stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסכסוך הישראלי-ערבי
היסטוריה של הסכסוך > 1949 - 1967 > בין מלחמת סיני למלחמת ששת הימים

סיומה של מערכת סיני בנובמבר 1956 בישר רגיעה ביחסי ישראל-מדינות ערב, אולם המערכה היוותה נקודת מפנה – התחילה תקופה של מרוץ חימוש בלתי פוסק. מדינת ישראל הייתה מעוניינת בעוצמה מספקת כדי לשמור על כוח הרתעה ועל יכולת הכרעה מהירה במקרה של מלחמה. נושא מרכזי בתקופה זו היה הקרב על המים בגבול ישראל סוריה. ממשלת ישראל ראתה בשאלת המים שאלה של חיים ומוות. מים היו נחוצים בדחיפות לפיתוח יישובים לשם קליטת עלייה ופיזורה של האוכלוסייה. ישראל ראתה בפעילות הבין-ערבית בסוגיה זו אסטרטגיה של מדינות ערב להביא לחיסולה.
בראש הפועלות עמדה סוריה, שדרשה במפגיע למנוע את ההטיה, אבל בלעדי מצרים שום מדינה ערבית לא העזה להסתכן בעימות עם ישראל. מצרים נמנעה מכניסה לעימות כלשהו, דיפלומטי או צבאי בשל התסבוכת הצבאית אליה נקלעה בתימן (המעורבות במלחמת האזרחים בתימן הכניסה את מצרים לביצה טובענית, ויותר מזה – החריפה את הקרע בעולם הערבי המפולג). סוריה ניסתה לגרור את מדינות ערב לכדי עימות עם ישראל, על ידי תקריות אש יזומות בגבול.
עוצמה צבאית בידי ישראל הפכה למרכיב חשוב במדיניות המערב, כדי לשמור על היציבות היחסית שאפיינה את האזור מסיומה של מערכת סיני, לכן סיפקו לה נשק. לנוכח מדיניות תמיכה זו, מצרים ראתה הכרח לחזק את היכולות הצבאיות שלה ושל מדיניות ערביות נוספות. מי שיכלה לסייע בכך הייתה ברית המועצות, שהסכסוך בשאלת ניצול מי הירדן העניק לה הזדמנות להעמיק את מעורבותה והשפעתה במזרח התיכון.
היסטוריה של הסכסוך > 1949 - 1967 > מלחמת ששת הימים

ב-19 במאי 1967 גירשה מצרים את משקיפיהם של האו"ם ופרסה 100,000 חיילים בחצי האי סיני. כמו כן סגרה מצרים בשנית את מצרי טיראן בפני כלי שיט ישראלים והחזירה את האזור לאותו המצב שהיה קיים בשנת 1956 כאשר ישראל הייתה תחת מצור.
בין השנים 1966–1967, מנהיג מצרים גמאל עבד אל נאצר החל מסע תעמולה פאן ערבי במטרה להשיג תמיכה מכל מדינות ערב בכיבוש ישראל וגירוש כל האוכלוסייה היהודית ממנה. הפעם משום שהמצרים היו מחומשים במטוסים, טנקים וציוד צבאי חדיש נוסף אשר סופק להם מטעם הסובייטים, הם הרגישו שלראשונה מאז 1948 הם היו בעמדה מנצחת אל מול ישראל. התקשורת המצרית החלה מסע תעמולה ניצי אשר זכה לתמיכה עצומה בעד מהלך מלחמתי כנגד מדינת ישראל. התלהבות זו התפשטה בהמשך גם לשאר ערי הבירה במדינות ערב.
ב-30 במאי 1967 הצטרפה ירדן לברית הגנה הדדית עם מצרים וסוריה. מצרים החלה לשלוח כוחות צבא מאסיביים לחצי האי סיני אשר חצו את עמדות הפיקוח של משקיפי האו"ם (לאחר שהם גירשו כאמור את משקיפי האו"ם) והתמקמו בהמוניהם לאורך גבולה הדרומי של מדינת ישראל. כמו כן, צבאות סוריה, לבנון וירדן הקיפו את ישראל מכל החזיתות והתכוננו לקראת התקפה. בתגובה למצב זה, ב-5 ביוני ישראל שלחה כמעט את כל צי מטוסיה כמכה מקדימה למצרים. במהלך מתקפת הפתע חיל האוויר הישראלי הצליח להשמיד את רוב מטוסי חיל האוויר המצרי. לאחר מכן, פנו המטוסים מזרחה על מנת להשמיד את הכוחות האוויריים של ירדן, סוריה ועיראק. מתקפה זו הייתה המרכיב החיוני בניצחונה של ישראל במלחמת ששת הימים. בסיום המלחמה חצי האי סיני, רצועת עזה, יהודה ושומרון, מזרח ירושלים, ורמת הגולן היו בשליטת ישראל. תוצאות המלחמה היו בעלות השפעה מכרעת על הגאופוליטיקה של האזור מאז ועד עצם היום הזה.
היסטוריה של הסכסוך > 1967 - 1973

בעקבות מלחמת ששת הימים, בקיץ 1967 מנהיגי שמונה מדינות ערביות נפגשו בוועידת חרטום אשר נערכה בסודאן על מנת לדון בעמדה הערבית כלפי ישראל. הם הגיעו להסכמה כי לא תהיה הכרה בישראל, לא יהיה שלום עם ישראל ולא יהיה משא ומתן עם ישראל.
בשנת 1969, החלה מצרים את מלחמת ההתשה במהלכה ניסתה לקיים מלחמת התשה כנגד כוחות צה"ל על ידי הפגזות חוזרות ונשנות של המוצבים לאורך תעלת סואץ על מנת שישראל תיסוג מחצי האי סיני. המלחמה הסתיימה לאחר מותו של נאצר בשנת 1970.
ב-6 באוקטובר 1973 סוריה ומצרים פתחו במתקפת פתע על ישראל במלחמת יום כיפור והצליחו להפתיע את כוחות צבא ההגנה לישראל. במהלך המלחמה עבר צה"ל מהתגוננות ובלימה בשתי החזיתות, למתקפת-נגד (לאחר צליחה, בחזית התעלה) בשטחי מצרים וסוריה. המלחמה נמשכה עד ל-24 באוקטובר, אז נכפתה על הצדדים הפסקת אש על ידי מועצת הביטחון של האו"ם ועל ידי שתי מעצמות-העל: ברית המועצות וארצות הברית.
היסטוריה של הסכסוך > 1974 - 2000 > מצרים

לאחר ביקור נשיא מצרים סאדאת בישראל ובעקבות הסכמי קמפ דייוויד בסוף שנות השבעים, ישראל ומצרים חתמו על הסכם השלום במרץ 1979. לפי תנאי ההסכם, חצי האי סיני חזר לשליטת מצרים, ורצועת עזה נותרה תחת שליטה ישראלית על מנת שאזור זה יכלל בשטחה של מדינה פלסטינית בהסכמים אשר ייווצרו בעתיד [דרוש מקור]. ההסכם אפשר גם כן מעבר חופשי של אוניות ישראליות דרך תעלת סואץ וכן הכרה בכך שמצרי טיראן ומפרץ אילת יחשב לשטח בינלאומי.
היסטוריה של הסכסוך > 1974 - 2000 > ירדן

באוקטובר 1994 ישראל וירדן חתמו על הסכם שלום, אשר הבטיח שיתוף פעולה הדדי, סיום הלחימה ויישוב סוגיות נוספות. עלות העימות בין ישראל לירדן עמדה על קרוב ל-18.3 מיליארד דולרים. ההסכם נחתם בחלקו הדרומי של מעבר הגבול מעבר יצחק רבין ב-26 באוקטובר 1994 ובכך הפך את ירדן למדינה הערבית השנייה (אחרי מצרים) אשר כרתה הסכם שלום עם מדינת ישראל.
היסטוריה של הסכסוך > 1974 - 2000 > עיראק

ביוני 1981 ישראל תקפה והשמידה בהצלחה מתקני גרעין עיראקיים במהלך מבצע אופרה.
במהלך מלחמת המפרץ, עיראק שיגרה 39 טילי סקאד על מטרות בישראל, במטרה לגרור את ישראל לתגובה צבאית שתבקיע סדקים ב'קואליציה' שהייתה מורכבת גם מצבאות ערב ולהביא להתפרקותה. כמו כן, בהתקפות הטילים הייתה בבחינת תגובה ראשונה של סדאם חוסיין להפצצת הכור האטומי בעיראק על ידי ישראל בשנת 1981. ארצות הברית ביקשה מישראל שלא להגיב לתוקפנות העיראקית על מנת למנוע מלחמה בקנה מידה נרחב בהרבה.
היסטוריה של הסכסוך > 1974 - 2000 > פלסטינים בלבנון

בספטמבר 1970 התנהל מאבק בין צבא ירדן לבין ארגונים פלסטינים מזוינים (שהיו מאורגנים באש"ף). המלך חוסיין הצליח לדכא את ההתקוממות של הארגונים הפלסטינים ולהבטיח את שלטונה של השושלת ההאשמית בירדן. גל האלימות הביא למותם של עשרות אלפי אנשים, רובם המכריע פלסטינים. העימות המזוין נמשך עד יולי 1971 עם גירושו של אש"ף ואלפי הלוחמים הפלסטינים ללבנון. בעקבות כך ארגון אש"ף התמקם מחדש בלבנון, משם הוא ביצע פשיטות לתוך ישראל. בשנת 1981, סוריה, אשר הייתה בת בריתה של ארגון אש"ף, מיקמה מערכות טילים בלבנון.
ביוני 1982, במהלך מלחמת שלום הגליל ישראל פלשה ללבנון על מנת להילחם בסוריה ובארגוני הטרור הפלסטיניים אשר פעלו נגד ישראל בשטח לבנון. המלחמה הסתיימה כעבור שלוש שנים ביוני 1985 כאשר אש"ף הסכים לסגת מלבנון וישראל התייצבה ברצועת ביטחון צרה לאורך הגבול.
בשנים הראשונות לאחר מלחמת לבנון הייתה הרצועה שקטה יחסית אולם עם השנים התגברה ההתנגדות הלבנונית, בהנהגת ארגון חזבאללה, לשהות הישראלית ברצועה. חזבאללה עשה מאמצים רבים לגרום לנפגעים רבים בקרב חיילי צה"ל אשר שהו ברצועת הביטחון. מחיר הדמים ההולך וגובר ששילם צה"ל על השהות ברצועה הוביל ללחץ ציבורי גובר לפינויה. לבסוף במאי 2000, כ-18 שנה לאחר התערבות צה"ל במלחמה בלבנון, ישראל נסוגה לקו הגבול הבינלאומי.
היסטוריה של הסכסוך > 1974 - 2000 > הפלסטינים

בדצמבר 1987 החלה האינתיפאדה הראשונה במהלכה התקוממו התושבים הפלסטינים בשטחים כנגד השלטון הישראלי. המרד החל במחנה הפליטים ג'באליה ובמהירות התפשט בכל רחבי רצועת עזה, יהודה ושומרון ואזור מזרח ירושלים. פעולות הפלסטינים כללו ממרי אזרחי ועד מעשי אלימות כנגד האוכלוסייה היהודית. בנוסף לשביתות כלליות והחרמת מוצרים ישראלים, ההפגנות הפלסטיניות כללו גם יידוי אבנים על ידי צעירים נגד כוחות צה"ל - דבר אשר גרם להתעניינות רבה ולסיקור נרחב מצד התקשורת הבינלאומית.
במהלך שנת 1993 נציגים ישראלים ופלסטינים היו מעורבים בשיחות חשאיות, תחילה בלונדון ואחר כך באוסלו שבנורווגיה. לבסוף, בספטמבר 1993, נחתם הסכם שלום בין ישראל לבין ארגון אש"ף באוסלו, אשר מוכרים גם כהסכם "אוסלו א'" - באיגרת הישראלית שנשלחה על ידי ראש ממשלת ישראל יצחק רבין, ישראל הכירה באש"ף כנציגו החוקי והלגיטימי של העם הפלסטיני ואילו ארגון אש"ף הכיר בזכות הקיום של מדינת ישראל וזכותה להתקיים בשלום ובביטחון, הודיע על נטישת הטרור והאלימות והתחייב לסיים את הסכסוך בדרכי שלום. בספטמבר 1995 נחתם הסכם נוסף, הידוע בשם "אוסלו ב'" אשר העניק לפלסטינים שלטון עצמי בערים הפלסטיניות בגדה וברצועה, וכן ב-450 כפרים פלסטינים. הסכמי אוסלו נשארו מסמכים חשובים ביחסים בין ישראל לפלסטינים.
היסטוריה של הסכסוך > 2000 - עד היום > האינתיפאדה השנייה

כחלק מהניסיון לעצור את האינתיפאדה השנייה וגל הטרור הפלסטיני, במהלך שנת 2002 ישראל פשטה על מתקני טרור אשר היו ממוקמים במרכזים עירוניים באזור יהודה ושומרון. פעולה זו כללה השתלטות מחדש על שטחי A (שטחים בשליטה אזרחית וביטחונית של הרשות הפלסטינית). בעקבות כך פרץ גל אלימות נוסף באזור. מבצע חומת מגן, שנערך באפריל 2002 פגע קשות בתשתיות הטרור ביהודה ושומרון והביא למפנה במערכה שסיומו דיכוי הטרור והחזרת הביטחון לערי ישראל. בשנת 2003, ראש ממשלת ישראל, אריאל שרון, החל מדיניות של נסיגה חד צדדית מאזור רצועת עזה. מדיניות זו יושמה במלואה ב-15 באוגוסט 2005 במהלך תוכנית ההתנתקות בה בוצעה נסיגה ישראלית מרצועת עזה ומארבע התנחלויות מבודדות בצפון השומרון. תוכניתו עמדה בסתירה לאידאולוגיה אותה ייצג בהתלהבות לאורך כל הקריירה הפוליטית שלו ושעל בסיסה נבחר בבחירות, ולדברים שאמר רק שנה לפני כן ולפיהם: "דין נצרים כדין תל אביב". תוכנית ההתנתקות הייתה שנויה במחלוקת, וחילקה את מפלגתו. היא זכתה לתמיכה רבה מצד אהוד אולמרט, אשר שימש באותה העת כשר המסחר והתעשייה, ומציפי לבני אשר שימשה באותה העת כשרת העלייה והקליטה, אך שר החוץ סילבן שלום ושר האוצר בנימין נתניהו גינו בתוקף צעד זה. כמו כן, לא היה ברור אם זו הייתה רק ההתחלה של פינוי התנחלויות נוספות.
עלות הסכסוך

לפי דו"ח של קבוצת המחקר "Strategic Foresight Group", עלות הקונפליקט במזרח התיכון בין השנים 1991 - 2010 עומדת על 12 טריליון דולרים. הדו"ח חישב את עלות התמ"ג של המדינות במזרח התיכון על ידי השוואת התמ"ג הנוכחי לתמ"ג הפוטנציאלי בעת שלום. משמעותו הדבר היא שאם היה שלום בין ישראל לבין מדינות ערב, משנת 1991 ההכנסה הממוצעת לנפש בישראל הייתה גבוהה כמעט בחצי והייתה עומדת על 44,000 דולרים עד לשנת 2010, במקום 30,000 דולר כיום. עבור הפלסטינים ההכנסה הממוצעת לנפש הייתה עומדת על 2,400 דולר עד לשנת 2010 במקום 1,220 דולר.
מדינות, ארגונים ואישים הקשורים לסכסוך

ארגונים רבים ומדינות רבות נקשרים בסכסוך זה, חלקם בצדדים הלוחמים, וחלקם בצדדים המנסים להפסיק את הסכסוך ולהשכין שלום בין הצדדים או לחלופין לגבות צד מסוים ולעזור לו.
הצדדים העיקריים בעימות שמשתתפים בסכסוך הם: ישראל, מדינות ערב, הפלסטינים, וארגונים כמו הליגה הערבית, וארגונים ומפלגות במדינות ערב.
בעבר השתתפו גם (כדוגמת ההגנה האצ"ל ולח"י), גם צבא דרום לבנון,
וגם המנדט הבריטי, והרפובליקה הערבית המאוחדת.
עם הצדדים המנסים להשכין שלום ולהפסיק את הסכסוך אפשר להחשיב את: ארצות הברית בריטניה ועוד.
אך ישנן גם מדינות המנסות ללבות את הסכסוך כדוגמת איראן.
הרבה אישים גם הם נקשרים לסכסוך. אישים כמו: ראשי ממשלות ישראל, מנהיגי מדינות ערב, ומנהיגי ארגונים נוספים (כמו חמאס, מפלגת הבעת', הליגה הערבית, וחזבאללה) נמצאים בצדדים הלוחמים.
וישנם אישים הנקשרים לסכסוך מהמדינות הנוספות, שלא קשורים באופן ישיר לסכסוך (לא מהמדינות והארגונים הלוחמים), אנשים המשתייכים למדינות המנסות להשכין שלום או תומכות בצד מסוים, אנשים כדוגמת: ג'ורג' ווקר בוש וביל קלינטון.
ניסיונות להפסקת הסכסוך

במהלך השנים נעשו פעולות רבות על מנת להפסיק את הסכסוך. הן מהצדדים המשתתפים בסכסוך והן מגורמים חיצוניים, כגון: ארצות הברית, בריטניה ועוד.
נחתמו הסכמים רבים, ותוכניות רבות עלו והוצעו, כדוגמת: הסכמי קמפ דייוויד, הסכם השלום בין ישראל למצרים, הסכמי אוסלו, הסכם השלום בין ישראל לירדן, מפת הדרכים ועוד.
שני הסכמי שלום הביאו לשינוי דרמטי בעוצמת הסכסוך ואלה הסכם השלום בין ישראל למצרים והסכם השלום בין ישראל לירדן. עם זאת, הסכמי אוסלו שנועדו להביא לפתרון של שלום כולל בין ישראל לפלסטינים, ואף שזיכו את חותמיהם בפרס נובל לשלום, לא הביאו עדיין הסכם שלום סופי, אם כי ישראל והרשות הפלסטינית ייצבו את היחסים מאז האינתיפאדה השנייה. מדינות ערב רבות נוספות התקרבו במהלך השנים עם ישראל לרבות מדינות המפרץ, מרוקו ותוניסיה. למשל, בשנת 2015, נפתחה נציגות דיפלומטית של ישראל באיחוד האמירויות. ניסיונות נוספים להשכנת שלום קבע בין ישראל לשכנותיה סוריה ולבנון לא צלחו ובהמשך על רקע התקרבות שתי המדינות לאיראן חלה אופי הסכסוך הוסט לסכסוך מול איראן ושליחיה.
ב-2020, הציג נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ את הסכמי אברהם, שמטרתו לשים קץ לסכסוך בין הדתות האברהמיות (דהיינו יהודים ומוסלמים) המדינה הראשונה להצטרף להסכם הייתה איחוד האמרויות הערביות ולאחריה הצטרפו בחריין סודאן ומרוקו.
ראו גם

הסכסוך הישראלי-פלסטיני
פתרון מדינה אחת
פתרון שתי המדינות
פתרון שלוש המדינות
הממשל הצבאי על ערביי ישראל
הפליטים היהודים ממדינות ערב
החרם הערבי
הנרטיב הדואלי (הסכסוך הישראלי-פלסטיני)
מדד האנטישמיות בעולם
לקריאה נוספת

ע' מושקוביץ, אסיה רמברג (עורכות), הסכסוך הערבי הישראלי, ירושלים: הוצאת מעלות, משרד החינוך, תשל"ט 1979.
אמנון לין, בטרם סערה - יהודים וערבים בישראל בין תקוות לאכזבות, הוצאת קרני, 1999.
בני מוריס, קורבנות - תולדות הסכסוך הציוני-ערבי 2001-1881, תל אביב: הוצאת עם עובד, 2003.
משה שמש, מהנכבה לנכסה: הסכסוך הערבי־ישראלי והבעיה הלאומית הפלסטינית, 1957–1967, מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, קריית שדה בוקר, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2004. 874 עמ'.
שאול אריאלי, תפסת מרובה לא תפסת - גישות במאבק על גבולותיה של מדינת ישראל, ירושלים: הוצאת כרמל, 2006.
איתמר רבינוביץ, האופק המתרחק: ישראל, הערבים והמזרח התיכון 1948-2012, אור יהודה: הוצאת דביר, 2012.
אמנון לין, אגרת בכחול לבן מס' 2 - האמת על מהות האיבה הערבית הבלתי מתפשרת עם זכות הקיום של מדינת ישראל יהודית דמוקרטית, חיפה: הפורום לחשיבה מדינית על שם ד"ר ראובן הכט.
זלמן שפירא, אבודים במזרח התיכון: הטרגדיה החדשה של בני ישראל, חיפה: פרדס, 2012.
אוריה שביט, אופיר וינטר, אויבי, מורי: הציונות וישראל במשנתם של אסלאמיסטים וליברלים ערבים, בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2013.
מרדכי בר-און, עצמאות בצל המלחמות - שישה עיונים בתולדות הסכסוך הישראלי–ערבי, הוצאת רסלינג, 2014.
אורי בן-אליעזר, מלחמה במקום שלום: מאה שנות לאומיות ומיליטריזם, הוצאת מודן, 2019.
אבשלום ארבל, הולדת הסכסוך, הרקע ההיסטורי לסכסוך היהודי-ערבי בארץ ישראל 1914-1882, הוצאת רסלינג, 2022
משה שמש, מהנכּסה לעֻבּוּר: הסכסוך הערבי־ישראלי והתנועה הלאומית הפלסטינית – מתבוסה צבאית לניצחון אסטרטגי 1967–1974, רסלינג, 2022. 748 עמ'.
סוניק פריים

| --- | --- |

כרזת הסדרה בעברית
 מבוסס על:  זיכיון "סוניק הקיפוד"
 סוגה:  אקשן הרפתקאות קומדיה דרמה מדע בדיוני
 כותבים:  ג'סטין פניסטון
 בימוי:  אריק וויזה אנדרו דאנקן קירן סנגרה אישי רודל
 מדבבים:  דבן מאק, בריאן דראמונד, אשלי בול, אדם נוראדה, שאנון צ'אן-קנט, איאן הנלין, קזומי אוונס, וינסנט טונג
 מדבבים בעברית:  דניאל מגן, מיה אלון, אמנון וולף, לורן סביר, צביקה פורמן, צחי כהן
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית (דובבה לשפות אחרות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  23
 הפקה
 חברת הפקה:  סגה, WildBrain Studios, נטפליקס אנימציה, Man of Action Studios 
 הפצה:  נטפליקס 
 מוזיקה:  סטפן אנדרוז מייק שילדס
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  15 בדצמבר 2022 – 11 בינואר 2024
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
סוניק פריים (באנגלית: Sonic Prime) היא סדרת טלוויזיה בהנפשה ממוחשבת המבוססת על סדרת משחקי הווידאו "סוניק הקיפוד", כאשר היא השישית המבוססת עליו. הסדרה הופקה על ידי סגה, נטפליקס אנימציה, WildBrain Studios ו-Man of Action Entertainment.
העונה הראשונה, הכוללת שמונה פרקים, הוזרמה בנטפליקס ב-15 בדצמבר 2022. ב-13 ביולי 2023 יצאה העונה השנייה הכוללת 8 פרקים שהוזרמו בנטפליקס. ב-11 בינואר 2024 יצאה העונה השלישית והאחרונה שכוללת 7 פרקים.
העלילה עוקבת אחר סוניק הקיפוד שמנפץ את פריזמת הפרדוקס ובכך גורם לפרדוקסים אשר גורמים לגרין הילס להתפצל לגרסאות ולכל גרסה רסיס פריזמה בעוד שלגרין הילס הרגילה יש פריזמה שלמה כך שהדרך היחידה של סוניק למחוק את הפרדוקסים היא ליצור מחדש את הפריזמה השלמה מהרסיסים ובכך ליצור מחדש את גרין הילס.
הערות שוליים

↑  "Sonic Prime will reportedly debut on Netflix in December". My Nintendo News (באנגלית אמריקאית). 19 באוגוסט 2022. נבדק ב-31 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Griffin, David (27 באוקטובר 2022). "Sonic Prime: Exclusive Release Date and Character Posters Reveal for Netflix Animated Series". IGN (באנגלית). נבדק ב-27 באוקטובר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| סוניק הקיפוד |
| --- | --- | --- |
| דמויות | סוניק הקיפוד • דוקטור אגמן • טיילס • נאקלס הקיפודן • איימי רוז • שאדו הקיפוד • דמויות נוספות |  |
| משחקי וידאו | סוניק הקיפוד (משחק וידאו, 1991) • סוניק הקיפוד 2‏ • Sonic 3D Blast‏ • Sonic R‏ • Sonic Adventure‏ • Sonic Adventure 2‏ • Sonic Heroes‏ • Sonic X-treme • שאדו הקיפוד • סוניק הקיפוד (משחק וידאו, 2006)‏  • Sonic Unleashed‏ • Sonic & Sega All-Stars Racing‏ • Sonic Generations‏ • Sonic Lost World‏ • Sonic Mania‏ • Sonic Forces‏ • Sonic Frontiers‏ • Sonic Superstars |  |
| סדרות טלוויזיה | הרפתקאותיו של סוניק הקיפוד • סוניק (ABC) • Sonic Underground (אנ') • סוניק X • סוניק בום • סוניק פריים • נאקלס |  |
| סרטים | סוניק הקיפוד (1996) (אנ') • סוניק - הסרט • סוניק - הסרט 2 • סוניק - הסרט 3 |  |
| קומיקס | סוניק הקיפוד (IDW Publishing) • סוניק הקיפוד (ארצ'י קומיקס) • Sonic the Comic |  |
| אחר | Super Smash Bros. (סדרת משחקים) • Lego Dimensions |  |
תחרות הזמר האמריקאית

| --- | --- |

 מבוסס על:  תחרות הזמר של האירוויזיון
 סוגה:  תחרות מוזיקה
 יוצרים:  איגוד השידור האירופי 
 מנחים:  קלי קלרקסון סנופ דוג
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 מפיק:  בן סילברמן (אנ')‏ (מפקח על התחרות) כריסטר ביורקמן (אנ') אנדרס לנהוף אולה מלזיג (אנ') פיטר סטמן (אנ')
 אתר צילומים:  ארצות הברית יוניברסל סיטי, קליפורניה, ארצות הברית
 שידור
 רשת שידור:  NBC
 תקופת שידור מקורית:  21 במרץ 2022 – 9 במאי 2022
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
תחרות הזמר האמריקאית (באנגלית: American Song Contest) היא תחרות מוזיקה שמבוססת על האירוויזיון שהוכרזה ב-7 באוגוסט 2020 על ידי איגוד השידור האירופי, בה משתתפות כל 50 המדינות, 5 הטריטוריות והמחוז הפדרלי, וושינגטון די. סי. של ארצות הברית. הופעת הבכורה של התחרות אמורה הייתה להתקיים ב-21 בפברואר 2022. אך נדחתה ל-21 במרץ 2022, בשל מגפת הקורונה.
פורמט

בתחרות משתתפות כל 50 המדינות של ארצות הברית, וכן 5 הטריטוריות שלה והמחוז הפדרלי וושינגטון די. סי.. כל מבצע נבחר על ידי תוכניות טלוויזיה ששודרו בשידור חי. מבצעים יכולים להיות יחידים, צמדים, בלהקות או די ג'יי. זוכה התחרות יזכה בתואר "השיר המקורי של השנה".
התקיימו חמישה סבבי מוקדמות, ואחריהם התקיימו שני חצאי גמר, ולאחר מכן הגמר הגדול. שיטת ההצבעה דומה בבסיסה לשיטה הנהוגה בתחרות האירוויזיון: שילוב הצבעות בין חבר שופטים מקצועי להצבעות הקהל. לעומת זאת ישנם כמה שינויים. לדוגמה: שופט אחד מייצג מדינה שלמה (לעומת חמישה באירוויזיון הרגיל), ניתן להצביע באפליקציית טיקטוק במה שנקרא "הצבעת טיקטוק", חשיפת דירוגים במקום נקודות בסבבי המוקדמות ובחצאי הגמר, בסבבי המוקדמות ובחצאי הגמר דירוג השופטים נחשף אך דירוג הקהל נשמר בסוד (לעומת האירוויזיון הרגיל בו שני הדירוגים וההצבעות נחשפים רק לאחר בחירות המנצח בגמר הגדול). בגמר חולקו כל השופטים מהמדינות והטריטוריות המשתתפות לעשר קבוצות, ע״פ תרבות וגאוגרפיה דומות, כל קבוצה מצביעה יחד בסולם נק׳ של 1–8, 10 ו־12. לא נחשף פירוט מדויק של הצבעה של על שופט. הצבעת הקהל לעומת זאת חושבה בכל מדינה בנפרד באותה שיטת ניקוד, כלומר לקהל היה משקל נק׳ כללי של 85% לעומת 15% של השופטים, באירוויזיון הרגיל כל מדינה מצביעה באופן עצמאי בשופטים ובקהל כך שהמשקל של הקהל והשופטים הוא 50%/50%.
לעומת תחרות האירוויזיון, עליה מבוסס הפורמט, החוקים בתחרות הזמר האמריקאית שונים במעט. לדוגמה: מותר להשתמש בקולות מוקלטים בהופעה על מנת לעשות שינויי קול; ההופעה עצמה, או לפחות חלק ממנה, לא חייבת להתבצע על הבמה עצמה ויכולה להתחיל מאחורי הקלעים או אפילו במושבי המתחרים; לא פורסמה הגבלה על מספר האנשים שיכולים להופיע על הבמה; הקהל יכל להצביע למדינה ממנה בא; השופטים יכלו להצביע למדינה שלהם בגמר, לא ידוע איך הייתה שיטת ההצבעה במוקדמות ובחצאי הגמר; בגמר כל קבוצת מדינות של חמש או שש מדינות מצביעות יחד במקום כל אחת לחוד, מה שיוצר שיקלול הצבעה שונה מהאירוויזיון.
הפקה

ב-14 במאי 2021, נודע כי NBC תשדר את תחרות הזמר האמריקאית. מאוחר יותר, NBC הודיעה כי תחרות הזמר האמריקאית תתקיים בפעם הראשונה בחורף 2022, לאחר שפרסמה את לוח הזמנים לפברואר–אפריל 2022. מאוחר יותר, בשל התפרצות וריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה, התחרות נדחתה בחודש, והיא התחילה ב-21 במרץ 2022, והסתיימה ב-9 במאי 2022.
משתתפים > סבב המוקדמות הראשון

סבב המוקדמות הראשון התקיים ב־21 במרץ והשתתפו בו 11 מדינות/טריטוריות. העולים מן סבב המוקדמות הזה הם: אוקלהומה, ויומינג, פוארטו ריקו, קונטיקט ורוד איילנד.
מעפיל השופטים לחצאי הגמר
מעפילי השופטים והקהל לחצאי הגמר
מעפיל ה־"Wildcard" לחצאי הגמר
| סדר | מדינה/טריטוריה | אמן | שיר | תרגום לעברית | שופטים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מינסוטה מינסוטה | יאם האוס | "Ready to Go" | מוכן ללכת | 7 |
| 2 | אוקלהומה אוקלהומה | אלכסה | "Wonderland" | ארץ הפלאות | 2 |
| 3 | ארקנסו ארקנסו | קלסי לאמב | "Never Like This" | לעולם לא ככה | 3 |
| 4 | אינדיאנה אינדיאנה | UG skywalkin | "Love in My City" | אהבה בעיר שלי | 11 |
| 5 | פוארטו ריקו פוארטו ריקו | כריסטיאן פגן | "Loko" | משוגע | 4 |
| 6 | קונטיקט קונטיקט | מייקל בולטון | "Beautiful World" | עולם יפה | 5 |
| 7 | איווה איווה | אליזבת' ואן פרסלי | "Wonder" | פלא | 8 |
| 8 | ויסקונסין ויסקונסין | Jake'O | "Feel Your Love" | תרגיש את אהבתך | 9 |
| 9 | מיסיסיפי (מדינה) מיסיסיפי | Keyone Starr | "Fire" | אש | 6 |
| 10 | ויומינג ויומינג | ריאן צ'ארלס | "New Boot Goofin" | מגף חדש | 10 |
| 11 | רוד איילנד רוד איילנד | יוסטון | "Held On Too Long" | נמשך זמן רב מדי | 1 |
משתתפים > סבב המוקדמות השני

סבב המוקדמות השני התקיים ב־28 במרץ והשתתפו בו 11 מדינות/טריטוריות. העולים מן סבב המוקדמות הזה הם: דקוטה הצפונית, מונטנה, קנזס וקנטקי.
מעפיל השופטים לחצאי הגמר
מעפילי השופטים והקהל לחצאי הגמר
מעפיל ה־"Wildcard" לחצאי הגמר
| סדר | מדינה/טריטוריה | אמן | שיר | תרגום לעברית | שופטים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אורגון אורגון | courtship. | "Million Dollar Smoothies" | שייקים של מיליון דולר | 11 |
| 2 | מונטנה מונטנה | ג'ונה פריל | "Fire It Up" | הצת את זה | 3 |
| 3 | ניו יורק (מדינה) ניו יורק | אניסה | "Green Light" | אור ירוק | 9 |
| 4 | נברסקה נברסקה | ג'וסלין | "Never Alone" | אף פעם לא לבד | 7 |
| 5 | איי הבתולה של ארצות הברית איי הבתולה של ארצות הברית | קרוז רוק | "Celebrando" | חוגג | 10 |
| 6 | קנטקי קנטקי | ג'ורדן סמית' | "Sparrow" | דרור | 1 |
| 7 | דקוטה הצפונית דקוטה הצפונית | קלואי פרדריקס | "Can't Make You Love Me" | כבר ידוע שאני נשארת | 5 |
| 8 | קנזס קנזס | ברדריק ג'ונס | "Tell Me" | ספרי לי | 2 |
| 9 | וירג'יניה וירג'יניה | אלמירה ז'קי | "Over You" | אחריך | 8 |
| 10 | מיין מיין | קינג קויוט | "Get Out Alive" | לצאת בחיים | 4 |
| 11 | אוהיו אוהיו | מייסי גריי | "Every Night" | כל לילה | 6 |
משתתפים > סבב המוקדמות השלישי

סבב המוקדמות השלישי התקיים ב־4 באפריל והשתתפו בו 12 מדינות/טריטוריות. העולות מן סבב המוקדמות הזה הן: אלבמה, טנסי, טקסס וקולורדו
מעפיל השופטים לחצאי הגמר
מעפילי השופטים והקהל לחצאי הגמר
| סדר | מדינה/טריטוריה | אמן | שיר | תרגום לעברית | שופטים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | טקסס טקסס | גרנד קנוצ'ה | "Mr. Independent" | אדון עצמאי | 4 |
| 2 | לואיזיאנה לואיזיאנה | Brittany Pfantz | "Now You Do" | עכשיו את/ה עושה | 8 |
| 3 | טנסי טנסי | טיילר ברדן | "Seventeen" | שבע עשרה | 1 |
| 4 | ניו ג'רזי ניו ג'רזי | ברוק אלכס | "I Don't Take Pictures Anymore" | אני לא מצלם יותר | 5 |
| 5 | אלבמה אלבמה | Ni/Co | "The Difference" | השוני | 3 |
| 6 | פלורידה פלורידה | אלה זאבלה | "Flirt" | פרלטוט | 2 |
| 7 | אלסקה אלסקה | ג'ול | "The Story" | הסיפור | 9 |
| 8 | קרוליינה הדרומית קרוליינה הדרומית | ג'סי לפורטי | "Not Alone" | לא לבד | 12 |
| 9 | דקוטה הדרומית דקוטה הדרומית | ג'וד הוס | "Bad Girl" | ילדה רעה | 11 |
| 10 | דלאוור דלאוור | ניטרו ניטרה | "Train" | רכבת | 7 |
| 11 | איי מריאנה הצפוניים איי מריאנה הצפוניים | Sabyu | "Sunsets and Seaturtles" | שקיעות וצבי ים | 10 |
| 12 | קולורדו קולורדו | ריקר לינץ' | "Feel the Love" | הרגישו את האהבה | 6 |
משתתפים > סבב המוקדמות הרביעי

סבב המוקדמות הרביעי התקיים ב־11 באפריל והשתתפו בו 11 מדינות/טריטוריות. העולות מן סבב המוקדמות הזה הן: ג'ורג'יה, וושינגטון, מסצ'וסטס וניו המפשיר
מעפיל השופטים לחצאי הגמר
מעפילי השופטים והקהל לחצאי הגמר
| סדר | מדינה/טריטוריה | אמן | שיר | תרגום לעברית | שופטים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ניו המפשייר ניו המפשייר | מארי | "Fly" | לעוף | 8 |
| 2 | נבדה נבדה | The Crystal Method | "Watch Me Now" | צפה בי עכשיו | 3 |
| 3 | יוטה יוטה | סוואנה קיז | "Sad Girl" | ילדה עצובה | 7 |
| 4 | וושינגטון די. סי. וושינגטון די. סי. | NËITHER | "I Like It" | אני אוהב/ת את זה | 11 |
| 5 | מסצ'וסטס מסצ'וסטס | ג'רד לי | "Shameless" | חסרי בושה | 2 |
| 6 | ג'ורג'יה ג'ורג'יה | סטלה קול | "DIY" | די.איי.ויי | 6 |
| 7 | הוואי הוואי | בורנסון ורדה | "4 You" | בשבילך | 9 |
| 8 | וירג'יניה המערבית וירג'יניה המערבית | אלכיס קאנינגהאם | "Working on a Miracle" | עובדים על נס | 5 |
| 9 | אריזונה אריזונה | לאס מריאס | "De La Finikera" | לה פיניקרה | 10 |
| 10 | פנסילבניה פנסילבניה | ברי סטיבנס | "Plenty Love" | הרבה אהבה | 4 |
| 11 | וושינגטון (מדינה) וושינגטון | אליאן סטון | "A Bit of Both" | קצת משניהם | 1 |