stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלן טודיק
פילמוגרפיה > קולנוע

פאץ' אדמס (1998) - אוורטון
סיפורו של אביר (2001) - וואט
עידן הקרח - לני (דיבוב)
דודג'בול (2004) - סטיב הפיראט
אני, רובוט (2004) - סאני (דיבוב ולכידת תנועה)
סרניטי - הובן "וואש" וואשבורן
עידן הקרח 2: נמסים מצחוק - צ'ולי (דיבוב)
למות מלוויה (2007) - סיימון
הדייט שתקע אותי (2007) - ג'ק
3:10 ליומה - ד"ר פוטר
אסטרו בוי - מר סקוויג'י
רובוטריקים 3: אפלת הירח - דאץ'
שוק בשר (2008) - דני
ילד יפה - אריק (2010)
תפישה (2011) - מארק
אלווין והצ'יפמאנקס 3 (2011) - סימונה (קול)
אברהם לינקולן: צייד הערפדים (2012) - סטיבן דאגלס
עידן הקרח 4: יבשת בתנועה - מילטון, אביו של סיד (קול)
ראלף ההורס - המלך סוכרי (קול)
42 - בן צ'פמן
לשבור את הקרח (2013) - הדוכס מווסלטון (קול)
6 גיבורים (2014) - אליסטר קריי (קול)
תכירו את אליס (2014) - טד ת'ארבר
Premature ‏(2014) - ג'ק רות'
הרץ במבוך: מבחני הכווייה (2015) - מרקוס
"טרמבו" (2015)
סוויטת שאנגרילה (2016) - ד"ר סאנבורן.
זוטרופוליס (2016) - דיוק וויזלטון (קול)
מואנה (2016) - היי-היי, איש כפר (קול)
רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים (2016) - K-2SO (קול ולכידת תנועה)
דדפול 2 (2018) - הופעת קמע
ראלף שובר את האינטרנט (2018) - יודעוד (קול)
אלאדין (2019) - יאגו (קול)
לשבור את הקרח 2 (2019) - שומר, מנהיג נורתולדרה, הדוכס מווסלטון וחייל מארנדל (קול)
אליזבת היקרה (אנ') (2020) - דאנקן למברט
Playing God‏ (2021) - בן
ריה והדרקון האחרון (2021) - טוק טוק (קול)
אנקאנטו (2021) - פיקו (קול)
עולם מוזר (2022) - ספלאט (קול)
פיטר פן וונדי (2023) - ג'ורג' דרלינג
המשאלה (2023) - ולנטינו (קול)
שלב החשמל (אנ') (2025) - קוזמו (קול)
The Trouble with Jessica‏ (TBA) - טום
פילמוגרפיה > טלוויזיה

זרים עם ממתקים (2000) - אב
פיירפליי (2002) - וואש
אל המערב (2005) - ניית'ן ווילר
בית הבובות (2009–2010) - אלפא
וי (2011-2009) - דייל מדוקס
Chozen ‏(2014) - דיבוב
קוראי החדשות (2014–2015) - ריגן ביסקיין
חסרי כוח (2017)
סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי (2017)
הקרצייה (2017–2019)
חלל אינסופי (2018–2019) - דיבוב
הארלי קווין (2019-הווה) - דיבוב
ארצ'יבלד והדבר הגדול הבא (2019) - דיבוב
תושב חוץ (2021–הווה)
מודוק (2021) - דיבוב
Devil May Care (2021) - דיבוב
Praise Petey (2023) - דיבוב
Creature Commandos‏ (2024) - דיבוב
Grimsburg‏ (2024) - דיבוב
!Kite Man: Hell Yeah‏ (2024) - דיבוב
גל הירש

| --- | --- |

הירש באוגוסט 2015
 לידה:  2 ביולי 1964 (בן 60) ערד, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן  אוניברסיטת תל אביב 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1982–2007 (כ־25 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד פלחה"ן צנחנים  מפקד גדוד 202  מפקד יחידת שלדג  קצין אג"ם אוגדת איו"ש  מפקד חטיבת בנימין  קצין אג"ם של פיקוד המרכז  מפקד בה"ד 1  מפקד עוצבת הגליל  סגן מפקד מפקדת העומק (במילואים)
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון   האינתיפאדה הראשונה   מבצע חוק וסדר  מבצע דין וחשבון  מבצע ענבי זעם  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עמוד ענן    מבצע צוק איתן
 תפקידים אזרחיים
 הממונה על השבויים והנעדרים
 
גַּל הירש (נולד ב-2 ביולי 1964, כ"ב בתמוז ה'תשכ"ד) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף במילואים, איש עסקים, יזם וסופר. היה חבר במפלגת הליכוד בשנים 2019 עד 2023. משמש כמתאם השבויים והנעדרים במלחמת חרבות ברזל.
ביוגרפיה > ראשית חייו

גל הירש נולד ליצחק ורחל וגדל בערד, בן לאחת ממשפחות המתיישבים הראשונים ביישוב. סביו משני הצדדים שירתו בהגנה. הוא למד בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד הגימנסיה העברית הרצליה בתל אביב בעקבות מותו של בן דודו אמנון הַגֵּר הטייס באסון הנ"ד.
הירש הוא בוגר של אוניברסיטת בר-אילן בלימודי המזרח התיכון ובעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה > שרות צבאי

בשנת 1982 התגייס לצה"ל והתנדב לצנחנים, ועבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת צנחנים. עם סיום קורס קצינים שירת כמפקד צוות בבה"ד 1 לפני שחזר לחטיבת הצנחנים, לתפקיד מפקד צוות בסיירת הצנחנים, בין היתר במהלך מבצע צינור חשמל, ובהמשך מונה למפקד פלוגה בגדוד 202. במאי 1988, כשעמד להתמנות למפקד הפלחה"ן בחטיבה, וכבר היה בחפיפה עם המ"פ הקודם, רוני אלשיך, השתתף במבצע חוק וסדר
ב-1990 שימש כסגנו של מפקד יחידת שלדג, בני גנץ. בהמשך פיקד על גדוד 202 של הצנחנים. באפריל 1993, בתפקידו זה, פיקד על מבצע "נערת חלומות" ללכידת ראשי החמאס בעיר שכם.
ב-1993 מונה למפקד שלדג. באחד המבצעים עליהם פיקד הוביל כוח של לוחמי שלדג במבצע עומק בלבנון, מבצע שכמעט והסתיים בהדחתו מצה"ל: הוא פעל עם כוח קטן שחדר לבסיס חזבאללה, ומשהתגלה איחור סירב לסגת מבלי לבצע את המשימה. הירש אף ניתק את מכשיר הקשר כדי להשלים את המשימה מבלי שיוכלו לתת לו פקודה מפורשת לסגת. הכוח הצליח לבצע את המשימה וחולץ מלבנון מבלי שהתגלה. על הירש נמתחה ביקורת קשה מצד הרמטכ"ל, אמנון ליפקין-שחק, אך הוא גם חלק לו שבחים על אומץ ליבו. במהלך פיקודו על היחידה קיבלה שלדג שני פרסי רמטכ"ל, וכן צל"ש יחידתי על תעוזה במבצעים עלומים, בין היתר במבצע ענבי זעם. הירש חיבר את המנון היחידה, וב-1996 סיים את הפיקוד על שלדג.
בשנת 1997 מונה לקצין אג"ם של אוגדת איו"ש. באותה תקופה התכוננה האוגדה לאפשרות של עימות צבאי עם הרשות הפלסטינית ומנגוני הביטחון שלה, על רקע אירועי מנהרת הכותל ב־1996. במסגרת שירותו נפצע קשה בפניו ופלג גופו הימני שותק, לאחר שפלסטינים ריסקו את מכוניתו באמצעות סלע שזרקו מגשר ביר זית. הירש עבר תהליך שיקום ארוך שנמשך כשנה בסיומו נקבעה לו נכות לצמיתות. לאחר השיקום שב לשרת ומונה למפקד חטיבת בנימין.
ב-1999 שימש מפקד חטיבת בנימין. בתקופה זו זכתה החטיבה בשני פרסי רמטכ"ל. כמח"ט בנימין החליט, בעקבות אירועי האינתיפאדה השנייה, על סגירת כביש 443 לתנועת פלסטינים והגדירו כנתיב קריטי-מאובטח לירושלים. החלטתו בוטלה בהוראת בג"ץ בדצמבר 2009. בשנת 2001 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המרכז. בתפקיד זה היה שותף לתכנון מבצע חומת מגן ומאדריכליו ומי שהעניק למבצע את שמו. כמו כן היה ממתכנני גדר ההפרדה בקו התפר ("מבצע דרך אחרת").
בשנת 2003 מונה למפקד בה"ד 1. בתקופה זו עברו לבה"ד 1 כלל הכשרות הקצונה בצה"ל למעט הכשרות חובלים וטייסים. הוביל את פקודת "השילוב הראוי", והחליט כי נשים וגברים יוכשרו לקצונה יחד תוך שהם מופרדים במגורים בלבד. כחלק מהחלטה זו הביא לסגירת בה"ד 12 כבסיס להכשרת קצונת נשים. בתקופה זו זכה בית הספר בשני פרסי רמטכ"ל.
באפריל 2005 מונה למפקד עוצבת הגליל וקודם לדרגת תת-אלוף.
ביוגרפיה > שרות צבאי > מלחמת לבנון השנייה

בתקופה שקדמה למלחמת לבנון השנייה פעל נגד האיום מצד חזבאללה לחטוף חיילים. בתקופת פיקודו על עוצבת הגליל אירעו מספר ימי לחימה בהם הצליחה האוגדה שבפיקודו למנוע ארבעה ניסיונות חטיפה, בהם ניסיון החטיפה בע'ג'ר.
חטיפת החיילים אהוד גולדווסר ואלדד רגב, שהובילה לפרוץ מלחמת לבנון השנייה, התרחשה בגזרה של הירש. בעיצומה של המלחמה גברה הביקורת על הירש לאחר שערוץ 10 שידר כתבה שבה הופיע מפקד חטיבה 7 אמנון אשל, ששירת תחת פיקודו, ובה ביקר את הירש. הירש ספג ביקורת גם על כך שאמר שכוחות צה"ל שולטים על בינת ג'בייל, ערב הקרב הקשה בעיירה שבו נהרגו שמונה מחיילי חטיבת גולני.
זמן קצר לאחר המלחמה החליט הרמטכ"ל דן חלוץ על מינויו של הירש לראש החטיבה האסטרטגית באגף התכנון, אך ערב פרסום תחקיר ועדת אלמוג, בראשות אלוף במיל' דורון אלמוג, החליט הירש בדצמבר 2006 להתפטר מתפקידו. אלמוג המליץ להדיח את הירש מתפקידו בעקבות אירוע החטיפה, והאשימו שלא נערך כראוי לאפשרות החטיפה.
מסקנתם העיקרית של חברי ועדת אלמוג הייתה כי ניתן היה למנוע את חטיפתם של אנשי המילואים אהוד גולדווסר ואלדד רגב. לטענת הירש, מסקנות אלה לא התקבלו על ידי צוות אלופים בראשות הרמטכ"ל שביצעו לו שימוע וקבעו כי בדו"ח ועדת אלמוג "לא ניתן ביטוי של ממש לאותם אילוצים קשים ששררו בגזרה". לדבריו, מסמך סיכום השימוע מסווג כסודי ביותר. לעומת זאת לאחר המלחמה קבעה ועדה בראשות האלוף מאיר כליפי כי פקודותיו של הירש נכתבו והועברו על פי הנדרש. במהלך השנים הצטרפו להגנתו של הירש גם יושב ראש ועדת וינוגרד, ד"ר אליהו וינוגרד, שופט בית המשפט העליון בדימוס, מישאל חשין והתנועה למען איכות השלטון בישראל. בינואר 2014 פנה השופט וינוגרד לרמטכ"ל בני גנץ, וטען שהמצפון מייסר אותו וביקש לתקן את העוול שנעשה להירש, עוול שוועדת וינוגרד לא הצליחה לתקנו.
ביוגרפיה > שרות צבאי > חזרה לשירות פעיל

בפברואר 2012 נקרא לחזור לצה"ל ומונה לסגן המפקד במילואים במפקדת העומק החדשה שהקים גנץ. באוגוסט 2015 סיים הירש את תפקידו.
בין תפקידיו במילואים משמש הירש גם כמרצה בקורסי פיקוד בצה"ל.
ביוגרפיה > פעילות עסקית

לאחר סיום שירותו בצה"ל בשנת 2006 הקים את חברת "דיפנסיב שילד אחזקות", המתמחה בפרויקטים, באינטגרציה בין ידע וטכנולוגיה ומספקת שירותי ייעוץ ותכנון אסטרטגי וביטחוני לממשלות ולחברות גדולות. החברה סיפקה שירותים לצבא גאורגיה לפני המלחמה עם רוסיה שנערכה ב-2008, וכן לשירות המודיעין של קזחסטן.
בשנת 2013 הגישה חברת "דיפנסיב שילד" תביעה נגד חברת התרופות "טבע", בדרישה לקבל דמי תיווך בסך 19 מיליון ש"ח, בגין תרומתו של הירש לרכישת חברת "ספאלון" בידי "טבע". כעבור כשנתיים ביטלה "דיפנסיב שילד" את תביעתה.
החל משנת 2020 ועד שנת 2023, כיהן כנשיא חברת הלייב פיד NEWSRAEL.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

באפריל 2007 הצטרף להנהלה ולסגל האקדמי של "המכון למנהיגות העתיד", ובשנים 2013–2019 כיהן כיושב ראש הנהלת המכון. ב-2008 החליף הירש את משה יעלון כיו"ר עמותת "נועם", המנציחה את זכרו של רס"ן איתן בלחסן; העמותה מקדמת חינוך למנהיגות, מעניקה מלגות ומקיימת כנס מנהיגות שנתי בתל חי. במרץ 2016 סיים את תפקידו.
הירש הוא חבר בפורום האסטרטגי למנהיגות ישראל-בריטניה-אוסטרליה ומשמש כעמית בכיר במכון לחקר הטרור וכמרצה באוניברסיטת רייכמן.
בינואר 2017 החל הירש להגיש ברדיו גלי ישראל תוכנית שעסקה במנהיגות ואקטואליה.[דרושה הבהרה]
הירש יזם את פיתוחו של "הדק חכם" – בידי רפאל ומערכת הביטחון.
באפריל 2020 התנדב לשמש כראש המטה למאבק במגפת הקורונה בעיר אלעד.
ביוגרפיה > פוליטיקה

בדצמבר 2018, לקראת הבחירות לכנסת ה-21, הודיע הירש שבכוונתו להיבחר לכנסת, והכריז במסיבת העיתונאים כי ירוץ במסגרת מפלגה שיש לה גם מטרות חברתיות וגם עמדה ניצית ביטחונית. בהמשך הודיע על הקמת מפלגה בשם "מגן". בבחירות קיבלה המפלגה 3,439 קולות ולא עברה את אחוז החסימה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים התפקד לליכוד והוצב במקום ה-100 ברשימה, וכך גם בבחירות לכנסות העשרים ושלוש והעשרים וארבע, ואף נשקל כשריון ברשימת המפלגה לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש. בדצמבר 2023 פורסם כי הירש ביטל את חברותו בליכוד עם מינויו לתפקיד ממונה השבויים והנעדרים.
ביוגרפיה > מתאם השבויים והנעדרים

באוקטובר 2023, עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל, מונה על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו לתפקיד מתאם השבויים והנעדרים.
בכירים במשרד המשפטים מתחו ביקורת על מינויו של הירש לתפקיד, על רקע כתב האישום נגדו על העלמת מס ועל זיקה פוליטית. עם הכנסו לתפקיד דווח שבתדרוך ל-100 שגרירים ודיפלומטים זרים בנושא השבויים והנעדרים נזף בהם הירש על כך שהקהילה הבינלאומית "לחצה על ישראל לחתום על הסכמי אוסלו ולבצע את ההתנתקות מרצועת עזה".
בעקבות המנוי טיפל בנושאים הבאים:
הקמת צוות חירום ובעקבותיו הקמת מנהלת קבועה לנושא חטופים, נעדרים, שבים ארצה ובני משפחותיהם תוך מיזוג פעילות משל״ט מהל״ב.
הקמת כוח משימה לקידום השבת החטופים באמצעים דיפלומטיים ועל בסיס קשרי החוץ הכולל תדרוך שגרירי מדינות.
ביקורים בחו"ל לקידום הנושא.
תאום עם מחלקת המדינה של ארצות הברית והשירותים החשאיים של ארה״ב.
חיים אישיים

נשוי לדונה ואב לשלוש. מתגורר בראש העין. בדצמבר 2021 הודיע שחלה בסרטן.
בינואר 2017 זכה באות "בוגר המופת" של עמותת בוגרי הפנימיות הצבאיות, על עשיית מופת בצה"ל ובחיים האזרחיים.
ספרים ופרסומים שלו ואודותיו

הירש פרסם בעיקר בנושאי לוחמה בטרור, דוקטרינה, וקומנדו.
ב-2009 פרסם את ספרו, "סיפור מלחמה סיפור אהבה", העוסק בקריירה הצבאית שלו.
ביוני 2016 ראה אור ספרו באנגלית "Defensive Shield: An Israeli Special Forces Commander on the Front Line of Counterterrorism".
בדצמבר 2018 יצא ספרו השלישי של הירש, "אנחנו לפני אני". ביולי 2020 תורגם לאנגלית בשם: Follow Me: Eighteen Essential Lessons on Leadership.
באוגוסט 2016 הפיק הבמאי יאיר אלעזר סרט דוקומנטרי על פרשת גל הירש, בשם "גל הירש – סיפור מלחמה", ששודר בערוץ 2.
במאי 2022 שודר ב"רשת 13" סרטה של איילה חסון, "קרב חייו – גל הירש מדבר לראשונה", העוסק בביטול מינויו של הירש לתפקיד המפכ"ל.
לקריאה נוספת

גל הירש, סיפור מלחמה סיפור אהבה, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2009, מסת"ב 9789654828109
עמוס הראל, אבי יששכרוף, המלחמה השביעית, תל אביב: ידיעות ספרים, 2004, מסת"ב 9655117677
עמוס הראל ואבי יששכרוף, קורי עכביש, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2008, מסת"ב 9654824310
עפר שלח ורביב דרוקר, בומרנג, ירושלים: כתר, 2005, מסת"ב 965071376X
עפר שלח ויואב לימור, שבויים בלבנון: האמת על מלחמת לבנון השנייה, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2007, מסת"ב 9654824086
1955 בברית המועצות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1954   1953  1952 | דגל רוסיה | 1955  בברית המועצות |  »»»  1956   1957  1958 |
כל ערכי השנים בברית המועצות אירועים בולטים בעולם ב-1955 לוח שנה של שנת 1955
1955 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-38 למהפכת אוקטובר.
הנהגה

ראש הממשלה - גאורגי מלנקוב (עד ל-8 בפברואר), ניקולאי בולגנין (מ-8 בפברואר).
יושב ראש הסובייט העליון של ברית המועצות - קלימנט וורושילוב
המזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית - ניקיטה חרושצ'וב.
מעשית, החל משנת 1953 השלטון בהדרגה התרכז בידי ניקיטה חרושצ'וב
ללא מועד

במהלך 1955‏-1959 הורשה לפולנים לעזוב את תחומי ברית המועצות ולהגר לפולין. במסגרת זו עברו לפולין כ-250 אלף אזרחים, מהם יהודים לא מעטים.
המטוס מיג-19 נכנס לשירות מבצעי.
נולדו

24 במרץ – אלכסנדר בוינוב - זמר רוסי
13 באפריל – אירנה חאקאמדה, פוליטיקאית רוסית
16 במאי – אולגה קורבוט מתעמלת סובייטית זכה ב-6 מדליות אולימפיות (מהן 4 זהב)
31 במאי – סרגיי צ'וכראי ספורטאי סובייטי זכה ב-3 מדליות אולימפיות (מהן 3 זהב)
16 ביוני – אנטולי צ'ובאיס, פוליטיקאי רוסי
28 ביוני – ניקולאי זימיאטוב ספורטאי סובייטי זכה ב-5 מדליות אולימפיות (מהן 4 זהב)
11 באוגוסט – סרגיי מברודי, יזם רוסי שהתפרסם בעקבות תרמית הפירמידה הגדולה בהיסטוריה של רוסיה. (נפטר ב-2018)
10 בספטמבר – לריסה דולינה, זמרת סובייטית ורוסית
נפטרו

5 בינואר – יבגני טארלה, היסטוריון רוסי וסובייטי, (נולד ב-1874)
19 במרץ – לאוניד גובורוב, מרשל ברית המועצות (נולד ב-1897)
25 ביולי – איסאק דונייבסקי, מלחין סובייטי ממוצא יהודי (נולד ב-1900)
30 בספטמבר – מייקל צ'כוב, שחקן, במאי תיאטרון וסופר רוסי-אמריקאי. (נולד ב-1891)
איסאק דונייבסקי
רמי יהושע

יהושע ביוני 2014
רמי יהושע (נולד ב-1959) הוא פרסומאי ואיש עסקים ישראלי. הוא הבעלים והיו"ר של קבוצת הפרסום "יהושע\TBWA", מגופי הפרסום הגדולים בישראל.
ביוגרפיה

יהושע נולד וגדל בהרצליה. התגייס לצה"ל בשנת 1977 ושירת במגוון תפקידים ביחידת מודיעין קרבי וסיים את שירותו בדרגת סרן לאחר מלחמת לבנון הראשונה. ב-1986 סיים באוניברסיטת בר-אילן תואר ראשון במדעי המדינה וסוציולוגיה ובעל תואר שני ביחסים בינלאומיים. בתקופת לימודיו שימש עוזר מחקר והוראה בתחום מדעי המדינה.
את דרכו בתקשורת החל ב-1985 כאחד ממקימי העיתון חדשות. ב-1991 הפך לשותף במשרד הפרסום "בילצקי, ערמוני, יהושע", ובמאי 1994 הקים את משרד הפרסום "יהושע ושות'". בשנת 1997 רכשה חברת הפרסום האמריקאית TBWA (מקבוצת OMNICOM, קבוצת הפרסום הגדולה בעולם כיום שנסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק) 25% מהחברה, ושמה שונה ל"יהושע\TBWA". בשנת 2022, יהושע וחברת לימה של לי מלאך יצרו שותפות לצורכי תוכן בדיגיטל.
בדצמבר 2021 פורסם באתר "המקום הכי חם בגיהנום" תחקיר העוסק בהטרדות מיניות שביצע יהושע בעובדות החברה. בעקבות התחקיר, השעה יהושע את עצמו מתפקידו בחברה, אך חזר לפעילות בה כעבור חודשים ספורים.
ביוגרפיה > פעילות חברתית

יהושע מכהן כחבר במספר ארגונים חברתיים, בהם אגודות הידידים של מכון ויצמן למדע, מרכז רפואי מאיר, מרכז רפואי רמב"ם, שיבא, האופרה הישראלית, אגודת בית חולים שניידר, מרכז רפואי רבין וחבר באקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. בנוסף רמי יהושע חבר בוועד המנהל של תיאטרון גשר.
החל מ-2007 היה חלק מצוות שביצע שינוי בחינוך בישראל במסגרת ועדת דברת.
ב-2008 הקים את תנועת "ישראלי אמיתי לא משתמט", המעודדת גיוס לצה"ל.
ב-2016 היה מפיק שותף בסרט "סופת חול", זוכה פרס אופיר לסרט הטוב ביותר, שנבחר לייצג את ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
הערות שוליים

↑  ענת ביין-לובוביץ','"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'‏מיהם 10 משרדי הפרסום המובילים לשנת 2011?, באתר גלובס, 19 בינואר 2012
1 2  יהושע אתמול והיום, באתר TheMarker‏, 14 בפברואר 2001
1 2  סוכנות TBWA רכשה % ממניות יהושע ושות' בכ-3 מיליון דולר, באתר גלובס, 5 בנובמבר 1997
↑  גלית חתן,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'‏רמי יהושע ולי מלאך מאחדים כוחות בסוכנות לימה, באתר גלובס, 30 בנובמבר 2022
↑  נשיקות, ליטופים והטרדות במשרד הפרסום יהושע: "כשרמי היה עובר, היינו אומרות אחת לשנייה להישאר בחדרים, באתר המקום הכי חם בגיהנום, ‏9 בדצמבר 2021
↑  ענת ביין-לובוביץ','"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'‏רמי יהושע משעה עצמו מתפקיד יו"ר יהושע TBWA, באתר גלובס, 11 בדצמבר 2021
↑  רמי יהושע מארגן את ההנהלה מחדש: זה המנכ"ל שנבחר, באתר אייס, 20 במרץ 2022
↑  מוסדות האגודה | אגודת ידידי מכון ויצמן למדע בישראל
↑  רונית מטיאס,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'הסיטי: הספורט החדש של ישראל מקוב, באתר nrg‏, 28 בפברואר 2012
↑  נירית אנדרמן,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'"סופת חול" זכה בפרס אופיר לסרט הטוב ביותר, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2016
ריכרד בראואר

| --- | --- |

צילום מ-1970, עם אשתו, אילזה
 לידה:  10 בפברואר 1901 שרלוטנבורג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  17 באפריל 1977 (בגיל 76) בלמונט, ארצות הברית 
 שם לידה:  Richard Dagobert Brauer 
 ענף מדעי:  תורת החבורות 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט אובורן 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית ברלין (1919)  אוניברסיטת פרייבורג (1920)  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין (1926) 
 מנחה לדוקטורט:  ישי שור, ארהרד שמידט 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד (1952–1971)  אוניברסיטת קנטקי (1933–1934)  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון (1941–1941)  אוניברסיטת קניגסברג (1925–1933)  אוניברסיטת מישיגן (1949–1952)  אוניברסיטת טורונטו (1935–1949)  המכון למחקר מתקדם (1934–1935) 
 תלמידי דוקטורט:  רוברט סטיינברג, William Elliott Jenner, Louis Solomon, Kenneth Arthur Fowler, Henry Siggins Leonard, Jr., Morton Edward Harris, Paul Fong, Harold Nathaniel Ward, Hsio-Fu Tuan, Seymour Hayden, William F. Reynolds, David Michael Bloom, William James Robert Crosby, Frederick Johann Fuglister, Carman Edgar Miller, David B. Wales, Stephen Arthur Jennings, Warren James Wong, Martin Isaacs, Cao Xihua, ג'. קרסון מארק, ריצ'רד ברוק, דונלד פסמן, Cecil J. Nesbitt, דונלד ג'ון לואיס, Ralph Gordon Stanton, Karl Kronstein, Peter Landrock, Nathan Mendelsohn, John Hathway Lindsey, II 
 פרסים והוקרה:  המדליה הלאומית למדעים (1970)  פרס קול באלגברה (1949)  מלגת גוגנהיים (1941) 
 בן או בת זוג:  Ilse Karger 
 
ריכרד דָגוֹבֶּרט בראואר (בגרמנית: Richard Dagobert Brauer;‏ 10 בפברואר 1901 – 17 באפריל 1977) היה מתמטיקאי יהודי-גרמני-אמריקאי, שנחשב לאחד המתמטיקאים המובילים במאה ה-20. ערך מחקר משמעותי בתחומי האלגברה ותורת המספרים, והיה ממייסדי תורת ההצגות המודולרית. העמיד תלמידי מחקר רבים, בעיקר בתקופת שהותו בקנדה ובארצות הברית.
ביוגרפיה

ריכרד בראואר נולד ב-1901 בשרלוטנבורג (כיום חלק מברלין) בגרמניה, כבן של זוג יהודי: מאתיס "מקס" בראואר, סוחר במוצרי עור, ולילי קרולינה לבית יאקוב. הוא היה הצעיר בין שלושה ילדים. אחיו הגדול בשבע שנים, אלפרד תאודור בראואר, היה גם הוא לימים מתמטיקאי. בשנים 1907–1918 למד בראואר בבית הספר קייזר פרידריך בשרלוטנבורג. במיוחד בהשפעת אחיו אלפרד, פיתח בראואר מגיל צעיר משיכה לסוגיות מתמטיות. רק אחד ממוריו, שהיה תלמיד של פרובניוס העריך נכונה את כישוריו. את ארבע כיתות התיכון האחרונות עבר בראואר בימי מלחמת העולם הראשונה. בספטמבר 1918 גויס לסוג של שירות קהילתי בברלין ובנובמבר כשהמלחמה הסתיימה התאפשר לו להמשיך בלימודיו.
חלום ילדותו היה להיות ממציא ומשום כך בפברואר 1919 נרשם לבית הספר הטכני הגבוה בשלרוטנבורג, לימים האוניברסיטה הטכנית של ברלין. כבר בסמסטר הראשון הבחין בכך שנהנה יותר מהמגמה התאורטית מזו הטכנית. ועל כן עבר ללמוד באוניברסיטת ברלין (אז אוניברסיטת קייזר וילהלם).
באותה תקופה באוניברסיטה זו לימדו דמויות מפורסמות בתחום המתמטיקה ומדעי הטבע:לודוויג ביברבך, קונסטנטין קרתיאודורי, אלברט איינשטיין, קונרד קופ, ריכרד פון מיזס, מקס פלאנק, ארהרד שמידט, איסאי שור, גאבור סגה.
את לימודי הדוקטורט ביצע באוניברסיטת ברלין, תחת הנחיות של ישי שור. בשנת 1926 פרסם את עבודת הדוקטור שלו, אשר עסקה בהצגות של חבורות אורתוגונליות ממשיות רציפות. לאחר מכן, החל ללמד בקניגסברג, תחת הנחייתו של קונרד קנופ (אנ'). בעקבות עליית הנאצים לשלטון, הוצע לבראואר על ידי ועדת החרום למלומדים עקורים לעבור ללמד בקנטקי. בראואר הסכים להצעה, ובשנת 1933 החל ללמד בלקסינגטון.
בשנת 1934, עבד יחד עם נתן ג'ייקובסון תחת הנחייתו של הרמן וייל. באותה התקופה, הוזמן על ידי אמי נתר להגיע לקבל משרה בטורונטו. בשנים שלאחר מכן, לימד בראואר גם באוניברסיטת מישיגן ובאוניברסיטת הרווארד.
מבין תלמידיו ניתן למנות את ססיל נסביט (אנ'), רוברט שטיינברג (אנ'), סטפן ג'נינגס (אנ') ודונלד לואיס (אנ').
בראואר היה נשוי לאילזה קרגר, אף היא מתמטיקאית שלמדה עמו בברלין בשנות ה-20. לשניים נולדו שני בנים, ג'ורג' ופרד, שניהם מתמטיקאים.
תרומתו למתמטיקה

בראואר עסק לאורך כל חייו בעיקר באלגברה. היה ממייסדיה של תורת ההצגות המודולרית, ותרם רבות למחקר של תורת החבורות הסופיות. עסק גם באלגבראות פשוטות מרכזיות מעל שדות ובמספרים היפר-מרוכבים.
בראשית דרכו, חקר בראואר אלגבראות חילוק מעל שדות מושלמים. עבודה זו היוותה את המבוא להגדרת חבורת בראואר אותה הציג, הקרויה על שמו. בהמשך, תרם רבות לתורת ההצגות, והוכיח את משפט האינדוקציה של בראואר, הקובע כי חוג הקרקרטים המרוכבים של חבורה סופית נוצר על ידי תת-קבוצה מסוימת של קרקרטים. בעזרת תוצאה זו, נבנו הכלים לבניית קרקטרים אי-פריקים מעל המרוכבים, ללא נגיעה ישירה בהצגות. הגדיר גם את אלגברת בראואר, המשמשת כלי מחקר בתורת ההצגות של חבורות אורתוגונליות. ב-1937 המציא את מונויד בראואר.
מחקרו בתורת ההצגות המודולרית תרם רבות להבנת המבנה של חבורות סופיות. ברוואר ניסח והוכיח את שלושת המשפטים של בראואר, המספקים מידע אודות בלוקים של חבורות ושל תתי-חבורות מסוימות שלהן. משפטים חשובים נוספים שהיה שותף להם בנושא זה הם משפט בראואר-סוזוקי ומשפט אלפרין-בראואר-גורנשטיין, העוסקים בחבורות 2-סילו מסוימות של חבורות פשטות.
בשנת 1955 היה ממוכיחיו של משפט בראואר-פוולר, הקובע כי לכל חבורה מסדר זוגי  n יש תת-חבורה אמיתית מסדר לכל הפחות  n^{1/3}. עבודה זו, בה התגלו כלים למיון חבורות סופיות בעזרת אינוולוציות, עזרה בשלבי הוכחת משפט המיון לחבורות פשוטות סופיות.
שמחה בונים אלתר

הלב שמחה עם בנו, האדמו"ר הנוכחי
רבי שמחה בונים (בונם) אלתר (מכונה על שם ספרו הלב שמחה; כ"ד בניסן ה'תרנ"ח, 6 באפריל 1898 – ז' בתמוז ה'תשנ"ב, 7 ביולי 1992) היה אדמו"ר בשושלת אדמו"רי חסידות גור, בין השנים ה'תשל"ז-ה'תשנ"ב 1977–1992, ונשיא מועצת גדולי התורה.
תולדות חייו

נולד בעיירה גורה קלוואריה שבפולין, לרבי אברהם מרדכי אלתר בעל האמרי אמת. ונקרא בהוראת סבו השפת אמת על שם רבי שמחה בונים מפשיסחה, בראש חודש ניסן תרע"א (1911) בא בקשרי שידוכין עם מרת יוטא הענא אלתר בת הרב נחמיה אלתר דודו ונינת הרבי מקוצק. כשלושה שבועות לאחר ה"תנאים", באסרו חג של פסח, נחוג הבר מצווה. הנישואין נערכו בא' דראש חודש אלול תרע"ה (1915), ימי מלחמת העולם הראשונה. אביו סבר כי אין מקום לשמחה פומבית המונית וכתב בהזמנה לחסידים "נקרא למאהבינו לשמוח בשמחתנו, והגם כי בעת הנוכחית אין הזמן גרמא לשמוח יחד במקום אחד נבקש מכם להראות לנו אות ידידות...בזה שתשמחו יחד במקומכם...ובזה שמחתינו יתאחד, כי הלבבות קרובים"
בצעירותו למד אצל הרב ברוך מרדכי טרייסטמן מחבר הספר "ברכת אברהם". בהמשך, מגיל שתים עשרה ועד לנשואיו נמנה עם תלמידי ישיבת "דרכי נועם" אשר הוקמה בשנת ה'תרס"ה בנשיאות אביו ובראשות דודו רבי מנחם מנדל אלתר מפאביניץ. כמו כן למד בצוותא עם אביו בשעות מיוחדות
עלייתו הראשונה לארץ ישראל הייתה לאחר חג הפסח שנת ה'תרפ"ז. בחודש אב ה'תרפ"ו עברה הרבנית ניתוח קשה, ובי"ג באדר ראשון ה'תרפ"ז נסעה לבית החלמה 'מעראן' בעיירת המרפא אוטבוצק, לקראת חג הפסח הגיע לשם רבי שמחה בונם, ומשם עלו לארץ ישראל, והיו בארץ עד לשנת ה'תרפ"ט. בשנים בהן היה אביו בפולין ריכז הרב אלתר את חסידי גור בירושלים להתכנסויות ולתפילות.
בחודש אלול תרצ"ד (1934) עלה שוב לארץ ישראל בה התגורר עד שנת תרצ"ח (1938). בחודש ניסן תרצ"ח חזר לפולין עם הרבנית ובתם בת ששת החודשים, על מנת להביא את אביו ואמר "אני נוסע להביא את אבא, העיכובים רבים - אך אני לא אנוח". בשנים שלאחר השואה טען כי מנעו מאביו לעלות ארצה כרצונו בטרם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ואילו הוא היה עולה כרצונו היו אלפי חסידים צועדים בעקבותיו וחורבן יהדות פולין היה קטן יותר.
בכ"ט אייר שנת ה'תרצ"ט נולד בנו יחידו ולפי ציווי אביו נקרא יעקב אריה על שם זקנו רבי יעקב אריה מראדזימין ונאלץ להמשיך ולשהות בפולין. בשנת ת"ש, נמלט מפולין יחד עם אשתו ושני ילדיו.
לאחר פטירת אביו בשנת תש"ח - 1948, נבחר אחיו בעל הבית ישראל לאדמו"ר.הרב אלתר יצא למשך תקופה עם משפחתו מארץ ישראל, לסן ז'רמן על יד פריז ואחר כך התיישב באנטוורפן שבבלגיה, בתחילת חודש אלול ה'תש"ט הפליג חזרה לארץ ישראל. עסק בתחום הנדל"ן בישראל ובין היתר רכש קרקעות שיועדו להקמת אזור קיט חרדי במקום שבו שוכן היום היישוב ארסוף.
בשנת תשל"ז - 1977, עם פטירתו של אחיו האדמו"ר, הוכתר על ידי חסידי גור כרבם, בגיל 79. בחודש אלול ה'תשמ"ה (ספטמבר 1985) חלה ואיבד את היכולת לתקשר עם הסובבים. לעיתים נדירות נלקח להופעות פומביות. בשנים אלה הובילו את החסידות מי שיועדו להיות יורשיו, אחיו מאב רבי פינחס מנחם אלתר, ה-"פני מנחם", ובנו רבי יעקב אריה אלתר.
נפטר בז' בתמוז תשנ"ב - 1992 ונטמן ב"מערת גור" בבית הקברות בהר הזיתים.בימי השבעה ביקש הרב פינחס מנחם אלתר להטיל את ההנהגה על בנו יחידו רבי יעקב אריה אלתר אבל הוא עמד איתן בדעתו כי האדמו"ר ה"פני מנחם" ינהיג את עדת חסידי גור.
אשתו, הרבנית יוטא הענא נפטרה בשבת כ"א בתמוז ה'תשמ"ג ונקברה במוצאי שבת סמוך לאהל אדמור"י גור במרומי הר הזיתים.