stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איסור משכב זכר
דיני האיסור

איסור התורה לשכב "אֶת זָכָר" "מִשְׁכְּבֵי אִשָּׁה" מפורש כאיסור על יחסי מין אנאליים בין שני גברים.[דרוש מקור] משום שמשכב הזכר עומד בהשוואה למשכב אישה, אותם דינים חלים לגבי שני סוגי המשכב כדי לקבוע מה נחשב לביאה. על כן גם מגע מיני ראשוני (העראה) יכול להיחשב לביאה.
לדעת הרמב"ם ורוב הראשונים, ישנו איסור על יחסי חיבה (כגון חיבוק ונישוק כאוהבים) והן על כל סוג של יחסי מין ללא חדירה בין שני גברים, משום איסור קרבה לעריות שהוא מדאורייתא ולדעת חלק מהראשונים מדרבנן, וגם משום שפיכת זרע לבטלה.[דרוש מקור] גם בזמן הסנהדרין אין על מעשים אלו עונש מוות אלא ענישה במכת מרדוּת (מלקויות שניתנים בעבירה על איסורי חכמים ושונות באופיין מעונש מלקות מדאורייתא) או לדעות הסוברות שהאיסור הוא מדאורייתא במלקות. בניגוד לדעת רבי יהודה שהוסיף סייגים על איסורים אלו, ואסר על שני רווקים לישון יחד תחת שמיכה אחת משום ייחוד, חכמים סברו שאין צורך באיסור זה, משום ש"לא נחשדו ישראל על משכב זכור". רבי יוסף קארו בשולחן ערוך פסק כדעת חכמים, אך כתב שאף על פי כן, ”בדורות הללו שרבו הפריצים, יש להתרחק מלהתייחד עם הזכר”. עם זאת רבים מן האחרונים ובניהם הרב יוסף שלום אלישיב סוברים שאין בזכר איסור קרבה לעריות מצד עצמו.
לדעת הרב קוק גבר בעל נטייה הומוסקסואלית מולדת אינו נחשב כאנוס לעניין האיסור ולא נפטר מהעונש. למרות שבהלכה היהודית אין עונש על עבירות אלא מגיל 13 ויום אחד, האיסור חל על בני 9 ומעלה שביאתם נחשבת ביאה.
במסכת סנהדרין מופיעה הבחנה בין אדם שנרבע על ידי זכר בהסכמתו, שפסול לעדות, לבין אדם שקיים יחסי מין אסורים עם נשים, שכשר לעדות. בעלי התוספות הסבירו את ההבחנה בכך שמי שבעל נשים האסורות עליו חטא משום ש"יצרו תוקפו", לעומת מי שהסכים להיבעל על ידי זכר, שאין "יצרו תוקפו כל כך".
טעמים היסטוריים לאיסור

השם ברוך הוא חפץ בישוב עולמו אשר ברא ולכן ציוה לבל ישחיתו זרעם במשכבי הזכרים, כי הוא באמת השחתה שאין בדבר תועלת פרי ולא מצוות עונה, מלבד שענין אותו (י"ג טנוף) טרוף נמאס ומכער הוא מאד בעיני כל בעל שכל. והאיש שנברא לעבדת בוראו לא ראוי (י', ג להתגאל) להתנול במעשים מכערים כאלה.
משכב זכר שמטבעו אינו מפרה, מפריע לקיום מצוות פרו ורבו ולכן אסור, בדומה להשחתת זרע או מין אורלי.
טעם נוסף הוא הצורך ליצר הבדלה בין הפולחן היהודי לבין עבודת האלילים שהייתה נפוצה בתקופת התגבשות הקאנון היהודי, כשמשכבי זכר היוו חלק מטקסי הפולחן של אלילים מקומיים כגון בעל.
בקרב הגויים

איסור משכב זכר הוא בין שבע מצוות בני נח שלפי חז"ל נצטוו על בני נוח, ולפיכך חלות על כל העמים.
לפי פרשנויות רבניות לתנ"ך, עמים עתיקים רבים עברו על איסור זה, החל מדור המבול, ומצרים. משום מה יש המקשרים משכב זכר לחטאי סדום ועמורה למרות שאין לכך תיאור מפורש בתורה.
בתרבויות יוון ורומא סוגים מסוימים של מערכות יחסים מיניות בין שני גברים היו דבר מקובל. דברים אלו הניעו את החכמים ביהדות לקבוע כי יש לגויים חזקה להימשך לגברים ואסרו על יהודים להתייחד עם גברים גויים.[דרוש מקור]
ביהדות הקונסרבטיבית

לרבני היהדות הקונסרבטיבית דעה מתירנית יותר בנושא מזו של היהדות האורתודוקסית. דוגמה לכך היא דברי הרב הרשל מאט, פרופסור בבית המדרש לרבנים באמריקה, ולפיהם איסור משכב זכר מופנה רק אל מי שיש להם משיכה טבעית אל בני המין השני ומשום כך הם מצווים על פרייה ורבייה. הומוסקסואלים, לפי מאט, הם חסרי יצר המשיכה לבני המין השני ועל כן אין טעם למנוע מהם לממש את משיכתם המינית. גישתו של מאט זכתה לתמיכה גם בקרב רבנים קונסרבטיבים מישראל.
קישור לתופעות טבע

התלמוד הבבלי מונה ארבעה חטאים המביאים לליקוי חמה: ”בשביל ארבעה דברים חמה לוקה: על אב בית דין שמת ואינו נספד כהלכה, ועל נערה המאורסה שצעקה בעיר ואין מושיע לה, ועל משכב זכור, ועל שני אחין שנשפך דמן כאחד.”
בספר הקבלי שער הגלגולים מופיע העונש הצפוי לעוברים על איסור זה: "הבא על הזכר, יתגלגל בשפן או בארנבת, כפי מה שחטא או בועל נבעל."
לפי פרשנות למסכת ברכות בתלמוד הירושלמי עבירה על איסור משכב זכר היא אחת הסיבות לרעידות אדמה.
פרשנים דתיים אחרים קושרים בין פסוקים בתהילים ("המביט לארץ ותרעד") לבין הומוסקסואליות.
רבנים, חברי כנסת ותנועות דתיות חוזרים על טענה זו במהלך המאה ה-21, ואף משייכים לפעמים רעידות אדמה ספציפיות להומוסקסואליות או למשכב זכר. תופעה שמעוררת גינוי נרחב בציבור הישראלי שוב ושב:
בתחילת 2008 חבר הכנסת שלמה בניזרי ממפלגת ש"ס תקף את ההומוסקסואליות באמצעות ציטוט מאותה גמרא
על טענה זו חזר גם אתר "הידברות" בשנת 2014.
הרב משה שטרנבוך, ראש אב בתי הדין ב"עדה החרדית", טען בשנת 2016 כי משכב זכר וגילוי עריות הם הגורמים לרעידת האדמה בנפאל שהרגה 6,000 בני אדם.
בפברואר 2023 הרב הראשי לירושלים, שלמה משה עמאר, טען כי משכב זכר הוא הסיבה לרעש אדמה שהורגש זמן קצר לפני כן בישראל. וקשר בין דבר זה לבין ניסיונות חקיקה לנישואים של זוגות מאותו המין בישראל.
ראו גם

הומוסקסואליות בהלכה
להט"ב ויהדות
שארלוט, נסיכת בלגיה

הנסיכה שארלוט מבלגיה (7 ביוני 1840 – 19 בינואר 1927) הייתה נסיכת בלגיה, קיסרית מקסיקו ואשתו של מקסימיליאן הראשון ממקסיקו. שארלוט ידועה גם בשם קרלוטה ממקסיקו.
ביוגרפיה

שארלוט נולדה ב-7 ביוני 1840, ללאופולד הראשון, מלך הבלגים ואשתו השנייה לואיז-מארי, נסיכת אורליאן. שארלוט נקראה על שמה של אשתו הראשונה של אביה, שארלוט הנסיכה מווילס אשר מתה במהלך הלידה של בנה הבכור בשנת 1817. שארלוט הייתה בת-דודתה של מלכת בריטניה, ויקטוריה ובעלה הנסיך אלברט. אחיה היה לאופולד השני, מלך הבלגים.
בצעירותה, שרלוט דמתה לאמה, ונודעה כיפה, בעלת תכונות עדינות. בשילוב עם מעמדה כבתו היחידה של המלך לאופולד, היא הייתה כלה נחשקת.
במהלך 1857 נישאה הנסיכה שארלוט לארכידוכס מקסימיליאן מאוסטריה, אחיו של קיסר אוסטריה פרנץ יוזף הראשון. בני הזוג בחרו לבנות את ביתם בקרבת העיר טרייסטה, בטירת מירמרה שנבנתה במיוחד עבורם.
בשנת 1864 הוכתר מקסימיליאן לקיסר מקסיקו במקסיקו סיטי. שארלוט, בעקבות המעבר לארץ דוברת ספרדית, שינתה את שמה והפכה לקיסרית קרלוטה ממקסיקו. לבני הזוג, שנודעו כזוג אוהב ומאושר, לא היו ילדים, ולכן הם אימצו את שני נכדיו של אגוסטין הראשון, מי שהיה קיסר מקסיקו בשנת 1820. הזוג ייעד את אוגוסטין, בנם המאומץ הבכור, ליורש העצר בשם "הוד מלכותו, נסיך איטרובידה". ימי שלטונם של מקסימיליאן ואשתו במקסיקו ארכו 3 שנים בלבד.
עם סיום מלחמת האזרחים האמריקנית בשנת 1865, הביעה ארצות הברית נכונות לתמוך ברפובליקנים המקסיקנים וסיפקה להם נשק. ארצות הברית פלשה לשטחים דרומית מארצות הברית וכבשה שטחים בדרום ארצות הברית של היום (כגון טקסס), תוך ספיגת אבדות כבדות. הדרישה הייתה שחצי הכדור המערבי חייב להיות בשליטה אמריקאית ולאירופה אין מקום בחלק זה של העולם וזאת לפי דוקטרינת מונרו. בשנת 1866 נסוג נפוליאון השלישי בראשות הצבא הצרפתי ממקסיקו, דבר אשר האיץ את נפילת שלטונו של מקסימיליאן.
הקיסרית שארלוט יצאה לאירופה בשנת 1864 על מנת לנסות לגייס תמיכה לשלטונו של בעלה, בפריז, וינה ולבסוף ברומא, אצל האפיפיור פיוס התשיעי. לאחר שכל מאמציה כשלו, סבלה שארלוט ממשבר רגשי עמוק (ויש הטוענים כי סבלה מאי שפיות) ולא שבה מעולם למקסיקו. בשנת 1867 כאשר הקיסר מקסימליאן הוצא להורג על ידי בניטו חוארס ושותפיו, החריפה פגיעותה הנפשית של שארלוט. היא החליטה לחיות חיי בדידות והסתגרות בטירת בוכאוט בעיר מייזה, בלגיה, שם נפטרה ב-19 בינואר 1927.
בטירת מירמרה מוצגים חדרי מגוריהם המפוארים של שארלוט ובעלה בטרם נסיעתם למקסיקו.
הוגו היימן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בנובמבר 1881 Nižná, סלובקיה 
 פטירה:  22 בפברואר 1932 (בגיל 50) פרנצווארוש (רובע 9), הונגריה 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 
הוגו היימן (בהונגרית: Haiman Hugó;‏ 20 בנובמבר 1881, ניז'נה – 22 בפברואר 1932, בודפשט) היה מורה, מתרגם יהודי-הונגרי, אביו של טיפוגרף ואמן הספרים הפרופסור ג'רג' היימן. אשתו הייתה אילונה קנר, בתו של איזידור קנר.
ביוגרפיה

הוגו היימן נולד במשפחה יהודית כבנם של וילמוש היימן ומריה דונר. הוא סיים את המחלקה ההונגרית-גרמנית באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) וקיבל תעודת הוראה לבית ספר תיכון וכן דוקטורט במדעי הרוח. משנת 1913 עבד כמורה בבודפשט. הוא היה חייל במהלך מלחמת העולם הראשונה ונפל בשבי רוסי. בהמשך כמה שנים עבר להתגורר בניקולסק-אוסוריסקי (כיום אוסוריסקי), עיר במזרח הרחוק של רוסיה על גבול סין, שם עבד כמורה לשפה במשך שנתיים ולא חזר להונגריה עד שנת 1920.
הוא השתמש בידיעותיו ברוסית ובהיכרותו עם הספרות הרוסית כמתרגם במולדתו. הוא תרגם להונגרית את יצירותיהם של סופרים קלאסיים כמו לב טולסטוי או איוון טורגנייב מהמקור, והיה הראשון שהשמיע כמה סופרי פרוזה צעירים בולטים בהונגרית. הוצאתם לאור של רבים מתרגומיו התאפשרה בשל קרבת המשפחה עם איזידור קנר. בשנים 1926–1928 פורסמו בשתי סדרות של שישה ספרים שהכילו את תרגומיו בהוצאת דפוס קנר. כמו כן פורסמה גם יצירה מקורית שלו: רומנים וסיפורים קצרים מאת פרדיננד קורנברגר (בודפשט, 1910).
מתרגומיו

בסדרה הראשונה של מהדורת דפוס קנר (1926–1927):
אלכסנדר פושקין: מנהל הדואר
איוואן טורגנייב: מומו
לב טולסטוי: פוליקושקה
ולדימיר קורולנקו: המוזיקאי העיוור
ניקולאי לסקוב: גולובן האלמותי
וסבולוד גרשין: הפרח האדום (סיפורים קצרים)
בסדרה השנייה (1928):
ליאוניד לאונוב: סוף האיש הקטן (רומן)
אלכסנדר ניברוב: הארץ המובטחת (רומן)
מיכאיל פרישווין: הערבית השחורה (שני סיפורים)
אלכסיי רמיזוב: שיפוט. סיפורים מסתוריים
איוון סמליוב: גביע הבתולה הקדושה (רומן)
אלכסיי טולסטוי: יום הצאר פיוטר (שלושה סיפורים קצרים).
שאנדור בונקאלו שיבח את הסדרה הראשונה, ודיולה לאציציוס שיבח את ששת הספרים של הסדרה השנייה ואת התרגום בכתב העת הספרותי החשוב ניוגט.
מאוחר יותר תרגם הוגו היימן את הרומן האוטוביוגרפי של לב טולסטוי (רומן נעוריי I-III. ילדות, גיל ההתבגרות, נערות) וגם את הרומן הקצר "הגופה החיה". הוא תרגם, אך הוציא לאור בשם הבדוי של אנדראש הלמי את הרומן של איליה ארנבורג "אהבתה של ז'אן" (בודפשט, 1930) גם כן תחת שם בדוי, אך רומן זה נאסר לפרסום אז.
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי. 1967
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. הוגו היימן
Bonkáló Sándor (1927). "Orosz elbeszélők". Nyugat (12. szám).
Laziczius Gyula (1928). "Modern oroszok (Haiman Hugó fordításai)". Nyugat (24. szám).
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest IX. kerületi polgári halotti akv. 709/1932. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 127810714  ISNI: 0000 0000 7988 8647  VIAF: 30570167   WorldCat (עם VIAF): 30570167
אמיל הרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בדצמבר 1879 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  25 במרץ 1953 (בגיל 73) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  אורולוג, רופא 
 
אמיל הרמן (בהונגרית: Hermann Emil;‏ בודפשט, 15 בדצמבר 1879 – בודפשט, 25 במרץ 1953) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, אורולוג, רופא עור, מנהל בית חולים רופא ראשי. הוא נפצע קשה במלחמת העולם הראשונה, פציעה ממנה לא לגמרי התאושש עד מותו. רבות מעבודותיו עבדו במהלך השואה.
קורות חיים

אמיל הרמן נולד במשפחה יהודית, בנם של מנהל החשבונות וילמוש הרמן ושל רוזה גרינפלד (1855–1916). בספטמבר 1897 סיים את לימודיו ואת בחינות הבגרות בגימנסיה ברובע 7 בבודפשט. הוא המשיך את לימודיו בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם הוסמך כאמור לדוקטור לרפואה ב-1902. עם עבודתו המשותפת עם ינה ארדאי בשם "השוואה של ההשפעות הפיזיולוגיות של Mydraticums למטרות קליניות", הוא זכה בפרס של 140 קרונות מקרן פאסקוויץ' (Pasquich). לאחר ההתמחות וקבלת ההסמכה כאורולוג, פתח פרקטיקה פרטית. ב-18 בינואר 1907, באספה הכללית של המחלקה לדרמטולוגיה ואורולוגיה של האגודה הרפואית המלכותית של בודפשט, הוא נבחר לחבר מן המניין במחלקה. בנובמבר 1910 נבחר לרופא בבית החולים של אגודת "טלאיה" (Teleia), שם עבד חמש עשרה שנה.
מתחילת העשור השני של המאה ה-20 הוא הפך לרופא הראשי של המרפאה הציבורית של האגודה האמבולטורית של בודה ולאורולוג של קרן החולים (קופת חולים) של אגודת העיתונאים בבודפשט. ב-1914 הצטרף למפלגה האזרחית הרדיקלית ולתא הבונים החופשיים. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בחזית במשך שמונה חודשים, אך נפצע קשה, ומאז המשיך לעבוד רק כרופא גדודי בעורף. לאחר המלחמה מונה למנהל ולרופא הראשי של בית החולים והפוליקליניקה של האגודה האמבולטורית של בודה. אמיל הרמן היה חבר ופעיל במשך שנים ארוכות בתא הבונים החופשיים בבודפשט. הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
אשתו הייתה צציליה ארדאי (1881–1962), בתם של דניאל גולדנר ושל אווה מילר, לה נישא ב-16 בספטמבר 1906 בבודפשט. בתם הייתה רוזה קלרה הרמן, (1916–?).
עבודותיו (חלקי מאוד)

השפעה פיזיולוגית של מידריאטיקה. עם ינה ארדאי. (אופתלמולוגיה, 1902, 3–6)
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában
Szentmiklóssy Géza, ed. (1930). A magyar feltámadás lexikona.
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi állami halotti akv. 456/1953. folyószáma alatt".
↑  Budapesti Orvosi Újság Mellékletei, 1907. február 21. (1. szám)
↑  Pesti Hírlap, 1910. november 30. (32. évfolyam, 285. szám)
↑  Világ, 1914. június 10. (5. évfolyam, 134. szám)
↑  "Hermann Emilné halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi állami halotti akv. 95/1962. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 1049/1906. folyószáma alatt".
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמיל הרמן".
נשק (מקצוע)

נשָק הוא אדם המופקד על נשקייה, ואחראי על הטיפול, התחזוקה, התיקון והבטיחות של כלי הנשק והתחמושת. בישראל ובמרבית מדינות העולם פועלים נשקים במסגרות צבאיות או במסגרת ארגונים ביטחוניים (למשל, המשטרה). עם זאת, קיימים גם נשקים המטפלים בנשקי ציד או ספורט (למשל: במועדוני קליעה).
בישראל נערכת הכשרתם של נשקים בקורסים צבאיים וקדם צבאיים. גם נשים משרתות כנשקיות בצה"ל. בנשקיה בצה"ל קיימת חלוקת תפקידים בין חיל הלוגיסטיקה שאחראי על אספקה, ניפוק והפקדה של כלי הנשק לחיילים, לבין חיל הטכנולוגיה והאחזקה האחראי את התחזוקה הטכנית של הכלים.
בעבר, טיפלו נשקים גם בנשקים שאינם כלי ירי, כגון מגינים, חרבות, שריונות (ובפרט שריוני לוחות), חץ וקשת, נשקי מוט וכלי נשק קדומים אחרים. קיימים נשקים המתמחים בכלי נשק היסטוריים ומספקים אותם כאמצעי תפאורה לסרטי קולנוע ולאגודות שחזור היסטורי.
התוכנית המאוישת המסחרית

התוכנית המאוישת המסחרית (באנגלית: The Commercial Crew Program; בראשי תיבות: CCP) היא תוכנית חלל מאוישת של נאס"א בשיתוף חברות האווירונאוטיקה בואינג ו-SpaceX. ייעוד התוכנית הוא לשאת אסטרונאוטים אל ומתחנת החלל הבינלאומית ולסייע בהחלפת צוותי התחנה. בתוכנית נעשה שימוש בשתי חלליות; הסטארליינר של בואינג והדרגון 2 של SpaceX. בתוכנית זו, בניגוד לתוכניות מאוישות בעבר ולראשונה בהיסטוריה, אלו הן חברות פרטיות אשר מנהלות בעצמן שיגורי טיסות חלל מסלוליות מאוישות. תוכנית זו באה לאחר כמעט עשור בו הייתה תלויה נאס"א בתוכנית סויוז הרוסית על מנת לשלוח אסטרונאוטים אמריקאים אל תחנת החלל הבינלאומית עקב סיומה של תוכנית מעבורות החלל בשנת 2011. כל משימה בתוכנית המאוישת המסחרית תישא ארבעה אסטרונאוטים אל תחנת החלל הבינלאומית על סיפון הסטארליינר או הדרגון 2, עם אופציה לאסטרונאוט חמישי. חלליות הדרגון 2 משוגרות על משגר הפאלקון 9 וחוזרות לכדור הארץ בצניחה במימי האוקיינוס האטלנטי. חלליות הסטארליינר משוגרות על משגר האטלס 5 ונוחתות על אדמת מערב ארצות הברית בעזרת מצנחים וכריות אוויר. המשימה המבצעית הראשונה של SpaceX שוגרה ב-16 בנובמבר 2020 והמשימה המבצעית הראשונה של בואינג מתוכננת לשנת 2024.
פיתוח התוכנית המאוישת המסחרית החל בשנת 2010, אז נאס"א העניקה מימון למספר חברות אווירונאוטיקה וטכנולוגיה למטרת פיתוח חלליות מאוישות שיישאו אסטרונאוטים אל ומתחנת החלל הבינלאומית ואשר תהליך שיגורן יופעל על ידי אותן החברות עבור נאס"א. באמצע שנות האלפיים, לקראת סיומה של תוכנית מעבורות החלל ועם הקמת תוכנית קונסטליישן, נאס"א חיפשה אלטרנטיבה למעבורות החלל והחליטה כי החללית אוריון, בין שאר משימותיה אל הירח, תחליף בין היתר גם את מעבורות החלל בטיסות לתחנת החלל הבינלאומית. עם ביטול תוכנית קונסטליישן בשנת 2010 הוחלט לבסוף כי אוריון תוקצה למשימות אל החלל העמוק בלבד בעוד שעבור טיסות אל תחנת החלל הבינלאומית ויעדים אחרים במסלול הלווייני הנמוך, יפותחו חלליות חדשות במסגרת התוכנית המאוישת המסחרית. תהליך המסחור נועד להוזיל עלויות ולעודד חברות אווירונאוטיקה לבצע טיסות אל תחנת החלל הבינלאומית עבור נאס"א ולאפשר לסוכנות החלל האמריקאית להתמקד במשימות אל מעבר למסלול הלווייני הנמוך ואל החלל העמוק. בספטמבר 2014 לאחר מספר שנים של תכנון ופיתוח על ידי מספר חברות, הוחלט כי בואינג ו-SpaceX הן אלו שנבחרו להטיס אסטרונאוטים אל תחנת החלל הבינלאומית. המשימות המבצעיות הראשונות בתוכנית תוכננו להתחיל בשנת 2017, אך בעקבות עיקובים בבדיקות, בעיצוב, ובמבצעיות של החלליות והמשגרים, המשימות המבצעיות נדחו ל-2020 ו-2021. טיסת הניסוי המאוישת הראשונה של הדרגון 2 שוגרה במאי 2020 וטיסת הניסוי המאוישת של הסטארליינר מתוכננת לשיגור ב-2024. לאחר טיסות הניסוי, יחלו החברות בטיסות מבצעיות.
רקע

לאחר שנים שהגישה לטיסות לחלל הייתה נחלתם של נאס"א הסיקו בסוכנות כי מעורבות של השוק החופשי ושל חברות פרטיות, תהיה חיונית לתחרות והורדת עלויות בתעשיית החלל היקרה ותאפשר לנאס"א להימנע מבירוקרטיה עם הממשל. כבר בשנות התשעים החלה נאס"א לממן חברות שונות כחלק מתוכניות פיתוח ומחקר בתחום מסחור החלל ובשנת 2006 הקימה את תוכנית COTS במטרה לשכור חברות פרטיות שיהיו אחראיות על שיגורי מטען וציוד אל תחנת החלל הבינלאומית. לאחר מספר פעמים בהם שונו או בוטלו תוכניות של נאס"א בעקבות כניסת ממשל חדש לתפקיד ובעיקר לאחר ביטול תוכנית קונסטליישן בשנת 2010, בנאס"א התגבשה המסקנה כי לא יוכלו להמשיך להיות תלויים בהחלטות ממשלתיות שעשויות להשתנות בזמן קצר והקימו באותה השנה את התוכנית המאוישת המסחרית שמטרתה הייתה לממן חברות אווירונאוטיקה וטכנולוגיה שונות כדי לפתח חלליות מאוישות ושירותי חלל מסחריים אותן נאס"א תוכל לשכור.
פיתוח

במסגרת תוכנית קונסטליישן פותחה החללית אוריון שנועדה לשרת את נאס"א בטיסות אל הירח וכמו כן בטיסות לתחנת החלל הבינלאומית במקום מעבורות החלל שעמדו לצאת משירות. לאחר ביטולה של תוכנית קונסטליישן בשנת 2010 הוחלט כי אוריון תוקצה למשימות אל החלל העמוק בלבד בעוד שעבור טיסות אל תחנת החלל הבינלאומית ויעדים אחרים במסלול הלווייני הנמוך, יפותחו חלליות חדשות במסגרת התוכנית המאוישת המסחרית שהוקמה באותה השנה.
פיתוח > מענקי פיתוח

בפברואר 2010, כחלק מהשלב הראשון של המכרז לפיתוח החלליות, נאס"א התמקדה במימון חברות שונות במטרה לפתח קונספטים לחלליות וחלקים הכרחיים בשיגור כגון מערכת מילוט ומכל לחץ. השלב השני של המכרז שהחל באפריל 2011, התמקד בהצעות שונות לחלליות מאוישות שיטיסו אסטרונאוטים של נאס"א אל תחנת החלל הבינלאומית. במסגרת שלב זה, מספר חברות קיבלו מימון לפיתוח החלליות שהוצעו; בלו אוריג'ין קיבלה 22 מיליון דולר, SpaceX קיבלה 75 מיליון דולר עבור פיתוח הדרגון 2, תאגיד סיירה נבאדה קיבל 80 מיליון דולר עבור פיתוח הדרים צ'ייסר ובואינג קיבלה 92.3 מיליון דולר עבור פיתוח הסטארליינר. SpaceX בניגוד לשאר החברות החזיקה כבר אז בחללית המטען דרגון, חללית לא מאוישת שנשאה מטען אל תחנת החלל הבינלאומית. ב-3 באוגוסט 2012, בשלב השלישי של המכרז, הרשימה הצטמצמה לשלוש חברות אחרונות שימשיכו לקבל מימון; תאגיד סיירה נבאדה קיבל 212.5 מיליון דולר נוספים לפיתוח הדרים צ'ייסר, SpaceX קיבלה 440 מיליון דולר נוספים לפיתוח הדרגון 2 ובואינג קיבלה 460 מיליון דולר נוספים לפיתוח הסטארליינר. התכנון בשלב השלישי היה להתחיל טיסות מאוישות אל תחנת החלל הבינלאומית בתוך חמש שנים.
בדצמבר 2012, כחלק מהשלב הרביעי של המכרז, הוענק לכל אחת משלוש החברות בתחרות מימון נוסף בסך 10 מיליון דולר עבור פיתוח ובדיקות כדי לעמוד בדרישות הבטיחות של נאס"א לטיסות מאוישות. ביולי 2013, בשלב החמישי והאחרון במכרז, נאס"א הסמיכה את החברות להפעיל טיסות מאוישות אל תחנת החלל הבינלאומית. ב-16 בספטמבר 2014 הסתיים השלב החמישי במכרז ונאס"א החליטה כי החברות שבסופו של דבר יקבלו מימון מלא לפיתוח החלליות ויטיסו אסטרונאוטים אל תחנת החלל הבינלאומית הן SpaceX שתקבל מימון של 2.6 מיליארד דולר לפיתוח חללית הדרגון 2 ובואינג שתקבל 4.2 מיליארד דולר לפיתוח חללית הסטארליינר. בתאגיד סיירה נבאדה, שחדל לקבל מימון על פיתוח הדרים צ'ייסר, נקטו בפעולות משפטיות נגד החלטת נאס"א, אך ללא הועיל. בשנת 2016 החליטה נאס"א לבחור בדרים צ'ייסר עבור טיסות מטען לא מאוישות אל תחנת החלל הבינלאומית.
פיתוח > פיתוח לאחר הבחירה

בעוד שהטיסות המאוישות הראשונות כחלק מהתכנית המאוישת המסחרית תוכננו לצאת לדרך בסוף שנת 2017, חברת בואינג הודיעה במאי 2016 כי הטיסה המאוישת הראשונה שלה תידחה לשנת 2018 עקב בעיות הקשורות למשגר האטלס 5, אותו המשגר שיישגר את חללית הסטארליינר. בדצמבר 2016 חברת SpaceX הודיעה כי גם הטיסה המאוישת הראשונה שלה תידחה לשנת 2018, עקב פיצוץ משגר הפאלקון 9 בזמן בדיקות לפני שיגור הלוויין הישראלי עמוס 6. במהלך תקופה זו, נאס"א המשיכה לשכור שירותי שיגור רוסיים כחלק מתוכנית סויוז על מנת לשגר אסטרונאוטים אמריקאים אל תחנת החלל הבינלאומית. באוגוסט 2018, נאס"א הודיעה על בחירת האסטרונאוטים שיחנכו את חלליות הסטארליינר והדרגון 2 בטיסות הבכורה. חודשיים לאחר מכן, נאס"א הודיעה על דחיית טיסות הבכורה של שתי החלליות לשנת 2019. במרץ 2019, במשימת SpaceX Demo-1, שוגרה חללית דרגון 2 לא מאוישת אשר עגנה בהצלחה בתחנת החלל הבינלאומית וחזרה לכדור הארץ שישה ימים לאחר שיגורה. קצת יותר מחודש לאחר שיגורה, אותה החללית התפוצצה במהלך בדיקות הצתת מנועים סטטית, מה שגרם לעיכובים נוספים בדרך לטיסת בכורה מאוישת. בדצמבר 2019, שוגרה משימת Boeing Orbital Flight Test במטרה לבחון את חללית הסטארליינר בעת עגינתה אל תחנת החלל הבינלאומית וחזרתה לכדור הארץ. החללית שוגרה בהצלחה אך 31 דקות אל תוך משימתה, בזמן שנכנסה למסלול סביב כדור הארץ, טעות בשעון המחשב בחללית הפעילה את המנועים מוקדם מידיי והכניסה את החללית למסלול שגוי שלא אפשר לה להגיע אל תחנת החלל הבינלאומית. החללית נאלצה לחזור לכדור הארץ מוקדם מידיי מבלי שהשלימה את משימתה.
בינואר 2020, ביצעה SpaceX בדיקת ביטול בעת שיגור (In-Flight Abort Test), מטרת בדיקה זו הייתה לבצע הפרדה של הדרגון ממשגר הפאלקון 9 כדקה לאחר השיגור על מנת לבחון את יכולת מערכת המילוט במקרה חירום. הבדיקה עברה בהצלחה כאשר הדרגון השתמשה במנועי הסופר-דראקו כדי להרחיק עצמה מהמשגר אחרי תקלה מתוכננת. החללית נחתה בהצלחה באוקיינוס האטלנטי בסמוך לחופי פלורידה. במאי 2020 שוגרה בהצלחה משימת SpaceX Demo-2, טיסת ניסוי והמשימה המאוישת הראשונה של חללית הדרגון 2. צוות המשימה, מפקד החללית דאגלס (דאג) הארלי ומפקד מבצעים משותף רוברט (בוב) בנקן, ותיקי תוכנית מעבורות החלל, שוגרו אל תחנת החלל הבינלאומית. המשימה בחנה את יכולותיה של הדרגון בכניסה למסלול סביב כדור הארץ, את יכולת העגינה האוטונומית שלה אל תחנת החלל הבינלאומית ואת חזרתה בשלום לכדור הארץ וצניחתה במימי האוקיינוס. בעקבות בעיות בטיסת הניסוי הלא מאוישת של הסטארליינר, טיסת הניסוי המאוישת מתוכננת למרץ 2024.
חלליות

הדרגון 2 (ימין) והסטארליינר (שמאל) הן אלו שנבחרו לשאת אסטרונאוטים אל ומתחנת החלל הבינלאומית במסגרת התוכנית המאוישת המסחרית
בתוכנית זו נעשה שימוש בשתי חלליות; הסטארליינר של בואינג והדרגון 2 של SpaceX, במטרה לשאת אסטרונאוטים אל ומתחנת החלל הבינלאומית. שתי החלליות הן קפסולות אוטומטיות שניתן לשלוט בהם ידנית במקרה הצורך. תאי הקפסולה בשתי החלליות הן בגודל של 11 מטר מעוקב והן יכולות לשאת צוותים של שבעה אסטרונאוטים, אם כי נאס"א תשלח רק ארבעה אסטרונאוטים בכל משימה, עם אפשרות לאסטרונאוט חמישי. שתי החלליות משתמשות במערכת העגינה של נאס"א (אנ') כדי לעגון בתחנת החלל הבינלאומית ויכולות להישאר עד 210 ימים בחלל בעת עגינה.
הדרגון 2 של SpaceX ניתנת לשימוש חוזר של עד 5 טיסות. לחללית זו שתי גרסאות; 'Crew Dragon', חללית מאוישת המיועדת לנשיאת צוות של עד שבעה אסטרונאוטים ו-'Cargo Dragon' המיועדת לנשיאת מטען ומהווה תחליף מעודכן לגרסה המקורית של חללית הדרגון. רוחבה של הדרגון 2 הוא 3.7 מטר וגובהה 4.4 מטר. הגרסה המאוישת של הדרגון 2 יכולה לשמש גם כחללית מטען ואספקה וניתן לעשות בה שימוש חוזר של עד חמש טיסות. דרגון 2 יכולה להחזיק כשבוע שלם בטיסת חלל חופשית מבלי לעגון בתחנת החלל הבינלאומית. כל גרסה מאוישת של דרגון 2 מצוידת במערכת מילוט למקרה חירום ומכילה שמונה מנועי סופר-דראקו המספקים את הדחף למילוט מהמשגר. תחילה מנועים אלו היו מיועדים להנחית את הדרגון 2 על האדמה בחזרתה לכדור הארץ אך בסופו של דבר תוכניות אלה ננטשו והדרגון יועדה לחזור לכדור הארץ בצניחה במימי האוקיינוס האטלנטי. מחיר של מושב אחד בחללית נע בין 55 ל-67 מיליון דולר, זול יותר באופן משמעותי מחלליות הסויוז הרוסיות וממעבורות החלל האמריקאיות.
הסטארליינר של בואינג ניתנת לשימוש חוזר של עד 10 טיסות. קוטרה הוא 4.6 מטר וגובהה 5.1 מטר והיא מצוידת במספר מנועים ומדחפים כדי לבצע תמרונים מסלוליים ולהאיץ עצמה בעת מילוט ממשגר במקרה חירום. בהגעתה לחלל, יכולה החללית לשרוד עד 60 שעות בטיסה חופשית. בניגוד לדרגון 2, סטארליינר מיועדת לחזור לכדור הארץ בצניחה על האדמה במקום באוקיינוס, בעזרת כריות אוויר כדי לרכך את עוצמת הפגיעה. ישנם ארבעה אתרים במערב ארצות הברית המיועדים לנחיתה של הסטארליינר. במקרה חירום בו אין אפשרות לנחות על האדמה, החללית מסוגלת גם לבצע נחיתת חירום בצניחה אל מימי האוקיינוס. מחיר של מושב אחד בחללית נע בין 90 ל-99 מיליון דולר.
משימות

לבואינג ו-SpaceX חוזה עם נאס"א לשש משימות כל אחת לפחות, בהפרשים של חצי שנה בין משימות. המשימה המבצעית הראשונה בתוכנית המאוישת המסחרית הייתה משימת SpaceX Crew-1, בה שוגרה חללית דרגון אל תחנת החלל הבינלאומית ב-16 בנובמבר 2020 ונשאה ארבעה אסטרונאוטים; שלושה אמריקאים ויפני אחד. מאחר שבתחנת החלל הייתה נוכחת כבר אסטרונאוטית אמריקאית אחת בזמן הגעתם של האסטרונאוטים, משימה זו הייתה הפעם הראשונה מאז סיום תוכנית מעבורות החלל שהאזורים האמריקאים בתחנת החלל הבינלאומית היו מאוישים עד תום עם ארבעה אמריקאים. משימת SpaceX Crew-2 אשר שוגרה ב-23 באפריל 2021, הייתה המשימה המאוישת הראשונה ששוגרה בעזרת שלב ממשגר משומש; היא שוגרה על גבי משגר פאלקון 9 שכבר טס בעברו ונעשה בו שימוש חוזר יחד עם חללית דרגון 2 שגם היא טסה בעבר ונעשה בה שימוש חוזר. המשימה הראשונה של בואינג, משימת Boeing Starliner-1 המתוכננת לשנת 2024, תישא אל תחנת החלל הבינלאומית ארבעה אסטרונאוטים.
↑  מספר סידורי מוצג בסוגריים. מאיצים בשימוש חוזר מסומנים בסמל המחזור ♺
↑  שיגורים באמצעות קפסולות בשימוש חוזר מסומנות בסמל המחזור ♺
ראו גם

תוכנית ארטמיס
צוותי תחנת החלל הבינלאומית
רשימה של טיסות חלל מאוישות