stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסנדר שרוואשידזה

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1867 פאודוסיה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  17 באוגוסט 1968  (בגיל 100) מונקו 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 מקום קבורה:  בית הקברות הרוסי אורתודוכסי של ניס 
 השכלה:  בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות של מוסקבה 
 
אלכסנדר קונסטנטינוביץ' שרוואשידזה (בגאורגית: ალექსანდრე კონსტანტინის ძე შარვაშიძე, באבחזית: Алеқсандр Константин-иҧа Шарвашиӡе, ‏ 1867–1968) היה צייר מן האימפריה הרוסית ובן לשושלת הנסיכותית של אבחזיה של בית שרוואשידזה. הוא היה נכדו של מושל גאורגיה ספר עלי-ביי. אביו, קונסטנטין, היה שותף לקשר של אצולת גאורגיה מ-1832 נגד השלטון הרוסי. 

לאחר מות דודנו ב-1918, היה לממלא מקום היורש לכתר האבחזי.
משנת 1907 עד 1918 עבד שרוואשידזה כצייר תפאורות בתיאטרון מריאינסקי ובתיאטרון אלכסנדרינסקי בסנקט פטרבורג. הוא עבד בשיתוף פעולה עם אלכסנדר בנואה, אלכסנדר גולובין (צייר), ולנטין סרוב ופאבלו פיקאסו. הוא
ציווה לאת כל יצירתו לגאורגיה.
לאחר המהפכה הרוסית, יצא שרוואשידזה לגלות בצרפת. הוא מת ב-17 באוגוסט 1968 בגיל 101, בהוסטל לזקנים במונקו, ונקבר בבית הקברות הרוסי בניס. ב-12 במאי 1985 נקבר שרוואשידזה בשנית לפי כללי הטקס במרכז בירת אבחזיה סוחומי. ב-24 בדצמבר 2013 הוסר הלוט מעל המצבה שהוקמה על קברו.
הערות שוליים

↑  Шервашидзе - страница 7 - Центр генеалогических исследований
↑  בנק אבחזיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb144639701 (data)  GND: 1065321481  ISNI: 0000 0000 8087 0751  LCCN: n93011891  NKC: xx0260687  SNAC: w69s2js7  ULAN: 500120637  VIAF: 7611348   WorldCat (עם VIAF): 7611348 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאורגיה ובנושא אבחזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוח וירג'יניה

| אוח וירג'יניה |
| --- | --- |
 תת-המין B. v. virginianus
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: אוח
מין:: אוח וירג'יניה
שם מדעי
 Bubo virginianus ‏יוהאן פרידריך גמלין, 1788
תחום תפוצה


אוח וירג'יניה (שם מדעי: Bubo virginianus) הוא אחד מדורסי הלילה הגדולים בעולם, והאוח הגדול ביותר באמריקה. פירוש השם המדעי Bubo של הסוג הוא "ינשוף", ו-virginianus של המין מתייחס למדינת וירג'יניה שם תועד לראשונה.
מאפיינים

זהו דורס לילה גדול באורך של כ-45 עד 65 סנטימטרים, שמשקלו נע בין כ-900 גרם לשני קילוגרמים וחצי. בדומה לרוב דורסי הלילה האחרים, הנקבה גדולה מהזכר, ויכולה לשקול בממוצע כ-700 גרמים יותר ממנו. מוטת כנפיו נעה בין כ-91 ל-152 סנטימטרים. בתנאים מתאימים, מין זה מאריך ימים: בטבע תועד פרט שהגיע לגיל 27 שנים ותשעה חודשים, ואילו בשבייה הגיע לגיל מופלג של 50 שנים.
תפוצת המין משתרעת על פני שתי יבשות אמריקה, ולפיכך כוללת בתי גידול מגוונים. בשל כך, שכיח למדי הוא השוני במופע בין הפרטים ותת-המינים, אשר מתבטא בגדלים שונים ובנוצות בגווני החום והצהוב, האפור, השחור והלבן. הקודקוד וה"מצח" מפוספסים בפסים כהים ובהירים, וצבעו של הצוואר לבן, וניכר במיוחד בעת שהמין קורא בקול. פרצוף-השמע צבעו אחיד, ומופיע בגווני האפור, הצהוב והחום. הוא הופך בהיר יותר מסביב לעיניים, ונתחם בגבול שחור ובגבות לבנות הנמשכות עד למקור. החזה מוכתם בכתמים כהים ובפס אנכי בהיר ולא מוגדר, והבטן בהירה יותר מחלקי הגוף האחרים. הרגליים וכפותיהן גדולות וצבען חום-אפרפר, ומנוצות בצפיפות עד קצה האצבעות. באופן כללי, הפרטים נוטים להיות בהירים יותר ככל שמתקדמים דרומה ומזרחה, כהים יותר באזורים לחים, וקטנים יותר בדרום תפוצתם. אצל המין נצפו סטיות במופעי הנוצות הנורמליים: אצל מספר פרטים נמצא מחסור מסוים בפיגמנטים (Leucism), ופרט אחד אף אובחן כמלניסטי. בנוסף, תועדה הכלאה עם הלילית האפורה והאוח המצוי.
מקורו אפור או שחור, וכן טפריו הגדולים והחזקים. עיניו גדולות יחסית למינים אחרים, וצבען נע בין צהוב-ירקרק וצהוב בהיר, ועד כתום וחום כהה.
בית גידול, תפוצה ותת-מינים

הוא שוכן ביערות שניוניים (secondary forest), ביצות מיוערות, ובחורשים (woodland) ואזורי סבך שיחים (shrubland) דלילים בעלי שטחים מסולעים. באופן מקומי המין שוכן במדבריות צחיחים למחצה (semi-arid) ומסולעים, בהם צומחים קקטוסים ושיחים גדולים. המין תועד אף מתגורר בקרבת האדם, כגון בפארקים ובאזורים ירוקים בערים. הוא מצוי מגובה פני הים ועד רום של כ-4,500 מטרים בהרי האנדים.
למין תפוצה רחבת ידיים באמריקה, המשתרעת מצפון היבשת עד דרומה. הוא נפוץ בקנדה, איי סן-פייר ומיקלון, ארצות הברית (כולל אלסקה), מקסיקו, בליז, גואטמלה, אל סלבדור, ניקרגואה, הונדורס, קוסטה ריקה, קולומביה, ונצואלה, גיאנה, סורינאם, גיאנה הצרפתית, אקוודור, פרו, ברזיל, בוליביה, פרגוואי, אורוגוואי וארגנטינה. המין גם נודד אל איי ברמודה, פנמה, איי פוקלנד ואיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים.
המיון הפנימי של המין אינו ברור לגמרי, וכן סווגו תחתיו תת-מינים רבים. אולם נראה כי אלו הופרדו בשגגה, לפעמים על סמך הבדלי מראה פרטניים גרידא. בשל כך מובא להלן המיון השמרני יותר הכולל 11 תת-מינים (שאף הוא נחשב כרחב מדי):
B. v. virginianus – זהו תת-המין השמי (nominate subspecies) אשר נפוץ ממזרח מינסוטה, אונטריו הדרומית וקוויבק, ועד אי הנסיך אדוארד ונובה סקוטיה; ודרומה דרך מזרח קנזס, אוקלהומה ומזרח טקסס ועד פלורידה.
B. v. deserti – מוגבל למדינת באהיה בצפון מזרח ברזיל.
B. v. elachistus – מוגבל לבאחה קליפורניה הדרומית, תת-מין זה הוא הקטן ביותר מבין תת-המינים של צפון אמריקה.
B. v. heterocnemis – נפוץ מצפון מזרח קליפורניה ודרומה לימות הגדולות, מופעו כהה בצבע אפור-חום, והוא מפוספס בצפיפות בחלקיו התחתונות.
B. v. mayensis – נפוץ ממקסיקו וקוסטה ריקה ועד מערב פנמה, תת-מין זה קטן מ-B. v. virginianus אך דומה לו במופעו
B. v. nacurutu – תת-מין זה נפוץ מצפון מערב ונצואלה ועד ארגנטינה, וקטן מ-B. v. virginianus.
B. v. nigrescens – תת-מין זה מצוי בקולומביה ואקוודור, ומופעו הוא הכהה מבין תת-המינים.
B. v. pacificus – מדרום ומערב ארצות הברית ועד צפון מקסיקו, תת-מין זה נפוץ בדרום אורגון, מערב ומרכז נבדה, לאורך חופה הדרומי של קליפורניה ובבאחה קליפורניה. מופעו כהה למדי בצבע חום-זהוב, אך מפוספס פחות.
B. v. pallescens – נפוץ בדרום-מערב ארצות הברית במרכז קליפורניה ומדבריותיה בדרום-מזרח, מזרחה לדרום אריזונה, ניו מקסיקו ומערב קנזס, ודרומה לצפון מקסיקו. תת-מין זה קטן וחיוור יותר.
B. v. saturatus – לאורך חופו של האוקיינוס השקט, תת-מין זה נפוץ מחופה של דרום מזרח אלסקה ועד לצפון קליפורניה. מופעו כהה יותר, מוכתם בצפיפות בחלקים התחתונים, וצבעו חום בהיר-אפור.
B. v. subarcticus – נפוץ מקו העצים הקנדי ודרומה לצפון אלברטה, מרכז מניטובה, צפון אונטריו, ויומינג ודקוטה הצפונית. מופעו חיוור מאוד בצבע לבן-צהוב בהיר.
האוח הזוטר שנחשב בעבר כתת-מין של אוח וירג'יניה נחשב כיום למין עצמאי (Bubo magellanicus).
התנהגות

מופעים שונים של אותו המין
תפריטו כולל בעיקר יונקים, בהם גדולים כארנבאים וכאופוסומים. בנוסף, התפריט מושלם על ידי עופות, בהם אנפתיים, אווזאים ואף מיני עופות דורסים רבים; זוחלים, דו-חיים ופרוקי-רגליים גדולים. כרוב דורסי הלילה, המין מתחיל את מסע הציד שלו עם עמידתו על מקום מוגבה, כגון ענפו של עץ או גדר, או מדאייה איטית מעל הקרקע, תוך שהוא קולט אותות מהסביבה היכולים לרמוז על הימצאות טרף בקרבתו. שטחי הציד המועדפים עליו הם אזורים רחבי ידיים או פתוחים למחצה, כגון קרחת יער ומדשאות.
בדומה לדורסי לילה רבים, מין זה אינו נוטה לנדוד. אולם, כאשר מזג האוויר רע או כשהמזון אינו בנמצא, חלק מהפרטים החיים באזורי הצפון מהגרים דרומה בחיפוש אחר מקומות מתאימים יותר להעביר בהם את החורף או לשחר בהם אחר טרף. לפיכך, פרטים אחדים תועדו נודדים למרחק של כ-250 קילומטרים מביתם.
ככלל, פעילותו מתחילה עם דמדומי הערב, אך באזורים מסוימים המין עירני גם אחר הצהריים או בשעות הבוקר המוקדמות. בשעות היום הוא חבוי בינות עלוות עצים ושיחים צפופות, נקיקים וחללים בסלעים, צוקים וכו'. הוא מעביר את מנוחתו ביציבה זקופה, תוך שציצות אוזניו זקורות ועיניו עצומות לכדי חריץ דק. עם הגיע הזמן המתאים, הוא קורא מספר קריאות ממקום מושבו, ועף לחפש לו מקום מוגבה לקרוא ממנו, כגון ענפים חשופים וסלעים גדולים.
קריאתו הכללית מורכבת מסדרת המיות עמוקות, הנשנות חלקית או במלואן במרווחים של שניות אחדות. בעת הקריאה אוח וירג'יניה קד, שומט מעט את כנפיו, וזוקר את זנבו וציצות אוזניו. לאחר מכן הוא מנפח את ה"בלון" הלבן שבצווארו, הבולט למדי בצבעו ובבוהק שלו בשעות אלו. לזכר ולנקבה קריאות דומות, אך נבדלות זו מזו בקצבן. שני הזוויגים גם צווחים.
התנהגות > רבייה

עונת הרבייה מתחילה עם בוא החורף, כאשר הלילות ארוכים. הזכר בוחר לעצמו טריטוריה, ולאחר סימונה מתחיל ליצור קשר עם נקבה, לרוב בת זוגו מהשנים הקודמות. בעת החיזור, שניהם עשויים לפצוח בקריאות המשתלבות לכדי "דואט". הזכר מציע לזוגתו אתרי קינון אפשריים על ידי רקיעה ברגליו, רמיסת המקום בעזרתן והליכה מסביבו תוך השמעת קולות גרוניים בשילוב קטעי קריאות רגילות. בעת הצעת מזון לנקבה או הכרזה על אתר קינון אפשרי, הזכר משמיע מעין קרקורים גרוניים. אתר הקינון, בדרך כלל אחד שהזוג קינן בו כבר בעבר, עשוי להיות קן נטוש של עוף גדול, נקיקים ופתחי מערות, חלל בגזע העץ או בנקודת השבירה של ענף גדול. לפעמים המין מקנן גם בשקעים באדמה בבסיס גזע עץ או בינות סלעים, ואף במושבת קינון של אנפות.
הנקבה מטילה בממוצע זוג ביצים עגלגלות ולבנות, אולם בתקופות שפע גודל התטולה יכול להגיע אף לשש. הדגירה מתחילה עם הטלת הביצה הראשונה, ונמשכת כ-28–35 ימים. הזכר צד את המזון הדרוש ומאכיל אותה, וצובר מזון עודף בקן. פלומת הגוזלים לבנה, ומשנה צבעה לחום בהיר או צהוב עמום עם גדילתם, וציצות אוזניהם קטנות, ולעיתים אף לא נראות כלל. עם צאצאיהם, ההורים נוטים להיות תוקפניים ביותר כלפי מסיגי גבול ומטרידים שונים, בהם האדם. הגוזלים מפצירים באמם לתת להם מזון על ידי צווחות צרודות. הם נשארים באזור הקן במשך כשבעה שבועות, אך מסוגלים לעוף רק לאחר עשרה עד תריסר. לעיתים ההורים מטפלים בהם במשך כל הקיץ ואף עד תחילת הסתיו, אך לרוב הם עוזבים את ביתם ומתחילים את חייהם כבוגרים בזמן מוקדם יותר. על אף הפיכתם לעצמאיים, הם מגיעים לבגרות מינית רק בשנה שלאחר מכן.
שימור ואיומים

אוכלוסיית המין העולמית מוערכת בכ-6 מיליון פרטים; הערכה הכוללת גם את הפרטים מהמין Bubo magellanicus שנחשב בעבר כתת-מין של אוח וירג'יניה. עם זאת, המין מצוי בסכנת הכחדה במקומות מסוימים עקב הרס או שינוי בית גידולו, ציד ושימוש בהדברה הפוגעת בו באופן ישיר או עקיף. בדומה לדורסי לילה אחרים המתגוררים לצד האדם, פרטים רבים נפגעים מכלי רכב, קווי חשמל, גדרות תיל ושאר סכנות.
בתרבות

בשל שכיחותו, סביר להניח שמין זה היה המקור לאמונות ואגדות עם רבות (ראו דורסי לילה בתרבות). באופן פרטני, באריזונה, במיתולוגיה של בני הופי (Hopi) התקיים יצור בשם Mongwu, שהיה בחלקו אוח וירג'יניה, המופקד על הטיפול בישויות אחרות המחוללות תעלולים (Koshari/Kachina). בנוסף, אגדת עם אחת של בני Passamaquoddy, קהילת אינדיאנים שהתגוררו בעיקר באזור ניו ברנזוויק ומיין, סיפרה על נערה שהתחתנה עם אוח וירג'יניה.
אלברטה, אחת מהפרובינציות של קנדה, אימצה בשנת 1977 את אוח וירג'יניה כציפור הלאומית שלה.
לקריאה נוספת

BirdLife International 2014, "Bubo virginianus", In: IUCN Red List of Threatened Species, Version 2014.2. Accessed on 15 Oct. 2014.
Claus König, Friedhelm Weick and Jan-Hendrik Becking, "Owls of the World" (2nd ed.), p. 319–321, Bloomsbury Publishing, 2009. ISBN 9781408108840.
Heimo Mikkola, "Owls of the World: A Photographic Guide" (2nd edition), p. 262–265; Firefly Books, 2013. ISBN 9781770852747.
הערות שוליים

↑  אוח וירג'יניה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Williams, Tim, "A Dictionary of the Roots and Combining Forms of Scientific Words", Squirrox Press, 2005. ISBN 9781411657939.
↑  Mynott, Jeremy, "Birdscapes: Birds in Our Imagination and Experience", p.246, Princeton University Press, 2009. ISBN 9780691135397.
↑  "Native American Owl Mythology", Native Languages of the Americas. Accessed 15 Oct. 2014.
↑  "Native American Legends, The Owl Husband, A Passamaquoddy Legend", First People. Accessed 15 Oct. 2014.
↑  "Alberta (AB) - Facts, Flags and Symbols", Government of Canada Website. Accessed on 11 Oct. 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565412005171 
אוח וירג'יניה עף בלילה
אוקטורפן

| --- | --- |
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 בירת הנפה:  אוקטורפן 
 שטח:  9,051.54 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  205,571 (2020)
 קואורדינטות:  41°13′01″N 79°13′43″E﻿ / ﻿41.21708°N 79.22849°E﻿ / 41.21708; 79.22849 
 אזור זמן:  UTC+8
 http://www.xjwsx.gov.cn/
 he
 
נפת אוקטורפן (באויגורית: ئۇچتۇرپان ناھىيىسى, בסינית: 乌什吐鲁番县, פיניין: Wū shén tǔlǔfān xiàn), גם נפת וושי (בסינית: 乌什县), היא נפה באזור האוטונומי שינג'יאנג האויגורי תחת הנציבות אקסו ולה כ-150 ק"מ גבול ארוך עם אזור איסיק-קול של קירגיזסטן. הנפה גובלת בצפון-מזרח בנפת אונסו (וונסו), בדרום-מזרח בעיר אקסו, במערב בנפת אק'קי שבנציבות האוטונומית קיזילסו בקירגיסטן ובדרום בנפת קלפין (קפינג). יש לה שטח של 9,012 קמ"ר ואוכלוסייה של מעל 180,000 תושבים לפי מפקד שנערך בשנת 2002.
אוקטורפן נקראת גם אוצ'טורפּן או אוצ'טורפן (עם פ' רפויה).
היסטוריה > טאנג

במהלך קרב אקסו (סביב שנת 717), בית אומיה ובנות בריתם התורג'ש והאימפריה הטיבטית ציפו להשתלט על אוקטורפן (שנודעה אז כ-Dai-dʑiᴇk-dʑiᴇŋ) מבעלי הברית של טאנג-קארלוקס הגולים, אך נהדפו.
היסטוריה > צ'ינג

אוש טורפאן היה אזור קרב בין ברהנודין ועבדולה במהלך מרד האלתישר חוג'אס. שש שנים לאחר מרד האלתישר חוג'אס, עשר שנים לאחר הצלת האחים חוג'ה של צ'ינג מדזונגרים, מרד אנטי-צ'ינג של העם הטורקי (לימים ה"אויגורים") המקומי. התרחש באוקטורפן. האגדה מספרת שמנהיג מורדים מקומי היה נשוי לאיפרחאן, המכונה "הפילגש הריחנית", צאצאית של אפאק חוג'ה. במהלך המהומה, רבים ברחו, והאלפים שנותרו נהרגו על ידי כוחות סינו-מנצ'ו. מאוחר יותר, האזור אוכלס מחדש על ידי מהגרים באזור שהוא כיום שינג'יאנג הדרומית.
המרד באוש בשנת 1765 על ידי האויגורים נגד המנצ'וס התרחש לאחר שנשים אויגוריות נאנסו אונס קבוצתי על ידי המשרתים ובנו של סו-צ'נג הפקיד של מנצ'ו. נאמר ש"מוסלמים מאוש רצו כבר זמן רב לישון על העורות [של סוצ'נג ובנם] ולאכול את בשרם.", בגלל האונס של נשים מוסלמיות אויגוריות במשך חודשים על ידי פקיד מנצ'ו סוצ'נג ובנו. קיסר מנצ'ו הורה לטבוח בעיירת המורדים האויגורים, כוחות צ'ינג שיעבדו את כל הילדים והנשים האויגורים והרגו את הגברים. חיילי מנצ'ו ופקידי מנצ'ו שבאופן קבוע אנסו נשים אויגוריות גרמו לשנאה ולכעס רב של המוסלמים האויגורים לשלטון המנצ'ו.
בשנת 2012 הפכה אקיאר לעיירה.
במאמר מ-Radio Free Asia מ-2012, דווח כי על פי מקורות משפחתיים ורשויות מקומיות, אסלאם אוּרַיִם, אז בן 32, יליד מחוז אוקטורפן שגורש לסין ב-19 בדצמבר 2009, למרות שביקש מקלט בקמבודיה, נידון למאסר עולם. לא היה ברור מתי נגזר דינו של אורים או באילו אישומים הוא הורשע.
גאוגרפיה

הנקודה הגבוהה ביותר במחוז אוקטורפן היא ז'טקלי פנג (扎特克列峰) בגובה של כ-5,135 מטרים מעל פני הים.
59.9% מהשטח של מחוז אוקטורפן הוא הררי, 27.6% הם אזורים מדבריים דמויי גובי ו-12.5% הם שטחי עמקים.
מפה כולל Uqturpan (מתויג בשם Uch Turfan) (1917)
מפההתת Uqturpan (מסומנת כ-WU-SHIH (UCH TURFAN)) והאזור הסובבממפת העולם הבינלאומית(AMS, 1950)[תחתון-אלפא 2]
מפההתת Uqturpan (מסומנת כ-WU-SHIH (UCH TURFAN)) (DMA, 1973)
מפה כולל Uqturpan (מסומנת בשם Wushi) (DMA, 1981)
מתוך תרשים הניווט התפעולי; מפההתת Uqturpan (מסומנת בשם Wu-shih (Wushi)) (DMA, 1985)[תחתון-אלפא 3]
אליפות ברזיל בכדורגל 1991

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  2 בפברואר 1991 – 9 ביוני 1991 (128 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  סאו פאולו
 מספר משחקים:  196
 מספר שערים:  434 (2.21 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  2,696,960 (13,760 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  15 - פאוליניו, סנטוס
 → 19901992 ←
 
אליפות ברזיל בכדורגל 1991  הייתה הפעם ה-35 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב- 2 בפברואר 1991 והסתיימו ב-9 ביוני 1991.
בתחרות השתתפו 20 קבוצות. מליגת משנה העפילו לליגה הבכירה רסיפה ואתלטיקו פרנאאנסה.
בעונה הסדירה הקבוצות חולקו לשני בתים. הקבוצות נפגשו עם הקבוצות האחרות של הבית משחק בית ומשחק חוץ. ארבע קבוצות מכל בית העפילו להמשך התחרות. הקבוצות שזכו במקום אחרון בבית יירדו לליגת משנה.
השלב הבא כלל משחקי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר בשיטת משחק בית ומשחק חוץ.
במהלך שלב הבתים של האליפות עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תיקו. במהלך שלבי הגמר, במידה ומפגש כפול לא נתן הכרעה, הקבוצה עם הישג טוב יותר בשלב הקודם העפילה להמשך התחרות.
סאו פאולו זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השלישית בתולדות המועדון.
בסיום העונה גרמיו וויטוריה ירדו לליגת משנה. מליגת משנה העפילו לליגה הבכירה פאיסנדו וגוארני.
שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |
 
|   |   אתלטיקו מיניירו |   אתלטיקו מיניירו | 1 | 0 |  |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   סאו פאולו |   סאו פאולו | 1 | 0 |  |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   סאו פאולו |   סאו פאולו | 1 | 0 |  |   |   |   |   |   סאו פאולו |   סאו פאולו | 1 | 0 |  |   |   |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   סאו פאולו |   סאו פאולו | 1 | 0 |  |   |   |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   ברגנטינו |   ברגנטינו | 0 | 0 |  |   |   |
|  |   פלומיננסה |   פלומיננסה | 2 | 0 |   |   |   |   |   |   ברגנטינו |   ברגנטינו | 0 | 0 |  |   |   |
|  |   פלומיננסה |   פלומיננסה | 2 | 0 |   |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   ברגנטינו |   ברגנטינו | 0 | 1 |   |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 ביוני 1991 | סאו פאלו | 1:0 | ברגנטינו | מורומבי, סאו פאולו צופים: 67,789 שיפוט: מרסיו רזנדה דה פרייטס |
| 5 ביוני 1991 |  |  | מריו טיליקו  49' | מורומבי, סאו פאולו צופים: 67,789 שיפוט: מרסיו רזנדה דה פרייטס |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 ביוני 1991 | ברגנטינו | 0:0 | סאו פאלו | אסטדיו מרצ'לו סטפאני, ברגנסה-פאוליסטה צופים: 12,492 שיפוט: חוזה רוברטן וייט |
| 9 ביוני 1991 |  |  |  | אסטדיו מרצ'לו סטפאני, ברגנסה-פאוליסטה צופים: 12,492 שיפוט: חוזה רוברטן וייט |
טבלה סופית של הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סאו פאולו | 26 | 19 | 11 | 4 | 4 | 26 | 14 | 12 | העפלה לגביע ליברטדורס השתתפות בסופרקופה סודאמריקנה |
| 2 | ברגנטינו | 26 | 19 | 9 | 8 | 2 | 27 | 14 | 13 | העפלה לגביע קונמבול |
| 3 | פלומיננסה | 24 | 19 | 10 | 4 | 5 | 28 | 19 | 9 | העפלה לגביע קונמבול |
| 4 | אתלטיקו מיניירו | 24 | 19 | 8 | 8 | 3 | 28 | 19 | 9 | העפלה לגביע קונמבול |
| 5 | קורינתיאנס | 24 | 19 | 8 | 8 | 3 | 23 | 17 | 6 |  |
| 6 | פלמיירס | 22 | 19 | 7 | 8 | 4 | 20 | 19 | 1 |  |
| 7 | אינטרנסיונל | 20 | 19 | 5 | 10 | 4 | 19 | 16 | 3 |  |
| 8 | סנטוס | 19 | 19 | 7 | 5 | 7 | 23 | 20 | 3 | השתתפות בסופרקופה סודאמריקנה |
| 9 | פלמנגו | 19 | 19 | 7 | 5 | 7 | 20 | 24 | 4- | השתתפות בסופרקופה סודאמריקנה |
| 10 | פורטוגזה | 19 | 19 | 5 | 9 | 5 | 14 | 15 | 1- |  |
| 11 | ואסקו דה גאמה | 19 | 19 | 4 | 11 | 4 | 22 | 26 | 4- |  |
| 12 | בוטפוגו | 18 | 19 | 6 | 6 | 7 | 19 | 21 | 2- |  |
| 13 | באהיה | 18 | 19 | 5 | 8 | 6 | 16 | 18 | 2- |  |
| 14 | נאוטיקו | 17 | 19 | 7 | 3 | 9 | 19 | 25 | 6- |  |
| 15 | גויאס | 17 | 19 | 6 | 5 | 8 | 27 | 24 | 3 |  |
| 16 | קרוזיירו | 16 | 19 | 5 | 6 | 8 | 23 | 28 | 5- | השתתפות בסופרקופה סודאמריקנה |
| 17 | אתלטיקו פרנאאנסה | 15 | 19 | 5 | 5 | 9 | 27 | 28 | 1- |  |
| 18 | רסיפה | 13 | 19 | 4 | 5 | 10 | 15 | 30 | 15- |  |
| 19 | גרמיו | 12 | 19 | 3 | 6 | 10 | 15 | 24 | 9- | העפלה לגביע קונמבול השתתפות בסופרקופה סודאמריקנה  ירדה ליגה |
| 20 | ויטוריה | 12 | 19 | 3 | 6 | 10 | 17 | 27 | 10- | ירדה ליגה |
שחקנים מצטיינים

פאוליניו, שחקנה של סנטוס כבש 11 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
מאורו סילבה, שחקנה של ברגנטינו זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
אליפות ברזיל בכדורגל 1995

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  19 באוגוסט 1995 – 17 בדצמבר 1995 (121 ימים)
 מספר משתתפות:  24
 הזוכה:  בוטפוגו
 מספר משחקים:  282
 מספר שערים:  712 (2.52 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  2,913,624 (10,332 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  16 - טוליו, בוטפוגו
 → 19941996 ←
 
אליפות ברזיל בכדורגל 1995  הייתה הפעם ה-39 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב- 19 באוגוסט 1995 והסתיימו ב-17 בדצמבר 1995.
בתחרות השתתפו 24 קבוצות. ז'ובנטודה וגויאס היו הקבוצות שהעפילה מליגת משנה.
בשלב ראשון הקבוצות אורגנו ב-2 בתים. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. תחילה הקבוצות שיחקו עם קבוצות אחרות של אותו בית, ובהמשך עם הקבוצות של הבית השני.
מנצחי הבתים והסגנים העפילו לשלב חצי הגמר.
במהלך שלב הבתים של האליפות עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו. במהלך שלבי הגמר, במידה ומפגש כפול לא נתן הכרעה, הקבוצה עם הישג טוב יותר בשלב הקודם העפילה להמשך התחרות.
בוטפוגו זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השנייה בתולדות המועדון.
בסיום העונה פאיסנדו ואוניון סאו ז'ואו ירדו לליגת משנה. לקראת העונה החדשה לליגה הבכירה עלו אתלטיקו פרנאאנסה וקוריטיבה.
שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |
 
|   |   פלומיננסה |   פלומיננסה | 4 | 2 |   |   | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   סנטוס |   סנטוס | 1 | 5 |   |   | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   סנטוס |   סנטוס | 1 | 5 |   |   | 6 |   |   |   סנטוס |   סנטוס | 1 | 1 |   |   | 2 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   סנטוס |   סנטוס | 1 | 1 |   |   | 2 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   בוטפוגו |   בוטפוגו | 2 | 1 |   |   | 3 |
|  |   קרוזיירו |   קרוזיירו | 1 | 0 |   |   | 1 |   |   |   בוטפוגו |   בוטפוגו | 2 | 1 |   |   | 3 |
|  |   קרוזיירו |   קרוזיירו | 1 | 0 |   |   | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   בוטפוגו |   בוטפוגו | 1 | 0 |   |   | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 בדצמבר 1995 | בוטפוגו | 1:2 | סנטוס | מרקאנה, ריו דה ז'ניירו צופים: 53,668 שיפוט: סינדראק מריניו דוס סנטוס |
| 14 בדצמבר 1995 | וילסון גוטרדו  18'   טוליו  44' |  | ג'ובאני  38' | מרקאנה, ריו דה ז'ניירו צופים: 53,668 שיפוט: סינדראק מריניו דוס סנטוס |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 בדצמבר 1995 | סנטוס | 1:1 | בוטפוגו | פקאמבו, סאו פאולו צופים: 31,488 שיפוט: מרסיו רזנדה דה פרייטאס |
| 17 בדצמבר 1995 | מרסלו פאסוס  46' |  | טוליו  24' | פקאמבו, סאו פאולו צופים: 31,488 שיפוט: מרסיו רזנדה דה פרייטאס |
טבלה סופית של הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בוטפוגו | 27 | 14 | 9 | 4 | 46 | 25 | 21 | 51 | העפלה לגביע ליברטדורס |
| 2. | סנטוס | 27 | 15 | 5 | 7 | 52 | 40 | 12 | 50 | השתתפות בסופרקופה סודאמריקנה |
| 3. | קרוזיירו | 25 | 12 | 5 | 8 | 41 | 27 | 14 | 41 | השתתפות בסופרקופה סודאמריקנה |
| 4. | פלומיננסה | 25 | 9 | 10 | 6 | 25 | 22 | 3 | 37 | העפלה לגביע קונמבול |
| 5. | פלמיירס | 23 | 14 | 3 | 6 | 37 | 19 | 18 | 45 | העפלה לגביע קונמבול |
| 6. | ברגנטינו | 23 | 11 | 7 | 5 | 35 | 26 | 9 | 40 | העפלה לגביע קונמבול |
| 7. | אתלטיקו מיניירו | 23 | 10 | 7 | 6 | 32 | 27 | 5 | 37 |  |
| 8. | גויאס | 23 | 10 | 5 | 8 | 32 | 23 | 9 | 35 |  |
| 9. | אינטרנסיונל | 23 | 9 | 8 | 6 | 29 | 22 | 7 | 35 |  |
| 10. | פורטוגזה | 23 | 9 | 8 | 6 | 28 | 28 | 0 | 35 |  |
| 11. | ז'ובנטודה | 23 | 8 | 11 | 4 | 25 | 21 | 4 | 35 |  |
| 12. | סאו פאולו | 23 | 9 | 6 | 8 | 26 | 23 | 3 | 33 |  |
| 13. | פרנה | 23 | 8 | 9 | 6 | 30 | 24 | 6 | 33 |  |
| 14. | קורינתיאנס | 23 | 8 | 9 | 6 | 32 | 33 | 1- | 31 | זכייה בגביע ברזיל העפלה לגביע ליברטדורס |
| 15. | גרמיו | 23 | 9 | 4 | 10 | 26 | 32 | 6- | 31 | העפילו לגביע ליברטדורס השתתפות בסופרקופה סודאמריקנה |
| 16. | קריסיומה | 23 | 6 | 9 | 8 | 20 | 20 | 0 | 27 |  |
| 17. | באהיה | 23 | 7 | 5 | 11 | 22 | 40 | 18- | 26 |  |
| 18. | גוארני | 23 | 7 | 4 | 12 | 27 | 37 | 10- | 25 |  |
| 19. | רסיפה | 23 | 7 | 4 | 12 | 25 | 29 | 4- | 25 |  |
| 20. | ואסקו דה גאמה | 23 | 7 | 3 | 13 | 32 | 39 | 7- | 24 | העפלה לגביע קונמבול |
| 21. | פלמנגו | 23 | 5 | 9 | 9 | 23 | 32 | 9- | 24 | השתתפות בסופרקופה סודאמריקנה |
| 22. | ויטוריה | 23 | 5 | 7 | 11 | 24 | 34 | 10- | 22 |  |
| 23. | פאיסנדו | 23 | 3 | 9 | 11 | 25 | 42 | 17- | 18 | ירדו ליגה |
| 24. | אוניון סאו ז'ואו | 23 | 2 | 3 | 18 | 18 | 47 | 28- | 9 | ירדו ליגה |
שחקנים מצטיינים

טוליו, שחקנה של בוטפוגו כבש 16 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות. זאת העונה השנייה ברציפות.
ג'ובאני, שחקנה של סנטוס זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.