stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיים מרדכי רולר
אבי העגונות

התפרסם כמומחה בהתרת עגונות, בפרט לאחר מלחמת העולם הראשונה והשנייה. חיבורו הקצר קונטרס באר חיים מרדכי: תשובה אחת להיתר עגינות שימש לאחר השואה להתרת עגונות במקרים רבים. עסק גם בהתרת נישואין של גברים שנשותיהם נעלמו באופן שלא יעברו על חרם דרבנו גרשום.
אחת מהעגונות בעקבות מלחמת העולם הראשונה הייתה גיטל, בתו של הרב מאיר אריק, ואביה ביקש את הרב רולר לבדוק את האפשרות להתירה מעגינותה. בעלה הסוחר ברוך רייך נסע בתר"ף מווינה לבודפשט ונעלמו עקבותיו. משה פראנץ, שנולד כיהודי והתנצר עם אביו בילדותו, העיד שחיילים אוסטריים התעללו בו ורצחוהו. הרב רולר התיר את גיטל בתנאי שיצטרף להיתר הרב בצלאל זאב שפרן, שאכן הצטרף עם אחרים.
במקרה אחר של החייל היהודי מטרגו-ניאמץ, אברהם מובשוביץ, פסקו בשלב מסוים מכתביו מהחזית, ולאחר שהסתיימה המלחמה וחפציו האישיים נשלחו בדואר למשפחתו, היו בטוחים בני המשפחה כי נהרג בקרבות. רעייתו התאבלה עליו ובנו הקטן החל לומר קדיש. האישה פנתה לרב רולר לקבל להינשא. לאחר הפצרות רבות החליט להתירה והחל לכתוב את ההיתר. לאחר שורות אחדות נשבר קולמוסו. בפעם השנייה באו בני המשפחה עם כלי כתיבה כדי למנוע תקלה נוספת. הרב רולר סיים את כתיבת היתר, אך לפני שחתם פגעה ידו בקסת הדיו והדיו נשפך על ההיתר והשחיתו. כשראה זאת קבע: כי לא ייתן היתר. לאחר כמה חודשים חזר מובשוביץ לביתו וסיפר שנשבה בידי האויב.
לאחר השואה היה עסוק בהשגת היתר נישואין של גברים ששרדו ונשותיהם נלקחו למחנות ההשמדה. הוא הקים למטרה זו בית דין מיוחד בבודפשט, שם התגורר אז, תחת "הלשכה המרכזית של הקהילות האורתודוקסיות בהונגריה". הוא היה נשיא "ועד הרבנים" שהוקם לעניין זה בארד. הוא הדגיש בפסק הדין שניתן להתיר בתנאי שישנה עדות של עדים כשרים שהאישה נשלחה בסלקציה באושוויץ לצד שמאל להמתה בתאי הגזים, ובתנאי "שיקבלו הבעל והאשה (שעומד לישא עכשיו) בחרם, בנדר ובשבועה ויתחייבו בעל פה ובכתב" שאם האישה בכל זאת נותרה בחיים ותחזור, יהיה אסור לבעל לחיות עם אחת מהן עד שייתן גט למי מהן שיחפוץ.
בריאיון לקראת ראש השנה תש"ו שערך עמו בבוקרשט מ' רודיק, כתב העיתון הרומני "רנאשטריה נואסטריה" (התחייה שלנו"), אמר הרב רולר: ”אף שאין בכוחנו הדל לפתור בעיות קשות מן הסוג שהעמידו בפנינו התוצאות הטרגיות של השואה, אסור לישב בחיבוק ידיים, ומוטל עלינו לפעול לישע השרידים כמיטב יכולתנו למען לא תכבה גחלת ישראל.”
אהבתו לארץ ישראל

כל ימיו חלם לעלות לארץ ישראל. בריאיון האמור לעיתון "התחייה שלנו" אמר: "ינעם יותר למשיח כשימצא אותנו בירושלים מאשר יצטרך לשוטט ולחפש אחרינו בחוצות בוקרשט". עוד הוסיף הרב רולר כי העתיד של העם היהודי הוא רק בארץ ישראל ומשם יהיה אור לגויים. וכן אמר:
מלאו עכשיו 1,877 שנה מאותו יום שגורשנו בפעם האחרונה מארצנו. מני אז הננו כבשה בין שבעים זאבים, ובאותה מדה שהשתדלנו לשאת חן בעיני הגוים, הגדילו הגוים את שנאתם כלפינו והוסיפו להתעלל בנו. מה שהתרחש כעת בשואה, הזהיר עליו יחזקאל הנביא עוד לפני 2003 שנה: 'אשר אתם אומרים נהיה כגוים - היה לא תהיה'. כאשר היהודים שוכחים את זהותם יבואו הגוים ויזכירום.
כשנה לאחר מכן קיבל אשרת עלייה ועלה לארץ ישראל. כשלושה חודשים לאחר מכן נפטר.
משפחתו

אחיו, הרב בן ציון רולר, כיהן ברבנות וחיבר ספרים; בנו מיכאיל רולר היה פעיל קומוניסטי והיסטוריון, ובן נוסף, יצחק רולר, עלה לישראל ונפל בקרבות מלחמת ששת הימים.
הרב מנחם מנדל – כיהן לפני השואה ברבנות ווסלוי ואקרמן בבסרביה. לאחר המלחמה שימש כרב בלודז' ולאחר מכן היגר לפריז. בסוף ימיו כיהן כרב הקהילה היהודית במלבורן שבאוסטרליה.
שמשון נפתלי – נפטר בדמי ימיו, בשנת רפ"ב. הרב רולר חיבר את ספרו "שער נפתלי" לזכר בנו זה.
חנה-שרה – נספתה בשואה. אשת הרב יעקב חיים, בן הרב יחזקאל רוטר שכונה "המגיד מקלויזנבורג".
רייזל – אשת הרב ניסן גולדשטיין מקלויזנבורג.
חיה טובה – אשת הרב אברהם צוויבל. עלו לארץ ישראל לאחר השואה והתגוררו בבני ברק. תרם את מבנה התלמוד תורה שהיה קרוי על שם חמיו.
אסתר – הייתה נשואה לרב בשם גוטליב והתגרשה ממנו. הוא היגר לארצות הברית ושם כינה עצמו 'האדמו"ר מניאמץ'.
איטה – אשת הרב לוי שטרנברג שכיהן כראב"ד דומברבני ונספה בשואה.
חיבוריו

שו"ת באר חיים מרדכי, שלושה חלקים, קלוז' תרפ"ד-תרצ"ו. בהקדמתו הוא מבאר את פרשת עקדת יצחק. דפוס צילום עם הוספות ומפתחות יצא לאור בתל אביב תשל"ז (1976) כשבסוף נוספו קונטרס באר חיים מרדכי: תשובה אחת להיתר עגינות (יצא לאור לראשונה בידי הרב רולר בקלוז' תרפ"ג ובו 68 סימנים כגמטריה של "חיים" המקיפים את בעיית העגונות מכל הצדדים) ותולדות המחבר (בהכפלה).
מאמרי באר חיים מרדכי - כולל שלושה קונטרסים: "שלוש עשרה עיקרים", "גדול השלום" על פרשת יתרו וביאור להפטרת שבת הגדול. יצא לראשונה בקלוז' תרצ"ט.
חידושי בן יאיר על הש"ס, צ'רנוביץ תר"ץ, ובדפוסי צילום
ביאור באר חיים מרדכי להגדה של פסח, ירושלים תשכ"ט. הרב טוביאס צירף את קונטרס 'גש"ם נדבות' שבו הערות על דברי רבו.
באר חיים מרדכי : ספרי דאגדתא - דפוסי צילום של חיבוריו בעיקר בענייני אגדה, עם חיבור אחד של אביו. כולל את שער נפתלי על הפטרות שבע דנחמתא ושבת שובה (צ'רנוביץ תרפ"ב), שירת דבורה על הפטרות שבת שירה ושבת חנוכה בצירוף "קונטרס באר יצחק" שהוא חידושי אביו על הש"ס והשו"ע (קלוז' תרפ"ה), ברכי נפשי וחמש עשרה שיר המעלות על המזמורים מתהילים ברכי נפשי וחמישה-עשר שירי המעלות (קלוז' תרפ"ח), מאמרי באר חיים מרדכי (ראו לעיל), קונטרס באר חיים מרדכי: תשובה אחת להיתר עגינות (קלוז' תרפ"ג). יצא לאור עם תולדות המחבר בידי 'מכון בוהוש', תל אביב תשל"ח.
לקריאה נוספת

אהרן סורסקי, מרביצי תורה מעולם החסידות, חלק ז,בני ברק, תשמ"ט, עמ' מד-עה, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
הערות שוליים

↑  ר"ת "הרב שבתי בן יצחק דוד".
↑  ראו ב'שו"ת מהר"ש ענגל', חלק ג', סוף סימן י"א.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007521168405171  ISNI: 0000 0000 3094 8514  LCCN: n88200273  VIAF: 33558512   WorldCat (עם VIAF): 33558512
מקלע M60

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מקלע בינוני
 מדינה מייצרת:  ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  ג'נרל דיינמיקס 
 תקופת השימוש:  1957–הווה (כ־68 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת וייטנאם, מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, מלחמת צ'צ'ניה השנייה, מלחמת אפגניסטן, מלחמת עיראק, מלחמת המפרץ, מלחמת וייטנאם–קמבודיה, מלחמת אפגניסטן, מלחמת האזרחים בלאוס, מלחמת האזרחים הקמבודית, מלחמת האזרחים בקולומביה 
 מחיר ליחידה:  6,000 $
 מידע טכני
 קליבר:   \ 7.62\times 51\ {\mbox{mm NATO}}
 פעולה:  גז פעולה, בורג פתוח
 הזנה:  שרשיר תחמושת
 כוונות:  ברזל
 אורך כולל:  1,105 מ"מ
 אורך קנה:  560 מ"מ
 משקל ריק:  10.5 ק"ג
 קצב אש:  550 כדורים לדקה
 מהירות לוע:  853 מטר לשנייה
 טווח אפקטיבי:  1.1 ק"מ
 
מקלע M60 הוא מקלע בינוני אשר פותח בארצות הברית, הוא הוכנס לשימוש בשנת 1957 ונמצא כיום בשירות במספר מדינות סביב העולם.
בארצות הברית ה-M60 הוחלף במהלך שנות ה-10 ברוב השימושים שלו על ידי מקלע ה-M240 ומקלע ה-M249.
פיתוח ושימוש

פיתוח המקלע החל לקראת סוף שנות ה-40 של המאה ה-20 כתחליף למקלע הM1919 בראונינג והרובה בראונינג אוטומטי בתפקיד מקלע כיתתי ומקלע בינוני. עיצוב המקלע נשען בעיקר על מקלעי הצבא הגרמני של מלחמת העולם השנייה; ה-MG 42 וה-FG42. בשנת 1957 הוכנס לשירות בזרועות השונים של צבא ארצות הברית, כאשר הוא הועדף על פני ה-FN MAG הבלגי. המקלע שימש בצבא ארצות הברית כמקלע כיתתי בחיל רגלים ומקלע רכוב על שלל כלי הרכב וכלי התעופה של הצבא במהלך מלחמת וייטנאם ועימותים נוספים. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 החל המקלע בתהליך יציאה משימוש הצבא כאשר ביחידות הרגלים הוחלף על ידי מקלע ה-M249 אך נשאר בשימוש כמקלע רכוב ברבים מכלי הרכב של הצבא.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20, מקלע ה-M60 הוחלף כמעט בכל שימושיו על ידי מקלעי ה-M240 וה-M249 (שניהם תוצרת FN Herstal הבלגית), כאשר נותר בשימוש בכמויות קטנות בחיל הים האמריקאי, משמר החופים האמריקאי, מספר יחידות מיוחדות ומספר יחידות מילואים, עד שיצא משירות באופן סופי במהלך שנות ה-10 של המאה ה-21.
מקלע ה-M60 שימש בשירות מדינות שונות בעולם אשר קנו או ייצרו אותו ברישיון, ביניהם, קוריאה הדרומית, ירדן, אוסטרליה, יוון, מספר מדינות ביבשת אפריקה ובאמריקה הלטינית.
דגמים

M60 : הדגם הבסיסי אשר הוכנס לשימוש בשנת 1957.
M60E2: דגם אשר שימש כמקלע רכוב ומקביל אשר הופעל באופן אלקטרוני.
M60B: דגם קצר יותר אשר פותח לירי ממסוק אך באופן לא רכוב (ללא חיבור לקנה).
M60C: דגם אשר שימש כמקלע רכוב על כלי תעופה אשר הופעל באופן אלקטרוני על ידי הטייס.
M60D: דגם המקלע להרכבה על קנה ברכב או מסוק אשר הופעל על ידי מקלען.
M60E3: דגם אשר פותח בשנת 1986 כשיפור הדגם המקורי להפעלה במסגרת חיל הרגלים. הדגם היה קל יותר, הוא כלל ידית נשיאה, דורגלים וקנה משודרג.
M60E4 : דגם משודרג אשר מתקן מספר בעיות בדגמים הקודמים כגון עמידות המקלע.
MK 43 Mod 0: דגם אשר פותח עבור אריות הים וחיל הים האמריקאי, בעל קנה קצר יותר ושדרוגים נוספים.
MK 43 Mod 1: בעיקר הוספה של מסילות ושינוי צורת המתפסים.
קניב

קניב (אוקראינית: Канів; בפי יהודי העיר: קַנְיֶיב) היא עיר במחוז צ'רקאסי אוקראינה.
היסטוריה

לראשונה אנחנו שומעים על קניב ממסמך שמתוארך לשנים 1074–1088. ליד קניב עברה דרך מסחר חשובה שתרמה רבות להתפתחות כלכלית של היישוב. לא פעם היישוב נכבש ונהרס לגמרי, ב-1240 הוא נכבש ונהרס על ידי המונגולים בהנהגתו של באטו חאן. ב-1320 קניב נכבש על ידי גדימינאס, מ-1362 המקום היה תחת שליטתה של הדוכסות הגדולה של ליטא.
החל מהמאה ה-16 קניב הפכה למרכז חשוב של הקוזאקים, לכאן היו עוברים להתגורר קוזאקים שלא היו יכולים להילחם יותר מפאת גילם, כאן נקברו מספר הטמנים חשובים. בסוף המאה ה-16 באזור התרחשו מספר מרידות כנגד השלטון הפולני.
ב-1600 קניב קיבלה זכויות מגדבורג.
במאה ה-17 תושבי קניב לקחו חלק פעיל במרידות כנגד השלטון הפולני. ב-1625 קניב נשרפה, חמש שנים מאוחר יותר העיר שוב נשרפה על ידי הטטרים.
בעקבות הסכם שלום שנחתם בין האיחוד הפולני-ליטאי לבין האימפריה העות'מאנית ב-1672 קניב עברה לידיהם של הטורקים. בספטמבר 1678 הטורקים הרסו את העיר.
ב-1793 לאחר חלוקת פולין עברה קניב לידיה של אימפריה הרוסית.
העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-16 באוגוסט 1941 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-3 בפברואר 1944.
היסטוריה > יהודי קניב

היהודים התחילו להתיישב בקניב בסוף המאה ה-17 תחלית המאה ה-18.
הקהילה היהודית בקניב ניזוקה קשות בעקבות הפרעות ביהודי אוקראינה שפרצו בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה לאחר מלחמת העולם הראשונה.
בנובמבר 1941 בברסטובצקי יאר נרצחו 150 יהודים מקניב. רבים מיהודי קניב ניסו להתחבא ולהימלט מאימת הנאצים, אך רובם נתפסו על ידי המקומיים והובאו לקורסום ויותר מאוחר נרצחו.
הקהילה הדתית בעיר חודשה ב-1993.
אוכלוסייה

שינוי אוכלוסייה של קניב לאורך השנים:
| --- | --- |
שנה: מספר אוכלוסייה
1897: 8,855
1923: 7,887
1926: 8,089
1959: 7,461
1970: 15,967
1979: 23,121
1989: 29,049
2001: 26,657
2012: 25,702
אוכלוסייה > אוכלוסייה יהודית

ב-1765 היו בקניב רק 98 יהודים, עד 1847 האוכלוסייה היהודית במקום הגיעה ל-1,635, ב-1897 בזמן מפקד האוכלוסין הראשון של האימפריה הרוסית מספר היהודים בקניב היה 2,682 שהיוו 30 אחוזים מכלל אוכלוסיית העיר. שינוי האוכלוסייה היהודית של קניב לאורך השנים:
| --- | --- |
שנה: מספר אוכלוסייה
1765: 98
1847: 1,635
1897: 2,682
1926: 1,395
2001: 18
ערים תאומות

אסטוניה וורו, אסטוניה
צרפת למברסר, צרפת
גרמניה פירזן, גרמניה
ארצות הברית סונומה, ארצות הברית
פולין שלוחוב, פולין
הערות שוליים

↑  http://pop-stat.mashke.org/ukraine-cities.htm.
1 2  תולדות יהודי קניב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557759605171  GND: 4252843-4  LCCN: n85081827  NKC: ge478072  VIAF: 151996591   WorldCat (עם VIAF): 151996591 
קברו של המשורר הלאומי טאראס שבצ'נקו בעיר קניב.
ירוחם ליינר

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1888 ה' בסיוון ה'תרמ"ח רדזין פודלסקי, רפובליקת פולין 
 פטירה:  29 ביולי 1964 (בגיל 76) כ' באב ה'תשכ"ד ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  פולין פולין, בריטניה בריטניה, ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  ? – 29 ביולי 1964 
 השתייכות:  יהדות אורתודוקסית, חסידות
 חיבוריו:  מפי השמועה, תפארת ירוחם
 בת זוג:  ריקל
 אב:  רבי אברהם יהושע העשיל מחלם
 אם:  פסיה רבקה
 
רבי ירוחם ליינר (בכתיב יידי – ליינער; ה' בסיוון תרמ"ח – כ' באב תשכ"ד) היה אדמו"ר בארצות הברית מבית חסידות איזביצה ראדזין, חוקר תורני, ומחבר ספרים.
ביוגרפיה

רבי ירוחם נולד בראדזין שנת תרמ"ח לפסיה רבקה ולרבי אברהם יהושע העשיל ליינר אשר כיהן באדמו"רות בחלם, עוד בצעירותו נודע כתלמיד חכם והתכתב עם גדולי הרבנים דאז, דוגמת המהרש"ם מברז'אן ועוד, נשא את ריקל בת רבי צבי הירש הלברשטאדט.
בשנת תרצ"א היגר לאנגליה והתגורר בשכונת קריקלווד (Cricklewood) שבלונדון, שם כיהן באדמו"רות. בשנת תש"י עבר לארצות הברית והקים את בית מדרשו בשכונת בורו פארק.
דודו של רבי ירוחם הוא מחדש התכלת רבי גרשון חנוך הניך ליינר, רבי ירוחם לבש תכלת מיצורו של רבי גרשון, בשנות השואה נשתכחה דרך עשיית התכלת של רבי גרשון, ובשנת תשי"ב חידשו חסידי ראדזין שבארץ ישראל את הפקת התכלת אך בדרך חדשה ולא כמו שעשו בעבר, רבי ירוחם לא הסכים עם שיטתם וטען שמדובר בזיוף ואף פרסם מודעות בגנותם, וטען שאין זו התכלת המקורית שחידש רבי גרשון חנוך הניך ליינר. כאשר בלו ציציותיו, חדל מללבוש עוד ציצית עם תכלת מכיוון שהיו מצויות רק הציציות החדשות, אולם כשמצא ציצית מהצביעה הישנה חזר ולבשה.
נקבר בבית הקברות בית ישראל שבוודברידג ניו ג'רזי, לאחר פטירתו שימש בנו רבי מרדכי יוסף כאדמו"ר מאיזיביצא ראדזין.
חיבוריו

תפארת ירוחם ברוקלין תשכ"ח, הספר נדפס על ידי בנו.
מפי השמועה שמועות מדודו רבי גרשון חנוך העניך ליינער, ניו יורק תשי"ב, (באתר היברובוקס).
מאמר זיכרון לראשונים תולדות אדמור"י ראדזין נדפס מחדש בירושלים תשנ"ז.
הערות על הזהר, ניו יורק תשי"ג, באתר אוצר החכמה.
קדמות ספר הזוהר לרד"ל בתוספת מאמר נרחב בשם זוהר הרקיע באותו נושא
כמו כן נדפסו ממנו הגהות לספרי התכלת של דודו רבי גרשון חנוך הניך ליינר, לספר שבולי הלקט, ולספרו של סביו מי השילוח. הגהות ממנו נדפסו לפירוש רבינו בחיי, ולספר יצירה. בסוף "סדר עולם, שארית יוסף, גלגולי נשמות, סדר הדורות השלם", ניו יורק, תשמ"ה. הגהותיו על ספר החינוך ועל מנחת חינוך נדפסו בתוך "ספר ההשלמה על ספר מנחת חינוך", בסוף ספר מנחת חינוך, דפוס האחים שולזינגר, ניו יורק תשי"ב (דפוס צילום, ישראל 1984).
ראו גם

חסידות איזביצה ראדזין
לקריאה נוספת

אהרן בן ציון שורין, קשת גבורים חלק ג', ירושלים תשס"ד, עמ' 133–139.
יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות חלק ב', "רבי ירוחם ליינר מראדזין", ירושלים תשמ"ו, עמ' תנ"ד-תנ"ה
הערות שוליים

↑  בנו של רבי יעקב ליינר מראדזין, בן רבי מרדכי יוסף ליינר מאיזביצא ומחבר ספר מי השילוח
↑  שו"ת מהרש"ם ח"ג סימן רעב, נדפס בספרו תפארת ירוחם עמ' קעג
↑  ככל הנראה לשם אספת כספים לאגודת ישראל
↑  ראה בקונטרס כליל תכלת להורדה, פורסם בין השאר בקובץ תורני המאור וכן כאן  בעיתון חרות.
↑  ליקוט מספר זה בענייני חנוכה נדפס בניו יורק 1988
↑  תדפיס מכתב העת תלפיות, וראה גם, "מילואים להערות על הזוהר", בתוך: תלפיות, שנה ו', גיליון ג'-ד', ניו יורק תשט"ו, עמ' 667–673, באתר אוצר החכמה, נדפס גם כנספח לספר תפארת החנוכי, ניו יורק תשל"ד
↑  ראה כאן באתר אוצר החכמה
↑  תרגום של מאמרו דער ראדזינער רבי - הרב ירוחם ליינער, פארווערטס, 7 באוגוסט 1964 (ביידיש)
↑  נדפס גם כנספח לספר תפארת החנוכי ניו יורק תשל"ד
↑  הערות נוספות: יהודה ליב מימון (עורך), הר"מ במז"ל, עמ' רמח-רנא, מוסד הרב קוק ירושלים תשט"ו, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296979705171  GND: 1154413977  ISNI: 0000 0000 6846 3053  LCCN: nr96014023  VIAF: 97530299   WorldCat (עם VIAF): 97530299 
בית מדרשו בבורו פארק
נואם בכנס לשם הקמת מקווה טהרה
רבי ירוחם ליינר בחתונת הרב מאיר אספיס, יושב ראשון משמאל.
לוויין מפוצל

איור של מערכות לוויינים מבוזרות
לוויין מבוזר (מוכר באנגלית כ-Fractionated spacecraft או Disaggregated Spacecaft Architecture - ארכיטקטורת חלל מפורדת) הוא קונספט שפותח בארצות הברית, ובו במקום לוויין אחד, מחולקים תפקודיו השונים למספר לווייני משנה קטנים, המהווים מכלולים ייעודיים למשימות מוגדרות (לדוגמה - תקשורת, חישוב, אספקת כוח). בניגוד לצבירי לוויינים (Clusters), וקונסטלציות גדולות (דוגמת מערכות ניווט לווייניות), התפיסה של לוויינות מבוזרת שמה דגש רב על אחידות הפלטפורמות החלליות המרכיבות את הלוויין המבוזר. חלקיו של הלוויין המבוזר יכולים להיות רכיבים ייעודיים, זולים ותקניים המייצרים "שלם הגדול מסכום חלקיו" באמצעות סינרגיה בין החלקים.
מקור התפיסה

מקור התפיסה של לוויינות מבוזרת היא בסוכנות למחקרים מתקדמים של משרד ההגנה האמריקאי, DARPA. הסוכנות זיהתה מספר חולשות בלוויינים האמריקניים, הנובעות ממספר גורמים:המחיר הגבוה של לוויין צבאי, הזמן הרב העובר בין הזמנת הלוויין מהיצרן לבין השיגור ומתן השירות ללקוח, וחוסר היכולת לתקן תקלות בלוויין שהתגלו לאחר השיגור לחלל. הפגיעות של לווייני ארצות הברית להיבטים שונים של לוחמת חלל והתנגשויות בפסולת חלל היוותה זרז נוסף לפיתוח התפיסה של לוויינות מבוזרת.
על פי DARPA, חלק ניכר מהאתגרים הטכנולוגיים של תפיסת הלוויינים המפוצלים קשור לנושאי תקשורת וניהול מידע. אבני היסוד הטכנולוגיות שזוהו כמרכזיות ליישום הרעיון כוללות:
רשת תקשורת בעלת יכולת הקמה עצמית
טכנולוגיית תקשורת אלחוטית אמינה
יכולת העברה אלחוטית של אנרגיה
פעולת במתכונת של אשכול מחשבים
מחשוב מבוזר
שרידות

בלוויין מקובל, כאשר יש איחור בפיתוח המטע"ד (לדוגמה) נוצר עיכוב בשיגור המקרין על עיכוב בשימוש המבצעי בלוויין ובתוצריו. בלוויינים מפוצלים, ניתן לשגר מכלולים אחדים גם לפני שהמטעד, או מרכיב מסוים מהמטעד, מושלם, ולצרף אותו אל הרשת לאחר סיום בנייתו. במקרה של כישלון בשיגור, לא נפגע הלוויין כולו אלא רק החלק ממערך המכלולים. יש לזכור כי לוויין מפוצל אמור לטוס לחלל באמצעות סדרה של שיגורים. יתר על כן, גם תקלה חמורה במסלול, של אחד ממכלולי הלוויין המפוצל יכולה להפתר בקלות יחסית באמצעות שיגור מכלול חלופי. נוסף ליתרון הכלכלי בלוויין מפוצל, יש גם יתרון צבאי ומבצעי ברור - שרידות הלוויין למתקפה עולה, והיכולת לנטרלו לחלוטין פחותה מאשר ניטרול לוויין אחוד.
יישומים

לוויין מפוצל יכול להחליף מגוון של לוויינים אחודים למכלול של משימות. בין היישומים הנבחנים ללוויינים מפוצלים ניתן לציין תקשורת, חישה מרחוק (בתחום האור הנראה והמכ"ם), גילוי שיגורים וכן הדגמת טכנולוגיות ומחקר.
אחת המעבדות המובילות[דרוש מקור] בעולם בנושא היא מעבדתו של פרופ' פיני גורפיל בטכניון הפועלת במסגרת פרויקט "גלילאו" של סוכנות החלל האירופית ובמימון מועצת המחקר האירופית (ERC).
ראו גם

מערך לוויינים
ז'ובנטודה

ז'ובנטודה הוא מועדון כדורגל ברזילאי המייצג את העיר קשיאס דו סול שבברזיל. המועדון משחק בסרייה א', הליגה הבכירה בברזיל.
המועדון הוקם בשנת 1913 על ידי קבוצת מהגרים מאיטליה. הוא שיחק באליפות ריו גראנדה דו סול. בשנת 1994 הוא לראשונה העפיל לליגה הבכירה בברזיל. בשנת 1999 הוא זכה בגביע ברזיל ובעקבות כך העפיל לגביע ליברטדורס. בתחילת המאה ה-21 הקבוצה הדרדרה בהדרגה ובסוף ירדה לליגה הרביעית הברזילאית. בשנת 2013 הקבוצה שיחקה בליגה הרביעית, אך מאז השתקמה ועתה היא משחקת בליגת העל.
כדורגלנים מפורסמים

ברזיל אבראלדו
ברזיל מרקוס סנה
ברזיל רוג'ר גריירו
בלעדייך

בלעדייך הוא אלבומו השלישי של הזמר אייל גולן, שיצא לאור ב־5 במאי 1997. האלבום מכר למעלה מ־380,000 עותקים בנקודות מכירה בישראל (בתוך יומיים כ־80,000 עותקים ו־120 אלף עותקים בשלושה חודשים), ובכך הפך לאלבום הישראלי הנמכר ביותר אי פעם.
הפקה

אלבום זה הוא הראשון מתוך שיתוף הפעולה בין גולן ללהקת אתניX (שבראשה עמדו זאב נחמה ותמיר קליסקי). בתחילת שנת 1997 שוחרר הסינגל הראשון "לב של גבר", שהפך ללהיט גדול (ואחד מגדולי הלהיטים של גולן עד היום). לאחר מכן יצא הדואט המשותף של גולן וזאב נחמה "צאי אל החלון" ובאותו שבוע התארחו גולן וחברי אתניX בתוכניתו של דן שילון ובתוכניתו של אלי יצפאן בטלוויזיה. "צאי אל החלון" ו"לב של גבר" הגיעו למקומות השני והשלישי בהתאמה במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'. היה זה האלבום הראשון של גולן אשר נכתב והולחן ברובו על ידי זאב נחמה ותמיר קליסקי, חברי אתניX, שגם עיבדו, הפיקו והפיצו אותו בחברת התקליטים שלהם "שולטן".
במרץ 2018 הגיע האלבום למקום הראשון ב"מצעד ה-70" של העיתון ישראל היום לפי בחירת הקהל, ולמקום 29 בבחירת המומחים.
רשימת רצועות

| בלעדייך> מס' | בלעדייך> שם | בלעדייך> מילים | בלעדייך> לחן | בלעדייך> משך | בלעדייך>  | בלעדייך>  | בלעדייך>  | בלעדייך>  | בלעדייך>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | לב של גבר  | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 4:12 |  |  |  |  |  |
| 2. | בלעדייך  | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 4:37 |  |  |  |  |  |
| 3. | צאי אל החלון  | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 4:02 |  |  |  |  |  |
| 4. | עיניך מספרות  | דוד חלפון | אביחי מליחי | 4:10 |  |  |  |  |  |
| 5. | חזרי אליי  | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 3:56 |  |  |  |  |  |
| 6. | ילדתי נא שובי  | אביחי מליחי | אביחי מליחי | 3:14 |  |  |  |  |  |
| 7. | עוד יום שעבר  | ארז שרעבי | עופר לב | 3:56 |  |  |  |  |  |
| 8. | נערה  | דידי הררי | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 3:05 |  |  |  |  |  |
| 9. | לאן את הולכת  | יאיר אלוני | יאיר אלוני | 3:54 |  |  |  |  |  |
| 10. | השיר האחרון  | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 4:12 |  |  |  |  |  |
משתתפים באלבום

עיבודים והפקה מוזיקלית: זאב נחמה ותמיר קליסקי.
גיטרות: יהודה קיסר.
גיטרה חשמלית ואקוסטית: גיל אלון.
תופים: אשר פדי.
קלידים: יוסי יוסף, תמיר קליסקי.
דרבוקות: רוני דדון, גולן דהרי.
אקורדיון: בוריס אילייב.
בוזוקי: איזקיס אוזמוס, אריס נחום.
קולות: ניקולס, שלום צבר, עופרי סאלם, טלי עמר, יוסי יוסף וזאב נחמה.
הוקלט ונערך באולפני "בן-צור" - רח' צ'לנוב 36 תל אביב
טכנאי הקלטה ומיקס: מרק רוטוול
עוזר טכנאי: שמוליק משעלי
יחסי ציבור: מירי בן-יוסף
צילומים: רן גולני
ויטסה ארנהם

ויטסה ארנהם (בהולנדית: Vitesse Arnhem, או בשם המלא Stichting Betaald Voetbal Vitesse Arnhem), המוכרת בשם ויטסה (Vitesse), הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר ארנהם. המועדון משחק בליגת המשנה ההולנדית.
הבעלים של המועדון הוא איש עסקים רוסי, ועקב כך ויטסה הוא מועדון הכדורגל ההולנדי היחיד שנמצא בבעלות זרה.
היסטוריה

בשנות השמונים, המועדון היה על סף פשיטת רגל. הפתרון היה הקמת פורום מנהלתי ממשלתי חדש במישור המקצועי והחובבני. לפיכך, עד שנות השמונים, התאגדו במועדון שחקנים מקצועיים וחובבנים כאחד.
בשנת 2003, כאשר המועדון נקלע לסכנת פשיטת רגל נוספת, התערבה מועצת העיר בזמן וקנתה את אצטדיון חלרדום ובכך יצרה חבילת חילוץ להצלת המועדון.
בשנת 2010, קנה את הקבוצה שחקן העבר והאוליגרך הגאורגי, מראב ז'ורדניה שסגר את החובות של המועדון והשקיע כסף למען חיזוק הקבוצה כאשר הישג השיא שלה היה בעונת 2012/13 כאשר הגיעה למקום הרביעי. באוקטובר 2013 מכר ז'ורדניה את ויטסה למיליארדר רוסי אלכסנדר צ'יגירינסקי.
בעונת 2016/2017 הקבוצה זכתה בתואר הראשון בתולדותיה, בגביע ההולנדי, אליו הגיעה 3 פעמים נוספות לגמר.
בשנת 2021, לאחר שניצחה את פנלו בחצי הגמר, העפילה ויטסה לגמר הגביע בפעם החמישית בתולדותיה. ויטסה הפסידה במשחק הגמר 2–1 לאייאקס. ויטסה סיימה את עונת 2020/2021 במקום הרביעי והעפילה לקונפרנס ליג.
סגל הקבוצה

נכון ל-1 בפברואר 2024
שחקנים מפורסמים

הולנד פיליפ קוקו
הולנד פול ורהאג
הולנד מרקו ואן חינקל
הולנד פטריק ואן אנהולט
סרביה ומונטנגרו דרגוסלאב יבריץ'
חוף השנהב וילפריד בוני
קמרון אמיל אמבמבה
אקוודור רנאטו איברה
רוסיה ויאצ'סלב קרבאייב
תארים

הגביע ההולנדי
זכייה: 2016/2017
הערות שוליים

↑  מיכאל יוכין‏, הגביע הקדוש: הזכייה המרגשת של ויטסה בתואר ראשון בתולדותיה, באתר וואלה, 2 במאי 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 505150382235713500001   WorldCat (עם VIAF): 505150382235713500001 
אצטדיון חלרדום
מקלע ויקרס

| --- | --- |
מקלע ויקרס וצוותו בחזית המערבית במהלך מלחמת העולם הראשונה
מקלע ויקרס וצוותו בחזית המערבית במהלך מלחמת העולם הראשונה
 מידע כללי
 סוג:  מקלע בינוני
 תכנון:  חברת ויקרס
 מדינה מייצרת:  בריטניה בריטניה
 יצרן:  ויקרס 
 תקופת השימוש:  1912–1968 (כ־56 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העצמאות, מלחמת קוריאה, משבר קונגו, מלחמת האזרחים ברוסיה, המלחמה האינדו-פקיסטנית, מלחמת הגבול של דרום אפריקה, מלחמת הצ'אקו, מלחמת העולם השנייה, הסכסוך הישראלי-ערבי 
 מידע טכני
 קליבר:  7.7 מ"מ (0.303 בריטי)
 פעולה:  טעינה חוזרת בעזרת גזים
 הזנה:  סרט בד של 250 כדורים
 אורך כולל:  1100 מ"מ
 אורך קנה:  720 מ"מ
 משקל ריק:  15 ק"ג
 משקל מלא:  23 ק"ג כולל מכל המים
 קצב אש:  450-600 כדורים לדקה
 מהירות לוע:  744 מטר לשנייה
 טווח אפקטיבי:  2000 מטר
 
מקלע ויקרס (באנגלית: Vickers machine gun) היה המקלע הבינוני העיקרי של בריטניה בשתי מלחמות העולם. המקלע מבוסס על מקלע מקסים שאותו החליף בשירות הצבא הבריטי. משקל המקלע בין 15 ל-23 קילוגרם, בהתאם לתוספות שהוצמדו לו.
רקע

היירם מקסים פיתח את המקלע המהפכני שלו בשנות השמונים המאוחרות של המאה ה-19, ובמהרה הם נכנסו לשירות בצבאות אירופה הגדולים. יותר מכך, בעסקה עם חברת הנשק הבריטית "ויקרס", הבטיח מקסים שהנשק יכנס לייצור המוני. ואכן, מקלע המקסים שיוצר על ידי חברת ויקרס לא רק נמכר לצבא הבריטי, אלא גם נמכר לצבאות רבים ברחבי העולם.
למרות הצלחת הנשק, ועם פקיעת זכויות הפטנט של ממציאו, היירם מקסים, החליטה חברת ויקרס לייצר גרסה משופרת שלו. הנשק שנוצר היה קל יותר מה"מקסים" המקורי, ובעל ביצועים זהים, ולכן אומץ על ידי הצבא הבריטי ב-1912. הנשק נקרא "מקלע ויקרס".
המקלע ושימושיו

המקלע עצמו היה עדיין כבד, אם כי פחות ממקלע "מקסים", ושקל 50 קילוגרם פחות ממנו, בהתאם למקבע שעליו הותקן ולכמות התחמושת. התחמושת הייתה בקוטר 7.7 מ"מ (0.303 בריטי), דומה לזו של הרובה הבריטי הסטנדרטי לי אנפילד. הכדורים הוזנו בסרט מבד כותנה שהכיל כ־250 כדורים.
המקלע התפרסם באמינותו הרבה. באחד מקרבות מלחמת העולם הראשונה, באוגוסט 1916, הפלוגה הבריטית ה-100 מקורפוס המקלעים, בה היו עשרה מקלעי ויקרס, ירתה במשך 12 שעות רצופות כמיליון כדורים ללא שום תקלות, תוך שהיא מחליפה 100 קנים למקלעים.
זוג מקלעי ויקרס הורכבו במטוס הימי הדו-כנפי וחד-מנועי קאנט 25 שהיה בשירות חיל האוויר המלכותי האיטלקי בין השנים 1931–1943.
עקב משקלו הכבד יחסית כלל צוות המקלע ביחידות החי"ר מספר אנשים. בדרך כלל כלל הצוות 6–8 איש. אחד להפעלתו, אחד להזנת השרשראות והשאר לנשיאת הציוד והתחמושת. בתקופת מלחמת העולם הראשונה הוא היה נישא על גבי פרדות וסוסים. ביחידות הרכובות האוסטרליות כלל צוות המקלע שישה חיילים כאשר המקלע וחלקיו נישאו על גבי שני סוסים נוספים. בהמשך הוא הותקן גם על גבי כלי רכב שונים.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הוא הותקן גם על גבי שריוניות בריטיות.
עקב התבססותו על קירור מים, הפך המקלע לכלי מיושן יחסית למקלעים שהופיעו בצבאות השונים שפעלו כבר על בסיס קירור אוויר, כגון המקלע האמריקני מסוג M1919 בראונינג, הגרמני מסוג MG34 וכן MG 42, או הצ'כי מסוג בזה 7.92 מ"מ.
מלחמת העצמאות

מקלע זה היה המקלע הבינוני הנפוץ ביותר בקרב גדודי החי"ר של הצבא המצרי בתש"ח.
צוותי המקלע המצריים נעו באמצעות נושאי ברן זחליליים.
אזכור להפעלת מקלעי ויקרס מצריים בקרבות תש"ח בדרום: קרב עבדיס, קרב בית דראס, קרב יד מרדכי, קרב נגבה.