stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבוגר
פסקול הסרט

פסקול הסרט הזניק את הקריירה של צמד הפולק-רוק סיימון וגרפונקל, שהיו אחראים למרבית השירים באלבום הפסקול. האלבום, שהכיל את הלהיט "Mrs. Robinson" ("גברת רובינסון"), יצא ב-21 בינואר 1968 על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, והגיע מספר חודשים לאחר מכן לצמרת מצעד האלבומים האמריקאי, כשהוא מדיח משם את "האלבום הלבן" של הביטלס. האלבום הופק על ידי תיאו מסרו.
השיר "Mrs. Robinson" נכתב במקור על ידי פול סיימון ללא קשר לסרט, ועסק בכלל בגברת רוזוולט ובג'ו דימאג'יו. סיימון שינה את שם השיר ומילותיו לבקשתו של מייק ניקולס. הגרסה שמופיעה בסרט ובאלבום הפסקול שונה באופן בולט מגרסת השיר שיצאה מאוחר יותר כסינגל. הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד האמריקאי ושהה בו במשך שלושה שבועות, וכן זיכה את סיימון וגרפונקל בפרס גראמי. ב-2004 דורג השיר על ידי מכון הסרטים האמריקאי במקום השישי ברשימת 100 שירי הסרטים הטובים של כל הזמנים. השיר זכה במהלך השנים לגרסאות כיסוי רבות, בין היתר של פרנק סינטרה ובון ג'ובי, כשהידועה ביותר היא זו של הלמונהדס מ-1992.
שיר מפורסם נוסף של סיימון וגרפונקל מתוך הפסקול היה "The Sound of Silence" ("צליל הדממה"). השיר הושמע שלוש פעמים במהלך הסרט, ואף הוא יצא כסינגל והגיע למקום הראשון במצעד האמריקאי.
הצלחת הסרט

עם יציאתו זכה הסרט לשבחי המבקרים. איי.די. מרפי מהמגזין "וראייטי" תיאר את הסרט כ"דרמה קומית סאטירית מרנינה", והמבקר הנודע רוג'ר איברט קבע שמדובר ב"קומדיה האמריקאית המצחיקה ביותר של השנה".
הסרט זכה גם להצלחה מסחרית גדולה. תקציב הפקתו עמד על כ-3 מיליון דולרים בלבד, בעוד שהוא הניב הכנסות של מעל 104 מיליון דולרים. נכון ל-2010, הסרט מדורג במקום ה-18 ברשימת הסרטים המכניסים ביותר של כל הזמנים בארצות הברית וקנדה, המותאמת לאינפלציה.
ברשימת 100 הסרטים הטובים של כל הזמנים, שפרסם מכון הסרטים האמריקאי בשנת 1998, לכבוד 100 שנים לקולנוע, דורג הסרט במקום השביעי. הציטוט המפורסם ביותר מתוך הסרט: "Mrs. Robinson, you're trying to seduce me. Aren't you?"‎ ("גברת רובינסון, את מנסה לפתות אותי, נכון?") דורג על ידי מכון הסרטים האמריקאי במקום ה-63 ברשימת 100 הציטוטים הגדולים מתוך סרטים, ובמקום החמישי ברשימת "100 המשפטים הגדולים מתוך סרטים" של המגזין "פרמייר".
עיבוד למחזה

בשנת 2000 ג'ון ריד הפיק מחזה שהתבסס על הסרט, וזכה להצלחה הן בווסט אנד של לונדון והן בברודוויי. מספר שחקניות מוכרות גילמו את דמותה של גברת רובינסון במחזה, בהן קת'לין טרנר, לוריין בראקו, ג'רי הול, מורגן פיירצ'יילד, אן ארצ'ר ולינדה גריי. בהפקה של ברודוויי משנת 2002 הופיעו בתפקידים הראשיים קת'לין טרנר, ג'ייסון ביגס ואלישה סילברסטון.
במחזה נכללת הסצנה שהופיעה ברומן, אך לא בסרט, שבה בנג'מין נוסע בטרמפים ברחבי אמריקה. במחזה נעשה שימוש בשירים של סיימון וגרפונקל שלא הופיעו בסרט, כמו גם בשירים של להקות פופולריות נוספות מאותה תקופה, דוגמת הבירדס והביץ' בויז.
אזכורים תרבותיים

בסאטירה ההוליוודית של רוברט אלטמן "השחקן" משנת 1992, באק הנרי, אחד משני התסריטאים של "הבוגר", מגלם גרסה בדיונית של עצמו, שבה הוא עדיין תסריטאי שמנסה לשכנע מפיק הוליוודי להפיק סרט המשך ל"הבוגר".
הדמויות מ"הבוגר" עומדות במרכז סרטו של רוב ריינר מ-2005 "השמועה אומרת ש...".
"הבוגר" הוא נושא מרכזי בסרט מ-2009 "500 ימים עם סאמר", והוא מוזכר בו כסרט האהוב ביותר על הדמות הראשית.
בפרק "מאהבה של ליידי בווייר" בסדרה "משפחת סימפסון", סצנת הסיום מהווה מחווה לסרט "הבוגר". כשאייב מנסה למנוע את נישואיה של ליידי בווייר למונטי ברנס, הוא דופק על זכוכית הכנסייה שבה מתקיימת החתונה וקורא בשמה של ליידי בווייר, ואז הם בורחים ביחד באוטובוס תלמידים צהוב, בדיוק כמו בסצנת הסיום של "הבוגר".
בפרק "When You Wish Upon a Weinstein" בסדרה "איש משפחה", משוחזרת סצנת הכנסייה מהסרט. הסצנה מתרחשת בבית כנסת בלאס וגאס.
בסרט "עולמו של ויין 2" נכללת מחווה לסצנת הסיום של "הבוגר", כאשר ויין מגיע לכנסייה, מפריע לחתונתם של קסנדרה ובובי, ואז בורח עם קסנדרה.
גיבור הסרט המצויר "כוורת בסרט", הדבורה בארי, צף בבריכת דבש, והוריו שואלים אותו לגבי תוכניותיו לעתיד. זו מחווה לסצנה דומה בסרט "הבוגר", שבה בנג'מין בראדוק שוחה בבריכת שחייה ונשאל אותן שאלות על ידי הוריו.
בסרט "אמריקן פאי" אמו של סטיפלר שואלת את פול פינץ' האם הוא מנסה לפתות אותה כשברקע מושמע השיר "Mrs. Robinson" של סיימון וגרפונקל.
בסרט "חמישים גוונים של אפור" משווה הגיבורה, אנה סטיל את אלנה, שכריסטיאן גריי היה העבד שלה במשך 6 שנים מגיל 15, לגברת רובינסון.
בעונה הרביעית של הסדרה "החברים של נאור" שודר פרק מחווה לסרט.
בעונה השנייה של הסדרה " המופע של הלוני טונס" ישנו פרק שלם שמתאר איך פורקי בעידדו של דאפי מנסה לעצור חתונה של חברה שלו לשעבר מבית הספר היסודי ואיך בסוף הוא לא מגיע ונתקל בקשיים בדרך.
בסדרה הישראלית "תנוחי" נכתבו מילים בעברית לשיר "תתעוררי, גברת לינוביץ'" ובחלום של עידית לינוביץ' (גילת אנקורי) שר אותו יינון (אבי גרייניק) לעידית כסירוב שלו להיענות לפליטותיה כפליו כיוון שהיא מבוגרת מידי בשבילו.
פרסים - זכיות ומועמדויות > פרס אוסקר

זכייה - הבמאי הטוב ביותר - מייק ניקולס
מועמדות - הסרט הטוב ביותר
מועמדות - התסריט המקורי הטוב ביותר - קאלדר וילינגהאם ובאק הנרי
מועמדות - השחקן הטוב ביותר - דסטין הופמן
מועמדות - השחקנית הטובה ביותר - אן בנקרופט
מועמדות - שחקנית המשנה הטובה ביותר - קתרין רוס
מועמדות - הצילום הטוב ביותר - רוברט סארטיס
פרסים - זכיות ומועמדויות > פרס גלובוס הזהב

זכייה - הסרט הקומי/מוזיקלי הטוב ביותר
זכייה - הבמאי הטוב ביותר - מייק ניקולס
זכייה - השחקנית הטובה ביותר בסרט קומי/מוזיקלי - אן בנקרופט
זכייה - השחקן המבטיח ביותר - דסטין הופמן
זכייה - השחקנית המבטיחה ביותר - קת'רין רוס
מועמדות - השחקן הטוב ביותר בסרט קומי/מוזיקלי - דסטין הופמן
מועמדות - התסריט הטוב ביותר - קאלדר וילינגהאם ובאק הנרי
פרסים - זכיות ומועמדויות > פרסי באפט"א

זכייה - הסרט הטוב ביותר
זכייה - הבמאי הטוב ביותר - מייק ניקולס
זכייה - התסריט הטוב ביותר - קאלדר וילינגהאם ובאק הנרי
זכייה - העריכה הטובה ביותר - סם אוסטין
זכייה - השחקן המבטיח ביותר לתפקידים ראשיים - דסטין הופמן
מועמדות - השחקנית הטובה ביותר - אן בנקרופט
מועמדות - השחקנית המבטיחה ביותר לתפקידים ראשיים - קת'רין רוס
פרסים - זכיות ומועמדויות > פרסים אחרים

זכייה - פרס גראמי לפסקול הטוב ביותר שנכתב עבור סרט - דייב גרוסין ופול סיימון
זכייה - פרס גילדת הבמאים האמריקאים לבימוי הטוב ביותר - מייק ניקולס
זכייה - פרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק לבמאי הטוב ביותר - מייק ניקולס
הדבר האחרון שהוא רצה

| --- | --- |

 מבוסס על:  The Last Thing He Wanted 
 בימוי:  די ריס 
 הופק בידי:  קאסיאן אלווס, די ריס 
 תסריט:  די ריס 
 שחקנים ראשיים:  אן האת'וויי מל רודריגז טובי ג'ונס אדי גטהאגי בן אפלק רוזי פרז וילם דפו 
 מוזיקה:  Tamar-kali 
 צילום:  בובי בוקובסקי 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  Elevated Films  Little Red Hen  The Fyzz Facility
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  21 בפברואר 2020
 משך הקרנה:  115 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מתח 
 מקום התרחשות:  וושינגטון די. סי. 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הדבר האחרון שהוא רצה הוא סרט מותחן פוליטי בריטי-אמריקאי בבימויה של די ריס על פי ספר בשם זהה מאת ג'ואן דידיון, מתוך תסריט מאת ריס ומרקו וילאלובוס. בכיכובם של אן האת'וויי, בן אפלק, רוזי פרז, אדי גטהאגי, מל רודריגז, טובי ג'ונס ווילם דפו. הקרנת הבכורה העולמית נערכה בפסטיבל הסרטים של סאנדנס ב-27 בינואר 2020.
הסרט מאזכר מוסדות, ארגונים ואישים אמיתיים כדוגמת החזית הסנדיניסטית, קונטראס, ג'ורג' שולץ, רונלד רייגן ובית הספר של האמריקות, DGSE, CIA.
עלילה

בזמן מערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1984, עיתונאית ותיקה מוושינגטון (אן האת'וויי) מאבדת את חוט הסיפור שלה כאשר היא מגלה את מעורבותו של אביה (וילם דפו) הגוסס בעסקאות מפוקפקות, מה שדוחף אותה לחקור שלא במודע קונספירציה בינלאומית.
שחקנים ודמויות

אן האת'וויי כאלנה מקמהון
בן אפלק כטריט מוריסון
וילם דפו כריצ'רד מקמהון
ג'וליאן גמבל כג'ורג 'שולץ
רוזי פרז - אלמה גררו
אדי גטהאגי - ג'ונס
טובי ג'ונס - פול שוסטר
מל רודריגז - בארי סדלו
קרלוס לייל - מקס אפרסון / בוב ווייר
ג'וליאן גמבל - המזכיר ג'ורג' שולץ
הלל פוטאזניק - כתב
אונאטה אפרייל - קט מקמהון
בן צ'ייז - מארק ברקיסט
ביל קלי - גנרל גאס שארפ
ריק וולטרס - נחת
הפקה

בספטמבר 2017 הוכרז כי די ריס תביים, על סמך רומן באותו שם מאת ג'ואן דידיון, מתוך תסריט מאת מרקו וילאלובוס. קאסיאן אלבס יפיק את הסרט, תחת חברת Elevated Films. בפברואר 2018 הצטרפה אן האת'וויי לצוות השחקנים. ביוני 2018 הצטרף וילם דפו לצוות הסרט. ביולי 2018, בן אפלק, טובי ג'ונס, רוזי פרז, אדי גטהאגי, מל רודריגז וקרלוס לייל הצטרפו גם הם.
הפקה > צילומים

הצילומים החלו ב-14 ביוני 2018 בפוארטו ריקו.
שחרור

במאי 2018 רכשה נטפליקס זכויות הפצה לסרט והסרט הועלה לשרתי החברה ב-21 בפברואר 2020. הקרנת בכורה עולמית מתוכננת לפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-27 בינואר 2020.
הערות שוליים

↑  Seetoodeh, Ramin (27 בספטמבר 2017). "Dee Rees to Direct Movie Adaptation of Joan Didion Novel 'The Last Thing He Wanted'". Variety. נבדק ב-3 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tartaglione, Nancy (18 בפברואר 2018). "Anne Hathaway To Star In Dee Rees' 'The Last Thing He Wanted' – Berlin". Deadline Hollywood. נבדק ב-3 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (1 ביוני 2018). "Willem Dafoe Joins Anne Hathaway in Dee Rees' 'The Last Thing He Wanted' (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-1 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  N'Duka, Amanda (10 ביולי 2018). "Ben Affleck, Toby Jones, Rosie Perez & Edi Gathegi Round Out Cast Of Dee Rees' 'The Last Thing He Wanted'". Deadline Hollywood. נבדק ב-10 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  N'Duka, Amanda (25 ביולי 2018). "Ser'Darius Blain Cast In 'Against All Enemies'; Chris O'Shea Joins 'Modern Persuasion'; Carlos Leal In 'The Last Thing He Wanted'". Deadline Hollywood. נבדק ב-25 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lavallée, Eric (8 בפברואר 2019). "Top 100 Most Anticipated American Independent Films of 2019: #16. Dee Rees' The Last Thing He Wanted". IONCINEMA.com. נבדק ב-8 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kit, Borys (24 במאי 2018). "Netflix Reteams With 'Mudbound' Filmmaker Dee Rees for 'The Last Thing He Wanted' (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-3 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Siegel, Tatiana (4 בדצמבר 2019). "Sundance Unveils Female-Powered Lineup Featuring Taylor Swift, Gloria Steinem, Abortion Road Trip Drama". The Hollywood Reporter. נבדק ב-4 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
אנרכו-פציפיזם

אנרכו-פציפיזם, המכונה גם פציפיזם אנרכיסטי ואנרכיזם פציפיסטי (או שלומנות אנרכיסטית), היא אידאולוגיה אנרכיסטית הדוגלת בשימוש בצורות התנגדות לא אלימות במאבק לשינוי חברתי. האנרכו-פציפיזם דוחה את עקרון האלימות, שנראה כצורת כוח, ולכן סותר אידיאלים מרכזיים של אנרכיסטים, כמו דחיית היררכיה ודומיננטיות. אנרכו-פציפיסטים רבים הם גם אנרכיסטים נוצרים, הדוחים את השימוש בלוחמה ובאלימות.
אנרכו-פציפיסטים אינם דוחים את השימוש בפעולה מהפכנית לא אלימה נגד הקפיטליזם והמדינה במטרה להקים חברה וולונטרית שלווה. ההשפעות הראשונות העיקריות של האידאולוגיה נבעו מהפילוסופים הנרי דייוויד תורו ולב טולסטוי, ואילו מאוחר יותר האידאולוגיה קיבלה גם השראה מהרעיונות של מהטמה גנדי. תנועות אנרכו-פציפיסטיות צמחו בעיקר בהולנד, רוסיה, בריטניה וארצות הברית לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה.
מחשבה

על פי מחברי "שאלות נפוצות על אנרכיסטים", "משיכת הפציפיזם לאנרכיסטים ברורה. אלימות היא סמכותית וכפייתית, ולכן השימוש בה אכן סותר את העקרונות האנרכיסטים... (אריקו) מלסטטה ספציפי ומפורש עוד יותר כשכתב כי "הקרש העיקרי של האנרכיזם הוא סילוק האלימות מיחסי אנוש".
סיפור אהבה (סרט)

| --- | --- |

סיפור אהבה, עטיפת ה-DVD
 מבוסס על:  סיפור אהבה 
 בימוי:  ארתור הילר 
 הופק בידי:  Howard G. Minsky 
 תסריט:  אריך סגל 
 עריכה:  רוברט סי ג'ונסון 
 שחקנים ראשיים:  אלי מק'גרו טומי לי ג'ונס Sydney Walker Russell Nype ריי מילאנד ראיין אוניל ג'ון מארלי Katharine Balfour 
 מוזיקה:  פרנסיס לה 
 צילום:  ריצ'רד קרטינה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 בדצמבר 1970 
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, בוסטון 
 הכנסות באתר מוג'ו:   lovestory
 פרסים:  פרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר (פרנסיס לה)  פרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע (ארתור הילר)  פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר (אריך סגל)  פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה (Howard G. Minsky)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (אלי מק'גרו)  פרס גלובוס הזהב לפסקול הטוב ביותר (פרנסיס לה)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סיפור אהבה (באנגלית: Love Story) הוא סרט קולנוע רומנטי בכיכובם של ראיין אוניל ואלי מק'גרו, שיצא לאור בשנת 1970 ומבוסס על רומן מאת אריך סגל. הסרט זכה לפופולריות עצומה בשנות ה-70 והוא מהסרטים האמריקאיים הנצפים ביותר.
"סיפור אהבה" זכה בפרס אוסקר בקטגוריית הפסקול הטוב ביותר (עם הנעימה שהפכה למוכרת ומזוהה עם הסרט - "איפה להתחיל"), ובמספר פרסי גלובוס הזהב בקטגוריות: סרט הדרמה הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר (אלי מק'גרו), הבימוי, וכן על התסריט המקורי.
סיפור העלילה

הסרט מתאר את סיפור אהבתם של צעיר ממשפחה אמידה - אוליבר בארט - וצעירה נטולת אמצעים - ג'ניפר קווילרי - הנפגשים באוניברסיטה ומצליחים להתעלות באהבתם על פער המעמדות ביניהם. על רקע הקשר הרומנטי מוצג יחסו הבעייתי של אוליבר עם משפחתו המיוחסת ואביו הנוקשה. הוא בוחר להתנתק ממשפחתו ומתמיכתה הכספית כדי לשמר את אהבתו לג'ניפר, נתק המשמש קרקע לחילוקי דעות בינו לבינה, שערכי משפחה חשובים בעיניה. לאחר נישואיהם וניסיונותיהם הכושלים להביא ילד לעולם, מתגלה כי ג'ניפר חולה במחלה ממארת וימיה ספורים. אוליבר מוחל על כבודו, ולאחר שנים של שתיקה פונה לאביו בבקשה לתמיכה כספית בסיוע להפחית את סבלה. הסרט מסתיים במותה של ג'ני.
בספר "סיפורו של אוליבר", המהווה המשך ל"סיפור אהבה", מתוארים קורותיו של אוליבר לאחר מותה של אהובתו ג'ני וניסיונותיו להמשיך בחייו.
השפעה תרבותית

בסרט מספר משפטים שנכנסו לז'רגון התרבותי. אחד מהם הוא המשפט:
"Love means never having to say you're sorry."
מילולית: "אהבה משמעותה שלעולם לא תצטרך לומר שאתה מצטער".
אות זורו (סרט, 1940)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  קללת קפיסרנו של ג'ונסטון מקאלי
 בימוי:  רובן ממוליאן 
 הופק בידי:  דריל זאנוק 
 תסריט:  ג'ון טיינטור פוט
 עריכה:  Robert Bischoff 
 שחקנים ראשיים:  טיירון פאואר לינדה דרנל בזיל רת'בון
 מוזיקה:  אלפרד ניומן
 צילום:  ארתור סי. מילר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בנובמבר 1940 
 משך הקרנה:  94 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט סייפים נועזים, סרט דרמה, סרט פעולה, סרט רומנטי, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  קליפורניה 
 תקציב:  1,000,000 דולר
 הכנסות:  2,000,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
אות זורו (באנגלית: The Mark of Zorro) הוא סרט הרפתקאות אמריקאי משנת 1940 בבימויו של רובן ממוליאן משנת 1940, עם טיירון פאואר, לינדה דרנל ובזיל רת'בון בתפקידים הראשוניים.
התסריט מבוסס על הסיפור "קללת קפיסטרנו" של ג'ונסטון מקלי (אנ') שפורסם בחמישה חלקים ב-1919.
זורו (בספרדית - שועל) היא זהותו הסודית של דון דייגו דה לה וגה, אציל ורב סייף בדיוני אשר חי בקליפורניה בזמן השלטון הספרדי. הוא הגן על תושבי קליפורניה מעריצות ושחיתות השלטון הספרדי והצליח בכל פעם מחדש להערים ולשטות ברשויות השלטון.
הופעתו של זורו היא לרוב כשהוא עוטה כולו שחור: גלימה שחורה, מסכה שחורה (המכסה את חצי פרצופו העליון) וכובע רחב שוליים שחור. הנשק האהוב עליו הוא הסיף שלו שאיתו הוא חורט על גופם של אויביו את האות Z. הוא ידוע גם בתור וירטואוז עם שוט הצלפה.
התקופה היא - תחילת המאה ה-19 כשקליפורניה הייתה עדיין בשלטון ספרד.
אלפרד ניומן היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.
ב-2009 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס על היותו בעל חשיבות תרבותית, היסטורית ואסתטית.
תקציר העלילה

דון דייגו וגה (טיירון פאואר) הוא אציל ספרדי מקליפורניה שסיים בהצטיינות בית ספר צבאי במדריד ונקרא על ידי אביו לחזור בהקדם לקליפורניה.
כשהוא מגיע ללוס אנג'לס מסתבר לו שאביו דון אלחנדרו וגה (מונטגיו לאב) שהיה מושל האזור, הודח על ידי לואיס קווינטרו (ג'וזף ברומברג) שהשליט משטר טרור על האיכרים. כשהוא נוסע בכרכרה לבית המושל הרכב לא עונה לו כי כרתו את לשונו לאחר שדבר נגד המושל.
הוא נפגש עם המושל ועוזרו קפיטן אסטבן פסקואלו (בזיל רת'בון) וכן עם אשתו של המושל אינז (ג'ייל סונדרגרד) ועם אחייניתו הצעירה, לוליטה (לינדה דרנל).
דייגו נפגש עם הוריו ועם הכומר והם מספרים לו על המשטר הרודני והמושחת. אביו גוער בו על זה שאינו מוכן לעשות דבר נגד המשטר.
דייגו מחליט לפעול לבד - את כל המודעות על המיסים הוא מחליף במודעות נגד המשטר חתומות בשם "זורו". הוא מסתובב בכל האזור רכוב על סוס, פניו מכוסות ובידו חרב אתה הוא חורט את הסימן שלו - Z. הוא מצליח לחדור לבית המושל ומצליח להפחיד אותו ומייעץ לו לוותר על משרתו ולחזור לספרד. הוא מגיע למקום בו גובים מס מהאיכרים המסכנים חוטף את הכסף ומעביר אותו לכומר.
כאשר הוא מתגלה, הוא מצליח לברוח, להיכנס לכנסייה במסווה של כומר, שם הוא פוגש את לוליטה שמבקשת עזרה כי דודתה רוצה לשלוח אותה למנזר. הוא מרגיע אותו והיא לא מזהה אותו.
זורו הוא כעת אימת המשטר והפרס ללכידתו מגיע ל-20,000 פזו. דייגו עוגב על אינס ומשכנע אותה כי כדאי לה לעזוב עם בעלה לספרד והוא יגיע לשם וינהל איתה יחסים.
לואיס קווינטרו מחליט להשיא את לוליטה לדייגו הוריו של דייגו מסכימים והזוג נפגש ושניהם רוקדים ואז היא מזהה אותו כ"זורו".
"זורו" חודר שוב לבית המושל ומזהיר אותו. למקום נכנס קפטן אסטבן. מתחולל דו-קרב בניהם ו"זורו" הורג את אסטבן. זהותו נחשפת והוא מושם במעצר בדרך להוצאתו להורג.
דייגו מצליח לברוח ולהכניס את המוני האנשים לבית המושל שנאלץ להודיע על התפטרותו והעברת השלטון לאביו של דייגו. כולם מריעים ודייגו ולוליטה מתחבקים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| טיירון פאואר | דייגו וגה/זורו |  |
| לינדה דרנל | לוליטה קווינטרו |  |
| בזיל רת'בון | קפיטן אסטבן פסקוואלו |  |
| ג'וזף ברומברג | לואיס קווינטרו | מושל |
| ג'ייל סונדרגרד | אינז קווינטרו | אשתו של לואיס |
| מונטגיו לאב | דון אלחנדרו וגה | אביו של דייגו |
| ג'נט ביצ'ר | איזבלה וגה | אימו של דייגו |
הקוסם מלובלין (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  עושה הנפלאות מלובלין 
 בימוי:  מנחם גולן 
 הופק בידי:  יורם גלובוס 
 תסריט:  Sheldon Patinkin 
 שחקנים ראשיים:  אלן ארקין לואיז פלטשר שלי וינטרס ולרי פרין שייקה אופיר Lisa Whelchel Elspeth March צחי נוי לו ג'ייקובי
 מוזיקה:  מוריס ז'אר 
 צילום:  דוד גורפינקל 
 מדינה:  גרמניה, ישראל 
 חברת הפקה:  קנון גרופ 
 חברה מפיצה:  קנון גרופ 
 הקרנת בכורה:  1979
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  גרמנית, אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  פולין 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הקוסם מלובלין הוא סרט קולנוע בבימוי של מנחם גולן המבוסס על ספרו של יצחק בשביס-זינגר "עושה הנפלאות מלובלין".
עלילה

הסרט מתאר את קורותיו של יאשה, יהודי כבן ארבעים, בן העיר לובלין שבמזרח פולין, הנמצאת באותה עת תחת כיבוש רוסי. יאשה הוא עושה-נפלאות, להטוטן, אקרובט ואיש ירידים הידוע בכל רחבי הארץ, הנע בין עיירותיה וכרכיה של פולין ומופיע לפרנסתו. יאשה התחנך על ברכי היהדות האדוקה אך נטש אותה, מלווה ספקות וסייגים, לטובת תענוגות העולם וההיצע החילוני רחב האופקים שלו.
במסעו של יאשה מלובלין אל ורשה, אנו מתוודעים לאיש רב-כישרונות ובעל כריזמה עצומה, המהלך קסם על כל הפוגש אותו, ומפיח תקווה והתרגשות בקרב כל מכריו. יאשה מסובך בקשרים עם כמה וכמה נשים בו-זמנית, שכל אחת מהן רואה אותו כמרכז עולמה. הוא מפזר כספים שאין לו והבטחות שאינו יכול לקיים, דורש נאמנות שאינו מקיימה בעצמו ואינו מסוגל לסרב או להודות בכישלון. במהלך ימים בודדים מתרחשת התמוטטותו הידועה מראש של עולם הבדיה והכזב שבנה סביבו יאשה. נשותיו מאבדות את סבלנותן, שקריו ופשיטת הרגל שלו נחשפים, מוסריותו שהיה גאה עליה מתמוטטת ופציעה מחריבה את פרנסתו.
במהלך הסרט מנהל יאשה החילוני דיאלוג בלתי פוסק עם היהדות שנטש מאחור. הוא בז לה, לחוקיה ולבעלות שנטלה לעצמה על האל האוניברסלי.
הפקת הסרט

הסרט צולם ברובו בגרמניה בסוף 1978, בשפה האנגלית, בהפקת חברת "גולן-גלובוס", בעלות של 25 מיליון ל"י. הסרט פתח את פסטיבל הסרטים של ונציה בשנת 1979, והוזמן גם לפסטיבל הסרטים הבינלאומי בקהיר.
צלם הסרט, דוד גורפינקל, זכה בפרס הצילום הטוב ביותר לסרטי איכות ישראליים, על צילום הסרט.
שיר הנושא

שיר הנושא של הסרט הולחן ובוצע על ידי הזמרת הבריטית קייט בוש.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
אלן ארקין: יאשה מזור
לינדה ברנשטיין: אסתר אשתו של יאשה
לואיז פלטשר: אמיליה, אלמנה אריסטוקרטית
ליסה ולצל: ביתה של אמיליה
ולרי פרין: אחת מחברותיו של יאשה שבעלה יושב בכלא
מיה דנציגר: מגדה, המזכירה והמאהבת של יאשה
שלי וינטרס: אמה של מגדה
צחי נוי: בולק, האח של מגדה
שייקה אופיר: שמול חבר של יאשה
אופליה שטראל: 
ברנהרד אליאס:
הערות שוליים

↑  "הקוסם מלובלין" צילומים בקצב קדחני, דבר, 6 בספטמבר 1978
↑  מריוס טימן, "הקוסם מלובלין" יפתח פסטיבל הסרטים בוונציה, דבר, 2 באוגוסט 1979
↑  יעקב בר-און, "הקוסם מלובלין" לפסטיבל קאהיר, מעריב, 10 בספטמבר 1979
↑   Kate Bush - The Magician, שיר  באתר יוטיוב
↑  ארצי ישראלי, אני זמר מתוסכל, מעריב, 25 באוקטובר 1979
דיסקוגרפיה של קארדי בי

| דיסקוגרפיה של קארדי בי |
| --- | --- |
 
 אלבומי אולפן ↙:  1
 סינגלים ↙:  35
 וידאו קליפים ↙:  17
 מיקסטייפים ↙:  2
בלקאליס אלמנזר הידועה בשם הבמה קארדי בי (Cardi B), היא פזמונאית וראפרית אמריקאית שזכתה להצלחה רבה עם שירה, "Bodak Yellow". ב-25 בספטמבר 2017, פרסמו בילבורד כי השיר הצליח להגיע לצמרת המצעד של בילבורד הוט 100, ובכך הפכה קארדי בי לראפרית השנייה בהיסטוריה מזה 19 שנים שהצליחה להביא להיט שהגיע לצמרת המצעד, כשהקודמת הייתה לורין היל עם שירה, "Doo Wop (That Thing)". בנוסף, השיר הוא שיר הראפ הנשי המצליח ביותר בכל הזמנים במצעד הבילבורד הוט 100.
כמה חודשים לאחר מכן, ב-18 בדצמבר 2017, הוכתרה קארדי בי לראפרית היחידה בהיסטוריה שהצליחה להכניס את שלושת הסינגלים הראשונים שלה אל העשירייה הפותחת של מצעד הבילבורד הוט 100, כשהראשון מביניהם ("Bodak Yellow"), הגיע בשיאו למקום הראשון, השני ("MotorSport"), למקום השישי, והשלישי ("No Limit"), למקום השביעי.
אלבומים

| שם | פרטי האלבום | מיקומי שיא> US  | מיקומי שיא> R&B\HH  | מיקומי שיא> Rap  | מיקומי שיא> AUS  | מיקומי שיא> CAN  | מיקומי שיא> DEN  | מיקומי שיא> IRE  | מיקומי שיא> NZ  | מיקומי שיא> SWE  | מיקומי שיא> UK  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Invasion of Privacy |  השקה: 5 באפריל 2018  חברת תקליטים: אטלנטיק רקורדס    פורמט: הזרמת מוזיקה, הורדה דיגיטלית | 1 | 1 | 1 | 5 | 1 | 6 | 2 | 2 | 7 | 5 |
מיקסטייפים

| שם | פרטי האלבום | מיקומי שיא> .Ind  | מיקומי שיא> R&B\HH  | מיקומי שיא> Rap  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Gangsta Bitch Music, Vol. 1 |  השקה: 7 במרץ 2016  חברת תקליטים: KSR    פורמט: הורדה דיגיטלית | 27 | 30 | 20 |
| Gangsta Bitch Music, Vol. 2 |  השקה: 20 בינואר 2017  חברת תקליטים: KSR  פורמט: הורדה דיגיטלית | 25 | — | — |
"—" מסמל שיר שלא דורג.
סינגלים > אמן סולו

| שם | שנה | מיקומי שיא> US  | מיקומי שיא> R&B\HH  | מיקומי שיא> Rap  | מיקומי שיא> AUS  | מיקומי שיא> CAN  | מיקומי שיא> FRA  | מיקומי שיא> NZ  | מיקומי שיא> SWE  | מיקומי שיא> SWI  | מיקומי שיא> UK  | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Cheap Ass Weave" | 2015 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |
| "Stripper Hoe" | 2016 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | non-album single |
| "What a Girl Likes" | 2016 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | Underestimated: The Album |
| "Bronx Season" | 2016 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | Gangsta Bitch Music, Vol. 2 |
| "Bodak Yellow" | 2017 | 1 | 1 | 1 | 33 | 6 | 70 | 24 | 71 | 74 | 24 | Invasion of Privacy |
| "MotorSport" (עם מיגוס וניקי מינאז') | 2017 | 6 | 3 | 3 | 74 | 12 | 72 | — | — | 54 | 49 | Culture 2 |
| "Bartier Cardi" (בשיתוף 21 סבאג') | 2017 | 14 | 7 | 6 | 77 | 18 | 196 | — | 58 | 79 | 40 | Invasion of Privacy |
| "Be Careful" | 2018 | 11 | 8 | 6 | 65 | 24 | 154 | 39 | — | — | 24 | Invasion of Privacy |
| "I Like It" (ביחד עם באד באני וג'יי בלוויין) | 2018 | 1 | 1 | 1 | 14 | 2 | 19 | 7 | 24 | 8 | 8 | Invasion of Privacy |
| "Ring" (בשיתוף עם קלאני) | 2018 | 28 | 19 | 14 | — | 61 | — | — | — | — | — | Invasion of Privacy |
| "Money" | 2018 | 13 | 6 | 6 | 65 | 30 | — | 36 | — | — | 35 | N/A |
| "Please Me" (בשיתוף ברונו מארס) | 2019 | 3 | 1 | 1 | 22 | 12 | 22 | 12 | 74 | 57 | 12 | N/A |
| "Press" | 2019 | 16 | 6 | 5 | 65 | 37 | 158 | — | — | 97 | 44 | N/A |
| "Yes" (ביחד עם פאט ג'ו ואנואל AA) | 2019 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | Family Ties |
| "WAP" (בהשתתפות מייגן די סטליון) | 2020 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 30 | 1 | 5 | 6 | 1 | N/A |
"—" מסמל שיר שלא דורג.
סינגלים > סינגלים שיווקיים

| שם | שנה | מיקומי שיא> US  | מיקומי שיא> R&B\HH  | מיקומי שיא> Rap  | מיקומי שיא> AUS  | מיקומי שיא> CAN  | מיקומי שיא> NZ  | מיקומי שיא> SWE  | מיקומי שיא> SWI  | מיקומי שיא> UK  | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Drip" (בשיתוף מיגוס) | 2018 | 21 | 15 | 11 | 60 | 31 | 116 | — | 95 | 41 | Invasion of Privacy |