stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלאס אנימלס
פרסים והוקרה

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | פרס מרקיורי | אלבום השנה | How to Be a Human Being | מועמדות |
| 2021 | פרסי הווידאו קליפים של MTV | הקליפ האלטרנטיבי הטוב ביותר | "Heat Waves" | מועמדות |
| 2021 |  | האפקטים הטובים ביותר | "Tangerine" | מועמדות |
| 2022 | פרסי המוזיקה הבריטית | הסינגל הבריטי הטוב ביותר | "Heat Waves" | מועמדות |
| 2022 | פרסי המוזיקה הבריטית | אמן הרוק/אלטרנטיבי הטוב ביותר |  | מועמדות |
| 2022 | פרסי גראמי | תגלית השנה |  | מועמדות |
| 2022 | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | אמן פורץ אהוב |  | מועמדות |
| 2022 | פרסי המוזיקה של בילבורד | הלהקה המובילה |  | מועמדות |
| 2022 | פרסי המוזיקה של בילבורד | אמן הרוק המוביל |  | זכייה |
| 2022 | פרסי המוזיקה של בילבורד | שיר הסטרימינג המוביל (אודיו) | "Heat Waves" | מועמדות |
| 2022 | פרסי המוזיקה של בילבורד | השיר הויראלי המוביל | "Heat Waves" | מועמדות |
| 2023 | פרסי המוזיקה של iHeartRadio | שיר השנה | "Heat Waves" | מועמדות |
| 2023 | פרסי המוזיקה של iHeartRadio | השיר האלטרנטיבי של השנה | "Heat Waves" | מועמדות |
| 2023 | פרסי המוזיקה של iHeartRadio | צמד/להקת השנה |  | מועמדות |
גירוש שד מבתה של אשה כנענית

האשה הכנענית מתחננת לישו שירפא את בתה מאת מיכאל אנג'לו אימנראט, מהמאה ה -17
גירוש השד של מבתה של האישה הכנענית הוא אחד הנסים של ישו בבשורות, והוא מסופר בבשורה של מרקוס בפרק ז', ובבשורת מתי בפרק ט"ו. בשתי הבשורת, גירוש השד מבתה של האישה הכנענית מתרחש בעת שישוע הגיע לאזור צור וצידון. ישוע הסכים לרפא את בתה של האישה הכנענית עקב האמונה הגדולה שגילתה אישה זו.
ציטוט מבשורת מתי

הקטע הרלוונטי מבשורת מתי הוא כדלקמן:
21 וַיֵּצֵא יֵשׁוּעַ מִשָׁם וַיָּסַר אֶל־גְּלִילוֹת צוֹר וְצִידוֹן׃ 22 וְהִנֵּה אִשָׁה כְנַעֲנִית יֹצֵאת מִן־הַגְּבוּלוֹת הָהֵם וַתִּצְעַק אֵלָיו לֵאמֹר חָנֵּנִי אֲדֹנִי בֶן־דָּוִד כִּי בִתִּי מְעֻנָּה מְאֹד עַל־יְדֵי שֵׁד׃ 23 וְלֹא־עָנָה אֹתָהּ דָּבָר וַיִּגְּשׁוּ תַלְמִידָיו וַיְבַקְשׁוּ מִמֶּנּוּ לֵאמֹר שַׁלְּחֶהָ כִּי־צֹעֶקֶת הִיא אַחֲרֵינוּ׃ 24 וַיַּעַן וַיֹּאמַר לֹא שֻׁלַּחְתִּי בִּלְתִּי אֶל־הַצֹּאן הָאֹבְדוֹת אֲשֶׁר לְבֵית יִשְׂרָאֵל׃ 25 וְהִיא בָאָה וַתִּשְׁתַּחוּ לוֹ וַתֹּאמַר אֲדֹנִי עָזְרֵנִי׃ 26 וַיַּעַן וַיֹּאמַר לֹא־טוֹב לָקַחַת אֶת־לֶחֶם הַבָּנִים וּלְהַשְׁלִיכוֹ לִפְנֵי צְעִירֵי הַכְּלָבִים׃ 27 וַתֹּאמַר כֵּן אֲדֹנִי אֶפֶס כִּי־גַם־צְעִירֵי הַכְּלָבִים יֹאכְלוּ מִן־הַפֵּרוּרִים הַנֹּפְלִים מֵעַל־שֻׁלְחַן אֲדֹנֵיהֶם׃ 28 וַיַּעַן יֵשׁוּעַ וַיֹּאמֶר אֵלֶיהָ אִשָׁה רַבָּה אֱמוּנָתֵךְ יְהִי־לָךְ כִּרְצוֹנֵךְ וַתֵּרָפֵא בִתָּהּ מִן־הַשָׁעָה הַהִיא
ציטוט מבשורת מרקוס

הקטע הרלוונטי מבשורת מרקוס הוא כדלקמן:
24 וַיָּקָם מִשָּׁם וַיֵּלֶךְ לוֹ אֶל־גְּבוּלוֹת צוֹר וְצִידוֹן וּבְבוֹאוֹ הַבַּיְתָה לֹא אָבָה שֶׁיִּוָּדַע לְאִישׁ וְלֹא יָכֹל לְהִסָּתֵר׃ 25 כִּי אִשָּׁה אֲשֶׁר רוּחַ טֻמְאָה נִכְנְסָה בְּבִתָּהּ הַקְּטַנָּה שָׁמְעָה אֶת־שִׁמְעוֹ וַתָּבֹא וַתִּפֹּל לְרַגְלָיו׃ 26 וְהָאִשָּׁה יְוָנִית וְאֶרֶץ מוֹלַדְתָּהּ פְנִיקְיָא אֲשֶׁר לְסוּרְיָא וְתְּבַקֵּשׁ מִמֶּנּוּ לְגָרֵשׁ אֶת־הַשֵּׁד מִבִּתָּהּ׃ 27 וַיֹּאמֶר אֵלֶיהָ יֵשׁוּעַ הַנִּיחִי לַבָּנִים לִשְׂבֹּעַ בָּרִאשׁוֹנָה כִּי לֹא־טוֹב לָקַחַת לֶחֶם הַבָּנִים וּלְהַשְׁלִיכוֹ לִצְעִירֵי הַכְּלָבִים׃ 28 וַתַּעַן וַתֹּאמֶר אֵלָיו כֵּן אֲדֹנִי אֲבָל גַּם־צְעִירֵי הַכְּלָבִים יֹאכְלוּ תַּחַת הַשֻּׁלְחָן מִפֵּרוּרֵי לֶחֶם הַבָּנִים׃ 29 וַיֹּאמֶר אֵלֶיהָ בִּגְלַל דְּבָרֵךְ זֶה לְכִי־לָךְ יָצָא הַשֵּׁד מִבִּתֵּךְ׃ 30 וַתָּבֹא אֶל־בֵּיתָהּ וְתִּמְצָא אֶת־הַיַּלְדָּה מֻשְׁכֶּבֶת עַל־הַמִּטָּה וְהַשֵּׁד יָצָא מִמֶּנָּה׃
פרשנות

פרק זה הוא, על פי גרהם ה 'טולפטרי, דוגמה לאופן בו ישו מדגיש את ערכה של האמונה החזקה, ללא עוררין, כפי שמוצג גם בפרק ריפוי עבדו של שר המאה.
ישו מסרב בשלב ראשון לרפא את בת האישה הכנענית, משום שהוא מעיד על עצמו שנשלח בראש ובראשונה לבשר, לרפא ולהחזיר בתשובה את ה"צאן האובדות" (יהודים שאמונתם והאחיזה במצוות ובדרך האלוהים נחלשה או אבדה כליל) מקרב עמו ישראל. אולם הוא הסיק מתשובתה החכמה של האישה הכנענית: "כֵּן אֲדֹנִי אֲבָל גַּם־צְעִירֵי הַכְּלָבִים יֹאכְלוּ תַּחַת הַשֻּׁלְחָן מִפֵּרוּרֵי לֶחֶם הַבָּנִים", (כמענה להערתו על כך ש"לא נאה להשליך את לחם הבנים לצעירי הכלבים"), כמה איתנה אמונתה חסרת הפשרות, אמונה שבגינה ראוי שאותם שמבקשים להירפא, יזכו את הברכה משמים להירפא בזכות אותה אמונה.
מקום הנס

בתרגומים רבים לשפות אחרות של הבשורות נאמר כי ישו היה באזור צור וצידון לאחר שעזב את הגליל אשר שם התווכח עם הפרושים על הפירושים שלהם לתורה. כך גם על פי הגרסה של תרגום דליטש, נראה שהמסע של ישו היה קרוב לחוף הים (כלומר הים התיכון), תרגומים אחרים באנגלית בעיקר טוענים כי ישוע הלך ל"ארץ או למחוז במרכז", ולא לחוף הים, כפי שניתן היה לחשוב, שכן צור וצידון שוכנות לחוף הים של מדינת לבנון של היום (שאז הייתה חלק מסוריה ההלניסטית).
האישה הכנענית

האישה בסיפור הזה, מוגדרת כאישה כנענית (פיניקית) מאזור צור וצידון, מתוארת "ככנענית על פי מוצאה". לא ברור אם מרקוס מבקש להבחין בין פיניקי מסוריה לבין פיניקי מצפון אפריקה (קרתגו?) או לבין מישהו המתגורר באזור חוף הים התיכון של לבנון-סוריה או שחי באזור המרכזי". המאפיין הבולט האחר שלה הוא מעמדה כנכרייה, כלומר שאיננה יהודיה: בשורת מרקוס מוסיפה שהיא יוונית, והכוונה היא לא שמוצאה הוא מארץ יוון, אלא שתרבותה ודתה היו הלניסטיים, כמו רוב התושבים באותו חבל ארץ באותה תקופה.
בספר "Homilies" הפסאודו-קלמנטייני ממאה השלישית, האישה הכנענית מכונה בשם ג'וסטה בתה מכונה בשם ברניקה .
ראו גם

הברית החדשה
ישו
הניסים של ישו
משלי ישו
לקריאה נוספת

Burkill, T. A. "The Historical Development of the Story of the Syrophoenician Woman (Mark vii: 24-31).", Novum Testamentum 9 (1967): 161-177.
Downing, F. Gerald. "The Woman from Syrophoenicia, and her Doggedness: Mark 7:24-31 (Matthew 15:21-28)." Women in the Biblical Tradition. Ed. George J. Brooke. Lewiston: The Edwin Mellen Press, 1992. 129-149.
Schäfler, Markus, "The Syrophoenician Woman (Mk 7:24-31)"
Alt, C., The Dynamic of Humility and Wisdom: The Syrophoenician Woman and Jesus in Mark 7:24-31a, Lumen et Vita, Vol. 2, 2012
Alonso, P. 2011. The woman who changed Jesus. Crossing Boundaries in Mk 7,24-30. Biblical tools and studies, 11. Peeters Publishers.
הערות שוליים

↑  Jesus the miracle worker: a historical & theological study by Graham H. Twelftree 1999 ISBN 0-8308-1596-1 pages 133-134
↑  Translations available at Biblegateway.com
↑  Cambridge Bible for Schools and Colleges on Matthew 15, accessed 22 January 2017
↑  Stein, Robert H. (2008). Mark. Grand Rapids: Baker Academic. p. 351. ISBN 9780801026829.
↑  Pseudo-Clementine. Homilies . 2.19 . Also at 3.73 and 4.1.
ישו מגרש שד מבתה של האישה הכנענית מאת: טרס רישס הורס דו דוכס דה ברי, המאה ה -15.
תחריט מאת פייטרו דל פו, האישה הכנענית (או הפיניקית) מבקשת מישו לרפא, את בתה (לגרש את השד מבתה) בערך. 1650.
גוהרשאד בגום

| --- | --- |

דוגמה אדריכלית טיפוסית לאיוואן עבאסי בחצר עתיק, מתחם אימאם ריד'א, משהד, איראן
 לידה:  1378? סמרקנד, אוזבקיסטן 
 פטירה:  19 ביולי 1457 (בגיל 79 בערך) הראת, השושלת הטימורית 
 מדינה:  השושלת הטימורית 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 בן או בת זוג:  שאהרוח' 
 
קבר אח'אנגן, שם קבורה אחותה של גוהארשאד, גוהאר-תאג'. קבר זה מהווה דוגמה יפה לאדריכלות של עידן השושלת הטימורית בפרס.
גוהרשאד בגום (בפרסית: گوهرشاد; תעתיק לאנגלית: Gowharšād או Gawharshād; משמעות שמה היא "תכשיט משמח" או "תכשיט נוצץ"; נפטרה ב-19 ביולי 1457) הייתה אשתו של שאה-רוח' מירזא, קיסר האימפריה הטימורית של הראת, אשר שוכנת כיום באפגניסטן.
חייה

היא הייתה בתו של ע'יאת' א-דין טרח'אן, אציל חשוב ומשפיע בתקופת שלטונו של טימור. על פי מסורות משפחתיות, התואר "טרח'אן" ניתן למשפחה על ידי ג'ינגיס חאן, באופן אישי.
חייה > נישואיה

גוהרשאד נישאה לשאה-רוח', ככל הנראה בשנת 1388, ובוודאות דיי משכנעת, לפני 1394, כאשר נולד בנם, המתמטיקאי והאסטרונום הפרסי, אולוג בג. היו אלה נישואים מוצלחים, זאת לפי הבלדות המקומיות של הראת ששוררו על אהבתו של שאה-רוח' אליה. אך ידוע מעט על ארבעים שנותיהם הראשונות יחד, פרט לדברים הנוגעים למפעלי הבנייה המשותפים לה ולבעלה.
יחד עם אחיה, שהתמנו לתפקידים מנהליים בחצר השלטון הטימורי שבהראת, גוהרשאד שיחקה תפקיד חשוב מאוד, עוד בזמן מוקדם מאוד במהלך ההיסטוריה הטימורית. בשנת 1405 היא העבירה את בירת שושלת טימור מסמרקנד להראת.
גוהרשאד מילאה תפקיד מסייע רב חשיבות בבניית מתחם המוסלה, אשר שוכן בהראת.
תחת חסותה של גווהרשאד עלתה חשיבותן של השפה והתרבות הפרסית, בכך שהיא שילבה אותן כמרכיב ראשי ועיקרי בתקופת שלטונה של השושלת הטימורית. היא ובעלה הובילו מהפכה תרבותית באמצעות החסות הנרחבת שהם פרשו על האמנויות, תוך שהם מושכים לחצרם השלטונית, אמנים, אדריכלים, פילוסופים ומשוררים, שהוכרו כיום בין המהוללים בעולם, למשל המשורר והמיסטיקן הפרסי, ג'אמי. רבות מן הדוגמאות המעודנות והיפות של המבנים שנבנו בתקופה הטימורית, נותרו על כנן בהראת, גם בימינו.
חייה > שנות חייה המאוחרות

לאחר מות בעלה, ב-1447, גוהרשאד החלה להכווין ולהכין את נכדה המועדף לעלייה לכס השלטון. במשך כעשר שנים, היא הפכה לשליטה בפועל של אימפריה שגבולותיה השתרעו מנהר החידקל אשר בעיראק, עד לגבולות סין. בהגיעה לגיל שמונים ויותר, היא הוצאה להורג, בפקודתו של סולטאן אבו סעיד, בתאריך 19 ביולי 1457.
לפי האגדה, גוהרשאד שהתה פעם במסגד ובמדרסה בעיר הראת, כשהיא מלווה ב-200 נשים, זאת לאחר שהמסגד והמדרסה פונו מגברים. אולם למרות זאת, גבר צעיר אחד נשאר במסגד ונרדם בתאו. הוא ואחת מן המלוות התרועעו ובילו יחד בניגוד להוראות. כאשר גוהרשאד גילתה זאת, היא הורתה שכל 200 הנשים שליוו אותה יינשאו לסטודנטים.
מקום קבורתה ומורשתה

קברה של גוהרשאד שוכן סמוך למדרסה שהקימה; המינארט מהווה שריד לכך ונמצא במקום עד לימינו. אוניברסיטה לנשים בקאבול, בירת אפגניסטן של היום, אשר נפתחה בשנת 2003, נושאת את השם גוהרשאד. לגווהרשאד מיוחסת בנייתו של המסגד המפורסם הקרוי על שמה, מסגד גוהרשאד, אשר נבנה בעיר משהד שבחבל ח'וראסאן, ב-1418. קבר אחותה, גווהר-תאג', שוכן אף הוא בחבל ח'וראסאן.
הערות שוליים

1 2  Byron, Robert (1982). The Road to Oxiana. Oxford University Press. p. 220.ISBN 9780195030679
↑  Taliban, by Ahmed Rashid, Yale University Press 2001, p. 112f.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2016051576  TDVİA: gevher-sad  VIAF: 13147662955460551299   WorldCat (עם VIAF): 13147662955460551299 
קבר גווהרשאד שבהראת
גוסטב פרנה

| --- | --- |

 לידה:  15 באפריל 1960 (בן 64) ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  המכון הטכנולוגי של פלורידה  הקולג' והאקדמיה הצבאית של ואלי פורג'  Morris Hills High School 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1979–2021 (כ־42 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד פיקוד האמצעים של צבא ארצות הברית  מנהל מבצע מהירות שיא
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין (3)   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (2)  לגיון ההצטיינות   כוכב הארד (2)
 
גוסטב "גאס" פרנה (באנגלית: Gustave F. Perna; ‏ נולד ב-15 באפריל 1960) הוא קצין  בדימוס בדרגת גנרל בצבא ארצות הברית, כיהן כמנהל מבצע מהירות שיא לפיתוח והפצה של חיסון למחלת נגיף קורונה 2019.
ביוגרפיה

פרנה נולד וגדל בניו ג'רזי. ב-1979 סיים לימודי תעודה במנהל עסקים באקדמיה הצבאית ואלי פורג' והתגייס לצבא ארצות הברית. הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת מרילנד ובעל תואר שני בניהול לוגיסטי מהממכון הטכנולוגי של פלורידה.
במהלך שירותו הצבאי שירת כקצין לוגיסטי, והוצב בין השאר בסומליה, בוסניה ועיראק. הוא פיקד על חטיבת התמיכה של הדיוויזיה הרביעית, שימש קצין הלוגיסטיקה של הכוחות הצבאיים האמריקאיים בעיראק, שימש סגן ראש סוכנות הלוגיסטיקה של מחלקת ההגנה, מפקד פיקוד התחמושת המשותף וראש אגף לוגיסטיקה בצבא ארצות הברית.
בספטמבר 2016 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד האמצעים של צבא ארצות הברית.
במאי 2020 הודיע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על מינוים של פרנה ושל מונצף סאלווי להובלת "מבצע מהירות שיא" לפיתוח והפצה של חיסון למחלת נגיף קורונה 2019, פרויקט שיתוף פעולה ציבורי-פרטי. מינויו אושר בסנאט ביולי אותה שנה. הוא פרש מהשירות ביולי 2021.
הערות שוליים

↑  Department of Defense Statement on Gen. Gustave Perna's Confirmation, אתר מחלקת ההגנה של ארצות הברית, 2 ביולי 2020
גודרון וגנר

גודרון וגנר-וינשה (בגרמנית: Gudrun Wegner-Wünsche; ‏28 בפברואר 1955 - 16 בינואר 2005) הייתה שחיינית מזרח גרמניה. אלופת עולם ושיאנית עולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. הייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-5 דקות.
ביוגרפיה

וגנר נולדה בגרליץ שבסקסוניה.
ביוגרפיה > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה וגנר במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:23.11 דקות, אחרי כוכבת המשחקים שיין גולד מאוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 4:19.04 דקות ונובלה קליגאריס מאיטליה (4:22.44 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:58.89 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:09.49 דקות.
ביוגרפיה > אלופה ושיאנית עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה, בשנת 1973 זכתה וגנר בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש של 4:57.51 דקות, לפני בת ארצה אנגלה פרנקה (5:00.37 דקות) ונובלה קליגאריס (5:02.02 דקות) ובכך הייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-5 דקות. מדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:01.82 דקות, אחרי נובלה קליגאריס שקבעה שיא עולם חדש של 8:52.97 דקות וג'ו הרשברגר מארצות הברית (8:55.56 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:24.64 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1974 זכתה וגנר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:58.78 דקות, אחרי בת ארצה אולריקה טאובר שקבעה שיא עולם חדש של 4:52.42 דקות ולפני סוזן ריצ'רדסון מבריטניה (5:06.71 דקות). מדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:59.79 דקות, אחרי בת ארצה קורנליה דר (8:52.45 דקות) ונובלה קליגריס (8:57.93 דקות).
לאחר שפרשה משחייה תחרותית סיימה וגנר את לימודיה במכון הגרמני לחינוך גופני בלייפציג ועבדה כמאמנת. לאחר איחוד גרמניה היא מצאה את עצמה מובטלת ונאלצה לעבוד כמלצרית. לאחר מכן החלה לעבוד כמטפלת חברתית.
בשנת 2005 נפטרה וגנר מסרטן בדרזדן.
שימוש בסמים

לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב .
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית)
ג'ושוע צ'פטגאי

ג'ושוע קיפרוי צ'פטגאי (באנגלית: Joshua Kiprui Cheptegei; נולד ב-12 בספטמבר 1996) הוא אתלט אוגנדי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020) ושיאן העולם בריצת 5,000 מטר. אלוף אולימפי (פריז 2024), שיאן אולימפי ו-3 פעמים ברציפות אלוף העולם (דוחה 2019, יוג'ין 2022 ובודפשט 2023), סגן אלוף העולם (לונדון 2017) ושיאן העולם בריצת 10,000 מטר. אלוף העולם במרוצי שדה (אורהוס 2019) ושיאן העולם בריצת 5 קילומטר (כביש) ובעל התוצאה הטובה ביותר אי פעם בריצת 15 קילומטר (כביש).
ביוגרפיה

צ'פטגאי נולד במחוז קפצ'ורווה שבאוגנדה, ולו שמונה אחים. מגיל צעיר שיחק צ'פטגאי כדורגל, ואף התנסה בקפיצה לרוחק ובקפיצה משולשת, אך הבין במהרה שהוא מצטיין בריצה. כשהיה בן 17 החליט להתמקד בריצה, ושנה לאחר מכן, בתחרות הבינלאומית הראשונה בה התחרה, סיים בריצת 10 ק"מ שני לג'פרי קמוורור לאחר שקבע תוצאה של 28:24 דקות. באותה שנה זכה צ'פטגאי בתואר הראשון שלו, באליפות העולם לנוער שנערכה ביוג'ין. בריצת 10000 המטרים, זכה במדליית הזהב לאחר שקבע תוצאה של 28:32.86 דקות. באותה אליפות, סיים צ'פטגאי רביעי בריצת 5000 מטר, בשיא אישי חדש של 13:32.84 דקות.
ביוגרפיה > 2015

באליפות אפריקה לנוער שנערכה בחודש מרץ באדיס אבבה, זכה צ'פטגאי במדליית זהב בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 29:58.70 דקות. באותו חודש התחרה באליפות העולם לנוער במרוצי שדה, וסיים במקום 11. במאי, סיים שמיני בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין, אורגון בשיא אישי חדש של 27:27.57 דקות, וכעבור חודשיים שיפר את שיאו האישי בריצת 5000 מטר, לאחר שניצח באליפות אוגנדה בתוצאה של 13:28.50 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום תשיעי בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:48.89 דקות.
ביוגרפיה > 2016

בתחרות ליגת היהלום בבייג'ינג שנערכה בחודש מאי, סיים צ'פטגאי שני בריצת 5000 מטר בשיא אישי חדש של 13:00.60 דקות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכה באוגוסט, הוא סיים במקום שישי בריצת 10,000 מטר בשיא אישי חדש של 27:10.06 דקות ובמקום שמיני בריצת 5,000 מטר בתוצאה של 13:09.17 דקות.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם במרוצי שדה שנערכה בקמפלה, אוגנדה, במרץ, נמנה צ'פטגאי בין המובילים מתחילת הריצה. 5 קילומטרים לסיום לקח את ההובלה כשרק ג'פרי קמוורור נותר לצידו, ואף פתח עליו פער של כ-15 שניות, אך כשנותר קילומטר לסיום, התשישות גברה על צ'פטגאי שנעקף על ידי קמוורור, והותירה אותו מדדה אל קו הסיום, אותו חצה במקום השלושים, שתי דקות לאחר קמוורור. חודשיים לאחר מכן, בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין, סיים רביעי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:02.84 דקות. ביולי, סיים רביעי בריצת 3000 מטר בליגת היהלום בפריז, לאחר שקבע תוצאה של 7:34.96 דקות, ושלישי בריצת 5000 מטר בליגת היהלום בלוזאן בשיא אישי חדש של 12:59.83 דקות.
ביוגרפיה > 2017 > סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 זכה צ'פטגאי במדליית כסף בריצת 10,000 מטר בשיא אישי חדש של 26:49.94 דקות, אחרי מו פארח מבריטניה (26:49.51 דקות) ולפני פול טנוי מקניה (26:50.60 דקות).
ביוגרפיה > 2018

בתחרות נערכה בניימכן, הולנד ב-18 בנובמבר 2018 קבע צ'פטגאי בריצת 15 קילומטר את התוצאה הטובה ביותר אי פעם של 41:05 דקות
ביוגרפיה > 2019 > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-6 באוקטובר 2019 זכה צ'פטגאי במדליית זהב בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 26:48.36 דקות, לפני יומיף קג'לצ'ה מאתיופיה (26:49.34 דקות) ורונקס קיפרוטו מקניה (26:50.32 דקות).
ביוגרפיה > 2020

בתחרות שנערכה במונקו ב-16 בפברואר 2020 קבע צ'פטגאי בריצת 5 ק"מ (כביש) שיא עולם חדש של 12:51 דקות.
ביוגרפיה > 2020 > שיאן עולם

בתחרות ליגת היהלום במונקו שנערכה ב-14 באוגוסט אותה שנה הוא סיים ראשון בריצת 5000 מטר בשיא עולם חדש של 12:35.36 דקות, שיפור של כמעט 2 שניות משיא העולם בן 16 השנים של קנניסה בקלה מאתיופיה (12:37.35 דקות). בתחרות שנערכה בוולנסיה, ספרד ב-7 באוקטובר אותה שנה הוא קבע בריצת 10,000 מטר שיא עולם חדש של 26:11.02 דקות, שיפור של 6 שניות וחצי לשיא בן 15 השנים של קנניסה בקלה (26:17.53 דקות).
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט 2021 זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 5,000 מטר בתוצאה של 12:58.15 דקות, לפני מוחמד אחמד מקנדה (12:58.61 דקות) ופול צ'לימו מארצות הברית (12:59.05 דקות) ומדליית כסף בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:43.63 דקות, אחרי סלמון ברגה מאתיופיה (27:43.22 דקות) ולפני בן ארצו ג'ייקוב קיפלימו (27:43.88 דקות).
ביוגרפיה > 2022 > פעם שנייה ברציפות אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי 2022 זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:27.43 דקות, לפני סטנלי אמבורו מקניה (27:27.90 דקות) ובן ארצו ג'ייקוב קיפלימו (27:27.97 דקות).
ביוגרפיה > 2023 > פעם שלישית ברציפות אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:51.42 דקות, לפני דניאל אבניו מקניה (27:52.60 דקות) והאלוף האולימפי סלמון ברגה (27:52.72 דקות).
ביוגרפיה > 2024

ב-2 באוגוסט, במהלך אולימפיאדת פריז שבר צ'פטגאי את השיא האולימפי (26:43.14) בריצת 10,000 מטר וזכה במדליית הזהב.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 5000 מטר: 12:35.36 דקות (2020), שיא עולם
ריצת 10000 מטר: 26:11.02 דקות (2020), שיא עולם
ריצת 10000 מטר: 26:43.14 דקות (2024), שיא אולימפי
שיאים אישיים > כביש

ריצת 5 ק"מ: 12:51 (2020), שיא עולם
ריצת 10 ק"מ: 26:38 (2019)
ריצת 15 ק"מ: 41:05 דקות (2018), התוצאה הטובה ביותר אי פעם
הערות שוליים

1 2 3  במקצועות בהם לא מוכר שיא עולם, כמו ריצת 15 ק"מ, התוצאה הטובה ביותר נקראת באנגלית World Best, ובעברית - התוצאה הטובה ביותר.
↑  The Seven Steps To Success, באתר של NN Running Team
↑  Senior men race 2017 IAAF World Cross Country Championships, ביוטיוב
↑  FOLLOWING NIGHTMARE IN KAMPALA, CHEPTEGEI LIVES LONDON DREAM, באתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14645612
גוסטב קירכהוף

| --- | --- |

 לידה:  12 במרץ 1824 קניגסברג, פרוסיה 
 פטירה:  17 באוקטובר 1887 (בגיל 63) ברלין, גרמניה 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  חצר הכנסייה הישנה סנט מתאוס 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קניגסברג (1846) 
 מנחה לדוקטורט:  פרנץ ארנסט נוימן, אוטו הסה 
 מוסדות:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין (1875)  אוניברסיטת ורוצלב (1850–1854)  אוניברסיטת היידלברג (1855) 
 תלמידי דוקטורט:  גבריאל ליפמן, היינריך מרטין ובר, מקס נתר, יאקוב לורות, ארנסט שרדר, Johannes Knoblauch, Hermann Aron, Viktor Kyrpychov, לוראנד אטווש, Theodor Adrian 
 פרסים והוקרה:  חבר זר של החברה המלכותית (8 באפריל 1875)  מדליית ז'נסן (1887)  מדליית דייווי (1877)  מדליית מאטאוצ'י (1877)  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1877)  מדליית רמפורד (1862)  מדליית קוטניוס (1876)  עמית כבוד של החברה המלכותית של אדינבורו  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה 
 בן או בת זוג:  Clara Richelot  Luise Brömmel 
 תרומות עיקריות
 תרם להבנת המוליכות החשמלית, המעגל החשמלי (חוקי קירכהוף), והאנליזה הספקטרוגרפית.  משפט קירכהוף בתורת הגרפים  גילוי צסיום ורובידיום
 
גוסטב רוברט קירכהוף (בגרמנית: Gustav Robert Kirchhoff‏; 12 במרץ 1824 – 17 באוקטובר 1887) היה פיזיקאי גרמני שתרם רבות להבנת המוליכות החשמלית, המעגל החשמלי (חוקי קירכהוף) והאנליזה הספקטרוגרפית.
קירכהוף נולד בקניגסברג שבפרוסיה, לפרידריך, שהיה עורך דין, וליוהנה הנרייטה ויטקה. בגיל 18 התחיל את לימודיו באוניברסיטת קניגסברג. הוא הושפע מאוד מהפיזיקאי פרנץ ניומן ולמד, בין השאר, אצל המתמטיקאי קרל פרידריך גאוס. את הדוקטורט, בהנחייתו של לודוויג אוטו הסה, סיים בשנת 1847, ואז עבר לכהן כמרצה באוניברסיטת הומבולדט בברלין. לאחר שלוש שנים, בשנת 1850 קיבל משרת פרופסור בברסלאו (ורוצלב של ימינו). בהיותו בברסלאו פגש את רוברט בונזן, שהיה פרופסור לכימיה ויחדיו עסקו בספקטרוסקופיה. בשנת 1852 עבר בונזן לאוניברסיטת היידלברג והוא דאג כי גם לקירכהוף תמצא שם משרה, כדי שיוכלו להמשיך בעבודתם המשותפת.
קירכהוף ובונזן עסקו בתצפיות ספקטרוסקופיות של גופים חמים ושל השמש ויחדיו גילו את הצסיום במים מינרליים ואת הרובידיום במינרל לפידוליט. בשנת 1862 קיבל קירכהוף את מדליית רמפורד על עבודתו הספקטרוסקופית. ב-1875, קיבל משרה בפיזיקה תאורטית באוניברסיטת ברלין. בשנת 1877 היה לזוכה הראשון (יחד עם רוברט בונזן) במדליית דייווי מטעם החברה המלכותית בלונדון.
בשנת 1856 נשא לאשה את קלרה ריכלוט, בתו של פרופסור פרידריך ריכלוט, שהיה מורהו למתמטיקה.
עבודתו המדעית

עוד בשנת 1845, בהיותו תלמיד, ניסח את עקרונותיו בדבר התנהגות הזרמים החשמליים במעגל, הידועים כחוקי קירכהוף. בשנת 1857 גילה כי מהירות השידור על קווי הטלגרף שווה למהירות האור. בשנת 1859 הציע את חוק קירכהוף לקרינה תרמית הקובע שוויון בין נצילות הקליטה ונצילות הפליטה של קרינה מגוף חם. בשנת 1861 הוכיח את החוק על סמך שיקולי שיווי משקל תרמודינמי.
על שמו נקרא גם משפט קירכהוף בתורת הגרפים.
עבודתו המדעית > חוקי קירכהוף בספקטרוסקופיה

גוף מוצק חם פולט קרינה בספקטרום רציף.
גז חם פולט אור באורכי גל בדידים, בהתאם לרמות האנרגיה של האטומים בגז.
גוף מוצק חם המוקף בגז בטמפרטורה נמוכה מהמוצק, פולט אור בספקטרום כמעט רציף עם פסים שחורים באורכי גל, בהתאם לרמות האנרגיה של האטומים של הגז.
ג'אנקרלו דה סיסטי

ג'אנקרלו דה סיסטי (באיטלקית: Giancarlo De Sisti; נולד ב-13 במרץ 1943 ברומא) הוא כדורגלן ומאמן עבר איטלקי.
דה סיסטי, שהיה ידוע בכינויו פיצ'ו (באיטלקית: Picchio, נקר), שיחק בעמדת הקשר, וחילק את הקריירה בין שתי קבוצות בלבד, רומא ופיורנטינה. כקשר נבחרת איטליה, רשם דה סיסטי 29 הופעות, וזכה עם נבחרתו באליפות אירופה ביורו 1968 ובמקום השני במונדיאל 1970. לאחר פרישתו, עבר דה סיסטי לקריירת אימון, במהלכה הוביל בין היתר את פיורנטינה ואודינזה.
קריירת משחק

דה סיסטי החל את דרכו בקבוצת הנוער של רומא מעיר הולדתו. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-12 בפברואר 1961, במהלך עונה בה עדיין היה חלק מקבוצת הנוער. החל מעונת 1961/1962 כבר היה שחקן קבוע של הקבוצה הבוגרת, והחל להשתלב כמחליף בקבוצה עם 11 הופעות ליגה. בעונה זו גם רשם את שערו הראשון בסרייה א' בניצחונה של רומא 1-0 על פיורנטינה ב-11 במרץ 1962. בעונת 1963/1964 כבר היה לשחקן הרכב בקבוצה, וסייע לה לזכות בקופה איטליה, לאחר ניצחון במשחק גמר כפול על טורינו. לאחר עונה נוספת כשחקן הרכב, ובעקבות קשיים כלכליים של המועדון, נמכר דה סיסטי לפיורנטינה לקראת עונת 1965/1966.
דרכו של דה סיסטי במדי פיורנטינה התחילה בצורה מוצלחת. הוא שותף בכל משחקי הליגה בעונה הראשונה בקבוצה, שהסתיימה במקום הרביעי, וזכה עם הקבוצה בשני תארים, הגביע האיטלקי וגביע מיטרופה. לקראת עונת 1967/1968 קיבל דה סיסטי את תפקיד הקפטן, תפקיד אותו מילא עד לעזיבתו ב-1974. בעונת 1968/1969 זכה דה סיסטי עם קבוצתו באליפות איטליה, האליפות היחידה בקריירה שלו, והשנייה בהיסטוריה של המועדון. בכל תשע העונות שלו בקבוצה היה דה סיסטי חלק חשוב ומרכזי במרכז הקישור. דה סיסטי צבר 348 הופעות בכל המסגרות במדי הקבוצה, והוא ממוקם במקום השישי בטבלת ההופעות במועדון בכל הזמנים.
לקראת עונת 1974/1975 חזר דה סיסטי לרומא, שם ראה בו המאמן נילס לידהולם חלק חשוב מהקבוצה, וייעד לו את תפקיד הקשר ההתקפי, מתחת לחלוץ. כבר בעונה הראשונה שלו בחזרה ברומא, סייע לה להתברג במקום השלישי ואף כבש את שער הניצחון במשחק הדרבי מול לאציו. מבחינה קבוצתית הייתה זו עונת השיא בקדנציה השנייה של דה סיסטי. הוא הוסיף לשחק ברומא עוד ארבע עונות נוספות, ובסיום עונת 1978/1979 פרש ממשחק פעיל בגיל 36.
דה סיסטי הוא אחד משלושת הכדורגלנים היחידים בהיסטוריה שצברו 200 הופעות לפחות במדי שתי קבוצות שונות בסרייה א', יחד עם לוצ'יאנו קסטליני (טורינו ונאפולי) וצ'ירו פרארה (נאפולי ויובנטוס).