stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לי תומפסון יאנג
מועמדויות לפרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | סדרה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Young Artist Awards | שחקן צעיר ראשי (קומדיה/דרמה) | ג'ט ג'קסון |
| 2000 | Young Artist Awards | שחקן צעיר ראשי (קומדיה) | ג'ט ג'קסון |
| 2001 | Young Artist Awards | שחקן צעיר ראשי (דרמה) | ג'ט ג'קסון |
| 2001 | Gemini Awards | שחקן בסדרה או תוכנית לקהל צעיר | ג'ט ג'קסון |
הערות שוליים

↑  ננסי דילון, Lee Thompson Young suffered from bipolar disorder before suicide: coroner's report, nydailynews.com
↑  מערכת ערוץ התרבות, ‏כוכב "דיסני" התאבד בביתו שבלוס אנג'לס, באתר ‏מאקו‏, 20 באוגוסט 2013
↑  Lee Thompson Young Dead -- 'Jett Jackson' Actor Commits Suicide at 29, TMZ (באנגלית)
↑  דונה פריידקין, Actor Lee Thompson Young, 29, found dead, USA TODAY (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4662045  GND: 1127257730  ICCU: DDSV236800  ISNI: 0000 0000 8110 6675  LCCN: no2006031366  VIAF: 31745664   WorldCat (עם VIAF): 31745664 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לנגור זנב-חזיר

| לנגור זנב-חזיר |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: Simias
מין:: לנגור זנב-חזיר
שם מדעי
 Simias concolor ‏מילר, 1903
תחום תפוצה


לנגור זנב-חזיר (שם מדעי: Simias concolor) הוא מין של קוף ממשפחת קופים בעלי זנב הקרוב לקופי הלנגור והלנגור האפור, אך שייך לסוג יחידי.
מאפיינים

אורכו של הלנגור 50 ס"מ כשאורך זנבו 15 ס"מ. משקלו מגיע ל-7 ק"ג. הוא בעל פרווה שחורה לגמרי עם פנים כהות בעלות אף ועיניים קטנים ורעמת לחיים. הזנב קטן וכשמו מזכיר זנב של חזיר ומתפתל בקצוות. הקוף בעל זרועות ארוכות העוזרות לו להיאחז בענפים במקום הזנב.
הוא ניזון מעלים בתוספת פירות ופירות יער. הוא פעיל במשך היום ונע בחבורות קטנות ביערות הסבוכים. נדיר שהוא יורד לקרקע.
קוף זה מצוי רק ביערות של סומטרה שבאינדונזיה ומצוי בסכנת הכחדה חמורה. הם בסכנה עקב פגיעה בבית גידולם, סחר בחיות לגידול בשבי ותחרות עם אנשים. רבים מהם נהרגים בידי ציידים. קוף זה מצוי בין 25 הקופים המאוימים ביותר בעולם.
תת-מינים

Simias concolor concolor
Simias concolor siberu
הערות שוליים

↑  לנגור זנב-חזיר באתר הרשימה האדומה של IUCN
ליוברגט

| --- | --- |
נוף של נהר ליוברגט באולסה דה מונטסראט
נוף של נהר ליוברגט באולסה דה מונטסראט
 מידע כללי
 אורך:  170 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  20.77 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  4,948.3 קמ"ר
 מוצא:  fonts del Llobregat (he) 
 גובה מוצא הנהר:  1,259 מטרים
 יובלים:  Riera de Merlès, Riera de Rubí, riera de Gaià, riu de Saldes, Torrent Bo (Vallès Occidental), Estanyet de Gréixer, Riera de Vallvidrera, Cardener, Anoia, Riera Gavarresa, Riu Calders, Riera de Merola 
 שפך:  הים התיכון (he) 
 מדינות באגן הניקוז:  ספרד ספרד
 
ליוברגט (בקטלאנית: Llobregat, באלפבית פונטי בינלאומי: [ʎuβɾəˈɣat]) הוא הנהר השני באורכו בקטלוניה, ספרד, אחרי הטר. הוא זורם לים התיכון מדרום לעיר ברצלונה. מקור שמו עשוי להיות במילה לטינית עתיקה שמשמעותה 'אפל', 'עצוב' או 'בוצי', או מ-Rubricatus, שמשמעותה "אדום".
מסלול

מקורו של הליוברגט בגובה של 1,259 מטרים מעל פני הים בסרה דל קאדי, בגבולות עיריית קסטלאר דה נ'האג, ברגואדה קומרקה. אורכו הכולל של הנהר הוא יותר מ-170 קילומטרים. במרטורל חוצה את הנהר גשר השטן (אנ') כחלק מהויה אוגוסטה הרומית. בצורתו הנוכחית, הגשר המתוארך לתקופת שיא ימי הביניים. הכביש המהיר C-16 ידוע גם בשם "ציר ליוברגט" (בקטלאנית: Eix del Llobregat) מכיוון שהקטע הגדול ביותר שלו עוקב אחר תוואי העמק של נהר ליוברגט.
הנהר מסתיים בים התיכון ויוצר את דלתה לוברגאט, בשטח עיריית אל פראט דה ליוברגט, ליד ברצלונה בגדה השמאלית. הדלתה סיפקה הרחבה גדולה של אדמה פורייה קרובה לעיר ברצלונה, אך כיום היא סלולה, עירונית ומכוסה על ידי תשתיות כגון נמל התעופה של ברצלונה-אל פראט.
הליוברגט מנוהל באופן רציף ובעקביות במסלולו התחתון ומים שבעבר נשפכו לים, נשאבים כעת במעלה הזרם כדי להגביר את הזרימה הטבעית, להפרות את ביצות הדלתה של הנהר ולשלוט על חדירת מי הים.
יובלים

היובלים העיקריים של הליוברגט הם:
יובלים ימין:
בסטרני
קרדנר
אנויה
יובלים שמאליים:
ריירה דה מרלס
ריירה גברסה
ריירה דה רובי
ריירה דה ואלוידררה, הידוע גם בשם לה רייראדה
ראו גם

בזוס (נהר)
לקריאה נוספת

S. Sabater & A. Ginebreda & D. Barceló (Editors): The Llobregat: The Story of a Polluted Mediterranean River. Springer, 2012. ISBN 978-3-642-30938-0
הערות שוליים

↑  "Barcino-etymology: The Origins of Barcelona". The Visigoth. 12 May 2016.
↑  Bofarull i Terrades, Manuel. Origen dels noms geogràfics de Catalunya: pobles, rius, muntanyes, 2002.
↑  "Ajuntament del Prat de Llobregat". Ajuntament del Prat de Llobregat.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531943805171  BNE: XX456857  GND: 4376822-2  VIAF: 316430016   WorldCat (עם VIAF): 316430016 
גשר השטן מעל הליוברגט במרטורל
לארי זולוט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1948 (בן 76 בערך)
 גובה:  1.98 מטרים
 מכללה:  מכללת קווינס
 קבוצות כשחקן
 1969–1968:  הפועל תל אביב
 הישגים כשחקן
 זכה באליפות וגביע המדינה (1969)
 
זולוט (כורע באמצע) הפועל תל אביב מניפה את גביע המדינה, 24 ביוני 1969
לארי זולוט (באנגלית: Larry Zolot;‏ נולד בשנת 1948) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי בגובה 1.98 מטרים, ששיחק בהפועל תל אביב ונבחרת ישראל. היה שותף לזכייתה האחרונה של הפועל תל אביב בדאבל.
ביוגרפיה

זולוט נולד בארצות הברית למשפחה יהודית. בוגר מכללת קווינס (אנ') בניו יורק. שיחק בנבחרת המכללה, בעמדה קדמית ואחורית וקלע במדיה בממוצע של 18.8 נקודות למשחק.
ביוני 1968 עלה זולוט לישראל והצטרף להפועל תל אביב. זולוט היה חלק מחמישיית יהודים אמריקנים בקבוצה עם מרק טורנשיין, אייבן לישינסקי, אלן צוקרמן ובארי ליבוביץ'.
בעונתו היחידה בקבוצה, 1968/1969, היה שותף זולוט לזכייתה של הקבוצה בדאבל - אליפות, עם יתרון של שלוש נקודות בטבלה לפני מכבי תל אביב, כאשר זולוט קלע בממוצע של 10.3 נקודות למשחק; וגביע המדינה, לאחר שהפועל הביסה בגמר הגביע את מכבי תל אביב 70:88, כאשר בגמר קלע זולוט 4 נקודות.
בסיום עונה אחת, עזב זולוט את הקבוצה וחזר לארצות הברית.
בליגה הישראלית השתתף זולוט ב-23 משחקים וקלע 238 נקודות (ממוצע של 10.3 נקודות למשחק). במדי נבחרת ישראל, השתתף זולוט ב-6 משחקים.
הערות שוליים

↑  סגל המכללה עונת 1965-66
↑  "הגיעו העולים-כדורסלנים מארצות הברית לישינסקי וזולוט", מעריב, 23 ביוני 1968
↑  "שני נפילים להפועל תל אביב", דבר, 23 ביוני 1968
1 2  כרטיס שחקן באתר מנהלת הליגה
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאסלו פאל

| --- | --- |

צילום משנת 1873
 לידה:  30 ביולי 1846 זאם, חבל טרנסילבניה,(כיום ברומניה) ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרית ( 
 פטירה:  4 במרץ 1879 (בגיל 32) שרנטון-לה-פון, צרפת 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות בווינה 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם 
 
לאסלו פאל (בהונגרית: Paál László; ‏30 ביולי 1846 בזאם – 3 במרץ 1879 בשרנטון-לה-פון שבצרפת) היה צייר הונגרי, התמקד בעיקר בציורי נוף וטבע ונחשב לאחד החשובים בתחום זה בהונגריה מאז ומעולם.
ביוגרפיה

פאל נולד ביישוב זאם (Zám) בטרנסילבניה, אז באימפריה האוסטרית, כיום במחוז הונדוארה ברומניה. משפחתו הייתה ממוצא אצילי סקלרי, שירדה מנכסיה. אביו יוז'ף פאל, היה איש שירות הדואר. אמו לואיזה לבית פילפ גודלה כבת מאומצת של הברון לאסלו נופצ'ה. כתוצאה מתפקידו של אביו נדד פאל הרבה בילדותו ברחבי ממלכת הונגריה שהייתה באותה תקופה תחת שלטון בית הבסבורג. פאל החל להתעניין באיור ובציור מגיל צעיר. הוא היה תלמיד מצטיין בבית הספר לציור באראד ושם גם הכיר את מי שהיה לחברו ולמורה שלו - מיהאי מונקאצ'י. באותן השנים, המחצית הראשונה של שנות ה-60 של המאה ה-19, צייר בסגנון רומנטי נופים ומקומות רבים ברחבי טרנסילבניה. ב-1866 התקבל לאקדמיה לאמנות בווינה שם למד אצל אלברט צימרמן. ב-1869 החל להציג בתערוכות בפשט ובאותה שנה קיבל מלגה כדי להמשיך את לימודיו במינכן. ב-1870 זכה במלגה נוספת כדי להמשיך את לימודיו בהולנד.
יצירתו

פאל היה מציירי הנוף ההונגרים המשפיעים ביותר. עבודותיו הראשונות מתאפיינות בצבעים כהים ובמשחקי אור וצל. יחד עם מונקאצ'י ידידו, העריכו השניים את האמנים הגרמנים והולנדים בני המאה ה-17 כמו פרנס הלס ורמברנדט. ב-1871, בעת ששהה בלונדון, למד מציוריו של ג'ון קונסטבל ומכאן ואילך הפכו ציוריו לבהירים יותר, מוארים יותר והוא החל לעשות ניסויים בצבעי מים. ביקורו השני בהולנד ב-1872 שחרר עוד יותר את פלטת הצבעים של ועבודותיו הפכו לברורות, צבעוניות ובעלות כתמי צבע גדולים. על רקע זה אפשרות שיוכו לאסכולת ברביזון איננה מפתיעה. בדומה לאימפרסיוניסטים הצרפתים צייר ציורי נוף באוויר הפתוח, אך עם גוון של ה'הונגריות' הטבעית שלו.
גלריה

שביל ביער פונטנבלו, הגלריה הלאומית של הונגריה
עצי צפצפה (1878), הגלריה הלאומית של הונגריה
לאסלו פאל, ציור מאת מיהאי מונקאצ'י
מאיה ערד יסעור

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1976 (בת 48) רמת גן, ישראל ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת אמסטרדם 
 
מאיה ערד יסעור (נולדה ב-25 ביוני 1976) היא מחזאית ישראלית. מחזותיה הופקו ויצאו לאור בישראל וברחבי העולם.
מחזות

איך להישאר הומניסטית אחרי טבח ב-17 צעדים
תיאטרון יפו (2023). במאית: ספיר הלר.
טריאז'
תיאטרון בית לסין (2023). במאי: אילן רונן.
המבקשים לצאת
בכורה עולמית: התיאטרון המחוזי של שוואביה בממינגן, גרמניה (2020)
רעד קל בכנף (BOMB)
בכורה עולמית: שאושפיל קלן, גרמניה, במאית: לילי סייקס (2020)
הפקה שנייה: תיאטרון ליבק בגרמניה בבימוי ספיר הלר (2023)
אמסטרדם
הפקה שלישית: Thalia Theater המבורג, במאי: Alek Niemiro
.
הפקה רביעית: פסטיבל עכו. במאי: יגאל זקס במסגרת אנסמבל קבוצת עבודה.
ספרה

Focalizing Bodies: Visual Narratology in the Post-Dramatic Theatre. Tectum Wissenschaftsverlag, 2011. ISBN 382885351X
לקריאה נוספת

קינר, גד (קיסינגר). 2018. "מחזאית ישראלית זרה: מפגש עם מאיה ערד יסעור, יוצרת מקומית אחרת", בתוך: תיאטרון – רבעון לתיאטרון עכשווי, גיליון 44, מאי, עמ' 54–55
יסעור ערד, מאיה. 2018. "תלויים, מחזה", בתוך: תיאטרון – רבעון לתיאטרון עכשווי, גיליון 44, מאי, עמ' 56–92
"מתוך סיכום חוות הדעת של ועדת השופטים של פורום המחזאים הבינלאומי של מכון התיאטרון הבינלאומי", בתוך: תיאטרון – רבעון לתיאטרון עכשווי, גיליון 44, מאי, עמ' 93
קינר גד (קיסינגר). "בין שמיים לארץ. בין אמסטרדם להבימה. פליטים: שיחה עם מאיה ערד יסעור". בתוך: תיאטרון – רבעון לתיאטרון עכשווי, גיליון 44, מאי, עמ' 94–104
"מחזותיה של מאיה ערד יסעור: ביצוע", בתוך: תיאטרון – רבעון לתיאטרון עכשווי, גיליון 44, מאי, עמ' 105
Solange es Checkpoints Gibt. Die israelische Dramatikerin Maya Arad über ihr Stück „Gott wartet an der Haltestelle“ im Gespräch mit Mehdi Moradpour, in: Theater der Zeit, Heft Nr. 1, Januar 2016, p.44-45
Arad, Maya. 2016. Gott Wartet an der Haltestelle, Deutsch: Matthias Naumann. In: : Theater der Zeit, Heft Nr. 1, Januar, pp. 46-58
Arad Yasur, Maya. 2017. Bóg czeka na peronie, Polskie: Agnieszka Olek. Wewnątrz: Dialog: Miesięcznik Poświęcony Dramaturgii Współczesnej, Czerwiec, strona 183-217
הערות שוליים

↑  המועמדים לפרס התיאטרון הישראלי 2014, באתר פרס התיאטרון הישראלי
↑  מיה אשרי, המחזאית מאיה ערד-יסעור זכתה בפרס בפסטיבל בברלין, באתר הארץ, 15 במאי 2018
↑  מאיה ערד זכתה בפסטיבל תיאטר-טרפן, באתר theaterkrant
↑   מיה אשרי, "איכשהו הולנד חמקה מהקטלוג של מדינת שואה. זה משהו מודחק לחלוטין", באתר הארץ, 2 בספטמבר 2018
↑   ננו שבתאי, קשה וכדאי לצפות ב"איך להישאר הומניסטית אחרי טבח ב–17 צעדים", באתר הארץ, 25 בספטמבר 2024
↑  התוכניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010355959205171  PLWABN: 9810688848605606  BnF: cb179262274 (data)  GND: 1169779123  ISNI: 0000 0004 9362 5535  NKC: xx0215332  SUDOC: 244371261  VIAF: 24150202137003110899   WorldCat (עם VIAF): 24150202137003110899
לאומים

לאומים הוא דמות מקראית, בנו של דדן ונכדם של אברהם וקטורה. ללאומים היו שני אחים: אשורים ולטושים. לאומים מופיע רק ברשימה בבראשית, וחסר ברשימה בדברי הימים.
שמו

יש חוקרים הסוברים שלאומים אינו שם פרטי וגם לא שם של שבט, אלא זה רבים של לאום, עם.
יש חוקרים הסבורים שהשם לאומים הוא כמו השם הצאפאי לאם ואף לאים.
יש אפילו הסוברים שהשמות אשורים, לטושים ולאומים אלה כלל לא שמות אלא כינויים של מעמדות חברתיים והם אומרים שלאומים היה שבטים הנודדים למחצה. דעה זאת מסתמכת על כך שהשם נכתב ברבים, מה שלא נהוג לרוב בשמות פרטיים.
פירוש השם לאומים הוא, ככל הנראה, השכין שלום, הביא לידי הסכמה.
מקום מגורים

לאומים, ככל הנראה התיישב, כמו שאר אחיו ואביו, במדבר הסורי-הערבי.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוק ג'
1 2 3 4 5 6  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך ד
↑  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך ד
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאסלו סולאש

לאסלו סולאש (בהונגרית: Szollás László; ‏13 בנובמבר 1907, בודפשט, הונגריה – 4 באוקטובר 1980, בודפשט, הונגריה) היה מחליק על הקרח הונגרי, פעמיים ברציפות זכה במדליית ארד אולימפית (לייק פלאסיד 1932 וגארמיש פטרקירכן 1936), ארבע פעמים אלוף העולם (1931, 1933, 1934 ו-1935), אלוף אירופה (1934) ו-6 פעמים אלוף הונגריה (1931–1936) בזוגות ביחד עם אמיליה רוטר.
ביוגרפיה

בשנת 1929 החל להחליק עם אמיליה רוטר.
באליפות העולם שנערכה בברלין בשנת 1931 זכה סולאש במדליית זהב בזוגות, הראשונה מתוך ארבע מדליות. הניצחון שלהם בשנת 1931 הביא את מדליית הזהב הראשונה עבור הונגריה בהחלקה לזוגות.
הקריירה הספורטיבית הפעילה של סולאש ורוטר הסתיימה אחרי אולימפיאדת גרמיש-פרטנקירכן (1936).
סולאש למד באקדמיה הצבאית לודוביקה בהורטי. במלחמת העולם השנייה לחם בחזית המזרחית נגד ברית המועצות, ונלקח בשבי כ-4 שנים, במחנה שבויים בסיביר. בתום המלחמה הלאימה הממשלה כמעט את כל נכסיו, כולל בניין דירות גדול להשכרה ברובע 7 של בודפשט.
לאחר מכן למד רפואת ספורט בבית הספר לרפואה בבודפשט.
הישגים בתחרויות

(עם אמיליה רוטר)
| אירוע | 1929 | 1930 | 1931 | 1932 | 1933 | 1934 | 1935 | 1936 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| משחקי החורף האולימפיים |  |  |  | 3 |  |  |  | 3 |
| אליפות העולם | 5 |  | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 |  |
| אליפות אירופה |  | 2 | 2 |  |  | 1 |  |  |
| אליפות הונגריה |  |  | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |
מידע נוסף

רוטר וסולאש בשנת 1934
ישראל בלקינד

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1861 להויסק, בלארוס 
 פטירה:  28 בספטמבר 1929 (בגיל 68) ברלין, רפובליקת ויימאר 
 מקום קבורה:  בית העלמין גורדון החדש 
 
ישראל בֶּלְקִינְד (א' באייר תרכ"א, 11 באפריל, 1861 - כ"ג באלול תרפ"ט, 28 בספטמבר 1929), ממייסדי תנועת הביל"ויים, מחלוצי העלייה הראשונה. מייסדה של גדרה, המושבה הביל"ויית הראשונה, ומחנך עברי.
קורות חיים > נעוריו

בלקינד נולד בלהויסק (אנ') ‏(Лагойск) שבפלך מינסק ברוסיה הלבנה, אז חלק מהאימפריה הרוסית, לשפרה ומאיר בלקינד. אחיו היה שמשון בלקינד, אביהם של איתן בלקינד ונעמן בלקינד, לימים חבר במחתרת ניל"י. חונך לשפה העברית על ידי אביו, מנהיג התנועה לחינוך וקידום השפה העברית. הוא למד בגימנסיה רוסית ממשלתית במוגילב, ולאחר מכן באוניברסיטת חרקוב (אנ').
בלקינד היה אחיה של אולגה חנקין, אשתו של יהושע חנקין, ואחיה של פאני פיינברג, אמו של אבשלום פיינברג ממקימי מחתרת ניל"י.
קורות חיים > הקמת ביל"ו וההתיישבות בארץ ישראל

בעת לימודיו באוניברסיטה, בשנת 1882, כינס בלקינד קבוצת צעירים והקים את תנועת ביל"ו לעידוד העלייה לארץ. פירוש שמה של התנועה הוא ראשי תיבות של הפסוק ”בית יעקב לכו ונלכה” (ישעיהו, ב', ה').
ביוני 1882 הנהיג בלקינד קבוצה של 14 ביל"ויים שעלו ארצה, מאורע שציין את תחילת העלייה הראשונה. תחילה הם עבדו בחקלאות בבית ספר מקוה ישראל, והתגוררו בבית ששכרו במרכז פרדסי יפו. מאוחר יותר עבר בלקינד למושבה ראשון לציון, אך נאלץ לעזוב אותה בשנת 1884, לאחר שהואשם בארגון התנגדות לפקידי הברון רוטשילד. בשנת 1885 הניף בלקינד, ביחד עם פאני מאירוביץ, את הדגל בחגיגות שלוש שנים להיווסדה של ראשון לציון. דגל זה, שכונה "דגל ראשון לציון", מזכיר בצורתו ובמתכונתו את דגל ישראל המוכר כיום. בלקינד תיאר אותו: "יריעת אריג לבנה: שתיים-שתיים רצועות של תכלת משני קצותיה, דוגמת הטלית שלנו, ומגן דוד של תכלת באמצע". כמו כן, הקים בלקינד את גדרה, המושבה הביל"וית הראשונה, אך מעולם לא הסתגל לחיי החקלאות, ועזב. בין השאר, הוא השתתף בטקס הקמתה של המושבה רחובות ונתן לה את שמה.
קורות חיים > קריית ספר

החל משנת 1906 נדד בלקינד בארץ ישראל, אירופה וארצות הברית ללא מקום מגורים קבוע. בלקינד ניסה לקדם את חזונו להקים בית ספר חקלאי בארץ ישראל, לו קרא "קריית ספר". בזמן מלחמת העולם הראשונה שהה בארצות הברית, בין השאר כדי לקדם את הקמת בית הספר.
קורות חיים > יתומי אוקראינה

בעקבות הפרעות באוקראינה נסע בלקינד לשם בשנת 1921 וקיבץ כ-130 ילדים יתומים במעונות ילדים ברובנו ובלבוב לקראת עלייה לארץ ישראל. בלקינד פעל לאסוף כספים לצורך גידול היתומים, אולם נתקל בקשיים. הודעה של הוועד הלאומי באמצע 1922 ציין: "האדון בלקינד מנהל תעמולה זו יותר משנה באירופה התיכונה בדבר אמצעים להעברת היתומים. אך מפני שאין הוא מסכים למנות מוסד ציבורי שיפקח על הדבר הזה, לא הסכימו ההסתדרויות לתוכניתו ורק יהודי צ'כוסלובקיה מפרישים לצרך זה סכומים ידועים.". ביוני 1922, קבלו הילדים סרטיפיקטים ונעשו הכנות לקראת העברתם לוורשה וציודם לקראת העלייה. בספטמבר 1922 הגיעו לארץ ישראל, והתברר שהסידורים לטיפול בילדים לא נתפרו כהלכה. במשך מספר שבועות שהו בתל אביב וביפו וחלקם התארחו בבתי אנשים פרטיים. כנגד בלקינד נטען שהוא פעל בחוסר אחריות בהבאתו את היתומים לארץ ישראל ללא סידורים לאחזקתם. בתחילה דובר על הקמת בית הספר קריית ספר בחוות חפציבה, והילדים עברו לשם. כנגד סידור זה עלו מחאות בטענה שהמקום מסוכן לילדים. בהמשך נבדקה האפשרות לשכנם בראש פינה, אולם הדבר לא יצא אל הפועל. שאלת הטיפול בילדים עלתה על שולחן הוועד הלאומי. בביטאון המזרחי נטען שהמאבק על הטיפול בילדים נסוב גם בין ימין ושמאל, דתיים וחילוניים.
לאחר מספר חודשים עברו הילדים לחדרה ולמאיר שפיה.
בשנת 1925 החליטה המועצה המפקחת, שכללה בין השאר את עמנואל מול, על פיטוריו של בלקינד, והילדים נלקחו מבלקינד והועברו לכפר ילדים ליד עפולה.
קורות חיים > סוף חייו

בשנת 1929 נסע לברלין על מנת לקבל טיפול רפואי, ושם נפטר. גופתו הובאה לקבורה בראשון לציון.
תרומות למען החינוך

ישראל בלקינד היה מחלוצי החינוך בארץ ישראל ותרם לו רבות. ב-1889 ייסד ביפו את בית הספר העברי שבו נלמדו כל המקצועות בשפה העברית. בלקינד שימש כמורה בבית ספר זה, ומשנסגר בשנת 1892 לימד בבית הספר של כי"ח, אליאנס בירושלים. ב-1903 הקים במושבה מאיר שפיה שליד זכרון יעקב את בית הספר החקלאי "קריית ספר", ששימש ילדים פליטי הפוגרום בקישינב. בית הספר נסגר כעבור שלוש שנים מפאת חוסר בתקציב, והועבר ליישוב בן שמן. כישלון חרוץ נחל גם ניסיונו להקים בית ספר דומה בשפיה עבור יתומים מאוקראינה.
מלבד עבודתו כמורה ובתי הספר שהקים, כתב בלקינד גם ספרי לימוד רבים בעברית והיה מן החלוצים בתחום זה. הוא הרבה לפרסם מאמרים וחוברות בנושאי ההיסטוריה של עם ישראל, כגון "מלחמת היהודים ברומאים וחורבן ירושלים", או "איפה הם עשרת השבטים". הקים את הוצאת "המאיר" לפרסום כתביו, וב-1917, בזמן שהותו בארצות הברית, פרסם בה ספר זיכרונות ביידיש, "די ערשטע שריט פון ישוב ארץ ישראל", על צעדיו הראשונים של היישוב היהודי בארץ ישראל.
ספריו

1899 "דברי ימי העמים" חלקים א, העמים הקדמונים. ב, ימי הביניים. - דפוס ירושלים.
1917 "די ערשטע שריט פון ישוב ארץ ישראל" שני חלקים.
1917 "מפת ארץ ישראל בזמן הזה"
1919 "ארץ ישראל" (מפה). הוצאת המאיר.
1927 "ארץ ישראל של זמננו". 2 חלקים. א, טבע הארץ. - דפוס א. איתן וס. שושני
1927 "מלחמות היהודים ברומאים" - הוצאת אחיאסף.
1928 "השומרונים והערבים אשר בארץ ישראל" -הוצאת המאיר.
1928 "החשמונאים או מלחמת החרות" - הוצאת המאיר.
1928 "היכן הם עשרת השבטים" - הוצאת המאיר.
1928 "ארץ ישראל" ספר לימוד גאוגרפיה של ארצנו - הוצאת המאיר.
ראשית ידיעת כתיבת ארץ
אספת שאלות החשבון
המים
אתרים לזכרו

רחובות רבים נקראו על שמו של בלקינד, בין השאר בתל אביב, בראשון לציון וברחובות.
לקריאה נוספת

'בלקינד, ישראל', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 537–538. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  התאריכים העבריים ע"פ תדהר
1 2  מאה ועשרים יתומים לא"י, דואר היום, 6 באפריל 1922
↑  מכתב גלוי לעם היושב בציון, דואר היום, 8 בספטמבר 1922
↑  מאת הועד הלאומי, מחלקת היתומים, דואר היום, 13 ביוני 1922
↑  יתומים מאוקראינה לארץ ישראל, המזרחי, 29 ביוני 1922
↑  יתומי אוקרינה בא"י, דואר היום, 14 בספטמבר 1922
↑  השבוע, הפועל הצעיר, 22 בספטמבר 1922
↑  ישראל בלקינד, מכתב למערכת, דואר היום, 22 בספטמבר 1922
↑  ישראל בלקינד, תזכיר, דואר היום, 29 בדצמבר 1922
↑  קבוצת חפצי בה, על יתומי אוקרינה, דואר היום, 17 באוקטובר 1922
↑  ישראל בלקינד והיתומים, דואר היום, 26 בדצמבר 1922
↑  מכתבים למערכת, דואר היום, 6 בנובמבר 1922
↑  האסיפה החמישית של הועד הלאומי, דואר היום, 1 בדצמבר 1922
↑  מכתבים מארץ ישראל, המזרחי, 19 באוקטובר 1922
↑  שיחה עם ישראל בלקינד, דואר היום, 21 במרץ 1923
↑  חדרה - חג הפסח, דואר היום, 16 באפריל 1923
↑  The Shepheye dispute, פלסטיין בולטין, 15 ביוני 1925
↑  גזלת יתומים מצפת, דואר היום, 15 בפברואר 1925
↑  ישראל בלקינד, כפר ילדים וילדי אוקראינה, דואר היום, 13 בדצמבר 1926
↑  ישראל בלקינד, די ערשטע שריט פון ישוב ארץ ישראל, הוצאת "המאיר", 1917, במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית
↑  מפת ארץ ישראל בזמן הזה, באתר web.nli.org.il
↑  ארץ ישראל, באתר rosetta.nli.org.il
‏
לארי וול

| --- | --- |

 לידה:  27 בספטמבר 1954 (בן 70) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  בלשנות, מדעי המחשב
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סיאטל פאסיפיק  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מוסדות:  קרייגסליסט 
 פרסים והוקרה:  פרס FSF לקידום תוכנה חופשית (1998)  STUG Award (1997) 
 מספר צאצאים:  4 
 www.wall.org
 תרומות עיקריות
 היוצר של התוכנית patch ביוניקס ושל שפת התכנות Perl.
 
לארי וול (באנגלית: Larry Wall; נולד ב-27 בספטמבר 1954) הוא תוכניתן ובלשן אמריקאי. הוא היוצר של התוכנית patch ביוניקס ושל שפת התכנות Perl.
ביוגרפיה

וול הוא בעל תואר ראשון בבלשנות ובמדעי המחשב מאוניברסיטת סיאטל פסיפיק (Seattle Pacific University).
וול ואשתו הם נוצרים אוונגליסטים. בצעירותם הם תכננו לגלות שפה שאין לה כתב, להמציא לה כתב ולתרגם לשפה הזאת את התנ"ך, אך עקב בעיות בריאות וול פנה לתחום הטכנולוגיה והצטרף לנאס"א. בזמן עבודתו שם ובחברת יוניסיס (Unisys) וול יצר את הגרסה הראשונה של שפת Perl. בעקבות השכלתו הבלשנית וול תכנן את השפה כך שתהיה דומה לשפה אנושית וגם שתתאים היטב לעיבוד טקסטים על ידי שימוש נרחב בביטויים רגולריים. Perl תפסה תאוצה והפכה לאחת השפות הנפוצות לכתיבת סקריפטים בסביבת יוניקס ולניהול אתרי אינטרנט ובמהלך שנות התשעים הפכה לשפת תכנות נפוצה למטרות רבות ובמערכות הפעלה רבות, ביניהן Microsoft Windows,‏ MacOS,‏ z/OS ואחרות. וול ממשיך לשמש בתור המנהיג ("הדיקטטור הנאור") של קהילת תוכניתני Perl וכמעצב הראשי של הגרסאות העתידיות של השפה.
וול זכה מספר פעמים בתחרות הבינלאומית לקוד C מסובך (International Obfuscated C Code Contest). כמו כן הוא היה החתן הראשון של פרס התוכנה החופשית שהוענק לו בשנת 1998 על ידי המוסד לתוכנה חופשית.
וול נוהג לערבב מושגים דתיים נוצרים בעבודתו בתכנות. למשל, הפונקציה להגדרת מחלקה ב-Perl 5 נקראת bless ("ברך"). מסמכי עיצוב של Perl 6 נקראים "אפוקליפסות" ("התגלות", בעיקר בהקשר של ספר חזון יוחנן, החותם את הברית החדשה). בהרצאותיו השנתיות בכנס Perl המכונות State of the Onion. וול נוהג לשרבב נושאים נוצריים: כך, בהרצאה של שנת 1997, הוא סיפר על אמונתו באלוהים ודרך זה הציג את נושא הבחירה החופשית, שלדעתו שפת Perl מאפשרת לתוכניתנים ובהרצאה של שנת 2006 השווה את הערכים של קהילת תוכניתני Perl לערכי משפחה מסורתיים.
בפברואר 2006 וול ביקר בישראל והרצה על Perl 5 ו-Perl 6 בכנס מפתחי קוד פתוח בנתניה.
הערות שוליים

↑  "מצב הבצל" - משחק מילים אנגלי על הכינוי לנאום השנתי של נשיא ארצות הברית, State of the Union (מצב האומה)
↑  The State of the Onion 10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007442271605171  PLWABN: 9810649471205606  ACM DL: 81100438953  BIBSYS: 90532964  BnF: cb12551776r (data)  CiNii: DA05599369  dblp: 94/1616  GND: 138937079  ISNI: 0000 0001 1076 3894  LCCN: n94024390  LNB: 000000316  NDL: 00476771  NKC: xx0166029  NLK: KAC2018O3031  NTA: 16414756X  SUDOC: 034802061  VIAF: 91402770   WorldCat (עם VIAF): 91402770
לנגור תומאס

| לנגור תומאס |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: לנגור
מין:: לנגור תומאס
שם מדעי
 Presbytis thomasi
תחום תפוצה


לנגור תומאס (שם מדעי: Presbytis thomasi) הוא מין של פרימט מהסוג לנגור שבקבוצת הקולובים, האנדמי לצפון סומטרה שבאינדונזיה (לרוב סביב מחוז אצ'ה) בהם הוא חי ביערות.
מאפיינים

הלנגור מגיע לאורך 420 עד 620 מ"מ, עם זנב באורך 500 עד 850 מ"מ ומשקל של 6.7 ק"ג בממוצע, ללא הבדלים גדולים בין הזכרים לנקבות. הלנגור בעל פרווה אפורה-כסופה והחזה והבטן לבנים. הראש בעל מספר ציצות כהות ולבנות הזקורות קדימה והפנים כחולות. הלנגור בעל זנב ארוך העוזר לו להתאזן על העצים והוא מקפץ הייטב באמצעות רגליו.
הלנגורים חיים ביער בחבורות קטנות של 3 עד 21 פרטים הנשלטים בידי זכר אלפא חזק ונעים יחד בין צמרות העצים. הלנגורים הם אוכלי עלים ופירות בעיקרם כשהם מגוונים גם בדבש, פרחים, חרקים, ביצים וחיות קטנות. הם עצמם עלולים להיטרף בידי טיגריס סומטרה, כשהם יורדים לקרקע ובידי נחשים או עופות דורסים בין העצים.
הלנגור מצוי בסכנת הכחדה עקב כריתת יערות הגשם בהם חי.
הערות שוליים

↑  לנגור תומאס באתר הרשימה האדומה של IUCN
מבצע שועל כסוף

מבצע שועל כסוף (בפינית: Hopeakettu, בגרמנית: Silberfuchs), אשר התרחש בין יוני לנובמבר 1941 היה ניסיון כושל של כוחות פינים וגרמנים לכבוש את עיר הנמל הסובייטית מורמנסק במסגרת מלחמת ההמשך, החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. כוחות הצבא האדום וכוחות בריטים עצרו את הפלישה הפינו-גרמנית ומורמנסק נותרה אחת מן השיירות הארקטיות החשובות ביותר של בעלות הברית בהמשך המלחמה.