stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סבסטיאן יונג
קריירה בינלאומית

יונג שיחק בכל נבחרות גרמניה הצעירות, וערך 19 הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21. בנובמבר 2012 נקרא יונג לסגל של נבחרת גרמניה הבכירה, בגין פציעותיהם של הולגר באדשטובר וג'רום בואטנג, לפני משחק ידידות מול נבחרת הולנד. זה היה הזימון הראשון של שחקן איינטרכט פרנקפורט לנבחרת גרמניה, מאז זומן הורסט הלדט בשנת 1999. למרות זאת, יונג לא שותף במשחק זה. במאי 2014, מעט לפני מונדיאל 2014, נקרא יונג שוב לסגל הגרמני, והפעם למשחק ידידות מול נבחרת פולין. יונג פתח בהרכב במשחק זה, והוחלף בדקה ה-71 על ידי קווין פולאנד. נכון לפברואר 2018, יונג לא ערך הופעות נוספות בנבחרת גרמניה.
תארים

עם וולפסבורג:
הגביע הגרמני: 2014/15
הסופר קאפ הגרמני: 2015
נחמן קטופא

שער הספר 'נבואת הילד', מהדורת ברלין תקמ"ט-1789
קבר נחמן קטופא ליד ברעם
נחמן קטופא (על כי נקטף בנעוריו), הנקרא גם נחמן חטופא (על כי חטפו המוות; א' בתשרי ד'רל"ה, 29 באוגוסט 474 – ד'רמ"ז) הוא דמות מחבר ספר "נבואת הילד". קברו, הנמצא באזור ברעם שבגליל העליון, נחשב למקום קדוש, שבזכותו נפקדו עקרות והבריאו ילדים.
האגדה שנקשרה בשמו

מספרים על בן שנולד לזוג צדיקים חשוך ילדים, פינחס ורחל, ושמו נחמן – על שניחמם על שנות העקרות. כבר ביומו הראשון החל הילד לדבר דברי תורה; אביו נבהל והשתיקו, והילד נאלם דום עד ליום הולדתו ה-12, אז פתח את פיו וניבא את כל העתיד לקרות עד לביאת המשיח, ומשסיים את דבריו נפל ומת לנגד עיני הוריו. על כן נקרא בשם נחמן קטופא – כי נקטף בדמי ימיו.[דרוש מקור]
נולד בתחילת החודש השביעי להיריון, ביום חמישי בבוקר, בא' בתשרי שלאחר שנת 405 לחורבן שני שהיא שנה שישית לשמיטה. נבואותיו כתובות בספר 'נבואת הילד'.
נבואת הילד

על פי המסורת ראה הילד נחמן קטופא בחזון את גאולת עם ישראל, ואת אשר יקרה לו ולשאר העמים באחרית הימים.
בספר "נבואת הילד" מובאות חמש הנבואות שחזה נחמן קטופא בשפה הארמית בסדר אלפביתי, כמעין פיוט בחרוזים. הנבואות כתובות בלשון שאיננה מובנת לכל, בדרך אזוטרית של חידה ורמז. סגנון הנבואות מזכיר את הפיוט 'אקדמות' הנאמר בחג השבועות, אך בעוד שאקדמות נכתב בארמית בבלית, הנבואות נכתבו בארמית ירושלמית.
נבואת הילד > בתים מתוך הנבואה הראשונה

א) אתיא אומתא אימתא, מזעזע ברייתא, עבדא הדמדתא, ביה בני אמתא
תבוא אומה נוראה, מחרדת הבריות - היא החיה הרביעית שראה דניאל בחיזיון, ורומזת למלכות אדום (ספר דניאל, פרק ד', פסוק כ"ט), ותעשה כריתה, בתוך בני האמה - הם בני ישמעאל בן הגר שפחת אברהם.
ב) בעלמה דנשא, יחרדין גרשא, גיברין חלשא, יהלמין קישא
בעולם חמיו - במדינת ישמעאל שהוא חמיו של עשו, שלקח את בשמת בתו לאשה (ספר בראשית, פרק ל"ו, פסוק ג'), יחרדון בני הגרושה - בני הגר שגרשה אברהם (ספר בראשית, פרק כ"א, פסוק י'), אנשים חלשים, ויכו את הקש - הוא עשו שנמשל לקש: "ובית עשו לקש" (ספר עובדיה, פרק א', פסוק י"ח).
ג) גברא ומתגברא, בחילא ברירא, דרמי בגירא, על מתילא דברא
יגברו ויתגברו, בחיל ברור, על המורים בחצים - הם בני ישמעאל רובה קשת (ספר בראשית, פרק כ"א, פסוק כ'), המשולים במדבר - הם בני עשו, שהיה איש שדה (ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוק כ"ז) ורוצה לומר שאדום יתגבר על ישמעאל.
ד) דיקא בדוקא, ובגין עסק דקקא, רמסא ומעיקא, ואכלה ומדקא
הדיק בדייק - החיה שדייקה במצור על ירושלים, ובעבור לימוד התורה - שהיא מתשת כח (מסכת סנהדרין,דף כו, עמ' ב') תרמוס ותעיק, אכלה ותידוק - רמז על הריסת בית המקדש.
ה) הנה נאצא, וסעדה קצצא, טיסא בעיצא, ולעת קץ מתקצצא
הנה נאצה, והסעודה קצצה - רמז על שביתת המזבח שולחנו של הקב"ה, תעוף במהירות - על ירושלים, אך בבוא קיצה תקוצץ גם היא (על דרך "וסוף מטיפיך יטופון") (מסכת אבות פרק ב' משנה ז').
נחמן קטופא: אמת או בדיה

הדעות חלוקות באשר לקיומו ההיסטורי של נחמן קטופא. יש הסבורים כי המקובל רבי אברהם בן אליעזר הלוי, אשר חיבר פירוש לנבואת הילד, הוא שכתב גם את הנבואה עצמה; ומנגד, רבים מצדדים באמיתות הסיפור.
בסופו של כתב יד של פירוש נבואת הילד שנכתב בוונציה בשנת ה'רפ"ד הוסיף אדם בשם נחום האלקושי בר אורי בשנת ה'ש"ך: ”שמע ישראל, חי ה' הכול שקר וכזב, ואמר החכם פתי יאמין לכל דבר. השוטה המחבר הזה חלם חלום שיבא משיח בשנת ר"ץ וכתב ספר זה כולו על זה היסוד הרעוע והמקולקל, ושמעתי משל אומר מה שהחמור רצה כן בא לו בחלום.” מילים קשות אלו מורות על האכזבה הרבה ששררה באיטליה כאשר המשיח לא בא בזמן שנקבע על ידי רבי אברהם, שהיה מחשב קיצין. אך לעומתו רבו שצידדו באמיתות הנבואות.
החיד"א כתב בשם הגדולים בערך נבואת הילד, כי כתבה הרב ר' אברהם הלוי, ואפשר שהיה בסוף האלף החמישי.
האלמוני תלמיד הרמב"ן מזכירו בספר מסעותיו.
רבי דוד הנגיד נכד הרמב"ם, בתגובה לחכמי ברצלונה שביקשו ממנו שינחמם, שלח להם את המעשה מלידת הנער הנעים, ילד שעשועים, והנבואות אשר ניבא, וכנראה גם קילל והחרים לכל מי שיגלה רז זה לנכרי.
הרב יחיאל בן הרב שלמה היילפרין, בעל 'סדר הדורות', טוען כי נחמן קטופא נולד בשנת ד'רמ"ה (בסוף תקופת האמוראים, בשנת ת"ך לחורבן הבית השני. עוד כתב כי בידו העתק מהנבואות, אבל לא רצה להעתיקו מכח אזהרת רבי דוד הנגיד הנ"ל.
האדמו"ר בעל צמח צדק מליובאוויטש מזכיר את נחמן קטופא ברשימת בעלי המופתים, מיד לאחר המגיד של הבית יוסף.
האדמו"ר רבי אהרן ראטה, מחבר ה'שומר אמונים', אמר על הילד המחבר נחמן קטופא כי ”כל דבריו דברי נביאות – קודש קודשים.”
גרשם שלום, במאמרו על רבי אברהם בן אליעזר הלוי, שהתפרסם בשנת תרפ"ו בקובצי "קריית ספר", מביע בתחילה ספק לגבי אמיתות הנבואות, אך בהמשך טוען: ”ומאחר שחקרתי את הפירוש הזה, אוכל להעיד ולהגיד כי אין שמץ של חשד נשאר על רבי אברהם הלוי: הוא לא חיבר את הנבואות האלו לא כולן ולא מקצתן.”
בספרייה הלאומית נמצא כתב יד של הרב מיכאל בלבו (אנ'), שקדם למחבר הפירוש, ובו הנבואה החמישית.
מקום קבורתו

קברו נזכר לראשונה בפי עולי הרגל מהמאה ה-13 (כ-800 שנה אחרי) ביישוב ברעם.
במשך הדורות צוין קברו סמוך ליישוב ברעם וזאת על פי מסורת יהודי צפת. ב-2007 צוין מקום קבורתו המדויק במקום אחר, על ידי ועד אהלי צדיקים. לאור המחקר כי על פי עדויות עולי הרגל קברו נמצא עם אביו ומר זוטרא עובדיה הנביא ואסתר המלכה, מול הכניסה לאתר העתיקות באזור.
לקריאה נוספת

גרשם שלום, קובצי קריית ספר: שנים תרפ"ה-תרפ"ו, הוצאת בית הספרים הלאומי, עמ' 115 ואילך.
הועד להצלת קברי הקדמונים בא"י, קדמונינו חלק ב': מורה דרך למקומות הקדושים בגליל, תשמ"ט, עמ' רי"ג רי"ד.
זאב וילנאי, מצבות קודש בארץ ישראל, הוצאת מוסד הרב קוק, 1951, 1963 / הוצאת אחיעבר, 1985, עמ' 277–278.
ר' יוסף סמברי, ספר דברי יוסף (שמעון שטובר, מכון יצחק בן צבי, תשנ"ד) עמ' 224–231.
לקריאה נוספת > פירושים על הספר

פירוש המקובל רבי אברהם בן אליעזר הלוי.
פירוש יצחק סטנוב.
הערות שוליים

↑  רבי גדליה אבן יחיא, ספר שלשלת הקבלה, בשם אברהם בן אליעזר הלוי משנת ה'רע"ו, ומשם הרב יחיאל בן הרב שלמה היילפרין, ספר "סדר הדורות" [ד' אלפים רמ"ה], הוצאת אור החיים בני ברק, תשמ"ט. וגם בראש נבואת הילד, קושטנדינא, תפ"ו
↑  נוסח כתבי היד באתר הספרייה הלאומית
↑  תיאור כתב היד באתר הספרייה הלאומית
↑  s:שם הגדולים (קרענגיל)/חלק ב/נ
↑  כך מביא רבי אברהם הלוי
↑  סדר הדורות, חלק א', שנת ד"א רמ"ה, באתר היברובוקס
↑  הרב אהרון חיטריק, הערות קצרות בספר החקירה, הערות וביאורים- אהלי תורה 29 נובמבר 2001
↑  תיאורו באתר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 8851 4163  NTA: 263275590  VIAF: 281695363   WorldCat (עם VIAF): 281695363
סולומון סניילביץ'

| --- | --- |

 לידה:  1878 בוטושני, רומניה
 פטירה:  15 במרץ 1917  (בגיל 39 בערך) רומניה, מלחמת העולם הראשונה
 לאום:  יהודי
 מקום לימודים:  מינכן, גרמניה
 תקופת הפעילות:  1898–1917 (כ־19 שנים)
 תחום יצירה:  צייר
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם
 מספר צאצאים:  3
 
סולומון סניילביץ' (ברומנית: Solomon Sanielevici‏; 1878–1917) נולד בעיר בּוטושַנִי ברומניה למשפחה יהודית בת תשע נפשות.
ביוגרפיה

סניילביץ' למד אומנות באקדמיה המלכותית במינכן, גרמניה והתפרסם כצייר אימפרסיוניסטי. עבודותיו כללו ציורי נוף, פורטרטים ותחריטי עץ.
בתחילת דרכו, סניילביץ עבד כמאייר עבור הירחון Ilustraţiunea Română ועבור אגודת הסופרים של רומניה.
הוא היה חבר בחוג "הנוער האמנותי" (ברומנית: Tinerimea Artistica), שהוקם בשנת 1901, והציג ציורי נוף בתערוכות שאורגנו על ידו בין השנים 1910 – 1914. עבודותיו זכו לביקורות טובות מצד הסופר טודור ארגזי ומצד מבקרי אומנות שכתבו במוסף לספרות "אוּניבֶרְסוּל לִיטֵרַאר" של העיתון היומי " אוּניבֶרְסוּל". בשנת 1916 נערכה תערוכה מעבודותיו ביוזמת החוג "לִיבּרְטַטֶאָה" (ברומנית: Cercul Libertatea), ארגון שהוקם בשנת 1915 "על ידי היהודים בני הארץ במטרה להפיץ את התרבות הרומנית ולהדק את הקשר בין היהודים לרומנים באמצעות התרבות".
ב-14 באוגוסט 1916 גויס לצבא הרומני, על אף שמעולם לא הוענקה לו אזרחות רומנית. הוא שירת ברגימנט 46 רגלים כחובש ונפטר ב-15 במרץ 1917 לאחר שחלה בטיפוס.
סניילביץ נקבר בבית הקברות היהודי בעיר הולדתו בוטושני.
הוא השאיר אחריו אישה ושלושה ילדים.
ציוריו המשיכו להתפרסם גם לאחר מותו, לדוגמה פורטרט של המשורר מיחאי אמינסקו פורסם בכתב העת וָאטְרָה שיצא בקראיובה בשנת 1939 ופורטרט נוסף של המשורר הופיע בשנת 1987 על שער כתב העת לספרות מַנוּסְקְרִיפְּטוּם, כתב עת רבעוני של מוזיאון הספרות הרומנית ביאשי.
עבודותיו נמכרות עדיין במכירות פומביות בגלריות שונות בעולם.
גלריית תמונות

סולומון סניילביץ', נוף עם עץ
סולומון סניילביץ', נוף קייצי
סולומון סניילביץ, קרני שמש
ראו גם

יוסף סניילביץ'
הערות שוליים

↑  Radio Romania International - Print, www.rri.ro
↑  פדרציית הקהילות היהודיות ברומניה, תרומת יהודי רומניה לתרבות ולציוויליזציה (ברומנית), ‏בוקרשט, 1996
↑  Henric Sanielevici, Military Wiki
↑  Realitatea Evreiasca, Infiintarea Cercului Libertatea
↑  Solomon Sanielevici, Portrete (ברומנית)
↑  Pietre funerare, pagini de istorie evreiască, adevarul.ro (ברומנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1079150951  VIAF: 149144898769850291083   WorldCat (עם VIAF): 149144898769850291083
סאנדיי סרביס קוואייר

| --- | --- |

לוגו המשמש להופעה של סאנדיי סרביס בפסטיבל קואצ'לה
 מוקד פעילות:  לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2019
 סוגה:  גוספל • היפ הופ נוצרי
 sundayservice.com
 חברים
 קניה וסט אנט קלמונס ג'ייסון וייט הסטראוטיפים טוני ויליאמס פיליפ קורניש רוב גריינגר The Samples
סאנדיי סרביס קוואייר (באנגלית:  Sunday Service Choir) הוא הרכב גוספל אמריקאי בהובלת הראפר והמפיק קניה וסט, המנוהל על ידי הזמר זוכה גראמי ג'ייסון וייט. ההרכב החל להופיע מיד יום ראשון בינואר 2019 ואלבום הבכורה שלהם, Jesus Is Born, יצא לאור ביום חג המולד, 2019.
רקע

בספטמבר 2018, הודיע וסט כי אלבום האולפן התשיעי שלו, שייקרא Yandhi, ייצא בהמשך החודש. בהמשך, דחה וסט את מועד היציאה לנובמבר 2018, על מנת להקליט באוגנדה. בסופו של דבר, שם האלבום שונה ל"Jesus Is King" ויציאתו נדחתה, בפעם השנייה, בנובמבר, ללא תאריך יציאה מוגדר.
ביום ראשון הראשון של שנת 2019, החל וסט את החזרות הראשונות של "סאנדיי סרביס קוואייר", שם ביצע איטרציות גוספליות של הדיסקוגרפיה והשירים האחרים שלו יחד עם ההרכב.
ב-25 באוקטובר 2019, לאחר דחיות רבות, הוציא וסט את אלבומו התשיעי, Jesus Is King, בו אירח את ההרכב בשיר "Every Hour". יחד עם צאת האלבום, הודיע וסט על אלבום הבכורה של ההרכב, שיצא לאור ב-25 בדצמבר 2019.
חברי ההרכב

רשימת חברי ההרכב על פי המגזינים GQ Italia ו-The Fader.
קניה וסט
The Samples – מקהלה
ג'ייסון וייט – מנהל מקהלה
ג'ונתן קולמן – רכז המקהלה
ריי רומולוס – מנחה מוזיקלי
אנט קלמונס – זמר
טוני ויליאמס – זמר
פיליפ קורניש – מנהל מוזיקלי
ניקולס קלארק – גיטריסט בס
טוני ניקולס – כלי הקשה
ניקי גירר – פזמונאי, מעבד קולי
סטיב אפטינג – מעבד קולי
אנתוני מקאסטלנד – מעבד קולי
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2019: Jesus Is Born
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2020: Emmanuel
ניקז דה קייזר

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 1813 אנטוורפן, בלגיה 
 פטירה:  16 ביולי 1887 (בגיל 73) אנטוורפן, בלגיה 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן 
 תקופת הפעילות:  1825–1887 (כ־62 שנים) 
 יצירות ידועות:  Eberhard (1445-96), Duke of Würtemberg, as a Pilgrim in the Holy Land, François Ier visiting Benvenuto Cellini's workshop while he were workkin on a woman model 
 פרסים והוקרה:  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה 
 בן או בת זוג:  Marie-Isabelle De Keyser 
 
ניקז דה קייזר (בצרפתית: Nicaise de Keyser;‏ 26 באוגוסט 1813 – 17 ביולי 1887, אנטוורפן) היה צייר בלגי של דיוקנאות וציורי היסטוריה.
ביוגרפיה

ניקז דה קייזר נולד בפרבר של אנטוורפן. הוא סיים קורס לימודים של האקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן וערך סיור באנגליה, סקוטלנד צרפת ואיטליה.
לאחר שחזר לבלגיה החל ללמד באקדמיה לאמנויות היפות, ובשנת 1855 מונה למנהל המוסד. בין תלמידיו היו קארל אומס, אז'ן סיברד וציירים בלגים רבים בני התקופה.
במהלך חייו צייר כ-350 יצירות. בין המפורסמות Battle of the Golden Spurs (קרב דורבנות הזהב) משנת 1836, שהוצגה בתערוכה בבריסל. דה קייזר היה ידוע גם כצייר דיוקנות. החל משנת 1862 צייר מספר ציורים בנושאי היסטוריה של בלגיה שהועברו למוזיאון המלכותי לאמנויות הבלגי לאחר פתיחת המוזיאון.
ציוריו היו פופולריים בארצות דוברות גרמנית, והוא ביקר באופן קבוע בגרמניה. בשנת 1873 הוענק לו עיטור פור לה מריט הפרוסי.
בשנת 1862 הוא התקבל ללגיון הכבוד. בשנת 1874 הוא מונה לנשיא האקדמיה המלכותית למדע ואמנויות. בשנת 1881 הוענק לו תואר קצין במסדר לאופולד.
גלריה

קרב דורבנות הזהב, 1836
לאופולד הראשון, מלך בלגיה, 1856
לאופולד השני, מלך בלגיה, 1853
וילם השני, מלך הולנד, 1846
סבסטיאן לודוויג היילמן

| --- | --- |

סבסטיאן לודוויג היילמן
 לידה:  9 באוגוסט 1903 וירצבורג, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  26 באוקטובר 1959 (בגיל 56) קמפטן, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1921–1945 (כ־24 שנים)
 דרגה:   גנרל-מיור (לופטוואפה)
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הצנחנים ה-5
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
סבסטיאן לודוויג היילמן (בגרמנית: Sebastian Ludwig Heilmann;‏ 9 באוגוסט 1903 – 26 באוקטובר 1959), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

היילמן נולד ב-9 באוגוסט 1903 בווירצבורג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1921 הוא התגייס לרייכסווהר, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-21 (הבווארי). ב-1 בפברואר 1935 הוא הועלה לדרגת האופטמן ומונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-63, ולאחר מכן הוא מונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-91.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

היילמן לחם עם פלוגתו במהלך המערכה בפולין ובמהלך המערכה על צרפת כחלק מהדיוויזיה ה-27, ועוטר בעיטור צלב הברזל, וב-1 באוגוסט 1940 הוא התנדב לכוחות הפאלשירמייגר. ב-27 באוקטובר 1940 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הצנחנים ה-3, וב-1 בנובמבר הוא הועלה לדרגת מיור. במהלך הקרב על כרתים לחם היילמן עם גדודו וספג אבדות כבדות, ועל פעולותיו בקרב עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בסוף 1941 הועבר רגימנט הצנחנים ה-3 לגזרת לנינגרד, שם עוטר ב-26 בפברואר 1942 בעיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-1 בנובמבר 1942 הועלה היילמן לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד הרגימנט. ב-1 במאי 1943 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וביולי אותה שנה הוא הועבר עם יחידתו לסיציליה, ולחם עמו נגד פלישת בעלות הברית לסיציליה. לאחר מכן הוא לחם בחזית האיטלקית, והשתתף בקרב מונטה קאסינו, וב-2 במרץ 1944 קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים. ב-15 במאי 1944 הוא קיבל גם תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים, וב-15 באוקטובר 1944 הוא מונה למפקד דיוויזיית הצנחנים ה-5. ב-1 בדצמבר אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ובמהלך הקרב על הבליטה לחמה הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-85 במסגרת הארמייה השביעית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה כחלק מהארמייה השביעית ומארמיית הפאנצר השישית, וב-5 במרץ 1945 הוא נפל בשבי הבריטי.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

באוגוסט 1947 שוחרר היילמן מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר בקמפטן עד למותו ב-26 באוקטובר 1959.
סיימונס טאון

| --- | --- |
המרכז ההיסטורי של סיימונס טאון
המרכז ההיסטורי של סיימונס טאון
 מדינה:  דרום אפריקה דרום אפריקה
 מחוז:  הכף המערבי הכף המערבי
 עיר אם:  קייפטאון
 תאריך ייסוד:  1680
 על שם:  Simon van der Stel 
 שטח:  19.81 קמ"ר
 גובה:  222 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  6,569 (2011)
  ‑ צפיפות:  332 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  34°11′38″S 18°25′59″E﻿ / ﻿34.194°S 18.433°E﻿ / -34.194; 18.433
 אזור זמן:  UTC+2
 http://www.simonstown.com/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קייפטאון מוגדלת) סיימונס טאון(למפת קייפטאון רגילה) סיימונס טאון(למפת הכף המערבי רגילה) קייפטאון ג'ורג' אאודטסהורן ביופורט וסט ורדנדאל ורדנבורגסיימונס טאון(למפת הכף המערבי מוגדלת) קייפטאון ג'ורג' אאודטסהורן ביופורט וסט ורדנדאל ורדנבורגסיימונס טאון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סיימונס טאון (באנגלית: Simon's Town או Simonstown; באפריקאנס: Simonstad) היא עיירה לחופו המערבי של מפרץ פולס בדרום אפריקה, בצדו המזרחי של כף התקווה הטובה, בתחום השיפוט של העיר קייפטאון. בסמוך לעיר שוכנים מפקדת הצי הדרום-אפריקאי ובסיס ההדרכה שלו. נכון לשנת 2011, התגוררו בסיימונס טאון כ-6,500 תושבים.
היסטוריה

סיימונס טאון נוסדה ב-1680, ונקראה על שם סימון ואן דר סטיל, המפקד ההולנדי של מושבת הכף באותה העת, ומי שב-1691 יהפוך למושל הראשון שלה. עם זאת, רק ב-1741 החלה העיירה להתפתח, כאשר חברת הודו המזרחית ההולנדית בחרה בה כמרכזה בדרום אפריקה בעונת החורף.
לאחר שהבריטים השתלטו על המושבה בראשית המאה ה-19, הם הקימו, ב-1813, בסיס של הצי המלכותי הבריטי בסיימונס טאון. ב-1957 עבר הבסיס לידי הצי הדרום-אפריקאי.
ב-1832 הוכרז הנמל של סיימונס טאון כנמל חופשי.
ב-1985 התמקמה בחוף בולדרס שבפאתיה הדרומיים של סיימונס טאון להקה של פינגווינים שחורי-רגל. על אף קרבתו של החוף לבתי העיירה, התבססו הפינגווינים במקום, והמושבה שהקימו הפכה למוקד משיכה לתיירים. במקום הוקמו תשתיות המאפשרות למבקרים לצפות בפינגווינים מקרוב.
פינגווין על החוף של סיימונס טאון
נשאטל (קנטון)

נֶשַאטֶל  (צרפתית: Neuchâtel, גרמנית: Neuenburg, נוֹיֶנבּוּרג) הוא אחד הקנטונים של שווייץ, במערב המדינה. בירתו היא העיר נשאטל. אוכלוסייתו דוברת צרפתית, ומונה כ-176,400 נפשות, נכון ל-2013.
גאוגרפיה

קנטון נשאטל נמצא בצפון-מערב שווייץ, ברכס הרי היורה. הוא כולל אזור נמוך - בדרום-מזרח הקנטון, לאורך גדותיו של אגם נשאטל, בו נמצאת הבירה נשאטל, ואזור הררי גבוה מצפון-מערב, בו נמצאות הערים לה לוקל ולה שו-דה-פון, העיר הגדולה בקנטון.
הקנטון גובל בצפון-מזרח בקנטון ברן, בדרום-מזרח באגם נשאטל, בדרום-מערב בקנטון וו ובצפון-מערב בחבל פראנש-קונטה שבצרפת.
פוליטיקה

נשאטל היה אחד הקנטונים הראשונים בשווייץ שהעניק זכות הצבעה לנשים (1959) וגם שהעניק את זכות ההצבעה לזרים בעלי אשרת שהייה (2002), וכן שהוריד את גיל ההצבעה ל-18.
במועצה המחוקקת של הקנטון יש 115 מושבים שמחולקים בין ששת המחוזות באופן יחסי. במועצת המדינה (ממשלת הקנטון) יש 5 שרים.
העם גם בוחר את נציגיו לפרלמנט הפדרלי פעם בארבע שנים: חמישה מתוך 200 חברי המועצה הלאומית (הבית התחתון) ושני חברי מועצת הקנטונים (הבית העליון).
דמוגרפיה

האוכלוסייה היא כמעט לחלוטין דוברת הצרפתית. לאורך ההיסטוריה הקנטון היה מאוד פרוטסטנטי, אך בעשורים האחרונים הייתה אליו נהירה של הגירה קתולית, בעיקר מפורטוגל ומאיטליה. בשנת 2000, האוכלוסייה התחלקה באופן הדוק בין הפרוטסטנטים (38%) וקתולים (31%).
177,327 תושבים (נכון ל-2014) גרים באופן שווה למדי בעיירות קטנות וכפרים רבים לאורך החוף של אגם נשאטל. צפיפות האוכלוסייה הממוצעת היא 209 נפשות לקמ"ר. רבע מהאוכלוסייה הם ממוצא זר. העיר נשאטל היא העיר הגדולה בקנטון.
יהדות

בקנטון פועל בית כנסת אחד בעיר לה שו-דה-פון (La Chaux-de-Fonds). בית הכנסת מארגן פעילויות ללימוד השפה העברית וללימוד תורה ומייבא אוכל כשר ליהודי המקום.
בנשאטל כ-100 יהודים.
הערות שוליים

↑  Switzerland's population in 2019, נשאטל 2020, באתר המשרד הפדרלי לסטטיסטיקה, שווייץ. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552863905171  BnF: cb119451512 (data)  GND: 4041745-1  HDS: 007397  ISNI: 0000 0001 2238 0778  LCCN: n81096041  MusicBrainz: e1183381-0b89-4fd6-adfa-f33f2ece51bd  NKC: ge663883  VIAF: 122584639   WorldCat (עם VIAF): 122584639
נחום כהן

| --- | --- |

 לידה:  1938 (בן 86 בערך) סופיה, ממלכת בולגריה 
 
נחום כהן (ידוע גם בשם העט "נחום קיין"; נולד ב-1938) הוא צייר אוֹמָן, אדריכל ומתכנן ערים ישראלי.
תאוריה ותכנון > הגדרת האורבניזם - תכנון ערים

סרטון בו נחום כהן מסביר על הגדרת האורבניזם - תכנון ערים
"תכנון ערים, נחום כהן" יוטיוב
ספרים > עברית

שימור אורבני, 1997, ת"א
הקרב על הגובה, 1999, ת"א
שיטת בניה מתועשת ומגוונת, 2001, ת"א
אגדה אורבנית, 2011 (תוכנית גדס) דורון ספרים, ת"א
ספרים > אנגלית

Q Bricks, 1975: Building Prefabrication
Bauhaus Tel Aviv, 2003: Ellipsis, Bedford, London
Urban Conservation, 1999: MIT Press, Cambridge, USA
An Urban Miracle, 2011: (Self) The Geddes Plan, Tel Aviv
Urban Planning Conservation and Preservation, 2001: Mc Graw – Hill, New York (Chinese translation Same publisher, Peking)
Time-Saver, Standards for Urban Design Planning for urban conservation, McGraw-Hill Education, 2003
מאמרים

"העיר", והגדרת האורבניות הבעיה המרכזית של התכנון
תכנון עירוני ואקדמיה: עצות מעשיות
מוסדות לימוד והרצאות אורח

תמיד משרד עצמאי, שותפות שנתיים במשרד נ. ליצפילד, לונדון
הטכניון, חיפה
מכללת אריאל, ישראל
המכללה למינהל רשל"צ
"הסדנה" לעיצוב ואדריכלות, ת"א
"מימד", ראש המגמה
המדרשה לארכיטקטורה, לונדון
המכללה החברתית כלכלית, ישראל
אוניברסיטת ברצלונה
אוניברסיטת בולוניה
אוניברסיטת אנקרה
אוניברסיטת איסטנבול
אוניברסיטת גרינוויץ
תארים

אוניברסיטת אוקספורד
איגוד הארכיטקטים המלכותי RIBA
הטכניון חיפה
נטליה אוסיפובה

| --- | --- |

נטליה אוסיפובה בבלט להבות פריז, תיאטרון הבולשוי, אוקטובר 2011
 לידה:  18 במאי 1986 (בת 38) מוסקבה, ברה"מ 
 שם לידה:  Наталья Петровна Осипова 
 סוגה מועדפת:  בלט קלאסי 
 מדינה:  רוסיה 
 מקום לימודים:  האקדמיה לכוראוגרפיה של מוסקבה (2004) 
 בן או בת זוג:  איוואן וסילייב  סרגיי פולונין (2016–?)  ג'ייסון קיטלברגר 
 פרסים והוקרה:  פרס הריקוד הלאומי 
 פרופיל ב-IMDb
 
נטליה פטרובנה אוסיפובה (ברוסית: Ната́лья Петро́вна О́сипова) היא בלרינה רוסייה, פרימה בלרינה בבלט המלכותי בלונדון ובלהקת הבלט של תיאטרון מיכיילובסקי בסנקט פטרבורג, רוסיה.
ביוגרפיה

אוסיפובה נולדה במוסקבה והחלה את לימודיה במחול בגיל 8 בבית הספר לבלט מיכאיל לברובסקי, והשלימה את לימודיה באקדמיה הממלכתית לכוריאוגרפיה במוסקבה אצל המורות מרינה קוטובה ומרינה לאונובה.
קריירה

בגיל 18, הצטרפה אוסיפובה לבלט בולשוי כרקדנית בקור דה בלט. ב-2005 רקדה את הדמות קיטרי בהפקתו של אלכסיי פאדייצ'ב לבלט "דון קישוט" וזכתה לשבחים גדולים. בשנת 2006 קודמה לדרגת סולנית. היא צוינה ברשימה של "המגזין למחול" כאחת מה-25 הראויות לצפייה בשנת 2007, וזכתה בתחרות הרוסית למחול 'פרס בנואה למחול' בשנת 2009. בשנה זו קודמה לדרגת סולנית ראשונה.
בשנת 2010 קודמה לדרגת רקדנית ראשית בבלט בולשוי, אך עזבה את הלהקה ב-2011, מהסיבה 'חופש אמנותי' כדבריה.
לאחר שעזבה את בלט הבולשוי, הצטרפה אוסיפובה לתיאטרון הבלט האמריקאי כרקדנית אורחת לעונת המטרופוליטן אופרה בניו יורק. היא רקדה את הבלט "דון קישוט" עם הרקדן הקובני חוסה מנואל קרניו ואת "היפהפייה הנרדמת" ורומיאו ויוליה עם הרקדן האמריקאי דייוויד הלברג.
כשבוע לפני הופעתה, נשדדה מחוץ לבית האופרה מטרופוליטן, אך פגיעותיה היו קלות והייתה כשירה להופיע. בשוד נגנב מאוסיפובה רק זוג נעלי פוינט ופטיש קטן המשמש לעיצוב צורת הנעליים.
בדצמבר 2011 הצטרפה לבלט מיכיילובסקי.
באפריל 2013 נודע כי אוסיפובה תצטרף לבלט המלכותי כרקדנית ראשית, לאחר שרקדה פעם בתור רקדנית אורחת את הבלט אגם הברבורים בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. היא ציינה את סיבתה למעבר לבלט המלכותי: "להרחבת וגיוון הרפרטואר האישי".
ב-21 בנובמבר 2013 רקדה עם הרקדן קרלוס אקוסטה בהופעת הבכורה שלה בבלט המלכותי את "רומיאו ויוליה" (מקמילן). בנוסף, רקדה גם את הבלטים מפצח האגוזים וז'יזל יחד עם אקוסטה ועם הרקדן האיטלקי פדריקו בונלי.
אוסיפובה הופיעה בישראל עם הבלט הישראלי בבלט ז'יזל בספטמבר 2019.
נמל התעופה הבין-לאומי של בגדאד

נמל התעופה הבין-לאומי של בגדאד (באנגלית: Baghdad International Airport; בערבית: مطار بغداد الدولي) הוא נמל התעופה הגדול והיחידי בעיראק ומשמש כנמל הבית של חברת התעופה עיראקי איירווייז.
הנמל ממוקם בפרבר המרוחק כ-16 ק"מ ממערב למרכז העיר בגדאד ונחשב לשער הכניסה הראשי למדינה.
היסטוריה

נמל התעופה החל את פיתוחו בשנת 1979 אך מלחמת איראן–עיראק עיכבה את פתיחת השדה עד לשנת 1982, הנמל נקרא בראשית דרכו נמל התעופה הבינלאומי סדאם חוסיין ע"ש מנהיג המדינה סדאם חוסיין.
בשנת 1991 הטילו האומות המאוחדות הגבלות בנוגע לתעופה האזרחית בעיראק וזאת בשל פלישתה לכווית. חברת התעופה העיראקית הפעילה מהנמל טיסות פנימיות בלבד ובזמנים מוגבלים, וזאת עקב איסור טיסה שהוטל על ידי ארצות הברית ובריטניה, חברת התעופה הירדנית רויאל ג'ורדניאן הפעילה מדי יום טיסה מעמאן.
באפריל 2003 פלשו הכוחות האמריקניים למדינה, ושינו את שמו של השדה מנמל התעופה הבינלאומי סדאם חוסיין לנמל התעופה הבינלאומי של בגדד. בעקבות כך שונה קוד ה-ICAO של הנמל מ-ORBS ל-ORBI וקוד ה-IATA מ-SDA ל-BGW.
בשנת 2004 הועבר ניהול הנמל לידי ממשלת עיראק ומתופעל על ידה עד היום.
סולומון פאסי

סולומון איסאק פאסי (בבולגרית: Соломон Исак Паси;‏ נולד ב-22 בדצמבר 1956, פלובדיב, הרפובליקה העממית הבולגרית), הוא פוליטיקאי ודיפלומט בולגרי יהודי, שכיהן בתפקיד שר החוץ של בולגריה וכחבר הפרלמנט הבולגרי.
ראשית חייו

פאסי נולד בפלובדיב והוא נצר למשפחת כָּלֶב, שהייתה מהמשפחות הנודעות והמכובדות בקהילה היהודית בפלובדיב. סב סבו הוא אליעזר כלב שנחשב גיבור לאומי בולגרי, על פועלו להצלת בולגרים רבים מעלייה לגרדום וסיועו למנהיגי הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). אביו איסאק פאסי היה מחשובי הפילוסופים בבולגריה. סולומון פאסי למד באוניברסיטת סופיה והוסמך לתואר דוקטור במתמטיקה ומדעי המחשב. ב-1990 לאחר קריסת המשטר הקומוניסטי בבולגריה, היה פאסי דובר מפלגת הירוקים הבולגרית ותמך בהצטרפות בולגריה לנאט"ו.