stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איווה סיטי

| --- | --- |

קפיטול מדינת איווה הישן באיווה סיטי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  איווה איווה
 מחוז:  ג'ונסון
 ראש העיר:  Bruce Teague
 תאריך ייסוד:  1839
 שטח:  65.47 קמ"ר
 גובה:  203.6 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  74,828 (1 באפריל 2020)
  ‑ במטרופולין:  152,586 (2010)
 קואורדינטות:  41°40′N 91°32′W﻿ / ﻿41.667°N 91.533°W﻿ / 41.667; -91.533
 אזור זמן:  UTC -6
 icgov.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה איווה סיטי(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה איווה סיטי(למפת איווה רגילה) דה מוין סידר רפידס דבנפורט סו סיטי ווטרלו מינסוטה ויסקונסין אילינוי מיזורי נברסקה ד.דאיווה סיטי(למפת איווה מוגדלת) דה מוין סידר רפידס דבנפורט סו סיטי ווטרלו מינסוטה ויסקונסין אילינוי מיזורי נברסקה ד.דאיווה סיטי    מיקום העיר איווה סיטי במחוז ג'ונסון, במדינת איווה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
איווה סיטי (באנגלית: Iowa City) היא בירת מחוז ג'ונסון במדינת איווה בארצות הברית. העיר שוכנת על גדות נהר איווה במזרח המדינה. בעיר מתגוררים 67,862 תושבים (נכון ל-2010), והיא העיר החמישית מבחינת גודל אוכלוסייתה באיווה. במטרופולין של העיר מתגוררים 152,586 תושבים (נכון ל-2010).
היסטוריה

המקור של העיר הוא בחוק שעבר באספת הנבחרים של טריטוריית איווה ב-21 בינואר 1839, לפיו תעבור בירת הטריטוריה לעיר חדשה שתיקרא איווה סיטי, בעקבות יוזמה של מושל הטריטוריה רוברט לוקאס להעביר את בירת הטריטוריה מברלינגטון קרוב יותר למרכז הטריטוריה.
ב-1 במאי באותה שנה נקבע המקום בו תוקם העיר והעבודות החלו כעבור חודש. ב-1841 הבירה עברה באופן רשמי מברלינגטון לאיווה סיטי וב-1842 הושלמה בניית בניין הקפיטול החדש של הטריטוריה. איווה סיטי המשיכה להיות הבירה גם כשהטריטוריה קיבלה מעמד של מדינה ב-1846, אך ב-1857 הבירה עברה לדה מוין.
חינוך

בעיר נמצאת אוניברסיטת איווה, שהיא גם גורם משמעותי בכלכלה המקומית.
תחבורה

בעיר נמצא שדה התעופה העירוני של איווה סיטי, המשמש בעיקר לתעופה כללית. כמו כן במרחק של 32 קילומטרים צפון-מערבית לעיר נמצא נמל התעופה איווה המזרחית, המשרת את העיר סידר רפידס.
בקרבת העיר עובר כביש בין-מדינתי 80 המקשר בין סן פרנסיסקו בקליפורניה ובין טינק בניו ג'רזי.
הערות שוליים

1 2  אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
1 2  אוכלוסייה במטרופולינים לפי מפקד 2010 והערכות אוכלוסייה ב-2011, לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
| דגל איווה מדינת איווה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | דה מוין |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של דה מוין • המטרופולין של אומהה וקאונסיל בלאפס |  |
| היישובים הגדולים ביותר | דה מוין • סידר רפידס • דבנפורט • סו סיטי • איווה סיטי • ווטרלו • קאונסיל בלאפס • איימס • וסט דה מוין • דאביוק • אנקני • אורבנדייל • סידר פולס • מאריון • בטנדורף • מרשלטאון • מייסון סיטי • קלינטון • ברלינגטון • אוטאמווה |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות איווה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548054905171  GND: 4128944-4  LCCN: n80057363  MusicBrainz: 3fc3b364-665e-4875-a9ff-3699cd716152  NARA: 10045998  NKC: ge397965  SUDOC: 196281407  VIAF: 122613197   WorldCat (עם VIAF): 122613197
אלייזה דוליטל

אודרי הפבורן בתפקיד אלייזה דוליטל על הסט של מחזמר הסרט משנת 1964 "גברתי הנאווה" .
אלייזה דוליטל היא דמות בדיונית, הגיבורה הראשית במחזהו של ג'ורג' ברנרד שו "פיגמליון" משנת 1913 ובעיבוד המוזיקלי שלו משנת 1956, "גברתי הנאווה".
ההשראה לדמותה הייתה כנראה סיפורה האמיתי של אלייזה שפילד (1856–1942), שהייתה ברמנית בלונדון שמעמדה החברתי השתפר בסוף המאה ה-19 באמצעות נישואים, מערכות יחסים שונות, ואף זיופים.
דמותה

אלייזה היא מוכרת פרחים קוקנית, מאזור ליסון גרוב, לונדון, שנתקלת באקראי בפרופסור הנרי היגינס, מומחה לפונטיקה, בקובנט גארדן. המבטא הקוקני שלה כולל גם מילים נפוצות (ושגויות) בקרב מעמד הפועלים הלונדוני הגורמים לה להישמע כנחותה.
מתוך רצון להשתפר, פונה אלייזה להיגינס כדי שיתן לה שיעורים בהגייה ובשיחה. היגינס מסכים ללמד אותה, תוך התערבות עם חברו הבלשן, קולונל פיקרינג, לפיה יצליח לגרום לחברה הגבוהה בלונדון להלל אותה ולחשוב שהיא נסיכה. הוא מכניס את אלייזה למשטר קשוח של שיעורי פיתוח קול, הגייה, וכן נימוסים והליכות.
על אף שהיא ככל הנראה חסרת השכלה ומגיעה ממעמד נמוך, היא שנונה, בוטה, פרקטית ובעלת אופי חזק, ואינה חוששת להגן על עצמה, להביע את דעתה, ולעמוד על שלה.
אלייזה מנסה לעשות את המיטב בנסיבות חייה ושואפת לעצמאות כלכלית. למעשה, הסיבה הראשונית שבשלה היא פונה להיגינס היא על מנת למצוא עבודה בחנות פרחים מכובדת, במקום להיות רוכלת ברחוב, ולא כדי לרומם את מעמדה או למצוא בעל.
היא משקיעה את כל כוחותיה במה שהיא עושה, בין שמדובר במכירת פרחים ובין שמדובר בהגייה. כתלמידה מוכשרת הלומדת במהירות, היא מבינה בקלות תחת הדרכתם של היגינס ופיקרינג כיצד להתנהג כמו ליידי ולהיראות כחברה במעמד הגבוה. גם היגינס ופיקרינג מכירים בכך שהיא אינה נחותה מהם מבחינה אינטלקטואלית.
בסוף המחזה אלייזה עומדת על עצמאותה ואינה מוכנה עוד להיות רק יצירתו של היגינס, אלא יוצאת למצוא את דרכה שלה בעולם.
ביצועים > במקור

את התפקיד של אלייזה שיחקה בהפקה המקורית בלונדון גברת פטריק קמפבל, שהייתה באותה תקופה השחקנית המפורסמת ביותר על במות הווסט אנד. למעשה, שו כתב את התפקיד במיוחד עבורה, והיא כיכבה בו אף על פי שרבים חשבו שהיא מבוגרת מדי לתפקיד. השימוש בתסריט במילה "מקולל" (bloody) היה חסר תקדים וקמפבל חוללה סנסציה כאשר אכן אמרה זאת.
בסרט "פיגמליון" משנת 1938 גילמה את הדמות השחקנית האנגלית הצעירה ונדי הילר, לבקשתו של ג'ורג' ברנרד שו עצמו, לאחר ששיחקה בעבר את התפקיד בתיאטרון (מול לסלי הווארד בדמותו של פרופ' היגינס). הופעתה הפכה לסמל הקולנועי של התפקיד, עד שאודרי הפבורן נכנסה אליו בגרסת סרט המחזמר המצליח משנת 1964, "גברתי הנאווה". בגרסה זו גילם רקס הריסון את התפקיד של פרופ' היגינס, שגילם את התפקיד גם בתיאטרון לצידה של ג'ולי אנדרוז.
המבקרים שיבחו את הופעתה המעולה של הפבורן בסרט ואמרו כי היא מצדיקה באופן עילאי את ההחלטה של ג'ק וורנר ללהק אותה לתפקיד הראשי, וכי היא תסמל את אלייזה לדורות, בהיותה הבחירה המושלמת בהיעדרה של ג'ולי אנדרוז. גם רקס הריסון עצמו קרא לה השחקנית הראשית המועדפת עליו.
ביצועים > בישראל

המחזמר "גברתי הנאווה" הועלה בישראל לראשונה בשנת 1964 על ידי המפיק גיורא גודיק, בהפקה הגדולה הראשונה של מחזמר מיובא ומתורגם מברודוויי. בהפקה זו גילמה רבקה רז את תפקיד אלייזה דוליטל, וחזרה לתפקיד גם בהפקה המחודשת של המחזמר בשנת 1969.
22 שנה לאחר שהועלה לראשונה, בשנת 1986, הועלתה הפקה חדשה של המחזמר ובה לוהקה לתפקיד ריטה, שהייתה אז זמרת אלמונית יחסית ובוגרת בית הספר למשחק "בית צבי", אך זכתה להצלחה מסחררת ולשבחי הביקורת.
בהמשך, גילמה הזמרת קרן הדר את התפקיד בשנת 1999 במסגרת הפקה של "בית צבי".
בשנת 2002 הועלה המחזמר שוב, ולתפקיד אלייזה דוליטל נכנסה הזמרת הצעירה מירה עווד.
בשנת 2013 עלתה בתיאטרון "הבימה" גרסה חדשה של המחזמר בבימוי משה קפטן ובו כיכבה שני כהן, כשלצידה נתן דטנר בתפקיד היגינס.
בשנת 2015 חזרה ריטה לתפקידה כעבור 30 שנה, כאשר החליפה את שני כהן בתפקיד אלייזה דוליטל למספר מוגבל של הצגות.
יום אלייזה דוליטל

בשיר "עוד תראה" ("Just You Wait") מתוך המחזמר "גבירתי הנאווה" מופיע הקטע הבא:
רק חכה, יום יבוא, אתפרסם יותר מכל האנשים,
ואלך לסנט ג'יימס שאז אקרא לו סיינט ג'ים!
ואז המלך יאמר לי וכולו מחייך:
"רוצה אני שאנגליה תכיר את יופייך.
לכן השבוע פה נכריז
על יום לייזה דוליטל ליז!"
במקור האנגלי מצוין התאריך 20 במאי ("Next week on the twentieth of May I proclaim ‘Liza Doolittle Day!"), ובשל כך מאז מציינים מעריצים ברחבי העולם באופן לא רשמי בתאריך זה את יום אלייזה דוליטל.
ראו גם

ELIZA, תוכנית בינה מלאכותית הקרויה על שם הדמות
הערות שוליים

↑  "79: Eliza Fairchild". Magnificent Women (באנגלית). נבדק ב-2022-05-29.
↑  Martin, Tony & Davis, Sally (9 באפריל 2015). "Evelyn Diana Sheffield". Roger Wright & Sally Davis. נבדק ב-2 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Huggett, Richard (1969). The Truth About Pygmalion. p. 20-27. Random House.
↑  Audrey Hepburn Obituary. Telegraph
↑  "My Fair Lady (1964) Screen: Lots of Chocolates for Miss Eliza Doolittle:'My Fair Lady' Bows at the Criterion". NY Times
↑  Ringgold, Gene. "My Fair Lady – the finest of them all!", Soundstage, December 1964
↑  Just You Wait lyrics from My Fair Lady
↑  PlayBill
↑  NPR
↑  On This Day
איסור טלטול בין רשויות היחיד

בהלכות ערובין, איסור טלטול בין רשויות היחיד הוא איסור דרבנן על טלטול חפצים בשבת בין שתי רשויות היחיד שהבעלות עליהם אינה זהה. לדוגמה, טלטול חפצים מבית מגורים פרטי לבית פרטי אחר, מבית פרטי לחדר מדרגות משותף (שנחשב כחצר משותפת) או מחצר משותפת למבוי משותף.
רקע

מדין התורה מותר לטלטל ללא הגבלה בין רשויות היחיד ללא תלות בבעלות עליהם, ואיסור זה הוא גזירה מאוחרת מדרבנן. הסיבה לאיסור דרבנן זה הוא חשש מחוסר הבחנה בין הוצאה מרשות היחיד פרטית לרשות היחיד משותפת (כגון מבית לחצר), לבין הוצאה מרשות היחיד לרשות הרבים, שאף היא רשות משותפת, ואיסור ההוצאה אליה הוא מהתורה. בעקבות חשש זה נאסרה הוצאת החפצים לא רק בין רשות יחיד פרטית למשותפת, אלא גם בין שתי רשויות היחיד פרטיות בבעלות שונה, (בין שני בתים פרטיים או בין שני חדרים בבית אחד שנמצאים בבעלות נפרדת) ובין שתי רשויות היחיד משותפות בבעלות שונה (מחצר משותפת למבוי משותף).
רקע > האיסור

כאשר אסרו חכמים את טלטול החפצים בין רשויות היחיד בבעלות נפרדת, הם אסרו דווקא את טלטול החפצים שהיו בשעת כניסת שבת בתוך הבתים. אולם מותר לטלטל חפצים שהיו בשעת כניסת שבת בתוך החצר או במקומות אחרים, כגון בתוך גינה או על גג, בכל השטח שבו הם נמצאים, ואף להכניסם לבתים.
היתרים

ניתן להתיר איסור זה באמצעות תיקון עירוב חצרות, שהוא מזון בשיעור מסוים המונח באחד הבתים ומשותף לכל הדיירים, ובאמצעותו משתפים כל הרשויות הפרטיות והמשותפות והופכים אותם לרשויות בבעלות זהה, דבר המתיר את טלטול החפצים ביניהם. (במבוי דווקא באמצעות שיתוף מבואות). עצה אחרת היא ביטול רשות.
כיום מקובל להקיף מקומות מיושבים בעירוב, שהוא מחיצה הלכתית המקיפה בשלמות שטח גדול, והופכת את כל השטח הפתוח באזור מכרמלית לרשות היחיד. אולם גם לאחר הקמת העירוב עדיין אסור לטלטל בין בתים פרטיים לשטח הפתוח, בגלל איסור זה של טלטול בין רשויות היחיד בבעלות שונה. על מנת להתיר את טלטול החפצים בלי לעבור על איסור דרבנן זה, דואגות הרבנויות המקומיות לתיקון עירוב חצרות משותף לכל דיירי המקום, דבר המתיר את טלטול החפצים בכל השטח המוקף בעירוב.
האוסרים את הטלטול לחצר זה על זה

דיירים הגרים בבתים הפתוחים לחצר משותפת, אסורים לטלטל חפצים בין בתיהם לחצר המשותפת, מפני הבדלי הבעלות בין הבית הפרטי לחצר המשותפת, עד שישתתפו כולם בעירוב החצרות. די בכך שדייר אחד לא השתתף בעירוב החצרות על מנת לאסור על כל הדיירים את הטלטול מהבית לחצר, מפני חלקו בחצר. אולם הדרים במבנים שאינם בתי מגורים, כגון הגר בבית השער של החצר או במרפסת אינם נחשבים כבעלי החצר, ואינם אוסרים על כולם לטלטל מבתיהם לחצר אף אם לא השתתפו בעירוב יחד עם כלל הדיירים. מחסנים ומתבנים נחשבים לעניין זה כבתי מגורים, והדרים שם נחשבים לדרים בבתים, ואוסרים את הטלטול על כל דיירי החצר אם לא השתתפו בעירוב.
דייר שאינו נמצא בשבת בדירתו - אינו צריך לתת חלק בעירוב, ואינו אוסר את הטלטול לחצר אם לא השתתף בעירוב, היות שבית ללא דיירים אינו אוסר. גם אם הלך למקום קרוב, כל זמן שאינו מתכנן לחזור בשבת - אינו נחשב אחד הדיירים בחצר לעניין עירוב חצרות.
אף חצרות שונות יכולות לאסור את הטלטול אחת על השנייה, אם יש ביניהם פתח ברוחב של יותר מעשר אמות (כ- 5 מטרים), ללא צורת הפתח (רוחב פתח כזה גורם שהפתח יחשב לפרצה ולא לפתח, לגבי מחיצה הלכתית), נחשבות שתי החצרות כחצר אחת, ואוסרות את הטלטול אחת על השנייה אם לא עירבו ביחד.
האוסרים את הטלטול לחצר זה על זה > הולכים אחר מקום האכילה

לגבי איסור זה הולכים אחר מקום האכילה ולא אחר מקום המגורים והשינה, ולכן מי שמתגורר בחצר אחת ואוכל בחצר אחרת - אוסר את הטלטול בחצר בו הוא אוכל, ולא בחצר בו הוא מתגורר. וממילא הוא צריך להשתתף בעירוב החצרות של החצר בה הוא אוכל ולא של החצר בה הוא ישן.
אם כל הדיירים בחצר אוכלים במקום אחד, כגון בחדר אוכל - מותר לטלטל ללא הגבלה בין רשויות היחיד, היות שרואים כאילו כולם גרים במקום אחד. לדוגמה, חיילים המשרתים בבסיס צבאי מותרים בטלטול החפצים בין המבנים השונים ואף אינם צריכים לעשות עירוב חצרות, היות שכולם אוכלים במקום אחד.
האוסרים את הטלטול לחצר זה על זה > אורחים

אורחים שמתארחים אצל אחד מדיירי החצר - אינם אוסרים את הטלטול על בני החצר, ואינם צריכים להשתתף בעירוב החצרות, אפילו אם הם מתארחים בבית מיוחד להם, כל זמן שבחצר גר בעל הבית של האכסניה, היות שאז הם נחשבים כאורחי בעל האכסניה. אך אם הם מתארחים במקום אחד יותר מ-30 יום, או שבעל הבית של האכסניה מתגורר במקום אחר - הם נחשבים כדיירי החצר, ואוסרים את הטלטול בין הרשויות השונות אם לא השתתפו בעירוב החצרות. אך מי שגר בחדר בבית ללא תשלום, כגון תלמיד הגר בבית רבו - אינו אוסר את הטלטול ואינו צריך לתת חלק בעירוב החצרות.
האוסרים את הטלטול לחצר זה על זה > שוכרי בתים

מי שבבעלותו מספר בתים בחצר, אותם הוא משכיר או משאיל לאחרים - הדיירים בבתים אוסרים עליו את הטלטול בחצר אם לא השתתפו בעירוב חצרות, היות שהבית נחשב עכשיו כבית בבעלות נפרדת. אם למשכיר יש 'תפיסת יד' בבתים - הבתים נחשבים כרשותו, ואין הדיירים בבתים אוסרים את הטלטול בחצר אף אם לא נשתתפו בעירוב חצרות. 'תפיסת יד' משמעה שיש למשכיר מקום בבתים המושכרים בו הוא מניח חפצים פרטיים שלו, שאי אפשר להוציאם בשבת מחמת כובדם, או מחמת איסור מוקצה. על ידי 'תפיסת היד' נחשב הבית כביתו של המשכיר, והדיירים בו נחשבים כאורחים, שאינם אוסרים את הטלטול בחצר אף אם לא נשתתפו בעירוב החצרות.
האוסרים את הטלטול לחצר זה על זה > חצר לפנים מחצר

חצר שפתח היציאה היחיד שלה הוא לתוך חצר אחרת, ומתוך החצר השנייה ישנה יציאה למבוי או לרשות הרבים, והחצר הפנימית אסורה בטלטול החפצים במקומה (מהבתים בחצר הפנימית לחצר הפנימית), החצר הפנימית אוסרת גם על בני החצר החיצונה את טלטול החפצים מבתיהם לחצר, עד שתערב החצר הפנימית או תשתתף עם החצר החיצונית בעירובה. סיבת דין זה היא שלדיירי החצר הפנימית יש זכות מעבר ('דריסת רגל') בחצר החיצונה, וישנו כלל הלכתי לפיו 'רגל האסורה במקומה - אוסרת גם שלא במקומה', היינו מפני שדיירי החצר הפנימית אסורים בטלטול חפצים מבתיהם לחצר הפנימית כיוון שלא עירבו, ויש להם זכות מעבר בחצר החיצונה - הם אוסרים על החצר החיצונה את הטלטול.
אולם אם החצר הפנימית מותרת בטלטול החפצים מבתיה לחצר הפנימית, אין דיירי החצר הפנימית פוגמים בעירוב החצרות של החצר החיצונה, היות שאז אומרים את הכלל: 'רגל המותרת במקומה - אינה אוסרת שלא במקומה'.
כלל זה של 'רגל האסורה במקומה - אוסרת שלא במקומה' נאמר רק במקרה ופתח היציאה היחידי של הדיירים בחצר הפנימית הוא דרך החצר החיצונה, ולא במקרה ויש להם יציאה אחרת.
טלטול במקום ללא עירוב או שיתוף

במקום שלא עירבו עירוב חצרות או שיתוף מבואות עדיין מותר לטלטל את החפצים שנמצאים בחצר המשותפת או במבוי המשותף בתוך שטח החצר והמבוי או לטלטלם מהחצר לחצר אחרת או למבוי ובין מבואות שונים, אבל אסור להוציא ולהכניס חפצים מהחצר ומהמבוי לבתים. סיבת הבדל זה היא שחכמים אסרו באיסור הטלטול בין רשויות היחיד רק טלטול חפצים מהבתים או אל הבתים, אבל לא אסרו על טלטול החפצים בתוך החצר ובמבוי, וביניהם.
באופן דומה מותר לטלטל חפץ מגג לגג, מחצר לחצר ומקרפף לקרפף בכל העיר ללא צורך בעירוב חצרות או שיתוף מבואות, היות שחכמים לא אסרו על טלטול בין רשויות היחיד נפרדות מסוגים אלו, אלא רק על טלטול מהבתים ואל הבתים.
טלטול מבית לקרפף שלא הוקף לדירה

קרפף נחשב לרשות היחיד מן התורה, בין אם הוקף לדירה ובין אם לא. אך חכמים גזרו שקרפף שלא הוקף לדירה נידון ככרמלית אם הוא גדול משטח בית סאתיים, ואם הוא בשיעור בית סאתיים או פחות- אסור מדרבנן לטלטל ממנו לבתים, ומבתים אליו, אך מותר לטלטל ממנו לחצרות ומהן אליו.
נחלקו ראשונים בשאלה, האם איסור טלטול מבית לקרפף שלא הוקף לדירה נוהג גם כאשר מדובר בקרפף ובית השייכים לאותו אדם, או רק כאשר מדובר בבתים וקרפפות השייכים לאנשים שונים שלא עירבו עירובי חצרות: רש"י, הרשב"א, הרא"ש, וראשונים נוספים החמירו בכך, אך הריטב"א כתב בשם רבו כדעה המקילה, וכך הבינו אחרונים מתוך דברי הרמב"ם. בשולחן ערוך נפסק כדברי המחמירים.
הערות שוליים

↑  ערוך השולחן אורח חיים שסו סעיף א
1 2  ערוך השולחן אורח חיים שסו סעיף ב
↑  ערוך השולחן אורח חיים שסו סעיף ג
1 2  ערוך השולחן אורח חיים שעב סעיף א
↑  ערוך השולחן אורח חיים שע סעיף א
↑  ערוך השולחן אורח חיים שעא סעיף א
↑  ערוך השולחן אורח חיים שעא סעיף ב
↑  ערוך השולחן אורח חיים שעב סעיף יג
↑  ערוך השולחן אורח חיים שע סעיף יח
↑  ערוך השולחן אורח חיים שע סעיף טז
↑  ערוך השולחן אורח חיים שע סעיף יט
↑  ערוך השולחן אורח חיים שע סעיף כ
↑  ערוך השולחן אורח חיים שע סעיף טו
↑  ערוך השולחן אורח חיים שע סעיף ג
↑  ערוך השולחן אורח חיים שע סעיף ד
1 2  ערוך השולחן אורח חיים שעח סעיף ה
↑  ערוך השולחן אורח חיים שעט סעיף ה
↑  ערוך השולחן אורח חיים שפח סעיף א
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן שנ"ח, סעיף י'
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אליפות ארץ ישראל באתלטיקה 1941

אליפות ארץ ישראל באתלטיקה נערכה באצטדיון המכביה בתל אביב בין התאריכים 25 - 26 באפריל 1941.
תוצאות גברים > מסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | סיריל אמפי   נ.ס.ק קהיר | 11.4 שניות | יוסוף   משטרת חיפה | 11.6 שניות | קאלב   מכבי תל אביב | 11.6 שניות |
| ריצת 200 מטר | סיריל אמפי   נ.ס.ק קהיר | 23.0 שניות   שיא ארץ ישראל |  |  |  |  |
| ריצת 400 מטר | סיריל אמפי   נ.ס.ק קהיר | 51.6 שניות | אורקהרד | 54.3 שניות | אליהו אטרמן | 56.1 שניות |
| ריצת 800 מטר | ג'ק פאול(אנ')   ר.א.פ | 2:06.7 דקות | אריה פויר   מכבי תל אביב | 2:07. דקות |  |  |
| ריצת 1500 מטר | ג'ק פאול(אנ')   ר.א.פ | 4:22.2 דקות |  |  |  |  |
| ריצת 5000 מטר | יוסף לוקסמבורג   משטרת לוד | 17:38.2 דקות | מק לאוד   משטרת ירושלים | 17:54.6 דקות | ליש   הצבא הבריטי | 17:54.6 דקות |
| הליכה למרחק של 3000 מטר | פרידלנדר   משטרת לוד | 15:12.8 דקות   שיא ארץ ישראל |  |  |  |  |
| שליחים 4x100 מטר | משטרת לוד | 46.4 שניות | ברית מכבים |  |  |  |
תוצאות גברים > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | הולט   משטרת לוד | 1.69 מטר | מק גי   משטרת ירושלים | 1.65 מטר | אמיתי   מכבי חיפה | 1.65 מטר |
| קפיצה במוט | זוסמן   מכבי ראשון לציון | 3.10 מטר | אשמור   הצבא הבריטי |  |  |  |
| קפיצה לרוחק | יצחק כספי   מכבי נתניה | 6.41 מטר | פיבוסביץ   משטרת לוד | 6.11 מטר | פרנקל   מכבי רחובות | 5.91 מטר |
| קפיצה משולשת | פולטון   צבא אוסטרליה | 12.88 מטר |  |  |  |  |
| הדיפת כדור ברזל | בלא וייס   מכבי תל אביב | 12.41 מטר | דב רבינוביץ'   ברית מכבים עתיד תל אביב | 12.31 מטר |  |  |
| זריקת דיסקוס | אריה אטרמן   מכבי תל אביב | 38.01 מטר |  |  |  |  |
| הטלת כידון | הרצל פריצנר   מכבי רחובות | 53.49 מטר | אריה אטרמן   מכבי תל אביב | 51.14 מטר | אברהם גרין   מכבי תל אביב | 51.06 מטר |
| יידוי פטיש | בלא וייס   מכבי תל אביב | 37.14 מטר   שיא ארץ ישראל |  |  |  |  |
אלאפ

| --- | --- |
סמל אלאפסמל אלאפ

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מרכז טרנסדנוביה
 מחוז:  פייר (מחוז בהונגריה) פייר
 נפה:  נפת שארבוגרדי
 מושל:  János Milán Szalai
 שטח:  48.29 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,860 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  46°48′36″N 18°40′50″E﻿ / ﻿46.809961111111°N 18.6805°E﻿ / 46.809961111111; 18.6805 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.Alap.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אלאפ(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אלאפ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אלאפ (בהונגרית: Alap) הוא כפר בנפת שארבוגרדי שבמחוז פייר במרכז הונגריה.
כמו ביישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית אלאפ נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,116 תושבים ובשנת 2022 רק 1,848 תושבים
קהילה יהודית

בכפר חיה קהילה יהודית קטנה. בשנת 1944 מנתה הקהילה 16 יהודים להם בית כנסת ובית עלמין. יהודי הקהילה נשלחו לגטאות שונים ובסופו של דבר נלקחו למחנה ההשמדה באושוויץ.
ילידי המקום

פרנץ סיקיי, במקור שלזינגר עד 1882 (בהונגרית: Székely Ferenc; אלאפ, 9 בינואר 1858 –  אופטיה, 11 באפריל 1936) היה בנקאי יהודי-הונגרי, מומחה לכלכלה, יועץ חצר מלכותי, מנהיג הקהילה היהודית של פשט.
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות הונגריה, יוסף שוויצר, עמוד 521
אלאפ, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 31. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  אתר הלמ"ס ההונגרי
↑  דף הקהילה אלאפ בפנקס הקהילות (בהונגרית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564637305171  LCCN: n85036095  VIAF: 144305646   WorldCat (עם VIAF): 144305646 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלנור ממאדלי

אלנור ממאדלי (באזרית: Elnur Məmmədli; נולד ב-29 ביוני 1988) הוא ג'ודוקא אזרי, אלוף אולימפי מבייג'ינג 2008 וזוכה מדליית כסף מאליפות העולם מריו דה ז'ניירו 2007. ממאדלי הוא גם פעמיים אלוף אירופה משנת 2006 כאשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג ומשנת 2011 אז התחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג.
ביוגרפיה

ב-11 בדצמבר 2004, כאשר היה בן 16, זכה ממאדלי בפעם הראשונה באליפות אזרבייג'ן. ב-13 בפברואר 2005, ממאדלי זכה במדליה הראשונה שלו בטורניר בינלאומי בקריירה הבוגרת, מדליית כסף בטורניר גביע העולם בודפשט (World Cup Budapest).
ב-28 במאי 2006, הוא התחרה באליפות אירופה שנערכה בטמפרה וזכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג לאחר שניצח בחצי הגמר את בריאן ואן דיק ההולנדי ובגמר את דניאל פרננדס הצרפתי. ב-15 בדצמבר 2007, ממאדלי זכה במדליית הכסף באליפות העולם לאחר שהגיע עד הגמר ובו הפסיד לואנג גי-צ'ון הקוריאני.
ב-11 באוגוסט 2008, התחרה ממאדלי באולימפיאדת בייג'ינג וזכה במדליית הזהב. בקרב הראשון הוא ניצח את דירק ואן טיכלט הבלגי, בשמינית הגמר ניצח את קונסטנטין סיאמיונאו הבלארוסי וברבע הגמר גבר על קים צ'ול-סו הצפון-קוריאני. בחצי הגמר ניצח את עלי מאלוטמאט האיראני ובגמר ניצח באיפון, 13 שניות מהפתיחה את ואנג גי-צ'ון הקוריאני, לו הפסיד בגמר אליפות העולם שנה קודם לכן.
בספטמבר 2010 סיים במקום החמישי באליפות העולם שנערכה בטוקיו לאחר שהפסיד למסהירו טאקמצו היפני בקרב על מדליית הארד. ב-16 בינואר 2011, הוא זכה במדליית הזהב בטורניר המאסטרס שנערך בבאקו, עיר הולדתו, בחצי הגמר ניצח את יואן ברטון הבריטי ובגמר ניצח את לאנדרו גוילהיירו הברזילאי. ב-20 בפברואר הוא זכה במדליית ארד בגראנד פרי דיסלדורף. ב-22 באפריל הוא שוב זכה באליפות אירופה, הפעם בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג לאחר שניצח בגמר את סרג'יו תומא המולדובי. ב-19 ביוני זכה במדליית ארד בגראנד סלאם ריו דה ז'ניירו וב-18 באוקטובר זכה בארד בגראנד פרי אבו דאבי.
ב-15 בינואר 2012, הוא זכה שוב במדליית הזהב בטורניר המאסטרס שנערך באלמטי, בחצי הגמר ניצח את יואן ברטון ובגמר ניצח באיפון את טקהירו נאקאי היפני. ב-19 בפברואר זכה שוב במדליית ארד בגראנד פרי דיסלדורף. ב-31 ביולי 2012, השתתף באולימפיאדת לונדון והודח בסיבוב הראשון על ידי אנטואן ואלואה-פורטייה הקנדי שזכה לבסוף במדליית ארד.
לאחר אולימפיאדת לונדון 2012, פרש ממאדלי מג'ודו תחרותי ובשנת 2015 שימש כסגן נשיא איגוד הג'ודו האזרי.
פרסים

מקור:
המשחקים האולימפיים:
אליפות העולם:
אליפות אירופה:
תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
|  אלופים אולימפיים בג'ודו – משקל קל (גברים) |
| --- | --- | --- |
| עד 68 ק"ג | 1964: יפן טאקהידה נקטאני |  |
| עד 63 ק"ג | 1972: יפן טקאו קוואגוצ'י   •   1976: קובה הקטור רודריגס |  |
| עד 71 ק"ג | 1980:  אציו גמבה   •   1984: קוריאה הדרומית אן ביונג-קון   •   1988: צרפת מארק אלכסנדר   •   1992: יפן טושיהיקו קוגה   •   1996: יפן קנזו נקאמורה |  |
| עד 73 ק"ג | 2000: איטליה ג'וזפה מדלוני   •   2004: קוריאה הדרומית לי וון-הי   •   2008: אזרבייג'ן אלנור ממאדלי   •   2012: רוסיה מנסור איזייב   •   2016: יפן שוהיי אונו   •   2020: יפן שוהיי אונו   •   2024: אזרבייג'ן הידאייט היידרוב |  |
אמיל מוריס

| --- | --- |
אמיל מוריס, עם דרגות אס אס אוברפיהרר ו"מסדר הדם"
אמיל מוריס, עם דרגות אס אס אוברפיהרר ו"מסדר הדם"
 לידה:  19 בינואר 1897 Westermoor, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  6 בפברואר 1972 (בגיל 75) מינכן, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 תפקיד:  חבר הרייכסטאג של גרמניה הנאצית 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית, מפלגת הפועלים הגרמנית 
 בן או בת זוג:  גלי ראובל (?–1927) 
 פרסים והוקרה:  אות הזהב המפלגתי  מסדר הדם 
 
אמיל מוריס (בגרמנית: Emil Maurice‏; 19 בינואר 1897 – 6 בפברואר 1972) היה מחבריה הראשונים של המפלגה הנאצית ונמנה עם מייסדי האס אס. מוריס היה חבר של אדולף היטלר, שדאג להעניק לו מעמד "ארי לשם כבוד" על אף מוצאו היהודי החלקי.