קרסט ומערות אוופוריטיים באפנינים הצפוניים
אתרי המשנה

| סידורי | שם | שם במקור | תרגום השם | קואורדינטות | שטח  בדונם | שטח אזור החיץ  בדונם | תיאור | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1692-1 | אלטה ואלה סקיה | Alta Valle Secchia | עמק סקיה העליון | 44°21′41″N 10°23′10″E﻿ / ﻿44.361389°N 10.386111°E﻿ / 44.361389; 10.386111 | 15,960 | 12,923 | שטח לאורך עמק הנהר סקיה באורך של כ-10 קילומטרים וברוחב שבין קילומטר לשלושה קילומטרים ובסך הכל למעלה מ-22 קילומטרים רבועים, זהו שטח הקרסט הגדול ביותר באמיליה-רומאניה. צוקי הגבס הלבנים הם מהטריאס. הם כולל מעיינות מים מלוחים, כדוגמת מעיינות פויאנו (Poiano). מערות חדשות נוצרות ומערות קיימות מתמוטטות כל הזמן. באתר יש כ-80 מערות, בהם המערה הארוכה ביותר, טנוני דלה ג'קולינה (Tanoni della Gacciolina; כ-2 קילומטרים), והמערה עמוקה ביותר בעומק 265 מטרים. הפעילות הקרסטית יוצרת בולענים חדשים כשהישנים מתמלאים בסחף. הבולען הגדול ביותר הוא בקוטר של 50 מטרים. גבס נכרה לשימוש מקומי בלבד ושימש לטייח את הבתים. |  |
| 1692-2 | באסה קולינה רג'אנה | Bassa Collina Reggiana | גבעת רג'אנה הנמוכה | 44°35′06″N 10°35′56″E﻿ / ﻿44.585°N 10.598889°E﻿ / 44.585; 10.598889 | 2,736 | 13,848 | מחשופי גבס נפרדים מהאירוע המסיני מתגלים ברכס שכיוונו מקביל לכיוון הרי האפנינים יש בולענים רבים בתחתית דולינות שמתמלאים על ידי מפולות בוץ. המים שמערכת הקרסט קא' ספרנצה-מוסינה (Ca’ Speranza-Mussina) אוספת את מהאזור דרומית לכפר בורצאנו (Borzano), יוצאים דרך המערה טנה דלה מוסינה די בורצאנו (Tana della Mussina di Borzano). גבס שנכרה מהמקום שימש להכנת העיטורים המכונים "סקליולה קרפיג'נה" (scagliola carpigiana), שנוצרו כחיקוי של לוחות האבן היקרים למחצה כקישוט מזבח החל מהמאה ה-17. |  |
| 1692-3 | ג'סי די צולה פרדוזה | Gessi di Zola Predosa | הגבס של צולה פרדוזה | 44°27′40″N 11°13′13″E﻿ / ﻿44.461111°N 11.220278°E﻿ / 44.461111; 11.220278 | 574 | 1,277 | סדרה של מחשופים בשולי האפנינים, דרומית לבולוניה. תופעות הקרסט מתגלת בעמקים סגורים ודולינות (עד קוטר של קילומטר). מערת מיקלה גורטני (Michele Gortani), באורך של למעלה מ-2 קילומטרים, כוללת קניונים וגבישי גבס משיים. גבס נכרה מאזור זה במשך זמן רב ויש בו יישובים מבוצרים מימי הביניים, כנסיות ומנזרים עתיקים, וכפרים אופייניים. |  |
| 1692-4 | ג'סי בולונזי | Gessi Bolognesi | הגבס של בולוניה | 44°26′15″N 11°24′00″E﻿ / ﻿44.4375°N 11.4°E﻿ / 44.4375; 11.4 | 2,372 | 3,251 | הנוף הוא של גבעות מתונות שבהם מתחלפים מחשופים מיוערים ושדות מעובדים. התופעה הבולטת הן הדולינות, בהן דולינת ספיפולה (Spipola) בקוטר 500 מטרים ועומק של 100 מטרים. חפירות שנערכו בבולענים עתיקים שהתמלאו במשקעים חשפו עצמות יונקים מעידן הקרח בפליסטוקן. יש באתר זה יותר מ-160 מערות באורך כללי של 20 קילומטרים, הבולטת בהם מערכת אקוואפרדה-ספיפולה-פרטה סנטו (Acquafredda-Spipola-Prete Santo) ובה מערות באורך כולל של 11.5 קילומטרים. בשתיים מהמערות התגלו עדויות לנוכחות אנושית מתקופת הברונזה. |  |
| 1692-5 | ונה דל ג'סו רומניולה | Vena del Gesso Romagnola | עורק הגבס של רומאניה | 44°15′07″N 11°13′13″E﻿ / ﻿44.251944°N 11.220278°E﻿ / 44.251944; 11.220278 | 13,130 | 47,754 | האתר הוא מתלול המגיע עד לגובה של 100 מטרים, המשתרע לאורך 25 קילומטרים, בהם 10 קילומטרים רבועים של מחשופי גבס. פעילות הקרסט נרחבת וכוללת דולינות, בולענים ועמקים סגורים. נחקרו יותר מ-200 מערות באורך כולל של 40 קילומטרים, כולל מערת טנצ'ה (Tanaccia), שיש בה ממצאים ארכאולוגיים וכיום היא יעד לביקורי תיירים רבים. שכבת הגבס מגיעה לעובי של 30 מטרים מורכבת מגבישי גבס ברוחב 4 מטרים בין שכבות הגבס מפרידות שכבות פצלים מה שיצר את התופעה המרהיבה המכונה "mammelloni" (עטינים). חלק מהמערות הטבעיות הפכו על ידי הרומאים למכרות להפקת lapis specularis, גבישים שקופים של גבס משני, שהוצבו בתוך מסגרות חלונות במקום זכוכית לפני כמעט 2,000 שנה. |  |
| 1692-6 | אוופוריטי די סאן לאו | Evaporiti di San Leo | הסלעים האוופוריטיים של סן לאו | 43°55′05″N 12°20′45″E﻿ / ﻿43.918056°N 12.345833°E﻿ / 43.918056; 12.345833 | 1,194 | 1,659 | המאפיין בייחודי לאתר זה הוא האלבסטר המצוי בשכבות מתחלפות של שחור ולבן. הצבע הלבן הוא גבס טהור והכהה בשל תכולת חרסית וחומרים אורגניים. לאורך הנחל סטראצאנו (Strazzano), יובל של המארקיה יש מערכת קרסט שהמים זורמים בדרך כלל מתחת כמטר וחצי מתחת לקרקעית הנחל. גבישי הגבס שנחשפים בקירות הם ברוחב של עד 30 סנטימטרים. |  |
| 1692-7 | ג'סי די אונפרנו | Gessi di Onferno | הגבס של אונפרנו | 43°52′30″N 12°32′51″E﻿ / ﻿43.875°N 12.5475°E﻿ / 43.875; 12.5475 | 845 | 2,761 | מערת אונפרנו ידועה עוד מהמאה ה-18 והיא המערה הידועה ביותר מזרח רומאניה. זוהי מערה הידרולוגית שנוצרה בבלוק של גבס סלניט שהוסע לכאן. המים חצבו במערה נתיב פתלתל. יש במערה את מבנה ה-mammelloni (דמוי עטין) הגדול ביותר בעולם. קוטרו יותר מ-2 מטרים והוא משתלשל מהתקרה לאורך של יותר מ-2 מטרים. |  |