stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפחת לניאדו
לקריאה נוספת

דוד לניאדו, לקדושים אשר באר"ץ: לתולדות חכמי ורבני אר"ץ, מהדורה שנייה בעריכת אליהו עטייה, ירושלים תש"ם, עמ' עב - פט
משה בצרי, ליקוטי המליץ, בתוספת מבוא ותולדות משפחת לניאדו, מכון הכתב, ירושלים תשס"ה (2005)
יהודי סוריה: היסטוריה, תרבות וזהות עורך ירון הראל, רמת גן : הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשע"ו 2015
לאה בורנשטיין-מקובצקי, שושלת לאניאדו כמעצבת ההנהגה והמשטר בקהילת חלב במאות ה-16 עד ה-18, בתוך: יוסף הקר וירון הראל (עורכים), לא יסור שבט מיהודה; הנהגה, רבנות וקהילה בתולדות ישראל, ירושלים: מוסד ביאליק, תשע"א, עמ' 251
הערות שוליים

↑  Syrian and Sephardic Surnames, Sephardic Genealogical Journeys (באנגלית)
↑  הקדמה לספר ליקוטי המליץ מאת הרב מאיר לניאדו
↑  מכאן ועד רבי מאיר (תרע"א), זה על פי ההקדמה לספר דגל מחנה אפרים של רבי אפרים לניאדו. שנות הפטירה על פי הספר לקדושים אשר באר"ץ
ניין דייז

| --- | --- |
 מקום הקמה:  ניו יורק 
 מוקד פעילות:  לונג איילנד, ניו יורק, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  אפיק רקורדס, סוני
 www.ninedaysmusic.com
 חברים
 ג'ון המפסון בריאן דוואוקס ניק דימיצ'ינו וינסנט טטנלי ג'רמי דין
 
ניין דייז (Nine Days) היא להקת רוק אמריקאית אשר זכתה לראשונה להצלחה בתחילת שנות ה-2000, עם הסינגל Absolutely story of a girl, פרי עטה. הלהקה הוקמה בשנות ה-90 המוקדמות בלונג איילנד, ניו יורק, על ידי שני היוצרים ג'ון המפסון ובריאן דוואוקס, המנהיגים את הלהקה עד היום.
ביוגרפיה > ההתחלה

להקת ניין דייז הוקמה בסביבות שנת 1994 בלונג איילנד, ניו יורק, על ידי שני כותבים צעירים, ג'ון המפסון (שירה, גיטרות) ובריאן דוואוקס (שירה גיטרות), אשר החליטו לאחד כוחות ולהקים להקה (לאחר שנות פעילות בנפרד בהרכבים שונים שפעלו בסביבת ניו יורק). ללהקה צורפו הבסיסט ניק דימיצ'ינו, הקלידן ג'רמי דין (שבתקליטיה הראשונים של הלהקה תיפקד גם כסקסופוניסט) והמתופף וינסנט (ויני) טטנלי (אשר החליף את המתופף הראשון של ההרכב לאחר זמן קצר – קית' זברוסקי).
ב-1995 הקליטה הלהקה את תקליטה העצמאי הראשון. הלהקה, שנכנסה לאולפן עדיין ללא שם, הבחינה שביום התשיעי להקלטות, הוקלט השיר Nine Days Of Rain – הם אימצו את צירוף המקרים וכך הלהקה קיבלה את שמה. התקליט, אשר בהקלטתו שימש ויני המתופף גם כאיש הסאונד, קיבל את השם Something To Listen To, ונמכר בהופעותיה של הלהקה. התקליט אופיין בקו שקט ורגוע, רוק עם השפעות בולטות של הקאנטרי (הרבה גיטרות אקוסטיות, מפוחית ואף סולו סקסופון בשיר Miss Alva Maria), והורכב מ-15 שירים, ביניהם Castles Burning, Shipwreck Water, Lost You, ו-Her Own Two Feet.
הלהקה החלה לצבור אוהדים באזור ניו יורק, ואף קיבלה משבצת קבועה להופעה במועדון רוק פופולרי מקומי – בו הם הופיעו כל שבוע בליל יום שני. וכך, שנה לאחר יציאת התקליט הראשון, חזרה הלהקה לאולפן להקליט את תקליטה השני, שקיבל את השם Monday Songs (על שם אותן הופעות בליל יום שני). התקליט, שיצא ב-1996, שמר על אותו קו אקוסטי כמו קודמו, והורכב מ-11 שירים, ביניהם הבלדות My Brother ו-Oklahoma City, שהוקדש לנפגעי פעולת הטרור באוקלהומה. התקליט הופק על ידי הלהקה והמפיק פול אומבך.
הלהקה המשיכה בקו העלייה ואף תחנות הרדיו המקומיות החלו להשמיע אותה, וב-1998 זכתה הלהקה בשתי תחרויות רדיו (תחרות כישרונות של WBAB ותחרות הלהקה העצמאית הטובה ביותר של WLIR) שהפרס בהן היה זמן אולפן. וכך נכנסה הלהקה שוב לאולפן להקליט את אלבומה השלישי, שנקרא בפשטות Three. בעת הכניסה לאולפן היו חסרים ללהקה שירים על מנת להקליט תקליט שלם, וכך חלק מהשירים נכתב בעת השהייה באולפן. התקליט, שהופק בהפקה עצמית, כולל שירים כמו Mexico הקצבי ו-On Her Way To Boston.
ביוגרפיה > ההחתמה בחברת תקליטים

לראשונה חברות התקליטים החלו להתעניין בלהקה, ולבסוף הוחתמה הלהקה בלייבל Epic 550 השייך לקבוצת סוני. תקליטה הראשון של הלהקה בחברת תקליטים גדולה, שהופק על ידי ניק דידייה (אשר עבד קודם לכן עם להקות כמו פרל ג'אם), יצא בשנת 2000 וגרר תגובות נלהבות מהקהל האמריקאי והעולמי. האלבום, שנקרא The Madding Crowd (על שם ספר שקרא ג'ון באותה התקופה – Far From The Madding Crowd מאת תומאס הארדי) קיבל במהרה מעמד של תקליט זהב, והסינגל מתוכו, Absolutely, זכה להשמעות בלתי פוסקות בתחנות הרדיו והטלוויזיה ואף כבש את צמרת המצעד האמריקאי. גם הסינגל השני מתוך האלבום, If I Am, אשר נחשב לאחד השירים המוצלחים והמרגשים ביותר שכתבה הלהקה, זכה להצלחה, אם כי לא בסדר גודל של קודמו. האלבום הכיל גם מספר שירים ישנים יותר: Crazy (שהופיע לראשונה כ-I'd Go Crazy בתקליט Monday Songs ב-1996), Revolve ו-Sometimes (אשר הופיעו לראשונה בקלטת דמו שהוקלטה ב-1994).
את החודשים שלאחר יציאת האלבום בילתה הלהקה בדרכים, בסיבוב הופעות בארצות הברית ומחוצה לה. בתקופה זו היא הופיעה עם להקות מצליחות נוספות בעלות אותו קו מוזיקלי כדוגמת ורטיקל הוריזון (Vertical Horizon) ות'ירד איי בליינד (Third Eye Blind). בתקופה זו ראו אור  שלושה שירים נוספים של הלהקה: Another Day (שהופיע בפסקול הסרט Summer Catch), וכן שני קאברים – The Price (במקור של להקת Twisted Sister, מתוך אלבום מחווה לאותה להקה) ו-I Love You (קאבר לשיר של Climax Blues Band שהופיע בפסקול הסרט The New Guy).
לאחר סיבוב ההופעות המוצלח התרכזה הלהקה בכתיבת חומר לאלבום חדש, ועד מהרה נכנסה הלהקה שוב לאולפן, הפעם עם המפיק רון אנילו (שעבד קודם לכן עם להקת Lifehouse). האלבום החדש היה במובהק רוקי יותר מקודמיו, ואופיין בצליל של גיטרות חשמליות, דיסטורשן וריפים כבדים שלא נשמעו קודם לכן באלבומי הלהקה. האלבום, שקיבל את השם So Happily Unsatisfied, כלל שירים כמו Favorite Song (דואט של בריאן וג'ון), Emily ו-Don't Look Back (שהשמועה אומרת שנכתב על השחקנית גויינת' פאלטרו). בתקליט גם ניתן למצוא את I Feel Fine – שנכתב תוך שיתוף פעולה בין ג'ון לבין סולן להקת ספלנדר (Splender), ויימון בון, את Ocean – שנכתב תוך שיתוף פעולה בין בריאן לסולן להקת לייפהאוס (Lifehouse), ג'ייסון וייד. בסשנים הוקלטו גם שני שירים שלא היו אמורים להיכנס לאלבום – Dirty Poet ו-Lee Lee (שהוקדש לשחקנית הקולנוע לילי סובייסקי). לרוע המזל, לאחר סיום ההקלטות והמיקסים (כאשר הזכויות שייכות לחברת התקליטים), ולאחר יציאת הסינגל הראשון מתוך האלבום לתחנות הרדיו (Good Friend), עלו היחסים בין הלהקה לחברת התקליטים על שרטון, והחברה החליטה להפר את החוזה עם הלהקה ולא להוציא את האלבום. למרות שניתנה הוראה להשמיד את כל העותקים הקיימים של האלבום, נשארו מספר עותקים בודדים אשר נהפכו למצרך נדיר ויקר בקרב קהילת המעריצים העולמית – עותק מקורי במצב טוב של האלבום יכול להגיע באתרי האינטרנט השונים ל-200$ ויותר. למרות שהאלבום מעולם לא יצא, ניתן למצוא מקורות שונים ברשת להורדה של השירים מתוכו, וחברי הלהקה אף מעודדים זאת.
ביוגרפיה > חזרה לעצמאות וקריירות סולו

תחילת שנת 2003 עברה במשא ומתן בין הלהקה לחברת התקליטים, במטרה להוציא את האלבום בסופו של דבר, אך המשא ומתן נכשל והאלבום נשאר גנוז עד ימינו אנו. הלהקה נכנסה למשבר ובעקבות האירועים עזבו אותה שניים מחבריה – הקלידן ג'רמי דין והמתופף ויני טטנלי. בתקופה זו החל ג'ון להקליט סולו EP – חמישה שירים שבחר להקליט לבדו, שלא במסגרת הלהקה. ה-EP, שיצא ב-2003 נשא את השם Seventeen Minutes and Thirty Eight Seconds in the Dark (על שם אורכו של ה-EP), ובו ניגן ג'ון לבדו כמעט בכל הכלים. כל העותקים של ה-EP שיוצרו נמכרו עד היום.
המעריצים, שהביעו חשש מפירוק של הלהקה, התבדו עד מהרה, כאשר הלהקה (אשר נשארה כבר שלישייה) נכנסה שוב לאולפן כדי להקליט שוב תקליט עצמאי. מכיוון שהיה חסר ללהקה מתופף, הם שכרו לצורך ההקלטות את המתופף ג'ון מיצ'לי (המתופף של Meat Loaf), ויצאו עם 9 שירים חדשים. ביניהם Reality TV, שלועג לתרבות תוכניות המציאות ולחברות התקליטים התעשייתיות, הבלדה The Moment, ו-29 Year Old Girls. האלבום, שקיבל את השם Flying The Corporate Jet ויצא בסוף 2003, הופק על ידי הלהקה ודייב מקנייר, ועטיפתו עוצבה על ידי לא אחר מאשר קלידן הלהקה בעבר – ג'רמי דין, שאף התארח בנגינה בשיר Wonderful. האלבום לקח צעד אחורה והתקרב יותר לסאונד השורשי של הלהקה מאשר לרוק הכבד והמחוספס ב-So Happily Unsatisfied.
הצעד הבא מבחינת בריאן דוואוקס, היה להקליט EP משלו, ולאחר שנאספו אצלו מספר שירים, הוא נכנס לאולפן, כאשר הוא מנגן כמעט בכל הכלים (מלבד תופים), וב-2004 יצא ה-EP בשם Alive Today. ה-EP הכיל חמישה שירים חדשים, ועוד שלושה שירים שהופיעו גם בתקליט האחרון של הלהקה (Reality TV, Wonderful ו-Catch Me If You Can בגרסה חדשה). לאחר זמן מה, הקליט בריאן גרסאות אקוסטיות ל-30 משיריו ואיפשר הורדה חוקית חינם מאתר האינטרנט שלו. גרסאות אלו כללו שירים שכתב בכל התקופות לצד שירים חדשים וכן קאברים לאמנים מהם הושפע (ברוס ספרינגסטין, U2).
שנת 2005 עברה בסימן קריירות סולו, כאשר מלבד הופעת איחוד חגיגית של הלהקה לציון 10 שנים ליציאת תקליטם הראשון, הן בריאן והן ג'ון (שהפך בינתיים לאב לתאומים) עבדו על חומרי סולו והופיעו עם הרכבים שונים או ביצעו הופעות סולו אקוסטיות. מדי פעם אף פורסמו באתרי האינטרנט דמואים של שירים חדשים. בשלהי 2006 חזרה הלהקה לעבוד, לכתוב ולהופיע יחד שוב (בהרכבה המקורי, כולל המתופף ויני והקלידן ג'רמי דין). הלהקה נכנסה לאולפן עם חומר חדש ובצעד נועז החליטה להוציא את אלבומה החדש, Slow Motion Life, בשני חלקים - החלק הראשון, אשר מכיל 6 שירים, יצא ב-19 בינואר 2007.
דיסקוגרפיה > אלבומי הלהקה

1995 – Something To Listen To
1996 – Monday Songs
1998 – Three
2000 – The Madding Crowd
2002 – So Happily Unsatisfied (נגנז)
2003 – Flying The Corporate Jet
2007 – Slow Motion Life - Part I
את שלושת אלבומיה הראשונים של הלהקה, הסולו של ג'ון המפסון וכן את So Happily Unsatisfied לא ניתן לרכוש, ולכן הלהקה מעודדת הורדה של שירים אלו דרך האינטרנט.
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

2003 – Seventeen Minutes and Thirty Eight Seconds in the Dark (ג'ון המפסון)
2004 – Alive Today (בריאן דוואוקס)
חברי הלהקה

ג'ון המפסון (שירה, גיטרות)
בריאן דוואוקס (שירה, גיטרות, מפוחית)
ניק דימיצ'ינו (בס)
וינסנט טטנלי (תופים)
ג'רמי דין (קלידים, סקסופון)
Here Comes the Sun

| --- | --- |

 שיר בביצוע הביטלס
 מתוך האלבום Abbey Road
 יצא לאור:  26 בספטמבר 1969
 תאריך הקלטה:  7 ביולי - 19 באוגוסט 1969
 מקום הקלטה:  אולפני EMI, לונדון
 סוגה:  פופ רוק, פולק
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  3:06
 חברת תקליטים:  אפל רקורדס
 כתיבה:  ג'ורג' האריסון
 לחן:  ג'ורג' האריסון 
 הפקה:  ג'ורג' מרטין
 
Here Comes the Sun (בעברית: הנה מגיעה השמש) הוא שיר בסגנון רוק של להקת הביטלס שנכתב על ידי ג'ורג' האריסון ויצא באלבום Abbey Road משנת 1969. השיר הוקלט בין ה-7 ביולי ל-19 באוגוסט, ויצא ב-26 בספטמבר. השיר הוקלט באפל רקורדס, הופק על ידי ג'ורג' מרטין ואורכו 3:05 דקות. השיר זכה בתואר מכירות פלטינה בארצות הברית.
השיר הוא אחד השירים המצליחים שנכתבו על ידי ג'ורג' האריסון עבור הלהקה. בין האמנים שביצעו גרסאות כיסוי לשיר נמצאת נינה סימון. 
האריסון וקלפטון ניגנו את השיר במהלך הקונצרט למען בנגלדש.
באלבום הרמיקסים של הביטלס, Love, השיר מופיע יחד עם קטעים מהשירים The Inner Light ו-Within You Without You.
לשיר בוצעו גרסאות כיסוי גם על ידי ריצ'י הייבנס, סטיב הארלי ושריל קרואו.
מצעדים > גרסת הביטלס

| שנה | מצעד | מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
| 2010 | UK Singles Chart | 64 |
| 2012 | UK Singles Chart | 58 |
| 2017 | US Billboard Hot Rock Songs | 14 |
| 2019 | US Billboard Hot Rock Songs | 3 |
מצעדים > מצעדי כל הזמנים

| ארגון | שם | מיקום |
| --- | --- | --- |
| כאן 88 | מצעד שירי הביטלס של כאן 88 | 1 |
מצעדים > גרסת ריצ׳י הייבנס

| מצעד (1971) | מיקום שיא |
| --- | --- |
Canadian MLS Singles: 6
Canadian RPM 100 Singles: 12
US Billboard Hot 100: 16
US Cash Box Top 100: 15
US Record World Singles Chart: 14
מצעדים > גרסת סטיב הארלי

| מצעד (1976) | מיקום שיא |
| --- | --- |
Dutch MegaChart Singles: 21
Irish Singles Chart: 7
מצעד הסינגלים הבריטי: 10
הערות שוליים

↑  "Official Singles Chart Top 100, 21 November 2010 – 27 November 2010". Official Charts Company. נבדק ב-1 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Official Singles Chart Top 100, 15 April 2012 – 21 April 2012". Official Charts Company. נבדק ב-1 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Beatles, Hot Rock Songs Chart History". billboard.com. נבדק ב-21 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Beatles, Hot 100 Chart History". billboard.com. נבדק ב-1 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מצעד שירי הביטלס של כאן 88
↑  "RPM 100 Singles, for June 5, 1971". Library and Archives Canada. נבדק ב-1 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 8549de8e-f65b-3e64-b8a2-08c90cc5fdd1
עורבני כחול

| עורבני כחול |
| --- | --- |
 עורבני כחול
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עורביים
סוג:: ציאנוסיטה
מין:: עורבני כחול
שם מדעי
 Cyanocitta cristata ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


עורבני כחול (שם מדעי: Cyanocitta cristata) הוא מין של ציפור שיר צפון-אמריקאית ממשפחת העורביים.
עורבני זה משויך לצד המין עורבני שטלר לסוג הטקסונומי ציאנוסיטה (Cyanocitta), בניגוד לבני הסוג עורבני אשר חיים בעולם הישן.
הוא נפוץ בדרום קנדה, במזרח ומרכז ארצות הברית, בפלורידה ובצפון מזרח טקסס. לאחרונה תפוצתו של המין התרחבה גם לחוף האוקיינוס השקט, לקולומביה הבריטית ולקליפורניה. העורבני הכחול חי במגוון גדול של בתי גידול - החל מיערות האשוחית של צפון אונטריו ועד יערות האורן של פלורידה. אולם הוא מעדיף יערות דלילים, שבהם מגוון סוגי עצים. המין הסתגל היטב למציאות בני אדם בסביבתו.
אורכו 22 עד 30 ס"מ, משקלו נע בין 70 ל-100 גרם, ומוטת כנפיו 34 עד 43 ס"מ. על ראשו ציצת נוצות שעולה ויורדת לפי מצב רוחו של העורבני הכחול. צבע הנוצות מתקבל על ידי שבירת האור, ואינו נובע מפיגמנט, תופעה הנקראת צבעוניות מבנית. צבעי נוצותיו מזכירים במקצת את הדגל האסטוני (כחול-שחור-לבן).
העורבני הכחול הוא אוכל-כול, וניזון מבלוטים, זרעים, דגנים, פירות, חרקים וכן חסרי חוליות קטנים אחרים. לעיתים הוא ניזון מביצים או גוזלים מקיני ציפורים אחרות.
הערות שוליים

↑  עורבני כחול באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282673105171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דרך הרשע

| --- | --- |

עטיפת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  ג'יי קיי רולינג 
 שפת המקור:  אנגלית בריטית 
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  ספר בוקס 
 תאריך הוצאה:  20 באוקטובר 2015 
 סדרה
 ספר קודם:  תולעת משי 
 הספר הבא:  לבן קטלני 
 
דרך הרשע (במקור: Career of Evil) הוא רומן פשע בדיוני משנת 2015 שנכתב על ידי ג'יי קיי רולינג, ופורסם תחת שם העט רוברט גלבריית. זהו הרומן השלישי בסדרת "קורמורן סטרייק" של רומני בלשים. הספר שבא אחריו הוא "לבן קטלני" שפורסם בשנת 2018.
דמויות שמופיעות בספר > דמויות ראשיות

קורמורן סטרייק - ותיק מלחמת באפגניסטן וחוקר לשעבר של ה-SIB ששוחרר מחובתו הצבאית לאחר שאיבד מחצית מרגלו הימנית ממטען צד.
למרות שהוא היה יכול להישאר בSIB, הוא בחר לעזוב, כדי להימנע מהתמסדות נוחה. מאז הוא הפך לבלש פרטי. הוא סלבריטי קטן, בין השאר הודות לאביו זמר הרוק הידוע לשמצה ולפתרון שתי הרציחות המפורסמות של שני הרומנים הראשונים. בתחילת הסיפור, העסק שלו פורח.
רובין אלקוט - העוזרת של סטרייק (במקור מזכירתו), שסיימה זה עתה קורס לחקירה פלילית, ששולם על ידי סטרייק. נישואיה לארוסה מתיו קונליף, רואה חשבון, מתקרבים במהירות. כניצולה של אונס וניסיון לרצח, היא רגישה ביותר לגבי פשעי מין. כתוצאה מכך, היא לא מוכנה להפסיק את החקירה של נואל ברוקבנק, אחד מחשודיו של סטרייק, ברגע שהיא מגלה שיש לו היסטוריה של התעללות בילדים, ויכול להיות שהוא מתעלל מינית בבתה הצעירה של חברתו הנוכחית.
דמויות שמופיעות בספר > חשודים

דונלד ליינג - סקוטי מהגבולות, לשעבר חייל בצבא שם הוא וסטרייק נפגשו לראשונה. ליינג התאגרף למעשה נגד סטרייק בצבא, ונשך את פניו של סטרייק לאחר שהבין שהוא מפסיד, מה שמוביל להערת משמעת. למרות זאת, ליינג היה בעל קסם אישי והצליח לשכנע אחרים באופיו הטוב. עם זאת, כשהוא חוקר בעצמו, סטרייק מגלה כי ליינג התעלל פיזית באשתו וילדו. ליינג נעצר והורשע, וריצה 10 שנים בכלא מתוך גזר דין של 16.
נואל ברוקבנק - לשעבר מייג'ור מברו אין פורנס, שירת במלחמת המפרץ הראשונה ובבוסניה, לפני שהפך לאויב נוסף של סטרייק. הוא התחתן עם אלמנתו של חייל שנפטר, שהיו לו שתי בנות צעירות. כשהייתה בת 12, סיפרה הבת הבכורה לחברתה מבית הספר על התעללות מינית ואיומים מצד אביה החורג. כאשר ברוקבנק עמד בפני מעצר, סטרייק נותן לו אגרוף, מה שגרם לו לסבול מפגיעה מוחית טראומטית בעקבות שבר בגולגולת שהיה קיים לפני כן, לאחר מכן הוא העמיד פני מטורף. במהלך תקופת ההתעללות, סיפר ברוקבנק לבתו החורגת שהוא ניסה פעם לחתוך את רגלה (על פי סטרייק היא באמת נתפסה בחוט תיל כשהייתה צעירה יותר, מה שנתן לה צלקת דומה לזו שהייתה על הרגל שנשלחה לסטרייק מה שהוביל אותו לחשוד בברוקבנק); אבל הוא מעולם לא הועמד לדין, ובמקום זאת סולק מן הצבא.
טרנס 'דיגר' מאלי - גנגסטר מקצועי וחבר בסינדיקט הפשע הרינגי עם רצח קודם שנזקף לזכותו והעובדה שהוא כבר שלח בעבר חלק הגוף, מובילים את סטרייק לחשוד בו. במבצע משותף עם מחלקת הסמים למציאת סחר בסמים, סטרייק הוא זה שחשף את הראיות אשר בגינם מאלי היה נכלא. עם זאת, מכיוון שסטרייק העיד על הראיות בעילום שם, סטרייק מאמין שמאלי לא היה מודע לכך שסטרייק היה מאחורי מעצרו והרשעתו. המשטרה מגלה שמאלי היה בספרד בזמן שהרגל נשלחה לרובין, ולכן מנקה אותו מהחשד בכל מה שקשור לחקירה.
ג'ף וויטקר - אביו החורג של סטרייק והאלמן של אמו של סטרייק, לדה. וויטקר היה מבוגר רק בכמה שנים מסטרייק, והתחתן עם לדה מפני שהייתה מפורסמת, ומכיוון שהניח שיש לה הון גדול: הוא אף שכנע אותה לכתוב אותו בצוואה שלה. לאחר מותה של לדה ב-1994, וויטקר הועמד למשפט באשמת רצח של לדה, אך נמצאה לא אשם. עם זאת סטרייק ו "שנקר", אשר העידו בשם "הכתר", משוכנעים כי וויטקר אכן הרג את לדה. סטרייק גם חשד בעיקר בוויטקר בשליחת הרגל הכרותה מכיוון שהשולח היה צריך לראות את לדה בעירום על מנת לדעת על הקעקוע שלה, אבל רובין מאוחר יותר מגלה תצלום עירום של לדה (עם הקעקוע גלוי) באינטרנט, אשר פותח את האפשרות של חשודים נוספים.
דמויות שמופיעות בספר > דמויות אחרות

" שנקר" - כינויו של שותפו לשעבר של סטרייק, שאמו לקחה אותו אחרי שמצאה אותו מוכה קשות בביבים. שנקר עובד בסחר בסמים בלתי חוקיים, הוא בן גילו של סטרייק, פרצופו טיפה מעוות, הוא קורא לסטרייק בכינוי "בונזן" והוא גם שונא את וויטקר. הוא מוכן לעזור לסטרייק ולרובין כמעט בכל דבר תמורת כסף. הוא עוזר לסטרייק לאתר את וויטקר, ועוזר לרובין להתעמת עם ברוקבנק, האו גם עוזר לסטרייק לתפוס את ליינג, ובסופו של דבר, גם מסיעה את סטרייק ליורקשייר בשביל החתונה של רובין.
אריק וורדל - הבלש מפקח מהמשטרה שהיה אחראי על המקרה של הרגל הכרותה. הוא נשאר ידיד של סטרייק גם אחרי אירועי שני הרומנים הקודמים. הוא נטש את המקרה לאחר מותו הבלתי צפוי של אחיו, שנפגע במכונית.
רוי קארבר - המחליף של וורדל, שהיה מפקח הבילוש ואחראי על המקרה של לולה לנדרי שעדיין נוטר טינה לסטרייק.
מתיו קונליף - ארוסה של רובין, רואה חשבון שלא בטוח בטיב היחסים של רובין עם סטרייק. לאחר ויכוחים רבים ואף פרידה במהלך הרומן, מתיו מתחתן עם רובין בסיום הרומן.
אלין טופט - בת זוגו של סטרייק, נגנית כינור לשעבר ומגישת רדיו.
לינדה אלקוט - אמה של רובין שתמיד תומכת בבתה, בייחוד בזמן הפרידה שלה ממתיו. במהלך הרומן, לינדה מבקרת את רובין בלונדון.
ביקורת

ב"גרדיאן " קרא הסופר, כריסטובל קנט לרומן "מטומטם אבל מהנה", עם "נרטיב מסחרר בהפצת אופיו, מיקומו ופרטיו, ללא לאות, וללא פשרות". היא מסכמת, "הכול נמסר עם התלהבות שכזו - ובאופן מכריע, אחיזה בטוחה כל כך במזימה חכמה להפליא - שרוב הקוראים הנבונים יסערו וייהנו ממנה".
ב -30 במאי, דרך הרשע היה אחד מששת הרומנים המועמדים לתואר רומן הפשע של השנה מטעם Theakston Old Peculier.
המשך הסדרה

במרץ 2017, רולינג פרסמה רמז על כותרת הספר הרביעי בסדרה בחשבון הטוויטר שלה. מעריצה אחת ניחשה את שם הכותרת, רולינג גילתה שכותרת הספר הבא שלה תהיה " לבן קטלני" .
ב- 23 במארץ 2018 צייצה רולינג שהיא השלימה את כתב היד של " לבן קטלני" .
במדיה אחרת > טלוויזיה

ההכרזה על כך שהרומנים יותאמו כסדרות טלוויזיה ל-BBC One, החל בקריאת הקוקייה . שבוצע ב-10 בדצמבר 2014. רולינג פעלה כמפיקה בפועל של הסדרה באמצעות חברת ההפקה שלה ברונט סרטים וטלוויזיה, יחד עם ניל בלייר ורות קנלי-לטס. שלושת אירועי הדרמה התבססו על תסריטים של בן ריצ'רדס שכתב את קריאת הקוקייה, ואת טום אדג' שכתב את תולעת המשי ואת דרך הרשע. מייקל קיילור ביים את קריאת הקוקייה, קירון הוקס ביים את תולעת המשי, ו צ'ארלס סטורידג' ביים את דרך הרשע. ג'קי לארקין הפיקה.
ההודעה כי טום בורק יהיה השחקן שיגלם את קורמורן סטרייק בסטרייק, פורסמה בספטמבר 2016. ההכרזה כי הולידיי גריינג'ר תככב כעוזרת של סטרייק, רובין אלקוט. הוכרזה בנובמבר 2016.
הערות שוליים

↑  Goodman, Jessica (24 באפריל 2015). "JK Rowling Will Release Another Book, 'Career Of Evil,' As Robert Galbraith". The Huffington Post. נבדק ב-9 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Biedenharn, Isabella (11 ביוני 2015). "J.K. Rowling's next Robert Galbraith novel 'Career of Evil' gets cover and release date". Entertainment Weekly. נבדק ב-11 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Christobel Kent, Career of Evil by Robert Galbraith review – a daft but enjoyable hunt for a serial killer, The Guardian, 21 October 2015.
↑  Armitstead, Claire (30 במאי 2016). "JK Rowling's alter ego Robert Galbraith shortlisted for crime novel award". The Guardian. נבדק ב-1 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.independent.co.uk/arts-entertainment/books/news/jk-rowling-cormoran-strike-robert-galbraith-lethal-white-twitter-a7630516.html
↑  https://twitter.com/jk_rowling/status/977223417857478661
↑  "BBC - Robert Galbraith's Cormoran Strike novels to be adapted for major new BBC One drama series - Media Centre". bbc.co.uk. נבדק ב-16 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nancy Tartaglione. "JK Rowling's 'Cuckoo's Calling' To Become BBC Drama Series - Deadline". Deadline. נבדק ב-16 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  http://www.brontefilmandtv.co.uk/work
↑  https://www.bbc.com/news/entertainment-arts-37296931
↑  http://www.brontefilmandtv.co.uk/single-post/2016/11/04/Holliday-Grainger-Joins-Tom-Burke-for-BBC-and-HBOs-Strike-Series
| סדרת "קורמורן סטרייק" מאת ג'יי קיי רולינג |
| --- | --- | --- |
| ספרים | קריאת הקוקייה • תולעת משי • דרך הרשע • לבן קטלני • דם חם • לב שחור כמו דיו • The Running Grave |  |
| סדרת טלוויזיה | סטרייק |  |
מעריב אונליין

| --- | --- |


 סוג:  אתר חדשות
 בשיתוף עם:  "מעריב"
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־10 שנים) 
 מנכ"ל:  ישראל גדעון אוזן
 בעלות:  אלי עזור 
 שירותים עיקריים:  חדשות 
 www.maariv.co.il
 
מעריב אונליין הוא אתר חדשות ישראלי, המופעל על ידי הג'רוזלם פוסט שבשליטת אלי עזור. באתר מתפרסמים סיקורי חדשות, לצד כתבות מערכת וטורי דעה של עיתונאים בישראל, בהם: בן כספית, קלמן ליבסקינד, אלון בן דוד וחיים אתגר. עורך האתר הוא דורון כהן.
היסטוריה

בשנת 2014, לאחר המשבר שפקד את העיתון "מעריב", פעל האתר תחת המותג "דה-פוסט" מבית ה"ג'רוזלם פוסט". לאחר איחודם של שבועון האקטואליה "מעריב סופהשבוע" והעיתון "מעריב" שינה האתר את שמו והחל לפרסם את תכניו תחת המותג : מעריב / מעריב אונליין / מעריב on-line / מעריב online.
האתר פועל בשם המתחם www.maariv.co.il - בשל הכרעת השופט דוד מינץ, בבית המשפט המחוזי בירושלים ביוני 2014. זאת לאחר דרישתו של העיתון "ישראל היום" להפעיל את אתר nrg, תחת שם זה.
תוכני האתר

חדשות
מבזקי חדשות
עסקים
ספורט
רכילות (מפנה לאתר הבת של מעריב "TMI")
תרבות
לייף סטייל
הורות
בריאות
TMI

האתר מפעיל את אתר חדשות הרכילות והסלבס "TMI" המכיל בתוכו פינות שונות כגון OMG, WTF, Bling, Style, The Lounge, כשאחת הכתבות הבולטות והוותיקות של המדור היא מיקי לוין.
באוגוסט 2017 פורסם באייס כי האתר לוקה בחוסר רגישות עקב פרסום לפיו הדוגמנית שלומית מלכה היא הנפצעת בתאונת הקורקינט, לפני קבלת אישור רשמי ממשפחתה, לצד המשפט "היא פונתה לאיכילוב שם תפגוש את השחקנית לוסי דובינצ'יק". עם כי, בהמשך הסיר האתר את שמה.
שיתופי פעולה

לצד החומר המקורי שכותבים ומפיקים עובדי האתר, מעריב אונליין משתף פעולה עם האתרים האחרים בקבוצת ג'רוזלם פוסט ומשלב בתכניו גם את תוכני אתר וואלה ותוכני הספורט של אתר ספורט1 ותכני הרדיו של התחנות 103FM ו־99FM .
הערות שוליים

↑  לי-אור אברבך, ‏ביהמ"ש: הדומיין "מעריב" יעבור לרשות "מעריב השבוע", באתר גלובס, 5 ביוני 2014
↑  אלכסנדר כץ, TMI ועיתונאים לא התאפקו - וחשפו שמה של שלומית מלכה, באתר אייס, 14 באוגוסט 2017
| דגל ישראל אתרי חדשות בישראל |
| --- | --- | --- |
| אקטואליה | דבר העובדים בארץ ישראל • דיגיטל 14 • כאן דיגיטל • הארץ • המקום הכי חם בגיהנום • וואלה • זמן ישראל • חדשות 0404 • חדשות 13 • ישראל היום • ynet • כאן חדשות • מאקו • מגפון ניוז • מידה • מעריב אונליין • News1 מחלקה ראשונה • N12 • עכשיו 14 • רוטר.נט • שיחה מקומית •  שקוף • i24 News |  |
| כלכלה | ביזפורטל • גלובס • כלכליסט • TheMarker |  |
| המגזר הדתי והחרדי | בחדרי חרדים • המחדש • הקול היהודי • חרדים10 • כיכר השבת • כיפה • סרוגים • ערוץ 7 • JDN |  |
| המגזר הערבי | א-סנארה • אל-ערב • פאנט • בוקרא תקשורת |  |
| בידור ופנאי | חורים ברשת • ישראל בידור • פנאי פלוס • Xnet |  |
| מדע וטכנולוגיה וגיימינג | הידען • מזבלה • Geektime • HWzone • GamePro • Vgames |  |
| שונות | • תיק דבקה • WDG • ONE • GoGay |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012944864905171