stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיער ביום רע
שידור הסרט בעולם

| מדינה | ערוץ | תאריך | שם הסרט |
| --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית ארצות הברית | ערוץ דיסני | 13 בפברואר 2015 | Bad Hair Day |
| קנדה קנדה | ערוץ המשפחה | 20 במרץ 2015 | Bad Hair Day |
| ישראל ישראל | ערוץ דיסני ישראל | 26 במרץ 2015 | שיער ביום רע |
| אירלנד אירלנד הממלכה המאוחדת בריטניה | ערוץ דיסני בריטניה ואירלנד | 27 במרץ 2015 | Bad Hair Day |
| אוסטרליה אוסטרליה ניו זילנד ניו זילנד | ערוץ דיסני אוסטרליה וניו זילנד | 17 באפריל 2015 | Bad Hair Day |
| ברזיל ברזיל | ערוץ דיסני ברזיל | 19 באפריל 2015 | Bad Hair Day |
| אורוגוואי אורוגוואי אל סלוודור אל סלוודור אקוודור אקוודור ארגנטינה ארגנטינה בוליביה בוליביה גואטמלה גואטמלה הונדורס הונדורס הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית ונצואלה ונצאולה מקסיקו מקסיקו ניקרגואה ניקרגואה פנמה פנמה פרגוואי פרגוואי פרו פרו צ'ילה צ'ילה קולומביה קולומביה קוסטה ריקה קוסטה ריקה | ערוץ דיסני אמריקה הלטינית | 19 באפריל 2015 | Un Día Descabellado |
| צרפת צרפת | ערוץ דיסני צרפת | 12 במאי 2015 | Ma Pire Journée |
| פולין פולין | ערוץ דיסני פולין | 23 במאי 2015 | Pod włos |
| ספרד ספרד | ערוץ דיסני ספרד | 29 במאי 2015 | Un Día de Pelos |
| הונגריה הונגריה | ערוץ דיסני הונגריה | 29 במאי 2015 | Hajmeresztő nap |
| פורטוגל פורטוגל | ערוץ דיסני פורטוגל | 30 במאי 2015 | Pelos Cabelos |
| בולגריה בולגריה | ערוץ דיסני בולגריה | 30 במאי 2015 | Кралицата на бала |
| איטליה איטליה | ערוץ דיסני איטליה | 6 ביוני 2015 | Capelli Ribelli |
| קוויבק קוויבק | ערוץ דיסני קנדה בצרפתית | 13 בספטמבר 2015 | Ma Pire Journée |
הערות שוליים

1 2 3 4 5  ‘Bad Hair Day': Laura Marano, Leigh-Allyn Baker to Star in Disney Channel Original Movie, באתר וראייטי, ‏30 בנובמבר 2014
שאלת חלום

שאלת חלום היא פעולה, מאגית לרוב, הנעשית לפני השינה על מנת לקבל בחלום מענה לשאלות בהלכה, בקבלה, או אף בצרכים אישיים.
בתנ"ך

המקור הראשון לשאלת חלום נמצא בספר שמואל: ”וַיִּשְׁאַל שָׁאוּל בַּה' וְלֹא עָנָהוּ ה', גַּם בַּחֲלֹמוֹת גַּם בָּאוּרִים גַּם בַּנְּבִיאִם” (שמואל א', כ"ח ו). ופירש הרד"ק: בחלומות - באנשים שעושים שאלת חלום. הרלב"ג הרציונליסט מבית מדרשו של הרמב"ם מפרש שאין הכוונה לפעולה מאגית, אלא ל"בעלי החלומות הצודקים, כשהיו משימים רעיוניהם בהקיץ על זאת השאלה כדי שתבא להם ההודעה בחלום".
בתלמוד

בתלמוד (תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ק"ז, עמוד ב') מסופר על רב, שעלה לבית הקברות ועשה מה שעשה כדי לקבל מענה לשאלה שהעסיקה אותו. אחד הפרושים שנותן הערוך למקרה זה הוא שרב עשה שאלת חלום.
לעומת זאת, מובא סיפור על רבי מאיר, שפסק כהלכה בדיני ממונות. הראו לו בחלום שהוא טועה - "אני להרוס ואתה לבנות". אף על פי כן, רבי מאיר לא הקשיב לחלום, ”אמר: דברי חלומות לא מעלין ולא מורידין.” (תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ב, עמוד א')
בספרות הגאונים

בספרות הגאונים כבר מופיע גם פירוט כיצד לעשות שאלת חלום, ובתשובה לשאלה בנושא כתב רב האי גאון:
היו כמה זקנים וחסידים אצלינו יודעים אותם ומתענים כמה ימים, לא אוכלים בשר ולא שותים יין ושוכבים במקום טהרה, ומתפללים וקוראים פסוקים ידועים ואותיות במספר, ולנים ורואים חלומות נפלאים כמו נבואה. ויש מהם שהיו בימינו וידענו אותם, היה לכל אחד צורה ידועה (=שהייתה מתגלה אליו), לזה זקן ולזה בחור, ותראה לו ויגיד לו ויקרא לו פסוקים שיש בהם אותו עניין שישאל עליו.
תקופת הראשונים והאחרונים

רבי אברהם אבן עזרא בפירושו לספר שמות (פרק יד פסוק יט), כתב בשם ספר רזיאל, שהרוצה לעשות שאלת חלום עליו לקרוא בתחילת הלילה את הפסוק ”וַיְהִי בִּשְׁלֹשִׁים שָׁנָה בָּרְבִיעִי בַּחֲמִשָּׁה לַחֹדֶשׁ וַאֲנִי בְתוֹךְ הַגּוֹלָה עַל נְהַר כְּבָר נִפְתְּחוּ הַשָּׁמַיִם וָאֶרְאֶה מַרְאוֹת אֱלֹהִים” (יחזקאל א, א), שיש בו שבעים ושתים אותיות, כנגד שם ע"ב. רבנו בחיי (דברים פרק כט פסוק כח) כותב שיש לומר פסוק אחר, "הַנִּסְתָּרֹת לַיקֹוָק אֱלֹהֵינוּ וְהַנִּגְלֹת לָנוּ וּלְבָנֵינוּ עַד עוֹלָם לַעֲשׂוֹת אֶת כָּל דִּבְרֵי הַתּוֹרָה הַזֹּאת", ש"מהפסוק הזה יוצא שם מומחה לשאלת חלום בצירוף אותיות, והם שלושה שמות, כל שם ושם של שלש אותיות וכולן הן תשע...".
רבי משה מבוטריל בפירושו לספר יצירה כותב, שלפני שעושה האדם שאלת חלום עליו לצום יום אחד, יטבול במקוה, ישמור את כל בגדיו וסדיניו בנקיות וינקה את ביתו מכל לכלוך ומכל ריח רע, ולא יחשוב על דבר מלבד שאלתו, ויאמר פסוקים ושמות מסוימים המפורטים בדבריו, הכוללים גם השבעות למלאכים ספציפיים.
בספר המשיב, המרכז פרקטיקות מאגיות שונות מתקופת גירוש ספרד, מתוארות שתי דרכים לגילוי: בהקיץ ובחלום. מתוך קטע אחד בספר המשיב נראה שכאשר הגילויים הם מפי הגבורה, הרי שלחסידים הקדמונים (וכך יהיה גם לעתיד לבוא) היה האלוהים נגלה עליהם בגוף רוחני מלובש ומוגשם בחומר, בגופו של אליהו הנביא עמו היו הקדמונים מדברים. לעומת הקדמונים, בזמן הזה הגילויים הם רק בחלום בלי דבור וקול. עם זאת, בקטע אחר של הספר נראה שגם בזמן הזה תיתכן אפשרות של גילוי בצורת אדם בהקיץ. לעומת גילויי האלוהות, הגילויים של שאר המלאכים הם לרוב בחלום, על ידי שאלת חלום.
אצל מקובלי ספרד נעשה שימוש בשאלות חלום בעיקר כדי לברר שאלות שונות בתורת הקבלה, כפי שנראה מכתבים שונים של רבי אברהם בן אליעזר הלוי. שימוש בשאלת חלום נמצא גם בכתבי רבי יהודה בן משה אלבוטיני ממגורשי פורטוגל בספרו "סולם העלייה", וכך גם בספרי מקובלים אחרים מהדור שאחר הגירוש. ב-1879 פרסם הרב אברהם שלום חי חמוי את הספר "לדרש אלהים". בספר זה מתוארות ההכנות לשאלת חלום ומרשמים רבים שראו לראשונה אור בדפוס.
שאלות חלום ופסקי הלכה

בספרות ההלכה קיימים דיונים נרחבים סביב השאלה אם ניתן לפסוק הלכה על פי חלום, בעקבות הסייג ההלכתי הקובע שפסקי ההלכה צריכים להיפסק על ידי משא ומתן שכלתני ולא על ידי גילויים שמימיים, שהתורה לא בשמים היא. רבי יעקב הלוי ממרויש שאל שאלות הלכתיות רבות באמצעות שאלת חלום, והם רוכזו בספר שו"ת מן השמים, שהפוסקים דנו בהתאם לכך במעמדו ההלכתי.
במקרים רבים ביקשו השואלים בחלומותיהם לברר עתידות, והם נרמזו באמצעות פסוקים שונים בהתאם. אך כאשר היו שואלים על קץ הגאולה, לא היו מקבלים תשובה. אף רבי יעקב ממרויש "על קץ הגאולה שאל כמו כן, אך לא מצא התשובה כתובה לפניו" (שו"ת מן השמים סימן עב).
לקריאה נוספת

ראובן מרגליות, הקדמה לשו"ת מן השמים.
משה אידל, מקובלים של לילה, ירושלים: כרמל, 2006.
הערות שוליים

↑  ראו "הוראה על שאלת המלאכים", נדפסה על ידי פאלק, כרם חמד ט עמ' 146.
שאקוהאצ'י

שאקוהאצ'י
שאקוהאצ'י (מיפנית) הוא כלי-נשיפה עשוי עץ במבוק, המוחזק במאונך בדומה לחלילית, במקום להיות מוחזק באלכסון כמו רוב החלילים המערביים המוכרים. חלילי השאקוהאצ'י שימשו לרוב את הנזירים מכת הפוקה שבשבט הזן הבודהיסטי כדי לתרגל את הסוזאן (מדיטצית נשיפה של שבט הזן הבודהיסטי).
חליל השאקוהאצ'י
קטע נגינה מוזיקלי בשאקוהאצ'י
תבה

ערך זה עוסק בירח של צדק. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  צדק
 תאריך גילוי:  5 במרץ 1979
 מגלה:  סטפן סינוט / וויאג'ר 1
 על שם:  Thebe 
 מקום גילוי:  וויאג'ר 1 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  221,900 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.0177
 זמן הקפה:  0.6745 ימים
 נטיית מסלול:  יחסית למישור המילקה- 3.12° יחסית לקו המשווה של צדק- 0.90°
 מאפיינים פיזיים
 רדיוס קו משווה:  49.3±2.000000000000003 קילומטר
 ממדים:  96 (110×90) ק"מ
 שטח פנים:  33,500 קמ"ר
 נפח:  500,000 קילומטר מעוקב
 מסה:  ‎1.5×1018‎ ק"ג
 צפיפות ממוצעת:  3.0 גרם/סמ"ק
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  0.040~ מטר/שנייה2
 זמן סיבוב עצמי:  0.6745 ימים
 נטיית ציר הסיבוב:  0°
 אלבדו:  0.047
 מאפייני אטמוספירה
 לחץ אטמוספירי:  0 קילופסקל פסקל
 
תֶבֶה הידוע גם כ־יופיטר XIV הוא הירח הרביעי של צדק על-פי המרחק מכוכב הלכת. הוא התגלה על ידי וויאג'ר 1 ב־5 במרץ 1979. לאחר מכן הוא נמצא בתמונות שצולמו ב־27 בפברואר 1979. ב־1983 הירח נקרא על שם הנימפה מן המיתולוגיה היוונית, תבה, אשר הייתה בתו של אל הנחל אסופוס.
הוא הירח המרוחק ביותר מבין הירחים הפנימיים של צדק.
נדמה כי ישנם שלושה/ארבעה מכתשים גדולים מאוד אשר נוצרו כתוצאה ממטאורואידים על-פני תבה (גדולים מאוד במובן שכל אחד מהם פחות או יותר בגודל רדיוס תבה). לא ידוע הרבה מעבר לזה לגבי הירח.
ראו גם

ירחי צדק
שנים עבריות ג'תת"ק - ג'תתקצ"ט

שנים עבריות ג'תת"ק (3900) - ג'תתקצ"ט (3999) 
התחילו, על פי המסורת המקובלת של מניין השנים בלוח העברי המבוססת על סדר עולם רבה, בשנת 139 והסתיימו בשנת 239 לפי הלוח היוליאני.
נולדו

ג'תתקל"ה – רב, מראשוני האמוראים (תאריך משוער).
ג'תתקכ"ה – שמואל, מראשוני האמוראים (תאריך משוער).
ג'תתקמ"א – רבי חייא, מאחרוני התנאים (תאריך משוער).
ג'תתקנ"ה או ג'תתקס"א – רב יהודה, אמוראי ומייסדה של ישיבת פומבדיתא וראש הישיבה (תאריך משוער).
ג'תתקע"ז – רב הונא, אמוראי וראש ישיבת סורא (תאריך משוער).
ג'תתקע"ח – רב חסדא, אמוראי וראש ישיבת סורא (תאריך משוער).
נפטרו

ג'תתקכ"ג – רבי שמעון בר יוחאי, תנא ותלמידו של רבי עקיבא (תאריך משוער).
ט"ו בכסלו ג'תתקע"ט – רבי יהודה הנשיא, חותם המשנה.
שיער שחור

שיער שחור
מפת שכיחות השיער השחור והחום הכהה באירופה
נערות אפריקאיות בעלות שיער שחור
ילדה הודית עם שיער שחור
אישה יפנית בתסרוקת מסורתית
שיער שחור הוא השיער בעל הצבע הכהה ביותר והנפוץ ביותר, אצל רוב בני אדם. למעשה, זהו צבע השיער של כל האוכלוסיות הילידיות, שאינן צפון אירופאיות או מרכז אירופאיות. אצל יונקים רבים אחרים, מלבד האדם, צבע שיער זה קיים גם כן ואצל חלקם גם שכיח. השיער השחור הוא תכונה דומיננטית מבחינה גנטית (אצל כל היונקים).
באדם, שיער שחור מכיל כמות גבוהה של הפיגמנט אומלנין (בלעז: Eumelanin, סוג של מלנין).
שיער שחור יכול להופיע במגוון מרקמים, לדוגמה חלק או מתולתל. הוא יכול להופיע אצל אנשים בעלי צבעי עור ועיניים מגוונים.
צביעה מלאכותית של שיער לשחור

צביעה מלאכותית של שיער לשחור, מקובלת מסיבות של טעם אישי או אצל מי שמנסה להסתיר שיער שיבה. ישנם גוונים מעט שונים של צבע מלאכותי שחור, אך בניגוד לאנשים שעוסקים בשיער באופן מקצועי (כדוגמת ספרים), מרבית האנשים אינם מבחינים בהבדלים קלים אלה.
שחור סיני הוא גוון שחור ביותר עם ברק כחול שמנסה לחקות את גוון השיער הייחודי למזרח הרחוק.
במקרא ובהלכה

בהלכה, גבר הצובע שיער לבן לשחור לשם התייפות (כמו גם גבר המלקט שיער לבן מתוך שערותיו השחורות) עובר על האיסור "לא ילבש גבר שמלת אשה" (דברים, כ"ב, ה').
בשיר האהבה התנכ"י מופיע השיער השחור כמרכיב ביופי הגברי. הרעיה מתארת לחברותיה את יופיו של דודה-אהובה כשהיא אומרת בין השאר "קוצותיו תלתלים שחורות כעורב" (שיר השירים, ה', י"א).
במקרא שיער שחור מופיע כאינדיקציה לטהרת נגעי ראש וזקן המכונים נתקים. "ואם בעיניו עמד הנתק ושיער שחור צמח בו, נרפא הנתק טהור הוא" (ויקרא, י"ג, ל"ז).
במקרא ובהלכה > תשחרת

מהמשנה, מסכת אבות, פרק ג', משנה י"ב: "הוי קל לראש ונוח לתשחרת", ובהמאירי המוקד כא' נאמר: "מיטב תשחרתי הזוהרת".

על פי אבן שושן, מילה זו סתומה במקורות, ומקורה משוער בלבד. בהקשרים אלה, המשמעות הרווחת מקורה ב"שחור" או ב"שַחַר". כך למשל "בן תשחורת" משמעותו בחור צעיר, ששיערו עדיין שחור וטרם הלבין.
בתרבות

בתת-התרבות הגותית שיער שחור נחשב למאפיין רצוי עקב הסמליות של הצבע השחור. נערות גותיות רבות צובעות את שיערן לשחור או ג'ינג'י.
גלריה

ציור של אישה בעלת שיער שחור
גבר עם שיער שחור
חתול שחור פרווה
הערות שוליים

↑  http://www.blinn.edu/socialscience/ldthomas/feldman/handouts/0203hand.htm טבלת אללים דומיננטיים ורצסיביים. שימו לב שהטבלה אינה ייחודית לאדם בלבד
↑  תורתו של מנדל ותורשת האדם, מט"ח
↑  S. Ito, K. Wakamatsu, Diversity of human hair pigmentation as studied by chemical analysis of eumelanin and pheomelanin, Journal of the European Academy of Dermatology and Venereology: JEADV 25, 2011-12, עמ' 1369–1380 doi: 10.1111/j.1468-3083.2011.04278.x
↑  Herbatint™ Natural Hair Colour Chart
שר החוץ של אוגנדה

שר החוץ של אוגנדה הוא שר אשר אחראי על יחסי החוץ של אוגנדה.
מאז שקיבלה אוגנדה עצמאות מהממלכה המאוחדת בשנת 1962 לאוגנדה היו 24 שרי חוץ.

בין השנים 1962 עד 1964 משרד החוץ היה תחת פיקודו של ראש הממשלה.
רשימת שרי החוץ של אוגנדה

| מספר | שֵׁם | התחלת כהונה | סוף כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מילטון אובוטה | 1962 | 1966 | סאם אודאקה היה שר המדינה בין השנים 1964 - 1966 |
| 2 | סאם אודאקה | 1966 | 1971 |  |
| 3 | ג'ושוע וונאום קיבדי | 1971 | 1973 |  |
|  | פול אטייאנג | 1973 | 1973 | ממלא מקום |
| 4 | מייקל אנדוגה | 1973 | 1974 |  |
| 5 | אליזבת, הנסיכה מטורו | 1974 | 1974 | נסיכה ("באטבי") מממלכת טורו |
| 6 | אידי אמין | 1974 | 1975 | כהונה ראשונה; ג'ומה אוריס כיהן כשר ממלא מקום בתקופה זו |
| 7 | ג'ומה אוריס | 1975 | 1978 |  |
| 8 | אידי אמין | 1978 | 1979 | כהונה שנייה |
| 9 | ג'ומה באשיר | 1979 | 1979 | שר החוץ האחרון תחת שלטון אמין; ברח במהלך מלחמת אוגנדה-טנזניה |
| 10 | אוטמה אלימאדי | 1979 | 1979 |  |
| 11 | גודפרי בינייסה | 1979 | 1979 |  |
| 12 | אוטמה אלימאדי | 1979 | 1980 |  |
| 13 | מילטון אובוטה | 1980 | 1985 |  |
| 14 | ג'ון לווליזה קירונדה | 1985 | 1985 |  |
| 15 | אולארה אוטונו | 1985 | 1986 |  |
| 16 | איברהים מוקיבי | 1986 | 1988 |  |
| 17 | פול סמוגרגר | 1988 | 1994 |  |
| 18 | רוחאקאנה רוגונדה | 1994 | 1996 |  |
| 19 | אריה קטגאיה | 1996 | 2001 |  |
| 20 | ג'יימס וואפהאבולו | 2001 | 2004 | נפטר בתפקיד |
|  | טום בוטיים | 2004 | 2005 | ממלא מקום |
| 21 | סאם קוטסה | 2005 | 2014 |  |
|  | הנרי אורם אוקלו | 2014 | בתפקידו בזמן שסאם קוטסה היה נשיא האספה הכללית של האו"ם | ממלא מקום |
|  | סאם קוטסה | 2015 | הווה |  |
ראו גם

משרד החוץ (אוגנדה)
יחסי החוץ של אוגנדה
הערות שוליים

↑  אודות משרד החוץ של אוגנדה באתר משרד החוץ
שנים עבריות ד'ק' - ד'קצ"ט

שנים עבריות ד'ק' (4100) - ד'קצ"ט (4199) 
התחילו, על פי המסורת המקובלת של מניין השנים בלוח העברי המבוססת על סדר עולם רבה, בשנת 339 והסתיימו בשנת 439 לפי הלוח היוליאני.
אירועים

ד'קי"ט - הלל נשיאה מעביר את הלוח העברי לקביעוּת על פי חשבון, במקום קידוש החודש על פי ראיית הלבנה.
נולדו

ד'קי"ג - רב אשי
ד'קי"ח - הלל נשיאה, דור עשירי להלל הזקן
נפטרו

ד'קי"ג - רבא
שילינג אוגנדי

| --- | --- |
 משתמשים:  אוגנדה אוגנדה
 סמל:  USh
 ISO 4217:  UGX
 יחידות משנה
 1/100:  סנט
 מטבעות ושטרות
 שטרות בשימוש:  1,000, 5,000, 10,000, 20,000 ו-50,000 שילינג
 מטבעות בשימוש:  50, 100, 200 ו-500 שילינג
 בנק מרכזי
 אינפלציה:  6.2%
 בנק מרכזי:  בנק אוגנדה 
 www.bou.or.ug
 → שילינג מזרח-אפריקאי 
 
שִׁילִינְג אוּגַנְדִי הוא המטבע של אוגנדה וההילך החוקי בה. המטבע נכנס לראשונה לשימוש בשנת 1966, אז החליף את השילינג המזרח-אפריקאי, ובשנת 1987 שונה ערכו, ביחס של 100 שילינג ישנים לשילינג חדש אחד. השילינג נחלק ל-100 סנטים, אם כי בפועל, לא נעשה בהם שימוש, בשל ערכו הנמוך של המטבע. סימונו של השילינג (החדש) לפי תקן ISO 4217 הוא UGX.
הבנק המרכזי של אוגנדה מנפיק מטבעות בערכים של 50, 100, 200 ו-500 שילינג ומדפיס שטרות בערכים של 1,000, 5,000, 10,000, 20,000 ו-50,000 שילינג.
היסטוריה

עד שנת 1966 נוהלה המדיניות המוניטרית של אוגנדה על ידי מועצת המטבע המזרח-אפריקאית, אשר הנפיקה את השילינג המזרח-אפריקאי. עם קריסת מועצת המטבע המזרח אפריקאית והקמת בנק אוגנדה, החל בנק אוגנדה להנפיק את השילינג האוגנדי לפי ערכו של השילינג המזרח-אפריקאי. בשנת 1987, בשל אינפלציה גבוהה, החליף בנק אוגנדה את השילינג בשילינג חדש שערכו 100 שילינגים ישנים. שמו של אמנם המטבע לא שונה, אך סימונו שונה מ-UGS ל-UGX.
מטבעות > שילינג ישן

בשנת 1966 הונפקו מטבעות שילינג בעריכים של 5, 10, 20 ו-50 סנט ושל 1 ו-2 שילינגים. אלה נשאו עיצוב דומה למטבעות השילינג המזרח-אפריקאי. המטבעות של 5, 10 ו-20 סנט היו עשויים ארד, מן הצד האחד הופיע ערך המטבע במספר מעל חטים מוצלבים, ומן הצד השני הופיע ערך המטבע במילים וסביבו עיטור מעגלי בצורת ענף. מנגד, המטבעות של 50 סנט ושל 1 ו-2 שילינגים היו עשויים קופרניקל, כאשר מן הצד האחד נוף של עגור כתר לבן-לחיים עם הרים ברקע וסביבו עיטור מעגלי בצורת ענף, ומן הצד השני סמל אוגנדה. ערכי המטבעות, הן במספר והן במילים תפסו מקום משני בעיצובים אלה. המטבע של 2 שילינגים לא הונפק שנית לאחר מכן.
בשנת 1968 הונפק מטבע הנצחה של 5 שילינגים במסגרת תוכנית המטבעות של ארגון המזון והחקלאות. המטבע היה עשוי קופרניקל ונשא הטבעה של פרה ועגל, עם הכיתוב "PRODUCE MORE FOOD" (יצרו עוד מזון) ויום ייסודו של ארגון המזון והחקלאות, 16 באוקטובר. בשנת 1972 הונפק מטבע 5 שילינגים בעל צורת משובע בהרכב ועיצוב דומה לשלושת העריכים הקטנים ממנו, אולם עד מהרה המטבע הוצא מהמחזור להתכה.
בשנת 1976 הוחלפה מתכת הארד, שממנה היו עשויים המטבעות של 5 ו-10 סנטים, בפלדה מצופה נחושת, ומתכת הקופרניקל, שממנה היו עשויים המטבעות של 50 סנט ו-1 שילינג, הוחלפה בפלדה מצופה קופרניקל, כל זאת ללא שינוי של העיצוב.
מטבעות > שילינג חדש

בשנת 1987 הונפקו מטבעות שילינג בעריכים של 1, 2, 5 ו-10 שילינגים. המטבעות של 1 ו-2 שילינגים היו בצורת מתורסר והיו עשויים מפלדה מצופה נחושת. המטבעות של 5 ו-10 שילינגים היו בצורת משובע והיו עשויים מפלדה מצופה ניקל. כל המטבעות נשאו עיצוב דומה: בצד הנושא סמל אוגנדה וערך המטבע במילים, ובצד הערך הופיע ערך המטבע בתוך עיגול ומסביב עיטורי ענפים. מתחת העיגול מופיע במטבעות של 1 ו-2 שילינגים שק מלא, ואילו במטבעות של 5 ו-10 שילינגים סל מלא.
בשנת 1995 הונפק מטבע הנצחה של 200 שילינגים לכבוד יובל לארגון המזון והחקלאות. המטבע היה עשוי סגסוגת אלומיניום-ארד ונשא הטבעה של דג עם הכיתוב "FOOD FOR ALL" (אוכל לכול).
בשנת 1998, בשל האינפלציה, הונפקו מטבעות של 50, 100, 200 ו-500 שילינג, אשר משמשים כיום (2015) במחזור. המטבעות נושאים הטבעות של בעלי חיים המצויים באוגנדה – אנטילופה, פר, אמנון ועגור כתר לבן-לחיים בהתאמה – יחד עם הערך במספר, ובצדם השני סמל אוגנדה עם הערך במילים. המטבע של 50 שילינג עשוי פלדה מצופה ניקל, המטבעות של 100 ו-200 שילינג עשויים קופרניקל והמטבע של 500 שילינג עשוי סגסוגת ניקל ופליז.
| מטבעות השילינג החדש> תמונה.תמונה | מטבעות השילינג החדש> ערך.ערך | מטבעות השילינג החדש> מאפיינים צורניים.קוטר (מ"מ) | מטבעות השילינג החדש> מאפיינים צורניים.מסה (גרם) | מטבעות השילינג החדש> מאפיינים צורניים.הרכב מתכות | מטבעות השילינג החדש> עיצוב.צד הנושא | מטבעות השילינג החדש> עיצוב.צד הערך | מטבעות השילינג החדש> עיצוב.שוליים | מטבעות השילינג החדש> שנת הנפקה לראשונה.שנת הנפקה לראשונה | מטבעות השילינג החדש> שנת הנפקה אחרונה.שנת הנפקה אחרונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 שילינג | 19.85 | 4.3 | פלדה מצופה נחושת | סמל אוגנדה | ערך המטבע בתוך עיגול, עיטורי ענפים, שק מלא | מתורסרים חלקים | 1987 | 1987 |
|  | 2 שילינגים | 24.37 | 8.1 | פלדה מצופה נחושת | סמל אוגנדה | ערך המטבע בתוך עיגול, עיטורי ענפים, שק מלא | מתורסרים חלקים | 1987 | 1987 |
|  | 5 שילינגים | 20.23 | 3.5 | פלדה מצופה ניקל | סמל אוגנדה | ערך המטבע בתוך עיגול, עיטורי ענפים, סל מלא | משובעים חלקים | 1987 | 1987 |
|  | 10 שילינגים | 25.91 | 5.8 | פלדה מצופה ניקל | סמל אוגנדה | ערך המטבע בתוך עיגול, עיטורי ענפים, סל מלא | משובעים חלקים | 1987 | 1987 |
|  | 50 שילינג | 21 | 4 | פלדה מצופה ניקל | סמל אוגנדה | ראש אנטילופה, ערך המטבע במספר | חלקים | 1998 |  |
|  | 100 שילינג | 26.9 | 7 | קופרניקל | סמל אוגנדה | פר אפריקאי | מחורצים | 1998 |  |
|  | 200 שילינג | 24.9 | 8.05 | קופרניקל | סמל אוגנדה | אמנון | חלקים | 1998 |  |
|  | 500 שילינג | 23.5 | 9 | ניקל ופליז | סמל אוגנדה | ראש עגור כתר לבן-לחיים | מחורצים | 1998 |  |
בשנת 2012, לכבוד יובל לעצמאות אוגנדה, הונפק מטבע הנצחה דו-מתכתי בערך 1,000 שילינג. חלקו החיצוני של המטבע עשוי קופרניקל וחלקו הפנימי עשוי סגסוגת ניקל ופליז. המטבע נושא הטבעה של עגור כתר לבן-לחיים עם הכיתוב "COMMEMORATING 50 YEARS OF INDEPENDENCE 1962–2012" (ציון 50 שנים של עצמאות 1962–2012) ומצדו השני סמל אוגנדה.
שטרות > שילינג ישן

בשנת 1966 הדפיס בנק אוגנדה שטרות בעריכים של 5, 10, 20 ו-100 שילינג. השטרות נשאו סימן מים של עץ דקל. ב-1973 הודפסה סדרה חדשה של שטרות, בתוספת שטר של 50 שילינג. שטרות אלה נשאו את דיוקנו של אידי אמין. ב-1979, לאחר בריחתו של אמין, הודפסה סדרת שטרות שנשאה תמונתו של משכן בנק אוגנדה. ב-1982 הודפסה סדרה נוספת שנשאה את מפת אוגנדה ועל גביה סמל המדינה. ב-1983 הודפסה סדרת שטרות בעריכים 50, 100, 500 ו-1,000 שילינג שנשאה את דיוקנו של מילטון אובוטה. בשנת 1986 הונפקה סדרת שטרות בעריכים של 500, 1,000 ו-5,000 שילינג שנשאה את מפת אוגנדה ועל גביה סמל המדינה.
שטרות > שילינג חדש

בשנת 1987 הדפיס בנק אוגנדה שטרות של השילינג החדש בעריכים של 5, 10, 20, 50, 100 ו-200 שילינג. בשל עליית האינפלציה, הודפסו לאורך השנים שטרות בערכים הולכים ועולים. בשנת 1991 שטרות בעריכים של 500 ו-1,000 שילינג, ב-1993 שטר של 5,000 שילינג, ב-1995 שטר של 10,000 שילינג, ב-1999 שטר של 20,000 שילינג, וב-2003 שטר של 50,000 שילינג.
בשנת 2010 הודפסה סדרת שטרות חדשה בעריכים של 1,000, 2,000, 5,000, 10,000, 20,000 ו-50,000 שילינג, המציגים את מורשתה ההיסטורית, הטבעית והתרבותית של אוגנדה. מוטיבים חוזרים בסדרת שטרות זו הם סמל המדינה בצד הפנים, מפת המדינה, איור של קו המשווה ומונומנט העצמאות בגב השטר, וכן דפוסי סלים ומחצלות אוגנדיות וצדודית פנים העוטה כיסוי ראש קרמוג'ונגי משני צדי השטר. סימן המים בשטרות אלה הוא ראש עגור כתר לבן-לחיים. עריכי השטרות מוצגים בשתי שפות: אנגלית וסוואהילי. סדרה זו משמשת עד היום (2015).
| סדרת 2010> תמונת צד הפנים.תמונת צד הפנים | סדרת 2010> תמונת צד הגב.תמונת צד הגב | סדרת 2010> ערך.ערך | סדרת 2010> גודל.גודל | סדרת 2010> עיצוב.צבע שליט | סדרת 2010> עיצוב.צד הפנים | סדרת 2010> עיצוב.צד הגב | סדרת 2010> שנת הדפסה לראשונה.שנת הדפסה לראשונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1,000 שילינג | 130×64 מ"מ | חום | ציורי הסלע בניירו על רקע סוואנה | קובוס שחור-רגל | 2010 |
|  |  | 2,000 שילינג | 135×66 מ"מ | כחול | אנדרטת ספיק על רקע מקורות הנילוס | אמנון | 2010 |
|  |  | 5,000 שילינג | 139×68 מ"מ | ירוק | אנדרטת מלחמת העולם השנייה על רקע רכס רוונזורי | אורג והקן שלו | 2010 |
|  |  | 10,000 שילינג | 142×70 מ"מ | סגול | פסל "מפתח להצלחה" באוניברסיטת קיאמבוגו על רקע מפלי סיפי | עצי בננה | 2010 |
|  |  | 20,000 שילינג | 146×72 מ"מ | אדום | אנדרטת המאה על רקע אגם מכתש נדאלי | תאו | 2010 |
|  |  | 50,000 שילינג | 151×73 מ"מ | צהוב | אנדרטת הפסיעה על רקע יער הגשם בבווינדי | גורילת הרים | 2010 |
| שער חליפין נוכחי עבור שילינג אוגנדי |
| --- | --- |
באתר Google Finance:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר Yahoo! Finance:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר XE.com:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר OANDA.com:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
ראו גם

שילינג
הערות שוליים

↑  The World Factbook (2013)
מטבע 5 סנטים
שרה סורודי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 במרץ 1938 טהראן, איראן 
 פטירה:  2002 (בגיל 63 בערך) ירושלים 
 ענף מדעי:  מזרחנות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת טהראן  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
שרה (סורור) סורודי (1938–2002) הייתה מזרחנית ישראלית, ילידת איראן. חוקרת חשובה של תרבות איראן העממית ושל יהודי איראן. הייתה מרצה בכירה ועמדה בראש החוג ללימודי הודו, איראן וארמניה באוניברסיטה העברית בירושלים.
קורות חייה

שרה (סורור) סורודי נולדה באיראן. היא השלימה תואר ראשון באוניברסיטת טהראן, והמשיכה את לימודיה באוניברסיטה העברית בירושלים לאחר עלייתה לארץ. את תואר הדוקטור שלה קיבלה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בהדרכתו של פרופ' אמין בנאני. הדיסרטציה של סורודי (1972) עסקה בתמורות ובמאפיינים של השירה הפרסית בשנים 1900–1925 לאור המהפכה החוקתית באיראן ב-1906. סורודי ביקשה לעמוד על השפעות הגומלין בין המהפכה לשירה בתקופה זו. לאחר השלמת הדוקטורט שבה ד"ר סורודי לירושלים ונתמנתה למרצה באוניברסיטה העברית. לסורודי היו מחקרים מקיפים בתחום הפולקלור, בייחוד הקשר המחודש בין סיפורי עם ושירי עם לבין התרבות העממית הפרסית. בנוסף בדקה השפעות פולקלוריסטיות על יצירותיהם של מספר משוררים איראניים בני זמננו.
לצד הקריירה האקדמית שלה סורודי שימשה כעורכת חדשות ותוכניות בשעה הפרסית של קול ישראל, והייתה מפקחת על בחינות הבגרות בפרסית מטעם משרד החינוך וכן יועצת משרד החינוך לשילוב מורשת עדות המזרח במערכת החינוך.
לקריאה נוספת

Persian literature and Judeo-Persian culture : collected writings of Sorour S. Soroudi / edited by H.E. Chehabi, Harvard University Press, 2010.
הדה יזון. 2009. "ד"ר שרה ס. סורודי וספרה על ספרות עממית של יהודים דוברי פרסית יוצאי איראן, מרכז אסיה ואפגניסטן", <מאמר ביקורת>, אב"א, 3: עמ' 127–131.
שאול שקד. "שרה (סורור) סורודי: חוקרת יהודי איראן וספרותם העממית", פעמים 91 (תשס"ב), עמ' 188–192.
שנים עבריות ג'ת"ש - ג'תשצ"ט

שנים עבריות ג'ת"ש (3700) - ג'תשצ"ט (3799) 
התחילו, על פי המסורת המקובלת של מניין השנים בלוח העברי המבוססת על סדר עולם רבה, בשנת 62 לפנה"ס והסתיימו בשנת 39 לפי הלוח היוליאני.
אירועים

ג'תשי"ב - יוליוס נעשה לקיסר ברומי.
נולדו

ג'תשי"ג - רבן יוחנן בן זכאי, תנא.
ג'תש"ך - ישו.
ג'תש"ס - רבי עקיבא, תנא.
הערות שוליים

↑  צמח דוד, חלק ראשון, שנת ג' אלפים תשיב
↑  צמח דוד, חלק ראשון, שנת ג' אלפים תשיג
↑  סדר הדורות, שנת ג' אלפים תרע"א, לדעת יוחסין מאמר ה' זמן ו' (לדעות אחרות נולד בזמנים שונים).
היסטוריה של עם ישראל
שרלוטנבורג-וילמרסדורף

שרלוטנבורג-וילמרסדורף (בגרמנית: Charlottenburg-Wilmersdorf) הוא רובע במערבה של ברלין, אחד מ-12 הרבעים המרכיבים את בירת גרמניה. בסוף 2009 חיו בו כ-320,000 איש.
הרובע נוצר כתוצאה מאיחוד של השכונות וילמרסדורף, שרלוטנבורג וחמש שכונות נוספות לרובע אחד בעקבות רפורמת השכונות של ברלין ב-2001. גבולותיו הם: במערב - שפנדאו, בצפון - רייניקנדורף, במזרח - מרכז ברלין וטמפלהוף-שנברג, ובדרום שטגליץ-צלנדורף.
חלוקה פנימית

עם חלקיו של הרובע, שקודם לאיחוד היו ישויות עצמאיות, נמנות השכונות:
שרלוטנבורג - משכנו של הארמון הגדול ביותר בברלין; בשכונה זו מתגוררים למעלה משליש מתושבי הרובע.
וילמרסדורף (Wilmersdorf)
שמארגנדורף (Schmargendorf)
גרונוולד (Grunewald)
וסטנד (Westend)
שרלוטנבורג-נורד (Charlottenburg-Nord; שרלוטנבורג-צפון)
האלנזה (Halensee)
אתרים

דויטשה אופר ברלין
ארמון שרלוטנבורג
האצטדיון האולימפי של ברלין
תחנת הרכבת ברלין גן החיות
שרלוטנבורג-וילמרסדורף חולק עם הרובע השכן, שטגליץ-צלנדורף, את יער גרונוולד.
פסל לזכרו של קמל אלטון, שהתאבד בקפיצה מבניין עקב הכוונה לגרש אותו בחזרה לטורקיה, בשנת 1983.