stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמוס נאמן
ממחקריו של נאמן

Amos Neheman et al, Comparison of Robotic Pyeloplasty and Standard Laparoscopic Pyeloplasty in Infants: A Bi-Institutional Study, Journal of Laparoendoscopic & Advanced Surgical Techniques, 2018
Amos Neheman et al, Pediatric Partial Nephrectomy for Upper Urinary Tract Duplication Anomalies: A Comparison Between Different Surgical Approaches and Techniques, Urology Volume 125, 2019, עמ' 196-201
Amos Neheman et al, Outpatient Robotic Surgery in Pediatric Urology: Assessment of Feasibility and Short-Term Safety, American Urological Association Education and Research Volume 207, 2022, עמ' 894-900
Amos Neheman et al, Hyperbaric oxygen therapy for pediatric “hypospadias cripple”—evaluating the advantages regarding graft take, Journal of Pediatric Urology Volume 16, Issue 2, 2020, עמ' 163.e1-163.e7
Amos Neheman et al, Robot-assisted Laparoscopic Extravesical Cross-trigonal Ureteral Reimplantation With Tailoring for Primary Obstructive Megaureter, Urology Volume 134, 2019, עמ' 243-245
Amos Neheman et al, A Novel Surgical Technique for Obstructed Megaureter: Robot-Assisted Laparoscopic Dismembered Extravesical Cross-Trigonal Ureteral Reimplantation—Short-Term Assessment, Journal of Endourology, 2020, עמ' 249-254
ממחקריו של פרופ' נאמן: PubMed
ממחקריו של פרופ' נאמן: Google Scholar
חיים אישיים

נאמן נשוי ואב לשניים, מתגורר עם משפחתו ברמת השרון.
הערות שוליים

↑  Novel device eases bladder cancer treatment
↑  A yellow submarine
↑  Amos Neheman, Claude Schulman, Ofer Yossepowitch, Novel anti-biofilm mechanism for wireless capsule endoscopy in the urinary tract: preliminary study in a sheep model, National Center for Biotechnology Information, 2013
פמלה לאופר-יוקליס

פמלה לאופר-יוקליס (Pamela Laufer-Ukeles) היא פרופסור במרכז האקדמי שערי מדע ומשפט, בו היא מכהנת כחברת סגל מאז 2014. קודם לכן היא הייתה חברת סגל בבית הספר למשפטים באוניברסיטת דייטון, אוהיו. פרסומיה עוסקים בדיני משפחה, ביואתיקה, תאוריה פמיניסטית, וזכויות ילדים. במחקריה ובהוראה היא מיישמת גישה השוואתית במשפט. לאופר-יוקליס חברה בפורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה, הפועל נגד שינויי המשטר שהוצעו במערכת המשפט בשנת 2023.
השכלה אקדמית

ללאופר-יוקליס תואר BA (בהצטיינות) בפילוסופיה וכלכלה מאוניברסיטת קולומביה (1996). במהלך לימודיה היא זכתה בפרס מחלקתי על עבודת גמר בפילוסופיה, והייתה ברשימת הדיקן בכל מהלך הלימודים. יש לה תואר JD במשפטים מאוניברסיטת הארוורד (2001). במהלך לימודיה היא הייתה עורכת המאמרים בכתב העת Harvard Journal of Law and Technology, ולימדה פילוסופיה פוליטית.
במהלך לימודיה קיבלה יוקליס מלגות מאוניברסיטת הארוורד (1999-2000, 2000-2001), מלגת פולברייט (1999-2000), ובשנת 2010 היא הייתה עמיתת מחקר במרכז צגלה למחקר בין-תחומי של המשפט באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

בשנים 1998-1999 לימדה לאופר-יוקליס בבית הספר לממשל בקולג' הארוורד.
בשנים 1999-2000 היא לימדה אתיקה יהודית וסוגיות במשפט עברי מודרני במכון מת"ן - מכון תורני לנשים.
בשנים 2001-2002 וכן ב-2004 עבדה לאופר יוקליס כעורכת דין במשרד Debevoise & Plimpton בני יורק. עבודתה התמקדה בבוררות מסחרית בינלאומית, בין היתר בבית הדין לבוררות בהאג. היא נתנה שירותי פרו בונו לפרויקטים המסייעים לנשים מאוכלוסיות חלשות בהליכי גירושין ומזונות.
בשנים 2002-2003 היא התמחתה בלשכתו של השופט ויקטור מררו בבית המשפט המחוזי של מחוז דרום בעיר ניו יורק.
בשנים 2004-2006 עבדה לאופר-יוקליס כעורכת דין במשרד עורכי הדין מיתר, ליקוורניק, גבע, לשם וברנדוויין. היא ייצגה חברות ישראליות בהליכי בוררות של לשכת המסחר הבילאומית, ונתנה ייעוץ משפטי לחברות המעורבות בהתדיינות בארצות הברית ובמנגנונים בינלאומיים שונים. היא אף נתנה ייעוץ ללקוחות אמריקאים המעורבים בהליכים בישראל, לרבות בתובענות ייצוגיות.
לאופר-יוקליס קיבלה הסמכה לעריכת דין מלשכות עורכי הדין של ניו יורק, מחוז דרום של ניו יורק, וישראל.
פעילות אקדמית

לאופר-יוקליס קיבלה פרופסורה ב-2013. מאז 2014 לאופר-יוקליס מלמדת במרכז האקדמי שערי מדע ומשפט. קודם לכן היא הייתה מרצה בכירה למשפטים באוניברסיטת דייטון, אוהיו, שם היא לימדה דיני נזיקין, דיני משפחה, יישוב סכסוכים ואתיקה בדיני משפחה. לאופר-יוקליס לימדה כמרצה מן החוץ גם באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת בר-אילן, במרכז הבינתחומי, במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן, ובמסלול האקדמי, המכללה למנהל. בין היתר היא לימדה משא ומתן, תאוריה של מגדר, דיני משפחה גלובליים, וילדים במשפט.
תחומי התמחות

לאופר-יוקליס מתמחה בדיני משפחה, זכויות פריון, זכויות ילדים, ביואתיקה, נזיקין, טכנולוגיות לסיוע בפריון ואימוץ, ביניהן פונדקאות והפריה מלאכותית, יחסי הורים-ילדים, ומשפט עברי. היא מלמדת קורסי מבוא וקורסים מתקדמים בדיני משפחה, אתיקה רפואית ומשפט.
פרסומים עיקריים

The Health/Care Divide: Breastfeeding in the New Millennium, Columbia Journal Gender and the Law, (forthcoming 2018) (with Arianne Renan-Barzilay).
Multiplying Motherhood: Gestational Surrogate Motherhood and Jewish Law in Leonard J Greenspoon (ed.), Mishpachah: The Jewish Family in Tradition and in Transition (Purdue University Press 2016) 235
Andrea Doneff & Pamela Laufer-Ukeles, Muller v.|Oregon, 208 U.S. 412 (1908), in Feminist Judgments: Rewritten Opinions of the United States Supreme Court78–97 (Kathryn M. Stanchi, Linda L. Berger, & Bridget J. Crawford eds., 2016)
The Relational Rights of Children, 48 Connecticut Law Review 741 (2016).
Family Formation and the Home, 104 Kentucky Law Journal 449 (2016) (with Shelly Kreiczer-Levy).
Mothering for Money: Regulating Commercial Intimacy, 88 Indiana Law Journal 1223 (2014) (excerpts reprinted in Joseph Singer, Property Law: Rules, Policies and Practices (Aspen 6th ed., 2014)).
The Case against Separating the Care from the Caregiver: Reunifying Caregiver Rights and Children’s Rights, 15 Nevada Law Journal 236 (2014).
The Lost Children: When the Right to Children Conflicts with the Rights of Children, 8 Journal of Law and Ethics of Human Rights 219 (2014) Intergenerational Justice Conference Symposium Edition).
Between Function and Form: Towards a Differentiated Model of Functional Parenthood, 20 George Mason Law Review 419 (2013) (co-authored with Ayelet Blecher-Prigat).
Cross-Dressers with Benefits: The Role of Female Combat Soldiers in the U.S. and Israel, 41 University of Baltimore Law Review 321 (2012) (Center for Applied Feminism 2011 Annual Conference Symposium Edition).
Custody through the Eyes of the Child, Introduction to the 2011 Gilvary Symposium, 36 University of Dayton Law Review 299 (2012) (Symposium Edition).
Reproductive Choices and Informed Consent: Fetal Interests, Women’s Identity and Relational Autonomy, 37 American Journal of Law and Medicine 567 (2011) (peer review).
Reconstructing Fault: The Case for Spousal Torts, 79 Cincinnati Law Review 207 (2010).
Leadership in Her Own Image: Valuing Women's Different Lives, 30 Hamline Journal of Public Law & Policy 493 (2009) (Symposium Issue; Article Presented at the AALS 2009 Annual Meeting, Peer Selected).
Money, Caregiving and Kinship: Should Paid Caregivers Be Able to Obtain De Facto Parental Status?, 74 Missouri Law Review 25 (2009).
Selective Recognition of Gender Difference in the Law: Revaluing the Caretaker Role, 31 Harvard Journal of Law & Gender 1 (2008) (lead article) (reprinted in Women and the Law (West 2009)).
Approaching Surrogate Motherhood: Reconsidering Difference, 26 Vermont Law Review 407 (2002).
Gestation: Work for Hire or the Essence of Motherhood? A Comparative Legal Analysis, 9 Duke Journal of Gender Law & Policy 91 (2002).
Note, State Tax on Health Care Facilities is Held to Supersede the Tax Preemption Clause of ERISA, Journal of Law, Medicine & Ethics (1998).
הערות שוליים

↑  "מי אנחנו", פורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה.
↑  מרכז על ע"ש צגלה למחקר בין-תחומי של המשפט, חוקרים אורחים משנים קודמות
פרנק שרווד רולנד

| --- | --- |

 לידה:  28 ביוני 1927 דלאוור, ארצות הברית 
 פטירה:  10 במרץ 2012 (בגיל 84) ניופורט ביץ', ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כימיה 
 מקום מגורים:  קורונה דל מאר, אוהיו 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שיקגו (1952)  אוניברסיטת ווסליאן באוהיו 
 מנחה לדוקטורט:  וילארד ליבי 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון  אוניברסיטת קנזס  אוניברסיטת קליפורניה באירוויין 
 פרסים והוקרה:  חבר זר של החברה המלכותית (27 במאי 2004)  מדליית נבאדה (1997)  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית  פרס נובל לכימיה (1995)  מדליית רוג'ר רוול (1994)  הפרס העולמי למדע על שם אלברט איינשטיין (1994)  פרס פטר דביי (1993)  פרס דיקסון במדעים (1991)  פרס יפן (1989)  פרס טיילר להישג סביבתי (1983)  הרצאת לאו סילארד (1979)  פרס טולמן (1976)  מלגת גוגנהיים (1973)  מלגת גוגנהיים (1961) 
 
פרנק שרווד רולנד (באנגלית: Frank Sherwood Rowland;‏ 28 ביולי 1927 – 10 במרץ 2012) היה חוקר בתחום הכימיה אמריקאי אשר עסק בכימיה של אטמוספירה וקינטיקה כימית. פרופסור לכימיה באוניברסיטת קליפורניה באירוויין. בשנת 1995 זכה בפרס נובל לכימיה יחד עם מריו מולינה ופול קרוצן.
למד בהדרכתם של וילארד ליבי, אדוארד טלר והרולד יורי, ושיתף פעולה עם מריו מולינה במחקר על הסכנות הסביבתיות של כלורופלואורוקרבון (CFC, "פריאון"), כמו היכולת שלו לתרום להידלדלות שכבת האוזון. זו הייתה עבודתו הידועה ביותר, וממצאיה של עבודה זו הביאו לשינויים בינלאומיים בתעשייה הכימית.[TC1]
קורות חיים > ילדות ומשפחה

רולנד נולד בדלאוור, אוהיו. אביו, סידני ארצ'יבלד רולנד, היה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת ווסליאן באוהיו, שבה לימים התחנך רולנד. אמו, מרגרט ויס דרייק רולנד, הייתה מורה ללטינית.
ב-1952 נישא רולנד לג'ואן לונדברג, ונולדו להם שני ילדים - בתו אינגריד, שהייתה היסטוריונית אומנות, ובנו ג'פרי.
קורות חיים > לימודים

את לימודיו היסודיים והתיכוניים למד בחינוך מואץ בבתי הספר הציבוריים בדלאוור, וסיים את לימודיו מספר שבועות לפני גיל 16. הצד האקדמי של בית ספר התיכון היה פשוט בעבור רולנד, ולכן בכמה קייצים של שנות העשרה המוקדמות שלו, המורה למדעים בתיכון הטילה עליו משימה להתנדב בהפעלת תחנת מזג האוויר המקומית. זו הייתה החשיפה הראשונה שלו לניסויים שיטתיים ואיסוף נתונים.
רולנד התחנך בעיר הולדתו באוניברסיטת ווסליאן אוהיו (תואר ראשון, 1948) ובאוניברסיטת שיקגו (תואר שני, 1951; דוקטורט, 1952). הוא החזיק משרות אקדמיות באוניברסיטת פרינסטון (1952-1956) ובאוניברסיטת קנזס (1956-1964) לפני שהפך לפרופסור לכימיה באוניברסיטת קליפורניה באירווין, בשנת 1964. באירווין, בשנת 1970, הוא החל לעבוד עם מריו מולינה. בשנת 1978 נבחר רולנד להאקדמיה הלאומית למדעים.
קורות חיים > פרסים ואותות כבוד

מדליית טולמן – 1976
פרס טיילר על הישגים לשיפור איכות הסביבה – 1983
פרס יפן – 1989
פרס פטר דייבי בכימיה פיזיקלית – 1993
מדליית רוג'ר רוול –1994
פרס נובל לכימיה – 1995
מחקר

תחושת דאגה גדולה השתררה בשנת 1974, כאשר הקהילה הבינלאומית נחשפה להיפותזה שהעלו שרווד רולנד ומריו מולינה, לפיה שכבת האוזון מאוימת על ידי הפליטות המתמשכות של גזי פריאון (השם המסחרי של CFC, מולקולות כלורו - פלואורו-קרבונים), קבוצת כימיקלים תעשייתיים שהשימוש בה היה נפוץ מאוד. רולנד ומולינה שיערו כי גזי CFC משתלבים עם קרינת שמש ומתפרקים בסטרטוספירה, משחררים אטומים של חד תחמוצת כלור וכלור, ומסוגלים להשמיד מספר גדול של מולקולות אוזון. מחקרם, פורסם לראשונה במגזין Nature בשנת [TC2] 1974, ביוזמת החקירה הפדרלית של הבעיה. בשנים 1975 ו-1976 נערכו מחקרים נוספים אשר תמכו בהיפותזה של רולנד ומולינה והעמיקו את הבנת נושא הידלדלות
שכבת האוזון. האקדמיה הלאומית למדעים הסכימה עם הממצאים שלהם בשנת 1976, ובשנת 1978 תרסיסים מבוססי CFC נאסרו בארצות הברית.
אימות נוסף של עבודתם הגיע במחצית שנת 1980, יחד עם הגילוי של מה שנקרא "החור באוזון" שמגן על אנטארקטיקה. בשנת 1987 פרוטוקול בינלאומי שאסר את הייצור של גזים המדללים את שכבת האוזון נידון על ידי האומות המאוחדות במונטריאול.[TC3]
לקריאה נוספת

"מחקר רדיוכימי: דו"ח התקדמות, מ-1 באוקטובר 1974 עד 30 בספטמבר 1975", אוניברסיטת קליפורניה, אירווין, ארצות הברית מחלקת האנרגיה (באמצעות הוועדה לאנרגיה האטומית), (1975).
"מחקר בכימיה קינטית: דו"ח התקדמות, מה-1 ינואר 1978 עד 30 בספטמבר 1978", אוניברסיטת קליפורניה, אירווין, ארצות הברית מחלקת האנרגיה, (1978).
"מחקר בכימיה קינטית. דו"ח שנתי, 1993", אוניברסיטת קליפורניה, אירווין, ארצות הברית מחלקת האנרגיה, (1993). "מחקר בכימיה קינטית. דו"ח שנתי, 1994", אוניברסיטת קליפורניה, אירווין, ארצות הברית מחלקת האנרגיה, (1 ביוני 1994).
Stratospheric sink for chlorofluoromethanes: chlorine atom-catalysed destruction of ozone, MARIO J. MOLINA & F. S. ROWLAND, nature (june 28, 1974)
הערות שוליים

1 2  F. Sherwood Rowland, www.nndb.com
1 2  F. Sherwood Rowland | biography - American chemist, Encyclopedia Britannica
↑  מידע על התקופה והחקר של מולינה ורולנד על פי פרוטוקול מונטריאל בדבר חומרים המדללים את שכבת האוזון באתר של המשרד להגנת הסביבה
| זוכי פרס נובל לכימיה |
| --- | --- | --- |
| 1901–1925 | ואן 'ט הוף (1901) • פישר (1902) • ארהניוס (1903) • רמזי (1904) • פון באייר (1905) • מואסאן (1906) • בוכנר (1907) • רתרפורד (1908) • אוסטוולד (1909) • וולך (1910) • קירי (1911) • גריניאר, סבטייה (1912) • ורנר (1913) • ריצ'רדס (1914) • וילשטאטר (1915) • לא הוענק (1916–1917) • הבר (1918) • לא הוענק (1919) • נרנסט (1920) • סודי (1921) • אסטון (1922) • פרגל (1923) • לא הוענק (1924) • ז'יגמונדי (1925) |  |
| 1926–1950 | סוודברג (1926) • וילנד (1927) • וינדאוס (1928) • הרדן,  פון אוילר-שלפין (1929) • פישר (1930) • בוש,  ברגיוס (1931) • לאנגמיור (1932) • לא הוענק (1933) • יורי (1934) • פרדריק ז'וליו-קירי, אירן ז'וליו-קירי (1935) • דביי (1936) • הוורת', קארר (1937) • קון (1938) • בוטנאנדט, רוז'יצ'קה (1939) • לא חולק (1940–1942) • דה הוושי (1943) • האן (1944) • וירטאנן (1945) • סאמנר, נורתרופ, סטנלי (1946) • רובינסון (1947) • טיסליוס (1948) • ג'יוק (1949) • דילס, אלדר (1950) |  |
| 1951–1975 | מקמילן, סיבורג (1951) • מרטין, סינג' (1952) • שטאודינגר (1953) • לינוס פאולינג (1954) • ויניו (1955) • הינשלווד, סמיונוב (1956) • טוד (1957) • סנגר (1958) • היירובסקי (1959) • ליבי (1960) • קלווין (1961) • פרוץ, קנדרו (1962) • ציגלר, נטה (1963) • הודג'קין (1964) • וודוורד (1965) • מוליקן (1966) • אייגן, נוריש, פורטר (1967) • אונסאגר (1968) • ברטון, האסל (1969) • ללואר (1970) • הרצברג (1971) • אנפינסן, מור, סטיין (1972) • פישר, וילקינסון (1973) • פלורי (1974) • קורנפורת', פרלוג (1975) |  |
| 1976–2000 | ליפסקומב (1976) • פריגוז'ין (1977) • מיטשל (1978) • בראון, ויטיג (1979) • ברג, גילברט, סנגר (1980) • פוקוי, הופמן (1981) • קלוג (1982) • טאובה (1983) • מריפילד (1984) • האופטמן, קרל (1985) • הרשבאך, לי, פולני (1986) • קראם, להן, פדרסן (1987) • דייזנהופר, הובר, מישל (1988) • אלטמן, צ'ק (1989) • קורי (1990) • ארנסט (1991) • מרקוס (1992) • מוליס, סמית' (1993) • אולה (1994) • קרוצן, מולינה, רולנד (1995) • סמולי, קורל, קרוטו (1996) • בויר, ווקר, סקואו (1997) • קוהן, פופל (1998) • זוויל (1999) • היגר, מקדיארמיד, שירקאווה (2000) |  |
| 2001 ואילך | נולס, נויורי (2001) • ויטריך, פן, טנקה (2002) • אגרה, מק'קינון (2003) • צ'חנובר, הרשקו, רוז (2004) • שובן, גרבס, שרוק (2005) • קורנברג (2006) • ארטל (2007) • שיממורה, צ'לפי, טסיין (2008) • יונת, רמאקרישנן, סטייץ (2009) • הק, נגישי, סוזוקי (2010) • שכטמן (2011) • לפקוביץ', קובילקה (2012) • ורשל, קרפלוס, לויט (2013) • בציג, הל, מורנר (2014) • לינדל, מודריץ', סנקאר (2015) • סטודרט, סובאז', פרינחה (2016) • דובושה, פרנק, הנדרסון (2017)  • ארנולד, סמית', וינטר (2018) • גודאינף, ויטינגהאם, יושינו (2019) • שרפנטייה, דאודנה (2020) • ליסט, מקמילן (2021) • ברטוצי, מלדל, שארפלס (2022) • יקימוב, בוונדי, ברוס (2023) • בייקר, ג'מפר, הסביס (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12349931q (data)  GND: 188506896  ISNI: 0000 0001 1082 5872  LCCN: n88060018  NTA: 229719244  SNAC: w6cr64z9  VIAF: 188235611   WorldCat (עם VIAF): 188235611
קארן אולנבק

| --- | --- |

 לידה:  24 באוגוסט 1942 (בת 82) קליבלנד, ארצות הברית 
 שם לידה:  Karen Keskulla 
 ענף מדעי:  תורת כיול, אנליזה מתמטית, גאומטריה, integrable system, משוואה דיפרנציאלית חלקית, פיזיקה מתמטית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מישיגן (1964)  מכון קורנט למדעים מתמטיים (1965)  אוניברסיטת ברנדייס (1968) 
 מנחה לדוקטורט:  ריצ'רד פאליס 
 מוסדות:  אוניברסיטת טקסס באוסטין (1988)  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (1971–1976)  אוניברסיטת שיקגו (1983–1988)  אוניברסיטת אילינוי בשיקגו (1976–1983)  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 תלמידי דוקטורט:  Caio José Colletti Negreiros, Andre Luís Godinho Mandolesi, Louis Crane, Mark Haskins, Antonella Marini, Alexander Goncalves, Jonathan Adam Poritz, Michael Sebastian Gagliardo, Andrea Nicole Young, Fergus Rae O'Dea, Brendan Sean Guilfoyle, Bonita Hart Driscoll, Robert B. Lockhart, Georgios Daskalopoulos, Steven Sedlacek, Steven Benjamin Bradlow, James Wade McDonald, Johan Råde, Magdalena Czubak 
 פרסים והוקרה:  פרס סטיל למפעל חיים (2020)  עמית האיגוד לנשים במתמטיקה (2020)  פרס אבל (21 במאי 2019)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  פרס סטיל (2007)  מלגת גוגנהיים (2001)  המדליה הלאומית למדעים (2000)  דוקטור לשם כבוד (2000)  הרצאת נתר (1988)  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (1985)  עמיתי מקארתור (1983) 
 בן או בת זוג:  Olke C. Uhlenbeck 
 
קארן קסקולה אולנבק (באנגלית: Karen Keskulla Uhlenbeck; נולדה ב-24 באוגוסט 1942) היא מתמטיקאית אמריקאית, פרופסור ועומדת בראש הקתדרה על שם סיד ו. ריצ'רדסון במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת טקסס באוסטין. אולנבק נחשבת מומחית מובילה במשוואות דיפרנציאליות חלקיות. בשנת 2019 זכתה בפרס אבל והייתה לאישה הראשונה הזוכה בפרס זה. בנוסף, הוענקה לה מדליה הלאומית למדעים של ארצות הברית ופרס סטיל.
קורות חיים

אולנבק נולדה בקליבלנד, אוהיו כקארן קסקולה, וגדלה במדינת בניו ג'רזי. ב-1960 החלה ללמוד באוניברסיטת מישיגן במסגרת תוכנית מצוינים. באותה תקופה שתי האוניברסיטאות הידועות במדינתה ניו ג'רזי, פרינסטון וראטגרס, לא קיבלו סטודנטיות. במהלך התואר היא שינתה את ההתמחותה מפיזיקה למתמטיקה, בעקבות קשיים במעבדה ונלהבות מקורס המתמטיקה המתקדם. לאחר שסיימה בהצטיינות את התואר, החלה תואר מתקדם במכון קוראנט למדעי המתמטיקה באוניברסיטת ניו יורק. לאחר נישואיה עם הביוכימיאי אולקה אולנבק בשנת 1965, שלמד באוניברסיטת הרווארד, עברה לאוניברסיטת ברנדייס, במדינת מסצ'וסטס. שם קיבלה תואר דוקטור בשנת 1968. בהנחייתו של רי'צרד פאלאיס עבודת הדוקטורט שלה עסקה בחשבון וריאציות ואנליזה גלובלית.
לאחר מספר משרות זמניות במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי, עברה אולנבק למשרת הוראה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין יחד עם בעלה ב-1971. לאחר גירושים מבעלה, עברה אולנבק לאוניברסיטת אילינוי בשיקגו כפרופסור. בשנת 1983 קיבלה מענק מקארתור (המכונה "מענק הגאונים") ועברה לאוניברסיטת שיקגו, ומשם לאוניברסיטת טקסס באוסטין בשנת 1988 כראש הקתדרה על שם סיד ו. ריצ'רדסון, שם היא נמצאת עד היום.
פעילות מחקרית

אולנבק משתמשת בחשבון וריאציות ומשוואות דיפרנציאליות חלקיות, גאומטריות בפרט, בבעיות שאינן תלויות בקנה מידה לפתרון בעיות בתורת הכיול ומשוואות גלים לא ליניאריות, כגון משוואות שרדינגר לא ליניאריות במערכות קוונטיות. בנוסף, אולנבק התנסתה גם בגלי הלם וטופולוגיות מרחביות בשלושה וארבעה ממדים, ומתעניינת גם במשוואות בעלות סימטריות אלגבריות אינסופיות.
קידום נשים במתמטיקה

לאורך מסלולה האקדמי ראתה קארן אולנבק את הקושי שחוו נשים להשתלב בתחום המתמטיקה, והיא בעצמה התקשתה למצוא עבודה בגלל אפליית נשים. המקומות שהיו מעוניינים בבעלה לא הסכימו להעסיק אותה בטענה שיש חוקים נגד נפוטיזם, אך לאחר כמה שנים התברר לה כי כלל לא היו חוקים כאלה, ושהסיבה האמיתית שלא התקבלה הייתה מכיוון שהיא אישה. בעקבות כך, הקימה אולנבק בשנת 1994 את תוכנית הנשים במתמטיקה כחלק מהמכון המתמטי פארק סיטי (אשר הייתה שותפה להקמתו) במכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון. התוכנית נערכת במשך שבועיים בקיץ מדי שנה ובה הרצאות וסמינרים רבים במטרה ליצור שוויון מגדרי במתמטיקה.
מבחר פרסים ותארים

עמיתי מקארתור, 1983.
בוגרת השנה באוניברסיטת מישיגן, 1984.
עמיתת האקדמיה האמריקאית לאומנויות ולמדעים, 1985.
חברת האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, 1986, המתמטיקאית הראשונה.
פרס הרצאת נתר, ‏1988. פרס זה ניתן על ידי ההתאחדות לנשים במתמטיקה לנשים אשר תרמו בצורה ניכרת לאורך זמן למתמטיקה.
נואמת במליאת הקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים, 1990, האישה השנייה (אחרי אמי נתר ב-1932).
פרס אגודת Sigma Xi למדע וטכנולוגיה, 1995.
המדליה הלאומית למדעים של ארצות הברית, 2000.
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, 2000.
מלגת גוגנהיים, 2001.
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אוהיו, 2001.
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מישיגן, 2004.
פרס סטיל מטעם האגודה האמריקאית למתמטיקה על תרומתה לתחום האנליטי בתורת הכיול, 2007.
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הרווארד, 2007.
חברה לשם כבוד של אגודת לונדון למתמטיקה, 2008.
עמיתת האגודה האמריקאית למתמטיקה.
פרס אבל (2019).
הערות שוליים

1 2 3  Profiles of Women in Mathematics: Karen K. Uhlenbeck, www.awm-math.org (ארכיון)
1 2 3 4 5 6 7  Michigan Great Karen K. Uhlenbeck: Pioneer in mathematical analysis—and for women mathematicians, ur.umich.edu
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Uhlenbeck_Karen biography, www-history.mcs.st-andrews.ac.uk
1 2  A Personal Profile of Karen K. Uhlenbeck
↑  Karen Uhlenbeck - The Mathematics Genealogy Project, www.genealogy.ams.org
↑  Women and Mathematics
↑  The President's National Medal of Science: Recipient Details | NSF - National Science Foundation, www.nsf.gov
↑  Three UT Austin professors win prestigious Guggenheim Fellowships, UT News | The University of Texas at Austin, ‏2001-04-23 (ארכיון)
↑  American Mathematical Society, American Mathematical Society
| זוכי פרס אבל |
| --- | --- | --- |
| 2003–2009 | ז'אן-פייר סר (2003) • מייקל עטיה ואיזדור זינגר (2004) • פיטר לקס (2005) • לנארט קרלסון (2006) • סריניוסה ואראדהאן (2007) • ג'ון תומפסון וז'ק טיץ (2008) • מיכאיל גרומוב (2009) |  |
| 2010–2019 | ג'ון טייט (2010) • ג'ון מילנור (2011) • אנדרה סמרדי (2012) • פייר דלין (2013) • יעקב סיני (2014) • ג'ון נאש ולואיס נירנברג (2015) • אנדרו ויילס (2016) איב מאייר (2017) • רוברט לנגלנדס (2018) • קארן אולנבק (2019) |  |
| 2020–היום | הלל פורסטנברג וגרגורי מרגוליס (2020) • אבי ויגדרזון ולסלו לובאס (2021) • דניס סאליבן (2022) • לואיס קפארלי (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007437099405171  BIBSYS: 90316705  BnF: cb12376264n (data)  CiNii: DA0007683X  GND: 172428114  ISNI: 0000 0001 0883 5369  LCCN: n84011485  MusicBrainz: 3423f158-b92c-45ec-88de-cf3030a10f0a  MGP: 4834  NKC: mub2014843956  NLA: 35431109  NTA: 071607560  SUDOC: 070173419  Trove: 950334  VIAF: 29613684   WorldCat (עם VIAF): 29613684
פיית' רינגולד

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1930 הארלם, ארצות הברית 
 פטירה:  13 באפריל 2024 (בגיל 93) אנגלווד, ארצות הברית 
 לאום:  אפרו-אמריקאים 
 מקום לימודים:  הסיטי קולג' של ניו יורק (1959) 
 תקופת הפעילות:  1963–2009 (כ־46 שנים) 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית, כתיבה יצירתית ומקצועית, אקטיביזם, civil rights, איור, ציור, פיסול, הוראת האמנויות 
 זרם באמנות:  אמנות פמיניסטית 
 יצירות ידועות:  The American People Series #20: Die, Flying Home: Harlem Heroes and Heroines (Downtown and Uptown) 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1987)  New York Foundation for the Arts (1988)  טיים 100 (2022)  American Academy of Arts and Letters Gold Medals (2023)  NAACP Image Award for Outstanding Literary Work  – Children (2000)  פרס שדולת הנשים למפעל חיים בתחום האמנות (1994)  מדליית קולדקוט (1992)  פרס קאנדס (1984)  Coretta Scott King Award (1992) 
 מספר צאצאים:  2 
 faithringgold.com
 
פיית' רינגולד (באנגלית: Faith Ringgold;‏ 8 באוקטובר 1930 –  13 באפריל 2024) הייתה ציירת, פסלת, אמנית תקשורת מעורבת, סופרת, מורה ומרצה אמריקאית. מפורסמת בשל יצירת ציורים על שמיכות המבטאים סיפורים שמשקפים את דעותיה הפוליטיות. בשנת 1963 ציירה את The American People series, סדרת ציורים שמציגה את התנועה לזכויות האזרח מנקודת מבט נשית.
ביוגרפיה

פיית׳ רינגולד נולדה ב-8 באוקטובר 1930 בשכונת הארלם שבעיר ניו יורק. היא הילדה הצעירה לאנדרו לואיס ג'ונס ווילי פוזי ג'ונס. בילדותה חלתה באסתמה, מה שאפשר לה לבלות זמן עם אמא שלה, מעצבת אופנה שלימדה אותה לתפור ולעבוד באופן יצירתי עם בדים.
רינגולד פיתחה התעניינות רבה בתחום האמנות ולאחר סיום לימודי התיכון שלה, היא החלה בלימודי האומנות בסיטי קולג' בניו יורק, שם קיבלה תואר באמנות וחינוך ובשנת 1959 סיימה תואר שני באמנות. במהלך שנות ה-60 עסקה רינגולד בעשייה אומנותית ענפה כאשר יצירותיה עלו בתודעה הפוליטית דרך הצגת האמנות אפרו-אמריקאית. אחד מהציורים הידועים ביותר בסדרת The American people series שציירה רינגולד הוא American People #20:Die (1967); ייצוג נועז של גזענות גורפת השוררת באותה התקופה. בשנת 1985 מונתה רינגולד לפרופסור מן המניין בפקולטה לאמנות חזותית באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו עד לפרישתה בשנת 2002.
בשנת 2022 נכללה ברשימת טיים 100.
עבודת אמנות > ציור

בשנת 1967, רינגולד ציירה ציור- הקיר הראשון שלה "הדגל מדמם, בול דואר אמריקאי לזכר ההתחלה של הכוח השחור " The Flag Is Bleeding, U.S. Postage Stamp) Commemorating the Advent of Black power). אף שאומנות הציור הוא תחום היצירה העיקרי שלה, בתחילת שנות ה-70, רינגולד החלה לייצר טנקיות (בהשראת צורת אמנות טיבטית של ציורים מעוצבים בבדים עשירים), פסלים רכים ומסכות. מאוחר יותר היא השתמשה בסוגה זו בהופעות המסוות של שנות השבעים והשמונים.
בשנת 1973, רינגולד התפטרה מתפקידה כמורה במערכת החינוך הציבורית בעיר ניו יורק והחליטה להתמקד בייצור אמנות במשרה מלאה. בשנת 1975, רינגולד יצרה את מסכות הדיוקן הראשונות של סדרת הארלם, סדרה שכוללת את אדם קלייטון פאוול ומרטין לותר קינג ג'ניור.