stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ולדיסלב דרינג
ביוגרפיה > משפט הוצאת דיבה

בשנת 1964 הגיש דרינג תביעה בגין הוצאת דיבה בבית המשפט בלונדון נגד הסופר האמריקאי ליאון יוריס, והמו"לים הבריטיים, ויליאם קימבר ושות' בע"מ, על כך שברומן "אקסודוס" נכתב: "כאן בבלוק X ד"ר וירטס השתמש בנשים כשפני ניסיונות וד"ר שומאן עיקר וסירס על ידי רנטגן וקלאוברג הסיר שחלות וד"ר דרינג ביצע 17,000 'ניסויים' ללא הרדמה".
המשפט נפתח בבית המשפט הגבוה לצדק בלונדון ב-13 באפריל 1964 בפני השופט לוטון וחבר מושבעים. טיעוניו של דרינג בתביעה היו כי הוא כלל לא פעל בבלוק 10 הידוע לשמצה, והצגתו כמי ש"ביצע ניסויים" היא דיבה משום שהוא לא הגה את הניסויים, והניתוחים שערך באסירים - כ-130 כאלה - נעשו בניגוד לרצונו ומתוך חשש לחייו. יתרה מזאת, דרינג חשב שעדיף שהוא יבצע את הניתוחים מאשר שיבוצעו על ידי אדם אחר ובלתי מיומן כמותו. עוד טען, שהאיברים שהוציא כבר נפגעו וכי הוציא אותם לטובת בריאות האסירים. ההגנה הודתה כי הנתון של 17,000 'ניסויים' היה מנופח. עם זאת, הם חלקו על טענתו של דרינג לפיה נשקפה סכנה לחייו לו היה מסרב לבצע את הניתוחים. ההגנה הציגה מספר עדים שנותחו על ידי דרינג וכן אסירים-רופאים שעבדו עם דרינג שהעידו בפני בית המשפט כי סירבו לבקשות הרופאים הנאצים לסייע להם בניסויים ולא נענשו על כך בשום צורה.
דרינג אמנם זכה בתביעת הדיבה, אך חבר המושבעים קבע כי סכום הפיצוי יהיה חצי פני, המטבע הקטן ביותר בבריטניה. היות שדרינג קיבל כבר פיצוי של 500 ליש"ט מבית הדפוס של הספר, ולפני המשפט המוציא לאור הציע לו כפשרה 2 ליש"ט (ההערכה של המוניטין שלו), הורה בית המשפט שדרינג ישלם את כל ההוצאות המשפטיות בהיקף של 20,000 ליש"ט. דרינג נפטר זמן קצר לאחר מכן ב-1965.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Władysław Dering (1903-1965) – lekarz z Auschwitz, Przystanek Historia (בפולנית)
1 2 3 4 5  Michael Fleming, Poland, the UNWCC, and the Cold War, Cambridge: Cambridge University Press, 2022, עמ' 231–267, ISBN 978-1-009-09898-4
↑  Auschwitz-Birkenau Museum, Critical comments about Michał Wójcik’s Book "Revenge”, Memoria Magazine 45, 2021, עמ' 21
1 2 3  The Dering Case: A Surgeon at Auschwitz, Mary Ellmann, Commentary Magazine
↑  "Physician Suing on 'Exodus' Wins a Halfpenny; But He Has to Pay Costs of Libel Action in Britain". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 1964-05-07. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-02-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811357060505606  GND: 123492998  ISNI: 0000 0000 1615 5956  VIAF: 30446597   WorldCat (עם VIAF): 30446597
בדולח (יישוב)

| --- | --- |
שלט הכניסה ליישוב בדולח
שלט הכניסה ליישוב בדולח
 מדינה:  ישראל ישראל
 שפה רשמית:  עברית
 תאריך ייסוד:  1979
 סיבת נטישה:  תוכנית ההתנתקות
 תאריך נטישה:  אוגוסט 2005
 דת:  יהודים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  191 (2004)
 קואורדינטות:  31°19′46″N 34°15′21″E﻿ / ﻿31.329444444444°N 34.255833333333°E﻿ / 31.329444444444; 34.255833333333 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מערב הנגב מוגדלת) בדולח(למפת מערב הנגב רגילה) בדולח(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בדולח(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בדולח  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בדולח היה מושב עובדים והתנחלות בגוש קטיף שברצועת עזה, כשלושה ק"מ מצפון-מזרח לרפיח. המושב השתייך לארגון יישובי "אמנה", ונשא אופי דתי. היישוב פונה בעקבות תוכנית ההתנתקות.
היסטוריה

על הקמת היאחזות נח"ל בדולח הוחלט ב-3 בינואר 1979 על ידי ועדת שרים לענייני ביטחון, בעצם ימי המשא ומתן לגיבוש הסכם השלום בין ישראל למצרים. ההחלטה הורתה להקים את הנקודה, שכונתה קטיף ו', תוך שלושה שבועות. ב-15 בינואר 1979 התקיים במקום סיור של הגורמים המיישבים שקבעו את מיקום הנקודה. המקום הוקם כמאחז צבאי והוכשר להתיישבות על ידי הצבא. לאחר כחודש הוחלט שהחל מאפריל 1979 הוא יעבור להיות היאחזות נח"ל רגילה בטיפול המחלקה להתיישבות. דבר העלייה על הקרקע לא פורסם באופן רשמי ולא התקיים טקס עלייה על הקרקע. בחודשים הראשונים סבלו החיילים מחוסר תעסוקה בגלל היעדר צינור מים שלא אפשר הקמת גן ירק. בהמשך הוקם במקום גן ירק של 20 דונם, שבו גודלו כרוב, כרובית וחצילים, משתלת צמחי חולות ומתפרה לבובות וכריות.
ההיאחזות נקראה בתחילה קטיף ו' ואחר כך גדיד, אולם ביוני 1980 הוחלט לקרוא למקום בדולח כסמל לחקלאות בחממות זכוכית, והשם גדיד ניתן להיאחזות צפונית יותר שהייתה אחר כך ליישוב גדיד.
ביולי 1982 היאחזות נח"ל בדולח אוזרחה על ידי משפחות היישוב עצמונה שפונה מסיני, אולם כעבור כמה חודשים, עקב הצפיפות במקום, עברו אנשי עצמונה ליישוב שליו, והמקום נשאר נטוש.
הדבר לא הביא לזניחת הרעיון להקמת יישוב בשם בדולח. ב-11 במרץ 1986 עבר למקום גרעין המשפחות שגרו במשך 4 שנים ביישוב מורג. משפחות אלו באו במסגרת איגוד יישובי הפועל המזרחי ממושבי הנגב, לכיש, השרון וממפוני חבל ימית. באוקטובר 1986 התקיים טקס חנוכת היישובים בדולח ועצמונה בנוכחות השר דוד לוי.
במושב התגוררו 33 משפחות (50 בשיאו) שכלכלתן התבססה בעיקר על חקלאות.
ב-17 באוגוסט 2005 פונה היישוב בדולח על ידי "החטיבה הכחולה" של חיל האוויר כחלק מתוכנית ההתנתקות שעליה החליטה ממשלת ישראל בשנת 2004. אחרי הפינוי עברו רוב המשפחות מבדולח לאתר הקרווילות בניצן.
הערות שוליים

↑  לנו המגל הוא החרב, כרך 2, עמ' 57-60
↑  בספר "לנו המגל הוא החרב" חלק ב' עמוד 57, כתוב שהחלטה זו הייתה של ועדת ועדת השמות הממשלתית, אך בפרסום הוועדה בשנה זו (ילקוט הפרסומים 2633, 10 ביוני 1980, עמ' 1821) לא מוזכר השם "בדולח" כלל אלא השם "גדיד" (לגבי קטיף ו'), רק 5 שנים מאוחר יותר פרסמה ועדת השמות שם זה (ילקוט הפרסומים 3165, 24 בפברואר 1985, עמ' 1491).
↑  אפרת לישה, גאוגרפיה ופוליטיקה בישראל, עמ' 153
↑  חגי הוברמן, שורשים בחולות, עמוד 128.
↑  שורשים בחולות, עמוד 121.
↑  בדולח ועצמונה, מעריב, 6 באוקטובר 1986
| ההתנחלויות שפונו במהלך ביצוע תוכנית ההתנתקות |
| --- | --- | --- |
| גוש קטיף | נוה דקלים • נצר חזני • פאת שדה • קטיף • רפיח ים • שירת הים • שליו • תל קטיפא • בדולח • בני עצמון • גדיד • גן אור • גני טל • כפר ים • כרם עצמונה • מורג • דהנייה |  |
| התוחמת הצפונית | אלי סיני • דוגית • ניסנית |  |
| מרכז רצועת עזה | כפר דרום • נצרים |  |
| צפון השומרון | גנים • כדים • חומש • שא-נור |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007575400305171 
גינה בבדולח
קבוצת השנה ה-25 של ה-WNBA

דיאנה טוראסי, שנבחרה לשחקנית הבולטת ב-25 שנות הליגה
סו בירד, אחת מתשע השחקניות שנבחרו לכל ארבע "קבוצות העשור"
בריטני גריינר, אחת מ-10 הנבחרות שהיו פעילות בליגה בעת ההכרזה
קבוצת השנה ה-25 של ה-WNBA (באנגלית: The W25) היא רשימה של 25 השחקניות הבולטות בתולדות ליגת ה-WNBA, אשר נבחרה בספטמבר 2021 לרגל חגיגות 25 שנות קיומה של הליגה. השחקניות לא נבחרו לפי עמדות במגרש, וסגנון הבחירה הזכיר יותר את הקבוצות במשחק האולסטאר. כדי להיות מועמדת לבחירה, השחקנית הייתה צריכה לשחק ב-WNBA לפחות שתי עונות ולהתאים לפחות לארבעה מתוך שבעת הקריטריונים:
זכייה בפרס אישי נחשב.
בחירה אחת לפחות לחמישיית העונה.
בחירה אחת לפחות לחמישיית ההגנה.
בחירה אחת לפחות למשחק האולסטאר.
זכייה באליפות אחת לפחות.
דירוג בין 40 המובילות בכל קטגוריה סטטיסטית מרכזית, נכון לתחילת עונת 2021.
זכייה בפרס הסיוע הקהילתי של ה-WNBA.
בנוסף לבחירת הקבוצה, הקהל בחר בהצבעה אינטרנטית את דיאנה טוראסי כשחקנית הבולטת ביותר ב-25 שנות הליגה. השחקניות הנבחרות התאספו בפיניקס שבאריזונה, לפני משחק מספר 1 בגמר הפלייאוף. בזמן הכרזת הרשימה, עשר שחקניות מתוכה היו פעילות בליגה.
רשימת הנבחרות

כתב מודגש מציין שחקניות שהיו פעילות בעת הרכבת הרשימה.
מספרי האליפויות והבחירות לחמישיות העונה מעודכנים לזמן הרכבת הרשימה.
| שחקן | עמדה | קבוצות | אליפויות | בחירות לחמישיות העונה | שנת צירוף להיכל התהילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סימון אוגוסטוס | פורוורדית | מינסוטה לינקס לוס אנג'לס ספארקס | 4 | 6 |  |
| סו בירד | גארדית | סיאטל סטורם | 4 | 8 |  |
| סווין קאש | פורוורדית | דטרויט שוק סיאטל סטורם שיקגו סקיי אטלנטה דרים ניו יורק ליברטי | 3 | 2 | 2022 |
| טאמיקה קאצ'ינגס | פורוורדית | אינדיאנה פיבר | 1 | 12 | 2020 |
| טינה צ'ארלס | סנטרית | קונטיקט סאן ניו יורק ליברטי וושינגטון מיסטיקס פיניקס מרקורי סיאטל סטורם אטלנטה דרים | - | 9 |  |
| סינתיה קופר | גארדית | יוסטון קומטס | 4 | 4 | 2010 |
| אלנה דלה דון | פורוורדית/גארדית | שיקגו סקיי וושינגטון מיסטיקס | 1 | 5 |  |
| סילביה פאולס | סנטרית | שיקגו סקיי מינסוטה לינקס | 2 | 7 |  |
| יולנדה גריפית' | סנטרית | סקרמנטו מונארכס סיאטל סטורם אינדיאנה פיבר | 1 | 5 | 2021 |
| בריטני גריינר | סנטרית | פיניקס מרקורי | 1 | 6 |  |
| בקי האמון | גארדית | ניו יורק ליברטי סן אנטוניו סילבר סטארס/סטארס | - | 4 | 2023 |
| לורן ג'קסון | סנטרית | סיאטל סטורם | 2 | 8 | 2021 |
| ליסה לסלי | סנטרית | לוס אנג'לס ספארקס | 2 | 12 | 2015 |
| אנג'ל מק'קאוטרי | פורוורדית/גארדית | אטלנטה דרים לאס וגאס אייסז מינסוטה לינקס | - | 6 |  |
| מיה מור | פורוורדית | מינסוטה לינקס | 4 | 7 |  |
| נקה אוגוומיקה | פורוורדית | לוס אנג'לס ספארקס סיאטל סטורם | 1 | 4 |  |
| קנדיס פארקר | פורוורדית | לוס אנג'לס ספארקס שיקגו סקיי לאס וגאס אייסז | 1 | 9 |  |
| טישה פנישיירו | גארדית | סקרמנטו מונארכס לוס אנג'לס ספארקס שיקגו סקיי | 1 | 3 |  |
| קאפי פונדקסטר | גארדית | פיניקס מרקורי ניו יורק ליברטי שיקגו סקיי לוס אנג'לס ספארקס אינדיאנה פיבר | 2 | 4 |  |
| קייתי סמית' | גארדית | מינסוטה לינקס דטרויט שוק וושינגטון מיסטיקס סיאטל סטורם ניו יורק ליברטי | 2 | 4 | 2018 |
| בריאנה סטיוארט | פורוורדית | סיאטל סטורם ניו יורק ליברטי | 2 | 4 |  |
| שריל סוופס | פורוורדית | יוסטון קומטס סיאטל סטורם טלסה שוק | 4 | 7 | 2016 |
| דיאנה טוראסי | גארדית | פיניקס מרקורי | 3 | 14 |  |
| טינה תומפסון | פורוורדית | יוסטון קומטס לוס אנג'לס ספארקס סיאטל סטורם | 4 | 8 | 2018 |
| לינדסי ווילן | גארדית | קונטיקט סאן מינסוטה לינקס | 4 | 5 | 2022 |
נתונים נוספים

השחקנית הצעירה ביותר שנבחרה לקבוצה היא בריאנה סטיוארט, שהייתה בת 27 בזמן פרסום הרשימה.
השחקנית המבוגרת ביותר שנבחרה לקבוצה היא סינתיה קופר, שהייתה בת 58 בזמן פרסום הרשימה.
רק שתי שחקניות שנבחרו לקבוצה הן לא אמריקאיות, לורן ג'קסון מאוסטרליה וטישה פנישיירו מפורטוגל.
תשע משחקניות הקבוצה נבחרו גם לשלוש "קבוצות העשור" הקודמות של הליגה (ה-10, ה-15 וה-20) - סו בירד, לורן ג'קסון, יולנדה גריפית', ליסה לסלי, שריל סוופס, קייתי סמית', טאמיקה קאצ'ינגס, סינתיה קופר וטינה תומפסון.
שלוש כדורסלניות שנכללו ב"קבוצות העשור" קודמות - דון סטיילי (ה-10 וה-15) דיאנה נולאן (ה-20) ותרזה ות'רספון (ה-15 וה-20), לא נבחרו לרשימה זו.
ראו גם

קבוצת העשור של ה-WNBA
| ליגת ה-WNBA |
| --- | --- | --- |
| הבית המזרחי | אטלנטה דרים • אינדיאנה פיבר • וושינגטון מיסטיקס • ניו יורק ליברטי • קונטיקט סאן • שיקגו סקיי • טורונטו |  |
| הבית המערבי | דאלאס וינגס • לאס וגאס אייסז • לוס אנג'לס ספארקס • מינסוטה לינקס • סיאטל סטורם • פיניקס מרקורי • גולדן סטייט ואלקיריז • פורטלנד |  |
| פרסים | MVP של העונה הסדירה • MVP של סדרת הגמר • שחקנית ההגנה של העונה • רוקי השנה |  |
| שונות | דראפט • משחק האולסטאר • קבוצת העשור • קבוצת השנה ה-25 |  |
טיסה 691 של יטי איירליינס

| --- | --- |

המטוס שהיה מעורב בתאונה, כשנה לפני התקרית
 תאריך:  15 בינואר 2023
 מיקום:  נמל התעופה הבין-לאומי של פוקהרה, פוקהרה, נפאל
 גורם:  תחת חקירה
 קואורדינטות:  28°11′51″N 83°59′06″E﻿ / ﻿28.197585°N 83.985009°E﻿ / 28.197585; 83.985009
 הרוגים:  68 
 ניצולים:  4 
  (למפת נפאל מוגדלת) קטמנדו לליטפור פוקהרה דהאנגדי נפאלגאנג' בוטוואל דהאראן בירגאנג' ג'נקפור אוורסט הרפובליקה העממית של סין  הודומיקום ההתרסקות(למפת נפאל רגילה) קטמנדו לליטפור פוקהרה דהאנגדי נפאלגאנג' בוטוואל דהאראן בירגאנג' ג'נקפור אוורסט הרפובליקה העממית של סין  הודומיקום ההתרסקות(למפת גנדאקי רגילה) פוקהרה פלונגטר גליאנג בגלונג סין בגמטי לומביני קרנאלי הודו מאדשמיקום ההתרסקות(למפת גנדאקי מוגדלת) פוקהרה פלונגטר גליאנג בגלונג סין בגמטי לומביני קרנאלי הודו מאדשמיקום ההתרסקות
 
טיסה 691 של יטי איירליינס (YT691/NYT691) יצאה ב-15 בינואר 2023 מנמל התעופה הבין-לאומי טריבהוואן בקטמנדו, בירת נפאל, לנמל התעופה הבין-לאומי של פוקהרה, גם היא בנפאל, אך לא הגיעה ליעדה. מטוס ה-ATR 72-500 שפעל בטיסה זו התרסק על גדת נהר סטי גנדקי בזמן הנחיתה בפוקהר.. הטיסה נשאה 72 אנשים: 68 נוסעים, כולל 15 אזרחים זרים, וארבעה אנשי צוות. התאונה גרמה למותם של לפחות 68 בני אדם. זוהי ההתרסקות האווירית החמורה ביותר בנפאל מאז 1992 והגרועה ביותר שבה מעורב ה-ATR 72.
המטוס

כלי הטיס שהיה מעורב בהתרסקות היה ATR 72-500 בן 15 שנים, שמספרו הסידורי 754 ומספר הרישום שלו 9N-ANC. הוא נמסר לראשונה לקינגפישר איירליינס כ-VT-KAJ ב-2007. ב-2013 הוא הועבר לנוק אייר כ-HS-DRD וב-2019 נמסר ליטי איירליינס.
התאונה

פוקהרה היא יעד תיירותי מרכזי והעיר השנייה בגודלה בנפאל. הטיסה המריאה מקטמנדו בשעה 10:33 בבוקר שעון מקומי. המטוס התרסק על גדת נהר הסטי לפני הנחיתה. סרטון שצולם זמן קצר לפני ההתרסקות הראה את המטוס נוטה בצורה חמורה שמאלה לפני שהתרסק. מנתוני הקופסה השחורה במטוס הסיקו החוקרים שמעט לפני הנחיתה, בשעה 10:56 בבוקר, דקות ספורות לפני הנחיתה, טייס המשנה הורה לקברניט המטוס: "מדפים ("פלפס") ל-30", כלומר ל-30 מעלות לקראת הכנה לנחיתה. הקברניט טעה ומשך בשוגג את המצערת האחראית על היפוך הדחף, מה שפגע מיד בעילוי המטוס. מעט אחר כך הבחין טייס המשנה שהמטוס מאבד כח ודחף את המצערת לכח מלא, מה שבפועל רק החריף את התנגדות הדחף לכיוון הטיסה. המטוס הזדקר מיד והתרסק.
על הסיפון היו שישים ושמונה נוסעים וארבעה אנשי צוות נפאלים. הנוסעים כללו 53 נפאלים, 5 הודים, 4 רוסים, 2 דרום קוריאנים, ארגנטינאי, אוסטרלי, צרפתי ואירי. בין הנוסעים היו שני תינוקות.
התאונה גרמה למותם של לפחות 68 בני אדם והייתה ההתרסקות האווירית החמורה ביותר בנפאל מאז התרסקות טיסה 268 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס (אנ') ב-1992.
נמל התעופה נסגר בזמן שהרשויות פתחו במבצע חילוץ.
ממשלת נפאל זימנה ישיבת חירום של הקבינט בעקבות ההתרסקות.
הערות שוליים

↑  Pokharel, Santosh. "Yeti Airlines plane crashes in Pokhara". My Republica. ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nepal plane crash with 72 onboard leaves at least 16 dead". The Guardian (באנגלית). 2023-01-15. ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chua, Alfred; Waldron, Greg. "Yeti Airlines ATR 72-500 crashes near Pokhara". Flight Global (באנגלית). ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Livemint (2023-01-15). "Nepal: Passenger plane crashes on runway of Pokhara Airport, five Indians onboard". mint (באנגלית). ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "9N-ANC Yeti Airlines ATR 72". www.planespotters.net (באנגלית). ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Press, Associated (2023-01-15). "Officials: At least 40 people killed in Nepal plane crash". EMEA TRIBUNE Breaking News, World News, Latest News, Top Headlines (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Plane with 72 people onboard crashes near Nepal's Pokhara airport, 36 bodies recovered so far". India Today (באנגלית). ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nepal Plane Crash Updates: At least 40 bodies recovered from Nepal crash". Hindustan Times (באנגלית). 2023-01-15. ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bhandari, Shashwat (2023-01-15). "Nepal: Moment when Yeti Airlines plane tilted mid-air before it crashed near Pokhara Airport | WATCH". www.indiatvnews.com (באנגלית). ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-15. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Sarkar, Alisha Rahaman (2023-01-15). "40 bodies recovered as plane with 72 people on board crashes in Nepal". The Independent (באנגלית). ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hradecky, Simon (2023-01-15). "Crash: Yeti AT72 at Pokhara on Jan 15th 2023, lost height on final approach". avherald.com. נבדק ב-2023-01-15.
↑  "At least 68 killed in Nepal's worst air crash in 30 years". Reuters (באנגלית). 2023-01-15. ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  עלה ל-60 מספר ההרוגים בהתרסקות המטוס בנפאל, באתר ישראל היום, 15 בינואר 2023
↑  Sharma, Gopal (2023-01-15). "At least 40 killed in Nepal's worst air crash in nearly five years". Reuters (באנגלית). ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-15. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bureau, ABP News (2023-01-15). "At Least '16 Dead' In Nepal As Passenger Plane With 72 Persons Onboard Crashes At Pokhara Airpo". news.abplive.com (באנגלית). ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-15. {{cite web}}:  (עזרה)
שמקל

הופעה של שמקל בהמפשייר קולג' ב-2012
שמקל (באנגלית: Schmekel; ביידיש: שמעקל; מילולית: פין קטן) הייתה להקת כליזמר פולק פאנק טרנסית יהודית מברוקלין, ניו יורק שהוציאה שירים סאטירים. שירם "FTM at the DMV" משנת 2013 זכה ליותר מ־400,000 השמעות בספוטיפיי נכון ל־2024.
הרעיון להקמת הלהקה עלה ב-2010 כבדיחה של הסולן והגיטריסט לוסיאן קאהן (Lucian Kahn), בזמן שישב בדיינר עם הבסיסט נוגה שוורץ (Nogga Schwartz) והקלידן ריקי ריוט (Ricky Riot, שם הבמה של איתי גל), אבל הרעיון צבר תאוצה ותוך שבועות ספורים צירפו אליהם גם את המתופף שמחה הלפרט־הנסון (Simcha Halpert-Hanson).
שמקל הייתה אחת מנציגות התנועה התרבותית "קוויר יידישקייט", מכיוון שמילות השירים שלהם כוללות התייחסויות לחגים יהודיים, ואלבומם הראשון התחיל בתקיעת שופר שהפכה ללשיר פאנק. שירים אחרים שלהם שואבים השראה ממזמורים יהודיים מסורתיים כמו חד גדיא, מעוז צור ו"על חטא שחטאנו", לצד התייחסות לקשיים שלהם בשמירת מצוות ולחוויות שלהם בבית הכנסת כאנשים טרנסג'נדרים. ההשראה שלהם ליצירה היו פרנק זאפה מצד אחד, ומל ברוקס מהצד השני.
ב-2014 התפרקה הלהקה, לאחר שחבריה החליטו להתמקד בפרויקטים אחרים.
דיסקוגרפיה

Queers On Rye - דצמבר 2011.
The Whale That Ate Jonah (Schmekel Music) - אוקטובר 2013.
אזכורים בספרות

ברומן The Days of Anna Madrigal מתוך סדרת הספרים "סיפורי סן פרנסיסקו" (Tales of the City) מאת ארמיסטד מופין מוזכר סולן הלהקה.
הערות שוליים

1 2 3  Hugh Ryan, Schmekel, a Band Born as a Laugh, New York Times, ‏25 בנובמבר 2011
↑  FTM at the DMV באתר ספוטיפיי.
↑  רועי יולדוס רוזנצוייג, "מיוחדת במינה: להקת כלייזמר של טרנסג'נדרים כובשת את ניו יורק" (מאקו, 27/11/11).
↑  Transgender Jews May Be Nothing New, The Forward, ‏2011-10-19 (באנגלית)
↑  Eliahu Adelman, ‘I’m Sorry, It’s Yom Kippur’: Atonement through Punk (and Traditional Jewish Music), jewish-music.huji.ac.il
↑  Sigal Samuel, In the Recording Studio With Schmekel, the Transgender Jewish Punk Band
↑  Naomi Zeveloff, "So Long, Schmekel" בתוך: Forward. פורסם ב-1 באפריל 2014.
↑  ארמיסטד מופין, The Days of Anna Madrigal. ניו יורק, 2014. עמ' 84-85.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שמקל".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 47eb598f-d4ef-4f41-aeaa-730f13d65d81
עוד

ערך זה עוסק בכלי נגינה. אם התכוונתם למחוז בתימן, הנקרא גם עוד, ראו .
| --- | --- |

 
 סיווג:  קורדופוניים
 קבוצה:  כלי מיתר, כלי פריטה
 נגנים:  קטגוריה:נגני עוד
נגן העוד העיראקי עומר בשיר
העוּד (בערבית: عود) הוא כלי מיתר קדום העשוי מעץ. הוא נפוץ בעיקר בחצי האי ערב, במזרח התיכון, בצפון אפריקה, בחלקים בדרומה ובבלקן. מקור שמו בשפה הערבית, שבה משמעות המילה "עוד" היא "מקל".
היסטוריה

העוד הוא מכלי הנגינה הקדומים ביותר, ומוצאו ממסופוטמיה. התיעוד הראשון של העוד הוא בחותם גליל בן האלף ה-3 לפנה"ס מארך, אשר מתאר נערה כורעת עם כלי הנגינה שלה על סירה, ומנגנת בידה הימנית.
השימוש בעוד היה נפוץ ומתועד היטב בהיסטוריה המסופוטמית כמו גם במצרים העתיקה. ניתן לראות דוגמאות לכך במוזיאונים המטרופוליטניים של ניו יורק, פילדלפיה, קליבלנד והמוזיאון הבריטי בלוחות חימר ונייר פפירוס. הכלי הזה, או קרוביו, היה חלק מהתרבות המוזיקלית של כל אחת מהתרבויות שהתקיימו באזור הים התיכון והמפרץ הפרסי, כולל השוּמֶרים, האכדים, הפרסים, הבבלים, האשורים, היוונים, המצרים והרומאים.
במחזה האוגריתי הולדת שחר ושלם, המכיל הודעות במה שונות, נמצאה ההוראה "שבע ידות יונעם על עוד, וערבי־קול יענון" – העוד שם (באוגריתית, בכתיב חסר: 𐎓𐎄, "עד") משמעותו כנראה דומה ל"נבל" בימינו.
על-פי מסורת פרסית, המוזכרת על ידי אל-פאראבי, העוד הומצא על ידי למך, ונוצר על-פי צורת גופתו של בנו המת, אשר נתלתה על עץ.
למערב הגיע העוד דרך אנדלוסיה.
העוד ידוע כאביו הקדמון של הלאוטה (קתרוס) האירופי. שמו שאול מן המילה הערבית العود -"העץ"- כנראה על שם העץ ממנו הפיקו את הכלי.
תיאור

העוד עשוי כולו מעץ ולו תיבת תהודה גדולה שבחזיתה בין 1-3 חורי תהודה, צוואר קצר ללא סריגים, וראש כיוון בעל 11 או 12 מפתחות. במקור היה בעל 4 זוגות מיתרים בעלי כיוון זהה לכל זוג ובהמשך נוספו עוד זוג מיתרים ובס או שניים נוספים– בסך הכל 11 או 12. ישנן שני כיוונים: הכיוון הערבי הנפוץ הוא (מהצליל הגבוה לנמוך) דו, סול, רה, לה, פה, דו. בנוסף קיים גם כיוון טורקי שבו המיתרים כולם מכוונים באותו היחס בדיוק רק בקפיצה של טון למעלה רה, לה, מי, סי, סול, רה. הפריטה נעשית בעזרת מפרט ארוך וצר אשר במקורו נעשה מנוצת נשר. כיום נהוג להכינו מפלסטיק גמיש.
תיאור > מאפיינים בולטים

העוד, בדומה לכלי קשת ובניגוד לכלי פריטה רבים, הוא בעל צוואר ללא סריגים. מבנה זה מאפשר לנגן גמישות רבה על ידי גלישות ותרטיטים ("ויברטו"). הוא גם מאפשר לנגן ביתר קלות את המיקרוטונים של מערכת המקאם.
להוציא מקרים חריגים, לעוד יש אחד עשר מיתרים. עשרה מהם מצורפים יחד במתכונות של שניים בכל צירוף. האחד-עשר, המיתר הנמוך מבין כולם, נותר לבדו.
תיבת הכוונון של העוד נשענת אחורנית בזווית של 45°-90° החל מצוואר הכלי.
לגופו של העוד יש גב מוטה ודמוי-קערה הדומה לצדו החיצוני של חצי-אבטיח, בניגוד לגבה השטוח של הגיטרה. הקערה הזו מאפשרת לעוּד ליצור תהודה ולהפיק צליל מורכב יותר.
לעוד יש בדרך כלל אחד עד שלושה חורי צליל.
ראו גם

מוזיקה ערבית - מונחים
מוזיקה אנדלוסית קלאסית
קאנון
רשימת נגני עוד
פסטיבל העוד
הערות שוליים

↑  צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 402
| כלי נגינה מרכזיים במוזיקה המזרחית |
| --- | --- | --- |
| כלי נשיפה | נאי • בנסורי • זורנה | דרבוקה |
| כלי פריטה בעלי צוואר | עוד • סאז • טאר • בגלמה • בוזוקי • ג'ומבוש | דרבוקה |
| כלי פריטה ללא צוואר | קאנון • סנטור | דרבוקה |
| כלי קשת | קמנג'ה • קמנצ'ה • רבאב | דרבוקה |
| כלי הקשה | דף • דרבוקה • תוף מרים • טאבלה | דרבוקה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553470605171  GND: 4495608-3  LCCN: sh85096113  MusicBrainz: 758c62c1-39c9-4fe9-8cb0-07398f3cb15a  TDVİA: ud 
פסל עוד בפתח תקווה
מבנה העוד
אול' דירטי באסטרד

| --- | --- |

 לידה:  15 בנובמבר 1968 Fort Greene, ארצות הברית 
 פטירה:  13 בנובמבר 2004 (בגיל 35) מנהטן, ארצות הברית 
 שם לידה:  Russell Tyrone Jones 
 שם במה:  Ol' Dirty Bastard (ODB) 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 סוגה:  היפ הופ של החוף המזרחי, הארדקור ראפ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  רוק-א-פלה רקורדס, אלקטרה רקורדס, RCA רקורדס, אנטרטיינמנט וואן מיוזיק, לאוד רקורדס 
 צאצאים:  Young Dirty Bastard 
 פרופיל ב-IMDb
 
ראסל טיירון ג'ונס (באנגלית: Russell Tyrone Jones;‏ 15 בנובמבר 1968 – 13 בנובמבר 2004), הידוע יותר בשם הבמה שלו אול' דירטי בסטרד (Ol' Dirty Bastard, המקוצר לעיתים קרובות כ-ODB), היה ראפר אמריקאי. הוא היה אחד מהחברים המייסדים של הרכב ההיפ הופ וו טאנג קלאן, שהגיעו בעיקר מסטטן איילנד, ניו יורק, שעלתה לגדולה במיינסטרים עם אלבום הבכורה שלה מ-1993 Enter the Wu-Tang (36 Chambers).
הצלחתו המקצועית נבלמה עקב בעיות משפטיות תכופות, כולל מאסרים. הוא מת ב-13 בנובמבר 2004 ממנת יתר של סמים, יומיים לפני יום הולדתו ה-36.
אול' דירטי בסטרד נודע בזכות "החרוזים החולניים והחופשיים-אסוציאטיביים שלו בצורה שערורייתית שנמסרו בסגנון ייחודי חצי ראפ, חצי מושר". שם הבמה שלו נגזר מהסרט של אמנויות הלחימה הסיניות משנת 1980 Ol' Dirty and the Bastard (נקרא גם An Old Kung Fu Master, בכיכובו של Yuen Siu-tien). לפי עמיתו של דירטי, מת'וד מן, שמו היה גם התייחסות לאופי הייחודי של הראפ שלו, ובמיוחד לעובדה "אין אב לסגנון שלו".
ביוגרפיה > חיים מוקדמים, הקמת הוו-טאנג קלאן

ראסל טיירון ג'ונס נולד ב-15 בנובמבר 1968 באזור פורט גרין בברוקלין, ניו יורק. הוא ובני דודיו רוברט דיגס וגארי גרייס חלקו טעם של מוזיקת ראפ וסרטים בסגנון אמנויות לחימה. ג'ונס, דיגס וגרייס (שנודע מאוחר יותר בתור Ol' Dirty Bastard, RZA ו-GZA בהתאמה) הקימו את הקבוצה Force of the Imperial Master, אשר נודעה בשם All in Together Now לאחר הסינגל המחתרתי המצליח שלהם באותו השם. בסופו של דבר הם הוסיפו עוד שישה חברים לקבוצה שלהם, וקראו לה "וו-טאנג קלאן". הקבוצה הוציאה את אלבום הבכורה שלה Enter the Wu-Tang (36 Chambers) ב-1993, וזכתה להצלחה מסחרית וביקורתית בולטת.