stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תמונת עמיר פרץ צופה דרך משקפת סגורה
הערות שוליים

↑  אילן שיינפלד, עמיר פרץ, בדוק שהמשקפת שלך לא סגורה שוב, באתר "מגפון", 2 בדצמבר 2012

יעקב עמר, משקפת הפלאים של עמיר פרץ, באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 בנובמבר 2014 

אילנה קוריאל, פרץ: ראיתי טוב ממי שעשו פוזות עם משקפת, באתר ynet, 20 במרץ 2010

הפאדיחות של עמיר פרץ: המשקפת והנאום באנגלית, באתר יוטיוב (סרטון).

עמיר פרץ: אני קורבן של מלחמת לבנון השנייה באתר רשת ב', 20.03.10 - 12:54

ראש בראש: למה יחימוביץ עדיפה על פרץ?, פורסם ב-TheMarker, 13/9/11.

אודי סגל, ‏ביבי וברק מציגים: כך פותחים משקפת, באתר ‏מאקו‏, 9 ביוני 2009
↑  חדשות 2, ‏עמיר פרץ: "גם עם משקפת סגורה ראיתי את העתיד בצורה מפוכחת", באתר ‏מאקו‏, 20 במרץ 2010

האיש שכמעט היה שם

 נטע אחיטוב, השנה של עמיר פרץ: עזב את הממשלה בזמן, היה שר מצוין והפך לגיבור צוק איתן. ראיון, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2014

רמי שני‏, פרץ: לשחרר את מרוואן ברגותי תמורת שליט, באתר וואלה, 20 במרץ 2010
↑  חדשות ערוץ 2, נסראללה מסתלבט על עמיר פרץ, באתר YouTube
↑  המשקפת של פרץ בעיני העולם, באתר nrg‏, 26 בפברואר 2007
↑  מנדי קוגוסובקי, מפליטות פה עד פריצות לאולפן: רגעים מביכים בשידור חי, באתר הארץ, 16 באפריל 2011
1 2  פראס ח'טיב, "تموز 2006 ـ 2011 | قادة الفشل", (יולי 2006–2011, "מנהיגי הכישלון"), אל-אח'באר, 12 ביולי 2011.
1 2  ת"א 4384-12-13 אפרים שריר נ' טלטל ערוצי תקשוב בע"מ(הקישור אינו פעיל, 1.6.2020)
↑  שי דורון, השר עמיר פרץ: "במשקפת סגורה, ראיתי את מה שאחרים לא ראו במשקפות פתוחות, חדשות ערוץ 10, 12 ביולי 2014(הקישור אינו פעיל, 1.6.2020)
↑  מתן חצרוני, כתב חדשות 2 באינטרנט, ‏עמיר פרץ בדמות האדם הקדמון בסינמה סיטי?, באתר ‏מאקו‏, 12 בינואר 2015
↑  רן בנימיני, הוסר ממקומו פסל של האדם הקדמון מהסינמה סיטי בי-ם, "קול ישראל", 12.01.2015.
↑  תא"מ (עפולה) 28263-12-12 אפרים שריר נגד מפלגת מרץ-יחד(הקישור אינו פעיל, 1.6.2020), ניתן ב-5 בינואר 2015
אורן פרסיקו, אמין ובלתי תלוי, באתר העין השביעית, 6 בינואר 2015
↑  תא"מ (עפולה) 24962-11-14 אפרים שריר נגד נירית זרעים בע"מ], ניתן ב-4 ביולי 2016
↑  רע"א 12/17 אפרים שריר נ' נירית זרעים ואחרים, ניתן ב־28 במרץ 2017
↑  מערכת וואלה! חדשות‏, מה עמיר פרץ למד מאריק שרון?, באתר וואלה, 27 באוקטובר 2009
↑  איתמר אייכנר, אליאור לוי ומתן צורי, נתניהו באוגדת עזה: "המצב כאן בשליטה", באתר ynet, 20 באוקטובר 2015
↑  פליקס פריש, זה קרה גם לו: אשכנזי צפה במשקפת סגורה, באתר nrg‏, 8 באוגוסט 2007
↑  התמונה
↑   George W Bush in pictures, The Telegraph, 28 October 2008
↑  עמיר פרץ לא לבד, באתר וואלה, 3 במרץ 2011
תיקיית בית

תיקיית בית היא תיקייה במערכות הפעלה מרובות משתמשים, המכילות קבצים של משתמש נתון במערכת.
ההגדרה המסוימת של תיקיית הבית כדוגמת שם התיקייה ומיקומה, תלויה במערכת ההפעלה שבה קיימת התיקייה. לדוגמה במערכות ההפעלה חלונות בין 2000 ל-2003, אוחסנו תיקיות המשתמשים בתיקייה הנקראת Documents and Settings.
השימוש בתקייה אינו קיים יותר במערכות הפעלה מודרניות של מיקרוסופט
תיאור

תיקיית בית של משתמש מיועדת להכיל קבצים של משתמש מסוגים שונים.
סוג אחד של קבצים הם קבצים אישיים, כדוגמת קובצי טקסט, וידאו, מוזיקה, תמונות, וכדומה. סוג אחר של קבצים הם קובצי הגדרות של תוכנות מערכת, או תוכנות רגילות של משתמשים, כפי שהגדיר המשתמש המסוים בהתאם להעדפותיו. דוגמאות להגדרות שכאלו הם סימניות של דפדפן, תמונות רקע של שולחן העבודה, ערכות נושא, וססמאות להתקנים חיצוניים, אשר ניגשות אליהם תוכנות מסוימות. המשתמש יכול להתקין קובצי הרצה בתיקייה זו, אך הם יהיו זמינים רק לו, או למי שיש לו הרשאות להיכנס לתיקיה. ניתן לסדר את תוכן התיקייה בתתי תיקיות.
תוכן התיקייה מוגן באמצעות הרשאות מערכת קבצים, וכברירת מחדל יכול לגשת לתיקייה רק המשתמש לו שייכת התיקייה ומנהלי המערכת.
ראו גם

תיקיית העבודה
תיקיית שורש
תיקיית קבצים
תיקייה וירטואלית
משתמש (מחשוב)
תל ברושים

| --- | --- |

חזית בית החווה
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  טוסקנה טוסקנה
 עיר אם:  צ'בולי
 קואורדינטות:  43°34′18″N 10°38′14″E﻿ / ﻿43.571649°N 10.637195°E﻿ / 43.571649; 10.637195 
 he
תל-ברושים הייתה חווה חקלאית שנוסדה על ידי תנועת החלוץ באיטליה לצורך הכשרת בני נוער לעבודה חקלאית לקראת העלייה לארץ ישראל.
היסטוריה

גבעת הברושים (באיטלקית: La collina dei cipressi) היא גבעה הנמצאת מול היישוב צ'בולי כ-30 ק"מ מהעיר פיזה באיטליה. על גבעה זאת נבנתה בימי הביניים כנסייה שנודעה תחת השם סן מרקו סוביליאנה (איט').
ליד הכנסייה נבנתה אחוזה מפוארת עבור הבישוף, שכללה קרקעות חקלאיות רבות. במרוצת השנים, לאחר שחשיבותה של הכנסייה פחתה, האדמות החקלאיות נמכרו והאחוזה עברה לבעלותה של משפחת רוקח, משפחה יהודית עמידה מפירנצה.
חוות ההכשרה תל ברושים

יואל (ג'וליו) רקח (באיטלקית: Giulio Racah), ציוני נלהב, עלה לארץ ישראל בשנת 1939 והתמנה לפרופסור מן המניין לפיזיקה עיונית בחוג לפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. עם הקמת תנועת החלוץ באיטליה בשנת 1946, הוא העמיד לרשות התנועה את מתחם המגורים ואת המשק החקלאי לצורך הקמת חווה חקלאית להכשרת בני נוער לקראת העלייה לארץ ישראל.
החווה, שכונתה בעברית "תל ברושים", פעלה בין השנים 1947 – 1958 והייתה חוות ההכשרה הידועה ביותר באיטליה.  פעילות ההכשרה מומנה על ידי איגוד הקהילות היהודיות של איטליה,
הצעירים עברו הכשרה של כשנה וחצי לחיי קיבוץ, למדו עברית וציונות, עבדו בחקלאות, ניהלו משק כלכלי קטן, והשתתפו והפיקו אירועים וכנסים ציוניים ברחבי איטליה. הם ערכו והוציאו לאור עיתון ציוני בשם "החלוץ", שהופץ ברחבי הקהילות היהודיות באיטליה. העיתון סיפר על הנעשה בארץ ישראל ואף הכיל מדור לילדים. עם סיום ההכשרה, חולקו הצעירים לגרעינים, ועלו במספר מחזורים אל ארץ ישראל והצטרפו לקיבוצים קיימים: רוחמה, רגבים וגבעת ברנר.
חוויות מתקופת ההכשרה בתל ברושים מובאות בספרו של ישראל דה בנדטי "שנים של זעם ותקוות, 1938 - 1949 "  ומספקות הצצה נדירה לתקופה זאת שלא זכתה לתיעוד נרחב.
בין השנים 1990 - 2015 בית האחוזה שימש כבית מלון יוקרתי.
במתחם נשארו ציורי קיר שצוירו על ידי חניכי ההכשרה. מאחורי בית האחוזה אפשר עדיין לראות את שרידי הכנסייה.
נכון לספטמבר 2016 המתחם נעזב וננעל לציבור.
תל ברושים 2016 – שדרת הברושים העולה לבית האחוזה
בית החווה
שער הכניסה הנעול למתחם תל-ברושים
הערות שוליים

1 2  San Marco a Sovigliana: “la collina dei cipressi”, da Matilde di Toscana ai kibbutz di Palestina, Il Gazzettino delle Colline di Lari, ‏2021-01-19 (ב־)
↑  Marcella Simoni, “Young Italian Jews in Israel, and back. Voices from a generation (1945-1953),”, Italian Jewish Networks from the Seventeenth to the Twentieth Century, 2018-01-01
↑  Tel Broshim Haggadah, www.moija.org
↑  Marcel Simono - Arturo Marzano, Roma e Gerusalemme" : Israele nella vita politica e culturale italiana (1949-2009)
↑  manuel, Corrado Israel De Benedetti, Israele.net, ‏2004-07-01 (באיטלקית)
תבליט (פיסוק)

| תבליט רשימה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
•
| סימני פיסוק | סימני כתב נוספים |  |  |  |  |  |
|  נקודה .   פסיק ,   נקודה ופסיק ;   סוגריים ( ) [ ] { }  נקודתיים :   מקף ־   שלוש נקודות …   קו מפריד –   סימן שאלה ?   סימן קריאה !   אפוסטרוף ’   גרש ׳   גרשיים ״   מירכאות “ ” ‘ ’   לוכסן /   סימן תמיהה ?!   |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
|  סימן קריאה הפוך ¡  סימן שאלה הפוך ¿  סימן אירוניה ⸮  |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
תבליט (יוניקוד U+2022) הוא תו טיפוגרפי המשמש לציון פריט ברשימה.
התבליט משמש בדרך כלל בכתיבה טכנית או מדעית, ליצירת רשימות, בהם אין חשיבות לסדר בין הפריטים בהן.
סימן התבליט יכול להתבטא בצורות שונות, כמו: כוכבית (*), מקף (־), מעלה (°) וכדומה. לדוגמה:
פריט א'
פריט ב'
פריט ג'
שושלת מוחמד עלי

| --- | --- |

 מדינה:  מצרים מצרים, סודאן סודאן, דרום סודאן דרום סודאן
 תארים:  ואלי, ח'דיו, סולטאן, מלך מצרים
 מייסד:  מוחמד עלי
 השליט האחרון:  פארוק, מלך מצרים (בפועל)
 ראש הבית הנוכחי:  פואד השני, מלך מצרים
 תקופת השושלת:  1805–1953 (כ־148 שנים)
 אתניות:  אלבנים, מצרים
שושלת מוחמד עלי (בערבית: الأسرة العلوية; השושלת העלויית) הייתה השושלת המונרכית של מצרים המודרנית מאז עצמאותה מהאימפריה העות'מאנית בתחילת המאה ה-19 בידי מוחמד עלי, שליט מצרים, ועד למהפכת הקצינים החופשיים בשנת 1953. השושלת הייתה שלטת בתקופת איילט מצרים, ח'דיוות מצרים, סולטנות מצרים וממלכת מצרים ובחלק מזמן זה הייתה נתונה לשליטה וההשפעה המרובה של האימפריה הבריטית.
היסטוריה

לאחר פלישת נפוליאון בונפרטה אל מצרים העות'מאנית ונסיגתו, מצרים נפלה לאי שקט ממושך. מרד ממלוכים איים על העליונות המדינית של הפאדישאה העות'מאני אך קבוצת אלבנים תחת מוחמד עלי לקחו כוח מעל קהיר והדלתא של הנילוס ועם הזמן כבשו את כלל מצרים והקימו את איילט מצרים, אשר תהיה מדינה עצמאית דה פקטו אך תישאר מבחינה סמלית כאוטונומיה של האימפריה העות'מאנית.
מוחמד עלי דרש להפוך את אומתו לאימפריה ויצא למערכות מלחמה נרחבות לכבוש את סודאן, חג'אז ולאחר הפסד במלחמת העצמאות היוונית גם אל המלחמה המצרית-עות'מאנית הראשונה שלאחריה היו בידיו מכה, אל-מדינה, ירושלים, דמשק ועוד. מדיניות ההתפשטות של מוחמד עלי הסתיימה לאחר המלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה שהאדירה את ההשפעה של בריטניה על מצרים.
עם שלטון יורשיו התפתחה ההשפעה הבריטית עד לשלטון אסמאעיל פאשא שבתקופתו היו הבריטים חזקים ומשפיעים די כדי להדיח את הח'דיו מהשלטון. הבריטים השיגו השפעה וסמכות על מצרים עד אשר הפכו את השליט השושלתי ללא יותר מבובה שלטונית שלהם.
במהלך מלחמת העולם הראשונה השתמשו הבריטים במצרים למען המערכה על סיני וארץ ישראל. לאחר סיום המלחמה מרדו המצרים בשם הסולטאן המצרי, פואד הראשון במהומות 1919 במצרים אשר לאחריהם עלתה תנועת הלאומיות המדינית והסולטאן הועלה לתוארו של מלך מצרים. היה זה רק לאחר מלחמת העולם השנייה שמצרים הפכה עצמאית במסגרת הדה-קולוניזציה של אפריקה.
שלטונו של פארוק, מלך מצרים אשר פגע ביוקרת השלטון הביא בשנת 1952 למהפכת הקצינים החופשיים שלבסוף הפילה את ממסד השלטון בעוד בנו ויורשו של פארוק, פואד השני, מלך מצרים היה רק בן כשנתיים. כיום פואד הוא ראש השושלת אך אין בשלטונו עוד השפעה.
רשימת שליטי השושלת

| מספר | שם | תמונה | תואר | שנות שלטון | אירועים בתקופתו |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מוחמד עלי |  | ואלי | 1805–1848 | עצמאות מצרים מהעות'מאנים, כיבוש צפון סודאן, כיבוש חג'אז, המלחמה הווהאבית-עות'מאנית, כיבוש חופי ים סוף, המלחמה המצרית-עות'מאנית הראשונה, מרד הפלאחים (מרד האיכרים בארץ ישראל), המלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה |
| 2 | אבראהים פאשא |  | ואלי | 1848 | עוצר (שליט) עד מותו |
| 3 | עבאס חלמי הראשון |  | ואלי | 1848–1854 | נכנע ללחץ בריטי ליצירת מסילת ברזל במצרים |
| 4 | מוחמד סעיד פאשא |  | ואלי | 1854–1863 | כיבוש דרום סודאן, תחילת השפעת המהפכה התעשייתית |
| 5 | אסמאעיל פאשא |  | ואלי, ח'דיו | 1863–1879 | יצירת תעלת סואץ, הקמת ח'דיוות מצרים, 2 תבוסות בניסיונות כיבוש אתיופיה, גירוש מצרים מסודאן בידי המהדיה הדחה עקב השפעה בריטית |
| 6 | תאופיק פאשא |  | ח'דיו | 1879–1892 | סיפוח מדבר לוב |
| 7 | עבאס חלמי השני |  | ח'דיו | 1892–1914 | איבוד מדבר לוב לידי האימפריה האיטלקית |
| 8 | חוסיין כאמל |  | ח'דיו, סולטאן | 1914–1917 | המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה, הקמת סולטנות מצרים |
| 9 | פואד הראשון |  | סולטאן, מלך | 1917–1936 | מהומות 1919 במצרים, הקמת ממלכת מצרים, ההסכם האנגלו-מצרי (1936) |
| 10 | פארוק |  | מלך | 1936–1952 | מלחמת העולם השנייה, עצמאות מצרים מבריטניה, מלחמת העצמאות, מהפכת הקצינים החופשיים |
| 11 | פואד השני |  | מלך (דה יורה) | 1952–1953 | סיום המלוכה |
ראו גם

ח'דיו
סולטנות מצרים
ממלכת מצרים
שנות ה-30 של המאה ה-10

שנות ה-30 של המאה ה-10 היו העשור הרביעי של המאה ה-10, החלו ב-1 בינואר 930 והסתיימו ב-31 בדצמבר 939.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

933 – ויליאם לונגסורד דוכס נורמנדי מספח את איי התעלה לדוכסות נורמנדי
933 – בקרב אוסמה, כוח משותף של ממלכת לאון וממלכת קסטיליה הביס את כוח המורים.
939 – רמירו השני, מלך לאון הביס את כוח המורים וחליף קורדובה עבד אל רחמאן השלישי כמעט ונהרג. העיר מדריד נכבשה על ידי הכוח הנוצרי.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

930 – ייסוד האלת'ינגי, הפרלמנט האיסלנדי והנחשב כקדום ביותר בעולם.
15 בינואר 936 – לואי הרביעי, מלך צרפת מתחיל את כהונתו
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
שיהאן קרונטילאקה

| --- | --- |

 לידה:  1975 (בן 49 בערך) גאלה, סרי לנקה 
 מדינה:  סרי לנקה 
 מקום לימודים:  S. Thomas' Preparatory School, בית הספר של קולג' והנגנאוי, אוניברסיטת מאסי 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Chinaman: The Legend of Pradeep Mathew, The Seven Moons of Maali Almeida 
 פרסים והוקרה:  פרס בוקר (2022) 
 www.shehanwriter.com
 
שיהאן קרונטילאקה (באנגלית: Shehan Karunatilaka; נולד ב-1975) הוא סופר סרי לנקי. ספרו משנת 2010, "סיני: האגדה של פראדיפ מת'יו" (אנ'), זיכה אותו בפרס חבר העמים הבריטי (אנ'), פרס DSC (אנ') ובפרס גרטיאן (אנ'). ספרו משנת 2022, "שבעת הירחים של מעלי אלמיידה" (אנ'), זיכה אותו בפרס בוקר.
שיהאן קרונטילאקה נולד בשנת 1975 בעיר גאלה שבסרי לנקה, וגדל בבירה קולומבו. למד בניו זילנד והתגורר בלונדון, באמסטרדם ובסינגפור.
למד ספרות אנגלית ומנהל עסקים באוניברסיטת מאסי בניו זילנד.
עבד במשרדי הפרסום מקאן, Iris ו-BBDO (אנ'), וכתב מאמרים בכתבי עת, בהם הגארדיאן, ניוזוויק, רולינג סטון, GQ ועוד. ניגן בלהקות רוק בסרי לנקה.
ספריו

Chinaman: The Legend of Pradeep Mathew (סיני: האגדה של פראדיפ מת'יו), 2010, רומן. זוכה פרס חבר העמים הבריטי, פרס DSC ופרס גרטיאן.
Please Don't Put That In Your Mouth (בבקשה אל תשים זאת בפיך), 2019, ספר ילדים
Chats with the Dead (שיחות עם המתים), 2020, רומן.
The Seven Moons of Maali Almeida (שבעת הירחים של מעלי אלמיידה), 2022, רומן. זוכה פרס בוקר לשנת 2022.
הערות שוליים

↑  "Shehan Karunatilaka". internationales literaturfestival berlin.
↑  "Shehan's winning googly", The Sunday Times, 12 February 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011549247905171  BIBSYS: 11069101  GND: 1024013324  ISNI: 0000 0000 9354 2167  LCCN: n2010213012  NKC: xx0278262  NTA: 337170142  SUDOC: 161760260  VIAF: 137453877   WorldCat (עם VIAF): 137453877 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שמיר (שבט יהודה)

נחלות שבטי ישראל
שָׁמִיר הייתה עיר מקראית בהרי יהודה, שנכללה בתחום נחלת שבט יהודה.
העיר נזכרת פעם אחת בתנ"ך, ברשימת ערי שבט יהודה באזור דרום הר חברון: ”וּבָהָר שָׁמִיר וְיַתִּיר וְשׂוֹכֹה”.
העיר הקדומה מזוהה בידי חלק מהחוקרים עם האתר ח'רבת סמארה שבדרום מערב הר חברון, כ-3 ק"מ צפונית מערבית לאל-ד'הריה.
מיקומו של האתר הוא בסמיכות יחסית לחורבותיהן של יַתִּיר (ח' עתיר) ושל שׂוֹכֹה (ח' שויכה), הנזכרות לצד שמיר בפסוק, ובסמיכות גדולה לחורבות עֲנָב, הנזכרת גם היא כאחת מערי דרום הר חברון.
אין לבלבל שמיר זו עם שָׁמִיר הנוספת הנזכרת בתנ"ך, כעיר בנחלת שבט אפרים, בה פעל השופט תולע בן פואה.
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק מ"ח.
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, כרך ח', עמ' 121.
↑  ספר שופטים, פרק י', פסוקים א'–ב'.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך ובנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שמיר ליטל

שמיר ליטל במהלך אליפות העולם באתלטיקה 2017
שמיר ליטל (באנגלית: Shamier Little; נולדה ב-20 במרץ 1995) היא אתלטית אמריקאית, פעמיים סגנית אלופת העולם (בייג'ינג 2015 ובודפשט 2023) ואלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים (טורונטו 2015) בריצת 400 מטר משוכות.
ביוגרפיה

ליטל נולדה בלואיוויל שבקנטקי וגדלה בשיקגו. אביה שון היה שחקן פוטבול באוניברסיטת מזרח אילינוי ואמה הייתה אתלטית וכדורסלנית באוניברסיטה. היא החלה להתאמן באתלטיקה בגיל שמונה, בגיל 16 התחרתה לראשונה בריצת 400 מטר משוכות ועד מהרה זכתה באליפות ארצות הברית לנערות.
ב-2013 החלה ללמוד ולהתחרות באוניברסיטת טקסס A&M. ב-2014 זכתה באליפות העולם באתלטיקה לנוער שהתקיימה באורגון, בריצת 400 מטר משוכות ובמרוץ השליחות 400X4 מטר, באותה שנה זכתה באליפות ארצות הברית לנוער ובאליפות ה-NCAA והייתה בכך לאלופה הצעירה ביותר במקצוע זה. ביולי 2015 זכתה פעם נוספת באליפות ה-NCAA בתוצאה של 53.74 שניות, שיא אישי ותוצאת השנה במקצוע זה בעולם. היא הצעירה ביותר מעולם שירדה מגבול ה-54 שניות בריצה זו. בהמשך החודש זכתה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים בתוצאה של 55.50 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה 2015 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 53.94 שניות, לאחר המנצחת זוזאנה היינובה.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו ביוג'ין, אורגון ביולי 2016 סיימה ליטל במקום חמישי בשלב חצי הגמר בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 55.64 שניות ולא עלתה לריצת הגמר ולא נכללה במשלחת האמריקאית למשחקים.
ביוני 2017 קבעה שיא אישי של 52.75 שניות. במסגרת ליגת היהלום שנערכה בלונדון ביולי אותה שנה היא סיימה במקום שלישי בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 50.40 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2017 לא העפילה למקצה הגמר. באוגוסט 2018 זכתה במדליית זהב באליפות צפון אמריקה, מרכז אמריקה והקריביים בשיא אליפות של 53.32 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה 2023 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 52.80 שניות, לאחר המנצחת פמקה בול.
באולימפיאדת פריז זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4X400 מטר יחד עם סידני מק'לוכלין-לברון, גבריאל תומאס ואלכסיס הולמס בשיא צפון-אמריקה של 3:15.27 דקות. היא זכתה במדליית כסף בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר ביחד עם ורנון נורווד, ברייס דדמון וקיילין בראון בתוצאה של 3:07.74 דקות, אחרי הולנד (3:07.43 דקות) ולפני הממלכה המאוחדת (3:08.01 דקות). בשלב המוקדמות הרביעייה קבעה שיא עולם חדש של 3:07.41 דקות.
סימני ההיכר שלה הם קשת ססגונית לשיער ומשקפי מלקולם X.
תבאי

ערך זה עוסק בעיר ביוון. אם התכוונתם לעיר במצרים העתיקה, ראו .
| --- | --- |

המוזיאון הארכאולוגי בתבאי
 מדינה:  יוון יוון
 מחוז:  מרכז יוון
 יחידה אזורית:  בויאוטיה
 ראש העיר:  יורגוס אנסטסיו
 תאריך ייסוד:  האלף ה־2 
 שטח:  143.889 קמ"ר
 גובה:  215 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  21,545 (2021)
 קואורדינטות:  38°19′15″N 23°19′04″E﻿ / ﻿38.320833333333°N 23.317777777778°E﻿ / 38.320833333333; 23.317777777778 
 אזור זמן:  UTC +2
 www.thiva.gr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןתבאי(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןתבאי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תֵּבַּאי (ביוונית עתיקה: Θῆβαι; ביוונית מודרנית: Θήβα, תִיבָה; בעברית גם: תבץ, תבס, תבי ותובאיי) היא עיר היסטורית יוונית חשובה בחבל בויוטיה. תבאי הייתה מיושבת מהתקופה הפרה-היסטורית. במיתולוגיה היוונית מסופר שקדמוס, בן המלך הפיניקי, הוא שייסד את תבאי. בעת העתיקה הייתה ראש הליגה הבויטית ועלתה לגדולה בתקופה הקלאסית ואף החזיקה במשך כמה שנים בהגמוניה על יוון כולה. לאחר חורבנה בידי אלכסנדר הגדול לא חזרה לעמדת ההשפעה שהייתה לה, אך זכתה לעדנה מחודשת בימי הביניים. כיום תבאי היא עיר קטנה, וגרים בה כ-35,000 תושבים (נכון ל־2011).
בעיר עצמה נמצא מוזיאון חשוב ובו אוספים מהחפירות הארכאולוגיות שנעשו באזור ובמיוחד מיצגים מקדמיה - המצודה של תבאי העתיקה. היא העיר הגדולה ביותר במחוז בויטיה ביוון המודרנית.
תבאי נמצאת במישור בין אגם איליקי להרי קיתריון בגובה ממוצע של 215 מעל פני הים. נמצאת תחת השפעת אקלים ים-תיכוני טיפוסי עם קיץ חם ולח וחורף גשום. העיר מחוברת על ידי כביש מהיר M1 לאתונה ולצפון יוון. באזור עוברת גם מסילת רכבת.
במיתולוגיה > ייסוד

במיתולוגיה היוונית, המייסד (או במונחים יווניים, האויקיסטס (אנ')) של תבאי היה הגיבור הפיניקי קדמוס.
לאחר שזאוס חטף את הנסיכה אירופה, אביה אגנור שלח את בניו, וביניהם קדמוס, לחפש אחריה מעבר לים, ולא לשוב עד שתימצא. קדמוס הגיע ליוון בחיפושיו, ולאחר נדודים באיים שונים (בהם רודוס, קליסטה, סמותרקה (אנ') ותאסוס), הגיע לאורקל מדלפי, ושם הודרך לקנות מפלגון (אנ') פר או פרה עם סימן בצורת ירח ולעקוב אחריו (יחד עם צבאו), ומבקום שבו יכרע לארץ מעייפות, שם ייסד קדמוס עיר וישלוט בה. קדמוס עשה כדברי האורקל, והפרה כרעה לארץ במקום שבו נוסדה תבאי. קדמוס רצה מים (לפי פסאודו־אפולודורוס, כדי להקריב את הפרה לאתנה, ולפי אובידיוס, כדי להקריב ליופיטר), ולכן שלח את מלוויו למעיין, אך במעיין שכן דרקון (נחש אימתני) השייך לארס, והוא הרג את המלווים. קדמוס נלחם בדרקון והרגו, ובעצת אתנה זרע את שיניו באדמה ומהם צמחו הספרטוי, שנלחמו ביניהם עד שחמישה מהם שרדו: כתוניוס, אודאיוס, היפרנור, פלורוס ואכיון.
עם זאת, במקום אחד כתב דיודורוס שקדמוס התחתן עם הרמוניה עוד בנדודיו באיים, באי סמותרקה, ורק בהמשך ייסד את תבאי.
פאוסניאס הביא סיפור על שלוש צלמיות עץ (אנ') של אפרודיטה שנמצאו בתבאי בימיו, כה עתיקות שנאמר עליהן שנוצרו מפסלי־החרטום (אנ') של אניות קדמוס, והרמוניה נתנה להן שמותיהן: אפרודיטה אוראניה (אנ') (שמימית), פנדמוס (אנ') (נפוצה, של העם), ואפוטרופיה (אנ') (דוחה).
במיתולוגיה > ייסוד > בויוטיה לפני קדמוס

פאוסניאס כתב שהראשונים לכבוש את ארץ תבאי היו האקטנים (אנ') בהנהגת אוגיגס (אנ'), שמשמו נגזר כינוי לאותה ארץ. הם נספו כולם במגפה, ואחריהם התיישבו שם ההיאנטים (אנ') והאאונים (אנ'), שלדעת המחבר היו מקומיים מבויוטיה ולא זרים; כשצבא פיניקי הגיעה לאותה ארץ בראשות קדמוס, שבטים אלה הובסו – ההיאנטים ברחו מהארץ (להיאמפוליס (אנ')) כשירד הלילה, והאאונים התחננו לרחמים, והורשו להישאר ולהתאחד עם הפיניקים. האאונים המשיכו לחיות בקהילות כפריות כמו קודם, אך קדמוס בנה עיר בשם קדמיה.
בארגונאוטיקה מכונה המקום שאליו קדמוס הגיע "עירו של אוגיגס".
במיתולוגיה > ייסוד > הגרסה ה"מצרית"

דיודורוס הביא במקום אחד, בניגוד לפרטים המגוונים של הסיפור המקובל על קדמוס שהביא במקומות שונים בספריו, גרסה "ממוצרת" (מלשון מצרי) לסיפורי קדמוס ודיוניסוס, בהקשר של דיונו על איסיס ואוסיר, ששמע מהכהנים המצרים של אותם אלים. הכהנים סיפרו שמי שטוען שהאל דיוניסוס נולד מסמלה וזאוס בתבאי הבויוטית ממציא, ושהסיפור המקובל על דיוניסוס הגיע ליוונים כאשר אורפאוס ביקר בתבאי המצרית והשתתף בטקסי המסתורין של דיוניסוס הוא אימץ אותם, וכטובה לצאצאי קדמוס – שכן הוא היה נדיב אליהם וקיבל כבוד מידיהם – הוא המיר את הולדת האל לתבאי הבויוטית; ופשוטי העם, חלקם מבורות וחלקם מרצון שהאל יחשב יווני, קיבלו בשמחה את טקסי המסתורין שלו. סיפור דיוניסוס התרחש בכלל בתבאי המצרית, שם חיו קדמוס וסמלה.
בדברי הקטאיוס איש אבדרה שמביא דיודורוס מוסבר שקדמוס יצא מתבאי המצרית.
באחד מסיכומי סיפורי קונון שכתב פוטיוס מובא סיפור אחד המספר (בניגוד לסיפור אחד המספר את הסיפור הרגיל על קדמוס ואירופה) איך האי תאסוס קיבל את שמו מתאסוס אחי קדמוס, ובו נכתב שקדמוס, שהיה חזק בקרב הפיניקים, נשלח על־ידי מלך הפיניקים לחפש אחר אירופה. הפיניקים היו אז חזקים מאוד, לא רק שהחזיקו בחלק ניכר מאסיה, אלא שגם החזיקו במלכות תבאי המצרית. קדמוס נשלח, לא כפי שהיוונים מספרים כדי לחפש אחר אירופה (כך כתב קונון), אלא בכוונה לשלוט באירופה (היבשת), לכן הוא בדה סיפור על חיפוש אחותו החטופה. בהפליגו מסביב לאירופה הוא הפליג לבויוטיה והלך לפנים הארץ למקום הנקרא היום תבאי, שהוא קרא על שם מולדתו שלו. כשהבויוטים התאחדו בקרב נגדם, הפיניקים הובסו, אך לאחר מכן גברו הפיניקים באמצעות תחבולות־מלחמה וקסדות ושריונות (שלא היו ידועים אז ליוונים), וקדמוס כבש את ארץ הבויוטים.
את הטענות על המוצא המצרי של קדמוס הפריך פאוסניאס, וסיפר שפסל אתנה שהקדיש קדמוס, במקום בו התיישבה הפרה שהדריכה אותו לבויוטיה, מכנה את אתנה בשם הפיניקי Ὄγγα (אוֹנְגַה) ולא השם המצרי סאיס, ובכך, לדברי המחבר, הפרכה לטענות למוצא המצרי של קדמוס.
במיתולוגיה > ייסוד > ייסוד תבאי בתרבות העתיקה

לפי פאוסניאס, את המקום שבו כרעה הפרה לנוח מציינים התבאנים, והיה בו מזבח ופסל אתנה שקדמוס הקדיש. אותה אתנה נקראת בשמה הפיניקי Ὄγγα (אוֹנְגַה) ולא שמה המצרי סאיס, ובכך, כך אומר פאוסניאס, הפרכה לטענות למוצא המצרי של קדמוס. עוד סיפר פאוסניאס בתיאור בויוטיה שבקרבת אחד משערי תבאי יש מקום עליו נאמר שבו זרע קדמוס את שיני הדרקון שהרג ליד המעיין, ומהן עלו אנשים; ששושלת מלכי תבאי היו היחידים שידעו את האורקל שניתן לקדמוס, וכדי לרשת את הכס דרשה מהם הספינקס לדעת אותו; ושהפרה שהדריכה את קדמוס וצבאו לתבאי ירדה בעיירה מיקלסוס (אנ').
האקרופוליס של תבאי נקרא "קדמיה", על שם קדמוס. כן נקראים במספר מקורות אנשי תבאי "בני קדמוס" או "קדמאים" על שמו. תבאי השיגה באחת ממלחמותיה ניצחון שהיה כרוך באבידות קשות ביותר, ועל שם ניצחון זה נטבע הביטוי "ניצחון קדמאי" (אנ') (על שם קדמיה) לניצחון שכרוך בהפסדים כואבים במיוחד.
אגדת קדמוס ואירופה קיבלה מעמד חשוב בפיניקיה עצמה, לכל המאוחר בתקופה ההלניסטית. מטבעות רבים מצידון מציגים אירועים מחייהם, לרבות מטבע צורי המציג את קדמוס מייסד את תבאי. כתובת דיוטימוס, כתובת ביוונית מצידון המקדישה פסל למנצח הצידוני הראשון במשחקים פאן־הלניים, מציינת אותו כ"ראשון מבין האזרחים (של צידון) שהביא מהלאס את תהילת ניצחון הפרשים לביתם של האגנורידים (בני אגנור) האצילים", וציינה ש"שמחה גם תבאי בת קדמוס העיר הקדושה בראותה את תפארת הניצחונות של עיר־האם ("מטרופולין") שלה"; הכתובת אף תיארה את הניצחון כ"פורוני", על שם פורונאוס (אנ'), מלך ארגוס הקדמון (שכן המשחקים בהם דיוטימוס ניצח נוהלו על־ידי בני ארגוס) המתואר על ידי הלאניקוס איש לסבוס כאבי אגנור. אזכור מסורות אלה נועד מחד לייחש את הצידונים לפורונאוס ההלני, ובכך לאפשר להם להשתתף במשחקים פאן־הלניים, ומאידך מדגישים את התרומה המכרעת של הפיניקים ליוון (כגון ייסוד תבאי) ואת היכולת של הפיניקים להתעלות על היוונים גם ביוון עצמה.