stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיוורנית

| חיוורנית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חיוורניתיים
סוג:: חיוורנית
מין:: חיוורנית
שם מדעי
 Hypocolius ampelinus ‏בונפרטה, 1850

Hypocolius ampelinus
חיוורנית (שם מדעי: Hypocolius ampelinus) היא ציפור שיר והציפור היחידה במשפחת החיוורניתיים (Hypocoliidae). תפוצתה משתרעת מעיראק דרך איראן ועד טורקמניסטן, אפגניסטן ופקיסטן. בסתיו היא נודדת דרומה לכיוון חצי האי ערב, בחריין והודו. היא מצויה באזורים מדבריים, מטעי דקלים, ערבות ועמקים עם נהרות.
בישראל היא מזדמנת נדירה, שנצפתה עד בעיקר בדרום הארץ.
שמה בא לה עקב צבעה ה"משעמם", האפור-בהיר. היא בעלת זנב ארוך ומקור קצר ושחור. בקצות כנפיה נוצות לבנות. בסיס המקור מכוסה בזיפים קטנים. הזוויגים דומים חוץ מ"מסכה" המכסה את עיניו של הזכר.
זוהי ציפור קטנה וביישנית שנוהגת להסתתר בין השיחים עד לרגע האחרון ואז לעוף. היא מסתובבת בלהקות בעיקר בזמן הנדידה והיא ניזונה בעיקר מפירות כמו תמרים, תאנים ותותים. היא אוכלת גם חרקים ובשבי היא ניזונה גם מלחם.
בעבר קישרו את החיוורנית למשפחת הבולבוליים או החנקניים אך היום מקובל להניח כי היא קרובה לציצניתיים.
הערות שוליים

↑  חיוורנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טראומה בין אישית

טראומה בין-אישית (באנגלית: Interpersonal trauma) מתייחסת לסוג של טראומה נפשית הנגרמת כתוצאה מאינטראקציות בין אנשים, ועלולה להוביל להתפתחות הפרעת דחק פוסט-טראומטית (PTSD). במקרים של חשיפה כרונית ומתמשכת לטראומה מסוג זה, ייתכן ותתפתח להפרעת דחק פוסט-טראומטית מורכבת, הכוללת את תסמיני ה-PTSD יחד עם בעיות נוספות בתחומים התפתחותיים כגון ויסות רגשי ותפקוד בין-אישי. נמצא כי למעלה ממחצית מהאירועים הגורמים לטראומה בין-אישית מתרחשים בקרב ילדים ובני נוער.
קטגוריות נפוצות

התעללות בילדים
הזנחת ילדים
התעללות מינית בילדים
אלימות בני זוג אינטימיים
בגידה, המובילה להפרעת דחק לאחר בגידה
אלימות מינית
תקיפה פיזית
סחר בבני אדם
טראומה היסטורית
טראומה הקשורה לקרב
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  Treating survivors of childhood abuse and interpersonal trauma : STAIR narrative therapy | WorldCat.org, search.worldcat.org (באנגלית)
1 2 3 4  Cloitre, Marylène (2020). Treating survivors of childhood abuse and interpersonal trauma: STAIR narrative therapy (Second ed.). New York, NY. p. 4. ISBN 978-1-4625-4328-1. OCLC 1142041269.
↑  Ortman, DC (באוקטובר 2005). "Post-infidelity stress disorder". Journal of Psychosocial Nursing and Mental Health Services. 43 (10): 46–54. doi:10.3928/02793695-20051001-06. PMID 16294837. {{cite journal}}:  (עזרה)
יחא

| --- | --- |
חורבות המקדש ביחא
חורבות המקדש ביחא
 מדינה:  אתיופיה אתיופיה
 מחוז:  תיגראי
 נפה:  תיגראי המרכזית
 גובה:  2,120 מטרים
 קואורדינטות:  14°15′N 38°55′E﻿ / ﻿14.250°N 38.917°E﻿ / 14.250; 38.917
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אתיופיה מוגדלת) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטייחא(למפת אתיופיה רגילה) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטייחא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
יחא (בגעז: ይሐ, אלפבית דרום ערבי: , תעתיק: חו) הוא כפר בצפונה של אתיופיה, בנפת תיגראי המרכזית שבמחוז תיגראי.
המבנה הישן ביותר באתיופיה ועדיין עומד על תילו נמצא ביחא. זהו מגדל שנבנה בסגנון של סבא, ומתוארך למאה ה-8 או למאה ה-7 לפני הספירה. המגדל הזה הוא אחת הסיבות לכך שהחוקרים טוענים שהכפר היה עיר הבירה של ממלכת דעמת. קירות מקדש זה שרדו, בזמן שהריסות אחרות הכוללות את גראט באיל גאברי, עם עמודים מרובעים.
יחא הוא גם המקום שנוסד בו מנזר של הכנסייה האורתודוקסית האתיופית שהוקם על פי המסורת על ידי אבא אפציה, אחד מתשעת הקדושים. החוקר והמסיונר, פרנסיסקו אלואראס (Francisco Álvares) ביקר בעיירה זו בשנת 1520 (שקרא למקום בשם "אבבאפאכאם"), ומספק תיאור של המגדל העתיק, המנזר, והכנסייה המקומית, שמתוארכים לימי ממלכת אקסום. מבנה זה כולל מוזיאון.
יחא הוא גם אתר של מספר חפירות ארכאולוגיות, שהתחילו בשנת 1952 על ידי המכון האתיופי לארכאולוגיה. החפירות הופסקו תחת שלטון הדֶרְג אך נמשכו בשנת 1993 על ידי צוות ארכאולוגים צרפתי.
הערות שוליים

↑  E. Bernand, A.J. Drewes, R. Schneider, Recueil des inscriptions de l'éthiopie des périodes pré-axoumite et axoumite. Académie des inscriptions et belle-lettres. Diffusion de Broccard: Paris, 1991, pp. 109-110
↑  Francisco Alvarez, The Prester John of the Indies translated by C.F. Beckingham and G.W.B. Huntingford (Cambridge: Hakluyt Society, 1961), chapter 35 (pp.140f).
חיוויאי חום

| חיוויאי חום |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: חיוויאי
מין:: חיוויאי חום
שם מדעי
 Circaetus cinereus ‏וייו, 1818

חיוויאי חום (שם מדעי: Circaetus cinereus) הוא מין של דורס יום ממשפחת הנציים החי באפריקה שמדרום לסהרה.
מאפיינים

החיוויאי החום חי בטבע ברחבי דרום ומזרח אפריקה לרבות מסודאן ודרום אפריקה עד מאורטניה וסנגל. הוא מצוי במישורים פתוחים כולל במדבריות.
אורכו 60–70 ס"מ ומשקלו מגיע עד 2.5 ק"ג. עם זאת הוא נחשב לממוצע ממדים בין העופות הדורסים. נוצותיו חומות והעיניים הגדולות בעלי נוצות אפורות סביבם וסביב המקור. כלשאר החיוויאים עינייו צהובות עזות.
החיוויאי ניזון בעיקר מנחשים שהוא מאתר במעופו ואז יורד לקרקע כדי לחטוף אותם ולהורגם עם טפריו או מקורו. הוא יכול גם לצוד נחשים ארסיים כמ הקוברה או הביטיס ויש לו ציפוי קרני על רגליו המגן עליו מהכשות. לעיתים נדירות יותר הוא ניזון מיונקים קטנים ומלטאות.
החיוויאים משתלטים על קן קיים ומטילים בפנים ביצה אחת עליה דוגרת הנקבה.
הערות שוליים

↑  חיוויאי חום באתר הרשימה האדומה של IUCN
יהודה (עיר מקראית)

מצפה
רמון
מצפה
רמון
הדרך המובילה מכוון צפון לקבר נבי יהודה. ניתן לראות מבין העצים במרכז את קצה הכיפה הלבנה של מבנה הקבר, המקודש על ידי העדה הדרוזית כמקום קבורתו של יהודה בן יעקב. משמאל (מזרח) למבנה נראים מורדות הגבעה שבראשה נמצאת חורבת עומרית.
בתיאור הגבולות של נחלת שבט נַפְתָּלִי, נאמר שהנחלה הגיעה עד נחלת זְבֻלוּן בדרום\נֶּגֶב, עד נחלת אָשֵׁר במערב\יָּם, ועד "יהוּדָה הַיַּרְדֵּן" במִזְרַח, והפירוש המקובל הוא שהכוונה לאזור היישוב "יהוּדָה" ששכן על הַיַּרְדֵּן במזרח הנחלה:
”לִבְנֵי נַפְתָּלִי יָצָא הַגּוֹרָל הַשִּׁשִּׁי לִבְנֵי נַפְתָּלִי לְמִשְׁפְּחֹתָם. וַיְהִי גְבוּלָם מֵחֵלֶף מֵאֵלוֹן בְּצַעֲנַנִּים וַאֲדָמִי הַנֶּקֶב וְיַבְנְאֵל עַד לַקּוּם וַיְהִי תֹצְאֹתָיו הַיַּרְדֵּן. וְשָׁב הַגְּבוּל יָמָּה אַזְנוֹת תָּבוֹר וְיָצָא מִשָּׁם חוּקֹקָה וּפָגַע בִּזְבֻלוּן מִנֶּגֶב וּבְאָשֵׁר פָּגַע מִיָּם וּבִיהוּדָה הַיַּרְדֵּן מִזְרַח הַשָּׁמֶשׁ.” (ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים ל"ב–ל"ד).
זיהוי אתר העיר המקראית

מקומה של יהוּדָה, אם אמנם מדובר בכלל בשם ישוב, לא זוהה. יש שהציעו לזהות את יהוּדָה עם "נֶבִּי\סַיִד הודא", מקבץ מבנים מבנים המזוהה על ידי העדה הדרוזית עם מקום קבורתו של יהוּדָה בן יַעֲקֹב, וההשערה שהקבר מיוחס ליהוּדָה בעקבות שם היישוב הקדום שהיה במקום. נֶבִּי יהודה אמנם שוכן באזור מזרח נחלת נַפְתָּלִי, בסמוך לנחל חרמון\בניאס הנשפך לירדן מעט דרומה משם, אך נראה שלהשערה זו אין בסיס מוצק מעבר לכך. המבנה עצמו שייך לתקופה העות'מאנית, ובסביבתו ובבית הקברות שלידו לא נמצאו בינתיים ממצאים הקודמים לתקופה המַמְלוּכִּית היכולים להעיד על ישוב קדום שהיה במקום.
ראו גם

קבר נבי יהודה
הערות שוליים

↑  עולם התנ"ך, ספר יהושע, מאת גרשון גליל ויאיר זקוביץ. "דברי הימים" הוצאה לאור בע"מ, 1999, עמ' 187
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, הערך על יהוּדָה, כרך ג', עמ' 509
↑  נבי הודא מתוך אתר הסקר הארכאולוגי של ישראל
מבנה קבר נבי יהודה, המקודש על ידי העדה הדרוזית כמקום קבורתו של יהודה בן יעקב
חיוויאי שחור-חזה

| חיוויאי שחור חזה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: חיוויאי
מין:: חיוויאי שחור חזה
שם מדעי
 Circaetus pectoralis

חיוויאי שחור־חזה (שם מדעי: Circaetus pectoralis) הוא עוף דורס בינוני מהסוג חיוויאי. בעבר נחשב לתת־מין של חיוויאי הנחשים או של חיוויאי ביאודיום (Circaetus beaudouini).
מאפיינים

לחיוויאי חזה וראש שחורים או חומים כהים ובטן לבנה מתחת. גם החלק החיצוני של הכנפיים והזנב חומים כהים. אורכו של החיוויאי 65 ס"מ ומשקלו 1-2.5 ק"ג. הנקבות גדולות מהזכרים. כמו שאר החיוויאים העיניים שלו צהובות.
חיוויאי זה מצוי באזורים פתוחים מאתיופיה וסודאן עד דרום אפריקה ומערבה עד אנגולה. האוכלוסייה העולמית איננה נמצאת בסכנת הכחדה. הוא יכול לשרוד באזורים חמים וצחיחים כולל במדבר, אך צריך עצים לקנן עליהם וכן צל. את הנוזלים הוא משיג מטרפו שהוא צד. הוא מתמחה בציד נחשים כולל נחשים ארסיים כמו הקוברה והעכן. בנוסף על נחשים הוא יצוד לטאות, יונקים וצפרדעים.
הנקבה של החיוויאי מטילה ביצה אחת ומטפלת בה לבדה. הביצה בוקעת לאחר 50 יום והגוזל פורח לאחר 3 חודשים.
הערות שוליים

↑  חיוויאי שחור חזה באתר הרשימה האדומה של IUCN
יהודאי גאון

| --- | --- |
 לידה:  700 
 פטירה:  762 (בגיל 62 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ?–762 
 השתייכות:  גאונים 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 
רב יהודאי בן נחמן גאון היה ראש ישיבת סורא (757–761), ואחד מחשובי הגאונים.
רב יהודאי היה סגי נהור.
ביוגרפיה

היה מחכמי ישיבת פומבדיתא, אבל ראש הגולה שלמה בן חסדאי העבירו לסורא מפני "שלא נמצא בה מופלג בחכמה כמותו" (אגרת רב שרירא גאון). מסתבר שמסיבה זו כותב עליו רבנו תם: ”וכן כתב ר' יהודאי, שהיה ראש לשתי ישיבות”. תלמיד תלמידו של רב יהודאי, רב פירקוי בן באבוי, מתארו כגדול "בקדושה ובטהרה בחסידות ובענוה". אחיו, רב דודאי בן נחמן היה גאון ישיבת פומבדיתא במקביל אליו.
רב יהודאי היה הגאון הראשון שהחל בחיבור קובצי הלכה לאחר חתימת התלמוד בבלי. על פי חלק מן החוקרים, רב יהודאי כתב את הספר "הלכות פסוקות", המסודר על פי נושאים העוקבים, על פי רוב, אחר סדר המסכתות של התלמוד הבבלי. ספר זה עוסק בהלכות שנוהגות לאחר החורבן בחוץ לארץ. לספר זה חוברו תקצירים רבים. ובעקבות חיבור זה גם הלך רב שמעון קיירא כשחיבר את ההלכות גדולות.
רב יהודאי לחם בחריפות למען השלטת התלמוד הבבלי כסמכות הלכתית יחידה בעם ישראל. במלחמתו זו נתקל בהתנגדות קשה של בני ארץ ישראל, שהסתמכו על פסיקת התלמוד הירושלמי ומנהגיהם הקדומים. רב יהודאי קבע כי רבים ממנהגיהם הם "מנהגי שמד", שהתקבלו בזמנים קשים בהם לא הועברה המסורת בשלמותה. ביטוי לתפיסתו זו אנו מוצאים באיגרתו של פירקוי בן באבוי, תלמיד תלמידו.
לעומת טענת רב יהודאי סברו בני ארץ ישראל כי מנהג אבותיהם בידיהם כפי התלמוד ירושלמי ובכך מנהגם עדיף מאשר הנפסק בתלמוד בבלי.
מתלמידיו היה ראש הגולה רב נטרונאי בן חכינאי, שנסע לספרד ולאפריקה הצפונית ולימד שם ברבים את תורת בבל, וכנראה שהוא שהפיץ שם לראשונה את התלמוד הבבלי.
על פי הריטב"א, במסכת בבא מציעא הוכנסו מספר מימרות של רב יהודאי גאון לגמרא עצמה.
חיבור הלכות גדולות

חיבורים בשם "הלכות קצובות" וכן "הלכות גדולות" יוחסו גם הם לרב יהודאי גאון, אך כבר הוכיחו מרדכי מרגליות, דוד סלימאן ששון ואחרים שאין הנחה זו נכונה.
הדעה הרווחת היא ש"הלכות גדולות" חובר על ידי רבי שמעון קיירא, ו"הלכות קצובות" על ידי מחבר אלמוני אחר, ואילו בעל הסמ"ג וראשונים נוספים החזיקו במסורת לפיה הספרים חוברו על ידי רב יהודאי גאון, כאשר בדבריהם לא מפורש האם המחבר הוא רב יהודאי גאון זה או אולי רב יהודאי הכהן גאון.
לפי המובא בספר הכרוניקה "צמח דוד", יש סוברים כי רב יהודאי הכהן חיבר הספר, וזאת על פי דברי הסמ"ג שגאון בשם 'רב יהודאי' חיברו ואילו ההבנה שמדובר על רב יהודאי גאון בן נחמן לא ייתכן כי הוא מוזכר בספר השאילתות של רב אחאי משבחא, ובכך מייצר אנכרוניזם בחשבון השנים ואי אפשר לומר שרב יהודאי בן נחמן חיבר הלכות גדולות וסביר לומר שחובר על ידי רב יהודאי הכהן גאון.
יגואר MK2

| --- | --- |

Jaguar Mark 2
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Jaguar Mark 2  Jaguar Mark 2, 240 (יוצר בין השנים 1967-1969)  Jaguar Mark 2, 340  (יוצר בין השנים 1967-1969)
 יצרן:  יגואר
 שנות ייצור:  1959–1967
 הרכבה:  בריטניה
 מודל קודם:  יגואר Mark 1
 מודל אחריו:  יגואר S-Type (1963)
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,572 מ"מ
 רוחב:  1,702 מ"מ
 גובה:  1,473 מ"מ
 משקל:  1,440 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,718 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 2,483 סמ"ק, המפיק 120 כ"ס ב-5,750 סל"ד (מנוע "Jaguar XK6 engine") (מאייד כפול מסוג "Solex carburettors")  6 צילינדרים, 3,442 סמ"ק, המפיק 210 כ"ס ב-3,442 סל"ד (מאייד כפול מסוג "SU HD6 carburettors")  6 צילינדרים, 3,781 סמ"ק, המפיק 220 כ"ס ב-5,500 סל"ד (מאייד כפול מסוג "SU HD6 carburettors")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות תמסורת ידנית - 4 מהירויות + הילוך אוברדרייב (אופציונלי) תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  201 ק"מ (מנוע 3,442 סמ"ק)
 צריכת דלק:  14.9 ליטר ל - 100 ק"מ (מנוע 3,442 סמ"ק)
יגואר MK2 (באנגלית: Jaguar Mk 2) או (באנגלית: Jaguar Mark 2 או Jaguar Mark II) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה הבריטית יגואר בין השנים 1959–1967,
בין השנים 1967-1969 יוצרו דגם "Jaguar Mark 2, 240"  ודגם "Jaguar Mark 2, 340"  "יגואר MK2".
יוצרו 83,976 יחידות מדגמי "יגואר MK2" בין השנים 1959-1967.
יוצרו 7,234 יחידות מדגם "Jaguar Mark 2, 240" ודגם "Jaguar Mark 2, 340" בין השנים 1967-1969.
דגם דיימלר 250 התבסס על פלטפורמה של "יגואר MK2".
דגמי "יגואר MK2"

יגואר 2.4 L
יגואר 3.4 L
יגואר 3.8 L
ייצור דגמי ""יגואר MK2""

יגואר 2.4 - 25,173 יחידות
יגואר 3.4 - 28,666 יחידות
יגואר 3.8 - 30,141 יחידות
יגואר 240 - 4,446 יחידות
יגואר 340 - 2,738 יחידות
יגואר 380 - 12 יחידות
"יגואר MK2"

הגה כוח
תאוצה בין 0-97 קמ"ש היא 14.5 שניות (מנוע 2,483 סמ"ק)
תאוצה בין 0-97 קמ"ש היא 11.9 שניות (מנוע 3,442 סמ"ק)
תאוצה בין 0-97 קמ"ש היא 11.9 שניות (מנוע 3,781 סמ"ק)
תמונות

"יגואר MK2", (דגם MK II 3.8)
"יגואר MK2"
"יגואר MK2", שנת 1962 (דגם MK II 3.4)
"יגואר MK2", שנת 1964 (דגם MK II 3.4)
"יגואר MK2", שנת 1961 (דגם MK II 3.8)
"יגואר MK2", שנת 1961 - מבט ללוח הבקרה
"יגואר MK2", שנת 1961 (דגם MK II 3.8)
"יגואר MK2", שנת 1964
"יגואר MK2", שנת 1963 (דגם MK II 3.8)
"יגואר MK2", שנת 1965
"יגואר MK2", שנת 1966 (דגם MK II 3.4)
לוגו "יגואר" בדגם  "יגואר MK2", שנת 1967 סלון 240 (דגם MK II 2.4)
ראו גם

יגואר
יגואר Mark X
יגואר XKSS
לקריאה נוספת

"יגואר MK2" - תמונות
הערות שוליים

↑  "יגואר MK2"  מפרט טכני gbclassiccars.co.uk/jaguar_mk2
↑  "יגואר MK2"  howstuffworks.com/1960-1969-jaguar-mark-ii
↑  Douglas-Scott-Montagu, Edward John Barrington & Burgess-Wise, David (1995). "Chapter 9—Under New Management". Daimler Century: The full history of Britain's oldest car maker. Foreword by HRH The Duke of Edinburgh. Sparkford, Nr Yeovil, Somerset, UK: Patrick Stephens. pp. 271–294. ISBN 1-85260-494-8.
↑  "יגואר MK2"  conceptcarz.com/vehicle/z2385/Jaguar-MK-II
↑  "יגואר MK2" מנוע 3,800 jag-lovers.org/brochures/mk2
יון נקולצ'ה

| --- | --- |

תמונת נקולצ'ה  על בול דואר של רפובליקת מולדובה
 לידה:  1672 פריגורני מיץ', נסיכות מולדובה 
 פטירה:  1745 (בגיל 73 בערך) טרגו פרומוס, נסיכות מולדובה 
 מדינה:  נסיכות מולדובה
 לאום:  רומני
 אירועים משמעותיים:  קרב סטנילשט  - 1711
 עיסוק:  איש צבא   בויאר בכיר ("דרגטור")
 שפות היצירה:  רומנית 
 סוגה:  כרוניקה
 נושאי כתיבה:  כתיבה היסטורית
 יצירות בולטות:  "כרוניקת ארץ מולדובה החל משלטונו של דביז'ה וודה ועד שלטונו השני של קונסטנטין מברוקורדט"
 הושפע מ:  גריגורה אורקה, מירון קוסטין
 
יְוׂן נֶקוּלְצֶ'ה (ברומנית: Ion Neculce,‏ 1672 פּרִיגוֹרֶנִי מִיץ' - 1745 טרגו פרומוס) היה כרוניקן רומני מנסיכות מולדובה, בן לאצולה הגדולה המולדובנית, שהגיע לדרגת הטמאן גדול. נקולצ'ה מילא תפקידים חשובים בימי שלטונו של דימיטריה קנטמיר. מבחינה פוליטית צידד בברית של נסיכות מולדובה עם האימפריה הרוסית מול האיום הטורקי. נודע בעיקר בספרו "כרוניקת ארץ מולדובה החל בשלטונו של דביז'ה וודה ועד לשלטונו השני של קונסטנטין מברוקורדט", שנועד להוות המשך לכרוניקה של מירון קוסטין ומדווח על האירועים בתקופה 1743–1661.
ביוגרפיה

יון נקולצ'ה נולד בשנת 1672 בכפר פריגורני מיץ' על יד טרגו פרומוס, בנסיכות מולדובה, כיום הכפר יון נקולצ'ה במחוז יאשי במזרח רומניה. אביו היה הוויסטיירניק נקולצ'ה, ממוצא יווני, אולי מן האי כיוס, מכיוון שלאחד אחי האב קראו סטמאטה כיוטול (כלומר "מכיוס"). אמו קתרְינה הייתה בת לענף המולדבי של משפחת הבויארים קטנקוזינו הידועה, גם ממוצא יווני. אביה היה הוויסטיירניק יורדאקה קנטקוזינו ואמה- קטינקה בוּצ'וֹק.
בילדותו התייתם נקולצ'ה מאביו ואמו התחתנה בשנית עם ה"גרמטיק" (מזכיר ממשלתי) ינאקי.
בגיל התיתם נקולצ'ה גם מאביו החורג שנרצח בבית המשפחה על ידי קבוצת חיילים פולנים ("פודגיאז") ששדדו את המשק המשפחתי. קתרינה מלווה בשלושת ילדיה, יון ושתי אחיותיו, נאלצה להימלט לוולאכיה אצל קרובי משפחתה, ובראשם הסטולניק קונסטנטין קנטקוזינו. הצטרפו אליה גם אמה, "יורדקיואיה" ואחיה הסטולניק יורדאקי.
בשנת 1691 שב למולדובה, השתתף בחתונתם של קונסטנטין דוקה עם בתו של קונסטנטין ברנקוביאנו וקיבל את המשרה של פוסטלניק. ב-1700 התמנה לווטאף אחראי על נושאי הכלים (ה"אפרוד"ים), אחר כך, בסוף שלטונו הראשון של מיכאי רקוביצה היה לוול-אגא (אגא גדול), שכיהן כמפקד המשטרה והופקדה עליו המשימה לארח את השליח הפולני רפאל לשצ'ינסקי ביאשי. באותה תקופה התחתן נקולצ'ה עם מריה, בתו של ביוו-הטמאן לופו בוגדאן ואחיינית של דימיטריה קנטמיר, מאחת מאחיותיו.
כשהועלה לתפקיד סולג'ר גדול נכנס נקולצ'ה לדיוואן, מועצת הבויארים הבכירים.
בימי שלטונו של אנטיוך קנטמיר ב-1705 התמנה לספטאר גדול. השליט דימיטריה קנטמיר (1711-1710) מינה אותו בשנת 1711 שוב לדרגת ספטאר גדול, אחר כך כהטמאן גדול, כלומר מפקד הצבא. נקולצ'ה הצטיין כאיש צבא מעולה ותמך בברית עם הצאר פטר הגדול בעימות עם האימפריה העות'מאנית.
אחרי שהפסידו הרוסים את הקרב סטנילשט ב-1711, נמלט נקולצ'ה יחד עם קנטמיר לרוסיה. הוא נשאר שם שנתיים ואחר כך עוד שבע שנים נוספות בפולין, עד שנת 1719.
באותה שנה בימי השלטון השני של השליט מיכאי רקוביצה, באישור עות'מאני, הורשה לחזור למולדובה אולם את אחוזותיו ונכסיו שהופקעו, קיבל בחזרה רק אחרי שהשליט פסק במשפט לטובתו. הוא התיישב באחוזתו בבויאן, בנובוסליצה.
נקולצ'ה התמנה לוורניק גדול של "הארץ העילית" ("Țara de Sus) בשתי תקופות השלטון של השליט גריגורה גיקה, עד יום מותו בשנת 1745.
יצירתו

בשנת 1731 הוא קיבל מידי השליט גריגורה השני גיקה את התואר ול וורניק (וורניק גדול) של הארץ העילית (צארה דה סוס).
נקולצ'ה נפטר אחרי שנת 1744 ועדות לכך היא סיום הכרוניקה שלו שבה נאמר שאחרי שהודח משלטונו במולדובה, קונסטנטין מברוקורדט לא נשאר בגלות אלא פחות משנה והתמנה שוב כשליט בוולאכיה בשנת 1744.
יצירתו החשובה ביותר של נקולצ'ה היא "כרוניקת ארץ מולדובה מאוסטטיה דביז'ה וודה ועד לשלטון השני של קונסטנטין מברוקורדט וכוללת את האירועים שהתרחשו במולדובה בשנים 1743-1662.לרוב האירועים האלה נכח או היה מעורב. ככל הנראה התחיל את כתיבתו זו אחרי שנת 1732 בגיל 60.
במבוא הוא מספר שעד לימי גאורגה דוקה וודה, הודרך על ידי מקורות לקוחים מאחרים, אבל "מדוקה וודה הזקן וכך הלאה, עד לשלטונו של יון וודה מברוקורדט, לא התבסס על מקור חיצוני, אלא כתב
לבדו מתוך ידע אישי, ממה שקרה בחיי. לא הייתי צריך לקרוא אצל היסטוריון זר ולכתוב, כי היה כתוב בלבי
קודם לכרוניקה כמה עמודים הנושאים את הכותרת "שורה של מילים" "שנשמעו מאדם לאדם, מפי אנשים קשישים וזקנים ומכרוניקות לא כתובות...". אלו כוללים שורה של מסורות וקוריוזים הנוגעים לתולדות השליטים השונים ושהיוו לימים את מקור השראה ללא מעט שירים וסיפורים בספרות הרומנית: משם הושפעו המשורר דימיטריה בולינטיניאנו בשיריו "דניאיל הנזיר" ו"הגביע של שטפאן", הסופר קוסטקה נגרוצי בסיפורו "האפרוד פוריצ'ה", וסילה אלכסנדרי בשיריו "מזבח המנזר פוטנה", "החורשה האדומה" ו"חלומו של פטרו רארש" וכו'
כמעט כל השליטים הרומנים מימי שעליהם סיפר נקולצ'ה בטרום-הכרוניקה זו שלו, זכה לדיוקן קצר או אנקדוטה המאירה את אופיו ומנהגיו.
הכרוניקה של נקולצ'ה מספקת מידע בין היתר על אירועים כמו פשיטות הטטרים לנסיכות מולדובה, המלחמות בין פולין לטורקים העות'מאני במאה ה-17, המסע הצבאי האנטי-עות'מאני על הפרוט של פטר הגדול, שבו השתתף גם המחבר והמסע הצבאי הנוסף של הרוסים באזור בשנת 1739
מבין כל ההיסטוריונים ומבקרי הספרות, רק ג'ורג'ה קלינסקו, ב"קומפנדיום" שלו "הקצר לספרות הרומנית" תיאר את נקולצ'ה כבעל "נימה רכלנית ומוסרנית"
הכרוניקה של נקולצ'ה נשמרה ב-14 עותקי כתבי יד, ביניהם הישן ביותר, עם הערות של המחבר, ללא תיארוך, הוא ms. B.A.R.P.R. nr. 253,. בכתב יד זה השתמש מיכאיל קוגלניצ'אנו כשערך את המהדורה הראשונה של הכרוניקה בשנת 1845.
הנצחה

בשנת 2002 הנפיק הדואר של רפובליקת מולדובה בול עם דיוקן משוחזר מדמיון של נקולצ'ה.
רחובות רבים בערי רומניה נושאים את שמו
בבוקרשט פועל תיכון בשם "המכללה הלאומית יון נקולצ'ה", שהוקם בשנת 1922 בתיכון "המלך מיכאי". בשנת 1958 קיבל לראשונה את שמו של נקולצ'ה לפי הרחוב שבו נמצא.
בטרגו פרומוס הוקם מוזיאון לזכרו. פועל בעיר גם בית ספר תיכון עיוני על שמו.
ספרים

O samă de cuvinte -כוללת 42 סיפורים על תולדות ארץ מולדובה
Letopisețul Țării Moldovei de la Dabija Vodă până la a doua domnie a lui Constantin Mavrocordat,
לקריאה נוספת

Ion Neculce Letopisețul Moldovei precedat de O samă de cuvinte, Texte stabilite, introducere, note și glosar de Iorgu Iordan
(עריכה, הערות ומילון מאת יורגו יורדאן)
1968 Editura Științifică, București
הערות שוליים

↑  1968 I.Iordan- introducere עמ' 5
↑  I.Iordan 1968 עמ' 7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273607505171  PLWABN: 9810603536705606  BIBSYS: 90723077  BnF: cb134858517 (data)  GND: 119122995  ISNI: 0000 0001 0965 2898  LCCN: n82000613  NKC: osd2013746588  NLG: 149083  NTA: 129059331  SUDOC: 035617195  VIAF: 39529247   WorldCat (עם VIAF): 39529247
טלסקופ החלל ניוטון

| --- | --- |
דגם של החללית בתצוגה בטולוז
דגם של החללית בתצוגה בטולוז
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  סוכנות החלל האירופאית
 מפעיל:  סוכנות החלל האירופית 
 יצרן:  דורניה 
 תאריך שיגור:  10 בדצמבר 1999
 משגר:  אריאן 5
 אתר שיגור:  ELA-3 
 אתר המשימה
 משימה
 סוג משימה:  טלסקופ חלל בתחום הרנטגן
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  מסלול אליפטי גבוה 
 אפואפסיד:  114,000 ק"מ
 פריאפסיד:  7,000 ק"מ
 משך המשימה הכולל:  10 בדצמבר 1999 – הווה (24 שנים) 
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  3,800 ק"ג
 משקל:  3,764 ק"ג 
 אורך:  10.8 מ' 
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  25989
 מאגר המידע הלאומי:  1999-066A
 
טלסקופ החלל ניוטון (באנגלית: XMM Newton), הוא מצפה חלל פעיל בתחום קרני רנטגן, הקרוי על שמו של סר אייזק ניוטון. הטלסקופ מיועד לצפות בעצמים אנרגטיים כגון דיסקות ספיחה של חורים שחורים, סופרנובות, פולסרים וקוואזרים וכן לגלות גז חם, כמו זה שנמצא בצבירי גלקסיות.
המצפה, שנקרא במקור "משימת ספקטרוסקופיית קרני רנטגן בתפוקה גבוהה", פותח ונבנה על ידי סוכנות החלל האירופית. הוא שוגר ממרכז החלל הגיאני אשר בגיאנה הצרפתית ב-10 בדצמבר 1999 על גבי טיל אריאן 5 ומוקם במסלול בעל אקסצנטריות גבוהה. בעוד שבמקור תוכנן לפעול שנתיים, נכון ל-2010 המצפה ממשיך לשמש לביצוע תצפיות.
מבנה הטלסקופ

המצפה מצויד בשלושה טלסקופי רנטגן נפרדים, שפותחו באיטליה וכל אחד מורכב מ-58 מראות מסוג וולטר - מראות מיוחדות בנמצאות בשימוש בטלסקופי רנטגן. שטח האיסוף הכולל הוא כ-4300 ס"מ רבוע. שלוש מצלמות הטלסקופים רגישות לקרינה בתחום 0.2-12 קילו-אלקטרון וולט (KeV). כלים נוספים כוללים 2 ספקטרומטרי סריג החזרה, בעלי רגישות לקרינה בתחום שמתחת לכ-2 KeV וכן טלסקופ אופטי/על-סגול מסוג Ritchey-Chretien.
תכנון וניהול המשימה

המשימה הוצעה בשנת 1984 ואושרה ב-1985. צוות הפרויקט הוקם בשנת 1993 והפיתוח החל בשנת 1996. המצפה הורכב ונבדק החל ממרץ 1997 ועד ספטמבר 1999. במקור תוכנן לטלסקופ אופק פעולה של עשר שנים, והמשימה עצמה לארוך שנתיים. בפועל, נכון ל-2020 הטלסקופ עדיין פעיל. ניהול התצפיות ואחסון המידע שנוצר בהן נעשו במרכז האירופי לאסטרונומיית חלל בווילפרנקה (Villafranca), ספרד. עיבוד המידע נעשה במרכז המדע של המשימה, באוניברסיטת לסטר שבאנגליה.
תצפיות ותגליות

בעזרת המצפה התגלו צבירי הגלקסיות 2XMM J0830 ו-XMMXCS 2215-1738, שנמצאים במרחק 7 ו-10 מיליארד שנות אור מהשמש, בהתאמה
 והם צבירי הגלקסיות המוקדמים ביותר שנצפו.
כמו כן, העצם הייחודי SCP 06F6, שהתגלה באמצעות טלסקופ החלל האבל בפברואר 2006, נצפה בעזרת טלסקופ החלל ניוטון באוגוסט אותה שנה והתגלה סביבו זוהר בתחום קרני רנטגן בעוצמה גדולה בשני סדרי גודל מזה הנובע מסופרנובה.
ראו גם

אסטרונומיית רנטגן
טלסקופ החלל צ'נדרה
הערות שוליים

↑  http://astronomynow.com/080827XMMdiscoversmonstergalaxycluster.html "XMM discovers monster galaxy cluster", DR EMILY BALDWIN, ASTRONOMY NOW, August 27, 2008
↑  http://www.physorg.com/news68820846.html Massive galaxy cluster found 10 billion light years awayJune 6th, 2006, Space & Earth magazine
↑  How they wonder what you are, Nature News, 19 September 2008
↑  Gänsicke et al.: SCP06F6: A carbon-rich extragalactic transient at redshift z~0.14. Preprint, 2008.
טור דה ל'אווניר

| --- | --- |

 מדינות:  צרפת צרפת
 סוג:  מרוץ קטעים
 חודש:  אוגוסט
 משך:  10 ימים
 היסטוריה
 התקיים לראשונה:  1961
 מרוצים עד כה:  59
 מנצח ראשון:  גוידו דה רוסו
 מוביל במספר הניצחונות:  סרג'יי סוחורוטצ'נקוב (2 ניצחונות)
 מנצח אחרון:  בלגיה קיאן אויטדברוקס
 שנת מרוץ אחרונה:  2024
 
טור דה ל'אווניר (בצרפתית: Tour de l'Avenir, באנגלית: Tour of the Future) הוא מרוץ אופניים עד גיל 23, שנערך על פני 10 קטעים והחל לראשונה בשנת 1961, אז ניצח גוידו דה רוסו האיטלקי. שיאן הניצחונות במרוץ הוא סרג'יי סוחורוטצ'נקוב מברית המועצות, שניצח פעמיים.  
המרוץ נוצר בשנת 1961 על ידי אחד מהעורכים של עיתון הל'אקיפ.
המרוץ נחשב לטור דה פראנס של רוכבים עד גיל 23, המנצחים בו מיועדים להפוך לכוכבים הגדולים של הענף והוא מרוץ היוקרתי ביותר לרוכבים צעירים, בין המנצחים במרוץ אפשר למצוא את פליצ'ה ג'ימונדי (מנצח הטור דה פראנס, הוואלטה אספנייה והג'ירו ד'איטליה שלוש פעמים), גרג למונד (מנצח הטור דה פראנס), מיגל אינדוראין (מנצח הטור דה פראנס חמש פעמים). ובשנים האחרונות, נאירו קינטנה (מנצח הוואלטה אספנייה והג'ירו ד'איטליה) ואיגן ברנל (מנצח הטור דה פראנס). מ-2008, עבר המרוץ להיות במתכונת לאומית (נבחרות לאומיות).