stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Bibi Files
הפצה > איסור הקרנה בישראל

בהתאם לסעיף 13 לחוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים), הקלטות של חקירה משטרתית אסורות לפרסום בישראל. ב-9 בספטמבר 2024, יומיים לפני הקרנת הבכורה של הסרט בטורונטו, פנה נתניהו לבית המשפט המחוזי בירושלים בבקשה למנוע את שידור הסרט בישראל. נתניהו טען כי שידור הסרט מהווה עבירה פלילית, כיוון שלא התקבל אישור מבית המשפט לשדר את תיעודי החקירות. לטענת נתניהו, רביב דרוקר, המתנגד לו פוליטית, מנצל את החקירות כדי לפגוע בו אישית ולהשפיע על ההליך הפלילי נגדו. השופט עודד שחם דחה את בקשת נתניהו לצו במעמד צד אחד, שכן הבקשה הוגשה שבוע לאחר פרסום הידיעה על הסרט. דרוקר נדרש להשיב לבקשה עד 11 בספטמבר.
דרוקר השיב כי חלקו בסרט היה קטן מהמתואר ושימש רק כיועץ תוכן.
ב-17 בספטמבר פנה נתניהו למשטרת ישראל וליועצת המשפטית לממשלה בדרישה שתיפתח חקירה נגד רביב דרוקר.
הפצה > פסטיבל טורונטו

הסרט הוצג כסרט באורך מלא בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-10 וב-11 בספטמבר 2024.
טרם הקרנת הבכורה, כל הכרטיסים לשתי ההקרנות בפסטיבל נמכרו. שעות לפני ההקרנה, ביישומון המסרים המיידיים טלגרם נפתחה קבוצה שהבטיחה "עותק מלא ובלעדי" של הסרט. אלפים הצטרפו אליה, כולל ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט, שר החוץ ישראל כ"ץ, שר הכלכלה והתעשייה ניר ברקת ושר האנרגיה והתשתיות אלי כהן. דקות לפני הקרנת הסרט, מפעילי הקבוצה חזרו בהם מההבטחה בעקבות ייעוץ משפטי.
בעת הקרנת הבכורה של הסרט ציין המפיק אלכס גיבני כי מגבלות החוק בישראל מונעות את הקרנת הסרט בה, אך קיווה שהסרט יגיע לצופים הישראלים בדרכים אחרות. במהלך ההקרנה, שנערכה תחת אבטחה מוגברת, התקיימה מחוץ לאולם הפגנה בהשתתפות עשרות מפגינים, בהם חברי תנועת המחאה "אנאקספטבל", שקראו לשחרור החטופים מעזה והאשימו את נתניהו בהפקרתם.
ביקורות

מיטל בלמס כהן, מומחית לתקשורת ופסיכולוגיה פוליטית באוניברסיטה העברית, טענה שהסרט לא צפוי לחולל שינוי מהותי בדעת הקהל הישראלית, אך בזירה הבין-לאומית הוא עשוי להשפיע על תפיסת הציבור את ישראל ואת אזרחיה דרך דמותו של נתניהו.
בסקירת סרט שפורסמה באתר "ynet" על ידי אמיר בוגן, נכתב כי הסרט אינו אנטי-ציוני, הגון ומלא חמלה ורגיש לרחשי הציבור הישראלי.
בביקורת על הסרט שפורסמה במגזין האמריקאי "וראייטי", הסרט תואר כתיעוד יוצא דופן ומהותי. צוין כי הסרט מצליח לבנות קייס חזק על הקשר בין פרשות השחיתות של נתניהו לבין מהלכיו הפוליטיים, כולל הארכת המלחמה בעזה. הוא מתואר כמסמך קולנועי מרתק, במיוחד בזכות השימוש בהקלטות מחקירות נתניהו. הביקורת מדגישה את כישוריו של נתניהו כשחקן פוליטי כריזמטי ומיומן, אך גם כמנהיג אוטוקרטי. בלום זוכה לשבח על יכולתה לחקור לעומק את היבטי הכוח והשחיתות.
הערות שוליים

↑  ynet, הסרט הישראלי-פלסטיני "אין ארץ אחרת" ו"תיקי ביבי" ברשימה הקצרה לאוסקר, באתר ynet, 17 בדצמבר 2024
1 2 3 4 5  Addie Morfoot, Alexis Bloom Doc Featuring Never-Before-Seen Police Interrogation Footage of Benjamin Netanyahu to Screen at TIFF (EXCLUSIVE), Variety, ‏2 September 2024
1 2  Melanie Goodfellow, Goodfellas Boards Sales On Benjamin Netanyahu Exposé ‘The Bibi Files’ – Toronto, Deadline, ‏6 September 2024
1 2  יובל אראל, נועם כהן ויונה לייבזון, ‏בזמן הקרנת "תיקי ביבי": עשרות מפגינים מחוץ לאולם בקריאה לשחרור החטופים, באתר ‏מאקו‏, 10 בספטמבר 2024
1 2 3  Owen Gleiberman, ‘The Bibi Files’ Review: A Powerful Exposé of How Benjamin Netanyahu Has Prolonged the War in Gaza to Escape His Own Corruption Scandal, Variety, ‏2024-11-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  דניאל אדלסון, הקלטות מחקירות נתניהו שאסורות לפרסום בישראל - בדוקו אמריקני חדש, באתר ynet, 3 בספטמבר 2024
1 2 3 4 5  מירב ארד, The Bibi files: הסרט על חקירות בנימין נתניהו הוקרן בקנדה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 10 בספטמבר 2024
1 2 3 4  מה רואים בסרט "תיקי ביבי"? נתניהו דפק על השולחן, שרה האשימה: "שוחטים אותי", באתר ישראל היום, 10 בספטמבר 2024
1 2 3 4  אמיר בוגן, הדפיקות על השולחן של נתניהו, גערות רעייתו בחוקרים והגידופים של בנו: מה גילינו בסרט The Bibi Files, באתר ynet, 10 בספטמבר 2024
1 2  הפתעה בטורונטו: הסרט התיעודי החדש שחושף את חקירות נתניהו, באתר "Time Out ישראל", 3 בספטמבר 2024
1 2  מאיה גדש, ‏סולד אאוט פעמיים: כל מה שצריך לדעת על הסרט המסקרן על נתניהו, באתר מעריב אונליין, 9 בספטמבר 2024
1 2  אורן פרסיקו, מה שווה הסרט אם אנחנו לא שולטים בו, באתר העין השביעית, 11 בספטמבר 2024
↑  Katie Kilkenny, Alex Gibney’s ‘The Bibi Files’ to Distribute on Jolt: “A Lot of the Major Outlets Just Were Nervous”, The Hollywood Reporter, ‏2024-10-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Melanie Goodfellow, Benjamin Netanyahu Doc ‘The Bibi Files’ Secures Release In Multiple Territories As Goodfellas Posts Deals, Deadline, ‏2024-10-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  גלעד כהן, גלעד מורג, הדיון בבקשת רה"מ לא לפרסם את תיעוד חקירותיו יידחה, הלילה יוקרן "תיקי נתניהו" בטורונטו, באתר ynet, 9 בספטמבר 2024
↑  נועם כהן, יובל אראל, ‏נתניהו בבקשה דחופה לביהמ"ש: לאסור על הקרנת הסרט "תיקי ביבי", באתר ‏מאקו‏, 9 בספטמבר 2024
↑  בקשה לקיים דיון דחוף נוכח כוונת המשיב 2 לפרסם תיעוד חזותי או קולי מחקירות שהתנהלו בתיק דכאן,ולהורות על איסור פרסום כאמור טרם קבלת היתר כדרך (ארכיון)
↑  איתמר לוין, נתניהו: לאסור על דרוקר לשדר את הסרט "The Bibi Files", באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 בספטמבר 2024
↑  גלעד מורג, אלכסנדרה לוקש, חשיבות ציבורית, לא רעידת אדמה ראייתית: "תיקי נתניהו" והאפשרות שיוקרן בארץ, באתר ynet, 10 בספטמבר 2024
↑  ראש הממשלה דורש לפתוח בחקירה פלילית נגד רביב דרוקר, באתר וואלה, 17 בספטמבר 2024
↑  גם אהוד אולמרט בפנים: אלפים בקבוצה שמבטיחה את הסרט עם חקירות נתניהו, באתר ynet, 10 בספטמבר 2024
↑  The Bibi files: הסרט על חקירות בנימין נתניהו הוקרן בקנדה, באתר ישראל היום, 10 בספטמבר 2024
↑  בטלגרם הבטיחו "עותק מלא" של הסרט על תיקי נתניהו, אלפים הצטרפו - והתאכזבו, באתר ישראל היום, 10 בספטמבר 2024
↑  גלעד מורג ואלכסנדרה לוקש, חשיבות ציבורית, לא רעידת אדמה ראייתית: "תיקי נתניהו" והאפשרות שיוקרן בארץ, באתר ynet, 10 בספטמבר 2024
אייזק שטרן

| --- | --- |

 לידה:  21 ביולי 1920 קרמניץ, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  22 בספטמבר 2001 (בגיל 81) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1935 
 מקום לימודים:  קונסרבטוריון למוזיקה בסן פרנסיסקו 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  כינור, ויקונט דה פאנט 
 בן או בת זוג:  נורה קיי (נובמבר 1948–1949) 
 צאצאים:  דייוויד שטרן 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לביצוע הטוב ביותר של מוזיקה קאמרית פרס גראמי למפעל חיים   פרס וולף
 פרופיל ב-IMDb
 
אייזק שטרן בתל אביב בקיץ 1961, עת הגיע להופיע במסגרת שלישיית איסטומין-שטרן-רוז בפסטיבל המוזיקה הבינלאומי הראשון בישראל (לימים "פסטיבל ישראל")
אייזק שטרן (סטרן; Isaac Stern;‏ 21 ביולי 1920 – 22 בספטמבר 2001) היה כנר יהודי-אמריקאי. נחשב לדעת רבים לאחד מגדולי הכנרים הווירטואוזים של המאה העשרים.
ביוגרפיה

שטרן נולד בעיר קרמניץ, בחבל ווהלין שבמערב אוקראינה. כשהיה בן עשרה חודשים היגרה משפחתו לארצות הברית, והתיישבה בסן פרנסיסקו. החל לנגן בפסנתר בגיל 6 ואת שיעורי המוזיקה הראשונים שלו קיבל מאמו. בעקבות חבר החליט לעבור לנגינה בכינור ונרשם לקונסרבטוריון של סן פרנסיסקו בשנת 1928. שם למד אצל נחום בלינדר. בהופעת הבכורה שלו ב-18 בפברואר 1936  ניגן את הקונצ'רטו לכינור מס' 3 של סן-סנס, עם התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, בניצוחו של פייר מונטה.
שטרן היה חבר בשלישיית איסטומין-שטרן-רוז, עם הפסנתרן יוג'ין איסטומין והצ'לן ליאונרד רוז.
בשנת 1979 הזמינה ממשלת סין את שטרן לסייר ולהורות בארצה. מפיק הסרטים מאריי לרנר ליווה אותו והפיק את הסרט "ממאו עד מוצרט", שזכה בפרס אוסקר לשנת 1980 כסרט התעודה הטוב ביותר.
שטרן נודע לתהילה בהקלטותיו ובתמיכתו בנגנים צעירים. בין תגליותיו היו הצ'לן יו-יו מה והכנרים יצחק פרלמן ופנחס צוקרמן. היה לו גם תפקיד מרכזי בהצלת קרנגי הול מהריסה בשנת 1960, והאולם הראשי בבניין קרוי כיום על שמו.
שטרן עמד בקשר מתמיד וחם עם ישראל והרבה לנגן בקונצרטים עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. הוא נודע בסירובו לנגן בניצוחו של הרברט פון קאראיין, ששיתף פעולה עם המשטר הנאצי ואף הצדיע במועל יד בקונצרט מיד לאחר האנשלוס באוסטריה. כך נהג גם יצחק פרלמן.
בימי מלחמת המפרץ קיים אייזק שטרן מסע הופעות בישראל. בעת אחד הקונצרטים בירושלים בהשתתפותו נשמעו אזעקות המתריעות על ירי טילים, ונגני התזמורת קמו ועזבו את האולם. שטרן נשאר, וניגן סולו יצירה של באך, מול קהל חבוש מסכות גאז. המאורע בעל המימד הסמלי התפרסם, ועורר אהדה לשטרן מצד יהודים ומצדדי העולם החופשי בכלל.
בין השאר, הקליט שטרן קונצרטים משל ברהמס, באך, בטהובן, מנדלסון וויולדי ויצירות מודרניות מאת סמואל ברבר, בלה בארטוק, איגור סטרווינסקי וליאונרד ברנשטיין. כמו כן היה הכנר מאחורי הקלעים לשחקנים בכמה סרטים, בהם הסרט "כנר על הגג".
באוקטובר 2012 נקרא בתל אביב רחוב על שמו.
בנו הוא המנצח האמריקאי דייוויד שטרן.
פרסים ואותות הוקרה

פרס גראמי לביצוע הטוב ביותר של מוזיקה קאמרית:
עמנואל אקס, חיימה לארדו, יו-יו מה ואייזק שטרן על ברהמס: רביעיות פסנתר (אופוס 25 ו-26) (1992)
יוג'ין איסטומין, ליאונרד רוז ואייזק שטרן על בטהובן: כל שלישיות הפסנתר (1971)
פרס גראמי למפעל חיים, 1990.
פרס וולף באמנות (מוזיקה) לשנת 1987.
על שמו קרוי רחוב אייזק שטרן ברמת אביב
ג'יפרס קריפרס

| --- | --- |

 בימוי:  ויקטור סלבה 
 הופק בידי:  בארי אופר טום לוס
 תסריט:  ויקטור סלבה 
 עריכה:  אד מרקס 
 שחקנים ראשיים:  ג'ינה פיליפס ג'סטין לונג ג'ונתן בראק איילין ברנן
 מוזיקה:  בנט סלביי
 צילום:  דון אי. פונטלרוי 
 מדינה:  ארצות הברית, גרמניה 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר Myriad Pictures American Zoetrope Capitol Films
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  31 באוגוסט 2001
 משך הקרנה:  89 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, סרטי מפלצות, סרט נעורים, סרט סלאשר 
 מקום התרחשות:  פלורידה 
 תקופת התרחשות:  העשור הראשון של המאה ה-21 
 תקציב:  $10,000,000
 הכנסות:  $59,217,789
 הכנסות באתר מוג'ו:   jeeperscreepers
 סרט הבא:  ג'יפרס קריפרס 2 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'יפרס קריפרס (באנגלית: Jeepers Creepers) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2001 שבוים ונכתב על ידי ויקטור סלבה. מקור שם הסרט הוא משיר משנת 1938 בעל אותו שם המתואר בסרט.
עלילה

פטרישה "טריש" ג'נר ואחיה דארי חוזרים יחדיו הביתה לחופשת האביב. הם מעבירים את הנסיעה הארוכה הביתה בדיבורים וצחוקים, ונהנים מכל רגע. לפתע הם רואים במראה רכב חשוד שדוהר אחריהם וכמעט גורם להם לרדת מהכביש הראשי. לוחית הרכב מראה B-E-A-T-N-G-U, והשניים מפרשים את זה כ"מכה אותך" ('beating you') או "אוכל אותך" ('be eating you'). באותו זמן, דארי נזכר באגדה העירונית על קני ודרלה, שני תלמידי תיכון שנעלמו על אותו הכביש שהם נוסעים עליו לפני 20 שנה.
בהמשך הם מבחינים באותו רכב, החונה ליד כנסייה נטושה. מן המכונית יוצא יצור מוזר, המשליך משהו עטוף בסדין מוכתם בדם לתעלת הניקוז. סקרנותו של דארי מובילה את הצמד אל התעלה, אליה הוא נופל ומגלה למרבה הזוועה, מערת אימים מלאה גופות חסרות איברים וגם את גופותיהם של קני ודרלה. מכאן הופך הסרט למערבולת של זוועות, כאשר האחים נמלטים על חייהם מפני יצור דורסני ורעב לבשר אדם, המתעורר פעם ב-23 שנה, ובמשך עשרים ושלושה ימים ניזון מחלקי גופותיהם של בני אדם מסוימים. השניים מיידעים את המשטרה בממצאים שנמצאו במרתפי הכנסייה הנטושה, ועד מהרה גם תחנת המשטרה הופכת בעצמה לזירת מוות.
לקראת סוף הסרט, הצופים מבינים למה היצור רדף אחר שני האחים, משום שהוא רצה את איבריו של דארי. ובסופו של דבר הוא תופס את דארי כשהוא מוקף על ידי המשטרה ומצליח לברוח ביחד עם דארי ובסוף הסרט מציגים את דארי מת ועיניו נעקרו על ידי היצור.
צוות שחקנים

ג'ינה פיליפס - פטרישה "טריש" ג'נר
ג'סטין לונג - דארי ג'נר
ג'ונתן ברק - היצור
פטרישה בלצ'ר - ג'יזל גיי הרטמן
ברנדון סמית' - סמל דייוויד טאבס
איילין ברנן - אשת החתולים
המשך

בשנת 2003 יצא סרט המשך בעל אותו שם, המתרחש יום לאחר מותו של דארי, היום השני מבין השלושה שבהם היצור ניזון מקורבנות אדם. השחקן ג'סטין לונג מופיע בתפקיד אורח בסרט ההמשך, המספר על חבורת צעירים מהתיכון, שהאוטובוס שלהם נתקע בכביש מבודד. היצור בוחר מביניהם ארבעה נערים שהוא רוצה לאכול ומתחיל במסע הרג.
בשנת 2017 יצא סרט המשך שלישי בסדרה, "ג'יפרס קריפרס 3". הסרט ממשיך את הסיפור של הסרט המקורי המתרחש יום למחרת הסרט הראשון, ויום לפני הסרט השני.
בשנת 2022 יצא סרט האתחול לסדרה, "שובו של הג'יפרס קריפרס" (Jeepers Creepers: Reborn).
הערות שוליים

1 2  Jeepers Creepers (2001). Box Office Mojo. Retrieved 2010-10-24.
ג'יימס ניוטון הווארד

| --- | --- |

ג'יימס ניוטון הווארד
 לידה:  9 ביוני 1951 (בן 73) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה, בית הספר למוזיקה USC תורנטון, האקדמיה למוזיקה של המערב, בית הספר תאצ'ר 
 סוגה:  ג'אז חופשי, פסקול סרטים 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר, חליל צד, גיטרה 
 חברת תקליטים:  פרייבט מיוזיק 
 בן או בת זוג:  רוזנה ארקט (13 בספטמבר 1986–2 באוקטובר 1987) Brie Howard 
 צאצאים:  Jackson Howard, Hayden Howard 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס האמי בפריימטיים לנעימת פתיחה יוצאת מן הכלל (2001)  פרס גראמי לפסקול הטוב ביותר למדיה חזותית (2008)  פרס גראמי  פרס אמי  פרס אמי לבידור בפריים טיים  Classic Brit Awards 
 jamesnewtonhoward.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס ניוטון הווארד (באנגלית: James Newton Howard; נולד ב-9 ביוני 1951) הוא מלחין פסקולי סרטים אמריקאי ממוצא יהודי. הלחין סרטים הוליוודיים מכל הז'אנרים במהלך הקריירה שלו, והיה מועמד לפרסים שונים על עבודותיו ואף זכה בפרסי אמי וגראמי.
קורות חיים

הווארד נולד בלוס אנג'לס שבארצות הברית, לאם נוצרייה ולאב ממוצא יהודי. כשני עשורים לאחר שאביו נפטר הוא גילה אודות הרקע היהודי שלו, ולאחר מכן הווארד הצטרף לזרם היהדות הרקונסטרוקציוניסטית.
כבר בגיל שנתיים נמשך לנגינה בפסנתר ובגיל ארבע החל ללמוד שיעורי נגינה קלאסיים. הושפע בילדותו ממוזיקה קלאסית, משום שסבתו הייתה כנרת. אחת מהשראותיו הבולטות למוזיקה הקלאסית היה בטהובן. בהמשך נמשך גם לסגנונות הג'אז והפופ. הווארד נהג להאזין לאמנים של מוזיקת הרוק של שנות ה-50 ואילך. בסוף שנות ה-60 החל ללמוד נגינה באקדמיה למוזיקה בסנטה ברברה, קליפורניה, תוך התמחות בנגינה על פסנתר.
קריירה

הוא שימש כקלידן בהופעותיו של אלטון ג'ון לאחר שסיים את לימודיו בקולג' בסוף שנות ה-70, ובתחילת שנות ה-80 עבר להלחין פסקולי סרטים.
את עבודתו בתעשייה ההוליוודית החל הווארד בשנת 1983 בהלחנת המוזיקה לסרט "אזור הדמדומים". סרטים ידועים להם הלחין פסקול בשנות ה-90 הם "אישה יפה", "גרנד קניון, "עין תחת עין" ו"נסיך הגאות והשפל".
בשנת 2005 הלחין לצד הנס צימר את פסקול הסרט "באטמן מתחיל". באותה שנה הווארד החליף את המלחין הווארד שור בהלחנת החידוש לסרט "קינג קונג".
הווארד עבד בשיתוף פעולה עם הבמאי מ. נייט שאמלאן והלחין את כל סרטיו, בהם סרטו הנודע "החוש השישי". בנוסף הלחין את הפסקול בארבעה סרטי אנימציה של דיסני: "דינוזאור", "אטלנטיס: האימפריה האבודה", "כוכב המטמון" ו"ריה והדרקון האחרון"
בנוסף לסרטים, הווארד הלחין גם עבור סדרות טלוויזיה, בהן "ER" ו"סנטינל".
ב-2018 הוא הלחין את הפסקול לסרט "מפצח האגוזים וארבע הממלכות" מבית דיסני. ב-2020 הלחין את פסקול הסרט "חדשות העולם הגדול".
דיסקוגרפיה נבחרת

| שנה | סרט | במאי |
| --- | --- | --- |
| 1988 | הארץ המובטחת | מייקל הופמן |
| 1989 | ליגה לאומית | דייוויד וורד |
| 1990 | אישה יפה קו הדממה סימן קטלני | גארי מרשל ג'ואל שומכר דווייט ה. ליטל |
| 1991 | בחירתה של אהבה נסיך הגאות והשפל (מועמדות לפרס אוסקר) | ג'ואל שומכר ברברה סטרייסנד |
| 1992 | גלנגרי גלן רוס | ג'יימס פולי |
| 1993 | לחיות דייב הנמלט (מועמדות לאוסקר) | פרנק מרשל אייבן רייטמן אנדרו דייוויס |
| 1994 | ויאט ארפ ER (מועמדות לפרס אמי) ג'וניור (מועמדות לאוסקר) | לורנס קסדן  אייבן רייטמן |
| 1995 | סיבה מוצדקת התפרצות עולם המים | ארני גלימשר וולפגנג פטרסן קווין ריינולדס |
| 1996 | פחד ראשוני ספייס ג'אם ביום בהיר אחד סנטינל (סדרת טלוויזיה) | גרגורי הובליט ג'ו פיטקה מייקל הופמן |
| 1997 | פסגת דנטה שקרן שקרן החתונה של החבר שלי מלכודת לפרקליט הדוור | רוג'ר דונלדסון טום שאדיאק פי ג'יי הוגאן טיילור הקפורד קווין קוסטנר |
| 1998 | הפשע המושלם | אנדרו דייוויס |
| 1999 | החוש השישי | מ. נייט שאמלאן |
| 2000 | דינוזאור בלתי שביר מעבר לגבול הסכנה | ראלף זונטג מ. נייט שאמלאן מרטין קמפבל |
| 2001 | אטלנטיס: האימפריה האבודה | גרי טרוסדייל |
| 2002 | סיינס כוכב המטמון | מ. נייט שאמלאן רון קלמנטס |
| 2003 | לוכד החלומות פיטר פן | לורנס קסדן פי ג'יי הוגאן |
| 2004 | הידלגו הכפר (מועמדות לאוסקר) הנוסע | ג'ו ג'ונסטון מ. נייט שאמלאן מייקל מאן |
| 2005 | מזימות זרות באטמן מתחיל קינג קונג | סידני פולאק כריסטופר נולאן פיטר ג'קסון |
| 2006 | נערה במים לגעת ביהלום | מ. נייט שאמלאן אדוארד זוויק |
| 2007 | המשקיף מייקל קלייטון (מועמדות לאוסקר) אני אגדה סוס המים מלחמתו של צ'רלי וילסון הווכחנים הגדולים | סקוט פרנק טוני גילרוי פרנסיס לורנס ג'יי ראסל מייק ניקולס דנזל וושינגטון |
| 2008 | ביום שזה יקרה האביר האפל התנגדות (מועמדות לאוסקר) | מ. נייט שאמלאן כריסטופר נולאן אדוארד זוויק |
| 2009 | וידויים של שופהוליק משחק כפול זה מסובך | פי ג'יי הוגאן טוני גילרוי ננסי מאיירס |
| 2010 | סולט איירבנדר התייר | פיליפ נויס מ. נייט שאמלאן פלוריאן הנקל פון דונרסמארק |
| 2011 | מים לפילים הצרעה הירוקה נומיאו ויוליה גרין לנטרן | פרנסיס לורנס מישל גונדרי קלי אסבורי מרטין קמפבל |
| 2012 | משחקי הרעב זהות גנובה שלגייה והצייד | גארי רוס טוני גילרוי רופרט סנדרס |
| 2014 | מליפיסנט משחקי הרעב: עורבני חקיין - חלק א' | רוברט סטרומברג פרנסיס לורנס |
| 2016 | חיות הפלא והיכן למצוא אותן | דייוויד יטס |
| 2023 | סוחרי הכאב | דייוויד ייטס |
| טרם פורסם | כל האור שאיננו רואים | שון לוי |
הערות שוליים

↑  פירוט הפרסים והמועמדויות של הווארד באתר imdb
↑  Commentary track of Defiance, 42:10
↑  Fowler, Lilly (19 בפברואר 2009). "Family Secret, Persistent Bias Inspire Soul of 'Defiance' Score". Jews and Oscars. Jewish Journal. נבדק ב-2014-08-04. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502594205171  PLWABN: 9810648930805606  BIBSYS: 5012928  BNE: XX1109563  BnF: cb13933815q (data)  CANTIC: a11091988  GND: 131731750  ISNI: 0000 0001 2142 1961  LCCN: n90699532  LNB: 000047812  MusicBrainz: f6580b26-77f7-4a7b-8513-6db0476e8f21  NKC: xx0042959  NLA: 40678982  NLK: KAC201506545  NTA: 071169261  RERO: 02-A005568358  SNAC: w6vx0pm7  SUDOC: 077447190  VIAF: 85571763   WorldCat (עם VIAF): 85571763
אלכסנדר שייחט

| --- | --- |

 לידה:  23 ביוני 1887 מיקולאייב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  19 באוגוסט 1964 (בגיל 77) ציריך, שווייץ 
 מוקד פעילות:  שווייץ 
 מקום לימודים:  האקדמיה הלאומית למוזיקה של אודסה, בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 
אלכסנדר שַייחֶט (ברוסית: Александр Шайхет; בכתב לטיני: Alexander Schaichet;‏ 23 ביוני 1887 – 19 באוגוסט 1964) היה מנצח וכנר שווייצרי יהודי ממוצא אוקראיני.
קורות חיים

שייחט נולד ב-1887 בעיר ניקולאייב שבדרום-מערב רוסיה (כיום אוקראינה) במשפחה יהודית, בנם של ברטה לבית גַאוּברג וחיים שייחט. למד נגינה בכינור בקונסרבטוריון באודסה עד 1906, אז נסע לגרמניה ללמוד בבית הספר הגבוה למוזיקה בלייפציג. עם סיום לימודיו ב-1910 כיהן כקונצרטמייסטר וכנר ראשון של התזמורת של יינה וכמורה לכינור בקונסרבטוריון של העיר, עד שב-1914 היגר לשווייץ. הוא התיישב בעיר ציריך. הִרבה להופיע כנגן, וניהל את המחלקה לכינור באקדמיה למוזיקה בציריך. ב-1920 ייסד את התזמורת הקאמרית השווייצרית, וניהל אותה עד 1943.
ב-1919 נישא שייחט לאירמה לווינגר (Löwinger;‏ 1895–1988), פסנתרנית ילידת בודפשט.
ב-1962 זכה שייחט במדליית האנס-גאורג נגלי על פועלו המוזיקלי (Hans-Georg Nägeli-Medaille für Verdienste um das musikalische Schaffen) מטעם העיר ציריך.
שייחט נפטר בציריך ב-1964, בגיל 77.
ארכיונם של אלכסנדר ואירמה שייחט שמור בספרייה המרכזית של ציריך.
לקריאה נוספת

Verena Naegele, Franz-Liszt-Gesellschaft Schweiz-Japan (Hrsg.); mit Beiträgen von Richard Frank und Walter Labhart, Irma und Alexander Schaichet. ein Leben für die Musik, Zürich: O. Füssli, 1995. ISBN 9783280023129
הערות שוליים

↑  כריסטוף באלמר, ‏אירמה שייחט, באתר המילון ההיסטורי של שווייץ, בגרמנית, בצרפתית, באיטלקית .
↑  שייחט, אלכסנדר ואירמה באתר הספרייה המרכזית של ציריך.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288667005171  GND: 119262592  HDS: 046182  ISNI: 0000 0000 3549 4873  LCCN: n97017365  NKC: jo20241227407  VIAF: 32802685   WorldCat (עם VIAF): 32802685 
אלכסנדר שייחט עם חברו יהויכין סטוצ'בסקי
מנהל רוסקוסמוס

מנהל רוסקוסמוס, הנקרא באופן רשמי מנכ"ל התאגיד הממלכתי לפעילות חלל "רוסקוסמוס" (ברוסית: Генеральный директор государственной корпорации по космической деятельности «Роскосмос»‎), הוא נושא המשרה הגבוה ביותר של רוסקוסמוס, סוכנות החלל של הפדרציה הרוסית. המנהל משמש כיועץ בכיר לענייני מדעי החלל של נשיא רוסיה.
סגן מנהל רוסקוסמוס משמש כמפקד שני של הסוכנות ואחראי כלפי המנהל על מתן תכנון והנחיות מדיניות עבור הסוכנות. השניים מייצגים את רוסקוסמוס בפני המינהל הנשיאותי, הדומה הממלכתית, ראשי סוכנויות ממשלתיות פדרליות, ארגונים בינלאומיים וארגונים חיצוניים. הם גם מפקחים על העבודה השוטפת של המחלקות השונות של רוסקוסמוס.
המנהל הנוכחי הוא דמיטרי בקאנוב, שמונה על ידי הנשיא ולדימיר פוטין ב־6 בפברואר 2025.
היסטוריה

לפני הקמת סוכנות החלל הרוסית, את תפקידי תיאום פעילויות החלל האזרחיות תיאם משרד ממשלתי לבניית מכונות כללית. השר היה אחראי בפועל על תוכנית החלל הסובייטית ובמשרה זו כיהנו פיוטר גורמיקין (1955–1957), סרגיי אפאנסייב (1965–1983), ויטאלי בקלאנוב (1983–1988), ויטאלי דוֹגוּז'ייב (1988–1989) ואולג שישקין (1989–1991).
המנהל הראשון של סוכנות החלל הרוסית היה יורי קופטב. במהלך כהונתו סבלה הסוכנות ממשבר כלכלי, והוא שהוביל את הטיסות הפרטיות לחלל, והיה גם המנהל הוותיק ביותר, שמילא את התפקיד בשנים 1992 עד 1999.
מנהלים

| דיוקן | שם | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- |
|  | יורי קופטב | 25 בפברואר 1992 | 11 במרץ 2004 |
|  | אנאטולי פרמינוב | 12 במרץ 2004 | 28 באפריל 2011 |
|  | ולדימיר פופובקין | 29 באפריל 2011 | 10 באוקטובר 2013 |
|  | אולג אוסטפנקו | 10 באוקטובר 2013 | 21 בינואר 2015 |
|  | איגור קומארוב | 21 בינואר 2015 | 24 במאי 2018 |
|  | דמיטרי רוגוזין | 24 במאי 2018 | 15 ביולי 2022 |
|  | יורי בוריסוב | 15 ביולי 2022 | 6 בפברואר 2025 |
|  | דמיטרי בקאנוב (רו') | 6 בפברואר 2025 |  |
הערות שוליים

↑  "Дмитрий Рогозин назначен генеральным директором госкорпорации «Роскосмос»". kremlin.ru (ברוסית). נבדק ב-24 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
איוואג'ו

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 סוגה:  דרמה, הרפתקאות, הנפשה
 יוצרים:  אולופיקאיו אדאולה הלימה האדסון
 בימוי:  אולופיקאיו אדאולה
 מדבבים:  ראו כאן
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ניגריה ניגריה
 שפות:  אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 מפיק:  כריסטינה צ׳ן
 מפיקים בפועל:  ג'ניפר לי ג'ארד בוש ביירון הווארד
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של וולט דיסני Kugali Media Cinesite
 מוזיקה:  רה אולונוגה
 אורך פרק:  17-23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  דיסני+
 רשת שידור בישראל:  דיסני+
 תקופת שידור מקורית:  28 בפברואר 2024
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
איוואג'ו (באנגלית: Iwájú, בתרגום חופשי לעברית: עתיד) היא מיני סדרה מונפשת שהופקה על ידי אולפני ההנפשה של וולט דיסני בשיתוף עם Kugali Media, שנמצאת בבריטניה ופועלת באפריקה. הסדרה נוצרה על ידי אולופיקאיו אדאולה והלימה האדסון ובוימה על ידי אולופיקאיו אדאולה עבור הזרמת המדיה "דיסני+". זוהי הסדרה המקורית והארוכה הראשונה של אולפני ההנפשה של וולט דיסני.
הסדרה שודרה בבכורה בדיסני+ ב-28 בפברואר 2024 בכל רחבי העולם. הטריילר לסדרה יצא ב-13 בפברואר 2024.
תקציר עלילה

שני חברים בניגריה העתידנית, מגלים את הסודות והסכנות הטמונים בעולמותיהם השונים.
מדבבים

| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית |
| --- | --- |
בודה: פמי בראנץ'
קולה: סיג׳י סואטאן
טונדה: דאיו אוקניי
אוטין: ורושה אופיה
טולה: סימיסולה גבאדאמוסי
גודספאואר: טויין אושינייקה
פרקים

|  מספר פרק |  שם הפרק באנגלית |  שם הפרק בעברית |  תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Iwájú | איוואג'ו | 28 בפברואר 2024 |
| 2 | Bode | בודה | 28 בפברואר 2024 |
| 3 | Kole | קולה | 28 בפברואר 2024 |
| 4 | Tunde | טונדה | 28 בפברואר 2024 |
| 5 | Otin | אוטין | 28 בפברואר 2024 |
| 6 | Tola | טולה | 28 בפברואר 2024 |