stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מונרכיה חוקתית
ארצות בהן מתנהלת מונרכיה חוקתית

להלן רשימת חלק מהמדינות שבהן מתקיימת מונרכיה חוקתית:
מדינות שבהן למלך תפקיד ייצוגי בלבד: ספרד, בלגיה, הולנד, בריטניה, שוודיה, דנמרק, נורווגיה, לוקסמבורג (התואר: דוכס גדול), יפן (התואר: קיסר).
מדינות בהן למלך יש מספר סמכויות ביצועית מוגבלות שמתקיימות תחת משטר דמוקרטי: לסוטו, קמבודיה, תאילנד, ליכטנשטיין (התואר: נסיך), אנדורה (התואר: נסיכים-שותפים).
מדינות שבהן המלך מחזיק בחלק נכבד מסמכויות השלטון, אך מוגבל במידה מסוימת על ידי החוקה, הפרלמנט והאזרחים: מרוקו, ירדן, בחריין, בהוטן, טונגה, איחוד האמירויות הערביות, מונקו (התואר: נסיך), כווית (התואר: אמיר), קטר (התואר: אמיר).
בנוסף לאלה, חלק ממדינות חבר העמים הבריטי רואות את מלך או מלכת בריטניה כראש המדינה והן מכונות ממלכות חבר העמים. במדינות אלה מלך בריטניה ממנה נציג מטעמו המכונה מושל כללי. סמכויות המושל הכללי ייצוגיות בלבד, והוא ממונה מבין תושבי המקום על-פי המלצת ראש הממשלה המקומי. מדינות שבהן קיימת השיטה הזו: קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, ג'מייקה ועוד.
רוב המונרכיות החוקתיות, בפרט באירופה, עברו במהלך העת החדשה, בין המאה ה-15 למאה ה-20, תהליך הדרגתי, שבו התרכזו עוד ועוד סמכויות בפרלמנט (בית הנבחרים) ופחות ופחות במלכיהן. לדוגמה בבריטניה מינוי חברי הממשלה, שבעבר היה בסמכות כמעט בלעדית של המלך, החל במהלך המאות האחרונות להתבצע באישור הפרלמנט. כיום זהו תהליך המתבצע בפרלמנט בלבד, כשהמלך רק נותן את אישורו הסמלי למינוי, מבלי שתהיה לו סמכות לערער עליו. מדינות אירופאיות אחרות עברו תהליך דומה.
בבריטניה, ב-1880, מונה לראשונה ראש ממשלה בניגוד לעמדת המלך. היה זה ויליאם גלאדסטון שמונה לראש ממשלת בריטניה בניגוד לעמדת המלכה ויקטוריה. כיום, מלך או מלכת בריטניה עדיין מציגים באופן סמלי את "ממשלתם" בפני הפרלמנט, אולם למעשה הם מציגים ממשלה שלא היה להם חלק בהרכבתה, וקוראים נאום שכתב להם ראש הממשלה הנבחר, מבלי שתהיה להם רשות לשנות בו דבר.
בחוקה שהתקבלה ביפן ב-1947 מוגדר קיסר יפן כ"סמל המדינה ואחדות העם". בפועל מעמדו סמלי בלבד, והשלטון ביפן מתנהל בשיטה דומה מאוד לזו של בריטניה. החוקה היפנית הושפעה מהאמריקאית עקב הכיבוש האמריקני בסוף מלחמת העולם השנייה. אף על-פי-כן, מעמדו של הקיסר ביפן היה מוגבל עוד לפני הכיבוש האמריקני, ושליטיה של יפן בפועל לא היו מחצרו של הקיסר.
בממלכות חוקתיות אחרות, נשמרות סמכויותיו של המלך במידה רבה, אולם קיימת חוקה שמגבילה את כוחו, וקיים פרלמנט נבחר המייעץ לו, ולפעמים אף יכול לטרפד יוזמה של המלך שנראית לחברי הפרלמנט בלתי ראויה. ממלכה חוקתית בדגם כזה קיימת, למשל, במרוקו ובממלכת ירדן.
הערות שוליים

↑  נכון לשנת 2017, מתקיים בתאילנד משטר צבאי עקב הפיכה במדינה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13505755v (data)  GND: 4165088-8  NKC: ph135345  NLK: KSH1998022461  TDVİA: mesrutiyet 
המדינות שבהן מתנהלת מונרכיה חוקתית מוצגות בצבע ירוק כהה
מוטי גל

אין תמונה חופשית
מרדכי (מוטי) גל (כ"ג בטבת תשי"ב, 21 בינואר 1952 - י' באדר ב' תשע"ד, 12 במרץ 2014) היה במאי ומפיק סרטים חוזר בתשובה חסיד חב"ד ושליח חב"ד ברמת גן למעלה משלושים שנה.
ביוגרפיה

נולד ביפו ליוסף ורחל מאוליבר יוצאי בולגריה. שירת בגולני ובמלחמת יום הכיפורים פיקד על סיירת החטיבה הירושלמית, וחצה את תעלת סואץ יחד עם האוגדה של אריאל שרון. לאחר שחרורו מצה"ל, עבר קורס אבטחה מיוחד שיועד לאנשי ביטחון ונשלח לארגנטינה, שם עברת את שם משפחתו ל"גל". למד לימודי קולנוע וצילום באוניברסיטת ניו יורק. לאחר סיום הלימודים ליווה כצלם ובמאי את מאבקה של אביטל שרנסקי לשחרורו של בעלה, נתן שרנסקי מכלאו בברית המועצות.
בשנת תשל"ח פגש את אבי פיאמנטה שהיה אז בתהליך חזרה בתשובה ודרכו התוודע לחסידות חב"ד. למד בישיבת "הדר התורה" החב"דית לחוזרים בתשובה, בקראון הייטס. לאחר שחזר בתשובה נישא בתשל"ט למלכה והזוג התגורר בכפר חב"ד. בה'תשמ"ד החל לשמש שליח חב"ד ראשי ברמת גן ושימש בתפקיד למעלה משלושים שנה.
בתחילת שנות ה-2000 הוא שב אל תחום עיסוקו והקים עם חברו שוקי בן פורת את חברת "פרי עץ הדעת", שהפיקה סרטים המיועדים למגזר החרדי, ובהם: "לילה בגומחה", "דג מלוח", "שדה מוקשים" ו"הנבל הכחול", חלקם השאירו חותם בציבור החרדי וזכו לאהדה גדולה, והציבו רף גבוה בתעשיית הקולנוע החרדי. בין סרטיו שיחקו יוסי גרבר אביתר לזר שרגא הרפז מיכאל וייגל וישי גולן. הוא הפיק את הסרט "המסע המופלא בארץ", מסע של שלושה נערים בישראל המגלים את מורשתם.
בשנת 1990, בתקופת "התרגיל המסריח", שימש מתווך בין יצחק שמיר לרבי מחב"ד, ונסע באותו תקופה מספר פעמים אל הרבי על־מנת להעביר מסרים משמיר. הוא נלווה לשמיר בוועידת מדריד.
בשנת 2000 הקים את מיזם "בית מעשים טובים" ברמת גן העוסק בחלוקת מזון ועזרה לילדים. רכש מבנה גדול בתל אביב והקים בו את ארגון "יהודה וישראל" עבור ילדים מחוננים, יוצרים ואמנים במטרה לעודד אותם להתעניין ביהדות. בנוסף לכך, הקים יחד עם בתו את "מדרשת התעוררות" לנשים ולנערות, בה מתקיימים שיעורים קבועים ופעילויות נוספות.
לאחר שנתגלתה אצלו מחלה ממארת הגביר את פעילותו וערך אירועים לרפואתו. לאחר מאבק של שנתיים עם מחלתו, נפטר בי' באדר ב' תשע"ד ונקבר בחלקת חב"ד בבית הקברות הר הזיתים.
היה אב לעשרה ילדים.
בניו, אברהם משה ויוסף יצחק, ממשיכים את דרכו בשליחות ברמת גן.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | לילה בגומחה | במאי, יוצר, מפיק | עלילתי, דרמה |
| 2000 | דג מלוח | במאי, יוצר, מפיק | עלילתי, דרמה |
|  | המסע המופלא בארץ | במאי, יוצר, מפיק |  |
| 2001 | שדה מוקשים | במאי, יוצר, מפיק | עלילתי, דרמה |
| 2001 | שדה מוקשים (חלק 2) | במאי, יוצר, מפיק | עלילתי, דרמה |
| 2003 | הנבל הכחול | במאי, יוצר, מפיק | עלילתי, דרמה |
| 2003 | הנבל הכחול (חלק 2) | במאי, יוצר, מפיק | עלילתי, דרמה |
לקריאה נוספת

עיתון כפר חב"ד, מספר 1551 י"ט באדר ב' תשע"ד
חיים יהודים, שיחת השבוע מספר 50, ו' כסלו תשמ"ח
לוק לונגלי

| --- | --- |

לונגלי בשנת 2014
 לידה:  19 בינואר 1969 (בן 55) מלבורן, אוסטרליה
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.18 מטרים
 מספר:  13
 מכללה:  אוניברסיטת ניו מקסיקו
 דראפט:  בחירה שביעית, 1991 מינסוטה טימברוולבס
 קבוצות כשחקן
 1991–1994 1994–1998 1998–2000 2000–2001:  מינסוטה טימברוולבס שיקגו בולס פיניקס סאנס ניו יורק ניקס
 הישגים כשחקן
 3 זכיות באליפות ה-NBA‏ (1996–1998)
לוסיין ג'יימס "לוק" לונגלי (באנגלית: Lucien James "Luc" Longley; נולד ב-19 בינואר 1969) הוא כדורסלן עבר אוסטרלי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1991–2001. בעונת 1991/1992 הפך לשחקן האוסטרלי הראשון בתולדות ה-NBA, ובעונת 1995/1996 היה האוסטרלי הראשון אשר זוכה באליפות ה-NBA, כשזכה באליפות כשחקן שיקגו בולס. ממוצעיו הכוללים ב-10 עונותיו ב-NBA הם 7.2 נקודות, 4.9 ריבאונדים, 1.5 אסיסטים ו-1.0 חסימות למשחק.
בין השנים 1988–2000 שיחק עבור נבחרת אוסטרליה בכדורסל. בשנת 2006 הוצג ב"היכל התהילה של הכדורסל באוסטרליה", ובשנת 2009 הוצג גם ב"היכל התהילה של הספורט באוסטרליה".
קריירת מכללות

לונגלי נולד במלבורן שבאוסטרליה, ובשנת 1987 עבר לארצות הברית לקראת לימודיו באוניברסיטת ניו מקסיקו. בין השנים 1987–1991 שיחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, ובעונת 1990/1991 הוביל אותה להשתתפות בטורניר אליפות המכללות, לראשונה מאז 1978. באותה עונה רשם ממוצעים של 19.1 נקודות, 9.2 ריבאונדים, 3.6 אסיסטים ו-3.2 חסימות למשחק.
קריירה מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 1991 נלקח לונגלי בבחירה השביעית, על ידי מינסוטה טימברוולבס. בשתי עונותיו הראשונות במינסוטה קלע 5.0 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, בעוד קבוצתו רשמה מאזן כולל של 34 ניצחונות ו-130 הפסדים (20.7%).
בפברואר 1994, לאחר כשתי עונות וחצי במינסוטה, הועבר בטרייד לשיקגו בולס בתמורה לסטייסי קינג. בעונות 1996–1998 זכה עם שיקגו ב-3 אליפויות NBA רצופות, תחת המאמן פיל ג'קסון. לאורך התקופה שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצד מייקל ג'ורדן, סקוטי פיפן, דניס רודמן ורון הרפר, ובכל שלוש העונות היה הקלעי הרביעי של הקבוצה (אחרי ג'ורדן, פיפן וטוני קוקוץ') עם ממוצע של 9.9 נקודות למשחק.
בקיץ 1998, בעקבות פרישתם של ג'ורדן וג'קסון ועזיבתם של פיפן ורודמן, עזב גם לונגלי את הבולס כשחתם על חוזה בפיניקס סאנס. בשתי עונותיו בפיניקס שימש כסנטר הפותח, ורשם ממוצעים של 7.1 נקודות ו-4.9 ריבאונדים למשחק. לקראת עונת 2000/2001 נשלח לניו יורק ניקס כחלק מטרייד בין 4 קבוצות, במסגרתו הועברו לניקס חמישה שחקנים נוספים (ביניהם ורנון מקסוול וגלן רייס) ו-4 בחירות דראפט עתידיות. בעונתו היחידה בקבוצה שותף ב-25 משחקים בלבד בשל פציעה בקרסולו הימני, ובסיום העונה פרש ממשחק, בגיל 32.
נבחרת אוסטרליה

בין השנים 1988–2000 היה לונגלי חבר בנבחרת אוסטרליה, והשתתף עמה באולימפיאדת סיאול (1988), באליפות העולם 1990, באולימפיאדת ברצלונה (1992) ובאולימפיאדת סידני (2000). באולימפיאדות סיאול וסידני העפילה אוסטרליה לשלב חצי הגמר, אף בשתי הפעמים הפסידה וסיימה במקום הרביעי. בשלושת טורנירי האולימפיאדות בהן השתתף העמיד ממוצעים של 7.3 נקודות ו-4.0 ריבאונדים למשחק.
מאז שנת 2013 משמש לונגלי כעוזר מאמן בנבחרת אוסטרליה.
הערות שוליים

↑  לונגלי לא סיים לעשות היסטוריה, באתר ליגת העל האוסטרלית, 30 בנובמבר 2017
↑  החיים הארוכים של לוק לונגלי, באתר theringer.com,‏ 23 בפברואר 2018
↑  סטטיסטיקות הקריירה של לונגלי ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  לוק לונגלי, באתר היכל התהילה של הכדורסל באוסטרליה
↑  לוק לונגלי, באתר היכל התהילה של הספורט באוסטרליה
↑  סטטיסטיקות המכללות של לונגלי, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1991, באתר basketball-reference.com
↑  לונגלי נשלח בטרייד לשיקגו, באתר שיקגו טריביון, 24 בפברואר 1994
↑  לונגלי מצטרף לפיניקס, באתר הניו יורק טיימס, 24 בינואר 1999
↑  פטריק יואינג נשלח לסיאטל, באתר ניו יורק טיימס, 21 בספטמבר 2000
↑  מסתמן שלונגלי יפרוש ממשחק, באתר ניו יורק טיימס, 13 ביולי 2001
↑  לוק לונגלי באולימפיאדת סידני, באתר פיב"א
↑  לונגלי מונה לעוזר מאמן נבחרת אוסטרליה, באתר theaustralian.com,‏ 14 במאי 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7911 879X  LCCN: nr2004013003  Trove: 536800  VIAF: 49176865   WorldCat (עם VIAF): 49176865
לנצ'יה אפסילון (1911)

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  לנצ'יה
 שנות ייצור:  1911–1913
 יחידות שיוצרו:  351
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  Lancia Delta (1911) (אנ')
 מודל אחריו:  לנצ'יה תטא
 סיווג:  טורפדו ("Torpedo (car)" (אנ'))
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,200 מ"מ
 רוחב:  1,615  מ"מ
 משקל:  900-990 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,740 מ"מ (דגמי "Type C")  2,932 מ"מ (דגמי "Type A" ודגמי "Type D")  3,227 מ"מ (דגמי "Type B" ודגמי "Type E")
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 4,080 סמ"ק המפיק 80 כ"ס ב-1,800 סל"ד
לנצ'יה אפסילון (1911) (באיטלקית: Lancia Epsilon) היא מכונית נוסעים בסגנון מכונית עידן פליז שיוצרה במספר תצורות כולל תצורת "טורפדו" ("Torpedo car" (אנ')) מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1911–1912.
יוצרו 351 יחידות.
דגמי "לנצ'יה אפסילון (1911)"

"Type A" - דגמי לנדולט, דגמי קופה, דגמי "phaetons" ולימוזינה (בסיס גלגלים נורמלי של 2,932 מ"מ)
"Type B" - דגמי "phaetons", לנדולט ולימוזינה (בסיס גלגלים ארוך)
"Type C" - דגמי 2 עד 3 נוסעים (בסיס גלגלים קצר)
"Type D" - דגמי "טורפדו" (בסיס גלגלים נורמלי של 2,932 מ"מ).
"Type E" - דגמי טורפדו ודגמי קבריולה (בסיס גלגלים ארוך)
ראו גם

לנצ'יה
הערות שוליים

↑  Frostick, Michael (1976). Lancia. Dalton Watson. ISBN 0-901564-22-2.
↑  לנצ'יה / ראו שנים 1911-1932 / לנצ'יה אפסילון lanciapress.com/press/detail
מוזיאון השואה של וירג'יניה

| --- | --- |

חזית מוזיאון השואה של וירג'יניה עם קרון רכבת המשא הנאצי, האותנטי, בכניסה למוזיאון.
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון שואה
 כתובת:  2000 East Cary Street, Richmond, Virginia
 מיקום:  וירג'יניה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מייסדים:  Jay Ipson (אנ')  אל רוזנבאום (אנ')
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1997
 תאריך פתיחה רשמי:  1997
 קואורדינטות:  37°31′51″N 77°25′34″W﻿ / ﻿37.5309°N 77.4261°W﻿ / 37.5309; -77.4261
 https://www.vaholocaust.org/
 he
 מיקום מוזיאון השואה של וירג'יניה השוכן בריצ'מונד (וירג'יניה)
 
מוזיאון השואה בווירג'יניה ( The Virginia Holocaust Museum - VHM) הוא מוזיאון ציבורי להיסטוריה, השוכן בריצ'מונד, וירג'יניה. המוזיאון מתאר את השואה באמצעות סיפוריהם האישיים של קורבנותיה.
היסטוריה

מוזיאון השואה של ווירג'יניה נפתח לראשונה בשנת 1997, נוסד על ידי מארק פטר, דבורה בן דוד, ג'יי איפסן (אנ') ואל רוזנבאום (אנ').  המוזיאון הוקם בתחילה בבניין בית ספר ישן בין 5 מבנים ליד בית הכנסת היכל בית אל של ריצ'מונד, והפך לאטרקציה במסגרת טיולי סביבה של בתי הספר. בתוך שנים ספורות, נפח הביקורים במוזיאון גדל מאוד כך שנדרש היה למצוא מקום גדול יותר לטיפול במספר ההולך וגדל של המבקרים וקבוצות בתי הספר. האספה הכללית של ווירג'יניה הציעה להעתיק את המוזיאון אל מחסן חברת הטבק האמריקאית בריצ'מונד. בעזרת איש הקונגרס האמריקאי אריק קנטור מווירג'יניה ולאחר מאמצים רבים לשיקום המבנה ושחזורו, ביום השואה, 2003 נחנך מוזיאון השואה המורחב של ווירג'יניה.
באותה שנה נחנכה במוזיאון התערוכה "משואה לתקומה". תערוכה זו מתארת את פועלם של המתנדבים היהודים האמריקאים שהתנדבו להפליג על אניות המעפילים כדי לחלץ את שארית הפלטה מאירופה ולהביא כמה שיותר יהודים לא"י. אניות מעפילים אלו נקראו הצי הסודי של היהודים הן נרכשו על ידי המוסד לעליה ב' בארצות הברית. סם שולמן היה אחד המתנדבים היהודים שהפליגו על 3 אניות מעפילים. אקסודוס-1947, העצמאות וקיבוץ גלויות.
מוזיאון השואה בווירג'יניה צמח בהתמדה מאז 2003, וכעת מבקרים בו בממוצע מעל 150,000 מבקרים בכל שנה. המוזיאון הוא נקודת ציון חשובה בטיולי סביבה בווירג'יניה, תלמידי חטיבות הביניים ותיכונים מ־100 בתי ספר ויותר מהווים כ-70% מהבקרים במוזיאון מדי שנה.
בשנת 2015 המוזיאון החל בפעילות נרחבת של שיפוצים ובפרויקט חידוש התערוכות המתמשכות. מאחר, שחלק גדול מתערוכות הקבועות מעולם לא עודכנו מאז פתיחת המוזיאון בשנת 2003. פרויקט חידוש פני המוזיאון, משרת 2 מטרות. לעדכון את המידע הכלול בתצוגות המוזיאון בעובדות ובנתונים שנחשפו במשך השנים ועד לאחרונה, במקביל לעדכון זה, עדכון אמצעי התצוגה באמצעים העומדים בסטנדרטים מודרניים. הנהלת המוזיאון מקווה שהשיפוצים הללו יסתיימו עד סוף שנת 2020.
מטרת המוזיאון

מטרת מוזיאון השואה של וירג'יניה, ללמד את הקהילה המקומית, על הטרגדיות של העם היהודי בשואה, לתעד ולשמר את זיכרון השואה ואת מעשי הזוועה של מלחמת העולם השנייה. באמצעות תערוכות, תוכניות לימוד, הקרנות סרטים וקטעי וידאו דוקומנטריים. המוזיאון משתמש בהיסטוריה של רצח העם היהודי ובכלל רצח עם כדי ללמד את הסכנות של דעות קדומות ואדישות.
תערוכות > תערוכות הליבה

תערוכות הליבה ממוקמות בקומה הראשונה של המוזיאון ומספרות את תולדות השואה. ככל שהמבקרים מתקדמים במסלול התערוכות - ובכרונולוגיה דרך אירועי השואה - הם מקבלים הצצה לחורבן השיטתי של יהדות אירופה. 300 הממצאים והעדויות של ניצולי שואה מקומיים, פורשים למבקרים את ההיסטוריה של השואה ומייצגים את המציאות המוחשית של הניצולים במהלך השואה.
תערוכות > קרון משא גרמני אותנטי

בשנת 2004 רכש מוזיאון השואה של וירג'יניה "קרון משא גרמני" אותנטי, ששימש במהלך הרייך השלישי את הנאצים והציב אותו בחזית הכניסה למוזיאון. אלכסנדר לבנשטיין (אנ'), ניצול שואה מקומי החי בריצ'מונד, מימן וסייע למוזיאון להביא את הקרון לריצ'מונד וירג'יניה.  למבקרים במוזיאון ניתנת האפשרות להיכנס לקרון המשא הגרמני הזה ולדמיין את התנאים בהם הועברו היהודים, נרדפי הנאצים, ברכבות להשמדה.
תערוכות > הסאגה של משפחת אפ - איפסן

במרכז תערוכות הליבה של המוזיאון עומדת הסאגה של משפחה יחידה, האיפסנים. תערוכת משפחת "איפסן" חולקת את חוויית משפחתם של ניצולי שואה החיים בריצ'מונד וירג'יניה. התערוכה מספרת את סיפורם של משפחת איפסן, את כליאתם בגטו קובנה ואת העובדה שאם המשפחה ובנה בן ה-6 היו היחידים שנצלו מבין 5,000 יהודי העיר שהובלו להשמדה. ההורים ובנם יעקב אפ (מאוחר יותר שינה את שמו ג'יי איפסן - "Ipson)" הצליחו להימלט לכפר ליטאי נידח באזור ובמשך כ-6 חודשים הסתתרו בבור לשימור תפוחי אדמה. התערוכה מדגישה את הסכנות הבלתי פוסקות שהיו ליהודים במהלך השואה.
תערוכות > אולם המשפט במשפטי נירנברג

משפטי נירנברג היו המשפטים הבינלאומיים הראשונים של פושעי המלחמה הנאצים הבכירים. ככאלה, הם שימשו כמקור עיקרי למסמכים ועדויות למחקר המוקדם של השואה. במוזיאון נמצאת תערוכה קבועה בה הוקם שיחזור מלא, במידות אחד לאחד, של אולם "המשפט מספר 600 בהיכל הצדק, בו התקיימו משפטי נירנברג". התערוכה מעניקה למבקרים אפשרות לראות, לבלות ולחוש את ההתרחשויות שהתקיימו במהלך הדיונים בתי הדין הצבאיים הבינלאומיים, ולחוות את חומרת המעשים עליהם נשפטו הצוררים הנאצים.  תערוכת אולם המשפט של נירנברג נפתחה לציבור על ידי מושל וירג'יניה טים קיין במהלך טקס באפריל 2008.
הערות שוליים

↑  "Al Rosenbaum, co-founder of Virginia Holocaust Museum, dies". Richmond Times-Dispatch. נבדק ב-2016-02-05.
↑  "Holocaust Museums's Nazi boxcar an Endangered Artifact nominee". RVANews (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2016-02-05.
↑  "Nuremberg: Courtroom re-created in museum | JournalNow.com". 2012-08-26. אורכב מ-המקור ב-2012-08-26. נבדק ב-2016-02-04.
↑  "Gov. Kaine Opens Exhibit about Nuremberg Trials | Richmond.com". 2011-08-07. אורכב מ-המקור ב-7 באוגוסט 2011. נבדק ב-22 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007360331105171  ISNI: 0000 0004 0458 6264  LCCN: n2005006788  VIAF: 137413398   WorldCat (עם VIAF): 137413398 
סם שולמן, ברקע תמונתו כמתנדב על אניית המעפילים פרזידנט וורפילד היא אקסודוס-1947. ב-מוזיאון השואה של וירג'יניה, ריצ'מונד, 2003
חיילים ובני המקום הגרמנים צופים בבית כנסת ליטאי העולה בלהבות, 9 ביולי 1941
קרונות משא גרמנים ששימשו את הנאצים ברייך השלישי להובלת יהודים להשמדה. בין השנים 1939–1945
מודיעין אקוסטי ימי

מודיעין אקוסטי ימי או אקינט (באנגלית: ACINT) הוא תחום באיסוף המודיעין שמקורותיו הם חתימות קול ותופעות אקוסטיות אחרות של כלי שיט שונים.
ניתן להפיק מודיעין אקוסטי גם מול מטוסים מנמיכי טוס ומסוקים, אז ייקרא התחום ACOUSTINT כשהקול נע בתווך התת-קרקעי או באטמוספירה. טווח הגילוי יהיה בין מספר מטרים לקילומטרים ספורים.
שני תחומי איסוף מודיעין אלו נכללים בדרך כלל תחת MASINT (אמצעי מדידה וחתימה - Measurement and Signature Intelligence) שהוא אחת מצורות איסוף המודיעין השונות.
קול נע טוב יותר ולמרחק גדול יותר במים מאשר באוויר וטווח הגילוי של עצמים יכול להגיע למאות קילומטרים. מודיעין אקוסטי ימי מופק מחיישני קול תת-ימיים המאתרים צלילים שונים בתווך הימי באמצעות הידרופונים. ההידרופון ממיר את הצלילים לאות חשמלי המועבר לעיבוד ולמחקר. ציים שונים משתמשים בחיישני קול פסיביים בלוחמה נגד צוללות גם בתחום הטקטי וגם באסטרטגי. בתחום הטקטי, הידרופונים פסיביים על גבי כלי שיט או במצופים מוטלים מהאוויר נמצאים בשימוש נרחב בלוחמה זו. אמצעים אלו יכולים לאתר מטרות בטווח גדול יותר מאשר טווח הגילוי של סונאר אקטיבי וזאת ללא חשיפת מיקומם שלהם. עם זאת, סונאר אקטיבי יהיה מדויק יותר במיקום המטרות.
יכולות איסוף וניתוח חתימות קול של כלי שיט שונים הן מהותיות למשל להפעלת צוללות. ללא יכולת זו צוללת לא תוכל לזהות כלי שיט שבמרחבי הים.
ניתוח הקלטת הצלילים בפס רחב נוגע לרעש הכללי שנוצר על ידי כלי השיט, ואילו ניתוח הפס הצר מאפשר בחינת משרעת האנרגיה שהתקבלה בצורה מדויקת יותר עד לזיהוי חד-ערכי ברמת "טביעת האצבע" של המטרה.
ניתוח הפס הרחב שימושי לאיתור כל כלי שיט במרחק רב. ניתוח המודיעין מהפס הצר יאפשר זיהוי קטגורית כלי השיט, האם המדובר בספינה מסחרית או בכלי שיט צבאי. סוג כלי השיט יצמצם את הזיהוי לדגם מסוים, זיהוי לאום כלי השיט ואף הצבעה על כלי שיט מסוים בעל מתווה זיהוי ייחודי.
כדוגמה, ניתוח הפס הצר עשוי לזהות כמה מדחפים יש למטרה, מספר הלהבים במדחף של כל ציר והפרעות בולטות אחרות. המידע עשוי לכלול גם את פליטות הרעש הבסיסיות המבוססות על צריכת החשמל של כלי השיט וכן הילוכי המנוע והעברת הכוח למדחפים ואף את מספר השיניים בגלגלי השיניים המעבירים את הכוח למדחף.
כנגד כלי שיט גרעיני, ניתן לאתר תדירות הפעלת המשאבות של המטרה. מומחה המודיעין יזהה את כלי השיט על פי יחס ההילוכים של הכוח המניע את כלי השיט מהמנוע ועד למדחף. גם תקלות בייצור המדחפים קטנות ככל שיהיו, יוכלו לשמש בזיהויו הייחודי והבדלתו מכלי שיט אחרים מאותה משפחה.
הערות שוליים

↑  הסוכנות למדע צבאי של סינגפור, MASINT: The Intelligence of the Future, https://www.dsta.gov.sg, ‏2007 (באנגלית)
מוטי דור און

| --- | --- |

 לידה:  25 בדצמבר 1941 ירושלים, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  9 בנובמבר 2019 (בגיל 77)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1963–1987 (כ־24 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידה 8200
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 
מוטי דור און (25 בדצמבר 1941 – 9 בנובמבר 2019) היה תת-אלוף בצה"ל ופיקד על יחידת ההאזנה המרכזית – יחידה 8200 בשנים 1984–1987.
ביוגרפיה

מרדכי (מוטי) דור און (במקור דרייקורס) נולד בירושלים ולמד בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה (ליד"ה). למד הנדסת חשמל בטכניון במסגרת העתודה האקדמית.
בשנת 1963 הוצב כמהנדס במערך הטכני של יחידה 515 (לימים 8200). בתחילה שרת במעבדת תחזוקה, ובמקביל ייסד את חוליית מבצעים טכניים, שהייתה אחראית על הקמה ותחזוקה של בסיסי היחידה ומערכות הקליטה שבהם. היכרותו העמוקה עם מערכי הקליטה של היחידה - תכנון, התקנה ותחזוקה - סייעה רבות לתפקידיו הפיקודיים בהמשך.
חבריו ומפקדיו ליחידה מספרים כי כמהנדס נקרא לתקן מערכת איסוף סיגינט אשר אות אחר הפריע לתפקודה. בתהליך התיקון הבין דור און כי האות 'המפריע' הוא כשלעצמו אות חשוב ולפיכך סייע לפתח מערכת קליטה עבור מקור מודיעיני, שהפך לאחד המקורות החשובים במלחמת ששת הימים.
דור און מוזכר כאחד הקצינים אשר הוטל עליהם בשנת 1969 על ידי מפקד היחידה דאז, אל"ם שלמה ענבר וראש אמ"ן, אלוף אהרן יריב לבצע עבודת מחשבה אסטרטגית בנושא הרכש הנדרש לביצוע קפיצת מדרגה משמעותית בפעילות היחידה, בציוד הטכנולוגי, במעמדה ובאיכות המודיעין שהיא מספקת. התוכנית שהוצגה הייתה נועזת וכללה דרישת תקציב שהיה גבוה פי עשרה מתקציב הרכש השנתי של היחידה. התקציב המבוקש אושר על ידי ראש אמ"ן ומנכ"ל משרד הביטחון, ישעיהו לביא. אושרה גם תוכנית בניית כוח אדם שיחד עם תוכנית הרכש בנו בסיס איתן למערך הטכני של היחידה.
בשנת 1973 הוענק לדור און פרס ביטחון ישראל על תרומתו לפיתוח מערכת איסוף סיגינט חדשנית.
בהמשך מלא מגוון תפקידים טכניים ובשנת 1976 קודם לדרגת אל"ם כמפקד המרכז הטכני ביחידה. בשנת 1980 מונה לסגן מפקד היחידה תחת ראובן ירדור, ובשנת 1984 קודם לדרגת תא"ל ולמפקד יחידה 8200.
בתקופתו כמפקד היחידה נתן דור און דגש רב לפועל היוצא של הסכם השלום בין ישראל למצרים - ההשלכות המודיעיניות והמבצעיות שנבעו מנסיגת צה"ל מסיני. בפרט, האתגר המרכזי שעמד בפני היחידה היה כיצד ניתן לשמר יכולות התרעה למרות המגבלות שנבעו מהסכם השלום ופינוי הבסיסים בסיני. דור און היה שותף ותרם רבות לתכנון ולביצוע התוכנית.
ב-1987 השתחרר מצה"ל, והחל לעבוד בתעשייה הביטחונית - ראשית בחברת אלתא מערכות, ולאחר מכן בחברת נייס, בה עמד בראש חטיבת המערכות הממשלתיות.
במקביל לתפקידיו האזרחיים המשיך דור און להתנדב ולשרת במילואים במסגרת הוועדה הצבאית לדירוג מחקר/מופ"ת, בראשה עמד עד לשנת 2017.
חיים אישיים

דור און היה נשוי ללילית, והם גידלו שלושה ילדים. המשפחה התגוררה בתל מונד.
לקריאה נוספת

ד"ר דני אשר, "מעשה אמ"ן, סיפורו של המודיעין הצבאי בצה"ל", כרך שני - עידן המלחמות רבות העוצמה 1973–1985, עמ' 217, 2014
עמוס גלבוע, מר מודיעין - ארל'ה - אלוף אהרן יריב ראש אמ"ן, משכל הוצאה לאור, 2013, עמוד 442
הערות שוליים

↑  עמוס גלבוע, מר מודיעין – אהר'לה - אלוף אהרן יריב ראש אמ"ן, משכל הוצאה לאור, 2013, עמוד 442
↑  איי אונליין, נייס השלימה את הרה-ארגון בחברה וממנה מנהלי חטיבות, באתר TheMarker‏, 7 ביוני 2000
מונרך איירליינס

מונרך איירליינס (באנגלית: Monarch Airlines) או מונרך, הייתה חברת תעופה זולה בריטית שביצעה טיסות סדירות אל למעלה מ-100 יעדי נופש באירופה, הים התיכון, צפון אפריקה, והמזרח התיכון, לרבות ישראל.
בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה לונדון לוטון ובסיסי משנה בנמל התעופה מנצ'סטר, נמל התעופה לונדון גטוויק ובנמל התעופה בברמינגהאם.
מונרך איירליינס נחשבה כחברת הלואו קוסט הדייקנית ביותר לשנת 2016. בתחילת אוקטובר 2017 הודיעה החברה כי הפסיקה את פעילותה וכי כל טיסותיה בוטלו, בעקבות הודעה על פתיחת הליך כינוס נכסים.
תולדות החברה

חברת מונרך איירליינס החלה לפעול ב-5 באפריל 1968 כשהיא מפעילה טיסות צ'רטר מנמל התעופה לונדון לוטון למדריד. בשנת 1969 הטיסה החברה כ-250,000 נוסעים תוך 12 חודשים בלבד.
בשנת 1971 רכשה החברה שלושה מטוסים מדגם בואינג 720 מחברת התעופה האמריקאית נורסת' וואסט, ושילמה מיליון דולר לכל מטוס. בשנת 1972 הטיסה החברה כ-500,000 נוסעים.
לאורך השנים רכשה החברה מטוסים מתקדמים יותר כמו הבואינג 737 ובואינג 757.
באוגוסט 2015, לאחר הפסקה של עשור, הודיעה חברת התעופה על כניסתה לשוק הישראלי והתחלה של פעילות סדירה לאחר שבעבר הפעילה טיסות שכר מישראל. החברה הפעילה 3 טיסות שבועיות מנמל התעופה בן-גוריון לנמל התעופה לונדון לוטון ועוד טיסה שבועית מאילת-עובדה ללונדון לוטון. משרד התיירות הישראלי אשר היה במגעים לחידוש הקו, ליווה את החברה בבחינת פתיחת הקווים לישראל ואף אישר לחברה מענק בסך £45 עבור כל תייר שינחת באילת, כדי לעודד את התיירות מאירופה לאילת. כמו כן סייע משרד התיירות בשיווק הקו לישראל. המענק היה בין הגבוהים שניתנו עד אז על ידי משרד התיירות לחברת תעופה לואו קוסט.
ב-22 בדצמבר 2015 הודיעה החברה על הרחבת הפעילות בישראל: קו חדש מנתב"ג למנצ'סטר שהופעל החל מאפריל 2016 במטוס A320 של החברה במתכונת של 3 טיסות שבועיות.
ב-2 באוקטובר 2017 הודיעה החברה על פשיטת רגל וכל טיסות החברה בוטלו באופן מיידי ופתאומי. קריסת החברה נבעה ממכלול של נסיבות, בהן התחרות העזה בין חברות התעופה הזולות באירופה, היחלשות המטבע הבריטי, אירועי טרור במצרים ובתוניסיה, שהיו שניים מהיעדים המרכזיים של החברה, וכן אי היציבות הפוליטית בטורקיה.
צי המטוסים

(נכון למאי 2017)
| דגם | מספר מטוסים | הזמנה | תכולת מושבים (קונפיגורציה) | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס 200-A320 | 9 | — | 174 |  |
| איירבוס A321-200 | 25 | — | 214 |  |
| בואינג 737-800 | 1 | — | 186 |  |
| בואינג 737 MAX8 | — | 45 | אין מידע | היו אמורים להגיע ב-2018 |
| סה"כ | 35 | 45 |  |  |