stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מידענות
הערות שוליים

↑  רועי צזנה, שליטה ישירה, בתוך: השולטים בעתיד, ירושלים: כנרת, 2017
↑  Information literacy competency standards for higher education, Association of College and Research Libraries, 2000
↑  מידענות ומודיעין עסקי בעידן ה-AI, מידענות ומודיעין עסקי בעידן ה-AI, באתר הטכניון
↑  מידענות - מתווה לפיתוח תהליכים מידעניים במהלך הלמידה של תחומי הדעת להתנהלות לומדים בסביבה עתירת מידע, מטרות וציוני דרך לכיתות גן, א'-י"ב, באתר משרד החינוך, האגף לתכנון ולפיתוח תוכניות לימודים, מזכירות פדגוגית, (ירושלים: ינואר 2009), עמ' 10
↑  מידענות - מתווה לפיתוח תהליכים מידעניים במהלך הלמידה של תחומי הדעת להתנהלות לומדים בסביבה עתירת מידע, באתר משרד החינוך, האגף לתכנון ולפיתוח תוכניות לימודים, מזכירות פדגוגית, מטרות וציוני דרך לכיתות גן, א'-י"ב (ירושלים: ינואר 2009), עמ' 8
| ניהול ידע |
| --- | --- | --- |
| כללי | ניהול ידע • ניהול תוכן • מבחן אמילי • למידה ארגונית • פער הידיעה-עשייה • עובד ידע • תרבות ארגונית |  |
| נושאים משלימים | נתונים • מידע • ידע • מדעי המידע • מערכת מידע • מידענות • מידען • מערכת תומכת החלטה • עיבוד נתונים |  |
| אישים | לארי פרוסאק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565668705171  BNE: XX525697  BnF: cb119316669 (data)  GND: 4006465-7  LCCN: sh85076723  NARA: 10636496  NDL: 00573391  NKC: ph121664
מעמד האישה בתאילנד

מוכרת בשוק בתאילנד
רקדניות בפסטיבל רוקט ביאסותון
מעמד האישה בתאילנד כולל את תפיסתה של האישה בחברה התאילנדית בקרב נשים וגברים, יכולת ההשפעה שלהן, במסגרות התעסוקה, היצירה, המדיניות הציבורית והפוליטיקה.
הנשים בתאילנד היו בין הנשים הראשונות באסיה שקבלו את זכות ההצבעה בשנת 1932. אף על פי שהן בתת-ייצוג בפוליטיקה התאילנדית, בשנת 2011 נבחרה יינגלאק צ'ינוואט לראשות ממשלת תאילנד עד שנת 2014. תפקידיו של נשים בפיתוח הלאומי של תאילנד עדיין לא ממוסד באופן מלא. גורמים המשפיעים על השתתפותן של נשים בתחום החברתי-כלכלי כוללים "מודעות מגדרית מספקת בתהליך המדיניות ותכנון" וסטריאוטיפים חברתיים.
פוליטיקה

למרות היעדר מגבלות משפטיות על נשים המשתתפות בזירה הפוליטית של תאילנד, הגורמים שמנעו את עלייתן של נשים בפעילות פוליטית כוללים חסמים מבניים, מכשולים תרבותיים, הישגים חינוכיים נמוכים, מעמד סוציו-אקונומי נמוך ובעיות חלוקת הכוח עם המין השני. רק ב-5 ביוני 1949 הפכה לראשונה אישה בתאילנד לחברה בבית הנבחרים של האספה הלאומית של ממלכת תאילנד.
עסקים

בתחום היזמות, האוכלוסייה הנשית של תאילנד מרכיבה כ-47% מכוח העבודה במדינה, מה שהופך את האחוז הגבוה ביותר של נשים עובדות באזור אסיה-פסיפיק. עם זאת, נשים אלה חוות גם אפליה ואי שוויון מגדרי ביחס לשכר משום שהן מועסקות לרוב בעבדות בשכר נמוך.
ביחס לרווחתן של נשים, חלק מהנשים בתאילנד נוטות להפוך לקורבנות אונס בנישואים, סחר בבני אדם, זנות, וצורות אחרות של התעללות ופשעי מין על ידי המקומיים.
נישואים

לדברי המשרד הלאומי לסטטיסטיקה של תאילנד, נשים תאילנדיות נישאות בגיל מוקדם יותר מגברים, וכי 24% ממשקי הבית בתאילנד מזהים את הנשים כראש משק הבית.
בשנת 2007, הניו יורק טיימס דיווח כי לאחר מלחמת וייטנאם, תאילנד הפכה ליעד תיירות "מנוחה ובילוי" ומין לגברים זרים, וכתוצאה מכך חלקם נישאים לנשים תאילנדיות. בין אלה שמיסדו נישואים כאלה הם גברים מאירופה וארצות הברית המחפשים חברותא והקלה כלכלית, במיוחד בתקופת הפנסיה. נשים תאילנדיות לעומת זאת, נכנסות לנישואין מסוג זה כדי לגאול את עצמן מהחיים הקודמים שלהן בזנות, מנטישה על ידי שותפים לשעבר, וכבריחה מעוני ואומללות. עם זאת, בהחלט לא כל הנשים התאילנדיות שנכנסו לסוג זה של נישואים היו זונות לשעבר.
ראו גם

זכויות האישה
מידען

מֵידְעָן (Library professional) או מנהל מידע (Information scientist / Information professional, גם "מומחה מידע") הוא מומחה שתפקידו לאסוף, לנתח ולפרש מידע בנושא מסוים. עובד מסוג זה מתאפיין בהבנה מעמיקה בתחום מידע ממוקד. הכישורים הנדרשים לכך הם יכולת לבצע מחקר של שאלות בתחום מומחיותו, על בסיס תואר אקדמי (מידענות או מדעי המידע וטכנולוגיות אינטרנט) או תואר אקדמי בכל תחום והכשרה מקצועית ייעודית. לצורך מחקרים אלה צריך עובד מסוג זה לבצע אינטגרציה של מידע ממקורות שונים, ולרוב להציגם למשתמש קצה על גבי בסיס נתונים ממוחשב, ממשק דיגיטלי או ממשק אינטרנטי.
מידענים עוסקים בתחומים מגוונים כגון מדעים, רפואה, סייבר, משפטים, קניין רוחני, הנדסה, טכנולוגיית המידע, הוראה, כלכלה וארכיטקטורה.
אפיון המקצוע

השימוש השיטתי בניהול ידע החל במהלך מלחמת העולם הראשונה.
בתקופה זו התמקד ניהול הידע בעיצוב תהליכים ובעיצוב מוצרים.
הידע הזמין דרך רשת האינטרנט, במאגרי המידע שונים ובכלי תקשורת, הוא עצום. עקב כך, המידע הזמין אינו מבוקר, מאורגן ואינו בהכרח מדויק או נכון.
אתגר המידען הוא לחקור ולאתר ולקחת מידע גולמי זה, לסדר, להעריך, לארגן ולנתח אותו לרמת מידע תמציתי, ברור, והכי חשוב- מהימן.
אפיון המקצוע > תחומי אחריות

איסוף, ארגון, ניתוח וסיכום מידע ממקורות וממשאבים שונים.
הבאת מידע מחוץ לארגון פנימה והפצתו לאנשים המתאימים.
ניתוח מידע לצורך הערכת מגמות והשפעתן על הארגון.
ניתוח מידע לצורך קביעת יחסי עבודה עם גורמי חוץ כגון: ספקים או לקוחות.
ניתוח המחייב חשיבה רחבה הקושרת בין נושאים שונים.
עריכת מבדקי מידע.
פיתוח ותחזוקת הטקסונומיה הארגונית.
תמיכה בקהילות ידע- בעיקר במידע.
כנגזרת מתחומי האחריות, המידען שותף פעמים רבות בפעילות המודיעין העסקי (מידענות סייבר) או בפעילות ניהול ידע.
מקורות המידע

המידען עושה שימוש במקורות מידע שונים לצורך ביצוע עבודתו. להלן פירוט של מקורות ידע עיקריים בהם הוא עשוי לעשות שימוש:
ספרים.
מאמרים בעיתונים מקצועיים - מחקרים אקדמאיים למשל.
מחקרים של חברות אנליסטים.
מאמרים באינטרנט.
מערכת ניהול ידע פנים ארגונית.
בלוגים.
אתרי ויקי.
מידע מעמיתים באמצעות: שיחות, כנסים, רשתות חברתיות, רשתות חברתיות מקוונות ופורומים באינטרנט.
כלים לעבודה

בנוסף לכלים המהווים מקורות מידע, עשוי המידען להשתמש בכלים המסייעים לו לאתר ולנתח מידע רלוונטי. עובד הידע מסתיע בכלים ממוחשבים למציאת ולניתוח מידע ובכלים לשיתוף פעולה עם אחרים (Collaboration). דוגמאות לכלים כאלה:
מנועי חיפוש.
כלי בינה עסקית.
כלים לתקשורת מילולית כמו כלי מסרים מיידיים, כלים לוועידת וידאו.
כלים לניהול תוכן ארגוני (Enterprise Content Management).
מוצרי פורטל אינטרנטיים.
תהליכי העבודה

על מנת לבצע את תפקידו באופן נאות, נדרש עובד ידע לבצע מספר תהליכים שממוקדים בטיפול במידע:
השגת המידע - השגת מידע ממקורות שונים.
סינון - בחירת המידע הרלוונטי מתוך המידע שהושג.
ניתוח המידע.
הסקת מסקנות והצבת משמעויות הנובעות מהמסקנות.
ראו גם

מידענות
מדעי המידע
מנהל ידע
מידענות רפואית
מידענות סייבר
הערות שוליים

↑  William Patterson Sheridan, "HOW TO THINK LIKE A KNOWLEDGE WORKER - A guide to the mindset needed to perform competent knowledge work", 2008, The United Nations Public Administration Network
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550614105171  BNE: XX4576337  BnF: cb11975799b (data)  GND: 4161681-9  LCCN: sh85066156  NKC: ph221299
מפל דטיפוס

| --- | --- |
מפל דטיפוס, צולם ב-31 ביולי 1972
מפל דטיפוס, צולם ב-31 ביולי 1972
 מידע כללי
 מיקום:  צפון-מזרח איסלנד
 נהר:  יוקולסאו אאו פיולום
 סוג מפל:  גוש
 גובה כולל:  44 מטר
 רוחב ממוצע:  100 מטר
 נפילת מים רציפה:  44 מטר
 מספר נפילות מים:  1
 ספיקה ממוצעת:  200 מ"ק/שנייה
 ספיקה מרבית:  420 מ"ק/שנייה
 עונה שופעת:  קיץ
 קואורדינטות:  65°49′19″N 16°23′17″W﻿ / ﻿65.821919°N 16.388169°W﻿ / 65.821919; -16.388169
  (למפת איסלנד מוגדלת) רייקיאוויק אקוריירי קפלאוויק אקרנס איסאפיירד'ור סאוד'אורקרוקור איילססטאד'יר סלפוסמפלי דטיפוס(למפת איסלנד רגילה) רייקיאוויק אקוריירי קפלאוויק אקרנס איסאפיירד'ור סאוד'אורקרוקור איילססטאד'יר סלפוסמפלי דטיפוס
מפל דטיפוס (באיסלנדית: Dettifoss) הוא מפל הנמצא בצפון-מזרח איסלנד על תוואי הנהר יוקולסאו אאו פיולום (Jökulsá á Fjöllum). מקור מימי הנהר והמפל הוא הקרחון הגדול ביותר באיסלנד – ואטנאיוקול (Vatnajökull).
רוחב המפל הוא 100 מטרים וגובהו 44 מטר. המפל הוא הגדול באיסלנד מבחינת הספק (ספיקת המים מוכפלת בגובה הנפילה), והשני באירופה, אחרי מפלי הריין . הספיקה הממוצעת שלו היא 193 מטר מעוקב בשנייה, ומשתנה בתלות בעונת השנה ובקצב הפשרת הקרחון בקיץ.
ליד מפל דטיפוס ישנו מפל נוסף הקרוי סלפוס (Selfoss). הפארק הלאומי Jökulsárgljúfur נמצא 15 ק"מ צפונית למפל.
דרכי הגעה

כביש 864 יוצא מכביש 85 מכיוון צפון או מכביש 1 בחלק הדרומי. זהו כביש עפר המתאים לכל סוגי הרכבים. מהירות הנסיעה תלויה בתנאי הכביש שמשתנים בכל פעם. כביש 864 נסגר בזמן החורף עקב שלג או בוץ רטוב ונפתח מחדש בתחילת הקיץ לקראת סוף מאי.
כביש 862 הוא דרך סלולה לבאים מדרום. הדרך נוחה ומגיעה על למפל דטיפוס. מהמפל וצפונה לעמק אסבירגי זו דרך עפר המתאימה לרכב 4X4 בלבד ופתוחה במהלך הקיץ בלבד. כביש 862 (גם הקטע הסלול) סגור בזמן החורף בין ינואר ועד אפריל בשל שלג שנערם.
מפל דטיפוס שעל נהר יוקולסאו אאו פיולום
הערות שוליים

↑  מפל דטיפוס – Dettifoss, באתר ANOTHER ICELAND
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 6387152139997411100009   WorldCat (עם VIAF): 6387152139997411100009 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של איסלנד ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מלווינס

ערך זה עוסק בלהקת רוק. אם התכוונתם לאיים הבריטיים, ראו .
| --- | --- |

 מקום הקמה:  מונטסנו 
 מוקד פעילות:  מונטסאנו, וושינגטון, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 סוגה:  סלאדג' מטאל, סטונר רוק, גראנג', רוק ניסיוני, רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  C/Z רקורדס, אלטרנטיב טנטקלס, אטלנטיק רקורדס 
 www.melvins.com
 חברים
 באז אוסבורן   דייל קרובר  סטיבן שיין מקדונלד
 חברים לשעבר
 מייק דילארד קווין רוטמניס ג'ו פרסטון לורי בלאק מאט לוקין מארק דיטרום ג'ארד וורן קודי וויליס טרבור דאן ג'ף פינקוס
 
הלוגו של הלהקה
מלווינס (באנגלית: Melvins) היא להקת רוק ותיקה שפועלת מזה שנים רבות מחוץ לגבולות הזרם המרכזי של הרוק האמריקאי. עבודתם המוקדמת השפיעה רבות על התפתחות הסלאדג' מטאל והגראנג', כשגם קורט קוביין מהלהקה נירוונה הצהיר על השפעתה הרבה של מלווינס על יצירותיו.
פעילות

הלהקה נחשבת לפורצת גבולות בתחום הרוק והמטאל בזכות סגנון ייחודי וססגוני של יצירת מוזיקה. הצמד הוקם בידי באז אוסבורן (שירה/גיטרה) ודייל קרובר (תופים) בוושינגטון, בתחילת שנות השמונים. מאז, הם מייצרים את התערובת של דום מטאל (בעיקר סלאדג'), פאנק רוק וגראנג' שמזוהה עם מלווינס, כששירים רבים מתנהלים ללא מבנה ברור של בית ופזמון, ושמותיהם המשונים של השירים תורמים גם הם לתדמית המשוחררת של מלווינס.
מלווינס תמיד הייתה להקת שוליים לכל דבר, עם אלבומים רבים ובסיס מעריצים גדול.
עמדת הבסיסט בלהקה מתחלפת מדי כמה שנים – מאט לוקין ממאדהאני מילא אותה במשך רוב שנות השמונים והבסיסט האחרון קווין רוטמניס (מלהקת הרוק/מטאל טומהוק) נפרד ממלווינס ב־2005.
חברי ההרכב

באז אוסבורן - סולן הלהקה, גיטרות (1983–כיום) (ראו גם פנטומאס)
דייל קרובר - תופים, כלי הקשה, שירה (1984–כיום); גיטרה בס (2008–2015)
סטיבן שיין מקדונלד - גיטרה בס, שירה (2015–כיום)
חברי ההרכב > חברי ההרכב בעבר

מייק דילרד - תופים (1983–1984, 2008–2015, עם המלווינס 1983)
מאט לוקין - גיטרה בס, קולות (1983–1987) (ראו גם מאדהאני)
לורי "לוראקס" בלאק - גיטרה בס (1987–1991, 1992–1993)
ג'ו פרסטון - גיטרה בס, קולות (1991–1992)
מרק דיוטרום - גיטרה בס, קולות (1993–1998)
קווין רוטמניס - גיטרה בס (1998–2005)
טרבור דאן - גיטרה בס (2005, 2007, 2009 בסיבובי הופעות), קונטרבס, קולות (2011–2015, עם המלווינס לייט)
ג'ארד וורן - גיטרה בס, קולות (2006–2015)
קודי וויליס - תופים, קולות (2006–2015)
ג'ף פינקוס - גיטרה בס, קולות (2013–2018)
חברי ההרכב > בסיבובי הופעות

טום פלין - גיטרה בס (1990)
דייב סהיג'דק - גיטרה בס (1993)
בילי אנדרסון - גיטרה בס (1993)
דייוויד סקוט סטון - גיטרות (2000–2001), גיטרה בס (2004–2006)
אלבומים

| שנה | שם האלבום |
| --- | --- |
1987: Gluey Porch Treatments
1989: Ozma
1991: Bullhead
1992: Lysol
1993: Houdini
1994: Prick
1994: Stoner Witch
1996: Stag
1997: Honky
1999: The Maggot
1999: The Bootlicker
2000: The Crybaby
2001: Electroretard
2002: Hostile Ambient Takeover
2004: Never Breathe What You Can't See
2005: Sieg Howdy!
2006: (A) Senile Animal
2008: Nude with Boots
2009: Chicken Switch
2010: The Bride Screamed Murder
2012: Freak Puke
2013: Everybody Loves Sausages
2013: Tres cabrones
2014: Hold It In
2016: Basses Loaded
2017: A Walk with Love & Death
2018: Pinkus Abortion Technician
2021: Working with God
2021: Five Legged Dog
2022: Bad Mood Rising
2023: The Devil You Knew, the Devil You Know
הערות שוליים

↑  Melvins - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 10154824-2  ISNI: 0000 0001 0661 0852  MusicBrainz: 9ccfbc94-a4f4-42f7-b6f5-d903ab77cccb  NKC: xx0238920  VIAF: 956145857011822920932   WorldCat (עם VIAF): 956145857011822920932
מיכאל חיוטין

| --- | --- |

מיכאל חיוטין בביתו, 2012
 לידה:  22 במאי 1941 וילנה, ברה"מ 
 פטירה:  16 במרץ 2019 (בגיל 77) 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תחום יצירה:  אדריכלות, חקר המקרא 
 יצירות ידועות:  היכל המשפט חיפה, תיאטרון גבעתיים, מכון ון ליר בירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס רכטר (1996)  פרס רכטר (2007)  פרס רכטר (2018) 
 בת זוג:  ברכה חיוטין
 
מיכאל ("מיקי") חיוטין (22 במאי 1941 – 16 במרץ 2019) היה אדריכל, מהנדס בנין וחוקר אדריכלות, מקרא והיסטוריה של עם ישראל. על תרומתו התכנונית לבניה הציבורית, נחשב לאחד "מגדולי האדריכלים בישראל".
ביוגרפיה

חיוטין נולד ב-1941 בוילנה שבליטא, זמן לא רב לפני שנכבשה על ידי הצבא הגרמני במבצע ברברוסה. אביו שמואל גויס לצבא האדום ונהרג בקרבות. הוא ואמו בלה שרדו את מלחמת העולם השנייה ועלו לארץ ב-1948. את שנותיו הראשונות העביר כילד חוץ בקיבוץ גן שמואל, ולאחר מכן שב לאמו בתל אביב, שם השלים את השכלתו התיכונית בבית הספר עירוני ה'.
את לימודיו העל תיכוניים עשה בטכניון, שם הוענק לו תואר ראשון בהנדסת בנין (1963), תואר ראשון באדריכלות (1966), תואר שני בהנדסת בנין (1967) ודוקטורט במדעים טכניים (1975). כותרת הדוקטורט שלו הייתה "שימוש בטכניקות אופטימיזציה לבחינת מערכים ארכיטקטונים".
ביוגרפיה > קריירה אדריכלית

בשנת 1978 הקים עם אשתו, אדר' ברכה חיוטין, את משרד חיוטין אדריכלים. המשרד, שממוקם בגבעתיים, מתמקד בבניה ציבורית, ואחראי למספר מבנים מרכזיים בישראל, לרבות: תיאטרון גבעתיים; הגלריה האוניברסיטאית וגן הפסלים באוניברסיטת תל אביב; היכל בית המשפט בחיפה; ככר דייכמן, בנין הסנאט ובניין המכון הבינלאומי לביוטכנולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון; בית הסטודנט באוניברסיטת חיפה; מוזיאון הסובלנות בירושלים; ואקדמיית פולונסקי במכון ון ליר. כהוקרה לעשייתם, הזוג זכה במספר פרסים מקצועיים בעלי חשיבות: אות האדריכלות הישראלית למבנה ציבור ופרס מפעל חיים (2018) מטעם התאחדות האדריכלים ובוני ערים בישראל, פרס אות העיצוב (2005; 2009; 2011; 2015; 2018), פרס רכטר לאדריכלות (1996; 2006; 2018), ואות הצטיינות מאגודת האדריכלים האמריקאית-האקדמיה לתכנון מבני משפט (2008). בשנת 2020 פרס א.מ.ת. לאדריכלות הוענק לברכה חיוטין על העבודה שעשתה בשיתוף עם בעלה מיכאל.
בנוסף לתכנון אדריכלי, חיוטין היה מעורב בניסוח תוכניות אב לטכניון, אוניברסיטת תל אביב, ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב וכן תוכניות בינוי עירוני בערים כגבעתיים, טבריה, ראש העין ותל אביב-יפו.
פעילותו הציבורית כללה חברות בהנהלת לשכת האדריכלים (1983–1987), ועדת התחרויות של אגודת האדריכלים (1984–1987), ומועצת ההנדסה והאדריכלות מטעם אגודת האדריכלים (1986–1990). הוא היה חבר מערכת (1978–1980) ולאחר מכן עורך (1987–1990) בטאון אגודת האדריכלים. במסגרת מאמציו לקדם תרבות אדריכלית בישראל, הוא יזם את תערוכת האדריכלות הצעירה, "ארכיטקטורה במרתף", שהתקיימה במרתף הלא גמור של דיזנגוף סנטר ב-1986.
ביוגרפיה > קריירה אקדמית > אדריכלות

חיוטין חקר ופרסם רבות על תיאוריה והיסטוריה של אדריכלות, תוך התמקדות בסוגיות של תכנון עירוני. ספרו הידוע ביותר, שנכתב בשיתוף עם ברכה חיוטין ויצא לאור באנגלית (2007) ובעברית (2010), הוא אדריכלות החברה האוטופית: קיבוץ ומושב. ספר זה מהווה מחקר מקיף ראשון על התכנון האדריכלי של הקיבוצים והמושבים שהוקמו בארץ ישראל במאה העשרים, ודרכו בקשר שבין אידאולוגיה לאדריכלות על רקע מגמות היסטוריות ביצירת חברות אוטופיות ותכנון יישובים אידיאלים.
בנוסף לכתיבתו המחקרית, חיוטין הנחה עבודות מחקר ולימד נושאי תכנון וחשיבה אדריכליים במוסדות האקדמיים המרכזיים בישראל, כדוגמת הטכניון (הפקולטה לאדריכלות, 1971–1986), אוניברסיטת תל אביב (המרכז ללמודים אורבניים ואזוריים, 1977–1982), ובצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב (המחלקה לעיצוב, 1973–1975).
ביוגרפיה > קריירה אקדמית > ביקורת מקרא והיסטוריה של עם ישראל

חיוטין עסק שנים רבות בחקר ספרות המקרא וספרות ימי הבית השני, ופרסם על נושאים אלה בעברית ובאנגלית. מאמריו יצאו לאור, בין השאר, בכתבי העת המחקריים בית מקרא, Revue de Qumran, ו־Dead Sea Discoveries. בין ספריו בנושאים אלה: מלחמת לוחות השנה ועריכת מזמורי תהלים (משנת 1993), מגילת ירושלים מקומראן (משנת 2003), Architecture and Utopia in the Temple Era (משנת 2006), Tendentious Historiographies: Jewish Propogandist Fiction BCE (משנת 2010), מאסופות מזמורים לספר תהלים: עקרונות העריכה (משנת 2020), וספרות קנונית מגויסת - מגלות שומרון ועד החשמונאים (משנת 2022). בכתיבה זו ניכר עניינו המתמשך של חיוטין ביישום כלים של ניתוח מתמטי ותכנוני בחקר המקורות היהודיים, ובחינת השלכותיהם על הבנתנו את ההיסטוריה הפוליטית, האידאולוגית והאסתטית של תרבויות שונות בעת העתיקה.
מיכאל חיוטין נפטר ממחלת הסרטן ב-2019. הוא הותיר אחריו את אשתו ושותפתו, ברכה חיוטין, שממשיכה בפועלה במסגרת משרד חיוטין אדריכלים, ובנו ד"ר דן חיוטין, חוקר ואוצר בתחום הקולנוע.
פרסומים נבחרים > אדריכלות

אדריכלות החברה האוטופית: קיבוץ ומושב (בשיתוף עם ברכה חיוטין, מאגנס, 2010)
מחזון למציאות: אדריכלות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב 1990-2006 (עריכה, בשיתוף עם ברכה חיוטין, הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון, 2010)
זה בתהליך3X: חיוטין אדריכלים (קטלוג תערוכה בשיתוף עם ברכה חיוטין, זהזהזה גלריה לאדריכלות, 2007)
"המקראי, היהודי, הציוני, העברי, החילוני, הכנעני והמומר : שבעת גלגולי הנפשות של הנוף המחפש מחבר", במראה מקום: ארבע גישות באדריכלות נוף בישראל (קטלוג תערוכה, הגלריה האוניברסיטאית ע"ש גניה שרייבר, 1996)
"אדריכלים בישראל - מי יעצור את שוליית הקוסם?", אדריכלות ישראלית מס' 4 (אפריל 1989)
"מענה לאורבניסט מרכסיסט", מבנים מס' 56 (אפריל 1987)
"התפתחות המרקם האורבני של ת"א", אדריכלות מס' 9 (מרץ 1987)
"מתמטיקה לעזרת התכנון האדריכלי", מבנים מס' 9 (יוני 1982)
"מדדי יעילות למערכות תנועה במבנה", רבעון מרכז הבניה מס' 31 (1979)
"שיטה חברתית ותכנון עירוני", מגוון מס' 32 (דצמבר 1978)
"השפעת המודל הגאומטרי של המבנה על יעילות תפעולו", רבעון מרכז הבניה מס' 29 (1978)
"תכנון אופטימלי של מבני משרדים הייתכן?", רבעון מרכז הבניה מס' 28 (1978)
"תכנון מבנה תעשייה בעזרת מודלים מתמטיים", המפעל (אוקטובר 1978)
פרסומים נבחרים > אדריכלות (באנגלית)

Chyutin Architects 1980-2010 (with Bracha Chyutin, ABC Publisher, 2013)
“Architectural Design of University Art Galleries: Two Examples” (with Bracha Chyutin), in The Beauty of Japheth in the Tents of Shem: Studies in Honor of Morderchai Omer, edited by Hana Taragan and Nissim Gal (Tel Aviv University, 2010)
Architecture and Utopia: The Israeli Experiment (with Bracha Chyutin, Ashgate, 2007)
Architecture for Justice - The Haifa Courthouse (with Bracha Chyutin, Tel Aviv Museum for Art, 2006)
"Energy Saving and Climate: Attuned Mitzpe-Ramon Urban Cluster" (with Bracha Chyutin) in Energy and Buildings for Temperate Climates, edited by E. Oliveira Fernandes and S. Yannas (Pergamon Press, 1988)
"Planning in a Communal Society: Comparison Between Physical Planning in the Kibbutz and in the City", Socio-Economic Planning Sciences vol. 13 (1979)
"Optimal Allocation of Facilities in High-rise Buildings", Building and Environment vol. 14 (1979)
"Efficiency Indices for Traffic Systems in Building", Architectural Science Review vol. 22 (September, 1979)
"Optimization Method for the Design of a Hospital Ward" (with David Z. Mittwoch), Operations Research, Statistics and Economics Mimeograph Series vol. 196 (May 1977)
פרסומים נבחרים > ספרות המקרא וימי בית שני

ספרות קנונית מגויסת - מגלות שומרון ועד החשמונאים (כרמל, 2022)
מאסופות מזמורים לספר תהלים: עקרונות העריכה (כרמל, 2020)
מגילת ירושלים מקומראן (בבל, 2003)
"פלוגתת לוחות השנה במקצת מעשה תורה 4QMMT", בית מקרא מס' 44 (1999)
"מיסטיקת המספרים בעולם העתיק (במקרא, במגילות קומראן ובכתבי פילון)", בית מקרא מס' 41 (1995)
"מעשה המשכן ופתרון בעיית [לוחות הע] במגילת המקדש", בית מקרא מס' 39 (1994)
"משכן אהל מועד - שחזור אחר", בית מקרא מס' 38 (1993)
מלחמת לוחות השנה ועריכת מזמורי תהלים (מודן, 1993)
"ישעיהו מד, יג - לאור שיטת הפסול המצרית", בית מקרא מס' 37 (1992)
ספרות קנונית מגויסת: מגלות שומרון ועד החשמונאים, הוצאת כרמל, 2022
פרסומים נבחרים > ספרות המקרא וימי בית שני (באנגלית)

Tendentious Historiographies: Jewish Propogandist Fiction BCE (Continuum, 2010)
Architecture and Utopia in the Temple Era (T&T Clark, 2006)
The Role of the Solar and Lunar Calendars in the Redaction of the Psalms (Edwin Mellen Press, 2003)
The New Jerusalem Scroll from Qumran: A Comprehensive Reconstruction (Sheffield Academic Press, 1997)
"The Redaction of the Qumranic and the Traditional Book of Psalms as a Calendar", Revue de Qumran vol. 16 (1994)
"The New Jerusalem: Ideal City", Dead Sea Discoveries vol. 1 (1994)
הערות שוליים

↑   נעמה ריבה, מת מיקי חיוטין, מגדולי האדריכלים בישראל, באתר הארץ, 17 במרץ 2019
↑  מיכאל יעקובסון, פרס מפעל חיים יוענק לאדריכלים דן איתן, ברכה ומיכאל חיוטין, באתר Xnet‏, 4 ביוני 2018
↑  הזוכים, באתר תחרות אות העיצוב, ‏2017-07-09
↑  אודיה לורן בלקין, פרס רכטר לאדריכלות הוענק לחיוטין אדריכלים בפעם השלישית, באתר מגזין לג'יט, ‏27 בנובמבר 2018
↑  אדר' ברכה חיוטין ,זוכת פרס אמת 2020 בתרבות ואומנות - אדריכלות
↑  תערוכת "שלושים ושלוש אחרי ארבעים" | התאחדות האדריכלים, באתר www.isra-arch.org.il, ‏2020-01-02
↑  מיה אור, 40 אדריכלים, 33 שנים, שלושה אוצרים, שתי תערוכות, באתר מגזין פורטפוליו, ‏21 בינואר 2020
↑  נועם דביר, Designing Utopia, הארץ, ‏27 במאי 2010 (באנגלית)
↑  מיכאל יעקובסון, מת מיכאל חיוטין, מבכירי האדריכלים בישראל, זוכה פרס רכטר 3 פעמים, באתר Xnet‏, 17 במרץ 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259707705171  BnF: cb13748640f (data)  GND: 1057712310  ISNI: 0000 0000 6654 5450  LCCN: nr94013631  NTA: 167437828  SUDOC: 111546613  VIAF: 46941062   WorldCat (עם VIAF): 46941062
מלית

פטריה ממולאת בקינואה ובצל
בבישול, מְלִית (וכן מילוי) היא מאכל או תערובת מצרכי מזון המשמשים למילוי חללים במאכלים אחרים.
מילוי מוזכר לראשונה בספר הבישול הרומאי "Apicius", המכיל מתכוני בשר ממולא לבשר עוף, ארנבת, חזיר ונמנמניים. המליות כללו ירקות, עשבי תיבול ותבלינים, אגוזים וכוסמין ולעיתים גם חלקי פנים קצוצים כגון כבד ומוח.
בימינו מגוון חומרי הגלם שניתן לכלול במליות אינו מוגבל והוא מושפע הן ממתכונים מסורתיים והן מיצירתיות המבשלים. מליות מלוחות מוכנסות למאכלי בשר, לירקות ולמאפים ומורכבות למשל מירקות, עשבי תיבול ותבלינים, זרעים, דגנים ומוצריהם (בין השאר פירורי לחם, פסטה), בשר ודגים, מוצרי חלב, ביצים ועוד. מליות מתוקות מוכנסות לרוב למוצרי בצק ולממתקים ועשויות ממוצרי חלב מתוקים (בעיקר קצפת, קרמים וגבינות מתוקות), פירות (לרבות פירות יבשים ואגוזים לסוגיהם), שוקולד, ריבות, משקאות חריפים ועוד.
מלית לבשר

מליות משמשות למילוי חללים טבעיים במוצרי בשר. כך למשל ממלאים במטבח היהודי-אשכנזי קישקע - מעי ממולא. האגיס, תבשיל מהמטבח הסקוטי, הוא קיבה ממולאת.
ניתן להכניס מלית גם לנתחי בשר שונים שהוסרו מהם עצמות או שנחתך בהם "כיס" לצורך מילויו, וכן ליצור גלילת בשר - המילוי מונח על נתח הבשר והנתח מגולגל סביב.
גם העור עשוי לשמש להכלת מילוי. צוואר ממולא הוא תבשיל מהמטבח היהודי האשכנזי בו ממלאים את עור צוואר העוף או העוף כולו. באחת הגרסאות של געפילטע פיש, כפי שמעיד שם המאכל ("דג ממולא"), ממלאים את עור הדג.
חלקי בשר שמקובל למלא באירופה ובארצות הברית הם רגלי עוף, חזה עגל וכן אווז או תרנגול הודו ממולא המהווים מאכל חגיגי מקובל בחג המולד ובחג ההודיה. ישנן גרסאות רבות למלית המסורתית לתרנגול ההודו (שלעיתים אינה משמשת למילוי אלא כתבשיל המוגש לצידו), בהן קמח שיבולת-שועל, מחית ערמונים, מרווה ובצל ואף נקניקיות ומחית תפוחי אדמה.
מלית לירקות

ירקות ממולאים מקובלים במטבחים רבים. מליות נפוצות לירקות כוללות אורז ובשר קצוץ.
לפני מילוי ירק מרוקנים את גרעיניו (אם הוא חלול כפלפל) או יוצרים בו חלל על ידי הסרת חלק מציפתו. פלפל ממולא, עגבנייה, קישוא, חציל ותפוח אדמה ממולאים כך.
בירקות עליים ככרוב וגפן או בצל משתמשים בעלה כמעטפת, והמלית מגולגלת בתוכו (סרמלה).
אצת נורי משמשת במטבח היפני להכנת חלק מסוגי הסושי, כשהיא ממולאת באורז, דגים או פירות ים וירקות.
מלית למוצרי בצק

מוצרי בצק ממולאים (אפויים, מבושלים, מטוגנים או מאודים) עשויים להכיל מליות מתוקות ומלוחות. ישנן גרסאות רבות לאופן הכנסת המלית לבצק, בהן:
המלית נעטפת בבצק לפני אפייה, למשל בכיסונים למיניהם, בורקס, סמבוסק, סמוסה, אוזני המן, אמפנדס.
המלית מגולגלת בבצק לפני אפייה, כמו בשטרודל, באגרול או בכנאפה מברומי.
המלית מוזרקת לתוך המאפה, כמו בסופגניות.
המאפה נחצה או נפרס והמלית נמרחת בין חלקיו - כמו באקלר, עוגת שכבות, או בין שני מאפים - כמו בעוגיות סנדוויץ' (למשל אלפחורס) ובוופלים.
יציקת המלית לתוך קלתית בצק - כמו בפאי, קיש וטארט.
כיסון ממולא בשר מהמטבח הרוסי
עוגיות אוריאו במילוי קרם לבן
מכשיר להזרקת ריבה למילוי סופגניות
מלית לממתקים

ממתקים כמו סוכריות, פרלינים ומוצרי שוקולד למיניהם מכילים לעיתים מילוי. המילויים הנפוצים הם קרמים ממוצרי חלב, שוקולד, פירות ומשקאות אלכוהוליים ותבלינים כגון מנטה, וניל, קינמון וכדומה. בנוסף עשויים לשמש כמלית פירות קטנים (כמו דובדבן) ופיסות פרי וכן מיני אגוזים ושקדים.