ציר זמן של ביטול העבדות והצמיתות
1701–1799

1706 – אנגליה, במשפט Smith v. Browne & Cooper, סר ג'ון הולט (אנ'), הלורד שופט ראשי של אנגליה, קובע כי "ברגע שכושי נכנס לאנגליה, הוא הופך לחופשי. אפשר להיות נבל באנגליה, אבל לא עבד."
1723 – רוסיה, פיוטר הגדול ממיר את כל עבדי הבית לצמיתים, ולמעשה הופך את העבדות לבלתי חוקית ברוסיה.
1723–1730 – סין, האמנציפציה של יונגג'נג שואפת לשחרר את כל העבדים כדי לחזק את השליט האוטוקרטי באמצעות סוג של שוויון חברתי שיוצר מעמד בלתי מובחן של נתינים חופשיים מתחת לכס המלכות. למרות שהתקנות החדשות הללו שחררו את הרוב המכריע של העבדים, משפחות עשירות המשיכו להחזיק בעבדים עד למאה העשרים.
1750 – אנתוני בנזט שהיה מורה קוויקרי, החל בפעילות פומבית נגד עבדות.
1775 – פילדלפיה בפנסילבניה, קמה "האגודה לביטול העבדות בפנסילבניה" שהייתה האגודה הראשונה לביטול העבדות במושבות שיהיו ארצות הברית. בין מקימה ותומכיה היו אנתוני בנזט, תומאס פיין, ובנג'מין ראש. ראשיתה של התנועה לביטול העבדות.
1780 – פנסילבניה, עובר חוק לביטול הדרגתי של העבדות, המשחרר ילדים עתידיים לעבדים. אלה שנולדו לפני החוק נשארים משועבדים לכל החיים. החוק הופך למודל עבור מדינות צפוניות אחרות. העבדים האחרונים במדינה שוחררו ב-1847.
1783 – מסצ'וסטס, בית המשפט העליון של מסצ'וסטס קובע כי עבדות אינה חוקתית, החלטה המבוססת על חוקת מסצ'וסטס משנת 1780. כל העבדים משוחררים מייד.
1783 – האימפריה האוסטרית, הקיסר יוזף השני מבטל את העבדות בבוקובינה.
1786 – בריטניה, תומאס קלארקסון, סטודנט, מפרסם את המאמר "חיבור על העבדות והמסחר של המין האנושי", המאמר זוכה בפרס מטעם אוניברסיטת קיימברידג' ומוביל לכך שקלארקסון נפגש עם תומכים אחרים במאבק נגד העבדות, כמו ג'יימס רמזי וגרנוויל שארפ.
1787 – בריטניה, ב-22 במאי 1787 קמה בלונדון "האגודה לביצוע ביטול סחר העבדים". היא כללה את גרנוויל שארפ שכיהן יושב ראש, תומאס קלארקסון, ואת ג'וזאיה וודג'ווד. קלארקסון גם פנה אל ויליאם וילברפורס שהיה אנגליקני וחבר פרלמנט מקושר שהיה אחד הפרלמנטרים הבודדים שהתנגד לעבדות.
1787 – תומאס קלארקסון נוסע באנגליה כדי לאסוף עובדות נגד הסחר בעבדים. בכמה מקומות, במיוחד בנמלים שהיוו מרכזי מסחר של עבדים כמו ליברפול ובריסטול, הוא נתקל בהתנגדות עזה מצד מתומכי המסחר בעבדים. הוא כמעט נרצח ב-1878 על ידי חבורת מלחים שקיבלה תשלום לשם חיסולו. בין 1787 ל-1794 הוא כתב מספר ספרים ומנשרים שהתנגדו לסחר בעבדים. הוא מפרסם איור של הצפיפות בספינות העבדים שמעלה את המודעות הציבורית בנושא.
1788 – צרפת, בפריז נוסדה האגודה של ידידי השחורים (אנ') שפעלה למען ביטול העבדות.
1788 – דנמרק, גבולות מוטלים על הצמיתות תחת שיטת Stavnsbånd (אנ').
1789 – בריטניה, אולאודה אקוויאנו מפרסם את האוטוביוגרפיה שלו, "הנרטיב המעניין של חייו של אולאדה אקוויאנו, או גוסטבוס ואסה, האפריקני".
1789 – צרפת, פרסום הצהרת זכויות האדם והאזרח כחלק מהמהפכה הצרפתית. "אגודת ידידי השחורים" לחצה לכך שהצהרה תבטל את מוסד העבדות, אך דבר זה לא התרחש בעקבות לחץ נגדי של בעלי מטעים קולונאילים שכונתה Club Massiac. עם זאת, ההצהרה מילאה תפקיד רטורי חשוב במהפכה בהאיטי.
1789 – ויליאם וילברפורס השתמש בראיות שאסף קלארקסון בנאום מפורסם שלו נגד העבדות.
1791 – צרפת, שחרור של עבדים מהדור שני במושבות.
1791 – אהיטי, ראשיתו של מרד העבדים בהאיטי. העבדים השחורים במושבה סן דומנג התקוממו נגד השלטון הצרפתי וכוננו את הרפובליקה של האיטי.
1791 – בריטניה, ויליאם וילברפורס מפרסם את הצעת החוק הראשונה לאסור על סחר עבדים במדינה. ההצעה נדחתה ברוב גדול של 161 נגד 88.
1793 – קנדה עילית (אנ') אוסרת את יבוא עבדים למחוז, במסגרת חוק נגד עבדות (אנ')
1794 – צרפת, בוטלה העבדות בכל השטחים והרכוש הצרפתי.