פנחס רוטנברג
הערות שוליים

1 2  שאלתיאל, א, עמ' 21–22.
↑  לפי הלוח היוליאני.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 23–25.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 26.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 27–28.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 28.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 29.
1 2 3  שאלתיאל, א, עמ' 30.
1 2  שאלתיאל, א, עמ' 31.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 45.
1 2  שאלתיאל, א, עמ' 32–33.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 34.
1 2  שאלתיאל, א, עמ' 35–37.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 577.
↑  מתתיהו מינץ, זמנים חדשים, זמירות חדשות: בר ברוכוב 1914–1917, עמ' 262, הוצאת עם עובד, תשמ"ח (1988): פ. רוטענבערג, "ציוניסטן און קאנגרעס" (ציונים וקונגרס), די ווארהייט, 3.8.1916.
1 2  שאלתיאל, א, עמ' 38.
↑  מ. מינץ, זמנים חדשים, עמ' 321
↑  מ. מינץ, זמנים חדשים, פרק 'גישושים באפילה', עמ' 325–328
↑  ראו גם: האינגיניר רוטנברג, העם, 19 באוקטובר 1917
↑  על הצעת רוטנברג לקרנסקי לשפוט את לנין וטרוצקי, סיפר וינסטון צ'רצ'יל בנאומו בפרלמנט ב-1922. לדברי שאלתיאל (א, עמ' 141), היו אלו "חדשות... אשר המקור והסימוכין להן אינם ברורים עד עצם היום הזה". עם זאת, התברר כי בעת שהותו בדרום רוסיה ב-1919, העביר רוטנברג לשירותי המודיעין של בריטניה תזכיר חסוי ומפורט על המצב ברוסיה. רקס ליפר, איש המודיעין הבריטי שהיה עמו בקשר, אישר שקיבל את התזכיר, סיפר שהעביר אותו לארצ'יבלד סינקליר (אנ'), אחד מעוזריו הקרובים של צ'רצ'יל, וטען כי הוא בטוח שהתזכיר עבר לעיונו של צ'רצ'יל עצמו. לדברי שאלתיאל (א, עמ' 323–324, הערה 93), מתברר לפיכך, כי לצ'רצ'יל היו "סימוכין לדבריו". ב-23 במאי 1940 נפגש רוטנברג בלונדון עם "רב-המרגלים" רובין ברוס לוקהארט (אנ') והציע לו לחסל את המופתי אמין אל-חוסייני. בדו"ח שמסר למשרד החוץ, ציין לוקהארט כי רוטנברג הזכיר את "הרקורד" שלו, אך לוקהארט פירש את הרמז כהתייחסות לרצח האב גפון. לדברי שאלתיאל (ב, עמ' 578–579), זוהי "אחת העדויות הישירות היחידות על חלקו של רוטנברג בפרשה" והיא מהווה אישור לדבריו של צ'רצ'יל.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 39.
1 2  שאלתיאל, א, עמ' 41.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 47.
1 2  שאלתיאל, ב, עמ' 384–385: משכורתו של רוטנברג הייתה חריגה מאוד. ב-1935 עמדה על כ-8,000 ליש"ט בשנה.
1 2 3  שאלתיאל, ב, עמ' 618–620.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 49.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 434, 613.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 50–51.
1 2  שאלתיאל, א, עמ' 66.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 301, הערה 26.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 609.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 57–58.
1 2  שאלתיאל, א, עמ' 113.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 61.
↑  תכנית לעבודות הרבים בארץ ישראל, הצפירה, 15 בספטמבר 1920
↑  על תכניתו של רוטנברג, הצפירה, 7 באוקטובר 1920
1 2  שאלתיאל, א, עמ' 115–116.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 70.
↑  ידיעות אחרונות, דואר היום, 30 במרץ 1921
↑  שאלתיאל, א, עמ' 76–78.
↑  רוטנברג ומאורעות תר"פ-תרפ"א, באתר חברת החשמל
↑  שאלתיאל, א, עמ' 81.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 86.
1 2  שאלתיאל, א, עמ' 90–96.
1 2 3  שאלתיאל, א, עמ' 99–101.
1 2  שאלתיאל, א, עמ' 104–107.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 152.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 108.
↑  ראו גם: לקראת ניצולם של הירקון והירדן, דואר היום, 29 במאי 1922
↑  שאלתיאל, א, עמ' 114.
↑  בציונות, עיתון המזרחי, 3 בנובמבר 1921
↑  שאלתיאל, א, עמ' 118, 120.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 127.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 317, הערה 49.
↑  ראו גם: הועידה השנתית של ציוני אמריקה, דואר היום, 18 ביולי 1922
↑  שאלתיאל, א, עמ' 131–132.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 128–130.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 136–138.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 141–142.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 110–111.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 388.
↑  הקמת חברת החשמל, ציוני דרך היסטוריים, באתר חברת החשמל
↑  שאלתיאל, א, עמ' 168.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 169–170; עמ' 332, הערה 162.
1 2  שאלתיאל, א, עמ' 179.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 171.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 372.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 172–173.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 400–402.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 374–378.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 606.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 200–202.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 186, 190, 193.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 196.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 203.
1 2  שאלתיאל, א, עמ' 211.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 245; עמ' 343, הערה 66.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 236–237, 272–273.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 187.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 224–225.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 227–228.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 241.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 446.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 242–246.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 247.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 265: בסוף מאי או תחילת יוני 1930, קיים בפריז פגישה חשובה בנושא הצעותיו עם ראש עיריית ירושלים, ראע'ב נשאשיבי.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 255–256.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 261.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 267.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 275, 280–281.
1 2 3  שאלתיאל, א, עמ' 282–283.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 289.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 293.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 292.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 422–424, 430–431.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 432–438.
1 2  שאלתיאל, ב, עמ' 447–458.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 467–470.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 472.
1 2  שאלתיאל, ב, עמ' 493.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 484–486.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 439, 517–518.
1 2  שאלתיאל, ב, עמ' 497–507.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 517–519.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 533.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 539–540.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 662, הערה 86.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 536; עמ' 660, הערה 55.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 569–572.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 573–574.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 574–578.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 582–583, 586. במסיבת העיתונאים הדרמטית ב-17 ביולי 1940, אמר: "אני עבד נאמן של עמי הגדול, האומלל מאוד. אני שונא את המפלגתיות בכל נפשי ומאודי. מפלגתיות זו היא שהחריבתנו... כוח שלטון לא ניתן לי, לא הייתה אפשרות לשלוח לבית־חולים את כל חולי־הרוח המסוכנים לישוב".
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 588–593. בנאום "אל הישוב", תקף בין היתר את אנשי ההסתדרות הכללית, העוסקים בהבלים כגון "מלחמת מעמדות" ו"דיקטטורה של הפרולטריון", ש"מצאו את ביטוין בכפייה ובשלטון האגרוף ובשלילת שווי הזכויות ליהודים", והסביר כי "היישוב שמחוץ להסתדרות לא יכול היה להשלים עם קיום כח בעל זכויות יתירות בתוכו", שמתקיים בו "כבשטח האויב הנכבש".
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 597.
1 2  שאלתיאל, א, עמ' 183–184.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 598.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 603.
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 479.
↑  שאלתיאל, א, עמ' 22; ב, עמ' 435; עמ' 661, הערה 78; עמ' 672, הערה 226.
↑  כרטיס נפטר: פנחס רוטנברג, באתר הר הזיתים
↑  אלי שאלתיאל, פנחס רוטנברג, בתוך: זמן יהודי חדש, כרך שני, עמוד 164
↑  שאלתיאל, ב, עמ' 370–371.
↑   אבשלום קור, באופן מילולי במלחמה: חטיבה 8 חטיבת הזקן, על השימוש בכינוי "הזקן", גלי צה"ל, 25 בנובמבר 2024
↑  שיר הרשת, באתר זמרשת
↑  סמינר רוטנברג (הסמינריון למדריכים של הג'וינט על שם פנחס רוטנברג בגירוש קפריסין)
↑  פנחס רוטנברג, באתר הוצאת עם עובד
↑  ארכיון אוסף פנחס רוטנברג, בספרייה הלאומית
↑  By COLIN SHINDLER, Reviewing 'An Unreasonable Man' by Leslie Turnberg, The Jerusalem Post, ‏24 במרץ 2024
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
| פנחס רוטנברג |
| --- | --- | --- |
| כללי | משק החשמל בישראל • הקמת תשתית החשמל בתל אביב • חברת החשמל לישראל • הסכמי בן-גוריון–ז'בוטינסקי • הילכו שניים יחדיו | פנחס רוטנברג |
| אישים | אברהם רוטנברג | פנחס רוטנברג |
| תחנות כוח שהקים | תחנת הכוח הראשונה של תל אביב • תחנת הכוח בטבריה • תחנת הכוח הראשונה בחיפה • תחנת הכוח הקיטורית בחיפה • תחנת הכוח ההידרואלקטרית בנהריים • תחנת הכוח רדינג | פנחס רוטנברג |
| מבנים אחרים שהקים | בית רוטנברג • בניין רוטנברג • סכר דגניה • תל אור • שכונת קריית חשמל | פנחס רוטנברג |
| מורשת והנצחה | תחנת הכוח רוטנברג • איש החשמל | פנחס רוטנברג |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267444805171  PLWABN: 9810540478705606  GND: 120646862  ISNI: 0000 0001 1876 3557  LCCN: nr90016511  NKC: js2009500842  NTA: 238477878  SUDOC: 257367403  VIAF: 54983979   WorldCat (עם VIAF): 54983979 
פיוטר רוטנברג
פיוטר רוטנברג
פיוטר מוסייביץ רוטנברג
דרכונו של רוטנברג, שבו השתמש בעת בריחתו לאודסה, 1919.
פנחס רוטנברג ועובדיו בחברת החשמל, 1920.
פנחס רוטנברג ועובדיו בחברת החשמל, 1920.
תחנת הכוח בנהריים שיזם והקים רוטנברג.
דיוקן של רוטנברג מאת הרמן שטרוק, 1930 לפי הערכה.
גברת רדינג, רוטנברג, ארלוזורוב, לורד רדינג ואוסישקין, בפתח בניין הסוכנות היהודית בירושלים.
רוטנברג עם הלורד רדינג בתחנת הכוח בחיפה, 1935.
פנחס רוטנברג, 1940.