stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעמדה הבין-לאומי של ירושלים
מדיות וישויות שאינם מכירות בירושלים המאוחדת כבירת ישראל > עמדת האו"ם

עמדת האו"ם בנושא ירושלים מבוססת על החלטה 181 של העצרת הכללית ("תוכנית החלוקה") והחלטות אחרות של העצרת הכללית ושל מועצת הביטחון שבאו בעקבותיה. בסך הכל היו 6 החלטות של מועצת הביטחון של האו"ם שמגנות או שוללות את ניסיונות ישראל לאחד את ירושלים. בעקבות חוק ירושלים קיבלה מועצת הביטחון של האו"ם ב-20 באוגוסט 1980 את החלטה 478 שבה נאמר כי "חוק ירושלים חסר תוקף ויש לבטלו באופן מיידי." בהחלטה תמכו 14 מדינות, 0 התנגדו, ו-1 (ארצות הברית) נמנעה. ההחלטה קראה לחברות האו"ם להוציא את שגרירויותיהן מירושלים.
בעקבות ההחלטה האו"ם עזבו את ירושלים 13 השגרירויות שהיו בה: בוליביה, צ'ילה, קולומביה, קוסטה ריקה, הרפובליקה הדומיניקנית, אקוודור, אל סלוודור, גואטמלה, האיטי, פנמה, אורוגוואי, ונצואלה והולנד. אך לאחר שארצות הברית העבירה את שגרירותה לירושלים, גם גואטמלה החזירה את שגרירותה לירושלים
מדיות וישויות שאינם מכירות בירושלים המאוחדת כבירת ישראל > עמדת הפלסטינים

בהצהרת העצמאות של אש"ף מ-1988 ירושלים מוגדרת כבירת פלסטין. הרשות הפלסטינית אף העבירה בשנת 2000 חוק המגדיר את מזרח ירושלים כבירת פלסטין, והחוק אושרר ב-2002 על ידי נשיא הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת.
יש ארגונים פלסטיניים, בפרט כאלה שאינם מכירים במדינת ישראל, הרואים בירושלים כולה בירה עתידית למדינה הפלסטינית.
לפי משרד ההסברה הפלסטיני, העמדה הרשמית של הפלסטינים לגבי ירושלים מורכבת מארבע נקודות:
מזרח ירושלים הוא שטח כבוש, לפי החלטה 242 של האו"ם, והפלסטינים רואים במזרח ירושלים חלק ממדינה פלסטינית ריבונית, לכשתוקם.
לפי הסכמים קודמים בין ישראל לפלסטינים, מעמדה של ירושלים פתוח למשא ומתן.
על ירושלים להישאר עיר פתוחה, נגישה ובלתי מחולקת, בכל פתרון עתידי לשאלת הריבונות בעיר.
מדינה פלסטינית תישאר מחויבת לחופש הדת והפולחן, ותשתמש בכל האמצעים כדי לשמר ולהגן על מבנים דתיים.
מדיות וישויות שאינם מכירות בירושלים המאוחדת כבירת ישראל > עמדת מדינות ערב

מדינות ערב אינן מכירות בירושלים כבירת ישראל, ורואות במזרח ירושלים שטח כבוש שעתיד להיות בירת המדינה הפלסטינית לכשתקום. מדינות ערב המכירות במדינת ישראל נוטות לראות במערב העיר חלק ממדינת ישראל[דרוש מקור]. בתקשורת הערבית משמש השם "תל אביב" כשם נרדף לממשלת ישראל, כאילו הייתה תל אביב בירת ישראל.
מדיות וישויות שאינם מכירות בירושלים המאוחדת כבירת ישראל > עמדת האיחוד האירופי

עמדת האיחוד האירופי היא שיש למצוא פתרון הוגן לשאלת מעמדה החוקי של ירושלים, במסגרת פתרון שתי המדינות, כחלק ממפת הדרכים, מתוך התחשבות בצרכים הדתיים וההשקפות הפוליטיות של כל הצדדים:
"האיחוד האירופי מתנגד לכל צעד שיפסוק מראש מה יהיה מעמדה העתידי של ירושלים, מתוך התבססות על החלטה 242 של מועצת הביטחון, ובייחוד נשללת האפשרות של תפיסת השטח בכוח.
"האיחוד האירופי מודאג מעמדות ישראל, המצמצמות את הסיכוי להגיע להסדר קבע בעתיד, וסותרות הן את מפת הדרכים שישראל התחייבה עליה והן את החוק הבין־לאומי.
"האיחוד האירופי קורא לפתיחה מחודשת של המוסדות הפלסטיניים במזרח ירושלים, בהתאם למפת הדרכים, בייחוד האוריינט האוס ומשרד המסחר הפלסטיני, וקורא לממשלת ישראל להפסיק כל אפליה ביחס כלפי הפלסטינים במזרח העיר, בייחוד בכל הנוגע לאישורי עבודה, גישה לשירותי חינוך ובריאות, היתרי בנייה, הריסת בתים, מיסים וניהול כספי."
ביוני 2007 נערך בפרלמנט האירופי אירוע לציון 40 שנה למלחמת ששת הימים. האירוע אורגן על ידי מרכז הקהילות היהודיות באירופה, בשיתוף גורמים נוספים. מתוך 785 חברי פרלמנט, רק כ-20 השתתפו באירוע. חלק מהנמנעים ציינו שהסיבה היא "הסכסוך המתמשך בין ישראל לפלסטינים בנוגע לשליטה במזרח ירושלים." מתוך אלה שהשתתפו, בלט נציג פינלנד האנו טאקולה, שהכריז בטקס כי "ירושלים מאוחדת, והיא שייכת לישראל." בעקבות הכרזת טראמפ ב-6 בדצמבר 2017 הודיעה גם צ'כיה כי היא מכירה בירושלים המערבית כבירת ישראל.
בדצמבר 2017 נשיא צ'כיה הודיע כי יעביר את השגרירות לירושלים ואף הורה בפועל להיערך לכך. ואולם באפריל 2018 הודיע ראש ממשלת צ'כיה שהשגרירות לא תעבור. ב-11 במרץ 2021, נפתחה שלוחת השגרירות הצ'כית בירושלים.
מדיות וישויות שאינם מכירות בירושלים המאוחדת כבירת ישראל > עמדת הממלכה המאוחדת

הממלכה המאוחדת נמנעה בהצבעה על החלטת החלוקה מ-1947, לפיה ירושלים אמורה להיות אזור בין־לאומי הנשלט על ידי האו"ם. בפועל, במלחמת העצמאות נכבש החלק המערבי בידי ישראל, והחלק המזרחי, ובו העיר העתיקה, בידי ירדן. הממלכה המאוחדת הכירה דה פקטו בחלוקה זו, אך לא הכירה בריבונות כלשהי על ירושלים (בניגוד לקבלתה את סיפוח שאר הגדה המערבית לירדן).
לאחר מלחמת ששת הימים הביעו שגרירי הממלכה המאוחדת עמדות לפיהן הממלכה המאוחדת רואה במזרח ירושלים שטח כבוש.
הממלכה המאוחדת מחזיקה שגרירות בתל אביב. בירושלים ישנה קונסוליה של הממלכה המאוחדת שלא מסרה כתב האמנה למדינה כלשהי. הבריטים מאמינים כי זו דרכם להביע עמדה, לפיה אין כרגע לאף מדינה ריבונות על ירושלים, וכי מעמדה הסופי של ירושלים צריך להיקבע רק כחלק מהסכם שלום בין ישראל לפלסטינים.
מדיות וישויות שאינם מכירות בירושלים המאוחדת כבירת ישראל > עמדת אוסטרליה

ב-2014 אמר היועץ המשפטי של ממשלת אוסטרליה במהלך דיון בפרלמנט, כי ממשלתו תחדל להשתמש בביטוי "שטח כבוש" כלפי אזורים הנמצאים במשא ומתן מתמשך, כגון מזרח ירושלים. בשנת 2023 שבה אוסטרליה להשתמש במושג "השטחים הפלסטיניים הכבושים".
ב-15 בדצמבר 2018 הודיע ראש ממשלת אוסטרליה, סקוט מוריסון, על הכרת ארצו במערב ירושלים כבירת ישראל.
אוסטרליה הודיעה כי תפתח נציגות רשמית בעיר ואף תחל בתהליך בחינת אתר עתידי לשגרירות, אך השגרירות תישאר בינתיים בתל אביב בשל העלות הנאמדת ב-200 מיליון דולרים באפריל 2019 פתחה אוסטרליה רשמית משרד מסחרי וביטחוני ברחוב המלך ג'ורג' בעיר.
ב-18 באוקטובר 2022 הודיעה שרת החוץ של אוסטרליה, פני וונג, כי אוסטרליה חוזרת בה מהחלטתו של ראש הממשלה הקודם, סקוט מוריסון, וכי אוסטרליה אינה מכירה עוד במערב ירושלים כבירת ישראל.
מדיות וישויות שאינם מכירות בירושלים המאוחדת כבירת ישראל > עמדת רוסיה

ב-6 באפריל 2017 הודיע משרד החוץ הרוסי כי הוא מכיר במערב ירושלים כבירת ישראל, וכי מזרח ירושלים צריכה להיות בירתה של המדינה הפלסטינית.
ראו גם

מעמד התושבות במזרח ירושלים
מעמדה החוקי והבין־לאומי של רמת הגולן
מעמדם המשפטי של יהודה ושומרון
נחל צבאים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  כ־5.95 ק"מ
 גובה מוצא הנהר:  כ־40 מטרים
 שפך:  נחל יששכר 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) נחל צבאים(למפת עמק בית שאן רגילה) נחל צבאים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל צבאים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל צבאים
 
נחל צבאים הוא נחל ברמת יששכר. אורכו קרוב לשישה קילומטרים.
תוואי הנחל

מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־40 מטרים מעל פני הים כחצי קילומטר ממושב רמת צבי, דרומית לתוואי כביש 717. כיוונו הכללי של זרימת הנחל הוא מזרח, והוא חולף בשטחים חקלאיים בין מושב מולדת לקיבוץ בית השיטה. לקראת סופו, תוואי הנחל יורד מתחת לגובה פני הים. בגובה של כ־15 מטרים מתחת לפני הים הוא נשפך לנחל יששכר.
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל בית העמק • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל ינוח • נחל יסף • נחל כזיב • נחל שעל • נחל שרך |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמא!

| --- | --- |

 בימוי:  דארן ארונופסקי 
 הופק בידי:  דארן ארונופסקי ארי הנדל סקוט פרנקלין
 תסריט:  דארן ארונופסקי 
 עריכה:  אנדרו וייסבלום 
 שחקנים ראשיים:  ג'ניפר לורנס חאווייר ברדם מישל פייפר אד האריס
 מוזיקה:  ג'הן ג'הנסון
 צילום:  מת'יו ליבטיק 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Paramount Pictures Protozoa Pictures
 חברה מפיצה:  Paramount Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 15 בספטמבר 2017 ישראל 19 באוקטובר 2017
 משך הקרנה:  121 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה אימה מותחן פסיכולוגי
 מקום התרחשות:  מיסיסיפי 
 תקציב:  30 מיליון דולר
 הכנסות:  41.3 מיליון דולר (24 באוקטובר 2017)
 הכנסות באתר מוג'ו:   mother2017
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
"אמא!" (באנגלית: !Mother) הוא סרט קולנוע מותחן דרמה פסיכולוגי שנכתב, הופק ובוים על ידי הבמאי דארן ארונופסקי. בסרט מככבים ג'ניפר לורנס, חאווייר ברדם, מישל פייפר ואד האריס.
הסרט נבחר להתחרות על פרס אריה הזהב של פסטיבל הסרטים של ונציה ה-74, והוא יצא לאקרנים ב-15 בספטמבר 2017.
תקציר העלילה

מערכת היחסים של אישה (לורנס) ובעלה (ברדם) עומדת למבחן כאשר השניים מקבלים ביקור מפתיע מזוג אקסצנטרי (פייפר והאריס) הפולש בכוח אל ביתם.
צוות השחקנים

ג'ניפר לורנס - האמא
חאווייר ברדם - הוא
מישל פייפר - אישה
אד האריס - איש
קריסטן ויג - המבשרת
דונל גליסון - אח גדול
בריאן גליסון - אח צעיר
אמנדה וורן - הילרית
ג'ובן אדפו - מלצר
הפקה

כבר באוקטובר 2015, נודע כי ג'ניפר לורנס מנהלת מגעים לתפקיד בסרט. בינואר, נודע כי גם חאווייר ברדם מנהל מגעים על תפקיד בסרט. שלושה חודשים לאחר מכן, באפריל, דונל גליסון, מישל פייפר, אד האריס ובריאן גליסון לוהקו לצוות השחקנים.
הצילומים של הסרט החלו ב-13 ביוני 2016, והסתיימו ב-28 באוגוסט 2016.
את הסרט הלחין ג'והן ג'והנסון, וזהו סרטו הראשון של ארונופסקי ללא מעורבותו של המלחין קלינט מנסל.
בחודש מרץ 2017, התפרסם כי קריסטן ויג לוהקה לסרט.
יציאה לאקרנים

הסרט היה אמור לצאת לאקרנים ב-13 באוקטובר 2017, אך בסופו של דבר הוקדם לתאריך - 15 בספטמבר 2017.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-74, שם הוא התחרה על פרס אריה הזהב. בכורת הסרט בצפון אמריקה תתקיים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2017. בישראל, הסרט עלה לאקרנים ב-19 באוקטובר 2017.
פרס האמן המצטיין של הונגריה

| --- | --- |
 מדינה:  הונגריה 
 תקופת הפרס:  1950–הווה (כ־75 שנים) 
 
פרס האמן המצטיין של הונגריה (בהונגרית: Magyarország Érdemes Művésze díj) הוא אחד מפרסי ההצטיינות של הונגריה, בדרגה אחת פחות מפרס האמן הדגול (Magyarország Kiváló Művésze díj).
הענקת הפרס

הפרס מוענק כל שנה ב-14 במרץ על ידי ראש ממשלת הונגריה לאמנים "שהציגו הישגים בתחום התרבות הלאומית ההונגרית והיצירה האמנותית (תיאטרון, מוזיקה, מחול, משחק, קולנוע, אמנות יפה, צילום, אומנות שימושית). אמנים שיצרו לאורך זמן ערכים אמנותיים מצטיינים וכבר זכו בפרס האמנות של שר התרבות. ניתן להגיש שמות מועמדים לפרס עד 30 בנובמבר של השנה הקודמת במשרד משאבי האנוש, במזכירות האגף ליחסי חברה ואזרחים, לממונה על העיטורים בנושאי תרבות. לפרס מתלווה גם מענק כספי שערכו הוא שליש מהמענק הכספי של פרס קושוט. הפרס כולל מדליית ברונזה בקוטר 3.5 ס"מ עם סרט וכיתוב "אמן מצטיין". החל משנת 2014 ואילך מוענקת גם תעודה מקושטת.
הפרס בתקופה הקומוניסטית

קודמו של הפרס היה "פרס האמן המצטיין של הרפובליקה העממית ההונגרית", והוא הוענק לאמנים בעלי זכות יוצאת דופן בפיתוח התרבות הסוציאליסטית בין 1963 ל-1990. התגמול כלל תוספת פנסיה. הסכום החודשי של תוספת זו היה תוספת של 60% מהשכר הממוצע אז בהונגריה. במקרה של מות האמן, האלמנה הייתה זכאית לחצי מהקצבה אם הייתה:
תושבת הונגריה
הגיעה לגיל הפרישה הרלוונטי
גרה עם האמן כבן הזוג בעת מותו.
שם הפרס בין 1991 ל-2011 היה פרס "האמן המצטיין של רפובליקת הונגריה".
תולדות הפרס

התואר "האמן המצטיין של המדינה" נוסד במקור בברית המועצות תחת השם Заслуженный артист.
כדוגמה לתואר זה שימש "פרס זמר/ת אופרה" [Hofkammersänger(in)](אנ') על הצטיינות בתחום זמרת האופרה בגרמניה. התואר הוענק אז על ידי נסיכים ומלכים. ברוסיה הצארית הוענק תואר "הזמר/ת הקיסרי/ת", שאחרי המהפכה הסובייטית של 1917 הוחלף שמו לתואר "אמן מצטיין של רוסיה" או "של ברית המועצות" והוא שימש לא רק לציון זמרי אופרה אלא לכל תחומי האומנויות.
תואר זהה או מקביל לו מוענק מחוץ לרוסיה במדינות רבות של חבר המדינות לשעבר (יורשות ברית המועצות) וגם בחלק ממדינות הגוש המזרחי לשעבר.
לקריאה נוספת

Díjasok és kitüntetettek adattára. 1948-1980. Összeállította és szerkesztette: Magyar Józsefné. Palmiro Togliatti Megyei Könyvtár, Kaposvár. ISBN 963-7551-57-3
Csapó Tamásné: Díjasok és kitüntetettek adattára, 1981-1990. Megyei és Városi Könyvtár, Kaposvár ISSN 0237-2312
A 2010. évi díjasok: Átadták a Kiváló- és Érdemes Művész, valamint a Babérkoszorú díjakat. Nemzeti Erőforrás Minisztérium, 2010. március 13. (Hozzáférés: 2015. október 23.)
MTI Ki kicsoda 2009. Szerk. Hermann Péter. Budapest: Magyar Távirati Iroda. 2008. ISBN 978-963-1787-283
A 2016. évi díjasok: Balog Zoltán állami művészeti és miniszteri szakmai díjakat adott át. kormany.hu, 2016. március 11. (Hozzáférés: 2016. március 11.)
הערות שוליים

↑  "Sajtóhír a 2013. évi díjátadásról". אורכב מ-המקור ב-2013-03-19.
↑  "Oktatási és Kulturális Minisztérium - Kulturális kitüntetések, javaslattétel, adományozás rendje". אורכב מ-המקור ב-2007-03-05.
↑
↑  1000 év törvényei
מדליית האמן המצטיין של הפדרציה הרוסית
רולאן דומא

| --- | --- |

 לידה:  23 באוגוסט 1922 לימוז', צרפת 
 פטירה:  3 ביולי 2024  (בגיל 101) הרובע הרביעי של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Roland Léon Louis Dumas 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  המכון למדע המדינה פריז  בית הספר לכלכלה של לונדון 
 תפקיד:  חבר האספה הלאומית הצרפתית (2 בינואר 1956–8 בדצמבר 1958)  שר החוץ (2 באפריל 1992–28 במרץ 1993)  נשיא (8 במרץ 1995–29 בפברואר 2000)  שר החוץ (15 במאי 1991–2 באפריל 1992)  שר החוץ (10 במאי 1988–23 ביוני 1988)  שר החוץ (7 בדצמבר 1984–20 במרץ 1986)  חבר האספה הלאומית הצרפתית (2 באפריל 1986–14 במאי 1988)  חבר האספה הלאומית הצרפתית (23 ביוני 1988–28 ביולי 1988)  חבר האספה הלאומית הצרפתית (3 באפריל 1967–30 במאי 1968)  חבר האספה הלאומית הצרפתית (2 ביולי 1981–18 בינואר 1984)  member of the Consitutional council (מרץ 1995–פברואר 2000) 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית 
 בן או בת זוג:  Nahed Ojjeh  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד (13 ביולי 1993)  הצלב הגדול במסדר איזבלה הקתולית (1981)  הצלב הגדול דרגה ראשונה של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  צלב המלחמה 1939-1945  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  מדליית "20 שנה לחוקת רפובליקת קזחסטן"  Croix du combattant volontaire 1939–1945 
 חתימה:   
 
רולאן דומא (23 באוגוסט 1922 – 3 ביולי 2024) היה עורך דין ופוליטיקאי סוציאליסט צרפתי. כיהן כשר החוץ של צרפת בשנים 1984–1986 ו-1988–1993.
ביוגרפיה

דומא נולד בלימוז' והיה פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה הוא השלים תואר במשפטים ומדע המדינה, במכון למדע המדינה פריז ובבית הספר לכלכלה של לונדון.
כעורך דין, ייצג דומא את ג'ין מון נגד האשמות שעוזרו של מון העביר סודות מדינה לקומוניסטים. במסגרת זאת הכיר את פרנסואה מיטראן, נשיא האיחוד הדמוקרטי והסוציאליסטי של הרזיסטאנס ונהיה למקורבו. כעורך דין ייצג חברים של החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה והשתתף במניעת הסגרתו של מוחמד עודא למערב גרמניה.
בשנת 1956 נבחר לאספה הלאומית של צרפת. אולם לאחר שנתיים, בבחירות שבהן זכה דה גול לניצחון סוחף, הפסיד את מושבו וחזר לאספה שוב רק בשנת 1967.
בשנת 1974 הוא השתתף בהגנה על הילריון קפוצ'י במשפטו בישראל על הברחת נשק עבור אש"ף.
ביולי 1984 מונה לשר לענייני אירופה בממשלתו של לורן פביוס ובסוף אותה שנה מונה לשר החוץ. הוא החזיק בתפקיד עד תבוסת הסוציאליסטים במרץ 1986. הוא שב לתפקיד שר החוץ במאי 1988 וכיהן בתפקיד עד מרץ 1993.
ב-1999 הואשם דומא שניצל את השפעתו כדי להבטיח לכריסטין דבייר-גונקור, פילגשו דאז, משרה כשתדלנית של חברת הנפט הממשלתית ELF. היא נהנתה מרווחים, ממתנות ומעמלות ששולמו לה על ידי החברה.
נפטר ב-3 ביולי 2024.
הערות שוליים

↑  דומא: מקורב למיטראן, באתר הארץ, 31 במאי 2001
↑  Betrayal: France, the Arabs, and the Jews, page 113
↑  רפאל מן, שר החוץ הצרפתי יבקר בראשית השבוע, מעריב, 6 בדצמבר 1985
↑  ז'ונקור: המאהבת הנבגדת, באתר הארץ, 31 במאי 2001
↑  העד העיקרי בפרשת כספי חברת הנפט אלף אקיטן בצרפת נלכד בפיליפינים, באתר גלובס, 4 בפברואר 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438696905171  PLWABN: 9811344278005606  BIBSYS: 9007627  BNE: XX1079758  BnF: cb119010781 (data)  CiNii: DA01698620  GND: 119547236  ISNI: 0000 0001 1023 0385  LCCN: n82094382  LNB: 000347964  MusicBrainz: a1e4f98e-2d51-476f-81aa-de7bc3118978  NKC: ola2002161224  NSK: 000325671  NTA: 069158711  RERO: 02-A003196981  SNAC: w68374jt  SUDOC: 026842874  VIAF: 27063826   WorldCat (עם VIAF): 27063826 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום

| --- | --- |

כריכת גיליון כב של כתב העת
 סוג:  שנתון
 תדירות:  שנתון
 סוגה:  חקר המקרא
 מו"ל:  הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס 
 מייסד:  משה ויינפלד 
 עורך ראשי:  ערן ויזל, נפתלי ש' משל, ברוך יעקב שורץ
 שפה:  עברית
 מדינה:  ישראל
 ISSN:  0334-2891
 
שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום הוא כתב-עת אקדמי, היוצא פעם בשנה בנושא חקר המקרא.
היסטוריה

השנתון החל לצאת בשנת 1975 על ידי משה ויינפלד ובעריכתו. יונה גרינפלד היה עורך שותף בכרך הראשון. ויינפלד ערך לבדו את עשרת הכרכים הבאים של השנתון שיצא תחת השם: "השנתון למקרא ולחקר המזרח הקדום". מכרך יב ערכה את השנתון שרה יפת, ושינתה את שמו לשנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום. יפת ערכה את הכרכים יב–כ. כרך כא נערך בידי יפת ונילי ואזנה. ואזנה ערכה לבדה את הכרכים כב–כה. כרך כו נערך בידי ערן ויזל, נפתלי ש' משל, וברוך יעקב שורץ. השלושה עורכים גם את כרך כז.
כתב העת ראה אור במהלך השנים בסיוע גופים אקדמאים שונים, בהם קרן פרי לחקר המקרא מיסודו של ס"ש פרי - האוניברסיטה העברית בירושלים, המכון למדעי היהדות ע"ש ג'ף, ג'וזף ומורטון מנדל, הפקולטה למדעי הרוח, האוניברסיטה העברית בירושלים, הקרן ע"ש פולה ודוד בן-גוריון למדעי היהדות, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס.
תוכן

כתב העת מחולק למדורים שאינם קבועים, ובהם מדור לזכר חוקרי מקרא שנפטרו, מדור לחקר המקרא, מדור לחקר המקרא על רקע המזרח הקדום, ומדור לתולדות פרשנות המקרא.
כתב העת יוצא על ידי הוצאת מאגנס. באתר ההוצאה מתואר כתב העת כלהלן: ”כתב העת מוקדש למחקר המדעי של המקרא על כל היבטיו ולחקר המזרח הקדום, בתחומיו הרבים ובקשר שלו למקרא ולתולדות עם ישראל בעת העתיקה. המאמרים בשנתון דנים בטקסטים ובפרשנותם, בדרכי הספרות, האמנות והדעות, ההיסטוריה וההיסטוריוגרפיה, הדת והפולחן, החברה והמדינה ועוד.”
בין הכותבים בכתב העת: מנחם הרן, יאיר זקוביץ, משה גרינברג, שרה יפת, אלכסנדר רופא, מרים סקלרץ, בניהו ברונר, נועם מזרחי, יהונתן יעקבס, רימון כשר, עמוס פריש, יאיר הופמן, ישעיהו מאורי, אהרן מונדשיין, ורד נעם, יעל שמש, יעקב מילגרום, יאירה אמית, אלעזר טויטו, שמואל אחיטוב, רוני גולדשטיין ואחרים.
השוטר

| --- | --- |

 בימוי:  נדב לפיד
 הופק בידי:  איתי תמיר
 תסריט:  נדב וחיים לפיד
 עריכה:  ערה לפיד
 שחקנים ראשיים:  יפתח קליין מיכאל אלוני יערה פלציג מנשה נוי מיכאל מושונוב רונה-לי שמעון
 צילום:  שי גולדמן
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  HOT
 הקרנת בכורה:  אוקטובר 2011
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  $780,000
 פרסים:  פרס הסרט ופרס הבמאי בפסטיבל בואנוס איירס, פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל סן פרנסיסקו, מקום 2 בפסטיבל לוקרנו, פרסי התסריט, הצילום והביכורים בפסטיבל הקולנוע ירושלים. פרס ראשון בפסטיבל פילדלפיה. פרס בחירת הקהל בפסטיבל נאנט. פרס חבר השופטים בפסטיבל קורמאייר. מקום 4 במשאל מבקרי קולנוע אמריקאיים לסרטים הטובים ביותר בעולם לשנת 2011. פרס הקולנוע של משרד התרבות לבמאי. נבחר למועמדות לאוסקר האירופי.
 דף הסרט ב־IMDb
 
השוטר הוא סרט דרמה ישראלי וסרט הביכורים של הבמאי והתסריטאי נדב לפיד, בכיכובם של מיכאל אלוני, מיכאל מושונוב, יערה פלציג ויפתח קליין. הסרט יצא לאקרנים באוקטובר 2011.
הסרט הוקרן בבתי הקולנוע בצרפת וזכה לביקורות משבחות ולהצלחה בקופות. "השוטר" הוקרן גם בגרמניה, ויצא לבתי הקולנוע בארצות הברית בפברואר 2013.
עלילה

חלקו הראשון של הסרט מתמקד בירון (בגילומו של יפתח קליין), לוחם ימ"מ ואילו חלקו השני בקבוצה תל אביבית (יערה פלציג, מיכאל אלוני ומיכאל מושונוב) השואפת לשנות סדרים בחברה הישראלית. הקבוצה מבקשת להשתלט על חתונת זוג, בו הכלה (רונה לי שמעון) היא בתו של מיליארדר, כדי להעביר את המסר שלהם. ניסיון זה, מאחד את חלקי הסרט ומוביל למפגש בין הדמויות השונות בו.
הפקה

כתיבת הסרט החלה ב-2007 על ידי נדב לפיד והוא צולם במהלך 2010. הקרנת הבכורה הציבורית של הסרט שעוסק במחאה חברתית, נערכה ביולי 2011, יומיים לפני שדפני ליף הציבה את האוהל שלה ופתחה במחאת האוהלים.
פרשת הפרס

הסרט זכה בתחילה בשני פרסים בפסטיבל הקולנוע בירושלים: פרס התסריט הטוב ביותר ופרס הצילום הטוב ביותר.
פרס סרט הביכורים ניתן בתחילה לסרט "עמק תפארת". אחרי שהתברר שהשופט מישל ריאק היה מצוי לכאורה בניגוד עניינים מכיוון שהיה מנהל מחלקת הקולנוע של ערוץ ארטה שהיה מעורב בהפקת "עמק תפארת", הגיעה הנהלת הפסטיבל להחלטה מחודשת לפיו הפרס יוענק לשני סרטים: "עמק תפארת" ו"השוטר". בעקבות זאת החליטו יוצרי "השוטר" לוותר על קבלת הפרס.
הצנזורה

באוגוסט 2011 החליטה המועצה לביקורת סרטים ומחזות להגביל את הצפייה בסרט לצופים מעל גיל 18 (עקב חשיפת גופן העירום של השחקניות יערה פלציג ומיטל ברדה). לבקשת שרת התרבות והספורט לימור לבנת, שנודע לה שהמועצה החליטה על כך בהרכב חלקי בו נכחו רק שלושה מחבריה כונסה מחדש המועצה, הפעם בהרכב מלא של 14 חברי המועצה, ושינתה את החלטתה להגביל את הצפייה בסרט לצופים מעל לגיל 14.
פסטיבלים בהם השתתף

מאז ספטמבר 2011 השתתף הסרט בפסטיבל לוקארנו, פסטיבל ניו יורק, פסטיבל הסרטים של לונדון, פסטיבל ורשה, פסטיבל וינה, פסטיבל סטוקהולם, פסטיבל פילדלפיה, פסטיבל ליסבון, פסטיבל ונקובר, פסטיבל פונא, פסטיבל דנוור, פסטיבל נאנט, פסטיבל אנטליה, פסטיבל ירושלים, פסטיבל מונטריאול, פסטיבל קורמאייר (איטליה) ופסטיבל בריסביין באוסטרליה, פסטיבל בואנוס איירס.
יערה פלציג
יפתח קליין משמאל
יערה פלציג ומיכאל מושונוב
פרסים

הבמאי נדב לפיד זכה בפרס הקולנוע של משרד התרבות
פרס ברדלס הכסף בפסטיבל לוקארנו 2011
פרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בירושלים
פרס הצילום הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים
פרס סרט הביכורים הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים
פרס ראשון בפסטיבל פילדלפיה
פרס בחירת הקהל בפסטיבל נאנט בצרפת
הפרס של חבר השופטים בפסטיבל קורמאייר באיטליה
הגיע למקום ה-4 במשאל מקיף שנערך בקרב 168 מבקרי קולנוע אמריקאיים לבחירת הסרטים הטובים ביותר בעולם לשנת 2011.
הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר (הפרס הראשון) ובפרס הבמאי (הפרס השני) בפסטיבל בואנוס איירס, הפסטיבל החשוב ביותר בדרום אמריקה ואחד הגדולים והפופולריים בעולם. הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה של הפסטיבל שאותו הסרט זוכה בפרס הראשון ובפרס השני.
הערות שוליים

↑  ביקורת בעיתון לה מונד
↑  ביקורת בעיתון ליבראסיון
↑  מרב יודילוביץ', פסטיבל ירושלים: יוצרי "השוטר" ויתרו על הפרס, באתר ynet‏, 16 ביולי 2011
↑  אמיר בוגן, סתימת פיות? "השוטר" הוגבל לצפייה מגיל 18, באתר ynet‏, 22 באוגוסט 2011
↑  מרב מיכאלי, שיחת היום: "לימור לבנת, למה יש עדיין צנזורה על סרטים בישראל?", באתר הארץ, 26 באוגוסט 2011
↑  עופר מתן, "השוטר": מגיל 14, באתר nrg מעריב, 30 באוגוסט 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CANTIC: a12104243  VIAF: 316754144   WorldCat (עם VIAF): 316754144