stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמואל ניסן גודינר
קורות חיים

שמואל ניסן גודינר נולד בעיירה טלחאני שבקרבת מינסק (אז באימפריה הרוסית) בשנת 1893  למשפחה דתית מסורתית. אביו היה מלמד דרדקים. אבל את בנו לימד גם לימודי יהדות כלליים. היה מנעוריו חבר מסור של המפלגה הקומוניסטית הרוסית. קודם לכן היה ממייסדי תנועת "הבונד הצעיר".
כשהיה שמואל ניסן בן 15, נדד עם משפחתו לוורשה בירת פולין. הוא היה שוליית נפחים, עבד גם בבית חרושת, ותוך כך השלים את חינוכו העצמי בקלאסיקה האירופית. הוא שלט היטב ברוסית, בפולנית ובגרמנית. עוד בשהותו בוורשה החל לכתוב ולפרסם את סיפוריו. החונך הספרותי שלו היה י"ל פרץ, שעודדו להמשיך בכתיבה.
בשנת 1912 גויס לצבא האימפריה הרוסית, ונשלח לקווקז, לעשות שם את תקופת טירונותו. בשנת 1914 נשלח עם יחידתו לקרבות מלחמת העולם הראשונה באזורים שמעבר להרי הקרפטים. הוא נפצע בקרב ונלקח בשבי על ידי הצבא האוסטרו-הונגרי. שמואל ניסן הצליח להימלט מהשבי וחזר לוורשה שהייתה אז תחת כיבוש גרמני.
בוורשה הצטרף למפלגה הקומוניסטית, חזר לרוסיה והצטרף לכוחות המהפכה. בשנת 1921 נשלח על ידי המפלגה למכון הספרותי הגבוה על שמו של המשורר ולרי בריוסוב, למד שם שנתיים ויצר את יצירות היידיש שלו שתאמו לדרישות המשטר. הוא כתב גם שירים, אבל כוחו נתגלה בסיפורת. נושאי כתיבתו בראשית דרכו היו סיפורי המהפכה ומלחמת האזרחים ברוסיה.
שמואל ניסן גודינר הצטרף לסופרי היידיש הקומוניסטים ופרסם בכתב העת "שטערן" (יידיש: 'כוכב') בעיר מינסק, ובכתבי העת היידישיסטים של המשטר. כתב מחזות ותרגם מיצירות הסופרים הסובייטים (יורי אולשה, פיודור גלדקוב וליליה סייפולינה), ערך גם כמה אנתולוגיות של יוצרי יידיש. הוא ביקר כמה פעמים בבירוביג'ן, וסייע בהקמת מוסדות תרבות ביידיש הנאמנים למשטר.
בקיץ 1941, לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה, התגייס לפרטיזנים שנותרו מאחורי החזית, אך חזר למוסקבה. ממוסקבה נשלח שוב  כמפקד פרטיזנים, ונהרג בקרב נגד הגרמנים.
ספריו הרבים ביידיש נפוצו בכל רחבי העולם היהודי, כולל ארצות הברית וארץ ישראל. לאחר מותו יצאו אחדים מספריו במהדורות חוזרות, בניו יורק, בהוצאת איקו"ף, בשנת 1950. אף יצירה של גודינר לא תורגמה לעברית.
ספרי גודינר ביידיש

בבית הספרים הלאומי רשומים 15 כותרים משלו, כולם ביידיש. מהם ראויים לציון:
דער מענטש מיט דער ביקס (יידיש: "האיש עם הרובה"): רומן, מוסקבה, 1923.
פיגורען אויפן ראנד (יידיש: "דמויות בשוליים"), קייב, 1929.
ג'ים קופערקאפ (יידיש: "ג'ים ראש-נחושת"): מחזה פוליטי, מוסקבה, 1930.
קאווקאם הערש (יידיש: קווקום הרש"), חרקוב, 1933.
די הייליקע שקלאווער לבנה (יידיש: "הירח הקדוש משקלוב"), 1936.
דער ערשטער (יידיש: "הראשון"), מוסקבה 1938.
דער יומטוב פון פריינדשאפט (יידיש: "חג הידידות"), מוסקבה 1939.
אנדערע מענטשן (יידיש: "אנשים אחרים"), מוסקבה 1940.
טאג אנטקעגן (יידיש: "אל מול היום"), מוסקבה, 1942.
זאוועלער טראקט (יידיש: "הכביש של זאוול"), ניו יורק 1950.
מתרגומיו

יורי אלושה, קנאה: רומן (יידיש: שמואל גאדינער), מוסקבה, 1931.
פיקטוגרף

פִּיקְטוֹגְרָף או פיקטוגרם (כתב פיקטוגרפי, הלחם מילים של picto מהמילה הלטינית pictus שמשמעותה ציור והמוספית graph שמשמעותה כתיבה, תרגום מילולי - רישום תמונה) הוא צורת ייצוג של אובייקטים באמצעות ציורים.
התפתחות כתב היתדות למילה "ראש" מכתב פיקטוגרפי לכתב אשורי קדום
דוגמאות קדומות של פיקטוגראם הם פטרוגליפים וציורי מערות שהתגלו במקומות שונים. בשלב מאוחר יותר בהתפתחות הכתב נוצרו סמלים מוסכמים המייצגים רעיון או מושג  ונוצר הכתב הפיקטוגרפי שבו יש מערכת ציורים, סמלים או צירוף של סמלים וציורים כאשר  כל סמל מייצג מילה. דוגמאות לכתב פיקטוגרפי הם כתב יתדות בגרסותיו המוקדמות וכתב הירוגליפי. בשלב הבא של התפתחות הכתב נוצר כתב אידיאוגרפי.
יתרונות וחסרונות

הכתב הפיקטוגרפי מובן לכולם והשימוש בו זמין. ציור של שמש לתיאור המילה שמש מובן לכל אדם, ללא תלות בשפת הדיבור שלו.
נדרש אימון רב לציור הכתב הפיקטוגרפי וכן לקריאתו ובנוסף, הפירוש עלול להיות שונה מקורא לקורא.
לעיתים יש צורך לצייר סמלים רבים להעברת מסר בודד.
ניידותו של הטקסט מוגבלת מאחר שצויר על קירות מערה או על גבי חרסים.
אין הפשטה של רעיונות.
שימושים עכשוויים

דוגמה לשימוש עכשווי לפיקטוגרף - כף היד שבתמרור עצור. פיקטוגרפיה נמצאת בשימוש רווח בתחומים רבים. בתחום התיירות נוהגים להוסיף סמלים מוסכמים לשלטי הכוונה ומידע, למשל ציור מיטה עבור בית מלון או צימר, ציור סכין ומזלג עבור מסעדה ולהפניית גברים ונשים לבתי השימוש המתאימים.  אנשים הדוברים שפות שונות יכולים להשתמש בפיקטוגרפיה על מנת לגשר על פער השפה.
בתחום האינטרנט יש שימוש פיקטוגרפי בסמל דף הבית, ריענון וכדומה.
דוגמאות לפיקטוגרפים

פיקטוגרף הנמצא בפארק הלאומי קניונלנדס שבארצות הברית
פיקטוגרפים של שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית
פיקטוגרפים מ-1510 המספרים על בואם הקרב של מיסיונרים להיספניולה
מים, ארנבת וצבי בשחזור של לוח השנה האצטקי
סימני אזהרה של חברת הרכבות הבריטית
הכניסה עם כלבים אסורה
ראו גם

לוגוגרמה
אידאוגרמה
אמוג'י
איזוטייפ
ראשית חיי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  וינסטון צ'רצ'יל
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  אוטוביוגרפיה
 מקום התרחשות:  אנגליה
 הוצאה
 מקום הוצאה:  לונדון, ניו יורק
 תאריך הוצאה:  1930
ראשית חיי (באנגלית: My Early Life) הוא ספרו האוטוביוגרפי של וינסטון צ'רצ'יל בו הוא מתאר את ראשית חייו, החל מלידתו בשנת 1874 ועד שנת 1902 בערך. הספר נכתב כאשר היה צ'רצ'יל בשנות החמישים לחייו, ופורסם לראשונה בשנת 1930.
תקציר

בספר שוטח את אירועי חייו החל מילדותו ועד סוף שנות העשרים לחייו.
צ'רצ'יל מתחיל מתיאור ימי ילדותו וימי לימודיו בבית הספר, ומדגיש שימים אלה עברו עליו בקושי רב. צ'רצ'יל מתאר את צעצועי הצבא הרבים שהיה לו, את חוסר ההצלחה שלו בבית הספר וכיצד משפחתו החליטה עבורו כי מסלול חייו יכלול שירות כקצין בצבא הבריטי. הוא מתאר כיצד נהפך לבקיא בשפה האנגלית ופיתח את יכולות הכתיבה שלו ומספר שהחל גם בלימודי לטינית ויוונית עתיקה כבר מגיל צעיר.
צ'רצ'יל מספר על העצב הרב שחש בשל מותו המוקדם של אביו, ומדגיש את תחושת ההחמצה מכך שלא הספיקו לנהל ביניהם קשר של שני אנשים בוגרים.
צ'רצ'יל מתאר את ימיו במכללת סאנדהארסט, שהכשירה אותו לתפקיד קצונה בגדוד פרשים. הוא מספר על הלהט הרב שהיה לו למשחק הפולו בזמן ימיו כקצין בצבא. ברגע שסיים את לימודיו הפורמליים, צ'רצ'יל מספר שהשתוקק לחוות חוויות, וניצל כל הזדמנות להגיע למקום בו קורות התרחשויות. הוא נסע כמשקיף לקובה בזמן שהספרדים נלחמו במורדים שם והדחף שלו להיות במוקד ההתרחשות הוביל אותו גם לחזית הקרבות בהודו (באזור שכיום מהווה חלק מפקיסטן) וגם לדרום אפריקה.
צ'רצ'יל מספר על האופן שבאמצעותו הרחיב את השכלתו בזמן ימי שירותו בהודו, שכללו זמן פנוי רב בשל החום הרב ששרר במהלך היום. אמו שלחה לו ספרים בתכיפות, והוא קרא אותם בלהט רב. צ'רצ'יל קרא בעיקר ספרי היסטוריה, פילוסופיה ואתיקה.
צ'רצ'יל נדרש לכלכל את עצמו ועל כן נדרש לייצר מקור הכנסה נוסף מעבר למשכורת שקיבל כקצין. בשלב מסוים הבין שיוכל להרוויח כסף ככתב שמתאר את אירועי המלחמה שלקח בהם חלק או ראה בעיניו. הוא כתב מספר ספרים על הקרבות הגדולים בהודו ובדרום אפריקה.
הניסיון הראשון שלו להיבחר לפרלמנט הבריטי הסתיים בכישלון. לאחר מכן, נסע לדרום אפריקה על מנת לדווח על קרבות מלחמת הבורים השנייה. בריחתו הנועזת משבי הבורים הביאה לו יוקרה וכבוד רב, ובזכות מוניטין זה הצליח לזכות במושב בפרלמנט הבריטי לאחר שחזר לאנגליה, והוא בן 26.
צ'רצ'יל מסיים את הספר בתיאור חתונתו עם אשתו קלמנטיין שהתרחשה בשנת 1908, ככל הנראה על מנת להקנות לספר סיום אופטימי בנוסח "והם חיו באושר ובעושר עד עצם היום הזה".
ביקורת

הספר נחשב היום בעיני רבים לאחד הספרים הטובים ביותר שכתב צ'רצ'יל בחייו. בניגוד למרבית הספרים שכתב, שהיו עבי-כרס ורבי-מלל, ספר זה הוא קצר באופן יחסי וכתוב בנימה שכוללת אירוניה ובידור בעבור הקורא. ספרו של צ'רצ'יל נחשב לאחת היצירות הספרותיות הטובות ביותר שכתב פוליטיקאי במאה ה-20.
תרגום לעברית

הספר תורגם לעברית על ידי פסח גינזבורג בשנת 1945 תחת השם "שחרית חיי" ופורסם בהוצאת אמנות.
הערות שוליים

↑  McCrum, Robert (2016-11-21). "The 100 best nonfiction books: No 43 – My Early Life: A Roving Commission by Winston Churchill (1930)". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2025-01-21.
טופז לוק

טופז לוּק (נולד ב-26 באפריל 1992) הוא יועץ תקשורת ישראלי ולשעבר דובר ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו. כיום משמש יועץ בכיר לרה"מ נתניהו מטעם מפלגת הליכוד ואחראי על קשרי החוץ של המפלגה.
ביוגרפיה

לוק נולד וגדל באשקלון שם למד בבית הספר היסודי נוף ים א' ובתיכון כפר סילבר.
הוא החל את דרכו ביחידת דובר צה"ל, שם היה ממקימי מערך הרשתות החברתיות של צה"ל והתמחה במדיה חברתית.
בשנת 2014, בעקבות המלצתו של יאיר נתניהו לאביו, החל טופז לעבוד כמנהל הניו מדיה של ראש הממשלה בנימין נתניהו. מאז, נחשב לוק כאחד המקורבים ביותר לבנימין נתניהו ומשפחתו.
טופז לוק שימש יועץ המדיה החדשה של נתניהו, תוך שהוא מנהל את האסטרטגיות התקשורתיות ברשתות החברתיות ומשתתף בקמפיינים פוליטיים רבים. עבודתו נחשבת לגורם משמעותי בעיצוב תדמיתו הציבורית של נתניהו וביכולת התקשורת שלו להגיע לקהלים רחבים דרך הרשתות החברתיות. במהלך השנים עבר לוק לתפקידים שונים, וב-2023 התמנה לדוברו המדיני של ראש הממשלה במשרד ראש הממשלה.
בשנת 2022 בזמן הרכבת הממשלה בכנסת העשרים וחמש העריכו כי הוא יכהן כראש מערך ההסברה הלאומי, אך לבסוף הוא שימש ממלא מקום עד למינויו של מושיק אביב. באוגוסט 2022 נחקר על ידי המשטרה במסגרת חקירת הטרדת עד המדינה שלמה פילבר.
במאי 2024, עזב את לשכת ראש הממשלה ומונה ליועץ בכיר לנתניהו מטעם מפלגת הליכוד ואחראי על קשרי החוץ של המפלגה.
בספטמבר 2024 התארס לבת זוגו, דוברת קק"ל, נועה סער.
ביקורת

בתחקיר אודות "מכונת הרעל" שפורסם בעיתון דה מרקר נטען כי לוק משמש בצוות ההנהלה והפיתוח של מכונת הרעל, המכתיב את הנרטיבים שלה, לצד יאיר נתניהו, בנו של ראש הממשלה, ויונתן אוריך, היועץ האסטרטגי שלו.
במערכת הבחירות ב-2015 היה מעורב בבניית הקמפיין בו השתמש נתניהו בביטוי "המצביעים הערבים נעים בכמויות אדירות לקלפי" במטרה לעודד את תומכיו לצאת ולהצביע. האמירה עוררה סערה ציבורית וביקורת חריפה על השימוש בהפחדה גזענית לצורך השגת יתרון פוליטי. הוא היה שותף להפעלת הבוט דרכו נשלחו מאות הודעות בפייסבוק עם המסר "הערבים רוצים להשמיד את כולנו".
במהלך מגפת הקורונה נקנס לוק על הפרת תקנות הבידוד לאחר שנראה מצלם הפגנה של מכחישי קורונה שעמדה בסמוך להפגנות נגד נתניהו, בזמן שהיה אמור להיות בבידוד. לוק טען שהוא יצא לבדיקה רפואית ולא התכוון להפר את ההנחיות. פעילי המחאה טענו כי הפגנת מכחישי הקורונה הייתה מבוימת, וכי הצילומים של לוק נעשו בניסיון להציג באור שלילי את ההפגנות נגד נתניהו.
הישגים

2019 - נבחר טופז לוק במקום ה-29 ברשימת 100 המשפיעים של מגזין The Marker, בזכות תרומתו המשמעותית בתחום התקשורת והמדיה החדשה עבור ראש הממשלה.[דרוש מקור]
2019 - נבחר לרשימת 100 המשפיעים של עיתון מעריב.
2021 - נבחר לרשימת 40 הצעירים המבטיחים של מגזין Ice, המציינת את הצעירים המובילים בתחומם בישראל.
הערות שוליים

↑  אלינור פוקס, ‏הכירו את כותב הסטטוסים בן ה-22 של ראש הממשלה, באתר ‏מאקו‏, 23 בפברואר 2015
↑  מורן אזולאי, דובר המשפחה, המקורב של שרה: זו "הכוורת" של נתניהו, באתר ynet, 21 בדצמבר 2022
↑  יעל שרה רפ, ‏בליכוד מעריכים: טופז לוק ימונה לראש מערך ההסברה, באתר "סרוגים", 10 בדצמבר 2022
↑  אביעד גליקמן, פרסום ראשון: יועץ הניו-מדיה של נתניהו נחקר במשטרה, באתר חדשות 13, 2 באוגוסט 2022
↑  מורן אזולאי, טופז לוק, דוברו של נתניהו, עוזב את לשכת רה"מ אחרי כשנה וחצי, באתר ynet, 19 במאי 2024
↑   רפאלה גויכמן, איתן אבריאל, בתוך מכונת הרעל: כך פועל מנגנון התעמולה היעיל ביותר שנראה בישראל, באתר TheMarker‏, 7 בינואר 2024
↑   שתפו בכל הכוח - טופז לוק על סרטון "הערבים נוהרים לקלפיות" של בינימין נתניהו, סרטון בערוץ "ערוץ כנסת", באתר יוטיוב (אורך: 01:01)
↑   רפאלה גויכמן, יונתן אוריך, טופז לוק, באתר TheMarker‏, 25 במאי 2022
↑  איתמר אייכנר, מורן אזולאי, יועץ רה"מ שהפר בידוד בטענה שחזר מבדיקה הודה: "הייתי צריך להקפיד יותר", באתר ynet, 21 בספטמבר 2020
↑  גלעד כהן, אחרי שהפרו את ההנחיות: יועציו של נתניהו נקנסו ב-5,000 ש"ח, באתר ynet, 22 בספטמבר 2020
↑  איתמר ב"ז, האם יועציו הקרובים של נתניהו שתלו מכחישי קורונה בקרב מפגיני בלפור?, באתר העין השביעית, 21 בספטמבר 2020
↑  100 המשפיעים של מעריב, מקומות 85-79: סטטיק ובן אל וגל גדות, באתר מעריב אונליין, 3 בינואר 2019
↑  טופז לוק, 40UNDER40 - הצעירים המבטיחים 2021 - אייס, באתר Ice
מכל גז

צמד מכלי גז
מכל גז (קרוי גם בלון גז, המונח המקצועי הוא גליל מיטלטל לגז) הוא כלי קיבול נייד המשמש לאחסון גז מעל ללחץ האטמוספירי.
מבנה

מכל גז עשוי מחומר מתכתי, לרוב מסגסוגת אלומיניום או מפלדה.
גוף המכל צורתו גליל סגור מצדו התחתון.
לתחתית הגליל מחוברת רגל להעמדה יציבה של המכל.
לחלקו העליון של הגליל מחוברת כתף בצורת חרוט מעוגל, המסתיימת בצוואר צר עם תבריג חיצוני.
בתוך הצוואר מורכב שסתום המאפשר את הזרמת הגז אל תוך המכל וממנו.
בנפרד מהמכל קיים מכסה בטיחות (בדרך כלל מחומר פלסטי) המוברג על צוואר המכל בעת שזה לא בשימוש.
לעיתים מוסיפים למכל "כתר" בחלקו העליון על מנת להגן על השסתום מפגיעות פיזיות.
תקני שימוש

בישראל חייבים מכלי גז לעמוד בתקן ת.י. 712: גלילים מיטלטלים לגזים.
שימושים

מכלי גז פחמימני מעובה המשמש למשל לבישול והסקה.
בשימוש רפואי, עבור חמצן בריכוזים גבוהים ובלחץ רב עבור חולים הסובלים מבעיות נשימה.
בצלילה משמשים לאחסון אוויר או תערובות אוויר (כגון נייטרוקס).
גזים לשימוש תעשייתי כגון למבערים.
הערות שוליים

↑  https://www.osh.org.il/uploadfiles/b009_rituh-gaz_3.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560476305171  GND: 4328748-7  LCCN: sh85053286  NKC: ph115091 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אות נשיא המדינה לגבורה אזרחית

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל
 סוג:  עיטור אזרחי
 המעניק:  נשיא מדינת ישראל
 זכאות:  "מי שפעלו בגבורה יוצאת דופן תוך ערבות הדדית וחירוף נפש במטרה להציל חיי אדם"
 סטטוס:  פעיל
 נוסד:  2024
 הענקות
 הוענק לראשונה:  30 באוקטובר 2024
 סה"כ הוענקו:  18 בוגרים  6 ילדים
 הוענקו לאחר המוות:  9
אות נשיא המדינה לגבורה אזרחית הוא עיטור ממלכתי המוענק על ידי נשיא מדינת ישראל לאזרחים שגילו אומץ לב יוצא דופן במצבים המסכנים חיי אדם. העיטור מוענק בטקס רשמי במשכן הנשיא בירושלים, והוא מהווה ביטוי להוקרה רשמית על מעשים אזרחיים של גבורה, שאינם במסגרת פעילות צבאית או ביטחונית.
ייסוד האות

האות נוסד בשנת 2024 על ידי הנשיא יצחק הרצוג, על רקע מעשי הגבורה שנעשו במהלך טבח שבעה באוקטובר, כחלק מההכרה בחשיבותם של מעשים יוצאי דופן בחיי האזרחות הישראלית, ובהוקרה לאזרחים אשר במעשיהם תרמו תרומה ייחודית להצלת חיים או להגנה על חיי אדם, תוך לקיחת סיכון אישי משמעותי. הענקת האות מעלה על נס את הערבות ההדדית והגבורה של אזרחי ישראל.
הקריטריונים להענקה

בחירת מקבלי האות נעשית על ידי נשיא המדינה בסיוע ועדה מייעצת שבראשה עומד השופט בדימוס אליקים רובינשטיין. האות ניתן למי שגילה גבורה יוצאת דופן או הפגין אומץ לב יוצא דופן במטרה להציל חיי אדם. לאות זכאים גם אזרחים שהלכו לעולמם.
הקריטריונים להענקה > קטגוריה מיוחדת לציון גבורת הילדים

בפרס קיימת קטגוריה מיוחדת לציון גבורת הילדים, לציון הילדים שהוריהם נרצחו וגילו תושייה.
הערות שוליים

↑  אליהו לוקסנברג, ‏שנה ל-7.10: אלו הזוכים באות הגבורה של נשיא המדינה, באתר "סרוגים", 9 באוקטובר 2024
PPS

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה מוזיקלית לילדים ונוער. אם התכוונתם לקובץ של תוכנת מיקרוסופט פאוורפוינט, ראו .
| --- | --- |

 שיר הנושא:  יהונתן מרגי - "משהו בשבילך"
 סוגה:  דרמת נעורים 
 יוצרים:  אורי גרוס, יואב צפיר, טמירה ירדני 
 כותבים:  אורי גרוס, יואב צפיר, נעם נבו, יעל כץ
 בימוי:  יואב צפיר, אורן נבות, תמרה סלם (בימוי עריכות)
 שחקנים:  יהונתן מרגי  אניה בוקשטיין  חנה לסלאו  גילי נמני   ריף נאמן   אברהם ארנסון   אנחל בראון   מיה צפיר   שלומי טפיארו  ורד פלדמן  קרן צור  גיא זו-ארץ  כרמל נצר   סער שרון   תמנה קמינקא   נרי ליבנה  הנרי דוד
 פרסים:  פרס הטלוויזיה לילדים ולנוער לשיר נושא בסדרה (2021)
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  30 
 הפקה
 מפיק:  טמירה ירדני (מפיקה אחראית), יענקל'ה אמזלג (מפיק ראשי), מירב פרידמן (מפיקת פוסט)
 מפיקים בפועל:  מיכל וולף
 חברת הפקה:  טדי יזמות והפקות, Yes הטלוויזיה בלוויין
 עורכים:  ניר כהן, אורן נבות, עידן ליבר, רעות האן
 צלמים:  יובל מימון
 בעלי תפקידים נוספים:  ליהוק: מורן מרציאנו אפקטים ויזואליים: דניאל פליק
 מוזיקה:  ג'וני גולדשטיין, עמוס בן-דוד, עידו ריבלין, תהל שוהם
 שידור
 רשת שידור:  TeenNick (לצופי Yes הטלוויזיה בלוויין)
 תקופת שידור מקורית:  26 בדצמבר 2020 – 3 בפברואר 2021
 קישורים חיצוניים
 www.nick.co.il/brand/4087
 
PPS ‏(ראשי תיבות של Personal PopStar) היא סדרת טלוויזיה מוזיקלית לילדים ונוער, המשודרת בערוץ Teen Nick לצופי Yes. הסדרה החלה ב-26 בדצמבר 2020 והסתיימה ב-3 בפברואר 2021.
עלילה

גילי אברמסון (גילי נמני) היא נערה ממוצעת. לאחר פיטורי אמה מולדת (אניה בוקשטיין), גילי נאלצת לעזוב את חייה הקודמים בתל אביב ולעבור לגור במושב מרוחק, יחד עם אימה וסבתה (חנה לסלאו). גילי מתקשה למצוא חברים חדשים במושב החדש וחווה הצקות ובריונות. בתור מתנת יום הולדת לגילי וכנחמה על הבדידות, אמה בונה את ה-PPS - רובוט מיוחד בדמות אדם (שמגלם יהונתן מרגי), היודע לשיר ולרקוד. לאחר שנהרס עקב מכות מחוסן (אברהם ארנסון), אחד מהבריונים במושב, מבקשת גילי בקשה אחרונה, שיהיה לה חבר אמיתי, הרובוט הופך לבן אדם ומתאהב בשכנתו, ריף לב ארי (ריף נאמן).
דמויות > משפחת אברמסון

PPS ‏(PERSONAL POP STAR)/גילי מזל טוב (יהונתן מרגי) – רובוט ייחודי בדמות אדם והראשון מסוגו, נבנה על ידי מולדת, כמתנה ליום הולדתה של גילי אברמסון. בעל ידע מוזיקלי נרחב ויכולות ריקוד מרשימות, בנוסף מותקנת לו תוכנת זיהוי פנים, וחיפוש אוטומטי בדומה לסירי. בעל אופי חברותי ומשמש כחבר לגילי. לאחר פגיעת ברק התחשמל והפך לרובוט אנושי ביותר. גילה שהוא רובוט. תיקן את עצמו לאחר שחטף אלימות פיזית ומילולית בבית הספר של גילי. התאהב בריף לב ארי והפך לבן זוגה. נזרק למים והתקלקל. לאחר ייבושו בעזרת אורז תוקן וחזר לחיים. לאחר שריף גילתה כי הוא רובוט הם נפרדו ואחר כך חזרו. עמד להפוך לחייל העתיד אך חמק מזה.
גילי אברמסון (גילי נמני) – לאחר פיטורי אימה נאלצת לעזוב את חייה הקודמים בתל אביב ולעבור לגור יחד עם סבתה ואימה במושב רחוק, שם היא נתקלת בקשיים חברתיים וסובלת מהצקות רבות. ניתן לראות לאחר כמה פרקים שהיא אכן מצליחה להשתלב בעקבות נטע שהפסיקה להציק לה. ה-PPS הוא המתנה שאימה בנתה לה ליום הולדת.
מולדת 'מולי' אברמסון (אניה בוקשטיין) – מהנדסת רובוטים לשעבר, פוטרה ממעבדתה לאחר שבנתה עשרה רובוטים, שמתוכם שמונה התפוצצו ונכשלו. על מנת לעזור לבתה המתקשה חברתית בנתה עבורה את ה-PPS ("פרסונל פופ סטאר"), רובוט מיוחד בדמות אדם שיודע לשיר ולרקוד. שירתה בצעירותה בצבא בלהקה צבאית. בחרה באיתן לצאת לדייט לאחר שהוא ויואב התחרו על ליבה ולבסוף הופכת לבת זוגו.
הרצליה אברמסון (חנה לסלאו) – אימה של מולדת וסבתה של גילי. מתגוררת במושב וגילי ומולדת עוברות לגור אצלה.
FEMALE PPS/שירה 1 (ליאנה עיון) – רובוטית נוספת שמולי בנתה על מנת לעצור את הזוגיות של PPS וריף כדי שיכיר אותה ויתאהב בה. בפרק 15 גילי חזר לריף ועזב אותה. לפי גילי יש בה השראות של הזמרות אריאנה גרנדה, נועה קירל (שהייתה אמורה לגלם את הדמות), בילי אייליש, אליאנה תדהר ואנה זק. הופיעה מפרק 13 בו הומצאה ועד פרק 16 בו פורקה על ידי גילי. בפרק הסיום הפכה לחיילת העתיד במקום גילי מזל טוב. מכונת האקסית המשוגעת.
שי נבו/שי 1 (הנרי דוד) – אבא של גילי. עזב את מולי וגילי, וחוזר אחרי 9 שנים, אבל מתגלה שהוא רובוט שאליוט בנתה על מנת לגנוב למולי את גילי (PPS), שי האמיתי עדיין נעלם. גילי הצליחה לכבות אותו לאחר שאליוט החזירה אותו למצב אבא.
דמויות > דמויות נוספות

ריף לב ארי (ריף נאמן) – השכנה של גילי ולומדת איתה באותו בית ספר. הוריה של ריף התגרשו והיא חיה עם אביה. מתחברת עם גילי ועוזרת לה להתמודד עם ההצקות שהיא חווה בבית הספר . בת זוגו של גילי מזל טוב (PPS). בפרק 25 גילתה שהוא רובוט על ידי חוסן וצוקית ובעקבות כך הפסיקה להיות חברה שלהם ונפרדה מגילי מזל טוב (PPS).ברחה מביתה לאחר שגילתה זאת. בפרק 27 חזרה לגילי מזל טוב.
חוסן גוטמן (אברהם ארנסון) – נער בריון, שחצן, גאוותן, וחסר טקט; לומד בבית הספר של גילי וריף, מאוהב בריף אף על פי שהיא אינה מעוניינת בו; מכה את PPS ושובר אותו, מה שגורם לשינויו של PPS. גילה שגילי רובוט. סיפר לריף שגילי מזל טוב רובוט, מה שגרם לריף ולצוקית להתחיל לשנוא אותו. מתאהב בצוקית. בסוף הסדרה מבין על מעשיו הרעים והופך לטוב. נהייה בן הזוג של צוקית.
נטע גוטמן (תמנה קמינקא) – אחותו של חוסן. חברה של גילי, הייתה האויבת שלה, בעלת חבורת בנות. אביה דורש ממנה מצוינות בלימודים והיא נאלצת לשקר לו בעקבות ציוניה הנמוכים בבית הספר.
יואב גוטמן (גיא זוארץ) – מפקד בצבא בעל תפקיד בכיר במחלקת הסייבר והטכנולוגיה, מבקש מאליוט לבנות לצה"ל את רובוט\חייל העתיד. אביהם של נטע וחוסן גוטמן. היה אחראי לזרוק למים את PPS, נזרק בעצמו לאחר שהתגלה שניסה לחבל למולי ואיתן בדייט המשותף שלהם. היה אחראי עם אליוט על להפוך את גילי מזל טוב לחייל העתיד אך הם לבסוף נכשלו.
איתן לב ארי (שלומי טפיארו) – אבא של ריף לב ארי. הוא התגרש וגר עם ריף במשעלי לב. יצא לדייט עם מולי לאחר שיואב ניסה לחבל בזה.
אליוט סילבר (קרן צור): בעלת חברת אליוטק ומעבדת התוכנה. העסיקה את מולי במעבדה ופיטרה אותה. רוצה לבנות את חייל העתיד, דודה של צוקית. בסוף הסדרה נכשלה עם יואב גוטמן בבניית חייל העתיד.
צוקית קוזלובסקי (מיה צפיר) – חברתה הטובה של ריף, הייתה מאוהבת בחוסן. לפעמים נכנסת למזימותיו, אחיינית של אליוט. נהיית בת הזוג של חוסן.
בציר (סער שרון) – מושבניק, גר במשעולי לב, חברו הטוב והנאמן של חוסן גוטמן, משחק בנבחרת הכדורגל של הכפר. PPS מעיף אותו באוויר על ערימת חציר מה שגורם לו להסתובב עם תומך צוואר. בציר וחברי הנבחרת זורקים את PPS למים.
אנחל (אנחל בראון) – העובד של הרצליה במשק, הגיע מפרו.
ריקי לב ארי (ורד פלדמן) – אמא של ריף ואשתו לשעבר של איתן, גרה בתל אביב. גילתה על המזימה של יואב גוטמן לחבל בדייט של איתן ומולי. הייתה נשואה לאיתן אך הם התגרשו.
שמעון ויורב (דובדבני וקובץ') – צמד עבריינים אשר מתיידדים עם PPS ובעקבות המפגש איתו מחליטים להיות אנשים טובים יותר. נפגשים עם ריף כאשר היא בורחת מהבית.
מרגנית (נרי ליבנה) – המחנכת של גילי (PPS), ריף, חוסן, צוקית ובציר.
הדס (כרמל נצר) – מדענית באליוטק.
ארנון (יוסי בהר) – המדען הראשי בחברת אליוטק. כפוף לאליוט והדס. הוביל את פיתוח ה"דחליל בוט", "הרובוטרופר" והרובוט שי 1.
PPS/דידי מזל טוב (יהונתן מרגי) – קבוצת הביקורת של PPS/גילי. טיפש ורע אך חכם. מתחזה לאח התאום של גילי. בניגוד לגילי, הוא שר בסגנון מזרחית.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 30 | 30 | 26 בדצמבר 2020 | 3 בפברואר 2021 |
הערות שוליים

↑  עדן יואל, ‏לא יוצא למסי-בוט, באתר ‏מאקו‏, 28 בדצמבר 2020
↑  משה אבוטבול, הסדרות של yes ל-2021: ישראל אוגלבו בדרמה והחרדים בעולם הנוער, באתר פרוגי, ‏14 בספטמבר 2020
יחסי הודו–טונגה

| יחסי הודו–טונגה |
| --- | --- |
הודו: טונגה


הודו: טונגה
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 747
אוכלוסייה
1,457,439,455: 103,957
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 500
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,436: 4,812
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: מונרכיה חוקתית

יחסי הודו–טונגה הם היחסים הבינלאומיים הקיימים בין הודו לטונגה. הנציבות העליונה של הודו בסובה, פיג'י מוסמכת במקביל לטונגה.
היסטוריה

המלך טופו הרביעי והמלכה ערכו ביקורים ממלכתיים בהודו בשנים 1971 ו-1976. הנציב העליון של הודו בפיג'י TP Sreenivasan שוחח עם המלך טופו הרביעי לאחר טקס הצגת כתב האמנה. לפי סריניוואסן, טופו הרביעי היה מעודכן היטב בענייני העולם ושאל מספר שאלות על ההתפתחויות בהודו ובדרום אסיה. Sreenivasan גם ציין כי למלך "היו זיכרונות טובים מאוד מביקורו בהודו והוא היה מלא שבחים לאייר אינדיה מכיוון שחברת התעופה נתנה לו שני מושבים במחיר של אחד, בכל פעם שטס איתם". ראש הממשלה אינדירה גנדי ביקרה בטונגה בשנת 1981.
ראש ממשלת טונגה ושר החוץ ביקרו בהודו במאי 2002 וקיימו דיונים עם ראש ממשלת הודו, שר החוץ ושר החקלאות. השליח המיוחד של שר החוץ ההודי לרפורמות באו"ם ביקר בטונגה באוגוסט 2005. INS Tabar ביקר במדינה ביולי 2006, וערך על הסיפון קבלת פנים בה השתתפו ראש הממשלה, שרי הקבינט, הקורפוס הדיפלומטי, קצינים בכירים, טונגנים מקומיים וחברי הקהילה ההודית. ה-CO של INS Tabar ו-DA בקנברה, אוסטרליה נפגש גם עם יורש העצר. שר המדינה לענייני חוץ הוביל משלחת הודית להשתתף בפגישת השותפים של פוסט-פורום דיאלוג בטונגה באוקטובר 2007.
זמן קצר לאחר הכתרתו, המלך ג'ורג' טופו החמישי ערך ביקור פרטי בהודו בין ה-11 ל-30 בספטמבר 2009.
יו"ר לוק סבהה מאירה קומאר, יחד עם יושבי ראש האספות המחוקקות של נאגאלנד וראג'סטאן ביקרו בטונגה באפריל 2012 כדי להשתתף בישיבת הוועד הפועל של אמצע השנה של האספה הפרלמנטרית של חבר העמים הבריטי. קומאר חנכה את פרויקט השמש של קולומוטה ב-19 באפריל.
טונגה חברה בפורום איי הפסיפיק, שהודו היא שותפה רשמית לדיאלוג. היחסים הבילטרליים קיבלו דחיפה בעקבות יוזמת הפורום לשיתוף פעולה בין הודו לאיי האוקיינוס השקט על ידי ראש ממשלת נרנדרה מודי ב-2014. ראש הממשלה לורד טואיוואקנו הוביל את המשלחת הטונגנית להשתתף בפסגת הודו-פורום למדינות האוקיינוס השקט (FIPIC), בהנחיית ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי בסובה ב-19 בנובמבר 2014. בפסגה, מודי הכריז על צעדים רבים שהודו תנקוט כדי לשפר את היחסים עם מדינות האי האוקיינוס השקט, כולל טונגה, כגון הקלת מדיניות הוויזה, הגדלת המענק הסיוע למדינות האי השקט ל-200,000 דולר כל שנה, וכמה צעדים להגברת סחר דו-צדדי וסיוע בפיתוח מדינות האוקיינוס השקט. ב-11 בנובמבר 2014, פרסם "The Tonga Herald" מאמר המפרט חמש סיבות מדוע הוא סבור שראש הממשלה מודי צריך לבקר בטונגה.
הנציב העליון של הודו בסובה ייצג את הודו בהכתרת המלך טופו השישי ב-4 ביולי 2015. Semisi Fakahau, שר החקלאות, המזון, היערות והדייגים, הוביל משלחת טונגנית להשתתף בפסגת הודו-פורום השנייה למדינות האוקיינוס השקט (FIPIC) שהתקיימה בג'איפור ב-21 באוגוסט 2015.
יחסי סחר

הסחר הדו-צדדי בין הודו לטונגה הסתכם ב-1.12 מיליון דולר בשנים 2015–2016, צמיחה של 83.05% לעומת התקציב הקודם. הודו לא ביצעה יבוא מטונגה בשנים 2015–16, וכל ערך הסחר מייצג את היצוא ההודי למדינה. הודו ייבאה מטונגה פלסטיק וחפצי פלסטיק בשווי 100,000 דולר בשנת הכספים 2014–2015. הסחורות העיקריות שמייצאת הודו לטונגה הן דגנים, קמח, עמילן או חלב, מוצרי מאפה, מוצרי פלסטיק ופלסטיק, תרופות וסוכר וממתקים.
אנואר שייח, המנהל לשעבר של מכללת פוונה לאמנויות, מדעים ומסחר, הקים את האוניברסיטה המקצועית של חבר העמים (CVU) במקאונגה, טונגה. האוניברסיטה נחנכה ב-6 בפברואר 2016 על ידי שרת המשטרה הטונגנית Pohiva Tuionetoa ושרת הבריאות Siosaia Tiukala. שייח טוען כי CVU היא האוניברסיטה הפרטית הראשונה במדינה.