stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עניבת צופים
הערות שוליים

↑  "Online Etymology Dictionary: Neckerchief". Online Etymology Dictionary. נבדק ב-1 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Baden-Powell, Tim Jeal, London: Hutchinson, 1989. ISBN 0-09-170670-X p.188
↑  "Scouting for Boys (Campfire Yarn No 2)" (PDF).
↑  "Scout Association Factsheet: The Origins of the Woggle" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-03-04. נבדק ב-2012-02-11.
↑  ישנם שבטים בהם חניכים מקבלים עניבה זו מייד לאחר טקס ההבטחה
↑  Jean-Denis Lepage (2009). Hitler Youth, 1922-1945: an Illustrated History. McFarland & Company Inc. p. 57. ISBN 978-0-7864-3935-5.
↑  Jennifer Craik (2005). Uniforms Exposed: From Conformity to Transgression. Berg. p. 39. ISBN 1859738044.
↑  David A. Law (1975). Russian Civilization. MSS. p. 314. ISBN 9780842205290.
↑  Kim Dramer (2006). People's Republic of China. Children's Press. p. 124. ISBN 9780516248677.
איור מאת באדן פאוול של ברנהאם בשנת 1896, עונב עניבה
עניבת מדריך: ירוקה עם פס לבן
חברי שכבה בוגרת בתנועת הצופים
זאב הרוי

| --- | --- |

זאב הרוי
 לידה:  19 בדצמבר 1943 (בן 80) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מחשבת ישראל
 תאריך עלייה:  1977
 מוסדות:  אוניברסיטת מקגיל, האוניברסיטה העברית
 פרסים והוקרה:  פרס א.מ.ת. (2009) 
 מספר צאצאים:  3 
 
זאב הרוי (הרווי) (באנגלית: Warren Zev Harvey; נולד ב-19 בדצמבר 1943) הוא פרופסור אמריטוס בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים וזוכה פרס א.מ.ת במדעי הרוח לשנת תשס"ט 2009.
ביוגרפיה

זאב הרווי נולד וגדל בניו יורק ועשה את לימודיו האקדמיים בפילוסופיה מהתואר הראשון עד השלישי, באוניברסיטת קולומביה. סיים תואר ראשון ב-1965 וסיים דוקטורט ב-1973; עבודת הדוקטורט הייתה בנושא "ביקורתו של חסדאי קרשקש על תורת השכל הנקנה", והיא נערכה בהדרכתו של פרופסור אהרן (ארתור) היימן (אנ').
הרווי היה מרצה לפילוסופיה באוניברסיטת מקגיל במונטריאול בשנים 1972–1977. בשנת 1977 עלה לישראל ומאז הוא מלמד בחוג למחשבת ישראל שבאוניברסיטה העברית בירושלים. התמנה לפרופסור מן המניין בשנת 1998. עמד בראש החוג למחשבת ישראל משנת 2008, שימש כעורך שותף של תרביץ בשנים 1992–1996, כיהן כמנהל משגב ירושלים, המרכז לחקר מורשת יהדות ספרד באוניברסיטה העברית, בשנים 1996–2000. שהה בשבתונים וכפרופסור אורח באוניברסיטאות מרילנד, ג'ורג'טאון, פנסילבניה (פעמיים), ישיבה יוניברסיטי, מקגיל, ייל (שלוש פעמים), קולומביה, בית הספר ללימודים גבוהים בפריז, קווינז קולג' (פעמיים) ובבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה בפריז.
זאב הרווי נשוי לנורית, ספרנית במקצועה והם הורים לשלושה ילדים. אחיו, שמואל הרווי, הוא פרופסור אמריטוס בחוג לפילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן.
מחקריו

מחקריו של זאב הרווי מתמקדים בפילוסופיה יהודית, בעיקר בימי הביניים. בין ההוגים בהם עסק הם רבי יהודה הלוי, הרמב"ם, רלב"ג, ר' נסים בן ראובן מגירונה ור' חסדאי קרשקש. בנוסף לכך חקר גם את שפינוזה והובס ופילוסופים יהודים בעת החדשה כגון משה מנדלסון, מרטין בובר, פרנץ רוזנצווייג, ישעיהו ליבוביץ ועמנואל לוינס.
במחקריו על הרמב"ם, הרווי כתב על השילוב בין פילוסופיה רדיקלית לבין ההלכה בהגותו של הרמב"ם, שלפיה העיון מחייב את החוק האלוהי והחוק האלוהי מחייב את העיון.
הרווי גם הרחיב את מחקריו של שלמה פינס לגבי האפיסטמולוגיה הביקורתית של הרמב"ם.
מחקריו של הרווי על ר' חסדאי קרשקש עוסקים בתורת השכל, פיזיקה, מטאפיזיקה, דטרמיניזם ובחירה ומושג האהבה. הרווי כתב על תרומתו של חסדאי קרשקש למהפכה המדעית באירופה בסוף המאה ה-14.
הוא כתב גם על יחסו של חסדאי קרשקש לקבלה.
במחקריו על שפינוזה, הרווי עמד על זיקתו של שפינוזה לפילוסופיה היהודית, ובפרט לרמב"ם.
ספריו

Physics and Metaphysics in Hasdai Crescas, Amsterdam Studies in Jewish Thought, J.C. Gieben, Amsterdam, 1998.
גדולי הרוח והיצירה בעם היהודי: ר' חסדאי קרשקש, מרכז זלמן שזר, ירושלים, 2010.
ספר יובל

אדם לאדם: מחקרים בפילוסופיה יהודית בימי הביניים ובעת החדשה מוגשים לפרופ' זאב הרוי על ידי תלמידיו במלאת לו שבעים, עורך ראשי: שמואל ויגודה, הוצאת מאגנס, 2016.
הערות שוליים

↑  למשל, "בין פילוסופיה מדינית להלכה במשנת הרמב"ם", עיון כט (תש"ם), עמ' 212-198.
↑  "Maimonides' Critical Epistemology and Guide, II, 24," Aleph 8 (2008), pp. 213–235.
↑  "Physics and Metaphysics in Hasdai Crescas", Amsterdam Studies in Jewish Thought, J.C. Gieben, Amsterdam, 1998.
↑  "יסודות קבליים בס' אור ה' לר' חסדאי קרשקש", מחקרי ירושלים במחשבת ישראל ב (תשמ"ג), עמ' 75–109.
↑  “A Portrait of Spinoza as a Maimonidean,” Journal of the History of Philosophy 19 (1981), pp. 151–172.
↑  "המונח המקראי 'כבוד' באתיקה לשפינוזה", עיון מח (תש"ס), עמ' 447–449.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262584305171  BIBSYS: 1032370  BnF: cb13189655h (data)  GND: 142942847  ISNI: 0000 0001 0719 4109  LCCN: n82114827  NKC: ola20221161863  NTA: 171904923  SUDOC: 07372405X  VIAF: 115907841   WorldCat (עם VIAF): 115907841 
זאב הרוי בפתיחת רחוב קרשקש בירושלים
22 מייל

| --- | --- |

כרזת הסרט בארצות הברית
 בימוי:  פיטר ברג
 הופק בידי:  פיטר ברג, מארק וולברג, סטיבן לוינסון 
 תסריט:  לאה קרפנטר
 עריכה:  קולבי פארקר ג'וניור 
 שחקנים ראשיים:  מארק וולברג, ג'ון מלקוביץ', לורן כהן
 מוזיקה:  ג'ף רוסו 
 צילום:  ז'אקס ז'ופרט 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  STX Entertainment, Huayi Brothers 
 חברה מפיצה:  STX Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 17 באוגוסט 2018
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פעולה, סרט מתח 
 תקציב:  35-60 מיליון דולר
 הכנסות:  66 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   mile22
 mile22.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
22 מייל (באנגלית: Mile 22) הוא סרט מתח ופעולה אמריקאי משנת 2018 בכיכובם של מארק וולברג, ג'ון מלקוביץ' ולורן כהן.
עלילה

בתחילת הסרט פשטו ג'יימס סילבה (וולברג), איש מבצעים באגף לפעולות מיוחדות של ה-CIA ששירת קודם לכן בסיירת חיל הנחתים, וצוותו על בית בלב פרבר בארצות הברית ששימש כבסיס מבצעים ליחידה של שירות הביטחון הפדרלי הרוסי. הצוות של סילבה פועל תחת חדר מבצעים של הסוכנות ששם הצופן שלו הוא תצפית-על" עליו מפקד סוכן בכיר המכונה "אמא" (מלקוביץ'). הצוות של סילבה הרג את כלל הסוכנים הרוסים, ובהם את בנה הצעיר של בכירה בשירות הביטחון הפדרלי.
כעבור שישה-עשר חודשים, במדינה בדרום מזרח אסיה (שזהותה לא מוזכרת בסרט) מוטל על סילבה וצוותו להעביר בבטחה עריק בשם לי נור, שוטר מיחידת העילית למבצעים מיוחדים של משטרת המדינה, שבידיו מידע מסווג וסודי שאותו ימסור רק כאשר יגיע בבטחה למטוס חילוץ שיפנה אותו מהמדינה. מפקד המשטרה החשאית של המדינה ואנשיו מנסים לסכל את בריחתם של נור, סילבה והצוות לאורך 22 המיילים שמפרידים בין שגרירות ארצות הברית למסלול ההמראה שאליו יגיע מטוס הפינוי. עד מהרה מתברר לסילבה ולצוות שהם נקלעו למזימה סבוכה ושהדברים אינם כפי שהם נראים.
הערות שוליים

↑  אורון שמיר, "אימה במצולות" מסדר לכם כריש אימתני להסחת הדעת, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2018.
↑  שמוליק דובדבני, ביקורת סרט - "מייל 22": ביקורת מפתיעה על אמריקה, באתר ynet, 20 באוגוסט 2018.
צבי איילון

| --- | --- |

צבי איילון לשצ'ינר
 לידה:  15 ביוני 1911 האימפריה הרוסית רוסיה
 פטירה:  4 במרץ 1993 (בגיל 81)
 תאריך עלייה:  1923
 מדינה:  ישראל 
 בן או בת זוג:  לאה פלטשר 
 מספר צאצאים:  2 
 השתייכות:   ההגנה   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1927–1965 (כ־38 שנים)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד  הגליל העליון  מפקד חזית ג'  ראש אג"א  מפקד פיקוד מרכז  סגן הרמטכ"ל
 פעולות ומבצעים
 מאורעות תרפ"ט  המרד הערבי הגדול   מלחמת העצמאות
 תפקידים אזרחיים
 סמנכ"ל משרד הביטחון  שגריר ישראל ברומניה  מבקר עיריית תל אביב
 
צבי איילון (מימין) עם יוסף אבידר, 1949
צבי איָילון (לשצ'ינר) (15 ביוני 1911 – 4 במרץ 1993) היה איש "ההגנה" ואלוף בצה"ל, מפקד פיקוד המרכז הראשון וסגן הרמטכ"ל הראשון; סמנכ"ל משרד הביטחון ושגריר ישראל ברומניה.
קורות חיים

איילון נולד באימפריה הרוסית בקיץ 1911, בנם של אסתר ומאיר לשצ'ינר. קיבל חינוך מסורתי בעירו. בשנת 1923, בהיותו נער, עלה לארץ ישראל. למד בבית הספר הריאלי בחיפה ובבית הספר החקלאי מקוה ישראל. בגיל 16 הצטרף לארגון 'ההגנה'. במאורעות תרפ"ט (1929) היה מפקד מחלקה, ובמהלכם נפצע.
שירת מ-1936 במנגנון הקבע של 'ההגנה' במחוז חיפה, ומילא תפקידי פיקוד והדרכה במחוז, ולאחר-מכן בגליל הצפון (שם היה קצין תכנון). היה שותף לגיבוש רעיון חיל השדה (חי"ש) ותורת-הלחימה של 'הגנה התקפתית'.    ב-1943 הדריך בקורס הקצינים של ארגון 'ההגנה' בג'וערה. ב-1944 מונה למפקד גליל הצפון. בהמשך היה קצין מטה בכיר במטכ"ל. ערב פרוץ מלחמת העצמאות שימש כקצין תכנון במטכ"ל. בינואר 1948 מונה לתפקיד סגן הרמטכ"ל, ועם הקמת צה"ל במאי אותה שנה המשיך בתפקידו, בדרגת אלוף. במקביל לתפקידו כסגן הרמטכ"ל היה מפקד חזית ג' (היום פיקוד המרכז), שפיקדה על הכוחות שנלחמו בירושלים ובסביבתה.
בגלל מחלתו של הרמטכ"ל יעקב דורי הוא תיפקד זמן מה כרמטכ"ל בפועל. בתפקידו זה חתם על צווי מעצר של נאשמי אלטלנה וכן על צו המעצר של מאיר טוביאנסקי.
לאחר המלחמה הוא היה אחראי על קיום מצעד צה"ל ביולי 1949, שהתקיים לאחר כישלון המצעד שלא צעד ביום העצמאות.
ב-1952 מונה לראש אג"א (אגף אפסנאות, היום אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה – אט"ל), וב-1954 מונה למפקד פיקוד המרכז, תפקיד אותו מילא עד פברואר 1956, עת יצא ללימודים בארצות הברית. באוגוסט 1957 מונה לראש אגף בינוי ונכסים במשרד הביטחון, ביולי 1958 מונה על ידי ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון לסמנכ"ל משרד הביטחון לעניינים כלכליים, וב-1959 מונה לעמוד בראש משלחת משרד הביטחון בבריטניה. ב-1964 היה לשגריר ישראל ברומניה, וב-1965 פרש מהשירות הצבאי. מנובמבר 1966 שימש מנהל אגף הרישוי במשרד התחבורה וכמבקר עיריית תל אביב. בשנת 1968 היה שותף להקמת המועצה לישראל יפה.
חיים אישיים

בשנת 1931 נשא את רחל כצנלסון (נפטרה באביב 1970), והיה אב לשניים. ב-1971 נשא לאישה את לאה פלטשר.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  עו"ד זליגמן יצא להתראות עם הלל קוק ויעקב מרידור, מעריב, 15 ביולי 1948
↑  המשך משפט איסר בארי, דבר, 18 באוקטובר 1949
↑  א. כנרתי, הכל מוכן לרגע הגדול, מעריב, 17 ביולי 1949
↑  אלוף איילון - ראש אגף במשרד הביטחון, דבר, 18 באוגוסט 1957
↑  אורי דן, שינויים בראשות אגפים במשרד הביטחון, מעריב, 8 ביולי 1958
↑  אלוף צ. איילון לתפקיד באנגליה, דבר, 11 במרץ 1959
↑  אישים ומוסדות, מעריב, 17 ביוני 1964
↑  אלוף איילון נכנס לתפקידו באגף הרישוי, דבר, 2 בנובמבר 1966
↑  יוסף גולדשטיין, הבגידה בארץ הבחירה, עמוד 232
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ניצה מצגר-סמוק

| --- | --- |

ניצה מצגר-סמוק
 לידה:  1945 (בת 79 בערך) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פירנצה 
 תחום יצירה:  אדריכלות
 פרסים והוקרה:  פרס א.מ.ת. (2006)  פרס רוקח (2011) 
 nitzaszmuk.co.il
 
ניצה מֶצְגֶר-סְמוּק (נולדה ב-1945, תל אביב) היא אדריכלית ישראלית, זוכת פרס א.מ.ת ופרס רוקח על עבודתה בתחום תיעוד ושימור מבני הסגנון הבינלאומי בתל אביב-יפו.
קורות חיים

ניצה מצגר-סמוק סיימה לימודי אדריכלות באוניברסיטת פירנצה ב-1978. לאחר סיום לימודיה עבדה בפירנצה בשימור מבנים היסטוריים. עם חזרתה לתל אביב ב-1990 נבחרה על ידי קרן תל אביב לפיתוח לבצע סקר אדריכלי של מבני הסגנון הבינלאומי ("באוהאוס") בעיר. הסקר שימש כבסיס לתוכנית השימור של העיר הלבנה וכן לספרה "בתים מן החול" אשר פורסם לראשונה ב-1994 ולאחר מכן פורסם גם בצרפתית ובאנגלית.
בשנת 1991 הקימה מצגר-סמוק את צוות השימור בעיריית תל אביב-יפו ועמדה בראשו עד 2002. מיוחס לה חלק גדול בהכרזת אונסק"ו על העיר הלבנה כאתר מורשת עולמית ב-2003.
ב-2003 הקימה משרד אדריכלים פרטי המתמחה בשימור. בין עבודות השימור של המשרד נמצא בית ביאליק.
ב-2005 הצטרפה לסגל הפקולטה לארכיטקטורה בטכניון ושנה לאחר מכן מונתה לפרופסור חבר. עד 2013 כיהנה כראש התוכנית ללימודי תואר שני עם התמחות בשימור בטכניון.
ב-2006 זכתה בפרס א.מ.ת בתחום האדריכלות על פועלה לקידום שימור מבנים בישראל. ב-2001 זכתה בפרס רוקח. בנוסף, זכתה בתעודת הוקרה מאגודת האדריכלים ומהנדסי הערים.
בעלה, פטר סמוק, הוא צלם אדריכלות. בתה, ליטל סמוק-פביאן היא אדריכלית. בנה, רמון סמוק, הוא פיזיקאי.
תערוכות

בשנת 2004 אצרה במוזיאון תל אביב את התערוכה "לגור על החולות". מאז נדדה התערוכה לקנדה, לשווייץ, לאיטליה, לאוסטריה, לגרמניה, לבלגיה, לצרפת, לרוסיה, לפינלנד ולדנמרק.
ספרים

ניצה מצגר-סמוק, בתים מן החול: אדריכלות הסגנון הבינלאומי בתל אביב: 1931–1948 (צלמים: יצחק קלטר, ג'ורג' פס'), תל אביב: קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, קרן תל אביב לפיתוח, משרד הביטחון – ההוצאה לאור 1994, ISBN 965-05-0724-8
לגור על החולות, העיר הלבנה של תל אביב אתר מורשת עולמי - דו"ח ההכרזה של אונסק"ו. הופק ב-2004 בתור הקטלוג של התערוכה לגור על החולות. תל אביב: עיריית תל -אביב ומוזיאון תל אביב
white city, Bauhaus architecture in Tel-Aviv - קטלוג התערוכה הנודדת באנגלית ורוסית. בהוצאת מוזיאון הארמיטאז' בסנקט פטרבורג וקרן אברהם 2013
גלריית תמונות

מקוה ישראל 19
מקוה ישראל 19
מלון גינוסר לאחר השימור
הערות שוליים

↑  Bidspirit - Israeli online auction portal | participating is free, Bidspirit
↑  אתר בנייני העיר הלבנה.
↑  בלוג ראש עיריית תל אביב
↑  הטכניון - תואר שני בארכיטקטורה - התמחות בשימור
↑  ניצה מצגר-סמוק באתר פרס א.מ.ת
↑  Q. M. Team, Life at QM: Meet Ramon Szmuk, Product Manager￼, Quantum Machines, ‏2022-05-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  התערוכה בקנדה (צרפתית)
↑  התערוכה בשווייץ (אנגלית)
↑  התערוכה בבלגיה (צרפתית)
↑  התערוכה בגרמניה (אנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305856605171  BnF: cb145733148 (data)  GND: 138148066  ISNI: 0000 0000 8016 3416  LCCN: n94099055  SUDOC: 081258542  VIAF: 74096485   WorldCat (עם VIAF): 74096485
21 גשרים

| --- | --- |

כרזת הסרט בארצות הברית
 בימוי:  בריאן קירק
 הופק בידי:  האחים רוסו מייק לרוקה ג'יג'י פריצקר צ'דוויק בוזמן
 תסריט:  אדם מרוויס מת'יו מייקל קרנהאן
 עריכה:  טים מורל
 שחקנים ראשיים:  צ'דוויק בוזמן סיינה מילר ג'יי קיי סימונס סטפן ג'יימס קית' דייוויד טיילור קיטש
 מוזיקה:  הנרי ג'קמן אלכס בלייכר
 צילום:  פול קמרון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  MWM Studios, STX Entertainment, Huayi Brothers 
 חברה מפיצה:  STX Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 22 בנובמבר 2019
 משך הקרנה:  99 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פעולה, סרט מתח, סרט בלשים 
 תקציב:  33 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   17bridges
 www.21bridges.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
21 גשרים (באנגלית: 21 Bridges) הוא סרט מתח ופעולה אמריקאי משנת 2019 בכיכובם של צ'דוויק בוזמן, סיינה מילר, ג'יי קיי סימונס, סטפן ג'יימס, קית' דייוויד וטיילור קיטש.
עלילה

בלש משטרת ניו יורק אנדרה דייוויס (צ'דוויק בוזמן), שנחקר לא פעם במחלקה לחקירות שוטרים על כך שהפעיל כוח קטלני בשבעה מקרים שונים, מונה לחקור שוד לילי. שני נחתים לשעבר, ריי (טיילור קיטש) ומייקל (סטפן ג'יימס), נשכרו לשדוד משלוח סמים שהוסתר במרתף מסעדה, אולם השוד השתבש, והשניים ניהלו קרב יריות עם שוטרים שהגיעו למקום והרגו שמונה מהם. השודדים נמלטו על נפשם למנהטן ודייוויס מנהל אחריהם מצוד ברחבי העיר.
הערות שוליים

↑  https://www.rottentomatoes.com/m/21_bridges
↑  https://m.imdb.com/title/tt8688634/
↑  שירית גל, צ'דוויק בוזמן: "יכול להיות שסקורסזה לא ראה את 'הפנתר השחור'", באתר ynet, 21 בנובמבר 2019.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 0e631be5-01cb-4cf1-9876-04000a9e70f0
ויקי תבור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1955 (בן 69 בערך) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויקי (ויק) תבור (נולד ב-1955) הוא זמר, מלחין, ומדבב ישראלי לשעבר.
ביוגרפיה

בשנות ה-70 של המאה ה-20, היה תבור חבר ב"רביעיית חיל האוויר", ב"האחים והאחיות" מ-1976 עד 1978, באופרת הרוק "בני בום" שיצאה ב-1978 בלטו ביצועו עם ריקי גל את השירים "אני רוצה אותך" ו"זה אני". ב-1979 השתתף בסרט "נערת הפרברים" בתפקיד שולי, שם שר את השיר "שיר אהבה" ("Darling I love you") שהיה להיט ברדיו. 1989, שיחק תבור לצדה של ריקי גל במחזמר "אוויטה".
ב-1996 השתתף תבור במחזמר "הגיבן מנוטרדם".
ב-1997 השתתף תבור בקלטת לילדים "עושים סרט: פרח לב הזהב".
תבור דיבב את דמותו של באטמן / ברוס ויין בסדרות האנימציה של האחים וורנר המתבססות על העולם של DC קומיקס. כמו בסדרת המקור האמריקאית, דיבב תבור את באטמן בקול אפל בעוד שאת ברוס ויין הוא דיבב בקול קליל ושמח יותר, אף על פי שמדובר באותו אדם. תבור החל לדבבו ב-1993 ב"באטמן: איש העטלף" ובשלושת סרטי האנימציה "באטמן: מסכת התעתועים", "באטמן: איש הקרח" ו"באטמן וסופרמן - הסרט" וכן עד לחצי הראשון של סדרת האנימציה "ליגת הצדק", אז הוחלף על ידי שלמה סדן. ב-2003, פרש תבור מדיבוב.
מאז שנת 2003 הוא מתגורר בגרמניה.
חמאה

ערך זה עוסק במוצר חלב שומני. אם התכוונתם לעיר בסוריה, ראו .
| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מוצרי חלב, Butter (including dry and with flavor components - OKPD2, code 10.51.30.100), Dairy products and dairy components - butter, ghee, butter paste, milk fat. Dry butter, fat spread 
 תאריך יצירה:  האלף ה־8 לפנה״ס 
 מרכיבים עיקריים:  שומן 
 
קוביית חמאה וסכין חמאה ייעודית
מריחה של חמאה על לחמנייה
חמאה היא מוצר חלב המופק בתהליך חיבוץ של שמנת, הרכיב השומני שבחלב. החמאה משמשת בין השאר למריחה, טיגון, אפייה ותיבול ונחשבת למצרך מזון בסיסי ברחבי העולם. החמאה עתירה בשומן רווי ונמנית בין המזונות התורמים לעלייה ברמות הליפופרוטאינים בדם.
נגזרות של המונח "חמאה" נפוצות בשמם של מגוון ממרחים עתירי שומן מן הטבע, כגון: חמאת בוטנים, חמאת שקדים, חמאת קקאו ועוד. גם שמה של החומצה הבוטירית המופיעה בחמאה שהחמיצה, נגזר מן השם היווני לחמאה.
סכין חמאה מיועד למריחה של החמאה על לחם.
תהליך הפקת החמאה

חומצות השומן שנמצאות בחלב מכונות זִבְדָּה (butterfat). הזבדה מופיעה בחלב גולמי ובשמנת בצורת טיפות מיקרוסקופיות המורחפות בנוזל (קולואידים). הטיפות עטופות בקרום המורכב מפוספוליפידים ומחלבונים שיוצרים דו-שכבה שומנית. הקרום מונע מהטיפות להתאחד וליצור גושים גדולים.
אף על פי שניתן לייצר חמאה ישירות מחלב, מקובל להשתמש בשמנת כחומר גלם. השמנת נוצרת מחלב גולמי שעומד בלא תזוזה במשך מספר ימים כשכבה שומנית והידרופובית שבה מרוכזת הזבדה אשר צפה מעל השכבה הנוזלית של החלב. בייצור תעשייתי מאיצים את התהליך במידה רבה, ואף משפרים את יעילותו, על ידי מִפְרָדָה שהיא למעשה סַרְכֶּזֶת המפרידה את השמנת הקלה יותר. החמאה עצמה מיוצרת במחבצה באמצעות נענוע השמנת עד קריעת הקרומים הפוספוליפידיים, כך שהזבדה מתאחדת לגוש אחד ויוצרת שכבה נפרדת משאר המרכיבים. במפעלי מזון, החיבוץ נעשה במחבצת סיבוב, אמצעי ממוכן שמאפשר טלטול מבוקר של חומרי הגלם.
גוש הזבדה שנוצר בתהליך החיבוץ מורכב מגרגרי חמאה זעירים הצפים על פני השכבה המימית של השמנת שנקראת חובצה, ובה ניתן להשתמש כחלב דל שומן (חלב רזה). הפרדת החמאה מנוזל החובצה נעשית תוך כדי סחיטת הנוזלים. בדרך כלל מתבצע גם ייבוש בחימום של החמאה על מנת לאייד את שאריות הנוזלים. בשלב הבא, הגרגרים "מעובדים", כלומר נלחצים ונילושים יחדיו. בהכנה ידנית מסורתית מבוצע תהליך זה בעזרת לוחות עץ המכונים "מחבטי חמאה". תהליך זה מצמק את החמאה למסה מוצקה ומפרק כיסים נסתרים של חובצה או של מים לטיפות זערוריות.
השומן בחמאה מופיע בשלוש צורות: זבדה גבישית (שעברה התגבשות), זבדה חופשית וטיפות זבדה שלא התאחדו. במוצר הסופי, הבדלים בהרכב ובכמות היחסית של שלוש הצורות, גורמים למרקם שונה של החמאה. כך, חמאה המכילה אחוז גבוה של שומן גבישי היא קשה יותר. חמאה מסחרית מכילה כ-80% שומן וכ-15% מים, ולעומתה חמאה הנעשית בצורה מסורתית מכילה בדרך כלל פחות שומן ויותר מים. החמאה נעשית מעופשת כאשר מולקולות השומן מפורקות על ידי חיידקים לחומצות קרבוקסיליות ולקרבונילים, כגון חומצה בוטירית ודיאצטיל. צפיפות החמאה נעה בין 0.865 ל-0.912 גרם לסמ"ק, בהתאם לאופן הכנתה.
בריאות ותזונה

| --- | --- |
 ערך תזונתי ל-100 גרם
 מים:  17.94 ג'
 קלוריות:  717 קק"ל
 חלבונים:  0.85 ג'
 פחמימות:  0.06 ג'
 שומן:  81.11 ג'
 שומן רווי:  51%
 שומן חד בלתי רווי:  21%
 שומן רב בלתי רווי:  3.04%
 כולסטרול:  215 מ"ג
 ויטמינים:  ‏
  ‑ ויטמין A:  684 מק"ג
  ‑ ויטמין B2:  0.034 מ"ג
  ‑ ויטמין B3:  0.042 מ"ג
 ברזל:  0.02 מ"ג
 סידן:  24 מ"ג
 מגנזיום:  2 מ"ג
 זרחן:  24 מ"ג
 אשלגן:  24 מ"ג
 נתרן:  11 מ"ג
 מקור: משרד החקלאות האמריקני
על-פי רישומי משרד החקלאות האמריקאי, 100 גרם חמאה מכילים 717 קלוריות, כולן שומניות, 81.11 גרם של שומן, מתוכם כ-51 גרם שומן רווי, ו-215 מיליגרם כולסטרול. המשרד ממליץ על הפחתה מרבית של צריכת שלושת מרכיבים אלה במוצרי מזון. הצרכן הישראלי צורך כ-1.25 גרם חמאה ליום בממוצע, כמות שמכילה כ-3 מיליגרמים כולסטרול וכגרם שומן, שמרביתו (כ-600 מיליגרם) שומן רווי.
מכיוון שעיקר השומן בחמאה הוא רווי, והיא אף מכילה כמויות משמעותיות של כולסטרול - גורמים המעלים את היחס LDL/HDL בדם - החמאה נחשבת בדרך כלל כגורמת לבעיות בריאות, במיוחד לטרשת עורקים ולמחלות לב. במשך שנים ארוכות זכתה מרגרינה צמחית להמלצות חמות כתחליף מועדף לחמאה, משום שהיא מיוצרת משמנים הדלים בחומצות שומניות רוויות ואינה מכילה כולסטרול. אך תהליך ההידרוגנציה שעובר השמן כדי להפכו למרגרינה, מעלה באופן ניכר את אחוז השומנים הרוויים במרגרינה, ואף מביא ליצירת תוצר לוואי מזיק - חומצות טראנס-שומניות. מסיבות אלה, ההשקפה שלפיה מרגרינה עדיפה על חמאה, איבדה מאחיזתה בקרב התזונאים, וכיום קיימת מחלוקת לגבי ההעדפה בין השתיים. עם זאת, ישנה הסכמה די רחבה כי גם מרגרינה וגם חמאה מעלות את היחס LDL/HDL בדם, ותורמות בכך לעלייה בסיכון לתחלואה בטרשת עורקים, במחלות לב, ובשבץ. רוב התזונאים כיום ממליצים להמעיט בצריכה הן של מרגרינה והן של חמאה. לאחרונה פותחו תחליפי מרגרינה וחמאה מסוג חדש, אשר אינם מכילים כלל כולסטרול, שומן מוקשה, או שומן טראנס, ואף דלים בשומן רווי.
חמאה מכילה מעט מאוד לקטוז, כך שצריכה מתונה של חמאה אינה אמורה להוות בעיה בעבור אלו הלוקים באי-סבילות ללקטוז. יחד עם זאת, על אנשים הסובלים מאלרגיות לחלב להימנע מצריכת חמאה, שכן היא כוללת כמות רבה של חלבונים מעוררי אלרגיות העלולים לגרום לתגובה אלרגנית.
אחסון

בטמפרטורה העומדת על 15 מעלות צלזיוס בקירוב, שהיא יותר מטמפרטורת המקרר, מתרככת החמאה הרגילה עד למדרגת מרקם הניתן למריחה. אפשר ש"תא החמאה" המצוי במקררים רבים הוא אחד המקומות החמים שבמקרר, אולם, די בו כדי להותיר את החמאה קשה למדי. עד לאחרונה, מקררים רבים שנמכרו בניו זילנד כללו "מייצב חמאה", היינו, תא אחסון שנשמר בטמפרטורה גבוהה יותר בהשוואה לשאר חלקי המקרר - אך עדיין נמוכה מזו שבחדר - בזכות גוף חימום קטן. אחסון החמאה בעטיפה מעכב את העיפוש, המואץ על ידי חשיפה לאוויר ולאור; העטיפה גם מסייעת למנוע ספיחת ריחות זרים לחמאה. לחמאה עטופה אורך-חיים בן מספר חודשים בטמפרטורות הטיפוסיות למקרר.
"צלוחיות חמאה צרפתיות" או "צלוחיות חמאה אקדיות" (על שם חבל-הארץ ההיסטורי בצפון-אמריקה) כוללות מכסה בעל שפה פנימית ארוכה, היושב במכל המחזיק כמות קטנה של מים. לרוב הצלחת מחזיקה מספיק מים כדי להשקיע את השפה הפנימית כשהצלוחית נסגרת. החמאה מונחת בתוך המכסה. המים משמשים מעין חותם לשמירה על טריות החמאה, וכן כדי לשמור על החמאה מפני התחממות יתר בטמפרטורות גבוהות. דבר זה מאפשר לאפסן את החמאה בבטיחות רבה על המדף למשך מספר ימים, וזאת מבלי שתתקלקל.
שימוש

על אף שחמאה ניתנת למאכל כמות שהיא, מעטים האנשים שעושים זאת. השימוש המוכר ביותר שנעשה בחמאה ללא עיבוד כלשהו הוא מריחתה על דברי מאפה שונים, בעיקר על לחם. ברחבי העולם נפוצה מאוד הגשת חמאה מרוככת לצד דברי מאפה בהגשה של ארוחות בוקר במסעדות ובבתי מלון. כשהחמאה מתרככת, ניתן לערב לתוכה תבלינים, עשבי תיבול, או חומרי טעם אחרים, ובכך ליצור חמאה בטעמים.
עיקר השימוש בחמאה נעשה כחומר גלם בבישול.
שימוש > טיגון

בחמאה נעשה שימוש לטיגון קל ככבד, הגם שמוצקי החלב שבה בוערים ומשחימים מעל 150 מעלות צלזיוס - טמפרטורה נמוכה למדי בעבור רוב התבשילים. נקודת העשן של שומן-החלב היא כ-200 מעלות צלזיוס, כך שחמאה מזוקקת (גהי) מתאימה יותר לטיגון כבד. הגהי הייתה מאז ומעולם אמצעי טיגון נפוץ בהודו, שם רבים הנמנעים משימוש בשומן בעלי-חיים מסיבות תרבותיות או דתיות.
שימוש > רטבים

לחמאה תפקיד מרכזי בהכנת רטבים, במיוחד במטבח הצרפתי. חמאת אגוזים וחמאה שחורה הם רטבים העשויים חמאה מומסת המבושלת עד שמוצקי החלב נחרכים ונעשים מוזהבים או שחומים; גימור הרוטב נעשה בשילוב חומץ או מיץ לימון. רוטב הולנדז ורוטב ביארנז הם תחליבי חלמון וחמאה מומסת; למעשה, הם מיונז במהותם, כאשר החמאה מחליפה את השמן בתהליך הייצור. ההולנדז והביארנז מיוצבים בעזרת התחליבים חזקים שבחלמוני הביצה, אך החמאה עצמה מכילה די תחליבים - לרוב שאריות של כדוריות השומן שבקרומי-התא - כדי ליצור תחליב יציב משל עצמה. הכנת חמאה לבנה מתבצעת על ידי הקצפת חמאה לתוך חומץ מצומצם או יין, ובכך נוצר תחליב בעל מרקם של שמנת סמיכה. Beurre monté היא תחליב של חמאה לבנה דלת טעם הנוצרת על ידי הקצפת חמאה לתוך מים רותחים, בתהליך המאפשר לתחליב להישאר יציב עד לטמפרטורה גבוהה יחסית של 80 מעלות צלזיוס. התחליב משמש כרוטב בפני עצמו או כמרכיב ברטבים שונים.
שימוש > אפייה

לחמאה מספר תפקידים באפייה, ונעשה בה שימוש באופן הדומה לשימוש הנעשה בשומנים מוצקים אחרים דוגמת שומן חזיר, חלב-כליות ושומן פריך לאפייה. אולם, לחמאה טעם העשוי להשלים את זה של מיני-תרגימא אפויים. בצקי עוגיות רבים ואף תבלילי עוגה, מוחמצים, לפחות באופן חלקי, על ידי הקצפת חמאה וסוכר יחדו, מה שמביא ליצירת בועות אוויר בחמאה. הבועות הזעירות נלכדות בתוך החמאה בחום האפייה ומוסיפות אווריריות לעוגה או לעוגייה. ישנן עוגיות כמו עוגיית חמאה פריכה, החסרות כל מקור לחות זולת המים שבחמאה. מאפים כבצק פאי כוללים חלקי שומן מוצק בתוך הבצק, מה שיוצר שכבות דקות של שומן כאשר הבצק מגולגל. במהלך האפייה השומן נמס, בהותירו מרקם העשוי רבדים-רבדים. חמאה, בשל טעמה, היא בחירה נפוצה בתור השומן לבצק שכזה, אך אפשר שיהיה קשה יותר לעבוד עמה מאשר שומן לבצק פריך, בשל "נקודת השריפה" הנמוכה יחסית שלה. האופים מקררים פעמים רבות את כל המרכיבים והכלים בעודם עובדים עם בצק חמאתי, כדי לשמור על טמפרטורה נמוכה ככל האפשר בעת התהליך.