stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב ליבנה
הערות שוליים

↑  Official sees Russia 'evolve positively' on Iran, ג'רוזלם פוסט, 13 במאי 2012
↑  משרד הכלכלה והתעשייה: הסכם אזור סחר חופשי בין ישראל לאוקראינה
↑  לאחר השחרור מהכלא הרוסי: נעמה יששכר נחתה בישראל, באתר גלובס, 30 בינואר 2020
↑  מינויים בשירות החוץ - החלטה מספר 8 של הממשלה ה-36 מיום 20 ביוני 2021
↑  איתמר אייכנר, ישראל בוחנת את הצעדים הבאים מול פולין, שיכולה להוריד את דרג היחסים, באתר ynet, 14 באוגוסט 2021
↑  סטלה קורין ליבר, לאן הולך הכסף שלנו ואיך זה שמשרד החוץ בעיצומים שנתיים ולאף אחד לא אכפת, באתר ביזפורטל, 20 באוקטובר 2022
↑  איתמר אייכנר, לפיד נגד ועד עובדי משרד החוץ: "תתפרצו לנאום בעצרת האו"ם?", באתר ynet, 28 באוגוסט 2022
↑  מייסדי האגודה באתר האגודה הישראלית לדיפלומטיה
↑  "המרכז לדיפלומטיה ישראלית ויהודית" באתר האגודה הישראלית לדיפלומטיה
↑  טקס ההוקרה השנתי 2014 באתר נציבות שירות המדינה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007402879605171  VIAF: 72156675131533582783   WorldCat (עם VIAF): 72156675131533582783
ירושתנו

| --- | --- |

 תדירות:  שנתון
 מו"ל:  מכון מורשת אשכנז
 מייסד:  בנימין שלמה המבורגר
 תאריכי הופעה:  תשס"ז–הווה
 שפה:  עברית
 מדינה:  ישראל
 
ירושתנו הוא ספר שנה היוצא לאור מאז שנת תשס"ז על ידי מכון מורשת אשכנז, ומכנס מאמרים העוסקים בחקר תורת חכמי אשכנז.
כמו מטרת המכון בכלל, מטרת הספר היא - כאמור במאמר המערכת בספר שני - "להביא לתודעת הציבור בכלל, ובני אשכנז בפרט, את ירושת "הקבלה והמעשה" שהנחילו לנו אבותינו, יופיה וטיבה בשלל גווניה".
אל הספר מצורף מדי שנה, לוח "מנהגי בית הכנסת לבני אשכנז בארץ ישראל ובחו"ל".
עורכי הספר: הרב שלמה יהודה ליב הופמן, מודיעין עילית; הרב יוסף שלמה מאיר, אלעד; הרב משה דוד צ'צ'יק, ירושלים.
חברי המערכת: הרב בנימין שלמה המבורגר, בני ברק; פרופ' מאיר הילדסהיימר, בני ברק; הרב יהודה אהרן הלוי הורוויץ, ירושלים; הרב דוד הירשהוט, מודיעין עילית.
תוכן הספר מסווג לפי מדורים (רובם ככולם קבועים): רבותינו שבאשכנז (הדפסת דברי תורה של חכמי אשכנז מכתבי יד); הלכה ותוספות (מאמרים הלכתיים); עלי הגיון (מאמרים בענייני מחשבה ומוסר); תורת אמך (ענייני מנהג); תקרב רינתי (ענייני תפילה); בינת דורות (תולדות עם ישראל).
נוסף עליהם: והמה בכתובים (מכתבים למערכת); כבוא הספר (סקירת ספרים); ולוח המנהגים הנזכר.
בחלק מהכרכים הופיע גם מדור לועזי (באנגלית). ביניהם יש לציין את חילופי המכתבים של חבר המערכת עם פרופ' ישראל אומן, אודות האיות הלועזי של מילים בלשון הקודש.
עם כותבי המאמרים במשך השנים נמנים רבנים, חוקרים תורניים ואנשי אקדמיה: הרב אביגדר נבנצל, הרב משה יהודה שלזינגר, הרב יהושע ישעיה נויבירט, הרב ברוך ויסבקר, הרב דוד צבי הילמן, פרופ' יעקב שפיגל, הרב יעקב ישראל סטל, הרב בנימין שלמה המבורגר והרב דוד קמינצקי.
יצחק אייזיק רוזנבוים (קליבלנד)

| --- | --- |

 לידה:  דצמבר 1932 ח' בכסלו תרצ"ג סטורוז'ינץ, ממלכת רומניה 
 פטירה:  25 בפברואר 2020 (בגיל 87) ל' בשבט תש"פ מרכז רפואי מעיני הישועה, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 תקופת הפעילות:  ? – 25 בפברואר 2020 
 רבותיו:  יעקב קמנצקי, יקותיאל יהודה הלברשטאם, יונתן שטייף, חיים מיכאל דב ויסמנדל 
 אב:  ישכר בער רוזנבוים 
 חותנים:  רבי מאיר איזקסון
 
רבי יצחק אייזיק רוזנבוים (ח' בכסלו תרצ"ג, 7 בדצמבר 1932 – ל' בשבט תש"פ, 25 בפברואר 2020) היה האדמו"ר מקליבלנד, באחרית ימיו כונה 'זקן אדמו"רי בית נדבורנה'.
ביוגרפיה

נולד בסטורוז'ינץ, רומניה (כיום אוקראינה), לרבי ישכר בער מסטרוז'ניץ ולחיה אסתר בת רבי ישכר בער (בערצ'י) מסאטמר. לאחר מלחמת העולם השנייה היגרו הוריו לארצות הברית והוא נכנס ללמוד בישיבת נייטרא. למד אצל רבי שלום משה אונגר וגיסו, רבי מיכאל דב ויסמנדל, וכמו כן שמע שיעורים מרבי יונתן שטייף שהיה אז ר"מ בישיבה. למד גם אצל רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, ובישיבת תורה ודעת.
בשנת תשט"ו נסמך להוראה על ידי רבי יעקב קמינצקי.
בט"ו בסיון תשי"ט (1959) נשא לאשה את בת דודתו אלטע חנה אסתר, בת רבי מאיר איזקסון, האדמו"ר מרומאן, בשנת תשכ"ה (1964) שלחו סבו רבי איתמר מנדבורנה להתגורר בקליבלנד והכתיר אותו לאדמו"רות, בחנוכה תשל"ה (1974) עלה לארץ ישראל בהוראת אביו ולבקשת ראש המועצה הדתית ברעננה והקים את בית מדרשו 'היכל הברכה' ברעננה, בראשית שנות האלפיים הקים בית כנסת וקהילה בביתר עילית.
נפטר בל' בשבט תש"פ (2020) לאחר מחלה, ונטמן באוהל נפרד בחלקת אדמו"רי נדבורנה בהר הזיתים, מקום קברו משמש כאתר תפילה בכל ימות השנה ובפרט בתשעת הימים.
כשנה לאחר פטירתו הדפיסו חסידיו את ספרו 'תפארת יצחק' ובו דברי תורה שנכתבו על ידו.
במלאת שלש שנים לפטירתו החליטה עיריית רעננה להנציח את זכרו בקריאת רחוב על שמו בקרית קליוולנד ברעננה.
משפחתו

לרבי יצחק אייזיק ורעייתו לא נולדו ילדים. בשנת תשל"ח אימצו בני הזוג את קרוב משפחתם אורי לייב כהן, שהתייתם מהוריו בן עשרה חודשים. הרב אורי לייב ממלא את מקום אביו המאמץ ברעננה ובביתר.
הערות שוליים

↑  צפו: ההדלקה של זקן אדמו"רי בית נדבורנה, באתר בחדרי חרדים, 12 בדצמבר 2018
↑  יעקב מלמד, ‏תופעה: במקום 'ביטשנא' פוקדים את קברו של האדמו"ר מקליוולנד, באתר JDN‏
↑  אשר אטדגי, כשנתיים לאחר פטירתו: סמטה חדשה ברעננה על שם האדמו"ר מקליבלנד, באתר mynet‏ רעננה, 12 בדצמבר 2022
↑  פרופיל: הבן שנשאר בודד, אומץ והפך לאדמו"ר, באתר בחדרי חרדים, 26 בפברואר 2020
| שושלת נדבורנה |
| --- | --- | --- |
| אדמו"רי שושלת נדבורנה בעבר | רבי מאיר (הגדול) מפרמישלאן • רבי אהרן אריה לייב מפרמישלאן • רבי מאיר מפרמישלאן • רבי יצחק מקאליש • רבי שלמה מפרמישלאן • רבי ישכר בער לייפר (נדבורנה) • רבי אהרן אריה לייב לייפר (נדבורנה) • רבי מרדכי לייפר  • רבי ישכר בער לייפר (סאטמר) • רבי מאיר רוזנבוים (קרעטשניף) • רבי איתמר רוזנבוים • רבי אליעזר זאב רוזנבוים (קרעטשניף) • רבי שלמה איזקסון • רבי מאיר לייפר • רבי יוסף לייפר (פיטסבורג) • רבי חיים מרדכי רוזנבוים • רבי אברהם אבא לייפר • רבי אהרן יחיאל לייפר • רבי דוד משה רוזנבוים (רחובות) • רבי אליעזר זאב רוזנבוים (ראחוב) • רבי ישכר בער רוזנבוים • רבי יצחק אייזיק רוזנבוים • רבי מאיר איזקסון • רבי צבי הירש רוזנבוים • רבי ישראל רוזנבוים • רבי אשר ישעיה רוזנבוים (חדרה) • רבי יעקב ישכר בער רוזנבוים • רבי נתן דוד רוזנבוים • רבי ישראל ניסן רוזנבוים • רבי יצחק אייזיק רוזנבוים (קליבלנד) • רבי מרדכי ישכר בער לייפר • רבי מאיר רוזנבוים (קראקאס) • רבי שמואל שמעלקא לייפר |  |
| אדמו"רי שושלת נדבורנה כיום | רבי אליעזר זאב רוזנבוים (נדבורנה) • רבי מנחם אליעזר זאב רוזנבוים • רבי מאיר רוזנבוים (פרמישלאן) • רבי דוד משה רוזנבוים (קריית גת) • רבי יחזקאל שרגא רוזנבוים (טערבישאן) • רבי שלום אליעזר זאב רוזנבוים • רבי חיים מרדכי רוזנבוים (טשרנוביץ) • רבי ניסן חיים רוזנבוים • רבי זיידא אליעזר זאב רוזנבוים • רבי אשר ישעיה רוזנבוים (זוטשקא) • רבי מאיר יצחק אייזיק רוזנבוים • רבי אשר ישעיה רוזנבוים (ביתר עילית) • רבי יוסף נפתלי רוזנבוים • רבי ישכר בער לייפר • רבי משה מאיר לייפר • רבי משולם אליעזר לייפר • רבי אורי לייב הכהן רוזנבוים • רבי יחיאל מאיר רוזנבוים • רבי חיים לייפר • רבי ברוך פנחס לייפר • רבי דוד צבי רוזנבוים • רבי משה רוזנבוים • רבי זונדל ישכר דב רוזנבוים • רבי יהודה רוזנבוים • רבי גדליה משה רוזנבוים • רבי שלמה רוזנבוים • רבי מרדכי רוזנבוים (ירושלים) • רבי מאיר לייפר (דינוב) |  |
| ענפים בשושלת | חסידות נדבורנה באניא • חסידות ביטשקוב • חסידות בישטינא • חסידות זוטשקא • חסידות חוסט • חסידות טמשוואר • חסידות טערבישאן • חסידות טשערנוביץ' • חסידות לינסק • חסידות מז'יבוז' • חסידות מיאלען • חסידות נדבורנה • חסידות סטניסלב • חסידות סטרוז'ניץ • חסידות פיטסבורג • חסידות פרמישלאן • חסידות קאליש • חסידות קליבלנד • חסידות קרעטשניף • חסידות ראחוב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007755086905171  VIAF: 16158066367608430505   WorldCat (עם VIAF): 16158066367608430505 
קברו של רבי יצחק אייזיק בהר הזיתים
עבודי קריאייטיב

עבודי קריאייטיב
עבודי קריאייטיב היה בית ספר לפרסום ושיווק, שפעל בבית ציוני אמריקה בתל אביב.
בית הספר נוסד בשנת 1989 על ידי אהרון עבודי והיה חלק מחברת 'עבודי' העוסקת בתחומי הפרסום בישראל. ב-2003 הועבר בית הספר לתפעולו של נאור הרמן.
בית הספר הציע מגוון קורסים, סדנאות, לימודי תעודה, הכשרות ולימודי העשרה בתחומי פרסום, קופירייטינג וקריאייטיב במספר מגמות לימוד. במסגרת הלימודים השתלבו הסטודנטים בלימודים רב תחומיים המשלבים בין לימודי תאוריה והתנסות מעשית. הלימודים הועברו על ידי סגל הכולל אנשי קריאייטיב ופרסום. בית הספר נהג לשלב בנושאי הלימוד מודעות חברתית וסביבתית.
ב-24 ביוני 2013, הודיעה הנהלת בית הספר על סיום פעילותה ושיגרה לכלל תלמידי עבודי דואר אלקטרוני המצר על סגירת שעריו.
הערות שוליים

↑  רינה וייסגלס הלקין‏, יושב עלייך טוב הזבל הזה, באתר וואלה, 12 בנובמבר 2008
↑  פורטל המזבלה: "בית הספר עבודי קריאייטיב סוגר את שעריו ומודיע על הפסקת פעילות בית הספר"
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי מלטה–פורטוגל

| יחסי מלטה–פורטוגל |
| --- | --- |
מלטה: פורטוגל


מלטה: פורטוגל
שטח (בקילומטר רבוע)
316: 92,090
אוכלוסייה
541,063: 10,421,898
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,957: 287,080
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,733: 27,546

יחסי מלטה-פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים בין מלטה לפורטוגל. שתי המדינות חברות במלואן באיחוד האירופי ובאיחוד מדינות הים התיכון.
ביקורים רשמיים

נשיא מלטה אדוארד פנק אדאמי, ביקר בפורטוגל ב-11 בנובמבר 2008. אדאמי ערך ביקור ממלכתי בן יומיים בפורטוגל ביוני 2009. במהלך ביקורו ניהל שיחות עם עמיתו נשיא פורטוגל אניבל קבאקו סילבה, ראש הממשלה ז'וזה סוקרטש ונשיא הפרלמנט חיימה חוסה דה מאטוס דה גאמה.
סחר

בשנת 2007 אמר אנטוניו רוסו דיאס, שגריר פורטוגל במלטה: "אני לא חושב שהעובדה שיש לפורטוגל את נשיאות האיחוד האירופי עכשיו תהיה גורם לשיפור הקשרים המסחריים והכלכליים בין מלטה לפורטוגל. עם זאת יש דו צדדי מתכננים לשפר את היחסים הללו עם פתיחת השגרירויות האחרונות במדינות המתאימות ולכן, כן בהחלט יש את הרצון לשפר את הקשרים. ייתכן שהמודעות המוגברת לפורטוגל דרך נשיאות האיחוד האירופי, אך לא קישור ישיר, לפחות לדעתי". בנק באניף הפורטוגלי פתח את הסניף הראשון שלו במלטה בשנת 2008 וצפה כי יהיו בו עד "25 סניפים נוספים בתוך חמש שנים ויבטיחו 10 אחוז מהשוק".
יחסים דיפלומטיים

רוסו דיאס היה השגריר הראשון של פורטוגל במלטה, וסיים את תפקידו בספטמבר 2008. לדברי ראש ממשלת מלטה לורנס גונצי, היחסים בין שתי המדינות הגיעו לרמות חסרות תקדים בזכות מאמציו.
ביוני 2008 שיגר שגריר מלטה בפורטוגל, סלב סטליני, שיחה אחרונה בפני אניבל קבאקו סילבה, נשיא פורטוגל, וסיים את כהונתו כשגריר תושב מלטה בליסבון. קוואקו סילבה הודה לסטליני על תמיכתו בהקמת שגרירות פורטוגל במלטה, ומינה אותו כחבר במסדר הכבוד של פורטוגל.
ב-11 באפריל 2017, שגרירת פורטוגל החדשה במלטה, פרנסיסקו מריה דה סוזה ריביירו טלס, נפגשה עם נשיאת מלטה, מארי לואיז קוליירו פרקה בארמון הגדולה (ולטה), כדי להציג את תעודותיו ולדון ביחסים הבילטרליים.
נציגויות דיפלומטיות

מלטה מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון ו-4 קונסוליות כבוד באלגארבה, באיים האזוריים, בליסבון ובפורטו.
פורטוגל מחזיקה במלטה שגרירות וקונסוליית כבוד בוולטה.
יצחק אייזיק לנדא

הרב חיים יצחק אייזיק לנדא (נולד בו' באדר תשכ"א, 22 בפברואר 1961) הוא רב העיר בני ברק מטעם העירייה, לצד הרב שבח צבי רוזנבלט והרב מסעוד בן שמעון, וראש מערכת הכשרות הכשר הרב לנדא לצד הרב רוזנבלט.
ביוגרפיה

נולד בבני ברק למרים ולהרב משה יהודא ליב לנדא. למד בתלמוד תורה חב"ד בבני ברק, בישיבת אור ישראל בפתח תקווה ובישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד. בשנת תש"ם נשלח עם עוד בחורים לחזק את ישיבת תומכי תמימים במגדל העמק שנפתחה שנתיים קודם לכן על ידי הרב יצחק דוד גרוסמן. בשנת תשמ"א נסע לשנת לימודים בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית – 770 בברוקלין שבניו יורק.
בג' באדר א' תשמ"ט נישא לנחמה רבקה, בתו של הרב משה בצלאל וקסלשטיין, וקבע את מגוריו בעיר צפת, שם התמנה לראש ישיבה קטנה תומכי תמימים בצפת עד לסגירתה בשנת תשנ"ט. בהמשך התמנה לר"מ בישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש בצפת. בשנים תשס"ה–תשס"ט היה חבר הנהלה בישיבת תומכי תמימים באור יהודה ואף מסר בה שיעורים לעיתים.
התגורר מאז חתונתו בצפת, בכסלו תש"ף עבר לבני ברק.
ביוגרפיה > משפחתו

חתנו, הרב שמעיה הכט, (בנו של הרב יוסף הכט) הוא ראש כולל, מייסד ההוצאה לאור 'אשכילה', שליח חב"ד ביפו, מרצה ומוסר שיעורים בהלכה במכון 'למען ילמדו'
כשרות ורבנות

לאחר שקבע את מושבו בצפת, החל לשמש כמשגיח כשרות ואחראי על תחום הכשרות מטעם אביו, במפעלים שבאזור הצפון. בתחילת שנת תשע"ח (סוף 2017) הודיע אביו על רצונו שהוא ימלא את מקומו בתחום הכשרות.
באדר ב' תשע"ט, במהלך לוויית אביו, הכריז ראש עיריית בני ברק, אברהם רובינשטיין: ”על דעת גדולי התורה, אדמו"רים, ראשי הישיבות ורבני העיר, הוחלט כי כל ענייני הדת והכשרות בעיר יתנהלו על ידי הרבנים הגאונים, בנו ממלא מקומו על פי בקשתו - הרב חיים יצחק אייזיק לנדא שליט"א והרב שבח צבי רוזנבלט שליט"א בשיתוף פעולה מלא. והאמת והשלום אהבו”.
המינוי המשותף נעשה בהסכמת רבני החסידים והליטאים בבני ברק. נציג מפלגת בני תורה בעיריית בני ברק התנגד למינוי בנימוק שהוא משתייך לפלג המשיחיסטי בחב"ד.
הרב לנדא והרב רוזנבלט מנהלים את מערכת הכשרות יחד, תחת סמל כשרות משותף. הם מפרסמים הודעות בענייני הדת והכשרות בעיר, תחת בלנק שבו שניהם מתוארים כ"רב אב"ד דבני ברק".
בתמוז תשע"ט הרב לנדא קיבל אישור חוקי למתן כשרות על ידי הרבנות הראשית לישראל.
בטבת תש"ף הודיע היועץ המשפטי של הרבנות הראשית כי בשל מאפייני מערך הכשרות ככשרות פרטית ולא עירונית (זאת עקב מתן הכשר למפעלים ועסקים מחוץ לגבולות העיר ובחוץ לארץ) לא יוכר עוד הרב לנדא כנותן כשרות מטעם הרבנות הראשית, ויוכל לתת כשרות רק בצמוד לתעודת רבנות מקומית. בתגובה ביקש הרב יצחק יוסף להשהות את ההחלטה עד לדיון במועצת הרבנות הראשית.[דרושה הבהרה]
הערות שוליים

↑  הרב לנדא פינת חזון איש – בני ברק מציגה: אחדות - כתבה ביוגרפית, אתר כל הזמן
↑  משה ויסברג, יש ממשיך: הגרמי"ל לנדא מינה את בנו רבי יצחק, באתר בחדרי חרדים, 18 בנובמבר 2017
↑  הוכרז במסע הלווייה: לצד הרב אייזיק לנדא יכהן הרב רוזנבלט באתר col, אדר תשע"ט.
↑  משה ויסברג, ההכתרה במסע הלוויה: אלו הרבנים שמונו על דעת גדולי ישראל, באתר בחדרי חרדים, 31 במרץ 2019
↑  אבי רבינא, ‏נציג 'הפלג' תקף את מינויים של רבני בני ברק החדשים, באתר כיכר השבת, 4 באפריל 2019
↑  חדשות בני ברק, באתר www.facebook.com; מבוכה בקרב הליטאים: רבה של בני ברק שר "יחי" עם ה’משיחיסטים’, אתר חרדים10, 2019-07-24
↑  גם מטעם המדינה: מועצת הרה"ר הסמיכה הרב לנדא למתן כשרות, אתר col תמוז תשע"ט.
 נאמן-בית הרב רוזנבלט מגיב: "הכשרות צועדת באחדות מלאה" יום שני,י"ט תמוז תשע"ט.
 המסמך חושף: 2 רבני בני ברק יחתמו במשותף - בחדרי חרדים, באתר חדרי חרדים
↑  ישי כהן, ‏חשיפה: הרבנות ביטלה את הסמכת הרב לנדא כנותן הכשר, באתר כיכר השבת, 8 בינואר 2020
↑  ישי כהן, ‏הראשל"צ הגר"י יוסף ליועמ"ש: פעלת בחוסר סמכות, באתר כיכר השבת, 8 בינואר 2020
הרב לנדא (יושב, במרכז) בהתוועדות ב-770, 2017
מודעה משותפת בבני ברק, לרבנים לנדא ורוזנבלט (ניסן, תשע"ט)
יחסי מלטה–סרביה

| יחסי מלטה–סרביה |
| --- | --- |
מלטה: סרביה


מלטה: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
316: 77,474
אוכלוסייה
541,063: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,957: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,733: 11,181
משטר
רפובליקה

יחסי מלטה–סרביה הם יחסי חוץ בין מלטה לבין סרביה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1964. כמו כן מלטה היא חברה באיחוד האירופי וסרביה היא מועמדת לאיחוד האירופי.
היסטוריה

היחסים בין המלטזים לסרבים התרחשו בהיסטוריה המוקדמת במסגרת היחסים בין אדוניהם, הבריטים והאימפריה העות'מאנית.
אחד מאנשי הציבור המלטזיים הראשונים ממוצא סרבי/מונטנגרי היה ג'ורג'יו מיטרוביץ' (1795–1885), פטריוט ופוליטיקאי הידוע בתפקידו במאבק לחופש העיתונות במלטה, שסבו האלמוני היה פריבטיר מצליח שהגיע מהרפובליקה של ונציה – שלט בקוטור ועבר למלטה בסביבות 1770.
בשנת 1918 חולצה קבוצת צוערים ואנשי צבא סרביה, על סיפונה של SS פולינזיה, למלטה שם החלימו בבית החולים קוטונרה לאחר שהאונייה הוטבעה על ידי טורפדו גרמני.
במהלך מלחמת העולם השנייה, מלטה סיפקה מקום מנוחה והחלמה לבעלות הברית של בריטניה – במקרה זה, הפרטיזנים היוגוסלבים של טיטו, בראשות מייג'ור ג'רקו יוריק, שהקימו מחנה בבינגמה. בעודם במלטה, הפרטיזנים (גברים ונשים כאחד) אומנו על ידי מומחים בריטים בשימוש בכלי נשק של בעלות הברית וגם של מדינות הציר. לפחות פרטיזן יוגוסלבי אחד מת מפצעיו במלטה, ונקבר בבית העלמין הצבאי.
בסוף שנות הארבעים עזבו מהגרים מלטזים לאוסטרליה על סיפון הקיטור היוגוסלבי "SS פרטיזנקה" ו-"SS רדניק".
היחסים בין מלטה העצמאית החדשה ליוגוסלביה הסוציאליסטית במהלך המלחמה הקרה הושפעו ממנה רבות. מלטה בהנהגת ראש הממשלה הסוציאליסטית דום מינטוף הצטרפה לארגון המדינות הבלתי-מזדהות, שהוקם על ידי טיטו. שיתוף הפעולה הכלכלי התאפיין בבניית מפעל קטן באי עם בירות יוגוסלביות. בראשית שנות ה-80 תרמה יוגוסלביה ספינה למלטה, על פי בקשת מינטוף.
בתקופת שלטונו של מינטוף, שסומן ביחסים עם לוב תחת משטר קדאפי, יוגוסלביה הייתה בעלת ברית חמה למדי של מלטה, ככל הנראה המרכזית באירופה. שר החוץ העתידי, מייקל פרנדו, כתב את עבודת התואר השני שלו בשנת 1977 בנושא "ניהול עצמי של עובדים: תפיסה חדשה של המבנה המשפטי של המיזם במלטה וביוגוסלביה".
שיתוף פעולה

מלטה חתמה ב-9 בספטמבר 2009 על הסכם למניעת כפל מס עם סרביה. שר החוץ של מלטה, טוניו בורג חתם על שני הסכמים עם סרביה במהלך ביקור בן יומיים בשנת 2010 בנושא קבלה של חוזרים למולדת ללא אישור.
הגירה

הקהילה הסרבית היא אחת הקהילות הצומחות ביותר במלטה. מספרם גדל בהתמדה לאורך שנות העשרים, ובשנת 2017 – עם 2,757 עובדים – הסרבים היו הקהילה הזרה השנייה בגודלה באיים אחרי הפיליפינים ולפני הלובים, אם כי המספר בפועל כנראה גדול יותר. אזרחי סרביה במלטה עובדים בענף התיירות ולעיתים קרובות עוקבים אחר דפוס הגירה עונתי. שיעורי פשע, חוליגניזם וענייני אינטגרציה של הקהילה הסרבית הגיעו גם לידיעת החברה המלטזית.
נציגויות דיפלומטיות

מלטה מיוצגת בסרביה באמצעות שגריר שאינו תושב בוולטה (במשרד החוץ).
סרביה מיוצגת במלטה באמצעות שגרירותה ברומא, איטליה ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בוולטה.
כוח 17

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1972–2007 (כ־35 שנים)
 אידאולוגיה:  לאומיות פלסטינית חילונית
 מנהיגים:  עלי חסן סלאמה
 מטה:  רמאללה
 מדינה:  הרשות הפלסטינית 
 חלק מ:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית  פת"ח
 קרבות:  מלחמת לבנון הראשונה האינתיפאדה השנייה
 
כוח 17  (בערבית: القوة 17) היה חלק מהמשמר הנשיאותי הפלסטיני. בעבר היה ארגון טרור המסונף לפת"ח, והוגדר כיחידת העילית שלו. ייעודו המקורי של הארגון היה אבטחת אישים בצמרת פת"ח.
מקור השם של הארגון הוא כנראה במספר שלוחת הטלפון שלו במפקדת הפת"ח בביירות בשנות ה-70.
היסטוריה

הארגון הוקם בשנת 1972 על ידי עלי חסן סלאמה, בהוראתו של מייסד הפת"ח ויו"ר אש"ף, יאסר ערפאת. המטרה המקורית של הארגון הייתה אבטחת אישים, אולם בפועל עסק הארגון לכל אורך שנות קיומו במגוון רחב של פעולות, ובהן פעולות טרור נגד מטרות ישראליות, איסוף מודיעין, ושיטור באזורים שהיו בשליטת הפת"ח בלבנון ובירדן בשנות ה-70 וה-80.
ב־1979 חיסל המוסד את סלאמה. מחמוד אלנאטור, שומר ראשו של ערפאת, מונה להחליפו.
אחרי גירוש מנהיגי הפת"ח מלבנון ב-1983 ירדה רמת פעילותו של הארגון במידה ניכרת, אולם ב-1984 התייצבו היחסים בין אש"ף לבין ירדן, התפתחות שאפשרה לפעילים של הארגון להתמקם בשטח ממלכת ירדן ולתקוף את ישראל באמצעות פיגועים. הארגון שם לעצמו למטרה את חיזוק פעילות ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין, שפעל עד אז נגד ישראל מטעם הפת"ח.
פעולת הטרור המשמעותית ביותר שביצע הארגון לפני קום הרשות הפלסטינית הייתה הרג הימאים הישראלים בלרנקה, קפריסין, בספטמבר 1985.
הארגון התפרש גם באירופה, שם הקים תשתית לגיוס כספים וכלי נשק. ב-1984 איתרה המשטרה הרומנית מצבור גדול של כלי נשק בביתו של פעיל כוח 17, אבו סלים. במהלך ניסיונות של הארגון להחדיר נשק לישראל ולשטחים דרך הים, נתפסו סירות רבות על ידי צה"ל.
היסטוריה > פתחלנד ומלחמת לבנון

בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 התעצם הפת"ח בדרום לבנון צבא של ממש, שכונה "אסעאפה". כחלק מתהליך ההתעצמות הזה היה אז גם כוח 17 בשיאו. ברישומי הפת"ח נכתב שבהתקפות צה"ל על ביירות במהלך מלחמת לבנון הראשונה מנה הארגון 3,600 לוחמים, מהם נהרגו 500. על פי אותם רישומים הורכב אז הארגון מתשעה גדודים, שלושה מהם לחמו בדרום-מערב לבנון, ושישה גדודים נוספים ניסו להגן על מפקדת הפת"ח בדרום ביירות. גורמים בישראל נוטים להטיל ספק במספרים האלה, ומעריכים שמספר אנשי הכוח היה קטן יותר.
בזמן מלחמת לבנון הראשונה (1982) חומשו אנשי הארגון ברובי סער מתקדמים ובנשק נגד טנקים.
כוח 17 היה בין הארגונים הפעילים באינתיפאדה הראשונה, ועמד מאחורי התקוממויות רבות בשטחים במהלך אותה אינתיפאדה.
היסטוריה > ברשות הפלסטינית

עם הקמת הרשות הפך הארגון לחלק ממנגנוני הביטחון בה. משימתו הרשמית של הארגון היא אבטחת האישים. בנוסף, עסק הארגון באבטחה של מעברי הגבול בין הרשות הפלסטינית לבין מצרים וירדן, אולם למעשה עושים זאת צה"ל ומשמר הגבול הישראלי. ההיבט הזה בפעילותו קיבל משמעות מהותית יותר אחרי נסיגת ישראל מציר פילדלפי, בעקבות ההתנתקות, אז כוח 17 קיבל לידיו את מעבר רפיח. בהיות הארגון חלק ממנגנוני הביטחון ברשות, קיבלו חיילי הארגון נשק ישראלי במסגרת הסכמי אוסלו.
כפרפרזה על "כוח 17" הפלסטיני, כונו כך גם 17 חברי חזית ארץ ישראל שהצביעו בכנסת נגד הסכם חברון.
היסטוריה > האינתיפאדה השנייה

במהלך האינתיפאדה השנייה יזם הארגון התקפות על אזרחים ישראלים ועל חיילי צה"ל. פעולותיו התמקדו בעיקר בפיגועי ירי בשטחים נגד כלי רכב ישראליים, לרבות צבאיים. מאפיין נוסף של פעילות הארגון היה הטמנת מטעני חבלה בתוך הכפרים הפלסטיניים, שהופעלו עם הגעת כוחות צה"ל למקום. בנוסף יזם הארגון וארגן משלוחי נשק לארגוני טרור המסונפים לפת"ח, לצורך תקיפת ישראלים במהלך האינתיפאדה.
מבצע חומת מגן היווה נקודת מפנה מבחינת הארגון. מסמכים שנחשפו במוקטעה ברמאללה, בה ישב ערפאת, הוכיחו מעורבות חזקה מאוד של הארגון בביצוע פעולות טרור. בעקבות זאת הכריז צה"ל מלחמה עיקשת בפעילי הארגון ובמוסדותיו, ובשל כך נחלש הארגון באופן משמעותי בגדה המערבית. לאורך שנות האינתיפאדה עצר צה"ל או הרג רבים ממנהיגי הארגון.
היסטוריה > אחרי ניצחון חמאס

בינואר 2006 ניצח חמאס את פת"ח בבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית. חמאס קיבל לידיו את רוב המושבים בפרלמנט, בעוד מחמוד עבאס (אבו מאזן), יושב ראש פת"ח, נותר בתפקיד יושב-ראש הרשות. מצב דברים זה הביא למתיחות רבה בין תומכי פת"ח לבין תומכי חמאס, מתיחות שהגיעה לשיאה בחודש דצמבר 2006, אשר במהלכו הגיעה הרשות לסף מלחמת אזרחים.
מאז הבחירות משמש כוח 17 כמיליציה של ארגון פת"ח במלחמותיו הפנימיות עם ארגוני החמאס. תפקיד דומה מבצעים ארגונים נוספים של פת"ח, כמו התנזים וגדודי חללי אל-אקצא. עם ההשתלטות המוחלטת של חמאס על רצועת עזה במאי 2007, גם היבט זה בפעילות הארגון ירד. כוח 17 נותר הארגון הדומיננטי בגדה המערבית, והוא מסייע בביסוס שלטון פת"ח שם.
ב-23 בדצמבר 2006 נפגשו ראש ממשלת ישראל, אהוד אולמרט, ויושב ראש הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס. במהלך הפגישה הסכימה ישראל להעברתם של אלפי כלי נשק לידי כוח 17 מירדן וממצרים, ולהגדלתו של הארגון ב-3,000 לוחמים. בתום התהליך ימנה הארגון 10,000 לוחמים בסך הכל. הסכם זה אושר שנית במפגש בין עבאס לאולמרט באפריל 2007. באוקטובר 2007 ציווה עבאס לפרק את כוח 17 ולשלב את חבריו בכוחות הביטחון האחרים של הרשות.
ראו גם

כוח 14
חזית ארץ ישראל
הערות שוליים

↑  לקסיקון אש"ף, מאת גיא בכור, בהוצאת משרד הביטחון
↑  צבי לביא, ‏רצח במערכה השלישית, באתר גלובס, 19 באוקטובר 2001
↑  אלוף בן ואבי יששכרוף‏, לראשונה מאז הקמת ממשלת האחדות: אולמרט הסכים לתוכנית ארצות הברית לאמן ולחמש את כוחותיו של אבו מאזן, באתר וואלה, 17 באפריל 2007
↑  דו"ח דיפלומטי מהקונסוליה האמריקאית בירושלים על פירוק כוח 17
סלטון ביאיי

סלטון אנסומנה ביאיי (בפורטוגזית: Celton Ansumane Biai; נולד ב-13 באוגוסט 2000 בליסבון שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי שמוצאו בגינאה ביסאו המשחק בעמדת השוער בקבוצת ויטוריה דה גימארייש מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת גינאה ביסאו.
קריירת מועדונים

ביאיי גדל במחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון. ב-30 בינואר 2020 חתם בוויטוריה דה גימארייש מליגת העל הפורטוגלית, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-18 במרץ 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, בהפסד 5-1 לבנפיקה ליסבון במסגרת המחזור ה-25 לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית

ביאיי נכלל בסגל נבחרת פורטוגל עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023, וערך ארבע הופעות בטורניר.
ב-13 באוקטובר 2023 ערך ביאיי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה ביסאו, בהפסד 1-0 לנבחרת גינאה במשחק ידידות.
הערות שוליים

↑  Convocatória final para o Europeu באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הפורטוגלית, 14 ביוני 2023 (בפורטוגזית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סלטון ביאיי".
יצחק אייזיק ספרין

רבי יצחק אייזיק יהודה יחיאל ספרין (כ"ה בשבט ה'תקס"ו, 1806 – י' באייר ה'תרל"ד, 1874) היה האדמו"ר השני בשושלת חסידות קומרנה, ומחבר תורני פורה.
תולדות חייו

נולד לרבי אלכסנדר סנדר אייכנשטיין, רב בזידיטשוב ובקומרנו. לאחר שהתייתם מאביו בגיל 12, גדל אצל דודו רבי צבי הירש מזידיטשוב ולאחר חתונתו עבר לגור בעיירה פינצ'וב שם כיהן חמיו, רבי אברהם מרדכי, כרב. מאוחר יותר עבר לגור בעירו של אביו, קומרנו, שבה חי עד סוף ימיו. הוא ובנו מספרים על התגלויות של רוח הקודש שלהן זכה עוד מילדותו.
את תורתו קיבל מרבי אברהם יהושע השיל מאפטא ומדודו, אחי אביו, רבי צבי הירש מזידיטשוב. למד גם אצל רבי נפתלי צבי מרופשיץ, רבי משה צבי מסאווראן ורבי אשר ישעיה רובין מרופשיץ. התפרסם כבעל מופתים וקהל חסידיו היה רב. רבי יצחק אייזיק נחשב לאדמו"ר המרכזי בתולדות חסידות קומרנא.
נפטר בי' באייר ה'תרל"ד. את מקומו מילא בנו רבי אליעזר צבי.