stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסילת אזור החוף הצפוני של שיקגו ומילווקי
היסטוריה > הקמת מסילת הרכבת "עמק סקוקי"

צמיחת יישובי אזור הנורת' שור במהלך תחילת המאה ה-20 סיפקה כמות גדולה יחסית של נוסעים בקו זה, אך בשל הצפיפות הגוברת באזורי העסקים של היישובים הללו, החברה החליטה על מנת להמשיך ולהישאר תחרותיים להקים קו רכבת נוסף באזור עמק סקוקי – אשר באותה העת היה אזור כפרי לא מפותח ושכן כ-4 עד 5 ק"מ מערבית לקו הרכבת הראשי של החברה.
במהלך השנים 1923 ו-1924 התבצעו רכישות הנדל"ן הדרושות לבניית המסילה כאשר הבנייה עצמה של הקו החדש החלה באפריל 1924. הקו החדש עבר באותה העת דרך היישובים הבאים (מדרום לצפון):
אוונסטון
ניילס סנטר (סקוקי של היום)
לייק בלאף
נורת' שיקגו
מעל רוב מסלול קו הרכבת של עמק סקוקי עבר גם קו מתח גבוה פעיל. קו מתח גבוה זה הוקם יחד עם קו הרכבת כחלק מאותו מיזם כלכלי. אינסול, אשר היה היוזם מאחורי הקמת קו הרכבת וקו המתח הגבוה, היה גם הבעלים של תחנת כוח. אינסול, אשר עבד אצל תומאס אלווה אדיסון לפני שהפך לאיש עסקים, קיווה כי יצליח למכור חשמל ביישובי אזור הנורת' שור, לגרום לסגירתן של תחנות הכוח המקומיות הקטנות ולעזור בפיתוח היישובים שקנו ממנו חשמל, על ידי מיקום תחנת רכבת בשטחם.
באותה עת הושג הסדר עם חברת הרכבות Chicago Rapid Transit Company לפיו רכבות עילית מקומיות היו אמורות לפעול במקביל לקו זה ביישוב ניילס סנטר. הסדר זה היה מבוסס על הצפי שפתיחת קווי הרכבת העילית ביישוב ניילס סנטר תסייע לצמיחת הנדל"ן באזור זה באותו האופן בו הם סייעו, עשרות שנים קודם לכן, לצמיחת הנדל"ן בחלקים אחרים של העיר שיקגו. תקופת השפל הגדול עצרה את הצמיחה של האזור, והיישוב ניילס סנטר (אשר באותה העת שינה את שמו לסקוקי) החל לחוות צמיחה משמעותית רק במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20.
היסטוריה > תקופת השפל הגדול

בתחילה, לאחר קריסת בורסת המניות של ניו יורק בשנת 1929, הפעלת הקו המשיכה כרגיל, אך בהמשך החלה להיות מורגשת ההשפעה של המשבר (התנאים הכלכליים הקשים והאבטלה הגבוהה גרמו לכך שהאוכלוסייה השתמשה פחות באמצעי התחבורה אשר הובילו להצטברות חובות משמעותית). בשל כך, אינסול פשט רגל ובשנת 1932 הוחלט למנות כונס נכסים לחברה. הנושים של אינסול לא הסתפקו בכך ותבעו אותו על מרמה. אינסול ברח מארצות הברית, הוסגר אליה וזכה לבסוף במשפט.
הקו שהופעל בעמק סקוקי חדל לפעול בעקבות השפל הכלכלי הגדול. חלקים ממסילתו שימש כקוי רכבת אחרים בתקופות שונות, אולם, בסופו של דבר, רק תחנה אחת שלו שרדה. תחנה זו הפכה למסוף הקו הצהוב של הרכבת העילית של שיקגו. תחנות אחרות חרבו או שהפכו למבנים בעלי ייעוד אחר. חלקים מהנתיב המקורי של מסילת הרכבת "עמק סקוקי" משמשים כיום כמסלולי רכיבה באופניים ובאחרים טרם הסתיימה מלאכת פירוק הפסים הישנים. במחצית השנייה של המאה העשרים נבנו בסמוך למסילת קו רכבת זה נתיבי תחבורה חדשים. קטע הכביש המהיר I-94 שבין סקוקי לנורת'ברוק נסלל במרחק עשרות מטרים ממסילה זו. קטע קו הרכבת הפרוורית, Milwaukee District North Line, שבין גלנוויו לנורת'בוק ממוקמם בקרבת מסילת הקו הנטוש ובקטע שמצפון לנורת'ברוק עד לייק פורסט הוא עובר במרחק מטרים ספורים ממנו.
בשנת 1937 הכריז ממשל רוזוולט על מינהל קידום העבודות (Works Progress Administration) – תוכנית אשר סיפקה באותה העת עבודה למיליוני אנשים. תוכנית זו אפשרה למפעילי מסילות הברזל ולישובים וינטקה וגלנקו להשיג מימון פדרלי להקמת הַפְרָדָה מִפְלָסִית (העברת מסילות זו מעל זו) לשתי מסילות הברזל אשר עברו דרך מרכזי העסקים של היישובים. פרויקט ההפרדה המפלסית, אשר עלותו הייתה 4,300,000 דולרים, הושלם בסוף שנת 1941.
על מנת להישאר תחרותיים, בשנת 1939 החליטה החברה להשקיע כספים רבים במודרניזציה של קרונות החברה - 15 קרונות שנבנו בשנת 1928 שופצו מהיסוד. בין היתר, הותקנו מערכות חימום חדשות, מערכות אוורור חדשות, רצפות חדשות וקישוטי פנים חדשים. כמו כן, הקרונות נצבעו מחדש.
היסטוריה > השגשוג במהלך מלחמת העולם השנייה והדעיכה בשנים שלאחר המלחמה

פרוץ מלחמת העולם השנייה גרם לעלייה חדה בשימוש בתעבורת הרכבות ברחבי ארצות הברית. אחת הסיבות העיקריות לכך שהשימוש ברכבות המשא וברכבות הנוסעים של החברה הגיעו לרמת שיא בתקופת המלחמה הייתה בשל העובדה שקו זה הוביל נוסעים וסחורות למתקנים אמריקנים צבאיים חשובים – המאחז הצבאי "שרידן" (Fort Sheridan) בחלקו הצפוני של היישוב הייווד ובסיס הצי הימי בחלקו הדרומי של היישוב נורת' שיקגו. הגידול בביקוש אילץ את החברה ללוות ציוד מחברת Chicago Rapid Transit Company ומחברת הרכבת הבינעירונית Chicago Aurora and Elgin Railroad – שתי חברות אשר היו בעבר נכסים בבעלותו של אינסול.
הרווחים הרבים שהחברה גרפה במהלך תקופת המלחמה אפשרו לחברה לשלם חלק גדול מיתרת החוב של החברה.
לאחר המלחמה חלה בהדרגה ירידה בשימוש בקווי הרכבת בארצות הברית, בעיקר לאחר שהסתיים המחסור הגדול במכוניות שהיה קיים בשנים הראשונות לאחר המלחמה. מגמה זו, יחד עם ההכנסות של החברה שאבדו בעת שביתת עובדים בת שלושה חודשים וההשפעות של עליית המשכורות לאחר ההסדר שהושג עם העובדים בתום השביתה, גרמו להפסדים גדולים לחברה.
כאשר הזיכיון להפעלת שירות הרכבת החשמלית בואקיגן פג בשנת 1947, החליטה החברה כי חידוש הזיכיון איננו מוצדק והחליטה להחליף את הרכבת החשמלית שפעלה בואקיגן בשירותי אוטובוסים. שירות הרכבת החשמלית במילווקי הופסק בשנת 1951.
על אף שבאותה עת עדיין היו נוסעים רבים בקווי החברה בשעות העומס, ביתר שעות היממה כמות הנוסעים הצטמצמה באופן משמעותי – מגמה אשר הובילה להפסדים נוספים לחברה.
השלמת הבנייה של הכביש המהיר "Edens Expressway" בשנת 1951 אשר חצה את עמק סקוקי הובילה לצמצום משמעותי נוסף בהיקף השימוש של קווי החברה ולפגיעה משמעותית ברווחי החברה. בשנת 1960 הושלמה הבנייה של הכביש המהיר "Northwest Expressway" (אשר נקרא כיום "Kennedy Expressway”) אשר חיבר בין הכביש המהיר "Edens Expressway" לאזור הלופ בשיקגו. בעקבות כך – מקור ההכנסות העיקרי של החברה שסיפק 85 אחוזים מכלל ההכנסות של החברה נפגע באופן משמעותי.
הקמת מערכת הכבישים המהירים במהלך שנות ה-50 הייתה המכה הסופית לקו, אשר נסגר בינואר 1963.
רשות התחבורה של שיקגו (CTA - Chicago Transit Authority), המפעילה אוטובוסים באזור של עיריית שיקגו וכן את הרכבת העילית של שיקגו, רכשה את החלק הדרומי של מסילת הרכבת "עמק סקוקי". בשנת 1964 קיבלה מימון פדרלי להקמת מערכת הסעת המונים בשם "סקוקי סוויפט" בקטע זה - דהיינו להקמת הקו הצהוב, שהוא הקו הקצר ביותר של רכבת העילית של שיקגו. החלק של המסילה בין רחוב דמפסטר לכביש לייק-קוק נמכר לחברת Chicago & North Western Ry לשימוש כקו משא אשר המשיך לפעול עד שנת 2001, ונסגר לבסוף בשנים 2004–2005.
מדינת ויסקונסין רכשה את הזיכיון לשימוש במסילת הרכבת באזור ויסקונסין. אף על פי כן, מדינת ויסקונסין התעקשה במשך כל השנים לאסור על בניה בתוואי בו עברה המסילה מתוך תקווה שבבוא היום יופעל קו רכבת חדש במתווה המקורי של המסילה.
שימור

אחת משתי רכבות ה-Electroliner של החברה נשמרה במצב תפעולי והיא נמצאת כיום במוזיאון הרכבות של אילינוי (Illinois Railway Museum) הממוקם ביישוב יוניון. המוזיאון מחזיק גם מספר קרונות נוסעים מקו זה.
חוברת לוח הזמנים של הקו משנת 1941
מסילת הברזל הנטושה של עמק סקוקי, קו המתח הגבוהה שמעליה וגשר של הכביש המהיר I-94 העובר בסמוך לה
שם טוב אבן שם טוב (השני)

| --- | --- |
 לידה:  ספרד
 פטירה:  1493 ה'רנ"ג פורטוגל
 עיסוק:  דרשן ופוסק
 
הרב שם טוב בן יוסף אבן שם טוב (השני) (נולד בספרד, בגירוש ספרד גלה לפורטוגל ובה נפטר בשנת ה'רנ"ג, 1493) היה דרשן, פילוסוף יהודי ומפרש הספר "מורה נבוכים" של הרמב"ם. היה תלמידו בתלמוד של ר' יצחק קנפנטון.
קורות חיים

היה נכדו של רבי שם טוב אבן שם טוב, מחבר "ספר האמונות", שהיה מגדולי מתנגדי הרמב"ם והפילוסופים היהודיים, ובנו של רבי יוסף אבן שם טוב, שהיה מתומכיו של הרמב"ם. הערצתו לרמב"ם הייתה מופלגת, ואמר שהלומד את הספר "מורה נבוכים" אהוב בעיני אלוהים ואדם ומובטח לו שהוא בן עולם הבא.
מחיבוריו נשתמרו בידנו פירושו למורה נבוכים, שנדפס במהדורות הקלאסיות של הספר לצד פירושיהם של החכמים האפודי, קרשקש ואברבנאל, וספר דרשות התורה שנדפס לראשונה בשלוניקי בשנת ה'רפ"ה.
הפירוש למורה נבוכים

את הפירוש למורה נבוכים חיבר אבן שם טוב בשנת ה'רמ"ח (1488). הפירוש הופיע לראשונה בוונציה בשנת ה'שי"א (1551), ומאז הפך לפירוש קלאסי של ה"מורה", והוא זה שהקנה לאבן שם טוב את פרסומו.
מטרתו בפירוש הייתה לפענח את סתרי הספר בפני מעייני זמנו, מתוך נאמנות לדעתו של הרמב"ם. לצורך עבודתו נעזר בפרשנים שקדמו לו, החכמים אפודי, יוסף אבן כספי ומשה נרבוני. הוא מצטט גם את הרמב"ן מספר פעמים, ובכולן הוא חולק עליו. מבין פרשני המקרא בספרד הוא מצטט מתוך הסכמה רק את רבי אברהם אבן עזרא.
צבי גרץ טען כי אבן שם טוב לא העמיק לחקור בפירושיו וחיבוריו ולא היה הוגה מקורי; אך חוקרים אחרים טענו שגרץ חרץ את משפטו של אבן שם טוב שלא כדין, והרב יוסף שלמה דלמדיגו אמר על אבן שם טוב ש"הוא איש ישר ונאמן בפירושו, וראוי לסמוך עליו יותר מכ"ד פירושים שראיתי על ספר המורה".
רבי עזריה מן האדומים ייחס, בטעות, את הפירוש שעל ה"מורה נבוכים" לרבי שם טוב בן יוסף אבן שם טוב הראשון, מחבר "ספר האמונות" והמתנגד לפילוסופיה. במחצית הראשונה של המאה ה-19 פקפק רבי יצחק שמואל רג'יו על יחוס זה, וטען שמחברו של הפירוש הוא הרב שם טוב בן יוסף אבן פלקירה. כיום מנוי וגמור שמחבר הפירוש הוא רבי שם טוב בן יוסף אבן שם טוב השני, נכדו של מחבר "ספר האמונות", ואילו פירושו של רבי שם טוב בן יוסף אבן פלקירה למורה הנבוכים הוא פירוש אחר, שנדפס בנפרד בשם "מורה המורה". מסקנה זו הוכחה במחקריהם של יצחק בר לווינזון ורבי מתתיהו שטרשון.
לקריאה נוספת

J.Guttman, Die Familie Schemtob in ihren Beziehungen zur Philosophie, Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judentums, LVII [57] (1913), 447-451.
אברהם מטרוטייאל, השלמת ספר הקבלה, בתוך: שתי כרוניקות עבריות מדור גירוש ספרד, ירושלים: ה'תשנ"א, עמ' 39.
הערות שוליים

↑  דברי ימי ישראל, ו, עמ' 248.
↑  נובלות חכמה, בזיליה ה'שצ"א, קיא, ב.
↑  ריב"ל, בית האוצר, עמ' 252–253.
↑  מבחר כתבים, עמ' רכג-רכז.
| פרשני מורה הנבוכים |
| --- | --- | --- |
| מתרגמים | שמואל בן יהודה אבן תיבון • יהודה אלחריזי • מנדל לפין • יוסף קאפח • מיכאל שורץ • הלל גרשוני |  |
| פרשנים ראשונים | משה בן שלמה מסלרנו • שם טוב בן יוסף אבן פלקירה • אברהם אבולעפיה • יוסף אבן כספי • משה נרבוני • האפודי • אשר קרשקש • זכריה הרופא • מרדכי כומטינו • שם טוב בן יוסף אבן שם טוב • יצחק אברבנאל • דוד בן יהודה מסר לאון • מרדכי יפה  • רבי דוד ברבי יהושע הנגיד |  |
| פרשנים מהעת החדשה | שלמה מימון • יהודה אבן שמואל • ליאו שטראוס • שלמה אבינר • מפעל משנה תורה |  |
| תרגומים לשפות אחרות | שלמה מונק (צרפתית) • שלמה פינס (אנגלית)  • אלכסנדר אלטמן (גרמנית) • מיכאל שניידר (רוסית) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312266205171  VIAF: 97282190   WorldCat (עם VIAF): 97282190
נקודת שוויון (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  המשווה 
 בימוי:  אנטואן פוקואה 
 הופק בידי:  דנזל וושינגטון, מייס ניופלד, סטיב טיש 
 תסריט:  ריצ'רד ונק 
 עריכה:  ג'ון רפוה 
 שחקנים ראשיים:  קלואי גרייס מורץ דנזל וושינגטון (Robert McCall) היילי בנט מרטון צ'וקאש Vladimir Kulich דן בילזריין ג'וני מסנר אלכס ויאדוב ביל פולמן דייוויד הארבור David Meunier מליסה לאו Nash Edgerton 
 מוזיקה:  הארי גרגסון ויליאמס 
 צילום:  מאורו פיורה 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Columbia Pictures  Village Roadshow Pictures  Escape Artists
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס, Sony Pictures Motion Picture Group 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  22 באוגוסט 2014 
 משך הקרנה:  132 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מתח, סרט פשע, סרט פעולה, סרט ויגילנטה 
 תקציב:  73 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   equalizer
 סרט הבא:  נקודת שוויון 2 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
נקודת שוויון (באנגלית: The Equalizer) הוא סרט מתח פעולה אמריקאי משנת 2014 בבימויו של אנטואן פוקואה, המבוסס באופן רופף על סדרת הטלוויזיה משנות השמונים באותו שם (שזכתה לחידוש משנת 2020 בכיכובה של קווין לטיפה).
בסרט מככבים דנזל וושינגטון, מרטון צ'וקאש, קלואי גרייס מורץ, דייוויד הארבור, ביל פולמן ומליסה לאו. הסרט מתמקד בקצין לשעבר במודיעין ההגנה שחוזר באי רצון לפעולה כדי להגן על זונה בגיל העשרה מידי המאפיה הרוסית.
צילומי הסרט החלו ביוני 2013 במסצ'וסטס. זה היה הסרט הראשון שהופק בשיתוף פעולה בין Village Roadshow Pictures לחברת Sony Pictures מאז הסרט Saving Silverman משנת 2001. הסרט זכה בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ב-7 בספטמבר 2014 ויצא לאקרנים ברחבי העולם ב-26 בספטמבר 2014.
הסרט זכה לביקורות מעורבות של מבקרים, ששיבחו את הסגנון הוויזואלי, המשחק, הפסקול ורצפי פעולה אך מתחו ביקורת על האלימות והעלילה. עם זאת, הסרט הפך להצלחה מסחרית עם הכנסות של מעל 192 מיליון דולר, לעומת תקציב של 73 מיליון דולר בלבד. סרט המשך יצא ב-20 ביולי 2018, כשוושינגטון, וונק ופוקואה ממשיכים לשתף פעולה.
שחקנים ודמויות

דנזל וושינגטון - רוברט מק'קול
מרטון צ'וקאש - טדי רנסן/ניקולאי איטצ'נקו
קלואי גרייס מורץ - אלינה/טרי
דייוויד הארבור - פרנק מאסטרס
ג'וני סקורטיס - ראלף
מליסה לאו סוזן פלאמר
ביל פולמן - בריאן פלאמר
היילי בנט - מנדי
ולדימיר קוליץ' - ולדימיר פושקין
דייוויד מנייה - סלאווי
אלכס וידוב - טבי
ג'יימס וילקוקס - פדרסון
מייק או'דיה - רימאר
אנסטסיה מוסיס - ג'ני
רוברט וולברג - החוקר האריס
טימות'י ג'ון סמית' - החוקר ג'ילי
הפקה

ביוני 2010 הוכרז כי ראסל קרואו מנסה להביא למסכי הקולנוע עיבוד לסדרת הטלוויזיה The Equalizer, למסך הגדול בבימויו של פול האגיס, כשקרואו מגלם את רוברט מק'קול. הסדרה שודרה בטלוויזיה האמריקאית משנת 1985 עד 1989 וגוללה את סיפורו של איש מודיעין שמשתמש בכישוריו כדי לסייע לחפים מפשע.
בדצמבר 2011 דווח כי דנזל וושינגטון יככב בתפקיד הראשי הסרט, שימומן על ידי סוני וחברת Escape Artists. הבמאי אנטואן פוקואה נשכר לביים ב-21 במרץ 2013, במה שהיה לשיתוף הפעולה הראשון שלו עם וושינגטון מאז שיתוף הפעולה המוצלח שלהם בסרט יום אימונים מסוכן, שזכה באוסקר 2001. קלואי גרייס מורץ לוהקה לגלם דמות משנה ב-10 במאי 2013; כשאנה קנדריק, קלי מקדונלד ונינה דוברב נשקלו. ב-31 במאי 2013 לוהקה מליסה לאו לסרט. לאו עבדה בעבר עם וושינגטון בסרט "הטיסה" משנת 2012, ועם פוקואה בסרט המטרה: הבית הלבן (2013). מרטון צ'וקאש לוהק לגלם את הנבל ב-17 במאי.
הצילומים החלו ביוני 2013 ונערכו בסליסבורי, המילטון, צ'לסי, הרבריל ובוסטון, מסצ'וסטס.
ב-21 ביוני 2013 נשכר הארי גרגסון-וויליאמס להלחין את המוזיקה לסרט. Varese Sarabande הוציאה את אלבום הפסקול ב-23 בספטמבר 2014.
השיר "Guts Over Fear" של הראפר אמינם בהשתתפות סיה, בהפקת אמיל הייני, הושמע לראשונה בטריילרים לסרט. השיר מתנגן גם בכתוביות הסיום.
מדיה ביתית

הסרט יצא ב-Blu-ray ו-DVD ב-30 בדצמבר 2014. מאוחר יותר הוא יצא ב-Ultra HD Blu-ray ב-10 ביולי 2018, 10 ימים לפני שיצא הסרט השני בבתי הקולנוע בארצות הברית.
סרט המשך

ב-24 בפברואר 2014, שבעה חודשים לפני יציאת הסרט, הוכרז כי סוני מתכננים סרט המשך, כאשר ריצ'רד וונק יכתוב את התסריט. בתחילת אוקטובר 2014, פוקואה אמר בראיון כי יהיה סרט המשך רק אם הצופים ודנזל וושינגטון ירצו בכך. הוא טען שמק'קול הוא דמות מעניינת וכי ההמשך יכול לקבל טעם בינלאומי יותר. ב-22 באפריל 2015 הודיעה סוני כי יופק סרט המשך.
ביולי 2017, סרטי קולומביה הודיעה כי חלק מהצילומים יתקיימו באזור ברנט רוק במרשפילד, במהלך שבועיים בנובמבר 2017. נקודת שוויון 2 יצא בארצות הברית ב-20 ביולי 2018.
הערות שוליים

↑  FilmL.A. (במאי 2015). "2014 Feature Film Study" (PDF). FilmL.A. Feature Film Study. נבדק ב-3 ביולי 2017. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "The Equalizer to get an IMAX release". IMAX.com. נבדק ב-25 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  נירית אנדרמן, הכנסה של 35 מיליון דולר לסרט "נקודת שוויון" בשבוע הראשון לעלייתו, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2014
עכבר העיר, שוברי קופות: דנזל וושינגטון מפתיע בגדול, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2014
1 2  Schaefer, Sandy (October 25, 2012). "Denzel Washington’s ‘Equalizer’ Secures Start Date; Lining Up Directors". Screen Rant.
↑  "Russell Crowe Looking To Bring Back The Equalizer". The Film Stage. 15 ביוני 2010. אורכב מ-המקור ב-3 ביולי 2013. נבדק ב-15 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sony sets 'Equalizer' redo with Denzel Washington". Variety. 13 בדצמבר 2011. נבדק ב-13 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming, Mike (21 במרץ 2013). "Antoine Fuqua Eyes 'Training Day' Re-Team With Denzel Washington In 'The Equalizer'". Deadline Hollywood. נבדק ב-21 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming, Mike (10 במאי 2013). "Chloe Moretz Getting Lead in 'Equalizer' Movie With Denzel Washington". Deadline Hollywood. נבדק ב-1 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming, Mike (30 במאי 2013). "Melissa Leo Joining Denzel Washington In 'The Equalizer'". Deadline Hollywood. נבדק ב-1 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Marton Csokas to Play the Villain in The Equalizer". Comingsoon.net. 18 במאי 2013. נבדק ב-18 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Filming Locations". IMDB. נבדק ב-15 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Harry Gregson-Williams to Score 'The Equalizer'". filmmusicreporter.com. 21 ביוני 2013. נבדק ב-27 בספטמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Varese Sarabande to Release Harry Gregson-Williams' 'The Equalizer' Score". filmmusicreporter.com. 31 ביולי 2014. נבדק ב-27 בספטמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hear Eminem and Sia's Triumphant New Duet 'Guts Over Fear'". Rolling stone. נבדק ב-26 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Equalizer - DVD Release Dates". OnDVDReleases.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-14.
↑  "High Def Digest | Blu-ray and Games News and Reviews in High Definition". ultrahd.highdefdigest.com (באנגלית). נבדק ב-2018-05-14.
↑  Sneider, Jeff (24 בפברואר 2014). "Sequel to Denzel Washington Thriller 'Equalizer' Moves Forward as Sony Brings Back Writer Richard Wenk". thewrap.com. נבדק ב-25 בפברואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Chitwood, Adam (24 בפברואר 2014). "Sony Developing THE EQUALIZER 2 Following Positive Test Scores; Dwayne Johnson Expected to Star". Collider. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'The Equalizer 2′ Moving Forward After Positive Test Screenings; Denzel Washington Expected To Return". Flicks and Bits. 24 בפברואר 2014. אורכב מ-המקור ב-1 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Whitfill, Mary. "Denzel Washington to film new movie in Brant Rock".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5588462  VIAF: 9146029604635822962   WorldCat (עם VIAF): 9146029604635822962
נייט ת'ורמונד

| --- | --- |

ת'ורמונד בשנת 1969
 לידה:  25 ביולי 1941 אקרון, אוהיו
 פטירה:  16 ביולי 2016 (בגיל 74) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 עמדה:  פאוור פורוורד/סנטר
 גובה:  2.11 מטר
 מספר:  42
 מכללה:  באולינג גרין
 דראפט:  בחירה מספר 3, 1963 סן פרנסיסקו ווריורס
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 1985
 קבוצות כשחקן
 1963–1974    1974–1976   1976–1977:  סן פרנסיסקו/גולדן סטייט ווריורס   שיקגו בולס   קליבלנד קאבלירס
 הישגים כשחקן
 7 הופעות במשחק האולסטאר (1965–1968, 1970, 1973, 1974)   2 בחירות לחמישיית הגנה הראשונה (1969, 1971)   3 בחירות לחמישיית ההגנה השנייה (1972–1974)   חמישיית הרוקיז של העונה (1964)   אחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA
 
נת'ניאל "נייט" ת'ורמונד (באנגלית: Nathaniel "Nate" Thurmond;‏ 25 ביולי 1941, אקרון, אוהיו – 16 ביולי 2016, סן פרנסיסקו, קליפורניה) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. הוא נבחר שבע פעמים למשחק האולסטאר והוא הכדורסלן הראשון אי פעם שעשה קוואדרופל-דאבל במשחק רשמי בהיסטוריית ה-NBA.
ת'ורמונד נחשב לאחד מהמובילים בכל הזמנים בקליטת ריבאונדים וחסימות, הוא נכנס להיכל התהילה של הכדורסל על שם ג'יימס נייסמית' ב-1985 ונבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA. השחקן היה ידוע בכינויו "נייט הגדול" (באנגלית: "Nate the Great"). מספר הגופייה של ת'ורמונד, 42, הוצא לגמלאות על ידי הקבוצות קליבלנד קאבלירס וגולדן סטייט ווריורס.
קריירה > ליגת התיכונים והמכללות

בתיכון שיחק ת'ורמונד עם חבר היכל התהילה גאס ג'ונסון בתיכון מרכז אקרון. קבוצתו הייתה בלתי מנוצחת עד שהגיעו לפלייאוף התיכונים עם אוהיו שם הפסידו למידלטאון שהובלו על ידי חבר היכל התהילה בעתיד ג'רי לוקאס. אחרי התיכונים סירב ת'ורמונד למלגה במכללת אוהיו מכיוון שלא רצה להיות מחליף של לוקאס, לכן הלך ת'ורמונד למכללת באולינג גרין. שנה לאחר מכן נבחר ת'ורמונד בדראפט 1963 בבחירה השלישית על ידי הסן פרנסיסקו ווריורס.
קריירה > קריירת ה-NBA

בעונתו הראשונה שיחק ת'ורמונד כפאוור פורוורד לצד כוכב ה-NBA וילט צ'מברלין ותפקידו היה בעיקר הגנה וקליטת ריבאונדים. בסוף העונה ת'ורמונד נכלל בחמישיית הרוקיז של העונה.
עונה לאחר מכן הועבר הכוכב צ'מברלין לפילדלפיה 76' ות'ורמונד פרח ונבחר למשחק האולסטאר הראשון שלו. בעונה זאת קבע ת'ורמונד שיא שעדיין קיים, שיא של 18 ריבאונדים ברבע אחד.
בעונת 1966–1967 ממוצע הריבאונדים של ת'ורמונד היה 21.3 ועונה לאחר מכן, 22.0, מספרים אלו נראו רק אצל 2 כדורסלנים חוץ מת'ורמונד בהיסטוריית ה-NBA והם ביל ראסל ווילט צ'מברלין.
בעונת 1966–1967 סיים ת'ורמונד שני רק לצ'מברלין במרוץ ל-MVP.
ת'ורמונד גם שיפר את יכולת קליעת הנקודות שלו ומעונת 1967 עד עונת 1972 קלע ת'ורמונד מעל 20 נקודות למשחק במשך כל העונות. ובמהלך תקופתו הטובה בווריורס נבחר ת'ורמונד 7 פעמים למשחק האולסטאר. הכדורסלן היה ידוע בתקופה זאת בנוסף כאחד ממסדרי הפיקים הטובים ביותר ב-NBA וגם מהגבוהים שמוסרים הכי טוב בתקופתו. אך בכל התקופה הזאת, למרות ת'ורמונד, ג'רי לוקאס שהיה בקבוצה לתקופה מסוימת וכך גם ריק בארי, הווריורס לא לקחו אפילו אליפות אחת.
בעונת 1974–1975 הועבר ת'ורמונד לשיקגו בולס שם שיחק עד שנת 1976. ב-18 באוקטובר 1974, ת'ורמונד קלע במשחק נגד אטלנטה הוקס 22 נקודות, קלט 14 ריבאונדים, מסר 13 אסיסטים וחסם 12 חסימות והפך לכדורסלן הראשון אי פעם שמגיע להישג הנקרא קוואדרופל-דאבל. נכון לעכשיו, 2013, עשו זאת עוד 3 כדורסלנים: אלווין רוברטסון, דייוויד רובינסון והאקים אולאג'ואן. הישג זה נהפך לאפשרי רק מעונת 1973–1974 כי רק אז החלו לספור גם חסימות וחטיפות אך אם היו סופרים זאת מתחילת ה-NBA כנראה שגם ג'רי וסט, וילט צ'מברלין, ביל ראסל ואוסקר רוברטסון היו מגיעים להישג זה.
בסוף עונת 1975–1976 הועבר הכוכב המבוגר בן ה-35 לקליבלנד קאבלירס, שם שיחק עונה אחת כאשר החליף את חברו לקבוצה דאז ג'ים צ'ונס ועזר לסחוב את הקבוצה אל עבר גמר המזרח כאשר היא מפסידה לקבוצת הבוסטון סלטיקס.
ת'ורמונד פרש מכדורסל בגיל 36 אחרי עונת 1976–1977, עונתו הראשונה והיחידה בקאבס ולאחר מכן חזר לסן פרנסיסקו ופתח את מסעדת "Big Nate's BBQ". לאחר 20 שנה, הוא מכר את המסעדה והתגורר בסן פרנסיסקו עם אשתו מרסי, עד מותו ממחלת הסרטן בשנת 2016.
סטטיסטיקות קריירה > בעונה הסדירה ב-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963/1964 | סן פרנסיסקו | 76 | 25.9 | 0.395 | 0.549 | 10.4 | 1.1 | – | – | 7.0 |
| 1964/1965 | סן פרנסיסקו | 77 | 41.2 | 0.419 | 0.658 | 18.1 | 2.0 | – | – | 16.5 |
| 1965/1966 | סן פרנסיסקו | 73 | 39.6 | 0.406 | 0.654 | 18.0 | 1.5 | – | – | 16.3 |
| 1966/1967 | סן פרנסיסקו | 65 | 42.5 | 0.437 | 0.629 | 21.3 | 2.6 | – | – | 18.7 |
| 1967/1968 | סן פרנסיסקו | 51 | 43.6 | 0.411 | 0.644 | 22.0 | 4.2 | – | – | 20.5 |
| 1968/1969 | סן פרנסיסקו | 71 | 45.2 | 0.410 | 0.615 | 19.7 | 3.6 | – | – | 21.5 |
| 1969/1970 | סן פרנסיסקו | 43 | 44.6 | 0.414 | 0.754 | 17.7 | 3.5 | – | – | 21.9 |
| 1970/1971 | סן פרנסיסקו | 82 | 40.9 | 0.445 | 0.730 | 13.8 | 3.1 | – | – | 20.0 |
| 1971/1972 | גולדן סטייט | 78 | 43.1 | 0.432 | 0.743 | 16.1 | 2.9 | – | – | 21.4 |
| 1972/1973 | גולדן סטייט | 79 | 39.7 | 0.446 | 0.718 | 17.1 | 3.5 | – | – | 17.1 |
| 1973/1974 | גולדן סטייט | 62 | 39.7 | 0.444 | 0.666 | 14.2 | 2.7 | 0.7 | 2.9 | 13.0 |
| 1974/1975 | שיקגו | 80 | 34.5 | 0.364 | 0.589 | 11.3 | 4.1 | 0.6 | 2.4 | 7.9 |
| 1975/1976 | שיקגו | 13 | 20.0 | 0.444 | 0.444 | 5.5 | 2.0 | 0.3 | 0.9 | 3.7 |
| 1975/1976 | קליבלנד | 65 | 17.4 | 0.418 | 0.514 | 5.3 | 1.0 | 0.3 | 1.3 | 4.6 |
| 1976/1977 | קליבלנד | 49 | 20.3 | 0.407 | 0.642 | 7.6 | 1.7 | 0.3 | 1.7 | 5.5 |

| קריירה |  | 964 | 37.2 | 0.421 | 0.667 | 15.0 | 2.7 | 0.5 | 2.1 | 15.0 |
| אולסטאר |  | 5 | 20.8 | 0.326 | 0.375 | 8.8 | 0.4 | 0.0 | 0.0 | 6.2 |
סטטיסטיקות קריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963/1964 | סן פרנסיסקו | 12 | 34.2 | 0.438 | 0.679 | 12.3 | 0.8 | – | – | 10.0 |
| 1966/1967 | סן פרנסיסקו | 15 | 46.0 | 0.433 | 0.571 | 23.1 | 3.1 | – | – | 15.9 |
| 1968/1969 | סן פרנסיסקו | 6 | 43.8 | 0.392 | 0.588 | 19.5 | 4.7 | – | – | 16.7 |
| 1970/1971 | סן פרנסיסקו | 5 | 38.4 | 0.371 | 0.800 | 10.2 | 3.0 | – | – | 17.6 |
| 1971/1972 | גולדן סטייט | 5 | 46.0 | 0.434 | 0.750 | 17.8 | 5.2 | – | – | 25.4 |
| 1972/1973 | גולדן סטייט | 11 | 41.8 | 0.398 | 0.800 | 13.2 | 3.6 | – | – | 14.5 |
| 1974/1975 | שיקגו | 13 | 19.5 | 0.368 | 0.486 | 6.7 | 2.4 | 0.4 | 1.6 | 3.5 |
| 1975/1976 | קליבלנד | 13 | 28.8 | 0.468 | 0.406 | 9.0 | 2.2 | 0.5 | 2.2 | 6.7 |
| 1976/1977 | קליבלנד | 1 | 1.0 | 0.000 | 0.000 | 1.0 | 0.0 | 0.0 | 1.0 | 0.0 |

| קריירה |  | 81 | 35.5 | 0.416 | 0.621 | 13.6 | 2.8 | 0.4 | 1.9 | 11.9 |
גרמרלי

| --- | --- |

 מחזור חיים:  2009–הווה (כ־15 שנים) 
 נכתבה בשפות:  Common Lisp 
 www.grammarly.com
 
גרמרלי (באנגלית: Grammarly) היא חברת טכנולוגיה המפתחת בודק איות באמצעות בינה מלאכותית ועיבוד שפה טבעית. השירות מוצע כתוסף לדפדפנים פופולריים, תוכנה שולחנית וכן כאפליקציות מובייל.
בנוסף לבדיקת איות, השירות מאפשר איתור הפרת זכויות יוצרים, שיפור בהירות, תמצות, אוצר מילים, סגנון וטון. התוכנה הושקה ביולי 2009. בסיס החברה הוא בסן פרנסיסקו ויש לה משרדים בקייב ובניו יורק.