מורפולוגיה של הצמח - מונחים
פרי

אֱגוֹז (Nut, Nux) – סוג של פרי יבש וקשה לרוב בעל זרע יחיד שנוצר משני עלה שחלה או יותר. מונח מעורפל למעשה מדובר בזירעון.
אֱגוֹזִית (Nutlet) – פרי או חלק מסוים של פרי מקובץ, בן זרע אחד, שקליפתו יבשה ואינו נפתח.
אֶלִיפְּסוֹאִידִי (Ellipsoid) – הפרי עשוי בדמות אליפסואיד, כלומר כגוף אשר החתך דרך צירו האחד דמותו כאליפסה, והחתכים דרך שאר הצירים דמותם כאליפסה או כעיגול.
אֶנְדּוֹסְפֵּרְם (Endosperm) – חלק בזרע, שמצוי לצדו של העובר או סביבו ומשמש רקמת אחסנה המספקת מזון לעובר הצמח המתפתח ולפעמים לנבט הצעיר, המכיל בדרך כלל עמילן עם חלבון וחומרי הזנה אחרים. בצמחים מסוימים נעכלת רקמת האנדוספרם כולה על ידי העובר המתפתח, ובצמחים אחרים היא גם מצויה בזמן נביטתו של הזרע. exalbuminous משמעותה ללא אנדוספרם.
אֶנְדּוֹקַרְפְּ (Endocarp) – הרובד הפנימי (מתוך שלושה) של דופן הפרי: בבית גלעין, זהו החלק המוקשה, כלומר הגלעין.
אֶקְסוֹקַרְפְּ (Exocarp) – השכבה החיצונית (מתוך שלוש) של דופן הפרי או קליפת הפרי. היא מתפתחת מעלה השחלה ובנויה על פי רוב מרקמת אפידרמיס ולעיתים רחוקות גם ברקמת היפודרמיס.
בֵּית גַּלְעִין (Drupe) – פרי עסיסי או בשרני שאינו נפתח ויש בו גלעין (זרע אחד עטוי במעטה קשה), כגון אפרסק, שזיף או זית. חלקו הבשרני של הפרי מכונה בשם ציפה; לפעמים הציפה כמעט יבשה.
בַּלּוּט (Acorn) – פרי עץ האלון.
בַּשְׂרָנִי (Fleshy) – איברי צמח בעל מרקם עבה (לא בהכרח עסיסי).
גרגיר (Caryopsis)
דו-זרעון (Diachene)
דופן הפרי (Pericarp) – ראו קליפת הפרי.
דְמּוּי בֵּיצה, סגלגל (Ovate) – עלה, פרי או זרע שאורכו גדול פי 1.5 בערך מרוחבו ושבסיסו רחב במידה ניכרת מראשו, ובסיסו מעוגל וראשו חד או מעוגל.
דמוי ביצה הפוכה (Obovate) – עלה, פרי או זרע דמוי ביצה, אבל ראשו קהה ורחב ובסיסו צר וחד.
הֶלְקֵט (Capsule) – על פי רוב פרי יבש בן מגורה אחת או יותר, שמכיל זרעים מרובים, מתפתח משני עלי שחלה מאוחים או יותר, ונפתח עם הבשלתו כדי לשחרר את זרעיו על ידי קשוות. הלקט מוגדר בדרך כלל כפרי יבש שנפתח ומשחרר את הזרעים כשהוא בשל. עם זאת, ישנם צמחים שבהם הלקט הוא בשרני (fleshy capsule), כמו בסוג בושמת במשפחת הבושמתיים. החלקים השונים שהפרי מתחלק בהם בעת פתיחתו מכונים קְשָׂווֹת (Valves). הפתיחה (Dehiscence) היא בצורות שונות:
פתיחה היקפית (Circumscissile) – פתיחה על ידי סדק רוחב, באופן שנוצר מכסה; למשל במרגנית ובשכרון.
פְּתִיחָה חוֹצַת מְגוּרָה (Loculicidal) – בדרך כלל הסדק מתחיל מהקודקוד כלפי מטה ומשם הוא נמשך לאורך תפר הגב של כל עלה שחלה; למשל בערברבה ובאירוס.
פְּתִיחָה חוֹצַת חַיִץ (Septicidal) – בדרך כלל הסדק מתחיל מהקודקוד כלפי מטה ומשם הוא נמשך בין השחלילים. למשל בפרע.
פְּתִיחָה שׁוֹבֶרֶת חַיִץ (Septifragal) – הסדק מתחיל מהקודקוד כלפי מטה ומשם הוא נמשך לאורך תפר הבטן, ואז הדופן החיצוני נפרד מן המחיצות שנשארות שלמות וקשורות לציר;
פְּתִיחַת נְקָבִים (Porose) – פתיחה דרך נקבים; למשל בכמה מינים של פעמונית ופרג.
פְּתִיחָה קַשְׂוָתִית (Valvate) – פתיחה על ידי שינים הפונות החוצה. למשל במשפחת הציפורניים.
פתיחת עפעפיים, למשל בלוע ארי
זֶרַע (Seed) – גרעין הפרי שממנוּ מתפתח צמח חדש.
זֵרְעוֹן, זירעון (Cypsela, Achene) – 1. ספציפית, פרי יבש, לא נפתח, שנוצר מעלה שחלה אחד של שחלה עילית ומכיל זרע אחד משוחרר מקלפת הפרי למעט בקצה העוקץ; 2. באופן רחב יותר, פירות יבשים עם זרע אחד, בין אם נוצרו מעלה שחלה אחד או יותר משחלות עליונות או תחתונות; 3. פרי יבש של צמחים ממשפחת המורכבים. זרעון זה מורכב מזרע בודד שקליפתו מעורה ובלתי ניתנת להפרדה מדפנות השחלה שבה הוא נוצר. כיון שבמשפחת המורכבים השחלה היא תחתית, מחוברים למעטה קליפת הזרעון גם חלקים מרקמות מצעית הפרח. לכן, הזרעון הוא פרי מדומה המורכב מזרע, מרקמות השחלה וגם חלק מרקמות מצעית הפרח.
כַּנְפִית (Samara) – פרי יבש בן זרע אחד, המצויד בכנף גדולה פחות או יותר, ולא נפתח. ווריאנט של זירעון או פרודה של ממפרדת.
מֶסוֹקַרְפּ, מזוקארפ (Mesocarp) – הרובד האמצעי (מתוך שלושה) של דופן הפרי; בבית גלעין זוהי הציפה הבשרנית. ראו: אקסורפ, אנדוקרפ.
מחיצה (Septum, pl. Septa) – מחיצה דקה או קרומית המחלקת חללים או גושים רכים של רקמות;
מַפּוּחִית (Follicle, Folliculus) – פרי יבש (דמוי תרמיל) ונפתח, שמתפתח מעלה שחלה אחד ונפתח על פי רוב לאורך קו האיחוי של קצוותיו (תפר הבטן), כלומר הצד האדקסיאלי שלו, הצד הפונה מהציר (שימו לב שעלה שחלה בודד יכול להיפתח בצורה אבקסיאלית, בצד הפונה אל הציר).
מַפְרֶדֶת (Schizocarp) – פרי מרובה זרעים הנוצר מעלה שחלה אחד או יותר ומתפרק לעת ההבשלה ליחידות אחדות (פרודות); כל יחידה מכילה זרע אחד (או שניים), כגון פרי החלמית, המרווה.
מַפְרֶקֶת (Loment, lomentum) – פרי יבש ומוארך מרובה זרעים מסוג מפרדת המתפתח מעלה שחלה אחד או יותר, שאינו נפתח לאורכו עם הבשלתו, אלא מתפרק לרוחבו לפרקים חד-זרעיים.
מַקוֹר (Beak) – על פי רוב החלק העליון והדק והממושך של הפרי, הזרעון או עלה שחלה.
מְשֻלְשָל, משולשל, מִשְׁתַּלְשֵׁל (Pendulous, Drooping) – 1. תלוי; 2. שראשו נטוי כלפי מטה.
מתפרה, פורה (Accrescent) – חלק מהצמח (גביע, מצעית, עטיף) שמשתייר בפרי וגדל עמו.
ספלול, דמוי ספל קטן (Cupule, adj. Cupular) – מעטפת מרובת קשקשים העוטפת חלק מהבלוט (פרי האלונים).
עֹקֶץ הַּפְּרי, עוקץ הפרי (Fruit Stalk, Peduncle) – ענף קצר הנושא פרי (Peduncle מציין במקרה זה פרח מופרה).
עֲנָבָה (Berry, Baccate) – פרי בשרני או עסיסי, בלתי נפתח, לרוב רב זרעים המוקפים רקמה בשרנית או עסיסית.[דרושה הבהרה] לדוגמה: פירות הדר, עגבנייה, חציל, צבר.
פְּרֻדָה, פרודה (Mericarp) – חלק אחד של פרי מקובץ או של מפרדת; הפרודה היא יחידה המכילה על-פי-רוב זרע אחד וניתקת מעל הצמח בעת ההבשלה, כגון הפרודות של פרי החלמית והשפתניים.
פרי (Fruit) – האיבר המתפתח בדרך כלל משחלה בלבד לעיתים עם השתתפות איברים אחרים של הצמח הפרח או התפרחת, בדרך כלל עם זרעים לעיתים ללא. ייתכן פרי ללא הפריה של הביציות – תופעה המכונה פרתנוקרפיה (Parthenocarpy).
פרי יושב (Sessile) – פרי מחוסר עוקץ, הפרי יושב ישירות על הגבעול.
פְּרי מְדֻמֶה (Pseudocarp, Spurious Fruit) – פרי שבבנייתו משתתפים חלקי פרח אחרים בנוסף לשחלה (גינציום) כגון מצעית הפרח, עלי הגביע או עלי הכותרת. לדוגמה: פרי הרימון נבנה מהעלי והגביע, לכן הוא מוגדר כענבה מדומה. אנטוקרפ (Anthocarp) הוא דוגמה לפרי שעשוי צינור העטיף שבתוכו זרע (לדוגמה במין בלוטנית אפרירנית).
פְּרי מְקֻבָּץ (Apocarpic Fruit) – פרי הנוצר משתי עלי שחלה, שבתחילה חופשיים זה מזה, כך שבעת הבשלת הפרי מתקבלת קבוצת פרודות על מצעית משותפת, כדוגמת הפטל.
פְּרי קִבּוּצי (Compound Fruit) – 1. פרי המהווה יחידת תפוצה אחת, אך נוצר מפרחים רבים היושבים על ציר או מצע משותף, כגון תות עץ, תאנה, שקמה, מקלורה זהובה. 2. קבוצת פירות הנוצרים בתפרחת צפופה ומראה כפרי אחד.
ציפה (Pulp)
צִיצָה, קווצת שיער (Tuft) – קבוצה של שערות או סיבים שגדלים יחד.
צִיצִית (Pappus, Coma) – 1. ציצית של שערות על פרי; 2. אצל צמחי משפחת המורכבים, קבוצת שערות או זיפים או מוצים ארוכים הנישאת בראש הזירעונים הממוקמת מעל השחלה התחתית ומחוץ לכותרת, וייתכן שהיא מייצגת את הגביע. 3. קבוצת שערות וכו' המלווה זרעים שונים.
קליפת הפרי, פֶּריקַרְפּ (Pericarp) – קליפת הפרי שנוצרת מדופן השחלה (עלה שחלה). אפשר שהיא תהיה יבשה וקשה, או רכה ובשרנית, או עסיסית.
קָצִיץ (Siliqua) – כיום הוא נחשב לסוג של הלקט. פרי דמוי תרמיל הבנוי משני עלי שחלה מאוחים, על פי רוב נפתח בשתי קשוות ובעל שתי מגורות. המחיצה העוברת משליה אחת לשליה השנייה אינה אלא מחיצה מדומה, מכוון שאין עלי השחלה משתתפים ביצירתה, ואין כאן אלא צמיחה מופרזת של השליות הדופניות כלפי פנים זו מול זו והתאחותם.
קשווה, ברבים קְשָׂווֹת (Valve) – כל אחד מן החלקים העוטפים את הפרי (דופן הפרי) ונפרדים ממנו בעת הבשלתו, כגון חלקי התרמיל.
שקיק (Urticle)
תֶפֶר (Suture) – הקו שלאורכו נפתח הפרי או הקו המפריד בין עלה שחלה אחד למשנהו.
תֶפֶר הַבֶּטֶן (Ventral Suture) – קו פתיחת הפרי אשר לאורכו ערוכים הביציות בעלה שחלה או הזרעים בפרי (Adaxial Side).
תֶפֶר הַגַב (Dorsal Suture) – קו פתיחת הפרי לאורך העורק הראשי העובר באמצעו של עלה השחלה (Abaxial Side).
תרמיל (Legume, Silicula, Pod, Capsule) – 1. פרי הנפתח לשתי קשוות לאורכו של תפר המקיף אותו 2. כינוי לפרי של הצמחים ממשפחת הקטניות או המצליבים. כיום ממעטים להשתמש במונח האנגלי legume, silicula.
תרמילון (Silicula) – פרי של משפחת המצליבים שרוחבו קטן לכל היותר פי שניים מאורכו. ראו קציץ