stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטיב סבלה
ספרים

“In Exile”, קטלוג תערוכת יחיד, בהוצאת Metroquadro Gallery, איטליה (2010).
“Steve Sabella – Photography 1997-2014”, בהוצאת Hatje Cantz, גרמניה (2014).
“Archaeology of the Future”, קטלוג תערוכת יחיד, בהוצאת Maretti Editore, איטליה (2014).
“Fragments”, קטלוג תערוכת יחיד, בהוצאת Berloni Gallery, לונדון (2014).
“Independence”, קטלוג תערוכת יחיד, בהוצאת Meem Gallery, דובאי (2014).
“Layers”, קטלוג תערוכת יחיד, בהוצאת Contemporary Art Platform, כווית (2014).
“The Parachute Paradox”, בהוצאת Kerber Verlag, גרמניה (2016).
“Fragments From Our Beautiful Future”, קטלוג תערוכת יחיד, Kerber Verlag, גרמניה (2017)
תערוכות נבחרות > תערוכות יחיד

1998 - ״רגע אמת״, המכון הצרפתי, ירושלים.
2002 - ״חיפוש״, מרכז חליל סאקקיני (Khalil Sakakini), רמאללה.
2002 - ״זהות״, מרכז חליל סאקקיני (Khalil Sakakini), רמאללה.
2002 - ״החיים נהדרים״, גלריה ארטוטק מונטריאול, מונטריאול.
2003 - ״קץ הימים״, המכון הצרפתי, ירושלים.
2003 - ״קץ הימים״, המכון הצרפתי, עזה.
2003 - ״קץ הימים״, Al-Hallaj Gallery, רמאללה.
2004 - ״קץ הימים״, Al-Kahf Gallery, המרכז הבינלאומי של בית-לחם, בית-לחם.
2004 - ״קץ הימים״, הפקולטה לאמנות באוניברסיטת אל נאג'ה (Al Najah University), שכם.
2005 - “Kan Yama Kan & Till the End”, המכון הצרפתי, ירושלים.
2005 - “Kan Yama Kan & Till the End”, המכון הפרנקו- גרמני, רמאללה.
2010 - ״סטיב סבלה: בגלות״, גלריה מטרוקוואדרו, ריוולי.
2011 - ״אופוריה ומעבר״, גלריית הרובע הריק, דובאי.
2014 - ״פרגמנטים״, גלריה ברלוני, לונדון.
2014 - ״שכבות״, במה לאמנות עכשווית, כווית סיטי.
2014 - ״ארכאולוגיה של העתיד״, המרכז הבינלאומי לצילום Scavi Scaligeri, ורונה בשיתוף גלריה בוקס-ארט (ורונה) וגלריה ברלוני (לונדון).
2014 - ״עצמאות״, גלריה מיים (Meem), דובאי.
2016 - ״סטיב סבלה – פרדוקס המצנח״, במה לאמנות עכשווית, כווית סיטי.
2017 - ״פרגמנטים מהעתיד היפה שלנו״, מאוסף בומילר, ברלין.
2018 - ״אבולוציה״, יריד אמנות פריז, הגראנד פאלאס, פריז.
2018 - “Wavelengths”, גלריה מטרוקוואדרו, איטליה.
תערוכות נבחרות > תערוכות קבוצתיות

1998 - ״חיפוש״, גלריה בית-העם, תל אביב.
1999 - ״בעיטת פתיחה״, הגלריה החדשה, ירושלים.
2002 - ״מולדת״, הגלריה של בית הספר לצילום מוסררה, ירושלים.
2002 - ״תקווה והרגע היפה: פרס לאמנים צעירים״, הקרן A. M. Qattan, מרכז חליל סאקקיני (Khalil Sakakini), רמאללה.
2002 - ״מבט מירושלים״, מוזיאון Museo di Roma in Trastevere, רומא.
2003 - ״מחשבה, גוף ונפש״, גלריה ARC, שיקגו.
2008 - ״לדלג על המבוא״, גלריה P-3, לונדון.
2008 - ״שכנים בדיאלוג״, סרייבו מוזיאון לאמנות עכשווית, סרייבו.
2009 - ״תערוכת צילום לזוכי פרס טרי אוניל״, הגלריה לצלמים עצמאיים, מזרח סאסקס.
2009 - ״דקונסטרוקציה של מיתולוגיות ומציאויות״, גלריה קפריס הורן, ברלין.
2009 - ״פלסטין״, המכון של העם הערבי, פריז.
2010 - ״פלסטין״, המוזיאון הלאומי של בחריין, מנאמה.
2010 - ״זה לא שיר אהבה״, גלריית הרובע הריק, דובאי.
2010 - ״אקדמיה צעירה״, אקדמיה לאמנות, ברלין.
2010 - ״הדימוי המופר״, גלריה ניקולאס רובינסון, ניו-יורק.
2010 - ״קווי גבול, לבנות מחדש את הגלות״, ירוק גלריה לאמנות, דובאי.
2010 - “Residua”, קרן לאמנות ברג'יל, שארג'ה (איחוד האמירויות הערביות).
2010 - ״נאמר, לא נאמר, נאמר מחדש״, מוזיאון לאמנות עכשווית מטהאפ, דוחה.
2011 - ״החדר המשתנה, הרהור ערבי על המנהגים והזמנים״, גלריה Spazio Qubi, טורינו.
2013 - ״ברלין, ישראל/פלסטין או כיצד מצב חשיבה חדש אפשרי״, ספרשסאל (Sprechsaal), ברלין.
2014 - ״הקפד להביט על החומה״, פסטיבל הצילום בארל, ארל.
2014 - ״הקפד להביט על החומה״, הביאנלה לצילוםPhotoquai, פריז.
2014 - ״הקפד להביט על החומה״, CAP פלטפורמה לאמנות עכשווית, כווית.
2014 - ״מבט פנימי על עיר: וידאו, צילום ומדיה מעורבת מיוצרים ערביים עכשוויים״, ביאנלה פוטו-פסט, יוסטון.
2014 - ״למטרת בילוי״, מוזיאון לאומי בחריין, מנאמה.
2014 - ״גשר לפלסטין״, גלריה מארק האחם, מרכז תערוכות ביירות, ביירות.
2015 - ״מבט מבפנים: וידאו, צילום ומדיה מעורבת עכשוויים״, פסטיבל אבו דאבי, גלריהEmirates Palace, אבו דאבי.
2015 - ״הקפד להביט על החומה״, יאללה שאבאב - פסטיבל סרטים ותערוכות, מהדורה חמישית, Lecca (איטליה).
2015 - ״תערוכת קיץ״, גלריה ברלוני, לונדון.
2015 - ״2 X 10 חוגגים עשרים שנה לבוקס-ארט״, גלריה בוקס-ארט, ורונה.
2015 - “Nel Mezzo del Mezzo”, מוזיאון Riso & Albergo dei Poveri, פלרמו.
2015 - ״קירות ושוליים״, קרן לאמנות ברג'יל, סארג'ה (איחוד האמירויות הערביות).
2015 - ״הביאנלה הראשונה לצילום ערבי״, המכון העולמי הערבי, פריז.
2015 - ״מגניב גרמני״, מוזיאון פרטי סאלסאלי, דובאי.
2016 - “Inaugurazione nuova sede a Torino”, גלריה מטרוקוואדרו, טורינו.
2016 - ״אחרי השמים האחרונים״, Ballhaus Naunystrasse, ברלין.
2016 - ״מדינת הדברים האחרונים״, ברלין מעבדת אמנות, ברלין.
2017 - “Lady Dada Kalem”, קונסטהאוס KuLe, ברלין.
2017 - ״פוטופסט אתונה - פסטיבל ספרי צילום״, מוזיאון בנקי, אתונה.
2018 - פסטיבל אביב ביירות, ביירות.
2018 - “Un œil ouvert sur le monde arabe”, המכון הערבי, פריז.
הערות שוליים

1 2 3  Bank, Charlotte. 2016. "Re-constructing Dasein: The Works of Steve Sabella.", imeu.org, March 28. Accessed July 5, 2018..
1 2 3  Sabella, Steve. 2015. stevesabella.com. April 6. Accessed July 5, 2018. Unlocking Visual Codes
↑  Roques, Karin Adrian von. 2014. "Archeology of the Future." In Archeology of the Future, by Steve Sabella, 25. Verona : The International Center of Photography Scavi Scaligeri.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007364222605171  GND: 1058082930  ISNI: 0000 0004 3694 5428  LCCN: no2015045871  PIC: 389862  SUDOC: 183536045  VIAF: 310661498   WorldCat (עם VIAF): 310661498
ספנקס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  שרה בלייקלי 
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־25 שנים) 
 מיקום המטה:  אטלנטה 
 מוצרים עיקריים:  גרבון, foundation garment, הלבשה תחתונה, ביגוד 
  
 www.spanx.com
 
Spanx בע"מ היא יצרנית תחתונים אמריקאית המתמקדת בעיצוב תחתונים וחותלות, שנוסדה באטלנטה, ג'ורג'יה. החברה מייצרת בעיקר גרביונים וסוגים שונים של תחתונים לנשים ומשנת 2010 מייצרת גם תחתונים לגברים.
Spanx מתמחה בבגדים "מחטבים" שנועדו לגרום לאנשים להיראות רזים יותר.
היסטוריה > ייסוד

לאחר סיום לימודיה באוניברסיטת פלורידה סטייט (FSU) ב-1993, עובדת אתר הנופש של וולט דיסני וורלד, שרה בלייקלי, הצטרפה לחברת ניירות הכתיבה המקומית דנקה כדי למכור מכשירי פקס מדלת לדלת. בחום והלחות של פלורידה, היא ניסתה ללא הצלחה למצוא גרביונים ללא תפרים ושלא יתגלגלו על הרגל לאחר שחתכה אותם.
בלייקלי השקיעה את כל חסכונותיה בסך 5,000 דולר ועברה לאטלנטה בגיל 27, שם חקרה ופיתחה קונספט של גרביונים כמעט לבדה. יצירת אב הטיפוס הראשוני של המוצר הושלמה במהלך שנה ובמסגרתה כללה בלייקלי, את אמה וחברותיה בבדיקה של הבגדים. דבר זה היה חדשני בזמנו, מאחר שבתעשייה לא בדקו מוצרים על אנשים. המחקר של בלייקי גילה שהתעשייה השתמשה בעבר באותו גודל של חגורת המותן עבור כל מוצרי הגרביים כדי להוזיל עלויות, וחוט גומי הוכנס לחגורת המותן. לפיתוח המוצר שלה, בלייקלי יצרה סרטי מותן שונים שיתאימו לצרכנים בגדלים שונים.
בלייקלי הגישה בקשה לפטנט שלה למשרד הפטנטים והסימנים המסחריים של ארצות הברית (USPTO). לאחר הגשת הבקשה המקוונת, בלייקלי עבדה אז על אריזת המוצר שלה, שאותו התכוונה לצבוע באדום לצורך מראה נועז, שכן שאר המותגים דאז היו כולם ארוזים בצבעי בז', לבן או אפור. בנוסף, בלייקלי השתמשה בשלוש תמונות מונפשות של נשים בעלות מראה שונה, דבר שהיה חדשני באותה תקופה, כאשר מותגים אחרים הציגו את אותו סוג של דוגמנית נשית.
בלייקלי חיפשה שם למוצר במשך שנה וחצי תוך שהיא מחפשת שם עם האות "k" לאור הצלחת המותגים קוקה קולה וקודאק שהיו שניים משמות המותג המוכרים ביותר בעולם, וששניהם מכילים צליל "k" חזק. בלייקלי קראה שמייסד קודאק אהב את הצליל כל כך שהוא השתמש בו בתור ההתחלה והסוף של שם המותג שלו ואז המשיך ליצור מילה מתפקדת המבוססת על הבסיס הזה. בסופו של דבר החליטה בלייקלי על השם "Spanks" אך בהמשך החליטה להחליף את ה-"ks" ב-"x". לאחר מכן השתמשה בלייקלי בכרטיס האשראי שלה כדי לרכוש את הסימן המסחרי "Spanx" באתר USPTO תמורת 150 דולר.
היסטוריה > השקה

בשנת 2000, בלייקלי השיקה מדירתה את המותג Spanx. בן זוגה דאז, יועץ בריאות, התפטר מאוחר יותר מעבודתו והצטרף לבלייקלי בניהול העסק המתהווה.
בלייקלי ערכה פגישה עם נציג מקבוצת ניימן מרקוס, לאחר שהפגישה לא התפתחה כפי שציפתה הזמינה בלייקלי את ניימן מרקוס עצמה לשירותי הנשים על מנת להראות לה את היתרונות של המוצר. המוצר של בלייקלי נמכר בשבע חנויות ניימן מרקוס כתוצאה מהפגישה; ומיד לאחריו החל להימכר בבלומינגדיילס, סאקס וברגדורף גודמן.
היסטוריה > שנות ה-2000 ואילך

לאחר הקמת החברה, בן זוגה של בלייקלי הפך למנהל התפעול הראשי (COO) של Spanx. בשנת 2001 הוא פגש במקרה את לורי אן גולדמן בשדרה החמישית של סאקס באטלנטה בזמן שהייתה בחופשת לידה מהמעסיק שלה באותה עת, קוקה-קולה. גולדמן חיפשה לקנות מוצר של Spanx בחנויות. לאחר שיח בין גולדמן לבני הזוג, הפכה למנכ"ל Spanx ב-2002.
קולין ליהי כתבה במגזין Fortune בפברואר 2014, כל מרכזיותה של גולדמן בהצלחת החברה:
גולדמן יצרה מודל עסקי עבור החברה בהתבסס על לקחים שלמדה במהלך 10 שנות עבודתה בקולה: לחשוב בגדול, להתחיל בקטן ולהרחיב קנה מידה מהיר. היא יעצה לצוות שלה ב-SPANX להתמקד באיכות המוצר על פני שולי הרווח. "בכל פעם שמישהו שם מוצר SPANX, אחד משני דברים יכולים לקרות: המותג שלנו יכול להתחזק, או המותג שלנו יכול להיחלש. אנחנו משיגים מינוף או שאנחנו מאבדים מינוף". במחצית הראשונה של 2014, בלייקלי עבדה על בניית החנויות הקמעונאיות העצמאיות הראשונות של החברה במרכזי קניות לאורך החוף המזרחי של ארה"ב, וגם הציגה ג'ינס מתרחב לקו מוצרי Spanx.
גולדמן התפטרה מהחברה בפברואר 2014, לאחר למעלה מ-10 שנים בראשה.
בפרופיל פורבס של בלייקלי מיוני 2014, נטען שהחברה מייצרת "מעל 250 מיליון דולר בהכנסות שנתיות ושולי רווח נקי המוערכים ב-20%", בעוד בלייקלי לא מעוניינת להפוך את החברה לציבורית. עם זאת, עלו ספקולציות לגבי הנפקה אפשרית בעקבות התפטרותה של גולדמן.
ביולי 2014, יאן סינגר, לשעבר מנייקי, הצטרף ל-Spanx כמנכ"ל.
באפריל 2020, הבעלים של Spanx, שרה בלייקלי, שיתפה פעולה עם החבר ותיק ובעל המסעדה ג'סטין אנתוני כדי להאכיל את עובדי החזית כדי להילחם בנגיף הקורונה. עובדים ב-Atlanta's Children's Healthcare והמרפאות הקשורות אליה מקבלים ארוחות דרום אפריקאיות טיפוסיות בחינם.
ב-20 באוקטובר 2021 הוכרז כי שרה בלייקלי, הבעלים של Spanx, מכרה את רוב המניות בעסק לבלקסטון בע"מ . שווי החברה הוערך ב-1.2 מיליארד דולר. העסקה הוכנה על ידי צוות השקעות של נשים מבלקסטון, והוכרז כי מועצת המנהלים תהיה נשית תחת שרה בלייקלי כיו"ר ההנהלה.
מוצרים ושיווק > מוצרים

המותג מייצר מוצרים עם שמות כמו "בוד-א-בינג!" ו-"Hide & Sleek".
Spanx החלה לייצר בגדים תחתונים מעצבי גוף לגברים ("Spanx for Men – MANX") בשנת 2010, ולאחר מכן הציגה ג'ינס לקו מוצרי Spanx.
מוצרים ושיווק > שיווק

במהלך הקמתה של Spanx, בלייקלי יצרה קשר עם חברים ומכרים, כולל אלה מעברה, וביקשה מהם לחפש ולקנות את מוצריה בחנויות כלבו נבחרות בתמורה לצ'ק שתשלח אליהם בדואר כאות הוקרה. עם זאת, Spanx קיבלה דחיפה שיווקית זמן קצר לאחר מכן, כאשר אופרה ווינפרי אישרה את המוצר כאחד מ"הדברים האהובים" שלה בתוכנית הטלוויזיה שלה בשנת 2000. לפני הקמת החברה באופן רשמי, בלייקלי שלחה סל של מוצרי Spanx לתוכנית הטלוויזיה של ווינפרי, עם כרטיס מתנה שהסביר מה היא מנסה לפתח, וזה משך את תשומת הלב של ווינפרי.
צוות ההפקה של ווינפרי הסביר לבלייקלי שלמרות שבדרך כלל ווינפרי מקדמת רק את המוצר עצמו, הם ביקשו לנסוע לדירתה של בלייקלי באטלנטה וראיינו אותה בביתה, שכן וינפרי התעניינה במיוחד מהסיפור של היזם. באותה תקופה, בלייקלי עדיין מכרה מכשירי פקס.
מפורסמות נוספות שלובשות את המותג הן גווינת' פאלטרו וג'סיקה אלבה .
בלייקלי נתפסה מאוחר יותר ב-CCTV על ידי חנות כלבו כשהיא ממקמת מחדש את המוצרים שלה כך שהם הוצגו בצורה בולטת יותר.
הערות שוליים

↑  Inc. staff (2012-01-20). "How Sara Blakely Got Spanx Started". Inc. (באנגלית). נבדק ב-2021-05-14.
↑  Saint Louis, Catherine (2010-05-28). "Men's 'Shapewear' Is a Retail Hit". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-05-14.
↑  "Sara Blakely Dared To Ask, 'Why Not?'". Inc. 20 בינואר 2012. נבדק ב-8 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "FSU celebrates women entrepreneurs". Florida State University News (באנגלית אמריקאית). 2015-03-12. נבדק ב-2021-05-14.
↑  David L. Kurtz (1 בינואר 2010). Contemporary Marketing 2011. Cengage Learning. pp. 423–. ISBN 978-0-538-74689-2. נבדק ב-29 בינואר 2013. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Spanx company info". Hoovers. D&B.
↑  ABC News: "Spanx Founder Reveals How to Build a Billion-Dollar Business" By MELIA PATRIA November 29, 2012
↑  Forbes: "How Sara Blakely of Spanx Turned $5,000 into $1 billion" by Clare O'Connor March 14, 2012
↑  Carla Caldwell (13 בפברואר 2014). "Spanx CEO steps down". Atlanta Business Chronicle. American City Business Journals. נבדק ב-8 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clare O'Connor. "Billionaire Spanx Founder Hires Nike Head Of Apparel As New CEO". Forbes.
↑  Martinez, Astrid (23 באפריל 2020). "Local restaurant and Spanx owner team up to feed frontline workers". CBS 46. נבדק ב-5 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Forbes: October 20th, 2021: Sara Blakely is a billionaire again after selling a majority of Spanx to Blackstone
↑  Fortune:October 26th, 2021:Sara Blakely celebrates Spanx majority sale to Blackstone giving all employees first class plane tickets and $10,000 bonus checks
↑  "Blackstone buys majority stake in SPANX, Inc". Blackstone press releases (באנגלית). נבדק ב-2021-11-14.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Spanx brand spanking new line for men". People. 4 בפברואר 2010. נבדק ב-5 ביולי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Drell, Laura (2 בפברואר 2011). "My First Million: Sara Blakely, Spanx". AOL Small Business. נבדק ב-8 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Power Women > #93 Sara Blakely". Forbes.com. ביוני 2014. נבדק ב-8 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "How'd They Do that?". Oprah. 1 בפברואר 2007. נבדק ב-4 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dodes, Rachel (5 בנובמבר 2009). "Shapeware Has Women Bent Out of Shape". Wall Street Journal. נבדק ב-4 ביולי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'Why Not?' inc. talk by Sara Blakely, section: 'growing the business' ~4:40sec".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2021107559  VIAF: 17163208220507230957   WorldCat (עם VIAF): 17163208220507230957 
שרה בלייקלי הקימה את Spanx בשנת 2000.
פוליקורו

| --- | --- |
סמל פוליקורוסמל פוליקורו

הנמל התיירותי של העיר
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  בזיליקטה בזיליקטה
 נפה:  מטרה
 בירת העיר:  פוליקורו 
 שטח:  67.66 קמ"ר
 גובה:  25 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  17,832 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  40°12′00″N 16°40′00″E﻿ / ﻿40.2°N 16.666666666667°E﻿ / 40.2; 16.666666666667 
 אזור זמן:  UTC+1
 www.policoro.gov.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפוליקורו(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפוליקורו(למפת בזיליקטה רגילה) פוטנצה מטרה מלפי פיסטיצ'י לאוריה פוליה קמפניה קלבריה הים הטירני  מפרץ טאראנטו פוליקורו(למפת בזיליקטה מוגדלת) פוטנצה מטרה מלפי פיסטיצ'י לאוריה פוליה קמפניה קלבריה הים הטירני  מפרץ טאראנטו פוליקורו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פוליקורו (באיטלקית: Policoro) היא עיר וקומונה בנפת מטרה שבמחוז בזיליקטה, איטליה, השוכנת לחופי מפרץ טאראנטו. העיירה כשלעצמה היא קטנה יחסית, מתגוררים בה 17,022 תושבים (נכון ל-2013). אולם בימי הקיץ העיירה הופכת למרכז תיירותי חשוב כשהמוני תיירים פוקדים אותה ואת חופיה.
העיירה ידועה כמקום ההיסטורי בו התחולל קרב הארקלה בשנת 280 לפנה"ס, בו לחמו כוחות האימפריה הרומית נגד צבאות היוונים בפיקודו של מלך אפירוס, פירוס. חורבות העיר הארקלה נמצאים בשולי העיר.
העיר מפורסמת גם במוזיאון הארכאולוגי Museo della Siritide שמוצגים בו חפצים יווניים ורומאיים רבים - חרבות, אגרטלים, סכינים, תכשיטים ואלמנטים דקורטיביים אחרים. בקרבת העיירה נמצאת שמורת הטבע Bosco Pantano Policoro, אשר מוקדשת להגנה על צבי ים וחיות בר אחרות, ובתוכה גם יער אורנים מרשים, הגובל בים
הערות שוליים

↑  תוצאות מפקד האוכלוסין, 2013.
↑  Policoro, ITALY Magazine (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562583705171  GND: 4437819-1  LCCN: n86098133  MusicBrainz: 993739f5-0e7f-4dfc-8a78-4c8524114ef0  VIAF: 150181357   WorldCat (עם VIAF): 150181357 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משבר קונגו

הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
משבר קונגו היה משבר פוליטי מורכב ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, שחל בין השנים 1960–1965, ובמהלכו נהרגו כ-100,000 איש.
המשבר החל מספר ימים לאחר שהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (לשעבר: קונגו הבלגית) קיבלה עצמאות מבלגיה והסתיים בסדרה של מלחמות אזרחים, תחת הובלתו של הגנרל מובוטו ססה סקו. בנוסף, המשבר היווה מלחמת פרוקסי במלחמה הקרה בין ארצות הברית לברית המועצות הסובייטית.
רקע למשבר > הבעיה האתנית

מעבר למשתנים אישיים, אידאולוגיים וכלכליים, ניכר כי הגורם האתני במובנו הרחב (לשון, תרבות, דת, מוצא) היווה אחד הגורמים הדומיננטיים ברוב הקונפליקטים האלימים באפריקה השחורה. בהם, המשבר בקטנגה.
רקע למשבר > הבעיה האתנית > רקע אתני-היסטורי

מבחינה דמוגרפית, בקטנגה נמנו ביוני 1960 מיליון תושבים, כ-12.5% מאוכלוסיית הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. האוכלוסייה בקטנגה הייתה מגוונת ומפוצלת לשבטים רבים, אך במרכזם חמש קבוצות אתניות עיקריות:
לונדה – השבט הדומיננטי בדרום קטנגה. בעבר שבט זה היווה אימפריה ששלטה על אזורים נרחבים וכן על קבוצות אתניות אחרות (למשל הטשוקווה).
בלובה מקומיים או "הקטנגים" – מבחינה מספרית, היוו את השבט הגדול בקטנגה. מולדתם בצפון קטנגה. הם קיימו במאה ה-16 וה-17 אימפריה גדולה, שהתפוררה מאוחר יותר לנסיכויות רבות ומתחרות. ניתן לומר כי מאז המאה ה-18 לא שררה ביניהם אחדות פוליטית אך ממלכת בלובה שבצפון קטנגה התקיימה עד סוף המאה ה-19.
בלובה זרים או "הקסאיים" – מאות אלפי הבלובה מחבל קסאי (הנמצא בגבול בין אנגולה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו) אשר זרמו למכרות, לתעשיות ולערים שבדרום-קטנגה ומצאו פרנסתם כפועלים, סוחרים או פקידים.
בייקה – קבוצה אתנית בעלת עבר היסטורי ממלכתי מפואר אשר היוותה במאה ה-19 מדינה בעלת צבא ושלטה על סחר העבדים, הנחושת, השנהב, המלח והברזל באזור.
טשוקווה – שבט בדרום קטנגה שבמשך מאות שנים נשלט על ידי שבט הלונדה עד סוף המאה ה-19, בו מרד בשלטון והשתחרר לזמן קצר משלטונם.
הניגוד הבסיסי בקטנגה הוא בין הלונדה (הקשורים בלשון ובקשרי דם עם עמיה של מזרח אפריקה, זמביה ואנגולה) לבין הבלובה ה"מקומיים" וה"זרים". הברית בין הלונדה והבייקה הייתה בסיס כוחה של תנועת הבדלנות הקטנגית, כשמצדו השני של המתרס ניצבו הבלובה והטשוקווה. ומכאן, הרקע האתני-ההיסטורי שהיווה בסיס לפרישת קטנגה והמלחמה שהתחוללה כתוצאה מכך.
רקע למשבר > הבעיה האתנית > הבדלנות של קטנגה

לפרישת קטנגה ב-1960 קדמה היסטוריה קולוניאלית של בדלנות. במשך שנים, הבלגים והאירופאים לא שילובו את קטנגה בקונגו הבלגית באופן מלא. בשנים 1891–1900 נוהלה קטנגה על ידי "חברת קטנגה" ולא היית חלק אינטגרלי מ"מדינת קונגו החופשית". בשנים 1900–1910 שלטה בקטנגה מעין רשות ציבורית – "הוועד המיוחד של קטנגה" שבבעלות משותפת של "חברת קטנגה" ו"מדינת קונגו החופשית". בשנת 1910 קטנגה שולבה פורמלית בקונגו הבלגית, אך למעשה נהנתה מאוטונומיה רבה תחת שלטונו של סגן מושל כללי שהיה בעל סמכויות נרחבות.
בפועל, היה ניתוק מסוים בין קטנגה לבין המרכז הקונגולזי.
מעבר לכך, אוצר המינרלים של קטנגה פרנס את הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו כולה, והיו שהגדירו אוצר זה כ"שערורייה גאולוגית". בעקבות פיתוח המכרות באזור, התיישבה בקטנגה קהילה אירופית גדולה יחסית אשר לא מיהרה לתמוך במנהל הקולוניאלי ברפובליקה. הבלגים בקטנגה טענו שקטנגה הפכה ל"פרה החולבת" של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו כולה. לכן, לא אחת איימו (בין היתר בשל תמיכתן של חברות הכלכליות הענקיות הבלגיות במחצבים בקטנגה) כי יפרשו מן המסגרת המדינית הכוללת של הרפובליקה.
רקע למשבר > תוצר הקולוניאליזם והמודרניזציה

בספרות על אפריקה של שנות ה-50 מקובל היה לראות במודרניזציה תנאי ללאומיות טריטוריאלית על-שבטית. לאומיות זו כללה שאיפות לכונן מחדש את ממלכת קונגו הקדומה, שעל פי האמונה הרווחת בקרב הבקונגו הקיפה שטחים בקונגו-הצרפתית, קונגו-הבלגית ובאנגולה-הפורטוגזית.
"ברית הבקונגו", התנועה הלאומית האנטי-קולוניאלית שצמחה בשנות ה-50 באזור הבקונגו הייתה תנועה אתנית מובהקת.
קודם לכן, בשנים 1912–1931 התרחשה הגירה של שבט הבלובה מחבל קסאי לדרום קטנגה. המודרניזציה בזאיר (הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו) הביאה לעירוב קבוצות אתניות. כפריים מקבוצות אתניות שונות זרמו לאזורי תעשייה ומכרות ולמרכזים העירוניים החדשים.
בנסיבות אלו, נוצרו מתחים אתניים בין הקבוצות השונות, כשהקונפליקט החריף ביותר היה בין מקומיים לבין זרים בערים. אחד מהמשברים הפוליטיים-אתניים החריפים ביותר ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו בנושא זה היה בין לונדה לבלובה. המתח הגיע לשיאו כשהזרים היו המפותחים והרבים יותר, כך שהמקומיים נושלו מעמדת הבכורה הן בתחום הפוליטי והן בתחום הכלכלי-חברתי.
המודרניזציה למעשה הביאה למצב בו ישנן שתי קבוצות אתניות "מתקדמות", שהפכו למודרניות יחסית, על פי הקריטריונים המקובלים של השכלה, הכנסה ועיור. מדובר בבקוגו ובבלובה מחבל קסאי. לעומתם, היו שבטים שנשארו נחלשים ולא השכילו להתמודד עם אתגר המודרניזציה, בהם שבט הבקובה, שבעבר קיים אימפריה מפוארת ששלטה על הבלובה, לא התגבר על מערכת ערכים מסורתית-אתנית שסלדה ממודרניזציה.
בערי קטנגה התפתח קיטוב בין הבלובה ה"זרים" המשכילים והמצליחים במסחר ובמינהל, לבין פשוטי העם ה"מקומיים". הלונדה טענו שזרים משתלטים על מולדתם.
מתיחות אתנית נוספת, שהיא פרי המודרניזציה, נבעה מהפער שנוצר בין השבטים באזורי המכרות והתעשייה בדרום קטנגה לבין הקבוצות האתניות באזורים הנחשלים בצפון החבל. כך הועמק הניגוד ההיסטורי בין בלובה ללונדה ונוצר רקע נוח לפילוג בין מקומיים לזרים ובין הבלובה כקבוצה אתנית-תרבותית לבין הלונדה.
מהלך המאורעות > פרישת קטנגה

המתיחות בין שבטי קטנגה המקומיים לבין מאות אלפי הבלובה הזרים הגיעה לשיאה בשנים 1957–1959. בשנת 1957 התקיימו בחירות מוניציפליות בקטנגה ובערים רבות, אשר במהלכן זכו הזרים במשרות הבכירות. הדבר גרם לזעם בקרב המקומיים שראו עצמם כקטנגים "האמיתיים".
מעבר לכך, שפל כלכלי עולמי הביא לפיטוריהם של אלפי פועלים במכרות ובתעשיות קטנגה כאשר רובם היו מקומיים, גורם נוסף לזעם המקומיים כלפי הבלובה הזרים והמפותחים.
עם ההחלטה הבלגית להענקת עצמאות לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו תוך שנה, התהוותה ברית בין הבקונגו בהנהגת ז'וזף קסא-וובו והלונדה-בייקה בהנהגת מואיז צ'ומבה וגודפרוא מונונגו, כנגד "התנועה הלאומית הקונגולזית" בראשות פטריס לומומבה. ברית הלונדה-בייקה והבקונגו שאפו לאוטונומיה מרחיקת לכת כדי למנוע את השתלטות השבטים הזרים.
שני הצדדים הסכימו על פשרה משותפת אשר באה לידי ביטוי בחוקה חדשה; בפועל חוקה זו נטתה לגישת "התנועה הלאומית הקונגולזית", כיוון שלא הותירה בידי קטנגה את השליטה על הזיכיונות לחברות הכלכליות, ולא אפשרה מניעת הגירת זרים לתחומה.
הבחירות הפרובינציאליות והלאומיות במאי 1960 הביאו את הקיטוב לשיאו כאשר כעת זה מול זה עמדו פטריס לומומבה, כראש ממשלת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ומואיז צ'ומבה, כראש ממשלת חבל קטנגה.
ב-30 ביוני 1960 זכתה קונגו הבלגית בעצמאות והפכה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
מהלך המאורעות > מרידת הצבא הקונגולזי

ב-5 ביולי 1960 התמרד הצבא הקונגולזי ברחבי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במפקדיו הבלגים. מרידה זו גרמה לאנרכיה כללית ולהתערבות צבאית בלגית למען הצלת עשרות אלפי הבלגים שחייהם היו בסכנה.
ב-10 ביולי 1960 הוטסו צנחנים בלגיים לחבל ופירקו את נשקם של המורדים. יום לאחר מכן, ממשלת החבל (בהובלתו של צ'ומבה) הכריזה על עצמאותה של קטנגה מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, כאשר מואיז צ'ומבה (אשר עמד בראש מפלגת CONAKAT) יהיה לנשיא קטנגה.
מהלך המאורעות > מדינת קטנגה – מהצלחה למפלה

בחודשיה הראשונים, קטנגה הפורשת הייתה סיפור הצלחה. ממשלת צ'ומבה כרתה בריתות עם רוב השליטים המסורתיים בקטנגה ושלטונה החל להתבסס.
בספטמבר 1960 הודח פטריס לומומבה, ראש ממשלת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ואויבה של קטנגה. מדיחיו היו הכוחות השמרניים והפרו-מערביים בקונגו, בראשות הנשיא ז'וזף קסא-וובו.
מואיז צ'ומבה, בעקבות זאת, ביסס את האוטונומיה הקטנגית, כאשר בינואר 1961 לומומבה נאסר ונרצח.
במרץ 1961 התקיימה ועידת פסגה קונגולזית באנטננריבו, בירת מדגסקר, בהשתתפות כל מנהיגיה הפרו-מערביים של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אשר הסכימה לקונן קונפדרציה קונגולזית בה יש לפרובינציות אוטונומיה מלאה ואף זכות וטו בענייני מדיניות חוץ. מעבר לכך, קטנגה השיגה שליטה על מקורותיה הכלכליים.
גם כוחה הצבאי של קטנגה הגיע לשיאו באותה תקופה, כאשר חוזק על ידי צבאות שבטיים ועל ידי שכירי חרב אירופיים ודרום-אפריקניים שגויסו.