stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוטה פריס
ביוגרפיה > אלופת אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט בשנת 2010 זכתה פריס בשתי מדליות זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:23.27 דקות, לפני אופלי-סיריל אטיין מצרפת 8:24.00 דקות ופדריקה פלגריני מאיטליה 8:24.99 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:59.13 דקות, לפני גריין מרפי מאירלנד (16:02.29 דקות) וגרסיה 16:05.08 דקות. בנוסף, היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.10 דקות, אחרי אדלינגטון 4:04.55 דקות ואטיין (4:05.40 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה פריס בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:49.59 דקות, לפני זיגלר (15:55.60 דקות) ושואנשו לי מסין (15:58.02 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:18.20 דקות, אחרי אדלינגטון (8:17.51 דקות) ולפני זיגלר (8:23.35 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.68 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:39.74 דקות.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה פריס במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.98 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:23.86 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 8:21.89 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 3:37.45 דקות.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר אותה שנה זכתה פריס במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:10.99 דקות, אחרי לוריין בויל מניו זילנד (8:08.62 דקות) ולפני קלואה סוטון מארצות הברית (8:15.53 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 9 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.17 דקות, במקום 11 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:05.67 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:47.04 דקות, כשחיינית ראשונה היא שחתה תוצאה של 1:55.93 דקות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה ספרד ביולי 2013 זכתה פריס בשתי מדליות כסף, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:16.32 דקות, אחרי קייטי לדקי מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 8:13.86 דקות, ולפני לוריין בוייל שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 8:18.58 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אירופה חדש של 15:38.88 דקות, תוצאה טובה משיא העולם בן 6 השנים של קייט זיגלר מארצות הברית (15:42.54 דקות), אך קייטי לדקי שהקדימה אותה קבעה שיא עולם חדש של 15:36.53 דקות ולפני לוריין בויל שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 15:44.71 דקות.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי
כונדרודיט

| --- | --- |
כונדרודיט עם מגנטיט
כונדרודיט עם מגנטיט
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Mg,Fe2+)5(SiO4)2(F,OH)2)
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  בדרך כלל משובץ כגרגירים. הגבישים קטנים, פריזמתיים, מרובי פאות ומעוגלים באורך של עד עשרה סנטימטרים
 צבע:  בדרך כלל צהוב, אך גם חום, חום אדמדם או אדום
 ברק:  זגוגי עד דמוי שרף
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  טובה בכיוון אחד המקביל לבסיס, אם כי קשה להבחין בה
 שבירה:  בלתי שווה עד דמוית קונכייה
 קשיות:  6.5-6 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.2-3.1
 שרטוט:  לבן אפרפר
 מידע נוסף:  קיימים גבישים תאומים. דגימות מסוימות של המינרל פלואורסצנטיות בגוון צהוב בקרינת על סגול.
 מינרלים נלווים:  ספינל, קלציט, דיופסיד, ביוטיט, סרפנטין, הומיט, פורסטריט, וולאסטוניט, מונטיצ'ליט, מגנטיט וגרוסולאר
כונדרודיט  הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) של ברזל ומגנזיום, המכיל גם פלואור והידרוקסיל, והשייך לקבוצת המינרלים "קבוצת ההומיט".
תכונות

נוסחת המבנה הכימי של כונדרודיט היא Mg,Fe2+)5(SiO4)2(F,OH)2). הכונדרודיט הוא המינרל הנפוץ ביותר מבין המינרלים של קבוצת ההומיט, קבוצה של מינרלים המאופיינים במבנה המשלב שכבות של סיליקטים ותחמוצות. לשכבות הסיליקטים יש מבנה כשל המינרל אוליבין ולשכבות התחמוצת יש מבנה דמוי המינרל ברוסיט (Mg(OH)2). במקרה של הכונדרודיט יש שתי שכבות של אוליבין בין שכבות הברוסיט (להומיט שנתן את שמו לקבוצה יש שלושה). הכונדרודיט יוצר תמיסה מוצקה עם המינרל אלגנייט.
הכונדרודיט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית מונוקלינית רגילה  2/m\  וחבורת סימטריות מרחבית P21/b. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=7.84‏, b=4.73Å‏, c=10.25Å, וגודל זווית β הוא 109°.
הכונדרודיט מופיע בטבע בדרך כלל בדרך כלל משובץ כגרגירים. הגבישים, הנדירים בדרך כלל, קטנים, פריזמתיים, שטוחים, מרובי פאות, חסרי סימטריה ברורה ומעוגלים באורך של עד עשרה סנטימטרים. גבישים תאומים נפוצים. הכונדרודיט נשבר באופן בלתי שווה. הקשיות של המינרל בינונית, 6 -6.5 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 3.15.
אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדם השבירה של הכונדרודיט נע בין 1.592 ל-1.67. גבישי הכונדרודיט שקופים עד שקופים למחצה וצבעם הוא בדרך כלל צהוב בהיר עד צהוב, אך גם חום, חום אדמדם או אדום. המינרל ניחן בפליאוכרואיזם חלש. מכיוון אחד נראה המינרל חסר צבע, בגוון צהוב חיוור מאוד עד צהוב, מכיוון שני חסר צבע עד צהוב-ירוק. מכיוון שלישי חסר צבע עד ירוק חיוור. רוב דגימות המינרל פלואורסצנטיות בגוון כתום בקרינת על-סגול, כאשר הקרינה חזקה מעט יותר בתגובה להקרנה באורכי גל קצרים. שינוי זה נובע כנראה מנוכחות יוני הברזל המחליפים את המגנזיום.
המינרל נתגלה לראשונה ב-1817 בסומה (Monte Somma) במחוז קמפניה, שבאיטליה. מקור שם המינרל מיוונית ופירושו "גרגיר", רמז לתצורה הנפוצה של כגרגירים בודדים בתוך מסת אם.
שימושים

השימוש העיקרי בכונדרודיט הוא במכירה בחנויות לאספנים, אם כי קיימים גם אבני חן מחיתוך גבישים של כונדרודיט, אבל השימוש בהם נדיר.
מקור ותפוצה

הכונדרודיט הוא מינרל נדיר למדי, למרות היותו המינרל הנפוץ ביותר בקבוצת ההומיט. הכונדרודיט מצוי בדרך כלל בסלעי גיר וסלעי דולומיט שעברו התמרה אזורית והתמרת מגע במפגש עם סלעיים פלוטוניים פלסיים או אלקליים. כמו כן בסלעים כדוגמת סקארן, קרבונטיט וסרפטיניט, וכן בעורקים הידרותרמיים במיוחד אם כתוצאה תהליך המטאסומטיזם חדרו לסלע תמיסות המכילות ברזל, בורון ופלואור.
מקומות בהם ניתן למצוא הכונדרודיט כוללים את הר מונטה סומה (Monte Somma) שסמוך להר הגעש וזוב שבמחוז קמפניה, שבאיטליה (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה); פארגאס (Pargas) בפינלנד; לה שיפל (Le Chipal) במחוז ווז' שבצרפת; אתר המינרלים של פרנקלין במחוז ססקס (Sussex) בניו ג'רזי, ומכרה לייקשור (Lakeshore) במחוז פינאל (Pinal), באריזונה שבארצות הברית; ובהנדארה (Bhandara) במדינת מהאראשטרה שבהודו.
לקריאה נוספת

Deer, W. A., Howie, R. A., and Zussman, J., 1997, Rock-forming minerals: Volume 1A, Second Edition, Orthosilicates. The Geological Society, Bath, UK. ISBN 1897799888
הערות שוליים

↑  הר געש קדום שפסגתו קרסה לפני כ-17 אלף שנה בפעילות געשית, ובמרכז הקלדרה שנוצרה מצוי החרוט הגעשי של הר הגעש וזוב
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
לפל (מחוז משנה)

מחוז משנה לפל (בבלארוסית: Лепельскі раён; ברוסית: Ле́пельский райо́н) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז ויטבסק שבצפון בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר לפל.
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה לפל 35,367 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2016 נמנו במחוז המשנה 33,151 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 89.55% בלארוסים, 7.79% רוסים, 1.64% אוקראינים ו-1.02% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (62.88%) ורוסית (35.7%).
לוג (יחידת מידה)

לוג היא מידה מקראית קדומה למדידת נוזל, ומוזכרת פעם אחת בתורה, למדידת השמן למנחת מצורע עני (ויקרא, י"ד, כ"א) "וְאִם דַּל הוּא וְאֵין יָדוֹ מַשֶּׂגֶת וְלָקַח כֶּבֶשׂ אֶחָד אָשָׁם לִתְנוּפָה לְכַפֵּר עָלָיו וְעִשָּׂרוֹן סֹלֶת אֶחָד בָּלוּל בַּשֶּׁמֶן לְמִנְחָה וְלֹג שָׁמֶן". ועל פי רש"י היא המידה הקטנה ביותר המוזכרת בתורה.. הלוג הוא 6 ביצים שהם רבע הקב, (קב = 24 ביצים).
לוג במידות זמננו

בשיעור הלוג במידות הנוהגות בימינו, נחלקו פוסקי ההלכה, מחלקותם נובעת ממחלוקת שורשית בשיעור הביצים, האם נתקטנו מכמות שהיו בזמן חז"ל או לא.
דעת הרב חיים נאה שהביצים הן באותו גודל כפי שהיו בזמן חז"ל, ולפיכך מידת הלוג הוא 345.6 מיליליטר (סמ"ק), לדעת החזון איש הביצים נתקטנו, ומידת הלוג הוא 597.2 מ"ל/סמ"ק.
דינים שנמדדים ביחידות לוג

מקווה מי גשמים שמידתו קטנה מ-40 סאה נפסל אם נפלו לתוכו 3 לוגים מים שאובים.
בסממני הקטורת היו נותנים מלח סדומית, בשיעור לוג (רבע הקב).
מידת רביעית שנזכרת רבות בתלמוד, הכוונה לרביעית ממידת הלוג.
מנורת בית המקדש הצריכה חצי לוג שמן לנר ליום, ובסך הכל שלושה לוגים וחצי ליום.
לדעת חכמים במעשה השקאת הסוטה צריך הכהן למלא חצי לוג מים מן הכיור להשקותה .
הערות שוליים

↑  רש"י, מנחות פט א
↑  החשבון הוא כך: לרב חיים נאה שיעור ביצה הוא לפי ביצה של ימינו 57.6 סמ"ק, ולוג הוא 6 ביצים, ולחזון איש שיעור הביצה שהיה בזמן חז"ל גדול יותר מימינו והוא 99.52 סמ"ק.
↑  מנחות פח, ב; רמב"ם כלי המקדש א, יז. תמידין ומוספין ג, יא
↑  סוטה טו, ב
| מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה |
| --- | --- | --- |
| מידות אורך | אצבע • סיט • טפח • זרת • אמה • ריס • מיל • פרסה |  |
| מידות נפח | כור • לתך • איפה • סאה • הין • עשרון • קב • לוג • מלוא לוגמיו • רביעית • כביצה • ככותבת • כגרוגרת • כזית • משורה • קורטוב • כעדשה |  |
| מידות מטבעות | כיכר של קודש • כיכר של חול • מנה • דינר זהב • סלע • שקל • זוז (דינר כסף) • סלע מדינה (טרפעיק) • מעה • פונדיון • איסר • מסמס • קונטרק • פרוטה |  |
| מידות שטח | בית כור • בית לתך • בית סאה • בית קב • בית רובע |  |
| מידות זמן | חלק • שיתין נשמין • תוך כדי דיבור • כדי אכילת פרס • כדי הילוך • שעה זמנית • מעת לעת |  |
ליל הרוח הגדולה

איור של מספר אוניות שאבדו ליד ליברפול עקב הסערה
ליל הרוח הגדולה (באנגלית: Night of the Big Wind, באירית: Oíche na Gaoithe Móire) הוא כינויה של סערה עזה, שפקדה את אירלנד ובריטניה החל מה-6 בינואר 1839. היא נחשבה לקשה ביותר שפקדה את אירלנד מזה 300 שנים. היא גרמה ל-250 עד 300 מקרי מוות (לפי גרסה אחרת – עד 800) ולנזק כבד ביותר ברכוש.
הסערה

הסערה התפתחה לאחר פרק מזג אוויר יוצא דופן. שלג כבד, נדיר באירלנד, ירד ברחבי המדינה בליל ה-5 בינואר. בבוקר 6 בינואר באה במקומו חזית חמה אטלנטית, שהביאה לפרק זמן של רגיעה מוחלטת עם כיסוי עננים צפוף וסטטי. במהלך היום הטמפרטורות עלו הרבה מעל הממוצע העונתי שלהן, וכתוצאה מכך נמס השלג במהירות. לאחר מכן שקע אטלנטי עמוק החל לנוע לכיוון אירלנד, ויצר חזית קרה כאשר התנגש באוויר החם מעל היבשה, והביא לרוחות חזקות וגשם כבד. דיווחים ראשונים על מזג אוויר סוער הגיעו בסביבות הצהריים, והסערה נעה לאט ברחבי האי במשך היום, וצברה כוח תוך כדי תנועתה, עד לעוצמה של הוריקן בדרגה שלוש. היא נעה מזרחה מאירלנד, עם משבי רוח במהירות של יותר מ-100 קשר (185 קילומטר לשעה) לפני שעברה דרך צפון אנגליה לאירופה היבשתית, שם התפוגגה לבסוף ב-7 בינואר.
נזקים

נזק חמור לרכוש נגרם, במיוחד בקונכט, אך גם באלסטר ובצפון לנסטר. לחמישית עד רבע מכלל המבנים בעיר הבירה דבלין נגרם נזק – החל מחלונות שבורים, עבור בגגות שהועפו וכלה בהרס מוחלט. אפילו מבנים בנויים היטב ניזוקו מבנית, כולל מפעלים חדשים וקסרקטיני צבא. גגותיהם של מספר בתים כפריים גדולים הועפו. בבתי העניים, שנבנו בצורה גרועה, הנזק היה חמור יותר ורבים מהם נהרסו כליל. נמצא כי 4,846 ארובות הועפו ממקומן ברחבי אירלנד. חלק ניכר מהנזק ביבשה נגרם על ידי נחשול סערה שהסיע כמויות גדולות של מי ים לפנים הארץ, וכתוצאה מכך התרחשו הצפות נרחבות. הנהרות שאנון וליפי עלו על גדותיהם. רבבות נותרו חסרי בית. החוויה האנושית הקשה הוחמרה על ידי חוויית החושך שליווה אותה, שכן הרוחות העזות כיבו כל מנורה ונר בדרכן.
ציפורים במספר ענק ניספו. ראשי בקר וכבשים רבים נהרגו או קפאו למוות. ערימות רבות של חציר ותירס אבדו בסערה, וכתוצאה מכך נגרם רעב חמור בקרב בעלי החיים בחודשים שלאחר מכן. כרבע מיליון עצים נעקרו או נפגעו קשה.
42 אוניות נהרסו, רובן לאורך החוף המערבי הפחות מוגן של אירלנד, בעודן מנסות ללא הצלחה לשוט מחוץ לסערה. רוב הנפגעים שתועדו היו בין יושבי האוניות שטבעו. אחרים מתו כתוצאה מפגיעת הריסות של מבנים.
גם העיר ליברפול שבחוף המערבי של בריטניה סבלה קשות ונגרמו בה נזקים מבניים רבים עקב הרוחות החזקות. 120 בני אדם נהרגו בה לבדה. שתי אוניות גדולות אבדו, ואגב כך נגרם נזק בשווי של לפחות 500,000 לירות (שווה ערך ל-52.2 מיליון לירות ב-2020).
הסערה בפולקלור

ליל הרוח הגדולה הפך לחלק מהפולקלור האירי. שררה אמונה עממית שיום הדין יתרחש בחג ההתגלות, 6 בינואר. לכן גרמה הסערה הקשה לרבים להאמין שסוף העולם הוא קרוב.
ב-1908 נחקק בממלכה המאוחדת חוק פנסיית הזקנה (אנ'), שאפשר קבלת פנסיה לבני 70 ומעלה, אך לאירים רבים שנולדו לפני חקיקת חוק רישום לידות ומוות ב-1863 לא היה תאריך לידה ידוע. אחת הדרכים שנמצאו כדי להתמודד עם מצב זה הייתה הצגת השאלה האם האדם הנדון זכר את ליל הרוח הגדולה.
ראו גם

השיטפון בים הבלטי (1872)
מארק ואלס

מארק ואלס גונסאלס (בקטלאנית-ספרדית: Marc Vales González; נולד ב-4 באפריל 1990) הוא כדורגלן אנדורי המשחק באתלטיק ליידה מהליגה הספרדית השלישית בעמדת הבלם וכקשר אחורי לסירוגין.
קריירה

ואלס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סנטה ג'וליה. בהמשך ואלס שיחק בפ.צ. אנדורה, סבאדל ב', איביזה ב', בינפאר ואתלטיקו מונסון.
בקיץ 2011 חתם באתלטיקו בלארס. שנה לאחר מכן חתם בריאל מדריד ג'. בהמשך הוא חזר לפ.צ. אנדורה ושיחק גם בריאל סרגוסה ב' ול'הוספיטלט.
ב-5 באוגוסט 2016 חתם בSJK מליגת העל הפינית. כעבור 3 חודשים האריך את חוזהו בשנתיים נוספות. בסיום עונת 2016 זכה עם הקבוצה בגביע הפיני.
ב-24 ביולי 2018 ואלס חתם בסנדפיורד מליגת העל הנורווגית.
בינואר 2022 עזב את אירופה וחתם בקדה דארול אמאן מליגת העל המלזית.
ב-26 במרץ 2008 ואלס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנדורה בהפסד 3-0 נגד לטביה.
תארים

הגביע הפיני: 2016
מארק הרליק

| --- | --- |

הרליק בכנס קומיק-קון, סן דייגו 2019
 לידה:  5 ביוני 1951 (בן 73) המילטון, טקסס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 בן או בת זוג:  ספנסר קיידן (2004–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרקוס פרנק (מארק) הרליק (באנגלית: Marcus Frank "Mark" Harelik; נולד ב-5 ביוני 1951) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ומחזאי יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה

הרליק נולד בעיר המילטון שבטקסס.
ב-1987 עבר ללוס אנג'לס. בשנת 1990, הופיע לראשונה בקולנוע בסרט הקומדיה "A Gnome Named Gnorm" בתור בלש. ב-1994, דיבב את דמותו של לורד רוג'רס בסרט "סוד הממלכה הקסומה". בשנת 1997, שיחק את דמותו של מילוס בסדרה "סיינפלד". ב-1998, שיחק ב"מסע בין כוכבים: וויאג'ר".
ב-1999 שיחק בקומדיה השחורה "בחירות או לא להיות" וגילם את מנחה הטלוויזיה הידוע מייק וולאס בסרט הטלוויזיה "Hefner: Unauthorized".
ב-2001 השתתף בסרט המדע הבדיוני "פארק היורה 3" בתור בן הילברנד, בן זוגה של אמנדה קירבי (טיה ליאוני) והוא הופיע רק בפתיחה.
ב-2004 השתתף בקומדיה "Eulogy" בתור ברט. ב-2006, שיחק בסרט "והזוכה הוא..." והתארח בפרק בסדרה "האנטומיה של גריי".
בין השנים 2007–2008, שיחק ב"המפץ הגדול", את דמותו של ד"ר אריק גייבלהאוזר.
בשנת 2010, שיחק את דמותו של הרופא בסדרה "שובר שורות".
ב-2013 שיחק בסרט "42", המבוסס על חיי שחקן הבייסבול ג'קי רובינסון, השחקן השחור הראשון בקבוצה MLB.
-2015 שיחק בסרט "טרומבו" בכיכובו של בריאן קראנסטון, ובסרט "זה לא מצחיק". בנוסף, התארח בסדרת הטלוויזיה "הנותרים".
בין השנים 2016–2019, שיחק את דמותו של אלוהים בסדרה "פריצ'ר".
ב-2017 שיחק בדרמת הספורט "קרב המינים", מאת צמד הבמאים ג'ונתן דייטון וואלרי פאריס, בתפקיד שחקן הבייסבול האנק גרינברג.
בשנת 2018, שיחק את דמותו של גורדון בסדרה "קאסל רוק".
ב-2019, התארח בשני בפרקים בסדרה "תוכנית הבוקר" בכיכובן של ג'ניפר אניסטון וריס וית'רספון.
בנוסף הוא השתתף במספר סדרות טלוויזיה: "ויל וגרייס", "NCIS", "ילד פוגש עולם", "בונז", "חופשי על הבר","כנפיים" "אנג'ל", ו"להתעורר".
בנוסף לשחקן קולנוע וטלוויזיה הוא גם שחקן תיאטרון ומחזאי. סבו היה יהודי-רוסי שהגיע ב-1909 לעיר גלווסטון, בטקסס והוא כתב מחזה על סבו בשם: "The Immigrant". מחזה זה עובד לסרט מוזיקלי באותו שם.
חיים אישיים

הוא נשוי לשחקנית ספנסר קיידן, שעבדה בתיאטרון לצידו. לזוג יש ילד אחד.
מאיר נוי

| --- | --- |

 לידה:  30 ביולי 1922 קולומיאה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  27 בנובמבר 1998 (בגיל 76) תל אביב-יפו, ישראל 
 שם לידה:  Meir Neuman = מאיר ניימאן 
 מקום קבורה:  בית עולם חורשים 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 
מאיר נוי (נוימן) (30 ביולי 1922 – 17 בנובמבר 1998) היה מוזיקאי ישראלי, מלחין, חוקר הזמר העברי ומורה למוזיקה.
מאיר נוי שני משמאל באולפן "צליל" עם בנות הצ'יזבטרון: לשמאלו מרגלית בנאי, לימינו רבקל'ה מדניק ונעמי פולני קיצונית מימין
ביוגרפיה

מאיר נוימן נולד ב-1922 כבן הצעיר בקולומיאה שבפולין (בעבר גליציה המזרחית, כיום באוקראינה), בבית יהודי בו זכה לחנוך ציוני ומוזיקלי. הוא השתלם בלימודי הנדסה ומוזיקה והצטיין במיוחד בנגינה בכינור. אחיו הבכור הוא דב נוי.
במלחמת העולם השנייה, ברח מהגטו הבוער בעירו, והוא בן עשרים. בשירותו בצבא האדום ניצח על להקה מוזיקלית וניגן בה. ב-1948 העפיל לארץ ישראל דרך מחנה מעצר בקפריסין, וגויס על ידי חיים חפר כאקורדיוניסט של להקת הצ'יזבטרון, בה שירת עד שחרורו מצה"ל ב-1949. בסוף שנות הארבעים ובשנות החמישים חיבר והלחין כמה להיטים ישראליים למילים של טובי הפזמונאים, כמו "היי דרומה" ו"הפגישה" ("אח, פגישה שכזאת") למילים של חיים חפר, "טיול לילי" (עמוס אטינגר), "היכן (צבעוני ביער)" (עמוס אטינגר), "הדלת", "המעיל והמעילה" (דן אלמגור), "זמר המלח האיטלקי" (אוריאל אופק) ועוד. בין מבצעי שיריו היו הצ'יזבטרון, הדודאים, העופרים, רן ונמה, להקת "בצל ירוק", מקהלת ילדי צדיקוב והסולנית שלה נעמי לוי ואחרים. בראשית שנות החמישים היה ממקימי להקת פיקוד דרום, שימש כמנהלה המוזיקלי והלחין חלק ניכר של שיריה, המפורסם שבהם "חיל רגלים". כן הלחין שירים ללהקות צבאיות אחרות. בין השירים לילדים שהלחין נמצאים שירים מספרו של יוליאן טובים (בתרגום בנימין טנא) "פלאי פלאים", כשם השיר שהתפרסם בביצוע נעמי לוי ומקהלת הילדים על שם צדיקוב .
בשנים 1949–1979 היה מורה ומחנך בבית החינוך ע"ש א"ד גורדון בתל אביב ועיצב שם את מסורת השירה בציבור, הנשמרת עד היום.
הוא הקים בביתו את "ארכיון הזמר העברי" ואת "ארכיון הזמר היידי", בהם השקיע את רוב מרצו וכספו. הוא שקד על איסוף שירי זמר הפזורים בדפוס. האוסף הפך לארכיון חשוב ורב ממדים בנושא תולדות הזמר העברי והיידי, בשנת 1990 תרם את ארכיונו לאוניברסיטה העברית בירושלים, לספרייה לאומית, למחלקת מוזיקה יהודית בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, הוא "ארכיון וקס - נוי", לזמר עברי ולזמר היידי. התרומה התאפשרה באדיבותו של מר אליס וקס. שותף למקצת מפעליו היה אחיו, חתן פרס ישראל, הפרופסור לספרות ופולקלור דב נוי. הוא היה שותף לייזומו ולהעלאתו של המופע "איש חסיד היה" בהלחנה, בעיבוד ובאיתור לחנים ושירים שנכללו במופע.
בארבע השנים האחרונות לחייו, הוציא מאיר נוי לאור מעל שלושים קבצים של שיריו שהלחין וערך בהוצאה שהקים במיוחד לשם כך בשם "אם אין אני לי מי לי?".
מאיר נוי נפטר ב-27 בנובמבר 1998 בתל אביב.
בנו הבכור, אורי נוי, היה דיפלומט שכיהן כשגריר במיאנמר, צ'ילה, אתיופיה ופרו, והקים את מערך "לוחמת האינטרנט" במשרד החוץ, שהיה מערך ראשון מסוגו בעולם. בנו הצעיר, אילן נוי, הוא מורה למתמטיקה בתיכון.
מפרסומיו

מאיר נוימן (עורך), שירון קפריסין: חוברת א', קראולוס: הסמינריון למדריכים של הג’וינט על שם פנחס רוטנברג בגירוש קפריסין, ערב ראש השנה תש"ט [אוקטובר 1948].
סיפור ומנגינה בו: שישה סיפורי-עם ממזרח אירופה, חיפה: עיריית חיפה – המוסיאון לאתנולוגיה ולפולקלור (ארכיון הספור העממי בישראל (אסע"י), 20), תשכ"ח.
דב נוי ומאיר נוי, 'שירי-עם יהודיים מגאליציה', בתוך: דב נוי ומאיר נוי (עורכים), מחקרי המרכז לחקר הפולקלור ב (קובץ שמואל זיינוול פיפע) (תשל"ב 1971), 97–332.
אותיות האלף בית: מספרות ומזמרות ביידיש ובעברית, תל אביב: אקו"ם, תשנ"ט. (עברית ויידיש)
מעיני הזמר: השפעות לחנים יהודיים ממזרח אירופה על הזמר העברי, [תל אביב?]: אם אין אני לי מי לי, תשנ"ט. (עברית ויידיש)
מנגינות ל"נוה חתולים", (תווים), כתב: סמואיל מרשק, מתרגם לעברית: אהרון צפנת, מתוך הבה נגילה, לא ידועה שנת ההוצאה,
אויפן וועג שטייט אַ בוים, (תווים), יוצר ומעבד : גיל אלדמע, (שיר עם יהודי), מתוך אלדמע גיל, ארכיון, סדרה B.
טניה,(זמר), מחבר : זאב ז'בוטינסקי, רושם תווים: מאיר נוי, מלחין : גיל אלדמע, (מתוך נוי מאיר מחברת עברית מספר 3, עמוד 56-57.).
מפרסומיו > מוזיקה למחזה

השקיעה, (סוסיו של מנדל חץ פורח סוסיו כנשר), מוזיקה : מאיר נוי, כתב : יצחק באבל, תרגום : אברהם שלונסקי, ביים : שרגא פרידמן, צייר : נפתלי בזם, הבימה, 1965, ("דגש קל", ספרית הפועלים, 1993).
לקריאה נוספת

דב נוי, 'על ארכיון הזמר העברי ומפעלו של מאיר נוי', תצליל א (תשכ"א), 25.
מאיר נוי, 'ארכיון הזמר העברי', תצליל א (תשכ"א), 25–27.
הערות שוליים

↑  להקת "זרקור"
↑  נעמי לוי ומקהלת הילדים ע"ש צדיקוב
↑  אתר הספרייה הלאומית, ערך: סמואיל מרשק
↑  אתר הספרייה הלאומית, ערך : גיל אלדמע, פריט מספר 1105
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302560805171  PLWABN: 9810645177705606  BnF: cb12781836r (data)  ISNI: 0000 0000 6652 6153  MusicBrainz: 46f658ae-1b0b-4177-b003-8aca75de3a20  VIAF: 73979329   WorldCat (עם VIAF): 73979329
לוס לאגוס

מחוז לוס לאגוס (בספרדית: Región de Los Lagos; נהגה: [loz ˈlaɣos]; מילולית: מחוז האגמים) הוא אחד מ-16 מחוזות צ'ילה. שטחו 48,583.6 קמ"ר, והוא המחוז החמישי בגודלו במדינה. הוא גובל במחוז לוס ריוס בצפון, בפרובינציות הארגנטינאיות נאוקן, ריו נגרו, וצ'ובוט במזרח, במחוז אייסן בדרום, וכמרבית מחוזות צ'ילה- באוקיינוס השקט במערב. מבחינה מנהלית הוא מחולק לארבע פרובינציות: צ'ילואה, יאנקיווה, אוסורנו ופאלנה שכוללות בתוכן 30 קומונות, שהבולטות שבהן הן פוארטו מונט שמשמשת גם כבירת המחוז, ואוסורנו. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2017 התגוררו בלוס לאגוס 828,708 אלף תושבים.
גאוגרפיה

בחלקו המזרחי של המחוז מתנשאים הרי האנדים, ובהם מספר הרי געש פעילים: אוסורנו (2,652 מ'), אורנופירן (1,572 מ'), וקי (1,318 מ'), מיצ'ינמאווידה (2,450 מ'), פויווה-קורדון קאויה (2,236 מ'), פונטיאגודו (2,493 מ'), צ'אלטן (1,122 מ'), קורקובדו (2,300 מ') וקלבוקו (2,015 מ'). ההר הגבוה ביותר במחוז הוא הר געש כבוי, טרונדור, בגבול ארגנטינה, שגובהו 3,491 מ'. קיים הר געש כבוי נוסף קסבלנקה שלמרגלותיו הופעלו אתרי סקי.
מההרים זורמים מערבה מספר נהרות, ביניהם פאלנה (240 ק"מ), בואנו (130 ק"מ), ראווה (120 ק"מ), פוטלאופו (105 ק"מ), מאולין (85 ק"מ) ופילמאיקן (68 ק"מ).
במחוז אגמים רבים, המעניקים לו את שמו. בין האגמים הבולטים: יאנקיווה (860 קמ"ר, האגם השני בגודלו בצ'ילה), רופאנקו (223 קמ"ר), טודוס לוס סנטוס (178 קמ"ר), פויווה (157 קמ"ר), פאלנה (135 קמ"ר), ילצ'ו (116 קמ"ר) וצ'אפו (50 קמ"ר).
בחלקו הדרומי של המחוז ארכיפלג צ'ילואה, הכולל את האי צ'ילואה, שהוא השני בגודלו בצ'ילה. בינו לבין היבשת מפרידים תעלת צ'קאו, מפרץ אנקוד ומפרץ קורקובדו. החוף שמול צ'ילואה מפורץ וכולל פיורדים.
בתחומי המחוז שישה פארקים לאומיים: אורנופירן, אלרסה אנדינו, ויסנטה פרס רוסאלס, פויווה, צ'ילואה וקורקובדו.
פרובינציות וערים

מבחינה מנהלית כולל המחוז ארבע פרובינציות הכוללות 30 קומונות:
פרובינציית אוסורנו היא הפרובינציה הצפונית ביותר. היא משתרעת על שטח של 9,223 קמ"ר, ונכון ל-2017 מתגוררים בה 234,122 תושבים ב-7 קומונות. בירתה היא העיר אוסורנו.
פרובינציית יאנקיווה שוכנת מדרום לאוסורנו, על שטח של 14,876 קמ"ר. נכון ל-2017 מתגוררים בה 408,052 תושבים ב-9 קומונות היא קרויה על שם אגם יאנקיווה המצוי בתחומה. בירת המחוז, פוארטו מונט, היא גם בירתה של פרובינציה זו.
פרובינציית פאלנה שוכנת מדרום ליאנקיווה, והיא נחשבת לחלקה הצפוני ביותר של פטגוניה הצ'יליאנית. ממערב לה מפרץ אנקוד ומפרץ קורקובדו, המפרידים בינה לבין האי צ'ילואה. שטחה של הפרובינציה 15,301 קמ"ר, ונכון ל-2017 מתגוררים בה 18,349 תושבים בלבד ב-4 קומונות. בירת הפרובינציה היא העיירה צ'איטן. הפרובינציה קרויה על שם אגם פאלנה המצוי בתחומה.
פרובינציית צ'ילואה משתרעת על פני ארכיפלג צ'ילואה, ממערב לפרובינציית פאלנה, ודרומית-מערבית לפרובינציית יאנקיווה. שטחה של הפרובינציה 9,181 קמ"ר, מהם 8,394 באי צ'ילואה, שהוא האי השני בגודלו בצ'ילה. נכון ל-2017 בפרובינציה מתגוררים 168,165 תושבים ב-10 קומונות. ובירת הפרובינציה היא קסטרו.
בעבר כלל המחוז פרובינציה חמישית, פרובינציית ואלדיביה, אך ב-2007 היא הפכה למחוז נפרד, מחוז לוס ריוס.
| פרובינציה | בירה | מספר | שם | שם בשפת מקור | תושבים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'ילואה | קסטרו | 1 | אנקוד | Ancud | 38,991 |
| צ'ילואה | קסטרו | 2 | קסטרו | Castro | 43,807 |
| צ'ילואה | קסטרו | 3 | צ'ונצ'י | Chonchi | 14,858 |
| צ'ילואה | קסטרו | 4 | קוראקו דה ולס | Curaco de Vélez | 3,829 |
| צ'ילואה | קסטרו | 5 | דלקוואה | Dalcahue | 13,762 |
| צ'ילואה | קסטרו | 6 | פוקולדון | Puqueldón | 3,921 |
| צ'ילואה | קסטרו | 7 | קיילן | Queilén | 5,385 |
| צ'ילואה | קסטרו | 8 | קמצ'י | Quemchi | 8,352 |
| צ'ילואה | קסטרו | 9 | קויון | Quellón | 27,192 |
| צ'ילואה | קסטרו | 10 | קווינצ'או | Quinchao | 8,088 |
| יאנקיווה | פוארטו מונט | 11 | קלבוקו | Calbuco | 33,985 |
| יאנקיווה | פוארטו מונט | 12 | קוצ'אמו | Cochamó | 4,023 |
| יאנקיווה | פוארטו מונט | 13 | פרסיה | Fresia | 12,261 |
| יאנקיווה | פוארטו מונט | 14 | פרוטיאר | Frutillar | 18,428 |
| יאנקיווה | פוארטו מונט | 15 | יאנקיווה | Llanquihue | 17,591 |
| יאנקיווה | פוארטו מונט | 16 | לוס מוארמוס | Los Muermos | 17,068 |
| יאנקיווה | פוארטו מונט | 17 | מאווין | Maullín | 14,216 |
| יאנקיווה | פוארטו מונט | 18 | פוארטו מונט | Puerto Montt | 245,902 |
| יאנקיווה | פוארטו מונט | 19 | פוארטו ואראס | Puerto Varas | 44,578 |
| אוסורנו | אוסורנו | 20 | אוסורנו | Osorno | 161,460 |
| אוסורנו | אוסורנו | 21 | פוארטו אוקטיי | Puerto Octay | 8,999 |
| אוסורנו | אוסורנו | 22 | פוראנקה | Purranque | 20,369 |
| אוסורנו | אוסורנו | 23 | פויוואה | Puyehue | 11,667 |
| אוסורנו | אוסורנו | 24 | ריו נגרו | Río Negro | 14,085 |
| אוסורנו | אוסורנו | 25 | סן חואן דה לה קוסטה | San Juan de la Costa | 7,512 |
| אוסורנו | אוסורנו | 26 | סן פבלו | San Pablo | 10,030 |
| פאלנה | צ'איטן | 27 | צ'איטן | Chaitén | 5,071 |
| פאלנה | צ'איטן | 28 | פוטלאופו | Futaleufú | 2,623 |
| פאלנה | צ'איטן | 29 | אואלאיוואה | Hualaihué | 8,944 |
| פאלנה | צ'איטן | 30 | פאלנה | Palena | 1,711 |
כלכלה

מגזר השירותים מעסיק את המספר הרב ביותר של עובדים במחוז. הכלכלה מבוסס על ענפי חקלאות כדיג, חקלאות הימית, יערנות וגידול בקר. מוקדי התיירות העיקריים כוללים את הפארקים הלאומיים אתרי הסקי והאגמים, בהם יש גם תיירות דיג.