stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניכוס תרבותי

ניכוס תרבותי הוא מושג המתייחס לאימוץ, שְׁאִילָה או חיקוי של אלמנטים של תרבות (בין אם מוחשיים או בלתי מוחשיים) על ידי יחידים או קבוצות מחוץ לאותה תרבות, באופן שהוא לא ראוי או לא מכיר באותה תרבות. יש המגדירים מושג זה בצורה רחבה יותר כלקיחת משהו שנוצר על ידי בני תרבות אחת לידי בני תרבות אחרת. אך ברוב המקרים חלק בלתי נפרד מההגדרה של ניכוס תרבותי הוא אסימטריה של כוח בין שתי התרבויות.
ניכוס תרבותי לובש צורות רבות, מכסה מגוון סוגי פעולות ויש לו השלכות רבות. דוגמאות לניכוס תרבותי כוללות סגנונות וייצוגים אמנותיים, חפצים, קניין רוחני, פולקלור וסמלים דתיים, הן יכולות לנוע בין שימוש בלבוש מסורתי, תבשילים, תרופות מסורתיות, תסרוקות, מוזיקה, ריקוד, שפה, סמלים, שיטות דתיות או רוחניות ואלמנטים תרבותיים אחרים. זה יכול לקרות בהקשרים שונים, כולל אופנה, בידור, אמנות בכל צורותיה, ובחיי היומיום.
חילופי תרבות הם בלתי נמנעים בחברה האנושית, ולמרות שלרוב יש לכך השלכות חיוביות או לפחות נייטרליות מבחינה מוסרית, יש מקרים שזה בעייתי או שהדברים משתבשים. במצבים אלה ניכוס תרבותי כרוך בנטילת היבטים של תרבות אחרת ללא רשות מבלי להבין או לכבד את המשמעות התרבותית שלה, ולעיתים התוצאה היא טריוויאליזציה, ייצוג מסולף של אותם אלמנטים או הסחרה (ללא כל פיצוי ראוי לקהילות המקור). בדרך כלל ה"לוקחים" הם בני תרבות דומיננטית יותר, אנשים בעלי מעמד מיוחס יחסית. המעשה שנוי במחלוקת במיוחד כאשר בני התרבות הדומיננטית מאמצים אלמנטים מתרבויות של בני מיעוטים או תרבויות ילידיות, שכן יש בכך כדי לחזק חוסר איזון בכוח שבין התרבויות, לתרום לדיכוי ולהשתקה, להנציח סטריאוטיפים מזיקים, ולהעמיק את הקשיים הקיימים שאנשי התרבות המנוכסת חווים כבר בלאו הכי. חלק מהמשמעויות של המושג מקבילות לשימוש במושג בהקשרים משפטיים, ומחזקות את המשמעות הנלווית של נטילה בלתי הוגנת או בלתי מורשית - כלומר גניבה. כך למשל, ניכוס חפצים כרוך בנטילת חפצים תרבותיים פיזיים כמו פסלי השיש מהפרתנון והברונזה של בנין, השוכנים כעת במוזיאון הבריטי.
מכיוון שחילופי תרבות ושיתוף יכולים להוביל גם לתוצאות חיוביות, כמו פריחה תרבותית, הבנה וטיפוח קשרים בין-תרבותיים, יש להבחין בין הערכה תרבותית וניכוס תרבותי, כאשר ההערכה התרבותית שואפת לרכוש ידע והבנה של התרבות האחרת, ובכך לכבד ולהעריך את התרבות, שיטותיה וההיסטוריה שלה. במצבים אלו, תרבויות חולקות אלמנטים תרבותיים באופן חופשי וללא השלכות כוחניות, ובכך מביאים לידי יצירתיות תרבותית עשירה יותר. לעומת זאת ניכוס תרבותי לוקח היבטים של התרבות מבלי להכיר בהיסטוריה או במשמעותה, ואין כוונה ללמוד דבר על התרבות הזו. זהו תהליך בעייתי בגלל הפגיעה העמוקה ואף הנזק שהוא עלול לגרום, במיוחד כאשר התרבות ממנה לקחו (מיעוט או תרבות ילידית) נדחקת לשוליים. נזק נוצר גם בגלל הסחרה - תהליך שבו תרבות, בחלק או בכל היבטיה, הופכת למצרך למכירה; תהליך זה מעוות את התרבות ולא נותן לה ייצוג הולם.
התקשורת הכללית והרשתות החברתיות מלאות בהאשמות והאשמות נגד על העוול שנגרם מניכוס תרבותי. כל מיני פעולות תויגו כניכוס תרבותי, כמו למשל: הוראת יוגה על ידי אנשים שאינם בני תת-היבשת ההודית; לבישת בורקה על ידי ליידי גאגא בקליפ, שבו הבורקה שקופה והיא רוקדת בצורה סוגסטיבית; או האימוץ של החומוס והפלאפל בישראל.
חשיבות

חשיבות המושג ניכוס תרבותי נובעת מכך שהוא מסב את תשומת הלב לעובדה שלא כל צורות חילופי התרבות שוות ומעמיד בספק את האתיקה של תרבות רוב או דומיננטית הלוקחת מתרבות שולית. המושג מסייע להתמודדות עם תופעת הניצול שהייתה קיימת לאורך ההיסטוריה וממשיכה להתקיים בין תרבויות לא שוות בכוחן. מתן שם לתופעה מאפשר הכרה בתולדות הקולוניאליזם והאימפריאליזם והלגיטימציה שנטלו לעצמם לקחת. הדיון על ניכוס תרבותי מוביל לחשיבה על שאלות אתיות הנוגעות לבעלות וצדק ושאלות פוליטיות הנוגעות לזהות ולשוליות. זה מאפשר דיון פוליטי ושיח על פוליטיקה של זהויות שבה קבוצות שוליים ועמים ילידים יכולים להילחם על זכויותיהם בחברה, ככל שזה קשור בגזע, מגדר ומעמד.
המושג ניכוס תרבותי חשוב כי גם תהליכי הגלובליזציה התרבותית, לרבות פיתוח הטכנולוגיה הדיגיטלית, הגדילו את הגישה לתרבויות אחרות וערערו עוד יותר את הגבולות המפרידים בין תרבויות. זה הגביר את הדחיפות לחשוב על הסוגיות האתיות סביב ניכוס תרבותי ולהבטיח שכל התרבויות יהיו שותפות באחריות לחילופי תרבות הוגנים. צעדים גדולים נעשו בעשורים האחרונים על ידי גופים בינלאומיים, בתוך המשפט האנגלו-אמריקאי ומערכות משפטיות אחרות כדי להגן על מורשות תרבותיות, הכוללות ידע מדעי וטכני. האמצעים כוללים איסוף רשימות מורשת תרבותית בלתי מוחשית על ידי אונסק"ו וחוק הגנת הקברים והחזרתם של האוכלוסייה הילידית בארצות הברית. כמו כן יש יותר ארגונים לא ממשלתיים וחברות פרטיות שהוקמוו כדי לתמוך בזכויות של קבוצות ילידים.
אמנם כבר בשנת 1967 הקים האו"ם את ארגון הקניין הרוחני העולמי (WIPO) כדי ליצור מערכת קניין רוחני גלובלית שתסייע לכל המדינות לבחון את אפשרויות הקניין הרוחני שלהן לפיתוח כלכלי, חברתי ותרבותי. אך רק בשנת 2001, בתגובה לחששות שהעלו קבוצות ילידים בנוגע להגנה על אמנות, לבוש וידע ילידים, החלה WIPO לשאת ולתת על ההגנה של סמלים תרבותיים כקניין רוחני ורק ביוני 2016, לאחר שנים רבות של משא ומתן כושל, נפגשו נציגים ותומכי זכויות הילידים עם הוועדה כדי לבקש איסור עולמי על שכפול בלתי מוצדק של ביטויי תרבות ילידים וביקשו שהניכוס התרבותי יהיה מעשה בלתי חוקי בכל העמים.
ביקורת

בניגוד לדעות הרווחות כנגד התופעות של ניכוס תרבותי יש הדוחים את ההאשמות הללו כבלתי מוצדקות לחלוטין, בטענה שתרבויות תמיד מקיימות אינטראקציה זו עם זו ושואלות זו מזו. ניסיון למשטר מי יכול לעסוק עם מנהגים ומסורות תרבותיות, עוצר באופן לא טבעי את האינטראקציות התרבותיות.
יש הטוענים כי ההימנעות מההשפעה של תרבויות זרות מחשש לפגיעה בהם, תפגע ביצירתיות של סופרים, למשל. עצם מפעלם של הסופרים כרוך בהצבת עצמם בנעליים של אחרים, כולל בני תרבויות אחרות. מפאת החשש לפגוע באנשים מתרבויות אחרות, סופרים נרתעים מלפתח את הדמויות שאולי היו רוצים לראות ברומנים שלהם. מה שיכול להביא לסיפורת שהיא פחות איכותית, אפילו "סתמית".
ג'יימס או. יאנג מגן על ניכוס תרבותי ואינו חושב שזה פסול מבחינה אתית לאמץ מוטיבים, סגנונות או נושאים מתרבויות אחרות, בתנאי שניתנת ההכרה הראויה. לטענתו, הקביעה שמרכיבים אלה הם רכושה של תרבות מסוימת מצמצמת את היצירתיות.
פרנק פורדי, למשל, כותב "האשמה בניכוס תרבותי הפכה לאמצעי לשלוט על טעמם של אנשים, בחירת הבגדים שלהם, האוכל שהם צורכים, אפילו הדרך שבה הם רוקדים או שרים". כך גם וייס (2017) מדגיש את היתרונות של ניכוס תרבותי וטוען ש"זה מה שעושה את התרבות האמריקאית כל כך עשירה... וזה גם חלק גדול מהסיבה שאמריקה כל כך מצליחה".
קו סקפטי יותר ויותר קולני טוען כי, ההתמקדות בהימנעות מפגיעה בתרבות של מיעוטים, ובהבטחה שהזהות שלהם מוכרת ומכובדת במרחב הציבורי, הרחיקה את תשומת הלב מאי השוויון הכלכלי, או מהפרות זכויות האדם המתמשכות, המחייבות תשומת לב רבה יותר: "כמה אבסורדית ובזבזנית... ההתנגדות של האומה המאוחדת לניכוס תרבותי, כאילו אין לה שום דבר חשוב יותר לעשות!"
התפתחות המושג

המושג "ניכוס תרבותי" לא נטבע על ידי אדם אחד, לרוב הוא לא מוגדר ורווח בשימוש תוך הסתמכות על מערכות תאורטיות רלוונטיות. על פי מילון אוקספורד המונח (Cultural appropriation) הופיע לראשונה במאמר משנת 1945 מאת ארתור א' קריסטי, הדן בניכוס תרבות אירופי מהמזרח הרחוק, ומאז הוא הופיע וצבר בולטות בדיונים ומחלוקות בתוך האקדמיה, בין אקטיביסטים חברתיים וקהילות מודרות, במיוחד משנות השמונים ואילך. למושג יש שורשים במחקרי תרבות ביקורתיים הבוחנים דינמיקה כוחנית, זהות ואינטראקציות תרבותיות, במיוחד בהקשר של קולוניאליזם, אימפריאליזם וגלובליזציה. מחקרים אלה מונעים על ידי חוקרים, פעילים חברתיים ואמנים שהיו מודאגים מהסחרה ומייצוג מסולף של תרבויות מודרות. התדיינויות אלו הושפעו מתנועות כמו הכוח השחור, זכויות ילידים, פמיניזם וביקורת רחבה יותר על נורמות תרבותיות דומיננטיות.
הדיון על הרעיון של אימוץ, שְׁאִילָה או חיקוי של אלמנטים של תרבות אחרת כמובן שהיה קיים גם קודם הופעת המונח "ניכוס תרבותי" והדוברים חקרו ניכוס מבלי להשתמש במונח זה אלא השתמשו במונחים אחרים כמו השפעה תרבותית. אך בניגוד למושגים האחרים, "ניכוס" מדגיש את פעולת הנטילה ואת המניע - להשיג כוח על. סוזן סקפידי (אנ'), חוקרת משפטית, מילאה תפקיד משמעותי בפופולריות של המונח והשימוש בו. בשנת 2005 פרסמה סקפידי ספר בשם "Who Owns Culture? Appropriation and Authenticity in American Law,", בו חקרה את ההיבטים המשפטיים וזכויות קניין רוחני הקשורות לניכוס תרבותי ותרמה להבנה הציבורית הרחבה יותר של המושג.
לאורך השנים המושג ניכוס תרבותי הוגדר בדרכים רבות, תוך הצגת מגוון ומורכבות של מונחים על פני תחומים אקדמיים שונים. בעוד שיש המגדירים ניכוס תרבותי בצורה נייטרלית, יש מגוון של המשגות שהן מוסריות או מעוררות התנגדות מוסרית. התיאור של יאנג של ניכוס תרבותי כ"לקיחת משהו שנוצר על ידי בני תרבות אחת על ידי בני תרבות אחרת" הוא דוגמה להגדרה נייטרלית מבחינה מוסרית, בעוד שהתיאור של טוד (1990), "ניכוס תרבות הילידים הוא ביטול השוני ופטישיזציה של ה'אחר', כך שמקורות ילידים הופכים לסחורה רצויה ומועילה עם השלכות של רווח והערכה עבור מי שמנכסים אותה" הוא דוגמה לכך שהניכוס מוגדר ככזה שיש לדחותו מבחינה מוסרית. בשיח העכשווי לניכוס תרבותי יש משמעויות שליליות, המצביעות על כך שקיים פער כוחות בין המנכס לקבוצה ממנה מנכסים; ניכוס נעשה בדרך כלל ללא הסכמת הקבוצה המנוכסת וקיימת מידה של פגיעה בקבוצה שממנה מנכסים.
ניכוס תרבותי תפס יותר ויותר את תשומת הלב של חוקרים והדיוטות בשנים האחרונות. יש אינספור מאמרים, סרטונים ובלוגים המוקדשים להגדרת ניכוס תרבותי. בנוסף, ישנם מספר תיאורים של אנשים המדווחים כיצד הם מושפעים מהניכוס התרבותי בקהילותיהם.
הערות שוליים

1 2  cultural, adj. & n. meanings, etymology and more | Oxford English Dictionary, www.oed.com
1 2 3 4 5 6 7 8  Rina Arya, Cultural appropriation: What it is and why it matters?, Sociology Compass 15, 2021-10 doi: 10.1111/soc4.12923
1 2  Katzarska-Miller, I, Faucher, F., Kramer, & Reysen, S, Lay Definitions of Cultural Appropriation in US Community and College Student Samples, Advances in Social Sciences Research Journal 7 (12), 2020
1 2  KaDeidra Baker, Indigenous Appropriation and Protections Provided by Intellectual Property Law, North Carolina Central University Science & Intellectual Property Law Review 11, 2018-08-16
1 2 3 4  James O. Young, Cultural Appropriation and the Arts, John Wiley & Sons, 2010-02-01, ISBN 978-1-4443-3271-1. (באנגלית)
1 2 3  Richard A. Rogers, From Cultural Exchange to Transculturation: A Review and Reconceptualization of Cultural Appropriation, Communication Theory 16, 2006-11, עמ' 474–503 doi: 10.1111/j.1468-2885.2006.00277.x
↑  James O. Young, Profound Offense and Cultural Appropriation, The Journal of Aesthetics and Art Criticism 63, 2005, עמ' 135–146
1 2 3  Sirenia Sanchez, A Social Psychological Perspective on Cultural Appropriation: Examining Lay Theories and the Psychological Consequences, Northwestern University ProQuest Dissertations Publishing, 2023
↑  Ariel J. Mosley, Larisa Heiphetz, Mark H. White, Monica Biernat, Perceptions of Harm and Benefit Predict Judgments of Cultural Appropriation, Social Psychological and Personality Science, 2023-04-26, עמ' 194855062311624 doi: 10.1177/19485506231162401
1 2 3 4 5  Patti Tamara Lenard, Peter Balint, What is (the wrong of) cultural appropriation?, Ethnicities 20, 2020-04, עמ' 331–352 doi: 10.1177/1468796819866498
↑  Erich Hatala Matthes, Cultural Appropriation Without Cultural Essentialism?, Social Theory and Practice 42, 2016, עמ' 343–366
1 2 3  Susan Scafidi, Who Owns Culture?: Appropriation and Authenticity in American Law, Rutgers University Press, 2005, ISBN 978-0-8135-3606-4. (באנגלית)
↑  Cultural appropriation Definition & Meaning, Dictionary.com (באנגלית)
↑  Alex O'Keefe, Research Guides: Learn & Unlearn: Anti-racism Resource Guide: Cultural Appropriation, libraryguides.saic.edu (באנגלית)
↑  NATIVE AMERICAN GRAVES PROTECTION & REPATRIATION ACT, US Department of the Interior
↑  Inside WIPO, www.wipo.int (באנגלית)
↑  "Opinion | Three Cheers for Cultural Appropriation (Published 2017)" (באנגלית). 2017-08-30. נבדק ב-2023-08-06.
↑  arthur E. Christy, The Asian Legacy And American Life, 1945
↑  David Waldron, Janice Newton, Rethinking Appropriation of the IndigenousA Critique of the Romanticist Approach, Nova Religio 16, 2012-11-01, עמ' 64–85 doi: 10.1525/nr.2012.16.2.64
↑  The Cultural Processes of "Appropriation", read.dukeupress.edu
↑  Janice HIadki, Problematizing The Issue of Cultural Appropriation, Alternate Routes, 1994
↑  Kathryn Gottlieb, Cultural Appropriation in Contemporary Neopaganism and Witchcraft, Honors College, 2017
↑  Jodie-Lee Trembath, Unpacking the Yale Halloween Scandal, The Familiar Strange, ‏2017-11-22 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007402924405171  LCCN: sh2018001171
נקמתו של מונטזומה (משחק וידאו)

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1984
 סוגה:  משחק פלטפורמה
 פיתוח:  Parker Brothers
 הוצאה לאור:  האחים פארקר 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 הפצה:  Parker Brothers
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  יחיד
 דירוג:  לכל הגילאים
 פלטפורמות:  מחשב אישי, אטארי, קומודור 64
 
נקמתו של מונטזומה (באנגלית: Montezuma's Revenge) הוא משחק מחשב שנוצר בשנת 1984 על ידי האחים פארקר. גיבור המשחק הוא דמות בשם פאנמה ג'ו. מהלך המשחק מתבצע במבוך תת-קרקעי (השייך לשליט האצטקי מהמאה ה-16, מונטזומה ה-II) מלא באויבים, מכשולים, מלכודות וסכנות. מטרת המשחק היא לצבור נקודות על ידי מציאת תכשיטים לאורך הדרך. המשחק משלב מאפיינים של מטרואיד וקאסלבניה.
תיאור כללי

השחקן מוביל דמות בשם פנמה ג'ו מחדר לחדר בתוך לבירינת תת-קרקעי מהמאה ה-16 המצוי תחת מקדש אצטקי אותו הקים הקיסר מונטזומה השני. הלבירינת מכיל אויבים, מכשולים, מלכודות, וסכנות שונים. מטרת המשחק היא לצבור נקודות על ידי איסוף אבני החן המפוזרות במסכי המשחק השונים.
פנמה ג'ו חייב גם למצוא מפתחות כדי לפתוח דלתות, לאסוף ולהשתמש בציוד כגון לפידים, חרבות, קמיעות, מבלי לאבד את חייו. המכשולים השונים במשחק כוללים שערים העשויים מלייזר, רצפות נעלמים ובורות בוערים. האויבים במשחק כוללים גולגולות, נחשים ועכבישים.
הפירמידה בעלת קומות שונות. המטרה היא להגיע אל חדר האוצר, אשר הכניסה אליו נמצאת במרכז החדר הנמצא בקומה הנמוכה ביותר במשחק (מתוך תשע). בשלב הראשון הקומה התחתונה חשוכה, וככל שמתקדמים יותר בשלבים החשכה מטפסת יותר, עד שהחל משלב תשיעי כל השלב חשוך. ג'ו צריך למצוא לפיד כדי להאיר את הדרך, ויש שניים כאלה בכל שלב, אחד בכל כיוון הליכה. החל מהשלב החמישי האויבים אינם מתים אם נפסלים בהם. בגרסה מאוחרת יותר של המשחק ישנו "בוס" בתחתית השלב וצריך לעבור אותו. החל מהשלב התשיעי השלבים חוזרים על עצמם.
נתינות

נתינוּת היא מעמד משפטי המשתמעת ממנו השתייכות למדינה או לריבון, וכפיפות לחוקים אותם מחוקק הריבון, אך ללא הזכויות המוענקות לאזרח.
בעבר, במשטרים מונרכיים או דיקטטוריים, היחס אל תושבי הממלכה היה כאל נתינים, החייבים לעשות את רצון הריבון - המלך או הדיקטטור. במשטרים מודרניים יש מצבים המביאים לכך שאדם יהיה נתין אך לא אזרח, מצב ממנו משתמעת כפיפות לחוקי המדינה, ללא קבלת מלוא הזכויות. כך למשל, תושבי ארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי נקראו נתינים, שכן על אף שהיה עליהם לציית לחוקים שחוקק שלטון המנדט, לא הייתה להם זכות הבחירה לפרלמנט הבריטי, והמושל שהיה למעשה הריבון עבורם, הנציב העליון, מונה לתפקידו על ידי גופים ומוסדות שלא הייתה להם זכות בחירה אליהם או השתתפות בהם או כל השפעה דומה אחרת. מצב משפטי היוצר מעמד של נתינות התקיים גם לפי חוקי נירנברג, ששללו את אזרחותם של היהודים תחת שלטון גרמניה הנאצית בשלב הראשון של השואה, והפכו אותם לנתינים החייבים בציות לחוק, אך ללא זכויות כלשהן.
בימינו, המונח "נתינות" משמש בהשאלה לכל מעמד אזרחי של אדם במדינה מסוימת.
נבחרת אפגניסטן בכדורגל

נבחרת אפגניסטן בכדורגל, הידועה בכינוי "קבוצת מלי", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של אפגניסטן. הנבחרת הוקמה בשנת 1933 וצורפה לפיפ"א בשנת 1948.
הדירוג הנוכחי של נבחרת אפגניסטן ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-152 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,034.37 – ירידה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 122 נמדד לראשונה באפריל 2014, והדירוג הנמוך ביותר 204 נמדד לראשונה בינואר 2003.
כל גביעי העולם

1930 עד 2002 - לא נכנסה
2006 עד 2026 - לא העפילה
כל גביעי אסיה

1956 עד 1972 - לא השתתפה
1976 עד 1984 - לא העפילה
1988 עד 2000 - לא השתתפה
2004 - לא העפילה
2007 - לא השתתפה
2011 עד 2023 - לא העפילה
כל גביעי האתגר של ה-AFC

2006 עד 2008 - סיבוב ראשון
2010 - פרשה
2012 - לא העפילה
2014 - מקום רביעי
כל גביעי פדרציית הכדורגל של דרום אסיה

1993 עד 1999 - לא נכנסה
2003 עד 2009 - סיבוב ראשון
2011 - מקום שני
2013 - מקום ראשון
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מינואר 2003 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
נס יחידה (צה"ל)

נסי חטיבות ואוגדות שריון ביד לשריון בלטרון
נסי חטיבות ואוגדות שריון ביד לשריון בלטרון
נס יחידה הוא פריט טקסי צבאי, המורכב ממוט ופארה גדולה, לרוב, עטורה בסרטי מערכה. בפארה משולב סמל היחידה. בהתאם לצורת הסמל הפארה יכולה להיות בצורת מגן או בצורה עגולה. בראש הפארה נמצא סמל צה"ל.
סוגי היחידות שרשאיות לשאת נס יחידה הם חטיבות, אוגדות ובסיסי אימונים בזרוע היבשה, מפקדות קציני חיל ראשים, אגדים ומרכזים של חיל הלוגיסטיקה ושל חיל הטכנולוגיה והאחזקה, מערך ההגנה האווירית בחיל האוויר וכנפי ובסיסי חיל האוויר. בחיל הים היחידות לא משתמשות בנס יחידה.
בטקסי חילופי פיקוד נס יחידה מועבר מידי מפקד היוצא לידי מפקד הנכנס.
בדומה לדגל יחידה, נס יחידה מוצב באופן קבוע בחדרו של מפקד היחידה.
מקורו של נס יחידה הוא בסמלים של הלגיונות בצבא הרומי: אקווילה או סיגנום (Signum).
נס חטיבה 5 (גבעתי ההיסטורית) במצעד בתל אביב. 1949.
חייל בטקס עם נס החידה של חטיבה 8, 1949.
מצעד בתל אביב, 1949
מצעד יום העצמאות בתל אביב, 1952
נס יחידה של חיל החימוש במשמר כבוד, בבית הנשיא. 1960.
טקס סגירת מצל"ח, יוני 2020.
טקס סגירת מערך המזון (מרכז המזון), יוני 2020.
נס היחידה מועבר בטקס החלפת פיקוד על בסיס חצרים, אוגוסט 2018.
נס היחידה מועבר בטקס החלפת פיקוד על מערך ההגנה האווירית של חיל האוויר, אפריל 2021.
נס היחידה מועבר בטקס החלפת פיקוד על בסיס רמת דוד, מאי 2019.
נס היחידה מועבר בטקס חילופי המפקדים של חטיבת כפיר, יולי 2015.
נס היחידה מועבר בטקס חילופי המפקדים של חטיבת יפתח, ספטמבר 2018
נס היחידה מועבר בטקס חילופי המפקדים של אוגדת עידן, ספטמבר 2020
נס היחידה מועבר בטקס חילופי המפקדים של אוגדת יהודה ושומרון, אוקטובר 2021
נס היחידה מועבר בטקס חילופי קצין תותחנים ראשי, יולי 2020
מג"ב

כמו בצה"ל, גם במשמר הגבול קיים נס יחידה. בראש הפארה של נס היחידה של משמר הגבול נמצא סמל משטרת ישראל.
ראו גם

נס הקוממיות
דגלי יחידות צה"ל
אות מערכה
נס היחידה של משמר הגבול מוצג בבית מורשת משטרת ישראל
נביא החושך

| --- | --- |
 סוגה:  מדע בדיוני, מתח
 יוצרים:  ג'אנה סיניור 
 בימוי:  Paul Fox, Craig Pryce, Ron Murphy 
 שחקנים:  פאולה בראנקאטי אלכס האוס   ג'ונתן מאלן  דניאל מילר
 ארץ מקור:  קנדה קנדה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  26
 הפקה
 חברת הפקה:  אולפני קוקי ג'אר 
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  קנדה YTV   ישראל ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  2 באוקטובר 2004 – 1 ביוני 2006
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
נביא החושך (באנגלית: Dark Oracle) היא תוכנית טלוויזיה קנדית שעלתה לראשונה בשנת 2004 בערוץ הילדים הקנדי YTV. בשנת 2005 זכתה הסדרה בפרס אמי הבינלאומי בקטגוריית סדרת הילדים והנוער.
עלילה

הסדרה מספרת על זוג תאומים בני 15, לאנס וקאלי סטון, שמגלים חוברת קומיקס שנותנת להם רמזים לגבי העתיד בחייהם. קאלי ולאנס מבינים ששתי הדמויות הראשיות בחוברת הקומיקס, ויולט ובלייז, הם המקבילים של קאלי ולאנס בעולם המצויר ושכל מה שקורה לויולט ובלייז בחוברת הקומיקס קורה גם לקאלי ולאנס במציאות. בהמשך, משתלט העולם המצויר על חייהם של לאנס וקאלי.
דמויות

לאנס סטון (אלכס האוס) - לאנס, האח התאום של קאלי, מעדיף משחק וידאו וקומיקס על חברים. לא מחבב את אחותו, הוא ביישן מאוד ונוטה לשמור על עצמו. כשהוא מוצא עצמו נכנס לעולם המצויר ופוגש את סייג', זוהי מעין הצהרה-עצמית שהוא משונה.
קאלי סטון (פאולה בראנקאטי) - קאלי, אחותו התאומה של לאנס, היא פופולרית, יפה וגאה בעצמה על העובדה שדעתה מיושבת עליה. היא גם האדם האחרון שיכול להאמין שחוברת קומיקס יכולה לקחת אותך לתוכה, לעולם מצויר. כשהיא מוצאת את עצמה מוקפת בעל-טבעי היא מאמינה שהכל יכול לקרות.
דונלד "דיזי" סטאמפ (ג'ונתן מאלן) - דיזי הוא חברו הטוב ביותר של לאנס ומחבב את לאנס שחולק עמו את התשוקה למשחקים ולקומיקס. זו לא שאלה שפוזת התיכון היא אתגר לדיזי, במיוחד כי הוא מאוהב בקאלי. אבל עם קצת זמן הוא מנער את היותו חנון והופך להיות "לא-לגמרי-COOL"..אבל כמעט. אחרי זמן-מה מחליטים לאנס וקאלי לספר לדיזי על החוברת.
סייג' לה-פייר (דניאל מילר) - עובדת במערת השחקנים, חנות חוברות קומיקס. אחרי שפגשה את לאנס בחנות הם מפתחים מערכת יחסים צמודה מאוד ומשונה. למרות זאת, היא לא מודעת למקרים העל-טבעיים שקורים סביבה. בעונה השנייה, לאנס וקאלי מספרים לה ולדיזי על חוברת הקומיקס. היא החברה של לאנס למרות שהם נפרדו בכמה מהפרקים ישירות מהשפעת הקומיקס. בפרק השלישי של העונה השנייה היא נשאבת אל העולם של הקומיקס אך מצליחה לחזור חזרה כשהכפילה שלה טובעת בבריכת השחייה בבית הספר שלה.
דויל (מארק אליס) - הבעלים של "מערת השחקנים" חנות ספרי קומיקס. הוא מנהל בחדר שמאחורי החנות שלו, מועדון חשאי של העלאה באוב. ללאנס וקאלי יש חשד שהוא איכשהו קשור לספר הקומיקס המוזר.
אוֹמֶן (כריסטופר טורנר) - אומן הפך להיות צפרדע, בידי דויל אז הוא יכל לשמור על הקסם שלו בשליטה. כשאומן ברח מהכלוב, הוא מצא את הבית של לאנס וקאלי. קאלי החליטה לגדל אותו, ללא ידיעה מי הוא יהיה מאוחר יותר. בתור צפרדע, הוא נקרא "נמו", היפוך אותיות של אומן (באנגלית Omen-Nemo). הוא הצליח להפוך לאדם בחזרה ועזב אחרי מספר אכזבות לגבי הרגשתו כלפי קאלי. בפרק האחרון של העונה הראשונה מגלים שהוא זה שהביא את החוברת אל חייהם של קאלי ולאנס.
אנני (ברברה מאמאבולו) - חברתה הטובה ביותר של קאלי. היא וקאלי רבות לעיתים קרובות מאוד, החל מהופעתו של הקומיקס. כשהן רבות, אנני מסתובבת עם קייתלין עד שהן משלימות שוב. אנני תומכת בקאלי כמעט בכל דבר. היא לא יודעת בכלל על הקומיקס.
ורן (דויד רנדאל) - ורן הוא חבר לכיתה של לאנס וקאלי. הוא לא חבר, ואף לא אויב. הוא מסתובב עם סימון, שמרגישה אליו רגשות בעוד שהוא דוחה אותה ורוצה את סייג', החברה של לאנס. הוא מנסה ללמוד להשתמש בכוח העל טבעי שאומן ודויל מחזיקים בו. לפעמים הוא גורם צרות לתאומים, ולפעמים הוא בא לעזור. ורן הציל את חייו של לאנס כשהוא נפל לתוך המראה, כי הוא עצמו דחף אותו, כשחשב שזה מעשה קונדס בלתי-מזיק, אך מי שחזר היה בלייז בגופו של לאנס.
אמט (נתן סטפנסון) - אמט אוהב את קאלי אבל בגלל הקומיקס ואומן, מערכת היחסית ביניהם מגיעה לסיומה די מהר.
מקס (מיה אקיימה) - חברתה הקרובה של קאלי, נמנית גם בחבורה הפופולרית של קאלי, אנני וקייתלין. היא  מסייעת לקאלי בכל דבר שהיא עושה, בטוב וברע.
ג'וניפר - עובדת בקפיטריה בבית הספר, אובססיבית לדיזי ונועלת אותו ואת רבקה בחדר המקפיא. בפרק נוסף היא מנסה לפגוע ברבקה שוב בזמן שהחבורה נמצאת במחנה.
מקומות

מערת השחקנים (Gamerz Cave) - חנות קומיקס בבעלותו של דוייל, שם סייג' עובדת בתור מוכרנית. חנות הקומיקס משמשת בתור כיסוי לפעילותו של דויל כמכשף וכמעלה באוב.
בית משפחת סטון (The Stone House) - הבית שבו גרים קאלי ולאנס סטון.
חטיבת הביניים דייוויד קרומבי (David Crombie Secondary School) - בית הספר בו לומדים קאלי ולאנס, דיזי, סייג', אנני, מקס וורן בעונה הראשונה. בעונה השנייה הם עוברים לבית ספר חלופי בשם תיכון מקנזי בוואל (Mackenzie Bowell High School) כיוון שבית הספר הקודם שלהם נשרף.
סבאדל (כדורמים)

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1916
 מדינה:  ספרד 
 מיקום:  סבאדל, ספרד
 ליגה:  ליגת העל הספרדית בכדורמים
 צבעי תלבושת:  לבן וכחול
 http://www.nataciosabadell.com
 
מועדון השחייה סבאדל (בקטלאנית: Club Natació Sabadell) הוא מועדון כדורמים קטלוני, המחזיק גם במחלקות שחייה תחרותית, כדורסל ועוד.
קבוצת הנשים של המועדון מחזיקה ב-17 אליפויות, 16 גביעי המלך, 11 גביעי סופר קאפ ספרדי, 3 גביעי הסופר קאפ האירופי ו-5 גביעי האלופות של LEN, והוא המועדון המצליח ביותר בספרד במאה ה-21.
באולימפיאדת לונדון השתתפו שמונה ספורטאיות שהתחרו במועדון, מהן שש חברות נבחרת הכדורמים של ספרד שזכו במדליית כסף והשחיינית מיריה בלמונטה שגם זכתה במדליית כסף ובהמשך אף הפכה לאלופה אולימפית.
תארים

אליפות ספרד (17): 2000, 2001, 2002, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019
גביע המלך (16): 2001, 2002, 2004, 2005, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2017, 2018, 2019, 2020
הסופר קאפ הספרדי (11): 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2020
גביע האלופות של LEN‏ (5): 2011, 2013, 2014, 2016, 2019
הסופר קאפ האירופי (3): 2013, 2014, 2016
גביע המלך (3): 1998, 2005, 2012
הסופר קאפ הספרדי (4): 2002, 2005, 2012, 2020
הערות שוליים

↑  List of champions in the Royal Spanish Swimming Federation's website
↑  Sabadell wins the European Cup. AS
↑  Sabadell comes from behind to win a memorable final. Marca
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX102635  VIAF: 142612292   WorldCat (עם VIAF): 142612292 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סבאגרובה

| --- | --- |

סבאגרובה
 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 מחוז:  סבאלבּרד
 שפה רשמית:  נורווגית
 תאריך ייסוד:  1917
 שטח:  2 קמ"ר
 גובה:  7.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  300(אוכלוסייה לא קבועה)
 קואורדינטות:  77°54′00″N 16°43′50″E﻿ / ﻿77.9°N 16.730555555556°E﻿ / 77.9; 16.730555555556 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סבאלברד מוגדלת) לונגיירבין נו אלסון ביירנייה בארנצבורג פירמידה סמרנבורג שפיצברגן נורדאוסטלנדט אדגייה אוקיינוס הקרח הצפוני סבאגרובה(למפת סבאלברד רגילה) לונגיירבין נו אלסון ביירנייה בארנצבורג פירמידה סמרנבורג שפיצברגן נורדאוסטלנדט אדגייה אוקיינוס הקרח הצפוני סבאגרובה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סבאגרובה (בשוודית: Sveagruva – "מכרה שוודי", או בקיצור: Svea) הוא יישוב כורים באי שפיצברגן שבאיי סבאלברד שבנורווגיה. היישוב שוכן בקצהו של פיורד והוא השלישי בגודלו מבין היישובים בקבוצת האיים, לאחר לונגיירבין ובארנצבורג. כיום מגיעים למקום כ-300 עובדים מלונגיירבין על בסיס יומי או שבועי וביישוב עצמו אין אוכלוסייה קבועה. מכרה הפחם במקום מופעל על ידי חברת כרייה נורווגית (Store Norske Spitsbergen Kulkompani). במקום פועל שדה תעופה.