stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאדס מיקלסן
קריירת משחק

התגלה לראשונה בארצו בסרטיו של ניקולס וינדינג רפן "פושר" בתפקיד טוני יד ימינו של סוחר הסמים פרנק ו"בלידר".
הופיע לאחר מכן בקומדיית הפשע "אורות מהבהבים" ובסדרת המשטרה "יחידה מס 1" שזכתה לפופולריות רבה בדנמרק.
ב-2002 זכה מיקלסן להערכה רבה בארצו על תפקידו בדרמה "אהבות פתוחות", בנוסף השתתף בדרמה הספרותית "התשוקות של דינה" ובדרמה הקומית "הקפיצה לחיים".
ב-2003 הופיע בדרמה הקומית "קצבים" בתפקיד סבנד בעל הקצבייה.
בשנת 2004 ערך מיקלסן את הבכורה ההוליוודית שלו בדרמת הפעולה התקופתית "המלך ארתור" בתפקיד טריסטיאן מאביריו של המלך ארתור (קלייב אואן).
ב-2005 שיחק בדרמה הקומית הדנית המוערכת "התפוח של אדם" בתפקיד הכומר איבן פאג'לדסטד.
ב-2006 נבחר מיקלסן לתפקיד הנבל הראשי לה-שיפר בשובר הקופות מסדרת סרטי ג'יימס בונד "קזינו רויאל".
מיקלסן הופיע באותה השנה גם בסרטה המוערך של סוסנה בייר "אחרי החתונה" בתפקיד מנהל בית היתומים ג'ייקוב פטרסן.
ב-2008 הופיע מיקלסן בדרמת המלחמה הדנית "פלאם וציטרון" בתפקיד יורגן האגן שמיט פעיל המחתרת הדנית.
ב-2009 שיחק בדרמת הפעולה התקופתית "תחיית וואלאלה" בתור הלוחם הנורדי עין אחת ובסרט הצרפתי "שאנל וסטרווינסקי" בתפקיד המלחין הרוסי איגור סטרווינסקי.
ב-2010 השתתף מיקלסן בשובר הקופות "התנגשות הטיטאנים" בתפקיד דראקו מנהיג המשמר המלכותי.
ב-2011 שיחק בסרט "שלושת המוסקטרים" בתפקיד קפטן רושפור.
ביוני 2012 זכה מיקלסן בפרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל קאן על הופעתו בדרמה הדנית "ניצוד".
מיקלסן מככב בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "חניבעל". הוא מגלם את הרוצח הסדרתי ד"ר חניבעל לקטר, בסדרה המבוססת על סדרת ספרי "דרקון אדום" של תומאס האריס.
בשנת 2016 שיחק את הנבל הראשי קאסיליוס בסרט גיבורי-על מבית מארוול קומיקס, "דוקטור סטריינג'" לצידם של בנדיקט קמברבאץ', צ'ואיטל אג'יופור וטילדה סווינטון. באותה שנה שיחק בסרט המדע הבדיוני "רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים", ספין אוף לסדרת סרטי "מלחמת הכוכבים", לצד פליסיטי ג'ונס, פורסט ויטאקר ודייגו לונה.
בשנת 2022 החליף את ג’וני דפ בגילום גלרט גרינדלוולד בסרט ”חיות הפלא: הסודות של דמבלדור”.
בשנת 2024 השתתף בסרט "מופאסה: מלך האריות" בדיבוב הנבל הראשי: קירוס.
חיים אישיים

למיקלסן בן ובת מאשתו האן ג'קובסן. מיקלסן דובר דנית, שוודית ואנגלית.
פילמוגרפיה נבחרת

פושר (1996)
בלידר (1999)
אורות מהבהבים (2000)
העולם של מונה (2001)
התשוקות של דינה (2002)
אהבות פתוחות (2002)
הקפיצה לחיים (2002)
קצבים (2003)
טורמולינוס (2003)
המלך ארתור (2004)
פושר 2 (2004)
התפוח של אדם (2005)
קזינו רויאל (2006)
אחרי החתונה (2006)
יציאה (2006)
פלאם וציטרון (2008)
שאנל וסטרווינסקי (2009)
תחיית וואלאלה (2009)
הדלת (2009)
המומינים: כוכב השביט (2010) - דיבוב
התנגשות הטיטאנים (2010)
שלושת המוסקטרים (2011)
סיפור מלכותי (2012)
ניצוד (2012)
תור: העולם האפל (2013)
צ'ארלי חייב למות (2013)
הגאולה (2014)
דוקטור סטריינג' (2016)
רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים (2016)
ואן גוך: בשערי הנצח (2018)
השורד (2018)
Polar: המתנקש (2019)
Riders of Justice ‏ (2020)
עוד סיבוב (2020)
כאוס מהלך (2021)
חיות הפלא: הסודות של דמבלדור (2022)
אינדיאנה ג'ונס וחוגת הגורל (2023)
הממזר (2023)
מופאסה: מלך האריות (2024) - דיבוב
הערות שוליים

↑  ארז דבורה, הרבה כישרון יש ב"מופאסה: מלך האריות". אבל בסופו של דבר, רק הכסף חשוב פה, באתר ynet, 20 בדצמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007437698505171  PLWABN: 9810604886405606  BIBSYS: 3003859  BNE: XX4837135  BnF: cb15026226z (data)  CANTIC: a1177101x  CiNii: DA16301775  GND: 141333669  ISNI: 0000 0001 2124 8054  LCCN: no2005021155  LNB: 000334465  MusicBrainz: 10753870-4631-4090-8d44-1ebfcd2369af  NKC: xx0082493  NLK: KAC2020O2257  NTA: 301148392  SUDOC: 079976506  VIAF: 24881092   WorldCat (עם VIAF): 24881092
ניאונואן

| --- | --- |
 מוקד פעילות:  מונטנגרו מונטנגרו
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 סוגה:  אינדי רוק ‏•‏‏ רוק אלטרנטיבי ‏•‏‏ ניו רייב
 חברים
 מרקו ווקצ'ביץ' איליה פייוביץ' פיליפ וולאנוביץ' מילאן וויוביץ'
 
ניאונואן (מעוצב כ-NeonoeN) היא להקת אינדי רוק מונטנגרית, שהוקמה בפודגוריצה ב-2012. לאחר ניצחונה ב-Montesong 2024 הייתה אמורה לייצג את מונטנגרו באירוויזיון 2025 עם השיר "Clickbait", אך לבסוף פרשה.
היסטוריה

ניאונואן הוקמה בפודגוריצה בתחילת 2012 תחת השם ניאון על ידי מרקו ווקצ'ביץ' ואיליה פייוביץ'. במרוצת השנים נבחנו ללהקה כמה מוזיקאים נוספים, אך הרכבה הסופי כלל את פיליפ וולאנוביץ' ומילאן וויוביץ'.
על אף שהופיעו רבות ברחבי מונטנגרו, בעיקר במועדוני לילה, הלקה הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Ti i ja", רק ב-2018. באותה שנה התראיינה בתוכנית המוזיקה Obrati pažnju של RTCG, שם ביצעה כמה גרסאות כיסוי לשירים מוכרים. בשנת 2022 שיתפה הלהקה פעולה עם איבן דצ'אק, סולן להקת וטרה הקרואטית בשיר "Daleko odavde".‏
בשנת 2023 החליטה הלהקה לשנות את שמה לרגל עשר שנות קריירה. "ניאון" הוחלף ל"ניאונואן". עם יציאת השיר "Dok ne udahnem te" אושר מטעמה כי החלו העבודות על אלבום הבכורה שלה. ב-10 באוקטובר 2024 נחשף כי הלהקה עתידה להשתתף ב-"Montesong 2024", הקדם המונטנגרי לאירוויזיון 2025, שייערך בבזל שבשווייץ. שירה לתחרות היה "Clickbait", והוא הגיע למקום הראשון. לאחר הגמר התגלה כי ניאונואן ביצעה את שירה לתחרות ביוני 2023 בפסטיבל המוזיקה בזביילו. על פי חוקי האירוויזיון, על השירים המתחרים להיות מקוריים, שלא נחשפו לקהל הרחב לפני תאריך מסוים שקבעו מפיקי התחרות. תאגיד השידור המונטנגרי הודיע על פתיחת בירור לאירוע, וב-4 בדצמבר החליטה הלהקה לפרוש מהשתתפותה באירוויזיון.
הערות שוליים

1 2  Quinccy (2023-12-08). "DISCOVER | NeonoeN, Podgorica, Montenegro". All About The Rock (באנגלית בריטית). נבדק ב-2024-11-28.
1 2 3  "Vrpca i NeonoeN zaokružuju Festival kulture Zabjelo". www.cdm.me (באנגלית אמריקאית). 21 באפריל 2023. נבדק ב-2024-11-28. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Listen to the song "Ti i ja" by the band "Neon"" (באנגלית). 12 בנובמבר 2018. נבדק ב-28 בנובמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  RTCG (27 בספטמבר 2019). "OBRATI PAZNJU - Grupa Neon". YouTube (בMontenegrin). נבדק ב-28 בנובמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Emil Makovička (10 במאי 2022). "Neon feat. Ivan Dečak "Daleko odavde"". www.hia.com.hr (בקרואטית). נבדק ב-2024-11-28. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Neon i Ivan Dečak bi daleko odavde". www.cdm.me (באנגלית אמריקאית). 9 במאי 2022. נבדק ב-2024-11-28. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Montenegro: Montesong 2024 Finalists Revealed" (באנגלית). 2024-10-10.
↑  "Pobjeda NeonoeN-a pod znakom pitanja, čeka se mišljenje EBU" [NeonoeN's victory is in doubt, the opinion of the EBU is awaited]. RTCG (בMontenegrin). 2024-12-02. נבדק ב-2024-12-04.
↑  "NeonoeN svojevoljno odustaje od učešća na Evroviziji" [NeonoeN voluntarily withdraws from Eurovision]. RTCG (בMontenegrin). 2024-12-04. נבדק ב-2024-12-04.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 02eea542-3807-4444-837e-007c307ed56c
ישראלים

ערך זה עוסק באזרחי מדינת ישראל. אם התכוונתם לכתב עת אקדמי, ראו .
.
| --- | --- |
  
 אוכלוסייה
 כ-10,000,000
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 ישראל ישראל 9,484,000‏  ארצות הברית ארצות הברית 300,000–500,000  רוסיה רוסיה כ-100,000  קנדה קנדה כ-21,320  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת 11,892–50,000  אוסטרליה אוסטרליה כ-15,000  גרמניה גרמניה 10,000–15,000
 שפות
 עברית (רשמית); ערבית (בעלת מעמד מיוחד), אנגלית, רוסית, ערבית יהודית (לסוגיהם), אמהרית, יידיש, פרסית
 דת
 יהודים (רוב), מוסלמים, נוצרים, דרוזים, שומרונים
 קבוצות אתניות קשורות
 יהודים; ערבים פלסטינים, בדואים, צ'רקסים, דרוזים, שומרונים
ישרְאלים (בערבית: إسرائيليون. תעתיק מדויק: אִסְרַאִילִיוּן) הם אזרחי מדינת ישראל, תושבי ישראל או כאלו השוהים במדינות אחרות. על פי חוק האזרחות, התואר ישרְאלי ומתן האזרחות נקבעים בדין דם, ועל כן עוברים מדור לדור (בהגבלה לדור אחד) בשונה ממתן אזרחות על פי דין הקרקע.
במישור ההיסטורי, המונח ישראלים נגזר מהמקרא בהקשר ליהודים כבני ישראל, המהווים גם רוב אוכלוסיית המדינה. מדינת ישראל אף יצאה לעצמאות תחת הגדרתה כמדינה יהודית, אך בד בבד התחייבה לקיים שוויון זכויות דמוקרטי מלא לכל אזרחי המדינה. המתח שבין הגדרת המדינה הבנויה בצורה דמוקרטית למדינה המהווה בית לבני העם היהודי, כדת וכלאום גם יחד, מקשה על גיבוש זהות ישראלית חד משמעית, מעבר למעמד האזרחי, והוביל לגישות שונות ביחס לאופי המדינה.
ישראל היא מדינה רב-תרבותית, הן מבחינה דתית והן מבחינה תרבותית. במהלך שנות היווסדה והתפתחותה כמדינה יהודית, פתחה את שעריה לגלי עלייה מאזורים שונים בעולם, מאירופה, צפון אמריקה, ארצות ערב, איראן, ברית המועצות לשעבר ואתיופיה. בקיבוץ גלויות זה עודדה תרבות כור היתוך, והחיבור בינם לבין תושבי הארץ הוותיקים (עיקרם ערביי ארץ ישראל ואנשי היישוב הישן) יצר אופי ישראלי רב תרבותי. גם בהקשר הזה ישנו פולמוס סביב אפשרותה של תרבות כזו להתגבש במתח שיוצר אופייה הדואלי של המדינה כמדינה יהודית דמוקרטית.
הרכב האוכלוסייה הישראלית

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מתוך כ-9.842 מיליון הישראלים, כ-75% הם בני לאום יהודי. נתונים אלה כוללים כ-490,000 מתיישבי יהודה ושומרון. מקרב המיעוטים, 21.1% הם ערבים מוסלמים, ערבים נוצרים ודרוזים. המיעוטים האחרים המהווים 5% מהאוכלוסייה כוללים את הצ'רקסים, הארמנים, הבהאיים, השומרונים, העבריים מדימונה ועוד.
מחוץ לישראל עיקר תפוצת הישראלים וצאצאיהם היא בצפון אמריקה וברחבי אירופה. מספרם המוערך של הישראלים הגרים מחוץ לישראל נאמד בכ-600,000, כשישה אחוזים מכלל הישראלים.
מבין היהודים הישראלים, כ-79% נולדו בישראל (צברים) והיתר עולים. כמחצית מהצברים הם צאצאים ליוצאי יהדויות אירופה-אמריקה (אשכנזים) וכמחצית יוצאי מדינות אסיה-אפריקה (מזרחים). כ-130 אלף הם עולים מאתיופיה או צאצאיהם. בשל תרבות כור ההיתוך, אשר עודדה בקרב הישראלים היהודים, שיעור הנישואים בין-עדתיים בישראל הוא גבוה ובמחקר משנת 1995 נמצא כי כ-25% מהילדים בני 0–10 הם צאצאים לנישואים שכאלה, במגמה הולכת וגדלה. שיעור נמוך יחסית של נישואים בין-עדתיים נמצא בין ישראלים מעדת ביתא ישראל לבין ישראלים מעדות אחרות.
ישנה מגמה גם של ירידה מישראל בקרב היהודים, והסברה היא שהירידה היא לצורך שיפור רמת החיים או מתוקף קליטה לקויה בקרב עולים. הקהילה הישראלית הגדולה ביותר מחוץ למדינת ישראל היא קהילת האמריקאים ישראלים המונה לכל הפחות כ-100,000 איש.
מבין ערביי ישראל 83% הם בני הדת המוסלמית, רובם משתייכים לפלג הסוני, כ-11% נוצרים ו-6% דרוזים. לצד היותם מיעוט דתי, הדרוזים מהווים גם מיעוט אתני. לפי חלוקה זו הדרוזים מהווים כ-8.5%, והבדואים כ-9% מכלל הערבים הישראלים.
הרכב האוכלוסייה הישראלית > יהודים ישראלים

יהודים ישראלים מהווים את הקהילה היהודית הגדולה ביותר בעולם, כ-42% מכלל יהודי העולם וכ-75% מכלל אוכלוסיית ישראל. לפני קום המדינה מנתה האוכלוסייה היהודית כ-650,000 נפש, אך מאז הכרזת העצמאות של מדינת ישראל אוכלוסייה זו גדלה כתוצאה מגלי הגירה וריבוי טבעי. ההגירה, שבהקשר היהודי נקראת עלייה לארץ ישראל, הובילה לחברה ישראלית יהודית מגוונת מבחינה אתנית ודתית.
רוב יהדות ישראל מנהלת אורח חיים חילוני, אך היא מגוונת ומרובת זרמים. יהדות ישראל מדברת את שפתה הרשמית של מדינת ישראל, היא העברית הישראלית, וכשני שלישים ממנה מתגייס לצבא הגנה לישראל על פי חוק.
הרכב האוכלוסייה הישראלית > ישראלים לא יהודים

ישראלים לא יהודים הם אסופת קבוצות מיעוט בישראל. קבוצות אלה מגוונות מבחינה אתנית ודתית ומהוות יחדיו כרבע מאוכלוסיית המדינה. ערביי ישראל מהווים קבוצת המיעוט הגדולה ביותר בהקשר האתני-דתי.
עם קום המדינה הוגדר במגילת העצמאות על ידי בית המשפט העליון כי קיום שוויון זכויות חברתי גמור לכל אזרחי המדינה, ללא הקשר דת, גזע ומין, הוא עקרון יסוד חברתי. עיקרון זה עומד במבחן לאורך שנות קיומה של המדינה, נוכח טענות על אפליה דתית וקיומם של גילויי גזענות בישראל.
הרכב האוכלוסייה הישראלית > ישראלים לא יהודים > ערבים ישראלים

ערבים ישראלים הם אזרחי ישראל שמקורם בחצי האי ערב והם אינם יהודים. במובן השגור של המונח, הכוונה היא לערביי ארץ ישראל שנשארו בגבולות המדינה בתום מלחמת העצמאות, ועל כן קיבלו אזרחות ישראלית.
הערבים הישראלים מורכבים מרוב מוסלמי סוני ומיעוט שיעי, נוצרי, דרוזי ובדואי שיחדיו מהווים כ-21% מכלל אוכלוסיית ישראל. על אף הגיוון האתני והדתי, רובם ככולם מדברים בניבים שונים של השפה הערבית. הערבית הספרותית היא שפה רשמית במדינת ישראל.
הרכב האוכלוסייה הישראלית > ישראלים לא יהודים > מיעוטים נוספים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מלבד הערבים המוסלמים, הנוצרים והדרוזים, מיעוטים ישראלים קטנים יותר הם קהילות הצ'רקסים, הארמנים והשומרונים.
העבריים מדימונה מהווים קבוצת מיעוט ישראלית יוצאת דופן, בשל בקשתם הגורפת להישאר אזרחי ארצות הברית.
הרכב האוכלוסייה הישראלית > ישראלים לא יהודים > עובדים זרים

החל משנת 1989 החלה מדינת ישראל להעניק אשרות לעובדים זרים לצורכי עבודה. נכון לשנות האלפיים קשה לאמוד במדויק את מספרם, אך ידוע כי רק כשליש מהם שוהים באופן חוקי. בשנת 2008 נמצא כי כ-2,000 ילדים לעובדים זרים, חלקם בעלי הורה ישראלי, נולדו וחיים בישראל. בשנת 2010 מונתה ועדה אשר נועדה לקבוע את הקריטריונים של ילדים לא ישראלים לקבלת מעמד קבע בישראל.
תרבות בישראל

התרבות הישראלית היא תרבות מתגבשת ומשתנה. מפאת השינויים הגדולים שעברה ביחס לשנותיה, ריבוי הזרמים שבה והיעדר הסכמה תרבותית גורפת, התרבות הישראלית עודה מתעצבת[דרוש מקור]. על אף זאת התרבות הישראלית מהווה מראה מקום לתהליכים הדמוגרפיים, החברתיים והכלכליים בחברה הישראלית, ומשקפת את המטען אותו נושאת היא נושאת. מחברה שהייתה תחילה חברה סוציאליסטית וניסתה להטמיע בגלי העלייה היהודית ערכי שותפות וקואופרציה, הפכה החברה הישראלית בהדרגה לפלורליסטית ומשנות השבעים אף עברה הליך מעמיק של אמריקניזציה[דרוש מקור]. שילובים אלה בצירוף הגיוון האתני, הלאומי והדתי, ובהיותה של מדינת ישראל מדינה קולטת הגירה, הפכו את התרבות הישראלית למעין פסיפס תרבותי שעודו מתגבש.
הגיוון התרבותי וריבוי הערכים ניכר בישראל ברבדים שונים, החל מצורות ההתיישבות במדינה. לצד ערים, כפרים ושכונות, במדינת ישראל מתקיימות צורות התיישבות מגוונות אשר חלקן ייחודיות לישראל. אופיים של קיבוצים, התנחלויות, מושבי עובדים, קבוצות וכפרי נוער שונה זה מזה באופן ניכר, ולעיתים קרובות תלוי בסדר היום ובהלך הרוח של תושביו. כמו כן בהיות ישראל מדינה מתפתחת, מתקיימים בה יוזמות תמיכה בעיירות פיתוח, במטרה להפוך עיירות לערים[דרוש מקור].
פלורליזם תרבותי ניכר גם בחיי היום יום הישראלים. בכול הנוגע לתרבות הפנאי, המוזיקה הישראלית והמטבח הישראלי מייצגים היטב את האקלקטיות שבתרבות[דרוש מקור], שכן הם משלבים בתוכם מרכיבים מתרבויות שונות. בעולם המוזיקה הישראלי מקובלים שיתופי פעולה בין מוזיקאים מסוגות שונות, שבעקבות פועלם המשותף מייצרים משהו חדש.
גם במטבח הישראלי מקובל לשלב בין מאכלים וחומרי גלם ממקורות שונים. אחד מן המאכלים הפופולריים ביותר בישראל הוא שילוב של פיתה וחומוס, שמקורם במזרח התיכון, עם צ'יפס ושניצל, שמקורם באירופה, הקוסקוס עם מגוון התוספות המוכרות במקורו בצפון אפריקה. הפלאפל הוא המאכל הישראלי הלאומי שמקורו במצרים.
הישראלים מרבים להשתמש באמצעי תקשורת. התקשורת בישראל, ובכלל זה העיתונות, שידורי הטלוויזיה והרדיו מבטאים אף הם מידה של רב תרבותיות מבחינת תכנים ושפה, בדומה לתרבות האמריקאית[דרוש מקור].
חלק נכבד מהתרבות הישראלית מושפע מהפוליטיקה ואירועי האקטואליה של האזור. דוגמאות בולטות לכך ניתן לראות באמנות הישראלית, האדריכלות הישראלית והקולנוע הישראלי.
תרבות בישראל > ישראלים וצבא

הצבא בישראל עוד פועל במודל צבא העם. מתוקף היותו צבא אזרחי ובשל המצב הביטחוני של ישראל, לצה"ל חשיבות עליונה וייחודית ביצירת הזהות האזרחית של הישראלים.
בעת הקמת המדינה, כשהחברה האזרחית בישראל נשענה על גלי ההגירה היהודית מהמדינות שונות, הוחלט שעל צה"ל לא רק להיות לארגון הביטחוני הגדול במדינה, אלא להיכנס גם לחיים האזרחים ולהוות מכנה משותף בין העולים החדשים. לשם כך נבחר מודל "צבא העם", אשר נבנה מהעם, ממומן על ידי העם ובתמורה "בונה את העם". מודל זה הלם את חזון הממלכתיות של דוד בן-גוריון ובתוכו שולבו כל גלי העלייה והזרמים הדתיים השונים (פרט לזרם החרדי, ר' גיוס בני ישיבות וכן יחס החרדים לציונות). בשנים אלו התפתחה משוואה רפובליקנית ביחסי הצבא והחברה בישראל, ותחושת הזהות הישראלית הושפעה רבות מהשירות הצבאי. תרמה לכך גם כניסתו המעשית של צה"ל למערכת החינוך, הקמת גלי צה"ל וכמו כן התפתחות התרבות הצה"לית שכללה את הלהקות הצבאיות, אתוס הצבר הלוחם והעגה הצה"לית.
כור היתוך זה זכה להצלחה מסוימת, אך במהלך השנים חלה שחיקה במעמדו של מודל צבא העם, ובתחילת המאה העשרים ואחת התגברה הביקורת על יעילותו ומידת האקטואליות שלו בימים שלאחר מדיניות כור ההיתוך.
הביקורת מתבססת, בין היתר, על נתוני הירידה המתמשכים בכמות המתגייסים, שהגיעו לכ-50% בשנת 2010, ומעלים ספק בקשר להיות צה"ל "צבא העם" בפועל. על אף שחל חוק גיוס חובה, קיבלו קבוצות מיעוט ישראליות פטורים מצה"ל מסיבות שונות, ובמקביל ניטש ויכוח בין הפלג הישראלי-דתי לישראלי-חילוני על אופיו של צבא העם כמסמל את פני החברה הישראלית בשנת 2003 ועדה פנים צה"לית בראשות האלוף במילואים גדעון שפר המליצה לפרק את צבא העם ולעבור למודל צבא מקצועי. מסקנותיה לא יושמו, ובשנת 2006 ו-2007 קמו ועדות רשמיות נוספות הממשיכות את המגמה הביקורתית כלפי מודל צבא העם, וקוראות לרפורמה בצה"ל. גם מסקנות ועדות אלו לא יושמו וגם בימינו צה"ל פועל במודל צבא העם, מהווה הארגון הגדול ביותר במדינה ומקור לגאווה ולביקורת בקרב הישראלים.
תרבות בישראל > ישראלים ושפה

בישראל מדוברות כ-33 שפות, מביניהן העברית היא שפה רשמית ולערבית מעמד מיוחד. הניב הישראלי של השפה העברית, שצמח בעקבות תחיית הלשון העברית באירופה בסוף המאה ה-19, הוא למעשה השפה המדוברת בקרב רוב הישראלים. שפה זו נבנתה על יסודות העברית העתיקה, שאבה מאפיינים משפות אירופאיות כגון יידיש והביאה להתפתחות ספרות הפרוזה העברית, שעד לאותה עת הייתה ברובה ספרות בעלת זיקה דתית. בימים שלאחר הקמת המדינה החלה השפה העברית לקבל צורה גמישה יותר, והיא שואבת מילים וצורות התבטאות מאנגלית, רוסית וערבית - המדוברות באופן נרחב בקרב ישראלים - כסלנג. כך ברחוב הישראלי השתרשו ביטויים כגון "טוב יאללה ביי", המשלבים בתוכם מספר שפות. גם הספרות העברית הושפעה מתהליך זה, אשר ספג ביקורת על יצירת "שפה רזה".
עוד לפני קום המדינה היה לשפה העברית חלק חשוב במדיניות כור ההיתוך בישראל. עד שנות השמונים נעשה ניסיון לייצר זהות לשונית אחידה בישראל, בעיקר בקרב היהודים, על מנת לאחד אותם מהגלויות השונות. ניסיון זה אף קיבל את השם עברות וזכה להצלחה חלקית, אך כחלק מכור ההיתוך גם הוא ספג ביקורות רבות והופסק בהדרגה. החברה הישראלית פלורליסטית יותר כלפי שפות שונות, ומתוקף כך יכלו העולים בשנות השמונים והתשעים לשמר את שפתם לצד לימוד העברית. בהתאם לשינוי המדיניות ויישום הפלורליזם, הוכרה גם השפה הערבית כשפה רשמית, שכן דוברים אותה כ-20% מאוכלוסיית הישראלים. אמנם רוב דובריה הם ערביי ישראל, אך רוב הישראלים סבורים כי חשוב ללמד אותה במוסדות החינוכיים.
תרבות בישראל > ישראלים וספורט

הענף הפופולרי ביותר בישראל הוא הכדורגל הישראלי, ורבים הישראלים העוקבים אחר נבחרת ישראל בכדורגל.
ענף בולט נוסף הוא הכדורסל, ובמיוחד קבוצת מכבי תל אביב שבשל הישגיה בישראל ובאירופה זכתה לעיתים לכינוי "הקבוצה של המדינה".
ענפים נוספים בהם מצטיינים ישראלים הם ג'ודו וספורט ימי ובהם ישראלים אף זכו במדליות באולימפיאדה.
כמו כן ישראלים יהודים משתתפים אחת לארבע שנים באירועי המכביה הנערכים בישראל.
תרבות בישראל > ישראלים ופוליטיקה

הפוליטיקה הישראלית תואמת את הזהות הישראלית ומשופעות בזרמים סותרים, סינרגיות ייחודיות וקונפליקטים של זהות.
התרבות הפוליטית הישירה בישראל כוללת בחירות לכנסת והגשת בג"ץ, אך את פופולריות הפוליטיקה בישראל ניתן לראות באמצעי התקשורת השונים. מהדורות החדשות זוכות לאחוזי הרייטינג הגבוהים ביותר לאורך זמן[דרוש מקור], וכמו כן רבות תוכניות הסאטירה והאקטואליה בישראל, ואף הן זוכות למדדי רייטינג גבוהים[דרוש מקור]. פוליטיקה חוץ פרלמנטרית אף היא נפוצה בקרב ישראלים, ורבים מביעים את עמדתם דרך תנועה חברתית. הישראלים לא ממאנים למחות על המפריע להם בהתנהלות מדינה, ואף עושים זאת באופן מאורגן כחלק מחופש הביטוי וחופש ההפגנה. תרבות ההפגנה בישראל הנה כלי מחאתי של אוכלוסיית מיעוט מסוימת כנגד המוסדות הרשמיים.
לקריאה נוספת

יואב פלד וגרשון שפיר, מיהו ישראלי הדינמיקה של אזרחות מורכבת, הוצאת אונ' תל אביב, 2005
מתבגרים דרוזים בין זהות לנאמנות: מאמר מאגד מחקרים מאת ד"ר סיקורל-ענבל וד"ר ליטבק הירש
בוב גריפין

| --- | --- |
 לידה:  24 ביוני 1950 (בן 74) לונג איילנד, ניו יורק, ארצות הברית
 שם מלא:  רוברט גריפין
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.77 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת קולומביה
 קבוצות כשחקן
 1973–1975 1975–1978 1978–1979:  מכבי רמת גן מכבי תל אביב מכבי רמת גן
 הישגים כשחקן
 זכייה בגביע אירופה לאלופות (1977) 3 זכיות באליפות הליגה הישראלית (1976–1978) 2 זכיות בגביע הישראלי (1977, 1978)
רוברט "בוב" גריפין (באנגלית: Robert "Bob" Griffin; נולד ב-24 ביוני 1950) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי, וכיום פרופסור לספרות אנגלית. שיחק בעמדת הגארד וגובהו 1.77 מטר.
קורות חיים

גריפין נולד וגדל בארצות הברית, למשפחה ממוצא יהודי ואירי. עלה לישראל בתחילת שנות ה-70.
הוא אביה של המנחה והדוגמנית הישראלית-אמריקאית בקי גריפין, ושל אחיה הצעיר אורן גריפין, מנישואיו לאריאלה גדסי, רואת חשבון ישראלית ממוצא יהודי-תימני.
קריירה > ספורטיבית

הוא הגיע לשחק כדורסל בישראל בתחילת שנות ה-70, והצטרף למכבי רמת גן. בהמשך הושאל למכבי פתח תקווה, וחזר לאחר מכן למכבי רמת גן.
ב-1975 הצטרף למכבי תל אביב. בעונת 1976/1977 הוא זכה איתה בגביע אירופה לאלופות. באותה עונה הוא זכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל בכדורסל, ובנוסף זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות נוספות.
בעונת 1978/79 שיחק עונה נוספת במכבי רמת גן. אולם בתום עונה זו, פרש ממשחק בגיל 29.
בשנים 1988 ו-1990 שימש כעוזר-המאמן של אפי בירנבוים במכבי רמת גן. סמוך לתקופה זו שימש בתפקיד בצוות האימון של מכבי תל אביב. לאחר מכן שב לארצות הברית.
קריירה > אקדמית

בשנה זו (1979) השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב וחזר עם משפחתו לארצות הברית. הוא קיבל תואר דוקטור בספרות אנגלית מאוניברסיטת ייל שבארצות הברית. בשנת 1987 שבה המשפחה לישראל.
בשנים 2005-1987 שימש כמרצה בחוג לאנגלית של אוניברסיטת תל אביב. משנת 2005 משמש גריפין כפרופסור חבר באוניברסיטת טקסס A&M.
הערות שוליים

1 2  ((( Rebecca ))) 🍀 🏀, https://twitter.com/dorothyofisrael, Twitter
1 2 3 4  ((( Rebecca ))) 🍀 🏀, https://twitter.com/dorothyofisrael, Twitter
1 2  Adam Cailler. "Profile: WHY REBECCA IS ADVOCATE FOR HER HOMELAND". Jewish Telegraph.
1 2  Becky Griffin (17 במרץ 2016). "A New Documentary Details the Basketball Victory That Put Israel 'On The Map'". Tablet Magazine. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Dickter, Adam (7 ביוני 2011). "Parade Is Natural Gig For Multicultural Hostess". The New York Jewish Week. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "טקסט⁨". מעריב. 22 באפריל 1977. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "כדורסלע – מילון הכדורסל השלם | זה א-ב של כדורסלע". כדורסלע.
1 2  Michael Bar-Eli and Yair Galily (January 2005). "From Tal Brody to European Champions: Early Americanization and the 'Golden Age' of Israeli Basketball, 1965–1979", Journal of Sport History, 32(3): 401–422.
↑  מאמני כל הזמנים, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
↑    בקי גריפין, למה אנחנו חושפות את ההטרדות המיניות בפייסבוק, באתר "ידיעות אחרונות", 15 במרץ 2016
Mobile Suit Gundam

| --- | --- |
 
 סוגה:  מדע בדיוני צבאי, אופרת חלל
 יוצר:  האג'ימה יאטאטה יושיוקי טומינו

 אנימה
 אורך פרק:  30 דק'
 במאי:  יושיוקי טומינו
 תסריטאי:  יושיוקי טומינו
 אולפני אנימציה:  Nippon Sunrise
 רשת שידור:  ANN (יפן)
 תקופת שידור מקורית:  7 באפריל 1979 – 26 בינואר 1980
 מספר העונות:  1
 מספר הפרקים:  43

 מאנגה
 יוצר:  יו אוקאזאקי
 מאייר:  יו אוקאזאקי
 התפרסם לראשונה במגזין:  Akita Shoten
 קהל יעד:  שונן
 תקופת הפרסום המקורית:  1979 – 1980
 מספר הכרכים שהתפרסמו:  2
Mobile Suit Gundam (ביפנית: 機動戦士ガンダム), היא סדרת אנימה בת 43 פרקים שהופקה על ידי חברת Nippon Sunrise. הסדרה נוצרה על ידי שנוצרה על ידי יושיוקי טומינו והאג'ימה יאטאטה ובוימה על ידי יושיוקי טומינו. הסדרה שודרה במקור ביפן ב-7 באפריל 1979 עד 26 בינואר 1980. בהמשך הסדרה עובדה מחדש גם לשלושה סרטים שיצאו לאקרנים בשנים 1981 ו-1982, וכמו גם לרומן וסדרת מאנגה.
הסדרה הייתה העיבוד הטלוויזיוני הראשון בזיכיון גנדאם.
תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתרחשת ביקום בדיוני בשנת 2124 (המאה אוניברסלית 0079 לפי לוח השנה הקלנדרי של זיכיון גנדאם) במהלך מלחמה בין פדרציית כדור הארץ לנסיכות ציון אשר הכריזה על עצמאות מפדרציית כדור הארץ ופתחה במלחמה. המלחמה הובילה לאובדן חיים קטסטרופלי כאשר כמחצית מהאנושות נספתה בעקבות שימוש בנשק גרעיני ונשק ביולוגי במהלך המלחמה, הן בכדור הארץ, במושבות חלל, ובמושבות ירחיות.
נסיכות ציון מצליחה להשיג יתרון טקטי במלחמה בעקבות פיתוח של נשק אבטיפוס חדשני ומהפכני - חליפות רובוטיות עצומות ומתקדמות דמויות אדם המכונות "גנדאם". בתגובה פדרציית כדור הארץ מפתחת בחשאי חליפות רובוטיות עצומות משלה.
העלילה מתמקדת בספינת החלל "הבסיס הלבן" של פדרציית כדור הארץ אשר אמורה לספק חליפות גנדאם לכוחות פדרציית כדור הארץ. החללית מגיעה בתחילת הסדרה לבסיס מחקר סודי במושבת החלל צד-7 במטרה לאסוף את חליפות הגנדאם אך החללית מותקפת במפתיע על ידי כוחות של נסיכות ציון בראשות המפקד צ'אר אזנבל. במהלך העימות האזרח הצעיר אמורו ריי מגלה בטעות את הנשק החדש של הפדרציה - גנדאם מדגם RX-78. למרות שאין לו שום הכשרה קודמת בהטסת הרובוט העצום, הוא מצליח לבסוף להטיס את הגנדאם, ומצליח להדוף את התוקפים.
צוות החללית הבסיס הלבן משתמש בהמשך בכל האמצעים שלרשותו כדי לשרוד את המלחמה.
דמויות

אמורו ריי - הגיבור הסדרה. אמורו הוא אזרח צעיר שהופך לטייס קשוח של גנדאם מדגם RX-78. לאורך הסדרה אמורו הופך מגיבור בעל כורחו ללוחם מיומן ונועז.
צ'אר אזנבל - מנהיג כריזמטי וטייס החלל הטוב ביותר של כוחות נסיכות ציון.
נוח ברייט - הקפטן הצעיר והבלתי מנוסה של ספינת החלל הבסיס הלבן.
משפחת זא-בי - השליטים של נסיכות ציון.
סיילה מאס - חברה בצוות החללית הבסיס הלבן.
להלה סאן - טייסת גנדאם מיומנת של נסיכות ציון.
ראו גם

גנדאם
הערות שוליים

↑  Joel Balkovec, Gundam's First Anime Remains One of the Series' Best, Decades Later, ScreenRant, ‏2023-12-14 (באנגלית)
↑  Gundam at 40: The Influential Anime Series that Redefined a Genre, nippon.com, ‏2019-11-07 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011120474  VIAF: 183382723   WorldCat (עם VIAF): 183382723