stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרופל
תמיכה בשפות

לדרופל תמיכה נרחבת בעשרות שפות. החל מגרסה 8, כבר בעת ההתקנה ניתן לבחור בקלות התקנת גרסה עברית (בגרסאות קודמות יותר הדבר היה כרוך ביבוא קובץ תרגום אך כעת הבחירה היא מיידית). ניתן גם להתקין את התוכנה באנגלית ולהוסיף עברית (ושפות נוספות) לאחר ההתקנה.
לימודי דרופל

למתחילים - ניתן ללמוד מבוא לדרופל בקורסים במכללות היי-טק, בהדרכה אישית ממורה פרטי, או בלמידה עצמאית מקריאה ותרגול של ספרות קהילתית באינטרנט (מומלץ ללמוד קודם מבואות ב-HTML ו-CSS וכמו כן גם ללמוד הקמת סביבת שרת בסיסית) או מספרים למתחילים באנגלית.
ישנם גם קורסים למתקדמים או לבעלי רקע ענף בתחום המחשוב המוצעות במכללות שונות או מדרופליסטים המציעים מבוא מקוצר למתכנתים ובעלי ידע במחשוב ותקשוב במסגרת של הדרכה פרטית או הדרכה בארגון; כמו כן, ישנה ספרות ענפה המיועדת למתכנתי PHP ו-Javascript בעיקר.
ישנם גם ספרי דרופל באנגלית אותם ניתן לרכוש באתרי מסחר אלקטרוני דוגמת אמזון.
קהילה

קהילת הדרופל היא מגוונת מאוד ולא רק מתכנתים נמצאים בה: ישנם גם מעצבי web, אנשי SEO, מנהלי אתרים, עורכי תוכן מקצועיים ובעלי אתרים התורמים כולם מניסיונם לקהילה; בפרט מתכנתים תורמים לפיתוח ותחזוק המודולים ומעצבי האתרים לפיתוח התבניות השונות ויישום הטכנולוגיה העיצובית והממשקים השונים. חלק ניכר מחברי הקהילה תורמים בכתיבת מסמכי הסבר ובפתרון בעיות הדדי.
אדם המספק שירותים ייעודיים עבור אתרים ו\או או אפליקציות הבנויים בדרופל (בפרט עבודות פיתוח) ועושה זאת באופן עקבי מכונה לרוב דרופליסט.
בגלל שדרופל היא מערכת open source כולם יכולים לתרום לפיתוח. כמו לכל קהילה גם לדרופל יש מפגשים והם מחולקים לכמה סוגים:
DrupalCon - אירוע שמתקיים פעמיים בשנה (בהפרש של חצי אחד מהשני). אירוע אחד מתקיים בעיר מרכזית באירופה והשני מתקיים בעיר מרכזית בארצות הברית. מעבר לשני האירועים האלה ישנם עוד אירועי DrupalCon שמתקיימים ביבשות אחרות. ב-2014 וב-2015 התקיימו בערים מרכזיות באוסטרליה (סידני ומלבורן בהתאמה) ובשנת 2015 התקיים DrupalCaon בבוגוטה, דרום אמריקה. הכנס מתפרס על שבוע שלם (שני עד חמישי) שבמהלכו יש הרצאות ביום ובערב יש פעילויות. בכל יום חמישי יש ערב טריוויה בו יכולים המשתתפים לזכות בפרסים. בסוף שבוע של כל כנס (שישי שבת וראשון) יש אירוע שנקרא Sprints שבו מתחלקים לקבוצות ופותרים בעיות בליבה של דרופל או בכל נושא אחר שקשור לדרופל.
DrupalCamp - אירוע שמתקיים עבור קהילות מקומיות ובמתכונת הרבה יותר מצומצמת מזו של הכנס העולמי. בישראל מתקיים הכנס באופן סדיר כל שנה החל משנת 2012 וישנם עוד קהילות בעולם אשר מאמצות את הנוהל. האירוע מיועד לחזק את קשרי הקהילה המקומית של דרופל ולהציג את המערכת לאנשים שטרם התנסו במערכת.
Drupal Dev Days - בניגוד לשני האירועים הנ״ל שמיועדים לא רק למפתחים, DDD מיועד אך ורק למתכנתים ובעל אוריינטציה תיכנותית.
מילון מונחים דרופלי

להלן מספר מונחים דרופליים מרכזיים:
| המונח בעברית | המונח באנגלית | ביאור |
| --- | --- | --- |
| תוכן | Content | כל דבר המופיע לגולשים היכן שהוא באתר, ובפרט טקסט/תמונה/וידאו/טופס וכו'. |
| ישות | Entity | סוג ייחודי של טבלה בבסיס הנתונים (Mysql ברוב המקרים) המכילה תבנית לארגון בסיסי והיררכי של המידע בדפים שונים באתר, שמבוססים עליה. לכל ישות כמה סוגים (Types) אשר יורשים ממנה מידע. |
| סוג ישות | Entity type | דרופל מגיעה עם ישויות וסוגים אשר יונקים מהן מידע. כל סוג ישות מבסס חלק אחר של תוכן שיכול להופיע באתר. סוגי ישויות המגיעים עם דרופל הם למשל: דף תוכן כללי (Node), מילון (Vocabulary, של קטגוריות או תגיות), דף תוכן של משתמש רשום, סוג ישית לקבצים, ועוד. |
| נואוד | Node | סוג הישות הבסיסי ביותר בדרופל. סוג ישות זה מבסס את דפי האתר הטיפוסיים ביותר וקיימים סוגי ישויות הדומים לו מאוד ומציגים תוכן בצורות מעט שונות. |
| סוג תוכן | Content type | באתר מבוסס תוכן יש צורך לחלק את התוכן לסוגים מרכזיים. סוגי התכנים עוזרים לחלק את התוכן לסוגים שונים (דף כתבה, דף בלוג וכו') לפי האפיון של הפרויקט. ישות ה-Node יכולה לקבל סוגי תוכן שונים. דוגמה לסוג תוכן הוא "מדינות" ואליו יגעו כל הדפים שמתארים מדינה מסוימת (כגון "ישראל" או "ירדן"). |
| אזור | Region | אזור הוא חלק בעמוד שאליו מכניסים תוכן. באופן טבעי קיים אזור ראשי אחד (Content region) בו נמצאת תצוגה ראשונית של תוכן מישות מסוימת (כמו דף כללי או דף משתמש) וכל שאר האזורים הם משניים לו (אם כי ניתן לפלטר תוכן המופיע בהם בהתאם לדף האינטרנט אשר תוכנו נמצא באזור הראשי). |
| אזור תוכן משני | Peripheral region | כל אזור תוכן שאיננו האזור הראשי. תכנים באזורים משניים נקראים לעיתים "תכנים פריפיראליים". |
| בלוק | Block | פיסת תוכן. בלוקים מוצגים באזורים (Regions) ודרופל מגיעה עם מספר בלוקים שעונים לפונקציונליות מסוימת: בלוק עם טופס התחברות, בלוק שמציג את המשתמשים המחוברים, בלוק שמציג את התוכן האחרון שנוסף לאתר וכו'. כל בלוק ממש פונקצינאליות שונה והוא הפתרון המועדף על רוב מנהלי המערכות כיוון שבאמצעות גרירה, ארגון, וכלים נוספים של מערכת הבלוקים של דרופל, ניתן ליצור דפים שונים ועשירים. |
| תפריט ניהול | Toolbar | תפריט הניהול המופיע בחלק העליון של תצוגת האתר (בעת התחברות). |
| רכיב | Module | דרופל היא מערכת מודולרית - ניתן להוסיף רכיבים שישנו את הלוגיקה הבסיסית של דרופל ובכך יעשירו את המערכת. ישנם רכיבים שמיועדים לבוני אתרים כמו views שבלי שום בעיות עוזר להציג תכנים לפי לוגיקה (בדומה לשאילתה מהמסד נתונים) ונותן את האפשרות לעצב את התכנים באופן טבלאי, רשימות ועוד. ישנם מודולים שמיועדים עבור מפתחים בלבד כמו Message שאיתו המפתח יכול לתעד אירועים שהתרחשו במערכת. |
| קישורים הקשריים | Contextual links | קישורים שמיועדים למשתמשים בעלי הרשאות ספציפיות ובעת מעבר עכבר מעל לבלוק הם יכולים לפתוח תפריט עם קישורים בהקשר לבלוק הנוכחי כמו ניהול תצורת הבלוק. במידה וזה בלוק של תוכן הקישור יופיע מעל לרשומה וייספק קישורים לניהול אותה הרשומה (מחיקה או עריכה) |
| אסימון | Token | מייצג תוכן מתוך המסד נתונים לפי פורמט. לדוגמה [user:name] יכול לייצג את שם המשתמש הנוכחי שצופה בעמוד. |
| לשונית | Tab | מאפיין של דפי ניהול; הלשוניות נמצאות בראש דף הניהול ורקען, בדרך כלל מעוצב באופן בולט. הן מכילות אפשרויות שליטה שונות באותו נושא של דף הניהול. |
ראו גם

וורדפרס
ג'ומלה
הערות שוליים

↑  מנגנון שליפת המידע (ה-API) הנרחב של דרופל מאפשר תחלופת מידע ותלות שקולה בין הרכיבים השונים - מאפיין ייחודי של התוכנה המבטיח גמישות ויצירתיות ברמת התוכן.
↑  אפשריות תמיכה נוספות - רשימת מקורות לקבלת תמיכה.
↑  סטטיסטיקות רשמיות של ארגון דרופל העולמי (ה-Drupal association).
↑  או בנגזרות שלו (כגון Twig),
↑  כל ישות היא טבלה אך לא כל טבלה היא ישות - למשל, טבלת רג'יסטרי וטבלאת קאש אינן טבלת ישות.
↑  במהלך העבודה יתאפשר לפתוח מאגר קטגוריות, מאגר תגיות, מאגר קטגוריות-בלוג ולמעשה כל מאגר אחר שרק אפשר לחשוב עליו, כמעט ללא הגבלה. זוהי דוגמה לגמישות (Scalability) שבשיטת הישות > סוג ישות > מאגר בה עובדת התוכנה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007365080005171  GND: 7522644-3  LCCN: n2009053036  NKC: ph449166  VIAF: 180810498   WorldCat (עם VIAF): 180810498
היינריך השני, רוזן הסן

| --- | --- |
 לידה:  1299 
 פטירה:  3 ביוני 1376 (בגיל 77 בערך) קאסל, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  כנסיית אליזבת הקדושה 
 בן או בת זוג:  Elisabeth von Meißen (1319–?) 
 
היינריך השני, רוזן הסן (בגרמנית: Heinrich II. von Hessen;‏ 1299 - 3 ביוני 1376), המכונה "הברזל", היה רוזן הסן בשנים 1328–1376.
ביוגרפיה

היינריך נולד בשנת 1299, לאוטו הראשון, רוזן הסן ולאדלהייד מרבנסבורג, בתו של אוטו השלישי, רוזן רבנסבורג. בשנת 1328 מת אביו, והיינריך עלה לשלטון במקומו.
כאשר נפטר בנו של הנרי,, אוטו, בשנת 1366, הפך האחיין שלו, הרמן, ליורש העצר. בעקבות כך פרצה מלחמה עם אוטו מבראונשווייג. כדי לממן את עלויות הסכסוך עם ברונסוויק, הטיל הנרי מס על כל הטובין המיובאים. ב-3 ביוני 1376 מת היינריך, ואחיינו עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

היינריך התחתן עם אליזבת ממייסן, בתו של פרידריך הראשון, מרקיז מייסן, ממנה היו לו חמישה ילדים:
אוטו הצעיר (1322–1366)
אדלהייד (1324–1370) התחתנה עם קז'ימייז' השלישי, מלך פולין
אליזבת (1329–1390) מאוחר יותר אשתו של ארנסט הראשון, דוכס בראונשווייג-גטינגן
יוטה / יהודית, מתה בינקותה
מרגרטה, נזירה במנזר היידאו
דלפק

דלפק קבלה עשוי עץ המותקן בבית עסק.
דלפק עשוי נירוסטה המותקן במטבח מוסדי.
דֶּלְפֵּק או בר הוא משטח עבודה אופקי, שניתן למצוא במטבח, באזור הכנת אוכל, פאבים, חנויות, חדרי אמבטיה, חדרי שירותים או חדרי עבודה בכלל. לעיתים קרובות, הוא מותקן מעל ארונות ונתמך בהם. המשטח ממוצב בגובה ארגונומי עבור המשתמש וביצוע המשימות שלשמן נועד. הדלפק עשוי להיות בנוי מחומרים שונים עם תכונות שונות של פונקציונליות, עמידות, ואסתטיקה. ישנם דלפקים אשר בתוכם מובנים מכשירי חשמל או אביזרים אחרים, הרלוונטיים לצורך היישומי שלשמו מיועד הדלפק.
המונח דלפק משמש גם ככינוי לעמדת עבודה (למשל "דלפק קבלה").
דלפקים עשויים להיות מיוצרים מתוך מגוון רחב של חומרים, והעלות שלהם יכולה להשתנות במידה רבה בהתאם לחומר הנבחר. העמידות ונגישות השימוש בדלפק משתפרים, לעיתים קרובות, ככל שחומר הגלם מתייקר, אולם ישנם כמה חומרים יקרים שאינם עמידים במיוחד, או אינם ידידותיים למשתמש. כמה חומרי גלם נפוצים, מהם מקובל לייצר דלפקים, הם כדלקמן:
אבן טבעית: גרניט, אבן גיר, שיש, גברו, לווחה
עץ
מתכות: פלדת אל-חלד, נחושת, אבץ, אלומיניום
זכוכית
חומרים תעשייתיים: בטון, עופרת, פלסטיק, טרצו, חרסינה ("גרניט פורצלן"), אפוקסי, שיש מלאכותי ("קווארץ").
ראו גם

שולחן עבודה
הערות שוליים

↑  "Countertop Materials in Home Counters". CounterTop Guides. נבדק ב-6 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kitchen Countertop Options". HomeimproveMentor.com. נבדק ב-6 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
דלפין דה ז'ירארדן

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1804 אאכן, צרפת 
 פטירה:  29 ביוני 1855 (בגיל 51) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Delphine Gay 
 מדינה:  צרפת 
 שם עט:  Vicomte Charles Delaunay, Léo Lespès, Léa Sepsel, Vicomte de Launay, Charles de Launay, Émile de Girardin 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 בן או בת זוג:  אמיל דה ז'ירארדן (1831–ערך בלתי־ידוע) 
 חתימה:   
 
דלפין דה ז'ירארדן (בצרפתית: Delphine de Girardin‏; 24 בינואר 1804 - 29 ביוני 1855) הייתה משוררת וסופרת צרפתייה.
חייה

דלפין נולדה בעיר אאכן (כיום בגרמניה) והוטבלה בשם דלפין גיי. אמה, מארי פרנסואז סופי גיי, הייתה סופרת, ודלפין גדלה באווירה ספרותית מעולה, לקחה חלק בחוגים הרומנטיים בפריז מיסודו של שארל נודייה ופרסמה את שיריה הראשונים בכתב העת "המוזה הצרפתית".
היא פרסמה שני ספרים שעסקו בנושאים שונים: "מאמרים פואטיים" (1824) ו-"מאמרים פואטיים חדשים" (1825). במרוצת ביקור באיטליה ב-1827 נתפסה להתלהבות בהשראת עולם הספרות של רומא וכתבה את קובץ שיריה "נאפולין" שראה אור ב-1833.
ב-1831 נישאה לאמיל דה ז'ירארדן, שהיה בעליו של העיתון היומי "לה פרס", מה שפתח בפניה אופקים ספרותיים חדשים. ב-1832 פרסמה את אוסף הסיפורים "סיפוריה של אישה זקנה לאחייניה", ב-1835 את הרומן "המרקיז מפונטנאז'" וב-1836 את הרומן "מקל ההליכה של אדון דה בלזאק".
בין 1836 ו-1839 כתבה "רשימות בהשראה רוחנית" שהופיעו בעיתון היומי של בעלה תחת שם העט שארל דה לוניי. רשימות אלה שפורסמו ב-1843 בקובץ "מכתבים פריזאיים" זכו להצלחה רבה. בין מחזותיה, שנכתבו בפרוזה ובחרוזים, "בית הספר לעיתונאים" (1840), "יהודית" (1843), "קלאופטרה" (1847) ו-"ליידי טרטיף" (1853).
לדלפין דה ז'ירארדן נודעה השפעה רבה על החוגים הספרותיים של פריז, ועל המבקרים בסלון שלה נמנו: תאופיל גוטייה, אונורה דה בלזק, אלפרד דה מיסה, ויקטור הוגו, אלכסנדר דיומא האב, ז'ורז' סאנד ואלפונס דה למרטין.
אוסף של יצירותיה פורסם בשישה כרכים ב-1860–1861.
לקריאה נוספת

דלפין דה ז'ירארדן – מתוך מכתבים פריזאיים (מצרפתית: רותם עטר), דחק, כרך טז, 2023.
האימפריה הגלקטית

| --- | --- |
סמל: 
צורת המשטר: דיקטטורה טוטילטרית
עיר הבירה: קורוסנט
שפות רשמיות: גלקטית בסיסית
מנהיג: הקיסר פלפטין, ידוע גם בתור דארת' סידיוס, בין השנים 19BBY עד4ABY
מפקד הצבאות: דארת' ויידר, לאחר מותו של גראנד מוף טארקין
ראש הממשלה: סאט פאסטאג
רשות מחוקקת: הסנאט האימפריאלי, מועצת המוף, המועצה האימפריאלית הזמנית.
הקמה: 19 BBY
התפוררות: 4 ABY
התפרקות סופית: 11 ABY
מטבע מקומי: דאטריאנס אימפרילי
האימפריה הגלקטית היא משטר אוטוריטרי בדיוני ביקום מלחמת הכוכבים.
האימפריה קמה בשנת 19 BBY והיא צמחה מתוך הרפובליקה הישנה. היא הוקמה על ידי תוכנית על של הקנצלר פלפטין שניצל את מלחמת המשובטים הממושכת אותה יזם בסתר. פלפטין הציג את המשטר החדש כדרך לטפל בשחיתות של הרפובליקה ובחוסר יכולתה לבצע החלטות מדיניות ולאט לאט נגס בעוד חלקים של הדמוקרטיה עד שלבסוף הפכה הרפובליקה למשטר דיקטטורי שקיסר עומד בראשו. האימפריה הגלקטית שרדה במשך 23 שנה עד פירוקה לכאורה על ידי ברית המורדים. לאחר פירוקה שינתה האימפריה את אופי ארגונה והפכה לגוף הקרוי המסדר הראשון שדרכי התנהלותו זהים כמעט לחלוטין לאלו של האימפריה.
הולדת האימפריה

האימפריה הגלקטית נולדה מחורבותיה של הרפובליקה הגלקטית הישנה. אף על פי כך, זרעים של שינוי נשתלו במשך מלחמת המשובטים, המלחמה הקשה בין הרפובליקה וקונפדרציית המערכות העצמאיות.
כאשר היקף האיום הבדלני נעשה ברור, הסנאט של הרפובליקה ובית המחוקקים העבירו לידי הקנצלר העליון פלפטין כוחות לשעת חירום. פלפטין במקביל מרחיב את הסמכיות שלו על מנת להתמודד עם האיום הבדלני. הסכסוך הזה נתן לפלפטין הזדמנות להישאר במשרד הקנצלר זמן ארוך יותר מאשר מותר לו על פי חוקת הסנאט וגורם לסנאט לבנות לו תפקיד חדש שהומצא וניתפר במיוחד בשבילו הקנצלר העליון. פלפטין מבטיח לפנות את תפקידו ולהחזיר את כוחו וסמכיותיו לסנאט ברגע שבו יושג שלום, והביטחון יוחזר לגלקסיה.
ככל שהמלחמה המשיכה, כך הכוח של הקנצלר המשיך לגדול עד אשר הוא הפך לדיקטטור. כאשר מועצת הג'די הבינה שפלפטין הוא אדון הסית', הג'די ניסו לעצור אותו אך נכשלו, עקב התערבותו של אנקין סקייווקר. הוא השתמש במקרה להצדקה להוציא לפועל את פקודה 66 המורה על כל קציני צבא המשובטים לבגוד ולהרוג את מפקדי הג'די שלהם. במושב חירום של הסנאט, פלפטין הצהיר על בגידתם של הג'די ברפובליקה והופך אותם לאויבי הגלקסיה.
בעקבות הפלת מסדר הג'דיי פלפטין בטוח בעוצמתו ומוציא הצהרה על כוח חדש בגלקסיה וממנה עצמו לקיסר, כ-19 שנה לפני הקרב של יאבין.
ארגון הכוח של האימפריה

הקיסר פלפטין שלט באימפריה בכוח מוחלט, יחד עם השליש שלו, הוזיר הגדול, מאס אמדה שהיה אחראי על ההתנהלות היום יומית של האימפריה (הוא היה ראש הסנאט הגלקטי במשך שנים רבות, במשך שלושת סרטי הפריקוולים והיה נאמן לקיסר במשך שנים רבות וייתכן כי אף ידע על תוכניותיו האפלות לגבי הרפובליקה והג'די). ודארת' ויידר אדון הסית' היה שולייתו של הקיסר וגם האסטרטג הצבאי הראשי ומפקד עליון של הכוחות הקיסריים לאחר מותו של גראנד מוף טארקין. שני היועצים הבכירים של פלפטין היו ג'אנאס גריג'אטאס וסים אילו, והם התלוו עם פלפטין אל כוכב המוות השני.  השניים היו חלק ממעין ממשלה איפריאלית שנקראה "המועצה השולטת האימפריאלית" שבה היו חברים גם סאט פאסטאג' ואמדה עצמו. ההנהגה של האימפריה נקראת "המעגל הפנימי הקיסרי", ופלפטין עמד בראשם. הסנאט המשיך להתקיים 19 שנים אחרי הקמת האימפריה הגלקטית ונקרא הסנאט הקיסרי או הסנאט האימפריאלי, אבל כעת הוא קטן יותר ולא היה יותר ממועצה מייעצת חסרת כוח. פלפטין פיזר את הסנאט לפני הקרב על יאבין. באופן רשמי הסנאט האימפריאלי "הופסק לתקופת החירום הגלאקטי" (קרבות המורדים), אך ההודעה הרשמית לא הצליחה להערים על איש, כולם ידעו שהסנאט האימפריאלי לעולם לא יתכנס עוד. והכוח האמיתי הועבר לגראנד מופים כמו טארקין ומושלים אזוריים אחרים. מועצת המופים הוקמה לשלוט בסקטורים יחידים ואזורים שונים של האימפריה ביתר יעילות.
המשובטים לא הורשו לשרת עוד כצבא, ורק כמה חיילות מובחרים של משובטים נותרו בצבא האימפריה. מדי המשובטים הולבשו על צבא פלוגות הסער והשייטת, שהורכבו מבני אדם שונים בשרות צבאי סדיר. צבא זה היה כפול במספר מצבא המשובטים שקדם לו, ואפשר לאימפריה לשלוט בשטחיה ביתר יעילות.
גזענות באימפריה

בניגוד לרפובליקה הסובלנית, באימפריה קיימת גזענות רבה, ובה חוקי גזע המגדירים את תפקידם של גזעים שונים. אך ורק לבני אדם מותרת התגייסות צבאית, דיפלומטית או פעילות שלטונית (למעט מקרים מסוימים), וגזעים כמו הווקים ניתנים לשעבוד. אפילו משובטי קאמינו, למרות לחימתם במלחמת המשובטים, והעזרה לפלפטין בעלייתו לשלטון, לא הורשו לעזב את הכוכב. עקב צמצום מקורות הפרנסה, פנו גזעים רבים שאינם בני-אדם לפעילויות לא חוקיות כמו ציד ראשים וסחר לא חוקי. מרביתם התקבצו בנמל החלל מוס אייסלי שבטטואין, ומצאו עבודות לא חוקיות אצל הגנגסטר ג'אבה ההאט. הוא שליט הכוכב וגם היחידי באימפריה שהורשה להמשיך לשלוט בכוכב למרות היותו חייזר. ברית המורדים ניצלה גזענות זו על מנת לגייס חייזרים כאלה לכוחותיה.
האיים הדודקאנסיים

| --- | --- |

טירה על האי אסטיפליה, אחד הדודקאנסיים
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים האגאי 
 קואורדינטות:  36°27′N 27°18′E﻿ / ﻿36.45°N 27.3°E﻿ / 36.45; 27.3
 שטח:  2,714 קילומטר רבוע
 גובה מרבי:  Atavyros
 נתונים מדיניים
 מדינה:  יוון
 אזור זמן:  UTC+2
 
 
האיים הדוֹדֶקָאנֶסִיִים או הדודקאנסים (ביוונית: Δωδεκάνησα, נהגה "דודקאנסה"; בטורקית: Oniki Ada; פירוש המילה בשתי השפות "תריסר האיים", באיטלקית: Dodecaneso, נהגה "דודקאנֶזוֹ"), היא קבוצה של חמישה עשר איים גדולים ו-151 איים קטנים יותר, בים הקרפאתי שבים האגאי, סמוך לחופה הדרום-מערבי של טורקיה. האיים הם חלק משטחה הטריטוריאלי של יוון, אך הם בעלי היסטוריה עשירה, ובעבר נשלטו על ידי מעצמות אזוריות שונות, ובהן טורקיה, איטליה ואף גרמניה הנאצית בימי מלחמת העולם השנייה. גם האיים הקטנים ביותר יכולים להתגאות בכנסיות ביזנטיות מפוארות, ובטירות מימי הביניים.
גאוגרפיה ותחבורה

מחוז דודקאנסה ביוון כולל 163 איים, מהם 26 מיושבים. שנים עשר מאיים אלו נחשבים לאיים העיקריים, ומכאן שמו של האזור. החשוב והידוע ביותר הוא רודוס, שהיה במשך מאות שנים האי שממנו נשלטו שאר האיים. מהאיים האחרים קוס ופטמוס הם החשובים מבחינה היסטורית. תשעת האחרים הם אסטיפליה, קאלימנוס, קרפאתוס, קאסוס, לרוס, ניסירוס, סימי, טילוס וקסטלוריזו (השוכן למעשה בים התיכון). איים אחרים בעלי חשיבות בשרשרת האיים, על אף שאינם נכללים בתריסר האיים העיקריים, הם אגתוניסי, חאלקי, ליפסי, פסרימוס, טלנדוס ואיי זופרנה.
אוכלוסיית האיים בשנת 2005 הייתה 200,452 נפש, ושטחם היבשתי הכולל הוא 2,714 קילומטרים רבועים, בצפיפות אוכלוסייה של 73.9 נפשות לקמ"ר. האיים הם מחוז משנה במחוז דרום הים האגאי ביוון.
מרודוס, בירת הדודקאנסים, ישנה תחבורה ימית סדירה לאיים האחרים, וכן לנמלים ביוון עצמה, וכן קווים ימיים בינלאומיים סדירים, ואף מעבורות קבועות לקפריסין, למצרים, לטורקיה ולישראל. ברודוס ובקוס ישנם נמלי תעופה המפעילים קווים בינלאומיים המחברים את האיים ליעדים שונים, בעיקר ביבשת אירופה הרואה באיים אלו יעד תיירותי מועדף.
כלכלת האיים נשענה בעבר על גידולים חקלאיים אופייניים לאזור כגון זיתים, חיטה וטבק, וכן על דיג, אך בשנות האלפיים החליף ענף התיירות המשגשג עיסוקים אלה כבסיס העיקרי לכלכלת האיים.
החי והצומח

בקבוצת איים זו מצויים איים סלעיים קטנים ולא מיושבים בעלי צומח וחי אנדמיים, חלקם בסכנת הכחדה. האיים משמשים כתחנות מנוחה לעופות נודדים, וכמקום קינון לעופות ים ולדורסים הייחודיים לאזור. באמנת "נטורה 2000" של האיחוד האירופי נקבעו כ-200 אתרים וכ-1000 זנים לשימור. ברשימת "GR 4210011 Vrachonisia Egeou" נכללים איים אלה:
| שם | שם | שם | תיאור | קואורדינטות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אסטקידוניסיה | Astakidonisia | Αστακιδονήσια | ארכיפלג של ארבעה איים | 35°53′12″N, 26°49′13″ E |  |
| זופרנה | Sofrana | νησίδες Σοφρανά | ארכיפלג של שלושה איים |  36°4′19″N, 26°24′2″E |  |
| סירנה | Syrna | Σύρνα-Γύρω | אי בודד | 36°20′42″N, 26°40′30″E |  |
היסטוריה > פרהיסטוריה והתקופה הארכאית

האיים הדודקאנסיים היו מאוכלסים החל מן התקופה הפרהיסטורית. בשנת 1600 לפנה"ס, בערך, נוצר קשר בין האיים ובין התרבות המינואית שבכרתים, וישנן עדויות להשפעה מינואית חזקה. בעקבות נפילת התרבות המינואית נשלטו האיים על ידי האכאים (בערך משנת 1400 לפנה"ס), ולאחריהם על ידי הדורים (משנת 1100 לפנה"ס). בתקופה הדורית החלו האיים לשגשג כישות עצמאית, ופיתחו כלכלה ותרבות עצמאיים במהלך המאות הבאות. עם תחילת התקופה הארכאית בהיסטוריה היוונית, מ-1000 לפנה"ס, החלו האיים רודוס וקוס להתבלט כאיים העיקריים בשרשרת האיים, ובמאה השישית לפנה"ס הקימו הדורים שלוש ערים מרכזיות ברודוס - לינדוס, קמירוס ויאליסוס. ערים אלו, ביחד עם האי קוס והערים קנידוס (אנ') והליוקרנסוס (אנ') באסיה הקטנה, היוו את עיקרה של האימפריה הדורית.
היסטוריה > התקופה הקלאסית

ההיסטוריה של האיים קיבלה תפנית חשובה בסביבות 499 לפנה"ס כאשר אירעו המלחמות הפרסיות, במהלכן נכבשו האיים על ידי הפרסים לתקופה קצרה. בעקבות תבוסת הפרסים על ידי האתונאים ב-478 לפנה"ס, הצטרפו האיים אל הליגה האטית-דלית שבשליטת אתונה. כאשר פרצה המלחמה הפלופונסית ב-431 לפנה"ס, שמרו האיים על עמדה נייטרלית, על אף שנותרו חברים בליגה.
כאשר הסתיימה המלחמה הפלופונסית ב-404 לפנה"ס היו האיים מנותקים למעשה מהעימותים העיקריים בים האגאי, ועברו תקופה של שקט יחסי ושגשוג. בשנת 408 לפנה"ס התאחדו שלוש הערים ברודוס ליצירת מדינה אחת, שבנתה את בירתה בקצה האי, וקראה לה "רודוס". רודוס המאוחדת שלטה באזור במהלך אלף השנים הבאות. איים אחרים בדודקאנסים פיתחו אף הם מרכזים תרבותיים וכלכליים. במיוחד התבלט האי קוס ששימש כמרכז ללימודי רפואה מיסודו של היפוקרטס.
המלחמה הפלופונסית החלישה את התרבות היוונית עד כדי כך, שיכולתה להתנגד לפולשים מבחוץ נחלשה. ב-357 לפנה"ס נכבשו האיים על ידי מאוסולוס מהליוקרנסוס ולאחר מכן ב-340 לפנה"ס נכבשו שוב על ידי הפרסים. תקופה נוספת זו של כיבוש פרסי הייתה קצרת ימים כתקופה הראשונה, ולאחריה, בשנת 332 לפנה"ס, כבש את האיים אלכסנדר הגדול.
לאחר מות אלכסנדר חולקו האיים בין יורשיו הדיאדוכים. האיים יצרו קשרים מסחריים חזקים עם מצרים התלמיית, וביחד יצרו את "הברית הרודו-מצרית" ששלטה בנתיבי המסחר בים האגאי במאה ה-3 לפנה"ס. בהנהגת רודוס התפתחו האיים לכוח ימי, מסחרי ותרבותי מרכזי. מטבעות מרודוס היו למטבע מקובל בשוקי העולם, והאסכולות לפילוסופיה, לספרות ולרטוריקה שפרחו באי, זכו לתהילה. הקולוסוס מרודוס, אחד משבעת פלאי תבל, שבנייתו הסתיימה ב-280 לפנה"ס, היה סמל לעוצמה והעושר בה זכו הדודקאנסים בתקופה זו.
ב-164 לפנה"ס חתמה רודוס על ברית עם רומא והאיים הפכו לבעלי בריתה של האימפריה הרומית במידה זו או אחרת במהלך התקופה, כאשר ברוב הזמן שומרים האיים על האוטונומיה שלהם. רודוס הפכה למרכז לימודים למשפחות אצילי רומא, והאיים, ובמיוחד רודוס, זכו ליחס מיוחד. בשנת 42 לפנה"ס במהלך המהומה שלאחר רצח יוליוס קיסר, כבש את האיים גאיוס קסיוס לונגינוס, ראש הקושרים כנגד קיסר, ובזז אותם. לאחר מכן הפכו האיים לחלק מהאימפריה הרומית ואיבדו את עצמאותם. הקיסר טיטוס הפך את רודוס לבירת ה"פרובינקיה אינסולרום" (פרובינקיית האיים - Provincia Insularum), ולבסוף אוחדו האיים לפרובינקיה ה-18 של רומא, הפרובינקיה של כרתים וקירנאיקה.
במאה הראשונה לספירת הנוצרים ביקר שאול התרסי באיים פעמיים, ויוחנן כותב הבשורה ביקר בהם פעמים רבות. האיים היו בין הראשונים שתושביהם המירו דתם לנצרות. יוחנן כותב הבשורה אף הוגלה לפטמוס שם כתב את ספר ההתגלות.
היסטוריה > ימי הביניים

כאשר התפצלה האימפריה הרומית בשנת 395, נותרו האיים בשליטת החלק המזרחי שהתפתח במרוצת השנים לאימפריה הביזנטית, שהושפעה מן התרבות היוונית. האיים נותרו חלק מן האימפריה הביזנטית במשך אלף השנים הבאות, על אף שסבלו מפלישות רבות של כוחות חיצוניים. בתקופה זו החלו האיים לפתח מחדש ישות עצמאית, והמושג "דודקאנסה" עלה לראשונה כתיאור לישות זו במהלך המאה ה-8. שרידים רבים מהתקופה הביזנטית נותרו באיים עד ימינו, ובמיוחד מאות כנסיות במצבים שונים של שימור.
במהלך מסע הצלב הרביעי, במאה ה-13 פלשו האיטלקים לחלקים מהדודקאנסים, שהיו בתקופה זו תחת שליטת האימפריה של ניקיאה, מדינת בת של האימפריה הביזנטית. משפחות אצילים מג'נובה ומונציה שלטו בחלקים מהאיים לתקופות קצרות, בעוד שנזירים ממסדר בזיליוס מקיסריה שלטו בפטמוס ובלרוס. לבסוף, במהלך המאה ה-14 הגיע סוף לשלטון הביזנטי באיים, כאשר רודוס נכבשה על ידי האבירים ההוספיטלרים בשנת 1309, ויתר האיים עברו בהדרגה לשליטתם במשך העשורים הבאים. האבירים הפכו את רודוס למעוזם, והפכו את בירתה לעיר גדולה הנשלטת על ידי מצודה חזקה. מצודות וביצורים רבים פזורים באיים הדודקאנסיים כזכר לתקופה זו.
הביצורים הוכיחו את יעילותם בהדיפת פלישת הסולטאן של מצרים ב-1444 והסולטאן הטורקי מהמט השני ב-1480. לבסוף נפלה מצודת רודוס בידי צבאו של סולימאן המפואר ב-1522, והאיים האחרים נכבשו באותה שנה. האבירים שנותרו בחיים לאחר הפלישה נמלטו לאי מלטה.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

כיבוש האיים על ידי סולימאן המפואר הביא לתקופה בת כמה מאות שנים של שלטון האימפריה העות'מאנית באיים. האוכלוסייה שילמה מס מיוחד בתמורה למעמד אוטונומי מסוים. הגנרלים העות'מאנים לא הורשו להתערב בענייניהם האזרחיים, או להתייחס אליהם שלא כראוי. ערובות אלו, בשילוב עם מקומם האסטרטגי של האיים בצומת חשוב לספנות בים התיכון, אפשרו לאיים לשגשג. על אף שרגשותיה של האוכלוסייה היוונית ברובה (רק ברודוס ובקוס קמו קהילות טורקיות) נטו לטובת יוון במאבקה לעצמאות ב-1822, אנשי האיים לא הצטרפו למלחמת העצמאות היוונית, והמשיכו במעמדם המיוחד כקהילה של סוחרים יוונים, הנהנית מאוטונומיה בתוך האימפריה העות'מאנית. המאה ה-19 הייתה תקופה של שגשוג, וניתן להבחין בסימנים לכך בבתי האחוזה הגדולים שנבנו על האיים, ועומדים אף בימינו.