stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימי בל
קריירה

בשנת 2000 השתתף בסרט "בילי אליוט", בו גילם את התפקיד הראשי, נער בן 11 הגדל בעיירת פועלים בצפון אנגליה וחולם להיות רקדן בלט, כל זאת על רקע שביתת הכורים ב-1984. בדומה לדמות אותה גילם, גם בל רקד בתחילה בהיחבא, וסבל מהקנטות מצד חבריו ללימודים, כשגילו על כך. על תפקידו כבילי אליוט, אותו גילם בגיל 14, זכה בשנת 2001 בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי, כשהוא גובר על מועמדים כראסל קרואו, טום הנקס ומייקל דאגלס, וכן במספר פרסים נוספים, ובהם פרס הקולנוע העצמאי הבריטי בקטגוריית השחקן המבטיח.
ב-2002 גילם את טוראי צ'ארלי שייקספיר בסרט האימה המלחמתי "משמרת המוות".
בהמשך העשור הראשון של המאה ה-21 השתתף בל במספר סרטים נוספים, ובהם הגרסה המחודשת ל"קינג קונג" (2005), "האלאם פו" (2007) ו-"ג'אמפר" (2008). על תפקידו ב"האלאם פו" היה מועמד לפרס באפט"א הסקוטי בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, ועל תפקידו ב"ג'אמפר" היה מועמד לפרס ה-MTV, לצדו של היידן כריסטנסן.
בשנת 2008 שיחק לצד דניאל קרייג בסרט "התנגדות" העוסק בקבוצת יהודים פרטיזנים במהלך השואה במלחמת העולם השנייה.
בשנת 2011 השתתף בסרט ההנפשה "הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן", בו דיבב את קולה של הדמות הראשית. הסרט מבוסס על הקומיקס הרפתקאותיו של טינטין מאת האמן הבלגי ארז'ה. כמו כן, באותה שנה שיחק לצד צ'נינג טייטום בסרט "הנשר" הוא גילם את דמותו של אסקה, עבדו של החייל הרומי אותו גילם צ'אנינג.
בשנת 2014 בל גילם את אברהם "אייב" וודהול, הדמות הראשית, בסדרת הדרמה התקופתית "המרגלים של וושינגטון" של ערוץ AMC האמריקאי.
בשנת 2015 גילם את דמותו של בן גרים / הדבר בסרט גיבורי העל "ארבעה מופלאים" מבית פוקס ומארוול קומיקס שביים ג'וש טראנק.
בשנת 2017 שיחק את התפקיד הראשי בסרט המלחמה "שישה ימים", אודות המתקפה על שגרירות איראן בלונדון ב-1980.
בשנת 2018 הופיע בתפקיד הראשי בסרט "כוכבים חיים לנצח" לצד אנט בנינג. באותה שנה שיחק בתפקיד הראשי בסרטו של גיא נתיב "סקין".
בשנת 2019 גילם את ברני טופין בסרט הביוגרפי-מוזיקלי של דקסטר פלטשר, "רוקטמן" המבוסס על חייו של אלטון ג'ון.
בשנת 2021 שיחק במותחן הבלשי "ללא חרטה", המבוסס על הספר באותו השם מאת טום קלנסי.
חיים אישיים

בשנת 2005, החל בל לצאת עם השחקנית האמריקאית-יהודייה אוון רייצ'ל ווד לאחר שהכירו בצילומי הקליפ של גרין דיי לשיר "Wake Me Up When September Ends". לאחר שנה נפרדו השניים. במהלך שנת 2011, הם חזרו ונישאו ב-30 באוקטובר 2012. יש להם ילד אחד שנולד ביולי 2013, והם נפרדו במאי 2014.
ב-2015, החל בל במערכת יחסים עם עמיתתו לסרט "ארבעה מופלאים", השחקנית האמריקאית קייט מארה. בינואר 2017 הם התארסו וביולי אותה שנה התחתנו. במאי 2019 נולדה בתם הבכורה. בנובמבר 2022 נולד בנם.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | בילי אליוט | בילי אליוט | מועמד פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן הטוב ביותר (אנ') (2000) |
| 2002 | משמרת המוות | טוראי צ'רלי שייקספיר |  |
| 2002 | ניקולס ניקלבי | סמייק |  |
| 2004 | אבודים | כריס מאן |  |
| 2005 | וונדי היקרה | גיק דנדליאון |  |
| 2005 | שכונה בהפרעה | דין דטיפל |  |
| 2005 | קינג קונג | ג'ימי |  |
| 2006 | גיבורי הדגל | ראלף איגנטובסקי |  |
| 2007 | סיפורו של האלאם פו | האלאם פו |  |
| 2008 | ג'אמפר | גריפין אוקונר |  |
| 2008 | התנגדות | עשהאל ביילסקי |  |
| 2011 | הנשר | אסקה |  |
| 2011 | ג'יין אייר | סט. ג'ון ריברס |  |
| 2011 | Retreat‏ | טוראי ג'ק קולמן |  |
| 2011 | הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן | טינטין | דיבוב |
| 2012 | אדם על הקצה | ג'ואי קסידי |  |
| 2013 | רכבת הקרח | אדגר |  |
| 2013 | Filth | ריי לנוקס |  |
| 2013 | נימפומנית | K |  |
| 2015 | ארבעה מופלאים | בן גרים / הדבר |  |
| 2017 | כוכבים חיים לנצח | פיטר טרנר | מועמד פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקן הטוב ביותר (אנ') (2017) |
| 2017 | שישה ימים | ראסטי פירמין |  |
| 2018 | קרב מכריע | ג'רהאד הל |  |
| 2018 | סקין | בריאון וידנר |  |
| 2019 | רוקטמן | ברני טופין |  |
| 2020 | אקדמיית קרנסטון: אזור המפלצות | דני | דיבוב |
| 2021 | ללא חרטה | רוברט ריטר |  |
| 2023 | Surrounded | טומי וולש |  |
| 2024 | All of Us Strangers | אבא של אדם |  |
| TBA | Fred & Ginger | פרד אסטר |  |
| TBA | Rosebush Pruning |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Close and True | מארק שידי | פרק: "Town and Gown" |
| 2017-2014 | המרגלים של וושינגטון | אברהם וודהול | תפקיד ראשי; (4 עונות); 40 פרקים |
| 2022 - הווה | זוהרות | הארפר קרטיס | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2024 | החקירה של ריי | סטיבו מילר | 3 פרקים |
אאוגסבורג איירווייז

אאוגסבורג איירווייז (בגרמנית: Augsburg Airways) הייתה חברת תעופה גרמנית אשר חדלה מפעילות ב-26 באוקטובר 2013. בסיסה היה בנמל התעופה מינכן פרנץ יוזף שטראוס, חברה לשעבר בלופטהנזה רגיונל, אשר הפעילה טיסות פנימיות בגרמניה וטיסות בינלאומית במרחב האירופי.
תולדות החברה

חברת התעופה הוקמה בשנת 1980 תחת השם אינטרוט אירוויז (Interot Airways), והחלה בפעילות סדירה בטיסות בין אאוגסבורג לדיסלדורף בשנת 1986. בשנת 1993 החלה להפעיל טיסות שכר ליעדים באירופה.
בשנת 1996 החל שיתוף הפעולה עם לופטהנזה, המהלך לווה בשינוי שם החברה לשמה הנוכחי. בשנת 2003 הצטרפה ללופטהנזה רגיונל.
בשנת 2013 נכנסה החברה לקשיים כספיים וארגוניים, ובעקבות זאת, ב-26 באוקטובר באותה שנה, ביצעה החברה את טיסתה האחרונה והיא פשטה רגל.
צי המטוסים

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בומברדיה דאש 8 | 10 | – | 70 |  |
| אמבראר E-190 | 2 | – | 100 |  |
| אמבראר E-195 | 5 | – | 116 |  |
| סה"כ | 17 | – |  |  |
הערות שוליים

1 2  "Goodbye, Augsburg Airways! | aeroTELEGRAPH". aeroTELEGRAPH (בגרמנית). 2013-11-03. נבדק ב-2018-07-06.
↑  "Streik bei Augsburg Airways: Piloten drängen auf Sozialplan". airliners.de (בגרמנית). נבדק ב-2018-07-07.
↑  ‏מידע על צי אאוגסבורג איירווייז באתר CH-Aviation (באנגלית)
| קבוצת לופטהנזה |
| --- | --- | --- |
| חברות | לופטהנזה • אוסטריאן איירליינס • סוויס • יורווינגס • לופטהנזה קרגו | לוגו לופטהנזה |
| לופטהנזה רגיונל | לופטהנזה סיטי ליין • אייר דולומיטי | לוגו לופטהנזה |
| חברות בבעלות חלקית | בראסלס איירליינס • סאן אקספרס • AeroLogic | לוגו לופטהנזה |
אברהם סוצקבר

.
| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1913 סמרגון, פלך וילנה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  20 בינואר 2010 (בגיל 96) תל אביב-יפו, ישראל 
 שם לידה:  Абрам Герцевич Суцкевер 
 מדינה:  ישראל, פולין 
 שפות היצירה:  פולנית, יידיש 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1985)  פרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש (1969) 
 
סוצקבר, 1962
לוחיות זיכרון בעברית וביידיש לאברהם סוצקבר על ביתו ברחוב שרת 20 בתל אביב
קברו של המשורר אברהם סוצקעווער בבית העלמין בקרית שאול
אברהם סוּצְקֵבֵר (ביידיש: סוצקעווער; 15 ביולי 1913 – 19 בינואר[דרושה הבהרה] 2010) היה מהחשובים במשוררי היידיש במחצית השנייה של המאה ה-20 וממקימי בריגדת הנייר. חתן פרס ישראל לספרות יידיש לשנת תשמ"ה (1985).
נעוריו באירופה

אברהם סוצקבר נולד ב-1913 בעיירה סמרגון שבאזור ליטא (כיום בבלארוס), בגוברניית גרודנו שבתחום המושב של האימפריה הרוסית. ב-1915, בעת מלחמת העולם הראשונה, כשהיה סוצקבר בן שנתיים, גורשה משפחתו לעומק רוסיה, יחד עם מאות אלפי היהודים שישבו באזור הגבול בין רוסיה לגרמניה. כל יהודי סמרגון הועזבו תוך יממה, והעיר נשרפה על ידי הצבא הרוסי הנסוג.
משפחת סוצקבר נדדה ברחבי סיביר, והשתקעה בעיר אומסק. שם עברו עליה מאורעות קשים: אביו, הרץ סוצקבר נפטר בצעירותו, והמהפכה הרוסית איימה עליהם מספר פעמים. ב-1920 שבה אמו האלמנה ריינה לבית פיינברג, עם שלושת ילדיה לליטא והשתקעה בעיר בירתה וילנה. סוצקבר למד שם בבית ספר יהודי דתי. בית הספר התיכון בו למד סוצקבר היה בית ספר פולני־עברי. בשנת 1930 הצטרף לארגון הצופים היהודים, בין ("Bee"), שם פרסם את יצירותיו הראשונות במגזין התנועה. בתנועת הצופים הוא פגש את אשתו פרידה.
הוא החל לכתוב שירה כבר בגיל 13, כשתחילה כתב בעברית ואחר כך עבר ליידיש, שפת אימו, אף שמעולם לא למד בבית ספר שפה זו. בהמשך הוא הצטרף לקבוצת המשוררים והכותבים היהודים "ווילנה הצעירה". ספר שיריו הראשון, ביידיש, הוצא לאור על ידי איגוד סופרי היידיש בוורשה. בסוף אוגוסט 1939 נשא לאישה את פרידה.
בזמן מלחמת העולם השנייה > בגיטו וילנה

בעקבות הכיבוש הנאצי ב-1941 ניסו סוצקבר ואשתו להימלט מזרחה, לברית המועצות, אולם עקב התקדמותם המהירה של הגרמנים נחסמה דרכם והם נאלצו לשוב לווילנה. הוא נכלא מספטמבר אותה שנה בגטו וילנה. בחודשים הראשונים בגטו חווה סוצקבר אירועים קשים ביותר: אשתו ילדה בבית החולים של הגטו, אך הנאצים רצחו את התינוק, כיוון שלידות היו אסורות בגטו. זמן קצר לאחר מכן נשלחה גם אמו באחת האקציות למחנה השמדה. מכאן ואילך ארגן סוצקבר את החיים התרבותיים בגטו והמשיך בכתיבתו ללא לאות.
משנת 1942 הוא הוביל את "בריגדת הנייר", מבצע הצלת מטמון גדול של פריטי תרבות יהודית מהשמדה או גניבה מידי הנאצים, וקבוצתו הבריחה ספרים, ציורים ופסלים מארכיון יהדות וילנה - ייווא, כשהיא מסתירה אותם במקומות שונים בגטו ובסביבתו. חלק גדול מאוצר זה נשמר לאחר המלחמה.
בגטו כתב את שירו הידוע תחת זיו כוכבי שמים, שהיה להמנון היהודים בגטו, לימים במחנות העקורים ואחר כך לשיר המזוהה עם יום השואה בישראל.
ביולי 1943 העביר לפרטיזן שייקה גרטמן מחברת משיריו ובה שתי פואמות שכתב בגטו, "דאס קבר קינד" (ילד הקבר) ו"כל נדרי". הוא רצה שיצירותיו יגיעו לסופרים יהודיים במוסקבה, בהם פרץ מארקיש.
בזמן מלחמת העולם השנייה > החילוץ מיערות נארוץ'

בעקבות הוויתור של המחתרת היהודית על מרד חמוש, ברח עם רעייתו ועם לוחמים נוספים מחבריו בספטמבר 1943, לקראת חיסולו של הגטו, ליערות שסביב לעיר, שם הצטרפו לפרטיזנים שפעלו בגיבוי הצבא האדום. הוא נשלח ליחידת פרטיזנים רחוקה, ביערות נארוץ' שבבלארוס.
היצירות ששלח ביולי 1943 הגיעו בשלום למוסקבה, התפרסמו שם, ועשו רושם כה עז על הוועד היהודי האנטי פשיסטי, עד כי במרץ 1944 נשלח מטוס מיוחד בהוראת סטלין להביאו מיערות נארוץ' לבירה הרוסית. פרשת חילוצו מיערות בלארוס בהוראת סטלין באמצעות מטוס מיוחד של חיל האוויר הסובייטי, היא פרשה מיוחדת במינה, ומעידה על החשיבות העצומה שייחס סטלין להפשרת היחסים עם ארצות הברית בעת המלחמה. השתלשלות האירוע: ראש ממשלת ליטא הסובייטית יוסטאס פלצקיס (הגולה במוסקבה) שמע שסוצקבר, אותו הכיר ממפגש משוררים בתחילת 1940, שוהה ביערות עם הפרטיזנים; הוא פנה לסטלין וביקש לחלצו. המטוס הראשון שנשלח למשימה הופל על ידי הגרמנים ביער, והזוג סוצקבר חולץ רק בניסיון שני. מכנפי המטוס שהתרסק הרכיבו הפרטיזנים מזוודה, בה ארז סוצקבר את שיריו ומסמכיו מגטו וילנה. המזוודה נמצאת כיום בארכיון הספרייה הלאומית.
בזמן מלחמת העולם השנייה > במוסקבה

איליה ארנבורג כתב עליו מאמר ב"פראבדה" בעקבותיו קיבל סוצקבר מאות מכתבים מכל רחבי ברית המועצות. ארנבורג אף אפשר את הופעתו הראשונה של סוצקובר במוסקבה לאחר חילוצו מיערות נארוץ'. בנוכחות סטלין וכל הצמרת התרבותית של ברית המועצות תיאר סוצקובר את מלחמתם של "מאות פרטיזנים יהודים... הנוקמים גאים ואמיצים של דם אחיהם" והוסיף: "אני קורא לכם יהודי העולם, הלחמו ונקמו את מותם". העדויות של סוצקובר ממוסקבה של 1944 מעידות שהמגמה הסובייטית לטובת מדינה יהודית, לאו דווקא תמיכה בציונות, החלה בעיצומה של מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1946 הוא נבחר להיות העד היהודי היחיד מטעם רוסיה הסובייטית במשפטי נירנברג.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה חזר סוצקבר לווילנה, אך לא השתלב בעיר שהייתה תחת השלטון הסובייטי, ולאחר זמן קצר בחר להגר ממנה. תחילה היגרו בני הזוג לצרפת ושהו תקופה מסוימת בפריז, שם פגשו במארק שאגאל.
עלייה לארץ

ב-1947, זמן קצר לפני קום המדינה, בעזרתה של גולדה מאיר, הגיע סוצקבר עם אשתו פרידה לארץ ישראל. בארץ התייחסו אליו בראש ובראשונה כמשורר ניצול שואה, ותיאוריו על מה שעבר עליו בשנות השואה הותירו רושם עמוק בלבם של סופרים, עיתונאים ובקהל הרחב כולו. מעטים היו משוררי היידיש ששרדו את המלחמה והחליטו לעלות לארץ ישראל.
סוצקבר דבק בלשון היידיש, והאמין באפשרות חידוש תרבות היידיש במסגרת החיים היהודיים בארץ. בישראל ייסד סוצקבר, עם אחרים, ובתמיכה ממשלתית והסתדרותית, את הרבעון הספרותי "די גאָלדענע קייט" ("שרשרת הזהב"). ייסוד הרבעון והתמיכה בו היו ייחודיים, כי תקופת יסודו שררה אי-סובלנות בארץ כלפי לשון היידיש, כולל שרידים ממלחמת הלשונות. הרבעון שימש אכסניה עולמית ליוצרי ספרות היידיש וסופריה, וערך אותו מ-1949 עד 1998. סוצקבר הופיע בפסטיבלי שירה בינלאומית, תורגם לשפות רבות, וזכה בעשרות פרסים ספרותיים, לרבות פרס ישראל ופרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש. מאז הגיעו לארץ התגורר סוצקבר בתל אביב.
בשנת 1982 הפקיד סוצקבר את ארכיונו בספרייה הלאומית בירושלים
אברהם סוקצבר נפטר בראשית שנת 2010, בגיל 96, ונטמן בבית העלמין קריית שאול. הותיר אחריו שתי בנות. נכדתו היא השחקנית הדס קלדרון, בתה של הציירת רינה סוצקבר.
ב-15 ביולי 2013 הוסר הלוט מעל לוחית זיכרון בכניסה לביתו בתל אביב.
בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט "דבש שחור" המספר את סיפור חייו ויצירתו של סוצקבר. הסרט בוים על ידי אורי ברבש במסגרת סדרת הטלוויזיה "העברים" בערוץ 11, בהפקת יאיר קדר. הסרט היה הבחירה הרשמית בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2018, זוכה פרס החוויה היהודית 2018, ובפרס חביב הקהל בפסטיבל הקולנוע הישראלי לוס אנג'לס 2018.
ב-2022 יצרה וכתבה נכדתו, הדס קלדרון, יחד עם עודד אהרליך את הצגת היחיד ״העד״ שזכתה בפרס בחירת הקהל על שם תרין שלפי בפסטיבל תיאטרונטו 2022 בכיכובו של מיכאל הנגבי, המספרת את סיפורו יוצא הדופן של סבה המשורר אברהם סוצקבר, שהיה העד היהודי היחיד מטעם הרוסים במשפטי נירנברג.
ספריו בתרגום עברי

גיטו וילנה: (מיידיש: נתן ליבנה), תל אביב: תש"ז-1947.
חרות עלי לוח: שירים, מרחביה: 1949.
עיר הסתרים: פואמה (תורגמה מיידיש בידי י’ גולה [=עזרא פליישר]), תל אביב: עם עובד, 1963.
ברכב אש: שירים ופואימות (תרגמו מיידיש ה’ בנימין בנימין הרושובסקי, ואחרים, בלווית מבוא מאת דב סדן), ירושלים: מוסד ביאליק, תשכ"ד-1964.
שירים ופואימות, נבחרו ותורגמו בידי משוררים עברים שונים, הובאו לדפוס בידי א"ד שפיר, תל אביב: עם עובד, תשל"ה-1975.
אקוואריום ירוק: סיפורים (מיידיש: ק"א ברתיני), תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשל"ט-1979.
הלילה הראשון בגיטו: מחזור שירים (תרגם מיידיש: ק. א. ברתיני; רישומים: שמואל בק), תל אביב: עם עובד, 1981.
כנפי שחם: שירים מן היומן ושירים אחרים (תרגמו מיידיש: יעקב אורלנד ואחרים; האמן במסיכת היומן - מסה מאת דן מירון; הביא לדפוס: ק.א. ברתיני), תל אביב: עם עובד, 1983.
סיביר: פואמה (מיידיש: ה. בנימין [=בנימין הרושובסקי]; ציורים: מארק שאגאל), תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1983.
כינוס דומיות, מבחר שירים, אברהם סוצקבר (תרגם מיידיש והקדים מבוא: בנימין הרשב; שירים רבים תורגמו בידי מתרגמים שונים; ערכה ניצה דרורי-פרמן), תל אביב: כרמל ועם עובד, 2005.
חרוזים שחורים: אוטוביוגרפיה מדומיינת (תרגם מיידיש בני מר). תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2015.
גטו וילנה: תרגום מחודש מיידיש: ויקי שיפריס, תל אביב: עם עובד, 2016.
הר געש של שלווה: מבחר בעריכת בני מר (מתרגמים שונים). סדרת "זוטא", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2021.
בנוסף לספריו, תורגמו לעברית גם שירים בודדים רבים משלו. בין המתרגמים: לאה גולדברג, אברהם שלונסקי, נתן אלתרמן, יעקב אורלנד, אמיר גלבע, בנימין הרשב, אבא קובנר, שמעון הלקין, אביגדור המאירי, אהרון צייטלין, אברהם רגלסון, עזרא זוסמן, אשר ברש, דוד וינפלד, ק. א. ברתיני, אברהם יבין, שלמה אבן-שושן, עמינדב דיקמן, דן מירון, רועי גרינוולד, בני מר, דורי מנור, צור ארליך ושלמה צוקר.
שירי אברהם סוצקבר תורגמו גם לאנגלית. בין מתרגמיו גם המשורר היהודי-קנדי, סימור מיין. ספר תרגומיו "Burnt Pearls, Ghetto Poems", יצא לאור בקנדה בשנת 1981.
כמה משיריו מתורגמים לפולנית הופיעו באנתלוגיה לשירה יהודית שיצאה בוורשה ב-1983.
ספריו בתרגום עברי > ספר יובל

ייחוס פון ליד: לכבוד אברהם סוצקעוואר, מערכת דב סדן ואחרים, ועד היובל אברהם סוצקבר, תל אביב, 1983 (304 עמודים).
לקריאה נוספת

על יצירתו של אברהם סוצקבר נתפרסמו עשרות רבות של מאמרי ביקורת, בעברית וביידיש, מסות וכתבות. הרשימה המובאת כאן מצומצמת. כל הרוצה להרחיב ימצא את הרשימות המלאות ברמב"י, באתר בית הספרים הלאומי.
בין המבקרים והמתייחסים ליצירתו בכל מופעיה, ניתן לציין את שלום לוריא, נחמן רפ, דוד וולפה, יוסף פרידלנדר, בנימין הרשב, ק. א. ברתיני, דן מירון, בני מר, אברהם בלאט, יוסף קוריס, דב סדן, בנימין יצחק מיכלי, גרשון ויינר, חנה בלוך, יהודה אלברג, התר ולנסיה, יחיאל שיינטוך, נח גריס, טניה הדר, חוה טורניאנסקי, ליאונרד פראגר, שמואל ורסס, אברהם נוברשטרן, חנא שמרוק, ישעיהו שפיגל, דוד רוסקיס ורבים נוספים.
דן מירון, "ענף עם אחרוני דובדבנים: על שירת אברהם סוצקוור", בספרו הצד האפל בצחוקו של שלום עליכם: מסות על חשיבותה של הרצינות ביחס ליידיש ולספרותה, עם עובד, 2004, עמ' 251–268.
הערות שוליים

↑    Avrom Sutzkever (Obituary), The Telegraph, 16 February 2010
↑   דבש שחור, שירת חייו של אברהם סוצקבר, סרטון  באתר יוטיוב (מדקה 37.00)
↑   עופר אדרת, במקום להבריח מזון, הם הבריחו ספרים, באתר הארץ, 21 בינואר 2021
↑  על חלקו של סוצקבר בהצלת חלקים מארכיון ייווא בווילנה, באתר יד ושם, וכן בקצרה כאן, באתר יד ושם
↑  David E. Fishman, The Book Smugglers, ForeEdge, 2017, עמ' 129
↑  הספרייה הלאומית, המשורר שחולץ במטוס מיערות הפרטיזנים
↑  הוענק הפרס ע"ש מאנגר לפרופ' צייטלין ולמשורר א. סוצקבר, למרחב, 25 במרץ 1969
↑  ארכיון אברהם סוצקבר, בספרייה הלאומית
↑  מ. חן, חרות עלי לוח, הד-המזרח, 24 ביוני 1949.
↑  אפרת פאיאנס, בחותם האש ובשלהבתה, מעריב, 10 ביולי 1964.
↑  ‏Antologia poezji zydowskiej, Warszawa, 1983
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268609905171  PLWABN: 9810566606705606  BIBSYS: 98080018  BNE: XX1178573  BnF: cb120931260 (data)  CiNii: DA10094419  GND: 119007371  ISNI: 0000 0001 2148 4284  LCCN: n82113156  MusicBrainz: dfb46bed-8ae8-40b6-94fc-a68747bb8e99  NKC: js2011617875  NTA: 102394954  RERO: 02-A000158516  SELIBR: 95057  SNAC: w6m05jkj  SUDOC: 029268133  VIAF: 115104984   WorldCat (עם VIAF): 115104984
דני מקברייד

| --- | --- |

מקברייד בשנת 2009
 לידה:  29 בדצמבר 1976 (בן 48) ארצות הברית סטייטסבורו, ג'ורג'יה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות של אוניברסיטת צפון קרולינה  Courtland High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאל ריצ'רד "דני" מקברייד (באנגלית: Daniel Richard "Danny" McBride; נולד ב-29 בדצמבר 1976) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה, מדבב, מפיק, תסריטאי וקומיקאי אמריקאי. נודע בזכות כיכובו בסרטי הקומדיה "פיינאפל אקספרס", "סוף.", "הוד מעלתך" ו"ארץ האבודים", ובסדרות הקומיות "סגני המנהל" ו"משפחת ג'מסטון".
ביוגרפיה

מקברייד נולד בסטייטסבורו, ג'ורג'יה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-בפטיסטית בעיקרה ממוצא בריטי, אם כי סבו של אמו היה יהודי. הוא גדל והתחנך בווירג'יניה עם אביו חורג ועם אימו קת'י רודי, שבין השאר הייתה נושאת דרשות בכנסיות וממחישה אותן עם בובות. שני הוריו עובדים כתומכים אזרחיים בבסיס חיל הנחתים קוונטיקו.
למד באוניברסיטה לאמנויות בצפון קרוליינה (UNCSA).
קריירה

ב-2003 השתתף בסרט הראשון שלו "All the Real Girls" בתור באסט-אס.
ב-2006 כיכב בסרט הקומדיה "The Foot Fist Way" בתור פרד סימונס.
ב-2007 שיחק בסרט הקומדיה "הוט רוד" בתור ריקו, לצד אנדי סמברג. לאחר מכן, גילם את מרטין בסרט הקומדיה "אשת החלומות" בו מככב בן סטילר.
ב-2008 שיחק בתור דון בסרט הקומדיה "דרילביט טיילור" ("שומר ראש במבצע") בו מככב אוון וילסון. לאחר מכן, כיכב בתור רד בסרט "פיינאפל אקספרס" לצד ג'יימס פרנקו וסת' רוגן.
ב-2009 השתתף גם בסרט הקומדיה "רעם טרופי" בתור קודי מהצוות הווייטנאמי, בו מככבים רוברט דאוני ג'וניור וג'ק בלאק. בנוסף, כיכב בתור ויל סטנטון בסרט הקומדיה "ארץ האבודים" לצד ויל פרל ואנה פריל. לאחר מכן, גילם את מילר בסרט הדרמה הרומנטי "תלוי באוויר" בכיכובו של ג'ורג' קלוני.
בשנים 2009–2013 כיכב בסדרה הקומית "על הפנים" מבית HBO בתור קני פאוורס, אותה הוא יצר ובה הוא גם מפיק בפועל.
ב-2010 דיבב את קולו של פרד מקדייד בסרט האנימציה "גנוב על הירח". לאחר מכן, גילם את לוני בסרט הקומדיה "אל תלחצי אני בדרך".
ב-2011 כיכב בתור טדיאוס בסרט הקומדיה "הוד מעלתך" ובו מקברייד אחד מהתסריטאים ואף מפיק בפועל. לאחר מכן, דיבב בסרט האנימציה "קונג פו פנדה 2" את וולף בוס.
ב-2013 כיכב בתור דוויין בסרט הקומדיה "30 דקות או פחות". לאחר מכן, גילם את ורנון טול בסרט הדרמה "בשוכבי גוועת" בו מככב ג'יימס פרנקו. לאחר מכן, כיכב בתור עצמו בסרט הקומדיה "סוף.".
ב-2015 השתתף בתור קולונל פינגרס לייסי בסרט "אלוהה".
ב-2016 דיבב בסרט האנימציה הגס "מסיבת נקניקיות" את חרדל הדבש. לאחר מכן, דיבב בסרט האנימציה "אנגרי בירדס - הסרט" את בומב, לצד ג'וש גד ושיחק בסרטו של ג'יימס פרנקו "בקרב מפוקפק".
מאז 2016 מככב בתור ניל גמבי בסדרה הקומית "סגני המנהל" מבית HBO לצד וולטון גוגינס, מקברייד הוא מיוצרי הסדרה ומפיק בפועל.
ב-2017 שיחק בתור טנסי בסרט המדע-בדיוני "הנוסע השמיני: קובננט". בדצמבר אותה שנה שיחק בסרט הדרמה קומי-ביוגרפי "אמן האסון" שביים, הפיק ושיחק בתפקיד ראשי ג'יימס פרנקו. הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת גרג ססטרו.
ב-2018 גילם את בעל ההון בסרט הקומי "Zeroville" בו מככב ג'יימס פרנקו, ושיחק באותה שנה בסרט "אריזונה" ובסרט "מורשתו של צייד איילים לבני-זנב" לו גם כתב את התסריט.
ב-2019 שב לדבב את דמותו של בומב בסרט "אנגרי בירדס - הסרט 2". באותה שנה החל לככב בסדרה הקומית של HBO, "משפחת ג'מסטון" בתפקיד ג'סי ג'מסטון, הבן הבכור, ושיחק בסרטו של ג'יימס פרנקו "זירוויל".
ב-2021, מקברייד דיבב את דמותו של ריק מיטשל בסרט "משפחת מיטשל ומלחמתה במכונות", שעלה לשידור בנטפליקס. באותה שנה כתב את התסריט לסרט האימה "האלווין 2: הנקמה", הסרט ה-12 במספר מסדרת "ליל המסכות".
בשנת 2025 שיחק בסרט אמנויות הלחימה "קראטה קיד: הגדולים מכולם", הסרט השישי בזיכיון סרטי "קראטה קיד".
חיים אישיים

מאז 2010 נשוי לג'יה רויז, וב-2011 נולד להם ילד.
הערות שוליים

↑  https://www.gq.com/story/funnyman-of-the-year-danny-mcbride
↑  עינב שיף, אנשי הרס, באתר ynet, 29 ביולי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810530803605606  BIBSYS: 9035373  BNE: XX4903706  BnF: cb159658002 (data)  GND: 138215588  ISNI: 0000 0001 1449 2243  LCCN: no2009129975  MusicBrainz: 33949d86-a303-45a6-a703-8f794aac1df7  SUDOC: 166467154  VIAF: 79225911   WorldCat (עם VIAF): 79225911
תרופות לצרבת

תרופות לצרבת הן קבוצה מגוונת של תרופות וטיפולים שמשתמשים בהם לטיפול בצרבת. המגוון רחב וכולל פעולות פיזיות, תרופות סבתא, טיפולים אלטרנטיביים ותרופות פרמקולוגיות.
תרופות לצרבת ניתן לשייך לאחת או יותר מהקבוצות הבאות: תרופות ללא מרשם, מעכבי משאבת מימן, חוסמי H2, תרופות פרו-קינטיות.
צרבת

צרבת היא תחושת צריבה כואבת בוושט, מעט מתחת לעצם החזה. הגורם לצרבת הוא עליית חומצות קיבה אל הוושט: המגע בין החומצה לתאים הרגישים בוושט יוצרת את תחושת הצריבה האופיינית. עליית החומצה אל הוושט יכולה להיות תוצאה של סיבות שונות: אכילה מרובה ומהירה או אכילה של מזון שומני, צריכה של משקאות מוגזים, הריון. גם בעיות רפואיות יכולות להיות הסיבה לצרבת: כיב קיבה, רפיון של הסוגר בוושטי התחתון, בקע סרעפתי או הימצאות של החיידק הליקובקטר פילורי.
במקרים רבים הצרבת היא תופעה קצרה וחולפת. במקרים מסוימים מדובר במצב כרוני ומתמשך. במקרים כאלה יכול להיגרם נזק לתאי הוושט, ובמקרים קיצוניים אף לגרום לסכנת חיים.
חשיבות הטיפול התרופתי בצרבת

מטרת הטיפול בצרבת היא קודם כל הפגת התסמינים ושיפור איכות החיים של הסובלים ממנה. תרופות גם יכולות בחלק מהמקרים למנוע את הישנות התופעה. במקרים שבהם הגורם הוא בעיה רפואית, התרופות מיועדות גם למניעת נזק מצטבר, לטיפול בדלקות ולטיפול בגורם עצמו, עד כמה שהדבר אפשרי.
תרופות ללא מרשם > שינוי אורח חיים

מומלץ לסובלים מצרבת לאכול מנות קטנות, לא לשכב מיד לאחר האוכל ולהמעיט בצריכת שומנים ומשקאות תוססים. קיימות גם המלצות שונות להימנעות ממאכלים מסוגים מסוימים על מנת לצמצם את הסיכוי לצרבת: אוכל חריף, פירות הדר (שמכילים חומצה אסקורבית), מנטה, אוכל שומני/מטוגן (שמכילים חומצות שומן), אלכוהול, משקאות מוגזים (פחמן דו-חמצני ומים יוצרים חומצה פחמתית) וקפה. עם זאת, מחקר שפורסם בשנת 2006 הטיל ספק ביעילות של שינוי אורח חיים במניעת צרבת שנגרמת עקב רפלוקס קיבתי-ושטי. מסקירה של יותר מ-2,000 ניסויים הגיעו החוקרים למסקנה שלמרות שאלכוהול, עישון, שוקולד, מזון שומני או חומצי יכולים להחמיר את תחושת הצרבת, אין הוכחה שהימנעות מהם מונעת הופעת צרבת.
תרופות ללא מרשם > מזונות נוגדי צרבת

ניתן למצוא המלצות שונות על מזונות שיכולים להקל על הצרבת ובמקרים מסוימים אף למנוע אותה: מזונות שאינם חומציים, שהם קלים לעיכול ושעשירים בסיבים תזונתיים. לדוגמה: בננות, אגסים, תפוחים, מלפפונים, ירקות עלים, ירקות כתומים, שקדים ואגוזיםואף שתיית חלב.
תכשיר ביתי ותיק שנעשה בו שימוש לטיפול בצרבת הוא סודה לשתייה. נתרן מימן פחמתי הוא בסיס ולכן הוא יכול לסתור את החומצה ולהקל על התסמינים.
תרופות ללא מרשם > תכשירים לטיפול בצרבת

ניתן למצוא תכשירים רבים לצרבת שאין צורך עבורם במרשם רופא. תכשירים רבים מכילים בסיס סותר (מנטרל) כגון מגנזיום הידרוקסיד או אלומיניום הידרוקסיד הנוגדים את החומציות בקיבה. גם סידן פחמתי מכיל בסיס סותר חומצה והוא נמצא בתכשירים כמו טאמס, צרבת-X, קלטראט, ויטה-קל (דרך חיים), מאלוקס (שם קיצור ל- Mg-Al-OH, מגנזיום ואלומיניום הידרוקסידים), קלצימור.
מעכבי משאבות פרוטונים

מכונים גם מעכבי משאבות מימן או PPI (באנגלית Proton pump inhibitors :PPI).הפעולה העיקרית של קבוצת תרופות זו היא הפחתת הייצור של חומצה גסטרית בקיבה. החומצה הגסטרית היא חומצה שמיוצרת בתאי דופן הקיבה וממלאת תפקיד חשוב בעיכול המזון ובמלחמה בגורמים מזהמים. השלב האחרון בייצור החומצה מתבצע באמצעות משאבת פרוטון: חלבון ממברנלי אינטגרלי שאחראי על ייצור החומצה בקיבה. מעכבי משאבות פרוטונים פועלים כמעכבים בלתי הפיכים למערכת אנזימי משאבת מימן-אשלגן (H+/K+ ATPase או משאבות פרוטונים) של תאי הדופן בקיבה. תרופות אלה הן הנפוצות ביותר מבין התרופות הפרמקולוגיות לצרבת והן נחשבות לבטוחות יחסית. חלק מהתרופות בקבוצה זו נמכרות ללא צורך במרשם רופא.
תרופות מסוג זה: אומפרזול (Omeprazole, נמכר תחת השמות אומפרדקס, לוסק, אומפריקס ואומפרה), לנסופרזול (Lansoprazole, נמכר תחת השמות לנטון, לנסו ולנסופרזול טבע), דקסלנסופרזול (Dexlansoprazole נמכר תחת השם דקסילנד), אזומפרזול (Esomeprazole, נמכר גם תחת השם נקסיום), פנטופרזול (Pantoprazole, נמכר גם תחת השם פרוטוניקס), רבפרזול (Rabeprazole, נמכר תחת השם אסיפקס.)