stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוול מייסון
חייו

מייסון נולד וגדל במדפילד, מסצ'וסטס, אבל עשה את השנים הראשונות שלו כבוגר בסוואנה, ג'ורג'יה, שם עבד תחילה בחנות סדקית ואחר בבנק. הוא היה מוזיקאי חובב רציני, שלמד מוזיקה אצל המורה הגרמני פרידריך אבל ולבסוף החל להלחין בעצמו ולהנהיג את הפעילות המוזיקלית של "הכנסייה הפרסביטריאנית העצמאית", כמנצח המקהלה ונגן העוגב. ביוזמתו גם הקימה כנסייתו בית ספר של יום א' לילדים שחורים, הראשון באמריקה.
על פי דגם בריטי קודם, ניגש מייסון למשימה של הפקת ספר מזמורים, שנעימותיו לקוחות מיצירותיהם של מלחינים קלאסיים אירופאים כגון היידן ומוצרט. מייסון התקשה מאוד למצוא מו"ל לספרו. בסופו של דבר, בשנת 1822, הוציאה את הספר לאור אגודת הנדל והיידן מבוסטון, שהייתה בין הארגונים הראשונים שהציבו את המוזיקה הקלאסית בראש מעייניהם. ספר המזמורים נחל הצלחה רבתי. היצירה התפרסמה תחילה בעילום שם - מייסון גרס שהקריירה העיקרית שלו היא כבנקאי ולא רצה לפגוע בסיכוייו לקדם קריירה זו.
ב-1827 עבר מייסון לבוסטון, שם המשיך במשך זמן מה בעיסוקו כבנקאי אך במקביל היה גם למנהל מוזיקלי בשלוש כנסיות בסבב בן שישה חודשים. מייסון היה לדמות חשובה בחוגי המוזיקה של בוסטון: הוא כיהן כנשיא אגודת הנדל והיידן, לימד מוזיקה בבתי ספר ציבוריים, היה שותף לייסוד האקדמיה למוזיקה של בוסטון (1833) וב-1938 התמנה למפקח על המוזיקה במערך בתי הספר של בוסטון. בשנות ה-30' של המאה ה-19 כתב מייסון מוזיקה לשיר הילדים "היה למרי שה קטן". ב-1845 הביאו תככים פוליטיים במועצת בתי הספר של בוסטון להפסקת שירותיו.
בשנת 1851, בגיל 59, פרש מייסון מפעילות מוזיקלית בבוסטון ועבר לניו יורק, שם ניהלו בניו, דניאל ולוול הבן, עסקי מוזיקה. ב-20 בדצמבר 1851 הפליג לאירופה. במהלך מסעו באירופה במשך 1852 פיתח עניין נלהב בשירת קהילה, בייחוד זו שבכנסיות הגרמניות "ניקולאיקירכה" בלייפציג ו"קרויצרקירכה" בדרזדן.
לאחר שובו לניו יורק, בשנת 1853, קיבל את משרת המנהל המוזיקלי של "הכנסייה הפרסביטריאנית של השדרה החמישית", שאך זה השלימה את בנייתה של כנסייה חדשה ברחוב התשעה-עשר. מייסון פירק מיד את מקהלת הכנסייה ותזמורתה והתקין בבניין עוגב יחד עם בנו, ויליאם, שכיהן כנגן עוגב. בתקופת כהונתו, שנמשכה עד 1860, פיתח מייסון ושיפר את שירת הקהילה בכנסייתו, עד שנודעה עם הזמן כטובה ביותר בתחום זה בעיר. בשנת 1859 פרסם מייסון, יחד עם אדוארדס א. פארקס ואוסטין פלפס "ספר מזמורים ונעימות לשבת" ("Sabbath Hymn and Tune Book".
בשנת 1860 פרש אל אחוזתו באורנג, ניו ג'רזי והמשיך בפעילותו בכנסיית הקהילה המקומית. מייסון היה דמות חשובה ורבת-השפעה כל ימי חייו. הוא מת באחוזה שרכש בשנת 1872 - זקן ושבע-ימים (איוב מ"ב:י"ז).
לואיז, נסיכת אורליאן (1869–1952)

| --- | --- |

 לידה:  19 ביולי 1869 טדינגטון, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  4 בפברואר 1952 (בגיל 82) מינכן, גרמניה המערבית גרמניה המערבית 
 שם מלא:  לואיז וקטואר מארי אמלי סופי, נסיכת אורליאן
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  כנסיית מיכאל הקדוש, מינכן 
 בן זוג:  אלפונס, נסיך בוואריה
 פרסים והוקרה
 מסדר אליזבת הקדושה 
 
לואיז, נסיכת אורליאן (בצרפתית: Louise Victoire Marie Amélie Sophie d'Orléans;‏ 19 ביולי 1869 – 4 בפברואר 1952) הייתה נסיכה צרפתייה מבית אורליאן וחברת משפחת המלוכה של בוואריה.
ביוגרפיה

לואיז נולדה בטדינגטון, אנגליה ב-19 ביולי 1869, לנסיך פרדיננד, דוכס אלנסון ולסופיה שרלוטה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה ולודוביקה, נסיכת בוואריה, ואחות של הקיסרית אליזבת מאוסטריה ("סיסי"), והמלכה מריה משתי הסיציליות. בשנת 1897 ביקרה אמה בבזאר דה לה שריטה - אירוע צדקה שארגנה האצולה הצרפתית בפריז מדי שנה, ונספתה שם במהלך שרפה גדולה שפרצה במקום. לאורך כל חייה לואיז נשארה קרובה מאוד לבת דודתה, מריה ולריה, ארכידוכסית אוסטריה.
ב-15 באפריל 1891 התחתנה לואיז בארמון נימפנבורג, מינכן עם בן דודה, אלפונס, נסיך בוואריה, בנם של אדלברט, נסיך בוואריה ואמליה פיליפינה, נסיכת ספרד, ממנו נולדו לה שני ילדים. בשנת 1933 מת בעלה, וב-4 בפברואר 1952 מתה לואיז בעיר מינכן.
משפחתה

ב-15 באפריל 1891 התחתנה לואיז עם בן דודה, אלפונס, נסיך בוואריה, ממנו נולדו לה שני ילדים:
יוזף קלמנס, נסיך בוואריה (1902–1990)
אליזבת מריה, נסיכת בוואריה (1913–2005)
מאונט איסה

| --- | --- |

מראה העיר
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  קווינסלנד קווינסלנד
 ראש העיר:  טוני מק'גריידי   Tony McGrady
 שפה רשמית:  אנגלית
 תאריך ייסוד:  1923
 גובה:  356 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  17,936 (10 באוגוסט 2021)
 קואורדינטות:  20°44′0″S 139°30′0″E﻿ / ﻿20.73333°S 139.50000°E﻿ / -20.73333; 139.50000
 אזור זמן:  UTC +10
 http://www.mountisa.qld.gov.au
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןמאונט איסה(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןמאונט איסה(למפת קווינסלנד רגילה) בריזבן גולד קוסט טאונסוויל קיירנס מאקאי רוקהאמפטון ט. ה צ פ ו נ י ת  אוסטרליה הדרומית  ניו סאות' ויילס פפואה גינאה החדשה  מפרץ קרפנטאריה  ים האלמוגיםמאונט איסה(למפת קווינסלנד מוגדלת) בריזבן גולד קוסט טאונסוויל קיירנס מאקאי רוקהאמפטון ט. ה צ פ ו נ י ת  אוסטרליה הדרומית  ניו סאות' ויילס פפואה גינאה החדשה  מפרץ קרפנטאריה  ים האלמוגיםמאונט איסה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מאונט איסה (באנגלית: Mount Isa) היא עיר בצפון-מערב מדינת קווינסלנד שבאוסטרליה. העיר ממוקמת במרחק של 1,830 ק"מ מצפון-מערב לבירת המדינה בריזביין. העיר הוקמה בשל מרבצי המינרלים הנרחבים שנמצאו בסביבתה. המכרות של מאונט איסה הם מהמכרות הפרודוקטיביים ביותר בהיסטוריה העולמית ומהם מופקים עופרת, כסף, נחושת ואבץ.
מאונט איסה היא המרכז המנהלי, המסחרי והתעשייתי של צפון-מערב קווינסלנד. למרות היותה שוכנת באזור צחיח, האגם המלאכותי מונדרה (Lake Moondarra), שנוצר כתוצאה מסכירתו של נהר לייכהרדט (Leichhardt), מספק לעיר את מי השתייה שלה ומשמש כאתר לספורט ימי, לצפרות ולנופש. המקומיים מכנים את העיר "האיסה" ("The Isa").
אוכלוסיית העיר מנתה 20,569 תושבים במפקד 2011.
היסטוריה

האזור סביב למיקומה הנוכחי של מאונט איסה היה משכנו של שבט הקלקדון (Kalkadoon) האבוריג'יני. השבט הצליח להתקיים באזור עד שהגיעו המתיישבים הלבנים שהתייחסו לשטח כאל אדמת מרעה ומקור למחצבים. עם התגבר הלחץ של המתיישבים כלפי השבט, הם ניהלו את אחת ממלחמות הגרילה המוצלחות ביותר בתולדות אוסטרליה. הצלחתם המשיכה בקרב עקוב מדם שנוהל בשנת 1884. השבט תקף עמדה מבוצרת בכוחות גדולים וסבל אבדות כבדות. השבט, שנחלש לאחר הקרב, התקשה להגן על אדמותיו ואיבד חלק ניכר מהן. סיורים חמושים של המתיישבים שרדפו אחרי בני השבט ששרדו את הקרב, החלישו אותו עוד יותר.
ב-1923 התגלו במקום מרבצי כסף ועופרת עשירים ביותר ובשנת 1931 הוקמה העיירה. בשנת 1942 התגלו מרבצי כסף ועופרת ובשנות החמישים התגלו מרבצי נחושת. היישוב התפתח ובשנת 1968 הוכרזה מאונט איסה כעיר. בשנים 1964–1965 פרצו בעיר מהומות עקב סכסוכי עבודה והוכרז בה משטר צבאי.
הערות שוליים

↑  Mount Isa at Australian Explorer
↑  מאונט איסה במפקד 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550502305171  GND: 4247059-6  LCCN: n81091928  MusicBrainz: 289f78a1-9f51-4c26-b8c4-c8cff7951e1e  VIAF: 106144647638960892401   WorldCat (עם VIAF): 106144647638960892401
מאוסזאורוס

| מאוסזאורוס |
| --- | --- |
 איור אפשרי של מאוסזאורוס  מאוסזאורוס בהשוואה לאדם
תקופה
טריאס עליון, 203–215 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: דמויי זאורופודים
משפחה:: מאוסזאורוסיים
סוג:: מאוסזאורוס
מין:: Mussaurus patagonicus
שם מדעי
 Mussaurus

מאוסזאורוס (שם מדעי: Mussaurus; משמעות השם: "לטאת עכבר") הוא סוג של דינוזאור מסדרת בעלי אגן דמוי לטאה, שהיה היה מראשוני הזאורופודים וחי בתקופה טריאס עליון.
מאפיינים

מאובניו של דינוזאור זה נמצאו בחפירות בארגנטינה והוא חי בה לפני 215–203 מיליון שנה. הוא היה שייך למשפחת המאוסזאורוסיים (Mussauridae).
אורכו של הדינוזאור הגיע ל-6 מ' בבגרותו והוא שקל 1,000 ק"ג – מהקטנים במיני קבוצת דמויי זאורופודים שכללה את החיות הגדולות ביותר שחיו ביבשה. המאובנים הראשונים שלו התגלו כמאובני צעירים וביצים ולא התגלו מאובני בוגרים ובתחילה כשגולו, שויכו למאובני פלטאוזאורוס. רק ב-2013 הגיעו חוקרים למסקנה שאלו מאובני מוסזאורוסים בוגרים.
יצורים אלה נעו בערבות ארגנטינה של הטריאס בקבוצות קטנות וכנראה הטילו ביצים יחדיו. הם ניזונו משיחים ועצים נמוכים.
בתרבות

המאוסזאורוס הופיע בספר העולם האבוד של פארק היורה בנוסף לאיורים בסדרה עולם היורה: מחנה הקרטיקון אך לא הופיע בסרטים.
גלריה

דגמים של מאוסזאורוס
מאובני מאוסזאורוס
מאונטיין דיו

| --- | --- |

 סוג:  משקה קל
 יצרן:  פפסיקו
 מוצא:  ארצות הברית
 מועד הכנה ראשוני:  1940
 צבע:  אדום, כתום, ירוק, ורוד וכחול
 טעם:  הדרים, ענבים, מלון ודובדבן
מאונטיין דיו (באנגלית: Mountain Dew; תעתיק מקוצר: Mtn Dew) הוא מותג משקאות הנמכר ברחבי העולם השייך לקבוצת פפסיקו וכולל משקאות מוגזים בטעם הדרים, מלון, ענבים ודובדבן.
מוצרי החברה מיוצרים משנת 1940 במפעל הראשי בצפון קרולינה, ארצות הברית.
סמליל החברה עד שנת 1969
שם המותג נגזר מהמילה מונשיין (Moonshine) שפירושה בסלנג אירי-סקוטי וויסקי תוצרת בית.
היסטוריה

משקה המאונטיין דיו הומצא על ידי בארני (Barney) ואלי (Ally) הרטמן (Hartman) בשנת 1940 כמשקה שאותו ניתן לערבב עם ויסקי או משקאות חריפים אחרים.
בשנת 1958, שונתה הנוסחה של המשקה והזכויות עליו נרכשו על ידי תאגיד טיפ, שהתמחתה ביצירת טעמים לשימוש במשקאות מוגזים.
בשנת 1964, נרכש המותג בשנית על ידי חברת פפסי קולה שהתחילה לשווק ולהפיץ את המותג בארצות הברית וקנדה.
בשנת 1980, החלה החברה לייצר משקה בטעם הדרים וקפאין.
בשנת 1988, השיקה החברה משקה דיאט, מופחת קלוריות תחת השם, מאונטיין דיאט (Mountain Dew).
בשנת 2001, השיקה החברה משקה בטעם דובדבן תחת השם קוד רד (Code Red).
בשנת 2017, החזיק המותג בנתח שוק של כ-6.6 אחוז מכלל שוק המשקאות הקלים בארצות הברית.
גלריה

בקבוק משקה בטעם דובדבן
בקבוק משקה בטעם ליים
בקבוק דיאט מאונטיין דיו
פחית דיאט מאונטיין דיו
פחית משקה בטעם ענבים
פחית משקה בטעם דובדבן
פחית משקה בטעם מלון
פחית משקה נטול קפאין
הערות שוליים

↑  Dick Bridgforth, Mountain Dew: The History, Booksurge, 2007, ISBN 978-1-4196-6087-0. (באנגלית)
↑  Bloomberg - Are you a robot?, www.bloomberg.com
↑  Kimberly Barr Byrd, Debra J. Williams, Smyth County, Arcadia Publishing, 2005, ISBN 978-0-7385-1756-8. (באנגלית)
↑  Collins, Glenn (1996-12-16). "Coca-Cola, in Direct Attack on Pepsi, to Introduce Challenger to Mountain Dew". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-10-15.
↑  Andrew F. Smith, Encyclopedia of Junk Food and Fast Food, Greenwood Press, 2006, ISBN 978-0-313-08668-7. (באנגלית)
↑  MTN DEW® CODE RED, www.mountaindew.com
לווייתנית

שלוש לווייתניות גדולות של צופי ים בעכו העתיקה, 2007
"הכרמלית", לווייתנית גדולה, המשט לזכר צוללני אח"י דקר, 2006
רפליקה של לווייתנית מן המאה ה-19, המוזיאון הימי Mystic Seaport בקונטיקט
לווייתנית (באנגלית: Whaleboat) היא סירה צרה יחסית ובעלת חרטום וירכתיים מחודדים. צורה זו מאפשרת לה לשוט היטב קדימה ואחורה באותה מידה. הסירה פותחה במקורה למטרות ציד לווייתנים, ומאוחר יותר נפוץ בה השימוש לעבודה לאורך החוף, מאחר שאין צורך לסובב אותה לצורך החפה או ירידה חזרה לים.
לווייתניות הן סירות חתירה במהותן, אם כי בעבר היו גם לווייתניות שצוידו בתורן מתפרק ובמפרשים. לאחר אמצע המאה ה-19 הותקנה ברוב הלווייתניות חרב (centerboard) לשיט מפרשים. כאשר הפליגו במפרשים, ההיגוי נעשה באמצעות לוח הגה, וכאשר בחתירה - על ידי משוט הגה. ללווייתניות ששימשו לציד לווייתנים היה זקף חזק ב"סיפון" האחורי, אליו קשר ההגאי את חבל הצלצל לאחר שזה פגע וננעץ בלווייתן, ובאמצעותו היה הלווייתן גורר את הסירה עד שנקטל.
הלווייתניות בישראל > היסטוריה

בשנות השלושים, תחת השלטון הבריטי, התחיל השיט לתפוס תאוצה בארץ ישראל. בתחילת הדרך, מטרת השיט העיקרית הייתה כיבוש הים (דיג, מסחר ולוחמה) והעפלה בלתי חוקית לארץ.
בהתחלה, כלי השיט ששימשו את היהודים היו סירות דיג ערביות וסירות הצלה בריטיות ובהמשך פותחו הלווייתניות. הלווייתניות שימשו בעיקר להורדת מעפילים מהספינות הגדולות ולחינוך הימי. הארגונים שהשתמשו בלווייתניות היו תנועות הנוער הימיות והפלי"ם (פלוגות הים של הפלמ"ח).
בתחילה, ללווייתניות היו מפרשי גף (כמו של אופטימיסט), והחלוץ הוצא החוצה עוד יותר על ידי מוט שמאריך את החרטום (שלוחה). עם התפתחות השיט עברו להפליג עם מערך מפרשים. בעבר ללווייתניות היו משוטים ארוכים, ועל כל ספסל היה חותר אחד שישב בצד שמול המשוט, כיום המשוטים קוצרו וכל חותר יושב בצד של המשוט שלו.
בשנות ה-60 וה-70 נערכו הפלגות לקפריסין על גבי הלווייתניות, אך בשלב מסוים משרד התחבורה אסר על הפלגות לקפריסין עם סירות פתוחות, מה שהוביל את הלווייתניות להפליג לפורט סעיד שבמצרים.
הלווייתניות בישראל > במאה ה-21

נכון לשנת 2016 נמצאות בארץ כ-5 לווייתניות מסוגים שונים, במצבים שונים. 4 לווייתניות גדולות, אשר נמצאות במצב מעולה, נמצאות בשבטי צופי ים ברחבי הארץ. לווייתנית אחת מהדגם הבינוני נמצאת בקיבוץ החותרים ונמצאת במצב שמיש.
עד לשנת 2012 נמצאו שתי לווייתניות קטנות לא כשירות בצופי ים ת"א, אך באוגוסט 2012 הן פונו. אין מייצרים יותר לווייתניות בארץ, ולכן הלווייתניות הכשירות אשר עדיין קיימות בארץ הן האחרונות.
באגודות הימיות בישראל, סירות הלווייתנית נבנות מעץ, אורכן נע בין 8.5 ו-10 מטרים, ורוחבן נע בין 2.2 ל-2.5 מטרים. גובהו של התורן הראשי הוא 12 מטרים, אף על פי שבעבר הוא היה 14 מטרים. גובה התורן המאסף הוא שבעה מטרים לערך.
הלווייתניות בישראל > סוגי לווייתניות בישראל

לווייתנית גדולה – כמו ה"סלוניקי" (יפו), ה"צופית"  (ת״א), "מאיר גרוסמן" (ת"א), (דולפין התנגשה בשובר גלים בשנות השבעים) (ת״א) ״צבי ספקטור״ (התהפכה בשנות החמישים באסון השלושה בו נהרגו שלושה חניכים)(חיפה) "ה.ר. וינדמילר" (חיפה) ועד מרץ 2007 ה"כרמלית" (שטבעה עלי ידי פגיעה בכלי שיט )(חיפה).
לווייתנית בינונית – כמו ה"דרור" שנסחפה לים בהצפות (לווייתנית שהייתה לצופי ים הרצליה בשנות ה-60).המובידיק של קיבוץ החותרים שעודה מפליגה
לווייתנית קטנה – כמו ה"סופה" וה"אלון". הלווייתנית הקטנה הייתה הדגם שבא לפני בניית הסנוניות.
לוויסנית - כמו ה"יולית" וה"אילתית", של מבואות ים. דגם אשר עשוי מפיברגלס ודמה בצורתו לסנונית, ומכאן שמו (לווייתנית+סנונית).
לודוויג הראשון, רוזן וירטמברג-אוראך

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1412 
 פטירה:  23 בספטמבר 1450 (בגיל 37) באד אוראך, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  St. George's Collegiate Church 
 בן או בת זוג:  Mechthild of the Palatinate (1434–?) 
 
לודוויג הראשון, רוזן וירטמברג-אוראך (לפני 31 באוקטובר 1412 – 23/24 בספטמבר 1450), רוזן וירטמברג מ-1419 עד 1450.
ביוגרפיה

לודוויג נולד לפני 31 באוקטובר 1412, והיה בנם של אברהרד הרביעי, רוזן וירטמברג והנרייטה מממפלגארד. לאחר מותו של אביו הרוזן אברהרד הרביעי, הוא ואחיו אולריך החמישי הועמדו תחת אפוטרופוס מ-1419 עד 1426. מלבד אמו הנרייטה ממונבליאר, האפוטרופסות הזו בוצעה על ידי פקידים, מה שנקרא Regentschaftsrat (מועצת השלטון).
לאחר התבגרותו, לודוויג שלט בווירטמברג מאז 1426. הוא שלט לראשונה לבדו ומאוחר יותר, החל מ-1433, יחד עם אחיו אולריך החמישי לודוויג היה נשוי למכטהילד מפפאלץ. החתונה נחגגה ב-21 באוקטובר 1436 בשטוטגרט. לאחר חתונתו של אולריך עם מרגרטה מקלווה, שני האחים הסכימו על חלוקת וירטמברג. זה הוגבל תחילה לארבע שנים, אך נעשה קבוע על ידי הסכם נירטינגן, שנחתם ב-23 בינואר 1442.
לודוויג קיבל את החלק של אוראך עם השטחים בדרום ובמערב המחוז, כולל השטחים באלזס. לאחר מותה של הנרייטה ממונבליאר בשנת 1444, לודוויג השיג גם את מונבליאר. לודוויג שיפץ את אוראך למעונו ויישם מדיניות אקטיבית לחיזוק המנזרים בתחום הכוח שלו.
הוא ניסה ליישר קו עם וירטמברג יותר עם שושלות ויטלסבאך והבסבורג. לדוגמה הוא תמך באלברכט השישי, ארכידוכס אוסטריה במאבקו נגד הקונפדרציה השווייצרית הישנה.
הוא מת בשנת 1450 כתוצאה מדבר הבלוטות.
משפחתו

ללודוויג הראשון ומכטהילד מפפאלץ נולדו הילדים הבאים:
מכטהילד (אחרי 1436 – 6 ביוני 1495), התחתנה עם לואי השני, לנדגריף של הסה
לודוויג השני (3 באפריל 1439 – 3 בנובמבר 1457)
אנדראס (11 באפריל 1443 – 19 במאי 1443)
אברהרד החמישי (11 בדצמבר 1445 – 24 בפברואר 1496)
אליזבת (4 באוקטובר 1447 – 3 ביוני 1505), התחתנה עם יוהאן השני, רוזן נסאו-זארבריקן, ולאחריו התחתנה עם היינריך די אלטרן, הרוזן צו שטולברג
הערות שוליים

↑  Loading..., www.whoislog.info
1 2  "Louis I OF WURTTEMBERG-URACH (????-1450) » Stamboom Riny Doyle geboren Marinus van Waard » Genealogie Online".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 134143906  ISNI: 0000 0000 1801 4110  VIAF: 11056765   WorldCat (עם VIAF): 11056765
ליגת העל השוודית בכדורסל

| --- | --- |
 תחום:  כדורסל
 ארגון:  איגוד הכדורסל השוודי 
 מדינות:  שוודיה
 קבוצות:  9
 מירב הזכיות:  באסקט לולאו (8)
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 אלופה נוכחית:  נורשפין דולפינס
 מפעל גבוה:  ליגת האלופות בכדורסל
 מפעל נמוך:  ליגת המשנה השוודית בכדורסל
 www.svenskabasketligan.se
 
ליגת העל השוודית בכדורסל (בשוודית: Svenska Basketligan) היא ליגת הכדורסל הבכירה בשוודיה. הליגה נוסדה ב-1992 אך קודם לכן התקיימה ליגה חצי מקצוענית במדינה.
מבנה הליגה

הליגה מורכבת מ-9 עד 12 בקבוצות בכל עונה ומתנהלת בשיטת ליגה בעלת 3 סבבים, כאשר בסיומן הקבוצות במקומות 1–8 מעפילות לשלב הפלייאוף בשיטת הטוב מ-5 משחקים ברבע הגמר והטוב מ-7 משחקים בחצי הגמר והגמר.
במבנה הליגה אין יורדת קבועה לליגה השנייה ואין עולות קבועות. בליגה השנייה בה חברות 16 קבוצות הזוכה רשאית להעפיל אם תרצה לליגה הראשונה ואפשרות זו מאפשרת לליגה הבכירה לשנות את מספר החברות בכל עונה.
מבנה הליגה > קבוצת הליגה 2023/2024

| קבוצה | עיר |
| --- | --- |
נורשפין דולפינס: נורשפין
ימטלנד באסקט: אסטרסונד
באסקט לולאו: לולאו
סדרחלייה באסקט: סדרחלייה
בורוס בסקט: בורוס
ימק"א נאסו: נאסו
אופסלה באסקט: אופסלה
קופינג באסקט: קופינג
אומאו באסקט: אומאו
לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן

לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Ludwig Karl, von Hessen und bei Rhein;‏ 12 בספטמבר 1837 – 13 במרץ 1892) היה הדוכס הגדול של הדוכסות הגדולה של הסן בין השנים 1877–1892.
ביוגרפיה > ילדותו

לודוויג נולד ב-12 בספטמבר 1837 בדרמשטאדט שהשתייכה להדוכסות הגדולה של הסן, לקרל, נסיך הסן, ולאליזבת, נסיכת פרוסיה, בתם של וילהלם, נסיך פרוסיה ומריה אנה, נסיכת הסן-הומבורג.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

במלחמת אוסטריה–פרוסיה פיקד לודוויג על כוח הפרשים ההסיאני, שנלחם לצד אוסטריה, ובמלחמת צרפת–פרוסיה פיקד על הדיוויזיה ה-25, שכללה את הכוח ההסיאני במסגרת הצבא הפרוסי.
ביוגרפיה > שלטונו

ב-13 ביוני 1877 מת דודו לודוויג השלישי, הדוכס הגדול של הסן, ולודוויג עלה במקומו לשלטון.
ב-13 במרץ 1892 מת לודוויג בעיר דרמשטאדט, ובנו ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-1 ביולי 1862 התחתן לודוויג עם אליס, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתם של אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה וויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת. החתונה נערכה בבית אוסבורן שבאי וייט ולאחר מכן עברו הזוג לגור בעיר דרמשטאדט שבהסן. לזוג נולדו שבעה ילדים:
ויקטוריה (1863–1950), נישאה ללודוויג פון באטנברג, ששינה את שם משפחתו למאונטבאטן - נסיך גרמני שגר בבריטניה מגיל צעיר והגיע לתפקיד ראש הצי הבריטי. ויקטוריה הייתה אמה של לואיז, מלכת שוודיה וסבתו של פיליפ, דוכס אדינבורו.
אליזבת (1864–1918), נישאה לנסיך הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ', בנו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה. נרצחה על ידי מהפכנים בולשביקים יחד עם חברים נוספים של בית רומנוב.
אירן (1866–1953), נישאה לבן דודה היינריך, נסיך פרוסיה, בנו של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה.
ארנסט לודוויג (1868–1937) ירש את אביו כדוכס הגדול של הסן. נישא לוויקטוריה מליטה, נסיכת סקסה-קובורג-גותה, גם היא נכדה של המלכה ויקטוריה.
פרידריך (1870–1873), היה חולה במחלה ההמופיליה ונפטר מדימום פנימי בגיל שנתיים וחצי.
אלכסנדרה (1872–1918), נישאה לניקולאי השני, קיסר רוסיה והייתה לצארינה האחרונה של רוסיה. נרצחה יחד עם משפחתה על ידי מהפכנים.
מריה (1874–1878), מתה ממחלת הדיפטריה בגיל שלוש וחצי.
לאחר מותה של אליס ב-14 בדצמבר 1878, התחתן לודוויג ב-30 באפריל 1884 בנישואים מורגנטיים לאלכסנדרינה הוטן-צ'פסקה, אולם הנישואים בוטלו כעבור שנה בלחץ משפחתו.
ליזה וייל

| --- | --- |

וייל באירוע טלוויזיוני של האחים וורנר, 2005
 לידה:  5 ביוני 1977 (בת 47) פסאיק, ניו ג'רזי, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה
 בן או בת זוג:  פול אדלשטיין (נובמבר 2006–נובמבר 2017)   צ'ארלי ובר (יוני 2016–פברואר 2019) 
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
ליזה רבקה וייל (באנגלית: Liza Rebecca Weil; נולדה ב-5 ביוני 1977) היא שחקנית יהודייה-אמריקאית. ידועה בשל גילום דמותה של פריס גלר בסדרת הדרמה קומית של רשת The WB; "בנות גילמור", ובתור גילום דמותה של בוני וינטרבוטום בסדרת הדרמה המשפטית של רשת ABC; "המדריך לרוצח".
ביוגרפיה

וייל נולדה בעיר פסאיק שבניו ג'רזי, למשפחה של שחקנים. גדלה לתוך היהדות הרפורמית, וממשיכה לקיים אותה. הוריה, ליסה ומארק וייל, סיירו יחד איתה באירופה עם להקת הקומדיה שלהם, חברת המשוגעים של לונדון. וייל שאפה להפוך לארכאולוגית בשנותיה הצעירות, בגלל טרילוגיית הסרט "אינדיאנה ג'ונס". ב-1984, כשהייתה בת 7, משפחתה התיישבה בפרבר לנסדייל שבפנסילבניה, בו הוריה גרים עד היום.
וייל הייתה תלמידה ממוצעת בתיכון שהתמקדה יותר בקריירת המשחק שלה מאשר בלימודיה. וייל נהגה לנסוע לעיתים קרובות לניו יורק לאודישנים מקצועיים ושיחקה בהפקות אוף ברודוויי ובקהילה התיאטרלית של פילדלפיה לפני שהתמקדה בקריירה בקולנוע ובטלוויזיה. וייל היא בוגרת תואר ראשון בחוג לאמנויות מאוניברסיטת קולומביה.
קריירה

בשנת 2000 החלה לגלם את הדמות של פריס גלר בסדרת הדרמה קומית של איימי שרמן-פלדינו ברשת The WB; "בנות גילמור" בתור אויבה הלוחמנית של רורי שבסופו של דבר נעשות חברות במהלך התיכון והקולג'. דמותה הייתה דמות משנית בעונה הראשונה, ועם עליית העונה השנייה הצטרפה לקאסט השחקנים הראשי עד לסיומה של הסדרה בתום עונתה השביעית ב-2007.
בשנת 2007 שיחקה בתפקיד קטן בסרט "שנת הכלב", לצד לורה דרן. בשנת 2009 השתתפה בקומדיה "דג קטן, בריכה מוזרה" בכיכובו של זאק גאליפנאקיס.
בשנת 2012, החלה לגלם את הדמות של אמנדה טאנר, עוזרת הבית הלבן בסדרה הפוליטית של ABC "סקנדל", שנכתבה והופקה על ידי שונדה ריימס. לווייל היה תפקיד חוזר בעונה הראשונה של הסדרה.
בסוף פברואר 2014, לוהקה וייל לפרויקט נוסף של שונדה ריימס, כאשר לוהקה לתפקיד של בוני וינטרבוטום, העוזרת המסורה והנאמנה של אנאליז קיטינג (ויולה דייוויס) בסדרת הדרמה המשפטית של רשת ABC; "המדריך לרוצח", שעלתה בבכורה ב-25 בספטמבר 2014. וייל שיחקה בסדרה לכל אורך עונותיה (שישה סך הכל) עד לביטולה.
בשנת 2016 שבה לגלם את הדמות שהכי מזוהה עם וייל, פריס גלר במיני-סדרה "בנות גילמור: שנה בחייהן" שהופק עבור נטפליקס.
בשנת 2019 הצטרפה לקאסט של סדרת המקור של פריים וידאו "גברת מייזל המופלאה"; בעונתה השלישית, בתור קרול קין (דמות שנוצרה במחווה לבסיסטית קרול קיי, אם כי קיי הביעה התנגדויות לאופי הדמות ולתצוגת המשחק).
בשנת 2022 החלה לגלם את הדמות החוזרת של סוכנת ה-FBI קתרין רוסו בדרמת הפשע של FOX‏; "The Cleaning Lady".
חיים אישיים

וייל התחתנה עם השחקן היהודי-אמריקאי פול אדלשטיין בטקס יהודי רפורמי בנובמבר 2006. הם הכירו בעבר כאשר שיחקו יחד בתיאטרון. באפריל 2010 נולדה לזוג בת, ג'וזפין אליזבת וייל-אדלשטיין. וייל הגישה בקשה לגירושין מאדלשטיין במרץ 2016, תוך שהיא מציינת חילוקי דעות שהם בלתי ניתנים לגישור. הגירושין הסתיימו בנובמבר 2017.
מאמצע 2016 עד פברואר 2019 היא הייתה בזוגיות עם השחקן צ'ארלי ובר שכיכב לצידה בסדרה "המדריך לרוצח".
אחייניתה היא השחקנית סקרלט אסטבז.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Whatever | אנה סוטקרד |  |
| 1999 | סודות הרוח | דבי קוזאק |  |
| 2002 | דרגונפליי - הסימן המסתורי | נערת אובדנית |  |
| 2002 | Lullaby | ריין |  |
| 2007 | Year of the Dog | טרישלי |  |
| 2007 | Neal Cassady | דוריס דיליי |  |
| 2009 | Little Fish, Strange Pond | נורמה |  |
| 2009 | The Missing Person | הסוכנת צ'מברס |  |
| 2010 | Mars | ג'ול |  |
| 2012 | סמיילי | ד"ר ג'נקינס |  |
| 2013 | After Life | מייגן |  |
| 2020 | The Black Emperor of Broadway | אגנס בולטון |  |
| 2021 | Women Is Losers | מינרווה |  |
| 2023 | The Passenger | מיס בירד |  |
| TBA | Mosquito | ליסה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | הרפתקאות פיט ופיט | בולי / מרג'י קורסל | 2 פרקים |
| 1995 | כשהעולם מסתובב | תלמידה | פרק: "#1.10065" |
| 2000 | הבית הלבן | קארן לרסון | פרק: "Take out the Trash Day" |
| 2002–2000 | ER | סמנת'ה סובריקי | 3 פרקים |
| 2007–2000 | בנות גילמור | פריס גלר | תפקיד משני (עונה 1) תפקיד ראשי (עונות 7-2); 127 פרקים |
| 2001 | חוק וסדר: מדור מיוחד | לארה טוד | פרק: "Tangled" |
| 2009 | Eleventh Hour | אשלי פילמור | פרק: "H2O" |
| 2009 | CSI | ריסה פרווס | פרק: "A Space Oddity" |
| 2009 | שומרת סוד | אנג'לה אטקינס | פרק: "Gilted Lily" |
| 2009 | האנטומיה של גריי | אליסון קלארק | פרק: "Here's to Future Days" |
| 2010 | Anyone But Me | ד"ר גלאס | סדרת רשת; 4 פרקים |
| 2011 | מרפאה פרטית | אנדי | פרק: "Two Steps Back" |
| 2012 | סקנדל | אמנדה טאנר | 6 פרקים |
| 2013 | באנהדס | מילי סטון | 6 פרקים |
| 2020–2014 | המדריך לרוצח | בוני וינטרבוטום | תפקיד ראשי (6 עונות); 90 פרקים |
| 2016 | בנות גילמור: שנה בחייהן | פריס גלר | מיני-סדרה |
| 2019 | גברת מייזל המופלאה | קרול קין | 3 פרקים |
| 2022–הווה | The Cleaning Lady | קתרין רוסו | תפקיד חוזר |
מאורו דוס סנטוס

מאורו חאבייר דוס סנטוס (בספרדית: Mauro Javier dos Santos; נולד ב-7 ביולי 1989 בסנטו טומה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת רג'סטן יונייטד מה-I-League.
קריירת מועדונים

דוס סנטוס גדל במחלקת הנוער של באנפילד. הוא שיחק בקבוצות באנפילד, ריאל מורסיה, אלמריה, אייבר, לגנס, טנריפה, אלבירקס ניאיגטה וגודוי קרוס.
ב-2 בפברואר 2022 חתם על חוזה לעונה אחת ברג'סטן יונייטד מה-I-League.
הערות שוליים

↑  I-League: Rajasthan United sign former La Liga centre back Mauro Dos Santos באתר InsideSport, ‏ 1 בפברואר 2022 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מאורו דוס סנטוס".