stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דון קרלוס ביואל
ביוגרפיה

ביואל נולד בעיר מריאה שבאוהיו, וחי באינדיאנה לפני פרוץ מלחמת האזרחים. הוא סיים את האקדמיה הצבאית ב-1841 והוצב כסגן משנה בחיל הרגלים. במלחמת מקסיקו הוא שירת תחת פיקודם של זאכרי טיילור ווינפילד סקוט, קיבל שלושה עיטורי גבורה ונפצע בקרב על צ'ורובוסקו. בין המלחמות שירת כשליש צבאי בקליפורניה.
עם פרוץ מלחמת האזרחים סייע ביואל בארגון ארמיית הפוטומק ופיקד למשך זמן קצר על אחת מיחידותיה. בנובמבר 1861 החליף את ויליאם שרמן בראש מחוז אוהיו (שהפך לארמיית אוהיו ולאחר מכן לארמיית קמברלנד), והוטל עליו לפעול במזרח טנסי - אזור שהיה ידוע באהדתו לצפון והיה בעל חשיבות למאמצים הפוליטיים של המלחמה. ביואל התעלם מהפקודות שקיבל ויצא לעבר נאשוויל, אותה כבש ב-25 בפברואר 1862, תוך שהוא נתקל בהתנגדות מועטה בלבד. ב-21 במרץ קודם ביואל לדרגת מייג'ור גנרל.
בקרב שילה תגבר ביואל את כוחותיו של יוליסס גרנט, וסייע לו להביס את כוחות הדרום ב-7 באפריל 1862. ביואל גרס כי כניסתו לקרב מנעה את תבוסתו של גרנט, דבר שגרם לגרנט לנטור לו טינה לשנים לבוא. ביואל המשיך תחת פיקודו של הנרי האלק במצור על קורינת', ובחודשים יוני ויולי החל במסע בראש ארבע דיוויזיות לעבר צ'טנוגה, אך קווי האספקה שלו נותקו על ידי פרשיו של נייתן בדפורד פורסט, והתקדמותו נעצרה.
ביואל היה אחד הקצינים הבודדים בצבא הצפון שהיה בעל עבדים עם פרוץ המלחמה (שאותם ירש ממשפחתה של אשתו), ולכן נחשד על ידי רבים באהדה לדרום. חשדות אלה רק התגברו לאחר שביואל אכף מדיניות של התעלמות מאזרחי הדרום במהלך פעולותיו בטנסי ובאלבמה. ב-2 במאי 1862, כאשר העיר את'נס באלבמה נבזזה על ידי חיילי הצפון, העמיד ביואל למשפט צבאי את נציגו בעיר, ג'ון טורצ'ין. ב-30 בספטמבר 1862 נכנע הנשיא אברהם לינקולן ללחצים שהופעלו עליו, והורה כי הגנרל ג'ורג' תומאס יחליף בתפקידו את ביואל. תומאס סירב לקבל עליו את המינוי, ולינקולן נסוג בו והותיר בתפקיד את ביואל, אך טורצ'ין לא עמד לבסוף למשפט צבאי ואף קודם לדרגת בריגדיר גנרל.
בסתיו 1862 פלש הגנרל הדרומי ברקסטון בראג לקנטקי וביואל נסוג צפונה עד לנהר האוהיו. צבאותיהם של השניים נלחמו ב-8 באוקטובר 1862 בקרב פריוויל, שהסתיים ללא הכרעה, אך עצר את התקדמות צבא הדרום ואילץ אותו לסגת לטנסי. מאחר שביואל לא רדף אחר כוחות הדרום הנסוגים הוא הודח מהפיקוד לטובת ויליאם רוזקרנס. ביואל נותר ללא תפקיד צבאי רשמי למשך שנה וחצי, אותן בילה באינדיאנפוליס, עד שעזב את השירות הצבאי ב-23 במאי 1864.
לאחר סיום המלחמה התגורר ביואל באינדיאנה ובקנטקי, עבד בתעשיית הברזל והפחם כנשיא "חברת הברזל של נהר גרין". הוא נפטר ברוקפורט שבמדינת קנטקי ונקבר בסנט לואיס, מיזורי, בבית הקברות בלהפונטיין.
CareerBuilder

| --- | --- |

 סוג:  אתר אינטרנט 
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־30 שנה) 
 בעלות:  Tegna Inc. 
 www.careerbuilder.com
 
CareerBuilder הוא האתר הגדול ביותר בארצות הברית לחיפוש עבודה עם מעל ל-24 מיליון משתמשים המבקרים בו מדי חודש ועם נתח שוק של 34% מתוך כלל האתרים המציעים שירותים למחפשי העבודה.
נכון למרץ 2008 האתר CareerBuilder.com קיים שיתופי פעולה עם יותר מ-1,900 שותפים עסקיים, כולל עיתונים ופורטלים גדולים כדוגמת AOL ו-MSN. לאתר יש יותר מ-21 אתרי בת במדינות שמחוץ ארצות הברית, והוא מנהל פעילות עסקית ביותר מ-55 שווקים ברחבי העולם.
האתר CareerBuilder.com נמצא בבעלות משותפת של חברת גנט, חברת מקלטצ'י וחברת טריבון. בשנת 2009 האתר התחיל שיתוף פעולה עם פורטל דרושים הישראלי.
אודות החברה

החברה נוסדה בשנת 1995. מנכ"ל החברה הוא מאט פרגוסון והמטה הראשי שלה ממוקם בשיקגו, אילינוי. במטה עובדים כ-3,000 עובדים.
מועמדויות ופרסים

באפריל 2006 החברה הייתה מועמדת לפרס וובי בקטגוריית יחסי עובד-מעביד.
בספטמבר 2007 החברה דורגה במקום ה-91 ברשימה שפרסם העיתון ביזנסוויק למקומות שעדיף להשיק בהם את הקריירה שלך.
בדצמבר 2007 זכתה החברה בפרס סטיבי למצוינות בשירות לקוחות.
ביוני 2008 החברה זכתה בפרס המוקד הטלפוני הגלובלי של ICMI.
בפברואר 2011 מיקם מגזין טריינינג את החברה במקום ה-96 מתוך 125 לחברות השמות דגש על פיתוח אימון מקצועי של עובדים.
באפריל 2011 דירג קריינס שיקגו ביזנס את החברה במקום ה-17 למקומות שהעובדים רוצים לעבוד בהם.
בנובמבר 2011 החברה נכנסה לרשימת 100 המקומות הטובים ביותר לעבוד בהם בשיקגו של העיתון שיקגו טריבון.
בדצמבר 2011 החברה דורגה במקום ה-6 ברשימת פרסי בחירת העובדים של האתר GlassDoor.com, אחרי גוגל במקום החמישי ולפני אפל במקום העשירי.
הערות שוליים

↑  http://www.careerbuilder.com/share/aboutus/pressreleasesdetail.aspx?id=pr623&sd=3%2F2%2F2011&ed=12%2F31%2F2011
↑  מדד Alexa עודכן בינואר 2014
↑  TalentWoo עודכן באוקטובר 2012
↑  MarketWatch מגזין מארקטווץ' פברואר 2008
↑  כתבה בניו יורק טיימס "שלוש הוצאות העיתונים הגדולות הן גם הבעלים של אחד מאתרי חיפוש העבודה הגדולים ניו יורק טיימס פברואר 2007
↑  CareerBuilder: About Us עודכן בינואר 2012
↑  גיא גרימלנד, בשורה להייטקיסטים מובטלים: אתר Career Builder הגדול בארה"ב נוחת בישראל, באתר TheMarker‏, 13 בינואר 2009
↑  BusinessWeek עודכן ינואר 2012
↑  Training עודכן אוקטובר 2012
↑  Crain's Chicago Business עודכן אוקטובר 2012
↑  Chicago Tribune עודכן בנובמבר 2011
↑  Business Review USA
CinemaScore

CinemaScore היא חברת מחקרי שוק הממוקמת בלאס וגאס, ארצות הברית. החברה מבצעת סקרים לקהל הצופה בסרטים ומדרגת את התוצאות על פי סקאלת אותיות, מדווחת על תוצאות הסקר, וחוזה את הצלחת הסרט על פי המידע שעיבדה.
רקע

אד מינץ ייסד את CinemaScore ב-1979 לאחר שהסרט The Cheap Detective אכזב אותו. על פי בנו של אד, אביו רצה לשמוע מה "אנשים אמיתיים, ולא מבקרים" חושבים על הסרט. החברה ביצעה סקרים לקהלים שראו סרט בבתי הקולנוע, ביקשה מהם לדרג את הסרט ולציין מה משך אותם לבוא לראות אותו. תוצאות הסקר פורסמו באנטרטיינמנט ויקלי. CinemaScore עורכת גם סקרים במטרה לקבוע את מידת העניין של הקהל לשכור את הסרט, ומפלחת את המדגם על פי גיל ומין ומעבירה את המידע לחברות הסרטים.
עורך הסקרים ב-CinemaScore, דידי גילמור התייחס לסקרים שנערכו ב-1993: "מרבית הסרטים מקבלים בקלות ציון B פלוס. אני חושב שאנשים באים כשהם מצפים לבידור. יש להם ציפיות גבוהות. הם מקלים יחסית עם הציונים שלהם. אך ככל שהם (צופי הקולנוע) מבצעים יותר סקרים, הם הופכים לביקורתיים יותר." ב-1993, הסרטים אשר דורגו בציון A כללו את ניחוח אישה, בחורים טובים ובדרך למטה. סרטים שדורגו בציון B ככלו את לב אוהב. הסרט שדורג בציון C באותה שנה היה Body of Evidence.
בשנת 1999 השיקה החברה אתר אינטרנט, לאחר עיכוב של שלוש שנים בהן נשיא החברה ביקש חסות ממגזינים וחברות וידאו. בראד פפרד היה נשיא CinemaScore Online בין השנים 1999 ל-2002. אתר האינטרנט כלל בסיס נתונים של כמעט 2,000 סרטים שבוקרו על ידי הקהל. קודם להשקת האתר, תוצאות הסקרים פורסמו ב-Las Vegas Review-Journal ו-Reno Gazette-Journal. התרחבות CinemaScore לאינטרנט כללה גם דואר אלקטרוני שבועי לנרשמים על מנת לעדכנם בתוצאות סקרים האחרונים.
ב-1999, CinemaScore דירגה כ-140 סרטים, המהווים 98-99% מהסרטי האולפנים הגדולים. בכל סרט, נסקרו 400–500 צופים בערים לאס וגאס, לוס אנג'לס, סן דייגו, דנוור, מילווקי, סנט לואיס, דאלאס, אטלנטה, טמפה, פיניקס וקורל ספרינגס.
בקיץ 2000, 25 מתוך 32 סרטים קיבלו ציון A או B. בקיץ 2001, 26 מתוך 30 קיבלו ציונים דומים ובקיץ 2002, 32 מתוך 34 קיבלו את הציונים האלה, קיץ הזה ציין את היחס הגבוה ביותר של ציונים בעשור האחרון.
דירוג

בין 35 ל-45 צוותים של נציגי CinemaScore ממוקמים ב-25 ערים גדולות ברחבי צפון אמריקה. בכל יום שישי, נציגים בחמש ערים הנבחרות אקראית, נותנים לקהל המגיע לבתי הקולנוע כרטיסיית סקר. בכרטיסייה מתבקשים להשיב על גיל, מין, ציון הסרט בין A פלוס ל-F, האם הם ישכירו או יקנו את הסרט ל-DVD או Blu-ray ומדוע בחרו לצפות בסרט זה. בדרך כלל מתקבלים 400 משובים לסרט, החברה מעריכה כי מדובר ב-65% מענה ו-6% מרווח טעות. הדירוגים מחולקים על פי קבוצות מין וגלאים (מתחת ל-21, 21-34, 35 ומעלה). המידע מועבר לאחר מכן לאולפני הסרטים וגורמים נוספים. החברה מפרסמת ציון בסקאלת אותיות לציבור באמצעות טוויטר, הציונים מתפשטים במהירות במדיה.
ציון A פלוס מנבא בדרך כלל על שובר קופות. מ-1982 ועד אוגוסט 2011, רק 52 סרטים (כשני סרטים בשנה בדרך כלל) קיבלו את הציון הגבוה ביותר, כולל 7 זוכים בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר. סרטים בציון A פלוס כוללים את טיטניק, היפה והחיה, פלונטר, נאום המלך, בחורים טובים, הנהג של מיס דייזי וצעצוע של סיפור 2. על פי הלוס אנג'לס טיימס, ציון C הוא "חדשות רעות, שווה לציון נכשל". על פי מינץ "סרטים לא מדורגים פחות מ-C. ציון C הוא כישלון ונדיר ביותר שסרט מדורג בציון F. כלומר אם זה F, הסרט לא היה אמור להיות מופץ בכלל". 11 סרטים קיבלו ציון F בין 2004 ל-2014. דוגמאות לסרטים אלה: איש הקש של ניל לביוט בהשתתפות ניקולס קייג', סולאריס של סטיבן סודרברג בהשתתפות ג'ורג' קלוני, הורג אותם ברכות בהשתתפות בראד פיט ואמא! של דארן ארונופסקי בהשתתפות ג'ניפר לורנס.
תחזיות החברה לגבי מכירות הסרט בהתבסס על סקרים הן "מדויקות להפליא" על פי הטיימס, ב-2009 חזתה החברה את הצלחת הסרט בדרך לחתונה עוצרים בווגאס ואת כישלון הארץ האבודה.
כרטיסיית סקר של CinemaScore
Charming Kitten

| --- | --- |
 פעילות:  פעולות סייבר התקפיות
 תחום:  אבטחת מידע
 מדינה:  איראן איראן
 תקופת הפעילות:  2014–הווה (כ־11 שנים)
 
צ'רמינג קיטן (באנגלית: Charming Kitten מוכרת גם בשם הקיצור: APT35) היא קבוצת תקיפה איראנית המבצעת פעולות סייבר התקפיות נגד ארצות הברית וגורמים מערביים.
התקפותיה של הקבוצה מתמקדות נגד חברות מסחריות ואתרים ממשלתיים וזאת באמצעות התקפות מניעת שירות והשחתת אתרים על מנת להעביר מסרים פוליטיים.
מלבד השם הרשמי, חברות אבטחת מידע נתנו לקבוצה שמות נוספים כגון: NewsBeef (ניתן על ידי Kaspersky), Phosphorus (ניתן על ידי Microsoft) ו-Ajax Security.
היסטוריה

על פי מחקר שנעשה על ידי חברת ClearSky, קבוצת התקיפה פועלת משנת 2014 ופועלת בחסות ממשלת איראן.
בשנת 2017, פרצה הקבוצה למחשביה של רשת הטלוויזיה האמריקאית, HBO, סחטה אותה והדליפה כ-1.5 טרה בייט של מסמכים, סרטים ותוכניות טלוויזיה שלא שודרו באותה העת.
בחודש מרץ 2019, השתלטה מיקרוסופט על כ-99 שמות מתחם ששימשו את חברי הקבוצה לפעולות סייבר התקפיות.
בחודש ספטמבר 2019 ובסמוך לתקופת הבחירות לנשיאות ארצות הברית, דיווחה מיקרוסופט על כך שקבוצת התקיפה הייתה מעורבת בכ-240 התקפות וכ-2,700 ניסיונות לגניבת מידע מחשבונות אוטלוק של מנהלי הקמפיין של דונלד טראמפ.
בסוף שנת 2019 פרסמה חברת ClearSky מחקר שתומך במסקנה הראשונית של מיקרוסופט ומעיד ששיטות התקיפה היו זהות לאלו של קבוצת Charming Kitten:
רוב הקורבנות היו אנשי מפתח מתחומים שונים בהם איראן התעניינה: חברי אקדמיה, עיתונאים, פעילי אופוזיציה וזכויות אדם.
פרקי הזמן היו חופפים לתקופת הבחירות לנשיאות ארצות הברית, פרק הזמן העיקרי שבו נעשו ניסיונות להתערב בבחירות ובתוצאותיהן.
שיטות התקיפה היו דומות והתבססו לרוב על התקפות דיוג ממוקדות באמצעות הודעות טקסט.
ראו גם

לוחמת רשת
טרור קיברנטי
האקינג
משחקי מלחמה (אבטחת מידע)
האקטיביזם
Rocket Kitten
הערות שוליים

↑  Ajax Security Team lead Iran-based hacking groups, Security Affairs, ‏2014-05-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  OVERRULED: Containing a Potentially Destructive Adversary | Mandiant, www.mandiant.com (באנגלית)
↑  Iranian Charming Kitten ATP group poses as Israeli cybersecurity firm in phishing campaign, Security Affairs, ‏2018-07-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Microsoft uses court order to shut down APT35 websites, CyberScoop, ‏2019-03-27 (באנגלית)
↑  Microsoft Takes on Another Hacking Group, This One With Links to Iran, news.bloomberglaw.com (באנגלית)
↑  Charming Kitten - Iranian cyber espionage against human rights
↑  Grant Rindner, The HBO hack: what we know (and what we don't), Vox, ‏2017-08-05 (באנגלית)
↑  מיקרוסופט השתלטה על 99 אתרים ששימשו האקרים איראניים -, באתר אנשים ומחשבים - פורטל חדשות היי-טק, מיחשוב, טלקום, טכנולוגיות, ‏2019-03-28
↑  Microsoft seizes 99 domains owned by Iranian state hackers, News @ WebHosting.info, ‏2019-03-28 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Exclusive: Trump campaign targeted by Iran-linked hackers - sources". Reuters (באנגלית). 2019-10-04. נבדק ב-2021-11-06.
CZN Burak

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1995 (בן 29) Yayladağı, טורקיה 
 www.cznburak.com
 
בוראק אזדמיר (בטורקית: Burak Özdemir; נולד ב-24 במרץ 1995), המכונה CZN Burak, הוא שף ומסעדן טורקי. CZN, כינויו של אזדמיר, מקורו בהגייה שגויה תכופה של המילה Cinzano, שם חנות הטקסטיל של אביו בשכונת לאללי בעיר העתיקה של איסטנבול.
הכנתו והצגתם של מתכונים טורקיים תוך כדי חיוך כמעט תמיד למצלמה הפכו את אזדמיר לאושיית רשת בפלטפורמות כמו אינסטגרם וטיקטוק.
יזמות

הוא הבעלים של Hatay Civilizations Table (בטורקית: Hatay Medeniyetler Sofrası) רשת מסעדות, המורכבת מחמישה סניפים במקומות שונים: טקסים, אקסאראי, אטילר, דובאי ובטג'יקיסטן.
דעותיו

במהלך מבצע חרבות הברזל, הביע ברשתות החברתיות תמיכה בעם הפלסטיני.
ראו גם

חשבונות הטיקטוק הנעקבים ביותר
הערות שוליים

↑  "CZN Burak kimdir? CZN ne demek? CZN Burak Özdemir'in hayatı…". www.sozcu.com.tr (בטורקית). נבדק ב-2020-09-02.
↑  Özdemir, Burak. "CZN Burak: Hamallıktan geldim şımarmaktan korkuyorum". Milliyet (בטורקית). אורכב מ-המקור ב-13 בפברואר 2021. נבדק ב-2020-09-02. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "CZN Burak Özdemir kimdir? CZN ne demek?". www.hurriyet.com.tr (בטורקית). אורכב מ-המקור ב-8 בפברואר 2021. נבדק ב-2020-09-02. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "CZN Burak: Hamallıktan geldim şımarmaktan korkuyorum". Milliyet (בטורקית). אורכב מ-המקור ב-13 בפברואר 2021. נבדק ב-2020-09-02. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sah, Emre (17 ביולי 2019). "Sosyal medya paylaşımlarıyla çok konuşulan Hatay Medeniyetler Sofrası'nın sahibi Czn Burak yine çok konuşuldu". Onedio. אורכב מ-המקור ב-15 במאי 2020. נבדק ב-12 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Redação, Por (16 באוגוסט 2019). "DE CACHORRO-QUENTE À CARNE DE AVESTRUZ: CONHEÇA O COZINHEIRO QUE FAZ SUCESSO COM COMIDAS GIGANTES". Editora Globo S/A. אורכב מ-המקור ב-15 במאי 2020. נבדק ב-12 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mori, Marina (20 באפריל 2019). "Chef assa avestruz recheado com dezenas de pimentões e charutos de folha de uva". Gazetab Do Povo. נבדק ב-12 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kızıltepe, Olgun (11 באוגוסט 2019). "Burak Özdemir, Yaptığı Hareketle Gönülleri Fethetti". Haber. אורכב מ-המקור ב-15 במאי 2020. נבדק ב-12 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Burak Özdemir: Çalışacağım diye çocuk olmayı unuttum". Star. 12 בנובמבר 2016. אורכב מ-המקור ב-8 בספטמבר 2018. נבדק ב-12 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  PASIYA, LUTHO (22 באוגוסט 2019). "This Kurdish chef makes giant edible creations". IOL. אורכב מ-המקור ב-14 בספטמבר 2019. נבדק ב-12 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hatay Medeniyetler Sofrası". www.hataymedeniyetlersofrasi.com.tr. אורכב מ-המקור ב-5 במאי 2020. נבדק ב-2020-07-01. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פרסום של בוראק ברשת האינסטגרם, באתר www.instagram.com, ‏13/10/2023
גבאי צדקה

ערך זה עוסק במצוות הצדקה כפי שמנוהלת במישור הציבורי. אם התכוונתם למצוות הצדקה העקרונית החלה על הפרט, ראו .
| --- | --- |
 תלמוד בבלי:  מסכת בבא בתרא, דף ח', עמוד ב'; דף ט', עמוד א'; דף י', עמוד ב'
 משנה תורה:  ספר זרעים, הלכות מתנות עניים, פרק ט', הלכה א'
 
גבאי צדקה הוא כינוי במסורת היהודית-הלכתית לממונה (ייתכנו גם כמה ממונים) בקהילה היהודית על הצדקה הכוללת קופה לכסף ולאוכל הדרוש למחיה, ותמחוי למצרכים בסיסיים – אך הכרחיים פחות.
בתנ"ך מצוות צדקה חשובה ביותר, אך חיובה חל על הפרט בלבד. חז"ל בתלמוד תיקנו תקנות קהילתיות על כל מקום ישוב או קהילה יהודיים, בנוסף לחיוב הפרטני, למנות גבאי צדקה שינהל קופה ציבורית. ואכן קיימות עדויות לקיומן של קופות ותמחויים ציבוריים וגבאי צדקה בקהילות ברחבי העולם; מפרנקפורט שבגרמניה וקהילות צרפת, ועד קהילות יהדות תימן, טורקיה וספרד. אף בימינו מנוהלים באופן ציבורי בתי תמחוי ועמותות חסד שונות.
על הגבאי להיות איש נאמן וידוע, חכם ונבון – ולא עם הארץ, והוא אף נחשב כדיין היושב בבית דין ומחליט על חלוקת המגבית. בתלמוד מסופר כי חכמים בולטים שימשו כגבאי צדקה, בהם רבי עקיבא ורב יוסף, ורבי חנינא בן תרדיון:
לא יתן אדם פרוטה לארנקי של צדקה אלא אם כן ממונה עליה (גבאי ישר) כרבי חנינא בן תרדיון.
מצוות צדקה במישור הציבורי

ההלכה קובעת בכמה מקומות כי מצוות צדקה היא הכרחית, ועל חשיבותה נאמר: ”צדקה וגמילות חסדים שקולות כנגד כל מצוותיה של תורה” (תלמוד ירושלמי, מסכת פאה, פרק א', פסקה א'.) בהלכה, גם במישור הציבורי מוסד הצדקה מחויב להתקיים, וידוע על מוסדות כאלה עוד בימי בית המקדש. הרמב"ם אף כותב, בהמשך לקביעה כי עיר שאין בה מוסד צדקה אין תלמיד חכם רשאי לגור בה, ש”מעולם לא ראינו ולא שמענו בקהל מישראל שאין להם קופה של צדקה...” (משנה תורה לרמב"ם, ספר זרעים, הלכות מתנות עניים, פרק ט', פסקה א'.)
נכון לתקופת המשנה והתלמוד, מוסד הצדקה הקהילתי היה בנוי מקופה ומתמחוי. קופה – למגבית הכספים ומצרכים בסיסיים למחיה, תמחוי – למגבית של שאר המצרכים והשירותים – הפחות הכרחיים. החלק ההכרחי על פי ההלכה הוא הקופה, אך התמחוי אינו הכרחי והוא רק מנהג נפוץ. ואכן במרוצת השנים הנוהג ההלכתי המחייב נותר על כנו רק בנוגע לקופה, ולאור ההיתר של ביטול התמחוי, תחום זה הופסק בתחילת האלף השני לספירה (אם כי בפרנקפורט של עד שלהי ימי הביניים ניתן היה למצוא קופה ותמחוי במקביל). הקהילות השונות השתמשו בסמכויות התיקנון שלהן, והוסיפו תקנות שונות בנוגע לניהול קופת הצדקה הקהילתית. סמכויות תיקנון אלו כתובות בתלמוד: אמר רבה בר אבוה: ממשכנין על הצדקה. כלומר, ניתן להכריח אדם לתת צדקה, ואף למשכן את רכושו אם אינו מסכים לכך.
לא די, אלא שבכינוס רבנים ומנהיגי ציבור יהודיים בראשות רבנו גרשום, תוקנה תקנה מיוחדת המסמיכה את ראשי הקהילות לתקן תקנות קהילתיות בנוגע לניהול קופת הצדקה, וזהו לשון התקנה: ”ואם פוסקים בני העיר תקנת עניים או תקנה אחרת, והרוב מתרצים בדבר, והן מן המהוגנים, אין האחרים רשאים לבטל התקנה ואין לו לדחות שלא יכנס בתקנת חברו כי אם על פי בית דין כי אין ב"ד לישב על זה, כי הכל לפי טובי העיר, כמנהג הקדמונים או כפי צורך השעה.”
אספה זו לא התקיימה בחלל ריק, היא היוותה מענה לבעיות שהתמודדו עימן פרנסי הקהילות השונות. בספרות השו"ת מופיעים דיונים רבים של חכמים ורבני קהילות לאורך הדורות, שהתמודדו עם בעיות מצד התושבים אודות מוסד הצדקה; רבים לא רצו לתת או שביקשו לקבוע בעצמם את כללי הנתינה. דוגמה לכך היא בעיה קלאסית שהועלתה לדיון אצל הרשב"א - המציג אותה באופן הבא:
עניי העיר מרובים והעשירים אומרים שיחזרו על הפתחים, והבינוניים אומרים שלא יחזרו על הפתחים, אלא תהיה פרנסתן על הציבור לפי ממון... והוא מכריע: הדין עם הבינונים.
כאמור, דעתו של רבנו גרשום ורבני הקהילות היא שניתן לכפות על היחיד תקנות בענייני צדקה. דעה זו מתאימה לפסק ההלכה הרווח הקובע שכופין על הצדקה – הלכה נפוצה ומוסכמת גם על הרמב"ם, על הריצב"א (יצחק בן אברהם) ור"י הזקן ואחרים, אך לא הייתה מוסכמת על רבנו תם שהיה סבור כי לא ניתן להכריח אדם לתת צדקה, וזאת על פי האימרה התלמודית "כל מצוות עשה ששכרה בצדה – אין בית דין של מטה מוזהרים עליה"; כלומר, אין הם אמורים לאכוף את יישומה. ומצוות צדקה אכן נאמר בה ”כי פתוח תפתח את ידך לו... ובגלל הדבר הזה יברכך.” (ספר דברים, פרק ט"ו) ועל כן היא מצוות ששכרה בצידה ואין לאכוף את קיומה.
הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין, פוסק בולט ביותר באירופה במאה ה-19, כתב כי בימינו למעשה אין לכפות אדם לתת צדקה.
מעמד גבאי הצדקה

תפקיד הגבאי הוא בעל משמעות נכבדה במסגרת הקהילה, ומתמנים לכך אנשים בעלי שיעור קומה מוסרי. לא מוזכר בהלכה כיצד מתרחש הליך המינוי, וככל הנראה הדבר משתנה בהתאם למנהגים הפנימיים של הקהילות השונות.
באופן עקרוני הגבאי נאמן באופן מוחלט ולא ניתן לבוא אליו בדרישה לחשוף את התנהלותו, ואף נפסק להלכה כי: ”אין מחשבין בצדקה עם גבאי צדקה”. כל עוד הגבאי משמש בתפקידו, הוא נאמן בטענותיו לגבי אופן התנהלותו, ובמידה ונוצר ויכוח בינו לבין נצרך – חובת הוכחה חלה על הנצרך.
הכסף או המצרכים שנמצאים בידי גבאי הצדקה מוגדרים בהלכה ככאלה השייכים כבר לעניים; "ידם (של גבאי הצדקה, כּ-) יד עניים"; כלומר, כסף או מצרכים שהגיעו לידיהם למטרות צדקה, הופכים מיידית לשייכים לציבור העניים בעיר, והגבאים מחזיקים בהם וקונים אותם למען העניים. דין זה בא לידי ביטוי בכך שאדם שנתן צדקה לגבאי, אינו יכול להישאל על נדבתו, שכן תרומתו כבר שייכת לעניים.
כגבאי צדקה מפורסמים בשנים האחרונות, שימש הרדב"ז שהיה אחראי על ענייני הצדקה במצרים, הרב מנחם נחום קפלן רבו של החפץ חיים, הרב משה שוסטר והרב דוד לייב שוורץ מבני ברק. אישים חשובים נוספים שמשו כשד"רים לקהילות שונות ברחבי העולם.
ניהול המגבית

את תפקידם הכפול של הגבאים, ניהול קופה לכסף ותמחוי למצרכים, מתאר הרמב"ם באופן הבא: ”יהיו מחזרין על העם מערב שבת לערב שבת ולוקחין מכל אחד ואחד מה שהוא ראוי ליתן ודבר הקצוב עליו והם מחלקין המעות מערב שבת לערב שבת ונותנין לכל עני ועני מזונות המספיקין לשבעה ימים... לוקחין בכל יום ויום מכל חצר וחצר פת ומיני מאכל ופירות או מעות ממי שהוא מתנדב לפי שעה, ומחלקין את הגבוי לערב בין העניים ונותנים לכל עני ממנו פרנסת יומו. וזהו הנקרא תמחוי...” (הלכות מתנות עניים, תחילת פרק ט'.)

בדברים אלה מופיע ההבדל הראשון בין קופה לתמחוי: גבייתם וחלוקתם של הכספים במסגרת הקופה נעשה פעם בשבוע – בערב שבת. לעומת זאת גבייה וחלוקה של מצרכי התמחוי נעשית על בסיס יומי – גבייה בבוקר וחלוקה בערב.
ההבדל השני הוא בנוגע ליעוד המגבית. הקופה נועדה רק לעניי העיר בה נאספה הצדקה, ולעומתה התמחוי נועד ל"עניי עולם" – לכל נזקק.
”תנו רבנן (אמרו חכמים) קופה של צדקה נגבית בשניים ומתחלקת בשלושה. נגבית בשניים - שאין עושין שררות על הציבור פחות משניים, ומתחלקת בשלושה - כדיני ממונות. תמחוי נגבית בשלושה ומתחלקת בשלושה, שגבויה וחלוקה שווים.”

בפסקה זו מבוטא הבדל נוסף בין הקופה לתמחוי; העובדה כי את מגבית הקופה עושים בשניים, ואת מגבית התמחוי עושים בשלושה. אך הסיבה לכך אינה ברורה לגמרי מלשון התלמוד, ובפרשנותה נחלקו ראשונים. הסיבה לכך שבגביית הקופה נדרשים לפחות שניים – מובנת על פי הקביעה כי "אין עושין שררות על הציבור בפחות משניים". גם הסיבה לכך שבחלוקה נדרשים לפחות שלושה מובנת, מאחר שמדובר בדיני ממונות בהם יש להפעיל שיקול דעת רב יותר – של שלושה אנשים.

השאלה שצצה היא מדוע בגביית קופה מספיקים שניים ולא צריכים שלושה כמו בדיני ממונות?

רבנו תם מפרש כי מדובר במצב בו סכום הנתינה ידוע מראש, ולכן אין כל עניין בהפעלת שיקול דעת בשעת הגבייה. בהתאם לכך, הסיבה בגינה גבייה בתמחוי זקוקה אף היא לשלושה, אינה כי קיים הכרח מהותי בכך, אלא מכיוון שבתמחוי החלוקה היא על בסיס יומי, ולכן פרקטי יותר שאותם שלושה אנשים יבצעו את הגבייה והחלוקה.

הרמב"ם מסכים שהסיבה בגינה בגביית הקופה לא נדרשים שלושה אנשים היא מכיוון שהיא קצובה מראש, אך הוא אינו מסכים לגבי תמחוי. לדעתו הסיבה שבתמחוי זקוקים לשלושה בשעת הגבייה נובעת מכך שהתמחוי שונה באופיו ואינו קצוב מראש וכל אחד מחליט כמה הוא נותן. כתוצאה מכך יש צורך בשלושה אנשים כדי שיופעל שיקול דעת טוב יותר.

דעה שונה מביע רבי בצלאל אשכנזי, לפי גביית צדקה שונה מהותית מחלוקתה. זאת מכיוון שטעות בחלוקת הצדקה מובילה לגזל של נצרך אחד לטובת נצרך אחר, לעומת זאת טעות בגבייה אינה גובלת בגזילה.
להלכה למעשה ממליצים הפוסקים הראשונים להעמיד שלושה גבאים גם לגבייה וגם לחלוקה, וזאת מכיוון ש"אין מעמידין פרנסים פחות משלושה". בימינו נפסק להלכה כי אין כל צורך ביותר מגבאי אחד לגבייה, וזאת מכיוון שבימינו אין ממשכנים על הצדקה, כלומר, לא כופים את מי שאינו רוצה לתת, ולכן אין זו "שררה"; הרדב"ז מקצין שיטה זו, וסבור כי בימינו אפילו החלוקה שנאמר אודותיה בתלמוד כי דרושים למענה שלושה גבאים – כבית דין, יכולה להיעשות באמצעות גבאי בודד, כי תפקידו של הגבאי הוא אדמיניסטרטיבי בלבד.
שלמה זלמן הבלין (חוקר תלמוד)

| --- | --- |

 לידה:  4 בינואר 1939 (בן 86) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  שרגא אברמסון 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן 
 תלמידי דוקטורט:  עזרא שבט, שלם יהלום 
 
שלמה זלמן הַבְלִין (נולד בי"ג בטבת תרצ"ט, 4 בינואר 1939) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לתלמוד ובמחלקה ללימודי מידע וספרנות באוניברסיטת בר-אילן, וראש המחלקה בין השנים 1984–1990. משנת 2003 ראש המכון לחקר הספרות הבתר תלמודית באוניברסיטת בר-אילן.