stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות העולם בכדורסל 2002
שלבי הנוקאאוט > שלבי הגמר

הנבחרות המפסידות ברבע הגמר משובצות בפלייאוף על מקומות 5-8.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | 5 בספטמבר 2002 | 5 בספטמבר 2002 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 5 בספטמבר 2002 | 5 בספטמבר 2002 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   פוארטו ריקו |  63 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   פוארטו ריקו |  63 |   |   | 7 בספטמבר 2002 | 7 בספטמבר 2002 |   |   |  |  |
|  |   ניו זילנד |  65 |   |   | 7 בספטמבר 2002 | 7 בספטמבר 2002 |   |   |  |  |
|  |   ניו זילנד |  65 |   |   |   ניו זילנד |  78 |   |   |  |  |
|  | 5 בספטמבר 2002 | 5 בספטמבר 2002 |   |   |   ניו זילנד |  78 |   |   |  |  |
|  | 5 בספטמבר 2002 | 5 בספטמבר 2002 |   |   |   הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה |  89 |   |   |  |  |
|  |   הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה |  81 |   |   |   הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה |  89 |   |   |  |  |
|  |   הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה |  81 |   |   |  |  |   |   | 8 בספטמבר 2002 | 8 בספטמבר 2002 |
|  |   ארצות הברית |  78 |   |   |  |  |   |   | 8 בספטמבר 2002 | 8 בספטמבר 2002 |
|  |   ארצות הברית |  78 |   |   |  |  |   |   |   הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה |  84 |
|  | 5 בספטמבר 2002 | 5 בספטמבר 2002 |   |   |  |  |   |   |   הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה |  84 |
|  | 5 בספטמבר 2002 | 5 בספטמבר 2002 |   |   |  |  |   |   |   ארגנטינה |  77 |
|  |   ספרד |  62 |   |   |  |  |   |   |   ארגנטינה |  77 |
|  |   ספרד |  62 |   |   | 7 בספטמבר 2002 | 7 בספטמבר 2002 |   |   |  |  |
|  |   גרמניה |  70 |   |   | 7 בספטמבר 2002 | 7 בספטמבר 2002 |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  |   גרמניה |  70 |   |   |   גרמניה |  80 |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  | 5 בספטמבר 2002 | 5 בספטמבר 2002 |   |   |   גרמניה |  80 |   |   |  8 בספטמבר 2002 |  8 בספטמבר 2002 |
|  | 5 בספטמבר 2002 | 5 בספטמבר 2002 |   |   |   ארגנטינה |  86 |   |   |  8 בספטמבר 2002 |  8 בספטמבר 2002 |
|  |   ברזיל |  67 |   |   |   ארגנטינה |  86 |   |   |   ניו זילנד |  94 |
|  |   ברזיל |  67 |   |   |  |  |   |   |   ניו זילנד |  94 |
|  |   ארגנטינה |  78 |   |   |  |  |   |   |   גרמניה |  117 |
|  |   ארגנטינה |  78 |   |   |  |  |   |   |   גרמניה |  117 |
שלבי הנוקאאוט > פלייאוף על מקומות 5-8

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | מקומות 5-8 | מקומות 5-8 |  |  | מקום 5 | מקום 5 |  |

|  | 6 בספטמבר 2002 | 6 בספטמבר 2002 |  |  |  |  |  |
|  |   פוארטו ריקו |  74 |   |  |  |  |  |
|  |   ארצות הברית |  84 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 7 בספטמבר 2002 | 7 בספטמבר 2002 |  |
|  |   |   |   |   |   ארצות הברית |  75 |  |
|  |   |   |   |   |   ספרד |  81 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | מקום 7 | מקום 7 |  |
|  | 6 בספטמבר 2002 | 6 בספטמבר 2002 |   |  | 7 בספטמבר 2002 | 7 בספטמבר 2002 |  |
|  |   ספרד |  105 |   |  |   פוארטו ריקו |  91 |  |
|  |   ברזיל |  89 |   |  |   ברזיל |  84 |  |
שלבי הנוקאאוט > פלייאוף על מקומות 5-8 > פלייאוף על מקומות 9-12

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | מקומות 9-12 | מקומות 9-12 |  |  | מקום 9 | מקום 9 |  |

|  | 6 בספטמבר 2002 | 6 בספטמבר 2002 |  |  |  |  |  |
|  |   טורקיה |  94 |   |  |  |  |  |
|  |   סין |  86 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 7 בספטמבר 2002 | 7 בספטמבר 2002 |  |
|  |   |   |   |   |   טורקיה |  91 |  |
|  |   |   |   |   |   רוסיה |  86 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | מקום 11 | מקום 11 |  |
|  | 6 בספטמבר 2002 | 6 בספטמבר 2002 |   |  | 7 בספטמבר 2002 | 7 בספטמבר 2002 |  |
|  |   אנגולה |  66 |   |  |   אנגולה |  91 |  |
|  |   רוסיה |  77 |   |  |   סין |  84 |  |
שלבי הנוקאאוט > פלייאוף על מקומות 5-8 > פלייאוף על מקומות 13-16

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | מקומות 13-16 | מקומות 13-16 |  |  | מקום 13 | מקום 13 |  |

|  | 2 בספטמבר 2002 | 2 בספטמבר 2002 |  |  |  |  |  |
|  |   קנדה |  91 |   |  |  |  |  |
|  |   לבנון |  67 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 3 בספטמבר 2002 | 3 בספטמבר 2002 |  |
|  |   |   |   |   |   קנדה |  98 |  |
|  |   |   |   |   |   ונצואלה |  97 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | מקום 15 | מקום 15 |  |
|  | 2 בספטמבר 2002 | 2 בספטמבר 2002 |   |  | 3 בספטמבר 2002 | 3 בספטמבר 2002 |  |
|  |   אלג'יריה |  83 |   |  |   לבנון |  70 |  |
|  |   ונצואלה |  98 |   |  |   אלג'יריה |  100 |  |
פרסים > חמישיית הטורניר

| גארד | סנטר | פורוורד |
| --- | --- | --- |
| ארגנטינה מאנו ג'ינובילי ניו זילנד פרו קמרון | הרפובליקה העממית של סין יאו מינג | גרמניה דירק נוביצקי סרביה ומונטנגרו פרדראג סטויאקוביץ' |
דירוג סופי

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| מיקום | נבחרת | מאזן |
| 1 | הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה יוגוסלביה | 2-7 |
| 2 | ארגנטינה ארגנטינה | 1-8 |
| 3 | גרמניה גרמניה | 3-6 |
| 4 | ניו זילנד ניו זילנד | 5-4 |
| 5 | ספרד ספרד | 2-7 |
| 6 | ארצות הברית ארצות הברית | 3-6 |
| 7 | פוארטו ריקו פוארטו ריקו | 3-6 |
| 8 | ברזיל ברזיל | 5-4 |
| 9 | טורקיה טורקיה | 4-4 |
| 10 | רוסיה רוסיה | 5-3 |
| 11 | אנגולה אנגולה | 6-2 |
| 12 | הרפובליקה העממית של סין סין | 7-1 |
| 13 | קנדה קנדה | 3-2 |
| 14 | ונצואלה ונצואלה | 4-1 |
| 15 | אלג'יריה אלג'יריה | 4-1 |
| 16 | לבנון לבנון | 5-0 |
הקלעים המצטיינים (נקודות למשחק)

גרמניה דירק נוביצקי 24
ונצואלה ויקטור דייז 22
הרפובליקה העממית של סין יאו מינג 21
ברזיל מרסלו מצ'אדו 20.8
ארצות הברית פול פירס 19.7
ספרד פאו גאסול 19.1
פוארטו ריקו לארי אויסו 18.7
סרביה ומונטנגרו פרדרג סטויאקוביץ' 18.7
ניו זילנד פיל ג'ונס 18.2
לבנון פאדי אל חאטיב 17.6
הנבחרות שהעפילו לאליפות העולם בכדורסל 2002, מסומנות בכחול
ארמון המלך חוסיין

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה אדריכלי 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°49′24″N 35°13′52″E﻿ / ﻿31.82326111°N 35.23106111°E﻿ / 31.82326111; 35.23106111
  (למפת ירושלים מוגדלת) ארמון המלך חוסיין(למפת ירושלים רגילה) ארמון המלך חוסיין(למפת הרי ירושלים רגילה) ארמון המלך חוסיין(למפת הרי ירושלים מוגדלת) ארמון המלך חוסיין
 
ארמון המלך חוסיין הוא שלד של ארמון שהיה אמור לשמש כבית הקיץ של חוסיין, מלך ירדן.
בנייתו החלה באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 כאשר אזור יהודה ושומרון היה תחת שלטון ירדני. בנייתו הופסקה בעקבות מלחמת ששת הימים, בסיס המבנה לא נהרס והוא נמצא על גבעת תל אל פול, סמוך לשכונת בית חנינא של היום.
שלד הארמון נמצא מערבית לשכונת פסגת זאב ומשקיף על שכונת שועפאט. הוא נמצא בגובה של כ-840 מטרים מעל פני הים. חוסיין בחר ככל הנראה להקים את ארמונו, דווקא במיקום זה בגלל החשיבות ההיסטורית של האתר.
הארמון תוכנן להיבנות כמבנה מפואר בעל 3 קומות המתייצבות על קשתות עשויות מאבן ירושלמית. שלד המבנה מצופה הבטון שנותר היום משמש כמקלט לעבריינים.
באוגוסט 2011 עצרה עיריית ירושלים עבודות גידור סביב האתר.
הערות שוליים

↑  Jordanian monarch's villa in Jerusalem turns into shelter for junkies
↑  Work halted on King Hussein's old summer villa in J'lem
ערך זה הוא קצרמרבנושא ירושלים ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארגז כלים

ארגז כלים מפלסטיק עם מגש
ארגז כלים הוא קופסה המיועדת לאחסון, ארגון ושינוע של כלי עבודה. ארגזי כלים משמשים בעלי מלאכה לשאת את כלי עבודתם לאתר בו מתבצעת המלאכה, וכן לאנשים פרטיים לאחסון נוח של כלי העבודה העשויים לשמש אותם.
בהשאלה, נהוג לכנות בשם "ארגז כלים" את מגוון השיטות, המיומנויות והטכניקות הקיימות בתחום מסוים (למשל "ארגז הכלים של המתמטיקאי").
מבנה

ארגזי כלים עשויים עץ, מתכת (בדרך כלל פח) או פלסטיק. קיימים ארגזי כלים אטומים למים.
המבנה הבסיסי של ארגז כלים הוא קופסה מלבנית, המאפשרת אחסון של כלים בעלי ידית. לקופסה מכסה שנפתח על ציר עם מנגנון המאפשר החזקתו במצב סגור, שאליו מחוברת בדרך כלל ידית נשיאה.
תוספות נפוצות למבנה הבסיסי הן:
מגש נשלף המונח על חלקו העליון.
מכסה הנפתח לשני צדדים ומחובר למגשים.
תבנית לארגון קבוע של כלי עבודה.
תכולה

תכולת ארגזי עבודה תלויה מאוד בשימוש שנעשה בהם. בדרך כלל יאוחסנו בארגז הכלים לפחות כלי העבודה הבסיסיים: פטיש, צבת, מברגים מסוגים ובגדלים שונים, סכין יפנית, פליירים, ומפתח שוודי. אצל בעלי מלאכה שונים ימצאו כלים נוספים המיועדים למלאכתם - נגר ישא עמו גם פצירות ומקצועה, שרברב ישא מפתח צינורות, חשמלאי ישא קולפן בידוד וצבת צימות, וכיוצ"ב.
ציוד נפוץ נוסף הוא ציוד עזר כגליונות נייר זכוכית, סרט בידוד, כלי סימון (עיפרון או גירים, למשל), אזיקונים.
המגש משמש בדרך כלל לארגון חומרי עזר קטנים כמסמרים, ברגים, אומים ודיבלים.
ראו גם

פק"ל קפה
ערכת כלים
ארי קלאס

| --- | --- |

 לידה:  7 ביוני 1939 טאלין, אסטוניה 
 פטירה:  26 בפברואר 2016 (בגיל 76) טאלין, אסטוניה 
 מקום קבורה:  Rahumäe Cemetery 
 מוקד פעילות:  אסטוניה 
 מקום לימודים:  בית ספר גאורג אוטס למוזיקה בטאלין, האקדמיה האסטונית למוזיקה ותאטרון 
 עיסוק:  מנצח, מוזיקאי
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אסטונית, רוסית 
 צאצאים:  Diana Klas 
 פרסים והוקרה:  אות מסדר כוכב הקוטב (אוקטובר 1989)  מדליית טאלין (1999)  אמן העם של ברית המועצות  מסדר הכוכב הלבן, דרגה 3  עיטור הידידות (רוסיה)  מסכת הזהב 
 פרופיל ב-IMDb
 
ארי קלאס (באסטונית: Eri Klas‏; 7 ביוני 1939 – 26 בפברואר 2016) היה מנצח ומוזיקאי אסטוני ממוצא יהודי.
קריירה

קלאס נולד לאנה לבית גורביץ' ואדוארד בטאלין. אמו, אנה, הייתה פסנתרנית ומחנכת. הוריה של אנה, יוסל ואסתר גורביץ' הכירו בריגה, שם שימש האב כמורה לשירה וניצוח בבית ספר לבנים.
לאחר כיבוש אסטוניה בידי הנאצים, נותר האב אדוארד עם הוריו באסטוניה ואילו אמו נמלטה עם ארי לתוככי ברית המועצות (באזור ירוסלבל). 
האב נרצח בסתיו 1941. לאחר המלחמה שב עם אמו לאסטוניה.
בשנת 1959 סיים את בית הספר התיכון למוזיקה ובשנת 1964 סיים לימודיו בקונסרבטוריון.
הוא עבד בעיקר באזור הנורדי, אבל נזכר בעיקר בזכות עבודתו בהובלת תזמורת הרדיו ההולנדית שהתפרקה. בין השנים 1999 עד 2001 קלאס היה יועץ מוזיקלי של הסינפונייטה הישראלית באר שבע בישראל.
מיוני 1999 שימש כשגריר רצון טוב מטעם יוניסף.
הוא ניצח על ביצוע הבכורה של קונצ'רטו לצ'לו מס' 1 מאת אלפרד שניטקה (הפילהרמונית של מינכן, 1986 שגריר רצון טוב) ועל הבלט פר גינט של אדוורד גריג (האופרה הממלכתית של המבורג, 1989), ועבד על הפצת הרפרטואר הסימפוני האסטוני.
קלאס היה פעיל גם כפדגוג, והחזיק בתואר פרופסור באקדמיית סיבליוס (1993–1997) ובאקדמיה האסטונית למוזיקה ותיאטרון (1997 עד מותו), שם קיבל תואר דוקטור לשם כבוד.
בשנת 1986 הוא זכה בתואר האמן העממי של ברית המועצות.
קלאס עוטר במסדר האריה של פינלנד (1992, לרגל יום העצמאות ה-75 של פינלנד) ובמסדר הכוכב הלבן האסטוני. קלאס היה גם אלוף אסטוניה לנוער באיגרוף קל משקל והיה חבר בוועד האולימפי האסטוני.
קלאס היה נשוי שלוש פעמים. ב-1966 נולדה לו בת מזוגיות עם אניטה מיט, פעלולנית ורקדנית. בשנים 1966-68 היה נשוי לניבס לפ, זמרת אופרה ושחקנית. לשניים נולדה ב-1967 הבת דיאנה (לימים, שחקנית).
מ-1972 עד 1991 היה נשוי במשך לרקדנית הבלט אילה אולה (Ülle Ulla).
בשנת 1992 נישא לאריאל ואימץ את שתי בנותיה.
ארי קלאס נפטר ב-2016 ונטמן בבית העלמין היהודי בטאלין.
הערות שוליים

↑  https://web.archive.org/web/20110902021527/http://web-static.vm.ee/static/failid/457/Jewish_community.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515145905171  PLWABN: 9810631746205606  BIBSYS: 2048626  BnF: cb13941113t (data)  GND: 122873726  ISNI: 0000 0000 8387 6593  LCCN: n86871758  LNB: 000228035  MusicBrainz: c8db85b3-59c2-4baf-b9cf-4f4e6964059e  NLA: 35372671  RERO: 02-A003457611  SELIBR: 220193  SUDOC: 085647764  Trove: 929661  VIAF: 61736385   WorldCat (עם VIAF): 61736385
בועז אפלבאום

| --- | --- |

 לידה:  11 בינואר 1946 (בן 78) חיפה, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
בועז אפלבאום (נולד ב-11 בינואר 1946, חיפה) הוא סופר, משורר, חוקר פוליטי ותסריטאי של סרטי עלילה וסרטים דוקומנטריים. שימש ראש לשכת ראש הממשלה שמעון פרס; יו"ר המכון הישראלי לקולנוע; ויושב-ראש הדירקטוריון של המועצה להסדר ההימורים בספורט (הטוטו).
ספריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בית ספר לראשי-ממשלה – מחקר משווה המטפל ב-10 ראשי-ממשלה ישראליים: דוד בן-גוריון, משה שרת, לוי אשכול, גולדה מאיר, יצחק רבין, מנחם בגין, יצחק שמיר, שמעון פרס, בנימין נתניהו ואהוד ברק: ראשי הממשלה מתכנסים במועדון אקסקלוסיבי ואפלבאום מושיבם על ספתו של הדוקטור פרויד.
עובר אורח – ספר שירה הכולל בין את היתר את השירים: אלוהים איננו עוסק בכספים; אחר; לשוב לימי הרנסנאס; קודר עץ-התליה; גם הים צמא; תנו לי לטפס על עץ; גם מחר הכרח לחיות; לשרבט, לשרבט; הקוד היסודי וחוט קרוע. השיר בקובץ 'גם פגסוס בין הסוסים' זכה בפרס 'שירה על הדרך' ע"ש חיים נחמן ביאליק.
גוי של חב"ד – רומן דוקומנטרי, מסמך ראשון מסוגו המנסה לפענח את חידת המסתורין של חב"ד, היא סיפור התנצרותו של רבי משה שניאורי, בנו העילוי של מייסד החסידות, 'בעל התניא', שייעד אותו לרשתו סביב 1812.
גופה אחת פחות מדי – רומן מתח הנאחז ברמזים עובדתיים על הולדת בת ממזרה למאיר דיזנגוף, ראש-העיר המייסד של תל אביב, וכיצד היא נעלמת בהיותה כבר אשת-חברה מפורסמת, כשאין עקבות וראיות לפשע.
שקיעה אדומה בלש נוסטלגי בועז אפלבאום - רומן מתח.
הורדוס .Vs פלאביוס – מחקר היסטורי המנסה להפריך את התיזה של יוספוס פלאביוס, יוסף בן-מתתיהו, כאילו רצח הורדוס הגדול את שני בניו, שנולדו לו ממרים החשמונאית, אלכסנדרוס ואירסטובולוס. בשורה התחתונה מוכיח המחבר כי השניים הוגלו בידי אביהם – האחד לארמניה של אז, והשני לממלכה קטנה שבצפון הר-הלבנון בשם כלקיס. הספר הוכלל בביבליוגרפיה של החוג לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית, בידי הדיקן, פרופסור אפרים שטרן.
הערות שוליים

↑  שלומית לן, ‏הכבוד של שמעון, באתר גלובס, 2 באוקטובר 2003
↑  טלילה בן-זכאי, מפגשים מן הסוג האישי, מעריב, 27 באפריל 1984
↑  מינויים במשרד המסחר והתעשייה, על המשמר, 1 באוגוסט 1974
↑  אפלבאום - ממונה על עידוד הסרט הישראלי, דבר, 22 בדצמבר 1976
↑  טלילה בן-זכאי, זעקות ולחישות בקולנוע הישראלי, מעריב, 23 בדצמבר 1977
↑  טלילה בן-זכאי, קרן עידוד לסרט הישראלי, מעריב, 15 בספטמבר 1977
↑  אילן כפיר, כל אנשי פרס - ויש עוד מקומות פנויים, חדשות, 21 בספטמבר 1984
↑  שבא סלהוב, בועז אפלבאום מבטיח מהפכה, חדשות, 12 בפברואר 1985
↑  הילה גבריאל, ניסחתי הצעה, לא קיבלו, חדשות, 8 במרץ 1988;
אדר אבישר, התפטרות מהסרטים, מעריב, 11 במרץ 1988, המשך
↑  בועז אפלבאום, יו"ר מועצת ההימורים, חדשות, 9 באוגוסט 1989;
צריך לנחש רק שבע, מעריב, 25 באוגוסט 1989
↑  אבי פלד, "אחד האסונות של הספורט הישראלי הוא העובדה ששני שרי החינוך האחרונים רחוקים מהספורט", מעריב, 22 באוגוסט 1990
↑  ת"פ (ת"א) 5905/05 מדינת ישראל נ' אפלבאום בועז, ניתן ב-23 בינואר 2007
↑  הכותב והעובדות, באתר הארץ, 3 ביולי 2001
↑  יאיר שלג, הבן האובד של חב"ד, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2002
↑  שירי לב-ארי, ספרים חדשים, באתר הארץ, 1 ביוני 2004
↑  אורי דרומי, המוסיקה שלא עושה את הטון, באתר הארץ, 25 ביוני 2002
↑  דוד שליט, ‏ידיים של קילר, באתר גלובס, 14 בפברואר 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296064305171  BnF: cb169927375 (data)  GND: 1089704763  ISNI: 0000 0000 4395 8770  LCCN: no93007838  MusicBrainz: 9d843e7a-11de-4a0a-8d79-5adf932a461a  NTA: 238740153  SUDOC: 076728293  VIAF: 46331287   WorldCat (עם VIAF): 46331287
ארנסט זאגביל

| --- | --- |

 לידה:  2 באוקטובר 1892 בראונשווייג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  5 במרץ 1970 (בגיל 77) שטארנברג, גרמניה המערבית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בראונשווייג לטכנולוגיה 
 תחום יצירה:  אדריכלות
 יצירות ידועות:  נמל התעופה ברלין-טמפלהוף  בסיסי הלופטוואפה  בית דטלף-רובדר
 www.tu.berlin/en/
 
בית דטלף-רובדר בשנת 1938
ארנסט זאגביל (בגרמנית: Ernst Sagebiel; 2 באוקטובר 1892 –  5 במרץ 1970) היה אדריכל גרמני אשר שימש כאדריכל הראשי של משרד התעופה של הרייך השלישי. נציג בולט של האדריכלות הנאצית שתכנן מבנים עצומי ממדים.
תולדות חייו

נולד בבראונשווייג, אביו היה פסל. למד אדריכלות באוניברסיטה הטכנית של בראונשווייג, לימודים שנקטעו עקב שירותו במלחמת העולם הראשונה, בה נפל בשבי ושהה במחנה שבויים עד 1920. זאגביל סיים את לימודיו ב-1922 ובהמשך עבד ולמד בבון ובקלן. בשנת 1926 קיבל תואר דוקטור. ב-1929 התקבל כמנהלו הבכיר של משרד האדריכלים של אריך מנדלסון בברלין (מנדלסון היה יהודי, אחד מחשובי האדריכלים של האקספרסיוניזם והפונקציונליזם, שעלה לארץ ישראל מיד לאחר עליית הנאצים לשלטון) במסגרת זו תכנן זאגביל את בניין קולומבוס (Columbushaus), חנות כלבו גדולה בברלין.
זאגביל הצטרף כחבר למפלגה הנאצית במאי 1933 וביולי אותה שנה הצטרף לשורות ה-אס אה. בדצמבר אותה שנה עבר למוסד שנקרא "בית הספר הגרמני לתעופה" (Deutsche Verkehrsfliegerschule), אשר היה למעשה ארגון לבניית הכוח האווירי הצבאי והאזרחי של הרייך (במסגרת חוזה ורסאי שסיים את מלחמת העולם הראשונה הוגבלה גרמניה ונאסר עליה לפתח כוח אווירי משמעותי ולכן נעשה הדבר בחשאי, בשלבים הראשונים של השלטון הנאצי). זאגביל היה ראש מחלקת התכנון של הארגון ותכנן את בסיסי הלופטוואפה (חיל האוויר הגרמני).
בין השנים 1934–1935 תכנן את אחד מהמבנים הסמליים ביותר של האדריכלות הנאצית, מטה משרד התעופה, בית דטלף-רובדר, תחת פיקוחו הישיר של שר התעופה, הרמן גרינג. המבנה בעל שבע קומות, בנוי משלד של בטון מזוין ומכוסה בצפוי של אבן גיר ושיש, משתרע לאורך יותר מ-250 מטרים ושטחו הכולל 112,000 מטר רבוע ובתוכו נמתחים מסדרונות באורך שבעה קילומטרים. היה זה המבנה הראשון שהוקם בסגנון האדריכלי הנאצי, עצום הממדים. עם זאת, סגנונו של זאגביל הוא קלאסי יותר ומודרניסטי פחות מזה של אלברט שפר.
מיד לאחר מכן נבחר זאגביל על ידי אלברט שפר והרמן גרינג לתכנן את נמל התעופה ברלין-טמפלהוף שיועד על ידי היטלר להיות "נמל התעופה הגדול בעולם". זאגביל תכנן טרמינל חדש, מבנה בטון מצופה חלקית באבן גיר בצורת סהר שאורכו 1.2 קילומטר ושטחו 258 אלף מ"ר, שיוכל לאכלס את נוסעי כל הטיסות באולמות גדולים ויכלול גם מערכת בונקרים תת-קרקעיים, גג ענק לקירוי רחבתו החיצונית, קשת ניצחון ו"היכל תהילה" ענק שיפאר את הישגי הרייך. על הגג תוכננו להבנות טריבונות שישמשו כמרפסת תצפית ל-80,000 צופים במפגנים אוויריים. הטרמינל נחנך ב-1941, לפני שהסתיימה בנייתו. בנוסף תכנן זאגביל במקום מבנים נוספים, בהם האנגרי ענק משוכללים לאחסון ותיקון מטוסים.
משנת 1938 ואילך היה זאגביל כפוף ישירות לגרינג ומופקד על כל התכנון הקשור לנמלי תעופה, בסיסי לופטוואפה ומבני משרדים הקשורים למשרד התעופה. ב-20 באפריל 1938 העניק לו היטלר תואר של פרופסור באוניברסיטה הטכנית של ברלין. פעילותו של זאגביל נקטעה עם כניסת גרמניה הנאצית לשלב המלחמה בברית המועצות ("מבצע ברברוסה") ב-1941.
לאחר כניעת גרמניה הנאצית נכלא זאגביל על ידי כוחות צבא ארצות הברית, במסגרת הדה-נאציפיקציה (טיהור עמדות השפעה מאנשי המשטר הנאצי לשעבר) נאסר עליו לעבוד במקצועו. ב-1948 שילם זאגביל כופר בסך 2,000 מארק והותר לו לשוב לעבוד כאדריכל. עיקר עיסוקו של זאגביל לאחר המלחמה היה בשיקום העיר מינכן, לשם עבר.
מבנים בתכנונו

בניין קולומבוס (Columbushaus), ברלין, במשרדו של אריך מנדלסון (נהרס)
בית דטלף-רובדר, מטה משרד התעופה, ברלין (קיים)
נמל התעופה ברלין-טמפלהוף, ברלין (קיים, נטוש)
נמל התעופה שטוטגרט, שטוטגרט (חלקים בודדים שרדו)
נמל התעופה מינכן רים, מינכן (חלקים בודדים שרדו)
בית הספר לתעופה בנמל התעופה של דרזדן (נהרס ב-2010)
בית הספר לתעופה בפוטסדאם (LKS Potsdam-Wildpark; קיים)
שדה התעופה/בסיס חיל האוויר פירסטנפלדברוק (Fliegerhorst Fürstenfeldbruck), בוואריה (קיים)
בסיס חיל האוויר צלה (Heeresflugplatz Celle), סקסוניה התחתונה (קיים)
מפקדות חיל האוויר בערים קיל, מינסטר וקניגסברג
משרדי בנק Merck Finck & Co במינכן, 1957 (קיים)
ארכיפלג פאלמר

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  ים בלינגסהאוזן 
 קואורדינטות:  64°15′00″S 62°50′00″W﻿ / ﻿64.25°S 62.833333333333°W﻿ / -64.25; -62.833333333333
 שטח:  3,448 קילומטר רבוע
 אורך:  178 קילומטר
 רוחב:  275 קילומטר
 נתונים מדיניים
 אוכלוסייה:  0 (2012)
 על שם:  נתניאל פאלמר 
 מגלה:  נתניאל פאלמר 
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהארכיפלג פאלמר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהארכיפלג פאלמר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיארכיפלג פאלמר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיארכיפלג פאלמר
 
פאלמר ארכיפלג, הידוע גם בשם ארכיפלג אנטארקטיקה (באנגלית: Palmer Archipelago), היא קבוצה של איים מחוץ לחוף הצפון מערבי של חצי האי אנטארקטיקה.
גאוגרפיה

הארכיפלג משתרע בין האי טאוור בצפון לבין האי אונוור בדרום.
מצר ז'רלאש מפריד בין הארכיפלג לבין חצי האי האנטארקטי.
מצר ביסמרק מפריד בין ארכיפלג פאלמר לבין ארכיפלג וילהלם.
שטחו של ארכיפלג פאלמר – 3,448 קמ"ר; אורכו (מצפון לדרום) 178 קילומטרים; ורוחבו (ממזרח למערב) 275 קילומטרים.
גאוגרפיה > פסגות ההרים

שיא גובהו של הארכיפלג הוא הר פרנסיס הממוקם באי אנוור, שגובהו 2,761 מטרים מעל פני הים.
עשר הפסגות הגבוהות בארכיפלג:
| שם הפסגה | גובה במטרים | שם הפסגה באנגלית |
| --- | --- | --- |
| הר פרנסיס | 2,761 | Mount Français |
| הר אגממנון | 2,575 | Mount Agamemnon |
| הר פארי | 2,520 | Mount Parry |
| הר הקטור | 2,225 | Mount Hector |
| הר פריאמוס | 1,980 | Mount Priam |
| הר פיקו | 1,700 | Mount Pico |
| פסגת פאריס | 1,645 | Paris Peak |
| הר ויליאם | 1,600 | Mount William |
| פסגת קוק | 1,590 | Cook Summit |
| פסגת סאבויה | 1,415 | Savoia Peak |
היסטוריה > גילוי הארכיפלג

רב החובל האמריקני נתניאל פאלמר, ניווט באזור בשנת 1820.
היסטוריה > מקור השם

אדריאן דה ז'רלאש, שעמד בראש המשלחת האנטארקטית הבלגית (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1899–1897), חקר את הארכיפלג בשנת 1898.
ז'רלאש נתן לארכיפלג את שמו.
ז'רלאש קרא לארכיפלג על שמו של נתניאל פאלמר.
היסטוריה > תחנות מחקר

הן ארגנטינה והן בריטניה הפעילו תחנות מחקר בארכיפלג.
איים

| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי
ארמון המושל במוגדישו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארמון 
 מיקום:  מוגדישו 
 מדינה:  סומליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – העשור של 1920
 תאריך פתיחה רשמי:  שנות ה־20 של המאה ה־20 
 תאריך פירוק:  1975 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות פשיסטית 
 קואורדינטות:  2°02′05″N 45°20′31″E﻿ / ﻿2.03482°N 45.34205°E﻿ / 2.03482; 45.34205
 he
 
ארמון המושל במוגדישו (באיטלקית: Palazzo del Governatore, Mogadiscio) היה מעונו של מושל סומליה האיטלקית, ולאחר מכן של מנהל טריטוריית הנאמנות של סומלילנד.
הארמון נבנה במהלך התקופה הקולוניאלית האיטלקית בעיר מוגדישו, הממוקמת בדרום סומליה של ימינו. הארמון היה המקום הראשון בעולם בו הונף דגל סומליה המודרנית.
היסטוריה

הארמון נבנה בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20, בתקופת סומליה האיטלקית בעיר הבירה מוגדישו, הנמצאת בדרום סומליה של ימינו. באותם עשורים העיר התמלאה במבנים בסגנון אורבניזם איטלקי. ארמון המושל היה אחד המבנים הבולטים והידועים ביותר שנבנו בסגנון האדריכלות הפשיסטית הקולוניאלית. הארכיטקטורה היא שילוב של סגנונות איטלקיים וערביים, כאשר הקומה השנייה מעוטרת בריהוט מתקופת הרנסאנס האיטלקי. מול הכניסה הראשית של הארמון הוקמה גינה ענקית.
הארמון נחנך על ידי המושל האיטלקי צ'זארה מריה דה וקי.
ב-1975 הארמון נהרס ועל חורבותיו הוקם מלון "אל עורובה". ב-1992, במהלך מלחמת האזרחים במדינה, ספג מלון עורובה נזקים כבדים.
הערות שוליים

↑  Mogadiscio's colonial architecture
↑  Photo of 1935 showing the gardens around the Governor's Palace and the ruins of "El Muzaffar" (enlarge the photo center)
↑  Photo of the "Al Uruba" Hotel
↑  Photo of destroyed building
באלאט

| --- | --- |

רחוב בבאלאט
 מידע
 עיר:  איסטנבול
 תאריך ייסוד:  המאה ה-15 בידי יהודים ממגורשי ספרד
 שטח:  0.41 קמ"ר 
 אוכלוסייה:  11,180 (2023)
 קואורדינטות:  41°01′55″N 28°56′54″E﻿ / ﻿41.0320032°N 28.9482931°E﻿ / 41.0320032; 28.9482931
 מיקומה של שכונת באלאט באיסטנבול
 
באלאט (בטורקית: balat) היא השכונה היהודית העתיקה של איסטנבול. היא ממוקמת בצד האירופאי של איסטנבול, בעיר הישנה ליד קרן הזהב. נראה שמקור השם במילה היוונית העתיקה palation, שהתגלגלה ללטינית בצורה palatium ופירושה "ארמון".
בשנת 1492 גירשו איזבלה הראשונה ובעלה פרננדו השני מלכי ספרד את יהודי ספרד. בעקבות הגירוש הגיעו יהודים רבים לתחומי האימפריה העות'מאנית, ומפני שאיסטנבול הייתה עיר הבירה של האימפריה, התיישבו בה יהודים רבים. יהודים אלו הקימו את באלאט במאה ה-15.
מבנה הבתים שנשתמרו הוא בדרך כלל בצורה זהה. לבתים אלו לרוב שלוש קומות, חזית קדמית צרה, וחלונות.
בשכונה מבני ציבור רבים ששירתו את בני הקהילה היהודית, אך לאחר שיהודים רבים עזבו את המקום ועברו לארץ ישראל, הם משמשים גם את שאר האוכלוסייה שאינה יהודית. בין מבני הציבור נמצא גם בית החולים אור החיים. באזור זה היו בעבר 19 בתי כנסת, ומתוכם רק שניים פעילים גם כיום (אחרידה וקהל ימבול).
במהלך המאה 18 וה-19 פעלה בשכונה ישיבה, שבראשה עמד גם רבי אליהו עניו.
בוב גואן

| --- | --- |

 לידה:  1 בדצמבר 1954 (בן 69) לונג ביץ', ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת סן-דייגו  תיכון לייקווד 
 בן או בת זוג:  מריאן קוראן (2004–?) 
 
רוברט "בוב" קואל גואן (באנגלית: Robert Kuehl Goen; נולד ב-1 בדצמבר 1954) הוא מנחה טלוויזיה אמריקאי.