stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סינמה סבאיא
הערות שוליים

↑  אבנר שביט, ‏ראוי לכל פרס: "סינמה סבאיא" הוא יצירת מופת לא רק בקנה מידה מקומי, באתר מעריב אונליין, 2 בספטמבר 2022
↑  שגיא בן נון‏, הסרט "סינמה סבאיא" הוא הזוכה הגדול בטקס פרסי אופיר, באתר וואלה, 18 בספטמבר 2022
↑   פרס וייל בלוך 2021 - 'סינמה סבאיא' בבימוי אורית פוקס רותם והפקת גרין פרודקשנס, זוכה פרס הראשון, סרטון בערוץ "The New Fund for Cinema and TV - הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה", באתר יוטיוב (אורך: 03:31)
↑  דורית אסרף מזרחי, הנציג שלנו באוסקר: "סינמה סבאיא" זכה בפרס אופיר 2022, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 18 בספטמבר 2022
| פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| שנות התשעים של המאה העשרים | שורו (1990) • מעבר לים (1991) • החיים על פי אגפא (1992) • נקמתו של איציק פינקלשטיין (1993) • שחור (1994) • חולה אהבה בשיכון ג' (1995) • קלרה הקדושה (1996) • עפולה אקספרס (1997) • קרקס פלשתינה (1998) • החברים של יאנה (1999) |  |
| העשור הראשון של המאה העשרים ואחת | ההסדר (2000) • חתונה מאוחרת (2001) • כנפיים שבורות (2002) • האסונות של נינה (2003) • מדורת השבט (2004) • איזה מקום נפלא (2005) • אביבה אהובתי/אדמה משוגעת (2006) • ביקור התזמורת (2007) • ואלס עם באשיר (2008) • עג'מי (2009) |  |
| העשור השני של המאה העשרים ואחת | שליחותו של הממונה על משאבי אנוש (2010) •  הערת שוליים (2011) • למלא את החלל (2012) • בית לחם (2013) • גט - המשפט של ויויאן אמסלם (2014) • באבא ג'ון (2015) • סופת חול (2016) • פוקסטרוט (2017) • האופה מברלין (2018) • ימים נוראים (2019) |  |
| שנות העשרים של המאה העשרים ואחת | אסיה (2020) • ויהי בוקר (2021) • סינמה סבאיא (2022) • שבע ברכות (2023) • קרוב אלי (2024) |  |
קיצור תולדות האוהבים

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  יצחק צפל ישורון
 הופק בידי:  יצחק צפל ישורון
 תסריט:  יצחק צפל ישורון
 עריכה:  טובה אשר
 שחקנים ראשיים:  שמואל קלדרון נתן סגן כהן נטע מורן אביבה גר
 מוזיקה:  עודד זהבי
 צילום:  ולנטין בלוגונוב
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  1996
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות:  2,000 צופים
 דף הסרט ב־IMDb
 
קיצור תולדות האוהבים הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1996 בכתיבתו, הפקתו ובימויו של יצחק צפל ישורון עם שמואל קלדרון, נתן סגן כהן, נטע מורן ואביבה גר בתפקידים הראשיים.
העלילה היא דרמה רומנטית על יחסים מורכבים בין שני זוגות חברים. חברותם של שני הגברים נקטעת, כשמתעוררת מסכת בגידות ושקרים שמנהל כל אחד, כולל גם נשותיהם.
הסרט זכה בפרס הסרט הטוב בפסטיבל חיפה, 1996 והיה מועמד לפרס אופיר על הבימוי (1997).
תקציר העלילה

שאול (שמואל קלדרון) ורמי (נתן סגן-כהן) הם חברים שנים רבות. שאול נשוי לשולה (אביבה גר) אך היחסים ביניהם מתוחים. רמי (נתן סגן-כהן) נשוי לתמי (נטע מורן) ולהם בת, ללי (יולי בארי). רמי מנהל יחסים עם נסטסיה (יבגניה דודינה), עולה חדשה מרוסיה ותמי יודעת מזה אך רמי מכחיש.
שולה הייתה בעבר חברתו של שאול אך התאהבה ברמי. רמי לא רצה לאכזב את חברו וניתק את הקשרים איתה וההיא נישאה לשאול אך המשיכה לאהוב את רמי.
לילה אחד כששולה לבד בדירה היא מבחינה בגבר מציץ (דביר בנדק). לפני שהיא קוראת למשטרה הוא מתחיל בשיחה אתה ואומר שהוא בתפקיד של חוקר פרטי ומשקיף לדירה אחרת. מתפתחת ביניהם שיחה ובעקבותיה הם מתחילים להתגפף. שאול חוזר ומוצא אותם והגבר נמלט ושאול רודף אחריו עם סכין שלופה אך הגבר מצליח להתחמק.
שאול מספר על כך לרמי ותמי אך גם הם נמצאים במשבר. תמי עוזבת את רמי ונוסעת לאילת. בעקבותיה מגיע שאול. רמי בינתיים מנצל זאת ומתקרב לשולה, ואף שוכב איתה.
מאוחר יותר מגיע רמי לאילת, ורמי מוצא את חברו שאול יחד עם תמי אשתו במיטה, ולא אכפת לו ששניהם שוכבים, כאשר תמי רואה בזה נקמה על בגידותיו עם נסטיה, ושולה אשתו של חברו שאול.
לבסוף הזוגות מתאחדים ואף חוזרים לחיי זוגיות, שאול חוזר לאשתו שולה, ורמי לאשתו תמי, וכולם מתפייסים.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
שמואל קלדרון: שאול
נתן סגן כהן: רמי
נטע מורן: תמי
אביבה גר: שולה
יבגניה דודינה: נסטסיה
יולי בארי: ללי
דביר בנדק: בלש מציץ
עלטה

| --- | --- |

הכרזה הבינלאומית של הסרט
 בימוי:  מיכאל מאיר
 הופק בידי:  ליהוא רוטר מיכאל מאיר
 תסריט:  יעל שפריר מיכאל מאיר
 עריכה:  מריה גונזלס
 שחקנים ראשיים:  ניקולאס יעקוב מיכאל אלוני ג'מיל חורי חאולה חאג'
 מוזיקה:  גיא אייל
 צילום:  רן אביעד
 מדינה:  ארצות הברית, ישראל 
 חברה מפיצה:  ישראל טרנספקס   ארצות הברית Breaking Glass   צרפת Outplay   גרמניה ProFun Media   הממלכה המאוחדת Network Distributing   ברזיל Vinny Films   ספרד Surtsey Films   טאיוואן Joint Entertainment   במזרח אירופה: HBO
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, ספטמבר 2012
 משך הקרנה:  96 דקות
 שפת הסרט:  עברית ערבית
 סוגה:  דרמה רומנטית, סרט דרמה, סרט להט"בי 
 מקום התרחשות:  ארץ ישראל 
 פרסים:  הפרס הראשון בפסטיבל הסרטים הבינ"ל ה-28 בחיפה, אוקטובר 2012 
 www.outinthedark.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
עלטה הוא סרט דרמה ישראלי וסרט הביכורים של מיכאל מאיר שהוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה באוקטובר 2012. הסרט הוא סיפור אנושי קיומי המתקיים בסיטואציה חברתית מורכבת של שתי חברות, הישראלית והפלסטינית, שבה קו ההפרדה בין הבערות והנאורות, אינו בהכרח קו ההפרדה הלאומי. הסרט יצא להקרנות מסחריות בישראל ב-28 בפברואר 2013 ובמהלך מרץ-אפריל 2013 יצא בלונדון, פריז, ברלין, אמסטרדם, וינה, בריסל ודבלין. בקיץ 2013 יצא הסרט בארצות הברית, ברזיל ובמדינות נוספות.
"עלטה" הוצג לראשונה בפסטיבל טורונטו, והשתתף בפסטיבלי הקולנוע של שיקגו, אטלנטה, סנטה ברברה (בה זכה בשורת פרסים), המבורג, סלוניקי וריו דה ז'ניירו. בישראל השתתף הסרט בפסטיבל חיפה וחלק את הפרס הגדול של הפסטיבל עם "למלא את החלל". "עלטה" התקבל בהתלהבות על ידי מבקרי סרטים בינלאומיים ובין היתר, תואר על ידי ההוליווד ריפורטר כסרט "כובש, חושני, מותח, רגיש ומרתק".
עלילה

נימר הוא צעיר פלסטיני (ניקולאס יעקוב), בן מסור וסטודנט מצטיין לפסיכולוגיה הגר ברמאללה וחולם על לימודים בחו"ל וחיים טובים יותר. בלילה גורלי אחד הוא פוגש ברועי (מיכאל אלוני), עו"ד ישראלי, והשניים מתאהבים. ככל שמערכת היחסים ביניהם מתהדקת, נימר נאלץ להתמודד עם מציאות קשה של חברה פלסטינית שמוקיעה אותו בשל זהותו המינית מכאן (והוקעתו על ידי משפחתו שבה אחיו פעיל מבחינה פוליטית), וחברה ישראלית שאינה מקבלת אותו בשל זהותו הלאומית הפלסטינית מאידך. בלילות העלטה הוא חומק אל מעבר לגדר ההפרדה אל תל אביב הנתפשת בתור העיר הזוהרת והחופשית שמעבר לגדר, אלא שהליברליות של העיר הזאת נגמרת מהרגע שזהותו הלאומית הופכת לבעיה; כאשר חבר קרוב שלו נתפס בתל אביב כשוהה בלתי חוקי, נשלח בחזרה לשטחים ושם נרצח באכזריות, נימר נשאב אל תוך מערבולת של אירועים שתעמת אותו מחדש עם מציאות חייו הכפולה - וכעת, ייאלץ לבחור בין החיים שתמיד חשב שחפץ בהם, ולבין אהבתו הגדולה לרועי.
הפצה ושיווק

הסרט נמכר להפצה ביותר מעשרים מדינות ברחבי תבל ובכך הוא הסרט הישראלי הנמכר ביותר בעולם בשנת 2012.

הוא נמכר להפצה במדינות: צרפת, גרמניה, בלגיה, הולנד, אנגליה, אירלנד, לוקסמבורג, הולנד, שווייץ, אוסטריה, ארצות הברית, קנדה, ארגנטינה, מקסיקו, ברזיל, אורוגוואי, צ'ילה ושבע מדינות במזרח אירופה (הפצה במזרח אירופה דרך רשת HBO).
השתתף בפסטיבל טורונטו, פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, פסטיבל הסרטים של שיקגו, פסטיבלים בהמבורג, סלוניקי וריו דה ז'ניירו. הסרט יצא לבתי הקולנוע בישראל בפברואר 2012. הוקרן במערב אירופה בראשית אביב 2013 ובצפון אמריקה בסוף קיץ 2013.
נכון להיום, הסרט לא הופץ במדיה ביתית, אך זמין לצפייה בשירותי VOD שונים.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
ניקולאס יעקוב: נימר משראווי
מיכאל אלוני: רועי שפר
ג'מיל ח’ורי: נביל משראווי
לואי נופי: מוסטפא נעמנה
חאולה חאג': היאם משראווי
אלון פדות: גיל
מאיסה דאו: עביר משראווי
שמעון מימרן: דניאל
אלון אולארצ'יק: איתן שפר
חלי גולדנברג: רינה שפר
מוריס כהן: איש שב"כ ראשון (בשם מוריס כהן)
טל אלימלך: איש שב"כ שני
מג'ד ביטאר: בשאר
הודא אל אימאם: פסיכולוגית
טוני חדד: עובד סוציאלי
הערות שוליים

↑  הסרט זכה בפרס יחד ביחד עם הסרט "למלא את החלל". מקור: אור סיגולי, "למלא את החלל" ו"עלטה" זכו בפסטיבל חיפה, באתר עכבר העיר, 7 באוקטובר 2012
↑  יונת נחמני, עלטה: הסרט הישראלי הנמכר בעולם ב-2012, באתר קולנוען, 10 בדצמבר 2012
תעצרו את העיר, אני רוצה לרדת!

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  רון אנדרווד 
 הופק בידי:  בילי קריסטל 
 תסריט:  לואל גנץ, באבלו מנדל 
 עריכה:  או ניקולאס בראון 
 שחקנים ראשיים:  ברונו קירבי דניאל האריס ג'פרי טמבור פיל לואיס קייל סקור ירדלי סמית' טרייסי וולטר רוברט קוסטנזו Bill Henderson ג'ייק ג'ילנהול ג'וש מוסטל פטרישיה ווטיג דניאל סטרן דייוויד פיימר הלן סלייטר בילי קריסטל ג'ק פאלאנס נובל ווילינגהאם Walker Brandt בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  מרק שיימן 
 צילום:  דין סמלר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  קאסל רוק אנטרטיינמנט, סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 בספטמבר 1991 
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט חבר'ה, סרט קומדיה, דרמה קומית, מערבון 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, קולורדו, ניו מקסיקו 
 הכנסות באתר מוג'ו:   cityslickers
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (ג'ק פאלאנס)  פרס הקולנוע של MTV להופעה הקומית הטובה ביותר (בילי קריסטל)  פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע (ג'ק פאלאנס)  פרס ג'נסיס 
 סרט הבא:  תעצרו את העיר פעם שנייה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
תעצרו את העיר, אני רוצה לרדת! (באנגלית: City Slickers, בתרגום חופשי: נכלולים עירוניים) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1991, בבימויו של רון אנדרווד ובכיכובם של בילי קריסטל, דניאל סטרן, ברונו קירבי וג'ק פאלאנס, עם תפקידי משנה של פטרישיה ווטיג, הלן סלייטר ונובל ווילינגהם עם ג'ייק ג'ילנהול בהופעת הבכורה שלו. על הופעתו, ג'ק פאלאנס זכה בפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר .
התסריט של הסרט נכתב על ידי לואל גנץ ובבאלו מנדל, והוא צולם בניו יורק; ניו מקסיקו; דורנגו, קולורדו; וספרד. סרט המשך בשם "תעצרו את העיר 2" שוחרר ב-1994, עם אותו צוות, למעט קירבי, שהוחלף על ידי ג'ון לוביץ.
עלילה

בפמפלונה, ספרד, שלושה חברים בגיל העמידה בשם מיץ' רובינס, אד פוררילו ופיל ברקוויסט, משתתפים בהרצת השוורים. בחזרה הביתה בניו יורק, מיץ' מבין שהוא וחבריו משתמשים בטיולי הרפתקאות כבריחה מהחיים הארציים שלהם.
מיץ' שונא את עבודת המכירות שלו בפרסום ברדיו. פיל לכוד בנישואים חסרי אהבה לאשתו ארלין בזמן שהוא מנהל את הסופרמרקט של חותנו (שגם מציק לפיל). אד הוא מוכר מוצרי ספורט מצליח שהתחתן לאחרונה עם אישה צעירה בהרבה אבל לא מוכן להתיישב לגמרי.
במסיבת יום ההולדת ה-39 של מיץ', פיל ואד נותנים למיטץ' טיול לשלושתם כדי לצאת לטיול בקר של שבועיים מניו מקסיקו לקולורדו. העובדת בת ה-20 של פיל מגיעה במפתיע למסיבה ומודיעה שהיא בהריון מהתינוק שלו, מה שגורם לארלין לצאת. אשתו של מיץ', ברברה, מתעקשת שייצא למסע הבקר לחיפוש נפש אחר מטרה חדשה בחייו.
בניו מקסיקו, השלישייה פוגשת את בעל החווה, קליי סטון, וחבריהם נהגי הבקר: האחים היזמים בארי ואיירה שלוביץ, בוני הצעירה והמושכת, ואבא ובן בשם בן וסטיב ג'סופ, רופאי שיניים במקצועם. מיץ' מתעמת עם ידי החווה, ג'ף וטי. אר, כשהם מתחילים להטריד מינית את בוני. הבוס של השביל קרלי מתערב, למרות שהוא משפיל את מיץ' מבלי משים.
במהלך הנסיעה, מיץ' גורם בטעות לדריסה שהורסת את המחנה. תוך כדי חיפוש אחר פרות משוטטות, מיץ' מגלה שלתלתל יש אופי אדיב מתחת למראה החיצוני העגום שלו. קרלי מעודד את מיץ' לגלות את ה"דבר האחד" בחייו שהכי חשוב לו. לאורך הדרך, מיץ' עוזר ליילד עגל מפרה גוססת. מיץ' קורא לעגל נורמן.
זמן קצר לאחר מכן, קרלי לוקה בהתקף לב קטלני, ומשאיר את הנסיעה בשליטת ג'ף וטי.אר. טבח המחנה, קוקי, משתכר והורס בשוגג את אספקת המזון, תוך כדי כך שובר את רגלו.
לאחר שהג'סופים עוזבים לקחת את קוקי לעיירה סמוכה, ג'ף וטי.אר משתכרים. קרב מתפתח כאשר הם מאיימים להרוג את נורמן ולתקוף את מיץ'. פיל ואד מתערבים, ופיל מחזיק את ג'ף באיומי אקדח, מה שמשחרר את רגשותיו העצורים. זמן קצר לאחר מכן, ג'ף ו-TR נוטשים את הקבוצה. בוני והשלאוביצים ממשיכים אל חוות קולורדו, בעוד אד ופיל נשארים מאחור כדי לסיים את הנסיעה. גם מיץ' עוזב אך עד מהרה חוזר להצטרף לחבריו.
לאחר שעמדו בסערה כבדה, הם מסיעים את העדר לקולורדו. כאשר נורמן כמעט טובע כשהעדר חוצה נהר, מיץ' פועל כדי להציל אותו. שניהם נסחפים בזרם, אבל פיל ואד מצילים אותם. הם מגיעים בבטחה לחוות קולורדו. כשסטון מציע להחזיר לכולם את האגרה, הג'סופים מעדיפים לצאת לטיול בקר עתידי. עם זאת, קליי מגלה שהוא מוכר את העדר לחברת אריזת בשר. מיץ', פיל ואד מאמינים בתחילה שהם הצילו את הבקר לחינם, אבל מחליטים להשתמש בניסיונם כדי לעזור להעריך מחדש את חייהם.
הגברים חוזרים לניו יורק. מיץ', גבר מאושר יותר, מתאחד עם ברברה ושני ילדיהם; הוא גם הביא את נורמן הביתה כחיית מחמד. פיל מגלה שהעובדת שלו מעולם לא הייתה בהריון, והוא מתחיל מערכת יחסים עם בוני. אד מתכוון להקים משפחה עם אשתו. מיץ' מוכן להתחיל מחדש את חייו עם חזון חדש.
שחקנים

בילי קריסטל - מיץ' רובינס
דניאל סטרן - פיל ברקוויסט
ברונו קירבי - אד פוררילו
פטרישיה ווטיג - ברברה רובינס
הלן סלייטר - בוני רייבורן
ג'ק פאלאנס - קרלי וואשבורן
נובל ווילינגהם - קליי סטון
טרייסי וולטר - קוקי
ג'פרי טמבור - לו
ג'וש מוסטל - בארי שאלוויץ
דייוויד פיימר - איירה שאלוויץ
ביל הנדרסון - דוקטור ביל ג'סופ
פיל לואיס - דוקטור סטיב ג'סופ
קייל סקור - ג'ף
דין הלו - טי.אר.
קרלה טמבורלי - ארלין ברקוויסט
ירדלי סמית' - ננסי
רוברט קוסטנזו - סאל מוראלי
ווקר ברנדט - קים פורילו
מולי מקלור - מילי סטון
ג'יין אלדן - גברת גרין
לינדזי קריסטל - הולי רובינס
ג'ייק ג'ילנהול - דני רובינס
הפקה

עלילת הסרט, שמורכבת מבוקרים חסרי ניסיון הנלחמים בנבלים כשהם ממשיכים עם כונן הבקר שלהם לאחר מותו של מנהיגם, נתפסה כדומה לסרט הבוקרים של ג'ון וויין, למרות שזו הייתה דרמה מערבית בניגוד לקומדיה.
בספר הזיכרונות שלו מ-2013, Still Foolin' Em, בילי קריסטל כותב כיצד הליהוק של הסרט הגיע. "פאלאנס", הוא אומר, "הייתה הבחירה הראשונה מההתחלה, אבל הייתה לו מחויבות לעשות סרט נוסף". הוא כתב שהוא יצר קשר עם צ'ארלס ברונסון לגבי החלק, רק כדי להדחות בגסות בגלל שהדמות מתה. פאלאנס יצא מחובתו האחרת להצטרף לצוות השחקנים. ריק מוראניס, לוהק במקור לתפקיד פיל, נאלץ לעזוב את ההפקה עקב מחלתה של אשתו. דניאל שטרן היה מחליף מאוחר בתפקיד. הסרט היה גם הופעת הבכורה של השחקן ג'ייק ג'ילנהול.
ביקורות והכנסות > ביקורות

באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל דירוג "Certified Fresh" של 91% על סמך 43 ביקורות. הקונצנזוס הביקורתי של האתר קורא, "עם צוות שחקנים מוכשר להפליא ודרמת אמצע החיים מספיק כדי להוסיף משקל לגווני האינטגרציה המטופשים שלו, הסרט משתמש בנושאים אוניברסליים כדי להרוויח צחוקים גדולים." באתר Metacritic לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 70 מתוך 100, על סמך ביקורות של 25 מבקרים. קהלים שנסקרו על ידי CinemaScore העניקו לסרט ציון ממוצע של "A" בסולם של A+ עד F.
רוג'ר אברט מ"שיקגו סאן-טיימס" העניק לסרט 3 וחצי כוכבים מתוך 4 וכתב: "הסרט מגיע ארוז כסוג אחד של סרט - קומדיה סלפסטיקית על בחורי צווארון לבן בחווה אחי - והוא מספק את הרמה הזו תוך כדי הפתיעה אותי בכך שאני הרבה יותר שאפתנית ומצליחה ממה שציפיתי. זו הקומדיה הפתגמית עם לב האמת, הדמעה בעיניים יחד עם צחוק הבטן. זה מצחיק, וזה מוסיף למשהו."
ביקורות והכנסות > פרסים וכבוד

ג'ק פאלאנס, על תפקידו בתור קרלי, זכה בפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1992, שהיה המועמדות היחידה לאוסקר שקיבל הסרט. נאום הקבלה שלו לפרס זכור בעיקר בזכות הפגנת שכיבות סמיכה חד-זרועית שלו, שלטענתו שיכנע את סוכני הביטוח של האולפנים שהוא בריא מספיק כדי לעבוד על הסרט. בילי קריסטל היה מנחה פרסי האוסקר, והשתמש בתקרית ההומוריסטית לכמה בדיחות לאורך הערב. מאוחר יותר באותו לילה, פאלאנס הניח את האוסקר על כתפו של קריסטל ואמר, "בילי קריסטל... מי חשב שזה יהיה אתה?" קריסטל הוסיף בספרו, "שתינו יחד כוס שמפניה, ויכולתי רק לדמיין מה צ'ארלס ברונסון חשב כשהלך לישון באותו לילה". טקס האוסקר של השנה שלאחר מכן נפתח כשפאלאנס הופיע למשוך פרס אוסקר ענק, כאשר קריסטל (שוב המארחת) רוכבת בקצה הנגדי.
הסרט מוכר גם על ידי המכון האמריקאי לקולנוע ברשימות הבאות:
2000: 100 השנים של AFI...100 צחוקים – #86
2005: AFI's 100 Years...100 ציטוטים של סרטים:
מיץ' רובינס: "היי, קרלי, להרוג מישהו היום?"
בתרבות פופולרית

הפרק של בילי קריסטל בסדרת הטלוויזיה "החבובות בלילה" כלל פרודיה על הסרט בשם "City Schtickers", עם קרמיט הצפרדע ופוזי הדוב בתפקידיהם של קירבי וסטרן.
Funny or Die הפיק מאש-אפ קצר ששילב את הסרט עם סדרת HBO משנת 2016 וסטוורלד שהציגה את קריסטל וסטרן.
הערות שוליים

↑  The Cowboys - Similar Movies (אורכב 20.08.2010 בארכיון Wayback Machine) at MovieFone.
↑  Susman, Gary (2016-06-06). "'City Slickers': 10 Things You (Probably) Didn't Know About the Hit Comedy". www.moviefone.com.
↑  "City Slickers (1991)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-30 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "City Slickers". Metacritic.
↑  "Cinemascore". אורכב מ-המקור ב-20 בדצמבר 2018. נבדק ב-30 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ebert, Roger (7 ביוני 1991). "City Slickers Movie Review & Film Summary (1991)". Chicago Sun-Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Archived at Ghostarchive and the Wayback Machine: Jack Palance Wins Supporting Actor: 1992 Oscars (video). נבדק ב-11 בינואר 2018. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  "AFI's 100 Years...100 Laughs" (PDF). American Film Institute. אורכב מ-המקור (PDF) ב-24 ביוני 2016. נבדק ב-21 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "AFI's 100 Years...100 Movie Quotes Nominees" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-6 ביולי 2011. נבדק ב-21 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "City Slickers in Westworld feat. Billy Crystal". Funny Or Die. 1 בפברואר 2017. נבדק ב-24 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
רחוב 60

| --- | --- |

כרזת התקליטור
 בימוי:  ג'ורג' עובדיה
 הופק בידי:  יוסף זבידה
 תסריט:  ג'ורג' עובדיה
 עריכה:  ציון אברהמיאן
 שחקנים ראשיים:  ששי קשת יונה אליאן אריה אליאס יוסף שילוח
 מוזיקה:  שייקה פייקוב
 צילום:  יחיאל נאמן
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  יוזפילם
 הקרנת בכורה:  1976
 משך הקרנה:  101 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות:  161,000 צופים
 דף הסרט ב־IMDb
 
רחוב 60 הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1976 בבימויו של ג'ורג' עובדיה, עם ששי קשת, יונה אליאן, יוסף שילוח, אריה אליאס ואתי גרוטס בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על צעירה נרקומנית העוסקת בזנות ובהפצת סמים ונתונה למרותו של עבריין ששולט ומנצל אותה לצרכיו. אנשים פשוטים מהשכונה מצליחים לשקם אותה למרות ההתנגדויות של העבריין וכנופיית עושי דברו.
בסרט יש שתי סצנות של קריזה (משבר) במהלך גמילה מסמים.
הסרט צולם ברובו ביפו העתיקה, בשכונת עג'מי שרחוב 60 (כיום רחוב קדם) עובר לאורכה ומכאן שם הסרט. אתרי צילום נוספים - הירקון, פארק גני יהושע, הספארי ברמת גן, פארק צ'ארלס קלור וחוף יפו.
שייקה פייקוב כתב את המוזיקה לסרט וכן מילים ולחן לשירי הסרט. שיר אחד נכתב בידי משה בן שאול והאחר בידי גלעד בן ש"ך. בסרט מופיעה גם אהובה עוזרי בשירה ונגינה. ששי קשת ויונה אליאן שרים את כל השירים פרט לשיר אחד המושר בפי עדנה גורן.
תקציר העלילה

מעתוק (אריה אליאס) הוא רווק מבוגר המתפרנס מצילום אנשים ביפו. מוטי (ששי קשת) הוא צעיר טוב לב המתפרנס מציור אנשים ונגינה בגיטרה. הם גרים בבית דירות ביפו ששם גרה גם אתי זמבולי (אתי גרוטס), מבוגרת גרושה המתפרנסת מחיזוי העתיד על ידי קריאה בקפה.
בעל הבית זילברשטיין (יוסי סגל) מאיים עליהם שיפנה אותם אם לא ישלמו את שכר הדירה אבל מעתוק זוכה במשחק קלפים ומשלם את שכר הדירה של כולם.
ממוש (יוסף שילוח) הוא סרסור וסוחר סמים. הוא מטיל את מרותו על לילי (יונה אליאן) שעוסקת למענו בזנות וסחר בסמים שהיא גם צורכת.
מוטי מתאהב בלילי ממבט ראשון אך לא יודע על עברה. הוא מביא אותה לדירתו לאחר מאבק עם שליחיו של ממוש. מהר מאוד הוא מגלה שלילי מכורה לסמים ומקבלת משברי קריזה קשים. רופא מייעץ לאשפזה אך מוטי מחליט לה לטפל בבית עם תרופות שקיבל מהרופא.
לילי משתקמת ומוטי לוקח אותה לשיט בירקון, לחתונה בוכרית ולחגיגת שמחת תורה בשכונה והאהבה ביניהם פורחת.
ללילי יש ילד בשם דוד הגדל אצל שכנתה לשעבר (ג'טה לוקה). לילי לוקחת אותו לטיול ואחר כך מחזירה אותו לשכנה. אנשיו של ממוש עוקבים אחריה וחוטפים את דוד כבן ערובה עד שאמו תחזור לממוש ותמשיך להפיץ את הסמים ולעבוד בזנות.
ממוש מחביא את הילד במחסן שלו בחוף יפו ומגיע לשם עם אנשיו לקבל משלוח גדול של סמים שמגיע בסירה לחוף.
מוטי ואנשי השכונה מתעמתים עם העבריינים עד שמגיעה המשטרה. ממוש חוטף את דוד מגיע לבניין בבניה עולה לגג ומאיים לזרוק אותו. הילד מנסה לברוח ונשאר תלוי למעלה. מוטי מגיע למעלה וביחד עם ממוש הם מנסים להעלות אותו אך ממוש מאבד את שווי המשקל ונופל אל מותו.
בסוף מוטי ולילי מתחתנים, נוסעים במכונית מקושטת כשמאחוריהם כל אנשי השכונה ושרים את "שיר החתונה".
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ששי קשת | מוטי | צייר |
| יונה אליאן | לילי | נרקומנית וזונה |
| יוסף שילוח | ממוש | סוחר סמים |
| אריה אליאס | מעתוק | צלם |
| אתי גרוטס | אתי זמבולי | קוראת בקפה |
| יוסי סגל | זילברשטיין | בעל בית |
| ג'טה לוקה |  | שכנה |
רות גלר: 
ראובן דיין: 
אברהם סלקטר:
פילון איש גבל

| --- | --- |
 לידה:  50 כנראה גבל, לבנון 
 פטירה:  140 כנראה 
 עיסוק:  סופר, היסטוריון
 שפות היצירה:  יוונית עתיקה 
 סוגה:  היסטוריה, בלשנות
 
פילון איש גבל (ביוונית: Φίλων Βύβλιος; בלטינית: Philo Byblius; ידוע גם בשם פילון הרניוס, Herennius Philo;‏ 64 – 141 לספירה) היה סופר והיסטוריון שחי בגבל (ביבלוס) בפיניקיה. פילון חיבר ספרי דקדוק והיסטוריה ביוונית, וכתב על המיתולוגיה וההיסטוריה של הפיניקים.
חייו

פילון נולד במאה הראשונה לספירה בגבל בפיניקיה, כיום ג'בייל שמצפון לביירות בלבנון.
על פי הסודא (המאה ה-10), פילון נולד בזמן עלייתו של נירון קיסר לשלטון וחי שנים רבות, מאחר שהוא אומר שהיה בן 78 בזמן שהרניוס סוורוס היה קונסול באולימפיאדה ה-220.
הוא חי ופעל בתקופת שלטונו של הקיסר הרומי אדריאנוס. שמו "הרניוס" מרמז על כך שהיה תחת חסותו של הקנסול הרומי הרמבוס סוורוס, שחסותו העניקה לפילון מעמד של אזרח רומי. חלק מעבודתו ידועה לנו בשמות בלבד; וחלק מכתביו שרדו רק בציטוטים מקוטעים אצל סופרים נוצריים.
ספריו > המיתולוגיה הפיניקית

פילון ידוע בעיקר בשל תרגומו ליוונית של המיתולוגיה הפיניקית אשר נכתבה על ידי סנכוניאתון, שנאמר עליו כי חי לפני מלחמת טרויה (בסביבות 1200 לפנה"ס), והיה היסטוריון, סופר וכוהן פיניקי אשר כתב על האלים והעולם. פרגמנטים מחיבורו של פילון נשתמרו בחיבור הכנה לבשורה של אוסביוס (בישוף קיסריה במאה הרביעית לסה"נ) תעודות שנמצאו באוגרית מאשרות את הציטוט מן הסופר הפיניקי. פרופ פ' ב. פורבס מאוניברסיטת אדינבורו, התייחס אל היסטוריון הפיניקי סנכוניאתון וכתב כי מסמכים מהמאה ה-14 לפנה"ס מראס שמרה, אוגרית, שפורסמו מ-1929 "הוכיחו באופן סופי שסנחוניתון הוא ללא ספק דמות אמיתית לאור ההתכתבויות הרבות בינו לבין טקסטים הנ"ל".
הספר של פילון על המיתולוגיה הפינקית כלל שמונה כרכים. והוא התייחס לתיאור בריאת העולם, האלים והמיתולוגיה, שמו הוא "ההיסטוריה הפיניקית" (Φοινικικη ιατοαρια או Φοινικικια). המידע על ספריו של פילון על ההיסטוריה הפיניקית ידוע לנו בעיקר מהקטעים המצוטטים אצל אוסביוס בספרו "הכנה לבשורה" נמצאו 35 השוואות של הקטע המצוטט באוסביוס עם ציטוטים של אותם קטעים במקומות אחרים, ומתוך בדיקות אלו עולה כי אוסביוס ציטט במדויק את פילון. עם זאת, מספר הקטעים המצוטטים אצל אוסביוס אינו גדול, ואנו יודעים כי הרבה הושמט, לדוגמה, שתי האטימולוגיות שצוינו בלידוס אינן נמצאות בקטעים של אוסביוס, ואלה נראים לפחות שונים במקצת ממה שניתן למצוא בציטטות של אוסביוס. אוסביוס מצטט את פילון רק במקום שבו הוא מאמין שפילון יעזור לו להצביע על הנצרות כעדיפה על פני הפגאניות.
חוקר המקרא הגרמני אוטו אייספלדט, שהתמחה בחקר תרבות הפיניקים (שקרבתה לחלקים מהמקרא הוכחה בעבר), על פי ממצאי האוגריתית. אייספלדט מסתמך בפירושו על שני קטעים מכתבי פילון מגְבַל, העוסקים בתיאור דומה למה שאנו מוצאים במקרא. על פי כתביו של סנכוניאתון, סיפור הבריאה הפיניקי מתחיל באֵלָה בשֵם בָּאאוּ (Baau). באאו ה'אם הראשונית' האלה האם מתוארת על ידיו בתור - לילה. האלה מופיעה במיתוסים: האכדי, הבבלי, הפיניקי והשומרי, בשמות האלה בָּאאוּ (Baau), האלה באהו (Bahu) או האלה בוהו (Bohu). חוקרים מוצאים קשר בין המיתולוגיה הפיניקית לבין הביטוי "תֹהוּ וָבֹהוּ" המופיע בספר בראשית, פרק א', פסוק ב' ומקשרים את תהו אל האלה תיאמת המופיעה באפוס אנומה אליש הבבלי ואת בהו אל האלה הפיניקית באאו. בקטע אחד המובא שם, מוצגת "סצנת־בראשית" ובה שני האלמנטים הקדומים, הרוח והכאוס, כשהרוח נושבת על פני הכאוס האפֵל. לאחר מכן בא תיאור של רוח זו כאחוזת תאווה־מינית.
פילון מתאר בכתביו את התהוות העולם במסורת הפיניקית, ראשית הפולחן וייסודה של התרבות החומרית. לעומת התיאור הקצר בבראשית, הבא כהערות לוואי לשמות המייסדים, הרי בכתביו של פילון מגבל מתואר נושא זה בהרחבה. לאחר סיפור בריאת העולם הוא מספר על המצאת המזון, המצאת התפילה לאל בעת בצורת, המצאת האש, המצאת הבית והמחסה, המצאת מגן לגוף מעורות חיות, קביעת המועדים ולאחר מכן המצאת הציד והדיג, המצאת הברזל המצאת לחשים והגדת עתידות, המצאת החקלאות ועוד.
פילון מרבה לתאר בכתביו את האל הכנעני אל, ומזהה אותו עם קרונוס היווני.
מיתוס פיניקי שנמסר מפי פילון מגבל מספר שאיש בשם אוסוס שנלכד ביער בוער, כרת עץ, דחף אותו לים וכך ניצל מן האש, וזה היה הפיניקי הראשון שהפליג בים.
ספריו > חיבורים אחרים

על ערים ואנשיהן המפורסמים - חיבור בן שלושים ספרים, שקטלג ערים עם אזרחיהן המפורסמים. נתחבר בראשית המאה השנייה לספירה, וזאת על-סמך האישים הידועים ברשימה, שהמאוחר בהם היה פעיל בימי הקיסרים אוגוסטוס וטיבריוס. ניתן להניח שהרניוס פילון עצמו השתמש ברשימה מוכנה שנתחברה בימי טיבריוס. לחיבור נעשה תקציר על ידי המדקדק איליוס סרנוס (Aelius Serenus) והוא שימש כאחד המקורות העיקריים שנסמכו עליו המדקדק הסיכיוס מאלכסנדריה (אנ') (המאה ה-5 או ה-6) וסטפנוס מביזנטיון (המאה ה-6).
על מילים נרדפות - מילון של מילים נרדפות, ששרד תקציר שלו מאת אמוניוס גרמטיקוס (Ammonius Grammaticus).
על רכישה ובחירה של ספרים - אוסף של סופרים מדעיים ועבודותיהם המאורגנות לפי קטגוריה.
ביוגרפיה של הקיסר אדריאנוס - היסטוריה של חייו. החיבור אבד.