stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי הולנד–צרפת
היסטוריה > מלחמת צרפת-הולנד

מעת הקמת הרפובליקה ההולנדית נתמכה הרפובליקה על ידי ממלכת צרפת, אולם בשנת 1668 ביצירת ברית-השלושה (אנגליה, הרפובליקה ההולנדית ושוודיה) שהביאו את צרפת להשיב לספרד את כל כיבושיה בארצות השפלה הספרדיות שהושגו במלחמת דבוליסיון. נחלות שלדעתו של לואי הארבעה עשר שייכת לו, לאחר מות חמיו פליפה הרביעי, מלך ספרד. בגלל יחסי הידידות שהיו בין צרפת לרפובליקה ההולנדית, החשיב לואי הארבעה עשר את תמיכתה של הרפובליקה ההולנדית בספרד כבגידה בצרפת.
בארבע שנות השלום, תכנן מלך צרפת את הנקמה ברפובליקה ההולנדית כאשר המטרה שלו הייתה לפרק את ברית-השלושה. הצד העיקרי אותו רצה לצידו היה אנגליה אשר כבר ניצחה פעמיים את הולנד בקרבות ימיים במלחמת הולנד-אנגליה הראשונה ובמלחמת הולנד-אנגליה השנייה. כדי להגיע להסכם עם אנגליה, שלח מלך צרפת את גיסתו הנרייטה אן, נסיכת אנגליה לדון עם אחיה צ'ארלס השני, מלך אנגליה. בתחילה אנגליה לא רצתה לעזוב את ברית השלושה אולם מלך צרפת דחף אותה לעשות זאת על ידי תמיכה כלכלית באנגליה בערך של שלושה מיליון פאונד בשנה. ההסכם ההגנה והתקפה בין המדינות נחתם ב-1670 ונשארה סודית כדי שלא תגיע לאוזני שליטי הולנד.
ב-1671 השיגה צרפת את הסכמתה של שוודיה לתמוך בצורה עקיפה במלחמה בארצות השפלה על ידי תקיפת נסיכות הבוחר מברנדנבורג אם זו תצטרף ללחימה. בנוסף, הצליחה צרפת להשיג תמיכה של בישופות מינסטר ונסיכות הבוחר מקלן מהאימפריה הרומית הקדושה שאפשרו לה להגיע לגבול הרפובליקה ההולנדית ללא הצורך לעבור בארצות השפלה הספרדיות. בתחילת שנת 1672 נשלחו 12 אלף חיילים (5,000 פרשים ו-7,000 חיילים רגלים) למדינות אלו והתאמנו בערים בון, נויס (Neuss) וקייזרסוורט (היום רובע בדיסלדורף).
ב-28 במרץ 1672 הכריז צ'ארלס השני, מלך אנגליה, מלחמה על הרפובליקה ההולנדית וב-6 באפריל עשה זאת לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. המלחמה נמשכה 7 שנים, והיו מעורבות בה גם דנמרק, שוודיה, ברנדנבורג, קלן ומינסטר וכוחות מהאימפריה הרומית הקדושה ומדוכסות לורן, ולבסוף נחתמו הסכמי ניימכן שהסדירו את הגבול הצפוני של צרפת עד ימינו. מבחינת הצרפתים, הסכמי ניימכן היו עדות לניצחונו של לואי הארבעה עשר שלאחר מכן כונה Louis le Grand "לואי הגדול" וזאת אף על פי שלא הצליח לכבוש את הולנד, מטרת המלחמה המקורית, ובנוסף גרם לאיחוד אירופה נגדו.
שתי המדינות לחמו ביניהם גם במלחמת תשע השנים ובמלחמת הירושה הספרדית, אולם בעקבות המלחמות הללו נחלש כוחה של הרפובליקה ההולנדית.
היסטוריה > המאה ה-19

בשנת 1795 הוקמה בהולנד הרפובליקה הבטאווית, אשר נכבשה זמן קצר לאחר מכן על ידי צרפת. בשנת 1806 הפך נפוליאון את הרפובליקה לממלכה בשם ממלכת הולנד, והכתיר את אחיו לואי בונפרטה למלכהּ. ב-1810 סיפח אותה ישירות לצרפת, כיוון שלואי נקט מדיניות עצמאית מדי וסירב לקבל את הוראותיו.
בקונגרס וינה, אחרי תבוסת נפוליון בשנת 1815, האזור ניתן לשליטת וילם הראשון, מלך הולנד כהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, אך כעבור 15 שנה, בשנת 1830 התרחשה המהפכה הבלגית: המחוזות הדרומיים (הקתולים) של ארצות השפלה מרדו בשלטון ההולנדי הפרוטסטנטי. הם זכו בעצמאות, והקימו את ממלכת בלגיה.
היסטוריה > המאה ה-20

בשנת 1940 נכבשו הולנד וצרפת על ידי גרמניה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ונותרו תחת כיבוש גרמני עד לשנת 1944 (צרפת) ו-1945 (הולנד).
לאחר המלחמה הצטרפו הולנד וצרפת לנאט"ו ולאיחוד האירופי. כיום היחסים בין שתי המדינות מוגדרים "מצוינים", ונהנים מקשרים פוליטיים, כלכליים, חברתיים, תרבותיים, מנהליים ואישיים.
האי סן-מרטן

ב-23 במרץ 1648 הסכימו צרפת והולנד לחלק ביניהן את האי סן-מרטן. עד שנת 2003 היה סן מרטן חלק מגוואדלופ. בשנת 2003 הצביעו תושבי האי שהאי יהפוך לאזור עצמאי נפרד מגוואדלופ. ב-2007 העניק הפרלמנט הצרפתי לאי מעמד של קולקטיב מעבר לים.
שיתוף פעולה כלכלי

צרפת היא המשקיעה הרביעית בגודלה בהולנד; היצואנית השלישית בגודלה, והיבואנית השישית בגודלה הולנד היא גם היצואנית השביעית בגודלה בצרפת, והיבואנית הרביעית בגודלה על פי משרד החוץ הצרפתי, כ-400 חברות צרפתיות בענפי השירות, המתכות, והחקלאות פעילים בהולנד, כולל אקור, אייר פראנס-KLM, ועוד הרבה חברות. כמו כן פעילות הרבה חברות הולנדיות בצרפת, וקיים שיתוף פעולה מלא בין המדינות בצרכי הסחר השונים.
שיתוף פעולה ביטחוני

שתי המדינות משתפות פעולה בלחימה בסמים, ומקיימות מפגשים שנתיים בהאג ובפריז כדי לייעל את הפיקוח על כך.
יחסים דיפלומטיים

הולנד מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, ו-13 קונסוליות באז'אקסיו, בורדו, ברסט, קאלה, לה האבר, ליל, ליון, מרסיי, מונפלייה, סטרסבור, פרפיניאן, ניס וטולוז. מאידך, צרפת מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג, ו-8 קונסוליות בהאג, אמסטרדם, חרונינגן, מאסטריכט, מידלבורך, רוטרדם, דן בוס ואוטרכט
.
ביקורים רשמיים

נשיא צרפת פרנסואה הולנד ביקר בהולנד ב-20 בינואר 2014, ונפגש עם וילם-אלכסנדר, מלך הולנד, מקסימה, מלכת הולנד, ועם ראש הממשלה מארק רוטה. הוא גם נפגש עם בית הנבחרים ועם הסנאט, והתייחס לקשרים הדיפלומטיים והפוליטיים בין שתי המדינות.
אלייזה לוקאס פינקני

| --- | --- |
 לידה:  28 בדצמבר 1722 איי ליווארד הבריטיים, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1793 (בגיל 70 בערך) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  כנסיית סנט פיטר, פילדפיה 
 בן או בת זוג:  צ'ארלס פינקני 
 
אלייזה לוקאס פינקני (באנגלית: Eliza Lucas Pinckney; 28 בדצמבר 1722 –  1793). הייתה בעלת מטעים בדרום קרולינה, ובעלת השפעה רבה על הכלכלה החקלאית במושבות הבריטיות בצפון
אמריקה. פיתחה את גידול האינדיגו, צמח שממנו מופק צבע כחול, והפכה אותו לגידול השני בחשיבותו במושבות הדרומיות, אשר סיפק כשליש מהכנסת הייצוא של דרום קרולינה.
כאות הוקרה על תרומתה הרבה למהפכה האמריקאית היה ג'ורג' וושינגטון מנושאי ארונה.
בשלהי המאה ה-20 נהייתה לאישה הראשונה שנכנסה להיכל התהילה העסקי של דרום קרולינה.
קורות חייה > ילדותה ונעוריה

אלייזה לוקאס נולדה נולדה באנטיגואה שבאיים הקריביים, מושבה בריטית במזרח הקריביים. אלייזה הייתה בתם הבכורה של בני הזוג מייג'ור ג'ורג' ואן לוקאס, ואחותם הגדולה של ג'ורג', תומאס ומרי (שכונתה פולי). משפחת לוקאס הייתה משפחה בריטית מהמעמד הגבוה אשר החזיקה מטעים באיים הקריביים ובמושבה הבריטית דרום קרולינה, אבי המשפחה הגיע לדרגת לוטננט קולונל בצבא הבריטי ומילא משרות פוליטיות שונות ואף מונה למושל אנטיגואה.
כרוב הנערות בנות המעמד הגבוה של המשובות בזמן ההוא, לוקאס התחנכה בלונדון, שם למדה כמקובל בין היתר צרפתית ומוזיקה, אולם הנושא האהוב עליה היה בוטניקה.
קורות חייה > ימיה בדרום קרולינה

עקב החולי של אן, אמה של אלייזה לוקאס, בשנת 1738 החליט האב שאקלים אחר יעזור לבריאותה, והמשפחה עברה לגור במטעים שירשו לאחר מותו של הסב בדרום קרולינה ליד עיר הנמל צ'ארלסטון. כאשר בשנת 1739 פרצה "מלחמת אוזנו של ג'נקינס" בין הבריטים לספרדים, הוצרך אביה של לוקאס לחזור לאנטיגואה, בעוד ללוקאס נותרה הבחירה לחזור לאנגליה, או להישאר בדרום קרולינה. לוקאס בחרה להישאר בדרום קרולינה, בחירה זו דרשה ממנה הקרבה רבה. בגיל 16 לוקאס נותרה לנהל לבדה מטע של יותר מ-2,400 דונם בנוסף לשני מטעים נוספים. במקביל נדרשה לוקאס לדאוג לאימה החולה ולאחותה הקטנה פולי, בעוד אחיה חזר לאנגליה ללימודים צבאיים.
אף על פי שלוקאס ניהלה שלושה מטעים בהצלחה רבה, היא עדיין מצאה זמן ללימודים (בעיקר מספרים), קריאה בצרפתית, נגינה על צ'מבלו ואף זמן ללימודי משפטים, כך שבהיותה בת 19 שכניה התייעצו עמה בעניינים משפטיים.
קורות חייה > גידול וייצור האינדיגו

לוקאס, ראתה שתעשיית הטקסטיל ההולכת וגדלה באנגליה וצפתה עלייה בשוק הצבעים, ולכן החליטה לגדל אינדיגו, פרח שממנו מיוצר צבע כחול לצביעת בדים. רוב האינדיגו שיובא לאנגליה בזמן ההוא הגיע ממושבות צרפתיות בקריביים. האנגלים היו להוטים למצוא מקור אספקה חלופי, בשל היריבות הבלתי פוסקת ביניהם לבין הצרפתים באותם הימים.
לאור הפוטנציאל העסקי הטמון בשוק האינדיגו, החליטה לוקאס לגדל במטעים המשפחתיים זרעי אינדיגו, אותם סיפק לה אביה מהקריביים. בשנת 1740 החלה לוקאס בניסיונות לגדל אינדיגו, תחילה ניסיונותיה כשלו, אך היא לא אמרה נואש ולאחר מספר שנים של ניסיונות כושלים, בשנת 1744, הצליחה לוקאס לגדל יבול טוב של אינדיגו. בעקבות הצלחתה שכנעה לוקאס את שכניה לגדל אף הם אינדיגו במטעיהם. בשנה זו לוקאס גם הצליחה לראשונה להפיק צבע כחול מגידולי האינדיגו, גם זאת לאחר ניסיונות רבים שכשלו.
הממשלה הבריטית תמכה בייצור אינדיגו במושבות, והעניקה פרס כספי על כל פאונד אינדיגו שיוצר. דבר זה הביא להתפשטות מואצת של ייצור אינדיגו במושבות הדרומיות. תוך שנתיים בלבד עלה משקל האינדיגו שיוצר בדרום קרולינה מכ-2 טונות ורבע לכ-60 טונות, והפך לשליש מההכנסות של דרום קרולינה מייצוא. אינדיגו נותר גידול מרכזי גם בשנים הבאות ובשנת 1775 יוצאו מדרום קרולינה כחצי מיליון קילו של אינדיגו, אך לאחר המהפכה האמריקאית התפשט ייצור הכותנה והפך לגידול המרכזי בדרום ארצות הברית.
קורות חייה > לאחר נישואיה

לוקאס נישאה בשנת 1744 לצ'ארלס פינקני, עורך דין ובעל מטע שכן, שהיה בידידות עם לוקאס. החתונה נערכה 4 חודשים בלבד לאחר פטירת אשתו הראשונה של צ'ארלס. במהלך שש שנות נישואיהם הראשונות, נולדו להם ארבעה ילדים: צ'ארלס קוטוורת' פינקני (נולד 1746), ג'ורג' פינקני (מת בהיותו תינוק 1747), האריוט פינקני הורי (1749) ותומאס פינקני (1750).
גם לאחר נישואיה לוקאס המשיכה לנהל את המטעים, הואיל וצ'ארלס בעלה נדרש לעזוב את הבית לעיתים קרובות. בשנת 1753 עברה המשפחה להתגורר באנגליה במשך חמש שנים, שם צ'ארלס נתמנה למשרת כבוד, ובה רכשה לוקאס חברים בעלי השפעה. בשנת 1758 שבו בני הזוג לוקאס פינקני והבת האריוט לדרום קרולינה, בעוד בניהם נשארו ללמוד באנגליה. לוקאס חזרה לדרום קרולינה מחשש לפריצת מלחמה בין הבריטים לצרפתים ולפגיעה במטעיהם. כשחזרה גילתה לוקאס שהמטעים ניזוקו מאחר שלא טופלו כראוי, והיה עליה לטרוח זמן רב להשיבם לקדמותם.
בקיץ בו שבו לדרום קרולינה צ'ארלס מת ממלריה, ולוקאס נותרה לבדה לדאוג לשבעת מטעיה. לוקאס תיארה את האובדן באומרה שאילו לא היה לה את עבודתה לבה היה שבור.
בשנת 1768 נישאה האריוט בתה של לוקאס. זמן קצר לאחר מכן שבו שני בניה של לוקאס לדרום קרולינה, שם עסקו בפוליטיקה, ובשנת 1770 הם נחשבו לשני הפוליטיקאים המבטיחים בדרום קרולינה. לאחר פריצת המהפכה האמריקאית, מונו שני בניה לגנרלים. גם לוקאס תמכה במהפכה וסיפקה אוכל, כסף וציוד לפטריוטים במושבות הדרומיות, עד שתרומותיה פגעו עמוקות בכיסה האישי. עקב תמיכתה של לוקאס במהפכה, הצבא הבריטי שפלש בשנת 1779 לדרום קרולינה שרף את מטעיה, דבר שפגע קשות במצבה הכלכלי, אך היא נותרה אישה חשובה ומוערכת, וכאשר ג'ורג' וושינגטון התארח בדרום קרולינה, הוא ביקר אותה בביתה.
קורות חייה > ימיה האחרונים ומותה

את ימיה האחרונים בילתה לוקאס במטעים של בתה האלמנה האריוט. בשנת 1793 לוקאס מתה מסרטן בהיותה בת 71 בפילדלפיה, שם קיבלה טיפול רפואי. בתור הערכה לתרומותיה הרבות למהפכה ולמושבות, ג'ורג' וושינגטון היה מנושאי ארונה.
בשנת 1850 פורסמו מכתביה בהם תיעדה בין היתר את עבודתה המחקרית. בשנת 1989 נהייתה לאישה הראשונה שנכנסה להיכל התהילה העסקי של דרום קרולינה.
קורות חייה > הישגיהם הפוליטיים של בניה

בניה, צ'ארלס קוטוורת' ותומס היו גנרלים בזמן המהפכה האמריקאית. בנה צ'ארלס קוטוורת' חתם על החוקה האמריקאית. בנה תומאס היה שגריר ארצות הברית באנגליה ובספרד.
עבודתה המחקרית > עבודתה בגידול האינדיגו

זרעי האינדיגו בהם השתמשה לוקאס הובאו לה על ידי אביה מהקריביים. לוקאס עמדה בפני משימה מאתגרת, לסגל את זרעי האינדיגו לאקלים השונה השורר בדרום קרולינה. לשם כך היה עליה ללמוד מהו סוג האדמה הטוב ביותר, ומתי לזרוע ולקצור את הצמחים. לוקאס בררה מהיבול שצמח את הצמחים הטובים ביותר ואותם המשיכה לגדל. בשנת 1740 החלה לוקאס לזרוע אינדיגו, אולם היא זרעה אותם מאוחר מדי, ולכן הצמחים לא הספיקו להבשיל לפני שהכפור הגיע. גם ניסיונותיה בשנים הבאות נכשלו, עד שבשנת 1744 היא גידלה את יבול האינדיגו המוצלח הראשון שלה.
לאחר שלוקאס הצליחה לגדל אינדיגו, היא הייתה צריכה ללמוד איך להפיק ממנו צבע. על מנת לעשות זאת היה עליה לקטוף את הפרח בגיל הנכון, ולהתסיס אותו בכמויות גדולות. הנוזל היה מיובש, נחתך דק ולאחר שהיו מוסיפים ליים לאבקה, חלקיקי הצבע היו מתיישבים בתחתית, ואותם היו הופכים למעין עוגות שהיו נמכרות בשוק. על מנת לעזור לה בתהליך, שכר אביה יצרן צבע צרפתי מקצועי, אך מכיוון שהוא רצה לשמור על המונופול הצרפתי בתעשייה, הוא חיבל בהפקת הצבע. לאחר שלוקאס גילתה זאת היא שכרה יצרן צבע אחר, ובשנת 1744 הצליחה להפיק צבע באיכות מספקת לשיווק.
עבודתה המחקרית > עבודתה בגידול יבולים אחרים

לוקאס הייתה הראשונה בדרום קרולינה שנטעה ג'ינג'ר. בנוסף ערכה לוקאס ניסויים בגידול תאנים ואף נטעה פרדס תאנים בהיותה בת 19 במטרה לייבשן ולייצאן.
לוקאס ערכה גם ניסויים בגידול קנבוס, פשתן ומשי שממנו תפרה שלוש שמלות משי, ואחת מהן מוצגת במכון הסמית'סוני בוושינגטון די. סי.. אך לאחר שגילתה שגידולם אינו מספיק רווחי, נטשה את גידולם.
לוקאס גם נטעה עצי ארז ואלון, ולאחר מלחמת העצמאות האמריקאית ערכה ניסויים בגידול כותנה, שהפך לגידול המרכזי בארצות הברית לאחר מותה.
עבודתה המחקרית > עבודתה בחינוך ילדים

לוקאס גידלה את ילדיה והמשיכה את תרומתה המדעית, כשערכה ניסויים בהתפתחות החינוך בילדות המוקדמת. בתומכה בתאוריית ה"טאבולה ראסה" של ג'ון לוק, לפיה ילדים נולדים ללא ידע מולד אלא כדף חלק (טבולה ראסה בלטינית).
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  NWHM Biographies, ‏2008-11-21
1 2 3 4  Eliza Lucas Pinckney, www.distinguishedwomen.com
1 2 3 4 5  Eliza Lucas Pinckney Biography, InfoPlease (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Rudolf Schmid, Louise S. Grinstein, Carol A. Biermann, Rose K. Rose, Women in the Biological Sciences: A Biobibliographic Sourcebook, Taxon 48, 1999-11, עמ' 861 doi: 10.2307/1223679
↑  Slavery in America, ‏2012-03-22
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454427505171  GND: 130160385  ISNI: 0000 0000 2091 8418  LCCN: n50010298  NTA: 070934207  RERO: 02-A003695401  SNAC: w62b9hz2  VIAF: 30637149   WorldCat (עם VIAF): 30637149
מקסים סוקולוב (פוליטיקאי)

מקסים יורייביץ' סוקולוב (ברוסית: Максим Юрьевич Соколов; נולד ב-29 בספטמבר 1968) הוא כלכלן ופוליטיקאי רוסי שכיהן כשר התחבורה, מ-21 במאי 2012 עד 7 במאי 2018 וכיום משמש כנשיא אווטוואז.
ביוגרפיה > חיים מוקדמים

סולוקוב נולד ב-29 בספטמבר 1969 בלנינגרד. הוא שירת בצבא הסובייטי בשנים 1987–1989. בשנת 1991 סיים את לימודיו בהצטיינות מאוניברסיטת לנינגרד עם תואר בכלכלה.
ביוגרפיה > קריירה אקדמאית

בשנים 1991–1993 עבד סולוקוב כמרצה במחלקה לכלכלה באוניברסיטת סנקט פטרבורג. בשנת 2008 הגן על עבודת הדוקטורט שלו בכלכלה. על פי בדיקה שערכה דיסנרט, עבודת דוקטורט זו הכילה פלגיאט גס ללא תיעוד משתי תזות דוקטורט אחרות. בשנת 2011 הפך סוקולוב לפרופסור וכיו"ר המחלקה של בית הספר הגבוה לניהול באוניברסיטת סנקט פטרבורג.
ביוגרפיה > עסקים

בשנת 1992 התמנה ליו"ר חברת "רוסי" (Rossi). בשנת 1999 וב-2004 היה יו"ר "Corporation S", חברת בנייה המתמחה בבניית בתי עילית בפטרבורג. ביוני 2018 מונה למנכ"ל חברת LSR Group, משרה שהחזיק עד דצמבר 2019 עת מונה למשרה פוליטית בסנקט פטרבורג.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בשנת 2004 החל לעבוד במינהל העיר סנקט פטרבורג כראש הוועדה לפרויקטים אסטרטגיים של העירייה. בשנת 2009 היה חבר העירייה, כיהן כיו"ר הוועדה לפיתוח כלכלי, מדיניות תעשייתית וסחר. בשנת 2009 עבר למוסקבה וב-4 בדצמבר באותה שנה הוא הפך למנהל המחלקה לתעשייה ותשתיות של ממשלת רוסיה תחת ממשלת פוטין השנייה ומונה מחדש תחת ממשלת מדבדב הראשונה.
ביוגרפיה > שר התחבורה

במאי 2012 מונה לשר התחבורה על ידי ראש הממשלה דאז, דמיטרי מדבדב. בשש שנות כהונתו כשר התחבורה יצאו לפועל שלל פרויקטים בתחום תשתיות התחבורה בתחבורת הכבישים, האוויר, הימים ומסילות הברזל כשהממשלה הפדרלית הזרימה כספים רבים לפיתוח תשתיות התחבורה. משנת 2012 ועד 2018 פותחה מאוד תחבורת הכבישים וניכרה התקדמות משמעותית בבניית כבישי רוסיה, כאשר שופצו ונבנו למעלה מאלפיים קילומטרים של כבישים פדרליים ולמעלה מ-9,000 כבישים רזוריים ונבנו למעלה מ-530 צמתים חדשים ו-264 גשרים וקישורים תחבורתיים.
תחתיו נחנכו פרויקטים חדשים דוגמת גשר רוסקי, פרויקט הקוטר המערבי המהיר, בשנת 2018 נחנך כביש מוסקבה-סנקט פטרבורג באורך 669 קילומטרים ובמאי 2018 נחנך הגשר הארוך באירופה (19 קילומטרים) – גשר קרים. במאי 2017 החלה סלילת הכביש "טאברידה" באורך 237.5 קילומטרים מקרץ' לסימפרופול.
לקראת מינויה של ממשלת מדבדב השנייה במאי 2018 הוא פוטר מתפקיד השר על רקע ביקורת על תפקוד משרתו בתחום התחבורה האווירית והוא חזר לעולם העסקים.
ביוגרפיה > עיריית סנקט פטרבורג

בדצמבר 2019 מונה למשנה למושל העיר סנקט פטרבורג, האחראי על תחום תשתיות התחבורה, מדיניות ההשקעות והתיירות בעיר. באוגוסט 2020 דווח כי שמו הוזכר כמועמד אפשרי להחליף את המושל המכהן, לקראת מינויו של אלכסנדר בגלוב ליושב ראש האיחוד של רוסיה ובלארוס.
חיים אישיים

הוא נשוי ואב לשלושה בנים.
הערות שוליים

↑  "Maxim Sokolov - The Russian Government". government.ru (באנגלית). נבדק ב-2017-11-03.(הקישור אינו פעיל)
↑  Published results of the expertise of Maksim Sokolov’s thesis on Dissernet server
↑  The minister of transport sokolov convicted of writing off of the thesis
↑  The Moscow Times, The Moscow Times (באנגלית)
↑  Максим Соколов может стать вице-губернатором Петербурга
↑  Губернатор Петербурга может возглавить союз России и Белоруссии — СМИ
קלווין פיליפס

קלווין מארק פיליפס (באנגלית: Kalvin Mark Phillips; נולד ב-2 בדצמבר 1995) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר באיפסוויץ' טאון, בהשאלה ממנצ'סטר סיטי, ובנבחרת אנגליה.
פיליפס משחק בעיקר בעמדת הקשר ההגנתי, אך יכול לשחק גם כפליימייקר וכבלם.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד > תחילת הקריירה

פיליפס נולד בלידס שבמערב יורקשייר, אנגליה, וכילד שיחק במועדון המקומי של וורטלי בשנים 2003–2010, לפני שהצטרף לאקדמיית הכדורגל של לידס יונייטד בגיל 14. הוא שיחק בכל הקבוצות הצעירות של המועדון ובקיץ 2014 חתם על חוזה מקצועני ראשון בקבוצה הבוגרת.
במהלך עונת 2014/2015 מונה לקפטן קבוצות הפיתוח ומתחת לגיל 18. ב-4 בינואר 2015 הצטרף לקבוצה הבוגרת לקראת משחק החוץ מול סנדרלנד במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA, אך נותר על הספסל כשהמשחק הסתיים בהפסד קבוצתו בתוצאה 0–1. פיליפס המשיך לשמש כשחקן ספסל בקבוצה הבוגרת במהלך החודשים הבאים וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ההפסד 3–4 ול וולברהמפטון וונדררס ב-6 באפריל. יחד עם סאם באיירם, צ'ארלי טיילור, אלכס מוואט ולואיס קוק, היה פיליפס חלק מקבוצת נוער מוכשרת של לידס ששיחקה בעונת 2014/2015. ב-11 באפריל שיחק בהרכב הפותח מול קארדיף סיטי באלנד רואד והבקיע את שער הבכורה שלו, אם כי המשחק הסתיים בהפסד קבוצתו, 2-1. בסוף העונה חתם על חוזה לשנתיים נוספות בלידס יונייטד.
ב-31 ביולי, לקראת עונת 2015/2016, קיבל את החולצה מספר 27, אך מאמן הקבוצה, ניל רדפירן (ששימש קודם לכן כמאמן האקדמיה של לידס לקידום צעירים), הוחלף במהלך הקיץ, ותחת המאמנים שהגיעו אחריו, אובה רוסלר וסטיב אוואנס, שותף בעשרה משחקים בלבד בעונה זו.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד > 2016–2019

ביוני 2016, מספר ימים לאחר מינויו של גארי מונק כמאמן הקבוצה, הוצע לפיליפס חוזה חדש לשלוש שנים נוספות בלידס, עד קיץ 2019, שנחתם ב-23 של אותו חודש. ב-27 באוגוסט 2016 הבקיע את שערו הראשון לעונת 2016/2017 בבעיטה חופשית ממרחק גדול, בהפסד קבוצתו 1–3 לנוטינגהאם פורסט. לאחר שקפטן הקבוצה, ליאם ברידקאט, נפצע בספטמבר, ביסס פיליפס את מקומו והפך לחלק חשוב במרכז הקישור של לידס, לצד יונאן או'קיין ורונאלדו ריברה. על הופעותיו המרשימות בצ'מפיונשיפ במדי לידס זכה בפרס השחקן הצעיר המצטיין של אוקטובר 2016. ב-9 בדצמבר 2016 ספג את הכרטיס האדום הראשון בקריירה, לאחר שגרם לבעיטת עונשין כתוצאה מנגיעת יד שמנעה שער, במשחק מול המוליכה ברייטון אנד הוב אלביון, שהסתיים בהפסד 0–2.
ב-6 באוגוסט 2017 הבקיע צמד במשחק הפתיחה של עונת 2017/2018 בניצחון 2–3 על בולטון וונדררס. ב-9 בספטמבר הבקיע את שערו השלישי לעונה, במשחק מול ברטון אלביון, שהסתיים בניצחון בתוצאה 0–5, וכבש את שערו החמישי במהלך משחק הדרבי של יורקשייר מול שפילד יונייטד, שהתסיים בהפסד 1–2. הוא פתח את העונה במרכז הקישור לצדו של או'קיין, אך סדרה של תוצאות לא טובות הביאה לפיטורי של מאמן הקבוצה, תומאס כריסטיאנסן בפברואר 2018. פיליפס ואו'קיין איבדו את מקומם הקבוע בהרכב לטובת ריברה ואדם פורשאו, שהגיע לקבוצה בינואר. הוא סיים את העונה עם שבעה שערים ושלושה בישולים.
ב-19 ביולי 2018 חשף פיליפס שבמהלך הקיץ עבר אימונים כשהוא מתופקד בעמדת הבלם, זאת כחלק מהטקטיקה של מאמנה החדש של לידס, מרסלו בייאלסה. עם פתיחת העונה הוא שיחק כקשר אחורי במערך 4-1-4-1, ובחלק מהמשחקים תפקד למעשה כבלם שלישי. באוקטובר 2018, לאחר מספר משחקים בהם הציג יכולת גבוהה, החלו דיווחים לגבי זימון אפשרי לנבחרת אנגליה. לאחר פציעתו של ליאם קופר ב-1 בדצמבר 2018, במהלך ניצחונה של לידס 0–1 על שפילד ונסדיי, החליף אותו פיליפס בעמדת הבלם עד לשובו לכשירות באמצע ינואר 2019. לאחר ששב לעמדתו כקשר אחורי, הוא הבקיע ב-9 בפברואר את שערו הראשון לעונה בתיקו 1-1 מול מידלסברו, אשר הובקע לאחר 11 דקות של תוספת זמן. במרץ 2019 נכלל פיליפס בנבחרת מצטייני עונת 2018/2019 של הצ'מפיונשיפ. ב-4 במאי 2019 נבחר פיליפס לשחקן העונה מטעם עיתון ה"יורקשייר איוונינג פוסט". במהלך עונת 2018/2019 הוא שיחק ב-46 משחקים בכל המסגרות, הבקיע שער אחד ובישל שלושה, כאשר לידס מסיימת את העונה הסדירה במקום השלישי בליגה. לידס פתחה את שלב הפלייאוף מול דרבי קאונטי שסיימה את העונה הסדירה במקום השישי, כאשר פיליפס פותח בצמד המשחקים מולה. לאחר שניצחה במשחק הראשון 0–1 בחוץ, הפסידה לידס במשחקה הביתי 2–4, ו-3–4 בסיכום צמד המשחקים, לאחר שנותרה בעשרה שחקנים עם הרחקתו בכרטיס אדום של גאטאנו בראדי, ודרבי קאונטי העפילה לגמר הפלייאוף מול אסטון וילה.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד > 2019–2020

ביולי 2019 פתחה לידס בשיחות עם פיליפס על חוזה חדש במועדון. ב-8 באוגוסט 2019 נחשף כי לידס דחתה הצעות בגובה 27 מיליון ליש"ט תמורת העברתו בזמן חלון ההעברות, על מנת להשאירו במועדון. בספטמבר 2019 חתם על חוזה חדש בלידס לחמש שנים נוספות. בשבוע בו חגג המועדון 100 שנה להיווסדו הבקיע פיליפס את שער הניצחון במשחק מול ברמינגהאם סיטי שהסתיים בניצחון 0–1 מול קהל רב באלנד רואד. בנובמבר 2019 הביאה יכולתו הגבוהה בקישור ההגנתי של לידס תחת מאמנו מרסלו בייאלסה לקריאות לזמנו לסגל נבחרת אנגליה. מנג'ר נבחרת אנגליה, גארת' סאות'גייט צפה בפיליפס בינואר 2020 לפני זימונו האפשרי לנבחרת. לאחר שעונת הכדורגל באנגליה נעצרה במרץ 2020 עקב התפרצות מגפת הקורונה התחדשה העונה במהלך חודש יוני. הוא הבקיע שער בבעיטה חופשית בניצחון לידס 1–3 על בלקברן רוברס ב-4 ביולי 2020, אולם סיים את העונה כשבוע לאחר מכן עקב פציעה שספג בברכו במשחק הניצחון של לידס 0–1 מול סוונזי סיטי. עם זאת, עלתה לידס כעבור זמן קצר לאחר מכן לפרמייר ליג כאלופת ליגת המשנה, לאחר ניצחון 0–1 על בארנסלי והפסדים של ווסט ברומיץ' אלביון וברנטפורד שבאו בעקבותיו. ב-7 באוגוסט 2020 הוא נבחר על ידי עיתון הגרדיאן לנבחרת העונה של הצ'מפיונשיפ לעונת 2019/2020. ב-8 בספטמבר 2020 הוא נכלל בנבחרת המצטיינים של התאחדות הכדורגלנים המקצוענים באנגליה לעונת 2019/20.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד > 2020–2022

ב-12 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, במשחק הפותח של העונה, בהפסד 3–4 מול אלופת אנגליה ליברפול, שנערך באנפילד. הוא בישל את השער הראשון עבור לידס במסירה ארוכה לג'ק האריסון. ב-19 באוקטובר נפצע בכתפו במהלך המשחק מול וולברהמפטון וונדררס, בו הפסידה לידס בתוצאה 0–1, והושבת למשך חודש. הוא התאושש מפציעתו וחזר להרכב לידס למשחק מול ארסנל ב-22 בנובמבר, שהסתיים בתיקו 0-0. ב-23 במאי 2021, במשחק האחרון של עונת 2020/2021, כבש את שערו הראשון בפרמייר ליג, בניצחון לידס 1–3 על וסט ברומיץ' אלביון.
לאחר שהחמיץ את המשחק הראשון לעונת 2021/2022, פתח פיליפס בהרכב לידס יוניטד ב-14 באוגוסט 2021 במשחק השני של העונה מול אברטון, שהסתיים בתוצאה 2−2. את שערו הראשון לעונת 2021/2022 הבקיע בניצחון קבוצתו 0–3 על קרו אלכסנדרה, במסגרת הסיבוב השני של גביע הפוטבול ליג. ב-5 בדצמבר, במהלך המשחק מול ברנטפורד שהסתיים בתוצאה 2-2, נפצע בשרירי מיתר הברך והושבת למספר חודשים. ב-2 באפריל 2022 שותף כמחליף, לראשונה מאז פציעתו בדצמבר, במשחק הבית של קבוצתו מול סאות'המפטון, שהסתיים בתוצאה 1-1, וזכה לתשואות מאוהדי לידס במהלך החימום שלפני עלייתו למגרש.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר סיטי

ב-4 ביולי 2022 חתם במנצ'סטר סיטי על חוזה לשש שנים. תמורתו שילמה מנצ'סטר סיטי ללידס 42 מיליון פאונד. ב-7 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק בו ניצחה קבוצתו בתוצאה 0–2 את וסטהאם יונייטד.
ב-26 בינואר 2024 הושאל לווסטהאם יונייטד עד לסיום עונת 2023/2024. ב-1 בפברואר ערך את הופעתו הבכורה נגד בורנמות'. במדי הקבוצה ערך 10 הופעות בכל המסגרות.
ב-15 באוגוסט 2024 הושאל לאיפסוויץ' טאון לעונה אחת.
קריירה בינלאומית

פיליפס נולד באנגליה והוא ממוצא ג'מייקני מצד אביו וממוצא אירי מצד אמו. נבחרת ג'מייקה יצרה עמו קשר בנוגע לאפשרות זימונו לנבחרת. ב-25 באוגוסט 2020 זימן מאמן נבחרת אנגליה, גארת' סאות'גייט את פיליפס לראשונה לסגל הנבחרת. בראיון שנערך לאחר זימונו הוא דיבר על תוכניתו להעניק את חולצת הנבחרת הראשונה שיקבל למאמן לידס, מרסלו בייאלסה, לאחר שהאחרון העניק לו חולצת משחק של המועדון אותו אימן בעבר, ניואל'ס אולד בויס, בצירוף הודעה לו ולמשפחתו ובה אזכור עובדת צירופו לנבחרת אנגליה. פיליפס ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ב-8 בספטמבר 2020 מול נבחרת דנמרק, במסגרת ליגת האומות.
פיליפס נכלל בסגל נבחרת אנגליה ליורו 2020, וזכה לשבחים מפרשנים, אוהדים ועיתונאים על הופעותיו וסגנון המשחק הלוחמני שלו במהלך הטורניר. הוא פתח בהרכב בכל משחקי נבחרתו עד למשחק הגמר ב-11 ביולי 2021, שהסתיים בהפסד בבעיטות הכרעה לאיטליה.
נכלל בסגל נבחרת אנגליה לטורניר מונדיאל 2022.
סגנון משחק

לאחר שהחל את קריירת המשחק כקשר מרכזי הוסב פיליפס לעמדת הקשר ההגנתי על ידי מאמנו, מרסלו בייאלסה, לפני פתיחת עונת 2018/2019. הוא ידוע ביכולות המסירה המגוונות שלו, ביכולתו לפתח התקפות בעודו מבצע את תפקידו ההגנתי, ומתואר כשחקן מפתח בקבוצה.
מרסלו בייאלסה תיאר את סגנון משחקו: "הוא מצטיין בקבלת הכדור ובהעברתו למרחב אחר, טוב יותר. הוא טוב מאוד כאשר עליו לכסות את הבלמים שלנו כאשר הם עולים לעזרת ההתקפה, וכשאנו נמצאים בנחיתות מספרית הוא מצטיין במשחק ההגנה שלו". פיליפס הוסב גם לעמדת בלם תחת בייאלסה.
בשל סגנון המשחק הדומה, ניתן לו על ידי אוהדי לידס הכינוי "הפירלו של יורקשייר", זאת כמחווה לאנדראה פירלו.