stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכללת אוהלו
שותפויות בינלאומיות

החל מסוף שנות ה-80 מדי שנה מתקיימים חילופי משלחות תלמידים בין מכללת אוהלו למכללת אליס סלומון שבהנובר, גרמניה. מטרת חילופי המשלחות היא להפגיש נוער גרמני עם נוער ישראלי יהודי כדי לפתח דו-שיח בנושא השואה. בנוסף לנושא זה מתעניין הנוער הגרמני גם ביחסים שבין ישראלים לערבים בכלל וביחסים שבין ישראלים לפלסטינים בפרט.
ראו גם

מכללות אקדמיות בישראל
הערות שוליים

↑  ידיעות אחרונות,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'‏משרד החינוך יטיס מרצים מהמרכז לגולן, באתר גלובס, 7 באוקטובר 1997
↑  דוד חיון,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'‏קצרין: 60 מיליון שקל מושקעים בתשתית, באתר גלובס, 14 בנובמבר 1999
↑  דוד חיון,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'‏מועצת קצרין פירסמה מיכרז להקמת מעונות סטודנטים - יוסבו בחופשות לדירות נופש, באתר גלובס, 18 בפברואר 1998
↑  יולי חרומצ'נקו,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'אוניברסיטה חדשה תוקם בכרמיאל; שש מכללות בצפון ימוזגו בה, באתר הארץ, 28 במרץ 2005
יולי חרומצ'נקו, אלי אשכנזי,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'תרומה של 100 מיליון ד' להקמת אוניברסיטה בגליל, באתר הארץ, 29 במרץ 2005
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'שירה קדרי-עובדיה,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'במכללת תל-חי חוששים שאיחוד עם מוסד בגולן יפגע בתקצובם, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2018
↑  מכללת אליס סלומון (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311503305171  ISNI: 0000 0004 0636 6150  VIAF: 149464031   WorldCat (עם VIAF): 149464031
כאבי שריר-שלד כרוניים

כאבי שריר-שלד כרוניים (Chronic Musculoskeletal Pain – CMP) מהווים אתגר בריאותי וחברתי משמעותי, המשפיע על כ-20%-33% מהאוכלוסייה הבוגרת בעולם. הם נחשבים לאחת מהסיבות העיקריות לאובדן ימי עבודה ולירידה באיכות החיים.
כאב אקוטי לעומת כאב כרוני

כאב אקוטי: כאב אקוטי הוא תגובה טבעית לפציעה או דלקת, הפועל כ"אות אזהרה" המאותת על הצורך במנוחה או טיפול. כאב זה מוגבל בזמן, ובדרך כלל נעלם כאשר הרקמה הפגועה מחלימה. לדוגמה, כאב לאחר נקע בקרסול או חתך שטחי.
כאב כרוני (ראשוני ומשני): כאב כרוני מוגדר ככאב הנמשך מעבר לשלושה חודשים או מעבר לזמן ההחלמה הצפוי של הפציעה הראשונית. קיימות שתי מערכות אבחון של כאב כרוני שריר שלד. הראשונה היא קלינית, שמתבססת על ICD-11 - Classification of Diseases (אנ') (כאב כרוני ראשוני ומשני). מערכת האבחון השנייה הוצעה על ידיIASP - International Association for the Study of Pain (אנ') שמתבססת על מנגנון של כאב כרוני (כאב נוציפלסטי, נוסיסיפטי ונוירופטי).
כאב נוירופטי וכאב נוסיצפטיבי לעומת כאב נוציפלסטי

מקור השמות בשורש הלטיני nocere אשר משמעותו "להכאיב".
כאב נוירופטי מוגדר ככאב הנגרם מפגיעה או מחלה במערכת העצבים הסומטוסנסורית, הן במערכת ההיקפית והן במערכת המרכזית. הוא מתבטא בכאב ספונטני (תחושת שריפה, דקירה או לחיצה).
כאב נוסיצפטיבי: כאב הנובע מגירוי ישיר של קולטני כאב עקב פגיעה פיזית, כמו חתך, דלקת או שבר. במצב זה, מערכת העצבים המרכזית מגיבה לנזק מקומי באמצעות אותות כאב. דוגמה בולטת היא כאב הנגרם משברים בעצמות.
כאב נוציפלסטי (נוירופלסטי): כאב נוציפלסטי נגרם מפעילות בלתי תקינה של מערכת העצבים המרכזית, ללא עדות לנזק מבני או פיזיולוגי ברור. לכאב מסוג זה יש מאפיינים בולטים הכוללים תחושות מפושטות או ממושכות שאינן תואמות את הגירוי המקורי או את הנזק הפיזיולוגי. סוג זה של כאב נוסף לטקסונומיה של חקר הכאב רק בשנת 2017.
כאב נוציפלסטי > שכיחות

כאשר מתייחסים לאוכלוסייה הכללית, שכיחותו של כאב נוציפלסטי נעה בין 5%-15%. נתון זה משקף את שיעור הסובלים מכאב נוציפלסטי בכלל האוכלוסייה, כולל מי שאינו מתמודד עם כאב כרוני. אולם מבין סוגי הכאב הכרוני, כאב נוציפלסטי (Nociplastic Pain) בולט כשכיח ביותר, ומהווה כ-88% מהמקרים. הפער בין הנתונים מדגיש את חשיבות ההבחנה בין שכיחות כאב נוציפלסטי במסגרת כאבים כרוניים לבין התפשטותו בקרב כלל האוכלוסייה. הבנה זו חיונית להתמודדות יעילה עם התופעה ולתכנון טיפולים מותאמים. הסוג הנוסף הוא כאב נוירופתי (Neuropathic Pain) הנגרם כתוצאה מנזק למערכת העצבים, ומוערך ב כ-7% מהמקרים. הבנת ההבדלים בין סוגי הכאב, מנגנוניהם ושיטות הטיפול בהם, היא חיונית להתמודדות יעילה עם תופעה זו. השכיחות הגבוהה של כאב נוציפלסטי נובעת מכך שהוא משקף שיבושים במערכת העצבים המרכזית, שיכולים להתפתח בעקבות טראומה פיזית, מתח רגשי מתמשך או פגיעות מערכתיות. גורמים אלו יוצרים "מעגל כאב", שבו המוח ממשיך לשדר אותות כאב גם בהיעדר נזק ממשי. מחקרים הדמייתיים הראו פעילות מוגברת באזורים במוח האחראיים על עיבוד תחושות ורגשות, דבר המעיד על שינוי בתפקוד העצבי.
כאב נוציפלסטי > מנגנונים

אלודיניה: תחושת כאב כתוצאה ממגע שאינו כואב בדרך כלל.
היפראלגזיה: תגובה מוגברת לגירוי מכאיב קל.
מנגנונים אלה מלווים ברגישות יתר או שיבוש בעיבוד אותות הכאב במערכת העצבים המרכזית או ההיקפית. כאב זה מאופיין בתחושות מפושטות או ממושכות שאינן תואמות את הגירוי המקורי או את הנזק הפיזיולוגי.
כאב נוציפלסטי > תסמינים נלווים

עייפות, הפרעות שינה, קשיי ריכוז ותסכול רגשי.
זהו כאב כרוני, ללא עדות לפגיעה ברקמות או בעצבים.
סוגי כאבים נוציפלסטיים נפוצים

כאבי גב תחתון: כאבי גב תחתון הם התלונה השכיחה ביותר בתחום הכאב הכרוני, ומשפיעים על כ-66% מהמטופלים עם כאב נוציפלסטי. כאבים אלו עלולים להופיע ללא עדות לנזק מבני, ולעיתים קרובות משויכים לשינויים בעיבוד הכאב במערכת העצבים המרכזית.
כאבי צוואר: כאבי צוואר עשויים להיגרם ממתח שרירים כרוני, תאונות דרכים (כגון "צליפת שוט"), או תנוחות לא נכונות לאורך זמן. כאשר הכאב נמשך, הוא עלול להפוך לנוציפלסטי.
גישות טיפוליות לכאב נוציפלסטי > טיפולים פסיכולוגיים

טיפול במודעות והבעה רגשית (Emotional Awareness and Expression Therapy – EAET): טיפול זה מתמקד בזיהוי ועיבוד של רגשות מודחקים וטראומות עבר, המגבירים את עוצמת הכאב (ראה: דקה 51 YouTube - פיתוח והבנת מנגנוני כאב).
טיפול קוגניטיבי-התנהגותי (Cognitive Behavioral Therapy – CBT): טיפול CBT מתמקד בשינוי דפוסי חשיבה שליליים הקשורים לכאב ובהתמודדות עם התנהגויות מזיקות. עם זאת, מחקרים מצביעים על יעילות פחותה של CBT בהשוואה ל-EAET - במיוחד בקרב מטופלים הסובלים מכאב נוציפלסטי. לדוגמה, מטופלים דיווחו על ירידה פחות משמעותית בכאב ושיפור כללי קטן יותר בתפקוד היומיומי.
בעוד ש CBT הוא טיפול מוכר ונפוץ בכאב כרוני, מחקרים מראים כי EAET מתעלה עליו באפקטיביותו, במיוחד עבור כאב נוציפלסטי:
מחקר של Mearns et al. (2022) מצא כי EAET השיג ירידה משמעותית יותר בעוצמת הכאב ובשיפור התפקוד היומיומי לעומת CBT.
מטופלים שעברו EAET דיווחו על תחושת שחרור רגשית ששיפרה את איכות חייהם מעבר להקלה הפיזית בלבד.
ההבנה העמוקה של מנגנוני הכאב השונים, במיוחד כאב נוציפלסטי, מספקת תובנות קריטיות לפיתוח טיפולים מותאמים אישית. EAET מתגלה כחלופה מבטיחה לטיפולים מסורתיים, עם יתרונות מובהקים על פני CBT בטיפול בכאב נוציפלסטי. בנוסף, שילוב בין גישות טיפול שונות – פסיכולוגיות, פיזיות וטכניקות לניהול מתחים – מספק מענה הוליסטי ויעיל לשיפור איכות החיים של הסובלים מכאב כרוני. המחקרים העתידיים בתחום הכאב צריכים להעמיק בהבנת המנגנונים הנוירו-פסיכולוגיים של הכאב ולבחון דרכים חדשניות לוויסות מערכת העצבים המרכזית. דוגמה לכלים פסיכו-חינוכיים יעילים ניתן למצוא במערכת המשאבים שפותחה עבור מטופלים ומטפלים בתחום זה. שילוב בין גישות טיפוליות פסיכו-חינוכיות לבין התערבויות פיזיות וטכניקות לניהול מתחים מציע מענה הוליסטי ויעיל לשיפור איכות חייהם של הסובלים מכאב כרוני.
עיבוד מחדש של כאב (Pain Reprocessing Therapy – PRT): גישה זו מתמקדת בשינוי האופן שבו המוח תופס כאב, באמצעות הבנתו כתוצאה מפעילות עצבית בלתי תקינה ולא מנזק ממשי.
ניסויים קליניים הראו כי 66% מהמטופלים עם כאבי גב תחתון כרוניים דיווחו על הפחתה משמעותית בכאב לאחר טיפול זה.
PDSR (Pain Dynamics Self-Regulation): הגישה פותחה על ידי יוליה זטולובסקי ופרופ' פבל גולדשטיין כמסגרת התערבות ייחודית המשלבת מגוון מרכיבים פסיכו-חינוכיים, טכניקות אימון, מיינדפולנס, ותרגילים סומטו-סנסוריים. תוכנית ההתערבות מתקיימת במתכונת מקוונת בת שמונה שבועות, הכוללת מפגשים שבועיים בני שעתיים, יחד עם תמיכה אינטנסיבית בצ'אט ותרגילים מונחים לתרגול עצמי.
גישות טיפוליות לכאב נוציפלסטי > טיפולים פיזיים

פעילות גופנית מותאמת : פעילות גופנית המותאמת למצב המטופל, כמו תרגילי מתיחה, יוגה ושיקום שרירי, נמצאה כמשפרת טווחי תנועה ומפחיתה תחושת כאב. תרגול קבוע עשוי גם להשפיע לטובה על מצבי רוח ותפקוד יומיומי.
טכניקות הרפיה ומיינדפולנס : תרגילים לניהול מתחים, כמו מדיטציה ונשימות עמוקות, מסייעים להרפיית שרירים ומשפיעים על עיבוד הכאב במוח.
ראו גם

כאב
שריר
שלד
מערכת העצבים
לקריאה נוספת

Johnston, K. J., Signer, R., & Huckins, L. M. (2025). Chronic overlapping pain conditions and nociplastic pain. Human Genetics and Genomics Advances, 6(1).
Yarns, B. C., Lumley, M. A., Cassidy, J. T., Steers, W. N., Osato, S., Schubiner, H., & Sultzer, D. L. (2020). Emotional awareness and expression therapy achieves greater pain reduction than cognitive behavioral therapy in older adults with chronic musculoskeletal pain: a preliminary randomized comparison trial. Pain Medicine, 21(11), 2811-2822.
Ashar, Y. K., Gordon, A., Schubiner, H., Uipi, C., Knight, K., Anderson, Z., ... & Wager, T. D. (2022). Effect of pain reprocessing therapy vs placebo and usual care for patients with chronic back pain: a randomized clinical trial. JAMA Psychiatry, 79(1), 13-23.
Fitzcharles, M. A., Cohen, S. P., Clauw, D. J., Littlejohn, G., Usui, C., & Häuser, W. (2021). Nociplastic pain: towards an understanding of prevalent pain conditions. The Lancet, 397(10289), 2098-2110.
Yoo, Y. M., & Kim, K. H. (2024). Current understanding of nociplastic pain. The Korean Journal of Pain, 37(2), 107-118.
Ablin, J. N. (2024). Nociplastic Pain: A Critical Paradigm for Multidisciplinary Recognition and Management. Journal of Clinical Medicine, 13(19), 5741.
Ziadni, M. S., Sturgeon, J. A., & Lumley, M. A. (2022). “Pain, Stress, and Emotions”: Uncontrolled trial of a single-session, telehealth, emotional awareness and expression therapy class for patients with chronic pain. Frontiers in Pain Research, 3, 1028561.
Ashar, Y. K., Gordon, A., Schubiner, H., Uipi, C., Knight, K., Anderson, Z., ... & Wager, T. D. (2022). Effect of pain reprocessing therapy vs placebo and usual care for patients with chronic back pain: a randomized clinical trial. JAMA psychiatry, 79(1), 13-23.
Fitzcharles, M. A., Cohen, S. P., Clauw, D. J., Littlejohn, G., Usui, C., & Häuser, W. (2021). Nociplastic pain: towards an understanding of prevalent pain conditions. The Lancet, 397(10289), 2098-2110.
Zhang, W. J., Li, M. Y., Wang, C. Y., Feng, X., Hu, D. X., Wu, L. D., & Hu, J. L. (2023). P2Y12 receptor involved in the development of chronic nociceptive pain as a sensory information mediator. Biomedicine & Pharmacotherapy, 164, 114975.
Issa, C. J., Svientek, S. R., Dehdashtian, A., Cederna, P. S., & Kemp, S. W. (2022). Pathophysiological and neuroplastic changes in postamputation and neuropathic pain: review of the literature. Plastic and Reconstructive Surgery–Global Open, 10(9), e4549.
Finnerup, N. B., Kuner, R., & Jensen, T. S. (2020). Neuropathic pain: from mechanisms to treatment. Physiological reviews.
הערות שוליים

1 2 3  Keira J.A. Johnston, Rebecca Signer, Laura M. Huckins, Chronic overlapping pain conditions and nociplastic pain, Human Genetics and Genomics Advances 6, 2025-01, עמ' 100381 doi: 10.1016/j.xhgg.2024.100381
1 2 3 4 5 6 7 8  Mary-Ann Fitzcharles, Steven P Cohen, Daniel J Clauw, Geoffrey Littlejohn, Chie Usui, Winfried Häuser, Nociplastic pain: towards an understanding of prevalent pain conditions, The Lancet 397, 2021-05, עמ' 2098–2110 doi: 10.1016/s0140-6736(21)00392-5
1 2 3 4  Brandon C Yarns, Mark A Lumley, Justina T Cassidy, W Neil Steers, Sheryl Osato, Howard Schubiner, David L Sultzer, Emotional Awareness and Expression Therapy Achieves Greater Pain Reduction than Cognitive Behavioral Therapy in Older Adults with Chronic Musculoskeletal Pain: A Preliminary Randomized Comparison Trial, Pain Medicine 21, 2020-05-25, עמ' 2811–2822 doi: 10.1093/pm/pnaa145
1 2 3 4  Yoni K. Ashar, Alan Gordon, Howard Schubiner, Christie Uipi, Karen Knight, Zachary Anderson, Judith Carlisle, Laurie Polisky, Stephan Geuter, Thomas F. Flood, Philip A. Kragel, Sona Dimidjian, Mark A. Lumley, Tor D. Wager, Effect of Pain Reprocessing Therapy vs Placebo and Usual Care for Patients With Chronic Back Pain, JAMA Psychiatry 79, 2022-01-01, עמ' 13 doi: 10.1001/jamapsychiatry.2021.2669
1 2  Christopher J. Issa, Shelby R. Svientek, Amir Dehdashtian, Paul S. Cederna, Stephen W. P. Kemp, Pathophysiological and Neuroplastic Changes in Postamputation and Neuropathic Pain: Review of the Literature, Plastic and Reconstructive Surgery - Global Open 10, 2022-09, עמ' e4549 doi: 10.1097/gox.0000000000004549
↑  צוות האתר, IASP Council Adopts Task Force Recommendation for Third Mechanistic Descriptor of Pain, IASP, ‏נבמבר 2017
↑  Wen-jun Zhang, Mei-yong Li, Cheng-yi Wang, Xiao Feng, Dong-xia Hu, Li-dong Wu, Jia-ling Hu, P2Y12 receptor involved in the development of chronic nociceptive pain as a sensory information mediator, Biomedicine & Pharmacotherapy 164, 2023-08, עמ' 114975 doi: 10.1016/j.biopha.2023.114975
↑  He.Yusi, Y. Kim. Peggy, Allodynia, National Library of Medicine, ‏ספטמבר 2023
1 2  Maisa S. Ziadni, John A. Sturgeon, Mark A. Lumley,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'“Pain, Stress, and Emotions”: Uncontrolled trial of a single-session, telehealth, emotional awareness and expression therapy class for patients with chronic pain, Frontiers in Pain Research'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'3, 2022-11-18'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'doi: '"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'
↑  Yoni K. Ashar, Alan Gordon, Howard Schubiner, Christie Uipi, Karen Knight, Zachary Anderson, Judith Carlisle, Laurie Polisky, Stephan Geuter, Thomas F. Flood, Philip A. Kragel, Sona Dimidjian, Mark A. Lumley, Tor D. Wager, Effect of Pain Reprocessing Therapy vs Placebo and Usual Care for Patients With Chronic Back Pain, JAMA Psychiatry 79, 2022-01-01, עמ' 13 doi: 10.1001/jamapsychiatry.2021.2669
1 2  ד”ר פבל גולדשטיין, איך להשתקם מכאב?, באתר אוניברסיטת חיפה Pain Laboratory
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אוסקר שינדלר

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1908 האימפריה האוסטרו-הונגרית צוויטאו (אנ'), אוסטרו-הונגריה 
 פטירה:  9 באוקטובר 1974 (בגיל 66) גרמניה המערבית הילדסהיים, גרמניה המערבית 
 מקום קבורה:  ישראל הר ציון, ירושלים, ישראל
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מקצוע:  יזם, איש עסקים, לוחם מחתרת, מוכר, תעשיין, תעשיין 
 בן או בת זוג:  אמילי שינדלר 
 מידע חסיד אומות העולם
 תאריך הכרה:  18 ביוני 1967
 מקום ההכרה:  יד ושם
 מספר היהודים שהציל:  1,200
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (24 ביוני 1993)  מסדר סילבסטר הקדוש (1968)  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (1965)  פרס האומץ לדאגה לזולת  מסדר הקדוש גרגוריוס 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אוסקר שינדלר
 www.oskarschindler.com
 
אוסקר שינדלר באחד מביקוריו בישראל
מבנה בית החרושת של שינדלר במחנה ברינליץ בצ'כיה כיום
המפעל לייצור אמייל של אוסקר שינדלר בקרקוב, 2006מפעל האמייל של שינדלר המוזיאון
המפעל לייצור אמייל של אוסקר שינדלר בקרקוב, 2000, לפני שינוי הכתובת שעל שער הכניסה
קברו של אוסקר שינדלר בבית הקברות הקתולי בהר ציון
תבליט זיכרון לאוסקר שינדלר בבית מגוריו במרכז פרנקפורט
מצבת הנצחה בעיר הולדתו צוויטאו (כיום סביטאבי)
אוסקר שינדלר (בגרמנית: Oskar Schindler;‏ 28 באפריל 1908 – 9 באוקטובר 1974) היה תעשיין גרמני סודטי, מחסידי אומות העולם, חבר המפלגה הנאצית שהציל במלחמת העולם השנייה כ-1,200 יהודים ממוות בשואה על ידי העסקתם במפעליו בפולין ובצ'כוסלובקיה. ב-1993 סיפור חייו הפך לסרט ההוליוודי "רשימת שינדלר", שעובד מספר בשם זה, שיצא כעשור קודם לכן.
ביוגרפיה

שינדלר נולד בשנת 1908 בצוויטאו שבחבל מוראביה (אז בקיסרות האוסטרו-הונגרית; כיום העיר סוויטאבי בצ'כיה) כבן הבכור למשפחה קתולית-גרמנית בת שני ילדים. אביו יוהאן "האנס" שינדלר היה בעל מפעל לייצור מכונות חקלאיות, ואימו הייתה פרנציסקה "פאני" שינדלר (לבית לוזר). לו הייתה גם אחות צעירה בשם אלפרידה. בילדותו היה שכן של ד"ר פליקס קנטור ומשפחתו היהודית, ושני ילדיה, שהפכו לימים לפרופסורים, למדו עמו בבית הספר והיו חבריו הטובים. לאחר סיום לימודיו עבר הכשרה מקצועית במפעל של אביו ונשאר לעבוד שם במשך שלוש שנים. תחביבו באותה עת היה רכיבה על אופנוע ומרוצי אופנועים. ב-6 במרץ 1928 נשא לאישה את אמילי שינדלר (פלצל), בתו של בעל אחוזה וחקלאי מבוסס. לאחר הנישואים עבר הזוג להתגורר אצל הוריו של שינדלר.
בשנות ה-30 שינה את מקור פרנסתו מספר פעמים, ויזם מספר עסקים, אך במהרה פשט את הרגל עקב השפל הגדול.
הוא הצטרף למפלגה הגרמנית הפרו-נאצית בראשות קונראד הנליין בשנת 1935. באותה שנה החל לעבוד באוסטרבה ובברסלאו עבור המודיעין הגרמני (האבווהר), תחת פיקודו של וילהלם קנריס. ככיסוי נשא במשרת מנהל עסקים בחברה אלקטרוטכנית. כאשר שלטונות צ'כוסלובקיה חשפו את עבודתו במודיעין הגרמני ביולי 1938 הוא נעצר, הועמד לדין, הורשע בבגידה ונידון למוות. אולם בעקבות הסכם מינכן יצא לחופשי. בזכות פעילותו זו למען הרייך, הוענק לו עיטור הדם (Der Blutorden), מן העיטורים הנחשבים ביותר בגרמניה הנאצית. בשנת 1939 הצטרף שינדלר למפלגה הנאצית, מתוך כוונה להבטיח לעצמו מכרזים עסקיים. הוא המשיך לסייע לנאצים בריגול לקראת פלישת הנאצים לצ'כוסלובקיה במרץ 1939. בזכות נסיעות תכופות לפולין העביר מידע מודיעיני על הצבא הפולני עד סתיו 1940.
ביוגרפיה > במלחמת העולם השנייה > מפעל האמייל בקרקוב

בפרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש פולין על ידי הגרמנים בספטמבר 1939 עבר שינדלר לקרקוב שבפולין בחיפוש אחר הזדמנויות עסקיות.
באוקטובר השתלט על מפעל לייצור אמייל בזבלוצ'ה (Zablocie) הסמוכה לקרקוב. לפני הכיבוש הנאצי היה המפעל בבעלותו של יהודי בשם נתן וורצל. בנוסף, השתלט על חנות כלי בית שמכרה את תוצרתו של אותו מפעל והייתה במקור בבעלותו של יהודי אחר - יוליוס וינר. אחד מבעלי המפעל היה היהודי אברהם בנקיאר, אותו השאיר שינדלר בתפקיד ניהולי והפך אותו גם לרואה החשבון שלו.
בשל פרוץ המלחמה היה ייצור סירים ומחבתות אסור, עקב המחסור במתכות. שינדלר ייצר במפעלו, "מפעל האמייל הגרמני" (Die Deutsche Emailwarenfabrik, DEF), כלי אוכל וסכו"ם מפח מצופים אמייל ומכר אותם לוורמאכט. משאריות המתכת ייצר סירים ומחבתות ואלה נמכרו בשוק השחור. בזכות הביקוש הרב למוצריו, הצליח לעשות הון ותוך שלושה חודשים כבר העסיק 250 עובדים פולנים. שינדלר תואר על ידי מכריו כיפה תואר, שרמנטי ובעל הצלחה בקרב נשים. הוא ניהל אורח חיים ראוותני, חי בפזרנות, נהג להמר ושימש כנותן החסות לקבוצת כדורגל גרמנית בקרקוב.
ב-1 באוגוסט 1940 הוציא הנס פרנק, המושל הנאצי של פולין הכבושה, צו לפינוי היהודים מקרקוב. מתוך 60 עד 80 אלף יהודים נותרו בעיר רק כ-15 אלף בעלי אישורי עבודה. אלה נאלצו במרץ 1941 לעבור לגטו, שהוקם באזור התעשייה פודגוז'ה בעיר. עובדיו היהודים של שינדלר, 370 איש, עשו דרכם ברגל מדי יום מן הגטו למפעל וחזרה. בזכות הצלחתו הכלכלית, הרחיב שינדלר את מפעלו והקים מרפאה, חדר אוכל, משרדים וצרכניה. בשיאו, השתרע על פני 45,000 מטרים רבועים והעסיק כ-800 עובדים. ב-3 ביוני 1942 הצליח ברגע האחרון לחלץ את אברהם בנקיאר ממשלוח למחנה ההשמדה בלז'ץ.
ביוגרפיה > במלחמת העולם השנייה > במחנה פלאשוב

במרץ 1943 חיסלו הנאצים את גטו קרקוב - יהודים רבים נשלחו להשמדה ואילו אלה שהוכרו ככשירים לעבודה רוכזו במחנה פלאשוב. שינדלר התיידד עם אמון גת, המפקד הסדיסטי של המחנה, ובכך התאפשר לו לשכן את עובדיו במעין תת-מחנה בתוך פלאשוב, ברחוב ליפובה.
שינדלר החליט לנסות ולהציל את עובדיו, החלטה גורלית שסיכנה את מעמדו ורכושו. בעזרת קשריו וכספו הצליח להערים על הנאצים האחרים ולהשתיק אותם. הדרך היעילה ביותר להציל את עובדיו הייתה בהכרת שלטון הכיבוש הנאצי במפעלו כמפעל חימוש (Rüstungsbetrieb). הוא הצליח בכך בשנת 1943 בזכות העובדה שהמפעל החל בייצור תרמילי פגזים. בזכות ההכרה היה יכול לקבל עובדים יהודים נוספים מן האס אס. בספטמבר 1944 קיבל שינדלר כמאה עובדים ממפעלו של יוליוס מדריץ', בסיועם של מדריץ' וריימונד טיץ' (Raimund Titsch).
יהודי בשם סדלצ'אק, שליח "ועדת העזרה וההצלה בבודפשט", הגיע בקיץ 1943 ושכנע את שינדלר למסור עדות בנושא ההשמדה בפני ועדת ההצלה. באוקטובר 1943, תוך סיכון עצמי, הגיע שינדלר לבודפשט והעיד בפני ישראל קסטנר ושמואל שפרינגרמן אודות ההשמדה באושוויץ. שינדלר נעצר ונחקר מספר פעמים בידי הגסטאפו. לראשונה נעצר ונחקר ב-1941 בחשד לפעילות בשוק השחור. ב-29 באפריל 1942 נעצר שוב בעקבות הלשנה על שנישק אישה יהודיה.
בזכות קשריו עם האבווהר הצליח לרוב להשתחרר במהרה מן המעצר. מהות וטיב קשריו עם ראש האבווהר, קנריס, מעבידו לשעבר, אינם ידועים להיסטוריונים כיום.
ביוגרפיה > במלחמת העולם השנייה > במחנה ברינליץ

לקראת סוף 1944, נוכח התקרבות הצבא האדום לפולין, מיהרו הנאצים לחסל את מחנה פלאשוב והאס אס שילחו משם למעלה מ-20,000 יהודים למחנות השמדה. שינדלר הצליח להשיג את כל האישורים להעתיק את מפעליו החיוניים לרייך, על כל עובדיו היהודים, למחנה ברינליץ שבמוראביה (חבל הסודטים). האס אס אישר לשינדלר להעביר 1,200 עובדים. הרשימה הסופית, שהוכנה וכללה יהודים רבים מעבר לעובדיו עד אז, מנתה 297 נשים ו-801 גברים. הגברים הועברו החל מ-15 באוקטובר למחנה הריכוז גרוס-רוזן. הוראות האס אס חייבו גברים ונשים כאחד לעבור בידוק רפואי ושהות בהסגר בעת מעבר ממחנה אחד למשנהו. כיוון שבגרוס-רוזן לא ניתן היה לבצע בידוק רפואי לנשים, נשלחו עובדותיו של שינדלר למחנה הקרוב אושוויץ. שינדלר שלח את מזכירו לאושוויץ, שם דן בשחרור הנשים ונאלץ לשלם 7 רייכסמרק לאישה ליום כדי להוציאן משם. הנשים נשלחו ברכבת לברינליץ.
מעשה הצלה נוסף של שינדלר ואשתו היה קליטתם כפועלים של מעל ל-100 יהודים ששולחו ברכבת משא ממחנה גולשוב, הסמוך לאושוויץ. היהודים הגיעו בינואר 1945 בקרונות סגורים, לאחר מסע של מספר שבועות, לתחנת הרכבת של צוויטאו. בגלל מצבם הגופני הירוד סירבו מפעלים אחרים לקבלם. כדי לקבלם למפעלו שיחד שינדלר את מנהל תחנת הרכבת. קליטתם לעבודה נעשתה על אף שסבלו חרפת רעב וכוחם הדל לא הספיק כדי שיוכלו לשמש כפועלים. במהלך זה הציל אותם שינדלר מהשמדה. בברינליץ לא סבלו יותר העובדים מהכאות והשפלות, אף עובד לא גורש ולא הומת עד לסוף המלחמה. מקרה המוות היחיד שהתרחש בין קירותיו של מפעלו של שינדלר בברינליץ, הוא מותה הטבעי של גברת הופסטטר, יהודיה שהועסקה במפעלו. שינדלר לא עבר על כך בשתיקה והביא אותה לקבורה כהלכה: קנה חלקת אדמה והסב אותה לבית קברות יהודי. בנוסף, נערכה עבורה הלוויה יהודית מסורתית בעזרת רב שהועסק גם הוא במפעלו. מסופר שראה שינדלר את כל 1,200 היהודים שהציל התחיל לבכות שאל אותו שטרן מדוע הוא בוכה, שינדלר הצביע על כספו ואמר: "יכולתי להציל עוד אנשים."
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

בגלל עברו הנאצי ושירותו במודיעין הגרמני חשש שינדלר שייעצר על ידי הסובייטים ויואשם בפשעי מלחמה. על כן הכינו לו בנקיאר, שטרן ומספר עובדים נוספים מכתב המפרט את מעשיו למען הצלת יהודים. שינדלר ורעייתו נמלטו ברכבם מפני הצבא האדום בתחילת חודש מאי 1945. בעקבותיהם נסעה משאית ובה מספר פועלים יהודים, פילגשו של שינדלר וכן סחורה שנועדה למכירה בשוק השחור. רכבם של בני הזוג הוחרם בידי הצבא הסובייטי בעיר צ'סקה בודייוביצה, ששוחררה מידי הנאצים. משם המשיכו בני הזוג שינדלר ברכבת וברגל עד גבול בוואריה והגיעו לעיר פסאו, שכבר הייתה בידי הצבא האמריקאי. קצין אמריקאי ממוצא יהודי ארגן לשניים נסיעה לשווייץ, בזכות המכתב שבידיו, שהוכן לו על ידי עובדיו לשעבר. לאחר המלחמה, בנובמבר 1945, שבו בני הזוג לבוואריה, השתקעו ברגנסבורג ושהו שם עד שנת 1949. בתקופה זו נתמך כלכלית על ידי הארגון היהודי-אמריקני הג'וינט. במקביל הגיש שינדלר בקשה לאשרת הגירה לארצות הברית, אולם זו נדחתה על רקע חברותו במפלגה הנאצית.
ב-1949 היגר עם תריסר יהודים לארגנטינה. שם השתקע בסן ויסנטה הסמוכה לבואנוס איירס והקים שם חוות נוטריות, אולם העסק פשט רגל והוא שב בגפו לגרמניה בשנת 1957. בגרמניה עבד כסוכן מכירות ואף ניסה להקים מפעל למלט, אולם גם עסק זה הגיע לפשיטת רגל ב-1961.
כאשר הגיעו השמועות על מצבו הכלכלי הקשה ליהודים שהציל, הזמינו אותו אלה לירושלים. לראשונה הגיע שינדלר לישראל ב-28 באפריל 1962. מאות אנשים נכחו בקבלת הפנים שנערכה לו בנמל התעופה לוד, רובם היהודים שהציל. במהלך אותו שבוע התקיימה בבית-מלון בתל אביב קבלת-פנים לכבודו של שינדלר. במעמד זה, ראיינה אותו טובה רוזנבלום שהייתה אז כתבת צעירה בכיתה ד'. יצחק שטרן נמנה עם הדוברים. מכאן ואילך חלק שינדלר את זמנו בין ירושלים לדירת חדר צנועה בפרנקפורט. בשנת 1962 נתקבלה בקשה מקרב היהודים שהציל להכריז עליו כחסיד אומות העולם, אך התערבותו של יוליוס וינר, שהיה בנו של מנהל חנות כלי הבית עליה השתלט, טרפדה את ההחלטה. וינר גם גייס לעזרתו את נתן וורצל, כעת ניסן קידר, בעליו המקוריים של מפעל האמייל. שינדלר שהה בישראל 16 פעמים עד שמת בגרמניה ב-9 באוקטובר 1974. הוא הובא לקבורה בבית הקברות הקתולי בהר ציון בירושלים, על פי בקשתו.
הבחירה, בו ובאשתו, ל"חסידי אומות העולם" הייתה שנויה במחלוקת. ב-18 ביוני 1962 ניטע עץ לכבוד שינדלר על ידי יד ושם. ב-24 ביולי 1993 אושרה ההחלטה להכיר באוסקר שינדלר כחסיד אומות העולם והוחלט להכיר גם ברעייתו אמילי שינדלר ככזו. הדבר היה לאחר דיונים חוזרים בוועדה לציון חסידי אומות העולם, בהם הוחלט "שמעשיו הטובים מכריעים את הכף לטובתו, ושאף על פי שהחל דרכו כחבר מפלגה נאצית וספקולנט, הוא ראוי לתואר חסיד אומות העולם".
סיפורו של אוסקר שינדלר התפרסם בספר "רשימת שינדלר" שכתב תומאס קנילי, ושעל-פיו הופק בשנת 1993 סרטו של סטיבן ספילברג "רשימת שינדלר". הספר והסרט עוררו הזדהות רבה עם דמותו של שינדלר.