stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תל חפר

| --- | --- |

 היסטוריה
 תקופות:  התקופה הכלקוליתית, התקופה הרומית בארץ ישראל, תקופת הברזל, תקופת הברונזה, התקופה הביזנטית בארץ ישראל 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°22′18″N 34°54′27″E﻿ / ﻿32.37157°N 34.90743°E﻿ / 32.37157; 34.90743
  (למפת נתניה מוגדלת) תל חפר(למפת נתניה רגילה) תל חפר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל חפר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל חפר
 
תל חֵפֶר, או תל אֶל-אִיפשָר, הוא תל ואתר ארכאולוגי בשרון. האתר שוכן על רכס הכורכר המזרחי, צפונית לנחל אלכסנדר, כ-4 קילומטר מחוף הים התיכון וסמוך למקורות מים ולדרך עתיקה. שטח התל מעל 40 דונם וגובהו כ-15 מטר מעל סביבתו (22.50 מטר מעל גובה פני הים). חלקו הדרומי גבוה וחלקו הצפוני נמוך וצר. נראה כי בימי קדם ניתן היה לשוט עם ספינות לאורך נחל אלכסנדר עד לאזור התל. בגלל כל המאפיינים הללו, תל חפר הוא האתר הארכאולוגי החשוב והגדול ביותר באגן הניקוז התחתון של נחל אלכסנדר (שבאזור השרון). בשנת 1872 ביקרו באתר סוקרי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל (PEF), אשר טענו כי שמו הערבי של האתר מקורו בשמו של שבט טורקמני.
את חפירות האתר ניהלו יוסף פורת מטעם רשות העתיקות וסמאול פליי מטעם אוניברסיטת באפלו. החפירות החלו ב-1979 והתרכזו בשלושה שטחים, שניים על ראשו ואחד בשוליו הדרום-מערביים והתגלה כי שוליו המקוריים של התל נהרסו בעבר.
זיהוי

בשנת 1935 הציע בנימין מזר לזהות את האתר עם חפר המקראית. חפר מוזכרת שלוש פעמים בתנ"ך: כאחת מערי המדינה אותם הביס יהושע בן-נון, "ארץ חפר" תחת בן-חסד, נציב של המלך שלמה, וכאחת מהמשפחות בשבט מנשה (שלאחר מכן יישבו את האתר). מזר שינה את דעתו והציע את ואדי חווארת כמקומה של ארץ חפר. חוקרים אחרים טוענים כי ארץ חפר כלל לא נמצאה בשרון אלא בהרי מנשה. הארכאולוג שמעון אפלבאום הציע לזהות באתר את הכפר השומרוני "כפר פרשיי", המוזכר בתלמוד.
תולדות האתר > תקופת הברונזה

היישוב הקדום ביותר באתר נוסד בתחילת תקופת הברונזה הקדומה (כ-5,000 שנה לפני זמננו). לא נמצאו ממצאים משאר תקופת הברונזה הקדומה, אך כן נמצאו בקיבוץ מעברות הסמוך מערות קבורה מתקופת הברונזה הקדומה. עדויות לפעילות אנושים בתקופת הברונזה התיכונה I (בין 2200-2000 לפנה"ס) כוללות מספר כלי חרס. על יד מושב אלישיב שמצפון לאתר נמצאו מספר מערות קבורה מאותה התקופה. בנוסף נמצא בסמוך לכפר מונש מטמון ובו 37 כלי עבודה ונשק עשויים נחושת הכוללים גרזנים, מפסלות, מסור, רמחים, פגיונות ועוד. המטמון התגלה בשנת 1962. היישוב באתר התחדש באופן משמעותי בתקופת הברונזה התיכונה IIא (2000-1750 לפנה"ס). מיישוב זה נמצאו כלים האופייניים למערב ארץ ישראל, כמו גם מספר כלים מצריים. יישוב זה חרב בשריפה ועליו הוקם יישוב חדש. ייתכן וסיבת החורבן היא מסעו של פרעה סנוסרת השלישי לעיר "שכממ" (שהיא אולי העיר שכם), המתואר בכתובת ח'ו-סבך שנמצאה באבידוס שבמצרים. ביישוב החדש נמצא מבנה גדול, אולי ארמון, ששטחו כ-300 מטר רבוע. המבנה מתוארך לסוף התקופה. באתר נמצאו בסך הכל 12 כלים המשויכים לממלכה התיכונה במצרים מימי השושלת ה-12. זוהי הכמות הגדולה ביותר שנמצאה בכל אזור הלבנט ותגלית זו תרמה להבנת הקשרים בין הארץ למצרים בתקופה הזו.
מתקופת הברונזה התיכונה IIב (1750-1550 לפנה"ס) נמצאו ממצאו ממצאים דלים ולכן משערים החוקרים כי בתקופה זו היה היישוב קטן ודל. בתקופה זו נבנה מסביב ליישוב קיר לבנים בעובי של 1.2 מטר. לא ניתן לדעת בוודאות אם היישוב היה מבוצר בחלקים מאוחרים יותר של תקופת הברונזה התיכונה משום שכאמור שוליו של התל נהרסו.
בתקופת הברונזה המאוחרת המשיך היישוב להתקיים. בחפירות התגלו שרידים של מחסן ובו כלים רבים. נראה כי המחסן נחרב שלוש פעמים בין המאה ה-16 למאה ה-15 לפנה"ס, ואפשרי שהסיבה לחורבנו הסופי הוא מסעו של פרעה אמנחותפ השני. היישוב נבנה שוב והתקיים עד סוף תקופת הברונזה בסביבות שנת 1200 לפנה"ס. ביישוב נמצאו כלי חרס רבים ובהם כלים שיובאו מקפריסין, עגילים עשויים כסף, ולוחיות עשויות עצם. נמצאו גם שלוש צלמיות חרס של האלה הכנענית עשתרת שזמנן בין 1400 ל-1200 לפנה"ס. סיבת החורבן בסוף התקופה אינה ברורה אך ייתכן והיא קשורה בפשיטות של גויי הים (מהם הגיעו הפלשתים). טענה זו נתמכת על ידי חרסים המיוחסים לגויי הים שנמצאו באתר.
תולדות האתר > תקופת הברזל

ההתיישבות באתר המשיכה במהלך תחילת תקופת הברזל (1200-1000 לפנה"ס). בתקופה זו נבנו מספר מחסנים ונחפרו מספר בורות. היישוב התקיים עד למאה ה-9 לפנה"ס, אז תושבי האתר קברו את חורבות העיר מתקופת הברונזה ומתקופת הברזל המוקדמת כדי להקים יישוב חדש. מיישוב זה נחפר מבנה מגורים ומחסנים. הממצא מתארך את היישוב למאה ה-8 לפנה"ס. ביישוב זה נמצאה עדות לתעשיית קמח. היישוב חרב בשנת 732 לפנה"ס במהלך מסע הכיבוש של תגלת פלאסר השלישי, מלך אשור.
מן התקופות הבאות, התקופה הפרסית (539-332 לפנה"ס) והתקופה ההלניסטית בארץ ישראל (332-37 לפנה"ס) נמצאו רק חרסים המעידים על קיומו של יישוב קטן באתר שאינו נחפר.
תולדות האתר > התקופות הרומית וביזנטית

באתר התקיים יישוב גדול בתקופה הרומית המתוארך למאות הה-3 וה-4 לספירה. בתקופה הביזנטית התקיים באתר יישוב גדול ובו בתי מגורים, בית מרחץ וגת ליין. במבנים נמצאו כלי חרס, נרות שמן, חפצי עצם, עץ ומתכת. כמו כן נמצאו גם עצמות בעלי חיים שרובן של בקר והצאן. היישוב הזה הוא מן המאה ה-5 ונראה כי הוא חרב בסוף המאה או בתחילת המאה ה-6. מיד לאחר החורבן הוקם יישוב חדש ממנו נשתמרו מספר בורות. אחד הממצאים החשובים של היישוב החדש שהתקיים עד אמצע המאה ה-7 הוא מספרן הרב של עצמות החזיר שנמצאו בו. על פי ממצאים אלה, ניתן לשער כי באתר התקיים יישוב יהודי או שומרוני ("כפר פרשיי" מהתלמוד?) שהקפיד על אכילת בשר כשר. אותו יישוב נחרב בהקשר למרד יוליאנוס בן צבר השומרוני בשנת 529 שבמהלכו נהרסו יישובים שומרוניים ברבים, תופעה הניכרת בשרון. באתר נבנה יישוב נוצרי ועדות לכך הופעתן של עצמות החזירים. הסיבה לחורבן היישוב במאה ה-7 היא אולי נקמתם של השומרונים במהלך כיבוש ירושלים בידי הפרסים בשנת 614 או בעקבות הכיבוש הערבי של ארץ ישראל בשנת 638.
הערות שוליים

↑  יוסף פורת וסמואל פליי, "תל חפר", בתוך: אפרים שטרן ואחרים, האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ ישראל, בהוצאת החברה לחקירת א"י ועתיקותיה, משרד הביטחון וכרטא, 1992, כרך 2, עמ' 525
↑  אלכסנדר גליק, ‏תל חפר דוח סופי, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 126, 29 בדצמבר 2014
↑  האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, עמ. 525-526
1 2  האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, עמ. 528-529
↑  216 .Ezra S. Marcus, Yosef Porath, Robert Schiestl, Anne Seiler and Samuel M. Paley, "THE MIDDLE KINGDOM EGYPTIAN POTTERY FROM MIDDLE BRONZE AGE IIa TEL IFSHAR", Egypt and the Levant, Vol. 18 (2008), p
↑  האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, עמ. 526-528
↑  אפרים שטרן, "התרבות החומרית של גויי הים הצפוניים", קדמוניות, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, חוברת 147, 2014, עמ. 4
↑  האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, עמ. 528
↑  "עמק חפר - 1979", חדשות ארכיאולוגיות, רשות העתיקות, כרך עג, ינואר 1980, עמ. 19-20
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498869005171  VIAF: 316602151   WorldCat (עם VIAF): 316602151 
כיום שוכן על התל בית העלמין של קיבוץ מעברות
שנהב צדוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 ביולי 1977 (בת 47)
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 עיסוק:  שחקנית, מפיקה, במאית
 מקום לימודים:  בית צבי (2005) 
 בן זוג:  אביב בן ישי
 פרופיל ב-IMDb
 
שנהב צדוק (נולדה ב-18 ביולי 1977) היא שחקנית ישראלית. למדה משחק בבית צבי שלוש שנים ובוגרת מחזור מ"ג – 2005. התחילה את דרכה על הבמה כרקדנית מגיל 8 עד 18 היא הופיעה על במות כרקדנית. אחרי הצבא עבדה בצוות בידור במלון באילת. יש לה ניסיון גם בהפקות מיוזמות אישיות כמפיקה ובמאית ובהפקות. בשנת 2001 הייתה מועמדת להיות מנחה בערוץ הילדים בתחרות שנערכה לבחירת מנחה אך לבסוף לא זכתה.
קריירת משחק

בשנת 2004 שיחקה בסדרת הדרמה "אהבה זה כואב" ששודרה בערוץ עשר, בתפקיד אלמוגית, האקסית של אורן (אסי כהן). באותה השנה גילמה את איה בסדרת הדרמה "שבתות וחגים".
בשנת 2006 כיכבה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה ששודרה בערוץ 24 "ילדות רעות" בתור הילה לוי. היא שרה את שיר הנושא של הסדרה עם אליענה בקייר, קרן ברגר, ולימור אטיאס שאיתם היא גם משחקת בסדרה. הסדרה עוקבת אחר להקת בנות מדימונה הנקראת "ילדות רעות", שזכתה בתחרות מוזיקה עירונית, ואחר מהלכיהן של חברות הלהקה לפיתוח הקריירה המוזיקלית שלהן בתל אביב.
בשנת 2007 התארחה בעונה הראשונה של הסדרה הקומית של נאור ציון שנקראת "החברים של נאור" ושיחקה את סוהיר. באותה השנה השתתפה בעונה השנייה של הטלנובלה של HOT "האלופה" בתור מיטל אוגנסיאן / סימה בוחבוט במקום לירז צ'רכי.
בשנת 2008 גילמה את מירב בסרט "לא יודעת איך".
בשנת 2009 השתתפה בקליפ של איל גולן בשיר "על חבל דק".
בשנת 2014 השתתפה בסדרת הדרמה של HOT "מתים לרגע" בתור וורדה.
בשנת 2016 שיחקה בסרט "מלאך של אמא" גילמה את דמותה של נירית שגיא.
השתתפה בכמה פרסומות בניהם: בנק הפועלים, NAA – Naor Artists Agency סוכנות נאור, פנדה.
בתיאטרון
השתתפה בהצגת הילדים "בעקבות המכבים".
בעבר ביימה את המחזמר "קזבלן".
שיחקה בהצגה "מרקו".
חיים אישיים

צדוק ניהלה מערכת יחסים עם אביב בן ישי, הכוריאוגרף של נולד לרקוד, שאיתו התגוררה ועבדה בבאר שבע.
הערות שוליים

1 2  שנהב "ילדת טבע" צדוק, באתר ynet, 12 במאי 2006
↑  ליאור ליברובסקי‏, שנהב צדוק בתפקיד לירז צ'רכי, באתר וואלה, 19 ביוני 2007
↑  מאור אלמוג, מופעים לילדים, הצגות לילדים - בעקבות המכבים, באתר www.habama.co.il
1 2  יפה כשנהב, באתר "את", 16 באוקטובר 2007
↑  הלב הגדול של מרקו הקטן, באתר ashdodnet.com
שמרקה קצ'רגינסקי

| --- | --- |

 לידה:  28 באוקטובר 1908 וילנה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  23 באפריל 1954 (בגיל 45) מנדוסה, ארגנטינה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, פולין, ברית המועצות, ארגנטינה 
 שפות היצירה:  יידיש 
 יצירות בולטות:  Tates, Mames, Kinderlekh 
 תקופת הפעילות:  מ-1934 
 
שמריהו (שְׁמֶרְקֶ'ה) קָצֶ'רְגִינְסקי (ביידיש: שמערל או שמערקע קאַטשערגינסקי; בכתיב לועזי: Shmerke Kaczerginski;‏ 1908, וילנה – 28 באפריל 1954, מנדוסה, ארגנטינה) היה סופר, עיתונאי ומשורר יידיש, פרטיזן במלחמת העולם השנייה.
קורות חיים

שמרקה קצ'רגינסקי נולד בווילנה שבליטא (אז באימפריה הרוסית) בשנת 1908. למד במוסדות דתיים והשתלם בענף הדפוס בווילנה. מגיל צעיר החל לכתוב שירים וסיפורים ולפרסמם. היה בין המייסדים והפעילים של חבורת משוררי היידיש הצעירים בווילנה, "יונג וילנה" ("וילנה הצעירה"). קצ'רגינסקי היה בעל השקפות שמאלניות, והצטרף בצעירותו למפלגה הקומוניסטית. בווילנה היה כתב של העיתון היידי מאמריקה "מאָרגן פֿרייַהייט". כבר מצעירותו נתחבבו כמה משיריו על ההמונים היהודים בווילנה ובפולין, והפכו לשירי עם מושרים.
עם ההסכם בין ברית המועצות לגרמניה הנאצית, הסכם ריבנטרופ–מולוטוב (1939), התרכזו בווילנה עשרות אלפי יהודים שנמלטו מפולין, ובהם משוררים וסופרים רבים. תוך זמן קצר קמו מוסדות ספרותיים קומוניסטיים, לפי הדגם הסובייטי, וקצ'רגינסקי תפס מקום בולט בהתארגנויות החדשות.
ביוני 1941 החלה הפלישה הנאצית לברית המועצות. יהודים רבים הצליחו להימלט מזרחה עם הקומוניסטים, אך רבים יותר נותרו בווילנה בגטו. קצ'רגינסקי לא הצליח להימלט מזרחה, ונמלט כשנה מהגרמנים כשהתחזה למשוגע חרש אילם. באביב של שנת 1942 חזר לווילנה והשתקע בגטו. נטל חלק פעיל בחיי התרבות הענפים והאינטנסיביים שהיו בגטו. פעל בגטו יחד עם המשורר אברהם סוצקבר ואחרים, והיה בין השאר בין מצילי אוצרות היהדות העצומים שהיו בווילנה: באפריל 1943 החלו הנאצים לבזוז את ספריית "ייווא", כחלק מ"מבצע רוזנברג", וכפו על קצ'רגינסקי לסייע להם באיסוף מסמכים מייווא על מנת להעבירם לברלין. היות ש-"ייווא" שכן מחוץ לגטו, עלה בידו של קצ'רגינסקי, בסיוע סוצקבר ואחרים, להציל ספרים, כתבי-יד ומסמכים מארכיון גטו וילנה. קבוצה זו בהנהגתם כונתה "בריגדת הנייר".
בספטמבר 1943 נמלט קצ'רגינסקי מגטו וילנה, והצטרף ליחידת פרטיזנים ביער רודניקי. בשל חברותו במפלגה הקומוניסטית, קוּדם לתפקידי ארכיון, עיתונאות, רישום ותעמולה בחטיבת הפרטיזנים הרוסית. בקיץ 1944 היה בין ראשוני השבים לווילנה ולגטו החרב. קצ'רגינסקי התמסר לפעולות הצלה שימור ואיסוף של יצירות התרבות היהודית שנמחקה. ובשנת 1948 בשיתוף עם דוד בוטביניק הוציא אנתולוגיה גדולה של שירת יידיש שחוברה בגטאות ובמחנות ההשמדה. לשירים צורפו לחנים והאסופה הזו הפכה לאבן פינה ביצירת היידיש של תקופת ההשמדה.
קצ'רגינסקי עצמו חיבר בתקופת המלחמה שירים, שרבים מהם היו ללהיטים, בהם: "פֿרילינג" (אביב), שנכתב לאחר מות אשתו בגטו; "יוגנט הימן" (המנון הנוער), שהיה להמנון מועדון הנוער בגטו; "דאָס עלענטע קינד" (הילדה הגלמודה), שנכתב בעקבות סיפורה של בתה של חברתו, המורה רחל פופקו-קרינסקי, שהוחבאה על ידי העוזרת הנוצרייה של המשפחה; "איציק וויטענבערג" (איציק ויטנברג), המתאר את ההקרבה של מנהיג הפרטיזנים בגטו וילנה; וכן "שטילער, שטילער" (שקט, שקט), אולי שירו הידוע ביותר, שנכתב כתגובה לרצח ההמוני של יהודי ליטא בפונאר שליד וילנה.
קצ'רגינסקי לא היה ציוני; הוא התנכר לעברית, ובחר שלא לשבת בישראל, בניגוד לחברו המשורר אברהם סוצקבר. הוא היגר בשנת 1950 לארגנטינה, שהיה בה עדיין באותה עת ציבור דוברי יידיש ניכר. ואכן, חמישה מספריו, ביידיש, יצאו לאור בבואנוס איירס.
ב-28 באפריל 1954 נהרג שמרקה קצ'רגינסקי בתאונת מטוס בארגנטינה.
היה נשוי ואב לבת.
שמרקה קצ'רגינסקי פרסם עשרות ספרי שירה וסיפורת ביידיש. רק שירים בודדים מיצירתו תורגמו לעברית.
ספריו (רשימה חלקית)

חורבן ווילנע: אומקום פון די יידן אין ווילנע און ווילנער געגנט פערזענלעכע איבערלעבונגען: זאמלונג פון עדות באווייזן אדער דאקומענטן, ניו יורק: ארויסגעגעבן פון דעם פאראייניקטן ביכער פארלאג, 1947.
פארטיזאנער גייען: פארצייכענונגען פון ווילנער געטא, בואנוס איירס: צענטראל-פארבאנד פון פוילישע יידן אין ארגענטינע, 1947.
צווישן האמער און סערפ: צו דער געשיכטע פון דער ליקווידאציע פון דער יידישער קולטור אין סאוועטן-רוסלאנד ["בין הפטיש למגל: לתולדות חיסול התרבות היהודית ברוסיה הסובייטית"] / ש’ קאטשערגינסקי, פריז: א גרופע פריינד פון ווילנע, 1949. (מהדורה נוספת: בואנוס איירס, דער אמת, 1950.)
איך בין געווען א פארטיזאן: די גרינע לעגענדע / שמריהו קאטשערגינסקי, בואנוס איירס: פריינד פונעם מחבר, 1952.
שמערקע קאטשערגינסקי אנדענק בוך / שמריהו קאטשערגינסקי, בואנוס איירס: [חמו"ל], תשט"ו.
ספריו (רשימה חלקית) > שירים

דאס געזאנג פון ווילנער געטא [תווים] / געזאמלט, דערקלערט און הקדמה פון ש’ קאטשערגינסקי, פריז: פארבאנד פון די ווילנער אין פראנקרייך, 1947.
לידער פון די געטאס און לאגערן [תווים] / טעקסטן און מעלאדיעס געזאמלט: ש’ קאטשערגינסקי; רעדאקטירט: ה' לייוויק, ניו יורק: ציקא, 1948.
גאטע און ישראל לידער [תווים] / שמריהו קאטשערגינסקי, בואנוס איירס: ארגענטינער אפטייל פון יידישן קולטור קאנגרעס, תש"י.
הערות שוליים

↑  הנחת אבן הפינה לבניין ייווא, אוקטובר 1929, באתר יד ושם.
↑   עופר אדרת, במקום להבריח מזון, הם הבריחו ספרים, באתר הארץ, 21 בינואר 2021
↑  "פרילינג" - אביב, באתר "מיתרי הלב: מוסיקה מתקופת השואה", יד ושם.
↑  דאָס עלנטע קינד - הילדה הגלמודה, באתר "מיתרי הלב: מוסיקה מתקופת השואה", יד ושם.
↑  "איציק וויטענבערג" – איציק ויטנברג, באתר "מיתרי הלב: מוסיקה מתקופת השואה", יד ושם.
↑  ש. קצ'רגינסקי, דבר, 29 באפריל 1954.
↑  תחת השם Shmerke Kakserginski ברשימת הניספים, באתר La Rioja Antigua.
↑  ראו סקירה: יונה גולדברג, "שקיעת היהדות"?, דבר, 28 באפריל 1950.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007287750005171  PLWABN: 9810555412605606  BnF: cb166495890 (data)  CiNii: DA16456465  GND: 124694519  ISNI: 0000 0000 8232 392X  LCCN: no94000094  MusicBrainz: 73657d54-59d1-4f2c-9d9b-fafc1a50a7a1  NTA: 108939944  SELIBR: 137284  SUDOC: 241331617  VIAF: 52629638   WorldCat (עם VIAF): 52629638
ת'יורסאו

| --- | --- |
מראה הנהר ת'יורסאו מפסגת הר הגעש הקלה, הר בורפל (Búrfell) ברקע
מראה הנהר ת'יורסאו מפסגת הר הגעש הקלה, הר בורפל (Búrfell) ברקע
 מידע כללי
 אורך:  230 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  390 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  7,530 קמ"ר
 מוצא:  הקרחון הופסיוקול, במערבהּ של רמת איסלנד
 יובלים:  Tungnaá, Fossá 
 שפך:  האוקיינוס האטלנטי
 מדינות באגן הניקוז:  איסלנד
 
ת'יורסאו (באיסלנדית: Þjórsá) הוא הנהר הארוך ביותר באיסלנד. אורכו 230 קילומטרים והוא מנקז שטח של 7,530 קמ"ר. ספיקתו הממוצעת היא 390 מ"ק לשנייה.
גאוגרפיה

מוצא הנהר הוא הקרחון השלישי בגודלו באיסלנד — הופסיוקול (Hofsjökull), הממוקם במערבהּ של רמת איסלנד (הרמה שמכסה את רוב פנים הארץ). משם, הנהר זורם דרום-מערבה. תחילה, הוא עובר דרך הקניונים שברמה. סמוך ליציאתו מהרמה, מימיו של ת'יורסאו מוסטים (בחלקם) מזרחה — ליצירתו של האגם המלאכותי ת'וריסוואטן (Þórisvatn). המים שנאגרים באגם משמשים להפקת חשמל. בקטע זרימתו העליון, ת'יורסאו קופא בחורף.
אחרי יציאתו לשפלה, ת'יורסאו חולף ממערב לחלקהּ של רמת איסלנד, שחודר דרומה אל השפלה במקביל לנהר. מצפון להר הגעש הקלה (שבחלק זה של הרמה), מימיו של ת'יורסאו נאגרים במאגר המים סולטארטאנגאלון (Sultartangalón) שבשפלה. שם, אל ת'יורסאו נשפך הנהר טונגנאאו (Tungnaá).
לפני כניסתו לעמק ת'יורסאורדאלור (Þjórsárdalur) שבדרום-מערב איסלנד, הנהר חולף ליד הר בורפל (Búrfell). למרגלותיו של הר זה נמצאת תחנת כוח הידרואלקטרית, המנצלת את מי הנהר להפקת אנרגיה. למרגלות ההר, שבגבולו המערבי של העמק, נמצאת גם חווה קהילתית משוחזרת מימי הוויקינגים — ת'יודוולדיסבאירין סטיונג (Þjóðveldisbærinn Stöng). באזור זה, ת'יורסאו חולף בשדה הלבה הגדול ביותר באיסלנד — ת'יורסאו (על שם הנהר, שלאורך רוב מסלולו צמוד לשדה).
במורד הזרם, כאשר הנהר מתעקל צפון-מערבה, מסתעף ממנו ערוץ נוסף. עשרות קילומטרים ממערב לנקודת ההיפרדות, הזרם הנוסף מתחבר אל הזרם המרכזי. שני הערוצים הללו יוצרים (ביניהם) אי גדול, שנקרא אאורנס (Árnes). בעבר, האי שימש כמקום לכינוס הת'ינג (þing) — אספת עם מסורתית. על שמו של האי, אאורנסיסלה (Árnessýsla — האי אאורנס) היה גם שמו של אחד מ-23 המחוזות ההיסטוריים באיסלנד, הנמצא בדרום-מערב הארץ ובו זורם ת'יורסאו.
כביש הטבעת של איסלנד חוצה את הנהר ת'יורסאו — דרך הגשר שבין העיירות סלפוס והלה. קילומטרים ספורים מדרום-מערב לגשר, הנהר נשפך אל האוקיינוס האטלנטי.
תופי בונגו

תופי בונגו
תופי בונגוס הם כלי נגינה קובני שמקורו ככל הנראה במרכז אפריקה. הבונגוס הם זוג תופי ידיים קטנים, עגולים המחוברים בדופן על ידי מוט קשיח (לרוב הקטן בקוטר 20 סנטימטר, הגדול 25 סנטימטר). הבונגוס פתוחים מלמטה.
בימינו, בונגוס עשויים מעץ או מפיברגלס, עם עור עגל מעובד, עץ או חומר סינתטי בתור ממברנת התנודות. הנגינה בבונגוס מתבצעת לרוב על ידי אחיזתם בין ברכי הנגן (כך שהשוקיים מקבעות אותם משני הצדדים, והתחתית שלהם נשענת על השרפרף עליו יושבים), והטייתם קדימה כך שלנגן נוח לתת מכות קצה (slap) ומכות עם עקב היד (backhand).
המקצב הנפוץ לנגינה על תופי בונגוס הוא קצב פשוט הנקרא מרטילו. בלהקות סון וטימבה, הבונגוסרו (נגן בונגוס) מאלתר עליהם במהלך הקטעים השקטים בשיר (הבתים), ועובר לנגן על קאמפאנה במהלך הקטעים היותר אנרגטיים (ה"קורו"- הפזמון).
בשל הקומפקטיות הרבה שלהם, נוחות ההובלה וקלות הנגינה, הבונגוס הפכו לכלי פופולרי גם מחוץ לעולם הלטיני. בליווי גיטרה או מפוחית, הבנוגוס מאפשרים נגינה בחיק הטבע בלי לוותר על בסיס קצבי. כיום, להקות רבות משתמשות בבונגוס בקטעים מסוימים.
ראו גם

תופי קונגה
תשחץ

תשחץ שפורסם בהוצאת ענבר
תשחץ הוא סוג של תשבץ, שבו ניתנות ההגדרות בתוך מסגרת התשבץ וכיוון רישום המילים מסומן בחץ כיוון. ההגדרות יכולות להירשם במלל או להינתן כאיורים.
מלל ההגדרות בתשחצים נרשם בדרך כלל בכתב זעיר בתוך משבצת סמוכה (בדרך כלל, אך לא תמיד) למשבצת בה צריכים לכתוב את האות הראשונה של המילה המוגדרת. המקום בתוך המשבצות מוגבל ומשפיע על היכולת של המחבר לפרט ולהעמיק את ההגדרה.
היתרון הגדול של התשחץ, לעומת התשבץ הרגיל, נעוץ בכך שהפותר אינו צריך להעביר את מבטו מאזור ההגדרות לאזור כתיבת המילים, הלוך וחזור. בתשחץ בידורי, עובדה זו הופכת את פתירת התשחץ לנעימה יותר. בתשחץ לימודי, שנועד לסייע לחזור על חומר נלמד או ללמוד איות בסיסי של מילים, עובדה זו חוסכת זמן ומקלה על התלמיד. אם התלמיד ברמת ראשית קריאה או שיש לו לקות למידה קשה, עובדה זו יכולה להיות קריטית להצלחת הלימוד בעזרת התשחץ.
עטיפת לחוברת "תשחצים מעמיקים" של הוצאת ענבר, סדרה שלא היה לה המשך
עבור תלמידים בראשית קריאה, שמשתמשים בתשחץ כדי ללמוד איות בסיסי, תשחץ מאוייר, במקום כזה שיש לקרוא בו את ההגדרות, עשוי להיות מועיל יותר מתשחץ שההגדרות כתובות בו.
בישראל הפופולריות של התשחצים גבוהה מאוד ומספר חוברות התשחצים, הנמכרות לציבור הרחב, עולה על מספר כל יתר סוגי התשבצים גם יחד. הפופולריות תלויה גם בקושי שהתשחץ מציב מול הפותר - חוברות קשות פחות פופולריות
תשבץ שוודי

יש ארצות בהן מה שמכונה בישראל "תשחץ" נושא אצלם את השם "תשבץ שוודי". יש גם גרסה מיוחדת של "תשבץ שוודי", בה במקום הגדרה נרשמות אותיות המילה המבוקשת, אך לא בסדר המקובל במילה, אלא בסדר אלפביתי. הופעת התשבץ השוודי התחילה דווקא בדנמרק והם שכיחים בארצות סקנדינביה, אך לא רק.
העיתון Berlingske Tidende הגיש ב-1948 בקשה לפטנט על פורמט התשחץ והצליח לשמור לעצמו זכויות בלעדיות עד 1952, כשבקשת הפטנט נדחתה.
קביעת איכותו של תשחץ

איכותו הטכנית של תשחץ בידורי נמדדת ממבט ראשון לפי שלושה מבחנים עיקריים:
קיומם של מערכים רצופים של משבצות שחורות/משבצות המכילות הגדרות, שמחלקים את התשחץ למספר תשחצים קטנים יותר מעיד על איכות נמוכה.
מספר גדול יחסית של משבצות שחורות/משבצות המכילות הגדרות מעיד על איכות נמוכה. היחס מחושב על ידי חלוקת סה"כ משבצות התשחץ במספר המשבצות השחורות/המשבצות המכילות הגדרות שיש בו. למשל תשחץ ברוחב של 13 משבצות ובאורך של 18 משבצות מכיל סה"כ 234 משבצות. אם יש בו 50 משבצות שחורות/משבצות המכילות הגדרות זה יחס של 4.68=234:50, יחס טוב למדי, אך אם היחס יהיה מספר נמוך בהרבה כמו 3.25=221:68 זה תשבץ באיכות טכנית נמוכה.
מספר גדול יחסית של אותיות סגורות (אות המהווה חלק ממילה אחת בלבד ולא משתי מילים), מכביד בצורה טכנית על הפותרים, אך מקל את מלאכת המחברים. מספר גדול יחסית של אותיות סגורות, הוא תוצאה מתבקשת של ריבוי המשבצות השחורות או המכילות מידע, ועל כן מעיד על איכות נמוכה יותר.
מחברי התשחצים יכולים לקבוע את הקושי שלהם על ידי שיבוץ מילים או מושגים פחות שכיחים או על ידי מתן הגדרות כלליות יותר או מתחכמות או על ידי קביעת מספר הנקודות השחורות או המכילות מידע.
בניגוד לזאת, תשחץ לימודי נמדד בהכלת המושגים הנלמדים, שהוא מסייע לחזור עליהם, ובחוסרן של מילים לא רלוונטיות.
גלריה

נערה פותרת תשחץ מאוייר לתרגול כתיב, שאוצר המילים המתורגות בו קשור למספרות
תשחץ להוראת ראשית קריאה באנגלית, שממחיש את הצלילים המשותפים למילים שונות
הערות שוליים

↑  על פי נתוני המכירה של הוצאת ענבר.
↑  Krydsord i Danmark (בדנית)
תשוקת הנצים

| --- | --- |

 מבוסס על:  Las aguas mansas 
 סוגה:  טלנובלה 
 יוצרים:  חוליו חימנז
 כותבים:  רודריגו טריאנה סרג'יו אוסוריו קמילו וגה
 בימוי:  הילאל סאראל
 שחקנים:  דנה גרסיה מריו צימארו פאולה ריי חורחה קאו אלפונסו בפטיסטה מישל בראון גלוריה גומז קריסטינה לילי נטשה קלאוס אנה לוסיה דומינגז ז'ריק לאון חואן סבסטיאן אראגון חואן פבלו שוק
 ארץ מקור:  קולומביה 
 שפות:  ספרדית 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  259 
 הפקה
 חברת הפקה:  RTI Producciones 
 הפצה:  נטפליקס, הולו, ויוה 
 שידור
 רשת שידור:  טלמונדו 
 רשת שידור בישראל:  ויוה פלוס
 תקופת שידור מקורית:  21 באוקטובר 2003 – 31 במאי 2022 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
תשוקת הנצים (בספרדית: Pasión de Gavilanes) היא טלנובלה קולומביאנית שנכתבה על ידי חוליו חימנס. הטלנובלה מבוססת על הטלנובלה Las aguas mansas משנת 1994 ששודרה בישראל בין השנים 2003–2004. עלילת העונה הראשונה דיברה על שלושה אחים שרוצים לנקום את מותה הטראגי של קרובת משפחה, אבל מתאהבים בבנות של האחראים למותה.
העונה שנייה המתרחשת 20 שנה לאחר אירועי הסדרה המקורית, משודרת החל מיולי 2022 בערוץ ויוה פרימיום.
הטלנובלה זכתה בפרס הראשון בתחרות ה-INTE (תחרות הפרס הבינלאומי לטלנובלות דרום אמריקאיות שנערך בארצות הברית) והייתה לטלנובלת השנה בקולומביה בשנת 2004.
עלילת העונה הראשונה

לאחר שמזלם לא שפר עליהם במולדתם, החליטו האחים לבית רייס לחצות את הגבול ולפתוח מאפייה למחייתם. חואן האח הבכור הוא ראש המשפחה והאחראי על העסקים. הוא חזק וחרוץ, אך גם קפדן ומעט פרימיטיבי. אוסקר הוא שאפתן ומחושב ומחפש רווחים בדרכים לא שגרתיות. פרנקו הוא בוהמיין בנשמתו והרומנטיקן שבחבורה. ליבייה האחות הצעירה היא רק בת 17, בבת עינם של אחיה הגדולים.
הבעיות מתחילות כשהנערה חסרת הניסיון, מתאהבת בגבר המבוגר ממנה בשנים רבות, ברנרדו אליסונדו, איתו היא מנהלת רומן סודי וסוער, על אף היותו נשוי. כשהיא מגלה לאחיה על הריונה, הם, שאינם יודעים על היותו נשוי, מאלצים את ברנרדו לשאת אותה לאשה. ברנרדו נאלץ להסכים, אך מספר ימים לאחר מכן נהרג בתאונה. כשליבייה שומעת על מותו של אהובה, היא שמה קץ לחייה. מעל קברה נשבעים אחיה לנקום את מותה.
השלושה מגיעים לאחוזת אליסונדו ומתחזים לעובדים שצפויים היו להגיע. בתוכניתם לפתות את הבנות לבית אליסונדו, כשם שברנרדו פיתה את אחותם. תוכניתם משתבשת, כאשר האחים נופלים למלכודת שלהם עצמם והאחוזה הופכת לשדה קרב, בה מעורבים אהבה, שנאה ו...תשוקה.
העונה השנייה

העונה השנייה משודרת החל מיולי 2022 בערוץ ויוה פרימיום בימים ראשון-חמישי בשעה 20:50.
משפחת רייס-אליסונדו היא המשפחה העשירה בעיירה. שלוותה מתערערת כשבניהם של נורמה וחואן מואשמים ברצח. כעת כולם ייאלצו להתמודד עם מבחן קשה לקשר העז שמאחד ביניהם.
צוות שחקנים

דנה גרסיה (נורמה אליסונדו אקאבדו דה רייס) - בתם השנייה של ברנרדו וגבריאלה, שרה אחותה הגדולה וחימנה אחותה הקטנה, אשתו של חואן, ואמם של חואן דויד, לאון ואריק, וגיסתם של אוסקר, פרנקו וליביה. נורמה שמורה מאוד ובעלת קסם שבמקום להיעלם עולה עם השנים. נורמה פעילה מאוד ודואגת לא רק לביתה, אלא גם לענייני החווה, מבלי להזניח את הפרטים. ערנית מאוד, אינטליגנטית, בעלת אישיות רבה, ומכבדת אנשים חשובים והעובדים המשרתים אותה. הוא אוהב מאוד את חואן ואת שלושת ילדיו, אותם הוא מגן ומנסה להבין. נורמה היא החברה ואיש סודן של אחיותיה, שמגיעות לעיתים קרובות לבקש את עזרתה ועצתה.