stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב נפרסטק
הערות שוליים

↑  עמית ליאור, "מלחמתו של כוח עמוס במובלעת הסורית", 2019
↑  יקי אדמקר‏, רופאי הרב יוסף אופטימיים: "מצבו קשה אך יציב", באתר וואלה, 24 בספטמבר 2013
↑  המומחים המובילים בתחום נמצאים כאן, באתר אסותא, ‏נלקח ב-16 במאי 2020
↑  Y Naparstek, Google Scholar, ‏נלקח ב-16 במאי 2020
↑  Yaakov Naparstek Google Patents, Google Patents, ‏נלקח ב-16 במאי 2020
↑  לחסן נגד המערכת החיסונית, באתר גלובס, 26 בדצמבר 2006
↑  Board and Management, הדסית, ‏נלקח ב-16 במאי 2020
↑  In the News - 2007, אתר הדסית, ‏9 ביוני 2007
↑  ProtAb, אתר הדסית, ‏נלקח ב-16 במאי 2020
↑  Personalized Medicine, ‏5 בספטמבר 2012
↑  יפעת גדות, פרס המדען המצטיין יוענק לפרופ יעקב נפרסטק, באתר News1 מחלקה ראשונה, 4 ביולי 2011
המערך הלוגיסטי של צה"ל בעת לחימה

בתפיסת ההפעלה הצבאית של צה"ל, נקבע כי על מנת לאפשר רציפות והמשכיות הלחימה לאורך זמן, נדרש ציר לוגיסטי מאובטח, שעל בסיסו נעים דרגים מסייעים ובאמצעותו נשמר קשר רציף, הולך וחוזר, בין החזית והעורף.
עם הקמת צה"ל בראשית 1948, הוקם אגף האפסנאות על מנת לתת מענה להיבטים הלוגיסטיים הנדרשים לקיומו של הצבא בעתות שלום ומלחמה. בתחילה התנהלה השליטה על הלוגיסטיקה אך ורק על ידי המטכ"ל עצמו, שהעמיד את המשאבים לרשות הכוחות הלוחמים. במהלך מלחמת העצמאות ועם התארגנות המערך הלוחם לגדודים וחטיבות, התפתחה הלוגיסטיקה לספק פתרונות מתאימים לבעיות שהתעוררו. בשנותיו הראשונות התבסס אגף האפסנאות על ידע שהביאו חייליו הראשונים בעיקרם יוצאי הצבא הבריטי ואנשי הבריגדה היהודית.
במרוצת השנים חלו תמורות ושינויים רבים באופן הפעלת מרכיבי הלוגיסטיקה בצה"ל על בסיס לקחים מהמלחמות השונות. בעשורים האחרונים בכלל ולאחר מלחמת לבנון השנייה בפרט, עלה צורך משמעותי לשנות את שיטת ההפעלה ולהתאימה לתפיסה המבצעית של צה"ל. בשנים האחרונות הוכנס בתמרון היבשתי המונח סיוע מנהלתי. מערך הסיוע המנהלתי מורכב מתחומי הספקה, רפואה, טכנולוגיה ואחזקה, משאבי אנוש, רבנות צבאית ושיטור ופיקוח תנועות. מערך הסיוע המנהלתי ביבשה פועל במרחב הלחימה באמצעות מבצעים לוגיסטיים משולבים המאפשרים את רציפות והמשכיות של התמרון.
בשנת 2016 אוחדו אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (אט"ל) ומפקדת זרוע היבשה בשגרה. עם זאת ממשיך אט"ל לשאת באחריות על המאמץ הלוגיסטי הרב זרועי ועל הפיקוד הלוגיסטי במטכ"ל בשגרה ובמלחמה.
תפיסת ההפעלה של הלוגיסטיקה הקרבית בזרועות צה"ל – "סיוע מנהלתי"

תפקידו של המערך הלוגיסטי בצה"ל לתמוך את מאמצי הלחימה השונים ולאפשר את הרציפות של הלחימה. מערך הסיוע המנהלתי עושה זאת באמצעות יכולות מגוונות של אספקה, רפואה צבאית, טכנולוגיה ואחזקה, משאבי אנוש, רבנות צבאית, פיקוח תנועות, הובלה, בינוי ותשתיות. עיקר יכולותיה של הלוגיסטיקה מוכוונות כלפי כוחות היבשה, אך חלק נוסף מיכולותיה (כמו ציוד, דלק, מזון, הובלה, תשתיות ורפואה) משרת את הזרועות והאגפים השונים (זרוע האוויר, זרוע הים והמודיעין). המערך הלוגיסטי, פועל בכל מצבי התפקוד (שגרה, מעבר משגרה לחירום, חירום ומלחמה) ובזירות המלחמה השונות.
תהליך ארגון והפעלת היכולות הלוגיסטיות בשדה הקרב דורש זמן רב יותר בהשוואה לארגון ולהפעלה של יחידות לוחמות המתורגלות ללחימה. תנועתן של היחידות הלוגיסטיות מתבססת על צירים המאפשרים תנועת משאיות, ועל שטחים נרחבים לצורך פריסתן. זו תורפה מבצעית בעיני הציר המבצעי כי היא נעשית באופן גלוי, לעיתים תוך השארת עקבות בשטח. בנוסף, המערך הלוגיסטי חשוף לירי תלול מסלול מצד האויב, ונדרש לאבטח אותו על־ידי כוחות לוחמים כדי למנוע פגיעה באנשי המנהלה. היחידות הלוגיסטיות בצה"ל אינן בעלות יכולות מבצעיות עצמאיות והכוחות הלוחמים נדרשים לעסוק בהכנסתן לתוך מרחב הלחימה ובהוצאתן ממנו.
על מנת לפעול באופן נכון ומהיר, מבצע המערך הלוגיסטי תיאומים שוטפים מול הכוחות הלוחמים - ביבשה, באוויר ובים. ביבשה נדרשים הכוחות המסתייעים לפתוח צירי תנועה, לאבטח תנועת דרגי הלוגיסטיקה אל עומק השטח ולהגדיר בבירור נקודות חבירה ומילוי. בזרוע האוויר חייב להתקיים תיאום מלא עם מפעילי כלי הטיס לגבי סוג הציוד שניתן להטיס, זמינות הכלים למשימות לוגיסטיות והורדת הציוד במקומות בהם יכולים כלי הטיס לנחות. מול זרוע הים נבנה מערך המתבסס על כלי השיט המעבירים אספקה למרחב הלחימה הימי תוך התחשבות במגבלות.
המערכת הלוגיסטית של צה"ל איננה עצמאית והיא בנויה על הסתייעות בכוחות הלוחמים אותם היא משרתת. על כן מוגדרים בכל יחידה דרגי לוגיסטיקה שתפקידם לוודא קיומה של מעטפת לוגיסטית זמינה ומתפקדת מרמת הפלוגה.
דרגים לוגיסטיים

הדרג הלוגיסטי הוא למעשה הכוח האופרטיבי הלוגיסטי (המקביל לדרג הלוחם) של המסגרת אליה הוא כפוף, ותפקידו לאפשר ביצוע תהליכים ומבצעים לוגיסטיים בכל שלבי הלחימה.
דרגים לוגיסטיים > דרג לוגיסטי פלוגתי

בחירום לא מהווה הפלוגה דרג לוגיסטי, אלא מתבססת על "בטן" הכוחות (מלאי ואמצעים הקיימים על גבי הכוח ומאפשרים לו עצמאות בביצוע משימתו) ויכולות 'צמודות תמרון' לאגבור יכולותיו, כדוגמת חוליה רפואית, חוליה טכנית פלוגתית, עגלות, נגררים ובמידת הצורך גם שימוש בכלי רק"ם לוחמים לשינוע אספקה.
דרגים לוגיסטיים > דרג לוגיסטי גדודי

הדרג הלוגיסטי ברמת הגדוד הוא הפלס"ם – פלוגת הסיוע המנהלתי, לשעבר פלוגת המפקדה, שבראשה עומד מפקד הפלס"ם, לשעבר מ"פ מפקדה.
הפלס"ם מורכב מחמש פלגות (פלגה - כוח הגדול ממחלקה וקטן מפלוגה), כל אחת עם תחומי התמחות ואחריות אחרות:
פלגת ההספקה – בפיקוד מפקד פלגת (מפל"ג) הספקה. תחתיה מסודרות כיתות – תחמושת, דלק ואמצעים; באחריותן למשוך את כלל הציוד אותו דרש הצק"ג (צוות קרב גדודי) מנקודות שונות במרחב ולהביאן אל הכוח הלוחם במבצע לוגיסטי.
פלגת הרפואה – בפיקוד קצין הרפואה הגדודי (קרפ"ג), הכוללת תחתיה את תחנת איסוף הנפגעים הגדודית (תאג"ד) ואת תחנת איסוף החללים (תא"ח). פלגה זו אחראית על טיפול בנפגעים ובחללים ופינויים.
פלגת הטכנולוגיה והאחזקה (טנ"א) – בפיקוד מפל"ג טנ"א. כוללת את כל תחומי האחזקה הרלוונטיים לצק"ג והאמל"ח המופעל בו, כלי רק"מ ואמצעי לחימה וכלים לא ממוגנים.
פלגת משאבי אנוש - בפיקוד שליש הגדוד. אחראית על ניהול ושליטה כוח אדם מתפקד ונפגע, רווחת החיילים, הכשרות וטיפול בפרט.
פלגת העורף – בפיקוד הרס"ג. אחראית על המענה המנהלתי בעורף של הצק"ג.
הפלס"ם מתנייע על מגוון כלי רכב קרביים ומשאיות, דוגמת אושקוש, משאיות ריאו, ומשאיות FMTV (אנ'). לכל רכב יעוד שונה (מכליות מים, מכליות דלק, רכבי משא למזון, תחמושת ואמצעים). בנוסף, קיימים גם רכבי אחזקה ייעודיים (כדוגמת כיתת התיקונים על בסיס האמר, ומשאית מנוף ריאו חץ). מספר כלי הרכב הכבדים משתנה ותלוי בסוג הצק"ג ומשימותיו.
דרגים לוגיסטיים > דרג לוגיסטי חטיבתי

בחלק מהחטיבות בצה"ל הוקמה בשנים האחרונות יחידת סיוע מנהלתי (יחס"ם). ייעודו של היחס"ם הוא להעצים את החטיבה ביכולות שיאפשרו לה עצמאות מרבית, הארכת אורך הנשימה ועמידה בקצב המבצעים. חיוני לשלב מראש כוחות קרביים וכוחות לוגיסטיים, באופן שיאפשר תמיכה לוגיסטית ביחידות החטיבה.
היחס"ם אינו מבטל את פלוגות הסיוע המנהלתי (פלס"ם) בגדודים אלא מאפשר למפקדת החטיבה גמישות ואפקטיביות גדולה יותר במענה לוגיסטי ליחידותיה.
חמ"ל לוגיסטי

החפ"ק הלוגיסטי אמון על אינטגרציה של כלל המידע המנהלתי, עיבודו, זיקוקו לתמונת מצב לוגיסטית וגיבוש הערכת מצב אשר תוצג על ידי קצין הלוגיסטיקה למפקד היחידה. לאחר גיבוש הערכת המצב של היחידה נדרש מפקד החמ"ל הלוגיסטי להציג למפקד משמעויות והמלצות, להציג דרישות לוגיסטיות לרמה הממונה, להנחות את הכוחות הלוחמים והלוגיסטיים ביחידתו ולבסוף להנחות את צוות החמ"ל בסדרי הפעילות.
חמ"ל לוגיסטי > חמ"ל לוגיסטי גדודי

החמ"ל הלוגיסטי ברמה הגדודית נקרא מכלול מנהלה, או 15א על שם אות הקריאה של הרק"ם עליו הוא מתנייד. מכלול המנהלה עשוי להשתנות, אך בבסיסו הוא כולל:
מפקד הפלס"ם – מפקד המכלול והפלגות.
מפל"ג טנ"א – אחראי על תחום הטכנולוגיה והאחזקה.
קצין משא"ן (משאבי אנוש) – אחראי על תחום המשא"ן.
נגד נתונים – אחראי על תפעול מערכות השליטה והבקרה (שו"ב).
סמב"צים (סמלי מבצעים) – אחראים על מעקב אחר האירועים ורישומם ועל סיוע לקצינים האחראים.
קצין הרפואה הגדודי (קרפ"ג) וקצין הרפואה הרב הגדודי מנהלים יחסי גומלין ומעבירים דיווחים אל מכלול המנהלה, אך בהגדרה מיקומם הוא בתאג"ד.
מטרת המכלול, מלבד הריכוז והיצירה של תמונת מצב לוגיסטית למפקד הפלס"ם (שתוצג למג"ד לאחר מכן, בהערכת המצב הצק"גית), היא שליטה והנחיה על אירועים המתרחשים במהלך הלחימה ודורשים התערבות מנהלתית – פינוי נפגעים והרוגים, ריכוז נתוני הנפגעים ורישומם, ריכוז דרישות לוגיסטיות ומתן מענה אחזקתי. בנוסף, מכלול המנהלה או בעלי תפקיד ממנו יפקדו על מבצעים לוגיסטיים.
חמ"ל לוגיסטי > חמ"ל לוגיסטי חטיבתי

החמ"ל הלוגיסטי ברמה החטיבתית נקרא מלכ"א – מרכז לוגיסטיקה וכוח אדם. בניגוד למכלול המנהלה הגדודי, המלכ"א מחולק לתאים, כאשר כל תא בפיקוד קצין מהחטיבה האחראי על תחום מסוים:
קל"ח (קצין לוגיסטיקה חטיבתי) – מפקד המלכ"א.
קה"ס (קצין הספקה) – מפקד תא הספקה.
קט"א חטיבה – מפקד תא טכנולוגיה ואחזקה.
קרפ"ח (קצין רפואה חטיבתי) – מפקד תא רפואה.
קמש"ח (קצין משאבי אנוש חטיבתי) – מפקד מכלול המשא"ן ובתוכו תא הרבנות בפיקוד רב החטיבה.
בדומה למכלול המנהלה הגדודי, גם במלכ"א פועלים נגדי נתונים וסמב"צים מתחת למפקדי התאים.
המלכ"א מופקד על הריכוז והיצירתה של תמונת מצב לוגיסטית לקל"ח (שתוצג למח"ט לאחר מכן) ועל שליטה על אירועים במהלך הלחימה ברמה החטיבתית. כך יכול הקל"ח להורות לצק"ג מסוים לסייע לצק"ג אחר, אם הדרג הלוגיסטי שלו אינו מסוגל לעמוד במשימה. בנוסף, יש כוחות נוספים אותם החטיבה יכולה לדרוש ((כדוגמת צוות אית"ן (איתור נעדרים) או כוחות יס"ר (יחידות סיור)) ולהחביר אל הצק"גים. בחלק מהחטיבות הוקמה יחידת סיוע מנהלתי חטיבתית (יחס"ם) המהווה גוף ביצוע הכפוף למפקדת החטיבה ומתואמת על ידי המלכ"א בחטיבה.
רשתות קשר לוגיסטיות

במקביל לרשתות הקשר של הכוחות הלוחמים, קיימות רשתות קשר של המערך הלוגיסטי לצורך הנחיות והעברת דיווחים לוגיסטיים בלחימה בלי להפריע לרשתות הקשר הצק"גיות שעסוקות בלחימה. לפלוגות אין רשת לוגיסטית עצמאית, והן משתמשות ברשת הקשר הלוגיסטית הגדודית, אליה מאזין הסמ"פ.
רשתות קשר לוגיסטיות > רשת קשר לוגיסטית גדודית

רשת הקשר הלוגיסטית הגדודית מכונה "מחו"פ" – מנהלת חילוץ ופינוי. ברשת זו יועברו הדרישות הלוגיסטיות היומיות של הצק"פים בצק"ג, וכן יתנהלו המאמצים הלוגיסטיים המקבילים למאמצי הלחימה – חילוץ נפגעים וחללים ופינויים, הכנסת תגבורת וכוחות משא"ן מיוחדים, הכנסת הספקה לכוחות הלוחמים, פיקוד על מבצעים לוגיסטיים ומעקב אחר פצועים וסטטוס לוגיסטי של הצק"פים.
רשתות קשר לוגיסטיות > רשת קשר לוגיסטית חטיבתית

רשת הקשר הלוגיסטית החטיבתית מכונה 'מנו"ח' – מנהלה וחילוץ. רשת זו דומה לרשת הקשר הלוגיסטית הגדודית, אך כיוון שהיא מרכזת כמה צק"גים, היא עמוסה יותר. המנו"ח היא הרשת שדרכה שולט הקל"ח (קצין הלוגיסטיקה החטיבתי), באמצעות המלכ"א (מרכז לוגיסטיקה וכוח אדם), על תמונת המצב המנהלתית ברמת החטיבה.
בנוסף, פועלת בדרג החטיבתי רשת קשר "רפואה חטיבה" עבור תא הרפואה במלכ"א לצורך זמינות מרבית לפינוי הנפגעים.
ראו גם

חיל הלוגיסטיקה
הערות שוליים

↑   סגן־אלוף אייל סאבא הוא ראש מדור התפיסות הלוגיסטיות והאסטרטגיה באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה., לוגיסטיקה על מרחבית - תפיסה חדשה למענה הלוגיסטי בשדה הקרב העתידי - סא"ל סאבא, באתר צה"ל, 1 במאי 2021
↑  שי ונטורה, "בחזרה לעתיד" - בניין הכוח של המודיעין הלוגיסטי, מערכות 485–485, 21.12.2019, עמ' 68–71
↑  אריאל עמיחי, פיקוד מוכוון משימה במערך הלוגיסטי (עמ' 60–64), באתר מערכות 471, ‏מאי 2017
↑  הדס קליין, לימור, טלי עידן-צח, אתגרי הפיקוד במערכי הלוגיסטיקה, הרפואה והאחזקה בצה"ל (עמ' 36–43), באתר מערכות 446, ‏21.12.2012
יחידה 9900

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל  אגף המודיעין
 סוג:  יחידת מודיעין
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  מרץ 1948 – הווה (כ־77 שנים)
 מלחמות:  כל מלחמות ישראל
 נתוני היחידה
 ייעוד:  איסוף מודיעין חזותי וגאוגרפי
 פיקוד
 יחידת אם:   אגף המודיעין
 דרגת המפקד:    תת-אלוף
 מפקד נוכחי:  תא"ל ש'
 מפקדים:  ראו מפקדי המערך
 עיטורים
   פרס ביטחון ישראל (2022)   פרס ביטחון ישראל (2024)
מפעילות לוויינים במערך 9900
מפענח במערך 9900
מערך 9900 (בעבר: יחידה 9700) הוא מערך המאגד מספר יחידות בצה"ל, כחלק מאגף המודיעין. משימתו היא איסוף מודיעין חזותי לשימוש צה"ל ושאר כוחות הביטחון.
מבנה ארגוני

המערך כפוף פיקודית לראש אגף המודיעין ומונחה על ידי חטיבת ההפעלה המבצעית בנושאי הפעלת הכוח, ומפקדת קצין המודיעין הראשי בנושאי בניין הכוח.
מבנה ארגוני > מבנה המערך

יחידת הלוויינות (930) או מרכז החלל – היחידה הוקמה בשנת 2007 ומשמשת כסוכנות לווייני הריגול הלאומית של מדינת ישראל, היחידה מספקת מודיעין חזותי לכלל ארגוני הביון בישראל ועוסקת בפיתוח טכנולוגיית ננו-לוויינים והפעלתם. יחידה 9900 מתפעלת את לווייני "אופק", באמצעות "מפעילי הלוויינים", חיילים בשירות סדיר שאחראים על צילום, תחזוקה והפעלה של הלוויינים.
מרכז המיפוי – יחידת המיפוי מהווה תשתית גאוגרפית-חזותית שמטרתה לספק מיפוי בזמן אמת ועליה מתבסס האיסוף המודיעיני. היחידה התחילה כיחידת מיפוי קלאסית שעסקה בתבליטי שטח, מפות פיזיות וכו'. כיום, היחידה מעדכנת את המפות באופן דיגיטלי בקביעות ויוצרת תשתית לכל צה"ל בכלל ולאמ"ן בפרט למחקר מודיעיני מדויק. היחידה כוללת צוותים מיוחדים הבונים הדמיות תלת־ממדיות.
מרכז המודיעין למחקר גיאואינט – מרכז הפענוח אמון על הפענוח המודיעיני ביחידה, בכל הגזרות והאיומים על ישראל תוך הכוונת האיסוף. מטרת המרכז היא להמיר את האיסוף החזותי לידע מודיעיני ממשי. היחידה מתמחה בפענוח תצלומי אוויר שמתקבלים ביחידה ויחידות איסוף נוספות באמ"ן. לפענוח מספר רבדים: גאוגרפי, אווירי וסנסורי. בימים אלו באמצעות בינה מלאכותית מרכז הפענוח מתריע על שינויים חשודים שהתבצעו אצל האויב, חוקר את מקור השינוי ובכך מסכל פיגועים.
יחידת הרחפנים – יחידת הרחפנים הוקמה בשנת 2020 וזכתה בפרס הרמטכ"ל לחדשנות. היחידה מפעילה עשרות רחפנים, ומבצעת מאות גיחות במטרה לאסוף מודיעין חזותי איכותי ומהיר.
מנהלת הלוחמ"מ (לוחמה מועשרת מודיעין) – פיתוח והתאמת מערכות טכנולוגיות מתקדמות להנגשת מידע מודיעיני ללוחמים בשטח. אחד הפרויקטים החדשים של הלוחמ״מ הוא "ווייז המלחמה".
יחידת שלף – יחידת שלף היא יחידת סיירי אוויר משותפת של 9900 וטייסת 100. היחידה מספקת 'מבט מעל' באמצעות חוזי חי, כדי לאפשר לכוחות להבין את כל האופציות העומדות בפניהם ומהווה ליווי אווירי לכוחות בשטח. יחידה 9900 אחראית על הפעלת ציוד הצילום וטייסת 100 על הפעלת המטוסים.
אגו"ז (אנליסט גיאו-ויזואלי) – מחקר מידע גאוגרפי, כולל ייצור "בנק מטרות", ומחקר שוטף בתחומי צבא וטרור.
מרכז טכנולוגי (9980). היחידה נסגרה.[דרוש מקור]
היסטוריה

לאחר מלחמת יום הכיפורים הוקמה יחידת תצפיות מטכ"ליות (יחידה 869) שבשנות האלפיים עברה למז"י. מערך הסיור האווירי "שלף" הוקם ב-1976 כמו גם יחידת נחשון שהפעילה מזל"טים. ב-1982[דרושה הבהרה] הוקמה יחידה 9700 כצירוף של יחידת התצפית והמזל"טים להקמת המערך החזותי, ב-1997 הפך המערך ליחידה 9900 ויחידת המזל"טים עברה בשנת 2000 לחיל האוויר.
בדצמבר 2012 זכתה היחידה בפרס ראש אמ"ן.
חייל מיחידה 9900 אשר אובחן בספקטרום האוטיסטי, רב"ט דן קורקובסקי, הדליק משואה ביום העצמאות ה-67 למדינת ישראל.
באוקטובר 2018 פורסם דו"ח מבקר המדינה על פעילות היחידה כאשר ועדת המשנה החסויה של הוועדה לביקורת המדינה הטילה חיסיון על עניינים מבצעיים שונים בפעולות היחידה, שמות, מיקומים והיקפי כוח אדם. במסגרת הביקורת נמצאו "ליקויים רבים בכתיבת תפיסות, תורות ופקודות ביחידה 9900", כמו גם אי התאמות פנימיות בתהליך מעבר משגרה לחירום ביחידה.
ב-2022 זכתה יחידה תחת המערך בפרס ביטחון ישראל על פרויקט לוויני אופק - אופק 11 ואופק 16.
ב-2024 זכתה יחידה תחת המערך בפרס ביטחון ישראל על פרויקט ״מיכון מפעל המטרות הצה״לי״.
מפקדי היחידה

בראש היחידה עומד מפקד בדרגת תת-אלוף. עד לשנת 2021 מפקד היחידה היה בדרגת אלוף-משנה ובאוגוסט אותה שנה הועלה מפקד היחידה לראשונה לדרגת תת-אלוף.
בין מפקדי היחידה:
| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
אל"ם אהוד אורגיל: 1982–1984
אל"ם מתי נור-סלע: 1984–1987
יעקב ניניו: 1987–1990
אל"ם רמי אפרתי: 1990–1993
אל"ם משה שחורי: 1993–1998
אל"ם אברהם רלו גרינברג: 1998–2000
אל"ם שאול שחר: 2000–2003
אל"ם רונן כהן: 2003–2007
אל"ם אלי פולק: 2007–2009
אל"ם רן שרמן: 2009–2012
אל"ם יוסי אדלר: 2012–2015
אל"ם גבי פורטנוי: 2015–2016
אל"ם יואב כהן: 2016–2019
תא"ל ארז אסקל: 2019–2023
תא"ל ש': 2023–הווה
ראו גם

משרד הסיור הלאומי (המקבילה האמריקאית)
הערות שוליים

↑   תומי שטוקמן, מה שבכל זאת מותר לנו לספר לכם על יחידה 9900, באתר צה"ל, 1 ביוני 2018 (הקישור אינו פעיל)
1 2 3  איתמר אייכנר, קורין אלבז-אלוש, פרס ביטחון ישראל ללווייני אופק ופרויקטים במוסד ובצה"ל, באתר ynet, 14 ביוני 2022
1 2 3  יוסי אדלר, מיחידה 9700 למערך הגאו-חזותי באמ"ן (9900), רואים מל"מ, עמוד 6, יולי 2016
↑   תיעוד מיוחד מלמעלה של חזרות טקס הדלקת המשואות, באתר צה"ל, 2 במאי 2022
↑  אודי עציון, מפעילות הלוויינים: הישראליות שרואות מה קורה באיראן, באתר ynet, 16 באפריל 2021
1 2 3 4  כשלים ביחידה 9900 והמתנה מייאשת לבנק הדואר: עיקרי דו"ח המבקר, באתר ynet, 22 באוקטובר 2018
↑  Meet the IDF Intelligence unit of elite mapping troops, The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית אמריקאית)
↑    ליאור בן עמי, קרב רחפנים אל פנים, באתר "ידיעות אחרונות", 19 בנובמבר 2020
↑   יובל טל, ככה נראים המקומות המרהיבים בארץ - מהעדשה של 9900, באתר צה"ל, 1 בינואר 2023
↑  אורי ברקוביץ', ‏הטכנולוגיה מגיעה לג'בלאות: ראיון עם מפקד היחידה הסודית שתספק מודיעין בזמן אמת לחיילים בשטח, באתר גלובס, 17 ביוני 2020
↑  טל שחף, הווייז הצה"לי מנווט חיילים בשדה הקרב, באתר ynet, 6 בספטמבר 2021
↑  עידן סונסינו, פרס ראש אמ“ן הוענק ליחידה 9900, באתר דובר צה"ל, 31 בדצמבר 2012
↑  ערן נבון, "פעם הרגשתי בעולם שלי. זר. בודד. היום יש לי חלומות", באתר ישראל היום, 17 באפריל 2015
↑  היבטים בפעילות יחידה 9900 באגף המודיעין, אתר מבקר המדינה
↑  איתמר אייכנר, יואב זיתון, פרס ביטחון ישראל ל"קלע דוד", נגמ"ש הנמר - ולי' מהמוסד: "עבודה פורצת דרך", באתר ynet, 3 בנובמבר 2024
↑  לילך שובל, מפקד יחידת המודיעין 9900 הועלה לדרגת תא"ל ייצוגית, באתר ישראל היום, 9 באוגוסט 2021
↑  שאול שחר מונה למנהל חטיבת כלי-טיס צבאיים בתע"א
↑  אבי בליזובסקי, ‏חשיפה ראשונה של יחידת הלווינים של אמ"ן, באתר "הידען", 9 בפברואר 2009
↑  עמי רוחקס דומבה, ‏חילופי פיקוד ביחידה 9900, באתר "IsraelDefense‏", 21 באוגוסט 2023
המשרתים ביחידת הלוויינות לובשים סרבלים בצבע ירוק כהה.
תהליך הפיוס הפנים פלסטיני

תהליך הפיוס הפנים-פלסטיני הוא סדרת מאמצים פוליטיים שנעשו במהלך השנים לשיקום האחדות בין התנועות הפלסטיניות המרכזיות – פת"ח וחמאס – לאחר הידרדרות יחסיהן. זאת במיוחד מאז העימות שלהם בשנים 2006–2007 שהגיע לשיא עם השתלטות חמאס על רצועת עזה בשנת 2007. למרות מספר הסכמים, לרבות הקמת ממשלת אחדות ביוני 2014, הניסיונות הללו לא צלחו. עד מלחמת חרבות ברזל לחמאס נותרה שליטה מלאה ברצועת עזה. הניסיונות לפיוס אמנם נמשכו לאורך השנים, אך הפערים האידאולוגיים והאסטרטגיים העמוקים בין הצדדים המשיכו למנוע יישום ממשי של ההסכמות.
רקע

עד האינתיפאדה הראשונה, פת"ח הייתה המפלגה השולטת היחידה בזירה הפוליטית הפלסטינית, כולל אש"ף. ב-1987 קם חמאס כתנועת "התנגדות" נגד הכיבוש הישראלי. בהסכם אוסלו א', אש"ף, שפת"ח עדיין היה החבר הדומיננטי בו, גינה רשמית את ההתנגדות המזוינת והכיר בישראל. חמאס סירב להכיר בישראל והתנגד להסכמי אוסלו ולהסכמים הבאים בין אש"ף לישראל. בלחץ ישראל והקהילה הבינלאומית, פת"ח ניסתה לחסל את חמאס, במיוחד לאחר שמחמוד עבאס ירש את ערפאת כנשיא הרשות הלאומית הפלסטינית. המתיחות גברה לקראת ההתנתקות הישראלית מעזה ב-2005 והגיעה לשיאה בקרב על עזה ביוני 2007, והביאה לפיצול של הממשלה הפלסטינית.
בשנת 2006 זכה חמאס בבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית, מה שהוביל למתיחות פוליטית בין התנועות. ביוני 2007 השתלט חמאס בכוח על רצועת עזה, ואילו הרשות הפלסטינית בראשות פת"ח נותרה לשלוט ביהודה ושומרון. מאז נוצרו שתי ממשלות נפרדות – אחת בעזה ראשות חמאס, והשנייה ביהודה ושומרון בראשות פת"ח. מצב זה הביא לפגיעה במעמד הפלסטינים בזירה הבינלאומית ולהחמרת המצב הכלכלי ברצועת עזה כתוצאה מההסגר ומהפילוג הפוליטי.
בניסיונות הפיוס, חמאס התמקדה בעיקר ברפורמה באש"ף ובהכללתו בארגון. לאחר ניצחון חמאס בבחירות 2006, חמאס ניסתה ללא הצלחה לנהל את ממשלת הרשות בשל חרם ישראלי ובינלאומי. אף על פי שחמאס טען כי הוא מוכן לסכם הפסקת אש ארוכת טווח עם ישראל (הודנה), הוא נשבע לעולם לא להכיר בישראל, משום שהדבר מרמז על הכרה ב"כיבוש הציוני של פלסטין", עליה שואף חמאס להקים מדינה אסלאמית על פי חוקת השריעה. לדעת חמאס, הכרה בישראל כרוכה במתן זכות השיבה של יותר מ-700,000 פלסטינים שנטשו בנכבה, ושל כל צאצאיהם. סירובו של חמאס להכיר בישראל ולהוקיע את "ההתנגדות המזוינת", היא הטרור הפלסטיני, היא הסיבה העיקרית שישראל והקהילה הבינלאומית מתנגדות לפיוס. זאת בשונה מהצהרות אש"ף ופת"ח.
תהליך הפיוס

ב-19 במרץ 2005, חתמו 12 פלגים פלסטיניים, כולל פת"ח, חמאס, הג'יהאד האסלאמי, החזית העממית לשחרור פלסטין והחזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין על "הצהרת קהיר הפלסטינית". ההצהרה אשררה את מעמדו של הארגון לשחרור פלסטין (אש"ף) כנציגו הלגיטימי הבלעדי של העם הפלסטיני באמצעות השתתפותם בו של כל הכוחות והפלגים, ועל פי עקרונות דמוקרטיים. ההכרזה מרמזת על רפורמה באש"ף, על ידי הכנסת חמאס והג'יהאד האסלאמי לארגון. הוא גם קרא לאחדות הפלגים הפלסטיניים נגד "הכיבוש הישראלי", ולהימנע מאינטראקציות אלימות נוספות בין הקבוצות הפלסטיניות.
תהליך הפיוס > מסמך האסירים וממשלת האחדות (2006)

במאי 2006, חתמו מנהיגי חמישה פלגים פלסטיניים הכלואים בישראל, כולל פת"ח וחמאס, על "מסמך האסירים", מסמך פיוס לאומי שנועד לאחד את הפלגים במאבק נגד הכיבוש ולהקים ממשלת אחדות. המסמך קבע את הקמת מדינה פלסטינית בגבולות הקו הירוק, עם מזרח ירושלים כבירתה. הנשיא עבאס תמך מיד במסמך, שקרא להכרה משתמעת בישראל, ודרש מחמאס אישור מפורש לכך, תוך איום במשאל עם לאומי על קבלת המסמך. בסופו של דבר, המסמך עודכן ואושר על ידי ההנהגה הפוליטית של כלל הפלגים. עם זאת, חמאס סירב להכיר בישראל ולעצור את פיגועי הטרור הפלסטיני בשטחה. ישראל התנגדה למסמך בשל היעדר הכרה מפורשת בה.
ב-11 בספטמבר 2006, הגיעו הנשיא עבאס וראש הממשלה הנייה להסכם טנטטיבי להקמת ממשלת אחדות פלסטינית, על בסיס מסמך האסירים. טיוטת ההסכם פורסמה ב-20 בספטמבר וחמאס יכבד את הסכמים שנחתמו בין אש"ף לישראל, ויתמוך ביוזמת השלום הערבית משנת 2002. בנאומו בפני העצרת הכללית של האו"ם ב-21 בספטמבר, טען עבאס כי התוכנית לממשלה חדשה עומדת בקנה אחד עם תנאי הקוורטט, אך עורר התנגדות בקרב חלקים בחמאס. למחרת הצהיר הנייה כי לא יעמוד בראש ממשלה המכירה בישראל, אך הודיע כי יכבד הפסקת אש ארוכת טווח ("הודנה") כשתוקם מדינה פלסטינית. ב-23 בספטמבר 2006, עבאס הכריז על כישלון המאמצים להקמת ממשלת אחדות, בעקבות חילוקי דעות עם חמאס, ושני הצדדים האשימו זה את זה על אי כיבוד ההסכם. ב-16 בדצמבר 2006, עבאס פרסם באופן חד צדדי קריאה להקדמת הבחירות לפרלמנט ולנשיאות, דבר שלא מצא חן בעיני חמאס.
תהליך הפיוס > ניסיונות פיוס נוספים (2007-2010)

המאמצים לפיוס בין פת"ח לחמאס התאפיינו בשנים של ניסיונות תיווך והסכמים שלא הבשילו ליישום. כבר ב-8 בפברואר 2007 חתמו הצדדים על "הסכם מכה", שקרא להפסקת העימותים הצבאיים ברצועת עזה, ולהקמת ממשלת אחדות לאומית. עם זאת, המתחים בין הארגונים לא שככו, והמאמצים לכונן פיוס אמיתי נמשכו. ב-23 במרץ 2008 חתמו חמאס ופת"ח על "הצהרת צנעא", שקראה להחזרת המצב בעזה לזה שלפני יוני 2007. אולם במהרה התגלעו אי-הסכמות בנוגע לפרשנות ההסכם. פת"ח דרש שחמאס יוותר על שליטתו ברצועת עזה, בעוד שחמאס עמד על כך שיש להשיב את ממשלת האחדות בראשותו. בנובמבר אותה שנה, שיחות הפיוס שתוכננו בקהיר בוטלו, בעקבות החלטת חמאס להחרים את השיחות, במחאה על מעצר מאות מחבריו בידי הרשות הפלסטינית.
לאחר מבצע עופרת יצוקה בינואר 2009, חודשו השיחות בקהיר בסוף פברואר. במרץ סלאם פיאד הגיש את התפטרותו כראש ממשלה, בניסיון לקדם את הקמת ממשלת האחדות. אף שהצדדים הגיעו לפשרה מסוימת בנוגע לשירותי הביטחון הפלסטיניים ולוח זמנים לבחירות עד ינואר 2010, מחלוקות בנוגע להכרה בישראל והרכב הממשלה הלאומית גרמו להתמוטטות השיחות באוקטובר 2009. פת"ח עמד על שמירת תנאי הקוורטט, כולל הכרה בישראל והתמקדות במשא ומתן עם ישראל, בעוד חמאס רצה רוב בממשלה חדשה וסירב להכיר בישראל. בשנת 2010 נמשכו המגעים בין פת"ח לחמאס. בפברואר נערכו שיחות פיוס שבהן השתתפו גם קבוצות פלסטיניות אחרות, ובמרץ התקיימו פגישות נוספות בדמשק. סבב שיחות נוסף התקיים בספטמבר בקהיר, וכלל מסמך הצעות לפתרון שכלל עריכת בחירות כלליות, רפורמות ביטחוניות בפיקוח מצרי ושחרור אסירים פוליטיים. למרות המשך השיחות בנובמבר בדמשק, לא הושגה פריצת דרך, והמחלוקות האסטרטגיות בין פת"ח לחמאס נותרו בעינן.
תהליך הפיוס > הסכם קהיר (2011)

ב-27 באפריל 2011 הוכרז על הסכם פיוס בין פת"ח לחמאס, בתיווך מצרים, והקמת ממשלת מעבר טכנוקרטית שתכין את הקרקע לבחירות לנשיאות ולפרלמנט תוך שנה. ההסכם כלל את שילוב חמאס באש"ף ובמועצה הלאומית הפלסטינית, והסדרת האחריות הביטחונית בין הצדדים, כאשר הרשות הפלסטינית תשלוט ביהודה ושומרון וחמאס בעזה. ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, הגדיר את ההסכם כ"פרס לטרור", וישראל נקטה בצעדים ענישתיים, כמו הקפאת כספי מיסים. ארצות הברית דרשה מהממשלה הפלסטינית החדשה להכיר בישראל, לכבד הסכמים קודמים ולוותר על האלימות. מנגד, חמאס הביע נכונות לשיתוף פעולה עם פת"ח לקידום מטרות לאומיות פלסטיניות. מנגד, ח'אלד משעל הביע את מוכנות חמאס לשתף פעולה עם פת"ח בהנחיית הדיפלומטיה הפלסטינית ובהובלת "ההתנגדות על כל צורותיה", במטרה להקים מדינה פלסטינית עצמאית וריבונית על כל שטחי הגדה המערבית ורצועת עזה, עם ירושלים כבירתה וללא מתנחלים, תוך שמירה על זכות השיבה לפליטים הפלסטינים.
ביוני 2011 המשא ומתן להקמת ממשלת האחדות נעצר בשל חילוקי דעות על זהות ראש הממשלה. פת"ח התעקש על סלאם פיאד, אך חמאס דרש מינוי ראש ממשלה מעזה. בנוסף, היו חילוקי דעות בשאלת ההתנהלות מול ישראל. פת"ח תמך בהמשך תהליך השלום, בעוד חמאס סירב לוותר על אלימות או להכיר בזכות הקיום של ישראל. בעקבות כך, עבאס פנה לאו"ם להכרה במדינה פלסטינית. זאת על רקע קריסת שיחות השלום עם ישראל, התנגדותה להסכם פת"ח-חמאס, וסירובה לחדש את הקפאת הבנייה בהתנחלויות. ב-2012 דווח על עצירת יישום הפיוס, כשפת"ח האשים את חמאס בפגיעה באנשיו בעזה. במכתב לנתניהו באפריל 2012, הביע עבאס את אכזבתו מהתנגדות ישראל לפיוס עם חמאס.
תהליך הפיוס > הסכם דוחא (2012)

בפברואר 2012 נחתם "הסכם דוחא" בין מחמוד עבאס לח'אלד משעל, שנועד לקדם את יישום הסכם הפיוס הפלסטיני שנחתם בקהיר ב-2011. עבאס הכריז כי אין מחלוקות פוליטיות בין חמאס לפתח, וכי הוסכם על פלטפורמה פוליטית משותפת הכוללת התנגדות עממית שקטה, מדינה פלסטינית בגבולות 1967, והמשך שיחות שלום בתנאי שישראל תעצור את הבנייה בהתנחלויות. עם זאת, ב-1 באפריל 2012 דווח שהיישום תקוע, וחמאס הואשמה בהפרת ההסכם ברצועת עזה. במאי 2012 נחתם שוב הסכם בקהיר, להקמת ממשלת אחדות ולבחירות. ההסכם התרכז ברישום בוחרים חדשים בעזה ובהקמת ממשלה זמנית.