על הדרך עץ עומד
שירו של מאנגר > תרגומים > תרגומים לעברית

השיר זכה למספר תרגומים לעברית, שכולם הותאמו למנגינה המוכרת של פיליפ לסקובסקי: לאה גולדברג (תרגומה נקרא בשם "זמר" ונתפרסם בגיליון "דבר לילדים" ב-3 בנובמבר 1938), יעקב אורלנד, מרדכי סבר, בנימין טנא, נעמי שמר, מרדכי אמיתי ונתן יונתן. תרגומיהם של טנא ויונתן גם זכו ללחנים חדשים. במרבית התרגומים נקרא השיר "על הדרך עץ עומד". תרגום נוסף של השיר, העונה לשם "שיר על עץ" חובר על ידי שמואל פישר ובוצע על ידי יפה ירקוני וע"י עפרה חזה.
הידוע והאהוב בתרגומים הוא של נעמי שמר. תרגום זה, שגם זכה לביצועים רבים, נכתב בשנת 1973 עבור תוכנית הרדיו "דוֹ רֶה וּמִי עוֹד", שהוקדשה לשירי יידיש מתורגמים, לבקשת חברתה של שמר, המפיקה דליה גוטמן. בתרגום זה נקודה ייחודית, שבה הוא שונה מכל המתרגמים האחרים. במקור כתב מאנגר: "דריַי קיין מזרח, דריַי קיין מערב, / און דער רעשט קיין דרום", כלומר: שלוש (ציפורים פנו) מזרחה, שלוש מערבה; והנותרות – דרומה. שמר שינתה את סדר רוחות השמיים וכתבה: "אל דרום ומערב / ואולי מזרחה". לכאורה מדובר בשינוי פעוט, שאולי מתחייב מצורכי החריזה, אך בולטת משמעותו הנסתרת: הבלטת הפנייה למזרח, לארץ ישראל.

הביצוע המפורסם של תרגום זה הוא של צילה דגן, ששרה אותו באותה תוכנית הרדיו "דו רה ומי עוד", שהוקלטה בבית המורה בתל אביב ב-1973. בין הביצועים נוספים לתרגומה של שמר: ביצוע הרמוני של מיקי קם, מירי אלוני ועליזה רוזן, בתוכנית בטלוויזיה הישראלית בשנות ה-70; עוזי חיטמן וחיים משה בדואט, מלווים בתזמורת צה"ל בניצוחו של זיקו גרציאני; ותמר גלעדי (כלתה של נעמי שמר) בביצוע בלוזי מתוך התקליט "בלוז לנעמי" (2011).
בין השנים 1945–48 תורגם השיר על ידי יעקב אורלנד.
תרגומו של בנימין טנא, שנכתב לא יאוחר מתחילת שנות ה-60 והתפרסם ב-1965 ב"מעריב" וב-1967 ב"על המשמר", נעשה גם הוא על פי המנגינה המוכרת של לסקובסקי, אך הגרסה שלו זכתה בתוך זמן קצר לשני לחנים חדשים. בשנת 1972 הלחינה את השיר דפנה אילת עבור צוות הווי תותחנים. ביצוע זה לא נכלל באף תקליט (הוא השתמר בהקלטה מתוך הופעה שנערכה באותה שנה בבית המורה בתל אביב). שנתיים לאחר מכן זכה השיר שוב ללחן חדש, הפעם מאת בני נגרי, ובוצע בפי ריקי גל בפסטיבל שירי משוררים לילדים בשנת 1974.
תרגומו של נתן יונתן זכה אף הוא ללחן חדש, שחיבר נחום היימן.
עוד תורגם השיר על ידי מרדכי אמיתי ("על הדרך עומד עץ") וכן על ידי מרדכי סבר ("על אֵם דרך עץ עומד") – תרגום שפורסם בעיתון "דבר" לרגל ביקורו של איציק מאנגר בישראל ב-1961. אשני בתים מן השיר תורגמו על ידי אידוב כהן והתפרסמו בעיתון "היום" לרגל מותו של מאנגר.
להלן ארבעת הבתים הראשונים בשיר בתרגומים העבריים השונים:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| זֶמֶר (לאה גולדברג) עֵץ עוֹמֵד עַל אֵם־דְּרָכִים וְכוֹפֵף צַמֶּרֶת: עָפוּ כָּל הַצִּפֳּרִים אֶל מַלְכוּת אַחֶרֶת. לַמִּזְרָח, לַמַּעֲרָב, עָפוּ מִן הַיַּעַר, וְנִשְׁאַר הָעֵץ בּוֹדֵד, עֵץ מֻפְקָר לַסַּעַר. לְאִמִּי אָמַרְתִּי כָּךְ: ”אָנָּא, תְּנִינִי, אִמָּא, וּמִיָּד אֶהְיֶה צִפּוֹר וְכָנָף אֲרִימָהּ. עַל הָעֵץ אֵשֵׁב לִי פֹּה, אֲזַמֵּר לוֹ זֶמֶר, אֲנַחֲמֶנּוּ בְּחָרְפּוֹ בִּנְגִינָה קוֹסֶמֶת.” הִיא עָנְתָה לִי: ”אַל־נָא, בְּנִי!” וְדִמְעָה הִזִּילָה: ”עַל הָעֵץ בְּחֹרֶף קַר – עוֹד תִּקְפָּא, חָלִילָה.” וְאָמַרְתִּי לָהּ: ”אִמִּי, צַר לִי עַל עֵינַיִךְ!” וּבִן־רֶגַע – רְאוּ! – אֲנִי עוֹף יְפֵה־כְּנָפַיִם. וּבוֹכָה הִיא: ”אִיצִיק, בְּנִי, עַל רֹאשִׁי עֲטֶרֶת! קַח מִטְפַּחַת, כִּי נָשְׁבָה רוּחַ מְקָרֶרֶת. קַח מְעִיל – הַחֹרֶף קַר, הִשָּׁמֵר מֵחֹלִי. עַרְדָּלַיִם, בֵּן יָקָר, אוֹי לִי וַאֲבוֹי לִי! קַח גַּם אֶת הַגּוּפִיָּה, שָׁטְיָא, תִּלְבְּשֵׁנָה כְּדֵי שֶׁלֹּא תָּעוּף מִכָּאן אֶל אֶרֶץ שֶׁאֵינֶנָּה!” לֹא אוּכַל לָטוּס בִּיעָף – אֵיךְ כָּנָף אֲרִימָהּ? עַל צִפּוֹר רַכַּת־כָּנָף מָה הִכְבַּדְתְּ, אִמָּא. וּבְעֶצֶב אֶסְתַּכֵּל, אִמָּא, בָּעֵינַיִם: לֹא נָתְנָה אַהֲבָתֵךְ לִי לִפְרֹשׂ כְּנָפַיִם. |  על הדרך עץ עומד  (נעמי שמר)    עַל הַדֶּרֶך עֵץ עוֹמֵד  צַמַּרְתוֹ תָּשׁוּחַ  עָזָבוּהוּ צִפֳּרָיו  לְאַנְחוֹת-הָרוּחַ    אֶל דָּרוֹם וּמַעֲרָב  וְאוּלַי מִזְרָחָה  רַק הָרוּחַ תְּלַטֵּף  צַמַּרְתוֹ שֶׁשָּׁחָה    אֶל אִמִּי אֱנִי אוֹמֵר  – "נָא הַקְשִׁיבִי אִמָּא,  אַף אֲנִי צִפּוֹר אֶהֱיֶה  וְכָנָף אָרִימָה    אֶל הָעֵץ אָעוּפָה לִי  לֹא אָנוּד מִמֶּנּוּ  אֲצַיֵּץ לִי שִׁיר עָלִיז  וְאֲנַחֲמֵנוּ" |  על הדרך עץ עומד  (בנימין טנא)    עַל הַדֶּרֶך עֵץ עוֹמֵד,  הוּא עוֹמֵד שָׁחוּחַ.  צִפֳּרֵי הָעֵץ כֻּלָּן  נִתְפַּזְּרוּ בָּרוּחַ.    לְמִזְרָח, לְמַעֲרָב,  וְיִתְרָן הִדְרִימוּ.  וְהָעֵץ הֻפְקַר בָּדָד  לְסוּפוֹת יָהִימוּ.    אָז לְאִמָּא סַחְתִּי כָּך:  "תְּנִי, אִמִּי, אַל פַּחַד,  וּבִן-רֶגַע אֵהָפֵךְ  לְצִפּוֹר פּוֹרַחַת.    וְאֵשֵׁב לִי עַל הָעֵץ  וּמִזְמוֹר אַנְעִימָה.  לוֹ בַּחֹרֶף נֶחָמָה  הוּא יְהִי, הוֹי אִמָּא".   |  על הדרך עץ עומד  (נתן יונתן)    עַל הַדֶּרֶך עֵץ עוֹמֵד  שָׁם עוֹמֵד כָּפוּף הוּא,  צִפֳּרֵי-הָעֵץ כֻּלָּן  מִתּוֹכוֹ יָעוּפוּ.    לַמִּזְרָח, לַמַּעֲרָב,  לַדָּרוֹם, פָּרָחוּ.  אֶת הָעֵץ, לַסְּעָרָה,  לְבַדּוֹ זָנָחוּ.    "אִמָּא, אַל תַּפְרִיעִי אַתְּ",  לָהּ אָמַרְתִּי כָּכָה,  "אָז אִמִּי, בְּרֶגַע-קָט  כְּצִפּוֹר אֶפְרָחָה.    עַל הָעֵץ אֲנִי אֵשֵׁב  וְאוֹתוֹ אָנִיעַ  כָּל הַחֹרֶף אֲיַשֵּׁן  בְּנִגּוּן מַרְגִּיע".   |  על הדרך עץ עומד  (יעקב אורלנד)    עַל הַדֶּרֶך עֵץ עוֹמֵד,  שַׁח הוּא וְנִדָּף הוּא,  כָּל הַצִּפָּרִים בָּעֵץ  מִקִּנָּם כְּבָר עָפוּ.    עָפוּ קֶדֶם, עָפוּ יָם,  וְהִרְחִיקוּ שׂוּחַ,  וְיָתֹם נִשְׁאָר הָעֵץ  וּמֻפְקָר לָרוּחַ.    אָז אֲנִי לְאִמָּא שָׂח:  "לוּ הִפְנֵית עֵינַיִם,  וְהָפַכְתִּי לִי מִיָּד  לְצִפֹּר-כְּנָפַיִם.    עַל הָעֵץ אֵשֵב לִי שָׁם,  בֵּין עַנְפֵי הָאֹרֶן,  וְאַרְדִּים אוֹתוֹ בְּשִׁיר,  בְּנִגּוּן שֶׁל חֹרֶף."   |  על אם דרך עץ עומד  (מרדכי סבר)    עַל אֵם דֶּרֶך עֵץ עוֹמֵד  וְלָאָרֶץ שָׁח הוּא  צִפֳּרֵי הָעֵץ כֻּלָּן  עָפוּ וּפָרָחוּ.    הִתְפַּזְּרוּ לָעֲבָרִים  וְהָעֵץ הִשְׁאִירוּ, -  לְבָדָד הֵן אֶת הָעֵץ  לַסּוּפָה הִפְקִירוּ.    - שִׁמְעִי, שַׂחְתִּי לְאִמִּי:  אִם לֹא תַּפְרִיעִינִי -  חַת וּשְׁתַּיִם וַאֲנִי  עוֹף-כָּנָף הִנֵנִי!    עַל הָעֵץ אֵשֵׁבָה לִי  וּבַחֹרֶף, אִמָּא  אֲעַרְסֵל אוֹתוֹ בִּדְמִי  וְשִׁירִים אַנְעִימָה...   |  על הדרך עומד עץ  (מרדכי אמיתי)    עַל הַדֶּרֶך עוֹמֵד עֵץ,  עוֹמֵד הוּא שָׁחוֹחַ,  כָּל הַצִּפָּרִים מֵעֵץ  כְּבָר פָּרְחוּ פָּרֹחַ.    שָׁלֹש – קֵדְמָה, שָׁלֹש – יָמָהּ  דָּרוֹמָה - כָּל הַשְּׁאָר  וְהָעֵץ נִשְׁאַר בּוֹדֵד  לַסּוּפוֹת מֻפְקָר.    לְאִמִּי אַגִּידָה אָז:  "אִמָּא רְחִימָאִית,  תְּנִינִי וְאֶהֱפֹךְ צִפּוֹר  כַּאן, אַחַת וּשְׁתַיִם"    "וְאֵשֵב לִי עַל הָעֵץ  וְאָשִׁיר מִזְמוֹר לוֹ  וְעַרְשׂוֹ אָנִיעַ לוֹ  חֹרֶף עַד יַעֲבֹר לוֹ." | שיר על עץ (שמואל פישר) שיר על עץ, עץ בודד, עץ שיקמה ברוח. כל ציפור, כל אדם בצילו ינוח. כל אדם בערבה את העץ יודע, אין שני לו במדבר הוא ידיד ורע. כי העץ כאם טובה עת יפרוש כנפיים, הוא מגן מכל פיגעי ארץ ושמיים. אמא, עץ מה טוב לבנך על בירכיו לכרוע ואמצא פה בחיקו אושר ומרגוע. ויצוא יצא הבן אל מרחבי הנגב בזיעת אפיו הישקה רגב אחר רגב בקיריה הרחוקה אם זקנה אוהבת אל בנה בערבה מיכתבה כותבת "הישמר בני היקר ממוקש ותייל, אלוהים ישמור אותך מצינת הליל, עטוף סוודר וצעיף, גוזלי ברוח, בירכתי שלוחה לך, בצל העץ תנוח". ובפרוץ ליל קרבות, ליל דמים וסער, מול האופל, מול הליל, יעמוד הנער את העץ היקר יד אויב עוקרת והבן שוב קורא מאימו איגרת: "אל יאוש גוזלי, צוו זה מגבוה, גם עצים וגם תיקווה עוד תוסיף לנטוע. על אפה וחמתה של יד זו הפושעת, עוד יצמח בערבה עץ חיים ודעת" |