האדם הניאנדרטלי
אבולוציה > היחסים בין הניאנדרטלים לבני-אדם מודרניים

עדויות המאובנים וממצאים גנטיים מראים כי מוצא האנושות בת-ימינו הוא באפריקה לפני 200 אלף עד 150 אלף שנה, משם היא התפשטה למזרח התיכון לפני כ-120 אלף עד 50 אלף שנה, ולאחר מכן גם לשאר היבשות. מאובני אדם מודרניים אנטומית התגלו בארץ-ישראל במערת הגדי (מערת סח'ול) שבנחל מערות, מרחק כמה מאות מטרים בלבד ממערת טבון, ובמערת הקפיצה שבהר הקפיצה ליד נצרת. מאובנים אלו מתוארכים לתקופה של 100 אלף עד 92 אלף שנה לפני זמננו, כלומר הם בערך בני-זמנה של הניאנדרטלית ממערת טבון או מאוחרים ממנה מעט, אבל קדומים מהניאנדרטלים ממערת עמוד וממערת כבארה, שחיו לפני 62 עד 41 אלף שנה. מכך נובע שניאנדרטלים ובני-אדם מודרניים אנטומית היו עשויים לחיות יחד במזרח התיכון במשך כמה עשרות אלפי שנים. לא נמצאו עדיין ראיות חד-משמעיות שהם אכן חיו זה לצד זה באותו הזמן. השערה חלופית היא שגלי הגירה של בני-אדם מודרניים מאפריקה וגלי הגירה של ניאנדרטלים מאירופה ומאסיה החליפו זה את זה לסירוגין במזרח התיכון. החלפה כזו עשויה להיות תוצאה של התנודות באקלים הגלובלי של תקופת הקרח, כאשר הניאנדרטלים (המותאמים יותר לתנאי קור) נטו להתפשט דרומה בתקופות הקרות, ובני אדם מודרניים נטו להתפשט צפונה בהפוגות הממוזגות.
קשה מאוד להבדיל בין שכבות ארכאולוגיות של ניאנדרטלים ובני-אדם מודרניים אנטומית מתקופה זו במזרח התיכון, משום ששניהם השתמשו ככל הנראה באותה תרבות כלי-אבן – התרבות המוסטרית. עם זאת, ייתכן שכבר בתקופה קדומה זו התחיל להסתמן יתרון של בני האדם המודרניים על הניאנדרטלים בתחום הטקס והאמנות. מאובני מערת הגדי ומערת הקפיצה מראים סימנים מובהקים יותר של קבורה טקסית מאשר המאובנים הניאנדרטלים, ובמערת הגדי נמצאו חרוזים עשויים מצדפים מחוררים המתוארכים לגיל של יותר מ-100 אלף שנה לפני זמננו.
מחלוקת בין חוקרים התקיימה שנים רבות בשאלה האם ניאנדרטלים ובני-אדם מודרניים הזדווגו אלו עם אלו, והאם "בני-הכלאיים" היו פוריים. חוקרים שסיווגו את הניאנדרטלים והאדם המודרני למינים טקסונומיים נפרדים סברו שהם היו שונים מכדי שתתעורר משיכה מינית ביניהם, ושבמקרים נדירים של הזדווגות הצאצאים נטו להיות בלתי-פוריים, בדומה לפרדים ובני-כלאיים אחרים בין מינים ביולוגיים שונים. חוקרים אחרים סברו שבני-כלאיים כאלו התקיימו, והפלאואנתרופולוג אריק טרינקאוס (Erik Trinkaus) מאוניברסיטת וושינגטון, מומחה לאנטומיה של הניאנדרטלים, אף חיפש במוזיאונים ברחבי העולם אחרי גולגולות ושלדים המראים סימני תערובת של מאפיינים אנטומיים ניאנדרטלים ומודרניים.
מפנה במחקר המדעי בנושא אירע בשנת 2010, כאשר חוקרי הפרויקט למיפוי הגנום הניאנדרטלי מצאו שהגנום של בני-אדם מודרניים החיים כיום מחוץ לאפריקה דומה יותר לגנום הניאנדרטלי בכ-2% עד 3%, יחסית לגנום של ילידי אפריקה בני-זמננו. ההסבר הפשוט ביותר להבדל כזה הוא רביית כלאיים פורייה בין ניאנדרטלים ובני-אדם מודרניים מחוץ לאפריקה, מאות אלפי שנים לאחר הפיצול בין שתי האוכלוסיות. לפי הסבר זה, ילידי אפריקה בני-ימינו הם בני-האדם המודרניים ה"טהורים" ביותר, מכיוון שנשארו באפריקה ולא באו במגע עם הניאנדרטלים, בעוד שבני אדם לא-אפריקנים (ממוצא אירופי, אסייתי או אמריקני) כיום הם "בני תערובת" שאחוז קטן של אבותיהם הוא ניאנדרטלי (ובמקרה של ילידי אוסטרליה ומלנזיה גם דניסובי). ניתן לקבל מושג כללי על משמעותה של תרומה גנטית בגודל של 2% עד 3% אם זוכרים שאדם יורש 50% מהגנום שלו מכל אחד מהוריו. פירוש הדבר שהגנום של אדם היפותטי שאחד מ-32 הרב-רב-רב-סבים שלו היה ניאנדרטל "טהור" ושאר ה-31 היו בני-אדם מודרניים "טהורים", יכיל כ-3% של די-אן-איי ניאנדרטלי.
נערכים כיום מחקרים לזיהוי האללים הניאנדרטלים הספציפיים שהועברו לאנושות המודרנית. באמצעותם ניתן יהיה לענות על שאלה נוספת, האם ההכלאה התרחשה במזרח-התיכון בתקופת ה"דו-קיום" הארוכה בין שתי האוכלוסיות, או מאוחר יותר בתקופת ההגירה של בני-אדם מודרניים אנטומית לאירופה ולאסיה. במקרה הראשון צפוי שאירופאים ואסייתים בני-זמננו יהיו בעלי אותם אללים ניאנדרטלים, ואילו במקרה השני צפוי שהם יהיו בעלי אללים ניאנדרטלים שונים.