stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחידת האחזקה האווירית 22
היסטוריית היחידה > שנות ה-50 וה-60: ביסוס המעמד

חיל האוויר התפתח במהירות גדולה בשנות ה-50 ועמו גם יחידת האחזקה האווירית. לצד מח"ל (מתנדבי חוץ לארץ), אשר היוו את עמוד השדרה המקצועי של היחידה באותן שנים, שירתו ביחידה גם ניצולי שואה ונוער מהשכונות והמעברות שהקיפו באותן שנים את בסיס תל נוף. היחידה היוותה עבורם מקור פרנסה, מקום הכשרה מקצועית ומקום בו ניתן לקבל ארוחה חמה, שילוב חיוני בימיה הראשונים של מדינת ישראל שהתאפיינו בצנע וקליטת עלייה המונית.
באותן שנים, חיל האוויר הפעיל מגוון רחב של כלי טיס אזרחיים וצבאיים ממקורות אספקה שונים, והיה אתגר גדול באיתור חלקי חילוף מתאימים ובהכשרת טכנאים לרוב ללא ספרות טכנית ותיעוד הנדסי הולם. במלחמת קדש, ניסיון הלחימה הראשון של היחידה במתכונתה הנוכחית, עוצב תפקידה העיקרי של היחידה בהכנת הכח האווירי טרום הלחימה ופעילות שיקום ושיפוץ כלי טיס פגועים לאחריה. בשנים אלו צברה היחידה ניסיון ומוניטין ביכולת להחזיר לשירות טיסה כלי טיס שניזוקו באופן חמור מאוד. לקראת מלחמת ששת הימים היחידה פעלה להשמשת מירב כלי הטיס והציוד ביחידה והביאה את זמינות סד"כ חיל האוויר למקסימום. תוך כלי המלחמה, אנשי היחידה התפזרו בין בסיסי החיל ותגברו את הטכנאים בדרגי הא' וה-ב'. לאחר תוך המלחמה, החל מבצע "בדק בית" להשמשת המטוסים הפגועים.
בשנת 1955 נקלט לאחזקה ביחידה מטוס המטאור שהיה מטוס הסילון הראשון בחיל האוויר. בהמשך נקלטו מטוסי הנורד, האוראגן, המיסטר והסמב"ד.
בסוף שנות ה-60 החלו להגיע לתפקידי פיקוד והנדסה מהנדסים שגדלו והתחנכו בחיל האוויר, והחלה להתפתח תפיסת אחזקה המתבססת על הנלמד מחיל האוויר הבריטי וחיל האוויר הצרפתי (שהיווה המקור הכמעט יחידי לכלי נשק ומטוסים לחיל האוויר) בהתאמה ישראלית מקורית. בתקופה זו גם חלה התפתחות ענפה בתשתיות היחידה. צריפי העץ מהתקופת המנדט הבריטי התחלפו לראשונה במבני אבן.
בשנת 1967 נקלטו המסוקים הראשונים ביחידה. מסוק האלואט, סיקורסקי S55 ו-S58 והבל 205.
היסטוריית היחידה > שנות ה-70 וה-80: העידן האמריקאי

בסוף שנות ה-60 החלו להגיע לחיל האוויר מטוסי קרב ראשונים מתוצרת אמריקאית: הסקייהוק (A4) והפנטום (F4). קליטה לאחזקה של מטוסים אלו המצוידים במכשור עדין ומתוחכם ואלקטרוניקה חדשנית, הציבו רף חדש ליחידת האחזקה האווירית. בין השאר, נבנה "חדר נקי" (חדר בו קיימת מערכת סינון ובקרה של חלקיקי אבק) שהיה אחד הראשונים שנבנו בארץ, ומתקן לבדיקה וכיול של מערכות אינרציאליות. הנזקים הכבדים שספגו מטוסי החיל במהלך מלחמת ההתשה כתוצאה מכניסת טילי הקרקע-אוויר לזירה, חייבו את אנשי היחידה לפתח יכולת לתיקון נזקי קרב בהיקף גדול ובמטוסים מתקדמים. במלחמת יום הכיפורים, שהיוותה הפתעה למערך הטכני, התבדתה הנחת העבודה כי תינתן התראה של כשבוע לצורך השמשת מטוסים ביחידה בשונה משלושה שבועות התראה טרום בניגוד לפעילות שקדמה למלחמת ששת הימים בה היחידה, פעלה בהתראה של שלושה שבועות. אנשי היחידה פוזרו בין בסיסי החיל לעיבוי מערכי התחזוקה בדרג ב', לקח חשוב ממלחמת ששת הימים. אנשי המערך הטכני ובהם אנשי יא"א 22 החזירו לכשירות מבצעית 20 מטוסים שנפגעו בקרבות ולא ניתן היה לשפצם בדרגי האחזקה בכנפות.
באמצע שנות ה-70 יא"א עברה שינוי ארגוני והוקמו התחומים, יחידות משנה בחלוקה לסוגי עיסוק. תחום מטוסים, תחום נושאים טכניים (הנדסה, הדרכה) וכדומה. מבנה זה בצורתו העקרונית נשמר גם היום.
גידול בהיקף העשייה ביחידה חייב תכנון מדויק וקפדני שהוביל להתפתחות תחום התפ"י (תכנון פיקוח ייצור המבוסס על הנדסת תעשייה וניהול), הגוף האחראי על מעקב ודיווח התקדמות העבודה בבתי המלאכה. חידוש נוסף של שנים אלה היה הכנסת מיכון ומחשוב ליחידה. מחשבים ראשונים החלו להופיע בסוף שנות ה-70 ובשנות ה-80 היו למהפכה של ממש: פיקוח ייצור ממוחשב, ניהול מלאי ממוחשב ומחסן אוטומטי, ניהול תוכניות עבודה ממוחשבות ועוד.
שנות ה-80 היו בסימן משבר תקציבי במשרד הביטחון, והיחידה נאלצה לקצץ במצבת כח האדם לצד העברת היקף גדול של עבודה מהתעשייה ליחידה (בשל חוסר תקציב) ובכך גדל משמעותית היקף העבודה ביחידה.
היסטוריית היחידה > שנות ה-90 וה-2000: בפתח המאה ה-21

סוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 היו בסימן התייעלות ארגונית, הפקת לקחים והכנסת תהליכים ושיטות ניהול מודרניות כדוגמת מערכת האיכות TQM, תוך אימוץ סטנדרטים של מפעל מודרני. בשנת 1991, ניצלה היחידה את תקופת ההמתנה למלחמת המפרץ להשמשת מכלולים, השלמת שיפוץ המטוסים והחזרתם לטייסות הטיסה. בסופו של דבר, חיל האוויר לא היה שותף למלחמה אולם מוכנותו הייתה בשיא. בתקופה זה נבנה מרכז השליטה והבקרה (משו"ב) על מנת שלכל פנייה של גורמי השדה והמטה יהיה מענה מיידי ומרכזי. בשנים אלה השביחה היחידה את מטוס הקורנס (פרויקט קורנס 2000), מסוק היסעור (פרויקט יסעור 2000) ומטוס הבז (פרויקט בז משופר). בנוסף, קלטה לאחזקה את מסוקי הינשוף והפתן.
בשנת 1997 קיבלה היחידה תג יחידה עצמאי (בתמונה). עד לאותה שנה, אנשי היחידה ענדו את תג בסיס תל נוף.
שני תהליכים מרכזיים שאפיינו את התקופה היו הכנסת רשת המחשבים, לא עוד עמדות מחשב בודדות אלא רשת של למעלה מ-1000 מחשבים והסמכה לתקני איכות ISO. תחילה הוסמכה היחידה לתקן חיל האוויר המבוסס על התקן הבינלאומי ISO 9001. בהמשך הוסמכה היחידה על תקני בטיחות ואיכות סביבה ISO 14001 ו-OHSAS 18001. היחידה עובדת על פי סטנדרטים בינלאומיים ותקני איכות עדכניים גם היום.
המלחמה בטרור הציבה בפני חיל האוויר אתגרים חדשים במגוון המשימות ואופן הפעלת כלי הטיס. היחידה נתנה מענה לצרכים החדשים שהתאפיינו בעלייה משמעותית בחשיבותם של מסוקי הקרב ומערכות החוזי.
יה"ב 230, יחידה הנדסית המתמחה בתחומי החומרים והכימיה, אשר שכנה עד לשנת 2001 במבנה היסטורי ביפו הועברה לתוך יא"א 22 והוכפפה פיקודית למפקד היחידה. גופים מקבילים (תפ"י, הנדסה וכדומה) אוחדו עם גופי היחידה ואילו הגופים ההנדסיים והמעבדות נבנו תחת תחום חדש ביחידה, תחום חומרים.
בשנת 2005 הוכפפה ליא"א 22 יחידת מתנ"מ 5656 שהיא יחידת דרג ד' השוכנת בבסיס פלמחים ומתמחה בשיפוץ ואחזקת מערכות חימוש. בשנת 2013 הועברה מתנ"מ תחת פיקוד יחידה 108, יחידת דרג הד' המרכזית של חיל האוויר למערכות אלקטרוניות השוכנת בצריפין.
היסטוריית היחידה > הווה ועתיד

בפתח העשור השני למאה ה-21, יחידת האחזקה האווירית היא יחידה טכנולוגית מתקדמת ומובילה בתחומה. היחידה מאפשרת לחיל האוויר עצמאות תחזוקתית בביצוע ובקבלת החלטות מבוססת ידע הנדסי. ביחידה מושבחים מטוסים בהיבטי המבנה והיכולות המבצעיות על מנת לאפשר לחיל האוויר להמשיך ולהטיס מטוסים ותיקים, לעיתים מעבר לתכנון המקורי של היצרן. ניתן לציין את קו הארכת החיים לבז, קו יסעור וקו הארכת חיים לברק 1, המהווים סבב שני של השבחה למטוסים, סממן מאפיין למתיחת משך השירות של כלי טיס מ-20–35 שנים שהיו מנת חלקם של מטוסי הכפיר והפנטום ל-45–55 שנים. במקביל לעיסוק בכלי הטיס הוותיקים, היחידה קולטת טכנולוגיות חדשות כדוגמת כלי טיס בלתי מאוישים (כטב"מ) ונערכת לקליטת מטוסי העתיד של החיל: F35I (אדיר). קליטה זו דורשת מהיחידה לעדכן את מגוון היכולות הטכנולוגיות והידע בתחומי ההנדסה, הייצור והאחזקה, חומרים מרוכבים, חומרים ירוקים, אוטומציה, סריקה והדפסה תלת-ממדית, מחשוב מתוחכם שיטות לניהול המידע ופיתוח של ידע חדש. כחלק מהבנת הצורך של התאמת היחידה לקליטה מיטבית של הפלטפורמות והטכנולוגיות המתקדמות ביותר, בחרה היחידה להסמיך את עצמה לסטנדרט תקן האיכות התעופתי AS9100 ובכך הפכה ליחידה הצבאית הראשונה המוסמכת לתקן זה.
מבנה היחידה

היחידה מחולקת לתחומים שונים: יחידות משנה על פי סוגי עיסוק. בנוסף, כפופים למפקד היחידה מרכז השליטה והבקרה, יועצת ארגונית, גף ניהול ובית הספר תיכון אורט תל נוף.
מבנה היחידה > תחום מטוסים

התחום עוסק בעיקר בשיפוץ, השבחה ושיקום של כלי טיס. בכל בית מלאכה בתחום מתוחזקים כלי טיס המהווים התמחות ייחודית. בי"מ בז/רעם (F-15), בי"מ נץ/ברק (F-16), בי"מ מסוקי סער יסעור/ינשוף (CH-53, UH-60)וצופית (kingair B200) פתן/שרף.
בנוסף שני בתי מלאכה מרכזיים עבור כלל המטוסים: בי"מ כנפיים ובי"מ חימוש ומערכות. בשנת 2023 נפתח בי"מ חדש אשר קלט לאחזקת דרג ד' את מטוסים האדיר (F-35).
משימות התחום:
ביצוע ביקורת אחזקה תקופתית ברמת דרג ד' לכלי טיס (PDM)
ביצוע קווי השבחה לכלי טיס (MLU)
ביצוע קווי שינויים לכלי טיס (Avionic Upgrade)
שיקום מטוסי תאונה ותיקון נזקי קרב
החזרה לטיסה של כלי טיס מודממים
קווי הארכת חיים של כלי טיס (SLEP)
מבנה היחידה > תחום שפיצים

התחום עוסק בשיפוץ, הנצלה והשבחה של מכלולים ומערכות מוטסות ומערכות קרקעיות ייעודיות. כל בית מלאכה בתחום אמון על סוגי מכלולים בהתמחות מקצועית שונה. בי"מ מערכות מכניות ואלקטרומכניות, בי"מ מערכות חשמל, ניווט אלקטרוניקה ואופטיקה, בי"מ מנועי סילון, בי"מ למערכות נשק וחימוש ובי"מ למערכות קרקעיות.
משימות התחום:
תיקון תקלות מורכבות במערכות כלי טיס (תקלה במכלול שהיא מעבר ליכולת תיקון של דרג ב')
שיקום מערכות כלי טיס תוך מתן מענה הנדסי לחריגה ממגבלות תיקון מוגדרות
הנצלת מכלולים ומערכות
ביצוע שינויים ושיפורים במערכות כלי טיס
מבנה היחידה > תחום ייצור

התחום עוסק במגוון טכנולוגיות ייצור המשמשות לייצור חלקי חילוף לכלי הטיס ולמערכות, לייצור זוודי שינויים לצורך קווי השבחה ומתן שירותים מרכזיים לתחומי מטוסים ושפיצים במגוון הטכנולוגיות שברשותו. בתחום קיימות יכולות מתקדמות בתחומים הבאים:
עיבוד שבבי - כרסום, חריטה והשחזה קונבנציונליים, כרסום וחריטה ממוחשבת (CNC)
מבנה תעופתי
ריתוך והלחמה תעופתיים
חומרים מרוכבים במגוון טכנולוגיות
מגוון יכולות ציפוי
הסרת צבע מכנית
טיפול תרמי למתכות
צביעה תעופתית
הדפסה תלת־ממדית בחומרים תעופתיים - פלסטיקה ומתכת
והנדסת הייצור
מבנה היחידה > תחום הנדסה

תחום הנדסה מתמחה בהנדסה אווירונאוטית, הנדסת מכונות והנדסת אלקטרוניקה. בתחום משרתים מהנדסים והנדסאים בתחומי עיסוקו האמונים על ביצוע ניתוחים הנדסיים לסוגיות טכניות המתעוררות במהלך שיפוץ והשבחה של כלי טיס ומערכות בתחומי מטוסים ושפיצים וביצוע תכן במגוון משימות ביחידה ובחיל. משימות התחום:
ליווי הנדסי ומתן היתרים הנדסיים חריגים בתהליכי האחזקה של כלי טיס ומערכות ברמת דרג ד'
תכן ותכן חוזר (Reverse Engineering) של פריטים למלאי ח"א
מתן חוות דעת הנדסית לחריגות במסגרת ביקורת קבלה של פריטים למלא ח"א (ועדת MRB)
ליווי הנדסי בחילוץ ושינוע כלי טיס
פיתוח כרטיסים אלקטרוניים, תוכנה ומערכות בקרה לפריטים אוויוניים.
פיתוח ציוד בדיקה, מתקנים, מקבעים וכלים לאחזקת כלי טיס ומערכות.
מתן חוות דעת הנדסית במסגרת חקירת כשלים.
מתן ייעוץ הנדסי למטה ח"א וסיוע הנדסי לדרגי א' ו-ב'
פיתוח וביצוע בדיקות אל-הרס במגוון טכנולוגיות (מעבדת אל הרס מרכזית בחיל)
מבנה היחידה > תחום חומרים

תחום חומרים החל את דרכו כיחידת יה"ב 230 (יצמ"ח לשעבר) אשר שכנה במבנה ייחודי בשכונת אבו כביר ביפו. בשנת 2001 היחידה הועברה ליא"א 22 לאחר ששנים אחדות קודם לכן הוכפפה תחת פיקודו של מפקד היחידה. תחום חומרים מתמחה בהנדסת חומרים והנדסה כימית. בתחום משרתים מהנדסים, הנדסאים ועובדי מעבדה בתחומי העיסוק הבאים:
הנדסה מטלורגית (חומרים ותהליכי ייצור) - חומרים מתכתיים, ריתוך והלחמה, טיפול תרמי, ציפויים וטיפולי שטח, טיפול בקורוזיה, אחזקה חזויה והדפסה תלת-ממד של חומרים מתכתיים.
הנדסת אל-מתכות - פולימרים, אלסטומרים וחומרים מרוכבים. הצוות מוביל תהליכי קליטה של טכנולוגיות צביעה והסרת צבע בטכנולוגיות מתקדמות, כמו גם הובלת פרויקטים מחקריים.
כימיה אנליטית - מעבדה מתקדמת בתחום הכימיה האנליטית פורנזית.
חקירת תאונות כלי טיס וכשלים פריטים תעופתיים.
ניסויי מכניקת חומרים ובדיקות סביבה - חוזק, התעייפות החומר, זחילה, הרעדה, סביבה נפיצה, תנאים אקלימיים שונים.
בחינת קבלה של פריטים תעופתיים למלאי ח"א.
מדידות מדויקות ומעבדת כיול כלי מדידה.
מבנה היחידה > תחום תכנון פיקוח ייצור (תפ"י)

תחום המטה של היחידה האחראי על תכנון, בקרה והוצאה לפועל של תוכנית העבודה היחידתית המוכתבת על ידי מטה לצ"ד. בתחום משרתים מהנדסי תעשייה וניהול לצד בכירים ובעלי ניסיון מקצועי בעולם המערך הטכני, העוסקים במשימה זו. התחום אחראי גם על ניהול תקציב היחידה ומנהל ממשק הדוק עם גורמי המטה השונים. לתחום תפ"י כפופים גף אוה"ד האמונים על הטמעת תקני האיכות להם מוסמכת היחידה ותהליכי האימון והכשרת הטכנאים ביחידה, גף לוגיסטיקה אווירית וגף המחשוב ומערכות המידע.
משימות התחום:
בניית תוכנית עבודה שנתית של היחידה
סינכרון ותזמון הייצור על ידי ניהול משאבים משותפים
הובלת תרבות "האיכות באחזקה" והטמעתה ביחידה, תוך שימוש במבדקים וביקורות והובלת הערכות היחידה לביקורות חיצוניות ועוד וכן אחריות על ניהול מערכת האיכות בהתאם לתקנים השונים להם מוסמכת היחידה.
תכנון, ניהול ובקרה לתקציב היחידה, מימוש ובקרת רכש
אחריות כוללת על תשתיות היחידה ובכלל זה תכנון ובקרה לפרויקטי בינוי
לוגיסטיקה תעופתית - אחסנה, ניפוק, שינוע, גריטה וניהול רכבי היחידה
מענה חיילי של רכש ולוגיסטיקת חומרים
ביצוע ניתוחי תהליך ושיפורים הנדסיים בתחומים התעשייה והניהול והנדסת הייצור
אפיון, פיתוח, אחזקה והטמעת מערכות מידע
אחריות על קליטת ופליטת משימות ביחידה
אפיון, חישוב מדידה וניתוח של תפוקות ומדדי היחידה
טיפול בתשתיות המחשוב והתקשורת ביחידה
אחריות על תהליכי הכשרה ואימון פנים יחידתיים והובלת קורסי הסמכה למקצועות המתכת.
מבנה היחידה > תחום מנהלה

חלק נכבד משירותי הפרט ביחידה נסמכים על בסיס תל נוף כמו חדר אוכל, מרפאה, תשתיות פרט וספורט, בית כנסת. תחום מנהלה אחראי על כלל הטיפול באנשים ביחידה בתחומי הפרט, החינוך, השלישות, תנאי שירות, סדר ומשמעת וטיפול שוטף בתשתיות הפרט ביחידה.
מפקדי היחידה

מפקד היחידה הוא קצין טכני בדרגת אלוף-משנה. אלה מפקדי היחידה ותקופת שירותם מקום היחידה ועד היום:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שם | תקופת כהונה  | הערות |
| מאיר סטול | 1949–1950 |  |
| זאב סגל | 1950–1951 |  |
| אליהו גלעד | 1951–1953 |  |
| פרץ פורן | 1953–1956 |  |
| אריה שהם | 1956–1963 |  |
| יהודה פלפל | 1963–1966 |  |
| בני לפידות | 1966–1969 |  |
| ישראל אביב | 1969–1971 |  |
| יוסף כבודי | 1971–1974 |  |
| צבי אבן חן | 1974–1977 |  |
| יעקב אבני | 1977–1980 |  |
| ישראל (סולו) גבע | 1980–1982 |  |
| חיים קמחי | 1982–1984 |  |
| אריה שמואלי | 1984–1986 |  |
| גבי טימר | 1986–1989 |  |
| שלמה כהנא | 1989–1992 |  |
| גיא (שלי) שלו | 1992–1995 |  |
| שמואל פלדל | 1995–1998 |  |
| משה מדינה | 1998–2001 |  |
| אברהם ראובן | 2001–2004 |  |
| קוזי שמואל | 2004–2007 |  |
| חיים כהן | 2007–2009 |  |
| רן בשביץ | 2009–2011 | לימים ראש להק הציוד |
| עודד קלמנוביץ | 2011–2013 |  |
| שמעון צנציפר | 2013–2015 | לימים ראש להק הציוד |
| ג' | 2015–2017 |  |
| מיכאל מלכה | 2017 -2020 |  |
| רומן קופרשמיד | 2020–2021 |  |
| סלימאן עואד | 2021–2024 |  |
| א' | 2024- הווה |  |
הצטיינות ופרסים

היחידה זכתה במספר רב של הזדמנויות בפרסים ובתעודות הצטיינות. מפעלי ההצטיינות מתקיימים בתוך חיל האוויר, בצה"ל ואף ברמה הלאומית.
נקודות ציון חשובות:
פרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות – 2001, 2006 ו-2012
פרס הרמטכ"ל - צה"ל יפה בישראל יפה – 2002
פרס מפקד חיל האוויר – 1996
פרס האיכות הלאומי בתעשייה 2002
תעודת הערכה במסגרת הפרס הלאומי לאיכות – 2009
תו זהב מטעם מכון התקנים הישראלי – 2004
מגן השרה לאיכות הסביבה – 2003
הסמכה לתקן ISO 14001 איכות סביבה – 2002
הסמכה לתקן ישראלי 18001 - בטיחות וגהות בתעסוקה – 2002
תעודת ציון לשבח במסגרת הפרס הלאומי לאיכות – 2014
הסמכה לתקן As9100 איכות לתעופה – 2017
גלריה

עבודת תחזוקה של היחידה על מטוסי ברק של חיל האוויר שניזוקו בעקבות הצפה של מי גשמים בבסיס חצור, 2020
הערות שוליים

סמל היחידה הנוכחי נחשף בטקס החלפת הפיקוד בשנת 2020.
↑  סמל היחידה הנוכחי נחשף בטקס החלפת הפיקוד בשנת 2020.
↑  דוד גרינוולד, ‏עתידות: מסוק היסעור יחיה עוד עשור, באתר חיל האוויר הישראלי, 28 ביולי 2015
↑  יואב זיתון, חדש בחיל האוויר: תדפיס לי מל"ט בבקשה, באתר ynet, 27 ביולי 2015
טל שחף, כשאין חלקי חילוף, חיל האוויר מדפיס אותם, באתר ynet, 13 בדצמבר 2019
↑  אתר חיל-האוויר : יוני : טיסה בתלת-ממד?, באתר www.iaf.org.il
סמל היחידה הישן אשר נענד יחד עם תג בסיס תל נוף
תג היחידה בשנים 1997–2020, עוצב בתקופת פיקודו של אל"ם שמואל פלדל
מסוק היסעור (CH53)
פאטצ' כתף תחום מטוסים
פאטצ' כתף תחום שפיצים
פאטצ' כתף תחום ייצור
פאטצ' כתף תחום הנדסה
פאטצ' כתף תחום חומרים
פאטצ' כתף תחום תפ"י
תחום מנהלה
הרכבת התחתית של טשקנט

הרכבת התחתית של טשקנט (באוזבקית: Toshkent metropoliteni) היא מערכת הסעת המונים הפועלת בטשקנט וסביבתה. היא הוקמה בתקופת ברית המועצות ופועלת ברציפות מאז שנת 1977. רכבת תחתית זו היא הראשונה באסיה המרכזית ונבנתה בעיקר על ידי מומחים ממוסקבה. עד 31 במאי 2018, היה איסור לצלם במערכת.
קווי הרכבת

רעיונות בהקשר להקמת המערכת הסעה תת-קרקעית בטשקנט החלו עוד בשנת 1963. בעקבות רעידת האדמה בטשקנט שהתרחשה בשנת 1966 נדחו התוכניות עד לסיום שיקום העיר. בשנת 1970 אושר התכנון סופית ובניית המערכת החלה בשנת 1971. הקו הראשון שבהמשך קיבל את השם "צ'לינזר" נחנך ב-6 בנובמבר 1977 והוא כלל מסילה באורך 12.2 ק"מ עם 9 תחנות. מנהרות הרכבת מתוכננות כך שתהיינה עמידות ברעידות אדמה חזקות, לדברי המתכננים עד 9 בסולם ריכטר.
נכון לפברואר 2014 הרכבת התחתית של טשקנט כוללת:
קו צ'לינזר (האדום) - שאורכו 15.5 קילומטר ובעל 12 תחנות.
קו אוזבקיסטן (הכחול) -שאורכו 14.3 קילומטר ובעל 11 תחנות. הוקם בשנת 1984.
קו יונוסבד (הירוק) -שאורכו 6.4 קילומטר ובעל 6 תחנות. הוקם בשנת 2001. התכנון היה להמשיך את הקו עד למרכז שכונת יונוסבד, אך בשל בעיות תקציביות בניית הקו נעצרה.
הרכבת התחתית כוללת 3 גשרים עיליים למעבר מעל התעלות. עומק המנהרות הוא 7-25 מטר ומרחק הממוצע בין התחנות הוא כ-1.4 קילומטר.
המערכת מצוידת בציוד מתוצרת רוסיה.
קווי הרכבת > תחנות חדשות

בתחילת המאה ה-21 היו תוכניות להקמת הקו הרביעי תוך עזרת חברה סינית. העבודות היו מתוכננות להתחיל בשנת 2003 אך הוקפאו.
בשנת 2020 הוקמו 7 התחנות הראשונות של קו הטבעת אשר כולן היו מעל לפני הקרקע והן נבנו מעל לכביש הטבעת העירוני. כמו כן קו צ'ילנזר הוארך דרומה. כל התחנות החדשות עדיין לא  קיבלו שמות רשמיים ובימים אלו הן ממוספרות לפי הסדר והן מופיעות במפה כ-bekat (מאוזבקית: תחנה).
שהם סמיט

| --- | --- |

 לידה:  28 ביולי 1966 (בת 58) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 מספר צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם (2011)  פרס דבורה עומר (2014)  פרס היצירה לסופרים עבריים (2009)  פרס לאה גולדברג (2017) 
 
שהם סמיט
שהם סְמִיט (נולדה ב-28 ביולי 1966) היא סופרת למבוגרים וילדים, מתרגמת ומבקרת ספרות ישראלית, כלת פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים תשס"ט, כלת פרס אקו"ם לספרות ילדים תשע"א, פרס דבורה עומר לספרות ילדים ונוער תשע"ד, פרס אקו"ם בתחום הספרות לשנת 2014, פרס לאה גולדברג לספרות ילדים ונוער לשנת תשע"ז (2017), פרס ביאליק לספרות יפה לשנת 2018 ופרס דבורה עומר לספרות ילדים ונוער לשנת 2021.
ביוגרפיה

שהם סמיט נולדה בירושלים, לאם ילידת ירושלים ולאב כימאי יליד אוסטרליה. בשנת 1975 עברה משפחתה, בעקבות עבודת האב, למושבה מנחמיה שבעמק הירדן. למדה בבית החינוך המשותף למשקי עמק הירדן ובתיכון בית ירח. בוגרת בצלאל בהצטיינות (סיימה ב-1991, עיצוב תעשייתי), למדה בחוג לתורת הספרות הכללית באוניברסיטת תל אביב בשנים 1994–1996.
סיפוריה הראשונים נתפרסמו ב"העיר", "עיתון 77" "מאזנים" ובאנתולוגיה "הסיפור החדש" בעריכת חיים פסח (כתר, 1995). קובץ סיפורים ראשון, "לבי אומר כי זכרוני בוגד בי", יצא לאור ב-1996, אף הוא בעריכת חיים פסח (סדרת "כותרים", "כתר", 1995). קובץ סיפורים שני, "הוםסנטר", יצא לאור ב-2002 (סדרת "פרוזה", "ידיעות אחרונות"). סיפורים קצרים נוספים פורסמו באנתולוגיות שונות ובכתבי עת לספרות, ותורגמו לשפות שונות. "טייק אווי", "קומדיה שחורה בחדר הלידה" עם איורים של מרב סלומון, יצא אף הוא לאור ב-2002 (כנרת זמורה-ביתן דביר).
מלבד סיפורים קצרים כתבה סמיט גם מחזה לילדים "בארץ תיק–טק", שהועלה לראשונה ב-1999 במסגרת פסטיבל חיפה לתיאטרון ילדים ונוער; תסריט לדרמת טלוויזיה "עור", ע"פ רומן מאת רונית ידעיה, בימוי רם לוי (במסגרת "סיפור מהסרטים", פרויקט של "טלעד", "כתר", "עילמור" והקרן החדשה לספרות ולטלוויזיה 2005) ופזמונים אחדים, בהם "שיר ערש לנור" לשם טוב-לוי. עם בן-זוגה אמנון כץ תרגמה רומנים אחדים, בהם "האדמה מתחת לרגליה" מאת סלמאן רושדי (הוצאת "ידיעות אחרונות"), "אוליבר טוויסט" מאת צ'ארלס דיקנס (הוצאת זמורה-ביתן-מודן, 2010) וילדי המסילה של אדית נסביט (הוצאת מודן, 2016).
כמבקרת ספרות, תקשורת ותרבות פרסמה מאות רשימות ביקורת בבימות שונות, בהן מוסף "ספרים" של "הארץ", מוסף "ספרות ותרבות" של "ידיעות אחרונות", מגזין "TheMarker", "פנים" (כתב עת לחינוך, תרבות וחברה, הסתדרות המורים, עורך רוביק רוזנטל). כותבת בקביעות למוסף "ספרים" של "הארץ", בעלת טור ביקורת תקשורת בכתב העת "העין השביעית" של המכון הישראלי לדמוקרטיה.
סמיט היא גם סופרת ילדים ומבקרת ספרות ותרבות ילדים. עד היום יצאו לאור 30 ספרים מפרי עטה, ובהם ספרים לבני הגיל הרך ועיבודים חדשניים למיתוסים של עמי העולם.
סיפורים קצרים לילדים נתפרסמו בירחון "עיניים", ביקורות על ספרי ילדים נתפרסמו ב"דףדף". בעלת טור ביקורת ספרות ילדים ונוער ב"הד החינוך".
זכתה במלגה מטעם קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, סופרת אורחת של משרד החינוך בשנים, 2005, 2007, 2009, מלמדת בסדנאות כתיבה במסגרות שונות, כלת פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת תשס"ט. כלת פרס אקו"ם לשנת תשע"א. זכתה ב-2014 בפרס דבורה עומר, כלת פרס אקו"ם בתחום הספרות לשנת 2014. פסטיבל חיפה להצגות ילדים 2017: פרס המחזה על "דודה לאה מאת שומיש", בבימוי הגר בן-זקן. זכתה בפרס לאה גולדברג לספרות ילדים ונוער לשנת תשע"ז (2017) על ספרה 'דודה לאה – מאת שוּמיש' בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן. זכתה בפרס ביאליק לספרות יפה לשנת 2018 על מפעל ספרותי רב שנים של כתיבה, עריכה ותרגום לילדים. בשנת 2021 זכתה בפרס דבורה עומר על ספרה "מי בכלל המציא את בית הספר"!"
סמיט מתגוררת בתל אביב. באמצע שנות ה-90 נישאה למתרגם אמנון כץ, ולהם שלושה ילדים. לאחר 26 שנות זוגיות התגרשו.
ספריה > ספריה למבוגרים

לבי אומר כי זיכרוני בוגד בי: ספרה הראשון, שראה אור בהוצאת כתר בשנת 1996. הספר הוא אסופת סיפורים קצרים, הנעים על הגבול בין המציאות לדמיון ומשקפים, בהגזמה, בהומור, באירוניה, ובלשון בעלת משמעויות שונות, את ריקנות האדם במציאות הפוסטמודרנית מחד ובמציאות הישראלית מאידך.
הוםסנטר: ראה אור בהוצאת ידיעות אחרונות, ספרי חמד בשנת 2002. קובץ סיפורים קצרים הבוחנים ומבקרים את מושגי הבית והמשפחה ואת התפקידים השונים בזירה המשפחתית והלאומית של תקופתו. שם הקובץ, כשמה של רשת ישראלית-עממית למוצרי בניין ובית, מצביע על מקומו המרכזי של "הבית" בהוויה הלאומית, וקשור גם למחזורית של התפקידים במשפחה, הגוררת, בין היתר, את הקונפליקט הבין-דורי. שמות הפרקים האירוניים, ברוח מחלקות בכלבו - "כלי בית", "כלי עבודה", "כלי משחית" - מציעים קטגוריות שונות מאלו המסורתיות (הורה, בן, בן-זוג) ומצביעים על פונקציות נוספות הפועלות במערכת המשפחתית/לאומית. האירוניה והפרודיה שבשימוש במותג מסחרי מבקשת להצביע הן על גישתה הבלתי-סנטימנטלית של הכותבת לנושא שהוא בדרך כלל כר פורה לרגשנות, הן על הגודש והאקלקטיות המאפיינים את ה"בית" – זה הקונקרטי וזה המושגי; על מהותם חדשה של "מוסדות" הנישואים והמשפחה בעולם הקפיטליסטי. סידור הסיפורים על ציר-זמן, משרטט מהלך של "הקמת-בית", מעבר לחיים זוגיים, הורות ופרידה מן ההורים. השגרה הביתית, החיים שעין או אוזן רטרואקטיבית נוסטלגית תתפוס כ"שלווים", "יומיומיים", מוצגים בסיפורים לא פעם כמלחמת קיום, כאשר עירוב התחומים משמש גם ככלי פרודי, לניגוח תסמונות ישראליות, שהמרכזיות בהן המשתקפות בקובץ היא חרדת חדירה, אי קבלת האחר, הדחקת בעיות חברתיות וכניעה לתרבות הצריכה.
טייק אווי: קומדיה שחורה בחדר הלידה: יצא לאור בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר בשנת 2002. זהו סיפור מאויר שכתבה סמיט ואיירה מרב סלומון, המתאר שתי עלילות מקבילות: התקדמות תהליך הלידה של אישה, ומנגד התפתחות תאבונו הרב של בעלה, ההולך ומאביס עצמו בסיועה של המיילדת. זוהי פרודיה העוסקת בהבדל בין החוויה הגברית לנשית במהלך ההריון ובלידה, וכן על התערבותו של הממסד הרפואי הגברי בחוויה האינטימית.
שמלות כלות - רומן גרפי - איורים:איתן אלוא (איתן אלוא/הוצאה עצמית 2018 בתמיכת מפעל הפיס). סיפור פוסט מודרני, גרוטסקי וחסר בלמים, על כלה חסרת ביטחון שבעצת מגדת עתידות קבעה מועד לחתונתה וזאת לפני שמצאה חתן, ועל אמה המתכוננת לאירוע כאילו הוא חתונתה שלה. הסיפור נדפס לראשונה בשנת 2002 בקובץ "הומסנטר", וקיבל חיים חדשים תחת פרשנותו האיורית והעיצובית של איתן אלוא.