stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרטין שו
ביוגרפיה > קולנוע

במשך השנים היו לשו תפקידים אחדים בסרטי קולנוע. ב-1966 הופיע בפעם הראשונה בקולנוע בסרט "Love on the Dole" בתפקיד קומוניסט אירי. תפקיד ידוע יותר שלו הוא בדמות בנקו בעיבוד הקולנועי למחזה "מקבת'" בבימויו של רומן פולנסקי. הוא השתתף גם בסרט "Operation Daybreak" על מלחמת העולם השנייה, בסרט "Facelift" גילם את "זקס" קוסם עתידני. ב-1973 שיחק בתפקיד ראשיד בסרט "מסע הזהב של סינבד", ובתפקיד נבל מבוקש הנמצא במנוסה בסרט "Ladder of Swords".
ביוגרפיה > קריינות ותוכניות דוקומנטריות

שו הקליט ספרי שמע רבים בהם "ההוביט" ו"הסילמריליון" מאת טולקין, "מסעי גוליבר" מאת סוויפט והרומן "אנקת גבהים" מאת אמילי ברונטה.
בדצמבר 2006 הגיש שו סדרה בת שישה חלקים בשם "Martin Shaw: Aviators" בערוץ דיסקברי בהפקת חברת Twofour. התוכנית עקבה אחרי השיקום של המטוס דו-כנפי מסוג בואינג-סטירמן אחרי שהתרסק בשדה התעופה אולד בקנהאם בנורפוק.
ב-2010 הגיש תוכנית תיעודית של ה-BBC בשם "Dambusters Declassified", שבה חקר והפריך כמה מהמיתוסים של "מבצע נזיפה" כפי שתוארו בספרים "Enemy Coast Ahead" ו-"The Dambusters" ובסרט הקולנוע "פורצי הסכרים".
ביוגרפיה > חיים אישיים

שו התחתן שלוש פעמים. נישואיו הראשונים היו ב-1968 עם השחקנית ג'ין אלן. לבני הזוג נולדו שלושה ילדים. לוק שו הוא שחקן, ג'ו שו הוא שחקן ובמאי והבת סופי שו היא שחקנית וזמרת בלהקת "בלו הרלם".
אשתו השנייה של שו, מגי מנספילד, הייתה אחות במקצועה ואחר כך מטפלת ברפואה אלטרנטיבית ופסיכותרפיסטית.
אשתו השלישית, ויקי קים, הייתה מגישת הטלוויזיה, פעילה בתחום איכות הסביבה וטייסת כמוהו.
בראיונות ובתוכנית התיעודית "Martin Shaw – Aviators" סיפר שו על אהבתו למטוסים ישנים (vintage). ברשותו רישיון טיסה.
פרסים ומועמדויות

ב-1996 זכה שו בשני פרסים על הופעתו בתפקיד לורד גורינג בהפקה בברודוויי של המחזה "בעל אידיאלי" והיה מועמד לפרס שלישי:
זכייה בפרס "Drama Desk" (אנ') לשחקן מצטיין במחזה
זכייה בפרס "Theatre World" (אנ') לצוות שחקנים
מועמדות לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1967–1968 | קורוניישן סטריט | Coronation Street | רוברט קרופט |  |
| 1975–1976 |  | On the Move | מרטין |  |
| 1973 |  | Helen: A Woman of Today | ג'ק טולי |  |
| 1976 | הדוכסית מרחוב דיוק | The Duchess of Duke Street | ארתור | בפרק "Family Matters" |
| 1977–1981 | המקצוענים | The Professionals | ריי דויל |  |
| 1971 |  | Doctor at Large | יו אוונס |  |
| 1980 |  | Cream in My Coffee | ג'ק בוצ'ר | מאת דניס פוטר |
| 1982 |  | East Lynne | ארצ'יבלד קרלייל |  |
| 1983 | כלבם של בני בסקרוויל | The Hound of the Baskervilles | סר הנרי בסקרוויל |  |
| 1985 |  | The Last Place on Earth | רוברט פלקון סקוט |  |
| 1993–1995 |  | The Chief | מפקד המשטרה אלן קייד |  |
| 1996 | רודז | Rhodes | ססיל רודס |  |
|  | סקרלט פימפרנל | The Scarlet Pimpernel | Chauvelin |  |
| 1997–2002 |  | A&E | רוברט קינגספורד |  |
| 2003 | מוות בשורות הכנסייה | Death in Holy Orders | אדם דלגליש | סרט טלוויזיה, מבוסס על ספרה של פ.ד. ג'יימס |
| 2004 | רצח במוזיאון | The Murder Room | אדם דלגליש | מאת פ.ד. ג'יימס |
| 2001–2007 | השופט ג'ון דיד | Judge John Deed | ג'ון דיד |  |
| 2007 | קרנפורד | Cranford | פיטר ג'נקינס |  |
| 2007 |  | Lemur Street |  |  |
| 2007– | המפקח ג'ורג' ג'נטלי | Inspector George Gently | ג'ורג' ג'נטלי |  |
| 2008 | התגלות | Apparitions | האב ג'ייקוב |  |
| 2010 | פוארו | Agatha Christie's | צ'ארלס קרטרייט | בפרק "Poirot Three Act Tragedy" |
| 2010 |  | Dambusters Declassified | מגיש |  |
| 2017 | סטרייק | Strike | טוני לנדרי | 3 פרקים |
| 2021 | שני נהרות | The Long Call | דניס סטיבנסון | מיני-סדרה |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1971 | מקבת' | Macbeth | בנקו |  |
| 1973 | מסע הזהב של סינבד | The Golden Voyage of Sinbad | ראשיד |  |
| 1975 |  | Operation Daybreak | סרג'נט קארל קורדה |  |
| 1984 |  | Facelift | זקס |  |
| 1988 |  | Intrigue | רוסקוב |  |
| 1989 |  | Ladder of Swords |  |  |
| 2017 | שישה ימים | 6 Days | ג'ון דילו |  |
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968 | הבט אחורה בזעם | Look Back in Anger | קליף לואיס | תיאטרון רויאל קורט ותיאטרון קריטריון |
| 1969 |  | The Contractor | פול | תיאטרון רויאל קורט; תיאטרון פורצ'ן |
| 1970 |  | The Battle of Shrivings | דייוויד | תיאטרון ליריק |
| 1970 |  | Cancer | בוב | תיאטרון רויאל קורט |
| 1973 | הבאקכות | The Bacchae | דיוניסוס | התיאטרון הלאומי באולד ויק |
| 1973 |  | Saturday, Sunday, Monday | אטיליו | התיאטרון הלאומי באולד ויק |
| 1974 | חשמלית ושמה תשוקה | A Streetcar Named Desire | סטנלי קוואלסקי | תיאטרון פיקדילי |
| 1975 | העלמה יוליה | Miss Julie | ג'ין | תיאטרון גריניץ' |
| 1976 |  | Teeth 'n' Smiles | ארתור | תיאטרון וינדהאם |
| 1981 |  | They're Playing Our Song | ורנון גרץ | תיאטרון שאפטברי |
| 1983 |  | The Country Girl |  | תיאטרון אפולו |
| 1985 |  | Are You Lonesome Tonight? | אלביס פרסלי | תיאטרון פניקס (לונדון) |
| 1987 |  | The Big Knife | צ'ארלס קאסל | תיאטרון אלברי |
| 1990 |  | Other People's Money | גארפינקל | תיאטרון ליריק |
| 1991 | בגידה | Betrayal | רוברט | תיאטרון אלמיידה |
| 1992 |  | Sienna Red |  | מחזה מאת סטיבן פוליאקוף לצדה של פרנצ'סקה אניס |
| 1992 | בעל אידיאלי | An Ideal Husband | לורד גורינג | תיאטרון הגלוב |
| 1994 |  | Rough Justice | ג'יימס הייווד | מחזה מאת טרנס פריסבי (אנ') |
| 1996 | בעל אידיאלי | An Ideal Husband |  | תיאטרון היימרקט; תיאטרון אולד ויק |
| 1998 |  | Vertigo | רוג'ר פלאוויירס | תיאטרון רויאל וינדזור |
| 2005/6 | אדם לכל עת | A Man For All Seasons | סר תומאס מור |  |
| 2010 | נערת הכפר | The Country Girl |  | תיאטרון אפולו; לצדה של ג'ני סיגרוב |
הערות שוליים

↑  "Desert Island Discs". Desert Island Discs. 2009-06-21. BBC. BBC Radio 4. http://www.bbc.co.uk/programmes/b00l2zg6.
↑  Fiona Mountford (12 בנובמבר 2013). "Twelve Angry Men, Garrick Theatre – review". London Evening Standard. Alexander Lebedev/Evgeny Lebedev/Daily Mail and General Trust. נבדק ב-24 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Martin Shaw" BBC
↑    Hannah Furness, ‏BBC 'too anxious about offending', says Judge John Deed producer, The Telegraph, 30 May 2014
↑  BBC shows that broke the impartiality rules
↑    Claire Carter, ‏Martin Shaw: living apart is key to happy relationship, The Telegraph, 19 September 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007327504205171  BIBSYS: 5087585  BNE: XX4678636  BnF: cb14066548s (data)  GND: 129422649  ISNI: 0000 0001 1878 8500  LCCN: n95010519  MusicBrainz: c5a4335d-94f6-4ee5-ab74-63a2ea55ee08  NKC: pna2008456608  NTA: 16848420X  SNAC: w6zx6scj  SUDOC: 059410973  VIAF: 85137653   WorldCat (עם VIAF): 85137653
המאורות (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  המאורות 
 סוגה:  דרמה תקופתית מיני-סדרה
 כותבים:  אלינור קטון 
 בימוי:  קלייר מקארתי 
 שחקנים:  איב יוסון  בנדיקט הרדי  אריק תומסון  ריצ'רד טה ארה  מרטון צ'וקאש  הימש פאטל  אוון לסלי  אווה גרין  קאלן מאלווי 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ניו זילנד ניו זילנד
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  ניו זילנד, החוף המערבי 
 מספר פרקים:  6 
 הפקה
 חברת הפקה:  Working Title Television  Southern Light Films  TVNZ  Freemantle Media  Silver Reel
 אורך פרק:  60 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  TVNZ, BBC Two
 פורמט (תמונה):  HDTV
 תקופת שידור מקורית:  17 במאי 2020 – 2019 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המאורות (באנגלית: The Luminaries) היא מיני-סדרה טלוויזיניות בריטית-ניו זילנדית ששודרה בשנת 2020, המבוססת על הרומן באותו שם משנת 2013 מאת אלינור קטון.
הסדרה מגוללת את סיפורה של הרפתקנית צעירה בשם אנה ותרול, שנסעה מבריטניה כדי להתחיל חיים חדשים בחוף המערבי של האי הדרומי. הסדרה עלתה לראשונה ברשת TVNZ 1 ב-17 במאי 2020 והיא זמינה גם בשירות הסטרימינג של TVNZ, TVNZ On Demand וברשת BBC Two בבריטניה.
עלילה

סדרת הדרמה מספרת את סיפור האהבה, הרצח והנקמה מהמאה ה-19 כשגברים ונשים מרחבי העולם מגיעים כדי להרוויח את הונם בחוף המערבי הפרוע של האי הדרומי של ניו זילנד, בתקופת הבהלה לזהב.
שחקנים ודמויות

איב יוסון בתפקיד אנה וותרל
אווה גרין בתפקיד לידיה וולס
הימש פאטל בתפקיד אמרי סטאנס
אוון לסלי בתפקיד קרוסבי וולס
מרטון צ'וקאש בתפקיד פרנסיס קרבר
בנדיקט הרדי בתפקיד אליסטר לאודרבק
אריק תומסון בתפקיד דיק מנירינג
ריצ'רד טה ארה בתפקיד טה ראו טאווארה
קאלן מאלווי בתפקיד ג'ורג 'שפרד
ג'ואל טובק בתפקיד לאונטל
פאולו רוטונדו בתפקיד אוברט גאסקוין
מאט וולן בתפקיד קאוול דבלין
מתיו סנדרלנד בתפקיד ג'וזף פריצ'רד
ביירון קול בתפקיד צ'רלי פרוסט
מארק מיצ'יסון בתפקיד תומאס בלפור
יוסון אן בתפקיד סואוק יונגשנג
ארול שנד בתפקיד הראלד נילסן
קיראן שרנוק בתפקיד אדגר קלינץ'
גארי יאנג בתפקיד קי לונג
צ'רלי קוריגן בתפקיד גרייבס
ניק סמפסון בתפקיד סינקלייר
הפקה

בשנת 2019 דווח כי BBC Two עובדת על עיבוד טלוויזיוני, בבימויה של קלייר מקארתי. הסדרה הופקה על ידי Working Title Television עבור BBC Two בשיתוף TVNZ, Fremantle ו-Silver Reel, במימון של נציבות הקולנוע של ניו זילנד.
הפצה

פרק הבכורה שודר ברשת TVNZ 1 ב-17 במאי 2020 והסדרה זמינה גם בשירות הסטרימינג של TVNZ, TVNZ On Demand. בבריטניה מופצת הסדרה על ידי BBC Two.
הערות שוליים

↑  Rampton, James (7 במאי 2020). "NZ score world premiere for Eleanor Catton's The Luminaries TV series". Stuff. אורכב מ-המקור ב-14 במאי 2020. נבדק ב-25 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Eleanor Catton's The Luminaries hits TV screens this Sunday". 1 News. 13 במאי 2020. אורכב מ-המקור ב-24 במאי 2020. נבדק ב-24 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Burgess, Linda (17 במאי 2020). "Review: TV adaptation of The Luminaries has both the glitter and the gold". The Spinoff. אורכב מ-המקור ב-23 במאי 2020. נבדק ב-24 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  "First-look image of Eva Green in BBC Two's The Luminaries". BBC Two. 21 במרץ 2019. אורכב מ-המקור ב-9 במאי 2019. נבדק ב-24 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Watch The Luminaries". TVNZ On Demand. נבדק ב-25 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
מרד החות'ים

מרד החות'ים הייתה התקוממות שיעית נגד ממשלת תימן שפרצה ביוני 2004 בהובלת חוסיין בדר א-דין אל-חות'י. החות'ים, השייכים לשבט שיעי מהאסכולה הזיידית, מהווים כ-30% מאוכלוסיית תימן. הם טענו שהם מגנים על קהילתם מפני אפליה, בעוד הממשלה האשימה אותם בניסיון הדחה והקמת מדינת הלכה אסלאמית. באוגוסט 2009 הכוחות המזוינים של תימן פתחו במתקפה רחבת היקף נגד החות'ים, וכתוצאה מכך מאות אלפים נעקרו מבתיהם.
ב-20 בינואר 2015, החות'ים תקפו את בית הנשיא עבד רבו מנסור האדי והשתלטו על ארמון הנשיאות בצנעא. בתגובה מועצת הביטחון של האו"ם התכנסה לדיון חירום ובסיומו התקבלה החלטה פה אחד המגנה את האלימות ומביעה תמיכה בשלטונו של האדי, שנותר במעצר בית. אולם ב-22 בינואר 2015, הנשיא והראש הממשלה התפטרו. ב-6 בפברואר 2015 החות'ים הכריזו על פיזור הפרלמנט והקמת מועצה נשיאותית שתנהל את המדינה.
רקע

ב-1962 אירעה מהפכה בצפון תימן שהביאה לסיום השלטון בן 1,000 השנים של האימאמים הזיידים, פלג באסלאם השיעי, שטוענים כי הם צאצאיו של הנביא מוחמד. מחוז סעדה, בצפון, היה המעוז העיקרי שלהם, אולם מאז הופל משטרם האזור הוזנח מבחינה כלכלית ונותר לא מפותח.
בזמן מלחמת האזרחים של 1994, הווהאבים, תנועה אסלאמית-סונית שמרנית המפרשת את האסלאם ככתבו וכלשונו ושנוסדה בערב הסעודית השכנה, עזרו לממשלה במלחמתה נגד הבדלנים בדרום. הזיידים טענו כי הממשלה אפשרה לווהאבים להשיג השפעה גדולה מדי בתימן. ערב הסעודית, מצידה, חששה שהתרעומת בקרב הפלג השיעי סמוך לגבולה תזלוג גם לשטחה. אף על פי שהסכסוך, שלמעשה נסוב בין ממשלת הרוב הסונית ללוחמים השיעים, לא סוקר בהרחבה ברחבי העולם, הייתה לו חשיבות בעיני מדינות ערביות רבות באזור, שחששו מהשפעתה הגוברת של איראן בעלת הרוב השיעי.
ההתקוממות המזוינת החלה ב-2004, לאחר שהממשלה ניסתה לעצור את חוסיין בדר א-דין אל-חות'י (אנ'), מנהיג זיידי של החות'ים וחבר פרלמנט לשעבר, שעל ראשו הציבה ממשלת תימן פרס בסך 55,000 דולר.
מהלך האירועים > סבב ראשון: יוני-ספטמבר 2004

מחודש יוני עד חודש אוגוסט 2004, כוחות הביטחון של תימן לחמו בתומכיו של אל-חות'י בצפון. מניין ההרוגים בעימותים נע בין 500 ל-1,000 איש. ב-10 בספטמבר, כוחות הביטחון הרגו את אל-חות'י, ומאז מי שהוביל את המרד היה אחד מאחיו, עבד אל-מלכ אל-חות'י. אביו, בדר א-דין אל-חות'י, קיבל על עצמו את תפקיד המנהיג הרוחני של הארגון.
מהלך האירועים > סבב שני: מרץ-מאי 2005

בין מרץ לאפריל 2005, כ-1,500 בני אדם נהרגו עקב התחדשות הקרבות בין כוחות המשטר לבין תומכיו של אל-חות'י.
במאי 2005, המורדים סירבו להצעת החנינה של הנשיא עלי עבדאללה סאלח, משום שהתנאים שהם הציבו עבור כניעתם לא התקבלו על ידי הממשלה ועימותים ספורדיים בין הצדדים נמשכו. ב-21 במאי, הממשלה פרסמה את הערכתה את השפעת ההתקוממות על המדינה והכריזה כי במהלכה נהרגו 552 איש, נפצעו 2,708 בני אדם נוספים וכי היא גרמה לנזק כלכלי בסך 270 מיליון דולר.
ב-23 ביוני נכנע המפקד הצבאי של המורדים עבדאללה א-רוזמי בפני השלטונות לאחר שמתווכים מטעם השבטים הגיעו להסכם עם הממשלה.
מהלך האירועים > סבב שלישי: נובמבר 2005-תחילת 2006

סבב לחימה שלישי פרץ בחודש נובמבר 2005 ונמשך עד לתחילת 2006. במהלך הסבב הזה, שבט המדאן הפרו-ממשלתי, שהונהג על ידי שייח' עבדאללה אל-אווג'ארי, לחם בשבטים פרו-חות'יים, שניסו להתנקש בגורם במשרד המשפטים במחוז דמאר. הלחימה הסתיימה לפני הבחירות לנשיאות שנערכו באותה שנה. במרץ 2006 ממשלת תימן שחררה יותר מ-600 לוחמים שיעים ששבתה במהלך הקרבות. אין מספרים רשמיים בנוגע למספר ההרוגים בסבב זה, אך הם היו נמוכים באופן משמעותי מסדרת הקרבות הקודמת.
מהלך האירועים > סבב רביעי: ינואר-יוני 2007

גל חדש של אלימות פרץ ב-28 בינואר 2007, כשחמושים תקפו בו-זמנית מבני ממשלה במחוז סעדה בצפון המדינה, הרגו שישה חיילים ופצעו 20 נוספים.
תקיפות נוספות אירעו ב-31 בינואר, שבמהלכן נהרגו שישה חיילים ונפצעו עשרה נוספים. ב-1 בפברואר נהרגו עשרה חיילים ו-20 נוספים נפצעו בהתקפה על מחסום בסמוך לגבול עם ערב הסעודית. אף על פי שלא היו דיווחים רשמיים על מספר ההרוגים בשורות המורדים השיעים, מקורות ממשלתיים טענו כי שלושה לוחמים נהרגו בפעולה של כוחות הביטחון אחרי ההתקפה ב-31 בינואר.
בחודש פברואר החלה הממשלה במבצע רחב היקף נגד המורדים שכלל כ-30,000 חיילים. עד 19 בפברואר, כ-200 מאנשי כוחות הביטחון ויותר מ-100 מורדים נהרגו במהלך הקרבות. במהלך השבועיים הבאים נהרגו עוד 160 מורדים, וגם סטודנט צרפתי.
הסכם הפסקת אש הושג ב-16 ביוני 2007. מנהיגי המורדים הסכימו להניח את נשקם ולצאת לגלות בקטר, שתיווכה בין הצדדים הניצים, וממשלת תימן שחררה מורדים ששבתה, סייעה במימון שיקומו של האזור, ועזרה לעקורים לשוב לבתיהם.
עד סוף 2007, מספר ההרוגים בהתקוממות עמד על כ-1,500, בהם 800 חיילים, 600 מורדים ו-100 אזרחים.
מהלך האירועים > סבב חמישי: אפריל-יולי 2008

העימותים התחדשו באפריל 2008, כששבעה חיילים מצבא תימן נהרגו במארב שהציבו המורדים ב-29 באפריל. ב-2 במאי, 15 מתפללים נהרגו ו-55 נוספים נפצעו בפיצוץ שאירע במסגד בן סלמאן במחוז סעדה, כשקהל רב של אנשים סיימו את תפילות יום השישי. הממשלה האשימה את החות'ים בפיגוע, אולם החות'ים הכחישו כי הם האחראים. זמן קצר לאחר ההתקפה, שלושה חיילים וארבעה מורדים נהרגו במהלך חילופי אש שהתרחשו בשעות הלילה.
ב-12 במאי נהרגו 13 חיילים מצבא תימן ועוד 26 מורדים בעימותים שפרצו בסמוך לגבול עם ערב הסעודית.
במהלך הלחימה בחודש מאי 2008, נהרגו בסך הכול 1,000 איש מקרב כוחות הביטחון ו-3,000 נוספים נפצעו. כ-70,000 בני אדם נעקרו מבתיהם בעקבות הקרבות. הנשיא עלי עבדאללה סאלח הכריז על סיום הקרבות במחוז סעדה שבצפון המדינה ב-17 ביולי 2008.
מהלך האירועים > סבב שישי: אוגוסט 2009-פברואר 2010

ב-11 באוגוסט 2009 פתחו חיילים מצבא תימן, כשהם מגובים בטנקים ובמטוסי קרב, במתקפה נרחבת ששם הקוד שלה היה "מבצע אדמה חרוכה", נגד מעוז המורדים בצפון המדינה. זאת, אחרי שהממשלה הבטיחה להשתמש ב"אגרוף ברזל" נגד המורדים. ב-17 בספטמבר, יותר מ-80 בני אדם נהרגו מתקיפה אווירית על מחנה של עקורים בצפון תימן. העימות זכה להד תקשורתי בינלאומי בהמשך החודש לאחר שפרצו קרבות בין החות'ים לכוחות הביטחון של ערב הסעודית בסמוך לגבול. כמו כן, הרשויות בתימן השתלטו על ספינה בים האדום ועליה טילי נ"ט. על פי כמה דיווחים, היו עליה גם חמישה "מדריכים" איראנים, שנשלחו לסייע למורדים.
מהלך האירועים > עימותים עם השבטים הפרו-ממשלתיים 2010

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מהלך האירועים > אחרי המהפכה (2014-2012)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מהלך האירועים > כיבוש צנעא והפיכה (2015-2014)

ב-18 באוגוסט 2014, החות'ים החלו בסדרת הפגנות המוניות בבירה צנעא נגד העלייה במחירי הדלק. ב-21 בספטמבר הם השתלטו על העיר, וראש הממשלה מוחמד בסינדוואה התפטר בעקבות זאת. המורדים חתמו על הסכם להקמת ממשלת אחדות עם גורמים פוליטיים אחרים. ההפגנות אופיינו בעימותים בין החות'ים לממשלה וכן בעימות בין החות'ים לאל-קאעידה בחצי האי ערב. לפחות 340 בני אדם נהרגו בפאתי הבירה במהלך שבוע של לחימה בין המורדים השיעים ללוחמים הסונים בטרם נפלה צנעא. הממשלה החדשה הושבעה ב-9 בנובמבר 2014, אולם החות'ים ומפלגת קונגרס העם הכללי הודיעו כי לא יהיו חלק ממנה.
המשבר החריף כאשר החות'ים תקפו את ארמון הנשיאות ואת משכנו הפרטי של הנשיא האדי בינואר 2015 והשתלטו עליהם במהירות. ב-22 בינואר הודיעו הנשיא ושריו על התפטרותם. המורדים השיעים הכריזו כי הם לוקחים לידיהם את השליטה המלאה על הממשלה ב-6 בפברואר, כשפיזרו את הפרלמנט והקימו מועצה מהפכנית בראשות מוחמד עלי אל-חות'י שתהיה אחראית לענייני המדינה.
ב-20 במרץ 2015, דאעש הוציא לפועל שני פיגועי התאבדות כפולים בשני המסגדים השיעיים המרכזיים בצנעא, שגבו כ-142 הרוגים, והבטיח שזו רק ההתחלה.
מהלך האירועים > מבצע סופה נחרצת

ב-26 במרץ 2015 פתחה קואליציה של מדינות ערביות ומוסלמיות, בהנהגת ערב הסעודית, במבצע סופה נחרצת שמטרתו להדוף את החות'ים ולהחזיר את השלטון לידי ממשל האדי.
הערות שוליים

↑  Clashes 'leave 118 dead' in Yemen, ‏באתר BBC,‏ 3 ביולי 2004
↑  {{{מחבר}}}, Operation Scorched Earth, Wikipedia, 2024-12-24
טרוויס פימל

| --- | --- |

טרוויס פימל, 2015
 לידה:  15 ביולי 1979 (בן 45) ויקטוריה, אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 בן או בת זוג:  Jessica Miller   Jessica Miller (2002–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
טרוויס פימל (באנגלית: Travis Fimmel; נולד ב-15 ביולי 1979) הוא דוגמן ושחקן אוסטרלי. פימל החל את הקריירה שלו בתור דוגמן של חברת קלווין קליין והתפרסם בעיקר כמי שמגלם את דמותו של רגנאר לודברוק בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "ויקינגים" של ערוץ ההיסטוריה.
ביוגרפיה

טרוויס פימל נולד בשנת 1979 בעיר ויקטוריה, אוסטרליה וגדל בחווה של 22,000 דונם בלוקינגטון. הוא בנם של ג'ני וכריס והצעיר מבין שלושת האחים. בצעירותו עבר למלבורן בעקבות שאיפותיו לשחק פוטבול אוסטרלי מקצועי והצטרף למועדון הכדורגל של סנט קילדה, אולם הוא שבר את רגלו טרם תחילת העונה מה שמנע את המשך דרכו בקבוצה.
קריירה > דוגמנות

קריירת הדוגמנות שלו החלה כאשר סוכן של סוכנות הדוגמנות צ'דוויק גילה אותו בחדר כושר בו התאמן פימל. בשנת 2002 חתם בסוכנות הדוגמנות של אלי איי מודלס. היה הדוגמן (הגבר) הראשון שקיבל שכר של 6 ספרות לשנה בחברת קלווין קליין.
המגזין האמריקאי פיפל בחר אותו כרווק הסקסי ביותר של אמריקה בשנת 2002.
העדפתו למשחק על פני דוגמנות הובילה אותו לדחות הצעה לשמש כשופט בתוכנית הטלוויזיה האוסטרלית "תעשה אותי סופר מודל".
קריירה > משחק

פימל למד משחק בהוליווד, ורק כעבור שנתיים קיבל את האודישן הראשון שלו. היה השחקן הראשי בסדרת הטלוויזיה
"טרזן" בשנת 2003. בשנת 2008 הוא גילם תפקיד של רוצח בסרט "גולש, אחי" עם השחקנים מת'יו מקונוהיי ווודי הרלסון.
בשנת 2013 פימל חתם על חוזה לתפקיד השחקן הראשי בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "הוויקינגים" בה גם מככבים השחקנים גבריאל ביירן וקתרין ויניק, הסדרה צולמה באירלנד וסקוטלנד ומתארת את סקנדינביה ואירופה בתחילת המאה התשיעית. פימל מגלם בסדרה את רגנאר לודברוק, מנהיג וויקינגי אגדי.
בשנת 2015 שיחק לצד גרטה גרוויג בקומדיה הרומנטית "הרומן של מגי" בבימויה של רבקה מילר. בשנת 2016 הוא שיחק בתפקיד הראשי של סר אנדוין לות'אר בסרט "וורקראפט" המבוסס על משחק המחשב באותו שם.
בשנת 2022 החל לשחק את אחת הדמויות המרכזיות בסדרת המערבון האמריקאית "The Dirty Black Bag" בשירות הסטרימינג AMC+, לצדם של השחקנים דומיניק קופר והישראלית ניב סולטן.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | גולש, אחי | ג'וני דוראן |  |
| 2008 | Restraint | רון |  |
| 2010 | Pure Country 2: The Gift | דייל ג'ורדן |  |
| 2010 | Needle | מרקוס רות'רפורד |  |
| 2010 | Ivory | ג'ייק |  |
| 2010 | הניסוי | הלווג |  |
| 2012 | פורעי החוק | מקווין אודי |  |
| 2012 | Harodim | לזרוס פל |  |
| 2015 | הרומן של מגי | גיא צ'יילדרס |  |
| 2016 | וורקראפט: ההתחלה | סר אנדוין לות'אר |  |
| 2017 | להישען על פיט | ריי תומפסון |  |
| 2019 | למצוא את סטיב מקווין | הארי ברבר |  |
| 2019 | Danger Close: The Battle of Long Tan | הארי סמית' (אנ') |  |
| 2019 | ארץ החלומות | ג'ורג' אוונס |  |
| 2020 | Here Are the Young Men | מנחה טלוויזיה |  |
| 2021 | Die in a Gunfight | ויין מק'ארתי |  |
| 2021 | אזור 414 | מרלון ויידט |  |
| 2022 | One Way | וויל |  |
| 2023 | קנדהאר | רומן צ'אלמרס |  |
| TBA | Delia's Gone | סטאקר |  |
| TBA | Tau Ceti Four |  |  |
| TBA | El Tonto |  |  |
| TBA | ראסט | פנטון לאנג | נעצרה ההפקה |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | טרזן | טרזן / ג'ון קלייטון | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2009 | The Beast ‏ | אליס דאב / קרלסון | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2010 | מרדף | מייסון בויל | 2 פרקים |
| 2012 | Outlaw Country | פארון | סרט טלוויזיה של FX |
| 2012 | BlackBoxTV | טד | פרק: "AZEP: The Reawakening" |
| 2013 - 2017 | ויקינגים | רגנאר לודברוק | תפקיד ראשי (עונות 4-1); 45 פרקים |
| 2020 | 50 States of Fright | דייב | 3 פרקים |
| 2020 - הווה | לגדול בין זאבים | קיילב / מרקוס | תפקיד ראשי (2 עונות); 18 פרקים |
| 2022 - הווה | The Dirty Black Bag | אנדרסון | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2023 | שבויים בסרט (אנ') | דינגו | 2 פרקים |
| 2024 | ילד בולע יקום | לייל אורליק | מיני-סדרה |
| 2024 | חולית: הנבואה | דזמונד הארט | תפקיד ראשי |
דאוד ראג'חה

דאוד עבדאללה ראג'חה (בערבית: داود راجحة; 1947 – 18 ביולי 2012) היה שר ההגנה של סוריה בשנים 2011–2012, וראש המטה הכללי של צבא סוריה בשנים 2009–2011 בדרגת עמאד (המקבילה לדרגת רב-אלוף).
ביוגרפיה

ראג'חה נולד בדמשק בשנת 1947 והשתייך לזרם היווני האורתודוקסי בנצרות. הוא סיים קורס קצינים בשנת 1968 בהתמחות ארטילריית שדה. במהלך שירותו סיים קורסים רבים, בהם קורס פיקוד ומטה, וקורס לקציני מטה בכירים. בשנת 1998 קיבל דרגת לִוָאא' (המקבילה לדרגת אלוף) ובשנת 2005 דרגת עִמאד.
ראג'חה מילא שורת תפקידים בצבא סוריה, ממפקד גדוד עד מפקד חטיבה, ובהמשך ראש מנהלה וראש אגף, ובשנת 2004 מונה לסגן הרמטכ"ל.
ב-6 ביוני 2009 מונה לרמטכ"ל צבא סוריה.
ב-8 באוגוסט 2011 הודיע נשיא סוריה בשאר אל-אסד על מינויו של ראג'חה לשר ההגנה במקומו של עמאד עלי חביב.
ב-18 ביולי 2012 נהרג ראג'חה בפיגוע התאבדות במהלך ישיבה במטה הביטחון הלאומי בדמשק, המשמש את שירותי המודיעין הסורי. הפיגוע בוצע בידי גורמים מקרב המתקוממים כנגד משטרו של אסד, כחלק ממלחמת האזרחים בסוריה. בפיגוע נהרגו גם בכירים נוספים מהצמרת הביטחונית והמדינית של סוריה.
ראג'חה היה נשוי ואב לארבעה ילדים.
הערות שוליים

↑  כתבה על המינוי בעיתון הארץ
↑  הידיעה על מינויו מאתר סוכנות הידיעות הסורית
↑  רועי נחמיאס, יממת הלחץ של אסד: החליף שר הגנה, באתר ynet, 8 באוגוסט 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1206249196  VIAF: 1308158430381206260005   WorldCat (עם VIAF): 1308158430381206260005
בן או'טול

| --- | --- |

 לידה:  10 ביולי 1991 (בן 33) קיירנס, אוסטרליה 
 עיסוק:  שחקן, תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה
 מקום לימודים:  אקדמיית אוסטרליה המערבית לאמנויות הבמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
בן או'טול (באנגלית: Ben O'Toole; נולד ב-10 ביולי 1991) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי.
ביוגרפיה

או'טול נולד בקיירנס וגדל בבריזבן אוסטרליה. הוא סיים תואר ראשון באקדמיה המערבית האוסטרלית לאמנויות הבמה ליד פרת' .
קריירה

הקריירה שלו החלה ב-2011 בתיאטרון ובתפקיד בסדרת האינטרנט Sintillate Studios, שבוטלה לאחר עונתה הראשונה. עם ביטול הסדרה הוא עבר לסידני ושיחק בתיאטרון בהפקות גדולות, וכן במספר סרטים קצרים.
בשנת 2014, הופיע לראשונה בקולנוע בסרט עקבות במים לצד ראסל קרואו. לאחר מכן שיחק בשלוש העונות הראשונות של סדרת הטלוויזיה Love Child" 2016", ובסרט הקולנוע עטור הפרסים, הסרבן, בבימויו של מל גיבסון.
או'טול עבר ללוס אנג'לס בתחילת 2016,  בשנת 2017 שיחק בתפקיד הראשי הראשון שלו בקומדיה רומנטית Everybody loves Somebody, שהתקבלה בצורה חיובית מאוד על ידי המבקרים הסרט הוקרן בהצלחה רבה בבתי הקולנוע של מדינת המוצא שלו מקסיקו.  בשנת 2018, הוא הופיע בתפקיד ראשי בסרט Nekrotronic, שהיה מועמד לאיפור הטוב ביותר בטקס פרסי AACTA ה-9.
מאז תחילת מגפת הקורונה, הוא הופיע יותר ויותר בהפקות אוסטרליות. בנוסף להצגות במספר סדרות טלוויזיה ובתפקיד הראשי בקומדיית האימה "Bloody Hell", שם הופיע גם כגיבור וגם כאלטר אגו שלו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | עקבות במים | הנרי קונור |  |  |
| 2016 | הסרבן | רב"ט ג'סופ |  |  |
| 2017 | Everybody Loves Somebody | אשר | תפקיד ראשי |  |
| 2017 | שודדי הקאריביים: נקמתו של סלזאר | חייל בריטי | תפקיד משנה |  |
| 2017 | דטרויט | פלין | תפקיד ראשי |  |
| 2018 | 12 לוחמים | סקוט בלאק |  |  |
| 2018 | Nekrotronic | הווארד נורת' | שחקן ראשי |  |
| 2020 | Bloody Hell | רקס כהן | שחקן ראשי |  |
| 2021 | The Suspect | ג'ייסון פלטשר |  |  |