stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קריית מוצקין
תחבורה

כביש 4 עובר במזרח העיר ומפריד אותה מקריית ביאליק. מסילת הרכבת בין נהריה לחיפה עוברת במקביל לכביש זה, במערב העיר ומפרידה בין קריית מוצקין לקריית ים וקריית שמואל. לעיר גם תחנת רכבת.
חינוך

במאי 2012 נבחרה העיר על ידי מינהל חברה ונוער במשרד החינוך לזוכה בפרס הראשון מבין הרשויות בארץ, על הישגיה בקידום הנוער והחינוך הפורמלי והבלתי-פורמלי בעיר.
שירותי דת

בעיר כ-25 בתי כנסת, שני מקוואות טהרה, שני בתי חב"ד ומועצה דתית פעילה.
הרב הראשי הראשון של העיר היה הרב מרדכי פוגלמן. הרב הראשי האשכנזי הנוכחי הוא הרב דוד מאיר דרוקמן. הרב הראשי הספרדי, האחרון לעת עתה בעיר, היה הרב יוסף אוחנה, שפרש בשנת 2017 לגמלאות.
בשנת תש"ע החל לפעול בעיר גרעין תורני בשם "סרוגי מוצקין", הפועל בבית הכנסת המרכזי. הגרעין מקיים אירועים מרכזים לכלל תושבי העיר כגון "שמחת בית השואבה", "הקפות שניות" ו"מדורת ל"ג בעומר".
ספורט

בעיר פועלות שלוש קבוצות, בענפי ספורט שונים:
"מכבי אבישי מוצקין" - קבוצת כדוריד, המארחת את משחקיה הביתיים באולם על-שם משה גושן בעיר
"מכבי קריית מוצקין" - קבוצת כדורסל
"הפועל ספורטלי קריית מוצקין" - אגודת שחייה
שלטון מוניציפלי

עם הקמת קריית מוצקין, נוסד ועד לשכונה. בנוסף, השתייכו תושבי קריית מוצקין ל"וועד הקהילה של חיפה".
יו"ר ועד השכונה הראשון היה פישל ברייטמן, איש "המזרחי". הוא שימש בתפקיד החל מאמצע מאי 1934 ועד 1936, עת התפטר בשל חילוקי דעות שהיו בין ארגון המעמד הבינוני לבין האגודה השיתופית. בשנה שלאחר מכן כיהנו ברוטציה ארבעה בראשות ועד השכונה: יעקב ז'ק, אלימלך ברקוביץ, משה מנדלסון ומשה אלנבוגן. לאחריהם, במשך כשנה (1937–1938) שימש בתפקיד זאב פרוש. ישראל שפירא החליף את פרוש בשנים 1938–1940. בסוף שנות ה-30 החלו שלטונות המנדט הבריטי בתהליך של הקמת מועצות מקומיות ברחבי ארץ ישראל. לגבי מפרץ חיפה, הם העלו שלוש אפשרויות: מועצה נפרדת לכל קריה, מועצה מאוחדת לכל הקריות או סיפוח הקריות לחיפה. נציגי קריית מוצקין דרשו הקמת מועצה נפרדת לקריית מוצקין בשל האופי הימני של היישוב.
עם הקמת המועצה המקומית, מונה ישראל שפירא לכהן כראש המועצה המקומית הראשון.
ב-1941 נערכו בחירות, בהן נבחר אריה גרושקביץ לראשות המועצה. במשך חמש שנים הוא כיהן גם כיו"ר האגודה השיתופית עד שב-1946, בשל חילוקי דעות בין חברי האגודה לבין המועצה, הודח גרושקביץ מראשות ועד האגודה.
ב-1958 עבר השלטון מהציונים הכלליים למפלגה הפרוגרסיבית. במשך שנה שימש נח עלוני בתפקיד יו"ר המועצה המקומית ובבחירות 1959 נבחר לתפקיד נציג מפא"י, משה גושן. גושן, השלישי שכיהן כראש המועצה המקומית קריית מוצקין, היה גם הראשון שכיהן בה כראש העיר, עת הוכרזה כעיר ב-1976. הוא שימש בתפקיד עד פטירתו מאירוע לבבי בעצרת פוליטית בשנת 1984. לאחריו כיהן בראשות העיר, במשך שתי קדנציות, שמחה מילר. צורי, היה לראש עיריית קריית מוצקין החל משנת 1993. הוא שימש בתפקיד עד השעייתו בחודש יוני 2023.
עד לבחירות המוניציפליות בשנת 2024, היו במועצת העיר קריית מוצקין 15 חברים. לאור הגידול באוכלוסיית העיר, גדל אז מספר המושבים במועצת העיר ל-17.
שלטון מוניציפלי > ראשי היישוב

| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
ישראל שפירא: מאי 1940 – מרץ 1941
אריה גרושקביץ: מרץ 1941 – ינואר 1958
נח עלוני: ינואר 1958 – דצמבר 1959
משה גושן: דצמבר 1959 – יוני 1984
שמחה מילר: יולי 1984 – נובמבר 1993
חיים צורי: נובמבר 1993 – יוני 2023
עדי שטרנברג (מ"מ): יוני 2023 – מרץ 2024
צבי (ציקי) אבישר: מרץ 2024 –
ערים תאומות

הונגריה נירג'האזה, הונגריה
ארצות הברית טקומה, ארצות הברית
ארצות הברית אורלנדו, ארצות הברית
הרפובליקה העממית של סין קאיפנג, הרפובליקה העממית של סין
גרמניה הסברגה, גרמניה
גרמניה באד-קרוצנך, גרמניה
גרמניה הוף, גרמניה
פולין פלונסק, פולין
גרמניה מגדבורג, גרמניה
יורו 1960

| --- | --- |

 מארחת:  צרפת צרפת
 תקופת התחרות:  6 ביולי 1960 – 10 ביולי 1960 (5 ימים)
 מספר משתתפות:  4  (מתוך 17 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   ברית המועצות
 מספר משחקים:  4
 מספר שערים:  17 (4.25 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  78,958 (19,740 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ברית המועצות ויקטור פונדלניק   יוגוסלביה מילאן גאליץ'   יוגוסלביה דראז'ן ירקוביץ'   ברית המועצות ולנטין איוואנוב   צרפת פרנסואה הואט   (2 שערים כל אחד)
 → (טורניר ראשון)ספרד 1964 ←
אליפות אירופה בכדורגל 1960, הידועה גם בשם גביע אירופה לאומות 1960 היא אליפות אירופה בכדורגל הראשונה שארגנה אופ"א. הטורניר נערך בצרפת בין ה-6 ל-10 ביולי 1960.
טורניר הגמר כלל אז ארבע נבחרות בלבד, שעלו מטורניר המוקדמות, ולכן שוחקו רק משחקי חצי הגמר, המשחק על המקום השלישי ומשחק הגמר. באותו הזמן ההכרזה על המדינה המארחת התקיימה רק לאחר היוודע התוצאות של טורניר המוקדמות, ורק אז נבחרה הנבחרת המארחת.
אל טורניר הגמר העפילה נבחרות צרפת, לצד שלוש המדינות הקומוניסטיות - ברית המועצות, יוגוסלביה וצ'כוסלובקיה. במשחק הגמר, גברה ברית המועצות, בה הצטיין השוער לב יאשין, על יוגוסלביה בתוצאה 1–2 לאחר הארכה. יוגוסלביה עלתה ליתרון ראשון לקראת סיום המחצית, אך ברית המועצות איזנה עם פתיחת המחצית השנייה, ושבע דקות לסיום ההארכה כבש ויקטור פונדלניק את שער הניצחון שהעניק לנבחרתו את תואר אליפות אירופה הראשון בהיסטוריה.
מוקדמות

טורניר מוקדמות יורו 1960 החל בשנת 1958. שיטת המוקדמות הייתה שיטת בית-חוץ, ללא שימוש בחוק שערי חוץ. במקרה של שוויון בתום שני המפגשים, הוכרעה ההתמודדות במשחק שלישי ומכריע; במהלך מוקדמות יורו 1960 לא היה צורך במשחק שלישי באף אחד מהמפגשים.
17 נבחרות החברות באופ"א נטלו חלק בשלב המוקדמות, אך מן הטורניר נעדרו נבחרות בולטות כגון איטליה, אנגליה, הולנד וגרמניה המערבית. על מנת ליצור שלב שמינית גמר בן 16 קבוצות, נבחרו אירלנד וצ'כוסלובקיה להתמודד ביניהן בסיבוב מוקדם, בו המנצחת תצטרף לשאר 15 הנבחרות. צ'כוסלובקיה התגברה על הפסד 0–2 בחוץ עם ניצחון ביתי של 0–4 כדי להעפיל לשמינית הגמר. אמנם, חלק ממשחקי שמינית הגמר שוחקו עוד בטרם שלב המוקדמות, כך שהמשחק הראשון בהיסטוריה של מוקדמות אליפות אירופה שוחק ב-28 בספטמבר 1958 במוסקבה, והסתיים בניצחונה של ברית המועצות על הונגריה בתוצאה 1–3.
שלב רבע הגמר הגיע לסיומו כחודש לפני פתיחת הטורניר בצרפת. במסגרת שלב זה, הוגרלו להיפגש נבחרות ספרד וברית המועצות. ספרד הייתה אז נתונה תחת שלטונו של פרנסיסקו פרנקו, ולכן סירבה הנבחרת לשחק מול ברית המועצות, התומכת הגדולה ביותר של הרפובליקה הספרדית השנייה, בזמן מלחמת האזרחים בספרד. כתוצאה מכך, העפילה ברית המועצות לטורניר הגמר באופן אוטומטי.
צרפת, שרשמה ניצחון כפול על אוסטריה, וצ'כוסלובקיה שרשמה ניצחון כפול על רומניה, העפילו גם הן לטורניר. אליהן הצטרפה יוגוסלביה, שהפכה הפסד לפורטוגל במשחק הראשון לניצחון בגומלין.
מוקדמות > נבחרות שהעפילו

| נבחרת | כרטיס | תאריך העפלה | כן\לא |
| --- | --- | --- | --- |
|  צרפת (מארחת) | מנצחת רבע הגמר | 27 במרץ 1960 | כן |
|  יוגוסלביה | מנצחת רבע הגמר | 22 במאי 1960 | לא |
|  צ'כוסלובקיה | מנצחת רבע הגמר | 29 במאי 1960 | כן |
|  ברית המועצות | מנצחת רבע הגמר | 28 במאי 1960 | כן |
אצטדיונים

טורניר הגמר שוחק בפארק דה פראנס בפריז, שאירח שני משחקים ובהם משחק הגמר, ובסטאד ולודרום במרסיי שאירח את שני המשחקים האחרים.
שלב הנוקאאוט > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 ביולי 1960 |  יוגוסלביה | 5–4 |  צרפת | פארק דה פראנס, פריז צופים: 26,370 שיפוט: גסטון גרנדיין (בלגיה) |
| 6 ביולי 1960 | מילאן גאליץ'  11'   אנטה זאנטיץ'  55'   טומיסלב קנז  75'   דראז'ן ירקוביץ'  78', 79' | (סיקור) | ז'אן וינסנט  12'   פרנסואה הואט  43', 62'   מריאן ויזנייסקי  53' | פארק דה פראנס, פריז צופים: 26,370 שיפוט: גסטון גרנדיין (בלגיה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 ביולי 1960 |  ברית המועצות | 3–0 |  צ'כוסלובקיה | סטאד ולודרום, מרסיי צופים: 25,184 שיפוט: סזאר ג׳וני (איטליה) |
| 6 ביולי 1960 | ולנטין קוזמיץ' איוואנוב  34', 56'   ויקטור פונדלניק  66' | (סיקור) |  | סטאד ולודרום, מרסיי צופים: 25,184 שיפוט: סזאר ג׳וני (איטליה) |
שלב הנוקאאוט > מקום שלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 ביולי 1960 |  צ'כוסלובקיה | 2–0 |  צרפת | סטאד ולודרום, מרסיי צופים: 9,438 שיפוט: סזאר ג׳וני (איטליה) |
| 9 ביולי 1960 | ולסטימיל בובניק  58'   לדיסלב פבלוביץ'  88' | (סיקור) |  | סטאד ולודרום, מרסיי צופים: 9,438 שיפוט: סזאר ג׳וני (איטליה) |
שלב הנוקאאוט > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 ביולי 1960 |  ברית המועצות | 2–1‏ה |  יוגוסלביה | פארק דה פראנס, פריז צופים: 17,966 שיפוט: ארתור אדוארד אליס (אנגליה |
| 10 ביולי 1960 | שלווה מטרוולי  49'   ויקטור פונדלניק  113' | (סיקור) | מילאן גאליץ'  43' | פארק דה פראנס, פריז צופים: 17,966 שיפוט: ארתור אדוארד אליס (אנגליה |
סטטיסטיקות > כובשי השערים

ברית המועצות ויקטור פונדלניק
יוגוסלביה מילאן גאליץ'
יוגוסלביה דראז'ן ירקוביץ'
ברית המועצות ולנטין קוזמיץ' איוואנוב
צרפת פרנסואה הואט
צ'כיה ולסטימיל בובניק
צ'כיה לאדיסלב פאבלוביץ'
צרפת ז'אן וינסנט
צרפת מריאן ויזנייסקי
ברית המועצות שלווה מטרוולי
יוגוסלביה טומיסלב קנז
יוגוסלביה אנטה זאנטיץ'
סטטיסטיקות > פרסים

| שוער | הגנה | קישור | התקפה |
| --- | --- | --- | --- |
| ברית המועצות לב יאשין | יוגוסלביה ולדימיר דורקוביץ'   צ'כיה לדיסלב נובאק | ברית המועצות איגור נטו   צ'כוסלובקיה יוזף מסופוסט   ברית המועצות ולנטין קוזמיץ' איוואנוב | ברית המועצות שלווה מטרוולי   יוגוסלביה מילאן גאליץ'   ברית המועצות ויקטור פונדלניק   יוגוסלביה דרגוסלב שקולארץ'   יוגוסלביה בורה קוסטיץ' |
ביאורים

↑  ברית המועצות העפילה אוטומטית, לאחר שספרד סירבה להגיע לברית המועצות וספגה הפסד טכני.
הערות שוליים

↑  "European Cup Committee – Meeting of May 28th, 1960, Francfort". Bulletin officiel de l'UEFA. Union of European Football Associations (15). בנובמבר 1960. In connection with the withdrawal of Spain (v. USSR) the Committee decided to apply Article 7 of the Regulations, namely, to qualify Russia for the Final Tournament. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "1960 team of the tournament". UEFA.com. Union of European Football Associations. 1 בינואר 2020. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| אליפויות אירופה בכדורגל |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | צרפת 1960 • ספרד 1964 • איטליה 1968 • בלגיה 1972 • יוגוסלביה 1976 • איטליה 1980 • צרפת 1984 • מערב גרמניה 1988 • שוודיה 1992 • אנגליה 1996 • בלגיה והולנד 2000 • פורטוגל 2004 • אוסטריה ושווייץ 2008 • פולין ואוקראינה 2012 • צרפת 2016 • פאן-אירופאי 2020 • גרמניה 2024 • בריטניה ואירלנד 2028 • איטליה וטורקיה 2032 |  |
| משחקי גמר | 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2016 • 2020 • 2024 • 2028 • 2032 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2016 • 2020 • 2024 • 2028 • 2032 |  |
הישגי הנבחרות ביורו 1960
שאלון 16 גורמי האישיות של קטל

שאלון 16 גורמי האישיות של קטל, או מבחן PF16, הוא מבחן אישיות בפסיכולוגיה קלינית.
המבחן פותח בשנות ה-70 של המאה ה-20, על ידי הפסיכולוג ריימונד קטל, ומשתמש בשיטה סטטיסטית לניתוח גורמים.  בשאלון 174 שאלות, כל שאלה מתייחסת לאחת משש עשרה קטגוריות שהוגדרו על ידי קטל. כל תכונה מוצגת כרצף הנע בין שני קצוות של התכונה. המבחן מעניק ציון ב-16 תכונות אישיות בסיסיות.
קטל מנסה להגיע לתאוריה שאין לה כלל הנחות יסוד והנשענת אך ורק על נתונים אמפיריים. על ידי ניתוחים סטטיסטיים קטל מסיק כי קיימות 16 תכונות בסיסיות להסבר וניבוי מכלול ההתנהגות האנושית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546138505171  BnF: cb12558651t (data)  LCCN: sh85123069 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ביטולה

הפקולטה הטכנולוגית באוניברסיטת ביטולה
המסגד "החדש" אשר נבנה ב-1558
הכנסייה הקתולית ברחוב הראשי של העיר
בִּיטוֹלָה (במקדונית: Битола, בלאדינו - מונאסטיר Monastir בטורקית: Manastır, להאזנה) היא עיר השוכנת בדרומה של מקדוניה הצפונית בשטח האזור הסטטיסטי פלגוניה כ-14 קילומטרים צפונית לגבול עם יוון. ביטולה היא העיר השנייה בגודלה במקדוניה הצפונית, לאחר עיר הבירה סקופיה ושוכנת על אם הדרך מפרילפ לסלוניקי.
אטימולוגיה

מקור המילה ביטולה היא בביטוי אוֹבִּיטֶל (obitěĺь) שמשמעו מנזר בסלאבית כנסייתית עתיקה. השם היה בשימוש בעת שהעיר נשלטה על ידי הממלכה הבולגרית הראשונה והתייחס לריבוי המנזרים שהיו בעיר וסביבתה. השם מוזכר לראשונה בכתובים על גבי כתובת ביטולה. ברבות השנים, כאשר פסק השימוש בסלאבית הכנסייתית העתיקה שובש השם לצורתו המוכרת במקדונית, בִּיטוֹלָה. בתקופה הביזנטית נקראה העיר וִיטוֹלְיָה. בסרבית מכונה העיר בּיטוֹלִי, ובבולגרית בּיטוֹלְיָה. שמה של העיר ביוונית מוֹנָאסְטִירִי הוא תרגום שאילה של השם הסלאבי הקדום. עם השתלטות האימפריה העות'מאנית על האזור נשאל בשיבוש השם מיוונית והעיר כונתה מָאנָאסְטִיר. יהודי העיר השתמשו בשמה היווני או העות'מאני.
היסטוריה > העת העתיקה

עדויות פזורות להתיישבות אנושית באזור העיר קיימות מהתקופה הנאוליתית והן נמשכות לאורך התקופה הכלקוליתית ובהמשך תקופת הברונזה. עדות ליישוב עירוני מאורגן קיימות מעידן התרבות ההלניסטית. בחבל העתיק לינקסטיס אשר נשלט על ידי ממלכת מוקדון ובו שוכנת העיר המודרנית, ממצאים ארכאולוגיים רבים המעידים על התיישבות עירונית ומאורגנת עוד מהמאה ה-5 לפנה"ס. העיר הראקליאה לינקסטיס (אנ') נוסדה על ידי פיליפוס השני, מלך מוקדון ושוכנת 2 קילומטרים דרומית לביטולה המודרנית. לאחר כיבוש האזור על ידי האימפריה הרומית הפכה הראקליאה לינקסטיס לתחנת מעבר חשובה על הוויה אגנטיה, עניין שהוביל להתפתחותה ושגשוגה הכלכלי. לאחר חלוקת האימפריה הרומית, בעידן האימפריה הביזנטית הפכה העיר למרכז דתי חשוב של נצרות אורתודוקסית. בשלהי המאה ה-5 נכבשה ונבזזה העיר על ידי תיאודריך הגדול מלך האוסטרוגותים, ושוקמה חלקית. במהלך המאה ה-6 פשטו שבטים סלאביים על אזור הבלקנים, העיר הותקפה מספר פעמים, נחרבה וננטשה.
היסטוריה > מימי הביניים ועד המאה ה-18

בשלהי המאה ה-8 נשלט אזור העיר על ידי הממלכה הבולגרית הראשונה ובמקום הוקמה מצודה. במחצית השנייה של המאה ה-9 עת שלט בממלכה בוריס הראשון, קיבלו על עצמם הבולגרים את הנצרות המזרחית והיא הופצה בקרב תושבי הממלכה בהובלתם של נאום מפרסלב ושל קלמנט מאוחריד. תקופת הפצת הנצרות לוותה בהקמתם של כנסיות ומנזרים רבים בעיר וסביבותיה וריבוי מבנים אלו הוביל בהמשך לכינויה "מונסטיר". בראשית המאה ה-11 ניגפה הממלכה הבולגרית הראשונה על ידי צבא האימפריה הביזנטית תחת בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית, מצודת העיר נכבשה והועלתה באש. בראשית המאה ה-13, לאחר כינונה של הממלכה הבולגרית השנייה נכבשה העיר על ידי כוחותיו של קאלויאן, קיסר בולגריה. בהמשך, שבו והשתלטו הביזנטים על העיר ובמחצית השנייה של המאה ה-14 נכבשה על ידי ממלכת סרביה.
ב-1382 נכבשה העיר מונסטיר על ידי צבאו של מוראט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית, והחלה תקופת השלטון העות'מאני שנמשכה 531 שנים, עד ל-1913. בהמשך, במחצית השנייה של המאה ה-15, תקופת כיבושיו של מהמט השני, בוצע טרנספר אוכלוסיות בכל רחבי הבלקן ולעיר הגיעו תושבים מאסיה הקטנה. במסגרת תהליך איסלום האימפריה יושבו באזור תושבים רבים ממוצא טורקי וכן נבנו בה מסגדים ומבני ציבור נוספים. מונסטיר הייתה צומת מסחר אזורי ונתיבי הסחר הובילו לסלוניקי, סקופיה, קונסטנטינופול ולראגוזה.
היסטוריה > העת החדשה עד המאה ה-20

באמצע המאה ה-17 סייר בעיר הנוסע העות'מאני אווליה צ'לבי ותיאר עיר שוקקת המחולקת ל-21 רבעים, ובה 3,000 בתי אבן ושוק נרחב, וכן מערכת סוציאלית לתמיכה בנזקקים. בשלהי המאה ה-18 חרבה העיר ווסקופויה שבאזור אלבניה לאחר שהותקפה על ידי כוחותיו של עלי פאשא. חורבנה הוביל להגירתם של אלפי סוחרים מיומנים ומשכילים ואומנים רבים, והם והאיצו באופן משמעותי את פיתוחה. בנוסף, ב-1816 קבע הסולטאן מהמוט השני את מונסטיר כמרכז הצבאי של איילט רומליה והארמייה השלישית נשלחה לעיר. 10,000 אנשי צבא עות'מאניים הוצבו בעיר עצמה ועוד 16,000 הוצבו ברחבי אזור מקדוניה כדי לשמור על נתיבי הסחר. ב-1831 נקבעה מונסטיר כבירת איילט רומליה והעיר עברה תקופת פריחה כלכלית ותרבותית ומספר תושביה הגיע ל-45,000 נפשות.
בקיץ 1863 פרצה שריפת ענק בעיר אשר כילתה את המרכז המסחרי, בכלל זה 2,300 חנויות. במקביל, חלו שינויים מנהליים באימפריה העות'מאנית וב-1867 הפכו העות'מאנים את אזור מונסטיר לסנג'ק תחת וילאייט סלוניקי ללא הצבת ואלי בעיר, שהיה סמל שלטוני עות'מאני, עניין שפגע בשיקומה ובמצב הכלכלי. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הותירו סיכומי קונגרס ברלין את מקדוניה תחת שלטון העות'מאנים. תוצאות המלחמה הובילו להגעתם של אנשי ציבור, פקידים, רופאים ומיסיונרים מערב-אירופים לשטחי האימפריה ובכלל זה למונסטיר והתהליך הוביל למודרניזציה. ב-1879 חזרה מונסטיר להיות בירת המחוז, שכן בה בניין ממשל הסנג'ק וכן המטה הכללי של הארמייה השלישית העות'מאנית, אשר חייליה חנו בעיר ובכפרים הסמוכים. ב-15 ביוני 1894 נחנך קו מסילת הברזל ממונסטיר לסלוניקי, שהוביל לגאות כלכלית ועלייה במספר התושבים בעיר. ביולי 1897 פרצה שוב שרפה במונסטיר ובמהלכה נשרפו אזורי מגורים ישנים וכן שוק הדגן ועמו 200 חנויות ומבני מגורים סמוכים. לאחר השריפות ב-1863 וב-1897 השתנו פניה של העיר העתיקה. במקום בתי עץ ואבן נמוכים, הוקמו בהדרגה מבני אבן, חלקם בני מספר קומות, ואזורי מסחר מאורגנים.
היסטוריה > מהמאה ה-20

בראשית המאה ה-20 המשיך תהליך קריסתה של האימפריה העות'מאנית. ב-1903 פרץ במונסטיר מרד אילינדן נגד השלטון העות'מאני והוא דוכא ביד קשה על ידי הצבא העות'מאני. התסיסה באזור נמשכה וב-1910 פרץ מרד תושבים אלבניים שדוכא. בעידוד האימפריה הרוסית הוקמה הליגה הבלקנית שהורכבה מבולגריה, סרביה, יוון ומונטנגרו. במרץ 1912 הסכימו הבולגרים והסרבים שמונסטיר תיכלל בשטחי בולגריה. בהמשך לסיכומים בין חברות הברית, ב-8 באוקטובר 1912 פרצה מלחמת הבלקן הראשונה, בנובמבר נערך קרב מונסטיר, ובמהלכו כבשו כוחות סרביים את העיר לאחר 531 שנות שלטון עות'מאני. בהמשך ביוני 1913 תקפה ממלכת בולגריה את חברותיה לליגה הבלקנית באזור מקדוניה ופרצה מלחמת הבלקן השנייה שהותירה את העיר בשליטה סרבית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה ניצבה ביטולה בקו החזית המקדונית. ב-21 בנובמבר 1915 נכבשה מונסטיר ללא קרב על ידי כוחות מעצמות המרכז וכוחות בולגריים וגרמניים הוצבו בה. בספטמבר 1916 פתחו מדינות ההסכמה במתקפה על העיר, וב-19 בנובמבר הצליחו לכבוש אותה. העיר מונסטיר חולקה לאזורי שליטה בין הכוחות הסרביים, האיטלקיים, הרוסים, והצרפתים. הכוחות הבולגריים נסוגו וייצבו קו על הר באבה וממנו הפגיזו את העיר ללא הפסקה עד לשלהי ספטמבר 1918. היקף ההרעשה הארטילרית הגיע לעיתים ל-10,000 פגזים ביממה. נעשה שימוש גם בפגזי גז. בין מרץ למאי 1917 ניסו כוחות מדינות ההסכמה ללא הצלחה להבקיע את קווי מעצמות המרכז על פסגת באבה וכן כדי להוציא את מונסטיר מטווח ההפגזות. בקרב מונסטיר השני ספגו כוחות מדינות ההסכמה 14,000 נפגעים. בשל ההפגזות חרבה העיר ויותר ממחצית מתושביה נטשו אותה. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטח ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים ושמה שונה רשמית לביטולה. תהליך שיקום העיר היה ממושך ומורכב. באפריל 1922, בעוד פרנסי העיר מנסים לשקם את הריסות המלחמה, התפוצצה רכבת תחמושת בתחנת הרכבת שבעיר. בעקבות הפיצוץ פרצה דליקה גדולה בעיר, נגרמו נזקים כבדים וכ-3,000 בני אדם נותרו ללא קורת גג.
במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-6 באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית לשטחי ממלכת יוגוסלביה וממלכת יוון והכניעה אותן תוך זמן קצר. ב-9 באפריל נכבשה ביטולה. ב-18 באפריל הועברו חבלי מקדוניה הווארדארית ותראקיה היוונית לחזקת הבולגרים, ויחידות צבא בולגריות נכנסו לחבלים אלו. בהמשך, גירשו הבולגרים את יהודי מקדוניה לטרבלינקה. ב-4 בנובמבר 1944 שוחררה העיר על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו. לאחר המלחמה נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. העיר עבר תהליך תיעוש מקיף והוקמו באזור מפעלים רבים.
תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה פסח על מקדוניה, אשר לא חוותה לוחמה, ב-8 בספטמבר 1991 הוקמה רפובליקת מקדוניה והעיר ביטולה נכללה בשטחה. נוצרה מתיחות אתנית בין החלק האלבני והמקדוני שבמקדוניה, על רקע דרישות האלבנים להגדרה עצמית וב-2001 התחולל סכסוך אלים בין כוחות הביטחון המקדוניים לבין צבא השחרור האלבני במקדוניה שהיה מקורב לצבא שחרור קוסובו. ב-28 באפריל 2001 נהרגו מספר חיילים מקדוניים מביטולה בקרבות ובהמשך ב-1 במאי פרעו תושבים מקדוניים בחנויות בבעלות תושבים ממוצא אלבני בביטולה וכן העלו באש מסגדים. ביוני, שוב פגעו תושבים ממוצא מקדוני באוכלוסייה האלבנית בביטולה ורבים מתושבי העיר האלבניים נטשו אותה. במהלך הלוחמה היו בכל מקדוניה כ-1,000 נפגעים ו-140,000 פליטים. הסכסוך הסתיים בחתימת הסכם אוחריד. לאחר ההסכם שבו לעיר חלק מהתושבים האלבנים אשר נטשו אותה במהלך הלוחמה.
גאוגרפיה ואקלים > גאוגרפיה

ביטולה שוכנת בדרום-מערב מקדוניה הצפונית בגובה של 576 מטרים מעל גובה פני הים ולרגלי הר באבה אשר פסגתו המכונה "פליסטר" - ציפור מתנשאת לגובה 2,601 מטרים. המקום הוא פארק לאומי העשיר בפאונה ובפלורה בכלל זה יער עצי אורן-מקדוני. כן מצוי באזור אתר סקי. הנהר דראגור חוצה את ביטולה ובעמק ביטולה גדלים דגנים, טבק ועצי פרי.
גאוגרפיה ואקלים > אקלים

בביטולה שורר אקלים יבשתי. הטמפרטורה הממוצעת המרבית היא 16.9oc והמזערית 5oc ערכי הקיצון של הטמפרטורה הממוצעת נעים מ-4.5oc- בינואר ועד 28.6oc ביולי. כמות המשקעים שנתית הממוצעת עומדת על 600 מילימטרים. החודשים הגשומים בשנה הם דצמבר וינואר בהם יורדים בממוצע 83 מילימטרים של גשם והשחון הוא אוגוסט בו יורדים בממוצע 31.2 מילימטרים.
| אקלים בביטולה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בביטולה> ינואר.3.-4.5.50.1 | אקלים בביטולה> פברואר.6.5.-2.3.49.9 | אקלים בביטולה> מרץ.11.3.1.3.51.2 | אקלים בביטולה> אפריל.16.5.5.43.8 | אקלים בביטולה> מאי.21.7.8.7.61 | אקלים בביטולה> יוני.25.9.11.7.40.4 | אקלים בביטולה> יולי.28.6.13.1.40.2 | אקלים בביטולה> אוגוסט.28.5.12.8.31.2 | אקלים בביטולה> ספטמבר.24.8.9.9.35 | אקלים בביטולה> אוקטובר.18.3.5.6.55.9 | אקלים בביטולה> נובמבר.11.5.1.7.73.2 | אקלים בביטולה> דצמבר.5.3.-2.6.68 | אקלים בביטולה> שנה.16.9.5.599.9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
חינוך וספורט

ב-1979 נוסדה אוניברסיטת ביטולה. לאוניברסיטה שלוחות באוחריד, פרילפ ולס ואף בבירה סקופיה ובסך הכל לומדים בה כ-15,000 סטודנטים. בעיר 7 בתי ספר תיכוניים.
ענפי הספורט הפופולריים בעיר הם כדורגל וכדוריד. מועדון הכדורגל פליסטר מתמודד בליגת העל המקדונית וב-2001 זכה בגביע מקדוניה בכדורגל. מבין שחקני הכדורגל הנודעים ילידי ביטולה ניתן לציין את גיורגי חריסטוב. מועדון הכדוריד פליסטר הוא המוביל מבין קבוצות הכדוריד בעיר, ובעונת 2001/2002 הגיע לגמר גביע פדרציית הכדוריד האירופית. בעונת 2004/2005 ניצב המועדון במקום הראשון בליגת העל המקדונית בכדוריד, וכן זכה באותה השנה בגביע מקדוניה בכדוריד.
ערים תאומות

רוסיה פושקין, רוסיה
צרפת אפינאל, צרפת
טורקיה בורסה, טורקיה
סלובניה קראן, סלובניה
אוסטרליה רוקדל, אוסטרליה
אוקראינה קרמנצ'וג, אוקראינה
בולגריה פלבן, בולגריה
גרמניה קייזרסלאוטרן, גרמניה
מונטנגרו הרצג נובי, מונטנגרו
שוודיה טרלבור, שוודיה
סרביה בלגרד, סרביה (העיר העתיקה)
סרביה פוז'ארוואץ, סרביה
יוון אדסה, יוון
יוון קוזאני, יוון
אלבניה קורצ'ה, אלבניה
ראו גם

הר באבה
כתובת ביטולה
כיכר מגנוליה
הערות שוליים

↑  נתוני אוכלוסין בביטולה, באתר הרשות המקומית ביטולה (במקדונית).
↑  עיין שו״ת חקקי לב חלק ב סימן מג לרב חיים פלאג׳י .
↑  הראקליאה לינקסטיס, באתר macedonia.for91days.com (באנגלית).
↑  שלמה אלבוחר, קהילת מונסטיר (ביטולה), מקדוניה, הוצאת הספרייה הציונית, ירושלים, 2005, עמוד 17-11.
↑  הקהילה היהודית בביטולה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, עמודים 44, 48-47, 54-51.
↑  Mark Cohen, Last Century of a Sephardic Community, pages 1-18.
1 2  Mark Cohen, Last Century of a Sephardic Community, pages 43-59.
↑  Mark Cohen, Last Century of a Sephardic Community, pages 76-95.
↑  ביטולה - מן הערים המפותחות במאה ה-19, מתבסס על: ד. גרדנוב, ביטולה והירקליה במהלך המאות, ביטולה, 1969, עמודים 20–25. באתר mn.mk (במקדונית).
↑  Mark Cohen, Last Century of a Sephardic Community, pages 118-144.
↑  Mark Cohen, Last Century of a Sephardic Community, pages 145-168.
↑   (באנגלית).
↑   (בגרמנית).
↑  Mark Cohen, Last Century of a Sephardic Community, Foundation for the Advancement of Sephardic Studies and Culture, New York, 2003, pages 96-117.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554826305171  MusicBrainz: b30e22ce-8eb6-4523-872e-12071a6ce15d  NKC: ge128765  TDVİA: manastir--makedonya 
שרידי בית הכנסת "קהל פורטוגל: בביטולה
פינסטרארהורן

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  4,274 מטר
 מדינה:  שווייץ 
 מיקום:  שווייץ שווייץ גבול הקנטונים ברן וואלה
 רכס הרים:  האלפים הברניים
 העפלה ראשונה:  10 באוגוסט 1829 - ג'ייקוב לאוטהולד וג'והן וארן
 קואורדינטות:  46°32′14.9″N 8°07′33.9″E﻿ / ﻿46.537472°N 8.126083°E﻿ / 46.537472; 8.126083
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.פינסרארהורן(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.פינסרארהורן
 
פינסטרארהורן (Finsteraarhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים בגבול הקנטונים ברן וואלה בשווייץ המתנשא לגובה של 4,274 מטר מעל גובה פני הים, ונחשב להר הגבוה ביותר באלפים הברניים ובקנטון ברן כולו.
במשך שנים רבות היה הפינסטרארהורן ההר הגבוה ביותר בשווייץ, אך עם הצטרפותו של קנטון ואלה בשנת 1815 עבר התואר להר מונטה רוזה.
משנת 2001 כל גוש ההרים והקרחונים שסביבו נכלל באתר המורשת העולמית יונגפראו-אלטש-ביטשהורן.
גאוגרפיה

ממערב להר שוכן קרחון פישר (Fiescher Glacier) הנחשב לשלישי בגדלו בהרי האלפים, ממזרח לו שוכנים קרחוני ארה הגדולים (Great Aar Glaciers), ומצפון לו שוכן קרחון גרינדלוולד הנמוך (Lower Grindelwald Glacier). הפינסטרארהורן מוקף בהרים שרקהורן ולאוטרארהורן מצפון, גרוסס פישרהורן, גרינהורן וגרוס ונרהורן ממערב, ואוברארהורן ממזרח.
ההר שוכן בגבול הקנטונים ברן וואלה, ובין השטח המוניציפלי של הערים פישרטל (Fieschertal) בקנטון ואלה, וגוטאנן (Guttannen) שבקנטון ברן. גבול ברן-ואלה מהווה גם את קו פרשת המים שבין עמק הרון ועמק הריין ובעצם בין הים הצפוני והים התיכון. והפינסטרארהורן הוא הנקודה הגבוהה ביותר באגן הניקוז של הריין.
גאולוגיה

הפינסטרארהורן הוא הנקודה הגבוהה ביותר במסיב ארה (מסיב גבישי היוצא במזרח האלפים הברניים ובמערב האלפים האוריים), המשתייך לאזור ההלווטי בהרי האלפים ומורכב ברובו מאבנים אירופיות מצויות כדוגמת הגרניט והגנייס, בעוד פסגת ההר מורכבת מאמפיבוליט.
תיירות

למרות היותו הגבוה ביותר באלפים הברניים, פסגת הפינסטרארהורן הרבה פחות מתוירת מהפסגות הסמוכות כמו יונגפראו ואייגר. הסיבה לכך היא מיקומו של ההר באחד האזורים המרוחקים בהרי האלפים והיותו מוקף בקרחונים לא מיושבים המקשים את הגישה אליו.