stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייק לולר
הערות שוליים

↑  Elections Update: Reichlin-Melnick wins Senate seat over Weber; Lawler unseats Jaffee, The Journal News (באנגלית אמריקאית)
↑  Anna Gronewold, Rep. Sean Patrick Maloney routs progressive challenger in heated New York primary, POLITICO, ‏23 באוגוסט 2023 (באנגלית)
↑  Mike Lawler: On abortion, I will always advocate for life | Opinion, The Journal News (באנגלית אמריקאית)
↑  יענקי פרבר, משרדו של חבר קונגרס הושחת בגלל תמיכה בישראל, באתר בחדרי חרדים, 31 בדצמבר 2023
↑  גלי וינרב, ‏בית הנבחרים האמריקאי העביר את חוק האנטישמיות. מה הוא יכלול?, באתר גלובס, 2 במאי 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: L000599
מייק לוין

מייקל טד "מייק" לוין (באנגלית: Michael Ted "Mike" Levin; נולד ב-20 באוקטובר 1978) הוא פוליטיקאי, יזם וסביבתן אמריקאי ממוצא יהודי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-49 של מדינת קליפורניה. מחוז קונגרס זה כולל בשטחו את מרבית צפון מישור החוף של מחוז סן דייגו, וחלקים מדרום מחוז אורנג'.
ביוגרפיה

מייקל טד לוין נולד באינגלווד, קליפורניה שבארצות הברית, וגדל בעיר לייק פורסט שבדרום מחוז אורנג'. במהלך מלחמת העולם הראשונה, סבו מצד אביו, טד לוין, שירת בזירת מזרח אסיה והאוקיינוס השקט כתותחן בטייסת ההפצה ה-847 של חיל האוויר של ארצות הברית. אמו נוצרייה ממוצא מקסיקני ואביו הוא יהודי ממוצא אשכנזי, וסיפר כי הוא גדל הן על ברכי דת היהדות והן על ברכי הנצרות הקתולית.
בטרם החל ללמוד באוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה, למד לוין בבית הספר התיכון לויולה שבלוס אנג'לס. כסטודנט באוניברסיטת סטנפורד, שימש גם כנשיא התאחדות הסטודנטים של האוניברסיטה. מאוחר יותר, למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת דיוק שבדרהאם, קרוליינה הצפונית.
ביוגרפיה > קריירה

לוין הקים את חברת "CleanTech OC", עמותת סחר באנרגיה ירוקה בתחומי מחוז אורנג'. הוא היה מנהל המחלקה לעניינים ממשלתיים בחברת FuelCell Energy בשנים 2014–2017. כמו כן, היטה לוין סגן נשיא חברת בטר אנרג'י סיסטמס (Better Energy Systems), חברת סטארט-אפ בתחום הטכנולוגיה הירוקה השוכנת בברקלי, ובמועצת המנהלים של "המרכז לאנרגיה בת-קיימא", ארגון סביבתי שבסיסו בסן דייגו שבקליפורניה. בתפקיד זה, התנגד לוין לפיתוח מחדש של תחנת הכוח אנקינה וטען כי "המפעל הזה בעיר קרלסבד מנוגד לסדרי העדיפויות שקבעה קליפורניה כדי לצמצם את הזיהום ברחבי מדינתנו מכיוון שישתמש בבעירה במטרה לייצר אנרגיה". לוין היה חבר בוועד המנהל של המפלגה הדמוקרטית במחוז אורנג' ושירת בוועדה הפיננסית הלאומית של מטה הבחירות של הילרי קלינטון במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016.
ב-8 במרץ 2017 הודיע לוין על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-49 של מדינת קליפורניה במטרה להחליף את נציג המחוז המכהן דארל עיסא. מבחינה היסטורית, מחוז קונגרס זה נחשב לאחד ממחוזות הקונגרס הרפובליקניים ביותר בדרום קליפורניה, אך לאחר שהמחוז נספר מחדש במפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010 התערער מעמד המחוז כמעוז רפובליקני, ונהפך למושא של תחרות בין הרפובליקנים לדמוקרטים. עיסא כמעט והפסיד את ייצוג המחוז בבית הנבחרים כאשר הילרי קלינטון ניצחה במחוז בבחירות 2016. באירוע בחירות שערך עיסא ב-11 במרץ, התעמת לוין בפומבי עם עיסא והזכיר ספר ששלח לעיסא ב-2016 תחת הכותרת "שינוי אקלים למתחילים". לוין גרס כי הפתרון של עיסא להתחממות עולמית "הוא לבנות יותר מפעלי גז טבעי ולהשאיר את מפעלי האנרגיה הגרעינית פעילים לאורך זמן". באותה נשימה הוסיף לוין כי מבחינתו הצעה שכזו בלתי נתפסת עבור מקום מתקדם וידידותי לסביבה כמו סן דייגו. ב-10 בינואר 2018, הודיע עיסא על פרישתו מהקונגרס של ארצות הברית.
בשל אופיו התחרותי של המירוץ לבית הנבחרים במחוז הקונגרס ה-49, כמו גם פרישתו של חבר בית הנבחרים המכהן, 16 מועמדים התמודדו בבחירות המקדימות. בבחירות המקדימות ב-5 ביוני, הגיע לוין למקום השני לאחר יושבת ראש מועצת מדינת קליפורניה לשוויון דיאן הרקי, ובעקבות זאת עלה להתמודדות מולה ביום הבחירות הכלליות בנובמבר. נשיא ארצות הברית לשעבר ברק אובמה הביע את תמיכתו בלוין כמו גם במועמדים אחרים. לוין זכה גם לתמיכת קרן הפעולה של ליגת בוחרי הסביבתנות (LCV). בבחירות הכלליות גבר לוין על הרקי, ונהיה לדמוקרט הראשון שייצג את מחוז קונגרס זה מאז 1972.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  טד ג'ונסון, Hillary Clinton Continues Fundraising Swing at Home of Justin Timberlake, Jessica Biel, באתר וראייטי, 23 באוגוסט 2016 (באנגלית)
↑  ליסה בלאק, CONGRESSMAN DARRELL ISSA FINALLY AGREED TO TWO TOWN HALLS THAT WENT BADLY FOR HIM, באתר OC Weekly‏, 13 במרץ 2017 (באנגלית)
↑  שרה ד. וייר, Issa becomes second California Republican to announce retirement as Democrats look to reclaim House, באתר לוס אנג'לס טיימס, 10 בינואר 2018 (באנגלית)
↑  כריס ג'נוויין, President Obama Endorses Levin, Campa-Najjar in San Diego House Districts, באתר טיימס אוף סן דייגו, 1 באוגוסט 2018 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w65f9hk3  US Congress: L000593
ג'ו וילסון

אדיסון גרייבס "ג'ו" וילסון האב (באנגלית: .Addison Graves "Joe" Wilson Sr; נולד ב-31 ביולי 1947) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת קרוליינה הדרומית. וילסון, שהחל כהונתו ב-2001, מייצג מחוז בחירה המשתרע מעיר הבירה קולומביה עד לגבול קרוליינה הדרומית–ג'ורג'יה. בשנים 1985–2001 היה חבר הסנאט של קרוליינה הדרומית. בספטמבר 2009 קטע וילסון את נאום מצב האומה של נשיא ארצות הברית ברק אובמה במהלך ישיבה משותפת של הקונגרס האמריקאי, כשצעק "אתה משקר!". קריאת הביניים הובילה לנזיפתו בידי בית הנבחרים.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

וילסון נולד בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית, בנם של ריי (לבית גרייבס) ויו דוו וילסון. בשנת 1969 השלים באוניברסיטת וושינגטון ולי לימודי תואר ראשון במדע המדינה, שם הצטרף לאחוות "סיגמא נו". ב-1972 קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת קרוליינה הדרומית. בשנים 1972–1975 שירת וילסון בכוחות המילואים של צבא ארצות הברית. לאחר מכן היה פרקליט צבאי במטה של המשמר הלאומי של קרוליינה הדרומית, ושם שירת עד לפרישתו בדרגת קולונל ב-2003. בתחילת דרכו המקצועית היה עורך דין המתמחה בדיני מקרקעין במשרד עורכי דין. עוד הוסיף לכהן כשופט בספרינגדייל.
וילסון היה פעיל בפוליטיקה הרפובליקנית של קרוליינה הדרומית כשהמפלגה בקושי התקיימה במדינה. כשהיה בן 15 השתתף לראשונה במערכת בחירות רפובליקנית, בבחירות האמצע ב-1962. בעבר היה עוזרו של סטרום ת'ורמונד ושל חבר הקונגרס פלויד ספנס (אנ'), קודמו בתפקיד. בשנים 1981 ו-1982, במהלך תקופת כהונתו הראשונה של הנשיא רונלד רייגן, היה וילסון סגן היועץ המשפטי במחלקת האנרגיה של ארצות הברית תחת המזכיר ג'יימס אדוארדס, לשעבר מושל קרוליינה הדרומית.
ביוגרפיה > בסנאט של קרוליינה הדרומית

בשנת 1984 נבחר וילסון אל הסנאט של קרוליינה הדרומית כנציג מחוז הבחירה ה-23, בו שוכן מחוז לקסינגטון. הוא נבחר מחדש ארבע פעמים נוספות, ובשלוש האחרונות מהן ניצב ללא מתנגדים. במהלך כהונתו, שהחלה ב-8 בינואר 1985, נהפך מחוז לקסינגטון לאחד מן המעוזות הרפובליקניים המובהקים ביותר במדינה. הוא לא החמיץ מושב חקיקה רגיל במשך 17 שנים. לאחר שהרפובליקנים נטלו את השליטה בבית המחוקקים של קרוליינה הדרומית בבחירות 1996, הפך וילסון לרפובליקני הראשון שיושב בראש ועדת התחבורה של הסנאט המדינתי. בנוסף על כך, וילסון היה חבר במועצת המבקרים של מכללת קולומביה ובחבר הנאמנים של מכללת קוקר.
במהלך כהונתו בסנאט של קרוליינה הדרומית היה וילסון נותן החסות העיקרי למספר הצעות חוק, בהן: חוק להקמת לוחית רישוי של המשמר הלאומי המדינתי, חוק מתן חופשה בתשלום לעובדי המדינה המעניקים סיוע הומניטרי באירועי אסון, והחלת דרישה בחוק לגברים בני 18–26 להירשם במערכת השירות הסלקטיבי בעת הגשת בקשה לרישיון נהיגה. בשנת 2000 נמנה וילסון בין שבעת הסנאטורים שהצביעו נגד הסרת דגל קונפדרציית המדינות של אמריקה מגג קפיטול מדינת קרוליינה הדרומית.
ביוגרפיה > בבית הנבחרים האמריקאי

ב-16 באוגוסט 2001 הלך לעולמו פלויד ספנס, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של קרוליינה הדרומית, ובעבר הבוס של וילסון. בעקבות זאת התקיימו בחירות מיוחדות אל בית הנבחרים, בהן התמודד וילסון. לימים סיפר וילסון כי ספנס התקשר אליו על ערש דווי ממיטתו בבית החולים ודחק בו להתמודד לקונגרס. בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית – התחרות האמיתית במעוז רפובליקני זה – גרף וילסון 75% מקולות הבוחרים. ביום הבחירות המיוחדות ב-18 בדצמבר 2001 נבחר להשלים את שארית כהונתו של ספנס עם 73% מהקולות. בשנת 2002 נבחר לתקופת כהונה מלאה אחרי שגרף 84%. ב-2004 הוזכר כמועמד אפשרי לסנאט של ארצות הברית כמחליפו של הסנאטור הפורש פריץ הולינגס, אך וילסון בחר להתמודד לקדנציה שנייה בבית הנבחרים. מאז נבחר אחת לשנתיים לתקופות כהונה נוספות.
בשידור חי משנת 2002 של תוכנית האירוח "C-SPAN Washington Journal", וילסון ועמיתו לקונגרס בוב פילנר דנו בנשק להשמדה המונית במלחמת עיראק. כשפילנר ציין כי ארצות הברית סיפקה לעיראק "נשק כימי וביולוגי" בשנות ה-80 של המאה ה-20, וילסון הצהיר שטענה זו מומצאת ואמר לפילנר: "השנאה הזו לאמריקה של אנשים מסוימים היא פשוט מקוממת, ואתה צריך להתגבר על זה"; לאחר מכן, בהצהרות לעיתונות, התנצל וילסון על דבריו. במרוצת השנים נתן וילסון את חסותו לעשרות הצעות חוק הנוגעות לגיוס ושימור מורים ואנשי חינוך, בטיחות אש בקמפוסי קולג', דרגות חיילי המשמר הלאומי של ארצות הברית, חימוש טייסי חברות תעופה, זיכויי מס למאמצים, זיכויי מס לתורמי איברים וסוגיות שונות הקשורות בכוחות המזוינים של ארצות הברית. החל מינואר 2006 שמונה הצעות חוק להן היה שותף התקבלו כחוקים בידי מליאת בית הנבחרים. וילסון הוא תומך נלהב באיסור פדרלי על פוקר מקוון, ובמהלך כהונתו קידם חוקים האוסרים הימורים באינטרנט.
ב-9 בספטמבר 2009, במהלך נאום מצב האומה של נשיא ארצות הברית ברק אובמה בפני ישיבה משותפת של בתי הקונגרס האמריקאי, צעק וילסון ”אתה משקר!” אל עבר הנשיא, שתיאר את חזונו לרפורמה במערכת הבריאות: ”יש גם הטוענים כי מאמצנו לרפורמה שלנו יבטח מהגרים בלתי-חוקיים. מדובר בשקר – הרפורמות שאני מציע לא יחולו על מי שנמצא כאן שלא כדין.” ראש סגל הבית הלבן, רם עמנואל, פנה מיד לחברי קונגרס רפובליקנים בכירים ותבע מהם לא להתפרץ (תחילה לא היה זה ברור באופן מידי כי וילסון הוא זה שהתפרץ לנאום) ולהפציר בו להתנצל מיד. מחוקקים משתי המפלגות גינו את ההתפרצות של וילסון, בהם ג'ון מקיין הרפובליקני. מאוחר יותר באותו היום התנצל וילסון בהצהרה לעיתונות, התנצלות אותה קיבל הנשיא אובמה. חרף התנצלותו בפני הנשיא אובמה, דרשו הדמוקרטים בבית הנבחרים שיתנצל באורח רשמי בפני בית הנבחרים עצמו, אך וילסון מיאן. ב-15 בספטמבר אישרה מליאת בית הנבחרים "החלטת גינוי" (resolution of disapproval) נגד וילסון, ברוב 240 תומכים מול 179 מתנגדים.
בדצמבר 2020 נמנה וילסון בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  פרשת ג'ו וילסון אינה דועכת - ג'ימי קרטר: התפרצות המחוקק גזענית, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2009
↑  אן גרהרט ופיליפ ראקר, The Gentlemen From South Carolina, באתר וושינגטון פוסט, 11 בספטמבר 2009 (באנגלית)
↑  דייוויד באטי, 'You lie': Republican Joe Wilson's outburst at Obama health speech, באתר הגרדיאן, 10 בספטמבר 2009 (באנגלית)
↑  Obama’s Health Care Speech to Congress, באתר הניו יורק טיימס, 9 בספטמבר 2009 (באנגלית)
↑  AP‏, Obama accepts apology for Wilson outburst, באתר NBC News‏, 9 בספטמבר 2009 (באנגלית)
↑  אלכס איזנסטדאט, Resolution of disapproval passed, באתר פוליטיקו, 15 בספטמבר 2009 (באנגלית)
↑  מייקל ר. בלוד וניקולס ריקרדי, Biden officially secures enough electors to become president, באתר AP‏, 5 בדצמבר 2020 (באנגלית)
↑  הניו יורק טיימס, ביהמ"ש העליון בארה"ב דחה את התביעה של טקסס נגד תוצאות הבחירות, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2011012440  US Congress: W000795  VIAF: 168478960   WorldCat (עם VIAF): 168478960 
וילסון בחברת נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש, 2002
וילסון (מימין) לצד בראד שניידר וראש ממשלת ישראל החלופי יאיר לפיד, אוקטובר 2021
Super Mario World

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  21 בנובמבר 1990 
 סוגה:  משחק פלטפורמה
 מספר שחקנים:  1–2
 פיתוח:  נינטנדו EAD 
 הוצאה לאור:  נינטנדו 
 ארץ מקור:  יפן 
 סדרה:  סופר מריו 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו לשחקן יחיד, משחק מרובה משתתפים
 פלטפורמות:  Wii U, נינטנדו סוויץ', Wii, ניו נינטנדו 3DS, Game Boy Advance, Nintendo Super System, Super Nintendo Entertainment System 
 המשחק הקודם:  האחים סופר מריו 3
 המשחק הבא:  סופר מריו לנד 2: 6 מטבעות הזהב
 
 אתר רשמי
 
Super Mario World (בתעתיק לעברית: סופר מריו וורלד, ביפנית: スーパーマリオワールド) הוא משחק פלטפורמה משנת 1990 שפותח על ידי חברת נינטנדו היפנית עבור קונסולת משחקי הווידאו סופר נינטנדו (SNES). עלילת המשחק מתמקדת במסע של מריו להציל את הנסיכה טודסטול ואת ארץ הדינוזאורים מהאנטגוניסט של הסדרה באוזר ומעוזריו הקופאלינגים. המשחק דומה במידה רבה למשחקים הקודמים בזיכיון של מריו - השחקנים משחקים במריו או באחיו לואיג'י וצריכים לעבור דרך שלבים שונים על מנת להגיע לשלב האחרון כדי לנצח את המשחק. במשחק סופר מריו וורלד הוצגה לראשונה דמותו של יושי, דינוזאור ידידותי קטן וירוק אשר מסוגל לאכול את האויבים.
חברת Nintendo Entertainment Analysis & Development פיתחה את המשחק, כאשר את הפיתוח הובילו הבמאי טאקאשי טאזוקה והמפיק ויוצר של הסדרה שיגרו מיאמוטו. זהו משחק המריו הראשון שפותח עבור קונסולת הסופר נינטנדו והוא תוכנן להפיק את המרב מהתכונות הטכניות של הקונסולה. לצוות הפיתוח היו הרבה יותר אפשרויות בפיתוח המשחק בשל כך בהשוואה למשחקים שפותחו עבור קונסולת ה-NES של נינטנדו. דמותו של יושי הומצאה עוד במהלך תקופת הפיתוח של משחקי ה-NES בזיכיון של מריו, אך הוחלט שלא לשלבו במשחקים אז עקב מגבלות חומרה.
לאורך השנים המשחק מכר מעל ל-20 מיליון עותקים ברחבי העולם, מה שהפך אותו למשחק הסופר נינטנדו הנמכר ביותר. ההצלחה של המשחק הובילה גם לפיתוח של סדרת אנימציה שהופקה על בסיס המשחק. ונוצר משחק חדש לקונסולת ה״סוויץ׳״ שנקרא Super Mario 3D World
עלילה

לאחר שהצליחו להציל את עולם הפטריות במשחק האחים סופר מריו 3, האחים מריו ולואיג'י מחליטים לצאת לחופשה יחד עם הנסיכה טודסטול למקום שנקרא ארץ הדינוזאורים, מעין עולם פרהיסטורי בו חיים דינוזאורים רבים. בעת שהם ישנים על החוף הנסיכה טודסטול נחטפת על ידי באוזר. כאשר מריו ולואיג'י מתעוררים, הם מנסים למצוא אותה ולאחר שעות של חיפושים הם נתקלים בביצה ענקית בלב היער. הביצה בוקעת ומתוכה יוצא הדינוזאור יושי שמספר להם שגם חבריו הדינוזאורים נחטפו. מריו ולואיג'י מבינים שבאוזר והקופאלינגים אחראים לכך. מריו, לואיג'י ויושי יוצאים להציל את הנסיכה טודסטול ואת חבריו של יושי. מריו ולואיג'י עוברים ברחבי עולם הדינוזאורים, מביסים את כל הקופאלינגים, מצילים את חבריו של יושי, ובסופו של דבר הם מגיעים לטירתו של באוזר, שם הם נלחמים בו, מנצחים אותו ומצילים את הנסיכה טודסטול.
הערות שוליים

↑  Super Mario World (1990), MobyGames
| מריו (זיכיון) |
| --- | --- | --- |
| המשחקים הנמכרים ביותר בזיכיון | האחים סופר מריו (1985)‏ • האחים סופר מריו 3 (1988)‏ • סופר מריו וורלד‏ (1990)‏ • סופר מריו 64‏ (1996) • האחים סופר מריו החדשים‏ (2006) • האחים סופר מריו החדשים Wii‏ (2009)‏ • האחים סופר מריו החדשים U‏ (2012)‏ • מריו קארט 8‏ (2014)‏ • סופר מריו אודיסי‏ (2017) • רשימה מורחבת של כל משחקי הזיכיון |  |
| סדרות המשחקים המרכזיות | סופר מריו • מריו קארט • מריו פארטי • |  |
| סדרות משחקי ספין-אוף | דונקי קונג(אנ') • לואיג'י(אנ') • ואריו(אנ') • יושי(אנ')  • מריו נגד דונקי קונג |  |
| מדיות נוספות | סרט לייב-אקשן • סרט אנימה(אנ') • סדרת טלוויזיה • סרט הנפשה ממוחשבת |  |
| דמויות מרכזיות | מריו • לואיג'י • הנסיכה פיץ' • טואוד • יושי • באוזר • ואריו • ואלואיג'י • דונקי קונג • באוזר ג'וניור • הנסיכה דייזי • רוזלינה • דידי קונג • בירדו • פאולין(אנ') • קופלינגים(אנ') |  |
| שונות | נעימת הנושא של האחים סופר מריו • נינטנדו • שיגרו מיאמוטו • צ'ארלס מרטינה • סופר נינטנדו וורלד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4325791-4  LCCN: no2010081062  MusicBrainz work: 815e9bea-8661-46d1-a7f4-369093e35fc2  VIAF: 181342418   WorldCat (עם VIAF): 181342418 
תמונת מסך מתוך המשחק
תום טיליס

תומאס רונלד "תום" טיליס (באנגלית: Thomas Roland "Thom" Tillis; נולד ב-30 באוגוסט 1960) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית המכהן כסנאטור בסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קרוליינה הצפונית החל משנת 2015. הוא היה נציגו של מחוז מקלנבור בבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית ובהמשך הוא כיהן גם כיושב ראש בית הנבחרים. טיליס היה גם מועמדה של המפלגה הרפובליקנית בבחירות לסנאט של ארצות הברית בשנת 2014 בקרוליינה הצפונית. הוא זכה בבחירות לסנאט והביס את הסנאטורית הדמוקרטית המכהנת, קיי הייגן.
עמדותיו של טיליס מוזהות עם עמדות תנועת מסיבת התה; הוא מתנגד לשכר מינימום, רוצה לבטל את מחלקת החינוך של ארצות הברית ואינו מאמין בהתחממות עולמית.
ביוגרפיה

תום טיליס נולד ב-30 באוגוסט 1960 בעיר ג'קסונוויל שבפלורידה. הוא בנם של מרג'י ותומאס ריימונד טיליס. אביו היה סוחר סירות והוא הבן הבכור מבין שישה ילדים ושלוש אחיות מבוגרות. משפחתו עברה דירה בסביבות 20 פעמים כשהיה תלמיד בבית ספר, וטיליס מעולם לא למד בבית הספר ברציפות. הוא התגורר בניו אורלינס שבלואיזיאנה ובנאשוויל שבטנסי, בין השאר. בבית ספר תיכון, טיליס נבחר למשרת נשיא מועצת התלמידים, וסיים את לימודיו התיכוניים כאחד ממצטייני הכיתה. [4] ב-1978, לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בגיל 17, טיליס עזב את ביתו כדי להתקבל לעבודה. הוא החל עבוד בעיתון יומי המופץ במטרופולין של שארלוט בשם "The Charlotte Observer" כי הוא וחבריו "לא נועדו ללכת ללמוד במכללה". הוא חזר בסופו של דבר למכללה בצ'טנוגה ורכש תואר ראשון בניהול טכנולוגיה מאוניברסיטת מרילנד בשנת 1997.
טיליס התחיל את הקריירה הפוליטית שלו ב-2002 כאשר היה חבר בעיריית קורנליוס. טיליס התמודד לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית ב-2006. הוא ניצח את ג'ון רודוס, חבר רפובליקני מכהן וניצח בבחירות. הוא נשבע אמונים לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית בינואר 2007 ובשנת 2011 הוא נבחר להיות יושב ראש בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית.
לאחר שהבטיח כי הוא יכהן רק ארבע כהונות (שמונה שנים) בבית הנבחרים, טיליס הודיע כי הוא לא יתמודד מחדש לבית הנבחרים. במקום זאת, הוא בחר להתמודד לסנאט של ארצות הברית בבחירות 2014 כנגד הסנאטורית הדמוקרטית המכהנת, קיי האגן. רפובליקנים בכירים תמכו במועמדותו של טיליס, ביניהם מושל פלורידה לשעבר ג'ב בוש, מושל קרוליינה הצפונית לשעבר פט מקרורי ומושל מסצ'וסטס לשעבר מיט רומני.
בבחירות המקדימות הרפובליקניות ב-6 במאי 2014, טיליס זכה במועמדות הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הצפונית.
טיליס זכה בבחירות לסנאט מטעם קרוליינה הצפונית ב-4 בנובמבר 2014 כאשר הוא מביס את הסנאטורית המכהנת, קיי הייגן. טיליס זכה ב-1,423,259 קולות, שהם 48.8% אחוז מכלל הקולות. זהו הניצחון הנמוך ביותר מבחינת אחוזים בהיסטוריה של צפון קרוליינה עברו מועמד לסנאט. בבחירות לסנאט ב-2020 ניצב בפני קאל קנינגהם, שהיווה עבורו אתגר רציני בדרכו לכהונה שנייה בסנאט. עם זאת, מספר ימים לאחר יום הבחירות הכלליות, גבר טיליס על קנינגהם בפער זעום ונבחר לכהונה שנייה.
טיליס נשוי לסוזן ולהם שני ילדים- ריאן ולינדזי.
ראו גם

חברי הסנאט של ארצות הברית
הערות שוליים

↑   חמי שלו, הרפובליקאים מנסים להרוג נמר מנצח לפני הבחירות לקונגרס, באתר TheMarker‏, 16 במאי 2014
↑  Thom Tillis Is the Strategist
↑  Henderson County Republican Convention
↑  Report: Jeb Bush to endorse Tillis in North Carolina
↑  Gov. McCrory endorses Thom Tillis for US Senate
↑  Romney endorses Tillis on eve of North Carolina primary
↑  Thom Tillis captures GOP Senate nomination in North Carolina
↑  Tillis' 48.87 percent is lowest winning total in North Carolina history
↑  קלסי סנל, GOP Sen. Thom Tillis Wins Reelection In North Carolina After Democrat Concedes, באתר NPR‏, 11 בנובמבר 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012726356705171  LCCN: no2014088889  SNAC: w6tg0pdr  US Congress: T000476  VIAF: 310520991   WorldCat (עם VIAF): 310520991
פרנק דין לוקאס

פרנק דין לוקאס (באנגלית: Frank Dean Lucas; נולד ב-6 בינואר 1960) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קהיליית אוקלהומה, ברציפות מאז 1994. בשנים 1994–2003 ייצג לוקאס את מחוז הקונגרס השישי של אוקלהומה, שבוטל בעקבות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שהתקיים בשנת 2000. מאז ינואר 2003 הוא מייצג את מחוז הקונגרס השלישי. מאז התכנסות הקונגרס ה-118 לוקאס הוא יו"ר ועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים.
ביוגרפיה

לוקאס נולד בעיר שאיין (Cheyenne) שבמערב אוקלהומה. ב-1982 השלים באוניברסיטת המדינה של אוקלהומה–סטילווטר לימודי תואר ראשון בכלכלה חקלאית. בשנת 1984 התמודד לראשונה אל בית הנבחרים של אוקלהומה כמועמד המפלגה הרפובליקנית, אך הפסיד בפער זעום למועמד המפלגה הדמוקרטית. ניסיון נוסף להיבחר אל הבית התחתון של בית המחוקקים ב-1986 נכשל גם הוא, אך בבחירות 1988 ניצח ונבחר אל בית הנבחרים המדינתי. ב-1990 הוא הפסיד בבחירות, לאחר שהמחוקקים הפכו את מחוז הבחירה שלו לידידותי יותר עבור הבוחרים הדמוקרטיים. עם זאת, הוא שב לבית הנבחרים המדינתי ב-1992.
בשנת 1994, חבר הקונגרס גלן אינגליש (אנ') ממחוז הקונגרס השישי של אוקלהומה, התפטר מתפקידו כדי להיות שדלן. לוקאס זכה במועמדות המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות המיוחדות ב-10 במאי. הוא התמודד מול דן ובר, מזכיר העיתונות של הסנאטור דייוויד בורן (אנ'). מחוז הקונגרס השישי היה הגדול ביותר באוקלהומה מבחינת שטח, והשתרע מ"הידית של אוקלהומה" (Oklahoma Panhandle) עד לעיירה ספנסר, באזור המטרופולין של אוקלהומה סיטי. עם זאת, בית המחוקקים המדינתי שרטט את מפת המחוז מחדש כך שנכללו בו שכונות עוני רבות באוקלהומה סיטי שמעולם לא הצביעו לרפובליקנים. לוקאס נבחר במהפך משמעותי, ניצח בפער של 8%, וזכה ב-18 מתוך 24 מחוזות אוקלהומה ששכנו במחוז הקונגרס. ניצחונו נתפס על ידי פרשנים פוליטיים אחדים כסימן מוקדם אל המהפכה הרפובליקנית, במהלכה נטלו הרפובליקנים את השליטה בבית הנבחרים מידי הדמוקרטים לראשונה זה 40 שנה. לוקאס עצמו נבחר לתקופת כהונה מלאה בבחירות אמצע הקדנציה ב-1994.
מחוזו של לוקאס הוסב למחוז הקונגרס השלישי לאחר שאוקלהומה איבדה מחוז קונגרס במפקד האוכלוסין של ארצות הברית שהתקיים במהלך שנת 2000. לכן, מחוזו שהיה בן כה וכה עצום מבחינת שטח, גדל עוד יותר (לשם השוואה, מחוז הקונגרס השלישי של אוקלהומה גדול פי 4 משטח מדינת ישראל כולה). לוקאס איבד את מרבית בוחריו באוקלהומה סיטי, בה התגוררו כ-60 אחוזים מאוכלוסיית המחוז. בעבר ייצג חלק ניכר מהמצביעים במרכז העיר, כולל הבניין הפדרלי על שם אלפרד פ. מורה, בו התחולל הפיגוע באוקלהומה סיטי. כדי לפצות על אובדן אוכלוסייה גדול זה, מחוז הקונגרס השלישי התפרש מזרחה יותר, ונכללו בו פרוורים מערביים של העיר טולסה (כולל חלק קטן מהעיר עצמה) ואזורים כפריים נוספים.
ב-3 בינואר 2011 נבחר ליושב ראש ועדת החקלאות של בית הנבחרים, והחליף את קולין פיטרסון לאחר ניצחון הרפובליקנים בבחירות האמצע ב-2010. ב-7 באפריל 2014 הציג לוקאס בפני בית הנבחרים את "חוק הגנת הלקוחות והקלת משתמשי הקצה", במהלך הקונגרס ה-113 של ארצות הברית. עם התכנסות הקונגרס ה-114, הוחלף בוועדת החקלאות בידי מייק קונאוויי. נכון ל-2021, הוא הוותיק ביותר מבין חברי המשלחת של אוקלהומה לשני בתי הקונגרס האמריקאי.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  LUCAS, FRANK DEAN (1960– )., באתר Encyclopedia of Oklahoma History Society (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 8223 9500  LCCN: no2012118027  US Congress: L000491  VIAF: 264542862   WorldCat (עם VIAF): 264542862
ג'וליה לטלו

ג'וליה ג'אנל לטלו (באנגלית: Julia Janelle Letlow; נולדה ב-16 במרץ 1981) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת לואיזיאנה. לטלו נבחרה לבית הנבחרים האמריקאי במרץ 2021 לאחר בחירות מיוחדות שהתקיימו עקב מות בעלה, חבר הקונגרס הנבחר לוק לטלו שנבחר בנובמבר 2020 אך נפטר בטרם הושבע לתפקידו. היא האישה הרפובליקנית הראשונה המייצגת את לואיזיאנה בבית הנבחרים.
ביוגרפיה

לטלו נולדה בשם ג'וליה ג'אנל בארנהיל במרץ 1981 במונרו שבלואיזיאנה, והשלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון וושיטו כריסטיאן. ללטלו תואר ראשון ותואר שני בדיבור מאת אוניברסיטת לואיזיאנה במונרו, ולאחר מכן השלימה באוניברסיטת דרום פלורידה לימודי דוקטורט בתקשורת ב-2012. עבודת הדוקטורט של בארנהיל בשנת 2011 נקראה "ההענקת משמעות ליגון: תפקיד הריטואלים והסיפורים בהתמודדות עם אובדן משפחתי פתאומי". במהלך לימודיה בתיכון הכירה את לוק לטלו, וב-2013 הם נישאו זה לזה.
היא עבדה כמנהלת חינוך ובטיחות מטופלים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טוליין. בשנת 2018 היא מונתה למנהלת עניינים חיצוניים ותקשורת אסטרטגית באוניברסיטת לואיזיאנה במונרו. בשנת 2020 נמנתה בין המועמדים הסופיים לנשיאות האוניברסיטה.
במהלך בחירות 2020 נבחר בעלה, לוק לטלו, לייצג בבית הנבחרים של ארצות הברית את מחוז הקונגרס החמישי של לואיזיאנה. עם זאת, בטרם התכנס הקונגרס ה-117 של ארצות הברית ונערכה השבעתו לתפקיד, נפטר לטלו מסיבוכי מחלת נגיף קורונה 2019. אלמנתו, ג'וליה, החליטה להתמודד בבחירות המיוחדות למילוי מקומו בינואר 2021. במהלך מסע הבחירות שלה, זכתה לטלו לתמיכות בולטות, בהן אחת מנשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ. בשלהי פברואר גייסה לטלו כ-683 אלף דולר אמריקני, סכום הכסף הגבוה ביותר שגייס מועמד כלשהו בבחירות המיוחדות.
ב-21 במרץ 2021 נבחרה לטלו אל בית הנבחרים של ארצות הברית עם 64.86% מקולות הבוחרים. שבועות אחדים אחר כך, ב-14 באפריל, לטלו הושבעה לתפקידה כחברת הקונגרס בידי יושבת ראש בית הנבחרים ננסי פלוסי.