stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ואו (עיר)
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"'"Wau County, Western Bahr El Ghazal State". נבדק ב-23 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Estimated Road Distance Between Juba And Wau
↑  Estimated Population of Sudanese Cities & Towns In 2010
↑  Estimated Population of Waw In 2011
↑  Estimated Population of Wau (1973 - 2010)
↑  Catholic University Maintains A Campus In Wau
↑  Equity Bank Expands In South Sudan
↑  KCB Eaxpands Branch Network In South Sudan
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567691405171  LCCN: n92042547  VIAF: 145560177   WorldCat (עם VIAF): 145560177
המצור על ארפלר

המצור על ארפלר התרחש בין התאריכים 18 באוגוסט – 22 בספטמבר 1415 והסתיים בנפילת ארפלור (הנמצאת בנורמנדי) לידי האנגלים.
רקע היסטורי

הנרי החמישי פלש לצרפת בעקבות כישלון המשא ומתן עם הצרפתים. הוא טען לכתר הצרפתי כירושה מאבי סבו אדוארד השלישי, למרות שבהתאם להסכם ברטיני, היו מוכנים המלכים האנגלים לוותר על הכתר, בתמורה להסכמת הצרפתים לשליטה אנגלית על מחוז אקיטן ושטחים אחרים. באביב 1414 הוא כינס את המועצה הגדולה באנגליה כדי לדון ביציאה למלחמה, אך הלורדים התעקשו שימשיך במשא ומתן וימתן את דרישותיו. בשיחות הנרי הסכים לוותר על טענתו לכתר הצרפתי, אם הצרפתים יסכימו לתשלום של 1.6 מיליון כתר ככופר עבור ז'אן השני (שנשבה בקרב פואטייה ב-1356), הסכמה לבעלות אנגלית על אדמות בנורמנדי, אנז'ו, טורן, בריטני ופלנדריה כמו גם אקיטן. הנרי ישא לנסיכה את קתרין, בתו הצעירה של שארל השישי ויקבל נדוניה של 2 מיליון כתרים. הצרפתים הסכימו אמנם לנישואין, אך לנדוניה קטנה יותר של 600,000 כתרים, וכן בעלות מצומצמת על שטחים – אקיטן מורחבת. עד 1415 המשא ומתן הופסק כליל, כשהאנגלים טוענים כי צרפת לעגה לדרישותיהם וביזתה את הנרי עצמו. בדצמבר 1414, הפרלמנט האנגלי הסכים להעניק להנרי "סבסוד כפול", מס בשיעור כפול מהרגיל, במקום הכספים שהיה אמור לקבל מהצרפתים. ב-19 באפריל 1415, הנרי כינס שוב את המועצה הגדולה, והפעם הם הסכימו ליציאה למלחמה עם צרפת.
הפלישה וההכנה למצור

ביום שלישי 13 באוגוסט 1415, הנרי החמישי נחת בשפך נהר הסן. לאחר מכן תקף את ארפלור עם 2,000 חיילים ו-6,000 קשתים. חיל המצב הצרפתי שכלל 100 חיילים, תוגבר בשני אבירים מנוסים, האציל מאטוטויל (Sieur d'Estouteville) והאציל מגוקור (Sieur de Gaucourt), שהגיעו עם 300 חיילים נוספים ופיקדו על המערכה.
המצור

ב-18 באוגוסט, תומאס מלנקסטר, דוכס קלרנס הוביל חלק מהצבא לחנות בצידה המזרחי, המרוחק יותר של העיירה. בכך כותר המקום ונתפסה שיירת אספקה צרפתית, שהובילה תותחים, אבק שרפה, חצים וקשתות. הפרטים המדויקים על המצור אינם ידועים, אך נראה כי תאם לדפוס המצור הסטנדרטי בימי הביניים. חומות העיר נפגעו קשות לאחר הרעשה של שנים עשר התותחים הגדולים וציוד ארטילריה אנגלי נוסף. הנרי תכנן התקפה כוללת שתבוא חודש לאחר תחילת המצור, אך מפקד העיר ביקש לדון בכניעה אם הצבא הצרפתי לא יגיע עד 23 לחודש. ארפלר נכנעה לפולשים ב-22 בספטמבר. האצילים שוחררו בתנאי שיאספו כופר, ותושבי העיר שנשבעו אמונים להנרי הורשו להישאר בעוד כל השאר גורשו.
בעקבות הקרב

במהלך המצור ואף לאחר סיומו, הצבא האנגלי סבל קשות מדיזנטריה. הנרי השאיר חיל מצב קטן בעיירה, וביום שני, 8 באוקטובר, יצא עם רוב צבאו לקאלה. הוא חיפש גשר לא מאובטח, או המוגן בידי כח קטן, על נהר הסום, בתקווה לחמוק בעד הצבא הצרפתי, אך למרות שהצליח לחצות את הנהר, נאלץ לפגוש בצבא הצרפתי ולהילחם בו בקרב אז'נקור.
לקריאה נוספת

Juliet Barker (2005). Agincourt: The King, the Campaign, the Battle (U.S. Title: Agincourt : Henry V and the Battle That Made England.) London: Little, Brown. ISBN 978-0-316-72648-1.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph549766
ג'יימס בולאם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 ביוני 1935 (בן 89) סנדרלנד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1961 
 מקום לימודים:  בית הספר המרכזי לנאום ודרמה בלונדון  The Bemrose School 
 בן או בת זוג:  סוזן ג'יימסון 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס כריסטופר בולאם, MBE (באנגלית: James Christopher Bolam; נולד ב-16 ביוני 1935) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד ג'ק פורד בסדרת הדרמה "When the Boat Comes In", בתפקיד טרוור צ'פלין ב"טרילוגיית ביידרביק", בתפקיד טרי קולייר בסיטקום "The Likely Lads" ובסדרת ההמשך "Whatever Happened to the Likely Lads?", בתפקיד רוי פיגיס בסדרה הקומית "רק כשאני צוחק", בתפקיד ד"ר ארתור גילדר בסדרה "Born and Bred", בתפקיד ג'ק הלפורד בסדרה הבלשית "תחבולות חדשות" ובתפקיד הסבא בתוכנית לילדים "Grandpa in My Pocket" של רשת CBeebies.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בולאם גר בוויזבורו גרין ליד בילינגהרסט שבמערב סאסקס ובצ'יזוויק שבלונדון. הוא נשוי לשחקנית סוזן ג'יימסון ששיחקה לצדו בסדרות הטלוויזיה "When the Boat Comes In", "תחבולות חדשות", "Close and True" והסדרה לילדים "סבא מתכווץ" "Grandpa in My Pocket". לבני הזוג יש בת אחד בשם לוסי ושני נכדים.
ב-2009 הוענק לבולאם תואר חבר מסדר האימפריה הבריטית (MBE).
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1961 |  | The Kitchen | מייקל |  |
| 1962 |  | A Kind of Loving | ג'ף |  |
| 1962 |  | H.M.S. Defiant |  |  |
| 1962 | בדידותו של הרץ למרחקים ארוכים | The Loneliness of the Long Distance Runner | מייק |  |
| 1964 |  | Murder Most Foul | ביל הנסון |  |
| 1968 |  | Otley | אלברט |  |
| 1971 |  | Crucible of Terror | ג'ון "ג'ק" דייוויס |  |
| 1972 |  | Straight on till Morning | ג'ואי |  |
| 1973 |  | O Lucky Man! | אטנבורו |  |
| 1975 |  | In Celebration | קולין |  |
| 1976 |  | The Likely Lads | טרי קולייר |  |
| 1982 | כלבי המגפה | The Plague Dogs | טוד | דיבוב |
| 1983 |  | Clash of Loyalties | א. ט. וילסון |  |
| 1994 |  | Seaview Nights | מרלין |  |
| 1996 |  | Clockwork Mice | וואקי |  |
| 1996 | נערה ושמה סטלה | Stella Does Tricks | מר פיטרס |  |
| 1997 |  | The Barber |  |  |
| 1997 | האי ברחוב הציפורים | The Island on Bird Street | ד"ר סטודג'ינקי |  |
| 1999 | סוף הרומן | The End of the Affair | מר סאוואג' |  |
| 2000 |  | It Was an Accident | ורנון פיץ' |  |
| 2003 |  | To Kill a King | דנזיל הולס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963 |  | Z-Cars | טום פוטר |  |
| 1964 |  | The Likely Lads | טרי קולייר |  |
| 1967 |  | Inheritance | ג'ו במפורת' |  |
| 1973–1974 |  | Whatever happened to the Likely Lads? | טרי קולייר |  |
| 1976 |  | When the Boat Comes In | ג'ק פורד |  |
| 1979–1982 | רק כשאני צוחק | Only When I Laugh | רוי פיגיס |  |
| 1985 | פרשת ביידרבק | The Beiderbecke Affair | טרוור צ'פלין |  |
| 1987 |  | The Beiderbecke Tapes | טרוור צ'פלין |  |
| 1988 |  | Andy Capp | אנדי קאפ |  |
| 1988 | קשר ביידרבק | The Beiderbecke Connection | טרוור צ'פלין |  |
| 1991–1994 |  | Second Thoughts | ביל מקגרגור |  |
| 1997 |  | The Missing Postman | קלייב פיקוק | סרט טלוויזיה |
| 1999 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | רון פרינגל | בפרק "Death of a Stranger" |
| 2000 |  | Close & True | גרהם טרו |  |
| 2000 |  | Pay and Display | סידני סטריט |  |
| 2002 | דיאל ופסקו | Dalziel and Pascoe | האב לאונרד טיבינג | בפרק "Sins of the Fathers" |
| 2002 | שיפמן | Shipman | הרולד שיפמן | סרט טלוויזיה |
| 2002–2005 |  | Born and Bred | ד"ר ארתור גילדר |  |
| 2003–2012 | תחבולות חדשות | New Tricks | ג'ק הלפורד |  |
| 2006 |  | The Plot Against Harold Wilson | הרולד וילסון |  |
| 2008 |  | Grandpa in My Pocket | סבא |  |
| 2009 |  | The Last Days of Lehman Brothers | קן לואיס |  |
| 2015 |  | Get Your Act Together | בתפקיד עצמו |  |
| 2016 | רגליים קרות | Cold Feet | הארי מת'יוס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2022 |  | The Cleaner | אבא של ויקי | פרק: "A Clean Christmas" |
| 2023 | סנדיטון (אנ') | Sanditon | רואלי פרייס | 6 פרקים |
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"'"James Bolam Biography (1938-)". Filmreference.com. 1938-06-16. נבדק ב-2015-10-29.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000002-QINU`"'"What did happen to the Likely Lads?". Thenorthernecho.co.uk. 7 באוגוסט 2006. נבדק ב-15 בנובמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'"The first part of our A to Z guide to Sunderland". Sunderlandecho.com. 24 בספטמבר 2009. אורכב מ-המקור ב-2010-03-18. נבדק ב-19 באוקטובר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000006-QINU`"'"Shipman (TV series)". website. IMDb. נבדק ב-29 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000008-QINU`"'"Dalziel and Pascoe (TV Series)". website. IMDb. נבדק ב-29 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The London Gazette: (Supplement) no. 59090. p. 14. 13 June 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007389428105171  PLWABN: 9810646378005606  BIBSYS: 1033990  BnF: cb140671525 (data)  GND: 1061813509  ISNI: 0000 0001 1477 7847  LCCN: no2001019741  MusicBrainz: 2be6a71b-c2d4-4281-91e6-9674547a1987  NKC: xx0155843  SUDOC: 168702428  Trove: 1153180  VIAF: 93845230   WorldCat (עם VIAF): 93845230
חוקי הקרדיט של גילדת התסריטאים

חוקי הקרדיט של גילדת התסריטאים (או איגוד התסרטיאים האמריקאי) לסרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה מכסה את כל היצירות בסמכות השיפוט האמריקאיות. במקור גילדת כותבי המסך, היא מאז 1941 הפוסק הסופי של מי שמקבל קרדיט על כתיבת סרט קולנוע תיאטרלי, טלוויזיה או ניו מדיה בתחום שיפוטה. (ארצות הברית)
למערכת יש כללים כיצד כותבים יכולים לחייב את המפיקים דרך הקרדיטים השונים. ניתן לתת צורות שונות של קרדיט כדי לציין דברים טכניים כגון האם סופר תרם לחומר המקור המקורי, הסדר הכרונולוגי של התורמים שעבדו על טיוטות שונות, או האם היו צוותי כתיבה. מאז הקמתה, כדי לקבל קרדיט חייב תסריטאי לתרום לפחות 33 אחוז מהתסריט הסופי, ורק מספר מסוים של כותבים יכול לקבל קרדיט.
תהליך בוררות הקרדיט רואה לראשונה את חברת ההפקה מגישה תגמולים; על שליש מהם מערערים כותבים שונים ומקרים אלו מובאים לבוררות. תהליך זה מבקש מכל הצדדים הכותבים המעורבים לספק ראיות והצהרות תומכות כדי לעזור לקבוע כמה מהתוצר הסופי היה עבודתו של כל כותב. עם זאת, כמה מהחלטות הבוררות של גילדת הכותבים זכו לביקורת על ידי חבריה, כולל על האופן שבו התהליך מטפל בחומר מקור קיים שמותאם למסך, או האם תסרטיאים שחיברו טיוטה מסוימת עדיין צריכים לקבל קרדיט מלא גם לאחר שכל הרעיונות שלהם נזנחו לחלוטין בטיוטות הבאות.
רקע

מתן הקרדיטים משפיע רבות על הקריירה של סופרים, כמו גם על המוניטין ועל החברות שלהם באיגודים השונים.
תסריטאים וכותבים שונים מצליחים למכור את התסריטים שלהם על סמך המוניטין שיצא להם; ג'ון הווארד לוסון, הנשיא הראשון של גילדת כותבי המסך (SWG; כיום גילדת הסופרים של אמריקה, אמר כי "שמו של סופר הוא הנכס היקר ביותר שלו. זוהי האישיות היצירתית שלו, הסמל של כל הגוף של הרעיונות והניסיון שלו".
אי הצגת שמו של תסריטאי קרדיטים של הסרט לא רק יגרום לאובדן הכנסות על עמלו, אלא גם ימנע מהם למצוא עבודה עתידית, בהתאם להצלחת הסרט. תסריטאי עשוי לקבל גם בונוס אם השם שלו מופיע בקרדיטים, מכיוון שלעיתים קרובות יש לסרטים הרבה יותר כותבים תורמים ממה שמראה הקרדיטים.
מערכת מתן הקרדיטים יכולה להשפיע על הזכאות לחברות באיגוד המקצועי, שכן אחת הדרכים שבהן אדם הופך לחבר בגילדת הכותבים של מערב אמריקה (WGAW), היא על ידי צבירת "נקודות" על סמך נקודות הכתיבה של כל תסריטאי. נקודות חברות נצברות גם באמצעות העסקה, או מכירה או אופציה לחברה החתומה על הסכם הבסיסי המינימלי (MBA), עסקה שנכרתה בין הגילדה לבין אוסף של אולפנים וחברות הפקה כל שלוש שנים, שבה החברות מסכימות לעמלות מינימום מסוימות, לשאריות ולהטבות אחרות עבור תסריטאי גילדת הכותבים שהם מתקשרים אליהם. הוא מנוהל על ידי ועדה של הגילדה.
בימיה המוקדמים של תעשיית הקולנוע נעשו מאמצים למנוע מהסופרים להתאגד. למרות שה-אס.וי.גי, הוקם ב-1933, הוא נתקל בהתנגדות עד מאי 1941, אז חתם על הסכם עם האולפנים שהעניק לגילדה, בין היתר, את המילה האחרונה על כתיבת קרדיטים. ההסכם נתפס כחלש, שכן הוא כיסה בעיקר את הכותבים בעלי השכר הנמוך ביותר, והקרדיטים עדיין ניתנו באופן בלתי הוגן בעידן שיתוף הפעולה החובה כאשר האולפנים העסיקו מספר רב של סופרים עצמאיים בפרויקטים; בשלב זה, נקבע הצורך של סופרים לתרום 33 אחוז מהתסריט הסופי, מה שהשאיר רבים ללא קרדיטים על הפקות שנכתבו על ידי ועדה.
הכותבים בעלי השכר הטוב ביותר, לעומת זאת, תמיד זכו לכבוד ולעיתים קרובות יכלו לבחור לעבוד לבד בגלל מעמדם.
תהליך מתן הקרדיטים

לכל הכותבים בפרויקט מסוים יש את הזכות לדעת מי עוד כתב על אותו פרויקט. במסגרת נדרשת הפקה לספר לכל הכותבים החדשים שקדמו להם; תסרטיאי עשוי לבקש מההפקה את שמותיהם של אלה שתרמו אחריהם. תסריטאים נושאים גם באחריות לוודא שהם מיודעים, ולהודיע לכותבים אחרים באותו פרויקט שהם עובדים עבורו; כמו כן, עליהם להגיש את החוזה שלהם לגילדה המתאימה תוך שבוע מיום קבלתו. בהפקות טלוויזיה של סרט קולנוע מעל 90 דקות, על חברת ההפקה להודיע בכתב לכל הכותבים על הכותבים שעוקבים אחריהם.
הסכם הבסיסי המינימלי קובע גם שחברת ההפקה חייבת לספק לכל התסריטאים המשתתפים - כל מי שתרם, או נשכר לתרום, חומר כתוב; כל מי שקיבל תשלום עבור חומר כתוב קודם שלו בין אם נרכש או מורשה; כל מי שתרם בכל אחת מהדרכים המוזכרות לעיל לתסריט המקורי, במקרה של גרסה מחודשת - ולגילדת התסריטאים הודעה על קרדיטים זמניים, ולתת לכל הכותבים המשתתפים עותק של תסריט הצילום או התסריט המתוקן האחרון, מיד לאחר המסקנה של הצילום.
לכל תסרטיאי שהשתתף יש את הזכות להיות מעורב בתהליך קביעת הקרדיט (זה עשוי להיות באמצעות נציג מטעמו, כגון סוכן וכיוצא בזה). עד שלושה תסריטאים או שני צוותים של כותבים בקולנוע ושלושה צוותי כותבים בטלוויזיה, עשויים לקבל קרדיט על הפקה.. לגילדת הכותבים יש את הזכות למחות על הקרדיטים המוצעים לכל חברה, ללא קשר לשאלה אם הכותבים עושים זאת.
כדי לקבוע קרדיטים, "חיוני שהכותב ישמור עותקים של כל העבודה שנעשתה", ויגיש עותקים לגילדת הסופרים מיד עם השלמתו. תסריטים, כמו גם רעיונות סיפורים משמעותיים וחומרים ספרותיים אחרים נספרים כהחלטות קרדיט. כאשר יש יותר מכותב משתתף אחד בהפקה, "לכל המשתתפים הזכות להסכים ביניהם פה אחד מי מהם יקבל קרדיט כתיבה על המסך ובאיזה צורה", כל עוד הצורה המוסכמת עומד בדרישות. הסכם הבסיסי המינימלי קובע גם כי הצורה המוסכמת "לא יוצע או יונחת על ידי חברת ההפקה"
גילדת הכותבים מניחה גם רשמית שלכל כותב יש גישה לכל החומר הקודם שנכתב עבור הפרויקט במהלך עבודתו, תוך הדגשה של קרדיטים שניתנו לכותבים קודמים. חומרים המשמשים למחקר אינם זוכים לזיכוי, אך חומר מקור כפי שהוגדר על ידי גילדת הכותבים מקבל קרדיט. הקרדיט המתאים לשימוש עבור חומר מקור הוא כל דבר המעיד על האופי והקשר של חומר המקור והתסריט הסופי, כאשר גילדת הכותבים מספקת את הדוגמאות "ממחזה מאת, מתוך רומן מאת, מבוסס על סיפור מאת, מתוך סדרת מאמרים מאת, מבוסס על [תסכית/תסריט] מאת כותב פלוני".
ברגע שתסריטאי קיבל גם את ההודעה על הקרדיטים הטנטטיביים וגם את התסריט הסופי, הם יכולים להסכים עם הקרדיטים הטנטטיביים של ההפקה, ובמקרה זה הם לא עושים כלום, הם יכולים לדון על הקרדיטים עם התסריטאים האחרים דרך גילדת הסופרים, או שהם יכולים לערער על הקרדיטים הטנטטיביים בתוך פרק זמן מסוים.
אם תסרטיאי המשתתף אינו מסכים עם הקרדיטים, אך ישנם משתתפים נוספים ונראה כי עשוי להגיע להסכמה ביניהם, על מנהל הקרדיטים למסך/טלוויזיה לעשות ניסיון מיטבי לארגן דיון בין כל הכותבים לפני פנייה לבוררות קרדיט.
צורות שונות של קרדיט > צוותים

קרדיטים מטופלים באופן שונה עבור כותבים בודדים ועבור "צוותים". צוות כותבים מוגדר על ידי הגילדה כ"שני כותבים שהוקצו בערך באותו זמן לאותו חומר ועובדים יחד במשך אותו זמן בערך על החומר." עבודתם של שני הכותבים נחשבת כתרומה משותפת, שאינה ראויה לזכות רק לאחד מהם או לאחד יותר מהשני. לצורך הקרדיטים (וכדי להרתיע מחלוקות מאוחרות יותר), על אחד הכותבים להטיל ספק בגלוי בהגדרת תרומותיהם להיות חלק מצוות בזמן הגשת העבודה לאיגוד הכותבים אם ברצונם לזכות בדרך אחרת. צוות זוכה לסימן האמפרסנד (&) המפריד בין שמותיהם. הקרדיטים של הצוות מורכבים יותר כאשר אחד מהצוות נשכר גם כתסריטאי נוסף: שני התסריטאים בצוות חייבים ליצור הסכם כדי לאפשר לכותב הנוסף לקחת את הקרדיט המשותף. לסופרים מרובים שאינם חלק מצוות יש את המילה "ו" שמפרידה בין שמותיהם.
הקרדיט "נכתב על ידי" מיועד לכותבים שיכולים לטעון שגם הזכויות על הסיפור וגם על מרכיבי התסריט, למעט כאשר יש "חומר מקור בעל אופי סיפור". ישנן הגבלות מסוימות על מפיקים ובמאים של יצירה שמקבלים קרדיט כתיבה, במיוחד שהם לא יכולים לקבל את הקרדיט של הסיפור אלא אם אין כותבים אחרים לסיפור או שההחלטה תועבר לבוררות, וכי יש ליידע את גילדת הסופרים על צוות כותבים (המתכוון לתבוע קרדיטים) הכולל מפיק/במאי ולא מפיק/במאי בתחילת העבודה המשותפת של הצוות. בטלוויזיה, בדרך כלל נכתב קרדיט גם לכותבים בתוכניות שונות ובתוכניות השתתפות קהל.
צורות שונות של קרדיט > "תסריט מאת"

ניתן להשתמש בקרדיט של "תסריט מאת" גם כאשר הכותבים לסיפור והתסריט שונים, או בנסיבות דומות לקרדיט של סיפור מסך (אם היצירה ברובה אינה מקורית, או בנוסף לקרדיט "סיפור המסך"). רק שני כותבים יכולים לחלוק קרדיט לתסריט למעט מקרים של בוררות. מבוררות, ניתן לתת קרדיטים לתסריט לשלושה כותבים בודדים או לשני צוותים של כותבים. לצורכי בוררות. כדי לקבל קרדיט לתסריט, על הכותב לתרום יותר מ-33 אחוז מהתסריט הסופי. במקרה של תסריט מקורי, כותבים שלא כתבו את המקור חייבים לתרום יותר מ-50 אחוז כדי לקבל את הקרדיט. גילדת הכותבים מכירה בקושי בקביעת אחוזים כאלה. המקבילה לטלוויזיה של התסריט לפי הקרדיט היא "Teleplay by", והיא משמשת באותו אופן
צורות שונות של קרדיט > "סיפור על ידי"

הסכם הבסיסי המינימלי מתאר את הסיפור כ"נבדל מ תסריט ומורכב מנרטיב בסיסי, רעיון, נושא או מתווה המצביעים על פיתוח ופעולה של הדמות". קרדיט "סיפור מאת" משמש כאשר הכותב נשכר (כחבר בגילדת הכותבים) לכתוב לסיפור, כאשר רעיון הסיפור נרכש מהסופר על ידי חברה החתומה על גילדת הכותבים, או כאשר התסריט שנוצר מבוסס על סיפור המשך הומצא על ידי הכותב תחת סמכות השיפוט של גילדת הכותבים. הקרדיט "סיפור מאת" לא יכול להיות משותף ליותר משני כותבים בקולנוע ושלושה בטלוויזיה וייתכן שהסיפור נכתב בצורות ספרותיות שונות, כולל טיפול קולנועי. קרדיט "סיפור מסך מאת" או "סיפור טלוויזיה מאת" משמש לתסריטאי כאשר עבודתו מבוססת על חומר מקור וסיפור כפי שהם מוגדרים על ידי הגילדה, אך שונה באופן מהותי ממנו. קרדיט סיפור מסך לא יכול להיות משותף על ידי יותר משני כותבים והוא קרדיט שמטופל רק באמצעות בוררות. כותב חומר המקור לסיפור המסך עשוי לקבל קרדיט חומר מקור.
צורות שונות של קרדיט > זכויות מופרדות

בטלוויזיה יש גם קרדיט "יוצר על ידי" ו"פיתוח (לטלוויזיה) על ידי" תחת מבנה זיכוי המכונה זכויות מופרדות. כותבים הזכאים ליצירת קרדיטים יפתחו חלק משמעותי מהפורמט, הסיפור והתסריט וגם יקבלו זכויות המשך לחומר. קרדיט "נוצר על-ידי" ניתנים על כל פרק, בעוד שפותח (לטלוויזיה) על ידי קרדיטים ניתנים רק על הפרקים שהכותב תרם להם חומרים במפורש.
צורות שונות של קרדיט > צורות אחרות

נקודות כתיבה נוספות שניתן להשתמש בהן הן "עלילה נכתבה על ידי", "מבוסס על דמויות שנוצרו על ידי" ו"עיבוד על ידי". ניתן לתת קרדיט "חומר מיוחד על ידי" לכותבים בצורות מסוימות של תוכניות טלוויזיה, כאשר הם תרמו חומר כתוב שאינו זכאי לקרדיטים אחרים; אין מגבלות על כמה אנשים עשויים לקבל קרדיט זה.
התסריטאי סקוט מאיירס, חבר ב-WGA ובורר בנושא הטיל ספק בקביעה שלא ניתן לזכות יותר משלושה כותבים, ואמר:
After the official Written By or Screenplay By credits are determined, why not in end credits add "Additional Writing Services," then list all the other writers? Everybody and their mother who works on a movie gets a credit. Why not all the writers?
צורות שונות של קרדיט > מבנה וחריגים

בקרדיטים, השמות מסודרים בדרך כלל לפי מי שעשה הכי הרבה עבודה. אם הצו יחולק והבוררות תמצא שכל הכותבים תרמו באופן שווה, השמות יסודרו בצורה כרונולוגית. ניתן להשתמש בשם בדוי אם ישולם לכותב סכום של כפחות מ-200 אלף דולר אמריקאי. (עבור סרט) או פחות מפי שלושה מהמינימום הרלוונטי בהסכם הבסיסי המינימלי שלו (עבור טלוויזיה), אם השם הבדוי נחשב הגיוני, ואם הכותב יבקש זאת תוך חמישה ימי עסקים מרגע קביעת הקרדיטים הסופיים (לסרט) או במסגרת זמן מוגדרת מראש (עבור טלוויזיה). לפני שניתן יהיה להשתמש בשם בדוי, יש לרשום אותו באגודת הסופרים.
כותב רשאי לחזור בו מהקרדיט "מסיבות אישיות" לפני הגשת ההודעה הטנטטיבית; אם שאר הכותבים לא יסכימו, זה יועבר לבוררות.
סופר אינו יכול לסגת מהקרדיט לאחר בוררות. משיכת קרדיט כוללת גם אובדן זכויות ופיצויים מהחומר; שימוש בשם בדוי אינו מוביל לאובדן זכויות אלה.
קונפליקטים ראויים לציון

פרנק פירסון, נשיא גילדת הכותבים של המערב לשעבר (ונשיא לשעבר של האקדמיה לאמנויות ומדעים לקולנוע, אמר כי "הרוב הגדול של הקרדיטים עדיין פשוטים וחסרי עוררין [אבל] כשהם משתבשים, הם משתבשים להחריד."
הסופר-במאי פיל אלדן רובינסון אמר כי "אף אחד לא יכול לסמוך על קרדיט כתיבה ואף אחד לא יודע מי באמת כתב את הסרט".
מ-1993 עד 1997, היו 415 בוררויות, כשליש מכלל הסרטים עם קרדיט שהוגשו.
כאשר הסרט Fear and Loathing in Las Vegas של Hunter S. Thompson עובד למסך, אלכס קוקס וטוד דייוויס כתבו את העיבוד הראשוני. כשטרי גיליאם הובא לביים אותו, הוא כתב אותו מחדש עם טוני גריסוני. ה-WGA שללה בתחילה את הקרדיט של גיליאם וגריסוני למרות שגיליאם טען ששום דבר מהעיבוד המקורי לא נשאר בסרט הסופי: "כבמאי, נחשבתי אוטומטית ל'מנהל הפקה' על ידי הגילדה, ובהגדרתי, אני מופלה לרעה. אבל שטוני לא יקבל שום קרדיט - זה יהיה ממש לא הוגן". לאחר תלונות, הגילדה, הוענק לגיליאם ולגריסוני קרדיט בנוסף לקוקס ודייויז, אך גיליאם התפטר בסופו של דבר בגלל הסכסוך. גיליאם אמר שתהליך הבוררות "[הוא] באמת חדר כוכבים (אנ')", וטען שהבוררות לקחה יותר עבודה מזמן כתיבה התסריט עצמו.
אי הסכמה על החלטת הבוררות 2-1 ששללה את קרדיט הכתיבה של ג'ורג' קלוני עבור הסרט Leathers הובילה את קלוני להפוך לחבר ליבה פיננסית בגילדת, ולא לחבר פעיל.
מייקל פלמינג ממגזין וראייטי כתב ש"קלוני לקח פרויקט נמק בן 17 וקיבל אור ירוק לאחר שבאופן אישי נתן לתסריט שיפוץ משמעותי שהפך אותו לקומדיה מנומסת", כשקלוני טען שהוא כתב כמעט את כל התסריט, אבל רק דאנקן ברנטלי וריק ריילי, שהגה את הקונספט המקורי, קיבלו קרדיטים.
מיכה פרידמן

| --- | --- |

 לידה:  1948 (בן 77 בערך) נתניה, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  טלעד, גלי צה"ל 
 מספר צאצאים:  3 
 
מיכה פרידמן (נולד בשנת 1948) הוא עיתונאי ומגיש טלוויזיה ישראלי, לשעבר שדרן רדיו בכיר בגלי צה"ל.
ביוגרפיה

פרידמן נולד בנתניה. פרידמן התגייס לצה"ל במסגרת גרעין נח"ל והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. שם עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. במלחמת יום הכיפורים שירת כלוחם בחטיבה 226, חטיבת צנחנים במילואים.
את דרכו הרדיופונית החל פרידמן ככתב בקול ישראל. בין היתר שימש ככתב לענייני תרבות ואמנות וכמגיש תוכנית אקטואליה. ב-1983 עבר לגלי צה"ל שם החל בהגשת "בוקר טוב ישראל", יומן הבוקר של גלי צה"ל. הוא הגיש את התוכנית לצד גולן יוכפז, אילנה דיין ומגישים נוספים. כאשר נשמעו קריאות לסגור את התחנה או לפגוע בעצמאותה ובתקציבה, יצא פרידמן להגנתה. הוא גם הביע את דעתו הנחרצת כי לא צריך לחול שינוי באופי של גלי צה"ל. עבודתו כמגיש יומן הבוקר הופסקה בשנת 2013, והוא הוחלף במגיש אסף ליברמן. בריאיון לכתבת אמירה לם במוסף "7 ימים" של "ידיעות אחרונות", טען פרידמן שהפסקת עבודתו הייתה על רקע עמדותיו השמאלניות.
בליל התקפת הטילים הראשונה על ישראל במלחמת המפרץ בינואר 1991, שידר פרידמן עם צבי לידר מהאולפן המשולב של גלי צה"ל וקול ישראל. במשך כשעה הם שידרו את נפילת הטילים בלי לקבל הנחיות מדובר צה"ל נחמן שי.
את הקריירה הטלוויזיונית שלו החל פרידמן בהגשת התוכנית "תיק תקשורת" בטלוויזיה החינוכית בין השנים 1997-1994. עם עליית התוכנית "חדשות הספורט" לשידור בערוץ הספורט בשנת 1998, היה פרידמן מראשוני מנחיה לסירוגין עם יורם ארבל. לאחר חצי שנה הם הוחלפו באלי אילדיס.
בשנת 1997 עלתה לשידור בערוץ 2 תוכנית הבוקר "קפה טלעד" של הזכיינית "טלעד", ופרידמן הנחה אותה לצד הזמרת ירדנה ארזי. זמן קצר לאחר שעלתה התוכנית לשידור, לאור אחוז הצפייה הנמוך פרש פרידמן מההנחיה ואת מקומו תפס העיתונאי דב גיל-הר.
במסגרת תפקידו ככתב בגלי צה"ל היה פרידמן העיתונאי היחיד שנכח ודיווח בעת יציאת כוחות צה"ל מלבנון בשנת 2000.
בזכות קולו הרדיופוני הייחודי החתימה אותו חברת "פרטנר" ("אורנג'" הישראלית) על חוזה בלעדי להקלטת ג'ינגלים רבים לרדיו. בהתאם לחוזה הוא גם תרם את קולו גם למערכת ניתוב השיחות בחברה. תנאי החוזה שלו אוסרים עליו לעבוד עם חברה אחרת.
פרידמן שימש כקריין בתוכנית "הדוגמניות" בערוץ 10 בשנים 2008-2005.
בספטמבר 2013 פרש פרידמן מגלי צה"ל ומהגשת תוכנית הבוקר שלה ברדיו "בוקר טוב ישראל". בריאיון לעיתון "ידיעות אחרונות" אמר פרידמן כי מפקד התחנה ירון דקל פעל להביא לפרישתו.
היה שותף עם אמיר אורן לביצוע תחקירים וראיונות בסדרה בת 4 פרקים "לא תשקוט הארץ", ששודרה בערוץ 8 ובערוץ הראשון בסוף שנת 2013, לציון 40 שנה למלחמת יום הכיפורים.
באוקטובר 2017 כתב על פגישותיו עם רחבעם זאבי ועל פגישתו האישית עם חיילת שטענה כי נאנסה על ידו, וחיזק את העדויות שהובאו בתחקיר של עמרי אסנהיים באפריל 2016.
חיים פרטיים

נשוי לשרית ואב לשלושה. מתגורר בגבעתיים.
הערות שוליים

1 2  מיכה פרידמן,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'חגיגה ורבע, באתר העין השביעית, 24 באוקטובר 2010.
↑  ערן סויסה,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'דליק ווליניץ מדבר על מה שבאמת היה שם, באתר ישראל היום, 11 בספטמבר 2013.
↑  מיכה פרידמן,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'מיכה פרידמן להגן על גל"צ, באתר הארץ, 27 ביוני 2011
↑  רועי ברק,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'‏מיכה פרידמן: "לא צריך לחול שינוי באופי של גלי צה"ל", באתר גלובס, 9 בפברואר 2012
↑  מיכה פרידמן‏, הלילה בו ניהלתי את המדינה, באתר וואלה, 16 בינואר 2011
↑  אביב לביא,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'נחמן, אני והמלחמה הבאה, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2002
↑  גיל קליאן,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'שוק הקריינות: כמה עולה לך הקול הבא, באתר ynet, 13 בפברואר 2005
↑  לי-אור אברבך,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'‏מיכה פרידמן ביקש לפרוש מגלי צה"ל, באתר ‏מאקו‏, 1 בספטמבר 2013
↑  עוזי ברוך, מיכה פרידמן: בימין שמחים שאני הולך הביתה, באתר ערוץ 7, 4 בינואר 2014
↑  "לא תשקוט הארץ" סדרה ב-4 פרקים לציון 40 שנה למלחמת יום הכיפורים באתר רשות השידור
↑  מיכה פרידמן‏, מורשתו של האלוף ז', באתר וואלה, 26 באוקטובר 2017
↑   תיאטרון בסלון: שרית כתבה מחזה חושפני על חייה - ומציגה אותו בביתה, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 11:44)