stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקיץ של אביה
עלילה

אביה היא ילדה בת 10, יתומה מאב, החיה בפנימייה, כי אמה הניה ניצולת שואה חולה בנפשה ומאושפזת בבית חולים פסיכיאטרי. 
בטקס סיום הלימודים בפנימייה ב-1951, להפתעתה של אביה, מגיעה אמה לפנימייה ומוציאה אותה משם כי גילתה ששערה של בתה מלא כינים, זו היא רמיזה לכך שאמה היא חולת ניקיון. אחרי שהן חוזרות הביתה למושבה (ששמה לא מצוין), אמה מספרת את אביה כדי לבער את נגע הכינים. הקרחת היא מושא לעג עבור הילדים במושבה. גם הניה היא מושא ללעג ולבוז עבור ילדי המושבה המכנים אותה "פרטיזונכה".
אביה לא מאמינה שאביה מת. יום אחד בא למושבה אדם בשם מקס גנץ. אביה, המוצאת דמיון בינו לבין אביה המנוח המופיע בתמונה, מדמיינת לעצמה שהוא אביה. לאחר שעקבה אחריו, מר גנץ כועס על אביה והיא סוף סוף מסתכלת לו בעיניים. בעקבות כך היא מחליטה שהוא אינו אביה.
אביה רוצה להשתתף בשיעורי הבלט של מאיה אברמסון, אך מאחר שאין לה בגדים יפים, מאיה לא נותנת לה להיכנס לשיעור. אביה מקללת את מאיה, ולאחר שמאיה שופכת עליה דלי מים, אביה זורקת על מאיה אבן, פוגעת בעינה וגורמת לה לעיוורון זמני. אביה מבקרת אצל מאיה בבית החולים ומבקשת ממנה סליחה, וזו סולחת לה.
אביה חוגגת את יום הולדתה העשירי ואף אחד מהילדים בשכונה לא מגיע. אביה עצובה ומאוכזבת מאוד.
רות עורכת מסיבה לכבוד ההבראה של מאיה ואביה ואימה לא מוזמנות. הניה מחליטה לערוך לה ולאביה נשף קטן בביתן והן רוקדות יחד.
בסוף הספר, סובלת הניה מהתמוטטות עצבים ונלקחת בחזרה למוסד הרפואי. מאיה דופקת על דלת ביתה של אביה, ואביה מזמינה להיכנס לביתה אך מאבדת עניין בחברות עמה, ובסוף אביה מבינה שאביה מת ולא רוצה לדבר עליו.
בסוף הספר אביה חוזרת לפנימייה.
הערות שוליים

↑  הקיץ של אביה באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
↑  יוסי עוזרד, בכורה -  בעצב חשוף, חדשות, 13 במאי 1987
עידית שחורי, מה עכשיו? רק בריאות, חדשות, 14 במאי 1987
↑  ההצגה "הקיץ של אביה" באתר ארכיון "הבימה"
↑   דוד רפ, איך לקרוא את "הקיץ של אביה" בעידן המעורבות ההורית, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2022
↑  גילה אלמגור: "ביקשו ממני לשנות את הסוף של 'הקיץ של אביה', אבל אני לא אשקר לאף ילד", באתר ynet, 8 ביולי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412911105171  VIAF: 17155464789702041040   WorldCat (עם VIAF): 17155464789702041040
ווקי-טוקי

מכשירי ווקי-טוקי מסוגים שונים
ווקי-טוקי (באנגלית: Walkie-talkie) הוא מכשיר קשר נישא ביד, אשר מאפשר תקשורת קולית אלחוטית במרחקים של עשרות מטרים עד מספר קילומטרים. המכשיר פותח במקור לשימוש צבאי במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחר המלחמה הפך פופולרי במיוחד בשוק האזרחי עבור יישומים שונים בעיקר בשל פשטותו, עמידותו, והיכולת לפעול באזורים בהם אין קליטה סלולרית. מכשירי הווקי-טוקי שימושיים במיוחד בסיטואציות בהם יש צורך בתקשורת מהירה ואמינה.
מכשירי הווקי-טוקי הטיפוסיים דומים לשפופרת טלפון, עם רמקול מובנה בקצה האחד ומיקרופון בקצה השני (אך בחלק מהמכשירים הרמקול והמיקרופון קרובים זה לזה) ואנטנה מותקנת בחלק העליון של היחידה. מכשירי הווקי-טוקי פועלים בדרך כלל על תדר רדיו יחיד. רוב מכשירי הווקי-טוקי הם מכשירי Half Duplex אשר מאפשרים רק לאדם אחד לדבר בכל פעם בעוד שהאחרים מקשיבים. מכשיר ווקי-טוקי טיפוסי מכיל כפתור "Push-to-talk" עליו המשתמש צריך ללחוץ ולהחזיק אותו לחוץ כאשר הוא מדבר, ורק כאשר הוא מפסיק ללחוץ על הכפתור הוא מסוגל להאזין לאנשים האחרים שמשתמשים במכשירי ווקי-טוקי באותו התדר. מכשירי הווקי-טוקי המודרניים הם מגוונים, ויכולים להשתנות במידה רבה בגודלם, ביכולות שלהם ובעמידות שלהם.
היסטוריה

במהלך מלחמת העולם השנייה פיתח הצבא האמריקאי בשיתוף עם מהנדסי חברת מוטורולה, בראשות המהנדס הפולני הנריק מגנוסקי, גרסה מתקדמת יותר של המכשיר - ה-SCR-300 (אנ'). המכשיר, אותו החיילים היו חייבים לשאת עליהם כתרמיל, אפשר ליחידות החי"ר לתקשר זה עם זה בשדה הקרב, ובאופן זה סיפק להם יתרון אסטרטגי על פני האויב. ה-SCR-300 זכה לראשונה במהלך המלחמה לכינוי "ווקי-טוקי" משום שהחיילים יכלו לשאת אותו תוך כדי הליכה. במהלך המלחמה פותח לראשונה מודל כף היד של המכשיר, כמו ה-SCR-536 (אנ').
לאחר המלחמה מכשירי הווקי-טוקי הפכו כלי תקשורת פופולרי בשוק האזרחי בענפי תעשייה שונים, ובמיוחד בקרב פועלי בניין, אנשי אבטחה וכמו גם שירותי חירום כמו המשטרה, מכבי האש ופרמדיקים כאשר באמצעות הווקי-טוקי הם מסוגלים לתקשר במצבים שבהם רשתות הטלפון הסלולרי עשויות להיות עומסות יתר על המידה ולכן לא יהיו זמינות. מכשירי ווקי-טוקי קטנים ופשוטים יותר, המאפשרים תקשורת קולית אלחוטית במרחקים אשר בטווח קצר בלבד, הפכו פופולריים גם לאורך השנים בקרב ילדים.
מגבלות

למרות היתרונות הרבים שלהם, למכשירי הווקי-טוקי יש גם מגבלות מסוימות. הטווח של המכשיר מושפע לרוב מהסביבה. בשטחים פתוחים הטווח לרוב יהיה גדול יותר, בעוד שבאזורים עירוניים או אזורים עם מכשולים רבים (כגון בניינים, הרים או יערות עבותים) הטווח של המכשיר צפוי להצטמצם מאוד. בנוסף, במכשירי ווקי-טוקי רק אדם אחד יכול לדבר בכל פעם, והמשמעות היא שהדבר עלול לגרום לעיכובים בשיחה, במיוחד כאשר המשתמש צריך לספק לצד השני מידע מסוים באופן דחוף. לעומת זאת, מערכות תקשורת המבוססות על תקשורת בדופלקס מלא, כמו טלפונים, מאפשרות לשני הצדדים לדבר ולהקשיב בו זמנית.
גלריית תמונות

מודל ה-SCR-536 של המכשיר שפותח במקור ב-1941 עבור הצבא האמריקני
חייל אמריקאי משתמש במכשיר ווקי-טוקי בקרב נומפור (אנ') אשר התרחש באזור מלנזיה במהלך מלחמת העולם השנייה, צילום מ-1944
פועל בניין מתקשר עם פועלי בניין אחרים באתר העבודה באמצעות מכשיר קשר מסוג ווקי-טוקי, צילום מ-1976
ראו גם

מכשיר קשר
הערות שוליים

↑  Niesel, John. "The SCR-300 Backpack Radio". warfarehistorynetwork.com. Sovereign Media. נבדק ב-28 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wolinsky, Howard (2003-09-25). "Riding Radio Waves For 75 Years, Motorola Milestones". Chicago Sun Times. נבדק ב-23 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548863105171  BnF: cb11947077z (data)  LCCN: sh85144899  NARA: 10647673
ווקיגן

| --- | --- |
דגל ווקיגןדגל ווקיגן
קו הרקיע של העיר
קו הרקיע של העיר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אילינוי אילינוי
 מחוז:  מחוז לייק
 תאריך ייסוד:  1829
 שטח:  61.8 קמ"ר
 גובה:  203.9 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  89,321 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  1,400 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  42°22′21″N 87°51′41″W﻿ / ﻿42.3725°N 87.861389°W﻿ / 42.3725; -87.861389
 אזור זמן:  UTC -6
 www.waukeganil.gov
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ווקיגן(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ווקיגן(למפת אילינוי רגילה) ספרינגפילד שיקגו אורורה רוקפורד ג'ולייט פאוריה ויסקונסין ימת מישיגן  איווה מיזורי קנטקי אינדיאנה מי.ווקיגן(למפת אילינוי מוגדלת) ספרינגפילד שיקגו אורורה רוקפורד ג'ולייט פאוריה ויסקונסין ימת מישיגן  איווה מיזורי קנטקי אינדיאנה מי.ווקיגן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ווקיגן (באנגלית: Waukegan) היא עיר במדינת אילינוי שבארצות הברית ועיר המחוז של מחוז לייק. על פי ההערכות של מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2012, אוכלוסיית העיר מנתה 94,267 תושבים. ווקיגן היא העיר התשיעית בגודלה מבחינת אוכלוסייה באילינוי והעיר החמישית מבחינת גודל בחוף המערבי של ימת מישיגן, אחרי שיקגו, מילווקי, גרין ביי וקנושה.
שם

בהתחלה היה המקום נקרא "מבצר קטן" (Rivière du Vieux Fort) בצרפתית. האזור הנוכחי של ווקיגן הוכר כ'וואקייגה' על המפה של תומאס הטצ'ין משנת 1778. לאחר מכן השם 'ווקיגנס' שהפך ל'ווקיגן'  נוצר על ידי ג'ון ה. קינזי וסולומון ג'ונו, השם אומץ בשנת 1849.
גאוגרפיה ודמוגרפיה

ווקיגן נמצאת על חוף ימת מישיגן ורחוקה כ-13 ק"מ מגבול מדינת ויסקונסין ו-64 ק"מ מהעיר שיקגו. העיר נמצאת 204 מטרים מעל גובה פני הים. על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010, שטחה הכולל של העיר הוא 61.8 קמ"ר אשר מתוכם 61.3 קמ"ר הם יבשה ו-0.54 קמ"ר מים.
נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010, בעיר מתגוררים 89,078 תושבים אשר מתוכם 46.6% לבנים, 19.2% שחורים או אפרו-אמריקאים, 4.3% אסיאתים, 1.2% אינדיאנים, 24.6% מגזע אחר ו-4.1% משני גזעים או יותר. על פי המפקד משנת 2000, היו בעיר 87,901 תושבים, 27,787 משקי בית, ו-19,450 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,475.0 נפש לקמ"ר. בעיר היו 29,243 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 490.7 דירות לקמ"ר.
כלכלה > מרכזי התעסוקה הגדולים

על פי הדו"ח הפיננסי שנתי מקיף של העיר משנת 2010, המעסיקים הגדולים ביותר בעיר הם:
| # | מעסיק | מועסקים |
| --- | --- | --- |
| 1 | מחוז לייק | 2,000 |
| 2 | בית הספר ווקיגן מחוז 60 | 1,900 |
| 3 | קארדינל הלת', רפואה | 1,500 |
| 4 | ויסטה הלת' סיסטם | 1,350 |
| 5 | יוליין | 1,200 |
| 6 | קולמן כבלים | 1,000 |
| 7 | תעשיית מדליין | 850 |
| 8 | מחלקת אילינוי לשירותי אנוש | 725 |
| 9 | עיריית ווקיגן | 508 |
| 10 | WMS תעשיות | 500 |
ערים תאומות

יפן קיוטאקי, יפן
ווקובאר (אי)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  דנובה 
 קואורדינטות:  45°20′50″N 19°02′00″E﻿ / ﻿45.347222222222°N 19.033333333333°E﻿ / 45.347222222222; 19.033333333333
 נתונים מדיניים
 אוכלוסייה:  0
 על שם:  ווקובאר 
  (למפת סרביה מוגדלת) בלגרד ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי ווקובאר(למפת סרביה רגילה) בלגרד ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי ווקובאר
 
האי ווקובר (בסרבית: Вуковарска ада, בקרואטית: Vukovarska ada) שוכן בדנובה, באזור הגבול בין סרביה ובין קרואטיה. שתי המדינות תובעות את הריבונות על האי והוא נמצא כעת תחת שלטון סרבי.
בתקופת קיומה של יוגוסלביה נכלל האי בתחומה של קרואטיה, שם נמצאת גם העיר ווקובאר הנושאת אותו שם, אולם במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה נכבש האי על ידי הסרבים, ששולטים בו מאז. על פי ועדת התיווך בראשות בדינטר היה האי אמור לעבור לידי קרואטיה, אך סרביה סירבה לקבל את הצעת ועדת התיווך וטענה לזכותה על אי על בסיס קרבתו הגדולה יותר לחוף הסרבי.
במעמד דומה נמצא האי שרנגרד.
ווקלטק

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 בורסה:  נאסד"ק (CALL) 
 מייסדים:  אלון כהן, ליאור הרמתי 
 תקופת הפעילות:  1985–הווה (כ־39 שנים) 
 מיקום המטה:  נתניה 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הטלקומוניקציה 
 מוצרים עיקריים:  VoIP 
 
ווקלטק בע"מ (באנגלית: .VocalTec Ltd) היא חברה טכנולוגיה ישראלית המתמחה בפיתוח ושיווק פתרונות תקשורת VoIP. פתרונות אלה כוללים ציוד מיתוג ותוכנות המאפשרות לחברות טלקומוניקציה לספק שירותים כגון תעבורת נתוני קול.
ווקלטק הייתה החברה הראשונה בעולם שהצליחה להעביר קול על-גבי רשת האינטרנט בטכנולוגיה מבוססת על פטנט של אלון כהן וליאור הרמתי ונחשבת היום כחלוצה שהמציאה את תחום ה-VoIP - העברת קול באינטרנט.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1985 על ידי אלון כהן וליאור הרמתי. בתחילה פיתחה החברה כרטיס קול למחשבי IBM PC (הראשון או אחד הראשונים מסוגו) ומגוון drivers להקלטה והשמעה של קול, תוכנה לעריכת קול דיגיטלית ועוד תוכנות שונות שמשתמשות בכרטיס הקול ומגוון מוצרים אחרים שהשתמשו בקול מוקלט דיגיטלית. חברות רבות השתמשו בכרטיס ליישומים שונים כמו חינוך, פרזנטציות מולטי מדיה (מהראשונות איי פעם על מחשב), מערכות התרעה, הקלטות אולפן לתוכניות רדיו, השמעת הודעות אוטומטית לפי מידע לקווי טלפון (תוצאות הלוטו), העברת קול על רשתות וכו'. אחד היישומים שפותחו היה מערכת לעיוורים שאפשרה עבודה מלאה עם המחשב, לצורך זה הרמתי וכהן פתחו אלגורטמי טקסט לקול בעברית (לא היה קיים לפני כן) ובאנגלית (לא היה קיים עם קול מוקלט). בשנת 1990 הצטרף אילון גנור כנציג מכירות חו"ל, ובהמשך מונה למנכ"ל החברה.
בתחילת שנות התשעים, למרות התנגדות ראשונית מצד גנור, פיתחה החברה תוכנה להעברת קול על גבי רשתות, בהתבססות על המצאה של הרמתי וכהן שאפשרה ניהול והעברת שיחה בזמן אמת על רשתות. בפברואר 1995 הכריזה החברה והתחילה למכור אונליין את מוצר Internet Phone (שנקרא בקיצור  iPhone) שאפשר שיחות טלפון על האינטרנט.  המוצר זכה להצלחה מסחררת.
בשנת 1996 הנפיקה החברה לראשונה את מניותיה לציבור בבורסת נאסד"ק.
בשנת 1997 הקימה עם שותפים נוספים חברה בת בשם Internet Telephony Exchange Carrier ITXC, שסיפקה שרות מסלקת דקות שיחה בינלאומית בטלפוניית אינטרנט. ווקלטק סיפקה ל-ITXC את הטכנולוגיה והמוצרים לניהול שיחות באינטרנט. באוקטובר 1999 הונפקה ITXC בבורסת נאסד"ק ובשיא בועת הדוט-קום נסחרה בשווי של 5 מיליארד דולר, אך שווייה נפל אחר כך לכ-100 מיליון דולר בלבד. ווקלטק מימשה את כל החזקותיה בחברה בשנת 2002.
בשנת 1998 רכשה את "רדלינקס" (RADLINX) מ"קבוצת רד-בינת" תמורת כ-10 מיליון דולר.
בתחילת שנת 2000 הוקמה חברת טרולי-גלובל (TrulyGlobal), חברה בת של ווקלטק לשירותי טלפוניה באינטרנט לצרכנים, זאת שלוש שנים לפני שהושק שירות דומה על ידי סקייפ. החברה נסגרה 18 חודשים לאחר שהוקמה בהשקעה של 50 מיליון ש"ח עקב חוסר יכולתה לגייס הון חיצוני בזמן התפוצצות בועת הדוט-קום.
בשנת 2005 התמזגה ווקלטק עם חברת Tdsoft הישראלית, במיזוג הפוך בו בעלי המניות של Tdsoft קיבלו 75% מהחברה הממוזגת, ושאר המניות עברו לבעלי המניות של ווקלטק.
בשנת 2010 התמזגה ווקלטק שוב, הפעם עם חברת YMAX האמריקאית שפיתחה את מכשיר ה-MagicJack - מתאם המאפשר חיבור של מכשיר טלפון ביתי רגיל דרך המתאם לשקע ה-USB של כל מחשב אישי.
לקריאה נוספת

גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש - סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "שיחה ממתינה", עמ' 238–243
הערות שוליים

1 2  ניר צליק, ווקלטק, 20 שנה אחרי: חלוצים מתים, עם חצים בגב, באתר TheMarker‏, 12 במרץ 2009
↑  צביקה אלברגר, טיפים: שיחות לחו"ל בתעריף מקומי: אפשר להשתמש במחשב כטלפון ולחסוך הרבה כסף על שיחות בינלאומיות. איך עושים את זה?, באתר הארץ, 16 באפריל 2001
↑  גתית פנקס, ווקלטק ממשיכה למכור מניות ITXC: מכרה באפריל-מאי כ-160 אלף מניות בשווי של כ-900 אלף דולר, באתר TheMarker‏, 1 ביולי 2002
↑  ווקלטק רוכשת את חברת רדלינקס מקבוצת רדבינת תמורת 11-9.5 מיליון ד', באתר גלובס, 12 במרץ 1998
↑  ווקלטק משיקה אתר שירותי טלפוניה באינטרנט - טרוליגלובל, באתר TheMarker‏, 13 במרץ 2000
↑  עמי גינזבורג, 50 מיליון שקל לניסיון, באתר הארץ, 13 ביוני 2001
↑  שירלי יום-טוב, ווקלטק פותחת דף חדש תחת עינה הפקוחה של סיסקו: צופה שהכנסות 2006 יוכפלו ושולי הרווח הגולמי יעלו, באתר הארץ, 8 במרץ 2006
↑  ניר צליק, ווקלטק תתמזג עם YMAX: החברות יהיו שוות יחד כ-245 מיליון דולר; המניה זינקה ב-150%, באתר TheMarker‏, 7 ביולי 2010
הקיקלופ

הקיקלופ הוא מחזה סאטירי שנכתב על ידי אוריפידס במאה ה-5 לפני הספירה לכבוד פסטיבל דיוניסיה באתונה של אותה שנה.
רקע

פסטיבל דיוניסיה היה פסטיבל דתי גדול שנערך באתונה העתיקה לכבוד האל דיוניסוס. במסגרת הפסטיבל נערכה תחרות מחזות בין המחזאים המרכזיים ביותר באותה שנה. במאה ה-5 לפני הספירה, אוריפידס הציג את המחזה הסאטירי שלו 'הקיקלופ' בתחרות. 
'הקיקלופ' היא דמות מרכזית במיתולוגיה היוונית, ובעיקר בסיפור האודיסאה, שבמהלכו אודיסיאוס חוזר במסע של עשר שנים לאחר מלחמת טרויה לביתו. 
המחזה של אוריפידס מציג נקודת הסתכלות שונה מהסיפור המקורי לכאורה, שמסופר באודיסיאה. אוריפידס שילב בסיפור את הסאטיר שהוא דמות מיתולוגית המורכבת מחצי אדם וחצי תיש, אותה הוא משחרר מידו של הקיקלופ על ידי אודיסיאוס.
עלילה

בדרכו חזרה מטרויה נקלע אודיסיאוס עם עמיתיו אל מערת הקיקלופ פוליפמוס. לאחר שהקיקלופ צולה ואוכל צמד יוונים, מחליט אודיסיאוס להשקות את הקיקלופ ביין, ולפגוע בו. לאחר שאודיסאוס נעלם מהאי, הקיקלופ וסילנוס יושבים לשתות יחד. כשהקיקלופ משתכר הוא מספר שהוא רואה את האלים וקורא לסילנוס בוגד. הקיקלופ חוטף את סילנוס למערה שלו, כשהוא יוצר רושם שבכוונתו לבצע בו מעשים בעלי אופי מיני. אודיסאוס מחליט לפעול שוב. הוא ואנשיו שורפים את עינו של הקיקלופ. הסאטירים (העבדים של הקיקלופ) משתחררים.
כשהגיעו לאי אודיאוס סיפר לקיקלופ ששמו "שום-אדם", כך שכשהקיקלופ צרח מי האחראי לפגיעה בו, היה זה כאילו אומר "שום-אדם לא פגע בי". אודיסיאוס עושה טעות ומגלה לקיקלופ את שמו האמיתי בעת בריחתו, ככל-הנראה מתוך רצון לפאר את עצמו. למרות שהצליח לברוח מהקיקלופ, במהלך מסעו בהמשך נתקל אודיסאוס בבעיות רבות הקשורות לפגיעתו בקיקלופ, שכן אביו של הקיקלופ הוא פוסידון אל הים.
תרגום לעברית

אוריפידס, הקיקלופ, הוצאת שוקן – תרגומו של אהרן שבתאי.
ווקלוז (פרוור)

| --- | --- |

מגדלור מקוורי, על דרך אולד הד הישנה, ווקלוז.
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
 פרוור:  הפרוורים המזרחיים
 עיר אם:  סידני
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרוור:  9,510 (10 באוגוסט 2021)
 קואורדינטות:  33°51′32″S 151°16′41″E﻿ / ﻿33.859°S 151.278°E﻿ / -33.859; 151.278
 אזור זמן:  UTC +10
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןווקלוז(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןווקלוז(למפת ניו סאות' ויילס רגילה) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן ווקלוז(למפת ניו סאות' ויילס מוגדלת) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן ווקלוז  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ווקלוז (באנגלית: Vaucluse) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי מועצת וייברלי (Waverley Council) ומועצת וולהרה (Municipality of Woollahra).
גאוגרפיה

ווקלוז מהווה כמחצית משטח חצי האי סאות' הד, כשמצפונו מצוי וטסונס ביי האייקוני עם הצוקים המשקיפים על פתח מפרץ ג'קסון, ומדרום לו דובר הייטס ורוז ביי. ממזרח גובל הפרוור בים טסמן (כחלק מהאוקיינוס השקט), וממערב במפרץ ג'קסון. דרך הפרוור עוברות שתי דרכים ראשיות: דרך סאות' הד הישנה ודרך סאות' הד החדשה.
היסטוריה

לאחר הגעת המתיישבים הבריטים לאזור סידני, התפנה אזור ווקלוז משבט בירבירגל האבורוג'יני. המתיישבים השתמשו באזור החדש למטרת איתות לספינות המתקרבות לאזור הצוקים של סאות' הד, בתחילה במגדלי איתות מאולתרים. בשנת 1816 נבנה מגדלור מקוורי, על פסגת גבעה בולטת בצוק. המגדלור הלבן תוכנן על ידי אחד האדריכלים הראשונים שפעלו בסידני, פרנסיס גרינוויי.
בשנת 1802 הוענקה נחלה באזור לסר הנרי בראון הייז (שהגיע למושבת העונשין בעקבות חטיפת נכדתו של בנקאי אירי עשיר בעבור כופר נפש), שבנה במקום את בית ווקלוז, המשקיף על נמל סידני. הייז העריץ את המשורר פרנצ'סקו פטרארקה, ובמיוחד את אחד משיריו שתיאר את מעיין ווקלוז בצרפת, וקרא לביתו החדש על שם אותו שיר. על שם אותו מעיין קרוי מחוז ווקלוז בצרפת. בשנת 1822 קנה קפטן ג'ון פייפר, בעל הנכסים ברוז ביי ופוינט פייפר הסמוכים מדרום, את נחלתו של הייז. פייפר מכר את בית ווקלוז לג'ון ונתוורת', ממגלי הארצות הבולטים באוסטרליה ואחד מהבודדים שחצו את ההרים הכחולים בתקופתו.
בצידו הצפון מערבי של הפרוור מצויות סוללות תותחים, שנועדו להגן על נמל סידני מפולשים. אלו נבנו ובוצרו בשנות השבעים של המאה ה-19, בעיקר משום חשש מפלישה רוסית.
בשנת 1883 מגדלור מקוורי המקורי נהרס עד היסוד, ובמקום בו עמד בנה האדריכל ג'יימס ברנט העתק מושלם שלו, תוך שימוש בחומרי בנייה שיבטיחו שרידות לאורך שנים.
תרבות

ווקלוז נחשב במשך שנים לאחד הפרוורים היקרים ביותר בסידני, ונכון לשנת 2010 עדיין ממוקם בין חמשת הפרוורים בעלי ערך הנכסים הגבוה ביותר. בשנת 2007 קנו האחים קרוק (מהגרים מדרום אפריקה) את אחוזת טהיטי בווקלוז בעבור 29 מיליון דולר אוסטרלי, סכום שיא באותו זמן.
בפרוור מספר שמורות טבע המוגנות מפיתוח. שמורת הטבע של מגדלור מקוורי משמשת רקע פופולרי לצילומי אירוסין וזוגות נשואים, ופארק כריסטינסון משמש ריאה ירוקה לתושבי המקום.
בית העלמין סאות' הוקם בשנת 1869 במפגש בין דרך סאות' הד הישנה והחדשה בווקלוז. אף על פי שהפרוור מנוהל על ידי מועצת וולהרה, בית העלמין נחשב כשלוחה של בית העלמין וייברלי, ולפיכך האזור מקבל שירותים ממועצת וייברלי הסמוכה. בבית העלמין קבורים רבים משועי אוסטרליה, כולל אדמונד ברטון, ראש ממשלת אוסטרליה הראשון, ג'ון רוברטסון, ראש ממשלת ניו סאות' ויילס לשעבר וולטר דייווידסון, מושל ניו סאות' ויילס לשעבר.
הקיר הגדול של הרקולס-כתר צפוני

הקיר הגדול של הרקולס-כתר צפוני הוא מבנה קוסמי המכונה נימה גלקטית או "קיר גדול", שהוא אוסף צבירי-על של גלקסיות, המקובצים יחד, ונעים ביקום כיחידה אחת. גודלו 6 עד 10 מיליארד שנות אור שמהווה 10% מן הקוטר של היקום הנצפה. הוא התגלה בנובמבר 2013 והוא המבנה הגדול ביותר בין הקירות הגדולים הנצפים.
גילוי

הקיר הגדול התגלה הודות לתצפיות של התפרצויות גמא שנערכו בין השנים 1997-2012 על ידי אישטבן חורבאת וז'ולט באגויה מהונגריה ויון חאקילה ממכללת צ'רלטון בקרוליינה הדרומית יחד עם שימוש בכלים נוספים.
התפרצויות גמא הן פליטות האנרגיה הגדולות ביותר ביקום הנצפה. הן מתרחשות בכוכבים גדולים ומרוחקים המסתובבים במהירויות עצומות והן מחזה נדיר בגלקסיות קרובות. בשביל החלב הן מתרחשות פעם בכמה מיליוני שנים. לכן, עלייה בכמותן מציגה פירוק אנרגיה רב באזור הספציפי ומכאן שכמות הגלקסיות רב יותר באזור הנצפה.
במחקר שנעשה, חולקו השמיים הנצפים ל-9 אזורים כשבכל אחד מהם נבחנו 31 התפרצויות גמא. 14 מההתפרצויות נצפו בשטח של 45 מעלות מכלל השמיים הנצפים ובהסחה לאדום של 1.5-2.0. מכאן כי באזור הזה ישנן אלפי ואף מיליוני גלקסיות.
המבנה

המבנה מהווה קיר או חוט המורכבים מצבירי-על של גלקסיות באורך 10 מיליארד שנות אור, ובאורך מקסימלי של 7.2 מיליארד שנות אור בכיוון המאונך לו. הקיר נמצא בהסחה לאדום של 1.6 עד 2.1 או בערך 10 מיליארד שנות אור ונמצא בקבוצות כוכבים הרקולס וכתר צפוני.
הערות שוליים

↑  Universe's Largest Structure is a Cosmic Conundrum
↑  Horvath I., Hakkila J.; Bagoly Z. (2013). "The largest structure of the Universe, defined by Gamma-Ray Bursts"
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הקירוב הפראקסיאלי

השגיאות היחסיות של הפונקציות הטריגונומטריות הבסיסיות עבור קירוב זוויות קטנות. משתמשים בקירוב cosθ=1-θ2/2
באופטיקה גאומטרית הקירוב הפראקסיאלי הוא קירוב זוויות קטנות. שימושיו הידועים הם טכניקת ray tracing(אנ') (מעקב אחר קרני אור במערכת אופטית, כגון עדשה) ועקיפת פרנל.
קרן פראקסיאלית היא קרן שהזווית (ברדיאנים) בינה לבין הציר האופטי של המערכת קטנה, כלומר
 \theta <<1
במקרה זה, מקרבים עבור  הפונקציות הטריגונומטריות הבסיסיות בהתקדמות הקרן:
\sin \theta \approx \theta
\cos \theta \approx 1
\tan \theta \approx \theta
זהו קירוב עד לסדר ראשון בטור טיילור של הפונקציות, כלומר קירוב ליניארי.
לעיתים, הקירוב של פונקציות אלו לסדר שני גם נקרא פראקסיאלי. הקירוב של פונקציות הסינוס והטנגנס לא משתנה, אך לפונקציית הקוסינוס נוסיף את האיבר מסדר שני של טור הטיילור המתאים ונקבל:
\cos \theta \approx 1-{\frac {\theta ^{2}}{2}}
הקירוב מסדר שני מגיע לדיוק של 0.5% בזוויות של עד 10 מעלות, אך ככל שהזווית גדלה הקירוב נעשה פחות מדויק בצורה ניכרת (ראה תמונה).
מטריצות העברה של רכיבים אופטיים (מטריצות ABCD)

לעיתים, כאשר רוצים לבצע מעקב קרניים (Ray Tracing) בזוויות קטנות, ניתן להשתמש בקירוב הפראקסיאלי כדי לעקוב אחר הקרניים שמקיימות אותו. כאשר נרצה לתאר התקדמות של הקרניים במרחב, נתאר את המצב של הקרן בנקודה על ידי הווקטור:
{x \choose \theta }
כאשר  x מתאר את מרחק הקרן מהציר האופטי, ו  \theta  מתאר את הזווית בינה לבין הציר האופטי.
כיוון שמדובר בקירוב זוויות קטנות, נוכל לתאר מערכות אופטיות כליניאריות, כלומר באמצעות מטריצה (המכונה מטריצת ABCD), באופן הבא:
{x_{2} \choose \theta _{2}}={\begin{pmatrix}A&B\\C&D\end{pmatrix}}{x_{1} \choose \theta _{1}}
מטריצות העברה של רכיבים אופטיים (מטריצות ABCD) > מטריצות העברה נפוצות

בטבלה הבאה מופיעות מטריצות העברה נפוצות:
| תיאור | המטריצה | הערות |
| --- | --- | --- |
| התקדמות במרחב למרחק d |  {\begin{pmatrix}1&d\\0&1\end{pmatrix}} |  |
| שבירה של עדשה |  {\begin{pmatrix}1&0\\-{\frac {1}{f}}&1\end{pmatrix}} | f - מוקד העדשה |
| שבירת סנל על מישור הניצב לציר האופטי |  {\begin{pmatrix}1&0\\0&{\frac {n_{1}}{n_{2}}}\end{pmatrix}} |  n_{1} - מקדם השבירה ההתחלתי,  n_{2} - מקדם השבירה הסופי |
| שבירת סנל במעבר קעור/קמור |  {\begin{pmatrix}1&0\\{\frac {n_{1}-n_{2}}{R*n_{2}}}&{\frac {n_{1}}{n_{2}}}\end{pmatrix}} |  n_{1} - מקדם השבירה ההתחלתי,  n_{2} - מקדם השבירה הסופי,  R - רדיוס העקמומיות. אם המעבר קמור (מרכז העקמומיות הוא לאחר המעבר),  R>0 |
| החזרה ממראה מישורית |  {\begin{pmatrix}1&0\\0&1\end{pmatrix}} | הופכים את כיוון הציר האופטי |
| החזרה ממראה קעורה/קמורה |  {\begin{pmatrix}1&0\\-{\frac {2}{R}}&1\end{pmatrix}} | הופכים את כיוון הציר האופטי,  R הוא רדיוס המראה, והוא חיובי עבור מראה קעורה   |
עקיפת פרנל

עקיפת פרנל היא תבנית העקיפה המתקבלת כאשר גל עובר דרך מחסום בעל מפתח, על מסך שניצב בעברו האחר של המחסום במרחק גדול מספיק. בעקיפת פרנל משתמשים בקירוב הפראקסיאלי כדי לדעת כיצד הקרניים יתקדמו בקירוב של זוויות קטנות, כלומר באזור שנקרא "השדה הקרוב".
בקירוב הנ"ל, תבנית העקיפה המתקבלת היא קונבולוציה של תבנית הכניסה עם פונקציית התקדמות של גל נקודתי במרחב, וזוהי אחת ההצגות של עקרון הויגנס.
הקבוע היחידי

| --- | --- |

כריכת הספר
 מידע כללי
 מאת:  יואב בלום
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  מדע בדיוני ספרות בלשית
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת כתר
 תאריך הוצאה:  2016 
 מספר עמודים:  376
 הוצאה בעברית
 תאריך:  2016
 פרסים
 פרס גפן (2017) 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-965-07-2543-3
 
הקבוע היחידי הוא ספרו השלישי של יואב בלום. הספר הוא רומן דיסטופי עם יסודות של מדע בדיוני וספרות בלשית. הספר זכה בפרס גפן בקטגוריית ספר המקור הטוב ביותר בעברית לשנת 2017. הספר דן ברעיונות של זהות, גוף ונפש.
עלילת הספר מתרחשת בתקופה עתידית כאשר המצאה טכנולוגית משמעותית משנה את פניה של האנושות. ההמצאה היא צמידי התחלפות אשר מאפשרת להחליף תודעות בין גופים של שני אנשים שונים.