stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פליאוטרופיה
היסטוריה

כבר בסוף המאה ה-18 היו מקרים בהם רופאים שמו לב שבמחלות מסוימות סימפטומים שונים בגוף נובעים מגורם ידוע יחיד. כך במחלת האוסטיאומלציה, ומחלת הפרכת. מידע זה לא הוסבר אז, בהיעדר הידע על הגנום.
אחד מהאזכורים הרשמיים הראשונים של רעיון הפליאוטרופיה היו ב-1866, בעבודתו המפורסמת של גרגור מנדל, בה הוא מדבר על שלוש תכונות של צמחי האפונה שגידל, שייתכן שנובעות מאותו גורם – צבע קליפת הזרע, צבע הפרחים, וכתמים על פני הזרע. הוא תיאר שני מופעים של צמחי אפונה – למופע הצמחים הראשון היו זרעים בעלי קליפה חומה, פרחים בצבע סגול, וכתמים. מופע הצמחים השני היה בעל זרעים עם קליפה לבנה, פרחים לבנים, וחוסר בכתמים. העובדה ששלושת הפנוטיפים של תכונות אלו תמיד נורשים יחד הביאה אותו למחשבה שקיים גורם משותף המשפיע על שלוש התכונות הללו יחדיו; מחשבה זו עומדת בבסיסו של רעיון הפליאוטרופיה.
המונח פליאוטרופיה נטבע ב-1910 על ידי הגנטיקאי לודוויג פלייט (אנ'), שכתב בספרו את ההגדרה, בה נעשה שימוש עד ימינו: "יחידה תורשתית תוגדר פליאוטרופית אם ישנן מספר תכונות שתלויות בה. תכונות אלו תמיד יופיעו יחד, ולכן יהיה ניתן להניח שיש ביניהן קורלציה".
השפעה על אבולוציה וסלקציה

תופעת הפליאוטרופיה יכולה להתרחש בשני מישורים: במישור ההתפתחותי, ובו מדובר על גן שמשפיע על מספר פונקציות התפתחותיות, ואילו במישור השני, הסלקציה, מדובר על גן המשפיע על מספר מרכיבים המעורבים ביכולת של פרט מסוים להעמיד צאצאים (Fitness).
דוגמה להבדל זה ניתן למצוא במוטציה בגן ARX, אשר עלולה לגרום לשני פנוטיפים שונים של מחלות – הראשון הוא ליסאנצפליה (lissencephaly), אשר גורמת לפני השטח של המוח להיות חלקים ולא מקומטים כראוי והוא מהווה דוגמה להשפעה (שלילית) על פונקציה התפתחותית. ביטוי פנוטיפי אחר של המוטציה הוא עיוות ואי תקינות של איברי המין והוא משפיע על היכולת להעמדת צאצאים.
לפליאוטרופיה השפעה מורכבת על אופן הפעולה של מנגנון הסלקציה על מוטציות בגנום. כאמור, מוטציה בגן פליאוטרופי יכולה להשפיע על מספר תכונות – על חלקן באופן חיובי ועל אחרות באופן שלילי. תופעה זו מקשה על הסלקציה לסלק מוטציות המשפיעות באופן שלילי על האוכלוסייה, מפני שאי-המשכיות של האלל המסולק עלולה להביא איתה גם אי-המשכיות של האפקט החיובי שלו. לכן התקבעות של אללים פליאוטרופים עלולה להביא לירידה בהצלחה ההתרבותית
פליאוטרופיה אנטגוניסטית

תופעה בה ביטוי של גן מסוים גורם באורגניזם להשפעות אשר בחלקן מועילות ובחלקן מזיקות הוגדרה ב-1957 על ידי ג'אורג' וויליאמס כפליאוטרופיה אנטגוניסטית. וויליאמס ביסס על פיה תיאוריה, שנחשבת לאחד ההסברים לתהליך ההזדקנות. הוא הציע כי גנים מסוימים התורמים לשרידות גבוהה של צעירים פוריים עלולים לגרום להשפעה שלילית בשלבים מאוחרים יותר של החיים. דוגמה אחת היא הגן האחראי להורמון הטסטוסטרון בזכרים. להורמון זה יש השפעה חיובית על הפוריות של צעירים אך הוא מגביר את הסיכון לסרטן הערמונית בגיל מבוגר. דוגמה נוספת לפליאוטרופיה אנטגוניסטית ניתן לראות בגן p53, אשר נחשב למגן הגנום האנושי, שכן תפקידו הוא למנוע מוטציות שעלולות להוביל לתהליך הסרטני. במקביל, גן p53 מדכא התמיינות של תאי גזע, ובכך מונע מתאים אלה להחליף רקמות פגועות ושחוקות ולכן מקדם הזדקנות.
לעיתים, מידת האנטגוניזם של הפליאוטרופיה תלויה בתנאי הסביבה. גן בקטריאלי המעודד ניצול של גלוקוז על חשבון מקורות אנרגיה אחרים יגרום להשפעה חיובית בסביבה מרובת גלוקוז, אך יכול להוביל למוות בסביבה בה מקור האנרגיה היחיד הוא דווקא לקטוז.
סוגי פליאוטרופיה

ניתן לסווג פליאוטרופיה במספר דרכים שונות. אחת העבודות המרכזיות שנעשו בנושא היא עבודתו של ג'ונת'ן הודג'קין ב-1988, אשר סיווג פליאוטרופיה לשבעה סוגים שונים: פליאוטרופיה מקומית, הנובעת ממיקום סמוך של שני גנים, אשר מוטציה באחד יכולה להשפיע על השני עקב הקרבה הפיזית בגנום; פליאוטרופיה שניונית, המתארת מצב בו אנומאליה ביוכימית פשוטה מובילה למספר פנוטיפים שונים ברמה התאית וברמה של האורגניזם השלם; פליאוטרופיה מאמצת, מצב בו לאורך האבולוציה חלבון מסוים "אימץ" השפעה על תכונה כלשהי שלא הייתה לו השפעה עליה קודם לכן; פליאוטרופיה פרסימונית, שמתרחשת כאשר אנזים מסוים יוצר את אותה הריאקציה הכימית במספר דרכים שונות; פליאוטרופיה אופורטוניסטית, כאשר חלבונים בקרתיים מגויסים לבצע תפקידים נוספים ברקמות שונות; פליאוטרופיה קומבינטורית, כאשר חלבון מסוים מבצע אינטראקציות עם גורמים שונים בסוגי תאים שונים; ופליאוטרופיה מאחדת, כאשר לוקוס מסוים על הגנום מייצר תגובות ביוכימיות שונות רבות, אשר לבסוף מביאות לתגובה או תוצר אחיד מסוים.
גנים פליאוטרופים

בזבובי הפירות ('דרוזופילה') גן ה-VG אחראי על התפתחות ועיצוב הכנפיים של הזבוב. בנוסף לתפקידו המרכזי של גן זה, פעילות הגן גם משנה את כמות הביציות בשחלת הנקבות, משפיעה על איבר המגנית (Scutellum) בגוף הדרוזופילה, ויכולה להאריך את חייו.
בתרנגולות קיים גן המכונה 'גן הקרזול', שפעילות אלל מסוים שלו גורמת לנוצות התרנגול להסתלסל פנימה ולא לכסות באופן מלא את פני הגוף. ב-1936, החוקרים וולטר לאנדוואר (אנ') ואליזבת אפהאם גילו שתרנגולות שמבטאות אלל דומיננטי של גן הקרזול, מראות פנוטיפים חריגים נוספים כגון חום גוף חריג, מטבוליזם וקצב זרימת דם גבוהים, וכן קיבולת עיכול גדולה יותר. כמו כן, נקבות המבטאות את האלל הזה מטילות פחות ביצים מהמקבילות הבריאות שלהן.
מחלות פליאוטרופיות

מחלות יכולות להיות בעלות פנוטיפ בודד או שהפגם הגורם להן יתבטא במגוון פנוטיפים. להלן שלוש דוגמאות:
מחלות פליאוטרופיות > אנמיה חרמשית

אנמיה חרמשית היא מחלה תורשתית הגורמת לעיוות צורת תאי הדם האדומים בגוף, לצורה של חרמש. המחלה נובעת בעיקר ממוטציה נקודתית בגן HBB המקודד לשרשרת ביתא של החלבון המוגלובין שנמצא בכרומוזום 11. בעקבות המוטאציה הנקודתית נוצר חלבון לא תקין של שרשרת חלבונית המוגלובין-בטא. המחלה פליאוטרופית מפני שמוטציה בגן בודד גורמת לפנוטיפים רבים להתרחש – אורך חיים קצר לתאי הדם האדומים, מורפולוגיית תאים שאיננה תקינה, פעילות יתר של תעלות יונים בממברנת תאי הדם האדומים, פגיעה בריכוז השתן, ועוד.
מחלות פליאוטרופיות > תסמונת מרפן

תסמונת מרפן היא מחלה תורשתית שפוגעת במערכת השלד, הראייה והלב. תסמונת זו נובעת ממוטציה נקודתית בגן FBN1 (אנ'), שפוגעת בייצור החלבון פיברילין, שהוא אחד מהמרכיבים של מיקרופיברילים. מיקרופיברילים מהווים חלק משמעותי מתהליך ייצור רקמות החיבור בגוף. תסמונת זו היא פליאוטרופית בגלל ההשפעה הרחבה שלה על אזורים שונים בגוף –התרחבות של אבי העורקים (מערכת הלב), גדילה לא פרופורציונלית של הגפיים וחוסר פרופורציה בין האורך של חלקי הגוף השונים, עקמת (מערכת השלד), ותזוזה של העדשה באחת העיניים או בשתיהן (מערכת הראייה).
מחלות פליאוטרופיות > פנילקטונוריה

מחלת הפנילקטונוריה (PKU) מאופיינת בקשת רחבה של תסמינים, מאובדן שיער וחוסר פיגמנטציה של העור עד פיגור שכלי. המחלה יכולה להיגרם על ידי מגוון מוטציות שונות בגן יחיד, המקודד לאנזים האחראי להמרה בין החומצה האמינית פנילאלנין לחומצה האמינית טירוזין. המחלה אינה גורמת כל נזק אם החולה מקפיד על דיאטה חסרת פנילאלנין. כמות הפנילאלנין המומרת כהלכה תלויה במוטציה הספציפית - ככל שכמות זו קטנה יותר, השפעות המחלה חמורות יותר.
ראו גם

גנטיקה
אבולוציה
ברירה טבעית
הערות שוליים

↑  Eckman, O. J., The description and multiple causes of osteomalaciae sistens, 1788
↑  Weil, U. H., Osteogenesis imperfecta: historical background, 1981
↑  Mendel, J. G., Experiments in plant hybridization, 1866
↑  Frank W Stearns, One Hundred Years of Pleiotropy: A Retrospective, Genetics 186, 2010-11-01, עמ' 767–773 doi: 10.1534/genetics.110.122549
↑  Victor A. McKusick, The anatomy of the human genome, The American Journal of Medicine 69, 1980-08, עמ' 267–276 doi: 10.1016/0002-9343(80)90388-5
↑  Jianzhi Zhang, Patterns and Evolutionary Consequences of Pleiotropy, Annual Review of Ecology, Evolution, and Systematics 54, 2023-11-02, עמ' 1–19 doi: 10.1146/annurev-ecolsys-022323-083451
↑  Williams GC, Pleiotropy, natural selection, and the evolution of senescence, Evolution 11, 1957, עמ' 398-411
↑  Ashley JR Carter, Andrew Q. Nguyen, Antagonistic pleiotropy as a widespread mechanism for the maintenance of polymorphic disease alleles, BMC Medical Genetics 12, 2011-12-12, עמ' 160 doi: 10.1186/1471-2350-12-160
↑  T. Maimets, I. Neganova, L. Armstrong, M. Lako, Activation of p53 by nutlin leads to rapid differentiation of human embryonic stem cells, Oncogene 27, 2008-09, עמ' 5277–5287 doi: 10.1038/onc.2008.166
↑  Hodgkin, J., Seven types of pleiotropy, 1998
↑  Lobo, I., Pleiotropy: One Gene Can Affect Multiple Traits, Nature Education 1, 2008, עמ' 10
↑  J A Williams, J B Bell, S B Carroll, Control of Drosophila wing and haltere development by the nuclear vestigial gene product., Genes & Development 5, 1991-12-01, עמ' 2481–2495 doi: 10.1101/gad.5.12b.2481
↑  Xianggui Dong, Junying Li, Yuanyuan Zhang, Deping Han, Guoying Hua, Jiankui Wang, Xuemei Deng, Changxin Wu, Genomic Analysis Reveals Pleiotropic Alleles at EDN3 and BMP7 Involved in Chicken Comb Color and Egg Production, Frontiers in Genetics 10, 2019-06-28 doi: 10.3389/fgene.2019.00612
↑  Nagel, R. L., Pleiotropic and epistatic effects in sickle cell anemia, 2001
↑  Sónia Gomes Coelho, Ana G. Almeida, Marfan syndrome revisited: From genetics to clinical practice, Revista Portuguesa de Cardiologia (English Edition) 39, 2020-04-01, עמ' 215–226 doi: 10.1016/j.repce.2020.04.004
איור 1: דוגמה לגן CG3830 בעל אפקט פליאוטרופי על פנוטיפ בזבוב התסיסה – דרוזופילה.
חסידות מונסטריץ'

ערך זה עוסק בחסידות מונסטריץ' מגזע ליניץ. אם התכוונתם לחסידות מגזע רבי לייבוש מפרוסקורוב, ראו .
האדמו"ר הנוכחי ממונוסטריץ
חסידות מונסטריץ (ביידיש: מאניסטערישטשע) היא חסידות שפעלה בפודוליה (כיום בשטח אוקראינה), ענף מחסידות ליניץ. אבי השושלת היה רבי יהושע העשיל רבינוביץ, בן נינו של רבי גדליה מליניץ.
תולדות החסידות

רבי יהושע העשיל נולד בכ"ד באדר תר"כ לרבי יצחק יואל מקנטקוזבה. היה חתנו של דודו רבי פנחס מסוקלובקה. לאחר פטירת אביו בשנת תרמ"ה החל לכהן באדמו"רות באומן ובמוׂנָסְטרִיץ'. כאביו לפניו, אף הוא סבל בברית המועצות ובשנת תרפ"ד היגר לארצות הברית. שם התיישב בבראונזוויל שבניו יורק. חיבר ספרים רבים ביניהם: "דברי יהושע" (על התורה), "תורת אבות" (על מסכת אבות) ו"נחלת יהושע". נפטר בכ"ו בניסן תרצ"ח.
בניו היו רבי גדליהו אהרן ורבי יעקב משולם זושא. חתניו היו רבי יעקב יצחק ממקארוב-שיקגו, רבי שלום יוסף מטריסק-פרוסקורוב ו(בזיווג ראשון) רבי יחיאל גרטנר מלענטשנע.
רבי גדליהו אהרן נולד בשנת תר"מ. היה חתנו של רבי ישראל שלום יוסף מבוהוש ובזיווג שני של רבי ברוך מאיר מאזרניץ (בנו של רבי מנחם נחום מלועוו). כיהן כאדמו"ר באומן ובקייב שם נהרג בפוגרומים בג' באב תרע"ט (3 באוגוסט 1919). דברי תורתו הודפסו בספר "זכר אהרן".
בנו רבי יצחק יואל (ג' בטבת תרס"ט - כ"ד בחשוון תשמ"ז), חתנו של רבי יוסף תאומים, היגר לארצות הברית ולמד בישיבת רבי יצחק אלחנן ולאחר פטירת סבו בשנת תרצ"ח החל לכהן באדמו"רות.
בנו, רבי גדליה אהרן רבינוביץ', האדמו"ר הנוכחי עלה לישראל מארצות הברית והתגורר בעיר העתיקה ולאחר מכן ברמת שלמה, ושם קבע את בית מדרשו.
בן נוסף היה הרב ברוך מאיר (כ"א טבת תרע"ב - ח' אלול תש"ס) רב בית הכנסת תפארת הגר"א בניו יורק.
רבי יעקב משולם זושא נולד בשנת תרס"א. נישא לבת דודו הרבנית בילא בתו של רבי פנחס מקנטקוזבה. לאחר חתונתו היגר עם אביו לארצות הברית וכיהן כאדמור בפילדלפיה עוד בחיי אביו. לאחר מכן עלה לישראל והתגורר ברמת גן שם בנה את בית המדרש ״בית יעקב״, היה עורך שם את תפילותיו וכן ״טישים״ אליהם היו מגיעים בין היתר ראש עריית רמת גן אברהם קריניצי, היה מיודד עם גדולי הדור ביניהם הרב כהנמן ראש ישיבת פונוביז וכן גם עם ראשי ממשלה ושרים ביניהם לוי אשכול, משה דיין ובנימין מינץ. נפטר בשנת תשל"ב.
בנו פנחס, היה מתמטיקאי, פרופסור במכון ויצמן והמתכנת הראשי של ויצק, המחשב הראשון בישראל. לאחר מות אביו המשיך הבן פנחס להנהיג את התפילות בשבתות ובחגים בבית המדרש ברמת גן.
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, החסידות, תל אביב, הוצאת מעריב, 1977, עמ' 88.
רבי גדליהו אהרן רבינוביץ', ערכי יהושע ירושלים תשנ"ו
לארי בראון

| --- | --- |

בראון ב-2014
 לידה:  14 בספטמבר 1940 (בן 84) ברוקלין שבניו יורק 
 עמדה:  רכז 
 גובה:  1.75 מטרים
 מספר:  11
 מכללה:  אוניברסיטת קרוליינה הצפונית
 דראפט:  בחירה מספר 55, 1963 בולטימור בולטס
 היכל התהילה:  נבחר כמאמן בשנת 2002
 קבוצות כשחקן
 1968   1969   1970   1971   1971–1972:  ניו אורלינס בוקנירס   אוקלנד אוקס   וושינגטון קאפס   וירג'יניה סקווירס   דנבר רוקטס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-ABA‏ (1969)   3 בחירות למשחק האולסטאר של ה-ABA‏ (1968–1970)   החמישייה השנייה של העונה ב-ABA‏ (1968)
 קבוצות כמאמן
 1972   1972–1974   1974–1979   1979–1981   1981–1983   1983–1988   1988–1992   1992–1993   1993–1997   1997–2003   2003–2005   2005–2006   2008–2010   2012–2016:  מכללת דוידסון   קרוליינה קוגארס   דנוור נאגטס   UCLA   ניו ג'רזי נטס   אוניברסיטת קנזס   סן אנטוניו ספרס   לוס אנג'לס קליפרס   אינדיאנה פייסרס   פילדלפיה 76'   דטרויט פיסטונס   ניו יורק ניקס   שארלוט בובקאטס אוניברסיטת סאת'ורן מתודיסט
 הישגים כמאמן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2004)   מאמן השנה ב-NBA‏ (2001)   זכייה באליפות ליגת המכללות (1988)   מאמן העונה בליגת המכללות (1988)   מאמן העונה ב-ABA‏ (1973, 1975, 1976)
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 1997–1998:  פילדלפיה 76'
 
לורנס הארווי "לארי" בראון (באנגלית: Lawrence Harvey "Larry" Brown; נולד ב-14 בספטמבר 1940) הוא מאמן כדורסל יהודי-אמריקאי ושחקן עבר.
בראון משמש כמאמן כדורסל מאז 1975. הוא ניצח למעלה מ-1,000 משחקים מקצועיים בליגות ה-ABA וה-NBA והוא המאמן היחיד בתולדות ה-NBA שהוביל שמונה קבוצות שונות לשלב הפלייאוף. הוא זכה עם אוניברסיטת קנזס ב-1988 בטורניר אליפות המכללות בכדורסל ובאליפות ה-NBA ב-2004 עם קבוצת דטרויט פיסטונס.
בראון נחשב לאחד מהמאמנים הגדולים בהיסטוריה, וב-2002 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל כמאמן.
בראון הוא אחיו של מאמן הכדורסל הרב בראון (אנ'), שאימן את דטרויט פיסטונס בשנות ה-70.
ביוגרפיה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה .
ביוגרפיה > קריירה כשחקן

בראון נולד בברוקלין, ניו יורק למשפחה יהודית. את דרכו במשחק הכדורסל החל בתפקיד הרכז בתיכון לונג ביץ'. לאחר מכן, שיחק תחת המאמנים פרנק מקגווייר (אנ') ודין סמית באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה עם נבחרת ארצות הברית בכדורסל במדליית זהב. בראון נחשב קטן מידות מכדי לשחק ב-NBA, ולכן התחיל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצת אקרון ווינגפוטס (אנ') בליגת ה-NABL, שם שיחק במשך שנתיים (1964-1965).
לאחר תקופה קצרה כעוזר מאמן באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, הצטרף בראון לליגת ה-ABA (ושם שיחק בקבוצות: ניו אורלינס (1967/68), אוקלנד אוקס (1968/69), וושינגטון קאפס (1969/70), וירג'יניה סקוויירס (1970/71) ודנבר רוקטס (1971/72). בראון נבחר ל-MVP של משחק האולסטאר הראשון של ה-ABA בשנת 1968 ונבחר לחמישייה השנייה של העונה באותה שנה. בראון הוביל את ה-ABA באסיסטים למשחק בשלוש עונותיו הראשונות, וסך הכל יש לו 2,509 אסיסטים בקריירה - מקום 7 ברשימת המוסרים ב-ABA, בנוסף הוא מחזיק בשיא האסיסטים למשחק בודד ב-ABA עם 23.
ביוגרפיה > קריירה כמאמן

בראון החל את קריירת האימון שלו כעוזר מאמן באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. ב-1972 מונה למאמן קרוליינה קואגרס בליגת ה-ABA (זכה בתואר מאמן השנה של הליגה ב-1973). בהמשך אימן את נבחרות אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ואת אוניברסיטת קנזס (זכה עמה בטורניר אליפות המכללות בכדורסל ב-1988 ונבחר למאמן השנה במכללות), את קבוצות ה-NBA דנוור נאגטס (זכה פעמיים בתואר מאמן השנה ב-ABA), סן אנטוניו ספרס, לוס אנג'לס קליפרס, אינדיאנה פייסרס, פילדלפיה 76' (הוביל את הקבוצה עד גמר ה-NBA ונבחר למאמן השנה ב-2001), דטרויט פיסטונס (זכה עמה באליפות ה-NBA ב-2004), ניו יורק ניקס ושארלוט בובקטס. כמו כן אימן את נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת אתונה (2004) שסיימה במקום השלישי בלבד.
ב-2012 החל לאמן את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת סאת'ורן מתודיסט מטקסס. תחת שרביטו הפכה הקבוצה לאבן שואבת לכישרונות מרחבי המדינה וזכתה להצלחה. ב-2015 החליט ארגון ה-NCAA להשעות את בראון מתשעה משחקים, לפסול את אוניברסיטת סאת'ורן מתודיסט מהפלייאוף ב-2016 ולהעניש אותה בשלילת מלגות, כל זאת על רקע ממצאים של עבירה חוקי הארגון. ביולי 2016 התפטר מתפקידו לאחר שלוש עונות בהן השיג מאזן של 94–39.
ב-9 בפברואר 2022 הוכרז כאחד מחמישה עשר המאמנים הגדולים בתולדות הNBA.
הערות שוליים

↑  Official Release, NBA 75: Top 15 coaches in league history revealed, ‏February 8, 2022
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - טוקיו (1964) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 בארנס •  5 בראדלי •  6 בראון •  7 קולדוול •  8 קאונטס •  9 דייוויס •  10 האזרד •   11 ג'קסון •  12 מקאפרי • 13 מאלינס •  14 שיפ • 15 וילסון • מאמן: איבה |  1  •  2  •  3  •  4 בארנס •  5 בראדלי •  6 בראון •  7 קולדוול •  8 קאונטס •  9 דייוויס •  10 האזרד •   11 ג'קסון •  12 מקאפרי • 13 מאלינס •  14 שיפ • 15 וילסון • מאמן: איבה | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – מדליסטית הארד - אתונה (2004) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 אלן אייברסון •  5 סטפון מרבורי •  6 דוויין וייד •  7 קרלוס בוזר •  8 כרמלו אנתוני •  9 לברון ג'יימס •  10 אמקה אוקפור •   11 שון מריון •  12 אמארה סטודמאייר • 13 טים דאנקן •  14 למאר אודום • 15 ריצ'רד ג'פרסון • מאמן: לארי בראון |  1  •  2  •  3  •  4 אלן אייברסון •  5 סטפון מרבורי •  6 דוויין וייד •  7 קרלוס בוזר •  8 כרמלו אנתוני •  9 לברון ג'יימס •  10 אמקה אוקפור •   11 שון מריון •  12 אמארה סטודמאייר • 13 טים דאנקן •  14 למאר אודום • 15 ריצ'רד ג'פרסון • מאמן: לארי בראון | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n97020869  VIAF: 36194287   WorldCat (עם VIAF): 36194287
קרארה

קרארה (באיטלקית: Carrara) היא עיר בנפת מאסה-קרארה שבטוסקנה, איטליה. היא מפורסמת בזכות השיש האיכותי שבה שצבעו לבן-אפור-כחלחל.
היסטוריה

במקום ידועה התיישבות כבר במאה ה-9 לפנה"ס, אז ישבו במקום שבטי הליגוריים. במאה השנייה לפנה"ס כבשה רומא את המקום יחד עם כל ליגוריה והפעילה בו מחצבות שיש. בימי הביניים עברה העיר בין לומברדיה לאימפריה הביזנטית ולבישופות לוני. במסגרת מאבקי הכוח בין הגואלפים והגיבלינים נטתה העיר למפלגת הגיבלינים (תומכי הקיסרות הרומית הקדושה ומתנגדי מדינת האפיפיור). ב-1313 עברה העיר לשליטת הרפובליקה של פיזה, לוקה ופירנצה, מאוחר יותר היא עברה לשליטת משפחת ויסקונטי, דוכסי מילאנו שהחזיקו בה עד 1477. בין מחצית המאה ה-15 וראשית המאה ה-19 הייתה העיר מרכזה של דוכסות מאסה וקרארה, תחת שליטת משפחת סיבו-מלספינה (Cybo Malaspina; שצאצאה הנושע ביותר הוא האפיפיור אינוקנטיוס השמיני) ומ-1738 משפחת ד'אסטה (d'Este), כחלק מדוכסות מודנה ורג'ו, למעט פרק זמן קצר בו שלטה באזור אליזה בונפרטה, שארת בשרו של נפוליאון.
בעת איחוד איטליה הייתה העיר מרכז להתקוממות אותה הוביל ג'וזפה מציני.
קרארה נודעה כנושאת דגל האנרכיזם האיטלקי ובשנת 1968 נוסדה בה "פדרציית האנרכיסטים הבינלאומית".
שיש קרארה

שיש קרארה נודע כשיש משובח עוד מהעולם העתיק. הפנתאון ברומא ואף עמוד טראיאנוס עשויים שיש קרארה. פסלי הרנסאנס האיטלקי חזרו והעלו את השיש מקרארה למדרגה עליונה בשאיפתם לאיכות. פסל דוד של מיכלאנג'לו עשוי שיש קרארה באיכות ירודה, וכן חזית הדואומו של סיינה, הפרטים בקמפנילה די ג'וטו בפירנצה ועוד. התחייה הגותית של המאה ה-19 פנתה אף היא לקרארה. חזית ההדואומו של פירנצה, כנסיית סנטה קרוצ'ה בעיר ועוד נבנו משיש זה. גם המרבל ארץ' בלונדון נבנה בשיש קרארה.
סביב מחצבות השיש הוקמו אקדמיה לפיסול ומוזיאון המציג שימוש בשיש לצורכי פיסול ואדריכלות מן העת העתיקה ועד ימינו.
הגאולוג פאולו סאבי חקר את שיש קרארה וגילה, במחצית המאה ה-19, שהוא סלע מותמר.
אתרים בעלי עניין

מחצבות שיש בקרארה
הקתדרלה ("דואומו") מן המאה ה-12
ארמון הדוכסים (Palazzo Cybo Malaspina), הכולל מבצר מן המאה ה-13 על בסיס מוקדם יותר של מבצר לומברדי (Castello Malaspiniano) וארמון רנסאנסי מן המאה ה-16. כיום משכן האקדמיה לאומנויות יפות. במקום נמצאו גם עתיקות רומאיות.
הכנסייה הבארוקית סן פרנצ'סקו שהוקמה בשנים 1623–1664 בהוראתו של הדוכס קארלו הראשון (Carlo I Cybo-Malaspina)
כנסיית סופרג'יו (Suffragio) שבנייתה החלה ב-1686 והסתיימה רק במאה ה-19 עם חזית שיש מפוארת בסגנון הבארוק בה מפוסלת היצירה "מריה והנשמות בכור המצרף".
ערים תאומות

ארמניה ירוואן, ארמניה
גרמניה אינגולשטאדט, גרמניה
צרפת גראס, צרפת
פולין אופולה, פולין
ספרד נובלדה, ספרד
סרביה קרגוייבץ, סרביה
הערות שוליים

↑  פרק ה"אודות" באתר הפדרציה (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557337205171  BNE: XX6089479  BnF: cb116847079 (data)  GND: 4085158-8  LCCN: n80113677  MusicBrainz: 3f426326-2abd-4777-a917-e326ce2bdc31  NARA: 10045231  NKC: ge646503  RERO: 02-A025662546  SUDOC: 167313592  VcBA: 494/47401  VIAF: 166334343   WorldCat (עם VIAF): 166334343 
חזית קתדרלת קרארה
אריק פורטר

| --- | --- |

 לידה:  8 באפריל 1928 שפרדס בוש, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  15 במאי 1995 (בגיל 67) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Eric Richard Porter 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1945–1994 (כ־49 שנים)
 פרסים והוקרה:  פרס הספר האמריקאי (2003) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אריק ריצ'רד פורטר (באנגלית: Eric Richard Porter;‏ 8 באפריל 1928 - 15 במאי 1995) היה שחקן תיאטרון קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
ביוגרפיה

פורטר נולד בשפרדס בוש בלונדון לריצ'רד ג'ון פורטר ולפיבי אליזבת ספול. למד בווימבלדון טקניקל קולג'. הופעת הבכורה שלו על הבמה הייתה בשנת 1945 בקיימברידג' כשהיה בן 17.
ב-1955 הופיע בתפקיד הראשי במחזה וולפון (Volpone) מאת בן ג'ונסון בתיאטרון בריסטול אולד ויק. ב-1960 הצטרף לרויאל שייקספיר קומפני ושיחק במחזה "The Duchess הדוכסית של מאלפי" מאת ג'ון ובסטר בתפקיד פרדיננד. ב-1962 גילם את דמותו של יאקימו (Iachimo) במחזה "סימבלין" של שייקספיר. תפקידים נוספים אותם גילם בתיאטרון היו יוליסס, מקבת', לאונטס ב"אגדת חורף", מלווליו ב"הלילה השנים עשר", שיילוק ב"הסוחר מוונציה", "המלך ליר" ואת דמותו של הנרי הרביעי. עוד השתתף במחזה "היהודי ממלטה" של כריסטופר מרלו.
בטלוויזיה גילם את דמותו של סומס פורסייט בסדרת הדרמה של ה-BBC "ההגדה לבית פורסייט" משנת 1967. הסדרה מבוססת על ספריו של ג'ון גולסוורתי המגוללת את קורותיהם של שלושה דורות במשפחת פורסייט. על תפקידו זה זכה פורטר בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר.
בסדרת הטלוויזיה "היהלום שבכתר" גילם פורטר את דמותו של הרוזן ברונובסקי. ב-1985 גילם את דמותו של פייגין בסדרת הטלוויזיה "אוליבר טוויסט", עיבוד לספר באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. בהפקה של ה-BBC של המחזה "ציד המכשפות" הופיע בתפקיד תומאס דנפורת'. בעיבוד לסיפורי שרלוק הולמס של רשת "גרנדה" גילם את פרופסור מוריארטי אויבו המושבע של הולמס (דמות שגילם ג'רמי ברט).
ב-1980 גילם את פולוניוס בעיבוד של ה-BBC למחזה "המלט" בכיכובו של דרק ג'קובי בתפקיד הראשי.
פורטר המשיך להופיע גם בתיאטרון. ב-1988 זכה בפרס התיאטרון לשחקן הטוב ביותר של לונדון איבנינג סטנדרד על תפקידו במחזה "חתולה על גג פח לוהט".
ב-1995 נפטר פורטר בלונדון ממחלת הסרטן.
פילמוגרפיה

נפילת האימפריה הרומית (1964) The Fall of the Roman Empire
(1964) The Pumpkin Eater
גיבורי טלמרק (1965) The Heroes of Telemark
קליידוסקופ (1966) Kaleidoscope
ההגדה לבית פורסייט (1967)
(1968) The Lost Continent
(1971) Hands of the Ripper
ניקולס ואלכסנדרה (1971) Nicholas and Alexandra
אנטוניוס וקלאופטרה (1972) Antony and Cleopatra
(1973) Hitler: The Last Ten Days
נשיא על הכוונת (1973) The Day of the Jackal
קאלאן (1974) Callan
אנה קארנינה (1975) Anna Karenina
הצעד ה-39 (1978) The Thirty Nine Steps
לורד פונטלרוי הקטן (1980) Little Lord Fauntleroy
ציד המכשפות (1980) The Crucible
היהלום שבכתר (1984) The Jewel in the Crown
(1985) The Adventures of Sherlock Holmes
אוליבר טוויסט (1985) Oliver Twist
לקריאה נוספת

Michael Billington, "Porter, Eric Richard (1928–1995)", Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004
רחוב היהודים (אירופה)

שמות רחובות יהודים, המוזיאון היהודי בברלין
מקס ליברמן היודנגאסה באמסטרדם, 1908, Städelsches Kunstinstitut
ברבות מן הערים באירופה, רחוב היהודים (בגרמנית: Judenstrasse) או סמטת היהודים (Judengasse) הוא כינוי לרחוב שבו התרכזה האוכלוסייה היהודית בעיר, ובו היו מוסדות הקהילה היהודית. לעיתים נאסר על היהודים להתגורר מחוצה לו, וכך הוא תפקד כמעין גטו. בערים רבות באירופה קרוי רחוב זה "רחוב היהודים" עד היום.
מטרתו

המגורים ברחוב נפרד נועדו, בין היתר, לאפשר לשליט המקומי להגן על יהודי החסות תושבי העיר מהגויים. בשל כך, פעמים רבות היו לרחוב היהודים שערים שנסגרו בשעות הלילה או בחגי הנוצרים. עם זאת, לעיתים גרו ברחוב זה גם נוצרים.
'רחוב היהודים' היה קיים בערים רבות במדינות ארופיות מאז ימי הביניים, ובחלקן הוא קרוי כך עד היום. רבעים סגורים בהם גרו יהודים מכונים גם גטו.
יש ערים בהן לרחוב קראו בשם רשמי כלשהו – למשל בפריז רחוב הוורדים (צר') ובפירנצה רחוב רמליאנטי (איט') – אך כינויו הנפוץ היה רחוב היהודים.
בכל אזור מגורים יהודי היה בית כנסת עם בית ספר, מקווה, בית חולים ובית קברות יהודי. עקב הלכות הכשרות זכו היהודים בשוחטים ואופים משלהם.
רחובות יהודים מפורסמים בגרמניה

יודנשטרסה (ברלין)
יודנגאסה בקלן (גר')
יודנגאסה בפרנקפורט
נורדשטראסה בהנאו (גר')
יודנגאסה (ברלין)
ראו גם

רשימת רחובות יהודים בגרמניה (יודנגסן) (גר')
תומכי תורה

איסוף כספים בת"ת ישיבת קול תורה
תומכי תורה (בעגה חרדית: ת"ת, בישיבות החסידיות: קרן עזר נישואין) הוא שמם של ארגוני חסד שפועלים בישיבות במטרה לספק תמיכה חומרית בתלמידי הישיבה. הת"ת הראשון בעולם הישיבות הוקם בישיבת קול תורה על ידי בני פישר יו"ר ארגון מגן לחולה. בישיבות הליטאיות והספרדיות הת"ת מנוהל על ידי תלמידים מהישיבה (המכונים ת"תניקים). עיקר ההכנסה של קופות הת"ת היא מהמגבית השנתית שעורכים תלמידי הישיבה בפורים.
מטרת הת"ת

מטרת הת"ת היא סיוע לחתנים העומדים לפני נישואיהם, רכישת פריטי לבוש לבחורים ממשפחות דלות אמצעים, וכן מכירה מסובסדת של פריטי לבוש. בנוסף כספי הת"ת מסייעים בישיבות השונות (בעיקר בישיבות הקטנות) עבור החזקת אוצר הספרים או סיוע לאחזקה השוטפת של הישיבה עצמה.