stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפלגת הבוסנים-הרצגובינים הפטריוטית

| --- | --- |
 מדינה:  בוסניה והרצגובינה 
 מנהיגים:  Sefer Halilović 
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־28 שנים) 
 מטה:  סרייבו 
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין רדיקלי
 www.zabih.ba
 
מפלגת הבוסנים-הרצגובינים הפטריוטית (Bosanskohercegovačka Patriotska Stranka) היא מפלגת ימין בוסנית בבוסניה והרצגובינה.
נכון להיום (2015), למפלגה אין מושבים ב"בית העמים" (הבית העליון בפרלמנט הבוסני), ובבית התחתון יש מושב אחד (מתוך 42 מושבים בסך הכל). ברמה המוניצפילית, יש למפלגה 10 נציגים, מתוך כמעט 30,000 נבחרים בסך הכל.
טודריק הול

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1985 (בן 39) ארלינגטון, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרופיל ב-IMDb
 
טודריק הול (באנגלית: Todrick Hall; נולד ב-4 באפריל 1985) הוא זמר-יוצר, ראפר, שחקן, במאי, כוריאוגרף ויוטיובר אמריקאי.
קריירה

ב-23 במאי 2019, הוציא הול את הסינגל "Nails, Hair, Hips, Heels". הסינגל הגיע למקום ה-21 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני ולמקום ה-35 במצעד שירי הדאנס קלאב. ביוני 2021, הוכרז כי השיר יופיע במשחק הריקודים Just Dance 2022.‏
בשנת 2016 הופיע לראשונה כשופט אורח בתוכנית הריאליטי "המירוץ לדראג של רו פול".
בשנת 2019 הוציא סינגל נוסף, "I Like Boys".
בדצמבר 2021 השתתף בעונה השישית של "הזמר במסיכה", בתור דמותו של השור, והגיע למקום השני.
בשנת 2022 השתתף בעונת ה-VIP השלישית של תוכנית המציאות האמריקאית "האח הגדול"; שם הגיע לגמר והגיע למקום השני לאחר שהפסיד למישה טייט ברוב קולות 1–7.
חיים אישיים

כשהיה בן 15, טודריק יצא מהארון כהומוסקסואל.
פילמוגרפיה > סרטים וטלוויזיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | אמריקן איידול | עצמו (מתמודד) | עונה 9, חצי גמר |
| 2014 | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | עצמו | טקס הפתיחה |
| 2015–2016 | רקדניות קטנות | עצמו | 3 פרקים |
| 2015 | Hit RECord on TV | ילד תיכון מוביל | פרק: "Re: school" "What They Say" segment |
| 2015 | The World Dog Awards | עצמו | מגיש |
| 2015 | Catfish: The TV Show | עצמו | פרק: "Devan & Rylan" |
| 2015 | Todrick | עצמו | 8 פרקים |
| 2016 | Dance-Off Juniors | שופט אורח | 10 פרקים |
| 2016 | Sing It! | מילוא | פרק: "The Chicken Theory?!" |
| 2016–2017 | Gay for Play Game Show Starring RuPaul | עצמו (שופט אורח) | 3 פרקים |
| 2016–2018 | המרוץ לדראג של רו פול | עצמו (שופט אורח וכוריאוגרף) | 6 פרקים |
| 2016–2019 | המרוץ לדראג: אולסטארס | עצמו (שופט וכוריאוגרף) | שופט ראשי (עונה 2); שופט אורח וכוריאוגרף (עונות 3 ו-4) |
| 2016 | Christmas All Over Again | בריזי צעיר | סרט טלוויזיה |
| 2016 | Todrick Hall: Behind the Curtain | עצמו; מפיק | סרט תיעודי על יצירת Straight Outta Oz |
| 2017 | Wild 'N Out | עצמו | פרק: "LeSean McCoy/Todrick Hall/SNS & KidTheWiz" |
| 2017 | Sound it Out: The Untitled LGBT Documentary | עצמו |  |
| 2017 | ההמבורגרים של בוב | מיס טריפל X-Mas (קול) | פרק: "The Bleakening" |
| 2018 | חבובוטף | קרלוס (קול) | פרק: "Frogs of a Feather" |
| 2018 | Dear White People | לא ידוע | עונה שנייה, פרק שלישי: "Chapter III" |
| 2018 | עין קווירית | עצמו | פרק: "Sky's the Limit" |
| 2018 | RuPaul's Drag Race Holi-slay Spectacular (אנ') | עצמו (שופט) | ספיישל טלוויזיה |
| 2019 | האקסית המטורפת | חתול פאנקי | פרק: "I Need Some Balance" |
| 2020 | The Greatest Dancer | רקדן קפטן |  |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | The Color Purple | בובי, הארפו (אנדרסטודי), אנסמבל | ברודוויי |
| 2010–2011 | Memphis | גטור (אנדרסטודי), אנסמבל | ברודוויי |
| 2016–2017 | קינקי בוטס | לולה / סיימון | ברודוויי |
| 2017–2018 | שיקגו | בילי פלין | ברודוויי |
| 2018 | שיקגו | בילי פלין | הקצה המערבי |
| 2019 | מלצרית | אוגי | ברודוויי |
| 2020 | קינקי בוטס | לולה / סיימון | לוס אנג'לס |
| 2024 | בורלסק | שון | מנצ'סטר, גלאזגו |
| 2024 | שרק - המחזמר | חמור | לונדון |
פילמוגרפיה > סדרות רשת

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | סטפ אפ: הסדרה | עצמו | הופעת אורח (עונה 2, פרק 4: "Vogue") |
דיסקוגרפיה

2010: Somebody's Christmas
2015: MTV's Todrick: The Music, Vol. 1
2016: Straight Outta Oz
2018: Forbidden
2019: Haus Party, Pt. 1
2019: Haus Party, Pt. 2
2021: Haus Party, Pt. 3
2021: Femuline
2021: Femuline Reloaded
2021: Femuline Gaymeova
2022: ALGORYTHM
2023: Jim
2023: Straight Back to Oz
2023: Roach Killaz
2024: (Studio Cast Soundtrack) Cinderella Rock
2024: (Studio Cast Soundtrack) Oz, The Musical
2024: ICON
סיבובי הופעות

2013: Twerk du Soleil
2014: Twerk the Halls
2015: Toddlerz Ball
2016–2017: Straight Outta Oz
2018: Forbidden: The Tour
2019 ו-2021: Haus Party Tour
פרסים והוקרה

ב-2014 הוא הופיע ברשימת פורבס 30Under30 של פורבס.
ב-2015, הוא הופיע ברשימת היוטיוברים החמים ביותר של Business Insider.‏
ב-2016, הוא זכה בקטגוריית אמן הפורץ דרך בפרסי סטרימי.‏
ב-2019, הוא זכה (כמפיק בכיר) בקטגוריית קליפ השנה של פרסי הווידאו קליפים של MTV, בזכות "You Need to Calm Down", שבו שיתף פעולה עם טיילור סוויפט.
הערות שוליים

↑  "Just Dance 2022 Releasing On November 4". GameSpot. 12 ביוני 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Todrick Hall's Journey from Closeted American Idol Contestant to Kinky Boots Star on Broadway: 'This Is a Dream Come True'". PEOPLE.com (באנגלית). 2016-11-03. נבדק ב-2019-10-24.
↑  Hall, Todrick. "Todrick Hall – Artist (Official)". www.todrickhall.com. נבדק ב-3 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lee, Allen (2019-08-31). "10 Things You Didn't Know About Todrick Hall". TVOvermind (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-07-05.
↑  "Todrick Hall: The high camp, highly contagious world". www.out.com (באנגלית). 2015-08-20. נבדק ב-2020-07-08.
↑  Spangler, Todd (2016-10-05). "Streamy Awards 2016: Full Winners List". Variety (באנגלית). נבדק ב-2020-07-04.
↑  "Being Todrick Hall: Pride 2020 Cover". Billboard. 2020-06-12. נבדק ב-2020-07-05.
↑  "Todrick Hall Is the Trailblazer Paving the Way for Young LGBTQ+ Creatives". HYPEBAE. נבדק ב-2020-07-05.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017056079  MusicBrainz: 839a52ca-7c45-4b4c-8ba8-fee75d7627ef  VIAF: 1371149416745989730009   WorldCat (עם VIAF): 1371149416745989730009
מפלגת הגמלאים של בוסניה והרצגובינה

| --- | --- |
 מדינה:  בוסניה והרצגובינה
 תקופת הפעילות:  27 בדצמבר 2001 – הווה (22 שנים) 
 אידאולוגיות:  אינטרסים של הגמלאים בבוסניה והרצגובינה
 מטה:  סרייבו 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז
 
מפלגת הגמלאים של בוסניה והרצגובינה (Stranka Penzionera Umirovljenika BiH) היא מפלגה רב-אתנית בבוסניה והרצגובינה.
בבחירות לבית הנבחרים ב-5 באוקטובר 2002, זכתה המפלגה ב-1.4% מהקולות, שהם מושב אחד מתוך 42 המושבים. בנוסף, זכתה המפלגה ב-2 מושבים מתוך 140 המושבים של בית הנבחרים של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוסניה והרצגובינה ובנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מפלגת הבוסנים

| --- | --- |

 מדינה:  בוסניה והרצגובינה
 מנהיגים:  מירנס היינוביץ'
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־31 שנים) 
 אידאולוגיות:  פופוליזם
 מטה:  טוזלה 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל
 www.boss.ba
 
מפלגת הבוסנים (בבוסנית: Bosanska Stranka) היא מפלגה רב-אתנית בבוסניה והרצגובינה.
בבחירות לבתי הנבחרים שנערכו ב-5 באוקטובר 2002, המפלגה זכתה ב-1.5% מהקולות שזיכו אותה במושב אחד מתוך 42 המושבים.
בנוסף המפלגה זכתה ב-3 מושבים מתוך 140 המושבים של בית הנבחרים של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה.
ממלכת סרביה (ימי הביניים)

ממלכת סרביה (ימי הביניים) בהנהגת שושלת נמאניץ' (בסרבית: Краљевина Србија/Kraljevina Srbija או הממלכה הסרבית (בסרבית:Српска краљевина או Српско краљевство/Srpsko kraljevstvo)) הוא השם שניתן על ידי היסטוריונים למדינה פאודלית סרבית בימי הביניים שהתקיימה בשנים 1217–1346 תחת שליטים משושלת נמאניץ'. ממלכה זו הייתה המשך לנסיכות הגדולה ראשקה.
התחלתה בשנת 1217 כשהנסיך הגדול של ראשקה, סטפאן נמאניץ' הוכתר למלך על ידי אחיו, המיטרופוליט סאבה, אחרי שירש את כל אותם השטחים שאוחדו על ידי אביהם סטפאן נמאניה. סטפאן נמאניץ' שלט קודם כנסיך גדול או "ז'ופאן גדול" של ראשקה בשנים 1196–1217 ואחר כך כמלך סרבי בשנים 1217–1228 וזכה לכינוי "המוכתר הראשון" Првовенчани (פרבובנצ'ני) ממלכה זו הוכרזה אימפריה ("צארות") סרבית (רשמית "של הסרבים והיוונים") ב-16 באפריל 1346.
רקע

השבטים הסרבים התיישבו במישורים ובעמקים של מזרח חצי האי הבלקני החל מתחילת המאה ה-7 הם הקימו במשך הזמן מספר ישויות מדיניות: על חופי הים האדריאטי – בין הנהרות צטינה ונרטווה – את פגאניה או נרטווה, בין נרטווה לדוברובניק את זחומליה, בין דוברובניק למפרץ קוטור – את טרבוניה (הרצגובינה של ימינו) וקונאבוולה, ובין מפרץ קוטור לנהר בויאנה את דיוקלאה או דוקליה. יותר פנימה בתוך היבשת בין הנהרות סאווה (בצפון) ורבאס (במערב) ואיבאר (במזרח) הקימו את הנסיכות שנקראה סרביה, לימים גם ראשקה
בסביבות שנת 845 בראשות הנסיך הסרבי ורסטימיל ושוב פעם באמצע המאה ה-10 בהנהגתו של צ'סלב קלונימירוביץ' התחזקה הנסיכות סרביה (לימים סרביה וראשקה) והתרחבה.
הנסיכות הגדולה ראשקה > נמאניה, נסיך גדול של ראשקה

בשנת 1083 קונסטנטין בודין, "מלך דוקליה" ו"שליט הסרבים" מינה את אחייניו, ווקאן ומרקו כשליטים בחסותו (וסאלים) בראשקה, שהייתה אחת מארבע הפרובינקיות של ממלכתו – ראשקה, בוסניה, זחומליה ודוקליה. לכל פרובינקיה היו מוסדות שלטון ואצולה משלה וכן שליטים ("ז'ופאנ"ים).
בשנים 1089–1091 האימפריה הביזנטית ארגנה מסע צבאי נגד דוקליה וייתכן כי לקחה בשבי את בודין. בממלכתו פרצה אז מלחמת אזרחים בין קרובי משפחתו, סכסוך שגרם להחלשת דוקליה. בנסיבות אלה התחזק כוחו של ווקאן שטען לתואר "נסיך גדול של סרביה".
עד שנת 1091 דוקליה הייתה מרכז ההתנגדות נגד הביזנטים בבלקן. החל מאותה שנה, 1091, ראשקה, בוסניה וזחומליה הפכו למדינות סרביות עצמאיות. ראשקה הייתה לחזקה ביניהן, תחת שושלת ווקאנוביץ' ונשארה כך לאורך כל תקופת ימי הביניים. במאה ה-12 היא לקחה את מקומה של דוקליה כמתנגדת הראשית להתפשטות הביזנטית באזור.
יורשיו של בודין נאלצו לעומת זאת להכיר בחסות הביזנטית והחזיקו רק בשטחים קטנים של דוקליה וטרבוניה.
בימי שלטונו של אורוש הראשון, בנו של ווקאן, פלשו הביזנטים לדוקליה וניסו לכבוש גם את ראשקה, אולם
בעזרת קשריה עם ממלכת הונגריה, הנסיכות ראשקה או סרביה הצליחה לשמור על עצמאותה. גם אורוש השני, נסיך ראשקה, נאבק בביזנטים, אך אחרי שהובס נאלץ להישבע להם אמונים.
דסה אורושביץ', אחיו של אורוש השני, היה תחילה בעל ברית של הביזנטים אולם בשלב מסוים פנה לעזרת ההונגרים. בשנת 1163 הדיח אותו הקיסר הביזנטי מנואל הראשון קומננוס והחליף אותו בסטפאן טיחומיר, בנו הבכור של זאווידה, נסיך זחומליה, שהשתייך לענף אחר של השושלת וויסאבלייביץ', שהפך לימים לשושלת נמאניץ'.
טיחומיר השתלט גם על נחלות אחיו הצעירים שטפאן נמאניה, סטרצימיר ומירוסלב.
בשנים 1166–1168 מרד נמאניה בטיחומיר בעזרת אחיו, והדיח אותו בניגוד לרצון הקיסר הביזנטי, ב-1166 הוא הכריז עצמו נסיך גדול של ראשקה בשם "סטפאן". הוא העניק לשני אחיו אדמות חדשות, גדולות יותר. בשנת 1172 נוכח קריסת הקואליציה האנטיביזנטית, נאלץ נמאניה להישבע אמונים לקיסר מנואל בעיר ניש וללוות אותו כשבוי בקונסטנטינופול. בסופו של דבר בין שני המנהיגים היחסים התחממו, ולאחר שנתן הבטחה שיימנע לעולם להמרות את פי הקיסר, שוחרר נמאניה לביתו.
הנסיכות הגדולה ראשקה > אחרי מות הקיסר מנואל

הוא חיכה עד לשנת 1182, אחרי מות הקיסר מנואל (1180), כדי למרוד בביזנטים בעזרת מלך הונגריה בלה השלישי.
נמאניה יצר בריתות עם ונציה, הונגריה והאימפריה הרומית הקדושה שאיפשרו לו להרחיב את שליטתו באזורים שכנים.
בשנים 1183–1184 בברית עם ההונגרים כבש נמאניה את ניש ואף את סופיה, אז סרדצה. בסביבות 1190 השתלט גם על ממלכת זטה והעניק אותה לבנו הבכור, ווקאן נמאניץ'.
בהמשך הרחיב נמאניה את גבולות ממלכת ראשקה מערבה אל דרום דלמטיה: דניה, סרדה, דריוואסט, סוואץ, אולצ'ין, באר (מונטנגרו) וקוטור. ב-1186 צר על דוברובניק (רגוזה) וכבש אותה יחד עם אחיו, סטרצימיר ומירוסלב.
בהסכם שלום עם דוברובניק העניק לתושביה זכויות לסחר חופשי "בהתאם למנהג הישן" כולל ביריד בדרייבה שבשפך הנרטבה בחוף הים האדריאטי. בסוף חייו העניק זכויות דומות גם לסוחרים מספליט (ספאלאטו).
הנסיכות הגדולה ראשקה > מסע הצלב השלישי. המאבק עם הביזנטים והפיוס איתם

בשנת 1190 ניצל נמאניה את נסיבות מסע הצלבנים בבלקן בפיקודו של פרידריך ברברוסה וכבש שטחים בצפונה ומזרחה של מקדוניה כולל סקופיה, פרניק וולבוז'ד (קיוסטנדיל של ימינו).
אחרי ניצחון הביזנטים על כוחותיו בדרום המורבה בשנת 1191 הכיר נמאניה בחסות הקיסר הביזנטי איסאקיוס השני אנגלוס ונאלץ לוותר על חלק מהשטחים שכבש ממזרח לנהר וליקה מורבה.
בתמורה הכיר בו הקיסר כנסיך גדול לגיטימי, ובשליטתו בראשקה, זטה, הנמלים האלבנים פילוט וחבוסנו (מטוחיה) ובשדה קוסובו. בנוסף הוא השיא את בנו, סטפאן נמנאניץ' שקיבל את התואר הביזנטי "סבסטוקרטור" עם בתו של הקיסר, אבדוקסיה אנגלינה.
בשנים 1190–1191 ניצל נמאניה את מות אחיו סטרצימיר, הדיח את אחיו מירוסלב ששלט בזכומליה והעביר את אזור זה לבנו הצעיר, ראסטקו. כך בסוף חייו איחד נמאניה את כל האדמות הסרביות תחת כתרו.
בו זמנית עם הקמת הנסיכות הסרבית המאוחדת הקדיש נמאניה תשומת לב רבה לאמונה הנוצרית ולשגשוג הכנסייה. הוא הקים מנזרים כמו ג'ורג'בי סטופבי וסטודניצה ואזור ראשקה והילנדר על ההר אתוס.
אחרי שבשנת 1192 הצטער מאוד על התנזרות בנו ראסטקו בשם "סאבה" (לימים סאבה הקדוש), נמאניה עצמו החליט בשנת 1196 לסגת כנזיר במנזר סטודניצה בשם סימאון. הוא התפטר מתפקידיו והוריש את כתר הנסיכות הגדולה לבנו האמצעי, סטפאן נמאניץ'. בנו הבכור קיבל למורת רוחו את האזור זטה בלבד. נמאניה מת במנזר בשנת 1200.
ממלכת ראשקה או סרביה > סטפאן נמאניץ' "המוכתר הראשון"

כיוון שהכנסייה הקתולית שמרה עדיין על כוח ושאיפות רבות להתפשטות בבלקן, פנה סטפאן נמאניץ' לאפיפיור שאישר את הכתרתו כמלך סרבי ראשון בשנת 1217. את טקס ההכתרה ניהל אחיו של המלך, סאבה הקדוש. באותה תקופה הצליח סאבה להשיג בקונסטנטינופול הכרה באוטוקפליה של הכנסייה הסרבית והוא היה לארכיבישוף הסרבי הראשון. באותה שנה פרסם סאבה את הנורמוקאנון שלו – מעין חוקה וחוקים המבוססים על החלטות ועידות הכנסייה. כך בימי שטפאן נמאניץ' זכו הסרבים לממלכה ולכנסייה עצמאיות.
ממלכת ראשקה או סרביה > שלטונם של רדוסלב, ולדיסלב, אורוש הראשון ודרגוטין

בימי הדור החדש של השליטים הסרבים – בניו של סטפאן נמאניץ' – סטפאן רדוסלב, סטפאן ולדיבלס הראשון וסטפאן אורוש הראשון – ידע סרביה תקופה של סטגנציה מדינית.
כל שלושת המלכים היו פחות או יותר תלויים במדינות שכנות – כמו האימפריה הביזנטית, בולגריה והונגריה.
הקשר עם הונגריה היה מכריע במעבר השלטון מאורוש הראשון לידי דרגוטין שאשתו הייתה נסיכה הונגרית.
מאוחר יותר, כשדרגוטין נאלץ להתפטר מראשות הממלכה לטובת אחיו הצעיר, שטפאן מילוטין בשנת 1282 העניק לו המלך ההונגרי אולאסלו הרביעי אדמות בצפון-מזרח בוסניה, את האזור מאצ'בה ואת העיר בלגרד. הוא עצמו ניסה לכבוש עוד שטחים בצפון-מזרח סרביה. חלק מהשטחים שצוינו הפכו לראשונה חלק מישות מדינית סרבית, ממלכתו של דרגוטין או ממלכת סרם. באותה תקופה נשאו את השם "סרם" שני אזורים:"סרם העילית" (בימינו חבל סרם) ו"סרם התחתית" (בימינו מאצ'בה).
ממלכת סרם של דרגוטין הייתה למעשה סרם התחתית, אולם כמה מקורות היסטוריים מציינים שדרגוטין שלט גם על סרם העילית ועל סלאבוניה. אחרי מות דרגוטין בשנת 1316, בנו סטפאן ולדיסלב השני הוכתר למלך ושלט בסרם עד שנת 1325.
ממלכת ראשקה או סרביה > שלטונו של מילוטין

תחת השלטון של אחיו הצעיר של דרגוטין, המלך סטפאן מילוטין, סרביה הלכה והתחזקה, על אף שניהלה לעיתים מלחמות בשלוש חזיתות שונות. המלך מילוטין היה דיפלומט מיומן שהרבה להשתמש בשיטה הדיפלומטית הנהוגה רבות בימי הביניים – זו של הנישואים הדינסטיים. הוא עצמו התחתן חמש פעמים, לרבות עם נסיכות מהונגריה, בולגריה וקונסטנטינופול. התפרסם בכנסיות והמנזרים הרבים שבנה, חלקם דוגמאות מן היפות ביותר של אדריכלות סרבית ימיביניימית, כגון מנזר גרצ'ניצה בקוסובו, הקתדרלה של מנזר הילנדר על ההר אתוס וכנסיית האכנגל הקדוש בירושלים.
בגלל זכויותיו הרבות בהיסטוריה של העם הסרבי הוכרז מילוטין לקדוש של הכנסייה, חרף חייו הסוערים.
ירש אותו בנו סטפאן, שנודע מאוחר יותר כסטפאן דצ'אנסקי.
ממלכת ראשקה או סרביה > שלטונו של סטפאן דצ'אנסקי

סטפאן דצ'אנסקי הרחיב את הממלכה מזרחה על ידי סיפוחה של ניש ושל אחוזותיו מסביב ודרומה על ידי סיפוחם של שטחים נוספים במקדוניה. הוא בנה את מנזר ויסוקי דצ'אני במטוחיה, הנחשב הדוגמה המרשימה ביותר של אדריכלות מונומנטלית סרבית בימי הביניים שזיכתה אותו בכינויו "דצ'אנסקי". סטפאן דצ'אנסקי ניצח את הבולגרים בקרב ולבז'ד (סמוך לקיוסטנדיל המודרנית) בשנת 1330.
הקיסרות הסרבית

סטפאן דצ'אנסקי הודח מכס המלכות על ידי בנו סטפן אורוש הרביעי דושאן. דושאן ניצל את מלחמת האזרחים שהרעידה את האימפריה הביזנטית והחלישה אותה כדי להכפיל את שטח ממלכתו, על ידי כיבוש שטחים בדרום, בדרום-מזרח ובמזרח על חשבון הביזנטים. הוא כבש כמעט את כל שטחה הנוכחי של יוון, להוציא את פלופוניסוס ולהוציא את האיים. הוא כבש גם את העיר סרס, ובסקופיה ב-16 באפריל 1346 הוכתר על ידי הפטריארך הסרבי כ"קיסר של הסרבים ושל היוונים". דושאן כבר שאף לרשת את האימפריה הביזנטית וניסה לארגן יחד עם האפיפיור מסע צלב נגד איום הטורקים העו'תאמנים שהתקרבו לאזור.
"חוקתו" הקיסרית של דושאן – הקודקס של דושאן (Dušanov zakonik – "דושאנוב זאקוניק") נכנס לתוקף בשנת 1349 ותוקן בשנת 1354. הקודקס התבסס על החוק הרומי-ביזנטי. ההתאמה לתנאי סרביה בולטת בסעיפים 171 ו-172 המסדירים את העצמאות המשפטית.
הם נלקחו מן הקודקס הביזנטי "בסיליקה", הספר ז', ט"ז–י"ז. דושאן פתח דרכי מסחר חדשות וחיזק את כלכלת ארצו. בזמנו סרביה פרחה והפכה לאחת המדינות המשגשגות באירופה, בעלת יוקרה פוליטית, כלכלית ותרבותית.
המנהל בראשקה

ראו ז'ופה.
הערות שוליים

↑  2005 D.Bataković et al ע' 7
↑  2005 .D.Bataković et al ע' 9-8
הישויות המדיניות הסרביות במאה ה-9. ממערב – בצהוב – קרואטיה
התפשטות המדינה הסרבית במאות 12–14
מנזר ויסוקי דצ'אני
בצבע אפור אחיד (ללא קפריסין): הקיסרות הסרבית בסביבות שנת 1355 בימי הצאר סטפאן דושאן
מסור נימה

מסור נימה
מסור נימה הוא מסור שולחני בעל מסורית דקה לעבודות חיתוך עדינות. בשימוש אומני עבודות מעץ. מסור הנימה נועד לביצוע חיתוכים עדינים במיוחד שלא ניתנים לביצוע בשום מסור אחר. ישנו גם מסור נימה ידני הדומה למסור ברזל אך עם מסורית הניתנת לפירוק. יתרון מסור זה על פני האחרים הוא ביכולתו לבצע חיתוך בתוך האובייקט מבלי שיש צורך ב"כניסה" לאובייקט.
היסטוריה

בעבר היה מסור נימה מופעל על ידי הרגליים בדומה להפעלת גלגל השחזה עתיק או מכונת תפירה. הרגליות היו מחוברות למנגנון המסורית באמצעות חגורה, ובפעולה הזהה לנסיעה באופניים היה נוצר סיבוב מהיר של המנגנון על ידי החגורה. מראהו של מסור נימה וצורת עבודתו דומה מאוד למכונת תפירה, כאשר את המחט מחליפה מסורית עדינה. כך גם אופן הפעולה, כוח שמעלה ומוריד את המסורית למעלה ולמטה במהירות משתנה (במסורים החשמליים) או במהירות אותה קובעות רגליי המפעיל.
המסורית

למסורי נימה מגוון מסוריות עדינות מאוד ועדינות פחות. ישנן מסוריות בעובי 0.4 מילימטר לחיתוכים מורכבים ועדינים במיוחד. ישנה גם מסורית סיבובית "ספירלה", אשר נועדה לחיתוך צורות מעגליות, בין היתר.
ישנן מסוריות בעלות פינים, המותקנים בקצוות המסורית והם נועדו להרכבת המסורית בצורת תליה. ישנן מסוריות ללא פין, והן ניתנות להרכבה במסורים באמצעות תפסן, הלוחץ את המסורית ומחזיק אותה במקום. למסוריות ללא פין שני יתרונות: א. ניתן להשחיל את המסורית לתוך החלק הנחתך כך שדרוש רק פתח ברוחב המסורית כדי להשחיל את המסורית לתוך האובייקט, לעומת מסורית עם פין שמצריך פתח גדול יותר כדי להשחיל אותה. ב. מסוריות ספירלה הן מסוריות ללא פין כך שבמסור עם אפשרות תליה בלבד, אין אפשרות להרכיב מסורית ספירלה.
סוגים

מסור נימה חשמלי- מופעל באופן חשמלי על ידי רטט במסורים הפשוטים, ועל ידי מנוע במסורים היותר מקצועיים.
מסור מקצועי- במסור המקצועי הרכבת המסורית היא על ידי תפסן. פעולת המנוע שקטה לגמרי מרטיטות לוואי מה שמאפשר דיוק מקסימלי בחיתוך, בנוסף הוא מצויד במנוע בעל כח רב המספק סיבוב מהיר מאוד ובכך מניע את המסורית מעלה מטה במחזור מהיר מאוד המאפשר חיתוכים קשים במיוחד ומורכבים במיוחד. מסור נימה מקצועי ביותר מופעל על ידי מנוע תעשייתי. הוא בנוי ממתכות אל חלד איכותיות, החלפת מסורית מהירה, צינור אוויר יעיל לסילוק הנסורת, פעולת מנוע שקטה ומהירה. בנוסף מסור מקצועי מיוצר על ידי חברה מוכרת ורצינית, נמכר עם אחריות וניתן להשיג חלקי חילוף לאחר שנים רבות.
מסור פשוט- מסור הבנוי ממתכות בינוניות הנוטות להחליד. מצויד ברטט ולא מנוע, הרטט לרוב חלש ומוגבל באפשרויות החיתוך. אופן הרכבת המסורית היא באמצעות תליה כאשר הפין המחובר לקצוות המסורית משמש כמעצור להחזקת המסורית במקום. פעולת המסור מלווה ברעידות בכל המסור, דבר המקשה על החיתוך. מחזור העלייה והירידה של המסורית איטי לעומת המסור המקצועי. ניתן להגיע לתוצאות טובות מאוד גם במסור פשוט, דרושה מיומנות ורגש בידיים ולכן בסופו של דבר מיומנותו של המנסר היא שקובעת. מסור פשוט מוגבל באפשרות לתוצאות מורכבות ומיוחדות בין היתר בשל הרעידות המלוות את פעולת הרטט. לרוב מסור פשוט מיוצר על ידי חברות לא מוכרות בדרך כלל במזרח הרחוק.
יצרניות

יצרניות מסורי נימה מוכרות: פרוקסון (PROXXON) גרמניה, ריובי (RYOBI) יפן, די וולט (DEWALT) ארה'ב, היטאצ'י (HITACHI) יפן, מקיטה (MAKITA) יפן, דרמל (DREMEL) (נרכשה על ידי קונצרן בוש (BOSCH) גרמניה, הגנר (HEGNER) שווייץ. שמסוריה מצוידים במנועים תעשייתיים איכותיים וחזקים ביותר של חברת איי אי גי (AEG) הגרמנית, דלתא (DELTA) ארה'ב, בלאק אנד דקר (BLACK&DECKER) ארה'ב, שוורצזבאך (SCHWARZBACH) גרמניה, רדיה (GMC-REDEYE) אוסטרליה, רקסון (REXON) ארה'ב ועוד.
כיום ניתן לבצע עבודות עדינות ומדויקות במגוון חומרים.
לשימוש במסור נימה מספר חלופות, בית היתר: חיתוך באמצעות לייזר או חיתוך באמצעות מחרטת CNC. החיסרונות בשתי החלופות הללו - מחיר העבודה גבוה יותר, וקיים צורך למסור את העבודה לבתי מלאכה חיצוניים המפעילים אמצעי חיתוך אלה. היתרון - מהירות החיתוך והדיוק משום שמדובר במערכת ממוחשבת.
מלכה האס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1920 ברלין 
 פטירה:  16 בנובמבר 2021  (בגיל 101 בערך) 
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  קיבוץ שדה אליהו
 פעילות בולטת:  חוקרת התפתחות הילד
 ידועה בשל:  פיתחה את "חצר הגרוטאות".
 בן זוג:  קלוֹני האס
 פרסים והוקרה:  פרס מפעל חיים של התנועה הקיבוצית על תרומתה לחינוך הגיל הרך
 
מלכה האס (1920 – 16 בנובמבר 2021) הייתה מחנכת ישראלית וחוקרת התפתחות הילד. בין השאר פיתחה את "חצר הגרוטאות".
ביוגרפיה

נולדה ב-1920 בברלין בירת גרמניה בשם הילדֶה שטייניץ. משפחתה הייתה יהודית מסורתית, אך לא הקפידה על קיום מצוות. בילדותה למדה מלבד גרמנית גם עברית. כרבים מבני גילה ומעמדה באותן שנים, נהנתה האס מילדות עשירה בחוגים, ספרות עשירה וטיולים בטבע, עד עליית הנאצים לשלטון ב-1933, אז החלה רדיפת יהודי גרמניה הנאצית והשואה. ב-1935, ארבע שנים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, בגיל 15, עלתה לארץ ישראל המנדטורית בהשפעת מדריך בתנועת הנוער בני עקיבא, שבה הייתה חברה. האס סיפרה כי בעוזבה את ברלין זרקה מחלון הרכבת את הכריך הלא-כשר שהיה לה, ומאז הקפידה לשמור על כשרות. הוריה, שנשארו בברלין, הצליחו להגיע לניו יורק ב-1941.
האס הגיעה לירושלים, ולמדה בבית צעירות מזרחי. אחת ממורותיה במוסד החינוכי הייתה המחנכת ופרשנית המקרא נחמה ליבוביץ', אותה החשיבה האס כדמות לחיקוי ולהערצה. לאחר כשנתיים בירושלים, הצטרפה לקבוצת צעירים שהתכוונו להקים יישוב חדש ועבדו בינתיים בפרדסי חדרה. ב-1939, בתחילת ימי חומה ומגדל, הקימו חברי הקבוצה את קיבוץ שדה אליהו בעמק בית שאן. תקופה מסוימת עבדה במטבח הקיבוץ, ובהמשך למדה כשנה במחזור השני של סמינר הקיבוצים. מוריה בסמינר היו מרדכי סגל, יהושע מרגולין והיינריך מנדלסון.
קריירה מקצועית

ב-1942, הקימה האס את גן הילדים הראשון בשדה אליהו. בעצתה הופסקה הלינה המשותפת בקיבוץ כבר בשנות ה-40 – צעד לא מקובל בתנועה הקיבוצית באותם ימים. במקביל לעבודתה המעשית בחינוך המשיכה ללמוד ולחקור באופן עצמאי את נושא התפתחות הילד, בעקבות תורתו של ז'אן פיאז'ה, תוך שימת דגש על ביטויה ביצירה ובאמנות.
משנת 1961 לימדה האס בסמינר הקיבוצים, בסמינר אורנים ובמקומות נוספים, ופרסמה מאמרים וספרים בנושא. גם לאחר שהפסיקה לעבוד כגננת, שמרה על קשר עם הגן, והקימה בקיבוצה את "ביתן הציור", בו ניתנה הזדמנות לילדי בית הספר היסודי ליצור ולהתבטא באמנות. הכיתה ההיסטורית שבה לימדה מלכה האס באורנים שכנה בבית 42 והועברה ברבות הימים לבית 10.
משנתה החינוכית

שיטתה החינוכית בנויה על שני עקרונות מרכזיים: ההתפתחות הילד עוברת דרך התנסות מעשית, והצורך של הילדים במגע עם החומר הממשי, עם הדברים "האמיתיים". אחד המושגים אותו טבעה הוא "חצר הגרוטאות". מיחזור גרוטאות מאפשר לילדים לפתח אישיות עצמאית בעזרת יצירה ועבודה עצמאיות, תוך הפעלת יכולותיהם ודמיונם באופן חופשי, המתלווים לליווי ולהכוונה של מבוגרים.
ב-1977, נסעה האס להשתלמות בת חצי שנה בבוסטון. אחיה, פרופ' קארל שטייניץ, שלימד אדריכלות נוף באוניברסיטת הרווארד, סייע לה בגישה לספריות והכיר בינה לבין כמה מהמובילים בחקר ציורי ילדים. היא הוזמנה להרצות לסטודנטים ולימדה אותם בין השאר ליצור בצבעי ידיים. במהלך שהותה יצרה קשרים עם מספר חוקרים, ששמרו איתה על קשר גם לאחר שובה ארצה, ביקרו אותה פעמים אחדות ונעזרו במחקריהם בחצר הגרוטאות, בביתן הציור ובאוסף ציורי הילדים שלה.
כתביה שימשו במשך השנים, חומר הדרכה לגננות ולמורות לגיל הרך. גנים ומעונות רבים ברחבי הארץ פועלים על פי העקרונות שהתוותה. ב-1984, יצא ספרה "ילדי הגן והחצר" המתאר את תפיסתה. ב-2008, יצא ספרה המסכם את גישתה החינוכית, "אמא תראי, זה אמיתי - חצר הגרוטאות כמשל לחינוך בילדות המוקדמת". בפתח הספר כתבה האס כי "הוא נסמך על שישים וחמש שנות עבודה וחקירה בתחום החינוך בילדות המוקדמת".
בתשובה לשאלה מה הפך אותה מהילדה שנולדה בברלין למי שהיא היום ענתה, "יכולת הסקרנות הבלתי נלאית, חיפוש המשמעות בכל דבר והיכולת לעשות מכל דבר משמעותי עבורך אינטגרציה באישיות בתוך קהילה, המעודדת את כל זאת".
ספריה

לאורך שנות עבודתה בהכשרת גננות הוציאה מלכה האס חוברות הדרכה רבות בנושא התפתחות אמנות הילד ובתחום הגשת חומרי אמנות לילדים בגילאים שונים. בנוסף לכך, הוציאה כמה וכמה ספרים, בהם:
ילדי הגן בחצר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1985
ביתן הציור: ילדים מבטאים רגשותיהם בצבע ובקו, הוצאת "אח", 1998
ילדי הגן מתנסים ומתבטאים בחומרי אומנות, הוצאת "אח", 1998
פעוטות מתנסים בחומרי אומנות (יחד עם צילה גביש), הוצאת "אח", 2000
ציירתי על הזה, על הזה: פעוטים בני שנתיים-שלוש מתנסים בציור, הוצאת "אח", 2003
"אמא תראי, זה אמיתי": חצר הגרוטאות כמשל לחינוך בילדות המוקדמת (יחד עם צילה גביש), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2008
"אמא, תראי איך אני מציירת" (יחד עם צילה גביש), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2014