stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חטיבת ביסלמ"ח
יחידות > גדוד הסיור החטיבתי

גדוד 6828 הוא גדוד מילואים מובחר אשר מאגד את הפלוגות החטיבתיות: פלוגת הסיור, פלחה"ן ופלנ"ט. בגדוד קיימת פלוגה מסייעת ופלוגת תצפיות. הגדוד הוקם בשנת 2005 לאחר איחוד הפלוגות החטיבתיות בחטיבות החי"ר. הגדוד מורכב ברובו מיוצאי סיירת גבעתי.
הגדוד הוזעק במלחמת לבנון השנייה לגזרה הצפונית של הגולן ונפרס לאורך הגבול עם סוריה. במבצעים עמוד ענן וצוק איתן הגדוד הגיע לרצועת עזה ונערך לפעילות בגזרה. במהלך מלחמת חרבות ברזל, עם תחילת התמרון הקרקעי ברצועה, לחם הגדוד בצפון רצועת עזה, בין היתר בכפר ג'וחור א-דיכ, ובערים זייתון, שג'אעייה ובמחנות המרכז. הגדוד שוחרר ממילואים בראשית חודש ינואר. בהמשך, נקרא הגדוד לסבב מילואים נוסף, לטובת הפשיטה על העיר ג'באליה שבתומה חולצו כ-7 גופות של חטופים. הגדוד פעל תחת פיקודו של סא"ל (במיל') איתמר איתם.
הגדוד זכה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות בשנת 2016.
יחידות > מפקדי גדס"ר 6828

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
תומר ציטר: 
| איתמר איתם |  | מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל. נפצע בינוני כמפקד הגדוד |
| איתן פונד |  | ממלא מקום |
| איתמר איתם | 2025 - | חזר לפקד על הגדוד |
יחידות > תולדות התג

התג המקורי (ביסלמ"כ) הורכב ממסמל צה"ל (חרב וענף זית) מאחוריו מבנה מגדל המים של הבסיס מעוצב כלפיד וברקע צבעי שלושת הגדודים של בית הספר (אדום צנחנים, צהוב גולני, ירוק נח"ל). עד האיחוד בשנת 1992, לבה"ד 3 (ביסל"ח) ולביסלמ"כ, היו תגים משלהם. אחרי האיחוד עוצב תג חדש של ביסלמ"ח שכלל מצנח וספר מהתג הישן של ביסל"ח ולפיד וחרב עם ענף של זית מהתג הישן של ביסלמ"כ. בתחילה הרקע היה חמישה פסים: סגול, אדום, לבן, ירוק, צהוב. בהמשך נוסף פס בצבע הסוואה שמסמל חטיבת כפיר.
תג ביסלמ"כ
תג ביסל"ח
תג ביסלמ"ח
פעילות מבצעית

בשגרה משמש בית הספר, ששלושת בסיסיו ממוקמים בנגב, להכשרת מפקדי הכיתות וסמלי המחלקות של כל יחידות חיל הרגלים של צה"ל, וכן להכשרת לוחמי חטיבות החי"ר במקצועות המסייעים (נשק נ"ט, ניהוג נגמ"שים וכו'). בעיתות חירום משמש בית הספר כחטיבה וככוח מבצעי לחלוטין (למשל במבצע ליטני), או לצורך תגבור חטיבות החי"ר. החטיבה נמצאת תחת פיקוד מפקדת זרוע היבשה.
פעילות מבצעית > שנות השמונים עד האלפיים

במבצע ליטני החטיבה, בפיקוד יצחק מרדכי, כבשה את הכפר מארון א-ראס ואת העיירה בינת ג'בייל ולוחמיה הרגו כחמישים מחבלים.
במלחמת לבנון הראשונה לחמה החטיבה, בפיקודו של אל"ם עמוס קוצר, תחת פיקוד עוצבת הגליל שעליה פיקד יצחק מרדכי. ב-3 ביוני 1982 נעה פלוגה ב' של גדוד 450 למארב בלבנון. במהלך תנועת הכוח, בין קריית שמונה למטולה נפלה קטיושה על רכבי הגדוד, ומפגיעתה נהרג סמל אורי בילנסקי. גדוד הצנחנים של בית הספר למ"כים (גדוד 450) בפיקודו של סא"ל אורי גייגר לחם תחת פיקוד חטיבת השריון 211 הסדירה שהייתה בפיקודו של אל"ם אלי גבע. במהלך הקרבות ב-6 ביוני נקלע גדוד 450 ללחימה עזה בצומת אל-בץ ממזרח לעיר צור. בלחימה נהרגו שישה לוחמים: טוראי אייל נוי, סמל שמעון בן יתח, סמל יורם ביטון, סגן חנן שפיגל, שהיה קצין הקשר של הגדוד, סא"ל אורי גייגר, המג"ד, וסמל ראשון משה שוקרון. המחבלים לכדו את גייגר ושוקרון כשהם פצועים, הרגו אותם והשליכו את גופות השניים לבור מים. את מקומו של גייגר מילא יצחק איתן. בהמשך הלחימה איבד הגדוד לוחמים נוספים, ובהם מ"פ סרן קובי אלזרע,סמ"פ סרן ארז לב, סמל חן שטנר וסמל משה קזמירצ'י. ביום ה-11 ללחימה, מפקד החטיבה אל"ם עמוס קוצר נפצע, ואל"ם משה ספקטור שקדם לו בתפקיד, נקרא למלא את מקומו למשך חודשיים. בתקופה זו נכבשה בין היתר העיירה עאליי.
במהלך האינתיפאדה השנייה חיילי החטיבה השתתפו במבצע חומת מגן וכן בסריקת ציר פילדלפי אחרי שרידי הגופות של חיילי צוות המנהרות שנספו באסון הנגמ"שים ב-12 במאי 2004. חיילי החטיבה נטלו חלק במשימת ההתנתקות והיו הראשונים שתפסו את קו הגבול החדש בין ישראל לרצועת עזה.
פעילות מבצעית > מבצע צוק איתן

בשנת 2014 לחמה החטיבה, בפיקוד מרדכי כהנא, במבצע צוק איתן, בתחילת המבצע איבדה החטיבה בתקרית קשה כ-5 מלוחמיה כאשר חוליית מחבלים יצאה מבטן האדמה, פשטה על פילובקס בסמוך לקיבוץ נחל עוז, ובהיתקלות הרגה חמישה לוחמים מגדוד 17 של בית הספר למ"כים, שני חיילים נוספים נפצעו וניסיון חטיפת חייל נכשל. במהלך בצוק איתן הרגו לוחמי החטיבה 160 מחבלי חמאס, חשפו 20 פירי מנהרות לחימה והשמידו שלוש מהן וכן מחסן אמל"ח, בנוסף פגעו בתשתית התקשורת של ארגון החמאס ברצועה. במהלך הלחימה נהרגו חמישה מלוחמי החטיבה, בגזרת מעבר קרני, בקרב כנגד מחבלים שהגיחו ממנהרה שפתחה בשטח ישראל.
בשנת 2017 זכתה החטיבה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות בבית ההדרכות.
פעילות מבצעית > מלחמת חרבות ברזל > מתקפת הפתע

ב-7 באוקטובר 2023 בבוקר שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, 7 באוקטובר 2023 פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני במתקפת פתע על ישראל. בחסות ירי של אלפי רקטות לעבר ישראל, חדרו כ-3,000 מחבלים ליישובים ישראליים ומתקנים צבאיים, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון דלים.גדוד 450 ביסלח היה גדוד כונן . בבוקר המתקפה מחלקה צנחנים בפיקוד מג״ד 450 קפצה ונלחמה על הצמתים כבשה צומת מעון והמשיכה וכבשה את צומת רעים וטיהרה את המרחב כדי לאפשר לכוחות לתגבר לקיבוצים . 2 כיתות קורס מכים צנחנים 101 בפיקוד המגד רן כנען המשיכו לחתור למגע  ובשעה 13:00 הגיעו לקיבוץ כיסופים. הכח הקטן נלחם בקרבות קשים אל מול עשרות המחבלים ששלטו במוצב כיסופים. כיתה ג בפיקוד המ״כ עומרי פרץ נלחמו מול עשרות מחבלים בצד הצפוני של הקיבוץ עומרי פיקד והוביל את לוחמיו בקרבות גבורה בתנאי שטח קשים על הבתים והחצרות ויצרו קרב בלימה קשה עצרו את המחבלים להיכנס לקיבוץ. בקרב נופל המפקד עומרי פרץ ושלושת חייליו. רגב אמר בר יענקלוב ומתן מלכה. יחד איתם נופלים לביא בוחניק ואדם אגמון.
ב-10 באוקטובר ביום שלישי, שלושה ימים לאחר מתקפת הפתע, כוח מגדוד 52 של חטיבה 401, בשיתוף עם כוח לוחמים מיחידת מגלן, זיהה ארבעה מחבלים חמושים במרחב חוף זיקים. כוחות מגדוד 17 (ביסלמ"ח) נלחמו במחבלים במרחב וחיסלו אותם.
פעילות מבצעית > מלחמת חרבות ברזל > התמרון הקרקעי ברצועת עזה

במהלך מלחמת חרבות ברזל קיבלה החטיבה תחת פיקודה את גדוד 9215 - גדוד שריון במילואים המשתייך לחטיבה 205. הגדוד הוסיף כוח אש חשוב והיה שותף פעיל בכל מבצעי החטיבה.
ב-14 בנובמבר 2023 פשטו לוחמי צוות הקרב של ביסלמ"ח על תשתיות טרור שמוקמו במרחב מפעל בטון בצפון רצועת עזה.
ב-17 בנובמבר 2023 פשטו על מוצב של מפקד מרחב הצפון בג'יהאד האסלאמי הפלסטיני והשמידו את המוצב.
בדצמבר 2023 יצאה החטיבה מהלחימה ברצועת עזה לאימונים והתרעננות. בפברואר 2024 חזרה החטיבה ללחימה בגזרת ח'אן יונס שם החליפה את חטיבת הצנחנים, וקיבלה את גדוד 75 כחלק מהצק"ח. ביום כניסתה ללחימה נפלו 3 מלוחמי גדוד 450. למחרת פתחו לוחמי החטיבה בהתקפה על מרחב אל-קרארה שבצפון ח'אן יונס.
ב-16 באוקטובר 2024 נתקלו לוחמים מהחטיבה בשלושה מחבלים ברפיח והרגו אותם. למחרת התברר שאחד ההרוגים הוא מנהיג חמאס יחיא סינוואר.
פעילות מבצעית > מלחמת חרבות ברזל > הלחימה ביהודה ושומרון

ב-28 באוגוסט 2024, פתחה חטיבת מנשה במבצע מחנות קיץ במטרה להשמיד תשתיות טרור פלסטיני כחלק מזירת יהודה ושומרון במלחמת חרבות ברזל. המבצע מתנהל במחנות הפליטים שבג'נין, נור שמס שליד טול כרם, טובאס ופארעה שבצפון מזרח השומרון. במסגרת הלחימה לקחה חלק חטיבת ביסלמ"ח.
ב-31 באוגוסט ב-6:00 בבוקר כוח גדוד 906 של החטיבה התקרב לבית במחנה ג'נין ובו מחבלים – ונתקל בשני מחבלי חמאס שהיו אחראים לפיגועי מטענים וירי באזור. בהיתקלות מטווח קצר חוסלו שני המחבלים. כתוצאה מכך, נהרג סמ"ר אלקנה נבון, מ"כ בגדוד ו-3 לוחמים נפצעו.
מפקדי בית הספר לחי"ר (בה"ד 3)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| יהודה הררי | ? |  |
| ישראל טל | 1951 – 1952 | לימים ראש אג"ם, מפקד גיס 446 וסגן הרמטכ"ל |
זאב בר-סבר: 
| צבי זמיר | 1954 – 1955 |  |
| דוד אלעזר | 1956 – 1957 | לימים הרמטכ"ל ה-9 |
| רם רון | 1957 – 1959 |  |
| אריאל שרון | 1959 – 1962 | לימים ראש ממשלת ישראל |
| אהרן אבנון | 1962 – 1965 |  |
| אורי ביידץ | 1967 – 1969 |  |
| יהודה גביש | 1969 – 1970 |  |
| יעקב שטרן | 1971 – 1972 | לימים מפקד אוגדה 143 |
| יהודה גולן | 1972 – 1973 |  |
| משה יוסף | 1974 – 1976 | לימים ראש מטה פיקוד המרכז |
| יוסף קסטל | 1974 | לימים מפקד אוגדה 143 |
| יעקב אור | 1979 – 1981 |  |
| עדי לבנת | 1983 – 1984 |  |
| יעקב סלע | 1986 – 1987 |  |
מפקדים

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| יעקב חסדאי | 1974 – 1976 | מעוטר עיטור העוז, מפקד החטיבה הראשון |
| יצחק מרדכי | 1976 – 1978 | מעוטר עיטור העוז, מפקד החטיבה במבצע ליטני |
| יצחק זמיר | 1978 – 1980 | לימים מפקד עוצבת אדום |
| משה ספקטור | 1980 – 1982 | לימים מפקד אוגדת יהודה |
| עמוס קוצר | 1982 – 1984 | מפקד החטיבה במלחמת לבנון הראשונה |
| דוד אגמון | 1984 – 1985 | לימים קצין חי"ר וצנחנים ראשי |
| שמעון נוה | 1985 – 1986 | לימים מפקד אוגדת העמקים |
| ברוך שפיגל | 1986 – 1988 | לימים סגן מתאם פעולות הממשלה בשטחים |
| מוטי מזרחי | 1988 – 1990 |  |
| אהוד שמחוני | 1990 – 1991 | לימים מפקד אוגדת יהודה |
| משה מרקובסקי | 1991 – 1993 |  |
| אודי שלוי | 1993 – 1994 | לימים מפקד עוצבת אדום |
| שלמה אורן | 1994 – 1996 | לימים מפקד אוגדת איו"ש |
| אבי רוטשטיין | 1996 – 1998 |  |
| נמרוד רן | 1998 – 2000 |  |
| אפי עידן | 2000 – 2003 | לימים מפקד עוצבת אדום |
| אלון פרידמן | 2003 – 2006 | לימים ראש מטה פיקוד הצפון |
| הראל כנפו | 2006 – 2008 | מפקד החטיבה במלחמת לבנון השנייה, לימים מפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה |
| ירון בוים | 2008 – 2011 |  |
| רונן מרלי | 2011 – 2013 | לימים קצין אג"ם פיקוד הדרום |
| מרדכי כהנא | 2013 – 2015 | מפקד החטיבה במבצע צוק איתן, לימים קצין איסוף קרבי ראשי |
| עמית פישר | 2015 – 2017 | לימים נספח צה"ל בסינגפור |
| עמית ימין | 2017 – 2019 | לימים מפקד חיל הגנת הגבולות |
| אבי רוזנפלד | 2019 – 2020 | לימים מפקד אוגדת עזה |
| אלרן מוראש | 2020 – 2022 |  |
| ישראל פרידלר | 2022 –2024 | מעוטר צל"ש מפקד אוגדה, מפקד החטיבה במלחמת חרבות ברזל |
| סיון בלוך | 2024-מכהן | לשעבר מפקד מל"י ומפקד גדוד 12 |
רשימת ההכשרות

קורסים פיקודיים :
קורס מ"כים חי"ר
קורס מ"כים נמ"ר
קורס מ"כים סיירות
קורס סמלים בכירים (סמ"בים)
קורסים מקצועיים :
קורסי סיור ושדאות
קורס מרגמות
קורס קשת
קורס גיל
קורס קטלנית
קורס מאמן לחימה(סימולטור)
קורסי נמ"ח (מטול, מטאדור, סימון, לאו ורימוני יד)
קורסי רתק (מק"כ, מקל"ר, ומרגמה 60 מ"מ)
קורס נהגי נמ"ר
קורס נהגי אכזריות
קורס נהגי נגמחון/נקפדון
קורס נהגי נגמ"ש
קורס קשרי חי"ר
קורס משק"שים (משקי קשר)
קורס מדריכות חי"ר (קמ"ד)
לקריאה נוספת

משה גבעתי, בדרך המדבר והאש - תולדות גדוד 9, תל אביב: הוצאת 'מערכות' ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ד - 1994, עמ' 437–445
משה גבעתי, הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל, חולון: הוצאת 'רעות', תשע"ג-2013, עמ' 58, 105, 169–174, 180, 188, 195–197, 205–206, 229, 232, 253, 264, 315–319
הערות שוליים

↑  ביסלמ"ח - מהיום על שמו של רא"ל צבי (צ'רה) צור, באתר דובר צה"ל, 20 בנובמבר 2007 (ארכיון)
↑  הכוחות שלקחו חלק במבצע, מבצע ליטני באתר חטיבת הצנחנים
↑  יצחק מרדכי, אוגדת הגליל במלחמת של"ג, מערכות, גיליון 413, ‏ יולי 2007.
↑  אלישיב שמשי, "איפה אני נמצא לעזאזל", הוצאת משרד הביטחון, 2001, עמוד 52.
↑  אביחי בקר, "מי זה בכלל יצחק איתן", הארץ, ‏ 17.11.2000, כפי שהועלה באתר "פרש".
↑  מתן צורי, המשפחות ביקרו בפילבוקס שבו נורו הלוחמים ליד נחל עוז, באתר ynet, 13 בנובמבר 2014
↑  עדו בן פורת, תיעוד: האופנועים שאותרו במנהרת הטרור, באתר ערוץ 7, 3 באוגוסט 2014
↑  ערוץ 7, אלו היחידות המצטיינות לשנת 2017, באתר ערוץ 7, 24 בדצמבר 2017
↑  ב ניסני, הלוחם ליד המחבלים שחוסלו: "זה מה.., באתר כיכר השבת, ‏2023-10-10
↑  טל לב רם, ארנולד נטייב, ‏רקטות עתירות משקל וכטב"מים אותרו במוצב הג'יהאד האסלאמי בעזה, באתר מעריב אונליין, 17 בנובמבר 2023
↑  יואב זיתון, יעל צ'כנובר, הותר לפרסום: 3 לוחמים נהרגו ו-14 נפצעו בפיצוץ מטענים במבנה בחאן יונס, באתר ynet, 2 במרץ 2024
↑  "'High likelihood' Hamas leader and Oct. 7 mastermind Yahya Sinwar killed by troops in Gaza". Times of Israel. 2024-10-17.
↑   סמ"ר אלקנה נבון ז"ל, באתר צה"ל
↑  יואב זיתון, ישראל מושקוביץ, רענן בן צור, סמ"ר אלקנה נבון נהרג במבצע בג'נין, הכוח מקורס מ"כים חיסל שני מחבלי חמאס, באתר ynet, 31 באוגוסט 2024
↑  משה ספקטור (1967-1968), באתר גדס"ר גולני (ארכיון)
↑  שיר פילו, יד ימינו של המ"מ, אתר זרוע היבשה, 14 בפברואר 2012 (ארכיון האינטרנט)
|  זרוע היבשה של צבא הגנה לישראל  |
| --- | --- | --- |
| מטה זרוע היבשה | חטיבת התכנון • חטיבת היבשה • חטיבת כוח אדם (חטכ"א) • החטיבה הטכנולוגית ליבשה (חט"ל) |  |
| חילות השדה | חיל הרגלים (חי"ר) • חיל השריון (חש"ן) • חיל ההנדסה הקרבית (חה"ן) • חיל התותחנים (חת"ם) • חיל הגנת הגבולות |  |
| מרכז אימונים | המרכז הלאומי לאימונים ביבשה (מל"י) • בית הספר לקליעה, צליפה ולוחמה בטרור (מתקן אדם) • בית הספר למפקדי כיתות ומקצועות חיל הרגלים (ביסלמ"ח) |  |
| אקדמיות צבאיות | בית הספר לקצינים ע"ש רא"ל חיים לסקוב (בה"ד 1) • המרכז להכשרת פיקוד קרבי  (המלפ"ק) • בית-הספר לפיקוד, שליטה ומטה מבצעי (בי"ס לפו"ש ומטמ"צ) |  |
| חילות ויחידות לשעבר | חיל האיסוף הקרבי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286391105171 
אל"ם ישראל פרידלר בסיום תפקיד מפקד חטיבת ביסלמ"ח (14 באוגוסט 2024)
לוחמי חטיבת ביסלמ"ח במהלך מבצע מחנות קיץ, אוגוסט 2024
חניכה בקורס מדריכות חי"ר (קמ"ד), בשבוע אימוני שדה
דמי שלל

דמי שלל או דמי מלקוח (באנגלית: prize money) הוא מונח מתחום דיני המלחמה, ובמיוחד המלחמה בים, שפירושו גמול כספי המשולם לצוות של אונייה אשר לכדה או הטביעה כלי שיט של האויב. התביעה לקבלת הפרס נדונה בדרך כלל בבית דין למלקוח ימי (prize court). הערך עוסק בשיטה שנהגה בצי המלכותי הבריטי, אך שיטות דומות לה היו קיימות גם בציי מלחמה אחרים ואף בצבא הבריטי ובצבאות נוספים, והן יושמו בעיקר לאחר כיבוש עיר.
דמי השלל בצי המלכותי הבריטי > היסטוריה

במאות ה-16 וה-17 היו אוניות שלל רכושו של הכתר. כדי לגמול למלחים ולעודדם שלא על חשבון אוצר המלכות, השתרש הנוהג להעניק לקפטן האונייה את חלק או מלוא הערך של אוניית השלל ומטענה כדי שיחלק לאנשי צוותו. יתרה מכך, שליטי כל המדינות שניהלו מלחמות ימיות באותה תקופה הנפיקו כתבי הרשאה (Letters of Marque and Reprisal) לבעלי אוניות אזרחים, המסמיכים אותם לאסור מלחמה על ספינות הסוחר של האויב; בתמורה לשירות זה מכר הפריבטיר את השלל שתפס.
שיטה זו הוסדרה רשמית ב"חוק אוניות הסיור והשיירות של שנת 1708". החוק הורה על הקמת בית דין למלקוח של האדמירליות, שיקבע אם אוניית השלל נשבתה כדין ואם למוכרה, להשמידה או להשיבה לבעליה, וכן הורה כיצד לחלק את דמי השלל. השיטה, בשינויים קלים, הוסיפה להתקיים במשך כל המלחמות הקולוניאליות, מלחמות המהפכה הצרפתית והמלחמות הנפוליאוניות.
אם אוניית השלל הייתה כלי שיט מסחרי, התקבלו דמי השלל ממכירת האונייה ומטענה. אם האונייה הייתה כלי שיט מלחמתי וראויה לשימוש, הכתר קנה אותה במחיר הוגן; בנוסף לכך שילם הכתר "דמי גולגולת" ("head money") של 5 לירות עבור כל מלח אויב באוניית המלחמה שנשבתה. לכידת אוניית אויב הייתה דבר נכסף ביותר, שכן שווייה של אונייה שנשבתה היה לעיתים קרובות כה גדול, שהצוות יכול היה להרוויח שכר שנה שלמה בכמה שעות לחימה. זו הסיבה מדוע הפשיטה על הסיפונים והלחימה פנים-אל-פנים הוסיפה להתקיים עוד זמן רב אחרי שפותחו תותחים ימיים היכולים להטביע אוניית אויב ממרחק.
כל האוניות שנמצאו בטווח עין מן האונייה שנשבתה התחלקו בדמי השלל, שכן עצם נוכחותן השפיעה עליה להיכנע במקום להילחם כנגד כוחות עדיפים ממנה עד השמדתה הוודאית.
שיטה זו של חלוקת דמי השלל לצוותי האוניות הלוכדות הוסיפה להתקיים בצי המלכותי הבריטי עד 1918. באותה שנה שונה חוק השלל הימי (Naval Prize Act) ונקבע כי דמי השלל יועברו אל קרן משותפת ממנה ייהנו כל אנשי הצי, בין אם היו מעורבים בשבי האונייה בין אם לאו. ב-1945 שונה החוק פעם נוספת, ולרשימת הנהנים נוספו גם אנשי חיל האוויר המלכותי, שהשתתפו גם הם בלכידת אוניות אויב.
דמי השלל בצי המלכותי הבריטי > חלוקת דמי השלל

שיטת החלוקה של דמי השלל המתוארת להלן נהגה בצי המלכותי הבריטי במהלך המלחמות הנפוליאוניות, התקופה בה הגיעה לוחמת השלל לשיאה. שתי שמיניות מדמי השלל נמסרו לקפטן, ועל פי רוב סייעו לו לסלול את דרכו מעלה בחוגים הפוליטיים והפיננסיים. שמינית אחת נמסרה לאדמירל או למפקד העליון אשר חתם על הפקודות שנמסרו לאונייה (אלא אם הפקודות הגיעו ישירות מן האדמירליות בלונדון, אז עברה שמינית זו לידי הקפטן). שמינית נוספת חולקה בין הלפטננטים, רב החובלים וקפטן חיילי הצי (אם היה כזה). עוד שמינית חולקה בין קציני-המשנה הבכירים (רופא האונייה, הכלכל והכומר), קציני-המשנה הקבועים (נגר, רב מלחים ותותחן), לפטננט של חיילי הצי ועוזרי החובל הראשי. שמינית אחת חולקה בין קציני המשנה הזוטרים ותתי-הקצינים, עוזריהם, סמלי חיילי הצי, לבלר הקפטן, עוזרי הרופא ופרחי הקצונה. שתי השמיניות האחרונות חולקו בין הצוות, כשהמלחים הכשירים מקבלים חלק גדול משל המלחים הפשוטים, המלחים המתלמדים ונערי הסיפון.
דמי השלל בצי המלכותי הבריטי > דוגמאות

אפשר שדמי השלל הגבוהים ביותר הם אלו שניתנו כפרס על לכידתה של האונייה הספרדית "הרמיונה" ב-31 במאי 1762 לצוותי הפריגטה "אקטיב" והסלופ "פייבוריט" של הצי המלכותי הבריטי. שני הקפטנים, הרברט סוייר ופילימון פונול קיבלו כל אחד 65,000 לירות שטרלינג (כ-10.2 מיליון לירות שטרלינג בערכי 2022), בעוד כל אחד מן המלחים וחיילי הצי קיבל 482 - 485 ליש"ט (כ-77,000 ליש"ט בערכי 2022).
בינואר 1807 שבתה הפריגטה "קרוליין" את האונייה הספרדית "סן רפאל", ומפקדה – קפטן פיטר רייניר – שלשל לכיסו 52,000 ליש"ט.[דרוש מקור]
דמי השלל עבור לכידת הפריגטות הספרדיות "תטיס" ו"סנטה בריגדה", 652,000 ליש"ט, נחלקו בין אנשי הצוות של ארבע פריגטות בריטיות, כשכל קפטן מקבל 40,730 ליש"ט וכל מלח – 182 לירות, 4 שילינג ו-9 ושלושה רבעי פני, שווה ערך לשכר של 10 שנים.
אנשי הצוות של הסיירת הקלה "אומהה" הם המלחים האמריקנים האחרונים שקיבלו דמי שלל; הדבר היה כפרס על שביית פורצת הֶסְגֶרִים (blockade runner) גרמנית ב-6 בנובמבר 1941, זמן קצר לפני כניסת ארצות הברית למלחמה, אם כי הכסף שולם רק ב-1947.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  Lavery (1989), pp. 135–136.
↑  Rodger (2005), pp. 522-524.
↑  "Herbert Sawyer" at Oxford Dictionary of National Biography. חישוב הערך העדכני על פי MeasuringWorth.com.
↑  Rodger (2005), pp. 522-524.
חלוקת דמי השלל על פי סולם הדרגות באונייה של הצי המלכותי הבריטי, 1810 לערך.
דבקיים

| דבקיים |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-דקר
משפחה:: דבקיים
שם מדעי
 Echeneidae ‏רפינסק, 1810

דבקיים או רמורות (שם מדעי: Echeneidae) היא משפחה של דגים מסדרת הדקראים החיים בכל הימים והאוקיינוסים בעודם נצמדים לגופם של יצורי ים אחרים גדולים יותר. במשפחה זו 3 סוגים בהם 8 מינים החיים באזור האוקיינוסים הטרופיים או הממוזגים והימים הרדודים.
אורכם של הדבקיים 7–75 ס"מ והם בעלי גוף מוארך, צבעים לבנים עם פסי צד כהים ומעל מצחם המוארך, במקום סנפירי גב ישנה כרית יניקה העוזרת לדג להיצמד למינים אחרים. הם נצמדים למינים אחרים, משייטים איתם ומנקים אותם. הם ניזונים משיירי ארוחות הפונדקאים שלהם וכן מפלנקטון ויצורים אחרים שהם תופסים במים. הם לא מזיקים למינים המארחים שלהם.
הם נצמדים למגוון חיות ים כמו לווייתנים, כרישים, מנטות, דגים גדולים כמו טונה או דג חרב, תחש המשכן, צבי ים ולעיתים אפילו לצוללנים. לעיתים הם גם צוללים עם מארחיהם לעומק.
מיון

משפחה דבקיים (Echeneidae)
סוג Echeneis
מין דבק נצמד (Echeneis naucrates)
מין Echeneis neucratoides
סוג ומין יחיד Phtheirichthys lineatus
סוג Remora
מין דבקית חיוורת (Remora albescens)
מין דבק דרומי (Remora australis)
מין דבק רב-קרני (Remora brachyptera)
מין Remora osteochir
מין דבק מובהק (Remora remora)
יונתן אוריך

| --- | --- |

 לידה:  21 בפברואר 1989 (בן 36) כפר סבא, ישראל ישראל 
 מעסיק:  דובר צה"ל, מקור ראשון, כיפה, nrg, הליכוד 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר (X):  jonatanu
 
יונתן אוריך (נולד ב-21 בפברואר 1989) הוא יועץ אסטרטגי, יועצו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, ששימש כדובר ומנהל הניו מדיה של בנימין נתניהו ודובר תנועת הליכוד, וכעובד בחברת הייעוץ התקשורתי פרספשן בבעלותו של ישראל איינהורן.
ביוגרפיה

אוריך נולד בכפר סבא. אביו אדוארד (אדי) היה חילוני, יליד פולין ואמו דתית. גדל כילד דתי ולמד בבית הספר הממלכתי דתי "בר-אילן" בעיר. בנעוריו היה חבר בתנועת בני עקיבא ובתנועת ציונות דתית ריאלית. בהיותו תלמיד תיכון שימש כעורך באתר רוטר. בשנת 2009 התנדב במטה בחירות של קדימה בראשות ציפי לבני[דרוש מקור]. למד בישיבת הר עציון. לאחר מכן התגייס לדובר צה"ל והיה במשך כחמש שנים עורך אתר צה"ל. תוך כדי השירות הצבאי שימש כעורך אתר כיפה תחת שם העט אורי פולק. מעט לאחר שחרורו מהצבא מונה לעורך מדור היהדות של אתר nrg, וכתב מגזין במקור ראשון.
ביוגרפיה > דובר תנועת הליכוד ובנימין נתניהו

בשנת 2015, בגיל 26, מונה לראש מערך הניו מדיה ולדוברו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ודובר תנועת הליכוד, לשם הגיע לבקשתו של יועץ התקשורת של נתניהו טופז לוק, ששירת איתו בדובר צה"ל.
באוקטובר 2019 נחקר באזהרה בחשד להטרדת עד המדינה שלמה פילבר. במהלך החקירה, המשטרה ביצעה חיפוש לא חוקי במכשיר הטלפון של אוריך, אך בינואר 2022 פסק בית המשפט העליון בהרכב מורחב של תשעה שופטים שהמשטרה יכולה לערוך חיפוש בטלפונים סלולריים ובמחשבים של חשודים גם אם הוא החל ללא צו. בפברואר 2025 הוגש נגדו כתב אישום באשמת הטרדת עד.
בדצמבר 2019 נבחר, יחד עם טופז לוק, במקום ה-29 ברשימת 100 המשפיעים של מגזין TheMarker.
בינואר 2020, לאחר שנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ חשף את תוכנית המאה, צייץ אוריך בחשבון הטוויטר שלו "ריבונות על כל ההתיישבות ביום ראשון". הציוץ נמחק לאחר מספר שעות לאחר שהממשל האמריקאי הביע התנגדות.
במרץ 2020 שימש כיועץ האסטרטגי של קמפיין הליכוד בפעם השלישית ברצף. בתפקיד זה פעל גם בשנת 2021. במקביל, עבד עם אחת המפלגות באלבניה.
החל מדצמבר 2020 אוריך הוא שותף בחברת הייעוץ התקשורתי "פרספשן" של ישראל איינהורן. במאי 2022 דווח כי אוריך ואיינהורן העניקו ייעוץ תקשורתי ואסטרטגי לנשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי בזמן מלחמת רוסיה אוקראינה.
על פי מאמר מנובמבר 2024 של כתב הארץ, בר פלג, בשנת 2022 פעלה חברת "פרספשן" לקידום קמפיין שנועד לשפר את תדמיתה של קטר בעולם, לקראת מונדיאל 2022, על רקע ביקורת על קטר על כך שהיא מסייעת לארגוני טרור ופוגעת בזכויות האדם. לפי פלג בידיו מסמכים המראים כי אוריך ואיינהורן עיצבו אסטרטגיה שמטרתה לקדם את המסר לפיו קטר אינה מדינה מממנת טרור, אלא מדינה שמשתפת פעולה עם מדינות שונות ומשקיעה משאבים לקידום שלום ויציבות באזורים מוכי סכסוך. אוריך הכחיש את הדברים.. בפברואר 2025 דיווח רועי ינובסקי בכאן 11 כי בידיו מסמכים נוספים של חברת פרספשן המפרטים מסרים על קטר. לפי מסרים אלה קטר מקדמת שלום, היא מקדמת קיימות והמונדיאל יהיה "ירוק", וכן כי מדובר ב"אירוע מרגש" שנערך בסמוך לסיום מגפת הקורונה. המסמכים גם מפרטים מסרים עבור קהילות יהודיות, בהם הזמנה בעברית ליהודים וישראלים לבקר בקטר, הזמנת עיתונאים ישראלים לקטר, ואפשרות לשיתוף פעולה עם חסידות חב"ד בהקמת בית כנסת במדינה. לא ידוע אם המלצות הקמפיין יושמו או אם הוא יצא לפועל. אוריך המשיך להכחיש כי הועסק על ידי קטר.
בשנת 2022 שימש כאסטרטג ודובר קמפיין הליכוד בבחירות לכנסת העשרים וחמש, בהן זכה בנימין נתניהו להרכיב את הממשלה.
באוקטובר 2023, בזמן מלחמת חרבות ברזל, השתתף בדיונים ובהתייעצויות בקריה כשהוא לבוש במדי צה"ל, בלי שגויס לשירות מילואים.
בפברואר 2025 פורסם כי במקביל לעבודתו בלשכת ראש הממשלה, היה שותף בפרשת הקשר בין לשכת נתניהו לממשלת קטר וניהל פעילות תקשורתית לשיפור תדמיתה של קטר בישראל, על רקע סוגיית החטופים הישראלים ברצועת עזה. היועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה, הנחתה על פתיחת חקירה פלילית בפרשה.
חיים אישיים

נשוי לטליה פליקס, עורכת דין, ומתגורר בתל אביב-יפו.
הערות שוליים

↑  גיא עזרא, ‏לפיד לעג לברק; דוברו של נתניהו נחלץ לעזרה, באתר "סרוגים", 1 ביולי 2019
↑  טל שניידר, ‏"תעשה טובה ותישאר בטוויטר": נתניהו משיב לקמפיין של ברק, באתר גלובס, 2 ביולי 2019
↑  בנט יוצא במתקפה חריפה נגד החברותא שלו, באתר בחדרי חרדים
↑  טל שניידר, ‏נתניהו בהודעה דרמטית: בוחן את ביטול הבחירות, באתר גלובס, 25 ביוני 2019
↑  יניר קוזין, אריק בנדר, ‏גנץ: "רה"מ לחץ על כפתור פיזור הכנסת ואין דרך חזרה", באתר מעריב אונליין, 26 ביוני 2019
↑  טל שניידר, ‏ליברמן: נתניהו מכשיר ממשלה צרה בתמיכת ערבים מבחוץ, באתר גלובס, 24 ביוני 2019
↑  עמיר קורץ ויובל אזולאי, הקופה הקטנה של מקורבי נתניהו בתוך תקציב הליכוד, באתר כלכליסט, 25 בנובמבר 2024
1 2  טל שלו‏, נשיא אוקראינה זלנסקי התייעץ עם יועצים אסטרטגיים המקורבים לנתניהו, באתר וואלה, 3 במאי 2022
↑  ישראל כהן, ‏ראש הממשלה ורעייתו ניחמו את היועץ הדתי על פטירת אביו ז"ל, באתר כיכר השבת, 9 בינואר 2018
↑  יונתן אוריך, קחו את הרבנות ותנו את המדרחוב, באתר nrg‏, 25 ביוני 2006
↑   אריאל שנבל, ‏"העם אמר את דברו, לדעתי נתניהו צריך לקבל חסינות", בעיתון מקור ראשון
↑  משה נוסבאום, ‏המשטרה לא עשתה שימוש בניידים שהוחרמו מיועצי נתניהו, באתר ‏מאקו‏, 28 באוקטובר 2019
↑  דנ"פ 1062/21 יונתן אוריך ואחרים נ' מדינת ישראל, ניתן ב־11 בינואר 2022
↑  נטעאל בנדל, כתב אישום נגד יועציו של נתניהו בגין הטרדת עד המדינה פילבר, באתר ynet, 11 בפברואר 2025
↑  רפאלה גויכמן, יונתן אוריך, טופז לוק, באתר TheMarker
↑  קושנר: "לא חושב שישראל תספח את בקעת הירדן וההתנחלויות ביום ראשון", באתר וואלה, 29 בינואר 2020
↑    איתמר אייכנר, מבוכת הסיפוח, באתר "ידיעות אחרונות", 30 בינואר 2020
↑  טל שניידר, יונתן אוריך שוב הפסיד בבחירות. הפעם באלבניה, באתר זמן ישראל, 3 במאי 2021
↑   בר פלג, "קטאר כמתווכת לשלום": מסמכים חושפים את המסרים שהציעו אוריך ואיינהורן, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2024
↑  קמפיין מקורבי רה"מ לטובת קטאר, והמסמכים: "להדגיש - היא פועלת למען שלום", באתר ynet, 28 בנובמבר 2024
↑  מהבית של מנהיגי חמאס ל"מגשרת על סכסוכים": כך פעלו יועצי נתניהו לשיפור התדמית של קטר, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 13 בפברואר 2025
↑  יועץ רה"מ משתתף בדיונים על מדים - אף שלא גויס למילואים, באתר ynet, 29 באוקטובר 2023
↑  ברוך קרא, החשוד המרכזי בפרשת קטר: יונתן אוריך, יועצו של נתניהו, באתר חדשות 13, 28 בפברואר 2025
↑  אברהם בלוך, ‏פרשת קטארגייט: היועמ"שית גלי בהרב מיארה פתחה בחקירה פלילית נגד גורמים בלשכת רה"מ, באתר מעריב אונליין, 27 בפברואר 2025
↑  ליאורה גולדנברג-שטרן, ‏גילי ארגוב מקדיש פוסט להוריו "זוג כזה מטומטם" | TMI, באתר מעריב אונליין, 25 במאי 2018
ויליאם טסיו

ויליאם חוסה טסִיוֹ גוטיירס (בספרדית: William José Tesillo Gutiérrez) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אתלטיקו נסיונל ובנבחרת קולומביה.
קריירת מועדונים > סנטאורוס וייויסנסיו

טסיו שיחק במחלקת הנוער של בוקה ג'וניורס קאלי אבל את דרכו המקצוענית החל בקבוצת סנטאורוס וייויסנסיו מהליגה השנייה בשנת 2009 כשהיה בן 19 והיה מהשחקנים הבולטים כשתפס מקום קבוע בהרכב.