stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קורפוס אנזא"ק הראשון
הערות שוליים

↑  "The ANZAC Acronym". Australian War Memorial. נבדק ב-10 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The British Corps of 1914–1918". אורכב מ-המקור ב-28 בפברואר 2017. נבדק ב-10 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "II ANZAC (XXII Corps) Mounted Regiment". First World War, 1914–1918 units. Australian War Memorial. אורכב מ-המקור ב-28 ביולי 2014. נבדק ב-12 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
| אנזא"ק |
| --- | --- | --- |
| אישים | ויליאם בירדווד • הנרי הודג'סון • אדוארד צ'ייטור • הנרי שובל • גרנוויל ריירי | פלקט אנזא"ק |
| יחידות | הכוח האימפריאלי האוסטרלי • קורפוס אנזא"ק הראשון • קורפוס אנזא"ק השני • דיוויזיית הרגלים הרכובים אנזא"ק • דיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית | פלקט אנזא"ק |
| אתרים | יד אנזא"ק • שדרת המצעדים אנזא"ק • אנדרטת אנזא"ק • המרכז להנצחת חיילי אנז"ק בבאר שבע | פלקט אנזא"ק |
| כללי | אוסטרליה במלחמת העולם הראשונה • ניו זילנד במלחמת העולם הראשונה • יום אנזא"ק | פלקט אנזא"ק |
שטורמפיהרר

שטורמפיהרר (בגרמנית: sturmführer, מילולית: "מנהיג סער זוטר") הייתה דרגה צבאית של המפלגה הנאצית שהחל כתואר בשימוש האס אה (SA) ב-1925 והפכה בפועל לדרגת SA בשנת 1928.
סקירה

מקורות הדרגה הם ממלחמת העולם הראשונה, כאשר התואר "שטורמפיהרר" שימש את מנהיגי כוחות הסער הגרמניים ופלוגות פעולה מיוחדות.
בשנת 1930 הפכה דרגת שטורמפיהרר לדרגת הקצונה הנמוכה ביותר של כמה מארגוני המפלגה הנאצית, כולל ה-SA. התואר שימש גם כדרגת אס אס עד לשנת 1934, כאשר אחרי ליל הסכינים הארוכות, ה-SS שינתה את הדרגה לאונטר-שטורמפיהרר, המקבילה ללויטננט (OF-1b) בצבא. וריאציות אחרות של שטורמפיהרר כללו את אובר-שטורמפיהרר והאופטשטורמפיהרר, דרגות המקבילות בהתאמה לאובר-לויטננט והאופטמן בצבא.
סימני הדרגה

SA סמל הדרגה - תג צווארון
NSFK סמל הדרגה - תג צווארון
NSKK סמל הדרגה - תג צווארון
הערות שוליים

↑  Hermann Weiß (publisher) "Biographical lexicon to the Third Reich". Fischer pocket-book publishing house, Frankfurt on Main 2002 (appendix).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| דרגה זוטרה שטורמשארפיהרר | דרגות האס אס   אונטר-שטורמפיהרר | דרגה בכירה אובר-שטורמפיהרר |
| דרגת זוטרה (OR-8) האופטרופפיהרר | דרגות ה-SA‏ (OF-1b)   שטורמפיהרר | דרגה בכירה (OF-1a) אובר-שטורמפיהרר |
סבאך (כדורגל)

אוהדי הקבוצה
מועדון הכדורגל סבאך (באזרית: Sabah Futbol Klubu) היא קבוצת כדורגל אזרית ממסאזיר המשחקת בליגת העל האזרית.
לסבאך קבוצת מילואים בשם סבאך-2 המשחקת בליגת המשנה האזרית מאז 2018, וקבוצת כדורסל בשם סבאך המשחקת בליגת העל האזרית בכדורסל והיורופקאפ.
היסטוריה

סבאך נוסדה ב-8 בספטמבר 2017 והצטרפה לליגה האזרית הראשונה, ליגת המשנה במבנה ליגות הכדורגל במדינה. היא סיימה במקום החמישי ולאחר שארבע הקבוצות מעליה סירבו לעלות, ב-12 במאי 2018 קיבלה סבאך רישיון להשתתף בליגת העל האזרית בעונה הבאה. המשחק הראשון של הקבוצה בליגת העל היה נגד קשלה ב-12 באוגוסט 2018, בו ניצחה 1–0 משער של מרקו דביץ'. את עונתה הראשונה בליגה סיימה הקבוצה במקום השביעי.
בשלוש העונות הבאות סיימה הקבוצה במרכז הטבלה עם יותר הפסדים מניצחונות, אך בעונת 2022/23 הצליחה לסיים במקום השני עם 9 נקודות פחות מהאלופה קרבאך והעפילה לראשונה למסגרת אירופית. הקבוצה שיחקה במוקדמות הקונפרנס ליג לעונת 2023/2024 וניצחה בשלב המוקדמות השני 4–1 את ריגה פוטבולה סקולה, אך הודחה בסיבוב השלישי בתוצאה 2–2 (4–5 בדו-קרב פנדלים) על ידי פרטיזן בלגרד.
בעונת 2023/24 סיימה סבאך במקום השלישי אחרי האלופה קרבאך וזירה, שסיימה עם אותו מספר נקודות עימה אך הקדימה אותה במאזן הפנימי. הקבוצה הוגרלה לשלב המוקדמות השני בעונת 2024/2025 בקונפרנס ליג מול מכבי חיפה. במשחק הראשון ניצחה סבאך 3–0 אך בגומלין הפסידה 3–6. המפגש הוכרע בדו-קרב פנדלים בו ניצחה סבאך 3–2 והעפילה לסיבוב השלישי, בו הפסידה פעמיים 0–1 לסנט פטריק'ס אתלטיק והודחה.
סמלי הקבוצה ואצטדיון

צבעי הקבוצה הם כחול ולבן, וסמלה הוא קרני השמש מעל כדור כדורגל, שם הקבוצה ושנת הקמתה 2017.
הקבוצה משחקת באצטדיון בנק רספובליקה ארנה (בעבר אליניה ארנה) במסאזיר, בו 13,000 מקומות.
שחקנים > סגל נוכחי

נכון ל-15 ביוני 2024.
הערות שוליים

↑  צפו: נאתכו כבש, פרטיזן עלתה בפנדלים, באתר ערוץ הספורט, 17 באוגוסט 2023
↑  מכבי חיפה מול סבאח במוקדמות הקונפרנס ליג, באתר ONE‏, 19 ביוני 2024
↑  השפלה: מכבי חיפה הובסה 3:0 מול סבאח באקו, באתר ONE‏, 25 ביולי 2024
↑  למרות 3:6 מטורף: מכבי חיפה הודחה בדו-קרב פנדלים דרמטי, באתר וואלה, 1 באוגוסט 2024
בנק רספובליקה ארנה
הגביע הרומני בכדורגל

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1933
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל הרומנית
 מספר תחרות:  80 
 מספר מתמודדים:  202
 מדינות משתתפות:  רומניה רומניה
 זוכה:  חונדוארה (זכייה ראשונה)
 הכי הרבה זכיות:  סטיאווה בוקרשט (24 זכיות)
 מפעל מקביל:  ליגת העל הרומנית
 Cupa României
 
הגביע הרומני (ברומנית: Cupa României) הוא מפעל כדורגל רומני בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 1933 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל הרומנית.
הגביע הרומני הוא מפעל הגביע המרכזי בכדורגל הרומני, ומתחרות בו כל קבוצות הכדורגל הרשומות בהתאחדות הרומנית. מאז הקמתו, מארח אצטדיון ארנה נציונאלה בבוקרשט את גמר הגביע מדי שנה. המנצחת בטורניר מעפילה אוטומטית לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית, וכמו כן היא זוכה להשתתף בסופר קאפ הרומני בעונה שלאחר מכן.
קבוצות העיר בוקרשט מחזיקות במירב הזכיות בטורניר, כאשר את מניין הזכיות מובילה סטיאווה בוקרשט עם 24, ואחריה ראפיד ודינמו עם 13 זכיות כל אחת. מחזיקת הגביע הנוכחית (2024) היא חונדוארה, שגברה בגמר על אוצלול גאלאץ 3–2 בדו-קרב פנדלים לאחר תיקו 2–2 בתום הארכה.
שיטת המפעל

שיטת המשחקים של המפעל עברה שינויים קלים לאורך השנים. השיטה הנוכחית הונהגה החל מעונת 2009/2010.
שיטת המפעל > השלב המחוזי

השלב המחוזי מאורגן ומנוהל על ידי ההתאחדויות המחוזיות. בסיום שלב זה מעפילות 42 נציגות, אחת מכל מחוז, אל השלב הבא.
שיטת המפעל > השלב הארצי

השלב הארצי מנוהל על ידי התאחדות הכדורגל הרומנית. שלב זה הוא שלב בן עשרה סיבובים, ובסיומו מוכתרת מחזיקת הגביע הרומני. במהלך חמשת הסיבובים הראשונים, מוגרלות הקבוצות לפי אזור גאוגרפי על מנת למנוע נסיעות ארוכות. כמו כן, לאחר שהוגרלו זוג קבוצות למפגש, נקבע כי מי שתארח את המפגש היא הקבוצה שסיימה את העונה הקודמת במיקום (או בליגה) נמוך יותר בטבלה.
קבוצות הליגה השלישית מצטרפות בהדרגה בשני הסיבובים הראשונים. בסיבוב הרביעי מצטרפות נציגות ליגת המשנה, ובסיבוב השישי מצטרפות קבוצות ליגת העל הרומנית. הסיבוב השביעי הוא שלב שמינית הגמר.
בכל שנה, בהתאם ללוח השנה וצפיפות המשחקים, מחליט הוועד הפועל של ההתאחדות על קיום משחקי שמינית, רבע וחצי הגמר בשיטת משחק אחד או בשיטת בית-חוץ. אם ההחלטה היא על קיום משחק בודד, הוא ייערך במגרש נייטרלי. משחק הגמר נערך במגרש שנקבע מראש, כמשחק בודד.
זכיות > היסטוריית משחקי הגמר

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה באליפות ליגת העל הרומנית באותה העונה והשלימה דאבל מקומי
סיירה לאון (1961–1971)

סיירה לאון הייתה מדינה ריבונית עם המלכה אליזבת השנייה כראש המדינה בין העצמאות ב-27 באפריל 1961 והפיכתה לרפובליקה של סיירה לאון ב-19 באפריל 1971.
כשהסתיים השלטון הבריטי באפריל 1961, קיבלה מושבת הכתר הבריטית בסיירה לאון עצמאות מכוח חוק העצמאות של סיירה לאון 1961. אליזבת השנייה, נותרה ראש מדינת סיירה לאון ויוצגה בסיירה לאון על ידי מושל כללי.  סיירה לאון שיתפה את הריבון עם מדינות אחרות, כולל בריטניה.
היסטוריה

ב-27 באפריל 1961 סיירה לאון קיבלה עצמאות.  בשנת 1962 זכתה מפלגת העם של סיירה לאון (SLPP) בבחירות הכלליות. מפלגת הקונגרס של כל העם (APC) התגלתה כאופוזיציה המאורגנת ביותר.  במרץ 1964 נפתחה אוניברסיטת נג'אלה. ב-28 באפריל 1964 נפטר ראש הממשלה מילטון מרגאי. אחיו, אלברט מרגאי, מונה לראש הממשלה החדש. ב-4 באוגוסט 1964 הונפק מטבע בסיירה לאון, הליאון.
בשנת 1967 נערכו בחירות כלליות בסיירה לאון. ה-APC ניצח בפער מצומצם. בריגדיר ג'ון לנסנה, מפקד הצבא, תפס את השליטה בממשלה מיד לאחר שנשבע לראש ממשלת APC החדש, סיאקה סטיבנס. לנסנה הודח כעבור כמה ימים על ידי קציני צבא זוטרים שהזמינו את אנדרו ג'וקסון-סמית', קצין בכיר בחופשה, לחזור ולעמוד בראש ממשלה זמנית, המועצה הלאומית לרפורמה (NRC).
בשנת 1968 הופלה NRC על ידי קציני הצבא. ג'ון בנגורה, קצין בכיר שפוטר בעבר, הוזמן לעמוד בראש הצבא. בנגורה העביר את הממשלה ל-APC בראשות סיאקה סטיבנס.  בשנת 1969 הוקמה אוניברסיטת סיירה לאון, הכוללת את מכללת מפרץ פורה ואוניברסיטת נג'לה.
ב-19 באפריל 1971 סיירה לאון הפכה לרפובליקה עם סיאקה סטיבנס כנשיא המדינה.
מעבר לרפובליקה

אליזבת השנייה ביקרה בסיירה לאון בין 25 בנובמבר ל-1 בדצמבר 1961, זמן קצר לאחר העצמאות.
סיירה לאון הפכה לרפובליקה בחבר העמים עם פרסום חוקת 1971 וראש הממשלה סיאקה סטיבנס הפך לנשיא הראשון של סיירה לאון.
הערות שוליים

↑  "Sierra Leone". WorldStatesmen.org. נבדק ב-19 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sierra Leone Independence Act 1961". Legislation.gov.uk. נבדק ב-19 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sierra Leone Heads". Worldwide Guide to Women in Leadership. נבדק ב-20 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Commonwealth Tours: 1960s". British Pathé. נבדק ב-20 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sierra Leone". The Commonwealth. נבדק ב-20 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
נס המושל הכללי של סיירה לאון, 1961–1971
הידרונום

הידרונום (מהרכבת המילים ביוונית ὕδρω ,hydrō, "מים" ו- ὄνομα, onoma, "שם") הוא סוג של טופונום המציין שם פרטי של גוף מים. הידרונומים כוללים שמות של מקווי מים כגון נהרות ונחלים, אגמים ובריכות, ביצות וביצות, ימים ואוקיינוסים. בנוסף, זוהי תת-קבוצה של טופונומיה, דיסציפלינה ייחודית של הידרונומיה החוקרת שמות גאוגרפיים, המקורות והמשמעויות של שמות אלה, והתפתחותם במהלך ההיסטוריה.
Hydronym Iteru ("נהר גדול") כתוב בהירוגליפים, המציין את נהר הנילוס בשפה המצרית
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533733505171  BnF: cb11959155m (data)  GND: 4131350-1  LCCN: sh85063480  NKC: ph120976
ריצ'רד בלזר

| --- | --- |

 לידה:  4 באוגוסט 1944 ברידג'פורט, קונטיקט, ארצות הברית ארצות הברית
 פטירה:  19 בפברואר 2023 (בגיל 78) בולייה-סור-מר, האלפים הימיים, צרפת 
 שם לידה:  Richard Jay Belzer 
 מדינה:  ארצות הברית, צרפת 
 תקופת הפעילות:  1972–2016 (כ־44 שנים)
 מקום לימודים:  קולג' דין 
 בן או בת זוג:  הארלי מקברייד (1985–2023) 
 http://www.ibelz.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ריצ'רד ג'יי בלזר (באנגלית: Richard Jay Belzer;‏ 4 באוגוסט 1944 – 19 בפברואר 2023) היה שחקן, סטנדאפיסט וסופר יהודי-אמריקאי. מפורסם בעיקר בעקבות תפקידו כבלש "ג'ון מאנץ", דמות אותה גילם בסדרה "רצח מאדום לשחור" ובהמשך בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד". את דמותו זו שיחק ברצף במשך 23 שנים משנת 1993 ועד פרישתו ממשחק ב-2016, בגיל 71. בלזר היה קונספירטור ידוע ואף כתב לא מעט ספרים בנוגע לקונספירציות הקשורות לרצח ג'ון פ. קנדי.
ביוגרפיה

בלזר נולד בברידג'פורט, קונטיקט, ארצות הברית לפרנסס וצ'ארלס בלזר. הוא גדל במשפחה יהודית. הוא נהג לתאר את אמו כאלימה פיזית כלפיו וכלפי אחיו, כאשר החל לעסוק בקומדיה כדי לנסות להצחיק אותה ולמנוע ממנה לנהוג באלימות כלפי ילדיה. בלזר הוא בוגר תיכון פיירפילד. לאחר סיום התיכון, החל לעבוד ככתב בעיתון "ברידג'פורט פוסט". הוא התחיל ללמוד בדין קולג' אך הושעה מלימודיו ועבד במספר משרות כגון מכירות.
בן דודו הוא השחקן הנרי וינקלר.
אמו נפטרה מסרטן השד ב־1962. אביו התאבד בשנת 1968.
קריירה > סטנד אפ

בשנת 1972 עבר בלזר מקונטיקט לניו יורק יחד עם הזמרת שלי אקרמן והחל קריירה כסטנדאפיסט במועדונים "פיפס" "המאלתר" (The Improv) ו"תפוס כוכב מתחיל" (Catch a rising star), הוא החל להופיע עם קבוצת סטנדאפיסטים, יחד איתם הופיע בסרט ב־1974 The Groove Tube.
באותה שנה החל לעבוד כסטנדאפיסט שמחמם את הקהל בתוכנית "סאטרדיי נייט לייב", ואף הופיע בתוכנית עצמה שלוש פעמים בין השנים 1975 ו-1980. הוא הופיע כסטנדאפיסט במסע ההופעות של המוזיקאי וורן זבון.
ב-1978 הוא הופיע בתוכנית "רחוב סומסום" בעונה התשיעית כאשר הוא ועוד צעיר (בריאן דויל מוראי) עושים פיקניק ליד האגם וכלב בא לאכול להם את האוכל.
קריירה > קולנוע

בסוף שנות ה-70, תחילת שנות ה-80 החל בלזר לעבוד כשחקן קולנוע, הוא הופיע בתפקידי אורח בסרטים "תהילה" 1980, "קפה פלש" סרט בדיוני-פורנוגרפי מ-1982, Night Shift סרטו של הבמאי רון הווארד מ־1982 ובסרט מ-1983 "פני צלקת" של בריאן דה פלמה בכיכובו של אל פצ'ינו.
קריירה > רדיו

בלזר השתתף בשנים 1973–1975 בתוכנית הרדיו השבועית The National Lampoon Radio Hour יחד עם קומיקאים נוספים: ג'ון בלושי, צ'בי צ'ייס, ביל מארי, גילדה רדנר והארולד ראמיס. בתוכנית הוא שיחק בין השאר את דמותו של "דיק בלנטין".
לבלזר הייתה תוכנית רדיו נוספת "ברינק ובלזר" ברשת WNBC, וכן הוא היה אורח קבוע בתוכנית הרדיו של הווארד סטרן והופיע בתוכניות רדיו נוספות.
קריירה > טלוויזיה

ב-1990 הופיע בלזר בסדרה "הברק" כמגיש חדשות ועיתונאי, הוא הופיע במספר פרקים בסדרה "לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן" בתפקיד הבלש ויליאם הנדרסון.
קריירה > ספרים

בלזר האמין כי רצח ג'ון פ. קנדי הוא קונסיפרציה וכתב ארבעה ספרים בנושא תיאוריות קונספירציה.
קריירה > 1993–2016 דמותו של הבלש ג'ון מאנץ'

בלזר כיכב באותה דמות במשך 23 שנים, 22 עונות, ובעשר סדרות טלוויזיה שונות.
הוא החל להופיע בדמות בשנת 1993. הוא כמעט ולא זכה להיכנס לתוכנית כי האודישן שלו על פי בארי לוינסון, מפיק התוכנית, היה גרוע מאוד והוא נשלח הביתה על מנת לעבור על הטקסט שוב.
את תפקידו כג'ון מאנץ הוא ביצע בסדרות הבאות:
בין השנים 1993–1999 כיכב בסדרה שנקראה בעברית "רצח מאדום לשחור", בשבע עונות הסדרה, עד שירדה, כבלש במחלקת הרצח של בולטימור.
לאחר ירידת הסדרה הוא עבר לשחק באותו תפקיד בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" בין השנים 1999–2016 מהעונה הראשונה ועד העונה ה-15 אז יצא לגמלאות. בסדרה זו היה בלש במדור המיוחד בעיר ניו יורק.
בנוסף שיחק את דמותו של מאנץ' בסדרות: "תיקים באפלה", "The Beat", "חוק וסדר: משפט וצדק", "משפחה בהפרעה", "הסמויה", "רוק 30", "ג'ימי קימל לייב" ו"קימי שמידט" של נטפליקס שם שיחק ככוכב של ספין אוף דמיוני של חוק וסדר.
ב-2016 החזיק בלזר בשיא של מספר עונות באותה דמות (22), כשהוא עובר את ג'יימס ארנס (בתפקיד מרשל מט דילון בסדרה "Gunsmoke" בין 1955–1975) ואת קלסי גראמר (בתפקיד ד"ר פרייזר קריין 1984–2004), היחידה שעקפה אותו מאז היא השחקנית ששיחקה לצידו ב"חוק וסדר: מדור מיוחד", מרישקה הרגיטאי, בתפקיד הבלשית אוליביה בנסון, שמככבת בעונה ה-24 של הדמות.
חיים אישיים

נישואיו הראשונים של בלזר היו לגייל סוזן רוס (1966–1972) והשניים לדליה דנוך (1976–1978) שני נישואיו הסתיימו בגירושים.
בשנת 1981 הוא פגש את הארלי מקברייד שהייתה גרושה עם שתי בנות, כאשר חברים משותפים הפגישו ביניהם. השניים התחתנו בשנת 1985 והיו נשואים עד למותו בשנת 2023. לשניים אין ילדים משותפים.
בלזר החלים מסרטן האשכים בשנת 1983.
בשנת 2014 אחיו הבכור, לנארד בלזר, התאבד בגיל 73 מקפיצה מבניין בן 11 קומות לאחר שאיבד את אשתו. אשתו אמילי סקווירס הייתה הבמאית של "רחוב סומסום" במשך למעלה מעשרים שנה, ומתה במפתיע בגיל 71 בשנת 2012.
לאחר פרישתו ממשחק ב-2016 עבר בלזר לגור בדרום צרפת בעיירה בולייה-סור-מר (אנ'), ועסק מאז בכתיבת ספרים בנושאי קונספירציה שונים.
נפטר ב-19 בפברואר 2023 בביתו בבולייה-סור-מר בגיל 78.
הערות שוליים

↑  Hevesi, Dennis (2012-11-27). "Emily Squires, Emmy-Winning Director of 'Sesame Street,' Dies at 71". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-10-05.
↑  Chris Koseluk, Richard Belzer, Extraordinarily Smart-Ass as a Comic and a TV Cop, Dies at 78, The Hollywood Reporter, ‏19 בפברואר 2023 (באנגלית)
↑  Marc Berman, Richard Belzer Dead: The Actor And Comedian Was 78, Forbes (באנגלית)
↑  ריצ'רד בלזר ("רצח מאדום לשחור") הלך לעולמו בגיל 78, באתר ישראל היום, 19 בפברואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429140305171  BIBSYS: 1032765  BNE: XX1306997  BnF: cb140528113 (data)  GND: 139365389  ISNI: 0000 0000 7824 1534  LCCN: n88060955  MusicBrainz: ae914db6-87ae-4ad0-b5d4-81be9186e788  NKC: xx0150882  SUDOC: 136077668  VIAF: 101114021   WorldCat (עם VIAF): 101114021
עבדורחמן עבדי פאשה ארנבוט

עבדורחמן עבדי פאשה ארנבוט (בטורקית: Arnavut Abdurrahman Abdi Paşa, תאריך לידה לא ידוע, לפני 1616 - 2 בספטמבר 1686) היה וזיר, איש צבא ומינהל עות'מאני בכיר ממוצא אלבני. בתוקף תפקידו כוואלי וביילרביי (מושל) האחרון של בודה (בוּדין), נהרג בקרב בעת כיבוש מצודת בודה בידי האוסטרים והפרוסים ב-1 בספטמבר 1686.
מוצאו ושמו

תאריך הלידה ומקום הולדתו אינם ידועים. במותו היה לפי מקורות שונים מעל גיל 80 (לפי הכרוניקה של מהמט סורייה) או מעל גיל 70 (לפי הכתובת על מצבתו בבודה). לכן ניתן לשער שנולד לערך בעשור האחרון של המאה ה-17. במקורות העו'תמאנים הוא ידוע תחת הכינוי "ארנבוט" כלומר "האלבני" וייתכן כי נולד באלבניה. קרוב לוודאי נולד כנוצרי וגויס במסגרת מבצעי ה"דוושירמה" של גיוס הבנים של האוכלוסיות משועבדות ליחידות העלית של היניצ'רים.
משמעות שמו היא בערבית העבד של "הרחמן", אחד מ-99 שנות של האל באסלאם. רבים מהמתאסלמים נשאו שם שכלל את המילה "עבד". "עבדי" הוא כינוי חיבה לשמו הראשון. הוא נודע בקיצור כ"עבדי פאשה".
מוצאו ושמו > אגדות מערביות על מוצאו

במערב אירופה נפוצה שמועה אשר על פיה עבדורחמן עבדי פאשה היה דווקא ממוצא שווייצרי צרפתי.
השערה זו מצאה את ביטויה בסיפור בצרפתית "Le Bacha de Bude", שפורסם בשנת 1765 בשווייץ בלי אזכור של זהות המחבר.
שמועה זו שימשה בסיס גם לנובלה "הפאשה מבודה" (Der Pascha von Buda) (1811) מאת הסופר היינריך צ'וקה (Zschokke) שהיגר לשווייץ ממגדבורג. בו מסופר על איש צבא שווייצרי בעל השם הצרפתי קוני (Cugny) שנפל בשבי טורקי והתאסלם. מאוחר יותר זה היה הוא הפאשה שפיקד על מגיני בודה מפני המצור האוסטרי.
60 שנה לאחר הסיפור של צ'וקה, אותה שמועה הופיעה אצל הסופר הגרמני תאודור פונטאנה, בסיפורו ההיסטורי על חיי הנס אדם פון שנינג, מפקד הכוחות הברנדנבורגים שהשתתפו במצור של בודה בשנת 1686. פונטאנה ציין שם שעבדורחמן פאשה היה במקור שווייצרי בשם קואני (Coigny). "עוד בזמן המצור אחד הקצינים שהיה בשליחות בעיר זיהה אותו כבן ארצו".
בשנת 1936 בכתב העת הרשמי של ה"רייכסלופטשוצבונד" (איגוד ההגנה האווירית של הרייך) הזכיר ההיסטוריון הצבאי מרטין לציוס לרגל מלאת 250 שנה לכיבוש בודה, את "עבדרחמן באסה, רנגט בשם קוני משווייץ הצרפתית". ההיסטוריון והטורקולוג יוזף מטוץ שהקדיש מאמר לחיי המגן הטורקי האחרון של מצודת בודה העריך כי "אין ספק, לא היה שווייצרי".
קריירה

עבדי פאשה עלה בהדרגה בהיררכיה של היניצ'רים עד לעמדות הגבוהות ביותר בצבא ובמינהל העות'מאני. ב-2 במאי 1559 התמנה למפקד העליון של היניצ'רים. הוא התנסה בהגנה על מבצרים, כמו בשנת 1669 במצור על קנדיה (הרקליון) בכרתים, שבו התוקפים הוונציאנים נאלצו לסגת.
במידה לא מבוטלת בגלל דיכוי המרד בכרתים, זכה עבדי פאשה להתמנות לווזיר. בשנת 1672 פיקד על היניצ'רים בכיבוש העיר קמנייץ פודילסקי ובשנת 1674 פיקד על מסע צבאי באוקראינה בשם אדונו, הסולטאן מהמט הרביעי. הוא שמר את תפקידו כווזיר גם כשנשלח כמושל (ביילרביי) בפרובינציות גדולות (איילטים) ברחבי האימפריה. ב-25 ביולי 1674 נשלח לבגדד, שנכבשה בחזרה מידי הספווידים. ב-11 במאי 1676 היה למושל של מצריים המורדת. לא ידוע באילו נסיבות הודח בקיץ 1680 מן התפקיד. יש משערים שהדבר נבע בשל גילו המתקדם, מעל 75. אולם ב-24 במאי 1681 הוא התמנה לביילרביי של בוסניה ובתוקף תפקיד זה השתתף בקרבות בהונגריה בשנת 1682. ב]12 באוקטובר 1682 עבדי פאשה הופקד על הגנת קמנייץ ולאחר מכן ב-20 בדצמבר 1683 נקרא לשער הנשגב. בהמשך הועבר שוב בצורה תמוהה מתפקיד לתפקיד ומאזור אחד למשנהו.
בסוף נובמבר 1684 התמנה לתפקיד הביילרביי של בודה, כשהשלטון העות'מאני בעיר הזאת נמצא מאוים על ידי כוחות מאוחדים של האימפריה הרומית הקדושה ושל בני בריתה, אך בחורף 1685 הועבר לתפקיד של מפקד הכוחות הטורקים בהונגריה וכעבור זמן קצר נשלח כביילרביי לחלב הרחוקה והשלווה. ב-20 בדצמבר 1685 שוב נשלח להונגריה קודם כמפקד הצבא ולאחר מכן כביילביי של בודה.
המגן האחרון של בודה העות'מאנית

מצודת בודה בפיקודו הייתה מוגנת על ידי כוח של 10,000 לוחמים ו-400 תותחים, שאספקתם בתחמושת ובכל המצרכים הנחוצים נראתה מובטחת. בנוסף ציפה הביילרביי להגעת תגבורת חזקה בפיקודו של הווזיר הגדול סוליימן. אולם בסופו של דבר הפיצוץ של 800 טונות של אבקת שרפה מתחת לחומות הכריע את הכף. בתום מצור של 78 יום, של הפגזות רבות ומתקפות לא מוצלחות, יד הנוצרים הייתה סוף-סוף על העליונה. הפאשה, שסירב קודם לכן להסגיר את העיר, נאבק באומץ בראש צבאו וניסה לסתום את הפריצות. ב-2 בספטמבר חדרו הכוחות בפיקודו של קרל מלורן לעיר וכבשו אותה. עבדורחמן עבדי פאשה נהרג בקרב בקווים הראשונים. התגבורת המצופה של הווזיר הגדול סוליימן לא יכלה להגיע, אחרי שנחלה תבוסה בקרבות בדרכה. הכובשים הנוצרים ערכו טבח בתושבים הטורקים, ולא חסו אף על חיי 500 יהודים. שבויים טורקים רבים נרצחו. יש אומרים כי גופותיהם קולפו מעורם, שאחר ייבוש נרקחה ממנו אבקה מבוקשת.
מורשתו

באימפריה העות'מאנית דמותו של עבדי פאשה נותרה מוערכת בזכות האומץ והנדיבות שהפגין. נודע גם בנטיותיו לחשיבה חופשית, לתענוגות השתייה החריפה וקרבתו לסופיות, המיסטיקה המוסלמית. על חותמו שיוצר בעת שהותו בבגדד נכתב:
עבדורחמן עבדי פאשה ארנבוט השאיר גם התכתבות דיפלומטית עם היריבים הנוצרים מן התקופה שלפני הקרב הסופי בבודה. בין היתר - עם המרקגראף הפלדמרשל הרמן פון באדן, יושב ראש מועצת המלחמה של הקיסר לאופולד הראשון.
הנצחה

בגבעת הטירה בבודפשט, על המבצר אנז'ו (Anjou bástya), באמצע הדרך בין המוזיאון להיסטוריה צבאית ובין השער הוינאי (Bécsi Kapu) הוקמה בשנת 1932, לרגל מלאת 245 שנה לשחרור בודה מידי הטורקים, מצבה לזכרו של עבדורחמן עבדי פאשה ארנבוט, עליה צוין בהונגרית ש"היה אויב אמיץ" ובטורקית עות'מאנית שנפל כמו שהיד
Bûdîn vilâyeti son vâlîsi Vezîr Arnavud 'Abdurrahman 'Abdî Paşa 1686 senesi eylülünün ikisinde ba'de zuhr işbu mahall civârında şehîd olmuşdur. Rahmetullâhi 'aleyh" - "בשניים בספטמבר 1686, בשעת אחר צהריים, נפל חלל ברובע זה הוואלי האחרון של וילאייט בודה, הווזיר עבדורחמן עבדי פאשה. ירחם עליו האל."
. יוזמת הצבת המצבה באה מצאצאיו של אחד מהגיבורים ההונגרים שנהרגו בקרב לשחרור בודה, גיירג' סאבו.
לקריאה נוספת

2004 ,Miklós Molnar Histoire de la Hongrie, Paris, Editions Perrin (בצרפתית)
Josef Matuz, "Wesir Abdurrahmen Abdi Pascha, der letzte Ofner Beglerbeg (Versuch einer Vita)", Acta Historica Academiae Scientiarum Hungarivae 33 (2-4) S. 341 - 350 (1987)
הערות שוליים

↑  Miklós Molnar עמוד 184
↑  G.Jacob - i. Türkische Briefe der Paschas von Ofen
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 116397661X  TDVİA: abdurrahman-abdi-pasa  VIAF: 5357153411884341700005   WorldCat (עם VIAF): 5357153411884341700005 
המצבה על המקום המשוער שבו נהרג עבדורחמן עבדי ארנבוט פאשה, על המבצר אנז'ו בבודה, 1936
ז'אן הראשון, דוכס אלנסון

| --- | --- |

 לידה:  2 ביוני 1385 Essay, צרפת 
 פטירה:  25 באוקטובר 1415 (בגיל 30) אראס, צרפת 
 בן או בת זוג:  Marie of Brittany, Lady of La Guerche 
 
שלט האצולה של רוזני פרשה.
ז'אן הראשון מאלנסון נלחם נגד הנרי החמישי, מלך אנגליה ואדוארד מיורק בקרב אז'נקור.
ז'אן הראשון, דוכס אלנסון, הידוע בשם החכם (1385 – 25 באוקטובר 1415), היה אציל צרפתי, שנהרג בקרב אז'נקור.
ביוגרפיה

ז'אן נולד בשאטו ד'אסאי ב-1385, והיה בנם של פייר השני, רוזן אלנסון ומארי דה שאמיילאר. בשנת 1404, הוא ירש את אביו כרוזן אלנסון ופרשה. הוא מונה לדוכס אלנסון ב-1414.
הוא פיקד על הדיוויזיה השנייה של הצבא הצרפתי בקרב אז'נקור. כשהאנגלים פרצו את קווי הדיוויזיה הראשונה, הוא הוביל מתקפת נגד. יש המייחסים לו את הריגת אדוארד, דוכס יורק, פציעת המפרי, דוכס גלוסטר, וחיתוך קישוט מכתר הנרי החמישי, מלך אנגליה. הוא הוכרע על ידי שומר הראש של המלך הנרי ונהרג לפני שהספיק להיכנע.
משפחתו

ב-1396 הוא נישא למארי מברטאן (1391 – 1446), בתו של ז'אן הרביעי, דוכס ברטאן. נולדו להם חמישה ילדים:
פייר ד'אלנסון (1407 – 1408)
ז'אן השני, דוכס אלנסון (1409 – 1476)
מארי ד'אלנסון (1410 – 1412)
ז'אן ד'אלנסון (1412 – 1420)
שרלוט ד'אלנסון (1413 – 1435)
היו לו גם שני ילדים לא חוקיים:
פייר ד'אלנסון (נפטר ב-1424, קרב ורנויל), לורד גלנדון
מרגריט ד'אלנסון, נישאה לז'אן דה סנט-אובין, לורד פרה
כריס נות'

| --- | --- |

כריס נות', 2008
 לידה:  13 בנובמבר 1954 (בן 69) מדיסון, ויסקונסין, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1981
 מקום לימודים:  קולג' מרלבורו  בית הספר לדרמה של ייל  בית הספר לתאטרון נייברהוד פלייהאוס 
 בן או בת זוג:  Tara Lynn Wilson (2012–?)   Beverly Johnson (1990–1995) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (2001) 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
כריסטופר דייוויד "כריס" נות' (באנגלית: Christopher David "Chris" Noth; נולד ב-13 בנובמבר 1954) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות גילום דמותו של הבלש מייק לוגן בסדרות הטלוויזיה "חוק וסדר" ו"חוק וסדר: כוונה פלילית", פיטר פלורק בסדרה "האישה הטובה", ומיסטר ביג בסדרת הטלוויזיה "סקס והעיר הגדולה" ובסרט הספין אוף ששמו כשם הסדרה.
ביוגרפיה

נות' נולד במדיסון, ויסקונסין שבארצות הברית למשפחה מרקע נוצרי. הוא בנם של ג'ין פאר, לשעבר כתבת חדשות חוץ של רשת CBS, וצ'ארלס נות', סוכן ביטוח. היה הבן הצעיר מבין שלושה אחים. אביו הלך לעולמו כשנות' היה בן אחת עשרה. בילדותו טייל עם אמו ואחיו ברחבי בריטניה, צ'כוסלובקיה וספרד.
את התואר הראשון שלו רכש במכללה לאמנות בורמונט. את התואר השני באמנויות קיבל מבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל, שם השתתף ב-25 מחזות. כמו כן, היה תלמידו של המורה למשחק סנפורד מייזנר.