stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב רפיח (1967)
רקע

פתחת רפיח היא אזור גאוגרפי הנמצא מדרום וממערב לעיר רפיח, בקצהו הצפון מזרחי של חצי האי סיני. האזור הוא מישורי עם קרקע חולית אך עבירה בחלקה לרכב. הפתחה משתרעת על פני שטח של כ-250 קמ"ר. גבולה הצפוני בים התיכון והדרומי בשטחי החוליות של חולות חלוצה והמשכן מעבר לגבול המצרי. גבולה המזרחי הוא העיר רפיח והמערבי הוא חולות שיח' זוויד וביר א-ח'רובה.
באזור זה נסללה מסילת הברזל שחיברה בין רפיח ואל עריש ונסללו כבישי אורך ורוחב. כמו כן, הוקמו בזמן מלחמת העולם השנייה, מדרום מערב לרפיח, מחנות גדולים של הצבא הבריטי. הנקודה המרכזית באזור היא צומת רפיח אשר בו מצטלבים כביש עוקף עזה (המשכו של כביש 4) הממשיך לכיוון אל עריש וכביש רפיח - עוג'ה אל-חפיר.
מיקומה האסטרטגי של הפתחה כמעבר המועדף בין ארץ ישראל וחצי האי סיני גרם לחשיבותה הרבה, הן בעיני הצבא המצרי והן בעיני צה"ל, ובשל חשיבותה הרבה הוטלה על אוגדה 84 המשימה להבקיע את המערך המצרי בכל מחיר, ובכך לפתוח את הציר הצפוני לסיני.
סדר הכוחות > מצרים

במלחמת ששת הימים הגנה על המערך הדיוויזיה המצרית ה-7 בפיקוד גנרל עבד אל עזיז סולימאן, מפקד בית הספר לחי"ר בצבא המצרי, שהייתה מצוידת ב-82 טנקים, ב-112 קנים ארטילריים ובתותחי נ"ט רבים. הדיוויזיה כללה שתי חטיבות חי"ר פלסטיניות, 3 חטיבות חי"ר מצריות (בסך הכול 5 חטיבות חי"ר) וחטיבה ממוכנת. דיוויזיה זו ישבה במערכי רפיח בשיח' זוויד ובג'יראדי כשברצועת עזה נערכו החטיבות הפלסטיניות.
כוחות הדיוויזיה נערכו בפתחת רפיח בהתאם לנתוני הקרקע, לפי דוקטרינת ההגנה הסובייטית. שתיים מחטיבותיה של הדיוויזיה נפרסו לכל רוחב הפתחה, לאורך כביש רפיח - ניצנה:
חטיבה ממוכנת 16 (מצפון לצומת רפיח), מרפיח ועד מדרום לצומת רפיח.
חטיבה מוקטנת חי"ר 11 (מדרום לצומת רפיח).
מאחוריהן, יתר כוחות הדיוויזיה נפרסו מערבה לפתחת רפיח לאורך ציר רפיח - אל-עריש. על פי כללי ההגנה הסובייטית, נמצא מגנן הנ"ט הדיוויזיוני ובתווך ביניהם חטיבה ארטילרית. מפקדת הדיוויזיה התמקמה בשיח' זוויד. בחזית המתחמים המצריים היו פרושים שדות מוקשים.
סדר הכוחות > ישראל

מול המערך המצרי ניצבה אוגדה 84 בפיקודו של ישראל טל שהיה באותה עת מפקד גייסות השריון ומפקדת האוגדה הייתה למעשה מפקדת הגיס. האוגדה הייתה אחת משלוש האוגדות שהציב צה"ל בחזית המצרית.
אוגדה 84 כללה את חטיבת השריון 7 בפיקוד שמואל גונן (גורודיש) שנועדה לתקוף את חלקו הצפוני של המתחם המצרי, חטיבת הצנחנים בפיקוד רפאל איתן שנועדה לתקוף את חלקו הדרומי וחטיבת שריון במילואים 60 בפיקוד מנחם אבירם שנועדה לעתודה בשלב הראשון של הקרב. כמו כן, כלל הכוח האוגדתי גם כוח סיור בפיקוד ישראל גרנית, אגד ארטילרי בפיקוד צבי נשר, גדוד הנדסה וכוחות מסייעים של חימוש, רפואה והספקה. לרשות הכוח הישראלי עמדו כ-300 טנקים, רובם מדגמים חדשים.
תוכנית הקרב של האוגדה לכיבוש הג'יראדי קבעה כי הוא ייכבש על ידי חטיבה 7, אשר במידת הצורך תכבוש אותו בהתקפת לילה בשיתוף פעולה עם חטיבה 60.
הקרב

כדי להימנע ככל האפשר מהעיכובים הכרוכים בפריצת שדות המוקשים תוכננה ההתקפה הישראלית להתבצע מהאגפים הצפוני והדרומי. ב-5 ביוני 1967 ב-08:45 פרצה חטיבה 7 לרצועת עזה מול חן יונס ונכנסה לקרב מול כוחות של החטיבה הפלסטינית 108. לאחר שהתגברה בקרב קצר ועז שגבה נפגעים רבים בקרב הכוח הישראלי (כולל מפקד גדוד שנהרג) על כוח החטיבה הפלסטינית, המשיכה בדרכה מערבה, לכיוון רפיח. כוונתה הייתה לאגוף את המערך המצרי מצפון ולתוקפו מהצפון ומעורפו המערבי, אך נתברר כי מגנן הנ"ט של חטיבה 16 המצרית פרוש צפונה מעבר למה שסברו תחילה. בקרב קשה שהתחולל בצהרי אותו יום הצליחו שני גדודי הטנקים הישראלים להבקיע את המערך המצרי בצפון אך סבלו אבדות קשות. הגדוד השלישי נע בטור עורפי על הציר הראשי במטרה להימנע מפריצת שדות המוקשים.
חטיבת הצנחנים, שהייתה רכובה על גבי זחל"מים נותקה מגדוד הטנקים 46 (מחטיבה 401) שסופח אליה והתקשתה בכיבוש יעדיה ללא סיוע השריון. גדוד 46 איגף את המתחם המצרי מדרום תוך שהוא יורה לכיוונו על מנת שהמצרים ישיבו באש שתזהה את מיקומם המדויק. מטרה זו אמנם הושגה בחלקה, אך הגדוד לא גילה חטיבה מצרית שהייתה ערוכה בדרום המתחם. הוא הרחיק בתנועתו מערבה וניהל קרב באזור כפר שן בו השמיד 20 טנקי סטלין ופגע בארטילריה מצרית. חטיבת הצנחנים, שהשתלטה בינתיים על מספר מוצבים, כותרה על ידי המצרים ונמצאה במצב קשה. מפקד האוגדה שלח לעזרתה את גדוד החרמ"ש של חטיבה 60 ואת פלוגת החרמ"ש שעסקה בהשתלטות על העיירה רפיח, אך היו אלו הטנקים של גדוד 46 ששבו מזרחה ופרצו לפנות ערב את טבעת הכיתור. למרות שהכוח הישראלי סבל מנפגעים רבים וממחסור בתחמושת ובדלק הצליח הכוח הישראלי להתגבר על הכוח המצרי בקרב שנערך בשעות החשיכה וכבש את המוצבים הדרומיים. לטענת רנדולף ווינסטון צ'רצ'יל, היו למצרים 1,500 הרוגים בגזרת הלחימה של חטיבת הצנחנים בעוד שלכוח הישראלי היו 70 הרוגים. הם הגדירו את הלחימה הישראלית בקרב רפיח במילים: "מערכת רפיח-אל עריש נוהלה על ידי הישראלים "בלי להתחשב במחיר"".
חטיבה 60, שכמו חטיבת הצנחנים יצאה משטחים בחולות חלוצה, הופנתה בצהרי 5 ביוני לציר שעבר בחולות מדרום לזירת הקרב, מתוך מטרה לתקוף את מעבר הג'יראדי, אולם נתקלה בקשיי עבירות ולא באה לידי ביטוי בקרב רפיח.
לאורך כל הקרב, ובמיוחד בחלקו הראשון, סייע חיל האוויר הישראלי בתקיפת סוללות ארטילריה מצריות על ידי טייסת פוגה מגיסטר בפיקוד אריה בן-אור.
ניצחונה של אוגדה 84 בקרב זה, הונצח בשירו של יורם טהר-לב (בביצוע אריק לביא), קרב רפיח:
באנו שחורים כפיח
באנו קרועים אבל,
אנו אחרי רפיח
כמו שרצית טל!
...
בחמישה ביוני
גדוד השריון פרץ
ראו גם

פתחת רפיח
לקריאה נוספת

שבתי טבת, חשופים בצריח, ירושלים: שוקן, תשכ"ח.
משה גבעתי, בדרך המדבר והאש: תולדות גדוד 9, תל אביב: מערכות, תשנ"ד-1994, עמ' 361–366.
אריה חשביה, צה"ל בחילו – אנציקלופדיה לצבא ולביטחון: חיל השריון, תל אביב: רביבים, 1981.
זאב שיף, איתן הבר, לקסיקון לביטחון ישראל, תל אביב: זמורה, ביתן, מודן, תשל"ו.
אברהם זהר, "אוגדה 84 במערכת רפיח במלחמת ששת הימים", שריון מס' 35 (יוני 2010), עמ' 14-18.
קרב רפיח, אריק לביא, מילים: יורם טהרלב, לחן: צבי בורודובסקי.
הערות שוליים

↑  ראנדולף ווינסטון צ'רצ'יל, מלחמת ששת הימים, עמ' 24, עברית: אריה חשביה, הוצאת מסדה, 1967
↑  רפיח, האנציקלופדיה העברית, כרך ל"א, עמ' 294–295, הוצאת מסדה, תשל"ט
↑  אטלס כרטא לתולדות מדינת ישראל, עשור שני, מפות 62–64, הוצאת כרטא והוצאת משרד הביטחון, 1980
1 2  ראנדולף ווינסטון צ'רצ'יל, מלחמת ששת הימים, עמ' 78–92, עברית: אריה חשביה, הוצאת מסדה, 1967
↑  ראנדולף ווינסטון צ'רצ'יל, מלחמת ששת הימים, עמ' 86, עברית: אריה חשביה, הוצאת מסדה, 1967
↑  אלי אייל, טייסת הפוגות במלחמת ששת הימים, באתר "מרקיע שחקים"
| מלחמת ששת הימים |
| --- | --- | --- |
| רקע | פעולת סמוע • יום הקרבות של 7 באפריל 1967 • הנאום המגומגם • מרד הגנרלים • מבצע לשון אדומה |  |
| החזית המצרית | מבצע מוקד • קרב אום-כתף • קרב הג'יראדי • קרב חניון הלילה של גדוד 19 • פעולת אלכסנדריה • פעולת פורט סעיד • קרב רפיח • קרב מוצב אל-קובה • תפיסת שארם א-שייח' |  |
| החזית הירדנית | הקרב על גבעת התחמושת • המערכה על ירושלים • כיבוש צפון השומרון |  |
| החזית הסורית | הקרב על קלע וזעורה • קרב תל עזזיאת • קרב תל פאחר |  |
| אישים | לוי אשכול • משה דיין • יצחק רבין • מרדכי הוד • דוד אלעזר • עוזי נרקיס • ישעיהו גביש • מוחמד סידקי מחמוד • סולימאן עיזאת  • עבד אל-חכים עאמר • מוחמד פאוזי • גמאל עבד אל נאצר • חוסיין, מלך ירדן |  |
| כללי | ישראל במלחמת ששת הימים • יהדות ארצות האסלאם במלחמת ששת הימים • צבא ההגנה לישראל במלחמת ששת הימים • הצבא המצרי במלחמת ששת הימים |  |
| בינלאומי | החלטה 233 • החלטה 234 • החלטה 235 • החלטה 236 • החלטה 237 • החלטה 240 • החלטה 242 |  |
| בתרבות | בתרבות הישראלית • ירושלים של זהב • ירושלים של ברזל • משה דיין, יצחק רבין ועוזי נרקיס בשער האריות • תצלום הצנחנים בכותל המערבי • גבעת התחמושת |  |
| תיעוד והנצחה | יום הנכסה • יום ירושלים • אות מלחמת ששת הימים • גבעת התחמושת • אנדרטאות בירושלים • אנדרטה לחללי עוצבת השרון • אנדרטה לנופלי חטיבה 5 • אנדרטת אוגדת הפלדה • האנדרטה לחללי חטיבה 45  • טקס האזכרה לזכר חללי מלחמת ששת הימים ומלחמת ההתשה |  |
רודריגו בנטנקור

רודריגו בנטנקור קולמן (בספרדית: Rodrigo Bentancur Colmán; נולד ב-25 ביוני 1997 בנואבה הלווסיה) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדות הקישור בטוטנהאם הוטספר ובנבחרת אורוגוואי.
קריירת מועדונים

בנטנקור הוא תוצר אקדמיית הנוער של בוקה ג'וניורס הארגנטינאית. ב-12 באפריל 2015 ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת במסגרת ליגת העל הארגנטינאית, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-77, מול נואבה שיקגו, במשחק שהסתיים בתיקו 0 - 0.
ב-13 ביולי 2015 נכלל בנטנקור בעסקת קרלוס טבס בין קבוצתו לבין יובנטוס, לפיה, יש לאיטלקים זכות ראשונים על מספר שחקנים צעירים של בוקה. לבסוף, הגיע לטורינו כשנתיים מאוחר יותר, ב-3 באפריל 2017 ועבר בהצלחה את הבדיקות הרפואיות. בהמשך החודש השלים המועדון האיטלקי את רכישתו של בנטנקור, שחתם על חוזה ל-5 שנים. סכום ההעברה נאמד על 9.5 מיליון אירו. בנטקור חזר לארגנטינה על מנת לסיים את עונת 2016/2017 עם בוקה.
בנטנקור הפך באופן רשמי לשחקן יובנטוס ב-1 ביולי 2017. הופעת הבכורה שלו במדי השחור-לבן הייתה כאשר נכנס כמחליף, בניצחון 4–2 על ג'נואה, במסגרת הסרייה א'.
ב-22 ביוני 2019 האריך את חוזהו בקבוצה עד לסוף עונת 2023/2024.
ב-31 בינואר 2022 חתם בנטקור לשלוש וחצי שנים בטוטנהאם הוטספר.
ב-9 בפברואר ערך הופעת בכורה בהפסד 2–3 לסאות'המפטון.
נבחרת לאומית

בספטמבר 2017 קיבל בנטנקור לראשונה זימון לסגל נבחרת אורוגוואי, על ידי מאמן הנבחרת אוסקר טבארס, לקראת צמד משחקי מוקדמות מונדיאל 2018, מול ונצואלה ומול בוליביה. ב-5 באוקטובר הופיע לראשונה במדים הלאומיים, כאשר נכנס כמחליף בתיקו המאופס מול ונצואלה.
בנטנקור זומן לסגל נבחרתו למונדיאל 2018. הוא פתח בהרכב בניצחון 1–0 על מצרים, במשחק הראשון של אורוגוואי בטורניר, שנערך באצטדיון המרכזי שביקטרינבורג.
נכלל בסגל נבחרת אורוגוואי בטורניר מונדיאל 2022.
תארים > בוקה ג'וניורס

אליפות ארגנטינה - 2015, 2016/2017
גביע ארגנטינה - 2014/2015
תארים > יובנטוס

אליפות איטליה - 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
הגביע האיטלקי - 2017/2018, 2020/2021
הסופר קאפ האיטלקי - 2018, 2020
הערות שוליים

↑  העברות בעולם, 22.6: החוזה החדש של דה חאה ביונייטד, פרטי עסקת דה ליכט ליובנטוס, באתר וואלה, 22 ביוני 2019
↑  Bentancur completes move, Tottenham Hotspur (באנגלית)
↑  Se confirmó la lista de convocados para la Copa Mundial de Catar 2022 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האורוגוואית, 10 בנובמבר 2022 (בספרדית)
רינג לרדנר

| --- | --- |

רינג לרדנר
 לידה:  3 במרץ 1885 ניילס, מישיגן, ארצות הברית
 פטירה:  25 בספטמבר 1933  (בגיל 48) לונג איילנד, ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 מקום קבורה:  Fresh Pond Crematory and Columbarium 
 עיסוק:  סופר, עיתונאי ספורט
 מקום לימודים:  Niles High School 
 שפות היצירה:  אנגלית
 תחום כתיבה:  ספרות, עיתונאות
 יצירות בולטות:  You Know Me Al 
 השפיע על:  ארנסט המינגוויי, סקוט פיצג'רלד
 צאצאים:  רינג לרדנר, John Lardner, David Lardner 
 
רינגולד וילמר לרדנר (באנגלית: Ringgold Wilmer "Ring" Lardner; ‏3 במרץ 1885 – 25 בספטמבר 1933) היה בעל טור ועיתונאי ספורט וסופר אמריקאי, אשר ידוע בעיקר בעקבות הסיפורים הקצרים הסאטירים שכתב.
ביוגרפיה

לרדנר נולד בנילס, מישיגן, בשנת 1885, בן זקונים למשפחה אמידה.
התחיל את כתיבתו העיתונאית כעיתונאי ספורט בעיתונים קטנים ברחבי ארצות הברית בשנת 1905, בנוסף סיקר את מלחמת העולם הראשונה ככתב פוליטי בשיקגו טריביון, וכתב סיפורים קצרים בנוסף שהתפרסמו. בשנת 1916 הוציא את ספרו המצליח הראשון, You Know Me Al, רומן מכתבים שעוסק בשחקן בייסבול.
כתב מחזות רבים, אחד מהם אף הוצג בברודוויי והוסרט, Elmer The Great. בנוסף כתב מערכונים עבור שיגיונות זיגפלד.
הסרט אלוף, שזכה בפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר לשנת 1949, מבוסס על סיפור קצר שלו.
ספריו פורסמו על ידי מקסוול פרקינס, זכה להוקרה רבה מסופרים ידועים כמו וירג'יניה וולף, ארנסט המינגוויי, סקוט פיצג'רלד. בעקבות חברותו עם פיצג'רלד, הוא שימש השראה לדמות אייב נורת' ברומן האחרון שלו ענוג הוא הלילה.
התחתן עם אליס אבוט, היה אבא לארבעה ילדים, בנו רינג לרדנר הבן היה תסריטאי שזכה באוסקר על התסריט לסרט מ.א.ש.
מת בשנת 1933, כשהיה 48 בן מהתקף לב מסיבוכים של שחפת.
לקריאה נוספת

תספורת והרפתקאות אחרות, תרגום - יהונתן דיין, הוצאת שבע נשמות, 2017. ספרו היחיד שתורגם לעברית.
שנת הארנב

ערך זה עוסק בספר מאת ארטו פאסילינה. אם התכוונתם לשנה בלוח השנה הסיני, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ארטו פאסילינה
 שפת המקור:  פינית
 סוגה:  רומן קומי 
 מקום התרחשות:  פינלנד 
 הוצאה
 הוצאה:  Weilin+Göös 
 תאריך הוצאה:  1975
 מספר עמודים:  181
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת עם עובד
 תאריך:  2004
 תרגום:  רמי סערי
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002375714
 
שנת הארנב (בפינית: Jäniksen vuosi) הוא אחד מספריו הנודעים של ארטו פאסילינה. הספר יצא לאור בשנת 1975 והתפרסם ביותר מעשרים שפות. הוא תורגם לעברית בידי המשורר רמי סערי וראה אור בסדרת "ספרייה לעם" של הוצאת עם עובד / סצנה. הספר גם עובד לסרט בבימויו של ריסטו ירוה (Risto Jarva) ובהשתתפות השחקן אנטי ליטיה (Antti Litja) בתפקיד הראשי, תפקידו של קארלו וטנן.
הרומן מתמקד בהרפתקות שחווה קארלו וטנן, עיתונאי מחוספס המואס בחייו הקרים והמנוכרים בהלסינקי, לצד אישה שהוא אינו אוהב. באחד מימי הקיץ מחליט וטנן להישאר ביער כדי לטפל בארנב קטן, שרגלו נשברה בתאונה. אותה החלטה היא ראשיתה של מסע ארוך ברחבי פינלנד וביערות לפלנד, מסע סבוך, עתיר תקריות מסעירות והרפתקות מבדחות. וטנן, גיבור הרומן, הוא מבחינות רבות אנטי-גיבור ומבחינות אחרות דמות של מורד מהפכני, כפי שמתייחס אליו גם הסופר בפסקות הסיום של היצירה. לצדו מככב הארנב, הגונב תדיר את ההצגה במעלליו המשעשעים ובקשר הרגשי העמוק הנוצר בינו לבין הגבר המתלווה אליו. מכל מקום, היעד שמציב לעצמו וטנן איננו שינוי כולל של הסדר החברתי או של המשטר הקיים, ומקורו דווקא במצוקה אישית. וטנן מתקומם בעזרת שכלו הישר והגיונו הבריא נגד אורח חיים מובנה, מתסכל ומייאש. בהמשך לעצם ההתקוממות יוצא הגיבור לסדרת עלילות ומעללים, שפאסילינה מעביר לעיני הקוראים בסיפורים עסיסיים, במעשי גבורה מבדחים ובסדרות רצופות אי-הבנות ומחדלים שונים ומשונים. החתרנות האנטי-בורגנית של שנת הארנב אינה באה להציב את גיבורה כמופת אקולוגי או אידאולוגי, אלא להציע בררה מתקבלת על הדעת לחשיבה מתובנתת ולראייה חד-צדדית של העולם. בכתיבת רומן זה הצליח פאסילינה לומר אמירה אמיתית וכנה בשבח החופש ובזכות יחסים בריאים יותר בין בני-האדם לבין עולם החי.
שווייץ הסקסונית

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  סקסוניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מיקום:  חבל זקזישה שווייץ-אוסטארצגבירגה, גרמניהגרמניה
 רכס הרים:  הרי אבן החול אלבה 
 קואורדינטות:  50°55′13″N 14°08′37″E﻿ / ﻿50.9204°N 14.1435°E﻿ / 50.9204; 14.1435
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונישווייץ הסקסונית(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונישווייץ הסקסונית(למפת סקסוניה רגילה) דרזדן לייפציג קמניץ צוויקאו פלאואן גרליץ פרייברג באוצן פרייטאל פולין צ'כיה בווריה תורינגיה סקסוניה-אנהלט ברנדנבורגשווייץ הסקסונית(למפת סקסוניה מוגדלת) דרזדן לייפציג קמניץ צוויקאו פלאואן גרליץ פרייברג באוצן פרייטאל פולין צ'כיה בווריה תורינגיה סקסוניה-אנהלט ברנדנבורגשווייץ הסקסונית
 
עמק האלבה ושווייץ הסקסונית
גשר באסטיי- אתר התיירות המפורסם ביותר באזור שווייץ הסקסונית
הר השולחן ליליינשטיין
נציב סלע אופייני
שווייץ הסקסונית (בגרמנית: Sächsische Schweiz) הוא כינויו של אזור הרי אבן החול של האלבה, בדרום מדינת סקסוניה, גרמניה.
נוף האזור מתאפיין בתצורות סלע דרמטיות בייחודיותן. בשנת 2008 הוכרז אזור שווייץ הסקסונית כ"מרחב מגוון" על ידי ממשלת גרמניה.
גאוגרפיה

מצידו המזרחי מתמזג אזור שווייץ הסקסונית ברכס ההרים הלוזיטנים (Lausitzer Bergland) ומצידו המערבי ברכס הרי העפרה. הנקודה הגבוהה ביותר היא 562 מטרים בפסגתו של גרוסר צשירנשטיין (Großer Zschirnstein) . ניתן לחלק את האזור לשני חלקים גאוגרפים עיקריים: שווייץ הסקסונית הקדמית (Vordere ) שהיא החלק שמשמאל לנהר האלבה הכוללת את המישורים ואת הרי השולחן, ושווייץ הסקסונית האחורית (Hintere ) שהיא החלק שמימין לנהר הכוללת את מצוקי הסלעים הזקופים והיערות.
מבחינה גאולוגית, מגוון תצורות הסלע והנוף הוא תוצאה של תהליך שחיקה כימי-פיזיקלי ביחד עם תהליכים ביולוגיים של סלעים שמקורם בחולות מתקופת הקרטיקון, אשר היה פעיל מבחינה טקטונית עוד מתקופת הקמבריון. תקופת יובש שהחלה לפני כ-320 מיליון שנה, התאפיינה בבליה וסחף ונקטעה בשיטפון בתקופת היורה לפני כ-180 מיליון שנה. משקעים ימיים ובעיקר אבן גיר השתמרו בצורת גושים. תהליכי שקיעה שהחלו בתקופת הקנומן לפני כ-95 מיליון שנה, העבירו חומרי סחף, חול, חצץ וחרסיות, אשר בהשפעת משטרי לחץ הובילו ליצירת שכבות אבן החול. עם נסיגת ים הקרטיקון החלה התרוממות של שכבות גרניט בכוון דרום מערב שדחף את לוח אבן החול עד שנשבר. בהשפעת תהליכי זרימת המים ובליה, נוצרו קירות סלע זקופים. התחתרות המים בין הסדקים האנכיים המשיך לעצב את הנוף כתוצאה מהתמוטטות ושחיקה ליצירת מערות, ארובות סלע, וזקיפים.
היסטוריה

אזור שווייץ הסקסונית היה מיושב במשך השנים על ידי שבטים סלאביים והיה חלק מממלכת בוהמיה. במאה ה-13 החלו סכסוכים על השליטה באזור עם הגרמנים, בעיקר סביב המבצרים שהוקמו במטרה להגן על דרכי המסחר. העדרו של ממשל מרכזי באזור הותיר את ניהול הסכסוכים הללו בידי אבירים מקומיים. הפיצול הרב של מוקדי הכוח העביר חלק מן השליטה גם לידיהם של שליטים פיאודלים ושודדים. הוא עבר לשליטת הסקסונים רק במאה ה-15 כחלק ממרקיזות מייסן. חוסר היציבות השלטוני נמשך עד אמצע המאה ה-16 כאשר בית וטין השתלט על רוב הטירות והמבצרים השולטים על דרכי המסחר.
התנאים הסביבתיים והגאוגרפים איפשרו לתושבים פרנסה במספר מצומצם של עיסוקים וביניהם תפעול כלי שיט בנהר האלבה כגון מעבורות ורפסודות, דיג, חטיבת עצים וחציבה וסיתות של סלעים לצורכי בניה. חקלאות הייתה כמעט בלתי אפשרית בשל החוסר באדמות פוריות בנוף הסלעי. במאה ה-19 החל באזור פיתוח של כלכלת תיירות, בעיקר בהשפעת בנייתו של אחד מקווי הטרוליבוס הראשונים בעמק האלבה. אמנים בתקופה הרומנטית הושפעו עמוקות מן היופי הפראי של הטבע ביצירתם ובהם הציירים קספר דוד פרידריך, לודוויג ריכטר והמלחינים קרל מריה פון ובר וריכרד וגנר.
מקור השם

כינויו של האזור כ"שווייץ הסקסונית" מתחיל במאה ה-18. עד לתקופה זו כונה האזור גבעות מייסן, מייסן עילית או שטחי הפרא של שנדאו. בשנת 1766 שני אומנים שווייצרים אדריאן צינג ( Adrian Zingg) ואנטון גראף ( Anton Graff ) החלו את לימודיהם באקדמיה לאומנות של דרזדן. הנוף הזכיר להם את המוכר להם מהרי היורה השווייצרית, והם החלו להשתמש בכנוי לשם הפרדה לעומת זה של מולדתם. הכינוי הפך פופולרי עם פרסומיו של הסופר והתאולוג גוטצינגר ( Wilhelm Leberecht Götzinger) אשר עשה בו שימוש בספריו והעלה אותו למודעות הציבורית בתחילת המאה ה-19.
בתקופה הנאצית נאסר השימוש בכינוי "שווייץ הסקסונית" לאזור והוא כונה מחוז פירנה כשם היישוב הגדול בסביבה.
פארק לאומי

בחודש ספטמבר 1990 עוד בטרם איחוד גרמניה, הוכרז על הקמת הפארק הלאומי שווייץ הסקסונית במטרה להגן על ערכי הטבע והנוף הייחודיים שלו. הפארק בשטח 93 קמ"ר, והוא מורכב משתי יחידות נופיות: האחד באזור העיירה ראתן ( Rathen) וגשר באסטיי ( Bastei), והשני כולל את כל שטח שווייץ הסקסונית האחורית שבין נהר האלבה והגבול עם צ'כיה .
פארק לאומי > פעילויות

הנוף בשווייץ הסקסונית המאופיין בסלעי אבן חול זקופים רבים הביא להתפתחות ספורט הטיפוס בסגנון ייחודי משלו. חבלים ועוגנים מותרים לצורכי אבטחה בלבד ולא לצורך התקדמות. חל איסור על שימוש בחומרי חיכוך כגון אבקות מגנזיום או גיר. ככלל, הטיפוס מותר בכ-1100 אתרים מוכרזים בלבד ולא באופן חופשי. ברחבי הפארק הותקנו ונחצבו סולמות וגרמי מדרגות רבים וכן ידיות אחיזה המאפשרים מעברים נוחים בין תצורות הסלעים האנכיים כמעט.
באזור שווייץ הסקסונית קיימת מסורת רבת שנים של שינה תחת כיפת השמיים. מטיילים רבים ובעיקר צעירים נוהגים לבלות כך בסופי שבוע. לינה תחת כיפת השמיים מתאפשרת בשטח הפארק באזורים מסומנים בלבד ולא באופן חופשי ומותרת למטפסים בלבד וזאת במטרה להימנע מנזקים אפשריים כתוצאה מהבערת אש בלתי מבוקרת, עקירת עצים צעירים ושחיקת הקרקע .
לקריאה נוספת

Autorenkollektiv: Brockhaus Reisehandbuch Sächsische Schweiz – Osterzgebirge. Leipzig 1970.
Heinz Klemm: Die Entdeckung der Sächsischen Schweiz. Sachsenverlag, Dresden 1953.
Alfred Meiche: Historisch-topographische Beschreibung der Amtshauptmannschaft Pirna. Dresden 1927.
Michael Bellmann: Der Klettersteigführer: Klettersteige und Stiegen in der Sächsischen Schweiz. Dresden 2019.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4051225-3  NKC: ge128572  VIAF: 248526205   WorldCat (עם VIAF): 248526205
שי שרף

שי שרף (נולד בשנת 1958) הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 1.95 מטר ששיחק בהפועל חיפה ובנבחרת ישראל. כיום איש עסקים בתעשיית ההייטק.
ביוגרפיה

שרף גדל במחלקת הנוער של הפועל חיפה. בשנת 1977 שיחק במדי בית הספר הריאלי בחיפה בליגת התיכונים בכדורסל.
בעונת 1975/1976 עלה שרף לקבוצה הבוגרת של הפועל חיפה, ושיתף פעולה יחד עם צבי ענבר. שרף קלע בממוצע של 11.9 נקודות למשחק, אך הקבוצה סיימה במקום ה-11 ונשרה לליגה השנייה. לאחר עונה אחת בליגה הארצית, חזרה הקבוצה לליגה הראשונה, ואת שתי העונות הבאות סיימה במקום הרביעי בליגה כאשר שרף קלע בממוצע של 18 ו-14.7 נקודות בהתאמה.
בקיץ 1979, השתתף שרף במדי נבחרת ישראל באליפות אירופה בטורינו תחת המאמן רלף קליין והיה שותף לזכייתה במדליית כסף, כאשר קלע בטורניר 10 נקודות.
את עונת 1979/1980 סיימה הקבוצה שוב במקום ה-4 והעפילה לסיבוב השני של גביע קוראץ' בו הודחה על ידי רייר ונציה האיטלקית. שרף קלע בממוצע של 10 נקודות במשחק.
במהלך עונת 1980/1981 לאחר שמונה משחקי ליגה בלבד (בהם קלע בממוצע של 11.9 נקודות למשחק) עזב שרף את הקבוצה, ויצא ללמוד בארצות הברית. למעשה, כך פרש שרף מכדורסל בגיל 23 בלבד.
סך הכל שיחק שרף 5 עונות בליגה הראשונה, בהן רשם 81 משחקים וקלע בממוצע של 13.4 נקודות למשחק. בנבחרת ישראל רשם שרף 20 הופעות והיה שותף לזכייה במדליית כסף באליפות אירופה בכדורסל 1979.
לאחר הפרישה, עוסק שרף בתחום ההיי-טק. שרף הקים יחד עם שלושה שותפים אחרים את חברת ההיי-טק אונרו שנקנתה בשנת 2008 על ידי נטוורק אפליינס תמורת 120 מיליון דולר.
הערות שוליים

↑  אורי ירון, תלמיד הריאלי שרף, קלע 58 נקודות באליפות בתי הספר, מעריב, 31 בינואר 1977
↑  שי שרף, כרטיס שחקן, אליפות אירופה 1979, אתר פיב"א
↑  שי שרף מפסיק לשחק בחיפה דבר, 9 בנובמבר 1980
↑  שי שרף, קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה
↑  שוקי שדה, "העבר הספורטיווי שלי גורם לדלתות להיפתח", באתר הארץ, 1 ביולי 2009
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1979 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 מנקין •  2 שוורץ •  3 בן ארי •  4 ארואסטי •  5 סילבר •  6 ברקוביץ' •  7 לייבוביץ' •  ‏8‏ ‏מוסקוביץ'‏‏  •‏ 9 קפלן • 10 שרף • 11 חוזז • 12 ינאי • מאמן: קליין  |  1 מנקין •  2 שוורץ •  3 בן ארי •  4 ארואסטי •  5 סילבר •  6 ברקוביץ' •  7 לייבוביץ' •  ‏8‏ ‏מוסקוביץ'‏‏  •‏ 9 קפלן • 10 שרף • 11 חוזז • 12 ינאי • מאמן: קליין  | ישראל |
שיר השיירה

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אריק איינשטיין
 מתוך האלבום על גבול האור
 יצא לאור:  1987
 שפה:  עברית 
 אורך:  4:11
 חברת תקליטים:  NMC
 כתיבה:  עלי מוהר
 לחן:  לחן עממי
 הפקה:  מיכאל תפוח
 
שִׁיר הַשַּׁיָּרָה הוא פזמון עברי בביצוע אריק איינשטיין, שאת מילותיו כתב עלי מוהר ולחנו הוא עממי יווני. נכלל באלבומו של איינשטיין "על גבול האור", והושמע לראשונה בסוף חודש אוגוסט 1987, לקראת הופעת האלבום.
השיר מספר על הקמת מדינת ישראל לאחר השואה, על העלייה אליה וקיבוץ הגלויות שנוצר בה, ועל תחיית השפה העברית.
כותב השיר עלי מוהר כתב בטורו בעיתון העיר כי שיר השיירה הוא "ניסיון לכתוב שיר על המדינה והציונות באותה התלהבות שבה כתב אביו" (יחיאל מוהר). הוא ציפה שהשיר יתקבל ב"הרמת גבה" בישראל של שנות השמונים, אך בפועל השיר הפך לאחד משיריו האהובים והמושמעים של אריק איינשטיין.
במהלך השיר מחקה אריק איינשטיין את דוד בן-גוריון במילים "וגם הנגב עוד יהיה פורח", בהמשך נאמר "ועוד נדאג ש'הזקן' יהיה שמח" כלומר שמשאלתו של בן-גוריון (שכונה "הזקן") להפרחת הנגב תתממש.
הלחן הוא לחנו של השיר היווני "Της Αμύνης τα παιδιά".
השיר מופיע ברשימת השירים בתוכנית הלימודים של משרד החינוך.
לקריאה נוספת

יגאל טב-אל (עורך), בקצב ישראלי מנגן ושר: מיטב הלהיטים, חלק א', עמ' 20, זמר-עם, 1992. (הספר בקטלוג ULI)
שיר השירים זוטא

שיר השירים זוטא הוא מדרש על שיר השירים. מכונה בפי פרשני המקרא הקדמונים "מדרש שיר השירים", או "אגדת שיר השירים". המדרש שרד בכתב היד דה רוסי (אנ') מס' 541, בפארמה, שהתגלה על ידי שניאור זלמן שכטר ושלמה בובר. כתב היד כולל (בין השאר) מדרשים על ארבע מתוך חמש המגילות: שיר השירים, רות, איכה, וקהלת. בובר פרסם את המדרשים תחת הכותרת "מדרש זוטא", כדי להבדיל בינם לבין "מדרש רבה". עותק נוסף של המדרש ששרד נמצא בספריית בית המדרש לרבנים באמריקה כתב יד מספר 5043.
מאפיינים

מדרש זה מציע פרשנות על המגילה כולה. חלק מהפסוקים נדרשים בהרחבה ואילו אחרים בקצרה, לפעמים רק מילה אחת נדונה. מדרש זוטא כולל מקבילות מועטות למדרש שיר השירים רבה ועומד בפני עצמו, כלומר אין מדובר בקיצור למדרש רבה. האגדות על משיח בפסוקים ה', ב' ו-ו' אפשר שמקורם בפרקי דרבי אליעזר; שמו של רבי אליעזר (או אלעזר) המובא בחלק על שיר השירים ה' ו-ב', וכן התחזית המשיחית המיוחסת שם לשמעון בן שטח, תומכים בהנחה זו. מדרש זוטא מסתמך על פרטים מהחיבורים הבאים: תלמוד בבלי, פסיקתא רבתי, מדרש רבה, מכילתא דרבי ישמעאל ואבות דרבי נתן.
בובר מניח שמדרש זה קוצר על ידי המעתיקים, שכן ר' הלל בן אליקים, בפירושו לספרי, מביא בשם "מדרש שיר השירים" קטע שאינו מצוי לא ברבה ולא בזוטא. גם הקטע המובא ממדרש שיר השירים מאת מנחם ציוני נמצא במדרש זה. שכטר טוען שלמשורר בן המאה ה-10 שלמה הבבלי היה המדרש הזה לפניו, ושזר ממנו כמה קטעים לתוך פיוטיו. משמקבל את התיאוריה הזו, שכטר חושב שהיא חוברה לא יאוחר מאמצע המאה ה-10; הוא גם מצביע על דמיון למדרשים המשיחיים והאסכטולוגיים השונים בהוצאת אהרן ילניק, ובפרט לפרק ר' יאשיהו, וקובע כי מדרש זה עשוי להיות מתחילת המאה ה-9.