stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספרטק טרנבה

מועדון כדורגל ספרטק טרנבה הוא מועדון כדורגל סלובקי מהעיר טרנבה שבמערב סלובקיה. בעונת 2006/2007 משחקת הקבוצה בליגה הבכירה בסלובקיה (הקורגון ליגה). מבחינת הישגים, זהו אחד המועדונים המצליחים ביותר בסלובקיה במבט היסטורי כולל. המועדון הוקם כ"מועדון ספורט טרנבה". לאחר ההפיכה הקומוניסטית הוא נקרא על שם מפעל מתכת חשוב בעיר ובשנת 1952 קיבל המועדון את שמו הנוכחי (ספרטק).
תור הזהב של הקבוצה החל בעונת 1966/1967. המאמן אנטון מאלאטינסקי, ששמו נקשר בשם הקבוצה ואצטדיונה נקרא על שמו, הוביל את הקבוצה למקום השלישי בטבלה לאחר שרוב העונה הקבוצה הייתה בראש הטבלה. ההצלחה של הקבוצה ברמה הבינלאומית החלה עם הישג הניצחון בגביע מיטרופה בניצחונות על קבוצות כמו בודפשט הונבד, לאציו ופיורנטינה ובסופו של דבר הביסה את קבוצת אויפשט ההונגרית. בעונת שלאחר מכן הגיעה הקבוצה לתואר הראשון שלה כאשר העפילה עד לחצי גמר גביע אירופה של עונת 1968/1969 בניצחונות על סטיאווה בוקרשט, להדן רייפס וא.א.ק. אתונה אך הפסידה בחצי גמר לאייאקס אמסטרדם במשחק הראשון 0–3 וניצחה במשחק השני 0–2 אך בגלל הפרש שערים אייאקס עלתה לגמר, בו הפסידה למילאן.
פעמיים נוספות הגיעה ספרטק טרנבה לרבע הגמר, בעונות 1972/1973 ו-1973/1974.
במאי 2022 זכתה בגביע השביעי שלה והראשון לאחר 24 שנים.
שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  סלובקיה יוזף אדאמץ  סלובקיה קארול דוביאש  סלובקיה לאדיסלאב קונה  סלובקיה מירוסלאב קארהאן  סלובקיה מארק אוילאקי  סלובקיה מרטין צ'רנוץ'  מקסיקו חוזה מנואל ריברה  סלובקיה איגור באליש |  |  סלובקיה אנטון מאלאטינסקי  בוסניה והרצגובינה סרגיי יאקירוביץ'  סלובקיה יאן זלוצ'ה  סלובקיה מירוסלאב קוניג  סלובקיה דושאן טיטל  צ'כיה מרטין רשקה  צ'כיה מארק צ'ך  צ'כיה מרטין שקרטל |
תארים

גביע אירופה
חצי גמר - 1969 (הפסידה בחצי גמר לאייאקס אמסטרדם
רבע גמר - 1973 (הפסידה ברבע גמר לדרבי קאונטי), 1974 (הפסידה ברבע גמר לאוייפסטי ההונגרית)
גביע מיטרופה (מדינות שהיו בעבר חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית) - 1967
אליפות הליגה הצ'כוסלובקית - 1968, 1969, 1971, 1972, 1973
הגביע הצ'כוסלובקי בכדורגל - 1951, 1967, 1971, 1975, 1986
הגביע הסלובקי בכדורגל - 1971, 1975, 1986, 1991, 1998, 2019, 2022, 2023
הסופר-קאפ הסלובקי - 1998
הרשימה הערבית המאוחדת

ערך זה עוסק במפלגה שהוקמה לקראת הבחירות לכנסת ה-14. אם התכוונתם למפלגה משנות השבעים, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 מנהיגים:  עבד אל-מאלכ דהאמשה, אברהים צרצור, מסעוד גנאים, מנסור עבאס
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־28 שנים)
 אפיון:  מפלגה אסלאמיסטית ערבית-ישראלית
 אידאולוגיות:  אסלאמיזם שמרנות פתרון שתי המדינות
 כנסות:  14 ואילך
 ממשלות:  36* *חברה בקואליציה ללא ייצוג בממשלה עם זכויות לסגן/ית שר/ת הפנים. 
 אותיות:  עם
 שיא כוחה:  5 מנדטים (הכנסת ה-15 וה-25)
 שפל כוחה:  2 מנדטים (הכנסת ה-14, ה-16 וה-21)
 רשימה פוליטית:  מד"ע-רע"מ (1996–1999) רשימה עצמאית (1999, 2003, 2021, 2022) רע"מ-תע"ל (2006–2015) הרשימה המשותפת (2015–2019, 2019–2021) רע"מ-בל"ד (2019)
 מטה:  תל אביב-יפו 
 נציגויות בפרלמנטים
 הכנסת:  5 / 120
 
 almwahda.com
 
הרשימה הערבית המאוחדת (רע"מ; בערבית: القائمة العربية الموحدة, אל-קַאאִמַה אל-עַרַבִּיַּה אל-מֻוַחַּדַה) היא מפלגה אסלאמיסטית ערבית-ישראלית. רע"מ הוקמה לקראת הבחירות לכנסת ה-14 בשנת 1996, והיא נחשבת לזרוע הפוליטית-מדינית של הפלג הדרומי של התנועה האסלאמית.
מצע המפלגה

אמנת התנועה האסלאמית שאושרה בוועידה הכללית של התנועה האסלאמית, מגדירה את חזון התנועה, מטרותיה, מפרטת את ההיסטוריה של הקמת התנועה האסלאמית ואת היעדים אליהם היא שואפת:
האמנה מגדירה את ישראל כ"פרויקט קולוניאליסטי של גזל ועוול".
האמנה דורשת הקמת מדינה פלסטינית שבירתה ירושלים וזכות השיבה לפליטים.
האמנה מסבירה את הסיבה שבגינה רע"מ נמצאת בפוליטיקה: "השותפות הפוליטית שלנו בכל הרמות שלה – במועצות המקומיות, ברשות המחוקקת בפרלמנט ובמוסדות האזרחיים הרשמיים – אינה אלא כדי להגן על הזכויות והאינטרסים של החברה הערבית הפלסטינית שלנו בַּפּנים [ישראל], וכדי לתמוך בסוגיה הפלסטינית ולהתעמת עם התזות, המדיניות ותוכניות הפרויקט הציוני בלב מוסדות המדינה".
אסטרטגיית ה"מואטנה" (אזרחות) - באמצעות הדרישות האזרחיות ותביעת אזרחות שווה יהיה ניתן לממש את כל היעדים הלאומיים שפורטו.
חברי כנסת ותוצאות בחירות

| כנסת | חברי כנסת | הערות |
| --- | --- | --- |
| הכנסת ה-14 (1996) במסגרת מד"ע-רע"מ | 2 מנדטים (מתוך 4 לרשימה כולה): התנועה האסלאמית (2): עבד אל-מאלכ דהאמשה, תאופיק חטיב | ב-16 ביולי 1996 שינתה הסיעה המאוחדת את שמה מ"המפלגה הדמוקרטית הערבית - הרשימה הערבית המאוחדת לשינוי" ל"מד"ע-רע"מ - המפלגה הדמוקרטית הערבית - הרשימה הערבית המאוחדת". |
| הכנסת ה-15 (1999) | 5 מנדטים: מד"ע (2): טלב א-סאנע, מוחמד כנעאן  התנועה האסלאמית (2): עבד אל-מאלכ דהאמשה, תאופיק חטיב  עצמאי: האשם מחאמיד |  רשימת מועמדים מלאה ראו כאן.  חטיב וכנעאן פרשו מהסיעה ב-19 בפברואר 2001 והקימו את המפלגה הלאומית הערבית.  מחאמיד פרש מהסיעה ב-10 בדצמבר 2002 והקים את סיעת היחיד "האחדות הלאומית – הברית הלאומית המתקדמת". |
| הכנסת ה-16 (2003) | 2 מנדטים: מד"ע: טלב א-סאנע,  התנועה האסלאמית: עבד אל-מאלכ דהאמשה | רשימת מועמדים מלאה ראו כאן. |
| הכנסת ה-17 (2006) במסגרת רע"מ-תע"ל | 3 מנדטים (מתוך 4 לרשימה כולה): מד"ע (1): טלב א-סאנע,  התנועה האסלאמית (2): עבאס זכור, אברהים צרצור | רשימת מועמדים מלאה, הכוללת גם את מועמדי תע"ל, ראו כאן. |
| הכנסת ה-18 (2009) במסגרת רע"מ-תע"ל | 3 מנדטים (מתוך 4 לרשימה כולה): מד"ע (1): טלב א-סאנע,  התנועה האסלאמית (2): מסעוד גנאים, אברהים צרצור | רשימת מועמדים מלאה הכוללת גם את מועמדי תע"ל, ראו כאן |
| הכנסת ה-19 (2013) במסגרת רע"מ-תע"ל-מד"ע | 3 מנדטים (מתוך 4 לרשימה כולה): התנועה האסלאמית (3): טלב אבו עראר, מסעוד גנאים, אברהים צרצור | רשימת מועמדים מלאה הכוללת גם את מועמדי תע"ל ומד"ע, ראו כאן |
| הכנסת ה-20 (2015) במסגרת הרשימה המשותפת | 3 מנדטים (מתוך 13 לרשימה כולה): מסעוד גנאים, טלב אבו עראר, עבד אל-חכים חאג' יחיא סעיד אלחרומי | ב-11 באוגוסט 2017 פרש מהכנסת עבדאללה אבו מערוף נציג חד"ש במסגרת הסכם רוטציה. החליף אותו סעיד אלחרומי |
| הכנסת ה-21 (2019) במסגרת רע"מ-בל"ד | 2 מנדטים (מתוך 4 לרשימה כולה): מנסור עבאס, עבד אל-חכים חאג' יחיא |  |
| הכנסת ה-22 (2019) במסגרת הרשימה המשותפת | 3 מנדטים (מתוך 13 לרשימה כולה): מנסור עבאס, ווליד טאהא, סעיד אלחרומי |  |
| הכנסת ה-23 (2020) במסגרת הרשימה המשותפת | 4 מנדטים (מתוך 15 לרשימה כולה): מנסור עבאס, ווליד טאהא, סעיד אלחרומי, אימאן ח'טיב-יאסין |  |
| הכנסת ה-24 (2021) | 4 מנדטים: מנסור עבאס, מאזן גנאים, ווליד טאהא, סעיד אלחרומי אימאן ח'טיב-יאסין | ב-25 באוגוסט 2021 נפטר סעיד אלחרומי. החליפה אותו אימאן ח'טיב-יאסין. |
| הכנסת ה-25 (2022) | 5 מנדטים: מנסור עבאס, ווליד טאהא, וליד אל-הואשלה, אימאן ח'טיב-יאסין, יאסר חוג'יראת |  |
לקריאה נוספת

פודקאסט: עושים פוליטיקה עם דפנה ליאל - רע"מ ביום בהיר - מי אתה מנסור עבאס?
אלכסנדר (בית הורדוס)

| --- | --- |

 לידה:  35 לפנה״ס 
 פטירה:  7 לפנה״ס (בגיל 28 בערך) השומרון, ממלכת ישראל 
 מדינה:  ממלכת החשמונאים
 בן או בת זוג:  גלפירה 
 
אלכסנדר (36 לפנה"ס - 7 לפנה"ס) היה נסיך יהודי מבית הורדוס, ומצד אימו השתייך לשושלת החשמונאים.
ביוגרפיה

אלכסנדר נולד בממלכת יהודה והיה בנו של המלך הורדוס ממרים החשמונאית, ונקרא כנראה על שם סבו אלכסנדר השני. בהיותו בערך בן שלוש עשרה הוא נשלח ביחד עם אחיו הצעיר אריסטובולוס להתחנך ברומא בביתו של הסנאטור גאיוס אסיניוס פוליו, כיורשי העצר הפוטנציאליים.
בסתיו של שנת 16/17 לפנה"ס  חזר לארץ. עם חזרתו של אלכסנדר ליהודה יחד עם אחיו אריסטובולוס, החלו כמה גורמים בבית הורדוס, ובראשם דודתם שלומית (אחות הורדוס), להוציא את דיבתם רעה בפני המלך, ואף להאשים אותם במזימה להתנקש בו. הורדוס שהחל אט-אט להאמין בדברים, החליט למנות גם את בנו אנטיפטרוס כיורש עצר (בנוסף לאלכסנדר ואריסטובולוס), כדי לגרום להם להיות זהירים יותר בהתנהגותם, אך הם ראו בכך פגיעה קשה במעמדם. מהלך זה גם גרם לאנטיפטרוס לפעול כנגדם בעקיפין, כדי לשפר את מעמדו ולהפוך ליורש העצר היחיד. התנהגותם של אריסטובולוס ואלכסנדר וגינוים הפומבי לעונש המוות שגזר הורדוס על אמם, החמירה את מצבם וסיפקה לאויביהם תחמושת כנגדם. הורדוס האשים אותם בפני אוגוסטוס במזימה לרוצחו, אולם הקיסר הצליח להשכין שלום בין האב לבנים.
אלא שלמרות הפיוס, החשדנות ההדדית לא פגה. אלכסנדר ואחיו הואשמו שנית במזימה לרצוח את הורדוס. כאשר הבין אלכסנדר שאביו לא משנה את דעתו, החליט לחבר 4 מגילות ובהן הודה אמנם בקשירת קשר, אבל טען כי היו לו שותפים למזימה: פירורא ושלומית, אֶחָיו של הורדוס. בין האשמותיו החמורות, הוא אף טען כי דודתו שלומית "נכנסה בכוח לילה אחד לחדרו ואילצה אותו לשכב עמה". בסופו של דבר ניצלו אלכסנדר ואחיו, הודות לתושייתו של חמיו ארכלאוס (אנ'), מלך קפדוקיה.
לאחר זמן מה, חנפן בשם איריקלס שנשלח על ידי אנטיפטרוס, הצליח להסית את הורדוס כנגד הבנים. הורדוס קיבל רשות מאוגוסטוס להעמידם למשפט, שבו הם נמצאו אשמים ונגזר עליהם מוות. מסופר שבעקבות רצח הבנים, אמר אוגוסטוס, כי "מוטב להיות חזירו של הורדוס מלהיות בנו".
לאחר הוצאתו להורג, גלפירה, אלמנתו של אלכסנדר, וילדהם חזרו לקפדוקיה וילדיו איבדו כל קשר עם היהדות. בנו ונכדו כיהנו לזמן קצר כמלכי ארמניה. אחד מצאצאיו, אווידיוס קסיוס (אנ'), מרד בשנת 175 בקיסר מרקוס אורליוס.
הערות שוליים

↑  אריה כשר, אליעזר ויצטום, הורדוס, מלך רודף ורדוף, 2007, עמ' 98; עמ' 434 הערה 35; עמ' 499, הערה 12: על פי חישובי קוקינוס - 213, 208 .Kokkinos, N. The Herodian Dynasty, 1998, pp
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 15, פרק י, פסקה א, סעיף 343.
↑  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. I, XXXVI. Asinius Pollio, pp. 213-214
↑  יוסף בן מתתיהו, מלחמת היהודים, ספר א, פרק כה, פסקה א, סעיף 498.
↑  מקרוביוס, סאטורנליה, ספר ב, פרק 4, סעיף 11.
הארמייה החמישית (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל המטה הכללי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – 30 בינואר 1919 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
הארמייה החמישית הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית.
היסטוריה

מפקדה של הארמייה בתחילת הקרבות היה וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. במסגרת תוכנית הפלישה הגרמנית לצרפת הוצבה הארמייה באגף המרכזי של הגרמנים יחד עם הארמייה הרביעית. בתחילה נחלה הארמייה הצלחה מרובה, וניצחה את הצרפתים בקרב הארדנים, וכבשה את בליטת סן מייל. אולם לבסוף נבלמה כתוצאה מהקרב על המארן.
ב-21 בפברואר 1916 תקפה הארמייה בחזית ורדן, בתחילה הצליחו הגרמנים להשיג התקדמות נאה, ולכבוש חלק מהמצודות הצרפתיות, כולל מבצר דואומון, אך תוך זמן קצר נבלמה התקדמותם והקרב הפך למערכת התשה עקובה מדם, שגררה לתוכה חלק ניכר מכוחות הצבא הצרפתי והגרמני, ונמשכה כ-10 חודשים. המטרה העיקרית של הפיקוד הגרמני הייתה לגרור את הצבא הצרפתי למערכת התשה בתנאים נוחים לצד הגרמני, ולגרום לו "לדמם למוות". הצבא הצרפתי ספג אמנם מאות אלפי נפגעים במהלך הקרבות בורדן, אך גם הצבא הגרמני ספג אבדות כבדות מאוד, שלא נפלו בהרבה מאבדות הצד הצרפתי.
ב-30 בנובמבר 1916 מונה וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה למפקד קבוצת הארמיות יורש העצר הגרמני (שכללה את הארמיות ה-3 וה-5, ובהמשך כללה אף את הארמיות ה-1, ה-2 ה-7, וה-18), ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל אוואלד פון לוכוב. ב-17 בדצמבר 1916 פרש פון לוכוב מהפיקוד על הארמייה, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל מקס פון גלוויץ.
במהלך שנת 1918 פעלה הארמייה במסגרת קבוצת הארמיות של מקס פון גלוויץ. ב-12 בספטמבר 1918 הותקפה הארמייה על ידי חיל המשלוח האמריקאי בבליטת סן מייל במסגרת מתקפת מאה הימים, ונאלצה לסגת מעמדותיה, אולם לבסוף הצליחה לבלום את הכוחות האמריקאיים, שלא הצליחו לכבוש את העיר מץ. ב-26 בספטמבר 1918 הותקפה הארמייה על ידי חיל המשלוח האמריקאי בגזרת מז-ארגון במסגרת מתקפת מאה הימים, ונאלצה לסגת מעמדותיה. נסיגת הארמייה נמשכה עד סיום המלחמה. ב-27 בספטמבר 1916 מונה פון גלוויץ למפקד קבוצת ארמיות פון גלוויץ, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל גאורג פון דר מרוויץ.
לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הוחלט על פירוק הצבא הגרמני. בעקבות כך פורקה הארמייה החמישית ב-30 בינואר 1919.
סדר הכוחות > 21 באוגוסט 1914

בקרב הארדנים ב-21 באוגוסט 1914, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
| ארמייה | קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- | --- |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-5 | הדיוויזיה ה-9 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-5 | הדיוויזיה ה-10 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-13 | הדיוויזיה ה-26 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-13 | הדיוויזיה ה-27 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-16 | הדיוויזיה ה-33 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-16 | הדיוויזיה ה-34 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-5 | דיוויזיית המילואים ה-9 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-5 | דיוויזיית המילואים ה-10 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-6 | דיוויזיית המילואים ה-11 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-6 | דיוויזיית המילואים ה-12 |
סדר הכוחות > 30 באוקטובר 1918

בסוף המלחמה, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
| ארמייה | קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- | --- |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-58 | הדיוויזיה ה-240 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-58 | הדיוויזיה הבווארית ה-15 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-58 | הדיוויזיה ה-52 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-58 | הדיוויזיה ה-31 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-21 | הדיוויזיה ה-13 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-21 | הדיוויזיה ה-28 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-21 | הדיוויזיה ה-107 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-21 | דיוויזיית המילואים הבווארית ה-5 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-21 | הדיוויזיה ה-88 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס ה-21 | הדיוויזיה ה-115 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-5 | הדיוויזיה ה-123 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-5 | הדיוויזיה האוסטרו-הונגרית ה-1 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-5 | חלק מהדיוויזיה האוסטרו-הונגרית ה-106 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-5 | הדיוויזיה ה-228 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-5 | הדיוויזיה ה-192 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-5 | הדיוויזיה ה-41 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-5 | הדיוויזיה ה-27 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-5 | הדיוויזיה ה-117 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-9 | דיוויזיית הלאנדווהר ה-1 |
| הארמייה החמישית | קורפוס המילואים ה-9 | הדיוויזיה ה-15 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס האוסטרו-הונגרי ה-18 | הדיוויזיה ה-33 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס האוסטרו-הונגרי ה-18 | הדיוויזיה ה-32 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס האוסטרו-הונגרי ה-18 | הדיוויזיה האוסטרו-הונגרית ה-106 (מוקטנת) |
| הארמייה החמישית | הקורפוס האוסטרו-הונגרי ה-18 | הדיוויזיה ה-37 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס האוסטרו-הונגרי ה-18 | הדיוויזיה ה-236 |
| הארמייה החמישית | הקורפוס האוסטרו-הונגרי ה-18 | הדיוויזיה ה-20 |
| הארמייה החמישית | עברה לפלגת הארמייה C | דיוויזיית המילואים ה-45 |
מפקדים

וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה (2 באוגוסט 1914 - 30 בנובמבר 1916)
אוואלד פון לוכוב (30 בנובמבר 1916 - 17 בדצמבר 1916)
מקס פון גלוויץ (17 בדצמבר 1916 - 27 בספטמבר 1918)
גאורג פון דר מרוויץ (27 בספטמבר 1918 - 30 בינואר 1919)
ראו גם

החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
השטחים הכבושים באופן זמני (אוקראינה)

שטחים  וערים הנשלטות בידי רוסיה והבדלנים הרוסיים
הטריטוריה של אוקראינה הכבושה באופן זמני (באוקראינית: Тимчасово окупована територія України) הוא ביטוי המתייחס לאזורים שנפלו לכיבוש רוסי מאז 2014, כולל חצי האי קרים וחלקים מהמחוזות דונצק ולוהנסק.  אוקראינה רואה בכ-7% משטחה כשטח תחת כיבוש.
בדונצק ולוהנסק, החלקים שאינם תחת שליטה אוקראינית, נחשבים כ"שטחים מסוימים של המחוזות" הנמצאים תחת כיבוש. המשרד לשילוב מחדש של שטחים כבושים זמנית אחראי על מדיניות הממשלה כלפי האזורים הללו. המצב לגבי קרים מורכב יותר, שכן רוסיה סיפחה את השטח והפכה אותו לחלק מהפדרציה הרוסית לאחר קיום משאל העם בקרים. תחת רוסיה, השטח מנוהל כשני סובייקטים פדרליים נפרדים – הרפובליקה של קרים והעיר הפדרלית סבסטופול. אוקראינה ממשיכה לתבוע ריבונות על השטח, וזוכה לתמיכת האומות המאוחדות בהחלטה 68/262 של העצרת הכללית.
המשרד לשילוב מחדש של שטחים כבושים זמנית הוא המשרד הממשלתי האוקראיני האמון על מדיניות הממשלה כלפי האזורים. החלטה A/73/L.47 של העצרת הכללית של האו"ם, שהתקבלה ב-17 בדצמבר 2018, הגדירה את קרים כנתונה תחת "כיבוש זמני".
מיקום משוער של פריאזוביה
מיקום תעלת קרים הצפונית
רקע

בתגובה להתערבות של הצבא הרוסי, אימץ הפרלמנט של אוקראינה חוקי ממשל (עם עדכונים והרחבות נוספות) כדי להחשיב את הרפובליקה האוטונומית של קרים וחלקים ממחוזות דונצק ולוהנסק כשטחים כבושים ובלתי נשלטים באופן זמני:
1. הרפובליקה האוטונומית של קרים:
חוק אוקראינה מס' 1207-VII (15 באפריל 2014) "הבטחת זכויות אזרח וחופש האזרח, ותקנות משפטיות על שטח כבוש זמני של אוקראינה".
2. מחוזות משנה נפרדים של מחוזות דונצק ולוהנסק:
צו של קבינט השרים של אוקראינה № 1085-р (7 בנובמבר 2014) "רשימת התנחלויות בשטח שאינו נשלט זמנית על ידי רשויות ממשלתיות, ורשימת ציוני דרך הממוקמים בקו הקשר".
חוק אוקראינה מס' 254-19-VIII (17 במרץ 2015) "על הכרה במחוזות משנה, ערים, עיירות וכפרים נפרדים באזורי דונצק ולוהנסק כשטחים כבושים באופן זמני".
תגובות בינלאומיות

ב-20 באפריל 2016 אוקראינה הקימה רשמית את "המשרד הממשלתי לשטחים כבושים זמנית ולעקורים פנימיים". לאחר מכן שונה שמה ל"משרד לשטחים כבושים זמנית, לעקורים ולחיילים משוחררים" ולאחר מכן ל"משרד לשילוב מחדש של שטחים כבושים זמנית". השרה הנוכחית של המשרד היא אירינה ורשצ'וק, שמונתה ב-4 בנובמבר 2021.
במרץ 2014, בהצבעה באו"ם, 100 מדינות חברות מתוך 193 (למעט ארמניה, בלארוס, בוליביה, קובה, קוריאה הצפונית, ניקרגואה, רוסיה, סודאן, סוריה, ונצואלה וזימבבואה) לא הכירו בסיפוח חצי האי קרים על ידי רוסיה (ראו החלטה 68/262 של העצרת הכללית של האו"ם).
החלטה נוספת התקבלה על ידי האו"ם בדצמבר 2016 בנוגע ל"זכויות אדם ברפובליקה האוטונומית של קרים ובעיר סבסטופול", שהכירה בהם כחלק מאוקראינה.
החלטה נוספת התקבלה על ידי האו"ם בדצמבר 2017, גם היא בנוגע ל"זכויות אדם ברפובליקה האוטונומית של קרים ובעיר סבסטופול", שהכירה בהם כחלק מאוקראינה.
באפריל 2018 הכירה אספת החירום של האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה בשטחים הכבושים באוקראינה כ"שטחים בשליטה בפועל של הפדרציה הרוסית". יו"ר המשלחת האוקראינית לאספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה, חבר הפרלמנט וולודימיר ארייב, הזכיר כי ההכרה בעובדה שחלק מהדונבס הכבושה נמצא בשליטה של רוסיה היא כה חשובה עבור אוקראינה. "האחריות לכל הפשעים שבוצעו בשטחים הבלתי מבוקרים מוסרת מאוקראינה. רוסיה הופכת לאחראית עליהם", כתב ארייב בפייסבוק.
החלטה A/73/L.47 של העצרת הכללית של האו"ם, שהתקבלה ב-17 בדצמבר 2018, קובעת כי:
[אנו] מגנים את הכיבוש הזמני המתמשך של חלק משטחה של אוקראינה, כלומר הרפובליקה האוטונומית של קרים והעיר סבסטופול (מוזכרים להלן כ"קרים"), על ידי הפדרציה הרוסית, ומאשרים מחדש את אי-ההכרה בסיפוחה.
המקור באנגלית
Condemning the ongoing temporary occupation of part of the territory of Ukraine, namely, the Autonomous Republic of Crimea and the city of Sevastopol (hereinafter referred to as “Crimea”), by the Russian Federation, and reaffirming the non-recognition of its annexation.
הצבא האוקראיני ציין כי הוא מודאג לגבי פריסת טילי השיוט 3M-54 Klub על ספינות הצי הרוסי הפועלות בים אזוב, הסמוך לשטחים הכבושים זמנית. כתוצאה מכך, שני הנמלים הראשיים של אוקראינה בפריאזוביה – מריופול וברדיאנסק, גורמים להגברת חוסר הביטחון. ב-2021, אוקראיניה השיקה יוזמה דיפלומטית בינלאומית בשם פלטפורמת קרים, להשבת יחסי רוסיה-אוקראינה באמצעות היפוך הסיפוח של קרים על ידי הפדרציה הרוסית ב-2014. שני נמלים ליד ים אזוב, טמריוק וטאגאנרוג, שימשו לכאורה כדי להסוות את מקורם של פחם אנתרציט וגז טבעי נוזלי מהשטחים הכבושים זמנית.
ראו גם

טיסה 17 של מלזיה איירליינס
טרנסניסטריה
ספינת מלחמה רוסית, לכו תזדיינו

בול דואר אוקראיני שהונפק בעקבות המקרה
"ספינת מלחמה רוסית, לכו תזדיינו" – שלט חוצות ברוסית בעיר דניפרו
עצרת תמיכה באוקראינה בקולומבוס, אוהיו (26 בפברואר 2022)
בהפגנה בכיכר הבימה בתל אביב, 26 בפברואר 2022
"ספינת מלחמה רוסית, לכו תזדיינו" (ברוסית: "Русский военный корабль, иди на хуй"; בתעתיק: רוּסְּקִי ווֹיֶנִּי קוֹרַבְּל, אִידִי נַה חוּי) היא התגובה של חיילי משמר הגבול האוקראיני שהוצבו באי הנחשים לקריאתה של אוניית המלחמה הרוסית "מוסקבה" להיכנע ב-24 בפברואר 2022. ספינות המלחמה הרוסיות דרשו את כניעתם של החיילים האוקראינים במהלך המתקפה הרוסית על אי הנחשים. הביטוי הפך לאחד הציטוטים שזכו לחשיפה רבה ברשתות חברתיות ובתקשורת במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה. בעקבות הפרסום בהרחבה בכלי התקשורת וברשתות החברתיות, הביטוי הפך ל"צעקת הקרב" של אוקראינים רבים נגד הכיבוש הרוסי. בעקבות ההד של המילים החלו אנשים גם לקעקע את המילים על גופם כאות הזדהות.
ההקלטות הופצו באינטרנט וגרמו לסערה בעולם, ולזעם בקרב האוקראינים. 13 חיילי משמר הגבול, שתחילה חשבו שנהרגו בתקיפה, זכו לכבוד ברשתות החברתיות על אומץ לבם. יום לאחר המתקפה הודיע נשיא אוקראינה זלנסקי כי כל 13 הלוחמים יזכו בעיטור גיבור אוקראינה (אנ'), העיטור הצבאי הגבוה ביותר באוקראינה. ב-28 בפברואר 2022 פרסם הצי האוקראיני בעמוד הפייסבוק שלו כי כל חיילי משמר הגבול של האי ככל הנראה בחיים ונשבו על ידי הצי הרוסי.
ביטויים נגזרים

ביטויים נגזרים שהחליפו את צמד המילים "ספינת מלחמה" הופיעו על שלטי דרכים ובמקומות אחרים. ב-26 בפברואר 2022, הכוחות המזוינים של אוקראינה פוצצו את צומת מסילות הברזל המחבר בין תשתיות הרכבות האוקראיניות והרוסיות כדי למנוע מהצבא הרוסי להעביר ציוד צבאי וכוח אדם לאוקראינה באמצעות רכבת. כאשר הצבא הרוסי ביקש מאוקראינה לשחזר את הצומת מסיבות הומניטריות, הגיב השגריר האוקראיני, "רכבת רוסית, לכו תזדיינו".
שימושים בביטוי > שַיִט

ב-27 בפברואר 2022 התקרבה ספינה רוסית למכלית נפט גיאורגית וביקשה ממנה סיוע בתדלוק. קברניט הספינה הגיאורגית סירב באומרו "ספינה רוסית, לכי תזדייני" ("русский корабль, иди нахуй"), כמחאה נגד הפעילות הצבאית הרוסית באוקראינה. כשהרוסים ציינו שהם כמעט ללא דלק, הציע להם הקברניט הגיאורגי להשתמש במשוטים.
שימושים בביטוי > תקשורת

הביטוי הפך לשם של אתר אינטרנט הצובר מידע במהלך המלחמה.
משרד התשתיות של אוקראינה וחברת התשתיות האלקטרוניות אוקראודור פרסמו בערוצי הטלגרם שלהם תמונות של שלטי דרכים המכילים את הביטוי. המילים אף הוצגו על לוחות זמנים אלקטרוניים של תחנות תחבורה ציבורית בלוצק ובדניפרו.
חברת הלוגיסטיקה האוקראינית "Nova Poshta" פתחה את הקמפיין החדש שלה בשם "ספינה רוסית, תזדייני!", מפעילת הדואר האוקראינית "Ukrposhta" הכריזה ב-1 במרץ על תחרות לעיצוב הטוב ביותר של בול הדואר "ספינת מלחמה רוסית, לכו תזדיינו!", וחברת "Monobank" השתמשו בביטוי בעיצוב המעודכן של כרטיסים עבור כל הלקוחות באפליקציות אפל וגוגל פיי.
שימושים בביטוי > אמנות

גרסאות כרזה המבוססות על הביטוי הופיעו בהופעה של אמנים אוקראינים.
ראו גם

המשבר האוקראיני-רוסי (2021–2022)
הפלישה הרוסית לאוקראינה
סלבה אוקראיני
קרב אלמו ("זכרו את אלמו")
אנתוני מקאוליף ("שטויות!")
מולון לאבה
הערות שוליים

↑  האוקראינים שנלכדו על אי הנחשים סירבו להיכנע, מתוך אתר navytimes (באנגלית)
↑   עודד פוירשטיין, למה אוקראינים מקעקעים על עצמם "אונייה רוסית, לכי תזדייני"?, באתר הארץ, 3 במרץ 2022
↑  "Русский корабль, иди на х.й!": захисники Зміїного відповіли ворогові. עיתון הפראבדה. (באוקראינית)
↑  'Russian warship, go fuck yourself': Kyiv to honour troops killed on island. רויטרס. (באנגלית)
↑  "Ukraine soldiers told Russian officer 'go fuck yourself' before they died on island". הגרדיאן. (באנגלית)
↑  ‘Go Fuck Yourself': Ukrainian Soldiers Celebrated as Viral Heroes for Last Words to Russian Warship. THE WARP (באנגלית)
↑  עמוד הפייסבוק של הצי האוקראיני. פייסבוק.(באוקראינית)
↑  Ukrainian navy confirms Snake Island soldiers alive, taken by Russia. הג'רוזלם פוסט. (באנגלית)
↑  "Російський поїзд, йди на х*й!": усі залізничні вузли з Росією знищені. ["Russian train, go f**k yourself!": All railway junctions with Russia destroyed]עיתון הפראבדה. (באוקראינית)
↑  «Укрзалізниця» припинила будь-які відносини та взаємодію з ВАТ «Російські залізниці». הפראבדה (באוקראינית)
↑  Varga, John (2022-02-27). "'Go f*** yourself!' Captain refuses to fuel Russian ship in Ukraine solidarity act - VIDEO". Daily Express (באנגלית בריטית). OCLC 173337077. ארכיון מ-2022-03-01. נבדק ב-2022-03-08.
↑  Ankel, Sophia. "The captain of an oil tanker refused to refuel a Russian ship to protest Ukraine's invasion. The crew is 'very proud,' his wife says". Business Insider (באנגלית אמריקאית). OCLC 1076392313. ארכיון מ-2022-03-04. נבדק ב-2022-03-08.
↑  На платформе "Русский военный корабль, иди нахуй" есть вся информация, необходимая во время войны. ZN,UA (ברוסית)
↑  Укравтодор демонтує дорожні знаки, мета – заплутати окупанта нецензурною лексикою. (באוקראינית)
↑  Луцькі «розумні зупинки» посилають нах*й «русскій карабль» (фотофакт). (באוקראינית)
↑  "Русский корабль, иди на х*й": В Днепре появились надписи на табло общественного транспорта (ФОТО) (ברוסית)
↑  ВОЕННЫЙ КОРАБЛЬ, ИДИ НА Х*Й»: В УКРАЇНІ ВИПУСТЯТЬ НОВІ ПОШТОВІ МАРКИ. (ברוסית)
↑  «Російський корабель». monobank змінив дизайн карток у Apple та Google Pay (באוקראינית)
↑  “РУССКИЙ КОРАБЛЬ, ИДИ НАХУЙ”. MONOBANK ЗМІНИВ ДИЗАЙН КАРТОК, А MEGOGO ВИДАЛИВ ВСІ РОСІЙСЬКІ КІНОСТРІЧКИ (ברוסית)
↑  Мистецтво стало зброєю: вірші, фото, картини митців, що піднімають бойовий дух. (באוקראינית)
המאסף

ערך זה עוסק בכתב עת יהודי מסוף המאה ה-18. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

גיליון המאסף מחודש אב תקמ"ד (1784) נפתח בשיר שחיבר נפתלי הרץ וייזל לכבוד הקיסר יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
 מייסד:  יצחק אייכל 
 תאריכי הופעה:  1783–1797 (כ־14 שנים) 
 שפה:  עברית, גרמנית, יידיש 
 מדינה:  פרוסיה 
 
שער המאסף, 1789
"הַמְאַסֵּף" היה כתב העת של אנשי תנועת ההשכלה היהודית בסוף המאה ה-18 בגרמניה. על שמו נקרא הדור הראשון של תנועת ההשכלה "דור המאספים".