stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרה אהרוני
ביוגרפיה

שרה אהרוני נולדה במעברת רמתיים בכפר סבא. גדלה והתחנכה בשכונת נווה נאמן בהוד השרון. לאחר נישואיה למאיר אהרוני התגוררה בבאר שבע ומשנת 1986 מתגוררת בכפר סבא. במשך 20 שנה שימשה מורה ומחנכת, מתוכן מנהלת בית ספר יסודי בבאר שבע ורכזת שכבה בחטיבת ביניים אלון בכפר סבא. ארבע שנים הייתה שליחת חינוך מטעם הסוכנות היהודית בקהילה היהודית בלימה, פרו.
אהרוני שימשה חברה בוועד המנהל באגודת הסופרים העברים בישראל ושופטת פרסי משרד התרבות לספרי ביכורים וייצגה את ישראל ביריד הספרים הבינלאומי במקסיקו. כמו כן שימשה יו"ר חוג היוצרים כפר סבא והשרון. מתנדבת בקהילה בכפר סבא. יחד עם בעלה, מאיר אהרוני, כתבה והוציאה לאור סדרת ספרי מידע על ישראל, חמישה מהם באנגלית. כתבה שישה ספרי ילדים ושישה רומנים שהיו כולם לרבי מכר.
ספרים שכתבה

ספרי מידע (כתבה בשיתוף עם בעלה מאיר אהרוני):
"מי ומה בשרון", הוצאת מי ומה לתקשורת מקומית בע"מ, 1989
"אישים ומעשים בפתח תקווה והסביבה", הוצאת מקסם, 1991
אישים ומעשים בחיפה והסביבה", הוצאת מקסם, 1993
"אישים ומעשים בראשון לציון", רחובות, נס ציונה והסביבה, הוצאת מקסם, 1995
"אישים ומעשים בגליל ובעמקים", הוצאת מקסם, 1997
"אישים ומעשים בישראל – ספר היובל", הוצאת מקסם, 1998
"ישראל 2000", הוצאת מקסם, 2000
"מי ומה בישראל", הוצאת מקסם, 2003
"תעשייה וכלכלה בישראל", הוצאת מקסם, 2005
"ספר ישראל – 60 שנה למדינה", הוצאת מקסם, 2008
"ספר ישראל – כלכלה וחברה", הוצאת מקסם, 2011
Israel 2000, Miksam, 2000
Israel Directory, Miksam, 2003
Industry & Economy in Israel, Miksam, 2005
Israel Economy & Society – 60 years, Miksam, 2008
Israel – Economy & Society, Miksam, 2011
ספרי ילדים (הוצאת מקסם):
"הַדַּיָּג וְהַסִּירָה", מקסם, 2006
"ככָה אֲנִי חוֹשֵׁב", מקסם, 2006
"כָּכָה אֲנִי חוֹשֶׁבֶת", מקסם, 2006
"שְׁתֵי חֲבֵרוֹת", מקסם, 2006
"הַיַּלְדָה שֶׁלֹּא יָדְעָה לְהַגִּיד לֹא", מקסם, 2006
"תַּחֲרוּת הַשָּׂפוֹת, מקסם", 2006
פרוזה
" אהבתה של סלטנאת", ידיעות ספרים, 2008, מבוסס על חייה של אמה באיראן בימי השושלת הפהלווית. סיפור אהבה בלתי ממומש על רקע החברה הפטריארכלית באיראן.
"כשהשמים התקרבו לאדמה", הוצאת מעריב, 2011, רומן היסטורי על ההתנתקות מגוש קטיף.
"אהבתה של גברת רוטשילד", ידיעות ספרים, 2015, רומן היסטורי המגולל את סיפורו של המייסד למשפחת רוטשילד במאה ה-18, דרך עיניה של אשת המייסד. תורגם לספרדית ויצא לאור במקסיקו בהוצאת Penguin Random House ובמדריד בהוצאת Lumen. יצא לאור באנגלית בהוצאת Amazon Crossing. במשך שלוש שנים היה ברשימת רבי המכר של אמזון. יצא לאור בהונגרית בהוצאת I.P.C. MIRROR Könyvek.
" שתיקה פרסית", ידיעות ספרים, 2017, רומן היסטורי המביא את סיפור בריחתה של משפחה יהודית בעקבות המהפכה באיראן שהובילה לכינון הרפובליקה האסלאמית ששינתה את פני טהרן ללא הכר.
" עד שאיינשטיין בא", ידיעות ספרים, 2022, רומן היסטורי המתאר את דמותו המורכבת ואת חייו המרתקים של אלברט איינשטיין, מגדולי המדענים בכל הזמנים..
"הנערה מח'ומיין", ידיעות ספרים, 2024, רומן היסטורי המתאר את דמותה של נהיד מהעיירה האיראנית ח'ומיין שמגיעה לקיבוץ בישראל ונלחמת על זכותה שלא להיות קורבן לנדר שנדרה אמה להינשא לבן דודה, ומתמודדת עם אתגרים לא מוכרים.
פרסים והוקרה

2009- זכתה בפרס ספר הזהב  על "אהבתה של סלטנאת".
2014- בעלת אות הוקרה מקרן מיראז' כסופרת האהובה על העדה האיראנית בישראל.
2016- זוכת פרס סטימצקי כסופרת מצטיינת לשנת 2016 על ספרה "אהבתה של גברת רוטשילד"..
2016-  זכתה בפרס ספר הפלטינה של ידיעות אחרונות על ספרה "אהבתה של סלטנאת".
2017- זכתה בפרס ספר הזהב על "אהבתה של גברת רוטשילד".
2018- זכתה בפרס ספר הזהב של ידיעות אחרונות על ספרה "שתיקה פרסית".
2019- זכתה בפרס ספר הפלטינה על "אהבתה של גברת רוטשילד".
2020- זכתה בפרס ספר הפלטינה על "שתיקה פרסית".
הערות שוליים

↑  יעל יפה, הסופרת שרה אהרוני, באתר tzomet-kfs, ‏15 ביוני 2017
↑  הסיפור של סבתא שרה אהרוני - הקשר הרב דורי, באתר הקשר הרב דורי, ‏2 באפריל 2021
↑  אורנית עצר, כשהשמים התקרבו לאדמה, באתר ערוץ 7, 9 באוגוסט 2011
↑  "שתיקה פרסית": איראן בעיניים יהודיות, באתר ynet, 27 במאי 2017
↑  מזל טלבי לוי, השקה של הרומן 'עד שאיינשטיין בא', באתר SchokenGroup, ‏5 בספטמבר 2022
↑  לקריאת הפרק הראשון באתר סטימצקי, באתר www.steimatzky.co.il
↑  לפי זוכי פרס סטימצקי לסופרים הנמכרים ביותר בשנת 2016: דורית רביניאן, שרה אהרוני, אמיר גוטפרוינד (ז"ל), באתר הכנסת
↑  שרה אהרוני - מרכז הספר והספריות | ICL, באתר מרכז הספר והספריות | ICL, ‏3 בundefined 2016
↑  "שתיקה פרסית" של שרה אהרוני – זכה בספר הזהב > השרון פוסט | חדשות השרון, ‏3 בנובמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257433505171  GND: 1089697384  ISNI: 0000 0000 7331 8176  LCCN: no93021690  VIAF: 82452995   WorldCat (עם VIAF): 82452995
תולדות יעקב יוסף

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רבי יעקב יוסף כ"ץ
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  חסידות
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1780 
 קישורים חיצוניים
 היברובוקס:  14213
 
תולדות יעקב יוסף הוא ספר שנכתב על ידי הרב יעקב יוסף כ"ץ מפולונה, מגדולי תלמידי הבעל שם טוב ופורסם לראשונה בשנת ה'תק"מ (1780) במטרה לחזק ולהפיץ ברבים את תורת החסידות.
הספר תולדות יעקב יוסף הוא ספר החסידות הראשון שהופיע בדפוס. והוא אחד מארבעה הספרים שכתב רבי יעקב יוסף. ייחודם של ספריו בספרות החסידית שהם מהספרים היחידים שנכתבו על ידי מי  ששמע את שיחותיו של הבעל שם טוב עצמו במקור ראשון.
הספר של רבי יעקב יוסף התקבל בהתלהבות בחוגי החסידים, והשפיע על רבים להצטרף אל שורות החסידות. מנגד, המתנגדים לחסידות החרימו את הספר ואף ערכו שריפה פומבית של הספר בעיירה ברודי, בוילנה ובמקומות נוספים.
תוכן הספר

הספר ערוך כפירוש על פרשות השבוע וכולל בין היתר דיונים בעיון בהלכה ולא רק חסידות (בשונה מספרי חסידות אחרים). בספר מופיעים למעלה מ-280 אמרות הבעל שם טוב כשלפניהם מופיעות צמד-המילים "שמעתי ממורי".
חיבור זה היה ספר החסידות הראשון שראה אור בדפוס ותיאר את תורת הבעש"ט ומושגיו המחשבתיים, וככזה ריכז אליו גם ביקורת חריפה מצידם של מתנגדים לתנועה החדשה. מתנגדים אלו הזדעזעו מן הביקורת הנדפסת כנגד הלמדנים והן מהעובדה שהספר הודפס ללא "הסכמות" כמקובל.
מהדורות הספר

תולדות יעקב יוסף - קארעץ, ה'תק"מ, מהדורה ראשונה
תולדות יעקב יוסף - מז'יבוז', ה'תקע"ז
תולדות יעקב יוסף – לבוב, ה'תרכ"ג
תולדות יעקב יוסף - ורשה, ה'תרמ"א
תולדות יעקב יוסף – פעשמישל, ה'תרס"ט
תולדות יעקב יוסף – הוצאת אגודת בית וויעליפעלי, ה'תשל"ג, ירושלים, ב' כרכים
תולדות יעקב יוסף - ספרי אור החיים, ירושלים, ה'תשס"ח
תולדות יעקב יוסף - עם ביאורים, ג' כרכים, הוצאת חנוך וגשל, ירושלים, ה'תשע"א
תולדות יעקב יוסף – מכון נחלת צבי, ג' כרכים
תולדות יעקב יוסף עם ביאור נועם לתולדות, ה' כרכים
תולדות יעקב יוסף עם ביאור משולב, עוז והדר, ה'תשפ"ג
מהדורות הספר > ליקוטים

שמעתי ממורי - אלון בועז סבג
ליקוטי תולדות יעקב יוסף המבואר – עוז והדר
הגדה של פסח תולדות יעקב יוסף המבואר – עוז והדר
הערות שוליים

↑  ר' יעקב יוסף מפולנאה, לקריאה באתר זושא-מגלים את הסיפור החסידי.
↑  הספרים הנוספים הם: כתונת פסים, צפנת פענח, בן פורת יוסף
↑  בספר "שמעתי ממורי" ליקט אלון בועז סבג את כל אמרות הבעל שם טוב מספר תולדות יעקב יוסף הפותחות בצמד מילים זה.
↑  צילום דף השער
↑  דף שער ספר תולדות יעקב יוסף מהדורת ה'תרכ"ג באתר בית המכירות פומביות מורשת
↑  דף השער באתר בית המכירות פומביות תפארת
↑  רבי יעקב יוסף כ"ץ מפולאנה, תולדות יעקב יוסף, מהדורת ה'תשל"ג כרך א, בראשית שמות ויקרא, באתר היברובוקס, רבי יעקב יוסף כ"ץ מפולאנה, תולדות יעקב יוסף, מהדורת ה'תשל"ג כרך ב, במדבר דברים, באתר היברובוקס.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007503160905171  VIAF: 315206424   WorldCat (עם VIAF): 315206424
תולדות חייך

| פרק מ"מראה שחורה" |
| --- | --- |

פיון (בימין) משתמשת בשתל שלה כדי להריץ מחדש את זכרונותיה אל תוך העיניים שלה
 מספר פרק:  3
 מספר עונה:  1
 תאריך שידור מקורי:  18 בדצמבר 2011
 אורך:  44 דקות
 שפה:  אנגלית
 תסריט:  ג'סי ארמסטרונג 
 בימוי:  בריאן ולש 
 כוכבים אורחים:  טובי קבל – ליאם פוקסוול  ג'ודי ויטאקר – פיון פוקסוול  טום קאלן – ג'ונאס  ג'ימי מיסטרי – פול  איימי בת' – לוסי  רבקה סטייטון – קולין
 דף הפרק ב-IMDb
 
תולדות חייך (באנגלית: The Entire History of You) הוא הפרק השלישי והאחרון בעונה הראשונה של אנתולוגיית המדע הבדיוני הבריטית "מראה שחורה". הוא נכתב בידי יוצרת "פיפ שואו", ג'סי אמסטרונג, מה שהופך אותו לפרק היחיד של הסדרה שלא נכתב או שלקח בו חלק יוצר הסדרה צ'ארלי ברוקר. הפרק שודר לראשונה בערוץ 4 הבריטי ב-18 בדצמבר 2011.
הפרק מתרחש במציאות שבה לרוב האנשים יש שבב שמקליט את כל מה שהם עושים, רואים או שומעים, ומאפשר להקרין את הזיכרונות שלהם לתוך עיניהם או על גבי מסך. הוא מגולל את סיפורו של ליאם (טובי קבל), בחור שמתחיל לחשוד כי אשתו פיון (ג'ודי ויטאקר) ניהלה מערכת יחסים עם אדם אחר בזמן שהיו בזוגיות.
"תולדות חייך" קיבל ביקורות חיוביות. בשנת 2013 רכש רוברט דאוני ג'וניור את הזכויות לפרק, תוך אפשרות שהוא יעובד לסרט בהפקת האחים וורנר וחברת ההפקה שלו "צוות דאוני".
עלילה

עורך הדין הצעיר ליאם פוקסוול (טובי קבל) מגיש הערכת עובד, ומרגיש שלא הייתה טובה. הוא שייך לחלק מהאוכלוסייה שהשתילו בגופם שתל שבבי שמקליט את כל מה שהם רואים ושומעים. באמצעות שלט רחוק, המשתמשים יכולים לבצע הרצה מחדש של כל הזכרונות שלהם. בזמן נסיעה הביתה במונית, הוא צופה שוב ושוב בהערכה, ומוטרד מהבעות הפנים ואופן הדיבור של המעסיקים שלו, שנראו לו מזויפים ולא כנים. הוא מגיע לשדה התעופה שם בודקים את הזיכרונות שלו לפני הטיסה, כדי לבדוק שלא ביצע פשע במהלך השעות האחרונות.
מאוחר יותר באותו היום, ליאם פוגש את אשתו פיון (ג'ודי ויטאקר) בארוחת ערב עם חברים ומוצא אותה מדברת עם אדם שהוא לא מזהה – ג'ונאס (טום קאלן). כשהפגישה נמשכת, ליאם נהיה אובססיבי מכך שפיון נראית מחבבת את ג'ונאס, וצוחקת מבדיחותיו הגסות. כאשר ליאם ופיון חוזרים הביתה, הוא דוחף אותה לספר יותר על ההיסטוריה המשותפת שלה עם ג'ונאס. היא מודה כי הייתה איתו בעבר בקשר, לפני שפגשה את ליאם. הוא מבחין בכך שהדיווחים שלה לגבי אורך מערכת היחסים שלה איתו לא עקביים, והוא נעשה פרנואיד. השיחה הופכת סוערת והם רבים. בסופו של דבר, ליאם נסוג ומתנצל בפני אשתו. הם מקיימים יחסי מין, אך שניהם צופים במהלכם בהרצות של חוויות מיניות אינטימיות יותר שלהם ביחד.
לאחר מכן ליאם עוזב את חדר השינה וצופה בהרצה מחדש של המפגש כדי לבחון את התנהגותו של ג'ונאס שם, בעודו שותה בכבדות. בבוקר, כשפיון יורדת למטה, ליאם השיכור דורש ממנה תשובות נוספות לגבי ג'ונאס. פיון מסרבת לענות וחוזרת למיטה. ליאם נוסע שתוי לביתו של ג'ונאס, מתפרץ לביתו ומתחיל לתקוף אותו. הוא דורש ממנו למחוק את כל הזכרונות שלו עם פיון מהשבב שלו שמא יסיר אותו בכוח, דבר שיכול להוביל לפגיעה בראייה ונזק מוחי. ג'ונאס נעמד ומוחק בפני ליאם את כל הזכרונות שלו איתה על גבי המסך. ליאם עוזב בעוד חברתו של ג'ונאס קוראת למשטרה, נוסע במכוניתו שיכור ומתנגש בעץ. כשהוא חוזר להכרה, ליאם מריץ מחדש את זכרונותיו האחרונים כדי להבין מה קרה, ומגלה שלג'ונאס היה זיכרון של סקס עם פיון לפני כ-18 חודשים, כמעט באותו הזמן שבו נכנסה להריון עם ביתם, ג'ודי.
הוא חוזר כעוס הביתה ומתעמת עם פיון בדבר העובדה הזו. היא מודה שהוא וג'ונאס קיימו יחסי מין, לאחר שליאם עזב זמנית את הבית אחרי ריב, אבל היא אומרת שהם השתמשו בקונדום ועומדת על כך שליאם הוא אביה של ג'ודי. ליאם דורש שתראה לו את ההרצה של האירוע כדי להוכיח זאת, אך פיון טוענת שהיא מחקה אותו. ליאם נעשה עוין יותר ודורש ממנה להראות לו את תקופת הזמן הריקה שבה היא מחקה את הזכרונות. היא מנסה למחוק את הזיכרון אבל ליאם עוצר אותה והיא חושפת בחוסר רצון את ההרצה שהיא שמרה מלפני 18 חודשים ומנגנת אותה. ההרצה חושפת שהם עשו מין לא מוגן, ומכך משתמע שג'ונאס הוא אולי האב של ג'ודי. זמן קצר לאחר מכן, ליאם לבדו בבית, עם פלשבקים לרגעים שמחים יותר שלו עם פיון וג'ודי. ליאם נכנס לחדר האמבטיה ומוציא בעזרת סכין גילוח ופלאייר את השתל שמאחורי אוזנו. הבזקים של זכרונות מציפים את מוחו לפני שהסצנה מסתיימת.
הפקה > פיתוח וכתיבה

הפרק נכתב על ידי ג'סי אמסטרונג, מה שהופך אותו לפרק היחיד בעונה הראשונה שבו ליוצר הסדרה צ'ארלי ברוקר לא ניתן קרדיט לכתיבתו. המפיקה בפועל אנבל ג'ונס אומרת שחיפשו כותב סאטירי שבסיפורים שלו "עדיין יש בשר". אמסטרונג הייתה כותבת סיטקומים, שידועה בעיקר בכתיבת פיפ שואו, ועבדה עם ברוקר כמה פעמים בעבר. אמסטרונג שמה לב לגידול ביכולות קיבולת האחסון במחשבים, והציגה רעיון הנוגע במשקל של היכולת "לשכוח דברים" במערכת יחסים.
ראו גם

בסוף הדרך...
רייצ'ל, ג'ק ואשלי טו
הערות שוליים

↑  Child, Ben (2013-02-12). "Robert Downey Jr to turn episode of Charlie Brooker's Black Mirror into film". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2019-02-04.
שערי תורה (תלמוד תורה ביפו)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מיקום
 מיקום:  רח' אלעזר רוקח 6, נווה שלום 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°03′42″N 34°45′46″E﻿ / ﻿32.061722222222°N 34.762777777778°E﻿ / 32.061722222222; 34.762777777778
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) שערי תורה(למפת תל אביב רגילה) שערי תורה(למפת גוש דן רגילה) שערי תורה(למפת גוש דן מוגדלת) שערי תורה  he שערי תורהhe שערי תורהמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תלמידים ומורים בבית הספר, 1900. מתוך הארכיון הציוני
מודעה בעיתון החבצלת, חתומה בידי זלמן דוד ליבונטין 28.6.1908
שער הבניין כיום (2010)
שערי תורה הוא תלמוד תורה מתקופת העלייה הראשונה אשר הוקם על ידי היישוב הישן בשכונת נווה שלום יפו ב-1890, פעל עד מלחמת השחרור נסגר וננטש עקב המלחמה.
ייסודו

תלמוד תורה שערי תורה נוסד בשנת 1890 על בסיס תלמוד התורה "דגל תורה" שהיה קיים בהיקף קטן יותר עוד קודם. ייסודו היה פרי יוזמת הרב של יפו הרב נפתלי הרץ הלוי ומספר עסקנים מקומיים כמו יצחק אייזיק בן-טובים, זרח ברנט ושמחה גולדברג. יוסף יואל ריבלין כותב בזכרונותיו: " 'תלמוד תורה' של יפו, ייסד וטיפח אותו ר' יצחק אייזיק בן טובים ז“ל בימי כהונתו כמנהל תלמוד תורה של 'שערי ציון' ביפו, בימי רבנותו של הגאון ר' נפתלי הרץ הלוי. שניהם, גם ר' יצחק אייזיק בן-טובים וגם ר' נפתלי הרץ, היו מביאליסטוק".
בעיתון החבצלת משנת תרנ"ג, מבשרים חברי הוועד שישנם 120 תלמידים בתלמוד תורה, אך מצבו הכספי רע. מצבו הכספי הרעוע של המוסד ילווה אותו כל ימיו עד סגירתו, והוא משתקף במכתבים והודעות רבות של פעיליו ותומכיו. כך מתואר מצבו של המוסד בספר "מראה ארץ ישראל והמושבות": "בית התלמוד תורה ביפו נוסד בשנת תרמ"ו. הנערים יתחילו בו את הקריאה העברית וילמדו עד הגיעם ללימודי גפ"ת, וגם קריאה וחשבון יורו להם שמה. הבית הזה יתמך מנדבות אחינו בארץ ישראל והמושבות וגם מחוץ לארץ ישלחו אליו תמיכות קטנות. אפשר כי תמיד מרובים הוצאותיו על הכנסותיו, כי מעטות הנה. המנהל הראשי הוא הרה"ח מר אייזיק בן-טובים."
בחודש נובמבר 1896, מבשר עיתון "החבצלת" על חנוכת הבניין רחב הידיים של התלמוד תורה. הבניין נבנה על מגרש בשכונת נווה שלום הסמוכה לנוה צדק ושם הוא עומד עוד היום הזה 2013).
לימוד התורה בתלמוד התורה היה כמקובל במוסדות החינוך של היישוב הישן, לימוד קריאה וכתיבה ולימוד כתבי הקודש, ומעט השכלה כללית בסיסית.
מזכיר התלמוד תורה היה שלמה רוהלד, שכיהן גם כמזכירם של הרב נפתלי הרץ הלוי והרב קוק.
תקופת הראי"ה קוק

עם בואו של הרב קוק לכהן כרב קהילת יפו בשנת תרס"ד (1904), קיבל התלמוד תורה תנופה רצינית בהתפתחותו. הרב קוק ראה עצמו כפטרון ומשגיח למוסד זה, והוא היה מתפלל בבית הכנסת במקום, בוחן את התלמידים, ומעורב בתוכניות הלימודים. כמו כן הוא פרסם אגרות רבות הקוראות לנדיבים ברחבי העולם היהודי לבוא לעזרת המוסד. שנתיים לאחר בואו, נוסד בתלמוד תורה, ביוזמת הרב קוק, בית מלאכה, שבו יוכשרו התלמידים המעוניינים בכך, במלאכה, על מנת שיוכלו להתפרנס. באחת מאיגרותיו כותב הרב קוק על בית המלאכה:
ואותם שיש להם נטייה למלאכה יתלמדו איזה שעות ביום בבית המלאכה, אשר כבר הועמד עמנו פה במוסד "שערי תורה" (שזה מקרוב אשר נוסד, ערך שנתיים ועתה הוא עומד במדרגה כזאת עד שהבנק אנגלא-פלסטינ הכין על ידו ארון על פי תוכנית הארונות האירופאים בפורמאט גדול והם מלאי רצון מטוב המלאכה)
בהמשך קיווה הרב קוק לפתוח ישיבה גבוהה במקום, ואכן בתרס"ט נפתחה ישיבת אוצר חיים, בה לימדו בין השאר הרב שלמה זלמן שך מבית דינו של הרב קוק (נהרג במוצא בבית משפחת מקלף במאורעות תרפ"ט), הרב שם טוב גפן ואחרים. בישיבה למדו כמה עשרות תלמידים תלמידים. הישיבה תוכננה להיות ישיבה מרכזית לעילויים שיבואו בעיקר מהיישוב החדש עם תוכנית לימוד חדשנית ביותר הכוללת חוץ מלימוד ש"ס והלכה, גם לימוד אמונה, מוסר, מחקר תורני, קבלה, דקדוק עברי, ספרות, פיוט, שירה ושפות זרות שבהן צרפתית, גרמנית וערבית. לימוד הגמרא התבצע בלימוד של דף יומי בבוקר כשסבב מסכתות הש"ס כלל את כל המסכתות ולא כמקובל בכלל הישיבות שלומדים רק חלק ממסכתות התלמוד, ולאחר מכן התקיים סדר לימוד בעיון. בשיעורים שהיה מעביר הרב קוק לאחר הלימוד בעיון היה משלב גם דברי אגדה. הישיבה לא האריכה ימים ופעלה רק עד מלחמת העולם הראשונה.
הישיבה כונתה על ידי הרב קוק בעיקר בשם "הישיבה המרכזית", אך נקראה גם "ישיבה לתורה ולחכמת האמת", ו"ישיבת שערי תורה" כשבשם זה נעשה שימוש גם לכיתות העליונות של תלמוד התורה. במקורות שונים כונתה ללא שם מיוחד כ'ישיבת מוהרא"י הכהן קוק ביפו'. בנוסף במקומות מסוימים כונתה "ישיבת ברכות" כי הישיבה שכנה בקומה העליונה של המבנה של "שערי תורה" בבית המדרש שנקרא על שמו של מי שתרם את ספרי התורה והריהוט ששם משפחתו היה ברכות.
בראשות הכתה העליונה של הת"ת (שלעיתים נקראה אף היא בשם 'הישיבה') עמד גיסו של הרב קוק, הרב יוסף רבי. בשיאו הכיל המתחם את התלמוד תורה, הישיבה הגבוהה, "בית תבשיל" לתלמידים, בית מלאכה ובית כנסת, שבו נהג הרב קוק להתפלל. גם אירועים מרכזיים של יהודי יפו כחתונות והספדים נערכו במתחם. לאורך כל שנותיו הראשונות ספג המוסד ביקורת בעיתונות העברית, על שכביכול אוחז המוסד בשיטות לימוד ישנות ושאינו מתאים את עצמו לרוח התקופה, ובשנת תרע"ה נשא הרב יהודה לייב פישמן מימון, מנהיג המזרחי, דברים בגנות המוסד על כך שהוא מתנהל במתכונת ישנה ושאינה מתאימה לתהלוכות הדור החדש. דברים אלה היו למעשה מנוגדים לתוכנית הלימודים של הישיבה שהייתה כאמור חדשנית מאוד ואף ספגה ביקורת קשה מהחרדים השמרנים בירושלים. אמנם, לימוד התלמוד וההלכה היה כמקובל בכל הישיבות וייתכן שלזה כוונו הדברים. הדברים פגעו ברב קוק, שכתב לרב מיימון מכתב מחאה, וטען שמוסדות העומדים בצביונם העתיק חשובים לעם ישראל, ואין לפגוע בהם.
בזמן מלחמת העולם הראשונה, שהה הרב קוק באירופה. עם גירוש תושבי תל אביב על ידי הטורקים, עבר המוסד בחלקו לעיר רחובות, על ציודו של בית המלאכה, וכך לא ניזוק באופן יחסי.
לאחר פטירת הראי"ה

לאחר פטירת הרב קוק, נוהל המקום על ידי הנהלה משותפת פעלו בו שם טוב גפן, יעקב חורגין ומנהל בית המלאכה יעקב גולדמן (לימים מייסד מגן גולדמן).[דרוש מקור]
מתחם שערי תורה כיום

בנייני המתחם ההרוסים בחלקם, עומדים בשכונת נוה שלום רחוב אלעזר רוקח 6. לאחר מלחמת העצמאות לא חודשו הלמודים במקום היות שהמקום ננטש בגלל המלחמה.
מתחם ההקדש נתפס על ידי נאמנים חרדיים ובהובלת עורך דין יוסף שחור והנאמנים שמונו על ידי בית הדין הרבני נמכר המקום ליזם נדל"ן.
החל משנות ה-80 הופעל מתוך הקדש בית המלאכה חניון שפעל אף בשבתות וחגים על ידי הנאמנים החרדיים והופעל כולל אברכים במקום, מפתחות בית המדרש היו בידי הנאמנים וכל יום הגיעו אברכים מבני ברק ונעלו את עצמם בתוך המדרש, ולא נתנו לאיש להיכנס לבית המלאכה ולבית המדרש.
בית הדין הרבני יזם את המכירה של ההקדש, ומינה בתור נאמנים את הרב קפלן בנו של ישראל איסר שפירא אשר היה ממורי המקום ואת עורך דין יוסף שחור אשר אביו היה יו"ר הוועד של המוסד שערי תורה.
הערות שוליים

↑  יוסף יואל ריבלין, זכרונות, באתר פרויקט בן-יהודה, ‏1892 - 1921
↑  ישעיהו ראפאלוביטש ומשה אליהו זאכס, מראה ארץ ישראל והמושבות, ירושלים: הוצאת י. בן-דוב, 1899
↑  משה נחמני, 'שעריה נעולים: ישיבת הגאון מהרא"י קוק ביפו (תרס"ט–תרע"ד): חזון ומעש', עמ' 5–7.
↑  כ-15 שנים לפני שהרב מאיר שפירא מלובלין ייסד את לימוד הדף היומי בהתלמוד הבבלי עבור כלל העולם היהודי.
↑  בעניין שם הישיבה ראו במאמרו של נחמני, עמ' 11, וגם בעמ' 6 בציטוט דבריו של הרב שם טוב גפן. וכן ראו שם שתי הגרסאות לשם הפרטי של תורם ספרי התורה והריהוט: זכריה במאמר עצמו ואברהם בהערה.
↑  'אגרות הראי"ה', איגרת תק"ע, משנת ה'תרע"ב.
↑  פנחס גרייבסקי, ר’ בצלאל לפין: תולדותיו ודברי ימי חייו, ירושלים, תרפ"ו. עמ' 52, באתר היברובוקס]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309354805171
תולדות עם עולם

אחד משמונת כרכי הסדרה
תולדות עם עולם הוא ספר היסטוריה בשמונה כרכים, הסוקר את קורותיו של עם ישראל בתקופת בית שני, התנאים והאמוראים, מנקודת מבט מסורתית, המתבססת בעיקרה על המשנה והתלמוד. הספרים נכתבו על ידי הרב שלמה רוטנברג (נפטר בג' בתשרי תשס"א). הכרך הראשון יצא לאור לראשונה בשנת תשכ"ז והאחרון בשנת תשס"ח.
הסדרה פותחת בגלות עשרת השבטים ומסתיימת בסבוראים.
הכרך האחרון יצא לאור לאחר פטירת המחבר, והושלמה ונערכה על ידי בנו, הרב חיים דוד רוטנברג, ראש ישיבת מאור עיניים.
הסכמות

הספר זכה להסכמות מגדולי רבני התקופה, בהם הרבנים יעקב קמינצקי, משה פיינשטיין, חיים קניבסקי, ועוד.
על הספר

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא הערך אינו נייטרלי משום צורה. הוא מציג סוג של "ביקורת ספרים" ללא שום מקורות.
המחבר מתבסס בעיקרו על דבריהם של חכמי ישראל, בששת סדרי משנה, במדרשים, ובתלמוד הבבלי והירושלמי, אך גם על ספרי היסטוריה מאוחרים יותר שנכתבו בידי יהודים, החל מספריו של ההיסטוריון יוסף בן מתתיהו, ועד מאוחרים ביותר כמו הספר 'דורות הראשונים' של הרב יצחק אייזיק הלוי, מהמאה ה-19.
הספר מתאפיין בציטוטים רבים וארוכים מהמשנה והגמרא, השזורים כחלק מתיאורו המקורי, ולפעמים אף כמעט שקשה היה להבחין ביניהם, לולא סימן הציטטה אותו הוא מקפיד לסמן. הספר כתוב בעברית בכללותו, אך מתובל בארמית תלמודית ובשפת המשנה.
הספר אינו מדויק מבחינה היסטורית, ופעמים רבות שמצטט מקורות שונים החולקים אלו על אלו. לדוגמה: הספר 'דורות הראשונים' מרבה להאריך בחוסר אמינותו הכללית של יוסף בן מתתיהו, עקב היותו פרו-צדוקי ופרו-רומאי, וכאשר אכן מקבל ממנו עדויות, מרבה לנתח מה אכן יש להסיק משורות שכתב, אם מחשיבים את האינטרס הצדוקי-הרומאי שלו. רוטנברג ב'תולדות עם עולם', לעומתו, מרבה לצטט את ספריו של יוסף בן מתתיהו, ללא ההבחנה של 'דורות הראשונים', וללא ניתוח מדויק של מילותיו.
הספר מתייחס למאורעות ההיסטוריים הכלליים שהתרחשו בעולם, אך רק כרקע ואמצעי להבנת ההתרחשויות בעולם היהודי, ולא לשם ידיעתם לבד. למרות זאת, הספר אינו שואב ולו מילה אחת (לפחות לא באופן רשמי, על-פי מקורותיו) מהמקורות ההיסטוריים המקובלים, ואף שמזכיר אישים לא יהודיים פעמים רבות, כמו אלכסנדר מוקדון, יוליוס קיסר ורבים נוספים, הוא שואב את כל המידע שלו לגביהם מספרי היסטוריה יהודיים אחרים.
כך לעיתים ניתן להבחין בהנחות יהודיות-מסורתיות, הסותרות את ההנחה המדעית, ומובאות שם כעובדה שאין עליה עוררין.
למעשה, אין לספר חשיבות רבה מבחינה היסטורית, והוא אף מפוקפק למדי, עובדתית: כנזכר, הסתמכותו על מקורות רבים, לפעמים בתיאור עובדה היסטורית אחת בלבד, יוצרת פרדוקסליות; הכרונולוגיה שלו שוגה פעמים רבות, אף למסורת היהודית, והוא אף אינו מציג סברות או דעות לכרונולוגיה שלו, בשונה למשל מ'סדר הדורות' שטורח רבות על מנת להוכיח כל שנה אותה מביא.
חשיבותו הרבה היא בהצגת ההשקפה המסורתית-יהודית על ההיסטוריה בצורה בהירה, ברורה ומקיפה, כאשר הוא אוסף את מאמרי חז"ל המפוזרים לאורך ששת סדרי משנה והתלמוד הבבלי והירושלמי, ומסתייע בספרי ההיסטוריה היהודיים המאוחרים, להבנת הרקע ההיסטורי. ההבדל המרכזי בינו ל'סדר הדורות' ו'דורות ראשונים', הוא שמטרתו היא אינה להציג את מסקנותיו, סברותיו וחידושיו ההיסטוריים (כ'דורות הראשונים') או את הדעות השונות בכרונולוגיה היהודית (כ'סדר הדורות') אלא הקפת התקופות ההיסטוריות של בית המקדש השני ותקופת האמוראים בצורה סיפורית ופשוטה, עבור הקורא אשר אינו בקיא בהיסטוריה.
לקריאה נוספת

נתן דוד רבינוביץ, כמה השגות על הספר "תולדות עם עולם", בתוך: ספר בינו שנות דור ודור, הוצאת פלדהיים, תשמ"ה.
הערות שוליים

↑  אודותיו: י. בן אליעזר, "הרה"ג ר' שלמה ראָטענבערג זצ"ל", דאָס אידישע וואָרט 362, חשוון-כסלו תשס"א, עמ' 15-17.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2005015127  VIAF: 181194289   WorldCat (עם VIAF): 181194289
שריר הירך הדו-ראשי

| --- | --- |

 שיוך:  posterior compartment of thigh, שרירי מיתר הברך 
 עצבוב:  עצב השוקה, העצב השוקיתי המשותף
 פעולת שריר:  extension of the hip joint, כפיפת פרק הברך, lateral rotation of the tibia at the knee joint 
 שריר נגדי:  שריר הירך הארבע-ראשי 
 תחל שריר:  tuberosity of the ischium 
 אחז שריר:  head of fibula, lateral condyle of tibia 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (478) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. biceps femoris 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.032 
 TA2 (2019):  2638 
 FMA:  22356 
 
שריר הירך הדו-ראשי (TA: Musculus biceps femoris) הוא אחד משרירי מיתר הברך. השריר ממוקם בחלקה האחורי של הירך ובנוי משני ראשים: ראש ארוך (Caput longum musclusbicipitis femoris) וראש קצר (Caput breve musclusbicipitis femoris). הפעלתו של השריר תביא לכיפוף של הברך וכאשר הברך כפופה, גם לסיבוב חיצוני של השוק. הראש הארוך של השריר משמש גם כפושט של מפרק הירך.
תיאור

שריר הירך הדו-ראשי ממוקם בחלקו הצידי של המדור האחורי של הירך.
תחילתו של הראש הארוך של שריר הירך הדו-ראשי בגבששת השת ושל הראש הקצר מהשפה הצידית של רכס הירך.
חלקו המרוחק של השריר נאחז בחלק של הצידי של ראש השוקית. באזור האחז, מתפצל גיד השריר מסביב לרצועה העקיפה הצידית של הברך.
עצבוב

שריר הירך הדו-ראשי מעוצבב על ידי שורש העצב החמישי של המותן (L5) ועל ידי שורשי העצב הראשון והשני של העצה (S1, S2) דרך חטיבת השוקה של עצב השת (לראש הארוך) ודרך חטיבת השוקיתי המשותף של עצב השת (לראש הקצר).
ראו גם

אנטומיה טופוגרפית (גפה תחתונה במבט אחורי, שוק במבט צידי)