stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מועדון כלבים
תפקיד

מועדוני כלבים מתחזקים את תקני הגזע, מתעדים אילנות יוחסין, מפרסמים את החוקים לתצוגת התאמה ומסמיכים שופטים. לעיתים קרובות הם משמשים כמרשמות, שהן רשימות של כלבים גזעיים בוגרים ורשימות של המלטות או גורים שנולדו להורים גזעיים. מועדון גזע שמנהל את כל ההיבטים האלה של גזעי הכלבים מתיימר לייצג, במישרין או בעקיפין, את הגופים החברים בו.
כיום מועדוני כלבים מתמחים בכלבי עבודה או בתצוגות התאמה. כיום, מועדונים לכלבים מעורבים מתבססים ולפעמים מסווגים כמועדוני כלבים. מנגד, מטרת המקורית של מועדוני הכלבים הייתה להרבות לעשות תצוגות התאמה לכלבים גזעיים פשוטים, וזוהי נשארה ההגדרה המקובלת הנפוצה ביותר למועדוני כלבים. מועדוני כלבים מפורסמים כמו מועדון הכלבים, מועדון הכלבים האמריקאי, מועדון הכלבים המאוחד, ומועדון הכלבים היבשתי מציעים כל אחד אירועי כלבים ותוכניות אימונים לא פחות משירותי רישום כלבים.
היסטוריה

באמצע המאה ה-19, בעלות על כלבי הרבעה בררנית הייתה נפוצה בין העשירים באירופה.
מועדוני כלבים נוצרו מתוך הצורך ליצור סדר בתערוכות הכלבים התחרותיות הציבוריות. תערוכת הכלבים הראשונה באנגליה התקיימה בשנת 1859, והיא הייתה אירוע חברתי שהאריסטוקרטים האנגלים ארגנו על מנת לגייס כסף לצדקה. פופולריותם גדלה ב14 השנים שלאחר מכן.
מתוך הכרה בצורך להקמת גוף שלטוני בעל סמכויות ענישה, חבר הפרלמנט סוואליס שירלי קיבץ קבוצת מגדלי כלבים ידועים יחד ומועדון הכלבים הוקם. באפריל 1873 קבוצה קטנה של אנשים נפגשה בדירת 3 חדרים, פגישה שהובילה לתערוכה הראשונה של מועדון הכלבים שנה לאחר מכן בארמון הבדולח שבה השתתפו 975 מתחרים.
הפגישה הכללית הראשונה של מועדון הכלבים התקיימה במלון המערבי הגדול של ברמינגהאם בדצמבר 1874. באותה שנה, אחד מהצעדים הראשונים והחשובים של המועדון היה לפרסם ספר רבייה, שכלל את שושלות היוחסין של 4,027 כלבים שזכו בפרסים בתערוכות ב14 השנים הקודמות. כללים נוצרו וסיווגים הוקמו.
ב-1882, החברה המרכזית לכלבנות הצרפתית ומועדון הכלבים האיטלקי נוסדו, ושנתיים לאחר מכן נוסד מועדון הכלבים האמריקאי. מועדון הכלבים המאוחד הוקם ב-1898. הפדרציה הבינלאומית לכלבנות הוקמה ב-1911, תחת חסותן של חברות הכלבים של אוסטריה, בלגיה, גרמניה, הולנד וצרפת. חוקי מועדון הכלבים החדש קבעו שכל שושלת יוחסין צריכה להירשם יחד עם מועדון הכלבים שהשושלת חברה בו.
מועדוני כלבים פעלו כבית משפט לערעור, כך שיכלו לתקן עוולות, וחוסר יושר הפך לקשה ומסוכן כאחד. הם הפכו בהצלחה את ספורט תערוכת הכלבים לפופולרי, וקידמו אותו ממקומות כמו ברים ובתים ציבוריים למקומות אופנתיים. אנשים יכלו לקבל את שושלת היוחסין של כלבם ממועדוני הכלבים, שהיו קיימים במרשמות קבע. למועדוני כלבים הייתה יותר השפעה על פיתוח גזעי כלבים יותר מכל גורם אחר שכן גיוון גזעי הכלבים המקורי הפך לפונקציה.
מועדוני כלבים בינלאומיים

בדרך כלל, לאומות שיש להן קבוצות פעילות של מגדלי כלבים ואנשים שתרגלו את התחביב של הרבעת כלבים יש גם מועדוני כלבים לאומיים, שלעיתים קרובות מסופחות למדינה כזו או אחרת. לרוב מועדוני הכלבים יש יחסי גומלין ביניהם ומועדון שנרשם במדינה אחת יכול להירשם מחדש במדינה אחרת אם הכלב מיובא.
הפדרציה הבינלאומית לכלבנות מייצגת מעל 80 מדינות וקשורה למועדוני כלבים גדולים ממדינות רבות. אולי יש הסכמים או הבנות הדדיות בין חברי הפדרציה.
מועדוני הכלבים המקובלים הגדולים והנרחבים ביותר במדינות דוברות אנגלית הם:
איחוד הכלבנות של אפריקה הדרומית
איחוד מועדוני הכלבים הבינלאומי (גרמניה)
מועדון הכלבים (בריטניה)
מועדון הכלבים האמריקאי (ארצות הברית)
מועדון הכלבים ההודי
מועדון הכלבים המאוחד (ארצות הברית)
מועדון הכלבים הקנדי
מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
ראו גם

רשימת מועדוני כלבים על פי מדינות
תצוגת התאמה
הערות שוליים

↑  בצד השני של התעודה – אילן יוחסין של הכלב, עד שלוש דורות
תעודת יוחסין של כלב גזעי, המונפקת על ידי ההתאחדות הישראלית לכלבנות
מילוש ראדיבוייביץ'

מילוש ראדיבוייביץ' (בסרבית: Милош Радивојевић; נולד ב-5 באפריל 1990) הוא כדורגלן סרבי המשחק בראד בלגרד בעמדת המגן השמאלי.
קריירה

ראדיבוייביץ' התחיל את הקריירה שלו בסינג'ליץ' בלגרד מהליגה השנייה בסרביה. בינואר 2013 הצטרף ל-BSK בורצ'ה מליגת העל הסרבית. ב-6 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-0 לפרטיזן בלגרד.
בקיץ 2013 חזר לסינג'ליץ'. עונה לאחר מכן חתם באינג'יה ובמהלך העונה חזר לליגה הבכירה בסרביה כאשר חתם בווז'דובאץ. ב-5 בדצמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הבכירה בניצחון 1-3 נגד ראדניצ'קי ניש.
ב-17 ביוני 2016 חתם בראדינצ'קי ניש. ב-30 בינואר 2017 חתם בראד בלגרד.
ב-17 באפריל 2017 סיכם בעירוני קריית שמונה והוא עתיד להצטרף אליה לקראת תחילת עונת 2017/2018. מספר ימים לפני תחילת הליגה, שוחרר ראדיבוייביץ' מקריית שמונה, אך חזר לסגל זמן קצר לאחר מכן. ב-2 באוגוסט 2018 חתם בזירה האזרית לעונה אחת.
ב-22 ביולי 2019 ראדיבוייביץ' חתם בסלאבן בלופו מליגת העל הקרואטית.
ב-11 בספטמבר 2020, ראדיבוייביץ' חתם בראד בלגרד.
הערות שוליים

↑  שמעון אלבז, קריית שמונה: מילוש ראדיבוייביץ' יצטרף בקיץ, באתר ynet, 17 באפריל 2017
↑  העברות בעולם, 2.8: בדרך לעוד מחטף? "ברצלונה במו"מ מתקדם עם וידאל", באתר וואלה, 2 באוגוסט 2018
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מילוש ראדיבוייביץ'".
מילוש שומוניה

| --- | --- |

מילוש שומוניה
 לידה:  23 בספטמבר 1918 טושילוביץ', האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  22 במרץ 2006 (בגיל 87) בלגרד, סרביה ומונטנגרו סרביה ומונטנגרו
 מקום קבורה:  בית הקברות החדש של בלגרד 
 השתייכות:   הצבא העממי היוגוסלבי
 תקופת הפעילות:  1941–1978 (כ־37 שנים)
 דרגה:   גנרל-פולקובניק
 תפקידים בשירות
 מפקד הבריגדה ה-5 מפקד דיוויזיית התקיפה ה-8 מפקד הקורפוס הקרואטי ה-4 מפקד הארמייה ה-12 ראש המטה הכללי היוגוסלבי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 גיבור יוגוסלביה 
 
מילוש שומוניה (בסרבית: Милош Шумоња‏; 23 בספטמבר 1918 – 22 במרץ 2006) היה גנרל יוגוסלבי אשר פיקד על כוחות בפרטיזנים של טיטו במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה שימש כראש המטה הכללי היוגוסלבי בין השנים 1967–1970.
ביוגרפיה

שומוניה נולד ב-23 בספטמבר 1918 בכפר טושילוביץ' ליד קרלובץ. הוא למד בבית ספר להכשרת מורים בקרלובץ, ולאחר שירות חובה בצבא המלכותי היוגוסלבי החל לעבוד כמורה בכפר סלבסקו פוליה. בעקבות פלישת מדינות הציר ליוגוסלביה באפריל 1941, שומוניה התגייס מחדש לצבא יוגוסלביה כמפקד מחלקה. לאחר נפילת הצבא היוגוסלבי, הוא הצטרף לפרטיזנים של טיטו. במהלך המלחמה, הוא לחם בחזית קרואטיה כנגד הגרמנים והאוסטאשה. הוא שימש כמפקד הבריגדה ה-5, כמפקד דיוויזיית התקיפה ה-8, ואת המלחמה סיים כמפקד הקורפוס הקוראטי ה-4.
לאחר סיום המלחמה, המשיך שומוניה לשרת בצבא יוגוסלביה. הוא נשלח למוסקבה ולמד באקדמיה הצבאית "פרונזה" עד 1947. לאחר חזרתו ליוגוסלביה מונה למפקד הארמייה ה-12 עד 1948. לאחר מכן מילא תפקידי מטה בכירים. ב-15 ביוני 1967 הוא מונה לראש המטה הכללי היוגוסלבי וכיהן בתפקיד עד 5 בינואר 1970. ב-1977 הוא מונה לשגריר יוגוסלביה בהולנד וכיהן בתפקיד עד 1981.
הוא נפטר בבלגרד ב-22 במרץ 2006.
לקריאה נוספת

Војна енциклопедија том IX. Београд. 1975.
Ко је ко у Југославији. Београд. 1957.
Народни хероји Југославије том I. Београд: Народна књига. 1982.
Иветић, Велимир (2000). Начелници генералштаба 1876—2000. Београд: Новинско-информативни центар ВОЈСКА.
מידלברי קולג'

| --- | --- |

 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  1800–הווה (כ־224 שנים)
 בעלי תפקידים
 צוות:  331
 סגל:  1,190 (נכון ל־אוגוסט 2020) 
 תלמידים
 :  2,526
 מיקום
 מיקום:  Old Chapel, Middlebury, VT, 05753 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  44°00′32″N 73°10′38″W﻿ / ﻿44.008888888889°N 73.177222222222°W﻿ / 44.008888888889; -73.177222222222
 www.middlebury.edu
  (למפת ורמונט מוגדלת) מונטפלייר ברלינגטון סאות' ברלינגטון ראטלנד ברטלבורו ניו המפשייר מסצ'וסטס ניו יורק  קנדהמידלברי קולג'(למפת ורמונט רגילה) מונטפלייר ברלינגטון סאות' ברלינגטון ראטלנד ברטלבורו ניו המפשייר מסצ'וסטס ניו יורק  קנדהמידלברי קולג'
 
מידלברי קולג' (באנגלית: Middlebury College) הוא קולג' פרטי העוסק בהוראת אמנויות חופשיות, הממוקם בעיירה מידלברי שבמדינת ורמונט, ארצות הברית. הקולג' נוסד בשנת 1800, היה הראשון שהעניק תואר בוגר לאפרו-אמריקאי, בשנת 1832, ובין הראשונים שקיבלו לשורותיהם נשים. במידלברי קולג' לומדים כ-2500 תלמידים והוא מדורג בין הקולג'ים הטובים בארצות הברית.
בית הספר לשפות

הקולג' כולל גם בית ספר לשפות שהוקם בשנת 1915 ופועל כשתלמידי התארים הרגילים נמצאים בחופשה במהלך חודשי הקיץ. במסגרת בית הספר מתקיימים לימודים ב-11 שפות שונות, בהן צרפתית, גרמנית וספרדית. תלמידי בית הספר מחויבים שלא לדבר בשפה שאינה שפת הקורס אותו הם לומדים במהלך שהותם במקום. זאת, באמצעות טקס שנערך ביומו הראשון של הקורס.
החל משנת 2008 נפתח במסגרת הקולג' גם בית ספר לשפה העברית שבראשו עומדת ורדית רינגוולד, פרופסור למחקר שפה ובלשנות. במסגרת בית הספר מתקיים קורס של שבעה שבועות בשפה העברית. החל משנת 2014, מתקיימים בבית הספר לעברית לימודים לתואר שני, המכשירים מורות ומורים ללימוד השפה העברית כשפה שנייה, ואף לימודים לתואר דוקטורט בשפות מודרניות.
מחלקת בתי הכלא הלאומית (ברזיל)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ברזיל 
 תחום שיפוט:  ברזיל 
 מטה מרכזי:  ברזיליה 
 depen.gov.br
 
ניידת המחלקה.
מחלקת בתי הכלא הלאומית (בפורטוגזית: Departamento Penitenciário Nacional, בראשי תיבות: DEPEN), היא סוכנות אכיפת חוק פדרלית האחראית על אבטחה ומינהל מערכת הכלא הפדרלית בברזיל (Sistema Penitenciário Federal).
סוכנות זו אורגנה מחדש בשנת 2006, עם תקינת מספר תקנות וחוקים חדשים ובניית בתי כלא חדשים.
תפקידים

המחלקה אחראית
לאכיפת חוק ופיקוח על יישום כללי האכיפה הפלילית בכל השטחים ומתקנים בניהולה;
לשתף פעולה עם הסוכנויות הפדרליות באמצעות הסכמים, בהקמת מוסדות ושירותי עונשין, ביצוע השתלמויות לצוות בתי הסוהר וחינוך מקצועי של המורשעים והאסירים;
תיאום ופיקוח על מתקני עונשין ומעצר פדרליים.
מבנה

DEPEN אחראית גם לתחזוקה המינהלית והכספית של המועצה הארצית למדיניות פלילית ועונשין - CNPCP ולניהול קרן העונשין הלאומית - FUNPEN. ה-DEPEN מחולק למנהלת ביצוע, נציב תלונות ושלוש מנהלות, דהיינו: מועצה מנהלתית, מועצת מדיניות הכליאה, מועצת מערכת הכלא הפדרלית.
מערכת הכלא הפדרלית

מערכת הכלא הפדרלית נוצרה בשנת 2006, במטרה לאכלס אסירים בסיכון גבוה, עם הקמה וניהול של בתי כלא ביטחוניים מרביים בשטח ברזיל. בתי הכלא הפדרליים של ברזיל, שכל אחד מהם מאכלס 208 אסירים, כוללים מעקב באמצעות ציוד המזהה סמים וחומרי נפץ על בגדי המבקרים, גלאי מתכות, מצלמות נסתרות וחיישני נוכחות. כל אסיר מוחזק בתאים בודדים ומפוקח 24 שעות ביממה על ידי מעגל מצלמה בזמן אמת.
בתי כלא פדרליים

ישנם חמישה בתי כלא פדרליים:
פורטו וליו - רונדוניה
מוסורו - ריו גראנדה דו נורטה
קמפו גראנדה - מאטו גרוסו דו סול
ברזיליה - המחוז הפדרלי
קטאנדובאס - פראנה
ראו גם

המשטרה הפדרלית הברזילאית
מטרופולין (להקה)

| --- | --- |
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 סוגה:  סינת'-פופ • רוק אלטרנטיבי • טריפ הופ
 חברת תקליטים:  הליקון
 www.metropolin.net
 חברים
 עופר מאירי ברק גביזון דנה עדיני  אפרת גוש  רוני אלטר
 
מטרופולין היא להקת סינת'-פופ ישראלית שהוקמה בשנת 2005 על ידי מפיק המוזיקה עופר מאירי.
היסטוריה

"מטרופולין" החלה דרכה כפרויקט אולפן מוזיקלי בהפקתו של עופר מאירי, שקיבץ סביבו אמנים אורחים רבים.
אלבום הבכורה של הפרויקט, "מטרופולין", יצא בשנת 2005, בהשתתפות אפרת גוש, ברק גביזון ("מלכת הפלקט"), דנה ברגר, שרונה נסטוביץ', אמילי קרפל, קרני פוסטל, קרן מלכה, רוני אלטר ומאיה מאירי. מהאלבום יצאו הסינגלים "חזירים", "לא אומרת כלום", "לישון בלי לחלום" ו"מלאכים". לכבוד מצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ חידשה הלהקה את שירו של שלום חנוך "בלי לומר מילה", שצורף למהדורות המאוחרות יותר של האלבום ויצא גם הוא כסינגל. האלבום זכה להצלחה רבה ונמכרו ממנו כ-30,000 עותקים. בפברואר 2006 זכה האלבום בתואר "אלבום השנה" בטקס פרסי עמ"י של ערוץ 24. הצלחת האלבום וההופעות שבעקבותיו, הפכו את הפרויקט ללהקה.
בפברואר 2006 הוענק למאירי פרס הישג השנה למעבד על שם מרדכי זעירא מטעם אקו"ם, על העיבודים בפרויקט "מטרופולין". מנימוקי השופטים:
ב-23 באוגוסט 2007 יצא האלבום השני של הלהקה, "הסליל", העוסק בין השאר במדע בדיוני. ההרכב כולל את מאירי, ברק גביזון, דנה עדיני, אפרת גוש, רוני אלטר, ונגנים קבועים: אמיתי אשר, מיכאל פרוסט ותומר צדקיהו. מתארחים באלבום אביב גפן, ארקדי דוכין ועברי לידר. מהאלבום יצאו הסינגלים "אל תלכי", עם מאירי וגביזון כסולנים, "אין לי מקום", בביצועה של עדיני, "אחת שתיים שלוש" בביצועו של ארקדי דוכין שגם השתתף בכתיבת השיר ו"חוזר אלי" ששר עברי לידר. הופעת ההרצה עם שירי האלבום החדש התקיימה במועדון הזאפה ב-25 ביולי.
בדצמבר 2012 יצא אלבומו השלישי של ההרכב, שנקרא "השלישי". הסינגלים שקדמו ליציאת האלבום היו "אתה גומר אותי" עם הזמרת צליל דנין, "ישר ללב", שבו שר מיכה שטרית, ו"תעשה לי טוב" ששרה דנה עדיני. על המשתתפים הנוספים באלבום נמנים ברי סחרוף, להקת מוניקה סקס, אפרת גוש וריף כהן.
בינואר 2022 יצא הסינגל "כל הזמן זז" בהשתתפות מיכאל סוויסה, אפרת גוש ודנה עדיני.
חברי ההרכב 2013

עופר מאירי (שירה, קלידים)
ברק גביזון (שירה, גיטרות)
דנה עדיני (שירה)
אפרת גוש (שירה)
צליל דנין (שירה)
מאיה מאירי (שירה)
יהל דורון (גיטרות)
מיכאל פרוסט (גיטרה בס)
תומר צדקיהו (תופים)
דיסקוגרפיה

"מטרופולין" - 2005 (הליקון) - זהב (30,000 עותקים)
"הסליל" - 2007 (הליקון)
"השלישי" - 2012 (הליקון)
הערות שוליים

↑  אור ברנע, תעשו מקום בשבילם, באתר ynet, 2 באוגוסט 2007
↑  מטרופולין – השלישי – אלבום חדש, עכשיו בחנויות, 6 בדצמבר 2012, אתר "הליקון"
↑  מטרופולין- אתה כל הזמן זז
↑  נועם כהן, ‏"כל הזמן שואלים אותי - מתי יהיו עוד שירים ל'מטרופולין'? אז הנה", באתר ‏מאקו‏, 24 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313103005171  MusicBrainz: 64b3fe37-3092-441e-8aa6-bcedba870286  VIAF: 124867732   WorldCat (עם VIAF): 124867732
מיכל הירש נוי

| --- | --- |

 לידה:  15 בינואר 1953 (בת 71) יקנעם, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 בן או בת זוג:  חיים נוי 
 
מיכל הירש נוי (נולדה ב-15 בינואר 1953) היא משוררת, סופרת ילדים ופסלת קרמיקה.
ביוגרפיה

נולדה כמיכל הירש, להוריה חנה ושמואל במושבה יקנעם. באה ממשפחה דתית שבה היו מספר אמנים, בין היתר דודה, יוסף הירש, היה צייר ומורה בבצלאל. היא החלה לכתוב שירים וסיפורים מגיל צעיר, ובמרוצת השנים פרסמה ארבעה ספרי שירה, ושלושה ספרי ילדים.
שיריה פורסמו בביטאונים ספרותיים שונים, וביניהם "קסטילדה" המקסיקני, שם נכתבה בנוסף כתבת זרקור מקיפה אודותיה. השתתפה באנתולוגיית "שירת נשים בישראל" (הוצאת ירון גולן, 1996).
היא חברת אגודת הסופרים העברים, וחברת סומליו"ן - אגודת סופרי ילדים בישראל.
לעת האחרונה (נכון ל-2014) תחום התעניינותה האומנותי עבר לפיסול בקרמיקה. הפסלים עוסקים במוטיבים הומוריסטיים, שופעי דמיון וגם פסלי יודאיקה וחנכיות בסגנון ייחודי, אותם היא יוצרת בסטודיו ברמת-גן. הציגה במספר תערוכות במשך השנים ובין היתר בגלריית גן שמואל, בגלריית "חומר טוב" בשכונת נווה צדק בתל אביב, 3 פעמים במסגרת פסטיבל נשים יוצרות שעורכת עירית רמת גן. פסליה נמצאים בבתי אספנים וחובבי אמנות.
עבדה כגננת במשך 32 שנה, עד יציאתה לגמלאות.
מתגוררת ברמת גן, נשואה לעיתונאי  חיים נוי.
ספריה > ספרי שירה

"אהבות עשב", הוצאת רשפים,1983
"פרחים מלוחים", הוצאת תמוז, 1988
"מבט של צימוקים", הוצאת תמוז, 1994
"חופת מנדרינות", הוצאת תמוז, 1998. הספר יצא לאור בסיוע קרן "עמוס" של בית הנשיא.
"ילדה טובה", הוצאת עיתון 77 ,2017
ספריה > ספרי ילדים

"לאן נעלמה פופו", הוצאת דני ספרים, 1998
"סטוציקדנטי- פיית השיניים של נועה", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2002. הספר הופק למחזמר בידי תיאטרון הילדים יורוב.
"אדמה כחולה, שמש סגולה", הוצאת תמוז, 2005.
מיכל היין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בפברואר 1968 (בת 56) רחובות, ישראל
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 משקל:  59 ק"ג
 גובה:  175 ס"מ
 ספורט
 ענף ספורט:  שיט תחרותי, גלישת רוח 
 הישגים
 שיאים אישיים:  מקום עשירי באליפות העולם בפברואר 2000
 
מיכל בראל היין (נולדה ב-11 בפברואר 1968) היא גולשת רוח ישראלית אולימפית, לשעבר. נולדה ברחובות, ישראל.
קריירת גלישת רוח

בראל היין החלה בגיל 17 גלישת גלים ובגיל 21 גלישת רוח. גלשה במסגרת מועדון הפועל תל אביב.
היא הייתה אלופת הארץ 12 שנים ברציפות.
באליפות אירופה במאי 2000 הגיעה למקום ה-7. באליפות העולם בפברואר 2000 היא סיימה במקום ה-10. באולימפיאדת סידני 2000 היין התחרתה עבור ישראל, בגיל 32, בסידני, אוסטרליה, בשייט גלישת רוח נשים בגלשן מסוג מיסטרל 1, והגיעה למקום ה-14. כשהתחרתה באולימפיאדה הייתה בגובה 175 סנטימטר ובמשקל 59 קילוגרם.
בשנת 2003, בגיל 35 פרשה מתחרויות.
בשנת 2019 חזרה בראל היין למועדון הפועל תל אביב בתפקיד מאמנת תחום גלשני הרוח.
חיים אישיים

בראל היין הייתה נשואה למנתח ד״ר אריק בראל. הזוג התגרש ב 2024. לשניים שני ילדים גולשים. ביתם מאיה בראל, גולשת תחרותית בגלשן רוח מסוג פויל.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Michal Hein Bio, Stats, and Results, sports-reference, ‏פורסם 7 בנובמבר 2012 אורכב מ-המקור ב-2020-04-18
1 2 3 4  ספורטיוי 2018 בהנחיית ירדן ג'רבי, באתר פייסבוק, ‏14 באוגוסט 2018
1 2  אריאל שפרן, ‏הנשים שלנו באולימפיאדה, באתר גלובס, 18 בספטמבר 2000
↑  הישגים אישיים, באתר איגוד השייט בישראל
↑  "Israel at the 2000 Olympics - Jewish Virtual Library".
↑  מועדון השייט הפועל תל אביב, מיכל היין שוב באדום, באתר פייסבוק, ‏6 בנובמבר 2019
↑  מור גורן ויובל גמליאל, מרחפות מעל המים: הכירו את בנות הים הישראליות, באתר ynet, 5 בינואר 2023
מיהאי קורהוט

מיהאי קורהוט (בהונגרית: Mihály Korhut; נולד ב-1 בדצמבר 1988 במישקולץ שבהונגריה) הוא כדורגלן הונגרי המשחק בעמדת המגן שמאלי בקבוצת דברצן ובנבחרת הונגריה.
קריירה

קורהוט הצטרף למחלקת הנוער של קבוצת דברצן, וב-1 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון הביתי 2–0 מול לומברד-פאפא. ב-26 במאי 2010 זכה עם דברצן בגביע ההונגרי, לאחר ניצחון על זלאגרסגי ט.א. במשחק הגמר, ובתום הענה זכתה הקבוצה גם באליפות ליגת העל ההונגרית והשלימה דאבל.
במהלך 2011 הושאל קורהוט לתקופה קצרה לקבוצת קאפושוואר, בשורותיה שיחק 10 משחקים. ב-1 במאי 2012 זכה קורהוט עם דברצן בגביע, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה מול מ.ט.ק. בודפשט. בעונת 2013/2014 זכה קורהוט עם דברצן בגביע הונגרי בפעם השלישית ברציפות, ועם עוד זכייה באליפות השלימה הקבוצה דאבל נוסף.
ב-29 באוגוסט 2016 הגיע קורהוט לישראל וחתם לארבע שנים בהפועל באר שבע. ב-15 בספטמבר ערך קורהוט את הופעת הבכורה שלו במועדון, כאשר פתח בהרכב בניצחון 2–0 על אינטר מילאנו באצטדיון סן סירו במסגרת הליגה האירופית. ב-22 בספטמבר כבש קורהוט את שער הבכורה שלו בהפועל באר שבע, בתיקו 2–2 מול מכבי חיפה במסגרת גביע הטוטו. ב-28 בדצמבר זכה קורהוט עם באר שבע בגביע הטוטו לאחר ניצחון 4–1 מול הפועל קריית שמונה במשחק הגמר. בסך הכל ערך 21 הופעות ליגה בעונה זו, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות. בתחילת עונת 2017/2018 זכה עם הקבוצה בתואר אלוף האלופים, אך לאחר מכן סבל מפציעות ואיבד את מקומו בהרכב לאורן ביטון. בסך הכל ערך 9 הופעות ליגה בעונה זו, ובסופה זכה עם הקבוצה שוב באליפות.
ב-12 בינואר 2019 קורהוט חתם באריס סלוניקי מליגת העל היוונית. ב-22 ביולי 2020 חזר קורהוט לדברצן.
קריירה > נבחרת הונגריה

קורהוט ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הונגריה ב-22 במאי 2014, במשחק ידידות מול דנמרק שהסתיים בתיקו 2–2. קורהוט נכלל בסגל הנבחרת ההונגרית לטורניר הגמר של יורו 2016 בצרפת.
תארים

אליפות הונגריה (3): 2009/2010, 2011/2012, 2013/2014
הגביע ההונגרי (4): 2009/2010, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014
אליפות (2): 2016/2017, 2017/2018
אלוף האלופים (1): 2017/2018
גביע הטוטו (1): 2016/2017
הערות שוליים

↑  שי מוגילבסקי, מיהאי קורהוט חתם בהפועל באר שבע, באתר ynet, 29 באוגוסט 2016
↑  הליגה האירופית: הפועל באר שבע הדהימה עם 0:2 על אינטר בסן סירו, באתר וואלה, 15 בספטמבר 2016
↑  הפועל באר שבע זכתה בגביע הטוטו אחרי 1:4 על עירוני קרית שמונה, באתר וואלה, 28 בדצמבר 2016
| נבחרת הונגריה – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 קיראי •  2 לאנג •  3 קורהוט •  4 קדאר •  5 פיולה •  6 אלק •  7 ג'וג'אק •  8 נאג' •  9 סאלאי •  10 גרה •   11 נמאת' •  12 דיבוס • 13 בדה •  14 לוברנצ'יץ' • 15 קליינהייזלר • 16 פינטר • 17 ניקוליץ' • 18 שטיבר • 19 פרישקין • 20 גוזמיץ' • 21 בשה • 22 גולאצ'י • 23 יוהאס • מאמן: שטורק |  1 קיראי •  2 לאנג •  3 קורהוט •  4 קדאר •  5 פיולה •  6 אלק •  7 ג'וג'אק •  8 נאג' •  9 סאלאי •  10 גרה •   11 נמאת' •  12 דיבוס • 13 בדה •  14 לוברנצ'יץ' • 15 קליינהייזלר • 16 פינטר • 17 ניקוליץ' • 18 שטיבר • 19 פרישקין • 20 גוזמיץ' • 21 בשה • 22 גולאצ'י • 23 יוהאס • מאמן: שטורק | הונגריה |
מוקדמות מונדיאל 1934

מונדיאל 1934 היה המונדיאל הראשון שלפניו נערכו משחקי מוקדמות, מאחר שפיפ"א הזמינה את הנבחרות שהשתתפו במונדיאל 1930. 32 נבחרות לאומיות נרשמו למונדיאל, כך שפיפ"א נאלצה לארגן סבבי העפלה (או מוקדמות) על מנת להפחית את מספר הנבחרות ל-16 לפני פתיחת הטורניר. גם איטליה, מארחת המונדיאל, נאלצה להשתתף, והייתה זו הפעם היחידה בהיסטוריה שהמארחת התמודדה במוקדמות, ואחת משלוש הפעמים שבהן המארחת נטלה חלק במוקדמות המונדיאל. האלופה המכהנת, נבחרת אורוגוואי, סירבה להגן על תוארה, מאחר שנבחרות רבות מאירופה סירבו להשתתף במונדיאל 1930 שנערך באורוגוואי.
32 הנבחרות חולקו ל-12 בתים, לפי שיקולים גאוגרפיים, כמפורט להלן:
בתים 1 - 8: אירופה קיבלה 12 מקומות שעליהם התחרו 21 נבחרות
בתים 9 - 11: האמריקות קיבלו 3 מקומות שעליהם התחרו 8 נבחרות
בית 12: אפריקה ואסיה קיבלו מקום אחד שעליו התחרו 3 נבחרות (כולל טורקיה)
27 נבחרות שיחקו לכל הפחות משחק אחד, ובסך הכל נערכו 27 משחקים שבהם הובקעו 141 שערים (ממוצע שיא של 5.22 שערים למשחק). להלן רשומות תוצאות הבתים והנבחרות שהעפילו:
בית 1

בבית זה היו 3 נבחרות. כל נבחרת שיחקה נגד 2 האחרות, וזו שדורגה במקום הראשון העפילה למונדיאל.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שוודיה שוודיה | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 8 | 2 | 6  |
| ליטא ליטא | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 2 | -2  |
| אסטוניה אסטוניה | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 2 | 6 | -4 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 ביוני 1933 |  שוודיה | 6 - 2 |  אסטוניה | האצטדיון האולימפי, סטוקהולם צופים: 8,123 |
| 11 ביוני 1933 |  | (סיקור) |  | האצטדיון האולימפי, סטוקהולם צופים: 8,123 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 ביוני 1933 |  ליטא | 0 - 2 |  שוודיה | אצטדיון קריומנס, קובנה צופים: 6,000 |
| 29 ביוני 1933 |  | (סיקור) |  | אצטדיון קריומנס, קובנה צופים: 6,000 |
שוודיה העפילה. המשחק השלישי בין אסטוניה לליטא לא נערך כיוון ששתיהן לא היו יכולות להעפיל גם אם המשחק היה מוכרע.
בית 2

בבית זה היו שתי נבחרות ששיחקו זו נגד זו בשיטת בית-חוץ. המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד ספרד | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 11 | 1 | 10  |
| פורטוגל פורטוגל | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 1 | 11 | -10 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 במרץ 1934 |  ספרד | 9 - 0 |  פורטוגל | אצטדיון צ'מרטין, מדריד צופים: 50,000 |
| 11 במרץ 1934 |  | (סיקור) |  | אצטדיון צ'מרטין, מדריד צופים: 50,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18 במרץ 1934 |  פורטוגל | 1 - 2 |  ספרד | אסטדיו דו לומיאר, ליסבון צופים: 30,000 |
| 18 במרץ 1934 |  | (סיקור) |  | אסטדיו דו לומיאר, ליסבון צופים: 30,000 |
ספרד העפילה.
בית 3

שיטת המשחקים הייתה כמו בבית 2.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה איטליה | 2 | 1 | 1 | 0 | 0 | 4 | 0 | 4  |
| יוון יוון | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 4 | -4 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 במרץ 1934 | ממלכת איטליה איטליה | 4 - 0 |  יוון | סן סירו, מילאנו צופים: 20,000 |
| 25 במרץ 1934 |  | (סיקור) |  | סן סירו, מילאנו צופים: 20,000 |
איטליה העפילה כיוון שיוון פרשה לאחר המשחק הראשון.
בית 4

בבית זה היו 3 נבחרות. כל נבחרת שיחקה נגד יריבותיה פעמיים. שתי הקבוצות הראשונות העפילו.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הונגריה הונגריה | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 8 | 2 | 6  |
| אוסטריה אוסטריה | 2 | 1 | 1 | 0 | 0 | 6 | 1 | 5  |
| בולגריה בולגריה | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 14 | -11 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 במרץ 1934 |  בולגריה | 1 - 4 |  הונגריה | אצטדיון A.S 23, סופיה צופים: 10,000 |
| 25 במרץ 1934 |  | (סיקור) |  | אצטדיון A.S 23, סופיה צופים: 10,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 באפריל 1934 |  אוסטריה | 6 - 1 |  בולגריה | אצטדיון פראטר, וינה צופים: 25,000 |
| 25 באפריל 1934 |  | (סיקור) |  | אצטדיון פראטר, וינה צופים: 25,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 באפריל 1934 |  הונגריה | 4 - 1 |  בולגריה | אצטדיון הונגריה, בודפשט צופים: 10,000 |
| 29 באפריל 1934 |  | (סיקור) |  | אצטדיון הונגריה, בודפשט צופים: 10,000 |
הונגריה ואוסטריה העפילו כיוון שבולגריה פרשה, ושני המשחקים האחרונים לא נערכו כיוון שהן הבטיחו את שני המקומות הראשונים.
בית 5

שיטת המשחקים הייתה כמו בבית 2.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 4 | 1 | 3  |
| פולין פולין | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 1 | 4 | -3 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 באוקטובר 1934 |  פולין | 1 - 2 |  צ'כוסלובקיה | אצטדיון לגלי, ורשה צופים: 16,000 |
| 15 באוקטובר 1934 |  | (סיקור) |  | אצטדיון לגלי, ורשה צופים: 16,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  צ'כוסלובקיה | 2 - 0 |  פולין |  |

צ'כוסלובקיה העפילה לאחר שפיפ"א העניקה לה ניצחון טכני בעקבות פרישת פולין.