stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארון גורדון
הערות שוליים

↑  ארון גורדון באתר האליפות
↑  ארון גורדון, באתר האליפות
↑  Aaron Gordon and Zach LaVine raise the bar for the dunk contest, באתר ESPN, ‏14 בפברואר 2016
↑  גורדון ופורנייה מובילים את אורלנדו לניצחון מול ברוקלין, באתר ESPN,‏ 25 באוקטובר 2017
↑  גורדון מסכם על הארכת חוזה באורלנדו, באתר bleacherreport.com,‏ 2 ביולי 2018
↑  רוס וגורדון מובילים את המג'יק לניצחון מול מינסוטה, באתר ESPN,‏ 29 בפברואר 2020
ארנה דה ביישאדה

| --- | --- |

 כינוי:  ארנה דה ביישאדה
 מיקום:  קוריטיבה, פרנה, ברזיל
 קואורדינטות:  25°26′54″S 49°16′37″W﻿ / ﻿25.448333°S 49.276944°W﻿ / -25.448333; -49.276944
 תקופת הפעילות:  6 בספטמבר 1914 – הווה (110 שנה)
 שופץ:  1997–1999
 בעלים:  אתלטיקו פרנאאנסה
 מפעיל:  אתלטיקו פרנאאנסה 
 אדריכל:  אתלטיקו פרנאאנסה 
 קבוצות:  אתלטיקו פרנאאנסה
 מושבים:  43,000
 ממדי משטח:  אורך: 105 מ' רוחב: 68 מ'
 www.arenacap.com.br
 he
 
משחק בביישאדה במחצית הראשונה של המאה ה-20
מראה האצטדיון בטרם שופץ לקראת מונדיאל 2014
אצטדיון ז'ואקים אמריקו גימראאס (פורטוגזית: Estádio Joaquim Américo Guimarães), הידוע גם כארנה דה ביישאדה (Arena da Baixada), הוא אצטדיון כדורגל, הממוקם בעיר קוריטיבה שבמדינת פרנה אשר בברזיל. האצטדיון, אשר מכיל 38,533 מקומות ישיבה, נמצא בבעלותה של קבוצת אתלטיקו פרנאאנסה ומשמש כמגרשה הביתי.
ארנה דה ביישאדה הוא אחד מ-12 האצטדיונים שלקחו חלק באירוח משחקי מונדיאל 2014 שבברזיל, במסגרתו אירח ארבעה משחקים משלב הבתים של הטורניר.
היסטוריה > האצטדיון הישן

בשנת 1914 הורה נשיא קבוצת הכדורגל אינטרנסיונל מקוריטיבה, ז'ואקים אמריקו גימראאס, לבנות אצטדיון לקבוצה. הוא בחר כאתר לאצטדיון את השפלה (בפורטוגזית: Baixada) של "אגווה ורדה" (Água Verde), היום שכונה יוקרתית ומרכזית בקוריטיבה. מאז, מוכר האצטדיון כ"ארנת השפלה" ("Arena da Baixada"). בשנת 1924 התאחדה אינטרנסיונל עם קבוצת אמריקה מקוריטיבה ויחד הן יצרו קבוצה חדשה בשם אתלטיקו פרנאאנסה. הקבוצה החדשה ירשה את אצטדיון ארנה דה הביישאדה, ושינתה את שמו הרשמי ל"אצטדיון ז'ואקים אמריקו גימראאס".
האצטדיון היה בשימוש אתלטיקו פרנאאנסה עד לשנת 1987, עת החלה הקבוצה לשכור את ה"פינייראו" (Pinheirão), אז אצטדיון חדש של התאחדות הכדורגל של פרנה, כמגרשה הביתי. אתלטיקו שחקה בפינייראו עד ל-1993, אז חזרה לארנה דה ביישאדה. ב-1994 בוצעו בו שיפוצים, במסגרתם חודשו חלק מהבטונדות והמושבים.
היסטוריה > האצטדיון החדש

בשנת 1997 נהרס האצטדיון הישן כליל לטובת בנייה של אצטדיון מודרני במקומו. האצטדיון החדש נחנך ב-1999 ונחשב אז לאחד מהאצטדיונים המודרניים ביותר בדרום אמריקה. זמן קצר לאחר כניסתה לאצטדיון המשודרג, זכתה אתלטיקו פרנאאנסה בשנת 2001 באליפות הליגה הברזילאית לראשונה בתולדותיה.
למרות שנחשב לאצטדיון מודרני, לא כל התוכנית המקורית יצאה לפועל בבניה שהסתיימה ב-1999. בין היתר, רק שלושה מתוך מארבעת יציעי האצטדיון נבנו. הצד הרביעי גבל בבית ספר שיועד לעבור לאתר אחר, אולם שנים של מאבק משפטי עברו עד שניתן היה להוציא לפועל את התוכנית להשלמת האצטדיון. בשנת 2009 נחנך המפלס התחתון של היציע הרביעי, אשר הגדיל את תכולת האצטדיון ב-4,700 צופים לתכולה של 28,273.
היסטוריה > מונדיאל 2014

האצטדיון נבחר להיות אחד מ-12 האצטדיונים שלקחו חלק באירוח משחקי מונדיאל 2014, ועל כן עבר שדרוג על מנת לעמוד בדרישות פיפ"א. השדרוג כלל בין היתר השלמת היציע הרביעי, קירוי מלא של היציעים, החלפת כלל המושבים, שינוי המעטפת החיצונית של האצטדיון ועוד. לאחר עיכובים רבים במועד סיום העבודות, נחנך האצטדיון באופן רשמי ב-14 במאי 2014 במשחק בין אתלטיקו פרנאאנסה לבין קורינתיאנס שהסתיים בתוצאה 2-1 לטובת קורינתיאנס.
ארמון לוקסמבורג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארמון 
 שימוש:  מקום מושבו של הסנאט
 כתובת:  רחוב דה וז'ירו 15
 מיקום:  פריז
 מדינה:  צרפת צרפת
 בעלים:  המדינה הצרפתית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1615–1645 (כ־30 שנה)
 תאריך פתיחה רשמי:  1620 
 אדריכל:  סולומון דה ברוסי ז'אן קלגרין  אלפונס דה ג'יזור
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הבארוק 
 קואורדינטות:  48°50′54″N 2°20′15″E﻿ / ﻿48.848333333333°N 2.3375°E﻿ / 48.848333333333; 2.3375
 אתר רשמי
  (למפת פריז מוגדלת) ארמון לוקסמבורג(למפת פריז רגילה) ארמון לוקסמבורג
 
ארמון לוקסמבורג (בצרפתית: Palais du Luxembourg) ממוקם ברובע השישי של פריז. הוא נבנה במקור (1615-1645) על פי עיצוב של ארכיטקט צרפתי בשם סולומון דה ברוסי, על מנת לשמש כמקום המגורים המלכותי של מארי דה מדיצ'י, אימו של המלך לואי השלושה עשר. לאחר המהפכה הצרפתית הוא עוצב מחדש (1805–1799) על ידי ז'אן קלגרין והוסב לבית מחוקקים, בהמשך הוא הורחב משמעותית ועוצב (1835-1856) על ידי אלפונס דה ג'יזור. מאז 1958 הארמון משמש כמקום מושבו של הסנאט.
הארמון ממוקם בגני לוקסמבורג, ובסמיכות אליו נמצא מוזיאון לוקסמבורג.
היסטוריה

אחרי מותו של המלך אנרי הרביעי ב-1610, הוכרזה אלמנתו מארי דה מדיצ'י כעוצרת בשמו של בנה, לואי השלושה עשר, שהיה בן תשע שנים בלבד. מכיוון שקודמה לעמדת כוח חזקה, החליטה מארי דה מדיצ'י להקים ארמון שישמש לה כמגורים. היא הייתה מעוניינת בארמון הדומה לפאלאצו פיטי שהיה בעיר מולדתה פירנצה, ולצורך כך נשלח ארכיטקט לעיר מולדתה שהכין תרשים מפורט של המבנה. היא קראה למבנה ארמון מדיצ'י (Palais Médicis).
ב-1642, הורישה מארי דה מדיצ'י את הארמון לבנה השני והמועדף, גאסטון, דוכס אורליאן, אשר קרא למבנה ארמון אורליאן (Palais d'Orléans).
עם מותו של גאסטון עבר הארמון לאלמנתו, מרגריט דה וריין ולאחר מכן לביתו הבכורה מנישואיו הקודמים, אן, דוכסית מונפנסייה. ב-1660 מכרה אן את הארמון לאחותה למחצה אליזבת מרגריט אשר העבירה אותו ב-1694 לבן דודה, המלך לואי הארבעה עשר.
ב-1715, הארמון שימש למגורים של מרי לואיז אליזבת דה אורליאן עד שעזבה את הארמון ואת פריז ב-1719.
ב-1750 הפך הארמון למוזיאון, גרסה מוקדמת של הלובר, והוא היה פתוח יומיים בשבוע עד 1779. ב-1778 העניק המלך לואי השישה עשר, את הארמון לאחיו, המלך לואי השמונה עשר. במהלך המהפכה הצרפתית הארמון שימש כבית סוהר למשך תקופה קצרה, ואז הפך למקום מושבה של הממשלה הצרפתית בשלב האחרון של המהפכה. ב-1799 שימש כמקום מגוריו של נפוליאון בונפרטה, הקונסול הראשון של צרפת וכמושבו של הסנאט השמרני.
הארמון כפרלמנט

מ-1799 עד 1805 הסב הארכיטקט ז'אן קלגרין את הארמון לבית מחוקקים. הוא הרס את גרם המדרגות המרכזי, והחליף אותו באולם הסנאט בקומה הראשונה, שהתרחב והרס את קפלת מארי דה מדיצ'י. קלגרין סגר את הטרסות והפך אותן לספרייה. במקביל הוא בנה גרם מדרגות באדריכלות נאו-קלאסית באגף המערבי, אשר היה מוקף עמודים איוונים. הבנייה הסתיימה בהריסת גלריה ארוכה שבה היו ציוריו של פטר פאול רובנס.
בתחילת 1835 הארכיטקט אלפונס דה ג'יזור הוסיף אגף גינה חדש, מקביל לגינה הישנה. אולם הסנאט החדש היה ממוקם במה שהיה באותו הזמן אזור החצר בין הגנים. האגף החדש כלל ספרייה ובה הוצגו ציוריו של אז'ן דלקרואה (1845-1847). ב-1850 לבקשתו של נפוליאון השלישי, יצר ג'יזור אולם כנסים (בהשראת גאלרי ד'אפולון בארמון לובר).
במהלך כיבוש צרפת על ידי גרמניה הנאצית בשנים 1940–1944, השתלט הרמן גרינג על הארמון והפך אותו למפקדה של הלופטוואפה בצרפת, בנוסף לקח לעצמו מספר סוויטות מפוארות כדי שימשו אותו בביקוריו בצרפת. סגנו הוגו שפרלה, קיבל גם הוא מגורים בארמון לוקסמבורג, והעביר את רוב זמנו בהנאה מהסביבה המפוארת.
הארמון היה מקום אסטרטגי עבור הכוחות הגרמנים אשר הגנו על העיר באוגוסט 1944. בעקבות החלטת הגנרל דיטריך פון קולטיץ להפר את פקודתו של היטלר להחריב את פריז בשלב הלחימה האחרון, נגרם לארמון נזק מינימלי.
מ-29 ביולי עד 15 באוקטובר 1946, שימש הארמון כמקום לשיחות ועידת השלום בפריז.
אולם הכנסים
החזית הדרומית של הארמון
אולם הסאנט
ארמון לינלית'גו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טירה 
 כתובת:  לינלית'גו 
 מיקום:  וסט לות'יאן 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 קואורדינטות:  55°58′43″N 3°36′03″W﻿ / ﻿55.9785°N 3.60097°W﻿ / 55.9785; -3.60097
 אתר רשמי
  (למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני ארמון לינלית'גו(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני ארמון לינלית'גו
 
ארמון לינלית'גו (באנגלית: Linlithgow Palace) היה ארמון ששימש את בית המלוכה הסקוטי, ששרידיו ממוקמים בקרבת העיר לינלת'גו שבמערב לות'יאן בסקוטלנד, כ-20 קילומטר מערבית לאדינבורו.
היסטוריה

החל מהמאה ה-12 הייתה במקום בו נמצאים כיום שרידי הארמון אחוזה השייכת לבית המלוכה הסקוטי. האחוזה נהרסה ובמקומה נבנתה מצודה מבוצרת על ידי כוחות אנגליים במאה ה-14 בהוראתו של מלך אנגליה אדוארד הראשון, בשל מיקומו האסטרטגי של המבנה (בין טירת אדינבורו לטירת סטירלינג).
בשנת 1424 החל מלך סקוטלנד ג'יימס הראשון לבנות במקום ארמון עבור בית המלוכה הסקוטי. סביב הארמון נבנו גנים רשמיים. הארמון הורחב על ידי המלכים ג'יימס השלישי, ג'יימס הרביעי וג'יימס החמישי (אשר נולד בארמון) - שבנה את בית השער של הארמון ואת המזרקה המפוארת בחצר הארמון. מרי מלכת הסקוטים נולדה בארמון בשנת 1542 ונהגה להתגורר בו במהלך שנות מלכותה.
לאחר איחוד הכתרים בשנת 1603 עברה חצר המלוכה ללונדון ופסק השימוש בארמון לינלת'גו. המלך אנגליה ג'יימס הראשון נהג לבקר במקום ואף הרחיב אותו בין השנים 1618–1622, אולם לאחר מלכותו של ג'יימס הראשון לא ביקרו מלכי אנגליה בארמון (למעט המלך צ'ארלס הראשון שישן בארמון לילה אחד בשנת 1633).
בשנת 1745 שהה בארמון הנסיך צ'ארלי היפה זמן קצר, אולם לא לן בו. בינואר 1746 צבאו של דוכס קמברלנד העלה את הארמון באש.
מאז המאה ה-19 נעשו מספר פעולות לשימור הארמון, וכיום הארמון פתוח לציבור ומנוהל על ידי קרן סקוטלנד ההיסטורית.
גלריה

החזית הדרומית של הארמון
החזית המזרחית של הארמון
החזית הצפונית והמערבית של הארמון
בטרם שחקים וארקים נמתחו

בְּטֶרֶם שְׁחָקִים וַאֲרָקִים נִמְתָּחוּ הוא פיוט שנאמר בקהילות רבות כחלק מאמירת הסליחות. יהודי ספרד נוהגים לומר פיוט זה בעשרת ימי תשובה. הפיוט חובר על ידי מחבר לא ידוע.
הפיוט, המושר בקטע ההתחלה של פרק הווידוי, לאחר הפיוט אראלי מעלה, מתאר את אין סופיותה של מלכות האל - ה' מָלָךְ בעבר, מֶלֶךְ בהווה וימלוך גם בעתיד.
מבנה הפיוט

הפיוט כתוב כך שהמשפטים יוצרים תקבולת משלימה.
הפזמון החוזר (רפרן) בפיוט הוא וריאציות על המשפט: "ה' מֶלֶךְ. ה' מָלָךְ. ה' יִמְלֹךְ לְעוֹלָם וָעֶד".
הספרדים נוהגים שהחזן אומר חצי פסוק והציבור משלים את קריאתו. וכשיש פסוק המכיל בתוכו שם ה', יאמר הקהל בלחש את החצי הראשון והש"ץ יאמרו בקול. ואת החצי השני של הפסוק יאמר החזן בלחש והציבור בקול. הש"ץ אומר תחילת תפילה והקהל עונים סופה, כגון הש"ץ אומר: "בטרם שחקים וארקים נמתחו", והקהל עונים "ה' מלך".
הערות שוליים

↑  שחקים=שמים. לפי הקדמונים, נשחקים העבים ומזילים את מימיהם.
↑  ארקים = ארץ. בירמיהו, י', י"א: "אלהיא די שמיא וארקא לא אבדו, יאבדו  מארעא". ארקא = ארץ. ארקא היא מלה בארמית עתיקה, וארעא - מלה מאוחרת. עברית ימינו ניצלה מלה זו להארקה - חיבור הזרם החשמלי לאדמה.
↑  מספר תהלים, פרק י', פסוק ט"ז: ה' מֶלֶךְ עוֹלָם וָעֶד אָבְדוּ גוֹיִם מֵאַרְצוֹ.
↑  מספר תהלים, פרק צ"א, פסוק א': ה' מָלָךְ תָּגֵל הָאָרֶץ יִשְׂמְחוּ אִיִּים רַבִּים.
↑  מתוך שירת הים (ספר שמות, פרק ט"ו, פסוק י"ח): ה' יִמְלֹךְ לְעֹלָם וָעֶד.
בואינג VC-25

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 סוג:  executive transport 
 ארץ ייצור:  ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  בואינג
 צוות:  26
 נוסעים:  76
 יחידות שיוצרו:  2
 משתמש ראשי:  נשיא ארצות הברית
 דגמים:  בואינג 747-200B
 
בואינג VC-25 הוא גרסה צבאית של מטוס בואינג 747, והופעל על ידי חיל האוויר של ארצות הברית כאייר פורס 1, סימן קריאה של כל מטוסי חיל האוויר של ארצות הברית שנשאו את נשיא ארצות הברית.
רק שתי דוגמאות של המטוס נמצאות בשימוש עם מספרי הזנב 28000 ו-29000. המטוס מופעל לעיתים קרובות לצד מסוק מארין 1.
ב-1985 זוג מטוסי VC-137 מבוססי בואינג 707 שימשו כמטוסים נשיאותיים, ושירתו 23 ו-13 שנים בהתאמה באותה העת. בתקופה זו החל חיל האוויר האמריקני לחפש החלפה למטוסים, ודרשו שהמטוס החדש יהיה לפחות בעל שלושה מנועים וטווח טיסה של 9,700 ק"מ. המטוסים שהתמודדו במכרז למטוס נשיאותי היו בואינג 747 וכן מקדונל דאגלס DC-10, ולבסוף זכתה חברת בואינג.
ייצור המטוס החל בתקופתו של רונלד רייגן (1981–1989), ובנייתו הסתיימה ב-1986. טיסת הבכורה התקיימה ב-1987. העיצוב הפנימי של המטוס נעשה על פי הוראותיה של הגברת הראשונה ננסי רייגן.
על פי דיווח על חיל האוויר האמריקני, עלות התפעול של מטוס VC-25A ב-2014 עמדה על 210,877 דולר לשעה.
באלצ'ה סאפו

| --- | --- |

 לידה:  1862 אתיופיה 
 פטירה:  6 בנובמבר 1936 (בגיל 74 בערך) האימפריה האתיופית 
 מדינה:  אתיופיה 
 
דאג'אזמאץ' באלצ'ה סאפו (ידוע גם בכינוי באלצ'ה אבא נפסו 1863–1936) היה מושל וגנרל אתיופי, שנלחם במלחמה האתיו-איטלקית הראשונה והשנייה. הוא הגיע ממשפחה לא אריסטוקרטית.
באלצ'ה היה בן לעם הגוראגה שנפל בשבי חיילי מנליק סורס והועבר לשרת בחצרו באדיס אבבה
עלה לגדולה כגזבר והצטיין כאיש ארטילריה בקרב אדווה (1 במרץ 1896) נגד האיטלקים, ולאחר קרב זה הועלה לדרגת דאג'זמץ
. לאחר מכן כיהן כמושל סידאמו ולאחר מות דאג'זמץ יאלמה מקונן היה מושל הרר בשנים 1908-1910.
ב-1916 עזר להכות את ליג' ייאסו נכדו ויורשו של מנליק ויריבו של טפרי מקונן (מי שיהיה לימים הקיסר היילה סלאסי). מאוחר יותר דאג'זמץ באלצ'ה שהיה שמרן התנגד לרפורמות של טפרי מקונן וב-1928 נאלץ להיכנס למנזר
. הוא נהרג ב-1935 בקרבות מול צבאות הפלישה הפאשיסטיים.
באזור גוראגה.
הערות שוליים

↑  .Paul B. Henze, Layers of Time (New York: Palgrave, 2000), p. 190 n. 8
↑  Haile Selassie I. My Life and Ethiopia's Progress. Vol. 2, 1999, page 32.
↑  לשם היו הולכים כל המפסידים בתחרותיות הפוליטית
↑  .  Haile Selassie I. My Life and Ethiopia's Progress. Vol. 2, 1999, page 32.
בטרקאפ

| --- | --- |

חליפתו של ווסטלי (מימין), ליד השמלה של בטרקאפ (באמצע) וחליפתו של איניגו מונטויה, מתוך מוזיאון הנסיכה הקסומה בסיאטל.
 סוג:  דמות ראשית
 שם ספר:  הנסיכה הקסומה, התינוקת של בטרקאפ
 שם סרט:  הנסיכה הקסומה
 יוצרים:  ויליאם גולדמן
 גילום הדמות:  רובין רייט
 מידע
 כינויים:  הנסיכה בטרקאפ
 סטטוס:  חי
 גזע:  בן אדם
 מין:  נקבה
 נטייה:  טוב
 אזרחות:  פלורין
 דמויות קשורות
 משפחה:  בעל: ווסטלי
 חברים:  פזיק, איניגו מונטויה.
 אויבים:  הנסיך האמפרדינק
בטרקאפ (בתרגומים אחדים נורית או מרגנית) היא דמות מן הספר הנסיכה הקסומה שכתב ויליאם גולדמן.
ביוגרפיה

בטרקאפ גרה בפלורין בחווה עם הוריה, בה היא מוצאת הנאה יחידה ברכיבה על סוס (אותו היא מכנה "סוס", גולדמן מסביר זאת בשל חוסר הדמיון שנחנה בו בטארקאפ) ובהתעמרות בנער החווה ווסטלי (לו היא קוראת "נער חווה"), שלכל תחינותיה והתעמרויותיה עונה לה "כרצונך" (באנגלית: "As You Wish"). יום אחד מגיע הרוזן רוּגן לביתה, בעקבות השמועה על יופייה הרב. הרוזנת מגלה עניין רב יותר דווקא בווסטלי, ובטרקאפ, בקנאתה, מבינה כי היא מאוהבת בו. בטרקאפ מתוודה על אהבתה, וווסטלי משיב לה בווידוי הדדי. לאחר זמן ווסטלי נוסע לאמריקה על מנת להרוויח כסף כדי לממן את נישואיהם העתידיים של בטארקאפ ושלו. לאחר זמן לא רב מגיעות ידיעות על כך שהפיראט "רוברטס האיום" כבש את ספינתו של ווסטלי, ובטרקאפ מאמינה שווסטלי מת. היא נודרת לא לאהוב שוב לעולם.
במקביל הנסיך האמפרדינק, שאביו חולה, מעוניין לחפש כלה שתוליד לו יורש עצר. האמפרדיק מתייעץ עם הרוזן רוגן ומסביר לו כי הוא לא מחפש אהבה, אלא רק רוצה להמשיך לצוד, ובגלל זה הוא צריך יורש עצר. מבחינת דרישותיו מהכלה, כל שהוא מבקש ממנה הוא שתהיה נסבלת. רוגן נזכר בביקורו עם אצל בטרקאפ ומציע אותה כשידוך. האמפרדינק נעתר להצעה, ובאשר לבטרקאפ, לאחר שמובהר לה כי היא לא צריכה לאהוב את בעלה, אלא רק לשהות במחיצתו וליהנות ממותרות המלוכה, היא ניאותה גם כן.
כעבור שלוש שנים, אירוסיהם של הנסיך ובטרקאפ מוכרזים בטקס רב פאר. שבעקבות בריאותו של המלך מתחילה מוקדם. לאחר הטקס בטרקאפ נחטפת על ידי שלושה חוטפים, איניגו מונטויה, הסיף הספרדי, פזיק, הענק המתאבק הטורקי, ומנהיג החבורה, ויזיני הסיציליאני שאין שני לו בחכמה ופיקחות. השלושה נשכרו לקחת את בטרקאפ בשבי ולרצוח אותה באזור הספר של גילדר, כדי לחרחר מלחמה בינה לפלורין.
החטיפה מתבצעת בזמן שהנסיכה המיועדת רוכבת על סוסה האהוב. חבורת שכירי החרב לא מאבדת זמן, ומיד יוצאת להפלגה לאורך תעלת פלורין לעבר צוקי שיגעון. במהלך השיט, בספינה המהירה בפלורין או בגילדר, החבורה מבחינה באנייה הדולקת אחריהם, שמצליחה לצמצם במידת מה את הפער. בטרקאפ המפוחדת מנסה לברוח, אך כאשר צלופחים כמעט וטורפים אותה, היא נזקקת לעזרה של חוטפיה כדי לשוב לסירה ופזיק מרביץ להם. בהגיעם לצוקי הטירוף, פזיק מתחיל בטיפוס כשהוא סוחב את השלושה האחרים על גבו, כשהוא נעזר בחבל שהונח שם לפני שהם הגיעו.
וויזיני לוקח אותה איתו ועורך פיקניק, ומחכה לאויבו אם בכלל הוא חי, כאשר ווסטלי מגיע הם עורכים קרב מוחות ווסטלי מציל את בטרקאפ והם עוברים ביחד את ביצת האש עד שצבאו של הנסיך האמפרדינק עוצר אותם. האמפרדינק משקר לבטרקאפ ואומר לה שהוא שולח את ווסטלי לספינתו אך בעצם לקח אותו לביבר המוות, משם מצילים אותו איניגו ופזיק. השלישייה מצילה את בטרקאפ והם בורחים מפלורין לספינתו של ווסטלי.
ראו גם

הנסיכה הקסומה (סרט)
בואינג P-8 פוסידון

בואינג P-8 פוסידון (באנגלית: Boeing P-8 Poseidon) הוא מטוס המשמש למשימות ריגול, סיור ימי, לוחמה נגד צוללות ולוחמה נגד אוניות. המטוס מתוצרת חברת בואינג האמריקאית משמש את צי ארצות הברית וכן נמכר למדינות נוספות.
המטוס נועד להחליף את מטוס הלוקהיד P-3 אוריון שנמצא בשירות הצי מעל 50 שנה. ב-2004 נמסר חוזה הפיתוח לחברת בואינג, שביססה את המטוס על המטוס האזרחי בואינג 737-800 (הדור הבא). ב-2012 נמסרו ראשוני המטוסים לצי וב-2013 הוא נכנס לשירות מבצעי.
המטוס נמכר גם לחיל הים ההודי (דגם P-8I), חיל האוויר המלכותי האוסטרלי, חיל האוויר המלכותי הנורווגי ולחיל האוויר המלכותי הבריטי.
ארנולד אורבך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1888 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  31 בדצמבר 1952 (בגיל 64 בערך)
 מדינה:  רוסיה וצרפת
 הערות:  יהודי
 
ארנולד אורבך (בפולנית: Arnold Aurbach‏; 1888, ורשה – 31 בדצמבר 1952) היה שחמטאי יהודי-פולני-צרפתי.
קריירה

בתחילת המאה ה-20 אורבך עזב את ורשה והיגר לפריז. שם ניצח בדו-קרב מול אדולף סילבר בתוצאה 1–3, ניצח בתחרות פריז 1909, הגיע למקום ה-12 בתחרות אבציה 1912, לאחר שנאלץ לפרוש עקב מחלה (ניצח: רודולף שפילמן), סיים בתיקו דו-קרב קצר עם חוסה ראול קפבלנקה 1-1 בשנת 1913 והפסיד לחוסה ראול קפבלנקה 0–2 שנה מאוחר יותר; שני הדו-קרבות התקיימו בפריז.
בשנת 1917 ניצח אורבך בתחרות פריז, מיד אחריו סיים אדולף סילבר. לאחר מלחמת העולם הראשונה הפסיד בדו-קרב קצר 0.5-1.5 לאלכסנדר אלכין (פריז, 1922) וסיים במקום השני, בתחרות ברן 1925 (ניצח: אלכסנדר אלכין).
הערות שוליים

↑  AURBACH Arnold, באתר Heritage des Echecs Francais
↑  Short Matches of the 20th Century
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בואינג RC-135

בואינג RC-135 (באנגלית: Boeing RC-135) הוא משפחה של מטוסי ריגול וסיור מתוצרת חברת בואינג האמריקאית. דגם ה-RC-135W ריבט ג'וינט משמש את חיל האוויר של ארצות הברית ואת חיל האוויר המלכותי.
המטוס פותח על בסיס הבואינג C-135 סטרטוליפטר במטרה לשמש את מטרות פיקוד האוויר האסטרטגי ונכנס לשירות בחיל האוויר של ארצות הברית בתחילת 1964.
דגם ה-RC-135W ריבט ג'וינט משמש למשימות סיור ואיסוף מודיעין אותות. מערכות האלקטרוניקה מיוצרות על ידי חברת L3 Technologies (לשעבר ריית'יאון מערכות). במהלך הפעילות הוא מכיל כ-30 אנשי צוות טיסה ומערכות אלקטרוניות.
מטוסי ה-RC-135W ריבט ג'וינט מופעלים על ידי פיקוד הקרב של חיל האוויר של ארצות הברית. חיל האוויר המלכותי רכש שלושה מטוסי ריבט ג'וינט שהוסבו ממטוסי KC-135.
ארמון לובנוב-רוסטובסקי

| --- | --- |

 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1820 
 אדריכל:  Francesco Camporesi 
 קואורדינטות:  59°56′05″N 30°18′29″E﻿ / ﻿59.93472222°N 30.30805556°E﻿ / 59.93472222; 30.30805556
 he
 
הארמון בפברואר 2016.
ארמון לובנוב-רוסטובסקי הוא מבנה בשדרת האדמירלות 12 בסנקט פטרבורג, רוסיה, שנבנה בשנים 1817–1820 עבור הנסיך אלכסנדר יעקובליץ' לובנוב-רוסטובסקי. כיום, הבניין מאכלס מלון מפואר ברשת ארבע העונות, תחת השם ארמון האריות ארבע העונות המתייחס לשני אריות מדיצ'י המוצבים בכניסה הראשית.
ארכיטקטורה

הבניין בסגנון הנאוקלאסית או האימפריאליסטי הוא יצירה מוקדמת של האדריכל אוגוסט דה מונפראן הבניין המשולש פונה לגן האדמירליות, שדרת ווזנסנסקי וכיכר איסק הקדוש.
בכניסה הראשית, בשדרת האדמירלות יש פורטיקו בן שמונה עמודים הפונה בניין האדמירליות ומרפסתו מוגנת בדיצ'י משיש לבן על ידי הפסל פאולו טריסקורני על כני גרניט. פסליו של טריסקורני התפרסמו בזכות אלכסנדר פושקין בשירו "פרש הברונזה".
היסטוריה

בשנת 1824 הושכרו הבניינים והקומה הראשונה של בית המגורים לשימוש משרד המלחמה של האימפריה הרוסית תמורת 63,000 רובל בשנה. ב-23 ביוני 1828 נקנה המבנה כולו על ידי משרד האוצר תמורת מיליון רובל, ובשנים 1829–1830 שופץ כדי לענות על צורכי המשרד. הוא שיכן את המשרד עד לפירוקו בשנת 1918.
לאחר אוקטובר 1917, שוכנה בבניין אקדמיה צבאית-פוליטית, מוזיאון אווירונאוטיקה ומעונות לחיילים. החל משנת 1946, מכון הפרויקט מספר 1 לעיצוב מבני תעשייה, שוכן במבנה.
בשנת 2009 החל פרויקט לשיפוץ הבניין עבור רשת ארבע העונות, אשר במקור אמור היה להיפתח בשנת 2011, לאחר מכן נדחה לתחילת 2012 ובהמשך לאמצע 2013. לאחר מכן הושלם הפרויקט, והמלון החל לפעול כארמון האריות של ארבע העונות.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  encspb.ru
1 2  http://www.fourseasons.com/stpetersburg/
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2010-02-16. נבדק ב-2011-05-02. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://ria.ru/spb/20130707/948101537.html
↑  http://www.max4object.com/wp/?p=844 (אורכב 07.04.2019 בארכיון Wayback Machine)
↑  http://lionpalace.ru/
אריות מדיצ'י של הארמון, שאוירו על ידי אלכסנדר בנואה בסביבות 1900.
ארמון לובנוב-רוסטובסקי בסביבות 1890-1900.
ארנולד ביוורס

| --- | --- |

 לידה:  27 במאי 1908 מנצ'סטר, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  16 בינואר 2001 (בגיל 92) אדינבורו, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  פיזיקה וקריסטלוגרפיה
 מקום מגורים:  בריטניה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ליברפול 
 מוסדות:  אוניברסיטת מנצ'סטר  אוניברסיטת אדינבורו  אוניברסיטת האל  אוניברסיטת ליברפול  אוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית של אדינבורו 
 תרומות עיקריות
 מחלוצי הקריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן, יחד עם הנרי ליפסון פיתח את "רצועות ביוורס-ליפסון" ששימשו כלי עזר מתמטי חשוב עד הופעת המחשב
 
ססיל ארנולד ביוורס (באנגלית: Cecil Arnold Beevers ‏; 27 במאי 1908 – 16 בינואר 2001) היה פיזיקאי בריטי שהתמחה בקריסטלוגרפיה.
הערות שוליים

↑  אתר היחידה כולל צילומים של הדגמים השונים
בלאגן בכוורת

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  סדרת ספרים שנכתבה על ידי אנטון קרינגס
 בימוי:  אנטון קרינגס, ארנו בורון
 הופק בידי:  אטון סומאש, ליליאן אך, כריסטל הנון
 תסריט:  ארנו דללאנד, אנטון קרינגס, כריסטל גונארד
 עריכה:  נאצים מסלם
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 מוזיקה:  ברונו קולה
 מדינה:  צרפת צרפת לוקסמבורג לוקסמבורג
 חברה מפיצה:  Gebeka Films, Universal Subscription 
 הקרנת בכורה:  צרפת 13 בדצמבר 2017 ישראל 29 בנובמבר 2018
 משך הקרנה:  כ-88 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  סרט בהנפשה ממוחשבת, סרט הרפתקאות, סרט קומדיה
 דף הסרט ב־IMDb
 
בלאגן בכוורת (בצרפתית: Drôles de Petites Bêtes, בתרגום לעברית: חיות קטנות מצחיקות) הוא סרט צרפתי-לוקסמבורגי בהנפשה ממוחשבת מסוגת הרפתקאות וקומדיה משנת 2017, המבוסס על סדרת ספרים שנכתבה על ידי אנטון קרינגס, ונמכרה במעל 20 מיליון עותקים ברחבי העולם.
הסרט הופץ לראשונה בבתי הקולנוע בצרפת ב-13 בדצמבר 2017. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית ב-29 בנובמבר 2018. אורך הסרט הוא כ-88 דקות ושפת המקור שלו היא צרפתית.
בפברואר 2017, הסרט היה מועמד לפרס לומייר בקטגוריית סרט ההנפשה הטוב ביותר, אך הפסיד לסרט "השועל הרשע וסיפורים נוספים".
בשנת 2019, נוצרה לסרט סדרת טלוויזיה בעלת אותו שם, הסדרה שודרה בישראל בערוץ JimJam.
תקציר העלילה

הסרט מספר על אפולו, נווד מזמר המגיע בסיוריו אל הגן הקסום והכוורת ההומה, שם הוא פוגש בפועלים הנמרצים ובמלכתם היפה. אפולו במהרה נחשף לקנוניה בממלכה אשר מסתיימת בחטיפה של המלכה. החשד הגדול נופל עליו, ולכן אפולו יוצא להרפתקה בשביל להציל את הממלכה ולהחזיר את הסדר לכוורת.
דמויות ומדבבים בעברית

במאית הדיבוב של הסרט בעברית הייתה טליה ברקאי ומפיקי הדיבוב היו מיה שחר, יעל אללוף ודן שצברג.
אפולו - דור סרוגו
מרגריט - מייה קדוש
וונדי - טליה ברקאי
לארי - יובל בינדר
הליום - גדי לוי
ספינקס - דן שצברג
מיקי - סער בדישי
פיונה - ענת ניב
בטי - עינת אזולאי
דאדי בום - עמי מנדלמן
בני - רני צויגנבום אלון
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי איתי ברקאי, אייל לייבין, מורין מורמן ומיה שחר.
אליפות אירופה לאומות באתלטיקה 2019

אליפות אירופה לאומות באתלטיקה 2019 נערכה בין ה-9 באוגוסט ל-11 באוגוסט 2019 בארבע ערים שונות.
תחרות הסופר ליג נערכת בבידגושץ', פולין, תחרות הליגה הראשונה נערכת בסאנס (אנ'), נורווגיה, תחרות הליגה השנייה נערכת בוואראז'דין, קרואטיה ותחרות הליגה השלישית נערכת בסקופיה, צפון מקדוניה.
לקראת התחרות, הוחלט להפחית את מספר המדינות המתחרות בסופר ליג ל-8 במקום 12 משנת 2021, ולפיכך, חמש מדינות יודחו מהסופרליג, מהליגה הראשונה ומהליגה השנייה במקום שלוש מדינות, ורק מדינה אחת מכל דרג תעלה לדרג הגבוה יותר, במקום שלוש מדינות.
סופר ליג > מדינות משתתפות

צ'כיה צ'כיה
פינלנד פינלנד
בריטניה בריטניה
גרמניה גרמניה
פולין פולין
שווייץ שווייץ
פולין פולין
איטליה איטליה
צרפת צרפת
אוקראינה אוקראינה
שוודיה שוודיה
יוון יוון