stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדבר כשלעצמו
היסטוריה של המונח > ימי הביניים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לפי הרשב״ץ, בספר מגן אבות, חוש הראות משיג המוחשים, והם המראים כולם, אשר הם בנושא , ואינו משיג הדבר הנראה באמיתות אלא בהקש אל המראה אשר הוא נשוא בו. - הערת הרב הנזיר על אתר:״הנה זה הוא כמו בבקורת התבונה הטהורה, על הדעת הסובייקטיבית, שאינה יודעת את הדבר בעצמו אלא כמו שמופיע לפנינו, - כמו שהוא בנושא, ולא הדבר באמתות״.
שימוש במונח קיים בהגות הסכולסטיקה, הנשענת על הקטגוריות של אריסטו, ובה קיימת הבחנה בין תכונה מקרית של דבר לבין התכונה שיש לו "כשלעצמו", כלומר כתכונה הכרחית. למשל, האדם "כשלעצמו" הוא בעל גוף בהכרח, אבל "היות בעל גוף" אינה תכונה אנושית "כשלעצמה" ויכולה לכולל יצורים אחרים.[דרוש מקור] בסכולסטיקה היה מקובל לטעון כי דברים כמו "אדם" או סוס" הם "עצם" (Substance) שקיים כשלעצמו, כלומר אינו תלוי בקיומם של דברים אחרים, ואילו לדברים כמו "ריצה" אין קיום בנפרד מעצמים.
היסטוריה של המונח > העת החדשה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קאנט

בשיטה הפילוסופית של קאנט, האידיאליזם הטרנסצנדנטלי, נטען כי המושאים של העולם האמפירי מותנים ביכולות ההכרה האנושית התופסת אותם כתופעות. ואולם, קיימת אפשרות, שאינה ניתנת לשיפוט של התבונה האנושית או לניסיון ממשי קונקרטי, כי קיים דבר או דברים בלתי מותנים, שאינם כפופים לחושיות ולהגיון האנושי אשר משפיעים על האפשרות שלנו לתפוס דברים כתופעה. כך לדוגמה: ישנה האפשרות שקיים דבר שאינו כפוף לקטגוריה של "סיבתיות". כלומר, הדבר כשלעצמו מעלה את האפשרות של נואומנה, מה שאינו כפוף לתנאים של התופעות (פנומנה).
יתרה מזאת, אם שמושאי החושים שלנו הם רק תופעות, אז עולה האפשרות שישנם דברים שאינם ניתנים לחישה שלנו ולפיכך אינם תופעות. בחיבורו הקדמות לכל מטאפיזיקה בעתיד שתוכל להופיע כמדע בסעיף 32§ קאנט כותב:
אם אנו רואים את המושאים של חושים, ובדין, כתופעות גרידא, הרי אנו מודים על־ידי־כך מייד, שביסודם מונח דבר כשהוא לעצמו, אף־על־פי שאין אנו מכירים אותו כמו שהוא לעצמו, אלא את תופעתו בלבד, היינו את האופן שבו מפעיל משהו בלתי־ידוע זה את חושינו. השכל בהניחו איפוא תופעות, מודה גם במציאות דברים כשהם לעצמם, ובמידה זו אנו יכולים לומר, שדימוי יצורים כאלה, המונחים ביסוד התופעות, היינו יצורי־שכל גרידא, הוא לא רק מותר אלא גם אי־אפשר בלעדיו. 
 הגזירה הביקורתית שלנו אינה מבטלת בשום־פנים דברים כאלה (Noumena), אלא רק מצמצמת את עיקרי האסתיטיקה בזה, שאין הם יכולים לחול על כל הדברים, מה שהיה הופך את הכל לתופעה גרידא, אלא על המושאים שבניסיון האפשרי בלבד. אנו מודים איפוא ביצורי־שכל, אבל רק לפי כלל זה שאין ממנו יוצא: שאין אנו יודעים, אף אין אנו יכולים לדעת, שום דבר מסוים שהוא על יצורים אלה של השכל הטהור לפי שמושגי השכל הטהור שלנו, כמו ההשקפות הטהורות, יכולות לחול רק על המושאים שבניסיון האפשרי, היינו על יצורי־החושים בלבד, וברגע שאנו מתרחקים מאלה, לא תישאר להם למושגים ההם משמעות כל־שהיא.
הפילוסופיה הביקורתית של קאנט מציבה גבול לתבונה ובכך מונעת ממנה לנסות לתאר באופן אמפירי דבר כשלעצמו.
פרשנות וביקורת > יעקבי

הראשון שביקר את מושג "הדבר כשלעצמו" היה פרידריך היינריך יעקבי שעמד על חוסר היכולת לתפוס את המושג: ”הדברים כשהם לעצמם הם הוּמוֹריסטים אמיתיים. הם נשמטים מתחת ידינו, ובעוד אנו, כסיסטימטיקאים הגונים, ממשיכים לטעון שהם ישנם, הרי כבר הסתלקו ואין אנו יודעים לאן”
לפי יעקבי, לא ניתן להבין את השיטה של קאנט ללא מושג הדבר כשלעצמו, ומצד שני לא ניתן להישאר בתוכה כשאוחזים בו.
חייב אני להודות שמצב זה עיכב אותי לא מעט בלימוד הפילוסופיה הקאנטית, ושנים רבות הייתי נאלץ להתחיל מדי פעם מחדש בקריאת ביקורת התבונה הטהורה, כיוון שנתבלבלתי כל פעם וראיתי שבלי ההנחה הזאת [של הדברים־כשהם־לעצמם] אין אני יכול להיכנס לתוך השיטה, ועם ההנחה הזאת אי־אפשר לי לחלוטין להישאר בה, כיוון שלשם כך נחוצה הוודאוּת של התוקף האובייקטיבי של תפיסתנו את המושאים מחוצה לנו כדברים עצמם, וכן הוודאות של התוקף האובייקטיבי של כל דימויינו על היחסים ההכרחיים של המושאים האלה ביניהם לבין עצמם. אך טענות אלה אי אפשר בשום פנים ואופן ליישב עם הפילוסופיה הקאנטית, שהרי כל עיקרה להוכיח: שכל המושאים וכל יחסיהם אינם אלה קביעות של האני שלנו ואינם קיימים כלל מחוצה לנו.
פרשנות וביקורת > שולצה

הספקן הגרמני גוטלוב ארנסט שולצה פרסם חיבור רב השפעה בעילום שם, המכונה בקיצור Aenesidemus, שהיוו את אחת ההתקפות המשפיעות ביותר כנגד הפרויקט של קאנט, והופנה גם כנגד ממשיך דרכו של קאנט, הפילוסוף קרל לאונרד ריינהולד.
עיקר הביקורת של שולצה היא שמושג הדבר כשלעצמו מעורר סתירה בלתי פתירה בהגותו. אם קאנט גורס כי הסיבתיות היא קטגוריה שחלה אך ורק על תופעות, הוא לא יכול להצביע על הקיום של דבר כשלעצמו ולהעמידו בבסיס השיטה.
ארתור שופנהאואר, שהיה תלמידו של שולצה, כינה אותו המחבר "החריף ביותר" מבין מתנגדיו של קאנט.
פרשנות וביקורת > מימון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פרשנות וביקורת > פיכטה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
יוהאן גוטליב פיכטה אימץ בתחילת דרכו את הפילוסופיה הקאנטיאנית, כולל מושג הדבר כשלעצמו, אך עבודתו של שולצה גרמה לו לשנות את עמדתו.
ה-Wissenschaftslehre ("מדע הידע"), השיטה הפילוסופית שפיכטה פיתח לאחר מכן בהשראת ניסיונו של ריינהולד, דוחה את הדבר כשלעצמו.
פרשנות וביקורת > הגל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פרשנות וביקורת > שופנהאואר

ארתור שופנהאואר הושפע רבות מהגותו קאנט, אך ביקר את אופן השימוש של קאנט במונח הדבר כשלעצמו בחיבורו הגדול העולם כרצון וייצוג, בייחוד בנספח שצירף לכרך הראשון: "ביקורת על הפילוסופיה הקאנטיאנית". בביקורתו, שופנהאואר הסכים המבקרים שטענו שהאופן שבו קאנט הציג את הדבר כשלעצמו אינו קביל, אך הוא סבר כי קאנט צדק בכך שטען כי קיים "דבר כשלעצמו". שופנהאואר שיבח את ההבחנה בין דבר כשלעצמו לבין תופעה כמעלה הגדולה ביותר של קאנט.
בהגותו של שופנהאואר, "הדבר כשלעצמו" מזוהה עם מושג ה"רצון", המתואר אצלו כחתירה בלתי מודעת וחסרת תכלית, שאינה כפופה למרחב ולזמן, ובתור המהות הפנימית העולם. הרצון, כדבר כשלעצמו, אינו מותנה בארבע התצורות של עקרון הטעם המספיק (אנ') השולט בעולם כ"ייצוג".
פרשנות וביקורת > נאו-קאנטיאניזם

מייסד הנאו-קנטיאניזם, הרמן כהן, לא דחה את תפיסת ה"דבר כשלעצמו" אך צמצמו. בעבודתו העיקרית על הפילוסופיה הקאנטיאנית Kants Theorie der Erfahrung (תורת הניסיון של קאנט) מ-1885, טען כי "הדבר כשלעצמו" יכול להיות מובן כגורם סיבתי של הפנומנה רק כ"מושג גבול" (Grenzbegriff).
הדיבור על כך שקאנט הגביל את הידע למראית עין, אבל בכל זאת הותיר את הדבר כשלעצמו הבלתי ידוע, דיבור שטחי זה יצטרך להשתתק סוף סוף אחרי מאה שנים. אך אינו יוכל להיעלם בדרך אחרת מאשר להגיע להכרה שהדבר כשלעצמו הוא ביטוי של המחשבה שגם החשיבה לא חייבת לוותר על האינטואיציה, וגם האינטואיציה לא צריכה להיכנע לחשיבה.
המקור בגרמנית
„Das Gerede, Kant habe die Erkenntnis zwar auf die der Erscheinungen eingeschränkt, dennoch aber das unerkennbare Ding an sich stehen gelassen, dieses oberflächliche Gerede wird doch nach hundert Jahren endlich einmal verstummen müssen. Aber es kann nicht anders verschwinden, als indem man zur Einsicht gelangt, dass das Ding an sich der Ausdruck eines Gedankens ist, den weder das Denken der Anschauung zu concediren, noch diese jenem nachzugeben hat.“
ואולם, יותר ויותר הוגים דחו את מונח "הדבר כשלעצמו" בין היתר על רקע רוח הזמן של הפילוסופיות הפוזיטיביסטיות והיישגי המדע המודרני. ביניהם ניתן לציין ההוגים והחיבורים של:
אדוארד פון הרטמן Kritische Grundlegung des transcendentalen Realismus (יסודות ביקורתיים של ריאליזם טרנסצנדנטאלי) מ-1875
פרידריך הארמס (אנ') Die Philosophie seit Kant (הפילוסופיה מאז קאנט) מ-1876
ארנסט לאס (אנ') Kants Analogien der Erfahrung (אנלוגיות הניסיון אצל קאנט) מ-1876
אוגוסט שטדלר (גר') Die Grundsätze der reinen Erkenntnistheorie in der Kantischen Philosophie (עקרונות האפיסטמולוגיה הטהורה בפילוסופיה הקנטיאנית) מ-1876
אלויס ריל Der philosophische Kriticismus und seine Bedeutung für die positive Wissenschaft (הביקורתיות הפילוסופית וחשיבותה למדע הפוזיטיבי) מ-1876.
יוהנס וולקלט (אנ') Immanuel Kants Erkenntnistheorie (האפיסטמולוגיה של עמנואל קאנט) מ-1879
לקריאות נוספות

שמואל הוגו ברגמן, הפילוסופיה של עמנואל קאנט, מאגנס, 1927.
ירמיהו יובל, קאנט וחידוש המטאפיזיקה, הוצאת מאגנס, דצמבר 1987
Grabau, Richard F. “Kant’s Concept of the Thing in Itself: An Interpretation.” The Review of Metaphysics 16, no. 4 (1963): 770–79.
הערות שוליים

↑  ה"דבר כשלעצמו" ולא ה"דבר כשלעצמו". ראו: "כשלעצמו או כשלעצמו" באתר האקדמיה ללשון העברית.
↑  בשמו המלא: "אנזידימוס, או על היסודות של הפילוסופיה האֶלמנטארית, שהציע האדון פרופיסור ריינהולד ביינה. יחד עם הגנה על הספקנות נגד ההתיימרוּיות של ביקורת התבונה" (בגרמנית: Aenesidemus oder über die Fundamente der von dem Herrn Professor Reinhold in Jena gelieferten Elementar-Philosophie. Nebst einer Vertheidigung des Skepticismus gegen die Anmassungen der Vernunftkritik).
↑  שמואל הוגו ברגמן, הפילוסופיה של עמנואל קאנט, מאגנס, 1927, עמ' 50–51
↑  Grabau, Richard F. “ Kant’s Concept of the Thing in Itself: An Interpretation.” The Review of Metaphysics 16, no. 4 (1963): 770–79.
↑  ר׳ שמעון ב״ר צמח דוראן, מגן אבות - ספרו של הרשב״ץ על פלוספיה, ליוורנו תקמ״ה, עמ' ח״ג דף נ״א (הדיבור בחוש הראות)
↑  הרב דוד כהן הנזיר, קול הנבואה, ירושלים עיה״ק ת״ו: נזר דוד, התשפ״ב, עמ' ס״ב, פרק כ״ה
↑  Joseph Louis Perrier, "Chapter III: Scholastic Metaphysics" ,The Revival of Scholastic Philosophy in the Nineteenth Century, New York: Columbia Univ. Press, 1909
1 2  בתרגומו של שמואל הוגו ברגמן מתוך: תולדות הפילוסופיה החדשה (יעקובי, פיכטה, שלינג), מוסד ביאליק, 1979, עמ' 20.
1 2  Schopenhauer, Arthur. The World as Will and Representation. Vol. 1 Criticism of the Kantian Philosophy. Kant’s greatest merit is the distinction of the phenomenon from the thing in itself … This defect, as is known, is the introduction of the thing in itself in the way chosen by him, the inadmissibleness of which was exposed at length by G. E. Schulze in "Aenesidemus " and was soon recognised as the untenable point of his system. … It is most remarkable that one of Kant’s opponents, and indeed the acutest of them, G. E. Schulze …
↑  C. Beiser, Frederick (2002). German idealism : the struggle against subjectivism, 1781–1801. pp. 217. ISBN 0-674-00769-7. First, it eliminates the thing-in-itself and the given manifold.
↑  ראו עבודת הדסירטציה של שופנהאואר: On the Fourfold Root of the Principle of Sufficient Reason (Ueber die vierfache Wurzel des Satzes vom zureichenden Grunde), 1813
↑  Hermann Cohen: Kants Theorie der Erfahrung, Berlin 1885, S. 507.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555399205171  GND: 4220890-7  LCCN: sh85038061
הילת חומר אפל

סימולציה של בעיית N גופים המראה הילת חומר אפל
עקומות סיבוב של גלקסיות. 
 העקומה A היא העקומה התאורטית שחוזים חוקי ניוטון. העקומה B היא העקומה שנמדדת בפועל
הילה של חומר אפל היא מבנה קוסמולוגי היפותטי של חומר אפל קשור כבידתית (כלומר שכל החלקיקים השייכים למבנה מוחזקים על ידי אנרגיית הקשר הכבידתית שלו). חומר אפל מהווה הסבר אפשרי לדינמיקה של גלקסיות, אך מרבית התאוריות של חומר אפל גורסות כי ישנן ביקום גם הילות חומר אפל שאינן חלק ממבנים גלקטיים (ושמכונות "הילות אפלות"). הילות שמכילות גלקסיות נמשכות הרבה מעבר לגבול הנראה של הגלקסיה (לרוב יש הבדל של כסדר גודל בין רדיוס הגלקסיה לרדיוס ההילה, אך יחס הגדלים המדויק תלוי בהיסטוריה של הגלקסיה וההילה הספציפיות אליהן מתייחסים). מניחים כי הילת חומר אפל של גלקסיה מתחילה ממרכז הגלקסיה, ומשפיעה על הדינמיקה בגלקסיה כמו למשל על מהירות הסיבוב שלה.
מניחים את קיומן של הילות חומר אפל במגוון גדלים ומסות, הגדולות שבהן הן במסה של יותר מ־ 1015 מסות שמש וברדיוס של יותר ממגהפארסק (כשלושה מיליון שנות אור). גודלן של ההילות הקטנות ביותר לא ידוע, שכן הוא תלוי בתכונות הספציפיות של החומר האפל, ואלה אינן ידועות.
היווצרות הילות

לפי ההבנה המדעית הנוכחית עליה מבוססת תאוריית המפץ הגדול, היקום החל במצב דחוס מאוד, והחומר ביקום היה מפולג בצורה הומוגנית עם אזורים מעט יותר צפופים או דלילים. במצב זה המהלך החופשי של פוטונים היה מזערי, והם השאירו את החומר הקורן (החומר הרגיל המוכר לנו) מפורק לחלקיקים הבסיסיים ביותר ומנעו מגרעיני אטומים להיווצר. עם התפשטות היקום והירידה בצפיפותו, הגיע כמאה אלף שנים לאחר המפץ הגדול שלב רקומבינציה, שבו החומר היה דליל דיו לאפשר היווצרות גרעיני מימן ושחרור הקרינה הכלואה. עד השלב הזה, החומר הקורן לא יכול היה להתחיל את הקריסה הכבידתית אל עבר האזורים הצפופים יותר. החומר האפל, לעומת זאת, מגיב רק בצורה כבידתית (או לכל היותר מגיב בצורה חלשה ביותר לכוחות אחרים), ועל כן החל לקרוס הרבה לפני החומר הקורן, כך שבזמן הרקומבינציה כבר היו מבני (הילות) חומר אפל משמעותיים, שריכזו אליהם את הקריסה הכבידתית של החומר הקורן. כיוון שכך, נוצרו הגלקסיות בתוך באר הכבידה של הילות.
באזורים בהם יש שיאי צפיפות מתרחשת קריסה כבידתית, ושם נוצרות הילות. משערים כי הילות גדלות בשני תהליכים עיקריים - ספיחה חלקה של חומר, בה חומר נופל אל ההילה בצורה חלקה יחסית, ומיזוג הילות, בו אל ההילה נופלת ומתמזגת הילה אחרת. מיזוג הילות הוא תהליך יחסית אלים, ויכול לגרום להילה לשנות את צורתה ומאפיינים נוספים. מיזוג הילות הוא תהליך ארוך, יחסית, ולכן צפויים מקרים של הילות המכילות תת-הילות - הילות חומר אפל שנפלו אל ההילה, אך טרם התמזגו איתה לחלוטין. גלקסיות לוויין נמצאות בתוך תת-הילות, אך במהלך המיזוג הן עוברות תהליכים שמשפיעים עליהן ולכן נוטים להתייחס אליהן כאל אוכלוסייה שונה מגלקסיות מרכזיות ומגלקסיות מבודדות (כלומר גלקסיות שבודדות בהילה שלהן).
עקומות סיבוב של גלקסיות ספירליות

נוכחות החומר האפל בהילת הגלקסיה מוסקת עקב אפקט כבידתי על עקומת הסיבוב של גלקסיה ספירלית המתארת את מהירות הסיבוב של עצמים כתלות במרחק ממרכז הגלקסיה. עקומת הסיבוב לפי הכבידה הניוטונית יורדת כתלות במרחק (ראו עקומה A בגרף) בעוד שעקומת הסיבוב שנמדדה בתצפיות (בפרט בתצפיות רדיו של פליטת קרינה לפי קווים ספקטרלים של אטומי מימן, מה שידוע כ-HI) שואפת לערך קבוע פחות או יותר (ואז אומרים שעקומת הסיבוב היא שטוחה, ראו עקומה B בגרף) גם הרבה מעבר לגבול החומר הנראה. היעדרות חומר נראה שיסביר את שטחיותה של עקומת הסיבוב מרמזת על נוכחות של חומר חומר אפל שבלתי נראה בתצפיות רגילות. אם החומר האפל לא קיים באמת, יש לשנות את תאוריית הכבידה הנוכחית, כלומר את תורת היחסות הכללית בגרסתה המקובלת. בהיעדר הסבר מניח את הדעת להתנהגות הכבידה בשונה מהצפוי על פי התאוריה העכשווית, מעדיפים רוב הפיזיקאים כיום לדבוק בהנחת קיומו של חומר אפל.
התפלגות החומר האפל בהילה כנראה מתוארת על ידי פרופיל נאווארו-פרנק-וייט, כאשר הצפיפות נתונה על ידי
עם קבוע כפלי, וכאשר הקבוע a נבחר לפי ההתפלגות הנצפית.
תאוריות בדבר טבע החומר האפל

טבעו של החומר האפל בהילה הגלקטית של גלקסיות ספירליות איננו ידוע, אך יש שתי תאוריות פופולריות לגביו:
ההילה מורכבת מחלקיקים כבדים בעלי אינטראקציה חלשה (WIMP, ראשי תיבות של Weakly Interacting Massive Particles).
ההילה מורכבת מגופים קומפקטיים כבדים ואפלים, הידועים כ-MACHO, ראשי תיבות של MAssive Compact Halo Objects.
האפשרות שההילות מורכבות מכמות גדולה של גז ואבק היא לא סבירה, שכן היה אפשר לגלות אותם בניסוי. כמו כן, ניסויים בעידוש כבידתי שבחנו את תאוריית ה-MACHO, הראו שאין מספיק עצמים כאלה כדי להסביר את בעיית המסה החסרה.
הילת החומר האפל של גלקסיית שביל החלב

הילת החומר האפל אם קיימת, היא החלק הגדול ביותר של גלקסיית שביל החלב, שכן על מנת להסביר את הדינמיקה הגלקטית היא צריכה להשתרע ממרחק 100,000 שנות אור עד מרחק 300,000 שנות אור ממרכז הגלקסיה. ההילה היא גם החלק המסתורי ביותר של שביל החלב. אסטרונומים מאמינים ש-95% ממסת שביל החלב מורכבת מחומר אפל, סוג של חומר שלא מבצע אינטראקציה לא-כבידתית (ובפרט לא אלקטרומגנטית) עם שאר הגלקסיה. בהילת החומר האפל נמצא כמעט כל החומר האפל של הגלקסיה, שמסתו גדולה פי 10 מהמסה הרגילה (הכוללת כוכבים, גז ואבק) בשאר הגלקסיה. החומר הקורן מהווה כ-90 מיליארד מסות שמש בעוד שהילת החומר האפל כוללת 600 עד 3,000 מיליארד מסות שמש.
ראו גם

בעיית המסה החסרה
דינמיקה ניוטונית מתוקנת
לקריאה נוספת

Carroll, Bradley and Ostlie, Dale. An Introduction to Modern Physics, Second Edition. San Francisco: Pearson, 2007.
Diemand, J. & Moore, B. & Stadel, J. (2005, January 27). Earth-mass dark-matter haloes as the first structures in the early universe. In Nature, 433, 389 – 391.
הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה הסקוטית

| --- | --- |
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפרס:  1978–הווה (כ־46 שנים) 
 
ליאל עבדה, הכדורגלן הישראלי היחיד שזכה בתואר
קירן טיירני, הכדורגלן היחיד שזכה שלוש פעמים בתואר
הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה הסקוטית (באנגלית: PFA Scotland Young Player of the Year) הוא תואר המוענק מדי עונה (מאז שנת 1978) על ידי ארגון השחקנים הסקוטי, לכדורגלן הצעיר אשר נבחר למצטיין ביותר בליגת העל הסקוטית.
הזוכה הראשון בפרס היה גריים פיין, והשחקן הלא-סקוטי הראשון שזכה בפרס היה סטיליאן פטרוב הבולגרי ב-2001. שיאן הזכיות בתואר הוא קירן טיירני עם שלוש זכיות רצופות בין השנים 2016 ל-2018.
הזוכים

| שנה | שחקן | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 1978 | סקוטלנד גריים פיין | דנדי יונייטד |
| 1979 | סקוטלנד ריי סטוארט | דנדי יונייטד |
| 1980 | סקוטלנד ג'ון מקדונלד | ריינג'רס |
| 1981 | סקוטלנד צ'ארלי ניקולס | סלטיק |
| 1982 | סקוטלנד פרנק מקאבני | סנט מירן |
| 1983 | סקוטלנד פול מקסטיי | סלטיק |
| 1984 | סקוטלנד ג'ון רוברטסון | הארטס |
| 1985 | סקוטלנד קרייג לביין | הארטס |
| 1986 | סקוטלנד קרייג לביין | הארטס |
| 1987 | סקוטלנד רוברט פלק | ריינג'רס |
| 1988 | סקוטלנד ג'ון קולינס | היברניאן |
| 1989 | סקוטלנד בילי מקינלי | דנדי יונייטד |
| 1990 | סקוטלנד סקוט קראב | הארטס |
| 1991 | סקוטלנד אאויין ג'ס | אברדין |
| 1992 | סקוטלנד פיל אודונל | מאת'רוול |
| 1993 | סקוטלנד אאויין ג'ס | אברדין |
| 1994 | סקוטלנד פיל אודונל | מאת'רוול |
| 1995 | סקוטלנד צ'ארלי מילר | ריינג'רס |
| 1996 | סקוטלנד ג'קי מקנמרה | סלטיק |
| 1997 | סקוטלנד רובי וינטרס | דנדי יונייטד |
| 1998 | סקוטלנד גארי נייסמית' | הארטס |
| 1999 | סקוטלנד בארי פרגוסון | ריינג'רס |
| 2000 | סקוטלנד קני מילר | היברניאן |
| 2001 | בולגריה סטיליאן פטרוב | סלטיק |
| 2002 | סקוטלנד קווין מקנוטון | אברדין |
| 2003 | סקוטלנד ג'יימס מקפאדן | מאת'רוול |
| 2004 | סקוטלנד סטיבן פירסון | סלטיק |
| 2005 | סקוטלנד דרק ריורדאן | היברניאן |
| 2006 | סקוטלנד שון מלוני | סלטיק |
| 2007 | סקוטלנד סטיבן נייסמית' | קילמרנוק |
| 2008 | אירלנד איידן מקגידי | סלטיק |
| 2009 | אירלנד ג'יימס מקארתי | המילטון אקדמיקל |
| 2010 | סקוטלנד דני וילסון | ריינג'רס |
| 2011 | סקוטלנד דייוויד גודוויל | דנדי יונייטד |
| 2012 | סקוטלנד ג'יימס פורסט | סלטיק |
| 2013 | סקוטלנד לי גריפית'ס | היברניאן |
| 2014 | סקוטלנד אנדרו רוברטסון | דנדי יונייטד |
| 2015 | בלגיה ג'ייסון דנאייר | סלטיק |
| 2016 | סקוטלנד קירן טיירני | סלטיק |
| 2017 | סקוטלנד קירן טיירני | סלטיק |
| 2018 | סקוטלנד קירן טיירני | סלטיק |
| 2019 | אנגליה ראיין קנט | ריינג'רס |
| 2020 | לא חולק עקב מגפת הקורונה |  |
| 2021 | סקוטלנד דייוויד טרנבול | סלטיק |
| 2022 | ישראל ליאל עבדה | סלטיק |
| 2023 | ארצות הברית מליק טילמן | ריינג'רס |
הלורד יושב הראש

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  ג'ון מק'פול
 תאריך כניסה לתפקיד:  30 באפריל 2021
 דרכי מינוי:  בחירת בית הלורדים
 תחום שיפוט:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מעון:  ארמון וסטמינסטר 
 מושב המשרה:  בריטניה לונדון, הממלכה המאוחדת
 ייסוד המשרה:  4 ביולי 2006
 איוש ראשון:  הלן היימן
 אתר רשמי
 
הלורד יושב הראש (באנגלית: Lord Speaker) הוא תוארו של החבר הבכיר בבית הלורדים - הבית העליון של הפרלמנט הבריטי. תפקידו מקביל לתפקיד יו"ר בית הנבחרים הבריטי. כיום מכהן בתפקיד הלורד ג'ון מק'פול.
עד יולי 2006 שימש בתפקיד יושב ראש בית הלורדים הלורד צ'נסלור.
במסגרת חוק הרפורמה החוקתית 2005 הופרד תפקיד יושב ראש בית הלורדים, כמו התפקידים השיפוטיים, מיתר תפקידי הלורד צ'נסלור. הפרדה זו בוצעה במסגרת הרפורמות שנעשו בתפקידי בית הלורדים ובסמכויותיו, אולם בעיקר על מנת למנוע מצב בו הלורד צ'נסלור עמד הן בראש הרשות השופטת ויכל לשבת כשופט בפועל בערעורים, כשר בממשלה היווה חלק מהרשות המבצעת, ובהיותו יו"ר בית הלורדים כיהן למעשה כראש הרשות המחוקקת.
בעוד שעל פי המשפט המקובל האנגלי ושיטת השלטון באנגליה הפרדת רשויות לא הייתה חלק מהשיטה המשפטית, הצטרפותה של הממלכה המאוחדת לאיחוד האירופי, ובעקבות הצטרפות זו חקיקת חוק זכויות האדם 1998, הביאה לכך שהיותו של בעל תפקיד אחד בתפקידים בכירים בשלוש רשויות סתר את כללי המשפט האירופי ואת כללי זכויות האדם באיחוד האירופי.
תארים ותפקידים

באופן מסורתי, יושב ראש בית הלורדים פעיל פחות בדיונים מאשר יושב ראש בית הנבחרים - הפעיל בדיוני בית הנבחרים, קובע את סדר הדוברים ואת משך נאומם. בעוד שבבית הנבחרים נדרש היושב ראש פעמים רבות בכל דיון לקרוא את הבית לסדר, לקבוע מי ינאם כאשר חברים רבים רוצים להגיב בו זמנית לנואם, ולמנוע קריאות ביניים, יושב ראש בית הלורדים אינו נדרש לפעולות אלה - שכן הן מבוצעות על ידי כל חברי הבית יחד (כאשר כמה לורדים רוצים לדבר יחד, הם מחליטים על סדר הדוברים או שנעשית הצבעה על כך). הבדל נוסף בין בית הנבחרים לבית הלורדים הוא בכך שבבית הנבחרים הנואמים פונים ליושב ראש ומדברים אליו, בעוד שבבית הלורדים הנואמים פונים לכל חברי הבית.
תוארו של "הלורד יושב הראש" נדון בשנת 2003 בוועדת בדיקה שבדקה תארים אפשריים. הוועדה הגישה המלצותיה לוועדה של בית הלורדים שבראשה עמד הלורד לויד, לורד ברוויק אשר ב-12 ביולי 2005 החליטה על תוארו של תפקיד זה ועל סמכויותיו - שהן למעשה הסמכויות שהיו ללורד צ'נסלור בתפקידו כיושב ראש בית הלורדים, לרבות התפקידים הטקסיים שלו בטקס פתיחת הפרלמנט. הוחלט כי הלורד צ'נסלור ימשיך להיות מחזיק החותם הגדול של המדינה - וסמכות זו לא תועבר ללורד יושב הראש.
נושא המשרה נבחר לתקופה של חמש שנים, ויכול לכהן לכל היותר שתי תקופות כהונה. שכרו הוא כשל לורד שהוא שר בממשלת בריטניה (102,685 ליש"ט לשנה (2006)).
עוד הוחלט שמדי הטקס יהיו זהים לאלה של הלורד צ'נסלור - גלימת משי שחור במהלך הדיונים, וגלימת משי שחור עם תחרה מוזהבת במהלך טקסים רשמיים. בניגוד ללורד צ'נסלור, הוא אינו נדרש ללבוש פאה. נקבע כי במהלך הדיונים יישב על שק הצמר. בדומה ליו"ר בית הנבחרים, ובניגוד ללורד צ'נסלור המכהן כשר משפטים, ללורד יושב הראש אין שיוך מפלגתי, ועליו לפעול מבלי להעדיף מפלגה אחת על אחרת. עם בחירתו עליו להתפטר מהמפלגה אליה הוא משתייך. בצו מלכותי שהוצא על ידי המלכה אליזבת השנייה ב־4 ביולי 2006 נקבע כי הלורד יושב הראש יהיה בתפקיד ובמעמד מיד אחר יושב ראש בית הנבחרים.
בחירת הלורד יושב הראש הראשון

ב־6 ביולי 2006 הוצעו תשעה מועמדים לתפקיד זה: שלושה שמרנים: הלורדים רודני אלטון, ג'אנט פוקס, ניוקלס לוות'ר, שני מועמדי מפלגת הלייבור: הלורדים הלן היימן ואייבור ריצ'רד, ליברל דמוקרטי: הלורד רופרט מיטפורד, שני קרוסבנצ'רס: הלורדים טרנס בוסטון ומרגרט ממר, והלורד ג'וליאן גרנפל שאינו משויך לאף מפלגה. ב־4 ביולי 2006 הוכרז על בחירתה של הלן היימן בתור הלורד יושבת הראש הראשונה, אישור המלכה (באמצעות מיופה כוח) ניתן מיד למינוי, והיא תפסה את מקומה על שק הצמר.
הסאגה על בני אינגלינג

איור השער של מהדורת 1899
המלך השוודי דאג החכם (אנ') מבית אינגלינג באיור של הסאגה מאת גרהרד מונתה, 1899
הסאגה על בני אינגלינג (באיסלנדית: Ynglinga saga) היא סאגה, שנכתבה במקור בנורדית עתיקה על ידי המשורר וההיסטוריון האיסלנדי סנורי סטורלוסון בערך בשנת 1225. זהו החלק הראשון בחיבור ההיסטורי מחזור העולם של סטורלוסון.
סנורי סטורלוסון ביסס את עבודתו על הפואמה המוקדמת יותר Ynglingatal מסוגת השירה הסקלאדית (אנ') המיוחסת לתיאודולף מהוויניר (אנ') מהמאה ה-9 שמופיעה גם כשהיא מתורגמת ללטינית ב-Historia Norwegiae (אנ') (תיאור מקוצר של ההיסטוריה של נורווגיה שנכתב על ידי נזיר אלמוני במאה ה-13). הוא מספר את החלק העתיק ביותר בסיפורה של שושלת אינגלינג (אנ') (מכונה Scylfings ביצירה האפית ביאוולף). סנורי תיאר את המוצא של מלכי נורווגיה מבית המלוכה של שוודיה.
הסאגה על בני אינגלינג הוא החלק הראשון במחזור העולם, ההיסטוריה של המלכים הנורדים הקדומים על פי סנורי. היצירה של סנורי מכסה את ההיסטוריה של מלכי נורווגיה מהעידן הפרהיסטורי המיתולוגי ועד שנת 1177, עם מותו של המתחזה אייסטיין מוליה (אנ'). בנרטיב זה שזורים התייחסויות לאירועים היסטוריים חשובים.
הסאגה מתארת את הגעת האלים הנורדיים לסקנדינביה ובאופן שבו ייסד פרייר את שושלת אינגלינג השוודית באופסלה. ואז הסאגה עוקבת אחר השושלת של מלכי שוודיה עד המלך המיתולוגי אינגיאלד (אנ') (Ingjald illråde), ולאחריה התיישבו הצאצאים בנורווגיה והפכו לאבותיו של האראלד הראשון, מלך נורווגיה.
בבתים הראשוניים של השיר, אסאגרת היא בירת אסאלנד, קטע באסיה שממזרח לנהר טאנה-קוויסל (Tana-kvísl) או נהר ואנה-קוויסל (Vana-Kvísl, קוויסל הוא "נהר מסתעף"), שאותו מסביר סנוררי שהוא טנאיס (אנ'), או הנהר דון, הזורם לים השחור. הנהר מחלק את "שוודיה הגדולה", תוך קבלת נקודת המבט הוויקינגית. הוא אף פעם לא נקרא כך לפני הוויקינגים (קטע 1).