stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'קי וילסון

| --- | --- |

 לידה:  9 ביוני 1934 דטרויט, ארצות הברית 
 פטירה:  21 בינואר 1984 (בגיל 49) מאונט הולי, ארצות הברית 
 שם במה:  Mr. Excitement 
 מקום קבורה:  Westlawn Cemetery 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1953 
 סוגה:  מוזיקת נשמה 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  בראונשווייג רקורדס, פדרל רקורדס, Dee Gee Records 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (1987)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ק לירוי "ג'קי" וילסון ג'וניור (אנגלי: Jack Leroy "Jackie" Wilson, Jr.;‏ 9 ביוני 1934 - 21 בינואר 1984) היה זמר אפרו-אמריקאי. היה אחד מחלוצי המעבר ממוזיקת הרית'ם אנד בלוז למוזיקת הנשמה בארצות הברית. התפרסם בתחילת הקריירה שלו כחבר בלהקת הרית'ם אנד סול - הדומינוז וב-1957 החל בקריירה כסולן. הקליט מעל ל-50 להיטים במגוון סגנונות שכללו: רית'ם אנד בלוז, פופ, מוזיקת נשמה, דו-וופ ומוזיקה קלה. בעת קונצרט צדקה שנערך ב-1975, התמוטט והידרדר למצב תרדמת שנמשכה עד מותו ב-1984. בתקופה בה פעל היה אחד מאמני מוזיקת הנשמה המשפיעים ביותר.
וילסון, שטיפח בלורית גבוהה, נהג להתנועע כרקדן בעת הופעותיו. תנועותיו הקלילות והמהוקצעות וההתרגשות הניכרת שהביע קולו, היקנו לו את הכינוי "Mr. Excitement" ("מר התרגשות") שדבק בו במשך כל הקריירה שלו. סגנון הופעתו השפיע על זמרים רבים, ביניהם גם מייקל ג'קסון.
נעורים ותחילת הקריירה

וילסון, בן יחיד להוריו ג'ק ואליזה מיי, גדל בשכונת היילנד פארק שבדטרויט וכבר בנעוריו הסתבך עם החוק. הוא הצטרף לכנופיית רחוב, ובעת שנשר מבית הספר, בגיל 15, כבר נשלח פעמיים למאסר כעבריין צעיר. בתקופת מאסרו השנייה גילה את ספורט האגרוף והחל להתמודד בקרבות אגרוף באזור דטרויט וזכה בליגת כפפות הזהב של דטרויט בגיל 16. לאחר שנישא והפך בגיל 17 לאב, המיר את כפפות האגרוף בשירה והקים להקה שכללה את בן דודו, לוי סטאבס (שהפך מאוחר יותר לחבר בארבע הפסגות). הוא נתגלה על ידי מגלה הכישרונות ג'וני אוטיס, שלקח אותו תחת חסותו, והחתים אותו כחלק מהרכב שנקרא ה-"Thrillers" (אותו הרכב הפך לאחר מכן ל-"Royals" ול-"Midnighters" אולם לווילסון לא היה חלק בהרכבים המצליחים הללו). לאחר שהקליטו מספר שירים בחברת ההקלטות של דיזי גילספי, עזב וילסון את ה-"Thrillers" והצטרף ללהקת "הדומינוז" שם החליף את קלייד מקפאטר שעבר לדריפטרס. וילסון היה הזמר המוביל בלהקה במשך כשנה עד אשר החל בקריירה כסולן ב-1957. בתקופה זו הנפיקה הלהקה את להיט הפופ "St. Therese of the Roses".
פרסום כסולן

ב-1957 חתם וילסון על חוזה כסולן ב"תקליטי ברנזוויק", חברת בת של דקה, והוציא את הסינגל הראשון שלו "Reet Petite". השיר, שנכתב על ידי ברי גורדי ורוקל דייוויס, זכה להצלחה צנועה במצעד ה-R&B. תוך זמן קצר כתב צמד המחברים שירים נוספים עבור וילסון: "To Be Loved", "That's Why", "I'll Be Satisfied" ואת "Lonely Teardrops" שיצא בסוף 1958. השיר האחרון הגיע למקום הראשון במצעד ה-R&B ולמקום השביעי במצעד הכללי וביסס את וילסון ככוכב R&B הניחן במנעד רחב.
ב-1958 נפרדו דרכיהם של גורדי ודייוויס ושל וילסון לאחר סכסוך תמלוגים בין צמד הכותבים ובין מנהלו של וילסון, נט טרנופול. פרידה זו הביאה את גורדי להקים את חברת מוטאון בעזרת הכסף שהרוויח משיתוף הפעולה עם וילסון. טרנופול היה משוכנע כי וילסון יוכל להצליח גם מחוץ לתחום הרית'ם אנד בלוז והרוקנ'רול, וכך החל וילסון להקליט בלדות בסגנון המוזיקה הקלה. בשנים 1960 ו-1961 הקליט את "Doggin' Around" (הגיע לעשרים הראשונים במצעד הכללי) ואת "Night", "Alone At Last" ו-"My Empty Arms" (שלושתם בעשיריה הראשונה במצעד הכללי).
ב-1963 הוציא להיט גדול נוסף, "Baby Workout", שהגיע למקום הראשון במצעד ה-R&B ולמקום החמישי במצעד הכללי. לאחר הפוגה בקריירה, בין השנים 1964 ו-1967, הוציא יחד עם מפיק מוזיקת הנשמה של שיקגו, קרל דייוויס, שני להיטים חדשים: "Whispers (Gettin' Louder)" ו-"Your Love Keeps Lifting Me Higher and Higher. עד 1975 המשיך להקליט ושיריו זכו להצלחה במצעדים בארצות הברית ובבריטניה.
חייו האישיים

וילסון התחתן ב-1951, בהיותו בן 17, עם פרדה הוד ולזוג נולדו ארבעה ילדים. ב-1965 הם התגרשו. לווילסון יצא שם של "רודף שמלות" ו בפברואר 1961 נורה ונפצע על ידי אחת ממאהבותיו, הדוגמנית חואניטה ג'ונס. נראה שג'ונס ירתה בו בעת מריבת קנאה לאחר ששב לדירתו מלווה בהרלין האריס, חברתו לשעבר של סם קוק. וילסון נפצע משני כדורים ועבר ניתוח חרום שבו הוסרה אחת מכליותיו שנפגעה. כדי להגן על שמו, פרסמה ההנהלה של וילסון כי ג'ונס הייתה מעריצה כפייתית שאיימה לירות בעצמה וכי ניסיונו של וילסון למנוע זאת הביא לפציעתו. סיפור הכיסוי התקבל ולא הוגש כתב אישום כנגד ג'ונס. ב-1967 נישא להאריס אך נפרד ממנה במהרה (אך לא התגרש) לאחר שעבר לחיות עם לין קרוצ'ט איתה נולדו לו שני ילדים. בנו הבכור נהרג ב-1970 לאחר קטטה עם שכן בדטרויט.
וילסון נחשב כתמים בכל הנוגע לחוזים ולצד העסקי ונראה שעובדה זו נוצלה על ידי מנהלו טרנופול. לשיא הגיעו הדברים כשב-1962, בשיא הצלחתו, פונה מביתו בשל חוב ל-IRS (מס ההכנסה האמריקאי) והתברר לו כי הוא בעצם חסר פרוטה. רק לאחר מאמצים רבים הצליח לרכוש מחדש את ביתו במכירה פומבית.
מותו

ב-29 בספטמבר 1975 קבל וילסון התקף לב קשה, בשעה ששר את "Lonely Teardrops", במופע של דיק קלארק בניו ג'רזי. הוא נפל וראשו פגע בבמה. המכה שספג בראשו והתקף הלב גרמו לו להיכנס למצב של תרדמת ממנו לא התאושש במשך שמונה שנים, עד מותו ב-1984 בגיל 49. הוא נקבר בויין שבמישיגן.
מחוות לווילסון לאחר מותו

להקת הקומודורס הקליטה ב-1985 את השיר "Nightshift" לזכרם של וילסון ושל מרווין גיי שמתו שניהם ב-1984. השיר היה להיט גדול בארצות הברית והבולט ביותר ללהקה בעידן שאחרי עזיבת ליונל ריצ'י.
ב-1972, עוד בחייו של וילסון, הקליט ואן מוריסון את השיר "Jackie Wilson Said (I'm In Heaven When You Smile)". ב-1982 הוציאה להקת הDexys Midnight Runners גרסת כיסוי לשיר שזכתה להצלחה גדולה (מקום חמישי במצעד הבריטי).
מייקל ג'קסון כיבד את וילסון בטקס פרסי גראמי בפברואר 1984 (מיד לאחר מותו של וילסון) כשהקדיש לו את פרס "אלבום השנה" שלו Thriller (האלבום הנמכר ביותר בכל הזמנים) ואמר: "בעסקי הבידור יש את אלו שמובילים ואת אלו שעוקבים ואני רק רוצה לומר שאני חושב שג'קי וילסון היה בדרן נפלא... אני אוהב אותך ותודה כה רבה לך."
הראפר טופאק שאקור התייחס אל וילסון, סם קוק ומרווין גיי בשיר "Thugz Mansion" שיצא ב-2002 באלבומו "Better Dayz".
בשנת 1987 הזמרת סינדי לאופר שרה את שירו "Baby Workout" בהופעה שלה בפריז, שגם צולמה לקלטת וידאו.
ב-1986 הגיע השיר "ריט פטיט", בביצועו ישן של וילסון, לראש המצעד הבריטי. חלק נכבד מהצלחתו המחודשת של השיר מיוחס לסרטון האנימציה ששימש כקליפ לשיר ובו נראתה בובת חימר בדמותו של וילסון בהופעה. הצלחה זו הביאה להוצאה מחודשת של שיריו "I Get the Sweetest Feeling" שהגיע למקום השלישי במצעד הבריטי ו-"Higher And Higher" שהגיע למקום ה-11 במצעד הבריטי.
ב-1977 ביצעה ריטה קולידג' גרסת כיסוי ללהיטו "Higher And Higher" שהגיעה למקום השני במצעד האמריקני.
ב-1987 נכנס וילסון להיכל התהילה של הרוקנ'רול. באותה שנה גולמה דמותו על ידי הווארד הנטסברי בסרט לה במבה שעסק בחייו של הזמר ריצ'י ואלנס.
ב-2004 דרג אותו המגזין רולינג סטון במקום ה-68 ברשימת "100 האומנים הגדולים בכל הזמנים".
ב-2014 הוציא הוזייר שיר בשם "Jackie and Wilson", הכולל את השורה "We'll name our children Jackie and Wilson and raise them on rhythm and blues." (בתרגום חופשי: "נקרא לילדים שלנו ג׳קי ו-וילסון ונגדל אותם על רית'ם אנד בלוז.")
דן אינוסנטו

דן אינוסנטו
דניאל ארקה אינוסנטו (באנגלית: Daniel Arca Inosanto; נולד ב-24 ביולי 1936) הוא מדריך אמנויות לחימה פיליפיני-אמריקני מקליפורניה, ידוע כאחד מתלמידיו הבכירים ביותר של ברוס לי וכסמכות בעניין ג'יט קון דו, אמנות הלחימה שברוס לי המציא.
אמנויות הלחימה

דן אינוסנטו מלמד את האמנות והפילוסופיה של הג'יט קון דו, אמנויות לחימה פיליפיניות, שוט רסטלינג, ג'ו ג'יטסו ברזילאי, אגרוף תאילנדי, סילאט, אמנויות לחימה מעורבות ואמנויות אחרות בבית ספרו במרינה דל ריי, קליפורניה, "אקדמיית אינוסנטו לאמנויות לחימה" (Inosanto Academy of Martial Arts). הוא קיבל חגורה שחורה ונעשה מדריך מאד פרקר בקרטה קמפו אמריקני לפני שנהיה תלמידו של ברוס לי.

אינוסנטו הוא אחד משלושת התלמידים שברוס לי הסמיך ללמד את שיטת אמנויות הלחימה שלו (טקי קימורה וג'יימס יים לי הם השניים האחרים), והיחיד שהוסמך למדריך בג'יט קון דו בדרגה השלישית.

אינוסנטו למד עם תריסר אמני לחימה אחרים בארצות הברית, דרום-מזרח אסיה ואירופה, בכללם ג'וני לקוסט (קאלי, או קאמוט ליהוק, מילולית "תנועת יד"), וצ'אי סיריסוטה (Chai Sirisute) (אגרוף תאילנדי).

לאחר מותו של ברוס לי, הוא הפך לדובר הראשי ולהיסטוריון של הג'יט קון דו.

הוא שיחק בתפקידים משניים במספר סרטים, בכללם סרטו הבלתי מושלם של ברוס לי "משחק המוות" (1978). בשנים 1975-1972 הוא הורה חינוך גופני בחטיבת הביניים מאלאגה קוב בPalos Verdes Estates, קליפורניה.
אינוסנטו מחזיק בחגורות שחורות בדרגות שונות בכמה אמנויות לחימה. בנוסף לכך, הוא ידוע בקידום אמנויות הלחימה הפיליפיניות. לאחרונה השיג חגורה שחורה בסגנון מצ'אדו של הג'ו ג'יטסו הברזילאי.
תלמידיו הידועים

בין תלמידיו הידועים: קאס מגדה, כריס קנט, צ'אק נוריס, רון בליקי,

דיאנה לי אינוסנטו,

פול דה טורס,

ארנסט אמרסון,

לארי הארטסל, נפטר, 

ג'ף אימאדה,


ברנדון לי

אריק פולסון,

ג'רי פוטיט, 

ברטון ריצ'רדסון,

צ'אי סיריסוט,

אדגר סוליט,

טים טאקט,

וולט מיסינגהם, ריישל גרנט.
ספריו

"Filipino Martial Arts as Taught by Dan Inosanto" by Dan Inosanto ISBN 0-938676-01-6
"Absorb What Is Useful (Jeet Kune Do Guidebook Vol 2)" by Dan Inosanto ISBN 0-938676-03-2
"Jeet kune do" by Salem Assli and Dan Inosanto ISBN 2-7027-0693-2
"Guide to Martial Arts Training With Equipment" by Dan Inosanto ISBN 0-938676-02-4
"Jeet Kune Do: The Art & Philosophy of Bruce Lee" by Dan Inosanto ISBN 0-938676-00-8
"Jeet Kune Do: Conditioning and Grappling Methods" Intro by Dan Inosanto ISBN 0-9531766-5-7
הערות שוליים

↑  Kelly(2000)pp.46-50
↑  Kelly(2000)p.24
↑  Kelly(2000)pp.46-50
↑  Kelly(2000)p.31
↑  Kelly(2000)pp.46-50
↑  Kelly(2000)p.130
↑  Kelly(2000)p.109
↑  Kelly(2000)p.130
↑  Combs, Roger (2004), "Emerson Knives", Knives Illustrated 18: 36–41, 65–69
↑  Kelly(2000)p.133
↑  Kelly(2000)p.130
↑  Imada, Jeff (1984), The Balisong Manual, California: Unique Publications, pp. 130, ISBN 0865681023
↑  Kelly(2000)p.109
↑  Beasley, Jerry (2001), Jeet Kune Do Experience: Understanding Bruce Lee's Ultimate Martial Art, Paladin Press, pp. 216, ISBN 158160131X
↑  Kelly(2000)p.130
↑  Kelly(2000)p.130
↑  Kelly(2000)p.133
↑  Kelly(2000)p.51
↑  Kelly(2000)p.133
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14440401p (data)  ISNI: 0000 0001 1469 2261  LCCN: n2001096085  NTA: 242841481  SNAC: w6fn4g32  SUDOC: 069784582  VIAF: 23949746   WorldCat (עם VIAF): 23949746
ארבעת פרשי האפוקליפסה

ארבעת פרשי האפוקליפסה, ציורו של ויקטור וסנצוב משנת 1887.
ארבעת פרשי יום הדין או ארבעת פרשי האפוקליפסה הם דמויות המופיעות בספר חזון יוחנן של הברית החדשה, המתאר את מאורעות אחרית הימים.
פרק ו' של הספר מתייחס לארבעה פרשים על פי צבע סוסם, ומפרש אותם כ: "מלחמה", "רעב המוני", "מגפה" (או כיבוש) ו"מוות", כאשר ניתן שם מפורש רק לאחרון מביניהם - מוות.
המקור התנ"כי

המוטיב של ראיית ארבעה רוכבי סוסים המהווים שליחי האל, מבוסס ככל הנראה על נבואותיו של זכריה:
”רָאִיתִי הַלַּיְלָה וְהִנֵּה אִישׁ רֹכֵב עַל סוּס אָדֹם וְהוּא עֹמֵד בֵּין הַהֲדַסִּים אֲשֶׁר בַּמְּצֻלָה וְאַחֲרָיו סוּסִים אֲדֻמִּים שְׂרֻקִּים וּלְבָנִים" ” (זכריה א ח)
”וָאָשֻׁב וָאֶשָּׂא עֵינַי וָאֶרְאֶה וְהִנֵּה אַרְבַּע מַרְכָּבוֹת יֹצְאוֹת... בַּמֶּרְכָּבָה הָרִאשֹׁנָה סוּסִים אֲדֻמִּים וּבַמֶּרְכָּבָה הַשֵּׁנִית סוּסִים שְׁחֹרִים. וּבַמֶּרְכָּבָה הַשְּׁלִשִׁית סוּסִים לְבָנִים וּבַמֶּרְכָּבָה הָרְבִעִית סוּסִים בְּרֻדִּים אֲמֻצִּים” (זכריה ו)
חזון יוחנן

פסוקים 1–8 בפרק ו' של ספר חזון יוחנן מתארים את אחרית הימים:
וָאֵרֶא הַשֶׂה פֹּתֵחַ אֶחָד מִן־שִׁבְעָה הַחֹתָמוֹת וָאֶשְׁמַע אַחַת מֵאַרְבַּע הַחַיּוֹת מְדַבֶּרֶת וְקוֹלוֹ כְּקוֹל רַעַם לֵאמֹר בֹּא וּרְאֵה;
 וָאַבִּיט וְהִנֵּה סוּס לָבָן וְהָרֹכֵב עָלָיו קֶשֶׁת בְּיָדוֹ וַתִּנָּתֶן־לוֹ עֲטָרָה וַיֵּצֵא מְנַצֵּחַ וּלְמַעַן יְנַצֵּחַ;
 וּכְפִתְחוֹ אֶת־הַחוֹתָם הַשֵּׁנִי וָאֶשְׁמַע אֶת־הַחַיָּה הַשֵּׁנִית אֹמֶרֶת בֹּא וּרְאֵה;
 וַיֵּצֵא סוּס שֵׁנִי וְהוּא אָדֹם וּלְרֹכְבוֹ נִתַּן לְהַעֲבִיר אֶת־הַשָּׁלוֹם מִן־הָאָרֶץ לְמַעַן יַהַרְגוּ אִישׁ אֶת־אָחִיו וַתִּנָּתֶן־לוֹ חֶרֶב גְּדוֹלָה;
 וּכְפִתְחוֹ אֶת־הַחוֹתָם הַשְּׁלִישִׁי וָאֶשְׁמַע אֶת־הַחַיָּה הַשְּׁלִישִׁית אֹמֶרֶת בֹּא וּרְאֵה וָאַבִּיט וְהִנֵּה סוּס שָׁחֹר וּבְיַד רֹכְבוֹ מֹאזְנָיִם;
 וָאֶשְׁמַע קוֹל מִתּוֹךְ אַרְבַּע הַחַיּוֹת אֹמֵר קַב חִטִּים בְּדִינָר וּשְׁלֹשָׁה קַבִּים שְׂעֹרִים בְּדִינָר וְאֶת־הַשֶּׁמֶן וְהַיַּיִן אַל־תַּשְׁחֵת;
 וּכְפִתְחוֹ אֶת־הַחוֹתָם הָרְבִיעִי וָאֶשְׁמַע אֶת־הַחַיָּה הָרְבִיעִית אֹמֶרֶת בֹּא וּרְאֵה;
 וָאֵרֶא וְהִנֵּה סוּס יְרַקְרַק וְהָרֹכֵב עָלָיו שְׁמוֹ מָוֶת וּשְׁאוֹל יוֹצֵאת לְרַגְלָיו וַיִּנָּתֵן לָהֶם שָׁלְטָן עַל־רְבִיעִית הָאָרֶץ לְהָמִית בַּחֶרֶב וּבָרָעָב וּבַדֶּבֶר וּבְחַיַּת הָאָרֶץ;
פרשנות

בפרק זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים. (8.4.2023)
| צבע הסוס | דמות הפרש | תפקיד באחרית הימים | מייצג |
| --- | --- | --- | --- |
| לבן | נושא קשת;חובש כתר | כובש את העולם | האנטיכרייסט/כיבוש מגפה (בתרבות) |
| אדום | נושא חרב | מביא מלחמה | מלחמה |
| שחור | נושא מאזניים | מביא למחסור במזון | רעב |
| "ברוד"/חיוור/ירקרק | מוות וריקבון | מביא מוות בחרב וברעב ובמחלות קשות ועם החיות אשר בארץ | מוות |
פרשנות > הסוס הלבן

ישנן מספר פרשנויות למהות פרש זה. פרשנות אחת גורסת כי הפרש מסמל כיבוש ארצות: צבעו הלבן של הסוס מסמל ניצחון, והכתר מסמל את השלטון - הפרס הניתן למנצח במלחמה ולכובש הארצות. פרשנות אחרת היא שהקשת היא סמל לאויב התרבות היוונית (הספר נכתב במקורו ביוונית) - האימפריה הפרתית, אשר צבאה התפרסם בכוחות הקָּשתים שלו. בנוסף לכך, יש המפרשים כי פרש זה מסמל את האנטיכרייסט. לעיתים מפורש הפרש כפרש המביא מגפה. פרשנות זו ניתן למצוא בעיקר בתרבות פופולרית.
פרשנות > הסוס האדום

הפרש השני, הרכוב על סוס אדום מסמל את המלחמה. הצבע האדום סימל בעולם העתיק את המלחמה, וכך גם החרב שבידו.
פרשנות > הסוס השחור

הפרש השלישי, הרכוב על סוס שחור, הוא הרעב. הצבע השחור מסמל רעב ומוות. הפרש נושא מאזניים המסמלים מחסור במזון ומחירי מזון גבוהים.
פרשנות > הסוס החיוור

הפרש הרביעי רוכב על סוס חיוור או על סוס חולה. הוא היחיד המתואר בשמו ונקרא מוות. צבעו של הסוס מסמל דעיכה, רקבון ומוות.
אזכורים בתרבות > ספרות

הסופר הספרדי ויסנטה בלאסקו איבאנז כתב בשנת 1916 את הרומן "ארבעת פרשי האפוקליפסה", אשר תורגם לרוב שפות העולם ופורסם בלמעלה ממאתיים מהדורות. הספר מתאר שתי משפחות אשר דרכיהן נפרדו על אף קשרי הדם, בשל המלחמה. מספר סרטים נעשו על פי רומן זה.
הסופרים טרי פראצ'ט וניל גיימן כתבו את הרומן "בשורות טובות: נבואותיה הנחמדות והמדויקות של אגנס נאטר, מכשפה" בו מופיעים ארבעת הפרשים, כאשר, בשל היות הסיפור בסוף המאה ה-20 הוא הותאם לתקופה - "מגפה" פרשה והחליף אותה "זיהום". כמו כן בספר המלחמה היא אישה, וכל הפרשים החליפו את סוסיהם באופנועים כבדים.
בספריו של טרי פראצ'ט "עולם הדיסק" מופיעים ארבעת הפרשים, אליהם מצטרף פרש חמישי: כאוס.
ברומן הפנטזיה של טרי ברוקס משנת 1993 - "הקמעות של שאנארה", מתוארים ארבעת הפרשים הרוכבים על יצורים דמויי נחש.
ספרו של פיירס אנתוני - "על סוס חוורין" מתאר אדם ההורג בטעות את המוות וצריך לתפוס את מקומו כאחד הפרשים.
אזכורים בתרבות > בתרבות הפופולרית > סרטים וסדרות טלוויזיה

שני סרטים בשם ארבעת פרשי האפוקליפסה על בסיס הספר של איבאנז. הראשון יצא בשנת 1921 והשני בשנת 1962
בסדרת הטלוויזיה "איש הנצח", פרשי האפוקליפסה הם בני אלמוות שאחד מהם מנסה לקבץ את הפרשים חזרה בשביל להרוס את העולם.
בסרט "העורב: תפילה מרושעת" מופיעים ארבעת פרשי האפוקליפסה כחברי כנופיה שטנית המאיימים על שלוותה של עיירת מדבר.
בסדרת הטלוויזיה "בלשי מחמ"ד", באחד הפרקים נתקלים הגיבורים בארבעת הפרשים, שמוצגים כארבעה אופנוענים שחורים המופיעים רק בהשתקפות או בסרט-צילום.
בסדרת הטלוויזיה "על-טבעי", מופיעים ארבעת הפרשים בעונה החמישית של הסדרה, לאחר תחילתה של האפוקליפסה ועלייתו של לוציפר לכדור הארץ. גיבורי הסדרה זקוקים לטבעות של הפרשים על מנת לכלוא בחזרה את לוציפר. סוסי הפרשים מופיעים בסדרה בתור מכוניות מוסטנג בצבע המתואם לכל פרש.
בסדרת הטלוויזיה "דקסטר", מציג פרופסור גלר בעונה החמישית את ארבעת הפרשים שמורכבים מחלקי בובות וחלקי גופה על מנת לקרב את סוף העולם.
בסדרת הטלוויזיה "סליפי הולו", הנבל הראשי הוא הפרש בלי ראש, המתברר כאחד מארבעת פרשי האפוקליפסה ולא אחר מאשר פרש המוות.
בסרט "אקס-מן: אפוקליפסה" מוזכרים הדמויות של הפרשים התומכים בעין סבאח נור.
בסדרת סרטי "האשליה", נבחרות הדמויות הראשיות על ידי "העין" להיות "ארבעת פרשי האפוקליפסה" על ידי כך שכל אחד מהם מקבל קלף בו מופיע פרש אחד מהארבעה.
בסדרת הטלוויזיה "אי שם", מוצגים ארבעת פרשי האפוקליפסה בצורה הומוריסטית כשמוות מכין עוגיות קינמון ותה, מלחמה יודע להגיד רק: "מלחמה", מגפה הוא זומבי ורעב תמיד רעב.
בשנת 2023 יצא סרט אימה בנטפליקס בשם "דפיקה בדלת" בבימוי מ. נייט שאמאלאן, בו מוצגים 4 אנשי כת סוף העולם כפרשי האפוקליפסה מבשרי אבדן האנושות, המייצגים את היבטי האנושות - זדון, הזנה, ריפוי והנחיה.
אזכורים בתרבות > בתרבות הפופולרית > קומיקס

בסדרת חוברות הקומיקס של חבורת ה"אקס-מן" מופיעים פרשי אפוקליפס. נבל-העל אפוקליפס מאגד לשירותו דמויות כדוגמת ארכאנג'ל, גמביט, וולברין, פסיילוק, פולאריס וסאנפייר, בין היתר כדי שישמשו כחיל פרשיו.
בקומיקס האינטרנטי "הומסטאק", מאת אנדרו האסי, צבעי הסוסים מייצגים ארבעה סוגי מערכות יחסים.
בסדרת המנגה "איש המסור" שנכתבה ואוירה על ידי טטסוקי פוג'ימוטו מוזכרים ארבעת שדי האפוקלפיסה: שליטה (המחליפה את כיבוש), מלחמה, רעב ומוות. מתוכם הופיעו רק שניים - מאקימה שדת השליטה ואסה שדת המלחמה.
אזכורים בתרבות > בתרבות הפופולרית > משחקי מחשב

במשחק המחשב "Red Alert 2" קיים אצל הסובייטים טנק עוצמתי שמסוגל להילחם נגד היבשה ונגד האוויר הנקרא "אפוקליפס".
בסדרת משחקי ווידאו Darksiders מסופר על הפרש המוות והמלחמה
במשחק "Painkiller: Hell & Damnation" מופיע המוות כדמות שבהתחלה נותנת משימות לגיבור המשחק, ולאחר מכן מפנה לו עורף ומובסת בידי הגיבור. הגיבור מגלה לאחר מכן שהמטרה הנסתרת של המשימה היא לשחרר את שאר אחיו, פרשי האפוקליפסה, ולפלוש לעולם כדי להביא למלחמת יום הדין.
במשחק המחשב עקדת יצחק (משחק מחשב) מיוצגים פרשי האפוקליפסה רעב (סוס בצבע גוף), מגפה (סוס בצבע ירוק, משתמש בזבובים ורעל כמתקפות), מלחמה (סוס אדום בוהק) ומוות (סוס לבן בעל חרמש)  כ-בוסים בהם יכול להיתקל השחקן; בנוסף "כיבוש" מיוצג כפרש אפוקליפסה חמישי, שניתן להיתקל בו במקום "מוות".
אזכורים בתרבות > מוזיקה

יצירתה של המלחינה האנגליה רות' גיפס משנת 1943 נקראת על שמו של הפרש הרביעי: Death on a Pale Horse, tone poem, Op. 25
יצירתו של המלחין השווייצרי פרנק מרטן "שלום על הארץ" in terra Pax מתייחסת לאפוקליפסה. הפרק הראשון ביצירה כתוב לטקסט מתוך חזון יוחנן בברית החדשה המתאר את ארבעת פרשי האפוקליפסה.
בתקליטור של להקת מטאליקה משנת 1983 - "Kill 'Em All" נמצא שיר בשם The Four Horsemen, "ארבעת הפרשים". הפרשים הם זמן, רעב, מגפה ומוות.
ללהקת הרוק המתקדם היוונית "בנה של אפרודיטה" (Aphrodite's Child) יש שיר בשם "ארבעת הפרשים" באלבומם 666.
ללהקת הקלאש יש שיר בשם "ארבעת הפרשים" באלבומם London Calling.
בשנות ה-90 קמה להקת דת' מטאל גרמנית בשם Die Apokalyptischen Reiter (פרשי האפוקליפסה) אשר המוטיב בשיריה הוא על התדרדרות החברה והמוות הצפוי לה. הלהקה פעילה עד היום.
באלבום של להקת מגאדת' משנת 2007, "United Abominations", השיר Blessed Are The Dead מתאר, מבוסס ובעצם מספר על ארבעת פרשי האפוקליפסה.
בשיר "This Is America" של דונלד גלובר (תחת השם צ'ילדיש גמבינו) מופיע ברקע אדם לבוש ברדס הרוכב על סוס לבן, ולמעשה מייצג את האפוקליפסה.
אזכורים בתרבות > בפוליטיקה

בשנים 1932–1937 כיהנו בבית המשפט העליון של ארצות הברית ארבעת הפרשים, שהיו ארבעה שופטים שמרניים שהתנגדו למדיניות הניו דיל של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט.
אזכורים בתרבות > בתקשורת המדע

הוגים פופולריים של האתאיזם החדש הם ריצ'רד דוקינס, ויקטור סטנגר, כריסטופר היטצ'נס, לורנס קראוס, דניאל דנט וסם האריס. דוקינס, היטצ'נס, דנט והאריס מכונים לעיתים בבדיחות "ארבעת הפרשים", ברמיזה לארבעת פרשי האפוקליפסה.
הסוס הלבן, מתוך תיאור האפוקליסה בהזמנת הדוכס מסבויה במאה ה-15.
הסוס האדום, מתוך אפוקליפסת במברג, כתב יד מהמאה ה-11.
הסוס השחור, מתוך כתב יד מהמאה ה-13.
הסוס החיוור, מתוך שטיח הקיר של אנז'ה.
תחריט מאת אלברכט דירר
פירות אסורים

"פירות אסורים" הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הישראלית קורין אלאל. את האלבום הוציאה בשנת 1987 לאור חברת התקליטים CBS ישראל על גבי תקליט. בשנת 1994 הופץ גם כתקליטור כחלק מ"סדרת תפוז" – הוצאות חדשות של אלבומי CBS ישראל בפורמט זה דרך NMC. הוא אופיין בשירי רוק אלקטרוניים למדי, המושפעים מסוגות הרוק אלטרנטיבי, ניו וייב ופופ רוק לרוב. לאחר שהוקלט בסטודיו סינתרון, למעט הרצועה "אמסטרדם" שהוקלטה בסטודיו DB, בוצעה הפקתו על ידי דורון פיקר. קדם לפרסומו הוצאו שלושה סינגלים לקידומו: "כבשים", "פירות אסורים" ו"שישי בלילה".
תוכן האלבום הושפע מחוויותיה האישיות של קורין אלאל מימי מלחמת לבנון הראשונה, בעת שהופיעה בפני חיילים ונחשפה למראות המלחמה הקשים.
רשימת רצועות

מילות השירים נכתבו על ידי מירי פיגנבוים (למעט היכן שמצוין אחרת), המוזיקה לשירים הולחנה על ידי קורין אלאל (למעט היכן שמצוין אחרת).
| פירות אסורים> מס' | פירות אסורים> שם | פירות אסורים> מילים | פירות אסורים> לחן | פירות אסורים> משך | פירות אסורים>  | פירות אסורים>  | פירות אסורים>  | פירות אסורים>  | פירות אסורים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מלחמה  |   |   | 4:57 |  |  |  |  |  |
| 2. | תינוק בוכה  | קורין אלאל, שמואל קלוסקי |   | 4:19 |  |  |  |  |  |
| 3. | הים כבר עולה  |   |   | 4:21 |  |  |  |  |  |
| 4. | כבשים  | רוני ערן |   | 4:55 |  |  |  |  |  |
| 5. | לילה נופל על העיר  |   |   | 4:00 |  |  |  |  |  |
| 6. | פירות אסורים  |   |   | 4:02 |  |  |  |  |  |
| 7. | זר בגופו  | אירית בן צור |   | 4:18 |  |  |  |  |  |
| 8. | שישי בלילה  | שמואל קלוסקי |   | 3:56 |  |  |  |  |  |
| 9. | כבר הרבה מאוד ימים  | חני ליבנה |   | 4:42 |  |  |  |  |  |
| 10. | אמסטרדם  | ז'אק ברל (תרגם: דן אלמגור) | ז'אק ברל | 5:00 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 44:34 |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  דיסקוגס, קורין אלאל – פירות אסורים
↑  דיסקוגס, קורין אלאל – פירות אסורים
↑  כבשים באתר סטריאו ומונו
↑  פירות אסורים (שיר) באתר סטריאו ומונו
| קורין אלאל |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | "קורין אלאל" • "פירות אסורים" • "אנטארקטיקה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" • "הכחול של השמיים" • "פשוט כל כך" • "ארנבות משוקולד" • "קהלת" • "כאחד האדם" |  |
| אלבומי אוסף | "האוסף" • "המיטב" |  |
| אלבומי הופעה | "לתמונה נוספו המון צבעים" • "אקווריום: הופעות במפעל הפיס" |  |
| אלבומי משותפים | "ארץ טרופית יפה" • "לו באת – נשים שרות שם טוב לוי" |  |
| אלבומי מחווה | "חברים שרים קורין" |  |
| מארזי תקליטורים | "קורין אלאל / פירות אסורים" • "האלבומים המקוריים" |  |
| סינגלים | "הכול בינינו רגיל" • "סמבה אבן גבירול" • "תן לי קצת ממך" • "שיר בכיף" • "כבשים" • "פירות אסורים" • "שישי בלילה" • "הטבעת נפלה" • "ארץ קטנה עם שפם" • "אנטארקטיקה" • "שיר לשירה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "תאונה" • "יוצאת אל החיים" • "ימי הפרח והאהבה" • "מעיין" • "הוא כאן" • "לחיות" • "פירמידות" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" |  |
| שירים אחרים | "רוצים שלום" • "אמסטרדם" • "אין לי ארץ אחרת" • "התעשייה האבירית" • "שלושת הפעמונים" • "המנון לאהבה" • "ספק גדול" • "החיים בוורוד" • "אהבה בת עשרים" |  |
אירוויזיון 2021

| --- | --- |
סמליל התחרות סלוגן: Open Up ("היפתחו")

בימת התחרות
 מספר התחרות:  65
 חצי גמר 1:  18 במאי 2021
 חצי גמר 2:  20 במאי 2021
 גמר:  22 במאי 2021
 מנחים:  שנטל יאנזן, אדסיליה רומבלי, יאן סמיט, ניקי דה יאחר
 רשת השידור המפיקה:  AVROTROS, NOS, NPO
 מיקום האירוע:  הולנד אהוי רוטרדם, רוטרדם, הולנד
 המפקח על התחרות:  מרטין אסטרדאל
 השיר הזוכה:  איטליה איטליה "Zitti e buoni"
 שיטת הניקוד:  שופטים: 1–8, 10, 12 נקודות קהל: הצגת הניקוד לפי תוצאות השופטים, מהנמוך לגבוה
 מספר משתתפות:  39
 מדינות שחוזרות לאחר פרישה:  אוקראינה אוקראינה בולגריה בולגריה
 מדינות שפרשו מהתחרות:  ארמניה ארמניה בלארוס בלארוס הונגריה הונגריה מונטנגרו מונטנגרו
 סיימו עם 0 נקודות:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 המדינות המשתתפות
 
   מדינות משתתפות בגמר   מדינות משתתפות שלא העפילו לגמר   מדינות שהשתתפו בעבר, אך לא בשנה זו
 → אירוויזיון 2020 אירוויזיון 2022 ← 
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2021 היא ההפקה ה-65 של התחרות מטעם איגוד השידור האירופי. הולנד הייתה אמורה לארח את התחרות ב-2020, לאחר זכייתה באירוויזיון 2019, אך זו בוטלה בשל מגפת הקורונה. התחרות התקיימה באהוי רוטרדם בין 18 ל-22 במאי 2021 ואורגנה על ידי איגוד השידור האירופי (EBU) ועל ידי גופי השידור המארחים AVROTROS,‏ Nederlandse Publieke Omroep‏ (NPO) ו-Nederlandse Omroep Stichting‏ (NOS).
לאחר ביטול אירוויזיון 2020 איגוד השידור האירופי (EBU) דן בנושא זהות משתתפי התחרות ב-2021 והחליט לתת למדינות חופש בבחירת הנציג - אם יהיה זה מי שנבחר ב-2020 או נציג אחר. בנוסף, הוחלט כי המדינות לא תוכלנה להתמודד עם השיר שנבחר לאירוויזיון 2020 שבוטל.
השיר שזכה באירוויזיון 2021 היה השיר שייצג את איטליה - "Zitti e buoni" של להקת מונסקין.
בנוסף, בשנה זו אוסטרליה כשלה להעפיל לגמר התחרות לראשונה בתולדותיה, ובכך אוקראינה נותרה המדינה היחידה שמעולם לא כשלה להעפיל לשלב הגמר.
מיקום

אירוויזיון 2021 נערך באהוי רוטרדם שברוטרדם, הולנד, אחרי שזכתה באירוויזיון 2019 עם השיר "Arcade", בביצוע דאנקן לורנס. ההודעה נמסרה במהלך משדר אירוויזיון: Europe Shine a Light, ששודר ב-16 במאי 2020.
טקס הפתיחה "שטיח הטורקיז" נערך בבית הנתיבות הימי של רוטרדם.
זו הייתה הפעם החמישית בה הולנד אירחה את התחרות, לאחר הפעם האחרונה באירוויזיון 1980. אהוי רוטרדם אירח בעבר גם את אירוויזיון הילדים 2007.