stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קהילת יהודי באדן-וירטמברג
המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 > יהודי באדן

לאחר הקמת הדוכסות הגדולה של באדן בשנת 1806, מעמדם של יהודי החסות השתפר. בצו החוקתי הראשון שניתן ב-14 במאי 1807, הדת היהודית הוכרזה כדת מוכרת, שנה לאחר מכן, הצו השישי העניק ליהודים זכויות אזרחיות מוגבלות מאוד. הצו התשיעי שפורסם ב-13 בינואר 1809 התיר ליהודים להקים קהילות שהוכרו על ידי המדינה כארגונים לכל דבר, דרש מהם לאמץ שמות משפחה קבועים, אך עדיין הגביל את זכויותיהם האזרחיות. הקהילות שהוקמו היו כפופות לוועד העליון של יהודי באדן (Oberrat der Israeliten Badens) שמושבו בקרלסרוהה. בשנת 1809 מונה הרב אשר לואב לתפקיד הרב הראשי של באדן. הוא כיהן בתפקידו עד למותו בשנת 1837. הניסיון להעניק ליהודים זכויות אזרחיות מלאות נתקל בהתנגדות עזה מצד גופים ושכבות אוכלוסייה שונים.
החל משנת 1820 היהודים הורשו לעסוק ברפואה ובעריכת דין. בשנת 1862 היהודים קיבלו שוויון זכויות מלא והורשו להתיישב בכל הערים בדוכסות הגדולה. הם נבחרו לפרלמנט הדוכסות הגדולה ויכלו להיבחר למועצות העירוניות. השופטים היהודים הראשונים בבתי המשפט מונו בשנת 1890.
בשנת 1862 חיו בדוכסות הגדולה של באדן 24,099 יהודים ב-221 יישובים בהם התקיימו 123 קהילות.
בשנת 1878 חל פילוג בין הקהילה האורתודוקסית לקהילה הרפורמית בקרלסרוהה לאחר שבשנת 1875 הוכנס עוגב לבית הכנסת החדש בעיר.
המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 > יהודי וירטמברג

ההתיישבות היהודית בווירטמברג חודשה במאה ה-18 כאשר היהודים הורשו להשתתף בירידים ולעסוק במסחר. מאוחר יותר הם הורשו להתיישב באופן קבוע על אדמות הדוכס ובאזורים מוגבלים אחרים בדוכסות.
בשנת 1808 הורשו להתגורר בשטוטגרט רק יהודים בעלי רכוש בשווי של עשרים אלף גילדן. חוק שפורסם ב-18 ביולי 1819 קבע שעל כל יהודי לשלם מס של שנים עשר פלורינים לצורך הגנתו.
בשנת 1828 הוענק ליהודים שוויון זכויות. נחקק חוק שחייב ילדים יהודים של בעלי חנויות ובעלי מלאכה לקבל חינוך חילוני. החוק התיר ארגון קהילות מקומיות ובשנת 1831 הוקם ועד מרכזי בשטוטגרט שפעל תחת פיקוח ממשלתי והרב הראשי נחשב עובד מדינה.
אוטונומיה מלאה הוענקה ליהודים בשנת 1912. האוכלוסייה היהודית בווירטמברג גדלה מ־8,918 נפש בשנת 1828 ל־11,916 בשנת 1925 והייתה מאורגנת בחמישים ואחת קהילות.
הרייך השלישי ותקופת השואה

בתקופה שלאחר הקמת הרייך השלישי יהודים רבים ברפובליקת באדן וברפובליקת וירטמברג היגרו לארצות אחרות והיו שעלו לארץ ישראל.
התקופה התאפיינה בחוסר שביעות רצון בקרב ההנהגה הנאצית הבכירה מהקצב האיטי שבו התנהלו ההגירה היהודית מגרמניה, ודחיקת רגלי היהודים מעיסוקים שונים וערעור מעמדם. בכל ערי וירטמברג ובאדן נערכו פוגרומים, בתי כנסת נהרסו או נשדדו ורכוש יהודי הוחרם על ידי השלטונות. בלילה שבין 9 ל-10 בנובמבר 1938 נערך בכל רחבי הרייך השלישי פוגרום יזום ומתואם היטב ביהודים שזכה לכינוי "ליל הבדולח". בפוגרום נהרסו כמעט כל בתי הכנסת בגרמניה, בתי קברות יהודיים רבים, אלפי חנויות בבעלות יהודים ו-29 בתי כל-בו. יותר משלושים אלף יהודים נעצרו, לעיתים על-פי רשימות מוכנות מראש, ונשלחו למחנות ריכוז. באוקטובר 1940 נשלחו יהודי וירטמברג ובאדן, שעדיין נותרו בעריהם, כגון יהודי קונסטאנץ ופרייבורג למחנה המעצר גירס בצרפת. חלקם מתו במחנה וחלקם נשלחו משם למחנות ההשמדה סוביבור ואושוויץ. יהודי היילבורן נשלחה למחנות הריכוז וההשמדה דכאו, טרזיינשטט, אושוויץ ואחרים. שטוטגרט שימשה תחנהת מעבר בה רוכזו יהודים מאזור וירטמברג וממנה יצאו הרכבות למחנות ההשמדה.
בעת הקמת המדינה הפדרלית באדן-וירטמברג בשנת 1952, חיו בשטחה רק מאות בודדות של יהודים. הקהילה גדלה מעט בשנים שלאחר התפרקות ברית המועצות הודות להגירת יהודים מתחומה.
המאה ה-21

במדינה הפדרלית באדן וירטמברג קיימות שתי קהילות יהודיות: קהילת יהודי באדן (בגרמנית Israelitische Religionsgemeinschaft Baden) והקהילה היהודית של וירטמברג (בגרמנית Israelitische Religionsgemeinschaft Württembergs). מרכזה של קהילת באדן נמצא בקרלסרוהה וכפופות לה עשר קהילות. בשנת 2020 הקהילה מנתה 5,132 חברים.
מרכזה של קהילת וירטמברג נמצא בשטוטגרט והיא מונה 2,786 חברים.
ראו גם

קהילת יהודי מנהיים
אולם (עיר) (הפרק יהודים)
וירטמברג (הפרק יהודים)
לודוויגסבורג (הפרק יהודים)
היידלברג (הפרק יהדות היידלברג)
באדן-באדן (הפרק יהדות העיר)
זולצבורג (הפרק הקהילה היהודית)
ברייזאך (הפרק יהדות ברייזאך)
קיפנהיים (הפרק יהדות קיפנהיים)
קונסטאנץ (הפרק יהדות קונסטאנץ)
יהדות היילברון
יהדות קרלסרוהה
קהילת יהודי לאופהיים
הקהילה היהודית בשטוטגרט
הקהילה היהודית באפינגן
הערות שוליים

↑  Baden, www.jewishvirtuallibrary.org
↑  Wuerttemberg, Germany, www.jewishvirtuallibrary.org
↑  A journey to the memorial sites at the Southern Upper Rhine, www.gedenkstaetten-suedlicher-oberrhein.de
↑  STUTTGART - JewishEncyclopedia.com, www.jewishencyclopedia.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258153205171  VIAF: 133066605   WorldCat (עם VIAF): 133066605 
בית הכנסת העתיק בסטוטגרט. ציור של קרל אופטרדינגר.
בית הכנסת בקרלסרוהה ב-1810
אנדרטה לזכר יהודי קונסטאנץ שנשלחו למחנה המעצר גירס
אנדרטה לזכר היהודים שנשלחו למחנות ההשמדה מסטוטגרט
שלט המראה את המרחק בין פרייבורג למחנה המעצר גירס. אנדרטה לזכר יהודי העיר שנשלחו למחנה גירס.
ראקים באקלס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בנובמבר 1990 (בן 33) מיאמי, פלורידה, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  5
 מכללה:  אוניברסיטת לואיוויל (2009–2011)   אוניברסיטת פלורידה הבינלאומית (2013–2014)
 דראפט:  לא נבחר, 2014
 קבוצות כשחקן
 2014–2015   2015–2016   2016   2016–2017   2017–2019   2019–2021   2021-2022   2022- 2023  2023 -:  אוברטווארט גאנרס   NPC רייטי   רסטה פכטה   קובוט קובולה   ליל מטרופול   הפועל חיפה   ITU איסטנבול   מכבי ראשון לציון  דרבצ'ני
 
ראקים באקלס (באנגלית: Rakeem Buckles; נולד ב-15 בנובמבר 1990) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד והסנטר בדרבצ'ני מליגת העל ההונגרית.
קריירה

באקלס שיחק שלוש עונות באוניברסיטת לואיוויל החל משנת 2009, עם ממוצע של 4.6 נקודות ו-4.2 ריבאונדים למשחק. באקלס החמיץ מחצית מעונתו האחרונה במכללה בעקבות פציעה. בשנת 2012, עבר באקלס לאוניברסיטת פלורידה הבינלאומית אך נאלץ להפסיד עונה שלמה בעקבות התקנון של חוקי הליגה. בעונתו היחידה במכללה, סיים עם ממוצעים של 13.7 נקודות ו-8.6 ריבאונדים למשחק.
בשנת 2014, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, החל לשחק באקלס באוברטווארט גאנרס האוסטרית. באקלס שיחק עונה אחת בקבוצה והעמיד ממוצעים של 14.8 נקודות ו-7.9 ריבאונדים למשחק.
בשנת 2015, חתם באקלס ב-NPC רייטי האיטלקית מהליגה דואה. הוא שיחק בה עונה אחת והעמיד ממוצעים של 12.9 נקודות ו-8.7 ריבאונדים למשחק.
באוגוסט 2016 חתם ברסטה פכטה מהליגה הגרמנית, אך נחתך באוקטובר לאחר שבחמישה משחקים העמיד ממוצע של 2 נקודות בלבד למשחק. לאחר מכן חתם בקובוט קובולה הפינית, שם סיים את העונה עם ממוצעים של 14.5 נקודות ו-9.5 ריבאונדים למשחק.
ביוני 2017 חתם באקלס בליל מטרופול הצרפתית מהליגה הצרפתית השנייה. בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעים של 12.9 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק.
ב-4 באוגוסט 2019 חתם באקלס בהפועל חיפה הישראלית, אשר שיחקה באותה עונה בליגה הלאומית. באקלס העמיד ממוצעים של 17.7 נקודות ו-9.5 ריבאונדים, מה שסייע לקבוצתו לעלות לליגת העל. בעקבות היכולת הטובה בעונה החולפת, ב-26 ביולי 2020, האריך באקלס את חוזהו בשנתיים נוספות. בתום העונה למרות שהיה חתום לעונה נוספת, שוחרר באקלס מהקבוצה.
ב-2021 שיחק באקלס בITU איסטנבול הטורקית.
ב-2022 חזר לישראל וחתם במכבי ראשון לציון מהליגה הלאומית.
הערות שוליים

↑  כפיר חודרה, ‏ראקים באקלס חתם בהפועל חיפה עד תום העונה, באתר ONE‏, 4 באוגוסט 2019
↑  כפיר אדר, ‏ראקים באקלס חתם בהפועל חיפה לשנתיים נוספות, באתר ONE‏, 26 ביולי 2020
↑  מכבי ראשל"צ הודיעה על החתמתו של באקלס, באתר ONE‏, 25 ביולי 2022
קרלוס גרסיה

קרלוס גרסיה בדיאס (בספרדית: Carlos García Badías; נולד ב-29 באפריל 1984 בברצלונה) הוא כדורגלן עבר ספרדי, ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה

גרסיה החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אספניול, ובמקביל שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ספרד. בשנת 2003 היה שותף להעפלה לגמר גביע העולם לנבחרות עד גיל 20 שנערך באיחוד האמירויות, ובאותה שנה עלה לקבוצת הבוגרים של אספניול, אך שיחק בעיקר בקבוצת המילואים. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ערך באוקטובר 2003 נגד ריאל מדריד. בסך הכל שיחק שלושה משחקים במהלך עונה זו. בעונה העוקבת הושאל לקבוצת פולידפורטיבו אחידו מהליגה השלישית, בה שיחק 34 משחקים וכבש שער אחד.
בשנת 2005 עבר לשחק באלמריה, ששיחקה אז בליגה הספרדית השנייה, תחת המאמן פאקו פלורס. גרסיה שיחק במדיה במשך שבע עונות רצופות, מלבד עונה אחת בה הושאל לריאל בטיס, ועלה איתה לליגה הראשונה. בעונתו האחרונה בקבוצה שיחק בכל אחד מ-37 משחקי הליגה ולא החמיץ דקה.
לקראת עונת 2012/2013 הגיע גרסיה לישראל בהעברה חופשית, וחתם במכבי תל אביב לשלוש שנים. בעונה זו צוות במרכז ההגנה לצד איתן טיבי והיה גורם משמעותי בעונת האליפות של הקבוצה. רגע בולט בעונה זו היה במשחק החוץ במסגרת ליגת העל נגד בני יהודה באצטדיון בלומפילד כאשר גרסיה רץ להביא את הכדור מקו השער אחרי שער שוויון של ראדה פריצה בתוספת הזמן. ארבע דקות מאוחר יותר, בדקה ה-98 הובקע שער הניצחון של מכבי תל אביב שנתן לה תנופה גדולה בהמשך עונת האליפות. לקראת סוף העונה טס גרסיה לספרד על מנת לעבור ניתוח שהשביתו עד לסיום העונה.
בעונת 2013/2014 חזר גרסיה להרכב והיה שותף במשחקי הקבוצה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. בהמשך העפיל עם קבוצתו לשלב הבתים של הליגה האירופית, הופעתו הראשונה בקריירה במפעל אירופי. בעונה זו המשיך לגלות יציבות במרכז ההגנה, ואף כבש שני שערים, בדרך לזכייה עם קבוצתו באליפות שנייה רצופה. בעונת 2014/2015 זכה עם הקבוצה באליפות שלישית ברציפות, וכן בגביע המדינה ובגביע הטוטו.
עונה לאחר מכן העפיל עם מכבי לליגת האלופות, וכן לגמר גביע המדינה. ב-2 ביולי 2016 חתם גרסיה באלניהספור הטורקית לשנתיים.
קריירת אימון

ב-29 בדצמבר 2017 פרש גרסיה ממשחק פעיל ומונה לעוזר מאמן מכבי תל אביב ז'ורדי קרויף. במאי 2018 סיים את תפקידו במכבי תל אביב.
ב-7 בינואר 2022 מונה למאמנה של בית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית. בסיום העונה סיים את תפקידו.
תארים

אליפות: 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015
גביע המדינה: 2014/2015
גביע הטוטו: 2014/2015
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 16: 2001
משחקי הים התיכון (עד גיל 23): 2005
הערות שוליים

↑  קרלוס גארסיה חתם ל-3 שנים, באתר מכבי תל אביב, 26 ביוני 2012
↑  ניר קינן, ‏המכביסט מאלמריה: קרלוס גארסיה הוא הגיבור של אמש, באתר ערוץ הספורט, 19 בפברואר 2013
↑  קרלוס יסיים מחר את העונה, באתר מכבי תל אביב, 28 באפריל 2013
↑  דור בלוך, ‏חוזר לצהוב: קרלוס גרסיה מונה לעוזר מאמן מכבי ת"א, באתר ‏מאקו‏, 29 בדצמבר 2017
↑  קרלוס גרסיה מונה למאמן בית"ר תל אביב בת ים, באתר וואלה, 7 בינואר 2022
ראקין

| --- | --- |
דגל ראקיןדגל ראקין
מיקום ראקין במיאנמאר
מיקום ראקין במיאנמאר
 מדינה:  מיאנמר מיאנמר
 בירת המדינה:  סיטווה
 שטח:  36,778 קמ"ר (דירוג: 8)
 גובה:  45 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במדינה:  3,188,807 (דירוג: 8, 2014)
 קואורדינטות:  19°30′N 94°00′E﻿ / ﻿19.5°N 94°E﻿ / 19.5; 94 
 אזור זמן:  UTC +6:30
 rakhinestate.gov.mm
 he
ראקין (בבורמזית: ရခိုင်ပြည်နယ်, בעבר נקראה ארקאן) היא מדינה במיאנמר (בורמה). הממוקמת על חופה המערבי, היא גובלת עם מדינת צ'ין בצדה הצפוני, ובמחוזות מאגווי, באגו ואיירוואדי ממזרח, מפרץ בנגל ממערב, וצ'יטאגונג הגדולה (בנגלדש) בצפון-מערב. היא ממוקמת  בין קו הרוחב 17°30 צפון ו-21°30 צפון וקווי האורך 92°10' מזרח ו-94°50' מזרח. 
הרי אראקן המתנשאים לגובה של 3,063 מטרים בפסגת ויקטוריה מפרידים את ראקין ממרכז בורמה. מול חופי מדינת ראקין ישנם מספר גדול למדי של איים כגון צ'דובה ומיינגון.
שטחה הוא כ-35,762 קמ"ר ובירתה היא סיטווה.
גלריה

אגם לטסייקאן (מבט משער לטסייקאן)
דגל רוהינגיה
הערות שוליים

↑  "Rakhine State Map" (PDF). Themimu.info. אורכב מ-המקור (PDF) ב-4 במאי 2013. נבדק ב-31 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX6132446  LCCN: n2008005857  MusicBrainz: ab3e48ec-e4d2-4396-b6e0-5dcf893db5b8  TDVİA: arakan  VIAF: 6601147270475435700009   WorldCat (עם VIAF): 6601147270475435700009
קימברלי ויאט

| --- | --- |

 לידה:  4 בפברואר 1982 (בת 42) וורנסבורג, ארצות הברית 
 שם לידה:  Kimberly Kaye Wyatt 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  Warrensburg High School 
 סוגה:  R&B עכשווי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  אינטרסקופ רקורדס 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
קימברלי ויאט (באנגלית: Kimberly Wyatt; ‏נולדה ב־4 בפברואר 1982) היא רקדנית וזמרת אמריקאית, חברה בלהקת הפופ המצליחה הפוסיקט דולז.
חייה

ויאט נולדה בוורנסבורג, מיזורי, עיירה קטנה ליד העיר קנזס. אביה הוא נהג משאית ואמה נוסעת איתו. לפני שהחלה לרקוד היא ניסתה לשחק טי-בול (בייסבול לגיל צעיר), כדורסל והייתה גם חברה בצופים, אך כולם הסתיימו ללא הצלחה.
ויאט החלה לרקוד בגיל 7. כשהייתה בת 14 היא הרוויחה מלגה ללימודים בבית הספר הנודע ללימוד ריקודי בלט של ג'פרי שבניו יורק ובמרכז ללימודי ריקוד בברודוויי. כשהייתה בת 17 היא סיימה תיכון וטסה ללאס וגאס כדי להיבחן כרקדנית באוניות ובבתי קזינו. היא עבדה כרקדנית על האונייה "אקספלורר אוף דה סיס" של רויאל קריביאן, שהייתה אז האונייה הגדולה ביותר בעולם. עבודתה כרקדנית על אונייה זו איפשרה לה לבקר במרבית דרום אירופה.
בשנת 2001 עברה לגור בלוס אנג'לס כדי לפתח את הקריירה שלה כרקדנית, אף על פי שקיבלה הצעה מ"הובארד סטריט דאנס קומפני" שבשיקגו. בשנת 2003, קימברלי השתתפה בצילומי הווידאו קליפ "Shut up" של הבלאק אייד פיז, והייתה הכוריאוגרפית ורקדנית בצילומי הקליפ "Shut up" מאלבום הסולו הראשון של ניק לאשיי. במהלך צילומי הווידאו, הכוריאוגרפית רובין אנטין, המייסדת של הפוסיקט דולז הציעה לקימברלי להצטרף ללהקה. הכינוי שלה הוא "Punky Doll". כמו שאר חברות הלהקה, היא עובדת שכירה בחברת אינטרסקופ. לאחר שכרמית בכר עזבה את הלהקה, החלה ויאט לשיר את קטעי הסולו שלה.
ב-26 בפברואר 2010, הודיעה ויאט על עזיבתה מהלהקה. ויאט סיפרה כי היא עזבה את הלהקה כיוון שהיו בה קשיים והיא לא הייתה מרוצה שתפקידה בלהקה.
כיום משמשת ויאט כשופטת בתוכנית הריקודים הבריטית "Got to Dance".
ב-2 במאי 2010, הוציאה ויאט את הסינגל "Candy" בשיתוף עם הראפר אגרו סנטוס. השיר משמש כפסקול לסרט "סטריטדאנס".
בנוסף, הוציאה מספר סינגלים מתוך אלבום סולו עתידי שלה.
קהילת יהודי באוסקה

מצעד משטרת באוסקה בכיכר העיירה בשנת 1925. בית הכנסת הגדול מוסתר בחלקו מאחורי העץ. הצילום פורסם במגזין Nedėja מס. 29 מתאריך 17.07.1925 
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
בתים היסטוריים בבאוסקה, ברחוב Rīgas בו שכנו בית הכנסת, המשחטה וחנות הבשר הכשרה של יהודי העיירה
מרדכי אליאשברג
אברהם יצחק קוק
קהילת יהודי באוסקה (בלטבית Bauskas ebreji) התקיימה בעיירה באוסקה, לטביה, מסוף המאה ה-17 ועד ספטמבר 1941. במהלך המאה ה-19 היא הייתה אחת הקהילות האתניות העיקריות בעיירה והשתתפה בצמיחתה ובפיתוחה. בעיירה חיו ופעלו שנים מחלוצי הציונות הדתית, הרב מרדכי אליאשברג והרב אברהם יצחק קוק, הראי"ה.
היסטוריה

יהודים הגיעו לאזור באוסקה כבר במאה ה-17. הם התיישבו בדוכסות קורלנד וסמיגליה. תחילה הם התיישבו בקורלנד לאחר שהגיעו מגרמניה והיו שונים מיהודי ליטא.  הם נקראו קורלנדים, הם דברו גרמנית והיו מושפעים מהתרבות המערבית. התיישבותם בצמוד לעיירה התאפשרה אחרי סיפוח דוכסות קורלאנד לרוסיה בשנת 1796, אחרי החלוקה השלישית של פולין. תחילה הוגבלו היהודים לגור בפרבר סולובודה מעבר לנהר וכדי להיכנס לעיירה נזקקו לאישורים מיוחדים. רוב יהודי ליטא, שהגיעו לעיירה היו שומרי מצוות ומסורת, אדוקים ושמרנים ביהדותם. שפתם הייתה יידיש. הם בנו בית כנסת מעץ והקימו בית קברות במקום מושבם בסמוך לעיירה.
בשנת 1820 הורשו היהודים להתיישב ולגור בתוך באוסקה. במשך שנים רבות הם היוו את קבוצת התושבים הגדולה ביותר בעיירה. כי שכניהם הגרמנים הבלטים והלטבים, היו ברובם חקלאים, שלא מיהרו לעבור לערים. כשהותר ליהודים לגור בעיירה הם החלו לארגן את מוסדות הקהילה היהודית.
באוסקה הייתה עיירה שוק תוססת והסוחרים היהודים הפכו למתווכים בין האיכרים הלטבים לתושבי העיירות הגדולות יותר. בתמורה רכשו החקלאים מהיהודים סחורות תעשייתיות ומלאכת יד.  ב-1835 חיו בעיירה 2,669 יהודים.
ב-1840 עברו 82 משפחות יהודיות (692 נפשות) לפלך חרסון שבדרום אוקראינה כדי להיות חקלאים.
בשנת 1844 יהודי באוסקה בנו בית כנסת חדש מאבן באחת מהפינות של כיכר העיירה. בנוסף בנו בית מדרש גדול, תלמוד תורה ועוד. מוסדות הצדקה שהוקמו באותה תקופה היו "גמילות חסדים", "ביקור חולים", "צדקה גדולה", מלביש ערומים", ו"פועלי צדק".
בשנת 1850 מנתה הקהילה היהודית 2,266 נפש. הירידה במספר היהודים נבעה מהגירה למקומות אחרים וממגפת הכולרה שפרצה באזור.
ב-1856 הקימו חסידי חסידות חבד (ליובאוויטש) את קהילתם בבאוסקה ובנו בית כנסת משלהם.
ב-1881 חיו בבאוסקה 3,631 יהודים, שהיוו כ-60% מאוכלוסיית העיירה. רבים הגיעו באופן בלתי חוקי מליטא, מאוחר יותר האוכלוסייה היהודית בעיירה פחתה לאחר שחלקם הוטרדו או שגורשו.
בסוף המאה ה-19 החלה הפעילות הציונית בעיירה. הוקמה אגודת "ציון" של הרב אליאשברג. הנוער הציוני פעל במסגרת "פרחי ציון". הוקמה בקהילה ספרייה, שנכללו בה ספרים ציוניים. בעקבות הפרעות ביהודי רוסיה בשנים 1903–1905 התארגנו צעירי הקהילה היהודית להגנה עצמית. המסגר ישראל פרידמן שנאשם בייצור נשק עבור צעירי הקהילה נתפס והוצא להורג על ידי השלטונות. בין שתי מלחמות העולם רבים מבני הקהילה היהודית עלו לארץ ישראל.
היסטוריה > תחילת המאה ה -20

בראשית המאה ה-20 נוסדה בעיירה האגודה הספרותית מוזיקלית "זמיר". תחילה למדו ילדי הקהילה היהודית, בשני "חדרים", בבית ספר "תלמוד תורה" ולימודי חול למדו בבית ספר רוסי. בשנת 1920 פעל במקום בית ספר יסודי יהודי ששפות ההוראה בו היו יידיש ועברית.
לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1915 רשויות הצבא הרוסי הורו לכל היהודים לעזוב את מחוז קורלנד. היהודים נחשבו כגורמים בלתי אמינים. אמנם לא כולם צייתו, אבל רוב היהודים עזבו ועברו לעומק רוסיה. אחרי מלחמת העולם הראשונה חיו בעיירה רק 600 יהודים. הם בחרו ועד קהילה וחידשו את החיים הציבוריים היהודיים במקום.
זמן קצר לאחר סיום הכיבוש הצבאי הגרמני וסיום מלחמת העצמאות של לטביה, התחדשו החיים היהודיים בעיירה. בשנת 1924 חברת "ביקור חולים" נרשמה כחוק במוסדות העירייה. קבוצת הכדורגל הכח ריגה השתתפה באופן פעיל בתחרויות מקומיות. במקביל עקרו יהודים רבים לבירה ריגה (השוכנת במרחק 60 קילומרים מבאוסקה) ואחרים היגרו לארץ ישראל ולדרום אפריקה. רבים מבני הקהילה עסקו במסחר, בעיקר בפשתן. חלקם עסקו במלכת יד, ברוכלות והיו גם בעלי עגלות. אחוז המובטלים ונזקקי הסעד בקהילה היהודית היה גבוה, ומאידך גם היו בעלי בתים ובעלי מקצועות חופשיים כגון רופאים ורופאי שיניים. בשנת 1921 נוסד בעיירה בנק קואופרטיבי יהודי בעזרת הג'וינט.
במהלך הקמת הרפובליקה הלטבית איכר מקומי רכש את אדמות בית הקברות היהודי הישן ואת בית הכנסת העתיק העשוי מעץ. הוא שהשתמש במקום לרעיית בקר ותכנן להרוס את מבנה העץ הישן כדי ולהשתמש במרכיביו כעצי הסקה. יהודי העיירה דרשו שזכויותיהם על בית הקברות ישוחזרו אך תיק המשפט נמשך שנים רבות עד שבשנת 1935 הפסידו במשפט.
בשיטפון תרפ"ח (1928) נהרס חלקית בית הכנסת של חסידי חב"ד, שהיה על גדת הנהר ממלה ( Nemunėlis-Mēmele ) והם החלו להשתמש בבית הכנסת המרכזי עם יתר יהודי העיירה. באותן שנים הסוחרים היהודים והתעשיינים הקטנים שבו לפעילות מלאה. המנסרה ומפעל החשמל הגדולים ביותר באזור, היו שייכים לתעשיין דוד הופשוביץ.
לאחר הכיבוש הסובייטי של לטביה ב-1940 נסגרו כל הארגונים והאגודות היהודיים ורכושם הולאם. באותה תקופה נסגרו גם אגודת נשים יהודיות, אגודה התומכת בביקור חולים וחברה קדישא.
היסטוריה > השואה

בעקבות הסכם ריבנטרופ-מולוטוב שנחתם באוגוסט 1939 בין גרמניה הנאצית לברית המועצות סופחה לטביה בקיץ 1940 לברית המועצות. עסקי היהודים הולאמו ומוסדות הקהילה פורקו. 10 משפחות יהודיות, בעלות רכוש, הוגלו למחנות ברוסיה. תוך שנתיים מיום חתימתו הסכם ריבנטרופ-מולוטוב הופר על ידי גרמניה הנאצית, כשב-22 ביוני 1941 החלה הפלישה הגרמנית לברית המועצות במבצע ברברוסה.
הכוחות נאצים כבשו את באוסקה ב-26 ביוני 1941. רוב יהודי המקום וכמה פליטים מליטא נלכדו בעיירה. יהודים נורו בפומבי כבר בימי הכיבוש הראשונים. ב-2 ביולי נורו חמישה יהודים, חמישה קומוניסטים ועשרה חיילי הצבא האדום ליד גשר הנהר Mēmele .
ב-1 ביולי הוטל עוצר על כל התושבים, אך היהודים נצטוו להישאר בביתיהם ולא לצאת מהם בין השעות 6 בערב ועד 7 בבוקר, בשונה מיתר האוכלוסייה. ב-5 ביולי, יהודים בגילאים שבין 18 ועד 50 חויבו להירשם ברשויות הגרמניות, למסור את מכשירי הקשר שלהם והוקם גטו יהודי קטן.
באמצע יולי 1941 סורסו במרפאה העירונית 56 יהודים, ביניהם כמה נערים. פעולה זו אורגנה על ידי הרופא המקומי, ראש המשטרה ומפקד יחידות הצבא הגרמני שהיו ממוקמות בעיירה. ב-3 באוגוסט הוצאו להורג 50 יהודים ביער. תוך שבוע החל מ-9 באוגוסט 1941 נורו 153 יהודים נוספים ביער Vecsaule הסמוך. מרבית יהודי העיר נרצחו ב-30 בספטמבר. הם רוכזו בחצר בית ומשם הובלו ליער כקודמיהם. באקציה (פעולת חיסול) זו נרצחו כ-800 יהודים ביניהם נכללו גם יהודי הסביבה. בתום הרצח ההמוני תלו הנאצים במבואות העיירה שלט שבו נכתב Judenfrei ("חופשייה מיהודים").
ב-30 ביולי 1944 שחררו הסובייטים את באוסקה. במקום ניצלו רק שני יהודים. באתר הרצח הוקמה מצבה לזכר החללים.
היסטוריונים מעריכים כי ביערות הסמוכים הגרמנים ועוזריהם הלטבים מהקומנדו ארייס ירו למוות בכ- 500–700 מיהודי באוסקה ו-150–200 יהודים מהכפרים הסמוכים.  ב-18 באוגוסט 1941 הייתה מודעה בעיתון המקומי, לפיה החפצים ש"הושארו מאחור" על ידי יהודים יימכרו במכירה פומבית.
ב-15 באוקטובר 2017, נחנכה בבאוסקה אנדרטה לזכר הקהילה היהודית שנספתה בשואה על אדמת בית הכנסת המרכזי, שנהרס בשנת 1941.
דמוגרפיה

2669 יהודים ב-1835.
2226 יהודים ב-1850.
2745 יהודים בשנת 1897 (42% מסך האוכלוסייה).
604 יהודים ב-1920.
919 יהודים בשנת 1925.
2 יהודים ב-30 ביולי 1944.
רבנים בולטים בעיירה

מרדכי בן אברהם רבינר, היה רב העיירה בין השנים 1800–1830. נולד ב-1758 ליד באוסקה. נפטר בשנת 1830 בבאוסקה.  הרב רבינר יסד שושלת רבנים שבמשך 150 שנה העמידה רבנים מלומדים וסופרים שעמדו בראש קהילות שונות.
אהרן בר אלחנן ישראלזון, היה רב העיירה בין השנים 1830–1832. תלמידו של חיים מוולוז'ין. לאחר שסיים את תפקידו בבאוסקה עבר לריגה, שם נפטר ב-1851.
יעקב בנדטמן, היה רב העיירה בין השנים 1833–1861. בא ממשפחה של רבנים ליטאים. נפטר בבאוסקה.
רבי מרדכי אליאשברג, היה רב העיירה בין השנים 1861–1889. למד בישיבת וולוז'ין. מחלוצי הציונות הדתית.  פעל להחיאת התודעה הלאומית בקרב היהודים.
יחזקאל בן הלל ליפשיז, היה רב העיירה בין השנים 1889–1895. נולד בעיר ראסייניאי, ליטא. לאחר שכיהן באוסקה הוא כיהן כרב בפלוצק ובקאליש .
אברהם יצחק קוק. המכונה גם הראי"ה (ראשי תיבות של שמו) היה רב העיירה בין השנים 1895–1904. בהמשך עלה לארץ ישראל והיה הרב הראשי האשכנזי הראשון של ארץ ישראל המנדטורית.
חיים יצחק בלוך הכהן, היה רב העיירה בין השנים 1905–1915 ו-1920–1922. נולד בליטא, נפטר ב-1948 בארצות הברית.
משה שלמה שטול, היה רב העיירה משנת 1924 וככל הנראה עד 1941.
נקודות ציון

מיקום בית הכנסת, היה ברחוב Rīgas 35 נכון ל-2024. הבניין נהרס במהלך מלחמת העולם שנייה. במיקום שבו היה בית הכנסת נמצאת האנדרטה היהודית באוסקה.  היא נחנכה ב-15 באוקטובר 2017.
המשחטה וחנות הבשר הכשרה, נמצאו ברחוב Rīgas street 37. במקום שבו נמצאים הבניינים המשופצים העשויים מלבנים.
בית הכנסת של תנועת החסידות לשעבר, היה ממוקם ברחוב כלנא 2.
הישיבה ובית הרבנים לשעבר, היו ממוקמים ברחוב כלנא 20.
המקווה לשעבר, היה ממוקם ברחוב אופס 3.
בית הדפוס לשעבר של נחמן ינקלוביץ', היה ברחוב Rūpniecības 5. העיתון של באוסקה הראשון הודפס במקום על ידי יענקלוביץ' בין השנים 1893–1915.
ראו גם

באוסקה
כפר הרא"ה
אברהם יצחק הכהן קוק (ערך מומלץ)
יהדות לטביה
קומנדו ארייס
הערות שוליים

↑  Jewish Communities in Kurland
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  באוסקה - BAUSKA
↑  BAUSK - JewishEncyclopedia.com, www.jewishencyclopedia.com
↑  "The Jewish Community of Bauska". The Museum of the Jewish People at Beit Hatfutsot.
↑  קהילת יהודי באוסקה, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"
↑  הסכם ריבנטרופ מולוטוב, באתר יד ושם – מרכז מידע אודות השואה
↑  "Neighbors" Didn’t Kill Jews
↑  Spector, Shmuel (2008). "Bauska". Encyclopaedia Judaica. 2nd ed. Gale Group. Via Jewish Virtual Library. Retrieved 2022-04-09.
↑  Rabinovitz, Shalom - The 1901 Jewish Encyclopedia -, StudyLight.org (באנגלית)
↑  Eliasberg, Mordekhai
↑  ולעיתים הרא"ה, רואה האורות (גם רמז לשם משפחתו: ביידיש קוק פירושו "הבט" או "הסתכל").
↑  Hayim Yitzhak Bloch | Databases – ANU Museum of the Jewish People, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"
↑  Bovsk. Monument at the site of the Great Synagogue
↑  Bauska synagogue garden memorial
↑  Bowsk. Former Jewish religious school at Kalna iela 20
↑  Bovsk. Former mikveh at Upes iela 3
↑  "History of Jews in Latvia: Bauska". Muzejs Ebreji Latvija (Museum of Jews in Latvia). www.ebrejumuzejs.lv/en/. אורכב מ-המקור ב-12 באוגוסט 2021. נבדק ב-2022-04-09. {{cite web}}:  (עזרה)
ראש המטה הכללי (סלובקיה)

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  דניאל זמקו
 תאריך כניסה לתפקיד:  7 במאי 2018
 דרכי מינוי:  בידי נשיא סלובקיה
 תחום שיפוט:  סלובקיה סלובקיה
 כפוף:  לשר ההגנה
 ייסוד המשרה:  1 בינואר 1993
 איוש ראשון:  יוליוס הומאי
 https://www.mosr.sk/nacelnik-generalneho-stabu-ozbrojenych-sil-sr/
 
ראש המטה הכללי (בסלובקית: Náčelník Generálneho štábu Ozbrojených) הוא הדרג הפיקודי העליון בכוחות המזוינים של סלובקיה. הוא כפוף לשר ההגנה והוא היועץ הצבאי הישיר של ממשלת סלובקיה.
תפקיד רמטכ"ל הצבא הסלובקי נוצר ב-1993 בעקבות פירוק צ'כוסלובקיה, על בסיס מוסד ראש המטה הכללי של צ'כוסלובקיה.
רשימת ראשי המטה הכללי

| דיוקן | שם | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- |
|  | יוליוס הומאי | 1 בינואר 1993 | 31 באוגוסט 1994 |
|  | יוזף טוכיניה | 31 באוגוסט 1994 | 19 באוגוסט 1998 |
|  | מריאן מיקלוש | 19 באוגוסט 1998 | 4 בדצמבר 1998 |
|  | מילאן צרובסקי | 4 בדצמבר 1998 | 21 בדצמבר 2004 |
|  | ליובומיר בוליק | 21 בדצמבר 2004 | 15 בדצמבר 2011 |
|  | פטר וויטק | 15 בדצמבר 2011 | 6 במאי 2014 |
|  | מילאן מקסים | 6 במאי 2014 | 7 במאי 2018 |
|  | דניאל זמקו | 7 במאי 2018 | מכהן |
קרל דיטרס פון דיטרסדורף

| --- | --- |

 לידה:  2 בנובמבר 1739 ליימגרובה, כיום ב-וינה, אוסטריה, האימפריה ההבסבורגית 
 פטירה:  24 באוקטובר 1799 (בגיל 59) נויהוף,  דשטנה, ממלכת בוהמיה (כיום - צ'כיה), האימפריה ההבסבורגית 
 שם לידה:  יוהאן קרל דיטרס
 מקום קבורה:  Cemetery in Deštná 
 מוקד פעילות:  יסניק 
 סוגה:  אופרה, סימפוניה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 פרסים והוקרה:  מסדר הדרבן המוזהב 
 
אוגוסט קרל דיטרס פון דיטרסדורף (בגרמנית: August Carl Ditters von Dittersdorf ‏ 2 בנובמבר 1739 - 24 באוקטובר 1799) היה מלחין וכנר אוסטרי.