stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה יידוב
ביוגרפיה > בשנות ה-90

האלבום "חלק ממני", ראה אור ב-1993, שיר הנושא מתוכו, אשר הצליח, נכתב בעקבות ביקורו הראשון של יידוב בארגנטינה לאחר 27 שנים.
לאלבומה של ריטה "אהבה גדולה" שיצא ב-1994 הלחין את השיר "ערב כחול עמוק", שזכה להצלחה גדולה.
בין השנים 1990–1998 התארח יידוב במופעים שערכה הזמרת מרסדס סוסה בארץ וגם תרגם את "ימים לבנים" ו"כמו אדם" שזכו בקולה לביצועים מרגשים.
האלבום "פרטים קטנים" יצא ב-1997. יידוב הלחין למילותיהם של משוררים ותיקים (נתן זך, בו הלחין וביצע את שירו "את חייכת") וגם של הדור הצעיר יותר (איתן נחמיאס, ערן צור ורוני ערן). כמו כן מופיע באלבום ביצוע בספרדית ל-"Como La Luna" ("ערב כחול עמוק") כפי שנכתב במקור.
ב-1999 כתב את המוזיקה להצגה "זרים" בהבימה. ב-2000 הוציא את אלבום האוסף "ימים לבנים" שזכה בפרס האוסף הישראלי של השנה, במסגרת פרסי ערוץ המוזיקה הישראלי.
יידוב השתתף בנגינה באלבומים ובהופעות של מוזיקאים וזמרים מובילים, בהם: אריק איינשטיין, מתי כספי, חוה אלברשטיין, שלמה גרוניך, גידי גוב, אסתר עופרים יוסי בנאי ואבנר גדסי.
ביוגרפיה > בשנות ה-2000

בסוף 2002, יותר מעשרים שנה לאחר יציאת האלבום "צליל מכוון", התאחדו יידוב, לוי וקלפטר למסע הופעות שבוסס על שירי האלבום, ועל שירים מהרפרטואר האישי של כל אחד מהם.
ב-2006 כתב יידוב את המוזיקה למחזה "חתונה מושלמת" מאת רובין הודון, שביים מוני מושונוב בתיאטרון הבימה. באוקטובר 2006 השתתף במופע מחווה לאהוד מנור בתיאטרון הקאמרי.
ב-2010 הוציא את האלבום "מתוך השקט", אלבום שכולו מוזיקה אינסטרומנטלית בסגנון גא'ז ומוזיקה לטינית, בהובלת נגינת הגיטרה שלו. באלבום השתתפו אלי מגן בקונטרבס, שם טוב לוי בחליל, רוני עברין בכלי הקשה ועמיחי שליו בבנדוניאון.
ב-2011 השתתף באלבום הבכורה של השחקן אלי גורנשטיין, "ונחיה", הלחין את השיר "ירח" למילים של נתן אלתרמן, ושר אותו בדואט עם גורנשטיין. בסוף אותה שנה התארח במופע של הזמר טל גור.
ב-2012 הופיע יחד עם אלון אולארצ'יק, אפרים שמיר ושם-טוב לוי במופע שנקרא "הרביעייה".
ב-2013 השתתף באלבום "Twelve" של אלי דג'יברי בשיר "Liora mi Amor". יידוב כתב את המילים ללחן של דג'יברי.
במאי 2014 הוציא את האלבום "El primer amor" - "אהבה ראשונה", שכולו שירים בספרדית.
ביולי 2014 החל להגיש תוכנית לילה אישית בתחנת הרדיו 88FM. בנובמבר 2014, לרגל 40 שנה לצאת האלבום "קצת אחרת", נערך ב"אוזן בר" בתל אביב מופע מחווה לאלבום בניהולו המוזיקלי של נדב הולנדר. בסוף המופע עלו גרוניך, לוי ויידוב לבמה והצטרפו לנגנים האחרים בביצוע הקטע "קווינטה". באותו חודש גם הופיע עם הזמרת רות דולורס וייס.
בנובמבר 2016 התאחדו חברי "קצת אחרת" לביצוע מספר יצירות במסגרת קונצרט של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, אשר אירחה את שלמה גרוניך בהיכל התרבות בתל אביב. בנובמבר 2017 התאחד ההרכב לשתי הופעות במסגרת "פסטיבל הפסנתר".
סגנון מוזיקלי

סגנונו המוזיקלי של יידוב מאופיין בקו מלודי מופנם ומאופק וצליל מעודן. הוא אינו "רוקיסט" טיפוסי בהיעדר חספוס ומרדנות באישיותו, ויצירתו נוטה יותר לכיוון ה"פולק רוק" אך כזה המתובל במוטיבים הרמוניים מורכבים ועיבודים מתוחכמים. ניכרת בלחניו גם השפעת ג'אז ורוק בריטי מתקדם של שלהי שנות ה־60. כמו כן, באופן טבעי, ניתן למצוא ביצירתו ניחוח של טנגו ופולקלור עממי מארגנטינה מולדתו.
יידוב הוא וירטואוז בנגינה על גיטרה, ראיה לכך הן הקלטותיו והופעותיו. את חלק הארי של שיריו לא כתב יידוב, וחלק מלחניו מבוססים על שירי משוררים, ביניהם נתן זך, נתן אלתרמן, לאה גולדברג, יהונתן גפן ויהודה עמיחי.
חיים אישיים

נשוי לאליענה יידוב, בעלת בית הקפה וחנות הספרים 'תולעת ספרים'.
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

הפעם הראשונה (1979)
עכשיו הזמן (1985)
חולם בספרדית (1988) (כולל השיר ביום שאת תרצי בי)
חלק ממני (1993)
פרטים קטנים (1997)
ימים לבנים - האוסף (1999)
מתוך השקט (2010) - אינסטרומנטלי
אהבה ראשונה (2014) - שירים בספרדית
דיסקוגרפיה > עם שלמה גרוניך ושם-טוב לוי

קצת אחרת (1974)
דיסקוגרפיה > עם שם-טוב לוי ויצחק קלפטר

צליל מכוון (1979)
קווים (1981) - באלבום השתתפו גם יוני רכטר ומתי כספי ומוזיקאים נוספים.
הערות שוליים

↑  יוסי חרסונסקי, שלמה יידוב: בוסתן ספרדי, מעריב, 27 במאי 1988
↑  נועה הרשקוביץ‏, חיבוק דוב: תחנות התרבות של שלמה יידוב, באתר וואלה, 21 ביולי 2014
↑  ערב כחול עמוק, בפודקאסט שיר אחד באתר תאגיד השידור הישראלי, 9 באפריל 2019
↑  שלמה יידוב: חולם בספרדית ומחובר לישראל, באתר הסוכנות היהודית לארץ ישראל
↑  איתמר זהר, הלהקה הצבאית שהלכה נגד הזרם, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2015
↑  עמית שהם, תקליטים / קפה של בוקר - שלמה יידוב - "חלק ממני" - הד ארצי, חדשות, 20 באפריל 1993
↑  שלישיית "צליל מכוון" מתאחדת לסיבוב הופעות, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2002
↑  ציפי שוחט, מחווה לאהוד מנור באירוע פתיחת העונה של הקאמרי, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2006
↑  בן שלו, אחרי 12 שנה של שקט, שלמה יידוב מוציא אלבום של צלילים מכוונים היטב, באתר הארץ, 3 במרץ 2010
↑  נויה כוכבי, אלבום חדש לשלמה יידוב, לראשונה זה 12 שנה, באתר הארץ, 1 בפברואר 2010
↑  בן שלו, יש אהבות שמחות: על האלבומים של נתנאלה ואלי גורנשטיין, באתר הארץ, 9 בינואר 2012
↑  בן שלו, האלבום החדש של טל גור מלא ביופי, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2011
↑  ynet, הרביעייה אצל קוטנר: "אנחנו בני 200 כולנו", באתר ynet, 23 באפריל 2012
↑  קול הקמפוס, ג׳ון קולטריין וחוה אלברשטיין: פסקול לשבת של אלי דג׳יברי, באתר הארץ, 1 בנובמבר 2013
↑   בן שלו, לחלום בספרדית: פריחת אלבומי הטנגו והלדינו, באתר הארץ, 12 ביוני 2014
↑  גילי איזיקוביץ, שלמה יידוב יגיש תוכנית לילה אישית ב-88FM, באתר הארץ, 7 ביולי 2014
↑  ניר גורלי, מופע מחווה לאלבום "קצת אחרת", באתר הארץ, 19 באוקטובר 2014
↑  רות דולורס וייס, רות דולורס וייס מספרת על סגירת המעגל עם שלמה יידוב, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2014
↑  עמי פרידמן, "מנגנים, והשנים נמחקות": קצת אחרת מתאחדים באולפן ynet, באתר ynet, 15 באוקטובר 2016
↑  בן שלו, "קצת אחרת" - בלי היהלום המטורף, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2017
↑  מיה סלע, תולעת ספרים: תופעה נדירה, באתר הארץ, 14 בינואר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309256205171  BnF: cb16548491v (data)  ISNI: 0000 0003 6345 1370  MusicBrainz: 6dc77672-2ab3-411d-9be7-be9e32dcd296  VIAF: 226420201   WorldCat (עם VIAF): 226420201
ההמון

| --- | --- |

 בימוי:  קינג וידור 
 הופק בידי:  אירווינג תלברג 
 תסריט:  קינג וידור 
 עריכה:  יו ווין 
 שחקנים ראשיים:  Eleanor Boardman Lucy Beaumont Sally Eilers Bert Roach דל הנדרסון Freddie Burke Frederick James Murray Virginia Sale בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  קרל דייוויס 
 צילום:  הנרי שארפ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1928 
 משך הקרנה:  104 דק' 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט אילם 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ההמון (באנגלית: The Crowd) הוא סרט אילם אמריקאי משנת 1928 בבימויו של  קינג וידור. בסרט משחקים ג'יימס מוריי, אלינור בורדמן וברט רואצ'. הסרט הוא בעל גוונים אקזיסטנציאליסטים, מתאר את האדם הפשוט והקטן, בתוך ההמון הגדול בעולם המודרני.
הסרט הוא בעל השפעה וזכה לשבחים רבים. הוא היה מועמד בטקס פרסי אוסקר ה-1, שהתקיים באותה שנה.
ב-1989, הסרט היה אחד מ-25 הסרטים הראשונים שנבחרו לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס על היותו בעל חשיבות "מבחינה תרבותית, היסטורית או אסתטית משמעותית".
עלילה

הגיבור, ג'ון סימס מתייתם מאביו בהיותו ילד. בבגרותו הוא מגיע לניו יורק עם חלומות ותקוות להגשמה עצמית, אבל מוצא עצמו במשרה פקידותית משעממת, בורג קטן במערכת מסואבת, חלק מההמון. ג'ון פוגש במרי, השניים מנהלים רומן שמתפתח לנישואין אך הוא הם נקלעים לחילוקי דעות ומריבות בלתי פוסקות, שרק הריון מצליח לשכך. לזוג נולדים ילד וילדה, כאשר האחרונה נהרגת בתאונת דרכים. ג'ון ההלום מתקשה לתפקד בעבודתו ולכן מפוטר ובלית ברירה מתפרנס כליצן.
טריוויה

זהו הסרט האמריקאי הראשון בו נראה בית שימוש, דבר אשר עורר שערורייה בזמנו.
הערות שוליים

↑  https://www.loc.gov/programs/national-film-preservation-board/film-registry/complete-national-film-registry-listing/
נומקה

| --- | --- |

נומקה, 2021
 לידה:  4 במרץ 1990 (בת 34) באר שבע, ישראל 
 שם לידה:  נועם סדן 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  מוזיקת פופ, מוזיקת אינדי, רוק, רוק אלטרנטיבי 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה, מקלדת אלקטרונית, בס, יוקולילי 
 חברת תקליטים:  קמע 
 www.nomke.com
 
נוֹמְקֵה (שם הבמה של נועם סדן נולדה: 4 במרץ 1990) היא זמרת, יוצרת, מלחינה ומפיקה מוזיקלית ישראלית.
ביוגרפיה

נומקה נולדה בבאר שבע וגדלה בלהבים. אביה מהנדס חשמל ואמה קלינאית תקשורת. היא בת אמצעית. בוגרת מגמת ג׳אז בתיכון לאומנויות ע״ש תלמה ילין בשנת 2008. בצבא שירתה כרלש"ית באגף כוח אדם.
קריירה > 2020-2014

בשנת 2014 החלה להופיע בין היתר במועדונים "אוזן בר", "לבונטין" ו"קפה ביאליק" תל אביב. בשנת 2015 הוציאה את המיני אלבום "אין לי בית" שהופק על ידי מתן בן צבי, ומיני אלבום נוסף "Its ok I'm Alone", שהופק בשיתוף אלן מון ואלון עדר. השירים זכו להשמעות רבות ברדיו.
בשנת 2016 התגוררה בקומונה בנווה צדק ושיתפה פעולה עם המוזיקאיות דניאלה תורג'מן ושירן פדידה. טריו קולי זה השתתף בפסטיבל לאמנות נשית רב-תחומית-עצמאית, פסטיבל "האישה הכי יפה בעיר".
בשנת 2017 הופיעה באיטליה עם שירי המיני אלבום "Its ok I'm Alone". נומקה הצטלמה לקליפ בהופעה חיה לערוץ היו טיוב Balcony T.V. בהמשך ניגנה בפודקאסט "סיפור ישראלי" שהמשכו היה מסע הופעות ברחבי ארצות הברית.
בשנת 2018 השתתפה לצד סיון שביט והמסך הלבן באלבום האוסף "בואי מכאן", אלבום אוסף של אמנים ישראלים המבצעים את שיריו של דייוויד בואי.
באותה שנה השתתפה בתוכנית "סינטיסייזר", תוכנית אקסלרטור למוזיקאים עצמאיים ששמה לה למטרה לטפח יוצרים ויוצרות. במסגרת התכנית הקליטה את השיר "Danger" שהלחינה וכתבה. בעקבות ההקלטה הוזמנה להופיע בפסטיבלים רבים בהם "אינדי נגב" במצפה גבולות, "שוליים רחבים" באופקים ופסטיבל "אין זו אגדה" שהתקיים בנתניה. כמו כן הופיעה בשבוע המוזיקה בטורונטו. באותה שנה הלחינה את שירה של זלדה, "הסתרת את נפשך" מתוך ספרה פנאי
בשנת 2019 הופיעה בפסטיבל הפסנתר במופע המקור "חמשה" לצד אביגיל קובארי, רותם פרימר, יסמין רביב ועומר מושקוביץ. באותה שנה הופיעה לצד הלהקה הקנדית "Lambs Breath" בקנדה ובישראל. באותה שנה הוציאה את הסינגל Ended by the Morning", הראשון מתוך האלבום "True Queen". השיר נכנס לפלייליסט של תחנות 88FM ורדיו תל אביב ונכנס לבחירת העורכים של תחנת הרדיו 88Fm. המגזין Time Out בחר בנומקה כאחת האמנים המבטיחים לשנת 2020.
במאי 2020 השתתפה בפסטיבל "סימנים חיוניים" אשר התקיים במשך שמונה ימים במאי, ביוזמת עיריית תל אביב וקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב במסגרתה עלו בשידור חי אמנים ישראלים מוכרים, עם הופעות בסגנונות אינדי-פולק-רוק, אלקטרוני, ג'אז ואקספרימנטלי.
באותה שנה 2020 הוציאה נומקה את אלבומה "True Queen" שזכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו. היא הופיעה בין השאר בהופעה חיה ברדיו 88fm. באותה שנה הוזמנה להשתתף בפרויקט "ישראל מחוברת" מטעם עיריית תל אביב ובפסטיבל "שאון חורף" בחסות עיריית ירושלים.
בספטמבר 2020 הוציאה קאבר לשיריו של דניאל ג'ונסטון "Mind Movies" ו-"Houney I Sure Miss You" שאיתם הופיעה בערב מחווה לשיריו לצד הילה רוח, עידן אלתרמן ואחרים.
באותה שנה השתתפה באלבום אוסף "זיכרון אחר", אמני אינדי מבצעים שירי זיכרון. נומקה תרגמה, הפיקה ושרה את השיר "המוות אמיתי" שכתב המוזיקאי פיל אלוורן (אנ') (מאונט אירי) (אנ'). את השיר כתב פיל אלוורן שבוע לאחר מותה של אשתו ז'נבייב מסרטן.
שירה של נומקה "במציאות דבר לא זז", הוא השיר הפותח את האלבום "מנגינות לשעת חרום" שיזמה יחד עם המוזיקאית עדי שחם, ומורכב כולו משירים שנכתבו במהלך הסגר הראשון בתקופת הקורונה. בפרויקט שותפות, בין היתר, אביגיל קובארי, פלורה, ספיר וולך, אלה רונן ואחרות.
קריירה > 2021-הווה

בפברואר 2021 יצא שירה "My Man" לכבוד יום אהבה. לשיר הופק קליפ בבימוי מאיה אברמובסקי.
בשנת 2021 השתתפה באלבום האוסף "הוצאו מהקשרם", אלבום המוקדש לשיריו של יענקל'ה רוטבליט. באלבום ביצעה את השיר רחבת הריקודים ששרה במקור יהודית רביץ. השיר הופק בשיתוף המפיק המוזיקלי האמריקאי גוס בונסטנלי. לצידה השתתפו אמנים מוכרים דוגמת דן תורן, סטלה גוט, יובל מנדלסון, האחים צברי,  עומר מושקוביץ, אור אדרי ואמנים אלטרנטיביים נוספים מעולם הפאנק והפולק.
ב-8 במרץ 2021 יצאו בסינגל כפול השירים "בחורות יפות" ו-"במקום מכתב" שכתבה מעיין אבן. את השירים הפיקה, הלחינה ושרה נומקה בשיתוף פעולה עם המוזיקאית יעל איזנברג.
שירה של נומקה "תחושה של סוף" נכנס לאלבום האוסף "תמונת מצב" במימון בירה מכבי. השיר נכתב עבור פסקול סרטה של הבמאית יאסו תסל. השיר הופק השיר הופק בשיתוף המפיק המוזיקלי האמריקאי גוס בונסטנלי ויונתן קורן בליווי תמיר מוסקט.
נומקה השתתפה בעונת 2021 של סדרת הווידאו קליפ "אינדי סיטי". באוקטובר אותה שנה, הופיעה בפסטיבל אינדינגב ומגזין המוזיקה קולומבוס, הכתיר את הופעתה כאחת מעשר ההופעות שאסור להחמיץ בפסטיבל.
בדצמבר 2021 הוציאה נומקה את הסינגל, "אבן בנעל", סינגל ראשון מאלבומה "חיים אחרים", שיצא ביוני 2022. הסינגל הושמע בתחנות רדיו רבות והוקרן בטלוויזיה.
ב-9 בינואר 2022 הוציאה נומקה את הסינגל "נראה שלעולם" שאת מילותיו כתבה והלחינה. את הסינגלים הפיקו מוזיקלית תמיר מוסקט ויונתן קורן. הסינגל נכנס באותו שבוע לבחירות העורכים של כאן 88 וכאן גימל. הסינגל זכה לביקורות חיוביות ואף נכנס לפלייליסט ׳המלצות העורכים׳ של גלגלצ בספוטיפיי. "כמה פעמים" הוא השיר השלישי שיצא כסינגל מהאלבום, ב-20 במרץ 2022.
שירה של נומקה "Hey Cat" הוא חלק מהפסקול של הקומדיה הרומנטית האמריקאית "מבוא לאושר" (Happiness for Beginners), שעלתה בנטפליקס ביולי 2023.
אלבומים

2020 - True Queen
2020 - מנגינות לשעת חרום
2022 - חיים אחרים
הערות שוליים

↑  בין אלון לסדן: אלון עדר מראיין את נועם סדן, מגזין רעש
↑  דגן ואלד, ‏פסטיבל "האישה הכי יפה בעיר" אוסף לבמה אחת יוצרות צעירות ומצליחות, באתר מעריב אונליין, 27 במרץ 2016
↑  נדב מנוחין‏, זו לא אמריקה: ישראלים מבצעים דיוויד בואי, באתר וואלה, 11 בינואר 2016
↑  ראו: הסתרת את נפשך ממני, באתר youtube.
↑  חמשה - פסטיבל הפסנתר 2019 אתר הבמה: נותנים במה לתרבות
↑  לילה של חלומות ברפי עם לאמבסברת' מקנדה (אוליב רקורדס)! ~להקת הדרים פופ המבטיחה לאמבסברת' מגיעה הישר מוונקובר להופעה חד פעמית בתדר. אתר תדר
↑  שירי השנה של כאן 88, תש"פ: 30 שירי השנה הישראליים שבחרו אנשי כאן 88, 17 בספטמבר 2020, מערכת כאן
↑  האמנים המבטיחים לשנת 2020: כל הכתבות, נובמבר 2019, מגזין Time Out
↑  נומקה מסמנת את הדבר המדהים שעושות נשות האינדי בישראל, ניצן פינקו, 19 בפברואר 2021, Time Out
↑  מתוך פרויקט "ישראל מחוברת" של משרד התרבות והספורט ומרכז ענב לתרבות בשיתוף "ישראל היום" • הופעה של נומקה, 11 ביוני 2020, ישראל היום
↑  ראו גם: ערב מחווה לדניאל ג'ונסטון במלאת 60 לאמן, אמנדי אינדי ישראלים מדברים
↑  יעקב בר-און, ‏"פסק זמן": נומקה ועדי שחם עם אלבום פרי תקופת הקורונה, באתר מעריב אונליין, 23 ביוני 2020
↑  יעקב בר-און, ‏רוטבליט אלטרנטיבי: האלבום שמצדיע לקלאסיקון והמורד של המוזיקה העברית, באתר מעריב אונליין, 3 בפברואר 2021
↑   תמר אפק - ואז כמי נחל, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 0:06)
↑  ראו גם: תומר פישר, הוצאו מהקשרם – שרים רוטבליט, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 7 בפברואר 2021
↑  בחורות יפות מילים: מעין אבן, לחן: נועם סדן ויעל איזנברג, אתר שירונט
↑  "תמונת מצב": אלבום חדש מציב את האינדי המקומי במרכז, מערכת Time Out ‏, 25 באפריל 2021
↑   אינדי סיטי 2021 - הפרומו הרשמי!, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:44)
↑  השמש העולה מהדממה /// המלצות הצוות לאינדינגב 2021 - Columbus Music Magazine, באתר Columbus Music Magazine, ‏1 בספטמבר 2021
↑  מערכת כאן, נומקה - אבן בנעל, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 24 בנובמבר 2021
↑   נומקה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:15)
↑  מערכת כאן, נומקה - נראה שלעולם, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 12 בינואר 2022
↑  נדב מנוחין‏, עכשיו מפוספס: אלה לי נבלעת בתוך המילים של אביב גפן, באתר וואלה, 20 בינואר 2022
↑   נומקה - כמה פעמים, סרטון בערוץ "Nomke", באתר יוטיוב (אורך: 3:49)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007420957405171  MusicBrainz: aa36630d-52b6-4642-9261-84ecb8fd5ce9  VIAF: 21156218018104740134   WorldCat (עם VIAF): 21156218018104740134 
נומקה בהופעה. יולי 2021. צילום: יואב קרן
גריי גוס

| --- | --- |

 סוג:  מותג אלכוהולי 
 יצרן:  בקרדי 
 מוצא:  צרפת 
 מועד הכנה ראשוני:  1997 
 
גריי גוס (Grey Goose) הוא מותג של וודקה המיוצר בצרפת.
הלוגו של גריי גוס
וודקת גריי גוס נוצרה בשנות ה-90 של המאה ה-20 בידי איש העסקים האמריקאי סידני פרנק (אנ'), שמכר אותה לחברת המשקאות הרב-לאומית בקרדי בשנת 2004. המאטר דה שיי (Maître de Chai; תרגום חופשי: אדון המרתף, האחראי על ייצור המשקאות האלכוהוליים) של גריי גוס הוא פרנסואה תיבו (אנ'), שפיתח את המתכון המקורי לוודקת גריי גוס, בקוניאק (אנ') שבצרפת.
גריי גוס משווקת כוודקת פרימיום וב-2004 הייתה וודקת הפרימיום הנמכרת ביותר בארצות הברית, עם נתוני מכירות של למעלה מ-1.5 מיליון ארגזים באותה שנה.
נאוה צוקרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1948 (בת 76 בערך) יד אליהו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  סמינר הקיבוצים 
 פרסים והוקרה:  פרס קיפוד הזהב (2019) 
 
נאוה צוקרמן (נולדה ב-1948) היא מנהלת אומנותית ובמאית ישראלית. הקימה את תיאטרון תמונע בשנת 1987.
ביוגרפיה

נאוה צוקרמן נולדה ביד אליהו בתל אביב. אמה שפרה ילידת רוסיה הגיעה לישראל בגיל חודש וגדלה בירושלים. אביה הגיע לארץ בגיל 12 מבסרביה. סבה היה מדור ההשכלה ברוסיה והיה פעיל בקהילה היהודית בעירו בה הקים את התיאטרון והעיתון הראשונים.
בגיל 5 נשלחה נאוה צוקרמן ללמוד בלט לפי בקשתה. מאוחר יותר כאשר המשפחה העתיקה את מגוריה לתל אביב, והמצב הכלכלי הורע, הוזמנה על ידי המורה לריקוד להמשיך בלימודי הריקוד חינם. בחופש הגדול הייתה מגיעה לסטודיו, מנקה אותו ורוקדת להנאתה.
לאחר לימודיה התיכוניים, התגייסה לצה"ל, שם שרתה כקצינת ח"ן בפיקוד הגדנ"ע.
בגיל 22 נישאה למיקי צוקרמן (ממייסדי מכון פילת) ופתחה סטודיו לתנועה ומחול לילדים בגבעתיים.
למדה ספרות כללית ותיאטרון באוניברסיטת תל אביב ותנועה בסמינר הקיבוצים.
לאחר גירושיה ממיקי פגשה בשנות ה-70 את אילן רוזנטל והם הפכו לזוג ושותפים ליצירה. מתגוררת בתל אביב ולהם בת בשם מאי.
קריירה

בהיותה סטודנטית ב"מכון לחינוך התנועה" בסמינר הקיבוצים, בהנהלתה של נעמי בהט, נשלחה נאוה צוקרמן לסדנה בפריז אצל הרקדנית והכוריאוגרפית מרתה גרהם למשך שלושה חודשים.
בשנת 1981 ייסדה את אנסמבל "תמו-נע", שם הנחתה סדנאות בתיאטרון, מחול ותנועה. כן הנחתה סדנאות בבי"ס לתיאטרון חזותי בירושלים, לימדה בבי"ס לאמנויות במצפה רמון, באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב
לימדה והנחתה גם באוניברסיטת טנסי, בבי"ס לאומנויות בבולטימור, בתיאטראות בלובלין, לודג', קרקוב, בפוזנן מדריד ובפסטיבל סדנאות בלונדון.
במשך השנים יצרה וביימה כ-20–30 הצגות שהוצגו בישראל ומחוצה לה.
בשנת 1987 ייסדה את תיאטרון תמונע שתחילה שימש להפקת הצגות תיאטרון שוליים בלבד, ובשנת 1999 הפך למרכז תרבות רב תחומי.
בנוסף יזמה פסטיבלים שנתיים למשל: בתחום המחול פסטיבל אינטימדנס, בתחום המוזיקה פסטיבל אולטראסאונד, בתחום התיאטרון פסטיבל תמונע ובתחום האמנות הרב תחומית – פסטיבל א-ז'אנר (בשיתוף עם יאיר ורדי).
בשנים 2000 עד 2005 שימשה כמנהלת האמנותית של פסטיבל "הרמת מסך" במרכז סוזן דלל
פרסים והוקרה

בשנת 2009 זכתה בפרס על מפעל חיים של משרד התרבות ליוצרים ולמבצעים בתחום המחול.
בשנת 2019 זכתה בפרס קיפוד הזהב של תיאטרון הפרינג על מפעל חיים
יצירותיה

"תמו-נע" 1982, הבכורה נערכה בפסטיבל עכו.
"תשתו קפה" - הצגת בכורה בבית לסין תל אביב, 1984.
"5 צעקות"- ההצגה עוסקת בנושא מגדר והופקה במסגרת המרכז לתיאטרון ניסיוני, מפעל משותף לקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, בנק דיסקונט וקרן התרבות אמריקה ישראל. הצגת הבכורה נערכה בפסטיבל ישראל 1985.לאחר מכן הוצגה ההצגה כ-100 פעמים הן בישראל, והן מחוצה לה בפסטיבל אדינבורו 1986, בבולטימור, בפילדלפיה ובניו-יורק.
"ארץ המילים הטובות" - הצגה לילדים. הבכורה התקיימה במרכז סוזן דלל 1989, הוצגה בישראל ואף באוניברסיטה של טנסי במסגרת פסטיבל נוקסוויל ובתיאטרון הפרויקט בבולטימור.
"זה לא סרט" - בכורה בפסטיבל ישראל 1990. הוצגה בישראל, בפסטיבל תיאטרון בנוקסוויל בטנסי, בפילדלפיה (אם. אי. טי.) ובבולטימור (תיאטרון הפרויקט).
"מקלט" - הצגת הבכורה נערכה באדינבורו פרינג' פסטיבל 1991 הוצגה בישראל, בבולטימור ובפסטיבל לתיאטרון אלטרנטיבי במדריד. ההצגה זכתה לפרס FRINGE FIRSTS של העיתון SCOTSMAN.
"אצל אווה" - הופקה בהזמנת פסטיבל קולומביה ארצות הברית. בכורת ההצגה התקיימה בפסטיבל זה בחודש יוני 1992. באוגוסט 1992 היא הוצגה בפסטיבל אדינבורו (פרינג') וזכתה לציון לשבח של העיתון "אינדפנדנט". הוצגה באטלנטה (מרץ 93'), לונדון (אפריל 93') ופסטיבל גלנזו (מאי 93').
"שמלה" - בכורה בתיאטרונטו 1994. הצגת יחיד בכיכובה של השחקנית- שרה כהן. הוצגה כ-150 פעם במקומות שונים בישראל ובפסטיבל קולומביה (ארצות הברית).
"אל תשאירו אותי לבד" - בכורה בפסטיבל חיפה להצגות ילדים בשנת 1994. ההצגה זכתה לציון לשבח ראשון עבור התאורה. הוצגה בפסטיבל, בתיאטרון חולון ובמקומות שונים בישראל.
"מחכים לקסנדרה" - הצגת יחיד אותה שחקה השחקנית הבריטית אנטוניה סמית. הצגת הבכורה נערכה ב"אדינבורו פרינג' פסטיבל". כמו כן הוצגה ההצגה בתיאטרון BAC (לונדון).
"מלון טרנזיט" - הופקה בהזמנת פסטיבל מנצ'סטר (עיר הדרמה) בשנת 1995, בהשראת הפיגוע במלון סבוי בתל אביב בשנת 1975. ההצגה הוצגה במנצ'סטר, בבלפסט (פסטיבל מאי), BAC (לונדון), בפסטיבל גלאזגו, תיאטרון חולון ובמקומות שונים בישראל.
"שעות מתות" - הצגת הבכורה נערכה בפסטיבל עכו בשנת 1996. סיפורן של שתי אסירות, האחת ישראלית והשנייה אירית, הכלואות בישראל. הוצגה בישראל, ב"אדינבורו פרינג' פסטיבל", פסטיבל דבלין, BAC (לונדון), פסטיבל סינגפור (1998). ההצגה הוצגה כ-150 פעם.
"הפטיש" - הצגה המספרת את סיפור חייו של אומן מתכת ירושלמי ומשוחקת על ידי שני שחקנים ומוזיקאי. הבכורה נערכה בתיאטרון חולון בשנת 1997.
"מסיבת יומולדת" - הצגת ילדים שהוצגה בארץ למעלה מ-100 פעמים. הבכורה התקיימה בתיאטרון חולון בשנת 1997.
"משפחת אלפרדו" - הצגת רחוב שהוצגה ברחובות שכונת ג'סי כהן בשיתוף התושבים בהמשכים, פעמיים בשבוע, במשך מספר חודשים.
"דד ליין" - הבכורה התקיימה בשנת 1998. זו הצגה בהשראת המחזה מדיאה בכיכובה של השחקנית- שרה כהן. ההצגה הוצגה בת"א, בירושלים ובתיאטרון חולון.
"ג'ודי יקירתי" - הבכורה נערכה בתיאטרון תמונע, בשנת 2000 ולאחר מכן הוצגה כ-100 פעמים.
"השיטה" - הבכורה בתיאטרון תמונע, בשנת 2003. ההצגה הוצגה בתיאטרון הקאמרי בתל אביב ובבודפשט במסגרת חילופי תרבות ישראל – אירופה.
"בכל מקום באמבטיה שאין בו מים" – בכורה בתיאטרון תמונע בשנת 2010.
"מכתב לדיראס" – בכורה בתיאטרון תמונע, בשנת 2010.
"המלטMachine", עיבוד ובימוי, תיאטרון תמונע 2015.
הערות שוליים

↑  נאוה צוקרמן חוגגת 30 שנה לתיאטרון "תמונע", באתר הארץ, 16 בדצמבר 2010
↑   נעמי בהט רצון, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 5:21 דקות)
↑  מרב יודילוביץ', הפנים מאחורי התמונע: ראיון עם נאוה צוקרמן, באתר ynet, 23 ביוני 2011
↑  שוש אביגל, "תמו־נע" בביצוע קבוצת תיאטרון תנועה - כתבה וביימה: נאווה צוקרמן, כותרת ראשית, 1 בדצמבר 1982
↑  נאוה צוקרמן, באתר תמונע
↑  מרב יודילוביץ, פסטיבל אינטימדאנס משנה את חוקי המשחק, באתר ynet, 20 ביוני 2016
↑  מרב יודילוביץ', אלוהים כטכנאי תאורה: ראיון עם יאיר ורדי, באתר ynet, 16 בפברואר 2014
↑  מרב יודילוביץ', הניצוץ של נאוה צוקרמן - שיחה, באתר הבמה, 28 ביוני 2006
↑  רוני דורי, פרס מפעל חיים למחול לנאוה צוקרמן, באתר הארץ, 7 בינואר 2009
↑  יעקב בר און, ‏לא תיאטרון שוליים: נאוה צוקרמן, מייסדת "תמונע"., באתר מעריב אונליין, 15 בנובמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007460818505171  LCCN: n80078558  VIAF: 116148874344749620114   WorldCat (עם VIAF): 116148874344749620114
ריאה (אלה)

ערך זה עוסק באלה במיתולוגיה היוונית. אם התכוונתם לעוף, ראו .
| --- | --- |

ריאה נותנת לבעלה קרונוס במרמה אבן עטופה, על מנת להציל את בנה זאוס.
 תרבות:  דת יוון העתיקה 
 אלים מקבילים:  קיבלי, אופס 
 אב:  אורנוס 
 אם:  גאיה 
 אחים:  קרונוס, תיאה, אוקיינוס, תמיס, יאפטוס, היפריון, טתיס 
 בן או בת זוג:  קרונוס 
 צאצאים:  זאוס, האדס, הסטיה, אניאליוס, פוסידון, הרה, דמטר, קרס 
 
במיתולוגיה היוונית, ריאה (ביוונית: Ῥέα) הייתה בתם הטיטאנית של אורנוס, אל השמים ומלך האלים הראשון, ואשתו גאיה, אלת האדמה וראשית הכל. ריאה הייתה אחותו ואשתו של קרונוס, שליט הטיטאנים, ואמם של הדור הראשון של האלים האולימפיים: זאוס, פוסידון, האדס, הרה, דמטר והסטיה. בקרב הרומאים היא זוהתה עם אופס.
בעלה, קרונוס, שפחד מאיבוד שלטונו לאחר שנובא לו על ידי הוריו שיודח בידי בנו, נהג לבלוע את ילדיו בזה אחר זה מיד לכשנולדו. ריאה סלדה מכך, וכאשר נולד בנה השישי, זאוס, נתנה לבעלה אבן עטופה בד במקום בנה. קרונוס בלע את האבן והיה בטוח כי בלע את בנו. כך הצילה ריאה את בנה, שהגשים את הנבואה על ידי כך ששם לאביו קרונוס בנקטר (משקה האלים) שיקוי הקאה (תערובת חרדל ויין) וגרם לקרונוס להקיא את בניו שנשארו חיים בבטנו. בעזרת אֶחָיו, זאוס הדיח את אביו והפך למלך האלים.
באמנות, ריאה לרוב שורטטה על מרכבה המובלת על ידי שני אריות.
במיתולוגיה היוונית, סמליה של ריאה הם הירח, ברבור (בשל עדינותו) ושני אריות (בדומה לאלו שהובילו את מרכבתה).
הירח של שבתאי ריאה והאסטרואיד ‏577 Rhea (אנ'), נקראים על שמה.
בזוכרי על משכבי

בְּזָכְרִי עַל מִשְׁכָּבִי הוא פיוט מאת הרב יהודה אבן בַּלְעָם, אשר נכתב בסביליה, ספרד, באמצע המאה ה-11. הפיוט מושר בקרב עדות המזרח והמגרב לקראת סוף סדר סליחות.
תוכן

הפיוט מתאר אדם שאינו נרדם בעקבות מחשבות על חטאיו. האדם קם ממיטתו לבית הכנסת והולך לבקש מחילה ותחנון מהבורא. האדם מוסר את גורלו בידי האל בתקווה לרחמים. בתחנוניו מכיר האדם באפסותו אל מול האל ומבקש את סליחתו, כעבד שבוי בידי יצרו ותאוותיו, והוא שואף להיפדות ולהיגאל. האדם המבקש לברוח מהאויבים השולטים בו ("רודיו וקמיו"). אותם אויבים הם למעשה כוונותיו הרעות ("זדון לבי") וחטאיו ("אשמיו"). כשהוא בורח מהם, הוא מבקש הגיע לידי תקוותו – האל הרחמן ("שברי"). האדם החוטא כביכול נמצא בגלות, כלומר מרוחק מהאל, אך מכיר בכך שהוא מקור כוחו ("איילותי"). האדם מודה על פשעיו וכן על חטאים בשוגג ומצפה מהאל להיענות לסבלו של העם העני, הסובל והאומלל. האדם מבקש שהאל ישמע את דברי השבח של עם ישראל ("מהללם") ויתעלם ממעשיו הרעים ("מעללם"). האדם הוא רק עבד, ותשוקתו כולה מופנית לאל. הפניה לאל מתחילה באמירה ממשיכה בתחנונים והופכת לצעקה. הוא מסיים את דבריו בבקשה לגאולה, בזכות זכות האבות שלו ושל עמו. כלומר, המעשים והחסדים הטובים של הדורות הקודמים. ובאמצעות הגאולה תבוא לידי ביטוי גדולתו של האל.
סוף כל בית נחתם במשפט ”נִפְּלָה נָא בְּיַד יְיָ כִּי רַבִּים רַחֲמָיו” מקור הציטוט בדברי דוד המלך אשר חטא בספירת עם ישראל שלא לצורך ב"מסע הפוקדים". בבסיס הפיוט עומד אירוע זה, אשר בעקבותיו אמר לדוד גד החוזה שעליו לבחור בין שלוש גזרות: 7 שנות רעב, 3 חודשי הפסד לאויביו או שלושה ימים של מגפת דבר. דוד בוחר במגפה באומרו ”צַר לִי מְאֹד נִפְּלָה נָּא בְיַד יְיָ כִּי רַבִּים רַחֲמָו וּבְיַד אָדָם אַל אֶפֹּלָה”. דוד בחר בעונש בידי האל, ולא בידי האדם, שכן האל הוא רחום. לבסוף אכן נכמרו רחמיו והמגפה נמשכה פחות מהזמן הנקוב.