stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משינוסטרויניה

| --- | --- |

טיל נגד ספינות דגם BrahMos, שפותח על ידי משינוסטרויניה
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1944–הווה (כ־80 שנה) 
 חברת אם:  תאגיד חימוש טילים טקטי 
 מיקום המטה:  ראוטוב 
 ענפי תעשייה:  הנדסת מכונות 
 הכנסות:  17,800,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2014) 
 רווח תפעולי:  1,400,000,000 רובל רוסי 
 רווח:  1,100,000,000 רובל רוסי 
 עובדים:  18,000 
  
 www.npomash.ru
 
משינוסטרויניה הוא כינויו של איגוד המחקר המדעי לבניית מכונות (ברוסית: Научно-производственное объединение машиностроения), גוף מחקר המפתח ומייצר טילי שיוט, לוויינים ורכיבי חלל, הפועל ברוסיה. מרכזי המחקר ומשרדי החברה נמצאים בעיר ראוטוב שבמחוז מוסקבה.
החברה התפתחה מ"משרד התכנון מספר 52", משרדו של ולדימיר צ'לומיי שהיה אחראי על מיזמי חלל בברית המועצות והתחרה מול משרד התכנון של סרגיי קורוליוב. כיום זהו תאגיד פרטי בבעלות הממשלה הפדרלית באמצעות החברה לחימוש בטילים טקטיים.
משרד התכנון מס' 52 הוקם בשנת 1944 בהנהלת מהנדס החלל ולדימיר צ'לומיי, כמפעל לבניית מטוסים ללא טייס ועם חלוף הזמן החל לעבוד על פיתוח לוויינים וטילי שיגור שונים. החברה אחראית לפיתוח טילי שיוט, טילים אסטרטגיים וטילים נושאי רכיבים לחלל כמו גם מערכות חלל לווייניות.
לאחר פטירת ולדימיר צ'לומיי במשך שנים רבות המשרד נוהל על ידי גרברט יפרמוב.
החברה מפתח טיל מתקדם בשיתוף פעולה עם ברהמוס אירוספייס מהודו.
פרויקטים מרכזיים

פיתוח מטוסים ללא טייס: 16Х, 10Х;
פיתוח טילי שיוט: P-5, P-5D, P-6, P-35 ,P-70, P-120, P-500, P-700, ZM-25;
טילים נגד אוניות: BrahMos, P-800;
טילים בין־יבשתיים: UR-100 מדגמים שונים, UTTKh, UR-200;
משגרים: UR500,‏ UR-700, סטרלה;
פיתוח לוויינים ורכיבי חלל: תחנות חלל כחלק של תוכנית סאליוט וחללית TKS, קונדור, מערכת הגנה IS‏, LK-1, LK-700;
פיתוח טיל שגא-קולי צירקון 3M22
ניוטון ויליאמס

ניוטון אוברי ויליאמס ריצ'רדס (בספרדית: Newton Aubrey Williams Richards; נולד ב-2 בינואר 2001 בבוקאס טאון שבפנמה) הוא כדורגלן פנמי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת הפועל רעננה מהליגה הלאומית.
קריירת מועדונים

ויליאמס החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת קוסטה דל אסטה, עמה שיחק בליגת העל הפנמית. בהמשך שיחק בקבוצות ספרטקס יורמלה מליגת העל הלטבית, פלמיירס מליגת העל הברזילאית, 9 דה אוקטוברה מליגת העל האקוודורית וספורטינג סן מיגליטו מליגת העל הפנמית.
ב-27 ביולי 2023 חתם באנטיגואה מליגת העל הגואטמלית.
ב-2 ביולי 2024 חתם בהפועל רעננה, העולה החדשה לליגה הלאומית.
הערות שוליים

↑  Newton Williams habló de sus comienzos en Panamá, Fútbol Centroamérica, ‏2021-04-04 (ב־European Spanish)
↑  תומר חבז, ‏מתחזקת: הפנמי ניוטון וויליאמס חתם ברעננה, באתר ONE‏, 2 ביולי 2024
ניצוצות (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  Love You to Bits and Pieces 
 בימוי:  סקוט היקס 
 הופק בידי:  ג'יין סקוט 
 תסריט:  ג'ן סרדי, סקוט היקס 
 עריכה:  פיפ קרמל 
 שחקנים ראשיים:  ג'פרי ראש  נח טיילור ג'ון גילגוד ארמין מילר-שטאל
 מוזיקה:  דייוויד הירשפלדר 
 צילום:  ג'פרי סימפסון 
 מדינה:  אוסטרליה 
 חברת הפקה:  South Australian Film Corporation, Australian Film Finance Corporation Limited 
 חברה מפיצה:  Fine Line Features, נטפליקס, דיסני+ 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בינואר 1996
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט דרמה, סרט ביוגרפי, סרט רומנטי 
 תקציב:  5.5 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   shine
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ג'פרי ראש)  פרס AACTA לסינמטוגרפיה (ג'פרי סימפסון)  פרס AACTA לעריכה הטובה ביותר (פיפ קרמל)  פרס AACTA לפסקול המקורי הטוב ביותר (דייוויד הירשפלדר)  פרס AACTA לתסריט המקורי הטוב ביותר (ג'ן סרדי)  פרס AACTA לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי (ג'פרי ראש)  פרס AACTA לסרט הטוב ביותר (ג'יין סקוט)  פרס מכון הסרטים האוסטרלי לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה (ארמין מילר-שטאל)  פרס AACTA לפסקול הטוב ביותר (Roger Savage)  פרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית לסרט הטוב ביותר  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ניצוצות (באנגלית: Shine) הוא סרט קולנוע אוסטרלי, משנת 1996, המספר את סיפור חייו של הפסנתרן דייוויד הלפגוט. השחקן ג'פרי ראש, שגילם בסרט את דייוויד הלפגוט בבגרותו, זכה על כך בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. עלילת הסרט מתפרשת על תקופת חייו של דייוויד הלפגוט כילד, כנער וכבוגר. את דייוויד כנער מגלם נח טיילור וכילד מגלם אותו אלכס רפלוביץ'.
עלילה

דייוויד הלפגוט הוא פסנתרן יהודי שגדל באוסטרליה להורים ניצולי השואה. אביו, אדם קשוח ושתלטן שנוטה להלל את עצמו, שהיה כנר בצעירותו, מלמד את דייוויד לנגן על פסנתר ומחנך אותו לוותר על הכול לטובת הנגינה. דייוויד גדל בחששות גדולים מפני העתיד, ביגיעה בלתי פוסקת לרצות את אביו ותוך קושי בזיהוי רגשותיו שלו. הוא לא נגמל מעולם מהרטבת המיטה בלילה.
דייוויד, שמתקדם בנגינה ומתפרסם רואה את פסגת חייו ומטרתו המוזיקלית לנגן את הקונצ'רטו מס' 3 של רחמנינוב שאותה מגדיר אביו כיצירה הקשה ביותר לנגינה. לאחר מופע בו דייוויד מרשים נציג המחפש כישרונות צעירים מלונדון מגיע דייוויד ללמוד מוזיקה בלונדון. שם אומר עליו הפרופסור שמלמד אותו לפרופסור אחר שהוא רואה בדייוויד "ניצוצות של גאונות" (מוזיקלית) (ומכאן שם הסרט). לקראת תחרות מוזיקלית מבקש מהפרופסור שילמד אותו לקראת התחרות את הקונצ'רטו מס' 3 של רחמנינוב, הפרופסור, שניגן לפני רחמנינוב עצמו, מסכים.
דייוויד מנגן את היצירה בתחרות ובסופה מתמוטט נפשית. את שתים עשרה השנים הבאות מבלה דייוויד בבית חולים פסיכיאטרי ונאסר עליו לנגן. דייוויד לא חוזר לעולם להיות אדם בעל שיקול דעת סביר, אבל במהלך שיקומו הוא זוכה בשמחת חיים שמעולם לא הייתה לו, בנינוחות ובחוש הומור. לאחר שיוצא דייוויד מבית החולים הוא חוזר לנגינה ומוצא במקרה עבודה כפסנתרן במסעדת דגים. הוא נפגש עם אסטרולוגית בשם גיליאן ומתחתן איתה. היא מעודדת אותו להופיע בפני קהל גדול, באולם קונצרטים והוא עומד היטב במשימה. הסרט מסתיים עם ביקורו של דייוויד בבית הקברות ליד קברו של אביו והשיחה שלו עם אשתו שם. שיחה נינוחה וחסרת אותו פחד שהיה מקבל בנוכחות אביו.
ההיבט המוזיקלי

אף שהסרט הוא מוזיקלי בהגדרתו לא מושמעת בו יצירה קלאסית שלמה אחת חוץ ממעוף הדבורה אותה מנגן דייוויד במסעדת הדגים לפני קבלתו כפסנתרן שם. הסרט מעצים את הקושי בקונצ'רטו מס' 3 של רחמנינוב עד כדי דבריו של אביו של דייוויד "זה האוורסט של היצירה המוזיקלית". לבד מזאת מובאים בסרט מספר קטעי יצירות קלאסיות.
ההיבט היהודי

הוריו של דייוויד ניצולי שואה והדבר משפיע על חינוכו של דייוויד כפי שניתן לראות בתחילת הסרט. משפחתו אמנם לא דתית אבל על מנת לגייס כספים כדי לשלוח את דייוויד לארצות הברית מארגן אביו בר מצווה לדייוויד. לקראת סוף הסרט אומר דייוויד לאשתו ששם משפחתו הלפגוט (Helfgott) הוא שיבוש מהלפגוד (help-God, בתרגום חופשי "בעזרת האל") אם כי הוא עצמו בספק אם הוא אדם מאמין.
נבחרת טהיטי בכדורגל

נבחרת טהיטי בכדורגל לגברים היא הנבחרת הלאומית בכדורגל של פולינזיה הצרפתית.
הישג השיא של הנבחרת הוא זכייה בגביע אוקיאניה לאומות בשנת 2012, בזכותו שיחקה לראשונה בתולדותיה בגביע הקונפדרציות 2013.
ב-2 בספטמבר 1971 שיחקה הנבחרת במשחקי האוקיינוס השקט הדרומי נגד נבחרת איי קוק. המשחק נגמר בתוצאה 30-0 לטובת טהיטי, שהפכה באותה עת לשיא בינלאומי בניצחון נבחרות בטורניר כלשהו בעולם לאורך השנים. השיא של טהיטי נשבר רק בשנת 2001, כאשר אוסטרליה גברה על סמואה האמריקנית בתוצאה 31-0.
הדירוג הנוכחי של נבחרת טהיטי ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-158 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,016.83 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 111 נמדד לראשונה באוגוסט 2002, והדירוג הנמוך ביותר 196 נמדד לראשונה באפריל 2016.
בטהיטי נולדו בסך הכל שני כדורגלנים בעלי שיעור קומה בינלאומי, פאסקל ואהירואה ששיחק בקבוצת אוסר ונבחרת צרפת ובן דודו מאראמה ואהירואה הנושא דרכון צרפתי בשל היות פולינזיה הצרפתית חלק מצרפת. מאראמה שיחק בקבוצת נאנסי מהליגה השנייה בצרפת מ-2010 עד 2013. מאראמה פרש מהכדורגל לאחר טורניר גביע הקונפדרציות 2013 שבו שיחק בנבחרת טהיטי.
כל גביעי העולם

1930 עד 1990 – לא נכנסה
1994 עד 2022 – לא העפילה
כל גביעי אוקיאניה לאומות

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ניו זילנד 1973 | מקום שני | 5 | 2 | 2 | 1 | 7 | 4 |
| קלדוניה החדשה 1980 | מקום שני | 4 | 3 | 0 | 1 | 23 | 9 |
| 1996 | מקום שני | 4 | 2 | 0 | 2 | 3 | 12 |
| אוסטרליה 1998 | מקום רביעי | 4 | 1 | 0 | 3 | 8 | 10 |
| פולינזיה הצרפתית 2000 | סיבוב ראשון | 2 | 0 | 0 | 2 | 2 | 5 |
| ניו זילנד 2002 | מקום שלישי | 5 | 3 | 0 | 2 | 8 | 9 |
| אוסטרליה 2004 | סיבוב ראשון | 5 | 1 | 1 | 3 | 2 | 24 |
2008: לא העפילה
| איי שלמה 2012 | מקום ראשון | 5 | 5 | 0 | 0 | 20 | 5 |
| פפואה גינאה החדשה 2016 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 2 | 0 | 7 | 3 |
| פיג'י ונואטו 2024 | מקום שלישי | 5 | 2 | 1 | 2 | 5 | 8 |
| סה"כ | 11\10 | 42 | 20 | 6 | 16 | 85 | 89 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
גביע הקונפדרציות

| שנה | השתתפה בתור | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ערב הסעודית 1992: לא העפילה
ערב הסעודית 1995: לא העפילה
ערב הסעודית 1997: לא העפילה
מקסיקו 1999: לא העפילה
קוריאה הדרומית יפן 2001: לא העפילה
צרפת 2003: לא העפילה
גרמניה 2005: לא העפילה
דרום אפריקה 2009: לא העפילה
| ברזיל 2013 | זוכת גביע אוקיאניה לאומות 2012 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 24 |
רוסיה 2017: לא העפילה
| סה"כ |  | 1/10 | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 24 |
כל גביעי המושבות מעבר לים של צרפת בכדורגל

2008 - שלב הבתים
2010 - שלב הבתים
2012 - שלב הבתים
שחקנים מפורסמים

מראמה ואהירואה
אלווין טהאו
ניקולס ולאר
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
משינה ורמני

| --- | --- |

משינה ורמני בהופעה, 2018
 מקום הקמה:  מוסקבה 
 מוקד פעילות:  מוסקבה
 תקופת הפעילות:  מ-1969
 סוגה:  רוק בלוז רוק ארט רוק רית'ם אנד בלוז רוק אנד רול  בארד רוק מתקדם
 חברת תקליטים:  מלודיה, סינטז רקורדס 
 http://mashina.ru
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 אנדריי מקרביץ' אלכסנדר קוטיקוב ולרי יפרמוב
 חברים לשעבר
 יבגני מרגוליס פיוטר פודגורודצקי אלכסנדר זייצב סרגיי ריז'נקו סרגיי קוואגואה יורי פוקין מקסים קפיטנובסקי יורי בורזוב אנדריי דרז'בין
 
קונצרט בקומפלקס הספורט אולימפיסקי, 11 בדצמבר 2009
משינה ורמני (ברוסית: Машина времени; בעברית: מכונת הזמן) היא להקת רוק סובייטית ורוסית, אחת מלהקות הרוק הוותיקות ברוסיה. הלהקה הוקמה על ידי אנדריי מקרביץ' וסרגיי קוואגואה ב-27 במאי 1969. הכיר ביניהם יורי בורזוב, שהגה את שם הלהקה. הסוגות שבהן מנגנת הלהקה כוללות רוק קלאסי, רוקנרול, בלוז ובארד.
אנדריי מקרביץ' כותב את הרוב המכריע של המילים לשירים והוא נחשב למנהיג הקבוע של הלהקה. מלחיני המוזיקה הם אנדריי מקרביץ', אלכסנדר קוטיקוב, יבגני מרגוליס, פיוטר פודגורודצקי ואנדריי דרז'בין. ככלל, ב"משינה ורמני" המחברים עצמם שרים את שיריהם, כך שבלהקה יש בדרך כלל בין שניים לארבעה זמרים בכל פעם.
היסטוריה

אלבום הבכורה של הלהקה, שנקראה אז "TimeMachines", הוקלט בשנת 1969 ונשא את אותו השם. הוא כלל 11 שירים באנגלית, שדמו ליצירות הביטלס. האלבום הוקלט בבית: במרכז החדר ניצב הסולן מקרביץ' עם מכשיר הקלטה סלילים עם פונקציית הקלטה ומיקרופון; המוזיקאים מוקמו סביב המכשיר בחדר. חברי הלהקה חילקו את הסליל עם השירים המוקלטים בקרב חברים ומכרים. האלבום לא יצא לאור, אך הלהקה מבצעת מדי פעם שיר מ-"TimeMachines" בשם "This Happened to Me".
עד 1973 עברה הלהקה שינויים משמעותיים, והשם השתנה בהדרגה ל"משינה ורמני", אך הנגנים נאלצו להמתין זמן רב להצלחה ולהכרה הציבורית. בשנת 1973 יצא האוסף "מלודיה", שם הופיעה הלהקה עם אחד משיריה.
בשנים 1973–1975 הלהקה כמעט לא הופיעה. חבריה שרו לעיתים קרובות בתמורה ללינה וארוחות, ולא פעם נאלצו לחפש מקום חדש לחזרות. בתקופה זו מנהיג הלהקה גורש מהאוניברסיטה. ואז הוצע ללהקה לנגן כמה שירים בסרט "אפוניה", שעבורם קיבלו שכר הוגן. עם זאת, בגרסה הסופית של הסרט נותר רק שיר אחד, "אתה או אני", אך שמם הופיע בקרדיטים.
בשנת 1974 הקליטה משינה ורמני את השיר "מי אשם", שנכתב על ידי אלכסיי רומנוב. השיר נתפס על ידי המבקרים כדיסידנטי, אם כי לטענת המחבר לא הייתה בשיר משמעות נסתרת או פוליטית.
בשנת 1976 הופיעה הלהקה בפסטיבל המוזיקה של שירי נוער טאלין, ועד מהרה הושרו שיריהם בכל רחבי ברית המועצות. אבל שנתיים לאחר מכן, לאחר שהופיעו בפסטיבל מוזיקה מפורסם, נחשבה פתאום הלהקה לא אמינה פוליטית, וחבריה הושעו מהופעות נוספות. מאז הפכו הופעות הלהקה לבלתי חוקיות, אך לדברי קוואגו פרנסו יפה את חבריה. עם זאת, אנדרי מקרביץ' תמיד ביקש להביא את הקבוצה לבמה הגדולה, מה שגרם לעימות נוסף עם סרגיי קוואגואה.
לאחר ששינה את הרכב הלהקה, הצליח מקרביץ' בכל זאת להעלות את "משינה ורמני" לבמה, ובראשית שנות השמונים הלהקה כבר הופיעה באופן רשמי. בהופעות, שהתקיימו באולמות צפופים, נשמעו הלהיטים "פובורות", "סביצ'ה" ואחרים.
בהמשך עבודת המוזיקאים ספגה ביקורת חריפה על ידי גורמים רשמיים בברית המועצות, אך להפתעת כולם הגנו המעריצים על זכותה של "משינה ורמני" להופיע: 250 אלף מכתבי תמיכה של מעריצים הגיעו למערכת "קומסומולסקאיה פרבדה".
עם קריסת ברית המועצות נחלש משמעותית הלחץ הפוליטי על הנגנים. הם הופיעו בחופשיות במקומות מטרופוליניים, הוציאו אלבומים חדשים, וכבר לא חששו מהצנזורה הפוליטית. בשנת 1986 התקיים המופע הראשון של הלהקה בחוץ לארץ, בפסטיבל מוזיקה ביפן.
בשנת 1986 יצא האלבום הרשמי הראשון של משינה ורמני. כפי שצוין באתר של הלהקה, החומר לאלבום נאסף מפונוגרמות של קונצרטים, והנגנים עצמם לא לקחו חלק בהקלטה. אבל אפילו כך, פרסום האלבום "ודוברי צ'אס" היה צעד גדול קדימה עבור הלהקה.
בשנת 1991, ביוזמתו של מקרביץ', הופיעה הלהקה במסגרת קמפיין פוליטי מאורגן לתמיכה בבוריס ילצין. בשיאה הופיעה הלהקה בקונצרט בן שמונה שעות בכיכר האדומה במוסקבה מול כ-300 אלף מעריצים. בדצמבר 1999 נכחו בקונצרט "מכונת הזמן" פוליטיקאים בולטים כמו בוריס נמצוב, אנטולי צ'ובאיס וולדימיר פוטין, שהיה אז ראש ממשלה.
הערות שוליים

↑  https://ruslanguage.ru/blog/mashina-vremeni-the-russian-rock-band-that-vindicates-its-name/
↑  https://www.allmusic.com/artist/mashina-vremeni-mn0001995657
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572981505171  ISNI: 0000 0004 7044 5304  LCCN: n96021340  LNB: 000211639  MusicBrainz: 1b67ca7b-3da9-4607-a5aa-93ed56034924  VIAF: 143232359   WorldCat (עם VIAF): 143232359 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משינה Unplugged

משינה Unplugged הוא אלבום ההופעה השלישי של להקת הפופ רוק הישראלית משינה. הוא הוקלט בשנת 2008 במתחם רדינג 3 בתל אביב ויצא לאור בשנת 2012.
האלבום הוא אלבום כפול והוא כולל את מיטב השירים המוכרים ביותר של להקה ("הכוכבים דולקים על אש קטנה", "את לא כמו כולם") וגם שירים שזכו לפחות הצלחה ("פולארויד", "ג'וני האדום") בכלים אקוסטיים ובעיבודים שונים ומחודשים.
האלבום גם כולל שני שירים של יובל בנאי מאלבומי סולו ("לא יכול לעצור את זה", "מעבר להרים"ׂ).
אל ההקלטה הצטרף אחיו של איגי דיין - נאור דיין בגיטרה.
לאלבום יצאה גם מהדורת DVD ובה השירים שבדיסק ובנוסף להם "העמותה לחקר התמותה" ו"אחכה לך בשדות".
רשימת השירים

אז למה לי פוליטיקה עכשיו
אישה
בדרך אל הים
פולארויד
את לא כמו כולם
לא יכול לעצור את זה
מעבר להרים
התשובה
אבל אין
הכוכבים דולקים על אש קטנה
בואי וניפול
כולם אומרים לי תזהר
את באה לבקר
ג'וני האדום
משתתפים

יובל בנאי - שירה, גיטרה אקוסטית.
שלומי ברכה - גיטרה אקוסטית, קולות.
מייקל בנסון - גיטרה בס אקוסטית, קולות.
איגי דיין - תופים, קולות.
אבנר חודורוב - קלידים, אקורדיון, סקסופון, קולות.
נאור דיין - גיטרה אקוסטית.
| משינה - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| משינה | "אופטיקאי מדופלם" • "אנה" • "בלדה לסוכן כפול" • "רכבת לילה" |  |
| משינה 2 | "שלח לי מלאך" • "אנחנו שניים" |  |
| משינה 3 | "שלג צח" • "אהובתי" • "ברחובות שלנו" |  |
| העמותה לחקר התמותה | "אז למה לי פוליטיקה עכשיו" • "הכוכבים דולקים על אש קטנה" • "אחכה לך בשדות" |  |
| מפלצות התהילה | "שלומית בונה סוכה" • "אין מקום אחר" |  |
| שיא הרגש | "גברת שרה השכנה" • "נגעה בשמים" |  |
| להתראות נעורים שלום אהבה | "להתראות נעורים שלום אהבה" • "את לא כמו כולם" • "תחזור תחזור" |  |
| רומנטיקה עתידנית | התשובה |  |
| יהלומים בשמיים | בין הצללים |  |
מתים שרים הולכים:
נילגאי

| נילגאי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: פרים
שבט:: קצרי קרניים
סוג:: Boselaphus 
מין:: נילגאי
שם מדעי
 Boselaphus tragocamelus ‏פאלאס, 1766
תחום תפוצה


נילגאי או נילגאו (שם מדעי: Boselaphus tragocamelus) הוא מין של אנטילופה יחידה בסוגה ממשפחת הפריים הנפוצה בדרום אסיה.
תיאור

לנילגאי גוף בצבע שחור כחלחל עם רעמה קצרה על הכתף, ציצית שער בולטת בתחתית הצוואר, כתם לבן על הגרון, וכתמים לבנים ליד הפרסות ועל הלחי, שתי קרניים קצרות, וזנב ארוך המסתיים בציצת שער. הנקבות בצבע חום-בז' ונטולות קרניים, ומבחינה זאת הם מזכירים במקצת את הקודו.
גובהו של הנילגאי 150-120 ס"מ. משקלם של הזכרים מגיע עד 328 קילוגרם, הנקבות קטנות יותר ומגיעות למשקל של 232 ק"ג.
תפוצה ובית גידול

הנילגאי נפוץ ברוב חלקי הודו ומעטים נמצאים בפקיסטן ונפאל בקרבת הגבול ההודי, בעבר היה מצוי בבנגלדש אך נכחד משם. כמו אנטילופות רבות גם הנילגאי הובאה לאמריקה למטרת שעשועים, ופרטים שברחו יצרו אוכלוסיית בר. הנילגאי חי בעיקר באזורים עם שיחים, ויערות דלילים, הם נמנעים מיערות צפופים ואזורי ביצות.
הרגלים ותזונה

הנילגאי פעיל בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות ובשעות הצהריים, אף על פי שהוא יכול לחיות מספר ימים ללא מים, הוא יעדיף אזורים עם מקווה מים.
הנילגאי צמחוני וניזון מעשבים עלים ופרות.
אויבים ושימור

הטורפים העיקרים של הנילגאי הם הטיגריס, הנמר והזאב; אולם בשל גודלו הטורפים מעדיפים לצוד את העגלים. כמו כן האריה האסיאתי הוא אחד מהטורפים, אולם על פי מחקר שנערך התברר שהנילגאי מהווה פחות מ-3% מהתזונה שלו.

למרות הנזקים שהוא עושה לחקלאות, לא מרבים לצוד את הנילגאי כיון שהוא נחשב אצל ההודים כ"חיה קדושה".
מצב שימורו של הנילגאי מוגדר כ"ללא חשש" והאוכלוסייה העולמית מוערכת ב-100,000 פרטים בהודו, וכ-30,000 בארצות הברית לאחר שהמין הובא לטקסס בשנות העשרים של המאה ה-20 בידי חוואים.
גלריה

נילגאי בדהירה
זכרים במאבק
הערות שוליים

↑  נילגאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  William J. Sheffield, NILGAI ANTELOPE
↑  Neil LaRubbio, Hunting Hooved Devils in South Texas, ‏5 ביולי 2012 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551315905171  LCCN: sh90002034
משחקי הרעב (סדרת סרטים)

| --- | --- |

 מבוסס על:  טרילוגיית משחקי הרעב 
 בימוי:  גארי רוס פרנסיס לורנס
 הופק בידי:  נינה ג'ייקובסון   ג'ון קיליק
 תסריט:  סוזן קולינס   גארי רוס   בילי ריי
 שחקנים ראשיים:  ג'ניפר לורנס ג'וש האצ'רסון ליאם המסוורת' וודי הארלסון אליזבת' בנקס דונלד סאת'רלנד ג'וליאן מור סטנלי טוצ'י
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  כוח צבע 
 חברה מפיצה:  Lionsgate
 הקרנת בכורה:  2012 
 סוגה:  סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 תקציב:  ‏$333,000,000
 הכנסות:  ‏$2,267,444,367
 אתר רשמי
 
משחקי הרעב (The Hunger Games) הוא סדרת סרטי הרפתקאות ומדע בדיוני דיסטופיים בת חמישה סרטים המבוססים על טרילוגיית משחקי הרעב מאת הסופרת האמריקאית סוזן קולינס. הסרטים מופצים על ידי אולפני Lionsgate בהפקת נינה ג'ייקובסון ובכיכובם של ג'ניפר לורנס, ג'וש האצ'רסון וליאם המסוורת' בתפקידים הראשיים כקטניס אוורדין, פיטה מלארק וגייל הות'ורן. גארי רוס ביים את הסרט הראשון בסדרה, "משחקי הרעב" (2012), ופרנסיס לורנס ביים את שאר שלושת סרטי הסדרה, "התלקחות" (2013), "עורבני חקיין, חלק 1" (2014) ו"עורבני חקיין, פרק הסיום" (2015). ב-21 באפריל הוכרז רשמית שהחלו העבודות על סרט ספין-אוף שיהיה מבוסס על ספרה החדש של סוזן קולינס, בלדה לנחשים וציפורי שיר.
שלושת הסרטים הראשונים בסדרה הפכו לשוברי קופות וזכו לביקורות מהללות. סדרת הסרטים מדורגת במקום התשיעי בסדרת הסרטים המרוויחים ביותר של כל הזמנים ועד כה הכניסו קרוב למיליארד וחצי דולר. הסרט האחרון בסדרה יצא ב-18 בנובמבר 2015.
הסרטים מבוססים על סדרת ספרי פנטזיה והרפתקאות לנוער הכוללים את הספרים: "משחקי הרעב", "התלקחות" ו"עורבני חקיין". הספר מציג את קטניס אוורדין בת השש עשרה, החיה בעולם פוסט־אפוקליפטי במדינת פאנם, במקום שבו פעם הייתה אמריקה הצפונית. בעולם זה שולטת ממשלה חזקה, השוכנת בעיר מרכזית בשם "הקפיטול". סביב הקפיטול שוכנים 12 מחוזות והיא שולטת עליהם ביד רמה. "משחקי הרעב" הוא כינוי לאירוע טלוויזיוני שנתי, שבו נבחרים באקראי נער ונערה מכל מחוז והם נשלחים להילחם למוות זה בזה.
המנצח הוא האחרון שנשאר בחיים.
המשחקים נועדו להראות את שליטתו המוחלטת של הקפיטול במחוזות ולהדגים שאפילו ילדים לא יתחמקו מהשפעתו.
קטניס מתמודדת מול קרב פיזי ומנטלי בעולם שלא ישר כנראה ממבט ראשון.
הסרטים > משחקי הרעב (2012)

משחקי הרעב בוים על ידי גארי רוס ויצא לאקרנים בשנת 2012. הסרט הופק על ידי נינה ג'ייקובסון וג'ון קיליק והתסריט נכתב על ידי סוזן קולינס, גארי רוס ובילי ריי. בסרט, כמו גם בשאר פרקי הסדרה, מככבים ג'ניפר לורנס, ג'וש האצ'רסון, ליאם המסוורת', וודי הארלסון, אליזבת בנקס ודונלד סאת'רלנד.
עלילת הסרט מתרחשת בעתיד פוסט אפוקליפטי במדינה בשם "פאנם" השוכנת על חורבות אמריקה הצפונית. בפאנם שולט ממשל חזק, השוכן בעיר מרכזית בשם "הקפיטול". מסביב לקפיטול שוכנים 12 מחוזות ורוב תושביהם חיים בעוני גדול. הקפיטול שולט במחוזות ביד רמה. כעונש על המרד האחרון שביצעו נגד הממשל ובו מחוז 13 נשרף עד היסוד, יזם הקפיטול את משחקי הרעב: אירוע טלוויזיוני שנתי המשודר בשידור חי בכל המדינה בו נער ונערה מגיל 12 עד 18 מכל מחוז נבחרים בהגרלה ומודרכים על ידי מנצחי העבר של המחוז ונדרשים להילחם זה בזה למוות בזירה. המנצח הוא מי שנשאר אחרון ועליו יורעפו פרסים וכסף רב והוא חסין מפני ההגרלה אלא אם כן יוכרז אחרת. משחקי הרעב נוצרו כדי להראות את שליטתו המוחלטת של הקפיטול במחוזות, ולהדגים שאפילו ילדים לא יתחמקו מהשפעתו. בסרט מנצחים במשחקי הרעב קטניס אוורדין (בגילומה של ג'ניפר לורנס) ופיטה מלארק (בגילומו של ג'וש האצ'רסון) שמודרכים על ידי היימיטץ' (מנצח עבר של המחוז).
הסרטים > התלקחות (2013)

משחקי הרעב: התלקחות בוים על ידי פרנסיס לורנס, שהמשיך לביים את שאר חלקי הסדרה. הסרט יצא לאקרנים בישראל ב-20 בנובמבר 2013.
לאחר ניצחונם של קטניס ופיטה במשחקי הרעב ה-74 באקט של מרד והכנעת הקפיטול, מתחילים אנשי המחוזות למרוד כנגד הקפיטול.
בעקבות זאת מחליט הנשיא סנואו לערוך את משחקי הרעב ה-75 בהשתתפותם של שני מנצחי עבר מכל מחוז.
הסרטים > עורבני חקיין, חלק 1 (2014)

משחקי הרעב: עורבני חקיין, חלק 1 בוים על ידי פרנסיס לורנס והופק על ידי נינה ג'ייקובסון וג'ון קיליק. זהו הסרט האחרון שצילם פיליפ סימור הופמן, שהספיק להשלים את כל הסצנות בהשתתפותו בחלק הראשון, אך נותרה לו סצנה בודדת בחלק השני של הסרט.
בסיום החלק הראשון של "עורבני חקיין" מצוין כי הסרט מוקדש לזכרו של פיליפ סימור הופמן.
הסרט מתאר את המרד שמובילה קטניס אוורדין את מחוזות פאנם כנגד הקפיטול המושחתת והרודנית.
בסרט, מתכוננים תושבי מחוז 13 למלחמה כנגד הקפיטול. קטניס משתתפת בסרטי תעמולה כדי לקדם את המרד, בנוסף אנשי המחוזות מתחילים להתקומם ולפגוע בקפיטול.
הקרנת החלק הראשון החלה ב-19 בנובמבר 2014.
הסרטים > עורבני חקיין, חלק 2 (2015)

משחקי הרעב: עורבני חקיין, חלק 2 בוים על ידי פרנסיס לורנס והוא יצא לאקרנים ב-20 בנובמבר 2015. פיליפ סימור הופמן לא הספיק להשלים סצנה בודדת בהשתתפותו בסרט.
הסרט מתאר את המלחמה כנגד הקפיטול.
הכנסות הסרטים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סרט | תאריך יציאה | תאריך יציאה | סכום הכנסות | סכום הכנסות | סכום הכנסות |
| סרט | תאריך יציאה | תקציב | ארצות הברית | מחוץ לארצות הברית | כלל עולמי |
| משחקי הרעב | 12 במרץ 2012 | $78,000,000 | $408,010,692 | $286,384,032 | $694,394,724 |
| משחקי הרעב: התלקחות | 22 בנובמבר 2013 | $130,000,000 | $424,668,047 | $440,343,699 | $865,011,746 |
| עורבני חקיין, חלק 1 | 21 בנובמבר 2014 | $125,000,000 | $337,135,885 | $418,220,826 | $755,356,711 |
| עורבני חקיין, פרק הסיום | 20 בנובמבר 2015 | $160,000,000 | $281,723,902 | $371,704,359 | $653,428,261 |
| סכום כולל |  | $493,000,000 | $1,451,538,526 | $1,516,652,916 | $2,968,191,442 |
הערות שוליים

↑  תומר כרמלי, זה רשמי: סרט חדש של "משחקי הרעב" בדרך, באתר פרוגי, ‏21.04.2020
| טרילוגיית משחקי הרעב |
| --- | --- | --- |
| ספרים | משחקי הרעב • התלקחות • עורבני חקיין • בלדה לנחשים וציפורי שיר |  |
| סרטים | משחקי הרעב (סרט) • משחקי הרעב: התלקחות (סרט) • משחקי הרעב: עורבני חקיין - חלק א' • משחקי הרעב: עורבני חקיין - פרק הסיום • משחקי הרעב: בלדה לנחשים וציפורי שיר |  |
| דמויות | קטניס אוורדין • פיטה מלארק • גייל הות'ורן • דמויות משנה |  |
| שירים | "Elastic Heart" • "Eyes Open" • "Safe & Sound" • "We Remain" • "Can't Catch Me Now" • "The Hanging Tree" |  |
| אחר | סוזן קולינס • הקפיטול • The Hunger Games: Songs from District 12 and Beyond • The Hunger Games: The Ballad of Songbirds & Snakes (פסקול) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012575116005171  LCCN: sh2018002139
ניומאר

ניומאר (בהונגרית: Nyomár) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון־מזרח הונגריה. נכון לתחילת שנת 2021, בכפר מתגוררים 268 תושבים.
יהדות ניומאר

מיעוט מתושבי ניומאר לאורך השנים היו יהודים.
במקום קיים עדיין בית קברות יהודי.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 10 |  |
| 1880 | 17 | 518 |
| 1910 | 10 |  |
| 1920 | 5 |  |
| 1930 | 3 |  |
| 1941 | 3 | 461 |
ניול

ניול (בהונגרית: Nyúl) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. הכפר הוקם בשנת 1940 על בסיס שני הכפרים ניולפלו (Nyúlfalu) בתרגום לעברית "כפר הארנבים" וניולהג (Nyúlhegy) בתרגום לעברית "הר הארנבים".
יהודי ניול

בניול חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 36 | 2,974 |
| 1910 | 20 |  |
| 1920 | 15 |  |
| 1930 | 21 |  |
| 1941 | 19 | 3,487 |
ילידי המקום

קארוי באל (1894 – 1947)  היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא פנימי ורופא ילדים.