stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיל האוויר הברזילאי
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

בדומה למלחמת העולם הראשונה, גם במלחמת העולם השנייה נכנסה ברזיל למלחמה נגד גרמניה בעקבות פעילותן הגוברת והולכת של הצוללות הגרמניות בסמוך לחופי ברזיל. יומיים לאחר הקמת מינסטריון האוויר, ב-22 בינואר, הכריזה ברזיל מלחמה על גרמניה הנאצית.
המטוסים שהיו בידי חיל האוויר הברזילאי היו, כאמור, מיושנים, והתבקשה רכישת מטוסים חדישים. במסגרת הסכם השאל-החכר, קיבל חיל האוויר הברזילאי עשרה מטוסי קרטיס P-36 הוק, וכמה עשרות מטוסי קרטיס P-40. חיל האוויר הברזילאי, יחד עם חילות האוויר של בעלות הברית, השתתף במלחמה נגד הצוללות הגרמניות, מבסיסים בברזיל, בצפון אפריקה ובדרומה.
בסוף 1943 החליטה ממשלת ברזיל לשלוח כוח משימה שישתתף בקרבות החזית האיטלקית. הכוח היה מורכב מדיוויזיית חי"ר מוגדלת, יחידות ארטילריה, ומכוח אווירי. הכוח האווירי היה מורכב מטייסת קרב, שהורכבה ממטוסי ריפבליק P-47 ת'נדרבולט, מתוצרת ארצות הברית, שנמסרו עם הרכבת כוח המשימה, ומטייסת סיור, שהפעילו מטוסי פייפר קאב. הטייסים הברזילאים זכו להערכה רבה על תפקודם, על תכיפות הגיחות שביצעו, ועל מסירותו של הסגל התומך. בשנת 1986 העניק נשיא ארצות הברית ציון לשבח יחידתי לטייסת הקרב על הישגיה ופעילותה - מקרה נדיר של הענקת עיטור זה, של ארצות הברית, ליחידה בצבא זר.
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה והמלחמה הקרה

ארצות הברית סירבה למכור לברזיל מטוסי סילון, בטענה שהדבר יפר את מאזן הכוחות בדרום אמריקה. מכיוון שמטוסי הבוכנה החלו להתיישן, חיפשה ברזיל מטוסי סילון במקום אחר. ב-1952 הסכימה בריטניה למכור לברזיל את מטוס הקרב גלוסטר מטאור. ברזיל שילמה עבור כ-70 מטוסים מסוג זה ב-15,000 טון כותנה גולמית, בהיעדר מטבע חוץ.
עם התעצמות המלחמה הקרה, שינתה ארצות הברית את מדיניותה, והסכימה למכור לברזיל מטוסי קרב. בשנת 1956 הגיעו לברזיל מטוסים מדגם לוקהיד F-80 שוטינג סטאר ונגזרת האימונים שלו, AT-33.
ב-1972 החל חיל האוויר הברזילאי להצטייד במטוסי הקרב דאסו מיראז' 3. בשנות המלחמה הקרה הייתה ברזיל בעלת ברית של ארצות הברית ושל מדינות נאט"ו. קרבה זו איפשרה לה לרכוש ובזול, את מטוס הקרב נורת'רופ F-5 טייגר, שאותו שיווקה ארצות הברית לבעלות בריתה.
היסטוריה > מטוסים אחרים בחיל האוויר הברזילאי > מפציצים

במהלך מלחמת העולם השנייה, רכש חיל האוויר הברזילאי כ-90 מפציצים מדגם נורת אמריקן B-25 מיטשל, אחד מדגמי המפציצים המוצלחים ביותר שפעלו במלחמה. מפציצים אלה שירתו עד 1970. ב-1944 התקבלו בברזיל גם 30 מפציצים מדגם דאגלס A-20 האבוק, שהוסבו מאוחר יותר למטוסי סיור וצילום. מטוסים אלו יצאו משירות עד 1955. מטוסי התקיפה וההפצצה כיום הם מתוצרת ברזיל; ראו להלן.
היסטוריה > מטוסים אחרים בחיל האוויר הברזילאי > מטוסי תובלה

גם בתחום זה, כמו בתחומים אחרים, עשה חיל האוויר הברזילאי שימוש במטוסים שהיו בשימוש חיל האוויר של ארצות הברית. ב-1944 הגיעו לברזיל מטוסי תובלה מדגם דאגלס C-47 סקייטריין, הידועים יותר כ-DC-3 דקוטה. כ-80 מטוסים מדגם זה שירתו בברזיל עד תחילת שנות ה-80. בנוסף למטוסים אלו, שירתו בחיל האוויר הברזילאי מטוסי תובלה מדגמים שונים. ביניהם יש למנות מפציצים מדגם בואינג B-17 פליינג פורטרס, ששימשו לתפקידי תובלה וסיור. מטוסים אלו היו המטוסים בעלי הטווח הארוך ביותר שהיו בידי חיל האוויר של ברזיל בשנות החמישים; ככאלה, הם שימשו לתובלה מברזיל אל רצועת עזה, לסיוע לחיילים הברזילאים ששירתו שם כחלק מכוח השלום של האו"ם. מטוסים נוספים ששירתו כמטוסי תובלה היו - ועודם - מטוסי לוקהיד C-130 הרקולס, מטוסי בואינג 707, בגרסתו הצבאית (בעיקר לתדלוק) ומטוסי דה הבילנד קנדה DHC-5 בופלו, המצטיינים ביכולתם להמריא ולנחות במרחקים קצרים מאוד. מטוסי התובלה של חיל האוויר הברזילאי משמשים, למעשה, כזרוע החשובה ביותר של חיל האוויר. הם מגשרים על מרחביה העצומים של המדינה, ונוחתים לעיתים קרובות בנקודות נידחות שלא ניתן להגיע אליהם בדרך אחרת.
ייצור עצמי

תעשיית המטוסים הברזילאית "אמבראר" ("Embraer"‏ - Empresa Brasileira de Aeronáutica, Brazilian Aeronautic Co) נוסדה ב-29 ביולי 1969, כחברה ממשלתית תחת חסות חיל האוויר הברזילאי. המטוס הראשון שיוצר על ידי "אמבראר" היה הבנדירנטה (EMB-110 Bandeirante), מטוס תובלה קל (עד 21 נוסעים), ששירת בחיל האוויר הברזילאי (הראשון נמסר ב-1973) וזכה גם להצלחה רבה מחוץ לברזיל. כחלק מצעדיה הראשונים ייצרה "אמבראר" ברישיון גם את מטוס האימונים האיטלקי המצליח ארמאקי MB-326, שנקרא בברזיל קסבנטה (Xavante). בתחילת שנות ה-80 הצטרפה "אמבראר" לפרויקט AMX, יוזמה משותפת לאיטליה ולברזיל, לייצור מטוס קרב קל. ב-16 באוקטובר 1985 המריא המטוס הברזילאי הראשון מדגם זה, המהווה כיום את עמוד השדרה של כוח ההתקפה של חיל האוויר הברזילאי. פרויקט מוצלח נוסף של "אמבראר" המשמש בתפקיד מרכזי בחיל האוויר הברזילאי הוא מטוס ההדרכה המוצלח טוקאנו T-27, שהמריא לראשונה ב-16 בדצמבר 1980. יותר מ-650 יחידות של מטוס זה נמכרו ברחבי העולם, עובדה ההופכת אותו לאחד ממטוסי ההדרכה המוצלחים ביותר בהיסטוריה. פיתוח של הטוקאנו, הסופר טוקאנו (EMB-314/A-29), נכנס לשירות בתחילת בשנות ה-2000 כמטוס הדרכה ומטוס תקיפה ללחימה בעצימות נמוכה.
כיום

עם ההתייצבות הכלכלית בתחילת שנות ה-2000, החל חיל האוויר הברזילאי בתהליך איטי של מודרניזציה.
הפרויקט השאפני ביותר היה פרויקט F-X, שנועד למצוא תחליף למטוסי המיראז' 3 המתיישנים. התוכנית הייתה לרכוש 12 עד 14 מטוסי קרב מדגם חדיש. נשקלו חמישה מטוסים: מטוסי ג'נרל דיינמיקס (מאוחר יותר לוקהיד מרטין) F-16, דאסו מיראז' 2000 BR, סאאב BAE גריפן, וסוחוי-35. ואולם, עם עלייתו לשלטון של הנשיא לואיס אינסיו דה סילבה, בתחילת 2003, הוחלט על הפסקת הפרויקט, והסבת המשאבים למטרות אחרות, בעיקר למלחמה בעוני. בסוף 2005 רכש חיל האוויר הברזילאי 12 מטוסי מיראז' 2000C, דגם נחות יותר מהדגם אותו שקלה ברזיל לרכוש, עד להיווצרות אפשרות חדשה לרכישת מטוסי קרב חדישים.
כאמור לעיל, חברת "אמבראר" מייצרת את מטוס התקיפה הקל "סופר טוקאנו". 99 מטוסים כאלה נכנסים לשירות חיל האוויר הברזילאי בשנים אלה.
נרכשו מטוסי תובלה חדשים מדגם קאסה C-295, מתוצרת ספרד.
נרכשו מטוסי סיור ימי מדגם P-3 אוריון, עם אוויוניקה ומערכות משוכללות ומשודרגות.
שדרוג מטוסי הקרב F-5: מטוסי הקרב המתיישנים הללו עוברים השבחה יסודית, שבכללה התקנת מכ"ם חדש, שדרוג תא הטייס, התקנת חליפת אוויוניקה חדשה, ועוד. המטוסים החדשים מוגדרים F-5EM, והשבחתם מבוצעת על ידי "אמבראר" וחברת אלביט מערכות הישראלית.
מבנה

עד 1999 עמד בראש ההירארכיה השולטת על חיל האוויר שר, שהיה ממונה על כל נושאי האירונאוטיקה בברזיל. החל מאותה שנה, הוגדר הפיקוד על חיל האוויר כאחת משלוש הזרועות של הכוחות המזוינים של ברזיל, הכפופים למשרד ההגנה (Ministério da Defesa). 

בראש פיקוד האוויר (Comando da Aeronáutica, COMAer) עומד Comandante da Aeronáutica, מפקד האווירונאוטיקה, שהוא גנרל בעל ארבעה כוכבים, המדווח ישירות לשר ההגנה. ב- COMAer שישה מרכיבים עיקריים, ארבעה פיקודים כלליים ושלוש מחלקות:
הפיקוד החשוב ביותר הוא פיקוד האוויר הכללי - Comando-Geral de Operações Aéreas, או COMGAR. המטה הכללי של פיקוד זה הוא בברזיליה, והוא שולט על רוב הפעילות האווירית של חיל האוויר. הפעילות האווירית מתחלקת בין כמה מסגרות משנה: ארבעה חילות אוויר ושבעה פיקודים אזוריים.
פיקוד הסיוע - Comando-Geral de Apoio, או COMGAP;
פיקוד כוח אדם - Comando-Geral do Pessoal, או COMGEP;
פיקוד המחקר והפיתוח - Comando-Geral de Tecnologia Aeroespacial, או DEPED.
שלוש המחלקות הן:
הדרכה ואימונים - Departamento de Ensino da Aeronáutica, DEPENES;
תעופה אזרחית - Departamento de Aviação Civil, DAC.
תעבורה אווירית - Departamento de Controle do Espaço Aéreo, DECEA.
מבנה > מבנה היחידות האוויריות

היחידות האוויריות נחלקות ללהקים, כאשר בכל להק כמה טייסות, מאחת עד שש עשרה. בכל טייסת מספר משתנה של כלי טיס, בין שישה לשנים עשר בדרך כלל. קיימות גם מסגרות קטנות יותר. הלהקים מוגדרים על פי תפקידיהם השונים:
להק הגנה אווירית - Grupo de Defesa Aérea, GDA - מטוסי קרב סילוניים.
להק תובלה - Grupo de Transporte, GD - תובלה, תדלוק אווירי.
להק תעופה - Grupo de Aviação, GAv - מטוסי קרב, תקיפה, סיור, חילוץ והצלה, ומסוקים.
להק קרב - Grupo de Aviação de Caça, GAvCa - מטוסי קרב ותקיפה.
להק תובלת גייסות - Grupo de Transporte de Tropas, GTT - תובלה, הובלת גייסות, הצנחה.
להק מיוחד לבקרה - Grupo Especial de Inspeção em Vôo, GEIV - כיול, בחינת כלי טיס ושדות תעופה, ביקורת.
להק מיוחד לטיסות ניסוי - Grupo Especial de Ensaios de Vôo, GEEV - טיסות ניסוי
להק מיוחד לתובלה - Grupo de Transporte Especial, GTE - תובלת אח"מים.
כמה הגדרות נפוצות לטייסות:
ETA - Esquadrão de Transporte Aéreo: טייסת תובלה
EIA - Esquadrão de Instrução Aérea: טייסת אימונים
EDA - Esquadrão de Demonstração Aérea: טייסת האירובטיקה של חיל האוויר הברזילאי.
מצבת המטוסים כיום

חיל האוויר הברזילאי מפעיל כיום כ-730 מטוסים, מתוכם כ-90 מסוקים וכ-170 מטוסי קרב. קרוב ל-70% נבנו או הורכבו בברזיל.
| סוג מטוס | תוצרת | ייעוד | גרסה | מס' מטוסים | הערה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A319 | האיחוד האירופי | תובלת אח"מים | VC-1A | 1 | -- |
| AMX | איטליה, ברזיל | תקיפה, סיור, אימון מתקדם | A1-A A1-B | 42 11 | -- |
| אטלס אימפלה 2 MB326K | דרום אפריקה, איטליה | אימון/תקיפה | AT-26A | 11 | מטוס איטלקי במקורו, מיוצר ברישיון בדרום אפריקה |
| ביצ'קראפט קינג אייר | ארצות הברית | תובלת מפקדים | Beech 90 | 1 | -- |
| בל 205 | ארצות הברית | מסוק תובלה | UH-1H | 40 | -- |
| בל 206 ג'ט ריינג'ר | ארצות הברית | מסוק תובלה | H-4B | 3 | -- |
| בואינג 707 | ארצות הברית | תובלה/תדלוק | KC-137 | 4 | -- |
| בואינג 737 | ארצות הברית | תובלת אח"מים | VC-96 | 2 | -- |
| בריטיש איירוספייס BAe 125-400 | בריטניה | ניסויי טיסה | XU-93 | 1 | -- |
| ססנה 208 קרוואן | ארצות הברית | תובלה קלה | C-98 C-98B | 8 10 | -- |
| דאסו מיראז' 2000 | צרפת | יירוט, אימון מתקדם | F2000C F2000B | 10 2 | -- |

| קאסא C-212 אויוקאר | ספרד | תובלה |  ? | -- | הוזמנו 20 |
| קאסא C-295 | ספרד | תובלה | C-105A | 8 | 12 נוספים הוזמנו |
| אמבראר EMB-110 בנדירנטה | ברזיל | תובלה, סיור, סיור ימי | דגמים שונים | 88 | -- |
| אמבראר EMB-120 ברזיליה | ברזיל | תובלה, תובלת אח"מים | דגמים שונים | 17 | -- |
| אמבראר EMB-121 קסינגו | ברזיל | תובלת אח"מים | VU-9 | 8 | -- |
| אמבראר ERJ 135BJ לגאסי | ברזיל | תובלת אח"מים | VC-99C | 4 | -- |
| אמבראר ERJ 145 | ברזיל | תובלה ותובלת אח"מים התראה מוקדמת חישה מרחוק | C-99 R-99A R-99B | 7 5 3 | משפחת מטוסים מדגם זה |
| אמבראר EMB 210R איפאנמה | ברזיל | תובלה | U-19 | 2 | -- |
| אמבראר EMB 312 טוקאנו | ברזיל | אימון, תקיפה | AT/T-27 | 109 | -- |
| אמבראר EMB 314 סופר טוקאנו | ברזיל | תקיפה | A-29A/B | 64 | ס"ה הוזמנו 99 מטוסים מדגם זה. |
| אמבראר EMB 326GB קסבנטה | ברזיל, איטליה | אימון, תקיפה | AT-26/A | 20 | בשלבי הוצאה משירות |
| אמבראר EMB 810 סנקה | ברזיל | תובלה | U-7/7A | 9 | -- |
| יורוקופטר AS 332 קוגר | צרפת | מסוק תובלה מסוק לתובלת אח"מים | CH 34 VH 34 | 8 4 | -- |
| לירג'ט 35 | ארצות הברית | תובלת אח"מים משימות מיוחדות | VC-35 R35-A | 3 9 | -- |
| לירג'ט 55 | ארצות הברית | תובלת אח"מים | VU-55C | 1 | -- |
| גלאספוגל H201-B | גרמניה | דאון אימונים | Z-15 | 1 | -- |
| Helibras HB 350B HB-355 | צרפת, ברזיל | מסוק תובלה | H-50 H-55 | 25 3 | מיוצר ברישיון בברזיל |
| IPAE Quero-quero | ברזיל | אימון | Z-16 | 6 | -- |
| LET Blanik L-13/L-23/L-33 Solo | צ'כיה | אימונים | TZ-13 | 9 | -- |
| לוקהיד C-130 הרקולס | ארצות הברית | תובלה, תדלוק אווירי | C-130E/H KC-130 | 21 2 | חלק מהמטוסים ניתנים להסבה לתדלוק |
| לוקהיד P-3 אוריון | ארצות הברית | סיור ימי | P-3M --1 | הוזמנו 8 |  |
| Neiva Regente | ברזיל | קישור | U-42 | 21 | בשלבי הוצאה משירות |
| Neiva T-25 Universal | ברזיל | אימון בסיסי | T25 A/B/C | 68 |  |

| נורת'רופ F-5 טייגר 2 | ארצות הברית | קרב אימון מתקדם | F-5E F-5F | 51 6 | בתהליך שדרוג ל-F-5M |
| פייפר PA-32 | ארצות הברית | תובלה קלה | -- | 1 | -- |
| ריית'יאון הוקר 800XP | בריטניה | כיול | EU-93A | 4 | -- |
| Schleicher ASW 20 | גרמניה | דאון אימון | Z-20 | 1 | -- |
| סיקורסקי S-70 | ארצות הברית | איתור וחילוץ | H-60L | 6 |  |
מבצעים

אחד המבצעים האחרונים של חיל האוויר הברזילאי היה הפצצת אתרי נחיתה בלתי-חוקיים ביער האמזונאס, אשר בהם משתמשים סוחרי סמים להעברת סמים לברזיל וממנה. בפעולה, שבה השתתפו גם צבא ברזיל והמשטרה הפדרלית הברזילאית, נעצרו סוחרי סמים רבים. גם מטוסי הקרב AMX נטלו חלק במבצע זו.
חיל האוויר הברזילאי שותף בשנים האחרונות[דרושה הבהרה] במשימת ייצוב המשטר והשלטון בהאיטי, מטעם האומות המאוחדות. יחידות אוויריות של חיל האוויר הברזילאי מסייעות לכוח מטעם האו"ם, ובו חברות ברזיל, אורוגוואי וארגנטינה).
חיל האוויר הברזילאי מפעיל את מערכת SIVAM, קיצור של Sistema de Vigilância da Amazônia - מערכת מעקב באמזונס. מטרתה המוצהרת של מערכת זו היא מניעת פעילותם של סוחרי סמים ושליטה בשריפה או כריתה לא חוקית של יער גשם. המערכת כוללת שימוש במכ"ם קבוע ונייד, ובמטוסי אמבראר ERJ 145.
ראו גם

המרכז לחקירת ומניעת תאונות אוויריות (ברזיל)
סמל חיל האוויר הברזילאי (coat of arms)
רונדל חיל האוויר הברזילאי
מטוס P-80, בתמונה זו של חיל האוויר האמריקני
מטוס אמבראר EMB 110
הופעת מחול

ערך זה עוסק בריקוד מול קהל. אם התכוונתם לאישים ששם משפחתם מח'ול, ראו .
הרקדנית אנה לואיזֶה רֶקֶה מבצעת עבודת מחול מאת יוֹרג שִׁיבֶּה, ינואר 2007.
רקדניות בלט
רקדנית ריקודי בטן במצרים
הורה ירושלים, להקת המחול הייצוגית של ירושלים, בהופעה בכיכר החטופים והנעדרים, רחבת מוזיאון תל אביב לאמנות.
מחול הוא ריקוד או תחום באומנות הבמה שבמרכזו ריקוד ותנועה. למחול יש משמעויות שונות, הוא יכול להתייחס לפולחן, טקסים מסורתיים, דרך בילוי, אמנות מול קהל, אימון גופני ועוד.
צורת המחול הוותיקה ביותר בתרבות המערבית היא הבלט. כמה דוגמאות לצורות מחול שהתפתחו מאוחר יותר: מחול מודרני, מחול עכשווי, תיאטרון מחול, בּוּטוֹ, היפ הופ, מחול ג'אז (ראו להלן דוגמאות לסוגי מחול).
בנוסף לכך עשוי המושג "מחול" לתאר יצירת מחול שלמה או קטע מחול כחלק מיצירת מחול או יצירה אחרת (למשל תיאטרון או קולנוע), לדוגמה: מחול החרבות (ראו להלן "כוריאוגרפיה").
צורות ריקוד שאינן "אמנותיות" אלא משמשות למטרות אחרות (דוגמת בילוי, טקסים חברתיים, מסורתיים או דתיים, פולחן, ספורט, ריפוי וכדומה) אינן נכללות במונח "מחול".
מושגי יסוד במחול > כוריאוגרפיה

האומן שיוצר מחול מכונה כוֹרֵיאוֹגְרָף.
למונח כוֹרֵיאוֹגְרָפְיָה שתי משמעויות קרובות:
תחום יצירתו של הכוריאוגרף (כפי ש"הלחנה" היא תחום יצירתו של המלחין ו"בימוי" הוא תחום יצירתו של הבמאי),
קטע מחול כחלק מיצירה או יצירת מחול שלמה.
מושגי יסוד במחול > רקדן

האמן המבצע את יצירות המחול הוא רקדן מקצועי, שהכשרה רבת שנים מאפשרת לו לבצע את הכוריאוגרפיות שנמסרות לו על ידי הכוריאוגרף. אנסמבל של רקדנים מקצועיים מכונה להקת מחול, קבוצת מחול או בָּלֶט.
מושגי יסוד במחול > תנועה

בז'רגון המחולי, תנועות הן מאבני הבניין הבסיסיות של הכוריאוגפיה, כפי שצלילים הם מאבני הבניין הבסיסיות של המוזיקה. מסדרה מוגדרת של תנועות נוצר משפט תנועתי . יצירתו של משפט תנועתי מורכב או של מבנה המורכב ממשפטים תנועתיים רבים, לרקדן יחיד או יותר, נקראת קומפוזיציה תנועתית . מכלול התנועות המאפיינות כוריאוגרף מסוים או הכלולות ביצירת מחול מסוימת מכונה אוצר תנועות או אוצר תנועתי . כשכוריאוגרף מפתח מערכת סגנונית-מחולית עקבית המאפיינת את יצירותיו כעין "כתב יד" מחולי אישי, נהוג להתייחס למערכת זו כאל שפה תנועתית של אותו כוריאוגרף. האופן שבו מבצעים תנועה מסוימת (ברכות או בחדות, באחידות או במקוטע, בשחרור או בשליטה וכו') מכונה איכות תנועתית . קיימות דעות שונות בנוגע לשאלה, איזו משמעות יש או צריכה להיות לתנועת מחול :
אלה הרואים מחול כענף של התיאטרון (לדוגמה, לפי מסורת התיאטרון מחול הגרמני) מבקשים לראות בכל תנועת מחול משמעות תיאטראלית, בדומה למשמעות שנושא טקסט: הבעה של רגש, משמעות סמלית, אזכור של התנהגויות אנושיות וחברתיות.
בשביל אחרים, הרואים במחול אמצעי ביטוי הפועל גם במישורי תקשורת בלתי תיאטרליים (לדוגמה מרס קנינגהם או נועה אשכול), תנועת מחול עשויה למלא פונקציה דומה לזו של הצליל המוזיקלי - צליל מוזיקלי אינו כבול לרעיון מקובע או נתון או מייצג דבר מסוים, אלא הוא עשוי לעורר מגוון תגובות ואסוציאציות, כך שבמקום לומר שיש לו משמעות, יותר מדויק לתארו כבעל תפקוד וחשיבות מוזיקליים (מלודיים, הרמוניים, קצביים וכו'). בדומה לכך, תפקודה וחשיבותה של תנועת המחול עשויות להיות פשוט מחוליות: ויזואליות-אסתטיות, גופניות, מרחביות, קומפוזיטוריות.
כשמשתמשים במונח תנועה להבדיל ממחול, מתכוונים בדרך כלל להרחבה של אמצעי הביטוי המחוליים באופנים שאין אנו רגילים לחשוב עליהם כעל מחול, לדוגמה: שימוש על הבמה בהתנהגויות תנועתיות יומיומיות, בניגוד לתנועות מחול מסוגננות. המונח תיאטרון תנועה מתאר עקרונית צורת ביניים בין תיאטרון מחול לבין תיאטרון.
מושגי יסוד במחול > חלל

המונח חלל (או סְפֵּייס) בהקשר מחולי מתייחס בדרך כלל לחלל הבמה, תוך התייחסות בעיקר לשטחה (מחול מתרחש לעיתים נדירות - אם כי לא אף פעם לא - במרחב שמעל למשטח הבמה). מיקומו כל רקדן בחלל, היחסים בין החלל לרקדן ואלה שבין הרקדנים לבין עצמם בתוך החלל, עיצובם של יחסים אלה וכוונונם, מכונים בז'רגון המחולי סְפֵּייסִינְג. גם הספייסינג הוא מאבני הבניין הבסיסיות של הכוריאוגפיה. חלק חשוב בעבודה הכוריאוגרפית ובעבודת הכנתה של כוריאוגרפיה לביצוע כרוך בספייסינג. הכוריאוגרף הצרפתי אנז'לן פרלז'וקאז', למשל, מייחס לספייסינג לפחות אותה דרגת חשיבות כמו לאוצר התנועתי ולקומפוזיציה התנועתית.
במונח חלל (או סְפֵּייס) משתמשים גם לתיאור החלל הפנימי של המקום שבו מבוצעת יצירת המחול (אולם התיאטרון או אתרים אחרים), בעיקר תוך התייחסות לאופן שבו אופי החלל, עיצובו והאווירה שהוא משרה משפיעים על האופן שבו הקהל חווה את היצירה.
לימוד מחול

שיטת לימוד המחול או ההכשרה למחול הוותיקה ביותר היא שיטת הלמידה של הבלט הקלאסי, המתאפיינת במערך שיעורי בלט מקובע ומוגדר בפרוטרוט לאורך שנים, משמעת חזקה, קוד לבוש קפדני ותחרותיות גבוהה. כדי להקל על עיצוב השרירים, המפרקים והעצמות במתכונת הבלטית, רצוי להתחיל ללמוד בלט בגיל צעיר - רבים מתחילים ללמוד כבר בגיל ארבע. קיימות כמה שיטות למוד בלט, מהן: השיטה הרוסית (שיטת ואגאנובה), השיטה האנגלית (RAD – Royal Academy of Dance), השיטה הצרפתית (École Française), שיטת צ'קטי (Cecchetti method).
שיטות לימוד מחול אלטרנטיביות שפותחו החל מאמצע המאה העשרים על ידי חלוצי המחול המודרני, כמו הכוריאוגרפים מרתה גרהם, מֶרְס קנינגהם וחוֹסֶה לימון, החליפו את האידיאלים האסתטיים של הבלט ואת אוצר התנועות שלו אבל שימרו את עקרונות השיטה: מערך שיעורים קבוע ומוגדר, אם כי לא קפדני באותה הקיצוניות, וחתירה לביצוע מושלם של אידיאל אסתטי נתון. מאוחר יותר פותחו שיטות לימוד מחול עם עקרונות אלטרנטיביים, למשל אלתור, לדוגמה: קונטקט-אימפרובזציה וגאגא.
בעולם המחול קיימים חילוקי דעות ביחס לחשיבות רכישת טכניקת הבלט הקלאסי לתלמידי מחול שאינם מתעתדים להיות רקדני בלט (אלא, לדוגמה, רקדני מחול עכשווי). ישנם הגורסים כי ללא בסיס קלאסי מאוד קשה לתלמיד המחול לרכוש את המיומנויות הנחוצות לו. אחרים טוענים שלמידת בלט יוצרת התניה חזקה מדי של התלמיד, שממנה הוא לעולם לא יוכל להשתחרר כליל, ולכן, אם ברצונו לרקוד מחול עכשווי עליו להימנע מלימוד בלט וגם משיטות לימוד מקובעות אחרות, כמו גרהם וקנינגהם שהוזכרו לעיל (זוהי לדוגמה טענתם של מייסדי ה"מסלול למחול, כוריאוגרפיה והקשר" בברלין). רבים טוענים ששילוב מאוזן בין שיטות לימוד שונות הוא הדרך האידיאלית ללמוד מחול, בלי קשר לסוג המחול שהתלמיד יעסוק בו בעתיד.
תיעוד מחול

כל עוד הבלט הקלאסי היה סוג המחול היחיד בתרבות המערבית, ניתן היה לתעד מחול באופן מילולי, הודות לעובדה שהאוצר התנועתי של הבלט הקלאסי היה קבוע ומוגדר בקפדנות, עם כינוי מסוים וברור לכל תנועה, כיוון ומיקום על הבמה (רובם המכריע של כינויים אלה הוא בצרפתית). ככל שאוצר התנועות המחולי התרחב, הלך והתגבר הקושי בתיעודו המילולי. פתרון לכך נמצא (לפחות חלקית) במחצית השנייה של המאה העשרים, שבה פותחו מספר שיטות לתיעוד של תנועה ומחול בעיקרון המקביל לתיווי מוזיקלי והמכונות "שיטות כתב תנועה", לדוגמה: כתב התנועה אשכול-וכמן, כתב התנועה בשיטת לַאבַּאן (Labanotation), וכוֹרֵיאוֹלוֹגְיָה, שהיא כינויו של כתב התנועה בשיטת בֶּנֶשׁ (Benesh Movement Notation). אדם המתמחה בכתיבה וקריאה של כתב תנועה בשיטת בֶּנֶשׁ נקרא כוריאולוג.
מאז שצילום בווידאו נעשה שווה לכל נפש, הפך התיעוד בווידאו לאמצעי הנפוץ ביותר לתיעוד מחול.
דוגמאות לסוגי מחול

אסכסתה
בּלֶט קלאסי
בלט מודרני
מחול ג'אז
סְטֶפְּס
תיאטרון מחול
מחול יהודי
בּוּטוֹ
מחול עכשווי
מחול קונספטואלי
מחול אלתורי
מחול מזרחי (ריקודי בטן)
פלמנקו
מחול ישראלי
ראו גם

מחול אירובי
גאגא
להקות מחול ישראליות
לקריאה נוספת

ליאורה מלכא-ילין, מחול מודרני - שלוש התחלות, סל תרבות ארצי, 2007
דינה רוגינסקי והניה רוטנברג (עורכות), רב-קוליות ושיח מחול בישראל, רסלינג, 2009
הלן תומאס, הגוף, מחול ותאוריית תרבות (מאנגלית: ניב סבריאנו), אסיה, 2014.
הודל אופיר ויעל נתיב, סדקים של חירות: גוף, מגדר ואידאולוגיה בחינוך לריקוד בישראל, הקיבוץ המאוחד, 2016.
סטפן מלרמה, פול ולרי, על הריקוד, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2011.
הערות שוליים

↑  ארכיון מָחוֹל, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  סל תרבות ארצי, הכנות לתלמיד להורה ולמורה לקראת מפגש מחול, באתר www.saltarbutartzi.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph125444 
מורה למחול בבית הספר Inwa School of Performing Arts של Mintha Theater במנדליי (מינמאר) מדגים תנועות ריקוד מסורתי.
רקדנית פלמנקו
מדוזת אירוקנג'י

| מדוזת אירוקנג'י |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: צורבים
מחלקה:: מדוזות קובייתיות
סדרה:: Carybdeida
משפחה:: Carukiidae
מדוזת אירוקנג'י הוא שם כולל למספר מיני מדוזות קובייה החיות לחופי אוסטרליה ושייכות למשפחה Carukiidae.
אלו מדוזות מסוכנות הגורמים לתסמונת אירוקנג'י (ראו בהמשך) כשהיא באה במגע עם עור האדם. סימפטומים של תסמונת אירוקנג'י תועדו לראשונה על ידי הוגו פלקר בשנת 1953, ונודעו טרם שיוכם למדוזות אלו. התסמינים והמדוזה קרויים על-שם אנשי אירוקנג'י, שארצם משתרעת לאורך החוף הצפוני של רצועת קרנס, קווינסלנד.
עקיצה

למדוזות הממוצעות יש עוקצים רק על-גבי זרועותיהן, אך לאירוקנג'י יש עוקצים גם על הפעמון (כיפה) שלה. החוקרים עדיין לא הסיקו מהי מטרתו של מאפיין ייחודי זה. ההשערה הרווחת היא שתכונה זו מאפשרת למדוזה לתפוס ביותר יעילות את טרפה, דגים קטנים. על הזרועות מיליונים של עוקצים דמויי מחטים מיקרוסקופיות מלאות בארס רב עוצמה.
עוקץ המדוזה עובד כמו מחט ארוכה הנכנסת פנימה ודרוכה כקפיץ. כאשר העוקצים מופעלים, הם נמשכים כלפי חוץ בשבריר שנייה, וננעצים בבשר הנפגע שבא במגע עם המדוזה. עוקצים אלה ממשיכים להפריש רק את קצהו הרעיל, אשר גורם לתגובת הכאב להתעכב. כאשר האויב מתרחק, עוקצים אלה קורעים את הזרועות של המדוזה, והם נשארים בגוף של התוקף מה שגורם לצריבה.
אירוקנג'י שונה ממינים אחרים בכך שיש לה את היכולת "לירות" את זרועותיה ובכך להזריק ארס ללא מגע ישיר. נכון לעכשיו, לא ידוע אם פעולה זו מתרחשת עבור מטרה נוספת מלבד לכידת טרף.
מעט מאוד ידוע על אורח חייהם והארס של מדוזות אירוקנג'י, וזאת משום שהן קטנות ושבריריות מכדי להחזיקן בתנאי מעבדה.
הארס שלהן חזק מאוד, פי 10 יותר מזה של נחש הרב-פתן מלכותי, פי 100 מזו של עכביש הטרנטולה. השערת החוקרים היא שארס בעוצמה כזו נחוץ כדי לאפשר לה להמם במהירות את טרפה, אשר מורכב מדגים קטנים ומהירים.
תסמונת אירוקנג'י

תסמונת אירוקנג'י נגרמת כתוצאה של מגע זרועות המדוזה בעור והחדרת הארס לגוף. מספיקה כמות קטנה מאוד של ארס (0.0002 מ"ג[דרוש מקור]) כדי לגרום לתסמונת אירוקנג'י הכוללת כאבים עזים בכל חלקי הגוף (בדרך כלל כאבי שרירים עזים, עוויתות של הידיים והרגליים, כאבים עזים בגב התחתון, תחושת צריבה בעור הפנים), כאבי ראש, בחילות, חוסר מנוחה, הזעה, הקאות, עלייה בקצב הלב ולחץ הדם ותופעות פסיכולוגיות כגון תחושת המוות הקרב. התסמונת היא חלק מתגובה של שחרור קטכולאמין, ארס רב עוצמה המורכב מנתרן הידרוקסידי זרחני.
הצריבה עצמה לא שונה מצריבת מדוזה רגילה. התסמונת החמורה מתפתחת בין 5 ל-120 דקות (30 דקות בממוצע) לאחר העקיצה. במידה והנפגע לא מקבל נסיוב נגדי סיכוייו להירפא אפסיים. התסמינים מתרחשים בין שעות לשבועות, והנפגעים בדרך כלל נשלחים לאשפוז במהירות. כמו צריבה של מדוזה רגילה, חומץ עוזר לנטרל את תאי הארס על העור, אך אין כל השפעה על הארס שחדר לגוף. הטיפול לתסמינים, כולל אנטיהיסטמינים ומאזני לחץ דם, ותרופות משככות כאבים כמו מורפיום ופנטיניל, כדי לדכא את הכאב. נעשה שימוש במגנזיום גופרתי כדי להפחית כאבים ליתר לחץ דם אף כי לא הייתה כל השפעה במקרים אחדים.
מדוזות אירוקנג'י נמצאות בדרך כלל ליד החוף, ונמשכות למים חמים, אך תפרחות נצפו עד חמישה ק"מ מהחוף. עקיצה אחת, כאשר מטופלים בה כראוי, לרוב אינה קטלנית, אולם רבים באוסטרליה סבורים שעקיצות אירוקנג'י גרמו למותם של אנשים, דבר שתרם להגדלת המודעות הציבורית לתסמונת אירוקנג'י. לא ידוע כמה מקרי מוות מתסמונת אירוקנג'י יוחסו בטעות לסיבות אחרות. לא ידוע על מיני מדוזה נוספים היכולים לגרום לתסמונת אירוקנג'י.
מיני המדוזות

אלו הידועים מבין מדוזות אלה:
סוג Carukia
מין קטלנית זעירה (Carukia barnesi)
מין Carukia shinju
סוג Malo
מין מאלו קינגי (Malo kingi)
מין Malo maxima
מין Malo filipina
מין Malo bella
אוניברסידד נסיונל

קלוב דה פוטבול אוניברסידד נסיונל (בספרדית: Club de Fútbol Universidad Nacional) הידוע בשמות הקיצור כ-UNAM, אוניברסידד נסיונל או בכינוי פומאס (הפומות), הוא מועדון כדורגל מקסיקני הפועל בקריית האוניברסיטה בעיר מקסיקו סיטי, בירת מקסיקו, ומשחק בליגת העל המקסיקנית.
המועדון מייצג את האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו, ומארח את משחקיו באצטדיון האוניברסיטאי האולימפי השוכן בקמפוס הראשי של האוניברסיטה.
אוניברסידד נסיונל היא מהקבוצות האהודות והמצליחות ביותר במקסיקו, ובעברה זכיות בתוארים מקומיים ובינלאומיים, בהם שבע אליפויות מקסיקו ושלוש זכיות בגביע CONCACAF לאלופות. כמו כן, ידוע המועדון בזכות מחלקת הנוער המצליחה שלו, ממנה יצאו במרוצת השנים שחקנים בינלאומיים וביניהם הוגו סאנצ'ס, קלאודיו סוארס, לואיס גרסיה פוסטיגו, חורחה קמפוס, הקטור מורנו, חרארדו טוראדו ואלברטו גרסיה אספה.
הכינוי "פומאס" ניתן לקבוצה על ידי אחד מראשוני המאמנים שלה, רוברטו "טפאטיו" מנדס, שנהג לשלהב את שחקניו בנאומים בחדר ההלבשה, כשבחלקם נהג לכנות אותם "פומות", על שם התכונות של החיה אותן הוא רצה לראות בהם - מהירות, חוכמה, חוזק, אומץ ואגרסיביות. הכינוי אומץ כרשמי על ידי האוניברסיטה עבור כל מחלקות הספורט שלה, ובהמשך גם נעשה בו שימוש בסמל הקבוצה ובמדיה.