stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימה במצולות
הפקה > פיתוח

אולפני דיסני רכשו את הזכויות לעיבוד הספר לסרט כבר בשנת 1996. במהלך אותה התקופה, הכותב טום וילר (אנ') נשכר לעבד את הספר לתסריט, אך הוחלט שהתסריט שיצר לא היה טוב מספיק. לאחר מכן, דיסני שכרו את שירותיו של הכותב ג'פרי בואם (אנ') כדי שיכתוב סקיצה. התסריט שבואם כתב נדחה בדומה לתסריט של וילר. בשנת 1999, הפרויקט הוקפא והזכויות חזרו למחבר הספר, סטיב אלטן.
בשנת 2005, הוכרז שהפרויקט מפותח מחדש על ידי אולפני "ניו ליין סינמה", עם תקציב משוער של 75 מיליון דולר, ההפצה המשוערת הייתה בקיץ 2006. במאי הסרט היה אמור להיות יאן דה בונט, גיירמו דל טורו כמפיק ושיין סלרנו (אנ') כתסריטאי. למרות זאת, ניו ליין סינמה ביטלו את הפרויקט מחשש מחריגה בתקציב. הזכויות חזרו בחזרה לאלטן והפרויקט הוחשב לגיהנום פיתוחי.
בשנת 2015, הוכרז שאולפני האחים וורנר לקחו על עצמם את הפקת הסרט ושתסריט חדש נכתב על ידי דין ג'ורג'ריס. ביוני של אותה השנה, הבמאי איליי רות' היה במשא ומתן לבימוי הסרט. רות' לבסוף ירד מהפרויקט בעקבות "חילוקי דעות יצירתיים" ובמקומו נשכר הבמאי ג'ון טורטלטאוב (אנ') בתחילת שנת 2016. ג'ייסון סטיית'האם ורוב צוות השחקנים לוהקו במהלך חודשי אוגוסט וספטמבר 2016.
הסרט היה הפקה משותפת בין ארצות הברית לסין, והופק בשיתוף פעולה מלא תחת ההגבלות של סין.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו ב-13 באוקטובר 2016 בווסט אוקלנד (אנ') שבניו זילנד. צילומי הסרט הסתיימו ב-4 בינואר 2017 בעיר סניה שבסין (אנ').
הפקה > אפקטים

האפקטים בסרט נעשו על ידי יחידת האפקטים המיוחדים של אולפני סוני (אנ'), האולפן Image Engine (אנ') והאולפן Scanline VFX (אנ'). אנשי הצוות נתקלו בקשיים ביצירת דמות המבוססת על יצור פרהיסטורי, סביבה ימית לסרט ואלמוגים, בועות ויצורים ימיים נוספים.
ביקורות

האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 46% טריות על סמך 307 ביקורות.
האתר Metacritic העניק לסרט ציון של 46/100 על סמך 46 ביקורות.
סרט המשך

ב-4 באוגוסט 2023, יצא סרט המשך בשם "אימה במצולות: התהום".
הערות שוליים

1 2  Raftery, Brian. "The 20-Year Journey of 'The Meg'—the Movie the Internet Wouldn't Let Die". Wired. ISSN 1059-1028. נבדק ב-2023-08-11.
↑  Ryan Turek, The Details of Meg's Demise, ComingSoon.net – Movie Trailers, TV & Streaming News, and More, ‏2007-07-12
1 2  Robert W. Welkos, Trapped down in the depths, Los Angeles Times, ‏2008-04-13
↑  TBA, {TB EXCLUSIVE} Long-Awaited Giant Shark Thriller "Meg" Swims To Warner Bros., The Tracking Board, ‏2015-06-03
↑  Justin Kroll, Eli Roth to Direct Giant Shark Thriller ‘Meg’ for Warner Bros. (EXCLUSIVE), Variety, ‏2015-06-16
↑  Eli Roth Exits Giant Shark Movie Meg at Warner Bros., Collider, ‏2016-03-06
↑  Jason Statham Joins Meg, Will Battle Giant Shark, Collider, ‏2016-04-14
↑  Rebecca Sun, ‘The Meg’ Producers on Keys to U.S.-China Co-Production Success: “It Had to Be Culturally Sound”, The Hollywood Reporter, ‏2018-10-31
↑  Patrick Frater, ‘The Meg’ Aims Big at China, but Will Audiences Bite?, Variety, ‏2018-08-08
↑  Jason Statham, Jon Turteltaub start shooting 'Meg' in New Zealand – UPI.com, UPI
↑  Meg: Filming Begins on Giant Shark Movie with Jason Statham, Collider, ‏2016-10-13
↑  admin, THE MEG: How Imageworks Helped Make a Massive Megalodon, VFX Voice Magazine, ‏2018-09-11
↑  The Meg – Rotten Tomatoes, www.rottentomatoes.com, ‏2018-08-10
↑  The Meg, נבדק ב-2023-08-11
יוסיף שפירו

| --- | --- |

 לידה:  13 בנובמבר 1918 קייב, המדינה האוקראינית 
 פטירה:  11 במרץ 1999 (בגיל 80) מוסקבה, רוסיה 
 ענף מדעי:  פיזיקה, פיזיקה גרעינית, פיזיקת חלקיקים 
 מנחה לדוקטורט:  איליה פרנק 
 
יוסיף שפירו (ברוסית: Иосиф Соломонович Шапиро‏; 13 בנובמבר 1918 - 11 במרץ 1999) היה פיזיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בתחום פיזיקת חלקיקים.
קורות חיים

יוסיף שפירו נולד בשנת 1918 בקייב למשפחה יהודית. זו הייתה תקופה של מלחמת האזרחים ברוסיה ושליטה על העיר עברה מצד לצד מספר פעמים. אביו היה פקיד. בשנת 1926 המשפחה עברה למוסקבה בה הוא סיים לימודי בית ספר.
בשנת 1941 שפירו סיים לימודי פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה ובמקביל סיים לימודי שנה שנייה בבית ספר גבוה למשחק.
לאחר פלישת נאצים לברית המועצות שפירו נשלח לקורס קצינים ולחם בחזית כקצין ביחידת תותחנים. הוא קיבל עיטור על פעילותו.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה שפירו שוחרר מהצבא ונשלח לאוניברסיטת מוסקבה בה עבר השתלמויות בפיזיקה גרעינית. לאחר סיום הקורס הוא החל לעבוד במכון לפיזיקה גרעינית של האוניברסיטה.
שפירו היה מעורב בפרויקטים שקשורים לבניית פצצה גרעינית. בשנת 1952 בתקופת משפט הרופאים נשללה ממנו גישה לחומרים סודיים והוא היה מועמד לפיטורין כמו יהודים אחרים. בלחץ הנהלה מדעית של המכון הוא נותר בעבודה ולאחר פטירת יוסיף סטלין הוא קיבל בחזרה את הסיווג הביטחוני.
שפירו עבד תחת איליה פרנק שבהנחייתו סיים לימודי תואר שלישי ובהמשך עשה עבודת פוסט דוקטורט.
בשנת 1958 שפירו התחיל לעבוד במכון לפיזיקה ניסויית ותאורטית של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1981 הוא עבר למכון לבדב לפיזיקה וכיהן בו כמנהל מחלקה.
במקביל לעבודה המחקרית שפירו היה מלמד באוניברסיטת מוסקבה, מכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה ובאוניברסיטה הלאומית למחקר גרעיני בה כיהן כפרופסור במשך כ-20 שנים.
בשנת 1979 שפירו נבחר כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים.
שפירו נפטר בשנת 1999 במוסקבה ונטמן עם משפחתו בבית העלמין דונסקויה החדש.
יוסיף שפירו היה מומחה לתחומים שונים בפיזיקת חלקיקים. הוא כתב מספר ספרים בתחום מומחיותו וספרי לימוד למוסדות להשכלה גבוהה. הוא היה חבר מערכת של כתבי עת שיצאו לאור בברית המועצות ושל Nuclear Physics. שפירו התעניין בהיסטוריה של פיזיקה ונתן מספר הרצעות בנושא.
גיל דור

| --- | --- |

 לידה:  12 בדצמבר 1952 (בן 72) חולון, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מקום לימודים:  מכללת ברקלי למוזיקה, קווינס קולג' 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 
גיל דור עם אחינועם ניני בפסטיבל "בארדנטרפן" בנירנברג, 2014
גיל דור (נולד ב-12 בדצמבר 1952) הוא נגן גיטרה ישראלי הידוע בעיקר בשיתוף הפעולה ארוך הטווח כמלווה, מעבד, מפיק ומלחין שותף עם אחינועם ניני.
ביוגרפיה

דור גדל בחולון. ההורים שלו היו פסנתרנים חובבים, וטיפחו את הגישה שלו ושל אחיו יובל דור למוזיקה בגיל צעיר. לאחר שלמד פסנתר אצל אחיו יובל (שהיה חבר בלהקת הכל עובר חביבי), הוא התחיל ללמוד גיטרה בבית בן עשר, תחילה כאוטודידקט, ומאוחר יותר אצל נגן הגיטרה מנשה בקיש, אצלו למד במשך שמונה שנים. שירת בלהקת פיקוד המרכז ובשנת 1972 השתתף בתוכניתה "שר מי ששר אחרון". השיר "האיש מן הבקעה" מהתכנית הצליח, שנגינת הגיטרה של דור בולטת בו. 
כשסיים את שירותו הצבאי ב-1974, הוא נסע לבוסטון עם אשתו נטע ולמד במכללת ברקלי למוזיקה. בשנת 1975, דור עבר לניו יורק, שם למד בקווינס קולג' ועבד עד 1981.
קריירה מוזיקלית

ב-1981 דור חזר לישראל, ועד מהרה עבד כנגן וגיטריסט ג'אז פעיל בסצנה המקומית. הוא ניגן גם עם שלום חנוך והשתתף כגיטריסט בהקלטות האלבום "חתונה לבנה". ב-1985 ייסד את רימון בית ספר למוסיקה, נבחר כדקאן ולימד שם, תוך המשך פעילות כנגן, אמן ג'אז ומלחין לווידאו ותיאטרון. בקיץ 1986 ו-1987 הוא סייר עם הגיטריסט אל דימיולה באירופה.
באוקטובר 1989 גיל פגש את אחינועם ניני שבאה ללמוד ברימון. מאותו רגע, פעילותו בהופעות והקלטות הייתה קשורה לפעילותיה.
הוא סייע לאחינועם ניני ולמירה עווד בהפקת השיר "עינייך" שייצג את ישראל באירוויזיון 2009.
דיסקוגרפיה > עם אחינועם ניני

אחינועם ניני/גיל דור בהופעה חיה (יולי 1991)
אחינועם ניני גיל דור (ספטמבר 1993)
Noa (מרץ 1994)
Calling (מאי 1996)
אחינועם ניני (אפריל 1997)
אחינועם ניני & התזמורת הפילהרמונית הישראלית (אפריל 1998)
Blue Touches Blue (מרץ 2000)
האוסף הראשון (מרץ 2001)
Now (ספטמבר 2002)
Noa Gold (אוקטובר 2003)
נועה חיים - תקליטור/DVD כפול עם רביעיית סוליס (אוקטובר 2005)
Genes & Jeans (אפריל 2008)
There Must Be Another Way ‏(2009)
Medicine ‏(2014)
הערות שוליים

↑  "גיל דור". MOOMA website of Music in Israel.
↑  "גיל דור". Rimon school of music.
↑  Noa - official website
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300630505171  BnF: cb141726950 (data)  ISNI: 0000 0001 1884 658X  LCCN: n99030111  MusicBrainz: 227352b3-80a9-4c35-83be-09d36ed684ef  SNAC: w66d7cbh  VIAF: 101097473   WorldCat (עם VIAF): 101097473
מור גרינוולד

| --- | --- |

 לידה:  2 בינואר 1851 טולנה, הונגריה 
 פטירה:  7 בפברואר 1912 (בגיל 61) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  רופא מיילד, גינקולוג, בלנאולוג 
 מספר צאצאים:  2 
 
מור גרינוולד (בהונגרית: Grünwald Mór;‏ טולנה, 2 בינואר 1851 – בודפשט, 7 בפברואר 1912) היה דוקטור לרפואה, רופא מיילד-גינקולוג, בלנאולוג, בעל תואר "יועץ מלכותי" שהוענק לו על ידי פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה (ומלך הונגריה) באימפריה האוסטור-הונגרית. בעל בית הבראה ובית חולים פרטי מן הראשונים בהונגריה.
ביוגרפיה

מור גרינוולד נולד במשפחה יהודית כבנם של ברנאט גרינוולד ושל נטי לוי. הוא השלים את לימודי התיכון שלו בבית הספר התיכון המלכותי הקתולי בבאיה ולאחר מכן הפך לסטודנט בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). בשנת 1878 הוסמך כדוקטור לרפואה והחל להתמחות במכון הרפואי של הגינקולוג טיבדאר קזמרסקי ומשנת 1881 המשיך בהתמחות והפך לעוזר הוראה ולמרצה במחלקה למיילדות וגינקולוגיה של מרפאה מספר 2 בניהולו של וילמוש טאופר. ב-1885 התיישב בסליאץ', במחוז זויום, שם מונה לרופא ספא. הוא כתב מחקרים ומאמרים שהציגו את המרחצאות (ספא) של סליאץ' והפכו אותן לפופולריות.
בין 1892 לבין 1893 בנה את "בית ההבראה גרינוולד" שנשא את שמו ונבנה בשדרת פארק העיר 13. המוסד היה בית החולים ובית ההבראה (סנטוריום) לנשים בבעלותו הפרטית. הבניין נבנה על פי תוכניתו של האדריכל ארנה שאנן (ממוצא גרמני).
קברו ומצבתו של גרינוולד נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
משפחתו

אשתו הייתה אתלקה שטרן (1866–1942), בתם של מיהאי שטרן ושל רוזליה ביכלר, לה נישא ב-19 בספטמבר 1886 בבית הכנסת של אובודה.
ילדיהם:
בלה גרינוולד (1887–1944) היה רופא. אשתו הייתה ברתה ליכטשיין (1897–1944). שניהם ניספו בשואה
רנה גרינוולד (1889–?). בעלה היה נאנדור נוח הרשטיין (1878–1944) בעל קרקעות.
מחקריו וכתביו

סליאץ', מרחצאות עשירות בחומצה פחמתית וברזל ליד זויום. התיאור העדכני ביותר של מוסדות מקומיים, מקורות רפואיים והתוויות רפואיות. בודפשט, 1887
על ההשפעה הפיזיולוגית של אמבטיות חומצה פחמתית מוגזות. בודפשט, 1892
על מכוני הספא שלנו. בודפשט, 1892. (הדפסה מיוחדת מתוך המדריך לבריאות הציבור)
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái III. (Fa–Gwóth). Budapest: Hornyánszky. 1894. יוז'ף סיניאי:חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a tolnai izraelita hitközség születési akv. 1/1851. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-12-04.
↑  "Házasságkötési bejegyzése az óbudai izraelita hitközség házassági akv. 29/1886. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-12-04.
משרד ההגנה (אוקראינה)

| --- | --- |


בניין משרד ההגנה בשדרות פוביטרופלוטסקי 6, קייב
 מידע כללי
 מדינה:  אוקראינה 
 תחום שיפוט:  אוקראינה 
 סוכנות אם:  ממשלת אוקראינה 
 תאריך הקמה:  24 בספטמבר 1991
 ממשלה:  ממשלת אוקראינה
 שר:  רוסטם אומרוב
 תאריך כניסה:  נובמבר 2021
 מטה מרכזי:  קייב 
 תקציב:  1,164,048,728,400 הריבניה (נכון ל־2024) 
 www.mil.gov.ua
 
דגל משרד ההגנה האוקראיני
משרד ההגנה של אוקראינה (באוקראינית: Міністерство оборони України), הוקם ב-24 בספטמבר 1991, חודש לאחר הכרזת העצמאות של אוקראינה. עם הקמתו, קיבל המשרד את האחריות על כלל כוחות הצבא הסובייטי שבשטחה של אוקראינה.
נשיא אוקראינה (כיום וולודימיר זלנסקי) הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של אוקראינה.
ב-1994 אוקראינה ויתרה מרצונה על פיתוח נשק גרעיני. המשרד הוציא סכומי כסף משמעותיים על הריסת מתקני הגרעין וביטול כוחות הגרעין, הבסיסים הצבאיים וכוח האדם, בהתאם לדרישות ההסכם אודות הכוחות המזוינים הקונבנציונליים באירופה.
יעדים ומשימות

ברגע שאושרה הקמתו על ידי הראדה העליונה (הפרלמנט האוקראיני), יעדיו העיקריים של המשרד היו מניעת עוינות, בניית הצבא, הדיפת כל סוג של תוקפנות (בפנים הארץ ומחוצה לה). מדיניות הביטחון הלאומי של המדינה התבססה על מדיניות של אי-התערבות, כיבוד הריבונות הלאומית של שכנותיה ודחיית כל שימוש בכוח ככלי של השפעה.
בשל הרגישות הפוליטית, תורת הלחימה הותאמה לזו של אוקראינה ולא הצביעה על איומים ספציפיים ולא התייחסה ל"מדינות, אשר מדיניותם מהווה איום צבאי או מוביל להתערבות בענייניה הפנימיים של אוקראינה, או מחבל בשלמותה הטריטוריאלית והאינטרסים הלאומיים של אוקראינה".
לפיכך, משרד ההגנה אחראי על:
תמיכה בפעילות היומיומית של הכוחות המזוינים
גיוס והכשרת לוחמים
ערך הלחימה
אספקת נשק וציוד צבאי
מתן חומרים, מימון ומשאבים אחרים בהתאם לדרישות הצבא
שליטה על שימוש יעיל במשאבים אלה
שיתוף פעולה עם הממשלה בענייני צבא
שיתוף פעולה טכני צבאי בינלאומי
בקרה על פעילות הכוחות המזוינים
פיתוח תנאים לפיקוח אזרחי על הכוחות המזוינים.
הערות שוליים

↑  Історія створення Збройних Сил України
↑  Government portal :: Ministry of Defence of Ukraine
↑  http://www.dtic.mil/doctrine/jel/jfq_pubs/18_15.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 9010154260365524480005   WorldCat (עם VIAF): 9010154260365524480005
מור ליבמן

| --- | --- |

 לידה:  1843 Ďurkov, סלובקיה 
 פטירה:  24 במרץ 1908 (בגיל 65 בערך) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  רופא, גינקולוג, רופא מיילד, כירורג 
 מספר צאצאים:  3 
 
מור ליבמן (בהונגרית: Liebmann Mór; ג'רקה, 1843 – בודפשט, 24 במרץ 1908) היה דוקטור לרפואה (MD), רופא מיילד-גינקולוג, כירורג, פרופסור באוניברסיטה.
קורות חייו

מור ליבמן נולד במשפחה יהודית כבנם של מאייר (מאיר) ליבמן ושל יוהנה גולדברגר. הוא קיבל את התואר ברפואה באוניברסיטה המלכותית ההונגרית (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) בשנת 1869, ומשנת 1870 עבד לצד יוז'ף פליישר כמתמחה במחלקת המיילדות של בית החולים סנט רוקוש. ב-1872 עבר את בחינת המיילדות, ובשנת 1873 קיבל הסמכה ככירורג באוניברסיטת וינה - במרפאת בילרוט. לאחר שחזר הביתה, עבד כמתמחה בתשלום במרפאת המיילדות של אוניברסיטת בודפשט ומאוקטובר 1874 כרופא ומרצה. בשנת 1878 הוסמך כמרצה בכיר בכירורגיה מיילדותית ולאחר מכן כפרופסור (חיצוני,לא חלק מהצוות). משנת 1883 עמד בראש המחלקה כמנהל לגינקולוגיה ומיילדות בפוליקליניקה הכללית בבודפשט. הוא פרסם את מחקריו ב:
שבועון רפואי
רפואה (Gyógyázat)
Pester Medizinische Chirurgische Pressé
ליבמן הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
משפחתו

אשתו הייתה הרמינה הולנדר (שומוש, 1859–1932), בתם של לאיוש הולנדר ושל רוז'ה בהם, לה נישא בסביבות 1873.
ילדיהם:
ארנה ליבמן (1879–1945) עורך דין, יועץ משפטי בנקאי.
גיזלה ליבמן (1881–?). בעלה מור קלאר (1863–1926) הוא רופא.
ארז'בט ליבמן (1887–?). בעלה אלמר מאנדי (מנדל) (1878–?) היהעורך דין.
מחקריו ופרסומיו העיקריים

על מניעת זיהום בלידה (בודפשט, 1905)
מקרה של הפלת עובר, שבועון רפואי 1872.
דו"ח על פעולת מחלקת המיילדות של בית החולים רוקוש בפשט בשנת 1871, 1873.
היפוך רגל עקב מידה גדולה יותר של היצרות אגן
על גיל הלידה של בראון, מורה וינאי
נתונים על זירוז לידה מוקדמת מלאכותית עם 8 ממצאים
מקרה של ניתוח פיסטולה בפי הטבעת
התקדמות לגבי הוצאת הרחם בניתוח קיסרי, 1874
כמה נתונים לאמצעי מניעה נגד קדחת לידה, 1876
האיכות של קרום הבתולים לפני ואחרי הלידה 1877
שלושה מקרים של חסימת לידה עקב חריגות בלידות רכות, בגרמנית
בשאלת האינדיקציות והתנאים של ניתוח המלקחיים, 1879
הוצאת גוף זר (נוצה) מהרחם, 1881
חסימת הרחם לאחר לידה קשה, 1883
בשאלת מניעת קדחת הלידה, 1891.
שיטה נדירה לחיסול עובר מת ברחם, 1894
סיבת צוואר הרחם לידע של מכשולים ללידה); בלוח הכיס הרפואי (1880)
על שטיפת הרחם, 1883
טיפול בפצעים באברי המין בלידה. רפואה (1894)
על צניחת רחם ונרתיק ב-mulliparaks, בגרמנית ב-Centrallblatt für Gynaelkologie); Pester med. צייר. In Presse (1895. Zur Kenntniss der Dystocie durch Cervix-Anomalien.)
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái VII. (Köberich–Loysch). Budapest: Hornyánszky. 1900. (יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים)
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 152/1908. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-03-04.
↑  "Gyászjelentése". Pesti Hírlap. 1908-03-26. נבדק ב-2021-03-05.
↑  Sírjának képe a Find a grave oldalon
↑  "Liebmann Mórné halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári halotti akv. 159/1932. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-03-04.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מור ליבמן".
מונה ואן דיין

| --- | --- |

 לידה:  9 במאי 1921 ווטרלו, ארצות הברית 
 פטירה:  2 בדצמבר 2004 (בגיל 83) יוניברסיטי סיטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת איווה, אוניברסיטת צפון איווה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  שירה 
 יצירות בולטות:  Near Changes, Firefall 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1972)  עמית האקדמיה האמריקאית לשירה (1980)  הפרס להנצחת שלי (1987)  פרס הספר הלאומי לשירה (1971)  פרס בולינגן (1971)  פרס פוליצר לשירה (1991)  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  פרס ראסל לוינס לשירה 
 
מונה ואן דיין (בשמה המלא: מונה ג'יין ואן דיין; באנגלית: Mona Van Duyn;‏ 9 במאי 1921 – 2 בדצמבר 2004) הייתה משוררת אמריקאית והאישה הראשונה שזכתה בפרס השירה האמריקאי (U.S. Poet Laureate) בשנים 1992–1993. היא נודעה ביכולתה לבחון לעומק את חיי היום-יום של אנשים מן השורה, ולבטא את ממצאיה בשירים המשלבים את השגרתי עם הייחודי, ואת המופשט עם המוחשי. מלבד פועלה כמשוררת, הייתה ואן דיין יועצת לכתיבה וממייסדי כתב-העת לשירה "פרספקטיבה".
ביוגרפיה

ואן דיין נולדה בשנת 1921 במדינת איווה שבארצות הברית וגדלה בעיירה קטנה בשם אלדורה. אף על פי שהוריה (חקלאים לשעבר) ומוריה מעולם לא עודדו אותה לקרוא שירה, ואן דיין קראה ואף העריצה עולם זה. היא התחילה לכתוב שירה בגיל חמש והפכה למבקרת קבועה בספריית העיירה, שם ניצלה זמנה לקריאת רומנים וספרי שירה רבים.
ואן דיין רכשה השכלה גבוהה בסמינר למורים ובאוניברסיטה שבמדינת איווה, שם גם פגשה את בן-זוגה לעתיד – ג'רוויס ת'רסטון. הם נישאו ב-1943, והיו נשואים עד מותה, במשך יותר מ-60 שנה. חיי נישואיהם היוו השראה לכתיבתה – ואן דיין האמינה שניתן למצוא באהבה ובאמנות את האפשרות לגאולה. היא נהגה "להחליף שירים" בדואר עם ידידה המשורר ג'יימס מריל (אנ') במשך שנים רבות, החל מ-1964 ועד 1981.
ואן דיין נאבקה תקופה מתמשכת במחלת הדיכאון, אך רק לעיתים רחוקות שיתפה זאת עם סובביה מכיוון שהעדיפה להתמקד בתקופות הארוכות שבהן הייתה בריאה ופרודוקטיבית. ואן דיין מתה מסרטן העצמות בשנת 2004, בגיל 83, בעיר סנט לואיס שבמדינת מיזורי שבארצות הברית. כשמונה שנים לפני מותה חדלה לכתוב, כנראה בהשפעת התרופות. אוסף השירים האחרון שלה פורסם ב-2002. בדיווח על מותה בעיתון וושינגטון פוסט צוינה שנינותה יוצאת הדופן, וצוטטו שתי שורות מתוך אחד השירים שלה:
The world's perverse"
"but it could be worse
("העולם הוא סוטה,
אבל יכול להיות גרוע יותר")
ביוגרפיה > קריירה

במהלך הקריירה שלה הייתה ואן דיין לעיתים באור הזרקורים, ולעיתים קרובות יותר מחוצה לו. היא נהגה לכתוב בהומור ובציניות על אהבה, זמן ואמנות. אוסף השירים הראשון של ואן דיין נקרא "Valentines to the Wide World" ופורסם ב-1959. אחריו פורסם האוסף "A Time of Bees", שהיווה חלק מסדרת פרסומים של שירה מודרנית מטעם אוניברסיטת צפון קרוליינה. ואן דיין פרסמה במהלך חייה 10 אוספים של שירה, וזכתה בעבורם בפרס "Bollingen Award" היוקרתי ב-1970 (ביחד עם המשורר ריצ'רד וילבור), בפרס פוליצר לשירה (שקיבלה ב-1991 על אוסף השירה השביעי שלה, שנקרא "Near Changes"), ובפרסים רבים נוספים בהם פרס הספרות הלאומי ופרס השירה האמריקאי. תגובתה של ואן דיין לפרסים הרבים שקיבלה הייתה: "פרסים הם הכרחיים בצורה נוראית עבור אמנים, על מנת לתת להם הרגשה טובה, אבל אחרי שאמן זוכה בשניים או שלושה פרסים צריך להעניק פרסים לאמנים אחרים. אני מרגישה מובכת מפרסים כאלה".
ואן דיין לימדה כתיבה במספר מוסדות חינוכיים, הנחתה סדנאות כתיבה והרצתה בכנסים ברחבי ארצות הברית. באוניברסיטת וושינגטון שבסנט לואיס היא שימשה כיועצת לכתיבת שירה ולימדה הן בקולג', הן במחלקה לאנגלית של האוניברסיטה, והן בתוכנית הכתיבה כפרופסור אורח. ב-1947 ייסדו היא ובן-זוגה את כתב העת לשירה "פרספקטיבה", שהיא הייתה שותפה בעריכתו עד שנת 1975.
סגנון כתיבה

שירתה של ואן דיין מאופיינת בכתיבה אסתטית ומדויקת, המושכת את תשומת-לב הקוראים בשל המסרים הבולטים שעולים ממנה ומשקפים את קולה החזק, הברור, והמקורי של המשוררת. כתיבתה של ואן דיין משלבת הומור עם טכניקה, ומשקפת רגשות עמוקים ומחשבות המתפתחות מתחת לפני השטח הרוגעים של חיי הכפר. בשירים מדודים ומוקפדים, שלעיתים קרובות מתארים אירועים יומיומיים כמו טיולים לגן חיות, ביקורים בבתי חולים ועריכת קניות בחנות הירקות, ואן דיין חושפת מאבק תמידי עם הזמן ועם מערכות יחסים. לעיתים קרובות, מתוארת ואן דיין כ"משוררת ביתית", והיא משתמשת בהומור ובאירוניה על מנת למצוא משמעות בעולם חסר רחמים. ואן דיין עצמה אמרה בזמנו: "אני מאמינה ששירה טובה יכולה להיות מקושטת/מפוארת כמו כנסייה או עירומה כמו מחסן, כל עוד המשוררת מתעמתת עם עצמה בכנות ובאופן מלא. אף אחד לא נולד עם היכולת לעשות פעולה כזאת של התעמתות, בשירה או בכל שדה אחר. קריירת הכתיבה היא פשוט מאמץ מתמשך לפתח את המיומנות הזאת בעצמך".
כתיבתה של ואן דיין עמוסה קישורים למקורות ספרותיים. ואן דיין נהגה להשתמש בכתיבה תחבירית שמרנית בהשוואה לכותבים אחרים, כולל בחריזה, והגנה על סגנון הכתיבה הזה שלה (המכונה "מטר" – סגנון כתיבה קצבי שמתבסס על הקצב הטבעי של השפה) בכך ש"זהו לא סתם סגנון כתיבה, אלא סגנון חיים". בריאיון עימה, ואן דיין סיפרה שסגנון הכתיבה הייחודי שלה לא מתבסס על תאוריה מובנית שנבחרה על ידה באופן מודע, אלא נוצר "בטעות": כילדה היא כתבה בסתר, היות ששירה לא נלמדה אז בבתי הספר, וסגנון כתיבתה אז היה קלאסי והושפע מספרי שירה שמצאה בספריית העיירה הקטנה שבה גדלה. כשהגיעה לקולג' נחשפה לשירה הכתובה ב"סגנון חופשי", וכך נוצר השילוב בין השניים.
מעבודותיה הבולטות

Valentines to the Wide World (The Cummington Press), 1959.
A Time of Bees (University of North Carolina Press), 1964.
To See, To Take: Poems (Atheneum), 1970 —winner of the 1971 National Book Award for Poetry
Bedtime Stories (Ceres Press), 1972.
Merciful Disguises:: Poems Published and Unpublished (Atheneum), 1973.
Letters From a Father, and Other Poems (Atheneum), 1982.
Near Changes (Knopf), 1990 —winner of the 1991 Pulitzer Prize for Poetry
Firefall (Knopf), 1992.
If It Be Not I: Collected Poems, 1959-1982 (Knopf), 1994.
Selected Poems (Knopf), 2003.
הערות שוליים

↑  Mona Van Duyn | The Bollingen Prize for Poetry, bollingen.yale.edu
1 2 3  Search | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
1 2 3  archive.ph, archive.ph
1 2  Joel Minor, Research Guides: Modern Literature Collection Authors: Mona Van Duyn, libguides.wustl.edu (באנגלית)
1 2  Academy of American Poets, About Mona Van Duyn | Academy of American Poets, poets.org
↑  Peter Armenti, Research Guides: Mona Van Duyn, U.S. Poet Laureate: A Resource Guide: Introduction, guides.loc.gov (באנגלית)
↑  Intimate meter with Mona Van Duyn, נבדק ב-2022-10-23
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007456074905171  PLWABN: 9810638031305606  BnF: cb12806804v (data)  GND: 120637588  ISNI: 0000 0001 1438 2896  LCCN: n81147222  MusicBrainz: 3f9cfe86-5746-47f3-9211-03d9bd7023c4  NTA: 106052705  SNAC: w6qr5gjs  SUDOC: 082091005  VIAF: 14898782   WorldCat (עם VIAF): 14898782 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מונה ואן דיין".
החץ הירוק: ציידי הקשת הארוכה

| --- | --- |

עטיפת החוברת Green Arrow: The Longbow Hunters #1 מאוגוסט 1987, אמנות מאת מייק גרל.
 מידע קומיקס
 יוצר:  מייק גרל
 תקופת פרסום מקורית:  אוגוסט 1987 – אוקטובר 1987 (כ־62 ימים)
 סינדיקציה:  DC קומיקס
 מסת"ב:  מסת"ב 0-930289-38-2
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפת המקור:  אנגלית אמריקאית 
 מוציא לאור:  DC קומיקס 
 מספר החוברות:  3
 
החץ הירוק: ציידי הקשת הארוכה (באנגלית: Green Arrow: The Longbow Hunters) היא מיני-סדרת קומיקס בת שלוש חוברות שפורסמה בחוברות הקומיקס החץ הירוק בין אוגוסט לאוקטובר 1987 על ידי חברת DC קומיקס. את הסדרה כתב ואייר מייק גרל.
המיני סדרה הייתה מועמדת לפרס אייזנר בשנת 1988, והייתה פופולרית דיו כדי שגרל יפקח על הרצתה של סדרת כותרים על דמותו של החץ הירוק, שנמשכה כ-11 שנים.