stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריטה מארלי
הערות שוליים

↑  Meredith Dixon
↑  http://www.bbc.co.uk/1xtra/dancehall/marley_famtree1.shtm
↑  Chris Willman, Hans Zimmer and the Scores and Songs of ‘Emilia Pérez’ and ‘Wild Robot’ Lead Winners’ List at 2024 Hollywood Music in Media Awards, Variety, ‏2024-11-21 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810532632805606  BnF: cb12497270d (data)  CANTIC: a11853463  GND: 129294438  ISNI: 0000 0001 1491 5525  LCCN: n93040136  MusicBrainz: efc381ba-ea68-49ca-af91-bebdd40fe1d8  NDL: 00988826  NKC: xx0088559  NTA: 099727331  SUDOC: 071346295  VIAF: 49328410   WorldCat (עם VIAF): 49328410 
להקת ה-I Threes, להקת הליווי של בוב מארלי והווירלס, בהופעה. ריטה מארלי במרכז.
רינת שחם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  אוקטובר 1980 (בת 44) חיפה, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  מכון קרטיס למוזיקה 
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 www.rinatshaham.com
 פרופיל ב-IMDb
 
רינת שחם (נולדה ב-1980) היא זמרת מצו-סופרן ילידת ישראל, מופיעה באופרה, בקונצרטים וברסיטלים ברחבי העולם.
חייה

רינת שחם נולדה בקריית ביאליק. השלימה לימודיה בפיתוח קול במכון קרטיס למוזיקה. התפקיד הראשון שלה על במת "פילדלפיה אופרה קומפני" היה צרלינה בדון ג'ובאני מאת מוצרט. מאז רינת שחם שרה תפקידים ראשיים עם האופרה של ניו יורק, בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, פסטיבל אקס-אן-פרובנס, פסטיבל גליינדבורן, האופרה של ברלין, וינה, רומא, סידני, טוקיו, ועוד.
שחם הופיעה עם תזמורות סימפוניות, ביניהן הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הסימפונית של שיקגו, הפילהרמונית של ניו יורק, הפילהרמונית של לונדון, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, הפילהרמונית של לוס אנג'לס, התזמורת של ולנסיה, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית של בוסטון, התזמורת של סיאטל, ותזמורת מינסוטה. היא שרה תחת שרביטיהם של כמה מגדולי המנצחים בימינו, ביניהם סייג'י אוזאווה, סיימון ראטל, אנדרה פרווין, כריסטוף אשנבאך, ליאונרד סלטקין, דניאל בארנבוים, סימון יאנג, אנטוניו פאפאנו, ויליאם כריסטי, דייוויד רוברטסון, סר מרק אלדר, דן אטינגר, וכריסטיאן תילמן.
בין תפקידיה הרבים של רינת שחם תפקידה המפורסם ביותר– כרמן של ביזה, אותו שרה ברחבי העולם בעשרות הפקות שונות. כמו כן שרה שרלוט ב"וורתר" של מאסנה, דורבלה ב"כך עושות כולן" של מוצרט, מליסנד ב"פליאס ומליסנד" של דביסי, כרובינו בנישואי פיגארו וצרלינה ודונה אלוירה בדון ג'ובאני של מוצרט, רוזינה ב"הספר מסביליה" של רוסיני,בלאנש בדיאלוזים של הכרמליטיות מאת פולנק, סונדריון (סינדרלה) מאת ז'יל מאסנה, אוטביה (הכתרתה של פופאה מאת מונטוורדי), ויודית (טירתו של כחול הזקן – בלה ברטוק).
רינת שחם, שהגיעה למקום הראשון בתחרויות ווקאליות רבות, והייתה ממקבלי מלגת קרן אמריקה ישראל, החלה את לימודיה לפיתוח קול עם דוקי עצמון כשהייתה תלמידה בבית הספר לאומנויות ויצו חיפה. מאוחר יותר עבדה עם מרילין הורן באקדמיה למוזיקה של המערב בסנטה ברברה ועם הסופראנו רנאטה סקוטו. מוריה בשנות לימודיה בארצות הברית היו, בין השאר, אדוארד זמברה וקטרין גרין.
רינת שחם הקליטה קטעים מאופרות של ז'אן-בטיסט לולי לאראטו ודויטשה גראמופון עם כריסטי, ואת "הילד והקסמים" של ראוול עם פרווין. תקליטור הסולו של רינת שחם, שירים של ג'ורג' גרשווין והנרי פרסל, "פנטזיה בנוסח בלו עם אש ואפר", יצא בחברת ATMA קלאסיק וכמו כן באותה חברה גם תקליטור סולו עם מוזיקה מאת בנדטו מרצ'לו עם להקת פואוקו א צ׳נרה. שחם הופיעה לראשונה בסרט עלילתי כ"זמרת הג'אז" בסרטו של אישטוואן סאבו משנת 2001, Taking Sides עם הארווי קייטל. היא מופיעה גם ככרובינו על הווידאו של בית האופרה המלכותי בלונדון (נישואי פיגארו) ועל וידאו בכיכובה ככרמן, בהוצאת אופרה אוסטרליה.
שחם סיימה לימודי תואר ראשון ושני במוזיקה במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, פנסילבניה. היא נשואה לויולן ומפיק הסרטים פיטר באקנל והיא אחותו הצעירה של הכנר חגי שחם.
הערות שוליים

↑  האופרה של סידני, ביוגרפיה של רינת שחם
↑  ביוגרפיה של רינת שחם באתר של תיאטרון בולשוי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007594497005171  BIBSYS: 11014913  BnF: cb146346318 (data)  GND: 1013906020  ISNI: 0000 0001 2124 7908  LCCN: n2006080848  LNB: 000142218  MusicBrainz: 90090418-d834-4c14-81b2-c01ae006ef8f  NKC: xx0186823  SUDOC: 087889110  VIAF: 24857341   WorldCat (עם VIAF): 24857341
טונס אנד איי

| --- | --- |

 לידה:  אוסטרליה חצי האי מורנינגטון, אוסטרליה
 שם לידה:  טוני ווטסון
 שם במה:  Tones and I 
 מוקד פעילות:  אוסטרליה
 תקופת הפעילות:  מ-2018
 עיסוק:  זמרת,  פזמונאית
 סוגה:  אינדי פופ • דאנס אלקטרוני
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  תופים אלקטרוניים
 חברת תקליטים:  Bad Batch רקורדס • סוני מיוזיק
 פרסים והוקרה:  פרס ARIA לאמנית הטובה ביותר (2019)  ARIA Award for Best Independent Release (2019)  ARIA Award for Best Pop Release (2019)  ARIA Award for Breakthrough Artist - Release (2019)  Spotify Award for Emerging Artist (2020) 
 tonesandi.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טוני ווטסון (באנגלית: Toni Watson) הידועה בשם הבמה טונס אנד איי (Tones and I), היא זמרת-יוצרת ומפיקה מוזיקלית אוסטרלית. טונס אנד איי התפרסמה בזכות סינגל הבכורה שלה "Johnny Run Away", אשר זכה להצלחה, לאחר מכן הוציאה את הסינגל השני שלה "Dance Monkey", שזכה להצלחה והעפיל למקום הראשון במדינות רבות, וביניהן מצעד הסינגלים הבריטי, אוסטרליה, נורווגיה, שוודיה וגם במצעד ההשמעות הישראלי של מדיה פורסט. כעבור מספר חודשים הוציאה את הסינגל השלישי שלה "Never Seen the Rain". כל הסינגלים נכללו בתוך המיני-אלבום הראשון שלה The Kids Are Coming, שיצא ב-30 באוגוסט 2019.
ביוגרפיה

ווטסון נולדה בחצי האי מורנינגטון שבאוסטרליה. היא גדלה ולמדה לנגן על קלידים ותופים בבית הספר התיכון. תחילה הופיעה גם בלילות מקומיים בחצי האי מורנינגטון זה היה בשילוב עם הופעות בפסטיבלים והופיעה בשמה המלא טוני ווטסון.
בשנת 2018 קיבלה ווטסון רישיון כניסה לרחוב בורק, במרכז העיר מלבורן. במקביל, היא יצאה לטיול בביירון ביי שם החלה להופיע ברחוב, שם והפכה במהרה להצלחה וזכתה לפופולריות. הצלחתה הובילה להתפטרותה מעבודתה כקמעונאית ולהשתקע בביירון בי.
קריירה

ב-1 במרץ 2019, ווטסון הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Johnny Run Away", תחת שם הבמה שלה טונס אנד איי. ב-10 במאי, הוציאה את הסינגל השני "Dance Monkey", אשר הגיע למקום הראשון במצעד המוזיקה האוסטרלי ובמצעד הסינגלים הבריטי וכן במדינות רבות.
בשנת 2019, טונס אנד איי הופיעה לראשונה בפסטיבל המוזיקה הגדול של "אננס", כמו כן גם פתיחה של Splendor ב-Grass 2019, שם היא שברה את השיא של הקהל הגדול ביותר של מערך פתיחה ב-Splendor. ב-16 ביולי, הוציאה את הסינגל השלישי שלה "Never Seen the Rain", שנכלל במיני-אלבום הראשון שלה The Kids Are Coming, שיצא ב-30 באוגוסט.
ב-12 במרץ 2020, הוציאה את הסינגל "Bad Child", אשר מכיל רצועה נוספת הנקראת "Can't Be Happy All the Time". ב-29 במאי, הוציאה את הסינגל "Ur So F**king Cool".
ב-21 ביולי 2023 הוציאה את הסינגל "BRING IT ON" יחד עם ביאה ודיארה סילה. ב-4 באוגוסט 2023 הוציאה את הסינגל "The Greatest".
ב-2 באוגוסט 2024 הוציאה את האלבום השני שלה, Beautifully Ordinary. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2021: Welcome to the Madhouse
2024: Beautifully Ordinary
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

2019: The Kids Are Coming
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | כוכב המוזיקה העולמי האהוב | טונס אנד איי | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של ARIA | אמן הסולו הטוב ביותר | Beautifully Ordinary | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של ARIA | השימוש הטוב ביותר בהקלטה אוסטרלית בפרסומת | Qantas Olympics: Already Proud (Howatson+Company) | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של ARIA | המופע החי האוסטרלי הטוב ביותר | פינק עם טונס אנד איי | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Listen to a new song from Tones and I, 'Never Seen The Rain, ‏16 ביוני 2019
↑  https://www.facebook.com/preludepress, Tones And I The Greatest, ‏2023-08-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  ARIA Top 50 Albums, ARIA, ‏12 באוגוסט 2024 (באנגלית)
↑  Katie Atkinson, Here Are the Winners of the 2023 Nickelodeon Kids’ Choice Awards: Complete List, Billboard, ‏2023-03-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  "ARIA Awards 2024: Royel Otis takes home four awards and Troye Sivan three". ABC News (בAustralian English). 2024-11-20. נבדק ב-2024-12-05.
| טונס אנד איי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Welcome to the Madhouse |  |
| מיני-אלבומים | The Kids Are Coming |  |
| סינגלים | "Johnny Run Away" • "Dance Monkey" • "Never Seen the Rain" • "The Kids Are Coming" • "Bad Child" • "Can't Be Happy All the Time" • "Ur So F**king Cool" • "Fly Away" • "Won't Sleep" • "Cloudy Day" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1201265673  MusicBrainz: 663f33f4-8e5f-4773-93ea-493a1135de9a  VIAF: 12157641096738222362   WorldCat (עם VIAF): 12157641096738222362
ועידת טהראן

| --- | --- |

צ'רצ'יל, רוזוולט וסטלין במהלך ועידת טהראן
 מיקום:  טהראן 
 תאריכים:  28 בנובמבר 1943 – 1 בדצמבר 1943 (4 ימים) 
 עילה:  ניהול כוחות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
 תוצאה:  אישור התוכנית לפלישה לצרפת
 משתתפים
 ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט  הממלכה המאוחדת וינסטון צ'רצ'יל  ברית המועצות יוסיף סטלין
 he
 
ועידת טהראן היא ועידה שנערכה במהלך מלחמת העולם השנייה, בין התאריכים 28 בנובמבר ל־1 בדצמבר 1943 בשגרירות הרוסית בעיר טהראן, שבאיראן. האיראנים, לצורך האבטחה, סגרו את כל גבולות המדינה, השביתו את התנועת המשאיות בכבישים פרט למשאיות מזון, אסרו על שידורי רדיו ועצרו את מברקי החוץ. ועידה זו הייתה המשך ישיר של ועידת קהיר שהסתיימה יומיים קודם לוועידה זאת, רק בנוכחות סטלין במקום צ'יאנג קאי שק. בוועידה נערכה לראשונה פגישה משולשת בין צ'רצ'יל, רוזוולט, וסטלין. חשיבות הוועידה הייתה בעצם כינוס שלושת המנהיגים של המעצמות המובילות את המלחמה בגרמניה. הוועידה נערכה תחת אבטחה כבדה ביותר וחשדנות בין הצדדים.
גרמניה הנאצית תכננה מבצע בשם  קפיצה לרוחק לחיסול משתתפי הוועידה.
מטרות המנהיגים בוועידה

סטלין והסובייטים רצו שבעלות הברית תפתח סוף סוף חזית נוספת בצרפת, כדי לגרום להורדת הלחץ שהגרמניה הנאצית הפעילה בחזית המזרחית אחרי שנתיים של דחיות. סטלין גם רצה להשתלט על שטחים במזרח אירופה ויותר.
צ'רצ'יל ובריטניה רצו לשמור על שטחים וקולוניות בריטיות ולהמשיך לפתה את האימפריה שלהם תוך כדי בלימת ברית המועצות מלהשתלט על שטחים בעצמם. הבריטים היו נחושים גם לקדם פעולות נוספות בים התיכון ובאזור הבלקן.
רוזוולט רצה להביס את יפן וגרמניה ולמנוע מהאנגלים והסובייטים להשתלט על שטחים ואומות.
החלטות שהתקבלו בוועידה

בוועידה אושרה התוכנית לפלישה לנורמנדי כדי לפתוח "חזית שנייה" באירופה, חזית שתאלץ את גרמניה להעביר כוח אדם ומשאבים למערב אירופה ובכך תושג הקלה לצבא האדום. בזמן הוועידה נלחמו בעלות הברית על אדמת איטליה במה שנקרא מלכתחילה החזית השלישית.
לבסוף הוחלט שהחזית העיקרית תהיה בצרפת במבצע "אוברלורד", תוך כדי נחיתה סימולטנית בריביירה הצרפתית (מבצע דרגון).
החלטות נוספות שהתקבלו בוועידה:
בעלות הברית הסכימו שסטלין יתפשט במזרח אירופה לאחר מפלת גרמניה.
נידון הרעיון לחלק את גרמניה לאחר המלחמה.
המנהיגים דנו באופיו של ארגון האומות המאוחדות העתיד לקום.
הותוו גבולות חדשים לפולין לאחר המלחמה (פולין תזוז מערבה על חשבון שטח גרמני).
הוסכם לשמור על עצמאות איראן, שהייתה למעשה תחת כיבוש בעלות הברית, לאחר הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן.
הוחלט על הגשת סיוע למנהיג הפרטיזנים יוסיפ ברוז טיטו ביוגוסלביה, שנחשב בעיני כל כמורד הגדול ביותר בנאצים.
הוחלט על פנייה לטורקיה על מנת לשדלה להיכנס למלחמה לצד בעלות הברית.
סוכם על הצבת מטוסים אמריקאים בשטח ברית המועצות (בפולטבה ופיריאטין) לביצוע הפצצות עומק.
הערות שוליים

↑  יובל מלחי ודינה פזניאק, חלק 20 - מרידות, פגישות וצוללות, באתר קטעים בהיסטוריה
↑  https://www.nationalmuseum.af.mil/Visit/Museum-Exhibits/Fact-Sheets/Display/Article/196156/shuttle-raids-to-russia/
| ברית המועצות (1955–1980) המלחמה הקרה ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו | ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו |  |
| שנות ה-40 | מבצע מהדק נייר • ההתנגדות האנטי-קומוניסטית בפולין • שיטת הסלמי • משבר איראן • מלחמת האזרחים הסינית • מלחמת הודו-סין הראשונה • מלחמת האזרחים ביוון • מצב החירום המלאי • הפיצול היוגוסלבי-סובייטי • הסגר על ברלין • בריחת המוחות מגרמניה המזרחית |  |
| שנות ה-50 | מלחמת קוריאה • בהלת הלבנדר • המרד המזרח גרמני • משפטי פראג • הפיצול האלבני–סובייטי • המרד ההונגרי • משבר סואץ • משבר הספוטניק • משבר ברלין השני • ויכוח המטבח • הפיצול הסיני-סובייטי • מלחמת וייטנאם |  |
| שנות ה-60 | משבר קונגו • משבר מטוס הריגול U-2 • מלחמת האזרחים בגואטמלה • הפלישה למפרץ החזירים • משבר הטילים בקובה • מלחמת האזרחים של צפון תימן • האביב של פראג • הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה |  |
| שנות ה-70 | ביקור ניקסון בסין • מלחמת יום הכיפורים • משבר האנרגיה העולמי • מבצע מוקינגברד • המהפכה האתיופית • מלחמת האזרחים באנגולה • מבצע קונדור • מבצע טוקאן • מלחמת האזרחים במוזמביק • מלחמת אוגדן • סכסוך לוב–צ'אד • מלחמת אפגניסטן |  |
| שנות ה-80 | החרם על אולימפיאדת מוסקבה • החרם על אולימפיאדת לוס אנג'לס • יוזמת ההגנה האסטרטגית • אייבל ארצ'ר 83 • תקרית הנגיחות בים השחור • אירועי כיכר טיין-אן-מן • סתיו העמים • נפילת חומת ברלין • מהפכת הקטיפה • המהפכה הרומנית • הפיקניק הפאן-אירופי |  |
| שנות ה-90 | איחוד גרמניה מחדש • איחוד תימן • התפרקות צ'כוסלובקיה • התפרקות ברית המועצות • התפרקות יוגוסלביה • תקרית הטיל הנורווגי |  |
| מושגי יסוד | הגוש המזרחי • הגוש המערבי • מסך הברזל • קומוניזם • קפיטליזם • מרוץ חימוש • המרוץ לחלל • מלחמה גרעינית • השמדה הדדית מובטחת • הקו החם מוסקבה-וושינגטון • המלחמה הקרה השנייה |  |
| מדיניות | דוקטרינת טרומן • תורת הבלימה • מקארתיזם • דוקטרינת אולבריכט • דוקטרינת הלשטיין • דוקטרינת ברז'נייב • דוקטרינת אייזנהאואר • דטאנט • אוסטפוליטיק • דוקטרינת רייגן • גלאסנוסט • פרסטרויקה • דוקטרינת סינטרה |  |
| דיפלומטיה | פגישות בין מנהיגי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה • ועידת טהראן • ועידת יאלטה • ועידת פוטסדאם • הסכמי פריז ולונדון • הסכמי הלסינקי • סאל"ט • האמנה למניעת ניסויים גרעיניים • פסגת מלטה |  |
| כלכלה | תוכנית מרשל • קומקון • הנס הכלכלי בגרמניה • הקהילה הכלכלית האירופית |  |
| ארגונים | נאט"ו • ברית ורשה • CIA • ק.ג.ב. • שטאזי • ברית בגדאד • המדינות הבלתי-מזדהות • תנועת "סולידריות" בפולין |  |
| גרמניה | חומת ברלין • ברלין המערבית • ברלין המזרחית • הגבול בין גרמניה המערבית לגרמניה המזרחית • צ'ק פוינט צ'ארלי • מחנה המעבר מריינפלדה • אני ברלינאי • מר גורבצ'וב, הפל חומה זו! |  |
| רשימת ערכים מלאה | רשימת ערכים מלאה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268711605171  BnF: cb11993789z (data)  GND: 2015975-4  LCCN: n50068809  NARA: 10643088  NKC: mzk2004237542  NSK: 000073231  SUDOC: 02801782X  VIAF: 241383439   WorldCat (עם VIAF): 241383439
ג'וזף פוליצר

| --- | --- |

 לידה:  10 באפריל 1847 מאקו, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  29 באוקטובר 1911 (בגיל 64) צ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית 
 שם לידה:  Politzer József 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות וודלואן 
 תקופת הפעילות:  1865–1907 (כ־42 שנים) 
 מעסיק:  ניו יורק וורלד 
 תפקיד:  חבר בית הנבחרים של ארצות הברית (4 במרץ 1885–10 באפריל 1886)  חבר בית הנבחרים של מיזורי (5 בינואר 1870–24 במרץ 1870) 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית 
 השקפה דתית:  יהדות 
 בן או בת זוג:  Kate Davis 
 חתימה:   
 
ג'וזף פוליצר (באנגלית: Joseph Pulitzer;‏ 10 באפריל 1847 – 29 באוקטובר 1911) היה עיתונאי, עורך ומוציא לאור, יהודי-הונגרי-אמריקאי וכן פוליטיקאי וחבר בית הנבחרים אמריקאי. העיתונאי אלברט פוליצר היה אחיו.
ביוגרפיה

פוליצר נולד במאקו שבהונגריה. בשנת 1864 היגר לארצות הברית ושירת שם במלחמת האזרחים האמריקאית. היה הבעלים של העיתון "St. Louis Post-Dispatch" בסנט לואיס. לאחר מכן עבר לניו יורק. ב-1883 רכש את העיתון הניו יורקי "The World" (שנהפך לניו יורק וורלד ("New York World"). במהרה החל לרכוש עיתונים נוספים והפכם לפופולריים ובעלי השפעה.
עיתוניו של פוליצר הרבו בסנסציות ובכתיבת סיפורים אנושיים ויוצאי דופן, אך גם לחמו בשחיתות, בעוולות הציבוריות, ובניצול העניים.
התחרות העזה ששררה באותה התקופה בין עיתוניו של פוליצר לבין רשת העיתונים של ויליאם רנדולף הרסט סימנה את ראשית תקופת העיתונות הצהובה בארצות הברית.
הכן של פסל החירות בניו יורק מומן בכספי תרומות של הציבור האמריקני, שהרוח החיה בגיוסן הייתה איל העיתונות ג'וזף פוליצר, שאמר שכל מי שיתרום ייכתב בעיתונו ותרומתו תצוין, וכך נאספו מאה אלף דולר (סכום המקביל לכ-2.5–3 מיליון דולר של ימינו) שנתרמו מקוראי העיתון שלו.
פוליצר היה חבר לתקופה קצרה, בשנים 1885–1886, בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז התשיעי של מדינת ניו יורק, כחבר המפלגה הדמוקרטית.
פוליצר היה גם חבר בבית המחוקקים במיזורי והקים בית ספר לעיתונות באוניברסיטת קולומביה.
בצוואתו ייסד את פרס פוליצר לעיתונות ולספרות, הקרוי על שמו.
אברהם שפירא (זקן השומרים)

| --- | --- |
אברהם שפירא, שנות ה-30 של המאה ה-20
אברהם שפירא, שנות ה-30 של המאה ה-20
 לידה:  28 בספטמבר 1870 ג' בתשרי תרל"א אוקראינה 
 פטירה:  28 בדצמבר 1965 (בגיל 95) ה' בטבת תשכ"ו פתח תקווה, ישראל 
 תאריך עלייה:  תחילת שנות ה-80 של המאה ה-19
 מדינה:  ישראל ישראל
 כינוי:  זקן השומרים
 בת זוג:  רחל שפירא
 השתייכות:  אגודת שומרים, ההגנה
 תפקידים בשירות
 ראש אגודת שומרים
 תפקידים אזרחיים
 יושב-ראש ועד המושבה פתח תקווה
 הנצחה
 בית אברהם שפירא
 
אברהם שפירא (ג' בתשרי תרל"א, 28 בספטמבר 1870 – ה' בטבת תשכ"ו, 28 בדצמבר 1965) היה ראש אגודת שומרים. מרבית חייו עשה בפתח תקווה. חבריו כינוהו בשם "ג'דע" והערבים כינוהו "מיכו"(ככל הנראה קיצור של "אחו מיכה" בערבית על שם אחיו מיכאל) והוא נודע בכינוי "זקן השומרים". בן העלייה הראשונה.
שפירא עמד בראש השמירה וההגנה באזור פתח תקווה במשך כ-30 שנה. בתקופה זו הגן על המושבה ושדותיה בפני עשרות התקפות וניסיונות גנבה. סביב שפירא ואנשיו התפתח מוניטין של ארגון תקיף וחזק, עובדה אשר הרתיעה את תושבי הסביבה מלתקוף את פתח תקווה מלכתחילה. למרות זאת הקפיד שפירא על שכנות טובה עם ערביי הסביבה. המוטו שטבע היה "לא להרוג ולא להיהרג"[דרוש מקור]. הוא קשר קשרי ידידות עם שכני המושבה הערבים, אשר גילו הערכה רבה לאומץ ליבו. בשל כך זכה שפירא לכבוד רב מצד שכנים אלו ואף התבקש לשאת ולתת בשמם עם חמולות אחרות, עם שלטונות המנדט הבריטי ועם ראשי היישוב היהודי, ולשמש כבורר בסכסוכים בין שבטים בדואים וחמולות ערביות בסביבת פתח תקווה. בתקופה זו הוצמד לשפירא הכינוי "ג'דע".
ביוגרפיה

אברהם שפירא נולד באוקראינה למשפחת רבנים. עלה עם משפחתו לארץ בתחילת העשור השני לחייו, מנמל אודסה לנמל יפו. אביו הרב יצחק צבי שפירא (1834-1890) היה ממקימי יהודיה, יהוד. משם עברה המשפחה לפתח תקווה, שם בילה שפירא את מרבית חייו, אימו הייתה בילה לבית רוטשילד (נפטרה 1912), אשתו השנייה של אביו, הוריו נקברו בפתח תקווה.
שפירא היה פעיל בהגנת המושבה עוד משחר נעוריו. בצעירותו אף שימש כמלווה לברון רוטשילד. בשנות ה-90 של המאה ה-19 הקים ארגון שמירה אשר פעל בפתח תקווה וסביבתה, בהגנה על ביטחון המושבה, ובמניעת פשיעה חקלאית. בשנת 1890 מונה לראש השומרים. במהלך מלחמת העולם הראשונה, נבחר ליושב-ראש ועד המושבה. פעילותו כיושב ראש הוועד נקטעה כאשר נעצר בשנת 1915 בחשד לחברות בארגון ניל"י, וריגול לטובת הבריטים.
ביוגרפיה > בכלא בדמשק ופירוק "אגודת השומרים"

לכלא "חאן איל-באשה" שבדמשק הגיעו, במהלך הזמן, אנשים רבים שנעצרו בעקבות פרשת הריגול. רק מיעוטם היו אנשי ניל"י; היו שם גם אנשי ארגון "השומר", שהגיעו לכלא, כנראה, בעקבות הלשנות של יוסף לישנסקי עליהם (לבד משניים, סעדיה פז ושמואל הפטר, שהסגירו עצמם לטורקים בזמן החיפושים אחרי לישנסקי). גם עסקנים עבריים מן היישוב נעצרו והושמו בכלא בדמשק. ביניהם היו אברהם שפירא, שבתי לוי, משה שלוש ועוד. נוסף על כל אלה, היו בכלא מספר אנשים שנחשדו לשווא בקשרים עם ניל"י או "השומר". עוד ישבו בכלא בדמשק עשרות רבות של עריקים מהצבא הטורקי שנתפסו בעקבות גל החיפושים אחרי לישנסקי ואנשי ניל"י.
לאחר שהועמד לדין בדמשק וזוכה, שב לפתח תקווה ונבחר שוב להיות ראש "אגודת השומרים".
לאחר שחרורו שימש שפירא כשומר ראשו של חיים ויצמן, נשיאה העתידי של מדינת ישראל, לכשעלה לישראל בשנת 1919.
בשנת 1920, עם הקמת ארגון "ההגנה", פירק שפירא את ארגון השמירה שלו והטמיע אותו במנגנון "ההגנה" של פתח תקווה. שפירא עצמו פנה לעסוק בחקלאות, אולם המשיך לפעול כחבר "ההגנה".
ביוגרפיה > מאורעות תרפ"א

במאי 1921 התחולל טבח ביפו, שהיווה את נקודת הפתיחה להתקפה על מספר מושבות, בהן פתח תקווה וחדרה. מאורעות אלו נקראו מאוחר יותר בשם הקולקטיבי מאורעות תרפ"א.
כאשר הגיעו לפתח תקווה הידיעות על המאורעות ביפו, התכנסו ראשי המושבה ובחרו בוועד הגנה בראשותו של אברהם שפירא.
בפתח תקווה התעורר ויכוח בין צעירי המושבה ובראשם אברהם שפירא ובין גורמים אחרים, בראשם אבשלום גיסין, שהיה קצין בצבא הטורקי, שנמנו על מגיני המושבה. האחרונים טענו כי הפרשים יהיו מטרה לכדורי הערבים שיתחפרו בשטח, ולכן יש להתבסס על הגנה נייחת סביב למושבה. תוכניתו של אברהם שפירא, שהיה מוותיקי השומרים והמפקד הדומיננטי בשטח, היא זו שהתקבלה.
עם שחר של יום ה-5 במאי 1921 גילו תצפיתנים כוח של כ-400 ערבים מערביי שבט אבו כישכ מתקרבים למושבה מצפון. אברהם שפירא יצא בראש פלוגת פרשים חמושים כדי לקבל את פניהם בשדות צפונית למושבה. תוכניתו של שפירא התבררה עד מהרה כמוטעית. הערבים החלו לצלוף על הרוכבים אשר היוו מטרה נוחה לכדוריהם. החלה נסיגה בלתי מסודרת לקו ההגנה השני. בנסיגה זו נהרג אבשלום גיסין. הערבים התעודדו והגיעו לקרבת העמדות הקדמיות והיה חשש שהם יעקפו אותן מצד מערב ויפרצו למושבה.
מאזן הכוחות השתנה כשמשוריין ובו חיילים הודים מצבא המנדט הבריטי, הגיע בעקבות קריאתם על ידי שליחים שהצליחו להגיע דרך הפרדסים לתחנת הרכבת ראש העין. החיילים ההודים פתחו באש מכונת ירייה על התוקפים ואלו החלו לסגת, כשהם משאירים במקום יותר מ-20 הרוגים.
באותו זמן גילה מטוס בריטי כ-400 ערבים מתקרבים למושבה מדרום, מיהודיה. באותו זמן הגיעה למקום מכונית משוריינת מיפו ופלוגת חיילים הודים והמטוס כיוון אותם לערבים. הצבא פתח עליהם באש. 7 ערבים נהרגו והשאר ברחו לכיוון יהודיה.
בהתקפה נהרגו 28 ערבים ו-4 יהודים. לזכרם של הנופלים היהודים הוקמה אנדרטה הנמצאת ליד בית העירייה. אנדרטה נוספת נמצאת בגן ליד יד לבנים.
ביוגרפיה > אחרית ימיו

בשנות החמישים היה שפירא לסמל מקומי ודמות מרכזית בחגיגות ואירועים שנערכו בעיר, בין היתר במצעדי צבא מקומיים ובחגיגות יום העצמאות.
ביתו של שפירא, אשר נתרם על ידו לעיריית פתח תקווה לשם תצוגה על פעילותו, עומד עד היום ברחוב הרצל 20 בפתח תקווה. הבית עבר גלגולים רבים וכיום הוא משמש כספרייה ומרכז תרבות. פסלו של שפירא רכוב על סוס ניצב בחזית הבית.
בשל קשריו, הועמד  על ידי ראש עיריית פתח תקווה פנחס רשיש לראשות ועדה לבירור תביעות נפגעי טבח כפר קאסם. בעקבות פרסום מסקנותיה של ועדה זו נערכה בנובמבר 1957 בכפר קאסם סולחה שבה נכחו כ-800 אורחים.
ביוגרפיה > אחרית ימיו > אברהם שפירא בפזמון העברי

בילקוט הכזבים, שיצא לאור ב-1956, מופיעה דמותו של שפירא במרכזן של מספר אנקדוטות. המפורסמת שבהן נקראת "נאום קצר" והיא מספרת על נאום שנשא שפירא בכנס הנוער בפתח תקווה. שפירא עלה לבמה, התבונן בנוכחים, אמר: "אתם נוער אתם? אתם חרא" וירד מהבמה. משפט זה מוזכר בשינוי קל "זה נוער זה? זה בררה!" בשירו של יוסי גמזו, "סימן שאתה צעיר", וכמו כן בשירו של דוד אבידן, "שקל ציוני".
השיר "אברהם שפירא" שנכתב על ידי אורי ברזילי, הולחן בידי יהודה בדיחי ובוצע על ידי רבקה זוהר
, מזכיר חלק מהסיפורים שנכרכו סביבו.
סביל שפירא

בשנת 1913, הקים אברהם שפירא "סֶבִּיל" (Sabeel) – רהט – לזכר אמו המנוחה בילה שפירא.
שפירא הכיר את מנהגי השכנים הערבים והיה קרוב לתרבותם, שלט בשפה הערבית וכך רכש כבוד גדול בקרבם ולכן בחר להנציח את אמו בבניית רהט ולא בהקמת קופת צדקה על שמה כמנהג היהודים.
הרהט היה בסמוך לפרדסו של שפירא שהוקם באזור שכיום הוא אזור התעשייה סגולה.
לאור פיתוח שנעשה באזור התעשייה סגולה שטחי פרדסים נעקר והפכו לקרקע המיועדת לבנייה,
בשנת 1992 העבירה העירייה את הרהט למרכז העיר ליד בית ספר נצח בנות פינת רחוב מוהליבר.
חיים אישיים

אברהם התחתן עם ליבע רחל שפירא (1871-1946) בת אחיו למחצה אהרון מנדל שפירא, יחדיו נולדו להם 9 ילדים:
יצחק צבי, רבקה, אהרון מנחם, שרה, מרדכי, חיה, יהושע, שושנה ופולה.
ראו גם

השומרים הראשונים של פתח תקווה
לקריאה נוספת

אהוד בן עזר, ג’דע: סיפורו של אברהם שפירא שומר המושבה, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשנ"ג 1993.
יהודה אידלשטין, אברהם שפירא, א-ב, תל אביב: הוצאת ידידים, תרצ"ט.
אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, כרך א, פרק לה: אברהם שפירא, ראש השומרים בפתח־תקוה, מזכרונותיו, נרשמו בידי יהודה אידלשטין, תרמ"ו (1884) ואילך, עמ' 322–336.
הערות שוליים

↑  בית אברהם שפירא - חייו ופועלו
↑  ג'דע: סיפורו של אברהם שפירא שומר המושבה, פרויקט בן יהודה
↑  רוז, פרק ט, עמ' 128–129.
↑  אברהם שפירא מסר ביתו לרשות העיריה, דבר, 30 באפריל 1957.
↑  השיר "אברהם שפירא" באתר יוטיוב
↑  הארכיון לתולדות פתח תקוה ע"ש עודד ירקוני, הסביל לזכרה של בילה שפירא, באתר הארכיון לתולדות פתח תקוה ע"ש עודד ירקוני, ‏2021-02-04
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303925705171  PLWABN: 9811356816105606  GND: 1134898096  ISNI: 0000 0000 7267 6625  LCCN: nr94007440  VIAF: 68809481   WorldCat (עם VIAF): 68809481 
בית אברהם שפירא בפתח תקווה עם פסלו בחזית הבית
אברהם שפירא עם אבו קישאק 1921
מצבות אברהם ורחל שפירא בבית הקברות סגולה בפתח תקווה
יצחק ארצי

יצחק (איציו) ארצי (הֶרציג) (14 בנובמבר 1920 - 17 בספטמבר 2003), היה פעיל ציוני, איש ציבור ופוליטיקאי ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת מטעם סיעת "הליברלים העצמאיים".