stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תל סאקי
היסטוריה

על ראש התל הייתה חורבה, ולמרגלותיו דולמנים וקירות של אבני בזלת. התל המתנשא לגובה של כ-490 מ' מעל לפני הים, נמצא כ-400 מטרים ממזרח לכביש האורך הראשי של רמת הגולן בקטע שבין חמת גדר לצומת רפיד, כ-3 ק"מ מצפון למושב רמת מגשימים. זהו תל שמורדותיו התלולים מכוסים סלעי בזלת וקוצים. התל המתנשא מעל לסביבתו לגובה יחסי של כ-30 מטרים, נמצא כ-1,300 מטרים ממערב לקו הפסקת האש עם סוריה שסומן לאחר מלחמת ששת הימים. לאורכו של קו הפסקת האש נסללה דרך פטרולים והוקמה גדר מערכת אלקטרונית.
בשל שליטתו של התל על השטח הטַרשי שבו מתרחק ערוצו הקניוני של נחל אֶ-רַקַד מקו הגבול, אזור זה נוצל על ידי מחבלים לחדירה לדרום רמת הגולן. לכן על פסגתו הוצב עד למלחמת יום הכיפורים מכ"ם יבשתי מסוג קשת כדי לאתר תנועות מחבלים. היות שהמקום לא שימש כמוצב קדמי, היו בצידו המזרחי רק שלוש מצדיות בטון בעלות חרך ירי הפונה מזרחה. לא נבנתה בו תעלת לחימה היקפית עם מחפי ראש כדי לקשר בין שלוש המצדיות לבונקר הלוחמים הקטן, שהונח ללא מיגון נוסף בתוך מחפורת על מדרונו המערבי של התל. יתר על כן, מסביב לתל לא הוקמו גִדרות תיל ולא הונח שדה מוקשים.
בתחילתה של מלחמת יום הכיפורים נערך בתל ובסביבתו קרב תל סאקי.
בשנת 2016 הוקמה ליד מוצב תל סאקי מרפאה המהווה חלק מפרויקט "שכנות טובה" שבו העניק ארגון אמריקני טיפול רפואי לחולים מסוריה בחסות ישראלית.
ב-2019 שופץ הבונקר באתר ונוספה בו תאורה, כדי שיוכל לשמש לצורך צילומי סדרת הדרמה הטלוויזיונית "שעת נעילה". כך, המקום שימש כסט הצילומים המדמה את מוצב החרמון.
בפברואר 2023 גנבו מפגינים נגד הרפורמה המשפטית בישראל טנק מאתר ההנצחה.
הקרב בתל סאקי

בצהרי יום הכיפורים, 6 באוקטובר 1973, נשלח לתל כוח תצפית מגדוד הנח"ל המוצנח 50 של חטיבה 35. הכוח, בפיקוד סגן מנחם אנסבכר, מנה חמישה לוחמים (שלמה אביטל, שייקה לוי, רוני הרצנשטיין, לייזי אגסי) ונהג נגמ"ש. תפקיד הכוח היה לצפות מזרחה ולנסות לאתר ירי ארטילרי סורי במקרה שיתחיל "יום קרב". כאשר החלה המלחמה בשעה 14:00 נחתה על התל אש ארטילרית סורית כבדה. במהלך הלילה הגיעו לתל בנפרד שישה טנקים משתי פלוגות שונות של חטיבות השריון הסדירות: 7 ו-188. הצנחנים והשריונאים שהצטופפו על התל הותקפו וכותרו עם שחר 7 בחודש על ידי כוחות חי"ר ושריון מהחטיבה הממוכנת 132 של צבא סוריה. בקרב שכלל ניסיון היחלצות מהתל של חלק מכוח הטנקים ושני ניסיונות חילוץ של כוחות מגדוד 50 שכשלו, הצליחו 26 לוחמים לשרוד על התל עד צהרי 8 באוקטובר 1973, בעיקר הודות ליצחק נגרקר, עת הגיעו לתל לוחמי גדס"ר 288 של אוגדת השריון 146 בפיקודו של תת-אלוף מוסה פלד.
בקרבות על תל סאקי וסביבתו נפלו 32 לוחמים מגדוד 50 של חטיבה 35, מגדוד 82 של חטיבה 7 ומגדוד 74 של חטיבה 188.
לאחר מלחמת יום הכיפורים נהרס הבונקר המקורי והוקם על ראש התל מוצב המיועד להיתפס בשעת חירום. מסביב לתל הוקמו גדרות תיל והונחו שדות מוקשים. תל סאקי והמוצב שעל פסגתו הפכו לאתר מורשת קרב תל סאקי. בתוך בונקר הלוחמים הוקמה פינת הנצחה ללוחמים שנפלו במלחמה על התל ועל סביבתו. באתר ההנצחה חדר זיכרון לנופלים וכן מוקרן בו סרט המספר את קורות המקום.
חלק מהבונקר המקורי הועבר, לאחר הריסתו, לרחבה בכניסה לאתר.
ב-2012 נחנכה בתל אנדרטת זיכרון לנופלים בקרבות על תל סאקי. באנדרטה - מתחת לכיתוב "רעי שלא שבו מהתל", הוצבו תמונות של 32 הלוחמים שנפלו בתל.
לקריאה נוספת

משה גבעתי, בודדים על התל: קרב תל א-סאקי במלחמת יום הכיפורים, ישראל: הוצאת 'רעות', התשס"ט-2009.
משה גבעתי, הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל, חולון: הוצאת 'רעות', תשע"ג-2013, עמ' 77, 80, 84, 90-89.
מנחם אנסבכר, רסיס ממגש הכסף, ישראל: דניאלה די-נור- מוציאים לאור והוצאת 'ליברוס', 2003.
הערות שוליים

↑  מפת גובה תל סאקי, באתר govmap
↑  יואב לימור, האור בקצה המלחמה, באתר ישראל היום, 29 בדצמבר 2017
↑  עידן אבני, תיעוד: טנק נלקח מאנדרטה בצפון על ידי מתנגדי הרפורמה המשפטית, באתר ישראל היום, 16 בפברואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012337569305171 
הנוף מתל סאקי לכיוון דרום
הגן הבוטני של מילאנו

| --- | --- |

 מיקום:  מילאנו, איטליהאיטליה
 כתובת:  Via Brera, 28 
 תקופת הפעילות:  1774–הווה (כ־250 שנה)
 מייסדים:  מריה תרזה 
 מבקרים בשנה:  190,588 (נכון ל־2018) 
 קואורדינטות:  45°28′16″N 9°11′21″E﻿ / ﻿45.47102428369°N 9.1892429259947°E﻿ / 45.47102428369; 9.1892429259947
 ortibotanici.unimi.it/it/
  (למפת מילאנו מוגדלת) הגן הבוטני של מילאנו(למפת מילאנו רגילה) הגן הבוטני של מילאנו
 
הגן הבוטני הנמצא בסמוך למרכז העיר - מראה בחורף
הגן הבוטני של מילאנו (Orto Botanico di Brera), המשתרע על פני שטח של 5,000 מ"ר וכולל כ-300 מיני צמחים, נמצא מאחורי הגלריה לאומנות בררה (Pinacoteca di Brera) ב Via Brera 28 שבמרכז מילאנו. הוא מופעל על ידי אוניברסיטת מילאנו ופתוח לציבור בימי השבוע ללא תשלום (לא כל השנה).
הגן נוסד על ידי פולגנציו ויטמן (Fulgenzio Vitman) בשנת 1774, בעת שלטונה של הקיסרית האוסטרית מריה תרזה. בעת הקמתו היו בגן צמחי מרפא, אשר שימשו את הסטודנטים לרפואה ולרוקחות. בשנת 1998 שוקם הגן, לאחר שהוזנח תקופה ארוכה. יחד עמו, הוקם מצפה הכוכבים המצוי במקום.
הגן בנוי מערוגות צמחים מלבניות, אשר מגודרות על ידי לבנים. כן מצויה בה בריכה אליפטית מהמאה ה-18 וחממה, המשמשת היום את האקדמיה לאומנות יפה. בנוסף למינים הבוטנים אשר עיצובם התבסס על הארכיטקטורה של העבר, כגון אלו המיוחסות לג'וזפה פיארמריני, מצויה בגן בריכה מהמאה ה-18 שבה הם גדלים אירוסים ונימפאות.
חלקות הגן הן אלו:
ערוגות עם צמחים עשביים
ערוגות של מרווה
עצים לתועלת האדם: מזון ושימושים אחרים.
אוסף של צמחים בעלי פקעות
צמחים אדמוניתיים
בין הצמחים המצויים בה: אחת העתיקים מבין עצי גינקגו דו-אונתי באירופה, ועצים מהמינים Firmiana simplex, ‏ Juglans nigra, ‏ Pterocarya fraxinifolia ו -טיליה
גלריה

הכניסה לגן
Hydrangea macrophylla
Dryopteris erythrosora
Hosta plantaginea
תקופת המתנה

ערך זה עוסק בפרק הזמן שבין הגשת בקשה לפעולה לבין יציאתה אל הפועל. אם התכוונתם לשבועות שקדמו למלחמת ששת הימים, ראו .
תקופת המתנה (באנגלית: Waiting period) היא פרק זמן שבין הגשת בקשה לפעולה במגוון תחומים לבין יציאתה הסופית אל הפועל.
בארצות הברית, המונח משמש בדרך כלל בהתייחס לפיקוח על מכירת ורכישת נשק, הפלות מלאכותיות ורישיונות נישואים (Marriage license (אנ')). חלק ממדינות ארצות הברית מחייבות אדם להמתין מספר מוגדר של ימים לאחר שרכש או הזמין כלי נשק מהמוכר בטרם שם את ידו עליו, לאחר הגשת בקשה לביצוע הפלה מלאכותית או לאחר הגשת בקשה לרישיון נישואים.
בעת רכישת פוליסות ביטוח חדשות, במיוחד ביטוח בריאות וביטוח חיים נדרשת תקופת אכשרה – תקופה שבה לא יינתן שיפוי לפי הפוליסה, כדי למנוע מצב שבו המבוטח רוכש את הפוליסה לאחר שכבר ידוע לו על בעיה רפואית. המונח עשוי להתייחס גם לתקופת הזמן שבין הגשת התביעה לבין קבלת הפיצויים או התשלום המגיע למגיש התביעה, מונח זה מכונה תקופת הביטול (Elimination period).
במימון חברות (Corporate finance), תקופת המתנה (או תקופת שקטה – Quiet period) היא הזמן בו חברה המנפיקה עצמה בפעם הראשונה לציבור (IPO) חייבת להישאר שקטה בנושא, כדי לא לנפח את ערך המניה של החברה המונפקת באופן מלאכותי. תקופה זו נקראת גם תקופת צינון (Cooling-off period).
דברים אחרים שעלולים להיות כפופים לתקופות המתנה שונות כוללים נישואים, גירושים, גישה להפלות והליכי מיזוגים ורכישות.
רכישת נשק

לתקופת המתנה בין רכישת הנשק לבין מסירתו לרוכש יש מספר מטרות:
לתת לממשלה זמן לבצע את בדיקת רקע על הרוכש. מערכות אלקטרוניות מודרניות כמו המערכת הלאומית לבדיקה מיידית של רקע עברייני (NICS) הפועלת בארצות הברית מאז שנת 1998 יכולות לספק תשובה לאחר שביצעו בדיקת רקע תוך מספר דקות.
לכפות "תקופת צינון" על כל קונה פוטנציאלי שירצה לבצע פשע מתוך תשוקה (Crime of passion - כלומר פשע מיידי ופזיז, הנובע לרוב מדחף חזק פתאומי לפגוע באדם אחר כתוצאה מכעס רגעי על אותו אדם).
לאפשר למישהו השוקל להתאבד לשקול מחדש את בחירתו. לניסיונות התאבדות באמצעות כלי ירייה יש אחוזי הצלחה גבוהים יותר מרוב השיטות האחרות לביצוע מעשה שכזה, בגלל הקטלניות המהירה והאמינה של יריות שכוונו בקפידה אל עבר אזורים המבטיחים מוות מהיר ומוחלט.
הוושינגטון פוסט מחקר שנעשה על ידי המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) ומאמרים שונים מביעים הערכה מדעית לפיה:
אין מספיק ראיות מהימנות כדי להסיק האם "תקופת צינון" מפחיתה מקרי רצח או לא.
עדויות מצביעות על כך שתקופות המתנה מפחיתות את שיעור ההתאבדויות, וכי אנשים שקונים כלי ירייה נוטים יותר להתאבד מהאוכלוסייה הכללית (ככל הנראה משום שחלקם קונים אותם למטרה זו).
נכון לשנת 2015, 10 מדינות בארצות הברית מחייבות את קיומן של תקופות המתנה, בין 1 ל-14 יום. המדינות הן: קליפורניה, מחוז קולומביה, הוואי, אילינוי ורוד איילנד לכל סוגי הרובים; ופלורידה, איווה, מרילנד, מינסוטה וניו ג'רזי לאקדחים בלבד. התאבדות שהתרחשה בשנת 2018 גרמה למחוקקים בורמונט להעביר הצעת חוק שתחייב תקופת המתנה, אך המושל פיל סקוט הטיל וטו על חקיקה שכזו ביוני 2019.  ישנן עוד מדינות הדורשות אישורי רכישה, שעשויים לייצר תקופת המתנה בפועל אם הם לא יונפקו באופן מיידי. המדינות הם: מסצ'וסטס וקונטיקט עבור כל כלי הנשק; ונברסקה, ניו יורק וקרוליינה הצפונית עבור אקדחים בלבד.
ראו גם

תקופת אכשרה
תקופת צינון
הערות שוליים

↑  Inc., US Legal. "Waiting Period Law and Legal Definition - USLegal, Inc". definitions.uslegal.com.
↑  "Waiting Periods - Law Center to Prevent Gun Violence". smartgunlaws.org.
↑  Inc., US Legal. "Waiting Period (Health Care) Law and Legal Definition - USLegal, Inc". definitions.uslegal.com.
↑  Chizoba Morah, What is an elimination period?, Investopedia (באנגלית)
↑  "Legal Dictionary - Law.com". Law.com Legal Dictionary.
↑  crime of passion, TheFreeDictionary.com
↑  Opinion | Opponents of gun reforms say nothing can be done. Science says they’re wrong., Washington Post (באנגלית)
↑  Task Force on Community Preventive Services, First Reports Evaluating the Effectiveness of Strategies for Preventing Violence: Early Childhood Home Visitation and Firearms Laws, ‏3 באוקטובר 2003
↑  Anestis, MD; Anestis, JC (2015). "Suicide Rates and State Laws Regulating Access and Exposure to Handguns". Am J Public Health. 105 (10): 2049–58. doi:10.2105/AJPH.2015.302753. PMC 4566524. PMID 26270305.
↑  Hargarten, SW; Kuhn, EM; Mercy, JA; Withers, RL; Nie, CL; O'Brien, ME (2000). "Suicide guns: why collect this information?". Inj Prev. 6 (4): 245–6. doi:10.1136/ip.6.4.245. PMC 1730662. PMID 11144620.
↑  Kennedy Elliott; Robert Gebelhoff (2015-12-09), "Gun policies by state", The Washington Post
↑  Vermont Governor Vetoes Gun Waiting Period Bill, NPR.org (באנגלית)
↑  HBS Working Knowledge, Handgun Waiting Periods Prevent Hundreds Of Homicides Each Year, Forbes (באנגלית)
תהילים כ"ה

תהילים כ"ה הוא המזמור ה-25 בספר תהילים ומיוחס לדוד המלך. המזמור הוא אחד מארבעה עשר מזמורים הפותחים במילה 'לדָוִד'. קריאת הפרק הומלצה בספרי הסגולות כמועילה נגד כל צרה ומצוקה.
תוכן המזמור

מזמור כ"ה מורכב מעשרים ושניים פסוקים ומחולק לשלושה חלקים:
תוכן המזמור > פסוקים א'–ז'

המשורר מתפלל ומביע ביטחון באלוהים ומבקש כמה בקשות. האחת, עזרה מפני אויביו: "אַל אֵבוֹשָׁה אַל יַעַלְצוּ אוֹיְבַי לִי" (ב') בבקשתו השנייה מבקש המשורר הכוונה ולימוד כיצד להתנהג "הַדְרִיכֵנִי בַאֲמִתֶּךָ וְלַמְּדֵנִי כִּי אַתָּה אֱלֹהֵי יִשְׁעִי אוֹתְךָ קִוִּיתִי כׇּל הַיּוֹם" (ה'). בבקשתו השלישית הוא מבקש מאלוהים שיתעלם ולא יזכור לו את חטאיו.
תוכן המזמור > פסוקים ח'–ט"ו

המשורר משבח את אלוהים ומודה על טובו והנהגתו הישרה של אלוהים בעולם: "טוֹב וְיָשָׁר ה' עַל כֵּן יוֹרֶה חַטָּאִים בַּדָּרֶךְ. יַדְרֵךְ עֲנָוִים בַּמִּשְׁפָּט וִילַמֵּד עֲנָוִים דַּרְכּוֹ" (ח'-ט'), לאור זאת מבקש המשורר מחילה על חטאיו וכפיות הטובה שלו "לְמַעַן שִׁמְךָ ה' וְסָלַחְתָּ לַעֲוֺנִי כִּי רַב הוּא" (י"א). לאחר מכן המשורר מדגיש כי הבוחר בדרך ה' יזכה לטוב: "מִי זֶה הָאִישׁ יְרֵא ה' יוֹרֶנּוּ בְּדֶרֶךְ יִבְחָר. נַפְשׁוֹ בְּטוֹב תָּלִין וְזַרְעוֹ יִירַשׁ אָרֶץ"
המשורר מספר על עצמו כי הוא עצמו הולך בדרך זו ואכן זוכה לטוב בזכות זאת: "עֵינַי תָּמִיד אֶל ה' כִּי הוּא יוֹצִיא מֵרֶשֶׁת רַגְלָי" (ט"ו).
תוכן המזמור > פסוקים ט"ז–כ"א

המשורר חוזר לבקשתו הראשונה להצלה מאויביו: "רְאֵה אֹיְבַי כִּי רָבּוּ וְשִׂנְאַת חָמָס שְׂנֵאוּנִי. שׇׁמְרָה נַפְשִׁי וְהַצִּילֵנִי אַל אֵבוֹשׁ כִּי חָסִיתִי בָךְ" (י"ט-כ'). יחד עם זאת, המשורר מבקש להצליח ללכת בדרך הטובה (כ"א).
תוכן המזמור > חתימה – כ"ב

המזמור מסתיים בתפילה לגאולת עם ישראל: "פְּדֵה אֱלֹהִים אֶת יִשְׂרָאֵל מִכֹּל צָרוֹתָיו".
בתפילה היהודית

מאז תקופת הראשונים, נפוץ מנהג לומר מזמור זה בעת נפילת אפיים שלאחר תפילת העמידה. המנהג מוזכר לראשונה במחזור ויטרי, אך לבסוף נקבע דווקא כמזמור הקבוע לנפילת אפיים בנוסח הספרדים.
בספר הזוהר נאמר כי בעת אמירת מזמור זה בשעת נפילת אפיים, יש לכוון למסור את הנפש. עוד נאמר בזוהר כי מי שאומר מזמור זה מבלי לכוון בו כראוי עתיד למות קודם זמנו. מחמת חשש זה רבים ממתפללי נוסח הספרדים חדלו מליפול אפיים בכלל, והם אומרים מזמור זה מבלי נפילת אפיים.
הערות שוליים

↑  ראו פרקים: כ"ד, כ"ה, כ"ו, כ"ז, כ"ח, ל"ב, ל"ד, ל"ה, ל"ז, ק"א, ק"ג, ק"י, קל"ח, קמ"ד.
↑  כל הסגולות הטמונות בפרקי תהילים, באתר מוקד תהילים ארצי, ‏כ"א בתמוז ה'תש"פ
↑  מחזור ויטרי, סדר שחרית, סימן צג.
↑  בעוד שבנוסח אשכנז התקבע המנהג לומר תהילים ו'.
↑  זוהר חלק ב', פרשת ויקהל, דף רב:.
↑  זוהר חלק ג', פרשת במדבר, דף קכא..
↑  יעקב גרטנר, עיוני תפילה: מנהגים ותולדות, מכללת הרצוג – תבונות, אלון שבות תשע"ה, עמ' 172–175.
הגן הבוטני מינכן-נימפנבורג

| --- | --- |

 מיקום:  מינכן, גרמניהגרמניה
 כתובת:  Maria-Ward-Straße 1 g,Maria-Ward-Straße 1 h,Maria-Ward-Straße 1 i,Maria-Ward-Straße 1 k,Menzinger Straße 61,Menzinger Straße 63,Menzinger Straße 65,Menzinger Straße 67,Menzinger Straße 69,Menzinger Straße 71 
 תקופת הפעילות:  1914–הווה (כ־110 שנה) 
 שטח:  220 דונם 
 קואורדינטות:  48°09′47″N 11°30′00″E﻿ / ﻿48.163131007°N 11.499946012522°E﻿ / 48.163131007; 11.499946012522
 www.botmuc.de
  (למפת מינכן מוגדלת) הגן הבוטני מינכן-נימפנבורג(למפת מינכן רגילה) הגן הבוטני מינכן-נימפנבורג
 
הבניין הראשי של הגן הבוטני מינכן-נימפנבורג
הגן הבוטני מינכן-נימפנבורג (בגרמנית: Botanischer Garten München-Nymphenburg) הוא גן בוטני וארבורטום בן 220 דונם שנמצא ברחוב מנצינגר 65 במינכן, בוואריה, גרמניה.
היסטוריה

הגן הבוטני הראשון במינכן, שנקרא כיום "הגן הבוטני הישן", הוקם ב-1809 לפי תכנונו של פרידריך לודוויג פון סקל (Friedrich Ludwig von Sckell) ליד קרלספלץ, שם ניתן עדיין לראות את שנותר ממנו.
הגן הבוטני שקיים כיום הוקם ב-1914 בפאתי מינכן, בנימפנבורג, לפי תכנונו של אדריכל הנוף הולפלד (Holfeld). ב-1966 אוחד הגן הבוטני עם העשבייה ומרכז המחקר המדעי Botanische Staatssammlung München, שנמצא בתחומיו, ועם המכון לבוטניקה שיטתית של אוניברסיטת מינכן. כיום הגן מחזיק בצמחים מכ-14,000 מינים שונים, הפרושים על כ-180 דונם. הוא משמש לחינוך הציבור הרחב, לצד הכשרה מקצועית לתלמידי אוניברסיטת מינכן, ושימור צמחים נדירים ומיני דבורים אירופיים. עם האזורים שבגן הבוטני ניתן למנות גן של צמחים אלפיניים (אלפינום), ארבטרום, אוסף צמחי אדמת בור וצמחי ערבות, גינת שושנת האלפים וגינת ורדים.
הגן כולל אף מתחם חממות נרחב (בן 4,500 מ"ר ב-11 מבני חממה). אוסף הסחלביים כולל מעל 2,700 מינים מ-270 סוגים, לרבות צמחי כלאיים.
תחת הגן הבוטני של מינכן פועל גם מתחם גן אלפיני נפרד, קטן יותר, Alpengarten auf dem Schachen, השוכן דרומית לגרמיש-פארטנקירכן (במרחק של כשעה וחצי נסיעה מן הגן הבוטני). גן זה משתרע על שטח של 10 דונמים וממוקם בגובה 1,860 מטרים.
הגן הבוטני מינכן-נימפנבורג פתוח על בסיס יומי, והכניסה אליו היא בתשלום.
הבריגדה הממונעת השנייה (מולדובה)

| --- | --- |
סמל הבריגדה
סמל הבריגדה
 פרטים
 מדינה:  מולדובה מולדובה
 שיוך:   הצבא המולדובי הלאומי
 סוג:  בריגדה
 בסיס האם:  קישינב
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  16 באוקטובר 1992 – הווה (32 שנים)
 מלחמות:  מלחמת טרנסניסטריה
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  חיל רגלים ממוכן
 עיטורים
 Ordinul «Credinţă Patriei» (2017) 
 
הבריגדה הממונעת השנייה "שטפן הגדול" (ברומנית: Ștefan cel Mare 2nd Motorized Infantry Brigade) היא בריגדת חיל רגלים ממוכן של הצבא המולדובי הלאומי הממוקמת בקישינב.
היסטוריה

הבריגדה הוקמה ב-16 באוקטובר 1992 על בסיס יחידות הצבא האדום שהיוו את חיל המצב של קישינב. הבריגדה קיבלה את הכינוי "שטפן הגדול" על שמו של שליט מולדובה משנות ה-50 של המאה ה-15. חיילים מהבריגדה השתתפו במלחמת טרנסניסטריה.
ביוני 2019 נפתחה חקירה פלילית בעקבות טענה שחיילים מהבריגדה עברו הכאות והתעללות בידי מפקדיהם.
הערות שוליים

↑  В мотопехотной бригаде №2 им. Штефана чел Маре избили солдат
הזמנה לארכיאולוגיה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רוני רייך
 שפת המקור:  עברית
 הוצאה
 הוצאה:  דביר הוצאה לאור
 תאריך הוצאה:  1995 
 מספר עמודים:  254
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001319903
 
הזמנה לארכיאולוגיה -  "פרקים בארכיאולוגיה עיונית" הוא ספרו של  פרופסור רוני רייך בהוצאת דביר הוצאה לאור, 1995. הספר עוסק במהותו של תחום מדע הארכאולוגיה, דרך המחשבה והפעולה של הארכאולוג, כיצד הוא אוסף נתונים בחפירה ארכאולוגית, כיצד הוא מפרש את הנתונים האלה, ועל אלו קשיים עליו להתגבר בכל תהליך החפירה מרגע ייזום החפירה ועד פרסומה. הספר מופיע ברשימה הביבליוגרפית של סטודנטים לארכאולוגיה באוניברסיטאות.
הנושאים בהם עוסק הספר

ארכאולוגיה: חקר האדם באמצעות חקר תרבותו החומרית.
תל העתיקות, סטראטיגרפיה, כרונולוגיה יחסית, השבר מייצג את השלם, ההצטברות הרצופה וההצטברות הבדידה.
הנתון הארכאולוגי
תעודות כתובות מול ממצא ארכאולוגי, כתובות
חפצים מעשי ידי אדם, כלי חרס
תיארוך הממצאים הארכאולוגיים, כרונולוגיה של מצרים, הכרונולוגיה של אשור ובבל, הכרונולוגיה של  מלכי ישראל ויהודה, הכרונולוגיה של העולם היווני-הלניסטי, תיארוך באמצעים פיזיקליים.
ממצאים ארכאולוגיים כעזר לתיארוך כלי חרס, טיפולוגיה, מטבעות.
דרכי המחקר והפרשנות של הממצא הארכאולוגי, חקירה ארכאולוגית וחקירה משטרתית, כלל ופרט, אינדוקציה ודדוקציה,  הקבלה, פרשנות הממצא הארכאולוגי, בעיות פתוחות.
ארכאולוגיה, אנתרופולוגיה והיסטוריה, הארכאולוגיה החדשה.
העבודה הארכאולוגית בשדה, היכן לחפור, קצב החפירה, יחסים סטרטיגרפיים, כמה לחפור, הצורך בתעוד, בתי קברות, תיארוך מוחלט, הסקר הארכאולוגי, חפירות פרהיסטוריות וחפירות תת-ימיות.
תרבות חומרית
אתיקה ארכאולוגית, שמירת אתרי עתיקות, סחר בעתיקות, ארכאולוגיה ברשות המדינה, שימור אדריכלי, ארכאולוגיה מטעם.
בנוסף, כדי להקל על הארכאולוג המתחיל מספק הספר, לוח תקופות בארץ ישראל מהתקופה הפלאוליתית התחתונה ועד המנדט הבריטי, מילון למונחי ארכאולוגיה, וכן רשימת ביבליוגרפית נבחרת.
הזמנה לחתונה

הזמנה לחתונה, בריטניה, 2011
הזמנה לחתונה, שוודיה, 1876
הזמנה לחתונה היא מסר, שבאמצעותו בני זוג העומדים להתחתן, כמו גם הוריהם של בני זוג אלה, מזמינים את קרוביהם וידידיהם להשתתף בטקס החתונה. הדרך המקובלת להזמנה זו היא באמצעות מכתב מודפס, שאליו נלווים אמצעים תקשורת נוספים, כגון שיחת טלפון, דואר אלקטרוני וכדומה.
ההזמנה לחתונה כוללת את שמות בני הזוג הנישאים, את מקום עריכת החתונה ומועדה. אל פרטים בסיסיים אלה נלווים פרטים נוספים, כרצון מנסחי ההזמנה ומעצביה. בישראל מקובל להוסיף למשל את שמות הוריהם של בני הזוג. בציבור החרדי מקובל בדרך כלל שהוריי הנישאים חתומים על ההזמנה, ולא בני הזוג. במגזרים מסוימים שמרניים יותר, ייתכן גם ששם האישה יושמט וההזמנה תישלח רק בשם אבות החתן והכלה או בשם פלוני ורעייתו, ללא אזכור שמה של האישה.
הזמנות לחתונה בישראל

התפתחות תעשיית ההזמנות לחתונה משיקה פחות או יותר להתפתחות הדפוס ותעשיית הנייר וככל שאלה האחרונים ידעו להעמיד לרשות המזמינים כלים טובים יותר כן חלו שנויים במראה, בצורה, ובתכנים של ההזמנות לחתונה.
טרם התפתחות הדפוס ההכרזה על הנישואין הייתה נמסרת לציבור בפי הגבאי בבית הכנסת כחלק מן ההודעות האחרות אותן היה מוסר לציבור על אירועים שונים בחיי הקהילה, ובכרזות מעוטרות בסמלים ובפסוקים יהודיים שנכתבו בכתב ידם של המזמינים או הוזמנו על ידם אצל סופר סת"ם והיו נתלים במקומות ציבוריים בשכונה היהודית ובאמצעותם אף נמסרו פרטים על ייחוסם של החתן והכלה, זמן ומקום האירוע.
עם התפתחות הדפוס והופעתן של מכונות הבלט הראשונות בארץ ישראל בתחילת המאה ה-20 החל הייצור הסדרתי של ההזמנות שהטקסט בהן היה יצוק באותיות עופרת שהיו מטביעות את הטקסטים על גבי הנייר ובהמשך עם הופעת הצינקוגרפיה אף החלו לשלב בטקסט ציורים ואיורים, בעלי אופי דתי בדרך כלל.
בשלהי המאה ה-20 ועם התפתחותו של דפוס האופסט החלו ההזמנות לחתונה לזכות לעדנה גוברת והולכת. תחילה כיכבו בישראל ההזמנות עם המרכבה המפוארת הרתומה לשני סוסים בווריאציות שונות שלכולן מכנה משותף אחד: הפרש/רכב המהולל הניצב בחזית והאוחז בשוט ומאחור ניבטות דמויותיהן של החתן והכלה, זה (החתן) לבוש בהידור ופניו מקרינות ארשת מרצינה ורוב דעת ללמדך כי הוא בן טיפוחיה של האם היהודייה, עורך דין, מהנדס או רופא, ולידו הכלה החסודה, תמה ורבת חסד וחמלה, לבושה בשמלה משתפלת ובידה זר הפרחים.
מלחמת ששת הימים והניצחון הגדול על צבאות ערב, ובעקבותיו האופוריה ששטפה את הארץ, מצאו את ביטוים בקטלוגים חדשים שבהם יכול היה הזוג לבחור הזמנות לחתונה גדולות מעוטרות בהטבעות זהב וכסף וכן הזמנות על רקע ירושלים המשוחררת.
בשנות התשעים החלו להופיע הזמנות עם ציורים צבעוניים, קריקטורות וקומיקס, וטקסט החורג מן המקובל וכתוב ביד חופשית.
הגן הבוטני של פוטסדאם

| --- | --- |

 מיקום:  פוטסדאם, גרמניהגרמניה
 תקופת הפעילות:  1950–הווה (כ־74 שנים) 
 שטח:  85 דונם 
 בעלות:  אוניברסיטת פוטסדאם 
 קואורדינטות:  52°24′15″N 13°01′31″E﻿ / ﻿52.4041°N 13.0252°E﻿ / 52.4041; 13.0252
 אתר רשמי
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניהגן הבוטני של פוטסדאם(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניהגן הבוטני של פוטסדאם
 
חממת הדקלים
הגן הבוטני של פוטסדאם (גרמנית: Botanischer Garten Potsdam) הוא גן בוטני וארבורטום, המשתרע על פני 85 דונם דרומית-מערבית לארמון אורנז'רי שבפארק סנסוסי בפוטסדאם. הגן מתוחזק על ידי אוניברסיטת פוטסדאם.
היסטוריה

הגן הוקם ב-1950 על שתי חלקות קרקע סמוכות: חלק מפארק סנסוסי וגן פרדייז המשתרע על פני 25 דונם בקירוב. לאחר מלחמת העולם השנייה נשלט פארק סנסוסי על ידי הצבא האדום, ולמשך זמן מה היה זרוע של הגן הבוטני של האקדמיה למדעים במוסקבה. ב-1950 הוקם הגן המודרני בקצה הצפוני של סנסוסי, ורחוב מולביראלי סימן את הגבול בין שתי החלקות. גן פרדייז, בצפון, שימש כגן תצוגה ולימוד, ואילו החלק שבסנסוסי שימש כמקום מושבו של בניין ההנהלה, החממות והאזורים הפתוחים.
כיום גדלים בשטחי הגן כ-9,000 טקסונים, ובהם אוסף נרחב של סוקולנטים (880), לופיים (250 בקירוב), חיעדיים (260 בקירוב), שרכים (230), סחלביים (320), כימרות, מינים פולשים וצמחי מרפא מסין.
בשטחי הגן הפתוחים גדלים כ-4,000 טקסונים, כולל 50 מינים מאזור ברנדנבורג הנתונים בסכנת הכחדה. האזורים החיצוניים העיקריים הם הארבורטום, אוספים ממזרח אסיה והערבה האירואסייתית, היערות הנשירים של מרכז אירופה, ערבות צפון אמריקניות, גן אלפיני, רודודנדרון, פרחי בר, גן ורדים, צמחי מים ואדמת ביצה, גנים מורפולוגיים לתיאור חלקי צמח כגון עלים ושורשים, צמחים שימושיים, צמחים בעלי תכונות רפואיות וארומטיות, וצמחים מוגנים הנתונים בסיכון ברחבי גרמניה.
החממות של הגן, המשתרעות על פני 3,000 מטרים רבועים בקירוב, מכילות כ-4,600 מינים טרופיים וסובטרופיים בבית הדקליים, בית האפיפיטים, בית הסחלביים, בית השרכים, בית הצבריים, בית האקווריום, בית ויקטוריה וכדומה. בחממות הללו גדלים גם עצי קפה וקקאו, קנה סוכר, כותנה, מניהוט מצוי, גויאבה, וצמחים טורפים.
תקופת חרושצ'וב בברית המועצות

חרושצ'וב בחברת הקוסמונאוטית ולנטינה טרשקובה בעצרת חגיגית לחלליות ווסטוק 5 ו-6
תקופת חרושצ'וב בברית המועצות אשר החלה עם עלייתו לשלטון של ניקיטה חרושצ'וב בשנת 1953, עם מות יוסיף סטלין, והסתיימה בהדחתו של חרושצ'וב בשנת 1964, היא תקופה בעלת מאפיינים ייחודיים בהיסטוריה של ברית המועצות בתחום מדיניות הפנים והחוץ של ברית המועצות. המלחמה הקרה, אותו מאבק אידאולוגי בין ברית המועצות לארצות הברית על הרחבת אזורי השפעתן בעולם, הייתה לנושא המרכזי ביחסי החוץ של ברית המועצות בתקופת חרושצ'וב. בתחום מדיניות הפנים, החל ממחצית שנות ה-50, בלטה הפניית העורף של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות לסטליניזם, יחד עם זאת מאפיינים רבים של תרבות השלטון הסטליניסטית - מזכיר כללי כל-יכול, מדיניות אנטי-טרוצקיסטית, תוכניות חומש לכלכלה מתוכננת, והכחשת הפרוטוקולים הסודיים של הסכם ריבנטרופ–מולוטוב - המשיכו לאפיין את החברה הסובייטית עד לעליית מיכאל גורבצ'וב לשלטון בשנת 1985.
לקריאה נוספת

ניקיטה חרושצ'וב, חרושצ'וב מעלה זכרונות. הוצאת עדי, 1971.
ערן עודד, מדיניות החוץ של ברית המועצות: מלנין עד גורבצ'וב. אוניברסיטה פתוחה, 1991. ISBN 9653026739
Martin McCauley, The Khrushchev era: 1953-1964. Longman, 1995. ISBN 0582277760
Soviet State and Society Under Nikita Khrushchev. Melanie Ilič, Jeremy Smith (eds.). Taylor & Francis, 2009. ISBN 0415476496
Donald Filtzer, The Khrushchev Era: De-Stalinisation and the Limits of Reform in the USSR, 1953–1964. MacMillan, 1993. ISBN 0333585267
הערות שוליים

↑  כינוי אשר ניתן בהשראת ספרו פורץ הדרך של איליה ארנבורג משנת 1954, "ההפשרה" (Оттепель).
↑  Benjamin Welless, Khrushchev Bangs His Shoe on Desk; Khrushchev Adds Shoe-Waving To His Heckling Antics at U.N. New York Times, October 13, 1960