stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דאגלס לאו
ביוגרפיה

לאו נולד וגדל במנצ'סטר. הוא בוגר אוניברסיטת קיימברידג' בעריכת דין.
באולימפיאדת פריז (1924) זכה לאו במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא אירופה חדש של 1:52.4 דקות, לפני פול מרטין משווייץ (1:52.6 דקות) וסקיילר אנק מארצות הברית (1:53.0 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:57.0 דקות.
באליפות בריטניה שנערכה בשנת 1926 זכה לאו במדליית כסף בריצת 880 יארד (804 מטר) בשיא אירופה חדש של 1:52.0 דקות, אחרי אוטו פלצר מגרמניה שקבע שיא עולם חדש של 1:51.6 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-14 שנים של טד מרדית' מארצות הברית (1:51.9 דקות). הוא קבע בריצת 600 יארד שיא עולם חדש של 1:10.6 דקות.
באליפות בריטניה שנערכה בשנת 1927 זכה לאו לראשונה בשתי מדליות זהב בריצת 440 יארד (402 מטר) (48.8 שניות) ובריצת 880 יארד (1:54.6 דקות).
באליפות בריטניה שנערכה בשנת 1928 הגן לאו על תואריו לארח שזכה בשתי מדליות זהב בריצת 440 יארד (50.0 שניות) ובריצת 880 יארד (1:56.6 דקות).
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) הגן לאו על תוארו לאחר שזכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא אולימפי ושיא בריטניה חדש של 1:51.8 דקות, לפני אריק בלהן משוודיה (1:52.8 דקות) והרמן אנגלהרד מגרמניה (1:53.2 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת שליחים 4x400 מטר בשיא בריטניה חדש של 3:16.4 דקות, זמנו הלא רשמי נמדד בתוצאה של 47.6 שניות, תוצאה המהירה במשחקים ביחד עם ג'יימס בול מקנדה וטובה יותר מזו של המנצח בריצת 400 מטר.
לאחר המשחקים האולימפיים פרש מספורט תחרותי והחל לעבוד כעורך דין באינר טמפל.
בתסריט המקורי של הסרט מרכבות האש מלבד אריק לידל והרולד אברהמס הוא כלל גם את לאו, שהוצג כספורטאי אריסטוקרטי ומיוחס, אך הוא סירב להיות קשור אל הסרט באיזושהי דרך, ולפיכך דמותו הוחלפה בדמות הבדיונית של לורד אנדרו לינדזי
שיאים אישים

ריצת 440 יארד (402 מטר): 48.8 שניות (1927)
ריצת 600 יארד: 1:10.6 דקות (1926), שיא עולם
ריצת 800 מטר: 1:51.2 דקות (1928)
ריצת 1500 מטר: 3:57.0 דקות (1924)
ריצת מייל: 4:21.0 דקות (1925)
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

↑  אלופי ואלופות בריטניה באתלטיקה 1919-1939 (באנגלית)
↑  Chapman, pp. 274–295.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb170688920 (data)  GND: 1027200354  ISNI: 0000 0001 1973 511X  LCCN: no2011081705  SNAC: w6446xmz  VIAF: 170688899   WorldCat (עם VIAF): 170688899
למידה משולבת מציאות רבודה

למידה משולבת מציאות רבודה (באנגלית: Augmented Reality Learning, בקיצור: AR Learning) היא גישה חינוכית המשלבת טכנולוגיית מציאות רבודה(AR) עם שיטות הוראה ולמידה מסורתיות. טכנולוגיה זו מאפשרת למורים ולתלמידים להעשיר את חוויית הלמידה באמצעות שכבות מידע דיגיטליות המשולבות בסביבה הפיזית בזמן אמת, תוך שימוש במכשירים חכמים כגון טלפונים חכמים, טאבלטים, משקפי AR ומציאות מדומה.
היסטוריה והתפתחות

הרעיון של שילוב טכנולוגיות וירטואליות בלמידה קיים כבר משנות ה-90, אך התפתחות משמעותית התרחשה בשנות ה-2000 עם עלייתן של טכנולוגיות ניידות חכמות ומערכות עיבוד תמונה ואנימציית מחשב מתקדמות. עם ההוזלה של אביזירי AR והתפתחות תשתיות מחשוב ואינטרנט מהירות, החלה טכנולוגיית המציאות רבודה להיכנס למוסדות חינוך ככלי הוראה טכנולוגי חדשני.
עקרונות ויישום בחינוך

למידה משולבת מציאות רבודה מבוססת על שילוב אלמנטים וירטואליים על גבי העולם המוחשי, דרך אמצעי טכנולוגי כגון משקפי מציאות רבודה או מסך של מכשיר נייד במטרה להגביר את מעורבות הלומדים ולשפר את הבניית הידע וההנאה מהלמידה.
יישומי הלמידה יכולים לכלול:
מודלים תלת-ממדיים של אובייקטים היסטוריים, אנטומיים ומדעיים כגון מכונות עתיקות, מערכות ביולוגיות ועוד.
הדמיות אינטראקטיביות הממחישות תהליכים כימיים, ביולוגיים ופיזיקליים
הדרכות מציאות רבודה להכוונת תלמידים בביצוע ניסויים מדעיים או תרגולים מקצועיים.
למידה מבוססת מיקום המאפשרת חקר אתרים היסטוריים באמצעות AR
אינטגרציה עם ספרי לימוד דיגיטליים ליצירת חוויות למידה מותאמות אישית.
העשרת חווית הלימוד באמצעות שילוב של טכנולוגיה אינטראקטיבית ללמידה חוויתית ומהנה
יתרונות וחסרונות

השימוש בטכנולוגית מציאות רבודה בתחום החינוך כאמצעי תומך למידה תומן בחובו יתרונות פדגוגיים רבים. השילוב של גירויים חזותיים וקוליים מגבירים את תחושת המעורבות וההנאה בלמידה ובכך תורמים לעיבוד והטמעה של החומר הנלמד , בנוסף השימוש בהדמיות אימרסיביות[דרושה הבהרה] או אינטראקטיביות בה נקודות המבט של התלמיד היא חלק בלתי נפרד מההדמיה, מאפשרים הבנה של מושגים מופשטים באמצעות הדמיות מותאמות כמו מבנים תלת־ממדיים מורכבים, שינויים בזמן, מרחבים מאקרוסקופיים ומיקרוסקופיים. השימוש בטכנולוגיות המציאות הרבודה מאפשר גם אפשרויות הנגשה ייחודיות לתלמידים בעלי צרכים מיוחדים וגמישות גבוהה בהתאמות לצרכיהם.
לצד היתרונות שבשימוש בטכנולוגיות למציאות רבודה קיימים גם מספר חסרונות  ושיקולים כנגד השימוש בטכנולוגיה למטרות לימודיות. על מנת להשמיש את הטכנולוגיה הזו באופן רחב בכיתות לימוד, מוסדות לימוד ומקומות עבודה יש להצטייד בטכנולוגיה הכוללת ציוד מחשוב יקר, לצד הציוד היקר הטכנולוגיה מחייבת בנוסף שימוש בתוכנות מורכבות ומותאמות לצורכי הלמידה אשר גם להן עלות גבוהה. בדומה לעזרים טכנולוגיים נוספים המשמישם בעולם החינוך גם בטכנולוגיה זו קיימת אפשרות ליצירה של תלות מסוימת בטכנולוגיה לשם העברת חומר לימודי. שיקול נגד נוסף לשימוש בטכנולוגיית המציאות הרבודה בחינוך הוא קושי בהכשרת צוותי הוראה למיומנות טכנולוגית גבוהה על מנת לתפעל את הטכנולוגיה. לבסוף, החוויה הלימודית הטכנולוגית עלולה לגרום להסתת קשב מהנושא הנלמד כתוצאה מעודף גירויים חושיים ו/או כתוצאה מקשיים ארגונמיים במקרה של שימוש בטכנולוגיה לבישה.
דוגמאות לשימושים בחינוך

תחום המדעים – הדמיות של מודלים כימים, פיזיקליים ביולוגים והנדסיים באופן מוטמע בסביבה
רפואה ובריאות – שימוש ב-AR להדמיות אנטומיות ולתרגול ניתוחים
היסטוריה וארכאולוגיה – צפייה במבנים עתיקים בסביבתם המקורית.
הכשרה טכנית ומקצועית – סימולציות רבודה להכשרת טכנאים ומהנדסים.
הערות שוליים

↑  Proceedings, IEEE 1993 Symposium on Research Frontiers in Virtual Reality: San Jose, California, October 23-26, 1993, Los Alamitos, Calif: IEEE Computer Society Press, 2010, ISBN 978-0-8186-4910-3
↑  שחר מלמד, איך להשתמש במציאות רבודה במערכת החינוך, באתר אקוודיגיטל, ‏2025-01-15
↑  Soffer, Tal et al, מגמות חדשות בחינוך: טכנולוגיות, כישורים ופדגוגיות במאה העשרים ואחת, 2017
↑  James M. Clark, Allan Paivio, Dual coding theory and education, Educational Psychology Review 3, 1991-09-01, עמ' 149–210 doi: 10.1007/BF01320076
↑  שירה זיוון, [https://education.academy.ac.il/SystemFiles/23363.pdf דוח מת"ת
משחוק בחינוך:
הגדרות, דרכי יישום ותובנות], 2019
רועי לוי (קצין)

| --- | --- |

מפקד עוצבת ברעם, אל"ם רועי לוי, מסכם את השמדת מנהרות החזבאללה, מאי 2019
 לידה:  29 במאי 1979 ג' בסיוון ה'תשל"ט ארצות הברית ארצות הברית
 נהרג:  7 באוקטובר 2023 (בגיל 44) כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד רעים, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  הקריה האקדמית אונו  אוניברסיטת בר-אילן 
 מספר צאצאים:  5 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  14 במרץ 1999 – 7 באוקטובר 2023 (24 שנים)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד פלנ"ט גולני  מפקד פלס"ר גולני  מפקד גדס"ר גולני  מפקד גדוד הדס  מפקד יחידת אגוז  מפקד עוצבת ברעם  מפקד המרכז לאימונים באש במל"י  מפקד יחידת רפאים
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מבצע מגן צפוני  מלחמת חרבות ברזל
 
רועי יוסף לוי (29 במאי 1979 – 7 באוקטובר 2023) היה קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, ששירת כמפקד היחידה הרב-ממדית, מפקד המרכז לאימונים באש במל"י, מפקד עוצבת ברעם, מפקד יחידת אגוז, מפקד גדוד הדס ומפקד גדס"ר גולני. נהרג בקרב רעים נגד מחבלים שחדרו מרצועת עזה במהלך טבח שבעה באוקטובר, כאשר שירת כמפקד היחידה הרב-ממדית.
ביוגרפיה

לוי נולד בארצות הברית וגדל בירושלים. למד בישיבת בני עקיבא "בני בנימין" בבית אל ובישיבת עטרת ירושלים. התגייס לצה"ל במרץ 1999, שובץ בחטיבת גולני והתקבל לפלנ"ט גולני. לאחר מסלול הכשרה שירת כלוחם בפלנ"ט, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לפלנ"ט ומונה למפקד צוות מסלול של מחזור אוגוסט 2001 ולחם עימם, בין היתר, במבצע חומת מגן. לאחר מכן מונה למפקד צוות לוחמים. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול בגדס"ר גולני וסגן מפקד יחידת עורב גולני. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה רובאית א' בגדוד 51. בהמשך שימש כקצין המבצעים של חטיבת גולני בזמן מלחמת לבנון השנייה. בין השנים 2006–2007 שירת כמפקד פלנ"ט גולני. בין השנים 2007–2008 שירת כמפקד פלס"ר גולני. במהלך תפקידו פיקד על מבצעים רבים, ובהם, מבצע "דין מקדים". מטרת המבצע הייתה לפגוע בחוליית מרגמות שהתמקמה באזור סג'עיה והטרידה רבות, הסיירת בפיקודו ובמקביל פלנ"ט גולני איגפו משני עברים, בסופה של הפעולה נמנו שישה מחבלים הרוגים. בסיום התפקיד יצא לחופשה ללימודי תואר ראשון במשפטים בקריה האקדמית אונו. בתחילת מבצע עופרת יצוקה קטע את לימודיו, והצטרף ללחימה במסגרת גדס"ר גולני, במהלכה נפצע ברגלו בהתקלות עם מחבלים. לאחר סיום לימודיו מונה לסגן מפקד גדוד 12, ושימש בתפקיד בין השנים 2011–2012.
ביוני 2013, לאחר שסיים את המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדס"ר גולני, והוביל אותו בין השאר בלחימה במבצע צוק איתן, במהלכו נפצע בראשו באורח קשה, עקב פציעתו סיים את תפקידו בגדוד. לאחר תקופת שיקום בה השלים גם לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן, מונה למפקד גדוד הדס בבה"ד 1, ושימש בתפקיד בין השנים 2015–2016. ב-16 במאי 2016 מונה למפקד יחידת אגוז בחטיבת עוז. באפריל 2018 נבחר על ידי הרמטכ"ל, גדי איזנקוט, להדליק את משואת צה"ל ביום העצמאות ה-70 למדינת ישראל, יחד עם האלוף ישעיהו גביש. בהמשך קיבלה היחידה בפיקודו את פרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות. את תפקידו סיים ב-3 במאי 2018. ב-27 ביוני 2018 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת ברעם, והוביל את החטיבה בין היתר במבצע מגן צפוני, בתפקיד זה שירת עד 27 באוגוסט 2020. בסיום תפקידו היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ח (2020–2021). בשנת 2021 מונה למפקד המרכז לאימונים באש במל"י, תפקיד בו שירת עד שנת 2023. ב-30 ביולי 2023 מונה למפקד היחידה הרב-ממדית.
לוי נהרג ביום הראשון של טבח שבעה באוקטובר כאשר חתר למגע בהיתקלות עם מחבלים בקיבוץ רעים שבה נהרגו עשרה מחבלים שחדרו מרצועת עזה.
חיים אישיים

לוי היה נשוי לנעמי ממנה יש לו שלושה ילדים, ולאחר גירושיהם נישא ליעל ממנה יש לו שני ילדים. התגורר בנחושה ולאחר מכן בשבי ציון. בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו, ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן.
הנצחה

במאי 2024 הוקם אתר ההנצחה "גבעת רועי" בסמוך לדרך בורמה לזכר לוי. האתר נמצא על חורבת אבימור, אתר ארכאולוגי עם ממצא מהתקופות הכלקוליתית, הברונזה הקדומה, הברונזה התיכונה והברזל 2. רחבת ההנצחה נמצאת בחלקו העליון של אקרופוליס האתר הקדום.
הערות שוליים

↑  עשהאל לובוצקי, מן המדבר והלבנון, הוצאת ידיעות ספרים, 2008, עמודים 121–122
↑  רועי לוי (2008), באתר גדס"ר גולני
↑   מפקד "אגוז" נבחר להדליק את משואת צה"ל ביום העצמאות ה-70, באתר צה"ל, 10 באפריל 2018
↑  אמיר בוחבוט‏, שקרים בווטסאפ טענו שאחיו נהרג: "חרב עלי עולמי", באתר וואלה, 21 ביולי 2014
1 2  יואב איתיאל‏, "השירות הפך לדרך חיים": מפקד אגוז שנפצע בצוק איתן הדליק משואה, באתר וואלה, 19 באפריל 2018
↑  לילך שובל, נפצע קשה בצוק איתן והדליק משואה ביום העצמאות: אל"מ רועי לוי נהרג בקרבות בעוטף עזה, באתר ישראל היום, 8 באוקטובר 2023;
לילך שובל, "רועי אמר לשטוף ממנו את הדם - והמשיך להילחם": סיפור הקרב בשבת השחורה, באתר ישראל היום, 24 באוקטובר 2023
↑  ד"ר ענת אביטל, "גבעת רועי" לזכר אל"ם רועי לוי ז"ל – דרך בורמה ליד מצפה הראל – חורבת אבימור, 26 באוקטובר 2024, באתר "מטיילים עם ענת"
"גבעת רועי" לזכר אל"ם רועי לוי ז"ל
קברו של רועי לוי בהר הרצל
עברי אלבז

| --- | --- |

 לידה:  1984  (בן 41 בערך) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידת רימון  מפקד סיירת גבעתי  מפקד גדוד הדס  מפקד בא"ח גבעתי  מפקד חטיבת הנגב
 פעולות ומבצעים
 מבצע גשמי קיץ    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 
עברי אלבז (נולד בשנת 1984 בירושלים), הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה המכהן כסגן מפקד אוגדת יהודה ושומרון. בעבר שימש כמפקד חטיבת הנגב, מפקד בא"ח גבעתי ומפקד גדס"ר גבעתי.
ביוגרפיה

אח בכור מתוך 9 אחים ואחיות, עברי גדל לזוג הורים שעלו מצרפת, אביו רופא ואימו מנהלת אדמיניסטרטיבית בתחום הפילנתרופיה.
הוא בוגר הפנימייה הצבאית לפיקוד בישיבת אור עציון.
קריירה צבאית

עם גיוסו לצה"ל, שובץ בחטיבת גבעתי והתקבל לפלס"ר גבעתי. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לפלס"ר ומונה למפקד צוות. בהמשך שימש כסגן מפקד הפלס"ר ולחם במבצע חורף חם ברצועת עזה. במהלך הלחימה במחנה הפליטים ג'באליה נפצע מפגיעת כדור מאש כוחותינו שפגע בידו וכתפו. אלבז השתקם ושב לשרת בחטיבה כמפקד פלוגה. בשנים 2015–2016 שימש כמפקד יחידת רימון. בשנים 2017–2019 שימש כמפקד סיירת גבעתי והיה המג"ד הראשון של הגדס"ר שהגיע משורות סיירת גבעתי. ולאחר מכן כמפקד גדוד הדס בבה"ד 1. במאי 2020 מונה למפקד בא"ח גבעתי. במאי 2022 מונה למפקד חטיבת הנגב והועלה לדרגת אל"ם. הוביל את החטיבה בלחימה בבית חאנון במהלך חודשי התמרון הראשונים במלחמת חרבות ברזל.
בחודש אוגוסט 2024 מונה אלבז לסגן מפקד אוגדת יהודה ושומרון.
הערות שוליים

↑  טקס קביעת מזוזה ראשונה בעזה, בעמוד הפייסבוק של הפנימייה צבאית אור עציון, 12 בנובמבר 2023
↑  מפקד חדש לבא"ח גבעתי: עברי אלבז מחליף את טל אשור, באתר ערוץ 7, 13 במאי 2020.
↑  יואב זיתון, המג"ד מגבעתי שחזר לפקד אחרי שנפצע בעזה: "לא סיפרתי על נכותי", באתר ynet, 21 בנובמבר 2021.
↑  ארנון שוורצמן, ‏השינוי שחסך לצה"ל חודש בטירונות: "מפתח חשיבה ולא רק ביצוע", באתר ‏מאקו‏, 5 בדצמבר 2021.
↑   אל"ם עברי אלבז נכנס לתפקיד מפקד חטיבת הנגב, באתר צה"ל, 9 במאי 2022
↑  יואב זיתון, מהלחימה בעזה אל גזרת רמאללה: "החזרנו את האמון של הדרג הבכיר במילואים", באתר ynet, 30 בינואר 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הפיגוע בשוק מחנה יהודה (1997)

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |

שוק מחנה יהודה ב-2007, 10 שנים לאחר מתקפת הטרור
 תאריך:  30 ביולי 1997
 מקום:  שוק מחנה יהודה
 קואורדינטות:  31°47′05″N 35°12′45″E﻿ / ﻿31.784586°N 35.212486°E﻿ / 31.784586; 35.212486
 סוג:  פיגוע התאבדות
 הרוגים:  16
 פצועים:  178
 מבצע:  חמאס חמאס
  (למפת ירושלים מוגדלת) הפיגוע בשוק מחנה יהודה(למפת ירושלים רגילה) הפיגוע בשוק מחנה יהודה(למפת הרי ירושלים רגילה) הפיגוע בשוק מחנה יהודה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) הפיגוע בשוק מחנה יהודה
 
הפיגוע בשוק מחנה יהודה בשנת 1997 היה פיגוע התאבדות כפול אשר בוצע על ידי שני פעילי ארגון החמאס בתאריך 30 ביולי 1997 בשוק מחנה יהודה בירושלים. בפיגוע נרצחו 16 בני אדם ונפצעו 178.
הפיגוע

ביום רביעי, 30 ביולי 1997, בשעה 13:15 בצהריים, שעה בה השוק היה הומה אדם, שני מחבלים מתאבדים פלסטינים, אשר היו מחופשים לחרדים על מנת שלא לעורר חשד, נכנסו לשוק מחנה יהודה, השוק המרכזי בירושלים, ובידם שקיות עמוסות בחומרי נפץ ובמסמרים. המחבלים פוצצו את מטעני החבלה שלהם כמעט בו זמנית, בעודם עומדים כ-45 מטר זה מזה בסמטה מרכזית בשוק. הפיצוצים הביאו למותם של 16 אזרחים ישראלים ולפציעתם של 178 אנשים, רבים מהם בני נוער ותיירים. מבין הנפגעים, 13 נהרגו מיד, ושלושה אחרים מתו מאוחר יותר כתוצאה מפצעיהם.
את הפיגוע תכננה תשתית חמאס בשכם. בין המעורבים בתכנון הפיגוע היה מחמוד אבו הנוד ומוהנד טאהר, שנהרגו במהלך האינתיפאדה השנייה, ועומר אל־זבן ששחרר במסגרת הסכם חמאס–ישראל ב-2025. ב-2002 נהרגו בשכם שני המהנדסים שהרכיבו את מטעני החבלה.
תגובות לפיגוע

בעוד מרבית אומות העולם הביעו את הסתייגותן מהשימוש בפעולות התאבדות על מנת לפגוע באזרחים תמימים, פהד רימאווי, עורך השבועון הירדני "אל-מג'אד", כתב בחודש אוגוסט 1997 לגבי הפיגוע: "אנו משבחים ומהללים את מעשה הגבורה הכפול אשר שני פלסטינים "לוחמי האל" (במקור مُجَاهِدين - "מוג'אהדין", לוחמים במלחמת קודש) ביצעו בשוק מחנה יהודה בירושלים. שני הקדושים המעונים האלו האירו את הלילה בירושלים... ונתנו משמעות לגבורה ערבית. אנו לא מסתירים את שמחתנו על המעשה הזה".
בעקבות הפיגוע

כחודש לאחר הפיגוע, ב-4 בספטמבר 1997, התרחש פיגוע התאבדות משולש נוסף במדרחוב בן-יהודה במרכז ירושלים, ובו נהרגו חמישה בני אדם ונפצעו מעל 190.
בעקבות פיגועים אלו ואחרים, ראש הממשלה בנימין נתניהו, הגיע עם הקבינט המדיני-ביטחוני להחלטה שיש לפגוע במנהיגי חמאס. אנשי המוסד הציעו לנתניהו כמה שמות, ובהם ח'אלד משעל ומוסא אבו מרזוק. נתניהו העדיף שאנשי המוסד יתנקשו בחייו של אבו מרזוק, אזרח אמריקני פעיל חמאס, אך במוסד הזהירו את נתניהו שפגיעה באזרח אמריקני שהשלטונות מסרבים להסגירו תגרור פגיעה ביחסים בין ישראל לארצות הברית. לבסוף הוחלט שח'אלד משעל יהא היעד להתנקשות. ניסיון ההתנקשות בח'אלד משעל ב-25 בספטמבר 1997 בירדן נכשל כתוצאה מחשיפתם בשטח.
ראו גם

הפיגוע בשוק מחנה יהודה (2002)
הערות שוליים

↑  כתב גלובס, ‏שני מחבלים, מחופשים לחרדים, פוצצו את עצמם בשוק מחנה יהודה; 11 הרוגים, 156 פצועים, באתר גלובס, 30 ביולי 1997
↑  עמוס הראל, התמחה בהכנת מטענים והיה מעורב בעשרות פיגועים, באתר הארץ, 1 ביולי 2002
↑   יהושע בריינר, 602 אסירים ועצירים פלסטינים ישוחררו היום, רובם עזתים שנעצרו במלחמה, באתר הארץ, 22 בפברואר 2025
↑  בהרוגים - מפקד הזרוע הצבאית של החמאס בגדה ושני "מהנדסים", באתר הארץ, 22 בינואר 2002
↑  http://www.mfa.gov.il/mfa/mfa-archive/1998/pages/pronouncements%20by%20moslem%20religious%20leaders%20defendi.aspx
↑  Steve Katz, Mahane Yehuda attack toll up to 16, Jewish Telegraphic Agency, ‏1997-10-05 (באנגלית אמריקאית)
| פיגועי טרור נגד ישראלים במחצית השנייה של המאה ה-20 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | 1948 עד 1959 • שנות ה-60 • שנות ה-70 • שנות ה-80 • שנות ה-90 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | שנות ה-70: מתקפת הטרור בשדה התעופה של מינכן (10 בפברואר 70) • הפיגוע בטיסה 330 של סוויסאייר מציריך לנתב"ג (21 בפברואר 70) • חטיפת טיסת 571 של סבנה איירליינס מבריסל לנתב"ג (8 במאי 72) • טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן (5–6 בספטמבר 72) • משבר בני הערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק (28 בדצמבר 72) • הפיגוע בטיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס מנתב"ג לניו-יורק (8 בספטמבר 74) • חטיפת מטוס אייר פראנס 139 מנתב"ג לפריז (27 ביוני 76)  שנות ה-80: ניסיון ההתנקשות בשגריר הישראלי בלונדון (3 ביוני 82) • הפיגוע בראס בורקה (5 באוקטובר 85) • רצח הימאים הישראלים בברצלונה (5 באוקטובר 85) • הפיגועים בדלפקי אל על בנמלי התעופה של וינה ורומא (27 בדצמבר 85) • ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון (17 באפריל 86)  שנות ה-90: פיגוע האוטובוס במצרים (4 בפברואר 90) • הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה (17 במרץ 92) • הפיגוע בשגרירות ישראל בלונדון (26 ביולי 94) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
ההרים הירוקים

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  1,339 מ' 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 מיקום:  ורמונט, ארצות הבריתארצות הברית
 רכס הרים:  הרי האפלצ'ים 
 אורך הרכס:  400 ק"מ 
 קואורדינטות:  44°47′30″N 72°34′58″W﻿ / ﻿44.791666666667°N 72.582777777778°W﻿ / 44.791666666667; -72.582777777778
  
 
ההרים הירוקים (באנגלית: The Green Mountains) הם רכס הרים במדינת ורמונט בארצות הברית. הרכס עובר בעיקר מדרום לצפון, ונמשך כ-400 קילומטרים מהגבול עם מסצ'וסטס לגבול עם קוויבק, קנדה. החלק מאותו רכס שנמצא במסצ'וסטס ובקונטיקט מכונה "ברקשיירס" או "ברקשייר הילס" (עם החלק מקונטיקט, בעיקר במחוז ליצ'פילד, הנקרא באופן מקומי "צפון מערב הילס" או "ליטשפילד הילס") וקוויבק. חלק נקרא הרי סאטון, או "Monts Sutton" בצרפתית.
כל ההרים בוורמונט מכונים לעיתים קרובות "ההרים הירוקים". "ירוק" כי גם עם שלגי החורף, העצים מסתירים את השלג וההרים עדיין נראים "ירוקים". עם זאת, רכסים אחרים בתוך ורמונט, כולל הטקוניקים - בקצה הדרומי-מערבי של ורמונט - והרמות הצפון-מזרחיות, אינם חלק מבחינה גאולוגית מההרים הירוקים.
פסגות

ההרים הידועים ביותר - מסיבות כמו גובה רב, נוחות גישה ציבורית בדרך או שביל (במיוחד השביל הארוך ושביל האפלצ'ים), או עם אתרי סקי או עיירות בקרבת מקום - בטווח כוללים:
הר מנספילד, 4,395 רגל (1,340 מטרים), הנקודה הגבוהה ביותר בוורמונט
פסגת קילינגטון, 4,241 רגל (1,293 מטרים)
גיבנת הגמל, 4,084 רגל (1,245 מטרים)
הר אלן, 4,083 רגל (1,244 מטרים)
הר אברהם, 4,017 רגל (1,224 מטרים)
פיקו פיק, 3,957 רגל (1,206 מטרים)
הר סטרטון, 3,940 רגל (1,200 מטרים), ההר בו נולדו הרעיונות הראשוניים של השביל הארוך ושל שביל האפלצ'ים
ג'יי פיק, 3,862 רגל (1,177 מטרים), מקבל הכי הרבה שלג בממוצע במזרח ארצות הברית.
הר כיכר הלחם, 3,835 רגל (1,169 מטרים)
הר וילסון, 3,780 רגל (1,150 מטרים)
הר גלסטנברי, 3,748 רגל (1,142 מטרים)
הר בורק, 3,280 רגל (1,000 מטרים)
ההרים הירוקים הם חלק מהרי האפלצ'ים, תחום המשתרע מקוויבק בצפון ועד אלבמה בדרום. ההרים הירוקים הם חלק מהאזור האקולוגי של יערות ניו אינגלנד / האקדיה.
שלוש פסגות - הר מנספילד, גיבנת הגמלים והר אברהם - תומכות בצמחייה אלפינית.
תיירות

בחלק מההרים ישנן תשתיות לסקי ופעילויות אחרות הקשורות לשלג. לאחרים יש מסלולי הליכה לשימוש בקיץ. במנספילד, קילינגטון, פיקו ואלן יש אתרי סקי במורדותיהם. כל הפסגות הגדולות חוצים שביל ארוך, שמהווה שביל הליכה שיוצא דרומית מהגבול הצפוני של המדינה, עם חפיפה לשביל האפלצ'ים בכשליש מאורכו.
היסטוריה

הרפובליקה של ורמונט, המכונה גם הרפובליקה של ההר הירוק, התקיימה בין השנים 1777 עד 1791, אז הפכה ורמונט למדינה ה-14.
ורמונט לא רק שלוקחת את הכינוי הרשמי שלה ("מדינת ההר הירוק") מההרים, היא למעשה נקראת על שמם. ה-"Monts Verts" הצרפתית או "Verts Monts" מתורגם פשוטו כמשמעו כ"הרים ירוקים". שם זה הוצע בשנת 1777 על ידי ד"ר תומאס יאנג, מהפכן אמריקאי שהשתתף במסיבת התה של בוסטון. אוניברסיטת ורמונט והמכללה החקלאית הממלכתית מכונים UVM, על שם האוניברסיטאות הלטיניות "Viridis Montis" (אוניברסיטת ההרים הירוקים).
היסטוריה > כלל ההרים

מאז הקמתה של המפלגה הרפובליקנית בשנות ה-50 של המאה ה-19 ועד שנות ה-60 של המאה ה-20, נבחרו בבחירות כלליות למשרות ציבוריות מדינתיות בוורמונט אך ורק מועמדי המפלגה. אחת הדרכים שאפשרו מצב זה, הייתה הנהגתו של "כלל ההרים" (Mountain Rule), מנגנון בלתי רשמי שוויסת את מאגר המועמדים של המפלגה למשרות השונות.
על פי הכללים המקוריים של כלל ההרים, אמור היה להיבחר כמועמד המפלגה לאיוש אחד המושבים של ורמונט בסנאט של ארצות הברית אדם שהוא תושב החלק של ורמונט שממערב להרים הירוקים, והמועמד השני הגיע מהחלק המזרחי של המדינה. הגרסה המורחבת של הכלל קבעה שמועמדי המפלגה לתפקידי מושל ורמונט וסגן מושל ורמונט יגיעו גם הם לסירוגין משני חלקי המדינה. המועמדים למשרות המושל וסגנו נבחרו מלכתחילה ללא יותר משתי תקופות כהונה של שנה אחת, ולאחר הארכת תקופת הכהונה משנה לשנתיים, לתקופת כהונה אחת. במשך כמאה שנים, הסכימו המועמדים הרפובליקנים לעמוד בתנאי כלל ההרים המורחב כדי לשמור על אחדות המפלגה. כמה גורמים הובילו בסופו של דבר להחלשת התוקף של כלל ההרים, כולל הוויכוח הפוליטי הממושך בין סיעתו השמרנית של רדפילד פרוקטור הבן לבין סיעתם הפרוגרסיבית של ג'ורג' אייקן וארנסט ויליאם גיבסון הבן; קיום בחירות מקדימות במקום בחירת המועמדים בוועידות המפלגה המדינתיות; הכלל על פיו בחירת הסנאטורים עבר לבחירה ישירה; וקיומן של כמה מפלגות שלישיות, כולל המפלגה הפרוגרסיבית (אנ'), מפלגת האיסור ותנועת האפשרות המקומית (אנ'). בשנות ה-60, עליית כוחה של המפלגה הדמוקרטית בוורמונט, וסלילתו של הכביש הבין-מדינתי 89 (אנ'), תרמו גם הם להפסקת הנהגתו של כלל ההרים. אף על פי שכביש 89 משתרע מצפון לדרום, הוא חוצה את ורמונט מדרום-מזרח לצפון-מערב במשך רוב התוואי שלו במדינה, והוא שינה את האופן שבו תושבי ורמונט רואים את האופן בו מחולקת מדינתם.
גאולוגיה ופיזיוגרפיה

ההרים הירוקים הם חלק פיזיוגרפי של מחוז ניו אינגלנד הגדול יותר, שבתורו הוא חלק מהחלוקה הפיזיוגרפית הגדולה יותר של הרי האפלצ'ים.
"נחל הלימון" עובר בערים אורוול, סודברי, שורהאם, ברידפורט, וקורנוול, ורמונט, לפני שהוא זורם לנחל אוטר. שמו של הנחל נובע מקירוב פונטי של מתנחלים דוברי אנגלית מוקדמים של 'לס מונטס ורץ'.
הערות שוליים

↑  "The Mountains of Vermont". Saint Michael's College. נבדק ב-7 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Monts Sutton". Commission de toponymie Québec. נבדק ב-7 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Peak elevations taken from "Mountain Peaks, Summits, and High Points". נבדק ב-17 בינואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wheeler, Scott (בפברואר 2008). The Man Who Helped Electrify the Jay Peak Ski Area. Northland Journal. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  McLean, Dan (1 ביולי 2008). Investors purchase Jay Peak. Burlington Free Press. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Olson, D. M, E. Dinerstein;  et al. (2001). "Terrestrial Ecoregions of the World: A New Map of Life on Earth". BioScience. 51 (11): 933–938. doi:10.1641/0006-3568(2001)051[0933:TEOTWA]2.0.CO;2. אורכב מ-המקור ב-2011-10-14free{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) תחזוקה - ציטוט: postscript (link)
↑  Green Mountains (Vermont) : Climbing, Hiking & Mountaineering. SummitPost. Retrieved on 2013-07-12.
↑  See, e.g., Robert Temple, Edge Effects: The Border-Name Places (2008), p. 6; Paul Finkelman and Stephen E. Gottlieb, Toward a Usable Past: Liberty Under State Constitutions (University of Georgia Press, 2009), p. 375; Ralph Nading Hill, The College on the Hill: A Dartmouth Chronicle (Dartmouth Publications: 1965), pp. 46, 50; Vermont Historical Society, Vermont History, Vol. 66-67 (1998), p. 87.
↑  History and Traditions, University of Vermont.
↑  The Direct Primary, sos.vermont.gov
↑  "The Mountain Rule in Vermont". The New York Times. February 12, 1895. p. 7.
↑  Samuel B. Hand, Mountain Rule Revisited, Vermont History Magazine, Vermont Historical Society, Summer/Fall 2003, pp. 139-151.
↑  "Physiographic divisions of the conterminous U. S." U.S. Geological Survey. נבדק ב-2007-12-06.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531902605171  LCCN: sh87006067 
הרי ירוקים מביטים דרומה מפסגת ג'יי
ג'יי פיק, הממוקם בקצה הצפוני של ההרים הירוקים בוורמונט
הרי ירוקים מחוץ למונפלייה, ורמונט