stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיני אירופה
גלריה

רשימה חלקית של המיצגים, המלווה בתמונות:
גלריה > בריטניה

דגם הפרלמנט הבריטי עם שעון הביג בן בלונדון, אנגליה וברקע דגם מגדל אייפל בפריז, צרפת
הפרלמנט הבריטי והביג בן מזווית נוספת
טירת דובר - הטירה העתיקה הגדולה ביותר באנגליה
הסהר המלכותי, אנגליה
Longleat House - בית אחוזה כפרי מפורסם באנגליה
גלריה > גרמניה

דגם שער ברנדנבורג בברלין, גרמניה וברקע דגם קתדרלת שפייר, גרמניה
דגם הפלת חומת ברלין, גרמניה
טירת אלץ, גרמניה
שער ברנדנבורג, ברלין
גלריה > חצי האי האיברי

זירת קרבות השוורים, סביליה
מנזר אל אסקוריאל, ספרד
קתדרלת סנטיאגו דה קומפוסטלה, ספרד
האושנריום של ליסבון, פורטוגל
גלריה > הבלקן

דגם האקרופוליס באתונה, יוון
כנסיית סנט מרקוס, זגרב, קרואטיה. ברקע מגדל פיזה, איטליה
ארמון Mogoșoaia, רומניה
גלריה > צרפת

מרכז פומפידו, פריז
דגם מגדל אייפל, פריז, על רקע בניין האטומיום האמיתי, שליד מיני אירופה.
שער הניצחון (פריז)
בזיליקת הלב הקדוש (פריז)
גלריה > בלגיה

The Collegiate Church of Our Lady is a 13th-century Gothic cathedral in Dinant, a city in Waloon Belgium, on the banks of the River Meuse.
Alden Biesen is a 16th-century castle in Belgium, located in the small village of Rijkhoven in the municipality of Bilzen in the province of Limburg.
כיכר בריסל
גלריה > הונגריה וסלובקיה

הכנסייה הכחולה, ברטיסלבה
סצ'נ'י, גדול המרחצאות על המעיינות התרמיים של בודפשט
גלריה > אחרים

אבלינה - טירה עם שלושה מגדלים, מהמאה החמש עשרה, בסבולינה שבפינלנד
מנזר מלק, אוסטריה
המקדשים המגליתיים במלטה
מרו (הינדואיזם)

הר מרו (באנגלית: Mount Meru; בסנסקריט: मेरु) הוא שמו של הר מיתי המצוי מעבר להימלאיה.
אנשי צפון הודו בימי קדם דימו לעצמם, בהשראת הרי ההימלאיה אדירי הממדים, כי מעבר להם מצוי אף הר עצום יותר. הם כינוהו בשם מרו. ההינדים עשו את ההר למקום משכנם של האלים. לפי אמונתם הר זה מצוי במרכזו של היקום, בנקודה שבה מתלכדים הציר האופקי והציר האנכי. ההר מוקף שבע טבעות הרים קונצנטריות שסביבן חגים השמש, הירח וכוכבי הלכת. בין הטבעת השביעית והטבעת השמינית מצויות היבשות של הארץ.
על פי המסורת הבודהיסטית הר מרו נישא לגובה של 80 אלף יוג'אנה, והוא ממוקם בין ארבעה עולמות בארבע רוחות השמיים. ההר מרובע בקרקעיתו ועגול בפסגתו. חציו האחד עולה לשמיים וחציו השני יורד אל הארץ. הצד הקרוב לעולמנו מורכב מאבני ספיר כחולות, ולכן השמיים נראים תכולים בעיני האדם. צדדיו האחרים עשויים אבני אודם ואבני חן צהובות ולבנות.
הסמליות של הר מרו

הר מרו מקבל יחס ואזכור במגוון עצום של טקסטים, מבנים ארכיטקטוניים, סיפורים וכתבים בתרבות ההינדואיסטית והבודהיסטית. לדוגמה, בכתבים בודהיסטיים מסוימים מתארים רעידת אדמה בהר מרו כהשוואה למות הבודהה בתור אירועים "שמרעידים" את העולם. לא רק בבודהיזם גם בספרות ההודית ההר משמש כאמת מידה וכהדמיה לתיאור והבנת גדלים, ממדים, ומיקומים פיזיים ורוחניים. לעיתים הר מרו חולק משמעות עם פרח הלוטוס. בפוראנות למשל קוראים הרבה פעמים להר מרו לוטוס ומשווים בין ארבעת האיים שמקיפים את ההר לארבעת העלים של הלוטוס כאשר ההר עצמו מדמה את החוטים שיוצאים ממרכז הפרח. בארכיטקטורה קיים שימוש רחב בהר כסמל. במקדשים רואים פרטי עיצוב חומריים ואלמנטים גופניים שמקושרים למטאפיזיקה של ההר. ישנם מקדשים רבים בבאלי שנקראים בשם מרו. גם הסטופות חולקות דמיון פיזי להר ושניהם מסמלים מקומות שבהם הגשמי הופך לנצחי, לחסר זמן. בטיבט ניתן לראות דמיון להר גם באופי העיצובי של המנדלה, המוטיב של ארבעה חלקים שבמרכזם גוף מרכזי נפוץ מאוד. בתרבות הטנטרה משתמשים בהר מרו כסמל שמתאר ערוץ אנרגיה פיזי וכהשוואה לשבע הצ'אקרות שאנו מטפסים דרכן לגבוהה ביותר, כמו השאיפה להגיע לנקודה הכי גבוהה בהר. כך גם מתארים את המושג נירוונה כהתעלות פיזית מעל ההר. ישנם גם מחקרים שמראים השפעה של ההר בארגון הסדר החברתי. בספרות ובתיאטרון יש שימוש נפוץ בממלכות או חברות שמחולקת לארבע.
יש במרו רב-תכליתיות סמלית שקיימת בהרבה רבדים בתרבות ההינדית. רב-תכליתיות זו מבטאת את הדו-משמעותיות שיש בהר. מצד אחד חלק מאמונה קוסמולוגית – מקום שנמצא בסיפורים ומצד שני סמלים מוחשיים שקיימים פיזית ביום יום. אפשר להגיד שההר מסמל ישות פנימית שמוכרחים לעבור דרכה בדרך לאמת ולגאולה. הוא נע כל הזמן בין הפיזי למטאפיזי ומסמל את הממשק ביניהם ואת הדואליות שבהם. הוא משמש כמרכז היקום וכמו כן, כהסבר וכסמל המחבר בין המקרוקוסמוס למיקרוקוסמוס.
הערות שוליים

↑  I. W. Mabbett, The Symbolism of Mount Meru, History of Religions, Vol. 23 No. 1, 1983, עמ' 64-83
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מסלול זנטפורט

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מסלול מירוץ 
 מיקום:  זנטפורט 
 מדינה:  הולנד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 7 באוגוסט 1948
 תאריך פתיחה רשמי:  7 באוגוסט 1948 
 מידות
 אורך:  4,259 מ' 
 קואורדינטות:  52°23′18″N 4°32′35″E﻿ / ﻿52.388292°N 4.543011°E﻿ / 52.388292; 4.543011
 www.circuitzandvoort.nl
 he
 
הזינוק לגרנד פרי ההולנדי בשנת 1961
מסלול זנטפורט (באנגלית: Circuit Park Zandvoort) הוא מסלול מרוצי מכוניות הסמוך לעיר זנטפורט שבהולנד, לחופו של הים הצפוני. המסלול היה חלק מאליפות הפורמולה 1 החל משנות החמישים ועד מחצית שנות השמונים ושב לסבב עם חזרת גרנד פרי הולנד לתחרויות בשנת 2021. במהלך השנים הוא שופץ מספר פעמים וכיום משמש כחלק מאליפות גרמניה למכוניות תיור (DTM).
היסטוריה > שנות השלושים עד מחצית שנות השמונים

התוכניות להקמת מסלול מרוצים בזנטפורט נעשו עוד לפני מלחמת העולם השנייה. מרוץ כביש ראשון התקיים באזור ב-3 ביוני 1939, אך המסלול עצמו נבנה רק לאחר המלחמה. למרות שמקובל לייחס את תכנון המסלול לג'ון הוגנהולץ, היה זה סמי דייוויס שהציג את התכנון למסלול בשנת 1946.
מרוץ הבכורה התקיים במסלול ב-7 באוגוסט 1948. שנה לאחר מכן נערך במקום גרנד פרי זנטפורט. בשנת 1950 שונה שם המרוץ לגרנד פרי ההולנדי, שהפך לחלק מסבב הפורמולה 1 בשנת 1952. בשנת 1954 לא התקיים מרוץ פורמולה, אך המרוץ שב לסבב שנה לאחר מכן. לאחר הפסקה של שנתיים התקיים המרוץ ברציפות עד לשנת 1985, למעט הפסקה אחת בשנת 1972.
היסטוריה > המחצית השנייה של שנות השמונים והלאה

תלונות רבות על מפגעי רעש מצד התושבים באזורים הסמוכים למסלול, הובילו לתכנון מחודש של המסלול. על פי התוכנית חלקו הדרומי של המסלול יקוצר ותוואי חדש של המסלול אמור היה להבנות בתוך השטח הפנימי של המסלול המקורי. האישור לביצוע השיפוצים התקבל בינואר 1987, אך זמן קצר לאחר מכן הודיעה חברת CENAV, המפעילה של המסלול, על פשיטת רגל. חברה חדשה שהוקמה לקחה על עצמה את ביצוע עבודות השיפוץ ובשנת 1989 נבנה מסלול חדש בהיקף של 2.6 קילומטרים. על השטח בדרומו של המסלול המקורי נבנו מגרשי כדורגל והוקי לקבוצות המקומיות.
בשנת 1995 הוקמה חברת CPZ‏ (Circuit Park Zandvoort), שפעלה על מנת להפוך את המסלול למסלול גרנד פרי בינלאומי. בסיומו של הפרויקט, שהסתיים בשנת 2001, עמד היקפו של המסלול על 4.7 קילומטרים. בנוסף נבנו בצידי המסלול אזור טיפולים ומקומות ישיבה לצופים. המסלול החדש השתלב במרוצי אליפות גרמניה למכוניות תיור (DTM). אחד האירועים המרכזיים המתקיימים במסלול הוא RTL פורמולה 3 מאסטרס - אירוע בו מתחרים נהגים ממדינות שונות, הלוקחים חלק באליפויות מקומיות, האחד כנגד השני. בשנים 2007 ו-2008 לא התקיים המרוץ במסלול זה, עקב מגבלות שנבעו מתקנות רעש. לאחר שנתיים שב המרוץ להתקיים כסדרו.
היסטוריה > חזרה לפורמולה 1

במרץ 2019 נחתם הסכם לחזרת מרוצי הפורמולה 1 לשלוש עונות החל מעונת 2020. לקראת המרוץ, שאמור היה להיות המרוץ החמישי בעונה, שופץ המסלול וחודש האזור הטכני והיציעים לקהל. התפרצות הקורונה הובילה לדחיית המרוץ ובהמשך לביטולו. הבכורה המחודשת נדחתה לעונת 2021.
תחרויות אופניים וריצה

במהלך השנים התקיימו במסלול מספר מרוצים ותחרויות שונות. באוגוסט 1959 התקיימה במסלול אליפות העולם ה-26 לאופני כביש. החל משנת 2008 מתקיים במסלול מרוץ שנתי למרחק של 5 קילומטרים. בשנת 2010 השתתפה במרוץ לורנה קיפלגאט, שזכתה מספר פעם באליפות העולם וניצחה את המרוץ. בשנת 2013 החל להתקיים מרוץ של 24 שעות לרוכבי אופניים, הפתוח לכלל הציבור.
הערות שוליים

↑  The quintessential race track in the dunes
↑  Masters to return to Zandvoort, Autosport, 23 January 2009
↑  Dutch GP at Zandvoort confirmed for F1 2020 after 35-year absence, SkySport, 14 May 2019
↑  Dutch Grand Prix cancelled because of coronavirus pandemic, BBC, 28 May 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018128886  VIAF: 4447153834753064450000   WorldCat (עם VIAF): 4447153834753064450000 
מתווה המסלול - המסלול המקורי (באפור) אל מול המסלול המוקטן (בשחור)
מפרץ גויו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  Émile Guyou 
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  64°05′00″S 62°35′00″W﻿ / ﻿64.0833°S 62.5833°W﻿ / -64.0833; -62.5833
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרץ גויו(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרץ גויו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ גויו(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ גויו
 
מפרץ גויו (באנגלית: Guyou Bay) הוא מפרץ בחוף המערבי של האי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
המפרץ, שרוחבו 7 קילומטרים, מצוי בין נקודת קלוד לנקודת מצ'ניקוב.
אל המפרץ נשפכים הקרחונים דודלן, אושאנה וראליצה.
היסטוריה > גילוי חצי האי

חצי האי התגלה ומופה לראשונה על ידי המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה, בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1903–1905.
היסטוריה > מקור השם

שמו של חצי האי ניתן לו על ידי ז'אן-באטיסט שארקו.
חצי האי נקרא על שמו של סרן אמיל גויו מחיל הים הצרפתי, שהיה חבר הוועדה שפרסמה את התוצאות המחקרים של המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה של המשלחת.
לקריאה נוספת

• Defense Mapping Agency  1992, , P 341
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
האי בראבנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.
מפרץ ג'קסון

.
| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  Sir George Duckett, 1st Baronet 
 מיקום:  ים טסמן 
 סוג:  מפרץ 
 מידות
 שטח:  55 קילומטר רבוע
 אורך:  19 קילומטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  פאראמטה 
 מדינות באגן הניקוז:  אוסטרליה 
 קואורדינטות:  33°51′30″S 151°14′00″E﻿ / ﻿33.858333333333°S 151.23333333333°E﻿ / -33.858333333333; 151.23333333333
  (למפת סידני מוגדלת) מפרץ ג'קסון(למפת סידני רגילה) מפרץ ג'קסון
 
בית האופרה של סידני וגשר נמל סידני במפרץ ג'קסון
מפרץ ג'קסון הוא מפרץ באוסטרליה, המכיל את מפרץ סידני. הוא ידוע בשל יופיו, ובייחוד כמיקומם של בית האופרה של סידני וגשר נמל סידני.
היסטוריה

האזור סביב מפרץ ג'קסון היה מיושב בתקופת עידן התגליות והקולוניאליזם על ידי ארבעה שבטי אבוריג'ינים עיקריים. המפרץ התגלה לראשונה לאירופאים בשנת 1770, על ידי חוקר הארצות הנודע, קפטן ג'יימס קוק, על אף שהוא לא נכנס לתוכו. קוק אמר כי "נראה שיש מעגן טוב" במפרץ, וקרא לו על שם סיר ג'ורג' ג'קסון, שהיה השופט המלכותי של הצי באותה תקופה. קפטן ארתור פיליפ ייסד את המושבה הראשונה באוסטרליה במפרץ ג'קסון ב-1788, שנהפכה מאוחר יותר לעיר סידני. במכתב הראשון ששיגר מהמושבה לאנגליה כתב פיליפ: "היה לנו סיפוק במציאתו של הנמל הטוב בעולם, בו אלפי משטים יכולים לנוע בביטחון המושלם ביותר...".
גאוגרפיה

מפרץ ג'קסון הוא עמק נהר שהתייבש. אורכו הוא 19 ק"מ, ושטחו עומד על 55 קמ"ר. נפחו הוא 562,000 מגה ליטר, והיקפו הוא 317 ק"מ.
בתוך מפרץ ג'קסון שוכנות שלוש לשונות ים בעלי כניסה אחת משותפת- המפרץ הצפוני, המפרץ המרכזי ומפרץ סידני, שמהווה למעשה את המפרץ הדרומי מבין השלושה. הקטן מבין השלושה הוא המפרץ הצפוני, ואינו חודר לתוך היבשת, בניגוד לשני המפרצים האחרים. המפרץ המרכזי נמתח לכיוון צפון-מערב, ואילו השלוחה הארוכה ביותר היא מפרץ סידני, שחודרת מערבה ליבשת עד לנהרות המזינים אותה- הפראמטה וליין קוב. גשר נמל סידני נמתח מעל למפרץ ג'קסון, ומנהרה עוברת מתחת למפרץ, בסמוך לגשר. בנוסף לגשר השוכן במפרץ מתוכנן לקום אף גשר שלישי במקום, עליו יבנו פסי רכבת.
מפרץ סידני שוקק חיים. המפרצים בגדה הדרומית גדולים ומעוגלים, ושם ממוקם מרכז העסקים של סידני. לעומת זאת, המפרצים בגדה הצפונית קטנים בדרך כלל, ואזור זה משמש בעיקר למגורים.
ישנם מספר איים במפרץ ג'קסון, כאשר חלקם חוברו במרוצת השנים לחוף.
מפרץ סידני כיחידת מידה

בשל חשיבותו הרבה של מפרץ סידני באוסטרליה, הוא משמש כיחידת מידה לנפח של גופי מים. למשל, על האגם המלאכותי השני בגודלו באוסטרליה, אגם ארגייל נאמר כי גודלו הוא פי 18 ממפרץ סידני, וכך נהוג לתאר את רוב גופי המים ביבשת.
ראו גם

סידני
מפרץ ג'קסון בזריחה (2007)
מפרץ ג'קסון מהליקופטר
מירי רובין

| --- | --- |

 לידה:  28 בינואר 1956 (בת 68) ישראל ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיימברידג'  האוניברסיטה העברית בירושלים  גירטון קולג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת קווין מרי בלונדון 
 פרסים והוקרה:  עמית אקדמיית ימי הביניים של אמריקה (2007) 
 
מירי רובין (נולדה ב-28 בינואר 1956) היא היסטוריונית ופרופסור להיסטוריה של ימי הביניים והעת החדשה המוקדמת באוניברסיטת קווין מרי בלונדון.
ביוגרפיה

רובין נולדה בשנת 1956 והחלה את לימודיה האקדמיים באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן עברה לאוניברסיטת קיימברידג', שם קיבלה את הדוקטורט שלה. בקיימברידג' זכתה רובין במלגת מחקר ולאחר מכן במלגת מחקר לאחר הדוקטורט בגירטון קולג'.
תחומי המחקר של רובין כוללים את ההיסטוריה החברתית והדתית של אירופה בין השנים 1100 ל-1500. היא מתמקדת באינטראקציות שבין טקסים ציבוריים, כוח וחיי קהילה. רובין זכתה להכרה רבה בזכות מחקריה ובזכות ספריה, שזכו לשבחים בעיתונים ובכתבי עת אקדמיים. "הגרדיאן" כינה את ספרה "Hollow Crown" כ"ספר היסטוריה מפואר של ימי הביניים המאוחרים".
ה-TLS סקר את ספרה "Cities of Strangers" ותיאר אותו כ"ספר מחושב ופורץ דרך".
בשנת 2024 נשאה את הרצאות גיפורד על הנושא "הנשי והדמיון הדתי" באוניברסיטת אברדין.
מאז שנת 2020 משמשת רובין כנשיאת החברה ההיסטורית היהודית של אנגליה.
ביבילוגרפיה

Charity and community in Medieval Cambridge. Cambridge: Cambridge University Press. 1987.
Corpus Christi: The Eucharist in Late Medieval Culture (Cambridge: Cambridge University Press, 1991), ISBN 0-521-35605-9
Church and City, 1000-1500: Essays in Honour of Christopher Brooke (Cambridge: Cambridge University Press, 1992), ISBN 0-521-35611-3, ed. with David Abulafia  and Michael Franklin
Framing Medieval Bodies (Manchester: Manchester University Press, 1994), ISBN 0-7190-3615-1, ed. with Sarah Kay
The Work of Jacques Le Goff and the Challenges of Medieval History (Woodbridge: Boydell Press, 1997), ISBN 0-85115-622-3
Gentile Tales: The Narrative Assault on Late Medieval Jews (New Haven: Yale University Press, 1999), ISBN 0-300-07612-6
The Hollow Crown: A History of Britain in the Late Middle Ages (London: Allen Lane, 2005), ISBN 0-7139-9066-X
Love, Friendship and Faith in Europe, 1300-1800 (Houndmills: Palgrave Macmillan, 2005), ISBN 1-4039-9147-2, ed. with Laura Gowing and Michael Hunter
Mother of God: A History of the Virgin Mary (Allen Lane, 2009), ISBN 0-7139-9818-0
The Middle Ages: A Very Short Introduction (Oxford: Oxford University Press, 2014).
Thomas of Monmouth, The Life and Passion of William of Norwich, (London: Penguin, 2014), ISBN 9780141197487, trans. with an introduction Miri Rubin
Cities of Strangers: Making Lives in Medieval Europe (Cambridge: Cambridge University Press, 2020), ISBN 9781108666510
הערות שוליים

↑  Hughes, Kathryn (2005-01-29). "Review: The Hollow Crown by Miri Rubin". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-09-17.
↑  "Cities of Strangers by Miri Rubin book review - The TLS". TLS (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-09-17.
↑  "The Gifford Lectures". abdn.ac.uk. University of Aberdeen.
↑  "TEAM". www.jhse.org. נבדק ב-2023-08-20.
מפרץ ג'ירארד

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  ז'ול ג'ירארד 
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  65°08′00″S 64°00′00″W﻿ / ﻿65.1333°S 64°W﻿ / -65.1333; -64
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרץ ג'ירארד(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרץ ג'ירארד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ ג'ירארד(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ ג'ירארד
 
מפרץ ג'ירארד או מפרץ ז'ירארד (באנגלית: Girard Bay) הוא מפרץ באזור חוף גרהאם של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
אורכו של המפרץ 4 קילומטרים; ורוחבו 2 קילומטרים.
המפרץ חודר אל היבשת לתוך החוף הצפון מערבי של חצי האי קייב, בין כף קלוס להר סקוט.
היסטוריה > גילוי ומיפוי לשון המפרץ

המפרץ התגלה ומופה לראשונה, באופן גס בפברואר 1898 על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899, בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
המפרץ מופה בייתר דיוק על ידי המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1903–1905, בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.
המפרץ צולם מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המפרץ ניתן לו בעת מיפויו על ידי המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה.
שארקו נתן למפרץ את שמו.
שארקו קרא למפרץ על שמו של ז'ול ג'ירארד (Jules Girard), מפריז שהיה חבר החברה הגאוגרפית (Société de Géographie) של צרפת.
לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 168
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 138
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע היסטורי
מעבורת החלל אנטרפרייז

מעבורת החלל אנטרפרייז מבצעת טיסת מבחן אטמוספירית
האנטרפרייז מוטסת על גבי מטוס בואינג 747, אחד משני המטוסים המותאמים ששימשו עבור הובלת מעבורות החלל
האנטרפרייז על כן השיגור במרכז החלל קנדי, מאי 1979
מעבורת החלל אנטרפרייז (באנגלית: Space Shuttle Enterprise; כינוי מקצועי: OV-101), הקרויה על שמה של ספינת החלל אנטרפרייז מסדרת המדע הבדיוני "מסע בין כוכבים", הייתה אבטיפוס של מעבורות החלל והראשונה שנבנתה על ידי נאס"א כחלק מתוכנית מעבורות החלל שלה. אנטרפרייז הייתה מעבורת חלל ניסיונית ונבנתה ללא מנועים וללא מגן חום שיגן עליה בכניסה לאטמוספירה. היא שימשה את נאס"א בביצוע טיסות מבחן אטמוספיריות, ומעולם לא ביצעה טיסת חלל.
על פי התכנון המקורי האנטרפרייז הייתה אמורה להיות מותאמת בסופו של דבר לטיסת חלל, ובכך הייתה הופכת למעבורת החלל המבצעית השנייה, אחרי הקולומביה. אולם בעקבות העלות הגבוהה שנדרשה עבור התאמת האנטרפרייז לטיסות חלל, החליטה נאס"א לבנות מעבורת חלל חדשה, ה"צ'לנג'ר".
שמה

הכוונה המקורית הייתה לקרוא למעבורת "קונסטיטיושן" (Constitution), מכיוון שבאמצע שנות ה-70 צוינו בארצות הברית 200 שנים להכרזת העצמאות, ובשל כך נחשפה המעבורת לראשונה בשנת 1976 ב-17 בספטמבר, יום החוקה (Constitution Day), בו מצוין אימוץ חוקת ארצות הברית. אולם לאחר קמפיין מצד מעריצי "מסע בין כוכבים" שמה שונה והיא נקראה על שמה של ספינת החלל "אנטרפרייז" מסדרת הטלוויזיה.
בנייה ומבנה

בניית המעבורת החלה ב-4 ביוני 1974. עיצובה היה שונה משאר המעבורות המבצעיות: זנב המעבורת עוצב בצורה שונה, והיא לא הכילה מנועים רקטיים שהיו מאפשרים לה לתמרן בחלל החיצון. מערכות משנה וציוד רב שהותקן במעבורות המבצעיות לא הותקנו באנטרפרייז, אך עם זאת נשמרה האפשרות להוסיפם למעבורת בהמשך. במקום מגן החום המיוחד של מעבורות החלל המבצעיות, שנבנה מאריחי קרמיקה, תחתית המעבורת צופתה בפיברגלס.
ב-17 בספטמבר 1976 הוצאה המעבורת מבית החרושת של חברת Rockwell International בפאלמדייל, קליפורניה.
בשירות נאס"א

באמצע 1976 שימשה המעבורת למבחני הרעדה קרקעיים, שאפשרו למהנדסים להשוות מודלים תאורטיים למידע הממשי שהתקבל בהם.
ב-31 בינואר 1977 הועברה המעבורת דרך היבשה מבית החרושת של חברת Rockwell אל מרכז מחקרי הטיסה דריידן של נאס"א בבסיס חיל האוויר אדוארדס. שם עברה המעבורת ניסויים קרקעיים ואוויריים כחלק מתוכנית ALT (ראשי תיבות של Approach and Landing Tests, בתרגום חופשי לעברית: "ניסויי גישה ונחיתה"), אשר נמשכה כתשעה חודשים, בין פברואר לנובמבר 1977. מטרת התוכנית הייתה בדיקת המערכות השונות של המעבורת והדגמת יכולתה לעוף באטמוספירה ולנחות בדומה למטוס. במהלך הניסויים האוויריים נישאה המעבורת על גבי אחד משני מטוסי בואינג 747 ששימשו את נאס"א להובלת מעבורות החלל. בחלק מהניסויים שוחררה המעבורת מהמטוס ונחתה בכוחות עצמה.
עם סיום תוכנית ALT עברה המעבורת מספר שינויים לצורך ניסויי הרעדה שבוצעו בה במרכז טיסות החלל מרשל שבאלבמה בין השנים 1978 ו-1979.
במרץ 1979 הועברה האנטרפרייז למרכז החלל קנדי והוצבה על כן השיגור לצורך ניסויים נוספים.
לאחר פרישת המעבורת

עם סיום הניסויים במעבורת, האנטרפרייז פורקה באופן חלקי על מנת לנצל מרכיבים מסוימים במעבורות חלל אחרות. לאחר מכן עברה "סיבוב הופעות" והוצגה במספר מדינות. המעבורת הועברה בנובמבר 1984 לבדיקת כן השיגור בבסיס חיל האוויר ונדנברג שבקליפורניה (בסופו של דבר, כן השיגור שנבדק מעולם לא שימש לשיגור מעבורת חלל).
המעבורת הועברה ב-18 בנובמבר 1985 לרשות מכון הסמית'סוניאן ולאחר שחזור היא הוצגה במוזיאון האוויר והחלל הלאומי. ב-2010 הודיעה נאס"א שהמעבורת תועבר למוזיאון אינטרפיד שבניו יורק, ובמקומה תוצג במוזיאון האוויר והחלל הלאומי מעבורת החלל דיסקברי. התוכנית בוצעה וב-27 באפריל 2012 עשתה המעבורת את דרכה לניו-יורק, רכובה על מטוס בואינג 747. בעת הטסת האנטרפרייז, עבר המטוס שנשא אותה במכוון לצד אתרים מפורסמים בעיר כגון פסל החירות והאמפייר סטייט בילדינג, מתוך כוונה שניתן יהיה לצלם את המעבורת בחולפה לצד אותם מבנים. שבוע קודם לכן הועברה הדיסקברי לסמית'סוניאן.
הערות שוליים

↑  NASA Primes Retired Test Shuttle Enterprise For One Last Flight, באתר space.com‏, 17 במרץ 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n79024661  VIAF: 123140254   WorldCat (עם VIAF): 123140254
מעבורת החלל דיסקברי

המעבורת מועברת על גב מטוס למוזיאון האוויר והחלל הלאומי
מעבורת החלל דְּיסְקָבְרִי (סימון: OV-103), הייתה אחת ממעבורות החלל של נאס"א, בין השנים 1984 ל־2011. היא המעבורת השלישית שנבנתה בצי מעבורות החלל של ארצות הברית. טיסתה הראשונה התבצעה באוגוסט 1984, וטיסתה האחרונה הייתה במרץ 2011. סך הכול שהתה דיסקברי בחלל 365 ימים. שמה של דיסקברי ניתן לה כאות כבוד לספינה HMS Discovery, ששימשה את מגלה הארצות הבריטי ג'יימס קוק.
היסטוריה

הדיסקברי הייתה שותפה למשימת בניית תחנת החלל הבינלאומית ולחלק מן המחקרים שהתבצעו בתחנה. היא הציבה את טלסקופ החלל האבל וביצעה שתי משימות תחזוקה לטלסקופ. היא אחראית לשיגור לוויין המחקר יוליסס שחוקר את השמש, ולשיגור שלושה לווייני מעקב של משרד ההגנה האמריקאי.
דיסקברי נבחרה לשתי משימות "החזרה לחלל" לאחר אסון צ'לנג'ר ב־1986 (משימה STS-26), ואסון הקולומביה ב־2003. בנוסף, במשימתה STS-95
ב־29 באוקטובר 1998, שב וטס במעבורת האסטרונאוט ג'ון גלן, שהיה האסטרונאוט השלישי ששיגרה ארצות הברית לחלל בתוכנית מרקורי והראשון שהשלים הקפה מלאה של כדור הארץ, ובעת חזרתו לחלל בטיסת דיסקברי היה בן 77, האדם המבוגר ביותר שטס בתוכנית מעבורות החלל.
בשנים 1999–2001 השתתפה במספר משימות ראשיוניות לבניית תחנת החלל הבין-לאומית, ובהמשך שוגרה גם לשם החלפת צוותים בתחנת החלל הבינלאומית וחידוש אספקה.
במרץ 2004 גילתה נאס"א, לקראת משימה STS-95, תקלה בבלמי המעבורת, אך הם תוקנו ולא עכבו את המשימה.
דיסקברי יצאה למשימתה האחרונה ב-24 בפברואר 2011.
בתאריך 17 באפריל 2012 הוטסה המעבורת על גב מטוס בואינג 747 למוזיאון האוויר והחלל הלאומי, ומוצגת בשלוחתו שבסמוך לנמל התעופה הבין-לאומי וושינגטון דאלס שבוירג'יניה במקום מעבורת החלל אנטרפרייז.