stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסף לב
ביוגרפיה

אסף נולד לאם ממוצא איראני ולאב ממוצא סורי. כשהיה בגיל שלוש עברה המשפחה לירושלים לשכונת בית וגן ושם גדל עד בגרותו. את לימודי התיכון סיים אסף בבית הספר הדתי על שם ״הימלפארב״.
את שרותו הצבאי ביצע בעוצבת השריון, עמוד האש בתפקיד מטה.
לאחר השחרור סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ואת ההתמחות שלו עשה לסירוגין בבית משפט השלום ובבית משפט המחוזי בירושלים, בלשכת השופטת מרים מזרחי.
ב-1999 הוסמך כחבר בלשכת עורכי הדין. כחלק מהרצון לחקור את אופני הביטוי האנושי האישי המשיך את לימודיו בתחום התיאטרון. הוא השלים שנת לימודים בלימודי משחק בבית הספר ״בית צבי״ ברמת גן ולאחר מכן עוד שנתיים של לימודי בימוי תיאטרון בסמינר הקיבוצים בתל אביב.
יציאתו בשאלה והשבר באמון בממסד הדתי עיצבה את דרכו ופעילותו כאמן והמסע שערך למזרח הרחוק חשף אותו לתפיסה רוחנית חדשה והוא הושפע ובעיקר מהזן בודהיזם. כששב לארץ המשיך את לימודיו בתחום התרפיה באמנות בהתמחות במגמת פסיכודרמה. בנוסף החל בלימודי שיטתו של קרל גוסטב יונג בתוכנית התלת שנתית בבית הספר לפסיכותרפיה יונגיאנית, ובתוכנית הדו שנתית ללימודי קבוצות המשולב לחוג לפסיכולוגיה ולעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב.
לב סיים סיים גם את התוכנית הארבע שנתית בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב בלימודי ׳פסיכולוגית העצמי׳ של היינץ קוהט.
אל גיבוש התפיסה הכוללת שלו את הפסיכותרפיה הקיומית הגיע אסף במהלך לימודיו במסלול לתארים מתקדמים בבר-אילן בתוכנית לפסיכואנליזה ופילוסופיה.
ב-2005 פתח את קליניקה פרטית ובמקביל עבד גם בשירות הציבורי בשרות הפסיכולוגי החינוכי של עיריית תל אביב.
החל משנת 2009 פרסם שלושה ספרי שירה, בהם הוא מתמודד עם השתקפויות של התרבות בה הוא חי וחוויות מורכבות כמו המתח של הזהות המזרחית, זהות דתית וסוגיות נוספות של יחסי כח, אמונה ומשמעות. כמו כן הוא מפרסם כתבות שבועיות בבלוג העצמאי ״מסע בעקבות הנפש בחיי היום יום״, בלוג שמשלב מחשבה קיומית ויישום תובנות מעולם הנפש בחיי היום יום.
ביוגרפיה > כמשורר

ספרו הראשון עוסק ברב-תרבותיות, תיאטרון, בתל אביב ככרך, בסובייקט "אחר" שהודר ממה שמוגדר כתרבות, ירושלים, בעיית זהות, פסיכותרפיה, מצוקה קיומית, אימה "היידגריאנית", אהבה, סנטימנטליות, מוצא ומגדר, נצרות, יהדות, "ישראליות", ביקורת התרבות. בספר מושמעת ביקורת כלפי דור המייסדים של מדינת ישראל, שלא שמו לב לכך שבשם האג'נדה הציונית בה מחקו את זהותם, מבחירה, למען מודל ציוני-צברי, וגם מחקו גם, בלי מתן ברירה, את הזהות המזרחית. הספר "אדמ-ה", בהמשך לקודמו, הוא צעד ניסיוני נוסף בהתמרה של הביוגרפיה של המחבר הבאה לידי ביטוי בהתנסויות וברגעי חיים התחומים בזמן, במקום, בגוף ובהיסטוריה לפסיכוגרפיה השואפת לחרוג מממדים אלה אל המרחב של "הפסיכה", הנפשי הלא מגודר, הקורא אל האינסופי ואילו הספר "זוֹהִי מִלְחֶמֶת הָעוֹלָם הַ-13" שיצא ב-2016 הוא הצעה לביקורת של המחבר על עצמו.
לדברי המשורר והמבקר מתי שמואלוף, "בשיר "אחד" מראה לנו אסף לב את שני הצדדים המובילים של החברה בישראל. מצד אחד היא מבקשת לשכוח את עברה היהודי-ערבי ומצד שני היא מבקשת לכונן את עצמה על מקום ללא מקום, רוח ללא רוח. הוא מדווח לנו שזה הוא שרוצה לשכוח ולהיבנות מתוך התרבות המזרחית הרחוקה. אך הטקסט מתנגד לשכחה ולתרבות של אותו "אחד" כשהוא מזכיר מה מתבקש ממנו לשכוח. בכך השיר מראה לנו את תהליכי ההכלאה, שנעשים לצד תהליכי הטיהור. וזה הכוח של השיר שמצביע על תהליך דיאליקטי."
ספריו

ויקרא במדבר דברים, כתב הוצאה לאור, 2009
אדמ-ה, כתב הוצאה לאור, 2011
זוהי מלחמת העולם ה-13, כתב הוצאה לאור, 2016
הערות שוליים

↑  אלי אשד, התרבות של אסף לב, באתר היקום של אלי אשד, ‏21 ביוני 2009
↑  מתי שמואלוףבבלוג שלו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298901905171  VIAF: 108102363   WorldCat (עם VIAF): 108102363
יהויקים שטיין

| --- | --- |
 מקום מגורים:  ירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
יהויקים שטיין הוא פסיכואנליטיקאי, פסיכיאטר ועמית מחקר במכון פרויד באוניברסיטה העברית בירושלים. כתב ספרים בנושא פסיכואנליזה וכן ספרי פרוזה.
משמש מורה ומדריך במכון הישראלי לפסיכואנליזה.
מספריו

החלילן מווינה - על פרויד ועל אחריות אישית, הוצאת כתר, 2003
הלא מודע במדע ובפסיכואנליזה, הוצאת מאגנס, 2005.
נוודים, הוצאת כרמל, 2009 - רומן.
פוגה, הוצאת גוונים, 2010 - נובלה.
מזיד

ההגדרה המילולית של מזיד - חוטא בזדון, דומה להגדרתו בהלכה היהודית, בעוד בחוק העונשין מעשה במזיד מנמיך את דרגת היסוד הנפשי הנדרש להרשעה בביצוע העברה, ממעשה הנעשה "בכוונה תחילה" למעשה שמספיק שנעשה "בפזיזות" (אדישות, קלות דעת).
בחוק העונשין

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בהלכה

בהלכה, מזיד הוא אדם שעבר על אחת ממצוות ה'לא תעשה', בכוונה. שידע שהמעשה שעושה הוא מעשה עבירה, וידע שזמן זה הוא זמן האסור בעשיית המעשה. בניגוד לשוגג שלא ידע שמעשה זה הוא מעשה אסור, או שלא ידע שזמן זה הוא זמן אסור.
מי שעבר במזיד על אחת מהעבירות, עונשו תלוי בסוג העבירה שעבר, וכן תלוי אם היו עדים והתראה. עונש העובר במזיד שונה מעבירה לעבירה, ישנם עבירות שהעובר עליהם חייב מיתת בית דין, ויש עבירות שחייב עליהם מיתה בידי שמים, או כרת. עונש רוב העבירות קל יותר וחייב עליהם מלקות בלבד.
בהלכה > הגדרת מזיד

בהלכות תערובות בדין ביטול איסור לכתחילה נערכו דיונים וניתנו גדרים לשוגג (וכתוצאה מכך גם למזיד):
אם לא הבחין כלל שבפעולה שהוא עושה הוא מבטל את איסור.
אם טעה בדין, כלומר שחשב שמותר לבטל איסור - לפי הט"ז אף זהו בכלל שוגג, וכך הסכימו רוב הפוסקים.
ידע שהאיסור שייך במקרה הנדון, אך שכח מכך ועבר עליו. לפי פמ"ג, ערוך השולחן, כה"ח (מא) ועוד אחרונים ומוסכם למעשה.
בהלכה > עדים והתראה

העובר במזיד על אחד מהלוואים מתחייב בעונש, ישנם לאווים שהעונש עליהם מיתה, וישנם לאוים שהעונש עליהם הוא מלקות. אך ישנם שני תנאים הנצרכים, על מנת שבית הדין יוכלו להעניש את החוטא באחד מהעונשים הללו, הראשון הוא שני עדים שאכן האדם עבר על העבירה במזיד. ותנאי שני הוא שהתרו בו קודם שעבר את העבירה (או תוך כדי דיבור לאחר העבירה), תוכן ההתראה היא שידע שהמעשה זו שעושה הוא עובר על אחת מהעבירות שבתורה, ועונשו הוא במלקות או מיתה. במקרה ואחד מתנאים אלו חסר, אין בית הדין רשאים לעונשו.
בהלכה > עונשים

כאמור כאשר העבירה נעשית במזיד ישנם עונשים שונים, בהתאם לחומרת העבירה.
בספרו משנה תורה מפרט הרמב"ם 43 חטאים שהמזיד חייב כרת או מיתת בית דין.
ישנם קצת לאווים שאף שהאדם העובר עליהם חייב אך אין עליהם עונש בידי אדם של כרת או מיתת בית דין, אף שעבר עליהם במזיד ובעדים והתראה. והעונש עליהם הוא 'בידי שמים' בלבד, בכלל לאווים אלו ניתן למנות את האוכל מאכל.
בהלכה > שוגג, אונס ומתעסק

במקביל למזיד, ישנם עוד אפשריות נוספות לעבור עבירה: .
שוגג - אדם שלא ידע שהמעשה אסור, או שלא ידע את פרטיו.
אונס - אדם שהוכרח ונכפה עליו לעבור את המעשה, דוגמה: אדם שאיימו עליו במוות לאכול מאכל אסור, אדם שחייב לאכול משום סכנת נפשות (בולמוס - שלא אכל זמן רב, או חולה שהמאכל היחיד שהוא מסוגל לאכול מצד מרקמו וצורתו הוא מאכל שאינו כשר) - אותו אדם יודע שאסור לו, מכיר בחומרת המעשה אך לעיתים אין בידו ברירה אחרת, אלא לאכול את המאכל המדובר.
מתעסק - במקרה והאדם חשב שהמעשה לפניו הוא מעשה מותר, כגון החותך ירק שחשב שהוא חתוך, והתברר שאינו חתוך. דין המתעסק שפטור מלבד המתעסק באיסורי ערווה ואיסורי אכילה.
הערות שוליים

↑  יו"ד צט ט.
↑  כך כתבו הרב אליעזר מלמד בפניני הלכה שבת כו, ז ובהרחבות, ובספר הצבא כהלכה לג, 12; שכל שידוע לאדם שלא בירר היטב את ההלכה אינו נחשב שוגג. ולכן חילוני שיודע שהמעשה שעושה אסור לפי התורה, ודאי נחשב מזיד. ורק אם לא שמע כלל שמעשה מסוים אסור אצל שומרי המצוות דינו כשוגג. ובכל מקרה שיש מקום לחשוש שאם אחרים יהנו
ממעשיהם אזי שוב יעשו את העבירה בעתיד, אסור להנות משום לפני עיור.
↑  משב"ז יו"ד צט ט.
↑  יו"ד צט כג.
| הלכות ואיסורי שבת |
| --- | --- | --- |
| כללים | מזיד עם התראה • מזיד • שוגג • דבר שאינו מתכוון • פסיק רישא • מלאכה שאינה צריכה לגופה • מלאכת מחשבת • שניים שעשאוה • שינוי • גרמא בשבת • מקלקל • מתעסק • חצי שיעור • מסייע אין בו ממש • פיקוח נפש דוחה שבת. |  |
| מוקצה | מוקצה מחמת גופו • מוקצה מחמת איסור • מוקצה מחמת חסרון כיס • מוקצה מחמת מיאוס • מוקצה מחמת מצווה • כלי שמלאכתו לאיסור • ביטול כלי מהיכנו • בסיס לדבר האסור • נולד • טלטול על ידי דבר אחר • מיגו דאתקצאי • גרף של רעי |  |
| שבות | שבות דשבות • אמירה לנוכרי • עובדין דחול • מראית עין • ממצוא חפצך • ודבר דבר • הכנה משבת לחול • טרחא יתירה • מקח וממכר בשבת • שכר שבת • שטרי הדיוטות • מוליד • רחיצה בשבת • רדיית הפת • גזירת סנדל המסומר |  |
| עונשים | סקילה • כרת • קורבן חטאת • מלקות • מעשה שבת |  |
| שונות | מחמר • תחום שבת • שביתת כלים • שביתת בהמתו |  |
| מלאכות שבת | מלאכות שבת |  |
| צביעת יריעות המשכן | זורע • חורש • קוצר • מעמר • דש • זורה • בורר • טוחן • מרקד • לש • מבשל |  |
| הכנת היריעות | גוזז • מלבן • מנפץ • צובע • טווה • מיסך • שתי בתי נירין • אורג • פוצע • קושר • מתיר • תופר • קורע |  |
| הכנת כיסויי עורות | צד • שוחט • מפשיט • מעבד • ממחק • משרטט • מחתך |  |
| הקמת המשכן | כותב • מוחק • בונה • סותר • מכבה • מבעיר • מכה בפטיש • הוצאה מרשות לרשות |  |
| תולדות מלאכות שבת | מפרק • השקיה • הגבנה • חליבה בשבת |  |
| הלכות עירובין | הלכות עירובין |  |
| רשויות השבת | רשות הרבים • רשות היחיד • כרמלית • מקום פטור • (מדרבנן: קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה) |  |
| המלאכה והאיסורים | עקירה והנחה • הוצאה מרשות לרשות • טלטול ארבע אמות ברשות הרבים • איסור טלטול בין רשויות היחיד • איסור טלטול בין רשויות היחיד |  |
| תיקוני החצר והמבוי | עירוב (על ידי צורת הפתח, לחי או קורה) • תיקון חצרות ומבואות • עירוב חצירות • שיתוף מבואות • פסי ביראות • ביטול רשות • חילוק רשויות |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אבי שדה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 באפריל 1957 
 פטירה:  19 בספטמבר 2016 (בגיל 59) 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 
אברהם (אבי) שדה (הירשפלד) (13 באפריל 1957 – 19 בספטמבר 2016) היה פסיכולוג קליני מומחה ישראלי, מרצה וחוקר בתחום הגיל הרך. פרופסור מן המניין במגמה לפסיכולוגיה קלינית בבית הספר למדעי הפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב ומנהל המעבדה להפרעות שינה בילדים באוניברסיטה זו.
ביוגרפיה

שדה החל ללמוד לתואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה בשנת 1980. ב-1983 המשיך שם בלימודיו לתואר שני בפסיכולוגיה, אותם סיים ב-1987 בהנחייתו של שמשון רובין. בשנים 1988–1990 השלים תואר DSc ברפואה בטכניון בחיפה בהנחייתו של פרץ לביא. במקביל עבד כפסיכולוג קליני מתמחה ב"תחנת העמקים" בעין חרוד בשנים 1985–1989, ובמחלקה הפסיכיאטרית בבית החולים כרמל בחיפה בשנים 1989–1990, וסיים את ההתמחות בפסיכולוגיה קלינית בשנת 1990.
שדה החל לעבוד ב-1987 כחוקר במעבדת השינה בטכניון. ב-1990 נסע לשנתיים לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת בראון ובית החולים בראדלי בארצות הברית, ועבד כחוקר במעבדת השינה שם.
עם חזרתו לארץ הצטרף לסגל בית הספר לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בין תפקידיו באוניברסיטה, הוא ניהל את המגמה לפסיכולוגיה של הילד בשנים 1995–2001, ואת המגמה לפסיכולוגיה קלינית של הילד משנת 2012 ועד מותו; ניהל את מרכז אדלר לחקר ההתפתחות והפסיכופתולוגיה של הילד בשנים 2004-2011; ומשנת 1996 ועד מותו ניהל גם את המעבדה להפרעות שינה בילדים.
שדה התמחה במחקר, אבחון וטיפול קצר מועד בתינוקות וילדים עם קשיים התפתחותיים, קשיי התנהגות, קשיים רגשיים, קשיים בקשר שבינם לבין הוריהם ועוד. במיוחד התמחה בהפרעות שינה של ילדים. הוא כיהן בצוות העורכים של מספר כתבי עת מדעיים בינלאומיים העוסקים בחקר השינה. פרסם מאות מחקרים ופרקים בספרים מדעיים בתחומים אלו.
ספרו של שדה, "לישון כמו תינוק", פורסם בהוצאת "ידיעות ספרים" ב-1999, וכן תורגם לאנגלית ופורסם בהוצאת אוניברסיטת ייל ב-2001. בספר תיאר שדה גורמים לקשיי שינה של תינוקות ופעוטות, ואפשרויות טיפול, תוך התבססות על מחקרים בנושא. כך למשל הציע שדה בספרו אפשרויות לשמירה על שגרת שינה קבועה של התינוק, ולשיפור יכולותיו להתמודד עם תסכול קל הקשור בשינה ולווסת את עצמו, כדרכים לשפר את איכות שנתו של התינוק.
שדה היה נשוי ליעל ואב לשלושה. התגורר בתל אביב. נפטר באופן פתאומי ב-2016, בסוף שנות החמישים לחייו.
הערות שוליים

↑  אתר המעבדה להפרעות שינה בילדים, אוניברסיטת תל אביב
↑  אתר מרכז אדלר לחקר ההתפתחות והפסיכופתולוגיה של הילד, אוניברסיטת תל אביב
↑  הספר (עברית); הספר (אנגלית) בדף של פרופ' שדה באתר אוניברסיטת תל אביב.
↑  אילן גטניו, ‏איך מלמדים תינוק להירדם?, באתר ‏מאקו‏, 9 בספטמבר 2009
↑  אסתי אהרונוביץ', מתירנות מול סמכות. הורות 2012 - תמונת מצב, באתר הארץ, 22 ביוני 2012
↑  פרופ' אבי שדה (הירשפלד), באתר "אבלים"
↑  עמליה רוזנבלום, ערש, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2016.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007587510605171  CiNii: DA13122157  ISNI: 0000 0000 8328 5283  LCCN: n00048493  SUDOC: 185790321  VIAF: 117353792   WorldCat (עם VIAF): 117353792
אלחנן אבן חן

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 1980 (בן 44)
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הפתוחה  ישיבת ירושלים לצעירים 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלחנן אבן חן (נולד ב-י"ד באלול ה'תש"ם, 26 באוגוסט 1980 בפתח תקווה) הוא שחקן ישראלי, מנהל חברת "אבן חן הפקות" ומנהל עמותת המרכז הרב תרבותי למחקר והפקות באומנויות הבמה המפיקה הצגות לילדים ומבוגרים.
ביוגרפיה

נולד בפתח תקווה לעזריאל (בנו של הסופר יעקב אבן חן) - מנהל בית הדין הרבני הגדול, וטובה - טוענת רבנית.
למד בתלמוד תורה מורשה, בישיבת ירושלים לצעירים (לצד בצלאל סמוטריץ' ושלמה פיוטרקובסקי), ובישיבת עתניאל. בצה"ל שירת כחובש.
למד פסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה. למד תואר ראשון בחינוך, פילוסופיה, תנ"ך, מחשבת ישראל ותושב"ע במכללת הרצוג ובמכון "לפני ולפנים".
בין השנים 2003–2005 למד משחק בסטודיו למשחק "אספקלריא". בוגר סטודיו תלת שנתי לתיאטרון תנועה בשיטת גרוטובסקי - "התיאטרון העני" בהנחיית אבי אסרף. בוגר סדנאות משחק וקולנוע של המלהקת גלית אזולאי, ברוך ברנר, יהודה מורלי, צביקה פישזון ועוד.
בשנת 2013 החל לנהל עמותה לתיאטרון בשם "המרכז הרב תרבותי למחקר והפקות באומנויות הבמה". העמותה יוצרת מופעי במה המשלבים מחול, מוזיקה ותיאטרון וכן פרפורמנס ואמנות הקול. העמותה נתמכת על ידי משרד התרבות.
הקים והנחה את קבוצת תיאטרון פלייבק "הירושלמים" המונה 8 שחקנים ופעלה בין השנים 2011–2019.
ביוגרפיה > בתיאטרון

בפסטיבל עכו: ב-2006 השתתף כחלק מאנסמבל "כהרף עין" בהצגה "לשם ייחוד" שכתבו (בשיתוף עם חברי האנסמבל) נתנאל ליפשיץ ובשמת חזן שגם ביימה. ההצגה זכתה בפרס על הישגים מיוחדים לשחקנים על עבודת אנסמבל מיוחדת של קבוצת צעירים בראשית דרכה. ההצגה עלתה באותה שנה גם ב"צוותא" ושנה לאחר מכן בתיאטרון תמונע.
בתיאטרון אספקלריא: ב-2006 גילם (לסירוגין עם אילן גנני) את אביאם סלע - מפעילו של יונתן פולארד, בהצגה "פצוע בשטח" שכתבה יעל רובינשטיין וביים אורי וייל. ההצגה מתארת פגישה דמיונית בכלא בין יונתן פולארד למפעילו הישראלי. באותה שנה שיחק במחזמר "קולות" שכתב וביים פרופסור יהודה מורלי (ע"פ הספר "מסירות נפש" מאת י"ל פרץ). השתתף במופע "טישאטרון" שכתב וביים חביב מזרחי, המופע כלל סיפורים מעולמם של חסידים ומשולב במנגינות ושירים. גילם בחור דתי צעיר הנישא נישואים מוקדמים ונישואיו עולים על שרטון בהצגה "אי זוגי" העוסקת בגברים שזוגיותם במשבר שכתבה איילת שיינברג וביימה מיכל ורד. ב-2009 גילם חלוץ בן העלייה השנייה במפגש עם אחיו בהצגה "אחים במחלוקת" שכתב חגי לובר וביים אורי וייל, העוסקת בוויכוח בין בני העלייה השנייה לבין העולם החרדי על רקע היתר מכירה בשנת השמיטה הנתמך על ידי הרב אברהם יצחק הכהן קוק.
בתיאטרון עמוקה שיחק בהצגה "הרפתקאות בארץ אבות" שכתב וביים עידו לוינגר, וכן בהצגה "היהלום שבלב" שנתמכה על ידי משרד התרבות. הפיק את ההצגה "גבעת החלומות" בכיכובו של דני שטג.
בתיאטרונשיר של בית מורשת אצ"ג שיחק ב-2008 לצד יעקב ברודי בהצגה "מחכים למאסף" שכתב וביים ברוך גוטין. ההצגה מורכבת מטקסטים של אצ"ג שהוצגו בלשונו המקורית של המשורר והיא מלווה במוזיקה ובתפאורה מינימלית.
בתיאטרון מבואה שיחק לצד ישי זמירי בהצגה "הפוך על הפוך" (המבוססת על הסיפור "מעשה מביטחון" מתוך "סיפורי מעשיות משנים קדמוניות") שכתב וביים ישי זמירי.
בתיאטרון קרוב: ב-2017 ביים את המחזה "אותיות פורחות" מאת יואב איתמר.
תיאטרון רחוב: יד בן צבי, מגדל דוד ועיר דוד.
ביוגרפיה > בקולנוע ובטלוויזיה

ב-2006 שיחק בסרט "המתחזים" שהפיקה חברת "גל דיסק" המפיקה קולנוע חרדי. שיחק בסרט של אולפנת עפרה "לרוץ בשניים" שזכה בפרס הסרט התיעודי המצטיין בתחרות מגמות תקשורת ארצית.
בין השנים 2009–2013 הנחה לצד רונית אברהמוף-שפירא את "מהדורת השבט" - מהדורת החדשות סאטירית באתר "לאטמה". אברהמוף-שפירא מופיעה בדמותה של מגישה שמאלנית ואילו אבן חן מגלם מגיש שלעיתים מביע דעות ימניות אך לעיתים קרובות מתנצל על כך. גילם גם דמויות נוספות במהדורת השבט: זרעון לוי (בן דמותו של גדעון לוי), בשאר אל-אסד, ג'מיל חרטאווי, ציפי לבני ועוד.
שיחק בשני תפקידים קטנים בסדרה סרוגים.
ב-2012 שיחק בסרט "קשר חופשי" שביים עמיאור ארציאל, וגילם את אחד ממפקדיו של אדם (רז זלצרמן) בסרט "זוהר הרקיע" שכתב וביים אליהו בנימין. ב-2013 שיחק בסרט "רסיסי אהבה" בבימויו של ניסים נוטריקה. ב-2014 שיחק בסדרה "חדשות חז"ל" בערוץ הידברות.  ב־2018 שיחק בסרט The Oslo Diaries (אנ'). ב-2019 שיחק בסדרה "דיבוקים" המיועדת לערוץ קאנאל הצרפתי.
שיחק גם בפרסומות לרשת חנויות הנוחות "מנטה" של דלק, ולסטארט אפ ישראלי למזגן חכם בשם "סנסיבו".
הערות שוליים

↑  הצגות מפסטיבל עכו בצוותא, באתר "הבמה", 17 באוקטובר 2006
↑  עינת ברזילי, נערה ובור, באתר nrg‏, 4 בינואר 2007
↑  ברק ליבוביץ', הצגה: לא רק פולארד פצוע בשטח, באתר ynet, 3 בפברואר 2007
↑  אמציה האיתן, רואים את הקולות - תרבות ופנאי (הצגה), באתר ערוץ 7, 19 באוקטובר 2006
↑  עמוד ההצגה "מחכים למאסף" באתר בית מורשת אצ"ג
↑  עמוד ההצגה "הפוך על הפוך" באתר תיאטרון מבואה
↑   Sensibo: Make any air conditioner smart, סרטון  באתר יוטיוב
אליהו רוזנהיים

| --- | --- |

 לידה:  1 באוגוסט 1931 
 פטירה:  ספטמבר 2011 (בגיל 80) 
 
אליהו רוזנהיים (1 באוגוסט 1931 – 11 בספטמבר 2011) היה פסיכולוג קליני ישראלי ופרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה

אליהו רוזנהיים נולד לישראל יצחק (בנו של הרב יעקב רוזנהיים) ורבקה רוזנהיים, בעיר פרנקפורט דמיין שבגרמניה. ב-1936 עלה לישראל עם משפחתו, והם התיישבו בירושלים.
רוזנהיים היה מרצה בפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטאות תל אביב ובר-אילן, מדריך בתוכנית לפסיכותרפיה בחוג לרפואה באוניברסיטת תל אביב, וכן הרצה במכללת "אורות ישראל".
בספריו עסק רוזנהיים בין השאר בחוויית האדם במהלך פסיכותרפיה, וכן בפסיכולוגיה בראי היהדות. בין השאר עסק בניתוח כתבי חז"ל והבנת עמדותיהם בתחומים שונים בפסיכולוגיה.
מספריו

"אדם נפגש עם עצמו: פסיכותרפיה: החוויה ותהליכיה", 1990, הוצאת שוקן
"תצא נפשי עליך: הפסיכולוגיה פוגשת ביהדות", 2001, הוצאת ידיעות אחרונות
"שיח מטופלים: חדר הפסיכולוג - מבט מבפנים", בשיתוף עם קלרה יוכטמן, 2005, הוצאת מודן (קישור לפרק מתוך הספר, באתר פסיכולוגיה עברית)
"פסיכולוגיה בהוויית היהדות", 2008, הוצאת מודן
"קריאות פסיכולוגיות במאמרי חכמים", 2009, הוצאת שוקן
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304702205171  BnF: cb15023496z (data)  ISNI: 0000 0000 8099 3604  LCCN: no2003046992  VIAF: 19960018   WorldCat (עם VIAF): 19960018 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ענת שושני

| --- | --- |

 לידה:  חיפה
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה
 עיסוק:  פרופסור חבר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה ואוניברסיטת תל אביב
 מוסדות:  אוניברסיטת רייכמן
ענת שושני היא פסיכולוגית קלינית, פרופסור חבר בבית ספר ברוך איבצ’ר לפסיכולוגיה באוניברסיטת רייכמן.
חייה

פרופ' ענת שושני נולדה וגדלה בחיפה, בוגרת בית הספר הריאלי. שושני סיימה תואר ראשון  בפסיכולוגיה וחינוך באוניברסיטת חיפה, ותואר שני ודוקטורט בפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב. עבודת הדוקטורט שלה (בהנחיית פרופ׳ מישל סלואן) עסקה בחקר התערבויות מניעתיות להתמודדות עם חשיפה לאלימות פוליטית באמצעי התקשורת.
פרופ’ שושני היא חוקרת מוכרת בעולם בתחומי הפסיכולוגיה החיובית, ובעלת ניסיון עשיר בפיתוח מחקר ויישום של תוכניות התערבות מניעתיות לקידום עמידות ובריאות נפשית בקהילה.
בשנים האחרונות, פרופ' שושני פיתחה והובילה התערבויות חינוכיות למורים ולתלמידים בנושא פסיכולוגיה חיובית, קידום בריאות ורווחה נפשית ומניעת התמכרויות בבתי ספר וגני ילדים. בשיתוף עמיתים ממכללת לוינסקי, פרופ’ שושני הובילה את מהלך ‘מורים מובילים’ במחוז ירושלים ובמנהל ההתיישבותי של משרד החינוך.
פרופ’ שושני חוקרת אספקטים הקשורים לאושר, פסיכולוגיה חיובית וקידום בריאות ורווחה נפשית של ילדים ובני נוער, ועוסקת בתרומתן של חוזקות אופי של הילד וגורמי עמידות להסתגלותו לאתגרים התפתחותיים ומצבי לחץ וטראומה. בנוסף מחקריה עוסקים במניעת התמכרויות ושימוש מאוזן ומיטיב במסכים בגילאי הילדות וההתבגרות.
בשנת 2022 הובילה פרופ' שושני בשיתוף עם מגישת הטלוויזיה והעיתונאית דוריה למפל את שידורה של תוכנית המציאות "עולם קטן", ב"כאן 11" המבוססת על הפורמט הבריטי "פלאנט צ'יילד". התוכנית, בגרסתה הישראלית, הציגה נושאים בגידול ילדים במאה ה-21 והשוותה את התפתחותם של ילדים בתרבויות שונות ברחבי העולם.
פרופ׳ שושני היא חברת סגל במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת רייכמן והמנהלת האקדמית של מרכז מיטיב לחקר ויישום הפסיכולוגיה החיובית. בנוסף לכך היא פסיכולוגית קלינית מומחית וניסיונה הטיפולי כולל עבודה טיפולית עם ילדים, נוער ומבוגרים, במרפאות בתחום בריאות הנפש ובתי חולים פסיכיאטריים.
יציבות במובן ליאפונוב

יציבות במובן ליאפונוב מתייחסת ליציבות של משוואות דיפרנציאליות עבור מערכת דינמיות. התאוריה הבסיסית מתייחסת ליציבות של נקודת שיווי משקל (נש"מ) של המערכת  {\dot {x}}=f(x), כלומר מערכת ללא כניסה חיצונית. ניתוח היציבות מבוסס על "פונקציית אנרגיה" חיובית של המערכת  V(x), אשר ערכה יורד עם הזמן לאורך מסלולי המערכת. פונקציה כזאת תקרא "פונקציית ליאפונוב".
היסטוריה

המונח יציבות במובן ליאפונוב נקראת על שמו של המתמטיקאי הרוסי אלכסנדר ליאפונוב אשר פרסם את ספרו הבעיה הכללית של יציבות בתנועה בשנת 1892. ליאפונוב היה הראשון שלקח בחשבון את כך שדרושה התאמה מסוימת עבור מערכת לא ליניארית על מנת שיהיה ניתן להשתמש בתאורית היציבות של מערכות ליניאריות עבורה. דבר זה נעשה על ידי ליניאריזציה של המערכת בסביבת הנש"מ. עבודתו שתחילה פורסמה ברוסית ולאחר מכן תורגמה לצרפתית זכתה למעט תשומת לב לאורך שנים רבות. השינוי החל בתקופת המלחמה הקרה כאשר השיטה המכונה "השיטה העקיפה של ליאפונוב" נמצאה בעלת ערך רב עבור יציבות של מערכות ניווט אוויריות אשר בדרך כלל אינן ליניאריות בצורה חזקה ולא ניתנות לפתרון באמצעות שיטות אחרות.
יציבות מקומית של נקודת שיווי משקל

נניח שהמערכת היא n ממדית וללא כניסה חיצונית  {\dot {x}}=f(x),x\in {\mathcal {R}}^{n}.
נש"מ-נקודת שיווי משקל (equilibrium point): הנש"מ של המערכת  {\dot {x}}=f(x) מוגדרת כנקודה הנמצאת במישור המצב  x_{e}\in {\mathcal {R}}^{n} ומקיימת את האילוץ  f(x_{e})=0. עבור מערכת לא ליניארית יכול להיות מספר כלשהו (כולל 0) של נש"מ.
יציבות במובן ליאפונוב: הנש"מ  x_{e} תקרא יציבה במובן ליאפונוב אם:
\forall R>0\ \exists r>0:||x(0)-x_{e}||<r\Rightarrow ||x(t)-x_{e}||<R,\forall t>0
משמעות הביטוי המתמטי במילים פשוטות הוא שעל מסלול המערכת  x(t) להישאר "בקרבת הנש"מ" אך לא בהכרח להתכנס אליה. הגדרה זו היא הגדרת היציבות החלשה ביותר. נש"מ שאיננה יציבה על פי הגדרה זו תקרא בלתי יציבה (Unstable).
יציבות אסימפטוטית: הנש"מ  x_{e} תוגדר כיציבה אסימפטוטית אם:
היא יציבה במובן ליאפונוב
||x(0)-x_{e}||<r\Rightarrow lim_{t\to \infty }x(t)=x_{e}
במילים פשוטות המערכת יציבה אסימפטוטית עם מסלול המערכת יציב במובן ליאפונוב ובנוסף לכך המסלול מתכנס בסוף התהליך לנש"מ.
יציבות מקומית של נקודת שיווי משקל > השיטה הישירה של ליאפונוב

נניח כמקודם שהמערכת היא n ממדית וללא כניסה חיצונית  {\dot {x}}=f(x),x\in {\mathcal {R}}^{n} ובעלת הנש"מ  x_{e}.
לשם הפשטות נניח כי  x_{e}=0, ניתן להראות שההכללה לנש"מ  x_{e} נעשית בפשטות יחסית על ידי הזזת קואורדינטות, דוגמה לכך ניתן למצוא בספר Nonlinear system. נניח המערכת  f(x) רציפה
\forall x\ni L|f(x)-f(y)|<L(x-y)\ for\ all\ y\ in\ some\ neighborhood\ of\ x
נניח פונקציה  V(x) (תסומן כפונקציית ליאפונוב) אשר גזירה ברציפות בכל התחום הדרוש.
הגדרת נגזרת לאורך מסלול המערכת:
נגדיר:  {\dot {V}}(x)={\frac {d}{dt}}V(x(t))\mid _{x(t)=x}, כאשר  x(t) מסלול כלשהו של המערכת  {\dot {x}}=f(x).
זוהי הנגזרת של הפונקציה  V(x(t)) אשר מחושבת בנקודה  x(t)=x.
על ידי השימוש בנוסחת הגזירה עבור הרכב פונקציות נקבל לבסוף את הביטוי הבא:
{\dot {V}}(x)={\frac {dV(x)}{dx}}\cdot f(x)={\begin{bmatrix}{\frac {dV}{dx_{1}}},\cdots ,{\frac {dV}{dx_{n}}}\end{bmatrix}}{\begin{bmatrix}f_{1}(x)\\\vdots \\f_{n}(x)\end{bmatrix}}\equiv \sum _{i=1}^{n}{\frac {dV(x)}{dx_{i}}}f_{i}(x)
{\dot {V}}(x) היא פונקציה של המצב  x ולא של הזמן  t. פונקציה זו מוגדרת כ: הנגזרת של  V לאורך מסלולי המערכת השונים.
משפט - יציבות מקומית
תהי  x_{e}=0 הנש"מ של המערכת  {\dot {x}}=f(x).
תהי  C סביבה פתוחה כלשהי של הראשית
נניח כי V:C\to {\mathcal {R}}^{n} גזירה ברציפות ב C ומקיימת:
V(0)=0,  V(x)>0 עבור  x\neq 0.
{\dot {V}}(x)\leq 0 .
אזי  x_{e} הנה נש"מ יציבה (במובן ליאפונוב).
אם במקום  {\dot {V}}(x)\leq 0 מתקיים  {\dot {V}}(x)<0 עבור  x\neq 0.
אזי  x_{e} הנה נש"מ יציבה אסימפטוטית.
את ההוכחה המלאה למשפט ניתן למצוא בספר Nonlinear system
ניתן לראות בפונקציית ליאפונוב מעין "פונקציית אנרגיה" של המערכת, אם כי אין בהכרח קשר לאנרגיה הפיזיקלית.
הקושי העיקרי בשיטת ליאפונוב הוא במציאת פונקציית ליאפונוב מתאימה.
דוגמה:
{\dot {x}}=f(x)={\begin{cases}{\dot {x}}_{1}=x_{1}(x_{1}^{2}+x_{2}^{2}-2)-x_{1}x_{2}^{2}\\{\dot {x}}_{2}=x_{1}^{2}x_{2}+x_{2}(x_{1}^{2}+x_{2}^{2}-2)\end{cases}}
נבחר את פונקציית ליאפונוב  V(x_{1},x_{2})=x_{1}^{2}+x_{2}^{2}
ניתן לראות כי  V(0)=0 וכי  V(x)>0 עבור כל  x\neq 0
כמו כן:  {\dot {V}}(x)=2x_{1}f_{1}(x)+2x_{2}f_{2}(x)=2(x_{1}^{2}+x_{2}^{2})(x_{1}^{2}+x_{2}^{2}-2)
לכן  {\dot {V}}(x)<0 עבור כל ערך הנמצא התחום  (x_{1}^{2}+x_{2}^{2})<2 ומכאן כי הנש"מ של המערכת  x_{e}=0 יציבה אסימפטוטית.
קיום פונקציית ליאפונוב
אחת מן השאלות העולות האם עבור כל נש"מ יציבה (אסימפטוטית) ניתן למצוא פונקציית ליאפונוב?
התשובה לשאלה זאת היא חיובית, אולם הבעיה העיקרית שההוכחה של עובדה זו אינה קונסטרוקטיבית, כלומר שההוכחה אינה מראה כיצד ניתן למצוא פונקציה זו.