stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דני ורט
ביוגרפיה

ורט נולד בתל אביב כבן בכור לרנטה, ילידת לבוב וליעקב, יליד סוקאל (שתי הערים הן בחבל גליציה, היו בפולין ושייכות כיום לאוקראינה). חוץ ממנו היה במשפחה אח אחד צעיר ממנו, אילן.
למד בבית ספר יסודי גולומב בשכונת כפר שלם. בשנת 1967 סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון עירוני ט' בשכונת יד אליהו.
בשנים 1967–1971 שירת שירות חובה בצה"ל בחיל השריון.
בשנים 1972–1975 למד במחזור הראשון של החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, בין היתר, עם אורי קליין, אירמה קליין, בוריס מפציר ואחרים. בהמשך חייו נסע לאנגליה לשנה וסיים שם תואר שני בתאוריה ביקורתית במחלקה לאמנות באוניברסיטת נוטינגהאם.
בשנת 1983 קיבל מלגה מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל ונסע לסיור השתלמות במכוני קולנוע, ארכיונים וסינמטקים בכמה מדינות באירופה: דנמרק, שוודיה, אוסטריה, שווייץ, צרפת ובריטניה.
בשנים 1973–1975 היה חבר מערכת וכותב בכתב בעת "קלוזאפ", שיצא לאור באוניברסיטת תל אביב ובו כתבו גם אורי קליין, אירמה קליין, איתן גרין, גידי אורשר ויעקב מלכין.
בשנים 1979–1991 שימש כמבקר הקולנוע הראשי של "על המשמר" וכתב בנושא גם בעיתון היומי וגם במוסף של סוף השבוע.
בשנים 1983–1991 פרסם ביקורות וכתבות על קולנוע, סקירות של סרטים חדשים וסקירות על סרטי טלוויזיה במקומון התל אביבי העיר, במקומון הירושלמי כל העיר, במקומון החיפאי כל-בו ובמקומון הד הקריות. כמו כן כתב מאוחר יותר על ענייני קולנוע במגזין טיים אאוט תל אביב ובשנים 2000–2005 במגזין של חברת Yes.
פרסם מאמרים בכתבי עת שונים כמו "פרוזה" ו"קולנוע" (כתב העת של המכון הישראלי לקולנוע), כתב ערכים על קולנוע ל"אנציקלופדיה העברית" והיה חבר מערכת וכתב ב"סינמטק" (כתב עת לענייניי קולנוע בהוצאת סינמטק תל אביב) מיום הקמתו ב-1982.
בשנים 1984–2001 היה חבר בפאנל המבקרים של תוכנית הרדיו "הקול קולנוע".
שימש כעורך מדעי של ספרי הקולנוע המתורגמים בהוצאת רסלינג. ערך לצד נסים דיין את "הסדרה הקולנועית", סדרת ספרים המוקדשים לבמאי מופת בקולנוע.
במשך שנים עד 1994 שימש כמנהל לשכת המידע של המכון הישראלי לקולנוע שבמסגרתה הקים וניהל את הספרייה ואת הארכיון.
אחר כך עבד בסינמטק תל אביב ובין תפקידיו היה מנהל התוכניה. הוא גם שפט בכמה תחרויות סרטים שנערכו במסגרת פסטיבלי סרטים בישראל ומחוצה לה: בסינמטק תל אביב, בסינמטק חיפה (ב-1987), בפסטיבל לוקרנו בשווייץ (1988) ושימש כיועץ בסינמטק הצרפתי בפריז בהכנת רטרוספקטיבה של סרטים ישראלים.
במהלך השנים הרצה ורט על נושאי קולנוע במסגרות שונות, בין היתר, בבית צבי ברמת גן (1984–1985), במכללת קמרה אובסקורה בתל אביב (1993) ובחוגי בית.
ורט היה נשוי במשך זמן קצר ומהנישואין לא היו לו ילדים. התגורר בשכונת יד אליהו בתל אביב.
פרסומיו > הסדרה "הבמאים הנבחרים"

סדרה בת שישה ספרים שהציגה לפני הקוראים בישראל שורה של יוצרי קולנוע מרכזיים שהטביעו את חותמם על ההיסטוריה של הקולנוע. הסדרה נערכה על ידי נסים דיין ודני ורט. כל אחד מספרי הסדרה הוקדש לבמאי בולט, וכלל פילמוגרפיה מפורטת שלו שערך דני ורט ומאמר על יצירתו שכתב מבקר או היסטוריון קולנוע ישראלי.
נסים דיין, דני ורט, מאיר שניצר, סרגיי איזנשטיין, תל אביב, אורט ישראל, 2006.
נסים דיין, דני ורט, שמוליק דובדבני, אורי שידורסקי, סטנלי קובריק (1928-1999), אזור, אורט ישראל, 2006.
נסים דיין, דני ורט, נחמן אינגבר, פדריקו פליני (1993-1920), תל אביב, אורט ישראל, 2006.
נסים דיין, דני ורט, רובר ברסון (1999-1901), פתח תקווה, אמי"ת, 2008.
נסים דיין, דני ורט, אורסון וולס (1985-1915), פתח תקווה, אמי"ת, 2009.
נסים דיין, דני ורט, אלפרד היצ'קוק (1980-1899), פתח תקווה, אמי"ת, 2011.
פרסומיו > ייעוץ מדעי לספרים מתורגמים

היידע הנרחב של ורט בהיסטוריה של הקולנוע מצא את ביטויו בספרים מתורגמים רבים בתחומי הקולנוע שיצאו לאור בעברית, רובם בהוצאת רסלינג.
פרסומיו > ייעוץ מדעי לספרים מתורגמים > בהוצאת רסלינג

דיינה פולאן, ספרות זולה (תרגום: איה ברויר, ייעוץ מדעי: דני ורט), תל אביב, רסלינג, 2003.
מריטה סטרקן, תלמה ולואיז (תרגום: איה ברויר, ייעוץ מדעי: דני ורט), תל אביב, רסלינג, 2003.
מייקל אטקינסון, קטיפה כחולה (תרגום: איה ברויר, ייעוץ מדעי: דני ורט), תל אביב, רסלינג, 2003.
אימי טובין, נהג מונית (תרגום: מיכל סלע, ייעוץ מדעי: דני ורט), תל אביב, רסלינג, 2003.
סלבוי ז'יז'ק, מטריקס: האחר הגדול והמציאות הווירטואלית (תרגום: יאיר אור, ייעוץ מדעי: דני ורט), תל אביב, רסלינג, 2003.
קמיל פאליה, הציפורים של היצ'קוק (תרגום: מיכל סלע, ייעוץ מדעי: דני ורט), תל אביב, רסלינג, 2003.
גארי אינדיאנה, סאדו-פשיזם: עיון בסרטו של פזוליני 'סאלו או 100 הימים של סדום' (תרגום: גיא אלגת, ייעוץ מדעי: דני ורט), תל אביב, רסלינג, 2004.
לורה מאלווי, אדיפוס באמריקה: עיון בספרו של אורסון וולס 'האזרח קיין' (תרגום: נעם אורדן, עריכה מדעית: דני ורט), תל אביב, רסלינג, 2004.
סקוט בוקטמן, האדם האורבני והמרחב המדומה: עיון בסרטו של רידלי סקוט 'בלייד ראנר' (תרגום: איה ברויר, ייעוץ מדעי: דני ורט), תל אביב, רסלינג, 2005.
סלמאן רושדי, הקוסם מארץ עוץ (תרגום: יניב פרקש, ייעוץ מדעי: דני ורט), תל אביב, רסלינג, 2008.
פרסומיו > ייעוץ מדעי לספרים מתורגמים > בהוצאת אסיה

אנדריי טרקובסקי, לפסל את הזמן (עריכה מדעית: דני ורט), רמת השרון, אסיה, 2013.
פרסומיו > ייעוץ מדעי לספרים מתורגמים > שונות

דני ורט, לינדזי אנדרסון - רטרוספקטיבה 1923-1994, סינמטק ירושלים וסינמטק תל אביב, 1995.
פרסומיו > כתבות נבחרות בעיתונות

ורט כתב מאות כתבות בעיתונות על קולנוע. להלן מבחר מהן:
דני ורט, מכרמן ואזמרלדה עד "זר בין צוענים" של גאטליף. על דימוי הצוענים בקולנוע, מסע אחר, 24 בנובמבר 2008
דני ורט, [chrome-extension://efaidnbmnnnibpcajpcglclefindmkaj/http://idea.cinema.co.il/ideawebinter/multimedia_11/0258/02580471.pdf#page=14 יוצאי הדופן, "עתליה" בקולנוע "פריז" ת"א], על המשמר (מוסף לשבת), 23 בנובמבר 1984, עמ' 14
דני ורט, [chrome-extension://efaidnbmnnnibpcajpcglclefindmkaj/http://idea.cinema.co.il/ideawebinter/multimedia_11/0245/02450079.pdf#page=14 קיפוח/כיסוח, "קוקו בן 19" בקולנוע], על המשמר (מוסף לשבת), 29 במרץ 1985, עמ' 14
דני ורט, [chrome-extension://efaidnbmnnnibpcajpcglclefindmkaj/http://idea.cinema.co.il/ideawebinter/multimedia_11/0225/02250621.pdf#page=19 אני מצלמה, "יומן" (דוד פרלוב) מוזיאון תל אביב], על המשמר (מוסף לשבת), 8 ביוני 1989, עמ' 19
דני ורט, מילון קצר לקולנוע ההיצ'קוקיאני מ-א עד ת (הופיע במקור בסינמטק 104, נובמבר-דצמבר 1999), עמלנט
הערות שוליים

↑  באנגלית: Danny Warth.
↑  מבקרי קולנוע בישראל - רשימת מבקרים מלאה (הערך: דני ורט)
↑  מרב יודילוביץ', ננעל פסטיבל הקולנוע הברזילאי, באתר ynet, 24 באוגוסט 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296472805171  ISNI: 0000 0004 0310 8594  VIAF: 299311303   WorldCat (עם VIAF): 299311303
המכללה הטכנולוגית של חיל האוויר

בית הספר הטכני של חיל האוויר שלוחת באר שבע
סמל כומתת שוחרוּת חיל האוויר
תג היחידה הקודם של השוחרים בבית הספר
מבנה כיתות הדרכה בבסיס
סימני כתף (כותפות) של שוחר של השנה החמישית (הנדסאים) במכללה הטכנולוגית של חיל האוויר
סימני כתף (כותפות) של שוחר של השנה השלישית (י"ב) של בית הספר הטכני של חיל האוויר, על מקטורן של מדי חורף, עד 1978
בח"א 21 הוא בסיס של חיל האוויר הישראלי הממוקם סביב נמל התעופה חיפה. בבסיס שוכנים המכללה הטכנולוגית של חיל האוויר והחלל (או בשמה הנוסף בית הספר להנדסאי תעופה) המיועד לשוחרים, בסיס ההדרכה של המערך הטכני של חיל האוויר, ומספר שימושים נוספים. ייעודו של הבסיס הוא הדרכה, הכשרה, חינוך ופיתוח תלמידים, חניכים, טירונים, נגדים וקצינים למקצועות המערך הטכני של חיל האוויר, כגון טכנאים והנדסאים.
לאחר סגירת בסיס שדה דב, עברה לבסיס יחידת ימ"מ 321 (המיון והמעבר) שמהווה מעין בקו"ם לחיילים המתגייסים לחיל האוויר.
מפקד הבסיס הוא קצין בדרגת אלוף-משנה.
היסטוריה

בית הספר הטכני הוקם ביוני 1948, על ידי יהודה השמשוני. בד בבד עם הבשלת המאמצים להקמת מדינת ישראל, החלו בהקמתו של כוח תעופה - חיל אוויר, אשר עתיד לשמש יסוד בשמירה על ביטחונה של המדינה, בהעצמתה ובכינונה כמדינה מובילה.
ההחלטה לפתוח קורס למכונאי מטוסים התקבלה בדצמבר 1947.
כך מתאר האלוף בני פלד את הקורס הראשון של בית הספר הטכני: "בנובמבר 1947 נאספה קבוצה מופלאה של אנשים משוגעים לדבר שחרשו את התלם הראשון במדינת ישראל בשטח הכשרת טכנאים- תעופתיים. הייתי בין אלה שזכו להיות החניכים הראשונים של קבוצת המייסדים ולסיים את המחזור הראשון של בית הספר הטכני. מאז ועד היום אני זוכר קורס זה כאחד המוצלחים שעברתי מעודי בצה"ל." ואמנם – הכול החל מתוך תשוקה וכוח יוזמה מתגבר והולך. בכל בוקר נערך מסדר במלון "פנורמה", ממנו הלכו החניכים לטכניון ללימודים עיוניים אשר לאחריהם, בשעות אחר הצהריים, התאספו כולם בצריף ללימודי העבודה המעשית, ובערב – חזרו ל"פנורמה" וגם שם המשיכו ללמוד על דעת עצמם עד שעות הלילה המאוחרות. והכול – ברוח חלוצית, רעננה וחדורת שליחות. מיד כשסיימו את לימודיהם, בוגרי הקורס הראשון פוזרו בבסיסי חיל האוויר ובית הספר הטכני המשיך את דרכו לקורסים הבאים.
היסטוריה > מעבר למשכן הקבע

עם תום המנדט הבריטי ב-15 במאי 1948 השאירו הבריטים בידיהם מספר מובלעות באזור חיפה. אחת המובלעות כללה את נמל חיפה, הכרמל הצפוני, שדה התעופה ובית הספר המקצועי הערבי שבו רוכז רכוש של משטרת המנדט. השמשוני וחבריו להקמה, שחיפשו משכן לבית הספר, ביקשו למקם את בית הספר בבית הספר המקצועי הערבי שליד שדה התעופה חיפה. בינתיים נפתח הקורס השני והתלמידים המשיכו את לימודיהם בצריף בטכניון. השמשוני הפעיל לחצים על פרנסי העיר חיפה לקבל לידיו את בית הספר המקצועי הערבי והוסכם כי השמשוני יקבל את השטח (בשם חיל האוויר) כפתרון זמני. ב-24 ביוני 1948, בשעה שמונה בבוקר, עמדו השמשוני, חברי הסגל והחניכים מסודרים בשתי שורות על יד שער הכניסה הראשי של הבסיס העתידי, מלווים את יציאתם של השוטרים הבריטים. לאחר מאבקים נוספים על שטח הבסיס, הפעם פנימיים בתוך גורמים שונים בצה"ל ועם מעורבותו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון, הוחלט סופית כי בית הספר הטכני יישאר ברשות חיל האוויר.
היסטוריה > פינוי עתידי של שטח הבסיס

בנובמבר 2016 משרד הביטחון ורשות מקרקעי ישראל פרסמו "קול קורא" לשיווק קרקעות בית הספר הטכני של חיל האוויר במפרץ חיפה (ביס"ט 21). הפרסום התייחס לשטח בגודל 640 דונם שעתיד לשמש כעורף לנמל המפרץ, ויאפשר מימון להעתקת בית הספר לכרמיאל ונבטים.
באוקטובר 2017 חתמו משרד האוצר ומשרד הביטחון על הסכם לפינויו של בית הספר הטכני של חיל האוויר ממפרץ חיפה.
באפריל 2020 אישרה הוועדה המחוזית חיפה את התכנית לשימושי עורף נמל המפרץ על שטחי בח"א 21 בחיפה. התכנית כוללת העברת שטח של 344 דונם לידי חברת נמלי ישראל שישמש כעורף לוגיסטי לנמל חיפה ולנמל המפרץ, בתמורה לשטח בפארק הקישון.
בסוף יוני 2021 נערך טקס הנחת אבן הפינה לקריה הטכנולוגית של חיל-האוויר, אליה יועבר בסיס ההדרכה של המערך הטכני של חיל האוויר מבח"א 21 המפונה. הקריה הטכנולוגית מוקמת בנגב, ליד בסיס חצרים.
בסוף מרץ 2023 החלו עבודות הפיתוח כחלק מפרויקט הקמת המכללה הטכנולוגית של חיל האוויר בכרמיאל, למכללה יעברו בית הספר התיכון ובית הספר להנדסאים. במסגרת הפרויקט תיבנה המכללה על פני שטח של 63 דונם, בכניסה המערבית לעיר כרמיאל. המכללה תכלול מעל ל-35,000 מ"ר של מבני חינוך, אודיטוריום, מעבדות, כיתות לימוד, קפיטריות, אולמות כנסים ומעונות לתלמידים (שוחרים). עלות הבינוי של המכללה נאמדת בכ-450 מיליון שקלים מתקציבי משרד הביטחון ומשרד החינוך ויהיה זה מבנה החינוך מהגדולים והחדשניים בישראל. הצפי לסיום העבודות הוא כ-3 שנים.
יחידות הבסיס

בח"א 21 אמון על רצף ההכשרה במערך הטכני החל משלב התיכון, דרך הקורסים המסמיכים למקצועות המערך הטכני במהלך שירות החובה וכלה בהכשרות מתקדמות לנגדי וקציני המערך.
בבסיס 6 יחידות ארגוניות:
ביסה"ת - בית הספר להנדסאי תעופה
ביסל"ט - בית הספר למקצועות הטכניים
טייסת הדרכה
טייסת מנהלה
יחידת בינוי
יחידת האקדמיה להכשרת מפקדים
מעבר לכך כפופים לבית הספר גם בית הספר התיכון הטכני בבאר שבע והקמפוס למקצועות התעופה ברמת דוד.
יחידות הבסיס > יחידת ביסה"ת

בית הספר הוקם בחיפה בשנת 1949. השלוחה הראשונה הוקמה ב-1976 בבאר שבע, כאשר גד סנדק היה מנהל בית הספר. מתחילת שנות ה-90 פועלת שלוחת תל אביב-יפו על בסיס בית הספר הולץ של רשת עמל.
ההכשרה מתחילה מתקופת התיכון במסגרת פרויקט "פלדה כחולה".
המסגרת כוללת היום 2 בתי ספר גדולים - הטכני בחיפה וטכני באר שבע בהם לומדים שוחרים מכיתות ט' עד י"ד (מסלול הנדסאים למצטיינים) ואליהם מצטרפות 22 שלוחות נוספות ברחבי הארץ – בהן חיספין, נהריה וחצור הגלילית, הולץ, מעלה אדומים, דימונה ובאילת. נוסף אליהן מלווה הבסיס עוד כ-35 מכללות שונות ברחבי הארץ המכשירות ללימודי תואר הנדסאי במקצועות אלקטרוניקה, חשמל ומכונות בשלושה פרויקטים נוספים במסלולי "שחק", "מרום טכנולוגי" ו"רקיע". בית ספר נוסף השייך לבח"א 21 הוא הקמפוס למקצועות התעופה רמת דוד, בית הספר הוקם כמיזם משותף של רשת עמל, משרד העבודה וחיל האוויר בשנת 1984. בי"ס בו תלמידים יכולים ללמוד, לרכוש מקצוע ואף להתנסות במקצוע זה במהלך הלימודים. מגמות הלימוד: מכונות, תעופה, אלקטרוניקה וחשמל.
יחידות הבסיס > יחידת ביסה"ת > שלוחות המכללה

| מיקום השלוחה | שנת הקמה | מיקום השלוחה | שנת הקמה |
| --- | --- | --- | --- |
| פתח-תקווה | 2017 | אשדוד | 2005 |
| טבריה | 2006 | אשקלון | 2008 |
| יהוד | 2014 | ביס"ט באר שבע | 1976 |
| ירושלים | 2011 | בית שמש | 2013 |
| כפר סבא | 2009 | בת ים | 2014 |
| מירון | 2014 | דימונה | 2010 |
| מעלה אדומים | 2005 | הרצליה | 2015 |
| נהריה | 2011 | חדרה | 2007 |
| נתניה | 2007 | חצור הגלילית, ע"ש אברט | 2006 |
| ראש העין | 2015 | חיפה | 1949 |
| תל אביב-יפו | שנות ה-90 | אילת | 2007 |
| עפולה | - | קריית גת | 2021 |
יחידות הבסיס > ביסל"ט

בית הספר למקצועות הטכניים של חיל האוויר הישראלי (בראשי תיבות: ביסל"ט). על בית הספר מפקד קצין בדרגת סגן-אלוף. לביסל"ט מגיעים חיילים וחיילות לאחר טירונות, לצורך הכשרה במגוון מקצועות המערך הטכני. ביחידה מוכשרים טכנאים בהכשרות ראשוניות ובהכשרות מתקדמות. תפקיד הטכנאים לתחזק את כלי הטיס ואת המערכות האחרות בחיל ולהביאם למצב של זמינות ומוכנות ללחימה. לאחר סיום הקורס הספציפי, מחולקים הטכנאים בין בסיסי חיל-האוויר לתפקידם במהלך שירות החובה.
יחידות הבסיס > טייסת הדרכה

טייסת האמונה על רצף ההכשרה לכל הדרגות, הכשרת מפקדים, פיתוח הדרכה, הבטחת איכות, בטיחות ורציפות תקשובית בשיגרה ובחירום. בטייסת זו הגפים הבאים: מיון ומחקר, חקר ופיתוח הדרכה, מרכז הכשרות לפיקוד והדרכה, הבטחת איכות, תכנון ובקרה, אקדמיה, טירונות, פלדה כחולה, תקשוב. טייסת ההדרכה אחראית על פרק הטירונות. טירונות היא תקופת החניכה הראשונה של החיילים בצבא ההגנה לישראל, שמטרתה להכשירם לקראת שירותם הצבאי. בתום הטירונות נערך בדרך-כלל טקס השבעה, בו נשבעים החיילים אמונים לצה"ל טרם תחילת ביצוע תפקידם הצבאי או תחילתה של ההכשרה המיועדת להם.
החל משנת 2008, בבח"א 21 מתקיימת טירונות בסמכות, ההסמכה לרובאות 02. משך הטירונות 30 ימים, בהם מכשירים את הטירון תוך כדי הקניית זהות חיילית באמצעות תהליך הסתגלות ורכישת מיומנות בסיסית לשירות משמעותי בצה"ל ובחיל האוויר.
הנושאים המועברים בטירונות: רובאות (קשר, נשק), חינוך וערכים (רוח צה"ל, ערבות הדדית), הכחלה (מור"ק, שיווק מקצועות), שגרה, משמעת ותכני תודעה צבאית (טקס השבעה, מסדרים).
בבח"א 21 ארבע פלוגות טירונות:
פלוגת "ברק" – ע"ש מטוס הברק.
פלוגת "ארד" – ע"ש הנווט השבוי רון ארד.
פלוגת "רמון" – ע"ש טייס ח"א והאסטרונאוט הישראלי הראשון אילן רמון.
פלוגת "אדיר" – ע"ש מטוס האדיר.
כחלק מרצף ההכשרה, במהלך הטירונות ממיינים את הטירונים לקורסים המסמיכים בהם ישובצו מיד בסיומה, בבית הספר למקצועות טכניים.
יחידות הבסיס > יחידת האקדמיה להכשרת מפקדים

גף אקדמיה הוקם בשנת 2018 לטובת פיתוח וטיפוח הפרט כמענה להצערת הקצונה, מודל הקבע החדש ולאתגרים בפיקוד ללא ניסיון. עד שנת 2022 האקדמיה היוותה גף תחת טייסת הדרכה, ובאותה השנה לאור ההתעצמות וקליטת משימות באיחוד גף אקדמיה, גף מרכז הכשרות, מגמת ברק (אלונים) הוקמה כיחידה. האקדמיה מכשירה קצינים ונגדים למערך הטכני של חיל האוויר. תהליך ההכשרה משלב השכלה על תיכונית וסל כלים לתפקידי השטח. מסלול הדגל הוא מסלול "אדרים" – תוכנית מצוינות המכשירה את קציני העתיד של המערך הטכני בשילוב תואר ראשון רב תחומי בהתמחות לוגיסטיקה מאוניברסיטת חיפה. מטרת התוכנית היא להקנות ידע נרחב לבוגרים, כך שהכשרתם הרב תחומית - מקצועית, פיקודית וערכית, תוביל את הבוגרים להיות קצינים רחבי אופקים אשר יתרמו באופן ייחודי לחיל האוויר ולביטחון מדינת ישראל. מסלול נוסף הוא מסלול "שקד" – תוכנית השכלה עבר נגדים בדרגת רס"ל מבסיסי החיל, ללימודי טכנאי מכונות. כמו כן מתקיימות הכשרות נוספות כגון "הכחלת עתודאים" לחיל האוויר ושלבים מקצועיים מתקדמים עבור נגדים.
יחידות הבסיס > טייסת מנהלה

טייסת המטפלת בכל קשת הנושאים הנדרשים לתמיכה שוטפת בבסיס ובאנשיו: מרפאה, מרפאת שיניים, פסיכולוגיה, ביטחון, תזונה, לוגיסטיקה, כוח אדם, רס"ר, שפ"י, חינוך, ת"ש, רבנות. בח"א 21 משמש כאחד ממרכזי התחקור החייליים, השייך גם כן לטייסת זו.
יחידות הבסיס > יחידת הבינוי

יחידת בינוי אחראית על כלל תשתיות הבסיס הן בהיבט הרציפות התפקודית של תשתית המבנים והמערכות והן בהיבטי אחזקה שוטפת (שבר, מונעת, מתוכננת) ומהווה גורם הנדסי ומקצועי בתחומי הנדסת העיר. בנוסף, היחידה מנהלת את פרויקטי ההתעצמות והשיפוצים בבסיס. היחידה היא הטרוגנית וכוללות אע"צים (אזרחים עובדי צה"ל), אנשי קבע וחיילים בגפים והמחלקות השונות - חשמל, גנרציה, מים וביוב, מיזוג ומכונות. יחידת הבינוי בנוסף אחריותה על בסיס הטכני, היא יחידה מרחבית התומכת בתשתיות במרחב הצפוני בהן גם פריסות הגנ"א.
יחידות הבסיס > סמלי יחידות הבסיס

טייסת תחזוקה
טייסת מנהלה
טייסת תעופה
טייסת הדרכה
יחידת בינוי 321
סמלים של יחידות הבסיס
יחידות הבסיס > סמלי יחידות הבסיס > סמלי יחידות ההדרכה בבסיס

יחידת ביסה"ת
המכללה להנדסאים ביסה"ת
בית הספר למקצועות הטכניים של חיל האוויר
בית הספר לקציני אחזקה, מנהלה ועתודה של חיל האוויר שהיה עד 2004 בבח"א 21 בחיפה.
מפקדי הבסיס לדורותיהם

| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
יהודה השמשוני: 1948–1949
סא"ל יוסף קרן: 1949–1950
סא"ל דוד רשף: 1950–1952
סא"ל מיכאל קולניישר: 1952–1954
סא"ל יוסף אורן: 1954–1956
סא"ל אורי פרס: 1956–1960
אל"ם גדע (גדעון) שוחט: 1960–1962
סא"ל יעקב ינאי: 1962–1964
אל"ם יעקב (יענקל'ה) שלמון: 1964–1967
אל"ם יצחק סלע: 1967–1969
אל"ם בן-ציון לפידות: 1969–1971
אל"ם אריה גור: 1971–1974
אל"ם שמואל שלו: 1974–1976
אל"ם גד סנדק: 1976–1979
אל"ם אברהם צחר: 1979–1983
אל"ם עובדיה שגיב: 1983–1985
אל"ם אילן (קוטלן) משה: 1985–1988
אל"ם אליהו דקל: 1988–1992
אל"ם אלי מדמון: 1992–1995
אל"ם חיים מסינג: 1995–1998
אל"ם רון אבל: 1998–2001
אל"ם משה דהן: 2001–2004
אל"ם יוסי מאיר: 2004–2006
אל"ם יוסי ברזני: 2006–2009
אל"ם דני פרנקל: 2009–2012
אל"ם יעקב (קובי) דוידסון: 2012–2015
אל"ם רונן פולוביאן: 2015–2019
אל"ם ערן דהאן: 2019–2022
אל"ם מיכאל גרובמן: ספטמבר 2022–הווה
פרסים (רשימה חלקית)

1995 פרס לאומי לאיכות בהדרכה - מקום שני
1997 פרס סגן הרמטכ"ל לאיכות בהדרכה - מקום שלישי
1999 פרס רמטכ"ל מקום ראשון בבית יחידות ההדרכה לשנת תשס"א
2000 פרס החינוך ע"ש יצחק רבין על התמודדות חינוכית המפחיתה תופעות של אלימות
2008 פרס מפקד חיל האוויר
2014 פרס ראש אט"ל תשע"ה מקום ראשון בתחום ארגון וניהול לוגיסטי
2016 פרס רלכ"א על פיתוח מערכת לניהול גף ת"ש
2017 פרס החינוך למוסדות החינוך המצטיינים בישראל למכללה הטכנולוגית של חיל האוויר חיפה
2019 פרס נשיא המדינה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלה
הלימודים בבית הספר

השוחרים מתחילים את לימודיהם בכיתה ט' או י'. הלימודים הם לימודים עיוניים בדומה לאלה הנהוגים בבתי ספר "רגילים", אך בנוסף להם לומד כל תלמיד מקצוע מורחב נוסף לבגרות (מכונות, חשמל, או אלקטרוניקה ומחשבים, הנדסת תוכנה או מכטרוניקה). השיעורים בבית הספר מועברים בחלקם על ידי מורים מקצועיים ובחלקם, בעיקר במקצועות הטכנולוגיים, על ידי חיילים.
בבית הספר מתקיימת משמעת צבאית, התלמידים עורכים מדי בוקר מסדר, בו נבדקים צחצוח הנעליים שלהם, דיגום (גילוח, תספורת ולבישת מדי הצבא לפי הפקודות) ונוכחות. בנוסף, נערך מדי יום מסדר ניקיון של כל כיתה ותלמידי בית הספר הם האחראים, בתורנויות, על כל ניקיונה.
מבנה בית הספר לקוח מהמערכת הצבאית ולפיכך יש בו:
מפקדי קורסים (מק"סים) - מפקדים שאינם קצינים (מש"קים), אותם ניתן לזהות לפי השרוך בצבע כחול או כחול בהיר, אותו הם עונדים על כתפם השמאלית. המק"ס אחראי על המשמעת בקורס ובודק את ההתקדמות הלימודית של משתתפיו.
ראשי צוותים - "ראש צוות" אחראי על קבוצת מק"סים בשכבה (למשל "ראש צוות של שכבת כיתות י'"). את ראשי הצוותים ניתן לזהות לפי סיכת הלפיד אותה הם עונדים.
ממ"ח - מפקד על שכבה ועל כל המק"סים בשכבה, נגד בדרגת סמל ראשון ומעלה.
רס"ר בית הספר - נגד משמעת שאחראי על המשמעת הצבאית (דיגום, עבודות ר"מ וכולי) בבית הספר.
מפקד תיכון - מפקד על התיכון של בית הספר, קצין בחיל האוויר.
מד"ר - קצין בחיל האוויר, משמש כמדריך הראשי של בית הספר ואחראי על הניהול.
מפקד בית הספר - קצין בחיל האוויר. מפקדי השלוחות הם נגדים בדרגת רב-סמל ומעלה.
חונכות - עונדות שרוך אפור, ומשמשות כמורות בבית הספר. החונכות מלמדות את מקצועות הליבה (אנגלית, מתמטיקה, לשון ופיזיקה).
הלימודים בבית הספר נמשכים עד כיתה י"ב, אך למתאימים ישנה אפשרות להמשיך את לימודיהם בכיתות י"ג-י"ד ולהשלים תואר הנדסאי במקצוע אותו בחרו. חיל האוויר מממן 80% משכר הלימוד במסלול זה. אם סיים השוחר בהצטיינות את לימודי ההנדסאים, עשוי השוחר להישלח ללימודי תואר ראשון בהנדסה במימון מלא של חיל האוויר.
בעבר, בתום לימודיהם בבית הספר, קיבלו השוחרים "כנפי שוחרות" אותם ענדו על המדים - בצבע כסף ל"מסיימים בהצלחה" ובצבע זהב למצטיין בכל קורס. לאחרונה הוחלפו הכנפיים בסיכה עגולה.
בחלק מהשלוחות, לאחר יום הלימודים מתקיימת לתלמידי כיתות ט' פעילות של גדנ"ע אוויר.
לבוש ומדים

תלמידי המכללה לובשים את מדי חיל האוויר, לרבות הכומתה, אך עם תג וסמל ייחודיים. נוסף על כך, על כותפתם של השוחרים נמצאים פסים לבנים המציינים את כיתתם, כאשר החל מכיתה י', כל פס מסמן שנת לימודים (תלמידי כיתה י' עונדים פס אחד ובכיתה י"א, שני פסים). נוסף על כך, במכללות השונות ישנן דרכים שונות לציון שוחרים בעלי תפקידים, כגון חניכים תורנים או חברי מועצת תלמידים, על פי צבע הפסים שעל הכותפות.
בעלי תפקידים

חניך תורן (חנת"ר) - עוזר מפקד הקורס. לתפקיד זה נבחר, על ידי מפקד הקורס, חניך אחד מכל קורס. בעבר היה מזוהה באמצעות הפסים התכולים שעל כותפתו. כיום ניתן לזהות על ידי סימון לבן מעל החלק הכחול של הכותפת שבו רשום "המכללה הטכנולוגית חיל האוויר".
חניך במועצת התלמידים - חברי מועצת התלמידים מזוהים באמצעות הפסים האדומים שעל כותפתם. לתפקיד זה בוחרים החניכים עצמם מספר חניכים מתוכם מכל שכבה.
חניכים יועצים - מנגנון ייחודי בו מעבירים שוחרים שיעורים פרטיים ושיעורי הדרכה. שוחרים אלה עוזרים לשוחרים חדשים שהתקבלו למכללה בהסתגלות למשמעת החדשה וללימודים. לתפקיד זה נבחרים חניכים ותיקים מכלל בית הספר על ידי יועצות בית הספר. התנאי לבחירה הוא ממוצע ציונים גבוה ומשמעת גבוהה. על כותפתם פסים בצבע צהוב.
שירותם הצבאי של השוחרים

בעבר לפני קבלתם לבית הספר היו חותמים השוחרים עם הוריהם על התחייבות לשירות קבע של שנה אחת במקצועות החשמל, המכונות או האלקטרוניקה. כיום השוחרים לא חותמים קבע.
בסיום כיתה י"ב או י"ד יתגייסו השוחרים כשהם בדרגת רב-טוראי וישלחו לעבור טירונות כלל-צה"לית רובאי 02 בבסיס הטכני או בבסיס עובדה, לאחר מכן יעברו קורס של מספר חודשים בו הם לומדים את המקצוע הצבאי שנבחר להם (לאחר ששיבצו העדפות). בסיום הקורס כל אחד נשלח לבסיס אותו בחר. במהלך השירות הצבאי, השוחרים זוכים לקידום מהיר יותר בסולם דרגות החוגרים.
שוחר המסיים את כיתה י"ד ונתוניו מתאימים, יכול להתקבל ל"קורס קצינים טכניים".
הערות שוליים

↑  למכירה: ביה"ס הטכני של חיל האוויר, באתר משרד הבטחון, ‏13 בנובמבר 2016
↑  "בית הספר הטכני עובר לכרמיאל", אתר חדשות כלבו, 2017
↑  "חיפה: אושרה התכנית לשטחי עורף לוגיסטי בשטח הטכני", 2020, אתר port2port
↑  רוני קולמן, ‏הקמת הקריה הטכנולוגית של חיל-האוויר, באתר חיל האוויר הישראלי, 22.06.2021
↑  בית הספר הטכני עובר מחיפה: דחפורים כבר עלו על הקרקע, באתר mynet‏ חיפה, 2023
↑  מחזור ראשון לטכני בבאר שבע, בטאון חיל האוויר 111, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר
↑   מפקד חדש למכללה הטכנולוגית של חיל האוויר והחלל (בח"א 21), באתר צה"ל, 20 בספטמבר 2022
↑  עד 2008 צבע הפסים היה כסף.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297566805171  VIAF: 149465111   WorldCat (עם VIAF): 149465111 
מטוס פנטום בחזית שלוחת באר שבע של בית הספר הטכני של חיל האוויר
בית הספר הטכני של חיל האוויר בחיפה פרס תחרות הנצחת נשיא ישראל וראשי ממשלותיה
אשמן זנב-נדן מדומה

| אשמן זנב-נדן מדומה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: אשמניים
סוג:: אשמן זנב-נדן מדומה
מינים
 2
שם מדעי
 Paremballonura ‏גודמן & Puechmaille & Friedli-Weyeneth & Gerlach & Ruedi & Schoeman & Stanley & Teeling, 2012

אשמן זנב-נדן מדומה (שם מדעי: Paremballonura) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת האשמניים ובו 2 מינים שאנדמיים לאי מדגסקר. הסוג הוקם בשנת 2012 על ידי קבוצת זואולוגים בעקבות ניתוח גנטי מולקולרי וקודם לכן נחשב לחלק מהסוג אשמן זנב-נדן זקוף שחי באזור ההודו-פסיפי.
תיאור

לאשמן הנדן המדומה גוף דק, ראש משולש וחרטום קצר ומחודד שקצהו פונה מעלה. העיניים בולטות, האף קטנטן וצינורי והשפתיים גדולות ומעוגלות. עצם האף בצורת שעון חול. האוזניים גדולות וארוכות בצורה ניכרת מן הסוגים האחרים ומתקפלות מעט פנימה; הצפירים קטנים וצורתם כגרזן. הזנב מוסתר ברובו בכנף הזנב, להוציא את הקצה שבולט החוצה ודומה לנדן. אורך הראש והגוף של מיני האשמן 40–49 מ״מ, אורך הזרוע 35–41 מ״מ, אורך הזנב 15–20 מ״מ ומשקלו 7.1-2.7 גרם. הוא נבדל מהסוגים האחרים בעיקר במורפולוגיה של השיניים והגולגולת.
הפרווה של אשמן הנדן המדומה קצרה, צפופה וזיפית. צבעה חדגוני ומשתנה בהתאם למין, ונע בין חום אפרורי לחום שוקולד דהוי או חום שחרחר, ולעיתים היא עשויה להיות בצבע חום בהיר או כתמתם. הכנפיים שחורות והפנים שדלילות בשיער צבועות בשחור וורוד מלוכלך. האוזניים שחורות בקצה וורודות בבסיס והזרועות והרגליים בצבע בורדו.