stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוראת תכנות בישראל
בבתי ספר פרטיים להכשרה מקצועית

בסוף שנות ה-60 החלה הקמתם של בתי ספר פרטיים להוראת התכנות ומקצועות המחשב. מרכז ההדרכה של חברת יבמ ישראל הכשיר מתכנתים למחשבי החברה, כחלק מתהליך מכירתם והטמעתם. קורסים דומים ניתנו על ידי יבואנים נוספים של חומרה ותוכנה.
בשנת 1991 הוסמכה חברת "מ.ל מיני מחשבים" להעביר קורסים וסדנאות לתוכנה של חברת Oracle. בשנת 1994 התמזגה החברה עם ג'ון ברייס מערכות, נציגת Oracle בישראל, ובעקבות המיזוג שונה שם החברה לג'ון ברייס הדרכה. בשנת 2002 רכשה חברת "מטריקס" את ג'ון ברייס הדרכה. במקביל רכשה מטריקס את חברת ההדרכה "סיון" שייסד יצחק סיון. ג'ון ברייס הדרכה ו"סיון" התמזגו ב-2003, כאשר שם המותג ג'ון ברייס הדרכה נשמר עד היום. חברת מדיאטק הייטק, שהוקמה בחיפה בשנת 1991, היא זרוע ההדרכה וההטמעה של "מטריקס" בצפון.
גוף הדרכה פרטי גדול נוסף הוא "מכללת נס", הפועלת בחמישה קמפוסים והיא חלק מחברת "נס א.ט.".
לעיתים פועלים בתי ספר פרטיים להסבה לתכנות של אקדמאים.
ברשות החדשנות החלו בשנת 2018 להפעיל את פרויקט "סיירות תכנות" (Coding Bootcamps) להכשרת אקדמאים ככוח עבודה לתעשיית ההיי-טק. הסיירות מתקיימות במסגרת של הכשרות אינטנסיביות להכשרת מתכנתים, כאשר בוגרי ההכשרות מושמים בחברות הייטק בתפקידי פיתוח עד 15 חודשים אחרי תום ההכשרה. את סיירות התכנות מעבירות חברות פרטיות בתחומי ההכשרה לתכנות ומסגרות חוץ אקדמיות נוספות שזכו בהליך תחרותי שערכה הרשות. התוכניות מיועדות במרביתן לאקדמאים מצטיינים ולחלקן יכולים להתקבל בעיקר בוגרי תואר ראשון מצטיינים של לימודי מדעי המחשב ומדעים מדויקים. קיימות גם סיירות תכנות ייעודיות לבעלי תואר שני המעוניינים בהסבה להיי-טק.
באוניברסיטאות ובמכללות

תכנות נלמד באוניברסיטאות ובמכללות בראש ובראשונה במסגרת החוגים למדעי המחשב והנדסת תוכנה, המכשירים מתכנתים ברמה גבוהה. לימודים לתואר ראשון במסגרת זו כוללים שפות תכנות אחדות, וקורסי יסוד שאין תלויים בשפה, כגון מבנה נתונים. הפעילות בתחום זה החלה באמצע שנות ה-60, תחילה במסגרת החוגים למתמטיקה או הנדסת חשמל, ולאחר מכן כחוגים עצמאיים, הזוכים לביקוש רב בקרב הסטודנטים. מסלול הלימודים הראשון לתואר במדעי המחשב בישראל נוסד במכון ויצמן למדע בשנת 1969, ביוזמתו של פרופ' שמעון אבן.
קורסי תכנות בסיסיים נלמדים גם בחוגים רבים אחרים (כגון פיזיקה או סטטיסטיקה), לשם הענקת יכולת תכנות עצמאית הנחוצה גם בחוגים אלה. לפופולריות רבה זכתה שפת התכנות Fortran, שהוחלפה במשך השנים בשפות מודרניות יותר. באוניברסיטאות שבהן פעל מחשב מרכזי מתוצרת IBM (הטכניון, אוניברסיטת בר-אילן, מכון ויצמן למדע) נלמדה גם שפת התכנות PL/I, המשוכללת מ-Fortran. בשנות ה-80 הפכה שפת פסקל למקובלת באוניברסיטאות, ובהמשך החליפו אותה C וג'אווה. בנוסף נלמדת שפת התכנות המתמטית MATLAB.
בנוסף ללימודי תכנות כחלק מהלימודים לתואר אקדמי, מקיימים המוסדות להשכלה גבוהה לימודי תכנות במסגרת לימודי תעודה ולימודי חוץ, וכן במסלול לימודים לתואר הנדסאי תוכנה.
ספרי לימוד

מקור עיקרי להוראת שפות תכנות קנייניות הוא ספרים באנגלית שיצאו לאור בידי היצרנים של שפות תכנות אלה, כגון IBM או מיקרוסופט. ספרי לימוד בעברית יוצאים לאור מאז תחילת שנות ה-70. אחד הראשונים שבהם היה "שפת FORTRAN הלכה ומעשה" מאת נסים פרנסיז וגדעון עמיר. הוצאות ספרים פרטיות שפרסמו ספרי לימוד בעברית בתחום זה הן "הוצאת הוד-עמי", "פוקוס" ו"אופוס". מו"ל עברי נוסף של ספרים ללימוד תכנות הוא האוניברסיטה הפתוחה.
הערות שוליים

↑  אורי לירון, "לוגו כיום: חזון ומציאות", מעשה חושב, אפריל 1986
↑  פיתוח חומרי עזר למורה להוראת מדעי המחשב בחטיבת הביניים, באתר "מחשבה - מרכז המורים הארצי למדעי המחשב"(הקישור אינו פעיל, 23.2.2020)
פרויקט סקראץ' ישראל
↑  תוכנית ללימודי מדעי המחשב ורובוטיקה - בתי הספר היסודיים, מינהל תקשוב וטכנולוגיה במשרד החינוך, 2016.
↑  “תכנות צריך ללמד ילדים ליצור ולא רק להכשיר ל-8200", באתר גלובס, 28 באוגוסט 2019
↑  למידה משמעותית - חיזוק לימודי הסייבר, באתר משרד החינוך
↑  תכנות תוכניות חינוכיות חיצוניות, באתר משרד החינוך, מערכת לאיתור תכניות חיצוניות, תוצאות חיפוש בתחום התכנות
↑  אליפות התכנות לבתי הספר היסודיים וחטיבות הביניים, באתר משרד החינוך, הענן החינוכי
↑  האתר של מחשבה - מרכז המורים הארצי למדעי המחשב
↑  הבטים בהוראת מדעי המחשב - אתר כתב העת
↑  לימודי י"ג - י"ד, באתר edu.gov.il (אתר משרד החינוך)
↑  הנדסאי/ת או טכנאי/ת הנדסת תוכנה, באתר משרד החינוך, פורטל תלמידים
↑  שלומי גלובינסקי, מטריקס מקבוצת פורמולה רוכשת את ג'ון ברייס הדרכה, באתר ynet, 11 בנובמבר 2002
↑  אבי בליזובסקי, "אין מספיק בוגרי מקצועות המחשוב כדי למלא את המחסור בהיי-טק", "אנשים ומחשבים", 22 בינואר 2018
↑  מסלול סיירות תכנות Coding Bootcamps, באתר innovationisrael.org.il (אתר רשות החדשנות)
הדיוויזיה ה-320 (ורמאכט)

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  15 בדצמבר 1940 – 2 במאי 1945 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
הדיוויזיה ה-320 (בגרמנית: 320. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > הדיוויזיה ה-320

הדיוויזיה הוקמה ב-15 בדצמבר 1940 על בסיס יחידות מהדיוויזיות ה-58 וה-254, והועמדה תחת פיקוד קרל מאדרהולץ. במאי 1941 הוצבה הדיוויזיה בדנקרק כחלק מהקורפוס ה-37 במסגרת הארמייה ה-15, וביוני 1942 הועברה תחת פיקוד הקורפוס ה-84 כחלק מהארמייה השביעית בקוטנטן. במרץ 1943 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, והוצבה תחת פיקוד הקורפוס ה-11 כחלק מפלגת הארמייה קמפף, ולחמה עמה בקרב חרקוב השלישי ובקרב קורסק. בהמשך לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה השמינית בקרב דנייפר ובקרב קורסון-צ'רקאסי, ולאחר מכן לחמה כחלק מהארמייה השישית בקרבות השונים באוקראינה. באוגוסט 1944 לחמה הדיוויזיה ברומניה במבצע יאשי-קישינב, וב-2 בספטמבר 1944 הושמדה הדיוויזיה.
היסטוריה > דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-320

ב-27 באוקטובר 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית פולקסגרנדיר, על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-588 שהוקמה ב-28 בספטמבר 1944 בפיקודו של רולף שרנברג. הדיוויזיה הועמדה תחת פיקוד לודוויג קירשנר, ובינואר 1945 הוצבה תחת פיקודו של קורפוס הפאנצר אס אס ה-11 כחלק מהארמייה ה-17, ולחמה עמו במהלך מבצע ויסלה-אודר. לאחר מכן הוצבה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ההררי ה-49 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחמה עמו בהרי הקרפטים, שלזיה העילית ומוראביה, וב-2 במאי 1945 נכנעו שרידי הדיוויזיה לכוחות הצבא האדום.
מפקדים > הדיוויזיה ה-320

קרל מאדרהולץ (15 בדצמבר 1940 - 2 בדצמבר 1942)
גאורג-וילהלם פוסטל (2 בדצמבר 1942 - 26 במאי 1943)
קורט רפקה (26 במאי 1943 - 20 באוגוסט 1943)
גאורג-וילהלם פוסטל (20 באוגוסט 1943 - 10 ביולי 1944)
אוטו של (10 ביולי 1944 - 2 בספטמבר 1944)
מפקדים > דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-320

לודוויג קירשנר (27 באוקטובר 1944 - 14 בפברואר 1945)
רולף שרנברג (14 בפברואר 1945 - 19 בפברואר 1945)
עמנואל פון קיליאני (19 בפברואר 1945 - 2 במאי 1945)
הערות שוליים

↑  ליתר דיוק - הפיקוד המיוחד הגבוה ה-37 (Höheres Kommando z.b.V. XXXVII)
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוורמאכט ורמאכט |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות חי"ר | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 38 • 39 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 50 • 52 • 56 • 57 • 58 • 59 • 60 • 61 • 62 • 64 • 65 • 68 • 71 • 72 • 73 • 75 • 76 • 78 • 79 • 81 • 82 • 83 • 84 • 85 • 86 • 87 • 88 • 89 • 90 • 91 • 92 • 93 • 94 • 95 • 96 • 97 • 98 • 99 • 100 • 101 • 102 • 111 • 112 • 113 • 121 • 122 • 123 • 125 • 126 • 129 • 131 • 132 • 134 • 137 • 141 • 148 • מילואים 148 • 151 • 153 • מילואים 153 • 157 • 158 • 161 • 162 • טורקסטנית 162 • 163 • 164 • 167 • 168 • 169 • 170 • 176 • 177 • 179 • 180 • 182 • 183 • 187 • 189 • 193 • 196 • 197 • 198 • 203 • 205 • 206 • 207 • 208 • 209 • 211 • 212 • 213 • 214 • 215 • 216 • 217 • 218 • 221 • 223 • 225 • 227 • 228 • 232 • 239 • 240 • 242 • 243 • 244 • 246 • 250 • 251 • 252 • 253 • 254 • 255 • 256 • 257 • 258 • 260 • 262 • 263 • 267 • 268 • 269 • 272 • 275 • 276 • 277 • 282 • 286 • 290 • 291 • 292 • 293 • 294 • 295 • 296 • 297 • 298 • 299 • 300 • 301 • 302 • 303 • 305 • 306 • 319 • 320 • 326 • 327 • 329 • 332 • 333 • 334 • 335 • 336 • 337 • 339 • 340 • 342 • 344 • 345 • 346 • 347 • 352 • 353 • 355 • 356 • 357 • 359 • 362 • 363 • 370 • 371 • 376 • 383 • 384 • 385 • 387 • 389 • 390 • 404 • 462 • 463 • 490 • 526 • 554 • 604 • 707 • 708 • 709 • 710 • 711 • 712 • 714 • 715 • 716 • 717 • 718 • 719 • 999 |  |
| דיוויזיות חי"ר הרריות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 157 • 188 • סקי 1 |  |
| דיוויזיות חי"ר גרנדיר | 6 • 31 • 36 • 45 • 78 • 153 • 552 • 553 • 560 • 561 |  |
| דיוויזיות חי"ר פולקסגרנדיר | 6 • 9 • 12 • 16 • 18 • 19 • 22 • 26 • 31 • 36 •  46 • 47 • 61 • 62 • 167 • 183 • 211 • 212 • 246 • 256 • 257 • 272 • 276 • 277 • 320 • 326 • 337 • 340 • 347 • 352 • 363 • 462 • 553 • 560 • 561 • 564 • 565 • 566 • 568 • 570 • 571 • 572 • 573 • 574 • 575 • 577 • 578 • 579 • 580 • 581 • 582 • 583 • 586 • 587 • 588 • 708 |  |
| דיוויזיות חי"ר פאנצרגרנדיר | 3 • 10 • 15 • 16 • 18 • 20 • 25 • 29 • 60 • 90 • 233 • גרוסדויטשלנד |  |
| דיוויזיות שריון | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 116 • 178 • 232 • 233 • הולשטיין • טטרה • להר • פלדהרנהאלה • פלדהרנהאלה 2 • קורמארק • קלאוזביץ |  |
| דיוויזיות שריון מילואים | 155 • 179 • 233 |  |
| דיוויזיות שריון מוצנחות | 1 • 2 |  |
| דיוויזיות צנחנים | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 |  |
| דיוויזיות יגר | 5 • 8 • 28 • 42 • 97 • 100 • 101 • 114 • 117 • 118 |  |
| דיוויזיות אבטחה | 52 • 203 • 207 • 213 • 221 • 286 • 390 |  |
| דיוויזיות השדה של הלופטוואפה | 3 • 4 • 6 • 7 • 9 • 10 • 12 • 13 • 16 • 20 • 21 |  |
| דיוויזיות פרשים | 1 |  |
| דיוויזיות נ"מ | 9 • 19 |  |
| דיוויזיות ארטילריה | 18 |  |
| דיוויזיות אימונים | 286 • 404 |  |
המנון איי שלמה

| --- | --- |

 מדינה:  איי שלמה איי שלמה
 שפה:  אנגלית
 מילים:  פנפסה בלקנה / מטילה בלקנה
 לחן:  פנפסה בלקנה
 תאריך מעמד רשמי:  1978
 
אלוהים, שמור על איי שלמה שלנו (באנגלית: God Save Our Solomon Islands) הוא ההמנון של איי שלמה.
ההמנון הוכרז כרשמי בשנת 1978, לאחר הכרזת העצמאות.
המלים נכתבו על ידי פנפסה בלקנה ומטילה בלקנה, לחן של פנפסה בלקנה.
מילות השיר

| תרגום לעברית | אנגלית |
| --- | --- |
אלוהים, ברך את איי שלמה שלנו מחוף לחוף  ברוכים כל אנשינו וכל אדמותינו  בידיך המגנות  שמחה, שלום, קדמה ושגשוג  שאנשים אחים יהיו, עשה שאומות תראינה  את איי שלמה שלנו, איי שלמה שלנו  אומתנו איי שלמה  עומדת יותר מתמיד.: God bless our Solomon Islands from shore to shore  Blessed all our people and all our lands  With your protecting hands  Joy, Peace, Progress and Prosperity  That men shall brothers be, make nations see  our Solomon Islands, our Solomon Islands  Our nation Solomon Islands  Stands forever more.
ראו גם

דגל איי שלמה
סמל איי שלמה
החבובות כובשות את מנהטן

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  פרנק אוז 
 הופק בידי:  דייוויד לייזר
 תסריט:  פרנק אוז טום פאצ'ט ג'יי טרסס
 עריכה:  אוון לוטמן 
 שחקנים ראשיים:  ג'ים הנסון פרנק אוז ג'רי נלסון ריצ'רד האנט דייב גולז סטיב וייטמיר
 מוזיקה:  ראלף בארנס ג'ף מוס
 צילום:  רובר פיינטר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Henson Associates
 חברה מפיצה:  סרטי טריסטאר חברת ג'ים הנסון
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 13 ביולי 1984
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט ילדים, סרט קומדיה 
 תקציב:  $8,000,000
 הכנסות:  $25,534,703
 הכנסות באתר מוג'ו:   muppetstakemanhattan
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
החבובות כובשות את מנהטן הוא סרט קולנוע קומי-מוזיקלי. זהו סרטם השלישי של החבובות, שהיה באורך מלא והסרט האחרון בו השתתף ג'ים הנסון, לפני מותו. הסרט צולם בניו יורק בקיץ 1983 ויצא לאקרנים בשנת 1984 על ידי סרטי טריסטאר וחברת ג'ים הנסון. הסרט הציג לראשונה את החבובוטף.
שחקנים

לואיס זוריץ - פיט, בעל בית קפה
ג'וליאנה דונלד - ג'ני, בתו של פיט אשר עובדת כמלצרית ולומדת אופנה
לוני פרייס - רוני קרופורד, בנו של ברנרד ומפיק בברודוויי
גייטס מק'פאדן - ננסי, מזכירתו של מרטין פרייס/מורי פלוצקי
גרהאם בראון - מר וורייטון
שחקנים > בובנאים

ג'ים הנסון - קרמיט הצפרדע, רולף הכלב, ד"ר שיניים, וולדורף, הטבח השוודי, מגיש החדשות, קרמיט התינוק, רולף התינוק ואריק
פרנק אוז - מיס פיגי, פוזי הדוב, חיה, סם העיט, פיגי התינוקת, פוזי התינוק, בנץ ועוגיפלצת
ג'רי נלסון - פלויד פפר, הארי המטורף, לו זילנד, קמילה התרנגולת, פופס ודוב
ריצ'רד האנט - סקוטר, סטטלר, ג'ניס, סוויטמס, ביקר, סקוטר התינוק ודוב
דייב גולז - גונזו הגדול, ד"ר בנזן האנידו, זוט, בורגארד, צ'סטר העכברוש, ביל הצפרדע, פינגווין, ג'ים הכלב וגונזו התינוק
סטיב וייטמיר - ריזו העכברוש, גיל הצפרדע ודוב
ברוס אדוארד הול - מאסטרסון העכברוש ובת' הדובה
קת'רין מולן - ג'יל הצפרדע
קרן פרל - יולנדה העכברוש ופרנק הכלב
בריאן מוהל - טאטואי העכברוש
שחקנים > הופעות אורח

פרנסס ברגן - מזכירתו של מר ויינסופ
ארט קרני - ברנרד קרופורד, מפיק ידוע בברודוויי ואביו של רוני
ג'יימס קוקו - מר סקפינגטון
דבני קולמן - מרטין פרייס/מורי פלוצקי, מתחזה למפיק ידוע
אליוט גולד - שוטר בפתח בית הקפה של פיט
גרגורי היינס - מחליק על גלגיליות
ראש העיר אד קוץ' - עצמו
ג'ון לנדיס - לאונרד ויינסופ, מפיק ידוע
לינדה לאבין - הרופאה של קרמיט
דייוויד לייזר - לקוח במסעדת "סארדי"
לייזה מינלי - עצמה
ג'ואן ריברס - איילין
ברוק שילדס - לקוחה בבית הקפה של פיט
היטל עינוגים

היטל עינוגים הוא היטל שרשויות מקומיות בישראל מוסמכות להטיל מכוח סעיף 249(25) לפקודת העיריות, הכולל בין סמכויותיה של עירייה את הסמכות:
להטיל היטל על כרטיסים הנמכרים לענוגים ציבוריים, אולם –

(א) לא יוטל ההיטל אלא לפי חוקי עזר שהותקנו בהתאם להוראותיה של הפקודה;

(ב) תקפה של פסקה זו יהא בכפוף לכל פטור שהשר יורה עליו בצו;
ההיטל, שהוא למעשה מס עקיף עירוני, התקיים בשנים 1949–1982. קדם לו מס עירוני בעל אופי דומה בשם מס שעשועים.
היסטוריה

רשויות מקומיות רבות ניצלו הסמכה זו החל משנת 1949, והטילו היטל עינוגים על מופעי בידור שנערכו בתחומיהן. גובה ההיטל, כחלק ממחיר כרטיס הכניסה למופע, נקבע על ידי כל עירייה בנפרד. בסוף 1977 הושבתו בתי הקולנוע לשלושה שבועות במחאה על ההיטל. בעקבות ההשבתה הוקמה בכנסת ועדה בראשות חבר הכנסת שלמה הלל, וזו המליצה לבטל את ההיטל ביישובים קטנים ולהקטינו בערים הגדולות. ערים רבות נענו להמלצה זו. עיריית תל אביב לא נענתה להמלצה זו, ועקב כך התאחדות ענף הקולנוע בישראל עתרה לבג"ץ נגד שר הפנים והעירייה, בדרישה שבהתאם לסמכותו יפטור את כרטיסי הקולנוע מההיטל. העתירה נדחתה. עתירה נוספת בעניין זה הוגשה על ידי בעליו של קולנוע תל אביב ונדחתה אף היא, אך השופט דוד בכור העיר: "אין להתעלם ממצב בלתי רצוי שנוצר, שהצעות ועדות נכבדות נשארות כאבן שאין לה הופכין ודבר לא נעשה לביצוען, בעיקר בגין מחלוקת של חלוקת נטל תקציב העירייה בין הכנסות עצמאיות והשתתפות משרד הפנים. ניתן אולי לקוות, ששני הגופים יתייחסו סוף סוף להמלצות הוועדה החדשה לגופן, ותימצא הדרך לצאת מהמבוי הסתום."
בשנת 1981 למשל, היטל העינוגים בתל אביב-יפו היה 28% על כרטיסי קולנוע ו-3% על מופעי בידור ותיאטרון. בערים רמת גן, חולון ובת-ים, הסמוכות לתל אביב, היה ההיטל על כרטיסי קולנוע רק 14%.
לעידוד הפקתם של סרטי קולנוע ישראליים ניתן למפיקיהם החזר בשיעור של 50% מהיטל העינוגים שנגבה בגין הקרנתם.
קיומם של שיעורי היטל שונים לפי סוג מופע הבידור הביא למחלוקת על סיווגם של אירועים מסוימים. בשנת 1968 העלה "התיאטרון העממי" מופע בשם "אח איזה לילה". עיריית תל אביב דרשה שעל הכרטיסים למופע יוטל היטל עינוגים בשיעור 20%, ואילו בעלי "התיאטרון העממי" טענו שעל ההיטל להיות בשיעור 5% בלבד, כנהוג לגבי הצגות תיאטרון עבריות. בדיון בבג"ץ התקבלה עמדת "התיאטרון העממי". עתירה דומה הועלתה על ידי סוכנות לאמנים בע"מ, ובמקרה זה נדחתה העתירה.
ביטול הנחות מהיטל עינוגים למופעי בידור בשבת שימש כלי בידי המתנגדים למופעים אלה.
בשנת 1978 הפעיל שר הפנים, יוסף בורג, את סמכותו, וקבע פטור מהיטל עינוגים לסרטי קולנוע המיועדים לילדים ונוער, מוקרנים בשעות הבוקר בימים (למעט שבתות וחגים) שבהם אין לימודים בבית הספר, ומחיר הכרטיס להם אינו עולה על חמש לירות. במרץ 1982 הורה השר בורג על ביטול ההיטל.
הערות שוליים

↑  ג. מס שעשועים, ידיעות עיריית תל אביב, 15 בנובמבר 1939
↑ דוגמאות:
חוק עזר לתל אביב בדבר. היטל עינוגים, ק"ת 17 מ-1 ביוני 1949
חוק עזר לירושלים ב דבר היטל עינוגים, ק"ת 18 מ-8 ביוני 1949
חוק עזר לבאקה אל-גרבייה בדבר היטל עינוגים, 3 באוקטובר 1957
↑  מי סוגר את בתי הקולנוע?, "העולם הזה", גיליון 2102 מ-15 בדצמבר 1977, עמוד 39;
שביתה נגד הביורוקרטיה האטומה, "העולם הזה", גיליון 2102 מ-15 בדצמבר 1977, עמוד 44;
בתי־הקולנוע ייפתחו מחר, דבר, 2 בינואר 1978
↑  עירית שמגר, הצגת הקולנוע האחרונה, מעריב, 4 בספטמבר 1980
↑  בג"ץ 791/78 התאחדות ענף הקולנוע בישראל נגד שר הפנים, ניתן ב-12 ביוני 1979
↑  צע"ת נגד העיריה על גבית היטל עינוגים מבתי־הקולנוע בתל־־אביב, דבר, 28 במאי 1980
↑  בג"ץ 310/80 דרור הדרום חברה לפיתוח בע"מ נ' עיריית תל אביב-יפו, ניתן ב-30 באוקטובר 1980
↑  התאחדות ענף הקולנוע בישראל, הבהרה לצבור בענין היטל עינוגים בתל אביב, מעריב, 10 בפברואר 1981
↑  אברהם רותם, היטל עינוגים עלול להוריד את המסר, מעריב, 28 בספטמבר 1980
↑  טדי פרויס, משבר "סלאח שבתי", דבר, 17 במרץ 1965;
דניאל בלוך, הבו תמריצים ל"מצ'יסטה", דבר, 23 באוגוסט 1967;
חשד של מעשה פלילי במרכז הסרט, מעריב, 27 באפריל 1972
↑  בג"ץ  50/68 אורי זהר את אברהם דשא בע"מ נ' עיריית תל אביב יפו, ניתן ב-14 ביולי 1968
↑  ע"א 72–193 סוכנות לאמנים בע"מ נ' עיריית תל אביב-יפו, ניתן ב-4 במרץ 1973
↑  תביעה להפסיק חלולי השבת של ה"אהל" בחיפה – בדיוני המועצה, הצופה, 6 בינואר 1956;
אברהם רותם, המפד"ל: הקרנות הסרטים בשבת מסכנות הקואליציה בתל־אביב, מעריב, 15 באפריל 1975;
שעיה סגל, סרטי השבת אסורים - אך המס עליהם גבוה יותר..., מעריב, 25 במרץ 1980
↑  צו העיריות (היטל עינוגים), תשל"ח-1978, באתר "נבו"
↑  צו העיריות (היטל עינוגים) (פטור), התשמ"ב-1982, קובץ התקנות 5334, 1 באפריל 1982
הגל השלישי של הפמיניזם

הגל השלישי של הפמיניזם הוא מושג המזוהה עם מגוון זרמים של פעילות וכתיבה פמיניסטית החל משנות ה-90 המוקדמות. הגל השלישי של הפמיניזם התעורר כתגובה למה שנתפס ככישלונות של הגל השני, וכן כתגובה לתגובת הנגד שהתעוררה אל מול היוזמות והתנועות שנוצרו על ידי הגל השני.
סקירה כללית

הגל השלישי של הפמיניזם מנסה לאתגר ולהימנע מההגדרות המהותניות של הגל השני לנשיות. הגדרות אלו, לפי הגל השלישי, מניחות לרוב זהות נשית אוניברסלית אחידה ומדגישות יתר על המידה את חווייתה של האישה הלבנה במעמד הבינוני-גבוה. פרשנות פוסט-סטרוקטורליסטית של מגדר ומיניות היא מרכזית ברוב האידאולוגיה של הגל השלישי. 
תאוריות של הגל השלישי מקיפות בדרך כלל תאוריות קוויריות, מודעות של נשים שחורות, תאוריות פוסט קולוניאליות, תאוריות של ביקורת, תאוריות חוצות לאומים (transnationalism), פמיניזם אקולוגי וחשיבה פמיניסטית חדשה.
הגל השלישי של הפמיניזם מתמקד בצורות ביטוי וייצוג מגדריות שהן פחות פוליטיות מקודמיו. 
הגל השלישי מערער על הפרדיגמות של הגל השני לגבי מה טוב, או לא טוב, לנשים.
היסטוריה

ב-1991, אניטה היל האשימה את קלרנס תומאס,  מועמד לבית המשפט העליון של ארצות הברית, בהטרדה מינית שקרתה לכאורה עשור לפני כן, כאשר עבדה כעוזרת שלו במחלקה לחינוך של ארצות הברית. תומאס דחה את ההאשמות ואחרי דיון נרחב, הסנאט הצביע 52-48 בעדו. בתגובה למקרה הזה, פרסמה רבקה ווקר כתבה בגיליון של Ms. תחת הכותרת "להפוך לגל השלישי" היא הצהירה כי "אני לא פמיניסטית פוסט-פמיניסטית. אני הגל השלישי." המקרה של היל ותומס מיקד את תשומת הלב בתופעה המתמשכת של הטרדה מינית במקומות עבודה והעמיד על טעותם אנשים רבים שהניחו כי הטרדה מינית במקומות העבודה ובעיות נוספות שבהן עסק הגל השני נפתרו.
שורשי הגל השלישי החלו, למרות זאת, באמצע שנות ה-80. מנהיגות פמיניסטיות כגון צ'רי מורגה, צ'לה סנדובל, בל הוקס, גלוריה אנזלדואה, מקסין הונג קינגסטון (Maxine Hong Kingston) ואודרי לורד, ששורשיהן בגל השני, ופמיניסטיות אפרו אמריקאיות רבות, קראו לסובייקטיביות חדשה בקול הפמיניסטי. הן ביקשו לשאת ולתת על מקום במחשבה הפמיניסטית לדעות סובייקטיביות הקשורות לגזע. התמקדות זו בצומת שבין גזע למגדר נשארה בולטת במהלך כל ההליך המשפטי של מקרה היל-תומאס.
זכויות הייסוד והפרוגרמות שהושגו על ידי פעילות פמיניסטיות של הגל השני – יצירתם של מקלטים ביתיים לנשים שעברו התעללות, ההכרה הציבורית בהתעללות ואונס, גישה לאמצעי מניעה ושירותי רבייה אחרים כולל הפיכת ההפלות לחוקיות, היצירה והאכיפה של מדיניות כלפי הטרדה מינית במקומות העבודה, שירותי טיפול בילד, מימון שוויוני לחינוך וחינוך בלתי פורמלי לבנות, תוכניות ללימודי נשים ועוד - שרתו כבסיס וככלי לפעילותן של הפמיניסטיות מהגל השלישי.
פמיניסטיות של הגל השלישי מגיעות ממגוון רקעים. הן מגיעות מתרבויות, מעמדות, הגדרות מגדריות ומיניות רבים ושונים. חלקן מעדיפות לא לקרוא לעצמן פמיניסטיות משום שלמילה זו יש אינטרפרטציות מוטעות רבות כקבוצה אקסקלוסיבית אליטיסטית או לחלופין כשונאות גברים. הפמיניזם של הגל השלישי מבקש לאתגר כל הגדרה אוניברסלית של נשיות.
הגל השלישי מתעסק בנושאים שנראה כי מגבילים או מדכאים נשים. פעילות להגברת המודעות ופעילות חינוכית נרחבת הן פעמים רבות הצעד הראשון שפמיניסטיות נוקטות לעבר שינוי חברתי. בספרן "המניפסט: נשים צעירות, פמיניזם והעתיד" (Manifesta: Young Women, Feminism and the Future) ג'ניפר באומגרדנר ואמי ריצ'רדס (Jennifer Baumgardner and Amy Richards) כותבות: "מודעות בקרב נשים היא שיצרה את השינוי, והמודעות, היכולת של האדם להיפתח לעובדה שלשליטה גברית יש השפעה על נשים בנות דורנו, היא מה שאנו צריכות... הנוכחות של פמיניזם בחיינו נלקחת כמובן מאליו. לדור שלנו, פמיניזם הוא כמו פלואוריד. אנחנו בקושי שמים לב שיש לנו את זה - זה פשוט במים."
אקטיביזם והאג'נדה של הגל השלישי > נושאים המעסיקים את הגל השלישי של הפמיניזם

נושאים מרכזיים שבהם עוסק הגל השלישי של הפמיניזם הם גזע, מעמדות ומיניות. נושאים חשובים נוספים הם נשים בעבודה — תקרת הזכוכית, הטרדה מינית ואי הוגנות בחוקי פרישה מעבודה בשל אימהות; תקיפה מינית ואונס; אימהות- תמיכה באימהות חד הוריות על ידי קצבת רווחה וטיפול בילדים ויחס לאימהות עובדות; נשים, פוליטיקה ואינטלקט- כבוד לנשים כיצורים תבוניים, פוליטיים בעלות תודעה פוליטית ואינטליגנטית; המדיה- סטנדרטים לא בריאים שנשים מרגישות כי הן צריכות לעמוד בהם, הפרעות אכילה וציורן של נשים כאובייקטים מיניים הקיימות רק כדי למלא את צרכיו של הגבר.
אקטיביזם והאג'נדה של הגל השלישי > אקטיביזם והתוצרים של הגל השלישי

טרנספורמציה היא תוצר של שיתוף פעולה ומודעות. כאשר יש עלייה בתודעה, אקטיביזם הוא הכרחי לפמיניזם. ישנו שפע של תנועות שורשיות- התארגנויות חברתיות הפועלות מחוץ למרכזי כוח פוליטי ושל קואליציות הפועלות לשנות את העולם שנשים חיות בו. לדוגמה Dress for Success, ארגון האוסף חליפות דרך תרומות ואירועי התרמה ונותן אותן לנשים החיות מקצבת רווחה כדי ליצור בהן ביטחון במראן כאשר הן ניגשות לראיון עבודה. ארגונים נוספים הפועלים בארצות הברית: National Organization for Women, La Red, The Third Wave Foundation, Women’s Action Alliance, Voters for Choice, Students Organizing Students, Take Back the Night, Code Pink ועוד.
אולם, פמיניסטיות של הדור השלישי טוענות שאדם לא חייב להצטרף לארגון קיים על מנת ליצור שינוי משמעותי בקהילה בה הוא חי. כל אדם עם אסטרטגיה וכוונה יכול להיות אקטיביסט אם הוא מממש את המקורות שלאל ידו.
הצגת סיפורים היא דרך פרודוקטיבית שאומצה על ידי נשות הגל השלישי להעלאת מודעות והפשטת דוגמאות של דיכוי. "לעיתים קרובות, נשים יבינו שחוויה שעברו היא תוצאה של סקסיזם רק אם הן שומעות אישה או נשים אחרות מדברות... קריאה על חוויות אמיתיות של נשים בספרים ומגזינים יכולה לספק את "הנפילה של האסימון" להכרה של האישה."
כתוצאה, מגזינים פמיניסטיים כ - Bitch, Bust, Off Our Backs, Ms. הצליחו בהעברת מסרים בעניינים הקשורים בנשים וסיפורים אישיים של נשים הקשורות לתנועה הפמיניסטית. ספרים כמו "מונולוגים מהווגינה" של איב אנסלר (Eve Ensler), "הקשיבו! קולות מהדור הבא של הפמיניזם." בעריכת ברברה פינדלן (Barbara Findlen) ו Bitchfest בעריכת ליסה ג'רויס ואנדי זיסלר (Lisa Jervis and Andi Zeisler) פעלו את אותה פעולה כמו גם ועידות וכנסים בהם נשים מתכנסות ומהוות השראה אחת לשנייה.
אקטיביזם והאג'נדה של הגל השלישי > זכויות רבייה

זכויות רבייה הן נושא בו עוסקות פמיניסטיות של הגל השלישי מכיוון שחייהן של נשים והכבוד לגופן הם מהנושאים המרכזיים של הפמיניזם. ההצבעה בבית המשפט העליון של ארצות הברית התומכת באיסור פדרלי על הפלות נתפסת כהגבלה מחמירה של זכויות אזרחיות וזכויות רבייה של נשים. הגבלות על החלטת בית המשפט העליון מ-1973 בפסק דין רו נגד וייד שהפכה את ההפלות בארצות הברית לחוקיות, הופכות להיות יותר ויותר נפוצות במדינות שונות בארצות הברית. הגבלות אלו כוללות חקיקה של פרקי זמן של המתנה, חוקים הקשורים להסכמה הורית והסכמה של בן הזוג. בנוסף, מתנגדים לשימוש באמצעי מניעה ולשיעורי חינוך מיני מנסים להעביר חוקים המאפשרים לרוקחים למנוע מאנשים קניית אמצעי מניעה על בסיס עמדות מוסריות, חוקים שיביאו להפסקת מימון לתוכניות ציבוריות של תכנון משפחה וללימוד תלמידים בחינוך הציבורי שהימנעות מקיום יחסי מין לפני החתונה היא ההתנהגות הראויה היחידה. בנוסף, אלימות והפרעות במרפאות לתכנון משפחה ומרפאות להפלה ממשיכות להוות מכשול בפני טיפול רפואי בנשים בנושאי רבייה.