stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לואיס דגן

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי 1941 (בן 83) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  המכללה הטכנולוגית של חיל האוויר 
 בן או בת זוג:  נילי דגן 
 מספר צאצאים:  4 
 
לואיס (אריה) דגן (נולד ב-31 ביולי 1941) הוא איש עסקים, יזם וקבלן בניין ישראלי. הגה ויזם את אזור סחר חופשי אילת.
הערות שוליים

↑  ע., המצרים רוצים לעודד תיירות לסיני, דבר, 30 בדצמבר 1982
↑  העסק התיירותי הנבחר – אילת, חדשות, 19 בינואר 1987
↑  המע"מ מת - יחי הסחר החופשי. ערב ערב באילת, גיליון 2184
↑  אלעזר לוין, נדל"ן: הקבלן בלושטיין - עסקאות חדשות, חדשות, 24 באוגוסט 1987
↑  יואב יצחק, וילה באמדר, מעריב, 15 באפריל 1988
↑  מירב לוי-דיאמנט. "מול הים חוגג עשור" ערב-ערב באילת, גיליון 2288
↑  שאול גלאי, דנים בחכירת מטוס אל על שיופעל בקו ת"א–אילת, מעריב, 2 באוגוסט 1982
↑  יהודית זילברשטיין, 'סרווט': ישראל היא הקמיע שלנו, מעריב, 19 בינואר 1983
↑  מתוך מדור 'מי שבא בא', מעריב, 28 בינואר 1983
↑  אוניברסיטת החיים. ערב ערב באילת, גיליון 2176
מוזהב הקרניים

פחית בירה עם דמותו של זלאטורוג
זלאטורוג (בסלובנית: Zlatorog; "מוזהב הקרניים") הוא בעל חיים מיתולוגי בעל קרניים מוזהבות המבוסס על צפיר האלפים או יעל האלפים השוכנים בפארק הלאומי טריגלב, אשר באלפים היוליאניים בסלובניה. הזלאטורוג הוא בלתי פגיע ועל פי האגדה מופקד על שמירת אוצרות הטבע. אם פוצעים אותו צומח פרח קסום שושנת טריגלאב מטיפות דמו הניגרות לארץ. לפרח זה תכונות ריפוי מיוחדות וביכולתו לרפא כל פצע.
1824 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1824  במדע |  |
< · 1822 · 1823 — 1824 — 1825 · 1826 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
אסטרונומיה

פרנץ פון גוייטהוזן, אסטרונום גרמני, מסביר שקרטרים על הירח הם תוצאה של פגיעת מטאוריטים.
ז'אן-פרנסואה שמפוליון מפרסם את ספרו Précis du système hiéroglyphique עם שיטת פיענוח כתב חרטומים.
ביולוגיה

פרסום ספר של ג'ון קרטיס על פרוקי-רגליים בבריטניה
פרסום ספר של טומס סיי על פרוקי-רגליים בארצות הברית.
גאוגרפיה

מרץ משלחת צרפתית בראשות היאצצינט דה בוגנוויל לחקר האוקיינוס השקט יוצאת לדרך. המסע הסתיים ב-יוני 1826
8 בספטמבר משלחת בריטית בראשות ג'ורג' ביירון לחקר האוקיינוס השקט ואיי הוואי יוצאת לדרך. המסע הסתיים ב-15 במרץ 1826
טכנולוגיה

21 באוקטובר – הוצאת פטנט לצמנט פורטלנד לג'וזף אספדין.
ניתוח פעילות של מנוע קיטור על ידי סאדי קרנו
המצאת כתב ברייל על ידי לואי ברייל.
מתמטיקה

אוגוסטן לואי קושי מפרסם תוצאות נוספות של מחקריו.
פיזיקה

הגדרת מונח מנוע קרנו
פלאונטולוגיה

תיאור ראשון של הדינוזאורים בספרות המקצועית על ידי ויליאם באקלנד
נולדו

7 בפברואר – ויליאם הגינס, אסטרונום בריטי (נפטר ב-1910)
12 במרץ – גוסטב קירכהוף, פיזיקאי גרמני (נפטר ב-1887)
18 במאי – וילהלם הופמייסטר, בוטנאי גרמני (נפטר ב-1877)
26 ביוני – ויליאם תומסון, פיזיקאי בריטי (נפטר ב-1907)
28 ביוני – פול ברוקה, רופא ואנטרופולג צרפתי (נפטר ב-1880)
נפטרו

21 בדצמבר – ג'יימס פרקינסון, רופא, בריטי (נולד ב-1755)
בוורלי אליט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באוקטובר 1968 (בת 56) נוטינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  Grantham College  Charles Read Academy 
 
בוורלי גייל אליט (באנגלית: Beverley Gail Allitt; נולדה ב-4 באוקטובר 1968) היא רוצחת סדרתית בריטית שהורשעה ברצח ארבעה תינוקות, בניסיון לרצח שלושה אחרים, ובגרימת חבלה חמורה לשישה נוספים במסגרת עבודתה בבית חולים בין פברואר לאפריל 1991. היא ביצעה את הרציחות כאחות מוסמכת במחלקת הילדים של בית החולים.
אליט הזריקה מינונים גבוהים של אינסולין לפחות לשניים מקורבנותיה. כמו כן, נמצאה בועת אוויר גדולה בגופו של אחר, אך המשטרה לא הצליחה בתחילה לקבוע כיצד כל תקיפותיה בוצעו.
במאי 1993, בית המשפט גזר על אליט שלושה עשר מאסרי עולם.
השופט שנתן את גזר הדין אמר לאליט שהיא "סכנה רצינית" לאחרים ושלא סביר שאי פעם היא תחשב לבטוחה מספיק כדי להשתחרר.
אליט עצורה כעת בבית חולים פסיכיאטרי בעל אבטחה גבוהה. בנובמבר 2021, לאחר שריצתה 30 שנות מאסר היא הפכה לזכאית לשחרור על תנאי.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "בוורלי אליט".
קרב מורגרטן

קרב מורגרטן (בגרמנית: Schlacht am Morgarten) התרחש ב-15 בנובמבר 1315, במעבר סאטן למרגלות רכס מורגרטן, במרכז שווייץ המודרנית. הצבא ההבסבורגי, בהנהגת הדוכס לאופולד, אחיו של פרידריך מלך גרמניה, שהיה בדרכו לתקוף את הקנטונים המיוערים (Waldstätten), אורי, שוויץ, ואונטרוולדן, הותקף על ידי מארב מתוכנן מראש של הכוחות השווייצרים. הניצחון המוחץ של השווייצרים נתפס כתחילת מאבק העצמאות של שווייץ, אשר בסופו השיגה את ההסכמים שגיבשו את ימיה הראשונים כיחידה פוליטית נפרדת. ה"ברית הנצחית של שלושת הקנטונים המיוערים" מהווה מאז את הגרעין של שווייץ המודרנית.
רקע

האימפריה הרומית הקדושה עברה תקופה ארוכה של אינטרגנום (העדר רציפות שלטונית) שבה התקיימה בפועל אוטונומיה של הקנטונים המיוערים (1254–1273). סיומה של התקופה זו ובחירתו של רודולף הראשון מבית הבסבורג, איימו על החופש של קהילות רבות ובהן גם הקנטונים המיוערים - אורי, שווייץ, ואונטרוולדן.
לצורך העמקת השליטה של ממלכתו במרכז שווייץ ודרומית לנהר הריין, רודולף הראשון חידש את ההתערבות השלטונית של הממלכה באזורים הללו, ובהתאם נפגעה האוטונומיה המעשית של הקנטונים המיוערים. מנקודה זו החלה המגמה לאיחודם של אורי, שווייץ, ואונטרוולדן תחת ברית, אשר נבעה מהצורך המשותף של קהילות אלו להבטיח קיום ומסחר, ולהתאחד כנגד השלטון המלוכני לאחר שנהנו מחופש פעולה בזמן האינטרגנום. התיעוד הראשון שקיים המאשר איחוד זה הוא משנת 1291, שנת מותו של רודולף הראשון.
אלברכט הראשון, בנו של רודולף הראשון, ירש את הכתר שמונה שנים לאחר מות אביו (1298) כשהביס את מתחרו לכתר אדולף מנסאו. בעשר שנות שלטונו עד רציחתו ב-1308, נשמר שקט יחסי בין האימפריה לקהילות השווייצריות, וזאת למרות מתחים גוברים ובמרכזם מרות רוחם של האיכרים המקומיים נגד הפטור של המנזרים שבשטחם מתשלום מיסים על ידי בית הבסבורג.
לאחר רציחתו של אלברכט הראשון, היינריך מלוקסמבורג, נבחר למלך האימפריה הרומית הקדושה. היינריך חידש את ההכרה באמנת הזכויות של אורי, שווייץ, ואונטרוולדן,עם זאת מינה נציג מטעמו שישלוט על שלושת הקנטונים, מהלך שניתק אותם משליטת בית הבסבורג. עם מותו של היינריך, תוך כדי מאבקם לשלטון של בניו של אלברכט הראשון, הדוכסים פרידריך ולאופולד מאוסטריה, נגד הדוכס לודוויג מבוואריה עליונה, שלטון בו זכו ב-1314, החל המרד של הברית השווייצרית נגד בית הבסבורג שחששו מביטול החופש השלטוני שניתן להם.
בליל 6 בינואר 1314 תקפו לוחמים משווייץ תחת הנהגתו של המושל המקומי (Landamann) ורנר שטאופכר את מנזר איינזידלן, שהיה תחת חסות בית הבסבורג, ולקחו את הנזירות כבנות ערובה. בית הבסבורג ראו בהתקפה זו של השווייצרים הכרזת מלחמה והחל להתכונן למערכה נגדם, כאשר במקביל הם החילו עליהם את חרם האימפריה.
הקרב

במהלך סתיו 1315, הדוכס לאופולד, אחיו של המלך פרידריך, איגד סביבו צבא בארגאו שבצפון שווייץ, אשר גודלו שרוי במחלוקת היסטוריונים, והחל בהכנות לתקיפת הברית השווייצרית. יוהאנס ויטודוראנוס מווינטרתור, המתעד האמין ביותר של קרב מורגרטן, כתב אודות הדוכס לאופולד וצבאו: "אנשי הצבא הזה התאחדו סביב מטרה אחת, והיא להכניע ולהשפיל את אותם איכרים שהתבצרו בין הרים וחומות".
הדוכס לאופולד וחייליו יצאו לקרב עם ציפייה לניצחון קל. הוא תכנן לתקוף את שווייץ דרך מעבר סאטל תוך שהוא מגיע עם כוחו העיקרי ממרומי רכס מורגרטן מדרום, כאשר במקביל כוח משני יתקוף את אונטרוולדן. במקביל, אנשי הקונפדרציה השווייצרית, אשר תבעו, עתה יותר מתמיד, את דרישתם לחסינות מפני האימפריה והתערבותה הפוליטית בשטחם, החלו בהכנות משלהם לקרב. הם היו ידועים בטכנולוגיות הצבאיות הייחודיות להם ובתעוזתם בקרב. הם פיתחו רומחים מיוחדים שהיו יעילים במיוחד בהפלת פרשים מסוסיהם, והיו מתורגלים היטב בטכניקות לחימת גרילה שאפשרו להם להתמודד בקרב כמעטים מול רבים.
ב-15 בנובמבר 1315, כוחות של שווייץ, מתוגברים בכוחות מאורי ואונטרוולדן, התמקמו במארב מעל למעבר סאטן על מנת להפתיע את הכוחות האוסטרים, תוך שהם בוחרים את האתר בו הקרב עתיד להתרחש בקפידה. האבירים האוסטרים, כבדים ומסורבלים כתוצאה מהציוד הכבד שסחבו, החלו לטפס במעבר, שהיה צר במיוחד, מאגם אגרי לכיוון רכס מורגרטן. ההיסטוריון וויליאם דניסון מקקראקן מתאר רגע זה כך: "מאחוריהם היה המעבר הצר והתלול שממנו טיפסו, באגף הימני שלהם הייתה תלולית מפרידה, ומשמאלם רכס מורגרטן. כאן היה על הקרב להתרחש, וזאת אם לתיעודים המוקדמים של אותם אירועים יש משמעות".
האוסטרים הופתעו למשמע צעקות הקרב של השווייצרים ממרום רכס מורגרטן, שהחלו לדרדר עליהם סלעים ובולי עץ. השווייצרים ניצלו את גורם ההפתעה ואת ההלם והבלבול ששררו בקרב האוסטרים והחלו לתקוף אותם תוך שהם עטים לכיוונם עם רומחיהם. לאופולד ולוחמיו החלו בנסיגה חזרה לכיוון האגם, שם רובם נטבחו והוטבעו על משקלם הרב במי האגם, כאשר רק מעטים מהם הצליחו לברוח לערי מקלט שהיו תחת חסות אוסטרית.
המעבר במורגרטן נתפס כשטח מפתח בשליטה האזורית משום שיחסית לטופוגרפיה המצויה באלפים השווייצרים הוא אזור נמוך יחסית שאפשר מעבר של צבאות ושל מסחר. באותו מקום ב-1798 בלם וניצח הצבא של רפובליקת שווייץ את הפלישה הצרפתית. בהתאם, קיבל אתר זה את התיאור "תרמופילאי של שווייץ".
לקרב מורגרטן מקום בספרי הטקטיקה הצבאיים, וזאת משום שהושג בו אחד מהניצחונות הראשונים בימי הביניים של כוח איכרים רגלי על צבא של אבירים ופרשים, ניצחון שהושג באמצעות יצירתיות בשדה הקרב שהצליחה לייצר עדיפות לכוח הנחות והקטן יותר.
השלכות הקרב

קרב מורגרטן נתפס כקרב העיקרי הראשון בהיסטוריה השווייצרית, וכמערכה שפתחה את המלחמה שבין הקנטונים היעריים עם אוסטריה שנמשכה מעל 150 שנה. ב-9 בדצמבר 1315, פחות מחודש אחרי הקרב, הקונפדרציה של הקנטונים היעריים חידשה את הסכם הליגה מ-1291. לודוויג הבווארי, הידוע גם כלודוויג הרביעי, יריבו של פרידריך למלוכה ואשר שנבחר במקביל אליו כמלך כחלק ממסכת מאבקים בתוך מועצת הבוחרים הנסיכים, הבחין בעוצמה שהפגינו השווייצרים ומיהר לחדש את ההכרה באמנת הזכויות שלהם תוך שהוא מבטל את כל הזכויות של בית הבסבורג על אותם שבטים.
לקונפדרציה השווייצרית החלו להצטרף קהילות וערים מהסביבה - לוצרן (1332), ציריך (1351), ברן (1353, בירתה של שווייץ כיום) היו הראשונות להצטרף. הקונפדרציה אופיינה בשמירה על שלום פנימי (Landfriendenbund) והתחזקה בזכות שדרוג שיתוף הפעולה הכלכלי, הפוליטי והאסטרטגי. חידוש חתימת ההסכם של הליגה השווייצרית מ-1291 ב-1315 לאחר קרב מורגרטן, נחשב כאירוע המכונן של שווייץ אשר ביסס את הגרעין הרעיוני והגאוגרפי שלה עד היום.
ביבליוגרפיה

"The Gunpowder Revolution, 1300-1500." In The Medieval World at War, edited by Matthew Bennet, by Michael Prestwich, 183-187. London: Thames & Hudson, 2009.
Bonjour, E., H. S. Offler, and G. R. Potter. A Short History of Switzerland. Oxford: Oxford University Press, 1952.
Church, Clive H., and Randolph C. Head. A Concise History of Switzerland. New York: Cambridge University Press, 2013.
McCrackan, William Denison. The Rise of the Swiss Republic; a History. New York, New York: New York, H. Holt and Company, 1901.
Semple, Ellen Churchill. "Mountain Passes: A Study in Anthropogeography." In Bulletin of the American Geographical Society, 191-203. 3rd ed. Vol. 33. New York, New York: American Geographical Society, 1901.
הערות שוליים

↑  Bonjour, p. 126
↑  Bonjour, 1952, p. 71
↑  Bonjour, 1952, p. 74
↑  Bonjour, 1952, p. 75
↑  McCrackan, 1901, p. 118
↑  McCrackan, 1901, p. 119
↑  McCrackan, 1901, p. 120
1 2  Church, 2013, p. 27
↑  McCrackan, 1901, p. 121
↑  Bonjour, 1952, p. 25
1 2  McCrackan, 1901, p. 123
↑  Bennet, 2009, p. 186
1 2  McCrackan, 1901, p. 125
↑  Semple, 1901, p. 196
↑  McCrackan, 1901, p. 12
↑  Bonjour, 1952, p. 8
↑  McCrackan, 1901, p. 127
↑  Bonjour, 1952, p. 89
↑  Church, 2013, p. 2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546067005171  BnF: cb16761943f (data)  GND: 4263225-0  HDS: 008726  LCCN: sh85087263
ממלכת טונגנינג

| --- | --- |


מגדל צ'יקאן בפורט פרובינטיה, משרדו של קושינגה לאחר שהשתלט על המושבה ההולנדית לשעבר
 ממשל
 משטר:  מלוכה
 שפה נפוצה:  הוקלו
 עיר בירה:  טונגטו
 גאוגרפיה
 יבשת:  אסיה (האי טאיוואן)
 היסטוריה
 הקמה:  המצור על פורט זילנדיה
 תאריך:  1662
 פירוק:  קרב פנגחו
 תאריך:  1683
 ישות קודמת:  חברת הודו המזרחית ההולנדית
 ישות יורשת:  שושלת צ'ינג
 אוכלוסייה בעבר:  200,000 (נכון ל־1683)
 כלכלה
 מטבע:  מטבעות נחושת וכסף שהממלכה הנפיקה
 שונות
 
 
ממלכת טונגנינג (במנדרינית תקנית: 東寧王國, בפין-יין: Dōngníng Wángguó) הייתה ממלכה קצרת ימים (1661–1683) שנוסדה באי טאיוואן. הממלכה, אותה יסד קושינגה, בנו של פיראט סיני ואם יפנית, הייתה הממשל הראשון של בני האן בטאיוואן. קושינגה, מאחרוני הנאמנים לשושלת מינג בנפילתה, השתלט על האי לאחר שנמלט מפני המאנצ'ו שהשתלטו על כל סין בשליחות שושלת צ'ינג, תוך שהם מביסים בהדרגה את כל הכוחות שניסו להעמיד מולם טוענים לכתר מטעם שושלת מינג, השושלת הקודמת ששלטה בסין. קושינגה הכריז כי הוא תומך בשושלת מינג, וקיווה לצבור כוח בטאיוואן על מנת להשתמש בה כבסיס לכיבוש סין מחדש עבור שושלת מינג.
שמות נוספים

לממלכה היו כמה שמות נוספים. לעיתים היא קרויה ממלכת גֶ'נְג (鄭氏王朝, בפין-יין Zhèngshì Wángcháo) או ממלכת יֵנְפִּינְג (延平王國, Yanping). קושינגה כינה את האי טאיוואן בשם דונְגְדוּ (Dongdu). בספרי ההיסטוריה במערב הייתה הממלכה קרויה ממלכת טאיוואן ותקופת השלטון מכונה לעיתים שושלת קושינגה.
היסטוריה

ב-1661 נחת צבאו של קושינגה בלוּאָרמֶן (鹿耳門, בפין-יין Lù'ěrmén) שבטאיוואן. בתוך פחות משנה הוא כבש את פורט זילנדיה וניהל משא ומתן לכניעת ההולנדים עם פרדריק קוייט (Frederick Coyett), המושל ההולנדי של טאיוואן מטעם חברת הודו המזרחית ההולנדית, על הסכם לפיו ההולנדים מסרו את המבצר והשאירו מאחוריהם את כל הסחורות והרכוש של חברת הודו המזרחית ההולנדית, וכן נשים וילדים רבים. בתמורה הורשו הפקידים, החיילים והאזרחים ההולנדים ליטול את חפציהם האישיים בחזרה לבטביה (היום ג'קרטה). כך תמו 38 שנות שלטון הולנדי קולוניאלי בטאיוואן. הנשים ההולנדיות נותרו כפילגשים ונמכרו לחיילים הסיניים, ולכן עד היום נראים טאיוואנים אדומי שיער בדרום מערב טאיוואן. מכאן ואילך הקדיש קושינגה את מרצו לבניית טאיוואן כבסיס של ממש למתנגדי משטר שושלת צ'ינג ששאפו להחזיר את שושלת מינג לשלטון.
שנה אחר כך, ב-1662, בגיל 37 מת קושינגה ממלריה, למרות שקיימות גם שמועות כי מת מהתקף שגעון פתאומי כששמע על מות אביו תחת שושלת צ'ינג. בנו ג'נג גִ'ינְג (Zheng Jing) ירש אותו כשליט טאיוואן בתור "נסיך יֵנְפִּינְג".
במשך 19 השנים הבאות השתדל ג'נג גִ'ינְג לספק את צורכיהם של התושבים המקומיים ולארגן מחדש את הכוחות הצבאיים בטאיוואן. חילופי שגרירים יצרו קשרים תדירים עם קיסר סין קאנגשי משושלת צ'ינג. ג'נג גִ'ינְג ניסה להגן על העיר שיאמן שביבשת, האי קמוי ואיי פשקדורס בפני לחץ צבא שושלת צ'ינג, אבל איבד מקומות אלו במהלך השנים, בייחוד משום שכוחותיו היו זעירים ובלתי מספקים להגנה בפני כוחות צ'ינג. במהלך מרד שלושת הווסלים הוביל ג'נג גִ'ינְג מתקפה באזור פוג'יין והובס. אחרי התבוסה חזר ג'נג גִ'ינְג לטאיוואן ושקע בשתייה ובאהבהבים, ומת במהרה ממחלה. עם מותו התחלקו שריו ומפקדיו לשני מחנות, כשכל אחד תמך בבן אחר של ג'נג גִ'ינְג כיורש. אחרי סדרת מלחמות פנים נבחר בן הפילגש, ג'נג קֶשׁוָאנְג (Zheng Keshuang), בנו בן השתים עשרה כמלך.
ב-1683, אחרי קרב פנגחו, נכנע ג'נג קֶשׁוָאנְג בן ה-13 לכוחות צ'ינג וממלכתו שולבה בסין תחת שושלת צ'ינג כחלק ממחוז פוג'יין, והוא עבר להיות דוכס סיני בבייג'ינג.
מורשת

בהבניה הלאומית של המדינה נדרשים לגיבורים לאומיים, ופרט לסון יאט-סן וצ'יאנג קאי-שק, לכבוד של גיבור לאומי לו לא זכה מונה רודאו, מוצב קושינגה כגיבור לאומי, ופסליו נמצאים במקומות רבים ברחבי האי. הוא הפך לגיבור לאומי גם בפוג'יין וגם ביפן, שכל אחד מהמקומות רואה בו גיבור מקומי.
ממלכת טונגנינג התקיימה במשך קצת למעלה מ-20 שנים, אך בשל קווי הדמיון בינה לבין המצב המדיני הנוכחי בטאיוואן, יש לה עדיין משמעות סמלית רבה.
לאחר התבוסה במלחמת האזרחים הסינית ב-1949 נסוג ממשל הרפובליקה הסינית בהנהגת הקוומינטנג לטאיוואן, כשהוא מותיר את סין לשלטון המפלגה הקומוניסטית של סין שהקימה אחר כך את הרפובליקה העממית של סין. במשך העשורים שבאו אחר כך הקדישה הרפובליקה הסינית מאמצים לחזור לשלטון בסין כשהיא מחזיקה בבסיסים קרוב ליבשת (לדוגמה קמוי), בדיוק כפי שעשו קושינגה וצאצאיו. למרות שהרפובליקה הסינית עברה מאז תהליך של דמוקרטיזציה ואינה ממוקדת יותר במטרה של כיבוש של סין היבשתית מחדש, ההסדרים המדיניים והטריטוריאליים נותרו כשהיו. בהיבט זה יש קווי דמיון ברורים בין המצב בתקופת קושינגה/צ'ינג לבין המצב כיום של הרפובליקה הסינית/הרפובליקה העממית של סין.
שלא במפתיע התמקד הקוומינטנג ברפובליקה הסינית באותן המטרות של קושינגה, כלומר לעשות שימוש בטאיוואן כבסיס ממנו יפעלו על מנת להחזיר את שלטונם על כל סין, במקביל לנקודת ההשקפה שלהם כמגני הרפובליקה הסינית. ברפובליקה העממית של סין נוהגים להתמקד בעובדה שקושינגה שחרר את טאיוואן מהקולוניאליזם ההולנדי למען המולדת, כשהם מתעלמים כמעט לחלוטין מהעובדה שבאותו זמן הקדיש קושינגה את חייו להפלת הממשל השולט בסין על מנת להחזיר לשלטון את הממשל הקודם.
הערות שוליים

↑  Kerr, George H. (1945) "Formosa: Island Frontier" Far Eastern Survey 14(7): pp. 80-85, p. 81
↑  "Historical and Legal Aspects of the International Status of Taiwan (Formosa)" WUFI
↑  מרד של שלושה וסלים סינים של שושלת צ'ינג בשלטון המרכזי שהסתיים בתבוסתם.
1806 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1806  במדע |  |
< · 1804 · 1805 — 1806 — 1807 · 1808 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
ביולוגיה

זואולוג צרפתי פייר אנדרה לטרייל סיים פרסום 14 כרכים של ספרו בהקשר לקיטלוג פרוקי-רגליים.
גאוגרפיה

גילוי איי אוקלנד על ידי הבריטי אברהם בריסטו,
19 באוגוסט – מסע סביב העולם של הצי רוסי בראשות אדם יוהאן פון קרוזנשטרן חזר לנמל הבית.
טכנולוגיה

המצאת נייר פחם על ידי ממציא בריטי רלף וודג'ווד.
מתמטיקה

פרסום רעיון של המישור המרוכב על ידי מתמטיקאי צרפתי ז'אן רובר ארגן.
אדריאן-מארי לז'נדר מפרסם את שיטת הריבועים הפחותים
נולדו

9 באפריל: איזמבארד קינגדום ברונל - מהנדס בריטי דגול.
11 בדצמבר: אוטו וילהלם הרמן פון אביך - גאולוג גרמני.
נפטרו

3 באוגוסט: מישל אדנסון - בוטנאי צרפתי.
23 באוגוסט: שארל-אוגוסטן דה קולון - פיזיקאי צרפתי. ממציא חוק קולון.
1818 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1818  במדע |  |
< · 1816 · 1817 — 1818 — 1819 · 1820 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
אסטרונומיה

3 בינואר – הסתרת נוגה על ידי שבתאי. מקרה אחרון של הסתרת כוכב לכת אחד על ידי השני. המקרה הבא צפוי להתרחש ב-22 בנובמבר 2065.
ארכאולוגיה

חפירות של ג'ובאני בלצוני באזור הפירמידה הגדולה של גיזה ובחלקיה הפנימיים.
גילוי המונומנטים הבודהיסטיים בסאנצ'י
גאוגרפיה

ג'ון רוס - יוצא למסע חקר בארקטיקה.
3 באוגוסט – משלחת רוסית לחקר האוקיינוס הארקטי בראשות אוטו פון קוצבו חזרה לנמל הבית. המסע החל ב-30 ביוני 1815.
כימיה

גילוי מימן על-חמצני על ידי ז'אן לואי טרנר.
פיזיקה

אוגוסטן ז'אן פרנל מציג את עבודתו על עקיפת האור.
הוכחת קיום כתם פואסון על ידי סימאון דני פואסון.
רפואה

25 בספטמבר – ביצוע עירוי דם ראשון על ידי רופא בריטי ג'ון בלאנדל.
נולדו

8 באפריל – אוגוסט וילהלם פון הופמן, כימאי גרמני (נפטר ב-1892)
29 ביוני – אנג'לו סצ'י, אסטרונום איטלקי (נפטר ב-1878)
27 בספטמבר – הרמן קולבה, כימאי גרמני (נפטר ב-1894)
24 בדצמבר – ג'יימס ג'ול, פיזיקאי אנגלי (נפטר ב-1889)
נפטרו

28 ביולי – גספאר מונז', מתמטיקאי צרפתי. (נולד ב-1746)
11 באוגוסט – איוואן קוליבין, ממציא רוסי (נולד ב-1735)
11 ביוני – ויליאם גרגור, גאולוג בריטי (נולד ב-1761)
30 ביוני – אברהם גוטלוב ורנר, גאולוג גרמני (נולד ב-1749)
1800 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1800  במדע |  |
< · 1798 · 1799 — 1800 — 1801 · 1802 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
אסטרונומיה

גילוי ערפילית הטבעת על ידי פרידריך וון חהן (Fredrich von Hahn). במרכז הערפילית נמצא ננס לבן.
כימיה

גילוי בריליום על ידי יוהאן ברטולומאוס טרומסדורף (Johann Bartholomäus Trommsdorff)
פיזיקה

גילוי קרינת תת-אדום על ידי ויליאם הרשל
בניית עמוד וולטה על ידי אלסנדרו וולטה - סוללת חשמל ראשונה
נולדו

11 בפברואר – ויליאם פוקס טלבוט, מאנשי הצילום הראשונים
14 ביולי – ז'אן בטיסט דומה, כימאי צרפתי (נפטר ב-1884)
31 ביולי – פרידריך ולר, כימאי גרמני
23 באוקטובר – הנרי מילן אדוארדס, זואולוג צרפתי (נפטר ב-1885)
29 בדצמבר – צ'ארלס גודייר, אמריקאי, ממציא הגיפור
1820 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1820  במדע |  |
< · 1818 · 1819 — 1820 — 1821 · 1822 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
ארכאולוגיה

גילוי ונוס ממילו
גאוגרפיה

28 בינואר – פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן גילה את היבשת אנטארקטיקה.
30 בינואר – אדוארד ברנספילד נחת בחצי האי "השילוש הקדוש", הנקודה הצפונית ביותר ביבשת אנטארקטיקה.
13 בנובמבר – משלחת צרפתית בראשות לוי דה פרייסינה לחקר האוקיינוס השקט חזרה לנמל הבית. המסע החל ב-17 בדצמבר 1817.
17 בנובמבר – נתניאל פאלמר ואנשיו היו האמריקאים הראשונים שחזו בחצי האי האנטארקטי.
מחשבים

שארל קסביה תומא דה קולמר עיצב והמציא את האריתמומטר בשנת 1820. היה זה המחשבון המכני המוצלח הראשון שהיה מסוגל לבצע פעולות חיבור, חיסור כפל וחילוק.
פיזיקה

21 באפריל – הנס כריסטיאן אורסטד גילה את הקשר בין תופעות החשמל והמגנטיות – תופעת האלקטרומגנטיות.
אנדרה מרי אמפר ניסח את התאוריה המתמטית הראשונה בתחום האלקטרומגנטיות.
ז'אן-בטיסט ביו ופליקס סבר ניסחו את חוק ביו-סבר, המתאר את השדה המגנטי הנוצר כתוצאה מתנועה של מטען חשמלי במרחב או מזרם.
רפואה

פרידריך נאסה מגלה שבהמופיליה חולים רק גברים אך היא מועברת על ידי נשים.
פרסים

מדליית קופלי מוענקת להנס כריסטיאן אורסטד.
נולדו

24 במרץ – אלכסנדר בקרל - פיזיקאי צרפתי (נפטר ב-1891)
12 במאי – פלורנס נייטינגייל, חלוצת מקצוע הסיעוד המודרני - יום זה הוכרז כיום האחיות הבינלאומי (נפטרה ב-1910)
5 ביולי – ויליאם ג'ון מקורן רנקין, מדען, ממציא ומהנדס סקוטי, חוקר מכונות הקיטור (נפטר ב-1872)
2 באוגוסט – ג'ון טינדל, פיזיקאי בריטי (נפטר ב-1893)
נפטרו

19 ביוני – ג'וזף בנקס, חוקר טבע ובוטניקאי בריטי, ופטרון לפעילות המדעית בבריטניה (נולד ב-1743)
פלורנס נייטינגייל
1812 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1812  במדע |  |
< · 1810 · 1811 — 1812 — 1813 · 1814 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
גאולוגיה

המצאת סולם מוס בן עשר דרגות למדידת קשיות של מינרלים.
טכנולוגיה

12 בפברואר: נפוליאון מאשר תחילת שימוש בשיטת מדידה חדשה – תחילת שיטת המטר.
25 במאי – כתוצאה מפיצוץ במכרה באנגליה נהרגו 96 פועלים.
אוגוסט – תחילת שרות פעיל של אוניית קיטור בקו סדיר.
12 באוגוסט – תחילת שרות סדיר של קטר באנגליה.
מתמטיקה

פרסום ספרו של פייר-סימון לפלס Théorie analytique des probabilités עם יסודות של סטטיסטיקה.
פלאונטולוגיה

חקר ה־Pterodactylus על ידי סמאול טומס פון סאמרינג
פרסום ספרו של ז'ורז' קיווייה Recherches sur les ossemens fossiles de quadrupèdes
רפואה

תחילת הוצאה לאור של New England Journal of Medicine
תיאור ראשון של דלקת התוספתן על ידי ג'יימס פרקינסון
נולדו

9 ביוני: יוהאן גוטפריד גאליי, אסטרונום גרמני (נפטר ב-1910).
נפטרו

24 בפברואר – אטיין מלוס, פיזיקאי צרפתי (נולד ב-1775)
10 ביולי – קרל ווילדנאו, בוטנאי גרמני (נולד ב-1765)
.
1811 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1811  במדע |  |
< · 1809 · 1810 — 1811 — 1812 · 1813 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
אסטרונומיה

גילוי שביט שבהמשך היה ניתן לראות במשך כ-260 ימים.
ביולוגיה

זואולוג גרמני יוהאן קרל איליגר פרסם את ספרו Prodromus systematis mammalium et avium עם עדכונים של מיון עולם הטבע והכנסת מונח "משפחה". כמו כן, הוא לראשונה מגדיר חיות כיס.
פטר פאלאס, זואולוג גרמני הפועל באימפריה רוסית החל בפרסום מחקריו על עולם הטבע.
טכנולוגיה

בניית מכונת דפוס המופעלת על ידי קיטור בלונדון על ידי ממציא גרמני פרידריך קוניג.
כימיה

אמדאו אבוגדרו מפרסם את עבודתו עם גילוי מספר אבוגדרו וחוק אבוגדרו.
גילוי יוד על ידי כימאי צרפתי ברנר קורטו
פלאונטולוגיה

מרי אנינג, חובבת טבע אנגלית, מגלה איכטיוזאוריה מאובן.
רפואה

צ'ארלס בל מבדיל לראשונה בין סוגי העצבים.
נולדו

11 במרץ – אורבן לה-ורייה - מתמטיקאי צרפתי. גילה את כוכב הלכת נפטון (נפטר ב-1877).
31 במרץ – רוברט בונזן, כימאי גרמני. גילה מספר יסודות חדשים (נפטר ב-1899).
21 ביוני – קרלו מטוצ'י, פיזיקאי איטלקי (נפטר ב-1868)
25 באוקטובר – אווריסט גלואה, מתמטיקאי צרפתי, מייסד תורת גלואה (נפטר ב-1832).
נפטרו

20 ביולי – נביל מסקלין, אסטרונום בריטי (נולד ב-1732)
20 באוגוסט – לאוי אנטואן דה בוגנוויל - גאוגרף ואיש צבא צרפתי (נולד ב-1729).
8 בספטמבר – פתר סימון פלס - זואולוג גרמני שפעל ברוסיה (נולד ב-1741).
1817 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1817  במדע |  |
< · 1815 · 1816 — 1817 — 1818 · 1819 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
ארכאולוגיה

חפירות של ג'ובאני בלצוני במקדשי אבו סימבל, כרנך ועמק המלכים
ביולוגיה

גילוי כלורופיל.
גאוגרפיה

1 בינואר – גילוי "אי השנה החדשה" (נמצא בקבוצת איי מרשל על ידי אוטו פון קוצבו)
17 בדצמבר – משלחת צרפתית בראשות לוי דה פרייסינה לחקר האוקיינוס השקט יוצאת לדרך. המסע הסתיים ב-13 בנובמבר 1820.
כימיה

גילוי קדמיום על ידי פרידריך שטרומייר.
גילוי ליתיום על ידי יוהאן ארבדסון
גילוי סלניום על ידי ינס יאקוב ברצליוס
בידוד כלורופיל על ידי כימאים צרפתים.
טכנולוגיה

המצאת קליידוסקופ על ידי דייוויד ברוסטר.
רפואה

תחילת מגפה של כולרה בהודו. המגפה נמשכה עד לשנת 1825 ונפטרו מהמחלה כ-30 אלף תושבים.
תיאור ראשון של מחלת פרקינסון על ידי ג'יימס פרקינסון.
נולדו

30 ביוני – ג'וזף הוקר, בוטנאי ומגלה ארצות בריטי (נפטר ב-1911)
6 ביולי – אלברט פון קליקר, פיזיולוג שווייצרי (נפטר ב-1905)
15 ביולי – ג'ון פאולר, מהנדס אנגלי ממקימי הרכבת התחתית של לונדון, (נפטר ב-1898)
10 בספטמבר – ריצ'רד ספרוס, בוטנאי בריטי (נפטר ב-1893.
10 באוקטובר – קריסטף בייס-באלוט, מטאורולוג הולנדי (נפטר ב-1890)
26 בנובמבר – שארל אדולף וורץ, כימאי צרפתי (נפטר ב-1884)