העיירה בוערת
הערות שוליים

↑  לספר ראו מרדכי געבירטיג, ‏ס'ברענט, קרקוב: צענטראַלע ייִדישע היסטאָרישע קאָמיסיע ביים צ ק. פֿון פּוילישע ייִדן אָפּט, 1946, בארכיון האינטרנט.
↑  זהו התרגום העברי המקובל, מאת אברהם לוינסון. ראו על תרגומי השיר לעברית להלן.
↑  "ס'ברענט" (בצורתו הארוכה: "עס ברענט"), בתרגום תחבירי מילולי, פירושו "זה נשרף/בוער".
↑  ישראל אַשענדאָרף, ‏און ס'איז געווען אַ יִיד אַ פּשוטער..., בתוך: מ. געבירטיג, מיַינע לידער, פריז: דווקא, 1949, עמ' 15, בארכיון האינטרנט.
1 2  יאָנאס טורקאָוו, ‏"מרדכי געבירטיק", פֿארלאָשנענע שטערן, כרך 1, בואנוס איירס: צענטראַל-פֿאַרבאַנד פֿון פּוילישע יִידן אין אַרגענטינע ('דאָס פּוילישע יִידנטום', 95), תשי"ד 1953, עמ' 228–234, בארכיון האינטרנט.
↑  סדרת הפרעות החלה ביוני 1935 והסתיימה בספטמבר 1937. לרשימת היישובים והתאריכים שבהם אירעו הפרעות ראו הערת העורכים בתוך Emmanuel Ringelblum, Polish-Jewish Relations During the Second World War, [translated from Polish by Dafna Allon, Danuta Dabrowska, Dana Keren], edited and footnotes by Joseph Kermish, Shmuel Krakowski, Jerusalem: Yad Vashem, 1974, footnote 2, pp. 11–12. כאמור, מקובל כי הפוגרום שהצית את כתיבת השיר היה פוגרום פּשִיטִיק (מרץ 1936); ראו לדוגמה יששכר פאטר, מוסיקה יהודית בפולין בין שתי מלחמות עולם, [תרגם מיידיש אליעזר אסתרין], תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1992, עמ' 62.
↑  Richard S. Hollander, Christopher R. Browning, Nechama Tec, Every Day Lasts a Year: A Jewish Family's Correspondence from Poland, Cambridge University Press, 2007, p. 74.
1 2 3  Sara Rosen, "The Life of Mordechai Gebirtig," in: Gertrude Schneider (ed.), Mordechai Gebirtig: His Poetic and Musical Legacy, Westport, Conn.: Praeger, 2000, pp. 34–35.
↑  יצחק טורקאָוו-גרודבערג, ‏מרדכי געבירטיג, אויף מיַין וועג: (שריַיבער און קינסטלער): דערמאָנונגען און אָפּשאַצונגען, בואנוס איירס: צענטראַל-פֿאַרבאַנד פֿון פּוילישע יִידן אין אַרגענטינע ('דאָס פּוילישע יִידנטום', 173), תשכ"ד 1964, עמ' 81, בארכיון האינטרנט. טורקוב-גרודברג סיפר שם כי הוא עוד זוכר את "האש שבעיניו" של גבירטיג כשהוא שר את השיר, וכי "באותו רגע ששמעתי אותו שר את 'ס'ברענט', ראיתי לנגד עיניי באמת נביא" (שם, עמ' 82).
↑  Elie Wiesel, "The Holocaust as Literary Inspiration," in: Dimensions of the Holocaust: Lectures at Northwestern University, 2nd ed., Evanston, Ill.: Northwestern University Press, 1990, p. 68.
↑  יאָנאס טורקאָוו, ‏"מרדכי געבירטיק", פֿארלאָשנענע שטערן, כרך 1, בואנוס איירס: צענטראַל-פֿאַרבאַנד פֿון פּוילישע יִידן אין אַרגענטינע ('דאָס פּוילישע יִידנטום', 95), תשי"ד 1953, עמ' 232, בארכיון האינטרנט.
↑  י"ח בילצקי, אוצרות יידיש, תל אביב: פפירוס, 1989, עמ' 154.
↑  דוד לזר, "יש קונה עולמו...": על מרדכי גבירטיג, משורר הגיטו, על המשמר, 12 באפריל 1968 (נדפס שוב בספרו מסה ומריבה: פיליטונים ספרותיים, תל אביב: המנורה, תשל"א 1971, עמ' 139).
↑  כל המובאות מהשיר הן בתרגום לוינסון.
↑  אריה באומינגר, תנועת המרי בגיטו קרקוב, תל אביב: מורשת, 1995, עמ' 29.
↑  משה בסוק (עורך), מבחר שירת יידיש: למן י"ל פרץ עד ימינו, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשכ"ג, עמ' 4.
1 2  יעל פלד (מרגולין), קרקוב היהודית, 1939–1943: עמידה, מחתרת, מאבק, לוחמי הגטאות: בית לוחמי הגטאות, תשנ"ג 1993, עמ' 236.
↑  יעקב גלר, "העמידה היהודית בשואה: תיאטרון, תזמורת סימפונית, בתי-ספר למוסיקה ולאמנויות ברומניה, 1941–1944", משואה, טז (תשמ"ח), עמ' 113 (נדפס שוב בספרו העמידה הרוחנית של יהודי רומניה בתקופת השואה 1940–1944, לוד: אורות יהדות המגרב, תשס"ג, עמ' 280). בחנוכה תש"ד (1943) ביצעה מקהלת הנוער הציוני תוכנית בבית הכנסת הגדול של בוקרשט, שכללה שירים ציוניים ושירי מרד (שהופיעו בתוכנייה כ"המנוני תפילה"), בפני קהל של אלפי יהודים (אחד הסולנים היה איציו הֶרציג, לימים יצחק ארצי). "ס'ברענט" "במשך שנה תמימה היה לשלאגר המפורסם ביותר בתנועה" (ש.[מעיה] אבני, גאולים מיד צר, תל אביב: רשפים, תשל"ח 1978, עמ' 87).
↑  משה פרגר (אסף והקדים מבוא), מן המצר קראתי: שירי הגיטאות, מחנות העבדות, חצרות המוות, הפרטיזנים, הנקם והקרב, במקורם ובתרגומם העברי, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשט"ו.
↑  יצחק טורקאָוו-גרודבערג, ‏מרדכי געבירטיג, אויף מיַין וועג: (שריַיבער און קינסטלער): דערמאָנונגען און אָפּשאַצונגען, בואנוס איירס: צענטראַל-פֿאַרבאַנד פֿון פּוילישע יִידן אין אַרגענטינע ('דאָס פּוילישע יִידנטום', 173), תשכ"ד 1964, עמ' 82, בארכיון האינטרנט.
↑  משה פרגר, "שירי עם גווע: (על השירה העממית בגיטאות ובמחנות)", שנתון דבר תש"ו (4) (תש"ז), עמ' 314; מובא בתוך: נ.[חמן] ב.[לומנטל], "למען הדיוק", דפים לחקר השואה והמרד, א (תשי"א 1951), עמ' 217.
↑  מ. געבירטיק, עס ברענט, ברידערלעלך, עס ברענט, ייִוואָ בלעטער, 25,‏1 (תש"ה, ינואר–פברואר 1945), עמ' 152–153, באתר היברובוקס.
↑  מ. וו., מרדכי געבירטיקס "עס ברענט, ברידערלעלך...", ייִוואָ בלעטער, 25,‏2 (מרץ–אפריל 1945), עמ' 310–311, באתר היברובוקס.
↑  ב"יומן גבעת ברנר" נכתב בטעות כי המחבר הוא אלמוני מקולומיאה.
1 2 3  רשומות: מאסף לדברי זכרונות, לאתנוגרפיה ולפולקלור בישראל, א (1945), עמ' 222.
↑  א., קיבוץ בוכנוואלד באפיקים, דבר, 1 באוקטובר 1945. חברי הקבוצה ייסדו את קיבוץ נצר סרני. ראו  יהודית באומל תידור, קיבוץ בוכנוולד בארץ ישראל 1945–1948, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, בשביל הזיכרון, 27 (1998).
↑  ראו מרדכי געבירטיג, ‏אונדזער שטעטל ברענט, ס'ברענט: (1939–1942), קרקוב: צענטראַלע ייִדישע היסטאָרישע קאָמיסיע ביים צ. ק. פֿון פּוילישע ייִדן אָפּט, 1946, עמ' 33–35, בארכיון האינטרנט.
↑  ס'ברענט, בתוך: אונדזער געזאַנג, ורשה: צענטראַל-קאָמיטעט פֿון די יידן אין פּוילן – אָפּטיילונג פֿאַר קולטור און פּראָפּאַגאַנדע, 1947, עמ' 56–58, בארכיון האינטרנט. זהו השיר הראשון במדור שירי הפרטיזנים; המדורים האחרים הם: המנונים ושירי פועלים; שירי גטאות; שירי ילדים; ושירים בסגנון מסורתי (שטייגער-לידער). את הספר ערך שמֶרקֶה קצ'רגינסקי בלודז' (שמרקה קצ'רגינסקי וההקלטות של הוועדה ההיסטורית היהודית המרכזית, מינכן 1946, בתערוכה "מיתרי הלב: מוסיקה מתקופת השואה", באתר יד ושם).
↑  ש. קאַטשערגינסקי, ה. לייוויק (עורכים), לידער פֿון די געטאָס און לאֲגערן, ניו יורק: ציקאָ, 1948, עמ' 330 (מילים), 424 (תווים). נוסח השיר שנדפס בקובץ נמסר על ידי שלמה ישונר, עד שמיעה; דבר זה מוזר במקצת, שכן שבאותה אנתולוגיה הובאו שני שירים אחרים של גבירטיג מתוך קובץ שיריו הנ"ל, "ס'ברענט", בעריכת בּוֹרְביץ', רוסט וולף, שהופיע ב-1946 בקרקוב.
↑  עליו ראו דוד תדהר (עורך), "ד"ר ישעיהו שפירא", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1632; דוד תדהר (עורך), "ד"ר ישעיהו שפירא", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יט (1971), עמ' 5661.
1 2  הפרסומים הראשונים של תרגומו העברי של אברהם לוינסון, בשנת 1945: ישעיהו שפירא (עורך), שיר ומזמור לחייל, תל אביב: הוועד הארצי למען החייל היהודי, 1945, עמ' 74 (השיר נדפס במדור "שירי גולה", ובו שלושה שירים נוספים, בהם "שיר הפרטיזנים היהודים"); ישעיהו שפירא (עורך), שירי עבודה ומולדת: לחג חצי-היובל של ההסתדרות, תל אביב: הסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ-ישראל – הוצאת המרכז לתרבות, 1945, עמ' 34 (במדור "שירי הזמן", לצד "אשרי הגפרור", "נצעדה באון" של הבריגדה, "שיר המעפילים", "שיר הפרטיזנים" ועוד. המדורים האחרים בקובץ הם "המנונים" – "התקווה", "תחזקנה" ו"האינטרנציונל" – "שירי העליות" ו"שירי עבודה ומולדת"). בתוך זמן קצר נדפס השיר גם בתוך משה ברונזפט (עורך), שירו שיר: שירים חדשים לזמרה בצבור ולמקהלה, ירושלים: קרית ספר, תש"ו, עמ' 30. בהמשך נדפס ב"ספר המועדים": מרדכי גבירטיג, העירה בוערת, ספר המועדים, מהדורה ב, כרך ח: ימי מועד וזכרון: מחורבן לחורבן, זכר לחורבן אחרון, חג העצמאות; לוקט ונערך על ידי יום-טוב לוינסקי, תל אביב: אגודת עונג שבת – אהל שם; דביר, תשי"ג 1952, עמ' 131; וכונס בכתבי אברהם לוינסון, תל אביב: עם עובד, תשט"ז–תשי"ט.
↑  השיר שלא זכה בפרס, מעריב, 31 במאי 1970. למרבה העניין, השיר נכלל בשנת 1959 באנתולוגיה "יִידישע פֿאָלקס-לידער" (שירי-עם יהודיים) שערך האתנומוזיקולוג היהודי-רומני אמיל סֶקוּלֶץ והופיעה בבוקרשט (עס ברענט, בתוך: עמיל סעקולעץ, יִידישע פֿאָלקס-לידער, בוקרשט: מוזיק-פֿאַרלאַג פֿון דעם קאָמפּאָזיטאָרן-פֿאַרבאַנד פֿון דער ר.פּ.ר., 1959, עמ' 215–216, בארכיון האינטרנט).
↑  כך גם בתרגומו של לוינסון.
↑  מנשה גפן, מתחת לעריסה עומדת גדיה: בנתיבי הזמר היהודי: מסות ומחקרים, תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ו 1986. וראו גם זלמן שזר, גלויות מן הדרך, דבר, טור 1, 14 ביולי 1947.
↑  Sara Rosen, "The Life of Mordechai Gebirtig," in: Gertrude Schneider (ed.), Mordechai Gebirtig: His Poetic and Musical Legacy, Westport, Conn.: Praeger, 2000, pp. 34. המחברת היא ילידת קרקוב.
↑  התפרסם ב"המשקיף" (מרדכי גבירטיק, בוער, אוי אחים, בוער!, המשקיף, תרגם: ש. סקולסקי, 25 באוקטובר 1946) ולאחר מכן ב"חרות" (מרדכי גבירטיק, בוער, אחים, בוער, חרות, תרגם: ש. סקולסקי, 26 באפריל 1951.
↑  התפרסם ב"דבר" (מרדכי גבירטיג, "הריהי בוערת, רחימאים, הריהי בוערת!"; תרגם: צבי ברמאיר, דבר, מהדורת צהריים, 20 באפריל 1945, עמ' 2) (על פי: "גבירטיג, מרדכי", פריט מס' 161127 בתוך: מ. פייקאז' (עורך), בהשתתפות ב.צ. אופיר ו. ארד, השואה והגבורה באספקלריה של העיתונות העברית: ביבליוגרפיה, כרך ג, ירושלים: יד-ושם, רשות הזכרון לשואה ולגבורה; ניו יורק: ייווא – מכון למחקר יהודי – מפעלי תיעוד משותפים, תשכ"ז 1966, עמ' 909). נדפס שוב באנתולוגיה: משה פרגר (אסף והקדים מבוא), מן המצר קראתי: שירי הגיטאות, מחנות העבדות, חצרות המוות, הפרטיזנים, הנקם והקרב, במקורם ובתרגומם העברי, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשט"ו, עמ' 194. פרסום נוסף: מרדכי גבירטיג, "עירתנו בוערת"; מיידיש: צ. ברמאיר, בתוך: יצחק אלפרוביץ (עורך), ספר גורזד (ליטא): עיירה בחייה ובכליונה, תל אביב: ארגון יוצאי גורזד בישראל, תש"מ 1980, עמ' 339 (ספר יזכור לקהילת גורזד, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 343).
↑  זרעים יא, ג (עב) (ניסן תש"ו), עמ' 14 (על פי: "גבירטיג, מרדכי", פריט מס' 161127 בתוך: מ. פייקאז' (עורך), בהשתתפות ב.צ. אופיר ו. ארד, השואה והגבורה באספקלריה של העיתונות העברית: ביבליוגרפיה, כרך ג, ירושלים: יד-ושם, רשות הזכרון לשואה ולגבורה; ניו יורק: ייווא – מכון למחקר יהודי – מפעלי תיעוד משותפים, תשכ"ז 1966, עמ' 909).
↑  בתוך: משה בסוק (עורך), מבחר שירת יידיש: למן י"ל פרץ עד ימינו, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשכ"ג, עמ' 46–47.
↑  בתוך: מרדכי גבירטיג, העירה בוערת / אונדזער שטעטל ברענט; עברית: מרדכי אמיתי; עיטור ועריכה גרפית: שרגא ווייל, תל אביב: מורשת וספרית פועלים, תשכ"ז, עמ' 8–11 (הוצאה מיוחדת ומהודרת של שיריו האחרונים של גבירטיג במהדורה דו-לשונית, יידיש (בכתב יד) ועברית. לתרגום זה ראו דף הספר באתר הוצאת מורשת.
↑  מתוך: רשומות: מאסף לדברי זכרונות, לאתנוגרפיה ולפולקלור בישראל, א (1945), עמ' 223.
↑  לדברי לייב שפיזמן, שיר זה התחבב במיוחד על חברותיה למאסר (לייב שפיזמן (עורך), חלוצים במחתרת ובקרב: פרקי מרי וגבורה של יהודים בימי שלטון הנאצים באירופה, תרגום, עיבוד ועריכה עברית בידי משה הורביץ, ירושלים: קרית-ספר, תשכ"ד, עמ' 304). ראו גם הלה רופאייזן-שיפר, פרידה ממילא 18: סיפורה של קשרית, תל אביב: בית לוחמי הגטאות; הקיבוץ המאוחד, 1990, עמ' 51.
↑  Michał M. Borwicz (ed.), Pieśń ujdzie cało...: antologia wierszy o żydach pod okupacją niemiecką, Warsaw: Centralna Żydowska Komisja Historyczna w Polsce, 1947. על שירי הקובץ ראו Frieda W. Aaron, Bearing the Unbearable: Yiddish and Polish Poetry in the Ghettos and Concentration Camps, Albany, NY: State University of New York Press (Suny Series in Modern Jewish Literature and Culture), 1990. בורביץ', כזכור, היה אחד מעורכי קובץ שיריו של גבירטיג מימי המלחמה, "ס'ברענט", שהוציאה הוועדה ההיסטורית היהודית ב-1946. נתן גרוס, שעבד לאחר המלחמה בוועדה ההיסטורית, תרגם את השיר לבקשתו של בורביץ' אף על פי שלא דבר יידיש; ראו עדותו בריאיון שנערך חודשים אחדים לפני מותו: נתן גרוס מספר על מרדכי גבירטיג, סרטון באתר YouTube.
↑  М. Гебиртиг, "Горит, братцы, горит", Еврейский самиздат, 5–7 (Иерусалим : Еврейский университет, Центр документации восточно-европейского еврейства, 1974), p. 173.
↑  התפרסם בתוך: Jacob Glatstein, Israel Knox, Samuel Margoshes (eds.), Anthology of Holocaust Literature, Philadelphia: Jewish Publication Society of America, 1969, pp. 38–39.
↑  נדפס בין היתר בתוך: חנה מלאָטעק און מלכה גאָטליב (עורכות), ‏מיר זיינען דאָ: לידער פֿון די געטאָס און לאַגערן / We Are Here: Songs of the Holocaust‏, ניו יורק: בילדונגס קאָמיטעט פֿון אַרבעטער-רינג, 1983, עמ' 12–13, בארכיון האינטרנט.
↑  "Es brent / It Burns," in: Gertrude Schneider (ed.), Mordecai Gebirtig: His Poetic and Musical Legacy, Westport, Conn.: Praeger, 2000, p. 77.
↑  The Song that Never Died: The Poetry of Mordecai Gebirtig, trans. Simcha Simchovich, Oakville, Ont.: Mosaic Press, 2001, pp. 150–151.
↑  ראו רשימת פרסומים וביצועים בקטלוג הספרייה הלאומית.
↑  הקלטה ב"קול ישראל", בליווי אריה זקס, 10 באוגוסט 1951 (רשומה בקטלוג הספרייה הלאומית; ולהאזנה).
↑  הקלטה ב"קול ישראל", עם מקהלת קול ציון לגולה ותזמורת קול ישראל בניצוח מרק לברי, 12 באוגוסט 1955 (רשומה בקטלוג הספרייה הלאומית; ולהאזנה).
↑  הקלטה ב"קול ישראל", בליווי מרק לברי, 18 במרץ 1956 (רשומה בקטלוג הספרייה הלאומית; ולהאזנה).
↑  21 באפריל 1957 (רשומה בקטלוג הספרייה הלאומית).
↑  בתקליטו Jan Peerce sings Yiddish Folk Songs‏ (דף התקליט באוסף Recorded Sound Archives (RSA), האוניברסיטה האטלנטית של פלורידה).
↑  בתקליטה Les chants du Ghetto (שירי הגטו) (דף התקליט באוסף Recorded Sound Archives (RSA), האוניברסיטה האטלנטית של פלורידה).
↑  בתקליטה Shoshana!‏ (דף התקליט באוסף Recorded Sound Archives (RSA), האוניברסיטה האטלנטית של פלורידה).
↑  הקלטה ב"קול ישראל", 29 בדצמבר 1963 (רשומה בקטלוג הספרייה הלאומית; ולהאזנה).
↑  בתקליטה Freidele Lipshitz Sings Mordecai Gebirtig‏ (דף התקליט באוסף Recorded Sound Archives (RSA), האוניברסיטה האטלנטית של פלורידה).
↑  בתקליטו Der singer fun nojt‏ (1991).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: a6e764cd-01ce-4cc3-b163-aa2e1dfcdac1 
| --- | --- |
ערך מומלץ: