stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נמל התעופה בן-גוריון
היסטוריה > מסוף שנות ה־50 עד שנות ה־90

לקראת כניסת עידן הסילון הועלו תוכניות שונות לשדרוג הנמל לקליטת מטוסי הסילון. מנגד היו שטענו שעדיף לבנות נמל תעופה חדש קרוב יותר לים, ולא להשתמש בנמל הקיים בגלל קרבתו לגבול אולם בסופו של דבר הוחלט על שדרוג השדה הקיים. בנובמבר 1959 נחת בנמל מטוס דה הבילנד קומט סילוני בגודל בינוני לצורך ניסוי, ובאפריל 1960 הוא החל לשמש בטיסות סדירות לנמל התעופה. באמצע 1959 הוחל בבניית מסלול באורך של 2,700 מטרים, להם נוספו עוד 300 מטר תוך כדי העבודות, לצורך נחיתת מטוסי סילון גדולים. המסלול נחנך ב־21 בדצמבר 1960 בהמראת מטוס לא סילוני של אל על. במקביל, שופץ מבנה הטרמינל. מטוס סילוני גדול ראשון נחת בנמל בתחילת ינואר 1961. כניסת מטוסי הסילון הציבה בפני הנהלת הנמל אתגרים שונים וביניהם, יצירת שקעים בחניות המטוסים בשל כובד המטוס, צמצום מקומות החניה למטוסים אחרים וכן קשיים בתדלוק.
במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 הופסקה הפעילות האווירית הפנים ארצית בנמל והועברה לשדה דב. רק ב-1969 שבו טיסות פנים לפעול בנמל.
בשנת 1961 נפתח בקרבת שדה התעופה מלון אוויה, מלון התעופה הראשון במזרח התיכון, ששירת אנשי עסקים וצוותי אוויר. שירותי המלון פעלו ללא הפסקה לאורך כל היום והלילה כולל המסעדות ושירות ההסעה לשדה התעופה אשר יצא מדי חצי שעה.
עד שנת 1972 היה אולם הנוסעים הנכנסים פתוח ומקבלי הפנים יכלו לגשת אל הנוסעים המגיעים מיד עם נחיתתם, אולם בעקבות הטבח בנמל התעופה לוד הוקם קיר זכוכית משוריין גדול שהפריד בין מקבלי הפנים לבין הנוסעים.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים ב-1973, הצטמצמה התנועה האווירית האזרחית בנמל, אולם הוא קלט את 566 מטוסי הרכבת האווירית שהטיסו ציוד צבאי לישראל. לאחר מותו של דוד בן-גוריון בדצמבר 1973, נקרא על שמו שדה התעופה, ובשנים שלאחר מכן השתרשו ראשי התיבות "נתב"ג" ככינויו של נמל התעופה. באותה תקופה גם נסלל "המסלול השקט", שהפך מסלול הטיסה העיקרי של הנמל.
עם השנים והעלייה בתנועה האווירית, הורחב השדה באופן משמעותי על ידי רשות שדות התעופה שקמה ב-1977 והופקדה על ניהולו של הנמל. בין היתר, נוספה קומה שנייה לטרמינל הנוסעים ובה מתחם לחנויות פטורות ממע"מ (דיוטי פרי), נבנו שערי עלייה למטוס חדשים, אולם מקבלי פנים חדש ומגדל פיקוח חדש. כל אלה נוספו לבניין המנדטורי בשיטת "טלאי על טלאי". בתחילת שנות ה-90 נסלל מסלול הסעה במקביל למסלול הנחיתה הראשי.
תנועה > מטען

בשנת 2007 טיפל הנמל בסחורה בהיקף של 340,000 טון, והיה זה גידול של 7% לעומת נתוני השנה הקודמת. כשני שלישים מסך המטען שעבר בנמל, הוטס ב־4,532 טיסות מטען ייעודיות. בשנת 2008 עמד היקף תנועת המטען בנמל על 331,000 טון, אך בשנה שלאחר מכן ירד ב־17.4% ל־274,000 טון בלבד.
לצד הקיטון בהטסת סחורות, בשנים האחרונות[דרושה הבהרה] השתנתה המגמה וחל גידול במשלוח חבילות פרטיות ככל שהישראלים התרגלו לבצע הזמנות של מוצרים ישירות מחוץ לישראל ובמיוחד מסין וארצות הברית ואחריהן אנגליה, מה שיצר גידול משמעותי בכמות החבילות שנשלחו לנתב"ג. על פי נתונים שסיפק דואר ישראל, ב־2016 הגיעו לנתב"ג כ־52 מיליון חבילות פרטיות במשקל כולל של כ־8,100 טונות. כשעיקר ההזמנות מתבצע בחודשים נובמבר ודצמבר. לפי ארגון ה-OECD ישראל נחשבת לשיאנית בכמות החבילות המוזמנות מחוץ לישראל ביחס לגודל האוכלוסייה. בתחילת 2017 יצאה רשות שדות התעופה במכרז להקמת מרכז לוגיסטי חדש סמוך לכניסה למתחם שדה התעופה מכביש 1.
תנועה > יעדים

מאז שנות העשרים של המאה ה-21, קיימים שינויים נרחבים במפת היעדים מנתב"ג בעיקר כתוצאה מהסכמי אברהם שהביאו לראשונה לטיסות למדינות ערביות שאינן ירדן או מצרים מכורח הסכמי השלום בפרט לדובאי שהפכה לאחד היעדים המרכזיים מנתב"ג, מלחמת רוסיה–אוקראינה, שפגעה בטיסות לשתי המדינות, שהיוו כ-10% מהטסים לנתב"ג בשנת 2019, ומלחמת חרבות ברזל שהביאה לביטולי טיסות של רוב חברות התעופה הזרות לתקופות זמן ארוכות.
טבלה זאת מראה את נתח השוק של חברות תעופה שונות
| חברה | 2019 | אוק' 2022 ספטמבר 2023 | 2024 |
| --- | --- | --- | --- |
| אל על | 24.6% | 22.4% | 47.5% |
| ויז אייר | 5.3% | 10.1% | 4.6% (טסה לישראל כ-7 חודשים בלבד בשנה זאת) |
| איזיג'ט | 4.9% | 3.5% | 0.07% (טסה לישראל כשלושה שבועות בלבד בשנה זאת) |
| טורקיש איירליינס | 4.9% | 5.8% | הפסיקה לטוס לישראל עקב מלחמת חרבות ברזל |
| אארופלוט | 3.2% | הפסיקה לטוס לישראל עקב מלחמת רוסיה אוקראינה | הפסיקה לטוס לישראל עקב מלחמת רוסיה אוקראינה |
| ישראייר | 3.2% | 4.2% | 10.6% |
| ארקיע | 3.1% | 3.3% | 7.5% |
| ריאנאייר | 3.1% | 6.1% | 0.55% (טסה לישראל חודשיים בלבד בשנה זאת) |
| פליי דובאי | - | 1.3% | 4% |
| דירוג | נמל תעופה | נוסעים | חברות תעופה (ספטמבר 2023) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | איחוד האמירויות הערביות דובאי | 1,123,238 | אל על, אמירטס, פליי דובאי ארקיע, ישראייר |
| 2 | טורקיה איסטנבול | 1,122,842 | טורקיש איירליינס, ארקיע, ישראייר |
| 3 | טורקיה איסטנבול – סביהה גקצ'ן | 888,816 | פגאסוס איירליינס, אנאדולוג'ט, |
| 4 | צרפת פריז – שארל דה גול | 877,590 | אל על, אייר פראנס, איזיג'ט, ארקיע, ASL איירליינס צרפת |
| 5 | יוון אתונה | 821,731 | אל על, אג'יאן איירליינס, ריינאייר, ארקיע, בלו בירד איירווייז, ישראייר, Tus Airways, ויז אייר |
| 6 | הממלכה המאוחדת לונדון – הית'רו | 770,073 | אל על, בריטיש איירווייז, וירג'ין אטלנטיק |
| 7 | טורקיה אנטליה | 763,806 | אנאדולוג'ט, פגאסוס איירליינס, קורנדון איירליינס |
| 8 | איטליה רומא – פיומיצ'ינו | 706,839 | אל על, ITA, ריינאייר, ויז אייר, ארקיע, בלו בירד איירווייז |
| 9 | ארצות הברית ניו יורק – JFK | 702,091 | אל על, דלתא איירליינס, אמריקן איירליינס |
| 10 | ארצות הברית ניוארק | 691,570 | אל על, יונייטד איירליינס |
| 11 | הונגריה בודפשט | 672,116 | אל על, ויז אייר, ריאנאייר, בלו בירד איירווייז, ישראייר |
| 12 | קפריסין לרנקה | 661,461 | אל על, סייפרוס איירווייז, אג'יאן איירליינס, ארקיע, בלו בירד איירווייז, ישראייר, Tus Airways, ויז אייר |
| 13 | אוסטריה וינה | 654,213 | אל על, אוסטריאן איירליינס, ריאנאייר, ויז אייר |
| 14 | ספרד מדריד | 576,719 | אל על, איבריה, אייר אירופה, ארקיע, |
| 15 | רומניה בוקרשט | 571,779 | אל על, ויז אייר, ריאנאייר, טארום, ארקיע, בלו בירד איירווייז, הייסקיי |
| 16 | הולנד אמסטרדם | 558,859 | אל על, קלמ, איזיג'ט, טראנסאוויה, ארקיע |
| 17 | בריטניה לונדון לוטון | 451,024 | אל על, איזיג'ט, ויז אייר |
| 18 | גרמניה פרנקפורט | 425,538 | אל על, לופטהאנזה |
| 19 | ספרד ברצלונה | 420,160 | אל על, ארקיע, בלו בירד איירווייז, וולינג |
| 20 | איטליה נמל התעופה מילאנו-מלפנסה | 418,799 | אל על, איזיג'ט, נאוס, ויז אייר |
| 21 | פולין ורשה | 381,313 | לוט, ויז אייר, רינאייר |
| 22 | קפריסין פאפוס | 351,719 | רינאייר, ארקיע, Tus Airways |
| 23 | שווייץ ציריך | 328,283 | אל על, סוויס |
| 24 | גרמניה נמל התעופה הבינלאומי מינכן | 328,283 | אל על, לופטהאנזה, ארקיע |
תנועה > הישגים

נמל התעופה בן-גוריון זכה בתואר "נמל התעופה הידידותי ביותר" בסקר פתוח בקרב 350 לקוחות שנערך על ידי מועצת שדות התעופה הבין-לאומית (Airports Council International) בדצמבר 2006; הוא דורג במקום הראשון מבין 40 שדות תעופה אירופיים, ובמקום החמישי מבין 77 שדות תעופה ברחבי העולם. גם בשנת 2008 דורג השדה בראש סקר לבדיקת איכות השירות אשר נערך על ידי מועצת שדות התעופה הבין-לאומית. בסקר זה, המבוסס על 200,000 שאלונים שחולקו ב־108 שדות תעופה ברחבי העולם, השיג נמל התעופה בן-גוריון את המקום הראשון מבין שדות התעופה במזרח התיכון ואת המקום השני מבין שדות התעופה ברחבי העולם, אשר היקף תנועת הנוסעים השנתית בהם נע בין 5 ל־15 מיליון. בשנים האחרונות השדה כבר נכלל ברשימות הדירוג לשדות תעופה המשרתים 15–25 מיליון נוסעים בשנה ומכך שונה סיווגו לשדה תעופה בגודל בינוני לפי התקינה הבין-לאומית. כמו כן פרוטוקולי האבטחה בשדה, שימשו בשנים האחרונות מודל לימודי לשדות תעופה אחרים בעולם בשל איכותם.
הנמל עמד במשך שנים[דרושה הבהרה] בלב ביקורת חריפה בעניין ליקויים בבטיחות התעופה, ובמיוחד בכל הקשור למערך ההמראות והנחיתות. מיזם שדרוג המסלולים בשדה שהסתיים ב־2014 והפעלת מגדל הפיקוח החדש בסוף 2015 פתרו את מרבית ליקויי הבטיחות שעמדו לביקורת.[דרוש מקור]
בשנת 2017 זכה במקום השמיני בדירוג "שדה התעופה הטוב בעולם" לפי מגזין Travel + Leisure.
בתי נתיבות

טרמינל 1 וסביבתו
טרמינל 3 וסביבתו
בתי נתיבות > טרמינל 2

הקמת טרמינל 2 החלה בשנת 1967 והוא נחנך בשנת 1969 לאחר שחברת ארקיע שבה לפעול בנמל התעופה לאחר מלחמת ששת הימים. הטרמינל היה בית נתיבות קטן אשר שימש את הטיסות הפנים־ארציות עד 20 בפברואר 2007, וטיסות בין-לאומיות פעלו ממנו רק בתקופות עומס. לאחר העברת תנועת הנוסעים בטיסות הפנים אל טרמינל 1, נסגר טרמינל 2 ונהרס, ובמקומו הוקם בניין שינוע של חברת סוויספורט שירותי מטען ישראל.
בתי נתיבות > טרמינל 3 > מבנה הטרמינל > החלק היבשתי

טרמינל 3, בית הנתיבות הגדול והמודרני המוכר גם בכינוי נתב"ג 2000, נחנך ב־28 באוקטובר 2004, וב־2 בנובמבר יצאה ממנו הטיסה הראשונה. טרמינל 3 הוקם במרחק של 2.5 ק"מ מערבית לטרמינל 1, ובנייתו הייתה אחד ממיזמי התשתית הגדולים ביותר בישראל בעשור הראשון של המאה ה־21. הטרמינל, שבו 35 גשרי עלייה למטוסים הערוכים בארבע זרועות (B, C, D ו-E), מסוגל לטפל בלמעלה מ־10 מיליון נוסעים בשנה, אך ניתן להגדיל את הקיבולת שלו עד 25 מיליון נוסעים בשנה, באמצעות הקמת זרוע נוספת (A). הוא נבנה באופן המאפשר את הרחבתו בשני צדדיו. כפתרון זמני עד מימוש תוכניות ההרחבה, הוקם במהלך 2018 אוהל ענק ממוזג שמחובר לצידו המזרחי של מבנה החלק היבשתי בטרמינל ויוסיף מקיץ 2018 כ-26 עמדות בידוק זמניות. בעתיד מתוכנן בינוי להרחבת הטרמינל באגף חדש ששטחו כ-36,000 מ"ר, שיכלול בין השאר גם כ-88 עמדות בידוק חדשות.
ב-15 בפברואר 2018 נחנכה זרוע E שמגדילה את קיבולת הנוסעים באמצעות 11 גשרי עלייה למטוס (חלקם כפולים) ולראשונה עשויים מזכוכית. כמו כן הוקמו בתי קפה וחנויות דיוטי פרי לאורך הזרוע. בעתיד צפויה הקמת הזרוע האחרונה (זרוע A), ובכך יגיע הטרמינל לשטחו המתוכנן המרבי.
בטרמינל חמש קומות. קומות G ו־3 הן הקומות המרכזיות, והן משמשות את הנוסעים הנכנסים והנוסעים היוצאים בהתאמה. דרך תלת־מפלסית מגיעה אל טרמינל 3. המפלס העליון מגיע לקומת הנוסעים היוצאים (קומה 3), המפלס התחתון מגיע לקומת הנוסעים הנכנסים (קומה G), והמפלס האמצעי מגיע לקומה השנייה ומשמש את התחבורה הציבורית. בקומה השלישית נמצא אולם המבואה ששטחו 10,000 מ"ר, ובו 110 דלפקים המשמשים לרישום ולבידוק לטיסה. המבואה עוצבה תוך שילוב אבן ירושלמית, נירוסטה וזכוכית המאפשרת חדירת אור יום. סמוך למבואה נמצאים טרקלין אח"מ המכונה טרקלין "ארבל", ומרכז קניות בשטח של 10,000 מ"ר המכונה "Buy & Bye", ובו חנויות בשטח כולל של 1,500 מ"ר. הטיפול בנוסעים הנכנסים מתבצע בקומת הקרקע, שבה נמצאים אולם מקבלי פנים ואולם הנוסעים הנכנסים ובו שמונה מסועים לאיסוף מזוודות. בקומה זו נמצאים גם 19 דלפקי רישום נוספים לנוסעים בטיסות היוצאות של חלק מחברות ברית חברות התעופה סטאר אלייאנס, אשר עולים לקומה השלישית להמשך תהליכי הנוסע לאחר סיום הבידוק. בכל אחת מהקומות ישנו אולם ביקורת גבולות – אחד עבור נוסעים נכנסים והאחר עבור היוצאים – ובכל אחד מהם 40 עמדות.
בתחילת אפריל 2018 השיקה חברת טורקיש איירליינס בשיתוף עם רשות שדות התעופה אזור ייעודי לשירות רישום עצמי ובידוק ביטחוני ללא עלות. השירות הבלעדי יינתן גם לנוסעים עם כבודה הנשלחת לבטן המטוס אך רק לנוסעי טורקיש איירליינס.
בתי נתיבות > טרמינל 3 > מבנה הטרמינל > השדרה

החלק היבשתי מקושר אל החלק האווירי באמצעות שדרה משופעת באורך של 180 מטר. השדרה מוארת באור יום באמצעות חלונות זכוכית בצידה המזרחי, בעוד שצידה המערבי מחופה באבן ירושלמית. השדרה מחברת בין אולמות ביקורת הגבולות למבנה הכיכר, והשיפוע מוביל את הנוסעים היוצאים מהקומה השלישית של המסוף היבשתי אל הקומה הראשונה בכיכר, ואת הנוסעים הנכנסים מהקומה השנייה של הכיכר אל קומת הקרקע בחלק היבשתי. בקצה הדרומי של השדרה מקדמים שלושה לוחות פסיפס את פני הנוסעים המגיעים. הפסיפסים הונחו במקומם בשנים 2005–2007:
בלוח העליון נראה פסיפס מהמאות ה־5 וה־6 מבית שאן, ובו ציפורים העונדות סרט ומעליהן כיתוב ביוונית לאמור: "ברוך אתה בבאך וברוך אתה בצאתך" (דברים, כ"ח, ו').
בלוח התחתון קבועה רצפת פסיפס מהמאה ה־6 מקיסריה המעוטרת בדגמים גאומטריים, בעלי חיים, עצים, מבנים ודמות רוכב. במרכז נראית דמות אישה המחזיקה סל פירות, ושמה, "קלוקאריה", מרמז על האנשה של עונה מוצלחת או שפע.
משמאל לשני הלוחות קבוע לוח מוארך שבו רצפת פסיפס מעוטרת בשריגי גפן ודגמי בעלי חיים, ציפורים ועצים, וכן סל ענבים וקונכייה. פסיפס זה התגלה בבית לחם הגלילית, והוא מתוארך למאות ה־5 וה־6.
הציור "עם ישראל חי" המתאר 4,000 שנות היסטוריה תנ"כית יהודית וישראלית מהאדם הראשון עד ימינו, של האמן המקסיקני חוליו קרסקו ברטון, נתרם למדינת ישראל על ידי ממשלת מקסיקו לרגל 75 שנות עצמאות למדינה. אורך היצירה 44 מטרים וגובהה 5 מטרים ומוצבת במסדרון המוביל את הנכנסים לארץ אל ביקורת הדרכונים.
מ-1 בנובמבר 2023 מוצגות לאורך שדרת הנכנסים והיוצאים תמונות החטופים הישראלים ברצועת עזה ממתקפת החמאס ב-7 באוקטובר 2023. ב-7 בינואר 2024, שלושה חודשים ממתקפת 7 באוקטובר, נתלה על קיר זכוכית הצופה לשדרה מובייל ברוחב כ-10 מטרים המכיל כ-800 דיסקיות תלויות הדומות לדיסקיות החיילים ונושאות את הכיתוב "הלב שלנו שבוי בעזה".
בקצה הצפוני של השדרה מוצג פסלו של דוד בן-גוריון, ולאורכה הוצגו במשך השנים מספר תערוכות:
2008 – תערוכת כרזות ימי העצמאות.
2010 – תערוכת כרזות קרן היסוד.
2011 – תערוכה של מוזיאון ישראל.
2013 – תערוכת ספורטאים ישראלים.
2014 – 100 שנות תעופה אזרחית בישראל.
2015 – תערוכת "ישראל היפה בירוק".
2016 – תערוכת תגליות והמצאות בישראל.
2017–2018 – תערוכת "120 שנות ציונות".
2019 – תערוכת 70 שנה לכנסת ישראל.
2020 – תערוכת 90 שנה לסוכנות היהודית.
2021 – תערוכת "חמסה עלינו", גוונים שונים בחברה הישראלית.
2022 – תערוכת "אמנות המעשה", 120 שנה לקרן קיימת לישראל.
2022 – תערוכת "ישראל חוגגת ספורט – אז והיום", רגעי ספורט מרגשים במכביה שנוסדה לפני 90 שנה כולל שיחזור בצבע לתמונות דהויות ותמונות שבמקור היו בשחור לבן לצד רגעים דומים במכביות המודרניות.
2023 – תערוכת 75 שנה למדינת ישראל לצד 100 שנה להולדת יצחק רבין בחסות מרכז יצחק רבין.
2024 – תערוכת "עוטפים באהבה", צילומי הווי ועשייה מיישובי מערב הנגב ויישובי גבול הצפון.
2025 – תערוכת "נצח ישראל", תערוכה המציגה את ההיסטוריה של העם היהודי לאורך כ-3,000 שנה בארץ ישראל תוך שילוב ממצאים ארכאולוגיים, טכנולוגיה מתקדמת ודגמים אינטראקטיביים.
בתי נתיבות > טרמינל 3 > מבנה הטרמינל > החלק האווירי

הכיכר היא מבנה עגול בשטח של 30,000 מ"ר, שסביבה שישה שערים – שער מלבני המוביל דרומה אל השדרה, וחמישה שערים בצורת קשת המוליכים אל ארבע הזרועות הקיימות (B–E) ואל הזרוע המתוכננת (A). מחצית משטח קומתה הראשונה של הכיכר מוקדשת לחנויות פטורות ממס (דיוטי פרי), ויתר שטחה משמש כאולם המתנה שבו בתי קפה ודלפקי שירות של חברות מסחריות, ובמרכזו מזרקה. הקומה השנייה של הכיכר משמשת למעבר הנוסעים הנכנסים לכיוון החלק היבשתי של המבנה, ונמצא בה גם אולם הנוסעים במעבר. מהכיכר יוצאות ארבע הזרועות באורך של 160 מטר כל אחת, שבהן נמצאים שערי העלייה למטוסים, שטחי המתנה, מסעדות וחנויות פטורות ממכס נוספות. בכל זרוע פועל טרקלין אח"מ אבל בשלוש זרועות (B–D) יש שמונה גשרי עלייה למטוסים (2–9) ושני שערים המשמשים לגישה למטוסים באמצעות אוטובוסים (1 ו־1A) ובזרוע הרביעית (Eׂ) יש אחד עשר גשרי עלייה למטוסים (2–9) ושני שערים המשמשים לגישה למטוסים באמצעות אוטובוסים (1 ו־1A).
ב-2025 פורסמו מכרזים להרחבת החלק האווירי בטרמינל הכוללים הוספת 7,000 מ"ר לשטחי ביקורת הגבולות לבאים ארצה בסמוך למגדל הפיקוח "מגדל המאה", בידוק כבודת יד ושדרוג מערכות טכנולוגיות לצד הרחבת מתחם ההסעדה בדיוטי פרי וכן הוספת אגף בשם "שער תל אביב" בשטח כ-2,000 מ"ר לנוסעים המוסעים באוטובוסים מהמטוסים שנחתו לטרמינל, אלו שאינם מתחברים בשרוולים ישירות לטרמינל שימוקם תחת מבנה "השדרה" וליד מגדל המאה כשבעתיד תוקם מולו זרוע A. פרויקטים אלו מיועדים להשלמה עד סוף שנת 2027.
בתי נתיבות > טרמינל 3 > גן ארץ ישראל

בחלקו האחורי של הטרמינל, בחלון הפונה אל גוש דן נמצא: גן ארץ ישראל המקושר אל אולם ההמתנה ובו עצים מכל רחבי הארץ.
בתי נתיבות > טרמינל 3 > שירותים נוספים

בנוסף פועלים בטרמינל שני בתי כנסת, בית חב"ד, שלושה סניפי בנק, משרדי כרטוס וסוכנויות נסיעות, וכן חברות להשכרת רכב. בכל רחבי הבניין פועל שירות אינטרנט אלחוטי ללא תשלום. תחנת הרכבת נמל התעופה בן-גוריון ממוקמת בקומה התחתונה של הטרמינל היבשתי (קומה S).
ברחבי נמל התעופה פועלים ארבעה טרקליני אירוח, טרמינל פתאל הסמוך לטרמינל 1 ומיועד לנוסעים בטיסות פרטיות ואח"מים חשובים במיוחד כגון קבלת פנים לראשי מדינות (החליף את טרקלין מצדה שפעל בעבר בטרמינל 1), ומספר טרקלינים בטרמינל 3 באזור ההמתנה לטיסות לצד הדיוטי פרי; טרקלין המלך דוד המיועד רק לנוסעי מחלקות היוקרה של אל-על, טרקלין דן הפתוח לכל מי שחפץ בשירותי האירוח בתוספת תשלום (לצד טרקלין נוסף של דן הפתוח רק לנוסעי בריטיש איירווייז, אמירייטס וחלק מנוסעי ווירג'ין ויונייטד), וטרקלין ארבל המופעל גם הוא מטעם רשת מלונות דן הממוקם ליד אולם הכניסה ומספק שירותי בידוק אישיים ומהירים לבעלי אמצעים הכולל אפשרות הסעה אישית עד לפתח המטוס או למתחם הדיוטי פרי.
בתי נתיבות > טרמינל 3 > טכנולוגיה בתהליך נוסע

בחודש אפריל 2013 הציבה רשות שדות התעופה עשר עמדות לבידוק עצמי בטרמינל 3, שש מהן עבור נוסעי חברת אל על, והיתר עבור נוסעי דלתא איירליינס, אייר פראנס ואייר קנדה.
במעבר הגבול בטרמינל 3 פעל בעבר "מסלול מהיר", אשר איפשר זיהוי ביומטרי של נוסעים הנכנסים והיוצאים מן הארץ. השימוש במערכת היה פתוח לתושבי ישראל שגילם מעל 18 שנים והוא לווה בתהליך רישום חד־פעמי. המסלול בוסס על קריאה ביומטרית של כף היד. המערכת הנפיקה אישור חתום המשמש ראיה לכך שהשלים את תהליך המעבר במעבר גבול, בדומה לעוברים במסלול הרגיל. מערכות זיהוי כף היד הוסרו בשנת 2020, בעקבות התייתרות המערכת בשל השימוש בדרכונים ביומטריים.
אולם מקבלי הפנים בקומה G. ברקע שתי קומות הגלריה שבהן שוכנים משרדים שונים, בעיקר של סוכנויות נסיעות וכרטוס ושל חברות להשכרת רכב
אולם הנוסעים הנכנסים
יצירות הפסיפס בשדרה
בתי נתיבות > טרמינל 4

טרמינל 4, שנבנה בשנת 1999, ממוקם בקצה שדה התעופה, בסמוך לבסיס חיל האוויר שהיה שם בעבר. הוא תוכנן על ידי האדריכל מאיר ניר במטרה לשרת את התיירים שהגיעו לישראל לקראת המילניום החדש ולקראת בואו של האפיפיור לארץ, אך הוא מעולם לא נפתח לתנועה וטרם נמצא לו שימוש אחר. השימושים שנעשו בו היו בדיקת הנוסעים הנכנסים מארצות המזרח הרחוק בעת מגפת הסארס בשלהי שנת 2002, ובעת הבאת שרידי גופותיהם של אילן רמון ושל שלושת החיילים שהושבו לארץ במסגרת פרשת טננבוים. עם הפעלתו השוטפת של טרמינל 3, משמש טרמינל 4 להרכבה של מטוסי מנהלים.
בתי נתיבות > טרמינל פרטי

באפריל 2019 נחנך טרמינל פרטי המופעל על ידי רשת "פתאל". הטרמינל החדש משתרע על פני 1,300 מ"ר. הטרמינל הוקם כחלק מטרמינל 1, בחלק הצמוד למתחם "מצדה", שייסגר בעת פתיחת המתחם החדש של הרשת.
המתחם מיועד לאנשי עסקים, אורחים רשמיים ואח"מים.
תחבורה אל הנמל וממנו > רכב

נמל התעופה בן-גוריון שוכן במרחק של כ־19 ק"מ מדרום־מזרח לתל אביב, מצפון לכביש 1 המקשר בין ירושלים ותל אביב. מחלף בן-גוריון הוא מחלף הכניסה הראשי אל הנמל וכביש 4503 הוא כביש הגישה הפנימי היוצא ממנו ומוליך אל מתקני הנמל. גישה אל הנמל אפשרית גם דרך צומת אל־על השוכן על כביש 40 ממזרח לנמל. נכון ל-2018 בנמל ישנם מספר מגרשי חניה לטווח ארוך ולטווח קצר שבהם כ־9,000 מקומות חניה ויחד עם החניונים מסביב ישנם פתרונות חנייה לכ-20,000 כלי רכב שאף מתוכננים להתרחב לכ-26,000 מקומות חנייה. המגרשים ממוקמים סמוך לטרמינלים 1 ו־3, במגרש החניה לטווח ארוך הסמוך לכניסה לנמל ובאזור המטענים. חניון נוסף, הנמצא סמוך לטרמינל 3 ובו 500 מקומות חניה, משרת את חברות השכרת הרכב הפועלות בנמל. מלבדו פועל חניון קטן עם כ-80 מקומות עבור הבאים לאולם קבלת הפנים לאסוף נוסעים. בתי הנתיבות ומגרשי החניה מקושרים אלה לאלה בקו הסעה פנימי  השאטל  הפועל אחת ל־15 דקות והנסיעה בו אינה כרוכה בתשלום.
בעת הקמת טרמינל 3 תוכנן מחלף שיחבר אותו ישירות לכביש 1, אך עקב התנגדות תושבי כפר חב"ד לבנייתו, קושר הטרמינל למחלף בן-גוריון הקיים, דבר המאריך את דרך הכניסה לנתב"ג ב-7 ק"מ, לנוסע מכיוון תל אביב. בשנת 2021 החלה הקמתו של המחלף שיקרא מחלף חב"ד ומיועד להשלמה ב-2026.
תחבורה אל הנמל וממנו > תחבורה ציבורית

תחנת הרכבת נמל התעופה בן-גוריון נמצאת בקומה התחתונה של טרמינל 3 (קומה S), והחלה לפעול ב־10 באוקטובר 2004 עוד בטרם נחנך מבנה הטרמינל. בתחנה עוצרות הרכבות בקווים מודיעין – נהריה, ירושלים – הרצליה, ורכבות הלילה בקו ירושלים – תחנת הרכבת בנימינה. במשך רוב שעות היום פוקדות את התחנה ארבע רכבות בשעה בכל כיוון.
קווי אוטובוס שיעדם הסופי הוא נמל התעופה מגיעים עד טרמינל 3. קווים נוספים החולפים במסלולם בסמוך לנמל עוצרים בצומת אל־על שממזרח לו ואינם נכנסים אליו. בין צומת אל־על לבתי הנתיבות פועל שירות הסעה המופעל על ידי חברת אגד, והמגיע גם לאיירפורט סיטי. ממפלס G בנמל יוצאות מוניות ספיישל וכן מוניות שירות לירושלים (24/7), לחיפה ולאזור הצפון (בימים בהם הרכבת אינה פועלת), וכן פועל בנמל שירות לימוזינות. המספקת שירות הסעות מיוחדות מהנמל לאזורים שונים ברחבי הארץ.
תחבורה אל הנמל וממנו > שירותים נוספים

ביולי 2018 החל לפעול בטרמינל 3 שירות חנייה בתשלום בשם ValetPort בהזמנה מראש, הכולל איסוף רכב הטסים מחוץ לישראל בפתח הטרמינל והחנייתו בחניון בנתב"ג וכן החזרתו לפתח הטרמינל בעת שובם לארץ. כמו כן פועל חניון חוץ בכפר טרומן בשם "חניון טסים" שאף הוא כולל שירותי חנייה בתשלום הכולל שירות איסוף הרכב מהטרמינל והחנייתו בחניון בכפר טרומן וכן החזרתו לטרמינל.
תחבורה אל הנמל וממנו > תוכניות עתידיות

תוכניות התחבורה העתידיות לנמל התעופה כוללות הקמת שני מחלפים נוספים, מחלף אל על ליד איירפורט סיטי שיחליף את צומת אל-על, ומחלף חב"ד. עלות כל מחלף כ-400 מיליון שקלים. בנוסף מתוכננת הכפלת מסילת הרכבת מלוד אל ראש העין ביחד עם שיקוע המסילה מתחת לכביש הכניסה הישן. במקביל תחנך "תחנת רכבת התעופה" סמוך לאיירפורט סיטי וצומת אל-על, אשר תהיה חלק מהמסילה המזרחית החדשה שתחבר בין לוד לחדרה (ב-2022). ב-2028 היה צפוי להיחנך קו רכבת קלה מראשון לציון דרך לוד לנתב"ג, אלא שבהמשך קו הרכבת הקלה בוטל והוחלף בתוכנית לקו מטרו שעתיד להיפתח בשנת 2032, ויחבר את נתב"ג לרשת המטרו והרכבת הקלה העתידית של גוש דן.
רציף תחנת הרכבת בנמל התעופה בן-גוריון, ספטמבר 2005
הכניסה אל החניון לטווח ארוך
אוטובוס של שירות ההסעה הפנימי ליד טרמינל 1
מבט אל טרמינל 3 ממזרח. במרכז התמונה נראית המסילה הנכנסת אל תחנת הרכבת מכיוון מודיעין וירושלים, וחלק מהכביש המוביל על גבי גשר אל אולם הנוסעים היוצאים (משמאל למעלה)
יחידות הנמל ושירותיו

בנמל התעופה בן-גוריון מספר חטיבות וצוותים כדלקמן:
חטיבת תפעול ומבצעי קרקע מרכזת את מרבית פעילויות השגרה של הנמל, וכוללת ארבעה אגפים:
אגף השינוע אחראי על הטיפול במטענים, בדואר אוויר ובכבודת הנוסעים;
אגף מבצעי קרקע מופקד על תכנון והוצאה לפועל של לוח הטיסות, ניהול תנועת המטוסים ורחבות החניה למטוסים, הפעלה וניהול של מצבי חירום תעופתיים, וכן ניהול שירותי מטאורולוגיה, רפואה, הצלה, כיבוי אש וטיפול בחומרים מסוכנים.
אגף מפעילי ורכזי ציוד מנהל ומפעיל את הציוד התפעולי למטוסים.
אגף שירותי קרקע אחראי על ניהול מגרשי החנייה לכלי רכב, מסופי המטען והדלק הסילוני, והענקת שירותי ניקיון לפנים המטוסים ולכלל השטחים הפתוחים בנמל.
חטיבת אחזקה אחראית על אחזקת כל המבנים והציוד בנמל התעופה בן-גוריון ובכל נמלי התעופה האחרים ובמסופי הגבול השייכים לרשות שדות התעופה.
חטיבת שירות לנוסע – עיקר תפקידה של החטיבה הוא לנהל את בתי הנתיבות. עוד עוסקת החטיבה בניהול הקשר עם משרדי הממשלה הפועלים בנמל, פיקוח על חברות המוניות ומתן מענה לפניות הציבור.
חטיבת הביטחון אחראית על נושא הביטחון בנמל ומונחית על ידי משטרת ישראל ושירות הביטחון הכללי. החטיבה מורכבת מאגף הבודקים ("סלקטורים") העוסק בבידוק הביטחוני ואגף האבטחה המאבטח את מתקני הנמל.
בנמל פועלות נציגויות של מספר משרדים ממשלתיים, ובהם משרד הפנים, משרד הקליטה, משרד החקלאות, משרד התיירות ונציגות צה"ל. סמוך לטרמינל 1 ממוקמת תחנת משטרת נתב"ג המהווה יחידה עצמאית הכפופה ישירות למחוז מרכז של משטרת ישראל המפעילה בין יתר הפעילויות המשטרתיות השוטפות גם את "יחידה 747", יחידת בילוש שייעודה העיקרי הוא תפיסת בלדרים ואיתור ויירוט משלוחי סמים המיובאים מחוץ לישראל במטרה להפיצם בישראל.
יחידות הנמל ושירותיו > מנהלים

סמכויות מנהל נמל התעופה אל מול הממונים עליו במשרד התחבורה היו מוקד לסכסוכים במשך השנים. בשנת 1966 קיצץ שר התחבורה משה כרמל מסמכויות דן אבן מנהל הנמל ובעקבות זאת התפטר אבן מתפקידו. גם מחליפיו, יעקב שלמון, ויוסף גולן התפטרו על רקע סמכויותיהם המצומצמות. בעקבות זאת נוצר קושי באיוש התפקיד לאורך זמן במועמד ראוי ובשנת 1976 קיבל גד יעקבי את המלצות ועדת גולן להרחיב את סמכויות מנהל הנמל ולהקים את רשות שדות התעופה. ריב סמכויות התגלע שוב שנים רבות מאוחר יותר בין מנהל הנמל ישראל בן חיים, ומנהל רשות שדות התעופה, גבי אופיר.
מנהלי נתב"ג לדורותיהם:
| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
עמנואל צור: 1948–1955
בנימין בונה: 1955–1960
מיכאל קרן: 1960–1961
דן אבן: 1962–1967
יעקב שלמון: 1967–1968
יוסף גולן: 1968–1969
יוסף באהר: 1969–1970
יצחק ורדי: 1970–1971
שמואל כסלו: 1971–1974
אליעזר כהן: 1974–1976
עזרא בלס: 1976–1978
ישראל הוד: 1978–1983
מוטי דבי: 1983–1992
שאול חזן: 1992–1996
ישראל בן חיים: 1996–2001
קובי מור: 2001–2004
זאב שריג: 2004–2010
שמואל קנדל: 2010–2011
שמואל זכאי: 2011–2022
אודי בר-עוז: 2023–