stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיטר פוגאראסי
ביוגרפיה > אלוף המכביה שישית

בתחרויות השחייה של המכביה השישית שנערכו בספטמבר 1961 זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא מכביה חדש של 2:38.1 דקות, לפני בן ארצו בל וייטין (2:48.3 דקות) וסטיבן רבינוביץ' מקנדה (2:49.0 דקות). תוצאה זו שקבע הייתה מספיקה למדליית ארד באולימפיאדת רומא.
בשנת 1964 שחק כדורמים במועדון האתלטיקה של ניו יורק שהתמודד להשתתף באולימפיאדה.
ב-1963 סיים תואר ראשון בחינוך וב-1965 תואר שני בזמן שאימן כדורגל באוניברסיטת אפלצ'יאן סטייט (אנ').
עבד כמנהל חשבונות בחברת לוי שטראוס ושות'.
בשנת 1977 כיהן כיו"ר קבוצת הכדורמים של ארצות הברית למכביה.
חיים אישיים

פוגאראסי היה נשוי לג'ואן שפירו (1945–2022), אב לשתי בנות וסבא ל-6 נכדים. ב-18 בדצמבר 2010 נפטר מסרטן הלבלב.
הנצחה

ב-27 באפריל 1991 נכנס להיכל התהילה של השחייה של צפון קרוליינה.
ב-2005 נכנס להיכל התהילה של הספורט של צפון קרוליינה.
הערות שוליים

↑  Peter I Fogarassy, USMS Swimmer Info (באנגלית)
↑  הקנדי שאפל חתר 100 מ' - 58.3 ש', ג'יין כץ: 100 פרפר - 1:15,8 ד' , דבר, 4 בספטמבר 1961
↑  Class of 1991 - Peter Fogarassy, North Carolina Swimming Hall of Fame (באנגלית)
פנייה למסורת
ראו גם

פניה אל הטבע
דעה קדומה
שכל ישר
הערות שוליים

1 2 3  Nicolas Michaud. (2018). Appeal to Tradition. ב- Bad Arguments: 100 of the Most Important Fallacies in Western Philosophy (eds R. Arp, S. Barbone and M. Bruce). https://doi.org/10.1002/9781119165811.ch19
↑  ננה אריאל, פנייה למסורת, באתר "המדריך לכשלים"
קצרים

| --- | --- |

לוגו התוכנית
 סוגה:  קומדיית מערכונים
 כותבים:  רן דברת (כותב ראשי)
 בימוי:  רני סער
 שחקנים:  קרן מור יובל סגל ריקי בליך שמוליק לוי מוני מושונוב
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  55
 הפקה
 מפיק:  עומר לקנר
 חברת הפקה:  גיל הפקות
 עורכים:  אסף גיל (עורך ראשי) דני קרפל
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (טלעד- 2004-2005), (רשת- 2006-2009) הוט קומדי סנטרל
 תקופת שידור מקורית:  1 בדצמבר 2004 – 13 באוקטובר 2009
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קצרים היא קומדיית מערכונים ישראלית ששודרה על ידי הזכיינית רשת בערוץ 2 בין השנים 2004–2009, זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה.
סקירה

"קצרים" מבוססת על תוכנית מערכונים בריטית בשם "The Sketch Show" (אנ').
שיר הפתיחה של התוכנית שנקרא "Hir Aj Kam Hir Aj Go", מבוצע על ידי זמר סלובני שנקרא Magnifico.
התוכנית שודרה ב-2004 על ידי הזכיינית טלעד, אך לאחר שזאת הפסידה במכרז של הרשות השנייה והופסקו שידוריה, קנתה ממנה רשת את הסדרה.
הסדרה משודרת כיום בשידורים חוזרים בערוצי הבידור.
מאפיינים

אופי התוכנית הוא קצבי ומהיר - בכל תוכנית כ-30 מערכונים בני 15 שניות עד שלוש דקות לכל היותר. הדגש בתוכנית הוא על סיטואציות מחיי היום-יום ועל שורות מחץ, ואין בה חיקויים של דמויות מפורסמות או סאטירה פוליטית, אם כי בחלק גדול מן המערכונים נמתחת ביקורת מרומזת על נורמות חברתיות.
בעונה הראשונה והשנייה, הסדרה התבססה ברובה על מערכונים קצרים בעלי פואנטה מהירה וקולעת, אך בעונה השלישית והרביעית, המערכונים התארכו. הסדרה התאפיינה בסטים רבים ושונים בהם צולמו המערכונים, בין השאר בדירה, ברחוב, במשרד, ברכב או במקומות בילוי דוגמת מסעדה, קולנוע, חוף וכו'.
כל מערכון בסדרה הוא עצמאי וכמעט ללא זיקה למערכונים הקודמים. בחלק מן הפרקים, מערכונים מסוימים חזרו על עצמם מס' פעמים תוך כדי הפרק, לצורך הדגשת האלמנט הקומי.
הצלחת התוכנית

הסדרה זכתה לפופולריות רבה ולאחוזי מדרוג גבוהים במשך כל עונותיה.
ב-2006 יצאה העונה הראשונה של "קצרים" על גבי DVD, ועם הצלחת שתי העונות הוחלט להפיק עונה נוספת. בעונתה השנייה הייתה מועמדת התוכנית לפרס מסך הזהב. ביולי 2007 עלתה העונה השלישית ובשנת 2009 שודרה העונה הרביעית והאחרונה של הסדרה, במהלכה זכתה הסדרה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית "תוכנית המערכונים הטובה ביותר".
בשנת 2007, נמכרה הסדרה לחברה אוקראינית אשר הפיקה אותה מחדש ברוסיה ובחבר המדינות.
הערות שוליים

↑  רוני קורן-דינר, התוכנית "קצרים" נמכרה להפקה מחודשת בחבר המדינות במאות אלפי שקלים, באתר הארץ, 5 באפריל 2007
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: | פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה – תוכנית המערכונים הטובה ביותר  2009 | הבא: 2010 – אין (הפרס בוטל) |
ארבעה בנים

עיבוד מודרני מתוך הגדת שיק מאת ארתור שיק לדמויות ארבעת הבנים, לודז', 1934
מתוך הגדת פראטו, המאה ה-14
"ארבעה בנים" הוא מדרש המופיע בכמה מקומות בספרות חז"ל ונקבע בהגדה של פסח. המדרש מפרט ארבעה סוגי בנים: חכם, רשע, תם ושאינו יודע לשאול, שעל פי המדרש דיברה התורה עליהם, במצווה לספר את סיפור יציאת מצרים, וחילקה בסוגי התשובות, המתאימות לכל אחד מהם.
השאלות

בתורה מופיעים ארבע פעמים פסוקים המצווים לספר את סיפור יציאת מצרים. חז"ל דרשו כל אחד מארבעה הפסוקים כנגד ארבעה סוגי הבנים:
חכם - ”כִּי יִשְׁאָלְךָ בִנְךָ מָחָר לֵאמֹר מָה הָעֵדֹת וְהַחֻקִּים וְהַמִּשְׁפָּטִים אֲשֶׁר צִוָּה ה' אֱלֹהֵינוּ אֶתְכֶם” (ספר דברים, פרק ו', פסוק כ'), הפירוט המופיע בשאלה מראה על חכמתו בתורה של הבן השואל.
הבן שאינו יודע לשאול, מתוך הגדת רוטשילד, הגדה של פסח, כמנהג אשכנזרשע - ”וְהָיָה כִּי יֹאמְרוּ אֲלֵיכֶם בְּנֵיכֶם מָה הָעֲבֹדָה הַזֹּאת לָכֶם” (ספר שמות, פרק י"ב, פסוק כ"ו), כאן הבן משייך את העבודה רק לכם ולא לו, ו"לפי שהוציא עצמו מן הכלל כפר בעיקר" והבן השואל הוא רשע. (זאת על אף שגם החכם התייחס למצוות כאלה אותן ציווה ה' *לכם*)
תם - ”וְהָיָה כִּי יִשְׁאָלְךָ בִנְךָ מָחָר לֵאמֹר מַה זֹּאת” (ספר שמות, פרק י"ג, פסוק י"ד), שאלה זו משויכת לבן התם בגלל הסתמיות שבשאלה.
שאינו יודע לשאול - ”וְהִגַּדְתָּ לְבִנְךָ בַּיּוֹם הַהוּא לֵאמֹר” (ספר שמות, פרק י"ג, פסוק ח'), כאן אין בכלל שאלה אלא ציווי לספר לבן גם אם הוא לא שואל, לכן הפסוק משויך לזה שאינו יודע לשאול.
התשובות

לפי המדרש המופיע במכילתא דרבי ישמעאל ובהגדה, התורה מצווה על התייחסות שונה לכל אחד מן הבנים בהתאם לשאלתו:
הבן החכם נענה בהלכות הפסח, ש"אין מפטירין אחר הפסח אפיקומן".
לבן הרשע עונים תשובה שמטרתה להקהות את שיניו ולומר לו "בַּעֲבוּר זֶה עָשָׂה ה' לִי בְּצֵאתִי מִמִּצְרָיִם", לי ולא לו, כי "אילו היה שם לא היה נגאל".
הבן התם מקבל את התשובה הממצה - "בְּחֹזֶק יָד הוֹצִיאָנוּ ה' מִמִּצְרַיִם מִבֵּית עֲבָדִים".
לגבי מי שאינו יודע לשאול מצווים חז"ל לפתוח לו כדי שישאל ולספר לו.
וזהו לשון בעל ההגדה:
כְּנֶגֶד אַרְבָּעָה בָנִים דִּבְּרָה תּוֹרָה. אֶחָד חָכָם, וְאֶחָד רָשָׁע, וְאֶחָד תָּם, וְאֶחָד שֶׁאֵינוֹ יוֹדֵעַ לִשְׁאוֹל.

חָכָם מָה הוּא אוֹמֵר? מַה הָעֵדוֹת וְהַחֻקִּים וְהַמִשְׁפָּטִים אֲשֶׁר צִוָּה יְיָ אֱלֹהֵינוּ אֶתְכֶם? וְאַף אַתָּה אֱמָר לוֹ כְּהִלְכוֹת הַפֶּסַח: אֵין מַפְטִירִין אַחַר הַפֶּסַח אֲפִיקוֹמָן.

רָשָׁע מָה הוּא אוֹמֵר? מָה הָעֲבֹדָה הַזֹּאת לָכֶם? לָכֶם - וְלֹא לוֹ. וּלְפִי שֶׁהוֹצִיא אֶת עַצְמוֹ מִן הַכְּלָל כָּפַר בְּעִקָּר. וְאַף אַתָּה הַקְהֵה אֶת שִנָּיו וֶאֱמֹר לוֹ: בַּעֲבוּר זֶה עָשָׂה יְיָ לִי בְּצֵאתִי מִמִּצְרָיִם. לִי - וְלֹא לוֹ. אִילּוּ הָיָה שָׁם, לֹא הָיָה נִגְאָל.

תָּם מָה הוּא אוֹמֵר? מַה זֹּאת? וְאָמַרְתָּ אֵלָיו: בְּחֹזֶק יָד הוֹצִיאָנוּ יְיָ מִמִּצְרָיִם, מִבֵּית עֲבָדִים.

וְשֶׁאֵינוֹ יוֹדֵעַ לִשְׁאוֹל - אַתְּ פְּתַח לוֹ, שֶׁנֶּאֱמַר: וְהִגַּדְתָּ לְבִנְךָ בַּיוֹם הַהוּא לֵאמֹר, בַּעֲבוּר זֶה עָשָׂה יְיָ לִי בְּצֵאתִי מִמִּצְרָיִם.
בתלמוד הירושלמי מתהפכות התשובות של החכם והתם: החכם נענה בתשובה הכללית כי "בְּחֹזֶק יָד הוֹצִיאָנוּ ה' מִמִּצְרַיִם מִבֵּית עֲבָדִים", והתם מקבל את כל הלכות הפסח, כדי "שלא יהא עומד מחבורה זו ונכנס לחבורה אחרת".
סדר הבנים

הבנים בהגדה לא מופיעים בסדר הפסוקים המובא בתורה, יש כמה פירושים לסדר הזה:
האבודרהם מסביר על דרך הפשט שדרגו את הבנים לפי החכמה שלהם - החכם והרשע שניהם כבר בשלים בדעותיהם אלא שהחכם המובחר נכתב ראשון, ואחריהם מופיעים התם שעדיין לא בגר לגמרי, ושאינו יודע לשאול שכלל לא מבין.
על פי הקבלה ארבעת הבנים מקבילים לארבע מהספירות המקבילות לארבעת רגלי כסא הכבוד: חסד, גבורה, תפארת ומלכות בהתאמה, ולכן הם מסודרים לפי סדר הספירות.
בתרבות

ארבעת הבנים מוצגים בשירה של נעמי שמר כ"ארבעת האחים" שבה הם יוצאים מההגדה וכל אחד מהם פונה לדרך אחרת וכל אחד מהם פוגש בת זוג שדומה לו באופי (למעט זה שאינו יודע לשאול שבת זוגו מוזכרת רק במראה החיצוני שלה) והם שבים עם בנות זוגם להגדה.
מאפייני הבנים

גד בן-עמי צרפתי הציע שארבעת הבנים משקפים שילוב של שתי תכונות אופי - תבונה ויראת שמים - לפי הטבלה הבאה:
|  | בעל יראת שמים | מחוסר יראת שמים |
| --- | --- | --- |
| בעל תבונה | חכם | רשע |
| מחוסר תבונה | תם | שאינו יודע לשאול |
באיורים > הרשע

עד סוף המאה ה-19 אוייר הבן הרשע כחייל הממרה פי הוריו ומתנכר לעמו. בן שהצטרף לצבא בימי הביניים היה צריך להמיר דתו ולהוכיח נאמנות לצבא העם שאליו התגייס, גם בהשתתפות בפרעות נגד היהודים.
באיורים > שאינו יודע לשאול

הבן אוייר כילד קטן הזקוק להסבר באמצעות ההגדה על יציאת מצרים והברית עם אלוהים.
לאחר קום המדינה הופקו הגדות חילוניות וביטאו דעות עכשוויות על חרות, לאומיות ושלום. בהגדה של פסח משנת תשט"ז (הוצאת אביב), אייר צבי ליבנה את הבן שאינו יודע לשאול כילד דתי עם כיפה ופאות ומולו "ספר הדעת" המרמז על הרחבת האופקים לתחומים אחרים.
באיורים > תם

היו שציירו אותו כילד קטן שטרם עמד על דעתו והיו שראו בו ככתוב "תמים תהייה עם ה' אלוהייך" (ספר דברים י"ח, י"ג) שמשמעו התהלך עם ה' בתמימות, תאמין באלוהים, אל תחקור את העתיד ואל תערער על מעשיו.
לקריאה נוספת

יוסף תבורי, "הברייתא של ארבעת הבנים", תרביץ פא, תשע"ג, עמ' 165–189
Mira Friedman, "The Four Sons of the Haggadah and the Ages of Man", Journal of Jewish Art, Volume 11, 1985
הערות שוליים

1 2  תלמוד ירושלמי, מסכת פסחים,  פרק י', הלכה ד' (דפוס וילנא: דף ע', עמוד ב')
1 2  מכילתא על שמות יג פסוק יד
↑  במדרש המופיע במכילתא ובירושלמי, וכן ברוב הנוסחים בהגדה, הבן החכם משנה את הפסוק ושואל "אשר צוה יי אלוהינו אותנו", ובכך הוא מבדיל את עצמו מהבן הרשע שמוציא את עצמו מן הכלל. בנוסחים אחרים של ההגדה השאלה תוקנה בהתאם לפסוק.
↑  גד בן-עמי צרפתי, ארבעת הבנים שבהגדה של פסח, תרביץ, נו/א, תשרי-כסלו תשמ"ז, עמ' 125–126, באתר JSTOR
↑  הרב ג'פרי וולף, כנגד ארבעה בנים: למה הגדות בימי הביניים ציירו את הבן הרשע כחייל?, באתר ynet, 25 באפריל 2024
| חג הפסח |
| --- | --- | --- |
| ערב פסח | קמחא דפסחא • אפיית מצות • שבת הגדול • הגעלת כלים • בדיקת חמץ • ביטול חמץ • ביעור חמץ • מכירת חמץ • תענית בכורות • ערב פסח שחל בשבת |  |
| סיפור יציאת מצרים | שעבוד מצרים • עשר מכות מצרים • יציאת מצרים • קריעת ים סוף • שירת הים |  |
| ליל הסדר | הלכות ליל הסדר • קערת ליל הסדר • חרוסת • כרפס • מצה • מרור • זרוע • ארבע כוסות • כוס של אליהו • הסבה • אפיקומן |  |
| סדר ההגדה | סימני הסדר • הא לחמא עניא • מא כ'בר • מה נשתנה • עבדים היינו • ארבעה בנים • והיא שעמדה • דצ"ך עד"ש באח"ב • דיינו • אמונים ערכו שבח • קריאת ההלל (התחלה) • שפוך חמתך • הלל (המשך) • הלל הגדול • ברכת השיר • חסל סידור פסח • לשנה הבאה בירושלים • ובכן ויהי בחצי הלילה • ובכן ואמרתם זבח פסח • אדיר במלוכה • אדיר הוא • אחד מי יודע • חד גדיא |  |
| מצוות החג | איסור חמץ • קורבן פסח • סיפור יציאת מצרים • אכילת מצה • אכילת מרור • ארבע כוסות • מנחת העומר |  |
| מהלך החג | ערב פסח • ליל הסדר • חול המועד פסח • שביעי של פסח • פסח שני |  |
| מנהגים | סעודת אסתר • סהרנה • אמירת שירת הים • סעודת משיח • מימונה |  |
| תפילות ופיוטים | קריאת ההלל • אבוא בחיל להתיצבה • תפילת טל • ליל שמורים אותו אל חצה |  |
| חמץ ומצה | מצה עשירה • מצה שמורה • שרויה • קטניות בפסח • חמץ נוקשה • חמץ שעבר עליו הפסח |  |
| שונות | מסכת פסחים • לא בד"ו פסח • מטבח פסח • רומפלנאכט |  |
חגי ישראל ומועדיו • שלוש רגלים
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
עמוד הגבורה

| --- | --- |

עמוד הגבורה
 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה
 על שם:  לוחמי המחתרות היהודיות, הפרטיזנים והמורדים שפעלו נגד המשטר הנאצי בתקופת השואה
 מיקום:  ירושלים
 מדינה:  ישראל
 הקמה ובנייה
 תאריך פתיחה רשמי:  מרץ 1970
 יוצר:  בוקי שוורץ
 מידות
 גובה:  21 מטר
 
 קואורדינטות:  31°46′28″N 35°10′33″E﻿ / ﻿31.774425°N 35.175786111111°E﻿ / 31.774425; 35.175786111111
  (למפת ירושלים מוגדלת) עמוד הגבורה(למפת ירושלים רגילה) עמוד הגבורה(למפת הרי ירושלים רגילה) עמוד הגבורה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) עמוד הגבורה
 
עמוד הגבורה הוא אתר הנצחה ביד ושם, המנציח את לוחמי המחתרות היהודיות, הפרטיזנים והמורדים שפעלו נגד המשטר הנאצי בתקופת השואה. האתר נבנה כחלק מהמאמץ להנציח לא רק את קורבנות השואה אלא גם את ההתנגדות היהודית המאורגנת לנאצים. את העמוד יצר הפסל בוקי שוורץ.
תיאור האנדרטה

בשנת 1967 פנה האדריכל אריה אלחנני, אחד מתכנני אוהל יזכור, אל האמן בוקי שוורץ בבקשה להציע תכנון לאנדרטה להנצחת הגבורה היהודית. אלחנני הדגיש את רצונו שהאנדרטה תהווה את נקודת הסיום של הביקור ביד ושם, עובדה שהובילה להחלטה למקם אותה בנקודה הגבוהה ביותר באתר, כך שתהיה נראית למרחוק. האנדרטה נחנכה במרץ 1970 במסגרת הוועידה העולמית הראשונה של אסירי המחנות והלוחמים היהודים נגד הנאצים. במרכזה ניצב עמוד בגובה 21 מטרים, המורכב משלושה מקטעים מקושתים כלפי חוץ. על העמוד חקוקה כתובת שחיבר יהודה לייב ביאלר, חבר הוועד המנהל של יד ושם, המוקדשת ללוחמים ולמתקוממים היהודים בתקופת השואה.
פרשנות עיצובית

העמוד מתנשא לגובה, מה שעשוי לסמל כוח, התנגדות ונחישות. העיצוב המינימליסטי משדר מסר של פשטות ורצינות, ללא עיטורים מיותרים, וכך ממקד את תשומת הלב בעצם המעשה ההירואי של הלוחמים. הפרשנות של האנדרטה עשויה להתקשר גם לאתרים נוספים בישראל שמדגישים את הגבורה היהודית בתקופת השואה, ולא רק את זיכרון הקורבנות.
משמעות חינוכית והנצחתית

עמוד הגבורה מהווה מוקד חינוכי משמעותי, בו נערכים טקסים, סיורים ואירועי זיכרון. האתר משתלב בתפיסה רחבה יותר של הנצחת השואה, המדגישה את ההתנגדות הפעילה לצד תיעוד סבלם של הקורבנות. בכך הוא מצטרף למספר אתרי זיכרון בישראל השמים דגש על גבורת הלוחמים ולא רק על השמדת העם היהודי.
הערות שוליים

1 2  עמוד הגבורה | מרכז הארגונים של ניצולי השואה בישראל
↑  בעקבות גיבורים, אנדרטאות הגבורה והלחימה היהודית באתר יד ושם, באתר יד ושם
1 2  בתיה ברוטין, על מזבח העם והמולדת: אנדרטות משותפות להנצחת 'השואה והגבורה' ולנופלים במערכות ישראל, באתר אוניברסיטת תל אביב, ‏2003
מכון צורבא מרבנן

| --- | --- |

 מוסד חינוכי
 תקופת הפעילות:  2003–הווה (כ־22 שנים) 
 מייסדים:  בן ציון אלגאזי 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 www.tzurba.com
 
מכון צורְבָא מֵרָבּנן (מארמית: צורב מן החכמים, צרוב באש תלמידי חכמים) הוא מכון העוסק בהנגשת לימוד ההלכה. המכון פועל במאות מרכזים בארץ ובעולם ומעביר, ללא תשלום, שיעורים שבועיים בנושאים הלכתיים. משמעות השם "צורבא מרבנן" הוא כינוי לתלמיד צעיר שטרם הגיע לדרגת תלמיד חכם, המתקרב אל מדרגת החכמים ולומד מהם. המכון חבר בארגון חותם.
ראשי המכון

המכון הוקם בשנת ה'תשס"ג (2003) על ידי הרב בן ציון אלגאזי, שעמד בעבר בראש ישיבת כרם ביבנה ומשמש כיום כאחד מראשי ישיבת ההסדר רמת גן, ובעידודו של מי שהיה הרב הראשי לישראל, מרדכי אליהו, שכיהן גם כנשיא המכון מעת הקמתו ובמשך שנים רבות. כיום מכהן כנשיא המכון הרב יעקב אריאל, שכיהן גם כרבה הראשי של העיר רמת גן.
מכון צורבא מרבנן פועל כעמותה רשומה אשר בראש הוועד המנהל שלה עומד מיום הקמתה אחד ממייסדי המכון, גאל גרינוולד.
פעילות המכון

על פי חזון מכון צורבא מרבנן, על כל יהודי ללמוד בצורה סדורה את כל ההלכות המעשיות הנוגעות לחייו האישיים, כאשר הלימוד מהווה גשר בין שלשלת דורות הפסיקה ההלכתית בתמצית ובמיקוד, ובכך נוצר לימוד הלכתי חווייתי הגורם ללומד להפוך להיות “פוסק לביתו”.
המכון כולל 410 מרכזי לימוד בארץ ועוד 50 מרכזי לימוד ברחבי העולם, שבהם לומדים למעלה מ-15,000 משתתפים. תוכנית הלימודים היא חד שבועית ונמשכת 4 שנים, ובה נלמדות כל ההלכות המעשיות בשולחן ערוך, על ארבעת חלקיו, מן המקור ועד היישום הלכה למעשה. בנוסף קיימות תוכניות נישה רבות: בצה"ל, במוסדות חינוכיים, בבתי כלא ועוד. המכון עורך קורסי הכשרה הלכתיים במגוון נושאים, ימי עיון, הרצאות וכנסים ברחבי הארץ והעולם, וכמו כן מפיק ומפיץ חומרי לימוד ייחודיים.
פרויקטים של המכון

צורבא ישיבות תיכוניות: תוכנית לימוד ייחודית הנלמדת ב-25 ישיבות תיכוניות ברחבי הארץ, שבמסגרתה זוכים תלמידי הישיבה לשיעור שבועי במתכונת ארבע שנתית.
כנסי "תורה והלכה": כנסים בנושא תורה והלכה שאותם מקיים המכון מדי חודש ברחבי הארץ. כמו כן מקיים המכון שני כנסים מרכזיים שנתיים.
צורבא רועה רוחני: תוכנית לימוד מעמיק, דו שנתי, של חלקים מתוך ארבעת חלקי שולחן ערוך, כאשר בסיומה, לאחר מבחני הסמכה, מוענקת לבוגרים תעודת "רועה רוחני" מהרבנות הראשית לישראל.
צורבא בצה"ל: המכון מעביר שיעורים בנושא ההלכה היהודית בקרב כ-3,000 חיילים מדי שנה במסגרות שונות (ישיבות הסדר, נח"ל, מיזם שח"ר).
צורבא בבתי הכלא: בשנת 2015 החל המכון בהעברת שיעורים גם לאסירים, בשלב זה בכלא "איילון", עם שאיפה להתרחב ל-25 שיעורים בבתי כלא נוספים.
קורסי צורבא: המכון מעביר קורסי הלכה למעשה בהם מוסמכים מדי שנה כ-180 איש בנושאים: שחיטה, מילה, כשרות וספרות סת"ם.
הפקת עזרי למידה: המכון מפיק מדי שנה עזרי למידה ייחודיים למבוגרים, נוער וצעירים, הכוללים: סרגל מידות בהלכה, לוח ברכות, משחקי מחשב, משחקי שולחן, חוברות לימוד ועוד.
צורבא לנוער: תוכנית לימודית של צורבא כחלק מתוכנית הלימודים בחינוך הממלכתי דתי ביחידות הבגרות הפנימית בהלכה (2 יחידות לימוד).
אורי פפר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 ביולי 1975 (בן 49) ישראל ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 בת זוג:  יעל גולדמן (2009 - הווה)
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
אוֹרי פפר (נולד ב-28 ביולי 1975) הוא שחקן ישראלי בעל קריירה בינלאומית.
ביוגרפיה

פפר נולד בירושלים וגדל בשכונת הגבעה הצרפתית. למד בבית הספר הניסויי ירושלים. את שירותו בצה"ל עשה תחילה בגולני ובהמשך בגלי צה"ל. לאחר שחרורו מצה"ל טס לניו יורק ללמוד משחק בסטודיו של לי סטרסברג.
קריירה > בישראל

במהלך השנים השתתף פפר בסדרות טלוויזיה רבות. שיחק ב"חמישייה על הגג" (1991) ששודרה בערוץ 1 ובסדרה "אולי הפעם" (2007) ששודרה ב-yes. בהמשך שיחק פפר בסרט הקולנוע "החזקים שורדים" ובסדרת הנוער "האי" ששודרה בערוץ הילדים. בין השנים 2007–2009 השתתף בתוכנית המערכונים "לא לפני הילדים" בערוץ 10. בשנת 2009 שיחק בסדרת הדרמה "מעורב ירושלמי" ששודרה בערוץ 2.
ב-2010 קיבל תפקיד מרכזי בסדרת הדרמה "גירושים נפלאים" ובסדרת הטלוויזיה "אבודים באפריקה". בשנים 2010 ו-2014 השתתף בשתי עונות של סדרת הדרמה עטורת הפרסים "פלפלים צהובים" בערוץ 2. בשנת 2011 השתתף בתפקיד אורח בסדרה "החברים של נאור" ששודרה בערוץ 10. באותה שנה השתתף בסדרה הקומית "השנים הכי יפות" בערוץ 2 ובסדרת הדרמה "2.3 בשבוע" ששודרה בערוץ 10. פפר השתתף בהצגה "בעל למופת" בתיאטרון הקאמרי. בשנים 2012 ו-2015 השתתף פפר בקומדיית המצבים "נשואים פלוס". ב-2012 השתתף בסדרת הדרמה היומית "נויורק". באוקטובר אותה שנה עלתה לשידור העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "חטופים", ובפרק הבכורה של עונה זאת הופיע פפר בתפקיד אורח.
מדצמבר 2013 עד יולי 2014 גילם את דמותו של "רוי הקסטר" בטלנובלה הישראלית "אניגמה" ששודרה ב-Yes . בשנת 2014 שיחק בעונה הראשונה של סדרת הנעורים "שוברי גלים", ששודרה בערוץ הילדים ללקוחות yes. בשנת 2014 שיחק בסרטו של רפאל נג'ארי, "מעל הגבעה", לצדם של מוני מושונוב ומיכאלה עשת. הסרט הוקרן גם בפסטיבל קאן במסגרת "שבועיים של במאים". באותה שנה הצטלם לסרטה של טלי שלום עזר, "פרינסס", שחלק יחד עם הסרט "גט - המשפט של ויויאן אמסלם", את פרס חג'ג', בפסטיבל הקולנוע ירושלים, ויצא לאקרנים ב-2015. כמו כן, שיחק בסרט הקולנוע "התאבדות", שהוקרן אף הוא בפסטיבל הקולנוע ירושלים, אולם לבסוף הפך הסרט למיני-סדרה בשם "חשודה" ששודרה בשנת 2015 בערוץ 10. באותה שנה השתתף בסרט "טוביאנסקי", המבוסס על פרשת טוביאנסקי.
בשנת 2016 שיחק בסדרה "מלאך של אמא", המשודרת ב-Yes. באותה שנה החל לשחק בסדרה הקומית "מפלצות קטנות", בזכיינית ערוץ 2, רשת. בשנת 2017 שיחק בעונה השנייה של הסדרה "להיות איתה", המשודרת בשידורי קשת של ערוץ 2. בשנת 2018 הופיע בתפקיד הראשי בסרטו של עמיחי גרינברג "העדות".
בשנת 2018 פפר שיחק בסדרת הדרמה "פמת"א" בכאן 11.
ב-2021 שיחק בסדרת הנוער מבית yes "פלמ"ח", בתור האנטגוניסט הבריטי העיקרי של העונה השנייה.
בשנת 2023 השתתף בסרטם של גיתית כבירי ויהל כבירי, "גרגירי חול", בתפקיד מיכאל.
בשנת 2024 השתתף בסרט שבוים על ידי  די. ג'יי. קארוסו המופץ בשירות נטפליקס, "מרים (סרט, 2024)" בתפקיד אבא של מרים יהויקים הקדוש.
קריירה > בארצות הברית

במקביל לקריירת המשחק בארץ מטפח פפר קריירה גם בחו"ל הן בטלוויזיה והן בקולנוע. בשנת 2005 שיחק בסרט "מינכן", בבימויו של סטיבן ספילברג. בשנת 2008 שיחק בסרט "אל תתעסקו עם הזוהן", בכיכובו של אדם סנדלר. ב-2009 שיחק בסרט "גול! 3".
בשנת 2010 שיחק בסרט "הולי רולרס", שביים קווין אש וכתב אנטוניו מאקיה. בשנת 2013 שיחק בסרט האמריקאי "מלחמת העולם Z" בכיכובו של בראד פיט.
ב-2015 גילם את דמותו של הבלש גולן כהן בסדרה האמריקאית שחלקה צולם בארץ, "דיג" פרי יצירתו של גידי רף.
בספטמבר 2015 הצטלם לסרט "הסרבן", בבימויו של מל גיבסון, בו שיחק דמות בשם אירב שכטר, חובש במלחמה. הסרט יצא לאקרנים ב-2016.
בשנת 2017 שיחק בסרט "שומר הראש והמתנקש", בבימויו של פטריק יוז על פי תסריט של טום או'קונור, ושיחק בסרט הפשע האמריקאי-בולגרי "ראש קליע" לצידם של אדריאן ברודי, אנטוניו בנדרס וג'ון מלקוביץ'. בשנת 2018 שיחק בסרט הפעולה "קוד 211", לצד ניקולס קייג'.
בשנת 2019 שיחק בסרט "המטרה: שומר הראש", ובסרט המלחמה "ג'ארהד: חוק השבות" שצולם חלקו בישראל.
בשנת 2020 גילם את אלון בסדרת המותחן "איש הניסים" של נטפליקס.
בשנת 2021 שיחק בסרט הקומדיה והפעולה של פריים וידאו "מחשמלת". בהמשך השנה שיחק בסרט הפעולה "הנוקמת".
בשנת 2024 גילם את סטן במותחן הפעולה האמריקאי "הקבלן" (אנ') שביים רני הרלין ובכיכובו של ארון אקהרט.
חיים אישיים

פפר נשוי לדוגמנית והמנחה יעל גולדמן, ולהם שתי בנות ובן. אחיו הוא ערן פפר, הנשוי למיה דגן. בן דודו הוא ארי פפר, המפעיל את הבובה רד אורבך מלהקת רד בנד.
בדצמבר 2019 דווח כי פפר נעצר לחקירה עקב רכישת קוקאין.
פילמוגרפיה

בישראל:
1991 - חמישייה על הגג
2007 - אולי הפעם
2007-2009 - לא לפני הילדים
2008-2009 - האי
2009 - החזקים שורדים
2009 - מעורב ירושלמי
2010 - גירושים נפלאים
2010 - אבודים באפריקה
2010-2014 - פלפלים צהובים
2011 - החברים של נאור
2011 - השנים הכי יפות
2011 - 2.3 בשבוע
2012-2015 - נשואים פלוס
2012 - נויורק
2012 - חטופים
2013-2014 - אניגמה
2014 - מעל הגבעה
2015 - פרינסס
2015 - חשודה
2015 - טוביאנסקי
2016 - מלאך של אמא
2016-2017 - מפלצות קטנות
2017 - להיות איתה
2018 - העדות
2018 - אגדת המלך שלמה (דיבוב)
2018 - פמת"א
2018 - פרא אציל
2019 - פול גז
2022 - סנולנד
מחוץ לישראל:
2005 - מינכן
2006 - דניקה
2008 - אל תתעסקו עם הזוהן
2009 - גול! 3
2010 - הולי רולרס
2013 - מלחמת העולם Z
2015 - דיג
2016 - הסרבן
2017 - לשמור על הראש
2017 - שומר הראש והמתנקש
2018 - קוד 211
2018 - מאורת גנבים
2019 - המטרה: שומר הראש
2019 - ג'ארהד: חוק החזרה
2020 - איש הניסים
2021 - Jolt
2021 - הנוקמת
2024‏ - "1992" (אנ')
2024‏ - "הקבלן"
2024 "מרים"
TBA‏ - The Way of the Wind
הערות שוליים

↑  גילי איזיקוביץ, אורי פפר שמח להשאיר מאחור את הימים הפרועים, באתר הארץ, 19 במאי 2012
↑  "גט, המשפט של ויויאן אמסלם" ו"פרינסס" זכו בפרס הגדול בפסטיבל הקולנוע בירושלים, באתר וואלה, 19 ביולי 2014
↑  אלי סניור ורן בוקר, השחקן אורי פפר תועד בחקירה סמויה רוכש קוקאין, באתר ynet, 24 בדצמבר 2019
↑  זוהר צלח, ‏הישראלים מצילים את "מרים" מהתרסקות מוחלטת, באתר ‏מאקו‏, 7 בדצמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007401720305171  ISNI: 0000 0000 1314 7723  LCCN: no2019119391  SUDOC: 08575868X  VIAF: 5265565   WorldCat (עם VIAF): 5265565
תוכנית חברי הוועדה (1811)

תוכנית 1807 - לפני שאומצה בשנת 1811.
גושי העיר של פורטלנד, אורגון; סוואנה, ג'ורג'יה; ומנהטן מוצגים באותו קנה מידה.
תוכנית חברי הוועדה של 1811 (באנגלית: The Commissioners' Plan of 1811) היא תוכנית עירונית כוללת שהציגה את התכנון המקורי של רחובות מנהטן מצפון לרחוב האוסטון ומדרום לרחוב 155, וניסחה את תוכנית הרשת המלבנית ברחובות והמגרשים המגדירים את מגמת התפשטותה של מנהטן צפונה עד היום. היא כונתה "המסמך החשוב ביותר בפיתוח העיר ניו יורק", ותוארה ככוללת את "הנטייה הרפובליקנית לשליטה ואיזון... [ו]אי אמון בטבע". התוכנית תוארה על ידי הוועדה שיצרה אותה כמשלבת "יופי, סדר ונוחות".
התוכנית נוצרה בעת בה המועצה המשותפת של ניו יורק ביקשה לדאוג לפיתוח מסודר ומכירה של הקרקעות במנהטן בין רחוב 14 (אנ') לוושינגטון הייטס, אך לא הצליחה לעשות זאת בעצמה מסיבות של פוליטיקה מקומית והתנגדויות של בעלי נכסים, וביקשה את התערבות בית המחוקקים של מדינת ניו יורק. בית המחוקקים מינה ועדה בעלת סמכויות גורפות ב-1807, ותוכניתה הוצגה ב-1811.
חברי הוועדה היו גוברנר מוריס, מהאבות המייסדים של ארצות הברית; עורך הדין ג'ון רתרפורד, סנטור לשעבר של ארצות הברית; והמפקח הכללי של מדינת ניו יורק (אנ'), סימאון דה ויט. המודד הראשי שלהם היה ג'ון רנדל ג'וניור (אנ'), שהיה בן 20 כשהחל בתפקיד.
תוכנית חברי הוועדה היא השימוש המפורסם ביותר בתוכנית רשת הרחובות ונחשבת בעיני היסטוריונים רבים כמרחיקת לכת ובעלת חזון. מאז ימיה הראשונים זכתה התוכנית לביקורת בשל המונוטוניות והנוקשות שלה, בהשוואה לדפוסי רחוב לא סדירים של ערים עתיקות יותר, אך בשנים האחרונות זכתה לביקורת חיובית יותר בקרב מתכנני ערים.
קיימות מספר אי-רציפויות ברשת עבור שטחים ציבוריים, כמו הגרנד פאריד בין רחוב 23 (אנ') לרחוב 33, שקדם לפארק כיכר מדיסון, כמו גם 4 כיכרות בשם בלומינגדייל, המילטון, מנהטן והארלם, מתחם השוק הסיטונאי, ואגם מלאכותי. סנטרל פארק, המרחב הירוק העירוני הגדול במנהטן, הנמשך מהשדרה החמישית לשדרה השמינית ומרחוב 59 לרחוב 110, לא היה חלק מהתוכנית, מכיוון שהוא לא נצפה עד שנות ה-50 של המאה ה-19. בהמשך, מספור הרחובות המשיך והתרחב גם לצפון מנהטן והברונקס.
היסטוריה של העיר ניו יורק

הרחובות של מנהטן תחתית התפתחו, לרוב, באופן אורגני כשהמושבה ניו אמסטרדם - שהפכה לניו יורק כשהבריטים כבשו אותה מההולנדים ב-1664 מבלי לירות ירייה אחת - צמחה. הדרכים היו תערובת של נתיבים כפריים, רחובות קצרים ושבילי ילידים ובעלי חיים, כולם עוצבו על ידי היסטוריה אקראית, מקרית ובעלות על רכוש ללא כל צו כולל, עד שבסביבות שנת 1800, המועצה המשותפת של ניו יורק החלה לתבוע סמכות. מעל נוף הרחובות, פורסמו תקנות שנאכפו ואישור רחובות חדשים חויב מראש. הם גם החלו להטיל שומות על בעלי הנכסים כדי לשלם את עלות אחזקת הרחובות שדרשו תחזוקה שוטפת. החל משנת 1803, המועצה החלה לגנות רחובות שלא שימשו למטרה ציבורית, וחשוב מכך, לקחה אחריות על בניית רחובות, מה שנעשה עד כה על ידי בעלי נכסים בודדים.