stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תנועת הנשים הליברית לשלום
הערות שוליים

1 2  Desirée Nilsson, Mimmi söderberg Kovacs, Breaking the Cycle of Violence? Promises and Pitfalls of the Liberian Peace Process, Civil Wars 7, 2005, עמ' 396–414
1 2  Left, sara, War in Liberia, Theguradion, ‏2005
1 2 3 4 5  Kieh, George Klay, The Roots of the Second Liberian Civil War, International Journal on World Peace 26, 2009
↑  Ellis, Stephen, Liberia 1989-1994: A study of ethnic and spiritual violence, African Affairs, 1995
↑  Esther, P, LIBERIA: Child Soldiers, foreignaffairs, ‏7 February 2005
↑  Anderson, Letitia, Politics by other means: when does sexual violence threaten international peace and security, International Peacekeeping, 2010
1 2  Hegre, Håvard, Gudrun Østby, and Clionadh Raleigh, Poverty and civil war events: A disaggregated study of Liberia, Journal of Conflict Resolution 4, 2009
1 2  h, Leymah Gbowee Biographical, nobelprize, ‏15 February 2020
↑  Adekeye, A, Africa's Peacemakers: Nobel Peace Laureates of African Descent, London: Zed Book, 2014
↑  תמר גולן, אשת הברזל של אפריקה, באתר מסע אחר, ‏2005(הקישור אינו פעיל)
1 2 3  Disney, Walter E., Artist; motion picture producer; exec. producer, Walt Disney Productions, Who Was Who, Oxford University Press, 2007-12-01
1 2  Goodfriend, L., & Pillay, A, Evaluating women’s participation in transitional justice and governance: A community dialogue process in Liberia, Conflict Trends, 2009
1 2 3  Mulbah, E. S, African women and peace support group. Part III: Insights from experience, sixteen peace people speak. In Liberian women peacemakers: Fighting for the right to be seen, heard, and counted, New Jersey: Africa World Press Inc, 2004
↑  Global Nonviolent Action Database, [). 6https://nvdatabase.swarthmore.edu/content/liberian-women-act-end-civil-war-2003 Liberian women act to end civil war], ‏April 1,2003
↑  Ouellet, J. X, Women and religion in Liberia's peace and reconciliation, Critical Intersections in Education 1, 2013
1 2 3  Havner, Priscilla. 2007. Negotiating peace in Liberia: Preserving the possibility for Justice. Geneva: The Centre for Humanitarian Dialogue
↑  The Guardian, Bryant takes power in Liberia
↑  Effah-Apenteng, Nana. 2003. Accra Peace Agreement. Ghana: The Permanent Representative
↑  ליאור קודנר, נשיאת ליבריה ל"הארץ": אפריקה נמצאת בדרך למעלה, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2007
↑  WINSEP, [. http://www.wipsen-africa.org/wipsen/about About us], WINSEP
↑  Wipsen, [. https://nvdatabase.swarthmore.edu/content/liberian-women-act-end-civil-war-2003 THOUSAND WOMEN PROTEST MARCH” IN SOLIDARITY WITH THE WOMEN OF COTE D’IVOIRE], Wipsen, ‏2011
↑  Gbowee, lima, Statement on the Situation in Cote D’Ivoire By Leymah Gbowee, ‏2011
↑  אריק בנדר, ‏אלפי נשים יצעדו 200 קילומטרים במטרה לקדם הסדר מדיני עם הפלסטינים, באתר מעריב אונליין, 26 בספטמבר 2016
↑  תנועת נשים עושות שלום, צועדות כל הדרך להסכם, באתר ynet, 9 באוקטובר 2016
↑  MediaGlobal. 2009. LIBERIA: "PRAY THE DEVIL BACK TO HELL" DOCUMENTARY SERVES AS ADVOCACY TOOL IN POST-CONFLICT ZONES. PeaceWomen
↑  Christine Cheng, Extralegal Groups in Post-Conflict Liberia, Oxford Scholarship Online, 2018-06-21 doi: 10.1093/oso/9780199673346.001.0001
1109

שנת 1109 היא השנה התשיעית במאה ה-12. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
נולדו

25 ביולי – אפונסו הראשון, מלך פורטוגל הראשון (נפטר ב-1185)
נפטרו

21 באפריל – אנסלם מקנטרברי, פילוסוף ותאולוג צרפתי (נולד בסביבות 1034)
ראו גם

ילידי 1109‎
נפטרים ב-1109‎
1425

שנת 1425 היא השנה ה-25 במאה ה-15. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
נפטרו

27 בפברואר – וסילי הראשון, נסיך מוסקבה (נולד ב-1371)
24 במאי – מרדוך סטיוארט, דוכס אולבני, מושל סקוטלנד בשנים 1420–1424 (נולד ב-1362)
21 ביולי – מנואל השני, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-1350)
6 בספטמבר – שארל השלישי, מלך נווארה (נולד ב-1361)
ראו גם

ילידי 1425‎
נפטרים ב-1425‎
126

שנת 126 היא השנה ה-26 במאה ה-2. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 126 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
נולדו

1 באוגוסט – פרטינקס, קיסר רומא (נפטר ב-193)
ראו גם

ילידי 126‎
נפטרים ב-126‎
2019 Arena Tour

2019 Arena Tour הוא סיבוב ההופעות הראשון של הזמרת קארדי בי אשר החל ב-28 באפריל 2019 באזרבייג'ן והסתיים בטקסס, ארצות הברית ב-8 באוקטובר 2019. סיבוב ההופעות זכה להצלחה רבה כאשר שבר שיא בתור סיבוב ההופעות הראשון בהיסטוריה של ראפרית אישה שגרף בממוצע יותר ממיליון דולר להופעה. סיבוב ההופעות נועד על מנת לקדם את אלבום הבכורה שלה, Invasion of Privacy.
רשימת שירים

רשימה זו נכונה ל-28 באפריל 2019:
"Get Up 10"
"Backin' It Up"
"Money Bag"
"No Limit"
"She Bad"
"MotorSport"
"Money"
"Drip"
"Ring"
"Be Careful"
"Please Me"
"Girls Like You"
"I Like It"
"Bickenhead"
"Finesse (Remix)"
"Bartier Cardi"
"Bodak Yellow"
רשימת מופעים

| תאריך | עיר | מדינה | מיקום |
| --- | --- | --- | --- |
אירואסיה
| 28 באפריל 2019 | באקו | אזרבייג'ן | אולם הקריסטל של באקו |

צפון אמריקה
| 3 במאי 2019 | איווה | ארצות הברית | ולס פארגו ארנה |
| 4 במאי 2019 | קנזס | ארצות הברית | אמפיתיאטרון אזורה |
| 12 במאי 2019 | דרום קרוליינה | ארצות הברית | Colonial Life Arena |
| 20 ביולי 2019 | פאסו רובלס | ארצות הברית | Chumash Grandstand Arena |
| 23 ביולי 2019 | אוקלהומה | ארצות הברית | BOK Center |
| 24 ביולי 2019 | קנזס | ארצות הברית | INTRUST Bank Arena |
| 26 ביולי 2019 | נברסקה | ארצות הברית | Pinnacle Bank Arena |
| 27 ביולי 2019 | מינסוטה | ארצות הברית | טארגט סנטר |
| 31 ביולי 2019 | וירג'יניה | ארצות הברית | John Paul Jones Arena |
| 31 באוגוסט 2019 | פנסילבניה | ארצות הברית | Benjamin Franklin Parkway |
| 6 בספטמבר 2019 | ניו יורק | ארצות הברית | Saratoga Performing Arts Center |
| 8 בספטמבר 2019 | מרילנד | ארצות הברית | Royal Farms Arena |
| 11 בספטמבר 2019 | אינדיאנה | ארצות הברית | Bankers Life Fieldhouse |
| 8 באוקטובר 2019 | טקסס | ארצות הברית | Don Haskins Center |
הערות שוליים

↑  https://www.setlist.fm/search?artist=13c2e5ad&query=tour:%282019+Arena+Tour%29
↑  https://twitter.com/touringdata/status/1212145569839435777, Twitter
| קארדי בי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Invasion of Privacy |  |
| מיקסטייפים | Gangsta Bitch Music, Vol. 1 • Gangsta Bitch Music, Vol. 2 |  |
| סינגלים | "Cheap Ass Weave" • "Bodak Yellow" • "MotorSport" • "Bartier Cardi" • "Be Careful" • "I Like It" • "Ring" • "Money" • "Please Me" • "Press" • "WAP" • "Up" • "Hot Shit" • "Bongos" |  |
| השתתפות בסינגלים | "No Limit" • "La Modelo" • "Finesse (Remix)" • "Ahora Dice (Remix)" • "Girls" • "Dinero" • "Girls Like You" • "Who Want the Smoke?" • "Backin' It Up" • "Taki Taki" • "Twerk" • "Clout" • "South of the Border" • "Yes" • "Writing on the Wall" • "Me Gusta" • "Wild Side" • "Rumors" • "No Love (Extended)" • "Shake It" |  |
| שירים אחרים | "Get Up 10" • "Drip" • "I Do" • "Bickenhead" • "Best Life" • "Thru Your Phone" • "She Bad" • "Money Bag" • "Champagne Rosé" • "On Me" • "Thotiana (Remix)" • "Wish Wish" • "Rodeo" • "Bet You Wanna" |  |
1426

שנת 1426 היא השנה ה-26 במאה ה-15. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

בניית מבצר קסטלו אורסיני-אודסקלצ'י בעיירה ברצ'יאנו הסמוכה לרומא.
6 במרץ – קרב סינט ג'יימס, בעקבותיו הצרפתים מכירים בשלטון העצמי האנגלי.
16 ביוני – קרב אוסטי נד-לאבם בבוהמיה, ניצחון מוחץ להוסיטים, בהגנתם מפני מסע הצלב הרביעי נגדם.
7 ביולי – בקרב כירכיטיה הממלוכים כבשו את קפריסין והגלו את המלך ינוס למצרים עד שנפדה כעבור עשרה חודשים
ראו גם

ילידי 1426‎
נפטרים ב-1426‎
1429

שנת 1429 היא השנה ה-29 במאה ה-15. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

29 באפריל – ז'אן ד'ארק בת ה־17 מובילה כוח צרפתי לשחרור אורליאן מהמצור האנגלי
30 באפריל – ז'אן ד'ארק נכנסת לאורליאן
9 במאי – ז'אן ד'ארק מביסה את הכוחות האנגלים שצרו על אורליאן
18 ביוני – מלחמת מאה השנים: בקרב פאטאי מנצחים לראשונה הכוחות הצרפתים, תחת הנהגתה של ז'אן ד'ארק, את הכוחות האנגלים
17 ביולי – שארל השביעי, מלך צרפת מוכתר כמלך בריימס
ראו גם

ילידי 1429‎
נפטרים ב-1429‎
תנועת העבודה

תנועת העבודה היא מכלול התנועות ומפלגות הפועלים הציוניות (בעיקר המפלגות הסוציאליסטיות) בתקופת היישוב ולאחר מכן במדינת ישראל.
תנועת העבודה היוותה בתקופת היישוב ובשנות החמישים והשישים תנועה דומיננטית, כשמפלגותיה (בעיקר מפא"י) היוו את מפלגות השלטון במדינה, זכו לתמיכה רבה ולרוב גדול בכנסת. התנועה כללה בתוכה מוסדות ארגוניים, התיישבותיים ותרבותיים רבים וחזקים, כמו הסתדרות העובדים על מוסדותיה השונים והתנועה הקיבוצית. מאז אמצע שנות השבעים איבדה התנועה מכוחה, מפלגותיה ומוסדותיה איבדו מחוזקם וחלק ממוסדותיה הופרטו.
האידאולוגיה החברתית של תנועת העבודה

בראשיתה, הייתה תנועת העבודה מאופיינת במידה רבה על ידי עמדות חברתיות שמאליות המשלבות סוציאליזם עם ציונות. במשך השנים, נטתה ההשקפה החברתית השלטת בתנועה לכיוון הסוציאל-דמוקרטי המודרני, מדינת רווחה הדואגת לציבור העובדים ולחלשים בחברה במערכות ציבוריות חזקות ומקבלת את הקפיטליזם בגרסה סוציאלית.
מפלגות הפועלים > המפלגה המרכזית בתנועה

המפלגה המרכזית בתנועת העבודה הייתה מפא"י ולאחריה מפלגת העבודה המהווה המשך של מפא"י (שהתאחדה עם אחדות העבודה - פועלי ציון ורפ"י, שנוסדו על ידי יוצאי מפא"י והפורשים ממנה). מפא"י הוקמה בשנת 1930 כאיחוד בין מפלגת אחדות העבודה (שגם היא נוצרה כאיחוד בין פועלי ציון בהנהגת דוד בן-גוריון לבין "הבלתי מפלגתיים" בהנהגת ברל כצנלסון) לבין מפלגת הפועל הצעיר.
את תנועת העבודה (ואף את היישוב ואת המדינה) הנהיג במשך עשרות שנים דוד בן-גוריון. בן-גוריון היה ממנהיגיה הבולטים של התנועה עוד מתקופת העלייה השנייה, ועמד בראש מפא"י במשך 34 שנה, מיום היווסדה ועד שנת 1964. אחריו באו לוי אשכול, גולדה מאיר יצחק רבין ושמעון פרס.
מפלגות הפועלים > האגף השמאלי

מפלגה נוספת בתנועת העבודה הייתה השומר הצעיר ומפלגת ההמשך שלה מפ"ם (שנוסדה על ידי השומר הצעיר והתנועה לאחדות העבודה פועלי ציון, שעזבה את מפ"ם ונספחה לבסוף אל מפלגת הפועלים הראשית, ממנה יצאה במקורה). בתקופת היישוב וגם לאחריה, החזיקו השומר הצעיר ומפלגת הלוויין שלה, הליגה הסוציאליסטית, וכן המפלגה השמאלית הקטנה פועלי ציון שמאל, בהשקפה מרקסיסטית פרו-סובייטית אך לאחר מכן התרחקה ממנה. הגורם שהבדיל בין מפלגות אלה לבין המפלגה הקומוניסטית היה היחס לציונות. סיעת השמאל שפרשה ממפ"ם אף נטשה את הציונות והצטרפה למפלגה הקומוניסטית (מק"י). מפ"ם עצמה התאחדה בראשית שנות התשעים עם מפלגות שמאל נוספות לסיעת מרצ.
מפלגות הפועלים > האגפים האחרים (ימני ודתי)

בצד הלא סוציאליסטי של תנועת העבודה ניתן למנות את העובד הציוני וכן את התנועה הדתית הפועל המזרחי שהיא המרכיב העיקרי של המפד"ל כיום.
מוסדות וארגוני התנועה

לתנועת העבודה משתייכים מוסדות שונים, שזוהו איתה מבחינה אידאולוגית והם בעלי זיקה כזו או אחרת למפלגות הסוציאליסטיות. הבולטת שבהם היא הסתדרות העובדים, המייצגת חלק גדול מציבור העובדים השכירים ולה היו שייכים בעבר גופים ומוסדות בתחומים שונים: מפעלי תעשייה דוגמת כור תעשיות וסולל בונה, מרפאות קופת חולים כללית, בנק הפועלים ומוסדות תרבות כמו הוצאת עם עובד והתאחדות לספורט "הפועל" שכיום פועלים באופן עצמאי.
בתחום החינוך פעל בתקופת היישוב זרם העובדים, אשר כלל בתי ספר של ההסתדרות הכללית שכונו "בית החינוך לילדי עובדים". הוא היה הזרם השני בגודלו ביישוב ובו התחנכו נכון לשנת 1948 כ-30% מתושבי הארץ. זרם החינוך זוהה אידאולוגית עם תנועת הפועלים ודגל בחינוך סוציאליסטי. תנועות הנוער המזוהות עד היום עם תנועת העבודה הן "השומר הצעיר", "הנוער העובד והלומד" ו"המחנות העולים" והן הקימו גם גרעיני התיישבות. תנועת הנשים "נעמת" שהקימה ההסתדרות גם היא בעלת זיקה לתנועת העבודה, ובין היתר הקימה רשת מעונות יום לגיל הרך, בתי ספר תיכוניים טכנולוגיים, כפרי נוער ומרכזי ייעוץ לנשים.
לתנועת העבודה חלק חשוב בהתיישבות העובדת בארץ ישראל, ואנשי התנועה על פלגיה השונים (במיוחד אנשי העלייה השנייה) ייסדו צורות התיישבות חקלאיות: הקבוצה, הקיבוץ והמושב. התנועה הקיבוצית מזוהה יותר מכל מבחינה אידאולוגית עם תנועת העבודה, כמו גם חלק נכבד מהמושבים.
תנועת העבודה הקימה ב-1920 את ארגון ההגנה למען מתן הגנה וביטחון ליישובים העבריים. הכוח הצבאי הסדיר של "ההגנה", הפלמ"ח, זוהה יותר מכל עם ערכי התנועה, כשאנשיו שילבו עבודה במשקים החקלאיים יחד עם אימונים. למפלגות וארגוני התנועה יש גם חלק חשוב בפעילויות ההעפלה לארץ.
ניתן באופן כללי לומר, כי מוסדות התנועה הקיפו בעבר את כל מרקם החיים החברתי והתרבותי של תומכיה: קבלת חינוך בבית החינוך לילדי עובדים ובתנועות הנוער הסוציאליסטיות, מרפא במרפאות קופת חולים כללית, עבודה במפעלים ההסתדרותיים או בחקלאות בקיבוצים, קריאה בעיתונים "דבר" ו"על המשמר" ובספרי "עם עובד", ספיגת תרבות בתיאטרון "האוהל" ולאחר מכן "בית ליסין" ועוד. חלק ממפעלים אלה פועלים כיום במנותק מהתנועה לאחר שהופרטו, וחלקם נעלמו.
גם בקרב יהודי חוץ לארץ פועלות קבוצות ותנועות המזוהות עם תנועת העבודה הישראלית. תנועות הנוער השומר הצעיר הייתה פעילה מאוד בריכוזים היהודיים באירופה עוד משנת 1911, ולה תפקיד חשוב בפעילות היהודים ובהתנגדות היהודית בתקופת השואה. בקרב יהודי ארצות הברית פעלו קבוצות כמו "פועלי ציון ארצות הברית" וארגון העובדים פאראבאנד, שהתאגדו ב-1971 להקים את "ארגון ציונות העבודה" (Labor Zionist Alliance). ב-2004 שונה שמה של התנועה ל"עמנו". בתחום החינוך הלא-פורמלי פועלת תנועת הנוער הבונים דרור, לקידום ערכי תנועת העבודה בקרב יהודי התפוצות.
המנון

חיים נחמן ביאליק, לימים המשורר הלאומי, כתב בגיל 21 את השיר "תֶּחֱזַקְנָה" בשנת 1894. השיר פורסם לראשונה בכתב העת "ממזרח וממערב" שראה אור בווינה. בשנת 1900 נדפס שנית בקובץ "כינור ציון" שיצא לקראת הקונגרס הציוני הרביעי. לייב יפה תרגמו לרוסית והשיר זכה ללחן של אברהם צבי אידלסון. מילות השיר המולחנות הן הבית הראשון, הרביעי והשביעי. אולם נהוג לשיר את הבית הראשון בלבד.
השיר אומץ כהמנון על ידי עולי העלייה השנייה והעלייה השלישית. נהוג היה לשיר אותו יחד עם "האינטרנציונל" ו"התקווה" בכל כינוסי תנועת העבודה וההסתדרות, בחגיגות אחד במאי, בעלייה לקרקע של קיבוצים ובחגיגות וטקסים שונים.
המשך

ניתן לזהות את ממשיכי תנועת העבודה בתנועות הנוער הציוניות-סוציאליסטיות-חלוציות (הנוער העובד והלומד, השומר הצעיר, המחנות העולים). כמו כן ממשיכת דרכה של מפא"י ומפלגת אחדות העבודה - פועלי ציון היא מפלגת העבודה, וממשיכת דרכה של מפ"ם היא מפלגת מרצ.
ראו גם

ציונות סוציאליסטית
היישוב
תנועת העבודה הציונית העולמית
תנועת הפועלים
| --- | --- |
: ספר: תנועת העבודה בארץ ישראל
אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד.
לקריאה נוספת

זאב שטרנהל, בנין אומה או תיקון חברה? לאומיות וסוציאליזם בתנועת העבודה הישראלית 1940-1904 , הוצאת עם עובד, תל אביב, 1995
יוסף גורני, ‏ המהות ההיסטורית של הסוציאליזם הקונסטרוקטיווי, קתדרה 79, מרץ 1996, עמ' 191-182 (ביקורת)
זאב שטרנהל, ‏ההיסטוריוגרפיה הציונית בין מיתוס למציאות, קתדרה 80, יוני 1996, עמ' 224-209 (תגובה)
יצחק גרינברג, ‏דרגת המשכורת המשפחתית – אידאולוגיה, אילוזיה וראליזם, קתדרה 79, מרץ 1996, עמ' 198-192 (ביקורת)
פרץ מרחב, פרקים בתולדות תנועת הפועלים בארץ ישראל, ספרית פועלים, 1952
פרץ מרחב, תולדות תנועת הפועלים בארץ ישראל: ההתפתחות הרעיונית-המדינית, פרקים ותעודות (1965-1905), הוצאת ספרית פועלים, תשכ"ז
צבי אבן-שושן (רוזנשטיין), תולדות תנועת הפועלים בארץ ישראל (3 כרכים), תל אביב: עם עובד, תשט"ו-תשכ"ו.
משה ברסלבסקי, תנועת הפועלים הארץ-ישראלית: קורות ומקורות (4 כרכים), תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשט"ו–תשכ"ג.
יהודה סלוצקי, מבוא לתולדות תנועת העבודה הישראלית, תל אביב: עם עובד, 1973.
אדם דורון (עורך), מקורות לתנועת העבודה הישראלית, תל אביב: הוצאת בית ברל, 1981.
אדם דורון, סוגיות בהיסטוריה של ההווה: פרקים בתולדות תנועת הפועלים הישראלית, תל אביב: עם עובד, 1983.
יוסף גורני ויצחק גרינברג, תנועת העבודה הישראלית: היסודות הרעיוניים, המגמות החברתיות והשיטה הכלכלית: אסופה מוארת (2 כרכים), תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 1997.
ערן אלדר, הדרך ל-77': קריסתה של הגמוניית מפלגת הפועלים, 1977-1965, תל אביב: עם עובד, 2018.
ציור קיר של סמל ההסתדרות ובתוכו ייצוגים של תחומי פעילותה של תנועת העבודה. (מרכז הסמינרים של הנוע"ל, קיבוץ רביד).
1257

שנת 1257 היא השנה ה-57 במאה ה-13. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

נוסד הסורבון על ידי  רובר דה סורבון
המונגולים מתחילים כיבושים בווייטנאם, אך עוזבים אותה עקב החום הכבד.
ראו גם

ילידי 1257‎
נפטרים ב-1257‎
1427

שנת 1427 היא השנה ה-27 במאה ה-15. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
נולדו

29 בנובמבר – יינג-דזונג, קיסר סין (נפטר ב-1464)
30 בנובמבר – קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין, דוכס ליטה (נפטר ב-1492)
ראו גם

ילידי 1427‎
נפטרים ב-1427‎
2018 בנמיביה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2017   2016  2015 |  דגל נמיביה | 2018  בנמיביה |  »»»  2019   2020   2021 |
כל ערכי השנים בנמיביה • אירועים בולטים בעולם ב-2018 לוח שנה של שנת 2018
אירועים בשנת 2018 בנמיביה.
הנהגה

נשיא: האגה גיינגוב
סגן נשיא: ניקי איימבו (עד 12 בפברואר); נגולו מבומבה (החל מ-12 בפברואר)
ראש ממשלה: סאארה קוגונגלווה
שופט ראשי: פיטר שיבוט
אירועים

12 בפברואר – ננגולו מבומבה נכנס לתפקיד סגן הנשיא, וממלא את מקומו של ניקי איימבו.
אנשים שנפטרו

15 בינואר – רוסליה נידינווה, פוליטיקאית (נולדה ב-1952).
13 במרץ – נורה שימינג-צ'ייס, פוליטיקאית ודיפלומטית (נולדה ב-1940).
14 ביולי – תיאו-בן גוריראב, פוליטיקאי (נולד ב-1938).
11 בדצמבר – פטרוס איילונגה, פוליטיקאי ואסיר פוליטי, סגן שר הביטחון (נולד ב-1947).
הערות שוליים

↑  Tjihenuna, Theresia. "Colleagues mourn Nghidinwa". namibian.com.na. נבדק ב-16 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Namibia mourns liberation hero Gurirab". אורכב מ-המקור ב-2019-05-04. נבדק ב-2018-07-19.
1105

שנת 1105 היא השנה החמישית במאה ה-12. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

דוד הבנאי, מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, מספח סופית את ממלכת קאחתי-הרתי
אל-מוואחידון הגיעו לחצי האי האיברי. במספר ערים נוצרים ויהודים נאלצים לבחור בין שינוי דת, גירוש או מוות.
נולדו

רבי יוסף קמחי
מליסנדה, מלכת ירושלים
1 במרץ – אלפונסו השביעי, מלך לאון (נפטר ב-1157)
נפטרו

28 בפברואר – רמון הרביעי, רוזן טולוז, מהמנהיגים החשובים של מסע הצלב הראשון (נולד ב-1041 או ב-1042)
13 ביולי – רש"י, גדול פרשני התלמוד והמקרא בימי הביניים (נולד ב-1040)
ראו גם

ילידי 1105‎
נפטרים ב-1105‎
1102

שנת 1102 היא השנה השנייה במאה ה-12. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

אר'סרתן השני מוכתר כמלך ממלכת קאחתי-הרתי עם פטירת אביו קוויריקה הרביעי
הנוצרים עוזבים את ולנסיה.
מוסלמים הרחיבו את שליטתם בחצי האי האיברי עד לסרגוסה.
המסגד הראשי של טולדו הומר לכנסייה.
מכל הממלכות של המורים רק סרגוסה, מיורקה ואלבסין נישארו עצמיות. כל היתר נמצאים תחת שליטתם של אלמורבידים.
הקמת נסיכות טריפולי על ידי הצלבנים.
17 במאי – מסע הצלב הראשון: קרב רמלה השני הסתיים בתבוסה של הצלבנים, בלדווין הראשון הצליח להימלט מרמלה ליפו, כמחצית אביריו ולוחמיו מתו בקרב או נלקחו בשבי
נולדו

7 בפברואר – מתילדה הקיסרית (נפטרה ב-1167)
נפטרו

קוויריקה הרביעי מלך ממלכת קאחתי-הרתי
ראו גם

ילידי 1102‎
נפטרים ב-1102‎
תנועת הנאבי

"נערים על גדת הנהר" ציור משנת 1864 של פול סריזייה (Serusier)
תנועת הנאבּי (בצרפתית: Les Nabis) (הנביאים) או ה"נאבּיזם" היא קבוצת אמנות מהפכנית שנוסדה ב-1888–1889 על ידי סטודנטים באקדמיית ג'וליאן שבפריז. קבוצה פוסט אימפרסיוניסטית זו השפיעה בתחום האמנות החזותית בין השנים 1891 ל-1899.
אמני ה"נאבּי" היו ידועים במגוון הרב של מדיות בהן יצרו - לא רק באמנות, אלא גם בדפוס, איור, טקסטיל, ריהוט ועיצוב.
ה"נאבּי"סטים היו קרובים בהשקפתם לאר נובו, ושתי התנועות שאבו מתנועת הסימבוליסטים.
שמם של ה"נאבּי" מקורו במלה העברית נביא. ל"נאבי" היה אוצר מילים פרטי משלהם: הם נהגו לכנות את הסטודיו בשם egasterium, ולסיים את מכתביהם בראשי התיבות ETPMV, כלומר: "En ta paume, mon verba et ma paume" (בצרפתית: בכף ידך, מילתי וכף ידי).
התחלה

הנאבי הייתה קבוצה של אמנים צעירים מהאקדמיה ז'וליאן בפריז, שרצו לשנות את יסודות האמנות. אחד האמנים, פול סריזייה, נסע לפונט-אוון באוקטובר 1888, שם בהדרכתו של פול גוגן צייר ציור קטן של הנמל, המורכב מכתמי צבע עזים כדי לתת את התחושה של הנמל. התלמידים קראו לציור הראשון הזה "הקמע", ובסופו של דבר הוא הפך לאייקון האמנות של המאה ה-20.
ב-1889, באותה שנה שהתקיימה התערוכה הבינלאומית של פריז ופתיחת מגדל אייפל, ערכה הקבוצה את התערוכה הצנועה הראשונה שלה ב-Café des Arts. שנקראה: The Impressionist and Synthesist Group, וכללה יצירות של שני אמנים ידועים, פול גוגן ואמיל ברנאר.
באוגוסט 1890, מוריס דני, אז בן תשע-עשרה, העניק לקבוצה את הפילוסופיה הקונקרטית יותר. הוא כתב מאמר בכתב העת שהפך למניפסט של התנועה. שורת הפתיחה הפורסמת של החיבור הייתה: "זכור שציור, לפני היותו סוס קרב, עירום נשית או אנקדוטה כלשהי, הוא בעצם משטח שטוח מכוסה בצבעים מורכבים בסדר מסוים." רעיון זה לא היה מקורי לדני; הרעיון הועלה זמן לא רב קודם לכן. הביטוי של דני הוא שתפס את תשומת לבם של אמנים. כפי שדני הסביר, הוא לא התכוון שצורת הציור חשובה יותר מהנושא. הוא כתב, "העומק של הרגשות שלנו נובע מסידור הקווים והצבעים שהם מסבירים את עצמם... הכל כלול ביופייה של העבודה." במאמרו כינה את התנועה החדשה הזו "נאו-מסורתית", בניגוד ל"פרוגרסיביזם" של הנאו-אימפרסיוניסטים, בראשות ז'ורז' סרה.
בשנה שלאחר מכן, ב-1891, שלושה אנשי הקבוצה פייר בונאר, אדואר וויאר ומוריס דני, שכרו סטודיו ברחוב פיגל בפריז. שמשך אמנים נוספים עיתונאים ודמויות מעולם התיאטרון והספרות.
בשנת 1892 הצטרפו אנשי הקבוצה לעולם התיאטרון והאמנויות הדקורטיביות. פול רנסון, ואחרים עיצבו תפאורות להצגה תיאטרון של המשורר ארתור רימבו. מוריס דני הכין תלבושות ותפאורות להפקה תיאטרלית נוספת, בתיאטרון המודרני, וגם ציירו תקרה לביתו של אספן האמנות והצייר ארי לרול.
לאורך כל קיומם היו אנשי הקבוצה מעין חבורה חצי סודית, שהשתמשה בכינויים הומוריסטיים ובאוצר מילים פרטי. אפילו שם הקבוצה היה סודי עד 1897.
השפעה יפנית

לאמנות הגרפית של יפן, הידועה בשם ג'פוניזם, במיוחד הדפסי עץ, הייתה השפעה חשובה על קבוצת הנאבי. הסגנון היפני זכה לפופולריות בצרפת על ידי סוחר האמנות זיגפריד בינג, שנסע ליפן כדי לאסוף הדפסים של הוקוסאי ואמנים יפנים אחרים, ופרסם מגזין אמנות חודשי, Le Japon Artistique, בין מאי 1888 לאפריל 1891, שהציג איורים צבעוניים. בשנת 1900 הוא ארגן תערוכה של שבע מאות הדפסים באקול דה בו - ארט.
פייר בונאר הושפע במיוחד מהסגנון היפני הוא צייר בסגנון יפני על בד אנכי צר. הדוגמניות היו אחותו אנדרה ובת דודתו. ארבע הדמויות מוצגות בתנוחות מתפתלות, כמו אלו בהדפסים היפניים. מבטן של הנשים מוסט מהצייר. הדפוס הנועז שלהם והעלווה שמאחוריהם שולטים בציורים. במקור הוא הגה את היצירה כמסך יפני, אך לבסוף החליט להפריד אותה לארבעה ציורים, כדי להדגיש את הפן הדקורטיבי, הוסיף גבול מצויר סביב בד הציור.
דת, סמליות, מיתוסים ואגדות

"הנביאים" הושפעו מהספרות, המוזיקה והתיאטרון של התנועה הסימבוליסטית, ובקרב חלק מהם הייתה השפעה חזקה של מיסטיקה ואזוטריות. גישתם הייתה בחלקה הומוריסטית. הסטודיו של פול רנסון נקרא "המקדש שלהם", מאדאם רנסו כונתה "אור המקדש", והציור המקורי של נאבי מאת סרזייה הוצג בסטודיו כמו מקדש, וכותרתו "הקמע". סריזייה צייר את פול רנסו במעין גלימה תנ״כית, עם מטה. עם זאת, היה להם גם צד רציני יותר. הם דחו את החומרנות של העידן התעשייתי החדש, והתפעלו משירתם של בודלר, ואדגר אלן פו. הם הציבו את עצמם בניגוד לזרם הנטורליזם שבא לידי ביטוי בציוריהם של קורבה ומנה ובספרות של אמיל זולא.
מוריס דני ופול סריזייה ציירו לרוב נושאים דתיים. הוא צייר לעיתים קרובות סצנות ונושאים הלקוחים מהתנ"ך, אך עם דמויות בלבוש מודרני, בנופים פשוטים ומוקפים באור, סמל לאמונה. ב-1895 הוא קיבל הזמנה לסדרה של שבעה ציורים גדולים לביתו של הברון קוצ'ין בפריז. הם המחישו את סיפורו של הוברט הקדוש צד ביער אקוויטניה, מתוך חזון של ישו.
פול סריזייה צייר סצנות פחות נוצריות ויותר מיסטיות, כמו "מפגש הפיות" (1897), שמראה קבוצת נשים בתלבושות ברטוניות עוברות ביער, נושאות זרי פרחים לטקס. ציור נוסף מתאר סדרה של נשים היורדות דרך יער מיסטי אל מעיין. הציור ממחיש את האגדה במיתולוגיה על הדנאידיות, שנידונו למלא מחדש כדים דולפים של מים ממעיין. הוא צייר כמה יצירות של נשים בתלבושות ברטוניות שעורכות טקסים פגאניים ביערות בריטני.
פנים הבתים

אנשי הקבוצה פייר בונאר, פליקס וואלוטון ואדואר וויאר, יצרו ציורים המתארים את פנים הבתים, שבהם תושבי החדרים מוקפים כמעט לחלוטין בעיטור פרחוני אינטנסיבי ובריהוט. בחלק מהציורים, כמו "התופרת", או "מוזיקאים בבית" קשה אפילו למצוא ולספור את כל הפרטים המופיעים בציור.