stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ספרד–צרפת
היסטוריה > מלחמת צרפת-ספרד

בשנת 1635 פרצה מלחמת צרפת-ספרד, בשל חששותיו של לואי השלושה עשר, מלך צרפת מבית הבסבורג ששלטו הן באוסטריה ובאימפריה הרומית הקדושה והן בספרד. בשנת 1659 הסתיימה המלחמה בהסכם הפירנאים, שבו ויתרה ספרד על מחוז רוסיון לצרפת, אשר תמך בנסיכות קטלוניה במרד נגד הכתר הספרדי, ובמערב פלנדריה, על מחוז נור. אולם, כחלק מההסכם העיר לייביה נשארה תחת שלטון ספרדי, ולכן נשאר בידי ספרד עד ימינו כמובלעת בתוך צרפת. האמנה נחתמה על אי הפסיון, שהיה לא מיושב, ובעקבות כך נשאר האי תחת שלטון משותף של שתי המדינות, ובכל 6 חודשים הוא עובר מריבונות של אחת לשנייה. כמו כן, כחלק מההסכם מריה תרסה, נסיכת ספרד, בתו של פליפה השני, מלך ספרד, התחתנה עם לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.
בשנת 1700, לאחר מותו של מלך ספרד האחרון מבית הבסבורג, קרלוס השני, בית בורבון הצרפתי, בראשותו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, הציגו תביעה לכס המלוכה הספרדי, ובעקבות כך פרצה מלחמת הירושה הספרדית. המלחמה הסתיימה בשנת 1713, ופיליפ, דוכס אנז'ו הוכר כמלך ספרד, ובית בורבון נשאר על כס המלוכה הספרדי עד היום.
צרפת המהפכנית וספרד הבורבונית חתמו על אמנת סן אילדפונסו בשנת 1796 כחלק מהמאבק המשותף שלהם נגד בריטניה. היחסים בין המדינות הדרדרו לאחר התבוסה בשנת 1805 בקרב טרפלגר, ובשנת 1808 הקיסר הצרפתי נפוליאון המליך את אחיו ז'וזף בונפרטה למלך ספרד, כחלק מתוכניתו לפלוש לפורטוגל, שהייתה בעלת ברית של בריטניה. פרננדו השביעי, מלך ספרד היה כלוא על ידי נפוליאון, עד לחזרתו לכס המלכות בשנת 1813, לאחר שבריטניה ופורטוגל ניצחו (במידה רבה על ידי עזרה מחיילים ומורדים ספרדים) במלחמת חצי האי.
היסטוריה > היחסים תחת שלטון פרנקו

כאשר הכוחות הלאומניים של הגנרל פרנסיסקו פרנקו ניצחו במלחמת האזרחים בספרד בשנת 1939, התעורר דיון על העיר לייביה, עיר ספרדית קטנה המהווה מובלעת ספרדית בצרפת, הועלתה האפשרות שהמובלעת תהיה תחת שלטון הרפובליקנים, אולם לבסוף נתנו הצרפתים ללאומנים לכבוש את העיר.
עם החזרתה של ממשלת צרפת לקראת סיום מלחמת העולם השנייה, היחסים בין ספרד וצרפת נעשו מורכבים יותר. הקומוניסטים הספרדים הגולים הסתננו לצפון ספרד מצרפת דרך אזור ואל ד'ארן, אך נהדפו על ידי כוחותיו של פרנקו. הגבול בין שתי המדינות נסגר באופן זמני על ידי הצרפתים ביוני 1945, וב-1 במרץ 1946 הוא נסגר ללא הגבלת זמן, בעקבות הוצאתו להורג של לוחם הגרילה הקומוניסטי כריסטינו גרסיה בספרד. ממשלת פרנקו ביקרה את הפעולה, והעירה כי פליטים רבים מצרפת השתמשו באותו הגבול כדי להימלט למקום מבטחים בספרד במהלך המלחמה. כמה ימים לאחר סגירת הגבול, פרסמה צרפת מכתב דיפלומטי עם ארצות הברית ובריטניה וקראה להקמת ממשלה זמנית חדשה במדריד.
בנוסף, יחסי ספרד עם איטליה הפשיסטית וגרמניה הנאצית במהלך המלחמה הובילו לחשדות והאשמות. כמה נאצים צרפתים משתפי פעולה ברחו לספרד לאחר תום המלחמה, בינים פייר לאוואל, שהוסגר לידי בעלות הברית ביולי 1945. דו"ח צרפתי טען כי 100,000 נאצים ומשתפי פעולה היו מוגנים בספרד. ברית המועצות הכריזה כי 200,000 נאצים נהנים מחסותו של פרנקו ספרד, וכי פרנקו מייצר נשק גרעיני, אשר נועד לפלישה לצרפת בשנת 1946.
עם תחילתה של המלחמה הקרה, השתפרו היחסים בהדרגה, והגבול נפתח מחדש בפברואר 1948. מספר חודשים מאוחר יותר צרפת (יחד עם בריטניה) חתמו על הסכם מסחרי עם ממשלת פרנקו. היחסים השתפרו עוד יותר בשנות ה-50 כאשר ממשלת צרפת, אשר חששה מחתרנות בינלאומית, אילצו את המפלגה הקומוניסטית הספרדית לעזוב את צרפת.
היחסים בין המדינות הדרדרו, עם עלייתו לשלטון של שארל דה גול, במיוחד כאשר הגנרל הצרפתי המורד ראול סאלאן מצאו מקלט בין פלנחיסטים בספרד במשך שישה חודשים בשנים 1960–1961. עם זאת, כמה קשרים מסחריים התקיימו ושר האוצר הצרפתי ביקר במדריד באפריל 1963 וחתם שם על הסכם מסחרי חדש..
כאשר ספרד הייתה בראשות הגנרל פרנסיסקו פרנקו, הצרפתים האמינו כי מטרות מתקפות הבסקים היו הפלת הממשלה של פרנקו, ובשל כך לא סייעו לספרד במאמציה נגד המחתרת, ואף סיפקו להם מקלט בצרפת. עם זאת, כאשר ההתקפות המשיכו לאחר מותו של פרנקו, צרפת התחילה בשיתוף פעולה עם ממשלת ספרד נגד המחתרת הבסקית.
היסטוריה > היחסים כיום

בשנים האחרונות, עקב שיפור הכלכלה בספרד, האיזון בין צרפת לספרד השתנה במקצת, וכן המצב השתנה גם בגלל הליברליזציה של החברה הספרדית מאז מותו של פרנקו ב-1975.
צרפת היא אחת משותפות הסחר הגדולות של ספרד. במרץ 2015 פליפה השישי, מלך ספרד בחר לבקר בצרפת בתור הביקור המדיני הראשון שלו, והביקור היווה אבן דרך ביחסים הדו-צדדיים בין צרפת לספרד.
G6

ספרד וצרפת יחד עם גרמניה, איטליה, בריטניה ופולין הם חברי G6, קבוצה של שש המדינות החשובות ביותר של מדינות האיחוד האירופי. דרך ה-G6, צרפת וספרד משתפות פעולה בתחומי הגנה, פיתוח כלכלי והחוקה האירופית.
חילופי תרבות

כ-122,385 אזרחים צרפתים חיים בספרד, ואילו 128,000 אזרחים ספרדים חיים בצרפת. מלחמת האזרחים בספרד והמצוקה לאחר מכן דרבנה הגירה ספרדית אל צרפת שהייתה יותר מפותחות ודמוקרטית, וסבלה ממחסור בעובדים, בעקבות מלחמת העולם השנייה. האמן הספרדי פבלו פיקאסו, היה תושב פריז מאז 1901, ועל אף שסירב לקבלת אזרחות צרפתית, נשאר בפריז עד מותו בשנת 1973.
יחסים דיפלומטיים

ספרד מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, ו-16 קונסוליות בביון, בזנסון, בורדו, דיז'ון, לה רושל, לה האבר, ליון, מרסיי, מונפלייה, ניס, פו, פרפיניאן, רן, סטרסבור, טולון, טולוז. מאידך, צרפת מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ו-21 קונסוליות בא קורוניה, אלגסיראס, אליקנטה, ברצלונה, בילבאו, חיחון, גירונה, גרנדה, איביזה, לאס פאלמאס דה גראן קנריה, ליידה, מאלגה, מלייה, מורסיה, פלמה דה מיורקה, פמפלונה, סנטה קרוס דה טנריפה, סביליה, ולנסיה, ויגו וסרגוסה.
יחסי סרביה–קנדה

| יחסי סרביה–קנדה |
| --- | --- |
סרביה: קנדה


סרביה: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
77,474: 9,984,670
אוכלוסייה
6,708,387: 39,968,347
תמ"ג (במיליוני דולרים)
75,187: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,208: 53,545
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי סרביה–קנדה הם יחסי החוץ בין קנדה לבין סרביה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1922 עם פתיחת הקונסוליה הכללית במונטריאול. ישנם כ-150,000 אנשים ממוצא סרבי המתגוררים בקנדה.
היסטוריה

יחסי סרביה-קנדה החלו עם כינון היחסים הדיפלומטיים בשנת 1922, כאשר קנדה הכירה ביוגוסלביה לשעבר. עם התמוטטות יוגוסלביה ויצירתה של סרביה, הקשרים נמשכו באופן ישיר. לאורך השנים, היחסים בין שתי המדינות נשמרו ופותחו, תוך התמקדות בשיתופי פעולה דיפלומטיים וכלכליים.
קשרים כלכליים

קיימים שיתופי פעולה כלכליים בין סרביה וקנדה, במיוחד בתחום המסחר, ההשקעות והטכנולוגיה. קנדה מייבאת מוצרים מהחקלאות, מכונות ותעשיות כבדות מסרביה, בעוד שסרביה מקבלת תמיכה טכנולוגית והשקעות מקנדיות בתחומים של אנרגיה ירוקה, תשתיות ופיתוח עירוני.
קהילת מהגרים סרבים בקנדה

כ-150,000 סרבים מתגוררים בקנדה, והם תורמים רבות לחברה הקנדית בתחומים שונים, כולל פוליטיקה, תרבות ועסקים. לקהילה זו יש השפעה חיובית על שימור ושיפור היחסים בין שתי המדינות, במיוחד בערים מרכזיות כמו טורונטו ומונטריאול.
שיתופי פעולה תרבותיים

היחסים התרבותיים כוללים חילופי תרבות, פסטיבלים ואירועים שמדגישים את המורשת הסרבית בקנדה. פסטיבלים אלה כוללים מוזיקה, אוכל מסורתי, סרטים ומופעי אמנות. השגרירות הקנדית בסרביה תומכת באירועים אלו ותורמת לקידום הקשרים התרבותיים.
השפעות גאופוליטיות

כחלק מהקהילה הבינלאומית, שתי המדינות עובדות יחד בארגונים בינלאומיים כמו האומות המאוחדות. קנדה תומכת בתהליך האינטגרציה של סרביה לאיחוד האירופי, וממשיכה לפעול לקידום היציבות באזור הבלקן.
נציגויות דיפלומטיות

קנדה מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד.
סרביה מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה, קונסוליה כללית בטורונטו ו-2 קונסוליות כבוד במונטריאול ובוונקובר.
מלחמת האזרחים הטריפוליטנית

מלחמת האזרחים הטריפוליטנית היה סכסוך שהתרחש בין השנים 1793–1795 באזור שבו שוכנת היום המדינה לוב.
סקירה כללית

עלי בנגול, השליט העות'מאני, הדיח את אחמט קרמאנלי, שליט טריפוליטניה, ששלט בה לאחר שלטונו המושחת והלא יעיל כלל של עלי הראשון שמת בשנת 1793. אחמט ואחיו יוסוף חזרו לטריפולי בעזרת הביי של תוניס, ותפסו בה את השלטון.
לאחר תום המלחמה הוחזר בתחילה אחמט קרמאנלי אל כס השלטון שוב, ושלט כאחמד השני פאשה מ-20 בינואר 1795 עד 11 ביוני אותה שנה. לאחר מכן הדיח אותו חמזה יוסוף, תפס את כס המלוכה, ושלח את אחמט לגלות. אחמט ניסה מאוחר יותר לחזור ולתפוס את כס המלוכה עם תמיכה אמריקנית בקרב דרנה במהלך מלחמת הברברים הראשונה, אולם ללא הצלחה.
הערות שוליים

↑  St John, Ronald Bruce (2002). Libya and the United States: two centuries of strife. Philadelphia: University of Pennsylvania Press. p. 20. ISBN 0-8122-3672-6. נבדק ב-12 ביוני 2011. {{cite book}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה צבאית ובנושא לוב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מבצע לא יעלה על הדעת

מבצע לא יעלה על הדעת (באנגלית: Operation Unthinkable) הוא המבצע הראשון שתוכנן במלחמה הקרה. מבצע זה היה אמור להתמודד עם האיום הסובייטי על הגוש המערבי, אך לבסוף לא יצא לפועל. למבצע היו שתי אסטרטגיות, והן הוכנו זו אחר זו בהוראתו של וינסטון צ'רצ'יל בשנת 1945, לאחר כניעת גרמניה הנאצית.
תכנוני המתקפה

התכנון הראשון היה התקפת פתע נגד הכוחות הסובייטים ששהו בגרמניה המזרחית, ובשאר הגוש המזרחי. המטרה הייתה "לכפות את רצונן של בעלות הברית המערביות" (על פי וינסטון צ'רצ'יל), רצונן היה לקבל הסדר שטחים על פולין שנכבשה על ידי ברית המועצות שנה לפני כן. במסמכי המבצע נעשה שימוש נרחב במילה המנחה "רוסיה" כדי להדגיש את דעותיהם של צבא בריטניה על הדמיון בין ברית המועצות לאימפריה הרוסית מהיבט כיבוש השטחים הנרחב.
תכנוני התקיפה לוו בחששות מסוימים שהועלו בצבא הבריטי: ידוע שפרוסים כוחות נרחבים של הצבא האדום בגוש המזרחי והם עלולים להיות רחבים יותר מכוחות הגוש המערבי. חשש נוסף הוא שבמקרה שהגוש המערבי יפתח במלחמה כנגד הגוש המזרחי, ליוסיף סטלין תהיה את האפשרות לחתום על הסכם צבאי עם האימפריה היפנית במקום לפלוש אליה (בעקבות אינטרסים משותפים) ובכך לגבור על כוחות הגוש המערבי.
תאריך התחלת המבצע תוכנן ל-1 ביולי 1945, תוך פחות מחודש וחצי לאחר כניעת גרמניה הנאצית וארבעה ימים לפני הבחירות הכלליות בבריטניה. התכנון כלל מתקפת פתע על הכוחות הסובייטים ששהו בדרזדן בעזרת 47 אוגדות של הצבא האמריקאי והבריטי, יחד עם גיוס מחודש של 100,000 חיילים מצבא הוורמאכט שהובס זמן קצר לפני כן, במלחמת העולם השנייה.
אחת הסיבות לתוקפנותו של צ'רצ'יל הייתה תוצאה מהתפתחותו של פרויקט מנהטן: צ'רצ'יל האמין שאם יתרחש מצב שבו ברית המועצות תסרב להסכים לחלוקת פולין עם בעלות הברית, לארצות הברית תהיה הפריווילגיה להטיל פצצה גרעינית על מוסקבה, סטלינגרד וקייב.
לאחר בדיקת המבצע קבע המטה כי סיכויי ההצלחה של הצבא הבריטי נמוכים, מאחר שכוחות הרגלים של ברית המועצות גדולים פי ארבעה מאלו של הצבא הבריטי, וכוחות השריון כפולים בגודלם מכוחות הגוש המערבי. פתיחת מלחמה במצב זה תגרום ללחימה ממושכת, ותכניס את הגוש המערבי ללחימה חורפית עם הצבא האדום, אשר מתמחה בלחימת חורף, וכך ייגררו שני הצדדים למלחמה כוללת.
תכנוני המגננה

לאור התגליות, אופי המבצע שונה ממצב תקיפה כנגד הגוש המזרחי למצב מגננה. המגננה שתוכננה היא מפני הכרזת מלחמה כוללת על ידי סטלין ופלישת הצבא האדום לגוש המערבי. זאת כדי להגיע לגבול האירופאי עם הים הצפוני והאוקיינוס האטלנטי, פעולה אשר הייתה מובילה לנסיגת צבא ארצות הברית מאירופה.
לתכנוני המגננה היו מספר חולשות עיקריות: צבא ארצות הברית תכנן באותה תקופה לפלוש לתחומי האימפריה היפנית, מה שהצביע על דילול כוחות קרוב בגוש המערבי ולירידה משמעותית בסיכויי הצבא הבריטי להחזיק מעמד כנגד מתקפה של הגוש המזרחי.
וינסטון צ'רצ'יל הורה לבדוק מהם סיכויי ההצלחה של המבצע, והתוצאות שהתקבלו על ידי הצבא הן "לא מציאותיים".
לאחר הבנת המצב, הצבא קבע שכאשר תתרחש מתקפה סובייטית על הגוש המערבי, הצבא הבריטי ישתמש בחיל האוויר והים ביעילות על מנת להתנגד ואף לעצור את התקדמות הצבא האדום.
מבצע זה הועלה פעמים רבות בוועידות בריטיות שהתכנסו במטרה לפתור סכסוכים שהתרחשו במהלך המלחמה הקרה, אך המבצע לעולם לא הוצא לפועל.
מבצע "לא יעלה על הדעת" היה המבצע הראשון הידוע שתוכנן נגד אחד מן הגושים, המערבי או המזרחי, בתקופת המלחמה הקרה. תכנונים אלו נותרו מסווגים ביותר עד שפורסמו בשנת 1998, כשלא נותר איום מפני ברית המועצות.
הערות שוליים

↑  "Operation unthinkable: How Churchill wanted to recruit defeated Nazi troops and drive Russia out of Eastern Europe". Mail Online. נבדק ב-2017-07-31.
ניימן (נהר)

| --- | --- |

הניימן ליד אליטא, ליטא
 מידע כללי
 אורך:  937 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  616 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  98,200 קמ"ר
 מוצא:  מינסק, בלארוס
 יובלים:  Ščara, Sėmena, Jiesia, Girstupis, נריס, Amalė, Pakapinys, Strėva River, Apsuona, Strankščius, Lapainia, Marvelė, Vėžpienis, Klevinė (Neman), Ova, Judrė, Veršvas, Skirpstauja, Karnavė, Dievogala, נבז'יס, Tamsė, Lubupis, Liutika (Neman), Nuotaka, Druskupis, N - 5 (Neman), Revuona, Uosos upelis, Vadė, Lokupis (Neman), Redimistis, Jieznelė, Juodėja, Kuonė, Tumulšia, Astraga, Ošvenčia, Šventupė, Viekšnia, Vanga, Sobuva (Neman), Karklė, Margeliai, Mituva (Neman), Juodkupis, Šilupė (Neman, Ramoniškiai), Šventoji (Neman), Vinkšnupis, Talkotas, Višiupiškė, Šilupė (Neman, Gelgaudiškis), Lapymas, Kardonėlis, N - 3 (Neman), Viešvilė (Neman), Jūra, Skriaudupis (Neman), Žiogis, N - 1 (Neman), N -4 (Neman), N - 6 (Neman), ששופה, Grushenka, Liekė, Kartupis, Raudonė (Neman), Naudupis, Pietvis, דוביסה, Jotulė, Šukėtas, Liūnas (Neman), Žiegždris, Ringovė, Virangė, Pieštvė, Nyka, Graužupis (Neman), Rudynas, Vaiguva (Neman), Armena, Gystus, Tvirbutupis, Prūdupis (Neman), Nykutė, Tilse, Mikasa, Dubenėlė, Sula (Neman), Turja, Turja, Uša, Servech, Roś, Liebiada, Plisa, Kotra, Iŭjanka, Usa, Yachonka, Usa (upper tributary of Neman), Zembrė, Punelė, Czarna Hańcza, Ratnyčia, Peršėkė, Balajcie, Baltoji Ančia, Narva River, Moŭčadź, Zalataja Rečka, Haradničanka, Gauja, Dzіtva, Dubnіtsa, Hažanka, מרקיס, Olshanka, סוויסלץ' (ניימן), Western Berezina, Baranaўka, Valoǔka, Jelnja, Lasosna, Loša, Bjarozka, Elenka, Іzva, Dudlyanka, Zel’vyanka River, Krakila, Boynaya, Dzietamlianka, Kviesinis, Rūžė, Urkupis, Žilvia, Didžioji Pakrikštė, Strauja, Apsingė, Stangė, Pašilingė, Tverkta (Neman), Motertis, Kriokšlys, Ymilsa, Laikštė, Alovė, Žagaris, Tarpinė, Medūkštėlė, Alytupis, Kamanių Ravas, Papanarys, Grova, Ozhe, Augustów Canal, Bugiedos upelis, Kubilnyčia, Čarniaŭka, Volovnya, Kremushe, Goveznyanka, Bilsinyčia, Igorka River, Vijūnėlė, Krūčius, Mašnyčia, Kreisos upelis, Dzirnė, Snaigupėlė, Grūta, Avirė, Uzkaya, Zarnica, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 שפך:  הלגונה הקורונית, הים הבלטי (ליד שילוטה)
 מדינות באגן הניקוז:  בלארוס, ליטא, רוסיה
 
 
נְיֶימֶן (בבלארוסית: Нёман‏ (נְיוֹמַן); בליטאית: ‏Nemunasקובץ:Nemunas.ogg‏Ⓘ‏; בלטבית: Nemuna; בפולנית: Niemen; בפרוסית: Mīmeli; ברוסית: Неман,‏ (נֶמֶן); בגרמנית: Memel (מֶמֶל); בז'מאיצ'ו: Nemons) הוא הנהר הגדול ביותר בליטא, והשלישי בגודלו בבלארוס.
הנהר זורם לאורך 937 ק"מ, בספיקה של 616 מ"ק לשנייה. הוא יוצא מנקודת מפגש של שני יובלים קטנים כ-15 קילומטרים דרומית מערבית לעיירה אוזדה במרכז בלארוס וזורם דרך שטחי ליטא לפני שהוא מתנקז דרך הלגונה הקורונית (אנ') אל הים הבלטי סמוך לקלייפדה (ממל). בחלקו האחרון הוא מהווה את הגבול בין ליטא למובלעת קלינינגרד השייכת לרוסיה, הנמצאת מעברו הדרומי.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-1807 נחתם על אסדה בנהר הניימן חוזה טילזיט בין נפוליאון בונפרטה לצאר אלכסנדר הראשון, שצבאו הובס בידי צבא צרפת. נפוליאון בחר לנהל את המשא ומתן בלב הנהר, כשטח נייטרלי שחצץ בין הצבאות, ולא בשטח שבשליטת צבאו, כדי להעביר מסר של ידידות לצאר המנוצח שהוא התעתד להפוך לבעל-ברית. כעבור חמש שנים, ב-1812, החלה הפלישה הצרפתית לרוסיה בחציית נהר הניימן.
הגרנד ארמה ("הצבא הגדול") בפיקוד נפוליאון חוצה את הניימן ביוני 1812
מרינה 101

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 שימוש:  מלון, מגדל מגורים, מועדון, מסעדה
 מיקום:  דובאי
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביות 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2007–2015 (כ־8 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2037 
 עלות:  307,000,000 אירו 
 אדריכל:  הלשכה הלאומית להנדסה
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הייטק, אדריכלות פוסט-מודרנית 
 מידות
 גובה:  426.5 מטר (1,399 רגל) מטר
 שטח:  120,706 מטר רבוע
 קומות:  101 (+6 קומות תת-קרקעיות)
 
 קואורדינטות:  25°05′20″N 55°08′55″E﻿ / ﻿25.08898°N 55.14863°E﻿ / 25.08898; 55.14863
 www.marina101.com
  (למפת דובאי מוגדלת) מרינה 101(למפת דובאי רגילה) מרינה 101
 
מרינה 101 הוא גורד שחקים בעל 101 קומות (+6 קומות תת-קרקעיות) המתנשא לגובה של 426.5 מטר (1,399 רגל) וממוקם במרינה של העיר דובאי שבאיחוד האמירויות ערביות. בתחילת העבודה על המבנה תוכנן סיומו לשנת 2012 אך בנייתו הסתיימה רק בשנת 2015 והוא נפתח לציבור בשנת 2016. בספטמבר 2014 הושלמו 80% מהעבודות על המגדל. המגדל עוצב על ידי הלשכה הלאומית להנדסה ונבנה על ידי החברה הטורקית, TAV בנייה. בניית המגדל החלה בשנת 2007.
33 הקומות התחתונות של המגדל מכילות מלון חמישה כוכבים בשם מלון הארד רוק אשר כולל 281 חדרים. 66 הקומות הבאות (קומות 34–100) מכילות דירות מגורים. חוץ מ-5 המסעדות והמלון, ישנם במגדל גם 252 דירות של חדר שינה אחד, 204 של שניים ו-42 של שלושה חדרי שינה בנוסף ל-6 פנטהאוזים דופלקס אשר ממוקמים בקומות 97–100. הקומה ה-101 במגדל כוללת מועדון, מסעדה וחנות רוק. בשנת 2015 הגיע המגדל לגובהו המקסימלי. המגדל משתרע על שטח של 120,706 מטרים רבועים וכולל 29 מעליות ו-677 מקומות חנייה.
ראו גם

גורדי השחקים הגבוהים בעולם
בורג' ח'ליפה
מגדל הנסיכה
מרינה 23
הערות שוליים

↑  http://www.emirates247.com/news/emirates/world-s-tallest-hotel-apartment-in-dubai-marina-by-2013-2012-11-26-1.484758
↑  http://www.emirates247.com/news/man-who-lives-in-the-clouds-465m-high-on-dubai-marina-s-tallest-tower-2015-08-16-1.600364
↑  http://www.arabianbusiness.com/hard-rock-hotel-set-open-in-dubai-marina-569580.html
↑  http://www.thenational.ae/business/travel-tourism/hard-rock-hotel-headed-to-dubai-marina
↑  http://skyscrapercenter.com/building/marina-101/207
מרינה 101 לעומת מגדלים גבוהים אחרים באסיה.
לוחמה אסימטרית

לוחמה אסימטרית היא מלחמה בין יריבים שכוחם הצבאי או הכלכלי היחסי שונה באופן משמעותי, או שהאסטרטגיה או הטקטיקות שלהם שונים באופן משמעותי. בדרך כלל מדובר במלחמה בין צבא מקצועי למיליציות של תנועת התקוממות.
לוחמה אסימטרית היא סוג של לחימה לא מסורתית המתרחשת בין כוח צבאי עם עליונות צבאית לבין כוחות עם נחיתות צבאית, הכוללת את כל ההיבטים הבאים: סוג האיום - טרור, התקוממות, מאבק תודעתי ציבורי ועוד; פעולות נוספות שניתן לבצע מלבד לחימה - שימוש בדיפלומטיה, מודיעין, תקשורת ומשאבים כלכליים; הבנת א-סימטריה תרבותית בערכים, חוק, נורמות, אוכלוסיית היעד והיכולות הכלכליות של כל אחד מהצדדים לנהל את הלחימה ולשאת בתוצאות.
מטול RPG-7 ולצידו רקטת RPG נגד טנקים, הנפוץ בשימוש בקרב מיליציות כחלק מלוחמה אסימטרית
הגדרת מלחמה אסימטרית בדרך זו באה להבדיל בינה למלחמה סימטרית, מצב לחימה בין שני כוחות בסדרי גודל דומים בשדה הקרב, המשתמשים בטקטיקות ובאסטרטגיות דומות. המושג עצמו הוטבע בשנות ה-70 של המאה ה-20.
כמעט כל האיומים והאתגרים החדשים איתם התמודדו מדינות המערב המאז המלחמה הקרה מתויגים כאסימטריים.
במלחמה אסימטרית שני הצדדים מנסים לנצל את חולשות היריב כדי לקדם את מטרותיהם הצבאיות או הפוליטיות. הצד החלש במלחמה אסימטרית משתמש לעיתים בשיטות לחימה לא קונבנציונליות, כדי לפצות על חוסר האיכות והכמות בכוח הצבא, זאת בהסתמך על ההנחה כי הצד החזק לא ירצה לשלם את המחיר התדמיתי הכבד, ויהיה נתון ללחץ בין-לאומי אם יחליט לנקוט בשיטות דומות. פעולות טרור הן דוגמה לסוג אחד של מלחמה אסימטרית, אך מלחמה אסימטרית כוללת גם סוגי לחימה נוספים, כגון: התקוממויות עממיות, מלחמות גרילה, מדינה מול מעצמה ועוד מצבים שבהם כוח צבאי מסודר מתעמת עם יריב פחות מאורגן, בעל ציוד פחות משוכלל וטקטיקה חמקמקה. יריבות אסימטרית עשויה להוביל גם לבניין כוח המותאם לפערי הכוחות, כמו למשל "רדוקציה טכנולוגית" אשר במסגרתה הצד המצוי בנחיתות מוותר על אמצעי לחימה מתקדמים ומעדיף להצטייד באמצעים פשוטים אך תחבולניים.
הגדרות

לוחמה אסימטרית היא סוג של לחימה לא מסורתית המתרחשת בין כוח צבאי עם עליונות צבאית לבין כוחות עם נחיתות צבאית, הכוללת את כל ההיבטים הבאים: סוג האיום טרור, התקוממות, מאבק תודעתי ציבורי ועוד; פעולות נוספות שניתן לבצע מלבד לחימה - שימוש בדיפלומטיה, מודיעין, תקשורת ומשאבים כלכליים; הבנת א-סימטריה תרבותית בערכים, חוק, נורמות, אוכלוסיית היעד והיכולות הכלכליות של כל אחד מהצדדים.
המונח "מלחמה א-סימטרית" הוכר במאמר של באנדרו ג'יי. אר. מאק (Andrew J. R. Mack) בכתב העת "פוליטיקה עולמית" (World Politics), שכותרתו "מדוע מדינות גדולות מפסידות במלחמות קטנות". במאמר זה, "א-סימטרי" מתייחס פשוט לפער משמעותי בכוח בין הצדדים הלוחמים בסכסוך. "כוח", במובן זה, מובן באופן רחב ככוח חומרי, כגון צבא גדול, נשק משוכלל, כלכלה מתקדמת וכן הלאה. הניתוח של מאק זכה להתעלמות רבה בתקופתו, אך סוף המלחמה הקרה עורר עניין מחודש בקרב האקדמיה. בסוף שנות ה-90 החל להתפתח מחקר חדש המבוסס על עבודותיו של מאק.
לוחמה אסימטרית בהיסטוריה

ניתן לומר, כי מלחמות אסימטריות היו קיימות מקדמת דנא. הרעיון של מלחמה א-ימטרית קיים כבר מאות שנים. בכתבי סון דזה, כל מלחמה היא אסימטרית מכיוון שצד אחד מנצל את חוזקות האויב תוך כדי תקיפת נקודות התורפה שלו. היוונים השתמשו בפלנקס כדי לנצח אויב רכוב. חניבעל השתמש במתקפת הטעיה במרכז כוחותיו עם כיתור כפול כדי להשיג ניצחון על הרומאים. בכל פעם שטקטיקה או המצאה חדשה שינתה את מאזן הכוחות של צבא או אימפריה על פני אחר, נוצר חוסר איזון או אסימטריה - המשקל לצד אחד יצר את התנאים לניצחון.
התמורות בדמוגרפיה, בכלכלה ובתודעה הקבוצתית של מגזרים ולאומים בעולם, מאז ראשית המאה ה-19, ובמיוחד לאחר מלחמת העולם השנייה, מלחמות אסימטריות עלו בשכיחותן, וגם מדינות בעלות יכולות דומות מנהלות מלחמות אסימטריות חשאיות הנקראות מלחמות פרוקסי, ומשתמשות באמצעים כגון נשק להשמדה המונית, תקשורת, לוחמה משפטית, ופעילות באומות המאוחדות.
ראו גם

לוחמה לא קונבנציונלית
לחימה בעצימות נמוכה
לוחמה פסיכולוגית
לוחמה באמצעות שליח (מלחמת פרוקסי)
מלחמה בטרור
לקריאה נוספת

יהושפט הרכבי, מלחמה ואסטרטגיה, תל אביב: הוצאת משרד הביטחון, 1990.
Kaplan, Robert D., Warrior Politics: Why Leadership Demands a Pagan Ethos, New York, Vintage, 2003 ISBN 0-375-72627-6
הערות שוליים

1 2  DL Buffaloe, Defining asymmetric warfare, THE INSTITUTE OF
LAND WARFARE, 2006, עמ' 25-30
↑  Zrinko PeteNer, Asymmetric Warfare–Not every war has to end?, Security and Defence Quarterly, 2016, עמ' 30-45
↑  אביתר מתניה וארז סרי-לוי, ‏בקלע ובאבן: אסטרטגיה של רדוקציה טכנולוגית, עדכן אסטרטגי, 24(2), אפריל 2021
↑  Russell, James A. (2004). "Asymmetrical Warfare: Today's Challenge to U.S. Military Power". Naval War College Review. 57 (19).
↑  DL Buffaloe, Defining asymmetric warfare, 2006, עמ' 3-5
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530343705171  BnF: cb15045974x (data)  GND: 7593360-3  LCCN: sh2001001771  LNB: 000316393  NKC: ph501686  SUDOC: 096093196 
בסיס צבאי של הוייטקונג שהעולה באש במלחמת וייטנאם. לצד המבנה השרוף, עומד חייל אמריקאי
מחוז א-שרקייה

| --- | --- |

 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 בירת המחוז:  דמאם
 שטח:  672,522 קמ"ר (דירוג: 1)
 גובה:  209 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  5,125,254 (דירוג: 3, 2022)
  ‑ צפיפות:  7.621 נפש לקמ"ר (דירוג: 8, 2022)
 קואורדינטות:  22°30′N 51°00′E﻿ / ﻿22.5°N 51°E﻿ / 22.5; 51 
 http://www.easternemara.gov.sa/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
א-שרקייה (בערבית: المنطقة الشرقية; מילולית: האזור המזרחי) הוא מחוז במזרח ערב הסעודית. המחוז גובל באיחוד האמירויות הערביות, כווית, קטר, עומאן ובחריין (האחרונה באמצעות גשר המלך פהד). בירת המחוז היא העיר דמאם, אשר מתגוררים בה כשליש מתושבי המחוז. עיר משמעותית נוספת במחוז היא ח'ובאר.
משמעות השם "א-שרקייה" היא "המחוז המזרחי"- על שם מקומו הגאוגרפי של המחוז בממלכה.
שטח המחוז הוא כ-672,500 קמ"ר (יותר משטח צרפת), מה שהופך אותו למחוז הגדול ביותר בממלכה מבחינת שטח.
מבחינה כלכלית, מחוז א-שרקייה נחשב למרכז ארצי ובינלאומי לייצור נפט, ובו נמצא גם שדה גוואר - שדה הנפט הגדול בעולם כולו. כשליש מהנפט המיוצר בסעודיה מגיע משטח המחוז. בשטח המחוז ממוקמת עראמקו הסעודית, חברת הנפט הסעודית וחברת הנפט הגדולה בעולם.
היסטוריה

א-שרקייה לא היה מיושב ברובו עד לתקופת הברזל. המתיישבים הראשונים הגיעו בשנת 300 לפנה"ס ממוקדון והממלכה האחמנית. במהלך ימי הביניים המוקדמים היה האזור תחת שלטון ממלכת פרס והאימפריה הסאסאנית. לאחר מכן אזור א-שרקייה נכבש על ידי מוחמד ויורשיו. בשנת 899 האזור נכבש מידי בית עבאס על ידי הקרמטים. הקרמטים הפסידו אאת השליטה באזור לטובת בית עבאס בשנת 976.
בשנים 1551–1671 האזור נשלט על ידי האימפריה העות'מאנית. משנת 1671 ועד היום האזור נמצא בשליטה סעודית.
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022, התגוררו במחוז כ-5.1 מיליון בני אדם (15% מכלל האנשים שמתגורים בממלכה), ובכך הוא המחוז השלישי בגודלו מבחינת אוכלוסייה בממלכה, לאחר המחוזות ריאד ומכה. כ-11% מהגברים ו-19% מהנשים מעל גיל 10 הם אנלפבתים.
הערות שוליים

↑  Saudi Arabia: Regions & Major Cities - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ערב הסעודית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרידריך פרדיננד, דוכס אנהלט-קתן

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1769 (יוליאני) פלס, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה (1750-1801) 
 פטירה:  23 באוגוסט 1830 (בגיל 61) קתן, דוכסות אנהלט-קתן  
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 מקום קבורה:  Schloss- und Pfarrkirche St. Mariä Himmelfahrt 
 בת זוג:  לואיזה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק   יוליה פון ברנדנבורג
 
 
 פרסים והוקרה
 אביר במסדר גיזת הזהב (1830)  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 2  מסדר סנטה אנה, דרגה 2  המסדר העליון של ישו  מסדר העיט השחור 
 
פרידריך פרדיננד, דוכס אנהלט-קתן (בגרמנית: Herzog Friedrich Ferdinand von Anhalt-Köthen; ‏25 ביוני 1769 – 23 באוגוסט 1830) היה נסיך גרמני מבית אסקניה אשר היה שליט נסיכות אנהלט-פלס, ולאחר מכן שליט דוכסות אנהלט-קתן.