stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צפורה טלשיר
מאמרים ומבואות

טלשיר כתבה מאמרים נוספים על תרגום השבעים הן בנושאי הספרים שלעיל, ובנושאים נוספים. היא תיארה את מהדורת ספר מלכים כדמותה בתרגום השבעים, ועקבה אחרי תרומת טקסטים אחרים בתרגום השבעים להבנת תהליכי ההתהוות והמסירה של נוסח המקרא.
במסגרת התעניינותה בתקופת שיבת ציון כתבה טלשיר מבוא ופירוש על הנביא חגי בסדרת עולם התנ"ך.
עיסוקה של טלשיר בתולדות נוסח המקרא הניב שני מאמרים מבואיים מקיפים המציגים את היחסים בין עדי הנוסח המרכזיים של המקרא: נוסח המסורה, מגילות מדבר יהודה, התורה השומרונית ותרגום השבעים.
טלשיר עקבה אחרי ההתפתחויות בחקר המקרא בדור האחרון. היא כתבה בחריפות על הניסיונות של הזרם המינימליסטי למחוק את הישגי המחקר המודרני, לבטל את ההבחנה בין מוקדם ומאוחר בתנ"ך, להתעלם מן המידע הצפון בתנ"ך על ימים קדמונים, וליחס את יצירת התנ"ך כולו לתקופה הפרסית-הלניסטית. מלבד זאת, הגיבה על זרמים אחרים במחקר הפוסט-מודרני ששופטים את המקרא בראי הגישות העכשוויות, כגון המחקר הפמיניסטי או האקולוגי של המקרא.
טלשיר כתבה על נושאים שונים שעניינם בתהליכי החיבור של ההיסטוריוגרפיה המקראית.
ספרים בעריכתה

צ' טלשיר, ש' יונה, ד' סיון (עורכים), תשורה לשמואל; מחקרים בעולם המקרא לכבוד ש' אחיטוב, באר שבע, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון ומוסד ביאליק, 2001.
צ' טלשיר וד' עמארה (עורכות), על קו התפר – בין ביקורת הנוסח לביקורת ספרותית; דברי כינוס לכבודו של אלכסנדר רופא (באר-שבע יח), באר שבע, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון ומוסד ביאליק, 2005.
A. Rofé, M. Segal, Sh. Talmon, and Zipora Talshir (eds.), Text Criticism and Beyond – in Memoriam of Isac Leo Seeligmann (Textus XXIII), Jerusalem 2007.
A. Rofé, M. Segal, Sh. Talmon, and Zipora Talshir (eds.), Text Criticism and Beyond – in Memory of Isac Leo Seeligmann (Textus XXIV), Jerusalem 2009.
צ' טלשיר (עורכת), כתובות ותולדות, ספר הכינוס לכבוד שמואל אחיטוב (באר-שבע יט), הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון ומוסד ביאליק, באר-שבע 2010.
צ' טלשיר (עורכת), ספרות המקרא – מבואות ומחקרים, א–ב, ירושלים, יד בן צבי, 2011.
קוברה יורקת

| קוברה יורקת |
| --- | --- |
 קוברה יורקת אדומה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: קשקשאים
סדרה:: נחשים
משפחה:: פתניים
קוברה טבעתית
קוברה יורקת הוא כינוי לקבוצה של נחשים ממשפחת הפתניים, מרביתם בסוג קוברה היורקים ארס מניביהם כאשר הם בסכנה. הארס היוצא מניביהם חסר השפעה על עורם של יונקים, אך יכול להיות קטלני לעיניהם של חיות אלו ואף לגרום לעיוורון.
התזת הארס

הנחש מתיז ארס בעזרת שרירי הפה אשר דוחפים את בלוטות הארס דרך חורים בעלי צורה גאומטרית ייחודית הנמצאים קרוב לקצה הניב ופונים קדימה.
חלק מהקוברות האלו מבצעות תנועות או רעשים בזמן שהן יורקות את הארס. ישנן השערות כי פעולות אלו מסיעות לדיוק רב יותר של כיוון הארס, אך מדענים אינם תומכים בהשערה זו. הם אומרים שהתנועות הללו נועדו להפחיד או להגביר את הרושם על האויב.
כאשר הקוברה היורקת נדחקת לפינה, מינים מסוימים יכולים לירוק את הארס עד 2 מטרים.
אף על פי שיריקת ארס היא האמצעי העיקרי של חיות אלו להגנה, כולן יכולות בנוסף להעביר ארס באמצעות נשיכה.
מינים שונים של קוברה יורקת > מינים אפריקאים

קוברה יורקת ענקית (Naja ashei)
קוברה יורקת מערב אפריקאית (Naja katiensis)
קוברה יורקת מוזמביקית (Naja mossambica)
קוברה יורקת שחורה (Naja nigricincta)
קוברה יורקת שחורת-צוואר (Naja nigricollis)
קוברה יורקת נובית (Naja nubiae)
קוברה יורקת אדומה (Naja pallida)
מינים שונים של קוברה יורקת > מינים אסיאתים

קוברה סינית (Naja atra)
קוברה מונוקלית (Naja kaouthia)
קוברת אנדמן (Naja sagittifera)
קוברה יורקת בורמזית (Naja mandalayensis)
קוברה פיליפינית (Naja philippinensis)
קוברה יורקת זהובה (Naja sumatrana)
קוברה יורקת סינית (Naja siamensis)
קוברה יורקת אינדונזית (Naja sputatrix)
קוברה דרום פיליפינית (Naja samarensis)
כמו כן ישנו המין קוברה טבעתית (Hemachatus haemachatus), היכול לירוק ארס.
מינים נוספים היורקים ארס

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קוברות מסוימות, במיוחד אסיאתיות, אשר אינן מוגדרות כקוברות יורקות, לפעמים יורקות גם, אך לא בצורה יעילה כמו הקוברה היורקת. בנוסף גם מספר מיני צפעיים, למשל כמה מיני גומצנים, יכולים לירות את הארס למרחק קצר.
הערות שוליים

↑  מחקר בגרמנית שנכתב על ידי ראובן אנדרס ברט
↑  מחקר באנגלית שנכתב על ידי וולפגנג ווסטר ודונלד ברודלי
מאלה מאלאסאר

| --- | --- |
 מדינות:  הודו
 אזורים:  אסיה
 שפת אם:  1,000 (2004)
 משפחה:  דראווידית דרומית לא ידוע מאלה מאלאסאר
 לאום:  הודו הודו
 קוד ISO 639-3:  ima 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
מאלה מאלאסאר (באנגלית: Mala Malasar) היא שפה דראווידית דרומית המדוברת בקרלה וטמיל נאדו שבהודו. רוב דוברי השפה אינם יודעי קרוא וכתוב; רק כ-17% מדוברי השפה הגרים בקרלה יודעים קרוא וכתוב וכ-15% מדוברי השפה הקרים בטמיל נאדו יודעים קרוא וכתוב. השפה קרובה ב-65% לטמילית, ב-70% להראבאלאנית, ב-67% - 72% למלאיאלאם וב-68% למאלאסאר.
הערות שוליים

1 2 3 4  Mala Malasar, Ethnologue (באנגלית)
| שפות דראווידיות |
| --- | --- | --- |
| דרומיות | טמילית • מלאיאלאם • קוטה • קודאגו • קאנדה • טולו • מלאיאלאם יהודית • קודאבה טאק • באדאגה • הולייה • קורומבה אטאפדי • טודה • קומבארן • קורומבה קאנדה • מודוגה • אירולה • שולאגה • בטה קורומבה • קאיקאדי • ירוקאלה • ג'סרי • פאניה • אוראלי • מאלארית • קוראגה • בלארי • קאלאנדי • קאניקארית • מולו קורומבה • קאדאר • קונדובאדי • מאלאסאר • מאלה מאלאסאר • קוריצ'ייה • אראנאדאנית • מאלאבדאנית • פאלייאנית • הראבאלאנית • אולאטאנית • ווייאנאד צ'טי • קאקאלה |  |
| דרומיות - מרכזיות | גונדי • מריה • קואי • קונדה • טלוגו • קויה • פנגו • מאנדה • נגארצ'אל • קובי |  |
| מרכזיות | קולאמי • אולארי • דורווה • נאיקי |  |
| צפוניות | קורוך • מאלטו • ברהואי |  |
| לא מסווגות | באזיגאר • וישאבאן • מאלאקוראבאן • אלאר |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות ובנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מטה חומת מגן

מטה חומת מגן הוא ארגון ימני הקורא לסרבנות במקרים בהם חיילים מקבלים פקודה לפנות יישובים.
מטרת הארגון היא לא לפעול או לשבש תוכניות כמו תוכנית ההתנתקות אלא למנוע מלכתחילה את ההכשר לקבל החלטות מסוג זה.
היסטוריה

באוקטובר 2004 פורסם כי הוקם הארגון, סיבת הקמתו הייתה ההחלטה על תוכנית ההתנתקות. כבר בימיו הראשונים פתח הארגון במבצע שנועד לשכנע את חיילי צה"ל שלא לציית לפקודת פינוי, מלבד התחום ההסברתי הארגון גם ערך מבצע החתמות בין מספרים חיילים, הגשה תביעות נגד קציני צה"ל אשר תומכים בפינוי התנחלויות, הארגון גם עוזר למתנגדי פינוי יישובים שלקראת גיוס או תמיכה במכתב השמיניסטים, מלבד זאת הגישו למספר קציני צה"ל טפסים בהם מוסבר מניעי הסירוב, לאחר כ-3 ימים של מבצע החתמות אספו פעילי הארגון כ-2000 חתימות של חיילים אשר הצהירו כי יסרבו לציית לפקודת פינוי יישובים. ראש הארגון ודוברו היה נועם לבנת (אחיה של לימור לבנת, שרת החינוך לשעבר), לבנת גם הפעיל בארגון כמה בנות אולפנה שעל אף הבעיות ההלכתיות שבניהול מאבק מסוג זה, אחת מהפעולות שבוצעו בעזרתן של בנות האולפנה הייתה איסוף כספים לצורך בניית בתי קבע לתושבי היישוב גבעת אסף.
בינואר 2005 דרש הארגון מהרמטכ"ל, דן חלוץ להעמיד לדין צבאי את מפקד חטיבת שומרון, יובל בזק בטענה כי בזק פעל בניגוד להחלטת בג"ץ והרס כ-2 מבנים בעת פינוי ההתנחלות "גבעת להבה" וזאת תוך עימות עם תושבי ההתנחלות.
ב-9 בפברואר 2005 קיים הארגון מסיבת עיתונאים בה הוצג עצומה עליה חתמו כעשרת אלפים חיילים, מספר זה בשלב מסוים גדל לכ-13,000 חיילים אשר סירבו לקחת חלק בפינוי ההתנחלויות בגוש קטיף וצפון השומרון.
הערות שוליים

↑  קבוצת סרבנים חדשה: "מטה חומת מגן", באתר ערוץ 7, 24 באוקטובר 2004
↑  מטה 'חומת מגן' אסף אלפיים חתימות של חיילים נגד עקירת יישובים, באתר ערוץ 7, 27 באוקטובר 2004
↑  "מטה חומת מגן" דורש מהרמטכ"ל להעמיד לדין את מפקד חטיבת שומרון, באתר ynet, 3 בינואר 2005
↑  "מטה חומת מגן" הציג חתימות של עשרת אלפים חיילים שיסרבו לפנות יישובים, באתר ynet, 9 בפברואר 2005
קואנזים A

| --- | --- |
 
 כתיב כימי:  C₂₁H₃₆N₇O₁₆P₃S 
 מספר CAS:  85-61-0
 
קואנזים A
קואנזים A - מודל תלת-ממדי
קואנזים A (באנגלית: Coenzyme A. בכתיבה מקוצרת: CoA) הוא קואנזים הידוע בהשתתפותו בתהליכים מטבוליים ברוב היצורים. המסלולים הביוכימיים המפורסמים שבהם הוא משתתף הם :  סינתזה ופירוק של חומצת שומן, חמצון של פירובט ומעגל קרבס. כקואנזים, אין המולקולה נצרכת ונעלמת, אלא מתחברת עם מולקולה אחרת. כך משמש הקואנזים מעין נשא או מחזיק של המולקולה שתעבור שינוי. השינוי במולקולה יקרה רק במצב שבו היא קשורה לקואנזים.
תפקוד

מכיוון שקואנזים A הוא תיול, הוא יכול להגיב עם מלקולה בעלת קבוצה קרבוסקילית על מנת ליצור תיואסטר (קשר סולפידי), ולתפקד למעשה כנשא של מולקולה אחרת. רק אז כמולקולה שלמה יכול להתרחש התהליך הביוכימי של מעבר ממברנות או שינוי כימי.
הדוגמה הנפוצה ביותר היא קישור של קואנזים A עם חומצה אצטית ליצירת אצטיל קואנזים A. אצטיל קואנזים A ממלא תפקיד חשוב מאוד בתהליכים מטבוליים, הן אנאבוליזם (יצירת שומן בחיות) והן קטבוליזים (פירוק סוכר ושומן ביצורים אווירנים). אך ניתן לראות עוד דוגמאות רבות כגון סוקציניל קואנזים A(אנ') ומלוניל קואנזים A(אנ') (שניהם במעגל קרבס) ופרופניל קואנזים A(אנ') (פירוק חומצות שומן אי זוגיות).
דוגמות נוספות לקבוצות של קואנזים A עם קבוצת פעילה

en:Acetoacetyl-CoA
en:Coumaroyl-CoA (used in flavonoid and stilbenoid biosynthesis)
en:Acyl derived from dicarboxylic acids
en:Hydroxymethylglutaryl-CoA (used in isoprenoid biosynthesis)
en:Pimelyl-CoA (used in biotin biosynthesis)
en:Butyryl CoA
תהליכי סנתוז קואנזים A

כימית, קואנזים A מורכב משלוש תת-יחידות: cysteamine, pantothenate and adenosine triphosphat.
בביו-סינתזה קואנזים A מסונתז מפנטוטנאט (pantothenat) בתהליך המורכב מחמישה שלבים:
פנטוטנאט, (, (pantothenate מזורחן ל-4'-phosphopantothenate על ידי האנזים פנטוטנאט קינאז, (pantothenate kinase).
ציסטאין (cysteine), מצורף לקצה 4' של מולקולת 4'-phosphopantothenate על ידי האנזים phosphopantothenoylcysteine synthease על מנת ליצור מולקולת [[4'-pho-N-pantothenoylcysteine), [[PPC).
מולקולת הPPC עוברת דה-קרבוקסילציה למולקולת 4'-phosphopantetheine על ידי האנזים phosphopantothenoylcysteine]] decarboxylase]].
4'-phosphopantetheine עוברת אדנילציה ומומרת למולקולת dephospho-CoA עי" האנזים phosphopantetheine adenylyl transerase.
לבסוף, dephospho-CoA מזורחנת באמצעות ATP ומומרת לקואנזים A על ידי האנזים dephosphocoenzyme A kinase.
לקריאה נוספת

Karl Miller (1998). Beta Oxidation of Fatty Acids. Retrieved May 18, 2005.
Charles Ophard (2003). Acetyl-CoA Crossroads. Retrieved May 18, 2005.
Lehninger: Principles of Biochemistry, 4th edition, David L. Nelson, Michael M. Cox
Overview of Fatty Acid Oxidation Reactions http://www.elmhurst.edu/~chm/vchembook/621fattyacidrx.html
קונגרס אופ"א

קונגרס אופ"א הוא הגוף המנהל של איגוד התאחדויות הכדורגל האירופיות (אופ"א). הקונגרס מתקיים בכל שנה במדינה אחרת ומיוצגות בו כל התאחדויות הכדורגל החברות בארגון. בקונגרס מתקיימות הצבעות על בחירת נשיא אופ"א וחברי הוועד המנהל של אופ"א.
היסטוריה ואחריות

הקונגרס הראשון התקיים ב-1955 בווינה שבאוסטריה. מ-1955 עד 1958 התקיים המפגש בכל שנה, מ-1958 עד 2002 התקיים בכל שנתיים, ומ-2002 חזר להתקיים בכל שנה, לרוב בין פברואר למאי.
בנוסף למפגשים הקבועים ישנם גם מפגשים מיוחדים היכולים להתקיים לבקשת הוועד המנהל של אופ"א או בבקשתם של לפחות חמישית מהחברות בארגון. מ-1955 התקיימו 13 מפגשים כאלו.
המפגש האחרון התקיים במרץ 2020 באמסטרדם שבהולנד, והמפגש הבא מתוכנן במרץ 2020 בשווייץ, וטרם נקבעה העיר המארחת.
הקונגרס אחראי על מספר נושאים, ובניהם
בחירת נשיא אופ"א.
בחירת חברי הוועד המנהל של אופ"א.
אישור חברי הוועד המנהל אשר נבחרו על ידי ארגון הליגות האירופיות וארגון המועדונים האירופיים.
בחירת נציגי אופ"א במועצת פיפ"א.
אישור תקציב אופ"א והגשת דוחות כספיים לוועד המנהל.
ראו גם

אופ"א
מחצבת יסמק

מראה כללי של המחצבה
ספינקסים
תבליט עם מרכבות
אלוהי הרים
אריה שער
מחצבת יסמק (בטורקית: Yesemek Taş Ocağı) הוא מוזיאון פתוח ואתר ארכאולוגי בנפת גזיאנטפ בטורקיה. האתר שימש כמחצבה לסירוגין, החל מהתקופה החתית (המאה ה-14 לפנה"ס) ועד הכיבוש האשורי במאה ה-8 לפנה"ס. שטח המחצבה השתרע על כ-100 דונם וחלקו שימש כסדנת סיתות, מה שהפך אותה לסדנת הסיתות הגדולה ביותר מהעת העתיקה במזרח הקרוב. באתר נמצאו מעל 300 פסלים ואורטוסטטים (אבני ריבוד) עתיקים.
גאוגרפיה

המוזיאון שוכן מדרום לכפר יסמק, על המורדות המערביים של האזור ההררי וממזרח למאגר המים של סכר טהטלי (אנ'). מרחקו מהכפר הוא כ-1.5 ק"מ, הוא שוכן 23 ק"מ דרומית מזרחית לאיסלהיא (אנ'), על הגבעות המערביות של קאראטפה ו-113 ק"מ מגזיאנטפ. שטח הסדנה משתרע על 400X20 מ"ר, והוא מתחיל באפיק נחל יסמק ועולה למעלה לגובה של 90 מטר. הסלע באזור מורכב מסלע בזלת געשי שנמצא על פני השטח ממישור איסלהיא עד למישור אמוק מצפונו. האזור שימש כמחצבה וסדנה ככל הנראה בשל הזמינות והאיכויות הגבוהות של בזלת נקבובית ודקה.
המחקר הארכאולוגי

השרידים הארכאולוגים באתר נחשפו חלקית על ידי הארכאולוג האוסטרי פליקס פון לושאן (Felix von Luschan), בעת שביצע ב-1890 חפירות בזינג'ירלי הויוק, שנמצא מצפון לאזור מחצבת יסמק. בין השנים 1957–1961 בוצעו באתר חפירות נוספות על ידי הארכאולוג הטורקי בהאדיר אלקים (אנ'). הוא חשף כ-200 פסלים ומצבות. החפירות האחרונות בוצעו בין השנים 1989–1991, על ידי אילחאן טמיזסוי (İlhan Temizsoy), מנהל המוזיאון לתרבויות אנטוליה. הוא חשף 100 מצבות ופסלים נוספים. ב-2004 האתר הפך למוזיאון פתוח המנוהל על ידי המוזיאון לארכאולוגיה של גזיאנטפ.
היסטוריה

האתר שימש בעת העתיקה כסדנת פיסול. הוא נוסד על ידי המלך החתי שופילוליומש הראשון (1358 - 1323 לפנה"ס). לאחר נפילתה של האימפריה החיתית, בסביבות שנת 1178 לפנה"ס, העבודה בסדנה כנראה פסקה. במאה ה-9 לפנה"ס התחדשה העבודה בסדנה, בעת שיסמק הפכה להיות חלק מממלכת שמאל הארמית. בפסלים מתקופה זאת ניכרת השפעה ארמית ואשורית. סביר להניח שבתקופה זאת הפסלים יוצרו עבור בירת ממלכת שמאל והמחוזות המשניים של הממלכה. במאה ה-8 לפנה"ס נכנס האזור לתחום שלטונה של אשור והאתר ניטש שוב. לא ידוע אם האמנים הפסיקו לעבוד או שהם הועברו לבירה האשורית. האזור שסביב למחצבה מכוסה בבזלת ששימשה חומר גלם ליצירת הפסלים. השטח הכולל של המחצבה הוא 100 דונם. בין 300 הפסלים שנחשפו ומפוזרים על פני השטח אפשר לראות ספינקסים, אריות, מרכבות, פסלי אלים ועוד.
עיצובי הפסלים

הפסלים שנמצאו באתר מחולקים למספר טיפוסים בסיסיים. הרוב הם דמויי ספינקס עם ראש של אישה וגוף של אריה, או של אריות שחלקם מכונפים. השערת החוקרים היא שפסלי הספינקס והאריות נועדו לאזור השער של הערים החתיות, המקדשים והארמונות. הם מאוד דומים לפסלי השער שנמצאו בחתושש עיר הבירה החתית ואלג'הויוק. בנוסף נמצאה קבוצת פסלים של אלי הרים עם ידיים משולבות על חזם. תבליטים של סצנות ציד ודמויות של דוב-אדם. לפסלי אלי ההרים יש דמיון לאותם פסלים ששימשו כתמיכה למקדש המעיין באפלטון פינאר. הפסלים שנחשפו באתר הם בשלבים שונים של פיסול. אחד הפסלים הידועים שנמצאו בזינג'ירלי, מוצג במוזיאון לארכאולוגיה של גזיאנטפ.
פסלי האריות המוצגים באתר, דומים בעיצובם ליצירות שנוצרו בהתאם לאמנות בתקופת האימפריה החתית, ומכאן שמסורות אלה נמשכו עד ימי ממלכת שמאל. משקל הפסלים נע בין 500 ק"ג ל-15 טון.
עיצובי הפסלים > העבודה באבן

תהליך העבודה במחצבה כלל שבירת גושים גדולים של בזלת אדומה על ידי הכאה בפטיש ואזמל לתוך סדקים בגושי הבזלת. לתוך הסדקים הוכנסו טריזי עץ. על הטריזים שפכו מים שהביאו להתרחבותם, ובכך הביאו להרחבת הסדקים ולפיצול גושי האבן לגושים נפרדים. גושים אלה פוסלו בעיצוב גס תוך שימוש באזמל, והשטח החיצוני של פני הפסל הוחלק. לאחר מכן נעשה גילוף מעודן יותר של הפסל והחלקה סופית. הפרטים הסופיים לא עוצבו בסדנה עצמה בשטח, אלא באתר היעד אליו הפסל נשלח.
אתר מורשת עולמית

מחצבת וסדנת יסמק נרשמו כאתר לשימור ב-1988 על ידי "המועצה האזורית של אדנה לשימור נכסי תרבות וטבע" ובהתאם לכך האתר נמצא תחת הגנה על פי החוק להגנת התרבות וערכי טבע בטורקיה.
האתר הוסף לרשימה הטנטטיבית של אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו, ב-4 באפריל 2002, בקטגוריה: תרבות תחת השם מחצבת יסמק וסדנת פיסול (Yesemek Quarry and Sculpture Workshop).
הערות שוליים

1 2 3  Yesemek Quarry and Sculpture Workshop באתר אונסק"ו
↑  Uluğ Bahadır Alkım Kimdir
↑  Ancient Near Eastern Art in Context מאת Jack Cheng, Marian H. Feldman, הוצאת BRILL ‏,2007, עמ' 79
מידתיות

מידתיות היא מושג מתחום המשפט, המתאר שמירה על יחס נאות בין המטרה של נקיטת צעד כלשהו לבין התוצאה וההשלכות (החיוביות והשליליות) של צעד זה.
השימוש במושג זה נעשה בעיקר בתחום המשפט החוקתי, במסגרת הביקורת השיפוטית על חקיקה והחלטות מנהליות שמביאות לפגיעה בזכויות אדם. בדמוקרטיות ליברליות בתי המשפט פוסלים הפעלת סמכות שלטונית שנעשתה באופן הפוגע בזכויות אדם ללא שיקול דעת ראוי. בישראל, כמו במדינות נוספות, מבחני המידתיות הם האופן שבו בית המשפט בוחן כיום אם הפגיעה של רשויות השלטון בזכויות היא מוצדקת.
שימוש נוסף נעשה במושג המידתיות במשפט הבין-לאומי, בעיקר בתחום דיני שימוש בכח. על פי כללי וובסטר, עקרון המידתיות הוא אחד מהעקרונות שמדינות צריכות לפעול לפיהם כאשר היא משתמשת בכח בשביל הגנה עצמית.
במשפט חוקתי

ב"פסקת ההגבלה" שבשני חוקי יסוד העוסקים בזכויות האדם - חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו וחוק יסוד: חופש העיסוק - נכללת דרישה למידתיות בחקיקה הפוגעת בזכויות האדם: "אין פוגעים בזכויות שלפי חוק יסוד זה אלא בחוק ההולם את ערכיה של מדינת ישראל, שנועד לתכלית ראויה ובמידה שאינה עולה על הנדרש" - לאחר שנמצא שפגיעה בזכות המוגנת על ידי חוק יסוד נעשתה לתכלית ראויה, יש לבדוק את המידתיות שלה, כלומר האם הפגיעה נעשתה במידה המינימלית ההכרחית להשגת התכלית הראויה, או שהפגיעה נעשתה במידה מופרזת, ולכן היא איננה מותרת. דוגמאות:
כאשר מוסכם עלינו שמס נגבה לתכלית ראויה, עדיין יש מקום לבדיקה של שיעורי המס, כדי לוודא שאינם מופרזים.
החזקתו של אדם במעצר מנהלי עשויה להיות לתכלית ראויה כאשר הדבר נעשה בנימוק של ביטחון המדינה, ועדיין יש מקום לבחון את המידתיות, מבחינת משך המעצר ומידת ההגבלה (אולי ניתן להסתפק במעצר בית, או בצו איסור יציאה מן הארץ, למשל).
בג"ץ עמד על מטרתו של עקרון המידתיות וקבע כי: "עילת המידתיות קובעת כי האמצעים השלטוניים צריכים להתאים להגשמת המטרה, ולא מעבר למה שנדרש לשם הגשמתה של המטרה. עקרון המידתיות נועד להגן על הפרט בפני השלטון. הוא נועד למנוע פגיעה יתירה בחירותו של היחיד. הוא קובע כי האמצעי השלטוני צריך להיגזר בקפידה כדי להלום את הגשמתה של התכלית. בכך בא לידי ביטוי עקרון שלטון החוק וחוקיות השלטון".
בג"ץ קבע דרישה לעמידה בשלושה מבחני משנה על מנת להכשיר פגיעה בזכויות האדם, והחילם בדרך היקש גם על פגיעה שמכוח חוקים שקדמו לחוקי היסוד ואינם כפופים לפסקאות ההגבלה שלהם:
מבחן הקשר הרציונלי: נדרש קשר של התאמה בין המטרה לבין האמצעי. האמצעי שהשלטון נוקט בו צריך להיות גזור להשגת המטרה אותה השלטון מבקש להשיג, ולהוביל, באופן רציונלי, להגשמתה של המטרה.
מבחן הפגיעה הפחותה: על האמצעי השלטוני לפגוע בפרט במידה הקטנה ביותר. האמצעי השלטוני הוא ראוי, רק אם לא ניתן להשיג את המטרה על ידי אמצעי אחר, שפגיעתו בזכות האדם תהא קטנה יותר.
מבחן המידתיות במובן הצר: האמצעי שהשלטון בוחר אינו ראוי, אם פגיעתו בזכות הפרט היא ללא יחס ראוי לתועלת, שהוא מביא בהגשמת התכלית.
במשפט בין-לאומי

אף שהכל מסכימים על זכותה של מדינה להגנה עצמית, עולות לעיתים שאלות בעניין המידתיות של תגובה צבאית - האם עוצמת התגובה מוצדקת לנוכח הפגיעה שקדמה לה. המשפט הבינלאומי עוסק בסוגיה זו ובסוגיות דומות דוגמת הפגיעה באזרחים חפים מפשע. על פי המשפט הבינלאומי, פגיעה בחפים מפשע היא חוקית (אינה נחשבת לפשע מלחמה) כל עוד היא מידתית, קרי התועלת הצבאית הצפויה מהפעולה עולה על הסיכון שבפגיעה באותה אוכלוסייה אזרחית.
ראו גם

הקש ששבר את גב הגמל
לקריאה נוספת

אהרן ברק, מידתיות במשפט - הפגיעה בזכות החוקתית והגבלותיה, 2010.
גיא דוידוב "עקרון המידתיות בדיני העבודה", עיוני משפט ל"א 1.
אריאל בנדור וטל סלע "על המידתיות של המידתיות - בעקבות ספרו של אהרן ברק, מידתיות במשפט - הפגיעה בזכות החוקתית והגבלותיה", משפטים מב 3 (2012).
פרופ' נחום רקובר, ההגנה על צנעת הפרט, החובה לשמירה על מידתיות במקרה של הכרח לפגיעה בפרטיות, 260. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשס"ו-2006.
הערות שוליים

↑  בג"ץ 3477/95 - ישראל בן-עטייה נ' שר החינוך התרבות והספורט, פ"ד מט(5) 1
↑  בג"ץ 5016/96 ליאור חורב ואחרים נ' שר התחבורה ואחרים, ניתן ב-13.4.1997
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534701705171  BnF: cb123302918 (data)  LCCN: sh96010689  NKC: ph705697 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
קאמאראדן, אגודת הטיולים הגרמנית-יהודית

קאמאראדן, אגודת הטיולים החברים, גרמנית-יהודית (בגרמנית: Kameraden, deutsch-jüdischer Wanderbund) הייתה אגודת נוער בתוך תנועות הנוער היהודיות הציוניות בגרמניה. אגודת הנוער נוסדה ב-1916 והתפצלה לשלושה ארגונים ב-1932. בשלב זה היו לה כ-1,600 חברים.
היסטוריה

מועדון הטיולים הגרמני-יהודי הראשון בשם "חברים" (Kameraden) נוסד בברסלאו ב-1916; בעקבותיו הגיעו אגודות מקומיות אחרות, שהתאחדו ליצירת אגודה כלל-ארצית ב-1919. בניגוד לאגודת המטיילים היהודית בלאו-וייס, שנוסדה ב-1912, החברים בה בתחילתה לא היו יהודים או ציוניים באוריינטציה הלאומית שלהם, אלא בורגנים יהודים מתבוללים. המטרה הכלל-ארצית הייתה "לחנך צעירים בריאים נפשית ופיזית בתחושה של חברות בקהילה הלאומית הגרמנית ובקהילה הדתית היהודית."  מבחינה דתית, הארגון נקט עמדה נייטרלית כלפי המגמות השונות בתוך היהדות.
בארגון התפתחו זרמים פוליטיים ואזוריים שונים. הבולט שבהם היה תנועת הנוער "הקבוצה השחורה" (Schwarze Haufen) סביב הנס ליטן ומקס פירסט, שהתפתחה באמצע שנות ה-20 בפרוסיה המזרחית ולקחה את שמה מהחבורה השחורה של מרד האיכרים של המאה ה-16 בהנהגת פלוריאן גייר, קבוצה אנטי-סמכותית שדגלה במהפכה חברתית. כ-150 חבריו חיו באורח חיים ליברטריאני. חלקם חיו יחד בדירות משותפות מעורבות, היו צמחונים ונמנעו מאלכוהול וניקוטין. בחג השבועות 1927 גורשה הקבוצה מהאגודה והמשיכה להתקיים באופן עצמאי שנה נוספת. רבים מחבריה הצטרפו לארגונים סוציאליסטים וקומוניסטיים והיו פעילים בהתנגדות גרמנית לנאציזם. מולם פעלה "הטבעת" (der Ring) שהתמקדה במערב גרמניה, הייתה פטריוטית-גרמנית ושללה את האפקטיביות החברתית של אגודת הנוער.
הדרת הקבוצה השחורה לא ביטלה את העימותים בתוך קאמאראדן. התקיים בה אגף גרמני סוציאליסטי ופטריוטי. בנוסף, משנת 1928 ואילך, צמח זרם סוציאליסטי ודתי מתון בתוך הארגון עם "המעגל" או "החוג" (dem Kreis) סביב הרמן גרזון, ברוח מרטין בובר, אך במקביל הושפע משטפן גאורגה. כמו קבוצות אחרות של הנוער הפדרלי (bündischen Jugend). המתח בין הקבוצות הללו הוביל להתפרקות הארגון ב-1932. ממנו התפלגו הארגונים הבאים:
האגף הסוציאליסטי הקים את הנוער היהודי-גרמני החופשי (Freie Deutsch-Jüdische Jugend) עם 100 עד 200 חברים.
כ-400 חברי האגף הגרמני הפטריוטי חברו יחד לאגודת הגברים "הדגל השחור" (Schwarzen Fähnlein).
"הקבוצה הכחולה" (Blaue Schar) נפרדה ב-1934 בהנהגתו של פאול יוגי מאייר.
כ-1,000 החברים הנותרים הקימו את הוורקלויטה (אגודת הנוער היהודי) החדש סביב גרזון.
חברים ידועים

רודי ארנדט (חבורה שחורה)
פיטר בלכשטיין (dem Kreis; ורקלויטה)
פרידריך וו. בורי
מקס פירסט (חבורה שחורה)
אריך גאנס (חבורה שחורה)
הרמן גרזון (dem Kreis; ורקלויטה)
סמואל (סמי) גלזל (חבורה שחורה)
קורט גולדשטיין
לודוויג גוטמן
רוברט יונגק
לוטה קליסקי
פריץ לאם
הנס ליטן (חבורה שחורה)
היינץ פוצראת
היינץ רוזן (חבורה שחורה)
אילזה סגלו (חבורה שחורה)
לני יחיל (ורקלויטה)
ארנסט מ. וולף
הערות שוליים

↑  Kameraden. Verbandszeitschrift des Jugendverbands jüdischer Deutscher „Kameraden“. 2. Jg. (1921), H. 4, S. 1. zitiert nach Klönne, S. 27
↑  Zu Schwarzes Fähnlein und Blaue Schar siehe: Lothar Bembenek: Werner T. Angress, Paul Yogi Mayer und Guy Stern
↑  Knut Bergbauer und Stefanie Schüler-Springorum: „Wir sind jung, die Welt ist offen“. Eine jüdische Jugendgruppe im 20. Jahrhundert. Haus der Wannsee-Konferenz, Berlin 2002. ISBN 3-9808517-2-9. [zum Schwarzen Haufen]; S. 47 und Seite 120
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309779805171  GND: 5285056-0  LCCN: nr97041682  VIAF: 155228359   WorldCat (עם VIAF): 155228359
קיבת הבלוטות

קיבת הבלוטות היא איבר השייך למערכת העיכול של עופות, חסרי חוליות וחרקים.
אצל העופות, זוהי הקיבה הראשונה מבין השתיים הקיימות. לשם מגיע האוכל לאחר הבליעה או השהייה בזפק. דפנות קיבה זו מלאות בבלוטות שמפרישות מיצי עיכול, אנזימים ועוד. בהמשך המזון עובר אל קיבת השרירים (הקורקבן) וממנה אל המעי.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צפון סומטרה

צפון סומטרה (באינדונזית: Sumatera Utara) הוא אחד מ-34 המחוזות של אינדונזיה, המדינה בת 17,508 האיים. בסומטרה 10 מחוזות. המחוז של צפון סומטרה גובל ממזרח במחוז רִיָאוּ, מדרום במחוז מערב סומטרה, ובצפון היא גובלת באוטונומיה של אָצֶ'ה. בירת המחוז היא מדן.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חקלאות

העיר מדן התפתחה כתוצאה ממטעי הטבק שההולנדים גידלו מסביבה. בנוסף, באזורי המטעים הנרחבים בשפלת החוף מגדלים בעיקר דקלי-שמן (ענף בו אינדונזיה תופשת את המקום הראשון בעולם), גומי, וכמובן אורז.
ברמות ובהרים מגדלים בנוסף לאורז, גם קפה. פולי הקפה הידועים, סומטרה-מאנדהלינג, סומטרה-לינטונג גדלים כאן, ומיוצאים בעיקר לארצות-הברית.
אוכלוסייה

הרכב אוכלוסייה: באטאק (42% – באטאק טובה, באטאק מאנדלינג, באטאק דאירי, באטאק קארו), ג'אווה (33%), סינים (10%), ניאס (6%), מלאי (5%), מינאנגקאבאו (3%), טמילים (1%>).
דתות: אסלאם (65%), נצרות (31.5%), בודהיזם (2.8%), הינדואיזם (0.02%)
שפות (אם): באטאק (ניבים שונים), מלאית, אינדונזית.
עיר בירה: מדן.
אוכלוסייה > הבאטאק

עם הבאטאק מחולק למספר תת-קבוצות אתניות: טובה, סימאלונגון, מאנדלינג, אנגקולה, קארו, ופאקפאק/דאירי. הבאטאק הם צאצאי עם פרוטו-מלאי שחי בבידוד יחסי, בייחוד באזור שסובב את אגם טובה. כיום הם מונים כ-9 מיליון נפש (מתוכם כ-6 מיליון בצפון סומטרה), ומהווים את אחד מהקבוצות האתניות המשפיעות ביותר באינדונזיה.
כל עם הבאטאק, הוא נוצרי כיום, חוץ ממאנדלינג ואנגקולה שהתאסלמו, ואינם אוהבים להיקרא 'באטאק'
התרבויות והשפות של באטאק טובה ובאטאק סימאלונגון די דומות. שפתם של מאנדלינג ואנגקולה קרובה לשפתם של באטאק טובה, אך תרבותם שונה מאז שהתאסלמו.
תרבותם ושפתם של קארו ופאקפאק שונה יחסית משאר הבאטאק. הם קרובים במידה מסוימת לעמים אלאס וגאיו השוכנים באצ'ה הסמוכה.
אצל כל הבאטאק יש דרגות שונות של פולחן אבות. הדת העתיקה מכילה יסודות הינדיים. הבאטאק, היושבים על אדמתם, עוסקים בעיקר בחקלאות.