stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בסיס חיל החלל ונדנברג
היסטוריה > חיל האוויר של ארצות הברית > בסיס חיל האוויר ונדנברג > מעבורת החלל

ב־1972 נבחר בסיס ונדנברג לשמש כאתר השיגור והנחיתה המערבי של מעבורות החלל אך הוא מעולם לא שימש ככזה.
SLC-6 שנבנה על מנת לשמש לבניית תוכנית חיל האוויר האמריקאי לשגר מעבדת חלל מאוישת, שופץ כדי שיתאים למעבורות החלל. יותר מ4 מיליארד דולר שימשו לשיפוץ המתקן ולבניית התשתיות המתאימים עבור המעבורות. בנוסף לכך, מסלול ההמראה של הבסיס שהיה באורך 2,590 מטר הוארך ל־4,580 מטר על מנת שיוכל לשמש לנחיתת מעבורות החלל.
בסיס ונדנברג התכונן לשיגור משימת מעבורת החלל הראשונה שלו שיועדה להיות משימת STS-62A שתשוגר ב־15 באוקטובר 1986 כשאסון מעבורת החלל צ'לנג'ר קרקעה את צי מעבורות החלל ובסופו של דבר גרמה לביטול כל השיגורים שיועדו לחוף המערבי של ארצות הברית. הביטול הרשמי של תוכנית השיגורים מוונדנברג הגיע ב־26 בדצמבר 1989.
היסטוריה > חיל האוויר של ארצות הברית > בסיס חיל האוויר ונדנברג > נמל החלל של קליפורניה

ב־1995 הוקם "נמל החלל של קליפורניה" שהופעל על ידי Spaceport Systems International, בבסיס ונדנברג. חיל האוויר החכיר לחברה שטח שכלל מתקן לעיבוד מטען ויותר מ־100 דונם לשיגורים מסחריים. ההחכרה ניתנה למשך 25 שנה. נמל זה השתמש בכני השיגור, במסילות, במסלולי הנחיתה ובכל שאר המתקנים שכב היו קיימים בוונדנברג. ב־2004 הושלמה בניית מערכת מיוחדת שתתאים לשיגורים של טילי מינטמן ופיסקיפר שהוסבו למשגרים. ב־2005 הושלמה בניית כן שיגור חדש, SLC-8.
היסטוריה > חיל האוויר של ארצות הברית > בסיס חיל האוויר ונדנברג > אתרי שיגור

| אתרי שיגור פעילים> אתר | אתרי שיגור פעילים> סטטוס | אתרי שיגור פעילים> שימוש |
| --- | --- | --- |
| SLC-2E/W (מזרח/מערב) | פעיל | שיגורי דלתא 2. הותאם לשיגוי פיירפליי אלפה. |
| SLC-3E | פעיל | שיגורי אטלס 5 ווולקן קנטאור |
| SLC-3W | מיועד להפוך לפעיל | ישמש לשיגורי פאלקון 9 ופאלקון כבד |
| SLC-6 | מיועד להפוך לפעיל | בתהליך התאמה לפאלקון 9 ופאלקון כבד |
| SLC-8 | פעיל | שיגורי מינוטאור מסחריים |
| LC-576E | פעיל | שיגורי טאורוס מסחריים ושיגורי GBI עבור חיל האוויר |
| SLC-4E | פעיל | שיגורי פאלקון 9 |
אתרי שיגור לא פעילים
| SLC-1E/W | לא פעיל | – |
| SLC-4W | לא פעיל | – |
| SLC-5 | לא פעיל | – |
| SLC-10E/W | לא פעיל | – |
אתרים פעילים לניסוי טילים בליסטיים
| LF-03 | פעיל | שיגורי מינטמן 1 ו־2, ושיגורי מינוטאור 2 |
| LF-04 | פעיל | שיגורי מינטמן 1, 2, ו־3 |
| LCC-01 | פעיל | שיגורי מינטמן 3 |
| LF-21 | פעיל | שיגורי מינטמן 1 ו־2, וניסויים ב־GBI |
| LF-23 | פעיל | שיגורי מינטמן 2 |
| LF-24 | פעיל | שיגורי מינטמן 2 |
| TP-01 | פעיל | שיגורי פיסקיפר ומידג'טמן |
אתרים לא פעילים לניסוי טילים בליסטיים
| 1/2/3 395-A | לא פעיל | – |
| 395-B | לא פעיל | – |
| 395-C | לא פעיל | – |
| 395-D | לא פעיל | – |
| Site A - 576 Alpha 1/2/3 | לא פעיל | – |
| Site B - 576 Baker 1/2/3 | לא פעיל | – |
| Site C - 576 Charlie | לא פעיל | – |
| Site D - 576 Delta | לא פעיל | – |
| OSTF-1 | לא פעיל | – |
| OSTDF-2 | לא פעיל | – |
| BOM1/BOM2 | לא פעיל | – |
| HP-06 | לא פעיל | – |
| OSTF-8 | לא פעיל | – |
| 68-SLTF | לא פעיל | – |
| LC-A | לא פעיל | – |
| LC-B | לא פעיל | – |
| LF-02 | לא פעיל | – |
| LF-05 | לא פעיל | – |
| LF-06 | לא פעיל | – |
| LF-07 | לא פעיל | – |
| LF-08 | לא פעיל | – |
| LF-09 | לא פעיל | – |
| LF-10 | לא פעיל | – |
| LF-25 | לא פעיל | – |
| LF-26 | לא פעיל | – |
| LE-07 | לא פעיל | – |
| LE-08 | לא פעיל | – |
| PLC-C | לא פעיל | – |
היסטוריה > חיל האוויר של ארצות הברית > בסיס חיל האוויר ונדנברג > מרכז מורשת לטילים ולחלל

במרכז המורשת לטילים ולחלל, שממוקם ב־SLXC-10, מוצגים פריטים ומזכרות לתיאור תהליך התפתחות הטילים וחקר החלל מבסיס ונדנברג החל מתקופת המלחמה הקרה ועד לימינו בתחומים הצבאיים מדעיים ומסחריים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  http://www.alternatewars.com/WW3/WW3_Documents/USAF/SAC_MSL_CHRON_1939-88.htm
↑  http://www.techbastard.com/missile/titan2/silo/index.php
1 2  http://www.astronautix.com/lvs/mineman2.htm
↑  http://asuwlink.uwyo.edu/~jimkirk/vandenberg.html
1 2  http://www.astronautix.com/lvs/peaeeper.htm
| נמלי חלל |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית | בסיס חיל החלל ונדנברג •  נמל האוויר והחלל מוהאבי • נמל החלל האזורי המרכז-אטלנטי • נמל החלל הפסיפי - אלסקה • נמל החלל קייפ קנוורל • מרכז החלל קנדי • אתר השיגור של SpaceX בדרום טקסס • נמל החלל אמריקה • מתקן הטיסות וולופס • אתר ניסויים רייגן • נמל החלל וייט סנדס |  |
| ברית המועצות/רוסיה | קוסמודרום בייקונור • קוסמודרום ווסטוצ'ני • קוסמודרום פלסצק • קפוסטין יאר • קוסמודרום סבובודני • אתר שיגורים יאסני |  |
| סין | מרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן • מרכז שיגור הלוויינים ונצ'אנג • מרכז שיגור הלוויינים טאיואן • מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג |  |
| מדינות אסיה | יפן מרכז החלל אוצ'ינורה • מרכז החלל טנגשימה קוריאה הדרומית אתר שיגורים טונחה ישראל בסיס פלמחים קוריאה הצפונית מרכז החלל נרו • אתר שיגורים סוחה הודו מרכז החלל סאטיש דאוון איראן מרכז החלל סמנאן • מרכז החלל שאהרוד |  |
| אמריקה דרומית | צרפת מרכז החלל הגיאני ברזיל מרכז החלל אלקנטרה |  |
| אוסטרליה ואוקיאניה | אוסטרליה מתחם וומרה ניו זילנד רוקט לאב - מתחם שיגורים 1 |  |
| אסדות ימיות | איטליה מרכז החלל לואיג'י ברוליו • מים בין-לאומיים Sea Launch |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559626505171  GND: 1064609155  ISNI: 0000 0004 0378 5958  LCCN: n80128695  MusicBrainz: 9d610bcc-8a07-41df-a1fa-1d8d19ec41b2  VIAF: 134869053   WorldCat (עם VIAF): 134869053 
טיל PGM-17 תור
טילי אטלס מוצבים בהכן בבסיס ונדנברג, 1960
טיטן 1 יוצא מהסילו שלו
שיגור טיל טיטן 2
שיגור טיל מינטמן 3
טיל פיסקיפר
מעבורת החלל אנטרפרייז בבסיס ונדנברג ב־1985
6 בפברואר

6 בפברואר הוא היום ה-37 בשנה, בשבוע ה-6 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 328 ימים (329 בשנה מעוברת).
אירועים היסטוריים ביום זה

337 – יוליוס הראשון נבחר לאפיפיור
590 – הפיכת חצר באימפריה הסאסאנית: אנשי אצולה וצבא תופסים את המלך הורמיז הרביעי, מעוורים אותו וכולאים אותו, ומעלים לשלטון את בנו, כוסרו פרוויז
1221 – חיימה הראשון, מלך אראגון נישא ללאונור מקסטיליה
1643 – ההולנדי אבל ינזון טסמן הוא האירופאי הראשון שמתעד הגעה לפיג'י
1685 – דוכס יורק ג'יימס סטיוארט מוכתר כג'יימס השני, מלך אנגליה ואירלנד (וג'יימס השביעי מלך סקוטלנד)
1838 – נרצח המנהיג הבורי, פיט רטיף, שהוביל את אנשיו להתיישב מחוץ לאזור מושבת הכף, בידי שבט הזולו באזור נאטאל
1840 – נחתמת אמנת וואיטאנגי, שנחשבת למסמך המכונן של ניו זילנד
1899 – הסנאט מאשר את הסכם השלום בין ספרד לארצות הברית
1922 – נחתמת אמנת וושינגטון, המטילה הגבלות על גודלי אניות המערכה של ציי המעצמות הימיות באותה תקופה
1934 – צרפת: פרשת סטביסקי מגיעה לשיאה ביום של הפגנות, מהומות דמים וקרבות רחוב בפריז המביאים להתפטרות ראש הממשלה, אדואר דאלאדיה
1942 – מלחמת העולם השנייה: בריטניה וארצות הברית מקימות פיקוד עליון משותף
1950 – שלג 1950 בישראל – שלג יורד ברוב חלקי ארץ ישראל, כולל בחיפה, תל אביב, נתניה, פתח תקווה והנגב
1952 – עם מות ג'ורג' השישי, הופכת בתו, אליזבת השנייה למלכת בריטניה
1958 – אסון מינכן: 22 איש, ובהם 8 משחקני מנצ'סטר יונייטד, נהרגים בהתרסקות מטוס
2000 – הצבא הרוסי משלים את השתלטותו על גרוזני בירת צ'צ'ניה
2001 – אריאל שרון זוכה בבחירות המיוחדות לראשות הממשלה
2018 – לראשונה שוגר הפאלקון כבד מתוצרת SpaceX, עם שיגורו הפך למשגר לוויינים וחלליות המבצעי החזק ביותר בעולם נכון למועד שיגורו
2023 – מתרחשת רעידת אדמה בטורקיה ובסוריה, בה נהרגו למעלה מ-5,000 בני אדם ונפצעו למעלה מ-25,000 נוספים
נולדו

1402 – לודוויג הראשון, רוזן הסן (נפטר ב-1458)
1465 – שיפיונה דל פרו, מתמטיקאי איטלקי (נפטר ב-1526)
1577 – ביאטריצ'ה צ'נצ'י, אצילה רומאית (הוצאה להורג ב-1599)
1665 – אן מלכת בריטניה (נפטרה ב-1714)
1731 – צ'ארלס לי, מייג'ור גנרל בצבא הקונטיננטלי (נפטר ב-1782)
1756 – ארון בר, פוליטיקאי אמריקני (נפטר ב-1836)
1818 – ויליאם אברטס, פוליטיקאי אמריקני (נפטר ב-1901)
1895 – בייב רות', שחקן בייסבול אמריקאי (נפטר ב-1948)
1903 – קלאודיו אראו, פסנתרן צ'יליאני, (נפטר ב-1991)
1911 – רונלד רייגן, הנשיא ה-40 של ארצות הברית (נפטר ב-2004)
1912 – אווה בראון, אשתו של היטלר (התאבדה ב-1945)
1917 – ז'ה ז'ה גאבור, שחקנית ילידת הונגריה (נפטרה ב-2016)
1922 – ג'וסלין בורדיק, פוליטיקאית אמריקאית (נפטרה ב-2019)
1923 – גיולה לורנט, כדורגלן הונגרי (נפטר ב-1981)
1924 – דיתה פרח, לוחמת וטייסת בפלמ"ח, רקדנית וכוריאוגרפית (נפטרה ב-2017)
1926 – גבירול גולדרינג, פיזיקאי גרעין ישראלי ופרופסור בפקולטה לפיזיקה במכון ויצמן למדע
1927 – צבי לרון, רופא ישראלי, חתן פרס ישראל לרפואה
1931 – ריפ טורן, שחקן קולנוע אמריקני זוכה פרס אמי (נפטר ב-2019)
1932 – פרנסואה טריפו, במאי קולנוע צרפתי (נפטר ב-1984)
1932 – שלמה פישר, ראש ישיבת איתרי, דיין ואב בית דין בבית הדין הרבני בירושלים (נפטר ב-2021)
1933 – עודד קפליוק, במאי, מפיק סרטים וסופר ישראלי
1935 – יהודית כפרי, משוררת, סופרת, מתרגמת, ביוגרפית ועורכת ישראלית
1940 – טום ברוקו, סופר, עיתונאי ואיש טלוויזיה אמריקאי
1945 – בוב מארלי, מוזיקאי רגאיי (נפטר ב-1981)
1946 – יעקב חץ, לוחם בגבעת התחמושת עוטר את עיטור העוז
1947 – עוזי פוקס, זמר רוק-פופ ומדבב ישראלי
1948 – דודו ברק, משורר ופזמונאי ישראלי
1950 – נטלי קול, זמרת אמריקאית (נפטרה ב-2015)
1960 – גדעון הירש, מנכ"ל הוועד למלחמה באיידס (נפטר ב-2008)
1962 – אקסל רוז, מוזיקאי רוק
1962 – שולי רנד, מוזיקאי
1964 – צחי בן ציון, רופא, פסיכיאטר וסקסולוג ישראלי
1966 – ריק אסטלי, זמר אנגלי
1968 – יעל הדר, שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית
1968 – אמיר חצרוני, חוקר תקשורת ישראלי ופובליציסט
1968 – גל אמיר, סופר ועורך דין ישראלי
1976 – רענן פררה, במאי, כותב ושחקן ישראלי
1984 – אניטל אלבחר, זמרת ושחקנית ישראלית
1984 – מאיה פינקלר, שחיינית ישראלית
1985 – קריסטל מארי ריד, שחקנית אמריקאית
1985 – כריס האמפריז, שחקן כדורסל אמריקאי
1992 − נורה פטהי, שחקנית, רקדנית ודוגמנית קנדית
1994 – אריאל מורטמן, שחקנית ישראלית
1998 – אביבה מונג'יו, זמרת-יוצרת ושחקנית קנדית
נפטרו

743 – השאם אבן עבד אל-מלכ, הח'ליפה העשירי בשושלת בית אומיה (נולד ב-691)
893 – פוטיוס, הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול (נולד ב-810 בערך)
1378 – ז'אן מבורבון, מלכת צרפת (נולדה ב-1338)
1497 – יוהנס אוקכם, מלחין (נולד ב-1410 בערך)
1515 – אלדו מנוציו, מלומד הומניסטי איטלקי, קבע את השימוש המודרני בנקודה ופסיק (נולד ב-1449)
1593 – ז'אק אמיו, מתרגם צרפתי (נולד ב-1513)
1685 – צ'ארלס השני, מלך אנגליה (נולד ב-1630)
1793 – קרלו גולדוני, מחזאי איטלקי (נולד ב-1707)
1804 – ג'וזף פריסטלי, כימאי אנגלי (נולד ב-1733)
1952 – ג'ורג' השישי מלך הממלכה המאוחדת (נולד ב-1895)
1958 – רוג'ר ביירן, כדורגלן אנגלי (נולד ב-1929)
1967 – הנרי מורגנטאו (הבן), שר האוצר של ארצות הברית בתקופת הניו דיל ומלחמת העולם השנייה (נולד ב-1891)
1985 – שלמה דב גויטיין, גדול ההיסטוריונים של הגניזה הקהירית (נולד ב-1900)
1988 – רפי נלסון, בוהמיין ובעלים של כפר נופש בטאבה (נולד ב-1931)
1989 – ברברה טוכמן, היסטוריונית וסופרת אמריקאית (נולדה ב-1912)
1989 – משה קרוי, פילוסוף ומיסטיקן ישראלי (נולד ב-1948)
1991 – סלבדור לוריא, מיקרוביולוג אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (נולד ב-1912)
1994 – ג'וזף קוטן, שחקן קולנוע אמריקאי (נולד ב-1905)
1995 – מירה לובה, סופרת יהודיה-אוסטרית (נולדה ב-1913)
2001 – אפרים בן ארצי, אלוף בצה"ל וראש אגף האפסנאות (נולד ב-1910)
2002 – יהושע רוזין, מאמן כדורסל וחתן פרס ישראל (נולד ב-1918)
2005 – אדיר זיק, שדרן רדיו ישראלי (נולד ב-1939)
2011 – ג'וספה אילואילו, נשיא פיג'י (נולד ב-1920)
2011 – גרי מור, גיטריסט אמריקאי (נולד ב-1952)
2013 – מנחם אלון, המשנה לנשיא בית המשפט העליון (נולד ב-1923)
2015 – אנדרה ברינק, סופר דרום אפריקני (נולד ב-1935)
2015 – אסיה ג'באר, סופרת אלג'יראית (נולדה ב-1936)
2016 – גבי שושן, זמר ישראלי (נולד ב-1950)
2016 – ענת דולב, שדרנית רדיו (נולדה ב-1964)
2018 – שלמה חרון, ניצב במשטרת ישראל (נולד ב-1930)
2019 – מנפרד אייגן, כימאי וביופיזיקאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה (נולד ב-1927)
2019 – אלי לנדאו, עיתונאי ישראלי ואיש ציבור, כיהן כראש עיריית הרצליה וכיו"ר חברת החשמל (נולד ב-1939)
2019 – יחיאל אקשטיין, סופר ופעיל ציבור אמריקאי-ישראלי, מקים ונשיא הקרן לידידות (נולד ב-1951)
2020 – יונתן כרמון, רקדן כוריאוגרף ישראלי (נולד ב-1931)
2021 – ג'ורג' שולץ, מזכיר המדינה של ארצות הברית בשנים 1989-1982 (נולד ב-1920)
2022 – ג'ורג' קראם, מלחין אמריקאי של מוזיקה עכשווית (נולד ב-1929)
2022 – רוני הלסטרום, כדורגלן שוודי ששיחק בעמדת השוער (נולד ב-1949)
2023 – גרטה אנדרסן, שחיינית דנית (נולדה ב-1927)
2023 – אברהם סאבו, כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ (נולד ב-1946)
2024 – סייג'י אוזאווה, מנצח יפני (נולד ב-1935)
2024 – מיגל אנחל גונסאלס סוארס, כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת השוער (נולד ב-1947)
חגים ואירועים החלים ביום זה

יום החג הלאומי של הלאפים
ניו זילנד – יום וואיטאנגי
ראסטפארי – יום בוב מארלי
יום דגל בממלכה המאוחדת לציון יום עלייתה לשלטון של אליזבת השנייה
יום אפס סובלנות כלפי השחתת איבר המין הנשי
5 בפברואר – 7 בפברואר
פברואר
לוח אירועים שנתי
ארון בר
רונלד רייגן
בייב רות'
בוב מארלי
השאם אבן עבד אל-מלכ
אלדו מנוציו
צ'ארלס השני
ג'ורג' השישי
דילמה רוסף

דִילְמָה ואנה רוּסֵף (בפורטוגזית: Dilma Vana Rousseff ג'יוומה ואנה רוסף; נולדה ב-14 בדצמבר 1947) היא כלכלנית ופוליטיקאית הפעילה במפלגת הפועלים של ברזיל. רוסף כיהנה כנשיאת ברזיל בשנים 2016-2011.
ביוני 2005 מונתה לראש מטה נשיא ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה, והייתה לאישה הראשונה בברזיל בתפקיד זה. נשיא ברזיל הצביע על רוסף כמחליפתו, והיא אכן ניצחה בבחירות לנשיאות ברזיל בשנת 2010.‏
אביה של רוסף היגר לברזיל מבולגריה, ואמה מורה. משפחתה מן המעמד הבינוני גבוה התגוררה בבלו הוריזונטה. היא תמכה בדעות סוציאליסטיות כבר בנעוריה, ולאחר הפיכת 1964 בברזיל היא הצטרפה לתנועות גרילה עירוניות שמאלניות אשר לחמו בדיקטטורה הצבאית. בשנת 1970 נתפסה בידי השלטונות ונכלאה עד לשנת 1972, קיימים דיווחים שאף עונתה בכלא.
לאחר שחרורה מן הכלא שיקמה את חייה בריו גראנדה דו סול יחד עם בעלה קרלוס אראוז'ו. היא החלה לעבוד בשרות הציבורי ובשנת 1986 מונתה למנהלת אגף הכספים של עיריית פורטו אלגרה. בין השנים 1991–1993 שימשה כשרת האוצר של מדינת ריו גראנדה דו סול. לאחר מכן עמדה בראש משרדי האנרגיה, המכרות והתקשורת בתקופת שני ממשלים. בני הזוג היו פעילים באמנסטי אינטרנשיונל וביסודה של מפלגת העבודה הדמוקרטית, והשתתפו במספר מסעות בחירות של המפלגה. בשנת 2001 היא הייתה חלק מקבוצה שפרשה מן המפלגה והצטרפה למפלגת הפועלים.
בשנת 2002 הצטרפה רוסף לוועדה האחראית למדיניות האנרגיה של המועמד לנשיאות, לולה, אשר לאחר בחירתו הזמינה להצטרף לממשלתו כשרת האנרגיה. בשנת 2005, לאחר שערוריית שחיתות בממשל, אשר הביאה להתפטרות ראש מטה הנשיא ז'וֹזֶה דִירסֶאו, קיבלה רוסף את התפקיד, ונשאה בו עד ל-31 במרץ 2010, כאשר פרשה במטרה להתמודד על משרת נשיא ברזיל. בשנת 2015 נבחרה לקדנציה שנייה לנשיאות, אך באפריל 2016 אישר הבית התחתון של הקונגרס להתחיל בהליך הדחתה באשמת שימוש לא חוקי בכספים. ב-12 במאי 2016 החליט הסנט בהצבעה להשעות אותה מתפקידה למשך עד 6 חודשים.
ב-31 באוגוסט אותה שנה החליט הפרלמנט הברזילאי להדיח אותה רשמית מתפקידה ברוב של 61 תומכים מול 20 מתנגדים.
ילדותה ונעוריה

דילמה רוסף נולדה ב-14 בדצמבר 1947, בבלו הוריזונטה, במדינת מינאס ז'ראיס, בברזיל. אביה, פטר רוסב (לימים התאים את שמו לאוזן הפורטוגלית והתקרא פדרו רוסף), היגר לברזיל מבולגריה ועסק בעריכת דין ויזמות. אמה, דילמה ג'יין סילבה, הייתה מורה בבית ספר. אביה שהיה פעיל במפלגה הקומוניסטית הבולגרית בשנות ה-20, ברח ממולדתו בשנת 1929 לאחר שנרדף פוליטית והשתקע בצרפת. בשנות ה-30 היגר לברזיל לאחר שהתאלמן, וזמן קצר אחר כך היגר לבואנוס איירס. הוא שב לברזיל כמה שנים מאוחר יותר והתיישב בסאו פאולו, שם הצליח בעסקיו. בעת טיול הוא פגש בדילמה סילבה, אשר הייתה בת לחוואים ומורה צעירה בריו דה ז'ניירו. הם התחתנו ונולדו להם שלושה ילדים: איגור, דילמה, וזנה. איגור, אחיה הבכור של דילמה, הוא עורך דין.
המשפחה התגוררה בבית גדול בו עבדו שלושה משרתים, וקיימה מנהגי חיים אירופים. ילדי הזוג זכו לחינוך קלאסי, שיעורי פסנתר וצרפתית. אבי המשפחה נפטר בשנת 1962, עת דילמה הייתה בת 15. דילמה התחנכה עד גיל 15 בפנימיה לבנות, שנוהלה על ידי נזירות, ובה תלמידות דיברו עם המורים בעיקר בצרפתית. בשנת 1964 דילמה עברה לבית ספר תיכון ציבורי שבו הייתה פעילות פוליטית ערה של תלמידים נגד הדיקטטורה הצבאית בברזיל. לטענתה, בעת לימודיה בתיכון עלתה מודעותה למצב הפוליטי בברזיל. בשנת 1967 היא הצטרפה לארגון "מדיניות העובדים" (בפורטוגזית: Política Operária) אשר נוסד בשנת 1961 כפלג של המפלגה הסוציאליסטית הברזילאית. עד מהרה נתגלעו חילוקי דעות בין החברים בארגון באשר לדרך הנכונה ליישום רעיונות הסוציאליזם, חלקם תמכו במאבק מדיני, בעוד אחרים תמכו במאבק מזוין. דילמה הצטרפה לתומכים במאבק מזוין ונעשתה חברה ב"מפקדת השחרור הלאומי" (פורטוגזית: Comando de Libertação Nacional - Colina).
בתקופת פעילותה בארגון זה פגשה את בעלה קרלוס גלנו לינהארס, המבוגר ממנה בחמש שנים, שהיה אף הוא פעיל בארגון. הם נישאו בשנת 1968 בחתונה אזרחית, לאחר זוגיות שנמשכה שנה.
פעילותה במחתרת

דילמה השתתפה בפעולות גרילה של מפקדת השחרור הלאומי של ברזיל (Colina) וקידמה רעיונות מרקסיסטיים בקרב חברי ארגוני עובדים ובתפקידה כעורכת העיתון The Piquet. על פי דיווחים, רוסף ידעה להשתמש בנשק, להתעמת עם המשטרה, והכירה טקטיקות גרילה שונות. עד תחילת שנת 1969 ביצע הארגון במסגרתו פעלה רק כ-12 פעולות גרילה וכלי נשקו היו מוגבלים. פעולות אלה הסתכמו ב-4 מקרי שוד בנקים, גנבת מכוניות והטמנת שתי פצצות, כל הפעולות הסתיימו ללא נפגעים. ב-14 בינואר 1969 נעצרו מספר פעילים במחתרת בעת שוד בנק, ושאר החברים התכנסו כדי להחליט כיצד לשחררם מן המעצר. עם שחר פשטה המשטרה על הבית בו היו חברי המחתרת והתפתח קרב יריות במהלכו נהרגו שני שוטרים ונפצע שוטר נוסף.
מאותה עת החלו רוסף ובעלה לעבור בין דירות מסתור שונות מדי לילה, מחשש פן התגלתה זהותם. בחודש מרץ 1969 פשטה המשטרה על דירת בני הזוג, אולם לא מצאה דבר, לאחר שהם דאגו להשמיד מבעוד מועד כל מסמך הקשור למחתרת. שבועות מספר אחר כך נמלטו מבלו הוריזונטה לריו דה ז'ניירו. אותה עת הייתה דילמה רוסף בת 21 וסיימה 4 סמסטרים של לימודים בבית הספר לכלכלה באוניברסיטה הפדרלית של מינאס ז'ראיס. לאחר זמן קצר בריו נשלח קרלוס על ידי המחתרת לפורטו אלגרה בעוד דילמה נותרה בריו, כשהיא עובדת בניסיונות לארגן את תשתית הארגון ופגישות החברים בעיר. באחד מן הכינוסים הללו פגשה עורך דין בשם קרלוס פרנקלין פייזאו דה אראוז'ו, בן 31, והתאהבה בו. אראוז'ו עמד בראש קבוצת מתנגדי שלטון בשם המפלגה הקומוניסטית הברזילאית (Partido Comunista Brasileiro) אשר נתנה מקלט לבעלה של רוסף בפורטו אלגרו. במצב דברים זה נפרדו בני הזוג בהבנה הדדית.
אראוז'ו היה בנו של עורך דין בולט בתחום דיני העבודה. הוא ביקר במדינות שונות באמריקה הלטינית ואף נכלא למספר חודשים בשנת 1964. הוא הצטרף למאבק המזוין בשנת 1968 לאחר פרסום צו שלטוני הידוע בשם AI-5‏ (Ato Institucional Número Cinco) אשר הגביל את חירויות הפרט בברזיל במטרה לדכא פעולות מחאה אזרחיות נגד שלטון הדיקטטורה. בתחילת 1969 הוא החל דן באפשרות לאחד את הקבוצה שבראשה עמד עם ארגון קולינה ועם ארגון החזית העממית המהפכנית (Vanguarda Popular Revolucionária - VPR). רוסף הייתה נוכחת בכמה מן הפגישות לבחינת אפשרות האיחוד, אשר הושלם לאחר שתי ועידות והוביל ליצירת החזית המהפכנית החמושה פלמרס (Vanguarda Armada Revolucionária Palmares - VAR Palmares). דילמה רוסף הייתה בין מנהיגי הארגון החדש, לטענת המשטרה היא הובילה שביתות במשק ותכננה מעשי שוד בנקים, אף שהיא הכחישה את המעשים שיוחסו לה. בין השאר נטען כי היא שתכננה ב-18 ביוני 1969 גנבת כספת אשר הייתה שייכת למושל סאו פאולו בה היו 2.5 מיליון דולר אמריקאי. ארגון VPR שמר על אחדותו זמן קצר בלבד. בחודש אוגוסט 1969 התגלעו מחלוקות בין מנהיגי הארגון בין אלה שתמכו במאבק מזוין, לבין אחרים, ובהם רוסף, אשר צידדו בפעילות לגיוס תמיכה עממית. בחודש ספטמבר התפצל הארגון לשניים, על רקע המחלוקת. לאחר הפיצול נשלחה רוסף לסאו פאולו כדי להבטיח את שמירת מצבור הנשק של הארגון.
פעילותה במחתרת > מעצרה

איש הארגון, ריביירו, אשר נהג להיפגש עם רוסף 3 פעמים בשבוע, נתפס על ידי המשטרה. לאחר שעונה, הוא גילה מקום מפגש עם איש מחתרת אחר וב-16 בינואר 1970 הוכרח ללכת למפגש עמו תחת מעקב משטרתי סמוי. מיד לאחר מעצר איש המחתרת הנוסף, הופיעה במקום דילמה רוסף מבלי שהדבר תוכנן. מיד כשהבחינה בהתרחשות ניסתה להמלט, אולם היא נעצרה ובחיפוש שנערך עליה נמצא נשק. על פי דיווח של עצורה אשר חלקה עמה את תא המעצר היא עונתה על ידי הצבא במשך 22 יום, בין השאר בחישמול. במהלך חקירתה היא גילתה את מקום הימצאם של חלק מאנשי המחתרת. חודשים מספר אחריה נעצר אף בעלה קרלוס אראוז'ו, ותקופה מסוימת הם נכלאו באותו בית סוהר, שם נפגשו ואף תכננו לשקם את נישואיהם לאחר שחרורם. רוסף הועמדה לדין, הורשעה ונידונה לשש שנות מאסר. בעת שניתן פסק הדין בערעורה, ועונשה קוצר לשנתיים מאסר, היא כבר בילתה שלוש שנים בכלא. בנוסף נשללו זכויותיה האזרחיות לבחור ולהיבחר למשך 18 שנים. בחודש דצמבר 2006 החל הליך של קביעת פיצויים לרוסף ול-18 אסירים אחרים, על תקופת מאסרם ושלילת זכויותיהם.
בסוף שנת 1972 שוחררה רוסף מן הכלא. במהלך שנות מאסרה היא איבדה ממשקלה וחלתה במחלת בלוטת התריס. היא שבה לתקופת מה לעיר מולדתה ושהתה עם משפחתה ולאחר מכן עקרה לפורטו אלגרה, שם ריצה קרלוס אראוז'ו את החודשים האחרונים בכלא. בחודש יוני 1974 שוחרר קרלוס מן הכלא.
הקריירה הפוליטית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

↑  רשמית: רוסף היא הנשיאה הראשונה של ברזיל, באתר ynet, 1 בנובמבר 2010
↑  Dilma Rousseff biography, Agência Brasil 09-08-2010
↑   בין משפט בסנאט לקרב מעמדי: מדריך להליך הדחת נשיאת ברזיל, באתר הארץ, 18 באפריל 2016
↑  רויטרס, קרובה להדחה: נשיאת ברזיל הושעתה, באתר ynet, 12 במאי 2016
| נשיאי ברזיל |
| --- | --- | --- |
| הרפובליקה הישנה | דאודורו דה פונסקה • פלוריאנו פיישוטו • פרודנטה דה מוראיס • קמפוס סאלס • רודריגס אלווס • אפונסו פנה • נילו פסניה • ארמס דה פונסקה • ונססלאו בראז • רודריגס אלווס • דלפים מוריירה • אפיטסיו פסואה • ארתור ברנרדס • וושינגטון לואיס • ז'וליו פרסטס | דגל ברזיל |
| עידן ורגאס | ז'טוליו ורגאס • ז'וזה ליניארס | דגל ברזיל |
| הרפובליקה השנייה | גספאר דוטרה • ז'טוליו ורגאס • קפה פיליו • קרלוס לוז • נראו דה אוליביירה • ז'וסלינו קוביצ'ק • ז'אניו קואדרוס • רניירי מזילי • ז'ואאו גולאר | דגל ברזיל |
| הדיקטטורה הצבאית | רניירי מזילי • קסטלו ברנקו • קוסטה אה סילבה • אמיליו גרסטזו מדיסי • ארנסטו גייזל • ז'ואאו פיגיירדו | דגל ברזיל |
| הרפובליקה החדשה | טנקרדו נווס • ז'וזה סרניי • פרננדו קולור דה מלו • איתמר פרנקו • פרננדו אנריקה קרדוזו • לואיז אינסיו דה סילבה • דילמה רוסף • מישל טמר • ז'איר בולסונארו • לואיז אינסיו דה סילבה | דגל ברזיל |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007451961205171  PLWABN: 9810687023905606  BNE: XX5493539  BnF: cb170218109 (data)  GND: 1025989244  ISNI: 0000 0001 1959 0504  LCCN: no2011076633  NKC: xx0128050  NLK: KAC201418769  NTA: 338572147  SUDOC: 164265562  VIAF: 160304341   WorldCat (עם VIAF): 160304341 
דילמה בילדותה (עומדת במרכז) עם הוריה ואחיה
18 בנובמבר

18 בנובמבר 1978 - רצח ליאו ראיין בידי מקדש העם מוביל להתאבדות ההמונית בג'ונסטאון שבה 909 אנשים מתו. בתמונה נראים חיילים אמריקאים סוחבים ארונות קבורה ובהם קבורים קורבנות ג'ונסטאון
18 בנובמבר הוא היום ה-322 בשנה, (323 בשנה מעוברת), בשבוע ה-47 בלוח הגריגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 43 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

1302 – פרסום איגרת "קדוש אחד" על ידי האפיפיור בוניפקיוס השמיני
1307 – על-פי האגדה, וילהלם טל יורה חץ בתפוח שעל ראש בנו
1872 – סוזן ב. אנתוני נעצרת יחד עם 14 נשים נוספות על הצבעה בלתי חוקית בבחירות לנשיאות
1909 – ארצות הברית פולשת לניקרגואה
1916 – מלחמת העולם הראשונה – מסתיים הקרב על הסום
1918 – לטביה מכריזה על עצמאותה, ומתנתקת מהאימפריה הרוסית
1928 – וולט דיסני מציג את סרט האנימציה הראשון בו הקול והתמונה מתואמים – מיקי מאוס
1942 – פתיחת המתקפה הבריטית במדבר המערבי
1944 – בית המשפט העליון של ארצות הברית מכריע בפסק דין קורמאטסו נגד ארצות הברית בדבר כליאת היפנים בארצות הברית כי המדינה פעלה במסגרת החוק
1965 – קרב יה דראנג מסתיים ללא צד מנצח (רשמית) ועם אלפי אבדות בנפש
1978 – ליאו ראיין, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, נרצח על ידי כת מקדש העם בעת ביקורו בג'ונסטאון, מותו עורר את ההתאבדות ההמונית בג'ונסטאון בה 909 אנשים מתו
1989 – שוגר הלוויין קובי לחקר קרינת הרקע הקוסמית
1994 – טבח מסגד פלסטין בעזה
2002 – פקחי הנשק של האו"ם מגיעים לעיראק
2013 – שיגור הגשושית MAVEN (ראשי תיבות של: Mars Atmosphere and Volatile EvolutioN) לחקר מאדים ששוגרה על ידי נאס"א
2014 – שישה נרצחו בעת תפילת שחרית בפיגוע בבית הכנסת "קהילת בני תורה"