פרה-דרדנוט
ציים וקרבות

אוניות המערכה פרה-דרדנוט שירתו בשיאם בציים שהיו מעורבים מאד: באותם ציים שירתו גם סיירות משוריינות, שהיו למעשה אוניות מערכה מוקטנות, סיירות ממוגנות, ואף סיירות ישנות יותר, שלא היו מוגנות כלל בשריון, וכן פריגטות ואוניות אחרות מונעות במפרשים, שהיו עשויות מעץ, ברזל או פלדה. ספינות טורפדו הופיעו בזירה, והחלו לאיים על אוניות המערכה; מולן הופיעו המשחתות הראשונות, שנועדו להתמודד עם איום זה, ובקביל החלו להיבנות הצוללות הראשונות. סוף המאה ה-19 היה בסימנו של מרוץ חימוש ברוסיה וצרפת, שניסו לערער על עליונותו של הצי המלכותי הבריטי. מעצמות נוספות החלו לתפוס את מקומן בין הכוחות הימיים הגדולים: גרמניה, ארצות הברית ויפן.
אוניות מערכה פרה-דרדנוט היו מקובלות בכל ציי העולם, אך לא היו קרבות בין אוניות כאלה לכל אורך התקופה, ורק בסופה, במלחמת רוסיה–יפן ב-1904 – 1905, התנהלו שני קרבות ימיים שבהם נלחמו אוניות מערכה פרה-דרדנוט אלה באלה: קרב הים הצהוב, ב-10 באוגוסט 1904, שהסתיים ללא הכרעה טקטית אך היה ניצחון אסטרטגי יפני, וקרב צושימה, ב-27 במאי 1905, שהיה ניצחון יפני מכריע. במלחמות אחרות שהיו בתקופת הפרה-דרדנוט לא היו קרבות בין אוניות מערכה פרה-דרדנוט: מלחמת סין–יפן הראשונה (1894 – 1895) היו הקרבות בין סיירות, ובמלחמת ארצות הברית–ספרד היו הקרבות בין אוניות מערכה אמריקניות וסיירות ספרדיות.
הצי המלכותי הצי הבריטי קבע ב-1889 רשמית את מדיניותו, על פיה גודלו של הצי יהיה כגודלם של שני הציים הבאים אחריו בגודלם בעולם גם יחד. מדיניות זו נועדה אז במיוחד כנגד ציי צרפת ורוסיה, שכרתו ב-1890 ברית ביניהן. מ-1895 ועד 1904 בנו הבריטים 39 אוניות מערכה פרה-דרדנוט, בשש סדרות שונות, בנוסף לשני תריסרי אוניות מערכה מיושנות יותר שנותרו בשירות; אוניית המערכה האחרונה מטיפוס זה הושקה אחרי השקתה של דרדנוט (ראו להלן).
צרפת צרפת התלבטה במשך כמה שנים לגבי ההרכב הנכון של הצי שלה. אסכולה אחת (ה-Jeune Ecole, האסכולה הצעירה) גרסה שיש צורך בספינות קטנות ומהירות, שיישאו טורפדות, וכך יוכלו להתמודד בהצלחה מול אוניות המערכה של האויב. חשיבה זו הובילה לעיכוב בבניית אוניות מערכה פרה-דרדנוט, ורק ב-1889 הוחל בתחילת בנייתה של האונייה הראשונה מטיפוס זה. לקראת סוף המאה ה-19 התייאשו הצרפתים מן הניסיון להגיע לשוויון מול הצי הבריטי במספר האוניות, אך המשיכו בבנייתן; הצרפתים נפגעו יותר מכל צי אחר מן המהפכה שיצרה השקת הדרדנוט; עשר אוניות מטיפוס פרה-דרדנוט היו בשלבי בנייה שונים בעת ההשקה.
הצי הגרמני הקיסרי גרמניה הייתה בתחילת בניית הצי שלה בראשית שנות ה-90 של המאה ה-19, אך עד 1905 כבר הייתה המתחרה העיקרית מול בריטניה על השליטה בים, ומרוץ החימוש העולמי העיקרי התנהל בין שתיהן. עד 1905 כבר היו לגרמניה 19 אוניות מערכה פרה-דרדנוט, הודות להשפעתו הרבה של שר הצי שלה, אלפרד פון טירפיץ. ככלל, נשאו אוניות המערכה הגרמניות חימוש פחות כבד מן החימוש הבריטי, אך המבנה שלהן היה חסון ואיתן לפחות כאלה של יריבותיהן.
הצי הרוסי רוסיה החלה בתוכנית להרחבת הצי שלה החל מ-1890; חלק מאוניותיה נבנו במספנות זרות, כמו בארצות הברית. מטרתה של רוסיה הייתה גם להגן על האינטרסים שלה במזרח הרחוק. עד 1904 היו לרוסיה 15 אוניות מערכה פרה-דרדנוט, אך מלחמת רוסיה יפן הייתה אסון אמיתי לצי הרוסי: 11 מתוך 15 האוניות הללו טובעו במלחמה. במהלך מהפכת 1905 התמרדו מלחיה של האונייה פוטיומקין, אוניית מערכה פרה-דרדנוט, שעגנה באודסה. אחרי 1905 בנתה רוסיה עוד ארבע אוניות מערכה.
הממלכה האיטלקית באיטליה נבנו שמונה אוניות מערכה פרה-דרדנוט בין השנים 1893 – 1904. אוניות אלה היו מהירות יחסית לאוניות דומות להן, אך מוגנות פחות; מבחינות רבות בישרו אוניות מערכה אלה את הופעתה של סיירת המערכה.
האימפריה האוסטרו-הונגרית באימפריה האוסטרו הונגרית נעשה מאמץ לחדש את הצי, אך נבנו רק 3 אוניות מערכה פרה-דרדנוט.
הצי האמריקני ארצות הברית החל בבניית אוניות מערכה ב-1891. בתחילה נבנו אוניות מערכה להגנת חופים – היו אלה אוניות בעלות חימוש כזה של אוניות מערכה פרה-דרדנוט, אך ללא יכולת להפליג בים הפתוח ובעלות טווח קצר יחסית, שנועדו להגנה קרובה לחוף. רק ב-1901 הושקו אוניות מערכה הראשונות שהיו מיועדות להפלגה באוקיינוס, לטווח גדול, ואולם אוניות המערכה שהיו בידי ארצות הברית בעת מלחמת ארצות הברית–ספרד הספיקו כדי להביס את הצי הספרדי. החל מ-16 בדצמבר 1907 ועד 22 בפברואר 1909 הקיפו 16 אוניות מערכה אמריקניות, עם אוניות נלוות, את כדור הארץ, במסע שנועד להפגין את כוחה המתעצם של ארצות הברית; השייטת השתתפה בהפלגה כונתה "הצי הלבן הגדול" (Great White Fleet) וכולו היה מורכב מאוניות מערכה פרה-דרדנוט.
הצי הקיסרי היפני יפן הייתה מעורבת בשתי המלחמות העיקריות של תור הפרה-דרדנוט. בעת מלחמת סין–יפן הראשונה עדיין היו אוניות מערכה פרה-דרדנוט של יפן בבנייה, והקרבות הימיים שהתרחשו במלחמה זו נוהלו על ידי סיירות ואוניות מערכה מחופות שריון. במלחמת רוסיה–יפן הביסה יפן את הצי הרוסי הגדול יותר, בקרב הים הצהוב ובקרב צושימה; כמה אוניות רוסיות נפלו בידי היפנים. גם לאחר מלחמות אלה בנו היפנים אוניות מערכה פרה-דרדנוט.