stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'רמי בורדה
פעילות כראש המבצעים הימיים (CNO) > התחלה קשה

כניסתו של בורדה לתפקיד ראש המבצעים הימיים (CNO) הייתה בתקופה שבין המלחמות וכשמעמד הצי נשחק בדעת הקהל. נושא שילוב נשים בתפקידי לחימה נכנס בעצלתיים בצי עקב ההתנגדות המסורתית לכך מצד הימאים. על רקע זה הייתה בקורת מארגוני הנשים בנושא רגיש זה.
בשנת 1991 התרחש אירוע נופש שגרר בעקבותיו תגובה קיצונית, כמעט טיהור בתחום האוויראים של הצי. הכינוס השנתי של עמותת האוויראים (Tailhook Association) התקיים בספטמבר 1991 במלון הילטון שבלאס וגאס. לכנס, שהנושא המרכזי בו היו סיפורי מלחמת המפרץ שהסתיימה, הוזמנו האוויראים בשירות סדיר אך נשותיהם לא הוזמנו.
באווירת החופש של לאס וגאס, בתי המלון המפוארים ומתקניהם, בגדי הנופש, השתייה שניתנה חינם והמחסור בנשים, נעשו האוויראיות שהשתתפו בכנס, מושא לחיזורים לא רצויים, להצעות מגונות ולהטרדות מיניות. עמותת האוויראים והצי לא היו ערוכים למנוע את ההטרדה. לאחר הכנס החלו להגיע תלונות של הנפגעות כלפי חלק מאוויראים, ונטען כי מפקדים לא מנעו את ההטרדות. בארצות הברית ישנו פתגם "מה שקורה בלאס וגאס נשאר בלאס וגאס", אך הפעם לא כך קרה. הצי ניסה להכיל את האירועים אך לא הצליח לרצות את כל האוויראיות הנפגעות. סגנית שר הצי ברברה פופ איימה להתפטר ולפרסם את הדברים בתקשורת, אם האירועים לא יחקרו כראוי. בהחלטת שר הצי הועברה החקירה למחלקה משפטית של משרד ההגנה.
כך אירוע שהמשתתפים בו נהגו לפי כללי מסיבת מכללה, הביא לבדיקה משפטית לפי כללים צבאיים. בסופה של החקירה לא היו כתבי אישום, אך השר לענייני הצי Henry L. Garrett III נאלץ להתפטר. ה-CNO, אדמירל פרנק קלסו נאלץ לעזוב את תפקידו חודשיים לפני המועד. ראשי המחלקה המשפטית של הצי ועוד כ-100 אוויראים בדרגות גבוהות נאלצו להשתחרר מהצי. קידומם של כ-300 אוויראים אחרים היה טעון בדיקה, שנועדה לוודא שאינם קשורים לשערורייה וגם קשר עקיף מנע את קידומם.
בורדה, שלא היה טייס בעצמו, לא היה קשור לשערורייה והגיע לתפקידו רק לאחר תום החקירות. הוא קיבל לידיו את הצי כאשר ענף האוויראות, שמייצג את עיקר כושר התקיפה של הצי, פגוע ביותר. הכלל הוא שקידום לדרגת אל"ם ומעלה נעשה באישור הנשיא וועדת הכוחות המזוינים בסנאט. נוצר מצב שאנשים שלא הועמדו למשפט, לא הואשמו לכן גם לא יכלו להוכיח את חפותם. רשימת המיועדים לעיכוב הייתה חסויה, והמועמדים לא יכלו לברר עד תום במה בדיוק הם מואשמים. בורדה לא הצליח להשפיע על ממשל קלינטון לשנות את העדיפות שנתן לארגונים הפמיניסטים על פני מורל הצי. האוויראיות והנשים בצי בכלל נעשו מושא לשנאה. מפקדים בדימוס וכאלה שהיו שרי צי לשעבר הביעו את דעתם בפומבי, שבעימות מול הפמיניסטיות "הרים הצי דגל לבן".
קושי בתקציבים - בתקופת כהונתו של בורדה כ-CNO שררה אווירה של קיצוצים בהוצאות הביטחון. ברית המועצות חדלה להתקיים כמעצמה עולמית, ולא נראה היה צורך בכוח צבאי רב. פרויקטים חשובים של הצי לא תוקצבו, ובורדה נתפש כמי שאינו מצליח לשכנע את הממונים עליו להביא את התקציבים הדרושים לצי. עם זאת קידם בורדה מספר תוכניות שייחס להן חשיבות מתוך ניסיונו האישי.
פעילות כראש המבצעים הימיים (CNO) > נושאים בעדיפות

מימאי לאדמירל - בורדה שהיה תוצר של תוכנית הגיוס מתוך השורות שהופעלה בתחילת שנות ה־60, חידש את התוכנית ההיסטורית, ונתן לה שם Seaman to Admiral. במרבית הצבאות הקצונה נבחרת מבין החיילים המצטיינים. כנגד זאת במרבית ציי העולם גם בצי ארצות הברית נתפשת הקצונה כמקצוע שיש להכשיר אותו בנפרד מהימאים. אנשים מגיעים לקצונה במסלול מיוחד מהאקדמיות המיוחדות לכך או מקורס קציני הים, אליו נכנסים בוגרי מכללות ללא שירות קודם בכלי השייט. עליה לקצונה מושטת מתוך צוותי הים נעשית רק במקרים חריגים.
בעידן המודרני, בו כח האדם מגיע מאותו מקור, ההפרדה יוצרת עוינות בין הקצונה לצוות הימאים. בורדה האמין שיש לתת את ההזדמנות להצטיין, לאנשים טובים מתוך צוותי הספינות. מעצמו ידע את הערך והתרומה של קצינים שעלו מהשורות עם ניסיון מעשי, שלא במסלול המסורתי. התוכנית שממשיכה להתקיים גם כיום, מספקת הזדמנות לצעירים מוכשרים להתקדם. התוכנית מעלה את המוטיבציה לשירות בצי ומסייעת בגיוס כוח אדם, בעל כישורים יוצאי דופן.
דו"ח כשירות קצין – Officer Fitness Report כמי שעשה שנים רבות במערך כוח האדם, הוביל בורדה עדכון כדי להפוך את דו"חות הערכת הקצינים והימאים ליותר שיטתי ועקבי.
נושאי השליטה בכח הימיC4I – בורדה התעניין במיוחד ויזם התקדמות בנושאי פיקוד, בקרה, תקשורת, מחשבים ומודיעין בספינות הצי והמפקדות השונות. היזמה באה לידי ביטוי במרכזי ידיעות הקרב של האניות, קשר לוויינים.
אמצעי נגד טילים - בתקופת שירותו הקצרה כ-CNO לא הייתה לבורדה מעורבות משמעותית בבנין כלי שיט, אך הצליח לקבוע שאניות נחיתה שתוכננו אז יצוידו באמצעי הגנה מודרניים, על מנת שיוכלו להתגונן בעצמם מפני האיומים בזירה. היה בכך חידוש, וחסכון במשחתת שנדרשה להגנה קרובה בעבר. הספינות הנבנות תוכננו לשאת אמצעי הגנה נגד טילים, נגד טורפדו וכן הגנה גרעינית כימית ובקטריולוגית. תוצאות מאמציו ניכרו בתחילת שנת 2006, תשע שנים לאחר מותו, כאשר הוכנסו האניות האמפיביות מסדרת  LPD17 לפעילות.
אוקיינוגרפיה לאזורי החופים – בורדה העריך שהשינוי במצב האסטרטגי הבין מעצמתי יוביל לכך שהמשימות העתידיות של הצי יהיו באזורי החופים יותר מבעבר. על כן על האוקיינוגרפים של הצי לחזק את המידע שיש בנוסף על המידע על עומק הים. תחומים המרכיבים את מדע החופים littorals, או אזורים ליד החוף: תופעת הגאות, פרופילים של החוף, שוניות, שולחנות, מים רדודים, סלעי החוף, ערוצים, הזחת משקעים, הידרוגרפיה מדויקת, עכירות, כיסוי הקרקע, אבק, תעבורה, גשם, עירוב מי הנהרות, מאפיינים מתחת לקרקעית, וכן דפוסי מזג האוויר ומאפיינים של כל אזור החוף.
חזונו של בורדה מיקד את הצי על פעולות מהים אל החוף Naval Projection, כדי לענות על דרישות אלה, נדרש חיל הים האמריקאי להרחיב את המאמץ האוקיינוגרפי מפלטפורמות מסורתיות (ספינות, סירות, מטוסים לטכנולוגיות חדשות (לוויינים, חיישנים מרוחקים, וכו') ולשתף פעולה עם גורמים אחרים, לאומיים ובינלאומיים.
פעילות כראש המבצעים הימיים (CNO) > צרות בצמרת

בתפקיד ה-CNO היה אדמירל בורדה מטרה לתלונות מסוגים שונים:

פרשת אדמירל סטן ארתור – הקשיים של בורדה מול ממשל קלינטון לא התבטאו רק בנושאים תקציביים. קצינים בכירים בעיקר מקרב טייסי הצי גילו כלפיו עוינות ואף טענו שבגד בחיל הים בכך שהתפשר לבקשת קלינטון בנושא של הצבת אדמירל ארתור כמפקד זירת האוקיינוס השקט USPACOM. ארתור היה אז סגנו של בורדה, אדמירל ארבעה כוכבים, הטייס הבכיר ביותר בצי והוערך כמתאים ביותר לתפקיד. לא כך חשב סנטור ממינסוטה, ד. דורנברגר, ניצל את יכולתו לעכב את המינוי ודרש דיון בוועדת המינויים בהאשמות לכאורה שארתור לא טיפל כיאות, בתלונה של הטרדה מינית שהוגשה על ידי צוערת טיסה. הצוערת שהייתה מבין מצביעיו של אותו סנטור, הודחה מקורס הטיס עקב ביצועים לא מספקים. לאנשים בצי נראה העניין כהתנקמות. הסנטור מראה את יכולתו למצביעיו.
שר ההגנה העריך שהמשך תהליך המינוי ידרוש דיוני שימוע ממושכים. וחשש שכל אותה עת תהיה זירת האוקיינוס השקט ללא מפקד. על כן החליט לבטל את המועמדות. אדמירל סטן ארתור החליט להקל על המערכת והחליט לפרוש מהצי. מיד הוזמן לתפקיד נשיא חברת הטילים ובקרת האש בקבוצת לוקהיד מרטין במשכורת משולשת.
בורדה פרסם הודעה שהוא מקבל בצער את פרישתו של אדמירל סטן ארתור אותו הוא מאוד העריך, אך בין טייסי הצי הייתה הערכה כי ארתור "התפוטר" ואווירת הנכאים שאחרי ה-Tailhook Scandal עלתה מחדש.
קדטים סוררים - על כך שבין הקדטים באנפוליס התגלתה מערכת השקעות לא ראויות בבורסה. הופץ מכתב בעילום שם מבין חוגי הצי על כי האדמירלים איבדו אימון במנהיגותו של בורדה. 

זכויות אנשי הצי - באותו עיתוי נשא שר הצי לשעבר ג'יימס ווב, גיבור וייטנאם בעצמו, נאום בו תקף את בורדה על אי עמידה על זכויות אנשי הצי.

נושאים אלה היו ספיחים מהטיפול בשערוריית Tailhook scandal שלא נשכחה ובורדה הרגיש נפגע.
קשר לישראל

בורדה לא הסתיר את יהדותו והיה לו מקום בלב, קשר ואהדה לעניין הישראלי, כמו גם לקצינים רבים אחרים בצי האמריקני לאחר שנוכחו בהצלחת חיל הים הישראלי במלחמת יום הכיפורים ובקשרי המידע שהתפתחו. בורדה ביקר בישראל מספר פעמים, נפגש עם אנשי חיל הים ודיבר בגלוי על מחויבותו לישראל.
בסימפוזיון מפקדי צי בניופורט נקבעה למפקד חיל הים עמי אילון פגישת עבודה עם בורדה. היה זה ב-5 בנובמבר 1995, ראש הממשלה יצחק רבין נרצח ואיילון נאלץ לחזור לארץ. הפגישה קוימה עם הנספח הימי אל"ם חזי משיטה שמסר לבורדה ספר תנ"ך מעוטר עם הקדשה, מתנה מאיילון. לאיילון היו אז מספר נושאים על הפרק אך הנחייתו למשיטה הייתה להעלות רק את נושא החיפושים אחרי שברי הדקר. הצורך בסיוע נבע מכך שבחיל הים הגיעו למסקנה כי מיצה את החיפושים בקרבת החופים שהיו במסגרת יכולתו וכי כעת יהיה צורך לחפש במים עמוקים והכישורים לכך נמצאו אצל האמריקאים. בפגישה נכחו מספר אדמירלים מהצי ובורדה הנחה אותם לראות מה ניתן לעשות. בורדה השאיר את משיטה לשיחה אישית, בה הביע את הבטחתו לעשות הכל ואת ביטחונו כי הדקר תימצא.
בעת ביקורו בארץ לאחר סיור בחיל הים נפגש עם מח"י אלכס טל בארבע עיניים. בורדה פנה אליו באומרו ”שנינו מפקדי חיל הים היהודים בעולם. מה אני יכול לסייע לכם?” טל חזר וביקש עזרה בחיפוש אחרי שברי הדקר. בורדה שלא הופתע מהבקשה, הבטיח את עזרת הצי האמריקני לחיפוש הדקר. הבטחתו קויימה וכתוצאה מכך נמצאו השברים ב-28 במאי 1999, אך בורדה כבר לא היה אז בין החיים.
חיל הים מצידו לא בנה על יהדותו של בורדה כאשר הגיש את בקשתו. הבקשה לחיפושים הוגשה למספר ציים. הזירה הימית במלחמת יום הכיפורים עם קרבות הטילים והאלקטרוניקה המתקדמת, שהופעלו בהצלחה, העלו את הערכה לישראל בחוגי הצי ושיתוף פעולה התקיים בנושאים רבים. העיתוי היה מתאים. כי בארצות הברית ירדה רמת הסודיות, שאפפה את כושר הפעילות במים עמוקים. זכותו של בורדה עמדה לו להיות במשמרת ה-CNO באותה עת כדי לקבל את הבקשה ולאשרה. כהוכחה לכך שגם אדמירל אחר היה נוהג כך, ניתן לראות בפעילות המאומצת של אנשי הצי האמריקני, לאחר מותו של בורדה, שהביאה ב-28 מאי 1999 למציאת השברים.
אותות השירות והטענות נגדם

בכוחות המזוינים האמריקאים נהוג להעניק עיטורים רבים יותר מאשר בישראל. מטרת העיטורים להפגין תשומת לב והערכה לחייל וקצין על שירותו. במישור המנהלי מאפשרים העיטורים מתן תגמול למשרתים ללא צורך בהוצאה תקציבית. שירותו המסור של בורדה זיכה אותו ב-16 עיטורים. אלו כללו: מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה, מדליית השירות המצוין של הצי (שלוש פעמים), אות לגיון ההצטיינות (שלוש פעמים), מדליית השירות ראוי לשבח (פעמיים), מדליית המלצה של הצי, מדליית הישגים של הצי, מדליית התנהגות טובה של הצי (פעמיים). כן נשא אותות סימני יחידות ומבצעים.
החוק הצבאי מורה לאדם לענוד רק את האותות שהוא זכאי להם כפי נרשמו בתיק השירות האישי. תיק השירות הוא חומר דיסקרטי שאינו מוצג לעיון הציבור. המידע על עיטורים שניתנו 25 שנה בעבר אינו בולט לעין בתיק. קיימת סברה שמישהו מתוך משרדי כוח האדם של הצי ידע שסוכנות חקירות המחפשת חומר עבור התקשורת תשלם עבור מידע מעניין. חקר ומצא שסימני Combat Distinguishing Device  בצורת האות V מברונזה ונקראים גם Valore Device שבורדה עונד על עיטורי ה-Navy Achievement Medal וגם זו על Navy Commendation Medal אינו זכאי להם לפי התיק האישי. המידע נמסר בתשלום לעיתונאי של ניוזוויק שפרסם כתבה על כך שבורדה לא חווה קרב במלחמת וייטנאם ולכן אינו ראוי לחובשם. נהוג היה לחשוב את סימן ה-V כמציין שירות בווייטנאם והסתבר שלא כך הוא.
בורדה שחווה פעילות קרבית בווייטנאם. בעת שירותו כקצין נשק במשחתת USS Craig ואחר כך כסגן מפקד במשחתת  USS Brooke במלחמת וייטנאם. נשא את שני הסימנים אלה במשך עשרות שנים על אותותיו כי חשב בתום לב שהגיעו לו. כששמע על הטענות קיים בדיקה משלו והוריד אותם, אך בכך העניין לא תם. כשנתבקש להתראיין בנושא (ב-16 במאי 1996) ירה בעצמו. תוצאות הנתיחה שלאחר המוות לא פורסמו. תוכן שני מכתבי התאבדות שהשאיר לא פורסם. אחד היה מיועד לאשתו והשני לקצין יחסי הציבור.
אדמירל אלמו זומוולט, CNO בעצמו בעבר, רואיין בתוכניתו של לארי קינג למחרת ההתאבדות, והכריז כי בורדה היה ראוי לשאת את סימני ה-V על אותותיו וכי הוא עצמו בהיותו מפקד הכוחות הימיים, במלחמת וייטנאם הורה על כך לאנשיו. פנייתו של זומוולט להעניק לבורדה את הזכות לשאתם בדיעבד נדחתה על ידי שר הצי. עם זאת ראה השר בדברי זומוולט הסבר לכך שבורדה נשא את האותות בתום לב ובהוראתו הוכנס מכתבו של זומוולט לתיק השירות של בורדה.
אחד מבניו של בורדה פנה לצי בדרישה להבהיר את נושא ה-CDD. מסקנות הוועדה, Board for Correction of Naval Records, היו כי בורדה לא היה זכאי לענוד אותם. והשיבו בשלילה לבקשה לתקן את הרישום בתיק השירות. מדו"ח הוועדה עולה כי סיפור האותות לא היה פשוט וכי ודאי יש עוד קצינים בצי העונדים סימנים כאלה בטעות. הדו"ח מציין כי הסמכות להורות על חבישת העיטורים לא הייתה בידי אדמירל זומוולט, כמפקד הצי במימי וייטנאם אלא בידי שר הצי.
שאירים ומסורת

בורדה הותיר אחריו את אשתו, בטי מורן בורדה, ארבעה ילדים ו-11 נכדים. מתוכם שני הבנים וכלתו משרתים כקצינים בחיל הים האמריקאי. שלושה מנכדיו שירתו בכוחות המזוינים של ארצות הברית: פיטר בורדה היה נגד במשמר החופים, אנדרו בורדה הוא קצין שריון בצבא היבשה, פיליפ בורדה הוא מפקד רכב אמפיבי בחיל הנחתים. אנדרו, ופיליפ הם תאומים, כמו סבא שלהם, בוגרי תואר ראשון באוניברסיטת רוד איילנד. כן יש נכד נוסף, גם הוא בוגר אוניברסיטת רוד איילנד, המשרת כקצין התותחנים בצבא היבשה.
ג'רמי מיכאל בורדה ראה את עצמו יהודי, גם אם לא נהג במסורת היהדות. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון, כאשר על מצבתו מגן דוד כמקובל לגבי יהודים מתוך הכוחות המזוינים של ארצות הברית שהלכו לעולמם. קברו של בורדה, ממוקם במקטע 64, חלקה 7101, רשת MM17.
הערות שוליים

↑  על מרבית המושגים המופיעים באנגלית ניתן לקרוא בוויקיפדיה האנגלית.
↑  סיפורו של סא"ל Stumpf, מפקדה של טייסת המפגן האווירי בלו אנג'לס ממחיש את המצב מנקודת ראותו של טייס ומפקד
↑  האדמירל שקיבל את הפיקוד נאלץ לעזוב לפני תום התקופה כי נשמע שאינו מתייחס ברצינות לאונס פרוצה.
↑  הביטוי לכך היה כאשר ב-1994 נמסרו לרוסים פרטים על הצוללת הרוסית K129 שנמשתה בחלקה עוד בשנת 1974.
↑  בעיטורי צה"ל ניתנים בצמצום רב אין מקביל לסימן הזה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011169497  NARA: 10611364  SNAC: w6fr2rmc  VIAF: 189388654   WorldCat (עם VIAF): 189388654 
USS Brooke (FFG-1) שבה שירת בורדה כסגן המפקד בעת מלחמת וייטנאם.
שולת המוקשים USS Parrot (MSC-197) בפיקודו של בורדה 1974-1975.
USS Farragut משחתת טילים בפיקודו של בורדה, 1975 - 1977
נושאת המטוסים סרטוגה, מוקד הכח בפיקודו של בורדה בשנת 1987.
אנית הנחיתה USS San Antonio הראשונה מתוך סדרת LPD17 שבנייתה אושרה בתקופתו של בורדה.
אדמירל בורדה בעת ביקור בישראל, בליווי אל"ם חזי משיטה, 1996.
Boorda's headstone at Arlington National Cemetery located at Section 64, Lot 7101, Grid MM-17.
חשבו

חַשַבּוּ (על פי מכתבי אל-עמארנה: חַשַבֻ) הייתה עיר כנענית בארץ עמקו שבדרום בקעת הלבנון. נלחם בה תחותמס השלישי. יורשו, אמנחותפ השני כבש אותה, לקח בה שבויים ובזז אותה. אחד ממכתבי אל-עמארנה (א"ע 174) נכתב על ידי בִּיאֶרִי (באכדית: bi-e-ri), שליט חשבו, למלך מצרים. המכתב עוסק בבקשת עזרה ממלך מצרים כנגד פעילותו של איתגמה מושל קדש שפעל כנגד האינטרסים של מצרים בעמקו ונכנע לשופילוליומש הראשון מלך האימפריה החתית. המכתב הוא אחד מארבעה מכתבים (כולל 175, 176 ו-363) שנכתבו על ידי מושלי ערים שונות היושבים בעמקו ונוסחו כולם בנוסח מאוד דומה.
מיקום העיר מזוהה עם תל חַשבֶּה שנמצא בין בעלבכ לשמסטאר.
ראו גם

עמקו
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Mr. Tambourine Man

| --- | --- |

 סינגל בביצוע בוב דילן
 מתוך האלבום Bringing It All Back Home
 יצא לאור:  1965 
 סוגה:  פולק רוק 
 שפה:  אנגלית 
 כתיבה:  בוב דילן 
 לחן:  בוב דילן 
 
"Mr. Tambourine Man" (בעברית: "מר טמבורין") הוא שיר שכתב בוב דילן. הגרסה המקורית של בוב דילן לשיר הופיעה באלבומו Bringing It All Back Home מ-1965. השיר זכה להצלחה והוקלט גם לאלבומי אוסף, תורגם לשפות שונות ומאוזכר בסרטים, בתוכניות טלוויזיה ובספרים.
השיר בוצע והוקלט על ידי אמנים שונים בהם הבירדס, ג'ודי קולינס, מלאני, אודטה וסטיבי וונדר. גרסתם של הבירדס שיצאה באפריל 1965 כסינגל הראשון שלהם בקולומביה רקורדס עמדה בראש מצעד בילבורד הוט 100 ומצעד הסינגלים הבריטי.
את השיר החל דילן לכתוב בפברואר 1964 לאחר שביקר בקרנבל מרדי גרא בניו אורלינס במסגרת טיול סביב ארצות הברית עם חברים, והשלים את כתיבתו בין אמצע מרץ לסוף אפריל לאחר ששב לניו יורק. פזמון השיר:
היי! מר טמבורין, נגן לי שיר,

איני עייף ואיני הולך לשום־מקום.

היי! מר טמבורין, נגן לי שיר,

בצלילי הבוקר אלווה אותך.
המקור באנגלית
Hey! Mr. Tambourine Man, play a song for me,

I'm not sleepy and there is no place I'm going to.

Hey! Mr. Tambourine Man, play a song for me,

In the jingle-jangle morning I'll come following you.
דילן טען שהסרט לה סטרדה של הבמאי האיטלקי פדריקו פליני שימש לו השראה לשיר.
פחות מחודש לאחר יציאתו של השיר המקורי של דילן, הוציאו הבירדס את הגרסה שלהם, שהייתה לאחד מלהיטי פולק רוק הראשונים בארצות הברית.
השיר הופיע בספרים ובסרטים. בין היתר מופיע השיר בספרו של טום וולף "The Electric Kool-Aid Acid Test", ברומן קארי של סטיבן קינג ובסרטים סיכון מחושב.
השיר תורגם לעברית ב-1975 על ידי תרצה אתר כ"איש הטמבורין" ובוצע על ידי דני מסנג. מיסטר טמבורין מוזכר בשירו של שלומי שבן "מאני טיים".
חמי רודנר ושליחי הבלוז שרו את גרסה שלו בסיבוב הופעות ב-2000–2001. בפברואר 2009 זכתה הילה פליטמן בפרס גראמי על זמרתה ב"מר טמבורין" בהלחנה של ג'ון קוריליאנו.
טיוטת המילים לשיר נכתבה על שני דפים צהובים בביתו של עיתונאי המוזיקה אל ארונוביץ. בתחילת 2025 נמכרה הטיוטה במחיר של חצי מיליון דולר במכירה פומבית בנאשוויל, טנסי.
הערות שוליים

↑  עמי פרידמן, במילותיו: השירים הגדולים שכתב בוב דילן, באתר ynet, 13 באוקטובר 2016
↑  גיל מטוס, עכבר העיר אונליין, לפרק את דילן: לתרגם את הקלאסיקות לעברית ולהשאר בחיים, באתר הארץ, 24 במאי 2011
↑  מילות השיר "מאני טיים", באתר שירונט
↑  אסף נבו, ‏אייזנמן ורודנר עושים דילן, באתר ‏מאקו‏, 19 במאי 2011
↑  חגי חיטרון, להלחין את בוב דילן, באתר הארץ, 16 בפברואר 2009
↑  טיוטת השיר Mr. Tambourine Man של בוב דילן נמכרה בחצי מיליון דולר, באתר ynet, 20 בינואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810543632905606  MusicBrainz work: 034767af-af7c-3143-b2e7-4e23d9aeb1af  VIAF: 2868149845000402960002   WorldCat (עם VIAF): 2868149845000402960002
קיכלי חום-כנף

| קיכלי חום-כנף |
| --- | --- |
 קיכלי חום-כנף, אאיצ'י, יפן
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: קיכליים
סוג:: קיכלי
מין:: קיכלי חום-כנף
שם מדעי
 Turdus eunomos ‏טמינק, 1820

קִיכְלִי חוּם-כָּנָף (שם מדעי: Turdus eunomus) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הקיכליים, המקייץ ומקנן החל ממרכז סיביר מזרחה עד קמצ'טקה, וחורף ביפן, דרום סין ומיאנמר.
הוא מוגדר כמזדמן נדיר ביותר בישראל, עם תצפית אחת ויחידה בנובמבר 1982 בשדה בוקר.
טקסונומיה ואטימולוגיה

קיכלי חום כנף קשור קשר הדוק למין קיכלי חלודי (T. naumanni (אנ')), הדרומי יותר. השניים נחשבו בעבר למין יחיד. השם המדעי של הסוג, Turdus, מגיע מהמילה הלטינית לקיכלי. שם המין הספציפי eunomos מגיע מיוונית עתיקה, ומשמעותו מסודר או מאורגן.
זהו מין מונוטיפי, כלומר לא תוארו לו תת-מינים נפרדים.
אקולוגיה

מין זה מקנן בשטחי חורש פתוחים. בניגוד לקיכלי חלודי, קיכלי חום-כנף קשוח יותר, וניתן למוצאו גם בבתי גידול הרריים ושולי טונדרה. מין זה נודד במלואו, חורף עד דרומית לדרום-מזרח אסיה, בעיקר בסין ובמדינות שכנות. הוא מזדמן נדיר במערב אירופה. בדצמבר 2016 תצפית של פרט בדרבישייר בבריטניה הביאה מאות טוויצ'רים (צפרים הרודפים אחר מינים נדירים) לחפש אותו.
הוא מקנן על עצים, מטיל 3–5 ביצים בקן לא מסודר אך מרופד בקפידה. בנדידה ובחורף הוא יוצר לרוב להקות קטנות. הוא אוכל כל, כולל מגוון רחב של חרקים, במיוחד יתושים, שלשולים ופירות יער.
תיאור

קיכלי בינוני וחסון המזכיר במבנהו קיכלי אפור קטן. אורך גופו 21–24 ס"מ, ומשקלו 77 גרם. תת-הכנף שלו בצבע חום-אדמדם, ויש לו פס-גבה חיוור. הגב והשת בצבע חום כהה. הפנים, החזה וכתמי הצד שחורים. הבטן והזנב לבנים. בהשוואה אליו לקיכלי חלודי יש גב וראש חומים בהירים יותר, והפנים, החזה, כתמי הצד והגב אדמדמים (ולא שחורים) ואילו הבטן והזנב לבנים גם הם.
הנקבה דומה למדי לזכר, אך לצעירים יש סימונים חלשים יותר.
השירה של הזכר פשוטה ובעלת צליל חלילי או שורקני, בדומה לזו של קיכלי לבן-גבה. נטען כי השירה של קיכלי חום-כנף וקיכלי חלודי שונות זו מזו.
גלריה

אוכל פירות אזדרכת מצויה, אאיצ'י, יפן
מבט מהגב, פארק הטונומורי, מוריאמה, יפן
בשירה, העיר יאסו, יפן
בשלג, העיר ריטו, יפן
בפארק דא-אן, טאיפיי, טאיוואן
צד לטאה, אנדרטת צ'יאנג קאי שק, טאיפיי, טאיוואן
סרטון של פרט מתרוצץ ומלקט מזון בפארק ג'והוקו-צ'ו, נרימה, טוקיו, יפן
הערות שוליים

↑  קיכלי חום-כנף באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  ד"ר יואב פרלמן, קיכלי חום-כנף, Turdus eunomus, באתר מרכז הצפרות הישראלי
↑  Jobling, James A (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. pp. 152, 393. ISBN 978-1-4081-2501-4.
↑  מעבדת קורנל לאורניתולוגיה, Dusky Thrush, Turdus eunomus, (Temminck, 1831), Birds of the world
↑  BirdLife International (2016). "Turdus eunomus". IUCN Red List of Threatened Species. 2016: e.T22736111A104201968. doi:doi:10.2305/IUCN.UK.2016-3.RLTS.T22736111A104201968.en
↑    Tom Ough, ‏Amateur's ultra-rare sighting of Siberian dusky thrush brings hundreds of birdwatchers to Derbyshire village, The Telegraph, 6 December 2016
↑  Birdwatchers in Beeley to see 'very rare' dusky thrush December 6, 2016 BBC Retrieved February 19, 2017
מבירט

מבירט (באנגלית: Mavyret) היא תרופה אנטי-ויראלית, לטיפול במבוגרים וילדים מעל מגיל 3 שנים עם מחלת הפטיטיס C כרונית ללא שחמת הכבד או עם שחמת קלה, הנגרמת על ידי נגיף הפטיטיס ׁׁׁׂׂׂHCVׁׁ) C).
יעילה לטיפול בחולים עם HCV סוג 1 שטופלו בעבר בטיפולי מעכב NS5A או מעכב NS3/4A, אך לא בשניהם וללא הטבה.
מבירט מכילה את החומרים הפעילים גלקפרביר (glecaprevir) ופיברנטסביר (pibrentasvir).
מנגנון פעולה

החומרים הפעילים במבירט חוסמים את שני החלבונים החיוניים לשכפול והתרבות נגיף הפטיטיס C. גלקפרביר חוסם את פעולתו של חלבון פרוטאז NS3/4A, ופיברנטסביר חוסם את פעולת החלבון NS5A, על ידי חסימת חלבונים אלה, מבירט עוצרת את נגיף ההפטיטיס C מלהתרבות ולהדביק תאים חדשים.
אופן שימוש

משך הטיפול נע בין 8 ל־16 שבועות, שונה בהתאם להיסטוריית הטיפול והגנוטיפ הנגיפי.
גיל 3-7 שנים:
מתן פומי, כמוסות, במינון משולב של גלקפרביר 50 מ"ג/פיברנטסביר 20 מ"ג
<20 ק"ג- 3 כדורים, ליום (60/150 מ"ג מינון כולל ליום)
20-30 ק"ג- 4 כדורים, ליום (80/200 מ"ג מינון כולל ליום)
30-45 ק"ג- 5 כדורים, ליום (120/250 מ"ג מינון כולל ליום)
מעל גיל 12 שנים:
מתן פומי, טבליה, במינון משולב של גלקפרביר 100 מ"ג/פיברנטסביר 40 מ"ג, 3 טבליות, פעם ביום. (120/300 מ"ג מינון כולל ליום).
אזהרות בשימוש

סיכון לפעילות מחודשת של וירוס הפטיטיס B במטופלים שנדבקו במקביל ב-HCV ו-HBV.
התוויית נגד במתן לחולים עם עדות לאי-ספיקת כבד או כשל לבבי.
התוויות נגד באינטראקציות תרופתיות:
אטורבסטטין וסימבסטטין (סטטינים).
קרבמזפין, פניטואין, פנוברביטל ופרימידון (תרופות לטיפול באפילפסיה).
דביגטראן (תרופה נוגדת קרישה).
אמצעי מניעת הריון המכילים אתינילאסטרדיול.
ריפמפיצין (אנטיביוטיקה לטיפול בשחפת)
פרע מחורר-hypericum perforatum (תרופה טבעית לטיפול בדיכאון).
תופעות לוואי

>10%- כאב ראש (9-17%), עייפות (11-14%) ובחילות(6-12%).
1-10%- שלשול(3-7%), בילירובין מוגבר>(2ULN (3.5%, גירוד (צ7%)
דיווחים לאחר שיווק- הפרעות עוריות ורקמות סאב-קוטנאיות (אנגיואדמה), שחמת הכבד ואי ספיקת לב.
פרמקולוגיה

ספיגה:
הזמן להשגת ריכוז השיא בפלזמת הדם: 5 שעות(glecaprevir & pibrentasvir) בריכוז שיא של
(597ng/ml)glecaprevir (pibrentasvir)110ng/ml
אלימינציה:
זמן מחצית חיים:
6 שעות ( glecaprevir),
13 שעות (pibrentasvir)
הפרשה:
Glecaprevir: צואה (92.7%); שתן (0.7%)
Pibrentasvir: צואה (96.6%)
מחקרים

בטיחות ויעילות מבירט הוערכו במהלך ניסויים קליניים בהם נרשמו כ-2,300 מבוגרים עם זיהום, גנוטיפים 1-6 HCV, ללא שחמת או עם שחמת קלה. תוצאות הניסויים הוכיחו כי 92-100% מהחולים שקיבלו Mavyret למשך 8, 12 או 16 שבועות, לא הציגו כל רמת נגיפים הניתנת לאיתור 12 שבועות לאחר הטיפול. מה שמצביע על כך שהזיהום של החולים נרפא.
משך הטיפול עם מבירט שונה בהתאם להיסטוריית הטיפול, הגנוטיפ הנגיפי ומצב שחמת הכבד.
לוח השנה במגילות קומראן

לוח השנה במגילות קומראן הוא לוח שנה סכמטי-שבתי שבו אורך השנה קבוע ל-364 יום. הלוח נוצר בהשפעת לוח השנה המצרי האזרחי (אנ') ומבוסס על האסטרונומיה הבבלית (אנ') בתוספת השפעות יווניות. מקורותיו היהודיים הם ספר מהלך המאורות וספר היובלים, והפירוט המלא של מאפייני הלוח מופיע במגילות מדבר יהודה שנמצאו בקומראן.
תחילת היממה

לדעת שמריהו טלמון כותבי המגילות שמרו את השבת מזריחה לזריחה, כיממה הרגילה בלוחות השנה של מצרים העתיקה וכן בבית המקדש לפי חז"ל, שמתחילה בבוקר, וכנלמד מסדר ימות השבוע בבריאת העולם ובפרשת המן, ולא משקיעה לשקיעה כמניין ימי החודש אצל העמים השמיים, שמתחיל בערב (כי אז ראיית הירח), כמו שמופיע בחלק מימי המועדים בתנ"ך (יש חוקרים הסוברים שאלו עריכות מתקופת שיבת ציון), וכן בספר היובלים. מגילת ברכות לימי החודש (4Q503) מזכירה את מנוחת השבת בליל שבת, כדעת חז"ל שהיום הולך אחר הלילה, כי מגילה זו מציגה מסורת תפילה כללית שהייתה בקרב היהודים ואינה שייכת לחיבורים הכתתיים של קהילת קומראן. מגילת המקדש ומגילת מקצת מעשי התורה מחשיבות את יום אכילת הקרבנות עד השקיעה, כיומו של שכיר וכימי טומאה. בניגוד לפשט הכתוב ולדברי חז"ל.