stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיליפ פטרושב
קריירה מוקדמת > תיכונים בארצות הברית

לאחר ששיחק עם נבחרת הקדטים של סרביה באליפות אירופה עד גיל 16 2016 החל פטרושב בן ה-16 לשחק כדורסל תיכונים בארצות הברית באבון אולד פארמס, פנימייה לבנים בלבד באבון, קונטיקט. לאחר שהגיע לקונטיקט עם פציעה בכף הרגל שספג באליפות אירופה פספס פטרושב את רוב העונה וצפה במשחקים מהספסל. בתחילה התאכזב פטרושב מסגנון המשחק המהיר והלא מאורגן של הקבוצה, אך כשחזר לשחק הסתגל במהירות לסגנון השונה, העריך את הקצב המהיר שלו והחל להתמקד באתלטיות, בריווח המשחק ולקליעת שלשות, אלמנטים אליהם לא נחשף בבסקוניה ובנבחרת.
ביולי 2017, לקראת עונתו האחרונה בתיכונים, עבר פטרושב לאקדמיית מונטוורדה (אנ') במונטוורדה, פלורידה, מכינה קדם אקדמית פרטית לספורטאי עילית בה למדו מספר שחקני NBA, כגון ג'ואל אמביד ובן סימונס.
באוגוסט 2017 השתתף במחנה כדורסל ללא גבולות אירופה ה-16 בנתניה, ישראל. כששיחק במדי מונטוורדה, יחד עם אר. ג'יי. בארט ואנדרו נמבהארד, רכש פטרושב מיד את אמונו של המאמן קווין בויל, שראה אותו כביג מן מודרני שיכול לקלוע שלשות ולהתבלט כשחקן פנים-חוץ. פטרושב השתתף במחנה הגלובלי של כדורסל ללא גבולות באל סגונדו, קליפורניה בפברואר 2018.
קריירת מכללות

פטרושב היה מגויס ארבעה כוכבים על פי שירותי הגיוס הגדולים בארצות הברית. הוא התחייב במקור לאוניברסיטת הרטפורד ב-24 באוקטובר 2016, אך ביטל את ההתחייבות ב-26 ביולי 2017. ב-22 באוקטובר 2017 הכריז פטרושב על מחויבותו לאוניברסיטת גונזגה, וב-8 בנובמבר חתם על כתב התחייבות ל"בולדוגס".
בתור פרשמן רשם פטרושב ממוצעים של 6.5 נקודות ו-2.7 ריבאונדים למשחק, ונבחר לחמישיית הפרשמנים של אזור החוף המערבי (WCC). הוא קלע שיא קריירה של 25 נקודות בניצחון 110–60 על אוניברסיטת ארקנסו בפיין בלאף ב-9 בנובמבר 2019. ב-21 בדצמבר הוא רשם 24 נקודות ו-9 ריבאונדים בניצחון 112–77 על מזרח וושינגטון. באמצע העונה הוא נכנס לרשימת המעקב לפרס ג'ון אר. וודן לכדורסלן המכללות המצטיין. פטרושב נפצע בקרסול במשחק נגד אוניברסיטת בריגהאם יאנג ב-18 בינואר 2020, אך בסיום העונה הסדירה נבחר לשחקן השנה ב-WCC לאחר שהעמיד ממוצעים של 17.5 נקודות ושמונה ריבאונדים למשחק. בסיום העונה הכריז פטרושב על מועמדותו לדראפט ה-NBA‏ 2020, אך מאוחר יותר הסיר אותה.
קריירה מקצוענית > מגה לקס (2020–2021)

ב-20 ביולי 2020 חתם פטרושב על החוזה המקצועני הראשון שלו, במגה לקס מליגת העל הסרבית. הוא נבחר ל-MVP של חודש אוקטובר בליגה האדריאטית, ובסיום העונה זכה בפרס ה-MVP של הליגה האדריאטית, השחקן הצעיר המצטיין ומלך הסלים לעונת 2020/2021.
קריירה מקצוענית > אנאדולו אפס (2021–2022)

באוגוסט 2021, לאחר שנבחר בבחירה ה-50 בדראפט ה-NBA 2021 על ידי פילדלפיה 76', הצטרף פטרושב לקבוצה לליגת הקיץ. ב-9 באוגוסט 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת הקיץ בניצחון 95–73 על דאלאס מאבריקס, בו רשם 5 נקודות, 4 ריבאונדים ו-3 חסימות ב-19 דקות.
ב-17 באוגוסט 2021 חתם פטרושב על חוזה לשנה באלופת היורוליג המכהנת, אנאדולו אפס מליגת העל הטורקית.
פטרושב החל את העונה טוב בהפסד במשחק הפתיחה של עונת היורוליג לריאל מדריד, הופעת הבכורה שלו ביורוליג, עם 17 נקודות ב-16 דקות עם 6 מ-8 מהשדה.
תפקידו של פטרושב הצטמצם במחצית השנייה של העונה הסדירה, כאשר הסנטרים הוותיקים טיבור פלייס ובראיינט דאנסטון נכנסו לכושר והמאמן ארגין אטאמן הסתמך יותר עליהם. לאחר שלא קיבל ולו דקה אחת בארבעת המשחקים ברבע גמר הפלייאוף מול אולימפיה מילאנו, פטרושב לא קיבל זמן משחק גם בפיינל פור היורוליג בעיר הולדתו בלגרד, כאשר אפס שמרה בהצלחה על תואר היורוליג שלה.
קריירה מקצוענית > הכוכב האדום בלגרד (2022–2023)

לאחר שזומן לנבחרת סרביה לשני משחקי מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2023 בסוף יוני ותחילת יולי 2022 (שיחק רק במשחק הראשון מול לטביה ללא נקודות ו-10 ריבאונדים), הצטרף פטרושב לפילדלפיה 76' לליגת הקיץ בלאס וגאס בשנה השנייה ברציפות. הוא הביע רצון להצטרף לסיקסרס מיד, לאחר שהופיע בארבעה משחקי ליגת הקיץ עם ממוצעים של 5.5 נקודות ו-2.3 ריבאונדים, אך בשל ההערכות שהוא עדיין לא מוכן ל-NBA מבחינה פיזית, הוא לא הוחתם על ידי הקבוצה.
ב-19 ביולי 2022 חתם פטרושב בכוכב האדום בלגרד, וחזר למועדון היורוליג הסרבי לאחר ששיחק במחלקת הנוער של המועדון עד 2014.
קריירה מקצוענית > פילדלפיה 76' (2023–הווה)

ב-17 ביולי 2023 חתם פטרושב בפילדלפיה 76' מליגת ה-NBA.
קריירה בנבחרת הלאומית > נוער

פטרושב היה חבר בנבחרת סרביה עד גיל 16 שהשתתפה באליפויות אירופה לקדטים 2015 ו-2016.
פטרושב היה חבר בנבחרות סרביה עד גיל 18 שזכו באליפויות אירופה לנוער ב-2017 ו-2018. בשבעת משחקי טורניר 2017 הוא העמיד ממוצעים של 5.3 נקודות ו-3.4 ריבאונדים למשחק, וב-2018 העמיד ממוצעים של 21.0 נקודות, 8.7 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים למשחק בשבעה משחקים, כולל 29 נקודות, 8 ריבאונדים ו-3 אסיסטים בגמר. בסיום הטורניר הוא סיים במקום השלישי בנקודות ובריבאונדים, ונבחר לחמישיית הטורניר.
פטרושב היה חבר בנבחרת סרביה שסיימה במקום השביעי בגביע העולם עד גיל 19 2019 בהרקליון, יוון. במהלך שבעת משחקי הטורניר הוא העמיד ממוצעי דאבל דאבל של 19.3 נקודות, 10.1 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים, 1.6 חטיפות ו-2.0 חסימות למשחק.
קריירה בנבחרת הלאומית > בוגרים

פטרושב היה חבר בנבחרת סרביה שהרכיב המאמן איגור קוקושקוב לטורניר הקדם-אולימפי 2020 שנערך בבלגרד בסוף יוני ובתחילת יולי 2021. למרות יתרון הביתיות, נבחרתו הפסידה לאיטליה בגמר והחמיצה את אולימפיאדת טוקיו 2020. בארבעת משחקי הטורניר הוא הוביל את הקבוצה בנקודות וחסימות למשחק עם 15.5 ו-1 (בהתאמה), והעמיד ממוצעים של חמישה ריבאונדים ו-0.8 אסיסטים.
חיים אישיים

אחיו הצעיר, דייוויד, גם הוא כדורסלן, ששיחק עם נבחרת סרביה עד גיל 17 בגביע העולם בכדורסל עד גיל 17 2018.
מחוזות דרום אוסטיה

דרום אוסטיה, חבל ארץ בדלני בגאורגיה, מחולקת מבחינה מנהלית לראיונים. החלוקה המנהלית של ממשל הבדלני זהה לחלוקה המנהלית המקורית של האזור מתקופת גאורגיה הסובייטית. הממשל הבדלני של דרום אוסטיה, השולט בפועל בשטח האזור, מוכר על ידי רוסיה וניקרגואה ואינו מוכר על ידי יתר מדינות העולם. לכן, גם החלוקה המנהלית שלה אינה מוכרת על ידי רוב מדינות העולם.
החלוקה המנהלית של דרום אוסטיה כוללת ל-4 מחוזות (ראיונים) והערים צחינוואלי וקוואיסה רבתי (הופרד לאחר ניתוק האזור מגאורגיה) במעמד מנהלי של מחוז.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סמל | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2021 | שטח | החלוקה הגאורגית |
|  | מחוז דזאוס | דזאו | Дзауы район | 6,021 | 1448 | נפת ג'ווה |
|  | מחוז זנאור | זנאור | Знауыры район | 4,604 | 404 |  |
|  | מחוז צחינוואלי | צחינוואלי | Цхинвалы район | 8,424 | 695 | נפת צחינוואלי |
|  | מחוז לנינגורי | לנינגור | Ленингоры район | 3,665 | 1011 | נפת אחלגורי |
|  | צחינוואלי |  | Цхинвал | 32,906 |  |  |
|  | קוואיסה |  | Квайса | 785 |  |  |
איתי פנקס ארד

איתי יאן פנקס ארד (נולד ב-19 בדצמבר 1973) הוא פוליטיקאי לשעבר, שפעל בקהילת הלהט"ב בישראל ובין היתר כיהן שנים רבות כחבר מועצת עיריית תל אביב-יפו מטעם "מרצ" וכיו"ר האגודה למען הלהט"ב בישראל. ב-10 בנובמבר 2021 פרש פנקס מפעילות פוליטית וציבורית, לאחר שפורסמו נגדו ב"ידיעות אחרונות" טענות בגין תקיפות מיניות ואונס.
ביוגרפיה

איתי פנקס נולד בתל אביב וגדל בהרצליה שם סיים את תיכון "הראשונים". בצבא משרת במילואים כקצין במתאם פעולות הממשלה בשטחים, בדרגת רב-סרן. בעל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת ת"א ותואר שני במנהל עסקים עם התמחות במדיניות ציבורית מהמרכז הבינתחומי הרצליה.
חיים אישיים

בשנת 2005 נישא בקנדה, שהייתה בשעתה המדינה היחידה שאפשרה נישואי בני אותו המין לנתינים זרים, לבן זוגו יואב ארד, יו"ר מועצת המנהלים של "חוש"ן - חינוך ושינוי" לשעבר, במסגרת מערכה ציבורית להכרה בנישואים חד מיניים. בקשתם לרישום הנישואין במרשם האוכלוסין נענתה תחילה בשלילה ורק בסוף שנת 2006 הם נרשמו כנשואים, בעקבות פסק הדין בבג"ץ יוסי בן ארי נגד מנהל מינהל האוכלוסין במשרד הפנים שקבע כי מרשם האוכלוסין חייב לעשות כן.
ב-2010 הגישו פנקס ובן זוגו עתירה לבג"ץ, נגד משרד הבריאות, בדרישה לאפשר להם להשתמש בשירותי פונדקאות כדי להביא ילד. כתוצאה מהעתירה הודיע משרד הבריאות על הקמת ועדה מקצועית שהמליצה על שינוי חקיקה, שתאפשר פונדקאות להומוסקסואלים.
בספטמבר 2010 נולדו לבני-הזוג תאומות, באמצעות הריון פונדקאי בהודו. ב-2014 נולדה לבני הזוג בת נוספת, באמצעות פונדקאית מתאילנד. בעקבות הולדת התאומות, כתבה אימו של איתי, שוש פנקס, את הספר "האבאים של גל ונועה", ספר לילדים שיצא לאור בשנת 2012 ברימונים הוצאה לאור. הספר מסביר בפשטות ובחריזה את דרך הבאתן לעולם של בנות לזוג הורים מאותו המין, תוך שימוש בסיפורם האישי של פנקס וארד.
ב-2015 הגישו פנקס ובן זוגו, יחד עם זוגות חד-מיניים נוספים, עתירה לבג"ץ (בג"ץ ארד-פנקס נגד הוועדה לאישור הסכמים לנשיאת עוברים) בדרישה שחוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד) יאפשר גם לזוגות חד-מיניים לקבל שירותי פונדקאות בישראל. ב-11 ביולי 2021 פסק בג"ץ בעתירה הנ"ל כי תיקון חוק הפונדקאות שנחקק ב-2018, שמפלה זוגות חד-מיניים וגברים יחידניים המעוניינים בהליך פונדקאות, יתוקן תוך חצי שנה כך שתבוטל הפליה זו.
הערות שוליים

↑  אדם קוטב, עדות נוספת נגד חבר מועצת העיר ת"א איתי פנקס: "נאנסתי. צעקתי מרוב כאב", באתר ynet, 10 בנובמבר 2021
↑  יניב הלפרין, הלילה יושק קמפיין הבחירות של איתי פנקס, ‏21 בפברואר 2003
↑  חן משגב, תכנון, צדק ופוליטיקה עירונית להט"בית: המקרה של המרכז הגאה בת"א, תכנון 12 (1), עמ' 184.
↑  נועם דביר וקובי נחשוני, מרכז גאה יוקם בדרום ת"א: "הוכחה שהקהילה לא נמצאת רק בשינקין", באתר ynet, 31 במאי 2016
↑   נמרוד בוסו, דמיינו לעצמכם טיול בפארק מעל לנתיבי איילון, באתר TheMarker‏, 4 בדצמבר 2014
↑   הילה ציאון, השראה מניו-יורק: כך ייראה קירוי נתיבי איילון, באתר ynet, 8 בפברואר 2015
↑  ג'ורג' אבני ושיר נחמיאס, ‏היכל הקהילה 2015: 40 המשפיעים בתולדות הקהילה, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2015
↑  "תוצאות הבחירות המקדימות לרשימות המוניציפליות 2018". מרצ. 2018-05-15. אורכב מ-המקור ב-2018-06-19. נבדק ב-2018-06-01.
↑  איתי בלומנטל, המרכז הגאה בתל אביב ישופץ: "כאן זה לב הקהילה", באתר ynet, 20 במרץ 2018
↑  איתי שיקמן, גאה להציג: תל אביב תכפיל את התקציבים ללהט"בים, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 2 בינואר 2020
↑  איתמר ב"ז, "קידר וליברמן ביקשו מהנאשם שישלם להם כסף, והוא העביר להם סכום כסף מסוים", באתר העין השביעית, 19 בספטמבר 2019
↑  בשורה לקהילת הלהט"ב: עיריית תל אביב תאפשר רישום זוגיות על בסיס תצהיר, באתר מעריב אונליין, 21 ביוני 2020
↑  לראשונה בישראל: דגל הגאווה יוצב באופן קבוע בחוף הילטון, באתר ‏מאקו‏, 10 בדצמבר 2020
↑  רותם דנון, משפיעים 2020 - איתי פנקס־ארד - גאווה ביצועית, באתר ליברל‏, 14 בספטמבר 2020
↑  אדם קוטב, עדויות נגד חבר מועצת העיר ת"א ופעיל בולט בקהילה הגאה: מפגשים מיניים עם נערים שהכיר בתנועת נוער, באתר ynet, 3 בנובמבר 2021
↑  אדם קוטב, קורין אלבז-אלוש, בעקבות חשיפת ynet ו"ידיעות אחרונות": איתי פנקס-ארד השעה את עצמו מתפקידו בעיריית תל אביב, באתר ynet, 3 בנובמבר 2021
↑  אדם קוטב, עדות נוספת נגד חבר מועצת העיר ת"א איתי פנקס: "נאנסתי. צעקתי מרוב כאב", באתר ynet, 10 בנובמבר 2021
↑  "לאלימות מינית אין מקום בקהילה": אחרי העדויות - איתי פנקס פרש ממרצ, באתר ynet, 10 בנובמבר 2021
↑   בר פלג, המשטרה פתחה בחקירה נגד איתי פנקס-ארד בחשד למעשה סדום, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2021
↑  אביעד גליקמן, איתי פנקס ובן זוגו לבג"ץ: אשרו לנו פונדקאות, באתר ynet, 10 בפברואר 2010
↑  כרמית ראובן, מהפכה בישראל: המלצה לפונדקאות גם להומואים, באתר ynet, 20 במאי 2012
↑  איתי פנקס, מיהו תל-אביבי? לדעת איתי פנקס זהו הומו בן 30 ומשהו עם בן זוג ותינוק, באתר nrg‏, 12 בספטמבר 2010
↑  רועי יולדוס רוזנצוייג, ‏ספר ילדים חדש: חינוך מיני במשפחות חד מיניות, באתר ‏מאקו‏, 18 באוקטובר 2012
 איריס קול, "האבאים של גל ונועה" - ספר ילדים חדש מסביר לקטנים שקיימות בעולם כל מיני משפחות, מתוך "רדיו ללא הפסקה", 16 באוקטובר 2012
↑  בג"ץ הכריע: פונדקאות ללהט"ב תוך חצי שנה, באתר ‏מאקו‏, 11 ביולי 2021
בג"ץ 781/15 איתי ארד-פנקס ואחרים נ' הוועדה לאישור הסכמים לנשיאת עוברים על פי חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד הילוד), התשנ"ו-1996 ואחרים, ניתן ב־11 ביולי 2021
בית יצחק-שער חפר

| --- | --- |

הבתים הראשונים בבית יצחק, 1939
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: עמק חפר
גובה ממוצע: ‎27 מטר
תאריך ייסוד: 1940
סוג יישוב: מושב 2,000‏–4,999 תושבים
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף אוגוסט 2024 (אומדן)
  - אוכלוסייה: 2,274 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎0.5% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) בית יצחק-שער חפר(למפת נתניה רגילה) בית יצחק-שער חפר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית יצחק-שער חפר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית יצחק-שער חפר32°20′03″N 34°53′27″E﻿ / ﻿32.3340722054081°N 34.8907946905994°E﻿ / 32.3340722054081; 34.8907946905994  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק חפר (in English: Hefer Valley Regional Council) באדום - בית יצחק-שער חפר בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10
http://www.beit-yitzhak.org.il
בניית מושב נירה 1940
ילדים משחקים בספריית בית יצחק - שער חפר
בֵּית-יִצְחָק שַׁעַר-חֵפֶר הוא מושב באזור השרון, ליד העיר נתניה, השייך למועצה אזורית עמק חפר.
בית יצחק

המשקים הראשונים של בית יצחק הוקמו בשנת 1939 על ידי חברת "רסקו" עבור קבוצה של עולים מגרמניה; הכפר נקרא על שם הבנקאי והמנהיג הציוני יצחק פויירינג. התושבים פיתחו משק חקלאי מגוון שכלל עצי פרי, גפנים, בננות, שטחי מספוא, צמחי שמן, בוטנים, לולים ורפת לחלב. כמו כן, מאז תחילת שנות ה-60 פועלת בכפר מחלבת בית יצחק בבעלות משפחת מאיר, מהמחלבות הפרטיות הגדולות בישראל. בשנות ה-50 הוקם במושב מפעל הריבות והקונפיטורות 778. הסמטה במושב שבה הוקם ופעל 778 נקראת על שמו "סמטת 778". כיום המבנה שבו פעל 778 משמש את מחלבות גד.
אחרי מלחמת העצמאות סופחו ליישוב שטחים של הכפר אום חאלד, שתושביו עזבו במהלך המלחמה, ושטחיהם הוכרזו נכסי נפקדים לאחריה.
בפברואר 1950, בטקס חגיגי, נוסדה בבית יצחק, שמנתה אז כ-500 תושבים, מועצה מקומית.
גן חפר

גן חפר נוסד בשליש האחרון של 1939 על שטח של 680 דונם בדרום עמק חפר. ייסוד היישוב נתמך על ידי אגודת בני בנימין (ובשם זה הופיע במפות התקופה). הוא תוכנן ל-40 משפחות. 15 משפחות ראשונות היו מבני הארץ והשאר היו עולים בעלי הון מצ'כיה. שתי הקבוצות התארגנו בנפרד בוועדים שונים. בני הארץ התארגנו כמושב ושיווקו את תוצרתם דרך תנובה והעולים מצ'כיה כינו את יישובם "שער חפר" שיתפו פעולה עם בית יצחק בקואפרטיב משותף שהוקם בשנת 1943, ושיווקו את תוצרתם דרך טנא. במרץ 1941 יושב סכסוך עם בדואי הסביבה לגבי 600 דונם שהפרידו בין גן חפר לבית יצחק וחברת רסקו התכוונה ליישב במקום עולים חדשים מהמעמד הבינוני כדי לחבר את שני היישובים לנקודה אחת. ביולי 1945 נחנך בית העם ביישוב.
שער חפר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. היסטוריה.
הוקם במרץ 1940 על ידי עולים מצ'כיה. קבוצה שאורגנה על ידי חברת רסקו.
אנשי שער חפר היו בעלי הון שחיסלו את עסקיהם בצ'כוסלובקיה כדי לגייס 1000 לירות שטרלינג לקבלת סרטיפיקט ממשלת המנדט הבריטי.
נירה

הוקם ב-1940/41 על ידי יוצאי צ'כיה, כאגודה שיתופית לחקלאות ולטוויה. ביוני 1952 התמזגו גן חפר ונירה ליצור כפר שיתופי שכלל 90 משקים על 1900 דונם ו-300 נפשות. היישוב המאוחד נקרא "שער חפר".
יישוב מאוחד – כיום

עד שנת 1963 הייתה בית יצחק מועצה מקומית, ושער חפר הייתה מושב במועצה אזורית עמק חפר.
לקראת האיחוד שונה שם היישוב ל"מושב בית יצחק-שער חפר" והוא הפך כולו רשמית לחלק ממועצה אזורית עמק חפר וליישוב הכפרי בעל השטח הגדול בישראל.
בית החינוך האזורי היסודי "בית יצחק" נמצא ביישוב ומשרת את תושבי יישובי המועצה הסמוכים.
בשנת 1996 ביישוב הוקם יקב אלכסנדר המייצר יינות מכרמים שבגליל העליון. ב-2019 נבחרה סלע שרלין מהיישוב למלכת היופי.
בכפר פועל הסניף המייסד של תנועת הנוער של האיחוד החקלאי והוא הסניף הראשון שהוקם בתנועת הנוער.
הסניף מהווה מוקד קהילתי בולט בקרב בני הנוער ביישוב.
בכפר פועלת פעילות תרבותית ענפה ומתקיימים בו מגוון פעילויות מסורתיות כגון תהלוכת העדלאידע השנתית בפורים, "חג המים", חגיגות יום העצמאות, אירועי חג השבועות (עם דגש על התוצרת החקלאית של תושבי המקום), טקסי זיכרון קהילתיים ועוד.
לקריאה נוספת

בית יצחק-שער חפר: סיפורו של כפר; ראיונות ותחקיר: משה מייזלס כתיבה: צבי שנבל
הפופיק של העולם; רינה פרנק
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  בית יצחק, ישוב חדש של עולי גרמניה בשרון הצפוני, דבר, 8 בנובמבר 1939.
↑  נ. מלצן, בית יצחק, דבר, 25 בדצמבר 1941
↑  בית יצחק - מועצה מקומית, הארץ, 8 בפברואר 1950
↑  מידע על הקמת 'גן חפר', באתר בית יצחק - ארגון יוצאי מרכז אירופה
↑  איתן וורדית זיימן, בית יצחק - קהילת היקים - סיפורי התיישבות, באתר ארגון יוצאי מרכז אירופה, ‏8.3.2016
↑  מפת אזור חדרה. מצפון ל'בית  יצחק' בחלק התחתון של הגליון מופיע הכיתוב Benei Binyamin, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור, ‏1944
↑  גן חפר, דבר, 14 בפברואר 1940
↑  קצרות מן הארץ, לחייל, 26 ביוני 1945
↑  ש.ש., גן חפר בן חמש, דבר, 10 באוגוסט 1945
↑  ביישובי עמק חפר, דבר, 19 ביוני 1946
↑  שטח אדמה חדש של 950 דונם לרשות הקה"ק, דבר, 2 במרץ 1941
↑  בית עם בגן חפר, דבר, 6 ביולי 1945
↑  צבי שנבל, בית יצחק- שער חפר. סיפורו של כפר, 1989, עמ' 41
↑  ג. שרוני, נירה המושב התעשייתי חוגג את העשור הראשון, מעריב, 22 ביוני 1951
↑  מפה בהוצאת המחלקה להתיישבות חקלאית בסוכנות היהודית, 1944, עם סימון היישובים 'נירה' ו'גן חפר', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  איחוד שער חפר והכפר נירה, הַבֹּקֶר, 17 ביוני 1952
↑  הודעה בדבר שמות יישובים, ילקוט הפרסומים 326, 31 בדצמבר 1953, עמ' 360
↑  בית יצחק ושער־חפר־נירה יחוגו חצי יובל לייסודם, מעריב, 17 ביוני 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528910805171  LCCN: no2011036415  VIAF: 169589858   WorldCat (עם VIAF): 169589858
מחוזות טרנסניסטריה

טרנסניסטריה הוא חבל ארץ הנמצא בין אוקראינה לבין מולדובה. עם הכרזת מולדובה עצמאותה הכריז חבל זה על עצמאותו ממולדובה.

טרנסניסטריה מחולקת מנהלתית ל-5 מחוזות (ראיונים) ושתי ערים בעלות מעמד מיוחד.
מאז 2015 לא בוצע מפקד אוכלוסין. הערכה היא שבשנת 2021 התגוררו 465 אלף תושבים לעומת 505 אלף בשנת 2014.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סמל | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2014 | שטח |
|  | מחוז קמנקה | קמנקה | Каменский район | 29,900 | 434 |
|  | מחוז גריגוריאופול | גריגוריאופול | Григориопольский район | 43,400 | 822 |
|  | מחוז דובסרי | דובסרי | Дубоссарский район | 35,000 | 381 |
|  | מחוז ריבניצה | ריבניצה | Рыбницкий район | 72,700 | 850 |
|  | מחוז סלובודזיה | סלובודזיה | Слободзейский район | 87,100 | 873 |
|  | טירספול | טירספול | Тирасполь | (2022) 129,000 |  |
|  | טיגינה | טיגינה | Бендеры | (2023) 83,900 | 97 |
אזור כחול

אזורים כחולים הם אזורים בעולם שתוחלת החיים בהם גבוהה מהממוצע. אזורים כאלה זוהו על ידי ג'יאני פס, מישל פולן ודן בואטנר.
בתחילה הוגדרו חמישה אזורים כחולים:
אוקינאווה, יפן
סרדיניה, סאולו, איטליה
ניקויה, קוסטה ריקה
איקריה, יוון
לומה לינדה, קליפורניה, ארצות הברית
היסטוריה

המושג אזורים כחולים צמח ממחקר דמוגרפי של ג'יאני פס ומישל פולן, שפורסם ב-2004 בכתב העת Experimental Gerontology, בו זוהה מחוז נואורו בסרדיניה כאזור בעל הריכוז הגבוה ביותר של גברים בני מאה לפחות. מקבץ הכפרים שבהם תוחלת החיים הגבוה ביותר, כונה "אזור כחול".
אזורים כחולים בעולם

בהמשך אפיין דן בואטנר ארבעה אזורים כחולים נוספים: אוקינאווה, ניקויה, איקריה ולומה לינדה.
היישוב שבו היה ריכוז בני המאה הגבוה בעולם הוא הכפר סאולו בסרדיניה: 20 מתוך 900 במשך 20 שנה. החוקרים ניסו לשרטט שם עצי משפחה, אך לא הגיעו למסקנות.
אריכות החיים בלומה לינדה יוחסה על ידי בואטנר להגבלה על מכירת אלכוהול, לאיסור על עישון ציבורי וסמים ולתזונה הצמחונית-טבעונית.
בין היתר, נחקרה אוכלוסיית הכפר יוזוריהרה ביפן, שם חיו תושבים זקנים מאד באיכות חיים טובה יחסית. המחקר ניסה למצוא קשר בין אריכות החיים להרכב חיידקי המעיים.
במאמר ממרץ 2023 הוסיפו פולן והרם אזור כחול שגילו: האי מרטיניק. הם מצאו שם 2,200 בני אדם מעל גיל 100 ב-20 השנים האחרונות, מתוך אוכלוסייה של 340,000. הם משערים, שהגנטיקה משחקת שם תפקיד כי רבים מהתושבים עברו תלאות קטלניות מאז נחטפו מאפריקה כעבדים. את התזונה שם לא בדקו.
ביקורת

במחקר באוקינאווה לא הצליחו לאמת את טענות התושבים בעניין גילם, מכיוון שרשומות רבות אבדו במלחמת העולם השנייה. נתונים עדכניים יותר הראו שתוחלת החיים באוקינאווה אינה יוצאת דופן בהשוואה לשאר יפן.
הרופאה הספקנית הארייט הול כתבה באתר "רפואה מבוססת מדע" שחסרים מחקרים מבוקרים על האזורים הכחולים ושהטענות בעניין השפעת התזונה על אריכות החיים של אוכלוסייתם מבוססות על ספקולציות בלבד.
פולן מעריך, כי לומה לינדה לא הייתה אזור כחול מעולם, אלא זכתה לתואר מסיבות שיווקיות בלבד. בניקויה בקוסטה ריקה אורך החיים יורד, אולי בעקבות מעבר לתזונה תעשייתית עתירת סוכר. המצב באיקריה ביוון אינו ברור, כי הזקנים התעייפו מהתקשורת וחדלו לשתף פעולה.
הערות שוליים

↑  פולן, פס ואחרים, אזורים כחולים (אנ') (2013)
↑  כתבה בעיתון סרדיני (איטלקית) (2016))
↑  Buettner, Dan (2008). The Blue Zones: Lessons for Living Longer from the People Who've Lived the Longest. The Blue Zones Series (reprint ed.). National Geographic Society (published 2010). ISBN 9781426207556. Retrieved August 14, 2019.
↑  לאורח החיים שם רקע דתי אדוונטיסטי
↑  מחקר בכפר יפני (אנ'/יפנית) (1984)
1 2  Michel Poulain & Annne Herm, Validation of exceptional longevity in Martinique, March 1, 2023
1 2   דני בר-און, האי מרטיניק הצטרף למועדון היוקרתי של המקומות שבהם חיים האנשים הזקנים בעולם, באתר הארץ, 16 במרץ 2023
↑  פולן, אריכות ימים יוצאת דופן באוקינאווה (אנ') (2011)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007405591305171  LCCN: sh2014002228
מלחמת שוורים

זירת מלחמת שוורים (אמפיתיאטרון) במאלגה שבספרד
מלחמת שוורים (בספרדית: Corrida de toros) היא מופע מסוגנן שבו מתנהל קרב בין לוחמי שוורים לבין פר, בזירת הקרב המתקיימת לרוב באמפיתיאטרון. פעילות זו מקובלת בספרד, בפורטוגל, בדרום צרפת ובכמה ממדינות אמריקה הלטינית (מקסיקו, קולומביה, אקוודור, ונצואלה ופרו), ונחשבת לאחד מסימניה המובהקים של התרבות הספרדית והלטינית. השם העברי "מלחמת שוורים" קשור לביטוי המשנאי "שור האצטדין"
המציין שור הנלחם בבני אדם בזירת האצטדיון.
כל אחד מהמשתתפים בקרב נגד הפר מכונה טוררו (Torero), "לוחם שוורים" בספרדית. הטוררו הראשי נקרא "מטאדור דה טורוס" (Matador de Toros, מילולית: "הורג הפרים"), ובקיצור "מטאדור", והוא זה שבגרסה הספרדית, בסוף האירוע הורג את הפר. בגרסה הפורטוגזית לעומת זאת, ומדינות אחרות, הפר לא מומת.
במדינות רבות נאסר קיומו של המופע, הכרוך בצער בעלי חיים ובמרבית המקרים בהריגתו. גם בספרד עצמה יש התנגדות רבה לקיום המופעים, וירידה במספר הקרבות המתקיימים בה. כך, אם בשנת 2017 התקיימו במדינה 1,553 קרבות שוורים, ב-2021 חלה ירידה ל-824 קרבות בלבד.
מהלך האירוע

מלחמת השוורים היא אירוע טקסי עם סדר נוקשה.
לרוב כל קורידה כוללת שישה קרבות, בהם נלחמים שלושה לוחמי שוורים (מטאדורים), כך שכל מטאדור נלחם עם שני שוורים במהלך הקורידה.
מהלך האירוע > המערכה הראשונה

במערכה הראשונה ישנם שני משתתפים:
פאון (Peón, ברבים פאונס) – בתחילת המערכה, הפאון מטעה את הפר עם שכמייתו המפורסמת, הנוטה לצבע ורוד.
פיקאדור (Picador, ברבים פיקאדורס), בספרדית: הנועץ – הוא לוחם רכוב על סוס המשליך חניתות על הפר, בהמשך המערכה.
מהלך האירוע > המערכה השנייה

במערכה השנייה משתתף ה"בנדריירו" (בספרדית: Banderillero), המחזיק בנדרייות (Banderillas), חנית המקושטת בדגלון סביבה. הוא דוקר את הפר בעורפו.
בשתי המערכות הראשונות המשתתפים מכינים את הפר לקראת מפגשו עם המטאדור.
מהלך האירוע > המערכה השלישית

במערכה השלישית הקטלנית, מגיע המטאדור לזירה, ובידו יריעת בד אדומה (מולטה- Muleta) שבתוכה נמצאת חרבו. במהלך המערכה האחרונה, המטאדור משחק עם החיה העייפה והמדממת עם המולטה, ובסוף המערכה הוא דוקר את הפר והורג אותו.
מהלך האירוע > גרסאות נוספות

בנוסף למלחמות השוורים הקלאסיים, ישנם קורידות שבו המטאדור רוכב על סוס, ונלחם עם השור, תוך כדי לחימה הוא מראה את שליטתו על הסוס, במהלך המערכה הראשונה נועץ המטאדור חנית על גב השור בה נפתח דגל אדום שאיתו מהתל בשור. בשלב השני נועץ המטאדור חצים על גבו של השור, ובחלקו האחרון של הקרב נועץ המטאדור את החרב שמכריעה את השור עד למותו.
קרבות אלו נערכות לרוב בחגיגות איזידור הקדוש, המתקיים בספרד מדי שנה בחודשים מאי ויוני.
במהלך השנים בספרד, וברחבי העולם במקומות בהם מתקיימים קרבות השוורים נפצעו מטאדורים רבים, חלקם פציעות קשות,
בשנת 2016 לראשונה מאז 1985, נהרג מטאדור מפגיעת שור. בשנת 2017 נהרג מטאדור משור בזירת קרבות השוורים בדרום צרפת.
ביקורת

מלחמות השוורים זוכות לגינוי במדינות רבות שבהן אסורה פעילות זו. גם בספרד פעילות זו שנויה במחלוקת, ונשמעים נגדה קולות רבים. ארגונים לזכויות בעלי חיים מתנגדים בחריפות למלחמת שוורים, משום שלדעתם אין להפוך את הריגתה של חיה לבידור.
ההלכה היהודית מתנגדת להשתתפות או צפייה במלחמות שוורים. כך כותב הרב עובדיה יוסף, שאוסר זאת מטעמים של אכזריות וצער בעלי חיים.
ביקורת > בספרד

בספרד, התמיכה בקיומן של מלחמות השוורים ובהריגת הפר בסופן נמצאת במגמת ירידה. על פי סקר שפורסם בעיתון El Mundo ב-2007, כמעט מחצית מהספרדים (43.6%) מתנגדים להריגת הפר במהלך מלחמת השוורים, וכשליש מהספרדים בעד איסור מוחלט על מלחמות שוורים. בקרב צעירים (בני 18–30), ישנו רוב נגד הריגת הפר. גם העניין של הספרדים במלחמות השוורים הולך ופוחת - על פי סקר שנערך על ידי מכון גאלופ ב-2002, לכ-68.8% מהספרדים אין עניין במלחמות השוורים (לעומת 43% בשנות ה-70, 52% בשנות ה-80 ו-61% בשנות ה-90). בקרב צעירים בני פחות מ-24, לכ-83% אין כל עניין במלחמות השוורים.