stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
א'ליליה ווקר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 ביוני 1885 ויקסבורג, מיסיסיפי, ארצות הברית 
 פטירה:  17 באוגוסט 1931 (בגיל 46) לונג ברנץ', ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Lelia McWilliams 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות וודלואן 
 פעילות בולטת:  אשת עסקים, יזמית טיפוח שיער
 השכלה:  קולג' נוקסוויל, טנסי
 בן זוג:  ג'ון רובינסון ד"ר ווילי ווילסון ד"ר ג'יימס ארתור קנדי
 צאצאים:  בת - מיי ווקר נכדה - א'ליליה מיי פרי בנדלס
 
אליליה ווקר (באנגלית: A'Lelia Walker, נולדה בשם: ליליה מקוויליאמס; 6 ביוני 1885 – 17 באוגוסט 1931) הייתה אשת עסקים אמריקאית ופטרונית אמנויות. היא הייתה הילדה היחידה שנותרה בחיים של מאדאם סי ג'יי ווקר, שהייתה האישה המיליונרית הראשונה, בזכות עצמה, בארצות הברית ואחת מהמיליונרים האפרו-אמריקאים הראשונים.
ביוגרפיה מוקדמת

ווקר נולדה בויקסבורג, מיסיסיפי, בשנת 1885, בתם של מוזס ושרה (לבית ברידלאב) מקוויליאמס. אביה נפטר כשהייתה בת שנתיים, והיא עברה עם אמה לסנט לואיס, מיזורי כדי לגור שם עם שלושת אחיה של אמה. ב-1894 אימה נישאה בשנית לג'ון דייוויס והתגרשה ממנו ב-1903. בשנת 1906 נישאה אמה לצ'ארלס ג'וזף ווקר, סוכן פרסום בעיתונים, הקימה מספרה עצמאית והפכה לקמעונאית של קרמים קוסמטיים. ווקר גדלה בסנט לואיס, למדה בקולג' נוקסוויל בטנסי. קיבלה את השם ווקר ואז נכנסה לעסק המשפחתי.
קריירה

ווקר ניהלה את פעילות החוף המזרחי של החברה של אימה. אימה רכשה שני בניינים בניו יורק ברחוב 136 מערב 108-110 ליד שדרת לנוקס בהארלם, ושילבה אותם יחד. בקומה הראשונה שכן מכון השיער של שלה, ובקומה השנייה שכנה מכללת ליליה לתרבות היופי, שם הוכשרו קוסמטיקאיות חדשות לעבודה בחנויות החברה. ווקר גרה ואירחה בשלוש הקומות העליונות. עם מות אמה, ב-1919, הפכה ווקר לנשיאת החברה ונשארה בתפקיד זה עד מותה שלה באוגוסט 1931. היא יזמה מספר קמפיינים שיווקיים לקידום החברה - כולל תחרות בין שרים בולטים למסע לארץ הקודש ב-1924 ונשארה הפנים של חברת ווקר, אך על הפעילות השוטפת פיקחו עורך הדין אף. בי. ראנסום ומנהלת המפעל אליס קלי במטה החברה באינדיאנפוליס. במהלך שנות ה-20, ווקר שקעה בחיי החברה הדינמיים של הארלם, כפטרונית של אומנויות וכמארחת של כמה מהמפגשים החברתיים הבולטים של אותה תקופה.
המכירות של חברת ווקר נפגעו בשנת 1929, עם תחילת השפל הגדול. מטה ומתקני ייצור חדשים במיליון דולר, שנפתחו בסוף 1927 באינדיאנפוליס, גרמו להוצאות נוספות ולחץ כספי על החברה, והיא נאלצה למכור הרבה מאוד אמנות ועתיקות יקרות ערך. לאחר מותה, בתה המאומצת מיי ווקר הפכה לנשיאת החברה מ-1931 ועד מותה ב-1945. בדור רביעי, בתה של מיי, א'ליליה מיי פרי באנדלס (1928 - 1976) ירשה את אימה בראש החברה. כיום הבניין של החברה ידוע כמרכז התיאטרון מאדאם ווקר ומהווה נקודת ציון היסטורית לאומית.
פטרונות

בין חבריה של ווקר נמנו מוזיקאים אפרו-אמריקאים מוכשרים רבים. היא אהבה מוזיקה קלאסית ואופרה, בין השאר משום שמנהלת המקהלה בכנסיית AME שהיא ואמה למדו בה הייתה זמרת אופרה ונגנית עוגב קלאסית. היא גדלה בשכונה שבה התכנסו סקוט ג'ופלין ומוזיקאים בסגנון רגטיים אחרים בבית הקפה רוזבאד ברחוב השוק של סנט לואיס.
במהלך שנות ה-20 היא אירחה מוזיקאים רבים, שחקנים, סופרים, אמנים, דמויות פוליטיות ואנשי חברה בביתה במנהטן. כמעט מרגע הגעתה להארלם ב-1913, מסיבות ארוחת הערב, הריקודים והאירועים שלה כללו דמויות ידועות מהארלם כמו ג'יימס ריס אירופה, ג'יי רוזמנד ג'ונסון, ברט וויליאמס ופלורנס מילס, חברי הרנסאנס של הארלם כמו: לנגסטון יוז, הרוזן קאלן, וקארל ואן וכטן. מוזיקה חיה - מקלאסי ורגטיים ועד ג'אז ובלוז - היו בידור קבוע שסיפקו חבריה המוזיקאים. לפי רשת הרדיו NPR:
היא סיפקה סביבה בטוחה ומסבירת פנים לאנשים קווירים בתקופה שבה היו מעט אפשרויות חברתיות אחרות זמינות. למרות שהיא עצמה לא הייתה ידועה כלסבית או דו מינית, המסיבות של ווקר היו מקומות שבהם כל אחד יכול לבטא את המיניות שלו.
באוקטובר 1927, היא הסבה קומה בבית ל"מגדל האפל", סלון תרבות שהפך לאגדתי כאחד ממקומות ההתכנסות של התקופה, מקום שבו האמנים המוכשרים של הארלם התרועעו עם עמיתיהם בגריניץ' וילג', כמו גם עם בני המלוכה האירופים והאפריקאים. היא הזמינה את המעצב האוסטרי פול פרנקל ליצור את עיצוב הפנים. היא גם אירחה בביתה שבשד' אדג'קומב 80 בהארלם, ובוילה לווארו, הבית הכפרי שלה באירווינגטון, ניו יורק במחוז וסטצ'סטר - אחוזה איטלקית, בת 20,000 רגל רבוע (1,900 מטרים רבועים) שבנתה עבור אמה בשנים 1916 עד 1918, שגם היא תוכננה על ידי טנדי. וילה לווארו נקראה על שם ווקר (ליליה ווקר רובינסון) לאחר שהטנור האיטלקי אנריקו קארוסו אמר לה לאחר ביקור בנכס, שהאחוזה מזכירה לו את הבתים של מדינת הולדתו.
ווקר גם הקימה את מועדון הבכורה של הארלם. היא תמכה בעבודה מיסיונרית מקומית בקרב נשים בפטיסטיות בעיר ניו יורק. היא השתתפה בפעילות בכנסייה בפטיסטית ושירתה בוועדות שונות, מדי פעם הרצתה בימי נשים ואירועים מקצועיים.
ביוגרפיה מאוחרת

ווקר הייתה נשואה שלוש פעמים: לג'ון רובינסון, מלצר בבית מלון, ממנו נפרדה בערך ב-1911 והתגרשה ב-1914; לד"ר ווילי ווילסון ב-1919; ולד"ר ג'יימס ארתור קנדי, ב-1926, ממנו התגרשה חודשים ספורים לפני מותה ב-1931.
בשנות ה-20, ווקר בילתה ארבעה חודשים בנסיעות ברחבי אירופה ובמקומות אחרים, וביקרה בפריז, ניס, מונטה קרלו, נאפולי, רומא, קהיר, ירושלים, ג'יבוטי, אדיס אבבה ולונדון. בפריז היא בילתה עם הרקדנית ג'וזפין בייקר, איש החצר פול פוארט, השחקנית מיסטינגואט והשחקן דולי ווילסון. היא גם ביקרה את זוודיטו, קיסרית אתיופיה בדרכה לאדיס אבבה.
בתה המאמצת פיירי מיי בריאנט, נולדה בנובמבר 1898 ואומצה ב-1912. היא נודעה בשם "מיי ווקר" ונסעה עם ווקר כדוגמנית ועוזרת. בנובמבר 1923, ווקר ארגנה לה "חתונה של מיליון דולר" (למעשה קרובה יותר ל-40,000 דולר) בשל נישואיה של מיי לד"ר גורדון ג'קסון. מיי, בוגרת סמינר ספלמן באטלנטה, התגרשה מג'קסון ב-1926 ונישאה לעו"ד מריון ר. פרי ב-1927. כשווקר מתה ב-1931, מיי השתלטה על החברה עד מותה ב-1945, אז ירשה אותה בתה א'ליליה מיי פרי בנדלס.
מוות ומורשת

ווקר נפטרה ב-17 באוגוסט 1931, מדימום מוחי שנגרם כתוצאה מיתר לחץ דם, אותה מחלה שהובילה למותה של אמה ב-1919. היא הייתה מוקפת בחברים שנסעו ללונג ברנץ', ניו ג'רזי כדי לחגוג מסיבת יום הולדת עם לובסטר ושמפניה בעיצומו של השפל והאיסור הגדול. אלפי בני הארלם עמדו בתור כדי לצפות בגופה. הכומר אדם קלייטון פאוול האב הספיד אותה בחדר הלוויות בשדרה השביעית. מרי מקלאוד בת'ון, פעילת זכויות האזרח, נאמה גם היא בהלוויה. כשהארון שלה הורד לאדמה ליד קברה של אמה בבית הקברות וודלוון בברונקס, הוברט ג'וליאן — ה"נשר השחור" המהולל — טס במטוס קטן והפיל דליות וגלדיוליות לאתר הקבורה.
לנגסטון יוז כתב בספרו, "הים הגדול", כי, ההלוויה דמתה למסיבה גדולה, "עם מאות חברים בחוץ, מניפים את ההזמנות הלבנות והחרוטות שלהם למעלה בתקוות שווא להיכנס".
סטרלינג יוסטון ולארי ניל כתבו את "א'ליליה", מחזמר על ווקר.
השחקנית טיפאני חדיש גילמה את ווקר במיני סדרת נטפליקס "בזכות עצמה" שהוצגה לראשונה ב-20 במרץ 2020
הערות שוליים

↑  Bros, Brown (4 בנובמבר 1917). "Wealthiest Negro Woman's Suburban Mansion; Estate at Irvington, Overlooking Hudson and Containing All the Attractions That a Big Fortune Commands". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "A'Lelia Walker | American businesswoman". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-21 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Jones, Alexis and Siclait, Aryelle (March 27, 2020) "Who Was Madam C.J. Walker's Daughter A'Lelia And What Happened To Her?" Women's Health
↑  Martin, Douglas (14 בפברואר 2001). "A'Lelia Nelson, 82, President Of a Black Cosmetics Company". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  יו ריאן, זוכרים את אלליה ווקר, מי שיצרה חלל ריצי לאמנים השחורים הקוויריים של הארלם, באתר קוד סוויץ, ‏22 לספטמבר 2015 (באנגלית)
↑  
"Social Security Death Index". United States: The Generations Network. 2009. ארכיון מ-5 בנובמבר 2009. נבדק ב-2009-11-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Writing Biography: An Update on "The Joy Goddess of Harlem" « A'Lelia Bundles". אורכב מ-המקור ב-14 בדצמבר 2013. נבדק ב-2013-12-08. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hughes, Langston (1940). The Big Sea: An Autobiography. New York: Alfred A. Knopf.
↑  U. S. Census 1910
1 2  "My Grandmother's Harlem Renaissance Wedding « A'Lelia Bundles". אורכב מ-המקור ב-2013-12-14. נבדק ב-2013-12-08.
↑  City of Long Branch Death Certificate
↑  Harlem Renaissance : art of Black America. Driskell, David C., Lewis, David Levering, 1936-, Willis, Deborah, 1948-, Studio Museum in Harlem. New York: The Studio Museum in Harlem. 1987. ISBN 0810910993. OCLC 13945412.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: others (link)
↑  "Royalty and Blue-blooded Gentry Entertained by A'Lelia Walker at Lewaro and Townhouse, Amsterdam News, August 26, 1931, p. 1
↑  A Guide to the Sterling Houston Papers, University of Texas at San Antonio Libraries (UTSA Libraries) Special Collections.
↑  Nicolaou, Elena (2020-03-20). ""Self Made" Presents A'Lelia Walker as Queer—but That's Not Entirely Accurate". Oprah Magazine (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-04-21.
↑  Jones, Opinion by Roxanne (25 במרץ 2020). "This new Netflix miniseries let me down, then made me think". CNN. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14491382h (data)  ISNI: 0000 0000 4023 622X  LCCN: n92027491  SNAC: w68k875b  SUDOC: 25320738X  VIAF: 17452074   WorldCat (עם VIAF): 17452074
אוניברסיטת נאנג'ינג

| --- | --- |

 אוניברסיטה ציבורית
 תקופת הפעילות:  1902–הווה (כ־122 שנים)
 בעלי תפקידים
 סגל:  2,135
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  26,000
 סטודנטים לתואר ראשון:  13,865
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  12,793
 מיקום
 מיקום:  נאנג'ינג, ג'יאנגסו, הרפובליקה העממית של סין
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 קואורדינטות:  32°03′22″N 118°46′30″E﻿ / ﻿32.05611°N 118.775°E﻿ / 32.05611; 118.775
 www.nju.edu.cn/main.htm
 he
 
אוניברסיטת נאנג'ינג (במנדרינית: 南京大学) היא אוניברסיטה ציבורית, הממוקמת בנאנג'ינג שברפובליקה העממית של סין, אשר הוקמה בשנת 1902. נכון לשנת 2020, לומדים באוניברסיטה כ-26,000 סטודנטים.
האוניברסיטה חברה בארגונים אקדמאיים רבים, ובהם התאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט, איגוד אוניברסיטאות המחקר במזרח אסיה, ברית אוניברסיטאות דלתא של יאנגצה  וליגת C9.
דירוגים בין-לאומיים

דירוג שאנגחאי – מקום 96 (2023)
דירוג Times Higher Education – מקום 73 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות – מקום 145 (2024)
אוגוסטוס ניקולס בורק

| --- | --- |

הנערה מקונמארה
 לידה:  28 ביולי 1838 גולוויי, אירלנד 
 פטירה:  1891 (בגיל 52 בערך) פירנצה, ממלכת איטליה 
 זרם באמנות:  אסכולת פונט אוון 
 
אוגוסטוס ניקולס בורק (באנגלית: August Nicholas Burke;‏ 28 ביולי 1838 – 1891) היה אמן אירי ואקדמאי של האקדמיה המלכותית היברניאן.
ביוגרפיה

בורק נולד בגאלווי והיה בנו השישי של ויליאם בורק. אחד מאחיו היה תיאובלד הוברט בורק, הברון ה-13 של גלינסק, בעוד אח נוסף היה תומאס הנרי בורק, תת-מזכיר במשרד האירי.
ביוגרפיה > קריירה

הוא גילה עניין מוקדם בציור, והפגין אהבה לתיאור האנשים ונופי קונמארה. הקריירה שלו באמנויות החלה באקדמיה המלכותית בלונדון. הוא הציג באקדמיה המלכותית ובאקדמיה המלכותית היברניאן, מ-1863 ועד מותו, שם היה גם פרופסור לציור. מ-1870 עד 1872 הוא התגורר בהולנד, שם אייר סצנות הולנדיות.
הוא היה אחד האמנים האיריים הראשונים שנסעו לחבל בריטני, והציג חמש עשרה סצנות מברטני באקדמיה המלכותית היברניאן בין 1876 ל-1878. הוא צייר גם בסקוטלנד ובאנגליה. בשנות ה-80 עבר בורק לוולברסוויק בסאפוק, אל מושבת אמנים שנוצרה על ידי פיליפ וילסון סטיר. תלמידו של בורק, ולטר אוסבורן, צייר איתו שם.
אוגוסטוס היה המום בעקבות רצח אחיו תומאס, שהיה פקיד ממשל בריטי בדבלין, במהלך רציחות של מורדים איריים בפארק בשנת 1882. אוגוסטוס עזב את תפקידו באקדמיה המלכותית היברניאן, שם היה פרופסור לציור. לאחר מכן עבר עם שאר בני משפחתו לאנגליה ולאחר מכן לאיטליה.
שניים מהציורים המפורסמים ביותר שלו על קונאמרה תלויים בגלריה הלאומית של אירלנד. עבודתו נדירה יחסית, בעיקר משום שתכולת הסטודיו שלו נהרסה בשריפה ב-1916.
גלריה

פונטה וקיו, פירנצה
בוקר ערפילי
חציית גשר
דיוקן של זקנה
הערות שוליים

↑  "RootsWeb: IRL-GALWAY-L Part 2 - THE TUAM HERALD, SATURDAY, APRIL 10, 1909 TUAM, CO. GALWAY". rootsweb.com.
↑  Maebh O'Regan - Richard Moynan: Irish Artist and Unionist Propagandist - Éire-Ireland 39:1&2". jhu.edu.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 8283 6741  LCCN: nr92026256  RKD: 133990  ULAN: 500022131  VIAF: 95817511   WorldCat (עם VIAF): 95817511
X/1106 C1

|  כוכב האם |
| --- | --- |
 כוכב אם:  שמש
 מידע כללי
 סוג:  שביט
 תאריך גילוי:  2 בפברואר 1106 
 
X/1106 C1, הידוע גם בשם השביט הגדול של 1106, היה כוכב שביט בהיר שהופיע ב-2 בפברואר 1106, ונצפה ברחבי העולם מתחילת פברואר ועד אמצע מרץ. השביט תועד על ידי אסטרונומים בויילס, אנגליה, יפן, קוריאה (אנ'), סין ואירופה הקונטיננטלית. הוא נצפה כמי שהתפצל לחתיכות רבות, ויצר את השביט הגדול של 1882 ואת השביט איקייה-סקי וכן למעלה מ-4000 שביטים קטנים "מחככי שמש" שנצפו על ידי טלסקופ החלל SOHO. הוא חבר במשפחת שביטי קרויץ, המכונה "תת-שבר 1" (Subfragment I), שבר משביט גדול קודם לכן (בקוטר 150~ קילומטרים) שהתפצל בהדרגה תחת השפעת השמש, אולי השביט הגדול של 371 לפני הספירה.
תצפיות > בריטניה

הערה קצרה בכתב היד הוולשי המכונה Brut y Tywysogion מציינת:
[-1106]. באותה שנה נראה כוכב נפלא לראות, זורק מאחוריו אלומת אור בעובי של עמוד בגודל ובבהירות עצומה, המבשר על מה שיקרה בעתיד: עבור הנרי, קיסר רומא, לאחר ניצחונות אדירים וחיים אדוקים ביותר במשיח, הלך למנוחתו. ובנו, לאחר שזכה במושב האימפריה של רומא, נתמנה לקיסר.
קורות 1106 של כרוניקה של פיטרבורו (אנ') מתארת את השביט. התרגום של דורותי ויטלוק אומר:
בשבוע הראשון של התענית, ביום שישי, 16 בפברואר, בערב, הופיע כוכב יוצא דופן, ובמשך זמן רב לאחר מכן הוא נראה זורח זמן מה בכל ערב. כוכב זה הופיע בדרום-מערב; נראה קטן וחשוך. אולם הקרן שזרחה ממנו הייתה בהירה מאוד, ונראתה כמו אלומה עצומה המאירה מצפון-מזרח; וערב אחד נראה היה כאילו אלומה זו מתפצלת לקרניים רבות לעבר הכוכב מהכיוון ההפוך.
תצפיות > יפן

התצפיות המרשימות ביותר על השביט מגיעות מהכרוניקה היפנית Dainihonshi (אנ'). הכרוניקה דיווחה כי ב-7 בפברואר 1106 לספירה הופיע השביט הענק בדרום-מערב ונמתח על פני חלק עצום מהשמים לכיוון מזרח. השביט המבריק תואר כלבן ועם זנב הנמתח 100 מעלות על פני כל השמים.
תצפיות > סין

קטע מתוך כתב יד סיני מתאר כוכב שביט בשנת 1106, המזכיר את התפרקות השביט לאחר פריהליון, מתוארך ל-10 בפברואר:
בתקופת שלטונו של Hwuy Tsung, השנה החמישית לתקופתו של Tsung Ning, הירח הראשון [פברואר], יום Woo Seuh (10 בפברואר), הופיע שביט במערב. זה היה כמו פיי קאו נהדר. המעטפה הזוהרת הייתה מפוזרת. זה נראה כמו כוכב שבור. אורכו היה 60 [מעלות] ורוחבו היה 3 [מעלות]. הכיוון שלו היה לצפון-מזרח. זה עבר את S.D. Kwei (דרום אנדרומדה/צפון דגים). זה עבר את S.D. Lew (טלה הדרומי), ווי (פגסוס), מאו ופיי (שור). לאחר מכן הוא נכנס לתוך העננים ולא נראה עוד.
תצפיות > וייטנאם

כתב הימים הווייטנאמי Đại Việt sử ký toàn thư (אנ') גם תיעד את אירוע השביט:
(בשנת כלב אש (Binh Tuat), באביב ינואר, יש שביט במערב עם זנב קורן ארוך)
תצפיות > מצרים

הספר "קנז אל-דוראר וג'מי אל-גרר" מאת אבו בכר בן עבדאללה בן אבק:(בשנת 497 לספירה / 1106 לספירה)
והופיע בו כוכב לכת גדול במזרח, לבן כמו הירח, יש לו הילה גדולה מאיבריו, אומדן באורך של מאה וחמישים אמה (68.58 מטרים), ויש לו קרן ואור כמו ירח מלא. והוא נשאר ימים ולילות, ואם היה עם הירח, אנשים היו חושבים שהם שני ירחים. וזה היה אחד מהנפלאות השמימיות.
תצפיות > אחרים

אלכסיאדה (1148)
מראי מקום

Thomas Jones, Brut y Tywysogion, or, the Chronicle of the Princes: Red Book of Hergest version, University of Wales Press, Cardiff, 1955.
Comet X/1106 C1: Publication der Sternwarte in Kiel, No. 6, pp. 1–66, and AN 238 (1930 Jun 5), pp. 403–4
הערות שוליים

1 2  Williams, John (1871). Observations of Comets: From 611 B.C. to A.D.1640 : Extracted from the Chinese annals. Retrieved 18 April 2014.
↑  Matthew M. Knight; et al. (2010). "Photometric Study of the Kreutz Comets Observed by SOHO from 1996 to 2005". The Astronomical Journal. 139 (3): 926. Bibcode:2010AJ....139..926K. doi:10.1088/0004-6256/139/3/926.
↑  Frazier, Sarah (16 June 2020). "4,000th Comet Discovered by ESA & NASA Solar Observatory". NASA. Retrieved 14 July 2020.
↑  Marsden B.G. (1967), "The Sungrazing Comet Group", The Sungrazing Comet Group I, The Astronomical Journal, vol. 72, p. 1170, Bibcode:1967AJ.....72.1170M, doi:10.1086/110396
↑  Marsden B.G. (1989), "The Sungrazing Comet Group II", The Astronomical Journal, 98: 2306, Bibcode:1989AJ.....98.2306M, doi:10.1086/115301
↑  "X/1106 C1".
↑  Jones, Bryn. "A History of Astronomy in Wales". Retrieved 25 September 2019. The source of these quotes is the edited version of the Chronicles by Thomas Jones, Brut y Tywysogyon, or, the Chronicle of the Princes: Red Book of Hergest version, University of Wales Press, Cardiff, 1955
↑  X/1106 C1
אוטומט חסום ליניארית

במדעי המחשב, אוטומט חסום ליניארית או LBA (ראשי תיבות של: Linear Bounded Automaton) הוא מכונת טיורינג לא-דטרמיניסטית המקיימת את שלושת התנאים הבאים:
אלף-בית הקלט כולל שני סימנים מיוחדים, לסימון הקצה השמאלי והקצה הימני.
אין להדפיס סימנים אחרים משני הסימנים שבתנאי הראשון באחד מהקצוות.
קבוצת המעברים אינם יכולים להכיל מעברים שמאלה מהסמן השמאלי או ימינה מהסמן הימני.
במילים אחרות:
במקום סרט אינסופי עבור הקלט (כפי שיש במכונת טיורינג רגילה) סרט הקלט הוא סופי ומכיל את הקלט עצמו ושני סימני הקצה.
מגבלה זו עושה את LBA למודל מדויק יותר של מחשב אמיתי מאשר מכונת טיורינג, אשר הגדרתה מניחה סרט קלט לא מוגבל, משום שבפועל במחשב מעשי כמות הזיכרון מוגבלת.
LBA ושפות תלויות הקשר

LBA הם מכריעים למחלקת השפות תלויות ההקשר. ההגבלה היחידה על הדקדוק לשפות אלו היא שלא תהיה פעולה המעבירה מחרוזת למחרוזת אחרת קצרה יותר. כיוון שיש התאמה חד-חד-ערכית בין LBA לדקדוקים כאלו, לא נדרש סרט ארוך יותר מאשר המחרוזת המקורית כדי להיות מזוהה על ידי האוטומט.
בעיות LBA

בפרסום המדעי שלו בשנת 1960, ציין פרופסור קורודה (Sige-Yuki Kuroda) שני אתגרים מחקריים, אשר לאחר מכן נתפרסמו כ "בעיות ה-LBA".
בעיית ה-LBA הראשונה היא: האם מחלקת השפות המתקבלת על ידי LBA שווה למחלקת השפות המתקבלת על ידי LBA דטרמיניסטי. בעיה זו ניתן לנסח באופן תמציתי בשפה של סיבוכיות כ:
בעיית ה-LBA השנייה היא האם המחלקה של השפות המתקבלות על ידי LBA סגורה תחת משלים.
כפי שהרגיש כבר קורודה בעצמו, תשובה שלילית לבעיה השנייה תגרור תשובה שלילית גם לבעיה הראשונה. אולם, 20 שנה לאחר הצגת הבעיות נמצא כי לשאלה השנייה תשובה חיובית כפי שמשתמע ממשפט אימרמן. אך הבעיה הראשונה (נכון ל-2017) נותרה ללא פתרון.
הערות שוליים

↑  John E. Hopcroft; Jeffrey D. Ullman (1979). Introduction to Automata Theory, Languages, and Computation. Addison-Wesley. ISBN 0-201-02988-X.
אוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ

אוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ (בגרמנית: Augusta Marie von Schleswig-Holstein-Gottorf; ‏6 בפברואר 1649 - 25 באפריל 1728), הייתה בתו של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ואשתו של פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך.
ביוגרפיה

אוגוסטה מריה נולדה ב-6 בפברואר 1649 בטירת גוטורפ, לפרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולמריה אליזבת מסקסוניה, בתם של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה. ב-15 במאי 1670 התחתנה אוגוסטה מריה עם פרידריך, נסיך הכתר של באדן-דורלאך, ממנו נולדו לה 11 ילדים.
בשנת 1677 מת חמיה פרידריך השישי, מרקיז באדן-דורלאך, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך. בשנת 1709 מת בעלה פרידריך, וב-25 באפריל 1728 מתה אוגוסטה מריה בטירת אוגוסטנבורג בגרצינגן.
משפחתה

ב-15 במאי 1670 התחתנה אוגוסטה מריה עם פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך, ממנו נולדו לה 11 ילדים:
פרידריך מגנוס מבאדן-דורלאך (1672)
פרדריקה אוגוסטה מבאדן-דורלאך (1673–1674)
כרסטינה סופיה מבאדן-דורלאך (1674–1676)
קלאודיה מגדלנה אליזבת מבאדן-דורלאך (1675–1676)
קתרינה מבאדן-דורלאך (1677–1746), התחתנה עם יוהאן פרידריך, רוזן ליינינגן-הארטנבורג
קרל השלישי וילהלם, מרקיז באדן-דורלאך (1679–1738)
יוהנה אליזבת מבאדן-דורלאך (1680–1757), התחתנה עם אברהרד לודוויג, דוכס וירטמברג
אלברטינה פרדריקה מבאדן-דורלאך (1682–1755), התחתנה עם כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין
כריסטופר מבאדן-דורלאך (1684–1723)
שרלוטה סופיה מבאדן-דורלאך (1686–1689)
מריה אנה מבאדן-דורלאך (1688–1689)
אושייק (שוויינטוקז'יסקיה)

| --- | --- |
סמל אושייקסמל אושייק

כנסיית סטניסלב הקדוש באושייק
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  שוויינטוקז'יסקיה שוויינטוקז'יסקיה
 מחוז:  סטשוב
 שטח:  17.43 קמ"ר
 גובה:  180 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,966 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  50°31′N 21°26′E﻿ / ﻿50.517°N 21.433°E﻿ / 50.517; 21.433
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.osiek.pl/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיאושייק(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיאושייק(למפת פרובינציית שוויינטוקז'יסקיה רגילה) קיילצה אוסטרובייץ שוויינטוקז'יסקי  סטרחוביצה סקרז'יסקו-קמיינה לודז' של. לו. פולין קטן פודקרפצקיה מזוביהאושייק(למפת פרובינציית שוויינטוקז'יסקיה מוגדלת) קיילצה אוסטרובייץ שוויינטוקז'יסקי  סטרחוביצה סקרז'יסקו-קמיינה לודז' שלזיה לובלין פולין קטן פודקרפצקיה מזוביהאושייק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אושייק (בפולנית: Osiek) היא עיירה במחוז סטשוב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב

אושייק נחשבת לאחד היישובים הקדומים בסביבתה, ולפי המסורת המקומית, בולסלאב הראשון, דוכס פולין, ייסד אותה בשנת 1020 עבור המנזר הבנדיקטיני הסמוך. מהמאה ה-13 השתייך היישוב לנסיכות סנדומייז', ובשנת 1270 היה בבעלות הנסיך בולסלאב החמישי. בהמשך אותה מאה נשרף המקום בידי המונגולים.
בשנת 1430 קיבל היישוב זכויות מגדבורג מאת המלך ולדיסלב השני יגיילו, שהקנו לו מעמד עירוני, והוא נשלט על ידי משפחת האצולה שלכטה. התפתחות העיירה נבלמה כתוצאה מפלישת השוודים לפולין באמצע המאה ה-17. משנת 1815 נכללה העיירה בתחום פולין הקונגרסאית. בעקבות מרד ינואר בשנת 1863 נלקח בשנת 1869 מהיישוב מעמדו העירוני, וזה הושב לו רק בשנת 1994.
במלחמת העולם השנייה נפגעה העיירה קשות, וכ-100 חיילים פולנים נהרגו בה בקרב בספטמבר 1939. המבנה ההיסטורי היחיד ששרד בעיירה הוא כנסיית סטניסלב הקדוש מסוף המאה ה-17.
יהודי אושייק

עד המאה ה-19 השתייכו יהודי אושייק לקהילת ברנוב הסמוכה. בין מלחמות העולם גרו בעיירה כ-600 יהודים, כמחצית מתושביה. הם עסקו במסחר זעיר, ברוכלות ובמלאכה. ערב מלחמת העולם השנייה פעלו בעיירה סניפים של ההסתדרות הציונית, של מפלגות ציוניות ושל תנועות נוער ציוניות.
בראשית ספטמבר 1939 הפציצו הגרמנים את העיירה. עשרות בתי יהודים נהרסו או עלו באש, ומקצת היהודים נמלטו ליישובי הסביבה. משכבשו הגרמנים את העיירה, איימו להעניש בורחים שלא יחזרו אליה, ורוב הנמלטים שבו אליה. מתחילת הכיבוש גויסו מקצת היהודים לעבודת כפייה. היהודים חויבו לשאת טלאי צהוב, נאסר עליהם ללכת על מדרכות העיירה, והם חויבו בתשלומי כופר גבוהים. בסוף אוקטובר 1939 מינו הגרמנים יודנרט בעיירה, ומיד אחר כך החלו לגייס עובדים למחנות עבודה באזור. באפריל 1942 הוקם בעיירה גטו.
ב-25 באוקטובר 1942 ריכזו אנשי ס"ס, ז'נדרמים גרמנים ושוטרים פולנים את יהודי הגטו. החולים והזקנים נרצחו במקום, וכ-500 יהודי הגטו הנותרים הובלו לתחנת הרכבת הסמוכה, וגורשו בקרונות משא למחנה ההשמדה טרבלינקה.
אוגוסטה סופיה, נסיכת הממלכה המאוחדת

אוגוסטה סופיה, נסיכת הממלכה המאוחדת (8 בנובמבר 1768 – 22 בספטמבר 1840) הייתה בתם השישית של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת ושל המלכה שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ.
ביוגרפיה > ילדות והתבגרות

הנסיכה אוגוסטה סופיה נולדה בארמון בקינגהאם בלונדון, בריטניה.
הנסיכה הוטבלה ב-6 בדצמבר 1768 על ידי פרדריק קורנווליס, הארכיבישוף של קנטרברי, בלשכת המועצה הגדולה בארמון סנט ג'יימס. הסנדקים שלה היו דודה קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ ודודותיה קרוליין מתילדה, נסיכת בריטניה ואוגוסטה, נסיכת בריטניה.
הנסיכה אוגוסטה הייתה חלק משלישיית הנסיכות הגדולות, יחד עם אחותה הגדולה שארלוט, הנסיכה המלכותית (נולדה ב-1766) ואחותה הצעירה אליזבת, נסיכת הממלכה המאוחדת (נולדה ב-1770). השלוש היו שונות מאוד אך קרובות.
ביוגרפיה > בגרות מוקדמת

אוגוסטה כתבה לעיתים קרובות לאחיה הגדול ויליאם, ששהה בהנובר לצורך אימונים צבאיים. היא הייתה מדווחת לו על חדשות משפחתיות ומעודדת אותו לספר לה מה קורה בחייו. היא התענגה על תשומת לבו ועל המתנות הקטנות ששלח לה, למרות שהמלכה ניסתה להרתיע את ויליאם מלבזבז את זמנה היקר של אחותו.
משפחת המלוכה התלבשה לעיתים קרובות בבגדים אזרחיים, הרחק מהפאר המקושט של חצרות מלוכה אחרות. מכיוון שהיו שש נסיכות, הוצאותיה של המלכה אפילו על הבגדים האלה היו עצומות, והיא ניסתה לצמצם עלויות ולשמור על מסגרת הקצבה שניתנה לה. המעבר לשלב חדש זה של החיים גרם לכך שסכומי הכסף שהמלכה הוציאה על שלוש בנותיה הגדולות תפחו במהירות. הנסיכות היו זקוקות כל הזמן לשמלות, כובעים, קישוטים, מניפות ופריטים אחרים. ההוצאה הרבעונית על בגדיהם נאמדה ב-2,000 לירה שטרלינג, ולכך התווספו ההוצאות על כל משרתיהן ומוריהן.
ב־1785 הגיעו אוגוסטה ושארלוט לגיל הנישואין. באותה שנה ציין נסיך הכתר של דנמרק (פרדריק השישי, מלך דנמרק) בפני המלך ג'ורג' השלישי כי הוא ידחה כל הצעת נישואין אחרת של נסיכה בריטית. עם זאת, המלך הצהיר כי לאחר היחס הרע שאחותו הצעירה, קרוליין מתילדה, נסיכת בריטניה, קיבלה מבעלה הוא לעולם לא ישלח את אחת מבנותיו לחצר המלוכה הדני. כשחבריהן ונשות החצר החלו להתחתן, הנסיכות תהו מתי יגיע תורן. בשנת 1797 אוגוסטה קיבלה הצעת נישואין מהנסיך פרדריק אדולף, דוכס אסטרייטלנד, הצעה שניתנה ללא אישור בית המלוכה השוודי. נסיכה בריטית, במיוחד בהתחשב שנולדה לאם מרובת ילדים, הייתה שידוך מצוין, אך נראה שאביה של אוגוסטה נהיה פחות ופחות מוכן לאפשר לבנותיו להינשא.