stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבי ליבוביץ'
הערות שוליים

↑  בן שלו, ג'זיסט במובן הרחב, באתר הארץ, 1 במרץ 2006
↑  ביקורת על האלבום טבע האדם, באתר יוסמיוזיק, 9 באפריל 2008
↑  ביקורת על האלבום Groove Collage, באתר יוסמיוזיק, 30 באוגוסט 2008
↑  יובל אראל‏, הג'אנק של השובבים, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 5 במרץ 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: a779de9d-608e-4840-a989-ebaf65607630
אאומאיה

| אאומאיה |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון תחתון 125 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סוג:: אאומאיה
שם מדעי
 Eomaia

שחזור של היונק
יציקת מאובני אאומאיה
שחזור של אאומאיה הניזון מחרקים
אאומאיה (שם מדעי: Eomaia; משמעות השם: "אם השחר") הוא סוג של יונק מאובן נכחד המכיל את המין היחיד Eomaia scansoria, שהתגלה בסלעים שנמצאו בתצורת יישיין במחוז ליאונינג בסין. המאובן מתוארך לאמצע עידן הקרטיקון התחתון – כ-125 מיליון שנה לפני זמננו. הדגימה המאובנת היחידה של מין זה היא בגודל 10 סנטימטרים והיא כמעט שלמה. משקל הגוף מוערך ב-20–25 גרם. המאובן שמור היטב יחסית לממצא בן 125 מיליון שנה. גולגולת המאובן נמעכה, אך אפשר לראות את שיניו של היונק, עצמות רגליו הזעירות, חלק מהסחוסים שלו ואפילו פרוותו.
תיאור

במאובן אאומאיה נראים סימנים ברורים של שיער. עם זאת, אין אלו הראיות המוקדמות ביותר לשיער בשושלת היונקים, שכן גם במאובנים של וולטיקותריום וקסטרוקאודה שהתגלו בסלעים המתוארכים ל-164 מיליון שנה לפני זמננו, יש סימני פרווה.
לאאומאיה סקאנסוריה (Eomaia scansoria) היו תכונות המשותפות לו וליונקי שליה, תכונות המבדילות אותו מהמטאתריה, הקבוצה שכוללת את חיות הכיס בנות זמננו. תכונות אלה כוללות את עצם ה-malleolus ("פטיש קטן") המוגדלת בתחתית השוקה (הגדולה מבין שתי עצמות השוק), מפרק בין עצם המסרק הראשונה לבין עצמות בסיס כף הרגל (entocuneiform) אשר נסוג לאחור יחסית למפרק בין עצם המסרק לבין העצמות המרכזיות בבסיס כף הרגל, וכן תכונות שונות של מלתעות ושיניים.
עם זאת, E. scansoria אינו יונק שליה אמיתי שכן הוא חסר כמה תכונות ספציפיות למין זה, כגון קיומה של עצם הפטיש (malleolus) בחלק התחתון של השוקית, הקטנה שבין שתי עצמות השוק, וכן שגם ומגרעת במפרק הקרסול העליון, בו העצמות האחוריות של כף הרגל משתלבות בשקע שנוצר על ידי קצוות השוקה והשוקית. לאאומאיה היו חמש חותכות עליונות וארבע תחתונות (מאפיין מובהק בהרבה של תת-מחלקת המטאתריה) חמש קדם-טוחנות ושלוש טוחנות. ליונקי שליה יש רק עד שלוש חותכות בחלק העליון והתחתון, ארבע קדם-טוחנות ושלוש טוחנות, אבל היחס בין קדם-טוחנות וטוחנות דומה ליחס בקרב יונקי השלייה.
לאאומאיה, כמו ליונקים מוקדמים ולחיות-כיס אחרות, היה פתח אגן צר, מה שהביא ללידת ולדות קטנים ולא מפותחים הדורשים טיפול מסור וממושך. עצמות האגן העיליות (Epipubic bones) מתרחבות קדימה מן האגן; עצמות אלה אינן נמצאות בשום יונק שליה אך נמצאות בכל יונק אחר, כולל יונקים לא שלייתיים מקבוצת האאותריה, יונקי הביב, כיסאים ויונקים אחרים מתקופת המזוזואיקון, כמו גם הקיינודונטיים מסדרת התרפסידה, הקרובים ביותר ליונקים. תפקידן הוא להקשיח את הגוף במהלך תנועה. התקשות זו עלולה להזיק ליונקי שליה בהריון, אשר הבטן שלהם צריכה להתרחב.
סיווג

מגלי אאומאיה טענו כי על בסיס 268 מאפיינים שנדגמו מכל היונקים הגדולים בענפי המזוזואיקון והמשפחות העיקריות של ענף האאותריה, אפשר למקם את האאומאיה בשורש "עץ המשפחה" של ענף האאותריה עם מינים נוספים. חוקרים אחרים משייכים אותו לקבוצה הקרובה ביותר לתריה – Tribosphenida.
ראו גם

אבולוציה של יונקים (אנ')
יורמאיה (לפני 160 מיליון שנה)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Ji, Q.; Luo, Z-X.; Yuan, C-X.; Wible, J.R.; Zhang, J-P.; Georgi, J.A. (באפריל 2002). "The earliest known eutherian mammal" (PDF). Nature. 416 (6883): 816–822. doi:10.1038/416816a. PMID 11976675. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2010-11-03. נבדק ב-2008-09-24. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Meng, J.; Hu, Y.; Wang, Y.; Wang, X.; Li, C. (דצמ' 2006). "A Mesozoic gliding mammal from northeastern China". Nature. 444 (7121): 889–893. doi:10.1038/nature05234. PMID 17167478. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ji, Q.; Luo, Z-X; Yuan, C-X; Tabrum, A.R. (בפברואר 2006). "A Swimming Mammaliaform from the Middle Jurassic and Ecomorphological Diversification of Early Mammals". Science. 311 (5764): 1123–7. doi:10.1126/science.1123026. PMID 16497926. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Novacek, M. (19 יוני 1986). "The Primitie Eutherian Dental Formula". Journal of Vertebrate Paleontology. 6 (2): 191–196. doi:10.1080/02724634.1986.10011610. JSTOR 4523087. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Weil, A. (באפריל 2002). "Mammalian evolution: Upwards and onwards". Nature. 416 (6883): 798–799. doi:10.1038/416798a. PMID 11976661. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Reilly, S.M.; White, T.D. (בינואר 2003). "Hypaxial Motor Patterns and the Function of Epipubic Bones in Primitive Mammals". Science. 299 (5605): 400–402. doi:10.1126/science.1074905. PMID 12532019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Novacek, M.J.; Rougier, G.W; Wible, J.R.; McKenna, M.C; Dashzeveg, D.; Horovitz, I. (באוקטובר 1997). "Epipubic bones in eutherian mammals from the Late Cretaceous of Mongolia". Nature. 389 (6650): 483–486. doi:10.1038/39020. PMID 9333234. {{cite journal}}:  (עזרה)
When the Music's Over

| --- | --- |
 שיר בביצוע הדלתות
 מתוך האלבום Strange Days
 יצא לאור:  25 בספטמבר 1967
 תאריך הקלטה:  1967
 מקום הקלטה:  סאנסט סאונד רקורדס, הוליווד, קליפורניה
 סוגה:  ארט רוק, פרוטו-פרוג, רוק ניסיוני
 אורך:  11:00
 חברת תקליטים:  אלקטרה רקורדס
 כתיבה:  הדלתות
 לחן:  ג'ים מוריסון 
 הפקה:  פול רוטשילד
 
"When the Music's Over" (בעברית: "כשהמוזיקה נגמרת") הוא שיר אפי של להקת הרוק האמריקאית הדלתות, המופיע באלבומם השני Strange Days שיצא בשנת 1967. זהו אחד השירים הארוכים יותר של הלהקה, שנמשך 11 דקות.
מקור

כמו מספר שירים אחרים מאלבומם השני Strange Days, השיר הולחן לפני שללהקה היה חוזה הקלטות, ובוצע והורחב באמצע 1966 בויסקי אה גוגו בלוס אנג'לס. הופעה אחת כזו תועדה בהוצאה המחודשת של התקליט והסרט Live at the Hollywood Bowl ב-2012. הופעה משנת 1970 יצאה בשנת 2018 באלבום Live at the Isle of Wight Festival משנת 1970. מגזין הרולינג סטון ציטט את חבר להקת הדלתות ג'ון דנסמור שאמר: "לנגן את השיר הזה היה אינטנסיבי. הייתי צריך לקחת נשימה עמוקה לפני שניגנתי אותו, כי זה לא קצת פופ של שלוש דקות".
גרסת האלבום האחרונה הוקלטה בשנת 1967. ג'ים מוריסון רצה שהשיר יוקלט בהופעה חיה באולפן ללא אוברדאבים. עם זאת, לאחר שנעדר מהאולפן המקורי למשך 24 שעות, הוא גילה שהלהקה סירבה להקליט מחדש את השיר, והוא נדרש להקליט את השירה שלו על השירה של ריי מנזרק. מוריסון הקליט את שירתו בטייק אחד.
הגיטריסט רובי קריגר הסביר מאוחר יותר את הקושי בסולו הגיטרה שלו: "הסולו הזה היה באמת אתגר כי ההרמוניה סטטית. הייתי צריך לנגן 56 ברים על אותו ריף". מנזרק הצהיר כי קיבל השראה מ-"Watermelon Man" של הרבי הנקוק, כשהלחין את הפתיח לעוגב.
משתתפים

ג'ים מוריסון - שירה
ריי מנזרק - קלידים
רובי קריגר - גיטרה
ג'ון דנסמור - תופים
הערות שוליים

↑  Cosmik Debris Magazine Presents The Golden Age of Rock, January 2002, web.archive.org, ‏2016-03-11
1 2  Strange Days (Album notes). The Doors. New York City: Elektra Records. 1967. Back cover. EKS-74014.
1 2  Rich Weidman, The Doors FAQ: all that's left to know about the kings of acid rock, Milwaukee, WI: Backbeat Books, 2011, FAQ, עמ' 192, ISBN 978-1-61713-017-5
↑  Matijas-Mecca, Christian, Listen to Psychedelic Rock! Exploring a Musical Genre, 2020, עמ' 79, ISBN 978-1440861970
↑  Kory Grow, See Doors' Epic 'When the Music's Over' at Isle of Wight Festival, Rolling Stone, ‏2018-02-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  Davis, Stephen, Jim Morrison: Life, Death, Legend, 2005, עמ' 201–202, ISBN 978-1-59240-099-7
↑  Steve Baltin, Doors Members Robby Krieger and John Densmore Reunite for All-Star Tribute to Ray Manzarek, Billboard, ‏2016-02-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  Alan Paul published, The Doors' Robby Krieger Sheds Light — Album by Album — on One of Rock’s Most Mysterious Bands, guitarworld, ‏2016-01-08 (באנגלית)
↑  Manzarek, Ray, Light My Fire: My Life With the Doors, 1998, עמ' 78, ISBN 978-0-399-14399-1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: e94fdece-32a5-3261-b14b-6610e88a76d3
א-סייד

| --- | --- |
בתים בא-סייד, 2012
שם בערבית: السيد
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: אל קסום
גובה ממוצע: ‎376 מטר
סוג יישוב: יישוב 5,000‏–9,999 תושבים
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף יולי 2024 (אומדן)
  - אוכלוסייה: 6,908 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎3.8% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת צפון הנגב מוגדלת) א-סייד(למפת צפון הנגב רגילה) א-סייד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום א-סייד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום א-סייד31°17′07″N 34°54′50″E﻿ / ﻿31.2853856673933°N 34.9138528760996°E﻿ / 31.2853856673933; 34.9138528760996  heמפת היישובים של מועצה אזורית אל קסום (in English: Al-Kasom Regional Council) באדום - א-סייד בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 1 מתוך 10

בית ספר יסודי חדש ביישוב, אוקטובר 2010
מבט מהאוויר. (ויקיאוויר)
אַ-סַּיִּד (בערבית: السيد) הוא כפר בדואי בנגב, שהוכר על ידי מדינת ישראל כיישוב ונמצא בתחומי מועצה אזורית אל קסום. בא-סייד חיים כ-6,500 תושבים (נכון ל-2022).
היסטוריה

מקורו של השבט במצרי שהגיע לאזור בתחילת המאה ה-18 ונישא לאישה מקומית. באותו הזמן הם התיישבו בנגב וכך נוסד הכפר.
מעמדם של בני משפחתו של המצרי, עובדי אדמה לא מקומיים, גרם לבני שבטי בדואים תושבי האזור להימנע מיצירת קשרי נישואים עימם. חלקם הצליחו להתחתן עם נשים מעזה ומהאזור, אך שיעור נישואי הקרובים בין בני השבט עלה - במחקר נמצא כי 27 אחוזים מהנישואים נערכים בין בני דודים ו-65 אחוזים מהנישואים נערכים בין קרובי משפחה מדרגה כלשהי.
היסטוריה > ייחודיות גנטית של התושבים

המטען הגנטי של שניים מבניו של מייסד השבט, שהיו חירשים, מתבטא גם בקרב חלק מצאצאיהם, ושיעור החירשות בשבט מגיע לחמישה אחוזים, פי חמישים מהשיעור באוכלוסייה הכללית. מספרם הגדול של החרשים בשבט הוביל ליצירה ספונטנית של שפת סימנים.
היסטוריה > הקמת היישוב

עד תחילת שנות ה-2000 היה א-סייד כפר בלתי מוכר. מסיבה זאת הוא לא קיבל שירותים מוניציפליים וציבוריים - לא הייתה לו אספקת חשמל ומים, חסרה מערכת ביוב וכו'.
הניכור החברתי בין שבט א-סייד לשכניהם עורר את התנגדותם של בני השבט לתוכנית לשייכם למועצה מקומית חורה, שכניהם הקרובים, ולהעברת היישוב למסגרת מועצה אזורית אבו בסמה.
הסטטוס של היישוב השתנה כשהוכר בהתאם להחלטת ממשלת ישראל מס' 881 מ-29 בספטמבר 2003, להקים שמונה יישובים לבדואים בנגב. שבעה מתוכם, לרבות א-סייד, נכללו בתחומי מועצה אזורית אבו בסמה, ועם פירוקה בנובמבר 2012, נכלל א-סייד במועצה אזורית אל קסום.
א-סייד היום

לאחר ההכרה ביישוב נבנו בו שני בתי-ספר חדשים, נפתח סניף של קופת חולים לאומית ועוד. מתוכננת הקמת אזור תעשייה. ב-2015 חובר לראשונה בית ספר יסודי בכפר לרשת החשמל הארצית, לאחר ארבעה עשורים של שימוש בגנרטורים.
בשנת 2019 חוברו בתי היישוב לרשת החשמל הארצית.
ראו גם

שפת הסימנים של שבט א-סייד
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  צפי סער, סימן שנולדים עם זה, באתר הארץ, 22 בפברואר 2005
↑  קובי בן-שמחון, 1 מכל 20, באתר הארץ, 4 ביוני 2004
↑  כתב ערוץ 7, העברת היישוב אל סייד לתחום מועצה אזורית אבו בסמה (כותרת תחתונה בטור "מועצת אלעד תורחב ב-250 דונם"), אתר ערוץ 7, 26/06/06
↑  מערכת ישראל היום, ויהי אור: היישוב אל סייד חובר לראשונה לחשמל, באתר ישראל היום, 23 בדצמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588167805171
אבן גבול

אבן גבול בין חלקות חקלאיות בהרי הקרפטים הדרומיים של רומניה
אבן גבול בגבול ישראל-מצרים
אבן גבול היא אבן המוצבת בגבול בין שתי מדינות או טריטוריות, שנועדה להוות סמן פיזי למיקום הגבול ביניהן. אבנים כאלו מוצבות במספר נקודות לאורך הגבול, במיוחד בנקודות בולטות ובעלות משמעות לאורכו. בימינו מקובל כי הגבול עובר במתיחת קו ישר ודמיוני בין האבנים, אך בעבר הוצבו אבנים כאשר קו הגבול ביניהן עבר בדרך אחרת.
ייעוד ומאפיינים

הנחת האבנים בשטח נועדה למנוע מחלוקות ביחס לקו הגבול, והיא מתבצעת בדרך כלל לפני הקמת גדר שלמה בקו הגבול, או במקומות אשר בהם האופי הטופוגרפי של השטח אינו מאפשר הצבת גדר.
אבני הגבול מקוטלגות בדרך כלל על ידי מספרים ו/או אותיות, על מנת ליצור שפה משותפת בשטח. המרחקים בין אבני הגבול הם לעיתים קבועים ולעיתים קשורים באופיו הטופוגרפי של הגבול (תבליט) או תכסית. מרחקים אלו נעים בין עשרות מטרים ועד עשרות קילומטרים.
אבני גבול משמשות בסימון גבול בינלאומי בין מדינות, גבולות מנהליים בתוך המדינה וגם בגבולות בין קרקעות בבעלות פרטית. השימוש באבני גבול החל בעבר כאשר אלו שימשו כסמנים בין שטחים חקלאיים, על מנת לא להעביר גדר ביניהן.
אבני גבול בגבולות ישראל

בגבול ישראל-מצרים הוצבו 91 אבני גבול לאחר נסיגת צה"ל מסיני. האבנים היו מונחות מרפיח בצפון ועד טאבה בדרום, וסייעו להבנת תוואי הגבול במקומות בהם לא הייתה גדר, או שלא הייתה ברורה, בשל קו הגבול הישר יחסית, שאינו מתחשב בתבליט בשטח. אבני הגבול היו קיימות בגבול המקורי מ-1906 אך חלקן נסחפו או כוסו. אבני הגבול החדשות הוצבו לראשונה ב-1982 על ידי צוות משותף של ישראל ומצרים שסימן את הגבול היבשתי בדצמבר 1981. על האבנים חקוקים מספרים מ-1 ברפיח ועד 91 בטאבה. עם השנים הוקמה גדר לאורך כל הגבול.
ב-29 בדצמבר 1988 לאור הסכמות חדשות בין ישראל ומצרים נשלח מסוק יסעור למקם מחדש את אבן גבול מספר 51 ואבן גבול 52. בעת הנחת האבן, התרסק מסוק היסעור. הקברניט, סרן מרדכי שרון, נהרג. שלושת אנשי הצוות האחרים - טייס המשנה, המכונאי המוטס ועוזרו - נפצעו.
בגבול ישראל-לבנון ובגבול נפת רמת הגולן-נפות צפת וכנרת במשותף, שהיה בעבר הגבול בין ארץ ישראל המנדטורית שנשלטה על ידי בריטניה לבין צרפת ששלטה על סוריה (בגבולותיה מלפני מלחמת ששת הימים אשר כללו את רמת הגולן) ולבנון, היו קיימות 71 אבני גבול, שלרובן לא נותר זכר. הנחת אבנים אלו התבצעה בשנים 1921–1925 על בסיס הסכמים משנת 1920 ו-1923.
בגבול ישראל-ירדן קיימות כ-130 אבני גבול. אבנים אלו הוצבו לאחר הסכם השלום בין ישראל לירדן בשנת 1994.
ראו גם

אבן מיל
הערות שוליים

↑  המסוק התרחק כדי לא למחוץ אותנו. פתאום, הזנב שלו נשבר, באתר הגבורה
↑  מחלקת המדידות המנדטורית וגבולות א"י, מאתר המרכז למיפוי ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283988205171  BNE: XX555814  GND: 4138134-8  LCCN: sh85016099  NKC: ph1010382 
אבן גבול במורדות צפון הגולן, אותה הניח המנדט הבריטי בשנות העשרים של המאה ה-20.
אבו בכר שקאו

אַבּוּ בַּכְּר שֵׁקָאוּ (נולד בין השנים 1969 ל-1975; לפי דיווחים לא-רשמיים מת במאי 2021), הידוע גם בכינויו דַאר א-תַּוְחִיד (בערבית: دار التوحيد – בית המונותאיזם), הוא המנהיג לשעבר של ארגון הטרור האסלאמי בניגריה, בוקו חראם. החליף את מייסד הארגון, מוחמד יוסוף, שנהרג ב-2009. ביוני 2013 הבטיחה ארצות הברית שבעה מיליון דולר למי שיסייע באיתורו.
ב-21 במאי 2021 התפרסם תחקיר של הוול סטריט ג'ורנל, לפיו אבו בכר שקאו נהרג בהתפוצצות מטען חבלה שהוא הפעיל. הדיווח לא קיבל אישור רשמי, אך התבסס על מקורות מודיעין.
קורות חייו

אבו בכר שקאו נולד ככל הנראה בשנת 1975 בניז'ר, אם כי לטענתו נולד בכפר שקאו במדינת יובה שבניגריה. בן העם הקאינורי מצפון-מזרח ניגריה. גם גילו לא ברור, וישנה אפשרות שנולד בשנת 1969. הוא הצטרף לבוקו חראם, ארגון טרור שהוקם בשנת 2002 על ידי מוחמד יוסוף ומטרתו להילחם בחדירתה של התרבות המערבית לאזורים שבהם הוא פועל ולהקים מדינה אסלאמית המושתתת על חוקי השריעה. ביולי 2009 נהרג מנהיג הארגון מוחמד יוסוף במעצר משטרתי, ומאז מנהיג את הארגון אבו בכר שקאו, שהפך את בוקו חראם לקיצוני ואכזרי יותר.
עיתונאי שפגש את אבו בכר שקאו תיאר אותו כ"תאולוג בעל זיכרון צילומי, אדם מתבודד, חסר פחד, שמוכן להקריב הכל למען האמונה שלו". הארגון מעלה סרטונים רבים לרשת האינטרנט, שבהם מופיע אבו בכר שקאו בסגנון הסרטונים של אוסאמה בן לאדן, אשר בו הוא רואה דמות לחיקוי. בסרטונים מדבר שקאו על מלחמתו בנוצרים ועל רצונו להחיל את חוקי השריעה. ב-2009 טענו כוחות הביטחון הניגריים שהצליחו להרוג אותו במהלך העימותים שהיו להם עם החמושים של בוקו חראם, אך ביולי 2010 פרסם הארגון סרטון שבו נראה כי הוא עדיין חי, וככל הנראה הצליח לשרוד את הלחימה ורק נורה ברגלו.
אבו בכר שקאו אחראי למתקפות טרור רבות שבוצעו בניגריה על כפרים, בתי ספר, כנסיות של המיעוטים הנוצריים ותחנות משטרה, אשר בהן נהרגו אזרחים רבים. בשנת 2011 גרם הארגון למותם של 495 בני אדם. בוקו חראם אחראי למתקפת הטרור על מטה האומות המאוחדות באבוג'ה באוגוסט 2011, שבמהלכה נהרגו 24 בני אדם. בנובמבר 2013 רצחו חמושים מהארגון יותר מ-30 בני אדם שנסעו לחתונה בצפון-מזרח ניגריה. חודש לאחר מכן פוצצו חברי הארגון מכונית תופת שגרמה ל-70 הרוגים. ב-14 באפריל 2014 נחטפו למעלה ממאתיים תלמידות בית ספר בניגריה. לאחר כמה ימים פרסם ארגון בוקו חראם סרטון, שבו הודיע אבו בכר שקאו כי התלמידות בידיו והוא מתכוון למכור אותן לשפחות ולחתן אותן עם חברי ארגונו. בהמשך פרסם סרטון נוסף שבו אמר כי הוא מסכים לשחרר את התלמידות תמורת לוחמים בארגון שנעצרו בידי השלטונות הניגריים. בסרטון נראו התלמידות הנוצריות כשהן לבושות כמוסלמיות, כשלדברי שקאו הן התאסלמו.
אבו בכר שקאו נחשב לטרוריסט המסוכן ביותר באפריקה, וביוני 2013 הבטיחה ארצות הברית פרס של שבעה מיליון דולר למי שיביא מידע שיסייע באיתורו.
ב-7 במרץ 2015 נשבע אבו בכר שקאו אמונים למדינה האסלאמית. מאז מהווה ארגון בוקו חראם את "מחוז מערב אפריקה של המדינה האסלאמית". ב-3 באוגוסט 2016 פורסם בשבועון "א-נבא" של המדינה האסלאמית כי אבו מוסעב אל-ברנאווי מונה למנהיג מחוז מערב אפריקה במקום אבו בכר שקאו.
ראו גם

הג'יהאד הסלפי
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, "מנהיג בוקו חראם פוצץ עצמו כדי לא ליפול בשבי", באתר ynet, 22 במאי 2021
↑  ארצות הברית הציבה פרסים על מבוקשים באפריקה, באתר nrg, באתר nrg מעריב, 4 ביוני 2013.
↑  Drew Hinshaw and Joe Parkinson, "Boko Haram Leader, Responsible for Chibok Schoolgirl Kidnappings, Dies", Wall Street Journal, May 21 2021
1 2  פרופיל של מנהיג בוקו חראם, באתר BBC News, ‏ 9 במאי 2014.
↑  אלי לאון ושלמה צזנה, 39 הרוגים ועשרות פצועים בשרשרת פיגועים במדינה - בעיקר נגד נוצרים, ישראל היום, 26 בדצמבר 2011.
↑  ניגריה: מחבלים רצחו 30 אורחי חתונה, בהם החתן, באתר וואלה, 4 בנובמבר 2013
↑   כמאה הרוגים בשורת פיגועים בצפון־מזרח ניגריה, באתר הארץ, 28 בינואר 2014
↑  ברחה מהחוטפים: "רצנו ורצנו עד שנעלמנו", באתר ynet, 12 במאי 2014
↑  בוקו חראם הניגרי: "התלמידות בידינו, נמכור אותן", באתר וואלה, 5 במאי 2014
↑  בוקו חראם הציג את מאות החטופות: "הן התאסלמו", באתר וואלה, 12 במאי 2014
↑  שי לוי, ‏על הכוונת: 15 הטרוריסטים הכי מסוכנים בעולם, באתר ‏מאקו‏, 13 באוקטובר 2013
↑  ארצות הברית הציבה פרסים על מבוקשים באפריקה, באתר nrg, באתר nrg מעריב, 4 ביוני 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1165011301  VIAF: 42146331901418691696   WorldCat (עם VIAF): 42146331901418691696
אבן הזוחלת

עיר דוד, שיחזור מתוך דגם ירושלים בסוף ימי בית שני
אֶבֶן הַזֹּחֶלֶת הוא שמו של אתר הסמוך לעין רוגל בסביבות ירושלים בתקופת המקרא. 
ישנם חוקרים הטוענים שאבן הזוחלת הייתה אבן מקודשת לפולחן הנחש שהיה נהוג בתקופה הכנענית.
תולדותיו

בספר מלכים מסופר על זבח בקר וצאן שערך אדוניהו באתר כאשר הומלך למלך.
”וַיִּזְבַּח אֲדֹנִיָּהוּ צֹאן וּבָקָר וּמְרִיא עִם אֶבֶן הַזֹּחֶלֶת אֲשֶׁר אֵצֶל עֵין רֹגֵל וַיִּקְרָא אֶת כָּל אֶחָיו בְּנֵי הַמֶּלֶךְ וּלְכָל אַנְשֵׁי יְהוּדָה עַבְדֵי הַמֶּלֶךְ”
רש"י, אשר חי בימי הביניים בצרפת, פירש ש"אבן הזוחלת" היא: "אבן גדולה שהיו הבחורים מנסין בה את כחם להזיזה ולגררה לשון מים זוחלין זוחלי עפר. תרגום יונתן תרגם "אבן סכותא שעומדין עליה וצופין למרחוק". "מצודת ציון" פירש שאבן הזוחלת נקראת כך בגלל שמים היו זוחלים סמוך לה. וכך כתב גם הפרשן רד"ק.
במאה ה-19, החוקרים הבריטים קיצ'נר וקונדר הציעו לזהות את אבן הזוחלת בצוק עליו שוכן הכפר סילוואן, הקרוי בשפת בני הכפר בשם זחווילה.
במאה ה-20 הציעו חוקרים לזהותה במספר אתרים בסביבות ירושלים; האחת, באבן גדולה בכפר השילוח הקרויה זחוילת; השנייה, באבן גדולה הנמצאת ליד עין רוגל.
ראו גם

עין רוגל
לקריאה נוספת

הערך: אבן הזוחלת, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 8.
הערות שוליים

↑  אליה שמואל הרטום, "אֶבֶן הַזֹּחֶלֶת", אנציקלופדיה מקראית, א, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"י, טור 47.
↑  ספר מלכים א', פרק א', פסוק ט'.
↑  בפירושו על דברים לב כד
↑  Conder and Kitchener, 1883, SWP III, pp.  53
When a Blind Man Cries

| --- | --- |

 סינגל בביצוע דיפ פרפל
 יצא לאור:  21 במרץ 1972
 סוגה:  רוק, בלוז רוק 
 שפה:  אנגלית
 איי-סייד:  Never Before
 כתיבה:  ריצ'י בלקמור, ג'ון לורד, רוג'ר גלובר, איאן גילן, איאן פייס 
 לחן:  ריצ'י בלקמור, ג'ון לורד, רוג'ר גלובר, איאן גילן, איאן פייס 
 
"When a Blind Man Cries" (בעברית: כשעיוור בוכה) הוא שיר של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל, אשר במקור היה זמין רק כבי-סייד של הסינגל "Never Before", שיצא ב-1972. הוא הוקלט במהלך הסשנים של Machine Head בדצמבר 1971. לדברי איאן גילן, "זו רק דוגמה, למשל, אם אתה חושב על הביטוי 'אם עיוור בוכה' אז זה די עצוב, אלה שמקופחים נוטים להתלונן פחות מאלה בעלי יכולת".
הופעות חיות

מכיוון שהגיטריסט ריצ'י בלקמור לא אהב את "When a Blind Man Cries", הלהקה מעולם לא ניגנה את השיר בהופעה חיה במהלך שהותו בלהקה, למעט אירוע אחד, ב-6 באפריל 1972 בקוויבק, קנדה, כאשר בלקמור היה חולה, ורנדי קליפורניה (אנ') מ"ספיריט" (אנ') החליף אותו. איאן גילן ביצע את השיר לעיתים קרובות בתחילת שנות ה-90.
כשג'ו סטריאני החליף את בלקמור במהלך סיבוב ההופעות The Battle Rages On... בנובמבר 1993, "When a Blind Man Cries" נכלל ברשימת השירים כבר ב-5 בדצמבר 1993.
משתתפים

איאן גילן - שירה
ריצ'י בלקמור - גיטרה
ג'ון לורד - קלידים
רוג'ר גלובר - גיטרה בס
איאן פייס - תופים
גרסות כיסוי

אומנים רבים ביצעו גרסות כיסוי לשיר, בהם: מטאליקה, אקסל רודי פל (אנ') וסטיוארט סמית' (אנ'), ריצ'י סמבורה ובון ג'ובי.
הערות שוליים

↑  DEEP PURPLE Russian WWW Pages - WWW.DEEP-PURPLE.RU, www.deep-purple.ru
↑  Ian Gillan Tour Statistics: 1990 | setlist.fm, www.setlist.fm
↑  When a Blind Man Cries | Metallica.com, www.metallica.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 6eb11bff-03c0-4e12-a005-9c497d9ee987
Nella Fantasia

| --- | --- |
עטיפת השיר משנת 2019, שבוצע במהלך הופעתה של ברייטמן לכבוד חג המולד בקריית הוותיקן
עטיפת השיר משנת 2019, שבוצע במהלך הופעתה של ברייטמן לכבוד חג המולד בקריית הוותיקן
 שיר בביצוע שרה ברייטמן
 מתוך האלבום Eden
 יצא לאור:  1998
 סוגה:  קלאסי
 שפה:  איטלקית
 אורך:  3:38
 חברת תקליטים:  איסט וסט • אנג'ל
 כתיבה:  קיארה פראו
 לחן:  אניו מוריקונה
 הפקה:  פרנק פיטרסון
"Nella Fantasia" (בעברית: "בַּפַנטָזִיָה שֶׁלִי") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Eden. השיר יצא לאור ב-9 בנובמבר 1998, על ידי חברות התקליטים איסט וסט רקורדס ואנג'ל רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. הוא מושר באיטלקית ונוצר בהשראת "Gabriel's Oboe" מהסרט "המיסיון" (1986).
עם מוזיקה מאת המלחין אניו מוריקונה ומילים מאת המשוררת קיארה פראו, "Nella Fantasia" הפך לפופולרי בקרב אמני מוזיקת קרוסאובר קלאסית. במהלך העשור השני של המאה ה-21 נודע ש-"Nella Fantasia" נמכר בלמעלה משני מיליון עותקים ברחבי העולם, מה שהופך אותו לאחד משיריה הנמכרים ביותר של ברייטמן.
בין עשרות האמנים שהקליטו במרוצת השנים ניתן למנות את: איל דיבו, אמירה ויליחאחן (אנ'), ג'קי איבנקו (אנ'), ראסל ווטסון (אנ'), וקתרין ג'נקינס (אנ').
רקע וכתיבה

"Nella Fantasia" הופיע לראשונה באלבום האולפן השישי של שרה ברייטמן, Eden‏ (1998). הווידאו קליפ שלו נכלל ב-Diva: The Video Collection; אלבום הווידאו השמיני של ברייטמן, שיצא לאור ב-2006. במהלך הקלטות הקליפ שאירעו במרץ 1999 במסגרת, "One Night in Eden Tour", ביצעה את השיר, והצהירה:
השיר הבא שאבצע היה במקור קטע כלי שהלחין אניו מוריקונה לסרט "המיסיון" (1986). לפני כשלוש שנים כתבתי למר מוריקונה, ושאלתי אם הוא ייתן לי רשות להפוך את הקטע המסוים הזה לשיר. הוא סירב בתוקף. לכן, כל חודשיים הייתי שולחת עוד מכתב תחנונים, עד שהמאסתי את עצמי עליו ולבסוף, הוא נענה לבקשתי. אני ממש שמחה שהוא עשה זאת, כי אני חושבת שזה עובד יפה בתור שיר.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-1.5 מיליון השמעות.
מילים

בהערות האלבום של Eden, הוסבר שמילותיו של השיר נכתבו על ידי קיארה פראו. בביקורת על הופעתה של שרה ברייטמן במרכז לאמנויות הבמה בסן חוזה ב-14 בספטמבר 1999, כתב פיליפ אנדרסון כי: "השיר "Nella Fantasia' נוצר בהשראת קטע כלי שנלקח מהסרט, "המיסיון" (1986). ברייטמן התעקשה להמשך לפנות למוריקונה שייתן לה את הרשאתו להפוך אותו מקטע כלי לשיר". ייתכן שברייטמן כתבה את מילות השיר באנגלית והן תורגמו לאיטלקית על ידי פראו. באופן מבלבל, ההערות של האלבום הבא של ברייטמן, The Very Best of 1990–2000 (2001), שגם כלל את השיר, מציין שהמלחינים של השיר היו ברטה פראד ואניו מוריקונה.
מילים > משמעות

בעברית, משמעות השיר:
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 1998 | תקליטור | איסט וסט • אנג'ל |  |
| עולם | 2008 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | נמו |  |
אאומורי (עיר)

אָאוֹמוֹרִי (ביפנית: 青森市) היא עיר ביפן, השוכנת בחלקו הצפוני של האי הונשו, ועיר הבירה של מחוז אאומורי.
אטימולוגיה

מילולית, משמעות שמה של העיר היא יערות כחולים (ניתן לפירוש גם כיערות ירוקים), ושם זה נחשב על ידי רבים כמתייחס ליער קטן שהתקיים בסמוך לעיר והיה לסימן-יבשה בעבור הדייגים. תאוריה אחרת מעלה את האפשרות שהשם אולי נגזר משפת האיינו.