stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סופרג'יסטיות (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  שרה גברון 
 הופק בידי:  אליסון אואן 
 תסריט:  אבי מורגן 
 עריכה:  בארני פילינג 
 שחקנים ראשיים:  אדריאן שילר (דייוויד לויד ג'ורג') נטלי פרס (אמילי דייוויסון) מריל סטריפ (אמלין פנקהרסט) Shelley Longworth Finbar Lynch Clive Wood Jamie Ballard Annabelle Dowler ג'ף בל ליסה דילון Lorraine Stanley קארי מאליגן סמואל וסט אן-מארי דאף הלנה בונהאם-קרטר קול נידהם רומולה גראי ברנדן גליסון בן וישו Jonathan Cullen 
 מוזיקה:  אלכסנדר דספלה 
 צילום:  אדוארד גראו 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  Film4 Productions, Canal+, Ciné+, Ingenious Media, מכון הסרטים הבריטי, Ruby Films 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, פאתה 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 בנובמבר 2015 
 משך הקרנה:  106 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   suffragette
 פרסים:  פרס הקולנוע האירופי לעיצוב ההפקה הטוב ביותר (Alice Normington) 
 www.suffragettemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
סופרג'יסטיות (באנגלית: Suffragette) הוא סרט דרמה היסטורי בריטי משנת 2015. הסרט מבוסס על סיפור אמיתי, שבמרכזו פעילות בריטיות בולטות, במאבקן לקבלת זכות הבחירה לנשים (שבאותה עת הייתה זכותם הבלעדית של הגברים הבריטים) בממלכה המאוחדת.
הסרט בוים על ידי שרה גברון (Sarah Gavron) ונכתב על ידי התסריטאית אבי מורגן (Abi Morgan). מככבים בו קארי מאליגן, הלנה בונהם-קרטר, ברנדן גליסון, אן-מארי דאף ומריל סטריפ.
הסרט צולם בארמון וסטמינסטר, ובאישור חברי הפרלמנט הבריטי. זהו הסרט הראשון שזכה במעמד זה. הסרט יצא לאקרנים בבריטניה ב-12 אוקטובר, 2015 על ידי חברת פאה והיה בהפצה מוגבלת בארצות הברית ב-23 באוקטובר 2015 על ידי חברת פוקוס.
עלילה

בשנת 1912 מוד ואטס בת ה-24 עובדת ככובסת. מוד מגלה כי עמיתתה לעבודה ויולט מילר פעילה בתנועת הסופרג'יזם ואף משתתפת במהומות המתרחשות בעיר. מוד גם פוגשת באדית' אלין אשה בעלת ידע רחב ברפואה אך לא יכולה לעסוק בתחום בגלוי כי היא אשה. אדית' פועלת תחת שמו של בעלה, הרוקח. אדית' פעילה בתנועת הסופרג'יזם גם כן, ומגדירה את עצמה כלוחמת למען זכות ההצבעה.
אליס הואטון אשתו של חבר פרלמנט, מעודדת את הנשים העובדות במכבסות לתת עדות מול הפרלמנט, על מנת להבטיח את זכות ההצבעה. ויולט נבחרה לתת עדות מהמכבסה של מוד, אך היא הוכתה על ידי בעלה המתעלל, והוחלט כי מוד תוכל לתת עדות טובה יותר. מוד מאמינה כי עדותה עשתה רושם והולכת עם ויולט ואדית לשמוע את ההחלטה שהתקבלה בנוגע זכות הצבעה לנשים. ההחלטה הייתה לא לאשר את זכות ההצבעה, והנשים מחו על כך. השוטרים החלו לפנות את הנשים ולהכות אותן. מוד נתפסת ומוכנסת למאסר למשך שבוע. בעודה בכלא, היא פוגשת את אמילי דייוויסון, אשת אמונה של אמלין פנקהרסט.
כשהיא חוזרת הביתה, היא נאלצת להתמודד עם הביקורת של השכנים ועמיתה לעבודה. היא מבטיחה לבעלה סוני להתרחק מהסופרג'יסטיות. עם זאת, כשהיא מוזמנת לכנס סודי, לשמוע את דבריה של פנקהרסט, היא מחליטה ללכת. היא מחליפה כמה מילים עם פנקהרסט, נעצרת ומשוחררת בדיוק מול הבית שלה. בעלה רותח מזעם על כך שהשפילה אותו פעם נוספת ומגרש אותה מהבית. מוד נאבקת כדי לראות את הבן שלה, אף על פי שבעלה מסרב לאפשר לה זאת. מוד ממשיכה לעבוד במכבסה ורואה כיצד המנהל מתעלל מינית באחת הבנות החדשות, כפי שנהג לעשות עם הנערות במשך שנים. כאשר תמונתה של מוד מודפסת בעיתון והיא מתפרסמת כסופרג'יסטית, הוא מפטר אותה. מוד, שהגיעה לסף שבירה, שורפת את ידו עם מגהץ והמשטרה מגיעה. המפקח סטיד מאפשר לה להשתחרר אם תסגיר את שאר חברותיה לתנועה. מוד מסרבת.
סוני ממשיך למנוע ממוד לראות את בנם, כשהוא מזכיר לה שהחוק לצדו. מוד מחזקת את פעילותה בתנועה כחלק מהמאמץ שלה לשנות את החוקים המפלים כנגדה. בסופו של דבר היא לומדת שסוני, שמצא את עצמו דחוי ומנודה חברתית, לא מצליח לגדל את ג'ורג' והוא מוסר אותו למשפחה מאמצת. בלי קשרי משפחה, מוד הופכת להיות יותר ויותר קיצונית בהנהגתה של אדית, והיא מעורבת בפיצוץ של תיבות דואר וחיתוך של חוטי הטלגרף. היא וכל חברותיה נאסרות שוב אחרי שהן מפוצצות בית מגורים של הפרלמנט כשהוא עומד ריק. כאסירה פוליטית בכלא, מוד פוצחת בשביתת רעב. השוטרים פועלים באלימות ומאכילים אותה בכוח. קצין המשטרה סטיד לא מרגיש בנוח עם הפעולות הללו.
המאבק של הנשים מחריף. המשטרה מנסה ללחוץ על העיתונים למנוע מהם לדווח על הפעילות האלימה של התנועה, והתנועה מחריפה את הפעילויות על מנת לזכות בתהודה ציבורית רחבה יותר. הנשים מחליטות להשתתף במרוץ הסוסים אפסום (Epsom), בו המלך ג'ורג' החמישי יהיה נוכח. הן מתכננות לעמוד מול המצלמות עם שלטים וכרזות התומכות בזכות ההצבעה עבור נשים. עם זאת, ביום האירוע, רק מוד ואמילי דייוויסון מגיעות. לאחר שניסו להגיע למיקום שבו המלך עמד ולא הצליחו, אמילי מחליטה שעליה להשיג את המטרה בדרך אחרת. בעיצומו של המרוץ, היא נכנסת לאמצע המסלול ונדרסת למוות על ידי הסוסים. מוד מגיעה יחד עם שאר חברותיה למסע הלוויה. הסרט מסתיים בכיתוב שנשים קיבלו את זכות ההצבעה ב-1918 בבריטניה, ואחר כך ישנה רשימה של השנים בהן קיבלו נשים את זכות הבחירה במדינות שונות עד מועד צאת הסרט.
השחקנים

קארי מאליגן - מוד ואטס
הלנה בונהם קרטר - אדית' אלין
מריל סטריפ - אמלין פנקהרסט
נטלי פרס - אמילי דייוויסון
אן-מארי דאף - ויולט מילר
רומולה גראי - אליס האפטון
בן וישו - סוני ואטס
ברנדן גליסון - מפקח המשטרה ארתור סטיד
סמואל וסט - בנדיקט האפטון
אדריאן שילר - דייוויד לויד ג'ורג'
אדם נגייטיס - מר קמינס
ג'ף בל - נורמן טיילור
רק פנקהרסט, דייוויסון, לויד ג'ורג', והמלך ג'ורג החמישי הם אישים שהתקיימו במציאות.
סוגיות בסרט

הסרט מציג שלב בתהליך קבלת זכות ההצבעה לנשים הבריטיות לשוויון מגדרי בזכות ההצבעה בבריטניה, בתחילת המאה ה-20. שלב המאופיין בהסלמה של מאבקן ומעבר ממחאה "שקטה", למאבק אלים. הנשים המוצגות בסרט מעידות על עצמן כי לא רצו להשחית רכוש ולפעול באלימות, אך לא נותרה להן ברירה. כל הסלמה נוספת במאבק גוררת אחריה היסוסים של הנשים, מלבד אדית שמצטטת את פנקהרסט כשהיא אומרת שמעשים, ולא מילים יזכו אותן בזכות ההצבעה. סוגיה נוספת שעולה בסרט הוא מאבקה של מוד במצבה החברתי ובמיוחד אל מול בנה. מוד מפסידה את בנה ונאסר עליה לראות אותו, וזאת אף על פי שאביו אינו מתפקד, ולבסוף אף מחליט למסור אותו לאימוץ. מוד נאבקת על זכות ההצבעה על מנת לזכות בחקיקה אשר מגינה על זכויותיהן של אמהות.
ביקורות

סופרג'יסטיות קיבל בעיקר ביקורות חיוביות. הסרט זכה בדירוג של 73%, בהתבסס על 179 חוות דעת, עם דירוג ממוצע של 6.6/10 באתר "Rotten Tomatoes". רוב הביקורות כתבו כי אף על פי שיש בסרט פגמים, הסרט יוצר דרמה אנושית שעדיין רלוונטית ונוגעת. באתר Metacritic, הסרט מחזיק ציון של 67 מתוך 100, בהתבסס על 37 מבקרים, המציין "בדרך כלל חיובי ביקורות". ארז דבורה ואורי קליין כתבו בביקורת על הסרט כי מדובר בנושא חשוב, ובסרט שיש לו כמה מעלות. אך בסופו של דבר הוא לא עושה צדק לנושא עליו מדבר.
המבקרים שיבחו את יכולות המשחק של צוות השחקנים, במיוחד של קארי מאליגן, והלנה בונהם קרטר. המבקרים גם טוענים שאף על פי שהופעתה של מריל סטריפ הייתה טובה, היא הופיעה בסרט מעט מאוד, וכי השימוש בשמה לקידום הסרט היה מטעה.
הערות שוליים

↑  סופרג'סטיות באתר "עגבניות רקובות"
↑  סופרג'סטיות באתר metacritic
↑   אורי קליין, למהפכה הכי חשובה של המאה שעברה מגיע סרט טוב ונועז יותר מ"סופרג'יסטיות", באתר הארץ, 31 בדצמבר 2015
↑  ארז דבורה, "סופרג'יסטיות": האזרחות טובה, הסרט לא, באתר ynet, 6 בינואר 2016
סילאן

| --- | --- |
קערה עם סילאן
קערה עם סילאן
 
 מאכלים
 סוג:  סירופ פירות 
 מרכיבים עיקריים:  תמרים 
 
התגבשות סוכר בסילאן לא טהור
סילאן או סילן או דבש תמרים או דבש חרובים הוא סירופ מתמרים או מחרובים מתוקים הידוע גם בשמות: "דובוס", "חילק", "שירה".
הסילאן אינו ריבה אלא מיץ תמרים או חרובים מרוכז, שמופק על ידי בישול התמרים וסחיטתם, או השרית החרובים וסינון ובישול המשרה. מרקמו נוזלי, דומה לזה של דבש דבורים, אולם טעמו שונה.
מוצאו של הסילאן בארצות המזרח התיכון. בעיראק, שם נהגו היהודים להכין מהסילאן חרוסת לפסח – היו פועלים בעלי מסחטות ניידות גדולות, שהוכשרו במיוחד לחג, עוברים בין הבתים וסוחטים תמרים להכנתו. מהערבית העיראקית גם מקור השם סילאן.
בשווקים ניתן למצוא שני סוגי סילאן: סילאן טבעי המכיל 100% תמרים, וסילאן זול יותר המכיל כ-50% תמרים בתוספת סוכר וחומרים נוספים.
תזונה

תכולת הסוכר בסילאן גבוהה (מעל 70%) ותלויה ביצרן, בתהליך ההפקה ובזן התמרים.
סילאן מכיל את אותם הערכים התזונתיים שיש בתמרים: סידן, ברזל, ויטמין B ויטמין C. הוא עשיר בסיבים תזונתיים, הוא טוב לעיכול ועשיר במגנזיום.
"דבס" לעומת דבש

לכאורה המונח דבס מקביל למילה "דבש" בשפה העברית, הארמית ועוד. בספרות הערבית מתכוונים ב"דבס" למיץ הניגר או הנדרך מפירות, כמו משמעות המילה "דבש" בעברית. המילה "דבס" מתייחסת בעיקר לדבש המופק מן התמרים מהזן הלח, הנקרא "רטב". אך עם זאת, ל"דבס" אין קשר לדבש המיוצר על ידי דבורת הדבש, הנקרא בשפה הערבית "עסל" (וחלת הדבש: "שהד").
חז"ל סבורים כי הדבש הנזכר בתורה הוא דבש תמרים ולא דבש דבורים. בתלמוד ירושלמי מסכת בכורים נאמר: "ודבש אלו התמרים. יכול דבש ממש, רבי תנחומא בשם רבי יצחק ב"ר לעזר: כתיב (כתוב) (דברי הימים ב לא) וכפרוץ הדבר הרבו בני ישראל ראשית דגן תירוש ויצהר ודבש. ודבש חייב במעשרות. אלא אלו התמרים שהן חייבין במעשרות (פרק א', הלכה ג'). הבלשן היהודי, יהודה אבן קריש, בן המאה ה-12 מפרש את הדבש, הנמנה עם שבעת המינים שבהם השתבחה ארץ ישראל (ספר דברים פרק ח', ח') עם דבש הפירות באופן כללי ועם דבש התמרים בפרט.
המונח דבס לא היה מקובל לתירוש ענבים בימי הביניים. כך למשל מצאנו כי הרמב"ם כותב בספרו "פרקי משה ברפואה": "מי בוכתג (זהו שם פרסי לתירוש מרוכז, אשר שימש לרפואה) - הוא תירוש ענבים שנתבשל בישול רב מאוד".
הגאוגרף המוסלמי "אלמוקדסי" מזכיר את הדבס המיוצר בעיר צוער בדרום ים המלח הידועה בתמרים שגדלו בה.
המונח "דבס" יוחס בעבר לדבש התמרים. מקורה הוא בשימוש הרחב בתמרים לצורכי יצירת המאכל ממותק. במקביל, תוצרת הגפן שימשה לייצור היין. החל משלטון השושלת האיובית במאה ה-12, יש עדות לצימצום בהיקף מטעי התמרים, למשל באזור בית שאן. כאשר מטעי התמרים כמעט נעלמו מהנוף החקלאי, הפסיקו לייצר דבש התמרים.
רבי עובדיה מברטנורא כתב במאה ה-15: "אך דבש תמרים לא מצאתי פה, ולא ראיתי גם לא תמרים עצמם, ואצל יריחו עיר התמרים הגיד לי איש נאמן שהיה בה, כי אינה רחוקה מירושלים, כי אם מהלך חצי יום, כי אין בכל יריחו כי אם שלושת אילני תמרים רעים ואינם עושים פרי". הוא מוסיף עוד: "ושלושה מיני דבש נמכרים פה - דבש דבורים, דבש ענבים ודבש חרובים". כמות הדבש מדבורת הדבש לא הייתה רבה, שכן גידולם לא היה נפוץ, החרוב, היה נפוץ, כמו בימינו, רק בטבע, ולכן המקור העיקרי נשאר דבש הענבים.
בעקבות הקטנת השימוש ביין החל דבש הענבים לתפוס את מקומו של דבש התמרים והחליפו. דבש הענבים קיבל את השם "דבס" שהיה בעבר זהה עם דבש התמרים.
לקריאה נוספת

זהר עמר, ה"דבס" בארץ-ישראל בימי הביניים, בתוך: יעקב אשל (עורך), מחקרי יהודה ושומרון, דברי הכנס החמישי תשנ"ה - 1995 המכללה האקדמית יהודה ושומרון - מכון מחקר, קדומים - אריאל.
הערות שוליים

↑  דבש ניגר… על הכנת דבש פירות בארץ, באתר ״שימור מלאכות מסורתיות״
↑  Gil Marks, Encyclopedia of Jewish Food, "Date Honey (Devash)"
↑  (פרק משה ברפואה, כג 103, מהדורת מונטנר עמ' 300) והרמב"ם מזכירו כך גם בספר ביאור שמות התרופות מס' 84.
↑  יאקות, מעג'ם אלבבלדאן, 1870 מצוטט על ידי זהר עמר
↑  ראו:אברהם יערי, אגרות ארץ ישראל, תש"ג-1943, עמ' 132.
מת'קאל אל-פאיז

| --- | --- |
ציור של מת'קאל אל-פאיז משנת 1920 כפי שנמסר למשפחה.
ציור של מת'קאל אל-פאיז משנת 1920 כפי שנמסר למשפחה.
 לידה:  1880
 פטירה:  14 באפריל 1967  (בגיל 87 בערך) 
 מדינה:  ירדן ירדן
 מקום קבורה:  אום אל-עמד, עמאן, ירדן
 מקום מגורים:  אום אל-עמד, עמאן, ירדן
 תקופת הפעילות:  1921–1967 (כ־46 שנים)
 תואר:  פאשא, שיח' השיח'ים של בני סח'ר
 השקפה דתית:  מוסלמי
 בת זוג:  עדול
 
מת'קאל אל-פאיז, (באנגלית:Mithqal Al Fayez או Mithqal Sattam Fendi Al Fayez בערבית: مثقال الفايز, ~ 1880-1967) היה דמות היסטורית, פוליטית ושבטית ירדנית, שפעילותו סייעה בהקמת הממלכה ההאשמית של ירדן. מת'קאל היה אחד משני השייח'ים המובילים משבט בני סח'ר (אנ'); הוא תפס את השלטון השבטי בתחילת המאה העשרים, ועמד בראש הפלג הגדול אל-טוואגה משבט בני סח'ר, שהורכב ממשפחות, אל-ע'ביין, אל-עמיר, אל-כעבנה, אל-הגייש, אל-סאלת, וחמולות אל-טייבן. הוא גם עמד בראש החמולה שלו, אל-פאיז (אנ'). החוקר ד"ר יואב אלון מרצה בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב מתאר את שיח' מת'קאל אל-פאיז כאחד מגדולי המנהיגים השבטיים בחצי האי ערב והסהר הפורה במאה העשרים.
ראשית חייו

מת'קאל סאטאם אל-פאיז נולד במשפחת השייח'ים המובילים בקוֹנְפֶדֶרַצְיָה השבטית בני סח'ר בסביבות שנת 1880. במשך שני דורות, משפחתו הקרובה, משפחת אל-פאיז, הובילה את הקונפדרציה, שהייתה אחת מקבוצות השבטים הנוודים הגדולות והחזקות במדבר הסורי. ילדותו של מת'קאל עברה עם משפחת קוואבה משבט הרוואלה (אנ'), שבט אמו, שם למד לרכוב וללחום. הוא גם אימץ את המבטא שלהם שנשאר איתו עד סוף חייו. מת'קאל חזר לבני סח'ר רק בסביבות שנת 1900, והעדות הכתובה הראשונה לגביו הייתה בשנת 1906 כאשר כבר היה שייח' בולט במשפחה בגיל 21
העלייה לשלטון

מת'קאל יצר לעצמו מעמד כמנהיג ה"פשיטות". הצלחתו בקרב זיכתה אותו במהירות במוניטין שעזר לו לספק את קרש הקפיצה לעמדת המנהיגות השבטית.
אחיו הבכור של מת'קאל, פאוואז אל-פאיז, היה מנהיג הבני סח'ר לפניו, אולם מדיווח בעיתון משנת 1913 עולה כי שני השייח'ים פעלו כשותפים בהנהגת הבני סח'ר בחסות השלטון עות'מאני. עד אז, הם היו ידועים בדרך כלל בידידותם עם הממשלה והתמודדו עם התנגדות פנימית מסיבה זו.
עם מותו של פאוואז בקיץ 1917, מת'קאל הציע שהוא יהפוך לשייח' הבא של השבט, אולם הוא הפסיד לאחיינו בן השבע-עשרה, משחור, בנו של פאוואז. מועצת השבט העדיפה את משחור הצעיר, שהיה בוגר בית ספר בדמשק, על פני מת'קאל האנאלפביתי, אף על פי שהאחרון היה מבוגר ומנוסה יותר. מת'קאל לא הסכים לכניסתו של בן דודו הצעיר לתפקיד, בתמורה הוא קיבל את התואר פאשה מהסולטאן עות'מאני והיה השיח' הבדואי היחיד שאי פעם קיבל את התואר הזה מהעות'מאנים.
לאחר מותו של משחור ארבע שנים מאוחר יותר בסכסוך שבטי, מת'קאל היה בחירה בלתי מעורערת לתואר.
הרפתקאות בערב

ב-1924 במסעותיו של העיתונאי ויליאם סיברוק (אנ') שחקר את הכנסת האורחים של השבטים הבדואים, הוא פגש את מת'קאל לאחר ששמע עליו מהעיתונאי הלבנוני אמיר אמין ארסלאן (אנ'). האמיר אמין שלח לוויליאם מכתב בשמו, שבו הוא תיאר את מת'קאל כפאשא ושייח' השייח'ים של בני סח'ר.
In the name of Allah, the Merciful, the Compassionate. This man is in my face, and in the face of Mithkal Pasha el Fayiz, shiekh of shiekhs of the Beni Sakhr, with whom, if he is touched, will be a blood feud.
ויליאם השתמש במכתב זה בשעה שנעצר על ידי שודדים בדואים ששדדו ממנו את כל החפציו ושל המדריך שלו. לאחר שהשודדים קראו את המכתב הם בחרו להתנצל ולתת להם להמשיך בדרכם למת'קאל.
כשויליאם הגיע למאהל של מת'קאל, הוא כתב את רשמיו הראשונים ממנו, כבן האריסטוקרטיה, בעל אדמות, עשיר מאוד ואדם המקרין עוז וחכמה.
So this was the man of whom my princely friend has told me so many fascinating things, which now flashed through my mind in a jumble as I stood facing him - the overlord of fifty thousand flocks and twelve thousand fighting-men, a multi-millionaire even in terms of American dollars - the owner of six villages and many miles of cultivated land, and a palace
In any company in the world Mithkal would have stood out as a born aristocrat. He was a man of scarcely forty, medium height, slender, with beautifully formed hands, smooth, olive-tanned complexion, features of classic regularity, small pointed black beard and a small moustache, with deep brown eyes remarkable for their kindliness and intelligence - but which I learned later could turn black and flash fire.
ויליאם בלה חודשים עם מת'קאל ובני שבט בני סח'ר, הוא רכב איתם בקרבות ושמע את הסיפורים השבטיים שלהם. אותם הוא פרסם בספרו "הרפתקאות בערב" (1927).
מערכות יחסים ובריתות

מת'קאל עצמו נולד מברית אסטרטגית מחושבת בין בני השבטים בני סח'ר לרוולה, ובמהלך חייו הוא בנה מערכת יחסים חזקה של תועלת הדדית עם דמויות חשובות אחרות בארצות ערב ומחוצה לה.
מערכות יחסים ובריתות > המלך עבדאללה הראשון

לעבדאללה הראשון, מלך ירדן היה קשר אישי, פוליטי ועסקי עם מת'קאל. פגישתם הראשונה הייתה ב-1920 במעאן, כאשר מת'קאל נענה להזמנתו של עבדאללה. בפגישה במעאן, הוא הסכים ליצור ברית שלו ושל שבטו עם עבדאללה. בתמיכתם של מת'קאל וחמו ראש העיר סעיד פאשה ח'יר, הפכה עמאן למוקד ההאשמים בירדן. מת'קאל היה בעל בריתו החשוב והחזק ביותר של עבדאללה בירדן, ובתמורה עבדאללה פטר את מת'קאל ומשפחתו ממיסים והעניק להם את הקרקעות שהעות'מאנים החרימו להם לבניית מסילת הברזל החיג'אזית ובנוסף מתנות כמו רכב פרטי שהעניק אישית למת'קאל.
בקיץ 1923 הוענק למת'קאל דרגת סגן אלוף של צבא האמירות הירדנית. הדבר נבע מתרומתו של מת'קאל ומעורבותו הגוברת בהגנה על גבולות האמירות מהאגף המזרחי שלה מפני תוקפנות ההתפשטות של הווהאבים.
בשנת 1930 כשבנו הבכור של מת'קאל, סולטן, מת, ממחלה, מת'קאל סירב לעזוב את קברו לאחר ההלוויה; הוא השתכנע לעזור את הקבר לאחר פנייה של האמיר עבדאללה. בשנת 1924 נסעו מת'קאל והאמיר עבדאללה יחד למכה כדי לבצע את מצוות החאג'. מת'קאל תמך בפומבי בעבדאללה בניסיונו לאחד את המדינה, הדבר עזר לבסס את עמדתו של האמיר בירדן שעדיין נשלטה על ידי השבטים הבדואים באותה תקופה. תמיכתו של מת'קאל באמיר עבדאללה (ולאחר מכן מלכי ירדן) מצוינת גם כאחת הסיבות ליציבותה היחסית של ירדן ולשלמותה הריבונית. המלך פייסל אל סעוד אמר ש"אלמלא בני סח'ר, הגבולות שלנו היו מגיעים לפלסטין". האמיר עבדאללה עזר למת'קאל להלוות כסף מבנקים זרים, כדי לעבד את אדמותיו.
מערכות יחסים ובריתות > פייסל הראשון, מלך עיראק

מת'קאל שמר על קשר ידידותי עם המלך פייסל הראשון. בשנת 1919, הוא הכיר את פייסל לפני שהפך למלך עיראק. בשנת 1923 מת'קאל אירח את פייסל באופן בפומבי ורשמי באום אל-עמד, שם שהה פייסל לחניית לילה. מת'קאל השתתף גם בקבלת הפנים של פייסל באלכסנדריה, ובהלווית בנו של המלך פייסל, גאזי.
מערכות יחסים ובריתות > הקשר עם הסוכנות היהודית

מת'קאל נשא ונתן עם הסוכנות היהודית על החכרה או מכירה של שטחים ממזרח הירדן עבור התיישבות יהודית. כדי לקדם את המשא ומתן עם הסוכנות, הוא הגיע בראש משלחת של ראשי שבטים ובעלי אדמות מעבר הירדן לאירוע פומבי שנערך לכבודו בשנת 1933 עם ראשי התנועה הציונית במלון המלך דוד בירושלים. באירוע המתוקשר השתתפו, חיים ויצמן, חיים ארלוזורוב, משה שרת ויצחק בן צבי. כאשר מגעים אלו הגיעו למבוי סתום ב-1936, מת'קאל לא היסס להעביר את תמיכתו למנהיגי המועצה המוסלמית העליונה של ערביי ארץ ישראל וקיים קשר הדוק עם המופתי חאג' אמין אל-חוסייני.
תפקידו בחקלאות של ירדן

מת'קאל ירש את העניין בחקלאות מאביו, סאטאם אל פאיז (אנ'), שפיתח וטיפח אדמות בירדן במאמץ רב וגידל, חיטה, עדשים, זיתים ושאר ירקות. תפקידו של מת'קאל בחקלאות ירדן היה מכריע לרווחת המדינה, שכן הוא היה האדם הראשון שייבא טרקטור ומחרשה מכניים בתולדות המדינה. ההשפעה של רכישה זו סייעה למדינה לצאת מעוני ורעב באמצע שנות השלושים של המאה ה-20, כאשר ייצור החיטה גדל בקושי מ-40,000 טון בשנת 1936 ל-113,000 טון בשנת 1937; פעולתו למעשה שילשה את אספקת המזון בירדן ועזר בהאכלת תושביה. הגידול הזה בייצור גם שילש את יצוא המזון של ירדן באותן שנים, מה שפיתח גם את ההכנסה הנחוצה עבור עבר הירדן מוכת העוני באותן שנים.
המארב בשנות ה-30

בעונת החורף, כששבטי הבני סח'ר נדדו מזרחה לכיוון ואדי סירחאן. מת'קאל רכב על הסוסה שלו במדבר מלווה באדם אחד בלבד. לפתע הופתעו מת'קאל ומלווהו ממארב שהציבו בני שבט אויב. כדור חבט בצד ראשו של מת'קאל, וכמעט הרג אותו, אך הוא נפגע בכתפו. מת'קאל ומלווהו ירו בחזרה והצליחו לגרש את התוקפים, באותה תקרית מת'קאל נפצע קשה. המלווה שלו קשר פיסת בד סביב כתפו המדממת, משך אותו מעל הסוסה שלו ורכב במהירות כדי לבקש עזרה.
הם הגיעו למחנה הסמוך של בן שבט בני סח'ר וביקשו את עזרה בהבאת מכונית שתוביל את מת'קאל לבית חולים בעמאן. עד שהגיעה המכונית, מת'קאל סבל מאיבוד דם וכאבים עזים. הוא בילה עשרים יום בבית החולים בעמאן. הוא שרד את הפציעה, אך הנזק היה בלתי הפיך. במשך שארית חייו, הוא בקושי יכול היה להשתמש בזרוע הזו, שהשתלשלה כמשותקת מכתפו.
המאסר של מייג'ור גנרל פרדריק פיק

בשנת 1919, בעקבות סכסוך קרקעות בן למעלה מעשור, מייג'ור גנרל פרדריק פיק מי שהיה מפקד קורפוס הגמלים הקיסרי הבריטי הגיע לפגישה עם מת'קאל כדי לדון בסכסוך. מת'קאל בחר להישאר במטה משפחתו באום אל-עמד, שבעמאן דבר שגרם לפיק לפנות אליו ללא נשק כדי למנוע את החרפת הסכסוך. בתחילה הסכים מת'קאל לבקשתו של פיק לפתרון הסכסוך, אולם למחרת מת'קאל הורה על מעצרו של המייג'ור גנרל (דרגת אלוף בצה"ל), באורוות של אל-פאיז למשך לפחות ליום אחד. לא ברור מדוע מת'קאל הורה על מעצרו של פיק. על פי הדיווחים פיק "לא נשא טינה" כנגד מת'קאל.
השנים האחרונות

בריאותו של מת'קאל החלה להידרדר זמן קצר לאחר מותה בשנת 1962 של אשתו האהובה עדול. מותה היווה מכה קשה למת'קאל. בחמש השנים האחרונות לחייו, הוא סבל מירידה מתמדת בבריאותו. אף על פי שהתמזל מזלו לקבל טיפול רפואי מעולה בקהיר, ביירות ואירופה, הסוכרת ומחלות אחרות הקשורות לגיל הביאו למותו בסוף שנות השמונים לחייו באפריל 1967.
המורשת של מת'קאל

תקופת האבל על מותו של מת'קאל הסתיימה והמכובדים ופשוטי העם עזבו את ביתו. המשפחה השכולה נותרה להתמודד עם החלל העצום שנוצר בעקבות פטירתו של מת'קאל. לא הייתה מחלוקת שהבן הבכור שלו, עאקף אל-פאיז (אנ'), יהפוך לראש המשפחה ולנושא העיקרי של מורשת אביו.
ב-1 ביולי 1981, המלך חוסיין פתח באום אל-עמד (רובע חקלאי בדרום עמאן) את מסגד שיח' מת'קאל אל-פאיז. המסגד נבנה על ידי עאקף, לזכר אביו המנוח. בפתיחה השתתפו המלך חוסיין, עאקף אל-פאיז, הנסיך ראיד אבן זייד, השופט העליון האסלאמי, שייח' איברהים אל-קטן, והשר לענייני הווקף והאסלאם כאמל אל-שריף.
אחד הדברים הראשונים שהמשפחה עשתה לאחר ימי האבל, היה להתאסף ולחלק את האחזקות באדמות הענקיות של מת'קאל. עד מותו, מת'קאל צבר לפחות 120,000 דונם בירדן, בעיקר סביב דרום עמאן וצפון מידבא. מספר שנים מאוחר יותר מכרה המשפחה חלק גדול מהקרקעות לממשלת ירדן. נמל התעופה הבין-לאומי עמאן-המלכה עאליה עומד על מה שהיה פעם השדות של מת'קאל.
ב-25 במאי 2021, המלך עבדאללה השני העניק למת'קאל לאחר מותו את עיטור המאה של המדינה, במעמד העצמאות ה-75 של הממלכה, נכדו טראד אל-פאיז קיבל את הפרס בשמו. בנו של מת'קאל, עאקף אל-פאיז, זכה אף הוא לאחר מותו במדליה, שקיבלה בנו פייסל אל-פאיז.
מת'קאל בתרבות הפופולרית

מת'קאל היה הדמות הראשית במחצית הראשונה של ספר "הרפתקאות בערב", של ויליאם סיברוק, כשוויליאם רצא לחיות במחיצתו של מת'קאל ולחוות את אורח החיים הבדואי בסוף שנות ה-20 של המאה העשרים.
ב-22 במאי 2019, ערוץ הטלוויזיה הירדני אל-ממלאקה שידר סרט תיעודי בן 50 דקות העוקב אחר אירועים מחייו של מת'קאל. הסרט התיעודי הועלה גם לערוץ היוטיוב שלהם.
ראו גם

פייסל אל פאיז
סלמאן אל הוזייל
לקריאה נוספת

יואב אלון, מת'קאל אל-פאיז, שיח' השיח'ים, The Shaykh of Shaykhs, Mithqal al-Fayiz and Tribal Leadership in Modern Jordan, בהוצאת STANFORD UNIVERSITY PRESS
סופר שואו-דאון (2018)

| סופר שואו-דאון (2018)>  הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובם של מגוון מתאבקים.מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
מותג(ים): Raw סמאקדאון 205 לייב
תאריך: 6 באוקטובר 2018
עיר: מלבורן, ויקטוריה, אוסטרליה
אולם: אצטדיון הקריקט של מלבורן
מספר צופים: 70,309
סיסמה פרסומית: האירוע הגדול ביותר בשידור ישיר של ה-WWE אי פעם באוסטרליה
שיר(י) הנושא: "Monster" בביצוע Hands Like Houses
ספונסר(ים): TEG Dainty
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| גיהנום בכלוב | סופר שואו-דאון (2018) | אבולושן |
סדרת אירועי סופר שואודאון
| ראשון | סופר שואו-דאון (2018) | 2019 |
סופר שואו-דאון (2018) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שלושת המותגים (Raw,‏ סמאקדאון ו-205 לייב) ונערך ב-6 באוקטובר 2018, באצטדיון הקריקט של מלבורן שבמלבורן, ויקטוריה, אוסטרליה.
אירוע

| --- | --- |

תפקיד:: שם:
צוות השידור: מייקל קול
צוות השידור: קורי גרייבס
צוות השידור: רנה יאנג
כרוזה: ג'וג'ו
שופטים: ג'ייסון איירס
שופטים: מייק קיודה
שופטים: דריק מור
שופטים: צ'ארלס רובינסון
שופטים: רוד זאפאטה
אירוע > הקרב המרכזי

בקרב המרכזי, אנדרטייקר (שלווה לקרב על ידי קיין) התחרה נגד טריפל H (שלווה לקרב על ידי שון מייקלס) בקרב שהוגדר כ"קרב בפעם האחרונה" בין השניים. בעת ההכרזה על המתמודדים, ג'וג'ו הודיעה שסוג הקרב שונה לקרב ללא פסילות, זאת מכיוון שטריפל H נמצא בתפקיד ניהולי והוא יכול לבצע החלטות ניהוליות כמו שינוי סוג הקרב. במהלך הקרב, מייקלס וקיין התערבו כל אחד לצידו הוא. הקרב הסתיים בניצחון של טריפל H לאחר שהוא הכה בעזרת פטיש את אנדרטייקר, שספג לאחר מכן את בעיטת הסוויט צ'יין מיוזיק ממייקלס ואז את מהלך הסיום של טריפל H, הפדיגרי. לאחר הקרב, אייץ' הושיט יד לעבר אנדרטייקר כאות כבוד וביחד הארבעה חגגו בזירה לאור תשואות מהקהל ושלל זיקוקים מסביב לאצטדיון. לאחר זמן מה, אנדרטייקר וקיין תקפו את טריפל H ושון מייקלס והאירוע הסתיים לאחר שאנדרטייקר ביצע את מהלך הטומבסטון על טריפל H ואת מהלך הצ'וקסלאם על מייקלס על שולחן השדרנים.
תוצאות

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | הניו דיי (קופי קינגסטון ואקסבייר וודס) (א) (עם ביג אי) ניצחו את סזארו ושיימוס | קרב זוגות על אליפות הזוגות של סמאקדאון | 09:38 |
| 2 | שארלוט פלייר ניצחה את בקי לינץ' (א) בפסילה | קרב יחידים על אליפות הנשים של סמאקדאון | 10:50 |
| 3 | ג'ון סינה ובובי לאשלי ניצחו את קווין אואנס ואליאס | קרב זוגות | 10:05 |
| 4 | The IIconics (פייטון רויס ובילי קיי) ניצחו את אסקה ונעמי | קרב זוגות | 05:45 |
| 5 | AJ סטיילס (א) ניצח את סמואה ג'ו בהכנעה | קרב ללא ספירות חוץ וללא פסילות על אליפות ה-WWE | 23:45 |
| 6 | רונדה ראוזי והתאומות בלה (ברי בלה וניקי בלה) ניצחו את ה-Riott Squad (ליב מורגן, רובי ריוט ושרה לוגאן) בהכנעה | קרב נשים שלושה נגד שלושה | 10:05 |
| 7 | באדי מרפי ניצח את סדריק אלכסנדר (א) | קרב יחידים על אליפות ה-WWE במשקל קל | 10:35 |
| 8 | "המגן" (דין אמברוז, רומן ריינס וסת' רולינס) ניצחו את ברון סטרומן, דולף זיגלר ודרו מקינטייר | קרב שלושה נגד שלושה | 19:40 |
| 9 | דניאל בריאן ניצח את המיז | קרב יחידים אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות ה-WWE | 02:25 |
| 10 | טריפל H (עם שון מייקלס) ניצח את אנדרטייקר (עם קיין) | קרב ללא פסילות | 27:35 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים