stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניס ריצ'רדס
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | מת לצחוק | סינדי |  |
| 1994 | Lookin' Italian | אליזבת' |  |
| 1994 | Tammy and the T-Rex | תמי |  |
| 1997 | שום מקום | ג'נה |  |
| 1997 | גברים בחלל | כרמן איוואנז |  |
| 1998 | משולש פראי | קלי לנייר ואן ריאן |  |
| 1999 | יופי מקומי | רבקה אן "בקי" לימן |  |
| 1999 | העולם אינו מספיק | כריסמס ג'ונס |  |
| 1999 | Tail Lights Fade | וונדי |  |
| 2001 | יום אהבה קטלני | פייג' פרסקוט |  |
| 2001 | עצה טובה | סינדי סטיין |  |
| 2002 | אימפריה | טריש |  |
| 2002 | אח סמוי | פנלופה סנואו |  |
| 2002 | גלגל שלישי | דיאנה אוונס |  |
| 2002 | אהבה אפלטונית | קלואי |  |
| 2003 | אהבה זה כל הסיפור | קרלה |  |
| 2003 | מת לצעוק 3 | אנני לוגן |  |
| 2004 | Yo puta | רבקה |  |
| 2004 | אלביס מלך לנצח | בלינדה |  |
| 2005 | אדמונד | בי-גירל |  |
| 2008 | בלונדיניות ללא הפסקה | דון |  |
| 2008 | ג'ולין | מרין לגר |  |
| 2009 | Finding Bliss | בליס / לורה |  |
| 2009 | אהבה מדהימה | עצמה |  |
| 2009 | בתוך העמק | אוטום בליס |  |
| 2011 | Cougars, Inc. | ג'ודי |  |
| 2012 | מדיאה בהגנת עדים | קייט נידלמן |  |
| 2012 | מתעלקים | עצמה |  |
| 2015 | Operation: Neighborhood Watch! | דניס סורנסן |  |
| 2015 | Christmas Trade | קלואי |  |
| 2016 | A Life Lived | אליזבת' |  |
| 2017 | Altitude | גרטשן בלייר |  |
| 2017 | American Violence | ד"ר אמנדה טיילר |  |
| 2017 | American Satan | קאט פאוסט |  |
| 2017 | A Violent Man | ויקטוריה |  |
| 2018 | The Toybox | ג'ניפר |  |
| 2018 | נועדה לרכוב | דודה גלו |  |
| 2018 | The Prayer Box | קארן |  |
| 2019 | 1st Born | כריסטין |  |
| 2019 | Adventures of Dally & Spanky | קלי בנקס |  |
| 2019 | My Adventures With Santa | ולרי נולאן |  |
| 2020 | Reality Queen! | אנג'לינה סטרייסנד |  |
| 2020 | Alpha Code | ג'ואנה |  |
| 2020 | מצור אווירי (אנ') | שרה פיטרס |  |
| 2020 | נערות בהחלפה | ויקטוריה שארפ |  |
| 2020 | Timecrafters: The Treasure of Pirate's Cove | ויקטוריה דייר |  |
| 2021 | Send It! | קתרין |  |
| 2021 | Love Accidentally | דברה |  |
| TBA | Saturday at the Starlight | מיס ספרואט |  |
| TBA | The Junkyard Dogs | מוניקה סאליבן |  |
| TBA | Wickensburg | סלין לוקאס |  |
| TBA | Among the Ashes | קיט אש |  |
| TBA | Angels Fallen: Warriors of Peace |  |  |
אלכס רודריגו דיאס דה קוסטה

אלכס רודריגו דיאס דה קוסטה (בפורטוגזית: Alex Rodrigo Dias da Costa; נולד ב-17 ביולי 1982 בניטרוי, ברזיל) מוכר יותר כאלכס, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה

אלכס התחיל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 2002 במועדון הברזילאי סנטוס, שם שיחק עם שחקנים נוספים שהפכו לכוכבים גדולים: דייגו, אלאנו ורוביניו. בשנת 2004 חתם בצ'לסי, אך מכיוון שלא הצליח לקבל רישיון עבודה באנגליה הוא הושאל למועדון הכדורגל ההולנדי פ.ס.וו. איינדהובן למשך שלוש שנים. ב-2004/2005, עונתו הראשונה באיינדהובן, הוא עזר לקבוצה לזכות בדאבל ולהגיע לחצי גמר ליגת האלופות, שם הודחה על ידי מילאן. בעונה העוקבת שוב היה אלכס שותף לזכייה של פ.ס.וו באליפות, אך בסיומה נשאר בקבוצה כשמאמן צ'לסי באותה תקופה, ז'וזה מוריניו, העדיף את לצרף את ח'אלד בולחרוז. עונת 2006/2007 הסתיימה אף היא באליפות של פ.ס.וו.
בעונת 2007/2008, אף על פי שלא צבר מספיק הופעות במדי נבחרתו, הצליח אלכס להשיג את ההיתר לשחק באנגליה והצטרף לצ'לסי, שבה קיבל את החולצה מספר 33. בצ'לסי התחרה אלכס עם ריקארדו קראבליו וטל בן חיים על המקום בהרכב לצידו של ג'ון טרי. הופעת הבכורה שלו הייתה בתיקו 1-1 נגד ליברפול, כשהוחלף בפלורן מאלודה בדקה ה-86.
בעונת 2008/2009 אלכס כבר היה שותף קבוע בהרכב כשהחליף את ריקרדו קראבליו הפצוע. הוא כבש את הגול ה-1,000 של צ'לסי בפרמייר ליג מול סנדרלנד ב-1 בנובמבר 2008. מאז שהגיע לקבוצה חוס הידינק, מאמנו לשעבר מפ.ס.וו, שותף אלכס בכל משחק ואף כבש שער מול קובנטרי סיטי ברבע גמר הגביע האנגלי.
ב-27 בינואר 2012 עבר לפריז סן-ז'רמן. ב-6 במאי 2014 חתם לשנתיים בקבוצה האיטלקית מילאן.
לאלכס 18 הופעות במדי נבחרת ברזיל.
תארים

אליפות ברזיל (2): 2002, 2004
אליפות הולנד (3): 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007
הגביע ההולנדי: 2004/2005
אליפות אנגליה: 2009/2010
הגביע האנגלי (2): 2008/2009, 2009/2010
מגן הצדקה: 2009
אליפות צרפת (2): 2012/2013, 2013/2014
גביע הליגה הצרפתית: 2013/2014
הסופר קאפ הצרפתי: 2013
קופה אמריקה: 2007
גביע הזהב של CONCACAF: 2003 (מקום שני)
הערות שוליים

↑  איזק אבידור, סופית: הבלם אלכס עובר לצ'לסי, באתר nrg‏, 1 ביוני 2007
↑  ‏ynet ספורט, אלכס עבר מצ'לסי לפריז סן ז'רמן, באתר ynet, 27 בינואר 2012
| נבחרת ברזיל – קופה אמריקה 2007  (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 הלטון •  2 מאייקון •  3 אלכס •  4 חואן •  5 מיניירו •  6 ז'ילברטו •  7 אלאנו •  8 ז'ילברטו סילבה •  9 ואגנר לאב •  10 דייגו •   11 רוביניו •  12 דוני • 13 דניאל אלבס •  14 אלכס סילבה • 15 נאלדו • 16 קלבר • 17 ז'וזואה • 18 פרננדו • 19 ז'וליו בפטיסטה • 20 אנדרסון • 21 אפונסו אלווס • 22 פרד • מאמן: דונגה |  1 הלטון •  2 מאייקון •  3 אלכס •  4 חואן •  5 מיניירו •  6 ז'ילברטו •  7 אלאנו •  8 ז'ילברטו סילבה •  9 ואגנר לאב •  10 דייגו •   11 רוביניו •  12 דוני • 13 דניאל אלבס •  14 אלכס סילבה • 15 נאלדו • 16 קלבר • 17 ז'וזואה • 18 פרננדו • 19 ז'וליו בפטיסטה • 20 אנדרסון • 21 אפונסו אלווס • 22 פרד • מאמן: דונגה | ברזיל |
נפתלי מנשה

נפתלי מנשה
נפתלי מנשה (נולד ב-4 בפברואר 1962) הוא קריין ותיק, מגיש ועורך חדשות בקול ישראל. הגיש תוכניות רבות ברשתות השונות של קול ישראל ובכלל זה חדשות, תוכניות מוזיקה ברשת ג' ובקול המוסיקה, תוכניות אקטואליה ברשת ב' ותוכניות נוער ותעודה ברשת א'.
מתחילת 2005 מנשה משמש עורך חדשות, לצד הגשה של תוכניות ברשת ב' ובהן התוכנית ג'יגה ב' (אינטרנט, מדע וטכנולוגיה), סקירת עיתוני הבוקר ועריכה והגשה של מסגרות שידור מיוחדות.
משנת 2012 היה אחראי התוכן באתר האינטרנט של רשת ב' עד הקמת תאגיד השידור הישראלי ומיתוג "כאן" בערוצי הרדיו והטלוויזיה.
מנשה נמנה עם שדרי החדשות של רשת כאן ב', וממשיך בעריכת חדשות בתאגיד השידור הישראלי.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יצחק אייזיק כץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1752 
 פטירה:  27 בספטמבר 1787 (בגיל 35 בערך) קורץ, אוקראינה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
רבי יצחק אייזיק הכהן כץ (תקי"ג, 1753 - ט"ו בתשרי תקמ"ח, 1787) היה מצדיקי תנועת החסידות בדורה השלישי. תלמידו של המגיד ממזריטש. מפורסם בשם ספרו ברית כהונת עולם.
ביוגרפיה

בנו של רבי יואל כץ מסטניסלב, נינם של רבי נפתלי כ"ץ, ה"סמיכת חכמים" ורבי יואל בעל שם (הראשון). ולאמו רבקה. בילדותו נודע כעילוי. בהיותו בן 12 טבע אביו בדרכו לסטניסלב. יצחק אייזיק הילד הספידו, ופתח את הספדו במליצה מתוך חד גדיא, "ואתא מיא וכבא לנורא", כלומר שהמים כיבו את אש התורה. בגיל 12 הוסמך על ידי הרב חיים הכהן רפפורט מלבוב ורבי אהרן איטינגא מריישא.
נישא לבתו של רבי צבי הירש מרגליות, רבה של מזריטש. לאחר נישואיו התקרב למגיד ממזריטש. המגיד ממזריטש כיבדו מאוד, ואף עמד בפניו עוד לפני היותו בן 20. בגיל 13 נבחר לכהן כרבה של קוריץ והקים בה ישיבה. בין תלמידי הישיבה היה הרב אפרים זלמן מרגליות. בשנת תקמ"ג התמנה לרב ה"קלויז" באוסטרוה. הוא עסק גם בקבלה.
הוא נפטר בגיל צעיר, בן 35. נקבר בקוריץ. אחיו רבי משולם, מחבר הספרים "עיקר תוספות יום טוב", "פתחי נדה" ו"גופי הלכות", מילא את מקומו ברבנות. אלמנתו נישאה לרבי זאב וולף מז'יטומיר.
בנו רבי ישראל הכהן כיהן כרב בלאובה. בין צאצאיו היה הרב יונה קפלווצקי, רבה של קפרשטי, עיירה בבסרביה, ובנו של רבי יצחק אייזיק רבינוביץ, רבה של פארניבקה שבחבל פודוליה.
ספריו

ברית כהונת עולם - ספר המשלב את תורת הקבלה ותורת החסידות. אחיו רבי משולם הוציא את החלק הראשון של הספר בשנת תקנ"ו בלבוב. החלק השני נדפס בשנת תר"ח והחלק השלישי בתרנ"א, מונקאטש.
זיכרון כהונה - תשובותיו. לבוב תרכ"ג. לספר נספחו תולדותיו, מאת יוסף כ"ץ.
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות - אישים, בערכו.
הערות שוליים

↑  לשון אחיו ר' משולם בהקדמתו ליצחק אייזיק כץ, ברית כהונת עולם, לבוב תקמ"ו, עמ' 3, באתר היברובוקס. וכן כתב נכדו מנחם מנדל ביבר, מזכרת לגדולי אוסטרהא, ברדיטשוב תרס"ז, עמ' 220, באתר היברובוקס "בשנת ההוא נלקח ארון אלהים", שעולה ל-548. אבל יוסף כהן-צדק, זכרון כהונה, לבוב תרכ"ג, עמ' 5, באתר היברובוקס הוסיף בטעות אות ה' להמלה "אלהים", וכתב "האלהים" ולפי זה נפטר בשנת תקנ"ג, ולפי שהיה בן 35 כשנפטר נולד לפי זה בשנת תקי"ח, זה טעות, ואין לסמוך עליו.
↑  כן סיפר יוסף כהן-צדק, זכרון כהונה, לבוב תרכ"ג, עמ' 5, באתר היברובוקס. אבל נכדו מנחם מנדל ביבר, מזכרת לגדולי אוסטרהא, ברדיטשוב תרס"ז, עמ' 220, באתר היברובוקס כתב שלא שמע ולא ראה בשום ספר את זה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313221505171  ISNI: 0000 0000 6987 4532  LCCN: nr93013365  VIAF: 97473112   WorldCat (עם VIAF): 97473112
טמאש ראי

| --- | --- |

 לידה:  9 בפברואר 1940 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  8 במרץ 2010 (בגיל 70) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  בית המדרש לרבנים בבודפשט (1964)  אוניברסיטת סגד (1968) 
 תפקיד:  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (2 במאי 1990–27 ביוני 1994) 
 מפלגה:  ברית הדמוקרטים החופשיים 
 השקפה דתית:  יהדות 
 פרסים והוקרה:  פרס שאנדור שייבר (1998) 
 
הרב טמאש ראי (בהונגרית: Raj Tamás; בודפשט, 9 בפברואר 1940 – בודפשט, 8 במרץ 2010) היה היסטוריון יהודי-הונגרי, ורב. הוא פרסם ספרים רבים במהלך חייו, רובם במטרה לקרב את הדת היהודית ולהכיר אותה לאלה של דתות אחרות. חבר הפרלמנט ההונגרי במשך ארבע שנים (1990-1994). הוא זוכה בפרס שאנדור שייבר.
קורות חיים

טמאש ראי למד בבית המדרש לרבנים בבודפשט (1964) ובאוניברסיטת יוזף אטילה בסגד (1968). בין השנים 1964–1970 היה רב מוביל בסגד ובדרום מזרח הונגריה. הוא הושעה מתפקידו בשנת 1970 לאחר הטרדות ממושכות מצד המשטרה. משנת 1971 עד 1985 היה העורך הראשי של ה"הוצאה לאור אקדמיה" (Akadémiai Kiadó), ואחר כך בין 1985 לבין 1996 שוב כיהן כרב, ומ-1996 היה הרב הראשי בבודפשט.
משנת 1986 לימד באוניברסיטת יאנוש פאניוניוס בפץ' ובמחלקה לפילוסופיה של הדת בבית המדרש לרבנים בבודפשט, בתפקיד הראשון עד 1991, ובתפקיד השני ארבע שנים לאחר מכן. משנת 1991 היה פרופסור ליהדות בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת מישקולץ (עד 1999) וחבר הנהלת החברה היהודית-נוצרית. בין 1990 לבין 1994 היה חבר האספה הלאומית ההונגרית מטעם מפלגת ברית הדמוקרטים החופשיים (SZDSZ). בין השנים 1995–2005 היה ראש חוג היהדות ב"בית הספר הקהילתי היהודי יבנה" על שם לאודר. עד מותו היה מנהל ההוצאה לאור מכבי בבודפשט. הוא היה גם חבר בחברת צ'מה קרש (חברת מזרחנות במסגרת האקדמיה ההונגרית למדעים) וב"חברה למדע של העת העתיקה".
טמאש ראי השתתף בסרט סאנשיין - (Sunshine (1999 - בבימויו של אישטוואן סאבו בתפקיד רב.
פרסים והוקרה

1998: פרס שאנדור שייבר
2003: אזרח כבוד של העיר בודפשט
העבודותיו העצמאיות העיקריות

בודפשט, בית הכנסת ברחוב דוהאני ; נופים, עידנים, מוזיאונים, 1984
המטבח של אלאדין. מטבח מזרחי טמאש ראי, טמאש אולה; 1986
הדת היהודית; 1988
לא תמיד אומרים לילדים את האמת. היהדות בספרי הלימוד ובספרי האמונה; מכבי, 1994
מה שאתה צריך לדעת על יהדות ;טמאש ראי. סיפורי המקרא. מכבי, 1995
תפילות להספד וזיכרון; קרן תלמוד תורה, 1996
נחמו את עמי. מנהגי אבלות, תפילות בית קברות, פרקי תהילים לתנחומים; מכבי, 1998
100 + 1 מילים ביידיש. ידע יהודי בגישה חדשה; מכבי, 1999
סידור התפילה הראשון שלי; מכבי, 2000
הוא לא זר לנו. על יהדות לא ליהודים ולמי שמחפש את שורשיהם ; מכבי, Bp, 2001
אמנות של תשמישי קדושה; מכבי, 2002
טמאש ראי - פטר ושאדי: יהודים בבודה בעידן הכיבוש הטורקי; מכבי, 2002
רעיונות וסמלים יהודיים. היהדות והפילוסופיה של חשיבתה הציבורית ; 2002 (איש מול השמים)
בית ספר לתנ"ך. מילות מפתח של כתבי הקודש ואימרותיו ; מכבי, 2003
טמאש ראי -קארוי סלני: איפה היה גן עדן? הנופים הקדושים של ישראל ; 2000, 2004
המיסטיקה של האותיות העבריות; מכבי, 2006 (ספרי קבלה)
היכן אלוהים חי? על סודות התנ"ך; מכבי, 2007
עץ השדה הוא איש? הגנת הסביבה והטבע בתנ"ך ; מכבי, 2008
תהילים - מהדורה דו לשונית מלאה בתרגום טמאש ראי; הוצאת מכבי, 2009
ספר הלימוד של הקבלה. אורח חיים ומדע; מכבי, 2016
חזיונות מארץ הקודש (עם לאסלו דונאט)
שלום לישראל (בשלוש שפות, עם תמונות מאת Károly Szelényi)
ספר השפה העברית (השפה של ישראל של ימינו)
אלמנך יהודי הונגריה
חרב הקדושה של יהודי הונגריה (בעברית)
הוא לא זר לנו. על יהדות לכולם. (מהדורה חדשה מורחבת)
בתי כנסת בבודפשט (עם תמונות של פטר קורמוש ואנדראש וילאני)
המראות של בודפשט היהודית (באנגלית, עם תמונות מאת Károly Szelényi)
הארמייה ה-18 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל המטה הכללי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  22 בדצמבר 1917 – 2 בינואר 1919 (שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים:  אוסקר פון הוטייה
הארמייה ה-18 הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית.
היסטוריה

| --- | --- |
 :  ראו גם – מתקפת האביב
לאחר חתימת חוזה ברסט-ליטובסק, התפנו לגרמנים כ-50 דיוויזיות.  גרמניה החליטה להטילם למתקפה על מנת להכריע את המערכה. זאת לפני שארצות הברית תתערב באופן מאסיבי בלחימה בצרפת. הכוונה הייתה גם לסייע למדינות ההסכמה באספקה ובחיילים. לקראת המתקפה הקימו הגרמנים 3 ארמיות חדשות (ה-17, ה-18, וה-19), שהורכבו מ-50 הדוויזיות הנ״ל, ואומנו באופן מיוחד לקראת המתקפה.
ב-22 בדצמבר 1917 הוקמה הארמייה ה-18 על בסיס המפקדה של פלוגת הארמייה ווירש שפורקה, תחת פיקוד גנרל אוסקר פון הוטייה, שפיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה. הארמייה פעלה במסגרת קבוצת הארמיות של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. הארמייה השתתפה במבצע מיכאל שהתנהל באזור אראס בין ה-21 במרץ ל-5 באפריל 1918.
לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הוחלט על פירוק הצבא הגרמני. בעקבות כך פורקה הארמייה ה-18 ב-2 בינואר 1919.
סדר הכוחות > 30 באוקטובר 1918

בסוף המלחמה, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
| ארמייה | קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- | --- |
| הארמייה ה-18 | הקורפוס הבווארי ה-1 | דיוויזיית המילואים ה-19 |
| הארמייה ה-18 | הקורפוס הבווארי ה-1 | הדיוויזיה ה-29 |
| הארמייה ה-18 | הקורפוס הבווארי ה-1 | דיוויזיית המילואים ה-15 |
| הארמייה ה-18 | הקורפוס הבווארי ה-1 | הדיוויזיה ה-200 |
| הארמייה ה-18 | הקורפוס הבווארי ה-1 | הדיוויזיה ה-204 |
| הארמייה ה-18 | הקורפוס הבווארי ה-1 | הדיוויזיה ה-34 |
| הארמייה ה-18 | קורפוס המילואים ה-26 | דיוויזיית המילואים ה-75 |
| הארמייה ה-18 | קורפוס המילואים ה-26 | הדיוויזיה ה-9 |
| הארמייה ה-18 | קורפוס המילואים ה-26 | הדיוויזיה ה-18 |
| הארמייה ה-18 | קורפוס המילואים ה-26 | הדיוויזיה הבווארית ה-6 |
| הארמייה ה-18 | קורפוס המילואים ה-18 | הדיוויזיה ה-231 |
| הארמייה ה-18 | קורפוס המילואים ה-18 | הדיוויזיה ה-238 |
| הארמייה ה-18 | קורפוס המילואים ה-18 | דיוויזיית המילואים ה-81 |
| הארמייה ה-18 | קורפוס המילואים ה-18 | הדיוויזיה ה-2 |
| הארמייה ה-18 | קורפוס המילואים ה-18 | דיוויזיית המילואים ה-1 |
| הארמייה ה-18 | קורפוס המילואים ה-18 | שני שלישים מדיוויזיית המילואים ה-82 |
| הארמייה ה-18 | קורפוס המילואים ה-18 | הדיוויזיה ה-5 |
| הארמייה ה-18 | הקורפוס ה-14 | הדיוויזיה ה-232 |
| הארמייה ה-18 | הקורפוס ה-14 | הדיוויזיה ה-237 |
| הארמייה ה-18 | הקורפוס ה-14 | הדיוויזיה ה-11 |
| הארמייה ה-18 | הקורפוס ה-14 | הדיוויזיה ה-221 |
| הארמייה ה-18 | הקורפוס ה-14 | הדיוויזיה ה-105 |
| הארמייה ה-18 | הקורפוס ה-14 | הדיוויזיה ה-87 |
| הארמייה ה-18 | עתודות הארמייה | דיוויזיית התחלופה ה-5 |
ראו גם

החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
H-I

H-I  היה משגר רב־שלבי שפותח על ידי מיצובישי תעשיות כבדות (MHI) תוך ניצול טכנולוגיה אמריקאית בחלק מהשלבים.
המשגר החליף את המשגרים מדגם N-II והוחלף בהמשך על ידי משגרים מסדרה H-II. השיגורים החלו בשנת 1986 והסתיימו בשנת 1992. כול 9 שיגורים הסתיימו בהצלחה. כול השיגורים בוצעו ממרכז החלל טנגשימה ממתחם שיגורים "אוסקי".
כשלב ראשון של המשגר נוצל מנוע של סדרת משגרים "תור" שפותח עבור משגרים מדגם "דלתא 1000". הוא היה מיוצר ביפן תחת רישיון ייצור. בשלב השני הותקן מנוע מפיתוח יפנית. להגדלת יכולת נוצלו מאיצים מתוצרת אמריקאית וחלק מהשיגורים בוצעו תוך התקנת השלב השלישי מתוצרת ניסן.
למשגר הייתה יכולת להביא מטען של 3,200 ק"ו למסלול לווייני נמוך.
הגן הבוטני של ארצות הברית

| --- | --- |

 מיקום:  וושינגטון די. סי., ארצות הבריתארצות הברית
 כתובת:  סאות'ווסט, המול 
 תקופת הפעילות:  5 באוגוסט 1820 – הווה (204 שנים) 
 קואורדינטות:  38°53′17″N 77°00′47″W﻿ / ﻿38.888°N 77.013°W﻿ / 38.888; -77.013
 www.usbg.gov
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) הגן הבוטני של ארצות הברית(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) הגן הבוטני של ארצות הברית
 
הכניסה לגן הבוטני של ארצות הברית
מפת הגן הבוטני של ארצות הברית
הגן הבוטני של ארצות הברית (באנגלית: United States Botanic Garden; בראשי תיבות: USBG) הוא גן בוטני בשטח של מתחם הקפיטול בוושינגטון, בירת ארצות הברית. הגן הוא הגן הבוטני הוותיק ביותר בארצות הברית, הפועל ברציפות.
הגן ממוקם ליד כיכר גרפילד.
הגן הבוטני מנוהל על ידי הקונגרס של ארצות הברית באמצעות אדריכל הקפיטול, האחראי על שטחי הקונגרס.
היסטוריה

נשיא ארצות הברית הראשון, ג'ורג' וושינגטון תכנן להקים גן בוטני בשטח המול.
בשנת 1816 הציע מכון קולומביה לקידום האמנות והמדע בוושינגטון די. סי. (The Columbian Institute for the Promotion of Arts and Sciences in Washington, DC), להקים גן בוטני בעיר.
ב-8 במאי 1820 העניק הקונגרס למכון שטח אדמה, בתחום מתחם הקפיטול. השטח ממוקם ממערב לגבעת הקפיטול, בין רחוב פירסט (First Street) לרחוב ת'רד (Third Street), ובין שדרת פנסילבניה, ושדרת מרילנד.
הגן נסגר בשנת 1837 בעת שהמכון חדל מפעילותו; ונפתח מחדש בשנת 1842, כאשר משלחת וילקס לחקר האוקיינוס הדרומי, שבה עם ממצאים רבים.
צ 'ארלס וילקס יצא בשנת 1838, בהוראת הקונגרס, להקיף את העולם ולחקור את האוקיינוס השקט ואת אנטארקטיקה. משלחתו של וילקס אספה דוגמיות רבות של צמחים מיובשים, וכן הוא עשה שימוש בטרריומים כדי לשמור על הצמחים בחיים במסע הארוך, דבר שאפשר את שתילתם בארצות הברית. הדגימות החיות והזרעים שהביא וילקס אוסנו בחממות של בניין משרד הפטנטים הישן, עד להקמת הגן הבוטני - שהוקם בחזית הקפיטול, במקום בו מצויה כיום בריכת ההשתקפות של הקפיטול.
החממות של הגן (הבנויות בסגנון ויקטוריאני) נבנו בין השנים 1842–1850; הגן נפתח לציבור בשנת 1850.
הדגימות המיובשות שהביא היוו את ראשיתה של העשבייה הלאומית של ארצות הברית - עשבייה המנוהלת על ידי המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע המהווה חלק ממכון הסמית'סוניאן.
בשנת 1933, עבר הבניין למיקומו הנוכחי - מדרום מערב לקפיטול, כמצפון לו שדרת מרילנד, ממזרח לו רחוב פירסט, מדרום לו שדרת העצמאות, וממערב לו רחוב ת'רד.
הבניין נסגר לצורך שיפוצים ב-1 בספטמבר 1997, והוא נפתח מחדש לציבור ב-11 בדצמבר 2001. בזמנו השיפוץ הועברו חלק מהצמחים לחממות בפלורידה.
מתחמי הגן הבוטני

הגן הבוטני הלאומי של ארצות הברית כולל שלושה חלקים:
מתחם השימור (the Conservatory )
הגן הלאומי (National Garden)
פארק ברתולדי (Bartholdi Park)
מתקן התמיכה (the Production Facility)
מתחמי הגן הבוטני > מתחם השימור

מתחם השימור מחולק למספר מתחמים נפרדים, כל אחת מדמה בית גידול אחר:
חצר הגן (The Garden Court)
חממת הצמחים הנדירים, והצמחים בסכנת הכחדה
חממת המחקר
בית הסחלבים - בו 5,000 מיני סחלבים
חממת צמחי מרפא
בית גידול מדברי
הוואי
חממה בראשיתית
גן הסתגלות עבור הצמחים
ג'ונגל (זהו מתחם החדרים הגדול ביותר, ובו מסלולי הליכה בקומה השנייה, המאפשרים צפייה בחופת הג'ונגל במבט עילי)
גן ילדים (גן חינוכי עבור ילדים, שנועד לעניין ילדים בתחומי מחקר הצמחים)
בצד הדרומי של הבניין, חממת זכוכית, שבשל צידה הדרומי היא חמה יותר, ומאפשרת לגדל צמחים מדרום-מזרח ארצות הברית ודרום-מערב ארצות הברית, אשר לא מסוגלים לגדול באקלים הקר מחוז קולומביה.
למעט חממת הוואי, הגלריות, אולם הכניסה למבנה, באף אחד מחלקי המבנה של מבנה השימור אין מיזוג אוויר. בכל מתחם של מבנה השימור מחשב הבודק את מצב המתחמים באמצעות חיישנים כדי לפקח על הסביבה המתאימה ביותר לצמחים בחדר. לחות, אור השמש והטמפרטורה מוסדרים באמצעות מערכת ערפול, צלונים נפתחים ונסגרים, וחלונות שנפתחים ונסגרים.
ההשקיה של הצמחים אינה ממוחשבת, ונעשית ידנית כל יום ויום.
מתחמי הגן הבוטני > הגן הלאומי

באוקטובר 2006 נשלמה הקמת "הגן הלאומי" (National Garden) ששטחו 12,000 מטרים רבועים, ובו אזור צמחים המייצג את מישור החוף המזרחי של ארצות הברית, גן וורדים, גינת פרפרים, ובריכת נוי לזכרן של הגברות הראשונות של ארצות הברית.
מבט מהאוויר על הגן הבוטני לפני הקמת הגן הלאומי
מבט מהאוויר על הגן הבוטני לאחר הקמת הגן הלאומי
מתחמי הגן הבוטני > פארק ברתולדי

פארק ברתולדי ממוקם מדרום למבנה השימור, לאורכה של שדרת העצמאות.
הגן נקרא על שמה של מזרקת ברתולדי, אשר תוכננה על ידי פרדריק ברתולדי.
מטרתו של פארק זה - לתת השראה ורעיונות לגננים חובבים ולציבור הרחב. הפראק מציע מגוון רחב של גנים קטנים, במטרה לעורר השראה לבעלי בתים לגדל בסמוך לבתיהם גנים דומים.
מתחמי הגן הבוטני > מתקן התמיכה

מתקן התמיכה והתחזוקה של הגן הבוטני מצוי בשכונת אנקוסטיה שבעיר.
הערות שוליים

↑  ייחודו של הגן הבוטני של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  ההיסוריה של הגן הבוטני של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  תיאור הגנים
↑  ההיסטוריה של הגן הלאומי
1 2 3  ההיסטוריה של פארק ברתולדי ותיאור הפארק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNC: 000730292  GND: 7630244-1  ISNI: 0000 0001 2216 4047  LCCN: no93027818  LNB: 000020166  NKC: kn20070827007  NSK: 000524422  SNAC: w65225pv  SUDOC: 137027508  ULAN: 500291190  VIAF: 125980596   WorldCat (עם VIAF): 125980596 
דגם של המול
The Finale (סיינפלד)

| פרק מ"סיינפלד" |
| --- | --- |
 מספר פרק:  23–24
 מספר עונה:  9
 קוד הפקה:  923 ו-924
 תאריך שידור מקורי:  14 במאי 1998 ישראל ישראל 15 במאי 1998
 אורך:  42 דקות
 שפה:  אנגלית
 תסריט:  לארי דייוויד
 בימוי:  אנדי אקרמן
 דף הפרק ב-IMDb
 
השומרוני הטוב (באנגלית: The Finale) הוא שמו של פרק הטלוויזיה האחרון בקומדיית המצבים הפופולרית סיינפלד.
הפרק שודר ב-14 במאי 1998 ברשת NBC, ונצפה על ידי 76 מיליון צופים אמריקאים. נכון ל-2020, זהו פרק הסיום הרביעי הנצפה ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה האמריקאית, אחרי The Fugitive (אנ'), מ.א.ש וחופשי על הבר.
רקע

בפרק מתארחים עשרות שחקנים שגילמו דמויות משניות לאורך כל הסדרה. בפעם הראשונה והאחרונה מאז העונה השביעית, ג'רי מבצע בפרק קטעי סטנד-אפ. יוצר הסדרה לארי דייוויד, שפרש מהסדרה לאחר העונה השביעית, חזר כדי לכתוב את התסריט לפרק הסיום.
עלילה

בפרק החותם את הסדרה, NBC מזמינים את ג'רי וג'ורג' לפגישה, שבה הם מודיעים להם על כך שברצונם להזמין 13 פרקים של התוכנית "ג'רי", שצולמה כמה שנים קודם לכן ולא נבחרה להמשך. כדי לפצות על הזמן שבו נזנחה התוכנית, נותנת הרשת לסיינפלד ולקוסטנזה אפשרות לטוס לכל יעד בעולם במטוס הפרטי של NBC, ויחד עם קריימר ואיליין הם מחליטים לטוס לפריז.
בעקבות בעיות טכניות, נאלץ המטוס לנחות בעיירה הפיקטיבית "לייתם" במסצ'וסטס. הארבעה מטיילים בעיר עד לתיקון המטוס ורואים אדם שמן נשדד, אך במקום לעזור לו הם מעדיפים לצלם את האירוע ולהוסיף הערות סרקסטיות על הנעשה. שוטר שמגיע למקום עוצר אותם על כך שלא עשו דבר כדי לעזור לקורבן, מתוקף חוק השומרוני הטוב.
משפט מתנהל נגד הארבעה, ובמהלכו מביאה התביעה עשרות דמויות שהופיעו במהלך תשע עונות הסדרה, שנפגעו מאחד או יותר מהארבעה. המשפט מסתיים בהרשעת הארבעה, והם נשלחים לכלא לשנה. לקראת סוף הפרק האחרון אומר ג'רי משפט זהה לחלוטין למשפט הראשון שפתח את הסדרה: "הכפתור השני הוא כפתור המפתח. הוא במפורש בונה או הורס את החולצה", כאשר ג'ורג' שואל אותו בתגובה: "לא ניהלנו את השיחה הזו בעבר?".
על רקע הקרדיטים, ג'רי מציג את מופע הסטנד-אפ שלו מול האסירים בבית הכלא, במדי אסיר.
בפרק יש אירוניה מסוימת בכך שהתוכנית שנודעה כ"תוכנית על כלום", הסתיימה בכך שהדמויות הראשיות נכנסות לכלא על כך שלא עשו כלום.
הערות שוליים

↑  ערן הדס, ידיעות אחרונות, 4 במאי 1998, עמוד 20: הפרק האחרון של "סיינפלד" יוקרן בו זמנית בארצות הברית ובארץ ביום שישי ה-15 במאי, 7 בבוקר שעון ישראל
| סיינפלד |
| --- | --- | --- |
| יוצרים | לארי דייוויד • ג'רי סיינפלד |  |
| שחקנים ראשיים | ג'רי סיינפלד • ג'וליה לואי-דרייפוס • מייקל ריצ'רדס • ג'ייסון אלכסנדר |  |
| דמויות | ג'רי סיינפלד • איליין בניס • קוזמו קריימר • ג'ורג' קוסטנזה • דמויות משנה |  |
| פרקים בולטים | ההתערבות • השומרוני הטוב |  |
N-II

N-II  היה משגר רב־שלבי שפותח על ידי מיצובישי תעשיות כבדות (MHI) תוך ניצול טכנולוגיה אמריקאית בחלק מהשלבים.
המשגר החליף את המשגרים מדגם N-1 והוחלף בהמשך על ידי משגרים H-I. השיגורים החלו בשנת 1981 והסתיימו בשנת 1987. כול 8 שיגורים הסתיימו בהצלחה. כול השיגורים בוצעו ממרכז החלל טנגשימה ממתחם שיגורים "אוסקי".
כשלב ראשון של המשגר נוצל מנוע של סדרת משגרים "תור" שפותח עבור משגרים מדגם "דלתא 1000". הוא היה מיוצר ביפן תחת רישיון ייצור. בשלב השני הותקן מנוע מפיתוח יפנית. להגדלת יכולת נוצלו מאיצים מתוצרת אמריקאית וחלק מהשיגורים בוצעו תוך התקנת השלב השלישי.
למשגר הייתה יכולת להביא מטען של 2,000 ק"ו למסלול לווייני נמוך.
אלכסנדר ברודסקי

| --- | --- |

 לידה:  7 ביוני 1895 (יוליאני) יקטרינוסלב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  21 באוגוסט 1969 (בגיל 74) קייב, ברה"מ 
 ענף מדעי:  דאוטריום, מים כבדים 
 מקום קבורה:  בית הקברות בייקובה 
 מקום לימודים:  הפקולטה לכימיה של אוניברסיטת מוסקבה 
 מוסדות:  National University of Science and Technology  Ukrainian State University of Chemical Engineering  L.V. Pisarzhevskii Institute of Physical Chemistry 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין  גיבור העמל הסוציאליסטי  עיטור לנין  עיטור הדגל האדום של העמל 
 
אלכסנדר ברודסקי  (ברוסית: Александр Ильич Бродский‏; 19 ביוני 1895 - 21 באוגוסט 1969) היה כימאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא פעל באוקראינה הסובייטית. ברודסקי התמחה בחקר תמיסות ואיזוטופים.