stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ככה מיום ליום
ביקורות

דודי פטימר ממעריב אונליין תיאר את השיר כשיר "פופ דאנס קליט, מתקתק ומלודי שתפור לקולו ומידותיו", וטען כי רייכל "לא מתיימר להמציא עצמו מחדש מוזיקלית או להביא וייב שלא הכרנו שלו, לא נושא מקוריות מוזיקלית יותר מדי אלא בוחר באותה פורמולה שמאפיינת גם זמרים כמו בניה ברבי או אברהם טל ואינו מבדיל עצמו מהם", אך הוסיף כי "מצד אחד זה פחות מלהיב או מסקרן אבל מצד שני השיר מעולה, הוא קליט ומציג את רייכל במיטבו, ככה שאם הסטטוס קוו הזה טוב עבורו – הוא לגמרי משיג את המטרה ומספק את הסחורה". יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת חיובית, ואמר כי "עידן רייכל אינו חופר. הוא מחבר את פשטות המילים עם פשטות הלחן", והוסיף כי "פשטות הזרימה, ההבעה המתכוונת, הלחן הסימטרי – הם שיכניסו את השיר הזה, השיר כמו שירים רבים של רייכל, אל רשימת השירים שקורצים גם לחוגי ההרקדות העממיות".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 12 במאי 2021 | סטרימינג • הורדה דיגיטלית | הליקון |  |
הערות שוליים

↑  אחרי שיתופי פעולה מצליחים: עידן רייכל חוזר לשיר אהבה בסולו, באתר וואלה, 12 במאי 2021
↑  אושר סיגרון, חוזר לסולו: עידן רייכל בשיר שכולו אהבה, באתר פרוגי, 12 במאי 2021
↑  דודי פטימר, ‏מושיק עפיה וקובי פרץ מחזירים את הכבוד לפופ הים תיכוני, באתר מעריב אונליין, 12 במאי 2021
↑  יוסי חרסונסקי, עידן רייכל - ככה מיום ליום, באתר יוסמיוסיק, 12 במאי 2021
↑  ככה מיום ליום (Kacha Mi'Yom Le'Yom), נבדק ב-2021-05-13
| עידן רייכל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי סולו | היד החמה • רייכל - פסנתר - שירים • ואם תבואי אליי • The Idan Raichel Symphonic Project (Live In Buenos Aires) |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל • ממעמקים • The Idan Raichel Project ‏• בין קירות ביתי • הביתה, הלוך חזור • רבע לשש • מגדל של אור |  |
| טורה-רייכל קולקטיב | The Tel Aviv Session ‏• The Paris Session |  |
| בוטן מתוק בקרקס | כל מה שנשאר |  |
| סיבובי הופעות | ממעמקים • בין קירות ביתי • מנגנים בשקט 2011 - המופע האקוסטי • Open Door • רבע לשש • רייכל - פסנתר - שירים |  |
| ערכים קשורים | הליקון • קומבנצ'ה • שחור על לבן • הביתה, הלוך חזור |  |
| עידן רייכל – שירים |
| --- | --- | --- |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | "בואי" • "אם תלך" • "הנך יפה" • "מדברים בשקט" • "שושנים עצובות" |  |
| ממעמקים | "עלה נישא ברוח" • "שובי אל ביתי" • "יש בי עוד כוח" • "ממעמקים" • "מילים יפות מאלה" • "מכל האהבות" |  |
| בין קירות ביתי | "Todas las Palabras" • "שאריות של החיים" • "מי נהר" • "חלומות של אחרים" • "רוב השעות" • "מינהאר לי משיתי" • "הכל עובר" • "מנעי קולך מבכי" |  |
| הביתה, הלוך חזור | "אמא, אבא וכל השאר" • "הביתה, הלוך חזור" • "מחכה" |  |
| רבע לשש | "יורד הערב" • "עכשיו קרוב" • "בלילה" • "Sabe Deus" • "עד שאין יותר לאן" • "בקרוב" • "אם היית רואה" |  |
| מגדל של אור | "תחזור" • "כל יום מחדש" • "עד שתחזרי אליי" |  |
| סינגלים אחרים | "Petit Roi" • "איזה יום טוב" • "על הספסל שבשכונה" |  |
| סולו | סולו |  |
| היד החמה | "היד החמה" • "מעגלים" • "געגוע" • "בחמש שניות" • "לפני שייגמר" |  |
| רייכל - פסנתר - שירים | "לסלוח ולשכוח" |  |
| ואם תבואי אליי | "גלגל מסתובב" • "אהבה כזו" • "ואם תבואי אליי" • "בראשית" • "למה זה מגיע לנו" • "את לא נשארת לבד" |  |
| סינגלים אחרים | "קוצים" • "בובות" • "שבט אחים ואחיות" • "עכשיו נשארנו שנינו" • "כתוב מלמעלה" • "Lumiére" • "אם רק תסכימי" • "למה ככה עצובה" • "מכל הכוכבים בלילה" • "מתגעגעת אותך" • "ככה מיום ליום" • "להאמין" • "אין לך דאגות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Po co" |  |
כיכר אנטין

כיכר אֶנטין היא רחבה הנמצאת בסמוך לשער 7 של אוניברסיטת תל אביב, ושקרויה על שם זוג הנדבנים היהודים אמריקאים סאלי ולסטר אנטין (Entin).
מבנה

הכיכר נמצאת בצידה המערבי של האוניברסיטה, ונבנתה על שטח האוניברסיטה אך מחוץ לגדר המקיפה אותה, וזאת על מנת לקשר בין האוניברסיטה לסביבתה וליצור אזור משותף שבו יוכל הציבור להשתתף בפעילות. הכיכר והמבנים שלצידה תוכננו על ידי האדריכל משה עצמון. הרחבה נמצאת ברחוב חיים לבנון, במקום המפגש שלו עם קצהו המזרחי של רחוב איינשטיין, ברמת אביב.
בשונה ממרבית שעריה של האוניברסיטה, המאפשרים כניסה ויציאה ברגל וברכב, שער 7 מאפשר כניסה ויציאה רגלית בלבד, לאחר מעבר בכיכר. שער זה הוא הכניסה הקרובה ביותר לבניין רקנאטי (של הפקולטה לניהול), והוא מהווה כניסה נוחה גם לבניין בית הספר למוזיקה, לבניין גילמן (של הפקולטה למדעי הרוח), לבניין מקסיקו (של הפקולטה לאמנות), ולבניין הספרייה המרכזית ע"ש סוראסקי.
הרעיון של כיכר אנטין להפגיש בין העיר לבין האוניברסיטה מתממש בייעודה להכיל פעילויות תרבות וחברה. היא מכילה טרסות מושבים לצפייה, רחבות לפעילויות שונות, קולונדה מוצללת למעבר הולכי הרגל, וקוביות בטון לנואמי רחוב. המרצפות מעוטרות בציטטות מהגותם ומחקרם של גדולי החוקרים בעולם ואנשי רוח רבים, בהם אריסטו, חיים נחמן ביאליק, אייזק ניוטון ואחרים. הרעיון של המפגש בין התרבות הממוסדת לבין תרבות הרחוב, שבוצע בהצלחה מרובה במוזיאון פומפידו שבפריז, קיבל כאן פרפרזה מוקטנת במפגש שבין הגלריה לאמנות, האקדמיה למוזיקה, והרחבה שלצידם.
הכיכר נחנכה במאי 1992. באותה עת נולד לסאלי וללסטר אנטין נין ראשון. בצידה הדרום-מערבי של הכיכר ניטע עץ זית על שמו של הנין - ג'רד אנטין לנר.
פרס רכטר לאדריכלות הוענק ב-1992 לאדריכל על תכנון הכיכר.
בצידה הצפוני של הכיכר קיימת חזית מסחרית. הכניסה לחנויות אלה אינה כרוכה בכניסה לאוניברסיטה. לבניין מיטשל של אגודת הסטודנטים ולגלריה לאמנות האוניברסיטאית הסמוכה אליו, הנמצאים אף הם בשולי הרחבה, ניתן להגיע רק לאחר כניסה בשערי האוניברסיטה.
אוניברסיטת תל אביב אינה מאפשרת פעילות פוליטית בתחומה, ועל כן פעילות שכזו וכן הפגנות של סטודנטים נעשות בכיכר (אף שגם לצורך זה נדרש אישור האוניברסיטה כי הכיכר נמצאת בשטחה). במהלך מאבק הסטודנטים להורדת שכר הלימוד ב-1998 הוקם בכיכר אוהל מחאה, בו נערכו 'שיעורים' אלטרנטיביים ומפגשים עם אנשי רוח.
גלריה

כיכר אנטין - מבט מלמעלה
כוכב המוות

דארת' ויידר ודארת' סידיוס, מתבוננים בבניית האב-טיפוס של הכוכב.
בסדרת סרטי מלחמת הכוכבים, כוכב המוות (באנגלית: Death Star) הוא תחנת חלל משוריינת ענקית, אשר משמשת כנשק האולטימטיבי של האימפריה הגלקטית כנגד מתנגדיה.
במהלך סאגת הסרטים, האימפריה בנתה שני כוכבי מוות, ושניהם הושמדו על ידי ברית המורדים. בנייתו של כוכב המוות מופיעה לראשונה בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית', בסצנה אחת, שבה רואים את דארת' ויידר ואת פלפטין, או בשמו הסית', דארת' סידיוס, מפקחים על בנייתו. למעשה, הכוכב שנבנה שם הוא אב טיפוס לכוכב מוות ג'נוסיסיאני, תחנת חלל קטנה יותר ואינה כוללת משגר לייזר להשמדת כוכבי לכת.
כוכב המוות הראשון

בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים רואים את הרוזן דוקו מחזיק את התוכניות לכוכב המוות. האחראי על בניית הכוכב היה המנהל אורסון קרניק והמהנדס הראשי שלו היה גיילן ארסו. למרות קשיים בבנייתן, רק בסרט "רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים" השלימה האימפריה את בנייתו של כוכב המוות הקיסרי, המצויד בתותח טורבו-לייזר אימתני, המסוגל להשמיד כוכב לכת שלם בירייה אחת. אולם האימפריה השתמשה בו בפעם הראשונה כדי להשמיד את העיר "ג'דה סיטי". לאחר שגיילן גילה לביתו כי הכניס בחשאי דרך להשמיד את כוכב המוות, ג'ין ארסו וצוות "רוג אחת" שלה הסתננו לכוכב סקאריף, שם נמצאו תוכניות כוכב המוות. כל אנשי הצוות נהרגו במהלך המשימה, אך התוכניות של הכוכב נשלחו בהצלחה אל הנסיכה ליאה.
רק בסרט הרביעי, "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה", הוכח לראשונה כוחו האמיתי של כוכב המוות, כאשר גראנד מוף טארקין, מפקד התחנה, משמיד את כוכב אולדריאן, ביתה של ליאה, באמצעות תותח הלייזר.
ברית המורדים הצליחה לגנוב את תוכניות כוכב המוות, ולאתר בו את נקודת התורפה. מתקפת חלליות קרב קטנות מדגם X-Wing של המורדים, ובראשה לוק סקייווקר, השמידה את הכוכב ואת כל יושביו, חוץ מדארת' ויידר, אשר הצליח להימלט בחללית ה-TIE Fighter הניסיונית שלו.
כוכב המוות השני

בסרט השישי, "מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי", נבנה כוכב המוות השני, בעל עוצמה גבוהה יותר מכוכב המוות הראשון.
הקיסר פלפטין מנצל את הכוכב הבלתי גמור כדי לטמון מלכודת לברית המורדים, השוהים ליד כוכב סולוסט, ומתחילים את המתקפה באנדור, וכמעט מצליח להשמידם באמצעות תותח הלייזר המחודש. למזלם של המורדים, ברגע האחרון הם מצליחים לפוצץ את שדה הכוח המגן על הכוכב, ולשלוח חוליית תקיפה בראשות הספינה מילניום פלקון, אשר חדרה ללב הכוכב, פוצצה את ליבתו, ובכך הביאה להשמדתו.
בקרב שהתרחש על הכוכב, בין לוק לאביו, דארת' ויידר, ניצח לוק, אך חושמל על ידי פלפטין, בעזרת ברקי הסית' שלו. ויידר, אשר לא היה יכול לחזות בעינוי בנו, לקח את פלפטין בידיו, והשליך אותו לליבת כוכב המוות. מהלך זה היה אחד מהגורמים להשמדת הכוכב.
ה"מילניום פלקון" על צוותה, וכן לוק סקייווקר יחד עם אביו המת, הצליחו להימלט מכוכב המוות ממש לפני שהתפוצץ.
משמיד הכוכבים

שני כוכבי המוות היוו השראה לבסיס "משמיד הכוכבים" של המסדר הראשון, בעל היכולת להשמיד מערכות כוכבים שלמות. משמיד הכוכבים היה נשק עצום שנבנה על גבי כוכב קרח. המשמיד השמיד את מערכת הכוכבים הוסניאן, בירת הרפובליקה החדשה, והרג בכך מיליארדי אנשים. לאחר מכן, התכונן המשמיד להרוס את בסיס המורדים של הנסיכה ליאה בכוכב ד'קאר, את המורדים שיגרו צוות של 24 חלליות X-WING, בראשות המפקד פו דמרון, כדי להרוס אותו. למרות שאיבדו 17 חלליות, הצליח בסוף פו לירות שמונה צמדים של טורפדו פרוטונים על המחולל המפעיל את המשמיד, ובכך הביא לקריסתו של הכוכב ולהשמדת משמיד הכוכבים.
דמיון למימס

בזוויות צילום מסוימות, לכוכב המוות הראשון יש דמיון קל למימס (ירח של שבתאי) בשל מכתש הרשל שעליו. זהו צירוף מקרים כי הצילום הראשון של המכתש התקבל שלוש שנים לאחר צאת הסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה" לאקרנים.
הערות שוליים

↑  ירח שבתאי הוא התאום של כוכב המוות עיתון newscientist מתאריך 11 בפברואר 2005
כוכב המוות הראשון
כוכב המוות השני
מימס, הירח של שבתאי
כיכר אל-הדים

| --- | --- |

מראה על הכיכר ואל שער מנסור
 מיקום
 עיר:  מקנס
 קואורדינטות:  33°53′35″N 5°33′55″W﻿ / ﻿33.893125°N 5.565362°W﻿ / 33.893125; -5.565362
  מפת מיקום  מפה מפורטת  he  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כיכר אל-הדים (בערבית מרוקאית: ساحة الهديم פירוש: כיכר ההרס) היא כיכר מפורסמת בעיר מקנס שבמרוקו. היא נמצאת בסמוך לשער מנסור שהוא השער הכניסה הראשי למתחם הארמון המלכותי ולחומות העיר העתיקה. הכיכר הוקמה בין השנים 1672–1674 לאחר שאסמאעיל מלך מרוקו החליט להפוך את מקנס לבירת ממלכתו, והרס חלק גדול מהעיר העתיקה לצורך הקמת "הארמון המלכותי" המוקף חומות. הכיכר נמצאת בין העיר העתיקה לעיר החדשה, והוקמה כדי להדגיש את יופיו של שער מנסור.
תיאור הכיכר

גודלה של הכיכר הוא 200 מטר אורך ו-90 מטר רוחב. בצידה האחד נמצאים חומות העיר העתיקה כאשר לצידם הוקמו בשנים האחרונות ביתנים מיוחדים בסגנון אדריכלי מרוקאי עבור "השוק העירוני" שנמצא בצידה השני. הכיכר ממוקמת במפגש שבין "העיר העתיקה", "מתחם הארמון המלכותי" ו-"העיר החדשה" כנהוג בערי מרוקו שבהם "מרכז העיר" ממוקם בדרך כלל בחיבור בין ערים עתיקות לצד ערים חדשות שהוקמו בצמוד אליהם. גם ה-"מלאח" היהודי של העיר נמצא בקרבת הכיכר המחולק ל-2 חלקים "הישן" ולצידו "החדש". בצידה הצפוני של הכיכר נמצא: "מוזיאון דאר ג'מאי" שהיה אחד מבתיה של משפחת ג'מאי שהייתה משפחה מעשירי העיר ולאחר מכן בתקופת השלטון הצרפתי שימש בתור בית חולים.
בחלקה המערבי של הכיכר נמצאת מזרקה ולצידה "תחנת כרכרות סוסים".
"המלאח היהודי הישן" נמצא בקצה הצפון-מערבי של הכיכר.
שער מנסור הנמצא בחלקה המזרחי של הכיכר משמש כיום בתור "גלריה לאומנות" וגם בתור שער הכניסה הראשי אל מתחם הארמון ואל מגרש המסדרים המלכותי הקרוי כיום בשם: "כיכר לאלה עוודה".
תרשים הכיכר

500x500px
500x500px
גלריה

שער מנסור בחזית הכיכר - בחלקה המזרחי
חומת העיר העתיקה בצידה הצפוני של הכיכר ולצידה דוכנים שהוקמו לצורך מסחר
השוק העירוני בצידה הדרומי של הכיכר
כריסטיאן טולסן דאהל

כריסטיאן טולסן דאהל, 2011
כריסטיאן טולסן דאהל (בדנית: Kristian Thulesen Dahl; נולד ב-30 ביולי 1969) הוא פוליטיקאי דני, כיהן כמנהיג מפלגת העם הדנית וחבר הפרלמנט הדני.
ביוגרפיה

טולסן דאהל נולד בדנמרק, בנם של אנדרס ואינגה. ב-1988 סיים את לימודי התיכון ולאחר מכן שירת עד 1989 בחיל התותחנים של הצבא הדני. ב-1992 סיים תואר ראשון באוניברסיטת אולבורג וב-1995 סיים תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת אולבורג.
הוא היה חבר המפלגה הפרוגרסיבית הדנית וב-1989 התמודד לראשונה לפרלמנט הדני, אך לא נחל הצלחה. ב-1991 נבחר ליו"ר צעירי המפלגה וב-1993 מונה לחבר פרלמנט זמני מטעם מחוז וייל. באוקטובר 1995 היה ממייסדי מפלגת העם הדנית ונבחר מטעמה ב-1995 לפרלמנט. בשנים 2001 עד 2011 כיהן כיו"ר ועדת הכספים. בספטמבר 2012 מונה ליו"ר מפלגת העם. הוא הוביל את המפלגה להצלחה בבחירות לפרלמנט האירופי בו הייתה למפלגה הדנית הגדולה ביותר ובבחירות הכלליות של דנמרק ב-2015 בו הייתה למפלגה השנייה בגודלה. המפלגה לא נכנסה לקואליציה שהרכיב ראש הממשלה לארס לקה ראסמוסן. במאי 2019 נחלה המפלגה תבוסה בבחירות לפרלמנט האירופאי ובבחירות לפרלמנט הדני שנערכו ביוני 2019 איבדה 21 מושבים מכוחה וזכתה ל-16 נציגים.
לאחר פרישתו מהפרלמנט באוגוסט 2022, מונה למנהל נמל אולבורג.
בשנים 1997 עד 2006 כיהן כחבר מועצת העיירה גיב, הסמוכה לוייל. מ-2008 הוא מכהן כחבר במועצת המנהלים של הבנק המרכזי של דנמרק ומ-2011 חבר בוועדה המייעצת של אוניברסיטת אולבורג. ב-2013 זכה לעיטור אביר מדרגה ראשונה במסדר דנמרק.
הוא נשוי ואב לשלושה.
כוכב הלכת המופלא

| --- | --- |

שיחה עם יוצרי הסדרה בטורונטו
 סוגה:  סדרות טבע
 בימוי:  אלסטייר פות'רגיל 
 מנחים:  דייוויד אטנבורו 
 שחקנים:  דייוויד אטנבורו
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית (שפת המקור)
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  16
 תוכנית המשך:  אין
 הפקה
 חברת הפקה:  נטפליקס
 הפצה:  נטפליקס 
 מוזיקה:  סטיבן פרייס 
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 רשת שידור בישראל:  נטפליקס ישראל
 תקופת שידור מקורית:  5 באפריל 2019 – עד היום
 קישורים חיצוניים
 www.ourplanet.com
 דף התוכנית ב-IMDb
 
עדר ניבתנים מתקבץ על החוף.
נקבת פילה מדברית במדבר נמיב.
יגואר בביצת הפנטנל.
אלתיות אדומות (וכן צ'אר ארקטי) נודדים בנהרות.
עגורי חן במנוחה ממסעם בקיצ'יאן שבראג'סטאן.
כוכב הלכת המופלא (באנגלית: Our Planet) היא סדרת טבע תיעודית שהופקה עבור נטפליקס ויצאה ב-5 באפריל 2019, על כל 8 פרקיה. אף על פי שהיא לא הופקה עבור ה-BBC, הסדרה היא מהיוצרים של סדרות הטבע עולם מופלא והכוכב הכחול, מבית ה-BBC והקריין בה הוא דייוויד אטנבורו, אשר קריין גם סדרות אלה. שיר הנושא של הסדרה נעשה בידי הזמרת הבריטית אלי גולדינג.
סדרה זו עוסקת בכדור הארץ ובחיות הבר ואזורי הטבע שלו, וכן בדרכים שבהן נוכל לשמור עליו ולמה שימור הטבע בכל אזור חשוב כל כך.
ב-14 ביוני 2023, יצאה ישירות לנטפליקס עונה שנייה תחת הכותרת "כוכב הלכת המופלא 2" עם ארבעה פרקים העוסקים בנדידת בעלי חיים.
פרקי הסדרה > עונה 2

עונה זו מציגה נדידת בעלי חיים לאורך העולם:
עולם בתנועה: אריות צדים תאואים מותשים לאחר מסע נדידה מפרך, ארבה בוקע בסודאן ומצליח לנוע ברוח עד לטיבט, מורלטים משוישים בוקעים מביציהם ונעים עם הוריהם לים מיום בקיעתם ואז נודדים לחופי מפרץ אלסקה, בהוואי אלבטרוסים נצחיים ושחורי-רגל מקננים לאחר נדודים בים אך בטעות מאכילים אותם בפלסטיק ההורג אותם מהרעלת עופרת, בקוטב הצפוני נדידה אביבית ההולכת ונהיית קשה משנה לשנה של דוב הקוטב אחרי טרף וניבתנים אחרי מחסה לצאצאיהם, לחופי אלסקה משתה של לווייתנים גדולי-סנפיר ויסעורים כהים והתקבצות כרישים טיגריסים סביב האי לייסן כדי לטרוף את אפרוחי האלבטרוסים שחורי-רגל הלומדים לעוף.
בעקבות השמש: אפרוח האלבטרוס הנצחי מצליח לחמוק מהכרישים הטיגריים ולנדוד הרחק בעולם הנודדים חווים מסע בעקבות השמש: דבורי דבש בגרמניה מחפשים כוורת חדשה, אווזי שלג מקננים בטונדרה בקיץ ונאלצים להישמר משועלי שלג ודובי גריזלי טורפים, גנואים נודדים נטרפים בידי לביאות, באגם בונקובר בוקעים באביב ראשני קרפדה מערבית ובבגרותם הם נודדים מהאגמים ליערות, נדידה של סלמון אדום עד אגם איליאמנה (אנ') מושכת טורפים כמו דובי גריזלי ופוקה ייחודית למים מתוקים, דובת קוטב מחפשת עם גוריה מזון תוך שחייה בין הצוקים, מאות כרישי לווייתן נמשכים לבאר הנפט באל שאהין (אנ') שבמפרץ הפרסי בו משריצים מאות דגי טונה ביצים לים וסייח זברה מצויה לצד אמו ועוד זברות וגנואים חוצה את נהר המארה השוצף ושורץ התנינים.
הדור הבא: סייח הזברה הצעיר מצליח לבסוף לחצות את נהר המארה בשלום, צבי ים זיתניים צעירים בורחים מטורפיהם מהחוף לים וחוזרים אליו בבגרותם, סרטנים אדומים נעים בקבוצות באי חג המולד לעבר האוקיינוס בו הם משריצים, באיי פוקלנד מסע ציד של קבוצת אורקות אחר פילי ים צעירים אותם הם צדים עם הגאות, בניו זילנד פינגווין עבי-מקור מקננים ביערות ובהמשך שוחים דרומה לאכול סביב אנטארקטיקה, בפטגוניה פומות נעות אחרי עדרי הגואנקו אותם הם צדות, הסרטנים האדומים הצעירים חוזרים לאי שלהם ונמלטים מסרטנים קניבלים ומהמין הפולש נמלה צהובה משוגעת (אנ'), עגורי חן חוצים את ההימלאיה מותשים ונחים בכפר קיצ'יאן (אנ') שבצפון הודו ופילים אסייתים החיים ביונאן, צפון סין במסע מפרך צפונה כדי לברוח מבצורת.
החופש לנדוד: הפילים מסין נאלצים לחזור ליונאן לאחר שהצפינו עד לעיר צפופה מדיי אך אנשים פינו להם את הדרך חזרה, פינגווינים לבני-אוזן מקננים סביב ים וודל אך בבגרותם נאלצים לחצות את הים המלא בכלבי ים נמריים ממתינים, אווזי השלג הנעים צפונה לשדות חקלאיים נורים בידי ציידים ובהמשך נטרפים בביצות בידי עיטמים, בטייגה שונר מצליח לעקוב ולצוד בהצלחה ארנבת שלג, מסעם המפרך של אנטילוקפרות נגד איתני הטבע לצד השפעות האדם, לווייתנים אפורים המגדלים את גוריהם במקסיקו עד לגדילתם ואז נודדים צפונה לעבר אלסקה, נמלי גדוד נעים בשיירה בלילות בג'ונגלים ולחופי קליפורניה הלווייתנים האפורים הנודדים נפגעים מספינות ומקטלנים הצדים את גוריהם. לבסוף מסיים אטנבורו שלמרות שבמהלך הנדידה חלק נטרפים רבים יותר שורדים, אך אתגרי העולם המודרני מסכנים את חיי הנודדים בעוצמה רבה אם לא תינתן להם עזרה אנושית.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | הצילום הטוב ביותר בתוכנית עיון | בראד בסטלינק וקייל מקברני | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Eve Batey,Chris Murphy, Creative Arts Emmys 2024: See the Winners Here, Vanity Fair, ‏2024-09-08
| דייוויד אטנבורו |
| --- | --- | --- |
| משפחה | פרדריק אטנבורו (אבא) • ריצ'רד אטנבורו (אח) • מייקל אטנבורו (אחיין) • ג'ון אטנבורו (אח) |  |
| פילמוגרפיה | פילמוגרפיה |  |
| סדרת החיים | החיים עלי אדמות (1979) • הכוכב החי (1984) • מעגל החיים (1990) • החיים במקפיא (1993) • חייהם הסודיים של הצמחים (1995) • חיי הציפורים (1998) • חיי היונקים (2002) • החיים בסבך (2005) • החיים בדם קר (2008) |  |
| סדרות נוספות | חידת גן החיות (1954-1963) • עולם הטבע (1983-הווה) • העדן הראשון (1987) • העולמות האבודים, החיים הנכחדים (1989) • חיי בר מיוחדים (1995-הווה) • מצב הכדור (2000) • הכוכב הכחול (2001) • עולם מופלא (2006) • עולם מופלא: העתיד (2006) • צ'ארלס דרווין ועץ החיים (2009) • האירועים הגדולים של הטבע (2009) • חיים מופלאים (2009) • ראשית החיים (2010) • מדגסקר (2011) • עולם קפוא (2011) • אטנבורו: 60 שנה בטבע (2012) • אפריקה (2013) • עליית בעלי החיים (2013) • סיפור החיים (2014) • המצוד (2015) • שונית המחסום הגדולה (2015–2016) • עולם מופלא 2 (2016) • הכוכב הכחול 2 (2017) • שושלות (2018) • כוכב הלכת המופלא (2019) • ההוכחות לשינויי האקלים (2019) • שבעה עולמות, כוכב אחד (2019) • הוכחות להכחדה (2020) • כוכב מושלם (2021) • החיים בצבע (2021) • הכוכב הירוק (2022) • כוכב פרהיסטורי (2022) • עולם קפוא 2 (2022) • איים פראיים (2023) • עולם מופלא 3 (2023) |  |
| סרטי ותוכניות תלת-מימד | מפלצות מעופפות 3D‏ (2010) • מלך הפינגווינים (2011) • ממלכת הצמחים 3D‏ (2012) • גלאפגוס (2013) • המוזיאון להיסטוריה של הטבע בחיים (2014) • כיבוש השמים (2015) • החיים הזוהרים (2016) • החיים בכוכב הלכת שלנו (2020) • היום האחרון של הדינוזאורים עם דייוויד אטנבורו (2022) |  |
| שמות שנקראו להוקרתו | כדנית אטינבורו • קיפודן חרטומני אטנבורו • Auroralumina • אטנבורוזאורוס |  |
כריסטינה שפאציר

| --- | --- |
 מדינה:  אוסטריה 
 
כריסטינה שפאציר (בגרמנית: Christine Spatzier) היא דוגמנית אוסטרית.
ביוגרפיה

שפאציר נולדה בווינה. בהיותה בת ארבע עשרה עזבה את הלימודים בבית הספר והחלה לעבוד כמזכירה בחברת ביגוד לנשים. היא החלה לדגמן כאשר בחברה שבה עבדה חיפשו דוגמנית לקו בגדים לנערות.
היא התמודדה בתחרות "מיס וינה" שם הייתה לסגנית הראשונה. לאחר מכן התברר כי הזוכה הייתה מתחת לגיל שמונה עשרה, ובעקבות כך התואר עבר לשפאציר.
כמיס וינה היא התמודדה בתחרות "מיס אוסטריה" ונבחרה למקום הראשון.
היא ייצגה את אוסטריה בתחרות מיס תבל 1959.
בתחרות מיס אירופה 1959 זכתה במקום הראשון.
ב-1960 ביקרה בישראל על מנת לקדם אופנה צרפתית.
כריסטפורה השלישי, פטריארך גאורגיה

| --- | --- |

 לידה:  27 במרץ 1873 ורטקויצ'אלה, גאורגיה 
 פטירה:  10 בינואר 1932 (בגיל 58) טביליסי, ברה"מ 
 השכלה:  הסמינר הרוחני של טביליסי 
 תפקיד:  קתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 
כּרִיסטֵפּוֹרֶה השלישי (בגאורגית: ქრისტეფორე III) או כּריסטוֹפּוֹרוּס השלישי (27 במרץ 1873‏-10 בינואר 1932) היה הקתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה (אנ') משנת 1927 ועד למותו בשנת 1932, והארכיבישוף של האפרכיה של טביליסי-מצחתה (גאו').
כריסטפורה נולד ככּרִיסטֵפּוֹרֶה צִיצכִּישווִילִי (ქრისტეფორე ციცქიშვილი) בכפר וֵרטקוִיצַ'אלָה (גאו') שבנפת חרגאולי למשפחת אנשי דת. הוא סיים את לימודיו בסמינר הרוחני של טביליסי בשנת 1895, וכיהן ככומר באובלסט טרנס-כספי (אנ'), ומאוחר יותר בגאורגיה ביישובים: חידיסתאווי (גאו'), סוראמי ונַאבַּאחטֵווִי (גאו'). במקביל הוא לימד תאולוגיה ואת השפה גאורגית. בשנת 1918 הוא למד בחוג להיסטוריה ופילוסופיה באוניברסיטת טביליסי. משנת 1917 היה מעורב באופן פעיל במאבק להשבת מעמד האוטוקפליה של הכנסייה הגאורגית.
ב-18 במרץ 1922 הסמיך אותו אמברוסי כבישוף האפרכיה של מנגליסי (גאו') ולאחר מכן לבישוף האפרכיה של אורבניסי (גאו'). לאחר מעצרו של אמברוסי בשנת 1923 הוא כיהן כממלא מקומו עד ל-26 בפברואר 1925. מ-7 באפריל 1925 הוא הועלה בדרגה ומונה לארכיבישוף המטרופוליטני של האפרכיה של סוחומי-אבחזיה (גאו').
לאחר מותו של אמברוסי ב-29 במרץ 1927, הוא מונה לממלא מקומו עד שב-21 ביוני 1927 הוא נבחר לקתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה. הוא הוביל את הכנסייה הגאורגית בתקופה של לחץ כבד מהשלטונות הסובייטיים, וחידש את הקשר עם הכנסייה הרוסית, שהיה מנותק משנת 1917, גם כדי שתוכל להתמודד בהצלחה מול השלטונות הבולשביקיים החילוניים. הוא נמנע מעימות עם הכנסייה הרוסית בנושא לוח השנה היוליאני, שהיה לוח השנה המקובל בכנסייה האורתודוקסית הרוסית.
הוא נפטר ב-10 בינואר 1932 ונקבר בקתדרלת סיוני.
הערות שוליים

1 2  הקתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה (אנ') הוא תוארם של ראשי הכנסייה הגאורגית מאז שנת 1010.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אמברוסי | הקתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה  1927 – 1932  | הבא: קליסטרטה |
כוצ'אכידזה

המשורר הגאורגי גיאורגי צ'אלאדידלי (גאו') או גיאורגי כוצ'אכידזה, מנציגיה הבולטים של המשפחה
כּוֹצ'אכּידזֶה (בגאורגית: ქოჩაქიძე) הייתה משפחת אצולה גאורגית מסמגרלו (אודישי). האגדה, המובאת ברשומות הגאורגיות, מספרת כי מוצא המשפחה הוא בתחילת המאה השלוש עשרה. הם הובאו לגאורגיה מח'וראסאן (خراسان) שבאזור איראן כבני ערובה ואולצו להתנצר. הרשומות הגאורגיות מציינות את קיומה של המשפחה בתקופת שלטונה של המלכה תמר. בתקופת שלטון האימפריה הרוסית בגאורגיה (המאה התשע עשרה) אושר מעמד האצולה של המשפחה.
יחזקאל מרגלית

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1974 (בן 50) ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן
 השתייכות:  המכללה האקדמית נתניה
 תחומי מחקר:  דיני משפחה  משפט עברי  ביו-אתיקה  דיני חוזים
יחזקאל מרגלית (נולד ב-9 באפריל 1974; י"ז בניסן ה'תשל"ד) הוא פרופסור למשפטים, המשמש פרופסור חבר במכללה האקדמית נתניה.
מרגלית מתמחה בדיני משפחה, משפט עברי, ביו-אתיקה ודיני חוזים.
בשנת 2022 הוציא לאור את הספר "יחסי הורים וילדים – בין דיני משפחה לבין דיני חוזים" ובשנת 2023 הוציא לאור את הספר "קביעת הורות משפטית בהסכמה בישראל", שניהם בהוצאת נבו.
ביוגרפיה

פרופ' מרגלית למד במדרשית נעם ובמספר ישיבות ביניהן ישיבת הר עציון. בעל תואר ראשון במשפטים בהצטיינות ותואר שני במשפטים בהצטיינות יתירה במסגרת המסלול הישיר לתואר שני באוניברסיטת בר-אילן. במסגרת זו כתב בשנת 2006 עבודת תזה בנושא "'ועונתה לא יגרע': על הסדרה צבורית ופרטית של יחסי אישות בין בני זוג". את התואר השלישי השלים בשנת 2011 בעקבות כתיבת עבודת דוקטורט בנושא "קביעת הורות משפטית בהסכמה", גם כן מאוניברסיטת בר-אילן.
במקביל, בתחילת שנותפיים התמחה בטרום התמחות במחלקה הבינלאומית במשרד עורכי הדין גורניצקי ושות' ואת ההתמחות שם עשה בהנחיית עו"ד דפנה טלגם (גורניצקי). בשנים אלו הוא הוסמך כרב מטעם הרבנות הראשית לישראל.
עבד מספר שנים במרכז למשפט רפואי, ביו אתיקה ומדיניות בריאות בקריה האקדמית ובמסגרת זו שימוש כעורך משנה של כתב העת "משפט רפואי וביו-אתיקה" וכן עבד במכון גרטנר לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות בביה"ח תל-השומר. התארח כחוקר אורחברסיטת מנצ'סטר בשנת 2010 ואת הפוסט דוקטורט עשהברסיטת ניו יורק (.N.Y.U) ,שם שימש כחוקר אורח במהלך השנים 2011–2012. עם שובו ארצה החל ללמד באוניברסיטת תל אביב ובהמשך גם באוניברסיטת בר-אילן וכן במספר רב של פקולטות ובתי ספר למשפטים בארץ.
ביוני 2022 מונה לפרופסור חבר במכללה האקדמית נתניה.
יחזקאל מרגלית נשוי לחגית ולהם ארבעה ילדים, הם מתגוררים בפתח תקווה.
תחומי מחקר עיקריים ופעילות אקדמית

פרופ' מרגלית מתמקד בעיקר בחקר הממשק שבין דיני החוזים ודיני המשפחה במישור היחסים הזוגיים ובמישור יחסי הורים וילדים הן בהיבט האזרחי והן בהיבט ההלכתי. במסגרת זו כתב ארבעה ספרים - שנים מהם באנגלית ושנים מהם בעברית. מחקריו מצוטטים במאות מאמרים לועזיים מחוץ לישראל וכן בעשרות מאמרים ופסקי דין בישראל.