stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורום אוגוסטוס
הסיבות להקמת פורום אוגוסטוס > מניעים תעמולתיים

פורום אוגוסטוס משקף את הצורה בה אוגוסטוס ביקש שבני עמו יכירו ויזכרו את ההיסטוריה הרומית ואת מקומו בתוכה. כך יצר אוגוסטוס מעין "היכל תהילה" של האישים החשובים בהיסטוריה הרומית (על פי תפיסתו), ובתוכו ייחד לעצמו מקום מרכזי ביותר (ראו "מבנה הפורום"). כך הפורום היווה תמהיל של אלמנטים ציבוריים ואישיים (הנוגעים לאוגוסטוס), עם דגש ברור על אלו האישיים. מחד היו פסלים ואלמנטים מרובים של אבותיו של אוגוסטוס ושל בוניה של רומא, אך במרכזם ניצב פסלו של אוגוסטוס עצמו וכתובות המשבחות אותו.
הסיבות להקמת פורום אוגוסטוס > פולחן מארס

מארס היה אל החקלאות והמלחמה במיתולוגיה הרומית, ובנוסף הוא נחשב לאביו של רומולוס, מייסדה של העיר רומא. עם זאת, אוגוסטוס נתן לו צביון חדש, כאשר הוא ראה בו בראש ובראשונה את "אל הנקמות" (Mars Ultor). על רקע זה ניתן להבין את העובדה כי אוגוסטוס נדר להקים מקדש למארס דווקא בעת קרב פיליפי בשנת 42 לפנה"ס, בו הוא נקם את רצח אביו המאמץ, יוליוס קיסר.
גם למועד שבו הורה אוגוסטוס על פתיחת עבודות הבנייה ישנו הסבר על רקע זה: היה זה לאחר שאוגוסטוס נקם את נקמת קראסוס עם השבת הדגלים שנפלו בידי הפרתים בקרב חרן בשנת 53, בו הובס קראסוס ומת. לאחר שתי הנקמות הסמליות האלו ניתן האות לבניית מקדשו של "מארס הנוקם", אשר סמלה מבחינת אוגוסטוס את פתיחתה של תקופה חדשה ברומא ובעולם כולו, כאשר הפושעים מבית ומחוץ (רוצחי קיסר והפרתים) באו על עונשם.
חשיבותו של מארס בעיני אוגוסטוס הייתה כאמור כבירה, ובעת חנוכת הפורום הוא הבטיח מפורשות כי הוא ויורשיו יבקרו בו לעיתים קרובות. מעבר לכך, אוגוסטוס הפך כאמור את הפורום לבעל חשיבות סמלית גבוהה ברומא, ובכך בעצם הביא את מארס אל מרכז החיים בעיר (ראו "תפקידו של פורום אוגוסטוס"). מעבר להקמת המקדש, אוגוסטוס הצהיר על קיום משחקים לכבודו של מארס, שהוא היה הראשון לקיימם.
הסיבות להקמת פורום אוגוסטוס > צרכים מעשיים

מעבר למניעים הדתיים ורצונו של אוגוסטוס לפאר את עצמו, היו גם סיבות מעשיות יותר להקמת הפורום. מבני הציבור שהיו קיימים באותה עת ברומא לא יכולים היו להכיל את כל כמות הדיונים הגואה בתביעות משפטיות, שהגיעה בעקבות העלייה באוכלוסיית העיר והאימפריה. בשל כך אוגוסטוס מיהר לחנוך את הפורום עוד בטרם השלמת בנייתו של מקדש מארס.
הקמת פורום אוגוסטוס

אוגוסטוס שם כאמור דגש חשוב על כך שהפורום יהיה שייך לו בלבד, ולא רצה שכל רבב ידבק בו. על כן הוא רכש באופן פרטי את האדמות שיועדו להכיל את הפורום, ולא הסכים להפקיע שטחים מידי אנשים שסירבו למכור את שטחיהם. בשל כך מבנהו של הפורום הוא צר יחסית לתכנון המקורי, וניכר כי הוא אינו סימטרי(ראו "מבנה פורום אוגוסטוס"). בניית הפורום נמשכה כ-18 שנים, ובסיומן הוא נחנך עוד בטרם הושלמה בניית מקדש מארס, בשל הצורך הממשי בפורום לשם ניהול הפעילות הציבורי.
הקמת פורום אוגוסטוס > תפקידו של פורום אוגוסטוס

אוגוסטוס לא הותיר את הפורום שבנה כמונומנט נטול שימוש, אלא נפח בו תוכן, וקבע כי אירועים שונים ייערכו בו. בהתאם לאופיו של הפורום כמוקדש למארס, אל המלחמה, עיקר הפעילות הקשורה למלחמות נערכה בו:
מחנוכת הפורום ואילך כל צעיר אמור היה לבקר בו ערב גיוסו לצבא.
כל המצביאים ומושלי הפרובינקיות אמורים היו לצאת ממנו למסעם ולשוב אליו לבסוף.
שלל המלחמה הגיע כולו אל הפורום. דיונים בהכרזת מלחמה נערכו בו.
בפורום נערכו הדיונים בנוגע לבקשותיהם של מצביאים לטריומף.
מנהיגים ברבריים מובסים שנצטוו להישבע כי ישמרו על השלום שביקשו לכרות עם רומא הובאו לפורום.
בנוסף לפי ההיסטוריון הרומי סווטוניוס, משפטים הנוגעים לענייני הציבור נערכו בפורום החדש, לאחר שבו נקבעו גם השופטים בהטלת פור.
מבנה פורום אוגוסטוס > מיקום

פורום אוגוסטוס ניצב בסמיכות לפורום קיסר (Forum Iulium), אשר הוקדש ליוליוס קיסר. הפורום תוחם על ידי חומה גבוהה, שיצרה חיץ בינו לבין שכונת סוּבּוּרה. שכונה זו הייתה שכונה ענייה, צפופה, רועשת ומוכת פשע וזנות בנוסף, הייתה סובורה תחת סכנה מתמדת של שרפות, מה שיכול היה לסכן את הפורום.
את הקיצוניות שבין שני צדי אותה חומה (העושר הגדול של פורום אוגוסטוס אל מול העוני המחפיר של סובורה) ניתן להבין מכתביו של המשורר הרומי יובנאליס, שתיאר את שכונת סובורה:
בעיני אף פרוכיטה טובה מסובורה. כל עיירה עלובה ומוזנחת הנה מעדפת מן החשש מדלקות, מקריסת בתים ללא הרף, מסכנות לרבבות האורבות פה בעיר המשחתת ומאותם חרזנים הקוראים שירתם בחום אוגוסט
אם כן, על מנת ליצור את החיץ הברור בין השכונה הענייה לפורום העשיר (וכן על מנת להגן מפני שרפות אפשריות), נבנתה החומה, שגובהה היה כמעט 36 מטרים, והיא נבנתה מלבנים גדולות וקורות עץ. חלקה הפנימי כוסה בשיש וטיח מהודר.
מבנה פורום אוגוסטוס > עיצוב ותוכן

הפורום נבנה בצורה מלבנית. אורכו היה כ-125 מטר, ורוחבו כ-90 מטר. צורתו המלבנית נשברה בפינות הדרום-מזרחית וצפון-מערבית על ידי אכסדרות בצורת חצי עיגול. אכסדרות אלו נבנו משום שכאמור, את השטחים האלו אוגוסטוס לא הצליח לקנות.
מקדש מארס, שהיה לבו של הפורום, ניצב במרכז חלקו הצפון מזרחי של הפורום והוא בנוי היה שיש קורינתי בצורת מתומן. המקדש ניצב על בימה מוגבהת בצדו הצפוני של הפורום. חלקו הפנימי של המקדש תוחם בעמודים, ובקצהו ניצבה אכסדרה מקושטת בפסלים ענקיים של מארס, ונוס ויוליוס האלוהי. חרבו של קיסר עצמו נשמרה שם, ולצדה עבודות אומנות רבות. מקובלת הדעה כי גם ניסי הלגיונות של קראסוס שהושבו מידי הפרתים הוצבו שם. גרמי מדרגות רחבים שאיגפו את המקדש הובילו משכונת סובורה אל תוך הפורום, דרך קשתות ניצחון שהוקדשו לדרוסוס וגרמניקוס. קשתות אלו היו תוספת מאוחרת, שנבנתה בשנת 19 לספירה על ידי הקיסר טיבריוס, בנו המאומץ של אוגוסטוס.
שטח הפורום הוקף בפורטיקונים קורינתיים (מבני שער מקורים הנישאים על עמודים), אשר קושטו בשיש צבעוני, כאשר מעליהם ניצבו קריאטידות (עמודים מפוסלים בעלי צורה של בני אנוש ניצבים), אשר הועתקו ממקדש ארכתאון שבאתונה. מאחורי אותן קריאטידות הוצבו גומחות חצי מעגליות (exedra). גומחות אלו עוטרו בפסליהם של רומולוס, מייסדה האגדי של העיר רומא ואיניאס, אחד מגיבורי מלחמת טרויה שנקשר אף הוא לייסודה של רומא, ונחשב לאביה הקדמון של משפחת היוליים, משפחתם של יוליוס קיסר ואוגוסטוס. הפורטיקונים עוטרו בדמויותיהם של בני משפחת היוליים וכן גיבורים רומיים אחרים. טקסטים המשבחים את אותם גיבורים, בהם כל המצביאים שזכו בטריומף מאז איניאס, אשר נחקקו בבסיסי הפסלים הללו שרדו עד ימינו. אחת מגולות הכותרת של הפורום היה פסל גדול של אוגוסטוס עצמו שהוצב בחלל המרכזי שמול חזית מקדש מארס. פסל זה הציג את אוגוסטוס בבגדי תהלוכת ניצחון, כשהוא רכוב על קוודריגה. בבסיס הפסל נטבעה הכתובת "Pater Patriae" - "אבי המולדת", תואר אשר ניתן לאוגוסטוס בשנת 2 לפנה"ס. על פי גרסתו של ואליוס (Velleius) שמותיהם של עמים ספרדיים ואחרים שאוגוסטוס כבש נחקקו גם הם בפורום, אך אין הסכמה מלאה במחקר באשר לאופן ולמקום בו הם הוצגו.
ירידת קרנו של פורום אוגוסטוס

הידיעות בקשר לפורום אוגוסטוס הצטמצמו משמעותית לאחר מותו של אוגוסטוס, ולא ברור מתי בדיוק ירד קרנו ועד מתי הוא המשיך לשמש כמבנה ציבורי פעיל. ידוע כי הקיסרים קלאודיוס וטראיאנוס פעלו במקום באמצע המאה הראשונה לספירה ובתחילת המאה השנייה. ככל הנראה בנייתו של פורום טראיאנוס (שהושלמה ב-112 לספירה) הפחיתה משמעותית מחשיבותם של יתר הפורומים בעיר. עם זאת, ישנו אזכור לכך שהקיסר אדריאנוס שיקם את פורום אוגוסטוס.
שרידי פורום אוגוסטוס

רובו של הפורום נחרב עם השנים. עם זאת, חלקים בודדים נשתמרו עד ימינו:
חלק ניכר מהקטע הצפון-מזרחי של החומה. בין החלקים שנשתמרו מצוי שער כניסה קשתי מקורי (Arco dei Pantani), שדרכו עוברת כיום ה-Via Bonella, שישה מטרים מעל המפלס העתיק.
שלושה מהעמודים עליהם ניצב המקדש והארכיטרבים שלהם. עמודים אלו חלולים, בנויים שיש לבן, גובהם 15.3 מטרים וקוטרם 1.76 מטרים.
בסיס הבטון של המדרגות אשר הובילו אל המקדש נשמר בצורה טובה, וכך גם חלקים מהבימה המוגבהת עליה ניצב המקדש, כולל ציפוי של פיסות שיש, המעידות על עיטור עם תבליטי ארד. על הבימה ישנו תא אשר נקטע בימי הביניים על מנת לשמש כארון קבורה.
האכסדרה הצפון מערבית נחשפה לחלוטין בחפירות ארכאולוגיות.
ביבליוגרפיה > מקורות ראשוניים

גאיוס סויטוניוס טרנקוילוס, "חיי שנים-עשר הקיסרים"; תרגם מרומית: אלכסנדר שור, תל אביב: מסדה, תשט"ו (1959).
יובנאליס, "סטירות"; תרגמה מרומית והוסיפה מבוא, הערות ומפתחות: רחל בירנבאום, ירושלים: מוסד ביאליק, תשס"ג (2003).
דו"ח עלילותיו של אוגוסטוס האלוהי : מסמך היסטורי; מבוא והערות של פ. א. ברונט, ג'. מ. מור, תרגם: יורם דרומי, דורות: חמו"ל, (2002).
Cassius Dio, "The Roman history : the reign of Augustus" ; translated by Ian Scott-Kilvert, London: Penguin Books, 1988.
ביבליוגרפיה > מקורות משניים

צבי יעבץ, "אוגוסטוס : ניצחונה של מתינות", תל אביב: הוצאת דביר, תשנ"ד (1994).
T.J Luce, "Livy, Augustus, and the Forum Augustum", eds. K.A. Raaflaub and M. Toher, "Between Republic and Empire: Interpretations of Augustus and His Principate", Los Angeles and Oxford: University of California Press, 1990.
S.B Planter, "Forum Augustum", A Topographical Dictionary of Ancient Rome, Roma : L'Erma di Bretschneider, 1965. Digitized copy in: LacusCurtius
Pat Southern, "Augustus", London and New York: Routledge, 1998.
הערות שוליים

1 2 3 4  סווטוניוס, "אבגוסטוס האלוהי", פרק 29 (עמ' 61–62 בתרגום העברי)
1 2 3 4  Oxford Reference
↑  Luce, עמ' 123
↑  Planter, עמ' 220
↑  דו"ח עלילותיו, עמ' 25 בתרגומו של דרומי
1 2  Luce, עמ' 126-123
1 2  יעבץ, עמ' 64
↑  Cassius Dio, ספר 55, פרק 10, פסקה 2. עמ' 197 בתרגום לאנגלית של קילוורט
↑  Southern, עמ' 177
↑  סווטוניוס, "אבגוסטוס האלוהי", פרק 56 (עמ' 75 בתרגום העברי)
↑  Luce, עמ' 125-126.
↑  VRoma.
↑  אי זעיר על ידי בייאיי, שהיה שומם ופראי בימים ההם
↑  יובנאליס, עמ' 68–69 בתרגום העברי
1 2 3 4 5  Planter, עמ' 220-222
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4436830-6  VIAF: 246269223   WorldCat (עם VIAF): 246269223 
מודל מודרני של חזית מקדש מארס הלוחם בתוך פורום אוגוסטוס
מודל של פורום אוגוסטוס. הא-סימטריה הנובעת ממידות השטח נראית בבירור.
שרידי פורום אוגוסטוס ברומא המודרנית. במרכז מצויה הבימה עליה עמד מקדש מארס הנוקם. מאחור ניצבת החומה שהפרידה בין הפורום ושכונת סובורה.
פרנצ'סקו מריה פיאבה

| --- | --- |

 לידה:  18 במאי 1810 מוראנו, איטליה 
 פטירה:  5 במרץ 1876 (בגיל 65) מילאנו, ממלכת איטליה 
 מקום קבורה:  בית הקברות הגדול במילאנו 
 מוקד פעילות:  ממלכת איטליה 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  איטלקית, ונטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרנצ'סקו מריה פיאבה
פרנצ'סקו מריה פיאבה (באיטלקית: Francesco Maria Piave, ‏18 במאי 1810 - 5 במרץ 1876) היה לבריתן איטלקי, ידידו הוותיק של ורדי ושותף ליצירתו.
חייו

כמו ורדי, גם פיאבה היה פטריוט איטלקי נלהב, ובשנת 1848, בתקופת אביב העמים, כשגייסותיו האוסטריים של יוזף רדצקי פון רדץ נסוגו ממילאנו, שלח ורדי מכתב אל "האזרח פיאבה" בוונציה.
פיאבה נולד באי מוראנו שבלאגונה של ונציה, בתקופת מלכותו קצרת הימים של נפוליאון באיטליה. הוא הלך בעקבות סלבטורה קאמאראנו כלבריתן העיקרי של ורדי באמצע הקריירה של המלחין. פיאבה כתב את הלברית לאופרות של ורדי "ארנאני" (1844), "שני הפוסקארים" (1844), "אטילה" (1846), "מקבת'" (1847), "שודד הים" (1848), "סטיפליו" (1850), "ריגולטו" (1851), "לה טרוויאטה" (1853), "סימון בוקאנגרה" (1857) ו"כוחו של גורל" (1862). פיאבה היה אמור להכין גם את הלברית ל"אאידה", שאת ההזמנה לכתיבתה קיבל ורדי ב-1870, אלמלא פקד אותו אירוע מוחי ששלל ממנו את יכולת הכתיבה.
פיאבה כתב לבריות, הזכורות פחות, גם לג'ובאני פאצ'יני, סבריו מרקאדנטה, פדריקו ריקי ואפילו לברית אחת למייקל באלף.
פיאבה מת במילאנו בשנת 1876, בן 65, ונקבר שם בצ'ימיטרו מונומנטלה.
ראו גם

נון סולו ורדי
פרנצ'סקו סלוויאטי

פרנצ'סקו סלוויאטי ריאריו (1443 - 26 באפריל 1478 בפירנצה) היה הארכיבישוף של פיזה ב-1475.
לסלוויאטי היה קשר דם למשפחת האצולה ריאריו, ולמשפחת סלוויאטי דלה רוברה (שלה העניק האפיפיור סיקסטוס הרביעי את חוזה הבנקאות של הכס הקדוש במקום משפחת מדיצ'י). סלוויאטי היה קרוב באמצעות קשרי נישואין גם למשפחות פאצי, מדיצ'י, ויטורי ולמשפחות אצולה נוספות שהיו בעלות השפעה פוליטית וכלכלית.
סלוויאטי התייתם בגיל צעיר. אמנם קיבל חינוך הומניסטי אך העדיף את הכנסייה מאחר שידע כי יתקשה להשיג כוח במשפחה ללא אביו. מקורות פרו-מדיצ'יים מציירים את דמותו כחנפן, מהמר ותאב כוח, אותו השיג באמצעות משוא הפנים של הכנסייה. ב-1464 עבר סלוויאטי לרומא במטרה להתחבר אל פרנצ'סקו סלוויאטי דלה רוברה, שהפך מאוחר יותר לאפיפיור סיקסטוס הרביעי. כמו כן התחבר אל אחייניו, האחים ג'ירולאמו ופייטרו ריאריו. קשרים אלו סייעו לו לקבל ב-1475 את משרת הארכיבישוף של פיזה.
משפחת מדיצ'י, שמרכזה היה בפירנצה, התנגדה למינויו של סלוויאטי לארכיבישוף וכך, באביב 1478 הוא שלח לפירנצה את אחיינו, רפאלה ריאריו, כדי שיזמין את האחים ג'וליאנו ולורנצו דה מדיצ'י להגיע למיסה בדואומו של פירנצה מתוך כוונה לרצחם שם במה שנודע מאוחר יותר כ"קשר של משפחת פאצי". בעת שצלצלו בפעמון בזמן טקס הגבהת לחם הקודש בכנסייה, היה על סלוויאטי ללכת לפאלאצו וקיו, להרוג את הגונפלוניירה (ראש המערכת החוקית והפוליטית בעיר) פטרוצ'י ולהשתלט על כיכר הסיניוריה הסמוכה, בעת שהרצח המרכזי היה אמור להתבצע בקתדרלה עצמה. אולם, עם הגיעו לכיכר וקיו הוא נעצר על ידי פטרוצ'י ובתוך שעה בוצע בו לינץ' והוא נתלה, יחד עם קושרים נוספים, מחלונות אולם "סלה דיי דואצ'נטו" (Sala dei Duecento) שבכיכר וקיו.
ראו גם

בית פאצי
הערות שוליים

↑  The Duomo, אתר אוניברסיטת איווה סטייט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 129067202  VcBA: 495/349205  VIAF: 69998418   WorldCat (עם VIAF): 69998418
צ'ארלי וילנואבה

| --- | --- |

וילנואבה במדי דטרויט פיסטונס, 2009
 לידה:  24 באוגוסט 1984 (בן 40) ניו יורק, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.11 מטר
 מספר:  3, 31
 מכללה:  אוניברסיטת קונטיקט
 דראפט:  בחירה שביעית, 2005 טורונטו ראפטורס
 קבוצות כשחקן
 2005–2006   2006–2009   2009–2014   2014–2016:  טורונטו ראפטורס   מילווקי באקס   דטרויט פיסטונס   דאלאס מאבריקס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז של העונה (2006)   זכייה באליפות ליגת המכללות (2004)
צ'ארלי אלכסנדר וילנואבה (באנגלית: Charlie Alexander Villanueva; נולד ב-24 באוגוסט 1984) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-דומיניקני, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2005–2016. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגה הם 10.4 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק.
סובל ממחלת אלופציה אראטה, הגורמת להתקרחות.
קריירת תיכונים ומכללות

וילנואבה שיחק ב"תיכון ניוטון" שבקווינס במשך שנה אחת, ולאחר מכן שיחק במשך 3 שנים באקדמיית בלייר שבניו ג'רזי, יחד עם שחקן ה-NBA לעתיד לואול דנג.
בשנת 2003 הצטרף לנבחרתה של אוניברסיטת קונטיקט. בשנתו הראשונה בקונטיקט, ב-2004, הוא סייע לקבוצתו לזכות בטורניר אליפות המכללות תוך שהיה שחקן יעיל מהספסל. בשנתו השנייה הוא הפך לשחקן מוביל בנבחרת האוניברסיטה והעמיד ממוצעים של 13.8 נקודות - הגבוה בקבוצה - ו-8.3 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר לחמישיית המצטיינים השנייה של התאחדות האזור המזרחי (Big East).
קריירת ה-NBA > טורונטו ראפטורס

וילנואבה נבחר במקום השביעי בדראפט ה-NBA‏ 2005 על ידי קבוצת טורונטו ראפטורס. על אף שטורונטו ספגה ביקורת על בחירתו בשלב כה גבוה, וילנואבה הציג יכולת טובה בעונתו הראשונה (2005/2006), עם ממוצעים של 13.0 נקודות ו-6.4 ריבאונדים למשחק. הוא סיים במקום השני בין הרוקיז בנקודות ובריבאונדים ושלישי בחסימות. על אף כישלונה הקבוצתי של טורונטו, וילנואבה עצמו סיים שני בהצבעות לפרס רוקי השנה ב-NBA (אחרי הזוכה כריס פול) ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה.
קריירת ה-NBA > מילווקי באקס

ביוני 2006 הועבר וילנואבה בטרייד לקבוצת מילווקי באקס, תמורת טי ג'יי פורד. בעונת 2008/2009 הציג וילנואבה את עונתו הטובה ביותר בקריירה, כאשר העמיד ממוצעים של 16.2 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק. על אף שלא פתח בקביעות בחמישייה הוא היה מהשחקנים החשובים ביותר בקבוצה, לצד השחקן המוביל מייקל רד.
קריירת ה-NBA > דטרויט פיסטונס

בקיץ 2009 סיים וילנואבה את חוזהו במילווקי, וחתם על חוזה ל-5 עונות בקבוצת דטרויט פיסטונס, עבור כ-35 מיליון דולר. תקופתו בדטרויט נחשבת כמאכזבת, במיוחד ביחס לחוזה הגבוה עליו חתם; לאורך חמש העונות שותף ב-256 בלבד מתוך 410 משחקי קבוצתו, והעמיד ממוצעים של 9.5 נקודות ו-3.8 ריבאונדים למשחק בעוד דטרויט החמיצה את הפלייאוף בכל אחת מהעונות.
קריירת ה-NBA > דאלאס מאבריקס

לקראת עונת 2014/2015 חתם על חוזה מינימום בדאלאס מאבריקס. בשתי עונותיו בדאלאס קלע 5.7 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של דירק נוביצקי. בסיום עונת 2015/2016 פרש וילנואבה ממשחק, בגיל 31 בלבד.
נבחרת לאומית

בצעירותו וילנואבה ייצג את ארצות הברית במסגרת נבחרות הנוער השונות. ב-2009 הוא הגיש בקשה להתאחדות הכדורסל האמריקאית להשתחרר מרישומיה ולשנות את לאומו לרפובליקה הדומיניקנית.
בטורניר סנטרובאסקט 2010 זכה עם הנבחרת הדומיניקנית במדליית הכסף, ובאליפות האמריקות בכדורסל 2011 זכה עמה במדליית הארד.
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005/2006 | טורונטו | 81 | 36 | 29.1 | 0.463 | 0.327 | 0.706 | 6.4 | 1.1 | 0.7 | 0.8 | 13.0 |
| 2006/2007 | מילווקי | 39 | 17 | 25.2 | 0.470 | 0.337 | 0.820 | 5.8 | 0.9 | 0.6 | 0.3 | 11.8 |
| 2007/2008 | מילווקי | 76 | 31 | 24.1 | 0.435 | 0.297 | 0.783 | 6.1 | 1.0 | 0.4 | 0.5 | 11.7 |
| 2008/2009 | מילווקי | 78 | 47 | 26.9 | 0.447 | 0.345 | 0.838 | 6.7 | 1.8 | 0.6 | 0.7 | 16.2 |
| 2009/2010 | דטרויט | 78 | 16 | 23.7 | 0.439 | 0.351 | 0.815 | 4.7 | 0.7 | 0.6 | 0.7 | 11.9 |
| 2010/2011 | דטרויט | 76 | 11 | 21.9 | 0.442 | 0.387 | 0.767 | 3.9 | 0.6 | 0.6 | 0.6 | 11.1 |
| 2011/2012 | דטרויט | 13 | 0 | 13.8 | 0.385 | 0.333 | 0.857 | 3.7 | 0.5 | 0.5 | 0.4 | 7.0 |
| 2012/2013 | דטרויט | 69 | 0 | 15.8 | 0.377 | 0.347 | 0.551 | 3.5 | 0.8 | 0.4 | 0.6 | 6.8 |
| 2013/2014 | דטרויט | 20 | 0 | 9.0 | 0.380 | 0.250 | 0.571 | 1.7 | 0.3 | 0.2 | 0.3 | 4.6 |
| 2014/2015 | דאלאס | 64 | 1 | 10.6 | 0.414 | 0.376 | 0.571 | 2.3 | 0.3 | 0.2 | 0.3 | 6.3 |
| 2015/2016 | דאלאס | 62 | 4 | 10.7 | 0.382 | 0.273 | 0.917 | 2.5 | 0.4 | 0.3 | 0.2 | 5.1 |
| קריירה |  | 656 | 163 | 20.7 | 0.435 | 0.341 | 0.772 | 4.6 | 0.8 | 0.5 | 0.5 | 10.4 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | דאלאס | 5 | 0 | 8.6 | 0.440 | 0.421 | 0.000 | 2.6 | 0.6 | 0.2 | 0.2 | 6.0 |
| 2016 | דאלאס | 4 | 0 | 5.3 | 0.250 | 0.333 | 1.000 | 0.5 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 2.3 |

| קריירה |  | 9 | 0 | 7.0 | 0.345 | 0.377 | 1.000 | 1.6 | 0.4 | 0.2 | 0.2 | 4.2 |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של וילנואבה, באתר basketball-reference.com
↑  וילנואבה נשלח בטרייד למילווקי, באתר ESPN,‏ 1 ביולי 2006
↑  וילנואבה וגורדון חותמים על חוזים בדטרויט, באתר ESPN,‏ 9 ביולי 2009
↑  וילנואבה מסכם על חוזה בדאלאס, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 8 בספטמבר 2014
וילנואבה כשחקן דאלאס מאבריקס, 2015
פרנצ'סקו מריה גרימלדי

| --- | --- |

 לידה:  2 באפריל 1618 בולוניה, מדינת האפיפיור 
 פטירה:  28 בדצמבר 1663 (בגיל 45) בולוניה, מדינת האפיפיור 
 ענף מדעי:  פיזיקאי, אסטרונומיה 
 מקום לימודים:  Ex chiesa e convento di Sant'Ignazio (1638)  אוניברסיטת בולוניה (1647) 
 מנחה לדוקטורט:  ג'ובאני בטיסטה ריצ'ולי 
 מוסדות:  Ex chiesa e convento di Sant'Ignazio (1648–1663)  Ex Collegio di Santa Lucia (1638–1642) 
 תלמידי דוקטורט:  ג'ובאני דומניקו קאסיני 
 
פרנצ'סקו מריה גרימלדי (2 באפריל 1618 – 28 בדצמבר 1663) היה כומר איטלקי ישועי, מתמטיקאי ופיזיקאי. גרימלדי הוא שטבע את המונח "דיפרקציה" (עקיפת אור) בהתייחס לתכונות של התקדמות האור, ולתעד את התצפיות המדויקות הראשונות של התופעה.
עבודתו

גרימלדי היה אחד המדענים הראשונים שהציעו כי האור מתקדם כגל, רעיון אליו הגיע כשצפה בדמיון בין התקדמות האור להתקדמות של גלי מים מסביב למכשול או דרך פתח.
גרימלדי טבע את המונח דיפרקציה (אנ'), אותו גזר מהמילה הלטינית diffringere, שפירושה "להישבר לחתיכות", בהתייחס להתקדמות של קרני אור אשר מתפשטות להרבה כיוונים. מנקודת מבט מודרנית, הבחירה בשם נכונה - חזיתות גלים אכן מתפרקות לחתיכות (חזיתות גלים חדשות) במהלך התקדמותן. כריסטיאן הויגנס מאוחר יותר העניק לאינטואיציה של גרימלדי צביון מדעי מבוסס יותר כשניסח את עקרון הויגנס.
הוא היה הראשון לערוך תצפיות מדויקות של התופעה, ובתיעוד מפורסם הראה שכאשר עצם מסתיר את התאורה ממקור אור לא נקודתי, מתקבל אפקט הצללה - צל מלא וצל חלקי, בו הצל החלקי רחב יותר ונחלש בחדות פחותה מזו שמנבאת ההנחה שהאור מתקדם בקווים ישרים. באמצעות תצפית זאת וניסויים מדויקים אחרים הוא הדגים שהתקדמות האור הנצפית לא יכולה להיות מיושבת עם הרעיון של התקדמות ליניארית של האור. במקום זאת, קרן אור ישרה שחלפה דרך חור במסך קיבלה צורה של חרוט. פיזיקאים מאוחרים יותר השתמשו בעבודתו כעדות ברורה לכך שהאור הוא גל, ואייזק ניוטון, ששחזר בעצמו רבים מהניסויים של גרימלדי, נעזר בה כדי לנסח את הרבדים המעמיקים יותר של התאוריה שלו על האור, אותם הציג בחלק השני של ספרו אופטיקה. גרימלדי היה גם הראשון שצפה בפסי עקיפה.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262054305171  BnF: cb13326913s (data)  CiNii: DA16001793  DSI: 9680  GND: 123408571  ICCU: SBLV243574  ISNI: 0000 0000 8110 2113  LCCN: no2006033245  MGP: 234669  NKC: xx0117478  NTA: 157011119  RERO: 02-A016341043  SUDOC: 035646608  VcBA: 495/149355  VIAF: 30444390   WorldCat (עם VIAF): 30444390 
גילוי העקיפה על ידי גרימלדי.
קבר הנביא חבקוק (איראן)

ערך זה עוסק בקבר הנביא חבקוק באיראן. אם התכוונתם לפירוט המסורות אודות קבר חבקוק, ראו .
| --- | --- |

קבר הנביא חבקוק באיראן
 נתונים כלליים
 נקבר:  חבקוק הנביא
 מיקום:  איראן
 קואורדינטות:  34°33′06″N 48°25′48″E﻿ / ﻿34.5516921°N 48.429965°E﻿ / 34.5516921; 48.429965
 he
 
המאוזוליאום של חבקוק, 2022
צילום מתוך קברו של חבקוק
איור בריטי של חבקוק
קבר הנביא חבקוק (בפרסית:آرامگاه حبقوق نبی) הוא מאוזוליאום היסטורי הממוקם בעיר טויסרקאן שבאיראן. הקבר הוא מספר 969 ברשימת המונומנטים הלאומיים של איראן. ישנם המאמינים כי שם קבורים שרידיו של הנביא חבקוק, הנערץ גם בחלק מהמסורות האסלאמיות כאחד מנביאי ישראל.
היסטוריה

המאוזוליאום נבנה בתקופה הסלג'וקית, במאה ה-13. מסורות מקומיות טוענות כי האתר היה עוד לפני התקופה האסלאמית קבר שהוקדש גם לחבקוק. ללא קשר לטענות על האתר, המאוזוליאום תמיד היה נערץ הן על ידי השיעים והן על ידי קהילת יהודי איראן. הוא שוחזר פעמים רבות מאז בנייתו הראשונה.
בשנת 1372, הגיעו גנבי עתיקות למוזוליאום ובשנים מאוחרות יותר נחקרו מנהרות אלו במהלך עבודות חפירה, והתגלה כי מתחת למאוזוליאום נמצא קריפטה, בה נמצא הקבר בפועל. כמה אגדות מתארות גם את גילוי גופת חבקוק במקום, שנראה שהשתמרה היטב.
במאה ה-20, המוזוליאום נרשם כאנדרטה לאומית של איראן.
ארכיטקטורה

המאוזוליאום בצורת מתומן מהיסוד ועשוי מלבנים. גובהו 12 מטר. הכיפה שבראש המאוזוליאום בנויה בתצורת חרוט ייחודית, בגובה של 7 מטרים. מבחוץ, מוטיבים יהודיים כמו מגן דוד נראים כחלק מהעיצובים החיצוניים. קברו של חבקוק נמצא מתחת לכיפה.
בשלב מסוים, ארבעה מגדלים ושער היו קיימים סביב המאוזוליאום. הריסות של חפצים נמצאו במהלך חפירות ארכאולוגיות.
ראו גם

קברי צדיקים ביהדות
קבר חבקוק
הערות שוליים

1 2  https://www.kojaro.com/attraction/6430-ارامگاه-حیقوق-نبی/
↑  "آرامگاه حیقوق نبی (ع)؛ پیامبری که دو بار از دنیا رفت". تیتر شهر. נבדק ב-2023-12-01.
קבלת החלטות בקונצנזוס

חברי אספה של Shimer Great Books School מגיעים להסכמה תוך דיון
קבלת החלטות בקונצנזוס או תהליך קונצנזוס (לעיתים קרובות מקוצר לקונצנזוס) הם תהליכי קבלת החלטות קבוצתיים שבהם המשתתפים מפתחים הצעות ומחליטים לגביהן מתוך כוונה, או דרישה, שיהיו מקובלות על כלל המשתתפים. ההתמקדות היא בביסוס הסכמה רחבה בהכרעת רוב (רוב יחסי או רוב מיוחס) והימנעות מדעות לא פרודוקטיביות, דבר המבדיל ביו קונצנזוס לבין החלטות בפה אחד, המחייבות את כל המשתתפים לתמוך בהחלטה.
שיטה זו מהווה את אחת החלופות לקבלת החלטות בהצבעה דמוקרטית. קבלת החלטות בקונצנזוס היא, בדרך כלל, תהליך ארוך, ולכן פחות ישימה במקרים דחופים או בגופים גדולים, כמו מדינות.
קבלת החלטות בקונצנזוס מעודדת השתתפות של כל החברים בדיון, אך אינה מחייבת זאת, משום שהיא מאפשרת גם הסכמה שבשתיקה. השיטה מחייבת התייחסות של המשתתפים לדעות נוספות. השגת קונצנזוס עשויה להיות תהליך מורכב וארוך, ולכן לעיתים נקבעים לשיטה זו כללים שמיועדים לסייע בתהליך קבלת ההחלטה.