stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רמונה וביזוס

| --- | --- |

לוגו הסרט
 מבוסס על:  Beezus and Ramona 
 בימוי:  אליזבת אלן 
 הופק בידי:  דניס די נובי 
 תסריט:  בוורלי קלירי 
 עריכה:  ג'יין מורן 
 שחקנים ראשיים:  ג'ואי קינג   סלינה גומז   הוטץ' דנו   ג'יניפר גודווין   ג'ון קורבט   בריג'יט מונהאן   ג'וש דיאמל   סנדרה הו
 מוזיקה:  מארק מות'רסבו 
 צילום:  ג'ון בילי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Walden Media, רטפק-דיון אנטרטיינמנט, פוקס המאה ה-20, Di Novi Pictures 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20, נטפליקס, דיסני+ 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  23 ביולי 2010
 משך הקרנה:  104 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט ילדים, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 תקציב:  15,000,000$
 הכנסות באתר מוג'ו:   ramona
 www.ramonaandbeezus.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
רמונה וביזוס (באנגלית: Ramona And Beezus) הוא עיבוד קולנועי של סדרת הרומנים "רמונה" מאת בוורלי קלירי. בסרט מככבות ג'ואי קינג וסלינה גומז. הסרט עלה לאקרנים ב-23 ביולי 2010.
עלילה

הסרט נפתח עם רמונה קימבי (ג'ואי קינג) שמטפסת על חבלים בבית ספר יחד עם חברה הטוב ביותר האווי קמפ (ג'ייסון ספאבק). באמצע שרמונה מטפסת על החבלים היא מדמיינת שהיא בגרנד קניון מטפסת והיא נופלת, כשהיא מפסיקה לדמיין היא קוראת לעזרה.
דורותי קימבלי (ברידג'יט מונהאן): אמה של רמונה שואלת אם להוסיף עוד צלחת לדודה ביאטריס (ג'ניפר גודווין). אחותה הגדולה של רמונה ביזוס (סלינה גומז) לוקחת משימה של רמונה ועושה את זה בעצמה. רוברט קימבלי (ג'ון קורבט) רואה את התעודה של באזוז והוא אומר שהיא ממש טובה. כאשר הוא שואל את רמונה על התעודה, רמונה מוציאה את התעודה מהמקרר והיא מביאה אותה לאביה. כאשר דודה ביאטריס היא מוצאת את רמונה יושבת על הענף של העץ.
למחרת בבית ספר, רמונה מנסה לתאר מה קרה לה השבוע. היא אומרת שעובדי הבית שלה הגיעו לביתה ושברו חור גדול בצד הבית שלה לחדר חדש. המורה לא מאמינה לה למרות שזה נכון. למחרת אביה של רמונה מאבד את עבודתו והם בחובות. רמונה שומעת שיחה של הוריה ומחליטה שהיא הולכת למכור לימונדה כדי לעזור להוריה. ביזוס רואה את הנרי האגינס (הוטץ' דנו) קונה את לימונדה וביזוס שותה גם לימונדה והיא יורקת עליו כי נכנס לה ג'וק ללימונדה והיא מתרגזת על רמונה. אחרי טעות רמונה מחליטה לשטוף מכוניות אבל זה גם לא הולך. לאחר שהיא פגעה במכונית של הוברט השכן (ג'וש דיאמל) והיא פורשת.
למחרת בכיתת מוזיקה רמונה מקיאה על התופים. אז היא נשארת בבית עם ביזוס, לאחר שרמונה ניסתה להכין ארוחת ערב להוריה היא שורפת את המחבת, אחר כך הטלפון מצלצל ורמונה עונה ובקו נמצא הנרי כשהוא שואל אם ביזוס נמצאת רמונה אומרת שהיא עסוקה וביזוס כועסת עליה. כשרמונה הלכה למרתף כדי להאכיל את החתול שלה היא רואה שהוא מת וביזוס ורמונה עושות לו הלוויה.
לאחר חודשיים הוברט מציע לביאטריס נישואים אחרי שהוא חיזר אחריה והיא מסכימה. בחתונה הנרי וביזוס הופכים לחברים ורוברט מקבל עבודה בתור מורה לאומנות בבית הספר.
דמויות

רמונה קימבי (ג'ואי קינג) - רמונה היא ילדה עם דמיון פורה, המוביל אותה לעיתים למצבים מביכים. המבוגרים לא מבינים את ההתנהגותה והיא מהווה מטרד עבורם. היא מקנאה באחותה ביזוס בהיותה חכמה ומקובלת. רמונה רבה הרבעם עם אחותה, אך כשרמונה זקוקה לתמיכה אחותה עוזרת לה. רמונה מאוד שמחה, שובבה, עצמאית ואמיצה. רמונה מסתבכת בהרבה צרות, אך בעיותיה נפתרות לרוב כשהיא מדברת עם הוריה, אחותה או המורה שלה.
ביזוס קימבי (סלינה גומז) - שמה הוא ביאטריס אך כיוון שאחותה רמונה לא הצליחה לבטאו כאשר הייתה קטנה קראה לה ביזוס. חכמה, מקובלת, מאוהבת בהנרי ובסוף הסרט אף נעשית בת זוגו. למרות שהיא רבה הרבה עם רמונה היא עדיין אוהבת אותה ועוזרת לה ברעיונותיה.
רוברט קימבי (ג'ון קורבט) - אבא של רמונה, ביזוס ורוברטה. בעלה של דורותי. מצחיק, יצירתי וצייר.
דורותי קימבי (בריג'יט מונהאן) - אמא של רמונה, ביזוס ורוברטה. אשתו של רוברט. עובדת בתור פקידת קבלה.
האווי קמפ (ג'ייסון ספאבק) - חבר של רמונה והוא הופך להיות בן דוד של רמונה כי בן דוד שלו הוברט ובת דודה של רמונה ביאטריס מתחתנים. האווי אף פעם לא מתרגש, הוריו של האווי חושבים שהוא צריך להיות יצירתי יותר.
סוזן קושנר (סיירה מקורמיק) - יריבה של רמונה, יש לה שיער ארוך, מתולתל ובלונדיני שרמונה נוהגת למשוך אותו. ההורים שלה גרושים ואביה עזב לטקומה. משתתפת בעידודה של אימה בפרסומות.
השירים

"Walking on Sunshine" – אלי ואייג'יי
"Eternal Flame" – הבאנגלס
"Peanut Butter Jingle" – Ali Dee and the Deekompressors
"(Let's Get Movin') Into Action" – סקיי סווייטנאם בהשתתפות טים ארמסטרונג
"Here It Goes Again" – Ok Go
"A Place In This World" – טיילור סוויפט
"How I Love You" – רוב לאופר
"Everybody" – אינגריד מייקלסון
"Say Hey (I Love You)" – מייקל פרנטי וספירהאד
"Live Like There's No Tomorrow" – סלינה גומז & הסצנה
רוברט היינריך וגנר

רוברט היינריך וגנר (נולד כרוברט היינריך בקפיש, 13 באוקטובר 1895 – 14 באוגוסט 1946) היה גאולייטר של באדן ושל אלזס בתקופת השלטון הנאצי.
ביוגרפיה

רוברט וגנר נולד בלינדבך (כיום אברבך) באימפריה הגרמנית. ילד שני מבין חמישה ילדים לזוג פטר בקפיש וקתרין וגנר, משפחת חקלאים.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, וגנר נטש את לימודיו (אותם מעולם לא סיים) והתנדב לשירות צבאי. הוא השתתף בקרבות עזים בשנים 1914 עד 1918: הקרב בפלנדריה, קרב ורדן, הקרב על הסום, קרב שמפאן השני ועוד.
באוגוסט 1919 הושבע כקצין בחטיבת חיל הרגלים ה-14 בקונסטנץ. מאז שנת 1921 שינה את שם משפחתו וקבע אותו לפי שם משפחת אימו, שכן פירוש המילה בקפיש (שם המשפחה מצד האב) בגרמנית הוא "נערה מתבגרת" והוא רצה להימנע מהקנטות מצד מפקדיו ופקודיו.
בספטמבר 1923 החל את אימוניו בבית הספר הצבאי למקצועות חיל הרגלים במינכן, אחד ממסלולי ההכשרה הבסיסיים ביותר לקצין. בהיות במינכן פגש את היטלר ואת אריך לודנדורף והוקסם מהם. פגישתו עם בכירי המפלגה הנאצית התאפשרה בעקבות קשריו עם היינץ פרנט, בנו החורג של לונדורף. וגנר השתתף בניסיון הפוטש במרתף הבירה ב-9 בנובמבר 1923. ב-26 בפברואר 1924 הועמד לדין יחד עם היטלר בגין חלקו בפוטש. וגנר הורשע ונידון ל-18 חודשי מאסר, מהם ריצה בפועל רק 11 שבועות.
בעת השלטון הנאצי, וגנר שירת כגאולייטר (מושל) של באדן. ב-22 באוקטובר 1940 הוא דיווח לברלין: "Baden ist als erster Gau judenfrei" (באדן הוא המחוז הראשון שנקי מיהודים).
לאחר מכן נהיה לגאולייטר של אלזס בצרפת וכונה "הקצב מאלזס" (Schlächter vom Elsaß). לוגנר ניתנה יד חופשית מהנאצים לשלוט באלזס כראות עיניו. הוא נכח במשפטי ראווה רבים שהובילו להוצאות להורג. עודד וסייע בשליחת יהודי צרפת למחנה המעצר גירס, מתוך 4,464 אסירים יהודים שגורשו למחנה רק כ-800 שרדו לאחר השואה.
עם תום מלחמת העולם השנייה נלכד על ידי צרפת, הועמד לדין, הורשע ונידון למוות בפני בית דין צבאי בשטרסבורג בשנת 1946. ההוצאה להורג בוצעה על ידי כיתת יורים ב-14 באוגוסט 1946.
רדיית דבש

תוצרת רדיית הדבש
רדיית דבש (או ליקוט דבש) היא פעולת הפקת הדבש מתאים אשר נמצאים בחלות הדבש, המצויות בכוורת הדבורים, הרדייה היא השלב בעבודתו של הדבוראי בה הוא אוסף את הדבש מהכוורות. לקראת שלב זה, הוא מתארגן היטב והכשרתו המקצועית מכוונת לקראת ארגון עבודת הרדייה, זוהי עבודה קשה, הכרוכה בספיגה של עוקצי דבורים, אפילו כאשר לובש הדבוראי את בגדי המיגון המקובלים. הדבורה נאבקת באלה הנוטלים ממנה את הדבש - המזון שהיא מכינה לימים בהם היא לא תמצא צוף או אבקת פרחים למחייתה, כמו בימי החורף.
עונת הרדייה

רדיית הדבש נעשית בסוף עונת אגירת הצוף של הדבורים, לאחר תקופת עיבוד על ידי דבורת הדבש, הופך הצוף לדבש. בסיום עונת הפריחה, רוב הדבורים עפות בסביבת הכוורת, ולכן, כאשר מגיע הדבוראי לבצע את הרדייה הוא נתקל בהתנגדותן.
עונת הרדייה > רדיית ביניים

למרות כל ה"תחבולות" שנוקט הדבוראי, הוא לא יכול לרדות את הדבש ללא גרימת נזק לנחיל הדבורים. לכן, למרות המאמץ הארגוני הכרוך בדבר, יש הנוהגים לרדות פעמיים: פעם באמצע הפריחה ופעם שנייה בסופה. באמצע התקופה, הדבורים עדיין מצויות בשדות הפריחה ורק חלק מהן בכוורת ובסביבתה. יש הטוענים כי רדיית הביניים אפילו ממריצה את הדבורים למלא את החלות שהתרוקנו בפעולת הרדייה הראשונה. יחד עם זאת, ישנו חיסרון לרדיית הביניים, שכן הדבורים ה"פועלות" עוסקות בתיקון תאי חלות הדבש שניזוקו בפעולת הרדייה ואין להן את היכולת לצאת לאסוף צוף, וזאת בזמן שעדיין יש פריחה בחוץ. בשל זאת, נוהגים באזורי פריחת פרי ההדר, שם עונת הפריחה היא קצרה, לבצע רק רדייה אחת כדי לא להפריע לאיסוף הצוף. חיסרון נוסף, מהותי יותר ברדיית הביניים, הוא שהדבש הנלקח ברדיית הביניים עלול להיות לא בשל דיו. הדבש המופרש מהדבורה הוא מימי. רק לאחר שנשלמת מלאכת האידוי שלו - הדבש בשל. דבש לא בשל עלול לתסוס.
פעולת הרדייה

על מנת לרדות את הדבש יש להוציא את חלות הדבש מתוך הכוורת. בעונת הרדייה, הכוורות מאוכלסות מאוד והדבורים שומרות על המאגרים שאגרו לקראת החורף הדל בצמחים אשר מניבים צוף. גם משפחות דבורים המוכרות לדבוראי בתור רגועות לא מניחות לקחת מהן את חלות הדבש. הן נאבקות בבעלי החיים ובבני האדם בנשקן האחרון - עוקץ הדבורה.
הדבוראי מצטייד לעבודה עם הדבורים בבגד קל, על מנת שלא יזיע. ריח הזיעה אינו אהוד על הדבורה וממריץ אותה לפעולות תקיפה, על ידי הרחתו היא חשה כי האויב שלה בסביבתה. בנוסף, מגנים במסכה על הפנים ונוהגים גם ללבוש כפפות על הידיים. למרות כל ההגנות, נטילת הדבש מהכוורת גורמת להתעוררות הדבורים וכמעט תמיד הדבוראי נעקץ בעת הרדייה. לשם הרגעת הדבורים והפחתת תוקפנותן משתמשים בעשן מאש שהופקה במפוח - סבורים כי מתעורר בהן את החשש כי פרצה שרפה והן עטות על חלות הדבש על מנת להתמלא בדבש מלאי לשעת חירום - הדבורה נעשית כבדה יותר לתנועה ולתגובה על התקיפה וכך הדבוראי מרוויח זמן.
בדרך כלל לא מוציאים את החלות מהקומות אלא לוקחים קומה שלמה ומחליפים אותה בקומה ריקה. לשם כך, מספר ימים לפני מועד הרדייה מפרידים בין הקומה המלאה ובין הכוורת, מניחים מתחת לקומה המלאה קומה ריקה וביניהן רשת המאפשרת מעבר של דבורים בכיוון אחד בלבד. כעבור מספר ימים נותרות רק דבורים בודדות בקומה המלאה וניתן להורידה מהכוורת ולהעביר אותה על תכולתה לרדייה. ניתן עם זאת גם לקחת רק מספר חלות מהקומה ולהחליפן בחלות ריקות, אך פעולה זו לוקחת זמן רב יותר והיא מקלה על הדבורים לתקוף את הרודים.
את קומת הבסיס לא רודים, שכן מייעדים אותה למשכן המלכה ותאי הביצים. מקובל להניח בכוורת רשת מיוחדת, המכונה "רשת הנימן", המונעת את מעבר המלכה מקומת הבסיס לקומות העליונות, זאת מכיוון שהמלכה היא היחידה שמטילה ביצים. כך הקומות העליונות מתמלאות בדבש בלבד ואין חשש שהמלכה תיפגע בזמן הוצאתן מן הכוורת.
הפקת הדבש

את הדבש רודים כיום בעיקר בשיטות מכניות. תהליך הרדייה מורכב מהשלבים הבאים:
הסרת מעטה השעווה, החותם את תאי הדונג בהם מצוי הדבש - פעולה זו נעשית באמצעות סכין מיוחד או בתהליך ממוכן. זיקוק הדבש לאחר הרדייה
סִרכּוּז (צנטריפוגציה) של חלת הדבש - לא ניתן להוציא את הדבש מהתאים שמהם הוסרה חותמת השעווה בעזרת כוח המשיכה בלבד ולשם כך מפעילים צנטריפוגה.
סינון ושקיעה - הדבש המופק באמצעות הצנטריפוגה מועבר בצינורות לבריכות השקעה בהן הוא מאוחסן למספר ימים. חלקי דבורים מתות ופרורי שעווה צפים כלפי מעלה ומוּסרים מהדבש.
פיסטור (שלב שאיננו הכרחי) - מטרת הפיסטור היא להרוג את השמרים שבדבש על מנת למנוע תסיסה, למנוע התגבשות ולהגדיל את צמיגותו של הדבש. הפיסטור נעשה על ידי חימום הדבש. קיימות כמה שיטות לפיסטור, למשל - חימום הדבש במשך שתי דקות לטמפרטורה של 77°C וקירורו מיד ל-54°C. בשלב זה קיימת הסכנה שחימום מוגזם יכול לקלקל את הדבש.
אחסון - הדבש הנקי מועבר למכלים בהם הוא מאוחסן עד שיועבר לכלים בהם יימכר. התנאים האידיאליים לאחסון דבש הם במקום חשוך, בטמפרטורה נמוכה (מתחת ל-11°C או בטווח של 21°C ל-27°C באריזה סגורה), ולחות יחסית של 60%-80%.
בתנאים מיטביים ניתן לרדות כ-30-40 ק"ג דבש מתא כוורת אחד בעונה.
לאחר גמר הרדייה מחזירים את החלות הפגומות אשר עדיין מכילות מעט דבש - עד 10% - לכוורת, בקומה נפרדת, למניעת הפרעה נוספת לקומה הבסיסית של הכוורת. הדבורים מלקטות את הדבש שנשאר ובונות מחדש את החלות. כאשר החלות מתרוקנות, עדיף לאחסנן בארונות מיוחדים והרמטיים כדי שלא ייפגעו מעש הדונג. יש שיטות לטיפול בחלות וזאת על מנת לחסוך ממשפחת הדבורים מאמץ בעונה הבאה לבנות חלות חדשות.
לאחר הרדייה, נוהגים להמתין עשרה ימים ויותר עד שהדבש נהיה מזוקק וראוי לשיווק.
"עישון" - משפחת הדבורים
הסרת כיסוי השעווה מתאי הדבש המלאים באמצעות סכין מחוממת
הסרת הכיסוי בשיטה אלטרנטיבית באמצעות סכין משוננת
חלת דבש חתומה - הדבש לפני הרדיה
זיקוק הדבש בפנים מכונת הרדיה
התוצרת הסופית - אחרי הרדיה
מכונת הרדייה

בשנת 1865 מצא פרנצ'סקו דה-הרושקה מאיטליה את העיקרון לבניית מכונת הרדייה. הוא צפה בילד המניף בעזרת חבל, סל שבו היו יערות דבש. כאשר סובב את הסל עם החבל במהירות מסביב לראשו הוא גילה כי הדבש נזרק מהחלות. לנגסטרוט האמריקאי, ממציא הכוורת המתפרקת, התעניין בהמצאה והוסיף למכונה תמסורת, אשר מכפילה את מהירות הסיבובים. בסופו של דבר, היערות עומדות בתוך תוף המסתובב במהירות על צירו. הכוח הצנטרופוגלי לוחץ על הדבש וזורק אותו המרכז אל קיר החבית. משם הוא נוזל מטה ונאסף בכלי קיבול מיוחדים.
כיום ישנם "כוורות ביתיות" לרדייה המעודדים רדיית דבש בגינות ביתיות או מעל גגות של בניינים.
לקריאה נוספת

א. בן-נריה, גידול דבורים, הוצאת ארגון מגדלי הדבורים בישראל, תל אביב, תש"י
חלת דבש אחרי שהוסר ממנה כיסוי השעווה
קומה ובתחתיתה רשת המאפשרת לדבורים לצאת מהקומה אך לא לחזור אליה
רשת בין קומת הבסיס לבין שאר הקומות - המונעת מה"מלכה" לעבור לקומות העליונות ולהטיל בהן וכן להיות נוכחת בהן בזמן הרדיה
דגם מכונת רדיה
קפלת סבוי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה 
 על שם:  יוחנן המטביל 
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה־15
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־15 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות טודור 
 קואורדינטות:  51°30′38″N 0°07′12″W﻿ / ﻿51.510509°N 0.119887°W﻿ / 51.510509; -0.119887
 royalchapelsavoy.org
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסקפלת סבוי(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסקפלת סבוי(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיקפלת סבוי(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיקפלת סבוי
 
קפלת סבוי
קפלת סבוי או קפלת המלכה של הסבוי (באנגלית: Savoy Chapel או the Queen's Chapel of the Savoy) היא קפלה המצויה ברחוב הסטרנד שבלונדון, המוקדשת ליוחנן המטביל.
הקפלה, שהייתה חלק ממבני בית החולים סבוי, נבנתה במיקום בו עמדה הקפלה של ארמון סבוי. הקפלה היא המבנה היחיד ששרד ממבני בית החולים, שנהרסו במאה ה-19.
היסטוריה

הקפלה הראשונה שעמדה במיקום זה, הייתה חלק מהארמון שנבנה עבור פייטרו השני, רוזן סבויה. הקפלה נהרסה בעת הריסת הארמון במהלך מרד פשוטי העם בשנת 1381. במקום בו עמד הארמון בנה המלך הנרי השביעי את בית החולים סבוי, ובמקום בו עמדה קפלת הארמון נבנה קפלה עבור בית החולים.
בקפלה התפללו קהילות שונות, בהן מתפללים לותרנים גרמנים. כיום הכנסייה היא כנסייה אנגליקנית.
הקפלה נותרה חלק מהרכוש של דוכסות לנקסטר - וככזו מהווה שטח מלכותי ("יוצא דופן מלכותי" - "royal peculiar"), והכומר האחראי על הכנסייה ממונה על ידי הדוכסות.
רודולף החמישי, מרקיז באדן-פפורצהיים

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־14 
 פטירה:  28 באוגוסט 1361 
 מקום קבורה:  באדן-באדן 
 
רודולף החמישי, מרקיז באדן-פפורצהיים (נפטר ב-28 באוגוסט 1361) היה בנם של רודולף הרביעי, מרקיז באדן-פפורצהיים (נפטר ב-25 ביוני 1348) ואשתו השנייה מריה מאטינגן (נפטר ב-10 ביוני 1369). בשנת 1348, הוא ירש את אביו כמרקיז באדן-פפורצהיים.
הקיסר לודוויג הרביעי מישכן בשנת 1334 את טירת אורטנבורג, הערים אופנבורג, גנגנבאך וצל אם הרמרסבאך ואת הנחלות הקיסריות באזור אורטנאו לאביו. כשהגיע הזמן להחזיר את ההלוואה, לקיסר קרל הרביעי לא היה הכסף, ולכן הורשה רודולף לשמור על הנחלות. קרל הרביעי גם מישכן את המכס בשטרסבורג לרודולף ולארכיבישוף ברטהולד השני משטרסבורג.
ב-26 באוגוסט 1347, הוא נישא לאדלייד, הגברת מבלפורט, (נפטרה ב-1370/73), בתם של רודולף הסו, מרקיז באדן-באדן ואשתו, ז'אן מבורגון. נישואים אלה נותרו ללא ילדים. בשנת 1356 חתם רודולף על הסכם ירושה עם אחיינו רודולף השישי, מרקיז באדן-באדן, שבו מינה רודולף החמישי את רודולף השישי ליורשו.
רודולף החמישי מת ב-1361. לאחר מותו חזרה באדן-פפורצהיים לבאדן-באדן, ובאדן התאחדה שוב. אלמנתו נישאה בשנית ב-4 באפריל 1369, עם הרוזן ואלראם הרביעי מטיירשטיין.
רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

.
רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לבית הבסבורג (18 ביולי 1552 – 20 בינואר 1612) היה קיסר האימפריה הרומית הקדושה, מלך בוהמיה ומלך הונגריה.
ביוגרפיה

רודולף היה בנם הבכור של מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו, מריה בת קרל החמישי. בעלותו לשלטון, עם מות אביו בשנת 1576, ביטל רודולף את המדיניות הסובלנית בה נקט אביו כלפי הפרוטסטנטיות באדמות ההבסבורגיות, ואף סייע באופן פעיל לקונטרה-רפורמציה הקתולית. עם זאת, ניהל אורח חיים חילוני, ולא דבק באמונתו הדתית.
אף שהיה אדם מלומד, לא נודע רודולף השני כשליט ראוי וזאת בשל הדיכאון הקליני שממנו סבל. בשונה מאביו, היה אדם מופנם ופגיע. לקראת סוף ימיו חווה מספר התקפי אי שפיות, וכתוצאה מכך החלו בני משפחתו להתערב באופן פעיל בענייני ניהול הקיסרות.
ואמנם, לאחר שהובילו אישטוואן בוצ'קאי ובני בריתו העות'מאניים התקוממות אלימה נגד השלטון ההבסבורגי בהונגריה (1604–1606), צבר אחיו הצעיר של רודולף, מתיאס, סמכות שלטונית בפועל אשר עלתה על זו של הקיסר. המרד ניצת בעקבות ניסיונו של רודולף לכפות את האמונה הקתולית על תושבי הונגריה. בשנת 1608 נאלץ רודולף להיענות לתביעותיו של אחיו ולהעניק לו את השליטה באדמות הונגריה, אוסטריה ומוראביה. כדי לפצות על כך ולחזק את התמיכה בו בבוהמיה, פרסם רודולף ב-1609 צו מלכותי מיוחד המתיר חופש דת לאצילים ולתושבי הערים בבוהמיה. ואולם מאמץ זה לא נשא פרי, ורודולף נאלץ לוותר גם על אחיזתו בבוהמיה ולהעבירה לאחיו בשנת 1611. אפשר ששלטונו הבלתי יציב ורב התהפוכות של רודולף השני היה בבחינת סימן לבאות: מלחמת שלושים השנים פרצה כשש שנים לאחר מותו.
מקובל להניח כי רודולף השני נמנה עם הצבעוניים שבמלכי אירופה לאורך ההיסטוריה, ובתקופה זו בפרט. הקיסר נהג לאסוף גמדים, ובצבאו שירת גדוד ענקים מיוחד. הוא הקיף עצמו באסטרולוגים, והתעניין בעיקר במשחקים, באמנויות השונות ובמוזיקה. בדומה לאצילים רבים בני התקופה, הוא הוקסם ממסתורי המיסטיקה, הכישוף והמדע בן זמנו. הוא שימש כפטרונו של המתמטיקאי והאסטרונום יוהאנס קפלר, כפטרונם של פסלים וציירים רבים כדוגמת ג'וזפה ארצ'ימבולדו וברתולומאיוס שפרנגר, וכן עודד את פעילות האלכימאים ומימן את פרסומם של כתבים בתחום. הוא אף נהג לבקר במעבדות האלכימאים בעירו פראג ולצרוך את שירותיהם.
כאביו, מקסימיליאן, היה יחסו של רודולף אוהד כלפי היהודים, והוא אף עמד בקשר עם מהר"ל מפראג במשך זמן מה.
ב-20 בינואר 1612 מת רודולף בפראג, ואחיו מתיאס, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עלה לשלטון במקומו.
צוללת ננס

שמונים צוללות ננס יפניות שנתפסו, לאחר כניעת יפן, במבדוק יבש באי קורה 19 באוקטובר 1945.
צוללת ננס מוגדרת כל צוללת מתחת ל-150 טון. מופעלת על ידי צוות מצומצם של אחד או שניים, עם מעט או ללא מקומות מגורים. בדרך כלל עובדת עם צוללות ננס צבאיות וגם אזרחיות עובדות בדרך כלל עם אוניות וצוללות אחרות כספינות אם לצוללות, המשגרת ומחלצות אותה ומספקת מגורים לצוות.
רוב הצוללות המוקדמות ייחשבו כעת לצוללות ננס, כמו USS Holland (SS-1) של צי ארצות הברית והולנד 1 של הצי המלכותי הבריטי.
צוללות צבאיות > שימושים

צוללות ננס ידועות בעיקר בזכות פעילותם לחדירת הנמל, אם כי רק שתי צוללות ממלחמת העולם השנייה, "צוללת X-craft" הבריטית ו"צוללת וולמן" הלא מוצלחת, תוכננו במיוחד מתוך מחשבה על כך. צוללות דגם היוטקי של יפן תוכננו במקור לקחת חלק בפעולות מכריעות של הצי. עם זאת, כשהנסיבות השתנו, הם קיבלו את המשימה לחדור לנמל. העיצובים השונים של צוללות גרמניה במלחמת העולם השנייה נועדו בעיקר לתקוף את הספנות של בעלות הברית בחופי נחיתה וקרבת נמלים. אם כי ל-"סיהונד" היה טווח גדול מספיק כדי לתקוף את הספנות מול שפך התמזה.
צוללות ננס נעשה שימוש גם בתפקידי סיוע. X-craft שימשו לסיור, וה-Seehund שימש לנשיאת אספקה. מספר צוללות ננס מודרניות נבנו לשמש לחילוץ צוללות.
טורפדו אנושי עשויים להיחשב כסוג של צוללת ננס.
צוללות צבאיות > חימוש

צוללות ננס חמושות בדרך כלל בטורפדו ומוקשים בצורה של, למשל, מטעני צד וקטעי חרטום ניתנים להסרה. לחלופין, הם עשויים לתפקד כרכב לתובלת צוללים לוחמים. כדי להעבירם לקרבת המטרות אשר מותקפות לאחר מכן באמצעות מוקשי עלוקה.
בשימוש אזרחי

בשימוש אזרחי, צוללות ננס הן צוללות מסחריות משמשות, לתחזוקה תת-ימית, מחקר, וארכאולוגיה ימית. צוללות אחרות משווקות כאטרקציות תיירותיות חדשות וכתוספת לבעלי יאכטות עשירים. כמו כן, מספר הולך וגדל של צוללים חובבים בונים בית צולל כתחביב.
דגמי צוללות ננס לפי מדינה > איטליה

Siluro a Lenta Corsa, צוללת ננס הידועה גם בשם "Maiale" (חזיר), בעלת מהירות נמוכה, יכולה להיחשב כטורפדו אנושי. ב-3 בדצמבר 1941, עזבה שירה (Sciré) את לה ספציה כשהיא נושאית שלוש חזירים כדי לבצע את הפשיטה על אלכסנדריה (1941). באי לרוס בים הים האגאי עלו שישה צוללים לוחמים של השייטת העשירית האיטלקית (Decima Flottiglia MAS), בפיקוד לואיגי דוראנד דה לה פן. ב-18 בדצמבר שחררה "שירה" את החזירים המאוישים במרחק של 1.3 מיילים מהנמל המסחרי של אלכסנדריה. החזירים חדרו לנמל כשהבריטים פתחו את מצוף ההגנה כדי לאפשר לשלושה מהמשחתות שלהם לעבור. לאחר קשיים רבים, דה לה פן וחברו לצוות אמיליו ביאנצ'י חיברו בהצלחה מוקש כבד תחת אה"מ וליאנט, וכאשר ניסו לעזוב נלכדו. ונעצרו בתא על סיפון "ואליאנט". הם סירבו לענות כאשר נחקרו. 15 דקות לפני הפיצוץ, ביקש דה לה פן לדבר עם מפקד הוואליאנט והודיע לו על הפיצוץ הממשמש ובא, אך סירב למסור מידע אחר. הוא הוחזר לתא ולא הוא או ביאנקי נפגעו מפיצוץ המוקש. ארבעת רוכבי החזירים האחרים נתפסו אף הם. אך המוקשים שלהם הטביעו את גם את אוניית קרב אה"מ קווין אליזבט, המכלית הנורווגית "סגונה" וגרמו נזק רב למשחתת אה"מ ג'רוויס. שתי אוניות הקרב שקעו בעומק רדוד ולאחר זמן הוצפו מחדש. אך הם היו מחוץ לפעילות במשך יותר משנה.
בתיסקף טריאסט הייתה הראשונה לחקור את תהום צ'לנג'ר.
צוללת ננס מדגם CA – הסדרה הראשונה הייתה צוללת ננס של 2 אנשים והסדרה השנייה נשאה צוות של שלושה צוללנים.
צוללת דגם CB – עיצוב 45 טון ל-4 איש, הוצגה לראשונה בשנת 1941.
סדרת קוסמוס CE2F מרכבת טורפדו שיוצרה לאחר מלחמת העולם השנייה.
צוללת MG 120 לתקיפה מים רדודים (SWATS) היא פיתוח של MG 110 בשירות פקיסטני עם משקל מוגדל ל-130 טון בצלילה, הטווח הוא 1,600 קילומטר על פני השטח, 4.5 קשר בצלילה. מספר הצוללים הנישאים גדל באופן דרסטי ל-15.
MG 130 – פיתוח של MG 120 עם מודול הנעה בלתי תלויה באוויר AIP הנקרא UAPE‏ (Underwater Auxiliary Propulsion Engine) המבוסס על דיזל במעגל סגור המופעל על ידי חמצן נוזלי, אשר מספק טווח מתחת למים של 740 ק"מ.
דגמי צוללות ננס לפי מדינה > איראן

צוללות גאדיר (Ghadir-class submarine) – צוללות שפותחו ומשרתות במפרץ הפרסי, 115 טון על פני השטח 123 טון בצלילה, אורך 29 מטר רוחב 9 מטר שוקע 8 מטר, מהירות 10 קשר על פני השטח ו-8 קשר בצלילה. נושאות 2 טורפדות ומאוישות על ידי 7 אנשי צוות.
צוללות נהנג (Nahang-class submarine) – איראן רכשה מצפון קוריאה בשנת 1988 תשע צוללות ננס. שוקלת 76 טון על פני השטח ו-90 טון בצלילה מהירות 8 עד 12 קשר.
דגמי צוללות ננס לפי מדינה > ארצות הברית

צוללת מתקדמת SEAL – בוטלה בשנת 2009 עקב חריגות עלויות ובעיות אמינות, והגוף היחידי נהרס בשריפה בשנת 2008.
אלומינאוט – צוללת האלומיניום הראשונה, המשמשת לשליית פריטים שטבעו, כולל צוללת ננס אלבין ופצצה גרעינית לא חמושה.
בתיסקף טריאסטה 2 – ספינה אחות לבתיסקף טריאסטה 1 שנבנתה בשווייץ.
צוללת מעמקים אלבין (DSV-2) – ביצעה אלפי צלילות, כולל חקירת שברי הטיטניק.
צוללת מעמקים Nemo‏ (DSV-2) – צוללת ניסויים שהופעלה על ידי צי ארצות הברית מ-1970 עד 1986. Nemo היה גוף כדורי בנוי מחומר אקרילי שקוף. מטרתו העיקרית הייתה להעריך את התועלת של הראייה הפנורמית המאפשרת על ידי עיצובו. Nemo נמצאה כפלטפורמת תצפית יעילה, אף על פי שלא הייתה מסוגלת לשמור מקום בריחוף תת-מימי. צוללות בעלות גוף אקרילי שקוף המשיכו להיבנות ולהפעיל בארצות הברית.
צוללת מעמקים DSRV-1 Mystic – רכב הצלה בצלילה עמוקה שהופעל בעבר על ידי צי ארצות הברית. Mystic הוחלפה, בשנת 2008, ב-(Submarine Rescue Diving Recompression System) ונתרמה למוזיאון התת-ימי.
צוללת הובלה לקרב (DCS) (Dry Combat Submersible) – צוללת של צי ארצות הברית בפיתוח של חברת לוקהיד מרטין להובלת אריות הים לאתר משימה וממנו. זהו התחליף המתוכנן למערכת "צוללת מתקדמת SEAL" שבוטלה.
צוללת ארצות הברית X-1  – צוללת ננס ניסיונית של צי ארצות הברית משנות ה-50, ששימשה לחקור כיצד להגן על נמלים מפני התקפות של צוללות קטנות מאוד.
דגמי צוללות ננס לפי מדינה > בלגיה

FNRS-2 – צוללת ננס מחקרית פורצת דרך.
דגמי צוללות ננס לפי מדינה > הממלכה המאוחדת

הצי המלכותי השתמש במספר דגמים של צוללות ננס. רובם פותחו במהלך מלחמת העולם השנייה. בתחילת שנות ה-60 סימנה את הסוף של צוללות ננס המיועדות ללחימה בצי המלכותי.
צוללת ממונעת קאנו (MSC) – פותחה על ידי מנהל המבצעים מיוחדים במהלך מלחמת העולם השנייה.
טורפדו מאויש "מרכבה" Chariot – הבריטים פיתחו שני סוגים של טורפדות מאוישים: המרכבה סימן I, של 1.6 טון, והמרכבה סימן II, של 2.3 טון. נבנו שישים וארבע יחידות.
צוללת דגם סטיקל – פיתוח לאחר מלחמת העולם השנייה של דגם XE.
צוללת דגם X – שימשה לתקיפת ספינות מלחמה גרמניות בצפון נורווגיה. יעד בולט אחד למתקפה מוצלחת היה אוניית הקרב הגרמנית טירפיץ. לצוללות X היו צוות של שלושה (פלוס צולל) ונשאו שני מוקשים גדולים המכילים אמאטול – אחד מכל צד. שיטת העבודה שלהם הייתה להניח מוקשים על קרקעית הים מתחת למטרה, לקבוע זמן לנפץ, ולעזוב.
צוללת מדגם XE – בשימוש במזרח הרחוק נגד יפן, שם הם ביצעו מספר התקפות ומשימות מיוחדות.
צוללת וולמן – צוללת לאדם יחיד שנחשבת בדרך כלל ככישלון.
וואלפרייטר – פרויקט מיוחד שפותח על ידי תחנה IX, צולל עם שני צוותים ועד ארבעה נוסעים, שנועד להידמות לסירת מנוע כשהיא עולה על פני השטח. מעל 100 יחידות כאלה יוצרו, החל מספטמבר 1944. היקף השימוש המבצעי אינו ברור.