שכונת בורוכוב
מוסדות השכונה

הצרכנייה – "האגודה הצרכנית-שיתופית בשכונת בורוכוב" שנקראה "הצרכניה" הייתה החנות הקאופרטיבית הראשונה בארץ ישראל, אם רשת המרכולים "קואופ הריבוע הכחול". החנות נפתחה במרץ 1928 ואפשרה לחברים לקנות מצרכים בזול ולמכור את תוצרתם החקלאית. גג הצרכנייה שימש כמועדון חברים לתושבי השכונה. עם השנים הפכה לחנות מכולת רגילה (ברשת קואופ) אך המשיכה לפעול במבנה המקורי ברחוב קרן קיימת לישראל עד אמצע שנות ה-80, אז נהרסה ונבנה במקומה בניין מגורים.
בית מרקחת ממלוק, הוקם ב-1944 על ידי הרוקח יצחק איזידור ממלוק. עיקר הטיפולים שלו היו בעשבי מרפא, ברפואה אלטרנטיבית ובהומיאופתיה. בחצר בית המרקחת גידל צמחי מרפא ובתוכם נענע, בבונג סרפדים ועוד. מעלי האקליפטוס שגדל בחצר הכין חליטה לאינהלציה. בית המרקחת פעל במקום עד 1970. הבניין עזוב ומיועד להריסה.
מכון המים ומפעל תע"ש - ברחוב השומר בשכונה. הוקם בשנת 1927 מעל באר המים הראשונה שנחפרה בשכונה, כדי לספק מים לתושבי השכונה. בשנת 1933 החליט מטה "ההגנה" לנצל את המקום ואת רעש הפעלתו כדי להקים בית מלאכה לייצור רימוני יד. במקום הייתה מתבצעת בלילות פעילות החריטה של הרימונים. מדי יום היו מועברים כ-100 רימונים לסליקים באזור ומשם ליחידות ההגנה. המקום נקרא בסלנג "המכון" ועל שמו נקראו בהמשך כל מפעלי תעשיית הנשק במחתחת "מכונים", שהם מפעלי תע"ש הראשונים. המנהל הראשון של מכון המים היה זכריה (זכר) סובוליב, תושב השכונה אשר הפעיל בית מלאכה ואחסן סליק בביתו והיה מפקד ב"הגנה". ליד מכון המים "גן תע"ש" ובו אוסף כלי נשק.
אצטדיון המכתש – שטח שיועד במקור לבניית גן בוטני אך ייעודו שונה לבניית אמפיתיאטרון למופעים והצגות. עומקו הרב של המכתש חייב להביא ערמות אשפה מתל אביב (שכוסו לאחר מכן) כדי ליישר את החלק המרכזי וליצור מהמתלולים משטח ישר. ב-1953 נמסר המקום לשימושה של הפועל רמת גן שהפכה אותו לאצטדיון הבית שלה. בשנת 2011 נהרס האצטדיון ובמקומו נבנו מאות יחידות דיור.
בית שניידרמן – ביתו של דוד שניידרמן, אחד מ-22 הבתים הראשונים שנבנו בשכונה בשנת 1922 (ברחוב אחדות העבודה) ומבין הבודדים שהשתמרו בה. לאחר מותו תרמו ילדיו את הבית לעיריית גבעתיים. פועל בו "המכון האמנותי לפיסול בית שניידרמן". במקום מתקיימים חוגי פיסול, קדרות וקרמיקה לילדים ולמבוגרים.
מאפיית מייברג - הייתה ברח' בורוכוב 8. הוקמה ב-1924 על ידי משפחת מייברג (משפחתו של העיתונאי רון מיברג). הם היו אופים את הלחמים בטאבון ומחלקים אותו לבתי התושבים בעזרת חמור. נשות השכונה היו מביאות למאפייה את החמין לשבת.
בית הכנסת 'אהל משה' – בית הכנסת הראשון בגבעתיים והיחיד בשכונת בורוכוב נמצא ברחוב גורדון 6. הוקם בשנת 1928 לאחר מחלוקת קשה: צעירי השכונה טענו כי בשכונה סוציאליסטית של אנשי עבודה לא צריך לקום בית כנסת. המחלוקת הגיעה לבוררות של הרב קוק והוכרעה בהצבעת חברי השכונה. הצריף המקורי הוחלף בבניין הקיים בשנת 1950 לבקשתו ומתרומתו של משה מנדל גולדשטיין שעל שמו הוא קרוי מאז.
קן בורוכוב – הוקם ב-1929 והוא אחד הקנים הגדולים והפעילים בתנועת הנוער העובד והלומד, ונחשב לקן הראשון בתנועה. עבר גלגולים ומיקומים שונים עד שנבנה במיקומו הנוכחי ברחוב בלוך. במקום פעלו שני קינים נפרדים, בעקבות הפילוג בתנועה הקיבוצית: קן בורוכוב איחוד וקן בורוכוב מאוחד, עד שאוחדו לקן אחד בשנות ה-2000. עם בוגריו המפורסמים נמנה שמעון פרס, שהיה קומונר בקן בשנת 1946, וגם אהוד בנאי, כרמלה מנשה וחני נחמיאס. באולמו הגדול צולמו מרבית הסצנות הבימתיות בסרט "הלהקה".
בית הספר בורוכוב – בית הספר הראשון בגבעתיים ובית הספר הראשון ברשת החינוך "זרם העובדים" של ההסתדרות. בבית הספר הושם דגש על חקלאות, טיולים וידיעת הארץ. בראשית דרכו היה בצריף ב"גן העיגול" ("כיכר בורוכוב" בהצטלבות הרחובות קק"ל ובורוכוב, שמה הוחלף ל"כיכר ראשונים") ובשנת 1932 נבנה בראש גבעת בורוכוב, בסוף הרחוב, מעל המכתש. "בורוכוב" הוא בית ספר יסודי, מכיתה א' עד ח' כיוון שבגבעתיים אין חטיבות ביניים. עם בוגריו נמנים שחקני פלטפוס חנן לדרמן ודני קרפל.
אנדרטה לבוגרי בית הספר שנפלו במערכות ישראל, מעשה ידיו של הפסל דב פייגין, תושב העיר, ויקיר העיר.
אנדרטה לנרצחים בפוגרומים בעיירה גרוסולובה באוקראינה ב-1919, מעשה ידיה של בתיה לישנסקי.
תיכון קלעי – בי"ס תיכון עיוני (ט' עד י"ב) הנמצא ברחוב אהרון גולדשטיין, מול המכתש. בית הספר נוסד ב-1938 והיה לתיכון הממלכתי הראשון בגבעתיים. קרוי על שם דוד קלעי, איש תנועת העבודה וממייסדי השכונה.
תלמה ילין – בית ספר תיכון במגמות אמנותיות שהוקם ב-1959 ונחשב לאחד מבתי הספר המובילים בארץ בתחומו. נמצא סמוך לכניסה לשכונה, בתחילת רחוב בורוכוב. בית הספר שוכן במקום שבו הוקם ב-1923 משק פועלות, שבו הדריכו נשים חלוצות לעבודה חקלאית. בשנות השיא היו בו ענפי משק רבים: רפת, מחלבה, לול, כוורת, גן ירק, משתלה ופרדס. משק הפועלות נסגר בשנות החמישים. במקום נשאר מגדל מים ששירת את המשק. בשנת 2007 נחנך במקום אתר הנצחה לשכונות בורוכוב ובו לוחות הסברה על ייסוד והתפתחות השכונה.
ספריית יד לבנים – נוסדה על ידי יפה גולדשטיין, תושבת השכונה, בשנים הראשונות להקמתה. גולדשטיין ביקשה לחנך את הילדים לקריאת ספרים ולשם כך עברה עם מזוודה מבית לבית ואספה ספרים. הספרייה הראשונה שכנה בבית הספר בורוכוב. עם איחוד השכונות הועברה הספרייה לרשות מועצת העיר גבעתיים והפכה לספרייה הציבורית הראשונה בעיר. מבנה הספרייה נמצא ברחוב גורדון. חדר העיון של הספרייה הועבר בתחילת שנות השמונים לבניין נפרד בשטח בית הספר קלעי, ולאחר מספר שנים, עבר למשכן הקבע שלו בספריית בית אלון - סניף של ספריית יד לבנים, השוכן ברחוב אילת 8 בגבעתיים. סניף נוסף של ספריית יד לבנים נקרא ספריית ש"זר, הנמצאת ברחוב יבניאלי אשר בדרום גבעתיים.