stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלן פטון
חייו האישיים

פטון נולד בפיטרמאריצבורג בפרובינציית נטאל (כיום קוואזולו-נטאל), בנם של יוניס וורד פטון ושל ג'יימס פטון ששימש כעובד מדינה. פטון סיים את לימודיו בקולג' של מאריצבורג ב-1918, שם פרסם כמה משיריו הראשונים בעיתון הקולג'. המשיך ללימודים באוניברסיטה של נטאל, שם רכש ב-1924 תואר ראשון בפיזיקה וכן תעודת הוראה. לאחר סיום לימודיו עבד פטון כמורה, תחילה כמורה לכימיה ומתמטיקה בתיכון של איקופו בין השנים 1928-1925 ולאחר מכן חזר לעיר הולדתו ולימד בקולג' של מאריצבורג בין השנים 1935-1928. בזמן שהותו באיקופו פגש את דוריס אוליב פרנסיס והשניים נישאו ב-1928 וחיו ביחד עד למותה מנפחת ב-1967. לשניים נולדו שני בנים – דייוויד (1930) וג'ונתן (1936). חייהם המשותפים מתוארים בספרו Kontakion for You Departed שפורסם ב-1969. פטון נישא בשנית למזכירה שלו, אן מרגרט הופקינס, באותה השנה שבה פורסם הספר. פטון נפטר בביתו בעיירה בותא'ז היל, דרום אפריקה, בשנת 1988.
קריירה מוקדמת ותחילת דרכו כסופר

כבר בתחילת הקריירה שלו גילה פטון עניין רב בנושאים חברתיים וביחסים בין הגזעים במדינה, וב-1930 הצטרף למוסד ליחסים הבין-גזעיים של דרום אפריקה. פטון התיידד עם הפוליטיקאי הליברלי יאן הנדריק הופמייר ועם אנשי רוח ופוליטיקאים נוספים בחוגים הליברליים של דרום אפריקה ובה בעת התגבשה תפיסת עולמו באשר ליחסים בין שחורים ללבנים במדינה ובנוגע לאחריות שיש ללבנים כלפי מצוקותיהם של השחורים. ייתכן שמתוך כך היה מעוניין לסיים את עבודתו שהתרכזה עד אותה העת בבתי ספר לבני נוער לבנים בנטאל.
בהמלצתו של הופמייר, מונה פטון למנהל מוסד דיפקלוף לעבריינים אפריקאים צעירים, שליד יוהנסבורג, והחזיק במשרה בין השנים 1949-1935. במהלך כהונתו הנהיג שורה של רפורמות שנועדו ליצור תנאים להשתלבותם חזרה בחברה של אותם נערים, ביניהן מדיניות של מעונות פתוחים, היתרי עבודה וביקורי בית: הנערים התגוררו במעונות סגורים אולם כאשר גילו התנהגות טובה הועברו למעונות פתוחים באותו המתחם. חלק מהנערים הורשו לעבוד מחוץ למוסד ובחלק מהמקרים אף הותר להם להתגורר בחוץ תחת השגחתה של משפחת אומנה. פחות מ-1% מתוך עשרת אלפים הנערים שהותר להם להתגורר מחוץ למוסד במהלך כהונתו של פטון, מעלו באמון וברחו מהמוסד.
בשנת 1942, במהלך כהונתו במוסד לעבריינים צעירים, מונה לעמוד בראש ועדה של הבישופות האנגליקנית לחקר היחסים בין הכנסייה לגזעים השונים במדינה.
במלחמת העולם השנייה התנדב פטון לשרת אך בקשתו נדחתה בטענה שכישוריו המקצועיים אינם נחוצים. בתום המלחמה יצא לחקור מוסדות לעבריינים צעירים ברחבי העולם והגיע לאירופה, ארצות הברית וקנדה. בזמן שהותו בנורווגיה החל לעבוד על יצירת המופת שלו "זעקי ארץ אהובה", שאותה סיים לכתוב בסן פרנסיסקו ב-1946. שם פגש את אוברי ומריגולד בארנס, שקראו את כתב היד ומצאו הוצאת ספרים שתסכים לפרסם את הספר. בשנת 1949 הוענק לו פרס אניספילד-וולף עבור הספר.
הצלחתו הרבה של הספר אפשרה לו לפרוש מתפקידו כמנהל המוסד לעבריינים צעירים, לעבור לעירה אנרלי שבחופה הדרומי של נטאל ולהתמסר כל כולו לכתיבה.
התנגדותו לאפרטהייד

בשנת 1948, ארבעה חודשים לאחר פרסום "זעקי ארץ אהובה", עלתה לשלטון בדרום אפריקה "המפלגה הלאומית" הימנית-לאומנית, אשר הנהיגה את מדיניות ההפרדה הגזענית של האפרטהייד. ב-1953 פטון היה בין מייסדיה של המפלגה הליברלית של דרום אפריקה שנאבקה נגד מדיניות האפרטהייד של המפלגה הלאומית, והתיידד עם ברנרד פרידמן, מייסדה של המפלגה הפרוגרסיבית שהתנגדה אף היא לאפרטהייד. עמיתו של פטון לכתיבה, לורנס ואן דר פוסט, שהיגר לאנגליה בשנות ה-30', סייע למפלגה בדרכים רבות. ואן דר פוסט ידע שהמשטרה החשאית של דרום אפריקה מודעת לעובדה שהוא מעביר כספים לפטון, אך אינה יכולה לעצור זאת באמצעים חוקיים. פטון עצמו דגל בהתנגדות לא-אלימה למדיניות האפרטהייד, כמו רבים אחרים במפלגה. למרות זאת, היו שנקטו דרך יותר ישירה ואלימה, עד שבשלהי שנות ה-60' משטר האפרטהייד פירק את המפלגה מטעמים גזעניים, היות שחבריה היו לבנים ושחורים כאחד. פטון כיהן כנשיא המפלגה החל מ-1956 ועד לפירוקה. בשובו מנסיעה לניו יורק בשנת 1960, אותה השנה שבה הוכרז על מצב חירום במדינה, דרכונו הוחרם ולא הושב לו במשך עשר שנים.
במהלך המשפט שהתנהל נגד נלסון מנדלה ב-1964 ובזמן כהונתו כנשיא המפלגה הליברלית, עמד פטון לצידו של מנדלה.
על ספרו זעקי ארץ אהובה אמר מנדלה:
Cry, the Beloved Country, however, is also a monument to the future. One of South Africa's leading humanists, Alan Paton, vividly captured his eloquent faith in the essential goodness of people in his epic work.
בערוב ימיו פרש פטון לעיירה בותא'ז היל, שם התגורר עד למותו ב-1988.
יצירות נוספות

שתי הנובלות הנוספות של פטון, "בואי אלי, לבן העור" (באנגלית: Too Late the Phalarope) שאותה כתב ב-1953 בעת עבודתו ביישוב של חולי שחפת ו"במצר" (באנגלית: Ah, but Your Land is Beautiful, 1981) וכן קובץ הסיפורים הקצרים שכתב (Tales From a Troubled Land, 1981) עוסקים כולם בנושאים הגזעיים שהעסיקו אותו ב"זעקי, ארץ אהובה". "במצר" נכתב כנובלה היסטורית המוסרת לקורא תיאור מדויק של תנועת ההתנגדות בדרום אפריקה בשנות ה-60', מבעד לעיניהן של תריסר דמויות דרום אפריקאיות מכל קצוות הקשת הפוליטית והחברתית.
פטון עסק רבות בכתיבת מאמרים שגם הם עסקו ברובם בפוליטיקה ובבעיות הגזעיות בדרום אפריקה. במאמרו Save the Beloved Country הוא משתמש בכותרת של ספרו המפורסם אולם שומר על קו יותר אקדמי שבאמצעותו הוא בוחן את הדמויות והבעיות המרכזיות במאבק נגד משטר האפרטהייד.
פטון הספיק לכתוב שניים מתוך שלושת כרכי האוטוביוגרפיה שלו שתכנן להוציא לאור: הראשון - (Towards the Mountain, 1980), עוסק בראשית חייו עד לפרסום זעקי, ארץ אהובה, אירוע שישנה את מהלך חייו, ואילו השני - Journey Continued (שפורסם ב-1988 זמן קצר לאחר מותו) עוסק בתקופה שלאחר פרסום הנובלה.
בנוסף עסק בכתיבת ביוגרפיות: ב-1964 כתב את Hofmeyr, ביוגרפיה של ידידו יאן הנדריק הופמייר שכיהן כחבר פרלמנט וכשר בממשלה. ב-1973 כתב את Apartheid and the Archbishop – הביוגרפיה של ג'פרי קלייטון, הארכיבישוף של קייפטאון.
בנוסף לכל אלה, פטון התעניין החל מגיל צעיר בכתיבת שירה, וקובץ משיריו פורסמו בביוגרפיה של פטון מאת פיטר אלכסנדר.
אדיקותם הנוצרית-מתודיסטית של הוריו והסגנון הפרוזאי של תרגום המלך ג'יימס לתנ"ך שנקרא בביתם מילאו את דמיונו והשפיעו רבות על סגנון הכתיבה שלו.
יצירות נבחרות

1948 - זעקי, ארץ אהובה.
כתב את התסריט לסרט "זעקי ארץ אהובה" בבימוי של זולטן קורדה, שיצא לאקרנים ב-1951.
Too Late the Phalarope - 1953. תורגם לעברית בשם "בוא אלי, לבן העור" על ידי הוצאת כתר בשנת 1961. סיפורו הטראגי של פיטר ואן ולאנדרן, שוטר לבן שנקלע למערכת יחסים אסורה עם נערה שחורה בשם סטפני, בניגוד לחוקי ההפרדה של משטר האפרטהייד.
כתב את התסריט לסרט "זעקי ארץ אהובה" בבימוי של זולטן קורדה שיצא לאקרנים ב-1951.
The Land and People of South Africa – 1955. ספר אודות אפריקה שכתב עבור בתי ספר תיכוניים בארצות הברית ובאנגליה.
South Africa in Transition – 1956.
The Last Journey – 1959. מחזה אודות דייוויד ליווינגסטון העוסק ביחסה של הנצרות לבעיות הבין-גזעיות בעולם המודרני.
Debbie Go Home – 1960.
Tales from a Troubled Land – 1961.
Hofmeyr – 1964. ביוגרפיה של הפוליטיקאי הדרום אפריקאי יאן הנדריק הופמייר.
South African Tragedy – 1965.
Spono – 1965.
The Long View – 1967.
Instrument of Thy Peace – 1968.
Kontakio For You Departed – 1969.
Case History of a Pinky – 1972.
Apartheid and the Archbishop: the Life and Times of Geoffrey Clayton, Archbishop of Cape Town – 1973. ביוגרפיה של ג'פרי קלייטון, הארכיבישוף של קייפטאון.
Knocking on the Door – 1975.
Towards the Mountain – 1980. חלקה הראשון של האוטוביוגרפיה של פטון.
Ah, but Your Land is Beautiful – 1981. תורגם לעברית בשם "במצר" על ידי אריאלה אנדרסן. הוצאת אור-עם, 1985.
Journey Continued: An Autobiography – 1988. חלקה השני של האוטוביוגרפיה של פטון.
Save the Beloved Country – 1989.
The Hero of Currie Road: the complete short pieces – 2008.
ראו גם

זעקי ארץ אהובה - ובו רשימת עיבודים ישראליים ובינלאומיים לספר.
הערות שוליים

↑  לנוסח נאומו המלא של מנדלה
↑  מתוך הביוגרפיה של פטון באתר: kirjasto.sci.fi
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313269505171  PLWABN: 9810627496205606  BIBSYS: 90131782  BNE: XX1062445  BnF: cb11918769w (data)  CANTIC: a10135376  CiNii: DA04238842  GND: 118592009  ICCU: RAVV024314  ISNI: 0000 0001 2142 9912  LCCN: n79058640  LNB: 000044976  MusicBrainz: 59e288b8-e947-41f3-a4d2-94c7f3c6c84d  NDL: 00452263  NKC: xx0005775  NLA: 35533909  NLG: 87988  NLK: KAC199621170  NTA: 06869766X  SELIBR: 219880  SNAC: w66d6255  SUDOC: 027422208  Trove: 987530  ULAN: 500342109  VcBA: 495/35300  VIAF: 89302855   WorldCat (עם VIAF): 89302855
ארנסט גלנר

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1925 מונרוז', צרפת 
 פטירה:  5 בנובמבר 1995 (בגיל 69) פראג, צ'כיה 
 שם לידה:  Ernest André Gellner 
 מקום לימודים:  בייליול קולג', בית ספר סנט אלבנס 
 מוסדות:  בית הספר לכלכלה של לונדון  אוניברסיטת אדינבורו  האוניברסיטה המרכז-אירופית 
 זרם:  רציונליזם ביקורתי 
 תחומי עניין:  מחשבה מדינית, אנתרופולוגיה חברתית, פילוסופיה של המדע, סוציולוגיה 
 עיסוק:  פילוסוף, סוציולוג, חוקר מדע המדינה, פרופסור, אנתרופולוג, מסאי 
 הושפע מ:  קרל פופר, מקס ובר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 פרסים והוקרה:  עמית האקדמיה הבריטית 
 
ארנסט גלנר, 1977
ארנסט גלנר (בגרמנית: Ernest Gellner;‏ 9 בדצמבר 1925 – 5 בנובמבר 1995) היה פילוסוף, אנתרופולוג חברתי, סוציולוג וחוקר מדע המדינה יהודי-בריטי-צ'כי, שפעל בלונדון ובפראג.
גלנר היה פרופסור לפילוסופיה, ללוגיקה ולמתודה מדעית בבית הספר הלונדוני לכלכלה (LSE) במשך 22 שנה, פרופסור לאנתרופולוגיה חברתית באוניברסיטת קיימברידג' במשך עשר שנים, ובהמשך ראש המרכז לחקר הלאומיות בפראג. גלנר עסק בכתיבה, בהוראה, ובפעילות פוליטית כנגד רודנות האידאולוגיות ומערכות חשיבה סגורות, בייחוד כנגד הקומוניזם, הפסיכואנליזה, הפילוסופיה הלשונית מבית מדרשו של לודוויג ויטגנשטיין, הרלטיביזם, ומה שהוא ראה כדיקטטורה של השוק החופשי.
על פי גלנר, וכהמשך לגישתם של קרל פופר ומקס ובר, העולם המודרני, שהוא יציר המהפכה התעשייתית, פועל על פי עקרונות רציונליים ומדעיים. מחויבות לעקרונות אלו מחייבת ראייה נכוחה של המציאות, כזו שכתבי ויטגנשטיין, פרויד ומרקס, כמו גם אלמנטים מסוימים בדת האסלאם, אינם יכולים לספק. לדבריו, אלו ניסיונות להתנתק מן המציאות, ולזכות בהגנתה המנחמת של אידאולוגיה חובקת כל.
ביוגרפיה

גלנר נולד בפריז בשנת 1925, לאביו, עורך הדין רודולף גלנר, ולאמו אנה. הוא גדל במשפחה יהודית עירונית אינטלקטואלית מהאזור דובר הגרמנית של בוהמיה, כיום חלק מצ'כיה. בהיותו ילד שבה המשפחה לפראג, בה למד בבית ספר יסודי דובר אנגלית. עם כיבושה של העיר על ידי הנאצים, כשהיה גלנר בן 13, עברה משפחתו לסיינט אלבנס, עיירה סמוכה ללונדון. בגיל 17 זכה במלגה לבייליול קולג' באוקספורד, שם למד פילוסופיה, מדע המדינה וכלכלה.
הוא הפסיק את לימודיו לשנה על מנת לשרת בבריגדה המשוריינת הצ'כית שלקחה חלק במצור על דנקרק, ולאחר מכן שב לפראג, והמשיך את לימודיו למשך סמסטר אחד. על אף חיבתו לעיר פראג, לא מצא בה את מקומו, בין השאר מכיוון שב-1945 הייתה צ'כוסלובקיה בתחילתו של מעבר לקראת שלטון קומוניסטי. הוא שב לאנגליה, וב-1947 סיים את לימודיו וזכה בפרס ג'ון לוק. בשנתיים שלאחר מכן שימש כעוזר הוראה לפרופסור ג'ון מקמורי, במחלקה לפילוסופיה של המוסר באוניברסיטת אדינבורו.
גלנר עבר לבית הספר לכלכלה (LSE) בלונדון ב-1949, והצטרף למחלקה לסוציולוגיה בראשות מוריס גינזברג. גינזברג האמין כי פילוסופיה וסוציולוגיה הם תחומים הנושקים זה לזה; לדברי גלנר:
לאונרד הובהאוס היה פרופסור לסוציולוגיה ב-LSE בדיוק לפני גינזברג; הוא קידם בספרו "הרוח באבולוציה" (1901) את הרעיון כי יש להתייחס לחברה כאורגניזם, תוצאה של אבולוציה, כשהיחיד הוא היחידה הבסיסית שלו, והתוצאה היא שהחברה תשתפר במשך הזמן. לדעה טלאולוגית זו התנגד גלנר באופן נחרץ:
גלנר קיבל את הדוקטורט שלו ב-1961; עבודת התזה שלו עסקה בנושא "הארגון והתפקיד של זוויה ברברי". שנה לאחר מכן הוא כבר מונה לפרופסור לפילוסופיה, ללוגיקה ולמתודה מדעית. נבחר לאקדמיה הבריטית ב-1974. הוא עבר לקיימברידג' ב-1984 והיה לחבר בקינגס קולג', בו נהג לשתות בירה ולשחק שחמט עם הסטודנטים שלו. ב-1993 עבר לפראג, שכבר הייתה חופשייה מקומוניזם, ועבד באוניברסיטה המרכז-אירופית החדשה. הוא מונה לראשות המרכז לחקר הלאומיות, תוכנית שנועדה לחקור את עליית הלאומיות בארצות הפוסט-קומוניסטיות במרכז ומזרח אירופה.
מחקריו ורעיונותיו > מילים ודברים

בשנת 1959 ראה אור ספרו הראשון "מלים ודברים", ובעקבותיו התפרסם גלנר בתחום הפילוסופיה, בשל ההתקפה החריפה על הפילוסופיה הלשונית שהייתה נהוגה באותו זמן באוקספורד ובקיימברידג'. הוא פגש לראשונה באחיזה האידאולוגית החזקה של פילוסופיה זו בעת ששהה בקולג' בייליול באוקספורד:
מחקריו ורעיונותיו > אנתרופולוגיה חברתית

בשנות ה-60 עסק גלנר באנתרופולוגיה חברתית. הוא תרם לנושא רבות ב-40 השנים הבאות, "מהבנות מושגיות חדשות בניתוח המלוכה ועד למסגרת להבנה של הסדר הפוליטי שמחוץ למדינה במרוקו השבטית" (כפי שכתב בספרו "קדושי האטלס", 1969); מהצגה של חיבוריהם של האנתרופולוגים המרקסיסטים הסובייטים עד סינתזות אלגנטיות של המסורות של מקס ובר ואמיל דורקהיים בתאוריה החברתית המערבית; ומפיתוחים של "מבנה ההיסטוריה האנושית" עד לניתוחים חדשניים של אתניות ולאומיות (בספריו "מחשבה ושינוי", 1964, ו"לאומים ולאומיות", 1983)".
מחקריו ורעיונותיו > לאומיות

לפי תאוריית הלאומיות של גלנר, "לאומיות היא עקרון פוליטי שטוען כי שתי היחידות - הפוליטית והלאומית - צריכות להיות חופפות". לשיטתו, הלאומיות הופיעה ונעשתה להכרח סוציולוגי רק בעולם המודרני. בזמנים קדומים לא היה למנהיגים תמריץ לכפות הומוגניות תרבותית על נתיניהם. אך בחברה המודרנית שלאחר המהפכה התעשייתית, העבודה נעשית טכנית: יש צורך להפעיל בצוותא מכונות, ולכך צריך ללמוד. יש צורך בתקשורת בין האנשים, ובדרגה גבוהה של אחידות תרבותית, שיכולה להיות מושגת על ידי חינוך משותף שיקנה כלים זהים לכל בני הלאום.
מעבר לכך, החברה התעשייתית מאופיינת בכך שהיא גדלה כל הזמן – התעסוקה משתנה ויש ללמוד כישרונות חדשים. לפיכך, צריך הכשרה כללית למקצוע שקודמת להכשרה המיוחדת. ברמה הטריטוריאלית, יש תחרות על אזורי גבול. על מנת לשפר את האחיזה על משאבים, את הקיום וההתקדמות, המדינה והתרבות צריכים להיות חופפים זה לזה. הלאומיות היא לפיכך הכרח.
מחקריו ורעיונותיו > לאומיות > ביקורת על התאוריה

התאוריה פונקציונליסטית מדי. מבקרים טוענים כי גלנר מסביר את התופעה כשהוא מתייחס לתוצאה ההיסטורית הסופית – חברה תעשייתית לא יכלה "לפעול" ללא לאומיות.
התאוריה אינה מסבירה מדוע קיימת לאומיות גם בחברות לא-תעשייתיות, ומצד שני לא מסבירה תחייה של הלאומיות בחברות פוסט-תעשייתיות.
התאוריה אינה מסבירה מדוע לאומיות מעוררת רגשות עזים כל כך, ומדוע שאדם יילחם וימות למען מדינתו.
מספריו

מילים ודברים, 1959.
מחשבה ושינוי, 1964.
קדושי האטלס, 1969.
Spectacles and Preicaments, 1979.
לאומים ולאומיות, 1983 (עורכים: יוסי דהאן והנרי וסרמן, תרגום: דן דאור, פתח דבר: יולי תמיר), יצא לאור בעברית בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה  לראשונה ב-1998 ומהדורה מתוקנת יצאה שוב ב-2021.
The Psychoanalytic Movement, 1985.
Culture, Identity and Politics, 1987.
State and Society in Soviet Thought, 1988.
Plough, Sword and Book, 1988.
Encounters with Nationalism, 1994.
Conditions Of Liberty , 1994.
ארנסט גלנר, שנות ה-90
מכוניות (זיכיון)

| --- | --- |

 בימוי:  סדרה מקורית:ג'ון לאסיטר (1, 2) בריאן פי (3) ספין אוף: קליי הול (1) רוברטס גאנווי (2) 
 שחקנים ראשיים:  סדרה מקורית: אוון וילסון בוני האנט לארי איש הכבלים ספין-אוף: דיין קוק סטייסי קיץ' דני מאן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סדרה מקורית: פיקסאר ספין-אוף: אולפני דיסניטון
 חברה מפיצה:  חברת וולט דיסני
 תקציב:  $595,000,000
 הכנסות:  $1,489,819,189
 סרטים בסדרה:  סדרה מקורית: "מכוניות" (2006) "מכוניות 2" (2011) "מכוניות 3" (2017) ספין-אוף: "מטוסים" (2013) "מטוסים 2: לוחמי האש" (2014)
 cars.disney.com
מכוניות (באנגלית: Cars) הוא זיכיון הנפשה של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, חברת וולט דיסני ופיקסאר. הזיכיון נחשב לאחד מן המרוויחים ביותר של דיסני & פיקסאר.
הזיכיון מורכב משלושת הסרטים מכוניות, מכוניות 2 ומכוניות 3 ומשני סרטי הספין אוף מטוסים ומטוסים 2: לוחמי האש.
סרטי הזיכיון > סדרת הסרטים המקורית > מכוניות

עלילת הסרט מתרחשת בעולם שמאוכלס בכלי רכב בלבד, אם זה מטוסים או מכוניות. מכונית המרוץ ספידי מקווין היא מכונית מרוצים צעירה המתמודדת ב"מרוץ גביע הבוכנה" ונחשבת לה קריירה מובטחת וזכייה בגביע. במהלך מרוץ חצי הגמר מקווין מוביל אך אינו נותן לאנשי צוותו להחליף את גלגליו, בהקפה האחרונה מתפוצצים גלגליו ובמזל גדול הוא מצליח לחצות את קו הסיום בין השלושה הראשונים. במהלך הנסיעה לאצטדיון הגמר מקווין מתגלגל ממשאית ההובלה שלו ומגיע ל"עמק ראדיאטור" השוכן בסמוך לכביש 66. במהלך השהייה עבור עונש הנזק שגרם בעמק חווה מקווין דברים רבים.
הסרט בוים על ידי ג'ון לאסיטר והוקרן לראשונה ב-9 ביוני 2006, הסרט הכניס לקופות 461,983,149$.
סרטי הזיכיון > סדרת הסרטים המקורית > מכוניות 2

לאחר שזכה ספידי מקווין בפעם הרביעית ברציפות ב"גביע הבוכנה" הוא חוזר לביקור בעמק הראדיטור, אשר מוקדש לחברו. במקביל מיילס אקסלרוד, רכב שטח שבעלותו שטח הנפט הגדול בעולם, מחליט למכור את שטח הנפט ולהפוך לרכב חשמלי, לאחר שנכשל בניסיונו לחצות את העולם ונתקע בג'ונגל של אמריקה הדרומית למשך 36 ימים. הוא יוצר דלק ידידותי לסביבה תחת השם "אולינול" ומחליט ליצור שורת מרוצים המונעים בחשמל. מטור משכנע את מקווין להצטרף למרוץ ומקווין נענה לאחר ההתבטאויות שחצניות של פרנצ'סקו ברנולי (רכב מרוצים איטלקי שחברתו של מקווין מעריצה). במקביל לאירועים אלו הביון הבריטי מנסה לעצור מגוון רחב של מבוקשים אשר פועלים במאגרי הנפט של אקסלרוד.
הסרט הוקרן לראשונה ב-24 ביוני 2011 בארצות הברית והרוויח $550,079,088.
סרטי הזיכיון > סדרת הסרטים המקורית > מכוניות 3

מייקל ואליס, המדבב את שריף העיירה והיועץ המיוחד לפיתוח הסרטים המקוריים, אמר בראיון באוגוסט 2013 לרדיו האמריקאי WGBZ כי חברת פיקסאר תיצור סרט שלישי. ב-18 במרץ 2014 הודיע מנכ"ל דיסני, בוב אייגר, כי יופק סרט שלישי בסדרה. באוקטובר 2015 נחשף כי הסרט יצא ב-16 ביוני 2017.
לאחר שהובס על ידי דור חדש של נהגי מרוצים, ספידי מקווין האגדי (אוון וילסון) פתאום נדחף מהספורט האהוב עליו. כדי לחזור למשחק, הוא יצטרך עזרה ממאמנת מרוצים צעירה ונלהבת בשם קרוז רמירז, אשר בעזרת התוכנית שלה לנצח, יחד עם ההשראה מדוק הדסון המנוח, עם מעט פניות בלתי צפויות. מוכיח מקווין כי #95 לא עד הסוף, הוא יצטרך לבחון את לבו של שלב האליפות של גביע הבוכנה הגדול שיש.
סרטי הזיכיון > סרטי ספין-אוף > מטוסים

דאסטי הוא מטוס ריסוס פשוט אשר חולם להשתתף בתחרות טיסה עולמית, אך יש לו בעיה - פחד גבהים. על מנת להגשים את חלומו פונה דאסטי לסקיפר, מטוס מיומן בחיל האוויר, על מנת שיוכל לעזור לו להתגבר על הפחד. האומץ של דאסטי נכנס למבחן כאשר הוא מתקבל לתחרות וחווה קשיים רבים. הסרט הוקרן לראשונה ב-9 באוגוסט 2013, הוא קיבל ביקורות שליליות למדי והרווחים ממנו היו נמוכים בכ-50% ביחס לסרטים הקודמים.
סרטי הזיכיון > סרטי ספין-אוף > מטוסים 2: לוחמי האש

לאחר שבסרט הקודם דאטסי הפך ממטוס ריסוס למטוס מתחרה, הוא מגלה שמנועו נפגע ובעקבות כך עלול להפסיק להשתתף בתחרויות. הוא משגר את עצמו לעולם של לוחמה אווירית באש, ושם מאחד כוחות עם ההליקופטר הלוחם בליידרנג'ר וצוות כוחותיו, אשר הם לוחמי אש. דאטסי יחד איתם יוצא להרפתקה בה נלחם נגד שרפה גדולה בה הופך לגיבור אמיתי.
הסרט עלה לאקרנים ב-18 ביולי 2014.
סדרות טלוויזיה > הצ'יזבטים של מטור

הצ'יזבטים של מטור היא סדרת הנפשה קצרה שהופקה במקור עבור ערוץ דיסני ג'וניור. הסדרה מציגה צ'יזבטים שמספר מטור לחברו, ספידי מקווין.
סדרות טלוויזיה > סיפורי עמק הראדיטור

סיפורי עמק הראדיטור היא סדרה קצרה בת שתי דקות בכל פרק, המשודרת בערוץ דיסני ג'וניור. בכורה הסדרה שודרה ב-22 במרץ 2013.
סדרות טלוויזיה > מכוניות בדרכים

מכוניות בדרכים היא סדרת הנפשה שהופקה במקור עבור דיסני+. הסדרה שודרה ב-8 בספטמבר 2022.
סרטים קצרים > מטור ואור הרפאים

מטור ואור הרפאים הוא סרט הנפשה קצר שהופק על ידי פיקסאר עבור ה-DVD של הסרט מכוניות ב-2006. הסרט יצא לאור יחד עם ה-DVD ב-25 באוקטובר 2006 באוסטרליה ובארצות הברית ב-7 בנובמבר 2006. הסרט עוסק במטור שנרדף אחר אור כחול.
הכנסות הסרטים

| סרט | תאריך שחרור | הכנסות> ארצות הברית | הכנסות> מחוץ לארצות הברית | הכנסות> ברחבי העולם | דירוג הכנסות> בארצות הברית | דירוג הכנסות> ברחבי העולם | תקציב | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מכוניות | 9 ביוני 2006 | $244,082,982 | $217,900,167 | $461,983,149 | #113 | #199 | $120,000,000 |  |
| מכוניות 2 | 24 ביוני 2011 | $191,452,396 | $368,400,000 | $559,852,396 | #195 | #141 | $200,000,000 |  |
| מכוניות 3 | 16 ביוני 2017 | $133,733,412 | $60,000,000 | $224,265,382 | #365 | #600 | $175,000,000 |  |
| סיכום הכנסות סדרת הסרטים המקורית | סיכום הכנסות סדרת הסרטים המקורית | $489,082,378 | $610,091,459 | $1,248,592,219 |  |  | $495,000,000 |  |
| מטוסים | 9 באוגוסט 2013 | $90,256,456 | $129,500,000 | $219,756,456 | #638 | #474 | $50,000,000 |  |
| מטוסים 2: לוחמי האש | 18 ביולי 2014 | $59,165,787 | $92,220,853 | $151,386,640 | #1,311 |  | $50,000,000 |  |
| הכנסות מלאות | הכנסות מלאות | $638,504,621 | $851,282,312 | $1,639,237,571 |  |  | $595,000,000 |  |
ביקורת

| סרט | אתר Rotten Tomatoes | אתר Metacritic |
| --- | --- | --- |
| מכוניות | 74% | 73% |
| מכוניות 2 | 39% | 57% |
| מכוניות 3 | 69% | 58% |
| סיכום דרוגים לממוצע | 61% | 63% |
| סרט | אתר Rotten Tomatoes | אתר Metacritic |
| --- | --- | --- |
| מטוסים | 25% | 39% |
| מטוסים 2: לוחמי האש | 44% | 48% |
פרסים ומועמדויות

הסרט הועמד לפרסים רבים וזכה בכמה וכמה. הנהלת אתר Rotten Tomatoes דירגה אותו כסרט הטוב ביותר של שנת 2006. רנדי ניומן הועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר עם השיר "העיירה שלנו" שכתב והלחין לסרט. הסרט הועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר אך הפסיד לתזיזו ת'רגליים. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט המונפש הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס אנני לסרט הטוב ביותר, הפרס החשוב ביותר בתחום ההנפשה.
אטרקציות בפארקים של דיסני

ב-2007 נחנכו אטרקציות חדשות המבוססות על הסרט בדיסנילנד פריז וב-2012 נחנכה ארץ חדשה בהרפתקה הקליפורנית של דיסני המבוססת על הסרטים המקוריים.
אטרקציות בפארקים של דיסני > ארץ המכוניות

ארץ המכוניות זוהי ארץ הממוקמת בהרפתקה הקליפורנית של דיסני שבקליפורניה הבנויה על שטח של 12 דונמים. הארץ היא העתק של העיירה מהסרטים המקוריים, עמק ראדיטור. עלות הקמת הארץ הייתה $200,000,000 מה שהופך את הארץ לאחת מן היקרות ביותר שדיסני הקימו אי פעם. הארץ נפתחה ב-15 ביוני 2012, היום בו סיימו לשדרג את "ההרפתקה הקליפורנית של דיסני" ונפתח גם "רחוב בואנה ויסטה".
הערות שוליים

↑  רון ווארניק, "מייקל ואליס מאשר: יהיה "מכוניות 3"", חדשות כביש 66, ב-17 באוגוסט 2013; אוחזר ב-16 באוקטובר 2013
↑  Walt Disney Pictures Announces Cars 3 and The Incredibles 2, ComingSoon.net, ‏2014-03-18
↑  מיק פלמינג, "סרטי דיסני חדשים: שני סרטי מארוול, "אלכסנדר", "אל תוך היער", "מטוסים 2" ועוד", אתר "מועד אחרון להגשה", ב-13 ביוני 2013; אוחזר ב-14 ביוני 2013
↑  "מכוניות (2006)", במסד הביקורות וההכנסות Box Office Mojo, ב-2 ביוני 2009
↑  "מכוניות 2 (2011)", במסד הביקורות וההכנסות Box Office Mojo, ב-29 ביוני 2011
↑  "מכוניות 3 (2017)", במסד הביקורות וההכנסות Box Office Mojo, ב-29 ביוני 2011
↑  "מטוסים (2013)(הקישור אינו פעיל, 23.9.2021)", במסד הביקורות וההכנסות Box Office Mojo, ב-10 באוגוסט 2013
↑  "מטוסים 2: לוחמי האש (2014)(הקישור אינו פעיל, 23.9.2021)", במסד הביקורות וההכנסות Box Office Mojo, ב-10 באוגוסט 2013
↑  "מכוניות (2006)", במסדר הנתונים והביקורות Rotten Tomatoes
↑  "מכוניות", במסד הנתונים והביקורות Metacritic
↑  "מכוניות 2 (2011)", במסדר הנתונים והביקורות Rotten Tomatoes
↑  "מכוניות 2", במסד הנתונים והביקורות Metacritic
↑  "מכוניות 3 (2011)", במסדר הנתונים והביקורות Rotten Tomatoes
↑  "מכוניות 3", במסד הנתונים והביקורות Metacritic
↑  "מטוסים (2013)", במסדר הנתונים והביקורות Rotten Tomatoes
↑  "מטוסים", במסד הנתונים והביקורות Metacritic
↑  "מטוסים 2: לוחמי האש (2014)", במסדר הנתונים והביקורות Rotten Tomatoes
↑  "מטוסים 2: לוחמי האש", במסד הנתונים והביקורות Metacritic
ג'וי אדמסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בינואר 1910 אופבה, שלזיה, אוסטריה-הונגריה (כיום אופבה, צ'כיה) 
 פטירה:  3 בינואר 1980 (בגיל 69) השמורה הלאומית שאבה, קניה 
 שם לידה:  Friederike Victoria Gessner 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, אוסטריה, ציסלייטניה (ארצות אוסטריה) 
 פעילות בולטת:  סופרת, אמנית, חוקרת טבע ופעילה למען בעלי חיים.
 ידועה בשל:  ספרה, לחופש נולדה
 השכלה:  האקדמיה לאמנויות בווינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1960 
 בן זוג:  ויקטור פון קלרוויל (1935–1937) פיטר באלי (1938–1944) ג'ורג' אדמסון (1944–1980)
 פרסים והוקרה:  העיטור האוסטרי למדע ואמנות (1976)  מדליית גרנפל (1947) 
 
פרדריקה ויקטוריה "ג'וי" אדמסון (באנגלית: Joy Adamson‏;20 בינואר 1910 - 3 בינואר 1980) הייתה חוקרת טבע, אמנית וסופרת. ספרה, לחופש נולדה, מתאר את חוויותיה בגידול גורת אריות אותה כינתה אלזה. הספר תורגם לשפות רבות, וכן עובד לסרט קולנוע באותו שם שזכה בפרס אוסקר.
ביוגרפיה

אדמסון נולדה לוויקטור וטראוט גסנר מאופבה, שלזיה, אוסטריה-הונגריה (כיום אופבה, צ'כיה), שנייה מבין שלוש בנות. הוריה התגרשו כשהייתה בת עשר, והיא עברה לגור עם סבתה, שהשפיעה עליה רבות.
אדמסון נישאה שלוש פעמים בפרק זמן של עשר שנים. נישואיה הראשונים היו לוויקטור פון קלרוויל, ששלח אותה לאפריקה כדי שתמצא להם מקום בטוח לגור בו במלחמת העולם השנייה. מאוחר יותר, פגשה והתחתנה עם הבוטניקאי פטר באלי, שנתן לה את הכינוי "ג'וי". את בעלה האחרון, ג'ורג' אדמסון, פקח שמורות, פגשה בספארי בשנות הארבעים. הם התגוררו יחד בקניה. בתקופה המאוחרת של נישואיהם חיו בנפרד, על אף שלא התגרשו או נפרדו רשמית, בין השאר משום שתחומי העניין שלהם היו שונים: בעוד שג'ורג' התמקד בעבודתו עם אריות, רצתה ג'וי להתמקד בעבודה עם צ'יטות. עם זאת, נשארו השניים ביחסים טובים.
ב-3 בינואר 1980, התגלתה גופתה של אדמסון בשמורה הלאומית שבא בקניה על ידי עוזרו של אדמסון, פיטר מורסון. תחילה הוא הניח שהיא נהרגה על ידי אריה, וכך גם דווח בכלי התקשורת, אך חקירת משטרה מצאה שהפצעים על גופה של אדמסון היו עמוקים מדי ולא אופייניים לפציעה על ידי בעלי חיים, ולכן הגיעו למסקנה שהיא נרצחה. פול אקאי, פועל לשעבר שהועסק על ידי אדמסון נמצא אשם ברצח ונידון למאסר עולם. הוא חמק מעונש מוות משום שהשופט פסק כי ייתכן שהיה קטין בעת שבוצע הפשע.