stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסרשמיט Bf 109
מאפיינים

העיצוב הראשוני של BF 109 היה לצורכי יירוט של מטוסי אויב, אך במשך הזמן יוצרו גם גרסאות להפצצה ולתקיפה של מטרות קרקעיות, וכן לצורכי סיור אשר הותאמו לפעילות ביום, בלילה, ובכל מזג אוויר.
המטוס נחשב לאחד מראשוני מטוסי הקרב המודרניים, בזכות השימוש הראשוני במאפיינים תכנוניים שנכללו בו: שילדת מתכת חיצונית אחודה (Monocoque) של גוף המטוס, אשר איפשרה את העברת משקל המטען למרכז הגוף ובכך הקלה על משקל הכנפיים והמטוס כולו, חופת תא טייס סגורה וכני נסע המתקפלים לתוך מבנה הכנף.
הביצועים הקרביים של Bf 109 עולים על ביצועי כל מטוס קרב אחר בהיסטוריה. בסך הכל מיוחסות לו יותר מ־15,000 הפלות של מטוסי אויב בקרבות אוויר. יותר מ־100 טייסים גרמניים הצליחו להפיל יותר מ־100 מטוסי אויב כל אחד, 13 טייסים הצליחו להפיל יותר מ־200 מטוסים כל אחד (בהם גינטר ראל, אוטו קיטל וולטר נובוטני) ושני טייסים הצליחו להפיל יותר מ־300 מטוסי אויב כל אחד בעודם טסים ב־BF 109 (אריך הרטמן וגרהרד ברקהורן).
המסרשמיט Bf 109 שירת בחילות האוויר של מדינות הציר בתקופת המלחמה, והמשיך להיות חלק מן הכח האווירי בחילות אוויר רבים בעולם בתקופה שלאחריה ועד למחצית שנות ה־50. דגם צ'כי של מטוס הקרב, אוויה S-199, שימש גם את חיל האוויר הישראלי במלחמת השחרור.
בסך הכל יוצרו למעלה מ־33,000 יחידות של BF-109, יותר מכל מטוס קרב אחר בהיסטוריה.
מאפיינים > חימוש

2 מקלעים מדגם MG 131 בקוטר 13 מ"מ עם מחסנית של 300 כדורים
תותח מדגם MG 151 בקוטר 15 מ"מ או מדגם MK 108 בקוטר 30 מ"מ
2 תותחים בקוטר 20 מ"מ במנשאים מתחת לכנפיים
2 רקטות בקוטר 210 מ"מ
1 פצצה במשקל 250 ק"ג או 4 פצצות במשקל 50 ק"ג כל אחת
דגמים עיקריים > דגמים מוקדמים

Bf 109A 'אנטון' – הדגם הראשון ממנו יוצרו 22 מטוסים בלבד, כאשר מספר מטוסים מדגם A-0 אף שירתו במלחמת האזרחים בספרד. דגם ה־A תחילה כלל מנוע יונקרס יומו 210B עם 631 כ"ס ובהמשך ביונקרס יומו 210D החדש (661 כ"ס), חימוש המטוס תוכנן לכלול זוג מקלעי MG17 ‏7.92 מ"מ שהוצבו על כיסוי המנוע, אך בהמשך נבחנה האפשרות לשילוב מקלע שלישי שהורכב לאורך ציר המדחף.
Bf 109B 'ברטה' – דגם הייצור הראשוני של המטוס ממנו יוצרו 341 כלים מדגם B-1 שגם הם נשלחו לשירות לגיון הקונדור בספרד. דגם B כלל אף הוא את היוקרס יומו 210D ונעשו מספר ניסיונות להגביר את חימוש המטוס מאחר שהתגלה כלא מספק, בין היתר נבחן הוספת זוג מקלעים נוסף לאורך הכנפיים (אב טיפוס V8) ואף זוג תותחי MG FF בקוטר 20 מ"מ לאורך הכנפיים (אב טיפוס V9). דגם ה־B-1 כלל מדחף בעל שני להבים מעץ בעוד שבדגם ה־B-2 הוחלף המדחף במדחף מתכת VDM.
Bf 109C 'סיזר' – דגם ניסיוני שכלל שדרוג המנוע ליונקרס יומו 210G בעל 690 כ"ס וחיזוק מבנה הכנפיים כדי לתמוך בשילוב זוג מקלעים בתוך הכנפיים. רק 58 מטוסים מדגם זה נבנו וכמו קודמיו אף הוא שימש בסיס לבחינה של חימושים שונים לאורך הכנפיים, המנוע והמדחף.
Bf 109D 'דורה' – דגם שהפך למטוס הקרב הסטנדרטי של הלופטוואפה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, כאשר יוצרו 647 מטוסים סך הכל מדגם זה. דגם הדורה היטה את הכף בלוחמה האווירית במלחמת האזרחים עם הגעת 36 מטוסי D-1 לחזית ביוני 1938 והוא המשיך להיות מטוס הקרב העיקרי עד שהוחלף בהדרגה על ידי ה־Bf 109E, עם פרוץ המלחמה נותרו רק 235 דגמי דורה שהיוו רק כרבע ממערך מטוסי הקרב. דגם ה־D היה דומה מאוד ל־C עם שינויים קלים לזנב הכלי, מנוע הדימלר־בנץ DB600 שתוכנן להניע את המטוס היה באספקה נמוכה ולכן הדורה כלל את היונקרס יומו 210D הישן יותר (ששימש את דגמי ה־B וה־A). השדרוג המשמעותי שכלל הדגם היה שימוש בארבעה מקלעי MG17 ‏7.92 מ"מ, שניים שהוצבו לאורך הכנפיים ושניים במכסה המנוע, מה שהקנה לדורה כח אש משמעותי בהרבה. דגם ה־D-3 כלל זוג תותחי MG FF בקוטר 20 מ"מ במקום מקלעי הכנף.
דגמים עיקריים > Bf 109E "אמיל"

דגם ה־Bf 109E או בכינויו "אמיל" (Emil) פותח במטרה לכלול את מנוע הדיימלר־בנץ DB 601A ששיפר משמעותית את ביצועי המטוס עם 1,085 כ"ס ו־809 קילוואט. המנוע העוצמתי יותר הצריך מערכת קירור חזקה יותר ולכן נדרש לראשונה עיצוב מחודש של מבנה המטוס, כדי למנוע פגיעה בביצועי המטוס המאייד החדש הותקן בין הכנפיים מתחת לתא הטייס כחלק ממיקום זה גם נדרש חיזוק למבנה הכנפיים. דגם האמיל נכנס לייצור לקראת סוף 1938 והוא שימש מטוס הקרב העיקרי של הלופטוואפה לאורך השנה הראשונה למלחמה; במהלך הפלישה לפולין, המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה והיה לדגם האייקוני הנפוץ במהלך הקרב על בריטניה עד שהוחלף בהדרגה על ידי דגם ה־F החל מאוקטובר 1940. סך הכל יוצרו למעלה מ־4,000 מטוסים מדגמי האמיל השונים והוא נותר בשירות בחזית עד לחודשים הראשונים של מבצע ברברוסה.
E-1 – הדגם הראשוני של האמיל עם ארבעה מקלעי MG17 ‏ 7.92 מ"מ, שניים במכסה המנוע ושניים בכנפיים.
E-1/B – דגם קרב־הפצצה של ה־E-1 לתקיפה קרקעית, לרוב בעל מנוע DB 601Aa. בגחון המטוס הורכב קן לנשיאת פצצה במשקל 250 ק"ג, או ארבע פצצות במשקל 50 ק"ג כל אחת.
E-2 – דגם בייצור מצומצם בעל תותח MG FF שהורכב בתוך ציר המנוע.
E-3 – דגם דומה ל־E-1 אך במקום מקלעי הכנף הותקנו זוג תותחי MG FF (‏20 מ"מ), בנוסף לתותח שהורכב בציר המנוע וזוג מקלעים במכסה המנוע. דגם ה־E-3 היה מטוס הקרב העיקרי שהיה בשימוש במערכה על צרפת, סך הכל יוצרו 1,267 כלים מדגם זה.
E-4 – שדרוג כללי של מבנה המטוס ומיגונו, עיצוב מכסה מנוע מרובע יותר ושדרוג תותחי ה־MG FF לגרסת MG FF/M.
E-4/B – גרסת קרב־הפצצה של ה־E-4 בעל פצצה במשקל 250 ק"ג, או 4 פצצות במשקל 50 ק"ג בגחון.
E-4 trop – גרסה שהותאמה לשירות במזג אוויר טרופי ומדברי.
E-4/N – דגם E-4 בעל מנוע DB 601N.
E-4/BN – גרסת קרב־הפצצה של ה־E-4N (עם מנוע DB 601N ופצצה במשקל 250 ק"ג).
E-5 – גרסת סיור של ה־E-3 עם ציוד צילום ומקלעי MG 17.
E-6 – גרסת סיור של ה־E-4/N עם ציוד צילום ומקלעי MG 17.
E-7 – דגם דומה ל־E-4 אך עם אפשרות לשאת מכל דלק נתיק של 300 ליטר לשיפור טווח הטיסה. ה־E-7 הגיע לשדה הקרב באוגוסט 1940 מכל הדלק הנוסף יותר מהכפיל את טווח הטיסה שלו מ־660 ל־1,225 ק"מ, לחלופין המטוס היה יכול לשאת פצצה במשקל 227 ק"ג. סך הכל יוצרו 438 כלים מכל דגמי ה־E-7.
E-7/N – דגם דומה ל־E-4/N בעל מכל דלק נתיק.
E-7/NZ – דגם דומה ל־E-7/N אך בעל מערכת הזרקת חמצן דו־חנקני למנוע לשיפור ביצועי המטוס בגבהים רמים.
E-7/U2 – דגם תקיפה קרקעי של ה־E-7 בעל מיגון נוסף.
E-8 – גרסת טווח טיסה ארוך של ה־E-1 בתוספת מכל הדלק הנתיק של ה־E-7, בעל 4 מקלעי MG 17.
E-9 – דגם סיור מבוסס על E-7/N, עם מכל דלק נתיק, ציוד צילום וזוג מקלעי MG 17.
Bf 109T היה דגם נסיוני ממנו יוצרו כ־60 מטוסים בלבד (10 מהם הורכבו ממטוסים קיימים) אשר פותח כחלק מתוכנית נושאת המטוסים הגרמנית (שנגנזה לבסוף). דגם ה־T (‏Trager; נושאת מטוסים) פותח עם מוטת כנפיים ארוכה יותר ב־102 ס"מ מדגמי ה־E, הוא כלל ווים ואבזמים לשימוש בהמראה ונחיתה על נושאת מטוסים וכמו כן נעשו בו מספר שינויים לקיצור מרחק ההמראה והנחיתה. לאחר ביטול התוכנית, הומרו הכלים שיוצרו לדגם T-2 בו הוסרו האבזמים והווים והם נשלחו לשירות עם כנף קרב 77 לשימוש במסלולי המראה קצרים.
דגמים עיקריים > Bf 109F 'פרדריך'

דגם ה־Bf 109F או בכינויו 'פרידריך' (Friedrich) : עיצוב הפרדריך החל בסוף 1939 והוא כלל שינויים עיצוביים נרחבים במטרה לשפר את האווירודינמיות של הכלי, הוא תוכנן להשתמש במנוע דיימלר־בנץ 601E אך הדגמים המוקדמים עשו שימוש ב־601N (כמו באמיל). השינויים המשמעותיים ביותר שהפרידריך כלל היו עיצוב מחודש של קדמת המטוס וכיסוי המדחף מה שהעניק לאף של הפרידריך מראה 'חלק' ומעוגל יותר – כך גם קצוות הכנפיים עוגלו. חימוש הכנפיים הוסר לחלוטין במטרה לחזק את מבנה הכנפיים, דגמים עתידיים כללו תותחים או מקלעים שהותקנו מחוץ ומתחת לכנפיים לפי הצורך, שינוי זה אומנם חיזק את המטוס ושיפר את ביצועיו אך העמיד את הפרדריך בחסרון כח אש אל מול מטוסי האויב. למרות חסרון האש הראשוני ואף על פי שבתחילה לא היה אהוב על טייסי הקרב הגרמניים (מסיבה זו), דגם הפרדריך נחשב לשיא הפיתוח והיכולות של מטוס ה־Bf 109 על כל דגמיו.
דגם הפרדריך החל להיכנס לשירות בחזית לקראת סוף 1940 והיה לדגם מטוס הקרב העיקרי ששימש את טייסי החזית המזרחית. הפרדריך נכנס לשירות בחזית המערבית באיחור לאחר שהלחימה הקשה של הקרב על בריטניה הייתה כבר בדעיכה וחיל האוויר הגרמני עבר למגננה אל מול המטוסים הבריטיים. דגמי ה־F נותרו מטוס הקרב העיקרי עד שיחידות רבות החלו להחליף אותם במטוסי פוקה־וולף Fw 190 החל מאוגוסט 1941, יחידות שנותרו עם מטוסי Bf-109 (בעיקר בחזית המזרחית) החלו להחליפם בדגם ה־G החל מאמצע 1942. סך הכל יוצרו למעלה מ־2,000 מטוסים מדגמי הפרידריך השונים.
Bf 109F-1 – דגם היצור הראשוני, בעל מנוע DB 601N וחמוש בשני מקלעי MG17 מעל למכסה המנוע ותותח 20 מ"מ MG FF/M לאורך ציר המנוע. סך הכל 208 כלים מדגם F-1 יוצרו בין אוגוסט 1940 – פברואר 1941, הראשונים שבהם נכנסו לשירות עם כנף 51 באוקטובר 1940.
Bf 109F-2 – דגם דומה ל־F-1 אך תותח ציר המנוע הוחלף בתותח 15 מ"מ MG 151, בהמשך חלקם שודרג לתותח 20 מ"מ MG 151/20. סך הכל 1,230 כלים מדגם זה יוצרו מאוקטובר 1940 עד אוגוסט 1941.
Bf 109F-2 trop – דגם לשירות במזג אוויר טרופי ומדברי, ההתאמה נעשתה בשטח בלבד על ידי צוותי המכונאים של היחידות.
Bf 109F-3 – דגם שעשה שימוש במנוע המשודרג DB 601E וכלל גם מדחף רחב יותר, מה שהגביר את ביצועיו בגבהים רמים. רק כ־15 כלים מדגם זה יוצרו והוא כלל את תותח ה־20 מ"מ MG FF/M לצד מקלעי מכסה המנוע.
Bf 109F-4 – דגם ה-F-4 כלל את תותח ה-20 מ"מ MG 151/20 החדש בציר המנוע לצד זוג מקלעי 7.92 מ"מ במכסה המנוע. סך הכל יוצרו 1,841 כלים מדגם זה בין מאי 1941 למאי 1942, כאשר הראשונים הגיעו לחזית כבר ביוני 1941 עם תחילת מבצע ברברוסה.
Bf 109F-4/R1 – דגם בעל יכולת נשיאה של זוג תותחי 20 מ"מ MG 151/20 נוספים במתקנים ייעודיים ("גונדולות") מתחת לכנפיים.
Bf 109F-4/R2 ו-R3 – דגמי סיור מהם יוצרו רק 41 כלים.
Bf 109F-4/Z – דגם סייג רום גבוה.
Bf 109F-4 trop – דגם לשירות במזג אוויר מדברי.
דגמים עיקריים > Bf 109K 'קרפורסט'

הדגם העיקרי האחרון בסדרת הפיתוח של ה-Bf 109, הקרפורסט (Kürfurst) פותח במטרה לייצר דגם אחיד שעשה שימוש בכל המרכיבים הטובים של שלל דגמי ה-Bf 109G. דגם ה-K נכנס לייצור בששת החודשים האחרונים למלחמה כאשר רק כ-750 מטוסים יוצרו, מעטים נכנסו לשירות פעיל נוכח מאגרי הדלק המצומצמים והתגברות ההפצצות של בעלות הברית. הדגם כלל מנוע DB 605D וחומש בתותח 30 מ"מ MK 108 שהורכב בציר המנוע ושני מקלעי 13 מ"מ MG 131 (חימוש דומה לדגמי הגוסטב המאוחרים). הקרפורסט היה דומה מאוד לדגמי ה-G המאוחרים אך עם ביצועים מעט משופרים וכ-30 קמ"ש יותר מהר בכל הגבהים, כאמור הייצור והפיתוח נפגעו כתוצאה מהתגברות לחץ בעלות הברית על גרמניה וייצורו נמשך בקצב מצומצם לצד ייצור הגוסטב.
דגמים עיקריים > דגמים ניסיוניים

Bf 109X – תוכנית אב טיפוס לפיתוח דגם של ה-Bf 109 ליצוא, הפיתוח החל בספטמבר 1940 בעיצוב דומה לדגם ה-E עם מספר מנועים שהוצעו אך לבסוף נזנח הפיתוח בתחילת 1942 לאחר ומספר מצומצם מאוד של כלים יוצר.
Bf 109Z – דגם ה-Bf 109Z ‏"Zwilling" ('תאומים') היה דגם ניסיוני שכלל זוג שלדות Bf 109F אשר חוברו לאורך ציר הכנף ליצירת מטוס דו-מנועי בתצורה דומה ל-P-82 מוסטנג כפול האמריקאי (שהתבסס על ה-P-51 מוסטנג המוצלח). בדגם זה תא הטייס בשלדה הימנית נסגר בעוד הטייס עצמו ישב בשלדה השמאלית, שלדות וכנפי ה-Bf 109Z כללו שיפורים קלים לעיצוב וחיזוק למבנה. היו מתוכננים ארבעה תתי-דגמים, בהם דגם קרב-הפצצה עם זוג תותחי MK 108 וזוג פצצות 1,000 ק"ג ודגם מיירט עם חמישה תותחי 30 מ"מ ופצצה עד למשקל 1,000 ק"ג. רק כלי אחד יוצר והוא ניזוק בהפצצה ב-1943, הפרויקט נזנח לחלוטין ב-1944.
Bf 109TL – דגם מטוס סילון שהתבסס על ה-Bf 109 ויועד לפיתוח עד שה-Me-262 יהיה מוכן לייצור, או כתוכנית משנה במקרה ופיתוח ה-Me-262 יכשל. הרעיון מאחורי הפרויקט היה שימוש בחלקים רבים שכבר היו ביצור וכך לזרז את תהליך הפיתוח, אך לבסוף נמצא שהעיצוב החדש הצריך התאמות ושינויים רבים מדי והוחלט להתרכז ב-Me-262.
ראו גם

אוויה S-199
מסרשמיט Bf 110
סופרמרין ספיטפייר
לקריאה נוספת

Robert Jackson, Messerschmitt Bf 109 A-D series, Oxford:UK, Osprey Publishing, 2015
Robert Jackson, Messerschmitt Bf 109 E-F series, Oxford:UK, Osprey Publishing, 2015
הערות שוליים

↑  9 במאי 1945 - לופטוואפה
27 בדצמבר 1965 - חיל האוויר הספרדי
↑  Jackson, "A-D Series", 2015, עמ' 24.
1 2 3  אודות דגם ה־Bf 109E באתר History of War
↑  Jackson, "E-F Series", 2015, עמ' 9.
↑  Jackson, "E-F Series", 2015, עמ' 10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012431032005171  GND: 4139345-4  LCCN: sh85083981  NARA: 10666410  NKC: ph117843 
Bf 109C-1 בצבעי לגיון הקונדור
דגם Bf 109D-2 הניסיוני
Bf 109E-3
Bf 109E-4
Bf 109E-4 של אדולף גאלאנד, כנף 26, 1940.
Bf 109F-4 במוזיאון חיל האוויר הקנדי.
Bf 109F-2 בצבעי טייסת 15 (ספרדית), כנף 51.
Bf 109F-4 trop (מדברי) של הנס יואכים מרסיי, כנף 27, צפון אפריקה.
Bf 109G-6 בעל תותחי 20 מ"מ מתחת לכנפיים (תוספת R-6), כנף קרב 2 צרפת 1943.
Bf 109G-6 בצבעי כנף קרב 27.
Bf-109G-6 של גרהרד ברקהורן, כנף 52, נובמבר 1943
Bf 109G-10 בצבעי כנף קרב 3.
Bf 109K-4 בצבעי כנף 3, אפריל 1945.
חברים עם ילדים

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ניפר ווסטפלדט 
 הופק בידי:  ג'ון האם, ג'ניפר ווסטפלדט, ג'ייק קסדן, ג'ואי מקפרלנד 
 תסריט:  ג'ניפר ווסטפלדט 
 עריכה:  טרה טימפון 
 שחקנים ראשיים:  אדם סקוט אדוארד ברנס מייגן פוקס קלי בישוף בריאן דרסי ג'יימס אילנה לוין כריס או'דאוד ג'ון האם מאיה רודולף ג'ניפר ווסטפלדט קריסטן ויג Lee Bryant 
 מוזיקה:  מרסלו זרבוס 
 צילום:  ויליאם רקסר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Red Granite Pictures 
 חברה מפיצה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 בספטמבר 2011 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 הכנסות באתר מוג'ו:   friendswithkids
 www.friendswithkids.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'ניפר וסטפלדט, אדם סקוט, ג'ון האם, מייגן פוקס ב-TIFF 2011
חברים עם ילדים (באנגלית: Friends with Kids) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאית משנת 2011 שנכתב, הופק ובוים על ידי ג'ניפר וסטפלדט, שגם מככבת בסרט. בסרט מככבים גם אדם סקוט, ג'ון האם, קריסטן וייג, מאיה רודולף, כריס או'דאוד, מייגן פוקס ואדוארד ברנס.
עלילה

ג'ייסון (בכיר בפרסום) וג'ולי (יועצת השקעות צדקה) הם החברים הכי טובים מזה זמן רב. הם נמצאים באמצע שנות ה-30 לחייהם, וגרים באותו בניין במנהטן. הם אינם קשורים רומנטית, ובמקביל הם חברים קרובים של שני זוגות נשואים חשוכי ילדים, אלכס ולסלי השלווים ובן ומיסי האובססיביים למין. במהלך ארבע השנים הבאות, לאחר שלשני הזוגות נולדו ילדים, נישואיהם מידרדים. לאחר מסיבת יום הולדת כאוטית לג'ייסון בביתם של אלכס ולסלי בברוקלין, ג'ייסון וג'ולי דנים כיצד עדיף להביא ילדים קודם, 'להוציא את זה מהדרך' מכיוון ש'הזמן אוזל', ורק אז להיפגש עם האדם שרצית להתחתן איתו. לאחר דיון נוסף, הם מחליטים להביא ילד לעולם יחד, אף על פי שמעולם לא היו להם רגשות רומנטיים זה לזה, ואז להמשיך לצאת עם אנשים אחרים, כדי למצוא את 'האחד שלהם'. אף על פי שחבריהם חוזים אסון, ג'ייסון וג'ולי מסתגלים למערכת היחסים החדשה שלהם עם התינוק ג'ו הרבה יותר טוב ממה שחבריהם דמיינו.
ג'ייסון וג'ולי מתחילים לצאת שוב ונכנסים למערכות יחסים עם השחקנית הצעירה מרי ג'יין והאב הגרוש קורט, בהתאמה. במהלך חופשת חורף זוגית בוורמונט, בן מטיל ספק בתהליך החשיבה של ג'ייסון וג'ולי וכישורי ההורות. בוויכוח שלאחר מכן, בן מגדיר את ההסדר שלהם כבלתי נסבל בטווח הארוך ומשפיל את מיסי. ג'ייסון מגן על החלטתו להביא ילד לעולם עם ג'ולי, ואומר שהוא אוהב אותה עמוקות ושהיא הייתה הבחירה הנכונה ביותר עבורו להקים איתה משפחה.
לאחר שחזרו מורמונט, בן ומיסי נפרדים ומתגרשים מאוחר יותר. זמן קצר לאחר מכן, בארוחת יום ההולדת של ג'ולי (כשנה וחצי לאחר לידתו של ג'ו), ג'ייסון מופתע לגלות שהיא הזמינה רק אותו. ג'ולי אומרת לו שקורט רוצה שהיא תפגוש את ילדיו באותו סוף שבוע, אבל מידת המחויבות החדשה הזו גרמה לה להבין שהיא מאוהבת בג'ייסון, שיחד עם ג'ו הפכו למשפחה הקרובה ביותר שלה. ג'ייסון ההמום מספר לג'ולי שאהבתו אליה מעולם לא הייתה רומנטית וביקש ממרי ג'יין לעבור לגור איתו. שבורת לב, ג'ולי עוזבת את המסעדה, ועד מהרה עוזבת מדירתה במנהטן לברוקלין, ומכניסה קצת רווח בינה לבין ג'ייסון. כמה חודשים לאחר מכן, ג'ייסון ומרי ג'יין נפרדים בגלל התחושות השונות שלהם לגבי ילדים, וגם ג'ולי וגם ג'ייסון חוזרים לצאת עם אחרים. מספר חודשים לאחר מכן, בבר עם בן, ג'ייסון מודה שאכן יש לו רגשות כלפי ג'ולי, אבל שהפרידה ביניהם הפכה מערכת יחסית כזו לבלתי אפשרית. בן לא מסכים ומציין את ההבדלים בין מערכת היחסים המבוססת על המין שלו ושל מיסי לבין החברות הארוכה של ג'ייסון וג'ולי.
קצת לפני יום ההולדת הבא של ג'ולי, אחרי שמוריד את ג'ו בן השנתיים וחצי בביתה של ג'ולי, ג'ייסון מגיש לה מתנה: אלבום תמונות של בני הזוג, ואז שלושתם (שהכין ליום ההולדת שלה קודם לכן, אבל היא מעולם לא קיבלה בגלל הפרידה הפתאומית שלהם), בהתאם להצהרה הקודמת של ג'ולי שג'ייסון וג'ו הם משפחתה. הם מעלים זיכרונות מכמה מהתמונות ואז משכיבים את ג'ו לישון, אחרי שג'ייסון אומר כמה דברים על 'להישאר בלילה' (כמו שג'ו רוצה שהוא יעשה). השינוי הרגשי והמילים של ג'ייסון גורמים לג'ולי להיות רגשניתולא נינוחה, אז היא שולחת את ג'ייסון הביתה. הוא עוזב, אבל חוזר במהירות, ואומר לה שמה שאמר לה לפני שנה היה שגוי. לבסוף הוא הבין זאת - היא אהבת חייו, היא ה'אדם' שלו, "וזה בדיוק ככה". היא אומרת לו שהיא לא יכולה להיות עם מישהו שלא 'מתעניין' בה, והוא, אחרי נשיקה לוהטת, מציע לשכב איתה כדי להוכיח שהוא אוהב אותה, בכל דרך אפשרית. היא נענית להצעתו, מנשקת אותו בלהט בחזרה, והם נופלים על מיטתה.
דמויות

אדם סקוט בתור ג'ייסון פריימן
ג'ניפר וסטפלד בתור ג'ולי קלר
ג'ון האם בתור בן
קריסטן ויג בתור מיסי
מאיה רודולף בתור לסלי
כריס או'דאוד בתור אלכס
מייגן פוקס בתור מרי ג'יין
אדוארד ברנס בתור קורט
לי בראיינט בתור איליין קלר, אמה של ג'ולי
קלי בישופ בתור מרי פריימן, אמו של ג'ייסון
קוטר סמית' בתפקיד פיל פריימן, אביו של ג'ייסון
אילנה לוין בתור אמא במסעדה
בריאן ד'ארסי ג'יימס כבעל במסעדה
ג'ון לוץ בתור הקולגה של ג'ייסון בעבודה
דרק ססיל בתור פיט
הפקה

הסרט בוים, נכתב, והופק על ידי ג'ניפר וסטפלדט שגם מככבת בו. זוהי עבודת הבימוי הראשונה שלה. בן זוגה דאז, השחקן ג'ון האם, הסכים גם הוא לשחק תפקיד תומך ולעזור בהפקת הסרט העלילתי שלה. הרעיון לסרט ריחף אחרי שוסטפלדט והאם שמו לב שלחברים מתחילים להקים משפחות ו'כמעט נעלמים מחייהם'. השחקן אדם סקוט הודה שהחשד של בני הזוג לא היה חסר בסיס, מכיוון שהוא ואשתו הפכו ל"חברים הכי גרועים של ג'ן וג'ון כיוון שהיינו כל כך עסוקים" לאחר שהתחתנו והביאו ילדים לעולם.
תמיד היה מתוכנן שהאם יככב בסרט, אבל בתפקיד שבו הוא לא ישויך עם בת זוגו האמיתית. עם זאת, זה השאיר רק כמה חודשים פתוחים בין הרגע שבו האם סיים לעשות את העונה הרביעית של מד מן שהתחדשה לעונה חמישית כדי להכין את הסרט לצילום. לדברי אחד המפיקים, היה קל למצוא משאבים להפקה. "האלגוריתם הבלתי אפשרי הוא לסדר את צוות השחקנים, לוח השנה והמזומנים בצורה כזו שתצליח לעשות את הסרט", אמר המפיק השותף ג'ושוע אסטרכאן. "זה פשוט אף פעם לא כל כך קל לחבר סרט עצמאי ביחד."
הצילום העיקרי נמשך ארבעה שבועות, החל בניו יורק במהלך דצמבר 2010 ונמשך בתחילת 2011. עם תקציב של פחות מ-10 מיליון דולר, הסרט נוצר על ידי Red Granite Pictures, Points West Pictures, ו-Locomotive. Red Granite Pictures בראשות ריזה עזיז וג'ואי מקפרלנד מימנו את הסרט במלואו והפיצו אותו בינלאומית דרך זרוע ההפצה של Red Granite בראשות דני דימבורט וכריסטיאן מרקיורי.
הפסקול של הסרט כלל מרכיבי ג'אז רבים, כולל "אנג'ליקה" של דיוק אלינגטון, שמבוצע על ידי בריאן ניומן, אלכס סמית', פול פרנסיס וסטיב וויפל.
שחרור הסרט

הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ב-9 בספטמבר 2011. ב-21 בספטמבר 2011 הודיעה ליונסגייט כי רכשה את זכויות ההפצה של הסרט.
הוא שוחרר בארצות הברית ובקנדה ב-9 במרץ 2012, בשוודיה ב-1 ביוני 2012 ובאוסטרליה ב-7 ביוני 2012.
שחרור הסרט > תגובות ביקורתית

הסרט קיבל בעיקר ביקורות חיוביות ממבקרים. הסרט קיבל דירוג של 67% ב־Rotten Tomatoes על סמך 146 ביקורות ודירוג ממוצע של 6.5/10. הקונצנזוס הקריטי של האתר קורא, "חד, ממולח ומצחיק, חברים עם ילדים מציגים ביצועים מצוינים שעוזרים להחליק כמה מהאלמנטים היותר קונבנציונליים של הסיפור." ב־Metacritic, לסרט יש ציון של 55 מתוך 100 על סמך 36 ביקורות, מה שמצביע על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
הערות שוליים

↑  ארז דבורה, "חברים עם ילדים": רווקים בלי מסיבה, באתר ynet, 26 במרץ 2012
↑  Wieselman, Jarett (8 בדצמבר 2010). "The benefits of being 'Friends' with Megan Fox". New York Post. Paul Carlucci. אורכב מ-המקור ב-30 בנובמבר 2011. נבדק ב-3 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brady, Buzz (20 בפברואר 2011). "Megan Fox and John Hamm begin filming 'Friends With Kids'- SEE VIDEO". Irish Central. נבדק ב-3 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Itzkoff, Dave (5 במרץ 2011). "Filming Couples in Motion While Being One Themselves". The New York Times. נבדק ב-4 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kit, Boyrs (18 באוקטובר 2010). "EXCLUSIVE: Megan Fox Joins Jon Hamm, Kristen Wiig in 'Friends With Kids'". The Hollywood Reporter. Prometheus Global Media. נבדק ב-3 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lambert, Christine (2011), "Friends with Kids premiere photos", DigitalHit.com, נבדק ב-2012-01-02
↑  "Lion's Gate Press Release". אורכב מ-המקור ב-27 בינואר 2013. נבדק ב-21 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Friends With Kids (2012)". Rotten Tomatoes. Fandango Media. נבדק ב-14 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Friends with Kids Reviews". Metacritic. CBS Interactive. נבדק ב-21 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
רוני בר-און

ערך זה עוסק בשר וחבר הכנסת רוני בר-און. אם התכוונתם למלחין והמפיק הישראלי, ראו .
רוני חיים בר-און (נולד ב-2 ביוני 1948) הוא משפטן ופוליטיקאי ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת ושר בממשלות ישראל.
ביוגרפיה

בר-און נולד בתל אביב בשם אהרון חיים בירנבאום, להורים דתיים ניצולי השואה. למד בבתי הספר ביל"ו וצייטלין וסיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה > פעילות משפטית

עבד כעשרים שנים כעורך דין במגזר הפרטי. לאחר שירות מילואים בצה"ל כלוחם ומפקד בחיל התותחנים הגיע לדרגת סגן-אלוף ושימש שופט בבית המשפט הצבאי לערעורים באזור יהודה ושומרון כ-15 שנים נוספות לאחר גיל הפרישה משירות מילואים.
בין התפקידים הציבוריים שמילא בתחום המשפטי: חבר הוועד המרכזי והיחידה הארצית של לשכת עורכי הדין בישראל, חבר המועצה לבתי הדין המנהליים וחבר ועדת הסנגוריה הציבורית.
באמצע העשור השני של המאה ה-21 שימש בר-און, בין היתר, כאחד מעורכי דינו של ראש הממשלה לשעבר, אהוד אולמרט.
ביוגרפיה > פעילות עסקית

בר און דירקטור במספר חברות ציבוריות בהן בנק משכן, גזית גלוב, אלרוב נדל"ן ומלונאות וקרן הפנסיה "מגן זהב". בדצמבר 2015 מונה לדירקטור בחברת דלק קידוחים. בדצמבר 2021 מונה ליו"ר הדירקטוריון של חברת תמר פטרוליום.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

שימש בתפקידים ציבוריים שונים בהם יושב־ראש המועצה להסדר ההימורים בספורט, יושב־ראש הנהלת אגודת בית"ר ירושלים, ממלא־מקום יושב־ראש מועצת המנהלים של תיאטרון ירושלים. בשנת 2015 החל לשדר עם עירית לינור את התוכנית המילה האחרונה בגלי צה"ל, עד לפרישתו מהתוכנית כעבור כשנה, עקב שינוי שעת שידורה.
נכון ל-2021 משמש בר-און כמגיש מחליף בתוכנית "בן כספית ואריה אלדד" המשודרת ב-103fm, במקומו של כספית.
ביוגרפיה > פעילות בתחום ההימורים

לאחר שמונה לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה בעת פרשת בר-און חברון, פורסם כי הוא מרבה להמר באלפי דולרים בקזינו בלונדון, וכן כי השתתף בסדנת המודעות העצמית איי אם. בעקבות הפרסומים, שאול יהלום יושב ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט הביע את התנגדותו למינוי.
כאמור, שלש שנים לאחר מכן, בשנת 2000 מונה ליושב-ראש המועצה להסדר ההימורים בספורט. כיושב ראש הרשות נפתחה נגדו ונגד המועצה תביעת דיבה בהיקף עצום, כאשר פיטר חוקר הימורים ופרסם דעה שלילית לגביו. התביעה נדחתה ובית המשפט קבע שלבר-און הייתה הזכות לפטרו עקב ההוצאות הגבוהות למועצה. במהלך משפט אחר נגד המועצה להימורים, לא שיתף פעולה והתובע ביקש להכריז עליו כעד עוין. בסופו של דבר נדחתה התביעה האישית נגדו.
בפברואר 2004 בר-און הציע הצעת תיקון לחוק העונשים, המונעת הפעלה בישראל של אתרי הימורים מקוונים, ואת השימוש בהם.
באוקטובר שנת 2007 אושרה הצעת חוק שהגיש בר-און, ועוד קודם לכן הייתה תקנה שאכף בעת היותו שר אוצר, לפיה נאסר על מפעל הפיס למכור הימורים לקטינים.
בשנת 2008 כשר אוצר התנגד ליוזמת שר הספורט דאז ראלב מג'אדלה להתיר הימורים במרוצי סוסים בישראל.
משרד עורכי הדין "רימון-כהן-שינקמן" שיעץ לבר-און בעת היותו שר האוצר, התמחה בין היתר בהגנה וייעוץ משפטי להשקת אתרי הימורים במרשתת והפעלתם, ולאנשי עסקים שעשו את הונם מכך.
חיים אישיים

בר און מתגורר במוצא עילית. הוא נשוי לבינה, שכיהנה בשנים 2013–2014 כמנכ"לית משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל, ואב לשלושה. אחותו, גילה הרץ, הייתה חברת מועצת עיריית תל אביב-יפו.
לקריאה נוספת

דינה זילבר, בשם החוק: היועץ המשפטי לממשלה והפרשות שטלטלו את המדינה, פרק 13, הוצאת דביר, 2012
הערות שוליים

↑  טל לוי, לין, 12.01.1997/ היועמ"ש רוני בר-און מתפטר לאחר 48 שעות, באתר הארץ, 12 בינואר 2011
↑  נועה קולפ, ההסתדרות לחצה - בר-און ביטל התוכנית להורדת מיסים, באתר nana10‏, 26 ביוני 2008
↑  תחקיר "ידיעות אחרונות": רוני בר-און הצביע לפני כ-5 שנים פעמיים בכנסת, גם בשמה של ח"כ גבריאלי, באתר גלובס, 17 בנובמבר 2008
↑   גיא פלג, ‏ענבל גבריאלי תוקפת, באתר ‏מאקו‏, 18 בנובמבר 2008
↑  נועם שרביט, ‏מזוז הפתיע: לא תיפתח חקירה נגד רוני בר-און בפרשת ההצבעות הכפולות, באתר גלובס, 16 בפברואר 2009
↑  אריק בנדר, ההצבעות הכפולות: ח"כ רוני בר-און ננזף, באתר nrg‏, 20 ביולי 2009
↑  אורן פרסיקו, האסטרטגיה המתבקשת, באתר העין השביעית, 6 בינואר 2010
↑  שטרסלר נחמיה, מתיחות בין האוצר לבנק ישראל: האם פישר יישאר?, באתר TheMarker‏, 6 בינואר 2010
↑  מורן אזולאי, כתבת ynet ו"ידיעות אחרונות", דליה איציק, רוני בר-און ויעקב אדרי פורשים מהחיים הפוליטיים, באתר כלכליסט, 5 בדצמבר 2012
↑  גל"צ בטוויטר: "השידורים לקו במנת יתר של ימין", באתר nrg‏, 10 באפריל 2016
↑  מאת, ‏עירית לינור: בר-און נוהג להמר באלפי דולרים בקזינו בלונדון, באתר גלובס, 13 בינואר 1997
↑  רוני בר-און יושב-ראש המועצה להסדר ההימורים בספורט מציג את התקציב פרוטוקול דיון בוועדת הכנסת, 23 במאי 2000 (אתר הכנסת)
↑  תביעת דיבה בסך 1.5 מיליון שקל נגד רוני בר-און, מועצת ההימורים בספורט ו"גלובס", באתר TheMarker‏, 19 בינואר 2001
↑  משה גוזגל, הימורים: נדחתה תביעה נגד בראון בגין הפסקת חקירה, באתר ynet, 30 בספטמבר 2003
↑  בר-און מעיד במשפט נגד המועצה להסדרת הימורים, באתר וואלה, 22 בנובמבר 2007
↑  הימורים ברשת על פ/1942 הצעת חוק העונשין: תיקון – משחקים אסורים, הגרלות והימורים ברשת האינטרנט, התשס"ד 2004. (אתר משפט המחשוב)
↑  תופעה: מוכרים כרטיסי הימורים לקטינים טל סוכר, 29 ביוני 2009 (אתר העיתונים המקומיים של ידיעות אחרונות - מיינט)
↑  הדהרה לכסף: מי המרוויחים מהתרת הימורים על מרוצי סוסים יואב ויכסלפיש, 8 ביולי 2012 (אתר פורבס)
↑  הדף "לקוחותינו" באתר האינטרנט של משרד עורכי הדין של רוני רימון, בני כהן ותמר שינקמן - מספר על הייעוץ לבר-און, וכן לטדי שגיא ולחברת רנדום לוג'יק להימורים