stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חני פירסטנברג
קריירה

לאחר שסיימה את לימודי המשחק שלה בבית הספר למשחק בית צבי נסעה לניו יורק, ושם למדה בבית הספר למשחק "לה-גווארדיה". לאחר מכן פיתחה קריירה בתיאטרון, וכיכבה בהצגה "אלטלנה" בתיאטרון בית ליסין. נחשפה לראשונה בסדרת הדרמה "הבורגנים", בה שיחקה לצד קרן מור, שי אביבי ורמי הויברגר את לילך, בת-זוגו הצעירה של דמותו של השחקן דב נבון, אשר מנהלת מערכת יחסים אסורה ומסובכת עמו. "הבורגנים" זכתה במשך מספר שנים בפרס מסך הזהב. פירסטנברג הצליחה להרשים את קהל הצופים והמבקרים ושיחקה בסדרה עד עונתה האחרונה ב-2003. במהלך הסדרה ביצעה את שיר הנושא של העונה השנייה "דרכנו" לצד שרית וינו-אלעד ואת שיר הנושא של העונה השלישית "אלוהים נתן לך במתנה" לצד איתי טיראן.
במקביל למשחקה בסדרה, שחקה בשנת 2001 בסרט הטלוויזיה "ראש פינה" לצד אבי קושניר וב-2002 לצד יהודה לוי ואוהד קנולר בסרטו של איתן פוקס "יוסי וג'אגר". באותה שנה התארחה מספר פעמים בתוכנית הבידור "רק בישראל" לצד אורנה בנאי. לאחר מכן החלה להתגורר על קו ישראל-ארצות הברית וככבה בסרט הטלוויזיה "סטרט-אפ". בשנת 2004 ככבה, לצד מיכאלה עשת, מאיה מרון, משה איבגי ואסי דיין בסרטו של יוסף סידר "מדורת השבט". בטקס פרסי אופיר שנערכו לאותה שנה גרפה פירסטנברג, לצד הסרט עצמו, את פרס שחקנית המשנה הטובה ביותר. בשנת 2005 התארחה במספר פרקים בסדרת המתח האמריקאית "CSI: מיאמי". ב-2007 השתתפה בסרט "נימפות בערפל". בשנת 2008 שיחקה לצד אוהד קנולר בסרט הטלוויזיה של אביגיל שפרבר "חָלָאקה".
פירסטנברג שיחקה בתפקידי צ'ריטי ב"צ'ריטי המתוקה", ג'יל ב"פרפרים הם חופשיים", לינדה ב"אחים בדם", בתיאטרון הספרייה בתפקיד האסופית ב"האסופית", ובתיאטרון הקאמרי בתפקיד נורה בהצגה "יומן חוף ברייטון". ב-2008 שיחקה בהעלאה המחודשת של תיאטרון הקאמרי ב"משחקים בחצר האחורית" את דבורי הנאנסת ואת תפקיד התובעת. באותה שנה שיחקה בתפקיד הודל במחזמר "כנר על הגג". ב-2010 גילמה את בובת הפיתום במחזה "גטו" בתיאטרון הקאמרי.
בשנת 2011 שיחקה בסרט הבינלאומי הראשון שלה, "הפלנטה הבודדה ביותר",  הפקה אמריקאית-גרמנית לצד הכוכב המקסיקני גאל גרסיה ברנאל. בשנת 2014 שיחקה בסרט האמריקאי "ניו יורק סיפור אהבה" בתור גב' סקיילר, לצדם של מורגן פרימן ודיאן קיטון. בדצמבר של אותה שנה הופיעה במחזמר "קברט" בברודווי. בשנת 2016 שיחקה בסרט האמריקאי "חמישה לילות במיין" בתור פיונה, לצדם של דייוויד אוילאו ודיאן ויסט. ב-2018 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט האמריקאי-ישראלי דובר האנגלית "מרחק הליכה" בבימויה של נגה אשכנזי לצידן של דאנה איבגי ואלי טרים (אנ').
באותה שנה חזרה פירסטנברג לשחק בישראל. היא הופיעה בסדרה "כפולים" של קשת 12, בה גילמה את ג'ו – עולה חדשה, בת זוגה הלסבית של דקלה לוי (מורן רוזנבלט), ובסדרה "עיר מקלט" מבית yes בתפקיד ענת סיטון, חוקרת את הרצח של מיכל פולג (מלי לוי גרשון). ב-2019 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט האימה הישראלי "הגולם".
פירסטנברג הופיעה בפרק 5 בעונה השנייה של הסדרה האמריקאית "אלים אמריקאיים" של רשת starz בתפקיד מאמאן בריגיט.
בעונה הרביעית של הסדרה האמריקאית "בול" הופיעה בתפקיד אם הנאבקת על משמורת בנה שנולד לאחר טיפולי הפריה רשלניים.
בשנת 2022 כיכבה בסרט "קפקא" לילדים (או קפקא לקטנים) של האומן רועי רוזן.
חיים אישיים

אמה של חני, ברייני פירסטנברג הייתה חברת להקת פיקוד דרום בשנות השבעים. אביה, דוד פירסטנברג, הוא יזם היי טק. דודתה, אחות אביה היא יעל גבירץ.
באוקטובר 2010 נישאה פירסטנברג לעידו חזקיה, בנו של השחקן יצחק חזקיה. ב-2014 נולדה לבני הזוג בת.
הערות שוליים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| קודמת: 2003 - ענת וקסמן | זוכת פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר   לשנת 2004 - חני פירסטנברג ("מדורת השבט") | הבאה: 2005 - רבקה מיכאלי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310507805171  BnF: cb16544558b (data)  GND: 104434167X  ISNI: 0000 0000 4852 0014  LCCN: no2007024548  NTA: 292069456  SUDOC: 168997576  VIAF: 24371894   WorldCat (עם VIAF): 24371894
Watch Dogs (סדרת משחקים)

| --- | --- |

סמליל הסדרה
 כללי
 סוגה:  סדרת משחקי וידאו 
 
 www.watchdogs.com
 
Watch Dogs (מעוצב כ-WATCH_DOGS; בעברית: כלבי שמירה) היא סדרה של משחקי פעולה-הרפתקה שפותחה ופורסמה על ידי יוביסופט.
הסדרה מונה שלושה משחקים: Watch Dogs (2014), Watch Dogs 2 (2016), Watch Dogs: Legion (2020). המשחק מתרכז על עולם פתוח בו השחקן יכול להשלים משימות ולהתקדם בסיפור של המשחק ולעסוק בפעילויות צדדיות שונות. המשחק סובב בעיקר סביב נהיגה, התגנבות ויריות עם אלמנטים של פאזל שיגיעו במקרים מסוימים במשימה. המשחקים נמצאים בגרסאות וירטואליות של ערים אמיתיות כגון: שיקגו, סן-פרנסיסקו ולונדון. המשחק מתרכז בהאקר כשחקן מרכזי שבזמן שהוא משלים מטרות שלו הוא מוצא את עצמו מעורב עם עולם הפשע של העיר שלו. האויבים הם לרוב חברות מושחתות, אנשי פשע, והאקרים שמנצלים את CTos.
ctOS (בעברית: מערכת הפעלה מרכזית באנגלית: central operating system) היא מערכת מחשוב בדיונית שמחברת כל מכשיר אלקטרוני בעיר למערכת אחת שאוספת מידע על רוב האזרחים בעיר. לשחקן גם יש גישה ל-ctOS שתינתן לו להשתמש במכשירים שונים ברחבי העולם הפתוח של המשחק כדי לעזור לעצמו בזמן קרב או כדי לפתור פאזלים.
משחקי הסדרה הצליחו הן מבחינה כלכלית והן מבחינה ביקורתית.
משחקים > Watch Dogs (2014)

Watch Dogs נמצא בגרסה וירטואלית של אזור המטרופולין של שיקגו בשנת 2013. החלק הראשון של הסדרה עוקב אחר איידן פירס (Aiden Pearce). איידן הוא האקר שביצע פשע אך הוא לא נתפס ונשפט בבית משפט, אלה גילו שהוא עשה והנפגע מהפשע רצה לנקום ושלח מחסל כדי לחסל את אחותו של איידן ובמקום הוא בטעות הרג את האחיינית שלו. עכשיו איידן מחפש אחר נקמה.
התחילו לפתח את המשחק ב-2009 עם תקציב של 68 מיליון דולר. יוביסופט מונטריאול (Ubisoft Montreal) (סטודיו של יוביסופט) היה המפתח הראשי של המשחק, עם עזרה מ: יוביסופט רפלקשנס (Ubisoft Reflections), יוביסופט פריז (Ubisoft Paris), יוביסופט קויבק (Ubisoft Quebec), ויוביסופט בוקרשט (Ubisoft Bucharest) (סטודיוס של יוביסופט). ציפו מאוד למשחק אחרי שחשפו אותו ב-E3 2012, אבל המשחק הסופי, שהואשם בהורדה של איכות הגרפיקה, התחיל מחלוקת. המשחק יצא לפלטפומות: Windows, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox 360, Xbox One במאי 2014, וגרסה ל-Wii u יצאה בנובמבר 2014. המשחק קיבל בעיקר ביקורות חיוביות חוץ מביקורות על בעיות טכניות מסוימות כמו: אי-התאמה בין גרפיקת המשחק שהוצגה בשיווק לבין מה שקיבלנו במשחק האמיתי, הסיפור והכוכב (דמות ראשית). המשחק מחר מעל 10 מיליון עותקים עד סוף שנת 2014.
חבילת הרחבה (DLC) שיצאה למשחק בספטמבר 2014 ונקראה: Watch Dogs: Bad Blood (בעברית: כלבי שמירה: דם רע). בה כיכב ריימונד קני (Raymond Kenney), דמות ראשית בסיפור המקורי של המשחק (בנוסף לאיידן ועוד כמה דמויות), ריימונד היה שחקן שניתן לשחק בו (בניגוד לסיפור הראשי שבו לא ניתן). ההרחבה מסיפה עשר משימות סיפור (ייחודי להרחבה), "street sweep" (בעברית: סריקת רחוב) קונטרקט, עוד כלי נשק, תלבושות, משימות צדדיות ומכוניות RC.
משחקים > Watch Dogs 2

המשחק מתרחש בגרסה בדיונית של אזור מפרץ סן-פרנסיסקו בשנת 2016. סיפור המשחק עוקב אחר האקר בשם "מרקוס הולווואי" (Marcus Holloway) שקיבל עונש על פשע שמעולם לא ביצע, בגלל ctOS 2.0. מרקוס מצטרף לקבוצת האקרים DedSec שמנסים להגדיל את המודעות לסכנות העורבות ב-ctOS 2.0, ולחשוף את השחיתות של היוצרים שלה, חברת "Blume". המשחק הזה מרחיב על אפשרויות משחק רב משתתפים שהיו במשחק הקודם והוא מציג עוד כלי נשק וגדג'טים. לא כמו המשחק הראשון בסדרה, המשחק הזה הציע עולם עם גוון יותר בהיר ואופטימיסטי. המשחק יצא באוקטובר 2016 לפלטפורמות: Windows, PlayStation4 ו-Xbox One. יוביסופט מנטריאול הובילה את הפרויקט הזה ביחד עם עוד יוביסופט סטודיוס ב: טורונטו, פריז, בוקרשט, קייב וניוקאסל שעזרו בפיתוח. המשחק קיבל ביקורות טובות כשהוא יצא לרוב משום שהמבקרים ראו אותו כגרסה משופרת של המשחק הראשון. בזמן שהמשחק נאבק מבחינה מסחרית כשהוא יצא, הוא מכר מעל 10 מיליון עותקים עד 2020.
5 מארזי חבילות הרחבה היו למשחק Watch Dogs 2: ה-"T-Bon חבילות תוכן", "Human conditions" (בעברית: תנאים אנושיים), "No Compromise" (בעברית: אין פשרה), "Root Access Bundle" (בעברית: חבילת גישה למקור), ו- "Psychedelic Pack" (בעברית: חבילה פסיכדלית). בגלל הסכם עם חברת סוני (Sony) כל החבילות הרחבה היו בלעדיות לקונסולת ה-PlayStation 4.
משחקים > Watch Dogs: Legion

המשחק נמצא בגרסה בדיונית של העתיד, בלונדון דיסטופית. המשחק עוקב אחר סניף של DedSec בלונדון שמנסה לנקות את שמו לאחר שהואשם במספר פיצוצים שלא ביצע, ובאותו הזמן לשחרר את אזרחי לונדון מהשליטה של אלביון (Albion), ארגון צבאי פרטי אכזרי, שגרם לעיר להיות במצב של מעקב לאחר מספר הפצצות. המשחק מציג את היכולת לשחק בכמה דמויות, שנותנת לשחקן לגייס וירטואלית איזה NPC (דמויות בלי שחקן) שהוא מוצא בעולם הפתוח של המשחק. לכל דמות שהשחקן גייס יש מיומנות רקע ייחודיים, והשחקן יכול לאבד אותם לצמיתות אם הוא מפעיל את מצב המשחק "מוות לצמיתות" (באנגלית: permadeath. מצב משחק שגורם לכך שדמות של שחקן שאיבדה את כל נקודות החיים שלה, לא יהיה ניתן לשחק בה יותר) לפני שהוא מתחיל משחק חדש. קיימות כמה דרכים לסיים משימה וזה תלוי עם איזה דמות השחקן משחק. המשחק יצא לאור ל: Windows, PlayStation 4, Xbox One ו- Stadia ב-29 באוקטובר 2020. הגרסאות ל-PlayStation 5 ו-Xbox Series X/S יצאו בימי היציאה של קונסולות אלה לאור.
Ubisoft Toronto הייתה אחראית על הפיתוח, עם קלינט הוקינג (אנ') כבמאי יצירה. המשחק קיבל ביקורות מעורבות, כשמערכת המשחק בהרבה דמויות שונות מפלגת ביניהם, יש כאלה שמצאו את זה חדשני, וכאלה שראו חוסר באישיות של הדמויות, דיבוב לא טוב, וחוסר איזון בין יכולות (של דמויות). העולם הפתוח, הנהיגה, והסיפור גם מצאו את עצמם במרכז חלק מהביקורות.
אלמנטים משותפים > "Gameplay"

הסדרה Watch Dogs היא חלק מסוגה של משחקים הנקראת "משחקי עולם פתוח". הסדרה משלבת אלמנטים של פעולה, הרפתקה ונהיגה. השחקן יכול לנוע בחופשיות בעולם הווירטואלי ברגל או בשימוש של כלי רכב והוא יכול להשתמש במערך נשקים או להילחם בקרב נבוסס על מגע (אגרופים, מקלות וכדומה). פעילויות לא חוקיות כמו תקיפת אזרחים, ואז שוטרים יתחילו יגיבו בתקיפה (לרוב קטלנית) של השחקן. במקרה שהשקחן מת, הוא יזדמן מחדש באזור קרוב למקום בו הוא נהרג.
בכל משחק השחקן שולט בהאקר, שיכול לפרוץ למכשירים אלקטרונים שמחוברים למערכת ctOS עם הסמארטפון שיש לו בתוך המשחק. בזמן שרוב היכולות שהשחקן קיבל מ-ctOS שימושיות בעיקר כדי לפתור פאזלים, השחקן יכול להשתמש בהם גם כשהוא סתם מסתובב חופשי בעולם מתי שהוא רוצה כדי ליצור הרס ולספק את עצמם, כמו לפרוץ לרמזורים ולשלוט בהם, או ליצור ראיה נגד NPC (דמות שהיא לא שחקן) ולגרום למשטרה לעצור אותם. במשחק השחקן יכול לעלות רמות כדי להשיג יכולות או גדג'טים חדשים.
אוון ווצ'י

| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1977 (בן 47) אולני, מרילנד מרילנד
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  תואר בוגר מטעם המכון הטכנולוגי של רוצ'סטר ברוצ'סטר, ניו יורק
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 עיסוק:  צלם עיתונות
 מעסיק:  Associated Press
 סוג כתב:  צלם ספורט  צלם צבאי  צלם פוליטי
 פרסים והוקרה:  פרס פוליצר לשנת 2021 לצילום חדשות מתפרצות
 קישורים חיצוניים
 טוויטר (X):  evanvucci
 
אוון ווצ'י (באנגלית: Evan Vucci; נולד ב-15 ביוני 1977) הוא צלם עיתונות אמריקאי והצלם הראשי של סוכנות הידיעות Associated Press בוושינגטון הבירה. ווצ'י מצלם ומפיק הן צילומי סטילס והן פרויקטי צילום בוידאו ברחבי העולם, בנושאים שונים כגון, ספורט בוושינגטון, הצבא האמריקאי והפוליטיקה בארצות הברית.
הוא היה חלק מצוות העיתונאים של AP שזכה בפרס פוליצר לשנת 2021 לצילום חדשות מתפרצות. ביולי 2024, הוא צילם את דונלד טראמפ הפצוע מניף את אגרופו לאחר ניסיון התנקשות בו.
ראשית חייו וחינוך

ווצ'י נולד באולני (אנ') שבמרילנד. אימו הייתה מזכירה ואביו שוטר. ב-1995 ווצ'י נרשם למכון הטכנולוגי של רוצ'סטר ברוצ'סטר שבמדינת ניו יורק כדי לעסוק בצילום מסחרי. תוך כדי הלימודים במכון, הוא השתתף בהרצאה של צלם העיתונות מייקל ויליאמסון. בהרצאה, ויליאמסון הציג את עבודתו ודיבר על מסעותיו ברחבי העולם בזמן שהיה בצוות העיתון וושינגטון פוסט. ווצ'י הופתע מהתצלומים ומהחיים שחי וויליאמסון. הרצאה זו שינתה את מגמת הלימוד שלו להתמקדות בצילום עיתונות. תוך כדי הלימודים במכון הטכנולוגי של רוצ'סטר, ווצ'י היה צלם ספורט מטעם סוכנות הידיעות רויטרס.
בשנת 2000 סיים ווצ'י את לימודיו במכון הטכנולוגי של רוצ'סטר בתואר בוגר בצילום מקצועי.
קריירה

לאחר שסיים את לימודיו בקולג', ווצ'י עבר לפאייטוויל שבקרוליינה הצפונית, והתקבל למשרה בת 30 שעות שבועיות ביומון המקומי The Fayetteville Observer. לאחר כשלושה חודשים, הבין ווצ'י שהעבודה בעיתון בעיר קטנה לא מספק אותו. על כן ווצ'י עבר לסידני שבאוסטרליה, כדי לעבוד עבור הוועד האולימפי הבין-לאומי כמנהל הצילום מטעם הוועד, במהלך אולימפיאדת הקיץ 2000. במהלך עבודתו בסידני, ווצ'י פגש את צלם סוכנות הידיעות AP, דאג מילס (אנ') חתן פרס פוליצר והצלם הראשי מטעם AP בבית הלבן, שעזר לו להיכנס ל-Associated Press כצלם עיתונות עצמאי.
בסוף 2003, ווצ'י התקבל ל-Associated Press. אחד הצילומים האייקוניים ביותר של ווצ'י צולם בעיראק בזמן שעבד ב-Associated Press. ביום ראשון, 14 בדצמבר 2008, ווצ'י היה נוכח במסיבת עיתונאים משותפת בין נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש וראש ממשלת עיראק נורי אל-מאלכי בבגדאד שבעיראק. במסגרת מסיבת העיתונאים המשותפת, שני הצדדים היו אמורים להכריז על חתימת הסכם, מעמד הקבע של הכוחות האמריקאיים בעיראק. במהלך מסיבת העיתונאים זרק העיתונאי העיראקי מונטזר א-זיידי (אנ') את נעליו לעבר נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש.
בשנת 2008 ביקר ווצ'י מספר פעמים בבסיס המבצעים הקדמי במוסול שבעיראק, שם ערך מספר כתבות אודות החיילים וסיפוריהם. הוא התמקד בעיקר בסיפורי כיתת הסיור הרכוב "צופי פרשים" (Cavalry Scout Platoon) מחיל השריון, פלוגה 3, מגדוד פרשי השריון השלישי (3 ACR). הוא בילה עם החיילים מספר שבועות וצילם אותם ואת חייהם במוצב קדמי במערב מוסול. רבים מאותם חיילים נפצעו ושלושה נהרגו.
בשנת 2020, ווצ'י סיקר את מחאות ג'ורג' פלויד עבור סוכנות הידיעות AP. באותה תקופה, הוא כיהן כצלם ראשי בסוכנות הידיעות AP בוושינגטון די.סי.. הוא היה חלק מצוות הדיווח של AP שזכה בפרס פוליצר לשנת 2021 לצילום חדשות מתפרצות.
ב-13 ביולי 2024, ווצ'י צילם את תמונות נשיא ארצות הברית לשעבר, ומועמד המפלגה הרפובליקנית, דונלד טראמפ, כשהורד מהבמה על ידי אנשי ה-FBI, לאחר ששרד את ניסיון ההתנקשות בחייו, כשטראמפ מרים את אגרופו באוויר ודם בצד ימין של פניו. התמונה שותפה באופן נרחב ברשתות החברתיות ושימשה כתמונת שער של המגזין Time. ווצ'י דיווח אודות תהליך צילום הירי לעיתון הגרדיאן.
ראו גם

תמונת טראמפ מניף אגרוף
הערות שוליים

1 2 3  Calum Roche, Who is Evan Vucci, the photographer who captured the most viral image of the Trump attack?, Diario AS, ‏2024-07-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Evan Vucci - 2021 Winner | RIT's Pulitzer Legacy | RIT, www.rit.edu
↑  "Alumnus joins ever-growing list of RIT graduates to win Pulitzer Prize". Rochester Institute of Technology (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-19 בספטמבר 2023. נבדק ב-2024-07-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "RIT Alumnus wins Pulitzer Prize for Breaking News Photography". Rochester First – Nexstar Media Inc. נבדק ב-2024-07-15.
↑  "Shoe-throwing journalist's trial postponed - Conflict in Iraq". NBC News. ארכיון מ-15 ביולי 2024. נבדק ב-24 במאי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "President Bush and Iraq Prime Minister Maliki Sign the Strategic Framework Agreement and Security Agreement". georgewbush-whitehouse.archives.gov. ארכיון מ-5 במרץ 2012. נבדק ב-2024-07-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Associated Press News". Associated Press. ארכיון מ-2 במאי 2017. נבדק ב-11 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Evan Vucci - 2021 Winner | RIT's Pulitzer Legacy | RIT". Rochester Institute of Technology. ארכיון מ-14 ביולי 2024. נבדק ב-2024-07-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Secret Service rushes Trump offstage after popping noises heard at his Pennsylvania rally". NBC News (באנגלית). 13 ביולי 2024. ארכיון מ-14 ביולי 2024. נבדק ב-13 ביולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Trump injured but 'fine' after attempted assassination at rally, shooter and one attendee are dead". AP News (באנגלית). 13 ביולי 2024. ארכיון מ-13 ביולי 2024. נבדק ב-14 ביולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  By Kara Milstein, Photographs by Evan Vucci—AP, Behind the Cover: Interview With the Photographer of the Trump Image, Time, ‏16 ביולי 2024
↑  Sullivan, Helen (15 ביולי 2024). "'The job is all about anticipation': behind the lens of the defining photo of the Trump rally shooting". The Guardian. London. ISSN 0261-3077. ארכיון מ-15 ביולי 2024. נבדק ב-2024-07-15. {{cite news}}:  (עזרה)
הצילום האייקוני שצילם אוון ווצ'י בתאריך 13 ביולי 2024, לאחר ניסיון ההתנקשות בחייו של דונלד טרמפ. 
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
אלפבית עברי

| האלפבית העברי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אל"ף | א |  | זי"ן | ז |  | למ"ד | ל |  | עי"ן | ע |  | רי"ש | ר |
| בי"ת | ב |  | חי"ת | ח |  | מ"ם | מ |  | פ"א | פ |  | שי"ן | ש |
| גימ"ל | ג |  | טי"ת | ט |  | מ"ם סופית | ם |  | פ"א סופית | ף |  | תי"ו | ת |
| דל"ת | ד |  | יו"ד | י |  | נו"ן | נ |  | צד"י | צ |  | אל"ף-למ"ד ﭏ | אל"ף-למ"ד ﭏ |
| ה"א | ה |  | כ"ף | כ |  | נו"ן סופית | ן |  | צד"י סופית | ץ |  |  |  |
| וי"ו | ו |  | כ"ף סופית | ך |  | סמ"ך | ס |  | קו"ף | ק |  |  |  |
בסמל של אוניברסיטת ייל האמריקאית נעשה שימוש גם באותיות עבריות. הכיתוב בסמל: אוּרִים וְתוּמִים הוא כינוי לאדם או לרעיון הזוכים לאֵמון מוחלט.
האלפבית העברי הנוכחי נמצא בשימוש מאז תקופת בית שני, במקום הכתב העברי העתיק. האלפבית העברי מונה 27 אותיות מתוכן 5 אותיות סופיות. כתב זה משמש עד ימינו לכתיבת השפות העברית, יידיש, ארמית, לאדינו וערבית יהודית.
סיווג הכתב העברי

הכתב העברי הוא אבג'ד או אלפבית עיצורי: כל אות בו מייצגת עיצור, לעיתים יותר מעיצור אחד, וקבוצת אותיות קטנה הקרויות אימות הקריאה עשויות לייצג גם תנועות. ייצוג שלם וחד-משמעי של התנועות והעיצורים מתאפשר רק בעזרת הניקוד, שהוא אוסף הסימנים הדיאקריטיים המתווספים לאותיות האלפבית העברי (להבדיל מהכתב הלטיני למשל, שהוא כתב עיצורי בעל חמש אותיות תנועה).
היסטוריה והתפתחות של כתב האלפבית העברי

הכתבים המוקדמים ביותר המשתמשים באלפבית העברי נכתבו בכתב העברי הקדום ששימש עד לתקופת בית שני. הכתב העברי הקדום הוא נוסח מקומי של האלפבית הפיניקי, שבתורו התפתח מהאלפבית הפרוטו-כנעני שפותח בהשראת ההירוגליפים המצרים.
בתקופת בית שני אומץ האלפבית הארמי לשימוש השפה העברית במקום האלפבית העברי העתיק, וממנו התפתח הכתב המרובע. בתקופת המעבר נעשה שימוש מועט בכתב העברי הקדום, למשל בכתיבת השמות הקדושים והטבעת מטבעות. עם הזמן, נעלם גם שימוש זה של הכתב העברי הקדום. האלפבית העברי של ימינו הוא פיתוח של הכתב המרובע. היו שטענו שהמעבר לשימוש בכתב המרובע נבע מתוך רצון להיבדל מהשומרונים שהחזיקו בצורה ייחודית של הכתב העברי העתיק[דרוש מקור].
במקביל לכתב המרובע, המשמש בעיקר לדפוס, התפתח כתב רהוט, המתאפיין בקווים מעוגלים, לצורך כתיבה מהירה, והוא נפוץ מאוד בכתבי יד לא-מודפסים. וריאציות אחרות של הכתב העברי הן כתב ספרדי, כתב איטלקי וכתב חצי קולמוס.
במהלך הדורות השתכלל הכתב העברי המרובע וזכה לגופנים רבים ומגוונים. בין החשובים והידועים שבהם הוא כתב רש"י, שמקורו בסגנון כתיבה מספרד שהיה נהוג בימי הביניים.
היסטוריה והתפתחות של כתב האלפבית העברי > כיוון הכתיבה

כיוון הכתיבה בעברית עבר כמה גלגולים עד שהתגבש (בדומה לרוב הכתבים העתיקים) לכתיבה מימין לשמאל. ממצאים שונים מלמדים כי הכתיבה בעברית בראשית הדרך הייתה לעיתים גם משמאל לימין, ולעיתים שורה אחת נכתבה מימין לשמאל ואילו זו שאחריה נכתבה משמאל לימין (כתיבה כזו נקראת "כחריש השור"). נראה כי ההכרעה קשורה בצורה הפיזית שבה נכתבו האותיות: בעת העתיקה נחרטו טקסטים על אוסטרקון או הוטבעו בטין, דבר שהצריך עבודת פטיש ואיזמל. מאחר שרוב האנשים ימניים, נוח היה יותר לכתוב מימין לשמאל. כאשר התפתחה הכתיבה לשימוש בצבע ודיו על גבי קלף או נייר שלא דורשים מאמץ פיזי, העדיפו לכתוב משמאל לימין ולהימנע מ"מריחת" הצבע ומכך שבכתיבה משמאל לימין אין הסתרה של המשפט הנרשם לכותב. בשל כך, כנראה, רוב השפות המאוחרות יותר כמו יוונית או לטינית נכתבות משמאל לימין, והאותיות בהן הפוכות או "בכתב ראי" לאותיות מהן הגיעו.[דרוש מקור]
היסטוריה והתפתחות של כתב האלפבית העברי > ליטון כתחליף לאלפבית עברי

בשל חסרונותיו של הכתב העברי, בפרט היעדר הסימון לתנועות, עלו הצעות עם תחיית העברית להחליפו בכתב לטיני. הצעות אלה לא התקבלו.
אותיות האלפבית העברי > שמות האותיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. המקור הראשון לשמות האותיות?.
בהיגוי אשכנזי קראו לאות תי"ו רפה – סוֹב בנפרד מן האות תי"ו המודגשת, מפני שהקמץ נהגה כחולם, והאות הרפה עצמה נהגתה כפי שכיום אנו הוגים את האות סמ"ך. בעקבות זאת שמות האותיות ב' דגושה וב' רפה, וכן האות ט' נהגו: בֵּייס (כמו base), בֵייס (כמו vace) וטֵייס (כפי שהוגים באנגליה ובארצות הברית את המילה האנגלית taste). באופן דומה כך בוטאו גם שמות האותיות בפי יהודי תימן וארצות אסלאם נוספות, כשהאות תי"ו נשמעת כ-th במילה think באנגלית. היגוי זה השתמר בשמות נוצריים של מקומות בארץ ישראל ובתרגומי המקרא לדוגמה בית לחם נקראת Bethlehem.
מקור שמות האותיות במילים הכנעניות-צידוניות (פיניקיות) אותן צורת האות ייצגה. פרופסור אהרן דמסקי מאוניברסיטת בר-אילן זיהה רשימות של אותיות בעלי עניין דומה (לדוגמה אברי גוף: יד וכף, עין ופה ראש ושן, מושגים הקשורים במים: מם, נון, צדי (מצודה - רשת דגים). עם תלמידיו פותחה השערת שתי הרשימות היבשתית והימית. על פי השערה זו הרשימה היבשתית בנויה כך: אלף הוא שור (אלוף בלשון המקרא), בית - נקבת הפרה, גימל - העגל הנולד, דלת - משפך לאיסוף חלב, הא - עטינים או מחרשה, וו - יצול, זין - מורג, מלשון מזון ומצליל החיכוך בגורן, חית - ריחיים או צמד להובלת זוג שוורים, טית - גלגל (על פי חוקר המקרא ד"ר אביתר כהן, האות הקדומה צוירה כעיגול ובתוכו איקס), יוד - יד, יתד או ידית, כף - כף היד או כף לאיסוף (ומקור צורתו בחמש אצבעות שקוצרו לארבע בצורת האות K) למד - שוט. הרשימה הימית בנויה כך: מם - מים (שבעבר נהגתה בדיפתונג כמילה האנגלית mime), נון - דג, סמך - אידרת הדג (שקוצרה לשלושה קווים אפקיים דרך קו אנכי $ ומשם ל-S היוונית והרומית של ימינו) השם לדג נשתמר בשפות שמיות ובים סומכי - שמו הארמי של הכנרת, עין - מעיין נובע, פה - פי הבאר, צדי - מצודת דגים, כלומר רשת כפי שצורתו העתיקה מורה בדומה לאות עבור הרשתית # בימינו, קוף - קוף המחט, החור במחט המשמשת לתיקון הרשת, ריש - ראש הצלצל וצורותו במקור כמו P מחודדת, שין - שיני הסכין בצורת W, ותיו לסימון כמות הדגים או הסחורה, אות שבמקורה הייתה בצורת צלב או איקס.
לחוקרי תולדות כתבי האלפבית העתיקים, כגון כתב היתדות בתקופת הממלכה האשורית, ובייחוד לחוקרי התפתחות הכתב הפיניקי והפרוטו-עברי, יש השערות נוספות שחלק משמות האותיות הוחלפו במהלך הזמן ובמקורם היו אחרים. לדוגמה על פי השערות אלו האות פה נקראה פיט ומשמעותה הייתה פינה, והאות שין נקראה שימש ומשמעותה הייתה שמש.
אותיות האלפבית העברי > אותיות סופיות

אותיות סופיות הן חמש אותיות האלפבית העברי המופיעות בצורה המיוחדת להן בסופי מילים בלבד. האותיות הן כ, מ, נ, פ ו־צ, המופיעות בסוף מילה כ־ך, ם, ן, ף ו־ץ, בהתאמה. עד תקופת בית שני לערך, אותיות אלה הופיעו בכתב העברי המרובע בצורתן הסופית גם באמצע מילה, אך השפעת הכתיבה הרהוטה והזורמת, שבה הכותב מושך את הקו האחרון של האות אל האות הבאה, גרמה לכיפופן של האותיות הארוכות ך ן ף ץ ולפתיחתה של האות ם. מאז נשארו האותיות המקוריות רק בסופי מילים.
אותיות האלפבית העברי > סדר האותיות

ידיעותינו על סדר אותיות האלפבית העברי מבוססות על אקרוסטיכונים לפי סדר הא"ב בכתבים עתיקים וכן על ממצאים אפיגרפיים – כתובות המכילות את אותיות האלפבית ברצף (אָבֶּצֶדַריוּם (אנ')), שהן ככל הנראה תרגילי כתיבה של סופרים מתלמדים.
חלק מממצאים אלו מצביעים על הסידור המקובל בימינו הכולל את הסדר ס-ע-פ-צ. אלו כוללים את האקרוסטיכונים שבמקרא המופיעים בתהלים כה, קיא, קיב, קיט, משלי לא (בנוסח המסורה) ומגילת איכה פרק א' בנוסח המסורה. כן נמצא סדר זה בכתבי אוגרית, בתרגילי כתיבה של האלפבית האוגריתי.
ממצאים אחרים מצביעים על סידור שונה במקצת שבו האות פ מקדימה את האות ע, בסדר ס-פ-ע-צ. אלו כוללים את איכה ב, ג, ד בנוסח המסורה, איכה א' במגילה שנמצאה בקומראן, משלי לא בנוסח השבעים, וייתכן שגם תהלים לד. סידור זה נמצא גם בכתובת שהתגלתה באבן תל זית, באוסטרקון מעזבת צרטה ובכמה אלפביתים מכתובות חורבת תימן.
נמצאו גם כתובות שבהן ישנם שינויים נוספים בסדר האותיות, כמו הקדמת האות ו' לאות ה', ואת האות ח' לז', ואת ל' לכ'.
אותיות האלפבית העברי > סדר האותיות > השוואה לשפות אחרות

סדר האותיות באלפבית העברי דומה לזה המופיע בכתבים עתיקים של מושבות הצידונים והספנים הלבנונים, כולל בכתב היתדות האוגריתי קרייתי ובכתב החרטומים ההירוגליפי המאוחר.
אותיות האלפבית העברי > הסברים לסדר האותיות

הסיבה לסדר האלפבית העברי אינה ידועה, אך היו שמצאו בהן משמעות, על פי צורתן ומשמעותן של שמות האותיות בכתב הכנעני הקדום. פרופ' אהרן דמסקי מאוניברסיטת בר-אילן, למשל, בהמשך לעבודתו של יגאל ידין בעניין מוצא בסדר האותיות חלוקה לקבוצות שיש להן מכנה משותף:
האותיות א-ו מיוצגות על ידי ציורי מושגי הבית.
האותיות ז-ט מיוצגות על ידי מושגי השדה.
האותיות י-ל מיוצגות על ידי מושגי היד.
האותיות מ-ס מיוצגות על ידי מושגי המים.
האותיות ע-ת מיוצגות על ידי מושגי חלקי הראש.
ישנה גם השערה שמשמעות האותיות היא למעשה שתי רשימות: הראשונה, קשורה כולה לעבודות הקרקע ובהמות עבודה יבשתיות, והשנייה, החל מהאות 'מ', עוסקת במים וים.
הסדר נשמר באופן כמעט זהה בכתבים השונים (ר' טבלה לעיל), ואפילו באלפבית הערבי, בו הסדר מבוסס על קבוצות על פי צורת האותיות, תחילתה של כל קבוצה היא על פי הסדר המקובל.