stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דלקות הוושט
דלקת פפטית של הוושט > תמונה היסטולוגית של GERD

ניתן לראות כי הרירית בוושט היא אדומה וגדושה בדם (היפרמיה), עם התכייבויות (כיבים). לאחר מכן, במידה והתופעה ממשיכה זמן רב, ניתן לראות היצרות (סטריקטורה) של האזור בגלל הדלקות החוזרות. ישנם שינויים היסטולוגיים אשר ייחודיים ל-GERD והם:
התעבות של האפיתל יחד עם פפילומטוזיס (פפילות עמוקות ועוברות 50% מעומק האפיתל)
השכבה הבזאלית של תאי האפיתל מתעבה וכוללת יותר משלוש שכבות של תאים בזאליים עם ריבוי של תאים בזאליים.
הימצאותם של תאי דלקת בתוך האפיתל ובתוך שכבת הרירית המיוחדת של הוושט (לימפוציטים, תאי פלסמה, אאוזינופילים).
דלקת פפטית של הוושט > טיפול קליני

הטיפול הוא הסמכת האוכל (הפיכת האוכל לסמיך יותר) כדי להוריד את מינון ההקאה. ניתן להשתמש בחוסמי קולטנים להיסטמין (כגון רניטידין) או תרופות החוסמות את משאבת המימן (אומפרזול) במקרים של אזופגטיס קשה.
דלקת פפטית של הוושט > סיבוכים

הסיבוכים העיקריים של GERD הם התפתחות של ושט על שם ברט, Barrett's esophagus, מצב בו הרירית של הוושט הופכת בהדרגה להיות דומה לרירית הקיבה (אפיתל עמודי המפריש ריר), ויכול להתפתח כיב פפטי או אף מצב של היווצרות קרצינומה. למעשה, רוב הקרצינומות של הוושט הן על רקע של תסמונת בארט.
דלקת זיהומית של הוושט

דלקת זיהומית של הוושט יכולה להתפתח כתוצאה מקיום אבצס (מורסה) הנוצר בלוע האחורי, כתוצאה מבליעת גופים זרים וכן כתוצאה מזיהומים כגון קנדידה, הרפס וכו'. זיהום על ידי קנדידה נפוץ אצל חולים לאחר השתלה, או חולי איידס, מחלות ממאירות וטיפול כימותרפי. הזיהומים השכיחים בילדים הם בעיקר זיהומים פטרייתיים. לרוב מופיע כאב בעת בליעה ולפעמים חום.
אסופגיטיס קנדידיאלית - נראה יותר אצל מבוגרים ומדוכאים חיסונית. ניתן לראות קרומים לבנים על שטח האפיתל. הקרומים הם עם גרנולוציטים המאוחדים בין מקלות הקנדידה.
אסופגיטיס ויראלית - בעיקר אצל אנשים עם החלשה של מערכת החיסון- נגיפי CMV, הרפס, לרוב עם התכייבויות, וכן עם גופיפי הסגר בתוך התאים (אופייני ל-CMV) או תאי ענק נוקלאוטידים (אופייני להרפס, ע"ש cowdry).
דלקת כימית של הוושט

דלקת כימית של הוושט נגרמת לרוב כתוצאה משתיית חומרי ניקוי, בדרך כלל בסיסיים עם pH מעל 10. בשלב הראשון מופיעה נפחיות, דלקת של הוושט ודיספאגיה (קושי בבליעה), שעוברות תוך 2-4 שבועות. לעיתים יש פסק זמן של שבועות עד חודשים בהם אין תסמינים קליניים, עד שנוצרות סטריקטורות (היצרויות). התמונה הקלינית תלויה בכמות החומר ובסוגו. יכול להיווצר נקב בוושט או מדיאטיניטיס (דלקת של המדיאסטינום). לעיתים נשארות צלקות אשר עלולות לאחר שנים להפוך לקרצינומה.
דלקת הוושט כתוצאה מהקרנה

דלקת של הוושט כתוצאה מהקרנה או Radiation esophagitis היא אצל אנשים שמקבלים הקרנה בגלל גידולי שד או גידולי מדיאסטינום. בעקבות ההקרנה, על גבי הדלקת עצמה יכולה להתפתח קרצינומה. השינויים ההיסטולוגיים הם מוקוזה אטרופית עם פיברוזיס בסאבמוקוזה, שינויים קשים בתוך כלי הדם, התנפחות של תאי אנדותל הסותמים את החלל ואיסכמיה של מוקוזה.
דלקת הוושט כתוצאה מבליעת כדור

דלקת הוושט כתוצאה מבליעת כדור נגרמת כאשר כדור שנבלע נתקע בחלל הוושט. מקובל לייחס זאת להרגלי נטילת כדורים גרועים כגון: נטילת כדורים ללא כמות שתייה מספקת או שכיבה מיד לאחר נטילת הכדור. המיקום השכיח ביותר בו הכדור נוטה להיתקע הוא בחלק האמצעי של הוושט קרוב לאזור בו אבי העורקים או הפיצול של הקנה חולפים על פני הוושט. לחץ של מבנים אלו יכול לחסום את מעבר הכדור במורד הוושט. מאז הדיווח הראשון בשנת 1970, למעלה מ-1000 מקרים של דלקת הוושט כתוצאה מבליעת כדור דווחו בספרות הרפואית הכוללים מגוון רחב של סוגי כדורים.
תסמינים אופייניים למצב זה הם הופעה פתאומית של כאב בחזה וכאבים בבליעה. הכאב עשוי להעיר משינה ומתפתח תוך שעות מנטילת הכדור. באנדוסקופיה ניתן לראות סימני דלקת ובהדמיית CT לעיתים ניתן לראות עיבוי של דופן הוושט. בדרך כלל המצב חולף תוך ימים עד שבועות אך התסמינים עשויים להמשך חודשים ובמקרים קשים תתפתח היצרות של הוושט. לא ידוע על טיפול המזרז את תהליך הריפוי אך מקובל לטפל בתרופות נוגדות רפלוקס כדי להקל על הגירוי. במקרה של היצרות יש לטפל באמצעות הרחבה כירורגית.
ראו גם

דלקת ושט אאוזינופילית
דין ארמסטרונג

| --- | --- |

 לידה:  24 באפריל 1973 (בן 51) אוון סאונד, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 צאצאים:  ראיין קיירה ארמסטרונג 
 https://www.deanarmstrong.ca
 פרופיל ב-IMDb
 
דין ארמסטרונג (באנגלית: Dean Armstrong נולד ב-24 באפריל 1973) הוא שחקן, מפיק ומורה למשחק קנדי.
ביוגרפיה

ארמסטרונג נולד באוון סאונד, אונטריו. הוא למד באוניברסיטת קווינס בקינגסטון, אונטריו וסיים תארים באמנויות תיאטרון וחינוך.
קריירה

בשנת 2000 הופיע ארמסטרונג בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה הכי גאים שיש. בשנת 2005, ארמסטרונג הופיע בבכורה הקנדית של המחזמר טיק, טיק... בום!
בשנת 2023 שיחק בסרט הקולנוע "The Old Way" לצד ניקולס קייג' ונואה לה גרוס.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Twice in a Lifetime | ברוס בנט |  |
| 1999 | ארץ: הקונפליקט האחרון | מתנדב במלון |  |
| 2003 | דוק | סקוטי רדפילד |  |
| 2005 | חדר החדשות | בוב ווקר |  |
| 2000-2005 | הכי גאים שיש | בלייק וויצקי |  |
| 2005 | Recipe for a Perfect Christmas | ריינארד |  |
| 2004-2006 | True Crimes: The First 72 Hours | ג'ורדן רידון/קמפבל |  |
| 2007 | 'Til Death Do Us Part | ג'ייסון |  |
| 2008 | ריפו! האופרה התורשתית | עובד |  |
| 2010 | Haven | ג'ף מקשו |  |
| 2010 | המסור 7 | קייל |  |
| 2011 | The Listener | דילן מוריס |  |
| 2011 | אלפא | מילוש קוסר |  |
| 2011 | טעות בכיוון 4: ההתחלה | דניאל ברלינגים |  |
| 2012 | Flashpoint | אנסון הולט |  |
| 2012 | Hiding | מר אוסטרוג |  |
| 2013 | Time of Death | וינסנט דלוקס |  |
| 2013 | Copper | ג'ון סאטון |  |
| 2014 | Joy Ride 3: Roadkill | השוטר וויליאמס |  |
| 2018 | על טבעי | קיפ | פרק אחד |
| 2023 | The Old Way | קלארק |  |
הערות שוליים

↑  "Dean Armstrong, Role Reversal for QAF Actor - Windy City Times News". 29 בספטמבר 2004. ארכיון מ-23 באוגוסט 2017. נבדק ב-9 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  (January 24, 2001). "Armstrong stepping into a leading role", Owen Sound Sun Times, p. A6.
↑  Crosbie, Sarah (May 24, 2001). "Queen's grad using talent to pay RENT", Kingston Whig-Standard, p. 29.
↑  Jones, Kenneth (February 10, 2005). "Dean Armstrong Stars in Canadian Premiere of Larson's tick, tick…BOOM!", Playbill.com. Retrieved October 9, 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5791311  GND: 1248330609  ISNI: 0000 0003 6720 9856  LCCN: n2012013868  VIAF: 233250313   WorldCat (עם VIAF): 233250313
ארכאולוג

הארכאולוג בנימין מזר בחפירות בית שערים
ארכאולוג הוא אדם העוסק בארכאולוגיה. ארכאולוג אוסף וחוקר נתונים חומריים על עברה של האנושות, החל מהופעת הסוג אדם ועד לעבר הקרוב ביותר. הנתונים יכולים להיות כלים עתיקים, עצמות, מבנים וכל שריד אחר הנוגע לאדם, לפעולתו ולסביבתו, הנאספים באופן שיטתי (למשל בחפירה ארכאולוגית המנוהלת בידי ארכאולוג). הארכאולוג משתף פעולה עם חוקרים מתחומים משיקים כגון גאולוגים, היסטוריונים, אנתרופולוגים, פיזיקאים וביולוגים. הארכאולוג האנגלי פלינדרס פיטרי נחשב לאבי הארכאולוגיה המדעית המודרנית.
לימודי הארכאולוגיה כוללים תאוריה (הכרת התקופות הקדומות, הממצא החומרי שלהן ושאלות המחקר) וגם התנסות מעשית בעבודת שטח ובטיפול בממצאים. בישראל, דרך המלך להכשרת אדם כארכאולוג היא לימודים בחוג לארכאולוגיה באוניברסיטה, בפקולטה למדעי הרוח. לימודי ארכאולוגיה מתקיימים באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת חיפה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובאוניברסיטת בר-אילן. בנוסף מתקיימים לימודים בארכאולוגיה גם במכללות לרוב במסגרת החוג ללימודי ארץ ישראל למשל במכללה האקדמית כנרת בעמק הירדן ובמכללת תל-חי.
העיסוק בארכאולוגיה מקובל גם אצל חובבים, אם בצורה של הצטרפות לחפירה באתר ארכאולוגי, הנעשית בפיקוחם של ארכאולוגים מקצועיים, ואם באופן חובבני וחסר פיקוח, הגולש לעיתים לשוד עתיקות. חובב ארכאולוגיה נודע בישראל היה הרמטכ"ל והשר משה דיין, אשר ביצע חפירות בלתי חוקיות מספר רב של פעמים.
ארכאולוגים מועסקים בעיקר במקומות העבודה הבאים:
באוניברסיטאות, במחקר ובהוראה;
במוזיאונים שלהם יש אגף עתיקות, כגון מוזיאון ישראל או המוזיאון הבריטי;
בגופי מחקר, פיקוח ושימור של אתרים ארכאולוגיים ואתרי עתיקות, כגון רשות העתיקות.
הערות שוליים

↑  אתר המכון לארכאולוגיה, האוניברסיטה העברית ירושלים (באנגלית)
↑  אתר החוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום, באוניברסיטת תל אביב
↑  אתר החוג לארכאולוגיה, אוניברסיטת חיפה
↑  המחלקה למקרא, ארכאולוגיה והמזרח הקדום, באתר אוניברסיטת בן-גוריון
↑  המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה, באתר אוניברסיטת בר-אילן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294830505171  BnF: cb11930936z (data)  GND: 4191824-1  LCCN: sh85006505  NARA: 10639087  NKC: ph118581 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארכאולוגיה משפטית

ארכאולוגיה משפטית היא תחום של מחקר משפטי הבוחן פסקי דין בהקשר הרחב שלהם. בעוד שרוב חוקרי המשפט מגבילים את מחקריהם לנאמר בפסקי הדין, ארכאולוגים משפטיים בוחנים את ההקשר ההיסטורי והחברתי שבו ניתן פסק הדין. עובדות אלו עשויות להראות אילו כוחות חברתיים ותרבותיים פעלו במקרה מסוים. פרופסורים יכולים להשתמש בארכאולוגיה משפטית כדי "לעורר רגישות בסטודנטים לגבי האופן שבו אי-שוויון, במיוחד לגבי גזע, מגדר ומעמד משפיע על המתרחש לאורך התיקים שהם לומדים." ארכאולוג משפטי עשוי גם לחקור חומר ביוגרפי על השופטים, עורכי הדין והצדדים לתיק בית משפט. מידע כזה עשוי להראות האם שופט החזיק בהטיות מסוימות בתיק, או שמא לצד אחד היה ייצוג משפטי מעולה שגרם לבעל הדין לזכות במשפט.
הארכאולוגיה המשפטית גורסת שפסק דין נטוע בסביבה החברתית שבה ניתן, והיא רלוונטית להבנתו. דוגמה לכך הוא פסק דין דרד סקוט נגד סנדפורד, שניתן על רקע העבדות בארצות הברית, ואינו רלוונטי לימינו.
את המושג "ארכאולוגיה משפטית" טבע ההיסטוריון המשפטי בריאן סימפסון (A. W. B. Simpson) בספרו משנת 1995 "Leading Cases in the Common Law", אך מאמרים שניתן לתארם כארכאולוגיה משפטית פורסמו עוד קודם לכן.
גל אמיר ציין כי:
עיסוק נרחב בארכאולוגיה משפטית מופיע בסדרת הספרים Law Stories של הוצאת Foundation Press, העוסקת בפסקי דין של בית המשפט העליון של ארצות הברית. בין הספרים בסדרה:
Torts Stories
Criminal Law Stories
International Law Stories
Corporate Law Stories
Constitutional Law Stories
Bankruptcy Stories
Environmental Law Stories.
ברוח סדרה זו הוקדש כרך י' של כתב העת "מעשי משפט" לארכאולוגיה משפטית של פסקי דין נודעים של בית המשפט העליון בישראל, בהם בג"ץ אל-על נגד דנילוביץ, בג"ץ מילר נגד שר הביטחון, בג"ץ גורן נגד הום סנטר, בג"ץ המרכז האקדמי למשפט ולעסקים נגד שר האוצר, ועוד. המבוא לכרך זה הציג את מאפייניו:
הערות שוליים

↑  Emma Nottingham, Digging into legal archaeology: a methodology for case study research,  Journal of Law and Society, 25 August 2022
↑   גל אמיר, הטוחן והדייל – בין ארכאולוגיה משפטית למיקרו-היסטוריה, מחקרי משפט לד, התשפ"ג
↑  אייל גרוס, הסיפור של דנילוביץ: ״תנו לדייל להתרומם אל־על״, מעשי משפט י', 2019
↑  נטע זיו, הסיפור של אליס מילר: ״אישה תעלה למטוס עם סל-קל?״, מעשי משפט י', 2019
↑  אריאן רנן־ברזילי וורדית אבידן, הסיפור של גורן: במאמץ משולב, מעשי משפט י', 2019
↑  אפי מיכאלי, הסיפור של הפרטת בתי הסוהר : על פרדוקס הריסון השיפוטי, מעשי משפט י', 2019
↑  נעם וייס ועוז פנחס, מבוא, מעשי משפט י', 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph686806
דימום תת-קשיתי

| --- | --- |

 תחום:  נוירוכירורגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1137207 
 MeSH:  D006408
 סיווגים
 ICD-10:  I62.0, P10.0, S06.5 
 
דימום תת-קשיתי או דימום סוב-דוראלי (באנגלית: subdural hematoma, בראשי תיבות: SDH) הוא סוג של דימום מוחי, אשר לרוב מקושר לחבלה מוחית, דהיינו כתוצאה מפגיעה במוח שנוצרה עקב טראומה. כתוצאה מהפגיעה, דם מצטבר בשכבה שבין רקמת הדורה, הצמודה לגולגולת, לבין השכבה התת-עכבישית מתחתיה, העוטפת את רקמת המוח עצמה. אי לכך נקרא דימום זה דימום סוב-דוראלי או תת-קשיתי, משמע, דימום שהוא "מתחת לדורה". לרוב מלווה דימום זה בקרע של ורידים מקשרים, bridging veins, המצויים באזור זה. דימום מביא לעליה בלחץ התוך-גולגולתי, ומצב זה יכול להביא ללחץ ולנזק על רקמת המוח. דימום אקוטי סוב-דוראלי הוא לרוב דימום מסכן חיים. לעומת זאת, דימום כרוני, נוטה להיות בעל פרוגנוזה טובה יותר אם הוא מטופל כראוי.
יש להבדיל דימום סוב-דוראלי מדימום אפידורלי, אשר נגרם כתוצאה מקרע של עורקים הנמצאים בין שכבת הדורה לבין הגולגולת עצמה.
סיווג

דימום סאב-דוראלי מחולק לדימום אקוטי, סאב-אקוטי וכרוני. החלוקה הזו היא בהתאם למהירות התפתחות הדימום. דימום אקוטי (חריף) מהווה את פגיעת הראש הקטלנית ביותר ולו שיעורי תמותה גבוהים במידה ואינו מטופל במהירות על ידי הורדת הלחץ הנבנה במוח (דה-קומפרסיה) בצורה כירורגית.
דימום חריף מתפתח לרוב לאחר פגיעה טראומטית הכוללת מנגנון האצה-האטה מהיר. ככל שהדימום נרחב יותר כך חומרתו גדולה יותר. לדימום אקוטי יש שיעורי תמותה גבוהים, גבוהים יותר מדימום אפידורלי וגבוהים גם יותר מפגיעה מוחית מפושטת (diffuse brain injury), כששיעורי התמותה המוערכים בין 60% ל-80%.
דימום כרוני סאב-דוראלי מאידך, נוטה להתפתח על פני טווח רחב יותר של זמן ויכול לנוע מבין מספר ימים לשבועות. דימום זה הוא לרוב תוצאת טראומה קלה למוח, כגון חבלת ראש קלה (אם כי ב-50% מהמקרים, לא ניתן למצוא סיבה לדימום מסוג זה).
לעיתים, דימום כרוני יכול להתבטא מבחינה קלינית רק חודשים או שנים לאחר פגיעת הראש. הדימום הכרוני הוא איטי ונובע ככל הנראה מפגיעות קלות חוזרות. לרוב דימום זה נפסק מעצמו. מאחר שדימומים אלו מתפתחים לאט, ניתן לעצור אותם לפני שהם גורמים לנזק משמעותי. לדימומים כרוניים קטנים, בעיקר לאלו שאינם עולם על רוחב של סנטימטר, יש תוצאות טובות בהרבה מבחינה פרוגנוסטית לעומת דימום אקוטי. מחקר אחד שנעשה, טוען כי מרבית החולים, 78%, היו תוצאות טובות או החלמה מוחלטת לאחר דימום כרוני.
סימנים וסימפטומים קליניים

הסימנים הקליניים המרמזים על כך שקיים דימום סאב-דוראלי, מתאפיינים בהתפתחות איטית יותר לעומת דימום אפידורלי. הסיבה לכך נובעת מהעובדה שהוורידים מדממים בקצב איטי יותר לאור הלחץ הנמוך יותר, בהשוואה לעורקים הנפגעים בדימום אפידורלי. על כן, דימום סאב-דוראלי יכול להופיע מבחינה קלינית תוך דקות וגם מיידית, אולם גם לאחר שבועיים. במידה והדימום גדול מספיק כדי ללחוץ על המוח, יהיו בנוסף סימנים של עליה בלחץ התוך-גולגולתי.
יש לחשוד בדימום סאב-דוראלי כשמתקיימים תנאים מסוימים, כגון:
פגיעת ראש מהתקופה האחרונה
אובדן הכרה או רמת הכרה משתנה
עצבנות או איריטבליות
פרכוסים
כאב
תחושת נימול
כאב ראש
סחרחורות ודיס-אוריינטציה
אמנזיה (שכחה, הפרעה בזיכרון)
חולשה
בחילה או הקאות
אובדן תיאבון
שינויי אישיות
חוסר יכולת לדבר (אפאזיה), בעיה בדיבור (דיסארתיה, קואורדינציה לקויה של שרירי הדיבור), או הפרעה בהגיית מילים
אטקסיה או הפרעה חדשה בהליכה
הפרעה בנשימה
אובדן שמיעה או טינטון
ראייה מעורפלת
סטיית מבט או תנועה אבנורמלית של העיניים.
סיבות

במרבית המקרים, דימום סאב-דוראלי נגרם כתוצאה מפגיעת ראש, בעיקר פגיעה בה יש שינוי מהיר של מהירויות (האצה-האטה), שמוביל לתזוזת הגולגולת ולקרעים קטנים בוורידים מקשרים הנמצאים מתחת לשכבת הדורה. דימום סאב-דוראלי הוא ממצא קלאסי במקרים בהם טולטל תינוק (תסמונת התינוק המטולטל, shaken baby syndrom, לרוב נראה יחד עם דימומים בעיניים כתוצאה מפגיעה דומה ברטינה). כמו כן, דימום סאב-דוראלי הוא ממצא נפוץ יחסית אצל אנשים מבוגרים וכן אצל אלכוהוליסטים, הסובלים מאטרופיה צרברלית. אטרופיה צרברלית גורמת להתארכות המרחק שעל הוורידים המקשרים לעבור על מנת לקשר בין שתי שכבות המנינגים המצפים את רקמת המוח, ומכאן מעלה את הסיכון להיווצרות קרע בוורידים אלו. אנשים הנמצאים בסיכון מוגבר לדימום סאב-דוראלי הם חולים הנוטלים מדללי-דם כגון אספירין וקומדין. אצל חולים עלול להיווצר דימום סאב-דוראלי גם כשהם חווים פגיעת ראש קלה יחסית. 
דימום סאב-דוראלי יכול להיווצר גם כתוצאה מירידה בלחץ הנוזל הספינאלי אשר יכול להביא לירידה בלחץ של המרווח הסאב-ארכנואידלי, וכתוצאה מכך להתרחקות של השכבה הארכנואידלית מהשכבה הדוראלית וקרע של כלי דם וורידיים כתוצאה מכך.
סיבות > גורמי סיכון

בצעירים מאוד ומבוגרים מאוד, עולה הסיכון להתפתחות דימום סאב-דוראלי. ככל שרקמת המוח מתכווצת עם הגיל, כך המרווח הסאב-דוראלי גדל, והוורידים הופכים להיות פגיעים יותר. זאת, והעובדה שאצל אנשים מבוגרים הוורידים שבריריים יותר, הופכת את שכיחות הדימום הסאב-דוראלי אצל מבוגרים לגבוהה יותר. אצל אנשים צעירים, קיומה של ציסטה סאב-ארכנואידלית היא גורם סיכון לדימום סאב-דוראלי.
גורמי סיכון נוספים כוללים נטילת נוגדי קרישה, אלכוהוליסטים כרוניים וכן דמנציה.
פתופיזיולוגיה

כתוצאה מקרע של וורידים, דם מתאסף באזור הסאב-דוראלי ומושך אליו מים, כתוצאה מתהליך של אוסמוזה. כתוצאה מכך ההמטומה מתרחבת ועלולה ללחוץ על רקמת המוח ועל ידי כך להוביל לקרע של ורידים נוספים. לעיתים, השכבה הארכנואידלית עצמה נקרעת, והדימום מתרחב והופך לדימום תוך-מוחי המגדיל את הלחץ התוך-גולגולתי. לעיתים חומרים המביאים להתכווצות כלי דם משוחררים מהנוזל הנאסף, ומביאים בתורם לאיסכמיה ולהפרעה בזרימת הדם למוח. כאשר אין זרימת דם טובה למוח, עלול המצב להידרדר לכדי מוות של תאי מוח.
הגוף בסופו של דבר סופג את קריש הדם ומחליף אותו ברקמת גרנולציה.
אבחנה

המטומה סאב-דוראלית מתרחשת בעיקר באזור הקצה והצדדים של האונות הפרונטליות והפריאטליות. דימום סאב-דוראלי יכול להתרחש גם בשקע הפוסטריורי וכן ליד ה-falx cerebri והטנטוריום. בניגוד לדימום אפידורלי אשר אינו יכול להתרחב מעבר לסוטורות של הגולגולת, הרי שדימום סאב-דוראלי יכול להתרחב מתחת לגולגולת, ויוצר תמונה בדימות (CT) של צורה קעורה שהולכת לאורך העקומה של מבנה המוח, ועוצרת רק באזורים בהם יש רפלקציה דוראלית כגון הטנטוריום או ה-falx.
בבדיקת הדמיה כגון CT, לדימום סאב-דוראלי יהיה צורת סהרון, עם עקומה קעורה הרחוקה מהגולגולת. עם זאת, הדימום יכול להיראות בעל צורה קעורה בדומה לדימום אפידורלי, בעיקר בשלבים הראשונים של הדימום, ובכך להקשות על האבחנה. דימום כרוני יכול להיות בעל אותה צפיפות הדמייתית כמו רקמת המוח, ובכך להקשות על אבחנתו.
טיפול

קיימת חשיבות להערכה רפואית ונוירולוגית מלאה לאחר כל פגיעת ראש. יש לבצע בדיקת CT או MRI כדי להדגים את הדימום עצמו. הטיפול בדימום סאב-דוראלי תלוי במידת גודלו ומהירות התפתחותו. דימום קטן יכול להיות מטופל על ידי ניטור והשגחה של המטופל עד לריפוי מלא על ידי הגוף.
דימום יכול להיות מטופל גם על ידי הכנסת קטטר דרך חור הנקדח בגולגולת ושאיבת הדימום. דימום נרחב או דימום המביא לסימפטומים קליניים, דורש קרניוטומי, משמע, פתיחה כירורגית של הגולגולת, הסרת שכבת הדורה ושאיבת קריש הדם החוצה תוך בקרה על הדמם. סיבוכים שלאחר הניתוח כוללים עליה בלחץ תוך-גולגולתי, בצקת מוחית, דימום חדש או נשנה, זיהום ופרכוסים.
אנטיוכיה בתקופה ההלניסטית

העיר אנטיוכיה (ביוונית: Ἀντιόχεια) הוקמה בידי סלאוקוס הראשון בשנת 300 לפנה"ס והייתה בתקופה ההלניסטית עיר הבירה המערבית של הממלכה הסלאוקית. העיר הייתה המרכז השלטוני ששלט ממזרח טורקיה ועד עיראק, שם היה המרכז השלטוני השני של הממלכה הסלאוקית, סלאוקיה על החידקל. במעמד זה הייתה העיר מרכז ממשלתי, חברתי, עירוני וצבאי חשוב בעולם ההלניסטי. העיר היוותה צומת דרכים חשוב לתנועה באזור הלבנט והמזרח ההלניסטי והיוותה מקום מפגש של תרבויות וסחורות שנעו ברחבי הממלכה הסלאוקית, אשר שלטה על שטח ממזרח טורקיה ועד אפגניסטן ופאתי הודו של היום.
עד לסוף התקופה ההלניסטית בעיר, גדלה האוכלוסייה והפכה את העיר לאחת הגדולות בעולם ההלניסטי. בעיר היו מקדשים, בתי מרחץ, ומבני ציבור רבים אחרים.
מיקום, ייסוד העיר ומקור השם

לפי ליבאניוס, אזרח אנטיוכיה בן המאה הרביעית לספירה, העיר יוסדה עוד בימי אלכסנדר הגדול, כאשר עבר באזור בעת מסע המלחמה שלו כנגד האימפריה הפרסית, ב-333 לפנה"ס. סיפור זה מופיע רק אצל ליבאניוס וייתכן והיה מדובר בניסיון לחבר מעט מן ההילה של אלכסנדר לעיר עצמה.
עוד בזמן מלחמות הדיאדוכים הקים אנטיגונוס מונופתלמוס עיר בירה לעצמו בשם אנטיגוניה, כ-8 ק"מ צפונית-מזרחית למקום ייסודה של אנטיוכיה. העיר הייתה ממוקמת באזור נוח הן מבחינה הגנתית והן מבחינה כלכלית. סלאוקוס הראשון, אשר ניצח את אנטיגונוס בקרב איפסוס, העדיף להחריב את העיר ולהקים אחת חדשה על מנת להעצים את שמו. ייסוד העיר לווה בטקסים המקובלים, ובסיפור הרשמי סלאוקוס הקריב קורבנות לזאוס במקדש באנטיגוניה על מנת שהאחרון ייתן סימן לסלאוקוס האם לכבוש את העיר, לשנות את שמה, או להשמידה ולהקים חדשה. נשר אשר הופיע ולקח את המנחה נחת באזור בו יוסדה לבסוף אנטיוכיה. סלאוקוס קרא לעיר על שם אביו, אנטיוכוס.
סלאוקוס ייסד את העיר ב-22 במאי 300 לפנה"ס על הגדה המזרחית של נהר האורונטס שבמישור העמוק, אשר נמצא בפינה הצפון-מערבית של סוריה. דרך מישור זה עברה כל תנועת המסחר מאנטוליה בצפון ועד למישור החוף של ארץ ישראל בדרום. מצפון מסופוטמיה במזרח ועד הים התיכון במערב. מאנטיוכיה עברה דרך, אשר התחילה בגשר לגדה המערבית של נהר האורונטס, לסלאוקיה-פייריה, הנמל של אנטיוכיה לים התיכון. הדרך עברה דרך מעבר ביילן, אלכסנדרטה, קיליקיה ושאר אנטוליה. העיר עצמה הייתה בנויה בין הנהר להר סילפיוס.
המים הרבים ממעיינות מקומיים היוו את אחת הסיבות לייסוד העיר בנקודה זו. את המים ייבאו לעיר מערכת של אמות מים מהעיר דפנה, שהייתה ממוקמת על רמה גבוהה יותר מאנטיוכיה, והייתה במרחק של כ-9 קילומטרים דרומית לאנטיוכיה. המים הרבים והקרקע הפורייה אפשרו לגדל יבולים אשר יכלו לספק את מרב צריכת המזון של העיר. אך המיקום של העיר לא תמיד האיר לה פנים. מיקומה הגאוגרפי ליד נהר האורונטס הוביל להצפות פתע כתוצאה מעליית הנהר על גדותיו, ויצירת מאגר מים בין ההר לעיר. בנוסף, מיקום העיר על הבקע הסורי-אפריקני הוביל לנזקים קשים מרעידות אדמה.
מבנה העיר

העיר נבנתה תחילה משני רבעים, כאשר הרובע המיועד למתיישבים יווניים ומוקדונים תופס כשני שלישים משטח העיר, והרובע הקטן יועד לאוכלוסייה המקומית. כמו כן סופרים רומיים השוו את יופייה של אנטיוכיה ליופייה של אתונה, העיר החשובה והגדולה ביוון. מרכז העיר והאגורה היה ממוקם על גדת נהר האורונטס. כמו כן את העיר הקיפה טבעת של חומות ומגדלים שהגנה על העיר ותושביה. בעיר היו מבני ציבור רבים כמו בתי מרחץ, בתי מרזח, מקדשים, תיאטראות וכדומה. בעיר היו שתי שדרות, אחת נמשכה מהשער הצפוני לדרומי – שדרה זו הייתה באורך של 3 ק"מ. בנוסף לקישור בין גדות הנהר השונות חיברו 5 גשרים שונים שחיברו את חלקי העיר השונים.
חיי המסחר התנהלו אף הם סביב נהר האורונטס והמסחר עם המזרח. האגורה על שפת הנהר, בה התנהלו חיי התרבות, הפוליטיקה והמסחר בעיר, גם היא מוקמה על נהר האורונטס וניתן לראות את חשיבות הנהר לחיי העיר לא רק בשימוש במים, אלא גם להשלכת פסולת, מסחר וחיבור לעולם החיצון. רוב חומרי הבנייה ששימשו לבניית העיר באו במקור מיוון והגיעו באמצעות דוברות על נהר האורונטוס אל העיר. רוב המזון של העיר סופק מסביבתה המידית של העיר, ומקצתו במסחר עם הערים השכנות: סלאוקיה-פייריה, לאודיקה-ליד-הים ואפאמיאה, שיחד עם אנטיוכיה-ליד-דפנה היו ערים-אחיות (טטרפוליס).
מבנה העיר > פסלים

הפסל המוכר ביותר מאנטיוכיה ההלניסטית הוא פסל האלה טיכה. פסל ברונזה זה נועד במקור לייצג את המזל הטוב של העיר ושל תושביה. הפסל נחשב כמגן על המלך ועל תושבי העיר. עם הזמן הפסל נהפך לטיפוסי לערים הלניסטיות במזרח, כשכל עיר מקימה פסל של אלת המזל המגינה על העיר.
פסלים נוספים הוקמו לזאוס ולאפולו, פסל אבן הוקם לנשר אשר לפי האגדה לקח את מנחת סלאוקוס ונחת באזור בו קמה אנטיוכיה ופסל נוסף של טיכה של אנטיגוניה הוקם למען תושבי אנטיגוניה אשר הועברו בכוח לעיר שבנה סלאוקוס. תושבים אלו אף הקימו פסל לכבודו של סלאוקוס, כשקרני שור לראשו. זאת על מנת להנציח את כוחו של המלך, אשר ריסן במו ידיו שור שיועד לקורבן אשר השתחרר מכבליו.
סלאוקוס הקים פסל נוסף להנצחתו, אשר הראה ראש של סוס לצד קסדה מוזהבת. התיאור נועד להזכיר את סלאוקוס בורח על סוסו מפני אנטיגונוס, לאחר שהאחרון רצה לקחת את בבל מידי סלאוקוס. הקסדה נועדה לאזכר את הפסדו של אנטיגונוס בקרב איפסוס, שם נחל מפלה ואיבד את חייו. כך מראה הפסל את עלייתו של סלאוקוס החל מבריחתו מבבל, חסר כל ומובס, ועד עלייתו למלכות על הממלכה הגדולה בעולם ההלניסטי ונקמתו באנטיגונוס.
החיים בעיר > גודל האוכלוסייה והרכבה

לאחר הקמת העיר הצטרפו עתה לאוכלוסייה המקומית של האזור חיילים מוקדונים משוחררים ואזרחים אתונאים מאנטיגוניה, אשר הועברו בכוח לאחר החרבת עירם. כמו כן היו גם מספר יהודים, אשר סביר להניח שהיו שכירי חרב של סלאוקוס בעת שהיה גנרל בצבאו של אלכסנדר במסע כיבושיו באסיה. חלק מהיהודים שהובאו לאנטיוכיה היו עבדים שהובאו מסוריה במלחמותיו של סלאוקוס.
לפי הכרוניקה של יוחנן מלאלס, מספר האתונאים שהובאו מאנטיגוניה והמוקדונים ששוחררו מצבאו של סלאוקוס בעיר עמד תחילה על כ-5,300 גברים, מה שמציע אוכלוסייה התחלתית של בין 17,000–25,000 נפשות, בלי להביא בחשבון עבדים ואת האוכלוסייה המקומית.
עד לסוף התקופה ההלניסטית העיר גדלה האוכלוסייה לכ-300,000 איש מכל רחבי הממלכה הסלאוקית (יהודים, יוונים, מוקדונים, סורים, עבדים מארצות שונות וכדומה) והתחרתה בערים הגדולות בעולם ההלניסטי, כגון  אלכסנדריה שבמצרים ורומא.
חיי תרבות ודת

בעיר גודלו סוסי מרוץ ששימשו גם למרוצי כרכרות. ההשתתפות והצפייה במרוצים אלו היו פעילות פנאי נפוצה בקרב אוכלוסיית האזרחים באנטיוכיה. בקיץ החם באזור, האליטה של אנטיוכיה נהגה לנפוש בעיר הסמוכה דפנה, שהציעה בתי הבראה ויערות קרירים. האזרחים החופשיים באנטיוכיה נהנו מחיים נוחים ומאיכות חיים גבוהה.
לפי המסורת של הפוליס ביוון, היה באנטיוכיה בית ספר ללימודי נאום ורטוריקה, שהיה המוביל מסוגו בכל האגן המזרחי של הים התיכון למשך 400 שנה. כמו כן בעיר היו הצגות ותיאטראות שבהם הופיעו מיטב האומנים, משוררים והשחקנים בעולם ההלניסטי.
המקדשים הראשונים שהוקמו בעיר היו לזאוס ואפולו, וכנהוג בערים הלניסטיות, היה גם פולחן למייסד העיר. לאחר שאנטיוכוס הראשון העלה את אביו לאלוהות, הותחל גם פולחן לשליט המכהן. עד לתקופת שלטונו של אנטיוכוס השלישי, הייתה סובלנות כלפי דתות אחרות והיו בעיר גם בתי כנסת.
לפי טיטוס ליוויוס, תחת שלטונו של אנטיוכוס הרביעי הוקמה זירת לחימה לגלדיאטורים ואף הוקם מקדש מצופה זהב לאל יופיטר, בהשפעה רומית. הכנסת לוחמת גלדיאטורים לא התקבלה בעין יפה על ידי התושבים היוונים ברובם, אשר לא היו מורגלים בצפייה במחזות הזוועה והקטל. כשראה את תגובת הצופים, הכניס אנטיוכוס את הקרבות בהדרגתיות, כשלעיתים הקרבות היו נגמרים לאחר הקזת הדם הראשונה ולעיתים היו נמשכים עד המוות.