stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכרמל
גאוגרפיה > רמות מנשה

רמות מנשה הן החלק המרכזי של הכרמל. שטח החבל כ-200 קמ"ר וצורתו מלבנית. החבל נתחם על ידי נחל עירון (ואדי עארה) בדרום-מזרח, עמק יזרעאל בצפון-מזרח, נחל יקנעם ונחל תות (ואדי מילק) בצפון, רכס הכרמל ובקעת הנדיב במערב. חלקו המערבי הוא גבעות נמוכות, ההולכות וגבוהות לכיוון מזרח, שם יורדות בחדות לעבר עמק יזרעאל. הגובה הממוצע של האזור הוא כ-250 מטר מעל פני הים ופסגותיו הגבוהות מתנשאות לגובה של כ-400 מטר.
גאוגרפיה > רכס הכרמל

רכס הכרמל הוא חלקו הצפוני של הכרמל. הרכס מופרד מרמות מנשה על ידי נחל יקנעם. שטחו של הרכס כ-232 קמ"ר והוא מתחלק לשלוש יחידות נוף עיקריות: בצפון מזרח – הכרמל הגבוה, רכס המתנשא בתלילות מעל נחל הקישון לרום של כ־450–500 מטר מקרן הכרמל בדרום ועד לראש הכרמל בצפון. הרכס כולל את הפסגות רום כרמל (546 מ'), הר אלון (516 מ') וקרן הכרמל (המוחרקה) (474 מ'). הרכס משתפל מערבה אל הכרמל התיכון, המתאפיין בשטח מחורץ יותר, בפסגות בולטות מעל פני השטח ובנחלים מחורצים ופסגתו היא הר שוקף (497 מ'), ובדרום – הכרמל הנמוך, שהוא מעין רמה נמוכה בגובה של כ־200 מטר מעל פני הים המתאפיינת בבקעות ובשלוחות רחבות כדוגמת בקעת מהר"ל ושלוחת הנדיב (בה נכללת רמת הנדיב). שלוחת הנדיב היא השלוחה הדרומית ביותר של ההר, ומסתיימת בחוטם הכרמל בדרום, ובצוקי חוטם בדרום-מערב, מעל לשפך נחל תנינים.
| מספר | שם | גובה (מטר) | יישוב סמוך | אזור בכרמל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | רום כרמל | 546 | עספיא | הכרמל הגבוה |
| 2 | גבעת ההגנה | 528 | עספיא | הכרמל הגבוה |
| 3 | הר אלכסנדר | 518 | אום אל פחם | רכס אמיר |
| 4 | הר אלון | 516 | עספיא | הכרמל הגבוה |
| 5 | הר שוקף | 497 | דלית אל כרמל | הכרמל התיכון |
| 6 | הר ערקן | 480 | גבעת וולפסון | הכרמל התיכון |
| 7 | הר טללים | 478 | חיפה | הכרמל הגבוה |
| 8 | קרן הכרמל - מוחרקה | 474 | דלית אל כרמל | הכרמל הגבוה |
| 9 | הר מהלל | 458 | דלית אל כרמל | הכרמל התיכון |
| 10 | גבעה 400 | 400 | מגידו | רמות מנשה |
גאוגרפיה > אקלים

האקלים ברכס הכרמל הוא ים-תיכוני ממוזג והאזור עשיר במשקעים בזכות הקרבה לים התיכון והמורדות התלולים הפונים אליו במערב. כמות המשקעים הממוצעת נעה בין 600–700 מ"מ בשנה ובפסגות (רום כרמל) היא מגיעה ל־750 מ"מ בשנה, לעומת 550 מ"מ בלבד בנמל חיפה הנמוך יותר. שלג בכרמל הוא נדיר ביותר, וכיסה את פסגות ההר בפברואר 1950 (50 ס"מ), בינואר–פברואר 1992, בינואר 1998, ובינואר–פברואר 2015. הטמפרטורה הממוצעת היא כ-19 מעלות. בשל הקרבה לחוף, דומה הטמפרטורה לזו של מישור החוף וגבוהה מהטמפרטורה שבהרי השומרון והגליל. הלחות היחסית היא 69% בממוצע רב-שנתי.
| אקלים בכרמל> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בכרמל> ינואר.13.3.8.6.166.4 | אקלים בכרמל> פברואר.14.2.8.9.128 | אקלים בכרמל> מרץ.16.8.10.7.71.4 | אקלים בכרמל> אפריל.20.2.12.9.21 | אקלים בכרמל> מאי.23.3.16.1.4.9 | אקלים בכרמל> יוני.25.1.18.8.0 | אקלים בכרמל> יולי.26.5.20.8.0 | אקלים בכרמל> אוגוסט.26.9.21.5.0 | אקלים בכרמל> ספטמבר.26.2.20.6.1.9 | אקלים בכרמל> אוקטובר.24.2.18.4.36.1 | אקלים בכרמל> נובמבר.19.9.14.6.93.1 | אקלים בכרמל> דצמבר.15.5.10.7.160.6 | אקלים בכרמל> ... |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Israel Weather
גאוגרפיה > חי וצומח

מבנה הקרקע והאקלים הגשום הביאו להתפתחות צמחייה עשירה בכרמל, המורכבת ברובה מחורש ים תיכוני. באזורי ההר בולטות ארבע חברות צומח של עצים וצמחים ירוקי עד, שהיקנו לו את הכינוי "ההר הירוק כל ימות השנה":
חברת אלון התבור ואלה אטלנטית – למרגלות מורדות ההר המזרחיים.
חברת חרוב מצוי ואלת המסטיק – באזורים הנמוכים של מערב ההר.
חברת אלון מצוי ואלה ארץ-ישראלית – גדלה ברכסי ההר.
חברת אורן ירושלים ופרע קטן-עלים – גדלה בקרקעות הרנדזינה, בגב הרכס (אזור זה הוא העיקרי בו שרד אורן ירושלים בטבע בארץ ישראל).
בנוסף, בכרמל שטחי יערות שונים – נטועים בידי אדם. ייחודיים לכרמל צמחים הגדלים רק בו, כמו שיח הרתמה הקוצנית, שמלווה עצי האורן. כמו כן, ניתן למצוא בעיקר בכרמל צמחים, לרבות: אכסף מבריק וחלבלוב השיח, כרוב כרתי רומוליאה צידונית ושושן צחור.
בזכות הצמחייה המגוונת, היה הכרמל בית גידול טבעי למינים רבים של חיות בר כגון יחמור פרסי, אייל הכרמל, צבי ארץ ישראלי, דרבן מצוי, גירית מצויה, נשר ואוח שהיו נפוצים באזור. במאה ה-20, כתוצאה מהתיישבות המואצת של האדם בסביבת הכרמל, התפתחות התעשייה, הציד וההדברה, יחד עם שריפות, חלה הידלדלות באוכלוסיית החיות וצמצום במגוון. טורפים גדולים כמו נמר אנטולי ודוב חום סורי נכחדו בתחילת המאה ה-20 מן הכרמל.
מנגד, בזכות מקורות מזון זמינים מבני אדם ביישובים ובחניוני שמורות הטבע שהוקמו בכרמל, חלה עלייה ניכרת בשיעור התנים הזהובים וחזירי הבר, הנחשבים למינים מתפרצים שגורמים לנזקים לטבע ולאדם. בשנים האחרונות בשנים האחרונות נעשים מאמצים לצמצם מינים משגשגים אלה, ולעומתם להחזיר את בעלי החיים שההר הוא בית גידולם הטבעי על ידי הכרזה על חלקים מהכרמל כשמורת טבע ועל ידי מפעלים לאקלום ושחרור חיות בר, כמו ה"חי-בר כרמל".
לאורך השנים, שרדו בכרמל בעלי חיים קטנים ובינוניים, וביניהם: שפני סלע מצויים, עופות דורסים, עטלפי חרקים ועטלפי ופירות. מינים נדירים שחיים בו עד ימינו הם הלטאה הירוקה והסלמנדרה הכתומה.
פרה-היסטוריה

במערות שבמורדות ההר נמצאו שרידים פרה-היסטוריים רבים להתיישבות האדם הקדמון – ידועים יותר ממאתיים מחנות פרהיסטוריים שיושבו במהלך חצי מיליון שנים. השרידים הקדומים ביותר בכרמל, מהתקופה הפלאוליתית התחתונה, נמצאו במערת תנור בנחל מערות. במהלך התקופה הפלאוליתית התיכונה, כ-50–250 אלפי שנים לפני זמננו, ישבו במערות הכרמל ניאנדרטלים ובני אדם מטיפוס מודרני (הומו ספיינס) וקברו חלק ממתיהם במערות תנור, הגדי וכבארה. יישובי הקבע הראשונים, של התרבות הנאטופית, הופיעו בכרמל לפני כ-15 אלפי שנים, במערת הנחל ונחל אורן.
על הרכס עצמו נמצאו שרידים ליישובי קבע קטנים מתקופת הברונזה המאוחרת.
היסטוריה

הכרמל מוזכר מספר פעמים בתנ"ך. מסופר שהיה חלק מנחלתם של שבט מנשה ושבט אשר. בפועל שלטו בסביבתו הפיניקים, שנעזרו בו להגנה על ערי הנמל באזור (עכו, עתלית). הפיניקים עבדו בהר את בעל כרמל, שלאחר מכן מוכר ביוונית כ"זאוס כרמל ההליופוליטני".
בתקופה הצלבנית עלתה חשיבותו של האזור עוד יותר והוקמו בו ביצורים ומצודות, משום שהצלבנים היו תלויים בסיוע מאירופה שהגיע ברובו בדרך הים. עם כיבוש הארץ על ידי המוסלמים איבד הכרמל מחשיבותו והיישוב בו הידלדל.
במהלך התקופה העות'מאנית החלה ההתיישבות הדרוזית בכרמל, ממנה נותרו כיום שני יישובים בולטים – עספיא ודלית אל-כרמל. עם התפתחות הציונות והעלייה לארץ, החלה ההתיישבות בכרמל: ב-1882 הוקמה המושבה זכרון יעקב בתמיכת הברון רוטשילד ואחריה בת שלמה ושפיה. במסגרת יישובי חומה ומגדל הוקמו בכרמל יישובים נוספים, ביניהם קיבוץ בית אורן. עוד בתקופת המנדט הבריטי החל תהליך של הפיכת ההר לשמורת טבע. ממשלות ישראל המשיכו בתהליך. בשנות החמישים והשישים התנהל "מאבק על הכרמל" בין יזמים פרטיים ובעלי אדמות מצד אחד והציבור על הפיכתו של ההר לפארק לאומי. את המאבק הובילה החברה להגנת הטבע. בשנת 1963 בהחלטת ממשלה הוקפאו תוכניות בנייה שונות על ההר. לאחר תהליך ארוך שהסתיים ביום 1 ביולי 1971 הוכרז על הקמת פארק הכרמל. ב-1996 הכריז ארגון אונסק"ו על שמורה ביוספרית בכרמל.
במהלך ההיסטוריה זכה ההר לכינויים כמו "הר אלף המערות", "אף איילה", "הראש הענק" וה"ראש הקדוש" (או "ריש קדש"), יש המשערים שהשם מורכב מצירוף המילים כרם-אל, על שום כרמי הגפן והזית שכיסו אותו. הערבים מכנים אותו "ג'בל מר אליאס" על שם הנביא אליהו שהוא מורה הנביאים ופטרון הנזירים המתבודדים שנאבקו באלילות.
היסטוריה > שריפות יער

מספר שריפות יער גדולות טבעו את חותמן בדברי ימי הכרמל, ושינו את נופיו:
מיום 19 בספטמבר 1989, למשך כשלושה ימים, השתוללה שרפת יער גדולה ביערות הכרמל, על פני שטח שנע בין 5,300 ל-6,000 דונם, אלפי דונמים של חורש, הכוללים את החי בר שבפארק הכרמל, עלו באש, והשרפה גרמה נזק כבד למערכת האקולוגית.
ב-2 בדצמבר 2010 פרצה שרפה ליד עוספיה שהתפשטה לכל אזור הכרמל, והפכה לאסון השרפה הגדול בתולדות ישראל. בשרפה זו נספו 44 איש, ובמהלכה, עד 6 בדצמבר 2010, פונו מבתיהם כ-17,000 איש, ועלו באש קרוב ל-25 קמ"ר וכ-5 מיליון עצים.
היסטוריה > אזכורים בתנ"ך ובתרבות העברית

העימות בין אליהו הנביא לנביאי הבעל התרחש במוחרקה (קרן כרמל). (ספר מלכים א', פרק י"ח).
הכרמל בולט על רקע נופים אחרים בארץ ישראל משום שהוא, כמו אזורי ההר המרכזי והגליל, מוריק כל השנה ואילו אזורים אחרים בארץ הם מדבריים, או מוריקים רק בעונה הגשומה. על הרקע הזה נתפש הכרמל בתרבות העברית כסמל לפיריון (כפי שמעיד שמו העברי), למשל הנביא עמוס משתמש בכרמל כמטאפורה לשכבות החזקות מבחינה כלכלית:
”וַיֹּאמַר: ה' מִצִּיּוֹן יִשְׁאָג, וּמִירוּשָׁלִַם יִתֵּן קוֹלוֹ; וְאָבְלוּ נְאוֹת הָרֹעִים, וְיָבֵשׁ רֹאשׁ הַכַּרְמֶל” (ספר עמוס, פרק א', פסוק ב')
הכרמל מוזכר עוד פעמים רבות בתנ"ך כסמל לעושר ויופי –
”וָאָבִיא אֶתְכֶם אֶל-אֶרֶץ הַכַּרְמֶל, לֶאֱכֹל פִּרְיָהּ וְטוּבָהּ” (ספר ירמיהו, פרק ב', פסוק ז') כינוי למקום פורה, עתיר כרמים ועצי פרי
”רֹאשֵׁךְ עָלַיִךְ כַּכַּרְמֶל” (מגילת שיר השירים, פרק ז', פסוק ו') שם נרדף ליופי ולנוי
”וּכְבוֹד יַעְרוֹ וְכַרְמִלּוֹ” (ספר ישעיהו, פרק י', פסוק י"ח)
”הֲדַר הַכַּרְמֶל וְהַשָּׁרוֹן” (ספר ישעיהו, פרק ל"ה, פסוק ב'')
בירמיהו מופיע תיאור גאוגרפי של ראש הכרמל, ראש היבשה הגדול ביותר בישראל שבא עד לחוף, ושיפועו ממשיך וחודר לתוך הים –
”וּכְכַרְמֶל בַּיָּם יָבוֹא” (ספר ירמיהו, פרק מ"ו, פסוק י"ח)
בתלמוד הבבלי כתוב שבאר מרים מצויה בים התיכון, סמוך להר הכרמל – נראה, לפיכך, שהתלמוד מתכוון לאי עגול המכונה "אי היונים" מול חוף מעגן מיכאל, אשר נצפה יפה מהכרמל: ”אמר רבי חייא: הרוצה לראות בארה של מרים – יעלה לראש הכרמל ויצפה ויראה כמין כברה בים, וזו היא בארה של מרים“ (מסכת שבת לה א).
הגאוגרף יהודה זיו מציע לזהות את קברו של רבי עקיבא על ראש חוטם הכרמל באתר שיח מנצור אל-עִקאב. הוא מבסס זאת על מדרש  משלי (ט ב) בו נאמר שרבי עקיבא נקבר בקרבה לקיסריה במקום שנקרא "טריפולין של קיסרין". זיו מזהה את שלושת הערוצים שסוגרים את חוטם הכרמל מדרום ויוצרים שלושה עמודי סלע כטריפילון שמשמעותו שלושה עמודים. בנוסף מצביע זיו על אפשרות השתמרות השם עקיבא בשם האתר (מנצור אל-עאקב)
המשורר יורם טהר לב, שגדל ובגר בקיבוץ יגור שלמרגלות הכרמל חיבר את השיר "ההר הירוק תמיד":
ההר הירוק כל ימות השנה,

אני עוד חולם ושואל

לנשום רוחותיך כבראשונה,

לשכב בצלך, כרמל.
היסטוריה > בדתות אחרות

במהלך המאה ה-12 הוקם בהר הכרמל מסדר הכרמליתים, מסדר נוצרי קתולי שעם השנים היה לאחד המסדרים הקתוליים המרכזיים בעולם. הכרמליתים טוענים כי הם צאצאי יהודים שהתגוררו בהר מימי אליהו הנביא. על מנזריהם בהר נמנה מנזר קרן הכרמל השוכן בסמוך ליוקנעם עילית.
על הצלע הצפון-מערבית של ההר, בשטח העיר חיפה, שוכן המתחם הבהאי על הר הכרמל המהווה חלק מהמרכז הבהאי העולמי. במקום שוכנת כיפת הבאב בה טמון הבאב, הנביא שהניח את היסוד לדת הבהאית, וסביב קברו של הבאב הוקמו הגנים ומבני המרכז. אלה המהווים כיום אתר עלייה לרגל הן למאמינים בהאים והן לתיירים אחרים. הר הכרמל נחשב להר קדוש בדת הבהאית.
בכפר כבאביר, שהפך עם השנים לשכונה בתחומי העיר חיפה במורדות המערביים של הכרמל, נמצא "מרכז המשלחת האחמדית לארצות המזרח-התיכון" וסביבו מתגוררת קהילה אחמדית פעילה.
יישובים

למרגלותיו הצפון מערביים של הכרמל שוכנת העיר חיפה ובצמוד אליה נשר. על רכס הכרמל עצמו נמצאים היישובים הדרוזים עספיא ודלית אל-כרמל. ההתיישבות היהודית באזור מרוכזת בעיקר בשולי הכרמל, שם שוכנים חלק מיישובי מועצה אזורית חוף הכרמל, וכן היישובים – יקנעם, יקנעם עילית, יגור, כרם מהר"ל, עופר, עין הוד, עין חוד, ניר עציון, אליקים, גבעת עדה, בת שלמה, טירת כרמל, זכרון יעקב, מעין צבי, פוריידיס, גבעת וולפסון, בית אורן ובית חנניה.
יישובים > שמות יישובים

במקרא, השם כרמל אינו רק שמו של הר, אלא גם שמו של יישוב בנַחֲלַת מַטֵּה בְנֵי יְהוּדָה – מָעוֹן כַּרְמֶל (יהושע טו, כ נה), – שניהם נקראו בשם זה במשמעות של מקום כרמים, גני פרי וארץ פורייה. כך גם כמזכר בדברי הנביאים, למשל:
וָאָבִיא אֶתְכֶם אֶל אֶרֶץ הַכַּרְמֶל לֶאֱכֹל פִּרְיָהּ וְטוּבָהּ... (ירמיה ב, ז)
וְנֶאֱסַף שִׂמְחָה וָגִיל מִן הַכַּרְמֶל וּבַכְּרָמִים לֹא יְרֻנָּן לֹא יְרֹעָע יַיִן בַּיְקָבִים לֹא יִדְרֹךְ הַדֹּרֵךְ הֵידָד הִשְׁבַּתִּי. (ישעיה טז, י).
לאורך השנים, השם "כרמל", בעל הדימוי החיובי כסמל למקום ירוק, המשגשג במלוא פרי ותנובה, אומץ ונוכס לשמם של מקומות, חברות, מוצרים, מוסדות ואפילו אנשים (כשם פרטי של נשים וגברים, וכשם משפחה).
המקומות בישראל שאימצו את שם הכרמל לאות השתייכות אליו
היישוב הדרוזי דלית אל-כרמל (כיום מועצה מקומית) הוקם בתקופה העות'מאנית, במחצית הראשונה של המאה ה-17. הוא נקרא על שם הכרמם (كرم) והגפנים המקיפים אותו על ההר. גרסה נוספת היא שהכינוי "דלית הכרמל" גם מרמז על עורף הכרמל, ככתוב בשיר השירים ז ו " רֹאשֵׁךְ עָלַיִךְ כַּכַּרְמֶל וְדַלַּת רֹאשֵׁךְ כָּאַרְגָּמָן מֶלֶךְ אָסוּר בָּרְהָטִים", שפירושו השערות או התלתלים בחלקו האחורי של הראש, בהקשר הגאוגרפי – מנגד לראש הכרמל.
העיר טירת כרמל, שנוסדה בשנת 1949, הוקמה למרגלות הכרמל, ומטפסת על מדרונו.
המועצה האזורית חוף הכרמל, נוסדה למרגלות הכרמל, מצדו המערבי, בשנת 1951, ובתחומה שני יישובים נוספים הנשאים את שם ההר:
מושב גבע כרמל (נוסד בשנת 1949).
קיבוץ עין כרמל (נוסד בשנת 1950).
גלריה

נקודת "רום כרמל" ליד עספיא
מבט אל מורדות הכרמל בתחומי העיר חיפה
פסל אליהו בקרן הכרמל
מקדש הבאב בחיפה וטראסות גני המרכז הבהאי העולמי במעלה הכרמל
חיפה – הכרמל נושק לים
הכפר הדרוזי עספיא
הגשר התלוי בפארק נשר
נוף בכרמל
נוף בכרמל
ראו גם

גאוגרפיה של ישראל
מערת אליהו
המסדר הכרמליתי
האחמדים
הבהאים
הדרוזים בישראל
השרפה בכרמל (1989)
השרפה בכרמל (2010)
פארקים לאומיים בישראל
פארק הכרמל
נחל מערות
לקריאה נוספת

יוסי בן-ארצי, להפוך מדבר לכרמל: התהוות הכרמל כמרחב נבדל בעיר מעורבת, 1948-1918. הוצאת י"ל מאגנס, ירושלים: האוניברסיטה העברית, 2004.
שמעון דר, ישובים כפריים על הכרמל בעת העתיקה, הוצאת החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, עמ' 240.
אלי נחמיאס, רון שפיגל, הר הכרמל "ראשך, עליך ככרמל": קורותיה של ההתיישבות בכרמל, חיפה: ועד הר הכרמל, 2012.
נעמי קן-לי כרמי, מיזוג בין צרכים אקולוגיים והעדפות חברתיות ליצירת מערכת בת-קיימא בשמורה הביוספרית בכרמל(הקישור אינו פעיל), עבודת גמר לתואר מוסמך, אוניברסיטת חיפה – בית הספר לניהול, החוג לניהול משאבי טבע וסביבה, יולי 2012.
משה דוד קאסוטו (עורך ראשי) ואח', "כרמל". אנציקלופדיה מקראית: אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, כרך ד', ירושלים: מוסד ביאליק, 1962.
ישראל רוזנסון ויוסי שפנייר, רמת הנדיב מקור למקורות - עיון במקורות היהודיים על הכרמל וחוטם הכרמל, הוצאת החברה להגנת הטבע, 2001.
הכרמל של פון מולינן, גרף אברהרד פון מולינן, תרגום, ההדרה ועריכה: אהרון גבע קלינברגר ויוסי בן-ארצי, הוצאת מאגנס, 2013.
שון גאן

| --- | --- |

שון גאן, 2015
 לידה:  22 במאי 1974 (בן 50) סנט לואיס, מיזורי ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 עיסוק:  שחקן
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דה פול
 בת זוג:  נטשה הלוי
 פרופיל ב-IMDb
שון גאן (באנגלית: Sean Gunn; נולד ב-22 במאי 1974) הוא שחקן אמריקאי.
גאן נולד בסנט לואיס, מיזורי. הוא בנם הצעיר ביותר של לאוטה וג'יימס פ', אחיהם הצעיר של הבמאי ג'יימס, התסריטאי בריאן, איש העסקים פטריק, השחקן מאט ועורכת הדין בת'. מוצא משפחתו מאירלנד, ושם המשפחה הוא קיצור של "מקגילגון" ("MacGilGunn"). הוא התחנך, כמו כל אחיו, בבית הספר היסודי והתיכון הישועי של סנט לואיס, וגדל בבית קתולי. כשגדל, החל ללמוד באוניברסיטת דה פול, שם רכש את כישורי המשחק שלו.
ב-1995, שון הופיע בסרט דל התקציב של "טרומה" בבימוי לויד קאופמן ובכתיבת אחיו הקולנוען ג'יימס ג'אן, "טרומיאו ויוליה", בתפקיד משנה. ב-1997 שיחק במותחן "מוכים" לצד ג'ודי גריר. ב-2000, הוא הופיע כאורח בסדרת הטלוויזיה "בנות גילמור" כמתקין כבל ה-DSL מיק. החל מעונתה השנייה של הסדרה הוא הצטרף לצוות השחקנים, תחילה כשחקן משנה ולאחר מכן כשחקן ראשי, בדמותו של קירק גילסון, והיה לחלק מהסדרה עד שירדה מהמרקע ב-2007. גם ב-2000, הוא הופיע כאחד מהנבלים בסרט "המיוחדים". אחר כך, הוא הופיע כדמות חוזרת בסדרה "דרך אוקטובר" לזמן קצר. בתוך כך, הוא הופיע כאורח בכמה וכמה סדרות - "אנג'ל", "מפגשים מהסוג האישי", "כן, יקירי", "טרו ג'קסון", "אנדי ריכטר שולט ביקום", "Bunheads" ו-"Glee". ב-2003, הוא הופיע בתפקיד ראשי בסרט הקצר "האיש שהמציא את הירח". בין 2008 ל-2009, הוא השתתף בסדרת הרשת "James Gunn's PG Porn" של אחיו ג'יימס באתר האינטרנט "Spike". ב-2010, הוא הופיע בסרט "סופר", גם כן של אחיו ג'יימס, בתפקיד משנה. בסוף 2013, הופיע בתפקיד מפתח בסדרה "בונז".
ב-2014, הוא הופיע בסרט גיבורי-העל עתיר התקציב ביקום הקולנועי של מארוול "שומרי הגלקסיה" בכתיבתו ובבימויו של אחיו ג'יימס. הוא גילם את דמותו של קרגלין, ושימש כעומד בסט לדמויותיהם של רוקט ראקון ותאנוס עבור צילומים תלת-ממדיים בטרם בוצע עבורם לכידת תנועה ודיבוב. ב-2017, הוא חזר לסרט ההמשך "שומרי הגלקסיה: חלק 2" ושב לגלם את דמותו של קרגלין, הפעם בתפקיד רחב יותר, ושימש פעם נוספת כעומד לדמותו של רוקט. ב-2018 וב-2019, הוא שימש כעומד לדמותו של רוקט גם ב"הנוקמים: מלחמת האינסוף" וב"הנוקמים: סוף המשחק". שון הצטרף אל ג'יימס גם כשעבר ליקום הקולנועי של DC, והוא הופיע בדמותו של וויזל הסמור ב"יחידת המתאבדים 2" שיצא לאקרנים ב-2021.
בשנת 2023, עם שובו של ג'יימס אל מארוול, שון הופיע פעם נוספת כקרגלין בסרט המסכם של טרילוגיית שומרי הגלקסיה, "שומרי הגלקסיה: חלק 3".
הערות שוליים

↑  Sean Gunn, ‏TVGuide
↑  Frank Lovece, ‏James Gunn says ‘Guardians of the Galaxy Vol. 2’ a family affair, ‏Newsday, ‏4 במאי 2017
↑  Joe Williams, ‏St. Louis director James Gunn goes galactic, ‏St. Louis Post-Dispatch, ‏31 ביולי 2014
↑  James Gunn, ‏My brother Brian's dream about....‎, טוויטר, ‏5 ביולי 2015
↑  Patrick Gunn profile, ‏qualiacapital
↑  James Gunn, ‏My sister Beth gave me....‎, טוויטר, 21 בדצמבר 2014
↑  Interview with James Gunn, ‏he 404 Podcast episode 1047, ‏4 באפריל 2012
↑  Notable Alumni: SLUH, ‏St. Louis University High School
↑  s, ‏St. Louis director James Gunn goes galactic, ‏St. Louis Post-Dispatch, ‏31 ביולי 2014
↑  The Indoor Kids #58 — Everything with James Gunn (NSFW)‎, ‏The Indoor Kids - 49:42 to 52:56, ‏13 באוגוסט 2012
↑  Briana Rodriguez, ‏Sean Gunn on His 3 Rules for Moving to L.A.‎, Backstage, ‏27 באפריל 2017
↑  הבהרה: עומד לדמויותיהם - בזמן שלב הצילומים, שון נכח במקומן של הדמויות בסצנה על הסט וקרא את התסריט על מנת שלצד שאר השחקנים תהיה נוכחות שתסייע להם, אך בזמן הפוסט-פרודקשן הדמויות נוצרו בהנפשת CGI ובוצע להן דיבוב בידי אחרים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9813307370205606  GND: 1270840460  ISNI: 0000 0000 4629 2767  LCCN: no2007152358  VIAF: 36713201   WorldCat (עם VIAF): 36713201
יהדות חצי האי ערב

יהדות חצי האי ערב הייתה קהילה יהודית עתיקה. מסורות מרחיקות את היווסדה לימי הבית הראשון. יהדות חצי האי ערב חרבה. חלקה נהרג ומרביתה גורש מחצי האי בעקבות עליית מוחמד והאסלאם במהלך המאה ה-7 לספירה.
ערב הסעודית

היהודים הראשונים הגיעו לערב הסעודית בימי נבונאיד מלך הממלכה הבבלית, ויורשו של נבוכדנאצר שהיה אחראי לחורבן בית ראשון, שכבש את ערי צפון מדינה מודרנית זאת; אחד מפקידיו או חייליו שם שהותיר אחריו כתובת היה עברי בשם "שמעון" שכונה גם "שושן" (ייתכן שהכוונה היא ל"פקיד/עובד המלך" או שמא תעתיק לעברית מבבלית חדשה כמו בתעודות אל-יהודו: "שושנו" - אדם ממוצא זר לממלכה שבה הוא מועסק).
למן המאה ה-1 ישנן עדויות כתובות על מצבות קבורה הנושאות שמות יהודים. היהודים חיו בערב בשבטים בנאות מדבר לאורכם של נתיבי המסחר השונים. יהדות חצי האי ערב מוזכרת במשנה, בתלמוד ובמדרשים.
במהלך המחצית השנייה של המאה הרביעית ישנה תופעה של כביכול דת חדשה בדרום חצי האי ערב שבניגוד לפגניות המקומית היא נסובה סביב אל אחד, לא ברור האם ליהודים יד בדבר אף על פי שידוע שמספר שבטים ערבים אימצו לחיקם את היהדות והתגיירו בשל רצונם להידמות ליהודים האתניים שחיו בגלות בערב והתפרנסו ממשק של ישיבת קבע (בניגוד לנוודות שהיא אורח החיים המקובל בערב) וחקלאות, ועסקו בלימודי הדת היהודית (בעוד שקריאה וכתיבה היו לא נפוצים כלל בקרב שבטי ערב).
לפי עדות המסורת המוסלמית, במאות ה-6 ה-7 הייתה אוכלוסייה יהודית ניכרת בחג'אז, בעיקר בסביבות העיר יתריב, היא אל-מדינה. זאת בין השאר בזכות היחס האוהד של יוסף ד'ו נואס מלך חמיר שצר על העיר, שאף קיבל על עצמו כנראה את הדת היהודית והתגייר. שלושת השבטים הגדולים שבהם היו בני שבט בני נדיר, בני קוריט'ה ובני קינוקאע. שבט נוסף הוא שבט בני ג'או שהיגרו לצפון אפריקה. היהודים עסקו בחקלאות, במלאכה, בצורפות ובהכנת כלי נשק.
כאשר התחזק מוחמד הוא קיווה כי יצליח למצוא ביהודים בני ברית אך רעיון זה נכשל. לאחר כישלונו גירש את בני קינוקע ואת בני נדיר, ואת בני קוריטה הרג וחילק את אדמותיהם. עם שאר היהודים בערב הסעודית כרת בריתות חסות, ועד מותו לא אונה להם כל רע.
כשעלה לשלטון החליף עומר בן אל-ח'טאב, הוא האמין כי ביקש מוחמד בצוואתו לגרש את כל היהודים מערב וכך פעל. הוא אמר כי לא ייתכנו שתי דתות בחג'אז. מאז אותו גירוש, כמעט ואין עדויות על קיום יהודים בערב הסעודית והקהילה נעלמה כמעט כליל. עם זאת, נצרים של שבטי בני נדיר ובני קינוקאע המשיכו להתקיים. דוד הראובני, לפי עדותו (הנמצאת בסימן שאלה במחקר) היה כנראה בן שבט יהודי שחי בחייבר. הוא מספר כי שבטו הוא צאצאי שבט ראובן והם חיים בשלטון יהודי עצמאי. ייתכן שגם אלדד הדני בן המאה התשיעית חי בערב הסעודית. במאה ה-12, בנימין מטודלה ערך מסע בו ביקר בין השאר בתימא ובח'ייבר ותיעד נוכחות של קהילות יהודיות שם.
קהילה יהודית הייתה קיימת בנג'ראן, בדרומה של המדינה, מזמן כיבושה ב-1934 על ידי ערב הסעודית עד 1950.
עד שנת 1994 נאסרה כניסת יהודים לערב הסעודית למעט מקרים יוצאי דופן כמו ביקור מזכיר המדינה האמריקאי הנרי קיסינג'ר. פולחן של כל דת מלבד דת האסלאם אסור. בזמן מלחמת המפרץ הראשונה, חיילים יהודיים מהצבא האמריקאי הוצבו בערב הסעודית, והשלטונות התעקשו שאלה יתפללו על ספינות אמריקאיות ולא על אדמה סעודית[דרוש מקור].
משנת 2019, הרב יעקב ישראל הרצוג, ישראלי יליד ארצות הברית, מבקר תכופות בסעודיה ופועל להעמקת הקשרים עם מנהיגיה המוסלמים של הממלכה, ותמיכה בתיירים יהודיים, אנשי עסקים ואנשי צבא אמריקאים. מטרתו היא להקים קהילה יהודית במדינה.
בממלכה הסעודית מתגוררים כיום כ-3,000 יהודים אשר עובדים עבור חברות רב-לאומיות. מדובר בתמהיל של יהודים ששורשיהם בארצות קנדה, ארצות הברית, צרפת, דרום אפריקה ואחרות.
בחריין

קהילה יהודית בבחריין הייתה קיימת באי כבר במאה ה-7. הנוסע היהודי בנימין מטודלה שביקר באזור במאה ה-12 הזכיר את קיומם של שתי קהילות יהודיות בבחריין:
קיש - אי שבו באר אחת. התושבים חיים על מי גשמים. הם אינם מעבדים את האדמה. עיסוקם הוא במסחר של מוצרים המיובאים מסביבתם הקרובה: בדי משי, פשתן סגול, כותנה, קנבוס, צמר מעובד, חיטה, שעורה, דוחן, שיפון, ומיני מזון נוספים. מהודו מיובאות כמויות גדולות של תבלינים. בקיש 500 יהודים.
אל-קטיפה - בה הוא מצא קהילה גדולה של 5,000 יהודים. תושבי המקום עוסקים בשליית פנינים, אשר בבעלות המלך ופקיד יהודי ממונה על כך.
במאה ה-19 היה האי מרכז מסחרי ומשפחות של סוחרים יהודים הגיעו אליו מאיראן, הודו ועיראק. בשיאה מנתה הקהילה היהודית 1,500 איש. הם השתלבו בחברה וקיימו יחסים טובים עם התושבים המוסלמים. אחד מהרחובות באי, "דרך אל-מותנבי", כונה בין השנים 1930–1940 "רחוב היהודים" והחנויות בו היו סגורות בשבת. בית-הכנסת באי הוקם בשנת 1930. בשנת 1932 התגלה נפט בבחריין, בעקבותיו הגיעה הקידמה לאי ויחד עימה גברו הרגשות האנטי-בריטיים ששלטו אז במדינה, והאנטי-יהודיים. בתי היהודים נהרסו, בית הכנסת חולל וספרי התורה נגנבו (אחד מספרי התורה הוחזר והוא נמצא הים בבית הכנסת "גן עדן" בסטנפורד היל שבלונדון). ב-1947 לאחר תוכנית החלוקה אירעו פרעות מנאמה. בזמן מלחמת העצמאות וכן במלחמת ששת הימים התקיימו מהומות אלימות נגד היהודים, שמצאו מקלט בבתיהם של מוסלמים. בעשורים שלאחר קום מדינת ישראל עזבו רובם, בעיקר לאנגליה. ב-1948 חיו בבחריין כ-600 יהודים ובשנות ה-60 המוקדמות נותרו בה בין 200 ל-300 יהודים. היהודים הבודדים שנותרו חיים בנוחות יחסית. ב-2006 נשארו בבחריין 36 יהודים.
כיום יחסי היהודים והמוסלמים בבחריין נחשבים טובים ובחריין היא המדינה היחידה בחצי האי ערב שבה יש קהילה יהודית של ממש, עם בית כנסת ובית קברות. מלך בחריין חמד בן עיסא אל ח'ליפה ידוע ביחסו הטוב ליהודים, ואלה מעידים שאינם סובלים מכל אפליה. יהודי בשם אברהם דוד נונו מונה ב-2002 לבית העליון בפרלמנט, ובת דודו הודא עזרא נונו היא שגרירת בחריין לארצות הברית, ובעבר עמדה בראש אגודה לזכויות אזרח הפועלת לביטול עונש המוות בממלכה. בעבר, יהודי בחריין ושאר אזרחי הממלכה היו מנועים מלבקר בישראל. בסוף שנת 2017 הכריז מלך בחריין על ביטול איסור הנסיעה של אזרחי המדינה לישראל.
כווית

ב-1776, העיר בצרה שבעיראק נכבשה בידי הפרסים. רבים מיהודיה היגרו לכווית, והם תרמו לתנופת הבנייה והמסחר במדינה. במאה ה-19 חיו בכווית סיטי כ-80 משפחות יהודיות והתקיימו בעיר בית כנסת ושוק שנקרא "שוק היהודים". שוק זה היה סגור בשבת ובו נמכרו בין השאר טקסטיל מיובא ואלכוהול שהם ייצרו. היהודים סחרו עם הודו, בגדאד וחלב, ואף עם אירופה וסין. יהודי הקהילה נהגו ללבוש גלימות ארוכות או חליפות אירופאיות וחבשו תרבוש, מה שהבדיל את מראם החיצוני מזה של שאר האוכלוסייה.
במאה ה-20 עם עליית פייסל הראשון, מלך עיראק עזבו היהודים את כווית, רובם חזרה לבגדאד וחלקם להודו.
עומאן

קבר המזוהה עם הדמות המקראית איוב נמצא בעיר סלאלה שבדרום עומאן. במאה ה-9, סוחר יהודי בשם יצחק בן יהודה תיעד את הקהילה היהודית שהתקיימה בעומאן. במאה ה-12, בנימין מטודלה הגיע במסעותיו לעומאן ותיעד את הקהילה היהודית בעיר מסקט.
במאה ה-19, קצין בריטי כתב בזכרונותיו ממסעו לחצי האי ערב שישנם מספר יהודים במאסקט, רובם הגיעו לשם מבגדאד ב-1828 משום שסבלו שם מהטרדות. הוא כתב כי בעומאן השתלבו היהודים בחברה ולא סבלו מכל אפליה. היהודים במאסקט עסקו בעיקר בצורפות, בנקאות ומכירת אלכוהול.
למרות כל זאת, הקהילה היהודית בעומאן נעלמה לפני 1900. בזמן מלחמת העולם השנייה, חייל יהודי מהצבא האמריקאי שהוצב בעומאן פגש קהילה יהודית קטנה במסקט, אך רובם היו מהגרים חדשים מתימן.
קטר

בקטר מעולם לא התקיימה קהילה יהודית נרחבת בעת החדשה.