stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הטבח בבית המשפט אויסקירכן
המבצע

ארווין מיקולזסיק נולד ב-1954 בגרמניה ועבד כטכנאי מערכות הסקה וחימום. מעט מאוד ידוע על מאורעות חייו לפני הטבח; היה אספן נעלי נשים, ציוד צבאי וכלי נשק. ב-1991 פוטר מעבודתו כנהג אוטובוס בשל "מצבי רוח בלתי נשלטים" ובמרץ 1993 דיווח אחיו למשטרה כי ארווין מהווה סכנה לעצמו ולסובבים אותו וכי יש לנקוט בצעדים חמורים כדי לשלול ממנו את רישיון הנשק שלו. הוא אף שהה במוסדות פסיכיאטרים שונים פעמים רבות. מספר ניסיונות נעשו כדי לקחת ממנו את אוסף נשקיו, אולם עורך דינו הצליח לדחותם. התובע דיטר אירספילד אמר על מיקולזסיק כי "הוא סבל מבעיות פסיכולוגיות קשות, וישנן אפילו ראיות לסטיות מיניות", אולם סירב להרחיב מעבר לכך.
הטבח

ב-9 במרץ 1994, הגיע מיקולזסיק לבית המשפט באויסקירכן לדיון בערעורו. מספר חודשים קודם לכן נשפט בגין תקיפת בת זוגו, ורה למסיק, לאחר שהתלוננה כי הכה אותה משסירבה לשכב איתו, והוטל עליו קנס בסך 7,000 מארקים. לאחר שהופיע בבית המשפט לבוש במעיל עור ובנעלי גומי כשהוא עוטה מחרוזת שיני שום לצווארו, גילה שערעורו נדחה ויצא החוצה בסערה.
כעבור מספר דקות שב מיקולזסיק פנימה כשהוא אוחז באקדח מסוג קולט M1911 ונושא בתיק הגב שלו פצצה מאולתרת מתוצרת ביתית. במסדרון בית המשפט ירה למוות בבת זוגו לשעבר, למסיק, ובשתי חברותיה, ובעוד שני עוברי אורח. לאחר מכן נכנס לחדר בית המשפט וירה למוות באלכסנדר שפר, השופט שדחה את ערעורו. כשאזלה התחמושת התאבד מיקולזסיק באמצעות הפעלת הפצצה שבתיקו, אשר קרעה את גופו לחתיכות והעיפה אותו מהחלון. סך הכל נהרגו כשישה אנשים בהתקפה מלבד מיקולזסיק ונפצעו שמונה נוספים.
הקורבנות

פיטר קורת'
ורה למסיק
אגנס מולר
פיטר פרוב
מריאן רובסם
אלכסנדר שפר
בתרבות

סרט דוקומנטרי בשם "יום הדין - הרוצח מאויסקירכן" אשר בוים בידי פיטר קגלביק ופורסם ב-1994 מבוסס על המקרה. בסרט מככב כריסטוף ואלץ כמיקולזסיק.
הערות שוליים

↑  Brother warned police about courtroom killer, Toledo Blade (March 11, 1994)
↑  Something bad happened, Spiegel Politics (1994)
↑  The reasons for the dispute, Online Focus (1994)
↑  Seven dead, General Anzeiger (1994)
↑  Rampage in the district court, Kolner Stadt Anzeiger (03/08/2009)
↑  Der Amokläufer von Euskirchenת Archived 2012-09-04; at archive.today, Kölner Stadt-Anzeiger (March 9, 2010)
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (הממלכה המאוחדת)

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מייסד:  רוי ג'נקיס 
 תקופת הפעילות:  26 במרץ 1981 – 1988 (כ־6 שנים) 
 אידאולוגיות:  ליברליזם חברתי
 נוצרה מתוך:  מפלגת הלייבור
 התמזגה לתוך:  המפלגה הליברל-דמוקרטית
 מטה:  לונדון
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז
 צבעים רשמיים:  כחול,אדום
 
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (באנגלית: Social Democratic Party) הייתה מפלגה מרכז-שמאלית בריטית שפעלה בשנים 1981–1988.
היסטוריה

המפלגה הוקמה ב-1981 על ידי רוי ג'נקינס, דייוויד אואן, ביל רוג'רס ושירלי ויליאמס, חברי פרלמנט מטעם מפלגת הלייבור, בעקבות התחזקות האגף השמאלי במפלגת הלייבור בראשות מייקל פוט ופניה אידאולוגית לשמאל והכנסת דרישות כמו פרישה מן הקהילה האירופית והלאמה של תעשיות.
המפלגה החדשה זכתה לתמיכה רבה עד שנראה ריאלי שהיא תוכל להחליף את הלייבור כאחת משתי המפלגות הגדולות במדינה. בבחירות 1983 היא הקימה רשימה משותפת עם המפלגה הליברלית. הרשימה החדשה אמנם זכתה ביותר קולות מהלייבור אולם כתוצאה משיטת הבחירות האזורית שנהוגה בבריטניה המפלגה זכתה בפחות מושבים ממפלגת הלייבור; מנהיג הלייבור מייקל פוט האשים את הפלגנות של הרשימה החדשה בניצחון המפלגה השמרנית.
גם בבחירות ב-1987 המפלגה רצה ברשימה משותפת עם הליברלים. כעבור שנה שתי המפלגות התאחדו והקימו את המפלגה הליברל-דמוקרטית.
היריבות בין ליברפול לבין מנצ'סטר סיטי

פרסומת על אוטובוס למשחק בין ליברפול לבין מנצ'סטר סיטי במסגרת גביע האלופות הבין-לאומי 2018
היריבות בין ליברפול לבין מנצ'סטר סיטי היא יריבות ספורטיבית (אנ') בין מועדוני הכדורגל האנגליים, ליברפול ומנצ'סטר סיטי. היריבות החלה בשנות ה-2010, כאשר סיטי ניצחה את ליברפול וזכתה באליפות הפרמייר ליג לעונת 2013/14 בפער של שתי נקודות בלבד מליברפול, במחזור האחרון של העונה. בגמר גביע הפוטבול ליג 2016 ניצחה סיטי את ליברפול בדו-קרב פנדלים. ליברפול ומנצ'סטר סיטי נפגשו בתחרות אירופית בפעם הראשונה ברבע גמר עונת 2017/18 בליגת האלופות, שם ניצחה ליברפול 5–1 בסיכום. בעונת 2018/19, סיטי זכתה בתואר במחזור האחרון, כאשר 98 הנקודות שלה ו-97 של ליברפול הגיעו למקום השלישי והרביעי בהתאמה בפרמיירליג אי פעם. בעונה שלאחר מכן, ליברפול זכתה בתואר עם 99 נקודות (הסכום השני בגובהו בפרמיירליג אי פעם אחרי ה-100 של מנצ'סטר סיטי ב-2017/18) וסיימה 18 נקודות מעל סגנית האלופה סיטי. בעונת 2021/22, סיטי שוב זכתה בתואר במחזור האחרון, כשעקפה ליברפול בנקודה בודדת פעם נוספת. מאז עונת 2017/18, ליברפול וסיטי הגיעו לשישה מתוך שמונה המקומות הראשונים בנקודות לעונה בפרמייר ליג מאז שעברה לפורמט של 38 משחקים ב-1995, וכדורגלנים ומאמנים מליברפול ומסיטי זכו בכל הפרסים האישיים בכדורגל האנגלי מאז 2018.
היריבות בין הערים

הערים ליברפול ומנצ'סטר ממוקמות בצפון-מערב אנגליה, 56 קילומטרים זו מזו. מאז המהפכה התעשייתית ישנו קיימת יריבות בין שתי הערים המבוססת על תחרות כלכלית ותעשייתית. עד המאה ה-18 הייתה מנצ'סטר העיר המאוכלסת יותר, והחזיקה בעמדה בעלת חשיבות ובולטות כנציגת הצפון. עד סוף המאה ה-18, ליברפול צמחה כנמל ימי מרכזי - קריטי לצמיחה והצלחתן של מפעלי הכותנה הצפוניים. במהלך המאה הבאה, ליברפול גדלה והחליפה את מנצ'סטר ולאורך סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 תוארה לעיתים קרובות כעיר השנייה של האימפריה הבריטית.
בניית תעלת הספינות של מנצ'סטר, שמומנה על ידי סוחרי מנצ'סטר, ספגה ביקורת בליברפול ועוררה טינה בין שתי הערים. המתח בין בני מעמד הפועלים בליברפול לבין הפועלים במנצ'סטר התגבר לאחר השלמת הבנייה ב-1894, שלושה חודשים בלבד לפני המפגש הראשון בין ליברפול לניוטון הית' (בעתיד מנצ'סטר יונייטד) במשחק פלייאוף, שלאחריו ירדה ניוטון הית' לליגה השנייה.
שתי הערים היו חלק ממחוז לנקשייר עד מרץ 1974, עם כניסתו לתוקף של חוק השלטון המקומי 1972. מאז, ליברפול ומנצ'סטר הן מרכזם של המחוזות המטרופוליניים השכנים מרזיסייד ומנצ'סטר רבתי.
שתי הערים ממשיכות להיות יריבות אזוריות, המתמודדות על ההשפעה על האזורים הסובבים אותה. חשיבותן של הערים לכלכלת הממלכה המאוחדת באה לידי ביטוי עם אירוח משחקי חבר העמים הבריטי 2002 למנצ'סטר, בעוד ליברפול זכתה בתואר בירת התרבות של אירופה לשנת 2008.
היריבות בין הקבוצות

ליברפול ומנצ'סטר סיטי לא היו יריבות באופן מסורתי, כשליברפול הצליחה הרבה יותר מסיטי. עד רכישת סיטי על ידי קבוצת אבו דאבי יונייטד ב-2008, ליברפול זכתה בחמישה גביעי אירופה, שיא של שמונה עשרה אליפויות מקומיות, שבעה גביעי FA ושיא של שבעה גביעי פוטבול ליג. סיטי, לעומת זאת, לא זכתה בגביעי אירופה, וזכתה רק בשתי אליפויות, ארבעה גביעי FA ושני גביעי פוטבול ליג. עם זאת, בשנת 2008 אף אחת מהקבוצות לא הייתה דומיננטית בליגה המקומית, כאשר ליברפול לא זכתה באליפות הליגה הבכירה מאז 1990, וסיטי מאז 1968.
כאשר הקבוצות שיחקו זו מול זו במסגרת גביע האלופות הבין-לאומי 2014 בארצות הברית, היריבות קיבלה מימד ספורטיבי נוסף במדינה המארחת בשל הבעלות על שני המועדונים: השותפים של קבוצת סיטי פוטבול בבעלות על קבוצת ה-MLS ניו יורק סיטי, יאנקי גלובל אנטרפרייז, הם בעלי קבוצת ה-MLB ניו יורק יאנקיז, להם יריבות עם בוסטון רד סוקס - שבבעלות קבוצת פנוויי ספורטס, הבעלים של ליברפול.
מנצ'סטר סיטי זכתה ברציפות באליפות הפרמייר ליג בעונות 2017/18 ו-2018/19 (אז ליברפול איתגרה את סיטי והפסידה לה את התואר בנקדה אחת בלבד). עונות אלו נחשבות לנקודת המפנה ביריבות בין שני המועדונים (אם כי היריבות החלה כבר בתחילת שנות ה-2010), כאשר שתיהן היו היריבות של מנצ'סטר יונייטד במשך עשרות שנים (הדרבי של מנצ'סטר והדרבי של צפון-מערב אנגליה). לפני כן, עונת 2013/14 הייתה האחרונה שבה מנצ'סטר סיטי וליברפול התמודדו זו מול זו בצמרת הטבלה על האליפות, כשסיטי זכתה בה בפעם הרביעית בתולדותיה.
מאז 2018, כל פרס שחקן העונה בפרמייר ליג, פרס כדורגלן השנה של FWA, פרס כדורגלן השנה של PFA ופרס הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית הוענקו לשחקנים מאחד משני המועדונים, וכל פרסי מאמן העונה בפרמייר ליג הוענקו לפפ גוארדיולה או ליורגן קלופ.
היריבות בין המאמנים

חלק גדול מהיריבות בין ליברפול למנצ'סטר סיטי שהתפתחה בסוף שנות ה-2010 הייתה של היריבות של המאמנים שלהן, יורגן קלופ ופפ גוארדיולה (בהתאמה).
אף על פי שרוב הסיקור על היריבות בין השניים הייתה בתקופתם באנגליה, היא נוצרה במקור בבונדסליגה הגרמנית, כשגוארדיולה מאמן את באיירן מינכן וקלופ את בורוסיה דורטמונד - שני המועדונים הגרמניים המצליחים ביותר, שהמפגשים ביניהם אף מכונים הקלאסיקו הגרמני. השניים התמודדו זה מול זה שמונה פעמים תוך פחות משנתיים, כולל שלושה גמרים. כל אחד מהם ניצח בארבעה מתוך שמונת המשחקים הללו, כשקלופ ודורטמונד זכו בשניים משלושת הגביעים עליהם התמודדו. שני המאמנים עברו ישירות מגרמניה לאנגליה בתום החוזים שלהם: קלופ הצטרף לליברפול ב-8 באוקטובר 2015,  בעוד שגוארדיולה חתם בסיטי ב-1 בפברואר 2016.
בסוף עונת 2018/19, גוארדיולה תיאר את מערכת היחסים שלו עם קלופ כ"יריבות יפה" וכינה את ליברפול של קלופ "היריבה הכי חזקה שהתמודדתי איתה בקריירה שלי כמאמן". בספטמבר 2019, קלופ בירך את גווארדיולה על היותו "היריב הכי גדול שלו אי פעם", לאחר ששניהם היו מועמדים לפרס מאמן השנה בעולם של פיפ"א ב-2019, בו זכה קלופ.
תארים

היסטורית, ליברפול זכתה ביותר תארים ממנצ'סטר סיטי, כאשר האחרונה נחלה הצלחה משמעותית רק בשנות ה-2010, לאחר רכישתה על ידי קבוצת אבו דאבי יונייטד. לליברפול 14 תארים אירופיים מול אחד בלבד של מנצ'סטר סיטי, אבל סיטי הצליחה יותר במסגרות המקומיות בעידן המודרני, וזכתה בשש אליפויות ליגה מאז 2011, בעוד ליברפול סיימה את הבצורת בת 30 השנים שלה בזכייה בפרמייר ליג בעונת 2019/20.
הטבלה נכונה ל-30 ביולי 2022.
| קבוצה | ליגה | גביע ה-FA | גביע הפוטבול ליג | מגן הקהילה | הסופר קאפ של הפוטבול ליג | גביע אירופה/ליגת האלופות | גביע אירופה למחזיקות גביע | גביע אופ"א/הליגה האירופית | הסופר קאפ האירופי | הגביע הבין-יבשתי | גביע העולם למועדונים | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מנצ'סטר סיטי | 8 | 6 | 8 | 6 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 29 |
| ליברפול | 19 | 8 | 9 | 16 | 1 | 6 | 0 | 3 | 4 | 0 | 1 | 67 |
| סה"כ | 27 | 14 | 17 | 22 | 1 | 6 | 1 | 3 | 4 | 0 | 1 | 96 |
ראש בראש

הטבלה והגרף נכונים ל-17 באוקטובר 2022.
| מסגרת | ניצחון לסיטי | ת' | ניצחון לליברפול |
| --- | --- | --- | --- |
| פרמייר ליג | 11 | 19 | 22 |
| הליגה הראשונה | 34 | 25 | 59 |
| הליגה השנייה | 0 | 1 | 1 |
| גביע ה-FA | 2 | 2 | 4 |
| גביע ה-EFL | 1 | 3 | 3 |
| ליגת האלופות | 0 | 0 | 2 |
| מגן הקהילה | 0 | 1 | 1 |
| סה"כ | 48 | 51 | 92 |
ניצחונות לליברפול: 92 (48.2%)
תיקו: 51 (26.7%)
ניצחונות למנצ'סטר סיטי: 48 (25.1%)
שחקנים ששיחקו בשתי הקבוצות

סקוטלנד מאט באזבי
אנגליה פיטר בירדסלי
אנגליה סטיב מקמנמן
אנגליה דייוויד ג'יימס
אנגליה רובי פאולר
גרמניה דיטמר האמאן
צרפת ניקולא אנלקה
אנגליה סקוט קרסון
ספרד אלברט ריירה
ויילס קרייג בלאמי
אנגליה דניאל סטארידג'
חוף השנהב קולו טורה
אנגליה ג'יימס מילנר
איטליה מריו באלוטלי
גרמניה לוריס קאריוס
אנגליה ראהים סטרלינג
ראו גם

ליברפול
מנצ'סטר סיטי
היריבות בין ליברפול לבין מנצ'סטר יונייטד
הערות שוליים

↑  "2013/14 Season Review: Man City deny Liverpool". www.premierleague.com. נבדק ב-24 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Liverpool vs Manchester City fixture record".
↑  "Was Leroy Sane offside against Liverpool? The disallowed goal explained".
↑  "Man City come from behind at Brighton to clinch title". BBC Sport. 12 במאי 2019. נבדק ב-24 באוקטובר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Liverpool v Manchester City 'greatest' rivalry in 'English football history' - Jamie Carragher". Eurosport UK (באנגלית). 2022-04-08. נבדק ב-2022-04-30.
↑  Rohrer, Finlo (21 באוגוסט 2007). "Scouse v Manc". BBC News. British Broadcasting Corporation. נבדק ב-16 באוקטובר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mitten, Andy (2008). Mad for It. London: HarperSport. pp. 6–7. ISBN 978-0-00-728080-3.
↑  Gardner, Dakota (31 ביולי 2014). "Liverpool vs Manchester City in the Bronx: a Red Sox-Yankees proxy war". Cut4. Major League Baseball. נבדק ב-29 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Is Man City vs. Liverpool a great rivalry, or just two great teams in their prime?". ESPN (באנגלית). 22 באפריל 2022. נבדק ב-2022-05-21. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Jason Burt, ‏Jurgen Klopp v Pep Guardiola is best rivalry ever - just enjoy it, The Telegraph, 10 April 2022
1 2  "Pep Guardiola vs. Jurgen Klopp: Head to head record, history, trophies, and biggest matchups". sportingnews.com. 16 באפריל 2022. נבדק ב-16 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Liverpool: Jurgen Klopp confirmed as manager on £15m Anfield deal". BBC Sport. 8 באוקטובר 2015. נבדק ב-16 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Man City announce Guardiola will be new head coach". Premier League. 1 בפברואר 2016. נבדק ב-16 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Will Guardiola vs. Klopp be the next great Premier League rivalry?". ESPN.com. 2 באוגוסט 2019. נבדק ב-16 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pep Guardiola says Liverpool are the strongest opponents he's ever faced". GiveMeSport. 20 בספטמבר 2019. נבדק ב-16 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gorst, Paul (26 בספטמבר 2019). "Klopp hails 'exceptional' Guardiola as his greatest ever rival". Liverpool Echo. נבדק ב-16 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ex-Man City star questions why Klopp was named Coach of the Year over Guardiola". talkSPORT. 24 בספטמבר 2019. נבדק ב-16 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Club History | Manchester City FC". Manchester City. נבדק ב-29 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
מייקל בול מסיטי בועט בעיטה חופשית במשחק פרמייר ליג נגד ליברפול באצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר, אפריל 2007
הפיתגוריון בסאמוס

הפיתגוריון בסאמוס (ביוונית: Πυθαγόρειο Σάμου) הוא שמם של שרידי בירתו העתיקה של האי סאמוס, אשר שכנה לחופיו של מפרץ טבעי קטן בדרומו של האי בים האגאי ביוון. העיר שקמה על חצי אי מוגן על ידי הר קאסטרו מצפונה, הגיעה לשיאה בתחילת התקופה הקלאסית ביוון העתיקה, במאה ה-6 לפנה"ס. בשנת 1992 הוכרזו חורבות פיתגוריון, יחד עם מקדש ההריון שנמצא כ-6 ק"מ מערבית לה כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה

האי סאמוס, המרוחק 2 ק"מ בלבד מחופי אסיה הקטנה, היה מיושב כבר באלף ה-4 או ה-3 לפנה"ס, אך יישוב של ממש החל במקום במאה ה-16 לפנה"ס עם הגעתם של תושבים מכרתים. גל נוסף של מתיישבים הגיע לאי במאה ה-11 לפנה"ס מאזור אפידאורוס ביוון, ובמאה ה-6 לפנה"ס כבר נחשבה פיתגוריון למרכז ימי חשוב במזרחו של הים האגאי, ועמדה בקשרי ספנות הן עם אסיה הקטנה והן עם יוון. היישוב בסאמוס היה חזק דיו כדי להקים קולוניות באסיה הקטנה ממזרח, בתראקיה מצפון, ואפילו בחלקו המערבי של הים התיכון, והגיע בתקופה זו לשיא כוחו ותפארתו. בסוף המאה ה-6 לפנה"ס כבשו פרסים את האי וכוחו הפוליטי ירד, אך הוא המשיך והיה למרכז מסחרי בתקופה ההלנסיטית והרומית.
במאה ה-3 פלשו שבטים גרמאניים לאי, ולאחר מכן שוב לא הצליח היישוב להשתקם באופן מלא. האי נשלט על ידי האימפריה הביזנטית, ונציה והאימפריה העות'מאנית עד שהפך לחלק מממלכת יוון ב-1910. כיום שוכן במקום כפר קטן ובו כ-1,400 תושבים. הכפר נודע בעבר בשם טיגארי, אך שמו שונה ב-1955 והוא קרוי עתה על שמו של פיתגורס מסאמוס, המתמטיקאי והפילוסוף הידוע בן המאה ה-6 לפנה"ס.
האתר

חפירות במקום חשפו את ביצורי העיר, מערכת הביוב, בנייני הציבור, המקדשים, האגורה, האצטדיון, המרחצאות הרומים ואת בתי מגורים מהתקופה ההלניסטית והרומית. הביצורים סביב העיר, באורך כולל של 6.5 ק"מ, הוקמו בתקופה הקלאסית, ונוספו להם תוספות שונות בתקופה ההלניסטית. בחומה נקבעו 35 מגדלי שמירה והיא מטפסת ומגיעה עד לפסגתו של הר קאסטרו.
הממצא הידוע ביותר בפיתגוריון הוא מנהרת אפפליניון (ביוונית: Ευπαλίνιον όρυγμα) שנחצבה בצלעו של הר קאסטרו ואשר סיפקה את צריכת המים של העיר. המנהרה נחצבה על ידי אפפלינוס ממגארה במאה ה-6 לפנה"ס, והושלמה בשנת 524 לפנה"ס, לאחר 15 שנות עבודה. המנהרה אוזכרה על ידי הרודוטוס (היסטוריה ג' 60) כאחד משלושת פלאי התקופה, וייתכן שללא אזכור זה לא הייתה מתגלה. המנהרה שימשה להובלת מים במשך כאלף שנים והתגלתה בשנים 1882-1884. כיום היא פתוחה בחלקה למבקרים.
רוחבה של המנהרה מגיע עד כדי 2 מטרים לכל היותר, אורכה עומד על 1,036 מטר, והיא נחשבה למנהרה הארוכה בזמנה. היא הובילה את מימיו של נחל אגיאדס מצידו השני של ההר אל העיר, והייתה חבויה כדי לא לאפשר לאויב אפשרי לנתק את העיר ממקורות המים שלה. עם סיום חציבתה היו שתי קבוצות הכורים אשר חפרו בהר מרוחקות מרחק סנטימטרים בודדים זו מזו. כדי להימנע מטעויות שיגרמו לכך ששתי קבוצות הכורים לא יפגשו, נקט אפפלינוס בשני צעדים.
במישור האנכי הוא הגביה את תקרתה של המנהרה הצפונית והנמיך את רצפתה של המנהרה הדרומית. בפועל היה אמצעי זהירות זה מיותר שכן החישובים היו מדויקים. במישור האופקי שינה אפפלינוס את כיוון החפירה של שתי הקבוצות - האחת לימין והאחרת לשמאל, וכך הבטיח את מפגשן.
לקריאה נוספת

רוני רייך, מנהרת איפלינוס בסאמוס, קדמוניות 118 (תש"ס), עמודים 119-115
Hermann J. Kienast, Die Wasserleitung des Eupalinos auf Samos, Deutsches Archaeologisches Institute (=Samos XIX), Bonn, 1995
שרידי ביצורי פיתגוריון
הכניסה אל מנהרת אפפליניון
אמצעי הזהירות האנכיים
אמצעי הזהירות האופקיים
האזורים המוגנים בשלושת הנהרות המקבילים ביונאן

האזורים המוגנים בשלושת הנהרות המקבילים ביונאן (בסינית: 云南三江并流; בפין-יין: Yúnnān Sānjiāngbìngliú) הוא תחום אזורי נוף במדינה סין, בעל מגוון נופי וביולוגי מהמיוחדים בעולם ובעל התרבות המגוונת בסין, אשר כולל ומנוהל במסגרות אזורים טבעיים מוגנים וריכוזי אוכלוסייה ומוכר במעמד אתר מורשת עולמית.
התחום מצוי בדרום-מערב סין, בצפון-מערב מחוז יוּנָּאן, לצד הגבול עם מדינת מיאנמר במערב ורמת טיבט בצפון-מערב, כאשר מרבית שטחו המוכרז מאופיין בכיוון צפון-דרום באמצעות פני רכס חֶנְגּדְּווַאן ושלוש מהנהרות הגדולים באסיה, יאנגצה, מקונג ו-סאלווין, הזורמים בו דרומה זה לצד זה. שמונה יחידות נוף בעלות סוגי אדמה וגבהים מגוונים ביותר מרכיבות את התחום, אשר במסגרתן מתקיימים מרבית מתנאי האקלים השוררים בכדור הארץ וצומח וחי מהמגוונים ומהייחודיים בעולם.
המגוון האתני הגדול ביותר בסין מתקיים גם הוא באזור ובסביבתו, במסגרת היות מחוז יונאן בעל מספר קבוצות המיעוטים הרב בסין במפגשו עם טיבט ועם שלוש מדינות נוספות ואוכלוסייהן, ובתחום כלול גם שטח העיר ליג'יאנג אשר מרכזה העתיק הוכרז אתר מורשת עולמית.
התחום מנוהל במסגרת חלוקה של 15 אזורים הכוללים שמורות טבע וגנים לאומיים עם ריכוזים עירוניים וכפריים אשר הוכרזו כמוגנים בהדרגה עם הקמת תוכניות להגדרת ולשימור אזורי הטבע הייחודיים בשמונה יחידות הנוף, עד אשר הפכו עם אזורי החיץ ביניהם לתחום אשר תחת תוכניות שימור כוללות של שלטונות מחוז יונאן וממשלת סין ובהכרה וניהול גם כאתר מורשת עולמית טבעי על ידי ארגון אונסק"ו.
סביבה > רכס חנגדוואן

רכס חֶנְגּדְּווַאן מהווה את השלוחה ההררית העיקרית ממזרח לרכס הימאליה, בהתעקלו ממנו כצורת חצי-קשת מזרחה ולאחר מכן דרומה דרך מערב מחוז יונאן לכיוון חצי האי של חבל הודו-סין. הרכס התרומם והתקמט לתצורות תתי הרכס בעלי התלמים המקבילים במסגרת כוחות לחיצה הפועלים על הסלע בשטח הקרקע, קרום כדור הארץ.
חלק הרכס העובר בתחום כולל ארבעה תוואיי תת-רכסים מקבילים בכיוון צפון-דרום במסגרת הרכס עם הפרדתם זה מזה בעיקר באמצעות ערוצי הנהרות. תת-רכסים אלו ממערב למזרח: "גַּאולִיגּונְגּ" - על גבול מיאנמר, "נו" - הכולל את פסגות הרי מיילי, בילואו Biluoshan ולָאוֹווֹ, "באימאנג-יוּ'נְלִיאנְג" Yunliang ו-"לָאוֹגּ'וּ'ן" לצד מורדות הרי "צְ'ייֵנְחוּ" ו-"הונג" Hong.
סביבה > שלושת הנהרות

הנהרות יאנגצה, מקונג וסאלווין נובעים ברמת טיבט. יאנגצה זורם דרומה ואחר פונה מזרחה לכל רוחבה של סין עד הישפכו לים סין המזרחי באוקיינוס השקט, מקונג זורם דרומה ומזרחה דרך המדינות מיאנמר, לאוס, תאילנד וקמבודיה עד הישפכו לים סין הדרומי באוקיינוס השקט, סאלווין ממשיך דרומה למיאנמר עד הישפכו לים אנדמן באוקיינוס ההודי. לאורך 70 קילומטרים זורם ממערב לסאלווין ולתחום כולו נהר רביעי מקביל בשם "דּוּלוֹנְגְגְּ'יַאנְגּ" בזרימה דרומה למיאנמר כאשר ממערבו רכס "דַּאנְדַּאנְגּלִיקַה".
בתחום השמור נהר יאנגצה גם קרוי בשם ערוץ "גִּ'ינְשַׁאגְּ'יַאנְגּ", נהר מאקונג בשם ערוץ "לַאצַאנְגּ" ונהר סאלווין בשם "נוּגְּ'יַאנְגּ". מחוץ לתחום מתרחקים הנהרות זה מזה בירידתם מההרים לכיווני ולאזורי הימים השונים באסיה. לתחום צביון נוף של שורות ערוצים לצד שרשראות הרים בעיקר לאורך מרכזו ומערבו, וצביון זה מכתיב את גבולותיו לסביבת אזורי טבע עם אגני ניקוז ועמקים לעומת רמות עם צמחיית מים והרים שופעת על פני שמונה יחידות נוף.
סביבה > התחום

השטח המוכרז כאזורים המוגנים בשלושת הנהרות המקבילים יחד עם אזורי חיץ ביניהם כולל כ-16,984,190 דונמים כאשר הוא מתפרש לאורך 310 קילומטרים בכיוון צפון-דרום ו-180 קילומטרים בכיוון מזרח-מערב. תחום שלושת הנהרות המקבילים מצוי בנקודת מפגש של הלוחות היבשתיים המהווים את מזרח אסיה, דרום אסיה ורמת צ'ינגהאי-טיבט אשר יצרה כוחות התנגשות טבעיים להתרוממות רכס חֶנְגּדְּווַאן ועל פניו זרימת שלושת הנהרות זה לצד זה. כך תוואי התחום הוא תוצר יוצא דופן בשלל נופיו וניגודיהם בעיקר בערוצי קניוני הנהרות לעומת ההרים עטויים שלג וקרחונים, אשר אליהם מתלווים אגמים, ביצות, יערות ושדות שופעים לעומת ערבות, רמות, תצורות אבן קרסט אלפיני ותצורות אבן חול אדמדמה הקרויה "דאנשיה". כל אחד מרכיבי הנוף הללו מתפרש על פני שטחים נרחבים.
שיאי הניגוד הנופי בתחום הם במקומות בהם מגיעים ערוצי הקניונים עד לעומקי 3,000 מטרים בינות לפסגות המגיעות לגבהים מעל 6,000 מטרים. השטח הבולט בתחום בשיאי עומקי הערוצים וגובהי ההרים הללו גם יחד הוא שרשרת "הרי השלג מיילי" ברכס חנגדוואן, הנמצאת בצפון השמורה עד גבול רמת טיבט. הגבוה בהריה והנקודה הגבוהה בשמורה כולה הוא "קהוָה-קארפו" ברום 6,740 מטרים אשר מהווה חלק בקו הגבול של מחוז יונאן והתחום השמור בצלעותיו ממזרח הנישאות מעל עמק נהר מקונג, ומחוז ורמת טיבט בצלעותיו מערבה. מעבר לכך קיימת בו תופעה מיוחדת של קרחון הנפרש בתלילות לאורך צלע ההר המזרחי אשר בתחום יונאן והשמורה, מהפסגה עד לגובה 2,700 מטרים מעל פני הים, כאחד הקרחונים הנמוכים ביחס לפני הים על פני כדור הארץ ובקו הרוחב 28º - כאחד המצויים בקו הרוחב הנמוך בחצי הכדור הצפוני.
סביבה > התחום > שמונה אזורי הנוף

"הרי באימאנג-מיילי": בחלקו הצפוני של תת-רכס יוּ'נְלִינְג הכולל את זרימת מקונג וסאלווין.
"הרי יונלינג": בחלקו הדרומי של תת-רכס יוּ'נְלִינְג ממזרח למקונג, קרויה על שמו.
תת-רכס גַּאולִיגּונְגּ מהווה את כל אורך הקו המערבי של התחום מהגבול עם מדינת מיאנמר במערב ועד נהר סאלווין במזרח. כולל את הר גּונְגּ והר יְוֵּ'הלְיָאנְג-"אבן הירח" בעל מערה בצורת חצי עיגול.
"הר לָאוֹגּ'וּ'ן" - בדרום-מזרח התחום, בין מקונג ויאנגצה.
"הר לָאוֹווֹ" - במרכז-מערב התחום, בין מקונג וסאלווין.
"הר אדום" - מהווה את צפון-מזרח התחום מצפון-מזרח ליאנגצה, כולל את אגם בִּיטָה.
"הר צְ'ייֵנְחוּ" - במרכז-מזרח התחום ממזרח ליאנגצה.
"הר הַהבַּה" - מהווה את מרכז הגבול המזרחי של התחום, ממזרח ליאנגצה ו-"הר צְ'ייֵנְחוּ", כולל את "ערוץ הטיגריס המזנק".
פני השטח

התחום מקיף ארבעה תת-רכסים מקבילים ברכס חנגדוואן בהתאם לתוואי ערוצים עמוקים, קרובים, ומקבילים באופן גס לאורך 170 קילומטרים של זרימת שלושה נהרות בכיוון צפון-דרום. ערוץ זרימת המקונג נמשך כ-310 קילומטרים ומכתיב את אורך התחום המרבי מצפון לדרום. תוואי זרימתם הקרוב ביותר של הנהרות זה לזה הן נקודות מרחק של 18 קילומטרים בין סאלווין ומקונג ו-66 קילומטרים בין מקונג ויאנגצה.
קרקע התחום, כשכבת הקרום, מעוצבת בכוחות רצועת אורוגנזה גדולה ומורכבת המעידה על תנועות עוצמתיות בעבר, בעיקר דחיסת שולי הלוח היבשתי האירואסייתי מעל קו הלוח היבשתי ההודי בצורת שבר העתק לאורך נהר המקונג ונוף נרחב של מסלעים הרריים אשר חלקם נמתח מרחק רב כתוצאה מהעתק וקימוט היבשה העוצמתי בצורות הקרויות גלישונים, לרבות נגזרות של שבירות פני המסלע והתרוממות ההרים הגבוהים של רכס חנגדוואן ורמת צ'ינגהאי-טיבט. ישנו מגוון סלעים רב בתחום המעיד על סביבת העבר הימית של האזור כקרקעית מי ים טתיס ונאו-טתיס אשר התקיים כמקווה מים רדוד בתקופה המוקדמת של עידן המזוזואיקון ואשר גם הוא עוות בצורה עוצמתית תחת הכוחות הטקטוניים. תהליכים אלו ניכרים בדפוסים מורכבים של סלעים מקומטים ותצורות מינרלים רבות יוצאות דופן ביחס לשכבת הקרקע בעולם, ובהן ארבעה סוגים עיקריים של סלעי יסוד המאופיינים בסיליקה דלה וריבוי ברזל ומגנזיום: "אולטרה-מאפי", "מאפי", חומצה מגובשת ו-"אלקלי" של מלחי מתכות דוגמת נתרן וסידן, בנוסף לתצורה די מפותחת של קרום כדור הארץ האוקייני אשר נחשפה על פני היבשה בגבול הלוחות הטקטוניים וקרויה "אוֹפּיוּליט" ואשר אליה נקשרת הופעת תרכובת מינרלים סיליקטיים של מים עמוקים.
התחום מהווה גם דוגמה מובהקת של נופים אלפיניים יחד עם תצורות מאפייני היווצרותם, כאשר ההרים, המישורים והעמקים במזרח התחום עטויים כרי דשא, מפלי מים ומעל ל-400 אגמים קפואים ושלל שטחי קרח אשר נותרו מתהליכי סחיפת קרחונים. מגוון צורות קרסט אלפיני קיימות במרחבי התחום דוגמת "מערת אבן הירח" באזור פוג'ונג ומערכת מערות "וואלאיה" באזור לושווי, משקעי סלעי גיר וטוף ומקבצי הרי קרסט אלפיני אשר גם הם תוצר של פעילות קרחונית לצד תהליכי שחיקת הקרקע. בתחום כולו מצויים שטחי קרחונים מתחילת תקופת תור רביעון אשר החל לפני 1.75 מיליון שנים ושטחי קרח חדשים יותר דוגמת מינגיונגקיה, סיקיה והַהבַּה. ישנם שטחים נרחבים של הרי סחיפת גרניט בהימצאם מאזור פוג'ונג ועד אזור גונגשאן, ומשטחי גושי מסלע-מונוליתים של גיר אבן חול אדמדמה כתוצר שחיקת רוח ומים מתקופת תור שלישון של לפני 65 מיליון שנה עד לפני 1.75 מיליון שנה, עם תחילת תור רביעון. תצורת קרקע זו מומחשת באזור העיר ליג'יאנג.