stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סברודווינסק

סברודווינסק (ברוסית: Северодвинск) היא עיר בצפון מחוז ארכנגלסק, שברוסיה. העיר ממוקמת בדלתא של נהר דווינה הצפוני, 35 קילומטרים מערבית לעיר ארכנגלסק,  שהיא המרכז האדמיניסטרטיבי של המחוז. בשל נוכחות מתקנים צבאיים ומספנות של הצי הרוסי כמו גם בסיס של צוללות גרעיניות, העיר היא אזור אסור לביקור לאזרחים זרים ויש צורך באישור מיוחד לבקר במקום. בעבר נקראה בשם "סודוסטרוי" (עד 1938) ו"מולוטובסק" (עד 1957).
נכון לשנת 2019, על פי נתוני השירות הפדרלי לסטטיסטיקה ממלכתית בסברודווינסק מתגוררים 182,291 תושבים.
היסטוריה > הקמתה ותקופת רוסיה הצארית

ויקינגים חקרו את השטחים סביב נהר הדווינה הצפוני - חלק מביארמאלנד - בתחילת האלף השני. אוניות זרות הגיעו למקומות אלה לצורך כרייה,  ציד חיות בעלות פרווה ודיג לפני המאה ה-13, אולם בהמשך האקלים נעשה קר יותר והגישה ללים הצפוני נסגרה. הרישומים ההיסטוריים מזכירים לראשונה את היישוב באתר סוורודווינסק המודרני בשנת 1419, כאשר השוודים הפליגו למפרץ ושרפו את מנזר ניקולו-קורלסקי שעמד על שפת הים במהלך מלחמת נובגורוד-שוודיה.
המסורת קובעת כי סנט יופמיוס, מיסיונר אורתודוקסי בקרליה, הקים את מנזר ניקולו-קורלסקי. המנזר עמד בהריסות עד שנת 1471, אז מתו שני בניה של מרפה בורצקאיה בסערה; גופותיהם הוחזרו על החוף סמוך למנזר שתים עשרה יום לאחר מכן. עם דחיפת בורצקאיה שוחזר המנזר והבנים נקברו במקום.
ב-24 באוגוסט 1553 הגיעה ספינה בריטית ליישוב מכרות המלח ניונוקסה, שעדיין מפורסם באדריכלות העץ המסורתית שלו. המלחים הבריטים ביקרו במנזר ניקולו-קורלסקי, שם הופתעו למצוא קהילה של "מלחים בסוטאנים (קאסוקים)" ומזח גדול מספיק כדי להכיל כמה ספינות. לסנט ניקולאי, פטרונו הקדוש של המלחים; לפיכך, כל הים הלבן התפרסם במפות האנגליות של המאה ה-16 בשם "מפרץ סנט ניקולאי".
בשלהי 1613, בתקופת הצרות ברוסיה, כבשו הוואבלים הפולנים-ליטאים את המנזר ובזזו אותו. מנזר ניקולו-קורלסקי פרח לאחר הקמתה של נסיכות מוסקבה, כאשר עיקר הסחר עבר בנמל המקומי. באוגוסט 1618 ביקר בנמל ג'ון טרדסקנט הזקן, שערך סקר על אי שנמצא מול המנזר. אי זה נודע לבריטים כ"אי הוורדים", מכיוון שהיה שם צמח נדיר ביותר שהוא כינה אותו בשם "ורד מוסקבאי" וחזר ללונדון.
המבנים ששרדו במנזר הוקמו בסוף תקופת נסיכות מוסקבה. הקתדרלה עם חמש כיפות של סנט ניקולאי נבנתה בשנים 1670–1674, קדמה לה כנסיית ההנחה (1664–1667). כמה עשורים לאחר מכן נבנו הקירות והמגדלים מעץ; הסובייטים העבירו את השמורות הטובות ביותר מבין המגדלים הללו לקולומנסקוי, מוסקבה, שם היא עדיין נותרה עומדת על תילה.
היסטוריה > תקופת ברית המועצות

סוורודווינסק היא העיר השנייה בגודלה במחוז ארכנגלסק. התעשייה העיקרית שלה נותרה קשורה לתעשיית ההגנה - בעיקר בשם מפעל הצוללות העצום סבמאש (Северное Машиностроительное Предприятие-СЕВМАШ). הצוללת הגרעינית הראשונה של ברית המועצות, לנינסקי קומסומול, נבנתה במפעל זה בשנת 1957. בתחילת שנות השמונים הוקמה כאן גם הצוללת הגדולה בעולם, מסוג טייפון, שנרשמה מאוחר יותר בספר השיאים של גינס.
העיר המודרנית סוורודווינסק התפתחה בתקופה הסובייטית. עם תחילת הבנייה נקראה סודוסטרוי (Судострой - "בניית סירות"). היא קיבלה מעמד של עיר בשנת 1938 ועד 1957 נקראה בשם "מולוטובסק" (Молотовск), על שם ויאצ'סלב מולוטוב. ב-12 בספטמבר 1957 שונה שמה לסוורודווינסק (שפירושו "עיירת דווינה הצפונית").
במהלך מלחמת העולם השנייה חלק משמעותי מהחומרים שנמסרו על ידי השיירות הארקטיות למורמנסק וארכנגלסק עבור ברית המועצות נפרק בסוורודווינסק. לדוגמה, אלגר אמפייר, ספינה כבדה בריטית שהגיעה לארכנגלסק עם שיירה PQ 16 ובעקבות זאת בילתה שמונה שבועות בפריקת אוניות מהשיירה. בסיס ימי רוסי שנועד לבחון צוללות גרעיניות ומתקני תיקון הנמצאים באזור. בתקופה הסובייטית הותאמו הבניינים מהמאה ה-17 של מנזר ניקולו-קורלסקי, שנמצאים על שטח המספנה ומשמשים אותם למטרות בניית ספינות.
היסטוריה > לאחר התפרקות ברית המועצות

מאז הקמת הפדרציה הרוסית, שוחזרו ונחנכו מבני המנזר, ובמיוחד הכנסייה הראשית. עובדי הכנסייה המשתתפים בשירותים חייבים להיות עובדי מספנות או יוכלו להשיג מעבר בכניסה לחלק הכנסייתי של המספנה. כמו בתקופה הסובייטית, היא עיירה מוגבלת גישה לאזרחים זרים ודרוש מעבר מיוחד.
ב-8 באוגוסט 2019 אירע פיצוץ של מנוע של טיל בעת ניסוי בבסיס הצי בלומורסק (יחידה 09703). בפיצוץ נהרגו 5 איש, עובדי רוסאטום ו-15 נוספים נפצעו בפיצוץ בעל אופי גרעיני שקרה בעקבות ניסוי בטיל גרעיני. בהתקני מד הקרינה שמותקנים ברחוב פליוסין 7 וברחוב קארל מרקס בעיר נמדדה רמת קרינה גבוהה מהמותר.
בסיס הצוללות

בעיר ממוקם בסיס הצי בלומורסק, שקיים עוד מתקופת מלחמת העולם השנייה ומשרת את הצי הצפוני, כבסיס עיקרי לצוללות וצוללות גרעיניות ובתחומו פועלת יצרנית הצוללות הגדולה סבמאש, הפועלת בצמוד למפעלי "זבזדוצ'קה". צבא רוסיה מבצע בקביעות ניסויים של נשק ימי חדש בתחומי הים הלבן. בשנים 2010—2013 צוללני הצי הצפוני ערכו ניסויים בטיל הבליסטי בולאווה, שנחשב לנשק הגרעיני הימי העיקרי שבשירות הצי הרוסי.
טלפון ואינטרנט

חברת רוסטלקום מספקת את תקשורת הטלפון הקווית והטלפון הסלולרי בעיר. לצדה פועלות חברות כמו МТС, Beeline, מגאפון וחברת Tele2. ספקיות האינטרנט מספקות אינטרנט במהירות גבוהה, בעיקר חיבורי ADSL, PON. החברות גם מספקות חיבור אינטרנטי מקומי של LAN ו-WLAN.
כלכלה

כלכלת העיר נשענת על תעשייה כבדה ותעשייה צבאית, בעיקר מפעלים של תעשייה צבאית ברוסיה, הכוללים מספנות לבניית צוללות ואוניות, אלה מיוצרים על ידי חברת סבמאש, הנחשבת למעסיקה הגדולה ביותר של העיר.
ספורט

העיר מיוצגת בליגות הספורט של רוסיה על ידי מספר קבוצות כדוגמת:
"סבמאש", מועדון ספורט בחסות סבמאש ולו מחלקות כדורגל, קטרגל, הוקי קרח, בנדי וכדורעף המתמודדים באליפויות המחוזיות;
"זבזדוצ'קה", מועדון ספורט הכולל מועדוני כדורגל, קטרגל הוקי קרח וכדורעף;
מועדון הבנדי "סבר סברודווינסק" שהתקיים עד 2004.
העיר בתרבות

העיר הופיעה בסרט הסובייטי משנת 1971 "שלום, סברודווינסק" (Здравствуй, Северодвинск!) ובסרט הקולנוע האמריקאי "K-19: The Widowmaker", בו מוצגת העיר כבסיס הצוללות שממנו יצאה הצוללת "K-19".
בנוסף העיר הוזכרה בכמה סרטי תעודה כמו בסרט "Nuclear underwater epic" של ערוץ דיסקברי ובסרטו התיעודי של אלכסנדר איפאטוב "סוורודווינסק, מראה ממעוף הציפור" ("Северодвинск, вид с высоты птичьего полёта"). כמו כן העיר מופיעה גם בפרק 13 של עונה אחת בסדרה "Seven Days", בפרק שנקרא "Last Breath".
ערים תאומות

אוקראינה סומי, אוקראינה
ארצות הברית פורטסמות', ניו המפשייר, ארצות הברית
רוסיה בריאנסק, רוסיה
בלארוס מאזיר, בלארוס
טרנסניסטריה טירספול, טרנסניסטריה
הערות שוליים

1 2  Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2019 года, 31.07.2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542787505171  LCCN: n97022099  MusicBrainz: f5e2de03-3ccb-44b6-905b-1a9600466cb6  NKC: ge580631  VIAF: 139726180   WorldCat (עם VIAF): 139726180
סעד חדאד

| --- | --- |

מייג'ור חדאד מדבר עם כתבים במהלך מבצע ליטני, מרץ 1978
 לידה:  1937 מרג' עיון, לבנון 
 פטירה:  14 בינואר 1984 (בגיל 47 בערך) מרג' עיון, לבנון 
 מדינה:  לבנון 
 השתייכות:  צבא יבשה 
 דרגה:   ראאד (מייג'ור)
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים בלבנון  מבצע ליטני  מלחמת לבנון הראשונה 
 
סעד חדאד (בערבית: سعد حداد; דצמבר 1937‏ – 14 בינואר 1984) היה איש צבא לבנוני ומייסדו של צבא לבנון החופשית שהפך ברבות הימים לצבא דרום לבנון.
חיים אישיים

כל ימיו התגורר במרג' עיון (למעט תקופות קצרות שהוצב בבירות) שאליה הביא את רעייתו טרז, מורה נוצרייה מצפון לבנון ואם שש בנותיו.
בתו, ארזה חדאד, נולדה בראשית שנות השמונים. לאחר שסיימה את בית הספר התיכון היגרה לישראל וסיימה בשנת 2012 תואר שני באווירונאוטיקה בטכניון.
בשנת 1985 הוצב במרג' עיון פסל לזכרו של חדאד שיצר הפסל מרדכי כפרי.
בעקבות נסיגת ישראל מלבנון הוסר הפסל בסוף מאי 2000 בידי אנשי החזבאללה, שהשתלטו על הכפר.
הערות שוליים

1 2 3 4  בת עמי מזרחי, המעביד שלי, סעד חדד, כותרת ראשית, 11 בינואר 1984
1 2 3  אהרן דולב, כך שיתק צה"ל את תותחיו של חדאד, מעריב, 20 בינואר 1984
↑  מה נשאר לנו מלבד סמל מגן דוד? שאל מפקד הנוצרים בדרום לבנון, דבר, 19 באפריל 1977
↑  אל תשליך אבן לבאר ממנה אתה שותה, על המשמר, 11 באוקטובר 1977
"אל תתנו להם לשחוט אותנו. מלאו את חובתכם - והגנו עלינו, מעריב, 13 באוקטובר 1977
↑  גם אתמול נמנע מעבר פועלים מדרום לבנון, דבר, 23 בינואר 1978
"בכאב לב מנענו מלבנונים לעבוד בישראל אר צריך לטפל בהלם במי שסירב לשמור", מעריב, 26 בינואר 1978
↑  בגין יציע בשיחותיו בואשינגטון למנות את חדאד למפקד איזוד־הדרום, דבר, 19 במרץ 1978
↑  צבאו הפרטי של חדאד יהיה לצבא דרום לבנון, מעריב, 28 במרץ 1978
↑  משה זק, חדאד לא היה שם, מעריב, 16 בינואר 1984
↑  מנחם רהט, בדרום לבנון עקבו בקשב אחר הדיונים בפרלמנטים, מעריב, 17 במאי 1983
↑  שרון על המפה, מעריב, 23 במאי 1983
↑  אריאלה ראובני, ביה"ח נמנע מלמסור איבחוו על מחלת חדד, דבר, 5 באוקטובר 1983
↑  חדאד: איני חולה סרטן, דבר, 14 באוקטובר 1983
↑  "הוא ניצח בקרב על עצם קיום איזור דרום לבנון", מעריב, 15 בינואר 1984
↑  מנחם רהט, "לבנון החופשית" הצדיעה לחדאד בפעם האחרונה, מעריב, 17 בינואר 1984
↑  "From Lebanese refugee to Israeli rocket scientist". The Times of Israel. 6 ביוני 2012. נבדק ב-19 באוקטובר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  פסלו של סעד חדאד, באתר www.mkafri.co.il
↑  BBC News | MIDDLE EAST | Bitter retreat for the SLA, news.bbc.co.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275977405171  GND: 1175283762  ISNI: 0000 0000 8010 9321  LCCN: n87929989  VIAF: 104720129   WorldCat (עם VIAF): 104720129
סעד מן הצדק

ערך זה עוסק בסעד הניתן על ידי בית המשפט במשפט האזרחי. אם התכוונתם להגנה במשפט הפלילי, ראו .
סעד מן הצדק הוא סיוע הניתן על ידי בית משפט שלא בהתאם לדין, מטעמי צדק.
המשפט הישראלי

במשפט הישראלי ישנם מספר מקרים בהם יינתן סעד מן הצדק:
המשפט הישראלי > בית המשפט העליון בשבתו כבית משפט גבוה לצדק

בית המשפט העליון בשבתו כבית המשפט הגבוה לצדק אינו יכול לשבת כערכאת ערעור על החלטות של בתי הדין הרבניים והתערבותו בפסיקה שלהם מוגבלת למקרים בהם נפל בהחלטתם פגם ממשי כדוגמת חריגה מסמכות, פגיעה בכללי הצדק הטבעי, סטייה מהוראות חוק המכוונות לבית הדין הדתי. במקרה שאינו אחד מהמקרים האלה, הבג"ץ אינו יכול להתערב בהחלטה של בית הדין הרבני אלא אם נדרש סעד מן הצדק - במקרה בו העניין אינו בסמכותו של בית משפט או בית דין אחר.
המשפט הישראלי > סמכות בית משפט השלום לתת סעד מן הצדק

סמכות מיוחדת הוענקה לבית משפט השלום בתביעות פינוי נגד דיירים מוגנים, להושיט לדייר המפר את תנאי השכירות (ומאבד את זכאותו לשכירות מוגנת) "סעד מן הצדק", שמקורו בדיני היושר במשפט האנגלי. משמעות מתן סעד זה, היא כי בניגוד להוראות החוק, לא יפונה אותו שוכר מהמושכר על אף ההפרה של הסכם השכירות או של הדין שהוא ביצע. הסעד ימנע את פינויו של השוכר מהמושכר, חרף קיומה של עילת פינוי נגדו.
"סעד מן הצדק" זה מעוגן בסעיף 132 לחוק הגנת הדייר "ניתן לדמותו למעין חנינה שלמה המוחקת את העבירה".
סעיף 132 לחוק הגנת הדייר קובע:
הושטת הסעד היא למעשה הליכה לפנים משורת הדין לקראת הדייר, במקרה בו שקילת האינטרסים של בעלי הדין במאזני צדק - מטה את הכף לטובת הדייר המפר.
סעד מסוג זה ניתן רק לדיירי דירת מגורים, אשר בית המשפט אינו רוצה לגרשם מביתם על אף הפרת החוזה וניתן רק פעם אחת (לעיתים נדירות ביותר דייר שחוזר ומפר את החוזה מקבל את הסעד פעם שנייה, וכן ידוע מקרה בו הוענק הסעד בפעם השלישית; הבקשה הרביעית באותו מקרה נדחיתה בערעור אשר הוגש בבית המשפט העליון). הסעד אינו ניתן לבתי עסק השוכרים מושכר בשכירות מוגנת.
סעד מן הצדק נחשב כתרופה יוצאת דופן, אשר איננו מופעל בדרך השגרה. סעד זה בא לאפשר התחשבות מיוחדת במצבים קשים, ופניו בעיקר אל הנסיבות האישיות של הדייר המוגן.
"הקו המנחה את בית המשפט בבואו להעניק סעד מן הצדק בסוגיה זו של הגנת הדייר הוא איפוא שקילת חומרת התוצאה של הפינוי מחד גיסא, לעומת חומרת מצב הפרת החוק מאידך גיסא: שקילה זו נעשית על-פי כל הנסיבות, הן של תוצאת הפינוי והן של מידת ההפרה, והסעד מן הצדק יינתן, אם וכאשר בית המשפט שוכנע - ולא די בפחות מכך - שתוצאות הפינוי עולות בצורה ממשית בחומרתן על חומרת מידת ההפרה. בנוסף למידת חומרת ההפרה יש לבוא חשבון גם, כי עצם זכותו של הדייר המוגן להמשיך לגור במושכר אינה מכוח ההסכם שבינו לבין בעל הבית, שהרי מועד הסכם השכירות כבר בא לקצו, אלא מכוח ההגנה, שהעניק לו המחוקק, והמחוקק הקפיד וקבע, באילו תנאים מעניק הוא לדייר הגנה זו. ועוד מקובל הוא בפסיקתו של בית - משפט זה, מטעמים של מדיניות סוציאלית, שיש להקפיד עם דייר של בית עסק יותר מאשר עם דייר של דירה, באשר לעניין זה האחרון מדובר בקורת גג מעל לראשו.
הערות שוליים

↑  לדוגמה: בג"ץ 10662/05, ישיבת משמרות כהונה נ' בית הדין הגדול לערעורים בירושלים ואח', בג"ץ 10386/05 פלוני נ' בית הדין הרבני הגדול לערעורים (ניתן ביום 11.11.05); בג"ץ 7914/05 חיימוביץ נ' בית הדין הרבני הגדול (ניתן ביום 25.8.05).
↑  השופט י' כהן בע"א 300/71, משה קטן נ' אברהם ארוילי, פ"ד כ"ו (2) 796, בעמ' 808).
↑  רע"א 3692/07, ניסים אביסריס נ' טובה אלברטל ואח'
↑  ע"א 417/79, יעקב מרכוס נ' צבי המר ואח', פ"ד ל"ז (2) 337 ,עמ' 353- 354.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
ספינת טילים

| --- | --- |
ספינת טילים של חיל הים הישראלי. ספינה זו היא מדגם סער 4.5 "נירית"
ספינת טילים של חיל הים הישראלי. ספינה זו היא מדגם סער 4.5 "נירית"
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  watercraft type 
 אמצעי לחימה
 חימוש:  טיל נגד ספינות 
 
ספינת טילים (בראשי תיבות: סטי"ל) היא ספינה, לרוב מסוג קורבטה או לעיתים יותר פריגטה ואף משחתת, המיועדת לתקיפת אוניות גדולות יותר ממנה או בסדר גודל שלה. עיקר החימוש שלה הוא טילים, ומכאן נגזר שמה. משמשת גם לסיור, ולשם כך יכולה להיות מצוידת גם בתותח. גודלה הקטן יחסית מעניק לה מהירות וכושר תמרון משופרים, ובכך מעניק לה עדיפות על ספינות גדולות ממנה.
היסטוריה

ספינות הטילים הראשונות פתחו על ידי ברית המועצות בשנות ה-50, החל מ"פרויקט 183R" שהתפתח לסדרת קומאר אשר הכילו שני טילי סטיקס ותותח אוטומטי בקוטר 25 מ"מ על גוף עץ ולכלי היו דלק ואספקה לחמישה ימים בלבד בים.
השימוש הקרבי הראשון בספנות טילים היה על ידי חיל הים המצרי שהפעיל כלי טיס מסוג קומאר, אשר ירה ארבעה טילי סטיקס (פגע בשלושה) לעבר המשחתת אח"י אילת ב-21 באוקטובר 1967, זמן קצר לאחר מלחמת ששת הימים.
במהלך מלחמת הודו-פקיסטן של 1971, שייטת ספנות הטילים ה-25 של הצי ההודי, שהפעילה ספנות טילים גרסה הודית של סדרת אוסה, מילאה תפקיד מכריע בהתקפות ההודיות ההרסניות על קראצ'י בדצמבר 1971. שני המבצעים: מבצע טריידנט ומבצע פייתון, הרסו מחצית מהצי הפקיסטני ואת רוב מאגרי הדלק הימיים של פקיסטן במיכלי אחסון הדלק של הנמל, מה שפינה את הדרך לניצחון המכריע של ההודיים.
הקרבות הימיים הראשונים בעולם בין ספינות הטילים התרחשו בין ספנות הטילים סער 3 וסער 4 באמצעות טילי גבריאל, לבין ספנות הטילים סוריות קומאר ואוסה במהלך מלחמת יום כיפור. הראשון מבין הקרבות הללו נודע בשם קרב לטקיה. במהלך קרבות נורו כחמישים גבריאלים ומספר דומה של טילי סטיקס; שבע ספינות סוריות הוטבעו, עם אפס אבדות ישראליות.
בקרב בוביאן ב-1991 הושמדו ספנות טילים עיראקיות על ידי טילי אוויר-ים בריטיים.
ספינות טילים בחיל הים הישראלי

עדיפותן של ספינות הטילים על-פני המשחתות הומחשה לצה"ל בצורה כואבת כאשר ב-21 באוקטובר 1967 הטביעו שתי ספינות טילים מצריות מדגם קומאר שיצאו מפתח נמל פורט סעיד, את המשחתת אח"י אילת.
בסוף שנת 1967 החלו להגיע לחיל הים הישראלי ספינות הטילים הראשונות שלו, ומאז מהוות ספינות הטילים את עמוד השדרה של החיל, כשכל דגם חדש שלהן גדול מקודמו. חמש מתוך 12 הספינות הראשונות ידועות בשם "ספינות שרבורג". אלה יוצרו עבור חיל הים במספנה בשרבורג, אך עקב אמברגו שהטיל נשיא צרפת, שרל דה גול, על מכירת נשק לישראל, נמנעה אספקתן, אף שצוותים ישראליים נמצאו עליהן. ב-25 בדצמבר 1969, בעת שתושבי העיר היו בעיצומו של חג המולד נמלטו הספינות במבצע מתוחכם, וכעבור ימים אחדים הגיעו לישראל. במלחמת יום הכיפורים הוכיחו ספינות הטילים את ערכן כאשר טיבעו את ספינות הציים הערביים והשיגו ניצחונות גם על כוחות עדיפים מהן בכמות ובגודל החימוש.
כיום 2021, משרתות בשייטת ספינות הטילים של חיל הים הישראלי, ספינות טילים מדגם סער 4.5 וקורבטות טילים מדגמי סער 5 וסער 6.
קורבטת טילים רוסית מסדרת טרנטול
נארסאק

| --- | --- |

 טריטוריה:  גרינלנד גרינלנד
 מחוז:  כּויאשׂק
 תאריך ייסוד:  1830
 גובה:  25 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,346 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  60°54′44″N 46°02′55″W﻿ / ﻿60.912222222222°N 46.048611111111°W﻿ / 60.912222222222; -46.048611111111 
 אזור זמן:  UTC-3
 www.narsaq.gl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרינלנד מוגדלת) נוק קאקורטוק אילוליסאט סיסימיוט אסיאט מאניצוק טאסילאק פאמיוט קאנאק קנגרטיטיווק קנדה איסלנד אוקיינוס הקרח הצפוני מפרץ באפין  ים גרינלנד  האוקיינוס האטלנטי  ים לברדור נארסאק(למפת גרינלנד רגילה) נוק קאקורטוק אילוליסאט סיסימיוט אסיאט מאניצוק טאסילאק פאמיוט קאנאק קנגרטיטיווק קנדה איסלנד אוקיינוס הקרח הצפוני מפרץ באפין  ים גרינלנד  האוקיינוס האטלנטי  ים לברדור נארסאק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נארסאק (בגרינלנדית: Narsaq, "מישור"), בעבר נקראה נוּרְפְּרֵבֵן (בנורווגית: Nordprøven) היא עיר השוכנת לחוף הפיורד טונושׂיארפיךּ שבדרום גרינלנד.
היסטוריה

ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו באזור, מעידים על התיישבות בני אדם במשך אלפי שנים. חורבות כנסיית דירנס הנמצאים בפאה הצפון-מערבית של העיר, מעידים על ההתיישבות הנורדית באזור. בית הקברות של אנשי לנדנאם, המתוארך לשנת 1000, ממוקם במערב העיר, והוא נחשב לשריד העתיק ביותר להתיישבות הנורדית באזור.
שרידי הכפר בראטאהילד אותו הקים אייריק תורוואלדסון, נמצאים כחמישה קילומטרים מנארסאק, בשטח העיר קאקורטוק הסמוכה. שרידי בישופות גרד'ר (Garðar), נמצאים בכפר איגליכּו (Igaliku) הסמוך.
ההתיישבות הנוכחית הוקמה בשנת 1830 בשם נוּרְפְּרֵבֵן (Nordprøven בנורווגית: הצפון המוכח), השם ניתן לה על מנת להבדילה מההתיישבות שהוקמה באותה השנה; סִידְפְּרֵבֵן (Sydprøven בנורווגית: הדרום המוכח) כיום אשׂויצופ פה (Alluitsup Paa).
במהרה התפתחה העיר כמרכז מסחרי, תרם לכך הנמל הטבעי העמוק שיכול להכיל כלי שיט גדולים. הציידים החליפו את השומן ועור כלבי הים שצדו, במוצרים יבשתיים כקפה, סוכר, לחם וכוסמת.
ציד כלבי הים היה הגורם המרכזי בכלכלת העיר עד סביבות שנת 1900. בתחילת העשור הראשון של המאה ה-20 הידלדלה אוכלוסיית כלבי הים, וכלכלת העיר החלה להתבסס על דיג. כפר הדייגים ההיסטורי הוקם בשנת 1914.
בתקופה זו גדלה אוכלוסיית נארסאק במהירות, מ-25 תושבים בשנת 1870, ל-162 בשנת 1919, ול-300 תושבים בשנת 1930. בשנת 1953 הוקם בעיר מפעל הדגים והסרטנים הראשון של חברת רויאל גרינלנד, דבר שהביא לגידול משמעותי באוכלוסיית המקום, בשנת 1959 התגוררו בנארסאק למעלה מ-600 תושבים.
עד ל-31 בדצמבר 2008 שימשה נארסאק כמרכז המנהלי של נפת נארסאק במחוז קיטה. ב-1 בינואר 2009, נכנסה לתוקף הרפורמה בחלוקה המנהלית בגרינלנד, ונארסאק עברה לשליטת מחוז כויאשׂק.
תחבורה > אווירית

מנחת המסוקים של נארסאק שוכן בצפון-מערב העיר, והוא פועל בכל ימות השנה. חברת התעופה אייר גרינלנד מפעילה טיסות יומיות למנחת קאקורטוק ולנמל התעופה נרסארסואק.
תחבורה > ימית

נמל נארסאק הוא נמל טבעי עמוק, ומסוגל להכיל ספינות כבדות מאוד. קו המעבורת Arctic Umiaq יוצא מהנמל, מקשר בין נארסאק לאילוליסאט, ועוצר במרבית הערים שבדרך. בעונת החורף כשהפיורד קופא משמש נמל קאקורטוק כנקודת יציאה לקו. יש בנמל שירותי גרירה זמינים לפי בקשה.
תחבורה > יבשתית

בניגוד לשאר גרינלנד, יש באזור נארסאק רשת דרכים נרחבת בהיקף של כ-120 ק"מ. הדרכים העשויות עפר עבירות בעיקר לרכבי שטח, ואין בהם תעלות לניקוז.
בעונת החורף, הופכת מזחלת הכלבים לכלי התחבורה הנפוץ ביותר.
כלכלה > דייג

הדייג מהווה את עמוד התווך של הכלכלה המקומית. הפיורדים הסמוכים לעיר מהווים בית גידול לבעלי חיים ימיים רבים, בהם: ליוויתנים, דגי סלמון וכלבי ים.
כלכלה > גידול צאן

באופן ייחודי לגרינלנד, מתאפשרת חקלאות במישורים שמצפון לעיר, שם נמצאים כמה שדות. מתוך 53 חוות כבשים הרשומות בגרינלנד, 31 נמצאות באזור נארסאק.
בעיר נמצא בית המטבחיים של חברת KNI A/S, המשחטה היחידה בגרינלנד.
כלכלה > תיירות

בשנים האחרונות, חווה דרום גרינלנד ירידה בהכנסות מתיירות, אך התיירות עדיין מהווה את מרכיב השלישי בגודלו בכלכלת נארסאק.
אטרקציות פופולריות כוללות: טיולים רגליים, דיג, איסוף מינרלים נדירים, ושיט בין קרחונים.
שירותים ותשתיות

בעיר יש שני סופרמרקטים, כנסייה תחנת משטרה, תחנת כיבוי אש, בית ספר יסודי, בית קפה, בית חולים וכמה חנויות קטנות. מבשלת הבירה הראשונה בגרינלנד "Greenland Brewhouse" הוקמה בעיר בדצמבר 2004.
בית החולים שוכן במבנה בן שתי קומות ובו 14 מיטות. בבית החולים נמצא גם מרפאת שיניים.
דמוגרפיה

נארסאק היא העיר התשיעית בגודלה בגרינלנד, כמה מאות בני אדם מתגוררים בכפרים הסמוכים לה.
אוכלוסיית העיר בין השנים 1991–2010. מקור: משרד הסטטיסטיקה הגרינלנדי
אקלים

האקלים בעיר הוא אקלים קוטבי, עם חורף מושלג וקיץ קר. האדמה בקצה הדרומי של גרינלנד לא קופאת.
| אקלים בנארסאק> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בנארסאק> ינואר.−2.2.−9.2.57 | אקלים בנארסאק> פברואר.−1.7.−8.8.51 | אקלים בנארסאק> מרץ.−1.0.−8.4.57 | אקלים בנארסאק> אפריל.2.8.−4.4.56 | אקלים בנארסאק> מאי.6.9.−0.4.56 | אקלים בנארסאק> יוני.9.2.1.3.75 | אקלים בנארסאק> יולי.11.1.3.3.97 | אקלים בנארסאק> אוגוסט.11.0.3.7.93 | אקלים בנארסאק> ספטמבר.8.0.1.9.92 | אקלים בנארסאק> אוקטובר.3.9.−1.7.72 | אקלים בנארסאק> נובמבר.0.8.−5.0.78 | אקלים בנארסאק> דצמבר.−1.4.−7.8.73 | אקלים בנארסאק> שנה.3.95.−2.96.857 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: המכון המטאורולוגי הדני
ערים תאומות

לנארסאק שלוש ערים תאומות:
דנמרק גלאדסאקסה, דנמרק
ספרד ויגו, גליסיה, ספרד
איסלנד אקוריירי, איסלנד
הערות שוליים

↑  Narsaq באתר משרד התיירות הגרינלנדי
↑  האקלים בנארסאק באתר המכון המטאורולוגי הדני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4041244-1  VIAF: 240788924   WorldCat (עם VIAF): 240788924 
טרמינל הנוסעים במנחת
נמל נארסאק
גידולים חקלאיים בנארסאק
סנאי אפור

| סנאי אפור |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי סנאי
משפחה:: סנאיים
תת־משפחה:: סנאים
סוג:: סנאי
תת־סוג:: Sciurus
מין:: סנאי אפור
שם מדעי
 Sciurus carolinensis ‏גמלין, 1788
תחום תפוצה


סנאי אפור או סנאי אמריקני (שם מדעי: Sciurus carolinensis) הוא מין של סנאי ממשפחת הסנאיים החי ביערות באמריקה הצפונית.
הסנאי האפור נפוץ ביערות בארצות הברית וגם במזרח קנדה, מניו ברנזוויק ועד מניטובה וצפון טקסס. הוא הועבר על ידי האדם גם לאירופה ואפריקה.
אורך גופו 23–30 ס"מ בממוצע, ומשקלו 400–600 גרם.
הוא ניזון מקליפות עצים, ניצנים, פירות יער, זרעים ואיצטרובלים שונים, אגוזי מלך ושאר אגוזים, פטריות וירקות מגידול אנושי. לפעמים  אף יצוד חרקים וחיות קטנות נוספות (כולל עופות קטנים) ואף יאכל פגרים.
גלריה

סנאי אפור בעל גוון שחור
הערות שוליים

↑  סנאי אפור באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סנאי אדום אמריקני

| סנאי אדום אמריקני |
| --- | --- |
 סנאי אדום אמריקני
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי סנאי
משפחה:: סנאיים
סוג:: Tamiasciurus
מין:: סנאי אדום אמריקני
שם מדעי
 Tamiasciurus hudsonicus ‏ארקסלבן, 1777
תחום תפוצה


סנאי אדום אמריקני (שם מדעי: Tamiasciurus hudsonicus) הוא מין של סנאי אדום פרווה שתחום תפוצתו בצפון אמריקה הצפונית. סנאי זה מזכיר במראהו את הסנאי האדום המוכר, אך למעשה שייך לסוג נפרד. שני המינים חיים באזורים אחרים ואינם חופפים, מה שמפחית את התחרות ביניהם.
מאפיינים

אורכו של הסנאי 28–35 סנטימטרים ומשקלו 200–250 גרם. הוא בעל פרווה אדמדמה עם זנב בעל גוון אדום עז וקצוות שחורים, בטן וחזה לבנים ועיניים שחורות מוקפות בטבעת אפורות בהירות. הסנאי הוא יונק מותאם לטיפוס על עצים והוא מסתייע בזנב הארוך והשעיר שלו ובכפות רגליו הגדולות.
תפוצת הסנאי היא ביערות מחטניים על עצים כמו אורנים או אשוחים. הסנאי נפוץ באזורים בהם יערות מחט משגשגים כמו במרבית קנדה, דרום אלסקה, צפון-מזרח ארצות הברית, לאורך הרי הרוקי וסביב הימות הגדולות. הוא אינו מצוי סביב המישורים הגדולים ובמרבית דרום ארצות הברית, שם אין מספיק עצי מחט, אם כי אוכלוסייה הררית מתקיימת באריזונה. כמו כן הוא אינו מצוי לחופי קולומביה הבריטית ואזור הפסיפיק נורת' וסט, בהם מצוי קרובו סנאי דאגלס (Tamiasciurus douglasii).
הסנאי הוא אוכל-כול הניזון בעיקר מזרעים שונים, אצטרובלים, פירות יער וגרגרים, פטריות לרבות רעילות, ביצים, חרקים קטנים ואף מגוזלים או מצעירי ארנבת השלג כאשר הם זמינים ביותר. לסנאי טורפים רבים ביניהם שונר צפוני ומצוי, זאבים, קויוטים, שועלים, סמוריים שונים ועופות דורסים.
הערות שוליים

↑  סנאי אדום אמריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558310405171  LCCN: sh85132184 
סנאי על העץ
ספינת השעשועים

| --- | --- |

 מילות השירים:  אוסקר המרשטיין 
 מוזיקה:  ג'רום קרן 
 הצגת בכורה:  27 בדצמבר 1927 
 
כריכה מקורית של חוברת התווים של Ol' Man River מ-1927
ספינת השעשועים (באנגלית: Show Boat) הוא מחזמר אמריקאי מאת ג'רום קרן (מוזיקה) ואוסקר המרשטיין (ליברית) ונחשב למחזמר החשוב, המצליח ופורץ הדרך ביותר בברודוויי בשנים שלפני השפל הגדול. המחזמר הוא עיבוד לרומן מאת עדנה פרבר (Edna Ferber; ‏ 1926), שהופק והועלה לראשונה על הבמה ב-1927 על ידי פלורנץ זיגפלד, בהמשך הופקו שתי גרסאות לקולנוע (ב-1936 וב-1951). ההפקה המקורית "רצה" באופן חסר תקדים, במשך שנה וחצי ברציפות, בתיאטרון זיגפלד. לאחר מכן הועלה המחזמר שוב בשנים 1932, 1946–1948, 1983 ו-1994–1997, הפקה שזכתה בפרס טוני. כמו כן הועלה המחזה בלונדון ב-1928 וגם שם זכה למספר הפקות (ב-1971, 1989 ו-1998).
המחזמר מגולל את סיפורה של להקת בידור על סיפונה של ספינה בשם "פריחת הכותנה" (Cotton Blossom), שנעה במעלה הנהר מיסיסיפי מאזור ניו אורלינס לשיקגו בין השנים 1880 ועד 1926, שנה בה שקעה צורת בידור זו. מלבד שירים וריקודים שובי לב ולהיטים כגון Ol' Man River (שהושמע לראשונה בהפקה הלונדונית מפיו של הזמר פול רובסון והפך לאחד מביצועיו המפורסמים), מטפל המחזה בנושא הגזענות. צוות המחזמר הוא ברובו אפרו-אמריקאי, המופיע בפני קהל לבן בעיקרו (הן בהצגה והן במציאות). המחברים הכניסו לעלילה ולתמליל לא מעט ביטויים ואירועים גזעניים, במטרה להציג את הצד השני של המטבע לקהל הלבן. עם זאת, קשה כיום לקבל רבים מהביטויים והדיאלוגים במחזה הכוללים ביטויי גזענות גסה.
לקריאה נוספת

The Cambridge companion to the musical by William A. Everett, Paul R. Laird chap. 4 - Images of African Americans: African-American Musical Theater, Show Boat and Porgy and Bess