stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסנדר מישלאייבסקי

| --- | --- |

אלכסנדר מישלאייבסקי
 לידה:  24 במרץ 1856 זלטופול, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית (1699–1858)
 פטירה:  1920 (בגיל 63 בערך)
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הקיסרית הרוסית 
 השתייכות:   צבא האימפריה הרוסית
 תקופת הפעילות:  1874–1920 (כ־46 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 ראש מנהל המטה הכללי מפקד הקורפוס ה-2 מפקד הארמייה הקווקזית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 עיטור ולדימיר הקדוש, דרגה 4  מסדר סנטה אנה, דרגה 2  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 2  עיטור  אנה הקדושה,  דרגה ראשונה  מסדר ולדימיר הקדוש, דרגה 2  עיטור  ולדימיר הקדוש, דרגה 3  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 1 
 
אלכסנדר זכארייביץ' מישלאייבסקי (ברוסית: Александр Захарьевич Мышлаевский;‏ 24 במרץ 1856 – 1920) היה גנרל רוסי אשר התפרסם כמי שפיקד על הארמייה הקווקזית במהלך קרב סריקמיש.
ביוגרפיה

מישלאייבסקי נולד בזלטופול ב-24 במרץ 1856. הוא למד בגימנסיית ז'יטומיר, וב-1874 התגייס לצבא האימפריה הרוסית. לאחר מכן למד בבית הספר לתותחנים "מיכאילובסקי" ובאקדמיית המטה הכללי "ניקולייב". בין השנים 1884–1898 הוא שרת במחוז הצבאי קייב ובמטה הכללי הרוסי. לאחר מכן עבד במחלקה להיסטוריה צבאית של אקדמיית המטה הכללי "ניקולייב" עד 1905, ובמקביל שימש כראש הארכיון המדעי הצבאי של המטה הכללי עד 1903. בין מרץ לספטמבר 1909 הוא שימש כמממלא מקום ראש מנהל המטה הכללי. לאחר מכן הועבר לשמש כמפקד הקורפוס הקווקזי ה-2. בדצמבר 1913 הוא עבר לתפקיד עוזר למשנה למלך בקווקז.
ב-1914, לאחר הפלישה העות'מאנית לקווקז, מונה מישלאייבסקי למפקד הארמייה הקווקזית והוטל עליו לעצור את הפלישה. בדצמבר של אותה שנה, נכנסו כוחותיו לקרב עם העות'מאנים בעיירה סריקמיש. הרוסים הצליחו אך בקושי להגן על העיירה בפני התוקפים. מישלאייבסקי נתקף פאניקה, הוציא פקודת נסיגה ונמלט בעצמו לטיפליס. בפועל, הפקודה לא הועברה, וסגנו של מישלאייבסקי גאורגי ברכמן, תפס את הפיקוד על הארמייה יחד עם ראש מטהו ניקולאי יודניץ'. יחד, הם הצליחו לעצור את ההתקדמות העות'מאנית. בטיפליס, מישלאייבסקי כתב דו"ח בו תיאר בצצורה פסימית את ההתקדמות העות'מאנית בקווקז. הדו"ח שלו גרם לבהלה המונית בעורף הרוסי.
בפועל, ברכמן ויודניץ' זכו לניצחון מזהיר על העות'מאנים. הם הדפו אותם מכל שטחי האימפריה ופתחו בפני הצבא הרוסי את הדרך לאנטוליה. בעקבות כך, נודע מישלאייבסקי ברוסיה בתור "גנרל הפאניקה". בינואר 1915 הוא הודח מהפיקוד על הארמייה, ויודניץ' מונה למפקד החדש. כעבור חודשיים הוא סולק מהצבא. כעבור מספר חודשים הוא הוחזר לצבא והועסק בתעשיית המתכת הצבאית. לאחר מהפכת פברואר הוא מונה למפקד המחוז הצבאי קאזאן.
ניסן סלומינסקי

ניסן סלומינסקי, 2012
סלומינסקי יחד עם הרב רא"ם הכהן.
נִיסָן סְלוֹמְיַנְסְקִי (נולד ב-10 בינואר 1946, כ"ח בטבת ה'תש"ו) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגות מפד"ל והבית היהודי. כיהן כיו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט ויו"ר ועדת הכספים והיה סגן נשיא מכון לנדר.
ביוגרפיה

ניסן סלומינסקי נולד ברמת גן לזוג הורים ילידי פולין. את השכלתו התיכונית רכש בישיבת בני עקיבא בנחלים. שירת בצה"ל בנח"ל מוצנח והשתחרר בדרגת סגן. למד באוניברסיטת בר-אילן וסיים תואר בפיזיקה ומתמטיקה וקיבל גם תעודת הוראה ביהדות. קיבל סמיכה לרבנות מישיבת כרם ביבנה, ולמד משפט עברי באוניברסיטת תל אביב.
כיהן כראש המועצה הראשון של אלקנה, ונשא בתפקיד זה משנת 1977 במשך למעלה מעשרים שנה. כיהן גם כמזכ"ל גוש אמונים וחבר מועצת יש"ע.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

בבחירות לכנסת ה-14 הוצב במקום ה-10 ברשימת המפד"ל, ונכנס לכנסת לאחר פטירתו של ח"כ אברהם יצחק שטרן ביום העצמאות ה'תשנ"ז (12 במאי 1997). הוא כיהן עד 1999, ולאחר מכן לא נבחר לכנסת ה-15. נבחר לכנסת ה-16  (2003). 
בכנסת ה-16 היה חבר בשדולה המוניציפלית של הכנסת, יו"ר שדולת הגמלאים וחבר ועדת הכספים מטעם המפד"ל. בכנסת ה-16 הציב שיא של נוכחות מלאה (100%) בישיבות הכנסת. בכנסת זו היה אחד הח"כים הפעילים בתחום החקיקה. כיהן כיו"ר סיעת המפד"ל בכנסת וניסה לגשר על הקרע הגדול בין אפי איתם לזבולון אורלב על רקע תוכנית ההתנתקות. סלומינסקי לא עזב את הקואליציה יחד עם איתם והרב יצחק לוי, אלא נשאר במפד"ל לאחר פרישתם.
ב-12 בינואר 2006 נבחר לעמוד במקום השני ברשימת המפד"ל ובמקום החמישי ברשימת האיחוד הלאומי-מפד"ל לכנסת ה-17.
בכנסת ה-17 היה חבר בוועדת הכספים ובמגוון רחב של שדולות, בהן השדולה החקלאית, השדולה למען ירושלים, השדולה הסביבתית-חברתית, השדולה למען חיילי המילואים (בה הוא היה החבר היחיד מאז מונה איתן כבל לתפקיד שר), בשדולה למען יונתן פולארד, בשדולה למאבק בתאונות דרכים, בשדולה למען ניצולי השואה ובשדולה למען יש"ע.
לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה זכה במקום הראשון בבחירות שנערכו במרכז המפלגה והוצב במקום השלישי ברשימת הבית היהודי לכנסת, אך הסכים[דרוש מקור] לוותר עליו לטובת צירופו של העיתונאי אורי אורבך. המפלגה קיבלה שלושה מנדטים בלבד ולכן סלומינסקי לא נבחר לכנסת ה-18, חרף לחצים על יו"ר הבית היהודי השר דניאל הרשקוביץ' להתפטר לשם כך מהכנסת, והעברת חוק שיאפשר לו לחזור לכהונתו בכנסת אם תסתיים כהונתו כשר.
במרץ 2011, עם מינויו של יעקב עמידרור לראש המועצה לביטחון לאומי, מונה סלומינסקי במקומו כסגן נשיא מכון לנדר.
בנובמבר 2012 נבחר למקום השני ברשימת הבית היהודי בפריימריס הראשון של הבית היהודי ולאחר האיחוד עם האיחוד הלאומי, הוצב במקום השלישי ברשימה המשותפת. נבחר לכנסת ה-19 והתמנה ליו"ר ועדת הכספים.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים נבחר למקום השלישי, ולאחר האיחוד עם האיחוד הלאומי הוצב במקום החמישי ברשימה. נבחר לכנסת העשרים והתמנה ליו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט.
בעבר התייעץ בקביעות עם רבו הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא בשאלות הלכתיות ופוליטיות.
ב-2016 הועלו נגדו טענות על הטרדה מינית של נשים אחדות. סלומינסקי הכחיש את הטענות. ב-18 בדצמבר 2016, הודיע שישעה את עצמו מהניהול בפועל של ישיבות ועדת חוקה חוק ומשפט כדי לאפשר בדיקה הוגנת. ב-3 בדצמבר 2017 הודיע היועץ המשפטי לממשלה על סגירת התיק נגדו מחוסר ראיות, וזאת לאחר שהמתלוננת הראשית נגדו סירבה למסור עדות במשטרה.
ב-17 בינואר 2019 הודיע סלומינסקי על פרישה מהחיים הפוליטיים.
ביוגרפיה > חקיקה

בין החוקים שיזם סלומינסקי במהלך כהונתו בכנסת:
חוק פינוי ובינוי (פיצויים), הקובע כי אם רוב מיוחס של הדיירים בבית משותף הסכים להשתתף בעסקת פינוי ובינוי, והמיעוט מתנגד לכך מטעמים בלתי סבירים, ניתן יהיה לתבוע ממנו פיצויים עקב הנזק שנגרם בשל אי קיום העסקה.
תיקון לחוק ההתיישנות הקובע כי לעניין תביעות אזרחיות בשל תקיפה מינית של קטין או תקיפה מינית של בגיר עד גיל 21 בידי בן משפחה או תוך ניצול יחסי מרות, תתחיל תקופת ההתיישנות רק בהגיע קורבן התקיפה לגיל 28 (יחד עם רונית תירוש).
תיקון לחוק בתי המשפט המסמיך את בית משפט השלום להמשיך ולדון בתביעה שסכומה עולה על הסכום הקבוע בחוק, אם החריגה מהסכום נובעת מתוספת של ריבית או מפסיקת הוצאות משפט או שכר טרחת עורך דין.
חוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות: במסגרת היותו יו"ר ועדת הכספים טיפל סלומינסקי ביחד עם ח"כים נוספים בחוק שמטרתו להקטין את הריכוזיות במשק הישראלי ולמנוע פירמידות שליטה.
סייע בניסוח הסופי של חוק המאבק בטרור, חוק ממשלתי שקידמה שרת המשפטים איילת שקד.
תיקון לחוק יסוד: הכנסת, המאפשר להדיח, ברוב של 90 חברי כנסת שמתוכם לפחות עשרה מהאופוזיציה, חבר כנסת שהסית לגזענות, הסית לאלימות או הביע תמיכה בטרור ובמאבק מזוין נגד מדינת ישראל.
חיים אישיים

סלומינסקי גר באלקנה. בשנת ה'תש"ע קיבל סלומינסקי את אות "יקיר אלקנה".
התחתן עם מרשה יהודית לבית דולגין ונולדו להם שלושה ילדים. מרשה נפטרה בגיל 35 ממחלת הסרטן. נישא בשנית לארלט ולהם שני ילדים משותפים. סלומינסקי הוא גיסו של דב וינשטוק ("דובק").
הערות שוליים

↑  שמעון כהן, סלומיאנסקי: פעלתי על פי הנחיית הרב שפירא, באתר ערוץ 7, 11 בנובמבר 2012
↑  ראו מנחת אברהם ח"ג סי' כד תשובה אליו בהלכות מעקה
↑  מורן אזולאי, סלומינסקי הודיע כי לא יתפטר למרות הטענות להטרדות: "התנהלותי לבבית", באתר ynet, 15 בדצמבר 2016
↑  יקי אדמקר‏, בצל טענות הנשים: ח"כ סלומינסקי השעה את עצמו מתפקידו כיו"ר ועדת החוקה, באתר וואלה, 18 בדצמבר 2016
↑  עדו בן פורת, בשל חוסר ראיות נסגר תיק החקירה נגד סלומינסקי, באתר ערוץ 7, 3 בדצמבר 2017.
↑  מורן אזולאי, ח"כ ניסן סלומינסקי פורש מהחיים הפוליטיים, באתר ynet, 17 בינואר 2019
↑  עידן יוסף, חוק הריכוזיות אושר: "פירמידות יהיו רק במצרים!", באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 בדצמבר 2013
↑  דפנה ליאל, כתבת כנסת, ‏חוק ההדחה אושר סופית בכנסת, באתר ‏מאקו‏, 20 ביולי 2016,
ידיעה באתר הכנסת, 20 ביולי 2016.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012791377005171
זוהר דיין

| --- | --- |

 לידה:  8 באפריל 1926 נהלל, פלשתינה (א"י) 
 נהרג:  14 באפריל 1948 (בגיל 22) 
 מקום קבורה:  בית הקברות בנהלל 
 כינוי:  זוריק
 צאצאים:  עוזי דיין 
 השתייכות:  הבריגדה היהודית הבריגדה היהודית   ההגנה
 תקופת הפעילות:  1944 – 1945  1947 – 1948
 דרגה:    סגן
 תפקידים בשירות
 מפקד פלוגה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה, מלחמת העצמאות
 
זוריק דיין (שני מימין) עם כמה מחברי החבורה בגבול שווייץ-צרפת, 1946
זוהר (זוריק) דיין (8 באפריל 1926 – 14 באפריל 1948) היה לוחם הבריגדה היהודית וההגנה שנהרג במהלך הקרב על רמת יוחנן.
ביוגרפיה

זוהר דיין נולד ב-8 באפריל 1926 בנהלל לדבורה ושמואל דיין, אח צעיר למשה ולאביבה.
בשנת 1940, כשנסע לבקר את אחיו משה בכלא עכו, התבקש להעביר ידיעות לאסירים, נתפס ונעצר. בשנת 1942 החליט לנסוע לבקר את אחותו ששירתה אז בחיל העזר לנשים במצרים. נתפס ונעצר בחשד שהוא מרגל.
כשחזר לנהלל, פגש את מימי לבית דופלט, שלמדה בבית הספר לנערות בנהלל.
בנובמבר 1944 התגייס לבריגדה היהודית ונשלח למחנה אימונים במצרים, רק במאי 1945 נשלחה הפלוגה שלו לאיטליה ולמעשה זוריק הגיע לאירופה אחרי סיום הקרבות. המפגש עם ניצולי השואה גרם לו להירתם לסייע ב"בריחה".
באפריל 1946, כאשר שוחררה הפלוגה שלו, מסר זוריק את ניירותיו לפליט יהודי בשם אשר וייגלר שהגיע במקומו לארץ ישראל, והוא עצמו נשאר באיטליה כחלק מהחבורה.
בסוף 1946 החליט זוריק שתרם דיו, הגיע לירושלים אל חברתו, מימי, שלמדה בבצלאל. הם נישאו בנהלל והתגוררו בירושלים. ב-1947, לאחר סיום לימודיה של מימי, עברו לקריית חיים וזוריק עבד כפועל במחצבה.
היה ממקימי גדוד 21 של חטיבת כרמלי ושימש כמפקד פלוגה א' בגדוד.
סגן זוריק דיין נהרג במהלך הקרב על רמת יוחנן בה' בניסן תש"ח 14 באפריל 1948 בניסיון להתקיף בכסאייר את הגדוד הדרוזי שהגיע מסוריה כחלק מ"צבא ההצלה". במהלך ניסיון לחלץ את גופת דיין, נהרג גדעון מנדובסקי, מפקד מחלקה.
דיין הותיר אחריו אלמנה, מימי, ותינוק בן שלושה חודשים, עוזי, לימים סגן הרמטכ"ל, ראש המועצה לביטחון לאומי וחבר כנסת. לאחר מותו, נישאה אלמנתו לאיש הפלי"ם וחובל בחיל הים, משה רבינוביץ'.
הערות שוליים

↑  כדי שהקו יסמן הורות הוא צריך לרדת למטה
↑  בחלק מהמקרים משך הנשואין מופיע מעל הקו
1 2 3 4 5  כאשר אדם עוסק ביותר מתחום אחד שבתרשים, צבע הרקע יהיה לפי תחום עיסוקו המשמעותי ביותר.
↑  נושא משרה ציבורית בכירה או היה אישיות ציבורית בעלת חשיבות היסטורית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291386005171  ISNI: 0000 0003 7493 5784  VIAF: 251329961   WorldCat (עם VIAF): 251329961
אבו מהדי אל-מוהנדס

| --- | --- |

אבו מהדי אל-מוהנדס, 2018
 לידה:  1 ביולי 1954 עיראק בצרה, עיראק
 נהרג:  3 בינואר 2020 (בגיל 65) עיראק בגדאד, עיראק
 שם לידה:  جمال جعفر محمد علي آل إبراهيم 
 מדינה:  איראן איראן
 מקום קבורה:  בית הקברות ואדי א-סלאם 
 השכלה:  האוניברסיטה הטכנולוגית (1977) 
 מפלגה:  מפלגת הדעווה האסלאמית, המועצה האסלאמית העליונה של עיראק
 
 
 
ג'מאל ג'עפר מוחמד עלי אבראהימי (בערבית: جمال جعفر محمد علي إبراهيمي; 1 ביולי 1954 – 3 בינואר 2020), שנודע בכוניה אבו מהדי אל-מוהנדס, (בערבית: أبو مهدي المهندس) היה פוליטיקאי ואיש מיליציה ממוצא עיראקי-איראני שפיקד על מיליציית גדודי חזבאללה העיראקית ובהמשך שימש כסגן מפקד אל-חשד א-שעבי (כוחות הגיוס העממי), שפעלו נגד המדינה האסלאמית בעיראק. על פי הדיווחים, הארגונים שעליהם פיקד עמדו בקשרים הדוקים עם כוח קודס של משמרות המהפכה האסלאמית, שעימם שיתף פעולה בעבר בפעולות נגד משטר סדאם חוסיין ואחרי הפלת המשטר שמר עימם על קשרים הדוקים ועל שיתוף פעולה מתמשך.
נגד אל-מוהנדס הועלו טענות רבות של עיסוק בטרור ושל פעילות חבלנית שבה עסק בכווית בשנות השמונים. הוא נידון למוות בבית משפט בכווית שלא בנוכחותו בגלל מעורבותו בהפצצות בכווית בשנת 1983. אל-מוהנדס היה ברשימת הטרוריסטים המיועדים לחיסול של ארצות הברית. הוא נהרג בהתקפה אווירית של ארצות הברית בנמל התעופה הבין-לאומי של בגדאד ב-3 בינואר 2020.
ביוגרפיה

ג'מאל ג'עפר אל-איבראהימי נולד בשנת 1954 בבצרה שבעיראק, לאב ערבי ולאם פרסית. בשנת 1977 הוא סיים את לימודי ההנדסה ובאותה שנה הצטרף למפלגת הדעווה השיעית שהתנגדה לממשלת הבעת'. לאחר שסדאם חוסיין אסר על פעילות מפלגת הדעווה, נמלט ג'מאל בשנת 1979 אל מעבר לגבול, לאהוואז שבאיראן, שם הקימו האיראנים מחנה להכשרת מתנגדי-משטר עיראקיים במטרה לערער את משטרו של סדאם. בשנת 1983 הצטרף למשמרות המהפכה האסלאמית בכווית, בארגון התקפות על שגרירויות של מדינות שתמכו בסדאם במלחמת איראן–עיראק. שעות לאחר ההפצצות על שגרירויות ארצות הברית וצרפת בכווית בדצמבר 1983, הוא נמלט לאיראן. בהמשך הוא הורשע ונידון למוות בהיעדר בית משפט בכווית בגין תכנון הפיגועים. הוא התיישב באיראן, התחתן עם אישה איראנית והפך לאזרח איראני. בהמשך מונה ליועץ צבאי של כוח קודס, וייעץ בתקיפות נגד בסיסים של צבא עיראק בעיר הולדתו בצרה.
הוא חזר לעיראק לאחר הפלישה שהובילה ארצות הברית לעיראק בשנת 2003 ושימש כיועץ ביטחוני לראש הממשלה העיראקי הראשון לאחר הפלישה, אבראהים אל-ג'עפרי. בשנת 2005 הוא נבחר לפרלמנט העיראקי כנציג מפלגת הדעווה במחוז באבל. כאשר הבינו גורמים אמריקניים את זהותו ואת קשריו לפיגועים בשנת 1983, הם העלו את הנושא בפני ראש ממשלת עיראק, נורי אל-מאלכי, בשנת 2006 או 2007. לאחר מכן נמלט אל-מוהנדס לאיראן וחזר לעיראק לאחר נסיגת הכוחות האמריקניים, אז הפך למפקד מיליציית גדודי חזבאללה ובהמשך לסגן מפקד אל-חשד א-שעבי.
ב־3 בינואר 2020 חוסל אל-מוהנדס, יחד עם קאסם סולימאני, בהתקפה אווירית אמריקנית על השיירה שבה נסעו, בסמוך לנמל התעופה הבין-לאומי של בגדאד.
הערות שוליים

1 2 3  Dehghanpisheh, Babak (12 בנובמבר 2014). "Special Report: The fighters of Iraq who answer to Iran". Reuters. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Iraqi Army still ineffective despite U.S. training". Newsweek. Reuters. 4 ביוני 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Othman al-Mukhtar (4 בינואר 2015). "Fugitive from international justice now militia leader in Iraq". al-Araby al-Jadeed English. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Glanz, James; Santora, Marc (7 בפברואר 2007). "Iraqi lawmaker was convicted in 1983 bombings in Kuwait that killed 5". The New York Times. נבדק ב-17 באוגוסט 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lawrence, John (26 במאי 2015). "Iraq Situation Report: May 23–25, 2015". understandingwar.org. Institute for the Study of War. נבדק ב-27 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה) See paragraph 5 of the report.
↑  Hassan, Falih; Rubin, Alissa J.; Crowley, Michael (2020-01-02). "Iraqi TV Reports Strike Kills Powerful Iranian Revolutionary Guard Commander". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-01-03.
↑  "ساختار حشد شعبی عراق؛ تشکل نظامی مردمی" (בפרסית). Tasnim News Agency. 12 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Iran's Soleimani and Iraq's Muhandis killed in air strike: militia spokesman". Reuters. 3 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1202392180  VIAF: 2013157828009154550005   WorldCat (עם VIAF): 2013157828009154550005 
אבו מהדי אל-מוהנדס (מימין) עם קאסם סולימאני (משמאל) בטקס לזכר אביו של סולימאני, 2017, מוסלה, טהראן.
ליאור דיין

| --- | --- |

ליאור דיין, 2011
 לידה:  17 במרץ 1983 (בן 41) גן שורק, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 עיסוק:  עיתונאי, תסריטאי, סופר
 מעסיק:  בהווה מעריב השבוע בעבר זמן השרון זמן תל אביב וואלה
 מספר צאצאים:  2
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  leore.dayan
ליאור עמוס דיין (נולד ב-17 במרץ 1983) הוא סופר, תסריטאי, עיתונאי, משורר, פובליציסט, שחקן, בעל טור ומנחה טלוויזיה ורדיו ישראלי הפועל בעיתון מעריב סופהשבוע החל משנת 2013.
ביוגרפיה

דיין נולד במושב גן שורק. הוא בנם של הבמאי אסי דיין והשחקנית קרוליין לנגפורד. עד גיל שנתיים גדל עם הוריו בשכונת קיראון שבקריית אונו. בעקבות דיכאון לאחר לידה שחוותה אמו מסרו אותו הוריו לגידולה של משפחה שהתגוררה בקיבוץ דביר ולאחר מכן במושב אביגדור.
בגיל 17 פרסם ספר שירה בשם "Take Away". בגיל 18 התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר אך השתחרר לאחר 8 חודשים, ולדבריו הייתה זו השתמטות שעליה הוא מצטער. בגיל 20 עבר לתל אביב והחל לכתוב בעיתון העיר ואחרי כן כתב טורים אישיים העוסקים בחייו האישיים במקומונים "זמן השרון", "זמן תל אביב" ובאתר האינטרנט "וואלה" והיה בעל טור במוסף "סופשבוע" של "מעריב". ב-2013 החל לכתוב טור קבוע בשבועון "סופהשבוע", בו הוא כותב על חוויות מחייו האישיים עד היום.
ב-2004 הנחה את תוכנית "הבלוג" בערוץ YTV וגרם למהומה כאשר פורר כדור ריטלין והסניף בשידור חי. ב-2006 השתתף יחד עם אביו אסי דיין בתוכנית המציאות פעם בחיים שבה למשך שבוע עברו, לטענתם, תהליך גמילה מהתמכרות דווקא לריטלין, בחוות בריאות בגליל, אף על פי שבשנת 2007 התברר כי השניים צרכו סמים ממכרים של ממש.
ב-2012 יצא ספרו השני, "אנשים מעדיפים לטבוע בים", בהוצאת ידיעות ספרים. את הספר שכולל תשעה סיפורים קצרים, כתב בזמן אשפוז במכון גמילה מסמים בלוס אנג'לס ובו הוא מספר בהומור על חוויות אישיות כמו אשפוז במחלקה פסיכיאטרית.
בפברואר 2013 נסע תחת זהות בדויה ודרכון זר כדי לכתוב על ההתקדמות התרבותית ברמאללה. כמו כן נסע לעיראק ולצפון קוריאה באמצעות דרכון זר. את חוויותיו ממסעות אלו פרסם בתוכנית "חוצה גבולות" בערוץ 20.
טלוויזיה ורדיו

בשנים 2013–2014 השתתף בתוכנית התיעודית ב-HOT "מחוברים פלוס" שבה תיעד את חייו, בעזרת מצלמת וידאו אישית.
בשנת 2013 השתתף בפאנל התוכנית "הדיבור", לצד אלירז שדה, טהוניה רובל ואמירה בוזגלו, בערוץ 24. בשנת 2014 שימש כחבר בפאנל בתוכנית "שיחת היום" בערוץ 2 בהנחיית לוסי אהריש.
בשנת 2015 החל להנחות את התוכנית "20 בלילה" בערוץ 20, והחל לשמש כמבקר החומוסיות בתוכנית הפנאי "הבילויים" בערוץ 24.
החל מ-23 בפברואר 2016 הגיש את תוכנית הראיונות "הכל לציטוט" בערוץ 20.
באותה שנה, השתתף בתוכנית גולסטאר בעונה הרביעית, בה זכה בתום העונה בתואר השחקן המצטיין.
בשנת 2020 שודרה סדרת הטלוויזיה "נורמלי", אותה כתב דיין (לצד אסף קורמן ושירלי מושיוף) אודות סיפוריו האוטוביוגרפיים.
בשנת 2022 גילם את אביו, אסי דיין, בסדרת הטלוויזיה "שנות הירח" ששודרה ב-HOT 3.
בשנת 2024 השתתף כיועץ בתוכנית הטלוויזיה "מוקד 11" ששודרה בכאן 11.
כתביו

Take Away, שירים, 2000
אנשים מעדיפים לטבוע בים, סיפורים, 2012
חיים אישיים

בשנת 2003 היה מאורס לעיתונאית ליסה פרץ, אך ברגע האחרון ביטלו השניים את החתונה.
ב-2012 התחתן עם רוני זילבר. בשנת 2014 נולד בנם הבכור. בדצמבר 2019 התגרשו.
ב-2020 נולדה לו ולבת זוגו, חופית לוסנה, בת. בפברואר 2021 פורסם כי השניים נפרדו.
הערות שוליים

↑  ליאור דיין, ‏לחושך וחזרה: ליאור דיין הגשים חלום והגיע לצפון קוריאה, באתר מעריב אונליין, 6 ביוני 2015
↑  יעל חן, נפלה ברשת, באתר nrg‏, 2 במאי 2001
↑  גילי מצא, ילדי חוץ: בני הזוג שגידלו את ליאור דיין עברו לצרפת כדי להגשים חלום, באתר Xnet‏, 22 בספטמבר 2018
↑  ליאור דיין, ‏ליאור דיין מודה ומתחרט: מצטער שהשתמטתי משירות בצה"ל, באתר מעריב אונליין, 21 באפריל 2015
↑  זוהר ישראל, ליאור דיין הסניף בשידור, באתר ynet, 14 ביולי 2004
↑  אבי אשכנזי, "רועי ברקן מכר סמים לבכירי תעשיית הבידור", באתר nrg‏, 7 במרץ 2007
↑  טל אריאל אמיר, סחר בסמים הוא המקצוע הכי בזוי שיש: ריאיון עם רועי ברקן, באתר nrg‏, 12 בנובמבר 2010
↑  ליאור דיין, נדודי שינה ברמאללה: מסע אל עיר המוניות, באתר nrg‏, 23 בפברואר 2013
↑  ליאור דיין, ‏ילדי הג'נוסייד: מסע אל בני המיעוט שדאעש מנסה להכחיד בעיראק, באתר מעריב אונליין, 5 בספטמבר 2015
↑   ההרפתקאות של ליאור דיין בעיראק ובצפון קוריאה: פחד וסקרנות, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 0:30)
↑  סמדר שילוני, ליסה פרץ בדרך לערוץ "החיים הטובים", באתר ynet, 6 בנובמבר 2005
↑  ערן סויסה, מנותקים: ליאור דיין ורוני זילבר התגרשו, באתר ישראל היום, 16 בדצמבר 2019
↑  שנה אחרי שהתגרש: בת נולדה לליאור דיין, באתר ‏מאקו‏, 2 בנובמבר 2020
↑  בר זגה, שוב לבד: ליאור דיין ובת הזוג נפרדו, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 10 בפברואר 2021
↑  כדי שהקו יסמן הורות הוא צריך לרדת למטה
↑  בחלק מהמקרים משך הנשואין מופיע מעל הקו
1 2 3 4 5  כאשר אדם עוסק ביותר מתחום אחד שבתרשים, צבע הרקע יהיה לפי תחום עיסוקו המשמעותי ביותר.
↑  נושא משרה ציבורית בכירה או היה אישיות ציבורית בעלת חשיבות היסטורית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282281205171  PLWABN: 9810616447905606  GND: 1024761584  ISNI: 0000 0003 8174 7239  LCCN: nr2001036525  VIAF: 262448961   WorldCat (עם VIAF): 262448961
Portals

Portals (בעברית: פורטלים) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז. האלבום יצא לאור ב-31 במרץ 2023, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
רקע והכרזה

לאחר שהוציאה את אלבום האולפן השני K–12 אשר זכה לשבחי הביקורת ועל עיבוד סרט מוזיקלי ב-2019, מרטינז הוציאה את המיני-אלבום הרביעי שלה, After School ‏(2020), אשר שימש כמהדורת דלוקס לאלבום האולפן השני שלה. עם זאת, המיני-אלבום אינו קשור לסרט המוזיקלי מבחינת ציר הזמן.
ב-17 בפברואר 2023, לאחר שהייתה בהפסקה של שנתיים מהמוזיקה, העלתה הצצה לשיר הנקרא "..." (הנקרא במקור "Death") לספוטיפיי. יום לאחר מכן החלה מרטינז לארכב את כל הפוסטים שלה באינסטגרם והכריזה על אלבומה החדש Portals באמצעות פרסום סרטון באינסטגרם.
קידום

ב-21 בפברואר, העלתה מרטינז סרטון שבו ניתן לראות פטרייה ביער ערפילי המזכיר חלום, עם הכיתוב "RIP Cry Baby" חרוט בגבעול שלה, כשברקע ניתן לשמוע שיר חדש שטרם יצא. כמה טיזרים נוספים פורסמו במהלך הימים הקרובים בכל פלטפורמות המדיה החברתית שלה, המייצגים את "הנושאים של לידה מחדש, גידול עוברים וביצים דגירות ביערות." יממה לאחר מכן, העלתה טיזר באורך דקה אחת "של עצמה בוקעת מביצה כיצור ורוד, בסגנון ים עמוק." הטיזר כלל גם את שם האלבום ותאריך יציאתו. האתר הרשמי שלה עודכן גם הוא, והציג את עטיפתו, והזמנה מראש של האלבום. יממה לפני צאת סינגל המוביל של האלבום, מרטינז חשפה את רשימת הרצועות של האלבום דרך האתר הרשמי שלה.
בשבועות שקדמו ליציאת האלבום, מרטינז ביצעה לראשונה מספר שירים מהאלבום בדרום אמריקה. היא הופיעה בכל שלושת "פסטיבל לולהפלוזה" בדרום אמריקה, וכן ב"פסטיבל Estéreo Picnic" ומופע סולו ראשי בסנטיאגו דה צ'ילה.
קידום > סינגלים

מרטינז פרסמה פוסט באינסטגרם הכולל הודעה סתמית ותמונה המציגה את דמות החייזרים הוורודה האלטר-אגו "המגיחה מדמות אנושית נוטה". הפוסט הראה גם מילות שיר, תאריך יציאה וכותרת הסינגל המוביל הקרוב לאלבום. הסינגל נקרא "Death" והוא יצא לאור ב-17 במרץ 2023.
"Void" יצא לאור דיגיטלית כסינגל השני מהאלבום ב-29 במרץ 2023, והוא נשלח לרדיו אלטרנטיבי בארצות הברית ב-11 באפריל 2023.
סיבוב הופעות

לאחר צאת האלבום הכריזה מרטינז על סיבוב ההופעות הרביעי שלה "Portals Tour". הזמרת הכריזה על החלק הראשון, שיתקיים בצפון אמריקה, בעמוד האינסטגרם שלה. המסלול, הסיבוב כולל עשרים ותשעה תאריכים, וצפוי להתחיל ב-30 במאי 2023 בדנוור, שבקולורדו, ואמור להסתיים ב-15 ביולי 2023 במונטריאול, שבקנדה. המכירה המוקדמת החלה ב-5 באפריל, כאשר המכירה הכללית התקיימה ב-7 באפריל.
רשימות סוף שנה

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| רולינג סטון | 100 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2023 | 56 |  |
רשימת רצועות

| Portals> מס' | Portals> שם | Portals> משך | Portals>  | Portals>  | Portals>  | Portals>  | Portals>  | Portals>  | Portals>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Death  | 5:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Void  | 4:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Tunnel Vision  | 4:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Faerie Soirée  | 2:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Light Shower  | 4:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Spider Web  | 3:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Leeches  | 3:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Battle of the Larynx  | 5:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The Contortionist  | 3:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Moon Circle  | 2:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Nymphology  | 5:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Evil  | 4:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Womb  | 3:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 51:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| Portals — מהדורה דיגיטלית רצועות בונוס אייטונס> מס' | Portals — מהדורה דיגיטלית רצועות בונוס אייטונס> שם | Portals — מהדורה דיגיטלית רצועות בונוס אייטונס> משך | Portals — מהדורה דיגיטלית רצועות בונוס אייטונס>  | Portals — מהדורה דיגיטלית רצועות בונוס אייטונס>  | Portals — מהדורה דיגיטלית רצועות בונוס אייטונס>  | Portals — מהדורה דיגיטלית רצועות בונוס אייטונס>  | Portals — מהדורה דיגיטלית רצועות בונוס אייטונס>  | Portals — מהדורה דיגיטלית רצועות בונוס אייטונס>  | Portals — מהדורה דיגיטלית רצועות בונוס אייטונס>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14. | The Hatching  | 1:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 52:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| Portals — מהדורת דלוקס> מס' | Portals — מהדורת דלוקס> שם | Portals — מהדורת דלוקס> משך | Portals — מהדורת דלוקס>  | Portals — מהדורת דלוקס>  | Portals — מהדורת דלוקס>  | Portals — מהדורת דלוקס>  | Portals — מהדורת דלוקס>  | Portals — מהדורת דלוקס>  | Portals — מהדורת דלוקס>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14. | Powder  | 3:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Pluto  | 3:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Milk of the Siren  | 4:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 62:57 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 2 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים המסחריים | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העכשוויים | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 4 |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  2023> מדינה |   ‏‏‏  2023> מצעד |   ‏‏‏  2023> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 112 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים המסחריים | 20 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העכשוויים | 16 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-Tastemakers | 14 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הויניל | 18 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הרוק והאלטרנטיבי | 21 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים האלטרנטיביים | 11 |
|   ‏‏‏  2024> מדינה |   ‏‏‏  2024> מצעד |   ‏‏‏  2024> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים האלטרנטיביים | 42 |