stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קאמפ רוק
ביקורות > הצלחה מסחרית

"קאמפ רוק" שודר לראשונה ב-20 ביוני 2008 בערוץ דיסני וזכה ל-8.9 מיליון צפיות. יום לאחר מכן שודר בערוץ ABC וזכה ל-3.47 מיליון צפיות, וכששודר בערוץ ABC Family ב-22 ביוני זכה ל-3.73 מיליון צפיות.
בארצות הברית הופצו בחנויות Target, Claire's ו-Limited Too סחורות של הסרט שכללו בין היתר הלבשה (פיג'מות, חולצות, הלבשה תחתונה), תיקים (תיקי נשיאה, תיקי גב), מגוון מצעים, צעצועים ובובות של דמויות הסרט, לרבות מיטצ'י ושיין. ב-13 במאי 2008 הסופרת לוסי ראגלס הוציאה לאור עיבוד ספרותי לסרט, ספר מסוגת רומן בשם "Camp Rock: the Junior Novel". הספר תורגם גם לעברית ונקרא "קאמפ רוק: הסיפור המקורי".
מדיה ביתית

ב-19 באוגוסט 2008 יצאו לחנויות בארצות הברית גרסאות הדיוידי והבלו ריי של הסרט שנקראו "Camp Rock: Extended Rock Star Edition". הגרסאות הופצו ברחבי העולם מספר חודשים לאחר מכן, כמו גם בישראל. שתי הגרסאות כללו את התכנים הבאים:
הסוף המורחב של הסרט (קטע נוסף שלא שודר)
גרסאות קריוקי עם זמר ובלי זמר לשירים מהסרט
"כיצד להפוך לכוכב רוק"
"האחים ג'ונאס: כוכבי רוק אמיתיים"
"הכירו את דמי לובאטו"
"Too Cool - העמדת הסצנה"
"Hasta La Vista - מחזרה להופעה"
וידאו קליפים
"Camp Rock זיכרונות ממחנה הקיץ" - גלריית תמונות + וידאו
בגרסת ה-DVD היו שני בונוסים נוספים:
"We Rock Crew Video" - שחקני הסרט רוקדים לצלילי השיר "We Rock"
"1234 Goodbye" - דמי לובאטו מופיעה עם השיר הראשון שלה "Who Will I Be" ביום הצילומים האחרון, "1234 Goodbye"
סרט המשך

מספר ימים בטרם שידור הבכורה של "קאמפ רוק", פורסם כי שלב הפרה-פרודקשן של סרט ההמשך יחל בסמוך לשידורו. יתר על כן נודע כי אחיהם הצעיר של האחים ג'ונאס, פרנקי ייקח בו חלק. הצילומים לסרט ששמו "קאמפ רוק 2: הג'אם האחרון" החלו ב-3 בספטמבר 2009, וכבר באפריל 2010 הופיעו קדימונים שכללו הצצות לסט של הסרט ולווידאו-קליפים של השירים "It's On", "Can't Back Down" ו-"Fire" שהופיעו בסרט. אלבום הפסקול יצא ב-10 באוגוסט 2010, והסרט "קאמפ רוק 2: הג'אם האחרון" שודר לראשונה ב-3 בספטמבר של אותה השנה, ובישראל ב-16 בספטמבר 2010 בערוץ דיסני.
הערות שוליים

1 2  Coldplay Cruises To No. 1 On The Billboard 200, בילבורד, פורסם ב-25 ביוני 2008
↑  מידע על קאמפ רוק, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון
↑  מידע על קאמפ רוק, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון
↑  מידע על קאמפ רוק, באתר המצעד הגרמני
↑  מידע על קאמפ רוק, באתר מצעד דנמרק
↑  מידע על קאמפ רוק, באתר המצעד הנורווגי
↑  מידע על קאמפ רוק, באתר המצעד של ניו זילנד
↑  מידע על קאמפ רוק, באתר המצעד הספרדי
↑  מידע על קאמפ רוק, באתר המצעד הפורטוגזי, ארכיון
↑  מידע על קאמפ רוק, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
1 2  Demi Lovato: 27.730.000 Records Sold WorldWide!
↑  Cast Of Camp Rock - We Rock
↑  THE ARIA REPORT
↑  We Rock by Cast Of Camp Rock
↑  Play My Music
↑  Demi Lovato and Joe Jonas - This Is Me
↑  Demi Lovato and Joe Jonas - This Is Me
1 2 3 4  This Is Me by Demi Lovato and Joe Jonas
↑  Top 100 Songs
↑  Demi Lovato Chart History
↑  Demi Lovato and Joe Jonas - This Is Me
↑  Demi Lovato and Joe Jonas - This Is Me
↑  Official Scottish Singles Chart Top 100
↑  Demi Lovato and Joe Jonas - This Is Me
↑  Camp Rock: Joe Jonas Not Dating Female Co-Star, http://www.buddytv.com/, פורסם ב-21 ביולי 2008
↑  Camp Rock (TV Movie) - Trivia, http://www.imdb.com/, ארכיון
↑  Camp Rock Movie Review, https://www.commonsensemedia.org, ארכיון
↑  Camp Rock - Movie Review, http://kidstvmovies.about.com/, ארכיון
↑  Camp Rock, http://www.ew.com/, פורסם ב-13 ביוני 2008
↑  Viewers make date with ‘Bachelorette’, http://variety.com/, פורסם ב-24 ביוני 2008
↑  קאמפ רוק - לוסי ראגלס, http://simania.co.il/, ארכיון
↑  קאמפ רוק, http://www.ybook.co.il/, ארכיון
↑  קאמפ רוק, http://erezdvd.co.il/, ארכיון
1 2  Frankie Jonas to appear in Camp Rock 2 , http://www.24-7pressrelease.com/, פורסם ב-17 ביוני 2008
תקופת בית ראשון

תקופת בית ראשון היא התקופה בהיסטוריה של עם ישראל, על פי המסורת, שהחלה עם תקופת המלכים ונסתיימה בחורבן מקדש שלמה על ידי נבוכדנצר השני בשנת 586 לפנה"ס. בתקופת זו נכללת גם תקופת מלכות שאול ודוד, שקדמה לבניית בית המקדש.
תקופת הממלכה המאוחדת

קיומה של ממלכה מאוחדת הוא נושא שנוי במחלוקת בקרב ארכאולוגים, מכיוון שלא נמצאו עדויות מחוץ למקרא או עדויות ארכאולוגיות לקיומה של ממלכה זו כפי שהיא מתוארת במקרא.
לפי המסופר במקרא, תחילת ימי בית ראשון עוד בטרם הקמת בית המקדש, עם תחילת מלכות שאול בשנת 1025 לפנה"ס בקירוב.
לפי המקרא, שאול איחד את שבטי ישראל, מאחר שאת שלטונו קיים ממקום מושבו בגבעה בשבט בנימין ונחלץ לעזרת שבטים במצוקה ולאחר מכן חזר לגבעה. הוא לא בנה לו עיר בירה או צבא אחד שמורכב מהשבטים השונים. שאול נלחם בשלטון הפלשתים. שאול מאבד את המלוכה ודוד נמשח ומתמנה למלך ישראל על ידי שמואל הנביא. בימי דוד הממלכה מתרחבת משמעותית. ובמשך שנות מלכותו הוא כובש את הממלכות השכנות עמון, מואב, ארם דמשק, ארם צובא ועוד. והופך את ירושלים, שקנה בכסף מהיבוסים, לבירת ממלכתו. שושלת בית דוד מלכה בירושלים במשך כ-400 שנה.
ממשיכו של דוד היה בנו שלמה, שביסס את מעמדה של ירושלים והקים את בית המקדש הראשון ("מקדש שלמה"). מפעלי הבנייה של שלמה הביאו בסופו של דבר, לפילוג הממלכה, מאחר שדרשו מהשבטים השונים מיסים כבדים, מה שלא נדרש משבט יהודה מעצם היותו מקורב לבית המלוכה.
ממלכות ישראל ויהודה

תקופת הממלכה המאוחדת נסתיימה לאחר מלכות שלמה (928 לפנה"ס בקירוב). ירבעם בן נבט הביא לפרישת שבטי הצפון והקמת ממלכת ישראל. בירתה של ממלכת ישראל הייתה העיר שומרון, שהוקמה בימי המלך עמרי (881 לפנה"ס לערך).
לאחר שמרדו בממלכת אשור, הוחרבה ממלכת ישראל בידי סרגון השני, מלך אשור (שנת 720 לפנה"ס). תושבי ישראל, הלוא הם עשרת השבטים, הוגלו (גלות אשור) ואבדו.
ממלכת יהודה לאחר חורבן ישראל

ממלכת יהודה שרדה מעל 130 שנה לאחר חורבן ממלכת ישראל. בתקופה זו קרסה האימפריה האשורית והמעצמה האזורית הפכה לממלכת בבל. בשנת 597 לפנה"ס, נבוכדנצר השני מלך בבל, ערך מצור על יהודה והגלה את יהויכין ועוד 10,000 אנשים מהעם. נבוכדנצאר המליך את צדקיהו כמלך על יהודה, אחרי שיהויכין הוגלה. בעקבות כריתת ברית של צדקיהו עם המצרים בשנת 586 לפנה"ס, החריב את ירושלים ואת בית המקדש, והגלה את מרבית העם (כולו למעט דלת העם) לבבל. חורבן בית המקדש וגלות בבל מסמלים את סוף ימי בית ראשון.
לאחר חורבן ממלכת יהודה

לאחר חורבן ממלכת יהודה ובית המקדש הראשון הוגלו רבים מתושבי הארץ לבבל. אחרים נמלטו לעבר הירדן או הסתתרו במערות ובמצדות במדבר יהודה ובאזורי ספר. נבוכדנצר מלך בבל מינה את גדליה בן אחיקם לנציב היהודים בארץ, אולם גדליה נרצח לאחר זמן קצר בידי ישמעאל בן נתניה. בעקבות הרצח נמלטה שארית היהודים למצרים.
רצח גדליה סיים את הפרק האחרון בתולדות היישוב היהודי בארץ ישראל בתקופת בית ראשון. עם הרצחו חוסלה התקווה שמן השארית שנותרה בארץ תצמח תקומה לישראל. משמעות היסטורית זו הונצחה לדורות בצום גדליה. אך קשה להניח שלא נותרו יהודים בבנימין וביהודה. ידוע שהבבלים ערכו מסע נוסף לארץ ישראל בשנת 582 לפנה"ס, לחמו בעמון ובמואב, והגלו אוכלוסייה נוספת מיהודה (יר' נב, ל; יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים י,ט,ו). באותה עת הוסיפו האדומים ושבטי הערבים לחדור לדרום יהודה.
לא קיימים מקורות כלשהם לתולדות יהודה וארץ ישראל כולה בין השנים 582 ל-539 לפנה"ס, היא השנה בה נפלה ממלכת בבל בפני כורש מלך פרס. מקובל לשער שבמשך תקופה זו לא חלו שינויים מהותיים במצב היישוב בארץ. משחוסלה ממלכת יהודה הפכה יהודה, בדומה לשטחה של ממלכת ישראל, לחלק ממערכת הפחוות של האימפריה הנאו-בבלית. היישוב היהודי בארץ ישראל התחדש רק החל עם שיבת ציון.
ראו גם

ירושלים בתקופת בית ראשון
לקריאה נוספת

בוסתנאי עודד, תולדות עם ישראל בימי בית ראשון, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה
שמואל אחיטוב, אסופת כתובות עבריות: מימי בית-ראשון וראשית בית-שני (ספריית האנציקלופדיה המקראית), הוצאת מוסד ביאליק והחברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, ירושלים, תשנ"ג, 317 עמ'
מרדכי כוגן, הנחל השוטף – תעודות מאשור ובבל בזיקה לתולדות ישראל בימי בית ראשון, ספריית האנציקלופדיה המקראית, מוסד ביאליק, ירושלים, 2023.
הערות שוליים

↑  ביקורת: אהרון קמפינסקי, ‏אסופת כתובות מימי בית ראשון, קתדרה 76, יולי 1995, עמ' 39-34
היסטוריה של עם ישראל
יואנס פילופונוס

| --- | --- |
 לידה:  490? אלכסנדריה, מצרים 
 פטירה:  570? (בגיל 80 בערך) אלכסנדריה, מצרים 
 תחומי עניין:  פילוסופיה 
 עיסוק:  פילוסוף, סופר, אסטרונום, פיזיקאי, תאולוג, מתמטיקאי, מדקדק 
 מדינה:  האימפריה הביזנטית 
 
יואנֵס (יוחנן) פילופּונוס (יוונית: Ἰωάννης ὁ Φιλόπονος), חי בין השנים 490–570, ומוכר גם בשם "יוחנן המדקדק" או יוחנן מאלכסנדריה. היה פילוסוף בעל רקע אריסטוטלי-ניאופלטוני, ועם זאת היה הגמון נוצרי, והשתמש בכלים הפילוסופיים האריסטוטליים כדי להוכיח שהעולם אינו קדמון, כפי שטען אריסטו, אלא נברא כטענת הנצרות.
לדבריו וכתביו הייתה השפעה תאולוגית ניכרת על הפילוסוף הערבי אל-כנדי, ועל רב סעדיה גאון. כמו כן, הביקורת שלו על הפיזיקה של אריסטו הובילה באופן עקיף להתפתחות הפיזיקה האמפיריציסטית שפותחה מאוחר יותר על ידי גלילאו גליליי.
אחרי מותו, הכנסייה האורתודוקסית הרשיעה את יואנס במינות (בשנים 680–681); זה קרה בשל פרשנותו לשילוש הקדוש, לפיה שלושת מרכיביו הם ישויות נפרדות.
יצירותיו הודפסו באירופה בלטינית החל מהמאה ה-15, ולביקורתו על הפיזיקה האריסטוטלית הייתה השפעה רבה על ג'ובאני פיקו דלה מירנדולה ועל גלילאו גליליי, המצטט קטעים נרחבים מדבריו בכתביו.
לקריאה נוספת

האנציקלופדיה העברית, כרך יט, טורים 279-281, ערך "יואנס פילופונוס" (שמואל סמבורסקי).
אליפות ישראל באופני הרים

| --- | --- |
 מדינות:  ישראל ישראל
 סוג:  מרוץ אופני הרים
 אורך המסלול:  25-35 ק"מ
 משך:  כשעתיים
 היסטוריה
 התקיים לראשונה:  1995
 מרוצים עד כה:  24
 מנצח ראשון:  גברים: בן-עמי צ'אושו   נשים: שירי בירן
 מוביל במספר הניצחונות:  גברים: שלומי חיימי (9)   נשים: נעמה נוימן (8)
 מנצח אחרון:  גברים: תומר זלצמן   נשים: נעמה נוימן
 שנת מרוץ אחרונה:  2024
 
אליפות ישראל באופני הרים (קטגורית "קרוס קאנטרי") היא תחרות אופני ההרים בישראל, שבה הזוכה בקטגוריית העילית מוכרז כאלוף ישראל באופני הרים וכאלופת ישראל באופני הרים.
האירוע מאורגן מדי שנה על ידי איגוד האופניים בישראל וכולל קטגוריות גילאים שונות, מ"קטקטים" (גילאי 10-9) ועד מאסטרס 40+ (רוכבים ותיקים מעל גיל 40). כמו כן, בקטגוריית הגברים והנשים מתקיימים מספר מרוצים לפי רמות קושי שונות: "עילית" - הרמה הגבוהה ביותר, "פרו" - רמת כושר בינונית ו"ספורט" - רמת הכושר הנמוכה ביותר.
מסלול המרוץ בנוי בדרך כלל על הקפה בת 3-5 קילומטרים (המרחק משתנה בכל אליפות). המתחרים חוזרים על הקפה זו מספר פעמים בהתאם לקטגוריות השונות. בדרך כלל, מסלול רוכבי קטגורית העילית לגברים הוא באורך של כ-25-35 קילומטר והמרוץ נמשך כשעתיים. מרוץ אופני ההרים בקטגוריית הקרוס קאנטרי הוא מקצוע אולימפי.
בדרך כלל מזנקים הרוכבים שבקטגוריית הגיל "ג'וניורס" (גילאי 18-17) יחד עם רוכבי העילית. כבר היו מספר מקרים בהם רוכב או רוכבת צעירים הקדימו בסיום את רוכבי העילית. במקרה כזה מוכרז כאלוף ישראל רוכב העילית הראשון שסיים את המרוץ.
אלופי ישראל באופני הרים

האליפויות הראשונות התקיימו במסגרת אירועי "סובב גליל" שאורגנו על ידי אלי סט.
1995, התקיימה בגדות ב-29 באפריל 1995 - אלופי ישראל הראשונים באופני הרים - גברים - בן עמי צ'אושו, נערים - ניר ישראלי, נשים - שירי בירן (ראשונה בין הנשים הגיעה לורי קופנס, שלא הייתה עדיין אזרחית ישראל ולכן לא זכתה באליפות).
1996, התקיימה בכפר סאלד ב-21 בספטמבר 1996 - גברים - אורי לנדס, נשים - לורי קופנס.
1997, התקיימה בכפר סאלד ב-17 באוקטובר 1997 - גברים - עידו סירקין.
בשנים האחרונות מתקיימת אליפות נפרדת במירוץ המרתון לאופני הרים. אורך מרוצי המרתון הוא כ-80-70 קילומטר והם כוללים בדרך כלל מספר הקפות נמוך (3-4 הקפות) משך המרוץ הוא כשלוש וחצי שעות. מרוץ המרתון באופני הרים איננו מקצוע אולימפי.
| אליפות ישראל באופני הרים (קרוס קאנטרי)> שנה | אליפות ישראל באופני הרים (קרוס קאנטרי)> מקום אירוע | אליפות ישראל באופני הרים (קרוס קאנטרי)> גברים | אליפות ישראל באופני הרים (קרוס קאנטרי)> נשים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | גדות | בן-עמי צ'אושו | שירי בירן |
| 1996 | כפר סאלד | אורי לנדס | לורי קופנס |
| 1997 | כפר סאלד | עידו סירקין | לורי קופנס |
| 1998 | כפר סאלד | חסר מידע | לורי קופנס |
| 1999 | כפר סאלד | שגיא בנטל | לורי קופנס |
| 2000 | כפר סאלד | ניל אובריין | לורי קופנס |
| 2001 | כפר סאלד | דורון אמיץ | שני בלוך |
| 2002 | יער עופר | דורון אמיץ | לורי קופנס |
| 2003 | יער עופר | אייל שטייניץ | לורי קופנס |
| 2004 | יער עופר | אייל שטייניץ | ענבר רונן |
| 2005 | משגב | רותם ישי | ענבר רונן |
| 2006 | משגב | רותם ישי | ענבר רונן |
| 2007 | משגב | רותם ישי | ענבר רונן |
| 2008 | אגם מונפורט (מעלות תרשיחא) | רותם ישי | ענבר רונן |
| 2009 | נחל אזוב (חיפה) | שלומי חיימי | ענבר רונן |
| 2010 | עספיא | רותם ישי | נוגה כורם |
| 2011 | משגב | רותם ישי | נוגה כורם |
| 2012 | משמר העמק | שלומי חיימי | ענבר רונן |
| 2013 | משמר העמק | שלומי חיימי | יובל בר-זיו |
| 2014 | עספיא | שלומי חיימי | מורן תל-פז |
| 2015 | עספיא | שלומי חיימי | רותם גפינוביץ |
| 2016 | עספיא | שלומי חיימי | נוגה כורם |
| 2017 | משגב | שלומי חיימי | נעמה נוימן |
| 2018 | גלבוע | שלומי חיימי | נעמה נוימן |
| 2019 | עספיא | גיא זסלר | נעמה נוימן |
| 2020 | שפרעם | שלומי חיימי | נעמה נוימן |
| 2021 | יער הקיבוצים | תומר זלצמן | נעמה נוימן |
| 2022 | שפרעם | שלומי חיימי | נעמה נוימן |
| 2023 | יער קולה | גיל לי גונן | נעמה נוימן |
| 2024 | יער הקיבוצים | תומר זלצמן | נעמה נוימן |
אלופי ישראל במרתון אופני הרים

| אליפות ישראל באופני הרים (קרוס קאנטרי)> שנה | אליפות ישראל באופני הרים (קרוס קאנטרי)> מקום אירוע | אליפות ישראל באופני הרים (קרוס קאנטרי)> גברים | אליפות ישראל באופני הרים (קרוס קאנטרי)> נשים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | מצפה רמון | איתי גרואג | ענבר רונן |
| 2009 | כרמל | אליעד דניאל | ענבר רונן |
| 2010 | שוהם | אליעד דניאל | ענבר רונן |
| 2011 | שוהם | נועם סטרשנוב | ענבר רונן |
| 2012 | עין השופט | אליעד דניאל | ענבר רונן |
| 2013 | צומת מגידו | שקד פרנק | מגאן בלצר |
| 2014 | צומת מגידו | נועם סטרשנוב | פז בש |
| 2015 | מעין חרוד | שלומי חיימי | עומר שפירא |
| 2016 | מעין חרוד | אליעד דניאל | מגאן בלצר |
| 2017 | מעין חרוד | רונן אליס | גלי ויינברג |
| 2018 | נווה זוהר | גיא זסלר | נעמה נוימן |
| 2019 | לא התקיים |  |  |
| 2020 | משמר העמק | גיא שגיב | עומר שפירא |
| 2021 | רמות מנשה | איתן לוי | ליאן ויתקין |
| 2022 | רמות מנשה | גיא ניב | ליאן ויתקין |
ראו גם

אליפות אירופה באופני הרים
הפועל ירושלים (כדוריד)

הפועל ירושלים (כדוריד) היא קבוצת כדוריד אשר משחקת בליגה הארצית בכדוריד. הקבוצה עורכת את משחקיה הביתיים בהיכל מלחה, שמכיל 2,000 מקומות ישיבה.
צוות מקצועי וניהולי

מאמן: עידו (שימי) שמרון
פיזיותרפיסט: תום קוש
קפטן הקבוצה: רותם גרבר
חבר הנהלה: רועי אטיאס
דולפי דרימר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 באוקטובר 1934 יאשי, ממלכת רומניה 
 פטירה:  1 ביוני 2014 (בגיל 79) בוקרשט, רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 השכלה:  אוניברסיטת פוליטכניקה בבוקרשט 
 תפקיד:  רקטור 
 
דולפי דרימר (ברומנית: Dolphi Drimer; ‏16 בנובמבר 1934, יאשי, רומניה – 1 ביוני 2014) מהנדס, דוקטור במטלורגיה, פרופסור וראש הקתדרה לטכנולוגיה של חומרי ריתוך במכון הפוליטכני של בוקרשט, רקטור האוניברסיטה האקולוגית, אמן בינלאומי בשחמט, יהודי-רומני.
דרימר הנהיג קבוצה של 26 אינטלקטואלים רומנים שייסדו ב-1990 את האוניברסיטה האקולוגית של בוקרשט.
דרימר הוא אחד משלישיית נשיאי המפלגה הירוקה של רומניה.
במשך 25 שנים היה דרימר חבר בנבחרת השחמט הלאומית של רומניה. הוא השתתף בארבע אולימפיאדות שחמט והגיע לדרגת אמן בינלאומי.
דרימר הושעה מניהול האוניברסיטה האקולוגית בעקבות שערורייה בה הייתה מעורבת שלוחה של האוניברסיטה, שמכרה תעודות הסמכה במיליון דולרים.
מספריו

DRIMER, Dolphi – Contribuţii la studiul tehnologiei de fabricaţie a termoelementelor semiconductoare pe bază de materii prime din R.S.R.. Teză de doctorat. Conducător ştiinţific: Prof. ing. Suzana Gâdea, Bucureşti, f.e., 1969, 263 p., fig.
DRIMER, Dolphi - Contribuţii la studiul tehnologiei de fabricaţie a termoelementelor semiconductoare pe bază de materii prime din Republica Socialistă România. Rezumatul tezei. Conducător ştiinţific: Prof. ing. Suzana Gâdea, Bucureşti, f.e., f.a.
DRIMER, Dolphi – Bazele optimizării proceselor tehnologice în construcţia de maşini. Anul universitar 1970-1971, Bucureşti, f.e. 1971, 149 p., fig.
DRIMER, Dolphi – Tehnologia materialelor şi maşini-unelte. Partea a 2-a: Prelucrări prin aşchiere şi maşini-unelte, Bucureşti, f.e., 1973, 346 p.
DRIMER, Dolphi; POP, Tiberiu; STĂNESCU, Constantin; PARIS, Adrian – Îndrumar de laborator pentru prelucrări prin aşchiere, Bucureşti, f.e., 1974, 67 p.
DRIMER, Dolphi; DUMITRU, G.; DIMITRESCU, D. – Caiet de tehnologie. Partea 1-2, Bucureşti, f.e., 1976, Partea 1: 238 p., Partea a 2-a: p. 239-387
DRIMER, Dolphi – Tehnologii neconvenţionale. Extruziunea hidrostatică. Note de curs, Bucureşti, f.e., 1976, 130 p. multigr.
DRIMER, Dolphi; SZEL, P.; PARIS, Adrian – Îndrumar pentru tema de casă la cursurile de tehnologia materialelor şi tehnologie, Partea I-II, Bucureşti, IPB, 1979
DRIMER, Dolphi; VOICU, M.; GLADCOV, P.; AMZA, Gheorghe – Tehnologia materialelor. Pentru subingineri, Bucureşti, Editura Didactică şi Pedagogică, 1981, 356 p.
DRIMER, Dolphi; AMZA, Gheorghe – Tehnologia materialelor. Prelucrări cu ultrasunete, Bucureşti, Centrul de multiplicare al I.P., 1983, 352 p. multigr.
DRIMER, Dolphi; OPREAN, Aurel; DORIN, Alecsandru – Roboţi industriali şi manipulatoare, Bucureşti, Editura Tehnică, 1985, 336 p.
DRIMER, Dolphi; DEMETRESCU, Ioana – Fibre de carbon, Bucureşti, Editura Tehnică, 1986, 143 p., fig.
DRIMER, Dolphi; IONESCU, Sorin – Aventura metalelor, Bucureşti, Editura Albatros, 1986, 128 p., fig.
DRIMER, Dolphi; VLAD, Cornel – Tehnologii şi materiale neconvenţionale: fibre optice, Bucureşti, IPB, 1987, 44 p. multigr., fig.
DRIMER, Dolphi – Optimizarea proceselor tehnologice de sudare, Bucureşti, Institutul Politehnic Bucureşti, 1988, 359 p. multigr.
DRIMER, Dolphi; DUMITRESCU, D.; PARIS, Adrian – Probleme de tehnologie, Bucureşti, IPB, 1988, 46 p. multigr.
DRIMER, Dolphi; DUMITRU, Gabriel; IONESCU, Sorin – Îndrumar pentru tema de casă la disciplina tehnologia materialelor, Partea I-II, Bucureşti, IPB, 1989, Partea I: 300 p., Partea a II-a: p. 301-750
DRIMER, Dolphi; SĂVULESCU MATEI, Aura – Speranţă pentru „vârsta a treia”, Bucureşti, Editura Tehnică, 1991, 190 p
כינורו של רוטשילד

| --- | --- |

אנטון צ'כוב, מחבר הסיפור (1889)
 מידע כללי
 מאת:  אנטון צ'כוב
 שפת המקור:  רוסית
 סוגה:  סיפור קצר 
 מקום התרחשות:  האימפריה הרוסית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1894 
 הוצאה בעברית
 תרגום:  ראו להלן
 
שער ספרו של צ'כוב "נובלות וסיפורים" (מוסקבה 1894), שבו הופיע הסיפור, ועליו מתנוססת חתימת ידו של הסופר
כינורו של רוטשילד (ברוסית: Скрипка Ротшильда,‏ תעתיק: Skripka Rotshilda) הוא סיפור קצר מאת הסופר הרוסי אנטון צ'כוב. הסיפור התפרסם לראשונה בגיליון 37 של העיתון "רוסקייה וידומוסטי" (Русские ведомости) ב-6 בפברואר 1894 (יוליאני), ובאותה שנה נכלל בקובץ יצירותיו "נובלות וסיפורים" (Повести и рассказы). הסיפור תורגם לעברית מספר פעמים (ראו להלן) והוא נלמד כיום בבתי ספר בישראל כחלק מבחינת הבגרות בספרות.
עלילה

הדמות הראשית היא יעקב איבאנוב המכונה "ברונזה", איש קר, ממורמר ומנוכר לסביבתו. הוא בן שבעים וחי עם אשתו, מַארפָה, בדלות ועוני בעיירה קטנה, ומתפרנס משני עיסוקים: בניית ארונות מתים ונגינה בכינור. יעקב מחשב כל הזמן את רווחיו והפסדיו מעבודתו, כשהחיסכון הופך מטרה בפני עצמה. אהבתו היחידה היא נגינה בכינור. למרות היותו אנטישמי, הוא מנגן לפרנסתו באירועים יהודיים, בלית ברירה.
יום אחד חולה מארפה, וגוססת. גסיסתה גורמת לו למחשבות של חרטה וצער על התנהגותו המזלזלת, הקרה והאדישה כלפיה. ערב מותה, היא מזכירה לו את עברם המשותף ואת התינוקת המשותפת שהייתה להם, אך יעקב אינו זוכר, ואומר למארפה שהיא הוזה. לעת בוקר, מתה מארפה, ויעקב ממשיך בחשבון הנפש שלו כאשר הוא נזכר כמה הייתה מסורה כלפיו.
בלווייתה של מארפה חוזר יעקב שוב לדפוס הקבוע של מחשבה על ההפסד, כשדואג לכל הוצאות הלוויה בעצמו כדי שלא יצטרך לשלם, ואף שמח על ארון הקבורה האיכותי שבנה בעודה בחיים. כשהוא מגיע הביתה הוא חווה לראשונה את הבדידות ומתחיל לחשוב ולהרהר על מארפה ולהצטער על מותה. תוך כדי הרהורים אלו, נקלע בדרכו יהודי בשם רוטשילד, שבא להזמינו לנגן בתזמורת ולהחליף נגן אחר אשר חלה. יעקב כל כך שקוע בחשבון הנפש שלו, שהוא תופס את רוטשילד כקורבן ומתנפל עליו בקללות ובמכות, עד אשר רוטשילד בורח. יעקב הולך לנהר, שם הוא מתרכך ונזכר באשתו ובתינוקת. הוא מתחיל לחשוב על הנהר ועל השימושים הרבים שהיה יכול לעשות בו, במקום לעבוד בבניית ארונות מתים. ההרהורים על ההפסדים האלה גורמים לו לחשוב גם על האופן שבו הוא התייחס לאשתו ולרוטשילד, והוא מגיע למסקנה שהשנאה והרשעות בעולם גורמים להפסדים נוראיים.
מאוחר יותר בסיפור, מגיע לביתו רוטשילד, אשר נשלח לקרוא ליעקב שינגן בחתונה. רוטשילד, שעדיין מבולבל ממפגשו הקודם עם יעקב, חושש להתקרב אליו ומתחנן שלא יכה אותו, אך יעקב מפתיע אותו בחביבותו ומתנצל בפניו על כך שלא יוכל לנגן באירוע המתוכנן מכיוון שהוא חולה.
מחלתו של יעקב מחמירה, וכשהוא שוכב על ערש דווי, בקשתו האחרונה היא לתת את הכינור לרוטשילד, לאות פיוס. בקשה זו מביעה למעשה את כל התהליך שעבר יעקב במהלך הסיפור: את חשבון הנפש שלו, את כאב ההחמצה שלו, ואת התחברותו מחדש לטבע ולאנושות. מאז, הכינור הופך לכלי הנגינה של רוטשילד.
תרגומים לעברית

הסיפור הופיע במספר תרגומים לעברית:
ב"המליץ" (תרגום בחתימת "M N"), שנה 42, גיליונות 69–70 (אפריל 1902);
בתרגומו של לוי אריה אריאלי (אורלוף) ב"הפועל הצעיר", שנה י"ז, גיליון 12–13 (ינואר 1924);
בתרגומה של לאה גולדברג, בקובץ סיפוריו של צ'כוב "סיפורים" בהוצאת ספרית פועלים – 'דורון' (תש"ד-1944);
בתרגומו של זאב זמירי, בקובץ "מבחר סיפורי צ'כוב: לבתי הספר התיכוניים" בהוצאת נ' טברסקי (תשכ"ו);
בתרגומו של יוסף כרוסט, בקובץ סיפוריו של צ'כוב "סיפורים" בהוצאת אור עם (תשל"ו).
עיבודים > עיבוד מוזיקלי

המלחין היהודי-רוסי הצעיר וֶניאמין (בנימין) פליישמן (אנ'), שלמד בשנים 1939–1941 אצל דמיטרי שוסטקוביץ' בקונסרבטוריון של לנינגרד, חיבר בהשפעת מורו אופרה במערכה אחת בשם "כינורו של רוטשילד" (אנ'), המבוססת על סיפורו של צ'כוב, ובה עשה שימוש מסוים במוטיבים מוזיקליים יהודיים.
פליישמן נהרג בקרב בספטמבר 1941, וכששמע שוסטקוביץ על מותו, במאי 1941, הזמין מהוריו של פליישמן עותק של יצירתו, ובפברואר 1944 סיים אותה ותזמר אותה.
עיבודים > עיבודים תיאטרוניים

בשנת 1964 הועלה הסיפור בתיאטרון העונות במסגרת התוכנית "עסקי נישואים", שכללה ארבעה מערכונים המבוססים על סיפורי צ'כוב בעיבודו של נסים אלוני.
מחזהו המאוחר של חנוך לוין "אשכבה" מבוסס על שלושה מסיפוריו של צ'כוב: "כינורו של רוטשילד", "יגון" (מועקה) ו"בבקעה". הזקן והזקנה שמופיעים במחזה הם פרפרזה על יעקב ברונזה ומארפה.
לקריאה נוספת

לאה גולדברג, "כינורו של רוטשילד", בספרה אמנות הסיפור: עיונים בצורות הסיפור הקצר ובתולדותיו, מרחביה: ספרית פועלים, תשל"ה 1975. (ראה אור לראשונה ב-1963)
עמוס עוז, "הפסדי ענק: (על פתיחת הסיפור 'כינורו של רוטשילד' מאת צ'כוב)", בספרו מתחילים סיפור, ירושלים: כתר, 1996, עמ' 45–52.
ברל רויזן, "אנטון פבלוביץ' צ'כוב ודמויות יהודים ביצירותיו", בספרו דמויות ומוטיבים יהודיים בספרות הרוסית: עיונים ספרותיים היסטוריים, קיבוץ שמיר: [חמו"ל], תשס"ג, עמ' 123–136.
Robert Louis Jackson, “‘If I Forget Thee, O Jerusalem’: An Essay on Chekhov’s ‘Rothschild’s Fiddle’,” Slavica Hierosolymitana, 3 (1978), pp. 55–67.
Leonid Livak, The Jewish Persona in the European Imagination: A Case of Russian Literature, Stanford, Calif.: Stanford University Press (Stanford Studies in Jewish History and Culture), 2010.
Gary Rosenshield, Dostoevskii's "The Funeral of the Universal Man" and "An Isolated Case" and Chekhov's "Rothschild's Fiddle": The Jewish Question, The Russian Review 56, 1997, עמ' 487–504 doi: 10.2307/131561
הערות שוליים

↑  אנטון טשעחאָוו, כנור רוטשילד, המליץ, 6 באפריל 1902, המשך (תרגום: M N).
↑  גילה רמרז-ראוך, ל"א אריאלי (אורלוף): חייו ויצירתו, תל אביב: פפירוס ('מראה מקום: סדרת עיונים בספרות העברית'), תשנ"ב 1992, עמ' 23. לתרגום ראו א. צ'יחוב, כנורו של רותשילד, הפועל הצעיר, 4 בינואר 1924 (תרגם ל. א–לי).
↑  התרגום התפרסם באותה עת גם ב"על המשמר": א. צ'כוב, כנורו של רוטשילד, משמר, 8 בספטמבר 1944.
↑  Judith Kuhn, Shostakovich in Dialogue: Form, Imagery and Ideas in Quartets 1–7, Farnham, England; Burlington, VT: Ashgate, 2010, pp. 44-45; Ronald Weitzman, “Fleischmann, Shostakovich, and Chekhov’s 'Rothschild’s Fiddle',” Tempo, 206 (1998), pp. 7–11; כרוניקה ספרותית, משמר, 17 בנובמבר 1944; ראובן לויתן, "כינורו של רוטשילד", מעריב, 30 במרץ 1962.
↑  ראו ביקורת: נחמן בן-עמי, אשה וארבעה גברים, מעריב, 14 ביוני 1964.
↑  ראו בתרגום לאנגלית: Amos Oz, “Huge Losses: On the Beginning of Chekhov’s ‘Rothschild’s Fiddle’,” Partisan Review, 66,2 (1999), pp. 218–222.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007587802305171  GND: 1078278717  LCCN: no98001025  VIAF: 182882266   WorldCat (עם VIAF): 182882266
אליפות מדריד הפתוחה (טניס)

| --- | --- |

 מיקום:  מדריד, ספרד
 מקום הטורניר:  קאחה מחיקה
 משטח:  משטח חימר
 האתר הרשמי
 הסבב העולמי לגברים (ATP)
 קטגוריה:  טורניר מאסטרס
 הגרלה:  56S / 28Q/ 24D
 סך פרסים:  €7,279,270
 הסבב העולמי לנשים (WTA)
 קטגוריה:  טורניר פרמייר חובה
 הגרלה:  64S / 32Q/ 28D
 סך פרסים:  $7,021,128
אליפות מדריד הפתוחה (בספרדית: Masters de Madrid) היא טורניר טניס מקצועי לגברים ולנשים, שנערך במדריד בירת ספרד מדי שנה בתחילת מאי. הטורניר, שמשוחק על מגרשי חימר, הוא טורניר מאסטרס 1000 בסבב ה-ATP (גברים) וטורניר פרמייר חובה בסבב ה-WTA (נשים). בעבר היה ידוע גם בשם מדריד מאסטרס, וכיום נקרא גם Mutua Madrid Open מטעמי חסות.
יון ציריאק, טניסאי עבר רומני, וכיום איש עסקים מיליארדר, הוא הבעלים של הטורניר מאז 2009. ציריאק הצהיר ב-2015 כי הוא מרוויח מעל 35 מיליון יורו בשנה מהטורניר, וכי הטורניר שלו מביא הכנסות של למעלה מ-200 מיליון יורו לעיר מדריד.