stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דגל מדפיסים
הערות שוליים

↑  את המונח העברי טבע אברהם יערי בעבודתו החלוצית על דגלי המדפיסים העבריים, ובעקבותיו התקבל השם בקרב חוקרי הדפוס העברי; ראו: צבר, דגלי מדפיסים להלן בפרק "לקריאה נוספת".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536364305171  BNE: XX524689  BnF: cb133183451 (data)  GND: 4150724-1  LCCN: sh85106748
גריגורי סורקיס

| --- | --- |

 לידה:  4 בספטמבר 1949 (בן 75) אודסה, ברה"מ 
 מדינה:  אוקראינה, ברית המועצות 
 מקום מגורים:  קייב 
 השכלה:  האוניברסיטה הלאומית לטכנולוגיות מזון 
 תפקיד:  חבר המוצעה העליונה  חבר המוצעה העליונה (14 במאי 2002–25 במאי 2006)  חבר המוצעה העליונה (12 במאי 1998–14 במאי 2002) 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאל דמוקרטית של אוקראינה 
 פרסים והוקרה:  דיפלומה לשם כבוד מקבינט השרים האוקראיני  מסדר הנסיך יארוסלאב הנבון, דרגה 4  מסדר הנסיך יארוסלאב הנבון, דרגה 3  עיטור הכישרון של נשיא אוקראינה  מסדר הנסיך יארוסלאב הנבון, דרגה  5  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 3  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 1  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 2  מפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
גריגורי מיכאילוביץ' סורקיס (באוקראינית: Григорій Михайлович Суркіс; נולד ב-4 בספטמבר 1949) הוא איש עסקים ופוליטיקאי יהודי אוקראיני, עסקן כדורגל. סגן נשיא אופ"א בין 24 במאי 2013 ל-7 בפברואר 2019. נשיא התאחדות הכדורגל האוקראינית בין 2000–2012. נשיא דינמו קייב בשנים 1993–1998. חבר הראדה העליונה של אוקראינה של הכינוס השלישי, הרביעי, והתשיעי.
קורות חיים

גריגורי סורקיס נולד ב-4 בספטמבר 1949 במשפחה יהודית באודסה. אחיו הצעיר הוא איגור סורקיס, נשיא דינמו קייב.
גריגורי סורקיס בעל השכלה גבוהה, בשנת 1972 סיים את לימודיו במכון הטכנולוגי של קייב לתעשיית המזון עם תואר במכונות ומכשור לייצור מזון, הסמכה - מהנדס מכונות.
בשנים 1998–2006: חבר הראדה העליונה. במשך תקופה ארוכה היה חבר בגופים המנהלים של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של אוקראינה (אנ').
הערות שוליים

↑  https://file.liga.net/persons/grigorii-syrkis
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810661795005606  VIAF: 803147967343984200008   WorldCat (עם VIAF): 803147967343984200008
ג'ף וית'י

| --- | --- |

וית'י במדי ניו אורלינס פליקנס, 2013
 לידה:  7 במרץ 1990 (בן 34) סן דייגו, ארצות הברית 
 עמדה:  סנטר 
 גובה:  2.13 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת קנזס (2009–2013)
 דראפט:  בחירה 39, 2013 פורטלנד טרייל בלייזרס
 קבוצות כשחקן
 2013–2015 2015–2017 2017 2018 2019 2019–2020 2020–2021 2021–2023 2023:  ניו אורלינס פליקנס יוטה ג'אז דאלאס מאבריקס טופאש בורסה לאווריו עירוני נס ציונה גויאנג אוריון אוריונס בילבאו באסקט הפועל תל אביב
 
ג'פרי דייוויד וית'י (באנגלית: Jeffree David Withey; נולד ב-7 במרץ 1990) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר.
קריירה בתיכון

וית'י למד בבית הספר התיכון הורייזון בעיר הולדתו סן דייגו, קליפורניה, והוביל אותו לאליפות המדינה בדרג IV בעונת הסופומור שלו ב-2006. בגמר אליפות אזור דרום קליפורניה שיחקה קבוצתו של וית'י מול תיכון סן חואקין ממוריאל, בו שיחקו שלושה שחקני NBA לעתיד: האחים ברוק ורובין לופז וקווינסי פונדקסטר.
בעונת הסיניור שלו הוא העמיד ממוצעים של 20.8 נקודות, 13.0 ריבאונדים ו-7.3 חסימות למשחק.
קריירת מכללות > אריזונה (2008)

וית'י התחייב במקור לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת לואיוויל, אך החליף את התחייבותו לאוניברסיטת אריזונה. לאחר התפטרותו של המאמן לוטה אולסון באוקטובר הוא החליט לעבור קבוצה ולא שיחק בהמשך עונת 2008/09.
קריירת מכללות > קנזס (2009–2013)

וית'י עבר לאוניברסיטת קנזס בינואר 2009, אך לא שיחק עד סוף סמסטר הסתיו של 2009 עקב חוקי ההעברות של ה-NCAA. במהלך עונת 2009/10 וב-2010/11 שיחק וית'י זמן מוגבל לאחר שהתחרה על דקות משחק עם קול אולדריץ' והתאומים מרכוס ומרקיף מוריס.
בשנת הג'וניור שלו, לאחר שהאחים מוריס נבחרו בדראפט ה-NBA, הוא התחיל לפתוח בחמישייה והגיע עם קנזס לאוניברסיטת קנטקי לגמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל לעונת 2011/12, בו הפסידה 59–67 לוויילדקטס בכיכובו של אנתוני דייוויס. וית'י חסם 31 זריקות בטורניר ושבר את שיאו של ג'ואקים נואה, 29 חסימות. בעונת 2011/12 הוא נבחר לשחקן ההגנה של אזור הביג 12 וקבע שיא באזור עם 140 חסימות בעונה.
ב-3 בדצמבר 2012 נבחר וית'י לשחקן השבוע בביג 12 לאחר שרשם טריפל דאבל של 16 נקודות, 12 נקודות ו-12 חסימות, הטריפל דאבל השני בתולדות האוניברסיטה, נגד אוניברסיטת המדינה של סן חוסה. ב-18 בפברואר 2013 הוא נבחר לשחקן השבוע במשותף עם אנחל רודריגס לאחר שרשם דאבל דאבלים נגד אוניברסיטת המדינה של קנזס ואוניברסיטת טקסס באוסטין. באותו שבוע הוא חסם את הזריקה ה-265 וקבע שיא באזור הביג 12 לחסימות בקריירה.
וית'י סיים את שנת הסיניור שלו עם ממוצעים של 13.7 נקודות, 8.5 ריבאונדים ו-3.9 חסימות למשחק.
ב-10 במרץ 2013 הוא נבחר לשחקן ההגנה של השנה בביג 12 ולחמישיית העונה באזור. ב-11 במרץ 2013 הוא נבחר לחמישייה השנייה אול-אמריקן (אנ') על ידי The Sporting News, וב-31 במרץ נבחר לחמישייה השלישית אול-אמריקן על ידי Associated Press.
ב-5 באפריל 2013 בחר האיגוד הלאומי של מאמני הכדורסל את וית'י לשחקן ההגנה של השנה יחד עם ויקטור אולדיפו.
קריירה מקצועית > ניו אורלינס פליקנס (2013–2015)

וית'י נבחר בבחירה ה-39 בדראפט ה-NBA ‏2013 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, וב-10 ביולי 2013 הועבר לניו אורלינס פליקנס בטרייד של שלוש קבוצות בו היו מעורבים הפליקנס, הבלייזרס והסקרמנטו קינגס. בשתי עונות במדי הפליקנס הוא העמיד ממוצעים של 3.0 נקודות ו-2.3 ריבאונדים ב-95 משחקים.
קריירה מקצועית > יוטה ג'אז (2015–2017)

ב-24 באוגוסט 2015 חתם וית'י ביוטה ג'אז. ב-28 בדצמבר 2015 הוא רשם שיא עונתי של 11 נקודות ושיא קריירה של 12 ריבאונדים לאחר שפתח בחמישייה בניצחון 95–91 על פילדלפיה 76'.
קריירה מקצועית > דאלאס מאבריקס (2017)

ב-21 באוגוסט 2017 חתם וית'י לשנה בדאלאס מאבריקס, ושוחרר ממנה ב-19 בדצמבר 2017.
קריירה מקצועית > טופאש בורסה (2018)

ב-24 ביולי 2018 חתם וית'י בטופאש בורסה מהסופר ליגי הטורקית לעונת 2018/19. ב-28 בדצמבר 2018 הוא נפרד מהקבוצה לאחר שהופיע ב-19 משחקים.
קריירה מקצועית > לאווריו (2019)

ב-28 בפברואר 2019 חתם וית'י בלאווריו מליגת העל היוונית להמשך העונה. ב-30 במרץ 2019 קלע וית'י שיא עונתי של 18 נקודות ו-8 מ-10 מהשדה, יחד עם שישה ריבאונדים ושתי חסימות, בהפסד 88–99 לפאוק סלוניקי. ב-10 משחקים במדי לאווריו הוא העמיד ממוצעים של 6.9 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-1.5 חסימות למשחק.
ב-4 ביולי 2019 הוא הצטרף לוושינגטון ויזארדס לליגת הקיץ של ה-NBA.
קריירה מקצועית > עירוני נס ציונה (2019–2020)

ב-18 באוגוסט 2019 חתם וית'י לשנה בעירוני נס ציונה מליגת העל בכדורסל והיורופקאפ. ב-23 באוקטובר 2019 רשם וית'י דאבל דאבל של 23 נקודות ו-11 ריבאונדים, הוביל את נס ציונה לניצחון 82–75 על קפפנברג בולס וזכה בתואר מצטיין המחזור הראשון של עונת 2019/2020 ביורופקאפ. ב-5 בדצמבר 2019 הוא נבחר לשחקן חודש נובמבר בעונת 2019/2020 בליגת העל בכדורסל לאחר שהעמיד ממוצעי דאבל דאבל של 16.3 נקודות ו-13.3 ריבאונדים תוך קליעה של 66% מהשדה בשמונה משחקים. ב-23 בדצמבר 2019 קלע וית'י שיא קריירה של 24 נקודות עם 10 מ-12 מהשדה, שבעה ריבאונדים ושלוש חטיפות בניצחון 95–80 על הפועל תל אביב, ונבחר למצטיין המחזור ה-20.
קריירה מקצועית > גויאנג אוריון אוריונס (2020–2021)

ב-9 ביולי 2020 חתם וית'י בגויאנג אוריון אוריונס מליגת העל הקוריאנית בכדורסל, במדיה העמיד ממוצעים של 8.8 נקודות ו-7.3 ריבאונדים למשחק.
קריירה מקצועית > בילבאו באסקט (2021–2023)

ב-21 ביולי 2021 חתם וית'י בבילבאו באסקט מליגת ה-ACB הספרדית.
קריירה מקצועית > הפועל תל אביב (2023)

ב-22 באוגוסט 2023 חתם וית'י בהפועל תל אביב מליגת העל בכדורסל והיורוקאפ. הקבוצה ניצלה את אופציית השחרור שלה ב-23 בספטמבר, והוא הפך לשחקן חופשי מבלי שהופיע במשחק רשמי במדיה.
ד'רע"ט

ד'רע"ט (4279)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-22 בספטמבר 518 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 9 בספטמבר 519. שנה מסוג זחא, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחא, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
דואר הוותיקן

אוטומט לממכר בולים של דואר הוותיקן
דואר הוותיקן (איטלקית Poste vaticane) הוא הרשות המופקדת על שירותי הדואר בקריית הוותיקן, ועל המגעים עם רשויות דואר של מדינות אחרות וארגונים בינלאומיים העוסקים בתחום.
דואר הוותיקן נוסד באופן רשמי עם הקמתה של מדינת הוותיקן לאחר חתימת ההסכמים הלטרניים ב-11 בפברואר 1929, וב-1 ביוני 1929 הוא הצטרף לאיגוד הדואר העולמי. צו מיום 30 ביולי 1929 קבע את תחילת פעולתו של הדואר, והוא החל לפעול ב-1 באוגוסט שלאחר מכן.
מנהלת דואר הוותיקן וסניף הדואר הראשי שוכנים בארמון הממשל (Palazzo del Governatorato) בקריית הוותיקן, והרשות מפעילה שני סניפים נוספים - האחד במוזיאון הוותיקן והאחר בכיכר פטרוס הקדוש. כל אחד משלושת הסניפים אחראי על אזור גאוגרפי בקריית הוותיקן, ואזור רביעי משתרע על פני כל הנכסים האקס-טריטוריאליים של מדינת הוותיקן ברחבי רומא. הדואר האיטלקי הקצה לקריית הוותיקן את מספר המיקוד 00120.
דוד אלף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1908 ריגה, לטביה
 פטירה:  1957 (בגיל 49 בערך) איילת השחר
 שם לידה:  דוד אלקינד
 עיסוק:  אמן ישראלי
 
דוד אלף (נולד בשם דוד אלקינד; ריגה, האימפריה הרוסית, 1908 – 31 במרץ 1957, אילת השחר) היה אמן ישראלי. בין היתר עיצב את סמלי חטיבת גולני, חברת הארגז, מועצה אזורית גליל עליון, ואייר את ההגדות של איחוד הקבוצות והקיבוצים, הקיבוצים בית השיטה ואיילת השחר, ושירי ילדים.
ביוגרפיה

דוד אלף נולד בריגה, האימפריה הרוסית (לטביה של היום) בשנת 1908.
ב-1924 משפחתו עלתה לארץ לגדוד העבודה בתל יוסף. דוד למד בבצלאל ולאחר מכן עבר לקיבוץ בית אלפא לעבוד כנוקד וצייר בזמנו הפנוי. ב-1932 עברה משפחתו לקבוצת החוגים בקיבוץ בית השיטה במעיין חרוד. עקב בריאותו הלקויה עזב את רעיית הצאן והפך לצייר.
ב-1940 אייר את ההגדה הראשונה של קיבוץ בית השיטה, ששוכתבה ב-1947 ונשמרה כהגדה הקיבוצית עד 1977. לאחר הפילוג בקיבוץ המאוחד עבר לקיבוץ אילת השחר עם משפחתו, שם כתב את ההגדה הקיבוצית.
חיים אישיים

נולד למשפחה בת חמישה בנים ותינוקת שנפטרה במהלך המסע לארץ. מתוך חמשת הבנים ארבעה עסקו ברעיית צאן.
נישא לסגלה, עמה גידל שלושה ילדים, מהם שניים ביולוגיים ואחת מאומצת. נפטר ב-1957.
לקריאה נוספת

Adam S. Cohen,Signs and Wonders: 100 Haggada Masterpieces, הוצאת קורן ירושלים, 2020.
הרועה העברי, בעריכת מתתיהו שלם, דוד זמיר, עיטורים: דוד אלף, הוצאת חיפה: אגודת הנוקדים העברים בישראל, תשי"ז - 1957.
בין עדרי הצאן: (מספורי רועה), עזיז אפנדי (פסח בר אדון); מצויר בידי הרועה דוד אלקינד; הוצאת אחיאסף, ירושלים, תש"ב - 1942.
ענות, פרקים לשירה במקהלה ובצבור, שירי רועים לקול אחד, ו', שרת, י.(עורך), תל אביב, שירי ועדת התרבות של הקיבוץ המאוחד, תרצ"ט.
קובץ לחג הגז, עורך: מתתיהו שלם, אגודת הנוקדים 1954, עמ' 38.
הערות שוליים

↑  קובי דוד, למי שייך העץ שבתג חטיבת גולני?, באתר mynet עפולה ועמק, ‏23 במאי 2011
↑   גיל טבת ותומר אפלבאום, העצים היפים ביותר בישראל, באתר הארץ, 27 במרץ 2022
↑   ציפי אלבז, דרך נוף יבנאל–מנחמיה: המקום בו היסטוריה ונוף נפגשים, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2019
↑  מאי 2021: דרך נוף יבנאל-מנחמיה, באתר קק"ל לצעירים, ‏מאי 2021
↑  דוד אלף, הגדה של פסח - איחוד הקבוצות והקיבוצים, באתר הספרייה הלאומית, ‏תשי"ג - תש"ך
↑  תקוה שריג, מדבריו של אריה ב.ג על החג ומשמעותו, באתר קיבוץ בית השיטה, עריכת תוכן: חגי בן גוריון; צילום וסריקה: חיים בניאן; עריכה גרפית: מיכל אלבלק; מקורות: ארכיון בית השיטה מכון שיטים ואוסף אריה ב.ג; 2009
↑  לפני שנות אלף, בקיבוץ, באתר הארץ, 9 באפריל 2006
ד'רפ"ז

ד'רפ"ז (4287)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-24 בספטמבר 526 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 12 בספטמבר 527. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'רפ"ב

ד'רפ"ב (4282)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-18 בספטמבר 521 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 7 בספטמבר 522. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
דיסטיצ'ודונטיים

| דיסטיצ'ודונטיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: חריתאים
משפחה:: דיסטיצ'ודונטיים
שם מדעי
 Distichodontidae ‏גינטר, 1864

דיסטיצ'ודונטיים (שם מדעי: Distichodontidae) היא משפחת דגים מסדרת החריתאים החיים במקווי מים מתוקים באפריקה. דגים אלה בעלי מגוון גדול של גדלים ושל צורות אכילה. חלקם טורפים קטנים מאוד באורך של 8 ס"מ בממוצע בעוד המינים הגדולים ביותר הם צמחונים באורך 83 ס"מ בממוצע.
הדגים במשפחה זו בעלי שתי צורות מבנה: מבנה מוארך בעל סנפירים דקים ולסתות מוארכות כמו של זאבי נהרות או לחלופין מבנה עגלגל עם סנפירים בשרניים קטנים ולסתות הדומות לאלה של דגי הפאקו, ממשפחת הפיראניים שתפקידם ללעוס צמחייה מיימית. עם זאת גם המינים הצמחוניים הם אוכלי כל ויגוונו בבעלי חיים קטנים. הסוג Mesoborus הוא צייד של דגים אחרים והסוגים Belonophago‏, Eugnathichthys ו-Phago הם אוכלי קשקשים, התולשים פיסות קשקשים ממיני דגים אחרים באמצעות שיניהם הדקות. הסוג Ichthyborus הוא גם טורף וגם תולש קשקשים כולל מדגים גדולים ממנו.
מינים אלה משמשים כדגי נוי נפוצים באקווריומים שונים.
סוגים

Belonophago
Congocharax
Distichodus
סוג ומין יחיד Dundocharax bidentatus
Eugnathichthys
Hemigrammocharax
Ichthyborus
סוג ומין יחיד Mesoborus crocodilus
Microstomatichthyoborus
Monostichodus
Nannaethiops
Nannocharax
Neolebias
סוג ומין יחיד Paradistichodus dimidiatus
סוג ומין יחיד Paraphago rostratus
Phago
Xenocharax
דוד אלקיים

| --- | --- |

 לידה:  1851 ה'תרי"א לערך מוגדור, מרוקו
 פטירה:  1941 (בגיל 90 בערך) י' בניסן ה'ת"ש מוגדור, מרוקו
 לאום:  יהודי
 עיסוק:  צייר, מגלף, פסל, נגר ואמן יודאיקה
 שפות היצירה:  עברית
 נושאי כתיבה:  שירה ופיוט
רבי דוד אלקיים (רד"א; 1851 - י' בניסן ה'ת"ש,1941) היה חכם, משורר, פסל, צייר, עיתונאי ומלומד יהודי מאסואירה שבמרוקו. אחד משלושת מחבריה של האנתולוגיה "שיר ידידות" שמהווה את הבסיס לשירת הבקשות של יהדות מרוקו. היה שותף לרבות מעמדות תנועת ההשכלה וכתב מאמרים לעיתונים כגון הצפירה.
מכתביו

רבי דוד אלקיים, שירי דודים, ירושלים: הוצאת ההסתדרות הציונית, תשמ"ג (1983).
רבי דוד אלקיים, מכתב ממרוקו, עיתון הצפירה, 15 בנובמבר 1891, עמ' 3.
לקריאה נוספת

אפרים חזן, ‏לשון וסגנון בשירת רבי דוד קיים, פעמים 17 (תשמ"ד), עמ' 53-75.
יוסף שטרית, 'ר' דוד אלקאים, משורר עברי במרוקו', אפריון, 1 (אביב תשמ"ג), עמ' 96–102.
יוסף שטרית, מודרניות לאומית עברית מול מודרניות צרפתית: ההשכלה העברית בצפון-אפריקה בסוף המאה הי"ט, מקדם ומים ג' (תש"ן), עמ' 11–76.
יוסף שטרית, 'מודעות חדשה לאנומליה וללשון - ניצניה של תנועת השכלה עברית במרוקו בסוף המאה הי"ט', מקדם ומים ב' (תשמ"ו), עמ' 129–168.
יוסף שטרית, 'תנועת ההשכלה העברית בסוף המאה הי"ט במרוקו ותרומתה להתארגנות הציונית', בתוך: יששכר בן עמי (עורך), מחקרים בתרבותם של יהודי צפון אפריקה, ירושלים, תשנ"א, עמ' 313–333.
הערות שוליים

↑  ר' אלקיים מתייחס כאן לקביעתו של המשורר המפורסם ר' אברהם אבן עזרא בן המאה ה-12 שאין להשתמש בחרוזים על משקל "שור וחמור" בשירה העברית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308237805171  ISNI: 0000 0000 4888 4184  LCCN: nr92013525  VIAF: 36779722   WorldCat (עם VIAF): 36779722
ד'רפ"ה

ד'רפ"ה (4285)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-14 בספטמבר 524 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 3 בספטמבר 525. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לפי ההלכה, בשנת ד'רפ"ה מתחיל מחזור חמה בן 28 שנים, ולכן מברכים את ברכת החמה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ברכת החמה ביום רביעי ט"ז בניסן - 26 במרץ 525 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז).
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
ד'רע"ח

ד'רע"ח (4278)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-2 בספטמבר 517 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 21 בספטמבר 518. שנה מסוג זשה, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
דיואי אלבינסון

דיואי אלבינסון (באנגלית: Dewey Albinson; 9 במרץ 1898–1971) היה אמן אמריקאי.
מכרה בצפון מינסוטה, 1933
ראשית חייו

אלבינסון היה בן להורים מהגרים שוודים.
הוא למד בבית הספר לאמנות במיניאפוליס ב-1919, ובליגת הסטודנטים לאמנות. הוא חי בצרפת מ-1923 עד 1925.
קריירה

הוא היה המנהל והמורה בבית הספר סנט פול לאמנות, מ-1926 עד 1929. מ-1929 עד 1931, הוא חי באיטליה, ולאחר מכן עבר לניו יורק ב-1932.
בשנת 1933, הוא עבד עבור פרויקט יצירות אמנות הציבוריות, ובשנת 1934 הוצג ציורו "מכרה בצפון מינסוטה" בגלריה לאמנות קורקורן, ונדד למקומות נוספים.  הוא היה מנהל פרויקט של מחלקת החינוך של מדינת מינסוטה, מ-1935 עד 1937. הוא צייר ציורי קיר לסניפי דואר בקלוקט, מינסוטה ובמרקט, מישיגן.
הוא היה נשיא איגוד האמנות של מינסוטה, מ-1937 עד 1938. מ-1939 עד 1941 הוא חי בקוויבק. לאחר שחזר למינסוטה, הוא עבר לסטוקטון, ניו ג'רזי, ולבסוף ל־Jalisco, במקסיקו ב-1953.
עבודתו נמצאת במוזיאון לאמנות אמריקאית של סמיתסוניאן,  במוזיאון לאמנות בסן דייגו, במכון לאמנות של מיניאפוליס, במוזיאון לאמנות של אוניברסיטת מישיגן,  ובמוזיאון לאמנות של פרדריק אר וייסמן.
הערות שוליים

↑  Dewey Albinson, www.cartermuseum.org (באנגלית)
1 2  Robert Crump, Minnesota Prints and Printmakers, 1900-1945, Minnesota Historical Society, 2009, ISBN 978-0-87351-635-8. (באנגלית)
↑  "European masterworks from Linden House Collection to be auctioned at Hindman"
↑  Dewey Albinson, web.archive.org, ‏2011-09-10
↑  Northern Minnesota Mine | Smithsonian American Art Museum, americanart.si.edu (באנגלית)
↑  Exchange: (Landscape), exchange.umma.umich.edu
↑  Dewey Albinson/Mrs. Increase Robinson, web.archive.org, ‏2011-08-21
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5227 2105  LCCN: no91002563  SNAC: w6d22zpj  ULAN: 500336480  VIAF: 6953985   WorldCat (עם VIAF): 6953985 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דיואי אלבינסון".
דואר סלובקיה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  Ministry of Transport and Construction of the Slovak Republic 
 תקופת הפעילות:  1 בינואר 1993 – הווה (31 שנים) 
 מיקום המטה:  באנסקה ביסטריצה 
 ענפי תעשייה:  דואר 
  
 www.posta.sk
 
דואר סלובקיה (בסלובקית: Slovenská pošta) היא חברת דואר בבעלות המדינה האחראית על מתן שירותי הדואר בסלובקיה. החברה הוקמה ב-1 בינואר 1993, כשסלובקיה הפכה למדינה עצמאית.
כיום החברה מפעילה 1,566 סניפי דואר ברחבי סלובקיה. מאז 1996 משרדיה הראשיים נמצאים בעיר באנסקה ביסטריצה.
הערות שוליים

↑  Subject of activity, אתר דואר סלובקיה (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 8852 9195  VIAF: 128799696   WorldCat (עם VIAF): 128799696 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סלובקיה ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גריגורי קוזינצב

| --- | --- |

 לידה:  22 במרץ 1905 קייב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  11 במאי 1973 (בגיל 68) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מקום קבורה:  ליטרטורסקיה מוסטקי 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 בן או בת זוג:  סופיה מגאריל (1923–1943) 
 צאצאים:  אלכסנדר קוזניצב 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין (1941)  גביע סאת'רלנד (1964)  פרס לנין (1965)  אמן העם של ברית המועצות (1964)  עיטור הדגל האדום של העמל (1939)  פרס סטלין (1948)  פעיל מצטיין באמנויות  של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית של רוסיה  עיטור לנין  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  עיטור מהפכת אוקטובר 
 פרופיל ב-IMDb
 
גריגורי קוזינצב (ברוסית: Григорий Михайлович Козинцев; ‏22 במרץ 1905 – 11 במאי 1973) היה במאי קולנוע ותיאטרון ותסריטאי יהודי-סובייטי. עבור סרטיו הוענקו לו פעמיים עיטור לנין, פעמיים פרס סטלין, פרס לנין ותואר אמן העם (1964).
חייו

גריגורי קוזינצב נולד בעיר קייב (כיום באוקראינה) למשפחת רופא. לאחר סיום בית הספר למד ציור. בהיותו חובב תיאטרון החל בהכנת תפאורה להצגות. ביחד עם חבריו סרגיי יוטקביץ' ואלכסיי קפלר הוא הקים תיאטרון בובות. בשנת 1920 קוזינצב נסע לפטרוגרד, שם המשיך בלימודי ציור והתחיל לעבוד כעוזר במאי בתיאטרון.
בשנת 1922 ביחד עם לאוניד טראוברג הקים תיאטרון אקסצנטרי (תיאטרון אוונגרד) תוך שנתיים הם העלו על הבמה מספר הצגות. בשנת 1924 הם התחילו בצילום סרטים קצרים. בשנת 1926 קוזינצב וטראוברג השלימו סרט ראשון באורך מלא. בסרט זה השתתפו גם הצלם אנדריי מוסקבין והצייר יבגני אנאי שהשתתפו כמעט בכל סרטיו של קוזינצב.
בשנת 1927 קוזינצב החל ללמד במכון לאומנויות הבמה בלנינגרד ובשנת 1944 הוא התחיל ללמד ב-VGIK. בין תלמידיו היו אלדר ריאזנוב וסטניסלב רוסטוצקי.
בשנים 1934-1938 קוזינצב ביים טרילוגיה של סרטים על מקסים - נער שגדל מפועל צעיר למשתתף פעיל במהפכת אוקטובר עם בוריס צ'ירקוב בתפקיד הראשי. על טרילוגיית סרטים זו קוזינצב קיבל את פרס סטלין ועיטור הדגל האדום.
בשנות ה-40 קוזינצב חזר לתיאטרון וביים את ההצגות המלך ליר, המלט ואותלו בתיאטראות של לנינגרד. בשנת 1946 קוזינצב הוזכר במנשר מפלגתי על תופעות שליליות בקולנוע הסובייטי. למרות זאת הוא קיבל אישור לעשות סרטים על אנשים בולטים בתרבות הרוסית - הרופא פירוגוב ומבקר ספרות בלינסקי. בבימוי הסרטים הייתה התערבות עמוקה של הממסד וקוזינצב החליט לעבור לעבוד בתיאטרון בלבד.
במחצית השנייה של שנות ה-50, לאחר מות יוסיף סטלין, קוזינצב הוזמן בחזרה לאולפני הקולנוע בלנינגרד. בתקופה זו הוא ביים את סרטיו המפורסמים המבוססים על יצירות קלאסיות: דון קישוט (1957), המלט (1964) והמלך ליר (1970).
על הסרט "המלט" קוזינצב קיבל את פרס לנין, פרס בפסטיבל הסרטים של ונציה, פרסים בפסטיבלי קולנוע נוספים ותואר אמן העם. הוא זכה להכרה בינלאומית והוזמן לכהן בחבר השופטים של פסטיבל הקולנוע בקאן.
קוזינצב החל ללמד בימוי עוד בהיותו בלנינגרד. במוסקבה הוא המשיך ללמד במכון לקולנוע ובשנת 1960 התמנה לפרופסור. בין תלמידיו היו אלדר ריאזנוב, סטניסלב רוסטוצקי ואיליה פרז.
קוזינצב נפטר ב-11 במאי 1973 ונטמן בבית העלמין בלנינגרד.
פילמוגרפיה (חלקית)

1934 - מקסים - תקופת הנוער (Юность Максима)
1937 - חזרתו של מקסים (Возвращение Максима)
1938 - שכונת ויבורג (Выборгская сторона)
1947 - פירוגוב (Пирогов)
1937 - בלינסקי (Белинский)
1957 - דון קישוטה (Дон Кихот)
1964 - המלט (Гамлет)
1970 - המלך ליר (Король Лир)
גימנסיה

גימנסיה (בלטינית: Gymnasium) הוא מוסד חינוכי במדינות רבות באירופה, המעניק לחניכיו השכלה על-יסודית. במדינת ישראל המושג מקביל לבית ספר תיכון, אם כי לא במלואו.
אטימולוגיה

מקור השם "גימנסיה" במילה היוונית העתיקה גימנסיון (γυμνασιον) שפירושה להתאמן בעירום – מוסד ששימש ביוון העתיקה כמתחם שבו קיבלו אנשים צעירים חינוך גופני ואינטלקטואלי. המילה הגיעה דרך הלטינית להרבה שפות אירופאיות, ביניהן ספרדית, גרמנית, רוסית, יוונית, הולנדית, פולנית והשפות הסקנדינביות, בהן המילה משמשת לתיאור מוסד השכלה על-יסודי.
אטימולוגיה > באנגלית

באנגלית המילה "ג'ימנזיום" Gymnasium, או Gym בקיצור, משמשת לאולם ספורט או חדר כושר.
אופי ומבנה

אופי הגימנסיות משתנה ממדינה למדינה, וממוסד למוסד. חלק מהגימנסיות מציעות לתלמידיהן חינוך כללי, וחלק מציעות חינוך ממוקד ומגמה מרכזית.
שלוש המגמות המסורתיות הן:
גימנסיה בעלת מגמה הומניסטית, המתמחה בשפות עתיקות
גימנסיה בעלת מגמת שפות מודרניות
גימנסיה ריאלית או מדעית - בעלת מגמות מתמטיקה ומדע.
נכון ל-2009 ישנן גימנסיות המתמחות בנושאים חדשים, כגון גימנסיות ספורט וגימנסיות אמנות.
גיל המינימום לכניסה לגימנסיה משתנה ממדינה למדינה, ונע בין 9 (לדוגמה בדנמרק) ל-16 שנים (לדוגמה פינלנד). משך שנות הלימוד גם תלוי במוסד ובמדינה ויכול לנוע מפרק זמן של שנתיים (פינלנד) לתקופה של תשע שנים (גרמניה).
במדינות דוברות גרמנית, מדינות סקנדינביה ומדינות בנלוקס שימשה הגימנסיה החל מהמאה ה-16 כמוסד חינוך על-יסודי, המכין את תלמידיו לחינוך אוניברסיטאי. בשל כך הגימנסיות בארצות אלה מכוונות לבוגרי החינוך היסודי, בין הגילים 10–13, שמעוניינים להמשיך, או שהוריהם רוצים שימשיכו, לחינוך אקדמי. תלמידי הגימנסיות לומדים, בנוסף לתוכנית הלימודית הרשמית, גם לטינית ויוונית. בגרמניה קיימים שני סוגים נוספים של בתי ספר על-יסודיים, כאשר בוגריהם נחשבים בעלי רמת חינוך נמוכה יותר מאשר בוגרי הגימנסיות.
בישראל

בישראל, גימנסיה היא בדרך כלל מוסד חינוכי על-יסודי, המשלב בתוכו תיכון וחטיבה, ומעניק לתלמידיו שש שנים של חינוך על-יסודי, שבסיומן הם ניגשים לבחינות הבגרות. הגימנסיה העברית "הרצליה", שהוקמה ב-1905, הייתה המוסד החינוכי העל-יסודי העברי הראשון. כיום פועלים בארץ מספר מוסדות חינוך המכילים בשמם את המילה "גימנסיה": הגימנסיה הריאלית בראשון לציון (אשר נוסדה בשנת 1939); גימנסיה גן נחום בראשון לציון, שנוסדה כשלוחה של הגימנסיה הריאלית; גימנסיית קציר בחולון; הגימנסיה העברית רחביה בירושלים; וכן רשת תיכונים פרטיים לה שבעה סניפים, הנקראת "תיכון גימנסיה".