stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלכיאור לנדייל
רומנים, סיפורים קצרים, מאמרים

Menyert Lengyel - Jenő Török: מבית הארחה קטן ; Molnárok Lapja Ny., Bp., 1906
מחשבות פשוטות ; Pallas Ny., Bp., 1918
כתב עת אמריקאי ; אתנהאום, ב ', 1922
העיר המאושרת. רומן ; אתינאום, ב ', 1931
ספר חיי. בולי עץ, שברים ביוגרפיים ; עורכים, הקדמה, הערות, אינדקס József Vinkó; Gondolat, Bp. 1987
הערות שוליים

↑  Király István: Balmazújvárosi krónika. Balmazújváros, 1998
↑  Lengyel Menyhért: Életem könyve (szerk.: Vinkó József). Gondolat, Budapest, 1987. ISBN 963-281-862-8
↑  פרס ווֹיְנִיץ הוקם על ידי האקדמיה ההונגרית למדעים בשנת 1906. בצוואתה משנת 1904 הורישה לאקדמיה אלמנתו של תיאודור וויניץ 20,000 פנגו והורתה להעניק מתוך הרבית פרס לסופר שכתב את הדרמה ההונגרית המצליחה ביותר" בכל שנה. הפרס תיגמל מחזאים רבים לאורך השנים, כולל מלכיאל לנדיאל על מחזהו "הארכידוכס" (1908).
↑  A M. Tud. Akadémia jegyzőkönyvei. Harminczkettedik akadémiai ülés, Kilenczedik összes ülés 1906. deczember 17-én. 57-58. old.
↑  Bartók Béla - Lengyel Menyhért: A csodálatos mandarin. Magyar Bibliofil Társaság/Tevan Kiadó, 1990. ISBN 963 7900 489 TE 047
↑  "Magyar színháztörténet. Intézménytörténet. A Belvárosi Színház". אורכב מ-המקור ב-2016-03-07. נבדק ב-2014-06-29.
↑  Vajda György Mihály és Szántó Judit (szerk.). Színházi kalauz, II. köt. 4. kiad. Gondolat, 1981. p. 442.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280057405171  PLWABN: 9810643768405606  BIBSYS: 3106782  BNE: XX997996  BnF: cb14115151g (data)  CiNii: DA07020720  GND: 118907204  ICCU: RAVV088798  ISNI: 0000 0001 2096 0664  LCCN: n84218011  LNB: 000152008  NDL: 001355748  NKC: xx0147885  NTA: 32758646X  RERO: 02-A003512215  SELIBR: 262880  SNAC: w64f35z9  SUDOC: 031407919  Trove: 978283  VIAF: 46968281   WorldCat (עם VIAF): 46968281 
פרוטומה של מלכיאור לנדייל בבלמזויווארוש
רוד בלאגוייביץ'

רוד בלאגוייביץ' (באנגלית: Rod Blagojevich;‏ ‏נולד ב־10 בדצמבר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי לשעבר מאילינוי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אילינוי ה-40 בשנים 2003–2009. קודם לכן הוא כיהן כמחוקק בבית הנבחרים של אילינוי בשנים 1993–1997, ולאחר מכן ועד היבחרו כמושל, כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של אילינוי. כהונתו של בלאגוייביץ' כמושל הסתיימה לאחר שהוא הודח מתפקידו בעקבות האשמות בשחיתות שלטונית ובהמשך הוא נשפט למאסר בבית סוהר פדרלי.
בלאגוייביץ' נולד וגדל בשיקגו. ב-1979 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת נורת'ווסטרן, וב-1983 סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פפרדין שבמאליבו, קליפורניה. לאחר סיום לימודיו היה במהלך שנות ה-80 תובע פלילי במשרד התובע המדינתי במחוז קוק שבאילינוי. מכאן הוא המשיך לקריירה פוליטית וייצג את מחוז הבחירה ה-33 של אילינוי בבית הנבחרים של המדינה, שם הוא תמך ברוב צעדי המדיניות למען חוק וסדר. הוא ויתר על כהונה שנייה בבית הנבחרים המדינתי ונבחר מטעם מחוז הבחירה החמישי של אילינוי לקונגרס לבית הנבחרים של ארצות הברית, שם הוא כיהן במשך שש שנים לאחר שנבחר למושבו שתי פעמים נוספות. ב-2002 הוא נבחר כמושל אילינוי, הדמוקרט הראשון שנבחר לתפקיד מאז 1972. במהלך תקופת כהונתו הראשונה כמושל הורחב המימון לחינוך הציבורי ולפיתוח התשתיות ובוצעו רפורמות בתחום המשפט הפלילי.
בעקבות בחירתו לתקופת כהונה שנייה כמושל ב-2006, עבר מגוון של צעדי חקיקה בתחום השירות הרפואי, בקרה על כלי נשק, ומניעת אפליה. בעקבות חקירה פדרלית שהחלה בדצמבר 2008 נמצא שבלאגוייביץ' אשם בשחיתות ציבורית לאחר שהוא ניסה למכור את המינוי למושב בסנאט של ארצות הברית שהתפנה על ידי ברק אובמה בעקבות בחירתו של זה האחרון כנשיא ארצות הברית. האשמות אלו הובאו לאחר שבלאגוייביץ' איים להפסיק את קשריה של אילינוי עם בנק אוף אמריקה על רקע סגירתו של מפעל בשיקגו. בלאגוייביץ' הודח, הורשע, וב-2009 הועבר מתפקידו על ידי האספה הכללית של אילינוי. כתוצאה מכך נאסר עליו לתמיד על ידי הסנאט של אילינוי לכהן במשרה ציבורית במדינה. בשל חלקו בשערורייה הציבורית, הוא נשפט לעונש מאסר של 14 שנים בבית כלא פדרלי. לאחר עתירה לשחרורו, המתיק הנשיא דונלד טראמפ את עונשו ב-2020 לאחר שריצה כמעט שמונה שנים והקדים את שחרורו בשש שנים.
ראשית חייו

רוד בלאגוייביץ' נולד בשיקגו כשני במשפחה של שני ילדים. הוריו היו מהגרים סרבים מיוגוסלביה. אביו, ראדיסלב, היה פועל במפעל פלדה שהיגר מכפר ליד העיר קראגויבאץ. אמו, מילה, הייתה בוסנית-סרבית, שמקור משפחתה מהעיירה גאקו שבבוסניה והרצגובינה. הוריו של בלאגוייביץ' עברו ב-1947 לשיקגו. אחיו, רוב, עבד בגיוס כספים עבור בלאגוייביץ' בקריירה הפוליטית המאוחרת שלו. בלאגוייביץ' בילה את רוב ילדותו בעבודה בעבודות שונות כדי לסייע בפרנסת המשפחה. הוא היה מצחצח נעליים, שליח פיצה, ולאחר מכן עבד במפעל לאריזת בשר. כדי להרשות לעצמו את עלויות הלימודים באוניברסיטה, הוא עבד בשוטף כלים במערכת צינור הנפט חוצה אלסקה.
לבלאגוייביץ' אין שם אמצעי, אך הוא משתמש באות R בין שמו הפרטי לשם משפחתו ככבוד לאביו המנוח. כינויו בחוגי המשפחה הוא מילוראד (Milorad), שבטעות יש הסוברים שזהו שם לידתו. בעת שנכנס לחיים הציבוריים הוא נודע בין השאר בכינוי "בלאגו" (Blago) או "ב-רוד" (B-Rod).
בלאגוייביץ' סיים את לימודיו בבית הספר פורמן בשיקגו לאחר שעבר לשם מבית הספר התיכון הטכנולוגי ליין. בתקופת לימודיו בבית הספר התיכון הוא שיחק כדורסל, והשתתף בשני קרבות לאחר שאומן באיגרוף. לאחר סיום לימודיו הוא החל ללמוד באוניברסיטת טמפה. לאחר שתי שנות לימודים הוא עבר לאוניברסיטת נורת'ווסטרן, שם הוא סיים את לימודיו ב-1979 לתואר בוגר אוניברסיטה בהיסטוריה. ב-1983 הוא סיים לימודי תואר במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פפרדין שבמאליבו, קליפורניה. לימים הוא סיפר על התנסותו: "הלכתי לבית ספר למשפטים במקום הקרוי פפרדין במאליבו, קליפורניה, המשקיף על האוקיינוס השקט - הרבה גלישת גלים וכוכבי קולנוע וכל השאר. בקושי ידעתי היכן נמצאת ספריית המשפטים". בלאגוייביץ' נשוי לפטריסיה מל, בתו של חבר מועצת עיריית שיקגו לשעבר ריצ'רד מל.
ראשית הקריירה

בלאגוייביץ' היה עוזר משפטי במשרד עורכי הדין של חבר מועצת עיריית שיקגו אדוארד ורדוליאק. לאחר מכן הוא החל לעבוד כעוזר התובע המדינתי של מחוז קוק תחת התובע המדינתי ריצ'רד דיילי. הוא התמחה בתיקים בתחום האלימות במשפחה, פשע, ונשק בלתי חוקי.
ב-1992, בתמיכתו של חותנו רב ההשפעה, נבחר בלאגוייביץ' בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית למושב של מחוז הבחירה ה-33 בבית הנבחרים של אילינוי לאחר שניצח את חבר הבית שכיהן עד אז 14 שנה, מריון קולאס. מחוז בחירה זה כולל את צפון העיר שיקגו. כמו במקרה של רוב מערכות הבחירות לבית המחוקקים המדינתי בשיקגו, הבטיחה בחירה זו לבלאגוייביץ' את ניצחונו בבחירות הכלליות בנובמבר אותה שנה. הוא ניצל את ניסיונו כאיש התביעה המדינתית כדי להגיש הצעות חוק שהוא טען שיחזקו את מערכת המשפט של אילינוי ויפחיתו את היקף הפשיעה.
ב-1996 לא התמודד בלאגוייביץ' לתקופת כהונה נוספת בבית הנבחרים, ותחת זאת הוא התמודד על המושב מטעם מחוז הבחירה החמישי של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית, בהתבסס על התמיכה בצפון שיקגו. מחוז בחירה זה יוצג זמן רב על ידי דן רוסטנקובסקי, שכיהן כיושב ראש ועדת המיסוי והתקצוב של בית הנבחרים. רוסטנקובסקי הפסיד בבחירות לכהונה נוספת כבר ב-1994 לרפובליקני מייקל פטריק פלנגן לאחר שהודה באשמת הונאת דואר. בכל אופן, פלנגן היה רפובליקני שמרן שייצג מחוז בעל מסורת הצבעה דמוקרטית ונחשב לאנדרדוג. בלאגוייביץ' הביס אותו תבוסה מוחצת ביחס קולות של כמעט 2 ל-1, עם תמיכה שקיבל מחותנו. הוא נבחר לשתי תקופות כהונה נוספות לאחר שזכה ב-74 אחוזים מהקולות מול המועמד הרפובליקני ב-1998, ולאחר שב-2000 התמודד מולו רק המועמד הליברטריאני.
בלאגוייביץ' לא נודע כחבר קונגרס פעיל במיוחד. בסוף שנות ה-90, הוא נסע יחד עם ג'סי ג'קסון לבלגרד כדי לשאת ולתת עם נשיא יוגוסלביה סלובודן מילושביץ' על שחרורם של שבויי מלחמה אמריקאים.
ב-10 באוקטובר 2002 היה בלאגוייביץ' אחד מ-81 הדמוקרטים בבית הנבחרים, ואחד משני החברים הבית מאילינוי, שהצביעו בעד אישור הפלישה לעיראק.
מערכות הבחירות למשרת מושל אילינוי > בחירות 2002

ב-2002 ניהל בלאגוייביץ' מסע בחירות לבחירתו כמועמד הדמוקרטים למשרת מושל אילינוי. בבחירות המקדימות הוא ניצח בהפרש קטן את התובע הכללי לשעבר של אילינוי, רולנד בריס, ואת המפקח על בתי הספר הציבוריים של שיקגו, פול ואלאס, שניהל מסע בחירות מצליח במחוזות המקיפים את שיקגו. בלאגוייביץ' סיים בתוצאות טובות בדרום אילינוי, וזכה שם ב-55 אחוזים מהקולות בבחירות המקדימות, מספיק כדי לזכות בבחירות המקדימות בכל המדינה בהפרש קל.
במהלך הבחירות המקדימות, העניק חבר הסנאט של אילינוי, ברק אובמה, את תמיכתו לבריס, אך בהצעתו של בריס, הוא תמך בבלאגוייביץ' לאחר שהוא ניצח בבחירות המקדימות, ושימש כ"יועצו הראשי" בבחירות הכלליות. דייוויד אקסלרוד, ששימש לימים כיועצו הבכיר של אובמה, עבד קודם לכן עם בלאגוייביץ' במסעות הבחירות שלו לקונגרס, אך לא ראה בו כמועמד ראוי לתפקיד המושל וסירב לעבוד איתו במסע בחירות זה. על פי רם עמנואל, הוא עצמו, אובמה, היושב ראש השותף של מסע הבחירות של בלאגוייביץ' דייוויד וילהלם, ואיש צוות של בלאגוייביץ' "היו האסטרטגים הבכירים של בלאגוייביץ' בניצחונו בבחירות של 2002", והם נפגשו פעם בשבוע כדי את להתוות האסטרטגיה של מסע הבחירות. על כל פנים, וילהלם אמר שעמנואל הפריז במידת מעורבותו של אובמה בישיבות, ובדצמבר 2008 אמר עמנואל שוילהלם צדק ושהוא שגה בזיכרון שהוא העלה קודם לכן באותה שנה בראיון לכתב העת הניו יורקר.
בבחירות הכלליות הביס בלאגוייביץ' את התובע הכללי של אילינוי, הרפובליקני ג'ים ראיין. מסע הבחירות שלו זכה לסיוע מחתנו בעל הקשרים, חבר מועצת עיריית שיקגו ריצ'רד מל. תקופת ממשלו של המושל הקודם, הרפובליקני ג'ורג' ראיין (ללא שום קשר לג'ים ראיין) הייתה נגועה בשערוריות שחיתות, ובלאגוייביץ' התמקד במסע הבחירות שלו ב"חזרה לעסקים כרגיל" בממשלת המדינה. הסקרים שקדמו לבחירות הראו שרבים מהמצביעים באילינוי היו נבוכים בנוגע לדמיון בשמותיהם של ג'ורג' ראיין וג'ים ראיין, מצב שבלאגוייביץ' ניצל לטובתו. הוא שאל, "איך אתם יכולים להחליף את ראיין בראיין אחר ולקרוא לזה שינוי? רוצים שינוי? הצביעו עבור הבחור ששמו בלאגוייביץ'". בלאגוייביץ' ניצח את ג'ים ראיין לאחר שזכה ב-52 אחוזים מקולות הבוחרים. בליל הבחירות הוא אמר: "הלילה, גבירותי ורבותי, אילינוי הצביעה בעד שינוי".
מערכות הבחירות למשרת מושל אילינוי > בחירות 2006

בשנים 2005–2006 היה בלאגוייביץ' איש הקשר של הממשל הפדרלי באגודת המושלים הלאומית. ב-2005 הוא גם שימש כיושב ראש אגודת המושלים של מדינות המערב התיכון.
מספר רב של שערוריות הובילו את שיעור שביעות הרצון מתפקודו של בלאגוייביץ' כמושל ל-36 אחוזים, ולקראת סוף 2005 הגיע שיעור אי-שביעות הרצון ממנו ל-56 אחוזים. בראשית 2006 כבר הגיע מספר הרפובליקנים שהתמודדו בבחירות המקדימות על הזכות להתמודד מול בלאגוייביץ' בבחירות הכלליות לחמישה, ובסופו של דבר זכתה גזברית המדינה, ג'ודי באר טופינקה במועמדות.
בלאגוייביץ' החל באופן רשמי את מסע הבחירות שלו ב-19 בפברואר 2006. ב-21 במרץ הוא ניצח בבחירות המקדימות לאחר שזכה ב-72 אחוזים מהקולות מול אדווין אייזנדרת'. הוא שכנע את חבר הסנאט של אילינוי, ג'יימס מיקס, לא להתמודד במסע הבחירות כמועמד שלישי לאחר שהבטיח לו לנסות לרתום את הלוטו המדינתי לטובת מימון מערכת החינוך.
בלאגוייביץ' זכה לתמיכתם של רבים ממנהיגי הדמוקרטים (כשהיוצאת מן הכלל הבולטת הייתה התובעת הכללית ליסה מדיגן, שטענה שיהיה זה ניגוד עניינים מאחר שמשרדה עסק בחקירתו), כולל מי שכיהן אז כחבר הסנאט המדינתי, ברק אובמה, שתמך בבלאגוייביץ' בראשית 2005 ודיבר בזכותו באוגוסט 2006 ביריד המדינתי של אילינוי. הוא גם קיבל את תמיכת מועדון סיירה, מושל אילינוי היחידי שזכה לכך. הפדרציה האמריקאית של עובדי המדינות, המחוזות והרשויות המקומיות (אנ') סירבה לתמוך בבלאגוייביץ' בציינם את 500 המשרות שהוא ביטל במחלקה למשאבי טבע של אילינוי, ובכך הותיר כמה מהפארקים המדינתיים ללא פיקוח.
ב-2004 הורה בלאגוייביץ' לרשות כבישי האגרה של אילינוי להציב 32 שלטים בעלות של 480,000 דולר, שבהם נכתב "כבישי אגרה פתוחים, רוד ר. בלאגוייביץ', מושל". ב-2006 נמתחה ביקורת על הצבת שלטים אלו על כך שהם היו למעשה שלטי תעמולת בחירות בעלות גבוהה פי כמה מהשלטים הרגילים בעלות של 200 דולר האחד.
בבחירות הכלליות הביס בלאגוייביץ' את טופינקה ואת מועמד המפלגה הירוקה של אילינוי, ריץ' ויטני, לאחר שתקציב מסע הבחירות שלו הגיע ל-27 מיליון דולר מול 6 מיליון הדולר שהוצאו על מסע הבחירות של טופינקה. הוא ניסה לקשור את טופינקה לשחיתות של המושל הרפובליקני לשעבר ג'ורג' ראיין. טופינקה הפיצה פרסומים שפרטו את החקירות הפדרליות נגד בלאגוייביץ' ועל אי-התמיכה בו מצד דמוקרטים בכירים כמו ליסה מדיגן. כמי שכיהנה שלוש תקופות כהונה כגזברית המדינה, אמרה טופינקה שהיא ניסתה למנוע מבלאגוייביץ' לעשות שימוש בכספים מקרנות מיוחדות עבור הוצאות כלליות ללא אישור בית המחוקקים. היא אמרה שבלאגוייביץ' השתמש בכספים עבור מיזמים שנועדו להסיח את דעת הבוחרים ממשפטי השחיתות של שותפיו: "מתן כספים תמידי זה ...מיליון כאן, מיליון שם, מחליש את הממשלה הפגועה שלנו ואת המדינה שאפסו כוחותיה". דוברה של טופינקה טען שבלאגוייביץ' היה מושל אילינוי הנחקר ביותר בתולדות המדינה. טופינקה נוצחה על ידי בלאגוייביץ' בהפרש של 11 אחוזים.
כהונתו כמושל

לאחר הבחירות של 2002 הייתה לדמוקרטים שליטה בבית הנבחרים של אילינוי, בסנאט ובכל משרדי הממשלה המדינתיים למעט אחד. בעת כהונתו כמושל, חתם בלאגוייביץ' על צעדי חקיקה פרוגרסיביים כמו רפורמה אתית, רפורמה בעונש המוות, מס הכנסה שלילי, איסור מקיף על עישון והרחבת תוכניות בריאות לילדים ולמשפחה. ב-2005 חתם בלאגוייביץ' על חוק שאסר על אפליה בתעסוקה, בדיור, בבתי מלון ובקבלת אשראי על בסיס נטייה מינית. בלאגוייביץ' ניהל בתחילה מסע נגד הקצאת תקציבים לטובת מחוזות הבחירה של המחוקקים, אך בסופו של דבר עשה שימוש בנוהג זה כדי להשיג לעצמו קולות.
זמן קצר לאחר שנכנס לתפקידו ב-2003, המשיך בלאגוייביץ' לתמוך בהשעיה של הוצאות להורג של הממתינים לעונשם, אף על פי שהוצאות להורג אלו לא היו צפויות להתבצע בשנים הקרובות (קודמו בתפקיד, ג'ורג' ראיין, המתיק את כל עונשי המוות שהיו בהמתנה זמן קצר לפני שסיים את כהונתו כמושל). הוא התמיד בתמיכתו בהשעיית עונשי המוות במשך כל תקופת כהונתו כמושל.
צעד בולט נוסף של בלאגוייביץ' במהלך תקופת כהונתו כמושל היה חוק אתיקה קפדני חדש. כאשר הוא ניהל את מסע הבחירות שלו לתקופת כהונתו השנייה, אמר בלאגוייביץ' שאם חוקי האתיקה שלו היו קיימים כאשר כיהן המושל הקודם ג'ורג' ראיין, מעשי השחיתות שלו לא היו מתקיימים. בלאגוייביץ' גם חתם על חוק לרפורמה מקיפה בעונש המוות שנוסח על ידי הסנאטור ברק אובמה ועל ידי הסנאטור פול סיימון. האיגודים המקצועיים והאפרו-אמריקאים היו התומכים הנאמנים ביותר של בלאגוייביץ'. ב-2008 הוא אמר לקבוצה של אפרו-אמריקאים שלפעמים הוא רואה את עצמו כמושל האפרו-אמריקאי הראשון של אילינוי.
כהונתו כמושל > חינוך

בלאגוייביץ' ניהל הרחבות של המימון למערכת החינוך בהיקף שיא מדי שנה מבלי להעלות את היקף המיסים. הוא ספג ביקורת מהרפובליקנים ומדמוקרטים מתונים רבים על שימוש בכספים ממערכת הגמלאות המדינתית כדי לממן הוצאות אחרות. הצעה נוספת שעלה בראשית 2006 כללה את מיזם "גן ילדים לכולם" שנועד לכל הילדים באילינוי בני שלוש וארבע. החוק שאישר את תוכנית זו אושר כחלק מחוק התקציב השנתי של 2007.
כהונתו כמושל > הצעת תוכנית פיתוח כללית

ב-10 בינואר 2006 הכריז בלאגוייביץ' על הצעה לתוכנית בהיקף של 3 מיליארד דולר באילינוי על כבישים, תחבורה ציבורית ובתי ספר, שתמומן על ידי הגדלת מס הכנסה ועל סמך הצעות חדשות לתוכניות הימורים, כמו משחקי לוטו וקנו (אנ'). ההצעה נתקלה בהתנגדות מידית מצד אנשי המפלגה הרפובליקנית ומצד רבים מחברי המפלגה הדמוקרטית, שראו בה כתכסיס של שנת בחירות. ההצעה למסד באופן חוקי את משחקי הקנו נפלה בהמשך. ב-2008 לא עלה בידו של בלאגוייביץ' לקבל הסכמה לתוכנית מקיפה כזאת לחמש שנים לשיפור התשתיות של אילינוי.
במרץ 2008 הודיע בלאגוייביץ' על קואליציה דו-מפלגתית בראשותם של יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית לשעבר, דניס הסטרט, ושל חבר בית הנבחרים לשעבר גלן פושרד, לפיתוח תוכנית בניה מקיפה שתצליח לעבור בבית המחוקקים של אילינוי. קואליציית העבודות הציבוריות של אילינוי סיירה ברחבי המדינה ויצרה פשרה של חבילה בהיקף של 34 מיליארד דולר שנסמכה על הכנסות מהלוטו המדינתי, מגביית אגרות כבישים, ומהרחבת ההימורים. התוכנית עברה בסנאט של אילינוי אך נבלמה בבית הנבחרים לאחר שהדמוקרטים התנגדו אליה.
כהונתו כמושל > יחסיו עם המחוקקים

במהלך כהונתו כמושל כינס בלאגוייביץ' את בית המחוקקים של אילינוי 36 פעמים למושבים מיוחדים, מספר שהוא מחצית מכלל המושבים המיוחדים שבית המחוקקים כונס אליהם מאז 1970. הוא הואשם בהפרעה למחוקקים בפגרה שלהם, בעוד שהוא עצמו לא נכח במושבים.
לבלאגוייביץ' היו חילוקי דעות רבים עם הדמוקרטים במדינתו בעת כהונתו כמושל, ומנהיגי הרפובליקנים בבית הנבחרים ובסנאט פרנק ווטסון וטום קרוס צידדו בהם לעיתים קרובות. ב-2008 בלאגוייביץ' אף הביע את חששו שהדמוקרטים בבית הנבחרים יזכו בעוד מושבים והוא יתמודד מול התנגדות רחבה יותר.
סגן המושל של בלאגוייביץ' היה פאט קווין. השניים היו חלוקים באופן פומבי על הצעתו של בלאגוייביץ' להגדלת המיסים עבור בתי ספר ולטובת מיזמים נוספים באילינוי. בדצמבר 2008 אמר קווין שהפעם האחרונה שהוא דיבר עם בלאגוייביץ' הייתה בקיץ 2007. בלאגוייביץ' גם היה מסוכסך עם התובעת הכללית ליסה מדיגן, מבקר המדינה דן היינס, מזכיר המדינה ג'סי וייט וגזבר המדינה אלכסי ג'ינוליאס - כולם אנשי המפלגה הדמוקרטית.
לעיתים קרובות היה בלאגוייביץ' בסכסוך עם חברי בית המחוקקים משתי המפלגות. המחוקק הדמוקרט, ג'ק פרנקס, אמר שהסיבה שלבלאגוייביץ' היו קשיים בהעברת חוקים הייתה שהוא לא הקדיש מספיק זמן לבית המחוקקים. "זו סיבה אמיתית שהיו לו כאלה מערכות יחסים גרועות עם בית המחוקקים ושהוא לא היה מסוגל להעביר את הדברים שעל סדר יומו, בגלל שהוא לא דיבר עם אף אחד". כאשר המחוקקים שעבדו על התקציב במהלך מושב מיוחד התכנסו בשעה 10 בבוקר ולא בשעה 2 בצהריים, ופרקליטו של בלאגוייביץ' איים שהמושל ישקול לנקוט בפעולה חוקית נגד המחוקקים המעורבים, אמר חבר הבית, הרפובליקני ג'וזף ליונס לכתבים, "יש לנו עסק עם מטורף. האיש בלתי שפוי".
אף על פי שבמסע הבחירות של 2002 שימש ברק אובמה כיועץ של בלאגוייביץ' התנכרו השניים זה לזה במשך שנים. בלאגוייביץ' לא תמך במסע הבחירות של אובמה לסנאט של ארצות הברית ב-2004, ואובמה לא הזמין את בלאגוייביץ' לנאום בוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית ב-2008 כפי שביקש מליסה מדיגן, היינס וג'ינוליאס. לבלאגוייביץ' היו יחסי ידידות עם מי שהחליפו במושב בבית הנבחרים של ארצות הברית, רם עמנואל.
לבלאגוייביץ' היו גם חילוקי דעות פומביים עם ראש עיריית שיקגו ריצ'רד דיילי. לאחר הסכסוך של השניים בנוגע למימון של רשות התחבורה של שיקגו, כינה דיילי את בלאגוייביץ' "קוקו" אמר שהוא לא רוצה להתווכח עם המושל בגלל ש"הוא מתווכח עם כל אחד באמריקה". בלאגוייביץ' הגיב באומרו, "אני לא חושב שאני קוקו".
זמן קצר לאחר פגישה של בלאגוייביץ' עם חבר הסנאט המדינתי מייק ג'ייקובס, שהתקיימה ב-2007, שמטרתה הייתה לשכנע את ג'ייקובס להצביע בעד ההצעות של בלאגוייביץ' לתוכנית ביטוח רפואי, אמר ג'ייקובס לכתבים שהמושל "התפרץ כלפיו כמו ילד בן עשר". בלאגוייביץ' לא הגיב על התקרית. ב-2008 אמר ג'ייקובס: "זהו מושל שאני לא חושב שיש לו אפילו בעל ברית אחד, למעט נשיא הסנאט אמיל ג'ונס, וזה במקרה הטוב". לעיתים שיתפו ג'ונס ובלאגוייביץ' פעולה, בעוד שבזמנים אחרים הם היו חלוקים בדעותיהם בסוגיית המימון לחינוך.
במהלך מערכת הבחירות לקונגרס של 2008, בהתמודדות של חברת הסנאט המדינתי דבי הלבורסון נגד הרפובליקני מרטי אוזינגה, הריצה ועדת הבחירות הדמוקרטית לקונגרס תשדירי טלוויזיה בהם הם ניסו לסייע להלבורסון על ידי יצירת זיקה בין אוזינגה לבין בלאגוייביץ', בטענה שאוזינגה תרם למסע הבחירות של המושל הדמוקרטי.
כהונתו כמושל > ההופעות בדיילי שואו

בראשית פברואר 2006 הופיע בלאגוייביץ' בתוכנית הדיילי שואו כדי לדון על צו המושל שעל פיו חייבים רוקחים לספק כל תרופה שהלקוח מציג עבורה מרשם תקף, כולל גלולות למניעת היריון וגלולות חירום למניעת היריון. על צעד זה נקרא תיגר בתוכנית על ידי חבר בית המחוקקים רון סטיבנס. בלאגוייביץ' רואיין על ידי ג'ייסון ג'ונס, שמספר פעמים העמיד פנים כאילו הוא לא מסוגל לבטא את שמו של בלאגוייביץ', וקרא לו בפשטות "המושל סמית'". בנקודת זמן אחת בראיון, ג'ונס, שהביע את התנגדותו לצו של המושל, אמרו לו, "אני אהיה אחראי למה שמאזיני ישמעו". משפט זה גרם לבלאגוייביץ' לפנות אל המצלמה ולשאול, "האם הוא מתגרה בי הוא שזה אמיתי?" שבועים אחרי הראיון אמר בלאגוייביץ' שהוא לא היה מודע לאופיה של התוכנית. סטיבנס אמר שהוא ידע עוד קודם לכן שהתוכנית הייתה תוכנית קומית: "חשבתי שהמושל היה מעודכן מספיק שהוא ידע זאת גם".
סטיבנס אמר מאוחר יותר, "עם כל הכבוד למושל, הוא ידע שזו תוכנית קומית. זהו ידע כללי עבור אנשים מתחת לגיל 90. היה זה כאשר הוא נראה כה מטופש שהוא אמר שהוא חשב שזו תוכנית חדשות רגילה. גם אם נניח שהוא לא ידע זאת קודם לכן, היה עלינו לחתום על כתב ויתור לפני הראיון.
בלאגוייביץ' הופיע פעם נוספת בדיילי שואו ב-23 באוגוסט 2010, לאחר הדחתו ממשרת המושל. במהלך הופעתו בתוכנית, הוא הגן על עצמו בלהט מפני הביקורת של המנחה ג'ון סטיוארט על דברים שהוא אמר בהופעתו הקודמת בתוכנית. סטיוארט התמקד על איך בלאגוייביץ' הביע רצון עז לספר על הצד שלו בבית המשפט, אך לא עשה זאת. סטיוארט ניסה לסחוט הבטחה שבפעם הבאה בלאגוייביץ' יתוודה. סטיוארט גם התמקד בהצהרה הקודמת של בלאגוייביץ' בפניו, שאם מישהו ישמע את הצהרת "עצבות הזהב" בהקשר, זה יראה תמים. סטיוארט השמיע הקלטה נוספת ושאל אותו איך זה נשמע שונה. למושל לשעבר לא הייתה תשובה ממשית.
כהונתו כמושל > תקציב

על בלאגוייביץ' נמתחה ביקורת על כך שהוא עשה שימוש במה שמתנגדיו כינו "גימיקים" כדי לאזן את תקציב המדינה. הרפובליקנים טענו שהוא פשוט העביר את הבעיות הכספיות של המדינה לדורות הבאים כדי לאזן את התקציב. ואכן, בתקציב המדינה של 2005 נקבע שהחובות ישולמו על ידי יצירת תת-מימון של הגמלאות לעובדי המדינה בסכום של 1.2 מיליארד דולר. ב-2008 הציע בלאגוייביץ' להנפיק איגרות חוב חדשות בסכום של 16 מיליארד דולר כדי שהמדינה תעמוד במחויבויותיה לתשלום הגמלאות. פעם אחת הוא אמר להתכנסות של כמרים אפרו-אמריקאים בדרום שיקגו שהוא היה "בצד של האל שלנו" עם הצעות התקציב שלו.
בלאגוייביץ' הגיש הצעת תקציב לשנת 2008 שהיה גדול ב-5 אחוזים בהשוואה לתקציב של השנה הקודמת. קיצוצים בתקציבים של כמה תוכניות גרמו לו לנסות לסגור 11 פארקים מדינתיים ו-13 אתרים היסטוריים, כשהדובר שלו אמר שבלאגוייביץ' מעולם לא ביקר בהם. כדי לסתום חורים בתקציב המדינה, הציע בלאגוייביץ' פעם אחת למכור את מרכז ג'יימס ר. תומפסון (אנ') או למשכן אותו. נמתחה עליו גם ביקורת על טיפולו בתקציב 2007, במיוחד על שימוש חסר תקדים בהטלת וטו על סעיפים כדי להסיר יוזמות של מתנגדיו מחוק התקציב.
ב-2003 הגישו יותר מאלף שופטים באילינוי תובענה ייצוגית נגד בלאגוייביץ' על כך שהוא הפסיק עבורם תוספות על פי יוקר המחיה הנדרשות על פי החוקה עקב קיצוצים בתקציב. התובענה יושבה ב-2005 בפסיקה לטובת השופטים, בה נפסק שהווטו של בלאגוייביץ' היה הפרה של חוקת אילינוי.
כהונתו כמושל > מערכת הבריאות

בתקופה בה היה חשש למחסור בחיסונים נגד שפעת ב-2004, הורה בלאגוייביץ' על רכישת 260,000 מנות חיסון מספקים מעבר לים, שמנהל המזון והתרופות האמריקאי הזהיר שהכנסתם לארצות הברית עלולה להיאסר. אף על פי שעלות משלוח מנות החיסון עבור המדינה הגיע ל-2.6 מיליון דולר, סירב מנהל המזון והתרופות להתיר את הכנסתם של החיסונים לארצות הברית, ולא נמצא להם קונה. בסופוו של דבר הם נתרמו לניצולי רעידת אדמה בפקיסטן מאוחר יותר באותה שנה. עם זאת, תוקף החיסונים כבר פג אז ופקיסטן נאלצה להשמידם.
באותה שנה גם מנע מנהל המזון והתרופות את מימוש תוכניתו של בלאגוייביץ' לפתוח אתר אינטרנט עבור תושבי אילינוי לצורך ייבוא של תרופות מקנדה ומהממלכה המאוחדת. עלות תרופות מיובאות כאלו הייתה עשויה להיות נמוכה ב-20 עד 25 אחוזים בהשוואה לתרופות מקומיות.
ב-2004 הוציא בלאגוייביץ' צו מושל שדרש מרוקחים במדינה לנפק גלולות למניעת היריון וגלולות חירום למניעת היריון גם אם הם מתנגדים לכך מסיבות מוסריות או דתיות. ב-2007 הוגש ערעור משפטי על צו זה. ב-2007 הגיעו מתנגדי הצו להסדר עם המדינה במקרה מסוים, ובכך גרמו לביטולו החלקי של הצו. הסדר זה, שהגיע בעקבות פסיקה של בית המשפט העליון של אילינוי בספטמבר אותה שנה, התיר לרוקחים לסרב לספק אמצעי מניעה, כל עוד הם סיפקו ללקוחות מידע על רוקחים שהסכימו לספק את הגלולות. במקרה אחר פסק בית המשפט לערעורים של אילינוי נגד הצו של בלאגוייביץ'.
באוקטובר 2005 הודיע בלאגוייביץ' על תוכניתו שנקראה "כל הילדים" (All Kids) שנועדה לאפשר גישה לכל ילד באילינוי לשירות רפואי בסיבסוד המדינה. לאחר שנחתמה כחוק בנובמבר אותה שנה, הייתה תוכנית זו לראשונה בכל מדינות ארצות הברית בה מדינה סיפקה באופן חוקי טיפול רפואי מקיף ובר-השגה לילדים, ללא קשר להכנסת משפחותיהם או למעמד האזרחי שלהם.
במרץ 2007 הודיע בלאגוייביץ' שהוא יקדם תוכנית כללית לטיפול רפואי בשם "אילינוי מכוסה" (Illinois Covered). על התוכנית התנהל דיון בסנאט של אילינוי, אך היה חסר לה קול אחד כדי לעבור כחוק. בלאגוייביץ' גם העביר בהצלחה חוק להטיל מס על עסקים שלא סיפקו ביטוח רפואי לעובדיהם.
המחוקקים באילינוי לא אישרו יוזמה אחרת של בלאגוייביץ', FamilyCare, שהייתה אמורה לספק טיפול רפואי למשפחות של ארבע נפשות ומעלה ועם הכנסה של עד 82,000 דולר, אך הוא ניסה ליישם את התוכנית באופן בלתי מפורש באמצעות הוצאת צו מושל. כאשר דחו את צו המושל, תהו חברי הוועדה המחוקקת כיצד המדינה תממן את התוכנית. צעדו זה של בלאגוייביץ' הוגדר כנוגד את החוקה בשני בתי משפט, שביטלו את התוכנית. על כל פנים, באוקטובר 2008, רוקחים שפעלו על פי צו המושל וסיפקו תרופות על פי התוכנית קיבלו הודעה מממשל המדינה שההוצאות לא יוחזרו להם ושהם יקבלו אותם בתשלומים שינוכו מתוכנית Medicaid העתידית. אחד המחוקקים, רון סטיבנס, הציע שבלאגוייביץ' ישלם את העלויות מכספו האישי.
כהונתו כמושל > עסקים

לאחר שבלאגוייביץ' דחף לחקיקת חוק לאיסור מכירת משחקי וידאו מסוימים לקטינים, הכריז עליו שופט פדרלי כנוגד את התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, והורה למדינה לשלם הוצאות משפטיות.
בלאגוייביץ' הטיל וטו על שלוש הצעות חוק, שאפשרו למשאיות לנהוג במהירות של 65 מייל לשעה (105 קילומטר לשעה) מחוץ לאזור שיקגו במקום במהירות של 55 מייל לשעה, בציינו שהצעות החוק "התפשרו על הבטיחות".
בלאגוייביץ' איים להפסיק את עסקיה של אילינוי עם בנק אוף אמריקה על רקע סגירת בית חרושת בשיקגו. ב-8 בדצמבר 2008 הצטוו כל סוכנויות המדינה לעצור את ניהול העסקים שלהם עם הבנק כאמצעי לחץ עליו להעניק הלוואות. בלאגוייביץ' אמר שהבנק הקמעונאי הגדול ביותר בארצות הברית לא יוכל יותר לבצע עסקים עם המדינה אלא אם כן הוא יחזיר את האשראי לחברת "רפבליק חלונות ודלתות" (אנ'), שעובדיה שבתו. ג'ון דאגלס, לשעבר יועץ של התאגיד הפדרלי לביטוח פיקדונות והפרקליט של בנק אוף אמריקה, תיאר את המהלך של בלאגוייביץ' כמסוכן.
כהונתו כמושל > פיקוח על כלי נשק

בלאגוייביץ' תואר כתומך אדוק בפיקוח על כלי נשק. בנאום על מצב המדינה של פברואר 2006 הוא אמר שהמדינה צריכה לאסור על שימוש בכלי נשק חצי-אוטומטיים. בעת שהיה חבר בית המחוקקים המדינתי, הציע בלאגוייביץ' את העלאת מחיר הוצאת רישיון לנשק מ-5 דולר ל-500. ב-2005 הוא הטיל וטו על שלוש הצעות חוק שהיו אמורות לאפשר מחיקה של הנתונים על כלי נשק לאחר 90 יום, לבטל את תקופת ההמתנה למי שמעוניין לרכוש כלי נשק, כאשר העסקה נוגעת לכלי נשק מיד שנייה, ולבטל חוקים מקומים לפיקוח על העברת כלי נשק.