stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
My Same

| --- | --- |
 שיר בביצוע אדל
 מתוך האלבום 19
 יצא לאור:  28 בינואר 2008
 תאריך הקלטה:  2007–2008
 סוגה:  פופ • נשמה
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:16
 כתיבה:  אדל
 הפקה:  ג'ים אביס
 
"My Same" (בעברית: "שלי") הוא שיר של הזמרת הבריטית אדל מתוך אלבום האולפן הראשון שלה הנקרא 19 על שם גילה של הזמרת. השיר היה בין השירים הבודדים מהאלבום שזכו להצלחה בינונית ללא היותו כסינגל. מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים מצליחים. לשיר יצאו קאברים רבים, ואף זכה להשמעות רבות ברשתות כמו ספוטיפיי ורשתות מוזיקה רבות אחרות. לשיר יצאה גרסה מיוחדת באלבום מיוחד שיצא ל-19, והגרסה היא הופעת לייב של הזמרת אדל במקום הנקרא "Hotel Cafe".
השיר

השיר נכתב על ידי אדל ומופיע באלבום הבכורה שלה, 19. השיר הופק על ידי ג'ים אביס, מפיק מוזיקלי אשר הפיק מספר שירים לאותו אלבום. השיר דורג במצעד הסינגלים הגרמני לאחר שהזמרת לנה מאייר-לנדרוט שרה אותו בתחרות כישרונות הגרמנית לאירוויזיון 2010. לנדרוט הוסיפה את השיר גם לאלבומה.
השיר מופיע גם באלבום הווידאו של אדל, Live at the Royal Albert Hall. הוא צבר למעלה מ-34 מיליון השמעות בספוטיפיי.
מיקומי שיא

השיר הצליח להגיע בשיאו למקום ה-61 במצעד בגרמניה, ואף שהה כשני שבועות במצעד.
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 61 |  |
הערות שוליים

↑  My Same, נבדק ב-2020-04-02
| אדל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | 19 • 21 • 25 • 30 |  |
| מיני-אלבומים | ITunes Live from SoHo • iTunes Festival: London 2011 |  |
| אלבומי וידאו | Live at the Royal Albert Hall |  |
| סיבובי הופעות | An Evening with Adele • Adele Live • Adele Live 2016 • Weekends with Adele • Adele in Munich |  |
| ערכים קשורים | Adele at the BBC • Adele Live in New York City • Adele One Night Only |  |
| אדל – שירים |
| --- | --- | --- |
| 19 | "Hometown Glory" • "Chasing Pavements" • "My Same" • "Cold Shoulder" • "Make You Feel My Love" |  |
| 21 | "Rolling in the Deep" • "Someone like You" • "Set Fire to the Rain" • "Rumour Has It" • "Turning Tables" • "Lovesong" |  |
| 25 | "Hello" • "River Lea" • "When We Were Young" • "Million Years Ago" • "Send My Love (To Your New Lover)" • "All I Ask" • "Water Under the Bridge" • "Love in the Dark" • "I Miss You" • "Remedy" • "Sweetest Devotion" |  |
| 30 | "Strangers by Nature" • "Easy on Me" • "My Little Love" • "Cry Your Heart Out" • "Oh My God" • "Can I Get It" • "I Drink Wine" • "All Night Parking (Interlude)" • "Woman Like Me" • "Hold On" • "To Be Loved" • "Love Is a Game" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Many Shades of Black" • "Water and a Flame" |  |
| שירים אחרים | "I Can't Make You Love Me" • "Skyfall" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 621a3247-d06e-3091-841b-f66b31976b27
כריס מוריס

| --- | --- |
 לידה:  20 בינואר 1966 (בן 58) אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  34, 43
 מכללה:  אוניברסיטת אובורן
 דראפט:  בחירה רביעית, 1988 ניו ג'רזי נטס
 קבוצות כשחקן
 1988–1995 1995–1998 1998–1999 1999 2001 2002 2002 2003–2004:  ניו ג'רזי נטס יוטה ג'אז פיניקס סאנס אולימפיאקוס הארלם גלובטרוטרס סאות'רן קליפורניה סרף מגנוליה הוטשוטס גייטרוס דל זוליה
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה ב-NBA‏ (1989)
כריס מוריס 1991
כריסטופר ורנרד "כריס" מוריס (באנגלית: Christopher Vernard "Chris" Morris; נולד ב-20 בינואר 1966) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1988–2004. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגת ה-NBA הם 11.0 נקודות, 4.7 ריבאונדים, 1.6 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק.
קריירת מכללות

מוריס נולד וגדל בעיר אטלנטה שבג'ורג'יה, ובין השנים 1984–1988 למד באוניברסיטת אובורן אשר באלבמה. בעונת 1984/1985 העפיל עם קבוצת האוניברסיטה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה, ובעונה העוקבת סייע לה להעפיל לשלב רבע הגמר (NCAA Elite Eight). במשחק רבע הגמר הפסידה אובורן בתוצאה 76–84 מול האלופה שבדרך, אוניברסיטת לואיוויל, חרף הצטיינותו של מוריס אשר קלע 17 נקודות ואסף 9 ריבאונדים. בעונות 1987 ו-1988, לאחר עזיבתו של כוכב הקבוצה צ'אק פרסון ל-NBA, נבחר מוריס לחמישיית העונה של מחוז SEC, אולם קבוצתו לא הצליחה לשחזר את הישגיה מהעונות הקודמות. את עונתו האחרונה סיים במקום השני במחוז SEC בממוצעי נקודות (20.7) וריבאונדים (9.8) למשחק.
קריירת משחק מקצועית > בליגת ה-NBA

בדראפט ה-NBA‏ 1988 נבחר מוריס בבחירה הרביעית, על ידי ניו ג'רזי נטס. בעונתו הראשונה עם הנטס קלע 14.1 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. ב-6 העונות הבאות נותר אחד השחקנים הבולטים בקבוצה, לצד דריק קולמן, סם בואי, דראז'ן פטרוביץ' וקני אנדרסון, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 13.1 נקודות, 5.8 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק. בשלוש העונות 1992–1994 העפילה ניו ג'רזי לפלייאוף ה-NBA, אולם בכל שלושת המקרים הודחה כבר בסיבוב הראשון.
באוקטובר 1995, לאחר 7 עונות בניו ג'רזי, חתם מוריס על חוזה ביוטה ג'אז. בעונות 1997 ו-1998 העפיל עם הג'אז לגמר ה-NBA, אך בשתי סדרות הגמר הפסידה הקבוצה מול שיקגו בולס, בתוצאה 2–4. לאורך 3 עונותיו ביוטה קלע מוריס 6.4 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת 1998/1999 שיחק עבור פיניקס סאנס, ובסיומה עזב את הקבוצה ואת ליגת ה-NBA.
קריירת משחק מקצועית > מחוץ ל-NBA

לקראת עונת 1999/2000 חתם מוריס על חוזה בקבוצת אולימפיאקוס היוונית. בשנת 2001 שוחרר מהקבוצה בשל פציעה בברכו, אשר מנעה ממנו לשחק מאז סוף 1999.
בשנת 2001 שיחק בקבוצת הראווה הארלם גלובטרוטרס, ובשתי העונות הבאות שיחק לתקופות קצרות עבור הקבוצות "סאות'רן קליפורניה סרף" מליגת ה-ABA החדשה, "מגנוליה הוטשוטס" מהפיליפינים ו"גייטרוס דל זוליה" מוונצואלה.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של מוריס בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין אובורן ללואיוויל, באתר sports-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של מוריס בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1988, באתר basketball-reference.com
↑  יוטה ג'אז מהמרת על מוריס, באתר deseret.com,‏ 20 באוקטובר 1995
↑  על הסכסוך בין מוריס לאולימפיאקוס, באתר peteking.house.gov,‏ 15 באוקטובר 2009
ה'תרס"ו

ה'תרס"ו (5,666) ובקיצור תרס"ו – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-30 בספטמבר 1905, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 17 בספטמבר 1906.
המולד של תשרי חל ביום שישי, 8 שעות ו-575 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 4 במחזור העיבור ה-299. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 10 (סימנה ילאז) במחזור השמש ה-203.
שנה זו היא שנת 1,837 לחורבן הבית, ושנת 2,217 לשטרות.
אירועים

כ"ב בתשרי (שמחת תורה) - נוסדה בפתח תקווה מפלגת הפועל הצעיר
כ"ג בתשרי - נוסדה ביפו הגימנסיה העברית הרצליה, הגימנסיה העברית הראשונה בעולם
ב'–ו' בחשוון – פרצו פרעות "המאות השחורות" ביהודי אודסה, בעקבות ניסיון מהפכת 1905. בהמשך השנה התפשטו הפרעות לקהילות נוספות ברחבי האימפריה הרוסית.
כ"א–כ"ג בסיוון – פוגרום ביאליסטוק, שבו נרצחו כ-80 יהודים מהקהילה היהודית בביאליסטוק, בידי "המאות השחורות", חיילי צבא האימפריה הרוסית ושוטרים
י"ג בתמוז - נוסדה "אחוזת בית", ממנה התפתחה העיר תל אביב
י"ט בתמוז - אלפרד דרייפוס זוכה סופית על ידי בית משפט לערעורים בצרפת ודרגותיו הוחזרו לו
נולדו

ט"ו בטבת - עמנואל לוינס, פילוסוף יהודי-צרפתי (נפטר ב-ה'תשנ"ו)
ז' בשבט - זרח ורהפטיג, פוליטיקאי ומשפטן ישראלי (נפטר ב-ה'תשס"ג)
כ"ט בשבט - יוסף סרלין, שר וחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים וגח"ל (נפטר ב-ה'תשל"ד)
ח' בתמוז - אסתי לאודר, חלוצת קוסמטיקה (נפטרה ב-ה'תשס"ד)
כ"ד בתמוז - יצחק בן-אהרן אחד ממנהיגי תנועת הפועלים בישראל, שר וחבר הכנסת לשעבר (נפטר ב-ה'תשס"ו)
ט"ו באב - גאורג זינגר, מנצח ופסנתרן ישראלי (נפטר ב-ה'תשמ"א)
נפטרו

כ"ח בתמוז - הראשון לציון הרב יעקב שאול אלישר (יש"א ברכה), החכם באשי האחרון
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
קנה (נשק)

תותח הוביצר בקוטר 240 מ"מ, שבו בולט הקנה הארוך
חתך לרוחב הקנה, המראה את שלושת סוגיו
קנה חרוק (של תותח 75 מ"מ מודל 1897)
הקנה הוא מרכיב עיקרי בכלי נשק המשמשים לירייה, כגון אקדח, רובה, מרגמה ותותח. הקנה הוא בצורת גליל חלול, שדרכו עובר הקליע מיד עם הירייה – הצתת אבק השרפה יוצרת תגובה כימית מהירה המשחררת כמות גדולה של גזים בתחתית הקנה, ולחץ הגז הפתאומי שנוצר דוחף את הקליע לאורך הקנה ומעביר אליו כמות גדולה של אנרגיה קינטית עד לשחרורו של הקליע מלוע הקנה. הקנה עשוי בדרך כלל ממתכת, והוא מקנה לקליע את הכיוון שבו יעוף.
מאפיינים של קנים:
קליבר: הקוטר הפנימי של הקנה. זהו המאפיין הידוע ביותר של הקנה, המאפיין פעמים רבות את כלי הנשק כולו. כך, למשל, "תותח 105 מ"מ" או "רובה טו-טו" (רובה שקנהו בקוטר 5.588 מילימטרים – 0.22 אינץ'). הקליבר של כלי ירייה מתוצרת בריטניה וארצות הברית מצוין באינצ'ים, ובמרבית המדינות האחרות – במילימטרים.
מבנהו הפנימי של הקנה (הנקרא "קדח"). מבחינה זו הקנים הם משלושה סוגים:
קנה חלק קדח.
קנה מחורק, ובו חריטות דמויות סליל על הדופן הפנימית של הקנה, הגורם לקליע לצאת ממנו כשהוא מסתובב סביב ציר סיבוב. נועד בעיקר לקליעים שצורתם מוארכת, כאשר ציר הסיבוב נוצר לאורכו של הקליע והסיבוב המהיר של הקליע מייצב את כיוונו במהלך מעופו.
קנה עם חתך בצורת מצולע.
אופן הכנסת הקליע לקנה. במרבית כלי הירייה המודרניים הקליע נטען לבית הבליעה, הנמצא בקצהו האחד של הקנה, ונורה דרך קצהו האחר של הקנה. במרגמה נטען הפגז דרך הקצה שדרכו הוא נורה.
אורך הקנה. הגדלת אורך הקנה משפיעה על מהירות הלוע המוקנית לקליע ותורמת לדיוק גדול יותר במעופו, אך מסרבלת את כלי הירייה. לעיתים (בעיקר בתותחים) נמדד אורך הקנה יחסית לקליבר שלו, למשל, קנה שאורכו "800 וקוטרו "16, יסומן כקליבר 50/"16. לעיתים מיוצר רובה בדגמים אחדים – דגם עיקרי בעל קנה ארוך, דגם פחות נפוץ, למשימות מיוחדות, בעל קנה מקוצר, ודגם נוסף, בעל קנה ארוך במיוחד, לצליפה.
בדרך כלל לכלי ירייה יש קנה יחיד, אך רובי ציד מצוידים לעיתים בקנה כפול, ותותחים מסוימים הם מרובי קנים (לתותח M61 וולקן, למשל, שישה קנים), לשם הגברת קצב הירי.
חלק חשוב בתחזוקתו של כלי ירייה הוא ניקוי הקנה, בפרט לאחר הירי.
היסטוריה

הסינים, ממציאי אבק השרפה, השתמשו בקנים עשויים במבוק, שצורתו הטבעית היא כשל קנה. יצרנים אירופיים השתמשו תחילה בברזל חשיל (wrought iron). הסינים היו הראשונים לייצר קני תותחים מברזל יציקה. ברונזה ונחושת היו חביבים על יצרני רובים, בזכות קלות עיבודם ועמידותם בפני חלודה. תותחים קדומים היו עבים מאוד יחסית לקוטרם הפנימי. פגמי ייצור בקנים מוקדמים גרמו להתפוצצותם בעת הירי, עקב חוסר יכולתם לעמוד בלחץ שהופעל עליהם.
אוסטיה (עיר)

| --- | --- |

 היסטוריה
 תרבויות:  רומא העתיקה 
 מאורעות:  מצור אוסטיה 
 אתר ארכאולוגי
 ארכאולוגים:  Italo Gismondi 
 אתר אינטרנט:  https://www.ostiaantica.beniculturali.it/ 
 מיקום
 מדינה:  איטליה 
 קואורדינטות:  41°45′21″N 12°17′30″E﻿ / ﻿41.755833°N 12.291667°E﻿ / 41.755833; 12.291667
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןאוסטיה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןאוסטיה(למפת לאציו רגילה) רומא לאטינה גווידוניה מונטצ'ליו פיומיצ'ינו אפריליה ויטרבו פומציה טיבולי צ'יוויטווקיה קמפניה מו. אברוצו אומבריה מארקה טוסקנה הים הטירניאוסטיה(למפת לאציו מוגדלת) רומא לאטינה גווידוניה מונטצ'ליו פיומיצ'ינו אפריליה ויטרבו פומציה טיבולי צ'יוויטווקיה קמפניה מו. אברוצו אומבריה מארקה טוסקנה הים הטירניאוסטיה
 
אינסולה באוסטיה
אוסטיה (Ostia) היא פרבר של העיר רומא הממוקם על שפך נהר הטיבר אל הים הטירני במחוז לאציו שבמרכז איטליה. בעבר הייתה אוסטיה עיר הנמל של רומא העתיקה.
לפי המסורת הרומית העיר הוקמה במהלך המאה ה-7 לפנה"ס על ידי המלך הרומי אנקוס מארקיוס. ממצאים ארכאולוגיים מאמתים את עתיקותה של העיר, אך יחד עם זו מצביעים על יסודה במהלך המאה ה-4 לפנה"ס. עם התעצמות רומא, התפתחות המסחר בה והגידול באוכלוסייתה, הפכה אוסטיה לנמל חשוב וראשי ששימש ליבוא תבואות ומוצרי מזון לתוך העיר. במהלך מלחמת האזרחים הרומית של 88 לפנה"ס כבש גאיוס מריוס את העיר על מנת לנתק את רומא ממקורת האספקה שלה. העיר נבזזה על ידי חייליו של מריוס וספגה נזקים גדולים.
העיר גדלה והתפתחה בתקופת הקיסרות הרומית. עם נפילתה של האימפריה הרומית החלה העיר לדעוך. במהלך ימי הביניים שימשה העיר כמצודת מגן לעיר רומא.
כיום אוסטיה היא פרבר של רומא והיא משמשת בין השאר כאתר נופש וחוף פעיל. במקום קיים אתר ארכאולוגי נרחב. באוגוסט 1927 נחנך מחדש התיאטרון העתיק של אוסטיה.
ראו גם

בית הכנסת באוסטיה
הערות שוליים

↑  תחית תיאטראות עתיקות באיטליה, הארץ, 5 באוגוסט 1927
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561823005171  GND: 4044080-1  LCCN: sh85095996  NKC: xx0156820  VIAF: 316394173   WorldCat (עם VIAF): 316394173
גבורות ה'

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  מהר"ל מפראג 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1582
 קישורים חיצוניים
 היברובוקס:  14204
 
גבורות ה' הוא ספר שכתב המהר"ל מפראג, שהודפס לראשונה בחייו בשנת ה'שמ"ב(1582), העוסק בשעבוד מצרים וביציאת מצרים.
שם הספר

המהר"ל, בהקדמתו השלישית לספר, מבאר על פי הגמרא שדורשת את המילה גבורה בפסוק ”לְךָ יְיָ הַגְּדֻלָּה וְהַגְּבוּרָה וְהַתִּפְאֶרֶת וְהַנֵּצַח וְהַהוֹד כִּי כֹל בַּשָּׁמַיִם וּבָאָרֶץ לְךָ יְיָ הַמַּמְלָכָה וְהַמִּתְנַשֵּׂא לְכֹל לְרֹאשׁ”, על יציאת מצרים. ביאור בחינת גבורה ביציאת מצרים, היא שגבורה היא עליית האחד ונפילת השני, וזה מה שהיה במצרים (שנתגברו ישראל על מצרים, ומצרים ירדו (אך לא נאבדו). ועל כן המהר"ל מסיים שלכל הדעות ראוי שיציאת מצרים תיקרא "גבורות ה'".
תוכן הספר

הספר מכיל שלוש הקדמות: עניין הנבואה, עניין הניסים, ועניין הגבורה, שהם השער להבנת תוכן הספר. גוף הספר מקיף את ענייני פסח ויציאת מצרים: סיפור יציאת מצרים והשעבוד במצרים. וכן האירועים על סדר המקרא; ברית בין הבתרים, מכירת יוסף, הירידה למצרים, הפריה והרבייה במצרים, המלך החדש, גזירת היילודים, לידת משה רבנו והצלתו, בריחתו למדיין, נישואיו לציפורה, הסנה, התנבאותו, עשר המכות, קרבן פסח וברית מילה.
מהדורות > פירושים

גבורות ה' - עם פירושים והערות מהרב יהושע דוד הרטמן, שני כרכים, מכון ירושלים, תשע"ז.
מהדורות > דפוסים

יהודה ליוואי בן בצלאל, אור חדש, דפוס ראשון, קראקא, שמ"ב-1582, באתר היברובוקס
יהודה ליוואי בן בצלאל, אור חדש, נובי דבור, תקנ"ו-1896, באתר היברובוקס
יהודה ליוואי בן בצלאל, אור חדש, לובלין, תרל"ו- 1876, באתר היברובוקס
יהודה ליוואי בן בצלאל, אור חדש, לובלין, תרל"ו- 1876, באתר היברובוקס
יהודה ליוואי בן בצלאל, אור חדש, לונדון, תשכ"ד- 1964, באתר היברובוקס
גבורות השם השלם, עם הגדה של פסח, מכון האבות, קריית ארבע-חברון, תשע"ה-2015
גבורות השם השלם, ספרי מהר"ל, המכון להוצאת ספרי המהר"ל-הוצאת תפארת, תשע"ה-2015
הערות שוליים

↑  על פי שער הדפוס הראשון
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ח, עמוד ב'
↑  ספר דברי הימים א', פרק כ"ט, פסוק י"א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599619405171  VIAF: 184207460   WorldCat (עם VIAF): 184207460 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מותו והלווייתו של אריאל שרון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  הלוויה ממלכתית, כתבה בוויקיחדשות 
 תקופה:  11 בינואר 2014 – 13 בינואר 2014 (3 ימים)
 
מותו והלווייתו של אריאל שרון שהיה ראש ממשלת ישראל ה-11 ולפני כן היה שר הביטחון, מפקד חטיבת הצנחנים ומקים יחידה 101. שרון נפטר ב-11 בינואר 2014, לאחר כ-8 שנים בהן היה שקוע בתרדמת בעקבות אירוע מוחי בו לקה. מותו זכה למספר תגובות בינלאומיות.
פעילותו הפוליטית של אריאל שרון נקטעה לאחר השלמתה של תוכנית ההתנתקות, כאשר היה במלוא כוחו הפוליטי. מפעלו הפוליטי האחרון של שרון לפני שנפל למשכב, הקמת המפלגה קדימה והניסיון לזכות עמה בבחירות לכנסת השבע עשרה, הומשך על ידי ממלא מקומו ויד ימינו, אהוד אולמרט. במשך תקופת הבחירות טען אולמרט שהוא "ממשיך דרכו של שרון" ודרכה של מפלגת קדימה היא "דרך שרון".
מותו

בשעות הערב של יום 18 בדצמבר 2005, בין השעה 18:00 ל-19:00, לקה שרון באירוע מוחי קל כאשר ההשערה הייתה שהגורם לשבץ הוא תסחיף לב. בבדיקת MRI נמצאו מיקרו־דימומים ישנים, שהיוו סיכון מסוים בשילוב עם גילו במתן תרופה נוגדת קרישה (קלקסן). בעקבות זאת היה אמור לעבור צנתור לב ונטל תרופות מדללות דם.
ב-4 בינואר 2006, בין 20:00 ל-21:00, ערב הצנתור, עבר אירוע מוחי שני וחמור, בשל דימום מוחי. עקב נבצרותו הועברו סמכויותיו כראש הממשלה לממלא מקומו, אהוד אולמרט. לאחר טיפול החירום שניתן לשרון, הוא שקע בתרדמת, ונמשך אשפוזו בבית החולים הדסה עין כרם. ב-29 במאי 2006 הועבר שרון למחלקה לשיקום נשימתי שבמרכז הרפואי שיבא, וב-12 בנובמבר 2010 הועבר לביתו שבחוות שקמים, אך הושב לבית החולים לאחר תקופה קצרה. חרף טיפולים שונים, מצבו של שרון נשאר יציב, ולא נרשם שינוי משמעותי במצבו, עד סוף 2013.
ב-1 בינואר 2014 חלה החמרה משמעותית במצבו של שרון. הוא נפטר עשרה ימים אחר-כך, בגיל 85. בעולם הערבי קיבלו את מותו בשמחה מופגנת לאיד, תוך הוקעת דמותו ופעילותיו לאורך השנים.
הלווייתו

ב-12 בינואר הוצב ארונו של שרון בכניסה למשכן הכנסת. למחרת, 13 בינואר, נערך ברחבת משכן הכנסת טקס אשכבה במעמד נשיא המדינה שמעון פרס, ראש הממשלה בנימין נתניהו, ואישים נוספים מישראל ומחוץ לישראל. לאחר הטקס הוסע הארון בקומנדקר צבאי בלוויית משמר כבוד של שמונה אלופי צה"ל. הארון הגיע לאתר יד לשריון בלטרון, שם נערך כינוס של פורום המטה הכללי לכבודו של שרון. משם הוסע הארון לגבעת הכלניות שליד חוות שקמים, מקום מגוריו של שרון. הוא נקבר שם בטקס צבאי לצד אשתו לילי. משמר הכבוד בטקס הורכב מחיילי חטיבת הצנחנים, שעליה פיקד.
להלוויה הגיעו נציגים של 16 מדינות ובראשם סגן נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן, נציג הקוורטט לענייני המזרח התיכון ראש ממשלת בריטניה לשעבר טוני בלייר, ראש ממשלת צ'כיה ייז'י רוסנוק ויושב ראש הדומה של רוסיה סרגיי נרישקין.
מיקום קבורתו

שרון נקבר לצד אשתו לילי בגבעת הכלניות שבצמוד לחוות שקמים שבנגב, המקום נרכש על ידי שרון ב-1972, שם הקים חוות צאן שהשתרעה על שטח של כ-1,000 דונם. בימים שלאחר ההלוויה הגיעו ישראלים רבים לגבעת הכלניות, כדי לחלוק כבוד אחרון לשרון.
תגובות > ישראל

נשיא ישראל שמעון פרס, שהתייחס לשרון בכינויו, אמר:
אריק אהב את עמו ועמו אהב אותו, הוא היה מגדולי מגיניה של ישראל ומחשובי אדריכליה, שלא ידע פחד ומעולם לא פחד מחזון. שרון ידע להחליט ולבצע. כולנו אהבנו אותו וכעת הוא יחסר לנו מאוד. אני שולח את תנחומיי לבני משפחת שרון היקרים
פוליטיקאים ישראלים אחרים, בניהם אף יריביו הפוליטיים של שרון שיבחו את עשייתו, ביניהם היו ראש ממשלת ישראל לשעבר ויד ימינו של שרון, אהוד אולמרט, ראש ממשלת ישראל באותה תקופה בנימין נתניהו, שרת המשפטים ציפי לבני, שר הביטחון משה יעלון וראש האופוזיציה באותה תקופה יצחק הרצוג.
תגובות > בעולם

איראן איראן: המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי כתב בטוויטר כי "כל התקוות של הציונים כדי להפיל את פלסטין על ברכיה נשענו על הנשר הזה. שרון היה התקווה האחרונה שלהם, עם זאת מהיום הראשון לעלייתו לשלטון, האינתיפאדה השנייה התגברה".
ארצות הברית ארצות הברית: נשיא ארצות הברית, ברק אובמה הצהיר כי "בשם העם האמריקני, מישל ואני שולחים את תנחומינו העמוקים ביותר למשפחתו של אריאל שרון ולאזרחי ישראל על אובדן של מנהיג, שהקדיש את חייו למען מדינת ישראל". גם מזכיר המדינה האמריקאי, ג'ון קרי הביע תנחומים ואמר כי "המסע של אריאל שרון הוא המסע של ישראל. חלומה של ישראל היה למטרת חייו, הוא סיכן הכל כדי לחיות את החלום הזה".
גרמניה גרמניה: קנצלר גרמניה, אנגלה מרקל הוציאה ללשכתה את ההודעה בה נכתבה כי "בהחלטתו האמיצה לפנות את המתנחלים הישראלים מרצועת עזה, הוא נקט צעד היסטורי בדרך להסכם עם הפלסטינים ולפתרון שתי המדינות.
האיחוד האירופי האיחוד האירופי: שרת החוץ של האיחוד האירופי, קתרין אשטון, אמרה עליו כי הוא "היה אדם בעל אמונות חזקות וחזון ברור לגבי עתיד ארצו. הוא לחם בנחישות להגשמת חזון זה".
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת: ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, דייוויד קמרון הצהיר כי הוא ראה בשרון "אחד האנשים המשמעותיים ביותר בתולדות מדינת ישראל, כראש ממשלה הוא קיבל החלטות אמיצות ושנויות במחלוקת במרדף אחר שלום".
הודו הודו: ראש ממשלת הודו, מאנמוהאן סינג אמר ש"כראש ממשלה הוא נקט בצעדים נועזים למען השלום באזור. אנו בהודו נזכרים שהוא היה ראש ממשלת ישראל הראשון שביקר בהודו בספטמבר 2003. תרומתו הנמשכת לקידום מקשרינו הדו צדדיים ייזכרו לאורך זמן רב".
הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית: מוסטפא ברגותי, מבכירי הרשות הפלטינית אמר בראיון ל-BBC כי "אין לחגוג מותו של אדם, אולם לצערי, מר שרון לא הותיר זיכרונות טובים בקרב הפלסטינים", גם ברצועת עזה שנשלטת על ידי חמאס הגיבו למותו בחלוקת ממתקים ומאפים לעוברים ולשבים בערי הרצועה ואף במספר מקומות שרפו תמונות של שרון.
טורקיה טורקיה: סגן יו"ר מפלגת הצדק והפיתוח, חוסיין צ'ליק (אנ') כתב בטוויטר כי "אפילו ייסורי המוות של שרון נמשכו שמונה שנים" ואף עקץ את דרכו ופעילותו הפוליטית והצבאית של שרון באומרו כי "אדם מת בדרכה בה הוא חי".
צרפת צרפת: נשיא צרפת, פרנסואה הולנד אמר כי שרון היה "שחקן מרכזי בהיסטוריה של ארצו. לאחר קריירה צבאית ופוליטית ארוכה הוא בחר להתקדם לקראת הדיאלוג עם הפלסטינים, אני מביע את תנחומי הכנים למשפחתו ולאזרחי מדינת ישראל".
רוסיה רוסיה: נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין שחרר הודעה כי הוא "מאוד מעריך את אריאל שרון ואת איכויותיו האישיות, את הפעילויות שלו ואת מחויבותו לישראל. איש שראוי לתשומת הלב שהוא מקבל בין תומכיו ויריביו בזירה הבינלאומית".
הערות שוליים

↑  "Scientists say comatose former Israeli leader Ariel Sharon shows 'robust' brain activity". Fox News Channel. נבדק ב-13 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דן אבן, מסרבים לקחת תרופות, מעריב, 22 בינואר 2006
↑  Ben-Hur, Tamir MD, PhD; Lotan, Chaim MD; Naparstek, Yaacov MD, ARIEL SHARON'S STROKE: THE TREATMENT HE RECEIVED – AND WHY, ‏2 במאי 2006 (באנגלית)
↑  יואב זיתון ושמוליק חדד, אריאל שרון חזר הביתה לחוות השקמים, באתר ynet, 12 בנובמבר 2010
צבי לביא, סופית: משפחת שרון תתחלק בהוצאות הטיפול, באתר ynet, 15 באוגוסט 2011
↑  איתן ברונר, Six Years After a Debilitating Stroke, Sharon Remains Responsive, His Son Says, באתר הניו יורק טיימס, 20 באוקטובר 2011
↑  דני קושמרו, ‏מה מצבו של אריאל שרון היום?, באתר ‏מאקו‏, 23 בדצמבר 2009
↑  ד"ר איתי גל, אריאל שרון עבר בהצלחה ניתוח שתוכנן מראש, באתר ynet, 3 בספטמבר 2013
↑  ירון דרוקמן, אריאל שרון הלך לעולמו בגיל 85, באתר ynet, 11 בינואר 2014.
↑  רועי קייס, "הקצב מביירות מת רשמית". הערבים חוגגים, באתר ynet, 12 בינואר 2014
↑  יוסי זילברמן, ‏ארונו של שרון הוצב ברחבת הכנסת, באתר ‏מאקו‏, 12 בינואר 2014
↑  כתבי וואלה! חדשות‏, לאחר טקס האשכבה, מסע הלוויה של שרון בדרך לחוות השקמים, באתר וואלה, 13 בינואר 2014
↑  מערכת ישראל היום, ביידן ספד: "שרון עזב מוקדם מדי", באתר ישראל היום, 13 בינואר 2014
↑  אטילה שומפלבי, מביידן ועד פניוטופולוס: מי יגיע להלוויה?, באתר ynet, 12 בינואר 2014
↑  Ariel Sharon 1928-2014, Benny Morris
↑  מתן צורי, מטיילים בגבעת הכלניות: "באנו להיפרד", באתר ynet, 18 בינואר 2014
↑  אריק בנדר, פרס: "אריק, לאדמתך אתה חוזר, על מצחך פלדת נצחונות", באתר nrg‏, 11 בינואר 2014
↑  "Iran's Khamenei responds to Sharon's death". The Jerusalem Post. נבדק ב-13 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ישי כהן, ‏בארץ ובעולם נפרדים מאריאל שרון: "הקדיש את חייו למען ישראל", באתר כיכר השבת, 11 בינואר 2014
↑  "World Leaders React to the Death of Ariel Sharon". ABC News. 11 בינואר 2014. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  האיחוד האירופי: לשרון היה חזון ברור לעתיד ארצו והוא לחם למענו, באתר ynet, 11 בינואר 2014
↑  Manmohan Singh condoles former Israeli PM Ariel Sharon's death, recalls his 'bold steps' for peace 12 January 2014
↑  ברגותי: לפלסטינים אין זיכרונות טובים משרון, באתר ynet, 11 בינואר 2014
↑  ב. ניסני, ‏צפו: הפלסטינים חוגגים את מותו של אריק שרון, באתר כיכר השבת, 11 בינואר 2014
↑  No condolences from Turkey for Sharon's death, Today's Zaman, ‏13 בינואר 2014
סגן נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן בהלווייתו של אריאל שרון
יוסי לשם

| --- | --- |
פרופ' יוסי לשם
פרופ' יוסי לשם
 לידה:  אפריל 1947 (בן 77) חיפה, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  אורניתולוגיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  ישיבת בני עקיבא נחלים  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב  החברה להגנת הטבע 
 פרסים והוקרה:  פרס מפעל חיים מטעם המשרד להגנת הסביבה
 תרומות עיקריות
 חקר נדידת ציפורים
 
יוסי לשם (נולד באפריל 1947) הוא אורניתולוג ישראלי, פרופסור בדימוס במחלקה לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב, מייסד ומנהל המרכז הבינלאומי לחקר נדידת הציפורים בלטרון.
ביוגרפיה

יוסי לשם נולד בשנת 1947 בחיפה. הוא למד בבית הספר על שם ליאו בק, והמשיך את לימודיו בישיבת נחלים. את שירותו הצבאי עשה בנח"ל ובחיל התותחנים. לשם משרת בהתנדבות בחיל האוויר בדרגת סגן-אלוף, עקב היותו המוביל המקצועי בפרויקט, שמטרתו למנוע תאונות בין מטוסים לעופות.
לשם הקים את ביתו בבית ספר שדה בהר גילה, שם הוא מתגורר עד היום. הוא נשוי ויש לו ילדים ונכדים.
את הקריירה שלו בתחום ידיעת ארץ ישראל החל כמדריך בבית ספר שדה הר גילה. לשם עבר לעבוד כמנהל אגף שמירת הטבע בחברה להגנת הטבע ובין השנים 1991–1995 היה למנכ"ל החברה. במקביל למד ביולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא המשיך את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת תל אביב. את עבודת המוסמך עשה לשם על עיט ניצי, מין שהיה נפוץ בארץ וכמעט נכחד - מתוך 90 זוגות נשארו 18. עבודה זו נעשתה בהדרכת פרופסור היינריך מנדלסון. לשם התעניין גם במין עוזניית הנגב שממנו נותר בטבע זוג אחד בלבד.
באוגוסט 2008 היה אחד הזוכים ב"אות מפעל חיים להגנה על הסביבה" מטעם המשרד להגנת הסביבה. בשנת 2017 קיבל פרס מפעל חיים מטעם האגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה.