stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברכת בורא פרי הגפן
הערות שוליים

↑  יש אומרים: 'פְרִי', עיינו להלן בסוף הערך.
↑  בנוסח ספרד: הַגֶָפֶן
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"ה, עמוד ב'
↑  כמנהגו של רבא לשתות יין בערב פסח כדי להגביר את תיאבונו שיאכל מצה בתיאבון ובשפע
↑  ספר תהילים, פרק ק"ד, פסוק ט"ו
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קע"ד, סעיף ב'
↑  דעת הרמב"ם לפי הבנת ערוך השולחן
↑  דעת הרב אלישיב הובא בספר שבות יצחק, פסח יא ב. וכן דעת הגר"ש וואזנר הובא בספר הזיכרון דרור יקרא (עמוד רפ).
↑  דעת הגרש"ז אוירבך, הליכות שלמה פסח ט הערה 7. וכן דעת הגר"נ קרליץ, חוט שני ברכות י, ועוד.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"ה, עמוד ב'
↑  עיינו באריכות בשו"ת יביע אומר חלק ט' אורח חיים סימן כב.
↑  הרב יצחק יוסף בשיעורו השבועי. יש לציין שבסידורי האשכנזים הישנים (קודם ר' שבתי סופר) מופיע הַגֶּפֶן כמו אצל הספרדים, עיינו בסידור אזור אליהו, ירושלים תשע"א, עמ' קב.
↑  עיינו בתשובת הרב אמיר דאדוואנד באתר ישיבת כסא רחמים.
| ברכות |
| --- | --- | --- |
| ברכות הנהנין | המוציא לחם מן הארץ • בורא מיני מזונות • בורא פרי הגפן • בורא פרי העץ • בורא פרי האדמה • שהכל נהיה בדברו  • ברכות הריח |  |
| ברכות השבח | אשר יצר • אלוהי נשמה • ברכות השחר • ברכת החמה • ברכת הלבנה • משנה הבריות • ברכת האילנות • ברכת הגומל • הטוב והמיטיב • ברכת הנסים • שהחיינו |  |
| ברכות הראייה | ברכת המלכים • ברכת הים הגדול • חכם הרזים • שחלק מחכמתו ליראיו • שנתן מחכמתו לבשר ודם • שככה לו בעולמו  • עושה מעשה בראשית • שכוחו וגבורתו מלא עולם • זוכר הברית • ברכת מחיה המתים •  אשר יצר אתכם בדין • מציב גבול אלמנה |  |
| ברכות המצוות | ברכות התורה • ברכת השחיטה • ברכת אירוסין • ברכת לשמור חוקיו • ברכת לישב בסוכה |  |
| ברכה אחרונה | ברכת המזון • מעין שלוש • בורא נפשות |  |
| ברכות שונות | ברכת בתולים • ברכת חתנים  • ברכת מעין שבע • ברוך דיין האמת • ברכת הגשמים • ברוך שפטרני מעונשו של זה • בורא מאורי האש • ברכת השיר • ברכת ברוך ה' לעולם • ברכת אבלים • ברכת רופא חולים |  |
| דינים כלליים | מאה ברכות • ברכה שאינה צריכה • ברכה לבטלה • הפסק • תוך כדי דיבור • שם ומלכות • שומע כעונה • ספק ברכות להקל • תדיר ושאינו  תדיר • עובר לעשייתן • ברכה הסמוכה לחברתה • עניית אמן • ברוך הוא וברוך שמו • סדר קדימה בברכות |  |
גיורא מרטונוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1950 (בן 74) משמר העמק, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 מספר צאצאים:  3 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1973–2003 (כ־30 שנה)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין הרפואה של סיירת מטכ"ל  קצין רפואה פיקודי של פיקוד הדרום  קצין רפואה ראשי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים   מבצע אנטבה   מבצע ליטני     מבצע שלום הגליל   האינתיפאדה הראשונה     המערכה ברצועת הביטחון   האינתיפאדה השנייה
 
גיורא מרטונוביץ' (נולד ב-1 בספטמבר 1950) הוא נוירולוג ישראלי ולשעבר קצין רפואה ראשי בצה"ל.
קורות חיים

מרטונוביץ' נולד בקיבוץ משמר העמק וגדל ברמת גן. למד רפואה במסגרת העתודה האקדמית בוגר בית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, מחזור ג' 1968–1975) עבר קורס חובשים תוך כדי שירות מילואים במהלך הלימודים, שירת כחובש במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים בה שירת בבית חולים שדה 294 שהיה בשדה התעופה פאיד, ממערב לתעלת סואץ.
הוא חזר לשירות סדיר ב-1975, בוגר המחזור הראשון של רופאים שעברו קורס קצינים בבה"ד 1. החל את שירותו כרופא גדודי בחטיבת גולני, שם שובץ בגדוד 51. כרופא של גדוד 51 השתתף מרטונוביץ' כרופא-לוחם במבצע אנטבה, ולאחר מכן עבר לחטיבת הצנחנים. הוא שימש בתפקיד הרופא הגדודי של גדוד הנח"ל המוצנח, ובמסגרתו עבר קורס צניחה. בהמשך שירת כרופא היחידתי של סיירת מטכ"ל, השתתף במבצעי היחידה ולחם איתה בקרב "המיוערת" במלחמת של"ג. לאחר מכן עבר לשמש כרופא של עוצבת האש במערב ביירות. במקביל לשירותו הצבאי התמחה בנוירולוגיה בבית חולים שיבא.
היה מפקד הרפואה הפיקודי בפיקוד הדרום וסגן קצין הרפואה הראשי. עמד בראש המשלחת הראשונה של חיל הרפואה לטורקיה לאחר רעידת האדמה ב-1999. בעל תואר שני במנהל ציבורי בהרווארד, ובוגר המכללה לביטחון לאומי. היה מנהל תוכנית הניסוי לבדיקת החיסון לאנתרקס בקרב חיילי צה"ל. היה יו"ר הוועדה הבין-משרדית לקביעת תקן לצלילה במי הים עבור צוללני חיל הים. התמנה לתפקיד קצין הרפואה הראשי בדרגת תת-אלוף וכיהן בתפקידו עד 2003 כולל בתקופת האינתיפאדה השנייה, יציאת צה"ל מדרום לבנון ובתקופת חומת מגן.
ד"ר מרטונוביץ' היה מעורב בנושאים בעלי הד ציבורי נרחב: ניסויים בבעלי חיים במסגרת קורסי החייאה לרופאים צבאיים, נושא הצלילות במימי נחל הקישון וועדת שמגר, וניסוי החיסון לאנתרקס. הוא היה המייסד והעורך הראשון של עיתון "הרפואה הצבאית" וממשיך לשמש חבר מערכת בעיתון.
לאחר שחרורו מצה"ל כיהן כדירקטור חיצוני בחברת ווידמד. העוסקת בפיתוח אלגוריתמים לעיבוד וניתוח אותות ביו-רפואיים לצורך אבחון הפרעות פיזיולוגיות בנשימה, שינה וקרדיולוגיה. כמו כן כיהן כדירקטור חיצוני בחברת סינופסיס העוסקת באספקת שירותים רפואיים.
חיים אישיים

מרטונוביץ' נשוי לזהבה ולזוג שלוש בנות. אחיו הוא ההמטולוג אורי מרטינוביץ.
הערות שוליים

↑  איתן הבר, ישעיהו בן-פורת, זאב שיף, מבצע אנטבה, טיסה 139, תל אביב, 1991, עמוד 390.
↑  בן כספית, בגלל המלחמה ההיא: אודי אדם שובר שתיקה ומדבר על לבנון, באתר nrg‏, 1 ביוני 2012.
↑  בג"ץ 9374/02 "תנו לחיות לחיות" נ' תת-אלוף ד"ר גיורא מרטינוביץ', ניתן ב־27 במרץ 2003
↑  מערכת הרפואה הצבאית. אתר ההסתדרות הרפואית בישראל
גיבון האינאן

| גיבון האינאן |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: גיבונים
סוג:: גיבון מצויץ
מין:: גיבון האינאן
שם מדעי
 Nomascus hainanus ‏תומאס, 1892
תחום תפוצה


גיבון האינאן (שם מדעי: Nomascus hainanus), הוא מין בסוג גיבון מצויץ, השייך למשפחת הגיבונים.
מאפיינים

המין התגלה כבר ב־1826 ביחד עם גיבון שחור מצויץ, ונחשב כתת-מין שלו בשם Hylobates concolor hainanus. בעקבות מחקרים שנעשו בסוג Nomascus בתחום הגנטי והווקאלי כאחד, הוחלט להבחין את הגיבון האינאן כמין נפרד.
תפוצת המין מוגבלת לאי האינאן שבדרום סין, שגודלו 34,000 קמ"ר. גיבון האינאן נחשב לאחד מ־25 מיני הפרימטים הנדירים ביותר והוא צפוי להכחדה טוטאלית עוד בסוף המאה ה-21.
בשנות ה־50 של המאה ה-20 נצפו כ־2,000 פריטים על האי. אך כיום נותרו פחות מ־30 פריטים, רובם בשמורות סגורות ובתוכניות שיקום. הירידה הדרסטית במספר הפריטים, נגרמה בעיקר בשל בירוא היערות על האי. האוכלוסייה צמצמה את נחלתה למורדות ההרים ושם הייתה חשופה לציד לא חוקי ולסחר בגורים, שהתרחש אף בתוך השמורות על ידי אנשי השמורה עצמם. בשנת 2001 הועברה השליטה בשמורות ל"חברה הזואולוגית הצרפתית". בשיתוף עם מספר אוניברסיטאות בסין, החלו בתוכניות שיקום למין הנעלם.
פרוות הזכרים קצרה ושחורה, הכתר המצויץ אינו בולט במיוחד, להבדיל מיתר המינים בסוג. לנקבות פרווה צהובה־חומה בעוד שהציצית שחורה, כתמים לבנים מעל הפה ובגבות.
הערות שוליים

↑  גיבון האינאן באתר הרשימה האדומה של IUCN
גזה מנספלד

| --- | --- |

 לידה:  26 בפברואר 1882 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  11 בינואר 1950 (בגיל 67) ז'נבה, שווייץ 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1905)  Fasori Gimnázium (1900) 
 תפקיד:  פרופסור 
 
גזה מנספלד (בהונגרית: Mansfeld Géza; בודפשט, 26 בפברואר 1882 - ז'נבה, 11 בינואר 1950) היה רופא, פיזיולוג, בקטריולוג, פרמקולוג יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה.
ביוגרפיה

גזה מנספלד נולד במשפחה יהודית כבנם של פאל מנספלד (1845–1922) סוחר, תעשיין ושל קורנליה שנאַאוּג (Schönaug). סבו וסבתו מצד אביו היו מור מנספלד ופאולה פליישנר. הוא סיים את האוניברסיטה ב-1905 בבודפשט, ואחר כך משנת 1905 עד שנת 1907 עבד במכון לפרמקולוגיה. בין 1907 לבין 1909 התמחה במרפאות בערים ווינה, לונדון וברלין. משנת 1910 הוא היה מרצה בכיר לפרמקולוגיה ניסויית באוניברסיטת בודפשט ומ-1915 היה פרופסור חבר. משנת 1918 התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת ארז'בט בעיר פץ' ולראש המחלקה לרוקחות בברטיסלאבה. בין השנים 1923–1944 היה מנהל המכון לרוקחות והמכון לפתולוגיה בפץ'.
ב-27 במאי 1911 התחתן בבודפשט עם המורה מאריה גראנר, בתם של ארנה גראנר ושל גיזלה פיק.
בשנים 1930–1931 היה דיקן הפקולטה לרפואה ורקטור האוניברסיטה בין השנים 1934–1935. בגלל מוצאו היהודי הוא פוטר בשנת 1944 וגורש למחנה השמדה. מנספלד הצליח לשרוד וחזר מאושוויץ ביוני 1945. הוא חזר למחלקה הישנה לתקופה קצרה: 1945–1946 כדיקן הפקולטה לרפואה. בשנת 1947 עבר לגור בבודפשט.
חברויות

חבר Gesellschaft Biologische בווינה מאז 1928
בשנת 1931 היה ממייסדי החברה הפיזיולוגית ההונגרית
חבר באקדמיה לאופולדינה הגרמנית למדעי הטבע משנת 1932
חבר מן המניין של האקדמיה ההונגרית למדעים מאז 1946
עבודותיו העיקריות

פרמקולוגיה ( 1912 )
Die Hormone der Schilddrüse und ihre Wirkungen ( 1943)
The Thyroid Hormones and their action (1949)
לקריאה נוספת

Benke József: Az Erzsébet Tudományegyetem rektorai és dékánjai. Pécs, 1998, Agora ny.
Sziklay János: Dunántúli kulturmunkások. A Dunántúl művelődéstörténete életrajzokban. Bp., Dunántúli Közművelődési Egyesület, 1941
A m[agyar] kir[ályi] Erzsébet Tudományegyetem és irodalmi munkássága. Az egyetem 25 éves fennállása alkalmából írta, szerk. és kiad. vitéz Szabó Pál. Pécs, 1940, Dunántúli ny.
Gergely András: Jeles magyar zsidó orvosok lexikona. Budapest, Makkabi, 2001
Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002., a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969.
Magyar nagylexikon I–XIX. Főszerk. Bárány Lászlóné et al. Budapest: Akadémiai; (hely nélkül): Magyar Nagylexikon. 1993–2004. ISBN 963-05-6611-7
A Magyar Tudományos Akadémia tagjai 1825-2002. Szerzők: Markó László, Burucs Kornélia, Balogh Margit, Hay Diana. Bp., MTA Társadalomkutató Központ, 2003
Magyar tudóslexikon. Főszerk. Nagy Ferenc. Bp., Better-MTESZ-OMIKK, 1997
Palatinus József: A szabadkőművesség bűnei. 4. kiad. Bp., 1938-1939. Budai-Bernwaliner József ny.
Révai új lexikona XIV. (Mah–Nel). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2004. ISBN 963-955-616-5
Uj Idők lexikona I–XXIV. Budapest: Singer és Wolfner Irodalmi Intézet Rt. 1936–1942.
Uj lexikon. A tudás és a gyakorlati élet egyetemes enciklopédiája. Szerk. Dormándi László, Juhász Vilmos. [Bp.], Dante-Pantheon, 1936
Új magyar életrajzi lexikon IV. (L–Ő). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2002. ISBN 963-547-414-8
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség születési akv. 327/1882. folyószáma alatt".
↑  "Mansfeld Pál halotti bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári halotti akv. 2321/1922. folyószáma alatt".
↑  A házasságkötés bejegyezve Budapest VI. ker. polgári akv. 663/1911. folyószám alatt.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 126577242  ISNI: 0000 0000 7871 9737  NKC: nlk20040154736  NTA: 195019776  VIAF: 84859807   WorldCat (עם VIAF): 84859807
גיבון גמיש

| גיבון גמיש |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: גיבונים
סוג:: גיבון
מין:: גיבון גמיש
שם מדעי
 Hylobates agilis ‏קיוויה, 1821
תחום תפוצה


גיבון גמיש (שם מדעי: Hylobates agilis), מין בסוג גיבון שבמשפחת הגיבונים.
מאפיינים

צבע הפרוות הגיבון נע מצהוב חום עד גוון חמרה, לעיתים גם חום כהה ושחור. לנקבות גבות ולחיים לבנות בעוד לזכרים גבות לבנות בלבד. משקל זכר בוגר כ-5.8 ק"ג, נקבה בוגרת 5.4 ק"ג. תפוצת המין באינדונזיה, מלזיה ותאילנד, ביערות הגשם וביערות טרופיים ירוקי עד. המין מעדיף את צמרות העצים ומבלה בהם את חיו, הוא נח וישן בעצים רחבים בעלי ענפים מתפרסים. המין אוכל בעיקר פירות אך לא יבחל גם בפרחים ובחרקים. פרות בעלי תכולת סוכר גבוהה חביבים עליו במיוחד. הגיבון נע על האדמה למרחקים קצרים בלבד, הוא מטפס רק בעת עייפות ואחרי אכילה, רוב ניידותו היא על ידי קפיצות ארוכות מרחק (10 מטרים) בין ענפי העצים.
הגיבון הגמיש מונוגמי, כאשר הקבוצה מורכבת מזוג ומצאצאיהם. המין טריטוריאלי ופריטים מתבגרים ובוגרים מספקים הגנה מפני טורפים וגיבונים אחרים. בתקופת הייחום מתקשרים בני הזוג על ידי קולות וצווחות מרובות, הדבר תורם לחיזור הקשר ומרחיק טורפים ושכנים לא רצויים מהטריטוריה החדשה שנבנית. הגיבון מוליד צאצא אחד להריון.
הערות שוליים

↑  גיבון גמיש באתר הרשימה האדומה של IUCN
ג'ילי בינרוי

| --- | --- |

Geely Binrui
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ג'ילי
 שנות ייצור:  2018 - היום
 הרכבה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 סיווג:  מכונית משפחתית
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 פלטפורמה:  Geely BMA Platform
 אורך:  4,680 מ"מ
 רוחב:  1,785 מ"מ
 גובה:  1,460 מ"מ
 משקל:  1,235-1,260 ק"ג
 מפרט טכני
 מנוע:  3 צילינדרים, 1.0 ליטר המפיק 136 כ"ס (מגדש טורבו)  4 צילינדרים, 1.4 ליטר המפיק 133 כ"ס (מגדש טורבו)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 6 מהירויות  תמסורת 7 מהירויות מסוג "Dual-clutch transmission" (אנ') (DCT)
 צריכת דלק:  4.9 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1.0 ליטר)  5.7 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1.4 ליטר)
ג'ילי בינרוי (באנגלית: Geely Binrui) היא מכונית משפחתית, המוגדרת כמכונית קומפקטית, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית ג'ילי אשר מיוצרת משנת 2018 ועד היום.
"ג'ילי בינרוי"

5 נוסעים.
4 דלתות - פסטבק (אנ').
מנוע קדמי.
מנועי בנזין מגדשי טורבו: 1.0 ליטר, 1.4 ליטר.
סוג הנעה: הנעה קדמית.
מחיר היחידה 79,800 - 110,800 רנמינבי (בהשקה ב-30 באפריל 2018, בסין).
ממאי 2015 משווק דגם "Geely SL" - ספורט סדאן. מכלולים רבים לדגם נלקחו מדגם "Geely Borui GE" (אנ'). דגם ה-"ג'ילי בינרוי" דומה לדגם Geely Emgrand GL.
גלריה

דגם "ג'ילי בינרוי"
דגם "ג'ילי בינרוי"
דגם "ג'ילי בינרוי"
דגם "ג'ילי בינרוי"
דגם "ג'ילי בינרוי"
דגם """ג'ילי בינרוי" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
ראו גם

ג'ילי
ג'ילי ג'יאג'י
ג'ילי יואנג'ינג SUV
ג'ילי ביני
ג'ילי CK
הערות שוליים

↑  דגם "ג'ילי בינרוי" carnewschina.com/2018/02/13/new-geely
↑  דגם "ג'ילי בינרוי" paultan.org/2018
↑  דגם "ג'ילי בינרוי" auto.qq.com/a/20180830
↑  דגמי "ג'ילי בינרוי" wautom.com/2018/08/gallery-geely-binrui-hits-market-13000-16000
גזה לנדייל (סופר)

| --- | --- |

 לידה:  4 בינואר 1881 הווש, הונגריה 
 פטירה:  3 בנובמבר 1967 (בגיל 86) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Lővinger Géza 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות הציבורי החדש בבודפשט 
 
גזה לנדייל (במקור לווינגר, בהונגרית: Lengyel Géza; הבש, 4 בינואר 1881 – בודפשט, 12 בנובמבר 1967) היה סופר, עיתונאי, מבקר, עורך עיתון יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

גזה לנדייל נולד במשפחה יהודית כבנם של ברטלן לווינגר ושל אמליה שוורץ (1853–1928) הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בבודפשט, באגר ובסגד. משנת 1902 עבד כעיתונאי בעיתון "סבדשאג" (Szabadság) שפירושו "חופש" בהונגרית באוראדיה, ומשנת 1905 הפך לעורך העיתון. הוא יצר קשר עם המשורר אנדרה אדי באוראדיה ובהמשך כתב עליו ספר. משנת 1906 מאמריו הופיעו ב"יומן של בודפשט" (Budapesti Napló) ומשנת 1914 בפשטי נפלו, כלומר ב"יומן של פשט". כתביו הופיעו גם במגזין "המאה העשרים" (Huszadik Század), ב"עיתון יום ראשון" (Vasárnapi Újság) וב"זמנים חדשים" (Új Idők). מההתחלה הוא היה עמית בכיר במגזין הספרותי החשוב ניוגאט, עד שנת 1912 היה מבקר האמנות המוביל של המגזין. כמזכיר "הפדרציה הלאומית של התעשיינים" (GYOSZ) וכמנהל "מרכז מדיניות המכס ההונגרי", הוא עסק גם בנושאים כלכליים. ביצירות הספרותיות שלו נקשר לשאיפות ריאליסטיות מודרניות בנות תקופתו. פעילות בקורת האמנות שלו תפסה מקום משמעותי בעבודתו. בשנת 1919 השיק כתב עת בשם "חיי אמנים" (Művészélet), שחדל להתקיים לאחר פעילות קצרה. ביקורתו האמנותית הופיעה בעיקר בניוגט. משנות ה-60 של המאה ה-20 ואילך התפרסמו ביקורותיו על תערוכות בכתב העת"אמנות". הוא כתב סדרה על עבודתם ויצירתם של ליפוט הרמן, קארוי ליקה ושל ז'יגמונד קישפלודי שטרובל. הוא תרגם את יצירותיהם של הסופר הרוסי אלכסנדר קופרין והסופר הדני גאורג ברנדס להונגרית, וכן את כתבים נבחרים של אמיל זולה. לנדיאל הכין מבחר מיצירותיו של לאיוש בירו, שפרסם בשנת 1957 תחת השם "ארץ העבדים". הוא היה חבר ב"התאחדות הלאומית של העיתונאים ההונגרים".
משפחתו

אשתו הייתה אירן בירו (קודם: אונגאר), בתם של איגנץ אונגאר ולואיזה לפלר, איתה התחתן ב-23 בדצמבר 1908 בבודפשט.
בתו הייתה ז'וז'אנה לנדייל (1910–?), חתנו היה פאל ינה וירט.
עבודותיו העיקריות

צירופי מקרים (סיפורים קצרים, בודפשט, 1910)
ספר עושה הנסים (סיפור קצר, בודפשט, 1912)
בין בתים קטנים (רומן, בודפשט, 1912)
אדי בסדנה (בודפשט, 1957)
טייקוני עיתונים הונגריים (בודפשט, 1963)
תחילתן של מלאכות יפות . גורלו של אישטוואן פרנצי (ביוגרפיה, בודפשט, 1964)
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי
האגודה להיסטוריה של מדע בדיוני הונגרי
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. גזה לנדייל
מיקלוש לושונצי: לזכרו של גזה לנדייל (1968) אמנות, מס' 2 גישה מקוונת
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 3281/1898. Forrás: MNL-OL 30799. mikrofilm 977. kép 1. karton Névváltoztatási kimutatások 1898. év 57. oldal 13. sor
↑  "Lővinger Bertalanné halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 208/1928. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 552/1908. folyószáma alatt".
↑  "Wirth Pál és Lengyel Zsuzsanna házasságkötési bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári házassági akv. 252/1936. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007336889705171  PLWABN: 9810571263905606  ISNI: 0000 0000 8003 6468  LCCN: nr94025038  VIAF: 76198896   WorldCat (עם VIAF): 76198896
ג'ודית' היומן

| --- | --- |

 לידה:  18 בדצמבר 1947 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  4 במרץ 2023 (בגיל 75) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת לונג איילנד (1969) 
 מקצוע:  עיתונאית, פעילה חברתית למען זכויות אנשים עם מוגבלויות
 פרסים והוקרה:  100 נשים (BBC) (2022) 
 judithheumann.com
 
ג'ודית' ("ג'ודי") אלן היומן (באנגלית: Judith Ellen "Judy" Heumann;‏ 18 בדצמבר 1947 – 4 במרץ 2023) הייתה יהודייה אמריקאית פעילה למען זכויות אנשים עם מוגבלות, שנחשבה לאחת ממובילות המאבק לקידום זכויות של אנשים עם מוגבלות בארצות הברית ובעולם. עבודתה עם ממשלות, ארגונים לא ממשלתיים, מלכ"רים וארגונים שונים הובילה לתרומות משמעותיות לפיתוח חקיקה וקידום מדיניות המקדמת זכויות אדם של ילדים ומבוגרים עם מוגבלויות. במסגרת עבודתה בבנק העולמי ובמחלקת המדינה של ארצות הברית, הובילה היומן את הזרם המרכזי של זכויות אנשים עם מוגבלות במישור הבינלאומי.
ביוגרפיה > ילדות

היומן נולדה לוורנר ואילסה היומן, יהודים שהיגרו מגרמניה לניו יורק בשנות ה-30. בגיל 18 חודשים חלתה בפוליו ובשל כך היא התניידה באמצעות כיסא גלגלים. במהלך חייה נאלצה היומן להאבק רבות על זכותה לחינוך וזאת בשל סירוב המערכת הציבורית לאפשר לה להגיע ללמוד בבית הספר הציבורי הקרוב לביתה בתואנה כי חוסר היכולת שלה ללכת מהווה סיכון במקרה של שריפה. במקום זאת, במשך שלוש שנים קיבלה הדרכה ביתית פעמיים בשבוע, במשך כשעה בכל ביקור. אמא של היומן, פעילה קהילתית ואקטיבסטית בפני עצמה, ערערה על ההחלטה והדבר הוביל לכך שג'ודי הועברה לבית ספר לחינוך מיוחד בו למדו רק תלמידים עם מוגבלות. לפי חוקי העיר תלמידים עם מוגבלות בגיל תיכון היו זכאים רק להדרכה ביתית ולא מגיעים לבית הספר אך בשל מאבקה של היומן והורים נוספים המדיניות שונתה ובשנת 1961 ג'ודי נכנסה לתיכון.
בין הגילאים 9–18 שהתה היומן בכל קיץ במחנה קיץ לילדים עם מוגבלות בשם "מחנה ג'נד", בעיירה האנטר, ניו יורק, שם הכירה את בובי לין ופרידה טנקוס, איתם תעבוד מאוחר יותר כפעילים לזכויות נכים. מחנות קיץ אלה היקנו להיומן מודעות רבה יותר להקשר הפוליטי לבעיות של אנשים עם מוגבלות כפי שכתבה מאוחר יותר: "הייתה לנו אותה שמחה ביחד, אותו הכעס על הדרך בה התייחסו אלינו ואותם תסכולים מהזדמנויות שלא היו לנו".
ביוגרפיה > פסק הדין היומן נגד מועצת החינוך של העיר ניו יורק

היומן חלמה להיות מורה במערכת החינוך של ארצות הברית ובשנת 1970 ביקשה לקבל רישיון הוראה ממועצת החינוך של העיר ניו יורק. המועצה דחתה את הבקשה שלה בטענה שבמקרה של חירום כמו שריפה היא לא תוכל לעזור לתלמידים שלה לצאת מן הבניין ועל כן היא מהווה סכנה עבורם. היומן העידה בספרה כי במהלך הבדיקה הרפואית שעשו לה מטעם מועצת החינוך ביקשה הרופאה ממנה שתציג לה כיצד היא הולכת לשירותים, דבר שהוביל אותה למבוכה רבה והשפלה גדולה. היומן ביקשה להגשים את החלום שלה והחליטה לתבוע את מועצת החינוך של העיר ניו יורק בטענה כי מפלים אותה בשל מוגבלתה. התביעה זכתה להד תקשורתי רחב וזאת בעיקר לאחר שעיתון מקומי שליווה את התביעה פרסם כתבה תחת הכותרת "אתה יכול להיות נשיא עם פוליו אבל לא מורה" בהשוואה לנשיא ארצות הברית המנוח פרנקלין דלאנו רוזוולט שחלה בפוליו. מועצת החינוך של העיר ניו יורק הבינה כי הסיכויים בתיק נמוכים מאוד, וזאת בעיקר בשל אמירתה של השופטת בתיק שהמליצה למועצה להגיע לפשרה. היומן הייתה המורה הראשונה בניו יורק המתניידת בכיסא גלגלים אך העידה שבשל ההד התקשורתי הנרחב שהתיק שלה קיבל מנהלים רבים פחדו מלהעסיק אותה בתור מורה. המקום היחיד שהסכים היה בית הספר לחינוך מיוחד בו היא למדה ושם עבדה במשך שלוש שנים.
ביוגרפיה > ארגון "Disabled in Action" (נכים בפעולה)

התביעה של היומן נגד מועצת החינוך של העיר ניו יורק הובילה לחשיפה תקשורתית רבה והיא החלה לקבל פניות מעשרות ואף מאות של אנשים עם מוגבלות שביקשו לספר לה על אפליה שהם חווים בשל מוגבלותם. באותם ימים הבינו היומן וחבריה כי הבעיות איתן הם מתמודדים אינן בשל מוגבלותם אלא בשל הסביבה שמגבילה אותם, רעיון מרכזי במודל החברתי בתחום לימודי מוגבלות, ובשל כך החליטו לפעול לשנות את המצב. בשנת 1970 הקימו את הארגון "Disabled in Action" (נכים בפעולה) שהתמקד בהבטחת ההגנה על אנשים עם מוגבלות במסגרת חוקי זכויות האזרח באמצעות מחאה פוליטית. הארגון פעל רבות על מנת להשפיע על נוסח חוק השיקום, בעיקר להכנסת סעיף 504 שהיה אמור להבטיח את הזכות לנגישות למבנים ושירות ציבורי. באוקטובר 1972 הטיל הנשיא ריצ'רד ניקסון וטו על מספר גרסאות שהציע הארגון לחוק השיקום של 1973. ההפגנה המפורסמת ביותר של הארגון הייתה בשנת 1973 כששמונים אנשים עם מוגבלות בראשות היומן חסמו את שדרות מדיסון בניו יורק במחאה על אי קידום החוק.
ביוגרפיה > המרכז לחיים עצמאיים

אד רוברטס, אקטיביסט מוכר לקידום זכויות אנשים עם מוגבלות ומייסד המרכז לחיים עצמאיים, שמע על הפעילות של היומן והתקשר לבקש ממנה לעבור לקליפורניה על מנת לעבוד במרכז לחיים עצמאיים באוניברסיטת ברקלי. בין השנים 1975–1982 הייתה היומן סגנית מנהלת של המרכז לחיים עצמאיים בקליפורניה ובמקביל הובילה לקידום הפעילות הבינלאומית של המרכז במודל התנועה לחיים עצמאיים.
היומן הייתה אחראית ליישום חקיקה ברמה הלאומית לתוכניות בתחום החינוך המיוחד, מחקר נכים, שיקום מקצועי וחיים עצמאיים, המשרתת יותר מ-8 מיליון בני נוער ומבוגרים עם מוגבלויות.
ביוגרפיה > חוק חינוך אנשים עם מוגבלויות

בעת ששימשה כעוזרת מחוקק ליו"ר ועדת הסנאט האמריקאית לעבודה ורווחה ציבורית בשנת 1974, סייעה היומן בפיתוח חקיקה שהפכה לחוק החינוך לאנשים עם מוגבלויות.
ביוגרפיה > הפגנת Sit-in ‏504

סעיף 504 בחוק השיקום האמריקאי של שנת 1973 היה אמור להבטיח את הזכות לנגישות של מבנים ושירותים ציבוריים ובכך בפעם הראשונה להבטיח את הזכות לחיים שוויונים עבור אנשים עם מוגבלות. הבטחת החקיקה הובילה לאופטימיות רבה בקרב אנשים עם מוגבלות אך במהלך השנים היה נראה כי למרות ההבטחות לחקיקה המחוקק האמריקאי אינו מתכוון לחוקק את הסעיף המיוחל. בשל כך החליטה היומן יחד עם חבריה לארגן מחאות במשרדים של משרד הבריאות, החינוך והרווחה ברחבי ארצות הברית. היומן עצמה הובילה את המחאה בסן פרנסיסקו שהתקיימה ב-5 באפריל 1977, במסגרת המחאה פרצו המפגינים למשרד הבריאות, החינוך והרווחה בעיר ולא הסכימו לעזוב עד אשר יחתמו על תקנה 504. 150 איש נשארו בבניין הממשלתי במשך 28 ימים בהפגנה שזכתה לשם "sit-in‏ 504" (אנ') ונחשבת להפגנה הארוכה ביותר בבניין פדרלי בהיסטוריה של ארצות הברית. בסופו של דבר ב-4 במאי 1977 הכריז ג'וזף קאליפנו, שר הבריאות, חינוך ורווחה של ארצות הברית על חתימה על סעיף 504.
ביוגרפיה > המכון העולמי למוגבלות (WID)

בשנת 1983 ייסדה היומן יחד עם אד רוברטס וג'ואן לאון את המכון העולמי למגבלות וכיהנה כמנהלת שותפה של הארגון עד שנת 1993. זהו אחד מארגוני זכויות הנכים העולמיים הראשונים שהוקמו והובלו על ידי אנשים עם מוגבלויות. WID פועל לקידום הזכויות וההזדמנויות של למעלה ממיליארד אנשים עם מוגבלויות ברחבי העולם, תוך הפעלת מחקר ומדיניות לפעולה והפעלת הכללה.
ביוגרפיה > ממשל קלינטון

היומן כיהנה בממשל קלינטון כעוזרת מזכיר משרד החינוך המיוחד ושירותי שיקום במשרד החינוך האמריקאי בין השנים 1993–2001.
ביוגרפיה > בנק עולמי

בין השנים 2002–2006 כיהנה היומן כיועצת הראשונה של קבוצת הבנק העולמי בנושא מוגבלות ופיתוח, והובילה את עבודת הבנק העולמי בנושא אנשים עם מוגבלות. כחלק מתפקידה פעלה להרחבת הידע והיכולת של הארגון לעבוד עם משלחות וחברות אזרחיות לקידום זכויות של אנשים עם מוגבלות והכללת זכויותיהם במדיניות ציבורית רחבה. היא הייתה יועצת מובילה לשותפות העולמית של אנשים עם מוגבלות ופיתוח מדיניות נגישה.
ביוגרפיה > יועצת מיוחדת

בשנת 2010 הפכה היומן ליועצת המיוחדת לזכויות אנשים עם מוגבלות עבור משרד החוץ האמריקאי שמינה הנשיא ברק אובמה. היומן הייתה הראשונה והיחידה בתפקיד זה שקודם בשנת 2010 על ידי הנשיא ברק אובמה. ב-20 בינואר 2017 עזבה היומן את תפקידה במשרד החוץ עם שינוי הממשל. תפקיד היועץ המיוחד הופסק על ידי שר החוץ של ארצות הברית רקס טילרסון בשנת 2017.
ביוגרפיה > קרן פורד

מספטמבר 2017 עד אפריל 2019, היומן הייתה עמיתה בכירה בקרן פורד, שם עבדה כדי לקדם הכללת אנשים עם מוגבלות בעבודת הקרן ובעבודה פילנתרופית. היומן הפיקה והשתתפה בכתיבת מאמר הבוחן את חוסר הייצוג של אנשים עם מוגבלות מול המצלמה ומאחוריה, כמו גם את הסטריאוטיפים הבולטים של דמויות נכים כשהם מיוצגים בתקשורת.
נפטרה ב-4 במרץ 2023.
ביוגרפיה > השכלה

היומן הייתה בעלת תואר מאוניברסיטת לונג איילנד בניו יורק משנת 1969 ותואר שני בבריאות הציבור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי משנת 1975. בנוסף זכתה לשישה דוקטורטים של כבוד:
אוניברסיטת לונג איילנד, 1994
אוניברסיטת טולדו, אוהיו, 2004
אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, 2001
ברוקלין קולג', ניו יורק, 2018
מידלברי קולג', ורמונט, 2019
אוניברסיטת רואן, ניו ג'רזי, 2019