stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכנף נאה

| מכנף נאה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו־פסיגיים קדומים
סדרה:: קיטניתאים
משפחה:: קטניות
תת־משפחה:: פרפרניים
סוג:: מכנף
מין:: מכנף נאה
שם מדעי
 Tipuana tipu ‏Kuntze, 1914
מִכְנָף נָאֶה (שם מדעי: Tipuana tipu (Benth.) Kuntze, קרוי גם Rosewood או Tipa) הוא עץ נשיר מותנה, יחיד בסוגו בעולם ממשפחת הקטניות (Fabaceae Juss.). בישראל הוא עץ תרבות גדול המאופיין בפרחיו הצהובים ובתרמיליו שמצוידים בכנף רחבה בעלת עורקים בולטים (מכאן שמו העברי). מכנף נאה שויך בעבר למשפחת פרפרניים (Papilionaceae). משפחה זו בוטלה ואוחדה עם משפחת הקטניות (Fabaceae) ברשימה הטקסונומית (APG III) בשנת 2009.
הוא קיבל את שמו מצורת פירותיו, הדומה לכנף. מקור שמו המדעי משמו בארץ מוצאו.
עקמומיות של הגזע היחיד בולטת
עלה מנוצה בלתי זוגי ופרי של מכנף נאה
מאפיינים

מכנף הנאה הוא עץ גבוה, בעל קצב מהיר, בעל מערכת שורשים שטוחה (שמרימה מדרכות), גזע יחידי וצמרת מעוגלת ורחבה מאוד ולעיתים פרועה (22 מ'). העץ יכול להיתמר לגובה של בין 12 עד 15 מטרים ולהתפרס לרוחב של כ-12 מטרים. תקופת השלכת קצרה בחודשים אפריל-מאי. הלבלוב בחודש מאי והפריחה בחודש יוני. הבשלת הפירות בקיץ ונשירתם בראשית עונת החורף. הוא זקוק לשמש מלאה. הוא מעדיף חום, אינו צורך מים רבים ומתאים לכל סוגי הקרקע.
השורשים שטוחים (צומחים לצדדים ולא לעומק) והם עלולים להרים מדרכות ולפגוע ביסודות של מבנים.
הגזע זקוף ונוטה לעקמומיות עבה וצבעו חום-אפור בהיר, קליפתו מחוספסת וחרוצה. בסביבת גידולו הטבעית והמיוערת, למכנף הנאה גזע מרכזי אחד המתפצל למספר גזעי משנה בגובה של כמה עשרות מטרים. כאשר הוא נשתל כעץ נוי בשטחים פתוחים יותר, הוא נוטה לפתח גזעי משנה כבר בגובה הקרקע, אם הוא לא נגזם כראוי.
הענפים ארוכים, גמישים ונוטים כלפי מטה וקליפתם מחוספסת.
הלוואים קטנים, אינם קוצניים ונשירים.
העלים, שאורכם כ-20 ס"מ, מסורגים, ירוקים, מנוצים ובעלי 7 עד 15 זוגות עלעלים. בקצה העלה המנוצה יש עלעל בודד. ציר העלה דק והעלעלים סגלגלים או מעוגלים (בצורת אליפסה), שפתם תמימה, צבעם ירוק בהיר ואורכם כ-3.7 ס"מ.
הפרחים דו-מיניים, בלתי נכונה, פרפרניים (בצורת לוע של אריה), ריחניים, צופניים ומושכים דבורים. הם ערוכים באשכולות או במכבדים (תפרחות מסועפות) בקצות הענפים. בכל תפרחת כ-10 פרחים.
הגביע גלילי ו-5 שיניו קצרות ורחבות.
הכותרת פרפרנית, צבעם צהוב בהיר או ארגמני בהיר. 5 העלים מפורדים, מפרש הכותרת גדול סגלגל או עגלגל ובבסיסו כתם אדמדם-חום. המשוטים גדולים בהרבה מהסירה.
האבקנים, שמספרם 10 מאוחים לצינור הסדוק (השסוע) בחלקו העליון.
השחלה עילית בת עלה שחלה אחת ומגורה אחת. השליה עוברת לאורך תפר הבטן של השחלה.
הפרי כנפית - תרמיל בלתי נפתח, בעל עוקץ וכנף קרומית, רחבה ושטוחה שעורקיה בולטים מאוד וגודלה 3 עד 5 ס"מ. הפרי נושר בצורה סיבובית מהעץ. פריו של העץ הוא זרע עטוף במעטה סיבי וקשה המתרחב למבנה דמוי כנף (ומכאן שמו). כאשר הפרי מבשיל הוא מתייבש וצבעו משתנה מירוק לחום. הוא נושר מהעץ בצורת סחרור. מבנה הזרע לכאורה, מאפשר לרוח לשאת אותו למרחקים ניכרים מהעץ. אבל, בגלל כובד הזרע מרבית הפירות נושרים בקרבת עץ האם ובצילה ובדרך-כלל אינם מתפתחים לעץ.
הזרעים 1 עד 3 בקצה הקרוב לעוקץ התרמיל. הם נובטים בקלות.
בית גדול ותפוצה

מקורו של המכנף הנאה הוא מצפון בוליביה עד דרום ארגנטינה, שם הוא מצוי ביערות הגלריה של האנדים, כמעט בכל התנאים המצויים שם – מגובה פני הים עד גובה 2,900 מטר, באזורים יבשים יחסית ובאזורים שכמות הגשם השנתית בהם מגיעה ל־2,500 מ"מ. הוא מעדיף אדמות מנוקזות היטב, אך אינו בוחל גם באזורים אחרים. הוא עמיד גם למגוון טמפרטורות ומסוגל לשרוד גם כשהטמפרטורה צונחת ל־5 מעלות מתחת לאפס.
צמיחתו המהירה של העץ הופכת אותו לבחירה מועדפת לתוכניות ייעור מחדש, למניעת סחף וכשובר רוח. הוא נחשב לצמח אור מלא, עמיד בקרה, בשרב, בגיר ובמליחות. בישראל הוא גדל בכל האזורים ובקרקעות שונים. הריבוי באמצעות זרעים באביב ובקיץ. בדומה לצמחים אחרים ממשפחת הקטניות, מכנף נאה סופח חנקן בשורשיו, והדבר הופך אותו למטייב קרקעות. המכנף הנאה הוא אחד מצמחי המספוא העיקריים בבוליביה, ויתרונו העיקרי הוא העובדה שהוא אחד המקורות היחידים למספוא בעונת החורף היבשה. העץ המופק ממנו הוא איכותי, ומשמש לבניית רהיטים ולהפקת עץ ופחם לבערה.
המכנף הנאה משמש כעץ נוי בכל רחבי העולם. העץ הובא לארץ ישראל בשנת 1911, עת ניטע במושבה מגדל על ידי אוטו ורבורג. הוא נקלט היטב ונפוץ כעץ נוי בעיקר בשנות השבעים והשמונים של המאה ה־20. במהדורה הראשונה של ספר הצמחים הפולשים בישראל (2010 עמוד 46-47) הוא הוגדר כצמח מאוזרח בישראל ברמת איום 1. היות שהוא הוכנס לרשימת העצים הפולשים עלה עליו הכורת ואף הפסיקו לשתול אותו. במהדורה השנייה והמורחבת מכנף נאה הוסר מרשימת העצים הפולשים כי הוא אינו מהווה סכנה למערכות האקולוגיות בישראל.
תמונות נוספות

פריחת המכנף הנאה
עלים ופירות צעירים של מכנף נאה
עץ מכנף נאה בפריחתו בצד דרך
פרי בתקריב
פרחי מכנף נאה שנשרו ומכסים את מרפסת הכניסה לבית
מכנף נאה בשלכת מתפרס לרוחב בגן רוקה גאמיירו (פור') בליסבון בגובה פני הים ולצידו "בהגה" - פסל מאת פרנסיסקו דוס סנטוס (פור')
הערות שוליים

↑  מכנף נאה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Tipuana tipu, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏6-2022
↑  Tipuana tipu, POWO (2022). "Plants of the World Online. Published on the Internet, ‏2022
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 212
↑  ד"ר ז'אן-מארק דופור-דרור, הצמחים הפולשים בישראל, מהדורה שנייה מורחבת ומעודכנת, ירושלים: דן פרי, 2019, עמ' 77
מפרצון רטיז'ה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מפרצון 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  63°28′10″S 57°25′30″W﻿ / ﻿63.4694°S 57.425°W﻿ / -63.4694; -57.425
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרצון רטיז'ה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרצון רטיז'ה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון רטיז'ה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון רטיז'ה
 
מפרצון רטיז'ה או רטיז'ה קואוב או זאליב רטיז'ה (באנגלית: Retizhe Cove; בבולגרית: залив Ретиже) הוא מפרצון בחוף הדרומי של חצי האי טריניטי באזור ארץ גרהאם שבצפון חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
מפרצון רטיז'ה מהווה חלק מפרץ דוז. פתח הכניסה למפרצון ממוקם בין נקודת בויל (המהווה את הנקודה המערבית של הפתח) לבין נקודת גארוואן (המהווה את הנקודה המזרחית של פתח הכניסה).
רוחב פתחו של המפרצון 5.8 קילומטרים, ועומק חדירתו אל תוך היבשת 6.2 קילומטרים.
היסטוריה > מיפוי המפרצון

המפרצון מופה לראשונה על ידי סוקרים גרמנים-בריטיים בשנת 1996.
היסטוריה > מקור השם

המפרצון נקרא על שם הנחל רטיז'ה, בהרי פירין, שבדרום-מערב בולגריה.
מפרצון קייסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  פיורד 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  69°00′00″S 63°35′00″W﻿ / ﻿69°S 63.5833°W﻿ / -69; -63.5833
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון קייסי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון קייסי
 
מפרצון קייסי (באנגלית: Casey Inlet) הוא מפרצון מלא קרח, בחוף המזרחי של אזור ארץ פאלמר, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
המפרצון מהווה את שפכו של קרחון קייסי.
המפרצון ממוקם בין נקודת מילר לבין כף וולקוט.
היסטוריה > גילוי ומיפוי המפרצון

מפרצון קייסי התגלה מהאוויר ב-20 בדצמבר 1928, בטיסה שבוצעה על ידי סר יוברט וילקינס.
מחקרים על הקרקע וסקרים בוצעו באזור בשנת 1940 על ידי חברי הבסיס המזרחי של השירות האנטארקטי של ארצות הברית. סקר נוסף נעשה בשנת 1947 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
היסטוריה > מקור השם

המפרצון נקרא על שם קרחון קייסי; הקרחון נקרא על שמו של ריצ'רד קייסי, ברון קייסי (Richard Gavin Gardiner Casey).
מלון ריוגיונג

| --- | --- |

 גובה:  330 מ' 
 קומות:  105 
 שטח:  360,000 מ"ר 
 בניית המלון
 אדריכל:  באיקדוסן אדריכלים ומהנדסים 
 קואורדינטות:  39°02′12″N 125°43′51″E﻿ / ﻿39.036666666667°N 125.73083333333°E﻿ / 39.036666666667; 125.73083333333
 he  (למפת קוריאה הצפונית מוגדלת) פיונגיאנג המהונג צ'ונגג'ין נאמפו וונסן סינוויג'ו טאנצ'ון קאצ'ון קסונג סריוון הרפובליקה העממית של סין  רו. קוריאה הדרומית  ים יפן הים הצהוב מלון ריוגיונג(למפת קוריאה הצפונית רגילה) פיונגיאנג המהונג צ'ונגג'ין נאמפו וונסן סינוויג'ו טאנצ'ון קאצ'ון קסונג סריוון הרפובליקה העממית של סין  רו. קוריאה הדרומית  ים יפן הים הצהוב מלון ריוגיונג
 
מבט ממגדל ג'וצ'ה שמעברו השני של נהר טאדונג; מלון ריוגיונג (מימין) מתבלט בקו הרקיע של העיר. במרכז התמונה כיכר קים איל סונג
מלון ריוגיונג (בקוריאנית: 류경호텔) הוא שמו של מלון בלתי גמור הנמצא בפיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית. המבנה הוא גורד שחקים בגובה 330 מטר שבנייתו נפסקה בעבר. כיום, הושלמה בניית המלון, אך נכון להיום, הוא עודנו סגור. הבניין תוכנן להיות בית המלון הגבוה בעולם – עם 105 קומות. השם "ריוגיונג" הוא אחד משמותיה ההיסטוריים של פיונגיאנג שפירושו "בירת הערבות".
היסטוריה

בנייתו החלה בשנת 1987, נפסקה ב-1992 וחודשה בשנת 2008. המבנה עשוי כולו בטון מזוין וצורתו היא דמוית פירמידה המזדקרת באופן בולט וחסר מתחרים בקו הרקיע של העיר. הפירמידה בנויה משלוש שלוחות באורך 100 מ' כל אחת המתכנסות במרכז אל ראש המגדל הבנוי בצורת חרוט. קודקוד הבניין תוכנן להיות חלק מסתובב עם נוף פנורמי אל העיר. בקצה הקודקוד נמצא עגורן אשר שימש לבנייה אך תוכנן להישאר גם לאחר גמר הבניין כחלק מהתכנון האדריכלי.
בנייתו בשנות ה-80 הייתה ככל הנראה כתגובה לבניית מלון ווסטין סטאמפורד בן 73 הקומות בסינגפור על ידי חברה מקוריאה הדרומית בשלהי המלחמה הקרה או לקראת האולימפיאדה שנערכה בבירת קוריאה הדרומית שנה לאחר מכן והציגה לעולם את הישגיה הכלכליים של השכנה מדרום. הצפי בצפון קוריאה היה למשוך משקיעים זרים רבים מן המערב באמצעות מלון זה אשר תוכנן להיחנך כבר ב-1989. על פי הערכות, עלות הבנייה המתוכננת הייתה 750 מיליון דולר, כ-2% מהתוצר המקומי הגולמי הצפון קוריאני. קשיים במימון המיזם השאפתני עיכבו את הבנייה עד לכדי עצירתה ב-1992 והמלון הפך ל"פיל לבן", ככל הנראה הגדול ביותר בעולם.
הממשל ניסה במשך תקופה ארוכה לגייס כספים לחידוש הבנייה והשלמת הבניין. המבנה הבלתי גמור נחשב מסוכן מאוד ולכן נאסר השימוש גם בחלקים ממנו. במקביל, על אף היותו המבנה הבולט ביותר בפיונגיאנג, נעשים ניסיונות להצניעו על ידי הסרתו ממפות רשמיות של העיר ועל ידי מניפולציות גרפיות שלו בתמונות רשמיות של העיר. בשנת 2008 חודשה הבניה. תאגיד אוראסקום המצרי החל בשיפוץ הקומות העליונות של המבנה.
באוגוסט 2009, הופיעו תמונות בהן נראה כי בצד אחד של המלון הותקנו חלונות זכוכית, ובשנת 2011 הסתיימה בניית המלון, אך פתיחתו נדחתה מאז מספר פעמים, וגם הכרזה על פתיחה חלקית ב-2013 בוטלה לבסוף.
ב-2018 נודע שנוספו נורות LED לחזית המבנה, שהציגו את הדגל הצפון קוריאני, סצנות מסרטים ואנימציה, אך הבניין עדיין לא אוכלס, ונכון ל-2022 המלון עודנו סגור.
התקדמות בניית המלון

מרץ 2004
אפריל 2005
מאי 2005
אפריל 2010
אוקטובר 2010
ספטמבר 2011
אפריל 2012
אוגוסט 2012
הערות שוליים

↑  North Korea's "Hotel of Doom" wakes from its coma - Yahoo! News, web.archive.org
מפרצון קרלוטה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מפרצון 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  62°22′16″S 59°41′48″W﻿ / ﻿62.371°S 59.6966°W﻿ / -62.371; -59.6966
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהמפרצון קרלוטה(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהמפרצון קרלוטה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון קרלוטה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון קרלוטה
 
מפרצון קרלוטה או קרלוטה קוב (באנגלית: Carlota Cove) הוא מפרצון בחוף הצפון מערבי של חצי האי אלפטר באי רוברט באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
מפרצון קרלוטה ממוקם בסמוך ממזרח ל חצי האי קופרמיין.
פתחו של מפרצון קרלוטה ממוקם בין פורט ויליאם לבין נקודת מיסנומר.
רוחב פתחו של מפרצון קרלוטה הוא 1.9 קילומטרים. עומק כניסתו אל תוך היבשת של מפרצון קרלוטה - 1.14 קילומטים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי אזור המפרצון

האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור המפרצון, היו צידי כלבי ים, שהגיעו לאזור בתחילת המאה ה-19.
האזור מופה לראשונה על ידי משלחת מיפוי צ'יליאנית בשנת 1949, בפיקודו של קפטן לאופולו פונטיין (Leopoldo Fontaine); האזור מופה על ידי משלחת מיפוי בריטית בשנת 1935 ולאחר מכן על ידי משלחת מיפוי בריטית בשנת 1967 ובשנת 1968, וכן על ידי משלחת מיפוי צ'יליאנית בשנת 1961 ובשנת 1971, ועל ידי ממפים בולגרים בשנת 2009. מיפוי בוצע על ידי משלחת ארגנטיניאית בשנת 1957 ובשנת 1980.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המפרצון ניתן לו על ידי המשלחת הצ'יליאנית לחקר אנטארקטיקה משנת 1949.
| איי שטלנד הדרומיים |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים | אי הפיל (אלפנט) • המלך ג'ורג' • גריניץ' • דספשן • לואו • ליווינגסטון • נלסון • סמית' • סנואו • קלרנס • רוברט |  |
| איים קטנים | אלפאוס • אסטור • בארלו • האף מון • איי זד (האי אספרנטו • האי לסידרן • האי פאנאגוריה • האי קושאבה) • ראגד |  |
| איונים | סלע גרייס • סלע פולגר • סלעי ראגד |  |
| מצרי ים | איגליקה • מצר אוסמר • מצר אינגליש • מצר בויד • מצר ברנספילד • מצר מורטון • מצר מקפארליין • מצר סמולנסק |  |
| שוניות והר מצולה  (הרים תת-ימיים) | הר ורדי |  |
| רכסי הרים | רכס אימאון • רמת דוספיי • רמת וידין • רכס ולקה |  |
| הרים ומצוקים | אבלוגי • אונגל • אורגנה • אירווינג • אנטים • דרינוב • הלמט • כריסטי • מאטוצ'ינה • מומצ'יל • מזק • מיזייה • נאופיט • נייפייר • סבלייבסקי • סלאטינה • סלאבייקוב • סן סטפנו • פוסטר • פלאנה • פסגה • רוז • ריגס • שארפ • שופן |  |
| אוכפים | ויטושה • ורשץ • מאדאן • נסבר • פופובו • קוסטנץ |  |
| נונאטאקים | וילן • באחו |  |
| גבעות | אדינבורו • באטנברג • דולו • דרונג • לזלי • נגרו • סילר • פנקה • צ'סטר • רזן |  |
| חצאי אי ולשונות יבשה | נקודת אדוארדס • גבעת אדינבורו • נקודת איוואן אסן • נקודת אלין פלין • נקודת אמאדוק • נקודת אסקס • חצי האי ארצ'ר • נקודת באטאק • חצי האי בורגס • נקודת באטאק • נקודת בטוליה • נקודת בוטב • חצי האי ביירז • נקודת בנסון • נקודת ברון • נקודת גארמן • כף ג'יימס • נקודת גרגורי • נקודת דבליאנוב • נקודת דומטה • נקודת דופניצה • נקודת דליאן • נקודת האמר • נקודת הרמוני • נקודת ואראדרו • חצי האי וארנה • נקודת וונד • נקודת וילאגרה • נקודת וליקאן • נקודת זהרי • נקודת יאנה • נקודת יובקוב • נקודת יירצ'ק • נקודת לאקאטניק • נקודת לברנוב • ליונז ראמפ • נקודת ליסטה • נקודת מדובנה • נקודת מקין • נקודת מקרוני • ראש מרטינז • נקודת מרקלי • נקודת נגרה • נקודת ניואל • נקודת ניקופול • נקודת סאדאלה • נקודת סבאר • נקודת סומוביט • נקודת סידינס • נקודת סמירננסקי • כף סמית' • נקודת סנאה קרוז • נקודת סקלינה • נקודת סרדץ • נקודת פרליק • נקודת קובאדין • נקודת קוטיס • חצי האי קופרמיין • נקודת קיצ'ן • נקודת קתרינה • נקודת ראדב • נקודת רוברט • נקודת רוס • נקודת רזדל • חצי האי ריי • נקודת רילה • נקודת ריש • נקודת רנייר • כף שירף |  |
| מפרצים | אדמירליטי • איוואן אסן • באבה טונקה • ברשליאן • גארניה • המלך ג'ורג' • הירו • ודנה • זאפאלניה • חיסריה • יארביצה • יונדולה • לגרו • לינבו • מון • מיטשל • מיקאלבי • נבסטינו • ניקולוב • פאקושה • צפינה • קרוני • קרלוטה |  |
| אגמים | אגם לימנופולאר • אגם מידג' |  |
| קרחונים | קרחוני איי שטלנד הדרומיים בחלוקה לפי איים |  |
| מבנים | כנסיית השילוש הקדוש |  |
| אזורים אנטארקטיים מוגנים במיוחד | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| אזורי ציפורים בעלי חשיבות | מפרץ אדמירליטי • נקודת בארנארד (נקודת ברנרד) • חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • האי טרטר • ליונז ראמפ • חצי האי פוטר • כף שירף |  |
מפה פיזית

מפה פיזית של כדור הארץ
מפה פיזית היא מפה המציגה מידע על אודות פני השטח של יבשת, מדינה או אזור מסוים. המונח מקובל כדי להבחין בין מפה כזו לבין מפה מדינית, המציגה את חלוקת היבשת למדינות ומבליטה את גבוליהן, או מפות נושאיות שונות, כגון מפות אקלים ומשקעים, מפות מחצבים, מפות צפיפות אוכלוסייה גובהם ועוד.
מפה פיזית כוללת ייצוג של תבליט פני השטח, בדרך כלל באמצעות שימוש במידרג צבעים המייצגים גבהים שונים, וכן סימון מרכיבים עיקריים בנוף וציון שמותיהם, כגון נהרות ונחלים, רכסי הרים ופסגות, עמקים, מישורים וכדומה.
לעיתים כוללת המפה הפיזית גם מרכיבים של תכסית פני השטח, כגון יערות, מדבריות, סוואנה, וכן ציון ערים גדולות, מסילות ברזל וכבישים ראשיים.
ראו גם

גאוגרפיה פיזית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007595100205171  LCCN: sh2010012132 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מפה סינופטית

המפה הסינופטית הפופולרית ביותר בתחום החיזוי, אותה בודקים לפני מתן תחזית. מציגה את גובה מפלס הלחץ 500 מ"ב ואת הלחץ בגובה פני הים. לפי מפה זו ישראל מושפעת משקע ברומטרי שמרכזו באזור קפריסין. בנוסף, היא מושפעת מאפיק רום. לוב לעומת זאת, מושפעת מרכס קרקעי. ממערב לספרד ישנו שקע רום ומתחתיו שקע קרקעי
מפה סינופטית (synchronus- בו-זמני, optic- חזותי) היא מפה המציגה את המצב הסינופטי בזמן נתון באזור גאוגרפי. במפה זו מוצגים מערכות הלחץ להן השפעה מכרעת על מזג האוויר.
שקע - אזור בו לחץ האוויר הנמדד נמוך מסביבתו. "אי" של לחץ אוויר נמוך.
אפיק - שלוחה של שקע. "חצי אי" של לחץ אוויר נמוך.
כיוון זרימת האוויר סביב שקע/אפיק - נגד כיוון השעון (בחצי הכדור הצפוני, בחצי הכדור הדרומי הכיוון הפוך). אלה מערכות המאפיינות עליית אוויר ומעודדות התפתחות עננים.
רמה - אזור בו לחץ האוויר הנמדד גבוה מסביבתו. "אי" של לחץ אוויר גבוה.
רכס - שלוחה של רמה. "חצי אי" של לחץ אוויר גבוה.
כיוון זרימת האוויר סביב רמה/רכס- עם כיוון השעון (בחצי הכדור הצפוני, בחצי הכדור הדרומי הכיוון הפוך). אלה מערכות המאפיינות שקיעת אוויר ומדכאות התפתחות עננים.
מערכות הלחץ שולטות בגבהים שונים. על מנת לקבוע תחזית מזג האוויר בודקים שני דברים:
מערכות הלחץ בקרקע- אלה מצוינות בעזרת איזוברים - קווים שוי לחץ. לחץ ממוצע בפני הים 1,013 מ"ב.
מערכות הלחץ ברום- מצוינות בעזרת איזוהיפסות - קווים שווי גובה. המדד המקובל הוא מפלס 500 מ"ב. מודדים את הגובה בו ימדד לחץ אוויר של 500 מ"ב. גובה זה נע בישראל בממוצע בין 5,500–5,800 מ' מעל פני הים. בשקע/אפיק משטח הלחץ יהיה נמוך מסביבתו וברמה/רכס משטח הלחץ יהיה גבוה מסביבתו. הערכים במפה מצוינים בדקה-מטרים, לכן צריך להכפיל ב-10 כדי לקבל את הגובה במטרים.
במפה סינופטית יכולים קווים לבנים לסמן את האיזוברים והשטחים הצבעוניים מפרידים בין האיזוהיפסות.
ראו גם

מודלים לחיזוי מזג אוויר
אקלים ארץ ישראל
תחזית עונתית
מפרצון קריסטל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  66°23′00″S 66°30′00″W﻿ / ﻿66.3833°S 66.5°W﻿ / -66.3833; -66.5
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרצון קריסטל(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרצון קריסטל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון קריסטל(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון קריסטל
 
מפרצון קריסטל או מצר קריסטל (באנגלית: Crystal Sound) הוא מצר ים או מפרצון בחוף גרהאם - חוף בארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
המפרצון ממוקם בין החלק הדרומי של איי ביסקו לבין חופי ארץ גרהאם.
מצר הים שבין כף אוונסן לכף לבלון מהווה את הגבול הצפוני של המפרצון(את פתחו של המצר), ונקודת הולדפאסט, האי רו, האי ליאר ואיי סילאר מהווים את הגבול הדרומי של המצר.
היסטוריה

שמו של המצר ניתן לו בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
השם ניתן בשל העובדה שאתרים רבים בשטח המפרצון (איים, קבוצות איים, שוניות, מדפי קרח) נקראים על שם חוקרים שחקרו את המבנה של גבישי הקרח.
באנגלית "קריסטל" משמעו "גביש". מצפון למפרצון שמות של אתרים רבים נקראים על שם פיזיולוגים.
לקריאה נוספת

• Piñones, Andrea & Hofmann, Eileen & Dinniman, Michael & Klinck, John. (2011), , Deep-sea Research Part Ii-topical Studies in Oceanography - DEEP-SEA RES PT II-TOP ST OCE. 58. 1524-1539. 10.1016/j.dsr2.2010.07.001
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי מאתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
| מפרצון קריסטל |
| --- | --- | --- |
| קבוצות איים: | ברנל • נאקאיה • סילאר • פאולר • פואולינג • ריד |  |
| איים: | דוידסון • וולאן • לוי • רו |  |
| שוניות: | שונית דניסון • סלעי מאטסויאמה |  |
| קרחון הדום (הדום קרח): | הדום הקרח סטפן |  |
מקרומדיה ג'יירן

אדובי ג'יירן (באנגלית: Adobe JRun) הוא שרת יישום אשר פותח במקור בשנת 1997 בתור מנוע Java Servlet על ידי לייב סופטוואר (Live Software) ולאחר מכן נרכש על ידי חברת אלריאיי (Allaire), אשר פיתחה לראשונה את שפת ה-J2EE. לאחר מכן ג'יירן הפכה להיות תוכנה בבעלותה של מקרומדיה, לאחר השתלטותה על אלריאיי, וכיום היא בבעלותה של אדובי מערכות לאחר שרכשה את חברת מקרומדיה בשנת 2005.
באוגוסט 2007 אדובי הודיעה רשמית כי היא מפסיקה לפתח את ג'יירן. עם זאת, צוות הפיתוח של אדובי קלדפיוז'ן ימשיך לבצע שינויים הכרחיים בבסיס התוכנה.
מקרונזיה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  24°15′24″N 22°28′16″W﻿ / ﻿24.256666666667°N 22.471111111111°W﻿ / 24.256666666667; -22.471111111111
 נתונים מדיניים
 מדינה:  כף ורדה כף ורדה ספרד ספרד פורטוגל פורטוגל
 אזור זמן:  UTC-1
  (למפת אפריקה מוגדלת) מקרונזיה(למפת אפריקה רגילה) מקרונזיה
 
מקרונזיה (פורטוגזית Macaronésia; ספרדית Macaronesia - שניהם מיוונית μακάρων νῆσοι "האיים המאושרים") הוא שם קבוצתי מודרני לארבעה ארכיפלגים ממוצא געשי בצפון האוקיינוס האטלנטי, השוכנים לאורך חופיהן של אפריקה ואירופה. קבוצות איים אלה נמצאות בשליטתן של שלוש מדינות - פורטוגל, ספרד וכף ורדה. מקור שמם של האיים במונח שבו עשו שימוש גאוגרפים ביוון העתיקה כדי לכנות את האיים שמעבר למצר גיברלטר.
מקרונזיה כוללת ארבע קבוצות איים:
האיים האזוריים (פורטוגל)
איי מדיירה (פורטוגל) (כולל איי הפרא - Ilhas Selvagens)
האיים הקנריים (ספרד)
איי כף ורדה
האקלים באיים הוא טרופי או סובטרופי, ומדיירה קרירה וגשומה יותר מהאיים הקנריים ומאיי כף ורדה הצחיחים למדי. אף לא אחת מקבוצות האיים הייתה בעברה חלק מיבשת כלשהי, כך שהתפתחו בהן פאונה ופלורה ייחודיים. חורש הלאוריסילבה כיסה בעבר את רובם של האיים האזוריים, האיים הקנריים המערביים ואת מדיירה, בגבהים שבין 400 ל-1200 מטר (איי כף ורדה והאיים הקנריים המזרחיים היו צחיחים מדי). נכון לשנת 2007 נפוצים יערות אלה בעיקר באיי מדיירה, ובהיקף קטן יותר באיים הקנריים, ובאיים האזוריים.
מקור ברוך (קיבוץ)

קיבוץ מקור ברוך הוקם במרץ 1946 כמקום הכשרה לפליטי השואה לפני עלייתם לארץ ישראל, בכפר דייגים קטן בשם באקולי ליד נאפולי באיטליה.
קיבוץ מקור ברוך הוקם בחודש אדר א ה'תש"ו (מרץ 1946) ביוזמת הרב הצבאי ברוך אפשטיין, איש ארץ ישראל בצבא הבריטי, ובסיועו של הרב ברוך זיסקינד איש הצבא האמריקאי, ועל שמם נקרא המקום "מקור ברוך". בקיבוץ היו כ-90 חברים וחברות בני 26-16 שרובם השתייכו לתנועת תורה ועבודה. במקום הכשירו את הצעירים לעסוק בדיג, בחייטות ובמלאכות אחרות. כמו כן קיבלו חינוך והכשרה. לימוד השפה העברית, תולדות ארץ ישראל, הווי ישראלי, יהדות ותפילה היו מרכיב מרכזי בהכשרת הפליטים בקיבוץ.
הקיבוץ נחנך בטקס חגיגי ביום ראשון, א' באדר א' ה'תש"ו, בהשתתפות כ-600 איש. הטקס היה לכנס הארצי הראשון של אנשי תנועת תורה ועבודה והשתתפו בו רבנים צבאיים, שליחים ופעילים מרכזיים בתנועה באיטליה. במסגרת האירוע נערכו גם שלוש חתונות.
שארית הפליטה מהקיבוץ עלתה לארץ ישראל בשנת 1946, חלקם באוניית המעפילים ארבע חירויות.
לקריאה נוספת

פדויים לציון, פעילות תנועת "הפועל המזרחי" בשארית הפליטה באיטליה 1945-1949. מנחם ויינשטין, הוצאת סביון 2004.
בהתנדב עם כרך שני, מתנדבים דתיים במלחמת העולם השנייה, הוצאת מורשת 1990 עמ' 165-157.
מרדכי פלד, לרצות את סלובי זכרונות פליט שואה מהונגריה, הוצאת תשרי 2005.
מפרצון ראמו

| --- | --- |

מפת חצי האי בטהובן; מפרצון ראמו הוא המפרצון מכוסה הקרח בפינה השמאלית התחתונה של המפה.
 מידע כללי
 על שם:  ז'אן-פיליפ ראמו 
 סוג:  פיורד 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  71°46′00″S 75°13′00″W﻿ / ﻿71.7667°S 75.2167°W﻿ / -71.7667; -75.2167
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרצון ראמו(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרצון ראמו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון ראמו(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון ראמו
 
מפרצון ראמו (באנגלית: Rameau Inlet) הוא מפרצון מכוסה קרח בחוף הצפוני של חצי האי בטהובן, בדרום מערב האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
המפרצון ממוקם בין חצי האי פשה, וכף וסטברוק.
היסטוריה > גילוי ומיפוי המפרצון

המפרצון מופה בהתבסס על תצלומי לווין שצולמו על ידי לאנדסאט ב-29 בדצמבר 1973.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המפרצון נתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
המפרצון נקרא על שמו של המלחין הצרפתי ז'אן-פיליפ ראמו; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע היסטורי על מנת שמות אתרים באזור
| אתרים על שם מלחינים, מוזיקאים ויצירות מוזיקליות באי אלכסנדר |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | באלאקירב • בארטוק • גילברט • דיליוס • מיקאדו • סאליבן • סיבליוס • פלסטרינה |  |
| הדומי קרח | הנדל • וגנר • מוצרט |  |
| מדפי קרח | באך • ברהמס • בריטן |  |
| שדות שלג | שדה השלג פרסל |  |
| מפרצונים | בוקריני • ברהמס • בריטן • היידן • ובר • ורדי • מנדלסון • סטרווינסקי • פורה • קופרן • ראמו • שוברט |  |
| הרים, רמות ומצוקים | רכס אטאנסוב • רמת אלגר • נונאטאקי אפאלאצ'יה • הר בורודין • פסגת גלוק • הר גריג • רמת דביסי • הר וילבי • מעבר האפנר • הרי לאסוס • הר ליסט • שלוחת מאהלר • פסגות מוסורגסקי • הר מורלי • נונאטאק פיגארו • הר פינאפור • גבעות פינלנדיה • הר צ'ייקובסקי • הר שומאן • גבעת שופן |  |
| חצאי אי | אירואיקה • בטהובן • מונטוורדי • שוסטקוביץ' |  |
| לשונות יבשה | נקודת ברליוז • נקודת רוסיני |  |