stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עולמא
היסטוריה > בשיעה

בשיעה מעמדם של העולמא חזק יותר, בין השאר מאחר שהעולמא השיעים נחשבים לשליחיו של האימאם הנסתר (המהדי) בהיעלמותו, לכן הם זוכים ליתר השפעה על מאמיניהם. חלק מ"קדושה" זו מבוטאת בתמיכה הכלכלית שמעניקים השיעים לעולמא (המשך מסורת ה"ח'ומס" בתקופת האימאמים). תמיכה זו מאפשרת לחכמי הדת להיות עצמאיים יותר ביחס לשלטונות (מאחר שאינם תלויים בהם, כמו אצל הסונים), להביע את מחאתם, ולעיתים להורות למאמינים לפעול בניגוד לדרישות השלטון, להחיל את חוקיהם (למשל, הקמת בתי דין אסלאמיים במדינות חילוניות, כאשר המאמינים מעדיפים להדיין בהם). לעיתים, העולמא אף מורדים במשטר החילוני - כשהדוגמה הבולטת ביותר היא המהפכה האסלאמית באיראן. לפיכך, פסיקתם הדתית של חכמי דת שיעים בולטים מקובלת על מרבית המאמינים, בעוד שהמֻג'תאהידים (המבצעים פסיקה בחוק האסלאמי (אִגְ'תִהאד, اجتهاد)) הסונים נהנים מתמיכה צרה יותר, רק של קבוצת המאמינים הבוחרים להסכים לפסיקתם. 
כך למשל, ב-1891 פרסם חכם ההלכה השיעי (מרג'ע) אל-שיראזי פסק הלכה שאסר על הפרסים השיעים לעשן, בשל התנגדותו להסכמים עם ארצות אירופה לגבי הסחר בטבק. פסק ההלכה אילץ את השאה לבטל בשעתו את כל ההסכמים שנחתמו. השפעה גדולה כזו לא קיימת בקרב הסונים, וכך פסקי הלכה של חכם ההלכה הסוני יוסוף_אל-קרדאווי (הנחשב כיום לגדול חכמי ההלכה הסונים בעולם) יתקבלו על ידי סונים ובלבד שפסק ההלכה התאים לנסיבות שלהם, והם עשויים להידחות על ידי מוסלמים אחרים. לדוגמה, מרבית המוסלמים במערב מאמצים את עמדת קרדאווי בנוגע לאפשרות שאישה מוסלמית תינשא ללא מוסלמי; אך אותו פסק הלכה זכה לתגובות שליליות ביותר מצד מרבית המוסלמים החיים במדינות מוסלמיות.
מד'הב

העולמא נחלקים לחמש אסכולות פסיקה שונות (מד'הב). ארבעת המד'הבים הסוניים הם:
האסכולה החניפית - מקובלת בעיראק בטורקיה, בבלקנים, במרכז אסיה, בתת-היבשת הודו, במצרים ובסין.
האסכולה החנבלית - היא האסכולה הרשמית המקובלת בסעודיה.
האסכולה המאליכית - נפוצה בצפון אפריקה, במערב אפריקה ובחלק ממדינות המפרץ הפרסי.
האסכולה השאפעית - היא האסכולה המקובלת באינדונזיה, במלזיה, בירדן ובתחומי הרשות הפלסטינית.
האסכולה השיעית היא האסכולה הג'עפרית, והיא מקובלת באיראן ונפוצה גם בעיראק, בבחריין, בלבנון, כמו גם בחלקים של פקיסטן ואפגניסטן.
חלק מהעולמא הליברליים אינם מכלילים עצמם תחת אף לא אחד מהמד'הבים, בטענה כי האסכולות השונות שמרניות מדי, ועל חכם הדת לפרש את הקוראן כהבנתו האישית.
ראו גם

מנהיגים ותארים באסלאם
לקריאה נוספת

Muhammad Qasim Zaman - The Ulama in Contemporary Islam: Custodians of Change. Princeton University Press, 2002, ISBN 0691096805
Amit Bein - Ottoman Ulema, Turkish Republic: Agents of Change and Guardians of Tradition. Stanford University Press, 2011, ISBN 0804773114
עאלם מאיסטנבול בתקופת האימפריה העות'מאנית.
קרדום

ערך זה עוסק בקרדום ככלי עבודה. אם התכוונתם לקרדום במובן אחר, ראו .
קַרדוֹם רגל
קרדום (באנגלית: Adze), הוא כלי חיתוך רב-תכליתי, שמוכר בכתובים כבר מימי הפרעונים. הקרדום דומה לגרזן אך הלהב (קצה החיתוך) שלו אופקי ומאונך לידית האחיזה. ולא אנכי או מקביל לידית האחיזה כמו בגרזן. האקדמיה ללשון העברית מגדירה קַרְדֹּם: ככלי עבודה לחפירה, לעקירה, לביקוע עצים וכדומה – לרוב בעל להב נטוי
הקרדומים היו בשימוש כבר מימי תקופת האבן. הם משמשים להחלקה או גילוף של עץ בעבודת עץ ידנית, וכמעדר לחקלאות ולגננות. בעבר הקרדומים היו נשק נפוץ בקרבות פנים אל פנים. קיימות שתי צורות בסיסיות של קרדום: קרדום יד (סוג של מעדר קצר ידית) בעל ידית קצרה המונף ביד אחת וקרדום כף הרגל (סוג של מעדר), כלי בעל ידית ארוכה, המונף בשתי הידיים. קצה החיתוך שלו מכה בחומר הגלם או באדמה, בגובה כף הרגל או השוק. כלי דומה נקרא מַכּוֹשׁ (mattock), אשר נבדל בכך שיש לו שני להבים, אחד מאונך לידית ואחד מקביל.
היסטוריה > אפריקה

הקרדום מתואר באמנות המצרית העתיקה מהממלכה העתיקה ואילך. במקור להבי הקרדום היו עשויים מאבן, אך כבר בתקופת הברזל המצרית, החליפו קרדומי הנחושת את אלו שהיו עשויים מאבן צור. להבי אבן מושחזים הוצמדו לידיות על ידי קשירה ובאופן דומה גם להבי הברונזה המוקדמים נקשרו בקשירה הפשוטה הזו. רק בתקופת הברונזה המאוחרת, הידית קובעה דרך חור עגול (בדמות עין) בחלק העליון של הלהב. ניתן לראות דוגמאות לקרדומים מצריים במוזיאונים ובאתר האינטרנט של מוזיאון פיטרי לארכאולוגיה מצרית. הקרדום מופיע כסימן בכתב החרטומים.
דמות קרדום בכתב חרטומים -
צורת הקרדום (אנ') בכתב החרטומים, מייצגת את העיצורים stp, במובן "נבחר", לדוגמה: ... פרעה ה-XX, נבחר כאל ה-YY...
שמו ותאורו של רעמסס השני בכתב החרטומים כולל צורת הקרדום המציינת את המושג "נבחר" מוצג כך:
כלי דמוי קרדום, שימש במצרים העתיקה, בטקס פתיחת הפה, שנועד להעביר כוח על חושי לפסלים ולמומיות.
כאשר טכנולוגית הקרדומים מתקופת הברזל עברה דרומה ממצרים לאפריקה על ידי מצרים שנדדו, הם הביאו עימם את המסורות שלהם, כולל השימוש בקרדום. גם במאה ה-21 נעשה שימוש בקרדומי ברזל בכל רחבי אפריקה למטרות שונות: לחפירת בורות וחיתוך עצי הסקה וגם לעיבוד שדות חקלאיים כגון שדות תירס, קפה, תה, שעועית, דוחן, בטטות וגידולים חקלאיים אחרים.
היסטוריה > ניו זילנד

קרדומים מאורים פרהיסטוריים מניו זילנד ופולינזיה שנמצאו, נועדו לגילוף עץ. הם היו עשויים בדרך כלל מאבן קשה בשם מפונאמו (אנ') שמקורה באי הדרומי של ניו זילנד. קרדומים מהתקופה המאורית העתיקה שנמצאו באי הצפוני, נעשו בדרך כלל מאבן סלע אפורה (אנ') שהובאה מהאי מוטוטפו (אנ') או מבזלת ממפרץ אופיטו (Ōpito Bay) שבחצי האי קורומנדל (אנ'), בדומה לקרדומים שנבנו באיים אחרים באוקיינוס השקט. אבני קרדומים מתקופות מוקדמות שנמצאו בנורת'לנד היו עשויים בעיקר מסלע ארגיליט (אנ') שנחצב ממקומות שונים סביב אזורי מרלבורו ונלסון, ניו זילנד. באותה תקופה באי הנדרסון, שהוא אי אלמוגים קטן במזרח פולינזיה שאין בו סלעים מלבד אבן גיר רכה, אוכלוסיות הילידים יצרו קרדומים מצדפות ענק.
היסטוריה > צפון מערב חוף אמריקה

עמי ילידים מהחוף הצפון-מערבי של אמריקה השתמשו באופן מסורתי בקרדומים הן לבנייה פונקציונלית של קערות ועד סירות קאנו והן לאמנות ממסכות ועד לעמודי טוֹטֶם ענקיים. הקרדומים מהחופים הצפון-מערביים של אמריקה היו בעלי זרוע וידית בצורת האות D. נמצאו גם קרדומים הדומים בצורתם לקרדומים אירופאים כאשר קצה החיתוך בנוי מענף עקום באופן טבעי, היוצר זווית של כ-60° מעלות. הקצה הדק שימש כידית אחיזה והקצה העבה, שהיה משוטח ומחורץ הווה מקום שניתן לקשור אליו את להב הקרדום העשוי ממתכת.
היסטוריה > גינאה החדשה ומלנזיה

קרדומי אבן עדיין נמצאים בשימוש במערב גינאה החדשה (אינדונזיה), פפואה גינאה החדשה ובכמה מהאיים הקטנים יותר של מלנזיה ומיקרונזיה. אבן מסלע קשה משויפת על גבי סלע קשה נוסף בעזרת מים עד לקבלת צורת הלהב הרצוי. לאחר מכן להב האבן מקובע לענף עץ, בעל צורה זוויתית וגודל מתאימים, באמצעות שרף וסיבים צמחיים. צורת הקרדומים ואופן הייצור שלהם דומים לאלה שנמצאו מתקופת האבן הנאוליתית באירופה. השימוש היומיומי בהם נמצא בירידה מתמדת, מכיוון שהרבה יותר נוח לחתוך עצי הסקה באמצעות גרזני פלדה או מצ'טות מיובאים. עם זאת, מלאכות טקסיות כגון: הכנת סירות קאנו, מגנים טקסיים, מסכות, תופים, מכלים או הקמת בתים משותפים וכו', עשויים להידרש לעשות אותם תוך שימוש בקרדומי אבן מסורתיים.
קרדומים מודרניים

בקרדומים המודרניים הלהבים עשויים מפלדה עם ידיות עץ, אך השימוש בהם מוגבל: נעשה בהם שימוש מדי פעם באזורים תעשייתיים למחצה, אבל במיוחד על ידי "שחקנים המדגימים בעלי מקצוע מהעבר" כמו אלה במרכז התרבות ויליאמסבורג הקולוניאלית בווירג'יניה, ארצות הברית. רוב הקרדומים המסורתיים הוחלפו במפעלי מנסרה לעיבוד עצים במקצועה ממוכנת. הקרדום נשאר בשימוש לכמה עבודות יד מתמחות, למשל על ידי חבתנים. הקרדומים נמצאים גם בשימוש אמנים כמו פסלים ילידיים אמריקאים וקנדיים בחוף הצפון-מערבי העוסקים בגילוף עמודי טוטם, כמו גם מסכות וקערות.
קרדומים מודרניים > קרדום רגל בעל ידית ארוכה

קרדומים בעלי זרוע ארוכה, משמשים לפינוי פסולת כבדה, פילוס, עיצוב או עיבוד משטחי העץ ולוחות. בדרך כלל, המשתמש עומד על הלוח או על בול העץ ומניף את להב הקרדום אל בין רגליו כלפי מטה, חותך חתיכות עץ, נע לאחור תוך כדי תנועה ומשאיר מאחור משטח חלק יחסית.
קרדומים מסוג כף הרגל נמצאים בשימוש על ידי בוני סירות או נגרים. משקלם בין 2.2-1.5 קילוגרם. רוחב להבי הקרדומים נע בין 75–115 מילימטרים. להבי הפלדה המודרניים, עשויים להיות שטוחים לעבודת החלקה עד מעוגלים מאוד לעבודות ליצירת חללים כגון קערות, מרזבי עץ וסירות קאנו. הכתפיים או הצדדים של להבי הקרדומים עשויים להיות מעוקלים או מחודדים, המשמשים ליצירת חריצים. הקצה הרחוק מקצה להב החיתוך נקרא "המוט" והוא יכול להיות בצורות שונות, בדרך כלל הוא שטוח או מוט מחודד.
קרדום נגרים, הוא קרדום עם להב ומוט כבדים מאוד. המשקל של הקרדום הזה הופך אותו ללא מתאים לעבודה מתמשכת.
קרדום של בוני סירות, הוא קל ורב-תכליתי יותר, מקרדום הנגרים. הוא תוכנן לשימוש במגוון תנוחות, כולל מעל הראש, כמו גם מלפנים בגובה המותניים והחזה.
בראש של גרזן קרח יש בדרך כלל קצה של קרדום מחודד לאחיזה בקרח.
הכבאים משתמשים בכלי שנקרא גרזן חילוץ (אנ'). גרזן זה הוא כלי רב תכליתי לפריצה בכוח למבנים בוערים והריסת קורות המסכנות את הכבאים. בקצה המרוחק מראש הקרדום נמצא להב בדמות מזלג לשליפת מסמרים או ברגים. בראש הגרזן בצד אחד יש קרדום מחודד בקצה השני, להב גרזן.
קרדום הריסה, קרדום בעל להב שטוח המשמש להפרדת חומרים, בשלב הריסה או חילוץ ממבנים ישנים.
קרדומים מודרניים > קרדום יד

ישנם מספר דגמים של קרדומים לשימוש בעלי מקצוע, כגון קרדומים עם ידית קצרה המשמשים חבתנים, יצרני עגלות וכיסאות, ולהכנת קערות ומרזבים מעץ. לרבים מהם יש ידיות קצרות יותר לשליטה ויותר עיקול בראש כדי לאפשר מרווח טוב יותר לחתכים קצרים יותר.
ישנה קבוצה נוספת של קרדומי יד ללא ידיות ארוכות. לידית שלהם יש צורת האות "D" המשמשת כידית שבה ניתן לאחוז ביד בחלק המעוגל של האות D, קרוב ללהב המחוברת לחלק הישר של האות D.
קרדומים מודרניים > קרדום בולגרי

במהלך התקופה הקומוניסטית בבולגריה, השתמשו בקרדום רב שימושי בשם טסלה (Теслà Teslà), לעיבוד עץ. יש לו קצה מושחז בניצב לידית, כמו בקרדום עם ראש מושחז, וצידו השני היה דמוי פטיש. הוא שימש גם כפטיש נגרים. מהגרי העבודה הבולגרים, נושאים עימם את הקרדומים מהדגמים האלה כדי שיוכלו לבצע עבודות בנייה בצורה יעילה יותר בגלל היעדר כלי מערבי דומה. הקרדום הבולגרי נחשב לעיתים קרובות בטעות לפטיש.
קרדום ביהדות

האקדמיה ללשון העברית מגדירה קַרְדֹּם: ”כלי עבודה לחפירה, לעקירה, לביקוע עצים וכדומה – לרוב בעל להב נטוי”
קרדום ביהדות > ככלי עבודה

הקרדום ככלי עבודה, על פי פרויקט בן-יהודה בסיפור "הקרדום".
מרגלָא בפי נחום הבנאי: “אלמלא אבא, עליו השלום, ואני, להבדיל לחיים, – היו כל בני העיר יושבים תחת כפּת-השמים”. ובאמת, כמעט כל בתי העיירה, שרובם עץ, אך בידי נחום או בידי אביו נעשו ונתקנו, ואין לך יום שגופו הקצר של נחום לא יהא נשקף מֵרום איזה גג, או מראש נדבך אחד, הוא וקרדומו עמו. מכה הוא שם בקרדום מתוך זמרת-חייל תקיפה שקְבָעה לפסוקי “עזרת אבותינו” – וכך, עם קרדומו זה ועם פסוקי דזמרה אלו שלו, הוא הולך ובונה, הולך ומקָרֶה מכמה שנים בית אחר בית לבני ישראל....
קרדום ביהדות > בתנ"ך

בתנ"ך הקרדום מוזכר לפחות 3 פעמים ככלי עבודה:
”וְהָיְתָה הַפְּצִירָה פִים לַמַּחֲרֵשֹׁת וְלָאֵתִים וְלִשְׁלֹשׁ קִלְּשׁוֹן וּלְהַקַּרְדֻּמִּים.” (שמואל א׳ יג, פסוק כא )
”וַיִּקַּח אֲבִימֶלֶךְ אֶת-הַקַּרְדֻּמּוֹת בְּיָדוֹ וַיִּכְרֹת שׂוֹכַת עֵצִים.” (שופטים ט, פסוק מח)
”וּבְקַרְדֻּמּוֹת בָּאוּ לָהּ כְּחֹטְבֵי עֵצִים.” (ירמיהו מו, פסוק כב)
קרדום ביהדות > ככלי נשק

חיים נחמן ביאליק מזכיר את הקרדום ככלי נשק בשירו על השחיטה.
”עָרְפֵנִי כַּכֶּלֶב, לְךָ זְרֹעַ עִם־קַרְדֹּם, / וְכָל־הָאָרֶץ לִי גַרְדֹּם” (על השחיטה, מאת חיים נחמן ביאליק)
קרדום ביהדות > קרדום לחפור בו

במשנה במסכת אבות נאמר:
רבי ישמעאל [בנו] אומר, הלומד תורה על מנת ללמד, מספיקין בידו ללמוד וללמד. והלומד על מנת לעשות, מספיקין בידו ללמוד וללמד לשמור ולעשות. 

רבי צדוק אומר, אל תעשם עטרה להתגדל בהם, ולא קרדום לחפור בהם. וכך היה הלל אומר, ודאשתמש בתגא, חלף.
פירוש דבריו של רבי צדוק, שאדם לא ישתמש בתורה על מנת להפיק מלימודו רווח אישי.
בעקבות כך פסק הרמב"ם שאין לו לאדם להתפרנס מלימוד התורה:
כל המשים על לבו שיעסוק בתורה ולא יעשה מלאכה ויתפרנס מן הצדקה הרי זה חלל את השם ובזה את התורה וכבה מאור הדת וגרם רעה לעצמו ונטל חייו מן העולם הבא, לפי שאסור ליהנות מדברי תורה בעולם הזה. אמרו חכמים כל הנהנה מדברי תורה נטל חייו מן העולם. ועוד צוו ואמרו אל תעשם עטרה להתגדל בהן ולא קרדום לחפור בהן...
בעקבות דברי המשנה, הוטבע הביטוי, 'קרדום לחפור בו', גם על דברים אחרים, כשאדם משתמש ב"משהו" (פעולה או חפץ) כדי להפיק ממנו טובת הנאה, או בכדי לקדם את ענייניו הפרטיים, לדוגמה: הוא עשה את שליחותו לקהילות בגולה קרדום לחפור בו והיה גובה סכום מופרז עבור כל הרצאה.
גלריה

קרדומים מהמאה ה-19 לעיבוד עץ
מיקרונזי מהאי טובי, שבפלאו, מעצב משוטים לסירה שלו באמצעות קרדום
תבליט המציג בניית סירה מצרית. הפועל משתמש בקרדום
קרדומים מאיי מרשל. אוסף פספיק, במוזיאון פיבודי, אוניברסיטת הרווארד
קרדום יפני
מספנת שיפון, שיפון, סאסקס, אנגליה, בריטניה, 1944 עיצוב קורת עץ מרובעת לבניית סירת דיג
בעל מלאכה משתמש בקרדום לעיצוב קורות מרובעות.
קרדום דמוי האות "D" מסוף המאה ה-19
קרדום דמוי פטיש
ראו גם

טומהוק
מכוש
מעדר
גרזן קרח
גרזן קרב
פרנסה מדברי תורה
לקריאה נוספת

Verhart, Leo (2012). "Contact in stone: adzes, Keile and Spitzhauen in the Lower Rhine Basin". Journal of Archaeology in the Low Countries. 4 (1): 5–35. ISSN 1877-7023.
הערות שוליים

↑  האקדמיה ללשון העברית, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Rice M (1999). Who's who in ancient Egypt. New York: Routledge. p. 25. ISBN 0-415-15448-0. A statue of the third dynasty boat builder Ankhwah is showing him holding an adze"
↑  Shubert SB, Bard KA (1999). Encyclopedia of the archaeology of ancient Egypt. New York: Routledge. pp. 458. ISBN 0-415-18589-0.
↑  Erman A, Grapow H (1926). Wörterbuch der ägyptischen Sprache [Dictionary of the Egyptian language]. Vol. 1. Leipzig: JC Hinrichs. p. 214.24.
↑  Erman A, Grapow H (1926). Wörterbuch der ägyptischen Sprache [Dictionary of the Egyptian language]. Vol. 1. Leipzig: JC Hinrichs. p. 214.24.
↑  Schwabe CW, Gordon A (2004). The quick and the dead: biomedical theory in ancient Egypt. Leiden: Brill. p. 76. ISBN 90-04-12391-1.
↑  Eyre C (2002). The cannibal hymn: a cultural and literary study. Liverpool: Liverpool University Press. p. 54. ISBN 0-85323-706-9.
↑  Oliver, Roland Anthony; Oliver, Roland; Fagan, Brian M (1975-10-29). Africa in the Iron Age: C. 500 BC–1400 AD (באנגלית). Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-09900-4.
1 2  Kneebone, Brendan; Mcalister, Andrew (2019). "Addressing models of Maori interaction and regional variation in New Zealand: an analysis of stone adzes from the Auckland (Tamaki) region". Archaeology in Oceania. 54 (3): 163–172. doi:10.1002/arco.5193. ISSN 1834-4453. נבדק ב-2021-01-14.
↑  Diamond, Jared (1997). Guns, Germs, and Steel. New York: Norton. p. 67. ISBN 0-393-31755-2.
1 2  Salaman, R. A. Dictionary of tools used in the woodworking and allied trades, c. 1700–1970. New York: Scribner, 1975. 23.
↑  Miriam Lancewood (2023-04-23). Building a tiny house.  Event occurs at 3m19s. So my main tools were this Bulgarian hammer...
↑  קַרְדֹּם, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  ש' בן־ציון, "הקרדום" בפרויקט בן-יהודה
↑  עַל הַשְּׁחִיטָה / חיים נחמן ביאליק - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
↑  עושה קרדום לחפור בו פירוש: מילים נרדפות, ביטויים ועוד | מילון אבניאון, באתר www.milononline.net
↑  מה זה עשה קרדום לחפור בו | רב – מילים מילון עברי עברי, באתר www.morfix.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293970705171  LCCN: sh85001218 
חותם של רעמסס ה-II הכולל את שמו המלכותי על גבי עמוד. דגש לצורת הקרדום בשם.
חותם של רעמסס השני במקדש הגדול על שמו באבו סימבל. נוביה, מצרים
קרדום שנמצא באי הנדרסון שהלהב שלו עשוי מצדפה ענקית
בונה סירות יליד אלסקה בונה סירה באמצעות קרדום
קרדומים מגינאה החדשה
ערכת גרזנים וקרדומים של יערנים
קרדום בעל ידית ארוכה
קרדום בשימוש של חבתנים
קרדום זאב, מסוג קרדום בעל ידית בצורת האות D, מקולומביה הבריטית
אח"י בת גלים 2

| --- | --- |


אונית הגלנוע אח"י בת גלים 2 במעגן שארם א-שייח'
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית גלנוע
 צי:  חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 דגל הצי:  
 ציוני דרך עיקריים
 הוזמנה:  נבנתה ביפן 1974 בשם קוסמוס. ב-1978 נרכשה עבור חיל הים הישראלי
 תקופת הפעילות:  1978–1984 (כ־6 שנים)
 אחריתה:  יצאה מהשירות ב-1984 ונמכרה לשימוש אזרחי לחברה מחוץ לישראל
 מלחמות וקרבות:    מלחמת לבנון הראשונה
 מידות
 הֶדְחֶק:  5,000 טון
 אורך:  96 מטר
 רוחב:  16 מטר
 שוקע:  4.90 מטר, בקצה החרטום 3 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  שיוט – 12 קשר
 גודל הצוות:  38 איש
 גובה התרנים:  24 מטר מקו המים
 הנעה:  2 מנועי דיזל 1,600 כ"ס כל אחד
 צורת הנעה:  2 מדחפים
 אמצעי לחימה
 חימוש:  נשק קל בלבד
דגם אניית חיל הים בת גלים 2 שהוכן על ידי האמן ואיש צוות ערן בכר מוצב במוזיאון ההעפלה וחיל הים' 22 ביוני 2017
אח"י בת גלים 2 היא אוניית גלנוע, ששירתה בחיל הים הישראלי בשנים 1978 עד 1984. עסקה בהעלאת יהודי אתיופיה במסגרת מבצע נמל בית בזירת הים האדום. הועברה לים התיכון ושימשה להעברת כוחות וכלי רכב משוריינים לפלנגות הנוצריות במהלך מלחמת לבנון הראשונה. חזרה למבצעי עליה נוספים בים האדום. באוקטובר 1984 הוצאה האונייה משירות בחיל הים והועמדה למכירה בנמל חיפה. בשנת 1987 נקנתה על ידי חברה יוונית שמה שונה ל ALENTON ועבדה במזרח הים התיכון, כולל הובלות לבירות.
בת גלים 2 היא כלי השיט השני הנושא שם זה בחיל הים. כלי השיט הראשון בשם זה הייתה אונית תובלה אשר הוטבעה, על ידי קומנדו ימי מצרי, בנמל אילת במהלך מלחמת ההתשה. האונייה השלישית בשם זה היא אח"י בת גלים 3 אוניית עזר אשר שרתה בחיל הים והועברה למכון לחקר הימים והאגמים.
רכישה

האנייה נבנתה ביפן בשנת 1974 לצורך הובלת צינורות כבדים ופרישתם בלב ים ונקראה במקור COSMOS-1. בשנת 1978 הוצעו האונייה למכירה, יחד עם אחותה COSMOS-2, במחיר זול יחסית. מפקד חיל הים, מיכאל ברקאי, הוזמן באותה עת על ידי איש העסקים הישראלי שאול אייזנברג להופיע בפני חיל הים של טאיוואן כסיוע לשיווק מערכות לחימה מתוצרת ישראל. באותה עת נודע לחברת איזנברג במזרח הרחוק על העמדת האוניה למכירה וכך נוצר הקשר עם החברה המוכרת.
הצורך באונייה עבור חיל הים היה באותה עת כפול: מחד, סיוע לספינות הסער בזירת ים סוף - היות שבכל חופי הים האדום אין נמל נייטרלי שספינות הסער יוכלו להיכנס אליו לתדלוק או במקרה חירום; מאידך, הגדלת כושר התובלה וההנחתה של חיל הים. מבנה האונייה כאוניית גלנוע עם פתח קדמי, איפשר מענה לשני הצרכים וראש המטה הכללי מרדכי גור אישר את רכישת האוניה.
רכישה > הפלגה לישראל

האונייה הושטה לסינגפור על ידי המוכרים ושם נמסרה ונרשמה כא.מ בת גלים של חברת צים. בסינגפור עברה האונייה שיפוצים במבדוק, במשך חודש ימים, בפיקוח המהנדס הימי אל"ם אלחנן התרסי. במהלך השיפוץ הותאמו מכלים לנשיאת דלק עבור ספינות הטילים.
מהצוות המקורי שהיה ברובו סיני, נשאר קצין מכונה, כדי להדריך את הצוות הישראלי בעת ההספנה וההפלגה הראשונה. ההשטה לארץ נעשתה כאונייה צים. בצוות האונייה הפליג רב חובל אליעזר אקסל כאשר רס"ן מיל יהודה מנור קצין ראשון, קצין חיל הים דוד כהנא קצין שני ור/ח בכיר עמנואל קלמפרר כקצין שלישי.
בדרום הים האדום פגשה בת גלים זוג ספינות סער בפיקוד אל"ם מיכה רם, שהיה אז סגן מפקד זירת ים סוף והוא עבר מספינות הטילים לאונייה. רם הפליג בבת גלים למעגן שארם א-שייח' וגם ביצע את תמרון ההתקשרות למזח הצר שהוקצה לאוניה. לאחר העגינה שוחרר הצוות האזרחי.
כושר ביצוע משימות

כושר נשיאה והנחתה – בת גלים 2 הייתה אוניית גלנוע בעלת מחסן אחד גדול ובחרטום מערכת של דלתות ורמפה. שנועדו לפריקה וטעינה של כלי רכב בנסיעה. יכולת העמסה של האוניה היה כ־2,900 טון. הכושר המרבי לנשיאה והנחתה כלל 22 טנקי מגח או שילובים שונים. האוניה שולבה בכח הנחיתה של זירת ים סוף. בזירה זו, במרבית החופים, היה צורך להשתמש בטנק גישור על מנת להנחית רכב קרבי משוריין לחוף.
אונית אם לספינות סער – בת גלים 2 הוכנה לתספוק ותדלוק ספינות טילים. תפוסת מכלים שלה הייתה של 700 מ"ק דלק להספקה.
תפקידים מיוחדים – יכולת נשיאת אמצעי קומנדו ימי והורדתם בלב ים: באמצעות שני מנופי זרוע בכושר הרמה של 10 טון בקדמי ו-20 טון במרכזי. הספינה יועדה לבצע משימות מיוחדות, כולל כניסה לנמלים וקרבה לחופים זרים. צוות האוניה היה מחיל הים, אך תפקד בשגרה בבגדים אזרחיים.
הדרכה ואימוני ימאות – האונייה שימשה גם לאימון חובלים וצוות ים בהפלגות.
משימות בים האדום

מהגעת האוניה ותחת פיקודם של מייק גל ואריה גביש ביצעה אח"י בת גלים משימות רבות:
אונית אם לסטילי"ם בהפלגות לדרום הים האדום למטרת תדלוק, תספוק, ומענה לצרכים שונים. בין השאר נועדו ההפלגות להיכרות עם שוניות האלמוגים באזור.
העברת סולר שנטען בנמל אילת לבסיס חיל הים בשארם א-שייח'.
אימונים חודשיים בהנחתת טנקי מגח, בדרך כלל בחוף המרסה הגדולה. באימונים אלה השתתפה נחתת 60 מטר, שהנחיתה טנק גישור מגח ועשרה טנקי מגח.
אימונים עם שייטת 13 לטעינה ופריקה של "חזירים", סנוניות וסירות גומי. באימונים אלה השתתף גם עמי אילון, שהיה אז מפקד שייטת 13.
ליווי LM CASMA היא אח"י רומח (סער 4) לשעבר שנמכרה לצי הצ'יליאני, עד מעבר למיצרי באב אל מנדב ותדלוקה בלב ים, בסוף שנת 1979.
הפלגות הדרכה, ניווט וימאות לקורסי חובלים.
תספוק כוח צה"ל באי טיראן במים ובמזון בעזרת מכלית מים ריו. האוניה נחתה על הסלעים באי טיראן והמכלית נפרקה מהאוניה באמצעות רמפה. תוך שהיא נוסעת על משטח סלעי בגובה מים של כמטר.
לאחר חתימה על הסכם השלום עם מצרים, סייעה בת גלים 2 לפינוי בסיס א-טור מרק"מ שהיה מוצב באזור. האוניה הייתה נקשרת לרציף בא-טור כשחרטומה קרוב מאוד ליבשה, כלי הרק"מ היו עולים לאוניה בנסיעה באמצעות רמפה. פריקת הרק"מ נעשתה ברציף האצבע של ספינות הטילים, באופירה וכלי הרק"מ היו יורדים בנסיעה באמצעות רמפה לרציף הראשי.
בשנת 1981 יצאה האוניה בפיקודו של אילן בוכריס לליווי כח ספינות סער בפיקוד סא"ל בני אריאלי להפלגה ארוכה. הכח כלל את אח"י כידון (סער 4) בפיקוד רון גינזבורג ואח"י תרשיש (סער 4) בפיקוד דודו אייבר.
עלייה מאתיופיה

לאחר פינוי סיני במסגרת הסכם השלום עם מצרים הופסקה נוכחות הקבע של ספינות סער בים האדום. בשנת 1981 הועמדה האונייה בנמל חיפה למכירה. באותה עת עלה הצורך בהבאת עולים אתיופיה שהגיעו לסודאן ועקב כך הוכשרה האונייה מחדש. במבצעים שבהם השתתפה מנובמבר 1981 עד אפריל 1983 עלו ארצה באמצעותה כ-1,000 עולים מיהדות אתיופיה. העולים נאספו מחופי סודאן, הושטו באמצעות האונייה, בתחילה לשארם א-שייח' ולאחר פינויו לנמל אילת ומשם הועברו למרכז הארץ.
עלייה מאתיופיה > מבצע הגדרה עצמית

בין 8 ל-15 בנובמבר 1981 ביצעה האונייה חילוץ עולים מאתיופיה, מחוף בדרום סודאן במסגרת מבצע "הגדרה עצמית". הספינה ביצעה שני סבבים והועלו 164 עולים. מפקד זירת ים סוף אל"ם משה אורון שימש כמפקד בכיר בים (מב"ב), אולם בעצם לא שותף לתכנון ולנוהל הקרב, לאור המידור עליו הקפידו אנשי המוסד ומפקד האונייה. אורון התרשם שהפעלת האונייה נעשית שלא לפי נוהלי חיל הים וגם לא של הצי המסחרי. כמו כן ראה שהטיפול בעולים במהלך השהיה באונייה אינו מספק. את התרשמותו העביר למפקד חיל הים.
עלייה מאתיופיה > מבצע אביב הרים

בסבב השני נקבע מפקד שייטת ספינות הטילים, אל"ם אריה רונה כמפקד בכיר בים. מפקד האונייה היה אילן בוכריס ומפקד כח שייטת 13 היה בועז שקדי. לצורך המבצע נרכשו במיוחד סירות גומי גדולות יותר בעלות קרקעית קשוחה שזכו לכינוי "מולית". האונייה יצאה מאילת ב-14 בינואר 1982, והגיעה מול חוף הפינוי ב-17. במקום המתוכנן היו גלים גבוהים שלא אפשרו הפעלת סירות.
רונה החליט להתקרב לחוף ובוכריס ניתב את האוניה בין שוניות האלמוגים. הגלים שככו אך בניסיון לעגון התברר שהעומק גדול בהרבה מהמסומן במפה. כננת העוגן התקשתה לאסוף חזרה את כל השרשרת שהוטלה. במשך שעות נעשתה עבודת ימאות קשה עד שלבסוף נאספה השרשרת חזרה. בליל 17–18 נאספו 110 עולים.
האונייה שייטה הלוך וחזור ובליל 21–22 נאספו 106 עולים. והאונייה חזרה לשייט. נוצרה בעיה רפואית אצל אחת העולות נתגלתה חשש לדלקת קרום המוח ונדרשה העברה לבית חולים. האוניה הפליגה צפונה במפקדת חיל הים החל תכנון פינוי מוסק. פעולה שלא נעשתה קודם לכן בטווח כה רב מהארץ. לרווחת כולם החולה הגיבה בצורה מצוינת לאנטיביוטיקה ולא היה צורך בפינוי.
גישה שלישית נעשתה בליל 24–25 ובה נאספו 136 עולים. לצורך ספירת מספר העולים המדויק הועברו העולים מצד אחד של המחסן לשני, כשבזמן המעבר קיבל כל אחד מהם סוכרייה. בגמר העברת העולים נמצא שחולקו 352 סוכריות. כך הגיע מפקד המבצע למסקנה שהועברו 352 עולים.
המבצע הסתיים ב-27 בינואר 1982 כשהאונייה נכנסה למעגן שארם א-שייח' משם הועברו העולים בטיסות לנמל התעופה בן-גוריון.
עלייה מאתיופיה > מבצעי שלב ב'

בתחילת נובמבר 1982 עברה האנייה בפיקוד עוזי טישל את תעלת סואץ דרומה והתבססה בנמל אילת.
משם יצאה בפיקודו לחמש הפלגות לדרום הים האדום במבצעי אגם מוזהב, שמר חום, אי.טי. (1 ו-2) וטרופל לצורך הבאת עולים יוצאי אתיופיה מחופי סודאן שנמשכו מנובמבר 1982 ועד אפריל 1983.
פעילות במלחמת לבנון

בתחילת המלחמה פעלה האוניה בלב ים כשהיא נושאת עליה כוח משייטת 13 בכוננות לתקיפת נמלי סוריה.
בשבוע השני למלחמה התעורר צורך להעביר לפלנגות הנוצריות, אמצעי לחימה ורכב קרבי משוריין. חוף הנחיתה היה בנמל ג'וניה מזח פתוח שלא מוגן בשובר גלים. אף כי היו באזור החוף הלבנוני כלי שיט של שייטת הנחתות נבחרה הבת גלים לפעולה. הסיבה העיקרית לבחירתה נבעה מכך שבאזור בירות פעלו כלי שיט של ציים רבים ארצות הברית, הצי הצרפתי והצי האיטלקי. צפונה יותר מול החוף הסורי שייט הצי הסובייטי. השאיפה הייתה לבצע את הפעילות מול הפלנגות הנוצריות בצורה דיסקרטית. הופעת נחתת הייתה מצביעה על הפעילות המתבצעת. ואילו הופעתה אח"י בת גלים נראתה כאונית סוחר שלא תמשוך תשומת לב. עומק המים ליד המזח חייב גישור בין האוניה לחוף. לשם כך נישא באוניה טנק גישור מדגם טירן, והאונייה תרגלה רבות את ההנחתה בצורה הזאת. ההנחתה נעשתה באבטחה של ספינות הטילים.
לבת גלים התווספו גוררת מגויסת והנחתת אח"י אשדוד עם טנק גישור שהפליגה בנתיב אחר. הגשר של טנק גישור מגח רחב וחזק יותר. פעולה כזאת שנחתת 60 מטר מקדימה ומורידה את טנק גישור עבור הבת גלים 2 תורגלה רבות בזירת ים סוף. התדרוך האחרון התקיים לפני הרמטכ"ל רפאל איתן שבא לשם כך לבסיס חיפה. בניגוד לכוונתו של מפל"ג הנחתות מייק אלדר, החליט שהבת גלים תנחת ראשונה ותשתמש בטנק גישור טירן שנשאה עימה.
ב־14 ביוני 1982, יצאו הכוחות לדרך. בשעות אחרי הצהריים בהיות הבת גלים מול בירות פגשה משחתת איטלקית שסיירה במקום אך לא עוררה את חשדה. התקרבה למעגן ג'וניה והגיעה מול מזח. אותה עת נדרש תמרון בלתי שגרתי: להעמיד אונייה בגודל 5,000 טון בניצב למזח פתוח לרוח ולזרמים. בלילה חשוך במקום שלא ביקרה קודם כאשר גשר הפיקוד נמצא בירכתי האוניה רחוק מנקודת המגע בקצה החרטום. 
עם הימאות הטובה של המפקד והצוות, הצליח תמרון האונייה בניסיון השני. הפריקה שנעשתה בעזרת טנק גישור טירן החלה בשעה 22:15 והתנהלה כסדרה. באותה הפלגה הועברו עשרה טנקי טירן ו-16 נגמ"שים לידי הפלנגות הנוצריות.