stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וושינגטון הייטס (מנהטן)
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת

במאה ה-18, רק החלק הדרומי של האי יושב על ידי האירופאים, מה שהשאיר את שאר מנהטן ברובה ללא בנייה. בין שלל שטחי היבשה הבלתי מעורערים היה המקום הגבוה ביותר באי, שממנה היו נופים בלתי נשכחים של מה שיהפוך למטרופולין ניו יורק.
כשהגיעה מלחמת העצמאות של ארצות הברית לניו יורק, היו ידי הבריטים על העליונה. הגנרל ג'ורג' וושינגטון וחיילי הצבא הקונטיננטלי שלו חנו על האדמה הגבוהה, וקראו לה פורט וושינגטון, כדי לפקח על החיילים הבריטים המתקדמים. הצבא הקונטיננטלי נסוג ממיקומו לאחר מפלתו ב-16 בנובמבר 1776, בקרב פורט וושינגטון. הבריטים נכנסו לתפקיד ושמו את שמו לפורט קניפאוזן לכבוד וילהלם פון קניפאוזן, מנהיג ההסיאנים, שלקח חלק ניכר בניצחון הבריטי. מיקומם היה במקום שנקרא כעת פארק בנט. פורט וושינגטון הוקמה כעמדה פוגעת למניעת שיט בריטי להפליג צפונה על נהר ההדסון. פורט לי, מעבר לנהר, היה התאום שלה, שנבנה כדי לסייע בהגנה על עמק ההדסון. התקדמות הקרב מסומנת על ידי סדרת לוחות ברונזה לאורך רחוב ברודוויי.
לא רחוק מהמצודה נמצא טברנה בלו בל, שנמצאת בצומת של קינגסברידג' רוד, בצומת רחוב ברודוויי ורחוב 181 של היום, בפינה הדרומית-מזרחית של הודסון היימס המודרנית. ב-9 ביולי 1776, כאשר הקונגרס המחוזי של ניו יורק נצטרף להכרזת העצמאות של ארצות הברית, "קהל משופע של חיילים ואזרחים ('לא היו אנשים הגונים' נוכחים, עד אחד אמר אחר כך) ... צעדו בברודוויי אל באולינג גרין, שם הפילו את הפסל של ג'ורג' השלישי שהוקם בשנת 1770. הראש הונח על קפיץ בטברנה בלו בל... "
הטברנה שימש מאוחר יותר על ידי וושינגטון וצוותו כאשר הבריטים פינו את ניו יורק, כשעמדו מולה וצפו בכוחות האמריקאים צועדים דרומה כדי לקחת מחדש את ניו יורק.
ב-1856 נבנתה הבית הראשונה באתר פורט וושינגטון. מעון Moorewood היה שם עד שנות השמונים של המאה התשע עשרה. הנכס נרכש על ידי ריצ'רד קרמן ונמכר לג'יימס גורדון בנט לאחוזת קיץ בשנת 1871. צאצאי בנט העבירו את האדמה לעיר כדי להקים בה פארק לכבוד המאהל של מלחמת העצמאות של ארצות הברית. פארק בנט הוא חלק מהאדמה ההיא. לוציוס צ'יטנדן, סוחר מניו אורלינס, בנה בית בקרקע שקנה בשנת 1846, ממערב למה שכיום שדרות קבריני ורחוב מערב 187. מקום זה היה ידוע בשם אחוזת צ'יטנדן משנת 1864. ק. פ. באקינג קרא את ביתו הסמוכה לנהר הדסון פינהורסט, שם ששורד עד היום כשדרת פינהורסט.
סדרת הרכסים המשקיפה על ההדסון היו אתרי וילות במאה ה-19, כולל רכושו הרחב של ג'ון ג'יימס אודובון.
באזור שבין הרחובות 190 ל-192 היה אי פעם פארק השעשועים פורט ג'ורג', פארק שעשועים, משנת 1895 עד 1914. האתר שלו הוא כיום פינת ישיבה בפארק הייברידג', שהוצב בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
היסטוריה > ראשית ואמצע המאה ה-20

בתחילת המאה ה-20 החלו לקצוץ את היער כדי לפנות מקום לבתים. בצוקים שמהווים כיום פארק פורט טריון, ישב אחוזתו של קורנליוס קינגסלי גאריסון בילינגס, נשיא בדימוס של חברת קולה וגז בשיקגו. הוא רכש 100,000 מטר מרובע ובנה את Tryon Hall, בית בסגנון לואי ה-14 בעיצובו של גאס לואל. הייתה בו כניסה מהנרי הדסון פארקוויי, גבוה 15 מטר ועשוי מגרניט מיין. בשנת 1917, מכר בילינגס את האדמות לג'ון ד. רוקפלר, הבן במחיר של 35,000 דולר לאקר. Tryon Hall נשרף באש בשנת 1925.
בתחילת המאה העשרים התחילו מהגרים מאירלנד להתגורר בוושינגטון הייטס. יהודי אירופה שברחו מהנאצים בשנות ה-30 ושנות ה-40 גם התיישבו בשכונה. יוונים החלו לעבור לוושינגטון הייטס בשנות העשרים של המאה העשרים, והשכונה הייתה נקראת "אסטוריה של מנהטן" בשנות ה-50 וה-60. מהגרים דומיניקנים החלו להגיע בשנות ה-80, ווושינגטון הייטס הייתה מוקד הגולה הדומיניקנית בארצות הברית.
היסטוריה > ראשית ואמצע המאה ה-20 > פורט טריון

במהלך מלחמת העולם הראשונה עולים מהונגריה ופולין עברו לגור ליד האירים. כשגדלה הנאציזם בגרמניה, יהודים ברחו. בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20, התיישבו יותר מ-20,000 פליטים מגרמניה בוושינגטון הייטס.
נראה כי תחילתו של קטע זה בוושינגטון הייטס כשכונה בתוך שכונה החלה בערך בתקופה זו, בשנים שלפני מלחמת העולם השנייה. חוקר אחד מתייחס לאזור בשנת 1940 בשם "מבצר טריון" ו"אזור פורט טריון". בשנת 1989 כתב סטיבן מ. לוונשטיין, "המרחק החברתי הגדול ביותר היה בין האזור בצפון-מערב, דרומית לפארק פורט טריון, שהיה, ונשאר, החלק היוקרתי ביותר... ההבדל הזה כבר קיים בשנת 1940, המשיך ללא הפוגה עד שנת 1970, ועדיין היה מורגש בשנת 1980... " לוונשטיין הגדיר את פורט טריון כהאזור שממערב לברודוויי, ממזרח להדסון, צפונית לרחוב 181, ודרומית לרחוב דיקמן, הכולל את פארק פורט טריון. הוא כותב, "בתוך אזור וושינגטון הייטס (בין רחוב 155 לרחוב דייקמן) היה גם הבדל פנימי לא מבוטל. ככל שהולכים יותר צפונה ומערבה, השכונה יוקרתית יותר..."
היסטוריה > ראשית ואמצע המאה ה-20 > פרנקפורט על נהר הדסון

בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה כונתה השכונה בשם פרנקפורט על נהר הדסון בגלל האוכלוסייה הצפופה של יהודי גרמניה שהתיישבו בה. מספר גדול מאוד של פליטי גרמניה שהתיישבו במקום הגיעו מפרנקפורט, וחלקם אף ייסדו בשכונה קהילת המשך לקהילת האם בפרנקפורט בשם קהל עדת ישורון, מה שהוליד אולי את השם החדש. באף שכונה אחרת בעיר לא היו כל כך הרבה יהודים גרמנים, אשר יצרו שם עולם גרמני מרכזי משלהם בשנות ה-30.
בשנת 1934 החלו חברי המועדון היהודי-גרמני בניו יורק את אאופבאו, ידיעון לחבריו שצמח לעיתון. משרדיה היו בשכונה. העיתון התפרסם כ"קול אינטלקטואלי בולט ופורום העיקרי ליהדות גרמנית בארצות הברית". לדברי שגרירות גרמניה בוושינגטון הבירה, "הוא הציג את עבודתם של סופרים ואנשי רוח בולטים כמו תומאס מאן, אלברט איינשטיין, שטפן צווייג, וחנה ארנדט. זה היה אחד העיתונים היחידים שדיווחו על מעשי זוועות השואה במלחמת העולם השנייה."
בשנת 1941 פרסמו את ה-Aufbau Almanac, מדריך לחיים בארצות הברית שהסביר את המערכת הפוליטית האמריקאית, חינוך, מערכת הביטוח, סניף הדואר וספורט. לאחר המלחמה עזר אופאבאו למשפחות שהתפזרו בקרבות אירופה להתחבר מחדש באמצעות פרסום רשימת שמות הניצולים. המשרדים של אאופבאו עברו בסופו של דבר לשכונת האפר ווסט סייד. העיתון כמעט פשט את הרגל בשנת 2006, אך נרכש על ידי Jewish Media AG, והוא קיים כיום כמגזין חדשות חודשי. משרדי המערכת שלה נמצאים כעת בברלין, אך יש לה כתב בעיר ניו יורק.
כאשר גדלו ילדי המהגרים היהודים בשכונה, הם נטו לעזוב את השכונה, ולעיתים, את העיר עצמה. בשנת 1960, היוו יהודי גרמניה רק 16% מהאוכלוסייה בפרנקפורט על נהר הדסון. השכונה הפכה להיות פחות יהודית בשנות ה-70 של המאה ה-20 עם הגירתם של יוצאי ברית המועצות. לאחר ההגירה הסובייטית, משפחות מהקריביים, ובמיוחד פוארטו ריקו והרפובליקה הדומיניקנית, הפכו את השכונה לביתם. כל כך הרבה דומיניקנים גרים בוושינגטון הייטס כי מועמדים לנשיאות קמפיין הרפובליקה הדומיניקנית מגיעים למצעדים בשכונה. אפרו-אמריקאים החלו לעבור לשם בשנות השמונים, ואחריהם קבוצות אחרות. "פרנקפורט על ההדסון" כבר לא תיאר את השכונה.
היסטוריה > סוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 > פשע וסמים בשנות ה-80

בשנת 2011 היו בוושינגטון הייטס בין שיעורי הפשע המדווחים הנמוכים ביותר בשכונות במנהטן, אם כי פעם היה העניין שונה לחלוטין.
בשנות השמונים הושפעה השכונה בצורה קשה ממגפת הקוקאין, כמו שאר העיר ניו יורק. בשנת 1989 כינה הניו יורק טיימס את השכונה, "בירת הקראק של אמריקה".
היסטוריה > סוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 > התחדשות עירונית, ג'נטריפיקציה ושיעורי פשע נמוכים יותר

ככל שסחר הקראק התמעט, הפשיעה נפלה בשנים שלאחר מכן. מעצרם של שוטרים המעורבים בסחר בסמים שינה את השכונה באופן דרמטי. אנשים נעצרו גם בגלל פשעי איכות חיים. בשנת 2018, בשני המחוזות היו שני מקרי רצח משולבים. הפשיעה ירדה ממעל 10,000 אירועים שדווחו באזור מחוז 34 בשנת 1990, לכמעט 2,000 תקריות בסך הכל בשני המתחמים בשנת 2018.
בשנת 2011, וושינגטון הייטס הייתה השכונה הרביעית הכי בטוחה במנהטן, על פי ניתוח אחד של רישומי המשטרה.
גאוגרפיה

בעבר, השכונה נגדרה להגיע דרומה עד לרחוב 133, השימוש המודרני מגדיר את השכונה כפועל צפונה מרחוב 155 עד אינווד.
מיקודי הדואר של וושינגטון הייטס הם 10032, 10033, ו-10040.
בחלק וושינגטון הייטס, בסמוך לשדרת פינירסט ורחוב 183 בפארק בנט, נמצא לוח המסמן את הגובה הטבעי הגבוה ביותר של מנהטן, 81 מטר מעל פני הים, במקום שישב פורט וושינגטון, מחנה מלחמת העצמאות של ארצות הברית של הגנרל ג'ורג' וושינגטון וחייליו, על שמם נקראת וושינגטון הייטס.
ויקי קאיה

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1978 (בת 46) אתונה, יוון 
 מדינה:  יוון יוון
 מספר צאצאים:  2 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  100044256828146
 www.vickykaya.gr
 
ויקי קאיה (ביוונית: Βίκυ Καγιά; נולדה ב-4 ביולי 1978) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה יווניה.
ביוגרפיה

קאיה נולדה באתונה. היא החלה לדגמן בגיל ארבע עשרה והופיעה בפרסומות טלוויזיה ברחבי העולם. בגיל שמונה עשרה היא עברה להתגורר בפריז ועבדה גם במילאנו, בלונדון, בגרמניה ובניו יורק.
היא הופיעה על שערי המגזינים "אסקווייר", "ווג", "מאדאם פיגרו", "מארי קלייר" ו"אל". דגמנה לניבאה, לשוורצקוף, ללוראל ולמוצרי דאב, היא הנחתה את פסטיבל הסרטים הבינלאומי של סלוניקי וב-2009 החלה להנחות את הגרסה היוונית של התוכנית "הטופ מודל הבאה". ב-2007 ייסדה ארגון צדקה הנקרא "ויקי וחברים".
ויקיברסיטה

| --- | --- |
לוגו ויקיברסיטה

 סוג:  חומרים ופעילויות ללימוד
 תקופת הפעילות:  15 באוגוסט 2006 – הווה (18 שנים)
 בעלות:  קרן ויקימדיה
 הרשמה:  לא חובה
 wikiversity.org
 
ויקיברסיטה (באנגלית: Wikiversity) הוא מיזם של קרן ויקימדיה, הנועד להיות מקור לחומרים ופעילויות ללימוד. נכון לינואר 2022 ויקיברסיטה קיימת בשבע-עשרה שפות, שביניהן: אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, יפנית, רוסית, יוונית, ערבית, קוריאנית ואיטלקית.
ויקיברסיטה התחילה לראשונה את פעילותה בשנת 2003 כחלק מהמיזם ויקיספר. בשנת 2006 נערכה הצבעה בנושא הפרדת ויקיברסיטה למיזם עצמאי, והוחלט להפרידה.
מהדורה בעברית של המיזם, טרם הושקה.
הערות שוליים

↑  Wikimedia's MediaWiki API:Sitematrix. ספטמבר 2024  Data:Wikipedia statistics/meta.tab
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
השחקן השישי בליגת העל בכדורסל

| ישראל   תארים אישיים בליגת העל בכדורסל |
| --- | --- |
 שחקן העונה  מאמן העונה  חמישיית העונה  תגלית העונה  מובילי הסטטיסטיקות:  מצטיין הגמר  שחקן ההגנה  השחקן השישי  השחקן המשתפר
השחקן השישי של העונה בליגת העל בכדורסל הוא פרס שנתי מטעם מנהלת ליגת העל בכדורסל המחולק מאז עונת 2003/2004 לשחקן שתרם הכי הרבה לקבוצתו, כאשר הוא איננו פותח בחמישייה (אפשרי ששחקן שפתח בחמישייה יכלל בקטגוריה, אך חובה עליו שפתח על הספסל יותר פעמים מאשר בחמישייה). הזוכה בפרס נבחר על ידי ועדה מיוחדת של מנהלת ליגת העל ובחלק מהפעמים גם בשיתוף הקהל.
הזוכים בפרס

| עונה | שחקן | עמדה | קבוצה | הערה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003/2004 | ישראל דרור חג'ג' | רכז | הפועל תל אביב |  |
| 2004/2005 | ישראל משה ברנר | רכז | מכבי גבעת שמואל |  |
2005/2006: לא נבחר
2006/2007: לא נבחר
| 2007/2008 | ישראל עומרי כספי | סמול פורוורד | מכבי תל אביב |  |
| 2008/2009 | ארצות הברית דבון ג'פרסון | סמול פורוורד | מכבי חיפה |  |
| 2009/2010 | ארצות הברית פו ג'טר | רכז | הפועל ירושלים |  |
| 2010/2011 | ישראל יובל נעימי | רכז | הפועל ירושלים |  |
| 2011/2012 | ארצות הבריתישראל אלכס טיוס | סנטר | מכבי אשדוד |  |
| 2012/2013 | ישראל יהוא אורלנד | גארד | ברק נתניה |  |
| 2013/2014 | ארצות הבריתישראל דייוויד בלו | סמול פורוורד | מכבי תל אביב |  |
| 2014/2015 | ארצות הברית טוני גפני | פאוור פורוורד | הפועל ירושלים |  |
| 2015/2016 | ישראל בר טימור | גארד | הפועל ירושלים |  |
| 2016/2017 | ארצות הברית ג'ייסון סיגרס | גארד | הפועל גלבוע גליל |  |
| 2017/2018 | ארצות הבריתישראל אדריאן בנקס | גארד | הפועל תל אביב |  |
| 2018/2019 | ניגריה סולימאן בריימו | סנטר | הפועל אילת |  |
| 2019/2020 | ניגריה סולימאן בריימו (2) | סנטר | הפועל ירושלים |  |
| 2020/2021 | ישראל גיא פניני | סמול פורוורד | הפועל חולון |  |
| 2021/2022 | ארצות הברית ג'יילן אדמס | גארד | הפועל ירושלים |  |
| 2022/2023 | ישראל בר טימור (2) | גארד | הפועל תל אביב |  |
| 2023/2024 | ארצות הבריתישראל ג'ורדן כהן | רכז | מכבי עירוני רמת גן |  |
הערות שוליים

↑  מצטייני העונה לעונת 2007/2008, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2008/2009, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2009/2010, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2010/2011, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2011/2012, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2012/2013, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2013/2014, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2014/2015, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2015/2016, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2016/2017, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2017/2018, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2018/2019, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2019/2020, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2020/2021, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2021/2022, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2022/2023, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
↑  מצטייני העונה לעונת 2023/2024, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
הרחק מבונוויל

| --- | --- |

עטיפת הספר בתרגום העברי
 מידע כללי
 מאת:  ג'ף סמית
 איורים:  ג'ף סמית'
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה הרפתקאות מתח מסתורין קומדיה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  29 במאי 1995 
 מספר עמודים:  138
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת זמורה ביתן
 תרגום:  אורנה כץ
 סדרה
 סדרת ספרים:  בון
 הספר הבא:  המירוץ הגדול
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002618525
 
(בון) הרחק מבונוויל (באנגלית: Out from Boneville) הוא ספר שיצא באנגלית בשנת 1995 ובעברית בשנת 2008 על ידי המחבר ג'ף סמית והוא הכותר הראשון בסדרת הספרים בון. בעברית תרגמה אותו אורנה כץ. הספר עם 138 עמודים (ממוספרים).
עלילה

לאחר ניסיונו הכושל של בלופר בון להיבחר לראשות העיר בונוויל, הוא ושני בני דודיו בני בון וסמיילי בון מסולקים מהעיירה ומגיעים לעמק. בעמק הם מוצאים מקלט אצל סבתא בן ונכדתה ת'ורן, ומנסים ללא הצלחה לחזור לבונוויל, עקב כך שיצורים מפלצתיים בשם עכבראשים רודפים אחריהם. את העכבראשים מוביל אדם מסתורי בשם "מכוסה הראש", שרוצה לתפוס את האחים לבית בון למטרות לא ידועות.
לעזרת שלושת הבונים מגיע דרקון אדום, שמתברר שהגן על ת'ורן כשהייתה קטנה, עקב ניסיון העכבראשים להרוג אותה. במהלך העלילה, בני בון מתאהב בת'ורן, ובלופר בון צובר חוב גדול שעליו לפרוע, ומכריח אותו להישאר בעמק.
הקורפוס ה-20 (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1917–1918
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   לוטננט גנרל
 מפקדים:  פיליפ צ'טווד
הקורפוס ה-20 של הצבא הבריטי היה קורפוס בריטי, אשר השתתף במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

ב-27 ביוני 1917 החליף גנרל אדמונד אלנבי את גנרל ארצ'יבלד מארי בפיקוד על חיל המשלוח המצרי, ובמסגרת רענון הכוח פורקו "הכוח המזרחי" ו"שדרת המדבר" ובמקומם הוקמו 3 קורפוסים: פיליפ צ'טווד מונה למפקד הקורפוס ה-20, הנרי שובל מונה למפקד "קורפוס המדבר הרכוב" ואדוארד באלפין מונה למפקד הקורפוס ה-21. כמפקד הקורפוס הוביל צ'טווד את הקורפוס לסדרת קרבות כנגד הטורקים:
בתקופה שלאחר אישור התוכנית לתקיפת באר שבע פעל צ'טווד להכין את הקורפוס ה-20 שבפיקודו לקרב. ב-30 באוקטובר יצאו הכוחות הבריטים לקרב באר שבע כשהדיוויזיות של הקורפוס ה-20, בפיקודו של צ'טווד, תקפו את באר שבע מדרום וממזרח.
לאחר כיבוש באר שבע המשיכו כוחות הקורפוס ה-20 צפון מערבה ובין ה-2 בנובמבר ל-7 בנובמבר ערכו הכוחות קרבות קשים לכיבוש שורה של תילים בהם התבצרו הטורקים וביניהם תל חווילפה (ביער להב), תל א-שריעה ותל אבו הוריירה.
לאחר נסיגת הטורקים מעזה המשיכה הדיוויזיה ה-60 לרדוף, צפון מערבה, אחרי היחידות הטורקיות כשב-11 בנובמבר הגיעה הדיוויזיה להוג'. שאר יחידות הקורפוס נפרסו סביב באר שבע.
לאחר הכישלון של הניסיון הראשון לכיבוש ירושלים שבוצע על ידי הקורפוס ה-21, בין ה-18 בנובמבר וה-24 בנובמבר, החליף הקורפוס ה-20 את הכוחות התשושים של הקורפוס ה-21. החל מה-8 בדצמבר הוביל צ'טווד את הקורפוס לכיבוש ירושלים מהלך שהסתיים ב-10 בדצמבר.
לאחר כיבוש ירושלים נערך הקורפוס ה-20 (בראשות צ'טווד) להגן על ירושלים, מצפון, כנגד מתקפות נגד של הטורקים, שניסו לכבוש מחדש את ירושלים. התקפות אלו, שנמשכו עד ה-28 בדצמבר נהדפו ללא הישגים ועד ה-30 בדצמבר התקדמו הבריטים עד ביתוניה ועין עריק.
עד פתיחת המערכה על מגידו בספטמבר 1918 המשיך הקורפוס ה-20 של צ'טווד לפעול לשיפור העמדות הבריטיות בגב ההר והעביר את הדיוויזיה "הלונדונית" ה-60 לטובת פעילות "כוח צייטור" (בפיקוד מייג'ור גנרל אדוארד צ'ייטור) בקרבות בקעת הירדן. במהלך תקופה זו עזבה הדיוויזיה ה-74 "יומנרי" את הקורפוס ונשלחה להילחם בחזית המערבית באירופה.
עם פתיחת המערכה על מגידו ב-19 בספטמבר 1918 עמדו לרשות הקורפוס ה-20 רק 2 דיוויזיות (ה-53 וה-10). הקורפוס פעל ב-2 שדרות כשהדיוויזיה ה-53 פעלה במורדות המזרחיים של הרי יהודה כדי לחסום נסיגת כוחות טורקים מזרחה בעוד שהדיוויזיה ה-10 תקפה את שכם.
מבנה הקורפוס > במערכה על באר שבע

במהלך המערכה על באר שבע ומרדף פלשת ועד להתייצבות לאורך קו שתי העוג'ות היה הרכב הקורפוס כדלקמן:
הדיוויזיה ה-10 (האירית) בפיקוד מייג'ור גנרל ג'ון לונגלי (הכוללת את בריגדות הרגלים ה-29, ה-30 וה-31).
הדיוויזיה ה-53 הוולשית בפיקוד מייג'ור גנרל סטנלי מוט (הכוללת את בריגדות הרגלים ה-158, ה-159 וה-160).
הדיוויזיה ה-60 הלונדונית בפיקוד מייג'ור גנרל ג'ון שיי (הכוללת את בריגדות הרגלים ה-179, ה-180 וה-181).
הדיוויזיה ה-74 ("יומנרי") בפיקוד מייג'ור גנרל אריק גירדווד (הכוללת את בריגדות הרגלים ה-229, ה-230 וה-231).
רגימנט הפרשים של הקורפוס "יומנרי"
מבנה הקורפוס > במערכת מגידו וצפון ארץ ישראל

במהלך המערכה על מגידו וכיבוש צפון הארץ היה הרכב הקורפוס כדלקמן:
הדיוויזיה ה-53 בפיקוד מייג'ור גנרל סטנלי מוט (הכוללת את בריגדות הרגלים ה-158, ה-159 וה-160).
הדיוויזיה ה-10 בפיקוד מייג'ור גנרל ג'ון לונגלי (הכוללת את בריגדות הרגלים ה-29, ה-30 וה-31).
חיל ווטסון (הכולל את רגימנט הפרשים הקורפוסי ה"יומנרי" ובטליוני חפרים).
לקריאה נוספת

ג'ון גריינג'ר, "הלחימה על ארץ ישראל-1917", הוצאת מודן והוצאת 'מערכות' של צה"ל, 2012.
פילדמרשל ארצ'יבלד פרסיוול ויוול, מסעי המלחמה בארץ ישראל, הוצאת אריאל, 2007.
הקנטה

"שני ילדים מתגרים בחתול" מאת אניבלה קראצ'י
הקנטה מתאפיינת במגוון רחב של משמעויות והקשרים, המתבטאים בעיקר בתוך שלושה תחומים מרכזיים בינאישיים: שובבות, פגיעה וחינוך. הקנטה יכולה לגרום להשלכות שונות, תלוי בצורת השימוש ובמטרה המבוקשת מאחוריה.  במקרים בהם ההקנטה אינה מתקבלת בהבנה ובסבלנות, היא עלולה להיתפס כהתעמרות או הטרדה, במיוחד בסביבות כמו מקומות עבודה ובתי ספר, ולעיתים אף כבריונות או התעללות רגשית. כאשר הפעולה מתבצעת בצורה פומבית, ייתכן שתתפרש כפעולה של השפלה. מצד אחר, ההקנטה יכולה לשמש ככלי חינוכי, כאשר היא מנוצלת כאמצעי ללמידה בלתי פורמלית. בחלק מהקהילות הילידיות באמריקה, מבוגרים מקנטים את הילדים באופן שובב כדי להדגים וללמד אותם על השפעת התנהגותם השלילית על הקהילה. הילדים בקהילות אילו לומדים גם על ידי התבוננות ושיתוף פעולה עם הסביבה החברתית שלהם, שיטה זו של למידה בלתי פורמלית נבדלת מהשיטות בהן ילדים מהמערב האמריקאי רגילים ללמוד. שיטות אלו כוללות חלוקת אחריות ושיתוף פעולה אקטיבי עם מבוגרים ועמיתים, מה שמבדיל אותן מהלמידה הרשמית שמתמקדת יותר בהוראה מכוונת מצד המבוגרים.
לא ניתן להתעלם מהעובדה שאנשים יכולים להקניט אחד את השני בנושאים כמו המראה החיצוני, משקל, התנהגות, מצב משפחתי, מגדר, אמונות, בריאות או יכולות רפואיות, לבוש, ורמת האינטליגנציה. מבחינת הקורבן, סוג זה של הקנטה עלול להיות פוגע, ללא קשר לכוונה המקורית של המקניט.
כמו כן, ישנה האפשרות להקניט בעלי חיים. מסוימים מהם, כמו כלבים וחתולים, שעלולים לפרש את ההתנהגות הזו כמשחק או כהטרדה, בהתאם לסיטואציה.
הקנטה יכולה להתבטא גם דרך בריונות מילולית או התגרות. התנהגות זו נועדה להסיח את דעתו, להפריע, להעליב, לעצבן, לכעוס, להטריד, להרגיז או לעצבן את הנמען. בגלל שזה פוגע, זה שונה מבדיחות ובדרך כלל מלווה במידה מסוימת של דחייה חברתית .
פרופסור דכר קלטנר משתמש במחקר הקלאסי של פנלופי בראון על ההבדל בין תקשורת ישירה, פנים אל פנים, לבין תקשורת עקיפה, כגון שיחות טלפון או התכתבויות, כדי להדגים איך אנשים צריכים ללמוד לקרוא את טון הקול והבעות הפנים של אחרים כדי להבין את התגובות המתאימות להקנטה.צורה נוספת של הקנטה היא להעמיד פנים שהאדם נותן משהו שהאחר רוצה ולא באמת לתת, או לתת לו לאט מאוד. זה נעשה בדרך כלל על ידי מעורר סקרנות או תשוקה, וייתכן שלא כרוך למעשה בכוונה לספק או לחשוף. ניתן לכנות צורה זו של הקנטה "מגרה", על שם סיפורו של טנטלוס. גירוי הוא בדרך כלל שובב בקרב מבוגרים, אם כי בקרב ילדים זה יכול להזיק, למשל כאשר ילד אחד לוקח רכוש של ילד אחר ולא מחזיר לו. זה נפוץ גם בפלירטוטים והיכרויות.
לדוגמה, אדם שמתעניין במישהו אחר מבחינה רומנטית עלול לדחות מקדמה בפעם הראשונה כדי לעורר עניין וסקרנות, ולתת בפעם השנייה או השלישית.
האם הקנטה היא שובבה או פוגעת או מחנכת נתונה במידה רבה לפרשנות של האדם שמתגרה בו. אם האדם שמתגרה בו מרגיש פגוע, אז ההקנטה פוגעת. הבדל בכוח בין אנשים עלול גם להפוך את ההתנהגות לפוגעת ולא לשובבה. אבל בסופו של דבר, אם מישהו תופס את עצמו כקורבן של הקנטה, וחווה את ההקנטה כלא נעימה, אז זה נחשב כפוגע. אם כוונות ההורים חיוביות, כמו בקהילות רבות של ילידים אמריקאים, אזי ניתן לראות בהקנטה לקהילה כלי חינוכי. הילד יכול או לא מבין את זה כרגע. אם האדם השני ממשיך לעשות זאת לאחר שהתבקש להפסיק, זו סוג של בריונות או התעללות.
דרך נוספת להסתכל על הקנטה היא כהשתקפות כנה על הבדלים, המתבטאת בצורה מבודחת במטרה "לנקות את האוויר". זה יכול לבטא נחמה עם האחר שיכולה לנחם. בניגוד להיות נחמד לפנים של מישהו תוך הערות מזלזלות מאחורי הגב, הקנטה יכולה להיות דרך לבטא הבדלים בצורה ישירה במקום להפנים אותם.
ראו גם

בריונות
סרקזם
דחייה חברתית
הערות שוליים

↑  Reddy, V. (1991). Playing with others' expectations: Teasing and mucking about in the first year. (pp. 143-158) Basil Blackwell, Cambridge, MA.
↑  Kowalski, R. (2000). I was only kidding: Victim and perpetrators' perceptions of teasing. Personality and Social Psychology Bulletin, 26, 231-241.
↑  Keltner, Dacher (5 בדצמבר 2008). "In defense of teasing". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
וושינגטון (מיין)

וושינגטון (באנגלית: Washington) הוא מחוז במיין שבארצות הברית. נכון לשנת 2010 האוכלוסייה בו מנתה 32,856 איש. עיר המחוז שלו היא מצ'יאס. מחוז וושינגטון נוסד ב-25 ביוני 1789, ונקרא על שמו של ג'ורג' וושינגטון.
לעיתים מכונה "מחוז הזריחה", זאת משום שהוא המחוז המזרחי ביותר במיין ובארצות הברית כולה. יישובים רבים לאורך החוף מתפרנסים בעיקר מדיג; תיירות היא מרכיב נוסף בכלכלת המחוז אך לא מרכיב מרכזי כמו במחוזות אחרים. מחוז וושינגטון ידוע ביבולי האוכמניות שלו, וכמעט 85% מאספקת האוכמניות בעולם מגיעה ממחוז וושינגטון.
גאוגרפיה

לפי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2010, שטחו הכללי של מחוז וושינגטון הוא 8,430 קמ"ר, כאשר 6,652.3 קמ"ר (78.91%) הם אדמה והשאר (1,777.9 קמ"ר; 21.09%) הם מים.
מחוזות סמוכים של ארצות הברית:
מחוז הנקוק – דרום-מערב
מחוז ארוסטוק – צפון-מערב
מחוז פנובסקוט – צפון-מערב.
מחוז סאמרסט – דרום-מערב.
מחוזות סמוכים של קנדה:
שארלוט, ניו ברנזוויק – צפון-מזרח
יורק, ניו ברנזוויק – צפון-מזרח.
פוליטיקה

מחוז וושינגטון נחשב למחוז "מתנדנד". ב-2004 הוא היה אחד משני המחוזות היחידים במיין שהצביעו למועמד הרפובליקני ג'ורג' בוש שהתמודד מול ג'ון קרי. בוש ניצח וקיבל 49.79% מהקולות, לעומת קרי שקיבל 48.47% מהקולות. בשנת 2008, המועמד הדמוקרטי ברק אובמה בקושי הצליח להביס את יריבו ג'ון מקיין, 49.51% לעומת 48.50%, ושוב בשנת 2012 כשניצח אובמה את יריבו מיט רומני, 49.27% מהקולות לאובמה לעומת 47.68% מהקולות לרומני.
| שנה | דמוקרטים | רפובליקנים |
| --- | --- | --- |
| 2012 | 49.3%; 7,803 | 47.7%; 7,550 |
| 2008 | 49.5%; 8,246 | 48.5%; 8,077 |
| 2004 | 48.5%; 8,391 | 49.8%; 8,619 |
| 2000 | 42.7; 6,701 | 50.7%; 7,958   |
דמוגרפיה

חלוקת תושבי וושינגטון על פי קבוצות מוצא:
32.5% אנגלים.
14.1% אירים.
10.8% אמריקאים.
7.4% צרפתים.
5% סקוטים.
הערות שוליים

↑  Machias Maine Wild Blueberry Festival
↑  "Dave Leip's Atlas of U.S. Presidential Elections". 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552612705171  LCCN: n79122088  NARA: 10045918  VIAF: 143005077   WorldCat (עם VIAF): 143005077
הרחבת פיקאר-וסיו

במתמטיקה, ובמיוחד באלגברה דיפרנציאלית, הרחבת פיקאר-וסיו (Picard–Vessiot) היא הרחבת שדות דיפרנציאלים המתקבלת על ידי הוספת פתרונות של משוואה דיפרנציאלית לשדה המקורי.
הגדרה

יהי  F שדה דיפרנציאלי עם גזירה  d_{F}. אומרים כי שדה דיפרנציאלי  K עם גזירה  d_{K} הוא הרחבה דיפרנציאלית של  F אם  F\subseteq K והצמצום של  d_{K} ל- F שווה ל d_{F}.
הרחבה דיפרנציאלית  F\subseteq K נקראת הרחבת פיקאר-וסיו אם מתקיימים שני התנאים הבאים
שדה הקבועים של  F שווה לשדה הקבועים של  K.
קיימת משוואה דיפרנציאלית ליניארית הומוגנית  L מסדר  n עם מקדמים ב- F כך  K נוצר מעל  F על ידי הפתרונות של  L, וכך שמרחב הפתרונות של  L ב- K הוא מרחב וקטורי מממד  n מעל שדה הקבועים.
במקרה זה אומרים כי  F\subseteq K היא הרחבת פיקאר-וסיו של  F ביחס למשוואה  L.
הרחבות פיקאר-וסיו הן המקבילה של הרחבות גלואה בתורת גלואה הדיפרנציאלית.
קיום ויחידות

אם  F שדה דיפרנציאלי ששדה הקבועים שלו הוא שדה סגור אלגברית, אז לכל משוואה דיפרנציאלית ליניארית הומוגנית  L קיימת הרחבת פיקאר-וסיו  F\subseteq K ביחס ל- L. אם שדה הקבועים אינו סגור אלגברית יש דוגמאות שבהן לא קיימת הרחבת פיקאר-וסיו. למרות זאת, לכל שדה דיפרנציאלי ומשוואה  L כדלעיל קיימת הרחבה דיפרנציאלית  K שבה נמצאים כל הפתרונות של  L וששדה הקבועים שלה הוא הרחבה אלגברית של שדה הקבועים של  F.
אם קיימת ל- F הרחבת פיקאר-וסיו ביחס למשוואה  L אז היא יחידה עד כדי איזומורפיזם של שדות דיפרנציאלים (כלומר, איזומורפיזם של שדות המכבד את פעולת הגזירה).
לקריאה נוספת

A. Magid, Lectures on Differential Galois Theory,  American Math. Soc., 1994