stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאת טכנולוגיות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  תאתטכ
 מייסדים:  שלמה אוסטרזצר, הימן שמיר ונתן (ניותק) אלדר
 תקופת הפעילות:  1969 כ"ת.א.ת. - תעשיות אביזרי תעופה בע"מ" – הווה
 מיקום המטה:  קריית גת 
 משרד ראשי:  גדרה
 בעלות:  קרן פימי (כ-60%)
 ענפי תעשייה:  תעופה
 מוצרים עיקריים:  אבזרי תעופה, מחליפי חום ומערכות קירור
 שווי שוק:  1.17 מיליארד ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  114 מיליון דולר (2023)
 רווח תפעולי:  6.08 מיליון דולר (2023)
 רווח:  4.67 מיליון דולר (2023)
 הון עצמי:  90.7 מיליון דולר (2023)
 סך המאזן:  146 מיליון דולר (2023)
 יו"ר:  עמוס מלכא
 מנכ"ל:  יגאל זמיר
  
 www.tat-technologies.com
 
תאת טכנולוגיות בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית שנוסדה בשנת 1985 המייצרת אביזרי תעופה, לתעופה אזרחית וצבאית, ובמתן שירותי שיפוץ ותחזוקה לחברות תעופה ולחילות אוויר. מניות החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב ובבורסת נאסד"ק.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1985 בשם גלקסי גרפיקס בע"מ, ושנה אחר כך שונה שמה ל"גאלגרף בע"מ" כחברת בת של "ת.א.ת. תעשיות אביזרי תעופה" (שאחר כך פעלה בשם "ת.א.ת. תעשיות בע"מ").
היסטוריה > הקמת תאת תעשיות

"ת.א.ת. תעשיות" הוקמה בשנת 1969 על ידי שלמה אוסטרזצר, הימן שמיר, נתן (ניותק) אלדר ודב צאלים, בעקבות האמברגו הצרפתי על ישראל, עודדה ממשלת ישראל את הקמתם של יצרני מערכות תעופה מקומיים. אוסטרזצר שימש במשך שנים רבות כיושב ראש החברה ודב צאלים כמנכ"ל. משכנה הראשון של החברה היה בבני ברק, ובשנת 1973 עברה למפעל חדש בגדרה. החברה התמחתה בין השאר במערכות קירור ומעבירי חום למטוסים, מערכות דלק, ומערכות חמצן. מוצרי החברה הורכבו במטוס הכפיר הישראלי, ובמטוסים נוספים של חיל האוויר. בהמשך הורכבו מוצרי החברה גם במטוסים אזרחיים והיא החלה לפעול מחוץ לישראל, בעיקר בארצות הברית. בשנת 1981 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
היסטוריה > הקמת תאת טכנולוגיות

"תאת טכנולוגיות" החלה כפרויקט פנימי במחלקת האלקטרוניקה של "ת.א.ת. תעשיות". שני מהנדסים פיתחו מערכות גרפיות לייצור באמצעות מחשב, ובאו עם הרעיון למנהלי החברה צאלים ואוסטרזצר לפתח ולשווק את המערכות כמוצר מדף. שני המהנדסים שפיתחו את המערכות קיבלו מניות בחברה הבת החדשה שהוקמה לצורך כך. במרץ 1987 הונפקו מניות החברה בבורסת נאסד"ק בניו יורק, והיא גייסה ארבעה מיליון דולר. בשנת 1992 שונה שם החברה ל"תאת טכנולוגיות" וזמן קצר אחר כך היא גייסה 20 מיליון דולר נוספים בהנפקה משנית בנאסד"ק.
בשנת 1993 רכשה את חברת לימקו (Limco Airepair Inc) האמריקאית, וזו רכשה בשנת 2005 את חברת פיידמונט (Piedmont Aviation Component Services LLC) שמרכזה בקרוליינה הצפונית. החברה הממוזגת לימקו-פידמונט הונפקה בנאסד"ק ב-2007, אך שנתיים אחר כך מוזגה חזרה לתוך חברת האם תאת טכנולוגיות.
בשנת 1994 רכשה "תאת טכנולוגיות" את השליטה בחברת "ארית תעשיות" תמורת 4 מיליון דולר, אולם מכרה אותה לאחר פחות מ-4 שנים בהפסד ניכר.
בשנת 2000 מכרה את "ת.א.ת. תעשיות" את פעילותה לייצור אביזרי תעופה, למעט מקרקעין ומבנים, תמורת כ-7 מיליון דולר לחברת הבת תאת טכנולוגיות. ו"ת.א.ת. תעשיות" הפכה לחברת החזקות.
באוגוסט 2005 נרשמו מניות "תאת טכנולוגיות" למסחר גם בבורסה לניירות ערך בתל אביב, באמצעות רישום כפול.
היסטוריה > שינוי בעלות

בשנת 2004 רכשה קרן פימי 15.5% ממניות החברה תמורת 6 מיליון דולר.
בנובמבר 2007, רכשה חברת קמן אחזקות שהייתה בבעלות רוני אלרואי, חתנו של איש העסקים יצחק תשובה, את השליטה (54%) מ"ת.א.ת תעשיות". קמן אחזקות רכשה באמצעות חברת הבת "ישאל" את כל מניותיו של שלמה אוסטרזצר (43.4%) ואת מחצית מאחזקותיו של שותפו, דב צאלים (כ-10% ממניות החברה). במקביל חתמה ישאל על הסכם לרכישת 10% מתאת טכנולוגיות מידי קרן פימי.
לאחר שחברת "קמן אחזקות" אחזקות נכנסה להסדר חוב, רכשה קרן פימי את השליטה ב"תאת טכנולוגיות", כולל המניות שהחזקו על ידי חברת האם "ת.א.ת. תעשיות", ובשנת 2016 הגדילה את חלקה בבעלות ל-60%. חברת "ת.א.ת. תעשיות" עצמה הפכה לשלד בורסאי שהחזקתו היחידה הייתה שטח הנדל"ן בפארק ראם במועצה האזורית באר טוביה, עליו מוקמים מפעל הייצור והמשרדים של "תאת טכנולוגיות". את השלד הבורסאי רכשו קבוצת משקיעים בראשות האחים נקש. בסוף 2014 נמחקה "ת.א.ת. תעשיות" מהבורסה, בעקבות הצעת רכש.
בשנת 2015 רכשה החברה את חברת כרומאלוי ישראל, השוכנת בקריית גת, ושינתה את שמה ל"טורבוכרום".
פעילות

החברה פעילה בארבעה תחומים:
ייצור מעבירי חום ואביזרי תעופה במפעלה שבקריית גת.
ייצור מעבירי חום ומתן שירותי תחזוקה למעבירי חום בחברת הבת לימקו.
שירותי תחזוקה לרכיבים תעופתיים בחברת הבת פיידמונט.
שירותי תחזוקה וציפוי לרכיבים של מנועי סילון במפעל טורבוכרום.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  תאת טכנולוגיות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
1 2 3  שמואל רוזנבלום, גבוה גבוה ורחוק, חדשות, 21 בפברואר 1989
↑  אורי דן, נחנך מפעל 'תעשיות אבזרי תעופה' - יספק מוצרים למערכת הביטחון, מעריב, 25 בספטמבר 1973
↑  דרור שרביט, "תאת"־ הנפקה במכפיל 40, דבר, 17 בנובמבר 1981
↑  בני מרי, שי שלו, תאת טכנולוגיות תגייס 20 מליון דולר בארה" ב, חדשות, 19 במרץ 1993
↑  שירלי יום-טוב, תאת טכנולוגיות תנפיק את לימקו-פידמונט האמריקאית בנאסד"ק לפי שווי של כ-100 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 17 באפריל 2007
↑  שרון ביידר, ‏תאת טכנולוגיות הודיעה כי תמזג לתוכה את החברה הבת לימקו-פידמונט, באתר גלובס, 5 באפריל 2009
↑  שי שלו, ‏איך נפלו אשפים: ת.א.ת טוענת כי הוטעתה בידי ארית, באתר גלובס, 4 בינואר 1998
↑  שי שלו, ‏צאלים ואוסטרזצר מעלים 7 מיליון דולר מתאת טכנולוגיות לתאת תעשיות, באתר גלובס, 14 בפברואר 2000
שי שלו, ‏הלהטוט של צאלים ואוסטרזצר בתאת: ביד אחת קונים מניות מהציבור, ובשנייה שואבים כסף מהקופה, באתר גלובס, 28 ביוני 2001
↑  TheMarker digital, תאת טכנולוגיות תפעל לרישום כפול של מניותיה בבורסת תל אביב, באתר TheMarker‏, 1 ביוני 2005
↑  אפרת נוימן, אושרה עסקת ההשקעה של קרן פימי בתאת טכנולוגיות: תשקיע 6 מיליון דולר תמורת 15.5%, באתר TheMarker‏, 4 באוגוסט 2004
↑  שרון שפורר, רוני אלרואי ממשיך בקניות המסיוויות: קמן רוכשת שליטה בת.א.ת תעשיות ואחזקה בת.א.ת טכנולוגיות בפרמיות גבוהות, באתר TheMarker‏, 15 בנובמבר 2007
שירי חביב ואורי שוסטר, ‏רוני אלרואי מוסיף עוד פריט לסל, באתר גלובס, 15 בנובמבר 2007
↑  ליאור זנו, מסע הקניות של אלרואי הסתיים בהסדר חובות, באתר TheMarker‏, 9 ביוני 2011
אורן פרוינד, ג׳וניור-טייקון נופל: רוני אלרואי, הגיס של יצחק תשובה, בדרך לפירוק?, באתר TheMarker‏, 25 ביוני 2012
↑  רון שטיינבלט, ‏קרן פימי רוכשת את השליטה בתאת ב-125 מיליון שקל, באתר גלובס, 23 ביוני 2013
↑  גולן חזני, קרן פימי הגדילה את אחזקותיה בחברת תאת טכנולוגיות, באתר כלכליסט, 12 בדצמבר 2016
↑  רון שטיינבלט, ‏מאבקי שליטה: מה יקרה עם השלד של תאת תעשיות?, באתר גלובס, 11 במרץ 2014
↑  רון שטיינבלט, ‏משפחת נקש תרכוש את תאת תעשיות ב-56.7 מיליון שקל, באתר גלובס, 16 באפריל 2014
↑   שלי אפלברג, תאת תעשיות מנסה להימחק מהבורסה באמצעות הצעת רכש מלאה, באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2014
↑   שלי אפלברג, תאת טכנולוגיות רכשה מכרומאלוי העולמית את החטיבה הישראלית תמורת 3.5 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 19 באוקטובר 2015
 אתר האינטרנט הרשמי של טורבוכרום
1906 ברוסיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1905   1904  1903 |  דגל רוסיה | 1906  ברוסיה |  »»»  1907   1908   1909 |
כל ערכי השנים ברוסיה • אירועים בולטים בעולם ב-1906 פורטל רוסיה • לוח שנה של שנת 1906
1906 ברוסיה הייתה השנה ה-293 מתחילת שליטת שושלת רומנוב במדינה. במהלך השנה נמשך מאבק בין הממשל לבין המהפכנים במסגרת מהפכת 1905.
הנהגה

הצאר: ניקולאי השני
ראש הממשלה: סרגיי ויטה עד 22 באפריל, איוואן גורמיקין עד 8 ביולי, פיוטר סטוליפין מ-9 ביולי
נולדו

21 בינואר – איגור מויסייב, כוריאוגרף סובייטי ורוסי (נפטר ב-2007)
7 בפברואר – אולג אנטונוב, מתכנן מטוסים סובייטי (נפטר ב-1984)
24 במרץ – קלבדיה שולז'נקו, זמרת סובייטית (נפטרה ב-1984)
1 באפריל – אלכסנדר יאקובלב, מתכנן מטוסים סובייטי (נפטר ב-1989)
31 ביולי – ורה מרצקאיה, שחקנית סובייטית (נפטרה ב-1978)
8 בספטמבר – אנדריי קירילנקו, מדינאי סובייטי (נפטר ב-1990)
25 בספטמבר – דמיטרי שוסטקוביץ', מלחין רוסי (נפטר ב-1975)
28 בנובמבר – דמיטרי ליכצ'וב, פילולוג רוסי וסובייטי (נפטר ב-1999)
19 בדצמבר – ליאוניד ברז'נייב, מדינאי סובייטי (נפטר ב-1982)
נפטרו

13 בינואר – אלכסנדר פופוב, מדען רוסי, מחלוצי הרדיו (נולד ב-1861)
אזרחים מובאים למעצר
מתיישבים חדשים מגיעים לסיביר
1920 ברוסיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1919   1918  1917 |  דגל רוסיה | 1920  ברוסיה |  »»»  1921   1922   1923 |
כל ערכי השנים ברוסיה • אירועים בולטים בעולם ב-1920 פורטל רוסיה • לוח שנה של שנת 1920
1920 ברוסיה הייתה השנה בה השלטון הסובייטי במוסקבה חגג את השנה השלישית למהפכת אוקטובר.
הנהגה

ראש הממשלה - ולדימיר לנין
יושב ראש הוועד הפועל המרכזי הרוסי - מיכאיל קלינין
אירועים בולטים

3 בינואר – 10 בינואר - בעקבות מתקפת הצבא האדום נכבש מחדש וולגוגרד ורוסטוב על דון
4 בינואר – אלכסנדר קולצ'ק מוותר על התואר "השליט העליון של רוסיה" לטובת אנטון דניקין
8 בינואר – קריסת הצבא בראשות אלכסנדר קולצ'ק
11 בינואר – מתקפת הצבא האדום באזור אודסה
2 בפברואר – חתימת חוזה טרטו עם אסטוניה.
7 בפברואר – אלכסנדר קולצ'ק הוצא להורג על ידי הבולשביקים
21 בפברואר – הכרזת על תוכנית פיתוח וחשמול המדינה.
פברואר - הצבא האדום משלים שחרור ארכנגלסק ומורמנסק מכוחות של הצבא הלבן
3 במרץ – סיום הנסיגה הגדולה של הצבא הלבן מאזור נובוסיבירסק לאזור צ'יטה. במהלך המסע שהתרחש בתנאי חורף סיבירי קשים הצבא עבר כ-2000 ק"מ מזרחה.
12 במרץ – תחילת תקרית ניקולאייבסק במהלכו נהרגו מאות תושבי העיר והעיר כולה נהרסה.
27 במרץ – הצבא האדום נכנס לנובורוסיסק. כ-33 אלף אנשים מפונים לקרים, יוון וטורקיה. הצבא הלבן מתרכז בחצי האי קרים. הפיקוד העליון עובר לפיוטר וראנגל
29 במרץ – ישיבות של הוועידה ה-9 של המפלגה. קבוצת האופוזיציה תוקפת את הרוב בהקשר לריכוז יתר של השלטון ושחיתות שלטונית.
24 באפריל – הכרזת על השלטון הסובייטי באזור בוכרה
25 באפריל – הצבא הפולני מתחיל במתקפה באזור אוקראינה
28 באפריל – הכרזת השלטון הסובייטי באזרבייג'ן. הקמת רפובליקה עצמאית.
7 במאי – הצבא הפולני נכנס לקייב
7 במאי – חתימת הסכם שלום בין רוסיה לבין גאורגיה
17 במאי – מבצע של הצבא האדום בהקשר לחזרת ספינות רוסיות מאיראן.
5 ביוני – במסגרת מתקפה מוצלחת הצבא האדום נכנס לקייב.
7 ביוני – הצבא הלבן יוצא למתקפה מאזור קרים לכיוון החלקים הפנימיים של אוקראינה
4 ביולי – תחילת מתקפה גדולה של הצבא האדום נגד פולין
12 ביולי – חתימת הסכם שלום בין רוסיה לבין ליטא
19 ביולי – ועידת הקומינטרן השנייה
22 ביולי – הצבא האדום החליט על כיבוש ורשה עד ל-12 באוגוסט
31 ביולי – הקמת רפובליקה סובייטית עצמאית בבלארוס.
7 באוגוסט – 2 באוקטובר - קרבות בין הצבא האדום לבין הצבא הלבן בחלק התחתון של דנייפר. כתוצאה מההפסד, כוחות הצבא הלבן נסוגו בחזרה לחצי האי קרים
11 באוגוסט – חתימת הסכם שלום בין רוסיה לבין לטביה
14 באוגוסט – תבוסה של הצבא האדום בקרב בפרברי וורשה
19 באוגוסט – לאחר קרבות הצבא הפולני כובש את ברסט ליטובסק
19 באוגוסט – תחילת מרד טמבוב - התקוממות עממית בכפרים באזור טמבוב. הקרבות עם המתקוממים נמשכו עד לקיץ 1921
29 באוגוסט – הצבא האדום סיים מבצע לכיבוש בוכרה והסביבה
8 באוקטובר – הכרזת רפובליקה סובייטית בבוכרה
12 באוקטובר – חתימת חוזה טרטו בין רוסיה לבין פינלנד
28 באוקטובר – תחילת מתקפת הצבא אדום לכיבוש חצי האי קרים.
17 בנובמבר – הצבא האדום סיים כיבוש חצי האי קרים במסגרת מבצע פרקופ. מעל 140 אלף רוסים עברו דרך הים לטורקיה.
נובמבר - דיונים על תפקיד איגודים מקצועיים בתקופה הסובייטית
29 בנובמבר – הלאמת כל העסקים בהם מועסקים מעל 10 עובדים ומעל 5 במידה וקיימות מכונות מתוחכמות
29 בנובמבר – הכרזת שלטון סובייטי בארמניה והקמת רפובליקה סובייטית עצמאית.
22 בדצמבר – הוועידה ה-8 של הסובייטים. זה הוועידה אחרונה בה מנשביקים וחברי המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית יכלו להשתתף מטעם מפלגתם. ועידה זו נתנה ברכה לקידום תוכנית גואלרו שאושרה סופית בוועידה ה-9.
דצמבר - בעקבות האינפלציה ערך הרובל ירד פי 13 אלף לעומת ערכו בשנת 1913
דצמבר - חתימת הסכם עם רפובליקה אוקראינית הסובייטית על איחוד צבאי וכלכלי. הוקמו משרדים משותפים לענייני צבא, מסחר, תחבורה וכו'.
נולדו

21 במרץ – גאורג אוטס - זמר סובייטי ממוצא אסטוני (נפטר ב-1975)
3 באפריל – יורי נגיבין, סופר, עיתונאי ומחזאי סובייטי (נפטר ב-1994)
8 ביוני – איוואן קוז'דוב טייס סובייטי, שלוש פעמים גיבור ברית המועצות (נפטר ב-1991)
25 בספטמבר – סרגיי בונדרצ'וק במאי קולנוע סובייטי,(נפטר ב-1994)
18 בנובמבר – קונסטנטין בסקוב כדורגלן ומאמן סובייטי, (נפטר ב-2006)
21 בנובמבר – יאן פרנקל - מלחין סובייטי ממוצא יהודי (נפטר ב-1989)
29 בנובמבר – יגור ליגצ'וב- מדינאי סובייטי ממתנגדי הבולטים של מיכאיל גורבצ'וב (נפטר ב-2021)
נפטרו

7 בפברואר – אלכסנדר קולצ'ק ממנהיגי הצבא הלבן, (נולד ב-1874)
21 בפברואר – ולדימיר מקובסקי, צייר (נולד ב-1846)
25 בפברואר – ואדים פודבלסקי, מהפכן רוסי (נולד ב-1888)
28 באפריל – קלימנט טימיריאזב, בוטנאי רוסי (נולד ב-1854)
24 בספטמבר – אינסה ארמנד, פעילה מהפכנית, ידוע ביחסים קרובים עם ולדימיר לנין (נולדה ב-1874
בובי ג'ינדאל

פיוש "בובי" ג'ינדאל (באנגלית: Piyush "Bobby" Jindal; נולד ב-10 ביוני 1971) הוא פוליטיקאי אמריקני, שכיהן כמושל לואיזיאנה בשנים 2008–2016. בעברו היה ג'ינדאל חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא משתייך למפלגה הרפובליקנית. ביוני 2015 הכריז על כוונתו להתמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לבחירות ב-2016. ב-17 בנובמבר הודיע על פרישתו מן המרוץ עוד לפני תחילת הבחירות עצמן.
שנותיו הראשונות, השכלה וקריירה עסקית

ג'ינדאל נולד בבאטון רוז', לואיזיאנה, לזוג מהגרים מפנג'אב, הודו, שהגיעו לארצות הברית שישה חודשים לפני לידתו. ג'ינדאל סיים את התיכון המקומי בבאטון רוז' ב-1988. הוא התחרה בתחרויות טניס, הקים עלון בתחום המחשוב, היה קמעוני בתחום הממתקים ובעל חברת תוכנה להזמנות באמצעות הדואר. הוא בילה את שעות הפנאי שלו בעבודה כזכיין בדוכנים במהלך משחקי הפוטבול של אוניברסיטת לואיזיאנה סטייט. ג'ינדאל היה אחד מ-50 סטודנטים ברחבי ארצות הברית שהתקבלו לתוכנית ארצית בחינוך רפואי ליברלי (PLME) (תוכנית מיוחדת באוניברסיטת בראון המעודדת את תלמידי בית הספר לרפואה להמשיך להעמיק בתחומי העניין שלהם במדעי הרוח, מדעי החברה ומדעי הטבע תוך שהם מתכוננים לקריירה שלהם כרופאים). ג'ינדאל הפגין עניין במדיניות ציבורית, והשלים גם התמחות משנית בביולוגיה. הוא סיים את לימודיו ב-1991, בהיותו בן 20, עם הצטיינות בשתי המגמות. ב-1992 נבחר ג'ינדאל לקבוצת האקדמאים המצטיינים הארצית של העיתון USA Today. הוא התקבל ללימודים לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד, כמו גם לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל, אולם בחר ללמוד בניו קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד, לאחר שקיבל מלגת רודז לשם לימודיו שם. ב-1994 קיבל ג'ינדאל מאוניברסיטת אוקספורד M.Litt (תואר מתקדם) במדע המדינה עם התמקדות במדיניות בריאות עבור התזה שלו, "גישה מבוססת-צרכים לטיפול רפואי" ("A needs-based approach to health care"). הוא דחה הצעה ללמוד לדוקטורט בפוליטיקה ובמקום זאת הצטרף כיועץ עסקי לתאגיד מקינזי.
קריירה פוליטית מוקדמת (1993 - 2003) > ממשל פוסטר

ב-1993 הציג חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ג'ים מקררי, אִתו עבד ג'ינדאל בקיץ כמתמחה, את ג'ינדאל בפני מושל לואיזיאנה דאז מייק פוסטר. ב-1996 מינה פוסטר את ג'ינדאל כמזכיר מחלקת הבריאות ובתי החולים של לואיזיאנה, סוכנות שהחזיקה כ-40% מתקציב המדינה ושהועסקו בה מעל 12,000 עובדים. פוסטר כינה את ג'ינדאל גאון שיש לו ידע רב ברפואה. ג'ינדאל היה המזכיר הצעיר ביותר של מחלקת הבריאות ובתי החולים של לואיזיאנה, בן 25 בעת שהתמנה לתפקיד. במהלך כהונתו של ג'ינדאל, תוכנית המדיקייד של לואיזיאנה עברה ממצב של פשיטת רגל עם גירעון תקציבי של 400 מיליון דולר, לשלוש שנים של עודפים שהסתכמו בהיקף של 220 מיליון דולר. ג'ינדאל ספג ביקורת במהלך קמפיין 2007 מהפדרציה האמריקאית של העבודה וקונגרס הארגונים התעשייתיים (AFL-CIO), בגין סגירת כמה מרפאות מקומיות לצורך הגעה לעודף הזה.
במהלך כהונתו של ג'ינדאל עלתה לואיזיאנה למקום השלישי בארצות הברית בביצוע סקירות לגילוי מוקדם (screenings) (אסטרטגיה בשימוש באוכלוסייה לזיהוי מחלה אצל אנשים ללא סימנים או תסמינים של מחלה) בתחום בריאות הילד, הראתה עלייה בחיסון ילדים והציגה שירותים חדשים ומורחבים לקשישים ולנכים.
ב-1998 מונה ג'ינדאל למנכ"ל הוועדה הדו-מפלגתית לעתיד מדיקר, פאנל בן 17 חברים שמונה למציאת תוכניות לביצוע רפורמה במדיקר. ב-1999, לבקשת משרד מושל לואיזיאנה והרשות המחוקקת של מדינת לואיזיאנה, בחן ג'ינדאל כיצד עשויה לואיזיאנה להשתמש בנתח שלה, 4.4 מיליארד דולר, מהסכם הפשרה עם חברות הטבק.
ב-1999, בהיותו בן 28, מונה ג'ינדאל לנשיא הצעיר ביותר של The University of Louisiana System, מערכת ההשכלה הגבוהה ה-16 בגודלה בארצות הברית, עם למעלה מ-80,000 סטודנטים בשנה.
קריירה פוליטית מוקדמת (1993 - 2003) > ממשל בוש

במרץ 2001 מונה ג'ינדאל על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש להיות עוזר מזכיר מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית לענייני תכנון והערכה. הסנאט של ארצות הברית אישר את מינויו פה אחד וג'ינדאל החל את כהונתו ב-9 ביולי 2001. בתפקיד זה שימש כיועץ הראשי למדיניות למזכיר מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית. הוא התפטר מתפקידו זה ב-21 בפברואר 2003 על מנת לחזור ללואיזיאנה ולהתמודד על משרת מושל המדינה. הוא הוצב לעזור להילחם במחסור באחיות במדינה, על ידי בחינת צעדים לשיפור החינוך בתחום הסיעוד.
קריירה פוליטית מוקדמת (1993 - 2003) > בחירות 2003 למשרת המושל

ג'ינדאל זכה לבולטות בקנה מידה לאומי בעת הבחירות למשרת מושל לואיזיאנה ב-2003.
במה שתושבי לואיזיאנה קוראים בחירות מקדימות (אם כי למעשה זוהי מערכה שבה כל המועמדים לתפקיד רצים זה כנגד זה, מבלי להתחשב בשייכות מפלגתית, ושני המועמדים המובילים מתקדמים לשלב הבא), זכה ג'ינדאל במקום הראשון עם כ-33% מקולות הבוחרים. העיתון הגדול בלואיזיאנה, the New Orleans' Times-Picayune, פרשֹ את חסותו על ג'ינדאל, כמו גם ראש העיר הדמוקרטי הנבחר של ניו אורלינס, ריי נאגין והמושל הרפובליקני היוצא, מייק פוסטר. בסיבוב ההצבעה השני התייצבה מול ג'ינדאל סגנית המושל היוצא, הדמוקרטית קת'לין בלנקו. למרות הזכייה בעיר הולדתה של בלנקו, איבד ג'ינדאל קהילות שמרניות רבות בצפון לואיזיאנה ובלנקו ניצחה עם 52% מקולות הבוחרים. חלק מהפרשנים הפוליטיים הטילו את האשם בהפסדו של ג'ינדאל בכך שסירב להתייחס לשאלות ממוקדות על דתו ועל הרקע האתני שלו, שאלות שהועלו בפרסומות דמוקרטיות שונות ואשר הקמפיין של ג'ינדאל כינה אותן "מודעות תוקפניות שליליות". אחרים ציינו שמספר משמעותי של שמרנים מבין תושבי לואיזיאנה, חשו נוח יותר להצביע לדמוקרטית שמרנית, מאשר למועמד רפובליקני.
אף על פי שהוא הפסיד את הבחירות ב-2003, ההתמודדות על תפקיד המושל הפכה את ג'ינדאל לדמות מוכרת בזירה הפוליטית של המדינה, ולכוכב-עולה במפלגה הרפובליקנית.
בית הנבחרים של ארצות הברית (2005 - 2008) > בחירות > 2004

מספר שבועות לאחר סיום המרוץ למשרת מושל לואיזיאנה ב-2003, החליט ג'ינדאל לרוץ למשרת ציר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז הראשון של לואיזיאנה. חבר בית הנבחרים המכהן, דייוויד ויטר, התמודד על המושב בסנאט של ארצות הברית, אותו פינה ג'ון ברו. המפלגה הרפובליקנית בלואיזיאנה אימצה אותו כמועמד המוביל, אם כי מייק רוג'רס, רפובליקני גם הוא, התמודד על אותו המושב. המחוז הראשון של לואיזיאנה היה בידי הרפובליקנים מאז הבחירות המיוחדות של 1977 והוא נחשב על ידי רבים למחוז שמרני אדוק. לג'ינדאל היה גם יתרון מעצם העובדה שהקמפיין שלו הצליח לגייס מיליון דולר בשלב מוקדם מאוד במערכה, מה שהִקשה על מועמדים אחרים לגייס כספים בצורה יעילה, על מנת להציב לו תחרות. הוא ניצח בבחירות 2004 עם 78% מהקולות.
בית הנבחרים של ארצות הברית (2005 - 2008) > בחירות > 2006

בבחירות אלו לא ניצב ג'ינדאל בפני כל אתגר רציני מהמועמדים הדמוקרטים, David Gereighty, מהנדס חשמל ו-Stacey Tallitsch, מהנדסת מחשבים, או מהמועמד הליברטריאני Peter Beary. ג'ינדאל זכה בכ-88% מהקולות ונבחר לכהונה שנייה.
בית הנבחרים של ארצות הברית (2005 - 2008) > כהונה

ג'ינדאל היה ההודי-אמריקאי השני שנבחר לקונגרס של ארצות הברית. על פי הדיווחים הוא התגורר בקנר, מטיירי ובאטון רוז'.
ב-2005 מתח ג'ינדאל ביקורת על התקציב של ממשל בוש שלא קידם מספיק קיצוצים בהוצאות. הוא התריע מפני הצמיחה של מדיקייד באומרו: "הקונגרס יכול לפעול בלעדיהם... נראה שהמומנטום גובר כך שהסטטוס קוו אינו בר הגנה".
ג'ינדאל שיבח את מנהיגותו של בוש ביחס לרפורמה בביטוח לאומי באומרו: "לממשל יש עוד הרבה עבודה לעשות על מנת להמשיך לחנך את העם האמריקאי אודות האתגרים הרציניים ביותר שניצבים בפני הביטוח הלאומי".
בהתייחסות למאורעות סביב הוריקן קתרינה הצהיר ג'ינדאל: "אם היינו משקיעים משאבים בשיקום החוף שלנו, זה לא היה מונע את הסערה, אך מחסום האיים היה סופג חלק מנחשול הגאות".
בית הנבחרים של ארצות הברית (2005 - 2008) > כהונה בוועדות

ג'ינדאל כיהן בוועדה לביטחון המולדת, הוועדה לענייני משאבים ובוועדה לחינוך ולכוח העבודה. הוא מונה לסגן נשיא תת-הוועדה למניעת התקפה באמצעות נשק גרעיני וביולוגי. ג'ינדאל שימש כנשיא חברי הקונגרס שבשנתם הראשונה של הקונגרס בשנת 2004. הוא נבחר לתפקיד עוזר מצליף סיעת הרוב, תפקיד הנהגה בכיר; הוא שימש בתפקיד זה בשנים 2004 - 2006.
בחירות 2007 לתפקיד המושל

ב-22 בינואר 2007 הודיע ג'ינדאל על מועמדותו לתפקיד המושל. סקרי דעת קהל הצביעו על יתרון מוקדם לג'ינדאל, והוא נותר המועמד המוביל לאורך הקמפיין. הוא הביס 11 מועמדים בבחירות המוקדמות בסגנון לואיזיאנה שהתקיימו ב-20 באוקטובר, בכלל זה שני מועמדים דמוקרטים מבטיחים, סנאטור של מדינת לואיזיאנה, וולטר בואסו מאזור המפקד (ריכוז של האוכלוסייה המזוהה על ידי ארצות הברית לצורך מפקד הלשכה למטרות סטטיסטיות) Chalmette, ופוסטר קמפבל מ-Bossier City, נציב שירות הציבור של לואיזיאנה, ואת המועמד העצמאי John Georges, איש עסקים מניו אורלינס.
ג'ינדאל סיים עם 699,672 קולות (54%) לפני בואסו שבמקום השני עם 226,364 קולות (17%), Georges עם 186,800 קולות (14%) וקמפבל שסיים רביעי עם 161,425 קולות (12%). יתר המועמדים זכו במצטבר בכ-3% מהקולות. ג'ינדאל זכה ברוב יחסי או מוחלט ב-60 מ-64 הקהילות (מונח השקול למחוזות במדינות אחרות). הוא הפסיד בקרב צמוד ל-Georges בקהילת אורלינס, לבואסו בקהילת סנט ברנרד (אשר בואסו מייצג אותה בבית המחוקקים) ובשתי קהילות שכנות בצפון לואיזיאנה, הנהר האדום וביינוויל, שתי קהילות המצביעות באופן מסורתי למפלגה הדמוקרטית, אשר תמכו בקמפבל. במרוץ של 2003 מול בלנקו, הפסיד ג'ינדאל ברוב הקהילות הצפוניות. הייתה זו הפעם הראשונה שבה מועמד שאינו מכהן כמושל ניצח ללא קרב אחד על אחד בסיבוב השני, בתולדות מערכת הבחירות של לואיזיאנה.
מושל לואיזיאנה (2008 - 2016) > קדנציה ראשונה

כמושל הנבחר כונן ג'ינדאל צוות אתיקה חדש, עם הדמוקרטית וירג'יניה קילפטריק שיהי, האישה הראשונה שכיהנה בסנאט המדינה, כסגנית יושבת ראש הפאנל. ג'ינדאל מונה לתפקיד המושל כאשר הושבע ב-14 בינואר 2008. בגיל 36 הוא הפך למושל הצעיר בארצות הברית. ג'ינדאל הוא גם המושל הלא-לבן הראשון של לואיזיאנה, מאז P. B. S. Pinchback אשר שימש כמושל במשך 35 ימים בתקופת השיקום והמושל הלא-לבן הראשון שנבחר אי פעם (Pinchback זכה בתפקיד מתוקף היותו סגן מושל, לאחר מותו של המושל דאז אוסקר דאן). בנוסף, הפך ג'ינדאל להודי-אמריקני הראשון אי פעם להיבחר לתפקיד מושל בארצות הברית. בשנת 2008 דורג ג'ינדאל כאחד המושלים הפופולריים ביותר באומה, עם שיעור תמיכה של 77%.
בהצדעה לאוניברסיטת מדינת לואיזיאנה (LSU) שקבוצת הפוטבול שלה זכתה באליפות הלאומית ב-2007, הצהיר ג'ינדאל במהלך נאום ההשבעה שלו: "... הם מעריצים את הספורטאים שלנו. Go Tigers".
ב-3 במאי 2008 נערכו בחירות מיוחדות על מנת לקבוע את זהות מחליפו של ג'ינדאל כמייצג המחוז הראשון בקונגרס. סטיב סקלייס, נציג בבית המחוקקים של לואיזיאנה, גבר על פני מרצה מאוניברסיטת ניו אורלינס, ד"ר גילדה ריד, ברוב של 75%.
ב-27 ביוני 2008 אישר מזכיר המדינה של לואיזיאנה כי הוגשה עתירה נגד המושל ג'ינדאל בתגובה לסירובו של ג'ינדאל להטיל וטו על הצעת חוק אשר יותר מתכפיל את השכר הנוכחי של המחוקקים. במהלך מסע הבחירות שלו התחייב ג'ינדאל למנוע העלאות שכר שתיכנסנה לתוקפן במהלך כהונתו הנוכחית. ג'ינדאל הגיב באומרו שהוא מתנגד להעלאת השכר, אך הוא הבטיח לתת למחוקקים לקבוע את הכללים בעצמם. ב-30 ביוני 2008 הפך ג'ינדאל את עמדתו הקודמת כשהטיל וטו על החקיקה להעלאת השכר והצהיר כי טעה בכך שנשאר מחוץ לעיסוק בסוגיית העלאת השכר. בתגובה, משכו העותרים את עתירתם.
ב-2009 העלתה סטנדרד אנד פורס את דירוג האג"ח של לואיזיאנה ואת תחזית האשראי מ"יציב" ל"חיובי". בהודעה על שינוי זה, נתנה סטנדרד אנד פורס אשראי לניהול החזק של המדינה ול"מחויבות לייעול פעולות הממשל". באוקטובר 2009 נפגש ג'ינדאל עם נשיא ארצות הברית ברק אובמה, פגישה בה האיץ ג'ינדאל באובמה להגדיל את המימון הפדרלי כדי לכסות את העלייה בעלויות מדיקייד, האצת הבנייה של מחסומים להגנה מפני הוריקנים ומימון ההצעה לבנייתו של בית החולים האוניברסיטאי האקדמי של לואיזיאנה. במהלך פגישה בבית העירייה שיבח אובמה את ג'ינדאל כ"איש שעובד קשה ועושה עבודה טובה" עבור המדינה והביע תמיכה בשיקום שמקדם המושל במערכת החינוך באזור של בתי ספר בהם העלויות מאמירות.
C.B. Forgotston, יועץ לשעבר לוועדת ההקצבות של בית הנבחרים אשר תמך בג'ינדאל בבחירות 2007, הביע אכזבה ביחס להתנהלותו של המושל בקשר להעלאה שכר המחוקקים וביחס לעניינים כלכליים אחרים. Forgotston אמר כי הוא מעניק לג'ינדאל ציון "מצוין" ביחסי ציבור וציון D בביצועים כספיים בתפקידו. ג'ינדאל קידם משא ומתן לפיו חוות פוסטר, חברה פרטית לעיבוד בשר עוף, תקבל 50 מיליון דולר מכספי משלם המיסים כדי לרכוש מפעל לעיבוד עופות בבעלות Pilgrim's Pride אשר פשטה רגל בדצמבר 2009. היו שטענו לקיומו של ניגוד עניינים בשל העובדה שמייסד Pilgrim's Pride לוני "בו" פילגרים תרם 2,500 דולר לקמפיין של ג'ינדאל ב-2007. תורמים אחרים לקמפיין של ג'ינדאל אשר נהנו מהוצאות הקמפיין לפיתוח כלכלי הם Edison Chouest Offshore ו-Albemarle Corporation. ג'ינדאל, עם זאת, פרסם הצהרה לפיה חקיקה זאת הצילה למעלה מ-1,000 משרות, היוותה תמריץ לכלכלת לואיזיאנה וזכתה לתמיכה דו-מפלגתית רחבה.
מושל לואיזיאנה (2008 - 2016) > קדנציה ראשונה > הוריקן גוסטב

באוגוסט 2008 פיקח ג'ינדאל על אחד הפינויים הגדולים בהיסטוריה של ארצות הברית (קרוב לשני מיליון בני אדם) לפני התקרבותו ליבשה של הוריקן גוסטב. הוא הוציא צווי פינוי חובה לאזורי החוף של המדינה והפעיל 3,000 מאנשי המשמר הלאומי לצורך הגשת סיוע ליציאה הגדולה. ג'ינדאל אף הורה למדינה לרכוש גנרטורים ולספק את הכוח הדרוש לבתי חולים ולמוסדות סיעודיים ללא הספק חשמלי. פקידי ממשל פינו בתי חולים ומוסדות סיעודיים והעלו את החולים, העניים והזקנים על אוטובוסים ורכבות אל מחוץ לעיר. הפינוי זכה לאשראי כאחת הסיבות שהוריקן גוסטב הסתיים במותם של 16 אנשים בלבד, בניגוד מוחלט לתגובה של המדינה להוריקן קתרינה ב-2005. ג'ינדאל זכה לשבחים משתי המפלגות על מנהיגותו במהלך הוריקן גוסטב. הוא היה אמור לנאום בוועידה הרפובליקנית הלאומית אך ביטל את תוכניותיו על מנת להתמקד בצרכים של לואיזיאנה במהלך הסערה.