stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימפריאליזם מודרני באסיה
סין > מלחמת סין–יפן הראשונה, 1894

יפן, שעם התקדמותה בתחומים רבים הפכה לאימפריאסליטית נטלה אף היא, יחד עם המעצמות הזרות חלק במסע הפשיטה על הטריטוריות הסיניות. החל מ-1880 היא ניסתה לחדור לקוריאה הסמוכה אליה מתוך מטרה להשתלט עליה ולמנוע ממנה ליפול בידי מעצמות אחרות. ניסיונות אילו עוררו את רוגזם של הסינים והמתיחות בין שתי המדינות גאתה.
בשנת 1884 נחתם בין יפן לסין הסכם בשם הסכם טיינצ'ין לפיו הן מתחייבות לשמור על עצמאות קוריאה ולא להציב על אדמתה שום כוח צבאי.
בשנת 1894 פרץ המרד הגדול בקוריאה. ממשלת קוריאה ביקשה מסין לסייע בדיכויו ונענתה בחיוב. יפן ראתה בצעד זה הפרה בוטה של הסכם טיינצ'ין ושלחה אף היא את צבאה לקוריאה מה שהוביל למלחמת סין-יפן.
בתום עשרת חודשי קרב ניצחו היפנים שצבאם שהיה מפותח יותר את הסינים וב-1895 נחתם חוזה כניעה בשם חוזה שימונסקי. חוזה זה נתן ליפן זכויות לסחר בסין, הותיר את קוריאה עצמאית (אם כי היה ברור שיפן היא שתנהל דה פקטו את ענייניה) והעביר את טאיוואן ואת חצי האי ליאו-טונג משליטה סינית ליפנית.
מלחמה זו נחשבת לנקודת מפנה משום שהוכיח את חולשת סין והעלתה את כוחה הכלכלי והפוליטי של יפן. חולשת סין גרמה לכך שבשנים הבאות נערך מסע פשיטה ענק של המעצמות על סין והיא איבדה שליטה על אזורים רבים.
סין > מדיניות הדלת הפתוחה

מדיניות הדלת הפתוחה משנת 1899 היא כעין תיקון לדוקטרינת מונרו שמטרתה לאפשר לארצות הברית זכויות במסחר בסין. מדיניות זו יזמה הבטחת מכסים שווים וזכויות מסחריות שוות לכל המעצמות וכן הסכמה בינלאומית על שמירת שלמותה הטריטוריאלית של סין.
מדיניות זו התקבלה בחיוב על ידי רוב המעצמות וגרמה לבלימת הסתערות על השטחים בסין דבר שהיווה נקודת מפנה חשובה באימפריאליזם בסין.
סין > מרד הבוקסרים, 1900-1899

ההשתלטות המהירה של המעצמות בסין הובילה לגל של תחושות לאומיות ושנאת הלבנים. בנוסף לכך הייתה התנגדות למערביזציה שהונהגה הקיסר קונאג-סו. מצב כלכלי קשה בעקבות שיטפונות והצפות היווה אף הוא קרקע פורייה לרגשות מרירים וכל המרכיבים הובילו לפרוץ המרד.
מארגני המרד היו חברי תנועת אגרופי הצדק, תנועה שמרנית לאומנית שנקטה בפעולות אלימות נגד זרים. המורדים הובילו מרד תוך ציוד בנשק דל ושימוש בעיקר בשיטות אגרוף. תחילה קצרו המורדים הצלחה משום שהמעצמות היו בלתי ערוכות לחלוטין אולם לאחר כמה חודשים של התפרעויות התארגן צבא קואליציה שהשתלט על המרד ודיכא אותו ואף כבש את העיר בייג'ינג. חוזה הכניעה כלל שליטה של המעצמות בבייג'ינג והשארת כוח צבאי של המעצמות מתוך מטרה לשמור על הגנתן.
מרד זה גרם להתערערות נוספת של השלטון הסיני והחרפת המאבק הלאומי במדינה.
סין > הרפובליקה הסינית, 1912

ארגון המרי המרכזי בסין היה "הברית המהפכנית" שנוסדה בידי ד"ר סון יאט-סן שרכש השכלה, בין השאר, במערב וויתר על קריירה רפואית בשל שאיפותיו הפוליטיות. רוב חברי הארגון היו אף הם אקדמאים שהתחתנו במערב ואשר שאפו לבצע מהפיכה לאומית וליברלית בסין.
בשנת 1911 החלו מהומות ברחבי סין ומחוזת רבים הכריזו על עצמאותם. בנובמבר 1911 נבחר סון יאט-סן לנשיאה הזמנית של המועצה הלאומית והוכרזה עצמאותה של סין. בינואר 1912 הכריז סון יט-סן על הקמתה של הרפובליקה הסינית ובכך הגיעו לקיצן 300 שנות שלטונו של בית מנצ'ו.
אף ל פי שהוקמה הרפובליקה הסינית עדיין לא שרר שקט לסין והמדינה הייתה שסועה ומפולגת בין כמה גנרלים שהשתלטו על חבלי ארץ שונים ונלחמו זה בזה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ניצלו היפנים את המצב הלא יציב בסין ואת עובדת היות המעצמות האירופאיות טרודות בחזית באירופה וביצרו את עמדתם בסין. בשנות ה-30 הגיעה ההשתלטות היפנית לשיאה ועד למלחמת העולם השנייה נמשכו כיבושיה של יפן. אולם, רק ב-1949 הוקמה הרפובליקה העממית בידי מאו דזה-דונג.
יפן

יפן, כמו סין הייתה אף היא סגורה בפני זרים עת לתחילת המאה ה-19. היא בזה לתרבות המערבית וחששה מפני מסחר זר שיאפשר לזרים דריסת רגל בשיחה. כדי למנוע השפעה מערבית עליה היא נחקקו ביפן במאה ה-17 חוקים המורים על ניתוק קשרים עם הסוחרים והמיסיונרים הספרדיים והפורטוגזיים שחדרו ליפן החל מהמאה ה-16. הקשר היפני היחיד לעולם החיצון היה דרך סוחרים הולנדיים וסיניים שהורשו לסחור בנמל נגסאקי בלבד.
מתוך מטרה לפרוץ את הסגירות היפנית עשתה ארצות הברית צעד מכריע ב-1853: האדמירל פרי הגיע לביקור ביפן בליווי שייטת קרב מצוידת בטכנולוגיות והמצאות רבות והציע ליפן לחתום על חוזה מסחרי עם ארצות הברית. השוגון שהיה באותה שעה חולה ואף מסוכסך עם כמה מיועציו ביקש להחזיר תשובה לאחר שנה. לאחר שנה החליטה יפן להיענות להצעה האמריקנית הן משום שחששה ממלחמה והן מההתפעלות שהייתה ביפן מההמצאות והטכנולוגיה המפותחת שהוצגו בפניה. סעיפי החוזה נתנו לארצות הברית אישורי עגינה בנמלי יפן, וזכויות אקסטרה-טריטוריאליות לסוחרים שלה.
חוזה זה הוביל לגל של חוזים דומים עם ארצות נוספות כמו רוסיה ובריטניה וכך התחילה החדירה המערבית ליפן וסיומו של הבידוד המסורתי שלה.
יפן > המודרניזציה ביפן

המהפיכה פרצה ב-1867 על רקע התנגדותם של היפנים לחוזים המסחריים שנחתמו עם מדינות המערב. המהפכנים הדיחו את השוגון והחזירו לקיסר את כל סמכויותיו. הקיסר, מוצוהיטו, ראה את עצמו כקיסר נאור ולפיכך שינה את מבנה השלטון על ידי הפקעת הזכויות השלטוניות של האצילים ושל האבירים והקמת שלטון מרכזי. המודרניזציה הקיפה תחומים רבים כמו חוק ומשפט- נוסדה חוקה פרלמנטרית ברוח המערב, כלכלה - סטודנטים נשלחו ללמוד במערב את דרכי הייצור שם, תרבות - נוסדו בתי ספר יסודיים ותיכוניים ונחקק חוק חינוך חובה ועוד.
יפן > ברית בריטניה-יפן, 1902

בשנה זו נחתמה ברית בריטניה-יפן שנכרתה בעקבות הרצון הבריטי לצאת ממדיניות הבדידות המזהרת, מדיניות שדגלה בהימנעות מכריתת בריתות עם מדינות אחרות ובנוסף לשאיפת בריטניה לבלום את ההתפשטות הרוסית במזרח הרחוק. יפן, מצידה, חששה אף היא מכוונותיה האימפריאליסטיות של רוסיה ובנוסף הייתה זקוקה לבעלת ברית עקב בדידותה הפוליטית לאחר מלחמת סין-יפן. ברית זו חיזקה את הגאווה הלאומית ביפן והגבירה את תעוזת היפנים. הלך רוח יפני זה היה אחד הגורמים למלחמת רוסיה–יפן ב-1904.
יפן > מלחמת רוסיה–יפן, 1904

יפן זעמה על ההשתלטות הרוסית על פורט ארתור ומנצ'וריה. בנוסף, על אף הסכמת רוסיה לפנות את מנצ'וריה לא נעשה אף צעד בכיוון זה. יפן שנדרכה גם בעקבות ניסיונה של רוסיה להתפשט לכיוון קוריאה ב-1903 החליטה לצאת למלחמה, מגובה בביטחון העצמי שהעניקה לה ברית רוסיה-יפן. רוסיה מצידה שאפה להשקיט את התסיסה המהפכנית שהופנתה נגד שלטונו של ניקולאי השני וראתה במלחמה מוצלחת כלי יעיל להעלאת מורל העם. המלחמה גבתה מחיר דמים גובה משני הצדדים ונגמרה בניצחון יפני גורף. מלחמה זו הובילה להתדרדרות מעמדה של רוסיה והעצמת משקלה הפוליטי של יפן. כישלון המלחמה היווה גורם ישיר לפרוץ מהפכת 1905 ברוסיה ואיבוד כושר ההרתעה שלה בעיני גרמניה. בנוסף, רוסיה, שנוכחה לדעת שהמזרח הרחוק נשמט מידה גיבשה עמדה קשוחה בענייני הבלקן. גישה זו גרמה להסלמת הסכסוכים וקירבה את מלחמת העולם הראשונה.
ראו גם

אימפריאליזם
האימפריאליזם המודרני
מוהנדס קרמצ'נד גנדי
דרכי המשי
חיילים יפנים במלחמת סין-יפן.
בוקסר סיני
סון יאט-סן
ישיבת כנסת חזקיהו

| --- | --- |


בניין הישיבה
 ישיבה
 השתייכות:  ישיבה ליטאית
 תקופת הפעילות:  ה'תש"ט–הווה
 מייסדים:  הרב נח שימנוביץ
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה:  הרב יהושע מן הרב שמעון נוביק
 מיקום
 מיקום:  רכסים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°44′52″N 35°05′57″E﻿ / ﻿32.747877°N 35.099044°E﻿ / 32.747877; 35.099044
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) ישיבת כנסת חזקיהו(למפת הגליל המערבי רגילה) ישיבת כנסת חזקיהו(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת כנסת חזקיהו(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת כנסת חזקיהו
מראה כללי של אולם בית המדרש
ארון הקודש בבית המדרש
הרב רפאל אליהו מישקובסקי
הנחת אבן הפינה לישיבה
ישיבת כנסת חזקיהו (יש המכנים אותה: ישיבת כפר חסידים) היא ישיבה חרדית ליטאית שנוסדה בשנת ה'תש"ט (1949) על ידי הרב נח שימנוביץ בזכרון יעקב. בשנת ה'תשט"ו (1955) עברה לכפר חסידים ובהמשך סופח שטחה ליישוב רכסים. בראשה עמדו גם הרב אליהו אליעזר מישקובסקי והרב דוד יצחק מן, ולאחריו עמד בראשה הרב יהושע מן.
כיום נפתח במקום סניף של ישיבת כנסת יצחק (מודיעין עילית) בראשותו של הרב שמעון נוביק יחד עם הרב יהושע מן, שם הישיבה נותר כנסת חזקיהו.
נכון לחורף תשפ"ד לומדים בישיבה 80 תלמידים.
תולדות הישיבה > הקמת הישיבה

הישיבה הוקמה בשנת ה'תש"ט על ידי הרב נח שימנוביץ, לזכר חותנו הרב חזקיהו יוסף מישקובסקי - רבה של העיירה קריניק שבפולין ונקראה על שמו "כנסת חזקיהו". להקמה התלווה בנו של הרב מישקובסקי, הרב דוד, שגם עסק בניהול הישיבה, מהקמתה עד לפטירתו בשנת ה'תשס"ו (2005). מנהלה הרוחני היה הרב יצחק גרינברג, בוגר ישיבת חברון. דמות מפתח נוספת בישיבה הייתה הרבנית חנה, אשת מייסד הישיבה, שהייתה אחראית על הצרכים הגשמיים. בשנת תשי"ב הצטרף המנהל הרוחני הרב אליהו לופיאן.
עד הקמתה התרכזו הישיבות בעיקר בירושלים ובבני ברק ולפי עצת החזון איש הוקמה הישיבה בצפון הארץ.
משכנה הראשון של הישיבה היה בבית הכנסת המרכזי שבמושבה זכרון יעקב, בתקווה שהנוף, האוויר הצלול והשקט יתרמו לאיכות לימודם של התלמידים. בשנותיה הראשונות התקיימה הישיבה בתנאים קשים ובמיעוט אמצעים. התלמידים התגוררו במבנה ישן ששימש בעבר מועדון צבאי.
בין שלושת התלמידים הראשונים היה הרב דוד צבי אליאך, מנהל רוחני בישיבות "נחלת דוד" ו"איתרי". שנה לאחר מכן מנתה הישיבה כ-30 תלמידים.
תולדות הישיבה > המעבר לכפר חסידים

כיוון שהישיבה שכנה בבית הכנסת בזכרון יעקב ששימש גם את תושבי המקום, נוצרו חיכוכים בין התושבים ללומדים. הנהלת הישיבה, שמלכתחילה רצתה לרכוש שטח משלה במקום, גנזה את הרעיון והחליטה להעתיק את משכנה ליישוב אחר. קבוצת עסקנים מכפר חסידים הציעה להעביר לשם את הישיבה ואף לסייע בהעברה. רבני הישיבה פנו אל החזון איש לשאול בעצתו, והוא בירכם בברכת הצלחה, ואף תרם לישיבה סכום כסף לבניית מבנים.
הרב נח שימנוביץ רכש גבעה בת עשרה דונם בפאתי כפר חסידים. בתוך חורשת עצי נוי ואקליפטוסים, נבנו חמישה צריפים מתוצרת שוודיה ששימשו לבית מדרש ולמגורי הבחורים והרבנים.
לאחר המעבר לכפר חסידים בחודש אייר תשט"ו (1955), נקבע יום ל"ג בעומר (י"ח באייר) ליום הפתיחה וחנוכת הבית, אך ביום ה' באייר תשט"ו - יום העצמאות ה-7 למדינת ישראל, לקה הרב נח בהתקף לב ונפטר.
תולדות הישיבה > הרב מישקובסקי כראש ישיבה

הרב אליהו לופיאן מינה את גיסו של הרב נח שימנוביץ, הרב אליהו אליעזר מישקובסקי, שהיה באותה עת רבה של כפר חסידים - לראש הישיבה החדש. מינוי זה גרם לעלייתה המחודשת של הישיבה. שנותיו של הרב מישקובסקי בראשות הישיבה, יחד עם מנהלה הרוחני רבי אליהו לופיאן, עיצבו את דמותה וטבעו את אופיו של ה"כפר-חַסִידִימְנִיק", עם אווירת לימוד המוסר והדגשת המידות ש"בין אדם לחברו".
הרב מישקובסקי היה אחד הבודדים בתקופתו שגם הרביץ תורה לתלמידים ונחשב "ממעתיקי השמועה" מרבותיו, וגם עסק בפסיקת הלכה - עד שאף החזון איש סמך על פסקיו[דרוש מקור] והפנה אליו שואלים.
תולדות הישיבה > הישיבה בבניינה הנוכחי

בחודש סיון ה'תשכ"ד הונחה אבן הפינה לבניין הישיבה הנוכחי. חלק מבוגרי הישיבה התיישבו ביישוב רכסים הסמוך, שהתרחב בהמשך עד למתחם הישיבה ששכנה בפאתי כפר חסידים, עד שהיא סופחה אליו מבחינה מוניציפלית. את בניין הישיבה הנוכחי תכנן האדריכל ישראל קומט. הבניין מתאפיין באולם בצורת תיבה פשוטה שמעליה כיפה שטוחה המאפשרת חדירת אור ואוורור טבעי ומדגישה את הבניין בנוף. הקיר הפונה לירושלים מחופה בלוחות עץ ובמרכזו ארון הקודש שעוצב באופן מודרני וחגיגי.
מנהל הישיבה במשך למעלה מיובל שנים היה דוד מישקובסקי, אחיו של ראש הישיבה, שנפטר בתשס"ו. בשנות השישים התמנה כמשגיח הרב דב יפה, לצדו של הרב אליהו לופיאן. באלול תש"ל, לאחר פטירת הרב לופיאן התמנה הרב יפה תחתיו למנהלה הרוחני של הישיבה, עד לפטירתו בחשוון תשע"ח (נובמבר 2017).
במשך השנים מסר הרב יעקב ניסן רוזנטל שהיה אב בית הדין בחיפה שיעורים בישיבה מדי שבוע, ואחר כך הרב ברוך מרדכי אזרחי ראש ישיבת עטרת ישראל.
בשנת תשל"ז הצטרף להנהגת הישיבה הרב שמואל דוד ורשבצ'יק, ראש ישיבת "רבנו יעקב יוסף" בארצות הברית, לאחר שנישא בזיווג שני לחנה, אלמנת רבי נח. הרב ורשבצ'יק נפטר בתשמ"ח.
כשנישא הרב דוד יצחק מן, אביו של ראש הישיבה הנוכחי, לבתו של הרב מישקובסקי, הצטרף לכולל. לאחר מכן החל לומר שיעורים בישיבה. לאחר פטירת הרב מישקובסקי, בשנת תשמ"א, התמנה לראש הישיבה. בשנת תשע"ב נפטר הרב מן, ועל פי צוואתו מונה במקומו בנו, הרב יהושע מן, שכיהן עד אז כר"מ. יחד עם הרב מן כיהן כראש הישיבה הרב יצחק ברנשטיין, אחיינו של הרב משקובסקי. לאחר שנפטר בשנת תשע"ה ממלא את מקומו חתנו, הרב דוד שטרן.
כנסת חזקיהו לצעירים

בסוף שנות ה-70, לאחר שהישיבה הגדולה עברה למבנה החדש, פתח הרב אליהו אליעזר מישקובסקי את ישיבת כנסת חזקיהו לצעירים, בראשה עומד חתנו הרב יעקב מאיר זוננפלד, לימים רב היישוב רכסים. כמשגיח הישיבה שימש הרב מרדכי איצקוביץ. הישיבה הוקמה בצריף העץ השוודי שבו שכנה קודם לכן הישיבה הגדולה, והתקיימה שם עד לשנת תשנ"ח-1988 בשנה זו עברה למבנה הקבע שהוקם בסמוך, ובו קיימת עד היום.
בשנותיה הראשונים מסר המשגיח, הרב דב יפה, שיעורים יומיים בישיבה. בישיבה לומדים בממוצע כ-80 תלמידים.
כנסת חזקיהו לצעירים > צוות הישיבה לצעירים בעבר

הרב יעקב בייפוס מחבר סדרת הספרים ילקוט לקח טוב על פרשיות השבוע ועוד.
הרב יהודה פלאם (נפטר בטבת תשע"ה).
כנסת חזקיהו לצעירים > מבוגרי הישיבה לצעירים

הרב יהושע מן, כיום כראש הישיבה הגדולה.
הרב אליהו אליעזר קלרמן, כיום משגיח בישיבת פוניבז'.
הרב שלום חיים ברנהולץ.
הרב אוריה ענבל הוגה דעות חרדי
הרב שלום בער סורוצקין - ראש ישיבת עטרת שלמה
סניף ישיבת כנסת יצחק (מודיעין עילית)

בחודש אב תשפ"ג התבקשו הבחורים להתכנס לוועד שנמסר מפי הרב זלוצ'בסקי חתנו של ראש הישיבה הרב דוד יצחק מן, שם הודיע להם כי הישיבה החליטה עקב מצבה הירוד ומספר הבחורים המדולדל לפתוח סניף של ישיבת כנסת יצחק (מודיעין עילית) ועל פי דרישותיו של ראש ישיבת כנסת יצחק הרב שמעון נוביק יחולו על הישיבה החדשה כללים חדשים ועל הבחורים שאינם מקבלים את הכללים מהם בצורת הלבוש ומהם בכללי ההתנהגות ושמירת הסדרים להודיע להנהלת הישיבה.
החל מאלול תשפ"ג הפכה הישיבה לסניף של ישיבת ישיבת כנסת יצחק (מודיעין עילית) כשקבלת התלמידים וכללי המקום נקבעים על ידי ראש הישיבה הרב שמעון נוביק.
כולל אברכים

הישיבה מחזיקה כולל אברכים הנחלק לשתי קבוצות עיקריות תחת הנהגתם של שני רבנים:
קבוצת הרב צבי גרינהויז - קבוצה המונה כ-50 אברכים, הלומדים מסכתות שונות בעיון ישיבתי וכן בעיון הלכתי.
קבוצת הרב מרדכי חייקין - קבוצה צעירה המונה כ-40 אברכים, הלומדים את המסכת הנלמדת בישיבה.
רבני הישיבה > הרבנים בעבר

הרב נח שימנוביץ - מייסד הישיבה וראש הישיבה הראשון, מחבר ספר "חידושי רבי נח".
הרב רפאל אליהו אליעזר מישקובסקי - גיסו של רבי נח וראש הישיבה לאחר פטירתו, כיהן גם כרבה של כפר חסידים. נפטר בשנת תשמ"א. נודע בכינויו "הרב", מחבר ספר "משנת אליהו".
הרב אורי שרגא קלרמן - כיהן כר"מ בישיבה משנת ה'תשט"ו עד לפטירתו בתשנ"ג, מחבר ספר "אור לישרים".
הרב שמואל דוד ורשבצ'יק - נישא בזיווג שני לחנה, אלמנת רבי נח שימנוביץ, מראשי הישיבה בשנים תשל"ז - תשמ"ח, שנת פטירתו.
רבי אליהו לופיאן - מנהלה הרוחני של הישיבה, משנת תשי"ב ועד לפטירתו בשנת תש"ל. נודע בכינויו "ר' אל'ה". שיחותיו נערכו בספר "לב אליהו".
הרב יצחק גרינברג - ממייסדי הישיבה, כיהן כמשגיח בישיבה בשנותיה הראשונות, לימים משגיח בישיבת לומז'ה בפתח תקווה.
רבי דוד יצחק מן - חתנו של "הרב", וראש הישיבה משנת תשמ"א עד לפטירתו בשנת תשע"ב.
רבי יצחק ברנשטיין - מתלמידיה הוותיקים של הישיבה ולימים אחד מראשיה עד לפטירתו בשנת תשע"ה, שימש כבעל התפילה מאז היותו בן 17 שנה ועד לשנת פטירתו.
רבי דב יפה - משגיח בישיבה משנת ה'תשט"ו, ומנהלה הרוחני מאז פטירתו של רבי אליהו לופיאן באלול ה'תש"ל ועד לפטירתו בחשון ה'תשע"ח.
רבני הישיבה > רבני הישיבה כיום

הרב יהושע מן - ראש הישיבה
הרב עובדיה ברוידא - מראשי הישיבה (חתנו של דוד מישקובסקי, בנו של רבי חזקיהו יוסף ומנהל הישיבה בעבר)
הרב מנחם דוד - מנהל רוחני (החל מחשון ה'תשע"ח ממלא מקומו של רבי דב יפה)
הרב מיכאל ולדמן - מראשי הישיבה (חתנו של הרב רפאל אליהו אליעזר מישקובסקי)
הרב יעקב שמואלי - ר"מ (חתנו של הרב רפאל אליהו אליעזר מישקובסקי)
הרב דוד שטרן - ר"מ (חתן רבי יצחק ברנשטיין)
הרב צבי גרינהויז - ראש כולל הלכה
הרב מרדכי חייקין - ראש כולל ישיבתי (משמש גם כרב קהילת חניכי הישיבות ברכסים)
בוגרים ידועים

הרב ישראל מאיר לאו - הרב הראשי לישראל לשעבר ורבה הראשי של תל אביב
הרב מנחם שלמה בורנשטיין האדמו"ר מסוכטשוב
הרב מרדכי שטרנברג - מראשי ישיבת הר המור
הרב אליעזר דינר - גאב"ד עדת ישראל ורב בית הכנסת שע"י המרכז הרפואי מעיני הישועה ב"ב
הרב יהושע מן - ראש ישיבת כנסת חזקיהו
הרב דב ביגון - ראש ישיבת מכון מאיר
הרב צבי בן יעקב - אב בית דין בבית הדין הרבני בתל אביב
הרב אליעזר ברלנד - ראש ישיבת שובו בנים
הרב עמנואל תהילה - מרצה בולט בארגון התשובה ערכים
הרב שמחה מירון מנהל בתי הדין הרבניים לשעבר
הרב זלמן מנחם קורן - מחבר "ספר המקדש" ועורך באנציקלופדיה תלמודית
אריאל אטיאס - לשעבר שר התקשורת ושר הבינוי והשיכון
דוד הנשקה - פרופסור לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן
חיים ולדר - סופר חרדי
מנחם נאמן - סגן נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה
יהושע פולק - לשעבר חבר הכנסת וסגן ראש עיריית ירושלים
הרב יונתן אבר - משגיח בישיבת היכל יצחק
יעקב טננבאום - מנכ"ל בנק מרכנתיל
הרב מתתיהו סלומון - משגיח ישיבת ליקווד
קובי אריאלי - עיתונאי ואיש תקשורת
שלום ברנהולץ זמר חרדי
שמואל גרינברג - ראש עיריית בית שמש
הרב צבי וינמן - עו"ד וטוען רבני מראשי חבר הפעילים -יד-לאחים
הרב מנשה קורמן מראשי חבר הפעילים- יד לאחים
הרב חיים מן ההר - ראש ישיבת מן ההר ביתר עלית
הרב יוסף חיים בן דב - ראש ישיבת זכרון מיכאל
הרב נחמן טוקר - מראשי ישיבת חברון גבעת מרדכי
הערות שוליים

↑  בחברה ובמשפחה, הַבֹּקֶר, 14 ביוני 1950
↑  אקלים שאינו יאה לישיבה של תורה, הצופה, 21 במרץ 1954
↑  ישיבת כנסת חזקיהו עוברת לכפר חסידים, הצופה, 29 באפריל 1953
↑  הרב הגאון ר' נח שמעונוביץ זצ"ל למנוחות, שערים, 29 באפריל 1955
↑  ישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים, שערים, 31 במאי 1955
↑  נורתה אבן פינה להיכל ישיבת "כנסת חזקיהו", הצופה, 13 במאי 1964
↑  מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על בניין ישיבת כנסת חזקיהו ברכסים, באתר 'חלון אחורי', 2.10.13
↑  משנתו החינוכית, באתר הידברות
↑  תולדות חייו של הרב דב יפה באתר קול הלשון
↑  משה ויסברג, רכסים באבל: הגאון רבי יהודה פלאם זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, י"א טבת תשע"ה - 2 בינואר 2015
↑  הרב יהושע מן
↑  הרב שלום חיים ברנהולץ בעל מסעדת "אלף אלף" בווינה
↑  איצלה כץ, חשיפה: הישיבה הוותיקה תיסגר, ומי.., באתר כיכר השבת, ‏2023-08-03
↑  ישראל כהן, ‏אבל ברכסים: רה"י הגאון הרב יצחק ברנשטיין זצ"ל, באתר כיכר השבת, 22 בנובמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270171805171  VIAF: 129555582   WorldCat (עם VIAF): 129555582 
הצריף בו הוקמה ישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים, הובא משוודיה בעת הקמת הישיבה על ידי הרב אליהו לופיאן
פגישה עם רוני קובן

| --- | --- |
 סוגה:  תיעודי, ראיונות
 מנחים:  רוני קובן
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  9
 הפקה
 חברת הפקה:  ארצה הפקות בע"מ
 אורך פרק:  60-30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  נובמבר 2017 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פגישה עם רוני קובן היא תוכנית ראיונות תיעודית בהגשת העיתונאי רוני קובן, המשלבת בין מפגש אינטימי לכיתת אמן המארחת מדי שבוע דמויות מתחומים שונים. התוכנית מצולמת בלופט עירוני שעוצב כחלל עבודה. שיטת הראיון של רוני קובן אינו בפורמט הנפוץ אלא יש שימוש בטכניקות דוקומנטריות במטרה לייצר ראיון אותנטי יותר.
האורחים עוברים ראיון המשלב בין שיחה אינטימית לסיטואציות דוקומנטריות כגון: נגינה, אלתור מוזיקלי או דרמטי, צפייה משותפת בקטעי וידאו מחייו של האורח, דיאלוג למול קיר גדוש תמונות אישיות וקטעי עיתונות מחיי המרואיין. בתוכנית מתארחות דמויות בתחומים שונים כגון: פוליטיקה, כלכלה, תרבות, תקשורת וספורט. בין המרואיינים בעבר: זאב רווח, איתי אנגל, עידן רייכל, רמי פורטיס, ענת וקסמן, יעקב אחימאיר, אורלי לוי-אבקסיס, גילה אלמגור, יובל סמו, ליא קניג, דניאלה לונדון דקל, איימן סיכסק, ירדנה ארזי, ריקי גל, חנה לסלאו, תם אהרון, שלמה ארצי, אביהו מדינה ואף יהודה בארקן בהופעתו האחרונה לפני מותו.
חלק מהראיונות עסקו בנושאים אקטואליים בהתאם לזמן צילום הפרקים. כך למשל עונה 4 הושפעה ממגפת הקורונה בישראל והמחאה נגד ממשלת ישראל ה-35, עונה 7 מהרפורמה המשפטית והמחאה נגדה, ועונה 8 ממלחמת חרבות ברזל.
התוכנית הופקה על ידי "ארצה הפקות", נרכשה לשידור על ידי התאגיד כאן ומשודרת בכאן 11. העורך הראשי של התוכנית הוא אמיר בן-דוד. התוכנית זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017, בקטגוריית תוכנית ראיונות, כשהיא מנצחת, בין היתר את התוכניות של קובי מידן ורפי רשף. התוכנית זכתה בקטגוריית האירוח והראיונות גם בפרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2018, בפרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2019, בפרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2020, פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2021, פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2022, פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2023.
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | 2024 | תוכנית אירוח וראיונות, תרבות ופנאי | "פגישה עם רוני קובן" · עונה 8 | בהמתנה |  |
הערות שוליים

↑   המועמדות והמועמדים לפרסי הטלוויזיה 2024, סרטון בערוץ "האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה", באתר יוטיוב, 2 במרץ 2025
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2019: שי בשידור (תוכנית אירוח) / סוכן תרבות (תוכנית תרבות) | פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה – תוכנית אירוח/תרבות (2020–2021) / אירוח וראיונות, תרבות ופנאי (2022)  2020–2023: פגישה עם רוני קובן | הבא: 2024: |
ימים מושלמים

| --- | --- |

 בימוי:  וים ונדרס 
 הופק בידי:  קוג'י יאקושו, וים ונדרס 
 תסריט:  Takuma Takasaki, וים ונדרס 
 עריכה:  טוני פרושהאמר 
 שחקנים ראשיים:  קוג'י יאקושו טוקיו אמוטו אריסה נקאנו אוי ימאדה יומי אסו סאיורי אישיקאווה טומוקאזו מיורא מין טנאקה
 צילום:  Franz Lustig 
 מדינה:  יפן, גרמניה 
 חברה מפיצה:  Cirko Film, Haut et Court 
 הקרנת בכורה:  25 במאי 2023 
 משך הקרנה:  123 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה 
 פרסים:  פרס פסטיבל קאן לשחקן הטוב ביותר (קוג'י יאקושו)  Prize of the Ecumenical Jury Cannes 
 www.perfectdays-movie.jp
 דף הסרט ב־IMDb
 
ימים מושלמים (באנגלית: Perfect Days) הוא סרט דרמה משנת 2023 בבימויו של וים ונדרס לפי תסריט שנכתב על ידי ונדרס וטאקומה טקאסאקי. סרט קופרודוקציה בין יפן לגרמניה, עוקב אחר חיי השגרה של היראיאמה (קוג'י יאקושו), מנקה שירותים ציבוריים בטוקיו.
"ימים מושלמים" הוקרן בבכורה ב-23 במאי 2023 בפסטיבל קאן ה-76, שם התמודד על דקל הזהב וזכה בפרס חבר השופטים (אנ') ובפרס השחקן הטוב ביותר (אנ') לקוג'י יאקושו (אנ'). הוא היה מועמד לסרט העלילתי הבינלאומי הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-96, והפך לסרט הראשון שלא בוים על ידי יוצר יפני שהיה מועמד בתור סרט יפני.