stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אגתה הארקנס
הערות שוליים

↑  Marvel Atlas #2, May 2008
↑  Silver Surfer Vol.3 #135, January 1998
↑  Nova Vol.2 #6-7, June-July 1994
1 2  Captain America Vol.9 #19, February 2020
↑  Fantastic Four #94, January 1970
↑  Fantastic Four #109-110, April-May 1971
↑  Fantastic Four #140-141, November-December 1973
↑  Avengers #128, October 1974
↑  Fantastic Four #185-186, August-September 1977
↑  Vision and the Scarlet Witch Vol.2 #3, December 1985
↑  Avengers West Coast Vol.2 #51-52, November 1989
↑  Avengers Vol.3 #11, December 1998
↑  Avengers #503, December 2004
↑  New Avengers #26, January 2007
↑  X-Men Vol.2 #204, December 2007
↑  Avengers: The Children's Crusade #2, September 2010
↑  Scarlet Witch Vol.2 #1, December 2015
↑  Vision Vol.2 #6, April 2016
↑  Scarlet Witch Vol.2 #14, January 2017
↑  Captain America Vol.9 #22, August 2020
קלאוס וולפרמן

קלאוס וולפרמן (בגרמנית: Klaus Wolfermann;‏ 13 במרץ 1946 – 18 בדצמבר 2024) היה אתלט גרמני. אלוף אולימפי (מינכן 1972), שיאן עולם בעבר (1973–1976) ו-6 פעמים ברציפות אלוף גרמניה המערבית (1969–1974) בהטלת כידון.
ביוגרפיה > 1968

באולימפיאדת מקסיקו סיטי סיים במקום 16 בהטלת כידון בתוצאה של 75.78 מטר.
ביוגרפיה > 1972 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מינכן זכה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אולימפי חדש של 90.48 מטר (הטלה חמישית), לפני שיאן העולם הטרי יאניס לוסיס מברית המועצות (90.46 מטר, הטלה שישית) שהוביל לאורך כל התחרות וביל שמידט מארצות הברית (84.42 מטר)
ביוגרפיה > 1973 > שיאן עולם

בתחרות שנערכה בלברקוזן, גרמניה המערבית ב-5 במאי 1973 קבע בהטלת כידון שיא עולם חדש של 94.08 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנה של יאניס לוסיס (93.80 מטר). שיא זה החזיק מעמד עד אולימפיאדת מונטריאול ב-26 ביולי 1976, כאשר מיקלוס נמט מהונגריה הטיל את הכידון למרחק של 94.58 מטר.
ביוגרפיה > 1976

וולפרמן לא השתתף באולימפיאדת מונטריאול בשל פציעה בידו ולכן לא יכול היה להגן על תוארו.
וופרמן נפטר ב-18 בדצמבר 2024, בגיל 78.
הערות שוליים

↑  Radio Siegen, «Goldener Arm» von München: Olympia-Held Wolfermann tot, Radio Siegen (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118769944  ISNI: 0000 0000 1360 2271  LNB: 000276340  NTA: 180937758  RERO: 02-A010168005  VIAF: 25398383   WorldCat (עם VIAF): 25398383
בן פוסטר (שחקן)

| --- | --- |

פוסטר, קומיק-קון, סן דייגו 2015
 לידה:  29 באוקטובר 1980 (בן 44) בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 שם לידה:  Benjamin A. Foster 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 עיסוק:  שחקן
 מקום לימודים:  Maharishi School of the Age of Enlightenment  מרכז אינטרלוכן לאמנויות 
 בן או בת זוג:  לורה פריפון (2018–2024) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
פוסטר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, 2015
ערך זה עוסק בשחקן הקולנוע האמריקאי. אם התכוונתם לכדורגלן העבר האנגלי, ראו .
בנג'מין א' "בן" פוסטר (באנגלית: Benjamin A. "Ben" Foster; נולד ב-29 באוקטובר 1980) הוא שחקן קולנוע אמריקאי ממוצא יהודי. התפרסם מתפקידיו בסרטים "המעניש", "אקס-מן 3: המפלט האחרון", "אלפא דוג", "השליח", "המכונאי" ו"השורד האחרון".
ביוגרפיה

נולד בבוסטון שבמסצ'וסטס לסטיבן פוסטר וג'יליאן קירוון, בעלי מסעדות. אחיו הצעיר, ג'ון פוסטר, הוא גם שחקן קולנוע וטלוויזיה. הוריו של פוסטר, שאותם כינה "היפים", עברו לגור באיווה שבארצות הברית כשהיה בן ארבע, לאחר שביתם בבוסטון נשדד. משפחתה של אמו נוצרית ואביו יהודי; סבתו סליה (סגל) וסבו אברהם פוסטר היגרו עם משפחותיהם לאמריקה מרוסיה כמקום מפלט מפוגרומים. פוסטר גדל כיהודי ואף חגג בר מצווה.
קריירה

בשנת 1996, בגיל שש-עשרה, נשר פוסטר מבית-ספר התיכון ועבר ללוס אנג'לס. באותה שנה, הוא הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "עדה לרצח", לצדה של הילרי סוונק, ושיחק בתפקיד הראשי בסדרה "פלאש פורוורד" בערוץ דיסני, אשר בוטלה לאחר עונה אחת. על משחקו בסדרה היה מועמד פעמיים (1997, 1998) לפרס ג'מיני לשחקן מצטיין בסדרת ילדים.
בשנת 1999 כיכב בדרמה הקומית "ליברטי הייטס", בבימויו של בארי לוינסון. לאחר מכן היו לו תפקידים זוטרים בסדרות טלוויזיה שונות, ביניהן "פריקים וגיקים" ו"בוסטון פאבליק".
בשנת 2002, שיחק בתפקיד קטן במותחן המצליח "תא טלפון", לצידו של קולין פארל.
בשנת 2003 שיחק בסרט "11:14" ובאותה שנה הצטרף לעונה השלישית בתפקיד משני, בתור ראסל קורווין הביסקסואל, בסדרת הדרמה "עמוק באדמה".
בשנת 2004 שיחק בסרט "המעניש" לצידו של ג'ון טרבולטה, ובסרט "דפיקות לב", שביימה אסיה ארג'נטו.
בשנת 2005 הופיע בסרט "בן ערובה", בכיכובו של ברוס ויליס, והתארח בפרק בסדרה הקנדית "החצי האפל".
בשנת 2006 שיחק בסרטים "אלפא דוג" ו"אקס-מן 3: המפלט האחרון".
בשנת 2007 היה מועמד לפרס סאטורן ולפרס סטלייט על משחקו בסרט "3:10 ליומה", בו שיחק לצד ראסל קרואו וכריסטיאן בייל, והתארח בשני פרקים בסדרה "קוראים לי ארל".
בשנת 2009 הופיע בתפקיד הראשי בדרמת המלחמה של הבמאי הישראלי אורן מוברמן "השליח" בתור סמל ויל מונטגומרי.
בשנת 2011 שיחק בסרט "המכונאי", לצד ג'ייסון סטיית'האם, וב-2012 שיחק בסרט "המבריח", לצידו של מארק וולברג. בשנת 2013 חזר פוסטר לשחק לצד וולברג בסרט "השורד האחרון". בנוסף באותה שנה שיחק בסרטים "הרוג את יקיריך" ו"נאהבים מחוץ לחוק".
בשנת 2015 הופיע בתפקיד הראשי בסרטו של סטיבן פרירס, "התוכנית", בו גילם את רוכב האופניים הידוע לאנס ארמסטרונג.
בשנת 2016 שיחק בסרט "וורקראפט: ההתחלה", המבוסס על סדרת משחקי המחשב "וורקראפט". שיחק גם בסרט המערבון "באש ובמים", עליו זכה בפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן משנה, השתתף בסרט המתח של רון הווארד, "התופת", לצידם של טום הנקס ועומאר סי, ושיחק בסרט ההיסטורי "שעה של גיבורים", בכיכובו של כריס פיין.
בשנת 2017 שיחק בסרט "אויבים", לצד כריסטיאן בייל ורוזמונד פייק, ובסרט הצרפתי "רוקנרול", לצדה של מריון קוטיאר.
בשנת 2018 שיחק בסרט הדרמה "ללא עקבות" בתור וויל, חייל במלחמת עיראק שסובל מהפרעת דחק פוסט-טראומטית. שיחק גם בסרטה של מלאני לורן, "הכי רחוק שאפשר", לצדה של אל פנינג. באותה שנה פורסם כי ישתתף בסרטו של בארי לוינסון, "השורד" המתאר את סיפורו של ניצול השואה הארי האפט, שאולץ להתאגרף כדי לחיות. פוסטר מגלם את דמותו של האפט. לצד פוסטר משתתפים בסרט בילי מגנוסן, ויקי קרייפס, פיטר סארסגארד, דר זוזובסקי וג'ון לגוויזאמו. הסרט הוקרן בבכורה עולמית ב-21 בספטמבר 2021 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו.
בספטמבר 2024, פוסטר הצטרף לצוות השחקנים של סרט ביוגרפי בכיכובה של סידני סוויני על המתאגרפת קריסטי מרטין.
חיים אישיים

פוסטר היה במערכת יחסים עם השחקנית הגרמנית אנטייה טראואה, ששיחקה לצדו בסרט "פנדורום". טראואה סיפרה בראיון שהיא עברה ללוס אנג'לס והתגוררה עם פוסטר עד שהקשר שלהם הסתיים בסביבות 2010.
בתחילת 2012 החל בזוגיות עם השחקנית האמריקאית רובין רייט. הזוג התארס בתחילת 2014, אך ביטל את האירוסין בנובמבר אותה שנה. ב-2015 הם חזרו וחידשו את האירוסין, אך ב-29 באוגוסט 2015 הודיעו בני הזוג בשנית על ביטול אירוסיהם.
באוקטובר 2016 התארס לשחקנית האמריקאית לורה פריפון. בתם נולדה באוגוסט 2017. בני הזוג נישאו ביוני 2018. בנם נולד בפברואר 2020.
בנובמבר 2024 הודיעו בן פוסטר ואשתו לורה פריפון על כוונתם להתגרש לאחר 6 שנות נישואין.
פוסטר מתרגל מדיטציה טרנסצנדנטלית.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | עדה לרצח | טראביס |  |
| 1999 | ליברטי הייטס | בן קורצמן |  |
| 2001 | אהבה לאורך כל הדרך | ברק לנדרס |  |
| 2002 | צרה גדולה | מאט ארנולד |  |
| 2002 | תא טלפון | ביג קיו |  |
| 2003 | Northfork | קוד |  |
| 2003 | 11:14 | אדי |  |
| 2004 | המעניש | ספקר דייב |  |
| 2004 | דפיקות לב | פלאשי בוי |  |
| 2005 | בן ערובה | מרשל |  |
| 2006 | אלפא דוג | ג'ייק |  |
| 2006 | אקס-מן 3: המפלט האחרון | אנג'ל / וורן וורתינגטון |  |
| 2007 | 3:10 ליומה | צ'רלי פרינס | מועמדויות: פרס סאטורן לשחקן המשנה הטוב ביותר (2007) פרס סטלייט לשחקן המשנה הטוב ביותר (2007) |
| 2007 | 30 יום של לילה | הזר |  |
| 2008 | הציפורים של אמריקה | ג'יי |  |
| 2009 | השליח | וויל מונטגומרי |  |
| 2009 | פנדורום | באוור |  |
| 2011 | המכונאי | סטיב מק'אנה |  |
| 2011 | Here | וויל שפרד |  |
| 2011 | 360 | טיילר |  |
| 2011 | רמפארט | טרי |  |
| 2012 | המבריח | סבסטיאן |  |
| 2013 | North of South, West of East | קאס |  |
| 2013 | הרוג את יקיריך | ויליאם ס. בורוז |  |
| 2013 | נאהבים מחוץ לחוק | פטריק ווילר |  |
| 2013 | השורד האחרון | מת׳יו אקסלסון |  |
| 2015 | התוכנית | לאנס ארמסטרונג |  |
| 2016 | שעה של גיבורים | ריצ'רד |  |
| 2016 | באש ובמים | טאנר הווארד | פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר (2016) |
| 2016 | וורקראפט: ההתחלה | מדיב |  |
| 2016 | התופת | ברטרנד זובריסט |  |
| 2017 | אויבים | סמל צ'ארלס וויליס |  |
| 2018 | ללא עקבות | וויל |  |
| 2018 | הכי רחוק שאפשר | רוי קאדי |  |
| 2021 | השורד | הארי האפט |  |
| 2022 | חוזה מסוכן | מייק |  |
| 2022 | Medieval | יאן ז'יז'קה |  |
| 2022 | השיחוק | וינס מאריק |  |
| 2022 | שחרור | פאסל |  |
| 2023 | Finestkind | טום |  |
| 2024 | King Ivory | ג'ורג' "סמיילי" גרין |  |
| TBA | Peter Pan, Land of Forever | דמיאן סולט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997-1996 | פלאש פורוורד | טאקר "טאק" ג'יימס | תפקיד ראשי; 26 פרקים |
| 1998 | You Wish | ארל | פרק: "Future Shock" |
| 1998 | I've Been Waiting for You | צ'רלי גורמן | סרט טלוויזיה של NBC |
| 1998 | Breakfast with Einstein | ריאן | סרט טלוויזיה |
| 2000-1999 | זרוקים ויורמים | אלי | 2 פרקים |
| 2000 | חוקים שבלב | ג'ייסון נלסון | פרק: "A Mother's Son" |
| 2002-2001 | בוסטון פאבליק | מקס וורנר | 2 פרקים |
| 2002 | בנג בנג אתה מת (אנ') | טרבור אדמס | סרט טלוויזיה של שואוטיים פרס אמי להופעה יוצאת מן הכלל בתוכנית ילדים (2002) |
| 2002 | פרויקט לארמי: עיירה עם תקווה (אנ') | אהרון קרייפלס | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2005-2003 | עמוק באדמה | ראסל קורווין | תפקיד חוזר (עונות 5-3); 22 פרקים |
| 2005 | החצי האפל | דארן פולדס | פרק: "The Last Goodbye" |
| 2007 | קוראים לי ארל | גלן | 2 פרקים |
| 2012 | רובוט צ'יקן | אורוויל רידנבכר / נוסע בזמן | דיבוב; פרק: "Executed by the State" |
הערות שוליים

↑  "Ben Foster to Star in Boxing Drama". Variety films. נבדק ב-18 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pete Hammond, Deadline, Deadline, ‏2 באוגוסט 2021
↑  Andrés Buenahora, Ben Foster, Merritt Wever, Ethan Embry, Katy O’Brian Join Sydney Sweeney in Christy Martin Boxing Biopic, Variety, ‏2024-09-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  ענבל חננאל, אחרי שש שנים: כוכבת "מופע שנות ה-70" מתגרשת, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 13 בנובמבר 2024
↑  Hipes, Patrick (February 18, 2021). ‘Violence Of Action’ Starring Chris Pine Lands U.S. Deal At STXfilms. Deadline Hollywood. retrieved May 1, 2021
↑  Renner, Brian D. (June 22, 2020). Violence of Action Movie. Movie Insider. Retrieved may 1, 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007360334405171  PLWABN: 9810688716605606  BIBSYS: 7029247  BNE: XX1611979  BnF: cb14178295b (data)  CANTIC: a11648818  GND: 141169249  ISNI: 0000 0001 1450 6342  LCCN: no2001073833  NKC: xx0045837  NLA: 42479433  NTA: 32826668X  SNAC: w6gx56xz  SUDOC: 128878010  VIAF: 85589182   WorldCat (עם VIAF): 85589182
ארנה גרימברג

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1952 (בת 72) חדרה, ישראל 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב, מדעי האינפורמציה 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מנחה לדוקטורט:  שמואל כץ, נסים פרנסיז 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תלמידי דוקטורט:  Tamir Heyman, אורנה קופרמן, שרון שוהם בוכבינדר, Karen Yorav, Doron Bustan, Avraham Yadgar 
 פרסים והוקרה:  עמית ACM (2015) 
 אתר רשמי
 
ארנה גרימברג (נולדה ב- 14 במאי 1952) היא פרופסור אמריטה בפקולטה למדעי המחשב בטכניון. מתמחה בין היתר באימות אוטומטי של חומרה ותוכנה, מודולריות ואבסטרקציה, לוגיקה טמפורלית, בדיקת מודל מבוזרת, שקילויות ויחסי סדר בין מבנים, אימות מונחה-SAT, משחקי אימות תוכנה. ספרה Model Checking הוא אחד הספרים החשובים בתחום האימות האוטומטי. עבודותיה על אבסטרקציה ומודולריות זכו להשפעה רבה.
ארנה גרימברג סיימה תואר ראשון (B.Sc, 1976.), תואר שני (M.Sc, 1978) ודוקטורט (Ph.D. 1984) בפקולטה למדעי המחשב בטכניון והיא חברת סגל מאז 1984. הדוקטורט שלה נעשה בהנחייתם של פרופ' שמואל כץ ופרופ' נסים פרנסיז. היא החזיקה במשרת בתר-דוקטורט ב-1985–1987 באוניברסיטת קרנגי-מלון בקבוצות של פרופ' אדמונד קלארק. מאז 2013 היא חברה ב-Academia Europaea.
גרימברג שימשה בתפקידים מקצועיים ואדמיניסטרטיביים רבים. הייתה דיקנית בית הספר ללימודי מוסמכים בטכניון. הייתה יושבת ראש הוועדה המארגנת (Program committe chair) של CAV בשנת 1997 ושל TACAS בשנת 2007, ושימשה כחברת ועדה מארגנת של כנסים מובילים רבים כגון FMCAD ו-LICS.
ספרים שכתבה

Model Checking, Edmund M. Clarke, Jr., Orna Grumberg and Doron A. Peled, MIT Press, 1999, ISBN 0-262-03270-8.
E.M. Clarke, O. Grumberg, D. Kroening, D. Peled, H. Veith: “Model Checking - second edition”, MIT Press, December 2018.
המוקד להגנת הפרט

המוקד להגנת הפרט מיסודה של ד"ר לוטה זלצברגר הוא ארגון זכויות אדם שפועל בקרב הפלסטינים החיים ביהודה, שומרון וחבל עזה ובמזרח ירושלים.
הקמה ופעילות

המוקד הוקם בשנת 1988 על ידי ד"ר לוטה זלצברגר, על רקע אירועי האינתיפאדה הראשונה. בעת הקמתו נועד הארגון לטפל בפלסטינים שהתלוננו כנגד "מדיניות העצמות השבורות", ונקרא אז "המוקד לתלונות נפגעי אלימות". משהחלו פלסטינים תושבי יהודה, ושומרון וחבל עזה וכן תושבי מזרח ירושלים לפנות למוקד, הרחיב הארגון את טווח הטיפול וכלל טיפול בזכויות כלואים, תושבוּת בירושלים ובשטחים, הגבלות על חופש התנועה, טענות על אלימות יתר מצד כוחות הביטחון ומתנחלים, התנגדות להריסת בתי מחבלים וכדומה.
לאחר קבלת התלונה פונה המוקד לרשויות השונות (בהן המנהל האזרחי, הפרקליטות הצבאית, פרקליטות המדינה ומשרדי ממשלה שונים) ומגיש תביעות לבתי-המשפט ועתירות לבית המשפט העליון, לא פעם בשיתוף עם ארגונים אחרים, לרבות עדאלה, האגודה לזכויות האזרח, רופאים לזכויות אדם ועוד. המוקד גם פעל לשינוי מדיניות וחקיקה במטרה להביא לשינוי הסטנדרטים של זכויות האדם ביהודה, שומרון וחבל עזה ובמזרח ירושלים.
הארגון עותר למען שיפור תנאי מאסרם של אסירים ביטחוניים, בהם קטינים, נותן סעד לבני משפחותיהם, והגיש עשרות עתירות לבג"ץ נגד הריסת בתי מחבלים.
על פי נתוני הארגון, מאז הקמתו טופלו עשרות אלפי פניות של פלסטינים בתחומים שונים. בין הפניות בהן טיפל עסק המוקד גם בסוגיית מתקן 1391 אשר עתר להפסקת פעילותו.
משרד האסירים ברשות הפלסטינית מפנה מחבלים ומשפחות מחבלים, מיד לאחר ביצוע פיגוע, לקבלת סיוע מהארגון.
מבנה הארגון

נכון ל-2019 מנכ"לית הארגון היא ג'סיקה מונטל והיו"ר הוא פרופ' יוסף שורץ. בעבר היה היו"ר פרופ' אלחנן ריינר.
הארגון מונה כ-40 עובדים, יהודים ופלסטינים, בהם כאלה הממונים על קבלת תלונות ועל הקשר עם המתלוננים, רכזי התלונות האחראים על פנייה לרשויות הישראליות ומעקב אחר השתלשלות הטיפול בתלונות וצוות משפטי. כמה מהעובדים פועלים בהתנדבות.
מחזור הפעילות של הארגון עמד בשנת 2007 על כ-5.8 מיליון שקלים, בשנת 2008 על כ-5 מיליון שקלים ובשנת 2009 על כ-7.2 מיליון שקלים. מקורן של רוב התרומות לעמותה בישויות מדיניות זרות, בהן: הולנד, בריטניה, שוודיה, בלגיה, שווייץ, ספרד, קנדה, אירלנד ופינלנד וכן קרנות סיוע בינלאומיות, בהן: NDC, קרן פורד, oxfam novib‏, Misereor (גרמניה), Sigrid Rausing Trust (בריטניה), EED (גרמניה), CCFD (צרפת) והקרן החדשה לישראל אשר משמשת גם להעברת כספים מתורמים אחרים בחו"ל.
הערות שוליים

↑  דוגמאות באתר הארגון
↑  המוקד להגנת הפרט, באתר "מכון לחקר ארגונים לא-ממשלתיים"; יאיר אלטמן, תכירו: ארגון השמאל שמסייע, מגן ופועל למען מחבלים, ישראל היום, 23 בדצמבר 2018
↑  מייסדת המוקד להגנת הפרט תומכת באינתיפאדה שלישית: "אני יכולה להבין למה צריך להרוג מדי פעם", באתר ערוץ 7, 19 באפריל 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007256808205171  BnF: cb16972667d (data)  ISNI: 0000 0001 0745 3318  LCCN: nr93004142  VIAF: 154149666   WorldCat (עם VIAF): 154149666 
לוגו המוקד
עידן המכונות החושבות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ריי קורצוויל
 שפת המקור:  אנגלית
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת וייקניג 
 תאריך הוצאה:  ארצות הברית: 1999 ישראל: 2001
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת כנרת
 תרגום:  בת שבע מנס
 סדרה
 ספר קודם:  The Age of Intelligent Machines 
 הספר הבא:  The Singularity Is Near 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0-670-88217-8
 הספרייה הלאומית:  002395390
 
התפתחות יכולת החישוב עם הזמן, בהשוואה לכח החישוב של המוח
ההתפתחות המהירה בהווה לעומת העבר
עידן המכונות החושבות (באנגלית: The Age of Spiritual Machines) הוא ספר פרי עטו של העתידן ריי קורצווייל. עידן המכונות החושבות פורסם לראשונה בשנת 1999 ואף תורגם לעברית על ידי בת שבע מנס בהוצאת כנרת (2001). ספר זה נכתב עשר שנים אחרי שקורצווייל עבד בסוף שנות השמונים על ספרו The Age of Intelligent Machines.
ביקורת > האם התחזית של ריי קורצווייל נראית ממשית?

האם הטכנולוגיה והמיחשוב יוכלו כפי שחזה ריי קורצווייל בספרו, להחשב הרחבה של האינטליגנציה האנושית על ידי שילוב ביניהם? אולי זה רק סיפור של מדע בדיוני שלא יוכל לעולם להתממש?
העתידן אשר עידן השיב לשאלה זו בטענה כי כבר מרשל מקלוהן הבין שטכנולוגיה באשר היא, הנה הרחבה של האדם. טכנולוגיות מכניות מהמחרשה והכתב ועד למכונת הדפוס היו הרחבה של גוף האדם. הגלגל הוא הרחבה של הרגל, הפטיש הוא הרחבה של היד, ואילו המשקפיים הם הרחבה של העין. מכאן המרחק קצר להבנה כי טכנולוגיות אלקטרוניות ודיגיטליות הן הרחבה של מוח האדם ומערכות העצבים שלו. מרשל מקלוהן כתב: "מהפכות טכנולוגיות לא מתקדמות כמו צבא סדיר, אלא הן זוחלות כמו צבא גרילה וברגע הבלתי צפוי ביותר הן מזנקות מן המארב".
קורצווייל רואה יתרונות רבים לחיי האדם בעידן ההתמזגות של עם המכונה הן ברמה הקוגניטיבית והן ברמה הכלכלית. מסיבות אלו יש מי שמשייכים אותו לזרם הסייבר אטופיזים אם כי יש לקבל שיוך זה באופן מוגבל שכן המושג שייך בעיקר למובנים החברתיים, בעיקר אלו של המהפכות והשינויים החברתיים-פוליטיים שעוסקים בהם אינטלקטואלים כמו קליי שירקי ויבגני מורוזוב, ושבהם קורצווייל נמנע מלטפל.
יש מי שיחלקו על קורצווייל ועל טענתו כי קיימת יכולת להשתמש במושג "תודעה" ביחס למכונות וכי מושג זה שייך לספירת ההתייחסות האנושית גרידא וגם כאן, לא לגמרי ברור כיצד בעצם נוצרת תודעה. עם זאת, קורצווייל בהתבסס על פילוסופיית המערב החל מבית מדרשו של אפלטון דרך דקארט והפוזיטיביזם הלוגי של ויטגנשטיין מאמין שהמכונות עצמם, הן אלו שישכנעו אותנו שהן בעלות תודעה. קורצווייל בהקשר זה מסתמך גם על עבודתו של אלן טיורינג שמבחנו הידוע המחיש את הדמיון שבין תהליך חישובי לתהליך חשיבה והוא גם סומך ידו על חוקרים שונים מתחום הבינה המלאכותית כמו אלן נוול, ג'ק שואו והרברט סיימון. למי שמטילים ספק בחזון הכולל והרחב של קורצווייל ביחס לתפקיד המכונה בחיינו ולגבולות יכולותיה, מזכיר המחבר את תוכנת כחול עמוק, אשר הביסה בשנת לראשונה בשנת 1997 את אלוף העולם בשחמט גרי קספרוב. מהלך אגב שקורצווייל עצמו חזה בספרו שקדם ל"עידן המכונות החושבות".
הדיון בקהילות וירטואליות מניח שקיימת מציאות דואלית. אחת ממשית, חומרית, מציאות שבה אדם מתקיים בה במהלך חיי היום יום שלו וקשורה בסביבה ובדמויות המוכרות לו מעולמו הפיזי. המציאות השנייה איננה מבוססת חומרה והיא קשורה במכלול החיים של אדם ברשת האינטרנט וברשתות חברתיות. ספרו של קורצווייל והתאוריה העומדת מאחוריו המניחה מזיגה של ישות המכונה באדם ולהפך מפקיעה מאיתנו את היכולת לדון בקהילות וירטואלית במונחים הדואליים המוכרים לנו. זאת משום שקורצווייל מתייחס בעצם, בסופו של דבר בחזונו למציאות עתידנית אחת שנוכל לכנות אותה באותה נשימה ממשית וגם וריטואלית או לחלופין, פשוט לבחור באחד המונחים ולדבוק בו. אפשרות אחרת היא שתומצא המשגה חדשה שתשלב בין שתי המציאויות ואולי אף יתקבל המושג שהוא עצמו עושה בו שימוש תכוף, סינגולריות. עם זאת, יש לציין כי הקהילה המקוונת מהווה שלב מכין או שלב מקדים חשוב בדיון על העתיד אותו מתאר קורצווייל בחינת היותה מאפשרת ומרחיבה כבר עכשיו מובנים רבים ונרחבים של התודעה האנושית.
ראו גם

עתידנות
לקריאה נוספת

המקור באנגלית: Raymond Kurzweil, The Age of Spiritual Machines, Viking Adult. ISBN 0-670-88217-8
התרגום בעברית: עידן המכונות החושבות, 575 עמ', תרגום בת שבע מנס, הוצאת כנרת, 2001.
ג'וניוס ג'אייווארדנה

ג'וניוס ריצ'רד ג'אייווארדנה (בסינהלית: ජුනියස් රිචඩ් ජයවර්ධන, בטמילית: ஜூனியஸ் ரிச்சட் ஜயவர்தனா; ‏17 בספטמבר 1906 - 1 בנובמבר 1996), ידוע בסרי לנקה בראשי התיבות ג'יי.אר, היה מדינאי ופוליטיקאי סרי לנקי שהיה מנהיג סרי לנקה מ-1977 עד 1989. הוא כיהן כראש ממשלת סרי לנקה מ-1977 עד 1978 וכנשיא סרי לנקה השני מ-1978 עד 1989. הוא היה מנהיג התנועה הלאומנית בציילון (כיום בסרי לנקה) וכיהן במגוון תפקידים בממשלה בעשורים הבאים לעצמאותה של המדינה. הוא היה חבר ותיק במפלגה הלאומית המאוחדת והוביל אותה לניצחון מוחץ בבחירות 1977 ושימש כראש ממשלה במשך חצי שנה לפני שהפך לנשיא בעל הסמכויות הביצועיות הראשון של המדינה על פי החוקה המתוקנת.
ראשית חייו והשכלה

ג'אייווארדנה, שנולד למשפחה ציילונית בולטת באי עם קשר חזק עם למקצוע המשפטי, היה הבכור מבין 11 ילדים. אביו היה השופט יוג'ין וילפרד ג'אייווארדנה, נשיא בית המשפט העליון של ציילון ואמו הייתה אגנס הלן דון פיליפ וויג'וורדנה, בתו של סוחר אמיד. דודיו היו הקולונל תיאודור ג'אייווארדנה, השופט ולנטיין ג'אייווארדנה והעיתונאי בראון ד'ויג'אייווארדנה.
הוא גודל בידי אומנת אנגלית וקיבל את השכלתו היסודי שלו בבישופ קולג' שבקולומבו ואת השלכתו התיכונית רכש בקולג' המלכותי בקולומבו. בקולג' המלכותי הוא שיחק בקבוצת הקריקט של המכללה. מאוחר יותר היה שימש כמזכיר של איחוד בוגרי המכללה.
ב-1926 ג'אייווארדנה הלך ללמוד באוניברסיטת ציילון קולג' כדי לדעת קרוא וכתוב באנגלית, לטינית וללמוד לוגיקה וכלכלה. הוא קיבל רשומה אקדמית מכובדת והראה עניין רב בספורט. בשנת 1928 הוא עבר ללמוד חוק ומשפט במכללה למשפטים של אוניברסיטת ציילון והתמחה בתור עורך דין, החל את התמחותו בבר לא רשמי, לתקופה קצרה. ג'אייווארדנה המיר את דתו מנצרות לבודהיזם בצעירותו.
קריירה פוליטית

ג'אייווארדנה לא עסק בחוק זמן רב. ב-1938 הוא הפך לפעיל במפלגת הקונגרס הלאומי של ציילון (CNC), שהייתה הפלטפורמה הארגונית לתנועה הלאומנית של ציילון (שמה של המדינה שונה ב-1972 ל"סרי לנקה"). הוא נבחר אל המועצה המדינה בשנת 1943. במהלך מלחמת העולם השנייה, ג'אייווארדנה, יחד עם לאומנים אחרים, יצר קשר עם האימפריה היפנית ודיבר על מרי אזרחי ולהוציא את הבריטים מן האי.
לאחר שהצטרף למפלגה הלאומית המאוחדת עם הקמתה בשנת 1946, הוא מונה לשר האוצר בקבינט הראשון של בתולדות המדינה בשנת 1947. הוא מילא תפקיד מרכזי בחלקה של ציילון בחוזה סן פרנסיסקו.
האינטליגנציה החריפה של ג'אייווארדנה ומיומנויותיו הפוליטיות המתוחכמות, הקנו לו תפקידים מובילים בממשלה (1947–1956, 1965-1970) ובאופוזיציה (1956-1965 ו-1970–1977). בשנת 1951 הוא היה חבר בוועדה שבחרה ההמנון הלאומי של סרי לנקה.
נשיא סרי לנקה

ג'אייווארדנה נבחר לנשיאות סרי לנקה ב-1978. כנשיא הוא ניסה להפסיק את המהומות שהוצתו במסגרת מלחמת האזרחים בסרי לנקה על ידי הכרה אוטונומית בטיגריסי השחרור של טאמיל אילם צפון ובמזרח המדינה.
יחסו לישראל

ג'אייווארדנה היה ידיד ותיק של ישראל, בעל אישיות דומיננטית שהתערב במהלכים מדיניים של הממשלה בניגוד לקודמיו בתפקיד שנהגו שלא להתערב בהחלטותיהם של ראשי הממשלה השונים שכיהנו בימי כהונתם. באותה התקופה החל משא ומתן עם ישראל בחשאי. בימי כהונתו לישראל הוצע לחדש את היחסים (שנותקו ב-1970) באופן חלקי תוך הקמת "מדור אינטרסים" שיפעל בחסות אחת מהשגרירויות של אחת ממדינות העולם המערבי בקולומבו. בסרי לנקה הסכימו לכך, בתנאי ש"מדור האינטרסים" יפעל בחסות שגרירות ארצות הברית בעיר. בראשית שנת 1984 מחלקת המדינה של ארצות הברית הודיעה כי מסכימה לתוואי, אם כי הוחלט שה"מדור" לא ישוכן במשכן השגרירות עצמה אלא במשרד נפרד משלו.
ב-1 ביוני 1984 נחתם הסכם בנדון. לראש המדור נתמנה דוד מתני. בתחילת דרכו של ה"מדור" דאג הנשיא ג'אייווארדנה להסתיר את הידיעה על חידוש היחסים הדיפלומטיים עם ישראל מפני שר החוץ שאהול חאמיד המוסלמי, אך לא לאורך זמן. חאמיד לא גילה התנגדות לכך ובצעד מפתיע סייע לנשיא להתגבר על המחלוקת שצעד זה הביא אתו. משרד החוץ של סרי לנקה פרסם הודעה ובה נכתב שהאמריקאים סייעו לסרי לנקה להשיג סיוע מישראל בלחימה נגד הטרור הטמילי. סרי לנקה פנתה בנוסף לישראל למדינות אחרות, אך רק ישראל נענתה לכך.
הערות שוליים

↑  J.R. Jayewardene, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  J. R. Jayewardene of Sri Lanka Dies at 90; Modernized Nation He Led for 11 Years, באתר הניו יורק טיימס
↑  JR's 10th death anniversary today
↑  de Silva, K. M.; William Howard Wriggins (1988). J.R. Jayewardene of Sri Lanka. Honolulu, HI: University of Hawaii Press. p. 133
↑  משה יגר, המסע הארוך לאסיה, 2004, עמ' 186
↑  דוד מתני, ישראל וסרי לנקה (בתוך הספר "משרד החוץ: 50 השנים הראשונות"), עמ' 608
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279181605171  BIBSYS: 90378894  BnF: cb119681578 (data)  GND: 118873091  ISNI: 0000 0000 6318 1217  LCCN: n50070278  NLG: 213134  NTA: 074777017  SNAC: w6jv5p4c  SUDOC: 027694216  Trove: 890555  VIAF: 32794474   WorldCat (עם VIAF): 32794474