stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצעד 100 האלבומים ההולנדיים
האלבומים הנמכרים ביותר

רשימת האלבומים מתבססת על נתוני המכירות ברשתות המוזיקה.
האלבום 21 של אדל הוא האלבום שצעד הכי הרבה שבועות לאחר שהופיע במצעד יותר מ-500 שבועות. במקום השני האלבום "De Hazes 100" של זמר שירי הנשמה ההולנדי אנדרה הזס ולאחריו Brothers in Arms של הדייר סטרייטס.
1971: Sticky fingers - הרולינג סטונז
1972: Harvest - ניל יאנג
1973: Forever and ever - דניס רוס
1974: פסקול הסרט ישו כוכב עליון - אנדרו לויד ובר
1975: Sooner or Later - Robert Long
1976: פסקול היו זמנים במערב - אניו מוריקונה
1977: Hotel California - The Eagles
1978: פסקול שיגעון המוזיקה
1979: Bat out of hell - מיט לוף
1980: BZN - Greatest hits
1981: All alone am I - טימי יורו
1982: סימון וגרפונקל - The concert in Central Park
1983: מייקל ג'קסון - Thriller
1984: ליונל ריצ'י - Can't slow down
1985: ברוס ספרינגסטין - Born in the USA
1986: מדונה - True blue
1987: U2 - The Joshua tree
1988: פליטווד מק - Tango in the night
1989: גלוריה אסטפן ומיאמי סאונד משין - Anything for you
1990: טוטו - Past to present 1977-1990
1991: דייר סטרייטס - On every street
1992: קווין - Greatest hits II
1993: Soundtrack - The bodyguard
1994: מריה קארי - Music box
1995: אנדרה ריו - Strauß & co
1996: סלין דיון - Falling into you
1997: מרקו בוראסטו - The truth
1998: מרקו בוראסטו - The destination
1999: אנדראה בוצ'לי - Sogno
2000: מרקו בוראסטו - Loud and clear
2001: K-otic - Bulletproof
2002: מרקו בוראסטו - On the road
2003: רובי ויליאמס - Escapology
2004: נורה ג'ונס - Feels like home
2005: קייטי מלואה - Piece by piece
2006: יאן סמיט - On the way to happiness
2007: קייטי מלואה - Pictures
2008: איימי ויינהאוס - Back to Black
2009: אדל - 19
2010: קארו אמרלד - Deleted scenes from the cutting room floor
2011: אדל - 21
2012: אדל - 21
2013: מרקו בוראסטו - A thousand mirrors
2014: The Common Linnets - The Common Linnets
2015: אדל - 25
2016: אדל - 25
2017: אד שירן - ÷
2018: Josylvio - Hella Cash
2019: Frenna - Francis
2020: פופ סמוק - Shoot For The Stars Aim For The Moon
2021: אדל - 30
2022: הארי סטיילס - Harry's House
2023: הרולינג סטונז - Hackney Diamonds
הערות שוליים

↑  "De lp-lijst werd gelijktijdig met de Hilversum 3 Top 30 samengesteld". Dutch Charts (בהולנדית).
מרי גארדן

| --- | --- |

 לידה:  20 בפברואר 1874 אברדין, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  3 בינואר 1967 (בגיל 92) Inverurie, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  St Margaret's School for Girls 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרי גארדן
מרי גארדן (באנגלית: Mary Garden‏; 20 בפברואר 1874, אברדין – 3 בינואר 1967, אינברורי) הייתה זמרת סופרן סקוטית חשובה, בעלת קריירה נכבדה בצרפת ובאמריקה בשליש הראשון של המאה ה-20. היא תוארה כ"שרה ברנאר של האופרה".
שנים ראשונות, לימודים וקריירה

מרי גארדן נולדה בסקוטלנד והיגרה עם משפחתה לשיקגו, אילינוי בארצות הברית כשהייתה בת תשע.
כזמרת צעירה נראה שצפונה בה הבטחה ואחרי הכשרה אצל טובי המורים בשיקגו נשלחה לפריז להמשיך בהשתלמותה שם. הופעתה הפומבית הראשונה הייתה באפריל 1900, בתפקיד הראשי ב"לואיז" של גוסטב שרפנטייה באופרה קומיק, תפקיד שעמו זוהתה במידה רבה.
כעבור שנתיים, בחר בה קלוד דביסי לשחק את התפקיד הנשי הראשי בהצגת הבכורה באופרה קומיק של "פליאס ומליסנד" שלו. הופעותיה של גארדן זכו לשבחים רבים מצד הביקורת. היא עוררה סנסציה גם בהופעתה כ"סאלומה" של ריכרד שטראוס בגרסה הצרפתית של האופרה.
מרי גארדן הופיעה לראשונה בארצות הברית בבית האופרה של מנהטן ב-1907 בתפקיד הראשי ב"תאיס" של ז'יל מאסנה.
גארדן כיכבה באופרה העירונית של שיקגו משנת 1910 עד 1931, השנה שבה פרשה מבימת האופרה. היא המשיכה להופיע ברסיטלים, בהרצאות ובכיתות אמן במשך עוד עשרים שנה.
חיים אישיים

כפי שתואר הן באוטוביוגרפיה שלה והן בביוגרפיה של מייקל טרנבול (ראו להלן), גארדן הייתה דיווה טיפוסית, שידעה בדיוק איך להשיג את חפצה. היו לה כמה וכמה סכסוכים קשים עם עמיתים שונים מעולם המוזיקה, שמהם יצאה תמיד וידה על העליונה ובסופו של דבר החזיקה בידה את השליטה באופרה של שיקגו. בהיותה תועמלנית חסרת-רחם לפרסומה היא, אירע לעיתים קרובות, שתשומת הלב לברק הרעשני של חייה האישיים העיבה על זו שקיבלו הופעותיה הפומביות ופרשיות האהבים שלה עם גברים, אמיתיות או מדומות, נטו להתפרסם כשמועות שערורייתיות בעיתונות.
האוטוביוגרפיה שלה, "סיפורה של מרי גארדן" (1951) נגועה באי-דיוקים. מאז ומתמיד נטתה לקשט ולהגזים, וכשכתב היד היה בשלבי הכנה, כבר גלשה לטירוף דעת.
מרי גארדן מתה באיברורי, סמוך לאברדין, שם עשתה את 30 השנים האחרונות בחייה. גן זיכרון קטן מוקדש לה בקצה המערבי של אברדין, ובו אבן קטנה חרותה וספסל.
הקלטות וסרטים

מרי גארדן הקליטה מספר רב של תקליטים בין 1903 ל-1929, לחברות G&T, קולומביה וויקטור. תקליטיה מופצים עדיין ומעוררים עניין בקרב חובבי אופרה היסטורית, אף כי גארדן עצמה, לפי הנאמר, הייתה מאוכזבת מתוצאות עבודתה באולפן ההקלטות. (עניין מיוחד יש בהקלטות עם פסנתר מאת המלחין קלוד דביסי).
מרי גארדן הופיעה בשני סרטים אילמים - "תאיס" (1917) ורומנס של ימי מלחמת העולם הראשונה בשם "החוטאת המזהירה" (1918). ללא קול שירתה, התקבל משחקה בביקורתיות ושני הסרטים כאחד לא נחלו הצלחה.
מצוות תוכחה

| --- | --- |
 מקרא:  ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק י"ז
 תלמוד בבלי:  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ל"א; תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף ט"ז, עמוד ב'
 משנה תורה:  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות דעות, פרק ו', הלכה ז'
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה ר"ה ספר החינוך, מצווה רל"ט
 
מצוות תוכחה היא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה חובה להוכיח אדם מישראל שאינו נוהג כשורה.
מקור המצווה

בתורה נאמר: ”הוֹכֵחַ תּוֹכִיחַ אֶת עֲמִיתֶךָ וְלֹא תִשָּׂא עָלָיו חֵטְא” (ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק י"ז).
דיני המצווה

כאשר רואה אדם את חבירו עובר על מצווה הכתובה בפירוש בתורה, חייב להוכיחו, בין במצוות שבין אדם לחברו ובין במצוות שבין אדם למקום.
המוכיח את חברו צריך לפנות אליו ביחידות, ולהוכיחו בלשון רכה כדי שלא יתבייש. ואם אין זה עוזר, הוא נדרש להוכיחו פעמים רבות עד שיהיה קרוב החוטא להכות את המוכיח. וזאת מדין הערבות שנטלו עם ישראל זה על זה. אך אם חברו עבר עברה מול קהל צריך לפנות אליו מיד ולא בסתר כי זהו חילול השם.
אם המוכיח הוא אדם שיכול להעניש את עובר העברה (כמו אבא לבן או רב לתלמיד) ולכפות עליו לא לעשות את העבירה, ובמקרה שלא מצליח להוכיחו בעדינות ובלשון רכה, אזי חובה עליו להענישו עד שלא יעשה את העברה, ואם לא יעשה כן אף הוא נענש בחטאי החוטא.
מצוות התוכחה היא חלק הכרחי ממצוות ואהבת לרעך כמוך ולא תשנא את אחיך, מפני שלעיתים האדם נפגע ממעשיו של חברו, והדרך היחידה שלא להפגע ממנו ולשונאו היא לדבר עימו להוכיח אותו על מעשיו, ומתוך כך לנסות להתפייס עימו.
דיני המצווה > מקרים שאין להוכיח

כשאין שום תועלת בתוכחה, אין להוכיח ברבים יותר מפעם אחת, אבל ביחיד, חייב להוכיחו עד שיכנו או יקללנו. אם יודע שהחוטא ישנא את המוכיח ויזיק לו, אין להוכיח אא"כ הוא בגדר "איש את אחיו שלבו גס בו". דין זה מתבסס על התלמוד הבבלי: ”אמר רבי אילעא משום רבי אלעזר ברבי שמעון: כשם שמצווה על אדם לומר דבר הנשמע - כך מצווה על אדם שלא לומר דבר שאינו נשמע. רבי אבא אומר: חובה, שנאמר: "אל תוכח לץ פן ישנאך"” (תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ס"ה, עמוד ב').
במצווה מדרבנן, או אפילו במצווה מהתורה הנלמדת כהלכה למשה מסיני או מי"ג מידות שהתורה נדרשת בהן אך אינה רשומה בתורה שבכתב, נפסק כי "מוטב שיהיו שוגגים ואל יהיו מזידין"; ואדם שרואה שגם אם יוכיח לא ישמעו לו, כדאי יותר שלא יוכיח, כך למשל אנו נזהרים שלא להוכיח את האנשים האוכלים בערב יום כיפור עד שחשכה, שכן מצוות תוספת יום הכיפורים היא מדרבנן, ולכן אין מוכיחים אותם, כי אנו יודעים שלא ישמעו לנו.
מצוות התוכחה קיימת רק באדם המוגדר כ"עמיתך" ("הוכח תוכיח את עמיתך"), כלומר - אדם שאינו פורק עול. אחרת, אין מצווה או חובה להוכיחו.
תוכחת ומוסר

בספר משלי (יב, א) נאמר: אֹהֵב מוּסָר אֹהֵב דָּעַת, וְשֹׂנֵא תוֹכַחַת בָּעַר. ביאר רלב"ג: מי שהוא אוהב מוסר במידות הוא אוהב דעת כי זה ממה שיישירהו לשלמות המושכלות (ששלמות השכל תלויה בשלמות במידות), ולזה הוא מבואר כי מי שהוא שונא התוכחת ונפקד ממנו שלמות במידות הנה הוא בער כי יפקד ממנו שלמות המושכלות גם כן. באופן דומה נאמר (משלי יג, א): בֵּן חָכָם (ישמע) מוּסַר אָב, וְלֵץ לֹא שָׁמַע גְּעָרָה. וכיוצא בזה (משלי טו, לב): פּוֹרֵעַ מוּסָר מוֹאֵס נַפְשׁוֹ, וְשׁוֹמֵעַ תּוֹכַחַת קוֹנֶה לֵּב. פירש מצודת דוד: יקנה בזה לב חדש ומשכיל.
רבי אומר; איזו היא דרך ישרה שיבור לו האדם, יאהב את התוכחות ,שכל זמן שתוכחות בעולם, נחת רוח באה לעולם, טובה וברכה באין לעולם, ורעה מסתלקת מן העולם, שנאמר (משלי כד, כה) ולמוכיחים ינעם ועליהם תבוא ברכת טוב (רש"י: אדם שמקבל תוכחה ינעם ונחת רוח באה לעולם).
בספר מבחר הפנינים (המיוחס לרבי שלמה אבן גבירול), שער תוכחת האהבה, כתוב:
אמר החכם, מעולם לא הוכחתי אדם שלא מצאתיו מחפש על מומי.
ואמר, חבר שיגיד לך מומך בינך לבינו בכל פעם שיפגעך, טוב לך מחבר שיתן לך בכל עת שיפגעך דינר זהב.
ואמר, אני אוהב מי שיודיעני במומי ביני לבינו בלבד.
כיום

חז"ל התלוננו על הבעייתיות הקיימת כיום במצוות התוכחה (ועיין תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף ט"ז, עמוד ב'):
אמר ר' טרפון "העבודה! אם יש בדור הזה יכול להוכיח". אמר ר' אלעזר בן עזריה "העבודה! אם יש בדור הזה יכול לקבל תוכחת". אמר ר' עקיבא "העבודה! אם יש בדור הזה יודע האיך מוכיחים".
אף על פי כן, כתבו הפוסקים שאין זה מבטל את מצוות התוכחה לגמרי ואם ישנו סיכוי שהחוטא ישמע, צריך להעיר לו.
הערות שוליים

↑  המצווה קיימת רק בישראל ואיננה קיימת בגר תושב, רש"י על תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ע"ה, עמוד א'.לפי ספר חסידים ממדת חסידות להוכיח גם גוי (ספר חסידים, נוסח פארמא תשס"ח. מובא גם כאן)
↑  לפיכך נאמר: טוֹבָה תּוֹכַחַת מְגֻלָּה מֵאַהֲבָה מְסֻתָּרֶת (משלי כז, ה). פירש רבי יוסף קמחי: טובה תוכחת מגולה כשהיא באה מתוך אהבה מסותרת.
↑  רמב"ם הלכות דעות ו ו – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  ד - איסור שנאה, באתר פניני הלכה, ‏2000-08-01
↑  רמ"א סימן תרח סעיף ב ומשנה ברורה סימן תרח, ס"ק ט
↑  מגן אברהם, אורח חיים תרח אות ג, בשם ספר חסידים סימן תיג
↑  ספר משלי, פרק ט', פסוק ח'
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תר"ח, סעיף ב'.
↑  תוספות על תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף נ"ה, עמוד א', ד"ה ואע"ג
↑  ביאור הלכה סימן תר"ח, ד"ה אבל אם
↑  תלמוד בבלי, מסכת תמיד, דף כח עמוד א
↑  משנה ברורה סימן תרח, סעיף ב
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007527898505171
נחש סלוד-אף

| נחש סלוד-אף |
| --- | --- |
 Heterodon platirhinos
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: זעמניים
סוג:: נחש סלוד-אף
שם מדעי
 Heterodon ‏לטריי, 1801

נָחָשׁ סְלוּד-אַף (שם מדעי: Heterodon) הוא סוג של נחש החי בטבע רק באמריקה הצפונית. הוא שייך למשפחת הזעמניים ולתת-משפחת הדיפסדידיים
אורך הנחשים 30–120 ס"מ, והם בעלי גוף רחב וראש רחב בעל לסת עליונה הנוטה מעלה וממנה קיבל הנחש את שמו. נחשים אלה בעלי צבעים רבים ולעיתים הם בעלי פסים בולטים לאורך הגוף. לנחשים אלה ישנם שיניים אחוריות בעלות ריר רעיל היכול להשפיע ולהכאיב לבני אדם אך לא להרוג.
טרפו של הנחש הוא מכרסמים ולטאות אך המין Heterodon platirhinos ניזון בעיקר מקרפדות, אותם הוא הורג בארס הפועל רק עליהם. כאשר הם מותקפים הם יתנפחו, ירעישו וייתכן שינשכו את האויב, אך הם ידועים בעיקר בהתחזותם למתים בצורה משכנעת, כך שהם גם נרקבים בתהליך.
מינים

נחש סלוד-אף מערבי (Heterodon nasicus)
Heterodon platirhinos
Heterodon simus
Heterodon kennerlyi
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
נביאי האסלאם

באסלאם, "נביא" (בערבית: نبيّ, נַבי בריבוי: أنبياء אנביאא') הוא אדם שנבחר על ידי האל שחווה התגלות ואל-וואחי. כל נביא באסלאם הוא גבר זכר מבוגר, בניגוד ליהדות שבה יכולות להיות גם נביאות. נביא באסלאם יכול להיות גם רסול (בערבית: رسول, תרגום: שליח) אך לא כל נביא הוא רסול. בנוסף לנביאים המוכרים ביהדות ובנצרות ודמויות אחרות הנזכרות בתנ"ך ובברית החדשה, יש באסלאם נביאים נוספים המוזכרים רק בקוראן - אחד החשובים שבהם הוא הוד.
מייסד הדת עצמו, מוחמד, נחשב באסלאם לאחרון הנביאים ולחשוב שבהם. הוא מכונה "רסול אללה" - رسول الله - "שליח האל", אך אפשר לכנות כך גם את כל שאר הרסולים (שליחים). כשמוסלמי מזכיר שם של נביא, מקובל שהוא יוסיף אחריו את הברכה: عليه السلام ("עליה אלסלאם") או בראשי תיבות: عم - שפירושה "עליו השלום" (בעברית נאמרת ברכה דומה על כל אדם שמת, אולם אין לבלבל בינה לבין הברכה המוסלמית). אחרי הזכרת שמו של מוחמד מקובל לומר: صلّى الله عليه وسلّم ("צלא אללה עליה וסלם"), בראשי תיבות: صلعم או ص ("האל יתפלל עליו וייתן לו שלום"), לפי רוב חכמי הדת המוסלמים (עולמאא) מותר לכנות גם את שאר הנביאים בברכה זו, ויש גם עולמאא שמתירים לברך כך גם אנשים שאינם נביאים. מנהג זה נפוץ בדרך כלל אצל המוסלמים השיעים שמברכים את עלי אבן אבי טאלב בן דודו של הנביא מוחמד, ואת בניו חסן וחוסיין. אצל המוסלמים הסונים הדבר אינו נהוג.
ההבדל בין נביא לשליח באסלאם

השליח (בערבית: رسول, תעתיק: רסול),הוא נביא אשר נשלח על ידי האל עם שריעה (חוקים, בדומה להלכה היהודית) חדשה וספר קודש חדש על מנת להדריך מחדש לדרך הישר עם מסוים או קבוצת אנשים שהוא נשלח אליהם, שכפרו וזנחו את השריעה הישנה של השליח שלפניו. בכך מבטל השליח החדש את השריעה הישנה ומביא שריעה חדשה.
נביא (בערבית: نبي), הוא אדם שנבחר על ידי האל על מנת להדריך את המאמינים בדרך הישרה ולחזק את אמונתם באל ובשריעה של השליח שלפניו. הנביא שופט בין המאמינים, מדריך אותם ומזכיר להם את הדרך הנכונה והישרה, לפי השריעה הקיימת בזמנו.
לסיכום, ההבדל בין שליח לנביא הוא שהשליח מחדש ומביא שריעה חדשה וזונח את הישנה, ובנוסף מדריך את הכופרים לדרך הנכונה, בניגוד לנביא שמחזק ומזכיר למאמינים שאמונתם נחלשה לפי השריעה הקיימת ושופט את אלה שטועים או מתכחשים לדת.
רשימת נביאי האסלאם

בקוראן נזכרים רק 25 נביאים ושליחים בשמם יחד. בנוסף, יש כאלה שנזכרים אך שמם אינו מוזכר, ויש כאלה שאינם נזכרים כלל, וזאת על פי סורה 40: ע'אפר, פסוק: 78 בקוראן:
"وَلَقَدْ أَرْسَلْنَا رُسُلًا مِنْ قَبْلِكَ مِنْهُمْ مَنْ قَصَصْنَا عَلَيْكَ وَمِنْهُمْ مَنْ لَمْ نَقْصُصْ عَلَيْكَ وَمَا كَانَ لِرَسُولٍ أَنْ يَأْتِيَ بِآيَةٍ إِلَّا بِإِذْنِ اللَّهِ فَإِذَا جَاءَ أَمْرُ اللَّهِ قُضِيَ بِالْحَقِّ وَخَسِرَ هُنَالِكَ الْمُبْطِلُونَ "
תרגום: "הן שלחנו לפניך נביאים; על קצתם הגדנו לך ועל קצתם לא הגדנו; לא לנביא לעשות מופתים, כי אם ברצון אדוניו. ובבוא דבר אלהים, הוכיח באמת, וכל המכחשים באלהים ספו".
על פי החדית', כשנשאל הנביא מוחמד כמה נביאים היו, ענה מוחמד שהיו 124,000 נביאים, וכשנשאל כמה מתוכם היו שליחים ענה מוחמד שהיו 315 שליחים. אך על פי רוב העולמאא, חדית' זה שסופר על הנביא אינו מהימן ואפילו שקרי, ולא מתייחסים אליו כמהימן לחלוטין.
דניאל וישעיהו אינם מוזכרים בקוראן, אך נחשבים לנביאים בעיני חלק מהמוסלמים. אל-חד'ר, ד'ו אלכפל, ד'ו אל-קרנין ולוקמאן הן דמויות המוזכרות בקוראן, אך קיימת מחלוקת בנוגע להיותם נביאים.
25 הנביאים והשליחים הנזכרים בשמם בקוראן:
הערה: שמות הנביאים להלן נכתבו כפי שהם מופיעים בקוראן, בתעתיק עברי. בסוגריים מופיע שם הנביא בערבית, שמה של הדמות מן התנ"ך או מן הברית החדשה שאיתה הוא מזוהה (בחלק מהמקרים הזיהוי פשוט בשל הדמיון בשם. במקרים שבהם אין דמיון בשם בין הקוראן לתנ"ך או לברית החדשה, הזיהוי מבוסס על הדעה הרווחת במסורת המוסלמית. במקרים שבהם הזיהוי אינו ברור דיו או שנוי במחלוקת, מופיעה הסתייגות), שם הספר הקדוש שהורד לנביא ולאיזה עם הוא נשלח (לפי האמונה האסלאמית).
| שם | נביא | שליח | ספר הקודש | העם אליו נשלח |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אדם (آدم, אדם) | ✔ |  |  |  |
| אידריס (إدريس, מזוהה עם חנוך) | ✔  |  |  | בני אדם |
| נוח (نوح, נח) | ✔ | ✔  |  | עם נוח  |
| הוד (هود, מזוהה עם חבר או עבר) |  | ✔  |  | עם עאד (عاد) |
| צאלח (صالح, מזוהה עם שלח) |  | ✔  |  | עם ת'מוד (ثمود) |
| איבראהים (إبراهيم, אברהם) | ✔  | ✔  | ספרי אברהם  | עם אברהם  |
| לוט (لوط, לוט) | ✔ | ✔  |  | עם לוט  |
| אסמאעיל (إسماعيل, ישמעאל) | ✔ | ✔ |  |  |
| איסחאק (إسحاق, יצחק) | ✔ |  |  |  |
| יעקוב (يعقوب, יעקב) | ✔ |  |  |  |
| יוסוף (يوسف, יוסף) | ✔ |  |  |  |
| איוב (أيوب, איוב) | ✔ |  |  |  |
| שועייב (شعيب, מזוהה עם יתרו) |  | ✔  |  | עם מדין (مدين) |
| מוסא (موسى, משה) | ✔ | ✔ | תורה  | פרעה (מצרים) בני ישראל  |
| הארון (هارون, אהרון) | ✔  |  |  | בני ישראל |
| ד'ו אלכּפל (ذو الكفل, - ) | נביא או צדיק |  |  |  |
| דאוד (داود, דוד) | ✔ |  | מזמורי דוד (זבור) | בני ישראל |
| סולימאן (سليمان, שלמה) | ✔ |  |  | בני ישראל |
| אליאס (الياس, אליהו) | ✔ | ✔  |  | בני ישראל  |
| אלייסע (اليسع, אלישע) | ✔ |  |  |  |
| יונס (يونس, יונה) | ✔ | ✔  |  | עם יונס  |
| זכריא (زكريا, זכריה) | ✔ |  |  | בני ישראל |
| יחיא (يحيى, יוחנן המטביל) | ✔  |  |  | בני ישראל |
| עיסא (عيسى, ישו) | ✔  | ✔  | הברית החדשה  | בני ישראל  |
| מוחמד (محمد, מוחמד) | ✔ | ✔ | קוראן  | לכלל האנושות והשדים |
ראו גם

הנבואה במסורת ישראל
נטוורק רקורדס

נטוורק רקורדס (לשעבר קול קאט רקורדס) הייתה חברת תקליטים עצמאית שנוסדה בברמינגהאם, אנגליה, בשנת 1988 על ידי ניל רושטון ודייב בארקר.
חברת התקליטים הוציאה תקליטים מסוג דטרויט טכנו (אנ') בראשית ימיה בתור חברה עצמאית. היא הייתה ידועה בזכות אוספי Bio Rhythm, כמו גם אוספים שכללו שירי האוס. בחברת התקליטים הוחתמו שלל אמנים כדוגמת חואן אטקינס, MK ומודל 500. דרך נטוורק רקורדס הושקה Six6 (הידועה גם בשם 6x6), שנתמכה על ידי וירג'ין רקורדס בין השנים 1993–1996.
לאחר הפסקה ארוכה מהוצאת תקליטים, נטוורק חזרה להוציא מחדש את האלבום Innovator מ-1991 של דריק מאי בדצמבר 2019.
הערות שוליים

↑  Interview: Neil Rushton, daily.redbullmusicacademy.com (באנגלית)
↑  David Bentley, 26 more pictures of Birmingham nightclubs where you danced in your teens and 20s, Birmingham Live, ‏2014-02-14 (באנגלית)
↑  Price, Emmett George, ed. (2010), "Techno", Encyclopedia of African American Music, vol. 3, Santa Barbara, CA: ABC-CLIO, p. 942, ISBN 978-0313341991
↑  Reynolds Simon, 1998, Energy Flash, Picador, p55, ISBN 0-5712-8914-2
↑  Network Records relaunches with an expanded edition of Derrick May's 1991 classic, Innovator · News ⟋ RA, Resident Advisor (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 17b29e74-14f6-49d0-aeb4-e004cebe417d
מרגרט וודרו וילסון

מרגרט וודרו וילסון (באנגלית: Margaret Woodrow Wilson; ‏16 באפריל 1886 – 12 בפברואר 1944) הייתה הבכורה מבין שלוש בנותיהם של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון ושל אשתו הראשונה אלן לואיז וילסון, בנוסף לג'סי ואלינור. לאחר מות אמה באוגוסט 1914 שימשה מרגרט כמארחת של הבית הלבן (הגברת הראשונה של ארצות הברית) עד לנישואיו השניים של אביה בדצמבר 1915.
ראשית חייה

מרגרט וודרו וילסון (שמה האמצעי היה שם משפחתה של סבתה מצד אביה ושמו האמצעי של אביה שבו הוא היה מוכר יותר מאשר שמו הראשון, תומאס) נולדה בגיינסוויל, ג'ורג'יה. לשני הוריה היו שורשים חזקים בדרום ארצות הברית, ושני סביה היו כמרים פרוטסטנטים. הוריה של מרגרט חיו בצפון ארצות הברית, שם אביה עסק בהוראה, אך אימה לא רצתה שילדיה ייוולדו כיאנקים, ולפיכך היא דאגה לשהות אצל משפחתה בגיינסוויל לקראת הלידות של שתי בנותיה הגדולות. מרגרט למדה בבתי ספר מקומיים, שלעיתים היו קשורים לקולג'ים בהם לימד אביה בשנות נעוריה.
חייה הבוגרים

במרץ 1913 הושבע וודרו וילסון כנשיא ארצות הברית. ב-6 באוגוסט 1914 נפטרה רעייתו אלן ממחלת כליות ונקברה בעיר הולדתה רום. על ערש דווי היא ביקשה מבעלה שלא יישאר ערירי ויישא אישה, ואכן, ב-18 בדצמבר 1915 הוא נשא לאישה את אדית בולינג וילסון. במשך הזמן שחלף בין פטירת אמה לבין נישואיו השניים של אביה, שימשה מרגרט כמארחת הרשמית של הבית הלבן, תפקיד שכיום קרוי הגברת הראשונה של ארצות הברית.
וילסון הייתה זמרת והקליטה כמה שירים. ב-1914 הוציאה חברת קולומביה רקורדס את השיר "נערי" (My Laddie) בביצועה.
בצוואתו הוריש הנשיא וילסון לבתו אנונה בסך 2,500 דולר, מעל 37,000 דולר בערכים של 2020. סכום זה שולם לה כל עוד הוא לא עלה על שליש מההכנסה השנתית של אחוזתו וכל עוד מרגרט נותרה רווקה.
ב-1938 נסעה וילסון לאשרם של הגורו סרי אורובינדו (אנ') שבפונדיצ'רי, הודו, שם היא חיה עד יומה האחרון. היא הייתה חברה וחסידה באשרם ושם ניתן לה השם "ניסתה" (Nistha), שמשמעותו בסנסקריט הוא "מסירות". יחד עם החוקר ג'וזף קמפבל היא ערכה את התרגום האנגלי של יצירתו הקלאסית של ראמאקרישנה "בשורתו של סרי ראמאקרישנה" (The Gospel of Sri Ramakrishna), שיצא לאור ב-1942 על ידי "מרכז ראמאקרישנה-ויקננדה" (Ramakrishna-Vivekananda Center) שבניו יורק.
מרגרט וודרו וילסון נפטרה מאורמיה בפונדיצ'רי (אז בתחומי הודו הצרפתית), ב-12 בפברואר 1944, בגיל 57, ושם היא נטמנה.
הערות שוליים

↑  "First Lady - Ellen Wilson". C-SPAN
↑  "W. A. Thayer (composer) - Discography of American Historical Recordings". adp.library.ucsb.edu
↑  Calculate the value of $2,500 in 1924 - dollartimes.com
↑  First Lady Biography: Ellen Wilson
↑  Nikhilananda, Swami (1942). "Preface". The Gospel of Ramakrishna. Chennai: Sri Ramakrishna Math
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16692963r (data)  ISNI: 0000 0000 4020 9627  LCCN: n2008068565  SNAC: w6hd84c7  VIAF: 16702853   WorldCat (עם VIAF): 16702853
מרגרט ריי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 במאי 1906 המבורג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  21 בדצמבר 1996 (בגיל 90) קיימברידג', ארצות הברית 
 שם לידה:  מרגרט אליזבת ולדשטיין
 מדינה:  גרמניה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  באוהאוס, האקדמיה לאמנות של דיסלדורף, אוניברסיטת מינכן 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות ילדים
 יצירות בולטות:  ג'ורג' הסקרן
 בן או בת זוג:  הנס ריי 
 
מרגרט אליזבת ריי לבית ולדשטיין (בגרמנית: Margarete Elisabeth Rey;‏ 16 במאי 1906 – 21 בדצמבר 1996) הייתה סופרת ומאיירת יהודיה-אמריקאית ילידת גרמניה, שנודע בעיקר בשל סדרת ספרי הילדים "ג'ורג' הסקרן" שיצרה עם בעלה הנס ריי בין השנים 1939–1966.
ביוגרפיה

מרגרט אליזבת ולדשטיין נולדה ב-16 במאי 1906 בהמבורג, הקיסרות הגרמנית. בתם של גרטרוד (רוזנפלד) ופליקס ולדשטיין. אביה היה חבר הרייכסטאג. היא למדה אמנות בבאוהאוס שבדסאו, באקדמיה לאמנות דיסלדורף ובאוניברסיטת מינכן בין השנים 1926 ל-1928 ולאחר מכן עבדה בפרסום. בשנת 1935 היא עזבה את גרמניה לריו דה ז'ניירו, ברזיל בשל עליית הנאציזם. בריו פגשה לראשונה את הנס ריירסבאך, איש מכירות יהודי גרמני מהמבורג גם כן, שהיה חבר של משפחתה. הם נישאו בשנת 1935 ועברו לפריז, צרפת בשנת 1936.
הם התגוררו במונמארטר. בפריז, איורי החיות של הנס הסבו את תשומת ליבו של מוציא לאור צרפתי, שהזמין אותו לכתוב ספר ילדים. הספר, "צילה (ססילי) ג'י ותשעת הקופים" (באנגלית: Cecily G. and the Nine Monkeys), לא זכור במיוחד, אך אחת מדמויותיו, קוף שובב להפליא בשם ג'ורג' הסקרן, זכתה להצלחה כה רבה עד שבני הזוג שקלו לכתוב ספר שיתמקד כולו בו. מלחמת העולם השנייה קטעה את עבודתם. בשל יהודתם, החליטו הזוג ריי לברוח מפריז בטרם יגיעו הנאצים העירה. ביוני 1940 שעות ספורות לפני נפילת פריז לכוחות גרמניה הנאצית ברחו על אופניים מתוצרת עצמית שהרכיב הנס, כשהם נושאים עמם את כתב היד המאויר של "ג'ורג' הסקרן".
המסע רצוף הקשיים והתלאות של הזוג ריי הביא אותם לעיר באיון בסמוך לגבול עם ספרד, שם הונפקו להם אשרות מצילות חיים עליהן חתם סגן הקונסול מנואל ויירה בראגה (על פי הוראתו של הדיפלומט הפורטוגלי, ארישטידש דה סוזה מנדש) ב-20 ביוני 1940. הם חצו את הגבול לספרד, שם קנו כרטיסי רכבת לליסבון. משם שבו לברזיל, המקום בו נפגשו חמש שנים קודם לכן, אך הפעם הם המשיכו לניו יורק. הזוג ריי נמלט מאירופה כשהוא נושא את כתב היד לספר "ג'ורג' הסקרן" הראשון, שיצא לאור בשנת 1941 בניו יורק על ידי הוצאת הוטן מיפלין (Houghton Mifflin).
"ג'ורג' הסקרן" זכה להצלחה מיידית, והזוג ריי הוזמן לכתוב על הרפתקאות נוספות של הקוף השובב ושל חברו, האיש בכובע הצהוב. הם כתבו כשבעה סיפורים, כאשר הנס היה אחראי בעיקר על האיורים ומרגרט על הסיפורים, אם כי שניהם הודו כי שיתפו ביניהם את העבודה ושיתפו פעולה באופן מלא בכל שלב בהתפתחות הספרים. בהתחלה שמה של מרגרט הושמט מן כריכות הספרים אך במהדורות מאוחרות יותר זה שונה, ומרגרט זוכה כעת לקרדיט מלא על תפקידה בפיתוח וכתיבת הסיפורים. הספר "Curious George Takes a Job" נבחר לרשימת "פרס מדף לואיס קרול" בשנת 1960.
מרגרט ובעלה עברו לקיימברידג', מסצ'וסטס, בשנת 1963. לאחר מות בעלה בשנת 1977 המשיכה מרגרט לכתוב, ובשנת 1979 הייתה לפרופסור לכתיבה יוצרת באוניברסיטת ברנדייס בוולת'ם, מסצ'וסטס. משנת 1980 היא שיתפה פעולה עם אלן שאלק בסדרת סרטים קצרים בכיכובו של דמותה המצוירת, ג'ורג' הסקרן וביותר מעשרים וארבעה ספרים נוספים.
ריי נפטרה מהתקף לב ב-21 בדצמבר 1996 בקיימברידג', מסצ'וסטס.
הערות שוליים

↑  Rey, Margret (1906–1996), Encyclopedia.com
↑  "H.A. & Margret Rey Papers". The University of Southern Mississippi, University Library. 2019-05-15.
↑  Meister, Carol (2001). H. A. Rey. p. 12. ISBN 1-57765-481-1. OCLC 45413500.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267025005171  PLWABN: 9810692548305606  BnF: cb13550833n (data)  CiNii: DA10232964  GND: 105847216  ISNI: 0000 0003 6849 3916  LCCN: n50045237  MusicBrainz: be083a20-5ba2-4a3a-80d8-15f9834c0c1a  NDL: 00454047  NKC: mub2013783820  NLK: KAC200302186  NTA: 085898007  SELIBR: 86720  SNAC: w63j7x94  SUDOC: 057685967  VIAF: 24766312   WorldCat (עם VIAF): 24766312
משק חשמל

סכמה של משק חשמל
משק חשמל הוא המשק של האנרגיה החשמלית (להלן "חשמל"), וכולל את מתקני ייצור החשמל, ההולכה והצריכה של חשמל.
מאפייני משק חשמל > מאפיינים ייחודיים

לחשמל כמוצר צריכה מספר תכונות ייחודיות:
נכון לעשור השני של המאה ה-21 חשמל כמעט ואינו ניתן לאחסון.
תהליכי הייצור, בקרת האיכות והשינוע של המוצר לצרכנים נעשים בו זמנית.
גודל השוק מוגדר רגעית בכל רגע נתון.
שינוי גודל השוק מחייב התאמה תמידית ומהירה של כל המערכת.
למשק החשמל חשיבות אסטרטגית עליונה לפעילותו ולהישרדותו של המשק כולו.
בשל היותו מוצר חיוני ביותר, המערכת חייבת להיות בנויה לייצור עודף, למקרה של תקלה ביחידת ייצור.
מאפייני משק חשמל > ייצור

מרבית ייצור חשמל מתבצע בתחנות כוח, וחלקו הקטן באמצעות גנרטורים שאינם חלק מתחנת כוח. חלק מהייצור מבוסס על שריפת דלק מאובנים וחלק על אנרגיה מתחדשת.
לייצור החשמל שני מדדים חשובים: יכולת הייצור וגיוונו.
כושר ייצור או יכולת יצור החשמל של המשק חייבת לענות על הצריכה, ולכן מקובל שבמשק החשמל תהיה יכולת ייצור עודפת של 20%.
גיוון מערכת הייצור מתבטא ביכולת לייצר חשמל בהסתמך על מקורות אנרגיה שונים, כך שבמצב בו מקור אנרגיה מסוים אינו יכול לשמש לייצור החשמל (למשל תחנת כוח פוטו-וולטאית בשעות הלילה) עדיין נשארת מספיק יכולת ייצור על מנת לספק את צורכי המשק.