stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאיר פניגשטיין
ביוגרפיה > תקופת כוורת

ההרכב הסופי של להקת כוורת הושלם עם צירופם של יצחק קלפטר ויוני רכטר. לאחר מספר ניסיונות כושלים ושינויי כיוון, פרצה הלהקה לתודעת הקהל בשנת 1973, והחלה להופיע בתדירות גבוהה בפני אולמות מלאים. פניגשטיין תיפקד כמתופף הלהקה, השתתף גם בשירה והמשיך לגלם את "פוגי" בקטעי המעבר ששולבו במהלך ההופעות ובחלקם היה שותף בכתיבה. הלהקה הופיעה גם בפני חיילים במהלך מלחמת יום הכיפורים ובסוף 1973 יצא התקליט הראשון והמצליח של כוורת, "סיפורי פוגי". התקליט כלל את השיר "ילד מזדקן", שהתבסס על הלחן של "פוגי מתחשמל" ונכתב מחדש על ידי אולארצ'יק. ב-1974 נבחרה הלהקה לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון עם השיר "נתתי לה חיי" והגיעה למקום השביעי. באותה שנה יצא האלבום השני של כוורת, "פוגי בפיתה", אשר זכה גם הוא להצלחה גדולה. פניגשטיין השתתף באלבום זה גם במספר קטעי שירה, כשהבולט שבהם היה בשיר "הבלדה על ארי ודרצ'י".
במקביל להמשך הרצת המופע "סיפורי פוגי" עם להקת כוורת, הופקד פניגשטיין על התופים בשני שירים באלבום "ארבע-עשרה אוקטבות", שהקליט חברו ללהקה יוני רכטר כצמד עם אבנר קנר.
בשנת 1975 הוציאה כוורת את אלבומה השלישי, "צפוף באוזן". פניגשטיין השתתף בכתיבת המילים של "שיר הטמבל" יחד עם כל חברי הלהקה (ללחן של קלפטר), ושר סולו את השיר "לו לו". המופע החדש והמושקע שליווה את יציאת התקליט לא עלה יפה והורד לאחר תקופה קצרה בתחילת 1976. בשנה זו יצא פניגשטיין יחד עם הלהקה לסיבוב הופעות מחוף לחוף בארצות הברית. הסיבוב הצליח, אך בעקבות מתחים בין חברי הלהקה ואי-הצלחתם להשיג חוזה הקלטות מעבר לים, חזרה הלהקה ארצה לאחר חודשים ספורים.
למרות הצלחה מסוימת של מופע משותף עם שלישיית הגשש החיוור, בסתיו 1976 הפסיקה להקת כוורת את פעילותה. פניגשטיין ידוע כמתנגד הגדול ביותר לפירוק הלהקה, עקב חשש מכך שהמהלך יוביל גם לעזיבתו את המוזיקה.
ביוגרפיה > לאחר כוורת

לאחר פירוק הלהקה, המשיך פניגשטיין לתופף במספר הפקות והופעות, בין היתר של חברו ללהקה לשעבר גידי גוב, בנוסף למופעים והקלטות של אריאל זילבר, אריק לביא ואריק איינשטיין, ובג'ינגל המפורסם ל"יוסף מלך השטיחים" אשר אותו יצר דני סנדרסון ששיתף בו גם את אלון אולארצ'יק. כמו כן, שיתף פניגשטיין פעולה עם המלחין והפסנתרן המוערך יוסי מר-חיים בכתיבת שירים ואף התנסה במשחק כאשר השתתף בסרטים "דודה קלרה", "הלהקה" (בו גם ניגן בפסקול), ובהצגה "צ'ארלי קצ'ארלי".
אך פניגשטיין חש שאינו ממצה את שאיפותיו, ובשנת 1978 החליט להגר לארצות הברית כדי ללמוד מוזיקה במכללת ברקלי - זאת בעקבות חברו אלון אולארצ'יק, אשר איתו התגורר פניגשטיין בתקופה זו. פניגשטיין ניגן בארצות הברית עם להקת ייצוג ישראלית. כעבור כשנה, לאחר ששב לישראל לתקופה קצרצרה ושוב לא מצא פרנסה בתחום המוזיקה, חזר לארצות הברית והקים בבוסטון את תזמורת "אביב", אשר הורכבה בחלקה מאמנים ישראלים אשר איתם למד בארצות הברית.
ביוגרפיה > הפקה

בהמשך החליט פניגשטיין לעזוב את לימודי המוזיקה ופנה להפקת אירועים לישראלים בארצות הברית - בין היתר הפיק אירוע ליום העצמאות ב-1982 והופעות של אמנים שונים מישראל. בעקבות זאת ייסד פניגשטיין בשנת 1983 את פסטיבל הסרטים הישראלי בבוסטון, שכעבור שנים אחדות עבר ללוס אנג'לס וניו יורק והפך עם השנים לאירוע שנתי אשר מושך קהל רב, כאשר פניגשטיין משמש כמנכ"ל ועומד בראש הארגון ובבחירת הסרטים. הפקת הפסטיבל מהווה את עיקר עיסוקו של פניגשטיין עד היום.
ביוגרפיה > איחודי כוורת והמשך דרכו

בשנת 1984 שב פניגשטיין לישראל לרגל סיבוב הופעות האיחוד הראשון של להקת כוורת מאז הפירוק שמונה שנים קודם לכן. פניגשטיין היה היוזם העיקרי של האיחוד, אשר לכבודו כתב אלון אולארצ'יק את השיר "מאיר ואלון" המספר על חייהם של השניים בארצות הברית.
פניגשטיין השתתף גם בסיבוב האיחוד השני של הלהקה בשנת 1990, ואף הפיק את סרטו התיעודי של צבי שיסל "כוורת - תמונות מחיי להקה", אשר תיעד את הסיבוב והופץ בשנת 1992.
בשנת 1998 התאחדה להקת כוורת פעם נוספת, הפעם לרגל שנת היובל לישראל וחצי היובל ליציאת האלבום הראשון של הלהקה. המופע החד-פעמי התקיים בפארק הירקון, ותועד על גבי האלבום "כוורת בפארק". פניגשטיין שב ארצה לרגל האיחוד גם הפעם. גם בשנת 2000 שב פניגשטיין ארצה להופעה חד-פעמית נוספת עם להקת כוורת, כאשר המופע הפעם נועד לגיוס כסף עבור ניתוח דחוף להצלת חייו של חבר הלהקה, יצחק קלפטר. באותה שנה השתתף פניגשטיין בסרט הילדים "תוף הלב של דין דין". פניגשטיין השתתף גם באיחוד האחרון של כוורת עד כה, בקיץ 2013.
פניגשטיין ממשיך להפיק את פסטיבל הסרטים הישראלי אשר ממשיך לגדול ומתקיים בחלקים נוספים בארצות הברית, כגון מיאמי ושיקגו. הפסטיבל גם מחלק פרסים ומגיעים אליו שחקנים ויוצרים מישראל ומהעולם.
בשנת 2013 יצא הסרט "הסיפור של פוגי", המספר על חייו, בו גם מבצע פניגשטיין את שיר הנושא, "הוואי-אי יו", שהוקלט שש שנים לפני יציאת הסרט.
חיים אישיים

בסוף שנת 1997 חשף פניגשטיין בראיון כי הוא אב לילדה בת 18 אשר מעולם לא ידע על קיומה לפני כן. בעקבות הגילוי נוצר קשר קרוב בין השניים.
בשנת 2013 חזר לגור בישראל והוא מתגורר כיום עם אשתו ג'סי ושלושת ילדיו בתל אביב, בנוסף לבת שגילה בשנת 1997.
הערות שוליים

↑  מתן צורי, חי וקיים: הסיפור האמיתי של פוגי, באתר ynet, 1 בינואר 2017
↑  ליאור חפץ, פוגי, וזה רץ פצץ, באתר nrg‏, 7 במרץ 2007
↑  אתי אברמוב, זהו מאיר, וזו רייצ'ל, "תל אביב", 21 בנובמבר 1997
| פרס החזון של סטלייט |
| --- | --- | --- |
| פרס הישג מיוחד (1999–2004) | דייל אולסון (1999) ‏•‏‏ מאיר פניגשטיין (2001) ‏•‏‏ פיטר דינקלג' (2003) |  |
| פרס החזון (2005–הווה) | ג'ורג' קלוני (2005) ‏•‏‏ רוברט אלטמן (2006) ‏•‏‏ ג'וליאן שנאבל (2007) ‏•‏‏ באז לורמן (2008) ‏•‏‏ רוג'ר קורמן (2009) ‏•‏‏ אלכס גיבני (2010) ‏•‏‏ פיטר בוגדנוביץ' (2011) ‏•‏‏ פול וויליאמס (2012) ‏•‏‏ גיירמו דל טורו (2013) ‏•‏‏ מרטין בורק (2014) ‏•‏‏ רוברט אם. יאנג (2015) ‏•‏‏ טום פורד (2016) ‏•‏‏ גרטה גרוויג (2017) ‏•‏‏ ראיין קוגלר (2018) ‏•‏‏ אדוארד נורטון (2019) ‏•‏‏ אמרלד פנל (2020) ‏•‏‏ לין-מנואל מירנדה (2021) ‏•‏‏ מרטין מקדונה (2022) ‏•‏‏ יורגוס לנתימוס (2023) ‏•‏‏ אף. חוויאר גוטיירס (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297774805171  ISNI: 0000 0000 7037 9379  MusicBrainz: 81a22716-f4a3-4024-8a7c-dc436c0c09c1  VIAF: 97458531   WorldCat (עם VIAF): 97458531
בראילוב

בראילוב (באוקראינית: Браїлів, בראיליב; בפולנית: Brajłów; ביידיש: בראלוב) הוא כפר עירוני במערב אוקראינה, כ-17 מיילים מהעיר ויניצה, אשר השתייך בעבר לחבל ארץ פודוליה, אך כיום משתייך למחוז ויניצה.
תולדות היישוב

השם בראילוב מופיע לראשונה בכתב במאה ה-15 בתקופתו של בוגדן חמלניצקי. בעיירה נבנתה טירת עץ שאת שרידיה ניתן לראות כיום במרכז העיירה. ב-1740 החלו בבניית כנסיית המנזר של מסדר השילוש הקדוש, אשר הסתיימה ב-1780.
במאה ה-19 נרכשה הטירה על ידי קרל פון מק. אשתו נדז'דה פון מק הייתה מעריצה נלהבת של המלחין פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי, וב-1878 זימנה אותו להתארח בעיירה. הוא נענה להזמנה, ואף נישאר לגור במקום מספר שנים. צ'ייקובסקי גילה מקום שלו ופסטורלי שנתן לו השראה רבה, ובתקופה זו כתב את הסוויטה לתזמורת הראשונה שלו, האופרה The Maid of Orleans, ויצירות רבות נוספות. בקיץ 1881 הגיע מלחין נוסף לעיר, קלוד דביסי, שהוזמן כנגן בית, וקיבל השראה גדולה מיצירותיו של צ'ייקובסקי.
יהודי בראילוב

בתחילת המאה ה-20 חיו בבראילוב כ-3,700 יהודים. ב-10 ביולי 1919 נערך ביישוב פוגרום, בו נרצחו 26 יהודים, ונאנסו למעלה ממאה נשים. עקב כך, הצטמצמה הקהילה היהודית ביישוב, והגיעה לכ-2,400 איש בשנות העשרים. בתקופה הסובייטית פעלה ביישוב מועצה יהודית, והתקיים בו בית ספר יידי.
ב-17 ביולי 1941 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ובו ביום נרצחו בו 15 יהודים. לאחר מכן, הוטלו על יהודי היישוב גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, חובת תשלום סכומי כופר, הגבלות תנועה ואיסור על קשר עם לא יהודים. בהמשך רוכזו יהודי היישוב בגטו, ונאסר על יהודיות בו ללדת, כאשר העונש על כך היה הוצאה להורג של המשפחה כולה. בד בבד, מונה בגטו יודנרט, בראשות יוסף קוליק, אשר נצטווה לספק לגרמנים כוח אדם לעבודות כפייה.
ב-13 בפברואר 1942 לפנות בוקר רוכזו כ-1,600 יהודים מהגטו בכיכר השוק ביישוב, כאשר מסתתרים וחולים שנמצאו בגטו נרצחו במקום. לאחר סלקציה, נלקחו כ-800 יהודים לבית העלמין היהודי ביישוב, ונרצחו בו.
ב-23 במרץ וב-18 באפריל 1942 בוצעו בגטו אקציות נוספות, בהן נרצחו כ-480 יהודים. ב-25 באוגוסט 1942 חוסל הגטו, ו-503 היהודים שנותרו בו נרצחו.
ג'ימי פינצ'ק

| --- | --- |

 לידה:  16 בפברואר 1996 (בן 28) פוינט פלזנט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 http://www.jimmypinchak.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ימי ג'קס פינצ'ק (נולד : ג'יימס ג'סטין פינצ'ק; 16 בפברואר 1996) הוא שחקן ומוזיקאי לשעבר אמריקאי.
חיים וקריירה

פינצ'אק נולד וגדל בפוינט פלזנט, ניו ג'רזי. הוא גילם את תנועות הדמות "יודע-כול" (Know-It-All) בסרט האנימציה "רכבת לקוטב" (הדיבוב בוצע על ידי אדי דיזן) ושיחק בתפקיד הראשי במספר סרטי טלוויזיה, בהם All I Want For Christmas, בן ערובה ו-"מטאור". בנוסף, הוא גילם את אדי בסדרה "מעבר לקווים" ואת מארק בסרט "תן לה להיכנס", גרסה אמריקאית לסרט השוודי Let the Right One In. בשנת 2008 כיכב בפרק הפיילוט של סדרת הקומדיה המשפחתית Growing Up Normal, העוסקת בילד-שחקן הגדל בהוליווד. בשנת 2011 התארח בסדרה NCIS, ובשנים 2010–2011 הופיע בתפקיד חוזר בסדרה Men of a Certain Age של ריי רומנו, ששודרה ב-TNT. בשנת 2013 גילם את פיטר וויגין, אחיו הבכור של אנדר וויגין, בסרט "המשחק של אנדר".
מלבד משחק, פינצ'אק הוא מוזיקאי בתחום הבלוז רוק. בשנת 2014 הוציא The Jimmy Jax Pinchak Band אלבום בלוז רוק בשם Make It Better, ובשנת 2018 הוציאה הלהקה את האלבום Blue on Arrival.
בשנת 2018 השלים תואר ראשון במדעים באוניברסיטת קורנל, ובשנת 2021 קיבל תואר דוקטור למשפטים מבית הספר למשפטים של קורנל.
הערות שוליים

↑  "Express Route For Young Actors New Hanks Film Shows Local Talent. - Free Online Library". Thefreelibrary.com. 2004-11-14. אורכב מ-המקור ב-2018-03-13. נבדק ב-2013-11-11.
↑  Wayback Machine, www.worldartcelebritiesjournal.com (אורכב 28.08.2008 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Jimmy Jax Pinchak Band - Multi-Talented Artist Shows His Blue Side". 9 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Blue on Arrival (באנגלית), 20 ביוני 2018, נבדק ב-2019-12-10 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "Cornell University Mock Trial Association | Ithaca NY". Linkedin. אורכב מ-המקור ב-2018-05-11. נבדק ב-2018-05-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016019327  VIAF: 430145857916723020607   WorldCat (עם VIAF): 430145857916723020607
היחידה המבצעית של שירות הביטחון הכללי

| --- | --- |

 "ודווקא העיקר סמוי מן העין"
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   שירות הביטחון הכללי
 סוג:  יחידה חשאית מיוחדת
היחידה המבצעית של שירות הביטחון הכללי היא יחידה מיוחדת בשירות הביטחון הכללי שמורכבת מלוחמים המומחים בפעילות חשאית ובמיוחד בלוחמה בטרור ובאיסוף מודיעין בשטח עוין. היחידה מבצעת משימות כגון איסוף מודיעין ואבטחת סוכני שב"כ בשטח עוין ולוקחת גם חלק בסיכול פיגועים.
מוטו היחידה הוא משפט מהנסיך הקטן: ”ודווקא העיקר סמוי מן העין”.
באתר שירות הביטחון הכללי נכתב בתיאור התפקיד:
יחידת המבצעים אחראית על תכנון ומימוש מבצעים חשאיים בתחום סיכול טרור, ריגול ואיסוף מודיעין. בתהליך המיון ליחידה מושם דגש על רמה אישית גבוהה, אחריות, אמינות ויצירתיות. לאחר תקופת הכשרה, משולבים העובדים בצוותים מיומנים, הפועלים בשטח, ובמסגרת תפקידם הם נדרשים לפעול בקור רוח אל מול מציאות משתנה, תוך הפעלת יכולת הסתגלות, אלתור ותגובה מהירה ומקצועית אל מול תרחישים, המוכתבים על ידי היריב. לוחמי ולוחמות היחידה פועלים יחד כצוות מובחר וייחודי, העוסק בעולמות תוכן מגוונים ומרתקים. מוזמנות ומוזמנים להגיש קורות חיים.
הדרישות לתפקיד הן שירות קרבי מלא בצה"ל עם רקע פיקודי. מי שמתקבל חותם על שירות לחמש שנים ואחריו יש אפשרות לקבל קביעות ולהמשיך ביחידה ובשירות. היחידה משתפת פעולה עם הימ"מ, היחידה הלאומית ללוחמה בטרור של משטרת ישראל.
היסטוריה

לוחמי היחידה נחשפו לראשונה בינואר 2016 כשפעלו יחד עם הימ"מ במרדף אחרי המחבל הערבי-ישראלי שביצע את הפיגוע בתל אביב. הוא אותר בערערה וחוסל בפעולה משותפת עם הימ"מ. במרץ אותה שנה נהרג לוחם היחידה אמיר מימוני בתאונה מבצעית ברצועת עזה.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

ב-7 באוקטובר 2023, עם פרוץ מתקפת הפתע על יישובי עוטף עזה והנגב המערבי הוקפצו צוותים של היחידה לאזור ונלחמו בקרבות קשים אל מול מחבלי חמאס. במהלך המתקפה נהרגו תשעה מלוחמי היחידה, בהם סגן מפקד היחידה יוסי טהר שתמונתו אסורה לפרסום.
במבצע ראשית האור בתחילת מלחמת חרבות ברזל (2023), הובילו לוחמי היחידה את פעולת חילוצה של החיילת אורי מגידיש.
לוחמי היחידה הובילו גם את מבצע יד זהב ב-12 בפברואר 2024, ביחד עם הימ"מ וצה"ל, בו שוחררו שני חטופים שהוחזקו ברפיח. ב-17 במאי 2024 הותר לפרסום שבמבצע משותף של צה"ל והשב"כ, היחידה המבצעית ויחידות מיוחדות של צה"ל חילצו והשיבו 3 גופות של ישראלים שנחטפו ב-7 באוקטובר ונרצחו על ידי המחבלים.
לוחמי היחידה יזמו והובילו יחד עם הימ"מ גם את מבצע ארנון, שנערך ב-8 ביוני 2024 ובו שוחררו ארבעה חטופים ישראלים, אשר נחטפו בטבח בפסטיבל נובה.
ראו גם

צוות טקילה
ימ"מ
לוחמה בטרור
הערות שוליים

1 2  אמיר בוחבוט‏, נטולי קרדיט אך עטורי שבחים: היחידה המבצעית בשב"כ נחשפת לראשונה, באתר וואלה, 11 בינואר 2016.
1 2  חנן גרינווד, גרסת המציאות לסרטי ג'יימס בונד: הכירו את היחידה שבה גדל ראש השב"כ הבא, באתר ישראל היום, 1 בספטמבר 2021.
1 2  אלי הירשמן, ‏"רץ אל האש": לוחם השב"כ שנפל ב-7.10 ואסור לפרסם את תמונתו, באתר ‏מאקו‏, 21 ביוני 2024
↑  יואב זיתון, כל לילה בשטח, בעלטת החשאיות: אמיר נפל 11 שנים אחרי החלל המבצעי האחרון, באתר ynet, 10 במרץ 2016
↑  יואב זיתון, ההקפצה של צוות "טקילה" והאובדן של שב"כ, באתר ynet, 13 באוקטובר 2023
↑  רונית זילברשטיין, יוסי גיבור ישראל: סיפור הגבורה הבלתי נתפס של לוחם השב"כ שהציל קיבוץ שלם, באתר ישראל היום, 29 באוגוסט 2024
↑  אילנה דיין, ‏פרטים חדשים על מבצע החילוץ של אורי מגידיש, באתר ‏מאקו‏, 2 בנובמבר 2023
↑  יואב זיתון, עינב חלבי, יעל צ'כנובר, ההגעה החשאית, גל התקיפות - והחילוץ: "הלוחמים הגנו בגופם על לואיס ופרננדו", באתר ynet, 12 בפברואר 2024,
לילך שובל, במבצע הירואי תחת אש: צה"ל חילץ את פרננדו סימון מרמן ולואיס הר מהשבי ברפיח, באתר ישראל היום, 12 בפברואר 2024.
↑   עדכון דובר צה"ל, באתר צה"ל, 17 במאי 2024.
↑  מיכל בקשי, הותר לפרסום: צה"ל חילץ מעזה את גופותיהם של שלושה חטופים, באתר עכשיו 14, 17 במאי 2024,
אמיר בוחבוט‏, צה"ל איתר 3 גופות חטופים במנהרה ברצועת עזה, באתר וואלה, 17 במאי 2024,
איתי בלומנטל, הותר לפרסום: גופות שלושה חטופים חולצו מעזה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 17 במאי 2024.
ה'תקצ"ט

ה'תקצ"ט (5,599) ובקיצור תקצ"ט – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-20 בספטמבר 1838, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 8 בספטמבר 1839.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 11 שעות ו-898 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 13 במחזור העיבור ה-295. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 27 (סימנה כזיאא) במחזור השמש ה-200.
שנה זו היא שנת 1,770 לחורבן הבית, ושנת 2,150 לשטרות.
נולדו

כ"ה בתשרי - רבי אברהם בורנשטיין, אדמו"ר ומייסד חסידות סוכטשוב, מגדולי הלמדנים והפוסקים בפולין, מכונה ה"אבני נזר"  על שם ספרו.
כ"ב בסיוון - רבי אברהם בנימין קלוגר, רב בגליציה, בנו של רבי שלמה קלוגר (נפטר בכ"ט בחשוון ה'תרע"ו).
נפטרו

י"א בניסן - רבי שלמה זלמן ליפשיץ, בעל "חמדת שלמה", מגדולי וחשובי רבני מזרח אירופה, הרב הראשי הראשון של ורשה - פולין, מחבר שאלות ותשובות (שו"ת) על ארבעה חלקי שולחן ערוך, נולד בפוזנא (בשנת ה'תקכ"ה)
ט' בסיוון - רבי ישראל בן שמואל אשכנזי משקלוב, תלמיד הגר"א, ממנהיגי עליית תלמידי הגר"א לארץ ישראל (נולד ה'תק"ל)
כ"ה באב - ר' יעקב משולם אורנשטיין, רב, פוסק, ומגדולי רבני גליציה, מכונה ה"ישועות יעקב" על שם ספרו
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
שרלוט ריילי

| --- | --- |

שרלוט ריילי, 2014
 לידה:  29 בדצמבר 1981 (בת 43) גרינדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרהאם  תיכון טיסייד  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון  St Cuthbert's Society 
 בן או בת זוג:  טום הארדי (2014–?) 
 http://www.charlotteriley.co.uk/
 פרופיל ב-IMDb
 
שרלוט ריילי (באנגלית: Charlotte Riley; נולדה ב-29 בדצמבר 1981) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת מהופעתה בתפקיד שרה הרסט בסרט "קלת דעת" ובתפקיד קתרין ארנשו במיני-סדרה של ITV "אנקת גבהים".
ביוגרפיה

ריילי נולדה בגרינדון, סטוקטון-און-טיס, אנגליה. מוצאה ממחוז דרהאם ומגיל 9 ועד 18 למדה בבית הספר "טיסייד היי סקול". בשנים 2000 ועד 2003 למדה באוניברסיטת דרהאם, והופיעה עם "דרהאם רביו" במספר מחזות ומחזות זמר. היא סיימה את לימודיה עם תואר באנגלית ובבלשנות. מ-2005 עד 2007 למדה ריילי באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA).
ביוגרפיה > קריירה

ב-2004 זכתה ריילי בפרס המחזאות על המחזה "Shaking Cecilia" שכתבה יחד עם טיפני ווד. היא הופיעה בסרט "קצה המחר" בכיכובם של טום קרוז ואמילי בלאנט. בתיאטרון שיחקה במחזה "The Priory" מאת מייקל ויין (Michael Wynne) בתיאטרון רויאל קורט. היא שיחקה בסרט "המטרה: לונדון", סרט ההמשך של "המטרה: הבית הלבן" משנת 2013, בו גילמה את ז'קלין מרשל, סוכנת MI6.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-2010 התארסה ריילי לשחקן האנגלי טום הארדי. השניים הופיעו יחד ב"כנופיית ברמינגהאם, במיני-סדרה "אנקת גבהים" ובסדרת הדרמה "The Take". בני הזוג התחתנו ביולי 2014. באוקטובר 2015 נולד ילדם הראשון.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | מתבגרים | Grownups | קלואי | סדרת טלוויזיה (בפרק "Send") |
| 2007 | הולבי סיטי | Holby City | טניה קוזאן | סדרת טלוויזיה (בפרק "Someone to Watch Over Me") |
| 2008 |  | Survey No. 257 | אמה | סרט קצר |
| 2008 | המפקח ג'ורג' ג'נטלי | Inspector George Gently | כרמל או'שאנסי | סדרת טלוויזיה (בפרק "The Burning Man") |
| 2008 | קלת דעת | Easy Virtue | שרה הרסט |  |
| 2009 | אנקת גבהים | Wuthering Heights | קתרין ארנשו |  |
| 2009 | הלקיחה | The Take | מגי סאמרס | 4 פרקים |
| 2009 |  | Spanish Flu: The Forgotten Fallen | פגי לייטון | סרט טלוויזיה |
| 2009 | גברת מרפל | Marple: The Mirror Crack'd from Side to Side | מרגוט בנס | סרט טלוויזיה |
| 2010 | המלחמה של פויל | Foyle's War | מנדי דין | סדרת טלוויזיה (בפרק "Killing Time") |
| 2010–2011 | פקד באנקס | DCI Banks | לוסי פיין | 3 פרקים |
| 2012 | העיר | The Town | אליס | 3 פרקים |
| 2012 | עולם ללא קץ | World Without End | קאריס | מועמדות לפרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר בטלוויזיה |
| 2012 |  | Entity | קייט האנסן |  |
| 2014 | קצה המחר | Edge of Tomorrow | נאנס |  |
| 2014 | כנופיית ברמינגהאם | Peaky Blinders | מיי קרלטון | עונה שנייה |
| 2015 | בלב ים | In the Heart of the Sea | פגי גרדנר אוון |  |
| 2015 |  | Jonathan Strange & Mr Norrell | אראבלה |  |
| 2016 | המטרה: לונדון | London Has Fallen | ז'קלין "ג'אקס" מרשל |  |
| 2016 | קרוב לאויב | Close to the Enemy | רייצ'ל לומברד | סדרת טלוויזיה |
| 2018 | לשחות עם גברים | Swimming with Men | סוזן | סרט קולנוע |
| 2018 | נאמנות | Trust | רובינה לאנד | סדרת טלוויזיה |
| 2018 |  | Press | הולי אוונס | סדרת טלוויזיה |
| 2019 | מזמור חג המולד | A Christmas Carol | לוטי | מיני-סדרה |
| 2022 | הפריפריאל | The Peripheral | אליטה ווסט | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
הערות שוליים

↑  CHARLOTTE RILEY, Screen Daily (10 July 2008)
↑  Profile, gazettelive.co.uk; accessed 21 October 2014.
↑  Desira, Joanna. "Charlotte Riley becomes star of stage and screen", Evening Gazette, 3 November 2008.
↑  Hewison, Robert.Student Drama, The Sunday Times (18 April 2004)
↑  Review of The Priory, guardian.co.uk, 27 November 2009; accessed 21 October 2014.
↑  Rosser, Michael (3 בנובמבר 2014). "London Has Fallen begins filming". Screen Daily. נבדק ב-28 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldberg, Matt (8 במאי 2015). "First LONDON HAS FALLEN Poster Is Already Hating British Landmarks". Collider. נבדק ב-8 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Katy Forrester (21 בספטמבר 2014). "Tom Hardy 'secretly married' fiancée Charlotte in France TWO months ago - they kept that quiet". Mirror. נבדק ב-21 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lauren Smith (22 בספטמבר 2014). "Tom Hardy got married in secret-two months ago". Glamour. אורכב מ-המקור ב-2014-10-21. נבדק ב-21 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Flint, Hannah. "Tom Hardy and Charlotte Riley welcome their first child". אורכב מ-המקור ב-2015-11-17. נבדק ב-2016-03-22.
↑  "Tom Hardy Expecting Second Child!". נבדק ב-2015-09-03.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16665584q (data)  GND: 141155760  ISNI: 0000 0001 3382 6106  LCCN: no2009043177  SUDOC: 16616478X  VIAF: 120395492   WorldCat (עם VIAF): 120395492
ראש סגל הבית הלבן

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  סוזי ויילס
 תאריך כניסה לתפקיד:  20 בינואר 2025
 דרכי מינוי:  מינוי אמון של הנשיא
 תחום שיפוט:  משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית   משרד הבית הלבן
 כפוף:  נשיא ארצות הברית
 דרגה:  עוזר לנשיא
 מושב המשרה:  האגף המערבי של הבית הלבן
 ייסוד המשרה:  1946
 איוש ראשון:  ג'ון סטילמן
 
ראש סגל הבית הלבן (באנגלית: White House Chief of Staff) הוא עוזרו הבכיר של נשיא ארצות הברית והאחראי על כל הסגל הנשיאותי. ראש הסגל עובד בצמוד לנשיא על בסיס יומיומי, ועוצמה רבה מרוכזת בידיו כתוצאה מקרבה זו.
ראש הסגל עומד בראש משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית.
ראש הסגל הנוכחית הוא סוזי ויילס והיא האישה הראשונה בתפקיד.
תולדות התפקיד

תפקיד ראש הסגל נוצר ב-1946 ונקרא אז "עוזר נשיא ארצות הברית". הצורך בתפקיד עלה עם יישום מסקנות ועדת בראונלאו ב-1939 והקמת הסגל הנשיאותי העומד לרשות הנשיא ומדווח לו ישירות. התואר שונה ל"ראש הסגל של הבית הלבן" ב-1961.
נשיאים שונים יצקו תוכן שונה לתפקיד ראש הסגל. בדרך כלל הוא אחראי על ניהול כל אנשי הסגל שמתחתיו, קביעת לוח הזמנים של הנשיא וניטור הגישה הישירה אליו. היכולת לקבוע מי זוכה להיפגש עם הנשיא ומי לא זוכה לכך מעניקה לראש הסגל עוצמה פוליטית רבה. בדרך כלל נבחר לתפקיד אחד מיועציו הפוליטיים הקרובים של הנשיא, על פי רוב חבר אישי שהלך עם הנשיא כברת דרך פוליטית.
לא כל נשיא בוחר לאייש את תפקיד ראש הסגל. לקנדי לא היה ראש סגל וגם לא לקרטר עד שלהי כהונתו. ניקסון לא רצה למנות ראש סגל במקום בוב הולדמן שהתפטר, אולם שינה את דעתו כשראה כמה קשה להתמודד עם הניהול היומיומי הישיר של הסגל כולו, ומינה במקומו את אלכסנדר הייג.
לרוב הנשיאים היה יותר מראש סגל אחד, בעיקר משום שהלחץ הרב הכרוך בתפקיד גורם לזמן כהונה ממוצע של פחות משנתיים וחצי. כהונתו של ג'ון סטילמן (1946–1952) הייתה הארוכה ביותר עד כה.
ראשי סגל היו על פי רוב פוליטיקאים לפני שנכנסו לתפקיד וכמה מהם המשיכו מתפקיד זה למשרות בכירות אחרות בממשלים מאוחרים יותר. הייג היה למזכיר המדינה, דיק צ'ייני, שהיה ראש הסגל של ג'רלד פורד, כיהן בהמשך כסגן נשיא ארצות הברית תחת הנשיא ג'ורג' ווקר בוש. גם מזכיר ההגנה לשעבר דונלד רמספלד היה ראש הסגל של הנשיא פורד.
לעיתים בחרו נשיאים להותיר בידי ראשי הסגל שלהם את כל הפרטים של ניהול הממשל, להתוות בקווים כלליים מדיניות ולהתרחק מפרטי יישומה בפועל. במקרים כאלה נוצרת דינמיקה שמזכירה את תפקידו של ראש ממשלה במשטרים נשיאותיים כגון אלה של צרפת ורוסיה. דוגמה לכך היא התפקיד שמילאו ג'יימס בייקר ודונלד ריגן תחת הנשיא רונלד רייגן, במה שכונתה לעיתים "נשיאות קיסרית". בצד השני של הסקאלה מצויים נשיאים שבחרו לשקוע בפרטים רבים ככל האפשר ולתקשר באופן ישיר עם חברי הקבינט. ביל קלינטון וג'ורג' ווקר בוש נחשבים לנשיאים כאלה, ועל כן עוצמתם הפוליטית של ראשי הסגל שלהם לא הייתה רבה.
ראש הסגל בטלוויזיה

השחקן ג'ון ספנסר גילם במשך שש שנים את ראש הסגל הדמוקרטי ליאו מקגרי בסדרת הטלוויזיה עטורת הפרסים "הבית הלבן". מבקרי טלוויזיה ופוליטיקאים כאחד שיבחו את הנאמנות של התפקיד שגילם לזה שבמציאות. בעונה השישית הוחלף מקגרי בסי ג'יי קרג, בגילום השחקנית אליסון ג'אני. במציאות לא כיהנה אישה בתפקיד ראש הסגל עד למינויה של סוזי ויילס ב-2025 תחת ממשלו השני של הנשיא דונלד טראמפ.
בסדרה "השורד המיועד" אדן קנטו גילם את אהרון שור, ראש סגל אשר קיבל את התפקיד בלית ברירה לאחר פיגוע המוני בקפיטול שהרג 1,000 מאנשי הממשל ובהמשך אמילי רודס (איטליה ריצ'י), לאחר התפטרותו של שור ועד חזרתו לתפקיד. בעונה השלישית הוחלף שור במארס הרפר בגילומו של אנתוני אדוארדס.
בסדרת הטלוויזיה "24" משחקים מספר שחקנים את תפקיד ראש הסגל, ובהם ג'וד צ'יקוללה.
בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "בית הקלפים" משחקת סקינה ג'פרי את ראש סגל הבית הלבן.
בסדרת הטלוויזיה "מזכירת המדינה" מגלם את ראש הסגל ראסל ג'קסון השחקן זליקו איבנק על כל עונותיה. ג'קסון מוצג כפוליטיקאי קר ואכזר והאדם המשפיע ביותר על הנשיא (לצד מזכירת המדינה).
בסדרת הסאטירה הפוליטית "ויפ" משחק קווין דאן את ראש הסגל של הנשיא ולאחר מכן של הנשיאה המחליפה ומתואר כבן אדם ציני ומדוכא שיודע לשחק היטב בפוליטיקה האמריקאית.