stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קארקאס (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  ליברפול 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 סוגה:  גורגריינד, דת'גריינד (מוקדם) דת' מטאל מלודי, דת'נרול (מאוחר)
 חברת תקליטים:  איראייק רקורדס, ניוקליר בלאסט 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 מייקל אמוט ג'פרי ווקר ביל סטיר קן אוון 
 
הלהקה בהרכב מחודש, 2010
קארקאס (Carcass, פגר באנגלית) היא להקת דת' מטאל בריטית. הלהקה נוצרה על ידי הגיטריסט ביל סטיר (Bill Steer) מהלהקה נפלם דת' (Napalm Death), יחד עם המתופף קן אוון (Ken Owen) בשנת 1985. הלהקה התבססה בעיר ליברפול שבאנגליה. בדמו הראשון של הלהקה, הודי בשם סאנג'יב (Sanjiv) ביצע את השירה. בשנת 1987, הצטרף ללהקה ג'פרי ווקר (Jeffrey Walker), זמר ובאסיסט, לשעבר מלהקת האלקטרו היפיז.
Carcass נחשבת לחלוצה בז'אנר הדת'גריינד ולממציאת סגנון הגורגריינד; הלהקה נחשבת גם לחלוצה בסגנון דת' מטאל מלודי, כאשר בתחילת שנות ה-90 הם החליפו את הז'אנר שלהם מדת'גריינד/גורגריינד לסגנון מלודי יותר של דת' מטאל.
היסטוריה

הלהקה התמקדה בעיקר בנושאים הנוגעים לתחום הרפואה ובשילובים ביזאריים של ציוד רפואי וכימיקלים עם האנטומיה האנושית, עקב כך רבים בעיתונות המוזיקה סברו כי אחד או יותר מחברי הלהקה למד רפואה. ממצאים מצביעים יותר על כך שהתמקדות זו הייתה שיטה לקידום אמונות צמחוניות (כדוגמת השיר "Exhume to Consume").[דרוש מקור]
לאחר שהחלה את דרכה בתור להקת גורגריינד, שינתה הלהקה בהדרגה את הסאונד והמילים שלה. החל מהאלבום Necroticism: Descanting the Insalubrious יוכל המאזין הקשוב לשמוע ניסויים תאורטיים במוזיקה ויותר מלודיות ממה שניתן היה לשמוע לפני כן. אלבומם הידוע ביותר, Heartwork, לא הכיל ברובו את הטקסטים הגרוטסקיים של סגנון הגור. אלבום זה הכיל צליל מלודי ונקי יותר, עם מעברים מהמלודיה המורכבת יותר לקטעי גריינד.
מכיוון שהלהקה חתמה עם סוני (Sony) לפני הוצאת Heartwork, היו אוהדים שמצאו את ההתמסחרות שציפו לה. מאידך גיסא, היו שסברו כי מדובר בפסגה חדשה של כישרון וקומפוזיציה בסגנון הדת' מטאל, עם תצוגה של שליטה בפיתוח מוטיבים והרמוניה שאין לה הערכה מספקת אפילו בסצנת המטאל. למעשה, כיום מחשיבים רבים את קארקאס להשפעה מוקדמת (או לטענת חלקם, השפעה מייסדת) למספר סוגים של מטאל - גורגריינד, דת'גריינד ודת' מטאל מלודי. מייקל אמוט (Michael Amott) עזב את הלהקה מיד לאחר שהוקלט האלבום Heartwork, והוחלף זמנית על ידי מייק היקי (Mike Hickey), שהוחלף לאחר מכן על ידי קארלו ראגאדאס (Carlo Ragadas). להקת קארקאס התפרקה לאחר שהוציאה את האלבום Swansong, אלבום שגרר עוד ביקורת קשה מאוהדים לאור הריפים המלודיים והסאונד ה"מיינסטרימי", שגבל בת'ראש של שנות השמונים המאוחרות.
קן, ג'ף וקארלו המשיכו עם פרויקט בלאקסטאר (Blackstar), מלווים על ידי מארק גריפית'ס (Mark Griffiths), גיטריסט לשעבר של להקת קאת'ידרל (Cathedral). בלאקסטאר (לאחר מכן בלאקסטאר רייזיג (Blackstar Rising)) נכחדה לאחר שקן סבל משבץ מוחי. מייקל אמוט הקים את הרכב הבי מטאל ספיריטואל בגרז (Spiritual Beggars) ואת ארץ' אנמי (Arch Enemy), להקת דת' מטאל שוודית מצליחה. השינוי הסגנוני הגדול ביותר היה הופעתו של ביל סטיר בפיירבירד (Firebird), שלישיית רוק בסגנון אריק קלפטון.
הלהקה הופיעה בישראל שלוש פעמים בשנת 1992, אחת מהן במועדון הרוקסן, ופעם רביעית בשנת 1993. היא חזרה לישראל בפעם החמישית בדצמבר 2017 להופעה במועדון הבארבי.
חברי ההרכב

ביל סטיר (Bill Steer) - שירה, גיטרה (1985 - 1995)
מייקל אמוט (Michael Amott)- גיטרה (1990 - 1992)
קן אוון (Ken Owen) - תופים, שירה (1985 - 1995)
ג'פרי ווקר (Jeffrey Walker) - שירה, באס (1987 - 1995)
מייק היקי (Mike Hickey) - גיטרה (1993 - 1994)
קארלו ראדאגאס (Carlo Radagas) - גיטרה (1994 - 1995)
סאנג'יב (Sanjiv) - שירה (1985)
הערות שוליים

↑  Carcass - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
↑  יאיר אבלסון, סיבוב שלישי לגוויה - סקירת הופעתה של Carcass בישראל, באתר metalist
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13959692g (data)  ISNI: 0000 0001 0725 0895  MusicBrainz: d50a4b89-ff1f-4659-9fde-f76f8d5b3c89  NKC: xx0172559  VIAF: 142683390   WorldCat (עם VIAF): 142683390 
ביל סטיר, ממקימי הלהקה, 2006
קו ליי צ'ק

קו ליי צ'ק (נולד ב-10 במאי 1976) הוא שחקן טניס שולחן המייצג את הונג קונג. דירוג השיא של קו ליי צ'ק הוא 26 בעולם ושותפו למשחקי הזוגות הוא לי צ'ינג.
הישגים מרכזיים

אליפות העולם 2001
רבע הגמר
אליפות העולם 2003
רבע הגמר
אליפות אסיה 2003
זכייה באליפות
משחקי אסיה 2002
רבע הגמר
קארל גבהרדט

| --- | --- |

 לידה:  23 בנובמבר 1897 האג אין אוברבאיים, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 הוצאה להורג:  2 ביוני 1948 (בגיל 50) לנדסברג אם לך, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת מינכן 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 פרסים והוקרה
 צלב הברזל 
 
קארל פרנץ גבהרדט (בגרמנית: Karl Franz Gebhardt; ‏ 23 בנובמבר 1897 – 2 ביוני 1948) היה פושע מלחמה, רופא גרמני ששימש כרופאו האישי של היינריך הימלר והיה בין מתאמי ומבצעי הניסויים הרפואיים שנערכו באסירים במחנות הריכוז ראוונסבריק ואושוויץ.
קורות חיים

גבהרדט נולד בהאג שבמחוז בוואריה. בשנת 1919 החל לימודי רפואה במינכן. הוא הצטיין בלימודיו ובשנת 1936 מונה כמרצה לאורתופדיה בברלין.
גבהרדט הצטרף למפלגה הנאצית ב-1 במאי 1933. שנתיים לאחר מכן הצטרף גם לשורות האס אס ומונה לרופא הראשי של בית ההבראה באוקרמרק, אותו הוא הפך מקליניקה לחולי שחפת לקליניקה אורתופדית, ולאחר מכן, במלחמת העולם השנייה, לבית חולים עבור הוואפן אס אס. בשנת 1938 נתמנה לרופאו האישי של היינריך הימלר.
גבהרדט טיפל באלברט שפר בתחילת 1944 בשל פציעה והתנפחות בברך. במהלך הטיפול כמעט והרג את שפר, שהימלר ראה בו מתחרה, והוא הוחלף ברופא אחר.
גבהרדט התקדם בדרגות האס אס והגיע לדרגת גרופנפיהרר.
בין אם הורה על ביצועם או שביצע אותם בעצמו, גבהרדט היה אחראי ישירות למספר רב של ניסויים רפואיים שנערכו על אסירים במחנות ריכוז. הוא היה פעיל במיוחד במחנה הנשים בראוונסבריק ובמחנה אושוויץ.
במהלך מלחמת העולם השנייה, גבהרדט שימש לזמן מה כנשיא הצלב האדום הגרמני.
ב-22 באפריל 1945 התקרבו הסובייטים לברלין, ויוזף גבלס הביא את אשתו וילדיו לפיהררבונקר (הבונקר של היטלר). אדולף היטלר ומספר קצינים נאמנים לו נשארו בבונקר כדי לנהל את מתקפת ההגנה האחרונה על ברלין. גבהרדט, בתור נשיא הצלב האדום, פנה לגבלס ויעץ לו לעזוב עמו את ברלין, אך זה סירב.
קורות חיים > לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר המלחמה הועמד גבהרדט לדין יחד עם 22 רופאים נוספים בפני בית משפט צבאי אמריקאי במשפט שנודע כ"משפט הרופאים", ונמצא אשם בפשעי מלחמה ובפשעים נגד האנושות. גבהרדט נשפט למוות ב-20 באוגוסט 1947. הוא הוצא להורג בתלייה ב-2 ביוני 1948 בכלא לנדסברג שבבוואריה.
הערות שוליים

↑  נשיא הצלב האדום הגרמני נידון כפושע, המשקיף, 20 באוגוסט 1947
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810646422505606  GND: 119200805  ISNI: 0000 0000 8392 1251  LCCN: no2002102137  NKC: xx0184891  SUDOC: 088987116  VIAF: 302825088   WorldCat (עם VIAF): 302825088
קייזראג

| --- | --- |

קייזראג
 מידע כללי
 גובה:  2,185 מטר
 מדינה:  שווייץ 
 מיקום:  שווייץ שווייץ, קנטון פריבורג
 רכס הרים:  האלפים הברניים
 אורך הרכס:  100 קילומטר
 קואורדינטות:  46°39′8.7″N 7°19′8.6″E﻿ / ﻿46.652417°N 7.319056°E﻿ / 46.652417; 7.319056
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.קייזראג(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.קייזראג(למפת פריבור רגילה) פריבור בולו דודינגן מורטן שאטל סן-דניקייזראג(למפת פריבור מוגדלת) פריבור בולו דודינגן מורטן שאטל סן-דניקייזראג
 
קייזראג (Kaiseregg) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,185 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון פריבורג בשווייץ.
גאוגרפיה

קייזראג הוא ההר הרביעי מדרום לעיר תון, והשני מצפון למעבר יאון (Jaun Pass), ברכס הקיצוני בצפון האלפים הברניים באזור המכונה גם טרום האלפים (Pre-Alps). הרכס מתחיל ליד העיר תון בהר גאנטריש (2,175), וממשיך לאורך עמק זימן דרך ההרים מרה (2,087), שאפארניש (2,107), וקייזראג (2,185), עד להר שאפברג (2,239) ליד אגם גרוייר (Lake of Gruyère) בשפלה השווייצרית, שם חוצה את הרכס מעבר יאון (המחבר את אזור גרוייר (district of Gruyère) שבשפלה השווייצרית עם עמק זימן (Simmental)), ומצידו הדרומי של המעבר ממשיך הרכס בהרים רודיגנשפיץ (2,124), דאן דה רות (2,236), דאן דה סאוויני (2,252), וניל נואר (2,389), ווניל קארה (2,197), ומסתיים בהרים רושה דה נה (2,042) ודאן דה ז'אמאן (1,879) שעל גדות אגם ז'נבה.
למרגלות ההר מצדו הצפון מערבי שוכן האגם השחור.
תיירות

ניתן להגיע לפסגת ההר באמצעות שביל רגלי שמגיע ממש עד הפסגה, וממנה ניתן לרדת במסלולים שונים לכיוון העמקים סביב.
קייזר צ'יפס (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  לידס 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 סוגה:  פאנק רוק, פאוור-פופ, רוק, אינדי רוק, בריטפופ 
 חברת תקליטים:  בי-יוניק רקורדס, Drowned in Sound, Liberation Music, Caroline International, פיקשן רקורדס, פולידור רקורדס, יוניברסל מיוזיק גרופ, ATO רקורדס 
 www.kaiserchiefs.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ריקי ווילסון אנדרו וייט ניק הודג'סון 
 
הלהקה בזמן הופעה
קייזר צ'יפס (באנגלית: Kaiser Chiefs) היא להקת אינדי-רוק בריטית מלידס שהוקמה בשנת 2000. מקור שם הלהקה הוא בקבוצת הכדורגל הדרום-אפריקאית קייזר צ'יפס. חברי הלהקה הם ריקי וילסון - זמר ראשי וכלי הקשה; ניק הודגסון - תופים וקולות רקע; אנדרו ווייט - גיטרה וקולות רקע; סימון ריקס - גיטרת באס וקולות רקע; ניק ביינס - קלידים.
דיסקוגרפיה

אלבומה הראשון של הלהקה - "Employment" - יצא לאור בשנת 2005. האלבום זכה להצלחה בינלאומית ונמכר ביותר משלושה מיליון עותקים. חברי הלהקה הצהירו כי המוזיקה באלבום הושפעה בעיקר משירי פאנק-רוק של שנות ה-70 המאוחרות. אלבומה השני יצא בשנת 2007 ונקרא "Yours Truly, Angry Mob", מתוכו הסינגל "Ruby" זכה להצלחה באנגליה. בשנת 2008 הלהקה הוציאה אלבום שלישי שנקרא "Off with Their Heads". ומתוכו הסינגל "Never Miss a Beat".
קלדוסלאכה

| קלדוסלאכה |
| --- | --- |
  מאובן של Cladoselache fyleri
תקופה
סוף דבון 400–360 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: קלדוסלאכאים
משפחה:: קלדוסלאכיים
סוג:: קלדוסלאכה
שם מדעי
 Cladoselache

קלָדוֹסֶלָאכֶה (שם מדעי: Cladoselache) הוא סוג של כריש נכחד שחי בתור הדבון. הוא שחה באוקיינוסים של אמריקה הצפונית לפני 400–360 מיליון שנה. סוג זה ידוע ממאובנים שנמצאו ליד קליבלנד שבאוהיו, ובהם עצמות משומרות ואף שרידי עור ואפילו איברים פנימיים שהשתמרו, והם המאובנים המשומרים ביותר של דג סחוס.
כריש זה שייך לסדרה קדומה של כרישים שנכחדו והיו מראשוני דגי הסחוס. אורכו של כריש זה הגיע ל-1.8 מטרים והוא היה בעל גוף צר שהותאם לתאוצה במים. היה לו זנב רחב וכמה סנפירים גביים נמוכים וחרטום קצר ובעל שיניים חלשות, אך לסתות בעלות עוצמה רבה. לכריש היו שבעה פתחי זימים, ובשונה ממרבית הכרישים, לא היו לו קשקשים.
מבנה גופו נועד לנוע במים במהירות ובזריזות וכן להתפתל במקום, דבר שעזר לו להימלט מטורפים כבדים כמו הדנקליאוסטיוס, שהגיע לאורך שישה מטרים.
קבר אבנר בן נר

| --- | --- |
מצבת הקבר
מצבת הקבר
 נתונים כלליים
 תאריך פטירה:  לפני 970 לפנה"ס
 עיר:  חברון
 מיקום:  מערב חברון
 ידוע כסגולה:  לישועות
 קואורדינטות:  31°32′00″N 35°05′42″E﻿ / ﻿31.533333°N 35.095°E﻿ / 31.533333; 35.095
  (למפת הר חברון מוגדלת) קבר אבנר בן נר(למפת הר חברון רגילה) קבר אבנר בן נר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קבר אבנר בן נר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קבר אבנר בן נר
אתר קבר אבנר בן נר ממוקם על פי המסורת בלב העיר חברון, סמוך למערת המכפלה. מבנה עם מספר חדרים סביב חצר ושער בסגנון ממלוכי.
הקבר ביהדות

אבנר בן נר היה שר צבאו של המלך שאול. על פי הכתוב בשמואל א' היה בן דודו של שאול, ולפי ספר דברי הימים היה דודו. לאחר מותו של שאול בקרב, המליך אבנר את אשבעל, הוא איש בושת, בנו של שאול על ישראל, בעוד דוד מולך בחברון. לאחר סכסוך בין אבנר לאיש בושת בא אבנר לחברון אל דוד במטרה להעביר את המלוכה לידיו, אך לאחר צאתו מעם דוד ארב לו יואב בן צרויה והרגו, בעקבות הריגת אחיו עשהאל לאחר הקרב בגבעון. דוד המלך רגז על המעשה והורה לקבור את אבנר בקבורה ראויה בחברון.
לאחר מות אבנר התפוררה ממלכת איש בושת, והוא נרצח בידי אנשיו בביתו במחניים. המתנקשים הביאו את ראשו של איש בושת לחברון אל דוד כהבעת נאמנות. דוד הורה על הוצאתם להורג, והורה על קבורת ראש איש בושת בקבר אבנר בחברון.
אתר קבר אבנר בן נר מוזכר בכתבי עולי רגל רבים. הנוסע האלמוני תלמיד הרמב"ן שביקר בארץ ישראל בשנת ה'ן' (1290) כותב כי "גם שם בחברון קבר אבנר". רבי משה באסולה שביקר במקום בשנת 1522 מספר כי קבר אבנר נמצא באמצע חברון וכי נבנה במקום על ידי המוסלמים מסגד. בעל ספר "יחוס צדיקים" שביקר באתר בשנת 1561 מספר כי "בראש השוק של חברון, כנגד כותל הפסגה, קבורת אבנר בן נר, בכנסייה של גוים, בתוך מערה".
הקבר במסורת המוסלמית

על פי המסורת המוסלמית המקומית מיוחס הקבר ליוסף הנגר, בעלה של מרים אם ישו וכך גם נקרא המקום בפיהם "יוסף אלנאג'ר". האתר נמצא בחזקתם של משפחת א-שריף, והם אף קוברים את חשובי מתי המשפחה בחדר הסמוך למצבת קבר אבנר, בהם מחמוד אל אשרף מייסד כת צופית.
הקבר בימינו

הכניסה לקבר ממוקמת סמוך לשביל העולה למערת המכפלה מצדה המערבי. לאחר חלוקת המערה בעקבות טבח מערת המכפלה, השביל המוביל אל הקבר סגור. האתר פתוח לכניסת יהודים בכל שבוע בלילה שבין שני לשלישי ובלילה שבין חמישי לשישי בשעות 22:00–03:00. האתר פתוח גם בימים שבהם מערת המכפלה כולה פתוחה ליהודים.
הערות שוליים

↑  ספר שמואל ב', פרק ג'
↑  ספר שמואל ב', פרק ד'
↑  מסעות אלמוני תלמיד הרמב"ן, עמ' 88, בתוך: אברהם יערי, מסעות ארץ ישראל, תל אביב, תש"ו, 1946, באתר היברובוקס
↑  אברהם יערי, מסע ר' משה באסולה, מסעות ארץ ישראל, עמ' 147, באתר היברובוקס
↑  ראש השנה, יום אחד בעשרת ימי תשובה, יום הכיפורים, יומיים בחול המועד סוכות, שבת חיי־שרה, יומיים בחול המועד פסח וערב ראש חודש אלול
| קברי צדיקים בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| ירושלים | קבר דוד המלך • קבר שמעון הצדיק • קברי הסנהדרין • בית הקברות היהודי בהר הזיתים • קברים נוספים |  |
| יהודה | מערת המכפלה • קבר רחל • קבר ישי ורות • קבר אבנר בן נר • קבר עתניאל בן קנז • בית העלמין היהודי העתיק בחברון |  |
| שומרון | קבר יוסף • קבר איתמר בן אהרן הכהן • קבר אלעזר בן אהרן הכהן • גבעת פינחס • קבר יהושע בן נון • קבר כלב בן יפונה |  |
| הגליל | קבר רבי שמעון בר יוחאי • קבר יונתן בן עוזיאל • קבר רבי יהודה הנשיא • קברי מרדכי ואסתר • בית הקברות היהודי העתיק בצפת • מערת שם ועבר • מערת הלל • קברים נוספים |  |
| טבריה | קבר רבי מאיר בעל הנס • קבר הרמב"ם • קבר רחל אשת רבי עקיבא • קבר האמהות • קברים נוספים |  |
| חיפה | קבר אבדימי דמן חיפה • בית העלמין היהודי הישן של חיפה |  |
| קברים נוספים | נבי רובין • נבי ימין • קבר שמואל הנביא • קבר הבאבא סאלי |  |
מבט על מערת הקבר
קנצלר האימפריה הרוסית

| --- | --- |

איוואן אוסטרמן,קנצלר האימפריה הרוסית השישי
 תחום שיפוט:  האימפריה הרוסית
 ייסוד המשרה:  1699
 איוש ראשון:  פיודור גולובין
 איוש אחרון:  אלכסנדר גורצ'קוב
 תאריך ביטול המשרה:  1917
 
קנצלר האימפריה הרוסית (ברוסית: Канцлер Российской империи) הייתה דרגה פקידותית אזרחית מהרמה הראשונה. הדרגה הוענקה לרוב לשר החוץ הרוסי, ובמידה ושר החוץ היה ברמה פקידותית השנייה, הוא יכול היה לקבל דרגת "סגן הקנצלר". דרגת הקנצלר הייתה המקבילה האזרחית לדרגת גנרל-פלדמרשל הצבאית.
12 אישים בתולדות רוסיה קיבלו דרגת "קנצלר". בחמישים השנים האחרונות לקיומה של המונרכיה ברוסיה, לא הוענקה הדרגה לאף פקיד ממשלתי, אף שהדרגה לא בוטלה באופן רשמי.
הדרגה בוטלה באופן רשמי ב-1917 בידי הסובייטים.
הקנצלרים הממלכתיים של האימפריה הרוסית

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מס' | קנצלר  | משנה | עד שנה |
| 1 | פיודור גולובין | 1699 | 1706 |
| 2 | גבריאיל גולובקין | 1709 | 1734 |
| 3 | אלכסיי צ'רקסקי | 1740 | 1742 |
| 4 | אלכסיי בסטוז'ב-ריומין | 1744 | 1758 |
| 5 | מיכאיל וורונצוב | 1758 | 1762 |
| 6 | איוואן אוסטרמן | 1796 | 1797 |
| 7 | אלכסנדר בזבורודקו | 1797 | 1799 |
| 8 | מיכאיל וורונצוב | 1802 | 1805 |
| 9 | ניקולאי רומיאנצב | 1809 | 1826 |
| 10 | ויקטור קוצ'וביי | 1834 | 1834 |
| 11 | קרל רוברט נסלרודה | 1845 | 1862 |
| 12 | אלכסנדר גורצ'קוב | 1867 | 1883 |
צ'פלארה

| --- | --- |
סמל צ'פלארהסמל צ'פלארה

העיר צ'פלארה
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מחוז:  מחוז סמוליאן
 שטח:  73.861 קמ"ר
 גובה:  1,232 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  4,970 (15 במרץ 2024)
  ‑ צפיפות:  71.891 נפש לקמ"ר (2015)
 קואורדינטות:  41°43′24″N 24°41′07″E﻿ / ﻿41.723198°N 24.685319°E﻿ / 41.723198; 24.685319 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.chepelare.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור צ'פלארה(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור צ'פלארה(למפת מחוז סמוליאן רגילה) סמוליאן זלאטוגרד דווין מאדאן פלובדיב קרדז'אלי יוון בלגו. פאזארדז'יקצ'פלארה(למפת מחוז סמוליאן מוגדלת) סמוליאן זלאטוגרד דווין מאדאן פלובדיב קרדז'אלי יוון בלגו. פאזארדז'יקצ'פלארה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
צ'פלארה (בבולגרית: Чепеларе) היא עיר במחוז סמוליאן שבבולגריה, המקום ידוע כאתר נופש חורף עממי עם אחד ממסלולי הסקי הארוכים ביותר בדרום מזרח אירופה. הוא ממוקם ליד פמפורובו, אחד מאתרי הסקי הגדולים ביותר בבולגריה. היא שוכנת כ-25 קילומטר מהעיר סמוליאן וכ-67 קילומטרים מהגבול עם יוון.
אוכלוסייה

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
גאוגרפיה

העיר שוכנת בגובה של 1,232 מטרים מעל פני הים, ומאחר וכך הטמפרטורות הממוצעות בה נמוכות מאוד ביחס לשאר בולגריה. בחלקו המזרחי של העיר עובר נהר צ'פלארה(אנ'), שנובע ביוון ומתחבר לנהר מריצה בסמוך לפלובדיב.
כביש מס' 86 חוצה את העיר, והוא מהווה את עורק התחבורה הראשי של העיר ושל הערים הסמוכות.
גלריה

כנסייה בעיר
העיר על רקע ההרים הסמוכים
בתי העיר
בניין מגורים בעיר
הערות שוליים

↑  רשימת אוכלוסייה של ערי בולגריה (בבולגרית)
↑  רשימת אוכלוסייה של ערי בולגריה (בבולגרית ואנגלית)
↑  רשימת אוכלוסייה של ערי בולגריה (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533093305171  BnF: cb15600132s (data)  LCCN: n94009716  VIAF: 159598290   WorldCat (עם VIAF): 159598290 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בולגריה ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קיבוץ בוברויסק

מקים הקיבוץ, אדמו"ר שמריה נח שניאורסון
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הקיבוץ בבוברויסק הייתה ישיבה לבחורים בוגרים של חסידות חב"ד-קאפוסט-בוברויסק. הקיבוץ נוסד בשנת 1901 (תרס"א) בידי האדמו"ר מחב"ד קאפוסט-בוברויסק, רבי שמריה נח שניאורסון, והתקיים עד פטירתו בשנת 1923 (תרפ"ג).
היסטוריה

בשנת 1901 הקים רבי שמריה נח שניאורסון שהתמנה שנה קודם לכן כאדמו"ר מחב"ד-קאפוסט והחל להנהיג חצר חסידית בעיר בוברויסק (במקביל לחצר שהנהיג אחיו ברציצה), ישיבה בעיר. אופי הישיבה היה בסגנון הישיבות החב"די, התלמידים בה למדו חסידות, ואת ספר התניא. אך בלימוד הגמרא, דמה ה"קיבוץ" לישיבות הליטאיות, בדרך של עיון, פלפול, סברא והיגיון.
הישיבה מוקמה בחצרו של רבי שמריה נח, בתוך בנין עשוי עץ. לאחר השריפה בשנת 1902 הוקם עבור הישיבה בית אבן.
בקיבוץ למדו בחורים מבוגרים באופן עצמאי, ללא עזרת ראש ישיבה. מפעם לפעם נבחנו התלמידים על ידי רבנים מפורסמים מחצרו של רבי שמריה נח, וכך הוסמכו לרבנות.
עם השנים התרחבה מסגרת הישיבה גם לתלמידים צעירים יותר. הללו עמדו תחת פיקודו והדרכתו של הרב יעקב הנקין והרב חיים אליעזר ביחובסקי.
בשנת 1910, עקב התפתחות הציונות בקרב צעירים ונוער, התמעטו התלמידים עד כדי מספר של כחמישים בחורים.
על אף זאת לא הופסקו סדרי הישיבה, ואלו המשיכו להתנהל כהרגלם. אך הוחלט להתאים את הישיבה בהתאם לרוח הזמן, לכן הותר לתלמידים המבוגרים ללמוד את השפה הרוסית ולימודי חול נוספים, "מפני שבלעדי זה אי אפשר גם לרבנים להתקיים בזמן הזה".
על אף הרוח המתקדמת בישיבה, נאסר בישיבה על פעילות ציונית. הרב שלמה יוסף זוין, שהיה תלמיד בישיבה, סיפר: "בשנת תרס"ד (1904) נפטר בנימין זאב הרצל, והרב מהומל בא לבוברויסק להספידו באספה ציבורית. בישיבתו של האדמו"ר רבי שמריה נח הוכרז, כי כל תלמיד שילך לשמוע את ההספד על הרצל סופו לשלם קנס גבוה לצדקה כעונש. ואני יצאתי ידי שניהם, גם הלכתי להספד וגם שילמתי את הקנס כפקודת הרב".
על אף השתייכות הישיבה לחסידות חב"ד-בוברויסק, בישיבה למדו גם תלמידים הנמנים עם חסידי לובביץ', ואף חלק מהצוות היו חסידי לובביץ'.
בצוואתו ביקש האדמו"ר "להשתדל להעמיד את הקיבוץ על מכונו", אך בשל הנסיבות נסגר ה"קיבוץ" והפסיק להתקיים.
צוות הישיבה

הרב מנחם מנדל שניאורסון, בן רבי שמריה נח – ראש הישיבה
הרב מנחם מנדל קפלן, חסיד חב"ד-ליובאוויטש
הרב יעקב הנקין מסנובסק
הרב חיים אליעזר ביחובסקי
בוגרים ידועים

שלמה יוסף זוין, רב בירושלים
יעקב ישראל זובער, רב בארצות הברית ובשוודיה
ניסן טלושקין, רב בארצות הברית
יעקב שיפרין, רב בארצות הברית
משה דון יחיא, רב באולה
שמואל קיפניס, רב באוורוטש
לקריאה נוספת

עמרם בלוי, המאור הגדול: קורות חייו של הרה"ק רבי שמרי' נח שניאורסאהן מבאברויסק זי"ע, היכל הבעש"ט, גיליון כב עמוד צה ואילך.
הערות שוליים

↑  י. טלושקין, "הד הזמן", 1910, גיליון 151 (ספר זיכרון לקהילת בוברויסק, עמוד 296).
↑  מעשה שהיה, עמוד 187. על התנגדותו של רבי שמריה נח לציונות ראו גם בוברויסק עמוד 276.
↑  ספר זיכרון (גורודצקי), עמוד 342.
↑  אליהו קפלן, בוברויסק, עמוד 300.
קורמאק מקארתי

| --- | --- |

 לידה:  20 ביולי 1933 פרובידנס, רוד איילנד, ארצות הברית 
 פטירה:  13 ביוני 2023 (בגיל 89) סנטה פה, ניו מקסיקו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Charles Joseph McCarthy Jr. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טנסי, Knoxville Catholic High School 
 שפות היצירה:  ספרדית, אנגלית 
 יצירות בולטות:  Suttree, לא ארץ לזקנים, הדרך, Stella Maris, The Border Trilogy, Blood Meridian, כל הסוסים היפים, The Passenger 
 תקופת הפעילות:  1965–2022 (כ־57 שנים) 
 הושפע מ:  ויליאם פוקנר 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס הספר הלאומי לספרות בדיונית (1992)  פרס איגנוטוס לרומן הזר הטוב ביותר (2008)  פרס חוג מבקרי הספרים הלאומי לסיפורת (1992)  Believer Book Award (2006)  מלגת גוגנהיים (1976)  פרס הספר ע"ש ליליאן סמית' (1980)  עמיתי מקארתור (דצמבר 1981)  פרס לזכר ג'יימס טיט בלק (2006)  פרס פוליצר לסיפורת (2007)  מלגת גוגנהיים (1969)  Tähtivaeltaja Award (2009) 
 חתימה:   
 
קורמאק מקארתי (באנגלית: Cormac McCarthy;‏ 20 ביולי 1933 – 13 ביוני 2023) היה סופר אמריקאי, זוכה פרס פוליצר על ספרו מ-2006 "הדרך". ספרו מ-2005 "לא ארץ לזקנים" (באנגלית: No Country For Old Men) עובד לקולנוע על ידי האחים כהן לסרט "ארץ קשוחה". הסרט זכה בפרסי האקדמיה ובהם פרס הסרט הטוב ביותר.
מקארתי כתב עשרה ספרים אודות דרום ארצות הברית, בהם Blood Meridian מ-1985, שהוכתר על ידי השבועון "טיים מגזין" כאחד מ-100 הספרים הטובים ביותר בספרות האנגלית משנת 1925 עד שנת 2005. המבקר הרולד בלום הכתיר אותו כאחד מארבעת הסופרים האמריקאים המובילים בזמננו, ביחד עם דון דלילו, תומאס פינצ'ון ופיליפ רות.
ביוגרפיה

קורמאק מקארתי נולד ב-20 ביולי 1933 בפרובידנס, רוד איילנד למשפחה קתולית, הילד השלישי מתוך שישה. ב-1937 המשפחה עברה לנוקסוויל, טנסי, שם אביו היה עורך דין מצליח.
בשנים 1951–1953 למד באוניברסיטת טנסי. ב-1953 עזב את הלימודים והתגייס לחיל האוויר האמריקאי למשך ארבע שנים, חלקן שירת באלסקה. ב-1957 חזר לאוניברסיטה, אז גילה את אהבתו לכתיבה. כסטודנט פרסם שני סיפורים קצרים בעיתון סטודנטים. הוא עזב את האוניברסיטה בטרם השלים את התואר.
מקארתי החל להקדיש את זמנו לכתיבה תוך שהוא חי בעוני. ב-1961 נישא ללי הולמן (Lee Holleman), סטודנטית באוניברסיטה. ב-1962 נולד להם בן, קלן (Cullen). הם התגרשו זמן לא רב לאחר מכן. את ספרו הראשון, "The Orchard Keeper", השלים מקארתי בזמן שעבד בשיקגו במחסן לחלקי חילוף לרכב.
ב-1965 יצא מקארתי למסע לאירופה, אותו מימן מכספי מלגות ופרסים בהם זכה בעקבות ספרו הראשון. בדרך פגש את אן דה-לייל (Anne DeLisle), אותה נשא לאשתו השנייה באנגליה ב-1966. השניים המשיכו את מסעם באירופה, עד שהגיעו לאיביזה, שם השלים את ספרו השני, "Outer Dark".
ב-1969 חזרו מקראתי ואשתו לארצות הברית והתיישבו בלואיסוויל (אנ') שבטנסי (הסמוכה לנוקסוויל). ב-1973 פרסם את ספרו השלישי, "Child of God". ב-1976 נפרד מקארתי מאשתו ועבר לאל פאסו, טקסס. ספרו הרביעי, "Suttree", ספר אוטוביוגרפי למחצה עליו שקד במשך כעשרים שנה, יצא לאור ב-1979.
ב-1981 זכה מקארתי במלגת מקארתור היוקרתית. כספי הפרס אפשרו לו לתור בדרום-מערב ארצות הברית ולשקוד על ספרו החמישי, "קו אורך דם, או אדום של ערב במערב" ("Blood Meridian, Or the Evening Redness in the West") שיצא לאור ב-1985.
ספריו הראשונים אמנם הוערכו על ידי הביקורת, אך לא הצליחו מבחינה מסחרית, ועד 1991 אף אחד מהם לא נמכר ביותר מ-5000 עותקים בכריכה קשה. מקארתי זכה להצלחה מסחרית לראשונה עם צאת ספרו "כל הסוסים היפים" ("All the Pretty Horses") ב-1992, הראשון בטרילוגיה "The Border Trilogy". הספר זכה בפרס הספר הלאומי, הופיע ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, ונמכר ב-190,000 עותקים בכריכה קשה בחצי השנה הראשונה מאז יציאתו. הטרילוגיה הושלמה עם יציאת "The Crossing" ב-1994 ו-"Cities of the Plain" ב-1998.
ב-2005 פרסם את "לא ארץ לזקנים" ("No Country for Old Men"). במקור מקארתי חשב לכתוב תסריט לסרט לפני שהפך אותו לרומן. הספר עובד על ידי האחים כהן לסרט ארץ קשוחה. ב-2006 פרסם את ספרו "הדרך" ("The Road") שזכה להצלחה בינלאומית וזכה בפרס פוליצר לסיפורת.
משנת 2013 ועד למותו היה מקארתי חבר במכון סנטה פה (אנ'), מכון מחקר בסנטה פה, ניו מקסיקו העוסק במחקר מדעי אינטר-דיסציפלינרי של מערכות מורכבות. בניגוד לחברי המכון האחרים, למקארתי אין רקע מדעי. במהלך שנותיו במכון פרסם את עבודתו הלא-בדיונית הראשונה, "The Kekulé Problem" (אנ'), מאמר העוסק בתת-מודע ומקורות התפתחות השפה.
נפטר ב-13 ביוני 2023.