stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דן בבלי
ביוגרפיה

בבלי נולד בירושלים, בזמן מאורעות תרפ"ט, בן בכור לפייגלה (פני) סמית', שעלתה מארצות הברית ב-1928, ואליעזר (לאזר) בבלי, שעלה מאמסטרדם ב-1919, מנהל מחלקת ההתיישבות בסוכנות היהודית, ולימים החשב הכללי הראשון של ממשלת ישראל. בהיותו ילד עברה משפחתו להתגורר בתל אביב. בבלי למד בגמנסיה בלפור, ובבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה.
במלחמת העצמאות הצטרף לחטיבת גבעתי, ובמסגרת הלחימה היה בשיירות שניסו לפרוץ דרך שער הגיא, והשתתף בקרבות הקשים בגזרה הדרומית מול הצבא המצרי, שם נפצע בידו בקרב על אשדוד ביוני 1948. ב-1951 השלים קורס קצינים במילואים, ולאחר מילוי תפקידים שונים במערך המילואים הגיע ב-1976 לדרגת סגן-אלוף במסגרת שירותו בדובר צה"ל. במהלך שירותו בממשל הצבאי אחרי מלחמת ששת הימים נפגש בבלי עם מנהיגים פלסטינים, ובהם היו מי שהציגו תוכניות לפתרון הסכסוך ולהקמת מדינה פלסטינית לצד מדינת ישראל. כמו כן השתתף בדיונים עם בנקאים ירדנים שפעלו לנורמליזציה כלכלית בשטחים המוחזקים. מאוחר יותר היה חבר ב'קבוצת רחובות' שהכינה תוכניות מפורטות אשר תכליתן הייתה להביא לידי קיום חיים נורמליים של אוכלוסיית מדינת ישראל לצד האוכלוסייה הפלסטינית. את חוויותיו מתקופה זו סיכם בספרו 'חלומות והזדמנויות שהוחמצו'.
בבלי החל את לימודיו באוניברסיטה העברית באוקטובר 1949 בלימודי כלכלה ומדעי המדינה. ב-1955 התקבל לעבודה כעיתונאי בג'רוזלם פוסט, שם עבד עד 1957. במסגרת עבודתו בעיתון נסע לאתיופיה (חבש) שם ראיין את קיסר חבש. ב-1957 חזר לעבוד במשרד בבלי מילנר ושות' – משרד שהוקם על ידי אביו, אליעזר בבלי, במאי 1933. לאחר שהוסמך כרואה חשבון ב-1960 הפך בבלי לשותף במשרד. כעבור עשור הפך בבלי לשותף המנהל של המשרד. בניהולו, גדל והתרחב המשרד, ופיתח קשרי חוץ עם חברות ברחבי העולם.
עם לקוחות המשרד נמנו חברת תדיראן, מלונות דן, אל על, מקורות, ובנק לאומי. בעקבות מסקנות ועדת בייסקי שחקרה את ויסות מניות הבנקים בתחילת שנות השמונים, הואשם בבלי, בהיותו השותף האחראי על הביקורת בבנק לאומי, ברישום כוזב במסמכי תאגיד, והועמד לדין בפני בית המשפט המחוזי. בעוד שרואי החשבון של הבנקים האחרים שהיו מעורבים בפרשה חתמו על עסקאות טיעון ונמנעו ממשפט, בחר בבלי לעמוד על חפותו. בבית המשפט המחוזי קבעה השופטת מרים נאור כי בבלי אשם בעבירה שיוחסה לו, אך בערעור לבית המשפט העליון קבע פה אחד הרכב חמשת השופטים בראשותו של השופט דב לוין, כי יש לזכות את בבלי מכל אשמה. בבלי פרש מהמשרד ב-1995.
לאחר פרישתו מהמשרד שימש בבלי כעמית מחקר בבית הספר לממשל על-שם קנדי שבאוניברסיטת הרווארד שבארצות הברית. עם שובו לישראל מונה כיו"ר חבר הנאמנים של מכללת תל-חי, תפקיד בו כיהן עד 1999. בנוסף, בבלי היה חבר בהנהלות של האוניברסיטה העברית, האוניברסיטה הפתוחה, ואוניברסיטת חיפה. בין השנים 2003–2009 כיהן בבלי כיו"ר המרכז היהודי-ערבי של אוניברסיטת חיפה.
בבלי מתגורר כיום במצפה חרשים בגליל. הוא נשוי לאילון בבלי (לבית זפשטין), אב לשתי בנות ושלושה בנים.
ספריו

סופת האש: מלחמת ששת-הימים, מקורותיה ותוצאותיה (בשיתוף עם דוד קמחי), הוצאת עם הספר, 1968.
The Subterranean Economy – published in the US by McGraw Hill. 1982.
Fire in Beirut – Israel’s War in Lebanon with the PLO. (Jointly authored with Eliahu Salpeter), published Stein and Day in the US. 1983
Corporate Governance and Accountability – What Role for the Regulator, Director and Auditor, published by Quorum Books in the US published by Quorum Books. 1999.
חלומות והזדמנויות שהוחמצו : 1967-1973, הוצאת כרמל, 2002.
הערות שוליים

↑  ע"פ 2922/94 דן בבלי נגד מדינת ישראל, ניתן ב-28.2.1996
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277265005171  BnF: cb14542697r (data)  GND: 1051268885  ISNI: 0000 0000 8158 4810  LCCN: n81078652  NTA: 132596490  SUDOC: 096306025  VIAF: 78782701   WorldCat (עם VIAF): 78782701
דורה מולנאר

דורה מולנאר (בהונגרית: Molnár Dóra נולדה ב-29 ביוני 2006) היא שחיינית הונגרייה, זוכת מדליית ארד באליפות אירופה (רומא 2022) במשחה ל-200 מטר גב ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
ביוגרפיה > 2021 > מדליית ארד באליפות אירופה לנוער

באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי ברומא שבאיטליה זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.86 דקות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:10.08 דקות. בנוסף, סיימה במקום חמישי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:57.90 דקות, ובמקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.20 דקות.
ביוגרפיה > 2022 > אלופת אירופה לנוער

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה ביולי באוטופן שברומניה זכתה בארבע מדליות זהב ובשתי מדליות כסף: מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב, במשחה ל-200 מטר גב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב, ומדליות כסף במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה > 2022 > מדליות ארד באליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט ברומא שבאיטליה זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.73 דקות. בנוסף, זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות של המשחה. במשחה ל-100 מטר גב סיימה במקום 12 בתוצאה של 1:01.13 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי סיימה במקום חמישי בתוצאה של 3:39.42 דקות, ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב סיימה במקום שביעי בתוצאה של 3:26.54 דקות.
ביוגרפיה > 2022 > אלופת העולם לנוער

באליפות העולם לנוער שנערכה באוגוסט-ספטמבר בלימה שבפרו זכתה בארבע מדליות זהב ובמדליית כסף אחת: מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב, ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב. בנוסף, סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה > 2023 > אלופת אירופה לנוער

באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בבלגרד שבסרביה זכתה בשלוש מדליות זהב, במדליית כסף אחת ובמדליית ארד אחת: מדליות זהב במשחה ל-200 מטר גב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ובמשחה שליחים 4x100 חופשי משולב, במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי.
באליפות העולם שנערכה ביולי בפוקואוקה שביפן סיימה במקום 34 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.62 דקות. בנוסף, סיימה במקום שביעי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:54.65 דקות, ובמקום 13 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:40.02 דקות.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר באוטופן שברומניה סיימה במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.85 דקות, במקום עשירי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.03 שניות, ובמקום 26 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.13 דקות.
ביוגרפיה > 2024

באליפות העולם שנערכה בפברואר בדוחה שבקטר סיימה במקום שמיני במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:56.58 דקות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 26.19 שניות (2021)
100 מטר חופשי: 55.11 שניות (2022)
200 מטר חופשי: 1:59.85 דקות (2023)
50 מטר גב: 29.16 שניות (2021)
100 מטר גב: 1:00.83 דקות (2022)
200 מטר גב: 2:09.34 דקות (2022)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 25.53 שניות (2023)
100 מטר חופשי: 54.20 שניות (2021)
200 מטר חופשי: 1:56.27 דקות (2023)
50 מטר גב: 28.33 שניות (2021)
100 מטר גב: 58.84 שניות (2023)
200 מטר גב: 2:05.56 דקות (2023)
דניאל רובינשטיין

| --- | --- |

 לידה:  1967 (בן 57 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 
 
דניאל רובינשטיין (באנגלית: Daniel Rubinstein) הוא דיפלומט יהודי-אמריקאי, אשר כיהן, בין השאר, כקונסול הכללי בירושלים החל ב-6 בספטמבר 2009 ועד 29 ביולי 2012.
רובינשטיין, החל את קריירת החוץ שלו במילוי משימות חוץ שונות: בברזיליה, דמשק, תוניס, לואנדה ותל אביב, כמו כיהן כיהן במשימת חוץ לצד קואליציית הממשל הזמני בעיראק (CPA), בבגדאד. בשנים 2004–2005, כיהן כמנהל המשרד לענייני ישראל והפלסטינים, במחלקת המדינה. בשנים 2005–2008, כיהן כסגן ראש המשלחת של שגרירות ארצות הברית בעיר הבירה עמאן, שבירדן.
לפני תפקידו האחרון, כקונסול הכללי בירושלים, שימש כראש יחידת המשקיפים האזרחיים בכוח הרב לאומי וכראש המשקיפים בסיני. כמו כן, הוא בעל אחת מארבע הדרגות הגבוהות ביותר של שירות החוץ האמריקאי תחת ה-SFS, ודובר ערבית, עברית ופורטוגזית.
דיאנה טאימינה

| --- | --- |

 לידה:  19 באוגוסט 1954 (בת 70) ריגה, ברה"מ 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  לטביה לטביה, ארצות הברית ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לטביה (1990)  Riga State Gymnasium No.1 
 מנחה לדוקטורט:  Rūsiņš Mārtiņš Freivalds 
 מוסדות:  אוניברסיטת קורנל 
 פרסים והוקרה:  Bookseller/Diagram Prize for Oddest Title of the Year (2009)  Euler Book Prize (2012) 
 בן או בת זוג:  David W. Henderson 
 אתר רשמי
 
דיאנה טאימינה (בלטבית: Daina Taimiņa; נולדה ב-19 באוגוסט 1954) היא מתמטיקאית לטבית, פרופסור חבר באוניברסיטת קורנל.
טאימינה ידועה עבור דרכה הייחודית להוראת מתמטיקה, בה עושה שימוש בקרושה על מנת להדגים את עקרונותיהם של מרחבים היפרבוליים.
ביוגרפיה

טאימינה קיבלה את השכלתה הפורמלית בריגה, לטביה, שם סיימה ב-1977 את לימודיה באוניברסיטת לטביה בהצטיינות יתרה. בשנת 1990 השלימה באוניברסיטה זו את הדוקטורט שלה בנושא מדעי המחשב (בהשגחת פרופסור רוסינס מרטינס פריואלדס).
בדצמבר 1996 הצטרפה טאימינה לפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת קורנל. במהלך לימודיה בסדנת גאומטריה באוניברסיטת קורנל ב-1997, ראתה דגמי נייר של מרחבים היפרבוליים שנוצרו על ידי המתמטיקאי ויליאם תרסטון. רעיון הדגמים מצא חן בעיני טאימינה, ועל כן החליטה ליצור דגמים נוספים מקרושה.
לאחר הצלחתם של הדגמים שיצרה, היא הוזמנה יחד עם בעלה, דייוויד הנדרסון, גם הוא פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת קורנל, להציג את דגמיה. דגמים נוספים הופיעו בספרי גאומטריה שכתבו בני הזוג יחד.
עבודתה

בגאומטריה, מרחב היפרבולי הוא מרחב בעל עקמומיות קבועה ושלילית. זאת להבדיל מהגאומטריה האוקלידית, המבוססת על מרחבים בעלי עקמומיות אפסית.
לכן, השתמשה בסריגה על מנת ליצור מרחבים שאכן יקיימו את תנאי המרחב ההיפרבולי.
אופן הסריגה

לסריגת קרושה מספר שלבים בסיסיים
יצירת שרשרת לולאות ראשונית, בעלת כ-20 עיני שרשרת.
לתפר הראשון בשורה, יש להכניס את המסרגה לתוך העין השנייה מהמסרגה. יש למשוך את החוט דרך השרשרת, כך שנשארות 2 לולאות על המסרגה.
יש לקחת את החוט שנית ולמשוך אותו דרך 2 הלולאות. תפר אחד הושלם.
ל –N התפרים הבאים, יש לחזור על שלבים 2 ו-3, כאשר מכניסים את המסרגה לעין הבאה בשרשרת (במקום העין השנייה כפי שתואר בשלב 2). המספר N נתון לבחירת הסורג, כאשר הוא יקבע את יחס המרחב ההיפרבולי.
כעת הגענו לתפר ה-N+1 (יש לשים לב כי לא הגענו לסוף השרשרת – לדוגמה, אם בנינו שרשרת של 20 לולאות ובחרנו N = 5ׁׂ). יש לחזור על שלבים 2 ו-3, כאשר מכניסים את המסרגה לתוך אותה עין של התפר ה-Nי.
יש לחזור על שלבים 4 ו-5 עד שמגיעים לסוף השרשרת.
יש להוסיף עין שרשרת אחת חופשית, לפני המעבר לשורה הבאה.
כעת חוזרים על שלבים 2 – 7 מספר פעמים כרצוננו, עד ליצירת דגם בגודל המבוקש. לסיום הסריגה, יש למשוך את החוט דרך הלולאה האחרונה.
אופן הסריגה > שימוש בדגמים

בדגמים שנוצרו ניתן לעשות שימושים שונים על מנת להסביר את תכונותיהם של המרחבים ההיפרבוליים. על ידי סריגה של חוטים דרך דגמי הקרושה, ניתן להבין כיצד מתנהגים ישרים, מעגלים וצורות גאומטריות נוספות במרחב ההיפרבולי, לעומת במרחב האוקלידי.
על פי דיאנה טאימינה, המודלים שיצרה עזרו פלאות לתלמידיה להבין את טבע המרחב ההיפרבולי.
בהמשך, הפכו הדגמים לפופולריים בקרב הקהל הרחב. ביוני 2005, עבודתה הוצגה לראשונה בתערוכת אומנות בשם "Not the knitting you know" ("לא הסריגה שאתה מכיר") ב-Eleven Eleven Sculpture Space, גלריית אומנות בוושינגטון די. סי.
עבודותיה הופיעו בתערוכות שונות בארצות הברית, בריטניה, לטביה, איטליה, בלגיה ואירלנד. עבודות אלו נמצאות גם בבעלותם של אספנים פרטיים, מכללות ואוניברסיטאות. כמו כן, מוצגיה נמצאים באוסף המודלים המתמטיים האמריקני של מוסד סמית'סוניאן (רשת מוזיאונים), ובפרט במוזיאון הלאומי לעיצוב על שם קופר יואיט.
פרסים

פרס ספר אוילר על ספרה Crocheting adventures with hyperbolic planes", 2012"
פרס דיאגרם לכותרת המוזרה של השנהCrocheting adventures with hyperbolic planes", 2009
ספרים נבחרים

(Taimina, Diana, and David Henderson. "Experiencing Geometry: Euclidean and Non-Euclidean with History." (2005
(Taimina, Diana "Experiencing Geometry: "Crocheting adventures with hyperbolic planes." (2009
ראו גם

אמנות סיבים
סריגה וקרושה בסגנון חופשי
הערות שוליים

1 2  David W. Henderson, Daina Taimiða, Crocheting the Hyperbolic Plane, www.math.cornell.edu
↑  York, Michelle (2005-07-11). "Professor Lets Her Fingers Do the Talking". The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2017-02-27.
1 2  דיאנה טאימינה, Crocheting adventures with hyperbolic planes, Wellesley, Mass. : A.K. Peters, 2009
1 2  Eleven Eleven -- Not The Knitting You Know: Daina Taimina, eleveneleven.50webs.com
↑  CABINET // Crocheting the Hyperbolic Plane: An Interview with David Henderson and Daina Taimina, www.cabinetmagazine.org (באנגלית)
↑    Andy Bloxham,Andybloxham, ‏Crocheting Adventures with Hyperbolic Planes wins oddest book title award, The Telegraph, 26 March 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444349305171  BIBSYS: 97039557  CiNii: DA19125930  dblp: 69/2718  GND: 1157931669  ISNI: 0000 0001 1644 0949  LCCN: n2001007663  LNB: 000002413  NDL: 01193836  NKC: ntk20191056382  NSK: 000578237  NTA: 330996916  RERO: 02-A016417434  SUDOC: 087599244  VIAF: 53490225   WorldCat (עם VIAF): 53490225 
מרחב היפרבולי סרוג
דניאל ואן בויטן

דניאל ואן בויטן (בצרפתית: Daniel Van Buyten; נולד ב-7 בפברואר 1978 בשימיי, בלגיה) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת הבלם בבאיירן מינכן ובנבחרת בלגיה.
קריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בעונת 2003-2004 ואן בוייטן, כשחקן אולימפיק מרסיי, הושאל לתקופה קצרה למועדון האנגלי מנצ'סטר סיטי אבל לא השלים את מעברו הרשמי לפרמייר ליג. ביוני 2006, באיירן מינכן הכריזה שרכשה את ואן בוייטן מיריבתה לבונדסליגה המבורג, והחתימה אותו על חוזה עד לעונת 2009-2010.
ואן בויטן הרשים מאוד בעונתו הראשונה במועדון הבווארי, כשיצר מרכז הגנה חזק מאוד ביחד עם שותפו הברזילאי לוסיו. ואן בוייטן הבקיע את שערו הראשון למען באיירן מינכן במשחק מול אנרג'י קוטבוס ב-9 בדצמבר 2006. כמו כן הבקיע את שערו השני למועדון בהפסד לבורוסיה דורטמונד. למרות זאת, תרומתו החשובה ביותר של ואן בוייטן הגיעה מול מילאן ב-3 באפריל 2007, במשחק הראשון של רבע גמר ליגת האלופות. ואן בוייטן כבש שני שערי חוץ וגרם לשוויון שהביא לבאיירן מינכן יתרון למשחק הגומלין.
ואן בויטן זומן לסגל נבחרת בלגיה למונדיאל בברזיל בשנת 2014. הוא היחיד בסגל הנבחרת הבלגית ששיחק בנבחרת גם במונדיאל 2002, המונדיאל הקודם שבו השתתפה.
באוגוסט 2014 החליט לפרוש ממשחק פעיל.
חייו האישיים

אביו פרנץ היה מתאבק נודע באירופה בין השנים 1960-1980. אמו רנטה גרמנייה.
כאשר שיחק במדי מנצ'סטר סיטי, ואן בויטן, ביחד עם השחקנים ג'אמל בלמדי וויסנטה ווסו, היו קורבנות למעילה שבוצעה על ידי שני בנקאים, שבה נגנבו למעלה מ-350,000 פאונד מחשבונותיהם של השלושה. בינואר 2006 שני עובדי הבנק נדונו למאסר.
האנסמבל הקולי הישראלי

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1993 
 מייסד:  יובל בן עוזר 
 מדינה:  ישראל 
 ivocal.co.il
 
האנסמבל הקולי הישראלי (כונה בעבר האנסמבל הקולי החדש) נוסד בשנת 1993 בידי מנהלו המוזיקלי יובל בן עוזר. בשנים שחלפו מאז כבש את מקומו כמקהלה הקאמרית  המובילה בישראל. האנסמבל, המורכב מזמרים מקצועיים, מופיע במיטב האולמות והפסטיבלים בארץ וזוכה להצלחה הן בקרב הקהל והן בקרב מבקרי מוזיקה ומוזיקאים. לאנסמבל רפרטואר רחב של מוזיקה קאמרית קולית, ממוזיקת ימי הביניים ועד למוזיקה בת זמננו, מוזיקה אוונגרדית והקלטות פסקול לסרטים.
האנסמבל מרבה להופיע עם התזמורות המובילות בישראל, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון והקאמרטה הישראלית ירושלים. הוא עובד עם מנצחי מקהלות מן השורה הראשונה בעולם, בהם: פרידר ברניוס, ג'ון פול, אנתוני רולי ואנדרו פארוט.
האנסמבל ביצע שלוש פעמים יצירות בביצועי בכורה במסגרת פסטיבל ישראל (רון וידברג: "רבי אמנון ממגנצה", יצירתו של דורי פרנס "משורר בניו-יורק" ועוד ) וזכה בפרסים ראשונים בתחרויות בינלאומיות למקהלות במלטה (1998), בטולוסה, ספרד (2000) ובבלגיה (2001). האנסמבל הקולי החדש מוזמן להשתתף בפסטיבלים בינלאומיים בגרמניה, צרפת ולוקסמבורג, קוריאה, סרדיניה, נורמנדי וליובליאנה. כמו כן מופיע האנסמבל בארץ, בסדרות קונצרטים משלו במוזיאון תל אביב לאמנות, בירושלים, במודיעין במשכן למוזיקה ואמנויות רעננה ועוד.
בשנת 2009 פרס האנסמבל את חסותו על מקהלת עדי, אשר הוקמה שנים ספורות מוקדם יותר.
דרק ג'יטר

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1974 (בן 50) פקנוק, מחוז מוריס, ארצות הברית 
 עמדה:  עוצר ביניים 
 גובה:  1.91 מטרים
 מספר:  2
 דראפט:  בחירה שישית, 1992 ניו יורק יאנקיז
 היכל התהילה:  נבחר בשנת 2020
 קבוצות כשחקן
 1995–2014:  ניו יורק יאנקיז
 הישגים כשחקן
 14 השתתפויות במשחק האולסטאר (1998–2002, 2004, 2006–2012, 2014) 5 זכיות בוורלד סיריס (1996, 1998–2000, 2009) זכייה בתואר ה-MVP של הוורלד סיריס (2000) זכייה בתואר רוקי העונה (1996) 5 זכיות בכפפת הזהב (2004–2006, 2009–2010)
 
דֶרֶק סַנְדֶרסון גִ'יטֶר (באנגלית: Derek Sanderson Jeter; נולד ב-26 ביוני 1974) הוא שחקן בייסבול לשעבר אמריקאי ששיחק בעמדת עוצר הביניים בליגת ה-MLB. ג'יטר שיחק בקבוצת הניו יורק יאנקיז והיה קפטן הקבוצה. לאחר פרישתו ממשחק פעיל הפך למנהל קבוצת המיאמי מארלינס ולאחד מבעלי הקבוצה.
ב-2020 נבחר להיכל התהילה של הבייסבול.
ביוגרפיה

במאי 1995 החל לשחק בליגה הבכירה ושותף ב-15 משחקים בטרם נשלח חזרה לליגת המשנה. בעונתו השנייה זכה ג'יטר בתואר רוקי השנה של האמריקן ליג (שחקן העונה הראשונה המצטיין, ג'יטר היה זכאי להכלל במועמדים לתואר כיוון ששותף בעונה קודמת רק ב-15 משחקים). בהמשך הקריירה הוביל את היאנקיז לזכייה ב-5 אליפויות וורלד סיריס. בשנת 2000 אף זכה בתואר ה-MVP של אליפות המייג'ור ליג בייסבול. במהלך הקריירה שלו נכלל ג'יטר 14 פעמים בסגל האמריקן ליג למשחק האולסטאר של ה-MLB, הוא זכה 5 פעמים בפרס כפפת הזהב (שחקן ההגנה של השנה) ו-5 פעמים בפרס מחבט הכסף (שחקן ההתקפה של השנה). ב-2009 זכה בתואר ספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד.
ב-2003 הופיע בתפקיד אורח בסרט סדנה לעצבים
ב-13 בספטמבר 2009 שבר את שיאו של לו גריג מ-1939, למספר החבטות המוצלחות של שחקן היאנקיז, כשהשיג את החבטה ה-2,722 בקריירה שלו. ב-9 ביולי 2011 השיג את החבטה ה-3,000 בקריירה, כשחבט להום ראן במשחק נגד טמפה ביי רייז.
ב-2010 הופיע הופעת אורח בתפקיד עצמו בסרט החבר'ה האחרים.
פרש בתום עונת 2014. במהלך הקריירה המקצוענית השיג 3,465 חבטות מוצלחות בממוצע של 0.310, 260 הום ראן ו-1,311 רצים שהובאו הביתה (RBI).
לאחר פרישתו ממשחק פעיל הפך למנהל המיאמי מארלינס ולאחד מבעלי הקבוצה.
ב-2017, מספר חולצתו, 2, הוצאה לגמלאות ביאנקיס.
חיים אישיים

במשך הקרירה הארוכה שלו היה ג'יטר מופיע במדורי הרכילות וצהובונים פעמים רבות בזכות מערכות היחסים שלו ובזכות היותו חובב מסיבות ידוע, גם לפני משחקים חשובים ועליהם ננזף פעמים רבות על ידי הקבוצה שלו.
בין השנים 1997-1998, היה במערכת יחסים עם הזמרת מריה קארי והיא אף כתבה שיר על הנשיקה הראשונה שלהם The Roof (Back in Time). לאחר פרידתן, יצא עם נשים רבות, רובן דוגמניות ושחקניות, בין היתר: ונסה לאשיי, ג'ורדנה ברוסטר, ג'סיקה בייל ומינקה קלי.
החל משנת 2012, ג'יטר החל לצאת עם הדוגמנית האנה דייוויס, הם התארסו ב-2015 והתחתנו ב-2016. לזוג 4 ילדים: 3 בנות שנולדו באוגוסט 2017, ינואר 2019 ודצמבר 2021 ובן שנולד במאי 2023.
דרק דרואין

דרק דרואין (באנגלית: Derek Drouin; נולד ב-6 במרץ 1990) הוא אתלט קנדי, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), אלוף העולם (בייג'ינג 2015), אלוף חבר העמים (גלאזגו 2014) ואלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (טורונטו 2015) בקפיצה לגובה.
דרואין מחזיק בשיאי קנדה של 2.40 מטר באצטדיון ו-2.35 מטר באולם.
ביוגרפיה

דרואין נולד בסרניה שבאונטריו בקנדה, בנם של שילה וגטאן ואח לשתי אחיות, אחותו הגדולה ג'יליאן אף היא אתלטית שהתחרתה בקפיצה לגובה ובקרב שבע. הוא למד באוניברסיטת אינדיאנה בארצות הברית, וזכה חמש פעמים באליפות המכללות בקפיצה לגובה. כמו כן, התחרה עבור האוניברסיטה בהטלת כידון, בריצת 110 מטר משוכות, בריצת 400 מטר משוכות ובקרב רב.
ב-2011 סבל מפציעה וחזר להתחרות רק באפריל 2012, ביוני זכה בפעם החמישית באליפות קנדה וביולי ניצח בתחרות ליגת היהלום בלונדון.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים דרואין שלישי יחד עם רוברט גראברז מבריטניה ומועתז עיסא בראשים מקטר לאחר שעברו בניסיון ראשון גובה של 2.29 מטר, אחרי איוואן אוחוב מרוסיה (2.38 מטר) ואריק קינרד מארצות הברית (2.33 מטר). בעקבות הרשעת אוחוב באימרוץ ב-2019, הוענקה לדרואין מדליית הכסף.
באליפות העולם שהתקיימה במוסקבה, זכה דרואין במדליית ארד בקפיצה לגובה בשיא קנדה חדש של 2.38 מטר, אחרי בודן בונדרנקו מאוקראינה שקבע שיא אליפות חדש של 2.41 מטר ומועתז עיסא בראשים (2.38 מטר). בשנת 2013 זכה דרואין בגביע באוורמן, הפרס היוקרתי ביותר הניתן לאתלט מצטיין מקרב הסטודנטים בארצות הברית.
באפריל 2014 קבע דרואין בקפיצה לגובה שיא קנדה חדש של 2.40 מטר, ובכך היה לקופץ העשירי בהיסטוריה שעובר גובה זה.
במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו סקוטלנד בסוף יולי אותה שנה, זכה דרואין במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.31 מטר.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו בטורונטו ב-2015 זכה במדליית זהב בתוצאה של 2.37 מטר.
באליפות העולם ב-2015 שהתקיימה בבייג'ינג זכה במדליית זהב בתוצאה של 2.34 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליית זהב בתוצאה של 2.38 מטר.
הערות שוליים

↑  Drouin is First Ever Five-Time NCAA High Jump Champ, אתר אוניברסיטת אינדיאנה, 7 ביוני 2013
↑  ליגת היהלום: כריסטוף למייטרה סיים ראשון ב-200 מטר, באתר וואלה, 14 ביולי 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14174346
האודליסק הגדולה

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר
 תאריך יצירה:  1814
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  162 ס״מ 
 גובה:  91 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  RF 1158 (מחלקת הציורים של הלובר) 
 מיקום:  הלובר פריז
 
האודליסק הגדולה (בצרפתית: La Grande Odalisque) הוא ציור שמן מאת הצייר הצרפתי ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר משנת 1814 המתאר אודליסק או פילגש. היצירה מסמנת מפנה עבור אנגר במעבר מסגנון הנאו-קלאסיציזם לסגנון הרומנטיציזם. הציור עורר ביקורות רבות בעת הצגתו לראשונה. בנוסף, היצירה ידועה בפרופורציות המוארכות ובחוסר הריאליזם בתיאור האנטומי של גוף האישה. הציור מוצג בלובר מרכישתו בשנת 1899.
אודות היצירה

מלכת נאפולי קרוליין בונפרטה, אחותו של נפוליאון בונפרטה, הזמינה את הציור מאנגר. הציור הושלם בשנת 1814. בעבודתו על גופה העירום של האישה בציור, אנגר הושפע מהציורים "ונוס מאורבינו" של טיציאן ו-"ונוס הישנה" של ג'ורג'ונה. הוא שאב גם השראה מ-"דיוקנה של מאדאם רקמייה (אנ')" של ז'אק-לואי דויד בציור תנוחתה הייחודית של האישה - גב כלפי הצופה וראש מופנה. הצייר תיאר את האנטומיה של הפילגש בצורה מעוותת. הראש הקטן והאיברים המוארכים הם רק חלק מטכניקות המזוהות עם המנייריזם, כמו ציורו של פארמיג'אנינו, "המדונה בעלת הצוואר הארוך" שגם בו הדמות המצוירת סובלת מחוסר פרופורציה בחלקי גופה.
השילוב בין אלמנטים קלאסיים לבין טכניקות מזרם הרומנטיציזם עורר ביקורות חריפות בעת הצגת הציור לראשונה בשנת 1814. רבים ממבקריו של אנגר סברו כי הוא קורא תיגר על הסגנון האמנותי העכשווי. כאשר היצירה הוצגה בסלון בפריז בשנת 1819, אחד המבקרים טען שלדמות אין עצמות, שרירים, דם, חיות או כל משהו אחר שמאפשר דמיון. הדעה הכללית על אנגר הייתה שהוא מתעלם מהאנטומיה הגופנית שהייתה מאופיינת עם סגנון הריאליזם. הצייר העדיף קווים ארוכים, עקמומיות וכן שימוש בשפע במוטיבי תאורה. רבים המשיכו לבקר אותו גם במהלך שנות ה-20 של המאה ה-19.
מבקריו של הצייר טענו כי הוא הוסיף מספר מיותר של חוליות לגבה של האודליסק. רבים תפסו את העיוות הזה כמשגה, אבל מחקרים הראו כי למעשה אנגר עשה זאת במכוון. נעשו מחקרים שמדדו נשים אמיתיות כדי לבדוק אם ניתן לסובב את הגוף בצורה המתוארת ביצירה. נמצא כי הגב של האישה עקום, סיבובו של האגן אינו אפשרי במציאות והיד השמאלית קצרה מהימנית. הפרשנות המקובלת לאותו עיוות היא שאנגר ידע שכל מטרתה של האישה בציור היא לספק את תאוותיו של הסולטאן, ולכן הוא רצה לצייר עיוות סמלי. יתר על כן, המרחק הרב בין האגן לבין מבטה של האישה מסמל את רגשותיה העמוקים ואת מחשבותיה.
הערות שוליים

↑  Weston, Helen (1996). "A Look Back on Ingres". Oxford Art Journal. 19 (2): 114–116.
↑  "Caroline Murat, la Grande Odalisque et les "Bains de mer" sur le môle de Portici", Bulletin du Musée Ingres (בצרפתית)
↑  Kleiner, Fred; Christian J. Mamiya (2005). Gardner’s Art Through the Ages (12 ed.). California: Wadsworth/Thompson Learning. pp. 826–827. ISBN 0-534-64091-5.
↑  Benjamin, Roger (December 2000). "Ingres Chez Les Fauves". Art History. 23 (5): 754–755. 10.1111/1467-8365.00242.
↑  "Une Odalisque", Louvre Museum (באנגלית)
↑  Hautefeuille, Annie (2 July 2004). "Little extra out the back". The Australian. p. 16.
↑  "Extra vertebrae in Ingres' La Grande Odalisque", Journal of the Royal Society of Medicine (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BALaT: 40005328  Bildindex: 20087095  BnF: cb14572820b (data)  Joconde: 000PE001565 
ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר: ציורים
דרק דריימון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בנובמבר 1968 (בן 55) מוריסטאון, ניו ג'רזי
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות חזותיות  תיכון ג'פרסון טאון 
 פרופיל ב-IMDb
 
דרק דריימון (באנגלית: Derek Drymon; נולד ב-19 בנובמבר 1968) הוא סופר אמריקאי ואמן סטוריבורד. דריימון עובד בהפקות סדרות אנימציה מצוירות רבות, בהן החיים המודרניים של רוקו, בובספוג מכנסמרובע והרפתקאות הזמן.
רקע אישי

דריימון נולד במוריסטאון, ניו ג'רזי, עיירה קטנה בצפון רחוק ניו ג'רזי בשנת 1968. הוא למד בבתי ספר ציבוריים, והוא נהנה מציור ומספרי קומיקס. דריימון סיים את בית הספר התיכון Jefferson Township בשנת 1987. הוא למד בבית ספר לאמנות חזותית בניו יורק כדי להפוך למאייר. אחרי הקולג', הוא גויס על ידי דיסני בשביל תוכנית ההתמחות שלהם. עם סיום התוכנית חזר לניו ג'רזי ומשם לקליפורניה.
שנותיו המוקדמות בניקלודיאון

דריימון התגלה על ידי ערוץ ניקלודיאון בשנת 1993. הוא עבר לקליפורניה על מנת לעבוד כאנימטור בניקלודיאון. באותה השנה, דריימון החל לעבוד גם כאמן התכנון וסופר לסדרה החיים המודרניים של רוקו. בתקופה זו פגש שניים ממעסיקיו העתידיים, טים היל וסטיבן הילנבורג. היל היה סופר ואמן, והילנבורג היה מפיק שותף ואחראי לתכנון. בשנת 1997, יצר הילנבורג את סדרת הטלוויזיה המצוירת בובספוג מכנסמרובע. דריימון ביצע תפקידים רבים בסדרה, היה סופר בכל הפרקים, ולאחר מכן לפקח על הבמאי ומפיק.
הפקה נוכחית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
כיום דריימון מפיק בערוץ Cartoon Network.
בשנת 2021 ביים את סרט האנימציה "מפלצת של מלון: הפוך על הפוך", החלק הרביעי בסדרת מפלצת של מלון.