stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סרגל הישגים מאוזן
היסטוריה

ב-1992, רוברט קפלן ודייוויד נורטון החלו בפרסום סרגל ההישגים המאוזן בסדרת מאמרים בכתבי עת. ב-1996 הם הוציאו לאור את הספר "The Balanced Scorecard". מאז שהוצגה שיטת סרגל ההישגים המאוזן המקורי הוא נהפך לתחום פורה של תאוריה, מחקר וייעוץ. השיטה הדגישה את החסרונות ונקודות החולשה של גישות הניהול הקודמות. סרגל ההישגים המאוזן התפתח מכלי פשוט למדידת ביצועים למערכת מלאה לתכנון אסטרטגי וניהול. המערכת אינה רק מערכת למדידת ביצועים אלא עוזרת למתכננים להגדיר מה צריך להעשות ולהמדד. בעזרתה המנהל יכול להוציא לפועל את האסטרטגיה שלו ולגרום לה לחלחל בכל רובדי החברה.
הגדרה

סרגל הישגים מאוזן היא שיטת ניהול אשר מיישמת את חזון הארגון דרך האסטרטגיה, יעדי העל ומדדי הביצוע בארגון, משפרת את התקשורת הפנימית והחיצונית ומבקרת את ביצועי הארגון למול האסטרטגיה. בשיטה זאת, בעזרת לוח מחוונים (Dashboard) נבחנים ביצועי הארגון ועמידתו ביעדים האסטרטגיים שהציב לעצמו. היעדים נקבעים בתחילה להנהלה הבכירה והיא מושרשת דרך מנהלי דרג הביניים, המנהלים הזוטרים עד לאחרון העובדים, וזאת על מנת לכוון את כל הארגון ליעדי החברה.
האיזון בסרגל נובע מכך שהמיקוד אינו רק במדדים הפיננסיים אלא גם במדדים נוספים: תפעוליים, שיווקיים והתפתחותיים  אשר מעניקים לנו מבט מקיף על הארגון, שעוזר לביצועי הארגון בטווח הארוך. ארגונים לא יכולים להתבסס על מדדים פיננסיים בלבד מפני שקיים פער זמן במדדים אלו. ארגונים צריכים למדוד גם את אותם תחומים אשר בהם אפשר לבצע שינויים בזמן אמת ללא המתנה לנתונים הפיננסיים.
ארבעת עולמות התוכן

על מנת לשפר את הביצועים הפיננסיים הארגון צריך שיהיו לו לקוחות, וכדי שהלקוחות יקבלו את המוצר או השרות הטוב יש צורך בתהליכים פנימיים בארגון המונעים על ידי המשאבים הארגוניים. קיבוץ מדדי הביצוע לתחומים (עולמות תוכן) תורמת באיסוף ובחירה של המדדים הנכונים והמתאימים לארגון. ארבעה עולמות תוכן מומלצים בשיטת הסרגל ההישגים המאוזן:
העולם הפיננסי – איך אנו נראים מול המשקיעים?
עולם הלקוחות - איך הלקוחות רואים אותנו?
עולם התהליכים הפנימיים (תפעול) - מה אנחנו עושים טוב?
עולם הצמיחה והלמידה (משאבים) האם ניתן להשתפר ולהגדיל ערך?
העולם הפיננסי – מודדים את השיפור של הארגון בשורה התחתונה. קפלן ונורטון תיארו שלושה שלבים שבו נמצא הארגון בצמיחה, יציבות או קציר. היעדים והמדדים הפיננסיים שבהם נתמקד בשלב הצמיחה יהיו: הגדלת נתח שוק, הגדלת מחזור, גידול ברווחיות וכו'. בשלב היציבות לעומת זאת נתמקד במדדי ויעדי יעילות והקטנת הוצאות כדי להגדיל את ההחזר על ההשקעה (ROI) ופריון העובדים. לבסוף, בשלב הקציר נשים דגש על תזרים המזומנים, תקופת החזר הלוואה והגדלת הרווח.
עולם הלקוחות – מגדיר את ההתייחסות שהארגון ישקיע על מנת להעניק שביעות רצון לקבוצת הלקוחות הרצויה. סיסמאות כמו "אנו חברה ממוקדת לקוח" ו"אנחנו מספר אחד בהבאת ערך מוסף ללקוח" קיימות בארגונים רבים, סרגל ההישגים המאוזן תובע מהמנהלים לפרוט את אותם סיסמאות ליעדים ומדדים המשקפים את הדברים המשמעותיים ללקוחות. היעדים והמדדים בעולם הלקוחות צריכים למדוד את הערך שמקבל הלקוח (זמן, איכות, שירות וביצועים ומחיר) ואת התוצרים הנובעים מכך (נתח שוק או שביעות רצון לקוח).
על מנת לדעת מה חושבים על הארגון יש צורך להסתכל דרך העיניים של הלקוחות. בעולם הלקוחות יש צורך במדידה איכותית יותר מאשר כמותית. מדידה זאת ניתן לבצע על ידי משוב שוטף מהלקוח, סקרים תקופתיים, קבוצות מיקוד ומחקרים.
עולם התהליכים הפנימיים – מדדי עולם הלקוחות הם חשובים אבל יש לפרוט אותם למדדים הבוחנים את התהליכים המתבצעים בתוך החברה על מנת לענות על צורכי הלקוחות. בסך הכל התנהלות טובה מול הלקוחות נובעת מאותם תהליכים פנימיים.
מדדי עולם התהליכים הפנימיים מתחלקים למדדים תפעוליים (ניצולת, שרשרת ההספקה וכו'), ניהול הלקוחות (הרחבת והעמקת היחסים עם הלקוחות), פיתוח (מוצרים או שירותים חדשים) ורגולציה (ביסוס היחסים מול המשקיעים החיצוניים).
עולם הצמיחה ולמידה – עולם זה כולל בו את הכשרת העובד והגישה הארגונית לשיפור העצמי של הפרט והארגון. העובדים הם המשאב העיקרי היחידי לידע בארגון, באקלים הטכנולוגי הנוכחי נוצר הצורך בלמידה מתמדת של העובדים. היכולות של ארגון לפתח, לשפר וללמוד מעמידה את הארגון ביתרון תחרותי מול מתחריה. היתרון יהיה בהשקת מוצרים חדשים וחדשניים, יצירת ערך גבוה יותר ללקוחות, לשפר את היעילות התפעולית באופן עקבי וכך להוביל את הארגון לחדור לתחומים חדשים, להגדיל מחזור ולשפר רווחיות בטווח הקצר והגדלת התשואה למשקיעים בטווח הארוך.
מערת ספונים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  הר הכרמל
 קואורדינטות:  32°44′14″N 34°58′42″E﻿ / ﻿32.737122°N 34.978371°E﻿ / 32.737122; 34.978371
 אורך:  כ־50 מטר
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) מערת ספונים(למפת הגליל המערבי רגילה) מערת ספונים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מערת ספונים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מערת ספונים
 
פתח מערת ספונים
נטיפים במערת ספונים
מערת ספונים היא מערת נטיפים הנמצאת בצידו הדרומי של ואדי נחל ספונים שבכרמל. פתח המערה נמצא כ־15–20 מטר מעל האפיק. אורך המערה כ־50 מטר. בכניסה למערה נמצאים גושי גיר גדולים המכילים ריכוז של מאובני רודיסטים. המצאות מאובנים אלה היא עדות שגושי גיר אלה הם מתקופת הטורון.
פיתחה של המערה קשתי ברוחב של 12 מטר וגובה מרבי של 5 מטר. פתח המערה מוביל לאולם ראשי גדול המכיל בחלקו הפנימי עמודי נטיפים וזקיפים גדולים. בין הנטיפים נמצא מעבר לחלקה הפנימי הדרומי של המערה. בחלק הפנימי נמצא אגן אבן קטן מהתקופה הפרהיסטורית. האגן קולט את המים המטפטפים מתקרת המערה.
חפירה ארכאולוגית

במערה נערכו מספר חפירות ארכאולוגיות. החפירה הראשונה התקיימה בשנת 1941 בראשות הארכאולוג משה שטקליס. חפירה נוספת נערכה בין השנים 1965–1970 בראשות הארכאולוג אברהם רונן. חפירות אלה העלו ממצאים מהתקופות והתרבויות הפרהיסטוריות הבאות: התרבות המוסטרית, התרבות הכבארית, התרבות הנאטופית, נאוליתית וכלקוליתית. בנוסף נמצאו גם ממצאים המעידים על שימוש שנעשה במערה גם בתקופות היסטוריות.
שמה של המערה בערבית הוא ערק אל-ברוד שמשמעותו היא "מערת הפיצוץ". הרועים הערבים שהשתמשו במערה כמכלאה לצאן, נהגו להבריח את העטלפים השוכנים במערה על ידי פיצוצים.
אתר על מדרגת סלע

במחצית הדרך שבין פתח הנחל ומערת ספונים, על מדרגת סלע נמצאו שרידי אתר פרהיסטורי מהתקופות המוסטרית והנאוליתית. אתר זה נחפר על יד רונן ומ' למדן. השרידים כללו נדבך של קיר בנוי, נתזי צור, עצמות בעלי חיים, קליפות ביצי יען, גלעינים, קוצים של קיפוד ים וקונכיות. 
המצוק שמעל לאתר מכוסה בצמחים מטפסים בסבך צפוף ביותר. ניתן למצוא בו יערה
קיסוסית, זלזלת ועוד. קיר זה נקרא "קיר המטפסים". למרגלותיו נמצא גוש סלע ענק שניתק  מהמצוק ויצר מחסה אשר בתקרתו מקננת סנונית המערות ועל גגו גרים שפני סלע.
בור היונים

במעלה הנחל בקטע שבין מצוק המטפסים ומערת ספונים מצויה מערה קרסטית גדולה הכוללת אולם מרכזי בעל קרקעית משופעת. למערה חמישה פתחים שהם פירים שקרקעיתם בעומק 16 מטר. בסמוך לבור נמצא כוך שהוא שרידי מערה שהתמוטטה. בכוך בתוך משקע גירני נמצאו עצמות ושברי צור. למרגלות הכוך נמצא גוש סלע המכיל גם הוא עצמות בעלי חיים כנראה מהתקופה הנאטופית ושברי צור[דרוש מקור].
גלריית תמונות

שרידי מערה במצוק הצפוני ממול למערת ספונים
אורה נמיר

אורה נמיר וסגן שר הביטחון שמעון פרס עם נשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ז'וזף קסא-וובו, בארוחת ערב לכבודו בתל אביב, 1963
אורה נמיר במועדון המסחרי והתעשייתי
אורה נמיר (1 בספטמבר 1930 – 7 ביולי 2019) הייתה חברת הכנסת, שרה בממשלות ישראל ושגרירת ישראל בסין.
יחסי הולנד–סורינאם

| יחסי הולנד–סורינאם |
| --- | --- |
הולנד: סורינאם


הולנד: סורינאם
שטח (בקילומטר רבוע)
41,543: 163,820
אוכלוסייה
18,288,170: 637,157
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,118,125: 3,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
61,139: 5,936
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי הולנד–סורינאם הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הולנד לרפובליקת סורינאם. שתי המדינות חולקות קשרים היסטוריים ושפה משותפת (הולנדית) והן חברות בהתאחדות הלשון ההולנדית.
היסטוריה

בפברואר 1667 הפכה סורינאם למושבה הולנדית (שזכתה לכינוי גיאנה ההולנדית) לאחר חתימת חוזה ברדה בין הולנד לבריטניה שהסתיימה במלחמת הולנד-אנגליה השנייה. בתמורה לסורינאם העשירה בסוכר, נכנעה הולנד לבריטים ולהולנד החדשה שבארצות הברית של ימינו. חברת הודו המערבית ההולנדית הפכה לשותפה בבעלות על המושבה והחלה לייבא עבדים ממערב אפריקה לעבודה על מטעי הסוכר, הכותנה, הקפה והאינדיגו שבהולנד החדשה. סורינאם או גיאנה ההולנדית הפכה למושבה החשובה ביותר באמריקה עבור הולנד לאחר אובדן הולנד החדשה בשנת 1654. במאה ה-18, עבדים אפריקאים רבים החלו לברוח לדרום המושבה וליצור שבטים משלהם והחלו התקוממות נגד השלטון ההולנדי. בשנת 1762 זכו המתקוממים בחירותם וחתמו על חוזה עם הכתר ההולנדי להכיר בזכויותיהם הטריטוריאליות ובזכויות המסחר שלהם.
בין השנים 1799–1816 הפכה גיאנה ההולנדית למושבה בריטית לאחר שהולנד הפכה לחלק מהאימפריה הצרפתית הראשונה בהנהגתו של נפוליאון בונפרטה. לאחר תום מלחמות נפוליאון, הולנד חזרה לעצמאותה וגיאנה ההולנדית הוחזרה להולנדים. בשנת 1863, ההולנדים סיימו את סחר העבדים והיו זקוקים לכוח עבודה חדש ולכן החלו לייבא אנשים מאינדונזיה, הודו וסין לעבוד בגיאנה ההולנדית כפועלים. במקביל, כמה אלפי חקלאים הולנדים עניים עזבו את הולנד לעבוד במושבה. בתחילת המאה ה-20, הייצור בגיאנה ההולנדית עבר לייצור גומי, כריית זהב ובוקסיט, האחרון הפך לייצוא הגדול ביותר של המושבה ומשמש לייצור אלומיניום.
זמן קצר לאחר שסורינאם קיבלה את עצמאותה, חזרו רוב האירופאים להולנד. בסביבות 300,000 סורינמים החליטו גם הם לעבור לאירופה ולקבל אזרחות הולנדית. בפברואר 1980 דסי באוטרסה, ראש צבא סורינאם, ביצע הפיכה אלימה נגד ראש הממשלה הנק ארון ובאוטרסה הפך למעשה למנהיג הצבאי של האומה. בדצמבר 1982, 15 צעירים בולטים, רובם עיתונאים ועורכי דין, מתחו ביקורת על הדיקטטורה הצבאית של באוטרסה. 15 הגברים הללו נאספו ונלקחו לפורט זילנדיה (המפקדה דאז של בוטרסה) שם הם עונו ונרצחו. האירוע נודע בשם "רציחות דצמבר". כתוצאה מהרציחות, הולנד הקפיאה את כל הסיוע לסורינאם.
מ-1986 עד 1992, סורינאם נלחמה במלחמת אזרחים הידועה בשם מלחמת הפנים של סורינאם נגד לוחמי הנק ארון בעיקר. בשנת 1986, הולנד תכננה פלישה לסורינאם כדי להוריד את באוטרסה מהשלטון, אולם היא בוטלה ברגע האחרון. בשנת 1999 הורשע באוטרסה שלא בפניו על ידי בית משפט בהולנד ל-11 שנות מאסר בגין סחר בסמים. ב-2007 הואשם בוטרסה בגין רציחות דצמבר. בשנת 2010 הפך באוטרסה לנשיא סורינאם ולכן חסין בפני תביעה. מאז חזרתו לשלטון, להולנד יש קשר מוגבל עם ממשלת סורינאם והצהירה כי באוטרסה אינו רצוי בהולנד. בשנת 2013, הולנד קראה לעצור את בוטרסה בדרום אפריקה, שם השתתף בהלווייתו של נלסון מנדלה.
לאחר הבחירות הכלליות בסורינאם ב-2020 ומינויו של צ'אן סנטוכי לנשיא, הן סורינאם והן הולנד  הביעו את הרצון לשקם את היחסים הדיפלומטיים ולמנות מחדש שגרירים. סנטוכי הדגיש כי המשבר הפיננסי הנוכחי יוביל להערכה מחדש של הנציגויות הדיפלומטיות הקיימות. באוגוסט 2020, שר החוץ אלברט רמדין היה החבר הראשון בממשלת סורינאם מזה עשר שנים שערך ביקור רשמי בהולנד.
נציגויות דיפלומטיות

להולנד יש שגרירות בפרמריבו.
לסורינאם יש שגרירות בהאג, וקונסוליה כללית באמסטרדם.
יחסי דרום אפריקה – סורינאם

| יחסי דרום אפריקה – סורינאם |
| --- | --- |
דרום אפריקה: סורינאם


דרום אפריקה: סורינאם
שטח (בקילומטר רבוע)
1,219,090: 163,820
אוכלוסייה
64,379,231: 637,157
תמ"ג (במיליוני דולרים)
377,782: 3,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,868: 5,936
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

נשיא סורינאם דסי באוטרסה נפגש עם נשיא דרום אפריקה ג'ייקוב זומה במסגרת פסגת BRICS בברזיל, 2014
יחסי דרום אפריקה–סורינאם הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת דרום אפריקה לבין רפובליקת סורינאם.
היסטוריה

בין רפובליקת דרום אפריקה לבין רפובליקת סורינאם מתקיימים יחסים דיפלומטיים. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות הללו כוננו ב-3 בפברואר 1995. החל משנת 1999 עד שנת 2013 הייתה הנציבות הגבוהה הדרום אפריקאית בקינגסטון, בירת ג'מייקה, אמונה על סורינאם, ובשנת 2013 הועברו האינטרסים הדרום אפריקאיים בסורינאם להיות מנוהלים בנציבותה הגבוהה של דרום אפריקה בטרינידד וטובגו.
נציגויות דיפלומטיות

סורינאם אינה מיוצגת בדרום אפריקה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
דרום אפריקה אינה מיוצגת בסורינאם, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. דרום אפריקה האמינה את נציבותה הגבוהה שבפורט אוף ספיין, בירת טרינידד וטובגו הסמוכה, על סורינאם.
ברכה רוזנפלד

| --- | --- |
ברכה רוזנפלד תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
ברכה רוזנפלד (נולדה ב-15 באוקטובר 1946 בגרמניה), היא משוררת, מבקרת ספרות, מתרגמת, עורכת ופובליציסטית ישראלית. ממייסדי תנועת משוררים לימין ישראל.
קורות חיים

ברכה רוזנפלד למדה בתיכון חשמונאים בבת ים. בוגרת תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב בספרות עברית ובפילוסופיה כללית, ולמדה עריכה עיתונאית וספרותית מטעם האוניברסיטה הפתוחה.
רוזנפלד נולדה כבת בכורה להורים ניצולי שואה במחנה מעבר בקרבת העיר מינכן, גרמניה. אמה היא הציירת, הפסלת והסופרת לנה פיינבורג-ליליינהיים.
בשנת 1958 עלתה לישראל מפולין עם הוריה ואחיה והתגוררה בבת ים. עסקה בבנקאות ובמסחר.
רוזנפלד כתבה את שיריה הראשונים בשנות העשרה של חייה בפולנית. בעברית פרסמה לראשונה בשמה הקודם – ברכה בר-אל - בשנת 1975 ב"על המשמר".
שיריה, רשימות ביקורת ותרגומי השירה והפרוזה שלה מרוסית, מאנגלית ובעיקר מפולנית, פורסמו ב"מעריב", "על המשמר", "דבר", "הארץ ספרים", "מאזניים", "עתון 77", "עכשיו", "דימוי", "פסיפס", "אפיריון", "נתיב", "רוח אחרת", "מהות", "הליקון", "ביטאון שירה", ו"אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית".
שיריה התפרסמו גם בכתבי עת חשובים ובאנתולוגיות בישראל ובפולין, ותורגמו לאנגלית, פולנית, רומנית ואלבנית.
רוזנפלד עורכת ספרי שירה ופרוזה ומנחה סדנאות לכתיבה יוצרת. ערכה והנחתה אירועי ספרות רבים בבית הסופר ובבית מאניה ביאליק, בתל אביב.
משנת 1998 חברה באגודת הסופרים העברים במדינת ישראל וב-2002 כיהנה כיושבת ראש האגודה. ממייסדי תנועת משוררים לימין ישראל, תנועה המוגדרת כלאומית־ציונית שמטרת העל שלה היא השבת הלגיטימציה לכתיבת שירה ציונית.
רוזנפלד נשואה ואם לשני בנים ומתגוררת בבת ים.
ספריה

הייתי נערה של אש, הייתי נערה של מים (תל אביב: ספרית הפועלים, 1994)
שולמית ואיש האש (תל אביב: ספרי עתון 77, 1998)
אמי מציירת (תל אביב : עקד, 2008)
אחר כך הייתי בראשית (ספרא, 2010)
עבודת טלאים (ספרא, 2016)
בית וצלו (ספרא, 2020)
פרסים, מלגות ומענקים

ספרה של רוזנפלד, "אחר כך הייתי בראשית" זיכה אותה בפרס איגוד סופרי ישראל (אס"י).

כמו כן, זכתה במלגות ומענקים מקרן עמו"ס, מ"יד ושם" ומקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב.
לקריאה נוספת

ברכה רונפלד, אמי מצירת את עיי הרחוב, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 346, הוצאת כרמל, 2017.
הערות שוליים

↑  שמחת נוף מחמדים - ברכה רוזנפלד / פסיפס אפריל 1997
↑  שירים של ברכה רוזנפלד באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית
↑  מרב יודילוביץ', נבחרו הזוכים בפרס איגוד הסופרים, באתר ynet, 5 באפריל 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301609405171  LCCN: nr94038069  VIAF: 66353899   WorldCat (עם VIAF): 66353899
מגפת הקורונה בסורינאם

| --- | --- |

 תקופת המגפה:  13 במרץ 2020 – הווה (4 שנים)
 במדינות או באזורים:  סורינאם סורינאם
 פתוגן:  נגיף ה-SARS-CoV-2
 מקור המגפה:  הרפובליקה העממית של סין ווהאן, חוביי, סין (דרך הולנד הולנד)
 מקרי מוות:  1,405‏
 מקרי הדבקה:  82,513‏
 הבריאו:  ?‏ רענון נתונים
  
 
מגפת הקורונה התפשטה לסורינאם ב-13 במרץ 2020. מקרה ההידבקות הראשון היה אדם שנסע מהולנד לסורינאם בתחילת מרץ של אותה השנה.
ציר זמן

ב-13 במרץ 2020, סגן נשיא סורינאם, אשווין אדן, הודיע על מקרה ההידבקות הראשון של בנגיף הקורונה במדינה. אותו המקרה סבב סביב אדם שנסע מהולנד ונמצא כאחד שנדבק בנגיף. כתוצאה מכך, הודיעה המדינה באופן גורף כי גבולותיה וכל שדות התעופה ייסגרו בחצות 14 במרץ.
ב-25 במרץ, פורסם כי יש במדינה שמונה חולים בסך הכול. ב-3 באפריל דווח כי יש סך של עשרה חולים ומקרה מוות אחד במדינה. במאי 2020, דווח על מקרה מוות, עשרה מקרי הדבקה ושמונה מקרי הבראה במדינה.
נכון לסוף ינואר 2021, ישנם בסורינאם 150 מתים, ו-8,174 מקרי הדבקה מתוכם הבריאו 7,377.
הערות שוליים

1 2 3  COVID-19 Coronavirus Outbreak, by Worldometer, מתוך אתר Worldometer, נכון לתאריך 22 במאי 2023, 11:03 שעון ישראל
1 2 3 4 5  "Suriname confirms first coronavirus case, authorities will close borders". Reuters (באנגלית). 2020-03-13. נבדק ב-2020-03-13.
↑  DNV-01, Suriname noteert eerste COVID-19 dode., COVID SURINAME (באנגלית אמריקאית)
יתרון יחסי

היתרון היחסי הוא עיקרון כלכלי הגורס כי משתלם לשתי יחידות כלכליות לסחור ביניהן, גם במצב בו אחת מהן מסוגלת לייצר כל מוצר ביעילות גדולה מאשר חברתה. העיקרון הקובע הוא לא העלות המוחלטת של הייצור, אלא היחס בין הקלות בה יכולות שתי היחידות הכלכליות לייצר מוצרים שונים. עיקרון היתרון היחסי, למעשה, מדגים במונחים כלכליים את היתרון שבהתמקצעות והתמחות. לתאוריה זו משמעות רבה בסחר בינלאומי בין מדינות, וכפועל יוצא ממנו – תכנון הקצאת המשאבים בכל מדינה.
מקור ופירוש

הרעיון תואר לראשונה על ידי רוברט טורנס בשנת 1815, במאמר על הסחר בדגן. הוא הסיק כי לבריטניה יש יתרון בסחר סחורה מגוונת עם פולין בתמורה לדגן, אף על פי שייתכן שניתן לייצר דגן במחיר זול יותר בבריטניה. בכל אופן, התאוריה מיוחסת בדרך כלל לדייוויד ריקרדו, שהסביר את התאוריה בצורה ברורה בשנת 1817 בספר "עקרונות הכלכלה המדינית והמיסוי", בדוגמה המערבת את בריטניה ופורטוגל: ניתן לייצר בפורטוגל גם יין וגם בד בפחות עבודה מאשר בבריטניה. אולם, העלויות היחסיות של ייצור שני מוצרים אלו שונות במדינות אלו; בבריטניה קשה מאוד לייצר יין, וקשה פחות לייצר בד. לעומת זאת, בפורטוגל שני מוצרים אלה קלים לייצור. לכן, בעוד שזול יותר לייצר בד בפורטוגל, יהיה זה עוד יותר זול לפורטוגל לייצר עודף יין, ולסחור בו עם בריטניה בתמורה לבד. ובכיוון ההפוך, גם בריטניה מרוויחה מסחר זה, שכן עלויותיה לייצור בד לא השתנו, אך היא כעת יכולה להשיג יין במחיר זול יותר מאשר אילו ייצרה אותו בעצמה, בתמורה לעודפי הבד.
כאשר ישות אחת (תהא זו חברה או מדינה) מסוגלת לייצור ביעילות גדולה יותר מאשר ישות אחרת, יש לה יתרון מוחלט. כלומר, בהנחה שהתשומה שווה, לישות אשר לה יתרון מוחלט תהיה תפוקה גדולה יותר.
המתמטיקאי הפולני סטניסלב אולם איתגר בעבר את הכלכלן האמריקני פול סמואלסון לנקוב בשמה של תאוריה אחת בתחום מדעי החברה אשר תהא הן נכונה והן בלתי טריוויאלית. מספר שנים מאוחר יותר, סמואלסון נענה לאתגר בהצביעו על תאוריית היתרון היחסי של ריקרדו: "שתאוריה זו נכונה לוגית – אין זו טענה שיש לטעון בפני מתמטיקאי; שתאוריה זו אינה טריוויאלית – על כך יעידו אלפי אנשים חשובים ואינטליגנטים אשר לא הגיעו לתובנה של התאוריה בעצמם, או לאמונה בה לאחר שהוסברה להם".
הדגמת העיקרון

ניתן להיעזר בהדגמה להלן:
רופא, שבמקרה הוא נגר חובב ובעל ידי זהב, נזקק למגירה חדשה במרפאתו. לאחר קבלת הצעת מחיר מנגר, מגיע הרופא למסקנה כי יוכל בזול יותר להצטייד במספר לוחות עץ ולהתקין את המגירה בעצמו.
בסופו של יום עבודה, הוא מספר בסיפוק לאשתו כי חסך את עלות הנגר, והצליח לייצר מגירה בכוחות עצמו בעשירית העלות. אשתו אינה מתרשמת, ומסבה את תשומת לבו לעובדה כי אילו היה מקדיש את היום לקבלת חולים, הרי שהיה משתכר די באותו יום למימון 8 מגירות המיוצרות בידי הנגר, ומכאן ששכרו יצא בהפסדו.
המסקנה: אילו היה הרופא עוסק באותו יום בתחום בו יש לו יתרון יחסי – כלומר רפואה – הרי שהיה נשכר יותר; במקביל היה נשכר יותר גם הנגר, שבמקום לטאטא את נגרייתו באותו יום, יכול היה לעסוק בתחום בו יש לו יתרון יחסי – ייצור מגירות עבור הרופא. הוא יכול היה לשלם לפועל ניקיון שיטאטא את הנגרייה, ועדיין להישאר עם רווח.
כדי לחזק עוד יותר דוגמה זו, גם במקרה ולרופא היה יתרון מוחלט על הנגר (כלומר: הרופא בעצם הוא "נגר" יותר טוב מהנגר ויכול לייצר: יותר מהר, יותר טוב, ויותר זול מהנגר), עדיין המסקנה הבלתי נמנעת עבור הרופא הייתה לעסוק ברפואה ולא בנגרות, מכיוון שהעלות האלטרנטיבית עבורו בנגרות – גבוהה יותר, או במילים פשוטות: זה פשוט "יקר מדי", בזבזני מדי עבורו לעסוק בנגרות – בגלל מה שהוא מפסיד מזה שאינו עוסק ברפואה. דוגמה זו נכונה גם למקרה של האדם הבודד בניהולו הכלכלי של זמנו, וגם עבור מדינה ברמת המדינה: מה שיקבע אם לייצר אינו בהכרח אם מדינה יכולה לייצר: יותר טוב, יותר מהר, יותר זול ממדינה אחרת, אלא האם היה נכון לאותה המדינה לנצל בצורה טובה יותר את המשאבים שלה. לדוגמה ישראל מול ספרד בנושא תפוזים: גם אם כל אחד היה זול יותר בישראל מבספרד, וישראל הייתה יכולה לייצר תפוזים יותר "טובים" (מבחינת איכות), יותר מהר, ויותר זול באופן מוחלט מספרד, עדיין לא הייתה ישראל בהכרח מרוויחה מגידול תפוזים, כי היא הייתה עשויה להפסיד מ"בזבוז המשאבים" על תפוזים במקום על גידולים רווחיים יותר, לדוגמה: עשבי תיבול, פרחים וכו'. אם לסכם נקודה זו: האדם מתחרה בעצמו ובעלות האלטרנטיבית של עצמו קודם כל – ורק אחר כך (אם בכלל) מתייחס ליתרון היחסי אל מול אחרים.
הדגמת העיקרון > דוגמה מספרית

היבט חשוב ונוגד אינטואיציה של עקרון היתרון היחסי, הוא העובדה כי גם אם ליחידה כלכלית מסוימת יש יתרון מוחלט על פני יחידה כלכלית אחרת בכל תחומי היצור, משתלם יהיה לכל אחת משתי היחידות להתמקד בתחום בו יש לה יתרון יחסי.
נמחיש עובדה זו בעזרת הדוגמה הבאה:
נניח כי ישראל ומוזמביק מייצרות שני מוצרים עיקריים: מכונות ומעבדים.
במוזמביק, עובד אחד מייצר ביום:
מעבד אחד.
מכונה אחת.
ישראל יעילה יותר בשתי התעשיות – עובד מישראל מייצר ביום:
שלושה מעבדים.
שתי מכונות.
לישראל יש יתרון מוחלט בשתי התעשיות – היא פרודוקטיבית יותר הן בייצור מכונות והן בייצור מעבדים. עם זאת, בעוד היא פרודוקטיבית פי 3 ממוזמביק בייצור מעבדים, הרי שהיא פרודוקטיבית ממוזמביק "רק" פי 2 בייצור מכונות. מכאן שלמוזמביק יש יתרון יחסי בייצור מכונות, בעוד לישראל יש יתרון יחסי בייצור מעבדים.
בשוק תחרותי, מחיר הסחורה משקף את עלות הייצור (שהיא ביחס ישר לזמן הדרש לייצור המוצר), על כן יהא זה סביר שבישראל, מעבד (אשר ייצורו מצריך 1/3 יום עבודה) זול יותר ממכונה (אשר ייצורה מצריך 1/2 יום עבודה).
מכיוון שמוזמביק יכולה לייצר מעבדים או מכונות באותה עלות ייצור, הגיוני שתתמחה בייצור מכונות (בו יש לה כאמור יתרון יחסי) מעל ומעבר לצרכיה שלה – ותוותר כליל על ייצור מעבדים. את עודפי המכונות שמעבר לתצרוכתה תייצא לישראל, ותמורתם תקבל יותר מעבדים מאשר אילו הקצתה משאבים לייצרם בעצמה (תחת להקצותם לייצור מכונות), וכך תצא נשכרת יותר. גם ישראל תצא נשכרת מהסחר: היא תקצה את כל משאביה לייצור מעבדים, שאת חלקם תוכל לייצא למוזמביק תמורת מכונות, אותן תקבל בעלות נמוכה יותר מאשר אילו ניסתה לייצרן בעצמה.
הטבלה להלן תמחיש זאת. נניח כי ישראל ומוזמביק אינן סוחרות זו עם זו. בשבוע עבודה (נניח 5 ימי עבודה) בו שני ימים מוקצים לייצור מכונות ו-3 ימים לייצור מעבדים, סך התפוקה יהיה:
| מדינה | מכונות | מעבדים |
| --- | --- | --- |
| ישראל | 4 (2*2) | 9 (3*3) |
| מוזמביק | 2 (1*2) | 3 (1*3) |
| סך הכול | 6 | 12 |
נניח כי המדינות מתחילות לסחור בהסתמך על עיקרון היתרון היחסי. ישראל תייצר מעבדים בארבעה מתוך חמשת ימי העבודה וביום אחד תייצר מכונות, ומוזמביק תייצר מכונות בכל חמשת ימי העבודה:
| מדינה | מכונות | מעבדים |
| --- | --- | --- |
| ישראל | 2 (2*1) | 12 (3*4) |
| מוזמביק | 5 (1*5) | 0 (1*0) |
| סך הכול | 7 | 12 |
אם כן, כאשר ישראל ומוזמביק סחורות זו עם זו ומתמחות כל אחת בתעשייה מסוימת, שתיהן יחד מייצרות 7 יחידות מכונות ו-12 יחידות מעבדים, לעומת 6 יחידות מכונות ו-12 יחידות מעבדים כאשר כל מדינה מייצרת בצורה עצמאית.
יישום העיקרון

עיקרון זה ניתן ליישום גם בכלכלה מודרנית של מדינות וסחר ביניהן. לדוגמה, למדינה אשר לה יתרון יחסי בתעשיות עתירות ידע (כגון היי טק), וחיסרון יחסי בתעשיות עתירות עבודה (כגון טקסטיל), כדאי כלכלית לייבא מוצרי טקסטיל ממדינה אחרת, בה יחס היתרונות מהופך, ולייצא אליה מוצרי היי טק. כך תצאנה כלכלות שתי המדינות נשכרות. אימוץ התאוריה מעלה סימני שאלה לא רק על הכדאיות הכלכלית שבהגנה על תוצרת מקומית מפני יבוא באמצעות מכסי מגן, ובהקצאת משאבים ממשלתיים לעידוד תעשיות שאין בהם יתרון יחסי, אלא אפילו כשלמדינה יש יתרון יחסי מובהק אל מול מדינה אחרת באותה התעשייה. השאלה אינה האם הייצור הוא כדאי או לא – אלא האם יש אלטרנטיבות טובות יותר לאותה מדינה. לדוגמה, בנושא ישראל וייצור טקסטיל "פשוט": אפילו לו היה ניתן לייצר בישראל טקסטיל בסיסי ("פשוט"): יותר מהר, יותר טוב ויותר זול מאשר בסין (ולא ניתן היום בשל עלות שכר העבודה בישראל בהשוואה לסין) – לא זה היה הקריטריון לפיו יש להכריע האם כדאי לייצר טקסטיל "פשוט" בישראל או לא, או האם לסגור מפעלי טקסטיל "פשוטים", אלא האם באותם משאבים ניתן לייצר משהו טוב ורווחי יותר – לדוגמה טקסטיל מתקדם (חליפה כביסה של בגיר, בגדים ללא תפרים של תפרון, וכדומה). ייצור ועשיית רווח במוצרי טקסטיל "פשוטים" כשבאותם משאבים ניתן לייצר טקסטיל מתקדם – אינם רווח, אלא הפסד.
ביקורת

כלכלנים נאו מרקסיסטים טוענים כי יישום עקרון היתרון היחסי אינו מקדם את רווחתם של אזרחי מדינות נחשלות. לטענתם יישום העיקרון מהווה תמריץ להנצחת עיסוקם של אזרחי מדינות העולם השלישי בענפי ייצור הדורשים כוח אדם זול. לפיכך כלכלנים אלה רואים ביישום עיקרון זה צורה של ניצול. 
הכלכלן האמריקני דייוויד קורטן חלק על נכונות עקרון היתרון היחסי בציינו את העובדה כי ארצות הברית ויפן שתיהן מייצרות מכוניות ואף סוחרות במכוניות אלו ביניהן בעת ובעונה אחת. דבר זה עומד לדבריו בסתירה לעקרון. כלכלנים מנגד חלקו על טיעונו של קורטן בציינם כי ישנם גורמים תורמים נוספים למצב זה. זאת ועוד, השאלה כאמור איננה "מדינה מול מדינה", אלא קודם כל "מדינה מול עצמה", בדיוק כפי שהאלטרנטיבות של "עובד פשוט" נמדדות קודם כל "שלו מול עצמו" (אם אדם עובד בעבודה X בעוד שיכל לעבוד בעבודה אחרת Y המתגמלת יותר מ-X, הרי שבעוד מבחינה חשבונאית הוא מרוויח X, הרי שמבחינה כלכלית טהורה הוא אינו מרוויח X, אלא בעצם מפסיד Y (או יותר נכון את ההפרש בין Y ל-X). כנ"ל גם ההשוואה לסחר בין מכוניות יפניות לאמריקאיות אשר אינן מתחרות על אותם פלחי שוק ולאותה תועלת (המכונית כמוצר יוקרה (סטטוס)), אל מול המכונית כמוצר פונקציונלי.