stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוקת דרום אפריקה
תיקונים

סעיף 74 לחוקה קובע כי תיקונה יהיה ברוב של שני שלישים מחברי האספה הלאומית, ושאם התיקון קשור בענייני הפרובינציות או במגילת הזכויות, נדרש גם אישור של שש מבין תשע הפרובינציות במועצה הלאומית של הפרובינציות. יתר על כן, תיקון סעיף 1 לחוקה דורש רוב של שלושה רבעים באספה הלאומית. עד כה תוקנה החוקה שבע עשרה פעמים.
ראו גם

חוקה
משפט חוקתי
אפרטהייד
הערות שוליים

↑  Barnes, Catherine; de Klerk, Eldred (2002).
↑  Goldstone, Richard (1997).
↑  Certification of the Amended Text of the Constitution of the Republic of South Africa [1996] ZACC 24, 1997 (2) SA 97, 1997 (1) BCLR 1 (4 December 1996), Constitutional Court (South Africa)
↑  The last section is numbered 243, but a section 230A was inserted after section 230 by the Sixth Amendment.
↑  Christian Lawyers Association v Minister of Health 1998 (4) SA 1113 (T).
↑  s 36(1).
| חוקות מדינות העולם |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין    • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה    • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה  • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל   • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי  • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס  • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל   • איי שלמה  • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה  • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
פרדיננד גאורג ואלדמולר

| --- | --- |

פרדיננד גאורג ולדמולר - דיוקן עצמי, 1828; (בגיל 35)
 לידה:  15 בינואר 1793 וינה, ממלכת הבסבורג 
 פטירה:  23 באוגוסט 1865 (בגיל 72) הינטרברוהל, אוסטריה 
 מקום קבורה:  Waldmüllerpark 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות בווינה 
 תחום יצירה:  ציור 
 יצירות ידועות:  Portrait of the Mother of Captain von Stierle-Holzmeister 
 
פרדיננד גאורג ואלדמולר (גרמנית: Ferdinand Georg Waldmüller ‏ ;15 בינואר 1793 - 23 באוגוסט 1865) היה צייר וסופר אוסטרי, אחד הציירים האוסטרים החשובים ביותר בתקופת בידרמאייר.
קריירה

בשנת 1807, למד ולדמולר באקדמיה לאמנויות יפות בווינה. הוא התגורר בברטיסלבה (באותה תקופה, חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית) ובשנת 1811 התקבל לעבודה כמורה לאמנויות עבור ילדיו של הרוזן גיולאי בקרואטיה. בהמשך הוא חזר לאקדמיה של וינה ולמד ציור פורטרטים. ב-1814 התחתן עם הזמרת קתרינה ויידנר, ולאחר מכן יצא איתה לסיבוב הופעות, בעודו עובד כמעצב תפאורה.
ב-1817 חזר ולדמולר לווינה והשקיע זמן רב בציור. הוא התמקד הן בהעתקת יצירותיהם של מאסטרים ותיקים, והן בציור דיוקנים (פורטרטים) ובנושאי ז'אנר וטבע דומם. בשנת 1823 הוא התפרסם בציור דיוקנו של לודוויג ואן בטהובן. מאוחר יותר התעניין ולדמולר בטבע והחל לצייר נופים, אשר בתשומת לבם האוהבת לפרטים ממחישים את אמונתו של ולדמולר שהלימוד המדוקדק של הטבע צריך להיות הבסיס לציור. היצירות הבולטות שלו, שבהן בולט חוש הצבע והידע שלו על הטבע, סייעו בפרסומו.
ב-1819 הפך ולדמולר לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות של וינה, אך היה נתון במחלוקת עם הממסד הווינאי. הוא שאף לבסס את האמנות במוסד על מחקר על הטבע ולימודו המדוקדק. דעותיו עמדו בניגוד לדוקטרינות הרשמיות של אמנות אידיאלית שפרסמה האקדמיה של וינה, ולאחר שפרסם את עבודותיו על חינוך לאמנות, הוא נאלץ לפרוש ב-1857. בשנת 1863 הוא התקבל בחזרה לחוגי האמנות של וינה, ובשנת 1865 קיבל תואר אבירות.
פרדיננד גאורג ולדמולר נחשב אחד הציירים האוסטרים החשובים ביותר בתקופת בידרמאייר (Biedermeier period). בציוריו הוא מצליח לתאר באופן מופתי את הנוף, ומעבד באופן משכנע מאפיינים של קרבה מול ריחוק, אפיון מדויק של פנים אנושיות, מתאר באופן מפורט ומעודן טקסטורות, או תיאור חיי היום-יום הכפריים. ביצירותיו, שנחשבות כמבריקות, מסבירות, ומעלות סוגיות מוסריות או ביקורת חברתית - השפיע על דור שלם של אמנים. בהיותו חסיד של התבוננות טבעית וציורי אוויר פנורמי, כמו גם מבקר של ציור אקדמי, ולדמולר הקדים בהרבה את זמנו.
ולדמולר נפטר ב-23 באוגוסט 1865 בהינטברוהל, אוסטריה.
אמנות שנבזזה על ידי הנאצים

ולדמולר היה אחד האמנים האהובים על אדולף היטלר. תחת הנאצים, 1933–1945, נבזזו יצירות אמנות רבות של ולדמולר שהיו בבעלות אספנים יהודים וחלקן הועברו למוזיאון הפיהרר של היטלר בלינץ. תביעות להשבת יצירות אמנות של ואלדמולר, שנבזזו, כוללות:
"ילדים בדרכם הביתה מבית הספר" (Children on Their Way Home from School) נגנב מעמליה רדליך באוסטריה הנאצית
"הרוזן הקטן אסטרהאזי" (Little Count Esterhazy), ציור שנבזז מאוסף בלוך-באואר.
"דיוקן משפחת גירסטר" נגנב מפרנץ ומלניה פופר.
"וידרגנזן" (Wiedergenesene) נגנב מהרמן אייסלר.
הציורים "הילד הטוב" ; "הכנת חגיגת בציר היין"; "ביקור הסבים והסבתות", נבזזו מאוסקר ואירמה לוינשטיין במסגרת חוקי נירנברג האנטי-יהודיים עבור מוזיאון לינץ המתוכנן של היטלר.
ועוד ציורים רבים.
גלריה

מוכר פירות ונציאניים (1826)
לואיז מאייר (1836)
מבט על אישל (1838)
ביום כל הנשמות (1839)
דכשטיין (1839)
מפל מים (1840)
הגברת הצעירה (1840)
טבע דומם עם זר פרחים, כלי כסף ואגרטל עתיק (1840)
אחרי בית הספר (1841)
עמנואל ריטר פון נווואל (1841)
טבע דומם עם צדפות, דגים ופירות אקזוטיים (1842)
ורדים (1843)
יום שמש (1848)
מכתב האהבה (1849)
Am Fronleichnamsmorgen (1857)
ילדים ביער (1858)
חזרה מיריד הכנסייה (1859)
תחילת האביב ביער וינה (1864)
הערות שוליים

1 2  "Ferdinand Georg Waldmüller". belvedere.at. אורכב מ-המקור ב-5 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Richard Rhoda Fine Art,  Ferdinand Georg Waldmüller, (accessed 22 July 2014)
↑  "Ferdinand Georg Waldmuller Bibliography". נבדק ב-7 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dealer With the Devil". Observer (באנגלית אמריקאית). 11 בספטמבר 2007. נבדק ב-1 במאי 2021. Hitler wanted Portrait of a Young Lady by Ferdinand Georg Waldmüller, one of his favorite painters. And Kallir, willing or not, was the dealer who got it for him. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Lost Art Internet Database – Search". lostart.de. נבדק ב-1 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Art seized for Nazi museum finally finds its way home". lootedart.com. נבדק ב-1 במאי 2021. During her lifetime Irma Lowenstein was continually foiled in her mission to reclaim three paintings that had been seized from her Vienna apartment in the 1930s and were due to become part of Hitler’s Führer Museum in Linz. Ms Lowenstein and her husband, Oscar, who ran a liberal newspaper in Austria, fled to Britain in 1938 and settled in London. He died shortly afterwards and she remarried and became Irma Austin. She then attempted to reclaim her possessions, including the three Ferdinand Georg Waldmüller paintings that had been seized under the anti-Jewish Nuremberg Laws. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Artworks stolen during Holocaust returned to families by Montreal museum". lootedart.com. ארכיון מ-10 באוגוסט 2016. נבדק ב-1 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Woman in Gold: Altmann v. Republic of Austria and some documentation concerning the Bloch-Bauer collection". Victoria Sears Goldman (באנגלית אמריקאית). 2 באפריל 2015. נבדק ב-1 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Restituiertes Waldmüller-Gemälde wird im Kinsky versteigert". DER STANDARD (בAustrian German). נבדק ב-1 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kunstrückgabebeirat empfiehlt Rückgabe der 4 Apothekenschilder von Waldmüller". OTS.at (בגרמנית). נבדק ב-1 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Art seized for Nazi museum finally finds its way home". lootedart.com. ארכיון מ-4 בינואר 2021. נבדק ב-1 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277893305171  PLWABN: 9810630820705606  BnF: cb122530712 (data)  GND: 118628674  ISNI: 0000 0001 0971 4438  LCCN: n85344924  MusicBrainz: 0869152f-a200-4ebb-ba3f-6bd9bd4fa844  NKC: xx0038418  NTA: 071428208  RKD: 82571  SNAC: w6bk1wx1  SUDOC: 031285368  ULAN: 500011861  VIAF: 51953646   WorldCat (עם VIAF): 51953646 
Die Erwartete‏- "האחת המיועדת" ; 1860. ציור מסוים הזה היה נושא להשערות ותיאוריות רבות בקרב חובבי מסע בזמן שטענו שהאישה המצוירת אוחזת בטלפון סלולרי וגולשת בו, בזמן הליכתה, טכנולוגיה מודרנית שאינה מתאימה לתקופה שבה צויר. היסטוריונים של האמנות הצביעו על כך שלמעשה מדובר בספר תפילה קטן, האופייני לאותה תקופה.
בעיטה (כדורגל)

ארון ראמזי מארסנל בועט בכדורגל
בעיטת פנים הרגל
בעיטה היא פעולה בסיסית בכדורגל שבה משתמשים השחקנים כדי להזיז את הכדור על המגרש. בעיטות מבוצעות באמצעות הרגליים והן חלק מרכזי בטקטיקה, בהתקפה ובהגנה של המשחק. תרגול ושיפור יכולות הבעיטה הם מהמרכיבים החשובים ביותר באימוני כדורגל, והם נלמדים החל מגיל צעיר ועד לרמות המקצועיות הגבוהות ביותר.
בכדורגל המודרני יש דגש רב על פיתוח יכולות בעיטה, במיוחד אצל שחקני התקפה. שחקנים כמו ליונל מסי ודייוויד בקהאם נודעים בזכות היכולת שלהם להבקיע מבעיטות חופשיות.
כיום נעשה שימוש בטכנולוגיות מתקדמות כמו GPS ומצלמות חכמות כדי לנתח את ביצועי הבעיטות של השחקנים. נתונים אלו כוללים את מהירות הכדור, זווית הבעיטה ומיקום הפגיעה בכדור. מידע זה משמש את המאמנים כדי לשפר את טכניקות הבעיטה של השחקנים ולהתאים את האימונים בהתאם.
סוגי בעיטות > בעיטת פנים הרגל

בעיטת פנים הרגל נחשבת לטכניקה היסודית ביותר. היא מבוצעת באמצעות החלק הפנימי של כף הרגל, ומשמשת לרוב למסירות מדויקות במרחקים קצרים ובינוניים. בשל שטח המגע הרחב, בעיטה זו מקנה לשחקן שליטה טובה יותר על הכדור ויכולת גבוהה לשמור על דיוק.
סוגי בעיטות > בעיטת עוצמה

בעיטה חזקה, המכונה גם "בעיטת חיצון" או "בעיטת שפיץ", מתבצעת בעזרת קדמת כף הרגל. הבעיטה פופולרית מאוד בבעיטות לכיוון השער, כיוון שהיא מייצרת עוצמה רבה. בעיטות אלו מגיעות למהירויות גבוהות, ולעיתים עוברות את ה-100 קמ"ש. בעיטת עוצמה מתבצעת בדרך כלל כאשר השחקן מנסה להבקיע מרחוק או להרחיק את הכדור מאזור מסוכן.
סוגי בעיטות > בעיטת צ'יפ

בעיטת צ'יפ היא טכניקה עדינה יותר, בה השחקן מכה בכדור בחלקו התחתון ומרים אותו מעל השחקן היריב או השוער. בעיטות צ'יפ מתבצעות בעיקר במצבים בהם השוער יצא מהשער והשחקן מנצל את המצב להבקיע בכדור מדויק.
סוגי בעיטות > בעיטת עקב

בעיטת עקב מבוצעת באמצעות החלק האחורי של כף הרגל. היא משמשת לעיתים קרובות במסירות מפתיעות כאשר השחקן עם גבו לשער או לשחקן אחר. זוהי טכניקה מורכבת הדורשת תזמון טוב ודיוק, והיא נפוצה פחות מהבעיטות המסורתיות, אך מהווה כלי חשוב במצבים בלתי צפויים במשחק.
סוגי בעיטות > בעיטת מסובבת

בעיטת מסובבת (או "בעיטת הבננה") היא בעיטה בה השחקן גורם לכדור לשנות את כיוון מעופו במהלך המסלול. הבעיטה מבוצעת בדרך כלל באמצעות קדמת כף הרגל בצידו של הכדור, דבר אשר גורם לו להסתובב סביב צירו. הבעיטה מתבצעת לרוב בבעיטות קרן ובבעיטות חופשיות. אחת הבעיטות המסובבות הידועות בכדורגל המודרני היא זאת של רוברטו קרלוס שהבקיע בבעיטה חופשית ממרחק של יותר מ-35 מטר.
סוגי בעיטות > בעיטת מספרת

בעיטת מספרת היא אחת מהבעיטות המרהיבות ביותר בכדורגל. היא מתבצעת כאשר השחקן מזנק לאוויר, מבצע סלטה לאחור ובועט בכדור תוך כדי נפילה. בעיטה זו דורשת גמישות, כוח וביטחון, והיא בדרך כלל נחשבת למהלך אקרובטי מורכב. מספר שחקנים, כמו כריסטיאנו רונאלדו וזלאטן איברהימוביץ', התפרסמו בזכות ביצועים יוצאי דופן של בעיטות מספרת.
טכניקות בעיטה

כדי לבצע בעיטה מוצלחת, על השחקן להתחשב במספר גורמים:
נקודת המגע עם הכדור: הפגיעה בכדור בנקודות שונות תשפיע על מסלולו. בעיטה בחלק התחתון של הכדור תרים אותו באוויר, בעוד שבעיטה בחלקו העליון תגרום לכדור לנוע בצורה שטוחה. בעיטה בצד הכדור תגרום לכדור לנוע על צירו, מה שיכול לגרום לבעיטת מסובבת.
גובה הכדור: גובה הכדור משפיע על מהירותו. כדור גבוה מהיר יותר בשל אי חיכוכו בקרקע, דבר אשר מאט את מהירות הכדור.
רגל התמיכה: רגל התמיכה היא הרגל הלא בועטת, והיא ממוקמת לצד הכדור בעת הבעיטה. מיקום נכון של רגל זו מקנה יציבות ומשפר את הדיוק.
הערות שוליים

↑  תומר יצחק‏, ככה מתחילים - כדורגלן צעיר מצרפת, באתר וואלה, 18 בספטמבר 2009
↑  "לא נורמלי": הטכניקה הייחודית של מסי, באתר ערוץ הספורט, 20 בפברואר 2023
↑  ראו דייוויד בקהאם
↑  הטכנולוגיות החדשות שבונות את הספורטאי החזק בעולם, באתר ערוץ הספורט, 9 בינואר 2024
1 2 3 4  ד"ר ארז גרטי, הפיזיקה של הבעיטות בכדורגל
↑  צפו: בעיטה חופשית במהירות 130 קמ"ש, באתר ynet, 8 בנובמבר 2012
↑  צ'יפ בעקב: צפו בגול המדהים של קשר אלקמאר, באתר ערוץ הספורט, 13 בינואר 2021
↑  השער של רוברטו קרלוס שבר את חוקי הפיזיקה?, באתר ONE‏, 3 בספטמבר 2010
↑  רוביק רוזנטל, הספורטאים
↑   המספרת של כריסטיאנו רונאלדו נבחרה לשער השנה של אופ"א, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2018
↑  צפו במספרת הנדירה של זלאטן. "כעת יגידו שאני הטוב בעולם?", באתר ערוץ הספורט, 15 בנובמבר 2012
↑  Katis, A., Giannadakis, E., Kannas, T., Amiridis, I., Kellis, E., & Lees, A. (2013). Mechanisms that influence accuracy of the kick. Journal of Electromyography and Kinesiology, 125–131. Retrieved February 10, 2015, from PubMed.(מאנגלית, נבדק)
פירוק נשק

פירוק נשק (אפשר גם פירוז) היא פעולה של צמצום, הגבלה או ביטול של נשק. פירוק נשק מתייחס בדרך כלל לפירוק של צבא מנשקו או פירוק סוג מסוים של נשק. פירוק נשק נחשב לעיתים קרובות לביטול מוחלט של נשק להשמדה המונית, כגון נשק גרעיני. פירוק כללי מלא הוגדר על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות כחיסול כל נשק להשמדה המונית, יחד עם "הפחתה מאוזנת של הכוחות המזוינים והחימוש הקונבנציונלי, המבוססים על עקרון הביטחון הבלתי פוסק של הצדדים במטרה לקדם או להגביר את היציבות ברמה צבאית נמוכה יותר, תוך התחשבות בצורך של כל המדינות להגן על ביטחונן".
היסטוריה

בוועידות השלום לגיבוש אמנות האג ב-1899 וב-1907 התווכחו ממשלות על פירוק נשק ויצירת בית משפט בינלאומי בעל סמכויות מחייבות. בית-המשפט נחשב נחוץ משום שהבינו כי מדינות לאום אינן יכולות להתפרק מנשקן אל תוך חלל ריק. לאחר מלחמת העולם הראשונה האמונה הרווחת הייתה כי סיבת המלחמה הייתה ההתעצמות של כלי הנשק במחצית המאה הקודמת בין המעצמות הגדולות (ראה מרוץ החימוש הימי האנגלו-גרמני (אנ')). אף-על-פי שחוזה ורסאי פרק למעשה את גרמניה מנשקה, נוסף סעיף שקרא לכל הכוחות הגדולים להתפרק מנשקם. חבר הלאומים שהוקם זה מכבר עשה זאת למטרה מפורשת באמנה שלו, שחייבה את החותמים שלה לצמצם את החימוש "לנקודה הנמוכה ביותר, בהתאם לביטחון הלאומי ולאכיפה על ידי פעולה משותפת של התחייבויות בינלאומיות".
אחת ההצלחות הראשונות בפירוק הנשק הושגה באמנת וושינגטון משנת 1922, בחתימתן של ממשלות בריטניה, ארצות הברית, יפן, צרפת ואיטליה, שקבעה שאף אונייה לא תוכל לחרוג מהדחק של 35,000 טון, הגבילה את קוטר קני התותחים ל-16 אינץ' (406 מ"מ), וקבעה את ההדחק המרבי של כל האוניות ביחד בכל אחד מהציים השונים.
ב-1921 הוקמה על ידי חבר הלאומים "הוועדה המעורבת זמנית על החימוש" כדי לבחון אפשרויות לפירוק נשק. ההצעות נעו בין ביטול לוחמה כימית והפצצות אסטרטגיות להגבלת כלי נשק קונבנציונליים יותר, כגון טנקים. בשנת 1923 נוסחה טיוטת חוזה, שהפכה פתיחה במלחמה לבלתי חוקית וחייבה את המדינות החברות להגן בכוח על קורבנות התוקפנות. מאחר שנטל האחריות יהיה, למעשה, על המעצמות הגדולות של חבר הלאומים, הוטל על ידי הבריטים וטו, משום שחששו שהתחייבות זו תחמיר את מחויבותה לשלטון באימפריה.
ועדה נוספת הוקמה ב-1926, כדי לבחון את האפשרויות לצמצום גודל צבא, נתקלה בקשיים דומים, מה שגרם לשר החוץ הצרפתי אריסטיד בריאן ולמזכיר המדינה האמריקאי פרנק קלוג לנסח אמנה הידועה בשם הסכם קלוג-בריאן, ששלל תוקפנות המובילה למלחמה. אף על פי שהיו 65 חתומים על האמנה, היא לא השיגה דבר, שכן היא לא קבעה הנחיות לפעולה במקרה של מלחמה.
ניסיון אחרון נעשה בוועידת פירוק הנשק בז'נבה, 1932–1937, בראשות שר החוץ הבריטי לשעבר, ארתור הנדרסון. גרמניה דרשה את תיקון חוזה ורסאי כך שיוענק לה שוויון צבאי עם המעצמות האחרות, ואילו צרפת הייתה נחושה בדעתה לשמור על גרמניה מפורזת לביטחונה שלה. בינתיים, הבריטים והאמריקנים לא היו מוכנים להציע התחייבויות ביטחוניות לצרפת תמורת פיוס עם גרמניה. השיחות התמוטטו ב-1933, כאשר אדולף היטלר פרש עם גרמניה מהוועידה.
פירוק נשק גרעיני

פירוק נשק גרעיני מתייחס הן לפעולה של צמצום או סילוק הנשק הגרעיני והן למצב של עולם נטול הגרעין, שבו נשק גרעיני מחוסל לחלוטין.
בבריטניה, ב-17 בפברואר 1958, התקיימה פגישה פומבית ראשונה של התנועה לפירוק נשק גרעיני בהיכל המרכזי של הסיטי של וסטמינסטר, בהשתתפות 5,000 איש. אחרי הפגישה נשארו כמה מאות להפגין ברחוב דאונינג.
המדיניות המוצהרת של התנועה הייתה ויתור ללא תנאי על השימוש, ההפקה או התלות בנשק גרעיני על ידי בריטניה ויצירת אמנה כללית לפירוק הנשק. צעדת אלדרמסטון הראשונה אורגנה על ידי התנועה והתקיימה בחג הפסחא 1958, כאשר כמה אלפי אנשים צעדו במשך ארבעה ימים מכיכר טרפלגר, לונדון, למכון לחקר כלי נשק אטומיים ליד אלדרמסטון בברקשייר שבאנגליה, כדי להפגין את התנגדותם לנשק גרעיני. צעדות אלדרמסטון נמשכו עד סוף שנות השישים, כאשר עשרות אלפי אנשים השתתפו בצעדות של ארבעה ימים.
ב-1961 נשא נשיא ארצות הברית, ג'ון פ. קנדי, נאום בפני העצרת הכללית של האו"ם, שבו הכריז על כוונת ארצות הברית לאתגר את ברית המועצות, לא למרוץ חימוש אלא למרוץ שלום, להתקדם יחד צעד אחר צעד שלב אחר שלב, עד שיושג פירוק נשק כללי. הוא המשיך וקרא לפירוק נשק מלא, והציע מתווה גס כיצד ניתן להשיג זאת.
קבוצות עיקריות שעושות קמפיינים לפירוק נשק גרעיני כוללות את גרינפיס והאגודה הבינלאומית של רופאים למניעת מלחמה גרעינית. היו הרבה הפגנות אנטי-גרעין גדולות. ב-12 ביוני 1982, מיליון אנשים הפגינו בסנטרל פארק בניו יורק נגד נשק גרעיני ולסיום מרוץ החימוש של המלחמה הקרה. זו הייתה המחאה הגדולה ביותר נגד הגרעין וההפגנה הפוליטית הגדולה ביותר בהיסטוריה האמריקנית.
פירוק נשק כימי

פירוק נשק כימי הוא תהליך הפיכתו של נשק כימי ללא-שמיש ובטוח לסביבה. תהליך הפירוק מורכב וממושך בשל רעילות החומרים וריכוזם. על פי רוב יש לשנע את כלי הנשק למתקני פירוק ייחודיים ולא ניתן לבצע את הפירוק במקום האחסון. דרכי הפירוק המותרות מוגדרות באמנת הנשק הכימי.
הארגון למניעת הפצת נשק כימי הוא ארגון בינלאומי המקדם ובודק את העמידה באמנת הנשק הכימי. הארגון נוסד ב-1997 וממוקם בהאג, הולנד. בארגון חברות 189 מדינות שאשררו את חתימתן על אמנת הנשק הכימי. הארגון בודק את העמידה של מדינות באמנת הנשק הכימי, האוסרת על השימוש בנשק כימי ודורשת את השמדתו. האימות מורכב הן מבדיקה של ההצהרות של המדינות החברות והן מבדיקות באתרים עצמם. נוסף על כך, הארגון אחראי על פירוק הנשק הכימי. ב-2013 זכה הארגון בפרס נובל לשלום.
לאחר התקפות אחדות בנשק כימי במהלך מלחמת האזרחים בסוריה החל בספטמבר 2013 פירוק הנשק הכימי בסוריה, תהליך שבמסגרתו הושמד רוב מלאי הנשק הכימי שהיה בידי סוריה.
כינוסים והסכמים לפירוק נשק

1675: Strasbourg Agreement (1675)
1899: Hague Peace Conference
1919: Treaty of Versailles
1925: Locarno Treaties
1927: Kellogg-Briand Pact
1932-34: World Disarmament Conference
1960: Ten Nation Disarmament Committee
1962-1968: Eighteen Nation Disarmament Committee
1969-1978: Conference of the Committee on Disarmament
1979–present: Conference on Disarmament (CD)
1908–1909: London Naval Conference
1921–1922: Washington Naval Conference
1927: Geneva Naval Conference
1930: London Naval Conference leading to the London Naval Treaty
1935: London Naval Conference leading to the Second London Naval Treaty
ראו גם

אזור מפורז
התנועה הבינלאומית להשמדת נשק גרעיני
פירוק נשק גרעיני
האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני
הערות שוליים

↑  UN General Assembly, Final Document of the First Special Session on Disarmament
↑  The Covenant of the League of Nations
↑  The League And Disarmament: A Story Of Failure
↑  Address by President John F. Kennedy to the UN General Assembly, September 25, 1961
↑  Jonathan Schell, The Spirit of June 12 The Nation, July 2, 2007
1982 - a million people march in New York City
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555304705171  BNE: XX525270  BnF: cb119472498 (data)  GND: 4000197-0  HDS: 027488  LCCN: sh85038288  NARA: 10639163  NDL: 00562591
סיקרט-פרוג'קט-רבולושן

| --- | --- |

 בימוי:  מדונה סטיבן קליין
 הופק בידי:  מדונה
 תסריט:  מדונה
 עריכה:  דני ב. טול
 שחקנים ראשיים:  מדונה
 מוזיקה:  אבל קוז'ניובסקי (אנ')
 צילום:  דייוויד דוולין
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי בלאג דוג
 הקרנת בכורה:  24 בספטמבר 2013
 משך הקרנה:  17 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קצר
 דף הסרט ב־IMDb
"סיקרט-פרוג'קט-רבולושן" (באנגלית: secretprojectrevolution) הוא סרט קצר אמריקאי משנת 2013 בבימויה של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה והאמן האמריקאי סטיבן קליין (אנ'), העוסק בחופש אמנותי ובזכויות אדם. הסרט השיק יוזמה אמנותית עולמית לקידום חופש הביטוי, שנוצרה על ידי מדונה, בחסות Vice ובהפצת ביטורנט. מטרת הסרט הקצר הייתה לקדם ולהקל על הביטוי החופשי, ובכך לעכב את דיכוי הביטוי האמנותי.
תקציר

"סיקרט-פרוג'קט-רבולושן" הוא סרט קצר באורך 17 דקות שצולם בשחור-לבן בלבד, כאשר הפרשנות של מדונה מחוץ למצלמה הובלה לאורך כל הדרך, והיא מורכבת מנרטיב שהוקלט באופן בלעדי עבור הפרויקט וכן קטעים מהנאומים שלה על הבמה במהלך סיבוב ההופעות התשיעי שלה, "The MDNA Tour" (2012).
הוא נפתח בסצנה המציגה את מדונה נעולה בתא כלא, כשהיא אוחזת בסורגים. הוא מוקרן על רקע קריינות המורכבת מקטעים מנאום על הבמה שלה באולימפיה בפריז, במהלך "The MDNA Tour" שאירע ביולי 2012. הנאום שיקף את המצב הכלכלי בעולם באותה תקופה, והסביר שהפחד הוא המקור של חוסר סובלנות. לאחר מכן הסרט מציג פנטומימה, כאשר רקדנים שונים שהשתתפו בסיבוב ההופעות יושבים ועומדים במקום בחדר, בעוד מדונה נכנסת אליו כשהיא אוחזת באקדח, המייצג מיתוג, ומתחילה לירות בהם בזה אחר זה. החלק הזה מסתיים במילים "כל מה שאתה צריך לסרט זה אקדח ונערה" ("All you need for a movie is a gun and a girl"), ציטוט של ז'אן-לוק גודאר, המוצג על פני המסך.
הסצנה הבאה מציגה את מדונה נגררת על ידי שוטרים לתא, שם היא מושלכת על הרצפה. בשלב זה, הנרטיב של הסרט מתקדם, ומסביר את הנסיבות שהניעו אותה לבצע את הפרויקט. הסצנה נמשכת מספר דקות כאשר הצילומים של מדונה בתאה מתחלפים בסצנות המציגות גבר שמעונה על ידי אחרים, ורקדן מבצע פעולות שונות. מדונה מוצגת כשהיא על מיטה, בעת שרקדן רוקד מולה ומדמה סצנות של עינויים. הסצנה הבאה מציגה אדם כלוא, שברור שהיה קורבן לעינויים פיזיים, עם דם על פניו וחזהו.
בקטע הבא, רקדנים מתחילים להופיע ומבצעים תנוחות אקספרסיביות כשמוזיקת פסנתר מתנגנת ומדונה ממשיכה בנרטיב שלה. גבר כמעט עירום רוקד מול השומרים וביצוע הא-קפלה של מדונה ל-"My Country, 'Tis of Thee' מתחיל להתנגן, ואחריו קטעים מנאום סנט פטרסבורג שלה. הצילומים של מדונה הורגת את הרקדנים מוצגים לאחור כשהם מוחזרים לחיים. מדונה שוב מוצגת נגררת על ידי שוטרים שמפילים אותה על הרצפה ומתחילים להסתכל עליה מלמעלה. אחריו מופיע ציטוט "חופש הוא מה שאתה עושה עם מה שנעשה לך" מאת ז'אן-פול סארטר.
הסרט מסתיים במסר: "הסרט הזה מוקדש לאלה שנרדפו, נרדפים או עלולים להירדף. בגלל צבע עורם. האמונות הדתיות שלהם. הביטוי האמנותי שלהם. המגדר שלהם. או ההעדפות המיניות שלהם. כל מי שזכויות האדם שלו הופרו".
הפקה > רקע

בסוף 2012, מדונה וסטיבן קליין היו אמורים לעבוד יחד על צילום תמונות לקמפיין הקידום של הנעליים וההלבשה התחתונה שעיצבה כחלק מקולקציית "אמת או חובה" שלה. עם זאת, המוצרים שלה ספגו ביקורת חריפה מטעם החברה המפיקה כיוון שהם פרובוקטיביים מדי, מה שהוביל לביטול הפרויקט כולו. במקום זאת, מדונה החליטה להשתמש בסט לצילומי הפרויקט עם קליין ורקדניה, תוך שימוש בהלבשה תחתונה בעיצוב עצמי. העבודה החלה בבואנוס איירס, ארגנטינה באמצע דצמבר 2012, בהפסקה של מדונה בין הופעות בארץ. במהלך השבועות הבאים, הזמרת החל לכתוב את קטע הקריינות והופקו קטעים נוספים.
הסרט היה תגובתה האמנותית לסדרה של אירועים חברתיים ופוליטיים שהתרחשו ברחבי העולם בזמן שקיימה את סיבוב ההופעות "The MDNA Tour" במחצית השנייה של 2012. אירועים אלו כללו, בין היתר, את האיום של תקיפת ישראל באיראן, המאסר של יוליה טימושנקו באוקראינה ופוסי ריוט ברוסיה, הפרות של זכויות הומוסקסואלים, הבחירות לנשיאות בארצות הברית וניסיון ההתנקשות במלאלה יוספזאי. אחת הסצנות נוצרה בהשראת הסרט "שוער הלילה" (1974), בעוד שאחרת נוצרה בהשראת הסצנה בסרט הפילם נואר Caged שבה אלינור פארקר כלואה. מדונה תיארה את "סיקרט-פרוג'קט-רבולושן" כאחד הדברים החשובים ביותר שעשתה אי-פעם.