stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חזבאללה
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

במהלך מלחמת חרבות ברזל בשנים 2023–2024 השתתף חזבאללה באופן פעיל במלחמה נגד ישראל. במטרה להתיש את ישראל, ולמנוע ממנה להכריע את חמאס, פתח הארגון מול ישראל בחזית צפונית במלחמת התשה בה הוא תוקף את ישראל באזור הגליל והגולן באלפי רקטות, טילי נ"ט וכטב"מים וגרם לעשרות הרוגים ופצועים ולנזקים רבים ברכוש. בתחילת המלחמה צה"ל פינה מבתיהם בצפון כ־60 אלף אזרחים, בשל החשש מפלישה המונית של כוחות חזבאללה, ובשל הירי לעבר ישובי הצפון הם לא חזרו לבתיהם. מנגד הסב צה"ל נזק כבד לכפרים השיעים בדרום לבנון, השמיד מחסני תחמושת והוביל לבריחת כמאה אלף תושבים. הפצצות של חיל האוויר גרמו לחזבאללה וארגונים נוספים ל-3,000–4,000 הרוגים, בהם בכירים רבים – כולל צמרת הארגון.
במהלך המלחמה רבים מראשי חזבאללה נהרגו מאש צה"ל בשורת סיכולים ממוקדים ותקיפות אוויריות. בין השאר נהרגו הבכירים ויסאם טוויל מפקד כוח רדואן, סמי טאלב עבדאללה מפקד יחידת "נַסר", אבו נעמה נאסר, מפקד יחידת "עזיז", פואד שוכר, רמטכ"ל חזבאללה ואבראהים עקיל, ראש מערך המבצעים ומפקד כוח רדואן בפועל.
סדרת פיצוצים באמצעי התקשורת של הארגון פגעה באלפי פעילים. לאחריה, החל מבצע חיצי הצפון בו חיל האוויר הישראלי החל במתקפה אווירית נרחבת בה הופצצו תשתיות חזבאללה רבות בדגש על משגרי רקטות, מחסני אמצעי לחימה, מפקדות ברחבי לבנון ובכירים בארגון. בהמשך החל צה"ל בהפצצות תשתיות אסטרטגיות של חזבאללה ברובע הדאחייה בביירות בהן מפקדות תת-קרקעיות, בונקרים, מחסני אמל"ח, מפעלי ייצור נשק, טילי חוף ים, מפקדות מטה המודיעין, מוסדות פיננסיים המממנים את פעילותו ועוד.
ב-27 בספטמבר לפנות ערב תקף צה"ל את המפקדה המרכזית של חזבאללה ברובע הדאחייה בביירות. המפקדה מוקמה מתחת לבתי מגורים, שנהרסו בתקיפה. במתקפה נהרג המזכיר הכללי של חזבאללה חסן נסראללה לצד בכירים נוספים בצמרת הארגון, ביניהם מפקד החזית הדרומית עלי כרכי.
ב-30 בספטמבר צה"ל התחיל בתמרון קרקעי בדרום לבנון עם המטרה להשמיד את היכולות של חזבאללה באזור, ב־10 ימים הראשונים צה"ל השמיד את רוב הכפרים של חזבאללה שנמצאים צמוד לגבול.
ב-3 באוקטובר נהרג בביירות השייח' האשם ספי א-דין, סגנו ויורשו של נסראללה.
ב-20 באוקטובר סוכנות הידיעות "אנדולו" דיווחה שחזבאללה החל לצמצם את נוכחותו בסוריה על ידי החזרת חלק מלוחמיו שתמכו במשטר הסורי בחזרה ללבנון, מקורות סוריים דיווחו כי ארגון הטרור מעביר מאות מאזורים שונים בסוריה, כמו מיאדין ואל-בוכמאל במחוז דיר א-זור במזרח סוריה, וכן ממחוזות שונים כמו דמשק, חמה וחומס – בחזרה ללבנון. במקום חזבאללה כוחות עיראקיים התחילו להיכנס לסוריה.
ב-27 בנובמבר 2024 נחתם הסכם הפסקת אש בין ישראל ללבנון וחזבאללה שהביא לסיום מבצע חיצי הצפון. במסגרת ההסכם נקבע שתיושם החלטה 1701 של מועצת הביטחון של האו"ם, שלא יהיו חמושים ותשתיות טרור של חזבאללה בדרום לבנון, שצבא לבנון יפקח על מעברי הגבול למניעת הברחת נשק לחזבאללה ושארצות הברית תפקח על יישומו. בנוסף הוסכם שלישראל תהיה זכות לתקוף בלבנון אם ההסכם יופר על ידי חזבאללה או ארגוני טרור אחרים בלבנון.
אמצעי לחימה

חזבאללה מצויד בנשק מגוון מסוגים שונים. מכיוון שהוא ארגון ממודר וחשאי, קשה לדעת במה הוא בדיוק מצויד; אולם ניכר כי מגיעים אליו כלי נשק ממקורות שונים, בעיקר מחבר המדינות,,מרוסיה, מאיראן ומסוריה. משלוחי הנשק הגדולים מגיעים לחזבאללה מאיראן, דרך סוריה ודרך טורקיה. במסגרת ההצטיידות שלו בולטת העובדה שהוא עושה שימוש רב בטילים וברקטות בהיבטים רבים של הלחימה החל מהתחום הטקטי וכלה בתחום האסטרטגי. ציודו של חזבאללה חורג מציוד של ארגון טרור, ולמעשה הוא מצויד כמו זרוע צבאית של מדינה ריבונית.
אמצעי לחימה > נשק קל

בידי חזבאללה מגוון אמצעי לחימה קלים, לרבות רובי קלצ'ניקוב, מקלעים מסוגים שונים ורובי צלפים, וכן רימוני יד, חומר נפץ תקני ומטעני חבלה מתוחכמים. לצד אלו, בידי הארגון גם אמצעי תצפית ומעקב שונים: משקפות, מצלמות וידאו במעגל סגור, ציוד תרמי לראיית לילה, ומכשירי האזנה משוכללים. פעילי הארגון מפעילים גם מרגמות בקטרים שונים.
אמצעי לחימה > טילים ורקטות

ממה שידוע, החזבאללה מחזיק ברקטות קטיושה-122, פג'ר ופג'ר-5 הכוללות טווח ירי של 75 ק"מ. בנוסף לכך, הוא מחזיק ברקטות זלזאל שהן בעלות טווח ירי של 160–250 ק"מ. עם זאת, על פי דיווחים שונים, החזבאללה מחזיק גם בטילי נ"ט, כשרובם ביצור רוסי: סאגר, 9M111 פאגוט, 9M113 קונקורס, 9K115-2 מטיס-M ו-9M133 קורנט; ביצור איראני: רעד, טאוסאן, טופאן; או ביצור אירופאי: מילאן. חזבאללה מחזיק גם ברקטות מסוג פאדי – פאדי 1 ופאדי 2.
ב-29 באוקטובר 2024 העריך שר הביטחון של ישראל כי לחזבאללה נותרו כחמישית מיכולת הטילים והרקטות שלו, לפי הערכה זו נמצאים בידי חזבאללה כ-30,000 רקטות וטילים. לפני מלחמת חרבות ברזל הוערך כי הם מתוצרת רוסיה, סוריה, סין העממית ואיראן, ובעת מלחמה יוכל לירות לעבר ישראל 1,200 טילים ורקטות בממוצע מדי יום. ישנן הערכות שונות לגבי היקף ארסנל הרקטות והטילים של החזבאללה אך ההערכה המדויקת והאמינה ביותר היא שלחזבאללה היו כ-40,000 רקטות מסוג "גראד" שמשמשים לטווח קצר של 15–20 ק"מ, כ-5,000 רקטות מסוג זלזאל, פג'ר 3 ו-5, חייבר או ראאד 2 ו-3 שמשמשים לטווחים בינוני – עד 200 ק"מ, וכ-5,000 רקטות וטילים מסוג זלזאל או פאתח 110 (M600) לטווחים ארוכים-ארוכים מאוד – 200–300 ק"מ. הם גם קיבלו מסוריה מספר מצומצם של טילי סקאד C ו-D בעלי טווח של 700 ק"מ. כמה מאות מטילי הפאתח 110, הנושאים כחצי טון של חומר נפץ, מצוידים במנגנוני ניווט מדויקים מבוססי GPS והם בעלי פוטנציאל דיוק והרס ניכר.
| אמצעי | קוטר (במ"מ) | ראש קרב (בק"ג) | טווח (בק"מ) | ארץ מקור | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סוג 63 | 107 | 1.3 | 8.5 | הרפובליקה העממית של סין סין העממית |  |
| בורכאן | לא ידוע | 100–500 | 10 | לבנון לבנון | רקטה עתירת משקל |
| פלק 1 | 240 | 50 | 9–10 | איראן איראן |  |
| פלק 2 | 303 | 120 | 11 | איראן איראן |  |
| גראד (קטיושה) | 122 | 21 | 40 | ברית המועצות ברית המועצות | במלחמת לבנון השנייה, שיגר חזבאללה יותר משלושת אלפים קטיושות לעבר ישראל |
| BM-27 אוראגן | 220 | 100 | 40 | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| פג'ר 3 | 240 | 45 | 43 | איראן איראן | טילים אלו נורו על ידי הארגון במלחמת לבנון השנייה |
| פג'ר 5 | 333 | 90 | 75 | איראן איראן |  |
| M-302 | 302 | 175 | 100 | סוריה סוריה | תוצרת מרכז סרס |
| נאזעאת | 356 | לא ידוע | 100–130 | איראן איראן | טילים וותיקים ממלחמת איראן–עיראק |
| זלזאל 1 | לא ידוע | 600 | 125–160 | איראן איראן |  |
| זלזאל 2 | 610 | 600 | 200–250 | איראן איראן |  |
| פאתח 110 | 610 | 500–650 | 250 | איראן איראן |  |
| M-600 | 610 | 500–650 | 250 | סוריה סוריה | טיל מתוצרת מרכז סרס הסורי |
| סקאד D | 880 | 500 | 700 | סוריה סוריה | נכון ל-2015 ברשותם כ-10 טילים |
| קאדר 1 | 620 | 500 | 190 | לא ידוע, כנראה איראן | שוגר לראשונה ב-25 בספטמבר 2024 לעבר גוש דן ויורט. |
אמצעי לחימה > נשק נגד טנקים

| אמצעי | סוג | כמות | ארץ מקור | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| RPG-7 | רקטה נגד טנקים | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות | כולל גרסאות תוצרת איראן |
| RPG-29 | רקטה נגד טנקים | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| RPG-30 | רקטה נגד טנקים | לא ידוע | רוסיה רוסיה | הימצאות הנשק בידי הארגון שנויה במחלוקת |
| סאעקה | טיל נגד טנקים | לא ידוע | איראן איראן | גרסה איראנית ל-M47 Dragon האמריקני |
| 9M14 מליוטקה | טיל נגד טנקים | 500 ומעלה | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| רעד | טיל נגד טנקים | לא ידוע | איראן איראן | גרסה איראנית ל-9M14 מליוטקה הסובייטי |
| 9M111 פאגוט | טיל נגד טנקים | 50 ומעלה | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| 9M113 קונקורס | טיל נגד טנקים | 50 ומעלה | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| 9M133 קורנט | טיל נגד טנקים | לא ידוע | רוסיה רוסיה |  |
| טאוסאן | טיל נגד טנקים | לא ידוע | איראן איראן | גרסה איראנית ל-9M113 קונקורס הסובייטי |
| 9K115-2 מטיס-M | טיל נגד טנקים | 50 ומעלה | רוסיה רוסיה |  |
| BGM-71 טאו | טיל נגד טנקים | 10 ומעלה | ארצות הברית ארצות הברית | סופק מארצות הברית לאיראן בימי השאה, ומשם לאחר המהפכה האיראנית לידי חזבאללה |
| טופאן | טיל נגד טנקים | לא ידוע | איראן איראן | גרסה איראנית ל-BGM-71 טאו האמריקני |
| מילאן | טיל נגד טנקים | לא ידוע | צרפת צרפת |  |
| M40 | תותח ללא רתע נגד טנקים | לא ידוע | ארצות הברית ארצות הברית |  |
| אלמאס | טיל נגד טנקים | לא ידוע | איראן איראן | מבוסס על הנדסה לאחור של טיל ספייק ישראלי, קיימים 3 דגמים: אלמאס 1 עם טווח של 4 ק"מ, אלמאס 2 עם טווח של 8 ק"מ, ואלמאס 3 עם טווח של 16 ק"מ. |
אמצעי לחימה > נשק נגד כלי שיט

| אמצעי | סוג | כמות | ארץ מקור | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| יאחונט | טיל נגד ספינות | 12 ומעלה | רוסיה רוסיה |  |
| C-701 | טיל נגד ספינות | לא ידוע | הרפובליקה העממית של סין סין העממית, איראן איראן |  |
| C-704 NASR | טיל חוף – ים | לא ידוע |  | באתר דו"צ |
| C-802 | טיל נגד ספינות | לא ידוע | הרפובליקה העממית של סין סין העממית, איראן איראן | הופעלה במלחמת לבנון השנייה נגד ספינת הטילים אח"י חנית. ייתכן שמדובר בנור האיראני. |
| GHADER | טיל חוף – ים | לא ידוע | איראן איראן | טיל מדויק, בעל טווח של כ-200 ק"מ, נושא עד 50 ק"ג חומר נפץ |
אמצעי לחימה > נשק נגד כלי טיס

| אמצעי | סוג | כמות | ארץ מקור | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| AZP S-60 | תותח אוטומטי נגד מטוסים | 2 או יותר | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| ZSU-23-4 | תותח אוטומטי נגד מטוסים מתנייע | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| SA-7 | טיל כתף נגד מטוסים | כמאה | ברית המועצות ברית המועצות | הופעל במלחמת לבנון השנייה נגד מסוקי ומטוסי חיל האוויר הישראלי |
| SA-14 | טיל כתף נגד מטוסים | עשרות | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| SA-16 | טיל כתף נגד מטוסים | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| SA-18 | טיל כתף נגד מטוסים | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| FIM-92 סטינגר | טיל כתף נגד מטוסים | לא ידוע | ארצות הברית ארצות הברית | הגיע לידי הארגון מאפגניסטן |
| QW-1 | טיל כתף נגד מטוסים | עשרות | הרפובליקה העממית של סין סין העממית |  |
| Misagh-1 | טיל כתף נגד מטוסים | לא ידוע | איראן איראן | גרסה איראנית של QW-1 הסינית |
| Misagh-2 | טיל כתף נגד מטוסים | לא ידוע | איראן איראן | גרסה איראנית משופרת של QW-1 הסינית |
| SA-8 | טיל קרקע-אוויר | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| SA-17 | טיל קרקע-אוויר | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| SA-22 | טיל קרקע-אוויר \ תותחים | בודדות | רוסיה רוסיה |  |
| סאיאד 2 | טיל קרקע-אוויר | לא ידוע | איראן איראן | הימצאות הנשק בידי הארגון שנויה במחלוקת |
| לא ידוע | טיל קרקע-אוויר | לא ידוע | לא ידוע | טיל קרקע-אוויר לטווח של 50 יותר מק"מ על ארבע מטרות במקביל |
אמצעי לחימה > כלי רכב

| אמצעי | סוג | כמות | ארץ מקור | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| T-55/54 | טנק מערכה | עשרות | ברית המועצות ברית המועצות | שלל מאמצעי הלחימה של צבא דרום לבנון |
| T-62 | טנק מערכה | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות | מופעל במסגרת מלחמת האזרחים בסוריה |
| T-72 | טנק מערכה | עשרות | ברית המועצות ברית המועצות | מופעל במסגרת מלחמת האזרחים בסוריה |
| BMP-1 | נגמ"ש לחימה זחלי | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות | מופעל במסגרת מלחמת האזרחים בסוריה |
| M-113 | נגמ"ש זחלי | 3 או יותר | ארצות הברית ארצות הברית | סיבת הגעת הנגמ"ש לידי הארגון לא ידועה |
| BTR-50 | נגמ"ש זחלי | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות | שלל מאמצעי הלחימה של צבא דרום לבנון |
| BTR-152 | נגמ"ש גלגלי | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות | שלל מאמצעי הלחימה של צבא דרום לבנון |
| BRDM-2 | נגמ"ש גלגלי | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות | שלל מאמצעי הלחימה של צבא דרום לבנון |
| 2S1 Gvozdika | תותח מתנייע | 3 או יותר | ברית המועצות ברית המועצות | מופעל במסגרת מלחמת האזרחים בסוריה |
| סאפיר | רכב שטח | עשרות | איראן איראן | מופעל במסגרת מלחמת האזרחים בסוריה |
אמצעי לחימה > כלי טיס בלתי מאוישים

לחזבאללה אלפי כלי טיס בלתי מאוישים, רובם הגדול תוצרת איראן. רוב הכטב"מים הם מסוג כטב"ם מתאבד ונושאים חומר נפץ. חלקם הוא כטב"מים לצורכי ריגול וצילום אווירי.
פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא לא מעודכן מאוד וחסר מידע רב.
| אמצעי | סוג | כמות | ארץ מקור | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מוהאג'ר 4 | כלי טיס בלתי מאויש | 8 | איראן איראן |  |
| אבאביל 2 | כטב"ם | 12 ומעלה | איראן איראן |  |
| אבאביל 3 | כטב"ם | לא ידוע | איראן איראן | שני כטב"מים מסוג זה הופלו על ידי ישראל במהלך מלחמת לבנון השנייה. |
| שאהד 129 | כטב"ם | לא ידוע | איראן איראן | ב-6 באוקטובר 2012, חיל האוויר הישראלי הפיל כטב"ם בדרום הארץ, לאו דווקא שאהד 129, מעל דימונה. מוערך כי הכטב"מ שייך לחזבאללה. |
| יאסיר | כטב"ם | לא ידוע | איראן איראן |  |
אמצעי לחימה > רובי צלפים

| אמצעי | סוג | כמות | ארץ מקור | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| SKS | רובה צלפים חצי-אוטומטי | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| רובה צלפים דרגונוב | רובה צלפים חצי-אוטומטי | לא ידוע | ברית המועצות ברית המועצות |  |
| Orsis T-5000 | רובה צלפים בריחי | לא ידוע | רוסיה רוסיה |  |
| AM-50 סייד | רובה נגד ציוד | לא ידוע | איראן איראן | העתק לא מורשה של השטייר HS .50 |
בעקבות המלחמה עם ישראל הצטמצמו כמויות האמל"ח המוחזקות על ידי חזבאללה ברמה ניכרת אך עדיין הוא מחזיק ברשותו נשק רב לא ידועה הכמות המדויקת.
תפיסת הפעלה ותו"ל טקטי

חזבאללה רואה את עצמו כצבא סדיר וכארגון גרילה בו זמנית, או כפי שניסח זאת נסראללה: "זוהי אסכולת לחימה חדשה שאין דומה לה, כזו הנמצאת בין צבא
סדיר למלחמת גרילה". כוונתו לכך שהארגון משלב יכולות פיקוד ושליטה, תקשורת, מערכי אש, ולוגיסטיקה בקנה מידה המאפיינים צבא סדיר ועם זאת מדובר בארגון דל חתימה שהחדירות המודיעינית אליו קשה בדומה לארגוני גרילה.
תפיסת הפעלה ותו"ל טקטי > פעילות במסגרות קטנות

טקטיקה מרכזית שמשמשת את הארגון היא פעילות של כוח קטן ואיכותי. חזבאללה זיהה את חוסר יכולתו לפעול במסגרות גדולות ולכן הוא פועל במסגרת חוליות או לכל היותר מחלקות קטנות מאומנות ומצוידות היטב במתכונת קומנדו, גם בהטמנת מטעני חבלה ובפיגועים איכותיים.
דפוס פעילות קבוע בהפעלת החוליות הוא שימוש רב בטילי נ"ט, התנהלות שצה"ל התקשה לתת מענה טוב נגדה בעימות ב-2006, בו נורו כאלף טילי נ"ט, רובם מתוצרת רוסית, נגד כוחות חי"ר, שריון והנדסה קרבית של צה"ל.
תפיסת הפעלה ותו"ל טקטי > חטיפות

החטיפות היו חלק מסממניו של הארגון ומהטקטיקה שלו, שכן לפני חטיפת חיילי צה"ל חטפו אנשיו עשרות אזרחים מערביים שהוחזקו כבני ערובה, במטרה להפיק רווחים שונים מהחטיפות. המקרים המפורסמים ביותר היו: חטיפתו של טרי וייט, כומר בריטי, ושליח הכנסייה האנגליקנית שיצא במטרה לשחרר אזרחים מערביים שהוחזקו כבני ערובה, נלכד בעצמו והוחזק בשבי החזבאללה במשך חמש שנים כבול בשלשלאות בצינוק תת-קרקעי קטן. חטיפתו של טרי אנדרסון, עיתונאי אמריקני שנחטף ב-16 במרץ 1985 ושוחרר ב־4 בדצמבר 1991, לאחר כשש שנים וחצי. וחטיפתו של הקולונל האמריקני ויליאם באקלי, ראש נציגות ה-CIA בלבנון, שנרצח על ידי חוטפיו.
את שיטת החטיפות הפעיל הארגון כמה פעמים נגד ישראל, ואף שנכשל מספר פעמים כמו באירוע בכפר ע'ג'ר, הצליח פעמיים להפתיע באמצעות פעולה התקפית ממוקדת וחטף חיילי צה"ל שסיירו על גדר המערכת, לאחר שהתקיף אותם במטען צד או באש טילים במארב מתוכנן היטב, כאשר הוא מפעיל ברקע הרעשה של כל הגזרה, כדי להסוות את הפעילות. במקרה של חטיפת שלושת חיילי צה"ל באוקטובר 2000 נראה כי התקפת חוליית חזבאללה על כוח צה"ל הביאה למותם של החיילים או לפציעתם באורח אנוש, כך שלמעשה אנשי חזבאללה חטפו את גופותיהם או שהחיילים היו מחוסרי הכרה בעת החטיפה ומתו זמן קצר לאחריה. גופות החיילים הובאו לקבורה בישראל בעסקה שבה שוחרר גם אלחנן טננבאום שנחטף בעת ששהה מחוץ לישראל. כמו כן במקרה של חטיפתם של אנשי המילואים ביולי 2006 התגלה שהשניים נהרגו ככל הנראה כבר בזמן ההתקפה והגופות נלקחו ללבנון. בעקבות עסקה עם החזבאללה ביולי 2008 הוחזרו גופותיהם של השניים והובאו לקבורה בישראל.
תפיסת הפעלה ותו"ל טקטי > היטמעות באוכלוסייה אזרחית אוהדת

הארגון עושה שימוש רב באוכלוסייה אזרחית שהצליח לרכוש את ליבה באמצעות פעילות צדקה וחינוך "וולונטרית" (דעוה) ותוך איומי הפחדה. לא רק שהוא פועל מתוך אוכלוסייה אזרחית לביצוע פעילות התקפית, ונסוג מהזירה חזרה אל תוך האוכלוסייה האזרחית, בטרם יוכל האויב להגיב. פעיליו קובעים את מגוריהם בין אזרחים, מאחסנים נשק במרתפי בתים אזרחיים, ואף ממקמים בונקרים תת-קרקעיים בתוך שכונות מגורים, כפי שנעשה בשכונת דאחייה בביירות בידי בכירי הארגון, מתוך כוונה להניא את האויב מלתקוף אותם, בשל החשש מפגיעה באזרחים. למעשה, חזבאללה משתמש באזרחים כמגן אנושי, דבר האסור על פי החוק הבין-לאומי.
בעת מלחמת לבנון השנייה, חזבאללה הרבה להתערב באוכלוסייה אזרחית מקומית ועקב כך נפגעו אזרחים רבים. בנוסף, אנשי הארגון איימו על אוכלוסייה אזרחית לבל יעזו לעזוב את ביתם כפי שנצטוו על ידי צה"ל. חזבאללה ביצע ירי רקטות לעבר ישראל מחצרות בתיהם של אזרחים ואף ממסגדים. לטענת ישראל, נעשה שימוש במסגדים גם לאחסון נשק וכמחסה ללוחמים, וכאשר חיל האוויר הישראלי פגע במקומות אלו, הוא הואשם בפגיעה בקודשי האסלאם. בעקבות הפגיעה בארבעת משקיפי האו"ם מכוח יוניפי"ל באזור אל-ח'יאם בידי ישראל במסגרת אותה מלחמה, התברר כי לוחמי חזבאללה השתמשו במשקיפים כמגן חי וירו באופן מכוון מקרבתם.
תפיסת הפעלה ותו"ל טקטי > פעילות נגד אוכלוסייה אזרחית

חזבאללה זיהה את הבטן הרכה של ישראל כאוכלוסייה האזרחית, והקים ארסנל של נשק רב של רקטות וטילים לא מדויקים, המיועדים לתקוף ריכוזי אוכלוסייה ולהוות מאזן אימה שיהפוך את אזרחי ישראל לבני ערובה בידיו. בין השנים 2000 ל-2003, הצליח הארגון לבצע 33 פעולות צבאיות נקודתיות בגבול עם ישראל נגד חיילים ואזרחים בשל עילות שונות – פעולות שגרמו למותם של 5 חיילים ו-6 אזרחים ולפציעתם של עשרות. כמו כן, בוצעו ארבעה ניסיונות חטיפה, ששניים מהם הצליחו (שלושה חיילים בהר דב ואזרח ישראלי מחוץ לישראל). ישראל לא הגיבה נגד כל הפעולות הללו, בשל החשש שהארגון יפעל נגד האוכלוסייה האזרחית.
לאחר חטיפת החיילים ב-2006, כשנכנסה ישראל לעימות עם חזבאללה, הארגון מימש את איומיו ותקף את עורף ישראל באלפי רקטות במטרה לגרום לאבדות, לזרוע פחד באוכלוסייה ולהביא להפסקת הפעילות הצבאית של ישראל נגדו, ואכן הצליח לפגוע בפעילות האזרחית בצפונה של מדינת ישראל. עיתון הארץ ציטט על פי דו"ח הארגון הבין-לאומי "Human Rights Watch" כי "הדו"ח עצמו קובע כי דפוס הפעולה של חזבאללה היה "ירי חסר אבחנה, ולעיתים מכוון, נגד אזרחים". הארגון מציין כי הרקטות שירה חזבאללה פגעו בשלושה בתי חולים בנהריה, צפת ומזרע. לגבי בית החולים בנהריה מצטט הדו"ח עדויות, ולפיהן הירי כוון אל בית חולים באופן ספציפי, שכן הוא נמצא באזור מבודד יחסית ועשרות רקטות פגעו בסביבתו לפני הפגיעה הישירה בו.
תפיסת הפעלה ותו"ל טקטי > ניסיון להימנע מעימותים ישירים

אף שלעיתים ביצע פעילות התקפית נגד מוצבים, פעילות שלרוב נכשל בה ועניינה היה מורלי בעיקרו, הטקטיקה המרכזית של הארגון הייתה להתמודד באופן עקיף עם צה"ל בפיצוץ מרחוק של מטעני צד ומטעני קלע בצירי התנועה. בשל פעילות זו, בשלב מסוים הוכנסו והוצאו חיילי צה"ל מאזורים מסוימים בלבנון בדרך האוויר באמצעות מסוקי תובלה.
אף שהארגון דוגל בהתאבדות לשם פגיעה באויב, לרוב אינו פועל בשיטה זו אלא אם כן השיטה יעילה, כפי שפעל נגד השגרירות האמריקנית וחיל הנחתים האמריקני, ובאמצעות פיצוץ מכוניות ואף משאיות תופת שבהן נוהגים מחבלים מתאבדים, פעילות שהביאה את האמריקנים והצרפתים להסיג את כוחותיהם מלבנון בתקופת מלחמת האזרחים.
לאחר נסיגת צה"ל מלבנון בשנת 2000 החל הארגון להתמסד ובנה קווי מוצבים מבוצרים היטב בסמוך לגבול ישראל, אך אלו היו המטרות הראשונות של צה"ל בתחילת מלחמת לבנון השנייה והם הופצצו על ידי חיל האוויר כבר ביום השני למלחמה. מאז המלחמה, הארגון לא שיקם את המוצבים ולא בנה אתרים צבאיים חדשים כדי שלא יהוו מטרות ברורות לצה"ל. יחד איתם נבנו מחסני נשק בתוך בתים פרטיים של האוכלוסייה המקומית, והארגון אף מציע לכל בית תשלום על האחסון הזה.
גם במלחמת לבנון השנייה המשיך הארגון להפעיל את טקטיקת העימות העקיף, בירי מרחוק של טילי נ"ט, צלפים והפעלת מטעני צד. אף שהיו גם עימותים חזיתיים, רובם היו בשל יוזמת צה"ל, שתקף מפקדות ובונקרים.
תפיסת הפעלה ותו"ל טקטי > אימונים והכשרה

אימונים בסיסיים ללוחמי הארגון נערכים בבקאע, במהלך קורס של 45 ימים בהם לומדים מיומנויות לחימה בסיסיות, שימוש בנשק, חבלה, קשר ועוד.
לאיראן נשלחים מפקדים בארגון לאימונים מתקדמים ובתחומי התמקצעות שונים. על פי הידוע אלפי פעילי חזבאללה (כ-3,000) עברו הכשרה ואימונים צבאיים באיראן, שכללו: לוחמת גרילה, שיגור רקטות, ירי נגד מטוסים, הפעלת טילים נגד טנקים, הפעלת מזל"טים ודאונים, בניית מטעני צד בצורת קלע, שיט בסירות מהירות ולוחמה ימית. כמו כן, עברו כמה עשרות פעילי חזבאללה קורס טיס באיראן. בלבנון נמצאים כמה מאות מדריכים ממשמרות המהפכה האיראניים, שנטמעו באוכלוסייה ונשאו נשים מקומיות.
אידאולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
רובו של פרק זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
ארגון החזבאללה הוקם על ידי משמרות המהפכה האיראניים ועוצב במקור בדמות אידאולוגיית המהפכה האיראנית ועיקרון שלטון חכם ההלכה. מקדם חזון של חברה אסלאמית קונסרבטיבית, מבוססת על עקרונות השריעה, הדוגלת בשלטון דתי מוחלט.
מאז הקמתו הוא רואה כמטרה עיקרית את הסרת ישראל מהמפה ומתנגד לכל פשרה עם ישראל. להלכה הארגון מתנגד רק למדינת ישראל ולציונות, אולם בפועל הוא אימץ אידאולוגיה אנטישמית ופועל נגד יהודים גם כשאינם קשורים לישראל.
הנהגה > מועצת השורא

הנקראת גם "המועצה העליונה של חזבאללה" ובראשה עמד המזכיר הכללי (מזכ"ל) חסן נסראללה עד למותו. המזכיר הכללי משמש כמנהיג הארגון. תחת המועצה כפופות חמש מועצות ייעודיות שאחראיות על התשתיות והפעילות הצבאיות והאזרחיות של הארגון.
| המועצה | תפקיד |
| --- | --- |
מועצת הג'יהאד: המטה הכללי של הזרוע הצבאית של הארגון
מועצת העבודה הפרלמנטרית: אחראית על פעילות חברי הפרלמנט מטעם חזבאללה בפרלמנט הלבנוני
המועצה המבצעת: אמונה על הפעילות האזרחית והחינוכית של הארגון
המועצה השיפוטית: מפעילה את בתי הדין השיעים עבור אנשי הארגון ומשפחותיהם.
המועצה הפוליטית מדינית: מספקת ייעוץ פוליטי ומדיני למועצת השורא ואחראית על הקשר עם הגופים הפוליטיים.
הזרוע הצבאית > עוצמה

חזבאללה לא חושף נתונים על כוחות הזרוע הצבאית. המרכז לחקר המפרץ שבסיסו בדובאי העריך בשנת 2006 כי הזרוע המזוינת של חזבאללה כוללת 1,000 אנשי חזבאללה במשרה מלאה, בנוסף ל-6,000–10,000 מתנדבים.
עם זאת, חזבאללה התחזקה מאז. על פי סוכנות הידיעות פארס האיראנית, כיום יש לזרוע 65,000 לוחמים. באוקטובר 2023, ניקולס בלנפורד, מומחה לחזבאללה, העריך שבזרוע הצבאית משתתפים כ-60,000 לוחמים. בנוסף, בלנפורד שיער כי מאגר הטילים והרקטות עלה מ-14,000 בשנת 2006 ל-150,000 בשנת 2023. לעיתים קרובות החזבאללה מתואר כעוצמתי יותר מבחינה צבאית מאשר צבא לבנון. איש הצבא הישראלי גוי צור כינה את החזבאללה "קבוצת הגרילה הגדולה בעולם".
ביוני 2024, יונתן שנצר ודוד דאוד, 2 כתבים מארגון הקרן להגנה על דמוקרטיות (FDD) (אנ'), שיערו כי לחזבאללה ארסנל של 200,000 רקטות וטילים, צי של כטב"מים וכ-1,500 כלי נשק מונחים.
בעקבות המלחמה עם ישראל פחת מספר הרקטות והטילים ברמה ניכרת לפי הערכות לפחות מ-20% מגודלו לפני המלחמה, כמו כן נהרגו ונפצעו רבים מלוחמי ומפקדי חזבאללה.
הזרוע הצבאית > מועצת הג'יהאד

בראשות ההיררכיה של הארגון עומדת "מועצת הג'יהאד". המועצה היא המפקדה העליונה בחזבאללה, בראשה עומד מזכ"ל חזבאללה ואליו כפוף ראש הזרוע הצבאית. מועצת הג'יהאד אחראית על הפעלת הכוח המבצעי של יחידות חזבאללה השונות, קביעת המדיניות הצבאית של בשגרה ובחירום.
הזרוע הצבאית > יחידות מרחביות

פריסת היחידות המרחביות של חזבאללה מתחלקת לחמישה אזורים שונים מדרום לצפון:
חזית הדרום – אחראית על הפעילות הצבאית של הארגון בכל דרום לבנון. על חזית הדרום של חזבאללה פיקד עלי כרכי, עד שנהרג במבצע סדר חדש ב-27 בספטמבר 2024. תחתיה פועלות 3 יחידות מרחביות:
יחידת נַסר – היחידה הייתה אחראית על אזור הגזרה המזרחית של דרום לבנון מקו הליטני ועד הגבול עם ישראל. מ-2016 ועד למלחמת חרבות ברזל פיקד עליה טאלב סאמי עבדאללה. תחת הסכם הפסקת האש בין לבנון לישראל ב-2024 היחידה פורקה.
יחידת עזיז – היחידה הייתה אחראית על אזור הגזרה המערבית של דרום לבנון מקו הליטני ועד הגבול עם ישראל. מ-2016 ועד למלחמת חרבות ברזל פיקד עליה אבו נעמה נאסר. תחת הסכם הפסקת האש בין לבנון לישראל ב-2024 היחידה פורקה.
יחידת בַּדר – אמונה על האזור הדרומי החל מצפון נהר הליטני ועד העיר צידון. מפקד על היחידה אבו עלי רידא.
יחידת ביירות – אמונה על רובע הדאחייה ואזור ביירות.
יחידת חיידר – אמונה על האזור הגאוגרפי של בעלבכ, אל-הרמל, הבקאע של לבנון וגבול סוריה הדרום-מזרחי.
הזרוע הצבאית > יחידות נוספות

נוסף ליחידות המרחביות פועלות תומכות לחימה נוספות בארגון:
מערך המבצעים – אמון על תיאום תוכניות מבצעיות למלחמה והפעלת המפקדה של מועצת הג'יהאד. כיום מפקד על המערך מוחמד חיידר.
יחידת הכטב"מים (יחידה 127) – היחידה האווירית של חזבאללה. אמונה על הפעלת כלי טיס בלתי מאויש. על יחידה זו פיקד מוחמד חוסיין סרור עד שנהרג ב-26 בספטמבר 2024 במסגרת מבצע חיצי הצפון.
מערך הטילים והרקטות – אמונה על יחידות הטילים השונות של הארגון. על מערך זה פיקד אבראהים קובייסי, עד שנהרג ב-24 בספטמבר 2024 במסגרת מבצע חיצי הצפון. המערך אחראי בין היתר על:
יחידת הטילאות – אחראית על פיתוח תעשיית הטילים של הארגון ודיוקם.
יחידת הארטילריה – מפעילה משגרים ומרגמות.
יחידת ההגנה האווירית – אחראית על הפעלת טילי נ"מ ועל הפלת כלי טיס ישראלים.
יחידת הרקטות לטווח קצר – אחראית על שיגור רקטות וטילים עד 80 ק"מ.
יחידת הרקטות לטווח בינוני – אחראית על שיגור רקטות וטילים בין 80 ל-200 ק"מ. על יחידה זו פיקד עיד חסן נשאר עד שנהרג ב-28 בספטמבר 2024 במסגרת מבצע חיצי הצפון.
יחידת הרקטות לטווח ארוך – אחראית על שיגור רקטות וטילים עד 200 ק"מ ויותר.
היחידה הימית – אמונה על הפעלת טילי יאחונט, וצוותי קומנדו ימי.
יחידת המודיעין – אחראית על איסוף, עיבוד ומחקר המודיעין. פיקד על היחידה חוסיין עלי חזימה עד שנהרג ב-3 באוקטובר 2024 במסגרת מבצע חיצי הצפון.
תיק הגולן – היחידה פעלה במחוז קוניטרה, במטרה לפתוח חזית נוספת מול ישראל. פיקד על יחידה עלי מוסא דקדוק עד שנהרג ב-10 בנובמבר 2024 במסגרת מבצע חיצי הצפון. עקב כיבוש אזורי פעילות היחידה ב-7 בדצמבר כחלק מבמבצע הרתעת התוקפנות היחידה פורקה.