stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סנט קילדה
אדריכלות > מבנים פרהיסטוריים

המבנים העתיקים ביותר בסנט קילדה הם החידתיים ביותר. הכפר הנמצא באן לאג בהו'ן טואת' (החור בצפון) הוא נקודת ההתחלה של דירים גדולים, ובהם יש טבעות אבן בצורת סירה. לפי דגימות האדמה נטען כי הטבעות הן משנת 1850 לפנה"ס, ייחודיות לסנט קילדה, ומטרתן איננה ברורה. בגלין מאר (צפונית-מערבית לווילג' ביי מאחורי הרכס המרכזי של הירטה) נמצאים 20 "מבנים מקורננים", שהם בעיקר מבנים הרוסים שביניהם חצר מרכזית שמידותיה הן 3X3 מטרים, שני תאים קטנים או יותר, וחצר קדמית הנוצרת על ידי קירות בצורת קרן. גם המבנים הללו ייחודיים לסנט קילדה, ושימושם המקורי לא ידוע. בגלין מאר יש מקום בשם טאיג נא באנה-גהאיסגיך (Taigh na Bana-ghaisgich), מבנה שמשמעות שמו היא "בית האמזונות". מרטין דיווח ב-1703 כי סיפורים רבים בסנט קילדה נוגעים לנשים הלוחמות הללו.
האמזונות הללו מפורסמות במסורות שלהן: הבית או המחלבה מאבן שלה גדולה מאוד; חלק מהדיירים גרים בו בכל הקיץ, על אף שהוא בן מאות שנים; המבנה כולו בנוי מאבן, ללא שמץ של עץ, סיד, אדמה, או טיח שיזהם אותה, והוא בנוי בצורת פירמידה המתעגלת כלפי מעלה, שבתוכה יש פתח אוורור, כאשר האש נמצאת תמיד במרכז הרצפה; האבנים ארוכות וצמוקות, מה שמספק את המחסור בעץ; גוף הבית מכיל לא יותר מתשעה אנשים יושבים; יש שלוש מיטות או קמרונות נמוכים הצמודים אל הקיר, עמוד ליד כל מיטה, המכיל חמישה אנשים כל אחד; בכניסה לכל אחד מהקמרונות הנמוכים הללו יש אבן העומדת על אחד מקצותיה; אומרים כי עליה היא הניחה את הקסדה שלה; יש שתי אבנים בצד השני, שנאמר כי עליהן היא הניחה את החרב שלה: סופר כי היא הייתה מכורה לציד, ושבזמנה כל המרווח בין האי הזה והאריס היה רצף אדמה יבשה אחד גדול.
ההשערה היא כי בהאריס היו ידועים סיפורים דומים על עוד אישה לוחמת שצדה במה שהיום הוא השטח השקוע בין ההברידיים החיצוניים לסנט קילדה. החצר הקדמית של המבנה קרובה למבנים המקורננים, אך בדומה ל"אמזונה" של מרטין המטרה המקורית שלה היא הבסיס לאגדה, ולא אתר ארכאולוגי.
בארכיפלג כולו יש מאות קלייטיאנים (אנ') שעליהם יש מידע רב. מבנים כיפתיים אלו נבנו מסלעים שטוחים שבראשם כיפת כבול. שיטה זו אפשרה לרוח לעבור דרך החריצים, אך מנעה מהגשם לחדור. הקלייטיאנים שימשו לאחסון כבול, רשתות, תירס, בשר משומר וביצים, דשן, חציר ומקלט לכבשים בחורף. לא ידוע מתי נוצרו המבנים הללו, אך הם היו בשימוש רציף החל מהתקופה הפרהיסטורית ועד לפינוי ב-1930. בהירטה יש למעלה מ-1,200 קלייטיאנים הרוסים, ובאיים הסמוכים יש 170 נוספים.
בבית מספר 16 בכפר המודרני יש צלב אבן נוצרי קדום שנבנה בתוך קיר החזית, המתוארך למאה ה-7.
אדריכלות > כפר ימי הביניים

ליד טובאר צ'ילדה נמצא כפר מימי הביניים, במרחק של 350 מטרים מהחוף ולמרגלות קונאצ'ייר. המבנה העתיק ביותר הוא מעבר תת-קרקעי הצמוד לשני מבנים הנקראים טאיג אן ט-סית'יץ' (Taigh an t-Sithiche), שם שמשמעותו היא בית הפיות, המתוארך לתקופה שבין שנת 500 לפנה"ס לשנת 300. תושבי האיים האמינו כי המבנים הללו שימשו כבית מגורים או כמקום מחבוא, על אף שלפי תאוריות מאוחרות יותר המקום היה ככל הנראה בית קירור.
באיים נותרו שרידים גדולים של קירות שדה וקלייטיאנים, בנוסף לשרידיו של בית מימי הביניים שבצמוד אליו נמצא מבנה בצורת כוורת טבעית. בסמוך לשרידים הללו נמצא "בית השור", שהוא מבנה מלבני חסר גג שבו נשמר השור של האי בזמן החורף. טובאר צ'ילדה עצמו הוזן על ידי שני מעיינות שזרמו מחוץ לחומה הראשית שנבנתה מסביב לכפר על מנת למנוע מהכבשים והבקר לגשת אל אזורי עיבוד המזון המגודרים על ידי החומה. בסך הכל היו 25 עד 30 בתים. רובם היו בתים שחורים בעיצוב הברידיאני טיפוסי, אך חלק מהמבנים היותר עתיקים היו עשויים מאבן זיזית, והיו מגודרים ולא מסוככים. מטרת הגידור הייתה למנוע את חדירת הרוח והגשם, והבניינים העתיקים היו דומים יותר לתלוליות ירוקות מאשר לבית מגורים.
אדריכלות > מבנים מאוחרים

החומה הראשית נבנתה ב-1834 כאשר כפר ימי הביניים ננטש, והחל התוכנית לבניית כפר חדש בין טובאר צ'ילדה לים במרחק של 200 מטרים במורד המדרון. אירוע זה קרה כתוצאה מביקורו של סר תומאס דאייק אקלנד, חבר הפרלמנט הבריטי מטעם מחוז דבון. אקלנד הזדעזע מהתנאים הפרימיטיביים, ותרם סכום כסף ששימש לבניית יישוב חדש שכלל 30 בתים שחורים. הבניינים הללו שונו לאחר שחלקם נפגעו מסערה עזה שפרצה באוקטובר 1860. לאחר הסערה נבנו 16 בתים מודרניים בין הבתים השחורים, בנוסף לבית חדש עבור מנהל הקרקע.
הבתים הללו נבנו מאבן יבשה, קירותיהם היו עבים והגג היה עשוי מכבול. בכל בית היה חלון אחד קטן ופתח קטן שדרכו העשן היה יכול לצאת. כתוצאה מכך, הצד הפנימי של הבתים נצבע בשחור על ידי הפיח. הבקר הועבר לאחד הקצוות של הבית בחורף, ופעם בשנה הקש שעל הרצפה הוצא מהבית ופוזר על הקרקע.
אחד מאתרי החורבות הבולטים ביותר בהירטה הוא האתר הידוע בשם "הבית של ליידי גריינג'". ליידי גריינג' הייתה נשואה ליעקוביט בשם ג'יימס ארסקין במשך 25 שנה, שהחליט כי ייתכן שהיא שמעה יותר מדי על מזימותיו הבוגדניות. ג'יימס הורה לחטוף אותה, והיה אחראי לכך שהיא נכלאה בחשאי באדינבורו למשך שישה חודשים. משם היא נשלחה לאיי מונאך, שם חייתה במשך שנתיים בבידוד בזמן שהוא טען שהיא מתה וארגן את הלווייתה. היא נלקחה להירטה ושהתה שם בין 1734 ל-1742, ותיארה את התקופה כך: "אי עני מסריח, מרושע ומגעיל". לאחר ניסיון בריחה כושל היא נלקחה על ידי ג'יימס לאי סקאי, ומתה שם. ה"בית" שבו שהתה הוא קלייטיאן באזורי המרעה של הכפר.
בוזוול וג'ונסון דנו על הנושא בזמן שסיירו בהברידיים ב-1773. בוזוול כתב "לאחר ארוחת הערב היום, אנו שוחחנו על העובדה יוצאת הדופן שליידי גריינג' נשלחה לסנט קילדה, ונכלאה שם למשך מספר שנים, ללא כל אמצעי רווחה. דוקטור ג'ונסון אמר, אם מקלאוד היה מפרסם כי יש לו מקום כזה עבור נשים פזיזות, הוא עשוי להפוך את זה לאי רווחי מאוד".
בשנות ה-60 של המאה ה-19 נעשו ניסיונות לא מוצלחים לשפר את אזור העגינה בהירטה על ידי פיצוץ סלעים. בשנת 1877 הוקם מזח קטן, אך הוא נהרס בסערה שהתרחשה שנתיים לאחר מכן. בשנת 1883 הציעו נציגים של ועדת נייפייר (Napier) לבנות מזח חדש, אך רק בשנת 1901 חבר המחוזות המאוחדים סיפק מהנדס שאפשר את השלמת הבנייה בשנה שלאחר מכן. בקטע החוף שליד המזח יש סלעים גדולים שהיו ידועים ברחבי הרמות והאיים במאה ה-19 בכינוי דוירניגאן הירט, או חלוקי האבן של הירטה.
במשך תקופה מסוימת היו בהירטה שלוש כנסיות. כנסיית ישו, הנמצאת ליד בית הקברות שבמרכז הכפר, הייתה בשימוש מאז 1697. כנסייה זו הייתה הגדולה ביותר, אך החלל הפנימי שלה היה קטן מלהכיל את כל האוכלוסייה, ולכן רוב הטקסים נערכו בחצר הכנסייה. כנסיית סנט ברנדן שכנה במרחק קילומטר אחד במורדות אויסיבהאל, וכנסיית סנט קולומבה בקצה המערבי של רחוב הכפר. מכל הכנסיות הללו נותרו שרידים מעטים בלבד. בקצה המזרחי של הכפר הוקמו כנסייה ובית כומר חדשים ב-1830, וב-1860 בית למנהל הקרקע.
אדריכלות > מבנים על איים אחרים

המשמעות של המילה דאן היא מבצר, ומכל המבנה שהיה קיים בעבר נותר רק קיר הרוס אחד שנאמר עליו כי הוא נבנה בעבר הרחוק על ידי הפיר בולג. "בית המגורים" היחיד היה שון טאיג (Sean Taigh, בית ישן), שהוא מערה טבעית שלעיתים שימשה כמקום מנוחה עבור תושבי סנט קילדה כאשר הם טיפלו בכבשים או צדו עופות.
בסואיי יש בקתה פרימיטיבית הידועה בכינוי טאיג דוגאן (הבית של דוגאן). בקתה זו היא למעשה חור שנחצב מתחת לסלע ענק עם שני קירות בסיסיים. סיפור ההקמה של מבנה זה קשור לשני אחים שגנבו כבשים מלואיס, והגיעו לסנט קילדה על מנת להמשיך לגרום צרות. דוגאן הוגלה לסואיי, ומת שם; האח השני, פירצ'אר מור, נשלח לסטאק אן ארמין, והשליך את עצמו אל הים לאחר שמאס בחיים שם.
בבורראיי נמצא קלייטיאן מק'פיידן, שהוא "כפר קלייטי" המורכב משלושה ביתנים ששימשו את משלחות הציד מסנט קילדה באופן קבוע. בבורראיי נמצא גם טאיג סטאלאר (בית הדייל), הדומה לבית האמזונות בגלין מור אך גדול ממנו במקצת, ובו שישה חללים שבהם ניתן לישון. לפי המסורת המקומית המבנה נבנה על ידי "האיש מהסלעים", שהוביל מרד כנגד הפקיד של בעל הקרקעות. ישנה השערה כי המבנה הוא דוגמה לטחנת מים מתקופת הברזל.
בסטאק אן ארמין יש 78 קלייטיאנים לאחסון, בנוסף לבות'י קטן (בית מחסה שניתן להשתמש בו בחינם). כתוצאה ממגפת השפעת שפרצה בהירטה ב-1727 שלושה גברים ושמונה ילדים ננטשו שם עד לחודש מאי שלאחר מכן. גם בסטאק לי התלול יש בות'י קטן, ששימש גם כן למטרות ציד.
תקשורת ואמנות

לאחר ששמע על פינוי סנט קילדה, במאי הקולנוע מייקל פאוול הכין ב-1937 סרט בשם The Edge of the World (קצה העולם) העוסק בסכנה של פינוי אוכלוסייה מאיים. אולם, הסרט לא צולם בסנט קילדה כי אם באי פואולה שבאיי שטלנד. הסופרת דורותי דאנט כתבה סיפור קצר, "ההעפלה המוכיחה" (The Proving Climb), המתרחש בסנט קילדה; הסיפור פורסם ב-1973 במסגרת אנתולוגיה סקוטית של סיפורים קצרים.
ביל בריידן, במאי סקוטי של סרטים ותיאטרון, ביים את סרט הטלוויזיה "Ill Fares The Land" העוסק בשנים האחרונות של היישוב האנושי בסנט קילדה.
להקת הפולק רוק הסקוטית Runrig הקליטה שיר, "At the Edge of the World" (בקצה העולם), העוסק בבדידותם של תושבי האיים וכיצד "אנשים מסנט קילדה העפילו לפסגת הצוק ביום חורפי". בשנת 2005 סנט קילדה נבחר לפלא הטבעי התשיעי בחשיבותו באיים הבריטיים, על ידי המאזינים של תוכנית רדיו בריטית. ממשלת סקוטלנד מימנה בשנת 2007 אופרה בגאלית סקוטית בשם "St Kilda: A European Opera", שעסקה בסיפורם של האיים. האופרה הוצגה בנקודות השוויון וההיפוך של קיץ 2007 בשישה מקומות במקביל: אוסטריה, בלגיה, צרפת, גרמניה וסקוטלנד.
לקריאה נוספת

Atkinson, Robert Island going to the remoter isles, chiefly uninhabited, off the north-west corner of Scotland, William Collins, 1949. (Reprinted Birlinn, 1995 ISBN 1874744319)
Charnley, Bob Last Greetings of St. Kilda, Richard Stenlake, 1989 ISBN 1872074022
Coates, Richard The Place-Names of St. Kilda, Edwin Mellen Press, 1990 ISBN 0889460779
Gilbert, O. The Lichen Hunters. St Kilda: Lichens at the Edge of the World, The Book Guild Ltd., England, 2004 ISBN 1857769309
Harman, Mary An Isle Called Hirte: History and Culture of St. Kilda to 1930, MacLean Press, 1996 ISBN 1899272038
Kearton, Richard With Nature and a Camera, Cassell and Company, London, 1898
McCutcheon, Campbell St. Kilda: a Journey to the End of the World, Tempus, 2002 ISBN 0752423800
Stell, Geoffrey P., and Mary Harman Buildings of St Kilda, RCAHMS, 1988 ISBN 011493391X
הנס קרמר

| --- | --- |

הנס קרמר
 לידה:  13 ביולי 1896 מינדן, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  28 באוקטובר 1968 (בגיל 72) מינדן, גרמניה המערבית גרמניה
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית  רייכסווהר ורמאכט ורמאכט
 תקופת הפעילות:  1914–1944 (כ־30 שנה)
 דרגה:   גנרל חיל השריון
 תפקידים בשירות
 מפקד קורפוס הפאנצר ה-48 מפקד קורפוס אפריקה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   אות הפציעה (כסף)   מדליית השירות הארוך   הצלב הגרמני בזהב
 
גנרל חיל השריון הנס קרמר (בגרמנית: Hans Cramer;‏ 13 ביולי 1896 – 28 באוקטובר 1968) היה מפקד בכיר בורמאכט במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

קרמר נולד ב-13 ביולי 1896 בעיר מינדן שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והוצב ברגימנט הרגלים ה-15 (הווסטפאלי ה-2 - פרדריק, נסיך הולנד). הוא לחם בחזית המערבית, וב-25 בדצמבר של אותה שנה הועלה לדרגת לויטננט. הוא מילא תפקידי מטה שונים ברגימנט שלו, לפני שב-1918 הועבר לרגימנט הרגלים ה-55 (הווסטפאלי ה-6 - פרידריך וילהלם פון בילוב). באוגוסט של אותה שנה נשבה על ידי הצבא הבריטי, ושוחרר לאחר המלחמה.
על חלקו במלחמה הוענקו אות צלב הברזל ואות הפציעה. הוא הצטרף לרייכסווהר ונותר בו אף לאחר צימצומו לצבא של 100,000 איש במסגרתו סולקו קצינים זוטרים רבים. ב-1 באפריל 1925 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ומילא תפקידי מטה ברגימנטים שונים. ב-1 בפברואר 1931 הועבר לחיל הפרשים והוענקה לו דרגת ריטמייסטר (סרן). ב-1 ביולי 1933 הוצב במטה דיוויזיית הפרשים ה-1. בקיץ 1934 החל ללמוד בבית הספר לפרשים, וב-1 בינואר 1936 הועלה לדרגת מיור (רב סרן). ב-1 בפברואר 1939 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט (סגן אלוף) ומונה למפקד גדוד פרשים.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם גדוד הפרשים שלו, השתתף קרמר במערכה בפולין אשר החלה את מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן לחם במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, וב-1 בנובמבר 1940 עזב את הפרשים לטובת חיל השריון. הוא אימן יחידות טנקים במסגרת דיוויזיית הפאנצר ה-10, וב-25 במרץ 1941 מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-8 של דיוויזיית הפאנצר ה-15. באפריל של אותה שנה נשלח למערכה בצפון אפריקה. ב-16 ביוני הוא נאלץ לוותר על תפקידו כמפקד הרגימנט, כיוון שנפצע במהלך מבצע בטלאקס. על חלקו במבצע הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל.
באמצע ספטמבר 1941 הוא הוחזר לפקד על רגימנט הפאנצר ה-8, וב-1 באוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת אוברסט. ב-5 במרץ 1942 הוענק לו הצלב הגרמני המוזהב. ב-1 במרץ של אותה שנה הוא הועבר למפקדה הצבאית OKH. ב-1 בנובמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור וב-19 בנובמבר מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-48. הוא החזיק בתפקיד רק עד 26 בנובמבר. ב-10 בפברואר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-5 במרץ של אותה שנה מונה למפקד קורפוס אפריקה. ב-1 במאי הוא הועלה לדרגת גנרל חיל השריון, ולחם במסגרת המערכה בתוניסיה. הוא נפל שוב בשבי הבריטי, אולם שנה לאחר מכן שוחרר במסגרת עסקת חילופי שבויים. הוא נחשד בשותפות בקשר העשרים ביולי, ולפיכך נאסר בכלא של הגסטאפו בפרינץ אלברכט שטראסה. הוא שוחרר בספטמבר, אולם סולק מהצבא. למרות זאת, במאי 1945 הוא נלקח בשבי בעלות הברית ושוחרר רק בתחילת 1946.
לאחר המלחמה חי קרמר בעיר הולדתו מינדן, ומת ב-28 באוקטובר 1968 בגיל 72.
ג'יימס רימר

| --- | --- |

רימר, 2010
 לידה:  31 בדצמבר 1953 (בן 71) בוסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1978 
 מקום לימודים:  בית הספר לתאטרון נייברהוד פלייהאוס  בית ספר ניוטון הצפוני 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויליאם ג'יימס רימר (באנגלית: William James Remar; נולד ב-31 בדצמבר 1953) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא יהודי.
ביוגרפיה

נולד בבוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית. אביו הוא פרליקט ובן למהגרים יהודים מרוסיה/אוקראינה (שם משפחתם המקורי היה "רמרמן"), ואמו פקידת מדינה והיא נוצרייה וילידת-אנגליה. למד משחק ב-Neighborhood Playhouse School of Theatre.
קריירה

את תפקידו הראשון עשה ראמר בשנת 1979 בסרט הקאלט של וולטר היל "לוחמים" בתור חבר כנופיה בשם אייאקס. ב-1983 זכה ראמר לתפקיד גדול בקומדיית הפשע "48 שעות" בתור העבריין המורשע אלברט גנץ. ב-1984 הופיע ראמר בדרמת הפשע של פרנסיס פורד קופולה "מועדון הכותנה" בתפקיד בוס הפשע היהודי גרמני דאטץ' שולץ. ב-1986 התפרסם ראמר בעיבוד הקולנועי לרומן "שבט דוב המערות" בתפקיד קרב מנהיג שבט הניאנדרטלים המאמץ את הצעירה עיילה (דריל האנה). ב-1989 שיחק בדרמת הפשע של גאס ואן סנט "דראגסטור קאובוי" ובקומדיה "קבוצת החלומות".
ב-1990 שיחק ראמר בסרט האימה "מעשיות מהצד האפל" ככוכב העלילה השלישית האמן פרסטון. ב-1991 שיחק ראמר בעיבוד הקולנועי לספר הרפתקאות "פנג הלבן" בתפקיד סמית' האדון של הכלב פנג המאמן אותו להיות כלב קרבות, בנוסף השתתף בסרט המדע הבדיוני "וודלוק". ב-1994 שיחק ראמר בקומדיות "איש הרנסאנס" בתפקיד קפטן טום מורדוך ו"נס ברחוב 34" ובמותחן "מצמוץ" בתור הבלש תומאס ריידגלי. ב-1995 השתתף בדרמה הקומית "גברים בצד" בתפקיד משנה לצידן של מרי-לואיז פארקר ווופי גולדברג ובסרט הפעולה "השופט". ב-1996 שיחק ראמר בסרט אמנויות הלחימה המצליח של ז'אן-קלוד ואן דאם "התקווה לניצחון" בתפקיד אלוף האגרוף האמריקאי מקסי דיווין המאמן את הלוחם כריסטופר דובואה. כמו כן השתתף בסרט גיבורי העל הכושל "הפנטום" בתור שכיר החרב קוויל. ב-1997 שיחק ראמר בסרט הפעולה "מורטל קומבט 2" שם גילם את דמותו של לורד ריידן.
בשנת 2000 השתתף במותחן האימה של רוברט זמקיס "האמת שמתחת לפני השטח" בתפקיד וורדן בעלה של מרי פאור (מירנדה אוטו).
ב-2001 החל ראמר את תפקידו בן 12 הפרקים בסדרה המפורסמת "סקס והעיר הגדולה" בתור ריצ'רד רייט החבר הטייקון של סמנתה ג'ונס (קים קטרל).
ב-2002 הופיע בסרט הפעולה "מהיר ועצבני 2" בתפקיד סוכן המכס מרקהאם ובעונה הרביעית של סדרת הדרמה "משמרת שלישית" בתפקיד בלש משטרת ניו יורק מאדג'נסקי.
ב-2004 שיחק ראמר בקומדיה "איזו מין שכנה" בתפקיד מפיק סרטי הפורנו הוגו פוש, בהפקה הצבאית "אייק: הספירה לאחור" בתפקיד גנרל צבא ארצות הברית עומר בראדלי בחודשים שלפני הפלישה לנורמנדי ובתפקיד קטן בסרט "בלייד: טריניטי".
בשנת 2006 החל ראמר לשחק בסדר הפופולרית "דקסטר" בתפקיד השוטר המוערך הארי מורגן ממשטרת מיאמי ואביו המאמץ של דקסטר מורגן (אנ').
ב-2007 דיבב לאנגלית בסרט האנימציה המצליח "רטטוי" את הטבח לארוס.
ב-2009 השתתף בהפקת האימה של מייקל ביי "התאום".
ב-2010 השתתף בקומדיית הפשע "רד" בתפקיד גבריאל זינגר מרשימת החיסול.
ב-2011 דיבב בשובר הקופות "רובוטריקים 3: אפלת הירח" את הרובוטריק סיידסווייפ ושיחק בסרט גיבורי העל "X-מן: ההתחלה".
ב-2012 שיחק ראמר במערבון "ג'אנגו ללא מעצורים" של קוונטין טרנטינו בתפקיד אייס ספיק המחזיק בעבד השחור ג'אנגו (ג'יימי פוקס) בתחילת הסרט.
ב-2023 הופיע בסרט אופנהיימר בתפקיד הנרי סטימסון.
חיים אישיים

נשוי לאטסוקו רימר, ואב לבן ולבת.
פילמוגרפיה

לוחמים (1979)
תשעה שרכבו (1980)
שוטטות (1980)
הולך הרוח (1981)
פרטנרים (1982)
48 שעות (1983)
מועדון הכותנה (1984)
שבט דוב המערות (1986)
פושעים עם רישיון (1986)
מגניב לגמרי (1986)
שכור שוטר (1987)
קבוצת החלומות (1989)
דראגסטור קאובוי (1989)
מעשיות מהצד האפל (1990)
פנג הלבן (1991)
וודלוק (1991)
אינסטינקט פטאלי (1993)
מצמוץ (1994)
איש הרנסאנס (1994)
נס ברחוב 34 (1994)
השופט (1995)
גברים בצד (1995)
התקווה לניצחון (1996)
הפנטום (1996)
מורטל קומבט 2 (1997)
פסיכו (1998)
מעברים (1999)
פינת האימה 3 (2000)
האמת שמתחת לפני השטח (2000)
הבסיס 2 (2000)
מהיר ועצבני 2 (2002)
ליידי ג'יין: רוצחת (2003)
פחד אקס (2003)
בלייד: טריניטי (2004)
אייק: הספירה לאחור (2004)
איזו מין שכנה (2004)
שארפשוטר (2007)
רטטוי (2007)
פיינאפל אקספרס (2008)
תקוות חג המולד (2009) - סרט טלוויזיה
התאום (2009)
אקדח (2010)
רד (2010)
בגידה בין חברים (2011)
X-מן: ההתחלה (2011)
רובוטריקים 3: אפלת הירח (2011)
נגד (2011)
All Superheroes Must Die‏ (2011)
הזירה (2011)
ג'אנגו ללא מעצורים (2012)
קרניים (2013)
לאפ דאנס (2014)
המינגוויי בקובה (2015)
Eden‏ (2015)
הבת של בלאקאוט (2015)
אוהבת הכלבים (2016)
החצי השני (2017)
המלאך (2017)
Speed Kills‏ (2018)
ניווט מקורב (2020)
יומנה של נואל (2022)
מגלופוליס (2023)
אופנהיימר (2023)
רובוטריקים: ההתחלה (2024) - דיבוב
Drugstore June‏ (TBA)
טלוויזיה

Total Security‏ (1997)
הציידת (2000–2001)
סקס והעיר הגדולה (2001–2004)
משמרת שלישית (2002–2003)
שוחרי שלום (2003)
רשת טרור (2004)
החוף הצפוני (אנ') (2004–2005)
דקסטר (2006–2013)
State of Affairs‏ (2015-2014)
תולדות השנארה (2016)
ברק שחור (2018-הווה)
מגנום, בלש פרטי (2018–2019)
ממלכת החיות (2019)
העיר על הגבעה (2019)
פול טי. גולדמן (אנ') (2023)
אלוף האלופים 2024

אלוף האלופים 2024 היה המהדורה ה-29 של גביע אלוף האלופים (הסופר-קאפ הישראלי). המשחק נערך ב-15 ביולי 2024. בין מכבי תל אביב, אלופת ליגת העל לעונת 2023/2024, לבין מכבי פתח תקווה, מחזיקת גביע המדינה לעונת 2023/2024.
בעונה שלפני כן זכתה מכבי חיפה האלופה את בית"ר ירושלים מחזיקת הגביע בניצחון 3-1.
בתום 90 דקות ניצחה מכבי תל אביב את מכבי פתח תקווה 2-0 וזכתה בתואר.
מהלך המשחק

המשחק נפתח בשעה 20:00, בדקה ה-14 ערן זהבי כבש מבישול של גבי קניקובסקי.
בדקה ה-90+4 מתן חוזז כבש מבישול של נדב נידם.
בדקה ה-90+6 נשרקה שריקת הסיום ומכבי תל אביב זכתה בתואר, בפעם השמינית בתולדותיה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 ביולי 2024   | ישראל מכבי תל אביב | 0-2 | ישראל מכבי פתח תקווה | אצטדיון בלומפילד, תל אביב שיפוט: ישראל |
| 15 ביולי 2024   |  14' ערן זהבי    90+6' מתן חוזז |  |  | אצטדיון בלומפילד, תל אביב שיפוט: ישראל |
מרכז אונו למשפט חברתי קליני

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 אתר רשמי
 קואורדינטות:  32°02′54″N 34°51′45″E﻿ / ﻿32.048373829004°N 34.862500139053°E﻿ / 32.048373829004; 34.862500139053
 he
 
מרכז אונו למשפט חברתי קליני הוא מרכז התנדבותי, בו עורכי דין מובילים בליווי סטודנטים למשפטים בקריה האקדמית אונו מעניקים סיוע משפטי לאוכלוסיות חלשות, למטרות חברתיות או לגופים ציבוריים. במסגרת המרכז פועלות כ-20 קליניקות בתחומים שונים. בנשיאות המרכז עומדת ד"ר ג'ודי ברודר, מרצה בכירה בקריה האקדמית אונו, מרצה מן החוץ באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בר-אילן ונציגת שר החינוך בוועד המנהל של מת"י.
המוטו של המרכז הוא "לשלב בין החזון החברתי של הקריה האקדמית אונו המבקש לשנות את פני החברה בישראל לבין היותה מוסד אקדמי חינוכי, זאת, על ידי הקנייתם של כליים משפטיים מעשים בצד הוראה משפטית תאורטית." בהתאם לכך המרכז שואף "לפתח בקרב דור המשפטנים לעתיד רגישות לתופעות של חוסר צדק ולהגביר את מעורבותם בחברה באמצעות החוויה והכלים המשפטיים אותם רכשו כאשר העניקו סיוע משפטי".
רקע

"מרכז אונו למשפט חברתי קליני" הוא ממערכי הקליניקה הגדולים בישראל. המרכז משלב בין החזון החברתי של הקריה האקדמית אונו המבקש לשנות את פני החברה בישראל לבין היותה מוסד אקדמי חינוכי, זאת, על ידי הקנייתם של כלים משפטיים מעשיים בצד הוראה משפטית תאורטית.
במרכז אונו מוענק סיוע משפטי בתחומים שונים לפונים שידם אינה משגת לשכור שירותיו של עורך דין על מנת לאפשר לכל אזרח לממש את זכויותיו במלואן. כמו כן מעניק המרכז הקליני סיוע משפטי לעובדי ותלמידי "הקריה האקדמית אונו", מתוך תפיסה הוליסטית של הקריה האקדמית כבית שני לכלל עובדיה ותלמידיה.
מטרת מערך הקליניקות העשיר של הקריה האקדמית אונו היא לפתח בקרב דור המשפטנים לעתיד רגישות לתופעות של חוסר צדק ולהגביר את מעורבותם בחברה באמצעות החוויה והכלים המשפטיים אותם רכשו כאשר העניקו סיוע משפטי. המערך הקליני מעניק חינוך משפטי – חברתי. חינוכם של עורכי הדין לעתיד להיות משפטנים המשתמשים בידע, במעמד ובמשאבים שמעניק להם המקצוע, על מנת לחולל שינוי חברתי אמיתי, ובכלל זה באמצעות מתן עזרה וסיוע לקהילה בה אנו חיים. הסטודנטים המשתתפים בקליניקות השונות זוכים ליטול חלק בעשייה משפטית ומפוקחת. התוצאה היא סביבת עבודה המעודדת חתירה למצוינות מקצועית לצד התבוננות ביקורתית בטבע העיסוק המשפטי. בעבודתם מקבלים הסטודנטים אפשרות ייחודית ללמוד כיצד מתנהל תיק מתחילתו ועד סופו וצוברים ניסיון מעשי לצד הלימודים התאורטיים.
"הקליניקות המשפטיות" במרכז הקליני מנוהלות על ידי צוות מקצועי ומסור אשר שם לעצמו למטרה להביא לשינוי פני החברה בישראל. השירות המשפטי בקליניקות ניתן על ידי עורכי דין המומחים בתחומם ולצידם סטודנטים המלווים את תהליך מתן הסיוע המשפטי.
משפט רפואה ופסיכיאטריה

קליניקת משפט רפואה ופסיכיאטריה (מר"פ) מעניק סיוע משפטי ייחודי לנכים ולסובלים בתחום בריאות הנפש ובני משפחותיהם.
משפט רפואה ופסיכיאטריה > חזון

"בבסיס הקליניקה למשפט רפואה ופסיכיאטריה עומדת האמונה ביכולת האדם עם הלקות הנפשית להחלים, להשתלב ולחיות חיים משמעותיים בקהילתו, תוך עמידה על זכויותיו והגשמתן."
"המטרה הניצבת בפנינו הוא קידום, תיקון חברתי ונגישות למשאבי החברה. העצמתן של האוכלוסיות בעלות לקות נפשית, על ידי מתן ייצוג משפטי ראוי והולם לאנשים ולבני משפחותיהם, אל מול רשויות המדינה השונות, ע"י סיוע בהתמודדותם עם ייסורי הביורוקרטיה ותהיה בבחינת אור למשפחות הנמצאות לבדן במצוקתן."
משפט רפואה ופסיכיאטריה > הקמה ופעילות

קליניקת משפט רפואה ופסיכיאטריה (מר"פ), הוקמה בשנת 2011 על ידי ד"ר ג'ודי ברודר, שעמדה בראש "מרכז אונו למשפט חברתי קליני" של הקריה האקדמית אונו. במסגרת המרכז, מוענק סיוע משפטי, ללא תשלום, לסובלים בתחום בריאות הנפש, למתמודדים עם שיקום ולבני משפחותיהם. במסגרת הסיוע, ניתנת הדרכה סיוע משפטיים. במידת הצורך, ניתן גם ייצוג בבית המשפט. הסיוע ניתן על ידי עורך דין, בליווי סטודנטים למשפטים.
המרכז מתמחה בסיוע בתחומים הבאים: זכויות בחינוך ובתעסוקה, הוצאת צווי אפוטרופסות והגשת בקשה לביטולם או להגבלתם בשל הפגיעה באוטונומית האדם, טיפול בהתנגדות להוצאת צו אפוטרופסות ובקשות לשינוי מינוי אפוטרופוס, וועדות רפואיות וזכויות ביטוח לאומי וטיפול בחובות של אוכלוסייה זו.
המרכז מקיים שיתוף פעולה הדוק עם אלו"ט - אגודה לאומית לילדים אוטיסטים.
קליניקת פמת"א

קליניקת פמת"א (אזרחית), היא קליניקה משפטית בתוך הפרקליטות האזרחית של מחוז תל אביב, בה הסטודנטים מבצעים עבודה משפטית בצמוד לפרקליטים ובפיקוחם. הקליניקה מתנהלת בשיתוף פעולה של הפרקליטות עם הקריה האקדמית אונו. בראשות הקליניקה עומד הפרקליט הבכיר אייל אדר וד"ר ג'ודי ברודר מהקריה האקדמית אונו.
משתתפי הקליניקה נוטלים חלק פעיל בניהול תיקים משפטיים, מצטרפים להליכים בבתי המשפט השונים, כותבים ועורכים חוות-דעת וכתבי בי-דין בשאלות עובדתיות ומשפטיות המתעוררות בתיקים השונים, וחווים את הפרקטיקה המשפטית. מרבית הפעילות המשפטית מתבצעת במחלקות הפרקליטות האזרחית בתל אביב (בית קרדן).
לקליניקה גם מטרה חברתית, להפחית את העומס הכבד שמוטל על הפרקליטות, ובכך להעניק לציבור שירות מהיר ויעיל יותר. הקליניקה מיועדת לסטודנטים חרדים, זאת בשאיפה להוביל את שילובם בפרקליטות המדינה.
קליניקת "שלם"- הקליניקה הירושלמית לעריכת דין חברתית-קהילתית

קליניקת “שלם” הוקמה במטרה להגביר את הנגישות למערכת המשפט ולסייע לאנשים מהשכבות המוחלשות במימוש זכות הגישה לערכאות; וזאת על מנת להעמידם כשווים בין שווים מול החזקים בעלי ההון והכוח. חסמים רבים מונעים מאוכלוסיות מוחלשות קבלת סיוע משפטי מקצועי. לרוב, מחוסרי אמצעים כלכליים אינם מודעים לזכויותיהם ואף אינם יודעים כי ייצוג משפטי עשוי לחסוך הליכים מורכבים וממושכים.
הקליניקה פועלת כמשרד עורכי־דין פדגוגי, המעניק סיוע, ייעוץ וייצוג משפטי חינם (פרו-בונו) בתחומי המשפט האזרחי, למיעוטי אמצעים ולאנשים בעלי מוגבלויות וצרכים מיוחדים. תחומי הסיוע הניתנים במסגרת הקליניקה כוללים בין היתר: הוצל”פ וחדלות פירעון, חובות ותביעות כספיות, מיצוי זכויות מול רשויות השלטון, דיור ציבורי, צרכנות, מעמד אישי וכיוב.
קליניקת שלם, חותרת לעצב דור משפטנים בעלי מחויבות חברתית עמוקה, ולהגביר את מעורבותם של אנשי משפט בקידום תרבות משפטית המחויבת לצדק חברתי.
למשתתפי הקליניקה ניתנת הזדמנות לקחת חלק בעשייה משפטית-חברתית מן המעלה הראשונה, ולהתנסות בפרקטיקה משפטית ייחודית העושה שימוש במקצוע עריכת הדין ככלי לשינוי חברתי.
קליניקת "שלם" פועלת גם לחינוך וקידום עריכת דין קהילתית בצביון “ירושלמי” הכולל: מחויבות רבה לזכויות הפרט לצד מקצועיות חסרת פשרות, אשר אינה מאפילה על נעם הליכות, הגינות, יושרה וקולגיאליות כמצופה מעו”ד ירושלמי.
בראש הקליניקה עומד עו"ד ישראל בן הרוש, אשר שימש בין היתר כממונה וכמנהל מחלקה בכיר בשירות המשפטי הציבורי; וכממונה תוכנית "שכר מצווה"- תוכנית הסיוע המשפטי (פרו-בונו) של לשכת עורכי הדין.
מרכז נגה לנפגעי עבירה

קליניקת "מרכז נגה" פועלת במסגרת הקריה האקדמית אונו לשם סיוע לנפגעי עבירה, ובפרט נפגעי עבירות אלימות (כגון משפחות של נפגעי רצח והריגה) ונפגעי עבירות מין חמורות (כגון מקרי אונס). בראש הקליניקה עומדת ד"ר עו"ד דנה פוגץ'.