stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איירון מן
ביוגרפיה בדיונית > שובו של מנדרין ומארוול עכשיו!

בעלילות "שד" ו"הדרך הארוכה לתחתית", שפורסמו לאחר העימות עם האקס-מן, סטארק מקבל זימון מממשלת ארצות הברית לאחר שצצות ראיות שהשתמש בחליפת איירון מן תחת השפעת סמים. מנדרין וזק סטיין משדרגים כמה מאויבים הוותיקים של איירון מן ושולחים אותם לבצע פעולות טרור ברחבי העולם כדי להכפיש את שמו של איירון מן. הגנרל ברוס באבאג' מאלץ את סטארק לעטות מתקן טכנולוגי שיכול לאפשר לבאבאג' לנטרל את חליפת איירון מן בכל עת שיחפוץ. כדי להילחם בעוול שנעשה לו, סטארק עובר תהליך ניתוחי שמסיר את טכנולוגיית "הקצה המדמם" מגופו, וכן מחליף את אנרגיית הכור שבחזהו בדגם חדיש יותר. דבר זה מאלץ את גנרל באבאג' להסיר את המתקן מהחזה שלו. סטארק מכריז על פרישתו מלחימה בפשע כאיירון מן, מביים את מותו של רודי ומעניק לו חליפת שריון חדשה כדי שיוכל להפוך לאיירון מן החדש. בעלילה הבאה, "העתיד", המנדרין משתלט על מוחו של סטארק ומשתמש בו כדי ליצור גופות שריון חדשים לרוחות החייזריות ששוכנות בעשר טבעותיו. אולם, סטארק כורת ברית עם כמה מיריביו הוותיקים שנכלאו בידי מנדרין, ומצליח להביסו ולהימלט ממנו.
במיתוג מחדש "מארוול עכשיו!", טוני סטארק הגיע לשיא גבול הטכנולוגיה שלו. אחרי מותה של ד"ר מיה הנסן והשמדת חליפות אקסטרמיס מודל 2 שנמכרו בשוק השחור, ובעקבות כך שאספקטים רבים בחייו זכו לתהודה שלילית בידי אנשים שהשיגו את וירוס אקסטרמיס, סטארק נוטל את חליפתו החדשה, בעלת בינה מלאכותית חדשה בשם "פ.פ.ר" ומצטרף לפיטר קוויל ולשומרי הגלקסיה כדי לחקור את החלל, אחרי שהוא עוזר להם להדוף מתקפה של גזע הבאדון על כדור הארץ. בחלל הוא נתקל במקליט 451, זה שגרם בעקיפין לאימוצו של טוני. טוני האמין כי 451 הנדס אותו גנטית, וזאת כדי לשלוט בחליפת שריון "הורג האלים", שריון שנוצר על מנת להגן על כדור הארץ. סטארק גילה כי הוא אינו מסוגל להטיס את הורג האלים, והרג את 451. כאשר חזר לכדור הארץ, סטארק חקר למה הוא אינו מסוגל להטיס את הורג האלים. הוא גילה כי הוא מאומץ, וכי התינוק עליו ערך 451 ניסויים הוא ארנו סטארק. השניים התאחדו, וסטארק החליט כי עם המידע של 451 והאינטלקט של שניהם, הוא יוכל ליצור עולם טוב יותר.
ביוגרפיה בדיונית > החטא הקדמון

לאחר מותו של אואטו הצופה, "גלגל-העין" המסתורי הפעיל מעין פצצה שגרמה לאנשים בכדור הארץ להיחשף לסודותיהם. סטארק וברוס באנר חוו חיזיון בו סטארק שינה את פצצת הגמא שהפכה את באנר לענק הירוק, מה שגרם לסטארק בעקיפין ליצור את הענק הירוק. סטארק מציל את באנר באמצעות גרסה שונה של וירוס אקסטרמיס, המאפשרת לו לשמור על האינטלקט שלו. מתגלה כי סטארק שינה את הפצצה על מנת שבאנר לא יהרג, ונחשף סוד נוסף על השניים: לפני הפיצוץ, סטארק שלח לבאנר אזהרה בדואר אלקטרוני על ההשלכות של פצצת הגמא, וכשבאנר לא קרא זאת, התפרש כי יצירת הענק הירוק נגרמה כתוצאה מהתסכול והאגו של באנר.
ביוגרפיה בדיונית > הציר: איירון מן העליון

באירועי "הציר", הגולגולת האדומה התמזג עם אונסלוט, והשתמש בזקיפים שסטארק בנה על מנת להביס את גיבורי-העל הרבים שיצאו נגדו. מגנטו ניצל את העובדה כי לזקיפים אין מידע על נבלי-על - אלא רק על הגיבורים - והרכיב צוות מיוחד של נבלים אשר התאגד והרס את כל הזקיפים. לאחר תבוסת הזקיפים, דוקטור דום ומכשפת השני הטילו כישוף במטרה לגרש את אונסלוט, אך הכישוף השפיע על הגיבורים והנבלים שנכחו במקום, וביניהם טוני, וגרם להם ל"היפוך": גיבורי-העל הושפעו מהרוע והאנוכיות שלהם ואילו נבלי-העל הפכו לגיבורים.
מאז אירועי "הציר", גיבורי העל חזרו לאישיותם המקורית, אך סטארק הגן על עצמו בעזרת שדה כוח. כתוצאה מכך, אישיותו עברה רגרסיה והוא הפך לחסר אחריות, אגואיסט ואלכוהוליסט. הוא עבר לסן פרנסיסקו, בנה לעצמו חליפת שריון חדשה לבנה והחל למכור גרסה דיגיטלית של וירוס אקסטרמיס שהציעה יופי, בריאות ואפילו אלמותיות בחינם. בדיוק כשכל אזרח ראה בו סוג של משיח מגשים חלומות, סטארק החל לגבות תשלום על האפליקציה, והדבר הוביל אותם להתדרדר לחיי פשע מתוך ייאוש לקבל את מבוקשם. בסופו של דבר, פפר פוטס תקפה את סטארק בעזרת בינה מלאכותית בדמותו. בעימות ביניהם, סטארק קרא לכל אלה שנגועים בווירוס האפליקציה, בעוד הבינה המלאכותית השתמשה בחליפות השריון נגדו. אף על פי שסטארק ניצח בקרב מבחינה טכנית, השמיד את חליפות השריון ומחק את גיבוי האפליקציה, פפר הודיעה לו שאפילו אם ימשיך במיזם האפליקציה שלו, הוא עדיין ייחשב בעיני קרוביו ומכריו כמפלצת.
ביוגרפיה בדיונית > מארוול החדשה והשונה, מארוול עכשיו! 2016

לאחר אירועי מלחמות סודיות בהם יקום מארוול התמזג עם יקום אולטימייט מארוול, אישיותו של סטארק חזרה לקדמותה ללא כל סימן לשינוי שעבר. מאחר שמעמדו כיזם היה מוטל בספק, הוא החל לעבוד במעבדתו על חליפת שריון חדשה המסוגלת לשנות את צורתה בהתאם לסיטואציה בה הוא נמצא.
ביולי 2016 הוכרז כי טוני סטארק יעביר את נטל הזהות של איירון מן לילדת פלא אפרו-אמריקנית העונה לשם רירי ויליאמס. ויליאמס, סטודנטית MIT, בונה שריון איירון מן משל עצמה משאריות והדבר מושך את תשומת לבו של סטארק. חליפתה אינה כוללת כור קשת, שכן אין הדבר נחוץ כדי לשמור עליה בחיים כמו סטארק. בנוסף, הרצת חוברות חדשה בשם Infamous Iron Man תציג חליפת שריון אותה בנה דוקטור דום.
כוחות ויכולות > שריון

איירון מן הוא בעל חליפת שריון שמעניקה לו כוחות על וסיבולת גבוהה, כמו גם יכולת תעופה. השריון הומצא על ידי סטארק עצמו והוא זה שלובש אותו, אם כי בסיפורים מסוימים חולקים בזהות הסודית הזו מספר דמויות כגון חברו הטוב ג'ים רודס וכן שותפיו לעסקים. החליפה המקורית שאותה המציא סטארק במהלך שביו (Mark I) נבנתה מסביב ללוחית מתכת באזור בית החזה שנועדה למנוע מהרסס שפגע בסטארק מלנוע לליבו ולהרגו. זהו שריון מתכת רגיל, הבלתי חדיר לכלי נשק קונבנציונליים. בנוסף לשריון המקורי, סטארק המציא מספר חליפות נוספות למקרים שונים, כדוגמת תעופה בחלל, צלילה וחמקנות, כמו גם שדרוג לחליפתו הרגילה כדי שתתאים למאבק כנגד הענק הירוק (Hulkbuster Armor). מקרה נוסף הייתה חליפה שהותאמה בדמותו של תור, המונעת על ידי כוח מיסטי. נוסף על כך, סטארק בונה לספיידרמן חליפת שריון, "איירון ספיידר", הדומה בצבעה לחליפת איירון מן, ואשר מצוידת במגוון שכלולים טכנולוגיים ושלוש זרועות מכניות עכבישיות.
מערכות הנשק שבתוך החליפה התפתחו עם השנים, אך קרני האנרגיה הנורות מכפות ידיו נותרו הנשק העיקרי של איירון מן. בין יתר המערכות נכללים מקרן אנרגיה בחזה השריון, פעימות הקולטות אנרגיה קינטית, גנרטור של פעימה אלקטרומגנטית ומגן אנרגיה. יכולות אחרות כוללות תפעול של שדות אנרגיה, פיצוצים על-קוליים ויצירת הולוגרפיה לצורך הטעיה.
המודלים האחרונים של שריונו של סטארק - החל משריון אקסטרמיס - בנויים לתוך חללים שבעצמותיו, כאשר מערכת הפיקוד השולטת בהם מורכבת על זרועו. הדבר הופך את סטארק למעשה לקיבורג אנושי, המסוגל לזמן את חליפת השריון בכל עת שיחפוץ.
כוחות ויכולות > כוחות

לתקופת מה, סטארק ניחן בתפישות על-חושיות כתוצאה מפגיעה אנושה במערכת העצבים שלו ולאחר שהותקנה בגופו מערכת מלאכותית. כמו כן, הוא הזריק למערכת העצבים שלו נגיף טכנו-אורגני לאחר שנפגע בקרב נגד יריב ננוטכנולוגי ("איירון מן: אקסטרמיס"), מה שהציל את חייו וגרם לו להחלים במהירות מכל פציעה, אך גם התיך את השריון לגופו. הדבר איפשר לו להשתמש ביכולתו של השריון כדי לתקן את עצמותיו השבורות, כמו גם לשלוט בה באמצעות מחשבתו בלבד. סטארק מסוגל לשלוט בשכבות החליפה המותכות לתוך עורו ובצורה זו יכול "לזמן" את החליפה בעת הצורך. סטארק מסוגל להתחבר לכל מקור טכנולוגי חיצוני כלוויינים, טלפונים סלולריים ומחשבים מכל רחבי העולם, ובנוסף הוא בעל יכולת חישה נוירופיזיולוגית אותה רכש לאחר שאיבחן את "חוש העכביש" של ספיידרמן.
כוחות חליפת השריון     1 תעופה    2 לייזרים מהידיים     3 טעינת ברק     4 מגן      5 חרב   6 לייזר מהחזה
כוחות ויכולות > כישורים

סטארק הוא גאון, ובעל תואר מתקדם בהנדסה. בעזרת פיקחותו הרבה, סטארק הצליח לשמור על עסקיו ולצבור את הונו. יתר על כן, בתקופה שבה סטארק לא יכול היה להשתמש בחליפת איירון מן, הוא ביקש מקפטן אמריקה לאמן אותו באמנויות לחימה, ובכך צבר גם מיומנות פיזית רבה.
הופעות במדיות אחרות > אנימציה

דמותו של איירון מן/טוני סטארק הופיעה בסדרות אנימציה רבות, ביניהן "ספיידרמן וחבריו המדהימים" משנת 1981, סדרת אנימציה על שמו משנת 1994 (ובדיבובו של רוברט הייז ובדיבובו לעברית של עמי מנדלמן) וכן בהאוונג'רס: סדרת האנימציה של שנת 2010. בסדרת שנות ה-90 של ספיידרמן איירון-מן דובב על ידי ויקי תבור. בישראל שודרה הסדרה בערוץ הראשון ערוץ 2 ובג'טיקס.
בשנת 2006 הופיע איירון מן בסרט האנימציה "הנוקמים: האיחוד", בסרט ההמשך שלו, "הנוקמים: האיחוד 2", וכן בסרט משלו בשם "איירון מן הבלתי מנוצח" שיצא בינואר 2007, כאשר כל הסרטים הם חלק מסדרת הסרטים "Marvel Animated Features".
לאחרונה, דמותו של טוני סטארק/איירון מן דובבה בידי מיק וינגרט בסדרת האנימציה של אולפני מארוול "מה אם...?".
הופעות במדיות אחרות > קולנוע > היקום הקולנועי של מארוול

סרט הלייב אקשן "איירון מן" היה הראשון בסרטי היקום הקולנועי של מארוול ויצא לאקרנים ב-2 במאי 2008 בהפצת אולפני סרטי פרמאונט. את הסרט ביים ג'ון פאברו ומככבים בו רוברט דאוני ג'וניור כטוני סטארק/איירון מן, גווינת' פאלטרו כוירג'יניה "פפר" פוטס, ג'ף ברידג'ס כאובדיה סטיין, טרנס הווארד כג'יימס "רודי" רודס וג'ון פאברו כהארולד "האפי" הוגאן. במאי 2010 יצא סרט ההמשך "איירון מן 2", כאשר בנוסף לדאוני ג'וניור ופלטרו מככבים גם דון צ'ידל כרודי רודס/וור משין, מיקי רורק כאיבן ואנקו/ויפלאש, סקרלט ג'והנסון כנטשה רומאנוף/האלמנה השחורה וסמואל ל. ג'קסון כניק פיורי, מנהל S.H.I.E.L.D.
דאוני שב לגלם את דמותו של טוני סטארק/איירון מן לצד גיבורי העל קפטן אמריקה, תור, הענק הירוק, הוקאיי והאלמנה השחורה בסרט המסכם את השלב הראשון ביקום הקולנועי, "הנוקמים", שיצא ב-4 במאי 2012 ובוים על ידי ג'וס וידון.
במאי 2013 יצא לאקרנים "איירון מן 3", כאשר שיין בלאק החליף את ג'ון פאברו במלאכת הבימוי. הסרט מבוסס על קשת הסיפור "איירון מן: אקסטרמיס" ומככבים בו בנוסף לדאוני, פאלטרו, צ'ידל ופאברו גם גאי פירס כאלדריץ' קיליאן, ג'יימס באדג' דייל כאריק סאבין, רבקה הול כמיה הנסן ובן קינגסלי בתפקיד מנדרין.
במאי 2015 יצא סרט ההמשך לסרט הנוקמים, "הנוקמים: עידן אולטרון", שגם הוא בוים על ידי וידון. בנוסף לאיירון מן ולשאר צוות השחקנים מהסרט הראשון כיכבו גם דמויותיהם של התאומים קוויקסילבר ומכשפת השני. פול בטאני, השחקן שדיבב את קולו של ג'רוויס בסרטי הקולנוע של איירון מן השתתף בסרט בדמותו של האנדרואיד ויז'ן.
טוני סטארק/איירון מן הופיע גם בסרט "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים", שיצא לאקרנים באפריל 2016. סרט זה, שמקבל השראה מסיפור הקומיקס "מלחמת אזרחים", הציב את איירון מן ואת קפטן אמריקה משני צידי המתרס בעקבות הדרישה לפיקוח ממשלתי על גיבורי-העל. בסרט זה כיכבו לצד דאוני כטוני סטארק/איירון מן וכריס אוונס כסטיב רוג'רס/קפטן אמריקה, גם סקרלט ג'והנסון כאלמנה השחורה, סבסטיאן סטן כג'יימס "באקי" בארנס/חייל החורף, אנתוני מאקי כסאם וילסון/פלקון, דון צ'ידל כג'יימס "רודי" רודס/וור משין, ג'רמי רנר כקלינט בארטון/הוקאיי, צ'דוויק בוזמן כטצ'אלה/הפנתר השחור, פול בטאני כויז'ן, אליזבת אולסן כוונדה מקסימוף/מכשפת השני, פול ראד כסקוט לאנג/אנטמן וטום הולנד כפיטר פארקר/ספיידרמן.
בהמשך, דמותו של טוני סטארק/איירון מן הופיעה בתפקיד אורח ב"ספיידרמן: השיבה הביתה" כמנטור לפיטר פארקר/ספיידרמן, ובסרט "הנוקמים: מלחמת האינסוף" ובהמשכו "הנוקמים: סוף המשחק".
ביבליוגרפיה

הביבליוגרפיה של חוברות איירון מן היא רבה ומסועפת. להלן הסדר הכרונולוגי בו פורסמו החוברות:
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Heroes: #12 - Iron Man
↑  The 50 Greatest Comic Book Characters
↑  Lee, Stan (1975). Son of Origins. New York: Simon and Schuster, 45. ISBN 0-671-22170-1
↑  Lee, Stan; George Mair (2002). Excelsior: The Amazing Life of Stan Lee. New York: Simon and Schuster. p. 160. ISBN 0-7522-6532-6
↑  Lee, Stan (1975). Son of Origins. New York: Simon and Schuster, 46-48. ISBN 0-671-22170-1
↑  Lee, Stan (December 1997). "Stan's Soapbox" from Bullpen Bulletins: Marvel Comics
↑  Iron Man #40, April 1963
↑  International Iron Man #6
1 2  International Iron Man #7
↑  Iron Man Vol.5 #10-12
1 2  Iron Man Vol.5 #17
↑  Iron Man #285
1 2  Iron Man #287
↑  Iron Man #286
↑  Marvel Avengers: The Ultimate Character Guide #1
1 2  Iron Man #288
↑  International Iron Man #1-3
↑  Iron Man #314
↑  Iron Man #318
↑  Invincible Iron Man #17
↑  Tales of Suspense #39
↑  Iron Man #144
1 2  Iron Man #244
1 2  Tales of Suspense #45
↑  Tales of Suspense #42
1 2  Tales of Suspense #48
↑  Tales of Suspense #46
↑  Tales of Suspense #50
↑  Avengers #1
↑  Iron Man #19
↑  Iron Man #50
↑  Iron Man #152, November 1981
↑  Iron Man #166, January 1983
↑  Iron Man #123-124, June-July 1979
↑  Iron Man #125, August 1979
↑  Iron Man #141-142, November-December 1980
↑  Iron Man #128, November 1979
↑  Iron Man #200', November 1985
↑  Iron Man vol. 3 #55, June 2002
↑  New Avengers #6, June 2005
↑  Civil War #1
↑  Amazing Spider-Man #529-531
↑  New Avengers: Illuminati #1
↑  Civil War #2
↑  The Invincible Iron Man #10, April 2009
↑  Invincible Iron Man #19, October 2009
↑  The Invincible Iron Man #20-24, November 2009-March 2010
↑  Siege #1, March 2010
↑  Avengers Prime #1-5
↑  Invincible Iron Man #25
↑  Invincible Iron Man #27-29
↑  Invincible Iron Man #29-33
↑  Fear Itself #5
↑  Invincible Iron Man #510
↑  Fraction, Matt; Larroca, Salvador (2012). Invincible Iron Man, Vol. 9: Demon. Marvel Comics. p. 136. ISBN 978-0785160465
↑  Invincible Iron Man #521-527, September-December 2012
↑  Avengers Assemble Vol.2 #8
↑  Iron Man Vol.5 #9-12
↑  Iron Man Vol.5 #14
↑  Iron Man Vol.5 #15-16
↑  Iron Man Vol.5 #17
↑  Original Sin #1-2
↑  Original Sin #3.1-4
↑  Avengers & X-Men: AXIS #1-2
↑  Avengers & X-Men: AXIS #3
↑  Avengers & X-Men: AXIS #4
↑  Superior Iron Man #1, January 2015
↑  Superior Iron Man #7, June 2015
↑  Superior Iron Man #9, August 2015
↑  Ben Kingsley to Play The Mandarin in IRON MAN 3? Plus First Photos from the Set, Matt Goldberg, May 30th 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008729680005171  PLWABN: 9810549546805606  GND: 1120049539  LCCN: no2017013614  VIAF: 37148704315036932886   WorldCat (עם VIAF): 37148704315036932886 
הופעתו הראשונה של איירון מן, Tales of Suspense #39
עטיפת החוברת The Invincible Iron Man #82, בה נראה איירון מן בחליפת השריון סימן 4.
חליפת השריון "הקצה המדמם" של סטארק, כמו שריון אקסטרמיס לפניו, מאוחסן בעצמותיו ונשלט על ידי מחשבותיו.
הפארק המדינתי רדווד הומבולדט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מיקום
  (למפת ארצות הברית מוגדלת)<div style="position:absolute; left:שגיאה בביטוי: אופרנד * בלתי צפוי%; top:שגיאה בביטוי: אופרנד * בלתי צפוי%;"> וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה (למפת ארצות הברית רגילה)<div style="position:absolute; left:שגיאה בביטוי: אופרנד * בלתי צפוי%; top:שגיאה בביטוי: אופרנד * בלתי צפוי%;"> וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה (למפת קליפורניה רגילה)<div style="position:absolute; left:שגיאה בביטוי: אופרנד < בלתי צפוי%; top:426.26262626263%;"> סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקט(למפת קליפורניה מוגדלת)<div style="position:absolute; left:שגיאה בביטוי: אופרנד < בלתי צפוי%; top:426.26262626263%;"> סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקט
"יער רוקפלר" שבפארק המבולדט
מראה מ"שדרת הענקים" שבפארק
הפארק המדינתי "רדווד הומבולדט" (באנגלית: Humboldt Redwoods State Park) הוא פארק מדינתי בקליפורניה במחוז הומבולדט בצפון-מערב המדינה, ארבעים ושמונה קילומטרים מדרום ליוריקה (אנ') וסמוך לכביש 101 של ארצות הברית.
היסטוריה

הפארק הוקם ב-1921 על ידי "הליגה להצלת עצי הרדווד" ושטחו היום 210 קמ"ר ההופכים אותו לשלישי בגודלו בין הפארקים המדינתיים של קליפורניה. הוא כולל תשעים ושישה קמ"ר של יערות ראשוניים, מהם 69 קמ"ר של היער הראשוני הגדול בעולם של עצי סקוויה נאה. מטרתו העיקרית היא שימור עצי סקוויה נאה כמו כארבעים פארקים ושמורות נוספות באזור החוף של קליפורניה, והוא משני הריכוזים החשובים והגדולים ביותר של מין זה לצד מערכת הפארקים רדווד.
למעלה מ-500 עצים הגבוהים ממאה מטרים מתוך למעלה מ-600 עצים בגובה זה צומחים בפארק, וכן גדלים בו 138 עצים מ-220 העצים הגבוהים מ-105 מטרים ו-26 מ-42 העצים הגבוהים מ-110 מטרים. הגבוה בהם המכונה "ענק הסטטוספרה", גובהו כ-113.3 מטרים והוא העץ השלישי בגובהו בעולם, ובשנים 2006-2000 נחשב לעץ הגבוה ביותר. 58% מ-50 העצים הידועים כגבוהים בעולם ו-66% ממאה העצים הידועים כגבוהים ביותר גדלים בפארק זה. רק שני עצים הצומחים בשטח "הפארק הלאומי רדווד" שהוא החלק המרכזי של "מערכת הפארקים רדווד", גבוהים מהעצים שבפארק הומבולדט, כשהעץ הגבוה בעולם מכונה "היפריון".
מבין גדולי עצי ה"סקוויה נאה", העץ הגדול ביותר בפארק זה הוא "ענק ערוץ השור" שבמדידה האחרונה נפחו היה 882 מטרים מעוקבים של עץ כשגובהו 102.7 מטרים והוא העשירי בגודלו בין פרטי ה"סקוויה נאה" וה-44 בגודלו בין עצי העולם. מבין העצים הגבוהים מ-105 מטרים שבפארק הומבולדט הגדול ביותר הוא "עץ ענק" שגובהו 108.2 מטרים ונפחו 789 מטרים מעוקבים והוא העץ החמישה-עשר בגודלו בין עצי ה"סקוויה נאה" וה-57 בגודלו בין עצי העולם. "ענק הסטטוספרה" הוא הפרט ה-24 בגודלו של "סקוויה נאה" עם נפח של 650 מ"ק עץ, והוא הגדול ביותר מהעצים הגבוהים מ-110 מטרים הצומחים בפארק.
בפארק צומח גם אשוח דאגלס. בשטח הפארק זורם הערוץ הדרומי של הנהר איל, שהוא היובל הארוך ביותר והגדול ביותר של הנהר, ואורכו 169 קילומטרים מתוך 315 קילומטרים של הנהר כולו, והוא זורם לצד כביש 101 של ארצות הברית. דרך הפארק עוברת דרך הנוף "הכביש המדינתי 254 - שדרת הענקים" שבשני קצותיה מתחברת לכביש 101. בפארק שלושה שטחי מחנאות הכוללים 250 אתרים.
מאיר ג'בדנפר

| --- | --- |

 לידה:  1973 (בן 51 בערך) טהראן, איראן 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת חיפה  אוניברסיטת מערב אנגליה  אוניברסיטת לנקסטר  אוניברסיטת סלפורד 
 
מאיר ג'בדנפר הוא פרשן ואיש אקדמיה ישראלי יליד איראן. הוא עזב את איראן ב-1987, וכיום מתגורר בישראל. ג'בדנפר כתב ביחד עם יוסי מלמן את הביוגרפיה הראשונה של נשיא איראן לשעבר מחמוד אחמדינז'אד.
ביוגרפיה והשכלה

מאיר ג'בדנפר נולד בטהראן למשפחה יהודית שמוצאה מהעיר אספהאן. הוא למד בבתי הספר היהודיים אטפג ואברישמי בטהראן. הוא גם למד שנה אחת בבית הספר המוסלמי של שהיד מוחמד בקיר סאדר בשכונת גישה. שמונה חודשים לאחר בר המצווה שלו בטהראן, במרץ 1987, קיבלה משפחתו של ג'בדנפר מקלט בבריטניה כפליטים יהודים מאיראן.
בין השנים 1992 ל-1995 הוא למד לתואר ראשון בלימודי עסקים וניהול באוניברסיטת סלפורד (אנ'). לאחר מכן הוא קיבל תואר שני ביחסים בינלאומיים ולימודים אסטרטגיים מאוניברסיטת לנקסטר (אנ'). עבודת התואר שלו הייתה בנושא "מניעים ישראליים להתערבות צבאית בלבנון: 1982 עד היום (1996)״. בשנת 1998 ג'בדנפר קיבל תואר מגיסטר למדעים (MSc) בייצור וניהול מערכות מידע מאוניברסיטת מערב אנגליה. עבודת התזה שלו התבססה על ניתוח מערכות טכנולוגיית המידע של יצרנית המטוסים האזרחיים הצ'כיים Let. כחלק מהמחקר שלו, הוא התגורר במשך שלושה חודשים בעיר הצ'כית Uherské Hradiště בדרום מוראביה.
במאי 2022 ג'בדנפר השלים את הדוקטורט שלו בחוג ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת חיפה. עבודת הדוקטורט שלו בחנה את קבלת ההחלטות הביטחונית של מוחמד רזא שאה ביחס לעיראק וברית המועצות.
קריירה

בשנת 2004, ג'בדנפר עבר לישראל, ובשנת 2005 הקים את החברה לניתוח כלכלי ופוליטי של המזרח התיכון (MEEPAS), אותה ניהל עד שנת 2020.
מאז 2005 ג'בדנפר פרסם מעל מאה מאמרים על איראן וישראל במספר כתבי עת, ביניהם Foreign Affairs, Al-Monitor, The Diplomat ו-The Guardian. הוא הופיע יותר מ-250 פעמים בטלוויזיה כפרשן לענייני איראן, כולל ראיונות חיים עבור רשתות כגון BBC, CNN ו-France 24.
מאז 2012 מרצה ג'בדנפר בבית הספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה באוניברסיטת רייכמן, שם הוא מלמד פוליטיקה איראנית עכשווית. הוא גם הופיע כמרצה אורח בחמש שפות (פרסית, עברית, אנגלית, ספרדית ופורטוגזית) ביותר מ-20 אוניברסיטאות ומכללות ומאז 2022 הוא עמית שאינו תושב במכון המזרח התיכון בוושינגטון הבירה. הוא תדרך פקידים ואנשי אקדמיה מיותר מ-30 מדינות בנושא איראן.
ג'בדנפר גם חבר בפרויקט המזרח התיכון Gulf 2000, בבית הספר לענייני ציבורים ובינלאומיים של אוניברסיטת קולומביה.
ספריו

הספינקס: אחמדינז'אד והמפתח לפצצה האיראנית, יוסי מלמן ומאיר ג'בדנפר, ספרית מעריב 2007. התפרסם בארבע שפות: אנגלית, עברית, הולנדית ופולנית.
הפרק "הרפובליקה האסלאמית של איראן: משרד המידע והביטחון (VAVAK)" עבור הספר מדריך PSI לביטחון ומודיעין עולמי: גישות לאומיות, הוצאת בלומסברי 2008
הערות שוליים

1 2 3  Meir Javedanfar – Biography, The Iran-Israel Observer, ‏2012-08-06 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  Meir Javedanfar, Middle East Institute (באנגלית)
1 2 3 4  Dr. Meir Javedanfar - ICT, אוניברסיטת רייכמן, ‏5 באוקטובר 2024 (באנגלית)
דניאל דונסקוי

| --- | --- |

 לידה:  27 בינואר 1990 (בן 34) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום לימודים:  בית הספר לאומנויות (2014)  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע (2012) 
 פרסים והוקרה:  Deutscher Fernsehpreis 2021  פרס גרימה (2022) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאל דונסקוי (בגרמנית: Daniel Donskoy;‏ נולד ב-27 בינואר 1990) הוא שחקן, במאי, מפיק תיאטרון ומוזיקאי גרמני-יהודי.
קורות חיים

דניאל דונסקוי נולד במוסקבה למשפחה יהודית אוקראינית-רוסית. אמו נולדה באוקראינה ואביו רוסי. בשנת 1990, זמן קצר לאחר הולדתו של דונסקוי, היגרו ההורים לברלין. דונסקוי דובר רוסית, עברית, גרמנית ואנגלית כשפות אם. דונסקוי החל לנגן בפסנתר בגיל חמש; הוא שר במקהלות שונות ולימד את עצמו לנגן בגיטרה. לאחר שנפרדו הוריו, הוא עבר לתל אביב עם אמו ובן זוגה החדש בשנת 2002.
בשנת 2008 כשהיה בן 18 חזר לברלין. הוא רצה בתחילה ללמוד רפואה, אך לאחר מכן החל ללמוד ביולוגיה וניהול מדיה. הוא עבד כברמן במרכז התרבות בברלין תכלס וגם לקח על עצמו עבודות שונות כדוגמן. בגיל 20 לקח שיעורי בלט ונבחן בבתי ספר לדרמה בברלין, מינכן ולונדון.
קריירה

בשנים 2011 עד 2014 למד משחק ומוזיקה בבית הספר לחינוך לאמנויות בלונדון, וסיים את לימודיו בתואר ראשון במוזיקה ותיאטרון. בקיץ 2012 למד גם סמסטר במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע בניו יורק. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון בהצגה "Porn Virgins" מאת מוד מדלין ושארליט דייז'אק, שהוצגה בקיץ 2014 במסגרת פסטיבל קמדן פרינג' בלונדון. בהצגה גילם את הגולש סטן, הנוסע ללונדון עם חברתו מארצות הברית ולאחר שעזב אותה, עובד כשחקן פורנו.
הוא שיחק בתיאטראות קרן אנדרו לויד וובר (2014), תיאטרון ארקולה (2015), תיאטרון האמנות בווסט אנד (2015), תיאטרון גאריק (2015) ותיאטרון סנט ג'יימס (2016). הוא שיחק את ג'ים או'קונור במחזה "ביבר הזכוכית" בתיאטרון נוטינגהאם פלייהאוס בשנת 2016. מאז 2015 הוא עובד גם בלונדון כמנהל תיאטרון, מפיק תיאטרון ומחזאי.
בשנת  2016  החל להתמקד בקולנוע וטלוויזיה. הוא שיחק בתפקידים ראשיים ואורחים בסדרות הבריטיות נפגעים (2016) וויקטוריה (2016). בפברואר 2017 הוא נראה לראשונה בטלוויזיה הגרמנית. בסדרת הטלוויזיה "סוקו לייפציג" שם גילם את החייל הישראלי אבי כהן, המגיע ללייפציג כדי לנקום את מות אמו שנרצחה.
בשנים 2018 עד 2020 מילא דונסקוי את התפקיד הראשי של כומר פושע בסדרה "סנקט מייק". היו לו תפקידים ראשיים בסרטי הטלוויזיה "Tatort".
בשנת 2019 שיחק בסדרת הטלוויזיה "מכת מחץ" בתור הגנגסטר הישראלי דני דהאן. בשנת 2020 שיחק בעונה הרביעית של סדרת נטפליקס "הכתר" כמאהבה של דיאנה, הנסיכה מוויילס, ג'יימס יואיט.
בינואר 2019 הוציא את הסינגל הראשון שלו "Cry By the River", ובעקבותיו הגיע מיני-אלבום הבכורה שלו "Didn't I Say So" במאי אותה שנה. תחת שם האמן "DONSKOY" הוא הופיע בסיבוב ההופעות הראשון שלו במועדונים ברחבי גרמניה באוקטובר 2019 והוציא את הסינגל "24" על שמו באוקטובר 2020.
דניאל דונסקוי הוא מנחה תוכנית ההרצאה "יהודים של ליל שישי - שבת עם דניאל דונסקוי", ששודרה לראשונה ביוטיוב ובספריית המדיה של ARD ובהמשך בערוץ הטלוויזיה WDR. נושא התוכנית הוא חיים יהודיים של צעירים יהודים בגרמניה.
בשנת 2021 כיכב במיני-סדרה הגרמנית "לזייף את היטלר" בדמותו של ליאו גולד. שנה לאחר מכן הופיע בתפקיד פלאבוס בסדרת הטלוויזיה "ברברים".
בשנת 2023 גילם את מפקד האצ"ל דוד רזיאל בסרט הבריטי ההיסטורי "שושנה" (אנ') אודות ההתנקשות באברהם שטרן (יאיר), ממנהיגי ארגון לח"י.
חיים אישיים

דונסקוי מתגורר לסירוגין בלונדון ובברלין.
הערות שוליים

↑  Daniel Donskoy. Vita und Profil bei CAST FORWARD. Abgerufen am 1. März 2017.
1 2 3 4 5 6 7  Alice Lanzke: DANIEL DONSKOY: „Ich habe so viel Lampenlicht“. Porträt. In: Jüdische Allgemeine vom 28. Mai 2009. Abgerufen am 1. März 2017.
1 2 3 4 5 6 7 8  Actor Of The Month : Daniel Donskoy. Vita und Interview 2015. Abgerufen am 1. März 2017.
1 2 3  Alice Lanzke: Getrieben von der Liebe zur Musik: Der jüdische Musical-Künstler Daniel Donskoy. Porträt. Auf: Deutschlandradio Kultur vom 22. Februar 2013. Abgerufen am 1. März 2017.
↑  Daniel Donskoy. Vita. Offizielle Internetpräsenz Arts Educational Schools London. Abgerufen am 1. März 2017.
↑  Daniel Donskoy. Vita auf StageJobs.com. Abgerufen am 1. März 2017.
↑  Porn Virgins: The Phoenix Artist Club. Aufführungskritik. Abgerufen am 1. März 2017.
↑  Sankt Maik.
↑  „TATORT“-STAR MARIA FURTWÄNGLER: »Ich habe mir eine Partnerin gewünscht«. In: BILD vom 3. Februar 2019. Abgerufen am 5. Februar 2019.
↑  Scott Roxborough, The Hollywood Reporter, The Hollywood Reporter, ‏5 בספטמבר 2021
↑  John Serba, Stream It Or Skip It: ‘Barbarians II’ on Netflix, the Return of the German Historical Battle-Epic Series, Decider, ‏1 בספטמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1150801840  ISNI: 0000 0004 9800 835X  LCCN: no2017014230  VIAF: 10148704202136931931   WorldCat (עם VIAF): 10148704202136931931
סאן (עיתון בריטי)

| --- | --- |


 פורמט:  טבלואיד 
 מו"ל:  ניוז קורפ 
 בעלים:  News Group Newspapers Ltd 
 תאריכי הופעה:  1964–הווה (כ־60 שנה) 
 שפה:  אנגלית 
 מערכת:  וופינג 
 תפוצה:  1,210,915 (נכון ל־1 במרץ 2020) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 ISSN:  0307-2681
 thesun.co.uk
 
הסאן (באנגלית: The Sun - השמש) הוא צהובון יומי בריטי בבעלות תאגיד התקשורת ניוז קורפ, הנמצא בבעלות איל התקשורת רופרט מרדוק. בשיאו, בשנות ה-80 של המאה ה-20, הוא היה העיתון הנפוץ ביותר בממלכה המאוחדת עם מכירת של כ-4 מיליון עותקים ביום. בשנת 2018 עקף אותו בתפצתו החינמון "מטרו". נכון ל-2021 תפוצתו כמיליון עותקים ביום.
"הסאן" היה מעורב במחלוקות רבות בתולדותיו, כולל הטענות הכוזבות שלו על אוהדי קבוצת הכדורגל ליברפול, לגבי אסון אצטדיון הכדורגל הילסבורו ב-1989.