stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראש העיר קסטרברידג'
הדמויות > אליזבת ג'יין

ברומן מופיעות שתי דמויות בשם אליזבת-ג'יין. הראשונה היא בתם התינוקת של מייקל וסוזן הנצ'רד הנמכרת לניוסון יחד עם אמה ומתה בילדותה. והשנייה אליזבת-ג'יין המופיעה לכל אורך הרומן, בתו של ניוסון. סוזן מסתירה את האמת על עברה גם מהנצ'רד וגם מאליזבת-ג'יין, וכשהנצ'רד אומר לאליזבת שהוא אביה היא מקבלת את דבריו כפשוטם ומתייחסת אליו כאל הורה. היא מטפלת בו כשהוא חולה, ונעצבת על כך שהוא מתייחס אליה בקרירות.
אליזבת ג'יין רצינית, מאופקת, ומחשיבה מאוד נימוסים ומהוגנות חברתית. היא נוטה למלנכוליה ובעלת יכולת לאהוב ומעניקה מאהבתה לאמה, לאביה, לאביה החורג ואחר כך לבעלה. אליזבת מרבה לקרוא, ללמוד ולהשתפר, היא עוברת לגור עם לוסטה ולומדת ממנה איך מתנהגים בחברה. בתחילת הרומן מתוארת אליזבת כקפדנית ונאיבית, אך היא מתפתחת להיות אישה עדינה, טובת-לב ואוהבת.
הדמויות > לוּסֶטה

לוּסֶטה טמפלמן היא אישה צעירה ויפה, קלת דעת ולא זהירה במעשיה. היא הייתה המאהבת של הנצ'רד בג'רזי, ורצתה להינשא לו אך לא יכלה לעשות זאת, עקב חזרתה של סוזן ונישואיה להנצ'רד. עם מותה של סוזן מגיעה לוסטה לקסטרברידג' כשבכוונתה להתחתן עם הנצ'רד ולהציל את שמה הטוב. דודתה העשירה מבאת' מתה, והורישה לה סכום כסף והיא מגיעה לקסטרברידג' כאישה עשירה.
לוסטה מזמינה את אליזבת-ג'יין לגור איתה כדי למשוך את הנצ'רד לביתה, אך תוכניתה אינה עולה יפה כי בשלב זה מתנכר הנצ'רד לאליזבת. פארפריי שמחזר אחרי אליזבת-ג'יין מגיע לביתה ופוגש במקומה את לוסטה. הם מתאהבים, לוסטה דוחה את חיזוריו של הנצ'רד ומתחתנת עם פארפריי. לוסטה חוששת שבעלה ידע על פרשיית האהבים הקודמת שלה ממכתבי האהבה השערורייתיים ששלחה להנצ'רד. היא רוצה לעזוב את קסטרברידג' מחשש שעברה יתגלה, אבל פארפריי מקבל את תפקיד ראש העיר ומסרב לעזוב. בסופו של דבר קוראים אנשי העיר את המכתבים ומארגנים את תהלוכת הלעג, עם בובות בדמות לוסטה והנצ'רד, תהלוכה שגורמת לה לזעזוע ומביאה למותה.
הדמויות > דמויות משנה

סוזן הנצ'רד, אשתו של הנצ'רד הנמכרת לניוסון, היא אישה כנועה וצייתנית. הנצ'רד מאשים אותה בכך שהלכה עם ניוסון ובטפשותה חשבה שהעסקה ביניהם מחייבת. סוזן נכנעת לגורל ומאמינה שהכל נגזר מראש, אך פועלת כדי לשפר את חיי בתה אליזבת'-ג'יין. אחרי שנודע לה על מותו של ניוסון, עיקר דאגתה לאליזבת-ג'יין ולמענה היא חוזרת לחפש את הנצ'רד. יום אחד מקבלים פארפריי ואליזבת הודעה להגיע למקום מסוים, שם הם פוגשים רק זה את זה. הם חושבים שזוהי מתיחה אך הייתה זו סוזן ששלחה להם את ההודעות, בניסיון לקרב ביניהם ולהביא לנישואיהם. סוזן מנסה להפגין מהוגנות וחיי משפחה תקינים ומסתירה מהנצ'רד ומאליזבת-ג'יין את מצבם האמיתי.
ריצ'רד ניוסון - הספן שקנה מהנצ'רד את סוזן ואת אליזבת-ג'יין התינוקת, נעדר רוב הסיפור. הופעתו לקראת סוף הספר מוסיפה להרגשה שיד הגורל פוגעת שוב בהנצ'רד. ניוסון הוא אביה של אליזבת-ג'יין והוא ידידותי, טוב-לב ומתחשב. הוא לוקח את סוזן רק כשהיא מביעה את רצונה ללכת איתו. כשסוזן מוטרדת מכך שהקשר בינה לבין ניוסון אינו מחייב, הוא נעלם ודואג לכך שייחשב למת כדי שהיא תוכל לחזור להנצ'רד. ניוסון אינו כועס על הנצ'רד ששיקר לו בקשר למותה של אליזבת-ג'יין ומתייחס לכך כאל בדיחה.
ג'ושוע ג'ופ - הוא הנבל בסיפור. ג'ופ מגיע לפגישה עם הנצ'רד כדי לקבל את תפקיד המנהל, אך הנצ'רד מינה את פארפריי במקומו. לאחר שהנצ'רד מפטר את פארפריי הוא מעסיק את ג'ופ תקופה מסוימת וכשהוא מפסיד כסף רב בעקבות ההימור על מזג-האוויר מפטר הנצ'רד גם אותו. לכן נוטר ג'ופ להנצ'רד ורוצה להתנקם בו. הוא מכיר את לוסטה מג'רזי, כשהוא מבקש ממנה להשתדל למענו אצל בעלה, לוסטה מסרבת ומתעלמת ממנו. הוא מוצא הזדמנות להתנקם בשניהם כשהוא קורא בפומבי את המכתבים ששלחה לוסטה להנצ'רד. הוא משתתף בארגון תהלוכת הקרניים שמביאה למותה של לוסטה.
אייבל וִיטְל - הוא אחד העובדים אצל הנצ'רד. ויטל נוהג לאחר לעבודתו, אחרי אזהרות מרובות כשהוא אינו מגיע בזמן מוציא אותו הנצ'רד ממיטתו ומכריח אותו להגיע לעבודה ללא מכנסיו. התערבותו של פארפריי לטובת ויטל היא הגורם למריבה ראשונה בינו לבין הנצ'רד. אייבל נשאר נאמן להנצ'רד כי הנצ'רד עזר לאימו הענייה והיה מספק לה פחם בחורף. ויטל מטפל בהנצ'רד בימיו האחרונים ומוסר את צוואתו לאליזבת-ג'יין.
מרת גודאינף - Mrs. Goodenough (משמעות שמה הוא "מספיק טוב"), מופיעה רק ארבע פעמים ברומן בנקודות מפנה בחייו של הנצ'רד. בפרק הראשון, ביריד כמוכרת דייסה - הרום שהיא מוסיפה לדייסה גורם לשכרותו של הנצ'רד וכתוצאה מכך למכירה של סוזן. 18 שנה אחר כך היא מדריכה את סוזן לקסטרברידג' בדרכה למצוא את הנצ'רד. בקסטרברידג' היא מופיעה פעמיים, כשהיא עומדת למשפט ומגלה את עוונו של הנצ'רד, וכשהיא משתתפת בתהלוכת הקרניים skimmity-ride. היא נראית כמכשפה, וכמו המכשפות במחזה מקבת' היא משמשת כלי לנפילתו של הנצ'רד.
נושאים עיקריים > הגורל וחשיבות אופי האדם

כותרת המשנה של הרומן, המכנה את הגיבור "אדם בעל אופי", קובעת את הגורם העיקרי שמניע את ההתרחשויות ברומן. לא הגורל הוא שגורם להידרדרותו של מייקל הנצ'רד אלא אופיו ומעשיו. רתחנותו ומזגו החם מרחיקים ממנו את האנשים שהוא אוהב, קלות דעתה של לוסטה גורמת בסופו של דבר למותה, והזהירות המופרזת באופיה של אליזבת'-ג'יין מרחיקה ממנה את הנצ'רד.
"אופי האדם הוא הגורל" ("Character is Fate") כך מצטט תומאס הרדי את המשורר הגרמני נובאליס. האישיות היא הקובעת את דרכו של האדם. גם אם נראה שיד הגורל נגדו, האופי והמעשים הם שקובעים את גורלו ולא כוחות עליונים שאינם בשליטתו.
המזל הרע פוגע בהנצ'רד שוב ושוב. כשנראה לו שמצבו משתפר, קורה משהו שהופך שוב את עולמו.
ביום שהנצ'רד מגלה לאליזבת-ג'יין שהיא בתו, הוא מוצא את מכתבה של סוזן שמגלה לו שהיא בעצם איננה בתו. הנצ'רד מתעלם מהכתוב על המעטפה, בקשה לפתוח את המכתב רק ביום נישואי אליזבת-ג'יין, ואחר כך אינו מספר את האמת לאליזבת ומתנהג אליה באכזריות.
ביום שבו מתה לוסטה ואליזבת-ג'יין מוכנה לחזור ולחיות עם הנצ'רד, מגיע ניוסון לעיר כדי לחפש את בתו. הנצ'רד משקר שוב ואומר שאליזבת-ג'יין מתה לפני שנה. הוא יודע שהאמת תתגלה במהרה, אך אינו עומד בפיתוי לקבל את אהבתה של אליזבת-ג'יין שעדיין חושבת שהוא אביה.
תהפוכות מזג האוויר משבשות את החגיגות שמתכנן הנצ'רד, וחמוּר מכך ניסיונו להיעזר בחוזה מזג-אוויר מביא להפסדים כבדים, שמביאים אותו בסופו של דבר לפשיטת רגל. הנצ'רד מאשים את ההשגחה העליונה שמביאה עליו אסונות, אבל מזגו ההפכפך ותגובותיו לאירועים, הם שמביאים על הנצ'רד את מפלתו.
נושאים עיקריים > שמירה על המוניטין והשם הטוב

שמירה על המוניטין והשם הטוב הוא אחד הנושאים החוזרים ברומן. כשהנצ'רד מתעורר משכרונו בבוקר שאחרי מכירת אשתו הוא חושש שאמר את שמו למישהו, כל עוד איש אינו יודע את שמו הוא יכול להתקדם בחיים בלי שהמעשה ישפיע עליו. עשרים שנה לאחר מכן כאשר מגיעה מוכרת הדייסה לקסטרברידג' ומגלה לאנשי העיר את סודו, מאבד הנצ'רד את כבודו ואת שמו הטוב.
לוסטה מתנהגת בקלות דעת כשהיא חיה עם הנצ'רד בג'רזי. היא אינה מסתירה את יחסיהם ומעוררת שערורייה. מאוחר יותר היא מגיעה לקסטרברידג' כדי להנשא לו ולהציל את שמה הטוב. היא משנה את שמה לטמפלמן ומנסה להסתיר את מוצאה, אבל אינה נזהרת במעשיה וממשיכה לכתוב להנצ'רד מכתבים שעלולים להרשיע אותה. לעומתה סוזן מנסה לשמור על מהוגנות גם כשהיא נמצאת עם ניוסון וגם כשהיא חוזרת להנצ'רד, הם נישאים מחדש כדי שבאופן פומבי יראה הכול כראוי.
הנצ'רד חושש לדימוי הצבורי שלו כראש העיר. הוא כועס על אליזבת-ג'יין שמדברת בסוציולקט של המעמד הנמוך, ובמיוחד כשנודע לו שהיא שרתה אנשים במלון ביום בו הגיעה לעיר. אך עד מהרה הוא עצמו גורם לערעור מעמדו הציבורי ולא אליזבת.
נושאים עיקריים > מסורת מול חדשנות

הנצ'רד מייצג את אורח החיים הכפרי שבתקופה זו כבר הולך ונעלם; פארפריי מייצג את החדשנות, הטכנולוגיה המאפשרת לו לשפר את איכות הקמח מחיטה פגומה באמצעים מודרניים. דוגמה להבדלים ביניהם מוצגת בחגיגות שהם מארגנים לציון אירוע לאומי: הנצ'רד מתכנן חגיגה כפרית מסורתית הכוללות תחרויות ופרסים כגון חזיר חי, ושתיית תה, ופארפריי מציע נשף עם מוזיקה וריקודים. כשפארפריי מביא לעיר מכונת זריעה חדישה מתייחס הנצ'רד למכונה בזלזול, ואליזבת-ג'יין מעירה שהרומנטיקה שבזריעה תיעלם.
לאורך הרומן לוקח פארפריי, איש הטכנולוגיה והחדשנות, את מקומו של הנצ'רד המאמין במסורת ובאמונות תפלות, כפי שהעידן התעשייתי מחליף במהירות את החקלאות המסורתית בווסקס ובכל אנגליה.
נושאים עיקריים > שאול ודוד

ביחסים שבין מייקל הנצ'רד ודונלד פארפריי יש הקבלה לסיפור התנ"כי של שאול המלך ודוד. כשהם נפגשים לראשונה הנצ'רד הוא ראש העיר וסוחר אמיד ופארפריי צעיר בראשית דרכו, כפי ששאול היה מלך ודוד נער שנלקח מאחורי הצאן.
אופיו של הנצ'רד מזכיר את שאול, הוא מהיר-חמה, אימפולסיבי ונתון למצבי רוח משתנים. כשרוחו רעה עליו מזמין שאול את דוד לנגן לפניו; גם הנצ'רד נרגע כשהוא מאזין למוזיקה. כשפארפריי מגיע לראשונה לקסטרברידג' הוא שר לפני האנשים בפונדק, וקולו הערב מושך את ליבו של הנצ'רד.
פארפריי הוא בן דמותו של דוד המלך. כבר המשפט הראשון לגביו מתאר אותו כאדמוני, ודוד מתואר: "וְהוּא אַדְמוֹנִי, עִם-יְפֵה עֵינַיִם וְטוֹב רֹאִי" (שמואל א' טז יב). פארפריי מוזיקלי, הוא זמר בעל קול ערב, ודוד יודע נגן.
פארפריי פותר את בעיית החיטה הפגומה שהנצ'רד והסובבים אותו אינם יכולים להתמודד איתה. ההקבלה היא לניצחון דוד על גלית הפלישתי. מיד אחר כך ממנה הנצ'רד את פארפריי למנהל עסקיו, כפי ששאול ממנה את דוד למפקד על צבאו "וַיְשִׂמֵהוּ שָׁאוּל, עַל אַנְשֵׁי הַמִּלְחָמָה". אנשי העיר מחבבים את פארפריי, וכל העם אוהב את דוד "וַיִּיטַב, בְּעֵינֵי כָל-הָעָם, וְגַם, בְּעֵינֵי עַבְדֵי שָׁאוּל." (שמואל א' יח ה).
הנצ'רד שומע את אנשי העיר מדברים על הצלחתו של פארפריי ועל כך שיעלה על מעסיקו, כמו שאול השומע את הנשים כשהם חוזרים מהקרב. "וַתַּעֲנֶינָה הַנָּשִׁים הַמְשַׂחֲקוֹת, וַתֹּאמַרְןָ: הִכָּה שָׁאוּל בַּאֲלָפָו, וְדָוִד בְּרִבְבֹתָיו" (שמואל א' יח ז). מאותו יום עוין שאול את דוד, ואילו הנצ'רד מפטר את פארפריי ואוסר עליו לחזר אחרי בתו.
הצלחתו של פארפריי גורמת להנצ'רד לקנא בו עד כדי רצון להרוג אותו, שאול מנסה להרוג את דוד פעמים אחדות אך נכשל, "וַיְבַקֵּשׁ שָׁאוּל לְהַכּוֹת בַּחֲנִית, בְּדָוִד וּבַקִּיר, וַיִּפְטַר מִפְּנֵי שָׁאוּל, וַיַּךְ אֶת-הַחֲנִית בַּקִּיר; וְדָוִד נָס וַיִּמָּלֵט, בַּלַּיְלָה הוּא" (שמואל א' יט י).
אליזבת-ג'יין רואה את הנצ'רד ופארפריי עומדים בקומה העליונה במחסן התבואה, ונדמה לה שהנצ'רד הניע את ידו בצורה שהייתה יכולה להפיל את פארפריי אבל חזר בו ברגע האחרון. אליזבת מחליטה להזהיר את פארפריי, כפי שמיכל בת שאול מזהירה את דוד.
אחרי שהנצ'רד הושפל במעמד טקס קבלת הפנים לאישיות המלכותית, הוא מנסה שוב להרוג את פארפריי. הנצ'רד קורא לפארפריי להגיע לאסם ולהאבק איתו, אבל כיוון שהוא חזק מפארפריי הוא קושר לעצמו את הזרוע השמאלית, כדי להגיע לשוויון כוחות ביניהם. הם נאבקים והנצ'רד יכול להפיל את פארפריי מבעד לפתח ולהמיתו, אך ברגע האחרון אהבתו אליו גוברת והוא מוותר.
פארפריי משגשג ומצליח בכל, ועולה לדרגת ראש העיר, כשלעומתו מצבו של הנצ'רד הולך ומדרדר עד מותו. כך דוד מחליף את שאול כמלך ישראל. נישואי פארפריי ואליזבת-ג'יין בסופו של הסיפור מקבילים לנישואי דוד למיכל בת שאול.
הפניה של הנצ'רד לחוזה מזג-האוויר כדי לדעת את העתיד מקבילה להליכתו של שאול לבעלת האוב בעין-דור (שמואל א' כח).
כשהנצ'רד הולך לשאול בעצת חוזה מזג האוויר, מתברר לו שהחוזה ציפה לו והכין ארוחה לשניהם. הרדי מתאר את הרגשתו של הנצ'רד בדומה לשאול המתקבל אצל שמואל כשהוא מחפש את האתונות. "וַיַּעַן שְׁמוּאֵל אֶת-שָׁאוּל, וַיֹּאמֶר אָנֹכִי הָרֹאֶה--עֲלֵה לְפָנַי הַבָּמָה, וַאֲכַלְתֶּם עִמִּי הַיּוֹם; וְשִׁלַּחְתִּיךָ בַבֹּקֶר, וְכֹל אֲשֶׁר בִּלְבָבְךָ אַגִּיד לָךְ" (שמואל א' ט' יט).
תרגום לעברית

"ראש העיר קסטרברידג'" תורגם לעברית על ידי א"ד שפיר וראה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1977.
תרגום חדש מאת עודד פלד יצא לאור בשנת 2013 בהוצאת כרמל.
עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה

עיבוד ראשון לקולנוע של "ראש העיר קסטרברידג'" נעשה בשנת 1921 סרט אילם בבימויו של סידני מורגן, בו תומאס הרדי עצמו ייעץ בבחירת אתרי הצילומים.
ב-1978 הפיק ה-BBC סדרת דרמה טלוויזיונית "ראש העיר קסטרברידג'" שזכתה לשבחים רבים. התסריט נכתב בידי דניס פוטר, ובתפקידים הראשיים הופיעו אלן בייטס בתפקיד מייקל הנצ'רד, ואנה מאסי בתפקיד לוסטה.
"ראש העיר קסטרברידג'" היא סדרת טלוויזיה נוספת לפי הרומן שהפיק ערוץ ITV הבריטי ב-2003. בתפקידים הראשיים הופיעו קירן הינדס, ג'ודי מיי ופולי ווקר.
מייקל וינטרבוטום ביים בשנת 2000 את סרט הקולנוע "התמורה" (The Claim), שהוא עיבוד חופשי ל"ראש העיר קסטרברידג'". העלילה הועתקה לקליפורניה של שנות הבהלה לזהב. בסרט מככבים פיטר מולאן, שרה פולי ונסטסיה קינסקי.
הערות שוליים

↑  sparknotes, THE MAYOR OF CASTERBRIDGE, Context
↑  The Mayor of Casterbridge, public.gettysburg.edu
↑  שולמית לפיד, תרגום שהתיישן לפני פירסומו, מעריב, 30 בספטמבר 1977
↑   טלי ארטמן-פרטוק, פרשנות קווירית מהמאה ה-21 ליצירת מופת מהמאה ה-19, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb144399898 (data) 
מייקל וסוזן הנצ'רד בדרכם לוויידון-פרייורס
דונלד פארפריי רוקד עם אליזבת-ג'יין
רצון אמיתי (ת'למה)

רצון אמיתי הוא מושג מרכזי בת'למה, אשר מוגדר כיעודו האולטימטיבי של הפרט, שכאשר האדם חי על פיו אז לכאורה הוא חי בהרמוניה מושלמת עם הטבע והיקום יש הסבורים כי אליסטר קראולי שאב את המושג הזה מהגותו של אליפז לוי, שגרס כי על האדם לגלות אל זהותו האמיתית, אותה הוא כינה "הרצון האמיתי".
על פי הפילוסופיה של קראולי, האדם שגילה את הרצון האמיתי שלו, מתעלה מעל כל הקונפליקטים הנפשיים שלו, ובא במגע עם האלוהים.
הערות שוליים

↑  Algo Incantations – shardcore (באנגלית אמריקאית)
↑  True Will is a term found within the mystical system of Thelema, a magical society founded in 1904 with Aleister Crowleys writing of The Book of the Law. It is, ww.en.freejournal.org (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שוודיה באירוויזיון 1959

שוודיה באירוויזיון 1959 הייתה הפעם השנייה בה שוודיה השתתפה בתחרות האירוויזיון ויוצגה על ידי בריטה בורג עם השיר "Augustin". השיר הזוכה נבחר בגמר הלאומי השוודי: מלודיפסטיבלן 1959. שמונה חצי גמר נערכו ברדיו. במהלך חצי הגמר החליט "רדיו שוודי" כי השיר המנצח ייצג את שוודיה בתחרות האירוויזיון 1959. הזמר של "קאן" כבר נבחר.
לפני האירוויזיון

רשת השידור של שוודיה, SR, בחרה בזמרת בריטה בורג שתייצג אותה באירוויזיון 1959. השיר איתו היא התמודדה נבחר בתחרות המלודיפסטיבלן שהחלה את דרכה באותה השנה כדי לבחור את השיר לאירוויזיון. התחרות נערכה ב-29 בינואר 1959 באולם סירקוס שבסטוקהולם, והנחתה אותה ת'ורה ארלינג. התחרות נערכה במתכונת של 8 חצאי גמר וגמר, והיא שודרה ברדיו כשערב הגמר שודר גם בטלוויזיה. כ-200 שירים הוגשו לרשת השידור מתוכם היא סיננה את השירים שהשתתפו לבסוף בתחרות. הזמרת הזוכה בתחרות לא התמודדה עם השיר באירוויזיון כיוון שרשת השידור כבר בחרה בזמרת אחרת.
| # | מבצע | שיר | תרגום | מקום | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אוסטן וורנברינג | "Kungsgatans blues" | רחוב קינג בלוז | 4 | 67 |
| 2 | אולה כריסטנסון | "Lyckans soluppgång" | הון הזריחה | 6 | 52 |
| 3 | סטפן ברומס | "Dags igen att vara kära" | הזמן להיות מאוהב שוב | 2 | 79 |
| 4 | בריט-אינגר דרייליק | "Hösten är vår" | הסתיו שלנו | 6 | 52 |
| 5 | אוק סואר | "En miljon för dina" | מיליון שלך | 8 | 0 |
| 6 | בריט דמברג | "Nya fågelsången" | ציפור שיר חדשה | 3 | 76 |
| 7 | אוסטן וורנברינג | "Någon saknar dig" | מישהו מתגעגע אליך | 5 | 56 |
| 8 | סיב מאלמקוויסט | "Augustin" | אוגוסטין | 1 | 105 |
באירוויזיון

בליל האירוויזיון, השיר בוצע שביעי בסדר ההופעות, לפני שווייץ ואחרי גרמניה. השיר זכה במקום התשיעי עם ארבע נקודות.
באירוויזיון > נקודות שהוענקו לשוודיה

| 10 נקודות | 9 נקודות | 8 נקודות | 7 נקודות | 6 נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| 5 נקודות | 4 נקודות | 3 נקודות | 2 נקודות | 1 נקודות |
|  |  |  הולנד הולנד |  |  דנמרק דנמרק |
באירוויזיון > נקודות שהוענקו משוודיה

| ציון | מדינה |
| --- | --- |
10 נקודות: 
9 נקודות: 
8 נקודות: 
7 נקודות: 
6 נקודות: 
5 נקודות: 
4 נקודות: דנמרק דנמרק
3 נקודות: שווייץ שווייץ
2 נקודות: אוסטריה אוסטריה
1 נקודות: איטליה איטליה
שלושים ושלוש

ערך זה עוסק באלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שלושים ושלוש (מעוצב: 33) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר, אשר יצא ב-4 באוגוסט 2010 על ידי חברת התקליטים לב גרופ מדיה.
רקע והפקה

לאחר ההצלחה הארצית עם אלבום הבכורה של עלמה זהר, דברי (2008), הוחלט להוציא אלבום נוסף בשם שלושים ושלוש. ב-2 באוגוסט, יומיים לפני יצאת האלבום, אירעה השמעת בכורה ב-ynet לשלושת השירים "בנגקוק", "עבדים משוחררים" ו"אניות". באלבום השתתף גם המוזיקאי גבע אלון.
על שם האלבום אמרה זהר: ”שלושים ושלוש זו נקודת ציון בזמן” והוסיפה ”דברים שרואים מכאן ועכשיו, מהמקום שבו אני נמצאת”.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | התרגשתי לקראתך  | 4:38 |
| 2. | בנגקוק  | 4:09 |
| 3. | ממצרים  | 4:15 |
| 4. | עבדים משוחררים  | 4:42 |
| 5. | תזהר מהחושך  | 3:24 |
| 6. | מאוחר מדי  | 4:19 |
| 7. | כל מה שחי  | 4:48 |
| 8. | ריטה  | 3:48 |
| 9. | אוניות  | 3:49 |
| 10. | נד נד  | 4:22 |
| 11. | ציפור משונה  | 4:37 |
| משך כולל: | משך כולל: | 46:57 |
הערות שוליים

1 2  33, 2010-01-01, נבדק ב-2023-08-09
1 2 3  לראות את הזהר, באתר ynet, 2 באוגוסט 2010
| עלמה זהר |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | דברי • שלושים ושלוש • לחם אהבה • פלא |  |
| מיני-אלבומים | חיים משוגעים |  |
| ערכים קשורים | "24 שעות" (ידיעות אחרונות) • "מקימי" • מאט זו (אח למחצה) |  |
| עלמה זהר – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| דברי | "עם הגב" • "אגו טריפ" • "שיר אהבה אינדיאני (Miguel)" • "דע" |  |
| שלושים ושלוש | "התרגשתי לקראתך" • "ממצרים" • "אוניות" |  |
| לחם אהבה | "מצב הרוח" • "ניצחונות" • "אושר גדול" • "צונאמי" |  |
| פלא | "אם" • "ילד יפה" |  |
| חיים משוגעים | "כחולת עיניים" • "דגים" • "תפתח" • "חיים שלי" • "על החיים ועל המוות" • "לב כנוע" |  |
| סינגלים אחרים | "כמה טוב שבאת הביתה" • "ברוש" • "1969" • "איפכא מסתברא" |  |
שון מקפרלנד

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 1959 (בן 65) מדינת ניו יורק, ארצות הברית
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1981–2018 (כ־37 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה המשוריינת ה-1  מפקד הקורפוס ה-3  מפקד כוח המשימה למלחמה בדאעש  סגן מפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת עיראק מלחמת אפגניסטן  המלחמה בדאעש
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה   מדליית השירות המצוין (3)   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (3)  לגיון ההצטיינות (2)   כוכב הארד (3)
שון ברי מקפרלנד (באנגלית: Sean Barry MacFarland; נולד ב-12 בפברואר 1959) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה

מקפרלנד גדל בחווה חקלאית בצפון מדינת ניו יורק ולמד בבתי ספר קתוליים. ב-1981 סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא ארצות הברית.
שירת כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בגדוד השני של רגימנט הפרשים המשוריין ה-3 בפורט בליס שבטקסס. שימש מפקד פלוגה בגדוד השלישי של רגימנט הפרשים ה-12 בגרמניה המערבית, שמשימתה פטרול בגבול עם גרמניה המזרחית בסמוך לעיר פולדה.
במהלך מלחמת המפרץ שירת במטה רגימנט הפרשים המשוריין השלישי שלחם בכווית. שימש קצין מבצעים של הגדוד השלישי וסגן מפקד הגדוד הראשון ברגימנט הפרשים הרביעי שהוצב בגרמניה ובבוסניה.
פיקד על הגדוד השני ברגימנט המשוריין ה-63 שהוצב במקדוניה ובגרמניה. שימש קצין תכנון של כוח הקואליציה המשולב השביעי במהלך מלחמת עיראק ולאחר מכן שימש קצין אג"ם של קורפוס V בגרמניה.
ב-2005 מונה למפקד חטיבה 1 בדיוויזיה המשוריינת ה-1 בגרמניה. תחת פיקודו נשלחו כוחות החטיבה לעיראק ובמשך 14 חודשים, פיקד על צוות קרב שלחם באזור תל עפר ובאזור רמאדי, בו ניהל מערכה ממושכת נגד כוחות הסונים מאל-קאעידה והמדינה האסלאמית. במהלך הלחימה ברמאדי בנה קואליציה עם מנהיגים מקומיים וסייע בבניית כוחות משטרה מקומיים. החטיבה איבדה בקרבות 95 חיילים ו-600 נוספים נפצעו. בתפקידו הבא שירת כראש מחלקת עיראק באגף התכנון במטות המשולבים.
שימש מפקד הכוח המשולב על גבול ארצות הברית–מקסיקו של פיקוד צפון. שירת כסגן מפקד מרכז הזרועות השלובים וסגן מפקד המכללה לפיקוד ומטה של הצבא בפורט לוונוורת'. ב-2011 מונה לסגן ראש מטה כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן.
במאי 2013 מונה למפקד הדיוויזיה המשוריינת הראשונה ומפקד בסיס פורט בליס. באוגוסט 2014 מונה למפקד הקורפוס ה-3 בפורט הוד, במסגרת זו שימש מאוקטובר 2015 עד אוגוסט 2016 כמפקד הכוח המשולב למלחמה בארגון המדינה האסלאמית בסוריה ובעיראק. הוא נבחר לרשימת טיים 100 של האישים המשפיעים ביותר בעולם לשנת 2016.
באפריל 2017 מונה לסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית במקום קווין מנגום. שירת בתפקיד עד פרישתו מהצבא במרץ 2018.
מקפרלנד בעל שלושה תארים שניים, בהנדסת אווירונאוטיקה מאוניברסיטת ג'ורג'יה טק, בלימודי צבא מתקדמים מהמכללה לפיקוד ומטה של הצבא ובאסטרטגיית משאבים לאומיים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי. הוא נשוי ללינדה והם הורים לבן ובת.
הערות שוליים

1 2 3  An Army colonel's gamble pays off in Iraq, ‏ USA Today, ‏1 במאי 2007
↑  Fort Hood Changes Commanders, אתר dfw.cbslocal.com, ‏11 באוגוסט 2014
↑  Meet the New Army General in Charge of the ISIS War, ‏defenseone.com, ‏23 באוקטובר 2015
↑  ג'ון מקיין, Taking the fight to ISIS, טיים מגזין, 21 באפריל 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1228081751  VIAF: 5713161453866464330001   WorldCat (עם VIAF): 5713161453866464330001
שון סטקלי

שון ג'ררד ג'וזף סטקלי (באנגלית: Sean Gerard Joseph Stackley;‏ נולד ב-7 באוגוסט 1957) הוא מהנדס וקצין צי אמריקאי לשעבר, שכיהן כסגן מזכיר הצי של ארצות הברית למחקר, פיתוח ורכש מיולי 2008 ועד אוגוסט 2017. הוא גם כיהן כמזכיר הצי בפועל מינואר ועד אוגוסט 2017. בספטמבר 2018 הוא מונה כנשיא מגזר מערכות תקשורת ורשת בחברת L3 טכנולוגיות.
שירות בצי

שון סטקלי נולד בבולטימור, מרילנד. הוא החל את הכשרתו באקדמיה הימית של ארצות הברית, סיים אותה בהצטיינות ב-1979 וקיבל תואר ראשון במדעים בהנדסת מכונות. הוא גם בעל תואר בהנדסה ימית ותואר שני בהנדסת מכונות מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. ב-1994 הוא קיבל תעודה מקצועית של מהנדס ממדינת וירג'יניה.
את הקריירה שלו בצי ארצות הברית החל סטקלי כקצין לוחמת שטח (Surface Warfare Officer), ושירת בתפקידי הנדסה ומערכות נשק על סיפון המשחתת "ג'ון יאנג" (USS John Young). עם השלמת הכשרתו כקצין לוחמת שטח הוא הוסמך כקצין הנדסה (Engineering Duty Officer) ושירת בשורה של תפקידי תעשייה, צי, משרד ומטה בעיצוב, בנייה, תחזוקה ולוגיסטיקה של ספינות ובהתוויית מדיניות רכש.
בין השנים 2001–2005 שירת סטקלי כמנהל תוכנית LPD 17 (סדרת האוניות סן אנטוניו, אוניות לוחמה אמפיביות בעלות סיפון טיסה ומבדוק ניתן להצפה) והיה אחראי על כל היבטי הרכש של התוכנית.
במחלקת הצי

ב-28 ביולי 2008 מונה סטקלי כסגן מזכיר הצי של ארצות הברית למחקר, פיתוח ורכש. הוא החל לשמש בתפקיד זה עוד בתקופת נשיאותו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש, המשיך בתקופת נשיאותו של ברק אובמה וסיים כמה חודשים לאחר תחילת נשיאותו של דונלד טראמפ. עם תחילת נשיאותו של טראמפ, כאשר סיים ריי מייבוס את כהונתו כמזכיר הצי, מונה סטקלי כמזכיר הצי בפועל עד 3 באוגוסט 2017, עת מונה כמזכיר קבוע ריצ'רד ו. ספנסר.
שדרת הוושינגטוניות (טירת צבי)

|  מיקום |
| --- | --- |
 ערים ראשיות:  טירת צבי 
 קואורדינטות:  32°25′57″N 35°31′21″E﻿ / ﻿32.4325°N 35.52263056°E﻿ / 32.4325; 35.52263056
 he
 
שדרת הוושינגטוניות בעמק המעיינות בכניסה לשדה אליהו - מבט מצפון
אתר בית וילנד - בכניסה לקיבוץ שדה אליהו שמאל
תעלות המים של משפחת וילנד - בבית האדום ליד שדה אליהו
הריסות בית קופ - צפונית לטירת צבי
שדרת הוושינגטוניות בשדה אליהו  - היא שדרת דקלים מסוג וושינגטוניה חסונה לאורך כביש הגישה לשדה אליהו ולטירת צבי שבעמק בית שאן.
השדרה נשתלה על ידי קבוצת חקלאים טמפלרים שהתיישבה בעמק בית שאן, בתחילת המאה ה-20, ועיבדה את אדמות העמק. בהמשך נמכרו האדמות לקק"ל ועליהן התיישבו מקימי טירת צבי ושדה אליהו. השדרה הוכרזה כאתר מורשת והיא מפארת את כביש הגישה ליישוב.
ההיסטוריה של השדרה

מסוף המאה ה-19 ועד תחילת המאה ה-20 הגיעו הטמפלרים לארץ והתיישבו במספר מושבות. כ-10 משפחות התיישבו בעמק בית שאן והקימו בתי מגורים וחוות חקלאיות. הם הקימו את בתיהם לאורך הדרך המשמשת היום ככביש גישה לטירת צבי. המתיישבים נטעו עצי וושינגטוניה משני צידי דרך זו.
עם השנים עזבו חלק מהטמפלרים את האזור. ב-1937, כשהוקם היישוב טירת צבי, עדיין עמדו 3 מבנים והתגוררו במקום שתי משפחות טמפלריות:
בית קופ - בו התגוררו ארווין קופ, אשתו לואיזה ושלוש בנותיהן. הבית בן שלוש הקומות (כולל מרתף) נבנה מלבני בוץ שיצרו קירות עבים ששמרו על הקרירות בבית גם בימים חמים. קופ עסק בגידול זיתים, הדרים וגידולי שדה תוך שימוש בטכנולוגיות מודרניות. בנוסף התקין טחנת קמח מוטורית ששימשה אותו ואת היישובים בסביבה.
בית וילנד - בו התגורר רודולף וילנד ומשפחתו. גם משפחה זו עסקה בחקלאות. הבית, בן שתי קומות, נקרא "הבית האדום" בגלל גג הרעפים האדום. המשפחה התקינה תעלת בטון להובלת מים למשק. בני המשפחה וילנד היו אלו ששתלו את שדרת הוושינגטוניות.
בית קיבלר שניצב מערבית לבית האדום ננטש ושימש את מייסדי קיבוץ שדה אליהו בתחילת דרכם.
ב-1938 מכרו שתי המשפחות את הקרקעות לקק"ל ונטשו את המקום.
כנראה שמשפחת רודולף וילנד עברה למושבה שרונה עד לגירוש הטמפלרים מהארץ בתחילת מלחמת העולם השנייה. קורט וילנד (בנו של רודולף) שהתגייס לצבא הגרמני היה מעורב במבצע אטלס להרעלת מקורות המים בראש העין.
האתר כיום

בית וילנד נהרס ב-1942 מחשש שישמש כמקום מסתור למסתננים. רעפיו שימשו לכיסוי בית הכנסת של קיבוץ שדה אליהו. במקום בו עמד הבית נמצאת חורשת פיקוסים (שגם היא ניטעה על ידי המשפחה) ושלטים שמציינים את היסטוריה של המקום. גם תעלות הבטון עדיין מוליכות מים.
בית קופ ההרוס נעלם כמעט כולו בסבך הצמחייה ורק מספר קירות שבורים מציין את המקום. חלק מהסבך כולל כרם זיתים שנטע בעל הבית ארווין קופ.
מבית קיבלר לא נשאר זכר.
שדרת הוושינגטוניות עדיין מפארת את אזור בריכות הדגים שממזרח לקיבוץ שדה אליהו ואורכה כ-2 ק"מ. על גזעי העצים ניתלו קינים של תנשמות במסגרת מלחמה ביולוגית להדברת מזיקים.
ראו גם

עצים עתיקים בארץ ישראל
וושינגטוניה
הערות שוליים

↑  שדרות של וושינגטוניות נמצאות במספר מקומות בארץ כמו עתלית, מקוה ישראל, עפולה, חולדה, משמר העמק ועוד.
↑  המשפחות ישבו בקרבת מעיין שיח'ת פידה (עין פדות)
↑  בכל מושבותיהם התאפיינו החקלאים הטמפלרים בקידמה טכנולוגית
↑  בנו של התעשיין הטמפלרי הוגו וילנד
↑  יש להניח שהרעפים סופקו מבית החרושת המשפחתי וילנד שלייד תחנת הרכבת ביפו
↑  שאר בתי המתיישבים כוסו בפח גלי
↑  ארווין קופ גילה זן חדש של זיתים שכינהו "ערידה". זן זה שרד שנים ארוכות, ואף זכה לשם עברי "שדה אליהו – 5"