stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיקוח מחירים
קביעת מחיר מרבי

| --- | --- |
 :  ראו גם – אסדרה
קביעת מחיר מרבי נועדה לאפשר זמינות נוחה של המוצרים שבפיקוח גם למעוטי הכנסה, למנוע הפקעת מחירים ולהאט את האינפלציה.
דיוקלטיאנוס, קיסר האימפריה הרומית, ניסה, בסוף המאה השלישית, לקבוע מחיר מרבי לכל המוצרים, אך זכה להצלחה מועטה בלבד. בתקופות מסוימות מונה האגרונומוס לפקח על המחירים בנוסף לתפקידו בפיקוח על המידות.
בטור חושן משפט, ספר ההלכה מאת רבי יעקב בן אשר מהמאה ה-14, נפסק: "ובכל המפקיע השערים, שמוכר ביוקר יותר מן הראוי, רשאין להלקותו ולעונשו כפי הראוי לו. בד"א [במה דברים אמורים], בדברים שיש בהן חיי נפש, כגון יינות, שמנים וסולת, אבל בשאר עניינים אין פוסקין להם שער אלא ירוויחו בהן מה שירצו".
בשנת 1793, במהלך המהפכה הצרפתית, נחקק בצרפת חוק (loi du maximum général) הקובע מחיר מרבי לתבואה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הונהג בארצות הברית פיקוח על מחירי המזון. במהלך מלחמת העולם השנייה הונהג פיקוח מחירים בארצות הברית ובגרמניה הנאצית.
במסגרת תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 הונהג בישראל פיקוח מחירים נרחב. בינואר 1986 החלה הסרה הדרגתית של פיקוח זה, והוא חזר לרמתו בשנות ה-70 וה-80. עדיין מתקיים פיקוח מחירים על מוצרי יסוד אחדים בהתאם לחוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים, התשנ"ו-1996
קביעת מחיר מזערי

קביעת מחיר מזערי נועדה להבטיח הכנסת מינימום לספקי מוצרים ושירותים שבהם התחרות עזה. הדוגמה המובהקת לקביעת מחיר מזערי היא קביעת שכר מינימום, שהוא מחיר מזערי לשעת עבודה. אף שהנהגתו של שכר מינימום שנויה במחלוקת, הוא נהוג במדינות רבות.
בצרפת קובע החוק מחירי מינימום לספרים כדרך לעידוד הסופרים והמו"לים, ובישראל עלתה הצעת חוק דומה.
על רב הונא מסופר שמדי יום שישי אחר הצהריים שלח לשוק שליח, שקנה את הירקות שנותרו בידי החקלאים והשליכם לנהר. צעד זה נועד להבטיח לחקלאים מחיר מינימום לתוצרתם, על מנת שימשיכו להביאה לעיר. כמו כן, היד רמ"ה הבין שהאגורנומוס שמפקח על מחירים (לדעת קרנא) הוא מפקח שנועד להבטיח שלא מוכרים בשוק מתחת למחיר מוסכם.
סעיף 28 לחוק להגברת האכיפה של דיני העבודה מכתיב מחיר מינימום לשירותים שנותן קבלן שירות, כך שמחיר מינימום זה יכסה את כל עלויות הקבלן ויותיר בידיו רווח. דברי ההסבר להצעת החוק מלמדים שדרישה זו נועדה למנוע הפרה של זכויות העובדים על ידי הקבלן, ולהגן על קבלנים שומרי חוק מפני תחרות בלתי הוגנת.
היתרונות בפיקוח מחירים

פיקוח מחירים יכול למנוע גביית מחירים מופרזים ופגיעה בציבור הצרכנים במקרים של שווקים עם ריכוזיות גבוהה (מונופול או קרטל).
פיקוח מחירים שומר על גישה של אוכלוסיות חלשות למוצרי בסיס.
בעיתות משבר, פיקוח מחירים בא להגן על הצרכנים מפני מחירים מופקעים.
החסרונות בפיקוח מחירים

קביעה של מחיר נמוך גורמת לעלייה בביקוש ללא שיהיה היצע מתאים, וכך נוצר מחסור. דוגמה לכך היא המחסור בחמאה שנוצר בישראל החל משנת 2018.
קביעה של מחיר גבוה יותר משהיה נקבע במנגנון שוק יפגע ברווחת הצרכנים מכיוון שהם ישלמו עבור המוצרים יותר מכפי שהיו יכולים ללא הפיקוח. הקושי הזה קשור בעיקר ביתרון שיש ליצרנים בניהול המשא ומתן עם פקידי המדינה על המחיר המוסכם. במקרים רבים היצרנים מבקשים להכניס את מוצריהם לפיקוח כי בצורה זאת הם יודעים שהמחירים שיוכלו לגבות יהיו גבוהים יותר. בפיקוח מחירים יש חשש לקביעת מחיר "לא מתאים". אם ייקבע מחיר גבוה מדי, הצרכנים יפגעו ואם ייקבע מחיר נמוך מדי היצרנים יפגעו.
ראו גם

מחיר
תיאום מחירים
חוק הגנת הצרכן
לקוח שבוי(אנ')
מונופול
דואופול
אוליגופול
הערות שוליים

↑   נתי טוקר, רוח הרפאים של פיקוח המחירים חוזרת; רוב הכלכלנים חושבים שזה רעיון גרוע, באתר TheMarker‏, 19 בינואר 2022
↑  נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 964–965 חוק הפיקוח על מוצרים ושירותים, באתר דעת.
↑  חושן משפט, סימן רלא, באתר HebrewBooks
↑  פיקוח על המחירים - מידע כללי, באתר של משרד הכלכלה
↑  חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים - כולל חקיקת משנה, באתר של משרד הכלכלה
פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים, באתר של משרד הכלכלה
1 2   מירב ארלוזורוב, פיקוח מחירים הוא לא הפתרון, באתר TheMarker‏, 19 באוקטובר 2014
↑  גלי ברגר, ההצעה של ניצן הורוביץ: מחיר מינימום לספרים, באתר כלכליסט, 8 ביוני 2009
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ', עמוד ב'
↑  פירושו על תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף פ"ט, עמוד א'
↑  הצעת חוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, התשס"ח-2008, ה"ח הממשלה 363 מיום 5 בפברואר 2008
↑   מירב ארלוזורוב, המחסור בחמאה הוא תוצאה של מדיניות בולשביקית, באתר TheMarker‏, 13 בינואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536372505171  LCCN: sh85106618  NKC: ph182938 
מודעת פיקוח מחירים בארצות הברית, משנת 1918 בערך
מחירון מחייב מטעם עיריית תל אביב על סוכת המציל בחוף תל אביב
אייסף - הקרן הבינלאומית לחינוך

| --- | --- |
סמליל העמותה
 מדינה:  ישראל, ארצות הברית 
 מטה הארגון:  רחובות, ניו יורק 
 מייסדים:  אדמונד י' ספרא, לילי ספרא, נינה ווינר 
 תקופת הפעילות:  1977–הווה (כ־47 שנים) 
 www.isef.org.il
 
אייסף - הקרן הבינלאומית לחינוך היא ארגון חברתי ציוני וקרן מלגות פרטית מהוותיקות בישראל. הקרן נוסדה בשנת 1977 על ידי אדמונד ספרא, רעייתו לילי ספרא ונינה ווינר, ופועלת בשיתוף המוסדות האקדמיים ושותפים נוספים, במטרה לפתח מצוינות חברתית-אקדמית ולצמצם פערים חברתיים בישראל.
סמלילו הקודם של ארגון "אייסף", ששימש עד אוקטובר 2017
פעילות

שיטת הפעילות בארגון כוללת:
ליווי אישי ותמיכה מהתואר הראשון ועד לפוסט דוקטורט
תוכנית מנהיגות לפיתוח מודעות חברתית
ליווי רגשי לסטודנטים שהם דור ראשון להשכלה גבוהה
תוכנית פרויקטים להתנדבות ומעורבות חברתית בפריפריה
ארגון בוגרים ליצירת נטוורקינג והשפעה חברתית
ארגון הבוגרים של הקרן מונה, בשלהי העשור השני של המאה ה-21, אלפי חברים, ביניהם פרופ' משה אלקבץ המכהן כיו"ר הוועד המנהל של אייסף, פרופ' רוני גמזו, פרופ' יפעת ביטון, פרופ' יוסי יונה, פרופ' ניר קידר, פרופ' ניסים מזרחי, פרופ' מאיר בוזגלו, פרופ' עמי מויאל, ד"ר שמחה גתהון, איש העסקים אלי אלעזרא, פרופ' יהודה חדד, פרופ' אשר בשירי, ראש מועצת ירוחם לשעבר טל אוחנה, חברת הכנסת מירב בן ארי, חבר הכנסת אלי דלל ומהווה רשת חברתית ומקצועית.
תוכנית המלגות הבינלאומית

מדי שנה מעניקה אייסף מלגות למימון לימודי דוקטורט ופוסט דוקטורט במוסדות אקדמיים בעולם (בהן מלגת אייסף-פולברייט), במטרה לקדם את המחקר בישראל ולסייע לחוקרים מהפריפריה להשתלב באקדמיה בישראל. עד כה סיימו למעלה מ-1,000 בוגרי אייסף בחו"ל את לימודיהם באוניברסיטאות כגון הארוורד, ייל, קולומביה, שיקגו, MIT וסטנפורד.
הענקת משואה למייסדת השותפה של אייסף הגב' נינה ווינר

בשנת 2023 נבחרה נינה ווינר מייסדת שותפה ויו"ר הכבוד של הקרן להדליק משואה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל לרגל חגיגת שנת ה-75 למדינת ישראל על תרומתה לצמצום פערים בישראל בזכות הקרן שסייעה לאלפי בני ובנות הפריפריה להגשים את חלום האקדמיה.
חונכות בשיתוף עמותת מגדלור

קרן אייסף חברה לעמותת מגדלור, המאגדת את בוגרי קורס חובלים של חיל הים להעצמתם למען החברה בישראל, וחברי מגדלור משמשים חונכים לסטודנטים ולבוגרים של אייסף, ומעניקים להם הדרכה בצומת משמעותי בחייהם.
האות ע"ש אדמונד י. ספרא

האות למצוינות ותרומה לחברה הישראלית ע"ש אדמונד י. ספרא מיועד לנבחרים מקרב בוגרי קרן אייסף, והוענק על ידי הקרן לראשונה ב-2010. האות מוענק לזכרו של אדמונד י. ספרא, ממייסדי קרן אייסף. קרן ספרא היא השותף המרכזי של קרן אייסף מזה עשרות שנים.
אות אייסף לתרומה מיוחדת לחברה ולקהילה

האות מוענק החל משנת 2013 על תרומה יוצאת דופן לצמצום פערים חברתיים וסיוע לאוכלוסיות מוחלשות בישראל. מקבלי האות:
2012/13: פרופ' אמנון רובינשטיין, ח"כ משה כחלון
2013/14: אבי נאור
2014/15: פרופ' יפעת ביטון
2015/16: ארז ביטון
2016/17: יהודה זיסאפל
2017/18: דניאל בן סימון
2019/19: פרופ' מרסל מחלוף
2022/23: יודי יובל רקנאטי, פרופ' ורד פדלר-קראווני, יפה נוסבאום
2023/24: אלי אלעזרא, מרגלית ברכה אלעזרא
הערות שוליים

↑  ארגון הבוגרים, באתר קרן אייסף (ארכיון)
↑  מלגת פולברייט - אייסף לחוקר בתר-דוקטורט, באתר פולברייט ישראל
↑  נינה אבידר, מייסדת ויו"ר הכבוד של קרן אייסף, תשיא משואה ביום העצמאות, באתר ynet, 16 באפריל 2023
↑  פרויקט מגדלור באתר קרן אייסף, פסח 2019
↑  רשימת זוכי האות, באתר קרן אייסף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300747505171  VIAF: 143611257   WorldCat (עם VIAF): 143611257 
סטודנטית במהלך פעילות חונכות צילום-אמנון גוטמן
חברת אייסף בפרויקט גשר לאקדמיה צילום ברכה ג'ורנו
הענקת מלגות הצטיינות על שם שופט בית המשפט העליון אדמונד לוי ז"ל צילום - עופר עמרם
הענקת אות אייסף לאמנון רובינשטיין צילום - עופר עמרם
הענקת אות אייסף למשה כחלון צילום - עופר עמרם
אלי אליעזרי

| --- | --- |

אלי אליעזרי במסוק בסרייבו, 1992
 לידה:  6 באפריל 1935 
 פטירה:  4 בינואר 2010 (בגיל 74) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות מורשה 
 תקופת הפעילות:  מ-1955
 מעסיק:  המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים 
 
אלי אליעזְרי (6 באפריל 1935 – 4 בינואר 2010) היה איש המוסד הישראלי ובהמשך ארגון הג'וינט העולמי, שבמסגרת תפקידיו היה אחראי להצלה ולסיוע הומניטרי לאלפי בני אדם ברחבי העולם, יהודים ולא-יהודים.
ביוגרפיה > ילדות וחינוך

אליעזר (אלי) אליעזרי נולד בירושלים בשנת 1935, בן לרב שמואל אליעזרי ובתיה (בתם של חוה (לבית טייטלבוים) והרב ישראל זאב הורביץ). אביו היה תלמידו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק ולאחר מכן מונה כרבה של שכונת בית וגן בירושלים. עם קום המדינה נקרא אביו על ידי הרב גורן לקחת חלק בייסודה של הרבנות הצבאית, ולאחר שחרורו היה דיין בבית הדין הרבני בתל אביב.
אלי אליעזרי גדל בשכונת בית וגן בירושלים, ולו אח ישראל ושלוש אחיות – דינה, רותי וברוריה. ביתם היה בית פתוח, ואלי, כמו אחִיו ישראל, היה בבגרותו לחילוני. הוא התחנך במוסדות חינוך דתיים ולמד בתנאי פנימייה בישיבת תורה ומלאכה בכפר אברהם שליד פתח תקווה.
ביוגרפיה > שירות צבאי

בשנת 1953 התגייס לצה"ל. תחילה שובץ לרבנות הצבאית, בהתאם לציפיותיו של אביו. אולם לאחר תקופה קצרה עבר לשרת בחטיבת הצנחנים. הוא שירת כסמל בגדוד הצנחנים 890 תחת פיקודו של אריאל שרון ולאחר מכן כקצין הקשר הגדודי בתקופתו של רפאל איתן כמפקד הגדוד. במסגרת זו לקח חלק פעיל בפעולות התגמול בעזה, חאן-יונס, סבחה, ניצנה, חוסאן, קלקיליה ועוד. במבצע קדש, כששימש כקצין הקשר של רפול, צנח איתו בראש הגדוד ממזרח למעבר המיתלה בחצי האי סיני, במה שהיה לצניחה הקרבית הראשונה בתולדות צה"ל ("מבצע מכבש"/ הצניחה במיתלה).
אליעזרי שירת בקבע בבסיס ההדרכה של חיל הקשר כמפקד קורס צפנים והשתחרר ב-1964 בדרגת סרן.
ביוגרפיה > שירות במוסד

לאחר שחרורו מצה"ל בשנת 1964 הצטרף למוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים - שבמשרד ראש הממשלה. בשנים 1969-1974 שהה עם משפחתו בשליחות בבריסל ושימש בתפקידים שונים, שבחלק מהם היה אחראי על מבצעי הצלה של יהודים מארצות מצוקה. לדברי אפרים הלוי, שהיה מפקדו במוסד, "אלי, בתערובת של חמלה וסמכות, ביצע את המלאכה".
בתפקידו האחרון במוסד היה הממונה על המחלקה שעסקה בעזרה והצלת יהדות איראן לאחר נפילת משטרו של השאה הפרסי. לאחר פרישתו מהמוסד עסק תקופה קצרה בפרויקטים הקשורים בבינוי במסגרת פרטית.
ביוגרפיה > פעילות בארגון הג'וינט

אלי אליעזרי הכיר את מייקל שניידר, המנכ"ל העולמי של ארגון הג'וינט, ובשנת 1985 לאחר פרישתו מהמוסד - הצטרף לארגון. אחד מן הפרויקטים הראשונים שלו ב-1988 היה הבטחת ביטחונם של יהודי מזרח אירופה שעזבו את הגוש המזרחי והמתינו לאשרות הגירה (או אישור עלייה לישראל). פרויקט נוסף היה הפעלת קשרים במדינות ערב כגון סוריה ותימן שהקהילות היהודיות בהן סבלו ממצוקה.
ביוגרפיה > פעילות בארגון הג'וינט > מבצע שלמה - אתיופיה

הפרויקט הראשון שעליו היה אליעזרי אחראי מתחילתו היה הסיוע לביתא ישראל, שהסתיים בהעלאתם לישראל במבצע שלמה. ארגון הג'וינט, שפעל באתיופיה כבר משנת 1978, עוד לפני חידוש היחסים הדיפלומטיים הגלויים בין אתיופיה לישראל, החל בסוף שנות ה-80 לטפל בזרם הפליטים שנע לכיוון העיר אדיס אבבה. אלי אליעזרי הגיע למדינה ב-1989 לייצג בה את הארגון כנשיא "עלמיא", ארגון שהקים הג'וינט לטפל ביהודי אתיופיה. הוא הקים באדיס אבבה מערכת סיוע – מגורים, מרפאה, בית-ספר ומזון – שטיפלה ביהודים שבין הפליטים לפי מפתח שמות שהתקבל מהסוכנות היהודית. הארגון הופקד על אחזקתם של האנשים במתחם לימים ליד שגרירות ישראל באדיס אבבה, שבסופו של דבר מנו כ-18,000 נפש.
בדצמבר 1989 פתחה ישראל שגרירות באתיופיה וחתמה על הסכם סיוע צבאי לממשל האתיופי בתמורה להעלאת יהודי אתיופיה לישראל. בסוף שנת 1990 עמד שלטונו של מנגיסטו היילה מריאם בפני התרסקות לנוכח כוחות המורדים שהתקרבו לבירה, והתעורר חשש לגורלם של אלפי היהודים שהמתינו בעיר לעלייה לישראל. ממשלת ישראל בראשות יצחק שמיר החליטה לשלוח את אורי לוברני, השגריר באתיופיה לשעבר, לנהל את המגעים הדיפלומטיים עם השלטונות. מעת הגעתו של לוברני לאתיופיה עבד אלי אליעזרי, איש הג'וינט, בצמוד לו כקצין המבצעים ואיש השטח של המבצע לפרק זמן של 7 החודשים עד תום העלאתם של היהודים ארצה. הג'וינט, באחריותו של אליעזרי, היה אחראי בזמן מבצע שלמה לכל הפעילות הלוגיסטית שהייתה כרוכה בהעברת היהודים לשדה התעופה. לצורך זה קשר בין היתר קשרים עם יועצו הקרוב של מנגיסטו, קסה קבדה. אלי אליעזרי שהה באתיופיה עת תום המבצע ויצא מהמדינה במטוס האחרון שעזב את אתיופיה במבצע שלמה.
אנקדוטה השופכת אור על פעילותו ותרומתו של אלי אליעזרי למבצע קשורה בהכנת הלוגיסטיקה של אוטובוסים שהובילו את היהודים לשדה התעופה. על מנת לבדוק את אמינותה של חברת האוטובוסים, אורגן יומיים לפני מועד המבצע – בעיצומה של הפיכה צבאית ולוחמה – טיול של 1,000 ילדים לגן החיות הקטן באדיס אבבה. הטיול היה מוצלח, ונהגי האוטובוסים, שעמדו כולם במטלה, קיבלו בסופו תשר בגובה משכורת חודשית. כעבור יומיים, עם תחילת מבצע שלמה- כאשר נקראה החברה שוב לארגן "טיול", נאבקו כל הנהגים להתייצב לעבודה בשגרירות, וכך עמדו לרשות המארגנים כל האוטובוסים שנדרשו להעביר את היהודים לשדה התעופה ומבצע שלמה יצא לדרך.
אלי אליעזרי סיים את תפקידו באתיופיה בראשית 1996 על רקע חילוקי דעות בנוגע למניעת עליית הפלאשמורה.
ביוגרפיה > פעילות בארגון הג'וינט > צונאמי באסיה

בעקבות הצונאמי שהכה במזרח אסיה בדצמבר 2004 נקרא ארגון הג'וינט לסייע. הארגון קלט תרומות בסך 3.5 מיליון דולר ושלח למדינה את אלי אליעזרי. הוא יצר קשר עם סנטור תאילנדי שהיה פעיל ידוע בתחומי החברה והרווחה והחל לעבוד בשיתוף פעולה איתו. היות שהמקומות שספגו את הפגיעה הקשה ביותר מהצונאמי, פוקט וקו פה נגאן, כבר זכו לטיפולם של ארגוני הצלה, כיוון אותו הסנטור לקרבי (KRABI), שסבלה אמנם ממניין הרוגים פחות אך גם מהרס מוחלט של מקורות הפרנסה ומקורות המים לשתייה– הדייגים איבדו את סירות הדיג וכלובי הדיג ומטעיהם של החקלאים נשטפו במי ים.. הבעיה הראשונה שדרשה פתרון הייתה המים: מי הבארות הזדהמו, והמשאיות שמכרו מים בין הכפרים לא יכלו להגיע אליהם בהיעדר כבישים ראויים. אליעזרי תפקד כקבלן הראשי של הפרויקט, שבו נבנה מגדל מים ומערכות טיהור לארבעה כפרים. את עבודת כריית התעלות ביצעו תושבי הכפרים בעצמם. הג'וינט סיפק אלפי כלי אכילה לבתי הספר באזור, 390 תחנות עזרה ראשונה, מתקני מים לשתייה, כלובי דגים, כיתות מחשבים, אולם ספורט ומגרש משחקים. פרויקט חינוכי-כלכלי יצירתי שהגה אליעזרי היה רכישת כלובי דגים עבור בתי הספר: חלק משלל הדגה נמכר בשוק והכנסותיו מגיעות לבית הספר, וחלק ממנו מגיע לצלחות הילדים. באופן זה התלמידים יכלו ללמוד לטפל בכלובי הדגים ולרכוש מיומנות תעסוקתית, ובמקביל לתרום את חלקם לתקציב בית הספר. בנוסף, הקים קרן מיוחדת שסיפקה הלוואות לנפגעי האסון. ולבסוף, ביחד עם ארגון הומניטרי תאילנדי הוקמו מחנות טיפול שאליהם הגיעו פסיכולוגים מישראל לטפל בילדים נפגעי הצונאמי, שחלקם איבדו את משפחותיהם.
משפחה

אליעזרי היה נשוי לתמי לבית רייז, אב לשתי בנות, חגית ויפעת, סב לחמישה נכדים ואח לדינה, רות, ישראל זאב וברוריה.
נפטר ממחלת הסרטן ב-2010, בגיל 75, ונקבר בבית הקברות מורשה ברמת השרון.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אורי דרומי, קומנדו אלי, באתר הארץ, 7 בינואר 2010
↑  עמירה שגב, "כוח הצלה מיוחד" - חשיפה ראשונה, חדשות, 26 במרץ 1993, עמ' 6.
↑  עמירה שגב, "כוח הצלה מיוחד" - חשיפה ראשונה, חדשות, 26 במרץ 1993, עמ' 8.
1 2  עמירה שגב, "כוח הצלה מיוחד" - חשיפה ראשונה, חדשות, 26 במרץ 1993, עמ' 9.
↑  Steve Schwager, CEO JDC, "Eli Eliezri z"l", American Jewish Joint Distribution Committee - Ambassadors Circle, January 17, 2010
↑  מרב בטיטו, "אור לגויים", מעריב, "סופשבוע", 20 באפריל 2007, עמ' 64.
משפחת אליעזרי, ירושלים 1945
(אלי אליעזרי יושב מימין)
אלי אליעזרי בעת שירותו הצבאי, 1960
אלי אליעזרי עם לוחם אתיופי, אתיופיה 1984
אלי אליעזרי עם קסה קבדה, 1990
אלי אליעזרי על רקע נזקי הצונאמי בתאילנד, 2005
קופה אמריקה 1916

| --- | --- |

פוסטר ברזילאי מציג את התחרות
 מארחת:  ארגנטינה ארגנטינה
 תקופת התחרות:  2 ביולי 1916 – 17 ביולי 1916 (16 ימים)
 מספר משתתפות:  4  (מתוך 4 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:  אורוגוואי אורוגוואי
 מספר משחקים:  6
 מספר שערים:  18 (3 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  84,200 (0 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  אורוגוואי איסבלינו גראדין   (3 שערים)
 השחקן המצטיין:  אורוגוואי איסבלינו גראדין
 1917 ←
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1916 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1916) נערך ביולי 1916 בארגנטינה, והיה המהדורה הראשונה של הקופה אמריקה. בטורניר השתתפו ארבע נבחרות בלבד: אורוגוואי, ארגנטינה, ברזיל וצ'ילה.
הטורניר שוחק בשיטת ליגה בעלת סיבוב אחד ולאלופת הטורניר הראשון הוכתרה נבחרת אורוגוואי.
שני אצטדיונים בלבד אירחו את הטורניר: אצטדיון קבוצת ראסינג אבז'אנדה ואצטדיון הגימנסיה של בואנוס איירס.
נבחרת אורוגוואי, זוכת הקופה אמריקה
המשחקים

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אורוגוואי | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 6 | 1 | 5 |
|  ארגנטינה | 4 | 3 | 1 | 2 | 0 | 7 | 2 | 5 |
|  ברזיל | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 3 | 4 | -1 |
|  צ'ילה | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 11 | -9 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  צ'ילה | 0 – 4 | אורוגוואי   |
|  צ'ילה | 1 – 6 | ארגנטינה   |
|  צ'ילה | 1 – 1 | ברזיל   |
|  ברזיל | 1 – 1 | ארגנטינה   |
|  ברזיל | 1 – 2 | אורוגוואי   |
|  אורוגוואי | 0 – 0 | ארגנטינה   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 ביולי 1916 |  צ'ילה | 0–4 |  אורוגוואי | אצטדיון גימנסיה, בואנוס איירס שיפוט: הוגו גרונדה (ארגנטינה) |
| 2 ביולי 1916 |  |  | חוסה פיאנדיבנה  44', 75'   איסבלינו גראדין  55', 70' | אצטדיון גימנסיה, בואנוס איירס שיפוט: הוגו גרונדה (ארגנטינה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 ביולי 1916 |  צ'ילה | 1–6 |  ארגנטינה | אצטדיון גימנסיה, בואנוס איירס שיפוט: סידני פולן (ברזיל) |
| 6 ביולי 1916 | באז  44' |  | אלברטו אוהקו  2', 75'   בראון  60' (פ), 62' (פ)   אלברטו מרקובצ'יו  67', 81' | אצטדיון גימנסיה, בואנוס איירס שיפוט: סידני פולן (ברזיל) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 ביולי 1916 |  צ'ילה | 1–1 |  ברזיל | אצטדיון גימנסיה, בואנוס איירס שיפוט: לאון סיירו (אורוגוואי) |
| 8 ביולי 1916 | סלזר  85' |  | דמוסטנס  29' | אצטדיון גימנסיה, בואנוס איירס שיפוט: לאון סיירו (אורוגוואי) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 ביולי 1916 |  ברזיל | 1–1 |  ארגנטינה | אצטדיון גימנסיה, בואנוס איירס שיפוט: קרלוס פנטה (צ'ילה) |
| 10 ביולי 1916 | מונטה  23' |  | חוסה דוראנד לאגונה  10' | אצטדיון גימנסיה, בואנוס איירס שיפוט: קרלוס פנטה (צ'ילה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 ביולי 1916 |  ברזיל | 1–2 |  אורוגוואי | אצטדיון גימנסיה, בואנוס איירס שיפוט: קרלוס פנטה (צ'ילה) |
| 12 ביולי 1916 | ארתור פרידנרייך  8' |  | איסבלינו גראדין  58'   טוגנולה  77' | אצטדיון גימנסיה, בואנוס איירס שיפוט: קרלוס פנטה (צ'ילה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 ביולי 1916 |  אורוגוואי | 0–0 |  ארגנטינה | אצטדיון ראסינג קלוב, אבז'אנדה שיפוט: קרלוס פנטה (צ'ילה) |
| 17 ביולי 1916 |  |  |  | אצטדיון ראסינג קלוב, אבז'אנדה שיפוט: קרלוס פנטה (צ'ילה) |
מלכי השערים

איסבלינו גראדין, סיים כמלך השערים בטורניר
אלעזר הלוי

| --- | --- |

ראש ישיבת מרקש
 לידה:  1830 ה'תק"צ אלקלעה, מרוקו
 פטירה:  אוקטובר 1919  (בגיל 89 בערך) ל' בתשרי ה'תר"ף מרקש, מרוקו
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי במרקש
 מקום פעילות:  מרקש
 תקופת הפעילות:  ?–1919 
 תחומי עיסוק:  תלמוד
 רבותיו:  ראו להלן
 בני דורו:  רבי שלמה הכהן
 חיבוריו:  "עבודת הלוי"; "פקודת אלעזר"
 בת זוג:  חסיבה
 אב:  רבי יוסף הלוי
 צאצאים:  יוסף הלוי
רבי אלעזר הלוי (התק"צ, 1830 לערך, אלקלעה - ל' בתשרי ה'תר"פ, 1919, מרקש) היה ראש הישיבה הגדולה במרקש. נודע בזכות ספרו "עבודת הלוי" על הש"ס.
ביוגרפיה

נולד לרבי יוסף הלוי בעיירה אלקלעה (אנ') שבדרום מרוקו. בצעירותו נשלח על ידי אחיו הגדול רבי יהודה הלוי ללמוד תורה בישיבה שבעיר המחוז מרקש. לאחר פטירת הרב דוד שלוש, נתבקש על ידי ראשי הקהל ללמד את התלמידים, והוא החל ללמד בישיבת רבי אברהם אזולאי ששכנה בבית הכנסת המגורשים במרקש 'צלאת אלעזמה'. בתקופת כהונתו כראש הישיבה, למדו בה למעלה מ-300 תלמידים בו זמנית. ישיבתו היוותה אבן שואבת לתלמידים מכל האזור, לצד ישיבתו של רבי שלמה הכהן.
לאחר פטירת אשתו הראשונה, בתו של אחד מעשירי העיר, נשא את חסיבה, שהייתה אלמנת תלמידו רבי משה פדידה. בנו היחיד יוסף נפטר בילדותו.
נפטר בשיבה טובה בל' בתשרי ה'תר"ף (אוקטובר 1919) ונקבר בבית הקברות היהודי העתיק במרקש. על קברו הוקם "אוהל". על מצבתו נכתב:
"מצבת זאת עדה שתחתיה מאן דלביש מדה, וענו כל העדה, רב חנא ורב חסדא, את אלעזר. רחמיו מרובים, מטיב לטובים, בחכמתו רחוקים נעשו קרובים, זכה וזיכה את הרבים, למדו ממעשיו הטובים, והרביץ תורה ברבים, ויאמר אלעזר. דרכיו ומידותיו מה עצמו, למד תורה לילו ויומו, דבריו מה נעמו, ה' אלקיו עמו, לכו לחמו בלחמו, פקודת אלעזר. כל עמלו לפיהו, איש אלוקים קדוש הוא, משמים קדשו ה', זה אלי ואנוהו, ענותן ושפל ברך הוא, למד מידת קונהו, את אלעזר. ידיו רב לו, מסיני זכו לו, סתרי תורה נגלו לו, לא מנע את עטו מלכתוב לו, חיבורים אשר נאה לו, תרומת ה' לאלעזר. חלקו אמרה נפשו, כתאותו זכה לזכות בנו אומתו, קולו נשמע בתורתו ויראתו, ויצו ה' עליו לקחתו, כי בא עתו. יום ר"ח חשון עש"ק שנת בערבו"ת לפ"ק לעלות במעלתו ללבוש בגדי תפארתו והלבשתם את אלעזר הלוי תנצב"ה זיע"א"
על שמו נקרא בית הכנסת "עבודת הלוי" בעיר רמלה.
חיבוריו

עבודת הלוי - חיבור מקיף על חלק ממסכתות התלמוד הבבלי. הודפס לראשונה בשנת 1924 על מסכתות ביצה, פסחים, כתובות, קידושין וחגיגה על ידי תלמידיו רבי יהודה אסראף, רבי יצחק הכהן, רבי ידידיה צרפתי ורבי ישועה בן שושן (ראשון; חלק שני). מהדורה חדשה יצאה בעריכת הרב מאיר אביטבול, בהוצאת מכון "בני יששכר" בשלושה כרכים: חלק ראשון על מסכת כתובות; חלק שני על מסכת קידושין וחלק שלישי על פסחים, ביצה וחגיגה. חידושים על שמונה מסכתות נוספות מצויים בכתב יד. ה'תשס"ח-ה'תשע"ו. ספר זה, המאופיין בעיון חריף ומפולפל בסגנון הלימוד של ישיבות מרקש, זכה לפופולריות רבה בישיבות מרוקו, וכפי שהעיד הרב אברהם חפוטא: "הספרים שבהם למדו בישיבות במרוקו היו השיטה מקובצת ומהרש"א ומהר"ם שיף ומגן גיבורים וקול מבשר ועבודת הלוי".
פקודת אלעזר - 37 עמודים בהם חידושים על התנ"ך ועל שולחן ערוך ואשל אברהם הלכות פסח, חנוכה, ראש השנה, סוכות ותשעה באב. פורסמו בספרו של תלמידו הרב מכלוף נחמני "אבן שלמה" בשנת תשמ"ט.
בשנת ה'תש"ף, יצא הספר מחדש בעריכת צאצא אחיו, ר' דביר דוד הלוי בהוצאת הספרייה הספרדית. לספר נוספו אליו מבוא מפורט על תולדות המחבר, משפחתו ותלמידיו, חידושים רבים על התנ"ך ועל שולחן ערוך או"ח מכתבי יד חדשים וכתבי תלמידיו, חידושי הלכה מכתב יד, חידושים על מסכת סוכה מאחיו רבי יהודה הלוי, ועוד.
הקשו התלמידים -  77 קושיות שהקשו תלמידי הישיבה והתירוצים שהשיב להן. נספח לספר "פקודת אלעזר" מהדורת ה'תש"ף.
ישנם כתבים נוספים שעתידים לצאת לאור, בהם תירוצים לקושיות המהרש"א שהשאיר ב-"יש ליישב", קושיות שהמחבר השאיר ב-"יש לעיין", הגהות על הש"ס ועוד.
מתלמידיו

רבי אברהם אביטבול - ראש ישיבה במרקש.
רבי מרדכי קורקוס - ראב"ד העיר מרקש ומחבר ספר "גדולת מרדכי".
רבי דוד סויסא - יורשו בראשות הישיבה במרקש. בעל ספר "מתוק מדבש" על הש"ס.
רבי יהודה אסראף - הדפיס את ספרי 'עבודת הלוי'. מהדורה ראשונה.
רבי יעקב חזוט - ר"מ בישיבת צלאת אל עזמה במרקש.
רבי משה אבורמאד - רבה של העיר תארודאנת ומחבר ספר "ויאמר משה" על התנ"ך.
רבי יעקב ביטון - רב ודיין באזור תיפנות .
רבי דוד הכהן - אב"ד ורבה של בוז'עד, מחבר ספר "תפילה לדוד" על הלכות שחיטה וטרפות.
רבי יצחק אברג'ל (אבירז'ל) - ראש ישיבה במרקש. מחבר ספר "כפר ליצחק".
רבי חיים ביטון - ראב"ד העיר מילייליא במרוקו הספרדית מחבר ספר "שלמי חיים" על הש"ס, "לב חיים" על שו"ע אבן העזר.
רבי זבולון שושנה - ראש ישיבה במרקש ומחבר ספר "קדש הלולים" על תהלים.
הרב שלמה עזרן- רב בכפרים אית-תגאנאת, אמזמז, ארגן ואוריקה.
רבי אהרן אבוזגלו - מקובל וראש ישיבה בכפר רחמאנא.
רבי דוד סויסא - ראש ישיבה בכפר רחמאנא.
רבי יעקב אברג'ל - רבה של בני מלאל ומחבר "דבש וחלב" על הלכות שחיטה וטרפות.
רבי שלמה אצרף - רב הכפר אולד ברחיל.
רבי אליהו אבושכילא - מקובל ורב בכפרים אוריקה ובריזה. מחבר "אשת חיל".
רבי שלום יהודה וענונו- בעל "מנוחת "ש"י'.
לקריאה נוספת

חביב איבגי, אבני זיכרון לקהילת מראקש, לוד ה'תשס"ד, עמ' קנא-קנב.
שלמה מיארה, מראקש וחכמיה חלק א, ירושלים ה'תשע"ה, עמ' 223–229.
הרב מאיר אלעזר עטיה, משלחן אבותינו עמ' 532.
הרב יוסף הלל, מצבות מראכש, ירושלים תשע"ו, עמ' 360-361.
הערות שוליים

↑  ראו עבודת הלוי פסחים תניינא דף טז עמוד ב
↑  בהקדמה לספרו "מערכי לב"
1 2  הקדמה לספר "כפר ליצחק" מאת ר' יצחק אברג'ל
↑  הרב אליהו אברג'ל מספר על רבני מרוקו, נבדק ב-2022-04-26
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008370578505171  VIAF: 39208124   WorldCat (עם VIAF): 39208124
מבחן

ערך זה עוסק במבחן עבור בני אדם. אם התכוונתם למבחן מדעי, ראו .
תלמידים בשעת מבחן בהודו
סטודנטים בשעת מבחן באוניברסיטת וינה
תלמיד בית ספר בישראל בזמן מבחן
מבחן, בחינה או מבדק הוא כלי מדידה או תהליך שיטתי שנועד לבחון תכונה (כמו: טיב הידע או הביצוע, כישורים, אופי) של אדם בתחום מסוים, לרוב באמצעות שאלון עליו הוא נדרש לענות בזמן מוגבל. טיב הביצוע יכול להימדד ביחס לביצועי שאר האנשים או ביחס לחומר הלימודי, על פי קריטריונים קבועים מראש.
מהות המבחן

כל מבחן בודק, למעשה, משתנה מסוים, האמור להצביע תכונות של על משתנה אחר. למשל, מבחן אינטליגנציה (IQ) אמור להצביע על מידת התבונה של אדם, בעוד שלמעשה הוא מודד משתנה אחר, אשר, אמנם, קשור במשתנה האינטליגנציה אך אינו זהה לו. כך גם מבחנים פסיכוטכניים, האמורים לנבא את יכולותיו של אדם, אולם, תוצאות המבחן, גם אם מצביעות על היכולות, אינן נותנות תשובות, שהן נכונות בהכרח בכל המקרים, לגבי היכולות האמיתיות.