stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאול מרידור
הערות שוליים

1 2  ראש אגף התקציבים הבא: שאול מרידור, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 באוקטובר 2017
↑  מיכל מרגלית, שאול מרידור ימונה לראש אגף תקציבים, באתר ynet, 22 באוקטובר 2017
↑  גיל קליאן, בא בקלות והלך בקלות - שאול מרידור יפרוש מתפקיד מנכ"ל גרינרג'י הבורסאית, באתר כלכליסט, 20 באוגוסט 2015
↑  הדי כהן, ‏שאול מרידור מונה לתפקיד מנכ"ל משרד האנרגיה, באתר גלובס, 19 באוגוסט 2015
↑  מרידור אחרי ההתפטרות: "המצב לא רע, הוא חמור", באתר ynet, 30 באוגוסט 2020
↑  אפקט הפחד: נתניהו וכ"ץ רוצים פקידות חלשה ורמוסה, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
↑  מתן למדן עמרי אסנהיים.. עובדה, ‏"אם ראש הממשלה היה רוצה שיהיה תקציב לשנה הזאת, זה היה קורה", באתר ‏מאקו‏, 21 בינואר 2021
↑  יעל ולצר, אחרי העימותים באוצר - ג'וב בהיי-טק: התפקיד החדש של שאול מרידור, באתר ynet, 10 במאי 2021
רוסקוסמוס

| --- | --- |
סמליל עיקרי

חדר בקרת המשימות של רוסקוסמוס בעיר קורוליוב
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תחום שיפוט:  רוסיה רוסיה
 משרד אחראי:  נשיא רוסיה
 סוכנות אם:  ממשלת רוסיה
 תאריך הקמה:  25 בפברואר 1992 כסוכנות החלל הרוסית 28 בדצמבר 2015 כתאגיד רוסקוסמוס
 סוכנות קודמת:  תוכנית החלל הסובייטית (1965–1992) סוכנות החלל והתעופה (1992–2004) סוכנות החלל הפדרלית (2004–2015)
 מנהל:  אולג אוסטפנקו 
 מנכ"ל:  דמיטרי בקאנוב (רו')
 מטה מרכזי:  עיר הכוכבים, מחוז מוסקבה
 עובדים:  170,500 (2020)
 תקציב:  3 מיליארד דולר (2020)   (176 מיליארד רובל)
 Roscosmos.Ru
 
לוגו התאגיד בימי השלב הראשון של הפלישה הרוסית לאוקראינה, מרץ עד ספטמבר 2022.
רוֹסקֹוסמוֹס (ברוסית: Роскосмос) הוא שמו הנפוץ של התאגיד הממלכתי לפעילות חלל, שהוא הגוף העיקרי של הפדרציה הרוסית הממונה על חקר מדעי החלל ועל פעילות האסטרונאוטיקה האזרחית בפדרציה והוא אחד מארגוני החלל הגדולים בעולם.
בשנים 2004–2015 נודעה בשם סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה וזוהי היורשת העיקרית של תוכנית החלל הסובייטית ושל המשרד לבניית מכונות כלליות (Министерство общего машиностроения СССР) המהווה לתוכנית החלל הוותיקה ביותר בעולם שהוקמה בשנות ה־50.
משרדי רוסקוסמוס ממוקמים במוסקבה. מרכז בקרת המשימה שוכן בעיר קורוליוב. מרכז הכשרת הקוסמונאוטים נמצא בעיר הכוכבים, מחוז מוסקבה. רוסקוסמוס משתמשת בנמלי החלל בייקונור, ווסטוצ'ני ופלסצק.
משנת 1992 ועד 2015 רוסיה הייתה המובילה העולמית במספר שיגורי הטילים, בסך הכל 19 שנים והחזיקה בערך 30-40% מסך שירותי השיגור העולמיים ובשנת 2001 הייתה החלוצה בתחום תיירות חלל כששיגרה את דניס טיטו ומאז משתפת פעולה בתחום עם חברת Space Adventures, שיתוף פעולה שהביא לכך ששוגרו שבעה תיירים לחלל (אחד מהם פעמיים). רוסקוסמוס שיגרה את טיסת התיירים האחרונה בשנת 2021.
ברוסיה קיימת גם מקבילה צבאית - חיל החלל, שנחשב לסוכנות החלל הוותיקה בעולם (פועל ברציפות מאז 1957).
היסטוריה ופעילות > הקמה

עם התפרקות ברית המועצות בשלהי שנת 1991 החלו תהליכי שינוי ורפורמה בסוכנויות והארגונים של הממשל הישן, שבין השאר הביאו לפיצולה של תוכנית החלל הסובייטית לשני גופים - חיל החלל הרוסי האחראי על הפעילות הצבאית בחלל, וסוכנות החלל הפדרלית של רוסיה האחראית על הפעילות האזרחית. ככלל, רוסקוסמוס נחשבת ליורשת המשרד הסובייטי לבניית מכונות כללית (Министерство общего машиностроения, МОМ СССР) שנחשב למשרד הממשלתי הממונה על תוכנית החלל הסובייטית. המשרד הוקם ב־1965 ופורק ב־1991 על מנת להקים במקומו את רוסקוסמוס, ב־25 בפברואר 1991.
באופן רשמי, נוסדה הסוכנות ב־30 בספטמבר 1992 במסגרת משרד התעשייה והאנרגיה, כשמטרתה המוצהרת היא הוצאה לפועל של מדיניות החלל הממשלתית, תיאום וניהול הפעילות האזרחית בחלל וניהול תשתיות החלל של הפדרציה.
למנהלה הראשון של הסוכנות מונה יורי קופטב, לשעבר מהנדס במשרד לתכנון ניסויי לאבוצ'קין ויועץ בכיר להנדסה לממשל הסובייטי. קופטב כיהן כמנהל הסוכנות עד שנת 2004.
היסטוריה ופעילות > השנים הראשונות

בשנותיה הראשונות סבלה הסוכנות ממחסור קשה בתקציבים למימון פעילותה השוטפת ותחזוקת מתקניה על הקרקע ובחלל. בשנים אלו מיעטה הסוכנות בהשקעה במשימות מדעיות כגון שיגור גשושיות או לווייני מחקר, והפסיקה תוכניות פיתוח כגון תוכנית "סויוז 2" למודרניזציה של משגר הסויוז וסיום בנייתם ושיגורם של רכיבי Spektr ו־Priroda שיועדו להרחבת תחנת החלל מיר.
היסטוריה ופעילות > שנות ההתאוששות

החל מאמצע שנות התשעים החלה הסוכנות לתור אחר מיזמים נושאי רווח, בין השאר באמצעות שיתופי פעולה בינלאומיים דוגמת הקמת תאגיד Starsem הרוסי־אירופאי לשיווק שיגורי לוויין מסחריים, והפכה לגורם מוביל בשוק זה. כמו כן החל שיתוף פעולה עם נאס"א בתחזוקת והרחבת תחנת החלל מיר, דבר שאיפשר את המשך פעילותה של התחנה לשנים נוספות.
בשנת 1998 ביצעה הסוכנות את שיגור הרכיב הראשון של תחנת החלל הבינלאומית ומאז היוותה פעיל מרכזי בשיגורים לתחנה זו.
בשנת 1999 קיבלה הסוכנות את האחריות הממשלתית על כל תעשיית התעופה ברוסיה, ומילאה תפקיד זה עד שנת 2004.
בתחילת שנות ה־2000 הייתה הסוכנות לגוף הראשון שביצע טיסות תיירות בחלל. הסוכנות אימנה והטיסה מספר תיירים (כמו דניס טיטו) לתחנת החלל הבינלאומית וזהו עודנו אחד מתחומי הפעילות העיקריים של תאגיד החלל.
היסטוריה ופעילות > הרפורמה של שנת 2004

בשנת 2004, במסגרת רפורמה מקיפה בארגונים הממשלתיים ברוסיה, קיבלה סוכנות החלל מעמד של סוכנות פדרלית עצמאית והופרדה ממשרד התעשייה והאנרגיה. למנהלה החדש של הסוכנות מונה הגנרל אנאטולי פרמינוב, לשעבר סגן מפקד כוחות הטילים האסטרטגיים של ברית המועצות ומפקד קוסמודרום פלסצק.
היסטוריה ופעילות > 2005–2013

השגשוג שחוותה הכלכלה הרוסית משנת 2005 הביא להגדלת תקציב הסוכנות לכ־900 מיליון דולר בשנה זו, סכום הגדול פי 4 מתקציבה בשנת 2004.
בשנת 2005 אישר הבית התחתון של הפרלמנט הרוסי תקציב של 305 מיליארד רובל (כ־11 מיליארד דולר) לסוכנות החלל לשנים 2006–2015, ובנוסף לזאת צפויה הכנסה נוספת משיגורים מסחריים.
מעורבות סוכנות החלל בתחנת החלל הבינלאומית הלכה והתרחבה, עם הכפלת מספר השיגורים השנתיים לתחנה מארבעה לשמונה החל משנת 2008 ובנייתם ושיגורם של רכיבי מבנה חדשים. כמו כן מופעלות ומתוכננות משימות מדעיות לא מאוישות לירח, לנוגה ולמאדים (כדוגמת תוכנית מאדים 500) ופיתוח דורות חדשים של משגרים וחלליות דוגמת תוכנית קליפר.
ב־2010 רוסיה המשיכה להוביל את כמות השיגורים לחלל ונחשבה למובילה עולמית; רוסיה ביצעה 31 שיגורים לחלל לאורך השנה, כאשר ארצות הברית שנייה לה, עם 16 שיגורים בלבד.
ב־2011 שוגרה הגשושית "פובוס גרונט" לחלל, כדי לחקור את ירח פובוס, הסובב את מאדים, אלא שבשל תקלה מערכתית החללית סטתה ממסלולה והתרסקה אל כדור הארץ בינואר 2012. חרף הגדלת התקציב עבור תוכנית החלל הפדרלית של רוסיה, עדיין סובלת זו משחיתות גואה הפוגעת ביעילות פעילותה של התוכנית.
היסטוריה ופעילות > הפיכת הסוכנות לתאגיד ממשלתי

לוגו התאגיד בשנים 2015–2018.
מסמלילי התאגיד
עקב שלל כישלונות השיגור בשנים 2011–2014, הוחלט לבצע רפורמה במבנה ובמעמד סוכנות החלל וממשלת רוסיה החלה בתהליך של הפיכת הסוכנות לתאגיד ממשלתי, תוך ניסיון לייעל את פעילותה והפכה לתאגיד (בדומה לרפורמה שבוצעה ברוסאטום, לשעבר הסוכנות הפדרלית לאנרגיה אטומית). במסגרת ההחלטה בינואר 2015 פוטר ראש הסוכנות אולג אוסטפנקו ובמקומו מונה למנהל הסוכנות, הכלכלן והתעשיין איגור קומארוב, שניהל את תאגיד הטילים והחלל המאוחד. באוגוסט אותה שנה הוא הוחלף על ידי אלכסנדר איוואנוב שמונה לפרק זמן קצר כמנהל סוכנות החלל הפדרלית כדי להוביל את פירוק הסוכנות כאשר קומארוב המשיך לכהן במקביל כמנכ"ל רוסקוסמוס.
מאז אוגוסט 2015 הסוכנות הפכה לרוסקוסמוס - התאגיד הממלכתי לפעילות חלל. ב־28 בדצמבר 2015 נשיא רוסיה חתם על צו לפירוק סוכנות החלל והפיכתה לתאגיד ממלכתי. ב-2018 מונה דמיטרי רוגוזין להחליף את איגור קומארוב בראש התאגיד. באוגוסט 2019, במסגרת משימת סויוז MS-14, שוגר לראשונה רובוט חלל רוסי בשם FEDOR, שמטרתו לסייע לקוסמונאוטים במשימותיהם בתחנת החלל הבינלאומית.
באוקטובר 2021, התאגיד היה מעורב בהטסת שחקנית הקולנוע יוליה פרסילד והבמאי קלים שיפנקו לצלם את הסרט העלילתי הראשון בהיסטוריה שצולם בחלל ובדצמבר אותה שנה היה מעורב שוב בהטסת תיירי חלל לתחנת החלל הבינלאומית, לראשונה מאז 2001 .הכנסות החברה ברוסיה בשנת 2021 היו 96,683,300 דולר. במרץ 2022, שונה לוגו התאגיד באופן זמני לכוכב אדום, לזכר קורבנות מלחמת העולם השנייה וכתמיכה בצבא הרוסי בימי הפלישה הרוסית לאוקראינה. בתאגיד הדגישו כי מדובר בצעד זמני.
בקיץ 2022 מונה יורי בוריסוב למנכ״ל התאגיד החדש, לאור ניסיונו בתחום התעשיות הביטחוניות. אחד מצעדיו הראשונים היה להכריז רשמית כי הסוכנות תפסיק לתחזק את תחנת החלל הבינלאומית החל משנת 2024, תוך התמקדות בבניית תחנת החלל המסלולית הלאומית.
תוכניות בפיתוח

החללית אוריול - פיתוח חללית מאוישת רב שימושית
אנגרה - פיתוח משגר חדש. טיסות ניסוי ראשונות החלו בשנת 2014.
לונה־גלוב - תוכנית לחקר הירח, במסגרת תוכנית חקר הירח הרוסית.
ונרה D - חללית לחקר נוגה, במסגרת תוכנית ונרה. השיגור מתוכנן לשנת 2024.
מארס־500 - הכנות ובדיקות לשיגור חללית מאוישת למאדים
תחנת החלל המסלולית הלאומית - מיזם תחנת חלל שנועד להחליף את תחנת החלל הבינלאומית לאחר 2024.
תחנת מחקר הירח הבינלאומית - מיזם משותף עם סוכנות הסינית לחקר החלל.
מאז 2002 חל גידול מתמיד בגודל התקציב הפדרלי המוקדש לחקר החלל, בניגוד למצב משנות ה־90 שאופיינו בפיחות בתקציב, מה שהכריח את החברה לפנות ליזמים פרטיים ולפתח באופן עצמאי את ענף התיירות חלל. במסגרת תוכנית החלל הפדרלית לשנים 2016–2025 צפוי גידול בפעילות רוסקוסמוס ובהתאם לכך גם המשך הגדלת התקציב השנתי.
מתקנים ותשתיות

משרדי רוסקוסמוס ממוקמים במוסקבה. מרכז הבקרה וניהול המשימות נמצא בעיר קורולב שבמחוז מוסקבה ומרכז אימוני הקוסמונאוטים על שם יורי גגארין נמצא בעיר הכוכבים מצפון למוסקבה.
בפברואר 2019 החלה הקמת מרכז החלל הלאומי במוסקבה (Национальный космический центр), קומפלקס משרדים ומתקני מחקר ברחוב נובוזאבודסקאיה 18, רובע פילי שבמוסקבה. השלמתו מתוכננת לשנת 2024 ומיועד להפוך למטה רוסקוסמוס.
רוסקוסמוס מבצעת את שיגוריה המאוישים מקוסמודרום בייקונור בקזחסטן וחלק מהשיגורים הלא מאוישים מקוסמודרום פלסצק בצפון רוסיה ומקוסמודרום ווסטוצ'ני, בסיס שיגור חדש בדרום מזרח רוסיה, שבנייתו החלה ב־2011 ושיגור לא מאויש ראשון בוצע בשנת 2017.
רוסקוסמוס כוללת גם חברות ותאגידים פרטיים, שחציים או חלקם בבעלות ממשלתית, להלן רשימה חלקית שלהם:
תאגיד טילי החלל "אנרגיה" ע"ש סרגיי קורוליוב
תאגיד הטילים והחלל המאוחד
חברת אנרגומאש לייצור מנועים (שמקום מושבה בחימקי, מחוז מוסקבה)
חברת לאבוצ'קין לייצור רכיבי חלל
מערכות המידע הלווייניות רשטניוב
המרכז להפעלת מתקני תשתיות חלל מבוססות קרקע (ФГУП «ЦЭНКИ»)
חברת לשכת המרכז לבנייה מיוחדת־פרוגרס - איחוד של המרכז לניסוי מיוחד ומפעל הטילים פרוגרס של סמרה - עוסקת בייצור טילים.
מכון המחקר המרכזי לטכנולוגיית רדיו ע"ש האקדמאי ברג
איגוד המחקר המדעי לבניית מכונות
מרכז חרוניצ'ב לפיתוח ומחקר החלל
מרכז החלל הפדרלי בייקונור - ארגון פדרלי האחראי לניהול אתר השיגור בייקונור
מכון המחקר המדעי הכל־רוסי למכניקה חשמלית ע"ש יוסיפיאן
אולפן הטלוויזיה של רוסקוסמוס (Телестудия Роскосмоса) - אולפן הטלוויזיה הרשמי. הוקם ב־11 בינואר 2005.
גלבקוסמוס, פיתוח ושיווק פרויקטים לחלל
בדצמבר 2019 הוקם מרכז לגילוי אסטרואידים מסוכנים (Центр по обнаружению опасных астероидов). משימתו העיקרית היא לעקוב אחר גרמי שמים מסוכנים המתקרבים לכדור הארץ. מערכת כזו מאפשרת לרוסיה לקבל מקור מידע עצמאי משלה על מצב החלל. תחום זה מפוקח בשיתוף פעולה עם המרכז הגרעיני הפדרלי הרוסי — מכון המחקר המדעי הרוסי לפיזיקה טכנית על שם האקדמאי זבאבשצ'ין (VNIITF) של תאגיד רוסאטום. מהווה כחלק מהקמת המערכת לניטור ותמיכת מידע לבטיחות פעילות החלל במרחב הקרוב לכדור הארץ, הגוף ייקרא המרכז הרוסי לגופים שמימיים קטנים, שעיקר תפקידו יהיה איתור ומעקב אחר גרמי שמים ממקור טבעי, המתקרבים לכדור הארץ. התכנית ליצירת מערכת לניטור ותמיכת מידע לבטיחות פעילות החלל החיצון במרחב הקרוב לכדור הארץ אושרה לשנים 2020–2030. המערכת תיווצר על בסיס מרכז המידע והניתוח להבטחת בטיחות פעילויות החלל במרחב קרוב לכדור הארץ של מכון TsNIIMash והמערכת האוטומטית להתרעה על מצבים מסוכנים במרחב הקרוב לכדור הארץ. הרעיון של יצירת מרכז רוסי למניעת פגיעת אסטרואידים אינו חדש. במשך שנים רבות, המנהל המדעי של המכון לאסטרונומיה של האקדמיה הרוסית למדעים (INASAN) בוריס שוסטוב דגל בהקמת ארגון מאוחד. לדבריו, רוסיה חושפת מספר קטן של עצמי חלל מסוכנים בהשוואה למדינות אחרות. התרומה הרוסית לגילוי אסטרואידים ושביטים מסוכנים הייתה 0.1% בלבד שמת 2016, התרומה העיקרית נעשתה על ידי ארצות הברית. בתחילת 2019, ידוע על 18 אלף עצמים מסוכנים, מתוכם 99% היו אסטרואידים. המרכז מתבסס על מערכת התרעה אוטומטית על מצבים מסוכנים בחלל קרוב לכדור הארץ, שנוצרה בבשנת 2016. המערכת כוללת תחנות אופטו-אלקטרוניות הממוקמות בשטח המדינה ומחוצה לה, בפרט בארמניה ובברזיל. המערכת צופה בעיקר בעצמים בחלל הקרוב, כולל מעקב אחר פסולת חלל וטיפול בביטחון תנועת רכיבי חלל.
שיאים והישגים

Spectr-RG הוא מצפה אסטרופיזי מסלולי רוסי-גרמני שנועד לבנות מפה שלמה של היקום בטווח אנרגיית רנטגן של 0.2-30 keV. הוא מורכב משני טלסקופי רנטגן: ה-ART-XC הרוסי, הפועל בקרני רנטגן קשות, ו-eROSITA הגרמני, הפועל בקרני רנטגן רכות. הטלסקופ הרוסי הראשון בעל אופטיקה של שכיחות אלכסונית. סריקה ראשונה של כל השמים על ידי טלסקופ הרנטגן eROSITA הושלמה ב-11 ביוני 2020, בהתבסס על הנתונים שלו, קוטלגו 1.1 מיליון מקורות קרני רנטגן, בעיקר גרעינים גלקטיים פעילים (77%), כוכבים בעלי פעילות מגנטית חזקה, קרני חמה (20%) וצבירי גלקסיות (2%), צמדים בינאריים של קרני רנטגן, שרידי סופרנובה ואזורים מורחבים של יצירת כוכבים וחולפים כגון התפרצויות קרני גמא.
תאגיד החלל נחשב לחלוץ תיירות החלל ועודנו נחשב לסוכנות החלל המובילה בתחום.
הטיסה הארוכה ביותר בוצעה על ידי ולרי פוליאקוב ששהה בתחנת מיר 437 ימים, 17 שעות, 58 דקות ו־17 שניות.
השיא של השהות הכוללת במסלול סביב כדור הארץ שייך לגנאדי פדלקה והוא 878 ימים, 11 שעות, 29 דקות ו־36 שניות (עבור 5 טיסות); השיא נרשם על ידי Fédération Aéronautique Internationale (FAI) בספטמבר 2015.
הקוסמונאוט אנטולי סולוביוב יצא לחלל 16 פעמים, הוא בילה 78 שעות 48 דקות בחלל החיצון.
נכון לסוף דצמבר 2021, בוצעו 76 שיגורים מוצלחים של רקטות חלל רוסיות ברציפות: 37 מבייקונור, 23 מפלסצק, 8 מווסטוצ'ני וקורה. מדובר ב־62 שיגורים של טילי Soyuz-FG (5 - Soyuz-FG, 18 - Soyuz-2.1a, 28 - Soyuz-2.1b, 3 - Soyuz-2.1b, 4 - Soyuz- ST-A ו-Soyuz-ST-B), תשעה שיגורים של טילי Proton-M, שני שיגורים של טילי אנגרה-A5 ושלושה שיגורים של טיל רוקוט.
במאי 2021 שברה רוסיה את השיא הלאומי של 58 שיגורי חלל מוצלחים רצופים. ההישג הקודם נקבע בין פברואר 1992 לפברואר 1993. מדד האמינות של טיסות החלל הרוסיות צמח ל־97% בתוך חמש שנים.
הנהלה

מאז 2015 הסוכנות מנוהלת על ידי המועצה המפקחת (Наблюдательный Совета ברוסית). במועצה חברים כלכלנים, תעשיינים ומנהלים בכירים, לרבות עוזרים לנשיא רוסיה, מפקד חיל החלל הרוסי, סגן/ית שר האוצר של רוסיה, מנכ"ל הקרן למחקרים מתקדמים, סגן שר התקשורת, סגן/ית השר לפיתוח כלכלי, מנכ"ל תאגיד רוסאטום ומנכ"ל רוסקוסמוס, שמנהל את החברה בפועל ואחראי לתפעול היומיומי.
ראשי תוכנית החלל הרוסית

כיום, מנהל רוסקוסמוס הוא העומד בראש תאגיד החלל הרוסי והוא משמש גם כיועץ הבכיר למדעי החלל של נשיא רוסיה. משרדי ההנהלה שוכנים במטה הראשי של רוסקוסמוס הממוקם במוסקבה והם האחראים על כל פעילויות הסוכנות.
מנהלה הראשון של רוסקוסמוס היה יורי קופטייב, שירש את התפקיד מאולג שישקין, ששימש כראש תוכנית החלל הסובייטית. תחת אחריותו של קופטייב הפכה התכנית לתוכנית אזרחית בחסות משרד המדע והטכנולוגיה. קופטייב היה גם מנהל רוסקוסמוס למשך התקופה הארוכה ביותר (13 שנים). עד כה, אף אדם לא החזיק במשרת מנהל רוסקוסמוס פעמיים. חלק ממנהלי רוסקוסמוס היו עובדי תעשיית החלל בעבר.
ב־6 בפברואר 2025 הודיע הנשיא ולדימיר פוטין על מינויו של דמיטרי בקאנוב למנכ"ל רוסקוסמוס והוא מנהל הסוכנות הנוכחי.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שם | תקופת כהונה | שם התפקיד |
| פיוטר גורמיקין | 1955–1957 | ראש תוכנית החלל הסובייטית |
| סרגיי אפאנסייב | 1965–1983 | השר לבניית מכונות כללית (Министерство общего машиностроения СССР, МОМ) |
| אולג בקלאנוב | 1983–1988 |  |
| ויטאלי דוֹגוּז'ייב | 1988–1989 |  |
| אולג שישקין | 1989–1991 |  |
| יורי קופטייב | 1991–2004 | ראש סוכנות החלל הרוסית (RKA) |
| הגנרל אנאטולי פרמינוב | 2004–2011 | ראש סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה |
| ולדימיר פופובקין | 2011–2013 |  |
| אולג אוסטפנקו | 2013–2015 |  |
| אלכסנדר איוואנוב | 2015 | ממלא מקום ראש סוכנות החלל הפדרלית |
| איגור קומארוב | 2015–2018 | מנכ"ל תאגיד רוסקוסמוס |
| דמיטרי רוגוזין | 2018–2022 | מנכ"ל רוסקוסמוס |
| יורי בוריסוב | 2022–2025 |  |
| דמיטרי בקאנוב ‏ | 2025–הווה |  |
ראו גם

חיל החלל הרוסי
סוכנות החלל האירופית
נאס"א
סוכנות החלל הישראלית
המרכז הגרמני לחקר החלל
אדם וחלל - מונחים
הערות שוליים

↑  http://top.rbc.ru/society/12/04/2013/853642.shtml
↑  https://tass.ru/ekonomika/7734535
↑  http://www.federalspace.ru/main.php?lang=en&id=2&nid=11156
↑  ברוסית: Государственная корпорация по космической деятельности
↑  ברוסית: Федеральное космическое агентство России
↑  עד גיל 21 תגיע לירח? כן, אם יש לך 35 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 19 ביולי 2015
↑  Госкорпорация "Роскосмос", www.rusprofile.ru (ברוסית)
1 2  יאיר מור, צפו: ה"תייר" הראשון שיגיע לירח המריא לחלל, באתר אייס, 8 בדצמבר 2021
↑  https://www.hayadan.org.il/124426-2
↑  Госкорпорация «Роскосмос» разработала проект Национального космического центра
↑  Роскосмос продолжит строить Национальный космический центр
↑  Защита от метеоритов: в России появится центр по обнаружению опасных астероидов
↑  В России создадут Центр по обнаружению опасных астероидов
↑  Космическая защита Земли
↑  "תייר החלל הראשון" הגיע לתחנת החלל, באתר ynet, 30 באפריל 2001
1 2  https://www.roscosmos.ru/33760/
| ברית המועצות תוכנית החלל הסובייטית והרוסית רוסיה |
| --- | --- | --- |
| תוכניות לא מאוישות | תוכנית ספוטניק • תוכנית לונה • תוכנית ונרה • תוכנית לונוחוד • תוכנית מארס • תוכנית זונד • תוכנית וגה |  |
| תוכניות מאוישות | תוכנית ווסטוק • תוכנית ווסחוד • תוכנית סויוז • תוכנית סאליוט • אינטרקוסמוס • פדרציה • מאדים 500 • תוכנית חקר הירח הרוסית • תחנת השירות המסלולית הרוסית |  |
| משימות בולטות | ספוטניק 1 • ספוטניק 2 • לונה 2 • ווסטוק 1 • סויוז 1 • סויוז 11 • ונרה 11 • אפולו-סויוז |  |
| חלליות, מעבורות ומשגרים | ווסטוק • ווסחוד • סויוז • מעבורת החלל בוראן • מעבורת החלל פטיצ'קה • מעבורת 2.02 • מעבורת 2.03 • תחנת החלל מיר • פרוגרס • קליפר • תוכנית מיר ומעבורות החלל • מיר-2 • תחנת החלל הבין-לאומית (המקטע הרוסי) • LK • משגר ווסטוק • משגר ווסחוד • משגר סויוז • משגר מולניה • פרוטון • זניט • N-1 • אנגרה • תחנת החלל המסלולית הלאומית |  |
| קוסמונאוטים ומתכננים | יורי גגארין • גרמן טיטוב • ולנטינה טרשקובה • אלכסיי ליאונוב • לייקה • (קוסמונאוטים נוספים) • סרגיי קורוליוב • ולנטין גלושקו • ולדימיר צ'לומי • קרים קרימוב • קונסטנטין ציולקובסקי |  |
| קוסמודרומים | קוסמודרום בייקונור • קוסמודרום פלסצק • קוסמודרום ווסטוצ'ני • קוסמודרום סבובודני • קפוסטין יאר |  |
| השר לבניית מכונות כלליות וראשי רוסקוסמוס | סרגיי אפאנסייב • יורי קופטב • אנאטולי פרמינוב • ולדימיר פופובקין • אולג אוסטפנקו • איגור קומארוב • דמיטרי רוגוזין • יורי בוריסוב • דמיטרי בקאנוב |  |
| חברות ותאגידי חלל פרטיים | תאגיד החלל הרוסי אנרגיה • מחקר מדעי לבניית מכונות •  אנרגומאש • מערכות המידע הלווייניות רשטניוב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 10053284-6  ISNI: 0000 0001 0614 8522  LCCN: no94017513  VIAF: 159232886   WorldCat (עם VIAF): 159232886 
סמל סוכנות החלל הרוסית בשנים 1991–2004

דגם של החללית "קליפר", שתכנונה בוטל
סמליל רוסקוסמוס בימי הפלישה הרוסית לאוקראינה, מרץ 2022.
מטה רוסקוסמוס ברחוב שצ'פקין 42 במוסקבה.
מפת רנטגן רכה של השמים שנוצרה בשנת 2020 על סמך נתונים מהראשון מבין שמונה סריקות שבוצעו על ידי טלסקופ רנטגן eROSITA.
אנטולי סולוביוב
גנאדי פדלקה
יום ניקנור

יהודה המכבי וצבאו עומד בפני צבא ניקנור. ציור של גוסטב דורה
יום ניקנור הוא יום טוב קדום בי"ג באדר, שנקבע לרגל ניצחונו של צבא יהודה המכבי על ניקנור, מצביא סלאוקי בתקופת מרד החשמונאים, וצבאו בקרב חדשה בשנת 161 לפנה"ס.
על פי מקבים א'

ספר מקבים א' מספר על הניצחון ועל קביעת החג:
גם יוסף בן מתתיהו מציין את האירוע ואת קיומו של החג מדי שנה.
על פי מגילת תענית

נוסח הסיפור בסכוליון למגילת תענית:
בתלת עשר ביה יום ניקנור. ניקנור פולמרכוס של מלכי יון היה, והיה מניף ידו כנגד ירושלים וכנגד בית המקדש, ומחרף ומגדף: 'מתי תיפול בידי ואהרסנה'. וכשתקפה יד בית חשמונאי ירדו לתוך חילותיו וחתכו את ראשו וקצצו את איבריו ותלאום כנגד בית המקדש. אמרו: פה שדיבר בגאיות [=גאווה] ויד שהניפה כנגד בית המקדש – נקמות יעשה בהן. יום שעשו כן עשאוהו יום טוב.
בימי בית שני הוסיפו חז"ל למועדים מדאורייתא ימי שמחה מדרבנן בימים בהם נעשו ניסים. העיקריים בהם אלו "ימי הפורים", שנקבע בתקופה הפרסית, וחנוכה שנקבע בימי מרד החשמונאים. בעבר צוינו ימים רבים נוספים המפורטים במגילת תענית, כדוגמת "יום ניקנור", ויום כ"ג באייר לציון הרס מצודת החקרא על ידי החשמונאים בשנת 141 לפני הספירה. אולם בעקבות חורבן בית המקדש השני בטלה מגילת תענית ובטלו מועדים אלה שמלכתחילה נקבעו בעקבות אירועים מקומיים ובעלי חשיבות פחותה ובאותו תאריך נקבעה תענית אסתר. למעשה מלבד פורים וחנוכה לא נותרו ימים אחרים בעלי מחויבות דתית מדרבנן.
נראה כי בארץ ישראל ציון יום ניקנור כיום שמחה המשיך גם לאחר החורבן, ועל כן תענית אסתר נדחתה אצלם לאחר פורים.
ביאורים

↑  פולמרכוס (אנ') הייתה דרגה צבאית רמה בתרבות היוונית הקלאסית וההלניסטית. המילה מורכבת מ"פולמוס" (מלחמה) ו"ארכוס" (שליט או מנהיג) כלומר "מנהיג המלחמה". מההתייחסות שכאן ואחרות במקורות יהודיים ברור כי המילה הייתה שגורה בפיהם של יהודים בני התקופה ומובנה היה ברור להם.
הערות שוליים

↑  חשמונאים א, פרק ז', פסוקים מז–מט (מהדורת הרטום)
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 12, פרק י', פסקה ה', סעיף 412
↑  מגילת תענית, מהדורת ו' נעם, עמ' 298. מופיע בשינויים קלים גם בתלמוד ירושלמי, מסכת תענית,  פרק ב', הלכה י"ג, ובגרסה מקוצרת בתלמוד בבלי, מסכת תענית, דף י"ח, עמוד ב'.
↑  תוספתא תענית ג' ו'
↑  מסכת סופרים, פרק י"ז הלכה ג'
שרן השכל

שָׁרֶן מרים הַשְׂכֵּל-הרפז (באנגלית: Sharren Haskel; נולדה ב-4 במרץ 1984) היא פוליטיקאית ישראלית ילידת קנדה; סגנית שר החוץ, חברת כנסת מטעם מפלגת תקווה חדשה, וחברה במחנה הממלכתי. בכנסת ה-24 כיהנה כיו"ר סיעת תקווה חדשה, יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט, יו"ר ועדת הקנאביס, וכחברת הכנסת מטעם מפלגת "תקווה חדשה". בין השנים 2015–2020 כיהנה כסגנית יושב ראש הכנסת וכחברת כנסת מטעם הליכוד. בהכשרתה היא אחות וטרינרית.
ביוגרפיה

השכל נולדה בטורונטו שבקנדה, לעמיר יליד ישראל, ולפביאן בן-עזרא ילידת מרוקו. המשפחה חזרה לישראל כששרן הייתה כבת שנה. היא גדלה והתחנכה בכפר סבא, בצעירותה הייתה מעורבת במועצות התלמידים, הדריכה בתנועת הצופים, והתנדבה בעמותת "מלוא הטנא" שבכפר סבא. התחנכה בבית הספר התיכון כצנלסון, ולאחר מכן במגמת תיאטרון בבית הספר התיכון אנקורי שברעננה.
התגייסה בשנת 2002 לתפקיד לוחמת במשמר הגבול, סיימה טירונות קרבית רובאי 05, ושירתה בפלוגה כ"ב של משמר הגבול ירושלים בתקופת פיגועי ההתאבדות והאינתיפאדה השנייה. היא נשלחה לקורס מפקדי מג"ב וסיימה ניווטים בהצטיינות עם רובאי 07. נשלחה לשרת כמפקדת טירונים קרביים בבסיס מכמש וסמלת במשמר הגבול באזור ירושלים בזמן האינתיפאדה השנייה.
לאחר השירות הצבאי למדה שנה בארצות הברית והתגוררה באוסטרליה שש שנים, שם הוכשרה כאחות וטרינרית, עבדה בבית החולים לחיות "Bondi Vet", התנדבה בעמותה להצלת חיות בר ועבדה עם תושבים ועם עיריית סידני בפרויקטים לחילוץ חיות בר, טיפול בהן, שיקומן והחזרתן לטבע.
היא בוגרת החוג ליחסים בינלאומיים ומדעי המדינה באוניברסיטה הפתוחה ותוכנית המצטיינים של המכללה למדינאות. עבדה כמנהלת שיווק. היא חברה במועדון הדיבייט של האוניברסיטה הפתוחה, ובשנת 2014 זכתה באליפות ישראל בדיבייט לדוברים בשנתם הראשונה ואף השתתפה בתחרויות דיבייט באירופה.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית > הכנסת ה-24

בכנסת ה-24 כיהנה השכל כיו"ר סיעת תקווה חדשה, יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט, יו"ר ועדת הרפורמה בקנאביס הרפואי, יו"ר השדולה לקידום היחסים עם הקהילות הנוצריות בעולם, יו"ר השדולה לשינוי המדיניות באונר"א, חברה בוועדת החוקה, חוק ומשפט וחברה בוועדת הכנסת.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית > הכנסת ה-24 > חוקים שלה שהתקבלו

בשיתוף עם שר המשפטים גדעון סער, העבירה השכל חוק לעונש מינימום לעבירות נשק.
השכל קידמה את הצעת החוק לפסילת ראיה שהושגה שלא כדין (פרי העץ המורעל) שעברה בקריאה טרומית ומוזגה עם הצעת החוק הממשלתית שאושרה בכנסת.
השכל קידמה את הצעת חוק הרדיו שיעודה לתת הקלות רגולטוריות לתחנות הרדיו האזוריות בדגש על מכרזי התדרים, על מנת לתת לתחנות הרדיו מרווח נשימה כלכלי לאור הירידה ברווחיות לנוכח מגפת הקורונה. הצעת החוק אושרה בכנסת.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית > הכנסת ה-24 > יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט

ביולי 2021 מונתה ליו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט, כיו"ר הוועדה פעלה במגוון נושאים:
הכינה את הרפורמה בפעוטונים לקריאה שנייה ושלישית במסגרת חוק ההסדרים לתקציב 2022–2023. יעוד הרפורמה היה להוריד את הנטל הרגולטורי על הפעוטונים שנפגעו בזמן מגפת הקורונה.
אישרה בוועדה צווים לביטול כלובים בתעשיית הביצים שתרמה לקידום לולים ללא-כלובים, עליהם נלחמה יחד עם שר החקלאות, עודד פורר.
ערכה דיון בנושא כניסת ארגון פורום המשפחות השכולות הישראלי-פלסטיני לבתי ספר.
ערכה דיון בנושא הנפת דגל אש"ף וקיום הפגנות פרו-פלסטיניות בשטחי האוניברסיטאות.
בחודש יוני 2022 פעלה על מנת לצרף את אוניברסיטת אריאל לוועד ראשי האוניברסיטאות, ובכך סיימה את החרם שהוטל עליה מאז שהוכרזה כאוניברסיטה.
בחודש מאי 2022 הובילה מאבק שבסופו התקבלה החלטת ממשלה לפירוק החברה הממשלתית לחינוך ימי, אותה ראתה השכל כחברה מיותרת שגוזלת תקציבים ומטילה קשיים מיותרים על בית הספר לקציני ים עכו.
ועדת החינוך, אמונה בין היתר על חוק צער בעלי חיים, והשכל קיימה דיונים בנושא על מנת לקדם חקיקות וצווים מגוונים למען צער בעלי החיים.[דרוש מקור]
במהלך חודש ינואר 2022, בשיאו של גל וריאנט האומיקרון, ניהלה השכל מאבקים מרובים אל מול הממשלה לעניין תקנות הקורונה, השכל שינתה בוועדה צווי קורונה רבים על מנת להשאיר את בתי הספר פתוחים ולאפשר לתלמידים ללמוד בתנאים נאותים.