stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
להט"ב והדת הבהאית
התמודדות הקהילה הלהט"בית בדת הבהאית > התמודדות אישית

קיימת טענה בקרב הקהילה הלהט"בית כי המדע הוכיח שנטיות מיניות הן במידה מסוימת דבר מולד, ולפיכך אדם עם נטייה מינית להט"בית נולד ככזה כחלק מרצון הבורא. מתוך טענה זו, מופנית ביקורת כלפי מוסדות הדת, שבאיסור על פעילות הומוסקסואלית הם עוברים על החוק המחייב התאמה למדע.
בסיפורים שמופיעים באתר האינטרנטי gaybahai.net ניכר כי להט"בים-בהאים רבים אכן ניסו את ההדרכה של שוגי אפנדי שייעץ ללהט"בים להרבות בתפילות ולקבל טיפול רפואי על מנת "להתרפא". מהסיפורים משתמע כי הסתירה בין הלכות הדת לבין אישיותם הובילה את חלקם לשנאה עצמית, שלפעמים הגיעו עד כדי ניסיונות התאבדות. חלקם התחתנו והקימו משפחה בהתאם לחוק הבהאי, ונמנעו מהצהרה על נטייתם המינית. כמו כן, קיימים להט"בים פרטים שמנסים להתמודד עם המורכבות באמצעות פניה למוסדות הדת: שלחו מכתבים לבית הצדק העולמי בדרישה לשינוי הגישה של המוסד הדתי כלפי קהילת הלהט"ב.
התמודדות הקהילה הלהט"בית בדת הבהאית > התמודדות קבוצתית-לוביסטית

פיתוח האינטרנט ונגישותו, הובילו ל"התאגדות קהילתית" במרחב האינטרנטי, שאפשר לשמור על אנונימיות וביטחון אישי. קיימים מספר אתרים עבור להט"בים-בהאים ובהם שיתוף ידע וסיפורים. חלק מאתרים אלו מאפשרים שיתוף בצורה אנונימית, ובכך מאפשרים מרחב בטוח להעלות נושאים מורכבים מבלי "לצאת מהארון". האתר gaybahai.net מאפשר שיתוף סיפורים בנושא להט"ב, עבור חברי הקהילה הלה"טבית וכאלה שאינם, כולל עבור אנשים שעזבו את הדת הבהאית.
בשנת 1993, הייתה התאספות בנבדה, ארצות הברית של להט"בים בהאים ותומכיהם. אותה קבוצה שלחה מכתב פתוח לאספה הרוחנית ובו הצעות לשיפור המצב בקהילה. כותבי המכתב הדגישו כי הם מעוניינים לתמוך בכל מוסדות הדת הבהאית, ומציעים הקמה של קבוצות תמיכה והסבר על הנושא הלהט"בי כדי להקל על התמודדות הלהט"בים וסביבתם הקרובה. המכתב שהפיץ בית הדין ב-1995, ובו האיסור על התארגנויות של גופים תומכי זכויות להט"בים מוכיח כי ההצעה לא התקבלה בעין טובה.
לקריאה נוספת

| --- | --- |
: ספר: הדת הבהאית
אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד.
Homosexuality, a compilation by the Universal House of Justice Research Department.
Is Homosexuality Biological, or a Learned Behavior?, by the Universal House of Justice 1993-07-05.
Hanna A. Langer, I Don't Want to be Tahirih, Tredition publishing house, 2014
הערות שוליים

↑  הבהא-אללה, The Kitáb-i-Aqdas | Bahá’í Reference Library (עמ' 158), www.bahai.org
↑  Sir H. A. R. Gibb, The Encyclopaedia of Islam, Brill Archive, 1980. (באנגלית)
↑  Bahá'í Reference Library - The Kitáb-i-Aqdas, Page 223, reference.bahai.org
↑  Homosexual Practices, Bahá'í Teachings on, bahai-library.com
↑  A gay Baha'i couple in the Hague, 1956 - Read Stories - LGBTQ Baha'i Story Project, gaybahai.net (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
↑  Nicholas Snow, ContributorProducer/Host, PromoHomo.TV, Brokenhearted Bahá'is: LGBTs Rejected by Their Faith, HuffPost, ‏2015-04-23 (באנגלית)
↑  Lights of Guidance, bahai-library.com, פסקה 216
↑  Hanna A. Langer, I don’t want to be Tāhirih: Homosexuality in the Bahā’, tredition, 2015-03-09, עמ' 96-98. (באנגלית)
↑  Read Stories - LGBTQ Baha'i Story Project, gaybahai.net (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
סמל הדת הבהאית
עבד אל-בהאא'
שוגי אפנדי
מבנה בית הצדק העולמי של הבהאים בגנים הבהאים בחיפה
ולדימיר בולאווין

| --- | --- |

בולאווין, 2013
 לידה:  11 בפברואר 1953 (בן 71) Stanovoye, רוסיה 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 השכלה:  האוניברסיטה הממלכתית לתחבורה  במוסקבה (1975)  אקדמיית פס"ב 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות (1977–1991)
 פרסים והוקרה
 עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית  Medal "200 Years of the MIA of Russia"  העיטור על השירות למען המולדת דרגה שנייה  מדליה לחיזוק אחוות הנשק  medal for distinguished military service  מדליית "200 שנה למשרד הבטחון"  עיטור אלכסנדר נבסקי  מדליית השירות המצוין, דרגה 2  מדליה לציון 60 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליה על הישגים צבאיים  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  מדליה להנצחת 70 שנה לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליית השירות המצוין, דרגה 3  עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית  חבר כבוד בק.ג.ב.  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 
ולדימיר איוואנוביץ' בולאווין (ברוסית: Влади́мир Ива́нович Була́вин; נולד ב-11 בפברואר 1953, סטנובויה, מחוז ליפצק, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא מדינאי רוסי, שכיהן כראש שירות המכס הפדרלי מ-28 ביולי 2016 עד פברואר 2023.
שימש כנציג בכיר של נשיא הפדרציה הרוסית במחוז הפדרלי הצפון מערבי (11 במרץ 2013 עד 28 ביולי 2016). סגן המזכיר הראשון של מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית (2 ביוני 2008 עד 11 במרץ 2013). עובד לשעבר בגופי הביטחון, קצין שירות הביטחון הפדרלי של הפדרציה הרוסית.
ביוגרפיה

הוא נולד ב-11 בפברואר 1953 בכפר סטנובויה, שבליפצק. בשנת 1975 סיים לימודי הנדסת תחבורה במוסקבה בעל תואר באוטומציה ומכניקה, ולאחר מכן עבד עד 1977 כמהנדס תכנון במפעל לבניית מכונות בפאבלובסק בשם "ווסחוד". מאז 1977 עבד בסוכנויות הביטחון הממלכתיות. לאחר שסיים בשנת 1979 השתלמות דו-שנתית לאנשי מבצעים עם ידע בשפה זרה של בית הספר העליון של הק.ג.ב של ברית המועצות, הוא נשלח לעבודה מבצעית במנהל הק.ג.ב. באזור גורקי (כיום ניז'ני נובגורוד).
בשנת 1992 מונה לראש שירות הביטחון של ניז'ני נובגורוד ובשנים 2001–2006 שימש כקצין בכיר של שירות הביטחון במחוז הפדרלי של הוולגה. בשנת 2006 הוא מונה לסגן מנהל שירות הביטחון הפדרלי ולראש מנגנון הוועדה הלאומית למלחמה בטרור, שנוסדה ב-6 במרץ 2006. ב-2 ביוני 2008 על פי צו של נשיא הפדרציה הרוסית מונה לסגן המזכיר הראשון של מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית.
מ-11 במרץ 2013 עד 28 ביולי 2016 כיהן כנציגו המיוחד של נשיא הפדרציה הרוסית במחוז הפדרלי הצפון-מערבי.
ב-28 ביולי 2016 ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב מינה אותו לראש שירות המכס הפדרלי של רוסיה.
חיים אישיים

ולדימיר בולאווין נשוי ויש לו שני ילדים - בת ובן.
הערות שוליים

↑  © 2019 Сетевое издание "Вести.Ру".
↑  Путин наградил 39 силовиков — Национальная безопасность
↑  Владимир Иванович Булавин — ассоциация выпускников МИИТ (ארכיון)
↑  Назначен первый заместитель секретаря Совета безопасности России — NEWS.ru
↑  Указ Президента РФ от 30.05.2008 № 864 «О первом заместителе Секретаря Совета Безопасности Российской Федерации»תבנית:Недоступная ссылка
↑  Указ Президента Российской Федерации от 11.03.2013 г. № 189 «О полномочном представителе Президента Российской Федерации в Северо-Западном федеральном округе»
↑  Указ Президента Российской Федерации от 28.07.2016 г. № 362 «О Булавине В. И.»
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4242 0186  VIAF: 1707576   WorldCat (עם VIAF): 1707576
פרס למדא לספרות

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפרס:  1989–הווה (כ־36 שנים) 
 אתר רשמי
 
פרס למדא לספרות (הידוע גם כפרס "לאמי", באנגלית: Lammy) הוא פרס ספרותי שנתי המוענק על ידי קרן למדא לספרות, המבוסס בארצות הברית, לכתבים בנושאים להט"ביים. קטגוריות של הפרס כוללות הומור, רומנטיקה וביוגרפיה. החזון של הפרס הוא "לחגוג את ספרות הלהט"ב ולספק משאבים לסופרים, קוראים, מוכרי ספרים, מוציאים לאור, וספרנים - לכלל הקהילה הספרותית".
תוכנית הפרסים

תוכנית הפרסים, שנוסדה ב-1989 על ידי למדא רייזינג, צמחה מ-14 קטגוריות בשנים המוקדמות ל-22. קטגוריות שהיו בתחילה גם נשמטו בהתאם לסדרי עדיפויות של הקהילה, כך למשל קטגוריית AIDS/HIV שהייתה פופולרית בשנות השמונים והתשעים בוטלה כשהנושא דעך בקרב הקהילה הגאה, בעוד קטגוריות כמו ספרות ביסקסואלית וטרנסג'נדרית לא היו בתחילה, ונוספו ככל שהקהילה נהייתה יותר כוללנית. בשתי הקטגוריות האלה, אם ישנם ספרים מרובים המועמדים לפרס, ייתכנו שני פרסים בשנה - פרס אחד לספר אקטואליה ופרס אחד לסיפורת.
בנוסף לפרסים הקבועים לפי קטגוריות, קרן למדא לספרות מעניקה גם פרסים מיוחדים. פרס החלוציות מוענק כפרס מפעל חיים לדמות בולטת בהיסטוריית הספרות הלהט"בית; פרס בניית גשרים מוענק למישהו - ללא קשר לזהות מינית או מגדרית - שתרם כבעל ברית לקהילה הלהט"בית; ופרס הנאמן מוענק לסופר שתרם באופן משמעותי להרחבת התודעה לגבי חייהם של להט"בים.
החל מ-2011, תוכנית הפרסים גם אימצה את הפרס על שם ג'ים דאגינס, שעד אותה שנה היה חלק מפסטיבל הקדושים והחוטאים (Saints and Sinners Literary Festival). שני פרסים מוענקים כל שנה - לסופרת ולסופר - שהקריירה שלהם עדיין בבנייה. ב-2013 הקרן יסדה גם את פרס ד"ר בטי ברזון לסופרים חדשים, המוענק לסופרים צעירים שפרסמו לפחות ספר אחד.
מחלוקות > ייצוג ביסקסואלי

ב-1992, למרות בקשות נשנות מהקהילה הביסקסואלית לייסוד קטגוריה מתאימה, הספר פורץ הדרך Bi Any Other Name: Bisexual People Speak Out, אנתולוגיה של לוריין האצ'ינס ולאני קהומנו, נאלץ להתמודד - ולהפסיד - בקטגוריה "אנתולוגיות לסביות".
בנוסף, ב-2005, אוסף השירים Directed by Desire: Collected Poems, של המשוררת הביסקסואלית ג'וּן ג'ורדן הוכרח להשתתף (ולזכות) בקטגוריה "שירה לסבית".
מחלוקות > ייצוג טרנסג'נדרי

ב-2004, הספר The Man Who Would Be Queen: The Science of Gender Bending and Transsexualism, של החוקר השנוי במחלוקת ג'. מייקל ביילי, הוכרז כפיינליסט בקטגוריה הטרנסג'נדרית לשנת 2003.
חברי הקהילה הטרנסג'נדרית מיד הקימו מחאה נגד המועמדות, ותוך מספר ימים אספו אלפי חתימות בעצומה לביטולה. לאחר שהוגשה העצומה, חבר השופטים בדק שוב את הספר, והחליט שהוא אכן טרנספובי והסירו אותו מרשימת המועמדים. תוך שנה, ג'ים מרקס, מנכ"ל העמותה אשר אישר את הספר למועמדות, התפטר. מחליפו, צ'ארלס פלוורס, הצהיר שהמקרה חשף את הבעיות בתהליך בחירת ספרים מועמדים, ולדבריו החיל בו שינויים נרחבים.
חלוקת הפרסים

| פרס למדה לספרות> מס' | פרס למדה לספרות> שנה | פרס למדה לספרות> מס' קטגוריות | פרס למדה לספרות> מקבלי הפרס |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1989 | 15 | סשה אליסון, שרה לוסיה הוגלנד |
| 2 | 1990 | 15 |  |
| 3 | 1991 | 20 | סשה אליסון, אליסון בקדל, ג'ואן נסל |
| 4 | 1992 | 17 |  |
| 5 | 1993 | 17 | אליסון בקדל, ג'ואן נסל |
| 6 | 1994 | 18 | אליסון בקדל, ג'נט וינטרסון, לזלי פיינברג |
| 7 | 1995 | 20 | תום גאן, ג'ואן נסל |
| 8 | 1996 | 22 |  |
| 9 | 1997 | 23 | ג'ואן נסל |
| 10 | 1998 | 23 | יולנדה רטר |
| 11 | 1999 | 23 | אליסון בקדל, ג'ואן נסל |
| 12 | 2000 | 20 | שרה ווטרס, ג'ואן נסל, הרמוני המונד |
| 13 | 2001 | 20 | דאגלס מארי |
| 14 | 2002 | 20 |  |
| 15 | 2003 | 23 | שרה ווטרס |
| 16 | 2004 | 21 | אליסון בקדל |
| 17 | 2005 | 23 |  |
| 18 | 2006 | 20 | ג'ון ג'ורדן |
| 19 | 2007 | 26 | אליסון בקדל, שרה ווטרס |
| 20 | 2008 | 23 |  |
| 21 | 2009 | 23 | לזלי פיינברג |
| 22 | 2010 | 24 | לארי קרמר |
| 23 | 2011 | 26 | קייט בורנשטיין, אמבר דון |
| 24 | 2012 | 26 |  |
| 25 | 2013 | 27 | ג'ון אירווינג, ג'נט וינטרסון, צ'רי מורגה |
| 26 | 2014 | 28 | קייט בורנשטיין |
| 27 | 2015 | 27 |  |
| 28 | 2016 | 27 |  |
| 29 | 2017 | 27 |  |
| 30 | 2018 | 26 | רוקסן גיי |
| 31 | 2019 | 29 |  |
| 32 | 2020 | 30 |  |
| 33 | 2021 | 28 |  |
| 34 | 2022 | 28 |  |
ראו גם

פרס סטונוול לספרים
הערות שוליים

↑  "News and Announcements" Lambda Literary Foundation
↑  "Bi Any Other Name: Bisexual People Speak Out Review".
↑  "1991 Lambda Literary Awards Recipients".
↑  Lambda Literary Foundation Announces Major Changes Bookselling This Week, June 16, 2005
המינהל לאיתור מבצעי של משטרת הפדרציה הרוסית

| --- | --- |

 המגן הבלתי נראה על משמר החוק Незримым щитом на страже закона
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 משרד אחראי:  משטרת הפדרציה הרוסית
 סוכנות אם:  המינהל הראשי לחקירות פליליות
 תאריך הקמה:  25 באוגוסט 1902
 מטה מרכזי:  מוסקבה 
 אתר רשמי
 
המינהל (הלשכה) לאיתור מבצעי של משטרת הפדרציה הרוסית (ברוסית: Оперативно-поисковое (бюро) управление МВД России) היא יחידה מבנית של המנגנון המרכזי של משרד הפנים של הפדרציה הרוסית האחראית לניהול מודיעין משטרתי. המינהל הוקם ב-25 באוגוסט 1902 כחלק ממחלקת הבילוש של מחלקת המשטרה של האימפריה הרוסית.
משימות

המינהל מבצע פעילויות חיפוש מבצעיות הכוללות ביצוע מעקב סמוי, אחר אדם בעל אינטרס מבצעי למשטרה, על מנת לקבל מידע מלא אודותיו ועל אורח חייו וזיהוי עבריינים. המינהל נחשב לסוכנות המודיעין המשטרתית של רוסיה ואחת היחידות החשאיות ביותר של משרד הפנים של רוסיה, המתמחה במעקב סמוי. לעובדים יש מבחר גדול של כלים ואמצעים מיוחדים, כמו גם מסמכי כיסוי.
היסטוריה

ברוסיה, פעילויות המודיעין המשטרתי וביצוע מעקב סמוי מעוגן רשמית בתקנות שנקבעו במחצית השנייה של המאה ה-19. בעבר, תפקיד זה הופקד בידי המשטרה בכללותה. עם הקמת האוכרנה ומחלקות הבילוש ומדורי החקירות הפליליות, היה צורך לזהות אנשים מסוימים למטרות אלה, מכיוון שכל נווד הכיר את הסוכנים במשרה מלאה באופן אישי. לכן בשנת 1902 הוקמה יחידת העוקבים שהפך לגוף הראשון למודיעין משטרתי ברוסיה.
בברית המועצות תפקידי המודיעין המשטרתי הוטלו על המינהל השביעי במשרד הפנים של ברית המועצות.
בשנת 1991 הוקמה ברוסיה המינהל לאיתור מבצעי של משרד הפנים של הפדרציה הרוסית, המפקח על יחידות המעקב האזוריות ומאז פעיל כזרוע ראשית למודיעין משטרתי.
ראו גם

מודיעין משטרתי
משטרת הפלילים הפדרלית (אוסטריה)
משטרת הפלילים הפדרלית (גרמניה)
המחלק הפלילי המוסקבאי
אגף המודיעין (משטרת ישראל)
הערות שוליים

↑  "К.Стерледев. Бойцы невидимого фронта". אורכב מ-המקור ב-2016-08-22. נבדק ב-2016-04-08.
רפי פרץ (צייר)

| --- | --- |

רפי פרץ, 2017
 לידה:  4 במרץ 1965 (בן 59) ירושלים, ישראל
 שם לידה:  רפאל פרץ
 תחום יצירה:  ציור
רפי פרץ (נולד ב-4 במרץ 1965) הוא צייר ישראלי, הידוע בייחוד בזכות יצירתו בתיאור ההוויה ההומו-לסבית וציורי נוף נאיבי של ערים בישראל.
תערוכות יחיד נבחרות

1997 – פנקסים ויומנים, המחלקה לאוצרות בקמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות, אוצרת: אליס מחליס, אוצרת ראשית: רֵלי אברהמי
1998 – פלמנגו מסעדה גלריה
2000 – קפה תיאו
2001 – הבית הפתוח ירושלים
2002 – גאים בגליל, קריית שמונה
2002 – הפורום החיפאי
2004 – פוטוגן
2004 – מסעדה - בר - גלריה שיראז
2006 – "אישה עם זנב – תערוכת רישומים לפני חתונה", בית האמנים תל אביב, אוצר: דניאל כהנא-לוינזון
2008 – "הנשיקה", בית האמנים תל אביב, אוצר: דניאל כהנא-לוינזון
2008 – "פנורמה תל אביבית" (תערוכה זוגית עם שלום פלש), מכון המים הגלריה העירונית גבעתיים, אוצר: דניאל כהנא-לוינזון
2009 – "צבא של אוהבים", מוזיאון ינקו דאדא עין-הוד, אוצר: דניאל כהנא-לוינזון
2009 – "דיוקנה של קהילה: ציורים ריאליסטים של פעילים מרכזיים מקהילת להט"ב", המרכז העירוני לקהילה הגאה, אוצר: אבי סופר
2010 – "הבית הפתוח לגאווה וסובלנות", ירושלים, אוצרת: אורטל פל
2016 – "פנטסיה ים-תיכונית", מרכז הקונגרסים הבינ"ל בנייני האומה ירושלים, אוצר: ערן ליטוין
2017 – מפעל אינטל קריית גת
2017 – במסגרת הכנס השנתי של איגוד המהנדסים לבנייה ולתשתיות בישראל, גני התערוכה.
2023 - “שכרון צבעים” במוזיאון qu art museum, סוג'ואו, סין
תערוכות קבוצתיות מרכזיות בישראל

2003 – "ברשות הרבים – מחווה לגנן העיר תל אביב אברהם קרוון", ביתן הלנה רובינשטיין, מוזיאון תל אביב, תל אביב, אוצרת: טלי תמיר
2003 – גלריה אופיר
2004 – "זמן לאהבה: דימויים של אמנות רומנטית באמנות ישראלית עכשווית", זמן לאמנות, תל אביב, אוצרת: תמי כץ פרימן
2004 – מרכז "קסטרא" לאמנות חיפה
2004 – גלריה רימון - 3 אמנים
2004 – גלריה אלטרנטיב - חצרות יפו
2004 – מרכז הבאוהאוס -תל אביב
2005 – "בצבעים האמיתיים: שנינו ביחד וכל אחד לחוד", מרכז ענב לתרבות, תל אביב, אוצר: דניאל כהנא-לוינזון
2005 – גלריה פרסקו
2006 – "ניסוי כלים", מרכז ביכורי העיתים, תל אביב, אוצרת: מורן שוב
2006 – "תערוכה בעילום שם", אוניברסיטת חיפה, הגלריה לאמנות, הפקולטה למדעי הרוח, חיפה
2007 – "פורנוגרפיה אהובתי", בית האמנים תל אביב, אוצר: יובל קדר
2007 – "דמיון - תערוכת אמנות ישראלית, 2007", בניין ההנהלה, בנק הפועלים, תל אביב
2007 – חמש תערוכות קבוצתיות במרכז עמיעד בשוק הפשפשים ביפו אוצרים פרדי ואתי פביאן
2008 – "תערוכה מקרית", גלריה משרד, תל אביב, אוצרת: רחל סוקמן
2008 – "מנהרת הזמן: תערוכת דיוקנאות עצמיים", מכון המים, הגלריה העירונית ע"ש יוסף וייסמן, גבעתיים
2009 – "אורבני", גלריה שטרן, תל אביב, אוצרת: דבי לוזיה
2009 – "זבל לבן", חלל בתל אביב, תל אביב, אוצרות: אמנדה מל, shameless וענבלימור
2009 – "כוסאומופוביה", גלריה גרוס, תל אביב, אוצר: זיו תדהר
2010 – "ספרי אמן", זומר אמנות עכשווית, תל אביב
2010 – "גברים ונשים עושים יופי", גלריה גרוס, תל אביב, אוצרת: נעמי שלו
2010 – "נהריה מארחת את העיר הגדולה", מרכז הקצה, נהריה, אוצרת: לי רמון
2011 – "ונילה סקס", בית העיצוב רוז'ין, תל אביב, אוצרים: אסתר שלמה ופרדי פביאן
2011 – "מחאה", הגלריה המרכזית, תל אביב אוצרת:, אורית גלילי
2011 – "מבט גאה", גלריה גבו, תל אביב, אוצר: יוחנן הרסון
2012 – "בלי כסף", גלריה גרוס, תל אביב, אוצר: איתי זלאיט
2012 – "פרצופה של המדינה", הגלריה המרכזית, תל אביב, אוצרת: אורית גלילי
2014 – "העץ הנדיב - סיפורו של עץ הזית", הגלריה לאמנות אום אל-פחם, אום אל-פחם
2014 - האנגר 2, נמל יפו
2017 - "אותו דבר אבל אחרת", גלריה מינוס אחד, אוצרת: אפרת ליבני
2017 – "שיעור מולדת", גלריית הסדנה לאמנות, יבנה
2017 – "אמנות נאיבית ישראלית", גלריה ג'ינה
2018 –"70 לישראל אמנות כחול לבן: תערוכת אמנות בחניונים הציבוריים של תל אביב-יפו" (אריה אזן, ברוך אלרון, נחום גוטמן, נפתלי בזם, קדישמן, רפי פרץ, זואי סבר, עודד פיינגרש), אוצרים: איריס אלחנני, דורון פולק.
תערוכה קבוצתית בחו"ל

2023 - בינאלה לאמנות, סוג'ואו, סין
אוספים

אוסף עמוס שוקן
תצוגות קבע

החל מ-2018 בבניין בית הספר למדעי היהדות ע"ש רוזנברג באוניברסיטת תל אביב
החל מ-2016 בבנייני האומה, ירושלים
לקריאה נוספת

תמיר, טלי. ברשות הרבים - מחווה לגנן העיר תל אביב אברהם קרוון. עורכות: יעל מוריה וסיגל בר-ניר, הוצאת מוזיאון תל אביב לאמנות, עמ' 174–182.
הערות שוליים

↑  ראו: קטלוג "ברשות הרבים - מחווה לגנן העיר תל אביב אברהם קרוון", עורכות: יעל מוריה וסיגל בר-ניר, הוצאת מוזיאון תל אביב לאמנות, עמ' 182-174.
↑  דניאל עוז, רק בשביל לקבל חיבוק, באתר ynet, 24 בינואר 2010
↑  סמדר שרת ספרי שירה זאת עיר, סבא יהודה , אוחזת בחיים בתאווה, ציורים רפי פרץ, באתר Hagit Argaman, ‏2021-05-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  אתר למטייל, שד' ירושלים ביפו - השאנז אליזה - אומנות רחוב- גדרות מחייכות!! - הבלוגים של למטייל, באתר למטייל
↑  אמנים - אמנות ישראלית | אמנות קווירית גאה ישראלית עם משוררים ישראלים פרויקט ציור שיר אמנים ישראליים, באתר www.amanim.com
↑  Suzhou Jinji Lake Biennale offers shocking exhibitions
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007443200605171  VIAF: 89148874576149622179   WorldCat (עם VIAF): 89148874576149622179
משטרת החקירות של צ'ילה

| --- | --- |


 Honor, disciplina y lealtad 
 מידע כללי
 מדינה:  צ'ילה 
 תחום שיפוט:  צ'ילה 
 סוכנות אם:  Ministry of the Interior and Public Security of Chile 
 תאריך הקמה:  19 ביוני 1933 
 מטה מרכזי:  סנטיאגו (קומונה) 
 www.pdichile.cl
 
שוטרי משטרת החקירות של צ'ילה בפיצ'ילמו. 2011
משטרת החקירות של צ'ילה (בספרדית: Policia de Investigaciones de Chile, PDI) היא המשטרה האזרחית של צ'ילה. נוסדה ב-19 ביוני 1933.
משטרת החקירות היא אחת משני גופי משטרה הפועלים במדינה (השני הוא המשטרה הצבאית של צ'ילה (Carabineros de Chile)). היא גוף השיטור וארגון אכיפת החוק העיקרי במדינה לענייני חקירות פליליות.
הערות שוליים

↑  Chilean Constitution
ערך זה הוא קצרמרבנושא צ'ילה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המשמר הלאומי של מקסיקו

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  מקסיקו 
 סוכנות אם:  מזכירות לביטחון והגנה אזרחית
 תאריך הקמה:  26 במאי 2019
 סוכנות קודמת:  המשטרה הפדרלית
 ראש:  לואיס רודריגז בוסיו
 מטה מרכזי:  מקסיקו סיטי 
 עובדים:  107,083 (מרץ 2020)
 קואורדינטות:  19°26′54″N 99°12′35″W﻿ / ﻿19.4484°N 99.2096°W﻿ / 19.4484; -99.2096
 he
 
אנשי המשמר הלאומי המקסיקני. מרץ 2020.
ניידת ולוחמי המשמר הלאומי. ספטמבר 2021.
המשמר הלאומי של מקסיקו (בספרדית: Guardia Nacional de los Estados Unidos Mexicanos) היא ז'נדרמריה מקסיקנית עם סמכויות משטרה לאומיות שנוצרה בשנת 2019. המשמר הלאומי הוקם באמצעות קליטת יחידות וקצינים מהמשטרה הפדרלית לשעבר, המשטרה הצבאית ומשטרת הצי.
היסטוריה > הקמה

לפני שהתמנה לנשיא מקסיקו, הבטיח אנדרס מנואל לופס אובראדור להוריד את הצבא מרחובות מקסיקו. זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד, שחרר אוברדור תוכנית להקמת המשמר הלאומי בשליטת כוחות הצבא המקסיקנים אשר יהיה אחראי על "מניעת פשע ומלחמה בו". אובראדור הצהיר כי המשמר הלאומי החדש יהיה קריטי לפתרון המשבר הביטחוני המתמשך של מקסיקו, בעקבות המלחמה בסמים.
ב-28 בפברואר 2019 הצביע הקונגרס של מקסיקו לאשר הקמת משמר לאומי בן 60,000 חברים. ב-30 ביוני 2019 הוקם רשמית המשמר הלאומי החדש.
המשמר הלאומי החדש, ממשיך דרכו של מערך דומה שהוקם בשנת 1821 ובוטל בשנת 1935, מורכב כיום מאנשי צוות מ:
מחלקות הז'נדרמריה הלאומית והכוחות הפדרליים של המשטרה הפדרלית
חטיבת המשטרה הצבאית של משמרות הנשיא, שלוש חטיבות משטרה צבאיות אחרות וגדודי פרלמנט אזוריים של הצבא המקסיקני
גדודי משטרת הצי שתחת חיל הים המקסיקני
פריסה בגבול

נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, איים להעלות מכסים על מקסיקו אם זו לא תעזור לבלום את ההגירה לארצות הברית. בתחילת יוני 2019, כחלק מהעסקה עם ארצות הברית, הסכימה מקסיקו לפרוס את המשמר הלאומי שהוקם בגבול שלה עם גואטמלה. בעוד שבעבר המשמר נועד לאכוף את מדיניות ההגירה, הוא לא נועד לעשות זאת ברגע שהוכרז על הקמתו.
מבנה ופיקוד

על פי החוק המקסיקני המשמר הלאומי כפוף למזכיר הביטחון וההגנה האזרחית.
על פי סעיף 12 לחוק המשמר הלאומי, המשמר הלאומי מאורגן בחמש דרגות פיקוד:
מזכיר הביטחון וההגנה האזרחית;
מפקד מבצעי;
רכז טריטוריאלי;
רכז מדיני;
רכז יחידה
הערות שוליים

↑  "A Look At Mexico's New National Guard". NPR.org (באנגלית). 13 ביולי 2019. נבדק ב-14 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Sieff, Kevin; Sheridan, Mary Beth (10 ביוני 2019). "Mexico is sending its new national guard to the Guatemala border. The mission is unclear". The Washington Post (באנגלית). נבדק ב-2019-07-14. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Plan Nacional de Paz y Seguridad" (PDF). transicion.mx (בספרדית). נבדק ב-14 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A Look At Mexico's New National Guard". NPR.org (באנגלית). 13 ביולי 2019. נבדק ב-14 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Semple, Kirk; Villegas, Paulina (28 בפברואר 2019). "Mexico Approves 60,000-Strong National Guard. Critics Call It More of the Same". The New York Times (באנגלית). נבדק ב-14 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Semple, Kirk; Villegas, Paulina (28 בפברואר 2019). "Mexico Approves 60,000-Strong National Guard. Critics Call It More of the Same". The New York Times (באנגלית). נבדק ב-14 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Correa, Catalina Pérez (8 באוגוסט 2019). "México necesita una Guardia Nacional realmente civil". The New York Times (בספרדית). נבדק ב-9 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Mexico Scrambles To Establish National Guard After Promising To Tighten Border". NPR.org (באנגלית). 10 ביוני 2019. נבדק ב-14 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Semple, Kirk (14 ביוני 2019). "Mexico's National Guard, a 'Work in Progress,' Deployed to Curb Migration". The New York Times (באנגלית). Mexico City. נבדק ב-14 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fredrick, James9 (13 ביולי 2019). "How Mexico Beefs Up Immigration Enforcement To Meet Trump's Terms". NPR.org (באנגלית). נבדק ב-15 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "LEY DE LA GUARDIA NACIONAL" (PDF) (בספרדית). 27 במאי 2019. נבדק ב-9 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
חייל של המשמר הלאומי המקסיקני, מרץ 2021
המשטרה הלאומית של קולומביה

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  קולומביה 
 תחום שיפוט:  קולומביה 
 תאריך הקמה:  5 בנובמבר 1891 
 מטה מרכזי:  CAN 
 www.policia.gov.co
 
המשטרה הלאומית של קולומביה (בספרדית: Policía Nacional de Colombia) היא כוח המשטרה הלאומי של קולומביה. למרות שהמשטרה הלאומית היא לא חלק מכוחות הצבא של קולומביה (צבא היבשה, הצי וחיל האוויר) הוא מהווה יחד איתם ל"כוח" ציבורי, וגם הוא נשלט על ידי משרד ההגנה. שלא כמו במדינות רבות אשר משתמשות במערכת אכיפת החוק רב שכבתית (בעלת גופים רבים), המשטרה הלאומית היא המשטרה האזרחית היחידה בקולומביה. תפקידיו הרשמיים של הכוח הם להגן על האומה הקולומביאנית, לאכוף את החוק, לשמור ולהבטיח את התנאים ההכרחיים לקיום חירויות וזכויות האזרח, להבטיח את השלווה בקרב האוכלוסייה.
הקולומביאנים יכולים לתקשר למשטרה על ידי חיוג חינם למספר 112 (בפריסה ארצית) או 123 מערים מסוימות. לגבי מקרי חטיפה ניתן להגיע למספר 165. ניתן גם ליצור קשר באמצעות האינטרנט כדי לרשום הצעות, בקשות, שאלות, מחמאות או תלונות באמצעות מערכת PQRS.
ציוד > תחבורה

סירות מנוע.
משאיות תובלה.
כלי רכב משוריינים.
כלי רכב לפיזור הפגנות
משאיות לתחבורה כפרית.
דגמי טויוטה פרדו וניסאן פטרול לסיור.
טנדרים להובלת אסירים.
אוטובוסים להסעת אסירים מכלא לכלא.
רכבים מדגם שברולט אופטרה.
אופנועים.
ציוד > נשק אישי

רימונים:
משגר רימונים mk19
מטול רימונים M79
Milkor MGL
מכונות ירייה:
נגב
GAU-17
מקלע M240
M-249 SAW
מקלע M60
GAU-19
M1919 בראונינג
M2 בראונינג
הקלר & קוך HK21
Ultimax 100
FN MAG
מ.ג. 42
Vektor SS-77
רובים:
M4 קרבין
M16 גרסאות M16A2, M16A3
גליל גרסאות AR, SAR
גליל ACE
תבור TAR-21
תת-מקלעים:
עוזי
וולטר MP
HK MP5
TDI וקטור
מיקרו תבור
אקדחים:
קולט M1911
יריחו 941
CZ 45
זיג זאואר P228 (M11)
זיג זאואר Pro גרסאות 2009 ו-2022
זיג זאואר P226
CZ 75variant BD
סמית' אנד ווסון 459
אקדחי Uberti
ציוד > מלאי מטוסים

Servicio Aéreo de Policia (SAPOL) מפעילה 39 מטוסים ו-65 מסוקים
אייר טרקטור AT-802
ATR 42
אייריס S2R-T45 טורבו תראש
Basler BT-67 (מיוצר על ידי Basler טורבו בעצם מהווה שיפור לשלדת דאגלס DC-3.)
ססנה TU206G Stationair
הביצ' קרפט 1900D
הביצ' קרפט B300 מלך}
הביצ' קרפט 200 סופר קינג-אייר
הביצ' קרפט C99
ססנה 208B Grand Caravan
ססנה 152
דה הבילנד קנדה DHC-6-300 טווין אוטר
פיירצ'יילד SA227-AC מטרו III
פיירצ'יילד C-26
מסוקים
MD MD-530F ו-MD-500D
בל OH-58s ובל 206B ריינג'ר, Bell 206L Longranger
בל UH-1Hs, בל 212, בל 412
סיקורסקי UH-60 Black Hawk