stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נבחרת ונצואלה בכדורגל נשים

נבחרת ונצואלה בכדורגל נשים מייצגת את ונצואלה בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל של ונצואלה.
משחקה הראשון של הנבחרת נערך ב-1991 במסגרת אליפות אמריקה הדרומית הראשונה, שבסופה היא סיימה במקום השלישי. עד היום נחשב הישג זה להישג הטוב ביותר של הנבחרת בכל הזמנים. מאז היא השתתפה עוד חמש פעמים באליפות, אך מעולם לא הצליחה לעבור את שלב הבתים הראשון.
בשנת 2014, נבחרת הנערות של ונצואלה הגיעה להישג מרשים, כאשר סיימה במקום הרביעי בגביע העולם עד גיל 17 שנערך בשנת בקוסטה ריקה. שנה לפני כן, היא סיימה כאלופת אמריקה הדרומית לגיל זה.
הדירוג הנוכחי של נבחרת ונצואלה  ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-52 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 51 נמדד לראשונה במרץ 2023, והדירוג הכי נמוך 131 נמדד לראשונה בדצמבר 2012.
כל גביעי העולם

1991 - לא העפילה
1995 - לא נרשמה
1999 עד 2015 - לא העפילה
כל אליפויות אמריקה הדרומית

1991 -  מקום שלישי
1995 - לא נרשמה
1998 עד 2014 - שלב הבתים
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
נבחרת ויילס בכדורגל נשים

נבחרת ויילס בכדורגל נשים מייצגת את ויילס בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות, ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של ויילס. היא מעולם לא העפילה לגביע העולם או אליפות אירופה. הדירוג הנוכחי של נבחרת ויילס ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-29 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, עלייה של 2 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 29 נמדד לראשונה ביוני 2018, והדירוג הכי נמוך 57 נמדד לראשונה במאי 2006.
תחרויות בינלאומיות > גביע העולם

| גביע העולם בכדורגל נשים> שנה | גביע העולם בכדורגל נשים> תוצאה | גביע העולם בכדורגל נשים> Pld | גביע העולם בכדורגל נשים> W | גביע העולם בכדורגל נשים> D* | גביע העולם בכדורגל נשים> L | גביע העולם בכדורגל נשים> GF | גביע העולם בכדורגל נשים> GA | גביע העולם בכדורגל נשים> GD |  | מוקדמות> Pld | מוקדמות> W | מוקדמות> D* | מוקדמות> L | מוקדמות> GF | מוקדמות> GA | מוקדמות> GD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הרפובליקה העממית של סין 1991 | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה |  | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1991 | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1991 | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1991 | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1991 | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1991 | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1991 | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1991 |
| שוודיה 1995 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1995 | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1995 | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1995 | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1995 | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1995 | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1995 | אליפות אירופה בכדורגל נשים 1995 |
| ארצות הברית 1999 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | 6 | 0 | 2 | 4 | 7 | 21 | 14− |
| ארצות הברית 2003 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | 6 | 0 | 1 | 5 | 2 | 13 | 11− |
| הרפובליקה העממית של סין 2007 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | 6 | 4 | 2 | 0 | 17 | 2 | 15+ |
| גרמניה 2011 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | 8 | 3 | 0 | 5 | 23 | 16 | 7+ |
| קנדה 2015 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | 10 | 6 | 1 | 3 | 18 | 9 | 9+ |
| צרפת 2019 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | 8 | 5 | 2 | 1 | 7 | 4 | 3+ |
אוסטרליהניו זילנד 2023: 
| סך הכול | 0/9 | — | — | — | — | — | — | — |  | 44 | 18 | 8 | 18 | 74 | 65 | 9+ |
תיקו כולל משחקים שהוכרעו בדו־קרב בעיטות עונשין.
תחרויות בינלאומיות > אליפות אירופה

| אליפות אירופה בכדורגל נשים> שנה | אליפות אירופה בכדורגל נשים> תוצאה | אליפות אירופה בכדורגל נשים> Pld | אליפות אירופה בכדורגל נשים> W | אליפות אירופה בכדורגל נשים> D* | אליפות אירופה בכדורגל נשים> L | אליפות אירופה בכדורגל נשים> GF | אליפות אירופה בכדורגל נשים> GA |  | מוקדמות> Pld | מוקדמות> W | מוקדמות> D* | מוקדמות> L | מוקדמות> GF | מוקדמות> GA |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1984 | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה |  | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה |
| נורווגיה 1987 | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה |  | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה |
| גרמניה המערבית 1989 | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה |  | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה |
| דנמרק 1991 | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה |  | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה |
| איטליה 1993 | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה |  | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה | לא נרשמה |
| גרמניה 1995 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | 6 | 0 | 0 | 6 | 5 | 36 |
| נורווגיהשוודיה 1997 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | 8 | 2 | 1 | 5 | 9 | 15 |
| גרמניה 2001 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | 6 | 0 | 2 | 4 | 3 | 16 |
| אנגליה 2005 | פרשה | פרשה | פרשה | פרשה | פרשה | פרשה | פרשה |  | פרשה | פרשה | פרשה | פרשה | פרשה | פרשה |
| פינלנד 2009 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | 11 | 3 | 0 | 8 | 11 | 21 |
| שוודיה 2013 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | 8 | 3 | 1 | 4 | 12 | 14 |
| הולנד 2017 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | 8 | 3 | 2 | 3 | 13 | 11 |
| אנגליה 2022 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |  | 8 | 4 | 2 | 2 | 16 | 4 |
| סך הכול | 0/13 | — | — | — | — | — | — |  | 55 | 15 | 8 | 32 | 69 | 117 |
תיקו כולל משחקים שהוכרעו בדו־קרב בעיטות עונשין.
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
| כדורגל בוויילס ויילס |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל של ויילס • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל הוולשית • קיימו אליאנס • הפוטבול ליג הוולשית • ליגות אזוריות • מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | הגביע הוולשי • גביע ההתאחדות הוולשית • גביע הליגה הוולשית |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
מנזר רטיסבון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנזר 
 כתובת:  רחוב שמואל הנגיד 26 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  אלפונס רטיסבון 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1897
 תאריך פתיחה רשמי:  1897 
 קואורדינטות:  31°46′41″N 35°12′52″E﻿ / ﻿31.77792°N 35.214371°E﻿ / 31.77792; 35.214371
 he
 
חזית מנזר רטיסבון
מנזר רטיסבון הוא מנזר צרפתי קתולי השוכן ברחוב שמואל הנגיד 26 בשכונת רחביה בירושלים, ליד בית הכנסת ישורון. נבנה בין השנים 1876 ו-1897 ושימש כמנזר, בית ספר מקצועי ובית יתומים. מייסדו הוא האב אלפונס רטיסבון, יהודי מומר מצרפת.
מבנה המנזר

חזית המנזר שאורכה כתשעים מטר מעוצבת בסימטריה האופיינית לסגנון הרנסאנס - בארוק האיטלקי עם אלמנטים רומנסקיים. האדריכל הוא האב מ' דומה (M.Doumet). משני קצוות החזית מתחילים שני אגפים של המנזר. האגפים הדרומי והצפוני מתנשאים לגובה של קומה נוספת מעל האגף המרכזי. ראשית נבנה הצד הצפוני של חזית הבניין ונחנך בשנת 1884 ואילו הצד הדרומי של חזית הבניין נבנה רק לאחר מכן ובנייתו נשלמה בשנת 1891. באגף הדרומי של המנזר ישנה קפלה אשר נחנכה בשנת 1894 ואילו האגף הצפוני נבנה רק לאחר מכן והוא ארוך יותר ממקבילו הדרומי.
לאמצעו של האגף הצפוני מחובר אגף נוסף הניצב לאגף הצפוני. חלק זה של הבניין נבנה רק בשנות השלושים של המאה העשרים. במרתף הבניין נמצאים אולמות גדולים המאופיינים בקירות עבים ובתקרות בעלות קמרונות. האולמות שימשו בעבר ככיתות לימוד, חדר אוכל ומטבח.
בחצר הצפונית של המנזר מצוי מגדל שמירה שהוקם בשנות השלושים של המאה התשע-עשרה, ימי שלטונו של אבראהים פאשא בארץ ישראל. המגדל שימש כחלק ממערכת של מגדלי שמירה ואיתות על הדרך בין ירושלים ליפו.
המנזר נמצא בבעלות הכס הקדוש.
היסטוריה של המנזר

בחלק מתקופת מלחמת העולם הראשונה שימש המבנה כמפקדה של גדוד תותחנים אוסטרי שנשלח לארץ ישראל על מנת לסייע לצבא העות'מאני במלחמתו באנגלים.
לאחר המלחמה הושב המנזר למסדר "אבות ציון".
בשנת 1921 חנתה בחצר המנזר "פלוגה" של גדוד העבודה שעסקה בחציבת אבנים באזור ירושלים. עקב מקום חנייתה כונתה הפלוגה בשם "פלוגת רטיסבון". בעת מאורעות תרפ"ט מצאו יהודי הסביבה מקלט במנזר.
בשנות ה-30 התקיים במקום בית ספר של המנזר. בבית הספר למדו 350 ילדים, רובם הגדול יהודים ומיעוטם ערבים נוצרים ומוסלמים. משפחות עניות שלחו את ילדיהן לבית ספר זה, בגלל שכר הלימוד הנמוך, וכדי שיקבלו "חינוך אירופי טוב".
בתקופת מלחמת העצמאות התגוררו בבניין רטיסבון הנשים והילדים מכפר עציון שפונו לשם כאשר המגורים בגוש עציון הפכו למסוכנים, כמו כן פונו למנזר גם הנשים והילדים של קיבוץ מעלה החמישה. לאחר מלחמת העצמאות שימש המבנה את האוניברסיטה העברית שכן לא ניתן היה ללמוד בקמפוס האוניברסיטה בהר הצופים. עם השנים הוחזר הבניין לרשותה של הכנסייה הקתולית.
משנת 1970 פועל במקום סמינר תאולוגי נוצרי, העוסק בלימודי נצרות ליהודים. אחד ממורי הסמינר היה חתן פרס ישראל האב מרסל דיבואה.
בשנות ה-80, עבר המבנה שיפוץ על פי תוכניתו של אדריכל נחום מלצר.
בשנת 1998 פרס הוותיקן את חסותו על הסמינר, ושמו החדש של הסמינר הוא "המוסד האפיפיורי רטיסבון".
בתחילת שנות ה-90 השכיר הוותיקן חלקת קרקע שבתחומי המנזר לקבלן הישראלי מרדכי אביב לצורך בניית מתחם מגורים יוקרתי במקום בשם "לב רחביה". הייתה זו העסקה הראשונה בין הוותיקן לאיש עסקים ישראלי[דרוש מקור].
בשנות ה-2000, משמש המבנה להרצאות וכבית מלון לצליינים.
בית צ'רצ'יל

סמוך למנזר עומד מבנה בן 3 קומות, שנבנה בשלהי המאה-19, כבית מגורים למשפחה ערבית נוצרית כחלק משכונת אל אמירה. שכונה שנבנתה מחוץ לחומות העיר העתיקה בה התגוררו משפחות נוצריות יווניות-אורתודוקסיות. המבנה מכונה "בית צ'רצ'יל", ככל הנראה, משום שב-1941 שימש כבית הארחה לחיילים בריטיים, ומסופר כי ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל לן או התארח בבית, בעת שביקר בארץ ישראל.
ראו גם

הרצח במנזר רטיסבון
הערות שוליים

↑  מפת ירושלים (באנגלית) 1938, בהוצאת מחלקת המדידות המנדטורית, עם ציון מיקום בית ספר רטיסבון, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  יהודה שהמי, במיצר ובמצור, הוצאת אופק 1973, עמ' 130
↑  עזרא יכין, סיפורו של אלנקם עמוד 14
↑  דוד קרויאנקר, אדריכלות בירושלים: הבנייה המודרנית מחוץ לחומות 1990-1948, ירושלים, כתר ומכון ירושלים לחקר ישראל, 1991. עמ' 438.
↑  עינת פז-פרנקל, ‏צפו בתמונות: הפנטהאוז הכי מפואר בבניין שמור למי שבנה אותו, באתר גלובס, 27 ביולי 2010
↑  יאיר שלג, יהודי, מוסלמי ובודהיסט נפגשים במנזר, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2001
↑  מנחה נופה, בתים מבפנים 2017: ירושלים כפי שלא הכרתם, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511622105171  VIAF: 308267149   WorldCat (עם VIAF): 308267149 
ינואר 1949, ילדי כפר עציון משחקים בחצר מנזר רטיסבון
בית צ'רצ'יל הסמוך למנזר בשנת 1941
מרסנא

מַרְסְנָא הוא דמות מקראית, אחד משבעת שרי פרס ומדי של המלך אחשוורוש המוזכר במגילת אסתר.
בסיפור המגילה

מרסנא נזכר במגילת אסתר פעם אחת כאחד משרי פרס ומדי שחשבו מה לעשות לושתי, לאחר שלא הגיעה למשתה שעשה אחשוורוש.
”וְהַקָּרֹב אֵלָיו כַּרְשְׁנָא שֵׁתָר אַדְמָתָא תַרְשִׁישׁ מֶרֶס מַרְסְנָא מְמוּכָן שִׁבְעַת שָׂרֵי פָּרַס וּמָדַי רֹאֵי פְּנֵי הַמֶּלֶךְ הַיֹּשְׁבִים רִאשֹׁנָה בַּמַּלְכוּת.”
בתרבות

בסרט לילה אחד עם המלך המגולל את סיפור מגילת אסתר, דמותו של מרסנא מגולמת  על ידי השחקן אסיף בסרה (אנ').
| פורים |
| --- | --- | --- |
| מצוות החג | מקרא מגילה • מתנות לאביונים • משלוח מנות • סעודת פורים ושתיית יין בפורים • פרסום הנס |  |
| מנהגים | משנכנס אדר מרבין בשמחה • זכר למחצית השקל • אוזן המן • התחפשות  • רעשן • בובת המן |  |
| מגילת אסתר | אישים במגילה: אחשוורוש • ושתי • המן • עשרת בני המן • זרש • בגתן ותרש • מרדכי היהודי • אסתר • חרבונה • אבגתא • התך • הגי תוספות למגילת אסתר • חלום מרדכי • תרגומי מגילת אסתר לארמית • היעדרותו של אלוהים ממגילת אסתר • מדרש אבא גוריון |  |
| תפילות ופיוטים | למנצח על אילת השחר • על הנסים • אשר הניא • ויאהב אומן ("קרובץ לפורים") • מי כמוך ואין כמוך • קוראי מגילה |  |
| שירים | ליהודים הייתה אורה ושמחה וששון ויקר • חג פורים (שיר) • אני פורים • ליצן קטן נחמד • תן כתף • ככלות ייני • רשימת שירים ופיוטים לפורים • פיוטים ושירים נוספים |  |
| שמחת פורים | פורים שפיל • רב פורים • עדלאידע • ליל שיכורים • פרודיות לפורים |  |
| מאכלים | אוזן המן • פזואלוס • פלודן • קרפלך • מקרוט • ספרא (מאפה) |  |
| שונות | עיר מוקפת חומה מימות יהושע בן נון • בן עיר שהלך לכרך ובן כרך שהלך לעיר • פורים משולש • פורים קטן • תענית אסתר • פרשת זכור • מצוות זכירת מעשה עמלק • מחיית זכר עמלק • מסכת מגילה • סעודת אסתר • פורים שני • קבר אסתר ומרדכי |  |
חגי ישראל ומועדיו
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרלין

| --- | --- |

 גילום הדמות:  רון מודי 
 מידע
 מקצוע:  סופר, קוסם, אלכימאי, נביא, מכשף, דרואידיות, קוסם
 דמויות קשורות
 אויבים:  מורגן לה פיי 
 
ערך זה עוסק בדמות מיתית באגדות המלך ארתור. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מרלין, מתוך "רשומות נירנברג", 1493
איור של מרלין משנת 1903
מֶרְלִין (באנגלית: Merlin) הוא דרואיד ומכשף רב עוצמה המופיע במחזור אגדות המלך ארתור. התיאור המקובל של הדמות נכתב לראשונה ב"היסטוריה רגום בריטניה" לג'פרי ממונמות', שמהווה למעשה מיזוג של דמויות היסטוריות ואגדתיות קודמות.
גרסתו של ג'פרי לדמות התפשטה במהרה ונעשתה אהודה במיוחד, וכותבים מאוחרים יותר הרחיבו אותה והעמיקו את דימויו של המכשף. על פי המסורת המקובלת, הוא נולד כבנם של אינקובוס ובת-תמותה וכוחותיו נובעים מלידה ייחודית זו. הוא גדל, נעשה מלומד, הוגה את התוכנית להביא ללידתו של ארתור ומוציאה אל הפועל בעזרת כשפיו. בהמשך, מרלין משרת כיועצו של המלך עד שהוא נופל קורבן לכשפיה של גבירת האגם ונהיה לאסירה.
מקורות הדמות

ג'פרי ממונמות' שילב סיפורים קיימים על אודות מירדין וילט (מרלינוס קלדוננסיס), תמהוני צפוני חסר כל קשר למלך ארתור, עם סיפורים על אאורליוס אמברוזיוס, גרסה בדיונית למצביא ההיסטורי אמברוזיוס אאורליאנוס, כדי ליצור את הדמות אותה הוא כינה מרלין אמברוזיוס. לראשון לא היה דבר במשותף עם ארתור והוא פעל ימים הרבה לאחר תקופת מלוכתו. סיפורו הוא סיפורו של פייטן שיצא-מדעתו לאחר שחזה במוראות המלחמה, נאמר שהוא נמלט מהחברה האנושית כדי להפוך ל"איש-הפרא מהיערות" בשלהי המאה השישית לספירת הנוצרים. דמות זו הייתה לבלי ספק במוחו של ג'פרי שעה שהוא כתב את יצירתו המוקדמת ביותר המצויה בידינו, "נבואות מרלין" (Prophetiae Merlini), שלטענתו כללה את דבריו האמיתיים של המטורף האגדי. חוקר ימי הביניים גסטון פריס העלה את האפשרות שמונמות' שינה את השם למרלינוס במקום הגרסה הלטינית המקובלת, מרדינוס, כדי להימנע מדמיון למילה הצרפתית merde, שמשמעה צואה.
מקורות הדמות > מרלינוס קלדוננסיס, מירדין וילט

השירים הוולשיים הראשונים, שנכתבו לפני המאה השתים-עשרה, העוסקים באגדה על מירדין, מציגים אותו כמטורף החי חיי מסכנות ביער קלדוניאן, שקוע בגעגועים לחיים הקודמים ומלא טינה על האסון שהביאו לעברי פי פחת: מותו של אדונו, האציל גוונדולו, אותו הוא שירת כפייטן. הרמיזות בשירים אלה מציירות את אירועי "הקרב על ארפדריד", בו רידרך האל, מלך אלט קלוט (סטראכקלייד), טבח בכוחותיו של גוונדולו, ומירדין שחזה במאורע, נטרפה עליו דעתו. ה-"Annales Cambriae" מתארכים קרב זה לשנת 573 לספירת הנוצרים, ומתארים את אויביו של גוונדולו כבניו של אליפר, ככל הנראה Gwrgi ו-Peredur.
גרסה לאגדה זו נשתמרה בכתב-יד בן המאה החמש-עשרה, בסיפור הנקרא "Lailoken and Kentigern". על פי ההתרחשויות בסיפור זה, קנטיגרן הקדוש פוגש בחורבה נטושה מטורף שעיר ועירום המכונה ליילוקן, אם כי יש הקוראים לו מרלינום או מרלין, המכריז שכעונש על חטאיו, נגזר עליו לנדוד בחברתן של מפלצות. הוא מוסיף שהוא היה לסיבת מותם של כל אותם אנשים שנהרגו בקרב שנערך "במישור שבין לידל וקרוואנוק." לאחר שסיים לגולל את סיפורו, המטורף קופץ ממקומו ונמלט מנוכחות הקדוש בחזרה אל השממה. הוא מופיע שוב מספר פעמים בסיפור עד שלבסוף הוא מופיע ומבקש מהקדוש לחם קודש, ומתנבא שהוא עומד לחוות מוות משולש. לאחר היסוס מה, הקדוש נענה לבקשת המטורף, ובמשך היום הוא אכן נתפס בידי רועי-הצאן של המלך מלדרד, המכים אותו באלות, ולבסוף משליכים אותו אל נהר הטוויד, שם גופתו משתפדת על מוט, ובכך מתגשמת נבואת המטורף.
ע"פ ההיסטוריון והחוקר ג'ון מתיוס, ששימש יועץ היסטורי לסרט "מרלין" בכיכובו של קלייב אוון, מדובר בלוחם ומלך בצפון אנגליה, מנהיגם של הפיקטים.  מנהיג לוחמני שלחם בקרב ההיסטורי של ארדריד ב-573, קרב עקוב מדם בין ילידי גוגלד השייכים "לדרום הישן" לבין הפולשים האיריים. לדבריו "על-פי המקורות, מלך או נסיך ששמו מירדין לקח חלק בקרב וראה חלק מבני משפחתו מתים בקרב הזה, והדבר ערער את נפשו, לכן לאחר מכן הלך לגור לבדו ביער קאלידון בגבול הסקוטי" אגב בסרטו של קלייב אוון, מופיע גרסה מעוררת מחלוקת לפיה שורשיו של מרלין היו רומים.
בספרות הוולשית ישנן דוגמאות רבות לספרות נבואית, החוזה את הניצחון הצבאי של כל העמים הקלטיים בבריטניה הגדולה שייאחדו שורות ויגרשו את האנגלים - ומאוחר יותר את הנורמנים - בחזרה אל הים. חלק מיצירות אלה הוכרזו כנבואותיו של מירדין; אחרות לא, כמו למשל ה-"Armes Prydein". מרלין פראי ומתנבא זה הופיע גם אצל ג'פרי ממונמות' ב-"ויטה מרליני" הנראית כעיבוד קל של מספר שירים על מירדין.
מקורות הדמות > מרלין אמברוזיוס, מירדין אמריס

אאורליוס אמברוזיוס היה דמות שהופיעה ב"היסטוריה בריטונום" מאת נניוס. אליבא דנניוס, כשרונותיו של אמברוזיוס נתגלו כשהמלך הבריטי וורטיגרן ניסה להקים מגדל בטירתו דינס אמריס. המגדל התמוטט פעם אחר פעם בטרם הושלם, ויועציו החכמים אמרו לו שהפתרון היחידי לבעיה זו היה לפזר על היסודות דם של "ילד שנולד בלי אב". אמברוזיוס ענה להגדרה זו, על פי השמועה, אך לכשהובא בפני המלך, הוא גילה את הסיבה האמיתית להתמוטטויות המגדל: מתחת ליסודות המגדל היה אגם ובו שכנו שני דרקונים שהרעידו את האדמה וגרמו להתמוטטויות, בעודם לוחמים זה בזה.
התפתחות בכתבי ג'פרי ממונמות'

"נבואות מרלין" אינן מספרות הרבה על הרקע לנעורי מרלין. כשג'פרי כלל את הנביא בספרו הבא, "תולדות ממלכת בריטניה" (בלטינית: "היסטוריה רגום בריטניה"), הוא הוסיף לו קווי-אופי הלקוחים מסיפורים על אודות אאורליוס אמברוזיוס, שכתב נניוס ב"היסטוריה בריטונום". ג'פרי מגולל שוב את הסיפור בגרסה מיופה מעט, ומעניק לילד חסר-האב את שמו של הפייטן המתנבא, מרלין. הוא מקפיד להבדיל דמות החדשה זו מאאורליוס אמברוזיוס, וכדי להסתיר את הפלגיאט מנניוס, הוא מצהיר בפשטות ובבוטות שאמברוזיוס היה שם אחר למרלין. הוא הולך ומוסיף סיפורים חדשים הקושרים את מרלין לסיפורי המלך ארתור וקודמיו.
הוא מוסיף את שיפוריו שלו לסיפור, וממקמו בקרמרת'ן (ולשית: Caerfyrddin). בעוד שאמברוזיוס של נניוס מגלה לבסוף שהוא בנו של קונסול רומאי, הרי שמרלין של ג'פרי נולד לבת-מלך מידי אינקובוס. הסיפור על מגדלו של וורטיגרן נשאר בבסיסו זהה; הדרקונים התת-קרקעיים, אחד לבן והשני אדום, מסמלים את הסקסונים והבריטים, והקרב האחרון ביניהם הוא בגדר סימן לבאות.
בנקודה זו ג'פרי ממונמות' מכניס פרק ארוך על נבואותיו של מרלין, הלקוח מיצירתו הקודמת - "נבואות מרלין". הוא מגולל רק עוד שני סיפורים חדשים על הדמות; בראשון, מרלין יוצר את הסטונהנג' כאתר-קבורה בעבור אאורליוס אמברוזיוס. בשני, כשפיו של מרלין מאפשרים לאותר פנדרגון לחדור אל טירת טינטאג'ל במסווה ולעבר את איגריין בבנו ארתור. סיפורים אלה מופיעים גם בעיבודים מאוחרים רבים ליצירותיו של ג'פרי ממונמות'.
והנה, מתוך כעס רב ואהבה לאיגראיין היפה חלה אותר ושכב באוהלו. סיר אולפיוס, שהיה אבירו הנאמן בא אל אוהלו של המלך, ושאלו מדוע הוא כה חולה. "אני אומר לך את הסיבה", אמר אותר, "אני חולה מרוב הכעס והאהבה שיש בי לאיגראיין היפה, עד כי אני חושש שלא אחלים עוד."
"ובכן, מלכי", אמר סיר אולפיוס, "אלך ואחפש את מרלין, והוא ימצא למענך את הרפואה שתבריא אותך ותקל על לבך."
אולפיוס יצא לדרכו ופתח בחיפושיו, וביד המקרה פגש במרלין, שלבש בבגדי קבצן. לכן לא זיהה מיהו. כאשר פגש בו שאל אותו מרלין את מי הוא מחפש. אולפיוס השיב כי אין זה מעניינו לומר לו זאת.
"ובכן", אמר מרלין, "אני יודע מיהו שאתה מחפש, כי אתה מחפש את מרלין; ולכן אל לך לחפש יותר, כי אנוכי הוא. ואם המלך אותר יאות לגמול לי כפי שאני רוצה וישבע לפני למלא את רצוני, הוא יקבל כבוד הערכה ורווח גדולים פי כמה מאשר אלו שאני דורש ממנו, כי אני אבטיח שרצונו ימולא."
ג'פרי ממונמות' עסק במרלין גם ביצירתו השלישית, "ויטה מרליני". הוא ביסס את ה-'ויטה' על סיפורים על מירדין המקורי בן המאה השישית. על אף שהעלילה מתרחשת זמן רב לאחר תקופת חייו של "מרלין אמברוזיוס", הוא מנסה לטעון שאלו אותן הדמויות על ידי מתן אזכורים שונים למלך ארתור ומותו כפי שתואר ב-"היסטוריה רגום בריטניה".
עיבודים מאוחרים לאגדה

בתקופה מאוחרת, המשורר רובר דה בורון גולל מחדש את הסיפור בפואמה הנושאת את השם מרלין. רק מספר שורות ממנה שרדו, אך גלגולו מחדש של הסיפור כפרוזה נעשה לתופעה נפוצה ועובד מאוחר יותר לשתי רומנסות. בגרסתו של דה בורון מרלין נולד לבתולה המעוברת בידי שד המיעדו להיות אנטיכריסט. מזימתו נכשלת כשהאם מתוודה בפני בלז, הכומר שלה, על מצב הדברים הקשה; עם לידתו של מרלין, הם ממהרים להטבילו לנצרות ובכך משחררים אותו מטלפיו של השטן. מוצאו השטני מעניק למרלין ידיעות אל-טבעיות על העבר וההווה, ואף אלוהים מסייע בידו, בהעניקו לנער ידיעות נבואיות על העתיד.
בשנת 2008 רשת ה-BBC החלה בשידורי סדרת טלוויזיה, בשם "מרלין", אודות הקוסם בראשית דרכו כעוזרו של המלך ארתור. בתחום הקלפים הטיפוליים ישנה סדרת קלפים של מרלין הקוסם.
בסדרת ספרי "הארי פוטר" ישנו אות המוענק לקוסמים ראויים ושמו "אות מסדר מרלין" וניתן לקבל אותו בכמה מעלות.
לקריאה נוספת

אריה סתיו, עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.
תומאס מלורי, אבירי השולחן העגול, הוצאת מודן.
לבנה ליטני (עורכת), המיתולוגיה הבריטית, מפה הוצאה לאור, 2005.
מרלין מכתיב את שיריו, כמאויר בספר צרפתי בן המאה השלוש-עשרה
נועימה

| --- | --- |

צילום אוויר של נועימה בשנת 1931
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  יריחו
 שטח:  52.6 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,794 (2017)
 קואורדינטות:  31°53′29″N 35°26′10″E﻿ / ﻿31.891502777778°N 35.436016666667°E﻿ / 31.891502777778; 35.436016666667 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום השומרון מוגדלת) נועימה(למפת דרום השומרון רגילה) נועימה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נועימה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נועימה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נועימה (בערבית: النويعمة אֶלנֻּוַיְעִמַה) הוא כפר פלסטיני בנפת יריחו במזרח הגדה המערבית, הממוקם חמישה קילומטרים צפונית ליריחו. הוא ממוקם בגובה נמוך מפני הים בבקעת הירדן. בכפר ממוקם בית ספר יסודי ותיכון אחד. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, מנה הכפר כ-1,576 נפש באמצע שנת 2016.
היסטוריה

לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עבר משליטה בריטית לירדנית.
מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, נועימה נמצאת תחת שליטה ישראלית. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, הכפר מנה כ-1,170 איש באמצע 2006.
הכפר הוא אחד הכפרים הבודדים[דרוש מקור] בבקעת הירדן שיש לו גישה לנחל – נחל מכוך, אשר משנה את שמו לוואדי א-נועיימה בקרבת הכפר. המעיינות הסמוכים לכפר שנובעים בנחל – עין א-נועיימה ועין א-דויוכ – הם המפתח לכלכלת הכפר (כמו גם לכלכלת הכפר הסמוך, עין א-דיוכ אל-פוקא), מפני שהחקלאות שמבוססת עליהם מהווה מרכיב חשוב בכלכלת הכפר – כ-60% מכוח העבודה של הכפר עוסק בחקלאות. הגידולים הנפוצים ביותר הם ירקות (בעיקר עגבניות ומלפפונים), הדרים, בננות ותמרים. בעבר, המים מוואדי א-נועיימה הועברו דרך צינורות פתוחים שהיו חשופים לזיהום ולאובדן מים, אך הארגון האמריקאי לעזרה לפליטים במזרח הקרוב (אנ') יזם מיזם להגנה על הצינורות בעלות של 233,000 דולר. כיום, ערוצי הנחל זורמים לכפר דרך צינורות סגורים מתחת לקרקע ומשמשים למטרות רבות.
הערות שוליים

1 2  מפקד אוכלוסין 2017, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה
↑  פרלברג ועמיתיו, הירדן הדרומי – מנחל בזק עד ים-המלח (עמ' 48), באתר מכון דש"א, ‏יוני 2018
| Flag of Senegalיישובי נפת יריחו |
| --- | --- | --- |
| ערים | יריחו |  |
| מועצות מקומיות | עוג'ה א-תחתא • פארעה אל-ג'יפתליק |  |
| כפרים | פסאיל • נועימה • עין א-דיוכ א-תחתא • עין א-דיוכ אל-פוקא • זובידאת • מרג' נעג'ה |  |
| מחנות פליטים | עקבת ג'בר • עין א-סולטאן |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498812705171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.