stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוש-חש הבלש
סדרות בת > גאדג'ט בוי והת'ר

הסדרה הייתה בת שתי עונות ו-52 פרקים, ושודרה לראשונה בצרפת בערוץ M6 ב-1995 ובהמשך גם בארצות הברית בסינדיקציה ובערוצים BBC ו-Cartoon Network בבריטניה. העונה הראשונה בין השנים 1996-1995, והעונה השנייה שודרה ב-1998 עד 4 ביולי של אותה שנה, היום בו שודר הפרק האחרון בסדרה, בערוץ ההיסטוריה.
גיבור הסדרה הוא גאדג'ט בוי, ילד העובד במפקדת משטרה באינטרפול שבדומה לחוש-חש, הושתלו בגופו איברים ביונים רבים וגם הוא בלש העובד במשטרה. הוא נעזר בכלבו הרובוטי (שלעיתים הופך לרובוטי למחצה, כפי שנראה בחלק מהפרקים, הבולט שבהם הוא פרק 20) ג'י-9 (G9), המקביל למוח בסדרה המקורית ובסוכנת הת'ר (Agent Heather; בצרפתית: Estelle), המקבילה לקרן בסדרה המקורית. האויבים הראשית של גאדג'ט בוי היא ספידרה (Spydra; בצרפתית: Arachna), הגרסה ה"נשית" של דוקטור רשע, חתולה המדבר בוריס ושני משרתיה של ספידרה, התאומים מולץ' והומוס (Mulch and Hummus).
העונה השנייה נקראת "הרפתקאותיו של גאדג'ט בוי בהיסטוריה" (Gadget Boy's Adventures in History). עלילתה שונה מהעלילה של העונה הראשונה והסדרה המקורית, בכך שגאדג'ט בוי נלחם בספידרה במסע תחנות בזמן, בחזרה אל העבר ולתקופות קדומות.
בניגוד לסדרה המקורית, גאדג'ט בוי משתמש ברוב הפרקים בגאדג'טים שלו ככלי נשק, אבל יותר כדי להיחלץ ממלכודות דביקות והוא מזהה את ג'י-9 גם אם הוא מחופש ואינו מאמין כי הוא בעצם סוכן של ארגון מרושעים. גאדג'ט בוי אפילו לומד בבית ספר. כל גופה של ספידרה נראה, פרט לפרצופה הממוסך כדי שלא יראו את פרצופה האמיתי.
סדרות בת > טיול השדה של חוש-חש הבלש

הסדרה, בת 26 הפרקים בלבד, עלתה לשידור בערוץ ההיסטוריה ושודרה בין השנים 1998-1996. באפריל 2008 החלה הסדרה להיות משודרת בספרדית, במסגרת "Planeta U" בבקרי יום שבת ברשת Univision בשם "Los Viajes de Inspector Gadget".
הסדרה הזו שונה בהרבה משאר סדרות הבת ובכלל מהסדרה המקורית. הסדרה היא בעצם סדרה חינוכית, ובה חוש-חש לא נלחם אלא מטייל במדינות שונות על רקע צילומי הערים המפורסמות בכל מדינה, ומלמד על הגאוגרפיה של כל מדינה, על ההיסטוריה שלה והדמויות המפורסמות שלה, לעיתים תוך כדי "חיקוי" אותן דמויות (למשל את שרלוק הולמס). לפעמים חוש-חש מתנהג באופן קצת היתולי, למשל:
חוש-חש לא שם לב כי מאחוריו שור (אשר הוא בכלל חלק מהצילומים) ומתחיל לברוח.
בזמן ה"נסיעה" ליעד, חוש-חש תמיד לוקח שתי מזוודות, אבל בפרק אחד הוא בטעות שכח את המזוודה השנייה ולקח במקום זאת תנין.
חוש-חש נמצא בזירת אגרוף, אבל נלחם בסגנון קראטה.
אחד הפרקים היה טיול למצרים, וחוש-חש רקד ריקוד עתיק שהיה נהוג במצרים העתיקה.
שיר הפתיחה של הסדרה דומה מאוד לשיר הפתיחה של שתי העונות של סדרת הבת "גאדג'ט בוי והת'ר". גאדג'ט בוי אף מופיע בחלק מהפרקים בתור אורח. הסיבה שגם הסדרה "הרפתקאותיו של גאדג'ט בוי בהיסטוריה" שודרה בערוץ ההיסטוריה במקביל ל"טיול השדה של חוש-חש הבלש" היא בגלל תוכנה, שגם הוא דומה לתוכן של הסדרה הזו, על אף שמשולבים בה קטעים בה גאדג'ט בוי מתנהג כמו גיבור על.
סדרות בת > חוש חש והחושחשים

הסדרה הייתה בת שתי עונות ו-52 פרקים, ושודרה בערוץ YTV בצרפת וערוץ ג'טיקס בקנדה וישראל בין השנים 2003-2001. זו הייתה סדרת הבת היחידה ששודרה בישראל וגם בגרסה עברית. את שיר הפתיחה בגרסה העברית ביצע קובי אשל.
חוש-חש פרש מעולם הבלשות ועכשיו הוא חבר וסגן הארגון "WOMP" - הארגון העולמי של כוחות העל. לחוש-חש הושתלו מספר גאדג'טים חדשים בגופו, ביניהם קסדה אדומה עם מדחף הליקופטר. הוא נעזר בקרן, שעכשיו בוגרת יותר, וברובוטים שלו שקרן בנתה, פידג'ט (Fidget) הכתום ודיג'ט (Digit) הכחול, המכונים "החושחשים". בדרכם במשימה הם נמצאים בקשר עם קרן, שמחליפה את מוח שעכשיו הוא המנקה של בית הארגון "WOMP". המפקח שפמון הוא עכשיו המלשינון של הארגון ומוחלף בקולונל שפמצ'יק (Nosehair)[דרושה הבהרה], לשעבר חבר בלגיון החוץ הצרפתי.
הסדרה הייתה שונה בהרבה משלוש סדרות הבת האחרות ובכלל מהסדרה המקורית:
חוש-חש, שעכשיו נקרא הסגן חוש-חש, הוא לא הגיבור הראשי, ועובד בתחום חדש.
יש שני גיבורים ראשיים - הרובוטים פידג'ט ודיג'ט המכונים "החושחשים".
קרן מחליפה את מוח, אשר לוקח רק בחלק מהפרקים תפקיד של עוזר.
בדרכם במשימה, פידג'ט ודיג'ט נמצאים בקשר עם קרן כל הזמן.
לפידג'ט ודיג'ט יש תכונת רגשות. למשל, בְּפרק בו מוח מלטף את פידג'ט, הוא עושה פרצוף נבוך, ודיג'ט מחייך.
בסדרה המקורית, לא נמצאות בבית של חוש-חש תמונות של מוח ושל המפקח שפמון, ואילו בסדרה הזו מופיעות תמונות שלהם בביתו של חוש-חש. בסדרה שני פרקים בהם השניים, כל אחד לחוד, הוא הדמות המרכזית.
לא בכל הפרקים האויב המרכזי הוא ד"ר רשע.
חוש-חש כמעט לא משתמש בגאדג'טים שלו, למעט אלה הנחוצים לעבודתו הנוכחית.
הפרק היחיד בו נראה "חוש-חש" נלחם הוא פרק 6, "בלש אחד יותר מדי" (One Too Many Gadgets), אך בעצם זהו מתחזה אדום אישונים. חוש-חש האמיתי מעולם לא נלחם באויב באף אחד מהפרקים. גם הפרצופים המרושעים והערמומיים של המתחזה מעולם לא נעשו על ידי חוש-חש, פרט לפרק בו הוא הפך לערפד ומתנהג באופן תוקפני.
הפרק בו חוש-חש נמצא בתא כלא לצד מומיה הוא הפרק היחיד שבו כפות ידיו של חוש-חש נראות, ובעצם גם המקום היחיד בו דמותו של חוש-חש הבלש מופיעה עם כפות הידיים החשופות.
גם המראה של חוש-חש שונה מהסדרה המקורית: צבע כובעו וצבע מעילו הוא אפור כהה, וכפפותיו הן צהובות. ברוב הפרקים הוא חובש משקפי שמש ירוקות. בפרק בו חוש-חש הפך לערפד, שיניו היו חדות וצבע אישוניו היה סגול שזיף.
סדרות בת > חוש חש הבלש ב-2015

החל משנת 2012, מתוכנן ריבוט באנימציית תלת-מימד ל"חוש חש הבלש", בגרסה חדשה זו ישתמשו הדמויות באמצעים יותר טכנולוגים ובג'אדג'טים חדשים, ובגרסה זו יצטרף טאלון, האחיין המרושע של ד"ר רשע. הסדרה תופק על ידי החברות "Teletoon" ו-"DHX Media" ותשודר בערוץ Cartoon Network האמריקאי בשנת 2015. סדרה זו שודרה בישראל בדיבוב עברי בערוץ הילדים, ומאוחר יותר בדיבוב חדש בערוץ ג'וניור.
צ'כוסלובקיה במשחקים האולימפיים

צ'כוסלובקיה השתתפה במשחקים האולימפיים בין אולימפיאדת אנטוורפן (1920) לאולימפיאדת ברצלונה (1992). עד מלחמת העולם הראשונה, הייתה צ'כוסלובקיה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, אך ספורטאים מבוהמיה התחרו במשלחת נפרדת בכמה מהמשחקים. ב-1 בינואר 1993 התפרקה צ'כוסלובקיה לשתי מדינות, צ'כיה וסלובקיה, והחל מאולימפיאדת לילהאמר (1994) הן יוצגו בנפרד בידי שתי משלחות - הצ'כית והסלובקית. במהלך התקופה בה הייתה קיימת, נעדרה צ'כוסלובקיה מהמשחקים פעם אחת, כשהצטרפה לחרם הסובייטי על אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
לאורך השנים צברו הספורטאים הצ'כוסלובקים 143 מדליות, בהן 49 מדליות זהב. הענפים הבולטים ביותר הם התעמלות מכשירים (35 מדליות, מהן 12 מדליות זהב), אתלטיקה (24 מדליות, מהן 11 מדליות זהב) וקאנו/קיאק (12 מדליות, מהן 7 מדליות זהב). באולימפיאדות החורף צברו הספורטאים הצ'כוסלובקים 26 מדליות, אך רק שתיים מהן מדליות זהב, בקפיצות סקי ובהחלקה אומנותית.
היסטוריה > עד מלחמת העולם השנייה

הופעתה הראשונה של צ'כוסלובקיה במשחקים האולימפיים, באולימפיאדת אנטוורפן, הייתה גם החלשה בתולדותיה. הספורטאים הצ'כוסלובקים זכו בשתי מדליות ארד: האחת הושגה בידי נבחרת ההוקי קרח (לאחר ניצחון 0–1 על נבחרת שוודיה) והשנייה בידי הטניסאים לאדיסלב ז'מלה ומילאדה סקרבקובה בטורניר הזוגות המעורבים. נבחרת הכדורגל העפילה למשחק הגמר מול נבחרת בלגיה. בדקה ה-40 של המשחק, בפיגור 0–2, נטשה הנבחרת את המשחק במחאה על השיפוט, ועל כן נפסלה.
באולימפיאדת פריז (1924) עלה מספר המדליות ל-10, 9 מהן בהתעמלות. בדז'יך שופצ'יק זכה במדליית הזהב הראשונה בתולדותיה של צ'כוסלובקיה, בטיפוס על חבל, וכן זכה במדליית ארד בקרב-רב. רוברט פראז'אק זכה ב-3 מדליות כסף: בקרב-רב ובתרגילי הטבעות והמקבילים. יאן קוטני זכה במדליית כסף בתרגיל הקפיצות, לדיסלב ואכה זכה במדליות ארד בטיפוס על חבל ובתרגיל הטבעות, ובוהומיל מורקובסקי זכה במדליית ארד בקפיצות. במדליה העשירית, מדליית ארד, זכה מרים המשקולות בוהומיל דורדיס.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) עמד מספר המדליות על 9, מהן שתי מדליות זהב. חמש מהמדליות הושגו בהתעמלות. לדיסלב ואכה זכה במדליית זהב במקבילים ובמדליית כסף בטבעות, ועמנואל לפלר זכה במדליית כסף בקפיצות ובמדליית ארד בטבעות. שניהם זכו גם במדליית כסף בתחרות הקבוצתית. במדליית הזהב השנייה זכה הרוכב פרנטישק ונטורה בתחרות הקפיצות. המתאגרף יאן הרמנק זכה במדליית כסף, וכך גם המתאבק יינדז'יך מאודר. מרים המשקולות ירוסלב סקובלה זכה במדליית ארד.
בדומה למדינות רבות אחרות, שלחה צ'כוסלובקיה משלחת מצומצמת למדי לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1932), בשל השפל הכלכלי הגדול. המדינה אף לא נשאה בעלויות המשלחת, והמימון הושג באמצעות תרומות. על אף שהשתתפו במשחקים רק שבעה ספורטאים צ'כוסלובקים (לרבות יהודים אביגדור אנגל ואוסקר הקש), הם זכו בארבע מדליות. במדליית הזהב היחידה זכה מרים המשקולות ירוסלאב סקובלה, שבאמסטרדם זכה במדליית ארד. מרים משקולות נוסף, וצלאב פשניצ'קה, זכה במדליית כסף, והישג דומה רשם המתאבק יוזף אורבן. פרנטישק דואודה זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל.
באולימפיאדת ברלין (1936) זכו הספורטאים הצ'כים בשמונה מדליות, בהן שלוש מדליות זהב. חותרי הקאנו ולדימיר סירובטקה ויאן ברזאק-פליקס זכו במדליית זהב במקצה הזוגות ל-1000 מטרים, וואצלב מוטל וזדנק שקרלנד עשו זאת במקצה ל-10000 מטרים. בוהוסלב קרליק זכה במדליית כסף במקצה היחידים ל-1000 מטר. במדליית הזהב השלישית זכה המתעמל אלואיס הודץ, בתרגיל הטבעות. לראשונה, גם נשים צ'כוסלובקיות זכו במדליה, נבחרת הנשים בהתעמלות, בתרגיל הקבוצתי. המתאבקים יוזף קלאפוך ויוזף הרדה זכו במדליות כסף, ובמדליית זהב נוספת זכה מרים המשקולות וצלאב פשניצ'קה, בפעם השנייה ברציפות. מתחרה צ'כוסלובקי נוסף שעורר עניין הוא האתלט זדנייק קובק, ולאו דווקא בשל הישגיו. קובק נולד כאישה, זדנקה קובקובה, וככזו קבעה שיאים לאומיים בקפיצה לרוחק, קפיצה לגובה ובכמה ריצות קצרות ובינוניות, וב-1934 אף קבעה שיא עולם בריצת 800 מטר. חודשים ספורים לפני האולימפיאדה, עברה קובקובה ניתוח לשינוי מין, ולמשחקים הגיעה כגבר, זדנק קובק. במשלחת הבריטית היה אתלט שהגיע למשחקים בנסיבות דומות.
היסטוריה > אולימפיאדת לונדון (1948)

76 ספורטאים צ'כוסלובקים השתתפו באולימפיאדת לונדון (1948). הם זכו ב-11 מדליות, מהן 6 מדליות זהב, ודורגו במקום השמיני בטבלת המדליות.
חותרי הקאנו שלטו ללא עוררין בענף. יוסף הולצ'ק ניצח במקצה ל-1000 מטר ופרנטישק צ'אפק ניצח במקצה ל-10000 מטר. במקצה הזוגות ל-1000 מטר ניצחו יאן ברזאק-פליקס ובוהומיל קודרנה. לברזאק-פליקס הייתה זו מדליית זהב אולימפית שנייה, לאחר ש-12 שנים קודם לכן זכה במדליית הזהב בברלין. במקצה היחיד בו לא ניצחו הצ'כוסלובקים, מקצה הזוגות ל-10000 מטר, זכו ואצלב האוול וייז'י פצקה במדליית כסף.
במשחקים אלה ערך אמיל זטופק, שכונה "הקטר הצ'כי", את הופעותיו הראשונות. בפעם השלישית בחייו בה רץ ריצת 10000 מטר הגיע למקום הראשון, ובריצת 5000 מטר זכה במדליית הכסף. נבחרת הנשים בהתעמלות שכללה זדנקה הונסובה זכתה אף היא במדליית זהב. אחת מחברות הנבחרת, אלישקה מיסקובה, נפטרה בלונדון משיתוק ילדים, ביום בו זכו חברותיה במדליית זהב. למחרת, בטקס חלוקת המדליות, הונף דגל צ'כוסלובקיה עם סרט שחור סביבו. היא זכתה במדליית זהב ובכך הייתה לספורטאית היחידה בהיסטוריה שזכתה במדליה אולימפית לאחר מותה. זדנק רוז'יצ'קה זכה במדליות ארד בתרגילי הקרקע והטבעות, ולאו סוטורניק זכה במדליית ארד בתרגיל הקפיצות, אותה חלק עם שני מתעמלים הונגרים. ספורטאי צ'כוסלובקי נוסף שזכה במדליית זהב בלונדון היה המתאגרף יוליוס טורמה. נבחרת הכדורסל הודחה בשלב רבע הגמר בידי נבחרת ברזיל, וסיימה במקום השביעי.
היסטוריה > אולימפיאדת הלסינקי (1952)

באולימפיאדת הלסינקי (1952) צברו הספורטאים הצ'כוסלובקים 13 מדליות, מהן 7 מדליות זהב, שהקנו לצ'כוסלובקיה את המקום השישי בטבלת המדליות, דירוג השיא שלה בכל הזמנים.
5 מהמדליות הושגו באתלטיקה. אמיל זטופק היה הספורטאי הבולט ביותר במשלחת, כשזכה במדליות זהב בריצת 5000 מטר, בריצת 10000 מטר ובריצת מרתון (שבה השתתף לראשונה בחייו). רעייתו, דנה זטופקובה, הייתה לאישה הצ'כוסלובקית הראשונה שזוכה במדליית זהב אולימפית בתחרות ליחידים, לאחר שזכתה במקום הראשון בהטלת כידון. אתלט נוסף, יוסף דולז'אל, זכה במדליית כסף בהליכה ל-50 ק"מ.
חותר הקאנו יוסף הולצ'ק שמר על תוארו במקמה ל-1000 מטרים ליחידים, בעוד ברזאק-פליקס וקודרנה הסתפקו במקום השני במקצה המקביל לזוגות. במקצה היחידים ל-10000 מטר זכה אלפרד יינדרה במדליית ארד. במדליות זהב נוספות זכו המתאגרף יאן זכרה ורביעיית החותרים. המתאבק יוסף רוז'יצקה זכה במדליית זהב, ומיקולאש אטהנאסוב זכה במדליית ארד. במדליית ארד נוספת זכתה נבחרת המתעמלות.
היסטוריה > אולימפיאדת מלבורן (1956)

63 ספורטאים צ'כוסלובקים השתתפו באולימפיאדת מלבורן (1956), והישגיהם היו נמוכים בהרבה מאשר באולימפיאדות הקודמות: 6 מדליות, בהן מדליית זהב אחת, בה זכתה זורקת הדיסקוס אולגה פיקוטובה, שקבעה גם שיא אולימפי חדש (53.69 מטר). אתלט נוסף, ייז'י סקובלה, זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל. אמיל זטופק התחרה רק במרתון, והסתפק במקום השישי. רוכב האופניים לדיסלב פואוצ'ק זכה במדליית כסף במרוץ נגד השעון, ויחד עם וצלאב מאכק זכה גם במדליית כסף במרוץ אופני טנדם. המתעמלת אווה בוסקובה זכתה במדליית כסף בתרגיל הקורה, ובמדליית כסף נוספת זכה הקלע אוטקר הוז'ינק, בירי בשלושה מצבים.
עם סיום המשחקים, הודיעה לספורטאים נציגי ממשלת צ'כוסלובקיה, כי עקב איומי טרור, לא יחזרו למולדתם בטיסה. הספורטאים הפליגו תחילה באנייה ממלבורן לוולדיבוסטוק, ולאחר מכן ברכבת הטרנס-סיבירית, ורק לאחר 31 ימים הסתיים מסעם המפרך בפראג.
היסטוריה > אולימפיאדת רומא (1960)

באולימפיאדת רומא (1960) עלה מספר המשתתפים הצ'כוסלובקים ל-117. הם זכו ב-8 מדליות, בהן 3 מדליות זהב, ודורגו במקום העשירי בטבלת המדליות.
המתעמלת אווה בוסקובה שיפרה את הישגה ממלבורן וזכתה במדליית הזהב בתרגיל הקורה, וכן במדליית כסף בתחרות הקבוצתית. המתאגרף בוהומיל נמצ'ק זכה במדליית זהב, ויוסף נמץ זכה במדליית ארד. צמד החותרים ואצלב קוזאק ופאוול שמידט זכו במדליית זהב השלישית, במקצה הזוגות, ושמיניית החותרים זכתה במדליית ארד. דנה זטופקובה בת ה-38 זכתה במדליית כסף בהטלת כידון, והמתאבק בוהומיל קובאט זכה במדליית ארד. נבחרת הכדורסל סיימה במקום החמישי.
היסטוריה > אולימפיאדת טוקיו (1964)

107 ספורטאים ייצגו את צ'כוסלובקיה באולימפיאדת טוקיו (1964). הם זכו ב-14 מדליות (שיא של כל הזמנים), מהן 5 מדליות זהב, ודורגו במקום התשיעי בטבלת המדליות.
הספורטאית הבולטת ביותר הייתה המתעמלת ורה צ'סלבסקה, שזכתה ב-3 מדליות זהב, בקרב-רב ובתרגילי הקורה והקפיצות, וגם הייתה שותפה לזכייה הקבוצתית במדליית הכסף. שני האלופים האולימפיים האחרים היו המתאבק האנס זדראז'ילה ורוכב האופניים ייז'י דאלר במרוץ המרדף. באתלטיקה זכו הצ'כוסלובקים בשתי מדליות כסף, יוסף אודלוז'יל בריצת 1500 מטר ולודוויק דאנייק בזריקת דיסקוס. במדליית כסף נוספת זכה המתאבק ייז'י קורמניק. צמד החותרים ולדימיר אנרס ופאוול הופמן זכה במדליית ארד, וכך גם שמיניית החותרים. במדליית ארד נוספת זכה הקלע לובומיר נצובסקי, בירי באקדח אש מהירה.
נבחרת הכדורגל זכתה במדליית כסף, לאחר שגברה בחצי הגמר 1–2 על נבחרת גרמניה, והפסידה במשחק הגמר לנבחרת הונגריה באותה תוצאה. גם נבחרת הכדורעף זכתה במדליית כסף, לאחר שסיימה את המשחקים עם הפסד בודד לנבחרת ברית המועצות.
היסטוריה > אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)

מספר שיא של 121 ספורטאים ייצג את צ'כוסלובקיה באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). הם זכו ב-13 מדליות, מהן 7 מדליות זהב, המספר הגבוה אי-פעם, ודורגו במקום השביעי בטבלת המדליות.
גם במשחקים אלה הייתה צ'סלבסקה הספורטאית הבולטת במשלחת, לאחר שזכתה בארבע מדליות זהב (בקרב-רב, ובתרגילי הקרקע, המקבילים והקפיצות), במדליית כסף אישית אחת (בתרגיל הקורה) ובמדליית כסף קבוצתית אחת. צ'סלבסקה ניצלה את הבמה שניתנה לה גם למחאה מינורית נגד פלישת הצבא האדום לצ'כוסלובקיה לשם דיכוי "האביב של פראג" שבועות ספורים קודם לכן. בתחרויות בהן זכתה במדליית כסף, זכו ספורטאיות סובייטיות במדליות הזהב, וצ'סלבסקה הרכינה את ראשה בעת שנוגן המנון ברית המועצות. עם שובה לצ'כוסלובקיה הושעתה מפעילות ספורטיבית.
האתלטית מילוסלבה רזקובה זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה, ולודוויק דאנייק זכה במדליית ארד. הקלע יאן קורקה זכה במדליית זהב בירי בשלושה מצבים, ובמדליית זהב נוספת זכתה הקופצת למים מילנה דוכקובה, בקפיצה מ-10 מטר. שני מתאבקים, מירוסל זמאן ופטר קמנט זכו במדליות ארד. נבחרת הכדורעף דורגה במקום השלישי, אחרי נבחרות ברית המועצות ויפן, וזכתה אף היא במדליית ארד. נבחרת הנשים סיימה במקום השישי.
היסטוריה > אולימפיאדת מינכן (1972)

הישגיה של צ'כוסלובקיה באולימפיאדת מינכן (1972) ירדו ל-8 מדליות, מהן שתי מדליות זהב. בהיעדרה של צ'סלבסקה, אף אחת מהמדליות לא הייתה בהתעמלות.
לודוויק דאנייק, שבטוקיו ובמקסיקו סיטי זכה במדליות כסף וארד בזריקת דיסקוס, זכה במינכן במדליית זהב. אתלטית נוספת, אווה שורנובה, זכתה במדליית ארד בקפיצה לרוחק. במדליית הזהב השנייה זכה המתאבק ויטזסלאב מאכה. צמד החותרים עם הגאי זכה במדליית כסף ורביעיית החותרים עם הגאי זכתה במדליית ארד. מילנה דוכקובה איבדה את תוארה בקפיצה למים מ-10 מטר, אך זכתה במדליית כסף, ובמדליית כסף נוספת זכה הקלע לדילסב פאלטה, בירי באקדח אש מהירה.
נבחרת הכדוריד זכתה במדליית כסף, לאחר שהפסידה במשחק הגמר 16–21 ליוגוסלביה. נבחרת הגברים בכדורעף סיימה במקום השישי, נבחרת הנשים בכדורעף סיימה במקום השביעי ונבחרת הגברים בכדורסל סיימה במקום השמיני.
היסטוריה > אולימפיאדת מונטריאול (1976)

באולימפיאדת מונטריאול (1976) השתתפו 150 ספורטאים צ'כוסלובקים, והם הגיעו להישג דומה לזה ממינכן.
זוכי מדליות הזהב היו רוכב האופניים אנטון טקאץ', במרוץ הספרינט, והקלע יוסף פנאצ'ק, בסקיט. יאן בארטו זכה במדליית ארד בקרב חמש מודרני, והיה שותף לזכייתה של הנבחרת הצ'כוסלובקית במדליית הכסף. המתאבק ויטזסלאב מאכה איבד את תוארו, אך זכה במדליית כסף. הלנה פיבינגרובה זכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל, ובמדליות ארד נוספות זכו רביעיית החותרים וצמד החותרים עם הגאי. נבחרת הנשים בכדורסל סיימה במקום הרביעי, ונבחרת הגברים סיימה במקום השישי. נבחרת הגברים בכדורעף סיימה במקום החמישי, ונבחרת הכדוריד סיימה במקום השביעי.
היסטוריה > אולימפיאדת מוסקבה (1980)

מדינות רבות החרימו את אולימפיאדת מוסקבה (1980) בשל הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. מדינות הגוש המזרחי, ובהן צ'כוסלובקיה, שלחו למשחקים משלחות גדולות. צ'כוסלובקיה עצמה שלחה 224 ספורטאים, שזכו ב-14 מדליות, אך רק שתיים מהן מדליות זהב.
מרים המשקולות אוטה זרמבה זכה במדליית זהב, ודושאן פולאצ'יק זכה במדליית ארד. שני אתלטים זכו במדליות כסף: אימריך בוגאר בזריקת דיסקוס וירמילה קרטוכווילובה בריצת 400 מטר. נבחרות רוכבי האופניים, במרוץ נגד השעון ובמרוץ מרדף, זכו במדליות ארד. גם בהיאבקות זכו הצ'כוסלובקים בשתי מדליות ארד, דן קראבין ויוליוס סטרניסקו. במדליות ארד נוספות זכו המתאגרף יאן פרנק, הג'ודוקא ולדימיר קוצמן, צמד החותרים ואצלב ווכוסקה וזדנק פצקה, והתעמל ייז'י טבק, בתרגיל הטבעות.
נבחרת הכדורגל זכתה במדליית הזהב, לאחר שגברה במשחק הגמר 0–1 על נבחרת גרמניה המזרחית. נבחרת הנשים בהוקי שדה זכתה במדליית כסף בטורניר הנשים הראשון בתולדות המשחקים האולימפיים, לאחר שדורגה אחרי נבחרת זימבבואה. נבחרת הנשים בכדוריד סיימה במקום החמישי ונבחרת הגברים בכדורעף דורגה במקום השמיני.
היסטוריה > אולימפיאדת סיאול (1988)

צ'כוסלובקיה הצטרפה לחרם הסובייטי על אולימפיאדת לוס אנג'לס, ושבה והשתתפה במשחקים באולימפיאדת סיאול (1988). 171 ספורטאים צ'כוסלובקים נטלו חלק במשחקים, והם זכו ב-8 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
הטניסאי מירוסלב מצ'יז' זכה במדליית זהב, לאחר שגבר בחצי הגמר על השוודי סטפן אדברג ובמשחק הגמר על האמריקני טים מאיוט. מצ'יז' זכה גם במדליית ארד בטורניר הזוגות, יחד עם מילאן שרייבר. צמד הטניסאיות יאנה נובוטנה והלנה סוקובה זכו במדליית כסף.
באתלטיקה, זכה יוזף פריבילינץ במדליית הזהב בהליכה ל-20 ק"מ, ויאן ז'לזני זכה במדליית כסף בהטלת כידון. במדליית הזהב השלישית זכה הקלע מירוסלב וארגה, בירי בשכיבה. קלע נוסף, מירוסלב בדנאז'יק, זכה במדליית כסף בטראפ. המתאבק יוזף לוהיניה זכה במדליית ארד. נבחרת הנשים בכדוריד סיימה במקום החמישי, ונבחרת הגברים סיימה במקום השישי. נבחרת הנשים בכדורסל הפסידה בכל משחקיה וסיימה במקום השמיני.
היסטוריה > אולימפיאדת ברצלונה (1992)

בהופעתה האחרונה של צ'כוסלובקיה במשחקים האולימפיים, חודשים ספורים לפני התפרקותה, השתתפו 209 ספורטאים. הם זכו ב-7 מדליות, מהן 4 מדליות זהב.
יאן ז'לזני שיפר את הישגו מסיאול וזכה במדליית זהב בהטלת כידון. הייתה זו לו מדליית זהב ראשונה מתוך 3 רצופות. את השתיים הבאות השיג במדי המשלחת הצ'כית. אתלט נוסף, רוברט זמייליק, זכה במדליית כסף בקרב עשר. חותר הקאנו לוקאש פולרט זכה במדליית זהב בסלאלום, ובמקצה הזוגות זכו ייז'י רוהאן ומירוסלב שימק במדליית זהב. הקלע פטר הרדליצ'קה זכה במדליית זהב בטראפ, וקלע נוסף, לובוש רצ'אנסקי, זכה במדליית ארד בירי במטרה נעה. במדליה השביעית, מדליית כסף, זכה החותר וצלאב חלופה. נבחרת הנשים בכדורסל סיימה במקום השישי.
אולימפיאדות החורף

באולימפיאדות החורף השתתפה צ'כוסלובקיה החל מהאולימפיאדה הראשונה שנערכה, אולימפיאדת שאמוני (1924).
הצ'כוסלובקי הראשון שזכה במדליה אולימפית היה קופץ הסקי רודולף בורקרט. בורקרט, שהיה גרמני אזרח צ'כוסלובקיה, זכה במדליית ארד באולימפיאדת סנט מוריץ (1928). המדליה הבאה הושגה רק באולימפיאדת סנט מוריץ (1948), כאשר נבחרת ההוקי קרח זכתה במדליית הכסף. הנבחרת סיימה במאזן זהה לזה של נבחרת קנדה, שבעה ניצחונות ותיקו אחד, אך דורגה אחריה בשל הפרש שערים. באולימפיאדת אוסלו (1952) דורגה הנבחרת במקום הרביעי, ובאולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956) במקום החמישי. הפעם הבאה בה זכה ספורטאי צ'כוסלובקי במדליה הייתה באולימפיאדת סקוו ואלי (1960), בה זכה המחליק האמנותי קארול דיווין במדליית כסף. נבחרת ההוקי קרח סיימה באותם משחקים במקום הרביעי, ובאולימפיאדת אינסברוק (1964) זכתה במדליית הארד, לאחר שדורגה אחרי נבחרותיהן של ברית המועצות ושוודיה.
באולימפיאדת גרנובל (1968) זכה קופץ הסקי ייז'י ראשקה במדליית הזהב הראשונה לזכותה של צ'כוסלובקיה, בקפיצה מגבעה רגילה. ראשקה זכה גם במדליית כסף בקפיצה מגבעה גבוהה. המחליקה האמנותית האנה מסקובה זכתה במדליית ארד והייתה לאישה הצ'כוסלובקית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית במשחקי החורף. נבחרת ההוקי קרח זכתה במדליית כסף, לאחר שדורגה אחרי ברית המועצות.
באולימפיאדת סאפורו (1972) שוב זכה ספורטאי צ'כוסלובקי במדליית זהב, המחליק האומנותי אונדריי נפלה. הלנה שיקולובה זכתה במדליית ארד בסקי למרחקים, במרוץ ל-5 ק"מ, ונבחרת ההוקי קרח זכתה אף היא במדליית ארד, לאחר שדורגה אחרי נבחרות ברית המועצות וארצות הברית. באולימפיאדת אינסברוק (1976) זכתה נבחרת ההוקי קרח במדליית כסף, לאחר שדורגה אחרי ברית המועצות. באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) זכתה קווטה יריובה במדליית ארד בסקי למרחקים, במרוץ ל-5 ק"מ. נבחרת ההוקי קרח סיימה במקום החמישי.
באולימפיאדת סרייבו (1984) זכו הצ'כוסלובקים במספר שיא של 6 מדליות, אך אף אחת מהן לא הייתה מדליית זהב. קווטה יריובה שחזרה את הישגה מלייק פלאסיד, וזכתה במדליית ארד במרוץ ל-5 ק"מ, וכן הייתה שותפה לזכייתה של הנבחרת הצ'כוסלובקית במדליית כסף במרוץ השליחות ל-5 ק"מ. גולשת הסקי האלפיני אולגה חרווטובה זכתה במדליית ארד בגלישה במורד, פאוול פּלוץ (אנ') זכה במדליית ארד בקפיצות סקי מגבעה גבוהה, ובמדליית ארד נוספת זכה המחליק האמנותי יוזף סבובצ'יק. נבחרת ההוקי קרח זכתה במדליית כסף, לאחר שדורגה אחרי נבחרת ברית המועצות.
באולימפיאדת קלגרי (1988) ירד מספר המדליות לשלוש. פאוול פּלוץ שיפר את הישגו מסרייבו, וזכה במדליית כסף בקפיצה מגבעה רגילה. במדליית הארד באותה תחרות זכה ייז'י מאלץ. במדליית ארד נוספת זכו השליחים במרוץ הסקי למרחקים ל-10X4 ק"מ. נבחרת ההוקי קרח סיימה במקום השישי. באולימפיאדת החורף האחרונה בה השתתפה, אולימפיאדת אלברוויל (1992), צברה המשלחת הצ'כוסלובקית 3 מדליות ארד: המחליק האמנותי פטר בארנה, נבחרת הגברים בקפיצות סקי ונבחרת ההוקי קרח, שניצחה את ארצות הברית 1–6 במשחק על המקום השלישי.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

מרים המשקולות ירוסלב סקובלה, שזכה במדליית זהב בלוס אנג'לס (1932) ובמדליית ארד באמסטרדם (1928), במהלך המשחקים באמסטרדם
ייז'י סקובלה, זוכה מדליית הארד בהדיפת כדור ברזל, אולימפיאדת מלבורן
הקופצת למים מילנה דוכקובה, שזכתה במדליית זהב באולימפאדת מקסיקו סיטי, באימון על טרמפולינה
מדליות > לפי ענף

1 2 3  אי ההתאמה בין מספר המדליות לפי אולימפיאדות למספר המדליות לפי ענפים נובע ממדליית ארד בהוקי קרח שהוענקה במסגרת אולימפיאדת הקיץ ב-1920
ראו גם

בוהמיה במשחקים האולימפיים
סלובקיה במשחקים האולימפיים
צ'כיה במשחקים האולימפיים
הערות שוליים

↑  "Chenage of Sex", טיים מגזין, 24.8.1936
1 2  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-13 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
1 2  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-13 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
המתעמל בדז'יך שופצ'יק, זוכה מדליית הזהב הראשונה בתולדות צ'כוסלובקיה, באולימפיאדת פריז (1924)
המתעמל אלואיס הודץ, שזכה במדליית הזהב בתרגיל הטבעות באולימפיאדת ברלין
אמיל זטופק (משמאל), לאחר זכייתו בריצת המרתון באולימפיאדת הלסינקי
המתעמלת ורה צ'סלבסקה (במרכז), שזכתה ב-11 מדליות אולימפיות בין 1960 ל-1968
האתלטית מילוסלבה רזקובה, שזכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה במקסיקו סיטי
הטניסאי מירוסלב מצ'יז', שזכה במדליית זהב בסיאול
המחליק האמנותי אונדריי נפלה, שזכה במדליית זהב בסאפורו
אולימפיאדת האסם

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  וילפרד ג'קסון
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מדבבים:  וולט דיסני מרסלייט גארנר פינטו קולביג
 מוזיקה:  פרנק צ'רצ'יל
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 הקרנת בכורה:  18 באפריל 1932
 משך הקרנה:  7 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
אולימפיאדת האסם (באנגלית: Barnyard Olympics) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1932. זהו הסרט ה-40 בסדרת "מיקי מאוס" והרביעי באותה שנה. הסרט, בבימויו של וילפרד ג'קסון, יצא במקביל לאולימפיאדת לוס אנג'לס בקיץ 1932.
הדמויות בסרט זה כוללות את מיקי מאוס, מיני מאוס, הוראס הורסקולר, קלרבל הפרה ופיט, אשר המראה שלו שונה בסרט זה, הוא מוצג כאתלט מיומן.