stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקצין והרוזן
עלילה

עלילת הרומן נגללת באמצעות סיפור מסגרת, בו הקצין הצרפתי, עתה בדימוס, מגיע לארצות הברית, למדינת טקסס. במהלך מסעו הוא מוצא גופות משפחה גרמנית שנרצחה על ידי האינדיאנים. הוא חולק להם כבוד אחרון וקובר אותם. בתום עיסוקו בנרצחים מגיע למקום צייד אלמוני, המספר לו כי הוא נוהג לשוטט ברחבי ארצות הברית. הוא מתיישב ליד המדורה והקצין הצרפתי מספר לו על קורותיו בעשרים השנים שקדמו לכן - עלילת הרומן.
ולנטין והרוזן, מַכּסִמִילְיְאָן קִרַנְסֶה, "אחים לחלב אם", ילידי צרפת מפליגים לצ'ילה במטרה למצוא את האישה שהרוזן התאהב בה. במצוקתו, פונה הרוזן לעזרת  הקצין בדימוס, אשר מציע לו לצאת לדרום אמריקה ולחפש את האישה, דּוֹנְיָה רוֹזֵרִיָה דִיל-וַלֶה, ספרדייה מיוחסת ועשירה.
בשנת 1835 הם מגיעים לצ'ילה, שבה שלט גנרל בּוּסְטַמנטֶה. ביום הגיעם לבירת המדינה סנטיאגו, מוצאים להורג עשרה מראשי המורדים בכיכר העיר. אחד מהמועמדים להוצאה להורג, דון טֹודֵאוֹ דֵי-לֵיאוֹן, שהיה בן עשרה, לא נורה משום שאשתו, דוניה מריה, שיחדה את כיתת היורים. היא עשתה זאת על מנת  לגלות  היכן הסתיר את בתם המשותפת, שדונה אינה יודעת היכן היא נמצאת. לבני הזוג די לאון היה אופי שונה : בעוד הבעל שהיה בן למשפחת רוזנים ספרדית מכובדת, עשירה בשדות ובמטעים, למד רפואה ומדעים ולחם לחופש לארצו הרי רעייתו הייתה בת איכרים וחייתה חיי הוללות ותענוגות. הבעל ובתו עזבו את בית המשפחה, אחרי  שדון טודאו נוכח לדעת כי דוניה מזניחה את הטיפול בבתם המשותפת. מאז אשתו מחפשת את הבת.
דון טודיאו, שניצל מכיתת היורים והובל לבית אשתו, נמלט מהבית אליו הובא בידי אנשים מקבוצה המכנה את עצמה "הלבבות הנוּגּים" שהוא היה מנהיגם. הקבוצה שמה לה למטרה להגן על העניים ועל החפים מפשע. בדרך מנוסתם "הלבבות הנוגים" נתקלים בדוניה רוזריה, הספרדייה שעזבה את צרפת ונחטפה לבית דונה מריה. המצילים, בדרכם עם החטופים, נתקלים בדרך בקצין וברוזן, שבמקרה הזדמנו לרחוב והם מסייעים בידם. הרוזן הצרפתי מגלה, מבלי שידע על כך מראש, את האישה שחיפש. אך האישה אומרת לו שיעזוב אותה והוא עושה כן.
גנרל בוסטמנטה, השומע על הקבוצה הפועלת נגדו, "הלבבות הנוגים", מחליט להתחפש ולהציע את עצמו כמועמד להיות חבר בארגון. הוא חושש להצלחת הארגון ולהיותו גורם מרכזי במרד המאורגן נגדו. הוא מנצל את העובדה כי חברי הקבוצה נוהגים להופיע למפגשים שלהם עם כיסוי על ראשם, וכך החברים אינם מכירים את פניהם של זולתם. הגנרל מוזמן לאחד המפגשים בתור מועמד להצטרפות לקבוצה ומתקבל אליה. מנהיג ה"לבבות הנוגים", הוא דון טודיאו, מגלה לנוכחים במפגש מי הוא המועמד. הגנרל מוכה בחרב ונפצע קשה. הצבא, שהמתין לו בסתר בחוץ, מכתר את מקום המפגש ומציל את הגנרל הפגוע. חברי הארגון נעלמים מהשטח.
עלילה > בתככים ובמערכות

דון טודאו, שהצרפתים עזרו בחילוצו, מציע להם לנסוע לחווה רחוקה בבעלותו ולגור שם. הוא מבקש, כי בדרך לחווה, ייפגשו נסיך אינדיאני בשם "נמר השמש". הוא מבקש כי ימסרו לו איגרת ובה בקשה להצטרף למרד נגד הגנרל. הם פוגשים בדרך מנהיג אינדיאני אחר, "הארנבת הגדולה",  המבטיח לסייע במרד נגד השליט. המנהיג  מציין כי: "הצרפתים עם טוב ועַם גיבור, לו מנהיג גדול -נפוליון.
בינתיים דון טודאו, שהוא ידידה של דונה רוזריה, מביא אותה למנזר על מנת שיהיה לה מחסה מאלה הרודפים אחריה. מסתבר כי דוניה מריה סבורה כי בעלה חי עם דונה רוזריה ולא רק הנותן לה חסות. היא מצליחה לחטוף אותה מהמנזר, כדי שלא תהיה עם בעלה שברח ושולחת אותה "רחוק מהים" ובזה מסתיים תפקידה בעלילה של האישה שברחה מפריז ואשר הצרפתים באו לדרום אמריקה.
העלילה ממשיכה בתיאור האירועים בין הספרדים לבין האינדיאנים. ז'ול ורן מסכם כי: "כאן, באמריקה הדרומית, כולם מוכרחים לשקר ולרמות, כי אתה מוקף בשקרנים, רמאים וצבועים". שבטי האינדיאנים נערכים לכרות ברית שלום עם הספרדים, כאשר הספרדים זוממים את חיסולם. למעשה האינדיאנים מעמידים פנים וגם הם מתכננים, במקביל, בדיוק אותו דבר. תוכניותיהם לא יוצאות לפועל. בינתיים פורץ המרד נגד הגנרל הספרדי וה"לבבות הנוגים" כובשים את השלטון וצ'ילה הופכת להיות מדינה עצמאית ודמוקרטית. הסופר מסכם: "כמו ארצות הברית".
לקריאה נוספת

"הגנרל בוסטמנטה”, ג. בן־חנה (גדליהו אמיתי), יוסף שמעוני, תל אביב, 1955.
הערות שוליים

↑  מלחמת העצמאות המקורית הייתה בתחילת המאה
↑  כלומר  שניהם ינקו חלב אֵם מאותה אישה
הר ברך

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  840 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  דרום הנגב
 רכס הרים:  הרי אילת 
 קואורדינטות:  29°47′34″N 34°54′50″E﻿ / ﻿29.7927778°N 34.9138889°E﻿ / 29.7927778; 34.9138889
  (למפת דרום הנגב מוגדלת) הר ברך(למפת דרום הנגב רגילה) הר ברך(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר ברך(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר ברך
 
הר ברך הוא הר, בגובה 840 מטר, בשמורת הרי אילת ממערב לבקעת תמנע. מקור השם בשמו הערבי "ג'בל אל איבריק".
מראה פסגת ההר
מבט ממצפור הר ברך
ממערב להר ברך נמצא נחל ברך הנשפך צפונה, וחלקו הצפוני נחשב כגבולה הדרומי של בקעת עובדה. מהר ברך תצפית דרומה לכיוון המשך שמורת הרי אילת - הר עתק והר בשמת, ותצפית מזרחה לכיוון בקעת תמנע ופארק תמנע. נקודת התצפית בהר ברך צוינה כאחת מנקודות התצפית היפות בישראל.
בין הר ברך להר עתק מצוי מעלה רגלי - מעלה ברך. שביל מעלה ברך סגור זמנית עקב נזקי שיטפונות, וקיימת סכנת חיים לעבור בו עד שישופץ.
אל ההר ניתן להגיע בשבילי הולכי רגל מצפון ומדרום, וכן ממערב דרך שביל נחל בוטם.
ההר נמצא בסמיכות לשביל ישראל, במרומי מצוקי תמנע. ניתן להגיע אל ההר גם ברכב מכיוון שביל המסומן בסימון שבילים כחול של החברה להגנת הטבע, היוצא מכיוון בקעת עובדה, או בשביל המתאים לכל רכב, היוצא מק"מ 32 של כביש 12 (לפי מפת סימון שבילים).
אתרי טיול נוספים בסמיכות להר ברך הם נחל מתק, באר מתק נחל מלחן ובאר מלחן.
לוחמי חיל ההנדסה הקרבית נוהגים לסיים את מסע הכומתה שלהם כשהם עולים את הר ברך עם אלונקות, ומקבלים את הכומתות הכסופות בפסגה.
הערות שוליים

↑  טלי מליחי, ‏נקודות התצפית היפות ביותר בישראל, באתר ‏מאקו‏, 10 במאי 2011
הערוץ הראשון (איראן)

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  איראן
 סוג:  ערוץ טלוויזיה ממשלתי
 תאריך השקה:  21 במרץ 1958
 בעלות:  רשות השידור האיראנית
 שפה:  פרסית
 משרד ראשי:  איראן
 אזור קליטה:  המזרח התיכון
 שיטת שידור:  DVB-T, PAL
 פורמט תמונה:  16:9 (1080p, HDTV, 576i, SDTV)
 הצפנה:  שידור דיגיטלי קרקעי, שידור לווייני חופשי, הפצה ברשתות הכבלים והלוויין, הזרמת מדיה
 www.tv1.ir
הערוץ הראשון (בפרסית: شبکه یک) הוא אחד מ-40 ערוצי הטלוויזיה הלאומיים באיראן. הערוץ הראשון היה ערוץ הטלוויזיה הלאומי הראשון באיראן שהחל לשדר בשנת 1958. לערוץ מגוון רחב של תוכניות כגון סדרות דרמה, בכורות טלוויזיה של סרטים איראניים גדולים ותוכניות אירוח. גם תוכניות ילדים משודרות בשידורים חוזרים, אבל רובן משודרות בשידור ראשון בבלוק התוכניות לנוער של הערוץ השני. לערוץ יש גם את משדר החדשות האיראני הנצפות ביותר והוא משדר גם את תפילות יום השישי. הערוץ שידר אירועי ספורט גדולים עד שהערוץ השלישי השיג את הזכויות לשידורים אלה.
הערוץ מואשם בהשתתפות בהפרות זכויות אדם על ידי שידור וידויים כפויים בטלוויזיה בשידור חי.
היסטוריה

התחנה נוסדה ב-1957 כישות פרטית על ידי משפחת סבט, משפחת סוחרים ידועה, שהפעילה את הטלוויזיה של איראן (TVI), חברת הטלוויזיה המסחרית הראשונה במזרח התיכון. חביב סבט, שייצג את RCA באיראן, היה הבעלים שלה. התחנה תכלול תוכן מקומי והפקות זרות מארצות הברית ואירופה. שידוריו החלו ב-21 במרץ 1958 בערוץ 2 בטהראן. הבניין נחנך על ידי השאה מוחמד רזא שאה פהלווי ב-3 באוקטובר 1958. המנהל הראשון שלו היה מהנדס RCA א. ואנס האלאק, שניהל גם את הטלוויזיה של בגדד, הראשונה במזרח התיכון, ותחנות טלוויזיה בג'קרטה ובניו דלהי. עד אוקטובר, התחנה העבירה תדרים, מערוץ 2 לערוץ 3, ושידור ארבע שעות בלילה. TVI הפעילה שתי תחנות: TVI-T בטהרן ו-TVI-A באבאדאן.
בשנת 1964, למעלה מ-80,000 מכשירי טלוויזיה קיבלו את אותותיו, והאפשרות לפתוח ערוץ שני הגדילה את כמות התוכן הזר, שכבר היה קיים בשירות הקיים - רובם הגיעו מארצות הברית, שגם ציוד טלוויזיה מסופק. TVI היה נתון גם לצנזורה על ידי המחלקה לפרסומים ורדיו. בקיץ 1965, התחנה בטהרן קיבלה סיוע טכני מריצ'רד ל' ספירס כדי לשפר את היכולות הטכניות שלה ואת הכנסותיה מפרסומות. הרפורמות שלו כללו תוכנית חדשות לילית חדשה וסיסמה חדשה ("מוקדשת להתקדמות איראן").
בהשקתה, הייתה ל-TVI חסות של מספר רב של חברות מערביות כגון RCA, General Tire, פפסי, Autolite, Squibb ופולקסווגן, כאשר Sabet פתחה את המפעל הראשון של פפסי-קולה באיראן ב-1955. עם זאת, עד 1963, היא טענה כי הפסידה 70 מיליון ריאל, ובעליה ניסו למכור את התחנה לממשלה, אך עד אז היא כבר אישרה תוכניות לרשת טלוויזיה משלה.
ממשלת איראן הייתה מודאגת מהאופי המסחרי של השירות, דבר שהוביל אותה להכניס תכנים חינוכיות. בנוסף, היו מגעים להפוך לחלק ממחלקת הפרסומים והשידור, דבר שיבטל את הפרסום המסחרי.
TVI הולאמה בסוף אפריל 1969. בערך באותה תקופה, שטח הכיסוי שלה התרחב הרבה מעבר לשתי הערים הראשונות. NITV בערוץ 3 שימר הרבה מההפקות של ה-TVI לשעבר, ושידור בשתי תקופות - תקופת צהריים ותקופת ערב שנמשכה מ-18:00 עד חצות בערך. ב-1971 הוא הפך לחלק מהרדיו והטלוויזיה הלאומית של איראן.
המהפכה האיראנית ב-1979, רשות השידור האיראנית החליפה את הרדיו והטלוויזיה הלאומית של איראן, שהייתה רשות השידור בתקופת השאה, והערוץ עבר לניהולה. במהלך ניהולו של עלי לאריג'אני, ערוץ זה שינה את מערכת השידור הצבעונית האנלוגית שלו מ-SECAM ל-PAL.
מ-14 ביולי 2018 עד 20 במאי 2022 ניהל את הערוץ מג'יד זיינול עבדין. ב-9 בדצמבר 2019, לרגל 62 שנה להקמת הערוץ ולגרסת ה-HD שלו, עדכן הערוץ את זהותה החזותית והגרפיקה.
הערות שוליים

↑  Abrahamian, Ervand (1999). Tortured confessions: prisons and public recantations in modern Iran. p. 222.
↑  "Broadcasting" (PDF). 23 בדצמבר 1957. p. 82. נבדק ב-17 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Television Digest" (PDF). 17 במאי 1958. p. 66. נבדק ב-17 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Broadcasting" (PDF). 13 באוקטובר 1958. p. 114. נבדק ב-17 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Television Factbook" (PDF). 1969. p. 942-b. נבדק ב-5 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Television Age" (PDF). 20 ביולי 1964. p. 49. נבדק ב-17 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Television and Radio Age" (PDF). 30 בינואר 1967. p. 49. נבדק ב-17 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Newsweek". 1960. p. 198.
↑  Madatali Karamali (1968). Regional Trade Directory: Iran-Pakistan-Turkey. p. 83.
↑  "Television" (PDF). באוגוסט 1960. p. 49. נבדק ב-17 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Iran Almanac and Book of Facts, Echo of Iran, 1969, page 461
↑  "Television Factbook" (PDF). 1977. p. 1109. נבדק ב-31 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kayhan International, TV listings, May 27, 1969
הפרלמנט של מונטנגרו

הפרלמנט של מונטנגרו הוא הרשות המחוקקת של מונטנגרו. הוא מונה כ-81 נציגים החברים בבית מחוקקים חד-ביתי ונבחרים פעם ב-4 שנים בשיטה של ייצוג יחסי (כלומר כל מפלגה מקבלת מספר מושבים יחסי בהתאם לאחוז היחסי של הקולות שקיבלה בבחירות), בדומה לשיטה בישראל. כניסה לפרלמנט שווה כ-6,000 קולות. כיום, ישנן כ-15 מפלגות בפרלמנט (כ-5.333 נציגים בכל מפלגה בממוצע), ועוד כנציג עצמאי. המפלגה הגדולה ביותר היא "המפלגה הדמוקרטית של הסוציאליסטים במונטנגרו" אשר מחזיקה מטעמה כ-30 נציגים. הפרלמנט הוא זה שבוחר את ראש הממשלה אשר מועמד על ידי הנשיא ואת שרי הממשלה. הפרלמנט גם מעביר את כל החוקים במדינה, מאשרר אמנות בינלאומיות, ממנה את השופטים בכל הערכאות, מאמץ את התקציב ומבצע תפקידים אחרים כפי שנקבע על ידי ועדת החוקה. הפרלמנט יכול להעביר הצבעת אי-אמון בממשלה בתמיכת רוב הנציגים.
הפרלמנט הוקם לראשונה בשנת 1905 והתקיים עד סיפוח מונטנגרו ליוגוסלביה אחרי מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918. הוא חזר להתקיים אחרי מלחמת העולם השנייה.
ראו גם

בתי מחוקקים לפי מדינה
הקצאת מקום להתפנות מחוץ למחנה

| --- | --- |
 מקרא:  ספר דברים, פרק כ"ג, פסוק י"ג
 תלמוד בבלי:  מסכת ברכות, דף כ"ה, עמוד א'
 משנה תורה:  הלכות מלכים ומלחמות, פרק ו', הלכה י"ד
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה קצ"ב סמ"ג, עשה קי"ט ספר החינוך, מצווה תקס"ו
 
הקצאת מקום להתפנות מחוץ למחנה היא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה יש לקבוע מקום ייעודי מחוץ למחנה צבאי לעשיית צרכים, על מנת לשמור על ניקיון וקדושת המחנה. ממצווה זו למדו חז"ל שיש להיזהר מאמירת דברים שבקדושה ולהרהר בדברי תורה בסמוך לצרכים.
מקור המצווה

בשעת מלחמה התורה מצווה להימנע מדברים רעים, ולשמור על טהרה, קדושה ונקיות:
כִּי תֵצֵא מַחֲנֶה עַל אֹיְבֶיךָ - וְנִשְׁמַרְתָּ מִכֹּל דָּבָר רָע. כִּי יִהְיֶה בְךָ אִישׁ אֲשֶׁר לֹא יִהְיֶה טָהוֹר מִקְּרֵה לָיְלָה - וְיָצָא אֶל מִחוּץ לַמַּחֲנֶה, לֹא יָבֹא אֶל תּוֹךְ הַמַּחֲנֶה. וְהָיָה לִפְנוֹת עֶרֶב יִרְחַץ בַּמָּיִם, וּכְבֹא הַשֶּׁמֶשׁ יָבֹא אֶל תּוֹךְ הַמַּחֲנֶה. וְיָד תִּהְיֶה לְךָ מִחוּץ לַמַּחֲנֶה, וְיָצָאתָ שָׁמָּה חוּץ. וְיָתֵד תִּהְיֶה לְךָ עַל אֲזֵנֶךָ, וְהָיָה בְּשִׁבְתְּךָ חוּץ - וְחָפַרְתָּה בָהּ, וְשַׁבְתָּ וְכִסִּיתָ אֶת צֵאָתֶךָ. כִּי ה' אֱ-לֹהֶיךָ מִתְהַלֵּךְ בְּקֶרֶב מַחֲנֶךָ, לְהַצִּילְךָ וְלָתֵת אֹיְבֶיךָ לְפָנֶיךָ, וְהָיָה מַחֲנֶיךָ קָדוֹשׁ, וְלֹא יִרְאֶה בְךָ עֶרְוַת דָּבָר וְשָׁב מֵאַחֲרֶיךָ
המילה 'יד' המופיעה בציווי פירושה מקום. כלומר אסור שכל אחד יעשה את צרכיו בכל מקום, אלא צריך להיות מקום מוגדר מחוץ למחנה שבו עושים צרכים.
הרמב"ם וספר החינוך מונים מצווה זו בנפרד ממצוות התקנת יתד לכיסוי הצואה. רבי משה מקוצי, לעומתם, מונה שני ציווים אלו כמצוות עשה אחת.
טעם המצווה

הטעם המופיע כבר במקרא הוא שה' "מתהלך במחנה", ואם במחנה יהיה פגם כמו "ערוות דבר" ה' עלול לעזוב את המחנה ולא לסייע לצבא של ישראל במלחמתו.
ספר החינוך מנמק את הקדושה המיוחדת שיש במחנה בכך שהחיילים היוצאים לקרב הם צדיקים ביותר. הסבר זה מושתת על ההגדרה של רבי יוסי הגלילי לפטור ממלחמה שניתן למי שירא ורך לבב: ”ירא ורך הלבב - זהו המתיירא מן העבירות שבידו” (משנה, מסכת סוטה, פרק ח', משנה ה'). כלומר: כל מי שהיו לו עבירות קיבל פטור מהקרב, ורק הצדיקים ביותר נשארו, ולכן מן הראוי שינהגו בקדושה ובנקיות מוגברת. בדומה לכך, חז"ל למדו מציווי זה שאין לומר דברים שבקדושה או להרהר בדברי תורה בסמוך לצואה, וניתן להבין מכך שלדעתם המצווה מבוססת על כך שבמחנה צבאי של ישראל כל הזמן עוסקים בתורה ובדברים שבקדושה, ולכן צריך שלא יעשו בו צרכים.
הרמב"ם וספר החינוך מסבירים בנוסף שמטרת המצווה להבדיל בין אופיו של מחנה צבאי ישראלי לבין מחנה צבאי הנהוג באומות העולם. בצבא רגיל החיילים עושים את צורכיהם בכל מקום ובין מקומות השינה, ואילו אצל עם ישראל הצרכים נעשים מחוץ למחנה. ויש בכך שבח לעם ישראל, כיוון ששליחים של אומות העולם המבקרים במחנה הצבאי יראו את הניקיון ויתפעלו ממנו.
דיני המצווה

חז"ל למדו מהמצוות הקשורות לנקיון וקדושת המחנה כי ככלל אסור לומר דברים שבקדושה או להרהר בדברי תורה בסמוך לצרכים, ולכן התורה ציוותה שבמחנה לא יהיו בכלל צרכים. הרשב"ץ הבין שאין הבדל מהותי בין מחנה צבאי למקום אחר, אלא זו דוגמה בלבד לכך שיש להרחיק את עשיית הצרכים ממקום עיסוקיהם של ישראל, כיוון שהם מהרהרים בתורה תמיד. לעומת זאת, רבנו יונה הבין שבמחנה יש קדושה עצמית אפילו בלי שאומרים בו דברים שבקדושה או מהרהרים בדברי תורה, ולכן דינו חמור יותר והתורה מצווה לשמור בו על ניקיון הרמטי. גם מהרמב"ם ורבי אליעזר ממיץ משמע שמדובר במצווה מיוחדת למחנה צבאי.
לדעת הרמב"ם המצווה לא תלויה בכך שארון הברית נמצא במחנה, אלא במחנה עצמו יש קדושה שצריך לשמור עליה. לעומתו, רבי אליעזר ממיץ סובר שהמצווה מדברת על מחנה בו נוכח ארון הברית, וכפי שכתוב: ”כִּי ה' אֱ-לֹהֶיךָ מִתְהַלֵּךְ בְּקֶרֶב מַחֲנֶךָ” (ספר דברים, פרק כ"ג, פסוק ט"ו).
כתב ספר החינוך שהמצווה נוהגת דווקא בזכרים ולא בנקבות, כיוון שהזכרים הם אלו שנלחמים.
ספר החינוך כתב שהמצווה נוהגת רק בזמן שבית המקדש קיים. אמנם, הרב אלישיב כתב שכנראה החינוך סובר כמו רבי אליעזר ממיץ שהמצווה תלויה בנוכחות של ארון, אך הרמב"ם חולק על כך כאמור, ולכן המצווה רלוונטית גם בימינו.
ממקורות שונים משמע שמצווה זו נוהגת דווקא במחנה של מלחמת רשות, ולפי זה במחנה של מלחמת מצווה אין חובה להקצות מקום לעשיית צרכים. אמנם מהרמב"ם משמע שמצווה זו רלוונטית גם במלחמת מצווה, וכך פסקו בעל ה'חסדי דוד' והרב אלישיב.
כתב הרב אלישיב שמצווה זו מוטלת על הציבור ולא על היחיד, ואם לא נקבעו נהלים על ידי המפקדים ולכן רוב החיילים עושים את צורכיהם בתוך המחנה ובכל מקום - ניתן להקל בשעת הדחק ולהטיל שתן בתוך המחנה.
הר ברכיופוד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,667 מ' 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  אלברטה, קנדהקנדה
 רכס הרים:  הרי הרוקי הקנדיים  רכס סלייט
 קואורדינטות:  51°28′54″N 116°02′06″W﻿ / ﻿51.4817°N 116.035°W﻿ / 51.4817; -116.035
  (למפת אלברטה מוגדלת) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתהר ברכיופוד(למפת אלברטה רגילה) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתהר ברכיופוד
 
הר ברכיופוד (באנגלית: Brachiopod Mountain) הוא הר הממוקם ברכס סלייט, קבוצת משנה של הרי הרוקי הקנדיים שבאלברטה, קנדה. ההר נקרא על ידי ג'יימס פ. פורטר, על שם הברכיופודים המאובנים שנמצאו באבן הגיר הדבונית בהר.
אקלים

בהתבסס על שיטת קפן למיון אזורי אקלים, הר ברכיופוד ממוקם באזור אקלים תת-ארקטי עם חורפים קרים ומושלגים וקיץ מתון. הטמפרטורות יכולות לרדת מתחת ל־20 מעלות צלזיוס עם אפקט צינון רוח מתחת ל־30 מעלות צלזיוס בחורף.
הערות שוליים

↑  "Brachiopod Mountain", peakfinder.com
↑  "Brachiopod Mountain", Bivouac.com.
↑  פיל, מ.ק.; פינלייסון, ב.ל.; מקמהון, ט.א., "Updated world map of the Köppen−Geiger climate classification", כרך 11, 2007, עמ' 1633–1644. (באנגלית)
זאב חבשי

| זאב חבשי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: כלביים
סוג:: כלב
מין:: זאב חבשי
שם מדעי
 Canis simensis ‏ראפל, 1840
תחום תפוצה


זאב חַבָּשִׁי (שם מדעי: Canis simensis) הוא מין בסוג כלב, המצוי ברמות אתיופיה באזורים בגובה של כ-3,000 מטר מעל פני הים. הזאב החבשי הוא אחד הכלביים הנדירים ביותר והוא מצוי בסכנת הכחדה. מעריכים שרק כשש אוכלוסיות, שמונות ביחד כ-600 בוגרים, שרדו.
הזאב החבשי מצוי ברמות ההרריות של אתיופיה באזורים עשבוניים. בשונה מהזאב המצוי, טורף לא מתמחה שצד בלהקות מיני פרסתנים, הזאב החבשי מתמחה בציד מכרסמים קטנים ובעיקר מהמין חולד גדול-ראש, להם הוא אורב בקרבת פתח מחילתו. טרף נוסף שלו הוא מיני עכברים שונים, כגון עכבר עשב אפריקאי, Arvicanthis blicki ו-Lophuromys melanonyx. הוא צד גם בבונים זנובים, ואפילו יעל אתיופי.
אף על פי שהם צדים ביחידות, הזאבים מקיימים חיי חברה מפותחים. בזמן שכל אחד יוצא לציד, נשארת זאבה אחת לטפל בגורים, גם של נקבות אחרות.
התפרצות כלבת ב-1990 הקטינה את האוכלוסייה הידועה הגדולה ביותר, שמצויה בפארק הלאומי הרי באלה, מ-440 פרטים לפחות ל-160 בשבועיים בלבד. אולם האוכלוסייה התאוששה מאז ובספירה שנערכה ב-2006 נמצאו 350 פרטים בפארק הלאומי.
משערים שמוצא הזאב האתיופי באוכלוסייה קדומה שמזכירה את הזאב האפור שנדדה מאירואסיה לרמות אתיופיה הקרירות והתבססה שם. עקב שפע המכרסמים בסביבה זו התפתחה התמחות בציד שלהם והאוכלוסייה הסתעפה מהזאב המצוי, לפני כשני מיליון שנה.
תוכנית שימור הזאב החבשי (EWCP- Ethiopian Wolf Conservation Program) היא מיזם משותף של ממשלת אתיופיה ואוניברסיטת אוקספורד הפועל לשימורו והצלתו של מין זה מסכנת הכחדה. סכנות רבות מרחפות מעל מין זה:
מקום חיות הולך ומצטמצם.
הזדווגות עם כלבי בית
ציד
מגפות כלבת וכלבלבת המועברות מכלבים נגועים שבאים במגע עם הזאבים.
הערות שוליים

↑  זאב חבשי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| כַּלְבִּיִּים (מתת-משפחת הכלבים) |
| --- | --- | --- |
| שבט כלבים, תת-שבט כלבים ("דמויי-זאב") | סוג כלב, מינים: זאב מצוי · (תת-מין כלב הבית) • זאב ערבות • זאב אדמוני • זאב אלגונקווין • זאב חבשי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב ♦ סוג ומין יחיד זאב טלוא ♦ סוג תן, מינים: תן שחור-גב • תן לבן-פס ♦ סוג ומין יחיד דול מצוי |   |
| שבט כלבים, תת-שבט כלביים דרום-אמריקאיים | סוג ומין יחיד זאב הרעמה ♦ סוג ומין יחיד זאב היער ♦ סוג שועל דרום אמריקאי, מינים: שועל הפמפס • שועל דרווין • שועל ארגנטינאי אפור • שועל ארגנטינאי לבן • שועל ערבות פרואני • שועל קולפאו ♦ סוג ומין יחיד שועל הסרטנים ♦ סוג ומין יחיד שועל קטן-אוזן |   |
| שבט שועלים אפורים | סוג שועל אפור, מינים: שועל אפור מצוי • שועל איים אפור |   |
| שבט שועלים | סוג שועל-רקון, מינים: שועל-רקון מצוי • שועל-רקון יפני ♦ סוג ומין יחיד שועל אוזנן ♦ סוג שועל (שועלים אמיתיים), מינים: שועל מצוי (אדום) • שועל פנק • שועל החולות • שועל הכף • שועל שלג • שועל צוקים • שועל בנגלי • שועל קורסאקי • שועל מקרוטיס • שועל מהיר • שועל חיוור • שועל חול טיבטי |   |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012440953205171
הר ברנהאם (ארץ מרי בירד)

ערך זה עוסק בהר בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,170 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכסי פורד 
 קואורדינטות:  77°16′00″S 142°04′59″W﻿ / ﻿77.266694444444°S 142.083°W﻿ / -77.266694444444; -142.083
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ברנהאם(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ברנהאם
 
הר ברנהאם (באנגלית: Mount Burnham) הוא הר בהרי קלארק, ברכסי פורד, בארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם 3 קילומטרים צפונית להר ואן וולקנברג.
גובהו של ההר 1,170 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-3,706 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה בשנת 1940 בטיסות תצפית שיצאו מבסיס וסט (West Base) של השירות האנטארקטי של ארצות הברית.
היסטוריה > מקור השם

ההר נקרא על שמו של גאי ברנהאם (Guy Burnham), קרטוגרף בבית הספר לגאוגרפיה באוניברסיטת קלארק בווסטר במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
| אתרים בהרי קלארק שברכסי פורד |
| --- | --- | --- |
| הרים | אטווד • אקבלו • ברנהאם • ג'ונס • ואן וולקנברג • מאליונה |  |
| נונאטאקים | קלי |  |
| עמקים | מסקוויט |  |
| אתרים ברכסי פורד |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | אסמן • דנפלד • היינס • מקיי • סארנוף • פוסדיק • פיליפס • קלארק |  |
| הרים | אלכסנדר • אקבלו • ביואנג'ל • ביטגוד • בירד • ברנהאם • ג'ון • ג'ונס • דאגלס • דרלינג • ואן וולקנברג • לוקהארט • מאליונה • סווארטלי • פייג' • קארבון • קולומבו • קופר • ריאה • ריצ'רדסון |  |
| מצוקים | ביילי |  |
| נונאטאקים | ברידינג • קיידי |  |
| מונוליתים | הבילבורד (לוח המודעות) |  |
| קרחונים | אוקס • ארתור • באלצ'ן • בויד • האמונד |  |
| מעברי הרים | ריס |  |
הרמן דיילי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 ביולי 1938 יוסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  28 באוקטובר 2022 (בגיל 84) ריצ'מונד, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כלכלה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ואנדרבילט (1967)  אוניברסיטת רייס 
 מוסדות:  אוניברסיטת מרילנד 
 פרסים והוקרה:  פרס סופי (1999)  פרס גרומאייר (1992)  פרס דר א"ה היינקן למדעי הסביבה (1996)  פרס לאונטיף (2001)  פרס הקיום הנכון (1996)  פרס הכוכב הכחול (2014)  Nicholas Georgescu-Roegen Award (2015) 
 
הרמן דיילי (באנגלית: Herman Daly;‏ 21 ביולי 1938 – 28 באוקטובר 2022) היה כלכלן אמריקאי ופרופסור בבית הספר למדיניות ציבורית באוניברסיטת מרילנד, קולג' פארק, מרילנד, ארצות הברית. דיילי היה אחד מהאבות המייסדים של זרם הכלכלה האקולוגית ואחד האנשים הבולטים בתחום של כלכלה בת קיימא, דיילי הגה מושגים כמו חוקי דיילי לקיימות וכלכלת מצב יציב. דיילי עבד בבנק העולמי במחלקת איכות הסביבה.
השכלה

דיילי היה תלמידו של הכלכלן הנאו קלאסי ניקולס ג'ורג'סקיו רוגן. בהמשך דרכו "מרד" רוגן בממסד האקדמי הכלכלי, וניסה להכניס לעולם המושגים הכלכלי את מונח האנטרופיה, בעיקר בהקשר של תלות העולם הכלכלי במשאבי טבע. דיילי המשיך ופיתח ביקורת זו בספריו.
דיילי קיבל את הדוקטורט שלו בשנת 1967 מאוניברסיטת ואנדרבילט, בשנת 1968 נהיה לפרופסור חבר באוניברסיטת לואיזיאנה, וב-1973 כבר הפך לפרופסור מן המניין. הוא היה אחד המייסדים של הירחון "כלכלה אקולוגית" (Ecological Economics) והיה עורך-עמית של ירחון זה.
עבודה בבנק העולמי

דיילי עבד ככלכלן בכיר במחלקה הסביבתית של הבנק העולמי, שם הוא עזר לפתח קווי מדיניות הקשורים בפיתוח מקיים. בעודו שם, הוא עסק במבצעים סביבתיים באמריקה הלטינית.
עבודתו

תחומי העניין של דיילי היו פיתוח כלכלי, אוכלוסין, משאבי טבע, כלכלה אקולוגית וסביבה. הוא פרסם מאות מאמרים וכמה ספרים שנחשבו לפורצי דרך בתחום של כלכלה וסביבה.
דיילי ניסח את "חוקי דיילי לקיימות" או "גבולות מקיימים לתפוקת חומר ואנרגיה" - תנאים פיזיים שהם תנאי הכרחי אך לא מספיק לקיימות.
פרסים ואותות הוקרה

במהלך חייו ולאורך שנות פעילותו, זכה הרמן דיילי במספר פרסים והוקרות על פועלו:
1996:
פרס הפרנסה הנאותה על "קריאת התגר העמוקה שלו כלפי הכלכלה הקונבצינלית מנקודת מבט אקולוגית ואתית"
פרס היינקן למדעי הסביבה, הפרס מוענק מטעם האקדמיה המלכותית ההולנדית למדעים ולאומנות
פרס הקיום הנכון
1999:
"Norwegian Sophie Prize"
2001:
פרס לאונטיאף (Leontief) לקידום הגבולות של מחשבה כלכלית
2002:
מדליית הנשיאות של איטליה
2010:
פרס על מפעל חיים מהמועצה הלאומית למדעים ואיכות הסביבה
ספרים

דיילי פרסם מספר ספרים שהשפיעו על כלכלנים רבים ופתחו את הדרך לזרם הכלכלה האקולוגית. בכללם "כלכלת מצב יציב", "חישוב ערכו של כדור הארץ", "מעבר לצמיחה", "כלכלה אקולוגית והאקולוגיה של הכלכלה" יחד עם התאולוג ג'ון ב. קוב הוא כתב את "לטובת הכלל" שזכה בפרס גרוומייר (Grawemeyer Award) על רעיונות לשיפור מצב העולם.
בשנת 2003 פרסמו דיילי וג'ושוע פריילי את ספר הלימוד הראשון בנושא כלכלה אקולוגית - "כלכלה אקולוגית: עקרונות ויישומים".
כלכלת מצב יציב, Steady-State Economics 1977; 1991
חישוב ערכו של כדור הארץ, Valuing the Earth 1993
טובת הכלל, For the Common Good 1989; 1994
מעבר לצמיחה, Beyond Growth 1996
מבוא לכלכלה אקולוגית 1997, דיילי קוסטנזה נורגארד ואחרים, הספר ניתן לקריאה ברשת
כלכלה אקולוגית והאקולוגיה של הכלכלה 1999
כלכלה אקולוגית: עקרונות ויישומים 2003
מאקרו כלכלה סביבתית - מתוך הספר "כלכלה אקולוגית" של רוברט קוסטנזה
(ובתרגום לעברית, מתוך ynet, באתר ynet).