stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם מאיר איזראעל
ביוגרפיה

נולד לרב יהודה ולאמו פעסיל, בשנת ה'תרע"ג (1913) בהידלמש שבגבול הונגריה ורומניה. גדל בקרולה, למד בישיבת הרב שאול בראך בעיר. לאחר נישואיו התיישב בהוניאד (חואדין) שבטרנסילבניה, ופתח שם ישיבה בשנת ה'תש"א (1941). בעקבות כיבושי הנאצים בהונגריה גורש עם משפחתו לאושוויץ, שם קיבץ סביבו מספר תלמידים איתן למד בקביעות בספרים שהשיגו.
בסיום מלחמת העולם השנייה, שימש לזמן מה כרב מחוז בטרנסילבניה, לאחר מכן שימש כמזכיר הראשי של הלשכה המרכזית האורתודוקסית בעיר קלויזנבורג, ואחר כך כרב קהילה של פליטי מזרח אירופה בווינה. בשבתו שם התמודד עם תופעת 'גיורי וינה' שבה נשים רבות שהיו נשואות ליהודים ניצולי שואה, גוירו על ידי הקהילה היהודית ללא נוכחות רבנים, בכדי לאפשר להם לעלות לארץ ישראל. באזור שנת ה'תש"י (1950) היגר לארצות הברית ושימש כרב קהילה בברוקלין שבניו יורק, שם נפטר באייר תשנ"ה (1995).
ספריו

כתב מספר ספרים, בהם:
קונטרס צמר ופשתים, שאותו כתב בזמן השואה בשנת ה'תש"ב.
אמרי אברהם על התורה
ילקוט המאירי על הש"ס (תשכ"ג)
שו"ת ויען אברהם (תשמ"ו).
קונטרס להג יקודי אש (תשס"ג).
הוי אריאל, הספד לאדמו"ר מסאטמר - הרב טייטלבוים, יצא לאור בניו יורק בשנת תש"מ.
חיים אישיים

נשא בזיווג ראשון לאשה את אסתר ביילא איזרעל (בת רבי עזריאל יהודה מדז') ממנה נולדו ילדיו:
העניא פעסיל (בשם השני על שם אמו).
עזריאל יעקב (בשם הראשון על שם חמיו). שניהם נשרפו ביום אחד בכ"ו בסיון תש"ד הי"ד יחד עם רעייתו הנזכרת שהייתה אז בת כ"ו שנה, ויחד עם אביו הרב יהודה ליב ואשתו בזיווג שני פעריל וכן שני אחיו שנהרגו שמואל דב ופנחס.
הוא מזכיר בספרו את שמות צאצאיו שנולדו לו בזיווג שני בארצות הברית מאשתו חוה איזרעל בת רבי מאיר הלוי פריד:
בנו, רבי חיים יהודה לייב.
בנותיו, מלכה פייגא, ושרה מרים.
חתנו, רבי ישעיה טויב.
חתנו, רבי אלכסנדר בן ציון הלוי ווערצבערגער.
חיים אישיים > אחיו

אחיו, זאב וולף יוליו איזריעל ששירת בצה"ל ונהרג במלחמת השחרור בקרב על כיס פאלוג'ה ב-28 בדצמבר 1948 כ"ו בכסלו ה'תש"ט.
אחיו, משה איזריעל.
אחיו, יעקב.
אחיו, אשר.
אחיו, שמואל דב.
אחיו, פנחס.
לקריאה נוספת

סדרת ספרי הרב אברהם מאיר איזריעל
הערות שוליים

↑  אברהם מאיר איזרעל, ויען אברהם, סימנים מט-נ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302657805171  ISNI: 0000 0000 6695 9792  LCCN: n80051314  VIAF: 23437228   WorldCat (עם VIAF): 23437228 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אדם ג'מילי

אדם אחמד ג'מילי (באנגלית: Adam Ahmed Gemili, בפרסית: آدام جمیلی; נולד ב-6 באוקטובר 1993) הוא אתלט בריטי, אלוף אירופה (ציריך 2014) בריצת 200 מטר, אלוף עולם (לונדון 2017), 3 פעמים ברציפות אלוף אירופה (ציריך 2014, אמסטרדם 2016 וברלין 2018), ושותף לשיא אירופה בריצת שליחים 4X100 מטר.
קריירה

ג'מילי נולד וגדל בלונדון. הוא ממוצא איראני ומרוקאי.
קריירה > 2011

באליפות אירופה לנוער שנערכה בטאלין בשנת 2011 זכה ג'מילי בשתי מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.41 שניות ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 39.48 שניות.
קריירה > 2012

באליפות העולם לנוער שנערכה בברצלונה, ספרד באמצע יולי 2012 זכה ג'מילי במדליית זהב בריצת 100 מטר בשיא תחרות חדש של 10.05 שניות.
באולימפיאדת לונדון (2012), סיים ג'מילי במקום 11 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.06 שניות.
קריירה > 2013

באליפות העולם שנערכה במוסקבה ב-17 באוגוסט 2013 סיים במקום חמישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.08 שניות, 4 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 19.98 שניות ועלה שני לגמר ובכך הפך לבריטי השני אחרי ג'ון רגיס(אנ') שיורד מגבול ה-20 שניות בריצה זו.
קריירה > 2014

במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו, סקוטלנד בסוף יולי 2014 הוא זכה בשתי מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.10 שניות ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.02 שניות
קריירה > 2014 > אלוף אירופה

שבועיים לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר לאחר שהשווה את שיאו האישי, 19.98 שניות. לפני כריסטוף למטר מצרפת (20.15 שניות) וסריי סמליק מאוקראינה (20.30 שניות) ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 37.93 שניות, לפני גרמניה (38.09 שניות) וצרפת (38.47 שניות).
קריירה > 2015

בתחרות ליגת היהלום שנערכה בבירמינגהאם בשנת 2015 ירד ג'מילי לראשונה ממחסום 10 השניות בריצת 100 מטר כשקבע תוצאה של 9.97 שניות. עקב פציעה הוא לא השתתף באליפות העולם שנערכה באותה שנה.
קריירה > 2016

באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד ביולי 2016 הוא זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.17 שניות, לפני צרפת (38.38 שניות) וגרמניה (38.47 שניות).
כחודש לאחר מכן, באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים ג'מילי במקום רביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.12 שניות, והחמיץ את מדליית הארד בפוטו פיניש (אנ'), באלפיות בודדות לכריסטוף למטר אשר קבע תוצאה זהה.
קריירה > 2017 > אלוף עולם בשליחים

באליפות העולם שנערכה בלונדון, זכה ג'מילי במדליית הזהב בריצת 4x100 מטר, ביחד עם נתניאל מיטשל בלייק, דני טלבוט וצ'יג'ינדו אוג'ה בשיא אירופה חדש של 37.47 שניות, לפני ארצות הברית (37.52 שניות) ויפן (38.04 שניות).
קריירה > 2018

באליפות אירופה שנערכה בברלין, בתחילת אוגוסט 2018 הוא זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 37.80 שניות, לפני טורקיה (37.98 שניות) והולנד (38.03 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.10 שניות.
קריירה > 2019 > שיאן אירופה בריצת שליחים

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באוקטובר 2019 זכה ג'מילי במדליית כסף בריצת 4x100 מטר ביחד עם ז'ארנל יוז, ריצ'רד קילטי, ונתניאל מיטשל בלייק בשיא אירופה חדש של 37.36 שניות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא לאומי חדש של 37.10 שניות ולפני יפן שקבעה שיא אסיה חדש של 37.43 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.03 שניות, 5 מאיות השנית איטי ממדליית ארד ובמקום 11 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.13 שניות, 2 מאיות השנייה איטי מהעלייה לריצת הגמר.
ריקוד באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018)

| --- | --- |

 היכל:  פארק הספורט של רוקה
 תאריך התחלה:  7 באוקטובר 2018 
 תאריך סיום:  11 באוקטובר 2018 
 מתחרים:  24 (12 נערים ו-12 נערות) מ-18 מדינות
 
תחרויות הריקוד באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018) התקיימו בפארק הספורט של רוקה בין ה-7 באוקטובר ל-11 באוקטובר 2018. זוהי הופעת הבכורה של תחרויות בענף הריקוד באולימפיאדת הנוער בסגנון ברייקדאנס. התחרויות הורכבו מטורניר נערים וטורניר נערות שבכל אחד מהם השתתפו 12 רקדנים, ותחרות מעורבת בהשתתפות כל הרקדנים.
העפלה

ההעפלה לתחרויות היא אישית והמכסה ניתנת לספורטאי ולא לוועד האולימפי המקומי. הספורטאים המשתתפים בתחרויות נדרשים לציית להוראות האמנה האולימפית במלואם, כולל חוק 41 המחייב את הספורטאים להיות בעלי אזרחות של המדינה אותה הם מייצגים. בנוסף, כל חברי הנבחרת נדרשים להיות בני 15 עד 17, בזמן המשחקים (תאריך הלידה בין ה-1 בינואר 2000 ל-31 בדצמבר 2002). כל ועד אולימפי מקומי מורשה לשלוח עד 2 רקדנים, רקדן לכל מגדר. אם העפילו יותר מרקדן לכל מגדר, הוועד האולימפי המקומי הוא בעל הסמכות להחליט מי יהיה הרקדן אשר ישתתף במשחקים.
הוועד האולימפי הבינלאומי והפדרציה הבינלאומית לריקוד סיכמו כי בכל טורניר ישתתפו 12 רקדנים. מכסה בודדת, לכל טורניר, ניתנה למדינה המארחת, ארגנטינה. 5 מכסות לכל טורניר חולקו לחמשת המקומות הראשונים באליפות העולם לנוער בברייקדאנס שנערכה בקווסאקי, יפן. 4 מכסות נוספות לכל טורניר יחולקו לרקדן או רקדנית עם הדירוג הגבוה ביותר שהיבשת אותה הם מייצגים לא קיבלה ייצוג עד כה בהתאם לחלוקה הבאה: אפריקה, אמריקה, אסיה, אירופה ואוקיאניה. אם לא יהיה צורך לבצע הקצאה של כל המכסות. המכסות יחולקו מחדש למדורגים הבאים בתור באליפות העולם לנוער בברייקדאנס. 2 מכסות לכל טורניר יחולקו בהקצאה עולמית. אם מדינה תבחר לוותר על ההקצאה שלה היא תועבר למדינה הבאה המדורגת בתור באליפות העולם לנוער בברייקדאנס.
| תחרות העפלה | תאריך | מדינה מארחת | כמות מכסות | מדינה מעפילה בנים | מדינה מעפילה בנות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| המדינה המארחת |  |  | 1 |  ארגנטינה |  ארגנטינה |
| אליפות העולם לנוער בברייקדאנס | 20 במאי 2018 | יפן קווסאקי | 5 |  יפן  רוסיה  איטליה  סין  פולין |  יפן  רוסיה  קוריאה הדרומית  צרפת  איטליה |
| נציגות יבשתית | 20 במאי 2018 | יפן קווסאקי | 4 1/0 |  דרום אפריקה |  |
| הקצאה עולמית |  |  | 2 0 |  |  |
| הקצאה מחדש | 20 במאי 2018 | יפן קווסאקי | 5/6 |  בלגיה  קנדה  טאיפיי הסינית  צרפת  וייטנאם |  הולנד  קנדה  קפריסין  לטביה  אוסטריה  הונגריה |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 12 |  |  |
לוח זמנים

| תאריך | יום | שעת התחלה | תחרות |
| --- | --- | --- | --- |
| 7 אוקטובר | ראשון | 15:30 | טורניר נערים - מוקדמות טורניר נערות - מוקדמות |
| 8 אוקטובר | שני | 15:10 | טורניר נערים - רבע גמר, חצי גמר וגמר טורניר נערות - רבע גמר, חצי גמר וגמר |
| 10 אוקטובר | רביעי | 16:45 | טורניר מעורב - מוקדמות |
| 11 אוקטובר | חמישי | 16:30 | טורניר מעורב - רבע גמר, חצי גמר וגמר |
הערות שוליים

1 2  הוועד האולימפי הבינלאומי והפדרציה הבינלאומית לריקוד (20 באפריל 2017). "Qualification System – Youth Olympic Games Buenos Aires 2018 - Breaking" (PDF) (באנגלית). נבדק ב-14 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  הפדרציה הבינלאומית לריקוד. "Here are the results of the World Championship!". אורכב מ-המקור ב-2018-06-30. נבדק ב-14 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
להתלבש עם שש

לוגו הרצועה בשנותיה המוקדמות
לוגו הרצועה בשנותיה המאוחרות
להתלבש עם שש הייתה רצועת הבוקר של ערוץ הילדים בין השנים 1991–1996. הרצועה שודרה בין השעות 06:30–07:30 (בחופשים ובשבתות עד שעה מאוחרת יותר).
את התוכנית הנחו בין השנים 1991–1993 עודד מנשה, גיליה שטרן ואורית ירון. בשנת 1993 הנחתה את הרצועה שלומית ארנון. בשנת 1994 שונה שם התוכנית ל"ארוחת בוקר" למשך הקיץ בלבד. בשנת 1996 הנחתה את הרצועה מיכל ינאי.
ברצועה זו שודרו בעיקר סדרות מצוירות מדובבות לגיל הרך, ביניהן האנה ברברה, וודי הנקר, סופרבן, סיפורי גדל-יער, הזיפתונים, עלילות תיאודור החמור, הצ'יפמאנקס, דביבוני היער הירוק ולוני טונס.
ישנה גם רצועת ערב הנקראת "שש בפיג'מה" אותה הנחו לסירוגין מנחי "להתלבש עם שש".
רמת אביב

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  תל אביב-יפו 
 קואורדינטות:  32°06′51″N 34°47′49″E﻿ / ﻿32.11416667°N 34.79694444°E﻿ / 32.11416667; 34.79694444
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) רמת אביב(למפת גוש דן רגילה) רמת אביב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רמת אביב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רמת אביב  he רמת אביבhe רמת אביבמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בתי מגורים טיפוסיים ברמת אביב א', ספטמבר 2008
רחוב טיפוסי ברמת אביב א'
בית ספר יסודי דתי "אלומות" ברמת אביב א'
רמת אביב הוא שמן של מספר שכונות בצפון תל אביב, באזור שמצפון לנחל הירקון.
היסטוריה

לפני מלחמת העצמאות שכן בחלקו הדרום-מזרחי של האזור הכפר הערבי שייח' מוניס, אשר תושביו נמלטו במהלך המלחמה.
השכונה נוסדה בשנות ה-50 בעקבות הגירה גדולה של עולים חדשים מארצות מזרח אירופה. במרוצת השנים המשיכה רמת אביב, שנוסדה מצפון לירקון, להתפתח צפונה, ומסביבה בין היתר אוניברסיטת תל אביב, מוזיאון ארץ ישראל, מרכז יצחק רבין, מוזיאון הפלמ"ח, בית התפוצות, מרכז יצחק רבין לחקר ישראל ואולפני הטלוויזיה החינוכית. סמוך לה התפתחו גם שכונות נוספות, וכן שדה דב, תחנת הכוח רדינג ופארק הירקון.
השכונה נקראה על שם מלון רמת אביב, שנבנה קודם הקמת השכונה מצידו המערבי של כביש החוף על ידי מאוריציו ויטלה, עדה סירני ויהודה ארזי ונפתח ב-1951. גולדה מאיר, שהתגוררה בשכונה, ביקשה ממאוריציו ויטלה לקרוא לשכונה כשם בית המלון, וכך היה מלון רמת אביב ל"מלון שיש לו שכונה".
שכונות > רמת אביב א'

רמת אביב א' מכונה גם רמת אביב 'הירוקה' או רמת אביב "הישנה". השכונה נוסדה בשנות ה־50 במסגרת "שיכון עממי", סגנון בנייה שהונהג אז ברחבי הארץ. ראש עיריית תל אביב דאז, חיים לבנון, דרש שבמקום ייבנו רק בתים צמודי קרקע, אולם ידה של שרת העבודה, גולדה מאיר, הייתה על העליונה ובמקום נבנו שיכונים. את השכונה תכנן צוות אדריכלים שבראשו עמדו יצחק פרלשטיין ורוברט בנט. מרבית המבנים (כ־85%) עלו על הקרקע עד סוף שנות ה־60. אופי השכונה הוא של בתים צמודי קרקע לצד בתים משותפים בני ארבע קומות לכל היותר, שטובלים בריאות ירוקות מטופחות.
בשכונה 11 גני ילדים עירוניים, ארבעה בתי ספר: התיכון 'אליאנס' והיסודיים 'אילנות', 'אלונים' ו'אלומות'. בשכונה גם פועל מתנ"ס רמת אביב, שבט הצופים 'אביב' וקן של השומר הצעיר. בשכונה פועלת גם תנועת הנוער "כנפיים של קרמבו".
נכון לשנת 2018 התגוררו בשכונה 10,170 תושבים.
שטח השכונה הוא 864 דונם, מתוכם 381,751 מ"ר שטחים בנויים[דרוש מקור], ובהם 3,468 יחידות דיור. גבולות השכונה הם רחוב איינשטיין מצפון, רחוב חיים לבנון ממזרח ומדרום ודרך נמיר ממערב. בצידה הצפוני של השכונה שוכן קניון רמת אביב ובמרכזה מרכז ברודצקי.
בשכונה שלושה רחובות ראשיים: חיים לבנון, ברודצקי ורדינג.
גולדה מאיר גרה בשכונה זו בשנים 1959–1978. לאחר מותה ניטעה גינה קטנה ליד ביתה ונקראה על שמה.
שכונות > רמת אביב ב'

בנייתה של שכונת נווה אביבים, הנמצאת מצפון לרמת אביב הירוקה, החלה בשנות ה־60 והואצה בשנות ה־70. תוכניתה העיקרית של השכונה בנויה מארבעה רחובות ראשיים (יהודה הנשיא, רב אשי, טאגור ואופנהיימר) הסוגרים על מרחב ציבורי רחב ידיים באופן משמעותי. מרחב זה כולל גינה שכונתית גדולה (גן יוסף פוליטי), מרכזים מסחריים, מוסדות חינוך ודת ומרכז ספורט הכולל בריכת שחייה, מדשאות ומגרשי ספורט.
בשכונה שני בתי ספר יסודיים, 'ניצנים' ו'ארזים', בית הספר לחינוך מיוחד 'יחדיו', 'שבט אביב' של הצופים וסניף בני עקיבא 'רמת אביב'. בעבר היה בשכונה בית ספר יסודי נוסף, 'אלונים'. ברחוב טאגור נמצא מרכז קניות והסעדה.
שכונות > רמת אביב ג'

שכונת רמת אביב ג' החלה להיבנות במהלך שנות ה־70 מצפון לנווה אביבים. היא התפתחה בשנות ה־80 וה־90.
השכונה משתרעת על פני כ־1,100 דונם, והשטח הבנוי בה הוא כ־502 דונם, המחולקים למעט יותר מ־4,500 יחידות דיור. השכונה מונה יותר מ־12,000 איש, מהם כ־7% מעל גיל 65 ויותר מ־24% מתחת לגיל 14 (נתוני שנת 2017).
בשכונה בית הספר היסודי "רמת אביב ג'", המרכזים המסחריים "אלרם" ו"שוסטר". בשכונה פועל שבט "גימל" של תנועת הצופים.
שכונות > רמת אביב החדשה

ראשיתה של רמת אביב החדשה ב־1996, ותהליך בנייתה ואכלוסה מוצה עד תומו בראשית 2016. השכונה מאופיינת בבתים משותפים ואין בה צמודי קרקע. בשכונה בית ספר יסודי, 'אביב', והיא נשענת על מוסדות הבריאות והרווחה של שכונת למד ושל רמת אביב ג'. עם זאת יש בה שני מרכזי קניות ובהם סופרמרקט, בתי קפה, מספרות ומסעדות.
גבולות השכונה הם דרך נמיר ממזרח, שדרות לוי אשכול ממערב ורחוב איינשטיין מדרום.
הערות שוליים

↑  הקמת רמת אביב, באתר עיריית תל אביב-יפו
↑  רגינה אלעזרי, שיכון ולא שכונה, דבר, 18 בדצמבר 1958
↑  אוכלוסייה ומרכיבי גידול ביישובים ובאזורים סטטיסטיים
↑  אגף השיכון במפעל החיסכון לבניין לעולים לתושבי מעברות
גינת גולדה מאיר ליד ביתה ברמת אביב א'
רמת אביב ג', מבט לדרום-מערב
רמת אביב החדשה
מגדל מגורים המשמש כבית אבות בשכונה, ממגדלי המגורים הראשונים בתל אביב
חורשה במרכז שכונת רמת אביב א' בתכנון אדריכלי הנוף ליפא יהלום ודן צור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550362805171  LCCN: n78075266  VIAF: 123137040   WorldCat (עם VIAF): 123137040 
מפת משנת 1964 של שכונה רמת אביב ושל כפר הנטוש אך עדיין לא הרוס שייח' מוניס בצפון תל אביב. נראים גם רחובות מתוכננים של הקמפוס של אוניברסיטת ת"א.
רמת אביב א' (רמת אביב הירוקה) בתצלום אוויר
רמת אביב בשנת 1970
תמונה מרמת אביב ג'
תצלום אוויר של רמת אביב החדשה, בקדמת התמונה נווה אביבים
פסטיבל ניו יורק לפרסום

פסטיבל ניו-יורק (New York Festivals) נוסד בשנת 1957. במהלכו מוענקים פרסים בתחום השיווק. הפסטיבל מחולק לחמש תחרויות בין-לאומיות מרכזיות שבהן נבחר קמפיין פרסום מצטיין, במקביל לציונים לשבח והוקרה לקמפיינים נוספים בתחומים שונים.
התחרויות בפסטיבל

תחרות פרסום בכל אמצעי המדיה
תחרות הפרסום החדשני
תחרות לשידור ופרומואים ברדיו
תחרות לשידור ופרומואים בטלוויזיה
תחרות לסרטי קולנוע וְוידאו
תחרות לתחום איכות הסביבה (AME)
ארגון הפסטיבל

הפסטיבל שומר על קשרים עם נציגויות ב-65 מדינות. נציגויות אלה עוזרות למארגני הפסטיבל למצוא את העבודות הטובות ביותר בתחום בו נערכת התחרות.
תחרות הפרסום מהווה את תחרות הדגל של הפסטיבל, המזכּה את הקמפיין הפרסומי הטוב ביותר בכל ערוצי המדיה (טלוויזיה, רדיו, דפוס, שטח, קולנוע, אינטראקטיב, עיצוב, מדיה מעורבת). בשנת 2008 התקבלו עבודות מ-71 מדינות ברחבי העולם, עלייה של 23% מהשנה הקודמת. הפרסים הם מדליית זהב, כסף וארד, במקביל להכרזה על עבודות ראויות לשבח. הפסטיבל היה מהראשונים להכיר בעבודות פרסום אינטראקטיביות במדיה הדיגיטלית במסגרת תחרות הפרסום החדשני כבר בשנת 1992.
זוכים בולטים משנים קודמות

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
2008 - BBDO
2008 - Projector Inc.
2007 - Scholz & Friends
2006 - George Patterson Y&R
2005 - DDB
הערות שוליים

↑  ברוח התקופה: קטגוריות חדשות בפסטיבל הפרסום בניו-יורק, באתר גלובס, 18 באוגוסט 2009
פרנץ אלט

| --- | --- |

 לידה:  16 באוגוסט 1821 וינה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  13 בפברואר 1914 (בגיל 92) וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 הושפע על ידי:  יאקוב אלט 
 
פרנץ אלט (בגרמנית: Franz Alt‏; 16 באוגוסט 1821–13 בפברואר 1914) היה צייר נוף אוסטרי, בנו של יאקוב אלט ואחיו של רודולף ריטר פון אלט.
בעקבות אביו עסק פרנץ רבות בציורי נוף ונוף עירוני.
גלריה

תעלת רוטרדם
סלון בווינה
מינכן
כיכר פטרוס הקדוש, 1879
פורום בואריום, רומא, 1859
דניאל ברבנק

| --- | --- |

דניאל ברבנק, 2002
 לידה:  27 ביולי 1961 (בן 63) מנצ'סטר, קונטיקט
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  האקדמיה של משמר החופים של ארצות הברית (1985)  Tolland High School  אונ׳ אמבריי-רידל לאווירונאוטיקה  אוניברסיטת פיירפילד 
 תקופת השירות:  1996–2018 (כ־22 שנים)
 דרגה:  קפטן (צי מלחמתי)
 זמן שהייה בחלל:  188 ימים 21 שעות ו-47 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  1
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  7 שעות ו-11 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  דניאל ברבנק
 משימות
 STS-106,‏ STS-115, סויוז TMA-22
   /
 עיטורים
  לגיון ההצטיינות   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  מדליית האוויר   מדליית השירות המצטיין של נאס"א   מדליית הטיסה בחלל של נאס"א (3 פעמים)
 
דניאל ברבנק (באנגלית: Daniel Christopher Burbank;‏ נולד ב-27 ביולי 1961, מנצ'סטר קונטיקט) היה אסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. הוא היה מפקד משלחת מס' 30 לתחנת החלל הבין-לאומית.
ביוגרפיה

דניאל ברבנק נולד וגדל בקונטיקט. לאחר לימודי בית ספר הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת פיירפילד. אחרי סיום שנת לימודים הראשונה הוא עבר לאקדמיה של משמר החופים. בשנת 1985 הוא קיבל ממנה תואר ראשון בהנדסת חשמל. לאחר סיום האקדמיה הוא נקלט בשורות של משמר החופים של ארצות הברית ועבר קורס טיס. ברבנק שירת בבסיסים שונים של החיל. בשנת 1990 הוא קיבל תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה.
שירות בתחום החלל

בשנת 1996 ברבנק נבחר לצוות אסטרונאוטים. הוא סיים קורס במרכז החלל ג'ונסון וביצע מספר משימות בצוות הקרקע.
בספטמבר 2000 ברבנק טס לחלל כמומחה משימה ב-STS-106 במעבורת החלל אטלנטיס (טרנס וילקאט היה מפקד צוות). מטרתה העיקרית של משימה זו הייתה המשך הרכבת תחנת החלל הבין-לאומית וביצוע ניסויים.
בספטמבר 2006 ברבנק היה מומחה משימה ב-STS-124 של מעבורת החלל אטלנטיס (ברנט ג'ט היה מפקד צוות). מטרתה העיקרית של משימה זו הייתה חידוש הרכבת תחנת החלל הבין-לאומית. המעבורת נשאה במטענה את החלק השני של הצד השמאלי של התחנה. החלק הזה מורכב מזוג קולטים המפיקים אנרגיה סולרית ומהצירים שעליהם הם מורכבים (P3/P4). במהלך משימהברבנק ביצע פעילות חוץ-רכבית באורך של כ-7 שעות.
בשנים 2007–2009 ברבנק חזר לאקדמיה של משמר החופים וכיהן כפרופסור.
בנובמבר 2011 ברבנק היה מומחה משימה של טיסה סויוז TMA-22 (אנטון שקאפלרוב היה מפקד צוות). הצוות הצטרף למשלחת מס' 29 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד של מייקל פוסום. כאשר המשלחת עזבה את תחנת החלל, ברבנק היה מפקד משלחת מס' 30 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא חזר לכדור הארץ ב-אפריל 2012.
ברבנק פרש מנאס"א בשנת 2018 וחזר ללמד באקדמיה של משמר החופים.
קרל שולץ

| --- | --- |

 לידה:  איסט הרטפורד, קונטיקט, ארצות הברית
 השכלה:  האקדמיה של משמר החופים של ארצות הברית  אוניברסיטת קונטיקט 
 השתייכות:  משמר החופים של ארצות הברית
 דרגה:   אדמירל
 תפקידים בשירות
 מפקד גזרת דרום-מזרח פלורידה במשמר החופים  מפקד מחוז 11 של משמר החופים  קצין אג"ם פיקוד דרום של ארצות הברית  מפקד האזור האטלנטי במשמר החופים  מפקד משמר החופים של ארצות הברית
 עיטורים
  מדליית השירות המצוין של מחלקת ביטחון המולדת   מדליית השירות המצוין של משמר החופים   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  לגיון ההצטיינות (4)
 
קרל שולץ (באנגלית: Karl L. Schultz) (נולד ב-14 ביוני 1961) הוא קצין אמריקאי בדימוס בדרגת אדמירל. כיהן כמפקד משמר החופים של ארצות הברית.
ביוגרפיה

שולץ נולד וגדל באיסט הרטפורד שבקונטיקט. ב-1983 סיים תואר ראשון בהנדסה אזרחית מאקדמיית משמר החופים. ב-1992 סיים תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת קונטיקט והוא בוגר תוכנית עמיתים שנתית לאנשי מערכת הביטחון בבית הספר לממשל של אוניברסיטת הרווארד.
שולץ שירת כקצין בספינות הסיור של משמר החופים "PETREL" ו-"GENTIAN". שימש קצין משמרת במרכז המבצעים של מחוז 7 ופיקד על ספינות הסיור "VENTUROUS", ‏ "ACACI" ו-"FARALLON". בשנים 2006–2008 פיקד על גזרת דרום-מזרח פלורידה.
הוא שימש קצין קישור לקונגרס ולמחלקת המדינה וב-2010 מונה לראש מחלקת הקונגרס והממשל במטה משמר החופים. ביולי 2012 מונה למפקד מחוז 11 של משמר החופים וב-2014 מונה לקצין האג"ם של פיקוד דרום של ארצות הברית. באוגוסט 2016 מונה למפקד האזור האטלנטי וכוח ההגנה המזרחי במשמר החופים וראש כוח המשימה המשותף מזרח במחלקה לביטחון המולדת. כמפקד האזור פיקח על מאמצי משמר החופים במהלך הוריקן מריה, הוריקן הארווי והוריקן אירמה, מהסופות שחוללו את הנזק הגדול בהיסטוריה.
במרץ 2018 הוכרז על קידומו לדרגת אדמירל ומינויו למפקד הבא של משמר החופים. הוא נכנס לתפקידו ב-1 ביוני 2018. שירת בתפקיד עד 1 ביוני 2022.
שולץ נשוי לדון והם הורים לחמישה ילדים.
הערות שוליים

↑  Vice Adm. Karl Schultz Nominated to be Next Coast Guard Commandant, ‏news.usni.org, ‏8 במרץ 2018
1 2  East Hartford Native To Be Named U.S. Coast Guard Commandant, הרפורד קורנט, 13 במרץ 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0005 0129 3180  LCCN: no2020041746  VIAF: 2158548581016350899   WorldCat (עם VIAF): 2158548581016350899
ז'אן בודן

| --- | --- |

 לידה:  1530 אנז'ה, ממלכת צרפת 
 פטירה:  1596 (בגיל 66 בערך) לאן, ממלכת צרפת 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 מקום לימודים:  סורבון, אוניברסיטת טולוז, Collège des Quatre Langues 
 תחומי עניין:  מדע המדינה, פילוסופיה, כלכלה 
 עיסוק:  משפטן, חוקר מדע המדינה, דמונולוג, היסטוריון, פילוסוף, כלכלן, יועץ משפטי 
 מדינה:  צרפת 
 
ז'אן בודן (בצרפתית: Jean Bodin;‏ 1596–1530), פילוסוף, משפטן צרפתי ואיש מדע המדינה, נטל חלק ב"אספת המעמדות הצרפתית" (États généraux) וכיהן כפרופסור למשפטים בטולוז (Toulouse).
בודן התפרסם בעיקר הודות ליצירתו "שישה ספרים על הרפובליקה" (Les six livres de la République) ועקב חדשנותו בכל הקשור לסמכות הריבון.
ביוגרפיה

ז'אן בודן נולד למשפחה בורגנית קתולית מן העיר אנז'ה, כיום במחוז מן ולואר שבצפון מערב צרפת. בנעוריו התחנך במנזר של המסדר הכרמליתי באנז'ה, ואחרי כן באוניברסיטה ובקולז' דה פראנס בפריז. הוא הושפע מן הסכולסטיקה של ימי הביניים וההומניזם של תקופת הרנסאנס.
בשנת 1549 השתחרר משבועת האמונים שלו כנזיר, והפך לסטודנט לחוק הרומי באוניברסיטה של טולוז. שב לפריז ב-1561, עם תחילתן של מלחמות הדת בצרפת, ושימש שם כפרקליט, אולם ללא הצלחה. בודן התמסר ללימוד הפילוסופיה וההיסטוריה, למד עברית, יוונית איטלקית וגרמנית, קרא את התנ"ך, את ליוויוס, טקיטוס וקיקרו, וחקר את חוקותיהן של מדינות מערב אירופה.
בודן השתייך לחבורת כותבים שטענו כי הפיצול הדתי הוא בלתי נמנע, ושהמלחמה כנגד בני הדת החדשה עלולה להחריב את המדינה כולה. בתקופה זו חיבר מספר ספרים שנאסרו לקריאה על ידי האינקוויזיציה, כנראה מכיוון שהפגין בהם סימפתיה כלפי תאוריות קלוויניסטיות. חבורת ההוגים הפרגמטים (ה-Politiques), שבודן היה המפורסם שביניהם, העלו את מושג הגיון המדינה (Raison d'Etat) שהעמיד את טובת המדינה, אליה התייחסו כאל ישות מקודשת, מעל הכל.
בודן מונה על ידי אנרי השלישי מלך צרפת לאחד מנציגי המעמד השלישי באספת המעמדות הצרפתית שהתכנסה בעיר בלואה בשנים 1576–1577. באספה זו התנגד לעמדתו של המלך, שביקש לבטל חלק מן הזכויות שניתנו להוגנוטים, ובשל כך נאלץ לפרוש מתפקידו והפך לבן חסותו של פרנסואה דוכס אנז'ו, אחי המלך, שנפטר ב-1584. ז'אן בודן עקר אל העיר לאן בחבל פיקרדי שבצפון צרפת ושימש שם כתובע הכללי מטעם המלך.
ז'אן בודן נפטר בעיר לאן ב-1596 לאחר שנדבק במגפת דבר שפקדה את האזור.
חיבוריו > המתודה של ההיסטוריה (La Méthode de l’Histoire - 1566)

בהיותו בן 36 כתב את ספרו הראשון, "המתודה" שיצא לאור ב-1566 וזכה להוצאה שנייה ב-1572. הספר נכתב בלטינית, ויועד כנראה לקריאת מלומדים בלבד. בספר מציג בודן את חשיבותה של ההיסטוריה, שנחשבה בעיניו, בטרמינולוגיה מודרנית, כמעין מדע שימושי. לשיטתו ניתן ללמוד רבות מספרי ההיסטוריה, שכן אלה מכילים את אורחות חיי העמים, מקורותיהם והתפתחותם, ומעניקים מבט כוללני על שלל העניינים המדיניים של מגוון ארצות. את הטוב האוניברסלי סבר כי ניתן לדלות מלימודי ההיסטוריה. לדבריו, יש ללמוד משלל סיפורי הקדמונים ובאמצעותם להגיע לסינתזה רעיונית אודות המצב האופטימלי.