stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרגרט פורסטר
יצירתה > רומנים

הרומן הראשון שכתבה פורסטר פורסם בשנת 1964 בשם "Dames' Delight" (תענוג הגברות, על שם מקום המרחץ על גדות הנהר צ'רוול באוקספורד שבו נשים יכלו לטבול בעירום), והתבסס באופן כללי על חוויותיה באוקספורד. הרומן השני שלה, "נערה בשם ג'ורג'י", פורסם בשנה שלאחר מכן, והיה לרב מכר. הספר מתאר את האפשרויות שנפתחות בפני אישה צעירה ממעמד הפועלים בלונדון במהלך שנות השישים. הספר עובד לסרט קולנוע בשנת 1966 בכיכובם של לין רדגרייב כג'ורג'י, שארלוט רמפלינג, אלן בייטס וג'יימס מייסון. פורסטר גם כתבה יחד עם פיטר ניקולס את התסריט. הסרט זכה להצלחה רבה. שיר הנושא של הסרט היה ללהיט בביצוע המשחרים, ובהמשך גם דורג בין חמישים השירים הגדולים מבין "500 שירי הפופ הגדולים בכל הזמנים" של המגזין "רולינג סטון". הספר עובד גם למחזמר בברודוויי, בשנת 1970, והוצג במשך תקופה קצרה מעל במת התיאטרון.
במהלך שנות השישים והשבעים גידלה פורסטר שלושה ילדים, והמשיכה לכתוב ולפרסם. מאוחר יותר ביקרה היא עצמה את הרומנים המוקדמים שלה, אותם היא תיארה כ"ספרים סנטימנטליים מדי". לדבריה, רק ברומן שפרסמה בשנת 1974, "The Seduction of Mrs Pendlebury" (הפיתוי של גברת פנדלברי) היא החלה למצוא את קולה האמיתי. הרומנים המוקדמים שלה הם קלילים והומוריסטיים, והם מונעים קדימה על ידי עלילה חזקה. יוצא מן הכלל הוא The Travels of Maudie Tipstaff (מסעותיה של מודי טיפסטף, 1967), המתמקד בהבדלים בין-דוריים של ערכים שקיימים במשפחה מן העיר גלאזגו שבסקוטלנד.
הנושא של מערכות יחסים במשפחה הפך לבולט ביצירותיה המאוחרות יותר. "Mother, Can You Hear Me" (אמא, את יכולה לשמוע אותי? 1979) ו - "Papers Private" (מסמכים אישיים) (1986) הם ספרים בעלי גוון אפל יותר. פורסטר התמודדה עם נושאים כמו אמהות חד הוריות ועבריינים צעירים ברומן ״האם לא מספיק לגברים?״ (1989). בספר אחר היא בוחנת את הטיפול בקשישים ובמחלת אלצהיימר. הספר נכתב עקב ההתדרדרות במצבה הרפואי של חמותה ומותה כתוצאה מהמחלה. בשנת 1991, פורסטר ובעלה, האנטר דייוויס, השתתפו בפרק בסדרת הטלוויזיה "When Love Isn't Enough" (כשאהבה לא מספיקה), שגולל את סיפורה של מריון דייוויס, אמו של האנטר. פורסטר מתחה ביקורת חריפה על מדיניות הממשלה הבריטית בנושא הטיפול בקשישים.
המבקרת ומוציאה לאור, "כרמן כליל", סבורה שהרומן ״המשרתת של הגברת״ (Lady's Maid - 1990) הוא ספרה הטוב ביותר של פורסטר. זהו רומן המבוסס על עדויות היסטוריות שאספה פורסטר בזמן שכתבה את הביוגרפיה על אליזבט בראונינג, אך היא בחרה לספר אותו מנקודת מבטה של דמות בדיונית: המשרתת של אליזבת בארט בראונינג.
״יומנה של אישה רגילה״ (2003) מסופר במתכונת יומן של אישה בדיונית ,אשר חיה את האירועים המרכזיים של המאה העשרים. עלילתו מציאותית עד כדי כך שקוראים רבים האמינו כי מדובר ביומן אותנטי. רומנים מאוחרים יותר של פורסטר כוללים את ״תיבת הזיכרון״ (1999) ו"האם אפשר לעזור לך?״ (2005). הרומן האחרון שלה, ״כיצד מודדים פרה״, פורסם במרץ 2016.
פורסטר פרסמה למעלה מ־25 רומנים. היא הייתה פמיניסטית וסוציאליסטית, ומרבית יצירותיה עסקו בנושאים אלו. כליל סבורה שתפישת עולמה של פורסטר עוצבה על ידי הרקע המעמדי שלה. מרבית סיפוריה היו על חיי נשים. הסופרת ולרי גרוב מאפיינת את הרומנים שלה כספרים שעוסקים בחיי נשים ובשקרים השוררים בקרב משפחות.
יצירתה > ביוגרפיות, ממוארים, וספרים אחרים

יצירתה העיונית של פורסטר כללה 14 ביוגרפיות, יצירות היסטוריות וממוארים. הביוגרפיות הידועות ביותר שלה הן של הסופרת דפנה דה מוריאה והמשוררת אליזבת בארט בראונינג. הביוגרפיה שלה על דה מוריאה פורסמה בשנת 1993 והייתה התחקות פורצת דרך אחר מיניותה של הסופרת, כמו גם בחינת הקשר שקיימה עם גרטרוד לורנס. הביוגרפיה עובדה לסרט ״דפנה״ של ה-BBC בשנת 2007. בביוגרפיה שכתבה פורסטר על אליזבט בארט בראונינג בשנת 1988, פורסטר הסתמכה על מכתבים ומסמכים שהתגלו זמן קצר לפני כן ושפכו אור על חיי המשוררת לפני שנפגשה וברחה כדי להינשא לרוברט בראונינג. פורסטר כתבה מחדש את המיתוס של המשוררת הנכה שאביה המאיים שמר עליה מכל משמר, ותיארה אשה מורכבת, פעילה ובעייתית ששיתפה פעולה עם הסגר שהוטל עליה.
פורסטר כתבה גם ביוגרפיות בדיוניות של הסופר ויליאם מייקפיס תאקרי (1978) ושל האמנית גוון ג'ון (2006). הספר ״אחיות משמעותיות״ (1984) מתאר את תחילתה של התנועה הפמיניסטית דרך חייהן של שמונה נשים בריטיות ואמריקאיות, שהיו חלוצות בתחום: קרוליין נורטון, אליזבת בלקוול, פלורנס נייטינגייל, אמילי דייוויס, ג'וזפין באטלר, אליזבת קיידי סטנטון, מרגרט סנגר ואמה גולדמן. הספר ״רעיות טובות״ (2001) חקר נשים מההיסטוריה ומהתקופה הנוכחית, הנשואות לגברים מפורסמים, כולל מרי ליווינגסטון, פאני סטיבנסון, ג'ני לי ומרגרט פורסטר עצמה. הכתיבה ההיסטורית שלה כוללת את סיפורו של מפעל הביסקוויטים של קאר בקרלייל (1997).
פורסטר כתבה שני ממוארים המבוססים על הרקע המשפחתי שלה, Hidden Life: A Family Memoir" 1995, ובשנת Precious Lives 1998, וגם יצירה אוטוביוגרפית, "החיים שלי בבתים" (2014). ספרה ״חיים נסתרים״ המבוסס על חיי סבתה, שהייתה משרתת שילדה בת בלתי חוקית, זכה לשבחי ההיסטוריונית והמבקרת קלייר טומלין, שתיארה את הספר כ"פלח היסטוריה שיש לזכור בכל פעם שאנשים מקוננים על העולם היפה שאיבדנו". ספר זה היווה עבור פרנסס אוסבורן השראה להפיכתה לביוגרפית, אשר כתבה כי ספר זה פקח את עיניה וסייע לה לראות "עד כמה ההיסטוריה של נשים מהמציאות בבית הסמוך יכולה להיות מרתקת". ספר ההמשך,"חיים יקרים" (Precious Lives), עסק בנושא אביה של פורסטר, שלפי הדיווחים לא חיבבה אותו.
תפקידים בתקשורת

פורסטר הייתה חברה בוועדה המייעצת של ה-BBC בנושא ההשפעות החברתיות של הטלוויזיה (1975-1977) ובפאנל הספרותי של מועצת האמנות (1981-1978). היא כיהנה כשופטת פרס בוקר בשנת 1980. היא הייתה המבקרת העיקרית בנושאי ספרות עיונית בעיתון איוונינג סטנדרט (1980-1977). היא הופיעה לעיתים קרובות בתוכניות טלוויזיה העוסקות בספרות בטלוויזיה וברדיו 4 של BBC, וגם כתבה בעיתונים ובמגזינים. בשנת 1994 היא רואיינה על ידי סו לוליי לרדיו 4 וגם לתוכנית ״תקליטים לאי בודד״ של רדיו 4.
פרסים

פורסטר נבחרה לעמיתה של החברה המלכותית לספרות בשנת 1975. היא זכתה במספר פרסים על ספרי העיון שלה. הביוגרפיה על אליזבת בארט בראונינג זכתה בפרס היינמן של האגודה המלכותית לספרות (1988). הביוגרפיה על דפנה דה מוריאה זכתה בפרס גילדת הסופרים למען הספרות הטובה ביותר (1993) ובפרס הספרים של אגודת פוסט (1994). הספר על בית החרושת לביסקויטים זכה בפרס לקס של ספרים העסקים העולמים (1998). ״חיים יקרים״זכו בפרס ג'יי.אר אקרלי לאוטוביוגרפיה (1999).
חיים אישיים

בנעוריה פגשה פורסטר את הסופר, העיתונאי והשדרן האנטר דייוויס בקרלייל, שם התגוררו שניהם. הם נישאו בשנת 1960, מיד לאחר שפורסטר סיימה את לימודיה בקולג'. נישואים אלו נמשכו עד יום מותה. בני הזוג עברו ללונדון, שם מצא דייוויס עבודה. תחילה הם גרו בשכירות בשכונת המפסטד; לאחר מכן הם קנו ושיפצו בית ויקטוריאני ברחוב בוסקאסל בפארק דארטמות' בצפון לונדון, שנותר מקום המגורים העיקרי שלהם.
לאחר ההצלחה של הרומן ״נערה ושמה ג׳ורג׳י״ באמצע שנות השישים, קנתה פורסטר בית לאמה. לזוג נולדו שלושה ילדים: בן ושתי בנות. בתם קייטלין דייוויס היא סופרת ועיתונאית. המשפחה חיה זמן מה באלגארבה בפורטוגל, ואחר כך חזרה ללונדון. היו להם בתים גם בקלדבק וב-Loweswater ובאזור האגמים.
פורסטר העדיפה לחיות רחוק מאור הזרקורים, ולעיתים קרובות סירבה להשתתף באירועים שיווקיים ובחתימה על ספרים. על חבריה נמנו השדרן מלווין בראג והמחזאי דניס פוטר. פורסטר חלתה בסרטן שד בשנות השבעים ועברה שתי כריתות שד. היא אובחנה שוב בסרטן בשנת 2007. ב-2014 הפכה מחלתה לגרורתית.
מרגרט פורסטר מתה ממחלת הסרטן בפברואר 2016.
ספרים שכתבה > רומנים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   |  1964 Dames' Delight (Jonathan Cape)  1965 The Bogeyman (Secker & Warburg)  1965 Georgy Girl (Secker & Warburg)  1967 The Travels of Maudie Tipstaff (Secker & Warburg)  1967 A Girl called Fathom (Heinemann)  1968 The Park (Secker & Warburg)  1969 Miss Owen-Owen is at Home (Secker & Warburg)  1970 Fenella Phizackerley (Secker & Warburg)  1971 Mr Bone's Retreat (Secker & Warburg)  1974 The Seduction of Mrs Pendlebury (Secker & Warburg)  1979 Mother Can You Hear Me? (Secker & Warburg)  1980 The Bride of Lowther Fell: a Romance (Secker & Warburg)  1981 Marital Rites (Secker & Warburg)  1986 Private Papers (Chatto & Windus)  |  1989 Have the Men Had Enough? (Chatto & Windus)  1990 Lady's Maid (Chatto & Windus)  1991 The Battle for Christabel (Chatto & Windus)  1994 Mother's Boys (Chatto & Windus)  1996 Shadow Baby (Chatto & Windus)  1999 The Memory Box (Chatto & Windus)  2003 Diary of an Ordinary Woman 1914–1995 (Chatto & Windus)  2005 Is There Anything You Want? (Chatto & Windus)  2006 Keeping the World Away (Chatto & Windus)  2007 Over (Chatto & Windus)  2010 Isa and May (Chatto & Windus)  2013 The Unknown Bridesmaid (Chatto & Windus)  2016 How to Measure a Cow (Chatto & Windus) |
ספרים שכתבה > היסטוריה וביוגרפיה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   |  1973 The Rash Adventurer: The Rise and Fall of Charles Edward Stuart (Secker & Warburg)  1978 Memoirs of a Victorian Gentleman: William Makepeace Thackeray (Secker & Warburg)  1984 Significant Sisters: The Grassroots of Active Feminism 1839–1939 (Secker & Warburg)  1988 Elizabeth Barrett Browning: A Biography (Chatto & Windus)  |  1993 Daphne du Maurier: The Secret Life of the Renowned Storyteller (Chatto & Windus)  1997 Rich Desserts and Captain's Thin: A Family and Their Times 1831–1931 (Chatto & Windus)  2001 Good Wives?: Mary, Fanny, Jennie & Me 1845–2001 (Chatto & Windus)  2006 Keeping the World Away (Chatto & Windus) |
לקריאה נוספת

Bordelon, David, 'Margaret Forster', in Twentieth Century Literary Biographers (Dictionary of Literary Biography, Vol.155) (Detroit: Gale, 1995), pp. 76–87
'Forster, Margaret', in The Oxford Companion to English Literature. 6th ed.rev., ed. Margaret Drabble. (Oxford: Oxford University Press, 2000)
Greenstreet, Rosanna, 'My perfect weekend: Margaret Forster', The Times, 19 December 1992 [Interview]
'Margaret Forster', in Contemporary Literary Criticism, Vol.149 (Detroit: Gale, 2002), pp 62–107
'Margaret Forster', in Contemporary British Novelists, ed. Nick Rennison (London: Routledge, 2005), pp. 72–76, ISBN 0-415-21708-3
Moseley, Merritt, 'Margaret Forster' in British and Irish Novelists since 1960 (Dictionary of Literary Biography, Vol.271) (Detroit: Gale, 2003), pp. 139–155
Patterson, Christina, 'A life less ordinary: Margaret Forster worries, after 30 books, that she loves writing too much', The Independent, 15 March 2003, 20–21 [Interview]
Taylor, Annie, 'The difference a day made (14 May 1957) ...Margaret Forster was on a mission', The Guardian, 6 June 1996 [Interview]
Kathleen Jones Margaret Forster: An Introduction (Northern Lights; 2003) (ISBN 0-905404-92-0)
Kathleen Jones, Margaret Forster: A Life in Books (The Book Mill; 2012) (ISBN 978-0-9567303-8-1)
Margaret Forster on IMDb
Lindsay, Cora, 'Critical perspective (and biog & bibliog. on Margaret Forster)' Contemporary Writers (British Council)
Margaret Forster at Random House (publisher's website)
'Biography of Margaret Forster' by Hana Sambrook & Roberta Schreyer
Margaret Forster discusses her latest book Isa and May with The Interview Online
Jones, Nigel, 'Loss is more: an interview with Margaret Forster', Daily Mail, 31 August 2007
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  Armitstead, Claire (8 בפברואר 2016). "Margaret Forster, award-winning author, dies at 77". The Guardian. נבדק ב-8 בפברואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13    Margaret Forster, author - obituary, The Telegraph, 8 February 2016
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Ruth Gorb (8 בפברואר 2016), "Margaret Forster obituary", The Guardian, נבדק ב-9 בפברואר 2016 {{citation}}:  (עזרה)
1 2 3  Cooke, Rachel (9 בנובמבר 2014). "My Life in Houses by Margaret Forster review – a house is not always a home". The Guardian. נבדק ב-9 בפברואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7  "Author Margaret Forster dies from cancer aged 77". BBC. 8 בפברואר 2016. נבדק ב-8 בפברואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Margaret Forster: Biography, British Council, נבדק ב-10 בפברואר 2016 {{citation}}:  (עזרה)
1 2 3    Martin Chilton, ‏Georgy Girl author Margaret Forster dies, aged 77, The Telegraph, 8 February 2016
↑  Simon Barley (1991), "As full of grief as age", BMJ (חברה), 302: 243, doi:10.1136/bmj.302.6770.243, JSTOR 29710237
↑  Simon Avery, Rebecca Stott (2014), Elizabeth Barrett Browning, Routledge, pp. 23–26, ISBN 1317877047
↑  Deborah Byrd (1989), "Review: Four Recent Books about Elizabeth Barrett Browning", Browning Institute Studies, 17: 115–27, doi:10.1017/s0092472500002704, JSTOR 25057849
↑  Deirdre David (1990), "Review", Victorian Studies, 34: 112–14, JSTOR 3828438
↑  Salley Vickers (1 באפריל 2006), "Painting it all away", The Guardian, נבדק ב-10 בפברואר 2016 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Andrew Rosen (1985), "Review: Significant Sisters: The Grassroots of Active Feminism, 1839–1939 by Margaret Forster", The American Historical Review, 90: 1164, doi:10.2307/1859665, JSTOR 1859665
↑  Frances Osborne (15 ביוני 2012), "Book of a lifetime: Hidden Lives, By Margaret Forster", The Independent, נבדק ב-10 בפברואר 2016 {{citation}}:  (עזרה)
↑  The Booker Prize 1980, Man Booker Prize, אורכב מ-המקור ב-16 בפברואר 2016, נבדק ב-10 בפברואר 2016 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "Margaret Forster", Desert Island Discs, BBC Radio 4, 9 בדצמבר 1994, נבדק ב-10 בפברואר 2016 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Book Awards: Global Business Book Award (accessed 9 February 2016)
1 2  Zinovieff, Sofka (18 באוקטובר 2014). "A woman who wears her homes like garments". The Spectator. נבדק ב-9 בפברואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Vanessa Allen (8 בפברואר 2016), "Goodbye, my Georgy Girl: author of sixties classic was cleverest woman I ever met, says her husband after her death from cancer at the age of 77", Daily Mail, נבדק ב-10 בפברואר 2016 {{citation}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007388034305171  PLWABN: 9810620295605606  BIBSYS: 90213943  BNE: XX872917  BnF: cb12213821w (data)  CiNii: DA01825819  GND: 119308290  ICCU: BVEV000185  ISNI: 0000 0001 2131 0671  LCCN: n79058653  LNB: 000153835  NDL: 00439865  NKC: jn19990002351  NLA: 35094843  NTA: 068902751  RERO: 02-A003254121  SELIBR: 394274  SNAC: w6wf472p  SUDOC: 030794641  Trove: 824995  VIAF: 46810587   WorldCat (עם VIAF): 46810587
בנימין זאב יעקבזון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 במאי 1894 א' באייר תרנ"ד 
 פטירה:  22 ביוני 1973 (בגיל 79) כ"ב בסיוון תשל"ג ירושלים, ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  קופנהגן, סטוקהולם, ירושלים
 תקופת הפעילות:  ? – 22 ביוני 1973 
 השתייכות:  יהדות חרדית
 תחומי עיסוק:  רבנות, הצלת פליטים ממחנות, חינוך
 רבותיו:  הרב שמואל בנימין שפיצר
 בני דורו:  הרב יעקב רוזנהיים
 חיבוריו:  דברי בן שלמה, פירות מפוזרין, אשא דעי למרחוק
 
הרב בנימין זאב יעקבזון (א' באייר תרנ"ד, 11 במאי 1894 – כ"ב בסיון תשל"ג, 22 ביוני 1973) היה רבן של קופנהגן וסטוקהולם, מראשי אגודת ישראל בשוודיה ובישראל וממייסדי בית יעקב בארץ ישראל.
קורות חייו

נולד בהמבורג שבגרמניה לרב שלמה יעקבזון, בצעירותו למד אצל הרב שמואל בנימין שפיצר שהיה רבה של המבורג. נהג להגדיר את עצמו כתלמידו של הרב שמשון רפאל הירש והלך על פי דרכו אף על פי שלא הכירו.
נישא לבילא, בתו של הרב יצחק רוזנטל. לפני מלחמת העולם השנייה ברח לדנמרק שם התמנה לרב הקהילה החרדית בקופנהגן. משם ברח יחד עם שאר יהודי דנמרק במבצע הצלת יהודי דנמרק לשוודיה, בהיותו רבה של סטוקהולם הקים סניף של ועד ההצלה בשוודיה ופעל רבות להצלת יהודי אירופה בתקופת השואה. לאחר המלחמה פעל להביא ניצולים רבים ממחנות הריכוז לשוודיה שפתחה את שעריה בפניהם. במסגרת פעילותו הקים יחד עם אשתו בית ספר חרדי לבנות באי לידינגה הסמוך לסטוקהולם, בו למדו למעלה מ-1,000 בנות בתנאי פנימייה.
לאחר שעלה לארץ ישראל היה פעיל במסגרת אגודת ישראל, היה תלמיד וקרוב למנהיגה הראשון הרב יעקב רוזנהיים. כיהן כמזכיר קרן התורה וכגובה הכספים, במסגרת זו נסע רבות לאיסוף כספים עבור מוסדות תורניים בארץ.
היה ממקימי שיכון פאג"י בירושלים וכיהן כרב השכונה שם התגורר עד לפטירתו. על שמו נקרא רחוב יעקבזון בירושלים.
משפחתו

בנו הרב יצחק יעקבזון, שימש כמפקח חינוכי ארצי מטעם החינוך העצמאי. נפטר בשנת ה'תשפ"א.
בנו הרב משה מנחם יעקבזון היה רבה של באר יעקב עד לפטירתו בשנת תש"ס, מאז ממלא את מקומו בנו הרב אברהם יעקבזון. בן נוסף שלו הוא העיתונאי ומזכיר תנועת ש"ס צבי יעקבזון.
בנו הרב מרדכי עמרם יעקבזון, משגיח בישיבת תפארת ציון. נפטר בשנת ה'תשע"ה. בניו הרב טוביה ראש ישיבה במודיעין עילית וחתן הרב שאול ברזם חתנו של רבי יעקב ישראל קניבסקי, והרב אליהו אליעזר רבה של מושב תפרח. חתנו הרב משה בויאר מרבני חוג חזון איש.
בנו הרב ישראל יעקבזון, כיהן כמשגיח בישיבת פוניבז' לצעירים. בנו הרב מנחם, עומד בראשות ישיבת מאור יצחק.
בתו מרת מרים בס, נפטרה בשנת ה'תשפ"ב.
בנו הרב שלמה
ספריו

הרב יעקבזון העלה את זכרונותיו ממסעותיו באירופה ותקופת שוודיה בספר זכרונות שיצא לאור בירושלים בשנת תשי"ג. בנוסף הוציא לאור מספר ספרים.
דברי בן שלמה - רעיונות לפרשת השבוע, דברי הגות על חינוך והישיבות
ספר הקדיש - על ענייני הקדיש בהלכה ואגדה
פירות מפוזרין - מאמרים ורעיונות שהוציא לאור בלידינגה
אשא דעי למרחוק - פרקי זכרונות
הערות שוליים

↑  סקירה על הספר בירחון בית יעקב. היברובוקס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299416405171  PLWABN: 9810573909705606  GND: 105329283X  ISNI: 0000 0000 7150 2092  LCCN: n80007673  VIAF: 302123255   WorldCat (עם VIAF): 302123255
אליהו טסלר

| --- | --- |

אליהו טסלר, 1928
 לידה:  19 בספטמבר 1901 אומן, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  25 באוגוסט 1965 (בגיל 63) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  פלשתינה (א"י), ישראל 
 
אליהו טסלר, 1955.  בוריס כרמי, אוסף מיתר, הספרייה הלאומית
חבורת "מחברות לספרות" בבית הקפה קנקן, ברחוב דיזנגוף 13 בתל אביב, ראשית שנות הארבעים. מימין לשמאל: א"ד שפיר, ש' גינס, ד' פילר, אליהו טסלר, נתן אלתרמן, ישראל זמורה, צילה בינדר.
אליהו טֶסלֶר (19 בספטמבר 1901 – 25 באוגוסט 1965) היה משורר עברי ומתרגם.
ביוגרפיה

אליהו טסלר נולד בעיר אומן שבאוקראינה, ועבר לפולין. בשנת 1920, בגיל 19, עלה לארץ ישראל בעלייה השלישית. הוא היה פועל חקלאי ופועל בנין ועסק במלאכות נוספות.
בשנת 1942 החל לעבוד כמנהל חשבונות בעיתון "דבר", ועבד שם עד שנת 1960. טסלר החל לפרסם את שיריו בכתב העת הספרותי "הדים", שהוציאו לאור בארץ הסופרים אשר ברש ויעקב רבינוביץ. הוא לא כתב שירים רבים, וזכה לכנס לראשונה את שיריו בשנת 1960, בספרו "גבעול במרחבים".
טסלר לא זכה בחייו לפרסום ולתפוצה רחבה של שיריו. הוא עמד כל חייו בצילם של גדולי המשוררים העבריים בארץ, מאנשי העלייה השלישית. תחייה מסוימת ועניין מחודש בשיריו התעוררו עם פרסום מסתו הגדולה של דן מירון, בשנת 1975, עליו ועל יצירתו.
בשנת 2016 יצא לאור הספר "פתחים קורעת עיר: שירים ותרגומים", בעריכתה של חיותה זילברמן, ובו אוסף משיריו ומתרגומיו של טסלר.
בתו, המתרגמת דליה טסלר, תרגמה מיצירותיו של טולקין, בכינויה הספרותי - דליה בת אליהו טסלר. (גילס האכר מפרזון, הרפתקאותיו המופלאות ועליתו לגדולה של גילס האכר, מאת טולקין, הריקה אל השפה העברית, בלוית הערות - דליה בת אליהו טסלר).
ספר שיריו

גבעול במרחבים, ספרית פועלים, מרחביה, תש"ך. (מהדורה מורחבת, בצירוף שירים אחרונים ותרגומים לשירי אוסיפ מנדלשטם: תשל"ד 1974.)
תרגומיו

וו"אי לנין, כתבים נבחרים, (תרגום מרוסית, עם חיים שלום בן אברם), מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר (ספרית פועלים), תש"ב 1942
בנימין קָוֶורִין, שני קברניטים (3 כרכים), תל אביב: עם עובד (ספרית שחרות), תש"ט–תש"י 1950 (מרוסית).
לקריאה נוספת

חיותה זילברמן, אליהו טסלר: מונוגרפיה, דיסרטציה – אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ח 2008.
דן מירון, מחוויה לפולחן - משבר המודרניזם בשירה הארץ-ישראלית: מקרה אליהו טסלר, מוסד ביאליק, 2017.
הערות שוליים

↑  דן מירון, אקדמות לשירת אליהו טסלר, דבר, 23 במאי 1975, המשך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299633805171  BnF: cb17160333b (data)  GND: 1129382192  ISNI: 0000 0000 6956 5326  LCCN: no2016129335  VIAF: 97225519   WorldCat (עם VIAF): 97225519
השפעה (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  הטיית לב 
 בימוי:  קארי קראקנל 
 הופק בידי:  אנדרו לזאר, Christina Weiss Lurie 
 תסריט:  רונאלדו באס 
 שחקנים ראשיים:  דקוטה ג'ונסון (Anne Elliot) קוסמו ג'רוויס (Frederick Wentworth) איזוקה הויל Doc Brown Yolanda Kettle Edward Bluemel Jenny Rainsford מיה מקקנה ברוס ריצ'רד אי. גרנט Nia Towle הנרי גולדינג ניקי אמוקה-בירד Lydia Rose Bewley 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  נטפליקס, MRC 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 ביולי 2022 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מבוסס יצירה ספרותית, מלודרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
השפעה (באנגלית: Persuasion) הוא סרט דרמה אמריקאי בבימויה של קארי קראנקל מתסריט מאת רון באס ואליס ויקטוריה ווינסלו, המבוסס על ספרה של ג'יין אוסטן "הטיית לב". בסרט מככבים דקוטה ג'ונסון, הנרי גולדינג וקוסמו ג'רוויס.
עלילה

שמונה שנים לאחר שאן אליוט שוכנעה לא להתחתן עם גבר שמוצא משפחתו מרקע פשוט הם נפגשים שוב.
שחקנים ודמויות

דקוטה ג'ונסון בתור אן אליוט
ריצ'רד אי. גרנט - וולטר אליוט
הנרי גולדינג בתור מר אליוט
קוסמו ג'רוויס בתור קפטן פרדריק וונטוורת'
ניקי אמוקה-בירד - ליידי ראסל
בן ביילי סמית' - צ'ארלס מוסגרוב
איזוקה הויל - הנרייטה מוסגרוב
מיה מק'קנה - מארי מוסגרוב
ניה טאול - לואיזה מוסגרוב
אדוארד בלומל - קפטן הארוויל
לידיה רוז בוולי - פנלופי קליי
יולנדה קטל - אליזבת אליוט
הפקה

באפריל 2021, פורסם שדקוטה ג'ונסון הצטרפה לצוות השחקנים של הסרט, כאשר קארי קראנקל תביים. את התסריט כתבו רון באס ואליס ויקטוריה ווינסלו, המבוסס על הרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן, שיופץ על ידי שירות ההזרמה נטפליקס. במאי 2021, הנרי גולדינג, קוסמו ג'רוויס, סוקי ווטרהאוס, ריצ'רד אי. גרנט, ניקי אמוקה-בירד, בן ביילי סמית', איזוקה הויל, מיה מק'קנה-ברוס וניה טאול לוהקו לתפקידים בסרט. ביוני 2021, אדוארד בלומל, לידיה רוז בוולי ויולנדה קטל הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט.
הפקה > צילומים

הצילום העיקרי החל במאי 2021.
הערות שוליים

↑  D'Alessandro, Anthony (20 באפריל 2021). "Dakota Johnson Set To Star In Netflix & MRC Film's Jane Austen Update 'Persuasion'". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (5 במאי 2021). "Henry Golding Joins Dakota Johnson In Netflix & MRC Jane Austen Update 'Persuasion'". Deadline Hollywood. נבדק ב-17 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wiseman, Andreas (17 במאי 2021). "'Persuasion': Cosmo Jarvis To Star Opposite Dakota Johnson In Netflix & MRC Jane Austen Movie; Richard E. Grant, Suki Waterhouse, Nikki Amuka-Bird & More Join". Deadline Hollywood. נבדק ב-17 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wiseman, Andreas (4 ביוני 2021). "'Persuasion': Edward Bluemel, Lydia Rose Bewley & Yolande Kettle Join Netflix & MRC Jane Austen Pic". Deadline Hollywood. נבדק ב-4 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Film and TV Projects Going Into Production - Persuasion". Variety Insight. ארכיון מ-7 במאי 2021. נבדק ב-7 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Henry Golding was Excited to Play 'Period F--kboy' Mr. Elliot in 'Persuasion'". YouTube. 16 במאי 2021. נבדק ב-17 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
סולתם מערכות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חטיבה באלביט מערכות
 מייסדים:  שלמה זבלודוביץ' 
 תקופת הפעילות:  1951–הווה (כ־73 שנים)
 חברת אם:  אלביט מערכות
 מיקום המטה:  יקנעם עילית 
 משרד ראשי:  ישראל יקנעם עילית, ישראל
 בעלות:  אלביט מערכות
 ענפי תעשייה:  תעשיית הנשק, כלי מטבח 
 מוצרים עיקריים:  מערכות ארטילריה ותחמושת, סירים וכלי מטבח
 הכנסות:  120 מיליון דולר (2008)
  
 elbitsystems.com – לשוק הצבאי soltam.co.il – לשוק האזרחי
 
דוד בן-גוריון בביקור ב"סולתם", 1960
מימין: יצחק ליפשיץ מנכ"ל סולתם, דוד בן-גוריון, משה דיין ושמעון פרס בביקור במפעל, 1960
מערכת "קרדום" בזמן ירי מנגמ"ש סטרייקר אמריקני
סולתם מערכות בע"מ היא חברה העוסקת בפיתוח וייצור מערכות סיוע ארטילרי מגוונות עבור צה"ל, צבא ארצות הברית וצבאות נוספים. החל משנת 2010 היא בבעלות חטיבת היבשה של קבוצת אלביט מערכות. פעילות החברה בשוק האזרחי ממשיכה לפעול תחת שם המותג "סולתם" כרשת חנויות לכלי מטבח.