stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלביוס סטיליקו

| --- | --- |

 לידה:  359 קונסטנטינופול, רומא העתיקה 
 הוצאה להורג:  22 באוגוסט 408 (בגיל 49 בערך) רוונה, האימפריה הרומית המערבית 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 בן או בת זוג:  סרנה 
 צאצאים:  Maria, Thermantia, Eucherius 
 השתייכות:  הצבא הרומי 
 דרגה:  מגיסטר מיליטום 
 פעולות ומבצעים
 קרב הנהר הקפוא  קרב ורונה  קרב פולנטיה  Battle of Faesulae 
 
סטיליקו, אשתו סרנה ובנם אאוכריוס
פלביוס סטיליקו (לטינית: Flavius Stilicho; ביוונית: Στιλίχων, סטיל֫יכון; בערך 359 - 22 באוגוסט 408) היה מגיסטר מיליטום ופטריקיוס באימפריה הרומית המערבית.      הוא הגיע ממוצא ונדלי.
פלביוס דניליוק

פלביוס דויד דניליוק (בגרמנית: Flavius David Daniliuc; נולד ב-27 באפריל 2001 בווינה שבאוסטריה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת הלאס ורונה.
קריירת מועדונים

דניליוק החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של אדמירה ואקר מדלינג, ובשנת 2010 עבר לראפיד וינה. שנה לאחר מכן הצטרף אל מחלקת הנוער של ריאל מדריד. בשנת 2014 עבר לבאיירן מינכן. הוא ערך ארבע הופעות בקבוצת המילואים של המועדון במסגרת הליגה הגרמנית השלישית.
ב-18 ביוני 2020 חתם דניליוק בניס מליגת העל הצרפתית. ב-20 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–3 לפריז סן-ז'רמן במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2020/2021. ב-26 בפברואר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על סטאד רן במסגרת המחזור ה-27 בליגה. בשתי העונות הראשונות שלו במועדון ערך 47 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-29 באוגוסט 2022 חתם בסלרניטנה. ב-31 בינואר 2024 הושאל אל רד בול זלצבורג. ב-30 באוגוסט 2024 הושאל אל הלאס ורונה.
הערות שוליים

↑  Flavius Daniliuc is Niçois באתר הרשמי של ניס, 18 ביוני 2020 (בצרפתית)
| נבחרת אוסטריה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 לינדנר •  2 ובר •  3 טראונר •  4 דאנזו •  5 פוש •  6 זייוולד •  7 ארנאוטוביץ' •  8 פראס •  9 זביצר •  10 גריליץ' •   11 גרגוריץ' •  12 הדל • 13 פנץ •  14 קוורפלד • 15 לינהארט • 16 מוונה • 17 קיינץ • 18 שמיד • 19 באומגרטנר • 20 ליימר • 21 דניליוק • 22 זיידל • 23 וימר • 24 ויימן • 25 אנטרופ • 26 גרול • מאמן: ראנגניק |  1 לינדנר •  2 ובר •  3 טראונר •  4 דאנזו •  5 פוש •  6 זייוולד •  7 ארנאוטוביץ' •  8 פראס •  9 זביצר •  10 גריליץ' •   11 גרגוריץ' •  12 הדל • 13 פנץ •  14 קוורפלד • 15 לינהארט • 16 מוונה • 17 קיינץ • 18 שמיד • 19 באומגרטנר • 20 ליימר • 21 דניליוק • 22 זיידל • 23 וימר • 24 ויימן • 25 אנטרופ • 26 גרול • מאמן: ראנגניק | אוסטריה |
פייב

| --- | --- |
 מקום הקמה:  לונדון 
 מוקד פעילות:  לונדון, אנגליה
 תקופת הפעילות:  1997–2001, 2006-07, 2012
 סוגה:  פופ, דאנס, ראפ רוק
 חברת תקליטים:  BMG (אנגליה, 1997–2001) RCA, Arista (ארצות הברית, 1997–2001)
 bnmusic-artists.com/5ive/
 חברים
 שון קונלון ריצ'י נוויל סקוט רובינסון
 חברים לשעבר
 ג'ייסון בראון אבז לאב
 
פייב (באנגלית: Five, מעוצב בצורה: 5ive) היא להקת בנים בריטית שזכתה לעיקר הצלחתה בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20. בלהקה חברים שון קונלון, ריצ'י נוויל וסקוט רובינסון. במקור היו חברים בלהקה גם ג'ייסון (ג'יי) בראון ואבז לאב. שמו של ההרכב נגזר ממספר חבריו. הלהקה הוקמה ב-1997 על ידי כריס ובוב הרברט, מייסדיה של להקת הספייס גירלז. חברי הלהקה נבחרו מתוך כ-3,000 נבחנים שנענו למודעת פרסום בעיתון. לאחר הקמתה הוחתמה הלהקה על ידי סיימון קאוול על חוזה ל-6 אלבומים בחברת התקליטים BMG.
בספטמבר 2001, לאחר שהוציאו 3 אלבומים ו-13 סינגלים, ועם מכירות של למעלה מ-10 מיליון אלבומים ברחבי העולם, התפרקה הלהקה. ארבעה מחבריה (רובינסון, לאב, נוויל ובראון) חזרו לפעילות והופעות בספטמבר 2006, תחת הנהלה חדשה, אך התפרקו בשנית בחלוף 8 חודשים, לאחר שכשלו במציאת חברת תקליטים שתחתים אותם. ב-2012 התאחדו בשנית במסגרת תוכנית הריאליטי הבריטית "The Big Reunion", הפעם בהרכב שכלל את קונלון, לאב, נוויל ורובינסון. בעקבות האיחוד יצאה הלהקה לסיבוב הופעות ברחבי בריטניה. בשנת 2014, לאב עזב את הלהקה בשל חילוקי דעות יצירתיים.
בין הפרסים בהם זכתה הלהקה בשנות פעילותה: הבריט להרכב הפופ הטוב ביותר (2000), פרס המוזיקה של MTV אירופה בקטגוריית MTV Select ‏(1998).
דיסקוגרפיה

5ive ‏(1998) - האלבום כלל 17 שירים בגרסה הבריטית ו-12 בגרסה האמריקאית, בהם הלהיטים "Slam Dunk‏ (Da Funk)", הסינגל הראשון שהוציאה הלהקה בבריטניה ושנבחר כשיר הנושא של ה-NBA,‏ "When the Lights Go Out",‏ הסינגל הראשון שהוציאה הלהקה במרבית המדינות מחוץ לבריטניה ולהיטה הגדול ביותר בארצות הברית (מקום 10 בבילבורד הוט 100), "Got the Feelin'",‏ "Everybody Get Up" ו-"Until the Time Is Through". האלבום דורג במקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי ובמקום ה-27 במצעד האלבומים האמריקאי.
Invincible ‏(1999) - האלבום כלל 15 שירים בגרסה הבריטית ו-12 בגרסה האמריקאית, בהם הלהיטים "Keep On Movin'",‏ "Don't Wanna Let You Go",‏ גרסת כיסוי ל-"We Will Rock You", ו-"If Ya Gettin' Down". האלבום דורג במקום ה-108 במצעד האלבומים האמריקאי ובמקום ה-4 במצעד האלבומים הבריטי. האלבום זכה למעמד אלבום פלטינה כפול בבריטניה.
Kingsize ‏(2001) - האלבום כלל 15 שירים, בהם הלהיטים "Let's Dance" ו-"Rock the Party". בארצות הברית האלבום כשל מסחרית וכלל לא דורג. בבריטניה דורג במקום ה-3 במצעד האלבומים הבריטי והגיע למעמד של אלבום זהב.
סיבובי הופעות

ראשיים
1998-9: 5ive in Tour
2000: Invincible Tour
2013: 5ive Greatest Hits Tour
משותפים
2013: The Big Reunion
2013: The Big Reunion: Christmas Party Tour
2014: The Big Reunion: Boy Band Tour
חברים

| חבר | חבר | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 |  | 2006 | 2007 |  | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ריצ'י נוויל  (1997–2001, 2006–07, 2012–הווה) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | סקוט רובינסון (1997–2001, 2006–07, 2012–הווה) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | שון קונלון (1997–2001, 2012–הווה) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | ג'ייסון (ג'יי) בראון (1997–2001, 2006–07) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | אבז לאב (1997–2001, 2006–07, 2012–14) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
הערה: השמות המודגשים הם החברים הנוכחיים.
מועמדויות ופרסים > פרסים

הבריט
2000: הרכב הפופ הטוב ביותר
פרס המוזיקה של MTV אירופה
The MTV Select Award – 1998
National Reality TV Awards
2013: המופע המוזיקלי הטוב ביותר (בתוכנית ריאליטי)
Silver Clef Awards
Best Newcomer – 2000
Smash Hits Poll Winners Party
1997: ההופעה החדשה הטובה ביותר
1997, 1998, 1999: התספורת הטובה ביותר (סקוט)
1998, 1999, 2000: הלהקה הבריטית הטובה ביותר
1998: האלבום הטוב ביותר
1998: גרסת הכיסוי הטובה ביותר
TMF Awards (הולנד)
2000: הסינגל הטוב ביותר
2000: האלבום הטוב ביותר
2000: הלהקה הבינלאומית הטובה ביותר
TV Hits Awards
1999: הלהקה החדשה הטובה ביותר
2000: הסינגל הטוב ביותר ("We Will Rock You" - גרסת כיסוי)
פאנדיט

ערך זה עוסק במושג דתי. אם התכוונתם לפלטפורמה, ראו .
פסל של פאנדיט במוזיאון בפקיסטן.
פאנדיט או פנדיט (בסנסקריט: पण्डित; בהינדי: पंडित) הוא אדם עם ידע מקצועי או מורה מכל תחום הדעת הקשור להינדואיזם, ובמיוחד בתחום הוודות, הדהרמה, הפילוסופיה ההינדית (אנ'), או לימודי חול, כמו מוזיקה.
בסנסקריט, פאנדיט בדרך כלל מתייחס לכל "איש חכם, משכיל או מלומד" בעל ידע מיוחד. המונח נגזר מ-paṇḍ (पण्ड्) שפירושו "לאסוף או לערום", ושורש זה משמש במובן הידע. המונח נמצא בטקסטים וודיים ופוסט-וודיים, אך ללא כל הקשר סוציולוגי.
שימושים נוספים

בעבר, במאה ה-18 וה-19, שימשו הפאנדיטים כיועצי בתי משפט בהודו. בתחילה, לשופטים בריטים היה מעט מאוד ידע על מנהגים ומסורות של הינדואיזם והחוק בהודו, ויכלו לחפש מידע בנושאים מסוימים. בבתי המשפט של הודו היה קצין משפטי שנקרא פאנדיט של בית המשפט העליון, שייעץ לשופטים אנגלים בנושאי החוק ההינדי. הנוהג ננטש ב-1864, כאשר השופטים האנגליים צברו ניסיון מסוים בנושא המשפט ההינדי, והשתמשו בהיקף ההולך וגדל של הפסיקה שהתפתחה. כשנתיים לפני הפסקת השימוש בפאנדיטים, מוסד בתי המשפט העליונים של הודו (אנ') קידם את השימוש הרשמי בו.
המילה פאנדיט שימשה גם עבור מודדים הודים שחקרו את אזורי צפון הודו במאה ה-19 כדי למלא את הצורך של הראג' הבריטי.
ראו גם

פרשן (עיתונות)
כמורה
הינדואיזם
הערות שוליים

↑  Axel Michaels; Barbara Harshav (2004). Hinduism: Past and Present. Princeton University Press. p. 190. ISBN 978-0-691-08952-2. ארכיון מ-2019-01-06. נבדק ב-2020-11-10.
↑  Monier Monier-Williams (1872). A Sanskrit-English Dictionary. Oxford University Press. p. 527. ארכיון מ-2019-01-06. נבדק ב-2020-11-10.
↑  Monier Monier-Williams (1872). A Sanskrit-English Dictionary. Oxford University Press. pp. 526–527. ארכיון מ-2019-11-30. נבדק ב-2020-11-10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4289886-9  NKC: ph116944
עמק הלואר

עמק הלואר (בצרפתית: Val de Loire) הוא אזור גאוגרפי בלב צרפת המשתרע לאורכו של הקטע המרכזי של נהר הלואר, הארוך בנהרות צרפת, ובמיוחד קטעו שבין סילי-סיר-לואר (Sully-sur-Loire) במזרח לבין שאלון-סיר-לואר (Chalonnes-sur-Loire) במערב, אשר הוכלל בשנת 2000 ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו.
האזור מכיל מוקדי תרבות ואדריכלות, ערים עתיקות, כפרים וטירות (שאטו) שנבנו בידי אצולת צרפת ומלכיה לאורך הדורות טרום המהפכה הצרפתית. אזור זה אף נחשב כערש הלשון הצרפתית, וידוע גם בתעשיית היין שבו.
גאוגרפיה

נהר הלואר הוא הארוך בנהרות צרפת, והוא זורם לאורך של כ-1,000 ק"מ ממוצאותיו בדרום-מזרח צרפת ועד שפכו באוקיינוס האטלנטי. "עמק הלואר" במובנו ההיסטורי-תרבותי הוא קטע באורך של כ-250 ק"מ שכיוונו הכללי מזרח-מערב, הנכלל בשטחם של שניים מחבלי צרפת - סאנטר-עמק הלואר ופיי דה לה לואר ("ארצות הלואר"). בקטע זה גדות הנהר נפרשות לשוליים רחבים, היוצרים עמק רחב ופורה המתאים לחקלאות ונוח להתיישבות, ובו אקלים נוח, אדמה פורייה, שפע מים ונוף מרהיב. יובלים אחדים מצטרפים לזרימתו של נהר הלואר בעמק, הבולטים בהם הם שר, ויין ואנדר. למעשה, אין מדובר בעמק אחד אלא במספר עמקים מוריקים, המופרדים ברמות צחיחות יחסית.
רוחבו ועומקו של נהר הלואר משתנים לאורך נתיב זרימתו בעמק, וכן משתנים מעונה לעונה ומשנה לשנה. מעת לעת עולה הנהר בחורף על גדותיו, אך סוללות הבנויות לאורך חלק גדול מגדות הנהר מונעות בדרך כלל שיטפונות ונזקים משמעותיים בעמק. סימוני מפלס המים שנעשו לאורך ההיסטוריה על הסוללות בגדות הנהר ולעיתים על קירות מבנים, מעידים עד כמה חמורה והרת אסון עלולה להיות עליית מי הנהר.
ההתיישבות הכפרית והעירונית ברחבי העמק מתקיימת לאורך גדות נהר הלואר ויובליו. הערים בעמק הן, ממזרח למערב, אורליאן, בלואה, אמבואז, טור, מונסורו, סומיר ואנז'ה. בין הערים פזורים כפרים רבים, חלקות חקלאיות, חוות ויקבים, ואחוזות וטירות רבות. הירק, והצמחייה והפריחה השופעים העניקו לעמק את הכינוי "הגן של צרפת".
היסטוריה

התיישבות האדם על גדות הלואר ויתר נהרות הסביבה החלה בתקופת האבן הקדומה. בין 10000 לפנה"ס לבין 4000 לפנה"ס הפכה בהדרגה אוכלוסיית הציידים-לקטים לאוכלוסייה החיה על חקלאות וגידול בעלי חיים. בד בבד עם נטישת האוכלוסייה המקומית את חיי הנוודות, הגיעו לאזור אוכלוסיות חקלאים שמקורם במזרח התיכון. קהילות האזור החלו להתגבש כחברות מובנות, שהובילו להתארגנותו הטריטוריאלית של העם הגאלי סביב אתרי ההתיישבות. במאה הרביעית לפנה"ס נחשבה ארץ קרנוטים (לימים פרובינציית אורליאנה – העיר אורליאן וסביבותיה) כמרכזם של הגאלים. שם התקיימו ההתכנסויות השנתיות של הדרואידים. הרבה לפני הכיבוש הרומאי, כבר היו בעמק אתרי יישוב על מקומן של כל הערים המוכרות כיום.
הכיבוש הרומאי של האזור בידי יוליוס קיסר בעת מלחמת גאליה נתקל בהתנגדות מועטה, שהלכה והתגברה. לאחר סיום המלחמה, אימצו הגאלים במהירות את אורחות החיים הרומאיות, בעיקר בערים קיימות – אורליאן, טור ואנז'ה – שהתנהלו סביב הפורום, התיאטראות והמרחצאות. התקופה הגאלו-רומאית התאפיינה בהתפתחות משמעותית של הייצור והמסחר.
הנצרות החלה להתפשט באזור החל מהמאה הרביעית, בהשפעת הבישופים של טור, אורליאן ואנז'ה. מרטן מטור, אחד מאבות הנצרות ובישוף טור משנת 371 ועד 397, היה הרוח החיה בפעילות המיסיונרית. מנזרים נוסדו באזור, כמו: פלרי ומרמוטיה. תחת שליטי השושלת הקרולינגית נוסדו בידי מקורבי קרל הגדול בתי ספר נזיריים, שהשפעתם התרבותית הייתה ניכרת. במאה השביעית כשלו כוחות המוסלמים מאנדלוסיה בניסיונם לחצות את הלואר, לכבוש את האזור ולהפיץ את האסלאם הלאה לתוך אירופה, ונהדפו בידי המצביא הפרנקי קרל מרטל בקרב טור באוקטובר 732. במאה התשיעית הצליחו הויקינגים לעלות בסירותיהם במעלה הלואר ולפשוט על ערי העמק ומנזריו.
במהלך ימי הביניים היה העמק זירת קרבות מתמשכת, למן המאה העשירית ועד המאה ה-15, תחילה כאלה שנגעו למלחמות על הכתר האנגלי, ולאחר מכן על הכתר הצרפתי. הפרק האחרון במערכות אלה היה במהלך מלחמת מאה השנים (1337-1453), עם היחלצותה של ז'אן ד'ארק לעזרת העיר אורליאן הנצורה ב-1429 והצלחתה בשחרורה ובהדיפת הכוחות האנגליים.
בתקופת הרנסאנס עלה מאוד מעמדו של עמק הלואר בממלכת צרפת. למן מלכותו של לואי האחד עשר שקבע ב-1461 את העיר טור כבירתו, ועד אנרי הרביעי שקבע אותה חזרה בפריז ב-1594, היה עמק הלואר מרכז הכובד של השלטון בממלכה. מלכי בית ולואה, אשר מצאו באיטליה סטנדרטים חדשים של אסתטיקה ואמנות, מיהרו לייבאם אל עמק הלואר בניצוחם של אמנים ואומנים איטלקיים, הבולט בהם לאונרדו דה וינצ'י. כך נולד מה שכונה לימים "הרנסאנס הצרפתי הראשון", במסגרתו שופצו הטירות המלכותיות של אמבואז ובלואה והחלו להיבנות "טירות החצר" שנועדו בראש וראשונה לעינוגים, והבולטת ביניהן טירת שאמבור.
במאות ה-17 וה-18 התחזק מעמדו של עמק הלואר כציר תחבורה ותקשורת, עם חפירתן של תעלות שאיפשרו קשר תחבורתי עם פריז. המהפכה הצרפתית עברה על עמק הלואר בשקט יחסי וללא הפרות סדר, ובאופן כללי קיבלו תושבי האזור את הסדר החדש, להוציא מרד איכרים שפרץ באזור מאג שמדרום לאנז'ו. הופעת מסילת הברזל במאה ה-19 שינתה מהותית את פני העמק, וגרמה להיעלמותה של התנועה בתעלות ולהפסקת פעולתם של מעגני הלואר.
טירות עמק הלואר

ברחבי עמק הלואר פזורות כ-300 טירות, שגילן, גודלן, פארן ותפקודן משתנים. החל מהמאה ה-10 החלו להיבנות טירות מבוצרות שנועדו להיות מבצרי שליטה של האצילים הפאודליים ששלטו באזור, אך במאה ה-15 שינו הטירות ייעוד ובנייתן הפכה מפגן של עושר ואסתטיקה. כאשר החלו מלכי צרפת לבנות את טירות הענק המפוארות שלהם בעמק הלואר, הלכו בעקבותיהם אצילי הממלכה שרצו להישאר קרובים למוקדי השלטון, או ליתר דיוק חששו להתרחק ממנו. נוכחות העושר והעוצמה בעמק המוריק והמרהיב הביאה למקום את מיטב האדריכלים ואדריכלי הנוף, שהטביעו את חותמם על אחוזות המלוכה והאצולה.
באמצע המאה ה-16 החל המלך פרנסואה הראשון להחזיר את מרכז הכובד השלטוני לבירה פריז. האדריכלים הלכו בעקבותיו, אך בני האצולה המשיכו לדור בטירותיהם שבעמק מרבית הזמן. עליית לואי הארבעה עשר לשלטון באמצע המאה ה-17 הפכה את פריז וסביבתה לזירת הבנייה המלכותית של ארמונות וטירות פאר, עם בנייתו של ארמון ורסאי; אך מקורבי המלכות ועשירי הבורגנות המשיכו לשפץ בפאר טירות עתיקות בעמק הלואר, ולהקים חדשות.
המהפכה הצרפתית הביאה להריסתן של כמה מן הטירות ולבזיזתן של אחרות מאוצרותיהן. בעליהן של רבות מן הטירות הוצאו להורג על הגיליוטינה, ואחרים איבדו את רכושם, טירותיהם ואדמותיהם. במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה הופקעו כמה מן הטירות לשמש כמפקדות.
כיום משמשות חלק מן הטירות למגורי בעליהם הנוכחיים, מהם שפותחים את דלתות טירותיהם למבקרים. אחרות הוסבו למלונות ולפונדקים, המעניקים לאורחיהם חוויית אירוח ייחודית. רבות הועברו לשימוש ואחריות גופי השלטון המקומי, וכמה מן הבולטות והחשובות בטירות הועברו לאחריות ממשלתית והפכו לאתרי תיירות המושכים מאות אלפי מבקרים בשנה.
טירות עמק הלואר > טירות עיקריות

טירת בלואה - Château de Blois
טירת שאמבור - Château de Chambord
טירת שנונסו - Château de Chenonceau
טירת אזה-לה-רידו - Château d'Azay-le-Rideau
טירת שינון - Château de Chinon
טירת סומיר - Château de Saumur
טירת אמבואז - Château d'Amboise
טירת איסה - Château d'Ussé
טירת לאנז'ה - Château de Langeais
טירת שאטודן - Château de Châteaudun
טירת שברני - Château de Cheverny
טירת וָלַנְסֶה - Château de Valençay
טירת וילנדרי - Château de Villandry
טירת לוש - Château de Loches
טירת מונסורו - Château de Montsoreau
נהר הלואר
טירת סומיר, ראשית המאה ה-15
טירת טאלסיי
בכיתוב כחול - הטירות הבולטות והחשובות לאורך עמק הלואר
מראה לאורך הלואר
טירת ולאנסה
טירת שנונסו
פייר אוריולה

פייר דויד אוריולה גריגה (באנגלית: Pierre David Oriola Garriga; נולד ב-25 בספטמבר 1992 בלרידה, ספרד) הוא כדורסלן ספרדי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת ברצלונה מליגת העל הספרדית והיורוליג, וכן בנבחרת ספרד.
קריירת מועדונים

אוריולה החל לשחק באופן מקצועני בהיותו בן 18, בקבוצת באסקט מנסרה מארץ הולדתו, ושיחק שם מ-2010 עד 2012.
בעונתו השנייה בקבוצה הועבר בהשאלה לקבוצת סנט ניקולאו מליגת הכדורסל הרביעית (Liga EBA).
אחרי שתי עונות במנרסה עבר אוריולה למועדון הספרדי פורסה לרידה שם שיחק במשך עונה אחת.
בעונת 2013-2014 חתם במועדון הכדורסל פניאס הואסקה.
שנת 2014 הייתה שנת פריצה עבורו, כאשר חתם לשנתיים בקבוצת הכדורסל סביליה, שהשתתפה בטורניר הכדורסל האירופי, יורוקאפ.
בעונת 2016/2017 עבר לשחק בקבוצת ולנסיה עמה זכה באליפות ליגת העל הספרדית.
אחרי שתי עונות בוולנסיה עבר למועדון הספרדי המוביל ברצלונה, בו חתם על חוזה לארבע עונות לאחר שנרכש בסכום של מיליון אירו.
נבחרת ספרד

אוריולה משתתף במשחקי נבחרת ספרד בכדורסל. במוקדמות יורובאסקט 2017 זכה עם נבחרתו במדליית ארד.
פאנדורו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  לחם מתוק, בריוש, קינוח חג מולד 
 מוצא:  איטליה איטליה
 אופן הגשה:  קינוח
 מרכיבים עיקריים:  קמח, סוכר, חמאה 
 
פאנדורו (באיטלקית: Pandoro) הוא לחם שמרים איטלקי מתוק, הנחשב למאכל מסורתי של חג המולד בכל רחבי איטליה.
לפאנדורו צורת כוכב בעל שמונה צלעות, מאובק היטב באמצעות סוכר וניל ומדמה את הרי האלפים האיטלקיים במהלך חג המולד.
רכיביו הם קמח, סוכר, חמאה וביצים ומשמעות שמו היא לחם הזהב.
היסטוריה

הפאנדורו הופיע לראשונה בימי רומא העתיקה, והוזכר בכתביו של פליניוס הזקן, לאחר שזה הזמין אופה שהכין לו פרחים של קמח עם חמאה ושמן.
הלחם מוזכר גם בימי הביניים, כאשר לחם לבן היה נצרך על ידי המעמד העליון בלבד ולחם שחור אפיין את אנשי המעמד התחתון, אך לחמים מתוקים היו נצרכים רק על ידי בני האצולה, והוגשו לאורחים שהגיעו אל הארמון. לכן לחמים אלה נודעו גם בשם לחם מלכותי או לחם זהוב.
הלחם היה נדבך חשוב במטבח של האצולה הוונציאנית בתקופת המאה ה-18.
ההיסטוריה המודרנית של הפאנדורו החלה בעיר ורונה, איטליה, בתאריך 30 באוקטובר 1894 לאחר שהקונדיטור האיטלקי דומניקו מגלאטי (Domenico Melegatti) אפה עוגת ספוג בצורת כוכב בעל שמונה צלעות המוגשת בתוספת אבקת סוכר ורשם אותה כפטנט.
טעמו המסורתי של הפאנדורו הוא וניל, אך כיום מוגש במגוון גרסאות עם ציפויים שונים.
ראו גם

קולומבה
פנטונה
באבקה
עוגה
הערות שוליים

↑  Nicolae Sfetcu, About Christmas, Nicolae Sfetcu, 2014-05-01. (באנגלית)
↑  Pandoro troppo trascurato, www.gamberorosso.it, ‏2016-12-22 (באיטלקית)
| רשימת עוגות |
| --- | --- | --- |
| עוגות חמאה | עוגת מזון השטן • עוגת חמאה דביקה • עוגת פאונד |  |
| עוגות גבינה | אוסטקהקה |  |
| עוגות שוקולד | עוגת היער השחור • עוגת צ'נטילי • עוגת שוקולד ללא קמח • עוגת פאדג' • עוגת גאראש • עוגת שוקולד גרמנית • עוגת ג'ופרה • קלאדקהקה • עוגת שוקולד מותך • זאכרטורטה • טורטה קפרזה • טורטה סטבלי • פיטיבייה • אקלר |  |
| עוגות פירות | לחמנייה שחורה • בולו ריי • עוגת גזר • עוגת גנואה • עוגת דובדבנים • עוגת דאנדי • טארט טאטן • עוגת ירח • פנפורטה • שטרודל • עוגת תפוחים יהודית • עוגת תות |  |
| עוגות שכבות | עוגת מזון מלאכים • באקויט גאטאו • דאקוויז • דובוש • טורט אסטרהאזי • עוגת חלב חם • עוגת קייב • עוגת מריה לואיז • קרמשניט • עוגת הנסיכה • פרינצרגנטנטורטה • עוגת קשת בענן • קק לאפיס סראוואק • ספקקואק • טורט |  |
| עוגות חלולות | באומקוכן • קורטוש • סקאז • ספטטאקהקה • טרדלניק |  |
| עוגות ספוג | באן בו • עוגת באטנברג • בוסטון קרים פאי • שארלוט • עוגת שיפון • דונאוולה • קארנץ • פרנץ' פנסי • עוגת צפרדע • עוגת למינגטון • מדריה • מנטאקאדס • עוגת שיש • עוגת אופרה • עוגת פנדן • עוגה עטופה בנייר • עוגת קטיפה אדומה • עוגת ראם • שורטקייק • עוגת תבלינים • טרס לצ'ס • עוגה הפוכה • עוגת אגוזים וקפה • עוגת דבש |  |
| עוגות בצק עלים | טארט טאטן • סנט אונורה • פיטיבייה • שטרודל |  |
| עוגות קצף | עוגת מזון מלאכים • קסטלה • ז'נואז • בישקוט • עוגיית מדלן • מקצפת • רולדה |  |
| עוגות שמרים | עוגת אקלס • באבקה • לחם בננה • עוגת בנבורי • דובשנית • עוגת וולש • עוגת עקיצת הדבורה • פאנדורו • צ'ורליי • עוגת קברות זבובים • ראם באבה • שטראוסקלוצ'ן • עוגת תמר מצוי ואגוזים |  |
| עוגות אחרות | עוגת יום הולדת • עוגת חתונה • עוגת ליל כל הקדושים • ברמברק |  |
פוליניה

תרשים המתאר את מיקום הפוליניות האנטארקטיות הנוצרות עקב דחיפת מדפי הקרח מן החוף על ידי רוחות קטבטיות.
רוח קטבטית שנשפכת ממדף קרח
פלומה שנגרמה עקב עיבוי קרח ארקטי, ליד החוף המערבי של מפרץ הדסון. הפוליניה נשמרת, ככל הנראה, עקב זרמי גאות ושפל.
פוליניה (באנגלית: polynya ; מילה שהגיעה לשפה האנגלית מרוסית: полынья) הוא אזור של מים פתוחים חשופים מקרח, המוקפים בקרח הים.
המונח מתאר אזור מי ים לא קפואים, בתוך מדף קרח או משטח קרח רציף.
המונח משמש בהקשר של ניווט ימי, החל מהמאה ה-19 (ראשית הופיע במסמכי ניווט רוסיים, ולאחר מכן החל השימוש בשפה האנגלית).
סוגי פוליניות

ישנן שני סוגים עיקריים של פוליניות:
פוליניה חופית (coastal polynya) - פוליניות מסוג זה ניתן למצוא לאורך כל השנה בים הקפוא המקיף את אנטארקטיקה, וכן באזור הארקטי. פוליניות אלה נוצרות בעיקר על ידי רוחות עזות הדוחפות את הקרח למרחק מהחוף (והמרווח שנוצר הוא הפוליניה).
פוליניית לב ים (mid-sea polynya או open-ocean polynya) - פולינייה המצוייה בלב ים, או באופן ספורדי יותר באמצע מדף קרח - בעיקר באזורים סביב אנטארקטיקה. פוליניות מסוג זה נגרמות על ידי דינמיקה אוקיאנית מסוימת (כגון זרמי ים, וגאות ושפל).
הפוליניה הימית הידוע ביותר היא פוליניית ודל הממוקמת בים לאזארב, מעל ההר התת-ימי מוד רייז (Maud Rise seamount).
היווצרות פוליניות > היווצרות פוליניות חופיות

פוליניות החוף נוצרות באמצעות שני תהליכים עיקריים:
פוליניית חום מוחשית (sensible heat polynya), נוצרת עקב תופעה תרמודינמית - היא מתרחשת בדרך כלל כאשר ישנה עליית מי העומק חמים השומרת על טמפרטורת המים העיליים בנקודת הקפאון, או בטמפרטורה חמה מנקודת הקיפאון - דבר המפחית את היווצרות הקרח ועשוי למנוע אותו לחלוטין.
פוליניית חום סמויה (latent heat polynya), נוצרת בתוצאה מפעולת רוחות קטבטיות, המרחיקות את הקרח הימי מקו גבול קבוע כגון קו חוף, מדף קרח הצמוד לקו החוף, או גשר קרח. הפולניה נוצרת כאשר הרוח דוחפת את הקרח הנוצר מקו החוף - דבר המשאיר שטח של מים פתוחים שבתוכו נוצר קרח חדש, אם הרוח ממשיכה לדחוף קרח זה לעבר מדף הקרח, נשמרת הפוליניה החפה מקרח.
היווצרות פוליניות > היווצרות פוליניות לב ים

פוליניית לב ים נוצרות כאשר תנאים אטמוספיריים ספציפיים מתרחשים באזורים אוקיינוגרפיים מסוימים. תנאים אטמוספיריים כאלה צריכים לגרום לסחף קרח בכיוונים מנוגדים - דבר היוצר פתח במשטח הקרח. מערבולת פולארית (ציקלון קוטבי) הם גורם אטמוספירי אופייני להופעת פוליניות לב ים - כאשר רוחות המערבולת דוחפות את הקרח בכיוונים מנוגדים הרחק ממרכז הציקלון.
כמו כן, חזיתות קרות, בהן נמצאות שתי זרימות אוויר מנוגדות כיוון, יוצרות פוליניות לב ים.
השפעות אקולוגיות

כמה פוליניות, כגון פוליניית הים הצפוני, שבין קנדה לגרינלנד, נוצרות באופן עונתי באותה עונה ובאותו מקום מדי שנה. בעלי חיים יכולים להתאים את אסטרטגיות חייהם לקביעות זו, לפוליניות מסוג זה יש חשיבות אקולוגית מיוחדת:
בחורף, יונקים ימיים כגון ניבתנים, חדשנים, ולבנתנים שאינם נודדים דרומה יכולים להישאר באזור הפולינייה (המאפשרת להם לעלות אל מעל פני הקרח).
באביב, כיסוי הקרח הדק או הנעדר מאפשר לאור לחדור לשכבת פני השטח מיד עם סיום ליל החורף, מה שמפעיל פריחה מוקדמת של מיקרו - אצות (Microalgae) - המהוות את בסיס שרשרת המזון הימית, לפיכף הפוליניות מהוות בסיס למושבות גדולות של אוכלי עשב פלנקטוניים היוצר בתי גידול לבקלה ארקטית אותה אוכלים כלבי ים, לווייתנים ודובי קוטב .
הימצאותן של פוליניות במצר מקמרדו שבאנטארקטיקה, יוצרת אזור ללא קרח בו יכולים הפינגווינים לאכול, ובכך מאפשרים את הישרדותה של מושבת הפינגווינים של כף רוידס.
השפעה על ניווט ארקטי

כאשר צוללות של צי ארצות הברית ערכו מסעות לקוטב הצפוני בשנות החמישים והשישים (במהלך המלחמה הקרה), היה חשש משמעותי מפני עלייה לפני השטח ועובי הקרח באוקיינוס הארקטי.
ב-2 באוגוסט 1962, צוללת צי ארצות הברית סקייט, וצוללת צי ארצות הברית סידראגון, עלו על פני השטוח בתוך אותה פוליניה גדולה בסמוך לקוטב הצפוני, הקוטב הצפוני למפגש הקוטבי הראשון של צי האוקיינוס האטלנטי ושל צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית.
לקריאה נוספת

• W. J. STRINGER, J. E. GROVES, , ARCTIC VOL. 44, SUPP. 1 (1991) P. 164-171
• B. Stonehouse, , TUATARA: VOLUME 15, ISSUE 3, DECEMBER 1967
• Diana Francis, Clare Eayrs, Juan Cuesta, David Holland, , JGR Atmospheres Volume 124, Issue 10 27 May 2019 Pages 5251-5267, https://doi.org/10.1029/2019JD030618
• R. Skogseth, P. M. Haugan, J. Haarpaintner, , JGR Atmospheres Volume 109, Issue C10, 16 October 2004, https://doi.org/10.1029/2004JC002384
הערות שוליים

1 2  ראו הגדרת פולינה במאמר "Location and Areal Extent of Polynyas in the Bering and Chukchi Seas" בפסקת "לקריאה נוספת"
↑  ראו במאמר "Ice and brine production in Storfjorden from four winters of satellite and in situ observations and modeling" המפורט בפסקת "לקריאה נוספת"
↑  רא במאמר "Polar Cyclones at the Origin of the Reoccurrence of the Maud Rise Polynya in Austral Winter 2017" בפסקת "לקריאה נוספת"
↑  תיאור פוליניית הים הצפוני באתר נאס"א
1 2  ראו במאמר "Penguins in High Latitudes" המפורט בפסקת "לקריאה נוספת"
↑  מידע על מפגש הצוללות באתר הצוללת סידראגון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563144405171  BnF: cb13773431b (data)  GND: 4123965-9  LCCN: sh85104703  SUDOC: 061617008
פייר אגוסטיני

| --- | --- |

 לידה:  23 ביולי 1941 (בן 83) תוניס, תוניסיה הצרפתית 
 מקום לימודים:  Prytanée National Militaire (1959)  אוניברסיטת אקס-מרסיי (1968) 
 מוסדות:  CEA Saclay (1969–2002)  אוניברסיטת המדינה של אוהיו (2005) 
 פרסים והוקרה:  פרס ויליאם פ. מגרס (2007)  Gustave-Ribaut prize (1995)  פרס גה-ליסאק-הומבולדט (2003)  פרס נובל לפיזיקה (2023)  חבר באגודה האמריקאית לאופטיקה (2008)  מפקד בלגיון הכבוד (29 בדצמבר 2023) 
 
פייר אגוסטיני (באנגלית: Pierre Agostini;‏ נולד ב-23 ביולי 1941) הוא פיזיקאי צרפתי-אמריקאי שזכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2023 יחד עם פרנץ קראוס ואן ל'ווילייה.
השכלה וקריירה

אגוסטיני למד באוניברסיטת אקס-מרסיי. מונה לפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת המדינה של אוהיו בשנת 2005.
ב-3 באוקטובר 2023 הוכרז על זכייתו של אגוסטיני בפרס נובל לפיזיקה בזכות פיתוח שיטות לייצור הבזקי אור קצרים במיוחד.