stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיטוס פלביוס קלמנס
במסורת היהודית

בכתבי חז"ל נזכר חבר סנאט שאימץ מנהגים יהודים ואף התגייר בסוף ימיו. כשדומיטיאנוס גזר שמד על כל היהודים, הוא התאבד כדי למנוע את ביצוע הפקודה. יש המזהים את חבר הסנאט עם קלמנס, ויש שדחו זיהוי זה.
"וְשַׁבְתָּ עַד יְהוָה אֱלֹהֶיךָ" (דברים, ד', ל') - אין לך דבר גדול מן התשובה.

מעשה שהיו רבותינו ברומי, [והם הרבנים] ר"א, הוא אליעזר בן הורקנוס; ורבי יהושע, הוא יהושע בן חנניה; ורבן גמליאל, הוא רבן גמליאל דיבנה.

וגזרו סנקליטין של מלך לומר: "מכאן ועד ל' יום, לא יהיה בכל העולם יהודי". והיה בסנקליטין של מלך [סנאטור אחד שהיה] ירא שמים.

בא אצל רבן גמליאל וגילה לו את הדבר, והיו רבותינו מצטערים הרבה. אמר להם אותו ירא שמים: "אל תצטערו, מכאן ועד שלשים יום, אלהיהם של יהודים עומד להם."

בסוף כ"ה ימים גילה לאשתו את הדבר. אמרה לו: "והרי שלמו!" אמר לה: "עוד חמשה ימים."

והייתה אשתו צַדֶּקֶת ממנו, [ו]אמרה לו: "אין לך טבעת?! מוץ אותה, ומוֹת! וסנקליטין בטל עליך ל' ימים אחרים, והגזירה עוברת."

והיה להם מנהג, שאם גוזרים גזירה ואחד מהם מת, הם מבטלים את הגזירה. שמע לה, ומץ את טבעתו, ומת.

שמעו רבותינו ועלו אצל אשתו להראות לה פנים. אמרו רבותינו זה לזה: "חבל לספינה שהלכה לה, ולא נתנה המכס!", כלומר הצדיק הזה לא מל [וכך אינו נחשב ליהודי].

אמרה להן אשתו: "יודעת אני מה אתם אומרים. חייכם, לא עברה הספינה עד שנתנה מכס שלה."

מיד נכנסה לתוך הקיטון והוציאה להן קופסה, שהייתה ברית מילה בתוכה, וסמרטוטים מלאים דם נתונים עליה.

וקראו עליו רבותינו המקרא הזה: "נְדִיבֵי עַמִּים נֶאֱסָפוּ, עַם אֱלֹהֵי אַבְרָהָם, כִּי לֵאלֹהִים מָגִנֵּי אֶרֶץ, מְאֹד נַעֲלָה" (תהילים, מ"ז, י').
הערות שוליים

↑  Cassius Dio, Historia Romana, LXVII, 14:1-3
↑  פטר שפר, יוּדוֹפובּיה, פרק 6 גיור, דומיטיאנוס וגרים, עמ' 174.
↑  אוסביוס, תולדות הכנסייה, ספר 3, פרק 18, סעיף 5.
↑  M. Stern, Greeks and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol.2, CXXII. Cassius Dio, pp. 380-382
↑  The Jewish diaspora: Rome, באתר LIVIUS
↑  למשל: גדליה אלון, תולדות היהודים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד, חלק א עמ' 75 -76.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NTA: 115374108  VcBA: 495/63722  VIAF: 290109245   WorldCat (עם VIAF): 290109245
טקס פרסי לורנס אוליבייה 2002

| --- | --- |
 תאריך:  2002 
 →2001 2003←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 2002 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
9: "נשקיני, קייט"
8: "גבירתי הנאווה"
7: Private Lives
5: Shockheaded Peter
4: Humble Boy,‏ Mouth to Mouth ו-The Play What I Wrote
3: Boston Marriage,‏ Eidos/Telos, "הנרי הרביעי", Jenůfa,‏ Privates on Parade ו"דרום פסיפיק"
2: "חלום ליל קיץ", Artifact,‏ Barbara Cook Sings Mostly Sondheim, "חתולה על גג פח לוהט", From Morning to Midnight,‏ Fucking Games,‏ Hibiki,‏ The Little Foxes, "פיק דאם" ו-The Rape of Lucretia
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
3: "גבירתי הנאווה" ו-Private Lives
2: Fucking Games,‏ Humble Boy,‏ Shockheaded Peter ו-The Play What I Wrote
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1998

| --- | --- |
 תאריך:  1998 
 →1997 1999←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1998 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
7: "שיקגו"
5: Lady in the Dark
4: "המלך ליר" ו-The Fix
3: "עולמה של איימי", "היפה והחיה", Damn Yankees, "נשקיני, קייט" ו"טום וקלם"
2: Chips with Everything, "קרוב יותר", Enter the Guardsman, "פלסטף", "המלט", Hurlyburly,‏ L'Allegro, il Penseroso ed il Moderato, "מרלן", "אותלו", Palestrina,‏ Paul Bunyan, "אגם הברבורים", Three Hours after Marriage ו"המצאת האהבה"
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
2: "שיקגו", "המלך ליר", Lady in the Dark ו-Three Hours after Marriage
טקס פרסי לורנס אוליבייה 2000

| --- | --- |
 תאריך:  2000 
 →1999 2001←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 2000 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
8: Spend, Spend, Spend ו"מלך האריות"
6: "קנדיד"
4: "מאמה מיה!", Summerfolk ו-The Real Thing
3: "כסף", "הסוחר מוונציה", "אגדת חורף" ו"טרוילוס וקרסידה"
2: Animal Crackers,‏ Collected Stories,‏ Comic Potential, "פרסיפל", Plenty, "ריצ'רד השלישי", Semele,‏ Soul Train, "היער", "הליידי בקרוואן", The Memory of Water, Vassa ו-Viktor
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
2: "קנדיד", "כסף", Spend, Spend, Spend, "מלך האריות", "הסוחר מוונציה", "טרוילוס וקרסידה" ו-Vassa
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1996

| --- | --- |
 תאריך:  1996 
 →1995 1997←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1996 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
6: "ביבר הזכוכית"
5: "גג שקוף"
4: "מוזיקת לילה זעירה", "חלום ליל קיץ", Absolute Hell, "קומפני", La Grande Magia, "דרכו של עולם" ו-Volpone
3: "ג'ולסון", "זיגפריד" ו"הלילה השנים עשר"
2: Burning Blue, "תהילה", Hot Mikado,‏ Mack and Mabel, "אמא קוראז' וילדיה", Salome,‏ Taking Sides ו-The Steward of Christendom
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
3: "קומפני"
2: Burning Blue ו"ביבר הזכוכית"
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1995

| --- | --- |
 תאריך:  1995 
 →1994 1996←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1995 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
8: She Loves Me
6: Les Parents terribles
5: "אוליבר!"
4: "כטוב בעיניכם", Le Cid ו-Once on This Island
3: Broken Glass, "האי של נוויל", "פריקלס", "ראת'רפורד ובנו" ו"ציפור הנעורים המתוקה"
2: Dead Funny,‏ Design for Living,‏ Fearful Symmetries, "רוחות", "גלנגרי גלן רוס", Hot Shoe Shuffle,‏ My Night with Reg,‏ Roméo et Juliette, "ז'אן ד'ארק", "מסיבת יום הולדת", The Card, "מפצח האגוזים" ו"אופרה בגרוש"
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
5: She Loves Me
2: "כטוב בעיניכם", Broken Glass,‏ Fearful Symmetries ו-My Night with Reg
חוות שפון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מחוז, כפר, יישוב, כפר פלסטיני עקור, יישוב לשעבר 
 מיקום:  מועצה אזורית גזר 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°55′32″N 34°49′41″E﻿ / ﻿31.92566667°N 34.82809722°E﻿ / 31.92566667; 34.82809722
  (למפת גוש דן מוגדלת) חוות שפון(למפת גוש דן רגילה) חוות שפון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות שפון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות שפון
 
"בית אלנבי" בחוות שפון
בית אופייני בחוות שפון
חוות שפון הייתה חווה חקלאית במישור החוף, שהתקיים בה בית ספר חקלאי לילדים ערבים. כיום יושבים בשטחי החווה היישובים באר יעקב ונצר סרני.
היסטוריה

בשנת 1889 חכר הכומר הלותרני הגרמני, יוהאן לודוויג שנלר (1820 - 1896), מייסד בית היתומים שנלר בירושלים, 10,000 דונם מהשלטונות הטורקים בין רמלה לנס ציונה. בשנת 1895 נקדחה במקום באר שנתנה מים בשפע. שנלר קרא לבאר "באר השלום והישע"; מאז נקרא המקום בעברית "באר שלום" ובערבית "ביר סאלם". בשנת 1899 התגוררו במקום 8 נפשות.
בשנת 1897 נבנה במקום בית ספר חקלאי שנוהל על ידי הדיאקון הגרמני מתאוס שפון (Matthäus Spohn;‏ 1935-1866) ולפיכך נקרא המקום חוות שפון.
בשנת 1906 נמכרו חלק מאדמות החווה ליהודים ונוסדה עליהן המושבה באר יעקב.
במלחמת העולם הראשונה התמקמו בחווה כוחות צבא טורקיים, ובשנת 1917 נכבש המקום על ידי הצבא הבריטי בפיקודו של אלנבי, שקבע בחווה את מפקדתו. הוא עצמו התמקם באחד הבתים ותכנן שם את מהלך המלחמה עד לכניעת האימפריה העות'מאנית.
בשנת 1918 אירח אלנבי במקום זה את חיים ויצמן.
לאחר המלחמה חזרו הגרמנים למקום. במאי 1939 נטען בעיתון הבוקר שבחווה מתנהלת תעמולה נאצית. התושבים הגרמנים גורשו במלחמת העולם השנייה, ובחווה השתכן בית ספר לקצינים טכניים של הצבא הבריטי.
ב-15 באפריל 1948 פינו הבריטים את החווה. כוח של חטיבת גבעתי שיצא מבאר יעקב תפס את החווה לפני הערבים. כוח ערבי חזק שיצא מרמלה התקיף את המקום אך נהדף.
ביולי 1948 התיישב במקום קיבוץ נצר סרני. חלק מאדמותיו נמסרו למושבה באר יעקב. במשך הזמן שימשו מבני החווה כמוסד חינוכי של הקיבוץ. כיום אחד המבנים נטוש, עד שיימצא לו משקיע פוטנציאלי ומבנה שני מושכר ל"גלריה רומי", ונותן שירותי סטודיו וגלריות לאמנים, ביניהם יעקב אגם, מרסל מולי, יצחק טרקאי, פיטר מקס ורבים אחרים. בבית שגר בו אלנבי נמצא מרכז כנסים ואירועים בשם "חוות אלנבי".
גלריית תמונות

צריף ישן בחוות שפון
הכנסייה בחוות שפון
צידה המערבי של הכנסייה בחוות שפון
חזית בניין מגורים בחוות שפון
המבנה עם הגג הגלי הוא שריד של הצבא הבריטי
לקריאה נוספת

אריה קרישק, "באר של תקווה - סיפורה של באר יעקב", הוצאת רשפים, 1997
ראו גם

נצר סרני
באר יעקב
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6   משה גלעד, מפתיע למצוא בלב ישראל מבנים שנראים שייכים לעיירה גרמנית, באתר הארץ, 17 באפריל 2024
↑  ירושלים, המגיד, 8 באוגוסט 1899
↑  באר יעקב - בשמירה ובעבודה, הַבֹּקֶר, 22 בנובמבר 1938
↑  תחובר המושבה באר־יעקב בכביש אל המושבות הסמוכות ואל תל־אביב, דבר, 2 ביולי 1939
↑  הנאצים באו?, הַבֹּקֶר, 12 במאי 1939
↑  אך ראו: נכבשו וולדהיים, בית־לחם ושפון הגרמניות, המשקיף, 18 באפריל 1948
↑  12 ישובים הדשים הוקמו מהכרזת המדינה, הַבֹּקֶר, 1 באוגוסט 1948
↑  פיתוח באר יעקב, הצופה, 26 באוגוסט 1948
טקס פרסי לורנס אוליבייה 2001

| --- | --- |
 תאריך:  2001 
 →2000 2002←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 2001 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
6: "כולם היו בניי"
5: "המכשפות מאיסטוויק"
4: "מתגלגלים", "שיר אשיר בגשם", "המשחק היפה" ו"המלך ואני"
3: Blue/Orange,‏ Fosse,‏ Stones in His Pockets, "מנהל הבית" ו"שודדי הים מפנזאנס"
2: Dolly West's Kitchen, "המלט", "החיים בשלוש גרסאות", Mozartina,‏ My Zinc Bed, "אורפאוס בשאול", Pageant, Passion Play, "גן הדובדבנים", The Greek Passion ו-The Silver Tassie
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
4: "כולם היו בניי"
3: "מתגלגלים"
2: Stones in His Pockets
חרם (מתנות כהונה)

חרמים הם קרקעות או מיטלטלין שהוקדשו בלשון חרם, והם ניתנים לכהנים או לבדק הבית. חרם הוא אחד מעשרים וארבעה מתנות כהונה, והוא נוהג גם בחוץ לארץ.
דיני חרם נחשבים בעיני חז"ל לאחת משמונה 'מקצועי תורה' שהם 'גופי הלכות'[דרושה הבהרה].
מקור

מקור דין החרם הוא בספר ויקרא, שם נאמר כי דברי החרם שייכים לה':
אַךְ כָּל חֵרֶם אֲשֶׁר יַחֲרִם אִישׁ לַיהוָה מִכָּל אֲשֶׁר לוֹ: מֵאָדָם, וּבְהֵמָה וּמִשְּׂדֵה אֲחֻזָּתוֹ - לֹא יִמָּכֵר וְלֹא יִגָּאֵל, כָּל חֵרֶם קֹדֶשׁ קָדָשִׁים הוּא לַיהוָה.
דין חרם מוזכר בקצרה גם בחומש במדבר, אך שם נאמר כי החרם יהיה שייך לאהרון הכהן: ”כָּל חֵרֶם בְּיִשְׂרָאֵל לְךָ יִהְיֶה” (ספר במדבר, פרק י"ח, פסוק י"ד).
בעקבות סתירת הפסוקים, ביארו חז"ל כי ישנם שני סוגי חרמות:
חרמי גבוה: כאשר מחרים האדם לה' אלו 'חרמי גבוה', הניתנים לבדק הבית,
חרמי בדק הבית: כאשר האדם מחרים עבור הכהן אלו 'חרמי כהנים', הניתנים לכהנים.
החרמות מפורסמות > החרמה בעקבות מלחמה

ההחרמה הראשונה שמופיעה בתורה נעשתה כחרם ציבורי לשמיים, בעקבות תקיפת הכנעני מלך ערד את ישראל. בספר במדבר, פרק כ"א, פסוק ב' נכתב: "וַיִּדַּר יִשְׂרָאֵל נֶדֶר לַיהוָה וַיֹּאמַר אִם נָתֹן תִּתֵּן אֶת הָעָם הַזֶּה בְּיָדִי וְהַחֲרַמְתִּי אֶת עָרֵיהֶם. וַיִּשְׁמַע יְהוָה בְּקוֹל יִשְׂרָאֵל וַיִּתֵּן אֶת הַכְּנַעֲנִי וַיַּחֲרֵם אֶתְהֶם וְאֶת עָרֵיהֶם וַיִּקְרָא שֵׁם הַמָּקוֹם חָרְמָה".
גם בכיבוש יריחו, גזר יהושע שכל שלל העיר יוחרם לשמיים: ”וְהָיְתָה הָעִיר חֵרֶם – הִיא וְכָל אֲשֶׁר בָּהּ לַה'” (ספר יהושע, פרק ו', פסוק י"ח). שם גם לומדים את חומרתו של החרם, שבעקבות מעילת עכן בחרם הפסידו כל ישראל את הקרב בכיבוש העי.
החרמות מפורסמות > החרמת גבעת פנחס

כמה מפרשני התורה מסבירים את המתואר בפסוק ”וְאֶלְעָזָר בֶּן אַהֲרֹן מֵת וַיִּקְבְּרוּ אֹתוֹ בְּגִבְעַת פִּינְחָס בְּנוֹ אֲשֶׁר נִתַּן לוֹ בְּהַר אֶפְרָיִם” (ספר יהושע, פרק כ"ד, פסוק ל"ג), שבני שבט אפרים רצו לזכות שאלעזר הכהן ייקבר בשטח נחלתם, ולכן החרימו את גבעת פינחס שבנחלתם בזמן משמרתו של פינחס הכהן, בנו של אלעזר, וכך אכן קברו של אלעזר הכהן נמצא בהר אפרים.
משמעות מילולית

יש שכתבו שלשון חרם היא במובן של איבוד והשחתה, היינו שאצל המחרים יחשב כאילו הדבר אינו קיים, ולכן שלא יהנה ממנו, וכך ניתן לראות בתרגומים ובפרשנים שונים שחרם הוא לשון הריגה וכילוי.
יש שהסבירו שחרם הוא לשון קללה שהאדם מקלל את ממונו, והקללה אינה תופסת מכיוון שממונו מבורך בברכת שמים, אך מכיוון שבקללתו התכוון גם להוצאת הממון מרשותו, הממון יוצא מרשותו ועובר לידי ה' (בדק הבית) או שליחיו (הכהנים).
ניתן להבין 'חרם' גם במשמעות של לשון הקדש, או באופן כללי של העברת חפץ ממציאות אחת למציאות אחרת.
טעמי המצווה

הספרי מסביר כי הכהנים מקבלים את החרמים הודות ליוכבד - שזכתה שתצא ממנה הכהונה - על ידי שהצילה את ילדי ישראל מגזירת פרעה, וכך הוא למד את הפסוק בדברי הימים: ”וְקוֹץ הוֹלִיד אֶת עָנוּב וְאֶת הַצֹּבֵבָה וּמִשְׁפְּחוֹת אֲחַרְחֵל בֶּן הָרוּם” (ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוק ח'), כאשר על המילים "בן חרם" הוא מסביר זו יוכבד שעל זרעה הכהנים נאמר "כל חרם בישראל לך יהיה" (ספר במדבר, פרק י"ח).[דרוש מקור][מפני ש...]
הרמב"ם בספרו משנה תורה מתאר הפעלת חרם על ידי אדם מישראל כמצווה שראוי לעשותו כדי לכוף את יצרו כנגד מדת הכיליות, ואף מחשיב הקדשת חרם כמכבד את הקדוש ברוך הוא.
טעם נוסף מובא בספר רעיא מהימנא, ושם מתוארת מצוות הקדשת חרם ונתינתו אל הכהן כתיקון למידת הכעס.
פרטי הדינים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פרטי הדינים > סתם חרם

בתלמוד, נחלקו האמוראים ב'סתם חרם' - חרם שהוחרם מבלי לפרש את ייעודו: רבי יהודה בן בתירא סובר כי הוא ניתן לבדק הבית, וכדבריו פסקו להלכה רב ורב יהודה. לדעת חכמים סתם חרם ניתן לכהנים, וכך סבר עולא, ועל פי חלק מהראשונים כך היא גם דעת רב הונא.
להלכה, פסק הרמב"ם שסתם חרמים ניתנים לכהנים.
פרטי הדינים > חרמי כהנים

חרמי הכהנים ניתנים לכהני המשמר שבזמן ההחרמה. חרמי כהנים הם קדושים לעולם, ולא ניתן לפדות אותם, אך הכהנים רשאים להשתמש בהם אף לצורכי חולין.
פרטי הדינים > חרם בזמן הזה

מתנת חרם היא אחת מעשר מתנות הכהונה שניתנות לכהנים ב"גבולין", ויש מן הפוסקים שסוברים שהחרם בחוצה לארץ (הן מסוג של מטלטלין והן מסוג של קרקע) - ניתן לכהנים שבאותו העיר. ואילו לדעת המהרש"ל, המחרים חייב לפרט בפיו שברצונו שיותן מוחרמתו אל הכהנים. ובאשר לייחוסו של הכהן די בנתינת המתן לכהן מוחזק בלבד.
בארץ ישראל לפי חלק הפוסקים, חרם מסוג קרקע אינה ניתנת אל הכהנים כלל, כי עכשיו אין נוהגים בפרטי דיני שנת היובל.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף כ"ח, עמוד א'; משנה תורה לרמב"ם, הלכות ערכים וחרמין, פרק ו', הלכה כ"א
↑  תוספתא מסכת חלה ב ח, תלמוד בבלי מסכת חולין
↑  תוספתא, מסכת חגיגה, פרק א', הלכה ט'
↑  תוספתא ערכין ד
↑  על אף האפשרות להסביר חרם במובן של השמדה, מלשון הפסוק שמדבר על נדר מובן שזה חרמי גבוה; גור אריה
↑  מלבי"ם על יהושע כד לג, על פי התלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קי"ב, עמוד א'
↑  ספר השרשים לרד"ק, שורש חרם
↑  "אתנה לחרם יעקב" 'אמסר לקטלא יעקב' - ישעיה מג כח | "איש את אחיהו יצודו חרם" 'גבר ית אחוהי מסרין לגמירא'-מיכה ז ב | "והחרים ה' את לשון יד מצרים.." 'ויבש יי ית לישן ימא דמצרים..' - ישעיה יא:טו | וכן אף בפרשני התורה יחרם: יהרג.-רשב"ם שמות כב:יט, "והחרמתי את עריהם" המטלטלין יהיו הקדש לשמים - רשב"ם במדבר כא ב
↑  ספר החינוך, מצווה שנז, משורשי המצווה
↑  רש"י, ספר יחזקאל, פרק מ"ד, פסוק כ"ט
↑  רמב"ם לעם, הלכות ערכין וחרמין, פרק ו, הערה ב
↑  ספרי על במדבר י כט. דרוש מקור, הכתוב כאן לא מפורט שם.
↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות ערכים וחרמין, פרק ח', הלכה י"ב
↑  רע"מ לספר הזהר חלק ג דף קעט עמוד א
↑  משנה, מסכת ערכין, פרק ח', משנה ו'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר הפלאה, הלכות ערכים וחרמין, פרק ו', הלכה א'
↑  בשם רב ששת "אשי ה' ונחלתו יאכלון" מה אישים לאנשי משמר אף נחלה לאנשי משמר - תלמוד ירושלמי חלה כז:
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר הפלאה, הלכות ערכים וחרמין, פרק ו', הלכה ד'
↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות ערכים וחרמין, פרק ח', הלכה י"א | כפי מאמר עולא במסכת ערכין דף כט (הובא בתוספות מסכת ע"ז דף יג.)
↑  מהרש"ל למסכת בבא קמא סוף סעיף קטן לה
↑  מהרש"ל ב"ק סוף ס"ק לה
↑  משנ"ת שמיטה ויובל י, יא
| כ"ד מתנות כהונה |
| --- | --- | --- |
| עשר מתנות במקדש | בשר חטאת • בשר אשם ודאי • בשר אשם תלוי • בשר זבחי שלמי ציבור • חטאת העוף • לוג שמן של מצורע • שתי הלחם • לחם הפנים • שירי מנחות • שיירי מנחת העומר |  |
| ארבע מתנות בירושלים | בכור בהמה טהורה • המורם מתודה ואיל נזיר • ביכורים • עורות קדשי קדשים |  |
| עשר מתנות בגבולים | תרומה גדולה • תרומת מעשר • חלה • ראשית הגז • זרוע, לחיים וקיבה • פדיון הבן • פטר חמור • חרמים • שדה אחוזה • גזל הגר |  |
הקברים המיוחסים לאלעזר ולפינחס, תמונה מראשית המאה ה-20
טקס פרסי לורנס אוליבייה 2003

| --- | --- |
 תאריך:  2003 
 →2002 2004←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 2003 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
5: Play without Words ו"הלילה השנים עשר"
4: "חשמלית ושמה תשוקה", Contact,‏ My One and Only, "טאבו", The Coast of Utopia והדוד וניה
3: "צ'יטי צ'יטי בנג בנג", Our House,‏ Vincent in Brixton ו-Where Do We Live
2: Ariadne auf Naxos,‏ Bombay Dreams,‏ Elaine Stritch at Liberty, "גיבור הלובי", "לולו", "גבירתי הנאווה", Polyphonia, Tryst ו"ווצק"
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
3: "הלילה השנים עשר" ו"הדוד וניה"
2: "חשמלית ושמה תשוקה", "גבירתי הנאווה", Play Without Words,‏ Vincent in Brixton ו"ווצק"
חוק אמפר

חוק אמפר הוא חוק פיזיקלי מתחום האלקטרומגנטיות, אחד ממשוואות מקסוול, שנתגלה על ידי אנדרה מרי אמפר (André-Marie Ampère), פיזיקאי צרפתי צעיר בתחילת המאה ה-19. על פי חוק אמפר, מקורות השדות המגנטיים הם זרמים חשמליים. מבחינה זו הוא מקביל לחוק גאוס, הקושר את עוצמתו של שדה חשמלי לעוצמת המטען שיוצר אותו. החוק הוכלל כעבור כמה עשרות שנים עבור זרמים חשמליים משתנים, על ידי הפיזיקאי הסקוטי ג'יימס קלרק מקסוול. מקסוול הכליל את הנוסח המוקדם של אמפר שזרם חשמלי הוא מקור לשדה מגנטי, לאמירה כללית יותר לפיה מקור של שדה מגנטי הוא שדה חשמלי המשתנה בזמן. חוק אמפר מהווה הכללה כלשהי לחוק ביו-סבר כשם שחוק גאוס מהווה הכללה כלשהי לחוק קולון.
חוק אמפר המקורי

חוק אמפר המקורי קובע כי קיים יחס ישר בין הזרם החשמלי  I העובר דרך עקומה סגורה לבין השדה המגנטי המשיק לעקומה הנוצר כתוצאה מהזרם הזה:  (B_{\|}):  \sum B_{\|}\Delta l=\mu _{0}I.
בהצגה אינטגרלית, ניתן לנסח את החוק כך: האינטגרל המסלולי של השדה המגנטי לאורך מסלול סגור שווה לזרם (סך השטף של צפיפות הזרם) העובר דרך כל משטח הנשען על מסלול זה. בניסוח מתמטי:
כאשר  \mu _{0} הוא קבוע פרמאביליות הריק.
על ידי שימוש במשפט סטוקס מקבלים את הצורה הדיפרנציאלית:
חוק אמפר המקורי > דוגמה – שדה מגנטי סביב תיל אינסופי

במקרה בו יש סימטריה גלילית, והזרם במקביל לציר הסימטריה (כגון זרם הזורם בתיל ישר ואינסופי), נוח לבחור מעגל ברדיוס  r שמרכזו עובר בציר הסימטריה, ולחשב סביבו את השדה המגנטי המשיק. את כיוון השדה אפשר למצוא באמצעות כלל יד ימין. משיקולי סימטריה נובע שבכל נקודה סביב המעגל השדה קיים אותו שדה, ובפרט גודלו שווה. לכן,  \oint {\vec {B}}\cdot d{\vec {l}}=B\cdot 2\pi r, ומכאן:
ביחידות cgs:
חוק אמפר המתוקן

האמור לעיל נכון כל עוד השדה החשמלי איננו משתנה בזמן (או ששינויו קטן ביותר – הקירוב האלקטרוסטטי). כאשר השדה החשמלי משתנה בזמן, נוצר שדה מגנטי כתוצאה מהשראה אלקטרומגנטית, בנוסף לזה הנוצר על ידי הזרם. במקרה זה, יש לתקן את החוק.
הצורך בתיקון, כמו גם התיקון עצמו, נתגלה על ידי הפיזיקאי הסקוטי ג'יימס קלרק מקסוול, אשר שם לב לבעיה בחוק אמפר המקורי כאשר משתמשים בו לתיאור טעינה או פריקה של קבל. מקסוול שם לב שהחוק (בצורתו האינטגרלית) מוביל לסתירה כאשר משתמשים בו עבור משטחים שונים הנשענים על אותו מסלול סגור: אם נבחר את המסלול שלנו כך שיקיף קטע של חוט ליד הקבל, והמשטח שדרכו אנחנו מחשבים את שטף צפיפות הזרם עובר דרך אמצע הקבל (המשטח  S_{2} באיור), אז שום קו שזורם בו זרם לא יעבור דרך המשטח, ולכן צד ימין של חוק אמפר יהיה  {\vec {0}}. לעומת זאת, אם נבחר את המשטח שדרכו אנחנו מחשבים את שטף שיעבור דרך התייל (המשטח  S_{2} באיור), אז, כאשר קבל נטען או נפרק יעבור זרם דרך המשטח, וזה יצור שדה מגנטי עם רוטור לא-אפסי, והרי לנו סתירה.
דרך נוספת להציג סתירה זאת היא באמצעות משפטי האנליזה הווקטורית: אם ניקח דיברגנץ משני צידי הנסוח הדיפרנציאלי של החוק, הדיברגנץ של הרוטור שבצד שמאל של יהיה 0 (על פי הזהות  {\vec {\nabla }}\cdot ({\vec {\nabla }}\times {\vec {A}})=0), אך הדיברגנץ של צפיפות הזרם (צד ימין של החוק) לא בהכרח שווה לאפס.
כתוצאה משיקולים אלה ומניתוח מתמטי תוך שימוש במודל מכני, קיבל מקסוול את חוק אמפר המתוקן, הנקרא גם חוק אמפר-מקסוול:
{\vec {\nabla }}\times {\vec {B}}=\mu _{0}{\vec {J}}+\mu _{0}\varepsilon _{0}{\frac {\partial {\vec {E}}}{\partial t}}
ובצורתו האינטגרלית:
\oint _{\partial S}{\vec {B}}\cdot d{\vec {l}}=\mu _{0}I+\mu _{0}\varepsilon _{0}{\frac {d\Phi _{E}}{dt}}=\iint _{S}\left(\mu _{0}{\vec {J}}+\mu _{0}\varepsilon _{0}{\frac {\partial {\vec {E}}}{\partial t}}\right)\cdot d{\vec {S}}
הגודל  \varepsilon _{0}{\frac {\partial {\vec {E}}}{\partial t}} נקרא צפיפות זרם העתקה (כמו ש־ {\vec {J}} הוא צפיפות זרם "רגיל"), זכר למודל המכני של מקסוול, ומסומן לעיתים  {\vec {J}}_{d}. תוך שימוש בסימון זה, חוק אמפר-מקסוול בצורתו הדיפרנציאלית נראה כך:
 {\vec {\nabla }}\times {\vec {B}}=\mu _{0}({\vec {J}}+{\vec {J}}_{d})
גילוי זה של השראת שדה מגנטי על ידי השתנות של השדה החשמלי חתם את משוואות מקסוול וסלל את הדרך לגילויים של גלים אלקטרומגנטיים, ובפרט להסברת אופיו הגלי של האור, אשר התגלה בניסוי יאנג ב-1802.
הסטיה מחוק אמפר המקורי נובעת מהצטברות של מטען (כמו למשל במקרה של הקבל המתואר מעלה). לכן סטיה זאת היא משמעותית רק כאשר יש הצטברות משמעותית של מטען. בעוד שבמעגלים חשמליים עובר מטען רב, המטען המצטבר במקום מסוים הוא בדרך כלל קטן בהרבה. לכן קשה למדוד את הסטיה מהחוק. הדבר גם מתאים לכך שהמקדם של איבר התיקון בנוסחה ( \varepsilon _{0}\mu _{0}={\frac {1}{c^{2}}}) קטן מאוד ביחס לשאר הגדלים שבנוסחה. מקסוול הגיע לחוק המתוקן משיקולים תאורטיים, ולא באמצעות ניסוי. אישור חוק מקסול באמצעות ניסוי היה אתגר משמעותי בגלל שהתיקון קטן מאוד.
חוק אמפר ביחידות cgs

ביחידות cgs, זוהי הצורה הדיפרנציאלית של החוק, כולל התיקון של מקסוול:
c היא מהירות האור בריק.
זוהי הצורה האינטגרלית של החוק (כולל התיקון של מקסוול):
ראו גם

משוואות מקסוול
חשמל
מגנטיות
חוק ביו-סבר
חוק גאוס למגנטיות
חוק פאראדיי
חוק גאוס
זרם חשמלי המייצר שדה מגנטי.
דוגמה המראה את המשטחים S1 ו-S2, החולקים את אותה שפה S∂. עם זאת, S1 "מנוקב" על ידי זרם, בעוד ש-S2 לא מנוקב
טיטור

ערך זה עוסק בשיטה לקביעת הריכוז של חומרים שונים בתמיסה. אם התכוונתם לפעולה מתמטית, ראו .

טיטור (בלועזית: טיטרציה, באנגלית: Titration, בעברית: תהליך סתירה) היא שיטה לקביעת הריכוז של חומרים שונים בתמיסה.
החומר שאת ריכוזו בתמיסה רוצים לגלות נקרא אנליט (Analyte) והוא מצוי בתמיסה בריכוז לא ידוע. לתוך תמיסת הנעלם מוסיפים תמיסה של חומר בריכוז ידוע וקבוע. חומר זה נקרא טיטרנט (Titrant). בין החומרים מתרחשת תגובה וכל עוד בתמיסה יש שיירים של האנליט התגובה תצא לפועל.
מקובל להשתמש באינדיקטור pH לזיהוי הנקודה שבה התגובה הסתיימה (לא נותרו עוד שיירי אנליט). בנקודה זו, המכונה "נקודת סוף טיטרציה", ניתן לחשב את ריכוז הנעלם על ידי מציאת כמות המולים שהגיבו מתוך ידיעת הנפח והריכוז המדויקים של הטיטרנט.
שיטות עבודה > הטיטרנט

חשוב כי תמיסת הטיטרנט תהיה בעלת ריכוז ידוע בדיוק רב, ושריכוז זה לא ישתנה (לא תהיה שקיעה של החומר, חמצון באוויר וכו') לשם כך נהוג להשתמש בחומר העונה על הקריטריונים של "סטנדרט ראשוני".
ישנן כמה תכונות שנדרשות מהסטנדרט הראשוני:
בעל מסה מולקולרית גבוהה (כדי להקטין את השגיאה היחסית בשקילתו).
יציב בתנאי המעבדה (לא סופח לחות (לא היגרוסקופי), שלא יתחמצן באוויר, נוח לאחסון, חיי מדף  ארוכים).
זול.
מומס היטב במדיום הנבדק (לרוב מים).
מגיב במהירות ובשלמות עם האנליט.
טהור.
שיטות עבודה > תהליך הטיטרציה

לנפח ידוע של הנעלם שברצוננו לקבוע את ריכוזו, מוסיפים טיטרנט בנפח וריכוז ידועים בעודף. לאחר הוספת הטיטרנט אמורים להישאר עודפים ממנו בכלי. את העודפים מטטרים עם תמיסת החומר הנעלם בריכוז ידוע עד לסיום התגובה. ברגע שכל עודפי הטיטרנט הגיבו ניתן לדעת כמה מהם היו בעודף ומכאן, כמה היו דרושים לטיטרציה.
עקומת הטיטרציה

עקומת הטיטרציה היא גרף המציג את ריכוז אחד החומרים, או מדד אחר בתמיסת הנעלם (כגון pH, מוליכות וכו') כנגד כמות הטיטרנט המוסף.
בתחילת הטיטרציה ריכוז האנליט בתמיסה יורד לאט מאוד, לאחר מכן מתחילה "צניחה" שנהיית תלולה יותר ויותר ככל שמתקרבים לנקודת שקילות (נקודה האקוויוולנטית).
בנקודה האקוויוולנטית תהיה בגרף הפונקציה נקודת פיתול (הנקראת נקודת שקילות). לאחר הירידה התלולה בריכוז האנליט תהיה דעיכה איטית וריכוז התמיסה האנליטית שואף ל-0 כאשר ציר ה-x שואף לאינסוף.
ראו גם

ביורטה