stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yorick (שפת תכנות)
משתנים > המרות

המרה ל-string: בדומה לפונקציה toString של #c, קיימת פונקציה בשם pr1 שממירה את הביטוי שמתקבל כפרמטר ל-string.
הפונקציה strchar ממירה בין מחרוזת למערך של תווים, ולהפך.
המרה בין char ל-int באמצעות המרה מרומזת:
>ch='a'
>a+0
>97
משתנים > מצביעים ואיסוף זבל

ניתן להשתמש במצביעים באמצעות התו &, כמו בשפת C++ (זהו שינוי משמעותי לעומת פייתון שאינה תומכת במצביעים).
נשים לב, שכאשר אנו מציבים ערך לתוך משתנה שמוצבע על ידי משתנה אחר - זה גורם להגדרת משתנה חדש, ולא משנה את הישן. אם רוצים לשנות את הערך ולא להגדיר חדש צריך להשתמש בשני האופרטורים * ו-& ביחד. לדוגמה:
>*&x=9
איסוף זבל (Garbage collection) מתבצע בשיטת מונה-שימושים (Reference counting), שכאשר הוא מתאפס אז האובייקט נמחק.
השפה לא תומכת באריתמטיקה של מצביעים, וגם לא בפונקציות-הורסות (כיוון שאין מחלקות).
משתנים > אובייקטים - עצמים

השפה לא מכירה במחלקות בעלות פונקציות, אלא במבנים (structs) בלבד.
הצהרה על struct:
>struct x{int a,b,c; char d;}
בניית מופע של x:
>x1=x(a=1, b=2, c='c')
גישה לאחד משדות המופע מתבצעת על ידי האופרטור ".":
>x1.a
משתנים > מחרוזות

השפה כוללת פונקציות מובנות רבות ויעילות לטיפול במחרוזות. לדוגמה:
strpart - יצירת תת-מחרוזת ממחרוזת קיימת.
strfind - מציאת תת-מחרוזת במחרוזת נתונה.
strlen - מחזירה אורך של מחרוזת.
strtrim - הסרת רווחים
strgrep - חיפוש במחרוזת תוך שימוש בביטויים רגולריים
strtok - מחלקת מחרוזת לתתי מחרוזות (בדומה ל-split)
שרשור של מחרוזות מתבצע האמצעות האופרטור +.
>a="aaa"
>b="bbb"
>a+b
>"aaabbb"
בשביל לעבור על תווי המחרוזת אחד אחד נשתמש בקוד הבא (השורה הראשונה נותנת מחרוזת בגודל 1 כדי להפוך את זה לתו צריך את השורה השנייה).
>c = strpart(string,[i,i+1]);
>c = strchar(c)(1);
משתנים > מערכים

שפת yorick מכוונת לעבודה עם מערכים (Array programming languages). השימוש במערכים מאפשר הרצה מהירה יותר של קוד.
קיימות פקודות ופונקציות מובנות בשפה עבור עבודה עם מערכים.
כל המשתנים ב-yorick מיוצגים כמערך.
הגדרת מערך נעשית בדרך כלל על ידי סוגריים מרובעים ובהם ערכי המערך.
כברירת מחדל האינדקסים במערך מתחילים ב-1 ולא ב-0.
פונקציות שימושיות לעבודה עם מערכים:
grow - הגדלת מערך.
numberof - מחזירה את מספר האיברים במערך.
הפעלת פונקציה על מערך הפונקציה מופעלת על כל איבר במערך.
למשל אם נגדיר את הפונקציה:
func b(&a){
 a = a * 2;
}
ונגדיר מערך:
> t = [1, 8 ,4 ,1568]
אם נשלח את t לפונקציה:
> b,t
> t
[2,16,8,3136]
ההפניה לאינדקסים של מערכים, וכן חלוקת מערך לחלקים וכו' - מתבצעות כמו בפייתון. לדוגמה הקוד הבא יציב למשתנה b את ארבעת האיברים הראשונים במערך a, למשתנה c את ארבעת האיברים הבאים, ואילו במשתנה d יהיו כל השאר:
> b=a[:4]
> c=a[5:8]
> d=a[9:]
פונקציות > הגדרת פונקציה

דוגמה להגדרה של פונקציה שממירה string ל-int:
func toInt(n_string)
{
 n_chars=strchar(n_string)
 n=0
 for (i=1;i<strlen(n_string)+1;i++)
 n=n*10+n_chars(i)-'0'
 return n
}
לא ניתן להציב ערכי ברירת מחדל לפמטרים של הפונקציה, אך ניתן להשמיט פרמטרים, ואז הם יקבלו ערך nil (המוצג במסך כמערך ריק). מותר גם לדלג על משתנה אמצעי אך בתנאי שלא נשמיט את הפסיק.
אין אפשרות של הצבת פרמטרים לפי שמות.
פונקציות > קריאה לפונקציה

ניתן לקרוא לפונקציה כאשר רשימת הפרמטרים בתוך סוגריים (כמקובל ברוב השפות), או כאשר היא מופרדת משם הפונקציה בפסיקים (דבר די ייחודי אשר איננו נפוץ בשפות אחרות).
ההבדל בין שתי הקריאות הוא בנוגע לערך המוחזר:
אם קראנו לפונקציה באמצעות שימוש בפסיקים - הערך המוחזר מהפונקציה לא ייקלט ולא יישמר בשום מקום (ולא ניתן להציב אותו לתוך משתנה), אך כאשר קוראים לפונקציה באמצעות סוגריים - אז היא מחזירה ערך לתוך משתנה. במקרה שלא הצבנו את הערך לתוך משתנה - הערך יודפס למסך. במקרה שהפונקציה לא החזירה ערך - זה נחשב כמו פקודת הדפסה של משתנה שאינו מאותחל שמדפיסה למסך "מערך ריק" (סוגריים מרובעים).
שתי התכונות הבאות קיימות רק בפונקציה המוגדרת על ידי המשתמש, ולא בפונקציות מערכת:
פונקציה שאינה מקבלת פרמטרים - קוראים לה בלי סוגריים בלבד, ולכן היא אינה יכולה להחזיר ערך.
אם נציב שם של פונקציה לתוך מזהה - המזהה יהיה העתק של הפונקציה, וגם אם נשכתב את הפונקציה - זה לא יפגע בפעולת הפונקציה המוגדרת על המזהה.
כדי לגשת למשתנה הריאלי מתוך הפונקציה ניתן:
להשתמש ב-extern (בתוך הפונקציה).
להשתמש ב-& (בהעברת הפרמטרים).
להתחיל את השימוש במשתנה בפקודת שאינה השמה.
קלט ופלט > עבודה עם קובצי טקסט

פתיחת קובץ וסגירתו באמצעות פונקציות open ו-close.הפונקציה open מקבלת שני פרמטרים, שם של קובץ ואופן פתיחה, לקריאה - "r", לכתיבה - "w" ולשניהם - "+r"
קריאה מקובץ: rdline - קריאת שורה בקובץ וקידום המצביע לשורה הבאה (הפונקציה מקבלת את שם הקובץ ומחזירה מחרוזת של שורה). rdfile - קוראת את כל הקובץ המתקבל כפרמטר, ומחזירה את כל השורות כמערך של מחרוזות.
כתיבה לקובץ: הפונקציה write, אם הפרמטר הראשון שלה הוא אובייקט של קובץ פתוח, אז היא תכתוב את שאר הפרמטרים לתוכו. הפונקציה write מדפיסה רווח בתחילת שורה וכן רווחים בין הפרמטרים. כדי להימנע מרווחים מיותרים ניתן להשתמש בפקודה הבאה:
write, "\n" + string1 + string2
או באופציה הבאה:
write, file,format="%s%d%s",string,number,"\n";
במקרה שאחד הפרמטרים המועברים ל-write אינו מסוג string ניתן להמיר באמצעות הפונקציה pr1.
פונקציות חשובות של yorick לעבודה עם קבצים: remove ו-rename.
קלט ופלט > כתיבה למסך

כתיבה למסך מתבצעת בשתי שיטות: או באמצעות פונקציית write (כאשר הפרמטר הראשון איננו אובייקט של קובץ פתוח) או באמצעות פונקציית print.
יש ביניהן כמה הבדלים, כשבאופן כללי ניתן לומר שהפונקציה print מראה את הערך כפי שהוזן, והפונקציה write מדפיסה בצורה קריאה יותר.
קלט ופלט > קריאה מהמקלדת

קריאת שורה מהמקלדת מתבצעת באמצעות הפונקציה ()rdline (צריך להשתמש עם סוגריים ריקים, אך בלי פרמטרים) המחזירה מחרוזת של השורה שהוזנה על ידי המשתמש.
תחביר > Case sensitivity

השפה רגישה לאותיות קטנות או גדולות (Case sensitivity).
יכולות גרפיות

לyorick יש יכולות מובנות של יצירת גרפים, למשל:
> plg , [1,2,3],[1,4,9]
ייצור גרף של המערך הראשון כפונקציה של השני
פונקציית help

לקבלת הסבר ודוגמאות עבור כל פקודה בשפה יש לכתוב במפרש help ולאחר מכן פסיק ואת שם הפקודה.
לדוגמה:
> help, help
אוברי בירדסלי

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1872 ברייטון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  16 במרץ 1898 (בגיל 25) מנטון, צרפת 
 שם לידה:  Aubrey Vincent Beardsley 
 מקום לימודים:  ווסטמיסטר  Brighton Hove and Sussex Sixth Form College 
 תחום יצירה:  איור 
 זרם באמנות:  התנועה האסתטית, סימבוליזם 
 הושפע על ידי:  אדוארד ברנז ג'ונס 
 חתימה:   
 
"חצאית הטווס", איור למחזה "סלומה".
אוברי וינסנט בירדסלי (אנגלית: Aubrey Vincent Beardsley;‏ 21 באוגוסט 1872 – 16 במרץ 1898) היה צייר ומאייר אנגלי, הידוע באיוריו האירוטיים בסגנון האר נובו. סגנון עבודתו מאופיין בשימוש בקווים מעוגלים ובמשטחי צבע חלקים, בהשפעת הדפסי העץ היפאניים (Shunga).
ביוגרפיה

אוברי בירדסלי נולד בברייטון, ובשנת 1883 עקרה משפחתו ללונדון. בשנים שלאחר מכן הוצג בירדסלי כ"גאון מוזיקלי צעיר" והוא הופיע במספר קונצרטים עם אחותו. לאחר סיום לימודיו הוא עבד במספר משרות משרדיות כגון במשרד לאדריכלות ובמשרד של חברת ביטוח. בעידודם של הציירים אדוארד ברן-ג'ונס (Edward Burne-Jones) ופייר פובי דה שאבאן (Pierre Puvis de Chavannes) הוא נרשם לבית הספר לאמנות בווסטמינסטר (Westminster School of Art).
החל משנת 1884 היה שותף לקבוצת אמנים שהוציאו את כתב העת המאויר "הספר הצהוב" (Yellow Book). בירדסלי שימש כעורך האמנותי של ארבעת הגליונות הראשונים של כתב העת ואף יצר בעצמו חלק מן האיורים. בנוסף, היה מקורב אל התנועה האסתטית (Aestheticism) הבריטית, שהייתה דומה במאפייניה לתנועות הדקדנס והסימבוליזם הצרפתי. בנוסף, בין הפרסומים הרבים שאייר ידועה המהדורה האנגלית הראשונה של המחזה "סלומה" (Salome) מאת אוסקר ויילד. בנוסף יצר גם קריקטורות בעלות גוון פוליטי.
אף על פי שבירדסלי זוהה כהומוסקסואל בעקבות קשריו עם ויילד ועם כותבים אנגלים אחרים, וכן בשל מוטיבים הומוארוטיים בעבודותיו, נשארו הפרטים אודות מיניותו בגדר תעלומה. שמועות שונות טענו כי היה מעורב בקשר עם אחותו, מייבל, אשר הרתה ממנו אך הפילה את הוולד. תקופות רבות בחייו היה בירדסלי חולה כרוני. הוא נפטר במנטון (Menton) שבצרפת ממחלת השחפת בגיל 25 בלבד.
הערות שוליים

↑  אוברי בירדסלי באתר www.artchive.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308276205171  PLWABN: 9810553705705606  AGSA: 2955  BIBSYS: 90864417  BNC: 000044083  BNE: XX822968  BnF: cb11890745f (data)  CANTIC: a11617263  CiNii: DA02072782  GND: 118507826  ISNI: 0000 0001 2142 8653  KulturNav: bc0bbfe6-c315-48d7-aaa5-ed1ca23a7e2c  LCCN: n80036714  LNB: 000095949  MusicBrainz: 2ec5cb00-3312-42b3-8f16-baa8cc1e309c  NDL: 00432630  NGV: 3578  NKC: jn19990000552  NLA: 36111167  NLG: 64660  NLK: KAC199601936  NTA: 068942184  RERO: 02-A002980859  RKD: 5311  SELIBR: 177021  SNAC: w62v2d7x  SUDOC: 026711702  Trove: 1214037  ULAN: 500032068  VcBA: 495/164928  VIAF: 88739636   WorldCat (עם VIAF): 88739636 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוברלין קולג'

| --- | --- |
סמליל אוברלין קולג'

קשת הזיכרון של אוברלין באוברלין קולג'
 מכללה
 מוטו:  Learning and Labor
 תקופת הפעילות:  1833–הווה (כ־191 שנים) 
 בעלי תפקידים
 יו"ר:  כרמן טווילי אמבר 
 סגל:  1,100 
 סטודנטים
 :  2,785 (נכון ל־2019) 
 מיקום
 מיקום:  70 N Professor St 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  41°17′35″N 82°13′18″W﻿ / ﻿41.293055555556°N 82.221666666667°W﻿ / 41.293055555556; -82.221666666667
 www.oberlin.edu
  (למפת אוהיו מוגדלת) קולומבוס קליבלנד סינסינטי טולידו דייטון ינגסטאון פארמה אקרון פ נ ס י ל ב נ י ה  וירג'יניה המערבית  קנטקי א י נ ד י א נ ה  מישיגן קנדה ימת איריאוברלין קולג'(למפת אוהיו רגילה) קולומבוס קליבלנד סינסינטי טולידו דייטון ינגסטאון פארמה אקרון פ נ ס י ל ב נ י ה  וירג'יניה המערבית  קנטקי א י נ ד י א נ ה  מישיגן קנדה ימת איריאוברלין קולג'
 
אוברלין קולג' (באנגלית: Oberlin College) היא מכללה פרטית למדעי הרוח השוכנת בעיר אוברלין באוהיו שבארצות הברית.
היסטוריה

המכללה נוסדה בשנת 1835 בשם "מכון קולגיאלי אוברלין" על ידי ג'ון ג'יי שיפרד ופילו סטיוארט. היא מציעה מעל ל־50 מגמות ראשיות ומשניות וכן שילובים ביניהן.
הקונסרבטוריון של אוברלין הוא הקונסרבטוריון הפעיל הוותיק ביותר בארצות הברית והמכללה היא המוסד להשכלה גבוהה השני שפועל הכי הרבה שנים ברציפות.
המכללה הייתה אחת מהמכללות הראשונות בארצות הברית שקיבלו אפרו-אמריקאים ללמוד אצלה, והראשונה לקבל נשים ללמוד אצלה. המכללה קיבלה אליה נשים ב־1837.
מאז הקמת המכללה למדו 12 זוכי פרס פוליצר ושלושה זוכי פרס נובל: סטנלי כהן, רוברט מיליקן ורוג'ר וולקוט ספרי.
נכון ל־2021, כיהנו/מכהנות שתי נשים בתור נשיאות המכללה, מתוכן אחת אפרו-אמריקאית.
המכללה חברה באיגוד הקולג'ים של האגמים הגדולים (GLCA) ובקונסורציום חמשת הקולג'ים של אוהיו.
היחס לישראל

בספטמבר 2014, הורתה נשיאת המכללה לתלות שלטים שחורים לזכר 2133 הפלסטינים שמתו עקב מבצע צוק איתן. ב־2016, חתמו מאות בוגרי המכללה על מכתב נגד אהדת נשיאת המכללה לפלסטינים. במכתב האשימו את המכללה באנטישמיות.
בתחילת 2016, האשים אחד הפרופסורים במכללה את ישראל באסון התאומים, מה שגרם לפיטורי אותו הפרופסור.
אאודי S1

| --- | --- |

Audi S1 דגם "Sportback"
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אאודי ספורט
 שנות ייצור:  2015–2018
 הרכבה:  בלגיה בלגיה
 חברת אם:  אאודי
 פלטפורמה:  Volkswagen Group PQ25
 אורך:  3,975 מ"מ
 רוחב:  1,740-1,746 מ"מ
 גובה:  1,417-1,423 מ"מ
 משקל:  1,390-1,415 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,469 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,984 סמ"ק המפיק 231 כ"ס ב-6,000 סל"ד, מומנט מרבי 37.7 קג"מ ב-1,600 סל"ד (מגדש טורבו)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 6 מהירויות
 מהירות מרבית:  250 קמ"ש (הגבלה אלקטרונית)
 צריכת דלק:  7.2-7.3 ליטר ל-100 ק"מ
 קשר:  אאודי A1
אאודי S1 (בגרמנית: Audi S1) היא מכונית סופרמיני קומפקטית המוגדרת כ"גרסת ביצועים" (גרסת ספורט) של דגם אאודי A1 (אנ') מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית אאודי ספורט אשר יוצרה בין השנים 2015–2018 בבלגיה.
תצורות "אאודי S1"

3 דלתות - האצ'בק.
5 דלתות - האצ'בק.
"אאודי S1"

מנוע 4x4 הנעה כפולה.
צמיגים: 225/35.
נפח תא מטען - 210 ליטר (680 ליטר בקיפול מושבים אחוריים).
כריות אוויר - 6 (קדמיות, צדיות ווילונות).
"אאודי S1" > תאוצות

תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 5.8 שניות (דגם 3 דלתות).
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 5.9 שניות (דגם 5 דלתות).
תמונות

"אאודי S1"
"אאודי S1"
"אאודי S1" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
ראו גם

אאודי S2
הערות שוליים

↑  דגם אאודי A1 diariomotor.com/coche/audi-a1
↑  "אאודי S1" audi.co.uk/models/a1/a1-sportback
↑  "אאודי S1" (בצרפתית) largus.fr/geneve/2014/audi-s1-sportback
↑  "אאודי S1" (בגרמנית) auto.de/magazin/genf-2014-audi-s1-an-der-spitze-seiner-klasse
↑  דגם "אאודי S1" - תאוצה 5.8 שניות motorsport-magazin.com/auto-tuning/news-187995-der-neue-audi-s1-und-audi-s1-sportback
אדי קונסטנטין

| --- | --- |

 לידה:  29 באוקטובר 1917 לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 פטירה:  25 בפברואר 1993 (בגיל 75) ויסבאדן 
 שם לידה:  Israel Constantine 
 מדינה:  ארצות הברית, צרפת 
 צאצאים:  Lemmy Constantine, Barbara Constantine 
 פרופיל ב-IMDb
 
אדי קונסטנטין (באנגלית: Eddie Constantine;‏ 29 באוקטובר 1917 – 25 בפברואר 1993) היה שחקן קולנוע וזמר יהודי שנולד בארצות הברית ועבר לצרפת בה הפך לכוכב קולנוע פופולרי.
ביוגרפיה > ראשית דרכו

אדי קונסטנטין נולד בלוס אנג'לס בשנת 1917 בשם אדוארד קונסטנטינובסקי. הוריו היגרו לארצות הברית, אביו מרוסיה ואמו מפולין. בשנת 1933, בגיל 16 יצא לווינה ולמד בה פיתוח קול בקונסרבטוריון. בשנת 1936 שב לארצות הברית והיה לזמר מקהלה בניו יורק ויסד חמישייה קולית בשם "חמשת המוסקיטרים" ואף הופיע כניצב בסרט "נולד לרקוד" (במקור: Born to Dance). קריירת הזמרה שלו בארצות הברית לא המריאה ובשנת 1950 הגיע לצרפת.
ביוגרפיה > כוכב בצרפת

בצרפת זכה אדי קונסטנטין עד מהרה להצלחה כזמר ששר את שיריו בצרפתית והפך לבן טיפוחיה של הזמרת הנודעת אדית פיאף. פיאף ליהקה אותו להופיע לצדה במחזמר "לילי הקטנה" (La p'tite Lili) והוא עזר לה בתרגום שיריה לאנגלית לשם פרסומם בתקליט בשפה זו. הצלחתו הגדולה ופרסומו הגיעו עם הופעתו בשנת 1953 בסרט שגיבורו הוא הבלש מסוגת הפרטי הקשוח (Hard Boiled Detective) בשם למי קושן (Lemmy Caution), פרי רוחו של הסופר פיטר צ'ייני. הסרט זכה להצלחה מיידית ובעקבותיו הופקו בשנים 1953 ו-1954 עוד שני סרטים בסדרה זו, שהידוע בהם הוא "איש זה הוא מסוכן" (Cet homme est dangereux). למי קושן הוצג על ידי קונסטנטין כבלש ציני הפועל, כמקובל בספרות הבלשית ובסרטי הקולנוע הבלשיים, בעזרת מוחו והגיונו החריף, אך גם מפעיל את אגרופיו ומכה בהם את הנבלים, וכל זאת בנימה משועשעת כשהוא מוקף בנשים יפות. גם מראה פניו הקשוחים והמחוטטים ומבטאו האמריקאי תרמו ליצירת דמות זאת.
במרוצת השנים הופיע אדי קונסטנטין בעשרות סרטי קולנוע צרפתיים, חלקם סרטים מוזיקליים ודרמטיים ואחדים מהם סרטים נוספים בסדרת למי קושן. במרצות הזמן קיבל גם אזרחות צרפתית. סרטיו זכו להצלחה רבה גם בגרמניה ודמותו של למי קושן תוארה לימים כ"ג'יימס בונד שלפני ג'יימס בונד". באמצע שנות השישים, כשכוכבו בצרפת דעך קמעא, ולאחר שנשא לאישה מפיקת טלוויזיה גרמנייה (אחת משלוש הנשים להן היה נשוי בחייו), עבר לגרמניה, בה הופיע בסרטים ובסדרות טלוויזיה.
בצד הופעתו בסרטים המשיך קונסטנטין בקריירת הזמרה שלו. לפרסום עולמי זכה השיר l`homme et l`enfant ששר יחד עם בתו טניה.
הקריירה הקולנועית של קונסטנטין נמשכה עד לראשית שנות ה-90, בסמוך למותו. הוא הופיע בסרטי עלילה וסרטים מוזיקליים. הסרט "אלפאוויל" (Alphaville) משנת 1965, בבימויו של ז'אן-לוק גודאר, הבמאי של סרטי זרם "הגל החדש" בקולנוע, נחשב לאחד מסרטיו החשובים של קונסטנטין. הסרט בסוגת המדע הבדיוני, שצולם בפריז, הציג עיר שהיא מגלופוליס עצומה, הנשלטת בידי מחשב-על שאוסר על התושבים לגלות רגשות. אדי קונסטנטין, בתפקיד למי קושן, הופיע בו כדמות של מעין אורפאוס המנסה להציל את אהובתו מהגיהנום הטכנולוגי. סרטו האחרון בסדרת למי קושן היה "גרמניה בשנת 90 תשע" (במקור: Allemagne 90 Neuf) משנת 1991, אף הוא בבימויו של ז'אן-לוק גודאר. היה זה הסרט ה-15 והאחרון מסדרת סרטי למי קושן שבהם הופיע.
ביוגרפיה > כוכב בישראל

שני הסרטים הראשונים של אדי קונסטנטין בסדרת למי קושן שהוצגו בישראל היו "איש זה הוא מסוכן" ו"לנשים לא אכפת" (שמו המקורי Les femmes s'en balancent), שהוקרנו בסוף שנת 1955 וזכו מיד להצלחה קופתית רבה. הפופולריות של סרטי אדי קוסטנטין בישראל נשמרה במשך כשני עשורים נוספים. הם קיבלו את הכינוי "אופרה של מכות" והיה להם קהל מעריצים גדול. בראשית שנות השישים הנהיג אחד מבתי הקולנוע בירושלים הקרנת סרטים במה שנקרא "הצגת חצות", בה הוצגו סרטי פעולה בשעת לילה מאוחרת. רוב הצופים בהם היו סטודנטים של האוניברסיטה העברית וההקרנה הייתה בגדר ריטואל קבוע שבו עודדו הצופים את גיבורי הסרט בקריאות עידוד, בשריקות ובמחיאות כפיים. סרטי אדי קונסטנטין שהוקרנו במסגרת זאת נתקבלו בהתלהבות על ידי קהל הצופים.
גם זמרתו הייתה באותה עת פופולרית בישראל. שירו l`homme et l`enfant נקרא בישראל בשם "אב יקר" וזכה גם לגרסה עברית בביצוע הזמר פרדי דורה ובתו אריאלה.
זיהויו עם דמותו של למי קושן היה כה רב, שחלק מסרטיו נקראו בישראל בשמות ששולב בהם השם אדי, כמו "אדי חף מפשע" או "אדי נגד האף בי אי" או "המזל משחק לאדי".
בישראל פורסמו סדרות חוברות על "אדי" כשהכוונה בבירור הייתה לאדי קונסטנטין. בשנות החמישים פורסמה סדרה בשם "תעלולי אדי" מאת "אלי בן חנן" (שם עט של אמנון שפאק) על עלילות איש אף בי איי בשם זה ועם צילומי עטיפה של אדי קונסטנטין. סדרה מתחרה בהוצאה מתחרה בשם "תעלולי טרזן" פרסמה כתגובה חוברת בשם "טרזן נגד אדי" שבו טרזן פוגש את איש האף בי איי "אדי קוסטנין" והשניים נאבקים במרגלים. ב-1965, במקביל להקרנת הסרט "אלפאוויל", פורסמה בעברית סדרת ריגול חצי מקורית מתחזה לסדרה מתורגמת בשם "אדי קרסון" שבה הדמות התבססה על זאת של "אדי קונסטנטין", ועל הכריכות הופיעו צילומים של אדי קונסטנטין.
בינואר 1970 הגיע אדי קונסטנטין לביקור פרטי בישראל עם בתו טניה, שהייתה רקדנית בלט. במאי 1971 הגיע עם להקתו ובה זמר נוסף וחמש עשרה יפיפיות, לסדרת הופעות במועדון הלילה "זורבה" ביפו. בביקורו זה השתתף עם להקתו בחגיגות יום הסטודנט בתל אביב.
הערות שוליים

↑  ח. יעד, בקרית האוניברסיטה - אדי קונסטנטין ב"סרט חצות", מעריב, 10 בפברואר 1963
↑  אלי אשד, סוף העולם -אדי קונסטנטין ואדי קרסון, באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 9 בדצמבר 2021
↑  על ביקורו בישדאל, מעריב, 27 במאי 1971
מיד דפק את אדי?, "העולם הזה", גיליון 1761 מ-2 ביוני 1971, עמוד 24
↑  ברוך ברכה, אדי קונסטנטין + חתיכות צרפתיות ביום הסטודנט בתל אביב, מעריב, 1 ביוני 1971
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007394619705171  BNE: XX1231696  BnF: cb11897555w (data)  CiNii: DA13512195  GND: 118808893  ISNI: 0000 0001 2098 886X  LCCN: n85264461  MusicBrainz: 1714401d-30f3-4066-9514-585de43f8b2b  NDL: 00436501  NKC: xx0154646  NTA: 071875174  SNAC: w65q4wnd  SUDOC: 026797747  VIAF: 7388646   WorldCat (עם VIAF): 7388646
אדוארד נגירנטה

אדוארד נגירנטה (באנגלית: Édouard Ngirente; נולד ב-22 בפברואר 1973) הוא כלכלן ופוליטיקאי רואנדי, המכהן כראש ממשלת רואנדה מאז 30 באוגוסט 2017, לאחר שמונה על ידי נשיא רואנדה, פול קגאמה.
ביוגרפיה

אדוארד נגירנטה נולד ברואנדה ב-22 בפברואר 1973. הוא בעל תואר דוקטור בכלכלה מאוניברסיטת לובן שבבלגיה.
לפני מינויו מילא תפקידים שונים: יועץ בכיר למנכ"ל הבנק העולמי (2017); יועץ למנכ"ל הבנק העולמי (מ-2011 עד 2017); יועץ כלכלי בכיר למשרד האוצר והתכנון הכלכלי של רואנדה; מנכ"ל תכנון ומחקר פיתוח לאומי במשרד האוצר והתכנון הכלכלי; מרצה בכיר באוניברסיטה הלאומית לשעבר של רואנדה (כיום אוניברסיטת רואנדה) עד 2010; ראש החוג לכלכלה חקלאית באותה אוניברסיטה, יועץ עצמאי ומנהל פרויקטים. נגירנטה היה משתתף פעיל במחקר כלכלי בתקופתו בבנק העולמי, וחיבר מאמרים על שווקים ספציפיים באזור ועל אתגרים כלכליים עם התמקדות בשוקי החקלאות של רואנדה.
נגירנטה מונה ליורשו של אנסטסה מורקזי ב-30 באוגוסט 2017. הוא הפך לראש הממשלה ה-11 של רואנדה והשישי מאז רצח העם ב-1994 שבוצע נגד הטוטסי. הוא היה בין כמה לא פוליטיקאים שהושבעו על ידי פול קגאמה לאחר הבחירות לנשיאות רואנדה ב-2017.
נגירנטה נשוי ואב לשניים.
מדיניות

נגירנטה קידם פרויקטים של מחקר ופיתוח בכלכלה בתשתיות, בתחבורה ובחינוך. בנוסף על כך, נגירנטה קידם גם קמפיינים לעידוד תשלום מיסים ושמירת הסביבה. נגירנטה נדד ברחבי העולם בקמפיין למען הגדלת ההשקעות הזרות במדינה.
הערות שוליים

1 2  Kagire, Edmund (30 באוגוסט 2017). "President Kagame names little-known technocrat as PM". Nairobi. נבדק ב-30 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Message from the Executive Director, worldbank, ‏2016
1 2  "In Departure From Politics, Kagame Names Technocrat as Prime Minister". KT PRESS (באנגלית אמריקאית). 2017-08-30. נבדק ב-2018-10-06.
↑  Quigley, Paul; Hawdon, James (2018-08-09). Reconciliation after Civil Wars: Global Perspectives (באנגלית). Routledge. ISBN 9781351141789.
↑  "Rwanda Launches Multi-Billion Research Fund". KT PRESS (באנגלית). 2018-06-13. נבדק ב-2018-10-06.
↑  "Rwanda Credited for Opening Air Space". KT PRESS (באנגלית). 2017-11-13. נבדק ב-2018-10-06.
↑  "Rwanda Launches $6M Technical Teacher Training Institute". KT PRESS (באנגלית). 2018-04-27. נבדק ב-2018-10-06.
↑  "Team set up to monitor rain-induced disasters". The New Times | Rwanda (באנגלית). 2018-05-12. נבדק ב-2018-10-12.
↑  "Premier calls for more tax compliance for self-reliance". The New Times | Rwanda (באנגלית). 2018-09-29. נבדק ב-2018-10-12.
↑  "Rwanda: Premier Ngirente in Istanbul for Turkey-Africa Business Forum". The New Times (Kigali). 2018-10-11. נבדק ב-2018-10-12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1263290353  VIAF: 5877165930976268530004   WorldCat (עם VIAF): 5877165930976268530004
אדוארד מרטין

אדוארד ליווינגסטון מרטין (באנגלית: Edward Livingston Martin‏; 29 במרץ 1837 – 22 בינואר 1897) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מסיפורד, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית וכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור.
ביוגרפיה > ראשית חייו

מרטין נולד ב-29 במרץ 1837 בסיפורד, דלאוור, ולמד בבתי ספר פרטיים, אקדמיית ניוארק, האקדמיה של בולמאר בווסט צ'סטר, פנסילבניה, ומכללת דלאוור בניוארק. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת וירג'יניה בשארלוטסוויל ב-1859.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית ופוליטית

מרטין כיהן כפקיד הסנאט של דלאוור בין השנים 1863 ל-1865. הוא היה ציר לוועידות הלאומיות הדמוקרטיות ב-1864, 1872, 1876, 1880 ו-1884. הוא למד משפטים באוניברסיטת וירג'יניה ב-1866, התקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור באותה שנה ועסק בכך בדובר עד 1867. לאחר מכן חזר לסיפורד ועסק בעיסוקים חקלאיים וגננות, ושימש כמנהל מועצת החקלאות של דלאוור, נשיא האגודה לגננות חצי האי, ומרצה של גראנג' במדינת דלאוור.
הוא היה הנציב ליישב את קו הגבול השנוי במחלוקת בין מדינות דלאוור וניו ג'רזי בין 1873 ל-1875. הוא נבחר כדמוקרטי לקונגרסים ה-46 וה-47, וכיהן מ-4 במרץ 1879 ועד 3 במרץ 1883. הוא לא הועמד לבחירה מחדש ב-1882 וחידש את עיסוקי הגננות והחקלאות. הוא פעמיים נכשל בניסיונו להיבחר לסנאט האמריקאי.
ביוגרפיה > מוות ומורשת

מרטין מת ב-22 בינואר 1897 בסיפורד, דלאוור ונקבר שם בחצר הכנסייה האפיסקופלית של סנט לוק.
אדי קוקרן

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1938 אלברט לי, ארצות הברית 
 פטירה:  17 באפריל 1960 (בגיל 21) באת', הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  סייפרס 
 מוקד פעילות:  אלברט לי, מינסוטה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1955–1960 (כ־5 שנים)
 מקום לימודים:  Bell Gardens High School 
 סוגה:  רוקבילי, רוקנ'רול
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  Liberty Records
 בן או בת זוג:  Sharon Sheeley 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (1987) 
 www.eddie-cochran.info
 פרופיל ב-IMDb
 
ריימונד אדוארד "אדי" קוקרן (באנגלית: Eddie Cochran‏: 3 באוקטובר 1938 - 17 באפריל 1960) היה מוזיקאי רוקבילי ורוקנ'רול אמריקאי שזכה להצלחה בשנות ה-50 של המאה ה-20. מותו בתאונת דרכים בגיל 21 קטע קריירה מבטיחה, אך יצירתו הייתה בעלת השפעה על מוזיקת הפופ בסוף שנות ה-50 ובשנות ה-60.
קריירה

קוקרן נולד בעיירה אלברט לי שבמחוז פריבורן בדרום מינסוטה. הוריו היו במקור מאוקלהומה והוא נהג להציג עצמו בראיונות כאיש אוקלהומה. הוא למד מוזיקה בבית הספר אך עזב את התזמורת כדי לנגן על תופים ועבר בהמשך מלימוד נגינה על פסנתר ללימוד נגינת גיטרה.
בסביבות 1950 עברה משפחתו לבל גרדנס, פרבר של לוס אנג'לס ואחרי שנגינת הגיטרה שלו השתפרה הוא החל להופיע ב-1955 כחלק מהצמד "The Cochran Brothers" ("האחים קוקרן" היו אדי קוקרן והאנק קוקרן ולא היה ביניהם קשר משפחתי).
באותה עת החל אדי קוקרן לנגן כנגן ליווי באולפני הקלטות והחל לחבר שירים. חלקם, בשיתוף פעולה עם ג'רי קייפהארט שהפך מאוחר יותר לאמרגנו. בעת שניגן עם האנק קוקרן, ניגן אדי קוקרן על גיטרת גיבסון חשמלית-אקוסטית, אך ב-1956 עבר לנגן על גיטרה של גרץ', מודל 6120, שהיה מודל בו השתמש גם הגיטריסט צ'ט אטקינס, מאבות "הצליל של נשוויל" במוזיקת הקאנטרי.
ב-1956 הוזמן קוקרן להשתתף בסרט "The Girl Can't Help It". הסרט, שהיה קומדיה מוזיקלית בכיכובה של ג'יין מנספילד, והתכוון ללגלג על תרבות הרוקנ'רול של הצעירים, הפך לאחד ממבשרי הרוקנ'רול ואיפשר לצעירים בארצות הברית ובאירופה לחזות בקולנוע באלילי הרוקנ'רול דוגמת ליטל ריצ'רד וג'ין וינסנט. קוקרן הופיע בסרט כשהוא מבצע את שירו (מילים של נד פיירצ'יילד) "Twenty Flight Rock". שיר זה התפרסם מאוחר יותר כשיר אותו ביצע פול מקרטני ב-1957 בעת שנבחן על ידי ג'ון לנון וצורף בעקבות כך ל"The Quarrymen", הלהקה שהייתה גלגולה הראשון של הביטלס.
להיטו הגדול ביותר של קוקרן היה "Summertime Blues". השיר נכתב על ידי קוקרן וקייפהארט ויצא לאור באוגוסט 1958. ללהיט זה היו השפעות על הרוקנ'רול של סוף שנות ה-50, הן מוזיקלית והן מבחינת המילים ששיקפו נימת מחאה והקדימו את שירי המחאה של שנות ה-60. הקריירה הקצרה של קוקרן הניבה מספר להיטים נוספים:
 "C'mon Everybody", "Somethin' Else", "My Way", "Weekend","Teenage Heaven"' "Sitting in the Balcony"' "Three Stars", "Nervous Breakdown"
 והלהיט שיצא לאור לאחר מותו והגיע למקום הראשון באנגליה, "Three Steps to Heaven".