stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי איטליה–קרואטיה
היסטוריה

במהלך המאה ה-13 כבשה הרפובליקה של ונציה את אזור דלמטיה, ושלטה בו עד לשנת 1797. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמו הקרואטים כחלק מהצבא האוסטרו-הונגרי נגד איטליה, ובמהלך מלחמת העולם השנייה לחמה איטליה בממלכת יוגוסלביה, אולם לאחר הקמת המדינה העצמאית של קרואטיה, היו שתי המדינות חלק ממדינות הציר, ושיתפו פעולה עם גרמניה הנאצית. כיום שת המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו, ומשתפות פעולה ביניהם במגוון תחומים.
יחסים דיפלומטיים

היחסים בין המדינות כוננו ב-17 בינואר 1992. קרואטיה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ו-3 קונסוליות בבארי, מילאנו, ג'נובה, פאדובה, פירנצה וטריאסטה, ואילו איטליה מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזאגרב וקונסוליות בבויה, פולה, רייקה, ספליט ואומאג.
אוכלוסייה

ישנם כ-19,500 אנשים ממוצא איטלקי החיים בקרואטיה, ומאידך, יש בסביבות 6,000 קרואטים באיטליה. כמו כן, ישנם כ -21,000 עובדים קרואטים באיטליה.
שיתוף פעולה כלכלי

איטליה היא השותפה החשובה ביותר בסחר החוץ הקרואטי, וקרואטיה מייצאת אליה כ-14% מכלל התוצרת השנתית הכוללת שלה.
ב-1 בינואר 2008 נכנס לתוקף הכרזת קרואטיה על הקמת אזור השימור האקולוגי ודייג בים האדריאטי, אולם איטליה התנגדה לכך, משום שנגד הסכם שהיה לה לגבי כך עם סלובניה. במקביל, איטליה, מבלי להפר את ההסכם, הכריזה על אזור משלה כאזור כלכלי ימי ודייג.
כיבוש תוניס (1534)

מפה היסטורית של תוניס מאת פירי ראיס. מוזיאון וולטרס לאמנות
סצנה של הקרב על תוניס בשנת 1534, מראה סיפאהי מאיילט תוניס נלחם בספרדי. שטיח ספרדי מהאלקאסר של סביליה, 1554.
כיבוש תוניס התרחש ב-16 באוגוסט 1534 כאשר ח'יר א-דין ברברוסה כבש את העיר מידי השליט החפסיד מולאי חסן.
סקירה כללית

בשנת 1533, הורה סולימאן המפואר לח'יר א-דין ברברוסה, שאותו זימן אלג'יר, לבנות צי מלחמה גדול בארסנל של קונסטנטינופול. בסך הכל נבנו במהלך החורף של 1533–1534 70 גליאות, מאוישות על ידי חותרים עבדים, כולל 1,200 נוצרים. עם צי זה, ברברוסה ערך פשיטות אגרסיביות לאורך חופי איטליה, עד שנחת בתוניס ב-16 באוגוסט 1534, והדיח את השליט המקומי, שהיה כפוף עד כה לספרדים, יורש העצר החפסידי מולאי חסן.
ברברוסה הקים בעקבות כך בסיס ימי חזק בתוניס, שיוכל לשמש לפשיטות באזור, ועל מלטה הסמוכה. תוניס הייתה מיקום אסטרטגי ביותר, ששלט על המעבר ממערב לאגן המזרחי של הים התיכון.
אולם בשנת 1535, בעקבות תחינתו של מולאי חסן, פתח הקיסר קרל החמישי במתקפת נגד והשתלט מחדש על העיר בכיבוש תוניס ב-1535.
הערות שוליים

↑  Rubén González Cuerva (2020). Infidel Friends: Charles V, Mulay Hassan and the Theater of Majesty. Mediterranea Ricerche Storiche, Anno XVII
ירדן כהן

ירדן כהן (נולד ב-26 במרץ 1997) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת מכבי פתח תקווה.
קריירה

כהן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי חיפה בה שיחק עד לקבוצת הנוער ובגיל 18 הצטרף לקבוצת הנוער של הפועל רעננה. ב-2 באוגוסט 2016 כהן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד הפועל תל אביב במסגרת גביע הטוטו. את העונת הבכורה שלו בבוגרים, סיים כהן עם 15 הופעות בכל המסגרות.
בעונת 2018/2019, כהן הפך לשחקן הרכב בקבוצה הבוגרת. ב-9 במרץ 2019 כהן הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2-2 נגד הפועל חיפה.
ב-3 באוגוסט 2020, כהן הושאל למכבי פתח תקווה.
קריירה > נבחרת ישראל

לזכותו של כהן ארבע הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל.
תארים

גביע המדינה: 2023/2024
סגנות אלוף האלופים: 2024
אליפות ליגת המשנה: 2022/2023
הערות שוליים

↑  מוטי פשכצקי, ‏עוד חיזוק ללוזון: ירדן כהן חתם במכבי פ"ת, באתר ערוץ הספורט, 3 באוגוסט 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי טאיוואן–לאוס

| יחסי טאיוואן–לאוס |
| --- | --- |
טאיוואן: לאוס


טאיוואן: לאוס
שטח (בקילומטר רבוע)
35,980: 236,800
אוכלוסייה
23,188,420: 7,795,710
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 15,843
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 2,032
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה עממית נשיאותית חד-מפלגתית

יחסי טאיוואן–לאוס הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הרפובליקה הסינית והרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס.
סקירה כללית

היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1953, כאשר לאוס כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סין (סין הלאומנית או טאיוואן) כממשלה הלגיטימית היחידה של סין. ב-25 באפריל 1961 העבירה לאוס את הכרתה לממשלת הרפובליקה העממית של סין בבייג'ינג.  עם זאת, ב-16 במאי 1962, ניתקה הממשלה המלכותית את היחסים הדיפלומטיים עם סין הקומוניסיטית והחזירה את היחסים עם ממשלת טייפה, והתיישרה עם הברית האנטי-קומוניסטית במלחמת וייטנאם עד 1975, כאשר הממשלה הקומוניסטית החדשה בלאוס ביססה מחדש את היחסים עם סין.  לאוס מיוצג על ידי משרד הנציג הכלכלי והתרבותי של טאיפיי בהאנוי לעניינים הקשורים לטאיוואן.
יחסים כלכליים

בשנת 2020, לאוס הייתה שותפת הסחר ה-125 בגודלה, השותפה לייבוא ה-104 בגודלה ושותפת הייצוא ה-134 בגודלה של הרפובליקה הסינית. שווי היצוא ללאוס עמד על 6 מיליון דולר, ירידה של 40.669% לעומת השנה שקדמה לה. שווי היבוא מלאוס היה 12.4 מיליון דולר, ירידה של 5.246% לעומת השנה שקדמה לה.
יחסי איטליה–קנדה

| יחסי איטליה–קנדה |
| --- | --- |
איטליה: קנדה


איטליה: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 9,984,670
אוכלוסייה
59,293,250: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 53,718
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי איטליה–קנדה הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין קנדה ואיטליה. שתי המדינות נהנות מיחסי ידידות, שחשיבותן מתרכזת בתולדות ההגירה האיטלקית לקנדה. כמיליון וחצי קנדים טוענים שהם ממוצא איטלקי (כ-4.6% מהאוכלוסייה). שתי המדינות הן חברות ב-G7, G20, נאט"ו והארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
היסטוריה

האיטלקי הראשון שהגיע לקנדה היה החוקר ג'ובאני קבוטו, נווט מוונציה, שחקר את חופי ניופאונדלנד לאנגליה בשנת 1497. בשנת 1524 חקר ג'ובאני דה וראצאנו את קנדה האטלנטית עבור צרפת. בראשית המאה ה-19 החלו האיטלקים לנדוד לקנדה כשהרוב הגיעו בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. איטלקים רבים השתתפו ולקחו חלק בבניית ערים קנדיות, בסלילת מסילת הברזל, בבניית נמלים, שילוח וכרייה; כל אלה הובילו ליצירה המודרנית של קנדה.
במשך מרבית מלחמת העולם הראשונה, קנדה (תחת האימפריה הבריטית) ואיטליה היו בעלות ברית במהלך המלחמה. במהלך מלחמת העולם השנייה קנדה ואיטליה היו בצדדים מנוגדים. ב-10 ביוני 1940 הכריזה קנדה מלחמה באיטליה לאחר שראש ממשלת איטליה בניטו מוסוליני הכריז מלחמה על צרפת ובריטניה. קנדה השתתפה במערכה האיטלקית והדיוויזיה הקנדית הראשונה ודיוויזיית השריון הקנדית הראשונה השתתפו בפלישה לסיציליה, בקמפיין נהר מורו ובקרב מונטה קאסינו. בין 1940 ל-1943 נעצרו כ-600 גברים איטלקים-קנדים ונשלחו למחנות מעצר כנתיני אויב שעלולים להיות מסוכנים. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, קנדה ואיטליה כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1947.
קנדה ואיטליה חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים כמו הסכם למניעת מיסוי כפול בגין מיסים על הכנסה ולמניעת התחמקות פיסקלית (1977) והסכם ביטוח לאומי (1977). בשנת 1981 חתמו שתי המדינות על חוזה הסגרה ובשנת 1984 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה תרבותי. קיימות טיסות ישירות בין שתי המדינות עם חברות התעופה הבאות: אייר קנדה, אייר טראנסט ואליטליה.
נערכו מספר רב של ביקורים בין ראשי ממשלת קנדה ואיטליה, אשר בעיקר מתקיימים בפסגות שנערכו על ידי ה-G7
, G8
, G20 ונאט"ו.
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג מקנדה באיטליה
ראש הממשלה פייר אליוט טרודו (1980)
ראש הממשלה בריאן מלרוני (1987, 1991)
ראש הממשלה ז'אן קרטיין (1994, 2001, 2002)
ראש הממשלה סטיבן הרפר (2009)
ראש הממשלה ג'סטין טרודו (2017)
ביקורים רמי דרג מאיטליה בקנדה
ראש הממשלה ג'ובאני ספאדוליני (1981)
ראש הממשלה צ'יריאקו דה מיטה (1988)
ראש הממשלה למברטו דיני (1995)
ראש הממשלה ג'וליאנו אמאטו (2001)
ראש הממשלה סילביו ברלוסקוני (2002, 2010)
ראש הממשלה אנריקו לטה (2013)
ראש הממשלה ג'וזפה קונטה (2018)
יחסי סחר

בשנת 2016 הסתכם המסחר בין קנדה לאיטליה ב-9.88 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של קנדה לאיטליה כולל: מוצרים פרמצבטיים, דגנים ודלקים מינרליים. הייצוא העיקרי של איטליה לקנדה כולל: כורים גרעיניים ומכונות, משקאות וכלי רכב (חלקים ומנועים). איטליה היא שותפת הסחר השלישית בגודלה בסחר בסחורות, ושותפת הסחר השלישית בחשיבותה באיחוד האירופי. בסוף 2016 דורגה איטליה כמדינה ה-28 בגודלה בהשקעות של מניות ה-FDI בקנדה. מבחינת מדינות אירופה, איטליה דורגה במקום ה-15. באוקטובר 2016 חתמו קנדה והאיחוד האירופי (הכולל את איטליה) על הסכם הכלכלה והסחר המקיף, הסכם סחר חופשי בין קנדה לאיחוד האירופי.
נציגויות דיפלומטיות

איטליה מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה ו-12 קונסוליות בקלגרי, הליפקס, המילטון, קלונה, לונדון, מונטריאול, קוויבק, סרניה, טורונטו, ונקובר, וינדזור וויניפג.
קנדה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא וקונסוליה כללית במילאנו.
כיף (מחווה)

נותנים כיף בכנס ויקימניה, 2013
כִּיף (מערבית, בספרדית: Chocar los cinco; באנגלית: High five) מתאר מחווה גופנית, המבוצעת בדרך כלל כששני אנשים מצמידים רגעית את כף היד של האחד לכף ידו של האחר, כששתיהן מורמות למעלה, בערך בגובה הראש. שתי כפות הידיים מוצמדות אחת לשנייה, מחליקות או טופחות. המחווה משמשת להבעת אחווה, שמחה, שביעות רצון וכסימן ברכה.
המושג נכלל במילון אוקספורד בתחילת שנות השמונים. התנועה נוצרה כנראה בסוף שנות השבעים בין שחקני בייסבול, כשיכלול של התנועה "low five" המתבצעת בגובה נמוך, והייתה מקובלת, בעיקר בין האפרו-אמריקאים, מאז מלחמת העולם השנייה.
גבר ואישה מבצעים "כיף"
ראו גם

לחיצת יד
כיף מרפק
הערות שוליים

↑  רוביק רוזנטל, מילון הסלנג המקיף, ירושלים תשס"ה, עמ' 177. על פי דבריו זהו קיצור של הביטוי "כיף חאלק", שמובנו המילולי 'איך מצבך?', וכן הקרבה למילה "כַפֶה"- כף יד, ייתכן שהייתה בעלת משמעות להשתרשות המונח
כנסיית העם הגואנצ'י

סמל האלה תנית, המשמש גם כדי לייצג את כנסיית העם הגואנצ'י.
כנסיית העם הגואנצ'י (Iglesia del Pueblo Guanche) היא ארגון דתי שנוסד בשנת 2001 בעיר סן קריסטובל דה לה לגונה (טנריפה, האיים הקנריים, ספרד), במטרה להציל ולהפיץ את הדת הפגאנית של הגואנצ'ים. הכנסייה נוסדה על ידי קבוצה של חסידים קנריים של האלה האם הקדמונית Chaxiraxi.
הכנסייה ביצעה הטבלות וחתונות על פי המנהג הקדום. בשנת 2002 נערכו טקסי נישואים בהתאם לנוסח גואנצ'י, שהתקיימו כביכול בעבר באי טנריפה - בפועל, טקסים כאלה לא נצפו במשך כמה מאות שנים מאז ההשתלטות הספרדית על הארכיפלג.
כנסיית העם הגואנצ'י דומה לתנועות נאו-פגאניות אחרות. בשנת 2008 מנתה הכנסייה כ-300 חברים.
הערות שוליים

1 2  La Iglesia del Pueblo Guanche. Consideraciones metodológicas. Gobierno de Canarias.
↑  Martin, Veronica (2008). 5% of Canarians profess a minority religion (Un 5% de canarios profesa una religión minoritaria), La Opinión de Tenerife newspaper, 3 October.
כיף-כיף

ערך זה עוסק בארגון להט"ב מרוקאי. אם התכוונתם לחטיף שוקולד של מפעל עלית, ראו .
| --- | --- |
 מדינה:  ספרד, מרוקו 
 מטה הארגון:  מדריד 
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־19 שנים) 
 kifkif.info
 
כיף-כיף (בערבית: كيفكيف; באנגלית: Kif-Kif) הוא ארגון לא ממשלתי להט"בי-מרוקאי. מאחר שהוא אינו מוכר כחוק במרוקו, לארגון יש רישיון בספרד, מאז 2008. העמותה זוכה לביקורת נרחבת מהחלקים השמרניים בחברה המוסלמית במדינה, גם באמצעות שימוש באיומים, או במקרים קיצוניים מסוימים, אפילו אלימות.
הארגון מפעיל את המגזין Mithly.‏
היסטוריה

ב-1 ביוני 2004, עצרה משטרת מרוקו 43 בני אדם בתטואן באשמת ביצוע יחסי מין הומוסקסואליים, בהתאם לסעיף 489 לחוק העונשין המרוקאי. בשל כך, נפתח קמפיין מקוון בין-לאומי, על ידי פעילים מקומיים שונים, לשחרורים של 43 העצורים. בשל הרצון לתאם בין פעילים, הוקמה הקבוצה באופן רשמי ב-2005. מאז 2006, ישנו מאבק לרשום את הארגון כעמותה במרוקו ללא כל הצלחה.
באפריל 2010 השיק הארגון את המגזין Mithly, מגזין הלהט"ב המרוקאי הראשון, בדפוס ובאינטרנט. המהדורה הראשונה, שנדפסה ברבאט, הפיצה 200 עותקים באופן חשאי, שכן סעיף 489 בחוק העונשין אוסר יחסי מין הומוסקסואליים, ואוסר פרסום של חומר פוגעני.
במאי 2010, הוקמה התת-קבוצה מינה וי פינה (באנגלית: Menna w Fena), קבוצה פנימית של כיף-כיף, המוקדשת במיוחד לנשים להט"ביות.
הערות שוליים

↑  Bradley, John R. (2010). Behind the Veil of Vice: The Business and Culture of Sex in the Middle East. United Kingdom: Palgrave Macmillan. p. 250. ISBN 978-0-230-62054-4. נבדק ב-15 באוקטובר 2012. KifKif gay Morocco. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Smith, David (20 במאי 2010). "Gay magazine launched in Morocco". The Guardian. London. ארכיון מ-2019-05-18. נבדק ב-2012-10-15. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Issue of Homosexuality Is Changing Moroccan Society - Fanack.com". Fanack.com. 12 במרץ 2018. ארכיון מ-2020-08-20. נבדק ב-2 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Issue of Homosexuality Is Changing Moroccan Society". Fanack.com (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2021-06-02. נבדק ב-2021-06-01.
↑  "Gay magazine launched in Morocco". the Guardian (באנגלית). 2010-05-20. ארכיון מ-2021-02-11. נבדק ב-2021-03-26.
↑  "Morocco | Human Dignity Trust". www.humandignitytrust.org. (באנגלית). ארכיון מ-2021-03-08. נבדק ב-2021-03-26.
↑  Canada, Immigration and Refugee Board of (2013-10-28). "Morocco: Situation of sexual minorities, including treatment by the authorities and society; the application of Article 489 of the Penal Code and cases with convictions for homosexuality; state protection and support services (2010-October 2013) [MAR104621.FE]" (באנגלית). ארכיון מ-2021-12-06. נבדק ב-2021-03-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 314920199   WorldCat (עם VIAF): 314920199
כיסנאיים

| כיסנאיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: כיסנאיים
שם מדעי
 Petauridae ‏בונפרטה, 1838

כיסנאיים (שם מדעי: Petauridae) היא משפחה של יונקי כיס קטנים מסדרת הקנגוראים.
מאפיינים

אלו יצורים קטנים באורך 12–32 ס"מ ומשקל מרבי של 0.7 ק"ג. הם בעלי פרווה שחורה או אפורה, פנים מפוספסות עם אוזניים גדולות ורודות ועיניים גדולות והם בעלי זנב מתפתל כהה. חלק מבני המשפחה בעלי יכולת לדאות למרחקים קצרים והם בעלי קפלים בפרוותם, איתם הם דואים בשימוש בזנבם כהגה.
הכיסנאיים חיים באוסטרליה ובגינאה החדשה ביערות גשם ועד לערבות עצי אקליפטוס של החורש האוסטרלי. הם ניזונים מחרקים ועוד חסרי חוליות וכן מחולייתנים קטנים וניזונים גם מצוף וממוהל של כמה עצים.
מיון

משפחה: כיסנאיים (Petauridae)
סוג: פוסום מפוספס (Dactylopsila) - בו 3 מינים.
סוג ומין יחיד: פוסום מפוספס ארך-אצבע (Dactylonax palpator)
סוג ומין יחיד: פוסום הסנאי (Gymnobelideus leadbeateri)
סוג: כיסן דואה (Petaurus) - בו 6 מינים.
לאודנום

| --- | --- |

 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון C 
 
לַאוּדַנוּם (Laudanum) היא טינקטורה (מיצוי אלכוהולי) (אנ') המכילה כ-10% אופיום. צבעו של המיצוי הוא אדום-חום וטעמו מר. הלאודנום מכיל אלקלואידים של האופיום, כמו קודאין ומורפין, ונחשב לסם ממכר.
במהלך ההיסטוריה שימש הלאודנום כתרופה עבור מגוון רחב של מחלות, ובעיקר כתרופה כנגד שיעול ועבור שיכוך כאב[דרוש מקור]. עד תחילת המאה ה-20 נמכר הלאודנום ללא מרשם, אולם כיום הוא נמכר בפיקוח הדוק בבתי מרקחת, והוא בשימוש לעיתים נדירות[דרוש מקור].
הרופא השווייצרי בן המאה ה-16 פאראצלסוס גילה שאלקלואידים של אופיום מתמוססים היטב באלכוהול. הוא גילה שהתמיסה עוזרת בשיכוך כאבים, וטבע את השם "לאודנום", המגיע מן הפועל הלטיני laudare, שמשמעו "להלל".
יחסי טאיוואן–יוון

| יחסי טאיוואן–יוון |
| --- | --- |
טאיוואן: יוון


טאיוואן: יוון
שטח (בקילומטר רבוע)
35,980: 131,957
אוכלוסייה
23,188,420: 10,020,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 238,206
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 23,773
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: דמוקרטיה

יחסי טאיוואן–יוון הם יחסי החוץ בין טאיוואן ויוון.
סקירה כללית

ב-30 בספטמבר 1929 כוננה יוון יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה הסינית. השגרירות של הרפובליקה של סין ברפובליקה ההלנית השנייה הוקמה באתונה. ב-19 בנובמבר 1947 שודרגו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות. בשנת 1949, לאחר עזיבת ממשלת רפובליקת סין לטאיוואן, המשיכו שתי המדינות לקיים יחסים דיפלומטיים.ב-22 במרץ 1957 קיבל הנשיא צ'יאנג קאי שק את מסדר המושיע מפבלוס, מלך יוון. ב-5 ביוני 1972 נותקו היחסים הדיפלומטיים עם הרפובליקה הסינית, וב-8 ביוני נסגרה השגרירות.
נציגויות דיפלומטיות

ב-6 בינואר 1973 הקימה הרפובליקה הסינית את מרכז הקניות של המזרח הרחוק באתונה. ב-28 בדצמבר 1990 שינתה את שמה לשירות התרבות והכלכלה של טייפה ביוון. ב-11 באפריל 2003 שונה שמה למשרד הנציגות של טייפה ביוון. זו הנציגות היחידה של המדינה בבלקן. ליוון אין נציגות ברפובליקה הסינית. בינואר 1979, נציגות יוונית של כבוד לקידום סחר חוץ נוסדה בטאיפיי.
חובת ויזה

אזרחי הרפובליקה הסינית עם דרכון של הרפובליקה הסינית יכולים להיכנס ליוון מבלי להגיש בקשה לוויזה לכניסה לאזור שנגן. אזרחי יוון יכולים לנסוע ללא ויזה לשטחה של הרפובליקה הסינית. אזרחי הרפובליקה הסינית יכולים לנסוע ללא ויזה בתוך אזור שנגן. אזרחים יוונים המחזיקים בדרכון יכולים גם להיכנס לרפובליקה הסינית לגישה ללא ויזה עד 90 יום.
יחסי טאיוואן–מקסיקו

| יחסי טאיוואן–מקסיקו |
| --- | --- |
טאיוואן: מקסיקו


טאיוואן: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
35,980: 1,964,375
אוכלוסייה
23,188,420: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 13,642
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה פדרלית

יחסי טאיוואן–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לרפובליקה הסינית (טאיוואן). שתי המדינות חברות ב-APEC.
היסטוריה

החל משנת 1949 שמרה מקסיקו על יחסים דיפלומטיים עם ממשלת קוומינטנג של הרפובליקה הסינית. עם זאת, היחסים הרשמיים בין מקסיקו לרפובליקה הסינית (טאיוואן) הסתיימו בשנת 1971 כאשר מקסיקו הצביעה בעד החלטה 2758 של העצרת הכללית של האו"ם שהכירה ברפובליקה העממית של סין (סין היבשתית) "כנציגה הלגיטימית היחידה של סין באומות המאוחדות". מאז אימוץ החלטת 2758 של האו"ם, מקסיקו מקיימת יחסים דיפלומטיים רשמיים עם סין היבשתית ויחסים דיפלומטיים לא רשמיים עם טאיוואן מאז 1972.
על מנת לקדם את הסחר, בשנת 1990 פתחה מקסיקו משרד "שירותי סחר מקסיקני" בטאיפיי (שלא החזיק במעמד דיפלומטי). המשרד שודרג מאוחר יותר בשנת 1991 כך שיכלול אגף קונסולרי והוא נודע בכינוי "משרד המסחר, התיעוד והתרבות המקסיקני". בשנת 1993 פתחה טייוואן "משרד כלכלי ותרבות של טאיפיי" במקסיקו סיטי. שתי הנציגויות משמשות באופן לא רשמי כשגרירויות דה פקטו.
בשנת 1991 הציעה ממשלת טאיוואן טיסות ישירות בין טאיוואן למקסיקו עם צ'יינה איירליינס לממשלתו של נשיא מקסיקו קרלוס סלינס, אולם מעולם לא נעשו פעולות לקידום ההצעה. באותה שנה, פקיד ממשל מקסיקני בכיר השתתף ביום הלאומי ה-42 של הרפובליקה הסינית. לאחר מספר מחאות של הרפובליקה העממית של סין על המקרה, סגן שר החוץ המקסיקני, אנדרס רוזנטל גוטמן, הבטיח לסיים את כל הביקורים של גורמים ממשלתיים מקסיקניים בטאיוואן. בשנת 1994 ביקר ראש ממשלת טאיוואן ליין ג'אן (אנ') במקסיקו ונפגש עם נשיא מקסיקו קרלוס סלינס והמועמד לנשיאות ארנסטו סדייו.
גם מקסיקו וגם טאיוואן חברות ב-APEC. בנובמבר 2002 ביקר נציג הנשיא הטאיוואני יואן לי בלוס קאבוס שבמקסיקו כדי להשתתף בפסגת APEC‏.
יחסי סחר

טאיוואן היא המשקיעה השלישית בגודלה במקסיקו מאסיה ושותפת הסחר התשיעית בגודלה של מקסיקו בעולם. בשנת 2018 הסתכם המסחר הכולל בין שתי המדינות בשווי של 8 מיליארד דולר. במאי 2012 נחתם מזכר לבדיקת הסכם סחר חופשי בין שתי המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

למקסיקו משרד קישור בטאיפיי המכונה "משרד המסחר, התיעוד והתרבות המקסיקני".
לטאיוואן משרד קישור במקסיקו סיטי המכונה "המשרד הכלכלי והתרבותי של טאיפיי במקסיקו" (Oficina Económica y Cultural de Taipei en México)‏.
ינשוף לבן-פנים

| ינשוף לבן-פנים |
| --- | --- |
 ינשוף לבן-פנים צפוני
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: ינשוף לבן-פנים
שם מדעי
 Ptilopsis ‏קאופ, 1848

ינשוף לבן-פנים (שם מדעי: Ptilopsis) הוא סוג עוף מסדרת דורסי לילה וממשפחת הינשופיים ובו שני מינים החיים באפריקה הטרופית והחמימה.
ינשופים קטנים אלה דומים אחד לשני במראם והם קרובים רחוקים של השעיר וסימני ההיכר שלהם הם עיניהם הכתומות, אזור העיניים הלבן מוקף הפסים השחורים וה"שפם" מעל המקור. כמו מרבית הינשופים הם יוצאים לצוד בעיקר בשעות החשיכה.
מינים

ינשוף לבן-פנים צפוני (Ptilopsis leucotis) – מצוי באפריקה המשוונית מסנגל עד קניה
ינשוף לבן-פנים דרומי (Ptilopsis granti) – מצוי מקניה עד לדרום אפריקה
כנסיית העץ בשורדשט

| --- | --- |
כנסיית העץ בשורדשט, 2016
כנסיית העץ בשורדשט, 2016
 מידע כללי
 סוג:  כנסייה
 על שם:  גבריאל 
 כתובת:  שורדשט
 מיקום:  Șurdești 
 מדינה:  רומניה רומניה
 זרם:  הכנסייה היוונית-קתולית הרומנית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1721–1767 (כ־46 שנים)
 אדריכל:  יון מקריה
 מידות
 גובה:  72 מטר
 שטח:  7.01 הקטאר 
 קואורדינטות:  47°35′49″N 23°45′53″E﻿ / ﻿47.596944°N 23.764611°E﻿ / 47.596944; 23.764611
  (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור כנסיית העץ בשורדשט(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור כנסיית העץ בשורדשט
 
כנסיית העץ בשורדשט (ברומנית: Biserica de lemn din Șurdești) היא אחת מכמאה כנסיות עץ שנבנו באזור מרמורש שבצפון רומניה בין המאה ה-17 לבין המאה ה-19, ואחת מבין שמונה כנסיות מתוכן שהוכרזו כאתר המורשת העולמית כנסיות העץ במרמורש. הכנסייה שוכנת בכפר שורדשט (Șurdești), שהוא חלק מהקומונה (מעין מועצה אזורית) שיששט (Șișești). הכנסייה היא יוונית-קתולית ומוקדשת למלאכים מיכאל וגבריאל.
היסטוריה

הכנסייה נבנתה בין 1721 ל-1767 בתכנונו של יון מקריה. בדומה ליתר הכנסיות באזור מאותה התקופה, הבחירה בעץ כחומר הגלם (אלון במקרה זה) נבעה מהאיסור שהטילו השלטונות האוסטרו-הונגרים על בניית כנסיות אורתודוקסיות מאבן. הכנסייה היא אחת הגבוהות מסוגה: גובה הצריח שלה 54 מטרים, וגובהה הכולל 72 מטרים. קירותיה הפנימיים של הכנסייה מעוטרים בציורי קיר מ-1783.
בתקופת השלטון הקומוניסטי ברומניה, בין 1948 ל-1990, לא הותרה פעילות בכנסייה, והיא חידשה את פעילותה לאחר נפילת המשטר. ב-1999 הכריז אונסק"ו על הכנסייה, יחד עם שבע כנסיות עץ נוספות במרמורש, כאתר מורשת עולמית.
ירדן מאירסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 ביוני 1993 (בת 31) 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 גובה:  1.70
 ספורט
 ענף ספורט:  ג'ודו
 :  70-/78-
 מועדון:  הל. ה. ב
 מאמן:  אורן סמדג'ה (אישי), שני הרשקו
 הישגים
 דירוג שיא:  16 בעולם (78-)
 
ירדן מאירסון (נולדה ב-21 ביוני 1993) היא ג'ודוקא ישראלית, אלופת ישראל בג'ודו 6 פעמים בשנים 2011, 2014,ו-2016-2019. זכתה 4 פעמים במדליית הארד באליפויות אירופה הפתוחות שנערכו בשנים 2016 ו-2017 ובמדליית זהב בתחרות גביע אירופה שנערכה במלגה בשנת 2018.
ביוגרפיה

ב-2009 השתתפה תחת הדרכתו של אורן סמדג'ה באליפות אירופה לקדטים שנערכה בסלובניה, והודחה בסיבוב השני.
במרץ 2011 זכתה באליפות ישראל במשקל עד 70 ק"ג, לאחר שגברה בגמר על ליאור וילדיקאן.
ביולי 2011 זכתה במדליית הארד בגביע האירופאי עד גיל 20 שנערך בהונגריה.
ב-14 באוגוסט 2011 זכתה מאירסון במדליית הארד במשקל עד 70 ק"ג בגביע אירופה עד גיל 20 בברלין שבגרמניה.
באוגוסט 2012 שוב זכתה במדליית הארד במשקל עד 70 ק"ג בגביע אירופה עד גיל 20 שנערך בברלין.
במרץ 2013 זכתה במדליית הכסף בגביע אירופי עד גילה 20 שנערך בפורטוגל.
ביוני 2013 השתתפה בגביע אירופה ג'וניור בליבניץ באוסטריה במשקל עד 63 ק"ג וזכתה במדליית הארד.
בדצמבר 2013 זכתה באליפות ישראל במשקל עד 70 ק"ג, לאחר שגברה בגמר על בר פרין
באוקטובר 2015 זכתה באליפות ישראל במשקל מעל 78 ק"ג לאחר שגברה בגמר על רז הרשקו.
באוקטובר 2016 זכתה במדליית הארד באליפות אירופה הפתוחה שנערכה בגלאזגו שבסקוטלנד.
ביוגרפיה > 2017

בינואר זכתה באליפות ישראל במשקל עד 78 ק"ג לאחר שגברה בגמר על ענבל לניר
ב-5 בפברואר זכתה במדליית ארד בטורניר אליפות אירופה הפתוחה, בסופיה, בולגריה.,
במרץ זכתה במדליית הארד באירופה הפתוחה פראג, שבצ'כיה
ב-9 באפריל במדליית הכסף בגראנד פרי באנטליה שבטורקיה.. בהמשך החודש השתתפה באליפות אירופה שנערכה בוורשה והודחה בסיבוב הראשון.
ב-23 ביולי זכתה במדליית הארד באליפות אירופה הפתוחה שנערכה במינסק.
בספטמבר השתתפה באליפות העולם שנערכה בבודפשט והודחה בסיבוב הראשון.
ב-8 באוקטובר זכתה במדליית הארד בטורניר גארד פרי שנערך בטשקנט שבאוזבקיסטן.
2018

בפברואר זכתה במדליית כסף בתחרות גביע אירופה (משקל עד 78 ק"ג) בפורטוגל כשניצחה בחצי הגמר את ההונגרייה אוולין סלנקי, אולם הפסידה בגמר ליפנית שאיו אומוז'ה.
באוקטובר זכתה במדליית הזהב בגביע אירופה בג'ודו.
2019

במרץ סיימה מאירסון במקום החמישי בגראנד פרי טביליסי לאחר הפסידה בקרב על הארד.
בספטמבר זכתה בפעם השנייה ברציפות באליפות ישראל.