stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאוריית הדחיפות
הערות שוליים

↑  Tagliabue, Marco; Simon, Carsta (2018). "Feeding the behavioral revolution : Contributions of behavior analysis to nudging and vice versa". Journal of Behavioral Economics for Policy (באנגלית). 2 (1): 91–97.
↑  Hansen, Pelle Guldborg (2016). "The Definition of Nudge and Libertarian Paternalism: Does the Hand Fit the Glove?". European Journal of Risk Regulation. 7 (1): 155–174. doi:10.1017/S1867299X00005468.
↑  Capraro, Valerio; Jagfeld, Glorianna; Klein, Rana; Mul, Mathijs; de Pol, Iris van (2019). "Increasing altruistic and cooperative behaviour with simple moral nudges". Scientific Reports. 9 (1): 11880. doi:10.1038/s41598-019-48094-4. PMC 6695418. PMID 31417106.
↑  Mongin, Philippe; Cozic, Mikaël (2018). "Rethinking nudge: not one but three concepts". Behavioural Public Policy. 2 (1): 107–124. doi:10.1017/bpp.2016.16.
↑  Have you been nudged? BBC, 2017
↑  "Behavioural Insights". EU Science Hub. 2015-05-06. נבדק ב-28 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Thaler, Richard, and Cass Sunstein (2008). Nudge: Improving Decisions About Health, Wealth, and Happiness. Penguin Books.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  See: Dr. Jennifer Lunt and Malcolm Staves (אורכב 30.04.2012 בארכיון Wayback Machine)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb178002482 (data)  GND: 1120619599  SUDOC: 234853638
תקודונטוזאורוס

| תקודונטוזאורוס |
| --- | --- |
שחזור עצמות תקודונטוזאורוס  השוואה של תקודונטוזאורוס לאדם
תקופה
טריאס עליון, 203.6–201.3 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
משפחה:: תקודונטוזאוריים
סוג:: תקודונטוזאורוס
מין:: Thecodontosaurus antiquus
שם מדעי
 Thecodontosaurus

תקודונטוזאורוס (שם מדעי: Thecodontosaurus; משמעות השם: "לטאה שקועת שן". חושבים בטעות שמשמעות השם היא: "לטאת תקודונט", אם כי פירוש השם דומה) הוא סוג של דינוזאורים בעל אגן דמוי לטאה שהיה קרוב לזאורופודים והוא הסוג היחיד במשפחת התקודונטוזאוריים (Thecodontosauridae). הוא מבין הקדומים ביותר בקבוצת דמויי זאורופודים והוא חי באנגליה במשך הטריאס העליון לפני 203.6 עד 201.3 מיליון שנה.
מאפיינים

סוג זה התגלה סמוך לעיר בריסטול שבדרום-מערב אנגליה והוא נחקר ותואר בידי החוקרים הנרי ריילי (Henry Riley) ועוזרו סמואל סטטצ'ברי (Samuel Stutchbury), אשר העניקו לו את שמו ב-1836. הוא היה הדינוזאור החמישי שתואר בשם, לאחר המגלוזאורוס, האיגואנודון, ההילאוזאורוס והסטריפטוספונדילוס והוא העתיק ביותר מדינוזאורי בריטניה. התקודונטוזאורוס היה קטן בהרבה מקרובו הפלטאוזאורוס. בעבר הכלילו בסוג זה מינים, אך רבים מהם בוטלו או הועברו לסוגים אחרים, בין השאר לסוגי דמויי דינוזאורים או תניסתרופאיים. רק מין אחד נותר תקף - T. antiquus - מילולית: "עתיק".
דינוזאור זה היה קרוב לפלטאוזאורוס ולמסוספונדילוס, אך היה קדום יותר, דו-רגלי ואולי היה אוכל-כול זריז. הוא לא עלה על אורך של 1.2 עד 2.5 מטרים ומשקל של 10 עד 20 קילוגרם בקירוב. הוא היה בעל גולגולת מרובעת עם חלל עיניים גדול, רגליים אחוריות גדולות בהרבה מהקדמיות וזנב ארוך שתמך בייצוב הגוף. הגפיים הסתיימו בחמש אצבעות קצרות.
במקור הדינוזאור לא נחשב לדמוי זאורופוד אלא שויך לקבוצות אחרות כמו לסקדילוזאוריים ולארכוזאורים קדומים. רק החוקר תומאס הנרי האקסלי שייך אותו לקבוצתו הנוכחית.
תומאס פ. דאפי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בנובמבר 1955 (בן 68) ניוארק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוהיו 
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס פרנקלין דאפי (באנגלית: Thomas F. Duffy; נולד ב-9 בנובמבר 1955) הוא שחקן קולנוע, סופר, מוזיקאי ואתלט אמריקאי.
ביוגרפיה

הוא נולד בנובמבר 1955 בניוארק, ניו ג'רזי וגדל בוודברידג'. בלימודים בתיכון וודברידג' השתתף במשחקי כדורגל, הוקי קרח וטניס וגם למד מוזיקה. הוא נרשם לאוניברסיטת אוהיו ללימודי משפטים אך בחר לעסוק יותר במשחק הוקי ובתיאטרון. הוא הופיע לראשונה ב-1979 בתיאטרון הקיץ "Monomoy Theater" שבקייפ קוד.
קריירה

ב-1980 הוא הגיע לראשונה להוליווד וצורף לפרק בסדרה "CHiPs" אך לבסוף לא השתתף בצילומים. לאחר שיושב ראש מחלקת התיאטרון ביקש ממנו לבחור בין לימודי משחק להוקי הוא בחר להמשיך לשחק. סרטו הראשון יצא ב-1982 ב"Death Wish II" בתור צ'ארלס נירוואנה, למרות שהשתתף גם בסרט הספורט הדוקודרמטי "Miracle on Ice".
לאורך שנות ה-90 היה פעיל במספר סרטים וסדרות טלוויזיה ממגוון סדרות, בעיקר כשחקן אופי. ב-1987 שיחק במקגייוור את קורי.
ב-1992 שיחק בסדרה אגדות מעולם המסתורין כדפוטי וילסון. באותה שנה שיחק ב"מלכי הממבו". צילומיו לסרט נקטעו בעת שאביו נהרג מנהג שיכור. אחותו גם נהרגה מפגיעת נהר שיכור ב-1990.
ב-1994 דאפי שיחק בסרט "זאב" של מייק ניקולס בתפקיד טום. באותה שנה שיחק בסרט הפשע "נהר הפרא". בשנה שלאחריה השתתף בסדרת הטלוויזיה "שיקגו הופ" בתור ראלף קינג, ובסרט הטלוויזיה "ננס לבן", ששודר ברשת FOX.
ב-1996 שיחק בסרט הפעולה של רולנד אמריך "היום השלישי".
ב-1997 הופיע בסרטו המצליח של סטיבן ספילברג פארק היורה: העולם האבוד בתור ד"ר רוברט ברוק.
ב-1999 השתתף בסדרה NYPD Blue והופיע בסדרה תיקים באפלה.
ב-2002 הופיע בסדרתו של הסופר מייקל קרייטון ER בתור הבלש הנדרסון.
ב-2005 השתתף בסדרה ללא עקבות ושנה לאחר מכן השתתף בסרט האסונות מגדלי התאומים של אוליבר סטון.
ב-2009 השתתף בסדרה הקומית מקום טוב באמצע ושנה לאחר מכן הופיע בסדרת-הבת של חוק וסדר: חוק וסדר: לוס אנג'לס בתפקיד פרופסור מיי ווילקוקס.
ב-2011 הופיע בחסרי בושה בתור טומי. באותה שנה השתתף בסרט של ג'יי ג'יי אברהמס סופר 8.
תרוג

| --- | --- |

 שלשת הקסא:  #7FFF00
 ייצוג RGB:  R=127, G=255, B=0
 ייצוג HSV:  H=90, S=100, V=100
 ייצוג CMYK:  C=50, M=0, Y=100, K=0
תָּרֹג או שַארְטְרֵז הוא צבע שממוקם בסקאלת הצבעים בין הצבע הצהוב לצבע ירוק. הוא קיבל את שמו העברי תרוג, על שם צבעו של פרי האתרוג, אשר לרוב צבעו נוטה להיות בין צהוב לירוק. מקור השם שרטרז הוא בצבעו של הליקר הצרפתי הקרוי שארטרז ירוק, שיוצר בשנת 1764. באופן דומה, שרטרז צהוב הוא צבע צהוב מעורבב עם כמות קטנה של ירוק, על שם הליקר שארטרז צהוב.
אתרוג עם כמה גוונים של תרוג
קיימים גוונים שונים של הצבע, הקרובים יותר לצהוב או לירוק בסקאלת הצבעים בהתאמה. את הצבעים ניתן למצוא בין היתר בפירות מסוגים שונים.
חוץ מהאתרוג, ניתן למנות בין היתר, את פרי ההדר ליים, את תפוחי גרני סמית' (תפוחי גרנד) ואגס, כפירות עם גוונים תרוגים.
ליקר שארטרז בצבע תרוג
תפוח גרני סמית
תגידי לי שטוב לך

"תגידי לי שטוב לך" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. את השיר הוציאה לאור ב-20 בינואר 2019 חברת התקליטים NMC, והוא נכלל כרצועה השלישית באלבום האולפן השישי של הזמר, Omer.
על השיר

"תגידי לי שטוב לך" נכתב על ידי משה בן אברהם, שגם הפיק אותו לצד אופק יקותיאל. ב-20 בינואר 2019 נכנס למצעד הפזמונים השבועי של המדיה פורסט במקום הרביעי. בשבוע שלאחר מכן עלה למקום השלישי – שם שהה שבוע אחד לפני צאתו מהדירוג. ב-21 בפברואר דורג לשבוע אחד במצעד הרשמי של גלגלצ במקום השביעי. במצעד השנתי של גלגלצ ואתר "וואלה!" דורג במקום ה-34.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 7 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  ישראל | המצעד השנתי של גלגלצ ו-וואלה | 19 |  |
הערות שוליים

↑  המצעד השבועי 21.02.2019, גלגלצ
| עומר אדם |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נמס ממך • ילד טוב ילד רע • מוזיקה ושקט • מודה אני  • אחרי כל השנים • Omer • סוף העולם |  |
| מיני אלבומים | 5 בום! • The 8 • ‏3 • לכאורה • חמישה לילות |  |
| אלבומי הופעה | מהפכה! (Live) • אחרי כל השנים (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • אסף אטדגי • כוכב נולד |  |
| עומר אדם - שירים |
| --- | --- | --- |
| נמס ממך | "להאבד ברוח" • "אל תבכי" • "את בליבי" • "נמס ממך" • "הופה" |  |
| ילד טוב ילד רע | "מאושרת" • "קסם" • "מיליון נשיקות" • "בואי עכשיו" • "ילד טוב בגוף של ילד רע" • "בניתי עלייך" |  |
| מוזיקה ושקט | "מאמי זה נגמר" • "וואי לי" • "מתקרבת מתרחקת" • "נסיכה" • "כמו בימים" • "כובשת" • "תל אביב" • "תרחמי עליי" • "שקט" • "לבדי" |  |
| מודה אני | "נועצת מבט" • "מהפכה של שמחה" • "אחי" • "אז הלכתי" • "בוקרשט" • "היא רק רוצה לרקוד" • "עצוב לי שזה ככה" |  |
| אחרי כל השנים | "אחרי כל השנים" • "שדות של תירוצים" • "סיפור ישן" • "פוליטיקה וסקס" • "מביט מהצד" • "בסוף הכל חולף" |  |
| 5 בום! | "טמפרטורה" • "תיתן לה פרחים" • "שיר הרווק" • "תגידו לה / אהבה מטורפת" • "יום השישי" |  |
| Omer | "פעם בחיים" • "שני משוגעים" • "חברות שלך" • "אוהבת אותי אמיתי" • "בחורים טובים" • "רחוק מכולם" • "מאושרת בלעדיי" • "תגידי לי שטוב לך" • "חברות שלך 2" • "יעשו לנו כבוד" • "ניפגש בשמחות" • "כתבתי עלייך שיר" • "Beg" • "מים שקופים" • "שגרה מפוארת" |  |
| The 8 | "פסקול חיי" • "מה שנפל מהידיים" |  |
| סוף העולם | "אני" • "התעוררתי עם נמר" • "DXB to TLV" |  |
| חמישה לילות | "מבת ים ועד הנצח" ‏•‏‏ "אקדח" ‏•‏‏ "כסף או דמעות" ‏•‏‏ "לילות וקללות" ‏•‏‏ "רק שלך" |  |
| סינגלים אחרים | "Paradise" • "מזל" • "ככה זה מרגיש להתאהב" • "לא הפסקתי לחפש אותך" • "לרקוד ולזוז" • "לעולם בעקבות השמש" • "הלב שלי" • "יש לנו את הכוח" • "יש דברים שלא עושים" • "שירו של שפשף" • "קוקוריקו" • "תמחל לי" • "הנשיקות שלי" • "על מה בנות חושבות בלילה" • "פרצופים" • "Dale Mami" • "קאקדילה" • "יהיה טוב & מים שקופים" • "תרקוד לנצח" • "ואיך שלא" • "צמוד צמוד" • "ראיתי עולם" • "עברנו הכל" |  |
| השתתפות בסינגלים | "השתגע העולם" |  |
| שירים אחרים | "אהבתי לך" |  |
תאודיציה

לייבניץ טבע את המונח ב-1710 בספרו תיאודיציאה
תאודיציה (Theodicy) היא תפיסה תאולוגית ופילוסופית המבטאת צידוק דין וקבלת מעשי האל ללא תרעומות וביקורת. העיקרון העומד מאחורי התאודיציה הוא כי האל חפץ תמיד בטובת ברואיו והוא החכם מכול, ובשל כך אין יכולת בידי האדם להבין את מעשי האל ומתוך כך לבקרם. תפיסה זו מעוררת חשיבה מחדש למעשה לגבי כל שאלת הרוע בעולם.
הדוגלים בתפיסה זו עשויים להיקלע לקונפליקטים ודילמות בהתאם לרמת קושי הייסורים הניחתים עליהם. התאודיציה בולטת בדתות האברהמיות (היהדות, האסלאם והנצרות). כבעיה פילוסופית מתרכזת התיאודיציה במתח שבין קיום הרוע והסבל בעולם לבין תפיסת האל ככול יודע, כל יכול וכטוב מוסרית.
הבעיה

סוגיית התיאודיציה במחשבה הדתית נובעת מהצלבתן של שש הנחות יסוד:[דרוש מקור]
יש רע בעולם
יש אל
האל רוצה להיטיב
האל כל יכול
האל כל יודע
האל פעיל
בין שש ההנחות האלה קיימת לכאורה סתירה. סתירה זו נוגעת רק עבור מי שמחזיק בכל ההנחות; מספיק לבטל אחת מהן כדי להימנע מסתירה זו.
הבעיה הנוצרת היא, כיצד יכול להיות שהאל המיטיב ברא עולם רע? או לחלופין, כיצד יכול להיות שקיים רע בעולם ואלוהים לא מונע ממנו להתרחש?

שאלות בסגנון כזה הן פעולה של תוכחה כנגד האל. ניסיון להשיב על השאלה במטרה למנוע את המסקנה שאלוהים רע היא פעולת "צידוק האל" (תיאודיציה).
צידוק האל ביהדות > בעיית צידוק האל במקרא

המסורת הדתית היהודית מאפשרת לא רק להצדיק את הדין האלוהי, אלא גם למחות כנגד אלוהים ולהעלות כנגדו תוכחה. המחאה מקבלת מעמד בתוך המסורת הדתית, היא חלק מהחיים הדתיים גופם. דוגמאות לפעולה כזאת של תוכחה כנגד האל ניתן למצוא למכביר במקורות במקרא:
כשאלוהים סיפר לאברהם אבינו שהוא מתכוון להחריב את סדום ועמורה הוא הציג לאלוהים עם דרישה אתית – ”הֲשֹׁפֵט כָּל הָאָרֶץ לֹא יַעֲשֶׂה מִשְׁפָּט” (בראשית י״ח, פסוק כ״ה)	, כלומר הוא העלה תוכחה כנגד אלוהים על כך שלא ייתכן שהוא מתכוון לעשות אי צדק בהחרבת סדום ועמורה.
בפרשת קורח כשהייתה סכנה לכל הקולקטיב היהודי, משה ואהרן אחיו באו לאלוהים שרצה להרוג את "הָעֵדָה הַזֹּאת ... כְּרָגַע" בבקשה שיעשה צדק ואמרו לפניו ”הָאִישׁ אֶחָד יֶחֱטָא וְעַל כָּל הָעֵדָה תִּקְצֹף” (במדבר ט״ז, פסוק כ״ב)
דוגמה מובהקת לתוכחה כנגד האל ניתן למצוא בדברי ירמיהו הנביא בפרק י"ב של ספרו כשהוא מצד אחד אומר לאלוהים "צַדִּיק אַתָּה ה'" אך יחד עם זאת אומר שהוא מתכוון לדבר איתו משפטים ושואל אותו ”מַדּוּעַ דֶּרֶךְ רְשָׁעִים צָלֵחָה” (ירמיהו י״ב, פסוק א')
גם הנביא חבקוק פותח את ספרו במשא, כלומר בחזון תוכחה, שהוא ביקורת על אלוהי ישראל ועל אי הצדק בעולם ”עַד אָנָה ה' שִׁוַּעְתִּי וְלֹא תִשְׁמָע - אֶזְעַק אֵלֶיךָ חָמָס וְלֹא תוֹשִׁיעַ: לָמָּה תַרְאֵנִי אָוֶן וְעָמָל תַּבִּיט וְשֹׁד וְחָמָס לְנֶגְדִּי, וַיְהִי רִיב וּמָדוֹן יִשָּׂא” (חבקוק א', פסוקים ב' – ג')
במגילת איכה, לאחר חורבן בית ראשון, הכותב מציג את אלוהים כאויב שלו כמו אריה שרודף אותו. ”דֹּב אֹרֵב הוּא לִי - אֲרִי בְּמִסְתָּרִים” (איכה ג', פסוק י'). במילים אלה מתבטאת באופן בולט ביותר המחאה כנגד אלוהים על שהוא רודף את הכותב.
צידוק האל ביהדות > בעיית צידוק האל בספרות חז"ל

מסורת זאת נמשכת אל תוך ספרות חז"ל, כאשר השיא הוא במדרשי האגדה שבמקרים רבים מבליטים מאוד את תוכחת האל.
גם אצל אלישע בן אבויה מתעוררת מחאה דומה. בשיר השירים רבה בן אבויה רואה את לשונו של רבי חוצפית המתורגמן, אחד מעשרת הרוגי מלכות מוטלת באשפה. על פי מקור אחר, הוא רואה ילד שנהרג בשעה שטיפס על עץ לאחר שאביו הורה לו לשלח את הקן. הילד נהרג בשעה שהוא קיים שתי מצוות שהתורה מבטיחה עליהן אריכות ימים, שילוח הקן וכיבוד אב ואם. אלישע בן אבויה בתגובה יצא ואמר "לית דין ולית דיין" - והוא מוזכר בתלמוד כדוגמה ל״תלמיד חכם שסרח״ כלומר ״כפר בעיקר״ ויצא בשאלה בעקבות מחשבותיו אלו.
באגדה נוספת שמובאת בתלמוד הבבלי אלוהים מראה את רבי עקיבא למשה בנבואה. לאחר שאלוהים מראה למשה את תורתו של רבי עקיבא, משה לא מצליח להבינה, בזמן שרבי עקיבא מסביר שדבריו הם "הלכה למשה מסיני". לאחר מכן משה מבקש לראות את שכרו של רבי עקיבא, ורואה ש"שוקלין בשרו במקולין". משה שואל את אלוהים "זו תורה וזו שכרה?" ונענה ״שתוק, כך עלה במחשבה לפני״.
החל מימי הביניים מתרבה מאוד הדיון הפילוסופי בשאלת 'צדיק ורע לו', במגמה להסביר את הנהגת האל כעקבית עם ההיגיון האנושי.
צידוק האל ביהדות > דרכי התמודדות עם הבעיה

עם בעיית התיאודיציה התמודדו גישות רבות במחשבה היהודית הדתית. כל גישה מנסה לרכך אחת מן ההנחות מהן צומחת הבעיה, וכך נפתרת בעיית צידוק האל.
ביטול הרע: רבי סעדיה גאון טיפל בבעיה בכך שכפר בהיות המושג רע. לדבריו החושך אינו מציאות כשלעצמה, אלא העדר אור. כיוון שכך אין רע, אלא יש פחות טוב.[דרוש מקור]
יחסיות הטוב: הרמב"ם בנוסף לאי קבלת הרע, אף מערער על ההנחה המקבלת את האל כטוב. לדבריו, הטוב יחסי לסיטואציה ולאינטרס הפרטי של כל אחד ואחד.[דרוש מקור]
אי ידיעת האל: הרלב"ג ערער על ההנחה של ידיעת האל. לדבריו האדם משנה את החומר על פי דעתו ויכולותיו, והאל יודע את הכללים המהויות מעבר לפרטים החומריים. נשגבות האל מעלה אותו מעבר להתעסקות בחומרי ובפרטי.
האל מיטיב אך גם בעל הנהגות שונות: רמח"ל מתמודד עם הבעיה בהציגו שתי הנהגות שלאל. הראשונה היא הנהגת הגמול- הענקת שכר לאדם הטוב וענישתו על מעשיו הרעים. אמנם, מציג רמחל גם הנהגה שנייה לאל שהיא זו שבין היתר גם מאפשרת את מציאות הרע בעולם וזוהי הנהגת הייחוד. מהותה היא שיתייחד שמו בעולם, זאת על ידי שיכירו כל הברואים במלכותו. מלכותו תוכר בכך שקיים רע ושבסוף ינוצח על ידי הטוב, קרי, שהאל ימשול בו. על כן מאפשר האל את קיומו של הרע. (פתרונות נוספים של בעיה זו בכתבי רמחל- א. הרע קיים על מנת לאפשר את יצירת העולם. אם הכל טוב ושלם אין אפשרות להשתלמות ובכך המציאות יוצאת חסרה. לכן הרע נצרך על מנת שניתן יהיה להתגבר עליו ולאפשר מיאות והשתלמות. ב. טבע הטוב להיטיב וההטבה הגמורה היא לברוא בריות שלא רק יקבלו חסד גמור אלא יהיו שותפים בתיקון ועל ידי שותפות זו יזכו לגמול כתוצאה ממעשיהם, שזהו גמול שבא בזכות ולא בחסד והוא שלם וטוב. אם לא היה רע האדם לא יכול היה להשתתף ביצירה כיוון שהכל היה שלם, וכדי לאפשר לאדם בחירה חופשית בין טוב לרע, כדי שבבחירתו בטוב יקבל שכר שלם- נצרך רע.)
ראו גם

בעיית הרוע
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף קמ"ב, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ל"ט, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף כ"ט, עמוד ב'
↑  מלחמות ה', פתיחת המאמר שלישי, באתר ויקיטקסט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534169205171  BnF: cb11942372v (data)  LCCN: sh85134644  NKC: ph126540
תאוריית הדחף

תאוריית הדחף או תאוריית הפחתת הדחף היא מושג המתייחס למגוון תאוריות בפסיכולוגיה הנוגעות להנעה. תאוריות אלו מבוססות על הרעיון לפיו אדם או בעל חיים נולדים עם דחפים וצרכים ביולוגיים, אותם הם רוצים לספק, ואם הם לא מסופקים – נוצר אצלם מצב שלילי של מתח. כאשר הדחף מסופק, מופחת המתח, והאורגניזם חוזר למצב של הומאוסטזיס, איזון פנימי ורגיעה. על פי התאוריה, הדחף נוטה להתגבר עם הזמן, ומופעל בין השאר בהתאם למשובים שמתקבלים מהמצב הפנימי ומהסביבה. המצב הפנימי הוא זה שמכוון את האורגניזם לפעילות למען מטרה מסוימת, מטרת סיפוק הדחף.
תאוריית הדחף מזוהה עם התאוריה הפסיכואנליטית. למרות שתאוריה זו מוכרת בפסיכולוגיה הפופולרית, מופנית כלפיה ביקורת לא מעטה. יש הטוענים כי היא אינה מבוססת מדעית, ואף יכולה להיחשב לפסאודו־מדע. קיימת גם ביקורת על האפקטיביות הנמוכה של הטיפול הפסיכואנליטי.
היסטוריה

מושג הדחף תואר כבר בתחילת המאה ה-19 על ידי פסיכיאטרים גרמנים, כגון וילהלם ניומן, שתיאר את תחושת המצוקה של האדם כאשר הדחפים שלו אינם מסופקים, והפילוסוף פרידריך ניטשה כתב על הנפש כמערכת דחפים שמצויים באינטראקציה – מין, תוקפנות והרס עצמי. ב-1895 החל אבי הפסיכואנליזה, זיגמונד פרויד, לכתוב על נושא הדחפים, כמרכיב מרכזי באישיות האדם, וטען כי נוירוזות נובעות מקונפליקט לא פתור והדחקה של אירועים ודחפים מיניים בילדות. ממשיכי דרכו של פרויד עסקו לאורך השנים בנושא תאוריית הדחף כמניע מרכזי בחיי האדם, ומחלוקות רבות נתגלו ביניהם סביב מרכזיותו של הדחף. רובם זנחו את הגדרת הדחף ומרכזיותו כפי שנטבעו על ידי פרויד (למשל קרל גוסטב יונג), או פיתחו את המושג בכיוונים אחרים ותוך התאמה לתאוריות פסיכולוגיות חדשות (אנה פרויד, ז'אק לאקאן ועוד). עם זאת, אנשי אסכולות רבות אחרות בפסיכולוגיה, דוגמת העוסקים בביהביוריזם או בפסיכולוגיה חברתית, שללו את האופן בו התייחסו פסיכואנליטיקאים למושג הדחף כחלק מהותי באישיות, והתמקדו בקשר שלו להנעה ובהשפעתו על פעולות למידה, התנהגות, יחסים חברתיים ועוד.
בפסיכואנליזה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
על פי התאוריה הפסיכואנליטית של פרויד, תאוריית הדחף מתייחסת לדחפים ואינסטינקטים שמכוונים כלפי אובייקט ברור. הדחפים המרכזיים בתאוריה של פרויד הם הארוס – דחף המין, דחף החיים – הדחף לשימור עצמי והתנטוס – דחף התוקפנות והמוות. אלו דחפים מנוגדים.
ראו גם

דחף (פסיכולוגיה)
הערות שוליים

↑  Frederick Crews, The Verdict on Freud, Psychological Science 7, 1996-03, עמ' 63–68 doi: 10.1111/j.1467-9280.1996.tb00331.x
↑  Mario Bunge, The philosophy behind pseudoscience, Skeptical Inquirer, 2006, עמ' 29-37
↑  Evan Mayo-Wilson et al, Psychological and pharmacological interventions for social anxiety disorder in adults: a systematic review and network meta-analysis, The Lancet Psychiatry 1, 2014-10, עמ' 368–376 doi: 10.1016/S2215-0366(14)70329-3
↑  Xinyu Zhou et al, Comparative efficacy and acceptability of psychotherapies for depression in children and adolescents: A systematic review and network meta-analysis, World Psychiatry 14, 2015-06, עמ' 207–222 doi: 10.1002/wps.20217
↑  T. E. Weckowicz & H. P. Liebel-Weckowicz, (1990), A History of Great Ideas in Abnormal Psychology , pp 149
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX531815  GND: 4186097-4
תגידו לזאבים שחזרתי הביתה

| --- | --- |

כריכת הספר
 מידע כללי
 מאת:  קרול רבקה בראנט
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה:  רנדום האוס 
 הוצאה בשפת המקור:  רנדום האוס
 תאריך הוצאה:  2012
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ידיעות ספרים, אחוזת בית
 תרגום:  דנה אלעזר הלוי
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003875229
 
תגידו לזאבים שחזרתי הביתה (אנגלית: Tell The Wolves I'm Home) הוא רומן הביכורים של הסופרת האמריקאית קרול רבקה בראנט. הספר, שעלילתו מתרחשת בסוף שנות השמונים בניו-יורק, מתאר את סיפורה של נערה המתאבלת על מות דודה האהוב ואיש סודה ממחלת האיידס, ומוצאת נחמה בידידות סודית שנרקמת בינה לבין בן זוגו של דודה. הספר זכה לביקורות חיוביות, ומחברת הספר שובחה על סגנון הכתיבה היצירתי שלה.
תהליך הכתיבה

בראנט סיפרה בראיון שהספר התחיל מסיפור קצר שכתבה. בראנט החלה להרחיב את הסיפור לאחר שקיבלה מענק ממועצת האמנויות של אנגליה.
תרגום לעברית

תרגום: דנה אלעזר הלוי, תגידו לזאבים שחזרתי הביתה, ידיעות ספרים, אחוזת בית, 2016.
הערות שוליים

↑  Wathira Nganga, ‏"Tell the Wolves I'm Home" explores a family's grief during the 1980s AIDS epidemic, באתר ניו יורק דיילי ניוז, 19 ביולי 2012
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "תגידו לזאבים שחזרתי הביתה".
שעון קוורץ

שעון קוורץ
שעון קוורץ הוא שעון שבמנגנונו מתנד המבוסס על גביש קוורץ. גביש פיאזואלקטרי זה יוצר אות חשמלי בתדר מדויק ביותר, דבר ההופך שעוני קוורץ לשעונים מדויקים בהרבה משעונים טובים בעלי מנגנון מכני. בשעון קוורץ קיים בדרך כלל רכיב אלקטרוני ספרתי המונה את מחזורי האות החשמלי ומתרגמו לתצוגת השעה, ביחידות של שעה, דקה, ושנייה. בשלהי המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 שעוני קוורץ הם השעונים הנפוצים ביותר בין שעוני הקיר, שעוני היד, במחשבים ובאביזרי חשמל אחרים שבהם קיים שעון.
עקרון פעולה

הקוורץ הוא תרכובת צורן דו-חמצני השייך לקבוצת המינרלים הסיליקטיים (SiO4). בסיליקטים אטום הצורן מצוי במרכזה של פירמידה בעלת ארבעה קדקודים, בכל אחד מהם אטום חמצן. מבנה הגביש קרוי "טטרהדרון" (ביוונית - ארבעה מישורים). כאשר גביש של קוורץ נחתך כראוי ומורכב במעגל חשמלי של זרם חילופין, ניתן להפוך אותו למתנד. ניתן לתרגם כל תנודה באות החשמלי, בעזרת מעגל אלקטרוני מתאים. התדר שבו פועל הגביש כמתנד תלוי בצורתו, בגודלו ובמיקומן של האלקטרודות המוצמדות אליו. אם צורת הגביש מדויקת והוא ממוקם באופן נכון, פעילותו כמתנד תהיה בתדר הרצוי. בשעוני קיר ובשעוני יד התדר הוא בדרך כלל 32,768 הרץ, זאת כיוון שהגביש הדרוש ליצירת תדר זה הוא קטן יחסית. תדר זה הוא גם חזקה שלמה של 2 וניתן למנות את תנודותיו באמצעות מונה בינארי בעל 15 סיביות. מעת שהמעגל האלקטרוני מנה את מספר התנודות הקבוע בגביש, הוא מקדם את השעון בשנייה אחת.
לגביש הקוורץ יתרון נוסף שבזכותו הוא מתאים למנגנוני שעונים: הוא אינו משנה את צורתו באופן משמעותי כתוצאה משינויי טמפרטורה.
המנגנון

בשעוני קוורץ מודרניים צורת המתנד בו גביש הקוורץ היא כצורת קולן זעיר, המעוצב באמצעות קרן לייזר כדי שיפעל בתדר 32,768 הרץ. תדר זה נבחר כיוון שכך ניתן לתרגמו בקלות באמצעות מעגל אלקטרוני לתדר 1 הרץ הדרוש כדי להפעיל את זרוע השניות של השעון. ברוב מנגנוני שעון הקוורץ המתנד נמצא בקופסה זעירה שאורכה כ-4 מ"מ.
דיוק

מתנדי קוורץ מקובלים ישמרו לאורך זמן על מידת דיוק של כ-6 חלקים למיליון בטמפרטורה של כ-31 מעלות צלזיוס. כך, שעון יד בעל מנגנון קוורץ "ימהר" או "יאחר" בכחצי שנייה כל יום, כאשר יפעל בטמפרטורת הגוף. במידה ומנגנון שעון יד עשוי קוורץ יכוונן בהתאם לשידורי שעון אטומי, ניתן להתאימו לרמת דיוק בעלת סטיה של כ-10 שניות בשנה. בזכות רמת דיוק זו שעוני קוורץ הם בעלי רמת דיוק מספקת לצורך ניווט אסטרונומי.
חלק משעוני הקוורץ היוקרתיים מכילים מנגנון נוסף המפקח על מתנד הגביש ומגביר את רמת דיוק השעון. בחלק משעוני היוקרה קיים אף מנגנון ה"מפצה" על תנודות טמפרטורה כדי להגביר את מידת הדיוק.
בשעוני יד זולים יותר בעלי מנגנון קוורץ, המתנד מכוון לפעול בתדר מעט גבוה יותר, ואילו המעגל האלקטרוני מתוכנת לפסוח על מספר קטן של תנודות, בזמנים קבועים, למשל אחת ל-10 שניות, או אחת לדקה. היתרון בשיטה זו הוא שלאחר מניית התדר של כל מעגל, באמצעות מונה מדויק בעת תהליך הייצור במפעל השעונים, אין צורך לשנות את צורת הגביש כדי להתאימו בדייקנות לתדר המבוקש, וניתן לפצות על סטיות בתדר באמצעות מעגל אלקטרוני.
בשעוני כרונומטר מנגנון השעון בנוי כך שגביש הקוורץ נתון בתנור שנועד לשמור על הגביש בטמפרטורה קבועה, המונעת שינויים בתדר. חלק משעוני הכרונומטר מכילים "חוות גבישים" כך שהמנגנון אינו נסמך על גביש קוורץ בודד, אלא מחשב ממוצע ממדידות הזמן המתקבלות ממספר גבישים.
היסטוריה

תכונת הפיאזואלקטריות של גביש הקוורץ התגלתה על ידי ז'ק ופייר קירי בשנת 1880. מתנד הקוורץ הראשון נבנה על ידי הפיזיקאי האמריקאי וולטר ג. קאדי בשנת 1921. בשנת 1923 יצרו הפיזיקאי הבריטי דייוויד דיי במעבדה הלאומית הבריטית לפיזיקה, וכן וורן מריסון ממעבדות בל, מנגנונים מוני זמן באמצעות מתנדי קוורץ. בשנת 1927 נבנה במעבדות בל שעון הקוורץ הראשון על ידי וורן מריסון וג'.וו. הורטון.
בשלושת העשורים שחלפו מאז פיתוח שעון הקוורץ הראשון הלכו והשתכללו מנגנוני שעוני הקוורץ. מנגנונים אלה נבנו עם שפופרות ריק בתנאי מעבדה, דבר שהגביל עד מאוד את השימוש בהם באתרים אחרים. בין שנות ה-30 ושנות ה-60 של המאה ה-20 ביסס ה-National Institute of Standards and Technology את מדידותיו על שעוני קוורץ, זאת עד למעבר למדידות המבוססות על שעונים אטומיים.
השימוש בשעוני קוורץ על ידי הציבור הרחב התאפשר רק לאחר פיתוח טכנולוגיה זולה של אלקטרוניקה ספרתית המבוססת על מוליכים למחצה בשנות ה-60 של המאה ה-20.
אבטיפוסים ראשונים של שעוני יד בעלי מנגנון קוורץ נחשפו לראשונה בשנת 1967. אבטיפוס בשם בטא 1, נחשף על ידי חברת Centre Electronique Horloger (CEH) בנשאטל בשווייץ. ביפן חשפה חברת סייקו אבטיפוס בשם אסטרון. בחג המולד 1969 החלה בטוקיו מכירת שעון Astron SQ, היה זה שעון היד הראשון בעל מנגנון קוורץ שנמכר באופן מסחרי בעולם. דיוקו היחסי של השעון ומחירו הזול הפכו שעונים אלה ללהיט, ואת חברת סייקו ליצרן שעוני היד הגדול בעולם בשנות ה-70 של המאה ה-20. בשנות ה-80 הוחדרו שעונים מבוססי קוורץ ליישומים רבים ומגוונים, בהם קוצבי זמן לתנורי מטבח, שעונים מעוררים, קוצבי זמן לכספות, נפצים מושהים לחומרי נפץ, ועוד.
בתחילת המאה ה-21 קיימת דרישה גבוהה לשעוני יד בעלי מנגנון קוורץ לעומת שעונים בעלי מנגנון מכני. לשעונים אלה יתרון בכך שאין צורך למתוח קפיץ להפעלת מנגנון מכני ותחזוקתם פשוטה. במהלך השנים פותחו אף שעוני יד בעלי מנגנון קוורץ אשר מקור המתח החשמלי בהם הוא מתא פוטו-וולטאי המפיק אנרגיה חשמלית מן האור, או בעלי מנגנון המפיק אנרגיה חשמלית מתנועות היד.