סיגורני ויבר - האיש הגדול: גנרלית קשוחה. הנבלית הראשית של הסרט.
פוטוצ'ארי

| --- | --- |
פוטוצ'ארי, 2007
פוטוצ'ארי, 2007
 מדינה:  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
 יישות מדינית:  רפובליקה סרפסקה רפובליקה סרפסקה
 מחוז:  סרברניצה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  4,338 (1991)
 קואורדינטות:  44°08′56″N 19°17′51″E﻿ / ﻿44.148822222222°N 19.297497222222°E﻿ / 44.148822222222; 19.297497222222 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בוסניה והרצגובינה מוגדלת) סרייבו ביחאץ' באניה לוקה מוסטאר סרייבו המזרחית  זניצה טרבינייה הים האדריאטי  קרואטיה סרביה מונטנגרו א.פוטוצ'ארי(למפת בוסניה והרצגובינה רגילה) סרייבו ביחאץ' באניה לוקה מוסטאר סרייבו המזרחית  זניצה טרבינייה הים האדריאטי  קרואטיה סרביה מונטנגרו א.פוטוצ'ארי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פוטוצ'ארי הוא כפר בתחום המוניציפלי של סרברניצה במזרח בוסניה והרצגובינה, נמצא 6 ק"מ צפונית-מערבית מהעיר סרברניצה. במפקד תושבים שנערך בכפר ב-1991 היו בתחומו 4,338 תושבים, מהם 93% בוסנים ו-7% אחרים, בעיקר סרבים.
במלחמה

בעת המלחמה בבוסניה היה הכפר במובלעת סרברניצה. ביחד עם כל המקומות האחרים במובלעת, אוכלוסייתו תפחה בשל כמויות של פליטים שזרמו אליו מהחלקים השכנים בבוסניה. כשהכוחות הסרביים פלשו למובלעת ביולי 1995 הם ביצעו במקום טבח המוני הידוע בשם טבח סרברניצה.
לאחר המלחמה

בפוטוצ'ארי שוכן בית הקברות ומפעל ההנצחה העיקרי לטבח. התרומה הגדולה למימון מפעל ההנצחה ובית הקברות באה מממשלת ארצות הברית, ומפעל ההנצחה הוקדש על ידי הנשיא לשעבר ביל קלינטון ב-2003, במשך יום השנה העשירי עוד 619 מקורבנות הטבח הובאו לקבורה. היום ישנם מעל 2,000 איש הקבורים בפוטוצ'ארי. יותר מ-8,200 מקורבנות הטבח הוצאו מקברי אחים וזוהו, וצפויים להיקבר בפוטוצ'ארי. מדי שנה מתווספות גופות נוספות, כאשר בחינה מדוקדקת של שברי עצמות, בגדים נרקבים ודגימות DNA חושפת אט אט את זהותם של אנשים 'נעדרים' נוספים, שנזרקו במקור לקברי אחים ולעיתים קרובות נקברו מחדש מספר פעמים במאמץ להסתיר את הפשע.
הערות שוליים

↑  Lonely Planet, Srebrenica-Potočari Memorial Centre
פוטופסיה

| --- | --- |

 מיקום אנטומי:  עין
 גורם:  היפרדות זגוגית היקפית (אחורית), היפרדות רשתית, ניוון מקולרי הקשור לגיל, מיגרנה, אי ספיקה וירטברובזילרית, דלקת עצב הראייה, אוטם באונה העורפית, הזיות אופטלמופתיות.
פוטופסיה (באנגלית: Photopsia) היא נוכחות של הבזקי אור בשדה הראייה.
מאפיינים קליניים

פוטופסיה מוגדרת כהשפעה על הראייה הגורמת לתופעות חריגות בראייה ומופיעה בדרך כלל כ:
אורות מהבהבים
אורות מנצנצים
צורות צפות
נקודות זזות
הלוצינציות עין סגורה(אנ')
תופעה זו מתרחשת במספר מחלות, תסמונות ומצבים רפואיים:
רטיניטיס פיגמנטוזה, מחלת עיניים ניוונית תורשתית של הרשתית.
היפרדות זגוגית אחורית(אנ').
אאורה, תחושה מוקדמת הנלווית להפרעות נוירולוגיות.
מיגרנה רטינלית(אנ').
מיגרנה אספלגית(אנ').
סקוטומה מנצנצת(אנ').
היפרדות רשתית, הפרעה בעין בה הרשתית הסנסורית נפרדת משכבת האפיתל הפיגמנטי של הרשתית.
אוטם באונה העורפית (בדומה לשבץ עורפי).
חסך חושי (הזיות אופטלמופתיות).
ניוון מקולרי, מחלת עיניים בה שומנים וחלבונים שונים מצטברים מתחת לרשתית עד שהם פוגעים באופן משמעותי בחדות הראייה וגורמים להבזקי אור.
אי ספיקה ורטברובזילרית(אנ').
דלקת עצב הראייה
תסמונת השלג החזותית(אנ').
התכווצות הזגוגית או נזילות, שהם הגורמים השכיחים ביותר לפוטופסיה, גורמים למשיכת חיבורים ויטריאו-רטינליים, המגרה את הרשתית וגורמת לה לפרוק דחפים חשמליים. דחפים אלו מתפרשים על ידי המוח כהבזקים, מצב זה זוהה גם כסימפטום ראשוני שכיח של דלקת חריפה פנימית נקודתית (PIC), מחלה אוטואימונית נדירה של הרשתית הנחשבת נגרמת על ידי מערכת החיסון שתוקפת את הרשתית והורסת אותה. במהלך ההריון, פוטופסיה חדשה עלול להעיד על רעלת הריון חמורה.
פוטופסיה יכולה להופיע בהיפרדות רשתית. לעיתים התופעה מעידה על מלנומה אובאלית(אנ').
ראו גם

עצמים צפים בעין
הערות שוליים

↑  Photopsias, eyerounds.org
↑  Punctate inner choroidopathy - About the Disease - Genetic and Rare Diseases Information Center, rarediseases.info.nih.gov
פוטוסי

פוטוסי (Potosí) היא עיר בבוליביה, המשמשת גם כבירת מחוז באותו שם. העיר שוכנת בגובה של 4,090 מטרים מעל פני הים, מה שהופך אותה לאחת הערים הגבוהות בעולם. מרבצי הכסף שנמצאו בסמוך לה הפכו אותה בעבר לעיר הגדולה ביותר ביבשת אמריקה ובאימפריה הספרדית כולה, אך עם הידלדלות המאגרים, דעכה העיר. בשנת 2006 התגוררו בה 115,000 תושבים.
ב-1987 הכריז אונסק"ו על פוטוסי כאתר מורשת עולמית.
הר סרו ריקו
פרט ממפה של דרום אמריקה מ-1715, המתאר את פוטוסי
היסטוריה

פוטוסי נוסדה ב-1 באפריל 1546, כעיר מכרות. מרבצי הכסף שהתגלו בהר הסמוך לעיר, סרו ריקו ("ההר העשיר") האיצו את התפתחותה, וב-1625 כבר הייתה לעיר הגדולה ביותר ביבשת אמריקה ובאימפריה הספרדית, עם כ-160,000 תושבים. במשך שנים רבות הייתה פוטוסי ספקית הכסף של האימפריה הספרדית ולפי תיעודים רשמיים, בין 1556 ל-1783 נכרו בה 45,000 טונות של כסף טהור, 7,000 מהן הלכו ישירות לבית המלוכה הספרדי. שמה של העיר נודע באירופה, והיא אף הוזכרה בספרו של מיגל דה סרוונטס, "דון קישוט", כסמל לעושר.
כריית הכסף נעשתה תוך ניצול האוכלוסייה האינדיאנית המקומית והעסקתה בתנאי עבודה קשים. אלפים מהעובדים מצאו את מותם במכרות, עקב תנאי העבודה הקשים והחשיפה לכספית. אחרים אולצו לשהות במכרות זמן ממושך כל כך, עד שכשיצאו מהם לבסוף, התעוורו. בשלב מסוים הביאו הספרדים לפוטוסי עבדים שחורים, אך אלה לא היו רגילים לעבודה באוויר הדליל, וניסיון זה לא צלח.
בראשית מלחמת העצמאות, שנמשכה בין 1809 ל-1825, נתפסה פוטוסי בידי המורדים הפטריוטים. הפטריוטים אמנם סילקו את המלוכנים, אך לא הצליחו לארגן ממשל חלופי, והעיר שקעה לאנרכיה, שאפשרה את שובם של המלוכנים. כוח נוסף, בפיקודו של מנואל בלגראנו הצליח, לבסוף, להשיב לפטריוטים את השליטה בעיר ב-10 בנובמבר 1810, לאחר קרב עקוב מדם.
במהלך המאה ה-19 התדלדלו מכרות הכסף, מה שהוביל לשקיעתה של העיר. תושבי האזור עדיין כורים כסף בסרו ריקו, אך בהיקפים מצומצמים בהרבה. תנאי העבודה אמנם לא קשים כשהיו בתקופת הספרדים, אך המכרות עדיין גובים את חייהם של כורים רבים, ותוחלת החיים הממוצעת של הכורים עומדת על כ-40 שנה.
תיירות

בשנת 1987 הכריז אונסק"ו על פוטוסי כאתר מורשת עולמית. האתר כולל את מכרות הכסף בסרו ריקו, שכונות מגורי הכורים, והמבנים הקולוניאליים המצויים בתחומי העיר.
מכרות הכסף מהווים את מקור המשיכה העיקרי לתיירים בעיר. מספר סוכנויות בעיר מציעות סיורים מודרכים במכרות, הכוללים מפגש עם הכורים וכן ביקור בשוק הכורים, שבו ניתן לרכוש דינמיט.
עם המבנים הקולוניאליים החשובים בעיר נמנים מבנים אלה:
קאסה דה לה מונדה (או בשמו המלא: Casa de la Moneda de Bolivia - "המטבעה של בוליביה") הוא אחד המבנים הקולוניאליים הבולטים בפוטוסי. המטבעה הוקמה בין 1757 ל-1773, במקום מבנה ישן יותר, שהוקם ב-1572. בתחילה נטבעו בה מטבעות עבור האימפריה הספרדית. ההטבעה נמשכה גם שנתיים לאחר עצמאות בוליביה, ורק ב-1827 הוחל בהטבעת הסקודו הבוליביאני, ששימש את המדינה בשנותיה הראשונות. המטבעה נסגרה סופית ב-1953, וכיום משמש המבנה כמוזיאון.
כנסיית סן לורנסו (Iglesia de San Lorenzo de Carangas) היא אחת משתי הכנסיות הראשונות שנבנו בפוטוסי. הכנסייה הוקמה ב-1548, וכבר לאחר עשור נזקקה לשיפוץ רב, לאחר ששלג כבד איים למוטט אותה. לכנסייה חזית מפוארת, ובה פיתוחי אבן מרשימים.
טורה דה לה קומפנייה (Torre de la Compañía, מילולית: "מגדל החברה") הוא מנזר, שהיה בעבר המרכז הדתי החשוב ביותר בבוליביה. המנזר מהווה את אחד הסמלים של העיר, והוא אף מופיע על שטר של 50 בוליביאנו.
העיר הגבוהה בעולם?

פוטוסי שוכנת בגובה של 4,090 מטרים מעל פני הים, ובמשך שנים רבות נחשבה לעיר הגבוהה בעולם. ואולם, במהלך המאה ה-20 והמאה ה-21 התפתחו ערים חדשות גבוהות יותר. כיום העיר הגבוהה בעולם היא לה רינקונאדה שבפרו, בה מתגוררים כ-50 אלף תושבים, בגובה של 5,099 מטרים מעל פני הים. פוטוסי היא עדיין אחת משתי הערים היחידות ששוכנות בגובה של למעלה מ-4,000 מטרים, ומתגוררים בהן למעלה מ-100 אלף תושבים. העיר השנייה, אל אלטו, אף היא בבוליביה, בגובה של 4,150 מטרים מעל פני הים.
ערים תאומות

פרו קוסקו, פרו
פיגמנט ביולוגי

פיגמנטים ביולוגיים הם חומרים המיוצרים על ידי אורגניזמים חיים שיש להם צבע כתוצאה מקליטה סלקטיבית של צבע.
יש צבע. חלקים שונים של אורגניזמים, כגון העור, העיניים, הפרווה והשיער מכילים פיגמנטים בתאים מיוחדים הנקראים כרומטופורים.
ישנם מגוון של מחלות ומצבים חריגים הכרוכות בפיגמנטציה אצל בני אדם ובעלי חיים, אשר כרוכים בהיעדר או אובדן של פיגמנטציה או בתאי פיגמנטים, או בייצור עודף של פיגמנטים.
בני אדם ובעלי חיים בלי הפיגמנט מלנין סובלים מלבקנות.
מלסמה (אנ') הוא מצב בו כתמים חומים כהים מופיעים על הפנים בהשפעת שינויים הורמונליים.
ויטיליגו הוא מצב בו של אובדן תאים שמייצרים פיגמנטים המכונים מלנוציטים אשר גורמים לכתמים על העור.
דוגמאות לפיגמנטים ביולוגיים

פיגמנטים שמבוססים על הם: כלורופיל, המוקינין, המוגלובין, מיוגלובין
ליפוכרומים:
קרוטנואידים: אלפא-קרוטן, בטא-קרוטן, אנתוציאנין, ליקופן, רודופסין
קסנתופילים: קנתקסנטין, זאקסנטין, לוטאין
פיגמנטים פוטו-סינתטיים: כלורופיל, פייקובילין
שונות: מלנין, יורוכרום
פיט דו פונט

פייר סמואל "פיט" דו פונט הרביעי (באנגלית: Pierre Samuel "Pete" du Pont IV;‏ 22 בינואר 1935 –  8 במאי 2021) היה עורך דין, איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של דלאוור בשנים 1969–1971, כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1971–1977, וכמושל דלאוור ה-68 בשנים 1977–1985.
ראשית חייו

פיט דו פונט נולד בווילמינגטון שבדלאוור. הוא היה בן למשפחת דו פונט (אנ'), בנם של פייר סמואל דו פונט השלישי וג'יין הולקומב דו פונט, ונכדו של לאמוט דו פונט השני, אחיו של פייר ס. דו פונט, שהיה נשיא ג'נרל מוטורס, ושבנה את גני לונגווד (אנ'). לאחר סיום לימודיו באקדמיית פיליפס אקסטר, באוניברסיטת פרינסטון ובבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד, הוא שירת בכוחות המילואים של צי ארצות הברית בשנים 1957–1960. דו פונט נשא לאישה את אלסי ראבנל ווד, ולשניים נולדו ארבעה ילדים.
קריירה פוליטית

בשנים 1963–1970 הועסק דו פונט בחברת דופונט המשפחתית. ב-1968 הוא נבחר ללא יריבים שהתמודדו מולו למושב מחוז הבחירה ה-12 של בית הנבחרים של דלאוור, שאותו הוא אייש עד 1971. ב-1972 הוא שקל ברצינות התמודדות על מושב בסנאט של ארצות הברית (שבסופו של דבר נבחר אליו הדמוקרט ג'ו ביידן), ובתחילה התמודד במערכת בחירות מקדימות מול חבר בית הנבחרים לשעבר, האל האסקל הבן. לאחר מכן הוא פרש מהמרוץ בהתאם לבקשתם של מנהיגי הרפובליקנים, כולל הנשיא ריצ'רד ניקסון, כדי לאפשר לסנאטור המכהן ג'יימס קיילב בוגס להתמודד על תקופת כהונה שלישית.