stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמריום
שימושים

שימושי הסמריום:
בדומה ללנתנידים אחרים, לסמריום יישומים בתאורת פחמן בתעשיית הסרטים.
סמריום משמש כמגן נייטרונים בכורים גרעיניים.
לסמריום יישומים בסגסוגות.
לSmCo5 יישומים בייצור מגנטים חזקים במיוחד העמידים בפני דמגנטיזציה (דעיכת מגנטיות).
Sm2O3 שמוסף לזכוכית סופג אור תת אדום. בנוסף לכך חומר זה משמש כזרז במספר ריאקציות כימיות.
היסטוריה

הסמריום זוהה ב-1853 באנליזה ספקטרוסקופית של דידמיום (תערובת מתכות) על ידי כימאי שווצרי בשם ג'ין צ'ארלס (Jean Charles Galissard de Marignac). סמריום בודד לראשונה מהמינרל סמרסקיט ((Y,Ce,U,Fe)3(Nb,Ta,Ti)5O16) ב-1879 על ידי כימאי צרפתי בשם פול אמיל לקוק (Paul Émile).
צורה בטבע

סמריום לא מופיע בטבע בצורתו החופשית, אלא נמצא במספר מינרלים כגון מונזיט, בסטנסיט וסמרסקיט. המקורות המסחריים של סמריום הם מונזיט (שמכיל 2.8% סמריום) ובסטנסיט. את הסמריום מבודדים באמצעות אלקטרוליזה של תערובת של SmCl3 מותך עם NaCl (או CaCl2). בתהליך זה מתקבל כלור כתוצר לוואי. שיטה נוספת לבידוד סמריום היא באמצעות חילוף יונים.
אמצעי זהירות

כמו לנתנידים אחרים, לסמריום רעילות נמוכה. מנגנוני רעילותו לא נחקרו, וידוע מעט על אופן פעולתם. 

לסמריום אין תפקיד ביולוגי, אך הוא עלול להאיץ מטאבוליזם.
סטיבן ברחהאוס

סטיבן ברחהאוס (בהולנדית: Steven Berghuis; נולד ב-19 בדצמבר 1991) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקיצוני באייאקס ובנבחרת הולנד.
קריירה בינלאומית

במאי 2015, ברחהאוס זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת של הולנד. מנגד, הוא לא שיחק ולו דקה אחת.
שנה לאחר מכן במאי 2016, ברחהאוס זומן פעם נוספת לנבחרת. הזימון שלו ספג ביקורת נוקבת, משום שהוא שיחק רק 222 דקות במדי ווטפורד במהלך עונת 16–2015. ב-27 במאי, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים בתיקו אחת נגד נבחרת אירלנד בכדורגל, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה.
נכלל בסגל נבחרת הולנד בטורניר מונדיאל 2022.
חיים אישיים

סטיבן הוא הבן של כדורגלן העבר, פרנק ברחהאוס, ששיחק בשורות פולנדם, פנלו וקמבור, ואף שותף למשחק אחד בנבחרת ההולנדית. אחיו, טריסטאן ברחהאוס הוא גם כדורגלן.
תארים > קבוצתיים

אליפות הולנד (1): 2016/17, 2021/2022
הגביע ההולנדי (1): 2017/18
מגן יוהאן קרויף (2): 2017, 2018
תארים > אישיים

שחקן החודש של הליגה ההולנדית (2): ספטמבר 2017, דצמבר 2017
שחקן השנה של הליגה ההולנדית (1): 2017/18
מלך השערים של הליגה ההולנדית (1): 2019/20 (ביחד עם סירייל דסרס)
הערות שוליים

↑  סטיבן ברחהאוס וטיירון שרי זוכים לזימון לנבחרת הולנד
↑  ברחהאוס מזומן פעם נוספת לנבחרת ההולנדית
↑  דני בלינד עומד מאחורי החלטתו לזמן את ברחהאוס לנבחרת
↑  VAN GAAL MAAKT 26-KOPPIGE WK-SELECTIE BEKEND באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל ההולנדית המלכותית, 11 בנובמבר 2022 (בהולנדית)
| נבחרת הולנד – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 סטקלנבורג •  2 ולטמן •  3 דה ליכט •  4 אקה •  5 ויינדל •  6 דה פריי •  7 ברחהאוס •  8 ויינאלדם •  9 ל. דה יונג •  10 ממפיס •   11 פרומס •  12 ואן אנהולט • 13 קרול •  14 קלאסן • 15 דה רון • 16 חראפנברך • 17 בלינד • 18 מאלן • 19 וחהורסט • 20 פ. דה יונג • 21 דומפריס • 22 ביזוט • 23 קופמיינרס • 24 טימבר • 25 חאקפו • מאמן: דה בור |  1 סטקלנבורג •  2 ולטמן •  3 דה ליכט •  4 אקה •  5 ויינדל •  6 דה פריי •  7 ברחהאוס •  8 ויינאלדם •  9 ל. דה יונג •  10 ממפיס •   11 פרומס •  12 ואן אנהולט • 13 קרול •  14 קלאסן • 15 דה רון • 16 חראפנברך • 17 בלינד • 18 מאלן • 19 וחהורסט • 20 פ. דה יונג • 21 דומפריס • 22 ביזוט • 23 קופמיינרס • 24 טימבר • 25 חאקפו • מאמן: דה בור | הולנד |
| נבחרת הולנד – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 פספיר •  2 טימבר •  3 דה ליכט •  4 ואן דייק •  5 אקה •  6 דה פריי •  7 ברחוויין •  8 חאקפו •  9 ל. דה יונג •  10 ממפיס •   11 ברחהאוס •  12 לאנג • 13 ביילו •  14 קלאסן • 15 דה רון • 16 מלסיה • 17 בלינד • 18 יאנסן • 19 וחהורסט • 20 קופמיינרס • 21 פ. דה יונג • 22 דומפריס • 23 נופרט • 24 טיילור • 25 סימונס • 26 פרימפונג • מאמן: ואן חאל |  1 פספיר •  2 טימבר •  3 דה ליכט •  4 ואן דייק •  5 אקה •  6 דה פריי •  7 ברחוויין •  8 חאקפו •  9 ל. דה יונג •  10 ממפיס •   11 ברחהאוס •  12 לאנג • 13 ביילו •  14 קלאסן • 15 דה רון • 16 מלסיה • 17 בלינד • 18 יאנסן • 19 וחהורסט • 20 קופמיינרס • 21 פ. דה יונג • 22 דומפריס • 23 נופרט • 24 טיילור • 25 סימונס • 26 פרימפונג • מאמן: ואן חאל | הולנד |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עבדאללה איקבאל

עבדאללה איקבאל (בדנית: Abdullah Iqbal; נולד ב-27 ביולי 2002 בדנמרק) הוא כדורגלן פקיסטני-דני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת בולקלובן 93 מליגת המשנה הדנית ובנבחרת פקיסטן.
קריירת מועדונים

איקבאל גדל במחלקות הנוער של בולקלובן 1903 וברונדבי. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של בולקלובן 1903.
קריירה בינלאומית

ב-16 בנובמבר 2022 ערך איקבאל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פקיסטן, בהפסד 1-0 לנבחרת נפאל במשחק ידידות.
סמכותנות של הימין

סמכותנות של הימין (באנגלית: Right-Wing Authoritarianism) היא מונח בפסיכולוגיה המתאר טיפוס אישיות של אדם הכפוף מאוד לדמויות הסמכות שלו, פועל באגרסיביות בשם הדמויות האמורות, ושמרן במחשבה והתנהגות. המונח נטבע לראשונה על ידי הפסיכולוג בוב אלטמאייר בשנת 1981. השכיחות של טיפוס אישיות זה באוכלוסייה משתנה מתרבות לתרבות. מחקרים מלמדים כי לחינוך והשכלה תפקיד מכריע בהתפתחותה של האישיות.
תאודור אדורנו היה הראשון שהציע את קיומה של אישיות סמכותנית כחלק מניסיון להסביר את עליית הפשיזם והשואה, אך התאוריה שלו ספגה ביקורת משום שהתבססה על פסאודו-מדע. אלטמאייר בכל זאת הרגיש שאדורנו עלה על משהו, ולכן פיתח תאוריה קפדנית יותר מבחינה מדעית, תוך שכלול הרעיונות המוקדמים של אדורנו.
שאלון הסמכותנות הימנית של אלטמאייר פותח במשך שנים, והוא מהווה מדד חד-ממדי של 30 פריטים שמקובצים לשלושה אשכולות:
ציות סמכותני – רמה גבוהה של ציות לסמכויות הנתפסות כממוסדות ולגיטימיות בחברה.
תוקפנות סמכותנית – תוקפנות כללית, המכוונת כלפי אנשים שונים, הנתפסת כראויה לעונש על ידי הסמכויות הממוסדות.
שמרנות – רמה גבוהה של דבקות במוסכמות החברתיות הזוכות לאישור של החברה ומוסדותיה.
אלטמאייר (1988) לא דן בשאלה אם סמכותנות היא תכונה המאפיינת גם את אנשי השמאל, אלא התיימר למדוד באמצעות הסולם שפיתח רק את הסמכותנות של הימין. הוא תיאר כמה ניסויים שעשה בעזרת טכניקת העימות הערכי של רוקיץ' (1973). הניסויים הללו הראו שאנשים המחזיקים בדעות קדומות מעניקים משקל נמוך ביותר לערך השוויון. מאוחר יותר שינה אלטמאייר את דעתו, וטען בספרו בשנת 1996 כי קיימת גם סמכותנות של השמאל.
סולם RWA הועמד במבחנים אמפיריים רבים ושונים בידי אלטמאייר עצמו בקנדה ובידי חוקרים אחרים בארצות הברית, אוסטרליה, בדרום אפריקה, ובגרמניה המערבית. במחקר שבוצע בישראל נמצא השאלון כבעל תוקף בקרב שני עמים: החברה היהודית והחברה הפלסטינית המוסלמית בשטחים המוחזקים בידי ישראל משנת 1967.
ריי (1985) שהוא ממתנגדיה החריפים ביותר של האישיות הסמכותנית, ביקר את התאוריה של אלטמאייר בטוענו שאין היא כלל מדד לסמכותנות, אלא מדד נוסף של שמרנות.
ראו גם

אישיות סמכותנית
מכוונות לשליטה חברתית
פוליטיקה ימנית
פוליטיקה שמאלנית
הערות שוליים

1 2 3  "Right-wing authoritarianism (RWA)". dictionary.apa.org. Washington, D.C.: American Psychological Association. 2021. נבדק ב-18 באוקטובר 2021. A theoretical refinement of the theory of the authoritarian personality that identifies political conservatism, authoritarian submission, authoritarian aggression, and conventionalism as key predictors of prejudice, racism, and right-wing extremism. [first proposed in 1981 by Canadian social psychologist Robert A. Altemeyer] {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Joseph H. Manson, Right-wing Authoritarianism, Left-wing Authoritarianism, and pandemic-mitigation authoritarianism, Personality and Individual Differences 167, 2020-12, עמ' 110251 doi: 10.1016/j.paid.2020.110251
↑  Bob Altemeyer, Enemies of freedom : understanding right-wing authoritarianism, First edition, San Francisco, 1988, ISBN 1-55542-097-4
↑  Bob Altemeyer, The Other “Authoritarian Personality”, כרך 30, Academic Press, 1998-01-01, עמ' 47–92. (באנגלית)
↑  Altemeyer, B. (1994). Reducing prejudice in right-wing authoritarians. In M. P. Zanna & J. M. Olson (Eds.), The psychology of prejudice: The Ontario symposium, Vol. 7, pp. 131–148). Lawrence Erlbaum Associates, Inc.
↑  Bob Altemeyer (1996). The Authoritarian Specter, Chapter. 1: "An authoritarian follower submits excessively to some authorities, aggresses in their name, and insists on everyone following their rules. If these authorities are the established authorities in society, that’s right-wing authoritarianism. If one submits to authorities who want to overthrow the establishment, that’s left-wing authoritarianism, as I define things."
↑  Altemeyer (1996). The Authoritarian Specter, pp. 218-219: "Such extremist groups, while submissive to their own perceived 'legitimate authorities,' would be psychological left-wingers on a societal level during their opposition to the Establishment. But should their movement attain power in the flash of a revolution, their strong submission to the new societal authority would make them psychological right-wing authoritarians on that level, as they became in Germany and Russia. I am proposing, in short, an underlying authoritarian personality that can be either psychologically left-wing or right-wing, depending on who holds power, and can be found at either extreme of the political spectrum."
↑  admin, A Shorter Version of the RWA Scale – The Authoritarians (באנגלית אמריקאית)
↑  גידי רובינשטיין, Gidi Rubinstein, Authoritarianism among Jewish students in Israel and Palestinian students in the occupied territories / סמכותנות בקרב סטודנטים יהודים בישראל וסטודנטים פלסטינים בשטחים, Megamot / מגמות מא, 2002, עמ' 557–574
↑  John J. Ray, Defective Validity in the Altemeyer Authoritarianism Scale, The Journal of Social Psychology 125, 1985-04-01, עמ' 271–272 doi: 10.1080/00224545.1985.9922883
סיודד גואיאנה

| --- | --- |
סמל סיודד גואיאנהסמל סיודד גואיאנה
מבט אווירי על העיר
מבט אווירי על העיר
 מדינה:  ונצואלה ונצואלה
 מדינה:  בוליבר
 תאריך ייסוד:  1724
 שטח:  3,200 קמ"ר
 גובה:  13 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  751,331 (2011)
 קואורדינטות:  8°22′00″N 62°39′00″W﻿ / ﻿8.366667°N 62.65°W﻿ / 8.366667; -62.65
 אזור זמן:  UTC -4
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ונצואלה מוגדלת) קראקס מרקאיבו ולנסיה ברקיסימטו מפל אנחל מרידהקולומביה ברזיל גיאנה הים הקריביסיודד גואיאנה(למפת ונצואלה רגילה) קראקס מרקאיבו ולנסיה ברקיסימטו מפל אנחל מרידהקולומביה ברזיל גיאנה הים הקריביסיודד גואיאנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סיודד גואיאנה (בספרדית: Ciudad Guayana) היא העיר הגדולה ביותר במדינת בוליבר בוונצואלה ומבין הגדולות במדינה. העיר נמצאת על הגדה הדרומית של נהר אורינוקו, היכן שנהר קרוני נשפך אליו, ומתגוררים בה כמיליון איש.
היסטוריה

הראשון שחקר את האזור היה דייגו דה אורדס הספרדי ב-1531. בהמשך המאה ה-16 נוסדה סנטו טומה דה גואיאנה במקום בו נמצאת סיודד גואיאנה היום. העיר הועברה מספר פעמים במאות שלאחר מכן כתוצאה מתקיפות של שודדי ים שהחריבו אותה כל פעם. בסופו של דבר העיר התקבעה ב-1764 ושמה הפך לאנגוסטורה (כיום סיודד בוליבר).
העיר המודרנית היא עיר מתוכננת שתוכננה בשנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי התאגיד הוונצואלי של גואיאנה (Corporación Venezolana de Guayana) בעזרת מתכנני ערים מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ואוניברסיטת הרווארד. תאריך הייסוד הרשמי הוא ב-2 ביולי 1961. העיר מורכבת מעיירה קטנה שהייתה באזור בשם סן פליקס, כיום בצד המזרחי של העיר, ומחלק חדש בצד המערבי שנקרא פוארטו אורדס, על שמו של דייגו דה אורדס.
כלכלה

העיר היא מרכז כלכלי חשוב באזור. קיימת בה תעשיית ברזל גדולה במסגרתה יש לתאגידים רבים משרדים בעיר.
בקרבת העיר נמצאים סכר גורי, סכר קרואצ'י וסכר מקגואה, המשרתים מספר תחנות כוח הידרואלקטריות גדולות.
חינוך

בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הקתולית אנדרס בייו ואוניברסיטת יובל המאתיים של ארגואה.
תחבורה

נמל התעופה הבינלאומי מנואל קרלוס פיאר גואיאנה משרת את העיר והוא השישי בעומסו בוונצואלה.
בקרבת העיר נמצא גשר אורינוקיה, אחד הגשרים הגדולים במדינה אשר חוצה את נהר האורינוקו ומקשר את העיר למדינות מונגס ואנסואטגי השכנות.
סיירין (קומיקס)

| --- | --- |

תרזה קאסידי כסיירין, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת X-Factor Vol.3 #5 ממרץ 2006, אמנות מאת ריאן סוק וחוזה וילרוביה.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  כסיירין: Spider-Woman #37 (אפריל 1981) כמוריגן: X-Factor #244 (נובמבר 2012)
 יוצרים:  כריס קלרמונט סטיב ליאלוהא
 גילום הדמות:  שאונה קיין ("אקס-מן 2", "אקס-מן 3: המפלט האחרון")
 מידע
 שם אמיתי:  תרזה מייב רורק קאסידי
 כינויים:  סיירין, באנשי, מוריגן, מימי הצורחת, טרי, טרייסי קאסידי, סיי
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  מחוז מאיו 
 מקצוע:  חוקר פרטי, פושע, עוזר מחקר, גיבור-על, תלמיד
 כוחות:  צריחה סונית, שמיעה מוגברת, יכולת תעופה, מניפולציה קולית, תיחום קולי.
 חברה לשעבר בקבוצה:  אקס פורס אקס-פקטור חקירות אקס-מן אי מיואר תאגיד אקס
 אזרחות:  אירלנד 
 דמויות קשורות
 משפחה:  שון קסידי (אב) מייב רורק קאסידי (אם, מתה) טום קאסידי השחור (דוד)
 
סיירין (באנגלית: Siryn) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Spider Woman #37 מאפריל 1981, ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר סטיב ליאלוהא.
סיירין היא האלטר אגו של תרזה קאסידי, מוטאנטית ממוצא אירי, שכמו אביה שון קאסידי יכולה להשתמש בקולה על מנת לפגוע ביריביה ולנטרלם, וכן יכולה לשלוח רטטים מאוד חזקים דרך האוויר. היא יכולה להשתמש בויברציות אלה כדי לעוף. סיירין גודלה על ידי דודה טום קאסידי השחור ללא ידיעת אביה. בשנות העשרה המוקדמות עזבה את דודה והצטרפה לקבוצת אקס פורס ואחר כך לאקס-פקטור חקירות. בחברותה בקבוצת האקס-פקטור הסכימה סיירין להפוך למוריגן החדשה, כדי להציל את שפיותה של חברתה לקבוצה פולאריס. דמותה קרויה על שם הסירנה מהמיתולוגיה היוונית.
את דמותה של סיירין בסרטי הלייב אקשן "אקס-מן 2" ו"אקס-מן 3: המפלט האחרון" מגלמת השחקנית שאונה קיין.
סקיו

| --- | --- |
סמל סקיוסמל סקיו
כנסיית "סנט פיטר" בעיר
כנסיית "סנט פיטר" בעיר
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  ונטו ונטו
 נפה:  ויצ'נצה
 בירת העיר:  סקיו 
 שטח:  67 קמ"ר
 גובה:  200 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  38,580 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  577 נפש לקמ"ר (2007)
 קואורדינטות:  45°42′40″N 11°21′20″E﻿ / ﻿45.711111111111°N 11.355555555556°E﻿ / 45.711111111111; 11.355555555556 
 אזור זמן:  UTC +1
 www.comune.schio.vi.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסקיו(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסקיו(למפת ונטו רגילה) ונציה ורונה פדובה ויצ'נצה טרוויזו רוביגו קיוג'ה אוסטריה פריולי-ונציה ג'וליה  אמיליה-רומאניה לומברדיה טרנטינו אלטו אדיג'ה  הים האדריאטי סקיו(למפת ונטו מוגדלת) ונציה ורונה פדובה ויצ'נצה טרוויזו רוביגו קיוג'ה אוסטריה פריולי-ונציה ג'וליה  אמיליה-רומאניה לומברדיה טרנטינו אלטו אדיג'ה  הים האדריאטי סקיו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סקיו (באיטלקית: Schio) היא עיר בנפת ויצ'נצה (מחוז ונטו, צפון איטליה).
היסטוריה

נכון ל-2007 העיר מנתה כ-38,687 תושבים. העיר שוכנת ממזרח לאגם גרדה וצפונית לעיר ויצ'נצה, ומרוחקת 82 ק"מ מוונציה ו-217 ק"מ מפירנצה.
המסמך העתיק ביותר המתייחס אל סקיו הוא משנת 983, בתקופת ימי הביניים, אז הבישוף מוויצ'נצה העניק לנזירים של מנזר סן פליצ'ה בית משפט בסקלודו. הבנדיקטינים, שהקימו את המנזר שלהם בגבעת גורזונה, שם ניצבת כיום הקתדרלה. עידן הזהב של סקיו היה המאה התשע עשרה, כאשר אלסנדרו רוסי, הפך את טחנת הצמר המקורית שהקים אביו בשנת 1817 בקונטרה סארו, כיום דרך פאסוביו, לקומפלקס הטקסטיל הגדול ביותר.
ערים תאומות

גרמניה לאנדסהוט, גרמניה (מ־1981)
הונגריה קאפושוואר, הונגריה (מ־1990)
לוקסמבורג פטאנג (אנ'), לוקסמבורג (מ־1992)
הערות שוליים

↑  European Best Destinations, Tourism in Schio
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562291505171  LCCN: n86095186  MusicBrainz: 12eb6022-e706-4697-86ec-d170a24027c3  NKC: ge1162946  VIAF: 149776677   WorldCat (עם VIAF): 149776677 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עוצבת מרכבות הברזל

| --- | --- |

סמל החטיבה
 פרטים
 כינוי:  עוצבת מרכבות הברזל
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  צה"ל צה"ל
 סוג:  חטיבת שריון במילואים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1968–2000 (כ־32 שנים)
 מקים היחידה:  משה פלד
 מלחמות:    מלחמת יום הכיפורים
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  טנקי שרמן וצנטוריון
עוצבת מרכבות הברזל (חטיבה 670, חטיבה 459) הייתה חטיבת שריון במילואים בצה"ל.
החטיבה הוקמה כחטיבה ממוכנת במהלך 1968, על בסיס גדוד 58 וגדוד 83, גדודי החרמ"ש במילואים של חטיבה 14, גדוד 268 (לשעבר גדוד 277, גדוד טנקי שרמן שהועבר מחטיבה 27) ויחידת סיור. במלחמת יום הכיפורים נלחמה החטיבה בפיקודו של אלוף-משנה גדעון גורדון בחזית הסורית תחת פיקוד אוגדה 146. במהלך התארגנותה, נותר גדוד 268 כעתודה של פיקוד המרכז ופרס בבקעת נערן בבקעת הירדן.
החטיבה אספה לשורותיה טנקים מיחידות שונות. לחטיבה צורף ב-11 באוקטובר גדוד 181, גדוד השריון פיקודי של פיקוד הצפון. במהלך קרבות החטיבה בדרום רמת הגולן כבשה בין היתר את המוצב הסורי ב"אל חנות". בהמשך המלחמה קיבלה אחריות על הגזרה הדרומית של רמת הגולן.
בשנת 1975 עברה החטיבה הסבה לטנקי צנטוריון. במהלך השנים הוסבה החטיבה לטנקי שוט קל ד', והייתה חטיבת השוטים האחרונה בצה"ל שפורקה בשנת 2000.
מפקדי החטיבה

|  | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| משה פלד | 1968 - | מקים החטיבה |
ישראל גרנית: 
| גדעון גורדון |  | מפקד החטיבה במלחמת יום הכיפורים |
| מנחם עינן | 1975 - 1977 |  |
אורי ירון: 
| עמוס לוריא |  | מפקד החטיבה במלחמת לבנון הראשונה |
יצחק רבין: 
יוסי מלמד: 
עמירם לוין: 
משה עברי-סוקניק: 
יוסי אבירם: 
| גרשון הכהן | 1990 - 1993 |  |
דן ביטון: 
טל ישעיה: 
גיל בן חיים:
סמל דרום סודאן

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  דרום סודאן 
 תאריך אימוץ:  יולי 2011 
 
סמל דרום סודאן
סמל דרום סודאן משנת 2005, ועד לקבלת העצמאות
סמל דרום סודאן אומץ עם הכרזת עצמאותה של המדינה ב-9 ביולי 2011, לאחר שאושר על ידי הקבינט הממשלתי בחודש אפריל של אותה השנה. בסמל נראה עיטם קולני (Haliaeetus vocifer) המישיר מבטו שמאלה. כנפיו וזנבו של העוף פרושים, ובטפריו הוא אוחז במגילה ועליה הכיתוב באנגלית "הרפובליקה של דרום סודאן". בחזית גופו של העיט נראים מגן וחיצים, ומתחת להם המוטו הלאומי: "Justice, Liberty, Prosperity" (צדק, חירות, שגשוג). העיט מסמל עוצמה, חוסן וחזון, בעוד המגן והחצים מסמלים הגנה למדינה החדשה.
קודם להכרזת העצמאות, הייתה דרום סודאן אוטונומיה במסגרת סודאן, והחל ב-2005 עשתה ממשלתה שימוש בסמל שהורכב מסמל סודאן המוקף בחלקו העליון בכיתוב: "Government of Southern Sudan" (ממשלת דרום סודאן) באנגלית, ובחלקו התחתון בקיצור "GOSS" של הכיתוב העליון. במרכז סמל סודאן עצמו נמצאת הציפור הלאומית של סודאן – הלבלר המחזיקה את המגן מתקופת מוחמד אחמד שהכריז על עצמו כמהדי, ושלט בסודאן במאה ה-19. על המגן מופיעים שני כיתובים:
העליון הוא המוטו הלאומי, "النصر لنا", "אל-נאסר לנא" שפירושו "הניצחון לנו".
התחתון מכיל את שם המדינה, "جمهورية السودان", "ג'ומהוריית אל-סודאן", שפירושו "הרפובליקה של סודאן".
ראו גם

דגל דרום סודאן
המנון דרום סודאן
הערות שוליים

↑  State Symbols
| סמלי מדינות אפריקה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוגנדה • אלג'יריה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בורונדי • בורקינה פאסו • בוטסואנה • בנין • גבון • גאנה • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • לוב • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • מצרים • מרוקו • הרפובליקה המרכז אפריקאית • ניז'ר • ניגריה • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה • סיישל • סיירה לאון • סנגל • צ'אד • קומורו • קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה • תוניסיה |  |
| שטחים תלויים | אזוואד • איי מדירה • אסנשן • האיים הקנריים • זנזיבר • טריסטן דה קונה • מיוט • מלייה • סאוטה • סהרה המערבית • סומלילנד • סנט הלנה • ראוניון |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים ובנושא דרום סודאן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סמיתסוניט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  ZnCO3
 מערך קריסטלוגרפי:  טריגונלי
 צורת הגביש:  בדרך כלל דמוי אשכול ענבים, אבל גם בצורת מעוינון או סקלנוהדרון שפניהם מעוגלים. לא נצפתה תופעה של גבישים תאומים.
 צבע:  לבן, צהוב, ירוק, כחול וסגול.
 ברק:  בדרך כלל זגוגי עד ברק הפנינה.
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה.
 פצילות:  מושלמת בשלושה כיוונים היוצרות מעוינון.
 שבירה:  בלתי שווה.
 קשיות:  4.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  4.43
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  תוסס בחומצת מלח חמה. אינו פלואורסצנטי.
 מינרלים נלווים:  קלציט, המימורפיט, וולפניט, לימוניט, דולומיט ומינרלים קרבונטיים אחרים.
סמיתסוניט או פצלת האבץ הוא מינרל קרבונטי הבנוי מאבץ (Zn) ופחמה (קרבונט CO3). צורת הגבישים של הסמיתסוניט היא מעוינון או במקרים נדירים יותר סקלנוהדרון, אבל לעיתים רחוקות בלבד מוצאים גבישים מפותחים של סמיתסוניט ובדרך כלל הוא מופיע בתצורת אשכול ענבים. צבע גבישי הסמיתסוניט משתנה בין צהוב ירוק וכחול. את הסמיתסוניט היה נהוג לכרות מימים ימימה מהשכבות העליונות של עפרות אבץ ועופרת. הסמיתסוניט מופיע בדרך כלל עם המינרל המימורפיט. למעשה נהגו בדרך כלל להניח כי סמיתסוניט והמימורפיט הם מינרל אחד שאותו היה נהוג לסווג תחת השם קלמין. הסמיתסוניט כמינרל נפרד תואר לראשונה ב-1832 והוא קרוי על שמו של הכימאי והמינרלוג הבריטי, ג'יימס סמיתסון (1829-1754) הידוע כיום בעיקר בשל הירושה שהותיר שמימנה את הקמת מוסד הסמית'סוניאן הקרוי אף הוא על שמו.
סמיתסוניט נוצר כמינרל משני של בליה או התחמצנות של מרבצים של עפרת אבץ, למשל מספלריט. החלפה של האבץ שבסמיתסוניט במנגן יוצרת שורה איזומורפית מוגבלת עם המינרל רודוכרוזיט והחלפה של האבץ בברזל יוצרת שורה איזומורפית מוגבלת עם המינרל סידריט.
השימוש העיקרי בסמיתסוניט הוא כמקור משני של אבץ. כך למשל במשך שנים התעלמו ממרבצי הסמיתסוניט שבלידוויל (Leadville) שבמדינת קולורדו וכיום כורים אותו לאחר שהובהר הפוטנציאל הכלכלי הגלום במינרל. בקרבונט האבץ נעשה שימוש בתמיסת קלמין שבה נעשה גם כיום שימוש כאמצעי להקל על עקיצות יתושים וגירויים שונים בעור אף על פי שמנהל המזון והתרופות האמריקאי הודיע ב-1992 כי לא מצא שום הוכחה כי יש לתמיסה השפעה מרפאה.
המקומות הידועים ביותר בהם מצוי הסמיתסוניט כוללים את המכרות של צואמב בנמיביה (המקור לתמונת המינרל משמאל), שדגימות הסמיתסוניט מהם מכילות כמויות זעירות של קובלט הצובעות את המינרל בצבעים מרהיבים ומכרה ברוקן היל בזמביה. מקומות נוספים כוללים את מכרה קלי (Kelly) במגדלנה שבמדינת ניו מקסיקו, מקסיקו, לוריון ביוון, מורסנט בבלגיה ועוד.
גוש סמיתסוניט צהוב-ירוק מלוטש משישודונל (Sheshodonnell), קסלטאון, אירלנד. צולם במוזיאון להיסטוריה של הטבע שבלונדון.
סיודד בוליבר

סיודד בוליבר (בספרדית: Ciudad Bolívar) היא בירת מדינת בוליבר בוונצואלה. העיר שוכנת על הגדה הדרומית באזור הצר ביותר של נהר אורינוקו במזרח ונצואלה.
היסטוריה

המקור של העיר הוא בהתיישבות שהוקמה על ידי אנטוניו בריוס בסוף המאה ה-16 תחת השם "סנטו תומאס דה גואיאנה", בקרבת המקום שבו נמצאת סיודד בוליבר היום. בעקבות התקפות של שודדי ים ותושבים ילידים שינתה העיר את מקומה מספר פעמים.
ב-1764 הוקמה העיר במקומה הנוכחי תחת השם "סנטו תומאס דה לה נואבה גואיאנה דה לה אנגוסטורה דל אורינוקו", אשר קוצר לאנגוסטורה. למילה הספרדית "אנגוסטורה" אין מקבילה בעברית, ופירושה הוא למעשה שם העצם של המילה "צר", ההפך מ"רוחב", והשם מתייחס למיקומה של העיר באזור הצר ביותר של נהר האורינוקו.
בין 1819 ו-1821 התכנס בעיר קונגרס אנגוסטורה ביוזמתו של סימון בוליבר, ממנהיגי המאבק לעצמאות מדינות דרום אמריקה, אשר בו נוסדה רפובליקת קולומביה הגדולה. ב-1846 שונה שם העיר לסיודד בוליבר על שמו של בוליבר.
כלכלה

סיודד בוליבר היא אחד משני המרכזים הכלכליים של מדינת בוליבר, ביחד עם סיודד גואיאנה. הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול מניהוט, מנגו, יאם ואבטיח, גידול מקנה ותיירות.
חינוך

בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הלאומית הניסויית של גואיאנה וגרעין בוליבר של אוניברסיטת דה אוריינטה.
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הלאומי תומאס דה ארס, המציע טיסות למגוון יעדים ברחבי ונצואלה.
העיר מקושרת לשאר ונצואלה על ידי גשר אנגוסטורה אשר עובר מעל לנהר האורינוקו ומגיע לעיירה סולדד במדינת אנסואטגי.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559966705171  BnF: cb124783606 (data)  GND: 4122674-4  LCCN: n83181980  NARA: 10044687  VIAF: 145137622   WorldCat (עם VIAF): 145137622
סיודאד ריאל

גני פראדו
כנסיית סנטיאגו
סיודאד ריאל (בספרדית: Ciudad Real, מילולית: עיר המלך) היא עיר בקהילה האוטונומית קסטיליה-לה מנצ'ה, ספרד. נכון לשנת 2022, העיר מונה כ-75,000 תושבים.
היסטוריה

העיר נוסדה על ידי אלפונסו העשירי במאה ה-13 כדי להילחם כנגד המסדר של קאלאטראבה. 
בימי הביניים, ארבעה קילומטרים של חומה ומאה שלושים בנייני שמירה הגנו על האוכלוסייה המקומית שהורכבה מנוצרים, יהודים ומורים. סיודאד ריאל הפכה לעיר הבירה של הפרובינציה קסטיליה לה מאנצ'ה במאה ה-17, לאחר איחוד הממלכות האיבריות. העובדה קידמה ופיתחה את הכלכלה באזור. 
מהחומה שהקיפה את העיר, נשארו כיום רק שני חלקים.
אתרים

מוזיאון דון קישוט
כנסיית סנטיאגו - הכנסייה העתיקה ביותר בסיודאד ריאל ונבנתה בסוף המאה ה-13. הסגנון הוא גותי - היא מעוצבת בציורים גותיים עתיקים. תקרת הכנסייה מעוצבת באבנים שיוצרות צורה של 8 כוכבים.
ספורט

קבוצת הכדוריד המקומית, זכתה באליפות אירופה בשנים 200, 2008 ו-2009. הקבוצה היא אחת הטובות בעולם, ומשחקיה מתקיימים באולם הכדוריד הגדול בספרד. בעיר גם פועלות קבוצות כדורסל וכדורגל.