stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בילבאו

ערך זה עוסק בעיר בחבל הבסקים, ספרד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בילבאו (בספרדית: Bilbao, בבסקית: Bilbo או Bilbao) היא עיר נמל ותעשייה בחופו הצפוני של חבל הבסקים בספרד. בילבאו היא בירת נפת ביסקאיה והעיר הגדולה ביותר בחבל הבסקים עם 345,821 תושבים, נכון ל-2018.
היסטוריה

באזור היו התיישבויות עתיקות. בהרי אבריל ארטחנדה נמצאו אתרי קבורה בני 6,000 שנה, ושרידי יישוב עתיקים נתגלו על ראש הר מלמסין, והם מתוארכים לבין המאה ה-2 למאה ה-3 לפני הספירה. מספר חוקרים זיהו שרידים אלה עם היישוב Amanun Portus בכתבי פליניוס הזקן, ואחרים עם Flaviobriga של תלמי. שרידי חומה מהמאה ה-11 נתגלו מתחת לכנסיית סן אנטון.
בילבאו נוסדה במאה ה-14 יחד עם עוד מספר יישובים בגל התיישבות שהוליד כ-70% מהיישובים באזור. לורד ביסקאיה, דייגו לופז החמישי מהארו (Diego López V of Haro), ייסד את בילבאו באמצעות צו מכונן (צ'ארטר מלכותי) מה-15 ביוני 1300 בוואיאדוליד, וזה אושר בידי פרדיננד הרביעי, מלך קסטיליה ולאון בבורגוס ב-4 בינואר 1301. דייגו לופז הקים את העיירה החדשה על הגדה הימנית של נהר נרביון, על אדמת הממשל המקומי ((Elizate)) של בגוניה (Begoña) והעניק לה את הפוארו (אנ') של לוגרוניו (Logroño), רשימת זכויות ופריבילגיות, שבדיעבד הוכחו כחיוניים להתפתחותה בהמשך.
קתדרלת בילבאו המוקדשת ליעקב בן זבדי ("סנטיאגו") נבנתה בסוף המאה ה-13 כמקדש קטן על דרך סנטיאגו, והורחבה במהלך המאות הבאות. רק ב-1950 הוכרזה כקתדרלה. היא בנויה ברובה בסגנון גותי ושופצה בסגנון התחייה הגותית. בנוסף לקתדרלה, בילבאו כוללת עוד מספר כנסיות בסגנון גותי.
במאה ה-16 נודעה העיר בייצור חרבות סיף, שנקראו על שמה ("חרבות Bilbo"). חרבות ה"בילבו" נחשבו לחרבות מעולות, בעלות להב גמיש שחושל היטב, והן זכו לפופולריות בקרב ספנים ואירופאים שהיגרו לעולם החדש (אמריקה). בזכות המוניטין של חרבות אלה, הן זכו לאזכור גם במחזה של ויליאם שייקספיר, וזהו כנראה התיעוד המוקדם ביותר לשם Bilbo כשמה ההיסטורי של העיר.
בילבאו הייתה עיר תעשייה אפורה ואלמונית יחסית עד סוף שנות ה-90 של המאה ה-20, אז נחנך בעיר מוזיאון גוגנהיים לאמנויות. המוזיאון בעל העיצוב החדשני תוכנן על ידי האדריכל האמריקאי פרנק גרי ועם פתיחתו העלה את בילבאו על מפת התיירות העולמית. בילבאו היא עיר בסקית גדולה ותושביה דורשים עצמאות מממשלת ספרד כבר מאות שנים, המחתרת הבסקית גרמה לפיגועים רבים ונחשבת כאויבת המדינה.
בזכות המוזיאון הוצאו מן העיר המספנות שתפסו שטח רחב על הנהר, ממש במרכז העיר. הנהר נוקה, והבתים שעל שפתו הפכו לאזור מגורים מבוקש. העיר עודדה ארכיטקטים בינלאומיים לבנות בה פרויקטים, וכך יש בה גשר ונמל תעופה ייחודיים בתכנון סנטיאגו קלטראווה, מגדל משרדים בתכנון סזר פלי ומרכז קונגרסים ואולמות קונצרטים שהקים משרד הארכיטקטים סוריאנו ופלאסיוס. כמו כן נבנו בעיר קווי מטרו וחשמלית חדשים.
שכונות העיר > דאוסטו

דאוסטו (Deusto) הוא רובע בצפון מערב בילבאו, על הגדה הימנית של אסטואר בילבאו. רובע דאוסטו מכיל את השכונות ארנגויטי, איברקולנדה, סן איגנסיו-אלורייטה וסן פדרו דה דאוסטו-לה ריברה. ברובע זה מתגוררים כ-50 אלף תושבים. לדאוסטו הייתה עיירה עצמאית, עד לסיפוחה לעיריית בילבאו בשנת 1925. מרכז הרובע נמצא באזור כנסיית פטר הקדוש. הרובע מחובר לשאר חלקי בילבאו בגשר בסקולה. ברובע זה נמצאת אוניברסיטת דאוסטו, אחת האוניברסיטאות החשובות ביותר של קהילת הישועים. בשנת 1960 החלה בניית תעלת דאוסטו, והחוף של דאוסטו היה אמור להינתק מהיבשה ולהפוך לאי, שישמש את נמל בילבאו. לבסוף ננטש הפרויקט בגין היעדר כדאיות והבנה כי ריבוי אוניות בו זמנית בעיר הוא בלתי אפשרי. כאשר דאוסטו הייתה ישוב כפרי, תושביה היו מגדלים עגבניות, ולכן מכונים עד היום "טומטרוס".
שכונות העיר > אוריבארי

אוריבארי (Uribarri) הוא רובע הממוקם בצפון מזרח בילבאו, ומכיל את השכונות אוריבארי, קסטניוס, מטיקו-סיודד חרדין וסורברן ארבייה. ברובע מתגוררים כ-36 אלף תושבים. הרובע השתייך בעבר לבגוניה, שגם מהווה רובע בתוך בילבאו העכשווית. אוריבארי היה בעבר אזור כפרי בו היו ממוקמות חוות רבות, ושמות הרחובות הנוכחיים באוריבארי הם שמות של אותן חוות. בתוך הרובע ממוקמת גם שכונת לה סלבה, שהייתה בעבר הנקודה בה מלחים היו חוזרים לעיר מההפלגות הארוכות. השטח הקרוב לאסטואר בילבאו יושב החל משלהי המאה ה-19, וקיבל צביון עירוני. באותה תקופה הוקמה שדרת פסאו דל קמפו וולנטין, שהפכה לשדרה יוקרתית בה מתגורר מעמד הבורגנות של בילבאו. האזורים המרוחקים יותר מהאסטואר יושבו החל משנות ה-60 של המאה ה-20, ומתגוררים בהם בצפיפות בעיקר אנשי מעמד הפועלים של בילבאו. ברובע אוריבארי ממוקם בית העירייה של בילבאו, גשר סוביסורי (שתוכנן על ידי האדריכל סנטיאגו קלטרווה), ותחנה בפוניקולר ארטצ'נדה, המוביל לראש גבעת ארטצ'נדה.
שכונות העיר > אוטצ'ארקואגה-טצ'ורדינאגה

אוטצ'ארקואגה-טצ'ורדינאגה (Otxarkoaga-Txurdinaga) הוא רובע המורכב משכונת אוטצ'ארקואגה ושכונת טצ'ורדינאגה. הרובע ממוקם בצפון מזרח בילבאו, ומאכלס כ-27 אלף תושבים. צפיפות האוכלוסין ברובע היא מבין הנמוכות מכל הרבעים של בילבאו. שתי השכונות המרכיבות את הרובע היו בעבר חלק מבגוניה, שהייתה בעבר עיר עצמאית וכיום אף היא מהווה רובע בבילבאו. תושבי השכונה היו ידועים בייצור יין לבן, והם מכונים "מטצ'וריס", צמח הגפן בבסקית. תחבורה ציבורית ענפה מקשרת את הרובע עם שאר חלקי בילבאו ומחוז ביסקאיה. כיום מערכות האוטובוסים של בילבאו וביסקאיה מקושרות לרובע, ונבנה קו רכבת תחתית שאמור לקשר את הרובע עם מערכת הרכבת התחתית של בילבאו.
שכונות העיר > בגוניה

בגוניה (Begoña) המכונה גם בגואינה (Begoina) הוא רובע ההמוקם במזרח בילבאו, ומשמעות שמו היא "הרגל התחתונה", שכן הרובע נמצא בתחתית הר ארצ'נדה. ברובע מתגוררים כ-40 אלף תושבים. בעבר בגוניה הייתה עיירה עצמאית, ובשנת 1925 הפכה לרובע בתוך בילבאו. הרובע כולל את השכונות בגוניה, סנטוצ'ו ובולואטה. הרובע מתגאה בג'ודוקא האולימפי יליד השכונה, בגוניה גומס מרטין. ברובע ישנה כנסייה המכונה "גבירתנו מבגוניה", דבר שהפך את הכינוי בגוניה לכינוי רווח לנשים בחבל הבסקים.
שכונות העיר > איבאיונדו

איבאיונדו (Ibaiondo) הוא אחד הרבעים המאוכלסים והמרכזיים ביותר בבילבאו. הרובע ממוקם בלב העיר, לגדותיו של אסטואר בילבאו, ומתגוררים בו כ-61 אלף תושבים זהו הרובע המאוכלס ביותר בעיר, וגם הגדול ביותר בשטחו, אם כי לא כל הרובע מאוכלס, וחלק גדול ממנו נמצא על הר פאגאסארי. הרובע מחולק לשכונות אטצ'ורי, בילבו סארה (בילבאו העתיקה), קאסקו וייחו, איטוראלדה, אבוסו, סן אדריאן, סן פרנסיסקו, סולוקואטצ'ה, מיריבייה וסבאלה. שכונת קאסקו וייחו נחשבת לאחד הרבעים העתיקים ביותר בעיר. שכונה זו מוקפת בחומה, ובתחומה ממוקמים קתדרלת בילבאו וכנסיית סנט אנטון, שניהם מבנים מהמאה ה-15, ומבנים עתיקים נוספים. נכון להיום, איבאיונדו כוללת גם שכונות עתיקות כמו קאסקו וייחו ובילבו סארה, וגם שכונות חדשות כמו מיריבייה שהקמתה החלה בשנת 1999. שכונת בילבו סארה משמשת כאזור עסקים וחיי לילה. בשנים האחרונות עוברת שכונת בילבו סארה תהליך ג'נטריפיקציה עקב מיקומה האסטרטגי ומחירי הדירות הנמוכים יחסית, כך שצעירים רבים מגיעים לגור בשכונה ומקימים שם מיזמים עסקיים וחנויות. בבילבו סארה יש גם קהילת מהגרים גדולה. שכונת סן פרנסיסקו אף היא שכונה בה מתגוררים מהגרים רבים, בעיקר מאמריקה הלטינית.
שכונות העיר > אבאנדו

אבאנדו (Abando) הוא רובע הממוקם במרכז העיר בילבאו, ומתגוררים בו כ-52 אלף תושבים. הרובע כולל שתי שכונות-אבאנדו ואינדאוצ'ו. בעבר רובע אבאנדו נחשב כעיר עצמאית, שסופחה לבסוף לבילבאו. באבאנדו ממוקמת תחנת הרכבת המרכזית של בילבאו, הקרויה "בילבאו-אבאנדו". התחנה מספקת שירותי רכבות ואוטובוסים לשאר חלקי ספרד, ומקושרת לרכבת התחתית של בילבאו ולמערך האוטובוסים הפנימיים. בקרבת התחנה ישנה חנות כלבו עצומה בגודלה. שכונת אינדאוצ'ו ידועה כשכונת יוקרה. באינדאוצ'ו ישנם בתי חולים פרטיים, קניון ופארק רחב ידיים. באבאנדו יש אזור תעשייה רחב ידיים הממוקם על אסטואר בילבאו. מוזיאון גוגנהיים בילבאו ממוקם אף הוא ברובע זה, וגם מרכז אאוסקלדונה, היכל ענק בו מתקיימים כנסים, קונגרסים והופעות. ברובע נמצאים מגדלי איסוסאקי אטאה, צמד בנייני מגורים, שגובהם 83 מטרים, והם נחשבים למגדלי המגורים הגבוהים ביותר בבילבאו.
שכונות העיר > ארקלדה

ארקלדה (Errekalde) הוא רובע הממוקם בדרום בילבאו, ומתגוררים בו כ-47 אלף תושבים. הרובע מורכב מהשכונות אמטסולה, איראלאבארי, איטוריגורי-פנייאסקאל, רקאלדברי-לאראסקיטו ואורטמנדי. משמעות השם ארקלדה בבסקית היא ליד הנחל, כאשר הרובע לגדות אסטואר בילבאו.
שכונות העיר > באסורטו-סורוסה

באסורטו-סורוסה (Basurto-Zorroza) הוא רובע הממוקם במערב העיר בילבאו, ומתגוררים בו כ-32 אלף תושבים. הרובע מופרד מהעיר ברקלדו על ידי נהר קדגואה. הרובע כולל את השכונות אלטאמירה, באסורטו, אולאבאגה, מסוסטגי-מונטה קרמלו וסורוטסה. ברובע זה ממוקמים אצטדיון סן מאמס החדש בו משחקת קבוצת הכדורגל הידועה אתלטיק בילבאו, בית החולים באסורטו והמוזיאון הימי של בילבאו המכונה אאוסקאלדונה. הרובע נחשב לעורק תחבורה ראשי, עקב מיקומו המרכזי וקרבתו לפרבריה של בילבאו, וכל האפשרויות של התחבורה הציבורית בבילבאו עוברות בתוכו.
גאוגרפיה

העיר בילבאו שוכנת בצד הצפוני של חצי האי האיברי, וממוקמת כ-16 קילומטר ממפרץ ביסקאיה. שטח השיפוט של העיר הוא כ-40 קילומטר רבוע. כמחצית מהשטח מיועדת למגורים ולתעשייה, ושאר השטח הוא הררי וכמעט שאינו מנוצל לבנייה. בילבאו מוקפת מצפון בערים דריו, אצ'בארי, גלדקאו, לויו, סונדיקה וסמודיו. ממערב נמצאות הערים אריגוריאגה ובסאורי, מדרום נמצאת העיר אלונסוטגי, וממזרח נמצאות הערים ברקלדו וארנדיו. בילבאו ממוקמת על הרי הבסקים, רכס הממוקם בין הרי הפירנאים להרי קנטבריה. הנקודה הגבוהה ביותר בעיר היא הר גנטה, שגובהו 689 מטרים מעל פני הים. בעיר בסאורי מתאחדים נהרות נרביון ואיבאיסבאל, ויוצרים את אסטואר בילבאו, שפך נהר שעליו ממוקמות ערים חשובות וגם נמל בילבאו. אסטואר זה מהווה גבול טבעי בין חלק מרובעי העיר. בילבאו נהנית מאקלים ימי ממוזג ונוח. המשקעים יורדים לאורך כל השנה, ומשרע הטמפרטורות בין החורף לקיץ אינו רחב באופן כללי. עם זאת, נמדדו שיאי קיצון בעבר, של 42.2 מעלות צלזיוס באוגוסט 2003, ו-8.6 מעלות צלזיוס מתחת לאפס בפברואר 1963.
דמוגרפיה

במהלך המאה ה-16 התגוררו באזור בילבאו כ-65 אלף תושבים. מגפות שונות הובילו לדילול באוכלוסיית האזור. לאחר המהפכה התעשייתית העיר החלה לצמוח מחדש, והתיעוש הנרחב והצורך בפועלים הגבירו את קצב גידול האוכלוסין בעיר בצורה משמעותית. בשנת 1900 התגוררו בעיר כ-83 אלף תושבים, ולאורך המאה ה-20 מספר תושבי העיר גדל מדי עשור בעשרות אחוזים. כך לדוגמה בשנת 1920 התגוררו בבילבאו כ-112 אלף תושבים, בשנת 1940 התגוררו כ-195 אלף תושבים, בשנת 1960 התגוררו כ-297 אלף תושבים ובשנת 1970 התגוררו 410 אלף תושבים. בשנת 1982 נמדד שיא במספר תושבי בילבאו, כ-433 אלף. לאחר שנה זו, הופקעו מידי עיריית בילבאו כל אזורי המגורים שבעמק צ'וריירי, והפכו לערים ועיירות עצמאיות. לכן, בשנת 1990 התגוררו בעיר 372 אלף תושבים בלבד, ובשנת 2000 המספר ירד אף יותר, ל-354 אלף. בשנים האחרונות הירידה במספר התושבים בבילבאו נעצרה. בילבאו משמשת כיום מוקד להגירה פנימית מתוך שאר הערים במחוז ביסקאיה, ואף מספרד כולה. נוסף על כך, קיימת גם הגירה ממדינות אחרות, בעיקר מאמריקה הלטינית. ישנם 127 לאומים רשומים מהם יש תושבים בבילבאו, אך אין לאום אחד משמעותי במיוחד שאינו בסקי או ספרדי.
כלכלה

בילבאו נחשבה תמיד למרכז הכלכלי של חבל הבסקים. מכרות הברזל והאפשרות להקים נמל ימי הפכו את בילבאו למוקד כלכלי עיקרי, בו התקיימה גם תעשייה של בניית ספינות וסחר ימי. בשנת 1857 נוסד הסניף הראשון של בנק בילבאו (Banco de Bilbao) ובשנת 1901 נוסד הסניף הראשון של בנק ביסקאיה (Banco de Vizcaya). בשנת 1988 התאחדו שני הבנקים לבנק אחד, שנקרא בנק בילבאו-ביסקאיה. בשנת 1999 התאחד בנק זה עם בנק ארגנטריה, וכך נוצר בנק BBVA שלו סניפים בכל ספרד ובכל רחבי אמריקה הלטינית. בעיר ישנם בנקים מקומיים נוספים, לשכת תעשייה ומסחר, ושוק מניות שנוסד בשנת 1890.
לאחר המשבר הכלכלי של תחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, נעשתה חשיבה מחודשת על יסודות הכלכלה של בילבאו. כך בילבאו הפכה לעיר המספקת שירותים לחברות הגדולות בעולם. כך למשל בנק BBVA, אחד מ-150 התאגידים הגדולים בעולם, ביסס את עצמו בבילבאו, וגם חברת איברדרולה למוצרי חשמל, השוכנת בגורד השחקים הגבוה ביותר בבילבאו.
התוצר המקומי הגולמי לנפש בשנת 2005 היה כ-26 אלף יורו, כאשר בשאר רחבי ספרד התמ"ג לנפש עמד על כ-22 אלף יורו. שיעור האבטלה בעיר עמד בשנת 2009 על 14.4 אחוזים, בעוד שבשאר רחבי ספרד הוא התקרב לכ-20 אחוזים. בשנים האחרונות חלה ירידה באבטלה בעיר.
כלכלה > נמל בילבאו

הנמל ההיסטורי היה ממוקם באזור הנקרא ארנאל, בקירוב לשכונת קאסקו וייחו. בשנת 1902 נבנתה הרחבה לנמל, לחופי העיר סנטורצ'י, הקרובה לבילבאו. נמל בילבאו הוא אחד מחמשת הנמלים הגדולים ביותר בספרד, והוא מקושר בקווים שונים עם 500 נמלים אחרים בכל רחבי העולם. עיקר המסחר בנמל הוא עם רוסיה, בריטניה, הולנד ומדינות סקנדינביה. בשנת 2009 נמדדו 31.6 מיליון טונות של מטען שעבר בנמל בילבאו. במחצית הראשונה של 2008 קיבל הנמל 67 אלף נוסעים ועברו בשטחו 2770 אוניות. דווח באותו זמן על רווחים של 419 מיליון אירו לתוצר המקומי הגולמי של חבל הבסקים. הנמל מספק כעשרת אלפים מקומות עבודה לתושבי האזור.
כלכלה > תעשיית הברזל

ברזל הוא חומר הגלם העיקרי שניתן לחצוב במחוז ביסקאיה. תעשיית הברזל מוגנת מבחינה משפטית החל משנת 1526, וכרייתו דורשת אישורים מיוחדים. בילבאו מייצאת את תוצרת הברזל והמינרלים לכל רחבי אירופה. הדבר לא היה כך עד למחצית המאה ה-20, אז התפתחה תעשיית הברזל באופן משמעותי, והתפתחו דרכי הגישה אל המכרות וטכנולוגיות הכרייה. במהלך מלחמת העולם הראשונה בילבאו הייתה ספקית ברזל חשובה מאוד, ולאחר המלחמה העיר חוותה משבר כלכלי בעקבות הירידה בצורך בברזל.
כלכלה > תיירות

הרעיון לפתח את בילבאו כעיר תיירות עלה כאשר נחנך קו רכבת בין בילבאו לרובע לאס ארנאס בעיר החוף גצ'ו הקרובה לבילבאו. כך החל מיתוג של העיר בילבאו כעיר חוף. התיירות בבילבאו קיבלה דחיפה משמעותית נוספת בשנת 1997, כאשר נחנך בעיר מוזיאון גוגנהיים בילבאו, שהביא לגידול משמעותי במספר התיירים בבילבאו. בשנת 1995 ביקרו בעיר כ-25 אלף תיירים, ובשנת 2009 קפץ המספר ל-615 אלף. כ-31 אחוזים מהתיירים בחבל הבסקים קובעים את מקום לינתם בבילבאו, שהיא אחת משתי הערים התיירותיות המובילות באזור, יחד עם סן סבסטיאן. מרבית התיירים הם ספרדים המגיעים ממדריד ומקטלוניה. תיירים חיצוניים מגיעים בעיקר מצרפת הקרובה לבילבאו, מגרמניה, מאיטליה ומבריטניה. התיירות מכניסה מדי שנה כ-300 מיליון אירו לתוצר המקומי הגולמי של מחוז ביסקאיה. נוסף על כך, בילבאו מיתגה עצמה כמרכז לתיירות עסקית, כאשר מרכז התערוכה והירידים אאוסקאלדונה משמש אתר לכנסים עסקיים ואקדמיים חשובים.
כלכלה > הבורסה לניירות ערך

כבר בתחילת המאה ה-19 עלה הרעיון להקים בבילבאו בורסה לניירות ערך, אך הדבר יצא לפועל רק בשנת 1890. כיום הבורסה לניירות ערך בבילבאו היא אחת מארבע הגדולות בספרד, יחד עם אלו של מדריד, ולנסיה וברצלונה. הבורסה היא בבעלות החברה הספרדית בולסאס אי מרקדוס אספניולס. הבורסה לניירות ערך בבילבאו נחשבת בעיקר כשוק משני.
ספורט

כמו בכל ספרד, ענף הספורט הפופולרי ביותר בבילבאו הוא הכדורגל, וגאוות העיר היא קבוצת אתלטיק בילבאו. הקבוצה ידועה בכך שבשורותיה משחקים אך ורק שחקנים עם שורש או זיקה לעם הבסקי (לאו דווקא ספרדים), או כאלה המגיעים מנווארה. הקבוצה נחשבת לאחת הקבוצות המצליחות ביותר בכדורגל הספרדי. אתלטיק בילבאו משחקת החל משנת 2013 באצטדיון סן ממס החדש, שנבנה בשטח החופף בחלקו לאצטדיון סן ממס הישן, שאירח בעבר אירועי ספורט גדולים כמו משחק הגומלין בגמר גביע אופ"א 1977 בו השתתפה אתלטיק בילבאו, ומספר משחקים במונדיאל 1982. אחד מאירועי הספורט החשובים בעיר הוא הדרבי הבסקי.
בכדורסל קבוצתה העיקרית של העיר היא בילבאו באסקט המשחקת בליגת העל הספרדית בכדורסל. אולמה הביתי של בילבאו באסקט הוא בילבאו ארנה.
בבילבאו ישנם ענפי ספורט מפותחים נוספים כמו ספורט ימי כמו גלישת גלים, טיפוס הרים והליכה תחרותית.
ערים תאומות

מקסיקו מונטריי, מקסיקו (מ־1993)
ראו גם

אתלטיק בילבאו
הערות שוליים

↑  על פי הנתונים על העיר של לשכת הסטטיסטיקה הממשלתית של ספרד (בספרדית)
↑  Asociación de Periodistas de Vizcaya. "Crónica de siete siglos" (PDF). Bilbao 700. p. 24. נבדק ב-2008-07-17.
↑  על-פי הערך "Bilbo" באנציקלופדיה בריטניקה, המהדורה ה-11 (1911); אוחזר ב-28 במאי 2012
↑  Shakespeare's military language. Books.google.co.uk. נבדק ב-2012-05-27.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552533005171  BNE: XX451292  BnF: cb11960949x (data)  GND: 4080409-4  LCCN: n79006528  MusicBrainz: ebcd61d1-1f27-45a9-a1c1-101904e1f451  NARA: 10045204  NKC: xx0032900  SUDOC: 08837209X  VcBA: 494/54983  VIAF: 139144648664647079691   WorldCat (עם VIAF): 139144648664647079691
בית הספר וורטון

| --- | --- |


 אוניברסיטה פרטית
 על שם:  Joseph Wharton 
 מוטו:  Knowledge for action 
 תקופת הפעילות:  1881–הווה (כ־143 שנים)
 מייסדים:  Joseph Wharton 
 בעלי תפקידים
 דקאן:  תומאס רוברטסון
 סגל:  304
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  4,962 
 סטודנטים לתואר ראשון:  2,320
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  1,671
 שונות
 הון עצמי:  580.3 מיליון דולר
 מיקום
 מיקום:  פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית.
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  39°57′12″N 75°11′53″W﻿ / ﻿39.953232°N 75.197993°W﻿ / 39.953232; -75.197993
 www.wharton.upenn.edu
  (למפת פילדלפיה מוגדלת) בית הספר וורטון(למפת פילדלפיה רגילה) בית הספר וורטון
 
וורטון (באנגלית: The Wharton School) הוא בית ספר אמריקאי למנהל עסקים, השייך לאוניברסיטת פנסילבניה. בית הספר נוסד בשנת 1881 על ידי ג'וזף וורטון, שקיווה שבוגריו יהוו "עמודי תווך" בתחומם במישור הציבורי והפרטי. וורטון הוא בית הספר למנהל עסקים הוותיק בעולם ונחשב לאחד מהמובילים בעולם בתחומו. מוסד זה הניב את כמות הבוגרים המילארדרים הגדולה ביותר בארצות הברית.
נכון לשנת 2005, מציע בית הספר תוכניות בלימודי ראיית חשבון, מדיניות ציבורית, מימון, ניהול מערכות בריאות, ביטוח וניהול סיכונים, אתיקה עסקית, ניהול, שיווק, תפעול וניהול מידע, נדל"ן וסטטיסטיקה. בבית הספר לומדים כ-2340 סטודנטים לתואר ראשון וכ-1690 סטודנטים במסלולי תואר מוסמך במנהל עסקים (MBA). לוורטון גם תוכנית לדוקטורט (PhD). בוורטון מועסקים כ-300 חברי סגל במשרה מלאה.
כל הסטודנטים ל-MBA נדרשים לעבור תקופת "טרום-לימודים" על מנת להביאם לרמת ידע מינימלי נדרשת. בתקופה זו לומדים הסטודנטים חשבונאות ומימון, מיקרו-כלכלה, סטטיסטיקה וניתוח פיננסי. כמו כן, נערכים קורסים בהיסטוריה עסקית, שפות וסמינרים בנושא מיומנויות תקשורת, מחשוב, סחר וניהול קריירה. התלמידים במסלול תואר מוסמך במנהל עסקים בוחרים בשנת הלימודים השנייה שלהם אחת מ-18 התמחויות שונות שמציע בית הספר, או אופציה לשלב שתי התמחויות שונות.
במשך השנים האחרונות דורג וורטון על ידי גופים שונים במקום הראשון מבין כל תוכניות תואר מוסמך במנהל עסקים המובילות בארצות הברית.
בוגרי בית הספר

דונלד טראמפ - נשיא ארצות הברית ואיל-הון.
וורן באפט - איל-הון אמריקני המתמחה בהשקעות ומדורג במקום השלישי בטבלת עשירי העולם.
אילון מאסק - מייסד SpaceX, PayPal, טסלה מוטורס, ועוד.
לאונרד לאודר - איל-הון אמריקני.
סונדאר פיצ'אי - מנכ"ל חברת גוגל.
רות פורת - CIO חברת אלפאבית (גוגל).
נאסים טאלב - מפתח תאוריית הברבור השחור
לוורטון למעלה מ-81,000 בוגרים מ-140 מדינות והם מקיימים ארגוני בוגרים פעילים
הערות שוליים

↑  Deniz Çam, The 10 Schools That Produce The Most Forbes 400 Billionaires, Forbes (באנגלית)
↑  Peter Jacobs, Here's Why UPenn Produces More Billionaires Than Any Other School In The World, Business Insider (באנגלית אמריקאית)
| מנהל עסקים |
| --- | --- | --- |
| תחומים | ניהול • מימון • שיווק • חשבונאות • התנהגות ארגונית • אסטרטגיה עסקית • מערכות מידע • יזמות • לוגיסטיקה • חקר ביצועים • קבלת החלטות |  |
| מושגים כלליים | ניהול סיכונים • אסטרטגיה תפעולית • ייעוץ אסטרטגי • SWOT • קרן הון סיכון • תוכנית עסקית • נתח שוק • משאבי אנוש • יועץ עסקי • דירקטוריון • מנכ"ל |  |
| אישים בולטים | פיטר דרוקר • הנרי מינצברג • פרדריק טיילור • ויליאם שארפ • הנרי פורד • מילטון פרידמן • מייקל פורטר |  |
| מוסדות לימוד ומחקר בולטים | הרווארד • וורטון • סטנפורד •  MIT • קלוג • דיוק (פיוקווא) • INSEAD • בית הספר לעסקים של לונדון |  |
| שיטות מחקר | אתנוגרפיה • מחקר איכותני  • מחקר כמותי  • ניתוח אירוע • ניתוח נתוני ארכיון • ניתוח תוכן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2322 6561  LCCN: n79065483  NKC: kn20080916003  SUDOC: 028023544  VIAF: 124281362   WorldCat (עם VIAF): 124281362
ביאטריס צ'בט

ביאטריס צ'בט (באנגלית: Beatrice Chebet; נולדה ב-5 במרץ 2000) היא אתלטית קנייתית, סגנית אלופת עולם (יוג'ין 2022), אלופת אפריקה (סנט פייר 2022) ואלופת חבר העמים הבריטי (ברמינגהאם 2022) בריצת 5000 מטר, האלופה האולימפית (פריז, 2024) בריצת 5000 מטר. שיאנית העולם בריצת 10,000 מטר.
ביוגרפיה

צ'בט נולדה בקניה לפרנסיס ולליליאן קירוי.
ביוגרפיה > 2018 > אלופת עולם עד גיל 20

באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה ביולי בטמפרה שבפינלנד זכתה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בשיא אישי חדש של 15:30.77 דקות.
ביוגרפיה > 2019 > אלופת אפריקה עד גיל 20

באליפות אפריקה עד גיל 20 שנערכה באפריל באביג'אן שבחוף השנהב זכתה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 16:02.66 דקות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה סיימה במקום עשירי בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:47.50 דקות.
ביוגרפיה > 2022 > אלופת אפריקה

באליפות אפריקה שנערכה ביוני בסנט פייר שבמאוריציוס זכתב במדליית זהב בריצת 500 מטר בתוצאה של 15:00.82 דקות.
ביוגרפיה > 2022 > סגנית אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, זכתה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:46.75 דקות, אחרי גודאף צגאי (14:46.29 דקות) ולפני דוויט סיום (14:47.36 דקות), שתיהן מאתיופיה.
ביוגרפיה > 2022 > אלופת חבר העמים הבריטי

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוגוסט בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת זכתה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:38.21 דקות.
ביוגרפיה > 2023 > מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכתה במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:54.33 דקות, אחרי בת ארצה פיית' קיפייגון (14:53.88 דקות) וסיפאן חסן מהולנד (14:54.11 דקות).
ביוגרפיה > 2024 > מדליית זהב באולימפיאדת פריז

באולימפיאדת פריז 2024, הגיעה למקום הראשון בריצת 5000 מטר בזמן של 14:28.56 והקדימה את סיפאן חסן מהולנד (14:30.61).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 1500 מטר: 4:06.09 דקות (2023)
ריצת 3000 מטר: 8:24.05 דקות (2023)
ריצת 5000 מטר: 14:05.92 דקות (2023)
ריצת 10000 מטר: 28:54.14 דקות (2024), שיא עולם
שיאים אישיים > אולם

ריצת 3000 מטר: 8:37.06 דקות (2021)
הערות שוליים

↑  Beatrice Chebet: How granny helped launch her athletics career באתר Daily Nation, ‏ 9 באוגוסט 2023 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14749924
בית הכנסת של היצינג

| --- | --- |

בית הכנסת ב-1930
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת שנחרב 
 מיקום:  וינה 
 מדינה:  אוסטריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1926–1931 (כ־5 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1931 
 תאריך פירוק:  10 בנובמבר 1938 
 קואורדינטות:  48°11′10″N 16°17′31″E﻿ / ﻿48.1861°N 16.2919°E﻿ / 48.1861; 16.2919
 he
 
האנדרטה לזכר בית הכנסת במקום
דגם בית הכנסת במוזיאון יהדות אוסטריה
בית הכנסת של היצינג (בגרמנית: Hietzinger Synagoge) היה בית כנסת ברובע היצינג בווינה, אוסטריה. הוא נהרס במהלך ליל הבדולח בנובמבר 1938.
היסטוריה

בית הכנסת הוקם בשנת 1904 והיה בית תפילה קבוע של "אגודת בית הכנסת של היצינג". המבנה כלל 130 מושבים. מאחר שהמבנה הפך קטן מדי לכמות הגדולה של המתפללים, התכוונה העמותה לעבור לבניין גדול יותר. עם זאת, תחרות אדריכלים מתוכננת שהחלה ב-1912 לבסוף בוטלה עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
ב-1924 הוכרזה לבסוף תחרות בינלאומית. במקום הראשון זכה האדריכל ארתור גרינברגר, יליד פולנק במוראביה (שהיגר מוינה לארצות הברית ב-1923).
תוכניתו של גרינברגר יושמה לבסוף על ידי אדולף ילץ בין השנים 1926 עד 1928, והושלמה סופית רק ב-1931. משה לוין מונה לרב בית הכנסת וסלומון איינהורן היה לחזן הבכיר.
בית הכנסת נהרס בהצתה במהלך ליל הבדולח בנובמבר 1938. שרידיו פונו ב-1939.
אדריכלות

בית הכנסת של היצינג היה בית הכנסת היחיד שנבנה בווינה בתקופת בין שתי מלחמות העולם ואחד המבנים האקספרסיוניסטיים החשובים של אותה תקופה. המבנה כלל גג שטוח והיה מעוטר בכתר מעוצב, שהעניק לבניין מראה רומנסקי והזכיר את בתי הכנסת מהמאה ה -17 בפודוליה ובווהלין.
צורת חמשת החלונות בחזית הראשית מעל הכניסה הייתה על בסיס מגן דוד: המשולש המופנה כלפי מטה הוחלף בצורת פרחונית עם שלושה חצאי עיגולים.
הנצחה

לאחר 1945 הותקן לוח נחושת במקום בו עמד בית הכנסת. בשנת 2004 הוקמה אנדרטה בשם "נקודת המבט" על ידי האמן הנס קופלוויזר והיא כוללת תמונה של בית הכנסת ההרוס.
בוסטון קונסלטינג גרופ

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  שותפות
 מייסדים:  Bruce Henderson
 תקופת הפעילות:  1963–הווה (כ־61 שנים)
 מיקום המטה:  בוסטון 
 משרד ראשי:  בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  ייעוץ אסטרטגי
 הכנסות:  8.6 מיליארד דולר (2020)
 מנכ"ל:  Christoph Schweizer 
 עובדים:  22,000 (2021)
  
 BCG.com
 
בוסטון קונסולטינג גרופ (באנגלית: Boston Consulting Group, או BCG) הוא תאגיד בינלאומי לייעוץ אסטרטגי שהוקם ב-1963. לתאגיד מעל ל-100 משרדים ביותר מ-50 מדינות ברחבי העולם ובראשו עומד כריסטוף שוויצר (Christoph Schweizer).
היסטוריה

הפירמה הוקמה על ידי ברוס הנדרסון כיחידה של איש אחד כחלק מ-Boston Safe Deposit and Trust Company. הנדרסון, בוגר בית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד, הועסק בעברו על ידי חברת הייעוץ ארתור ד. ליטל. שנתיים מאוחר יותר הנדרסון יצא בתוכנית אופציות לעובדים (ESOP), כך שיוכלו לקנות ולהפריד את BCG מחברת בוסטון ולהפוך אותה לעצמאית. הרכישה הושלמה ב-1979.
ב-1998 הפירמה הקימה את "המכון לאסטרטגיה", והעשירה את החשיבה האסטרטגית בקבוצה באמצעות יישום תובנות ממגוון דיסציפלינות אקדמאיות לאתגרים אסטרטגיים שניצבים בפני עסקים והחברה בכלל.
ב-2017 דורגה BCG במקום השמיני הכללי והראשון מבין החברות הקטנות ברשימת פורצ'ן של "100 המקומות הטובים לעבוד בהם".
פעילות בישראל

חברת BCG השיקה את פעילותה בישראל בשנת 2010, בהובלת שותפים מהחברה בארצות הברית.
BCG תל אביב מייעצת לתאגידים בישראל מכל ענפי המשק, כולל מוצרי צריכה, אנרגיה, שירותים פיננסיים, שירותי בריאות, ייצור, תחבורה, תשתיות, טכנולוגיה וטלקום.[דרוש מקור] כמקובל ב-BCG העולמית, BCG תל אביב משתתפת בפרויקטים חברתיים, כמו למשל שותפות עם מכון חרוב שמטרתו מניעת התעללות והזנחת ילדים בישראל. בנייני החברה בישראל ממוקמים בקניון עזריאלי בתל אביב.
פעילות בישראל > שותפים

BCG מנוהלת על ידי כ-1,500 שותפים בכל רחבי העולם. את המשרד הישראלי הקימו השותפים גילי גורדון ותומר צור, וכיום מובילים אותו השותפים אסף אליקים, טל רוזנבלום, שרון זיכרמן ואור קליר.