החטופים במלחמת חרבות ברזל
מצב החטופים בשבי > השלכות בריאותיות

במהלך שהייתם של החטופים בשבי חמאס פורסמו מחקרים ומאמרים, נערכו כנסים ומפגשים שונים בנושא ההשלכות הרפואיות והנפשיות של השהייה הארוכה בשבי, בטווח הארוך ובטווח הקצר.
בכנס החירום של רופאים להצלת החטופים שהתקיים בספרייה הלאומית בירושלים עסקו מומחים מתחומים שונים במצב החטופים מבחינה פיזיולוגית ונפשית. פרופ' אבי עורי, פדוי שבי ממלחמת יום הכיפורים ומאבות השיקום בישראל, הרצה על ניסיונו האישי והמקצועי גם יחד. סא"ל במיל ד"ר אמיר בלומנפלד, ראש ענף טראומה בצה"ל לשעבר, שמונה על ידי צה"ל אחרי 7 באוקטובר לרופא החטופים ומלווה מטה המשפחות הרצה על ההשפעות הפיזיולוגיות והפסיכולוגיות של כליאה ממושכת במנהרות, תוך ציטוטים מ"דו"ח 300 הימים" שלכתיבתו היה שותף כחלק ממטה המשפחות להחזרת החטופים והנעדרים. מעבר לפגיעות הגופניות, הדו"ח מתאר גם את ההשלכות הנפשיות של השבי הממושך. החטופים סובלים מטראומה קשה, חרדה ודיכאון.
ב"דו"ח 300 הימים" שיצא מטעם מטה החטופים פרופ' חגי לוין סיכם את מצבם של החטופים וגם התייחס לסיכון של אלימות מינית: "עבור הנשים החטופות קיים סיכון נוסף של הריונות לא רצויים, אשר בהיעדר גישה לטיפול רפואי עלולים להסתבך בהריונות חוץ-רחמיים או במצבים מסכני חיים אחרים".
על פי הערכות רופאים, החטופים סובלים מהידרדרות פיזית חמורה, רעב ממושך וירידה של כ-50% במשקל, והם בסיכון לחלות בהפרעות קצב לב ואירועי לב פתאומיים. המערכת החיסונית של החטופים מוחלשת, והם רגישים הרבה יותר לזיהומי חורף ולמחלות ויראליות. התנאים של החטופים ששוחררו מספקים תובנה קריטית לגבי ההשלכות הבריאותיות החמורות של שבי ממושך. חטופים רבים הראו סימנים משמעותיים של תת-תזונה קיצונית, כולל ניוון שרירים וירידה במשקל, שהותירו אותם חלשים פיזית. מצבים כרוניים כגון יתר לחץ דם, סוכרת ופציעות לא מטופלות סיבכו עוד יותר את בריאותם. בנוסף, היעדר טיפול רפואי הולם תרם להידרדרות ברווחתם הגופנית והנפשית, וחטופים רבים סבלו מטראומה, חרדה ודיכאון. תנאים אלה הוחמרו בשל בידוד ממושך, חוסר תקשורת וחשש מאלימות.
ב-10 בדצמבר 2024, יום זכויות האדם הבין-לאומי, התקיים דיון חירום בבית הנשיא על מצב חטופים בעזה. לקראת הדיון הוכן 'דו"ח 400 הימים". "דו"ח 400 הימים" פורסם ב-13 בנובמבר 2024 ובו צוין שבמהלך החורף עלול מצבם הבריאותי של החטופים להתדרדר עד כדי סכנת חיים, ובפרט בעיית ההיפותרמיה והחשיפה לקור, כאשר אגירת החום הטבעית של החטופים נפגעת באופן קריטי. היפותרמיה לא רק משפיעה על התפקוד הפיזי אלא גם פוגעת בתהליכים קוגניטיביים, מה שמוביל לבלבול ומיומנויות מוטוריות מופחתות. נועה ארגמני, ששוחררה מהשבי בעזה, השתתפה בדיון וסיפרה כי בסרטון המלא שלה מהשבי רואים שהיא "חבולה, מדממת, עם כל הראש שלי פתוח ואף אחד לא הגיע לעזור לי". היא התייחסה למצבם של החטופים הנותרים בשבי בדאגה רבה: "אנחנו לא יודעים מה מצבם של 100 החטופים שעדיין נמצאים שם, ויכול להיות שגורלם יהיה יותר גרוע משלי". יוכבד ליפשיץ, חטופה נוספת ששוחררה, דיווחה אף היא על הידרדרותה הבריאותית בשבי. ד"ר עינת יהנה, פסיכולוגית שיקומית ממערך הבריאות של מטה המשפחות, ציינה: "החטופים מאבדים את זהותם והופכים להיות "רוח רפאים מהלכת". מצבם הנפשי שם אותם בסיכון גבוה לאובדנות, הם יכולים לאבד את התקווה שיצילו אותם".
בתחילת ינואר 2025, שלחו מנהלי בתי חולים מכתב לראש הממשלה בנימין נתניהו, ובו הדגישו את קביעתם שלאור הזמן והתנאים, כל החטופים הם למעשה הומניטריים, וצריך להציל את כולם מיידית. עוד הדגישו הרופאים במכתב, שהחטופים לא יוכלו לשרוד עוד זמן בשבי ושהם חשופים לזיהומים, למחלות, לאיומים ולאלימות פיזית ומינית.
כמו כן, התפרסמו מחקרים ודוחות רפואיים בארץ ובעולם על הבריאות הגופנית והנפשית של חטופים, שבויים ואסירים. למשל:
Hoejenbos, M., Buma, A.H. (2009). Health Care of Prisoners and Detainees. In: Buma, A.P.C.C.H., Burris, D.G., Hawley, A., Ryan, J.M., Mahoney, P.F. (eds) Conflict and Catastrophe Medicine. Springer, London
כנס רופאים בבי"ח רמב"ם
דו"ח חדש של משרד הבריאות
עדות ישירה על מצבם הבריאותי של החטופים ניתן לשמוע מפי אילנה גרצבסקי ששוחררה.
סגן קצין הרפואה הראשי של צה"ל, אל"ם ד"ר אבי בנוב דיווח כי כמה מהחטופות ששוחררו מאז נחתם הסכם הפסקת האש הוחזקו במנהרות חמאס עד שמונה חודשים ברציפות, ללא אור יום ועם מעט או ללא קשר אנושי. חלק מהן הוחזקו לבד ואחרות היו ביחד. מצבן הגופני של אלה שהוחזקו ביחד היה טוב יותר. ד"ר בנוב צופה כי חלק מהמשוחררים הבאים "יהיו חולים יותר וגם אנשים שמתו במהלך שהותם בעזה".