יהדות אורתודוקסית
הערות שוליים

↑  הפרק נשען בעיקר על: אבינועם רוזנק, גבולות וסטייה באורתודוקסיה: פסיקה קונסרווטיבית ואורתודוקסייה פוסט-מודרנית, בתוך שלמון, רביצקי, פרזיגר, עמ' 115-130.
↑  פרושים, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת".
↑   דוד פלוסר, כתות בימי בית שני: צדוקים, פרושים ואיסיים, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח.
1 2  שלמון, רביצקי, פרזיגר. עמ' 5-6.
↑  שלמון, רביצקי, פרזיגר. עמ' 121-122.
↑  בנימין בראון, Orthodox Judaism (בקישורים החיצוניים), עמ' 311; יוסף אחיטוב, על עמידותו של מושג ההלכה כמגדיר זהות בשיח האורתודוקסי, בתוך: משבי רוח: דברי הגות ומחשבה, מכון שלום הרטמן, 2013. עמ' 175-191.
↑  ראו, לדוגמה: Leora Batnitzky, How Judaism Became a Religion: An Introduction to Modern Jewish Thought, Princeton University Press, 2011. עמ' 42–44, 34.
↑  לדיון נרחב בכך, ראו: Marc B. Shapiro, The Limits of Orthodox Theology, Oxford, 2004.
↑  בנימין בראון, קשת התגובות האורתודוקסיות: אשכנזים וספרדים
↑  שלמון, רביצקי, פרזיגר, עמ' 22.
↑  ראו למשל: שלמון, רביצקי, פרזיגר, עמ' 429 (עם סימוכין נוספים שם).
↑  יעקב כ"ץ, ההלכה במיצר: מכשולים על דרך האורתודוקסיה בהתהוותה, הוצאת י"ל מאגנס, 1992. עמ' 52. (להלן: במיצר).
↑  אלינסון, עמ' 156-157.
↑  שלמון, רביצקי, פרזיגר, עמ' 376-378.
↑  במיצר, עמ' 177-183.
↑  ראו, למשל: פרזיגר, עמ' 90-91; שלמון, רביצקי, פרזיגר, עמ' 87-89.
↑  משה סמט, החדש אסור מן התורה – פרקים בתולדות האורתודוקסיה, הוצאת מרכז דינור לחקר תולדות עם ישראל, 2005. עמ' 20. (להלן: סמט).
↑  צבי זהר, האורתודוקסיה אינה התגובה ההלכתית האותנטית היחידה למודרנה, אקדמות י"א (תשרי תשס"ב), עמ' 139-151.
1 2  ראו לדוגמה: בנימין לאו, אורתודוקסיה ליטאית בגוון מזרחי. בתוך: שלמון, רביצקי, פרזיגר, עמ' 499-500; נסים ליאון, חרדיות רכה, יד יצחק בן צבי, 2009.
↑  שלמון, רביצקי, פרזיגר. עמ' 115-119.
↑  לסקירה מפורטת, ראו: Adam Ferziger, Exclusion and Hierarchy: Orthodoxy, Nonobservance and the Emergence of Modern Jewish Identity, University of Pennsylvania Press, 2005. (להלן: פרזיגר).
↑  פרזיגר, עמ' 168.
↑  שלמון, רביצקי, פרזיגר. עמ' 76.
1 2  הראל גורדין, "אין כאן נאו-רפורמים", מקור ראשון, 8 בדצמבר 2011; ‏ דודו כהן, דעה: הנאו-רפורמים שמים את היהדות בממתינה,mako,‏ 14 ביולי 2009.
↑  Avi Shafran, Be honest: Open Orthodoxy is not Orthodoxy, הארץ, 28 באוקטובר 2013.‏Avraham Greenwald, It Is Time for True Achdus In Orthodoxy, המודיע, 2 ביוני 2014.‏ נאום אדמו"ר מנובומינסק בכינוס אגודת ישראל ה-92, סרטון  באתר יוטיוב
↑  Judith R. Baskin, Kenneth Seeskin, The Cambridge Guide to Jewish History, Religion, and Culture, Cambridge University Press, 2010. עמ' 460.
↑  יאיר שלג, הדתיים החדשים, כתר, 2000. עמ' 278.
↑  חוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) התשי"ד 1953, שהחליף פקודה מנדטורית
↑  Daniel J. Elazar, Rela Mintz Geffen, The Conservative Movement in Judaism: Dilemmas and Opportunities, SUNY Press, 2012. עמ' 105-106; Daniel J. Elazar, How Strong is Orthodox Judaism - Really? The Demographics of Jewish Religious Identification, המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה; סקר מכון Pew 2013.
↑  Jeffrey C. Blutinger, So-Called Orthodoxy: The History of an Unwanted Label, Modern Judaism, אוקטובר 2007.
↑  David Harry Ellenson, After Emancipation: Jewish Religious Responses to Modernity, Hebrew Union College Press, 2004 (להלן: אלנסון), עמ' 174.
↑  יעקב כ"ץ, הקרע שלא נתאחה: פרישת האורתודוקסים מכלל הקהילות בהונגריה ובגרמניה, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, תשנ"ה, עמ' 223.
1 2 3 4 5  מיכאל ק. סילבר, Orthodoxy, אנציקלופדיה יוו"א.
↑  ראו לדוגמה: Arnold Eisen, Rethinking Modern Judaism, Uni. of Chicago Press, 1998. עמ' 3; Israel Bartal, The Jews of Eastern Europe, 1772-1881, University of Pennsylvania Press, 2011. עמ' 96.
1 2  Enlightenment and Emancipation : German Jewry’s Formative Age in Comparative Perspective, עמ' 1-8.
↑  Jacob Katz, Out of the Ghetto: The Social Background of Jewish Emancipation, 1770-1870, Syracuse University Press, 1973. עמ' 144-152.‏ יעקב כ"ץ, ר' רפאל כהן, יריבו של משה מנדלסון, תרביץ, טבת-אדר תשנ"ז (התפרסם גם בתוך: 'ההלכה במיצר). מקור הציטוט: רפאל בן יקותיאל זיסקינד הכהן כ"ץ, דעת קדושים, אלטונה, תקנ"ז. עמ' מ"ח א'. ; במיצר, עמ' 123, 144-148.
↑  שלמון, רביצקי, פרזיגר. עמ' 84.
↑
אלנסון. עמ' 66–69.
סמט, עמ' 19, 272, 303, 313-314; החת"ם סופר — המסורת וההלכה, דברי הקונגרס העולמי למדעי היהדות, כרך ט', תשמ"ה.
Michael K. Silber. The Historical Experience of German Jewry and its Impact on Haskalah and Reform in Hungary, עמ' 111–112, 121.
פרזיגר, עמ' 74.
Josh Yuter, The Politics of Exclusion in Judaism: Hatam Sofer.
"לראות קדושת ישראל שיאמינו לאבות יותר מרבנים": החת"ם סופר כאורתודוקס, העשור האחרון (1839-1830), בביצוע ד"ר מעוז כהנא, סרטון  באתר יוטיוב
↑  Michael Meyer, Response to Modernity: A History of the Reform Movement in Judaism. Wayne State University Press (1995), עמ' 60–62. להלן: מאיר.
↑  Ismar Schorch, Emancipation and the Crisis of Religious Authority: The Emergence of the Modern Rabbinate, בתוך: Werner Eugen Mosse, Arnold Paucker, Reinhard Rürup (עורכים), Revolution and Evolution, 1848 in German-Jewish History, Mohr Siebeck, 1981. עמ' 208-209.
↑  יוסף שלמון, אביעזר רביצקי ואדם פרזיגר (עורכים), אורתודוקסייה יהודית: היבטים חדשים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים, 2006. עמ' 117.
↑  אלינסון, Hildesheimer, עמ' 18-19; ישעיהו ליבמן, "התפתחות הנאו-מסורתיות בקרב יהודים אורתודוקסים בישראל", מגמות כז, אייר תשמ"ב, עמ' 235-238;‏ על יחסו של הירש לשאלה: Arthur A. Cohen, Paul Mendes-Flohr, 20th Century Jewish Religious Thought, University of Nebraska Press, 2010 עמ' 348.; הציטוט המדויק: דניאל אלעזר, Community and Polity: The Organizational Dynamics of American Jewry, Jewish Publication Society, 1995, עמ' 102.
↑  רביצקי, שלמון, פרזיגר. עמ' 389-390.
↑  Minhag Anglia: The Transition of Modern Orthodox Judaism in Britain.
↑  במיצר, עמ' 59-61.
↑  Jay M. Harris, How Do We Know This? : Midrash and the Fragmentation of Modern Judaism, State University of New York Press, 2012. עמ' 164.
↑  פרזיגר, עמ' 99, 119 וכו'.
1 2 יעקב כ"ץ, רבי שמשון רפאל הירש, המימין ומשמאיל , בתוך: מרדכי ברויאר (עורך): תורה עם דרך ארץ – התנועה, אישיה רעיונותיה . אוניברסיטת בר-אילן, 1987. עמ' 13 – 31.
מאיר, Response to Modernity, עמ' 77–79.
Michael L. Miller, Samson R. Hirsch and the Revolution of 1848.
בנימין בראון, Breuer, Hirsch and Jewish nationalism: change and continuity – principle versus supra-principle.
Alan Mittelman, Some German Jewish Orthodox Attitudes toward the Land of Israel and the Zionist Movement.
Roland Tasch, Samson Raphael Hirsch: Jüdische Erfahrungswelten im historischen Kontext, Walter de Gruyter, 2011. עמ' 204–205.
הציטוט של סילבר: ציטוט: מיכאל סילבר, פעמי לב העבר"י בארץ הגר, יד בן-צבי, עמ' 93.
↑  David Ellenson. Rabbi Esriel Hildesheimer and the Creation of a Modern Jewish Orthodoxy. University of Alabama Press. עמ' 78.
1 2  Michael K. Silber. The Emergence of Ultra-Orthodoxy: The Invention of Tradition. הציטוט שם, בעמ' 59. הילדסהיימר ופרנקל: עמ' 35.
↑  אלנסון, עמ' 173-181.
↑  David Ellenson, "Gemeindeorthodoxie in Weimar Germany: The Positions of N.A. Nobel and I. Unna", in: Michael Brenner, Derek Jonathan Penslar, In Search of Jewish Community: Jewish Identities in Germany and Austria, 1918-1933, Indiana University Press, 1988. עמ' 36–51.
↑  רביצקי, שלמון, פרזיגר. עמ' 431-433.
↑  יוסף שלמון, Enlightened Rabbis as Reformers in Russian Jewish Society.
↑  בנימין בראון, "כחרבות בגוף האומה": התנגדותם של רבני מזרח אירופה לרעיון הקהילות הנפרדות.
↑  יוסף שלמון, Zionism and Anti-Zionism in Traditional Judaism in Eastern Europe, בתוך: יהודה ריינהרץ (עורך), Zionism and Religion‏. University Press of New England, 1998. עמ' 25-43.
↑  על השמיטה, ראו למשל: אריה אדרעי, שורשי הפסיקה הציונית–הדתית: הרב קוק ופולמוס השמיטה, עמ' 837 וכו'.
↑  Jaff Schatz, Jews and the Communist Movement in Interwar Poland, בתוך: Dark Times, Dire Decisions : Jews and Communism, Avraham Harman Institute of Contemporary Jewry. Oxford University Press, 2005. עמ' 35.
↑  בנימין בראון, Orthodox Judaism (בקישורים החיצוניים), עמ' 317.
↑  בנימין בראון, 'דוקטרינת דעת תורה: שלושה שלבים', יהוידע עמיר (עורך), דרך הרוח - ספר היובל לאליעזר שבייד, מחקרי ירושלים במחשבת ישראל יט (תשס"ה), עמ' 600-537.
↑  ד"ר יהונתן ד. סרנה,  היהדות האורתודוקסית והיהדות הקונסרבטיבית: כיצד ומתי התחוללה התפצלות לשתי תנועות?, סרטון  באתר יוטיוב, יום עיון במכון ואן ליר, 29 בדצמבר 2009.
↑ הפרק מתבסס על: שלמון, רביצקי, פרזיגר. עמ' 539–550.
Jeffrey S. Gurock, American Jewish Orthodoxy in Historical Perspective, KTAV Publishing House, 1996. עמ' 54–58
Dana Evan Kaplan, Contemporary American Judaism: Transformation and Renewal, Columbia University Press, 2013. עמ' 24–25.
יונתן ד. סרנה, The Debate over Mixed Seating in the American Synagogue, עמ' 379–383.
ראו גם:  הרב משה פיינשטיין ועיצוב האורתודוקסיה בארצות הברית שלאחר מלחמת העולם השנייה, בביצוע ד"ר הראל גורדין, סרטון  באתר יוטיוב
ג'פרי ס. גורוק, Resisters and Accommodators: Varieties of Orthodox Rabbis in America, 1886-1983. American Jewish Archives, נובמבר 1983. עמ' 100-188.
↑  Samuel C. Heilman. Sliding to the Right: The Contest for the Future of American Jewish Orthodoxy. University of California Press, 2006. עמ' 20–22, 39, 41-43 וכו'.
↑  בנימין בראון, "קשת התגובות: אשכנזים וספרדים" עמ' 64.
↑  ראו למשל: Harvey E. Goldberg, Sephardi and Middle Eastern Jewries: History and Culture in the Modern Era, Indiana University Press, 1996. עמ' 83, 112.
↑  על כך, ראו לדוגמה: ליטל לוי, Historicizing the Concept of Arab Jews in the Mashriq, Jewish Quarterly Review, 2008. עמ' 466‏; נסים לאון, המסורתיות המזרחית במבט פוסט-אורתודוקסי: מדתיות שבורה לחילוניות שנקטעה, פעמים תשס"ט, עמ' 104-105.
↑  ראו בהרחבה: (על המערב) בטניצקי, How Judaism Became a Religion; (במזרח) ישראל ברטל, From Corporation to Nation: Jewish Autonomy in Eastern Europe, 1772-1881, Jahrbuch des Simon-Dubnow-Instituts, 2006. ראו גם: מרדכי קפלן, על רקונסטרוקציה של מושג העם היהודי, עמ' 1-2.
↑  RUPTURE AND RECONSTRUCTION: THE TRANSFORMATION OF CONTEMPORARY ORTHODOXY,Tradition, Vol. 28, No. 4 (Summer 1994). Rn.
↑ הטקסט מ'ההשקעה העצומה' והלאה נסמך בעיקר על:
היילמן, 1-14, עמ' 56–58, 297-298 והספר ככלל.
אבינועם רוזנק, גבולות וסטייה באורתודוקסיה: פסיקה קונסרווטיבית ואורתודוקסייה פוסט-מודרנית, בתוך שלמון, רביצקי, פרזיגר, עמ' 122–125.
אדם פרזיגר, קונפליקט, פיוס וקירוב לבבות בין האורתודוקסיה החרדית לתנועת הרפורמה בארצות הברית בעידן של פוסט־זרמיות, בתוך: היהדות הרפורמית: הגות, תרבות וחברה, מכון ון ליר, 2014. עמ' 317-319.
↑  Moetzes Gedolei HaTorah Issues Kol Korei on Open Orthodoxy
↑  ביקורת: מאיר סיידלר, כשהיהדות פוגשת את העולם המודרני, זמנים 100, 2007, עמ' 158-156.
↑  סקירה: סוכן תרבות, כך נולדו החרדים.
| זרמים ביהדות |
| --- | --- | --- |
| אורתודוקסים | חרדים (חסידים • ליטאים • חרדים ספרדים) • דתיים לאומיים (חרדים לאומיים) • אורתודוקסים מודרניים • נאו-אורתודוקסים |  |
| ליברלים | רפורמים • קונסרבטיבים (נאולוגים) • רקונסטרוקציוניסטים • התחדשות יהודית • חילונים-הומניסטים |  |
| תקופת בית שני | פרושים • צדוקים • איסיים • בייתוסים • תרפויטים • נצרות קדומה |  |
| ימי הביניים והעת החדשה המוקדמת | רבניים • קראים • שבתאים • פרנקיסטים |  |
| יהדות אורתודוקסית |
| --- | --- | --- |
| זרמים | חרדים (חסידים • ליטאים • חרדים ספרדים) • דתיים לאומיים (חרדים לאומיים) • אורתודוקסיה מודרנית • נאו-אורתודוקסיה |  |
| ארגונים רבניים | ק"ק כנסת ישראל • OU‏ • אגודת הרבנים • מועצת גדולי התורה • הרבנות הראשית לישראל • אגודת הרבנים בפולין • העדה החרדית • התאחדות קהלות החרדים • חבר הרבנים שעל ידי הפועל המזרחי • התאחדות הרבנים • ועידת רבני אירופה • מועצת חכמי התורה • מרכז רבני אירופה |  |
| הגות | עיקרי האמונה היהודית • תורה מן השמים • נצחיות התורה • אמונת חכמים • דעת תורה • טיעון העד (יהדות) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553355005171  BNE: XX555367  GND: 4132049-9  LCCN: sh85095789  NKC: ph123822 
רש"ר הירש מכריז בגיליון הפתיחה של "ישורון" ב-1854 כי מטרתו היא "לייצג את ההשקפה אותה מכנים יהדות אורתודוקסית."

איגרת להרן לרבני אירופה, 1844.
הרב יעקב קופל רייך מחוץ לבית-העלמין האורתודוקסי (ראו את הכיתוב 'ארטאדאקסען' על הקיר למעלה משמאל) הנפרד של בודפשט, כנראה בשנות ה-20.