stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רייגן רבורד
ביוגרפיה

רייגן רבורד נולדה ב-3 בינואר 2008 בסן דייגו, קליפורניה, כבת יחידה לאמה, הולי רבורד. בגיל 3 עברה עם אמה ללוס אנג'לס, קליפורניה והחלה להופיע בפרסומות כבר בגיל 4.
קריירה

רבורד הופיעה בפרסומות החל מגיל 4. היא החלה את הקריירה שלה כילדה-שחקנית בגיל 6 עם הופעתה בסדרה "משפחה מודרנית" ב-2014 בפרק החמישי של העונה השישית, בתפקיד מייגן. היא חזרה למשפחה מודרנית ב-2016 בעונה השביעית פרק 14 לאותה דמות אך ללא דיאלוג.
ב־2015 הופיעה בשני סרטים קצרים: בתפקיד בלרינה בסרט "צב" עם דייוויד ארקט, ובתפקיד אנה בסרט "ג'יה" של סטיבן הו.
ב-2016 היא הופיעה בסדרה "גרייס ופרנקי" של נטפליקס וכבתו של בוב בסדרה "עם בוב ודייוויד" של נטפליקס אף היא.
ב-2017 שיחקה בסרט קצר בשם "I see you". של הבמאית מנג'רי מקינאג'י, על בחור מוסלמי שמתכנן פיגוע התאבדות במרכז ניו יורק. וכן בסרט קצר נוסף בשם "Stray" בבימויו של דרו בוילן. עוד ב-2017 שיחקה בסרט "שבע משאלות" (אנ') סרט אימה בכיכובם של ג'ואי קינג, שרילין פן וראיין פיליפה בתפקיד קלייר הצעירה.
בטלוויזיה ב-2017 הופיעה בפרק השלישי של העונה השנייה של הסדרה "מורים" (אנ').
ב-2019 היא הופיעה בפרק השלישי של הדרמה המקורית של נטפליקס "אלכסה וקייטי" בתור איינסלי.
את הפריצה הגדולה שלה היא חייבת לתפקיד מיסי קופר, אחותו התאומה של שלדון קופר (איאן ארמיטאג') בסדרה "שלדון הצעיר", סדרת ספין אוף של "המפץ הגדול". החל מ-2017 ובמשך שבע עונות הסדרה נבחנת מערכת היחסים של מיסי עם שלדון, וככל שהיא מתבגרת גם עם הוריה ועם בנים בבית הספר. בסדרה אימצה רבורד מבטא טקסני אותו למדה מצפייה בלורי מטקאלף ששיחקה את האמא של שלדון בסדרה המפץ הגדול. על תפקידה זה הייתה מועמדת ב-2018 לפרס האמן הצעיר (אנ').
ב-2024 הופיעה בסדרת הספין אוף של "שלדון הצעיר" "הנישואים הראשונים של ג'ורג'י ומנדי" בתור מיסי קופר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | שבע משאלות (אנ') | קלייר הצעירה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014, 2016 | משפחה מודרנית | מייגן | 2 פרקים |
| 2015 | עם בוב ודייוויד | הבת של גרג | פרק: "#1.3" |
| 2016 | גרייס ופרנקי | ילדה קטנה | פרק: "The Vitamix" |
| 2017–2024 | שלדון הצעיר | מיסי קופר | תפקיד ראשי (7 עונות): 141 פרקים |
| 2017 | מורים (אנ') | מלינדה | פרק: "School Sweet School" |
| 2019 | אלכסה וקייטי | איינסלי | פרק: "Always Something There to Remind Me" |
| 2024 | הנישואים הראשונים של ג'ורג'י ומנדי | מיסי קופר | אורחת |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה | תוצאה | Ref>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | פרס האומן צעיר | ההופעה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה - שחקנית משנה צעירה | מיסי קופר ב"שלדון הצעיר". | מועמדות |  |
| 2023 | פרס קולנוע משפחתי | שחקן צעיר ומצטיין |  | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  Margaret, Raegan Revord Bio, Wiki, Age, Height, Boyfriend, Parents, Siblings, Movies and Net Worth, InformationCradle, ‏2018-12-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  Raegan Revord, The Big Bang Theory Wiki (באנגלית)
↑  Modern Family Raegan Revord, modern-family.tv
↑  Nate D'Agostino, The Young Sheldon Actor You Likely Missed On Modern Family, Looper, ‏2022-09-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  Young Sheldon: Where You've Seen the Cast Before, TVGuide.com (באנגלית)
↑  Raegan Revord - Young Sheldon Cast Member (באנגלית), נבדק ב-2023-01-26
↑  Young Sheldon star Raegan Revord is a big bang!, Young Entertainment, ‏2019-10-28
↑  Jeanne Jakle, ‘Big Bang Theory’ spinoff has a Texas accent, mySA, ‏2017-08-07 (באנגלית אמריקאית)
1 2  "Raegan Revord Biography" (באנגלית). TV Guide. נבדק ב-3 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: aee28371-16a3-4eac-882c-6593da929029
ג'נרל דיינמיקס F-16 פייטינג פלקון

F-16 של חיל האוויר האמריקאי
מטוסי F-16I "סופה" של טייסת הנגב בדרך לתרגיל רד פלאג. המטוסים מצוידים במכלי דלק תצורתיים להארכת טווח הטיסה
F-16A
מטוס F-16A של חיל האוויר הנורווגי
תא הטייס במדמה הטיסה של מטוס הקרב F-16C
מטוס קרב F-16I סופה של חיל האוויר הישראלי מתכונן לביצוע תדלוק אווירי בתרגיל רד פלאג בנבדה, ארצות הברית.
מטוס F-16I של טייסת 119 "העטלף" בתרגיל רד פלאג, 2016.
מטוס F-16I סופה של טייסת 107 ממריא עם מבער אחורי
F-16 פייטינג פלקון (באנגלית: Fighting Falcon – "בז לוחם") הוא מטוס קרב סילוני רב־משימתי אמריקאי מהדור הרביעי, שתוכנן על ידי ג'נרל דיינמיקס. הוא נועד במקור להיות מטוס קרב קל, והתפתח למטוס רב־משימתי מוצלח. ב־1993 מכרה ג'נרל דיינמיקס את עסקי ייצור כלי הטיס ללוקהיד קורפוריישן, כיום חלק מלוקהיד מרטין. יכולותיו הרב־תכליתיות הן הסיבה העיקרית להצלחתו, והוא מיוצא בהיקפים גדולים ונמצא כיום בשירותן של 25 מדינות. תוכנית ה־F-16 היא תוכנית מטוס הקרב המערבית הגדולה ביותר, וכנראה המשמעותית ביותר.
מאז תחילת הייצור ב־1976 יוצרו למעלה מ־4,500 מטוסים ומעל 3,500 עדיין בשימוש. ייצור המטוס נמשך עד היום לייצוא, לאחר שחיל האוויר האמריקאי הפסיק להצטייד בו והחל לרכוש מטוסים מתקדמים יותר.
ה־F-16 נחשב למטוס קרב מעולה לקרבות אוויר צמודים. הוא כולל חידושים כגון חופת בועה, מוט היגוי המותקן בצד, ומושב הנשען לאחור. זהו גם מטוס הקרב האמריקאי הראשון המסוגל לבצע פניות ב־9 ג'י. אף ששמו הרשמי של ה־F-16 הוא "פייטינג פלקון", הוא ידוע בקרב הטייסים האמריקאיים בכינוי "וייפר" (צפע).
ה־F-16 נכנס לשירות בחיל האוויר הישראלי בשנת 1980 ומהווה כיום את עמוד השדרה שלו. ה־F-16 בחיל האוויר הישראלי קיבל את הכינויים "נץ 1" ו-"נץ 2" (דגמים A/B), "ברק" (דגמים C/D), "ברק 2" (דגמים CG/DG), ברק 2020 (דגמי C/D ו־CG/DG משודרגים) ו"סופה" (דגם I). למטוס ה־F-16 מורשת קרב עשירה ומוצלחת בחיל האוויר הישראלי, הן בקרבות אוויר והן בתקיפת מטרות קרקע, כולל השמדת שני כורים גרעיניים (בעיראק ובסוריה).
מאפיינים תכנוניים

ה־F-16 הוא מטוס קרב טקטי רב־משימתי חד־מנועי. הוא מצויד בתותח M61 וולקן 6־קני המותקן בשורש הכנף השמאלית. ניתן לחמשו במגוון רחב של טילי אוויר־אוויר, כגון: אמראם, סיידוויינדר, ובחיל האוויר הישראלי הוא נושא גם טילי פיתון 4 ופיתון 5 וגם טילי דרבי. ה־F-16 מסוגל לשאת גם טילי אוויר־קרקע כגון: טילים נגד טנקים, מדגמי מאבריק, הארם, שרייק ועוד. בחיל האוויר הישראלי הוא נושא גם טילי אוויר־קרקע מדגם ספייס, ואף פצצות ליזארד משופר. המטוס מסוגל לשאת מגוון פצצות רחב, והוא בעל יכולת נשיאת טילים נגד ספינות כגון הרפון ופינגווין. כבר מראשית תכנונו נועד ה־F-16 להיות מטוס קרב חסכוני שיוכל לבצע משימות מגוונות ולשמור על מוכנות מסביב לשעון. הוא פשוט וקל יותר מקודמיו, אך עושה שימוש באווירודינמיקה ואוויוניקה מתקדמת.
מאפיינים תכנוניים > הנדסת אנוש וראות

הטייס יושב גבוה בגוף המטוס כשהקשת התומכת בחופה נמצאת מאחוריו, מחוץ לשדה ראייתו. חופת הבועה במטוס מקנה לטייס שדה ראייה חסר הפרעות, תכונה חיונית בקרבות אוויר. המושב מוטה ב־30 מעלות (מושבים במטוסי קרב אחרים מוטים בדרך־כלל בכ־13 מעלות) כדי לסייע לטייס להתמודד טוב יותר בכוחות ג'י גבוהים. מוט ההיגוי מותקן לימין הטייס ולא בין רגליו כפי שנעשה באופן מסורתי, על־מנת לסייע לטייס בתמרון במהלך פניות בג'י גבוה. בנוסף, תצוגה עילית (תע"ל) מציגה מידע חיוני בשדה הראייה של הטייס.
מאפיינים תכנוניים > יציבות סטטית שלילית

ה־F-16, הוא מטוס בעל יציבות סטטית שלילית. מטוס בעל יציבות סטטית שלילית הוא בעל כושר תמרון גדול יותר, ומסוגל לבצע סטיות חריפות הנדרשות בעת תמרון אווירי. בעזרת מערכת טוס־על־חוט (Fly by wire), יכול מטוס כזה להישאר בטיסה נשלטת כאשר טיסתו מבוקרת על ידי מחשבי הטיסה.
ה־YF-16 היה המטוס הראשון בעולם שהיה במידת מה בעל תכנון לא יציב אווירודינמית. תכונה זו מכונה "אל־יציבות" (relaxed static stability). במהירויות תת־קוליות, נמצא המטוס כל העת על סף יציאה משליטה. נטייה זו מתוקנת כל העת על ידי מערכת בקרת הטיסה (FLight Control System. המחשב נקרא FLCC – FLight Control Computer). בדגמי A ו־B וגם בדגמי C ו־D הנמוכים מבלוק 40, מערכת בקרת הטיסה מבוססת על מחשבים אנלוגיים ובדגמים מאוחרים יותר (בלוק 40 ומעלה) מבוססת המערכת על מחשבי בקרת טיסה דיגיטליים (DFLCC – Digital FLight Control Computer). בטיסה על־קולית, מפגין המטוס יציבות סטטית חיובית עקב כוחות אווירודינמיים המוסטים לאחור בין טיסה תת־קולית לעל־קולית.
מאפיינים תכנוניים > טוס־על־חוט

ה־F-16 עושה שימוש במערכת טוס־על־חוט (Fly by wire) ממוחשבת ואין בו חיבורים מכניים בין מוט ההיגוי למשטחי הניהוג. בקרת מחשב טיסה היא הכרחית בשל היציבות השלילית האינהרנטית של המטוס, תכונה שמגבירה את יכולת התמרון על חשבון טיסה יציבה.
חסרונם של חיבורים מכניים בין מוט ההיגוי למשטחי הניהוג הוביל לתכונה לא רגילה בתכנון מוט ההיגוי: במקור, הוא תוכנן להיות קבוע במקומו וכלל לא לנוע. מוט ההיגוי מזהה את הלחץ שמפעיל עליו הטייס ומתרגם אותו לפקודות הטסה בעלרוד וגלגול. סידור זה התגלה כבלתי קביל לטיסה מבצעית כיוון שחסר היה לטייס משוב על כמות התנועה שהוא משקיע. פתרון הבעיה – מוט ההגוי שונה למוט עם מהלך קטן (בדיוק רבע אינץ' לכל כיוון).
מאפיינים תכנוניים > עיקרי תפקוד מערכת בקרת הטיסה

במהירויות גבוהות, בשיוט ובתמרונים המערכת מבקרת את טיסת המטוס בציר העלרוד על פי ספרת העומס (G). במהירויות נמוכות מבוקר ציר העלרוד על פי זווית ההתקפה. ציר הגלגול מבוקר על ידי שעור הגלגול.
מערכת בקרת הטיסה מגבילה אוטומטית את ספרת העומס ל־9G, אם כי ידועים מקרים רבים בהם הטיס מצליח "לשטות" במערכת ולהכניס את המטוס לתמרון בספרת עומס גבוהה יותר.
מערכת בקרת הטיסה שומרת על טיסה מתואמת ללא מעידות (slips) או החלקות (skids).
ניתן לעקוף את ההגבלות על ציר העלרוד בצורה ידנית, במקרה ויש צורך בביצוע תמרונים לצורך יציאה מהזדקרות חזקה
מערכת בקרת הטיסה המקורית הייתה מורכבת מארבעה (4) ערוצי בקרה זהים. 4 מחשבים, ארבעה חיישני בקרה מכל סוג (שעורי גלגול, סבסוב ועלרוד, מדי G, מדי זווית התקפה והחלקה (החלקה – ערוץ בודד), מדי מהירות וגובה (3 ערוצים בלבד במכלול PSA), מדי לחץ מוט ההגוי ועוד), ארבעה ערוצי פיקוד למפעילים ההידראוליים של ההגאים וכולי. בכל שלב בטיסה המטוס מנוהג לפי פקודות מערוץ אחד בלבד שנבחר על ידי מערכת ניטור ערוצים משוכללת, המבוססת על השוואות בין ארבעת הערוצים, הצבעה על ערוץ חריג והוצאתו "מהמשחק". במטוסי ה־F-16 החדשים יותר מסתפקים בשלשה ערוצי בקרה זהים בלבד.
תכונות אלו הובילו לאימרת טייסי ה־F-16 שלפיה: ”אינך מטיס את ה־F-16; הוא מטיס אותך.”
מערכת טוס־על־חוט הייתה הגורם להמראה הראשונה של ה־F-16 בשלב הניסויים שנערכו למטוס. ב־20 בינואר 1974, שבועיים בלבד לפני טיסת הבכורה המתוכננת, ביצע טייס הניסוי פיל אוסטריכר ריצות מסלול מהירות לבחינת המערכות השונות. באחת הריצות איבד המטוס את יציבותו במהירות גבוהה, עד כדי כך שקצות הכנפיים שפשפו את המסלול. בשלב מסוים החליט הטייס שיהיה בטוח יותר להמריא מאשר להישאר על הקרקע. הוא המריא, עשה הקפה אחת ונחת. בבדיקות לאחר מכן התברר שמערכת הטוס־על־חוט הייתה רגישה מדי, והיא עברה סבב נוסף של בדיקות וכיולים מדויקים.
ייצור

בתחילה יוצרו שני דגמים של ה־F-16‏: "A" (גרסת קרב חד־מושבי) ו־"B" (מאמן דו־מושבי היכול לשמש גם למטרות קרב). טיסת הבכורה של ה־F-16A נערכה בדצמבר 1976, ומטוס ראשון מסוג זה נמסר לכנף הקרב הטקטית 388 של חיל האוויר האמריקני בינואר 1979. באותו חודש נמסרו המטוסים גם לחיל האוויר הבלגי. ה־F-16 הוא מטוס הקרב האמריקני הראשון שנכנס לשירות בו זמנית בארצות הברית ומחוצה לה. דגם B הוא גרסת מאמן דו־מושבית עם חופה מוארכת המתאימה לטייס שני, מה שמפחית מהמקום הזמין לדלק ולאוויוניקה. בדרך־כלל הטייס החניך יושב במושב הקדמי ומדריכו יושב במושב האחורי.
בשנות השמונים הוכנסו לשירות דגמים מתקדמים יותר של ה־F-16:‏ F-16C חד מושבי ו־F-16D דו־מושבי, בעלי אוויוניקה ומנוע משופרים. שדרוגים הדרגתיים נעשו ל־F-16 לאורך היסטוריית הייצור שלו; שדרוגים משמעותיים כונו "בלוקים". משקלו הריק של ה־F-16 גדל מ־15,600 ליברות (7,100 קילוגרם) ב־F-16A בלוק 10 ל־19,200 ליברות (8,700 קילוגרם) ב־F-16C בלוק 50.
חיל האוויר האמריקני מפעיל כיום בעיקר מטוסי F-16C בלוק 40/42 ובלוק 50/52 בשירות מבצעי, בעוד מרבית מטוסי בלוק 25 ו־30/32 הועברו למשמר האווירי הלאומי ולמילואי חיל האוויר.
דגמים וגרסאות

דגמי F-16 מסומנים במספרי בלוק עוקבים לציון שדרוג משמעותי. מספרי הבלוקים מתייחסים לגרסאות החד והדו־מושביות כאחד.
דגמים וגרסאות > F-16A/B

ה־F-16A/B צויד בתחילה במכ"ם דפק־דופלר מדגם AN/APG-66 מתוצרת וסטינגהאוס, מנוע טורבו־מניפה מדגם F100-PW-200
פראט אנד ויטני, בעל דחף של 14,670 ליברות-כוח (65.3 קילוניוטון) ו־23,830 ליברות-כוח (106.0 קילוניוטון) עם מבער אחורי. חיל האוויר האמריקני רכש 275 F-16A ו־125 F-16B, כאשר מסירת המטוסים הסתיימה במרץ 1985.
שירות מבצעי בעולם

עקב תפוצתם הרבה, מטוסי F-16 השתתפו בעימותים רבים, בעיקר במזרח התיכון.
בשנת 1981, השתתפו שמונה מטוסי F-16 של חיל האוויר הישראלי במבצע אופרה (תקיפת הכור בעיראק): מטוסי ה־F-16 ביצעו את התקיפה עצמה, בליווי וחיפוי של מטוסי F-15. באותה שנה, השיג חיל האוויר הישראלי את ההפלות הראשונות שביצע מטוס ה־F-16, כשהפיל מסוק מי־8 ומטוס מיג־21 סוריים. שנה לאחר מכן, בזמן מבצע שלום הגליל השתתפו מטוסי F-16 ישראלים בקרבות רבים עם מטוסים סורים, ובכולם הייתה ידם של מטוסי ה־F-16 הישראלים על העליונה. מטוסי F-16 השתתפו גם בתקיפות רבות בשטח לבנון.
במהלך מלחמת אפגניסטן, מטוסי F-16 של חיל האוויר הפקיסטני הפילו מספר מטוסי תקיפת קרקע ותובלה סובייטיים ואפגניים. בעימות בגבול זה גם הופל ה־F-16 הראשון, כאשר מטוס ידיד במבנה שלו הפילו בטעות עקב תקלה בטיל אוויר־אוויר.
במלחמת המפרץ בשנת 1991, ביצעו 249 מטוסי F-16 של חיל האוויר האמריקני מעל ל־13,000 גיחות, יותר מכל מטוס אחר של כוחות הקואליציה, עם חמש אבדות בקרבות, שלוש על ידי טילי קרקע־אוויר (טק"א), אחד עקב פיצוץ טרם עת של פצצה, ואחד עקב אש במנוע. מטוסי ה־F-16 שבו לעיראק ב־1998 כחלק ממבצע שועל במדבר ושוב במלחמת עיראק ב־2003, במשימות סיוע לכוחות קרקע ודיכוי הגנה אווירית.
מטוסי F-16 הופעלו גם על ידי נאט"ו במהלך פעולות שמירת השלום בבוסניה ב־1994–1995 (אחד הופל על ידי טק"א), ב־1999 במבצע כוח מאוחד ביוגוסלביה (במהלכו הופל אחד מאש נ"מ), ועל ידי ארצות הברית באפגניסטן מאז 2001. מטוסי F-16 השתתפו גם במלחמת עיראק ב־2003.
ב־23 במרץ 2014 מטוס F-16 של חיל האוויר הטורקי הפיל מטוס מיג 23 של חיל האוויר הסורי. ב־24 בנובמבר 2015 הפילו מטוסי F-16 של חיל האוויר הטורקי מטוס סוחוי Su-24 של חיל האוויר הרוסי, דבר שגרם למשבר חמור מאוד ביחסים בין רוסיה לטורקיה.
שירות בחיל האוויר הישראלי > דגמים

נץ (F-16A/B) – שירת בשנים 1980–2016. המטוסים הראשונים שהגיעו היו מבלוק 10 והם שודרגו במהלך השנים על ידי חיל האוויר. הנצים השתתפו באופן מרכזי בהשמדת הכור העיראקי ומלחמת לבנון הראשונה.
ברק (F-16C/D) – מטוסי הברק מבלוק 30 (המצויים בשלוש הטייסות בבסיס עזר ויצמן (לשעבר: רמת דוד) ) מכונים "ברק 1", ואילו מטוסי הברק מבלוק 40 (המצויים בשתי הטייסות בבסיס חצור) מכונים "ברק 2". נכון לשנת 2018, כל מטוסי הברק שודרגו לדגם "ברק 2020" בו הותקנו המערכות האוויוניות של דגם ה"סופה" (F-16I) המתקדם.
סופה (F-16I) – מטוס ה־F-16 המתקדם ביותר של חיל האוויר, מבלוק 52+, מצויד במערכות אוויוניקה ולוחמה אלקטרונית מתקדמות תוצרת ישראל וכן במכלי דלק תצורתיים המגדילים באופן ניכר את טווח הטיסה של המטוס.
F-16A נץ 243
F-16D ברק 050
F-16I סופה 811
שירות בחיל האוויר הישראלי > טייסות F-16 בחיל האוויר הישראלי

טייסות חיל האוויר הישראלי שמפעילות F-16:
טייסת 101 ("טייסת הקרב הראשונה"): F-16C ברק 2020
טייסת 105 ("טייסת העקרב"): F-16D ברק 2020
טייסת 107 ("טייסת אבירי הזנב הכתום"): F-16I סופה
טייסת 109 ("טייסת העמק"): F-16D ברק 2020
טייסת 119 ("טייסת העטלף"): F-16I סופה
טייסת 201 ("טייסת האחת"): F-16I סופה
טייסת 253 ("טייסת הנגב"): F-16I סופה
טייסות חיל האוויר הישראלי שהפעילו בעבר F-16:
טייסת 110 ("טייסת אבירי הצפון"): F-16A/B נץ, F-16C ברק נסגרה בסוף שנת 2017
טייסת 116 ("טייסת אריות הדרום"): F-16A/B נץ
טייסת 117 ("טייסת הסילון הראשונה"): F-16A/B נץ, F-16C ברק
טייסת 140 ("טייסת נשר הזהב"): F-16A/B נץ
טייסת 144 ("טייסת עוף החול"): F-16A/B נץ
יצרנים

ארצות הברית ג'נרל דיינמיקס/לוקהיד מרטין (ארצות הברית)
טורקיה טורקיש איירוספייס אינדסטריז (טורקיה)
הולנד פוקר (הולנד)
בלגיה SABCA (בלגיה)
קוריאה הדרומית קוריאן איירוספייס אינדוסטריז (קוריאה הדרומית)
נורווגיה קונגסברג דיפנס אנד איירוספייס (נורווגיה)
דנמרק טרמה A/S (דנמרק)
ישראל התעשייה האווירית (ישראל) – פיתחה ומייצרת את מכלי הדלק התצורתיים ואת מכלולי הכנף והזנב.
מפעילות

אוקראינה אוקראינה: חיל האוויר האוקראיני
איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות: חיל האוויר של איחוד האמירויות הערביות (דגמי F-16E/F בלוק 60)
איטליה איטליה: חיל האוויר האיטלקי
אינדונזיה אינדונזיה: חיל האוויר האינדונזי
ארצות הברית ארצות הברית: חיל האוויר האמריקני, המשמר הלאומי האווירי והצי האמריקני
בחריין בחריין: חיל האוויר המלכותי של בחריין
בלגיה בלגיה: חיל האוויר הבלגי
דנמרק דנמרק: חיל האוויר המלכותי הדני
הולנד הולנד: חיל האוויר המלכותי ההולנדי
ונצואלה ונצואלה: חיל האוויר של ונצואלה
טורקיה טורקיה: חיל האוויר הטורקי
טאיוואן טאיוואן: חיל האוויר הטאיוואני
יוון יוון: חיל האוויר היווני
ירדן ירדן: חיל האוויר המלכותי הירדני
ישראל ישראל: חיל האוויר הישראלי
מצרים מצרים: חיל האוויר המצרי
נורווגיה נורווגיה: חיל האוויר המלכותי הנורווגי
סינגפור סינגפור: חיל האוויר של הרפובליקה של סינגפור
עומאן עומאן: חיל האוויר המלכותי של עומאן
פולין פולין: חיל האוויר הפולני
פורטוגל פורטוגל: חיל האוויר הפורטוגזי
פקיסטן פקיסטן: חיל האוויר הפקיסטני
צ'ילה צ'ילה: חיל האוויר הצ'יליאני
קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית: חיל האוויר של קוריאה הדרומית
תאילנד תאילנד: חיל האוויר המלכותי התאילנדי
מפעילות > מפעילות לשעבר

איטליה איטליה – בין השנים 2001–2012 חיל האוויר האיטלקי שכר מחיל האוויר של ארצות הברית 30 מטוסי F-16A ו־4 מטוסי F-16B.
מאפיינים (F-16C בלוק 30)

מאפיינים כלליים:
סוג: מטוס קרב רב משימתי
צוות: 1
אורך: 49.40 רגל (15.06 מטרים)
מוטת כנפיים: 32.67 רגל (9.96 מטרים)
גובה: 16 רגל (4 מטר)
שטח כנף: 27.87 מ"ר
משקל ריק: 18,900 ליברות (8,500 ק"ג)
משקל טעון: 26,500 ליברות (12,020 ק"ג)
משקל המראה מרבי: 42,300 ליברות (19,200 ק"ג)
הנעה: מנוע טורבו־מניפה אחד מסוג F110-GE-100
דחף ללא מבער אחורי: 17,155 ליברות (76.3 קילו ניוטון)
דחף עם מבער אחורי: 28,600 ליברות (127 קילו־ניוטון)
ביצועים:
מהירות מקסימלית :
בגובה פני הים: מאך 1.2 (1,470 קמ"ש)
בגובה רב : 2 מאך (2,420 קמ"ש) ללא חימוש חיצוני
רדיוס קרב: 340 מייל (550 ק"מ) בחתך משימה גבוה נמוך גבוה עם שש פצצות 450 ק"ג
טווח מרבי: 4,200 ק"מ
סייג רום: 65,616 רגל (20,000 מטר)
קצב טיפוס: 18,000 רגל/דקה
עומס כנף: 431 ק"ג / מ"ר
יחס דחף / משקל: 1.095
חימוש:
תותחים: תותח אחד מסוג M61A1 Vulcann בקליבר של 20 מילימטר עם שישה קנים המותקן על שורש הכנף השמאלית
טילי אוויר־אוויר :
4 טילי אוויר־אוויר מסוג AIM-7 ספארו
4 טילי אוויר־אוויר מסוג AIM-9 סיידווינדר
4 טילי אוויר־אוויר מסוג IRIS-T
4 טילי אוויר־אוויר מסוג AIM-120 אמראם
4 טילי אוויר־אוויר מסוג פיתון 4 או 5
טילי אוויר־קרקע :
6 טילי אוויר־קרקע מסוג AGM-45 שרייק
6 טילי אוויר־קרקע מסוג AGM-65 מאבריק
4 טילי אוויר־קרקע מסוג AGM-88 הארם
טילים נגד ספינות :
2 טילי נגד ספינות מסוג AGM-84 הרפון
4 טילי נגד ספינות מסוג AGM-119 פינגווין
פצצות :
2 פצצות מצרר מסוג CBU-87
2 פצצות מצרר מסוג CBU-97
4 פצצות מונחות לייזר מסוג GBU-10
6 פצצות מונחות לייזר מסוג GBU-12
4 פצצות עם ניווט לווייני מסוג JDAM
4 פצצות שימוש כללי סימן 84
8 פצצות שימוש כללי סימן 83
12 פצצות שימוש כללי סימן 82
פצצה גרעינית מסוג B-61
פצצה גרעינית מסוג B-57
פודים: יכול לשאת פודים כגון LANTIRN ולייטנינג לניווט ורכישת מטרות
גלריה

מטוסי F-16A נץ מעל מכתש רמון, כולל F-16 נץ 107
מטוס F-16A נץ 243 שהפציץ את הכור בעיראק והפיל כלי טיס אחד
מטוס F-16B נץ
מטוס F-16C ברק של טייסת הסילון הראשונה
מטוס F-16 של טייסת 115
מטוס F-16D ברק
מטוס F-16D ברק
מטוס F-16I סופה 803 של טייסת אבירי הזנב הכתום חמוש בטילי אוויר־אוויר ובידוני דלק
מטוסי F-16I סופה במטס יום העצמאות
מטוס F-16I סופה 803 של טייסת אבירי הזנב הכתום חמוש בטילי אוויר־אוויר ובידוני דלק
מטוס F-16 במלחמת עיראק (2003)
מטוס F-16A מבצע תדלוק אווירי
מטוס F-16 מבצע תדלוק אווירי על ידי מטוס KC-10
מטוס F-16 חמוש בטילי AIM-120 וטילים נגד קרינה AGM-88
מטוסי F-16A בלוק 15
מטוס F-16C
מטוס F-16C
רועי צוויג-לביא

| --- | --- |

אל"ם רועי צוויג-לביא
 לידה:  2 בינואר 1983 (בן 42) חיפה, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד פלגת ההכשרות בסיירת מטכ"ל  מפקד גדוד 202  מפקד יחידת מגלן  מפקד חטיבת שומרון  קצין אג"ם של פיקוד המרכז
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מבצע שומר החומות  מלחמת חרבות ברזל
 
רועי צוויג-לביא (נולד ב-2 בינואר 1983) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, שבתפקידו האחרון שימש קצין אג"ם של פיקוד המרכז. קודם לכן שימש מפקד חטיבת שומרון, מפקד יחידת מגלן ומפקד גדוד 202.
ביוגרפיה

צוויג-לביא נולד וגדל בחיפה. למד בבית הספר הריאלי שבחיפה והיה חניך הפנימייה הצבאית לפיקוד, בוגר מחזור מ"ו. התגייס לצה"ל בשנת 2001, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 890 ומונה למפקד מחלקה, והשתתף בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן שימש כקצין המבצעים של גדוד 890. בסיום תפקידו יצא ללימודים במכללה לפיקוד טקטי וסיים בהצטיינות. במהלך לימודיו פרצה מלחמת לבנון השנייה, הוא קטע את לימודיו, ושב לחטיבה שם שובץ כסגן מפקד פלוגה בגדוד 890 עד לסיום המלחמה.
בסיום לימודיו מונה למפקד פלוגת מסלול בגדוד 890, והוביל את הפלוגה בין היתר במהלך מבצע עופרת יצוקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת החוד בגדוד 890. לאחר מכן מונה למפקד פלגת ההכשרות בסיירת מטכ"ל. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 202 בין השנים 2012–2013. לאחר מכן מונה למפקד מחזור האימון המתקדם בבא"ח צנחנים. במהלך התפקיד החל מבצע צוק איתן, הוא הקים כוח שהורכב מקצינים ששירתו בבא"ח, ופיקד עליו עד לסיום המבצע. בסיום התפקיד יצא ללימודים בפו"ם וסיים בהצטיינות. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם של חטיבת הצנחנים בין השנים 2015–2016.
ב-11 ביולי 2016 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 202, ושימש בתפקיד עד 15 באפריל 2018. במאי 2018 מונה למפקד יחידת מגלן, ושירת בתפקיד עד מאי 2020. ב-9 ביוני 2020 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת שומרון. במהלך תפקידו, ב-30 ביוני 2022, נפצע באורח קל במהלך פיגוע ירי במתחם קבר יוסף שבשכם, בתפקיד זה שימש עד 21 בספטמבר 2022. בשנת 2022 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המרכז.
חיים אישיים

צוויג-לביא נשוי ואב לשלושה. בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון.
הערות שוליים

↑  רועי צוויג, באתר "בהשקט ובבטחה"
↑  אמיר בוחבוט, עיטור העוז לחייל הבודד, באתר nrg‏, 31 באוגוסט 2007
↑  גל פרל פינקל‏, עניין של מסורת: שימו סוף ל"מבחנים" והמתינו עם עריפת הראשים, באתר וואלה, 6 באוגוסט 2018
↑  ירון שילדקרוט, תגובה ציונית הולמת, במחנה, 5 בדצמבר 2007
↑  איתי אילנאי, "אמרתי למפקד שמישהו ייפגע. הוא ענה שזו מסורת", באתר ynet, 9 באוגוסט 2018
↑  חטיבת הצנחנים: סדרת מלחמה עם מסע כומתה, באתר ערוץ 7, 28 בפברואר 2014
↑  איתי בלומנטל, תהל בת ה-4 פגשה את החיילים שתפסו את המחבלים שפגעו בה, באתר ynet, 15 בנובמבר 2016
↑   אל"ם רועי צוויג נכנס לתפקידו כמח"ט "שומרון", באתר צה"ל, 9 ביוני 2020
↑  אלישע בן קימון, יואב זיתון, אליאור לוי, פיגוע ירי בקבר יוסף: מח"ט שומרון ושני מתפללים יהודים נפצעו קל, באתר ynet, 30 ביוני 2022
↑   רשימת המינויים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 18 באוקטובר 2021
משפט עברי

ערך זה עוסק במונח. אם התכוונתם לספרו של מנחם אלון, ראו .
מבואת בית הדין הגדול לשעבר בהיכל שלמה בירושלים
משפט עברי הוא מונח מודרני המשמש להגדרת התורה המשפטית של ההלכה והמקורות העבריים לתחומים משפטיים בשיטות משפט אחרות, כמו דיני נזיקין, דיני קניין ודיני עונשין.
על מקורות המשפט העברי נמנים המשנה, התלמוד, ספרות השו"ת והפסיקה וכלל הספרות התורנית ממתן תורה ועד ימינו.
מקורות המשפט העברי > בתורה שבכתב

בתורה שבכתב, מוקדשות מספר פרשיות להצגת חוקי המשפט העברי. הראשונה שבהם היא פרשת משפטים שבספר שמות, שם מובאים רוב דיני הממונות המוזכרים בתורה בכלל, דיני עבד עברי ואמה עברייה, דיני רוצח וכן הוראות המתייחסות לשופטים.
פרשה נוספת המהווה מקור חשוב לדיני המשפט העברי היא פרשת שופטים שבספר דברים. בפרשה זו לא נידונים דיני ממונות אך מובאת בה החובה להקים מערכת משפט הוגנת:
שֹׁפְטִים וְשֹׁטְרִים תִּתֶּן לְךָ בְּכָל שְׁעָרֶיךָ אֲשֶׁר ה' אֱלֹהֶיךָ נֹתֵן לְךָ לִשְׁבָטֶיךָ, וְשָׁפְטוּ אֶת הָעָם מִשְׁפַּט צֶדֶק
.
כמו כן, בפרשה מובאים דיני זקן ממרא, דיני עדות, ודיני רוצח בשגגה.