stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנדיקטינים
הערות שוליים

↑  The entry “Benedictines”, The Encyclopedia of Religion, volume 1, p. 96, 1995 Edition.
↑  סופיה מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים: אידאולוגיה ופוליטיקה - כרך א: יסודות הנצרות והתפתחות הכנסייה (רעננה: האוניברסיטה הפתוחה, 2005), עמ' 185.
↑  שם, עמ' 186.
↑  פאו פיגרס, "הרוח והכלה": מבוא לתולדות הנצרות הקדומה (ירושלים: האוניברסיטה העברית, 2013), עמ' 200-202.
↑  The entry “Benedictines”, The Encyclopedia of Religion, p. 96.
↑  מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים, עמ' 179.
↑  שם, עמ' 180.
↑  שם, עמ' 181.
↑  שם, עמ' 183.
↑  אביעד קליינברג, הנצרות: מראשיתה ועד הרפורמציה (תל אביב: האוניברסיטה המשודרת, 1995), עמ' 67.
↑  שם, שם.
↑  מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים, עמ' 183.
↑  שם, עמ' 184-185.
↑  שם, עמ' 185.
↑  The entry “Benedict of Nursia”, The Encyclopedia of Religion, volume 1, p. 98, 1995 Edition.
1 2 3 4  פאו פיגרס, "הרוח והכלה", עמ' 195.
↑  מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים, עמ' 185-186.
↑  מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים, עמ' 186.
↑  קליינברג, הנצרות, עמ' 68.
↑  מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים, עמ' 187.
↑  שם, עמ' 188.
↑  שם, עמ' 187.
↑  שם, עמ' 200.
↑  קליינברג, הנצרות, עמ' 69.
↑  מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים, עמ' 194.
↑  שם, עמ' 190.
↑  שם, עמ' 193.
↑  שם, עמ' 195.
↑  שם, עמ' 187.
1 2  The entry “Benedictines”, The Encyclopedia of Religion, p. 97.
↑  שם, שם.
↑  מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים, עמ' 212.
↑  שם, שם.
↑  שם, עמ' 213.
↑  שם, עמ' 214.
↑  מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים, עמ' 214.
↑  שם, עמ' 217.
↑  שם, עמ' 219.
↑  שם, שם.
↑  שם, עמ' 222.
↑  שם, עמ' 223.
↑  שם, עמ' 224.
↑  פאו פיגרס, "הרוח והכלה", עמ' 201-202.
↑  שם, עמ' 202.
↑  מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים, עמ' 227.
↑  שם, עמ' 230.
↑  The entry “Benedictines”, The Encyclopedia of Religion, p. 97-98.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258432705171  BnF: cb11881773q (data)  GND: 25880-5  HDS: 011707  ISNI: 0000 0001 2169 277X  LCCN: n81012408  NDL: 01024647  NKC: ko2002148856  SELIBR: 264192  SNAC: w6gk072t  SUDOC: 026601303  VIAF: 247149196253174790123   WorldCat (עם VIAF): 247149196253174790123 
מנזר הנשים הבנדיקטיניות בהר הזיתים, הקרוי על שם "מרים של הגולגותא".
גורגופון

| --- | --- |
 תרבות:  מיתולוגיה יוונית 
 אב:  פרסאוס 
 אם:  אנדרומדה 
 אחים:  מסטור, Erythras, אלקטריאון, אלקאיוס, פרסס, סתנלוס 
 בן או בת זוג:  פריארס, אויבלוס, Perieres 
 צאצאים:  טינדראוס, אפראוס, לאוקיפוס, איקריוס, היפוקואון, אראנה, דידאמיה 
 
גורגופון (ביוונית: Γοργοφόνη) היא דמות מהמיתולוגיה היוונית, נחשבת לאישה הראשונה שנישאה פעמיים.
גורגופון הייתה בתם של פרסאוס ואנדרומדה. משמעות שמה הוא "קוטלת הגורגונות", כמחווה לאביה שהרג את מדוזה הגורגונה.
היא נישאה לפריארס מבית המלוכה של ספרטה ונולדו להם לאוקיפוס ואפראוס.
לאחר מותו של פריארס נישאה לאויבלוס מלך ספרטה ובכך הפכה לאישה הראשונה שנישאה פעמיים. להם נולדו טינדראוס, אביהם של קסטור ופולוקס והלנה; היפוקון, שנרצח בידי הרקולס; ואיקריוס, אביה של פנלופה, אשתו של אודיסאוס.
ישנה דמות שולית נוספת במיתולוגיה היוונית בשם גורגופון, אישה שנישאה לפרוטאוס, בנו של אגיפטוס.
ג'ו ארלאוקאס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 ביולי 1965 (בן 59) רוצ'סטר, ארצות הברית 
 עמדה:  פאוור פורוורד 
 גובה:  2.06 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת ניאגרה
 דראפט:  סיבוב רביעי, בחירה 74, 1987 סקרמנטו קינגס
 קבוצות כשחקן
 1987 1988 1988–1990 1990–1993 1993–1998 1998–1999 1999–2000:  סקרמנטו קינגס יובקזרטה באסקט אוניקאחה מאלגה טאו ויטוריה ריאל מדריד א.א.ק. אתונה אריס סלוניקי
 הישגים כשחקן
 הליגה האירופית של פיב"א (1995)  מלך הסלים של הליגה האירופית של פיב"א (1996)  פיב"א יורוקאפ (1997)  אליפות ספרד (1994)  גביע המלך הספרדי בכדורסל (1993)  MVP של גביע המלך (1993)  הגביע האיטלקי בכדורסל (1988)  101 הגדולים בכדורסל האירופי (2018)
 
ג'וזף ג'ון "ג'ו" ארלאוקאס (באנגלית: Joseph John "Joe" Arlauckas; נולד ב-20 ביולי 1965) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ממוצא ליטאי.
ארלאוקאס, ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד, ידוע כמי שמחזיק בשיא הנקודות למשחק יורוליג בודד בעידן המודרני (מאז 1991/1992) לאחר שקלע 63 נקודות במדי ריאל מדריד במשחק הליגה האירופית של פיב"א מול וירטוס בולוניה בשלב הבתים של עונת 1995/1996.
ראשית חייו

ארלאוקאס נולד ב-20 ביולי 1965 ברוצ'סטר, ניו יורק, לאב מהגר מליטא ולאם איטלקית אמריקאית. הוא למד בבית הספר התיכון תומאס ג'פרסון ברוצ'סטר ושיחק בו כדורסל.
קריירת מכללות

ארלאוקאס שיחק כדורסל מכללות במשך ארבע שנים באוניברסיטת ניאגרה מחטיבה I של ה-NCAA, מ-1983 עד 1987.
קריירה מקצועית > NBA

ארלאוקאס נבחר בבחירה ה-74 בדראפט ה-NBA ‏1987 על ידי סקרמנטו קינגס. בעונתו הראשונה ב-NBA השיגו הקינגס מאזן 24–58 שלילי (מקום 10 באזור המערבי), שהחל עם תקופתו הקצרה של חבר היכל התהילה של הכדורסל ביל ראסל כמאמן הקבוצה.
בעונתו היחידה בליגה הופיע ארלאוקאס בתשעה משחקים וקלע ארבע נקודות ב-10 דקות בממוצע למשחק.
קריירה מקצועית > אירופה

ב-14 בדצמבר 1987 נחתך ארלאוקאס על ידי הקינגס. הוא נסע לאיטליה, שם שיחק במשך 6 חודשים בליגת העל במדי סניידרו קזרטה וזכה עימה בגביע האיטלקי בכדורסל.
לאחר שסיים את העונה באיטליה הוא עבר לליגת העל הספרדית, בה שיחק במאלגה, טאו ויטוריה וריאל מדריד. במדי ה"בלאנקוס" הוא יצר את אחד מהקווים הקדמיים המפחידים ביותר בכדורסל האירופי, יחד עם הסנטר ארווידאס סאבוניס, וזכה בליגה האירופית של פיב"א, העליונה במבנה ליגות הכדורסל באירופה, ב-1995 לאחר ניצחון בגמר על אולימפיאקוס. עם ריאל הוא גם זכה בפיב"א יורוקאפ ב-1997.
ב-26 בפברואר 1996 קלע ארלאוקאס 63 נקודות, שיא בעידן המודרני של היורוליג, בניצחון 115–96 על וירטוס בולוניה. בשש עונות בריאל, מתוך עשר בספרד, רשם ארלאוקאס יותר מ-20 נקודות בממוצע למשחק. הוא קלע 7,543 נקודות בליגה הספרדית, ממוצע של 20.7 נקודות למשחק.
הוא פרש בשנת 2000, בגיל 35, לאחר ששיחק שנתיים ביוון - עונה אחת כל אחת בא.א.ק. אתונה ואריס סלוניקי מליגת העל.
קריירה שלאחר משחק

לאחר שפרש הפך ארלאוקאס הפך לשדרן ספורט, עבד עבור יורוליג TV וכיום הוא מנחה את פודקאסט היורוליג The Crossover.
הערות שוליים

1 2  קרס, דאג (31 באוקטובר 1991). "In Spain, a Lithuanian Giant Awakens for the Olympics". נבדק ב-2023-09-08. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2   אלעד זאבי, "חשבתי שסוף סוף עברתי את ה-50 נקודות. כששמעתי כמה קלעתי - לא האמנתי", באתר הארץ, 2 במרץ 2019
↑  להמן, שון (6 במאי 2015). "RocJocks: Jefferson grad Joe Arlauckas was hoops star in Spain". Democrat & Chronicle. נבדק ב-2023-09-08. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Crossover with Joe Arlauckas, באתר אפל פודקאסטס
ג'יי האמפריז

| --- | --- |

האמפריז בשנת 1987
 לידה:  17 באוקטובר 1962 (בן 61) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.91 מטרים
 מספר:  5, 6, 24
 מכללה:  אוניברסיטת קולורדו
 דראפט:  בחירה מספר 13, 1984 פיניקס סאנס
 קבוצות כשחקן
 1984–1988 1988–1992 1992–1995 1995:  פיניקס סאנס מילווקי באקס יוטה ג'אז בוסטון סלטיקס
 קבוצות כמאמן
 2001–2002 2007–2008 2008–2010 2010–2011 2014–2016:  ג'ילין נורת'רן טייגרס פיניקס סאנס (עוזר) רינו ביגהורנס פושאן דרליונס ברוקלין נטס (עוזר)
ג'ון ג'יי האמפריז (באנגלית: John Jay Humphries; נולד ב-17 באוקטובר 1962) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי. שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1984–1995, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים כוללים של 11.1 נקודות, 5.5 אסיסטים, 2.5 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק.
קריירת משחק

האמפריז נולד בלוס אנג'לס שבקליפורניה, וגדל באינגלווד הסמוכה. בשנת 1980 החל ללמוד באוניברסיטת קולורדו, ועד לסיום לימודיו בשנת 1984 שבר את שיאי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה בסך אסיסטים (562) וחטיפות (309) בקריירה. בשתי עונותיו האחרונות בקבוצה קלע 14.9 נקודות, מסר 6.1 אסיסטים וחטף 3.8 כדורים בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA‏ 1984 נבחר האמפריז בבחירה ה-13, על ידי פיניקס סאנס. ב-3 וחצי עונותיו בפיניקס פתח במרבית המשחקים, ורשם ממוצעים של 10.8 נקודות ו-6.3 אסיסטים למשחק. באפריל 1987, פרקליטות מחוז מריקופה שבאריזונה האשימה את האמפריז ושניים מחבריו לקבוצה – ג'יימס אדוארדס וגרנט גונדרזיק – בשימוש ובסחר בקוקאין. ההאשמות היו מבוססות בחלקן על עדות שמסר שחקן הקבוצה וולטר דייוויס, אשר קיבל חסינות משפטית. בסופו של דבר נשלחו אדוארדס והאמפריז לתוכנית לגמילה מסמים והמשיכו לשחק בקבוצה, בעוד גונדרזיק עבר לשחק בצרפת.
במהלך עונת 1987/1988 הועבר האמפריז בטרייד למילווקי באקס, בתמורה לקרייג הודג'ס. ב-4 עונותיו המלאות עם הבאקס שימש כשחקן חמישייה קבוע, תחת המאמנים דל האריס ופרנק האמבלן, ותרם 14.1 נקודות ו-6.2 אסיסטים בממוצע למשחק. בעונת 1988/1989 העפילה מילווקי לחצי גמר האזור המזרחי, בין היתר הודות להתעלות של האמפריז בסדרת הסיבוב הראשון מול אטלנטה הוקס, במהלכה קלע 16.4 נקודות ומסר 8.0 אסיסטים למשחק.
ביוני 1992 הועבר עם לארי קריסקוביאק בטרייד ליוטה ג'אז, תמורת בלו אדוארדס ואריק מרדוק. בעונת 1993/1994 העפיל עם יוטה לגמר האזור המערבי, כמחליפו מהספסל של ג'ון סטוקטון.
בפברואר 1995 נשלח בטרייד לבוסטון סלטיקס, שוב פעם תמורת בלו אדוארדס. בסיום עונת 1994/1995 פרש האמפריז ממשחק, בגיל 32.
קריירת אימון

לקראת עונת 2001/2002 מונה האמפריז למאמן הראשי של קבוצת ג'ילין נורת'רן טייגרס מליגת העל הסינית. באותה עונה הפסידה ג'ילין בחצי גמר אליפות הליגה.
בעונת 2007/2008 שימש כעוזרו של מייק ד'אנטוני, מאמן פיניקס סאנס.
בקיץ 2008 מונה למאמן הראשי של רינו ביגהורנס מליגת הפיתוח של ה-NBA, לקראת עונת הבכורה של המועדון. בשתי עונותיו בתפקיד רשמו הביגהורנס מאזן כולל של 53 ניצחונות ו-47 הפסדים.
בין השנים 2014–2016 שימש כעוזר מאמן בברוקלין נטס, תחת ליונל הולינס וטוני בראון.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של האמפריז ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של האמפריז, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1984, באתר basketball-reference.com
↑  חמישה שחקני פיניקס מואשמים בעבירות סמים, באתר לוס אנג'לס טיימס, 18 באפריל 1987
↑  ויליאם בדפורד נשלח לתוכנית גמילה מסמים, באתר שיקגו טריביון, 31 במרץ 1988
↑  פיניקס מבצעת טריידים עם קליבלנד ומילווקי באתר וושינגטון פוסט, 26 בפברואר 1988
↑  האמפריז נשלח בטרייד ליוטה, באתר upi.com,‏ 24 ביוני 1992
↑  האמפריז נשלח בטרייד לבוסטון, באתר לוס אנג'לס טיימס, 4 בפברואר 1995
↑  סטטיסטיקות האימון של האמפריז ב-NBA, באתר basketball-reference.com
ג'ון קמפבל, דוכס ארגייל התשיעי

ג'ון ג'ורג' אדוארד הנרי דאגלס סאת'רלנד קמפבל, דוכס ארגייל התשיעי (באנגלית: John George Edward Henry Douglas Sutherland Campbell, 9th Duke of Argyll;‏ 6 באוגוסט 1845 – 2 במאי 1914) היה איש אצולה בריטי שכיהן בתפקיד המושל הכללי של קנדה, הרביעי מאז איחוד קנדה, בין השנים 1878–1883. הוא זכור בעיקר בשל שמות מקומות בקנדה הקרויים על שם אשתו.
ביוגרפיה

קמפבל נולד בלונדון, כבנם הבכור של ג'ורג', מרקיז לורן ושל אליזבת קמפבל, בתו של דוכס סאת'רלנד השני ומרגע לידתו הוענק לו התואר רוזן קמפבל. ב-1847, כאשר מלאו לו 21 חודשים, ירש אביו את התואר דוכס ארגייל השמיני ובנו ירש ממנו את התואר מרקיז לורן, שאותו הוא נשא עד לגיל 54. הוא למד באקדמיית אדינבורו, באיטון קולג', באוניברסיטת סנט אנדרוז ובטריניטי קולג', קיימברידג' וכן בקולג' המלכותי לאמנות.
בעשר השנים לפני הגיעו לקנדה ערך קמפבל מסעות בכל רחבי אמריקה הצפונית ואמריקה המרכזית, ועסק בכתיבת ספרי מסעות ושירה. ב-1868 הוא נבחר בבחירות הביניים לבית הנבחרים הבריטי כנציג מחוז הבחירה של ארגיילשייר מטעם המפלגה הליברלית. הוא לא הותיר רושם רב בתפקידו זה והעיתון London World התייחס אליו כ"אפס בבית הנבחרים ואפס בלעדיו".
ב-21 במרץ 1871 נשא קמפבל לאישה את לואיז, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתה הרביעית של המלכה ויקטוריה. הייתה זו הפעם הראשונה מאז 1515 בה נישאה בת חוקית של הריבון לנתין הכתר (אז הייתה זו מרי טיודור שנישאה לצ'ארלס ברנדון, דוכס סאפוק הראשון). בני הזוג חלקו אהבה משותפת לאומניות, אך לא נולדו להם ילדים ונישואיהם לא היו מאושרים, והם בילו חלק ניכר מזמנם בנפרד. קמפבל קשר קשרי ידידות רבים עם גברים, כולל הלורד רונלד גאוור, מורטון פולרטון והרוזן מוניי, שהיה ידוע כהומוסקסואל או כביסקסואל, קשר שהזין שמועות בלונדון על נטייתו המינית. בכל אופן, לשמועות אלו לא היה שום ביסוס של ממש.
המושל הכללי של קנדה

ב-1878, כאשר הוכרז על מינויו של קמפבל, אחזה התרגשות רבה את תושבי קנדה. לראשונה התגוררו באחוזת רידו, מעון המושל הכללי באוטווה, דיירים מהמשפחה המלכותית. ראש ממשלת קנדה, ג'ון אלכסנדר מקדונלד פינה את סדר יומו כדי לארגן כרכרה מיוחדת מלווה במשמר עבור הנסיכה ועבור קמפבל. צ'ארלס דנט כתב ב-1880 ש"המינוי התקבל בשביעות רצון בכל חלקי הדומיניון ועם כניסתו לתפקיד נכנס המושל הכללי החדש לליבותיהם של האנשים שהתרשמו ממנו לטובה".
אף על פי כן, קמפבל ורעייתו לא התקבלו בתחילה בצורה חיובית על ידי העיתונות הקנדית, שהלינה על כפיית הזוג המלכותי על החברה הקנדית שהייתה עד אז נטולת זיקה מלכותית, גישה שגרמה לתקלות ולאי-הבנות. הדאגות בנוגע ליצירתה של חצר מלכות נוקשה במעון הרשמי התבררו בסופו של דבר כחסרות ביסוס. בני הזוג היו מתונים יותר בהשוואה לקודמיהם בתפקיד, כפי שניתן היה לראות במסיבות רבות בהן התקיימו פעילות של החלקה על הקרח ושל גלישה על מזחלות, נשפים, ארוחות רשמיות ואירועים שהם אירחו.
בגיל 33 היה הלורד לורן למושל הכללי הצעיר ביותר של קנדה, אך הוא לא היה צעיר מדי כדי לקיים את החובות המשניות של תפקידו. הוא והנסיכה לואיז תרמו תרומות ארוכות טווח לחברה הקנדית, במיוחד בתחומי האומנויות והמדעים. הם עודדו את הקמתן של "החברה המלכותית הקנדית", את "האקדמיה המלכותית הקנדית לאומנויות" ואת הגלריה הלאומית של קנדה, ואף בחרו חלק מהיצירות הראשונות שהוצגו בה. קמפבל היה מעורב בהשלמת סלילתו של קו הרכבת הקנדית הפסיפית ובהקמתם של מיזמים נוספים כמו בית חולים שנבנה בקולומביה הבריטית. בנוסף להיותו פטרון של האומנויות והספרות בקנדה, כתב קמפבל ספרי פרוזה ושירה רבים.
במשך כל תקופת כהונתו בקנדה, התעניין קמפבל בארץ וביושביה. הוא ערך מסעות בכל רחבי קנדה, עודד את הקמתם של מוסדות רבים וערך פגישות עם בני האומות הראשונות ועם אנשים רבים מכל שדרות החברה הקנדית. ב-1887 נרכש אוסף הפריטים מתרבות האומות הראשונות שלו על ידי המוזיאון הבריטי.
השיבה לבריטניה

ב-1881 שבה הנסיכה לואיז לבריטניה ושנתיים לאחר מכן סיים קמפבל את תפקידו ואז פורסם ספרו "זיכרונות מקנדה ומסקוטלנד" (Memories of Canada and Scotland).
ב-1907 נעשו מאמצים כבירים על ידי בכיר ממשל להבטיח ששמו של קמפבל לא ישתרבב לחקירת גנבת תכשיטי הכתר האיריים (אנ'). מאמצים אלו נעשו בשל העובדה שאחד מידידיו הקרובים, לורד רונלד גאוור, על אף שלא נחשד במעורבות בגנבה, היה מקורב לחוגי ההומוסקסואלים שהיו מעורבים בה.
קמפבל היה המושל והנציב של טירת וינדזור בין השנים 1892–1914 ושימש כחבר הפרלמנט מטעם מחוז הבחירה של דרום מנצ'סטר משנת 1895 ועד מות אביו ב-24 באפריל 1900, אז הוא ירש את תוארו כדוכס ארגייל התשיעי. הוא והנסיכה חיו בארמון קנזינגטון עד למותו מדלקת ריאות ב-1914, הוא נטמן בכנסיית קילמון שבמחוז ארגייל וביוט.
על שמו נקראו בניין לורן באוטווה, העיירה פורט לורן בנובה סקוטיה, המועצה הכפרית לורן במניטובה, הכפר מערב לורן באונטריו, העיירה לורן באוסטרליה, ורחובות בעיירה אוסווסטרי שבאנגליה ובקוויבק סיטי שבקנדה.
הערות שוליים

↑  "Campbell, John Douglas Sutherland, Marquess of Lorne (CMBL863JD)". A Cambridge Alumni Database. University of Cambridge.
1 2 3 4 5  Sandwell, R.W. (2006). "Dreaming of the Princess: Love, Subversion, and the Rituals of Empire in British Columbia, 1882". In Coates, Colin MacMillan. Majesty in Canada: Essays on the Role of Royalty. Toronto: Dundurn Press Ltd. p. 47.
↑  Packard, Jerrold Victoria's Daughters, St Martin's Griffin, NY, 1998 pp. 203–205
↑  Sandwell, R.W. (2006). "Dreaming of the Princess: Love, Subversion, and the Rituals of Empire in British Columbia, 1882". In Coates, Colin MacMillan. Majesty in Canada: Essays on the Role of Royalty. Toronto: Dundurn Press Ltd. p. 48
↑  "Collection search". British Museum. 20 March 2015. Retrieved 28 April 2016
↑  The Marquis of Lorne (1883). Memories of Canada and Scotland. London, UK: Sampson Low, Marston, Searle & Riverton.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303013705171  PLWABN: 9810699086305606  BIBSYS: 90705526  CiNii: DA14189889  GND: 101640021  ICCU: TESV005000  ISNI: 0000 0001 2132 3237  LCCN: n82071859  NLA: 35942187  NTA: 123552354  RERO: 02-A023511555  SNAC: w6md9p7c  SUDOC: 124845347  TePapa: 62510  Trove: 1156548  VIAF: 49595748   WorldCat (עם VIAF): 49595748 
תמונת האירוסין של הלורד לורן ושל לואיז, נסיכת הממלכה המאוחדת
ג'ורג' גרווין

| --- | --- |

גרווין במדי סן אנטוניו ספרס
 לידה:  27 באפריל 1952 (בן 72) דטרויט שבמישיגן
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  8, 44
 מכללה:  אוניברסיטת מזרח מישיגן
 דראפט:  בחירה מספר 40, 1974 פיניקס סאנס
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 1996
 קבוצות כשחקן
 1972–1974   1974–1985  1985–1986   1986–1987   1989   1989–1990:  וירג'יניה סקוויירס   סן אנטוניו ספרס   שיקגו בולס   פלקנסטרו וירטוס רומא   קוואד סיטי ת'אנדר   באסקט מנרסה
 הישגים כשחקן
 בליגת ה-ABA: 3 הופעות במשחק האולסטאר (1974–1976) 2 בחירות לחמישיית העונה השנייה (1975, 1976) חמישיית הרוקיז הראשונה (1973) חבר בקבוצת כל הזמנים של ה-ABA בליגת ה-NBA: 9 הופעות במשחק האולסטאר (1977–1985) MVP של משחק האולסטאר (1980) 5 בחירות לחמישיית העונה הראשונה (1978–1982) 2 בחירות לחמישיית העונה השנייה (1977, 1983) 4 פעמים "מלך הסלים" (1978–1980, 1982) אחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA
ג'ורג' "אייסמן" גרווין (באנגלית: George "The Iceman" Gervin; נולד ב-27 באפריל 1952 בדטרויט, מישיגן) הוא מבכירי הכדורסלנים האמריקאים בכל הזמנים ואחד הקלעים הטובים אי פעם.
גרווין שיחק בתפקיד של קלע בשתי הליגות המקצועניות, ה-ABA וה-NBA, קלע למעלה מ-14 נקודות בממוצע למשחק בכל אחת משנותיו וב-NBA השיג ממוצע קריירה של 26.2 נקודות למשחק. גרווין ממוקם במקום השלישי בהיסטוריה במספר תוארי מלך הסלים עם ארבע זכיות. הוא פרש כשהוא ממוקם במקום השני בחסימות בקרב הגארדים בכל הזמנים.
שיחק בין היתר בסן אנטוניו ספרס ובשיקגו בולס. אחיו דריק גרווין היה גם הוא כדורסלן ושיחק בישראל במדי הפועל גבת.
קריירה

גרווין זכה בכינוי אייסמן (איש הקרח) בשל היותו קר רוח, שקול ולא נכנע ללחץ. הוא נודע כקלע מעולה, שהוביל את קבוצותיו, בהן אוניברסיטת מזרח מישיגן. ב-1978 הוא זכה בתואר מלך הסלים של ה-NBA כשניצח את דייוויד תומפסון בשבע מאיות הנקודה, כשהוא קולע 27.22 נקודות בממוצע למשחק, לעומת 27.15 של תומפסון, באותה העונה. במשחק האחרון בעונה קלע גרווין 63 נקודות, כולל שיא של 33 נקודות ברבע השני. גרווין זכה בתואר קליעת נקודות גם בשנים 1979 ו-1980 כשבעונת 1979/1980 קבע שיא של 33.1 נקודות בממוצע למשחק. הוא זכה שוב בתואר מלך הקלעים בשנת 1982. קודם לתקופתו של מייקל ג'ורדן זכה גרווין בתואר מלך הקלעים יותר מכל גארד אחר בהיסטוריה של הליגה, ובסיכום כל עונותיו ב-NBA וב-ABA, קלע במצטבר 26,595 נקודות.
כשעזב גרווין את ה-NBA הוא שיחק מספר עונות באירופה. ב-1986/1987 הוא שיחק בבנקו רומא וכמו כן עונה אחת בספרד כשהיה כבר כבן 38. במשחקו האחרון בספרד קלע 31 נקודות וקטף 15 ריבאונדים כשהוא משאיר את קבוצתו, מנרסה, בליגה הספרדית הראשונה.
פרסים ושיאים

גרווין נבחר להיכל התהילה של הכדורסל. חולצתו, מספר 44, נתלתה על ידי הסן אנטוניו ספרס על תקרת האולם ואף שחקן אחר של הקבוצה לא ילבש מספר זה אי פעם. גרווין אף נבחר להיכלל ברשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA שנבחרה ב-1996 לציון 50 שנה להקמת הליגה. בשנת 1997 נבחר לקבוצת כל הזמנים של ה-ABA.
על אף הקריירה העשירה שלו, גרווין מעולם לא זכה להגיע לסדרת הגמר, בכל 13 שנותיו בכדורסל המקצועני האמריקני. גרווין זכה לשתף פעולה על המגרש, בין היתר, עם ג'וליוס אירווינג ועם מייקל ג'ורדן.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-ABA

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות |  % מהשדה |  % מהשלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1972/1973 | וירג'יניה | 30 | 23.0 | 0.472 | 0.231 | 0.814 | 4.3 | 1.1 | – | – | 14.1 |
| 1973/1974 | וירג'יניה | 49 | 35.3 | 0.472 | 0.160 | 0.799 | 8.5 | 2.0 | 1.5 | 1.8 | 25.4 |
| 1973/1974 | סן אנטוניו | 25 | 31.3 | 0.468 | 0.000 | 0.853 | 8.2 | 1.8 | 1.0 | 1.4 | 19.4 |
| 1974/1975 | סן אנטוניו | 84 | 37.1 | 0.474 | 0.309 | 0.830 | 8.3 | 2.5 | 1.6 | 1.6 | 23.4 |
| 1975/1976 | סן אנטוניו | 81 | 33.9 | 0.499 | 0.255 | 0.857 | 6.7 | 2.5 | 1.4 | 1.5 | 21.8 |
| קריירה | קריירה | 269 | 33.7 | 0.480 | 0.234 | 0.831 | 7.4 | 2.2 | 1.4 | 1.6 | 21.9 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-ABA

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות |  % מהשדה |  % מהשלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1972/1973 | וירג'יניה | 5 | 40.0 | 0.442 | 0.200 | 0.706 | 7.6 | 1.6 | – | – | 18.6 |
| 1973/1974 | סן אנטוניו | 7 | 32.3 | 0.496 | 1.000 | 0.935 | 7.4 | 2.7 | 0.7 | 1.1 | 20.6 |
| 1974/1975 | סן אנטוניו | 6 | 46.0 | 0.462 | 0.250 | 0.827 | 14.0 | 1.3 | 1.0 | 1.3 | 34.0 |
| 1975/1976 | סן אנטוניו | 7 | 41.1 | 0.499 | 0.000 | 0.812 | 9.1 | 2.7 | 0.6 | 2.0 | 27.1 |
| קריירה | קריירה | 25 | 39.6 | 0.483 | 0.238 | 0.817 | 9.5 | 2.2 | 0.8 | 1.5 | 25.2 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות |  % מהשדה |  % מהשלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1976/1977 | סן אנטוניו | 82 | 33.0 | 0.544 | – | 0.833 | 5.5 | 2.9 | 1.3 | 1.3 | 23.1 |
| 1977/1978 | סן אנטוניו | 82 | 34.8 | 0.536 | – | 0.830 | 5.1 | 3.7 | 1.7 | 1.3 | 27.2 |
| 1978/1979 | סן אנטוניו | 80 | 36.1 | 0.541 | – | 0.826 | 5.0 | 2.7 | 1.7 | 1.1 | 29.6 |
| 1979/1980 | סן אנטוניו | 78 | 37.6 | 0.528 | 0.314 | 0.852 | 5.2 | 2.6 | 1.4 | 1.0 | 33.1 |
| 1980/1981 | סן אנטוניו | 82 | 33.7 | 0.492 | 0.257 | 0.826 | 5.1 | 3.2 | 1.1 | 0.7 | 27.1 |
| 1981/1982 | סן אנטוניו | 79 | 35.7 | 0.500 | 0.278 | 0.864 | 5.0 | 2.4 | 1.0 | 0.6 | 32.3 |
| 1982/1983 | סן אנטוניו | 78 | 36.3 | 0.487 | 0.364 | 0.853 | 4.6 | 3.4 | 1.1 | 0.9 | 26.2 |
| 1983/1984 | סן אנטוניו | 76 | 34.0 | 0.490 | 0.417 | 0.842 | 4.1 | 2.9 | 1.0 | 0.6 | 25.9 |
| 1984/1985 | סן אנטוניו | 72 | 29.0 | 0.508 | 0.000 | 0.844 | 3.3 | 2.5 | 0.9 | 0.7 | 21.2 |
| 1985/1986 | שיקגו | 82 | 25.2 | 0.472 | 0.211 | 0.879 | 2.6 | 1.8 | 0.6 | 0.3 | 16.2 |
| קריירה | קריירה | 791 | 33.5 | 0.511 | 0.297 | 0.844 | 4.6 | 2.8 | 1.2 | 0.8 | 26.2 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות |  % מהשדה |  % מהשלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1976/1977 | סן אנטוניו | 2 | 31.0 | 0.432 | – | 0.800 | 5.5 | 1.5 | 0.5 | 1.0 | 25.0 |
| 1977/1978 | סן אנטוניו | 6 | 37.8 | 0.549 | – | 0.768 | 5.7 | 3.2 | 1.0 | 2.7 | 33.2 |
| 1978/1979 | סן אנטוניו | 14 | 36.6 | 0.536 | – | 0.808 | 5.9 | 2.5 | 1.9 | 1.0 | 28.6 |
| 1979/1980 | סן אנטוניו | 3 | 40.7 | 0.500 | 0.000 | 0.867 | 6.7 | 4.0 | 1.7 | 1.0 | 33.3 |
| 1980/1981 | סן אנטוניו | 7 | 39.1 | 0.500 | 0.000 | 0.800 | 5.0 | 3.4 | 0.7 | 0.7 | 27.1 |
| 1981/1982 | סן אנטוניו | 9 | 41.4 | 0.452 | 0.000 | 0.831 | 7.3 | 4.6 | 1.1 | 0.4 | 29.4 |
| 1982/1983 | סן אנטוניו | 11 | 39.7 | 0.487 | 0.000 | 0.884 | 6.7 | 3.4 | 1.1 | 0.4 | 25.2 |
| 1984/1985 | סן אנטוניו | 5 | 36.6 | 0.532 | 0.000 | 0.794 | 3.6 | 2.8 | 0.6 | 0.6 | 22.2 |
| 1985/1986 | שיקגו | 2 | 5.5 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 0.5 | 0.5 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |
| קריירה | קריירה | 59 | 37.3 | 0.508 | 0.000 | 0.821 | 5.8 | 3.2 | 1.2 | 0.9 | 27.0 |
הערות שוליים

↑  George Gervin: no. 47, All-Time #NBArank ESPN.com, Jan 27, 2016
↑  All-Time #NBArank: Michael Jordan tops list of best shooting guards, ESPN.com, Jan 13, 2016
ג'יי הוסלר

| --- | --- |

 לידה:  21 בנובמבר 1966 (בן 57)
 שם לידה:  Jay Scott Hosler
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נוטרדאם, אוניברסיטת דפאו 
 יצירות בולטות:  Clan Apis 
 פרסים והוקרה:  Xeric Award (מרץ 1998) 
 
ג'יי הוסלר (באנגלית: Jay Hosler) (נולד ב-21 בנובמבר 1966) הוא המחבר והמאייר של קומיקס מוכוון מדע. הוא ידוע בעיקר בזכות הרומנים הגרפיים שלו. ספרו "Clan Apis" (שבט הדבורים), זוכה פרס קרן קסריק (Xeric), עוקב אחר חייה של דבורת דבש בשם ניוקי. הסיפור מעביר מידע עובדתי על דבורי דבש באופן הומוריסטי, דרך הלמידה של ניוקי על כל שלב חדש בחייה. ספרו "The Sandwalk Adventures" (הרפתקאות הליכת החול), ספר שהיה מועמד לפרס אייזנר, עוקב אחר שיחה על אבולוציה בין צ'ארלס דרווין לקרדית זקיק המתגוררת בגבה השמאלית. ספרו "Optical Allusions" (אשליות אופטיות), שמומן בחלקו על ידי מענק של הקרן הלאומית למדע, מסביר את התפתחות העין והראיה על ידי מעקב אחר סיפורו של "קמטים" (Wrinkles), מוח הפלא. הוסלר הוא גם אנטומולוג ופרופסור חבר לביולוגיה במכללת ג'וניאטה בהנטינגדון, פנסילבניה.
ביוגרפיה

הוסלר גדל בהנטינגטון, אינדיאנה, והוא בוגר מחזור 1989 של אוניברסיטת דפאו. הוא קיבל תואר דוקטור לביולוגיה באוניברסיטת נוטרדאם באינדיאנה בשנת 1995, ועשה פוסט דוקטורט במעבדת המחקר של דבורי הדבש באוניברסיטת המדינה של אוהיו.
הוסלר לא הוכשר רשמית באמנות, אך גדל בקריאת קומיקס ואומר כי "תמיד היה מצייר". הוא צייר רצועות קומיקס לעיתון הסטודנטים כשהיה בדפאו, וקיבל תשלום עבור ציור רצועת קומיקס יומית בעיתון הסטודנטים כשהיה בנוטרדאם. התוצר הראשון של העניין המשולב שלו במדע ובציור קריקטורה היה בפרסום "Cow-Boy" בשנת 1997.
כפרופסור חבר במכללת ג'וניאטה, מיזג הוסלר את תחומי העניין שלו בקומיקס ובהוראה בכמה אופנים. הוא קיבל מענק מהקרן הלאומית למדע ויצר הכלאה של קומיקס וספר לימוד מסורתי בביולוגיה, המכסה את התפתחות הראייה והביולוגיה החושית, "Optical Allusions". "דירוגי ביצועיהם של התלמידים במדעים בחינוך העל יסודי יורדים בקצב מדאיג, כך שברור שמשהו לא עובד טוב בכיתה", אומר הוסלר. "אנחנו לא יכולים לפחד מניסוי של משהו קיצוני כדי לשנות את האופן שבו התלמידים לומדים." הוסלר לימד בצוות (עם היסטוריון) קורס בנושא "קומיקס ותרבות".
להוסלר ולאשתו ליסה שני בנים, מקסוול סקוט וג'ק דה-מוס.
השפעות

הוסלר מציין את סטיב דיטקו, סטן לי וג'ק קירבי כהשפעות מוקדמות שגרמו לו להתקרב לקומיקס. הוא מציין את גארי לארסון, ביל ווטרסון, ג'ף סמית', לינדה מדלי ולארי מרדר כהשפעות מאוחרות יותר.