stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאורג, דוכס מקלנבורג
משפחתו

ב-7 באוקטובר 1920 התחתן גאורג בז'נבה, שווייץ עם אירינה מיכאילובנה רייבסקיה, הרוזנת טולסטוי, אלמנתו של הרוזן אלכסנדר מיכאילוביץ' טולסטוי ובתם של מיכאל ניקולאייביץ' רייבסקי והנסיכה מריה גריגורייבנה גגארינה, אשר הייתה מצאצאיו של גריגורי פוטיומקין, ונולדו לו ממנה ארבעה ילדים:
גאורג אלכסנדר, דוכס מקלנבורג (1921–1996), התחתן עם אילונה, ארכידוכסית אוסטריה.
אלכסנדר, דוכס מקלנבורג (1922).
הלנה, דוכסית מקלנבורג (1924–1962), התחתנה עם סייד חסן כאמיל.
קרל גרגור, דוכס מקלנבורג (1933–2018), התחתן עם מריה מרגרטה, נסיכת הוהנצולרן (בתו של פרנץ יוזף, נסיך הוהנצולרן-אמדן).
במאי 1956 התארס גאורג עם שרלוטה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם הצעירה של קרל הראשון, קיסר אוסטריה וזיטה, נסיכת בורבון-פארמה. הם נישאו בטקס אזרחי ב-21 ביולי 1956 בפקינג, גרמניה ובטקס דתי ארבעה ימים מאוחר יותר, אולם לא היו להם ילדים.
הערות שוליים

↑  L'Allemagne Dynastique, Tome VI : Bade-Mecklembourg. p. 230.
↑  Mecklenburg-Strelitz, Beiträge zur Geschichte einer Region. p. 187.
↑  "Duke Succumbs". The Capital Times. 1963-07-08. p. 4.
1 2 3 4 5 6  L'Allemagne Dynastique, Tome VI : Bade-Mecklembourg. p. 235.
1 2  Lundy, Darryl. "Georg Alexander Herzog von Mecklenburg". The Peerage. נבדק ב-2008-03-04.
↑  Kahlenberg, Friedrich P; Hartmut Weber. Die Kabinettsprotokolle der Bundesregierung. Oldenbourg Wissenschaftsverlag. p. 149. ISBN 3-486-56281-9.
↑  Mecklenburg-Strelitz, Beiträge zur Geschichte einer Region. pp. 188–189. ....Herzog Carl Michael verstarb am 6. Dezember 1934 in Remplin. Neues Oberhaupt des Strelitzer Fürstenhaus wurde sein neffe Herzog Georg....
1 2 3  Oster, Uwe (2008-03-14). "Musik und Literatur als roter Faden". Hohenzollerische Zeitung. אורכב מ-המקור ב-2011-07-19. נבדק ב-2008-04-08.
↑  Le Petit Gotha. p. 198. ISBN 2-9507974-3-1.
↑  "Georg of Mecklenburg Dies". New York Times. 1963-07-08. p. 29.
↑  Mecklenburg-Strelitz, Beiträge zur Geschichte einer Region. p. 188.
↑  House of Mecklenburg-Strelitz genealogy
↑  "Archduchess to Marry". New York Times. 1956-05-16. p. 31.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15558826k (data)  GND: 124672884  ISNI: 0000 0000 7328 4252  NTA: 146033175  VIAF: 52005521   WorldCat (עם VIAF): 52005521
ג'נט אסימוב

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  6 באוגוסט 1926 אשלנד, ארצות הברית 
 פטירה:  25 בפברואר 2019 (בגיל 92) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  ג'נט אופל ג'פסון
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  פנסילבניה 
 שם עט:  J O Jeppson 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד, בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק, מכללת ולסלי 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תחום כתיבה:  ספורת
 סוגה:  מדע בדיוני, מסתורין
 יצירות בולטות:  סדרת נורבי
 בן או בת זוג:  אייזק אסימוב (1973–1992) 
 
ג'נט אופל אסימוב (באנגלית: Janet Opal Asimov;‏ 6 באוגוסט 1926 – 25 בפברואר 2019), שפרסמה בדרך כלל תחת שם העט ג'. או. ג'פסון (J. O. Jeppson) הייתה סופרת מדע בדיוני אמריקאית, פסיכיאטרית ופסיכואנליטיקאית.
ג'נט אופל אסימוב החלה לכתוב מדע בדיוני לילדים בשנות ה-70. היא הייתה נשואה לאייזק אסימוב מ-1973 ועד מותו ב-1992, והם שיתפו פעולה במספר ספרי מדע בדיוני שנועדו לקוראים צעירים, כולל סדרת נורבי.
חינוך וקריירה

ג'פסון קיבלה תואר ראשון מאוניברסיטת סטנפורד, תואר MD מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק, והתמחתה בפסיכיאטריה בבית החולים בלוויו. ב-1960 היא סיימה את לימודיה במכון ויליאם אלנסון ווייט לפסיכואנליזה, שם המשיכה לעבוד עד 1986. לאחר נישואיה לאייזק אסימוב, היא המשיכה לעבוד כפסיכיאטרית ופסיכואנליטיקאית בשם ג'נט או. ג'פסון, ופרסמה מאמרים רפואיים בשם זה.
כתיבה

הסיפור הראשון שפרסמה ג'נט אסימוב היה סיפור מסתורין קצר שנמכר להנס סטפן סנטססון במגזין סנט מיסטרי, שהופיע בגיליון מאי 1966.
הרומן הראשון שלה היה הניסוי השני בשנת 1974; במהלך הקריירה הספרותית שלה, אסימוב כתבה בעיקר ספרי מדע בדיוני לילדים. כיוון שהייתה פסיכיאטרית, שילבה אסימוב היבטים של פסיכואנליזה, זהות אנושית ורעיונות נוספים הקשורים לפסיכיאטריה בכתיבתה. לפי אייזק אסימוב, הספרים שג'נט אסימוב כתבה איתו היו 90% של ג'אנט, והמוציא לאור ביקש את שמו שלו על עטיפות הספרים לצורך "שיפור המכירות". אחרי מותו של אייזק, היא קיבלה על עצמה להמשיך את כתיבת הטור הפופולרי שלו במדור המדעי של הלוס אנג'לס טיימס.
אייזק אסימוב

ג'נט ג'פסון החלה לצאת עם אייזק אסימוב ב-1970 מיד לאחר שנפרד מגרטרוד בלוגרמן. הם נישאו ב-30 בנובמבר 1973, שבועיים לאחר גירושיו של אסימוב מבלוגרמן. אף על פי שג'פסון גדלה תחת השפעה מורמונית,
את נישואיהם חגגו בעזרת מנהיג מזרם התרבות האתית, שג'נט הצטרפה אליה מאוחר יותר. נישואיהם נמשכו עד מותו של אייזק ב-1992 מסיבוכים הקשורים ל-HIV; הוא נדבק בנגיף בעקבות עירוי דם שקיבל ב-1983 במהלך ניתוח מעקפים. ג'נט נועצה בטקסטים רפואיים לאחר שאייזק החל להציג תסמינים, והיא ביקשה לבצע בדיקת HIV. הרופאים שלו התעקשו שהיא טועה וביצעו את הבדיקה לגילוי הנגיף רק לאחר שכבר חלה קשות. היא רצתה שהמידע יפורסם, אבל הרופאים התעקשו שלא לחשוף אותו, אפילו אחרי מותו של אייזק. לאחר מותם של אותם הרופאים שתבעו שתיקה, ג'נט אסימוב פרסמה את העניין בציבור.
נפטרה ב-25 בפברואר 2019.
ביבליוגרפיה > רומנים

1974 - הניסוי השני (בשם ג' או. ג'פסון)
1980 - בן האלמוות האחרון (ההמשך לספר הניסוי השני) (בשם ג' או. ג'פסון)
1988 - השתלת מוח
1988 - החבילה בהיפר-חלל
1994 - רצח ב"אגודת הסופרים הגלקטיים "
2009 - הבית שבו איזדורה רקדה (בשם ג'. או. ג'פסון)
ביבליוגרפיה > סדרת נורבי (עם אייזק אסימוב)

1983 - נורבי הרובוט המבולבל
1984 - הסוד האחר של נורבי
1985 - נורבי והנסיכה האבודה
1985 - נורבי והפולשים
1986 - נורבי ומחרוזת המלכה
1987 - נורבי מוצא נבל
1988 - נורבי בכדור הארץ
1989 - ההרפתקה הגדולה של נורבי ויובו
1990 - נורבי והדרקון העתיק ביותר
1991 - נורבי וליצן החצר
1997 - נורבי והמונית המפוחדת (כתבה לבדה, לאחר מותו של אייזק)
ביבליוגרפיה > סיפורים קצרים

אסימוב כתבה סיפורים קצרים רבים שהתפרסמו בכתבי עת ובאסופות, ביניהם הסיפורים "טביעות האצבע של האלים" (2000), "טראומת עיוות זמן" (1981), "הקמע של אל האש" (1985), "הבלוק הנקי ביותר בעיר" (1991).
הערות שוליים

↑  הודעת הפטירה בעיתון ניו יורק טיימס.
↑  "Janet Asimov, sci-fi writer, psychiatrist and wife of Isaac Asimov, dies at 92", syfy.com, Mar 14, 2019.
↑  Isaac Asimov, I, Asimov: A Memoir, Random House Publishing Group, 2009, pp. 259, 366.
↑  Asimov, I, Asimov: A Memoir, pp. 259, 366.
↑  KIRKUS REVIEW, "THE SECOND EXPERIMENT".
1 2  "Authors : Asimov, Janet : SFE : Science Fiction Encyclopedia". www.sf-encyclopedia.com (באנגלית). נבדק ב-2019-04-02.
↑  Asimov, I, Asimov: A Memoir, pp. 366-367.
↑  ג 'אנט אסימוב על מותו של
↑  Asimov, Isaac (1975). Buy Jupiter and Other Stories. VGSF. p. 205.
↑  Isaac Asimov, In Joy Still Felt: The Autobiography of Isaac Asimov, 1954-1978, New York 1980.
↑  Kelsey Berteaux, "7 Famous People Who Married Mormons," LDS Living, 2017-11-13.
↑  Edward L.Ericson, The Humanist Way: An Introduction to Ethical Humanist Religion. The Continuum Publishing Company, 1988, p. viii.
↑  "Isaac Asimov FAQ". www.asimovonline.com. נבדק ב-2019-04-02.
↑  "Locus Online: Letter from Janet Asimov". www.locusmag.com. נבדק ב-2019-04-02.
↑  את הרשימה המלאה ניתן למצוא באתר ISFDB.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257925505171  PLWABN: 9811799264305606  BIBSYS: 90742074  BNE: XX1047751  BnF: cb12121274c (data)  GND: 1089176007  ICCU: CFIV057399  ISNI: 0000 0003 6851 9506  LCCN: n83024329  NDL: 00462516  NKC: jcu2013782682  NLK: KAC201947300  NTA: 238895866  RERO: 02-A002942768  SUDOC: 029627303  Trove: 1277849  VIAF: 94781540   WorldCat (עם VIAF): 94781540
האוגדה המזרחית

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  אוגדת בט"ש מרחבית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2024–הווה 
 מקים היחידה:  תא"ל אורן שמחה
 מלחמות:  מלחמת חרבות ברזל 
 נתוני היחידה
 ייעוד:  הגנה על גבולה המזרחי של מדינת ישראל.
 פיקוד
 יחידת אם:   פיקוד המרכז
 דרגת המפקד:    תת-אלוף
 מפקד נוכחי:  אורן שמחה
 
האוגדה המזרחית היא אוגדה מרחבית בשלבי הקמה בפיקוד המרכז של צה"ל לשמירת הביטחון השוטף וביצוע פעילות הגנתית לאורך גבולה המזרחי של מדינת ישראל. גזרת האחריות של האוגדה מאזור חמת גדר דרך הבקעה ועד מבוא אילת. בין היתר בתחומי האחריות של האוגדה נמצאים מפעלי ים המלח והמתחם התיירות והמלונות עין בוקק באזור, יישובי הערבה, אילת והגבול עם ממלכת ירדן.
על הקמת האוגדה, שאחד מיוזמיה היה ארז אשל, הכריזו ב-30 באוקטובר 2024. מפקדה הראשון הוא תת-אלוף אורן שמחה.
ייעוד האוגדה

ייעוד האוגדה הוא חיזוק ההגנה במרחב גבול ירדן–ישראל, כביש 90 והיישובים, ומענה להתמודדות עם אירועי טרור והברחת אמצעי לחימה, תוך שמירה על גבול של שלום וחיזוק שיתוף הפעולה עם הכוחות המזוינים של ירדן. בנובמבר 2024 הוחלט למנות את תא"ל אורן שמחה למפקד האוגדה המזרחית.
כחלק מהקמת האוגדה, תחל פריסה של מאות אמצעי איסוף, ניטור ותצפית, כדוגמת מכ"מים ומצלמות על תרנים, לאורך מאות הקילומטרים החשופים שבין אילת למשולש הגבולות בחמת גדר. בנוסף תהיה פריסה של כוחות לוחמים מהירים לזינוק לעבר אירועים חריגים כניסיונות חדירה או הברחה. ייתכן שחלקם יהיו על בסיס אווירי עם רחפנים גדולים, תוקפים ואוספים, וכלי טיס נוספים מסוגים שונים. עוד מתוכנן שדרוג דרמטי של המכשול ההנדסי בגבול.
בנובמבר 2024, לאחר בחינת תוכנית הקמת חטיבות דוד, וכחלק ממהלך התייעלות צה"לית, הוחלט שלא להקים מסגרת אוגדתית "אוגדת דוד" אשר תאגד את החטיבות, אלא שחמש החטיבות: גליל-גולן, יזרעאלי, יהונתן, אורי, נגבה, ישויכו לאוגדה המזרחית, לצד חטיבות נוספות.
הערות שוליים

↑  ישי אלמקייס, "שועלי קרבות", מקור ראשון, 27 בדצמבר 2024.
1 2  יואב זיתון, כפי שנחשף ב-ynet: צה"ל מקים אוגדה חדשה בגבול ירדן, באתר ynet, 30 באוקטובר 2024
↑  אמיר בוחבוט‏, צה"ל מקים אוגדה חדשה בגבול המזרחי, באתר וואלה, 30 באוקטובר 2024
↑  יואב זיתון, גלנט והלוי אישרו את הקמת האוגדה המזרחית: "תשמור על הגבול, תחזק את השת"פ עם ירדן", באתר ynet, 30 באוקטובר 2024
↑  Main, אוגדה 96
| ישראל אוגדות צה"ל  |
| --- | --- | --- |
| פיקוד הצפון | אוגדת הבשן (210)  • עוצבת הגליל (91)  • עוצבת געש (36)  • עוצבת המפץ (146)  |  |
| פיקוד המרכז | אוגדת אזור יהודה ושומרון (877)  • אוגדה 96 • עוצבת האש (98)  • עוצבת הבזק (99)  • האוגדה המזרחית |  |
| פיקוד הדרום | אוגדת עזה (143)  • עוצבת אדום (80)  • עוצבת הפלדה (162)  • עוצבת סיני (252)  |  |
| פיקוד העורף | אוגדת יערה |  |
| אוגדות צה"ל שפורקו | במאה ה-20: אוגדה 440  • אוגדה 77 • אוגדה 84 • אוגדה 85  • יק"ל  בשנת 2004: אוגדת יהודה  • אוגדה 81 • אוגדה 220  • עוצבת אתגר  • אוגדה 194  אחרי 2004: עוצבת עמוד האש  • עוצבת עידן  |  |
עיבוד אותות ספרתי

עיבוד אותות דיגיטלי או עיבוד אותות ספרתי (באנגלית: Digital Signal Processing, בראשי תיבות: DSP) הוא תחום בהנדסת חשמל, אלקטרוניקה ופיזיקה העוסק באותות, בייצוגם הספרתי ובשיטות העיבוד של אותות אלה. DSP ועיבוד אותות אנלוגי הם תחומים של עיבוד אותות. תחומי ה DSP מסווגים לפי סוגי האותות וכוללים: עיבוד אותות קול, עיבוד דיבור ועיבוד תמונה, עיבוד אותות מכ"ם וסונאר, עיבוד מערכי חיישנים, שערוך ספקטרלי, עיבוד אותות סטטיסטי, עיבוד אותות בתקשורת, עיבוד אותות ביולוגיים, עיבוד אותות אופטיים, עיבוד אותות סייסמיים ועוד.
משימות עיבוד אותות ספרתי היא מדידה או סינון של אותות אנלוגיים רציפים, הצעד הראשון הוא בדרך כלל המרה של האות מצורתו האנלוגית לצורתו הספרתית באמצעות ממיר אנלוגי לדיגיטלי. בדרך כלל, האות המבוקש ביציאה הוא אות אנלוגי אחר, מה שדורש המרתו בממיר דיגיטלי לאנלוגי. דוגמה לממירים כאלו הם המודם וכרטיס הקול שבמחשב.
האלגוריתמים הדרושים עבור DSP לעיתים מבוצעים תוך שימוש במחשבים מיוחדים, שעושים שימוש במיקרו־מעבדים מכווני עיבוד אותות הקרויים מעבדי אות ספרתיים או בלעז DSP. המעבדים הללו מסוגלים לעבד אותות בזמן אמת.
דיאגרמה למעגל טיפוסי ב DSP
מרחבי ה־DSP

ב־DSP, מהנדסים בדרך כלל לומדים אותות ספרתיים המצויים במרחב הזמן (אותות חד־ממדיים), במרחב המקום (אותות רב ממדיים), במרחב התדר, במרחב האוטוקורלציה ובמרחב הגלונים (wavelets). הבחירה במרחב שבו יש לעבד את האות נעשית על ידי ניסוי וטעייה ובהתאם לתכונות האות. רצף של דגימות מהתקן הדגימה מייצר ייצוג בזמן או במרחב, בעוד שהתמרת פורייה דיסקרטית מייצרת מידע במרחב התדר, כלומר את הספקטרום של התדרים. אוטוקורלציה (מתאם עצמי) היא הקרוס־קורלציה (מתאם צולב) של האות עם עצמו לאורך מקטעי זמן או מקום משתנים.
דגימת אות

עם השימוש הגובר במחשבים עלה גם השימוש בעיבוד אותות ספרתיים. כדי להשתמש באות אנלוגי במחשב הוא חייב לעבור לאות ספרתי באמצעות ממיר אנלוגי לדיגיטלי (ADC).
הדגימה מבוצעת לרוב בשני שלבים, דיסקרטיזציה וקוונטיזציה. בשלב הדיסקרטיזציה, מרחב האותות מחולק למחלקות שקילות והאות מוחלף באות מייצג ממחלקת השקילות המתאימה. בשלב הקוונטיזציה הערכים המייצגים של האות מקורבים באמצעות אוסף סופי של ערכים.
כדי לדגום נכון אות אנלוגי משפט נייקוויסט חייב להתקיים. תדר הדגימה חייב להיות גדול מפעמיים רוחב הסרט של האות (אם הוא סונן נכון).
ממיר דיגיטלי לאנלוגי (DAC) משמש להמרת האות הספרתי חזרה לאנלוגי.
שימושים

עיבוד אותות דיגיטלי הוא אבן היסוד של עיבוד וידאו כגון תקן DVD, עיבוד קול כדוגמת תקן MP3, עיבוד נתוני רדיו כגון תקן GPRS, הסלולרי ורבים אחרים.
ראו גם

תורת הדגימה
אלגוריתם גרצל
עיבוד אותות
מודל אוטו-רגרסיבי

מודל אוטו-רגרסיבי (באנגלית: autoregressive model) או בקיצור AR, הוא משפחת מודלים המשמשים לייצוג סדרה עתית של תהליך סטוכסטי, בו ערך המשתנה המנובא בעל נקודה בזמן,  X_{t}, תלוי ליניארית בערכי אותו המשתנה בזמנים קודמים, וברכיב רעש. המודל משמש לייצוג, לחיזוי, ולניתוח תהליכים אקראיים בעלי תלות עתית.
הגדרה ותכונות

הסימון  AR(p) מייצג מודל אוטו-רגרסיבי מסדר  p, המוגדר באמצעות הביטוי:
כאשר  X_{t} מייצג את ערך המשתנה  X בזמן  t,  p מייצג את מספר הנקודות בזמן לפני  t המשמשות לניבוי,  \varphi _{i} הוא פרמטר חופשי המשוערך עבור ערכי  X בנקודות בזמנים שלפני  t,  X_{t-i} הקובע את משקלם בניבוי  X_{t} ו- \varepsilon _{t} מייצג רכיב של רעש לבן בנקודה בזמן  t.
משוואה זו ניתנת לכתיבה באמצעות אופרטור ה-LAG (אנ')  L באופן הבא:
X_{t}=\sum _{i=1}^{p}\varphi _{i}L^{i}X_{t}+\varepsilon _{t}.
עבור המקרה הפשוט  AR(1) עבורו  p=1, ניתן לכתוב את המודל כך:
 X_{t}=\varphi X_{t-1}+\varepsilon _{t}
במקרה זה,  X_{t} תלוי באופן ישיר רק בערכו בנקודת הזמן הקודמת לו  X_{t-1}, וברעש.
עם זאת מאחר שתלות זו קיימת לכל הנקודות בזמן, אז גם נקודות שלפני  X_{t-1}, יהיו בעלות כושר ניבוי של- X_{t}, כלומר הקורלציה ביניהן תהא גדולה מאפס בערכה המוחלט. לדוגמה  \mid {\text{Corr}}(X_{t},X_{t-2})\mid >0. תכונה זו נכונה גם לסדרים גדולים מאחד. לכן עבור ניתוח סדרה עתית באמצעות מודל  AR, שימוש בתרשים פונקציית אוטו-קורלציה חלקית (אנ') (או בקיצור PACF) יעיל לקביעת הסדר במקרים רבים. גרף זה, מציג את המתאם חלקי של  X_{t} כל פעם עם נקודה אחרת הקודמת בזמן  X_{t-i}, בניכוי המתאמים עם שאר הנקודות שבין זמן  t לזמן  t-i.
הרחבות

למודל AR הוצעו עם השנים מספר הרחבות. מהחשובות שבהן ניתן למנות את מודל ARMA (אנ'), המשלב יחד עם AR גם תלות בין רכיבי הרעש של המשתנה  X בזמנים שונים, באופן דומה לתלות המוצגת במודל Moving-average (אנ'), כמו גם את מודל ARIMA (אנ'), מודל המרחיב את מודל ARMA גם למקרים לא סטיונריים, כלומר כאלו עם שונות ותוחלת המשתנים בזמן.
ראו גם

מבחן גריינג'ר
נראות מקסימלית
התמרת פורייה
לקריאה נוספת

באיור זה מוצגים 5 סדרות עתיות. העליונה מציגה סדרה המורכבת מרעש בלבד (AR0), לאחריה שתי סדרות של מודל AR מסדר 1 ושתי סדרות מסדר 2. הסדרות בתוך כל סדר נבדלות זו מזו בערכי ה- \varphi _{i}.
ספר יחזקאל

| --- | --- |
פרק ל' בספר יחזקאל, מכתב־יד בודליאנה Or. 62, שנכתב בידי מלומדים נוצרים באנגליה בסביבות 1210, ולעברית נלווים תרגום ופרשנות בלטינית.
פרק ל' בספר יחזקאל, מכתב־יד בודליאנה Or. 62, שנכתב בידי מלומדים נוצרים באנגליה בסביבות 1210, ולעברית נלווים תרגום ופרשנות בלטינית.
 
 שפה:  עברית 
 תקופת התרחשות:  חורבן בית המקדש הראשון
 סוגה:  ספרי נבואה 
 מספר פרקים:  48
 מספר פסוקים:  1273
 סדרת ספרים:  נביאים
 הספר הקודם:  ירמיהו
 הספר הבא:  תרי עשר
 דמויות מרכזיות:  יחזקאל
 יצירות נגזרות:  אופני יחזקאל 
 
ספר יְחֶזְקֵאל, הנקרא על שם מחברו, הנביא יחזקאל בן-בוזי, הוא השלישי בין ספרי נביאים אחרונים (אחרי ישעיה וירמיה ולפני תרי עשר). הנביא יחזקאל התנבא לפני חורבן הבית הראשון (586 לפני הספירה) ובעיקר לאחריו, בגלות בבל.
בספר יחזקאל נכתבו חזיונות שראה בנבואה. בדרך כלל קיימים שלושה חלקים לכל חיזיון: חיזיון פותח, המשך וחיזיון משלים. שני הראשונים דומים בסגנון הכתיבה שלהם ומיוחסים ליחזקאל, בעוד שהחלק השלישי נוטה להיות שונה ולפיכך מיוחס על ידי חלק מחוקרי המקרא לתוספות המאוחרות יותר לספר. בנוסף, בספר קיימות מספר דוגמאות לעריכת הכתוב (בעיקר מבחינת סדר החזיונות), אם כי לא ברור אם יחזקאל עצמו ערך את הכתוב או כותבים מאוחרים יותר.
הרחבה על נבואות מרכזיות ביחזקאל > נבואת הגאולה על הרי ישראל (ל"ו, א'–ט"ו)

הפרק מתקשר לשתי נבואות קודמות של יחזקאל. בפרק ו', במסגרת נבואות החורבן, יחזקאל מתנבא על חורבן הרי ישראל, שמלאו בעבודה זרה. בפרק ל"ה, במסגרת נבואות הגאולה, יחזקאל מנבא את חורבן הרי שעיר, המייצגים את אדום, שרצתה לספח את ארץ ישראל.
בפרק הזה חוזה יחזקאל את תקומת הרי ישראל, המסמלים את ארץ ישראל. מצבם הקשה של ההרים מעיד גם על מצב עם ישראל. הארץ החרבה היא כמראה למצבו של העם. הארץ, השוממה מיושביה מעם ישראל, צריכה להכין את עצמה לקבלת עמה בחזרה. בנבואה מתואר לא רק מצב החורבן, אלא גם הלעג והשמחה לאיד של הגויים כלפי ישראל על חורבנם.
הנבואה מחולקת לשלושה חלקים. היא מתחילה בפנייה אל הרי ישראל בעקבות יחס הגויים אליהם. הנביא מדגיש את הסיבות לעונשם של האומות (פסוקים ב'–ז'). בחלק השני קיימת הבטחה להרי ישראל לראות בשיבת ישראל וגאולתם. הנביא מתאר גם את מאפייני הגאולה, שפע חקלאי, הגנה על בני ישראל, בנייה מחדש של הערים ההרוסות ועתיד חיובי לארץ (פסוקים ח'–י"ב). הנבואה מסתיימת בהבטחה להרי ישראל שחרפתם מכאן ואילך לא תישמע, ייפסק הדיבור הרע על הארץ ויתוקן חטא המרגלים (פסוקים י"ג–י"ד).
הרחבה על נבואות מרכזיות ביחזקאל > חזון העצמות היבשות (ל"ז, א'–י"ד)

הפרק מכיל חזון אשר נגלה לנביא, כעין חלום המתואר באופן מציאותי-נטורליסטי. בחזון רואה עצמו הנביא כניצב בבקעה מלאה בעצמות אדם יבשות. הוא מצווה לשאת נבואה. לנגד עיניו מתחברות העצמות לדמויות אדם, לאחר מכן עולות על העצמות רקמות של גידים, בשר ועור. לאחר מכן מגלה מלאך אלוהים לנביא שאלו הם בני ישראל בגלות ומצווה על הנביא לשאת נבואה נוספת כדי להפיח בדמויות רוח, להחיותן ולהעלותן לארץ ישראל.
הרחבה על נבואות מרכזיות ביחזקאל > חזון העצים (ל"ו, ט"ו–כ"ח)

במסגרת חיזיון זה יחזקאל מצטווה לקחת שתי חתיכות עץ, לכתוב עליהן "לִיהוּדָה וְלִבְנֵי יִשְׂרָאֵל חֲבֵרָו" ו"לְיוֹסֵף עֵץ אֶפְרַיִם וְכָל בֵּית יִשְׂרָאֵל חֲבֵרָו" ולחברן יחד, כדי לסמל את שובם של גולי יהודה ועשרת השבטים לארץ ואת איחודם לממלכה אחת לתמיד. כמו כן החיזיון מדבר על:
בניית בית המקדש מחדש, כשהפעם הוא לא ייחרב.
המלכת מלך מזרע בית דוד על העם, שיהיה מאוחד לנצח.
הכרה של הגויים בכוחו של אלוהים לנצח.
הפסקת חטאי העם לנצח.
נבואה זו של יחזקאל נחשבת לנבואת אחרית הימים, כיוון שעדיין לא התקיימה (10 השבטים נעלמו, בית המקדש אמנם נבנה אך נחרב שוב).
הרחבה על נבואות מרכזיות ביחזקאל > חזון גוג ומגוג (ל"ח, ל"ט)

הנביא מתאר כי במלחמה זו צפוי לקום צבא גדול המורכב מאומות רבות, כאשר בראשו עומד גוג מלך המגוג, שילחם בעם ישראל. מלחמה זו תהיה קשה ומסוכנת מאוד, אך בסופה אלוהים יכניע באותות ובמופתים את גוג ואת צבאו וכך יידע כל העולם ויכיר במציאותו, וגם עם ישראל יאמינו בו ולא יעזבוהו עוד.
הרחבה על נבואות מרכזיות ביחזקאל > חזון המקדש העתידי והעבודה בו (מ' - מ"ו)

בסוף ספר יחזקאל (פרקים מ-מ"ו), מתואר בפירוט כל מבנה בית המקדש בירושלים, הקמתו והעבודה בו. מכיוון שהמקדש שנבנה על ידי העולים בשיבת ציון לאחר מכן ("בית המקדש השני") לא נבנה במתכונתו (אלא כמו הבית הראשון), הרי שמתכונתו נותרה לגאולה השלמה המקוּוה, יחד עם התגשמות שאר חזונות הנביאים.
בעיה קשה שנתקלו בה כל הניגשים להבין כיצד אמור להיראות בית המקדש השלישי לפי יחזקאל, היא חוסר היכולת לפרש כהלכה את הפסוקים בספר העוסקים בו, בשל מינוחים טכניים שאינם מוכרים לנו, וכן בשל תיאורים עמומים של כמה וכמה מחלקיו. אמנם, גם התיאורים של בית המקדש הראשון (בספר מלכים) ושל בית המקדש השני (במסכת מידות) עוררו מחלוקות פרשניות לא מעטות, אך פחותות מבחינה עקרונית.
לפי הכתוב בכל אופן, מתחם המקדש יכלול חצר חיצונית (500x500 אַמּוֹת, כל אמה באורך של כ-52 ס"מ) מוגבהת (7 מדרגות) מוקפת חומה (עובי וגובה 6 אַמּוֹת), שהכניסה אליה דרך 3 שערים זהים ממזרח, צפון ודרום, כל אחד עם 3 תאים ואולם. במרכזה חצר פנימית מוגבהת (8 מדרגות) ובמרכזה מזבח גדול (11 אַמּוֹת) הניצב אל מול המקדש (100x50 אַמּוֹת) המוגבה (10 מדרגות). מאחורי המקדש נמצאים תחומי הגִּזְרָה והבִּנְיָן. סמוך לבִּנְיָן נמצאות לשכות לכוהנים - האחת לאכילת הקורבנות ולהחלפת הבגדים, והשנייה לבישול קורבנות הקודש. הלשכות הללו נמצאות כנראה (לפי השערת מנחם הרן) בתחום מגודר אבל עם מבואות, המקיף את החצר הפנימית ברוחב השערים הפנימיים. לאורך החומה החיצונית פרושה רִצְפָה ברוחב השערים (50 אַמּוֹת), ועליה בנויות 30 לְשָׁכוֹת. בארבע פינות המתחם נמצאים בתי המְבַשְּׁלִים (40x30 אַמּוֹת) (מתחמים בלתי מקורים בהם הלויים בישלו את קורבנות העם).
לששת השערים שבמתחם (3 שערים המובילים לחצר החיצונית ו-3 אל הפנימית) יש תוכנית דומה: בשערים החיצוניים, אחרי 7 מדרגות, מגיעים לשורה של 3 תאים מימין ו-3 תאים משמאל (כל תא 6x6 אַמּוֹת), ובסופם אולם רחב (8x20 אַמּוֹת). התאים מופרדים זה מזה בקירות - "אֵילִם" - מקושטים בתְּמָרִים. בקירות החדרים מותקנים חַלֹּנוֹת "אטומים". גודל כל שער הוא סה"כ 50x25 אַמּוֹת. השערים הפנימיים דומים לחיצוניים, מלבד מספר המדרגות העולות אליהם, שהוא 8 (ולא 7) והן מובילות קודם לאולם ומשם לשורת התאים (ולא ההפך כבשערים החיצוניים). השַׁעַר הצפוני הפנימי (ראו איור) הוא מיוחד בכך שיש בו לִשְׁכָּה אחת או שתיים (ששימשו להדחת הקורבנות), 4 שֻׁלְחָנוֹת מגָזִית (לָעוֹלָה), ומבחוץ עוד 4 שולחנות פשוטים יותר (לשחיטת הזָּבַח) כל השולחנות עם בסיס בגודל 1.5x1.5 אַמּוֹת ובגובה אַמָּה, כשהחלק העליון בולט בטֹפַח (כ-7 ס"מ) מסביב.
מעמדו של ספר יחזקאל

התלמוד מספר (חגיגה יג, שבת יג) שחז"ל ביקשו לגנוז את הספר, 1) מפני שהדברים העמוקים שנכתבו בו עשויים לגרום לנזק ללומדם ללא הכנה 2) מפני דברים מהספר שנראו כסותרים את דברי התורה, כגון: "כָּל נְבֵלָה וּטְרֵפָה מִן הָעוֹף וּמִן הַבְּהֵמָה לֹא יֹאכְלוּ הַכֹּהֲנִים", ובפרק הבא: "וְכֵן תַּעֲשֶׂה בְּשִׁבְעָה בַחֹדֶשׁ", ובתורה לא מוזכר שמקריבים קרבן בז' בניסן. ועוד. עד שישב על המדוכה חנניה בן חזקיה, אחד התנאים, ויישב את כל הסתירות.
אמר רב יהודה אמר רב: ברם זכור אותו האיש לטוב, וחנניה בן חזקיה שמו, שאלמלא הוא נגנז ספר יחזקאל, שהיו דבריו סותרין דברי תורה. מה עשה? העלו לו ג' מאות גרבי שמן וישב בעלייה ודרשן.
חיבורו של ספר יחזקאל

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חיבורו של ספר יחזקאל > עדויות פנימיות בספר

הספר מציג נבואות שנישאו על ידי יחזקאל בן בוזי בגלות בבל, בסביבות העיר תל אביב אשר על נהר כבר. הנבואות נישאות מפיו בעל פה בפני קהל הגולים הבאים לביתו (למשל:ספר יחזקאל, פרק ח', פסוק א'), ובמקרה אחד מתוארת העלאת נבואה על הכתב (ספר יחזקאל, פרק מ"ג, פסוק י"א). לפי העדויות הפנימיות בספר, הנבואות נישאו במשך 22 שנים, בין שנת 593 לשנת 573 לפנה"ס, ומסודרות בסדר "כרונולוגי" לפי התאריכים, המתייחסים לגלות יהויכין כנקודת מוצא. במשך תקופת פעילות נבואית זו מעיד הספר על "תקופת אלם" בה לא נשא נבואות בציבור עד שהתבשר על חורבן ירושלים (ספר יחזקאל, פרק ל"ג, פסוק כ"א). אולם, גם במהלך תקופת האלם מוצגות בספר נבואות.
חיבורו של ספר יחזקאל > במסורת היהודית

התלמוד הבבלי מביא ברייתא המייחסת את כתיבת ספר יחזקאל לאנשי כנסת הגדולה. רש"י מפרש ברייתא זו בכך שאף על פי שיחזקאל הוא שנשא את הנבואות האמורות בספר, אנשי כנסת הגדולה הם שהעלו את הנבואות על הכתב "מפני שלא נתנה נבואה ליכתב בחוצה לארץ וכתבום אלו לאחר שבאו לארץ".
חיבורו של ספר יחזקאל > במחקר

החל מהמחצית השנייה של המאה ה-20 נפוצות במחקר הביקורתי שתי עמדות מרכזיות המבקשות לתאר את תהליך חיבורו של ספר יחזקאל:
חיבורו של ספר יחזקאל > במחקר > עמדת צימרלי

ולטר צימרלי (אנ'), חוקר מקרא שווייצרי, ביסס את עמדתו על גישות המחקר "חקר הסוגים הספרותיים" ו"תולדות המסורות". צימרלי מניח שלושה שלבים חשובים ביצירת הספר: מסירת הנבואות בנאומים שבעל-פה על ידי הנביא, העלאת הנבואות על הכתב בידי הנביא עצמו, עריכות, הוספות, חזרות ופרשנויות רבות ומאוחרות יותר על ידי תלמידיו. עריכות אלה יוצאות מתוך הטקסט עצמו, ואותן מגדיר צימרלי כ-"כתיבה מתמשכת". אלו הרחבות של הנבואות המקוריות שנועדו לעדכן אותן, לפרש אותן ולהתאימן לימי פעילותם של ממשיכיו. צימרלי מסכים עם כך שהנבואות המקוריות נמסרו ונכתבו במהלך המאה ה-6 לפנה"ס, אולם השלב השלישי התקיים בין ימיו של הנביא ועד למאה החמישית לפנה"ס.
חיבורו של ספר יחזקאל > במחקר > עמדת גרינברג

בתגובה לעמדת צימרלי, פיתח משה גרינברג, חוקר מקרא ישראלי, גישה כוליית (הוליסטית) לניתוח הליך יצירתו של ספר יחזקאל. לפי שיטתו, סידורן הכרונולוגי, לשונן ומסריהן של הנבואות השונות בספר מותירים את הרושם כי יד אחת עומדת מאחורי כתיבת וסידור רוב הספר. העובדה כי נבואות יחזקאל מנוסחות כולן בגוף ראשון מקרבת את ההנחה כי הנבואות נכתבו בסמוך לאמירתן, על ידי יחזקאל עצמו או תלמידיו. מעורבותם של תלמידיו בכתיבת הספר יכולה להסביר תופעות של כפל גרסות והבדלים רבים בין נוסח המסורה לנוסח תרגום השבעים. סידור הנבואות על פי העיקרון הכרונולוגי, משמע לפי סדר מסירתן, ייחודי לספר יחזקאל. עם זאת, הנבואות סודרו בנוסף גם לפי עיקרון תוכני-תאולוגי המשותף לכלל ספרי הנביאים, והוא: קובץ של נבואות חורבן, קובץ נבואות על הגויים וקובץ נבואות גאולה. סידור זה מעיד על שלב עריכה נוספת, והוא שלב העריכה הכוללת של ספרי הנביאים.
תוכן הנבואות ולשונן מראים כי הן נכתבו לפני הצהרת כורש ושיבת ציון (538 לפנה"ס). עורכי הספר, גם אם מאוחרים יותר, לא שינו את נוסחי הנבואות עצמן.
מילים ייחודיות לספר יחזקאל

חשמל (ספר יחזקאל, פרק א', פסוק ד', ופסוק כ"ז) וחשמלה (ספר יחזקאל, פרק ח', פסוק ב')
הראל (ספר יחזקאל, פרק מ"ג, פסוק ט"ו)
לא ייתכן (ספר יחזקאל, פרק י"ח, פסוק כ"ה וספר יחזקאל, פרק ל"ג, פסוק י"ז)
בכל הספר מופיע השם "יחזקאל" פעמיים בלבד. בכל שאר המקרים, פונה אליו אלוהים בתואר "בן אדם".