stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוניברסיטת מקמסטר
דירוגים > דירוג אזורי - קנדה

דירוג שאנגחאי: מקום 5 (2023)
Times Higher Education: מקום 4 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 9 (2024)
הערות שוליים

↑  מוסדות להשכלה גבוהה החברים בארגון האוניברסיטאות הבינלאומי
↑  Teaching and Learning, אתר אוניברסיטת מקמסטר
(לצפייה הזיזו עם העכבר את סרגל הגלילה בתחתית התמונה)
| אוניברסיטאס 21 |
| --- | --- | --- |
| אוקיאניה | אוסטרליה: מלבורן​ • ניו סאות' ויילס •  סידני • קווינסלנד; ניו זילנד: אוקלנד |  |
| אירופה | בלגיה: הקתולית בלוון; הולנד: אמסטרדם; הממלכה המאוחדת: אדינבורו • ברמינגהאם • גלאזגו • נוטינגהאם • קולג' דבלין; שוודיה: לונד; שווייץ: ציריך​ |  |
| אמריקה הדרומית | מקסיקו: מכון מונטריי; צ'ילה: הקתולית הפונטיפית של צ'ילה |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית: דייוויס • מרילנד • קונטיקט; קנדה: מקמסטר |  |
| אסיה | הודו: דלהי; הונג קונג: הונג קונג​; הרפובליקה העממית של סין: ג'יאו טונג שאנגחאי​ • פודן; יפן: ואסדה; סינגפור: הלאומית של סינגפור; קוריאה: קוריאה |  |
| אפריקה | דרום אפריקה: יוהנסבורג |  |
| קבוצת אוניברסיטאות המחקר הקנדי U15 |
| --- | --- | --- |
|  | אוטווה • אלברטה • דלהוסי • ווטרלו • טורונטו • לאוואל • מונטריאול • מניטובה • מערב אונטריו • מקגיל • מקמסטר • ססקצ'ואן • קווין • קולומביה הבריטית • קלגרי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265105005171  BIBSYS: 90692144  BnF: cb11882785z (data)  CiNii: DA01990906  GND: 2019512-6  ISNI: 0000 0004 1936 8227  LCCN: n79085030  NLA: 35652464  RERO: 02-A000189481  SUDOC: 026614235  Trove: 1027801  VIAF: 159435770   WorldCat (עם VIAF): 159435770 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אי המטמון (מלון)

| --- | --- |


 סוג המלון:  יבשתי
 תמה:  הים הקריבי
 חדרים:  2,885
 מופעים:  מיסטר סירנות אי המטמון
 שטח הימורים:  8,361 מ"ר
 בעלות:  MGM מיראז'
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  27 באוקטובר 1993
 תאריך שיפוץ:  2006
 קואורדינטות:  36°07′30″N 115°10′19″W﻿ / ﻿36.12500°N 115.17194°W﻿ / 36.12500; -115.17194
 אתר רשמי
  (למפת לאס וגאס מוגדלת) אי המטמון(למפת לאס וגאס רגילה) אי המטמון
אי המטמון (באנגלית: Treasure Island, נקרא בראשי תיבות: ti) הוא בית מלון וקזינו בו 2,885 חדרים הממוקם בסטריפ של לאס וגאס, נבדה.
היסטוריה

המלון והקזינו נבנו עבור חברת אתרי נופש מיראז' שהייתה בבעלות סטיב וין (Steve Wynn). כיום המלון נמצא בבעלות חברת MGM מיראז'. בעת בנייתו ועם פתיחתו בשנת 1993 יועד המלון לנופש של משפחות עם ילדים, ולכן היו במלון מספר רב של אתרי משחקי וידאו וכן בחזית המלון, בין המלון והסטריפ נבנה מפרץ בין שני צוקים, שנקרא "מפרץ שודדי הים" (Buccaneer Bay), ומדי לילה נערך בו קרב בין ספינת שודדי ים שניסתה לכבוש את העיירה שבמפרץ לבין אונייה של חיילים קולוניאליים בריטיים שניסו להגן על העיירה. העיירה היוותה למעשה את הכניסה אל המלון.
בשנת 2003, לאור השינויים בהרגלי הנופשים של לאס וגאס, והביקוש הפוחת לאתרי נופש המיועדים למשפחות עם ילדים קטנים, שינה המלון את התמה שלו במטרה להביא לקוחות בוגרים יותר. בהתאם, נסגרו אתרי משחקי הווידאו, לוגו המלון שונה מדגל הגולגולת והעצמות והוחלף ללוגו ה"ti" הנוכחי, ומופע חדש בשם "הסירנות של TI" (באנגלית "The Sirens of TI") נערך במפרץ שבין המלון והסטריפ שנקרא כיום "מפרץ הסירנות" ("Sirens' Cove"). המופע מיועד לקהל מבוגר יותר ובעל תכנים תואמים.
במלון נערך המופע של קרקס השמש - "מיסטר". מופע זה היה הראשון מבין מופעי קרקס השמש בעיר, והצלחתו הביאה לשינוי באופיים של המופעים הנערכים במלונות העיר, כמו גם למספר מופעים נוסף של קרקס השמש המופיעים בעיר מידי ערב.
הופעה בחזית המלון
אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה

| --- | --- |

 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  1782–הווה (כ־242 שנים)
 מייסדים:  יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה 
 סטודנטים
 :  20,152
 מיקום
 מיקום:  בודפשט, הונגריה
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 קואורדינטות:  47°28′47″N 19°03′22″E﻿ / ﻿47.47985°N 19.05608°E﻿ / 47.47985; 19.05608
 bme.hu
  (למפת בודפשט מוגדלת) אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה (למפת בודפשט רגילה) אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה  he
 
אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה (בהונגרית: Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר בודפשט שבהונגריה. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1782, מה שהופך אותה לאוניברסיטה הטכנית הוותיקה בעולם. היה המכון הראשון באירופה שהכשיר מהנדסים ברמת אוניברסיטאית. נכון ל-2020, לומדים באוניברסיטה כ-20,000 סטודנטים, והיא המוסד הטכני הגדול במדינה אשר מעניק 70% מתארים ההנדסיים בהונגריה. 34 מחברי הסגל הם חברי האקדמיה ההונגרית למדעים.
באוניברסיטת בודפשט פועלות יותר מ-110 מחלקות ומכונים במסגרת שמונה פקולטות עם כ-1,100 מרצים וכ-400 חוקרים. מתוך 20,000 הסטודנטים, כ-14,00 מגיעים מכ-50 מדינות מחוץ להונגריה (בעיקר ארצות הברית, גרמניה והממלכה המאוחדת). הלימודים מתקיימים בכחמש שפות: הונגרית, אנגלית, גרמנית, צרפתית ורוסית.
אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה לוקחת חלק בוועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם ובארגון האוניברסיטאות העולמי. מבין בוגרי האוניברסיטה הידועים ניתן למנות את ארנה רוביק, מקס שפטר, אלפרד האיוש, תיאודור פון קרמן, דונאט באנקי, פאול ארדש, וחתני פרס נובל ג'ורג' אולה, יוג'ין ויגנר, דניס גאבור.
היסטוריה

אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה נוסדה בשנת 1782 על ידי יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כ-Institutum Geometricum. באותה תקופה היא הכינה מומחים בתחום הנדסה אזרחית. בשנת 1872 האוניברסיטה של קייסר יוזף קיבלה עצמאות מלאה והוענק לה זכות ללת תעודות בהנדסה לאחר חמש שנות לימוד. באותה תקופה בנוסף לפקולטה להנדסה אזרחית הוקמו פקולטות להנדסה כימיה, הנדסת מכונות וארכיטכטורה. בשנת 1910 האוניברסיטה עברה למיקומה הנוכחי בסמוך לנהר הדנובה בעיר. בשנת 1925 החלו לימודי נשים. בתקופה זו המוסד לקח חלק משמעותי בתהליך בתיעוש של הונגריה. בשנת 1949 הוקמה פקולטה להנדסת חשמל. בשנת 1955 הוקמה הפקולטה להנדסת תחבורה. בשנה שלאחר מכן, רבים מן הסטודנטים במוסד הובילו את המרד ההונגרי. בשנת 1998 הוקמה הפקולטה למדעי הטבע והפקולטה למדעי הכלכלה והחברה.
דירוגים בינלאומיים

דירוג שאנגחאי - 801-900 (2019)
דירוג QS - מיקום 250 (הפקולטה להנדסת מכונות)
אוניון (אוניית מעפילים)

"מסלול ההפלגה של ה"אוניון"
אוניון הייתה אוניית המעפילים השלישית מאירופה, אחרי האונייה "כוכב", שהביאה לארץ ישראל 50 מעפילים מפולין ומצרים, במאי 1934, חלק מעליית אף על פי וולוס א', שהגיעה ביולי 1934. אוניון הגיעה לארץ ישראל ב-28 באוגוסט 1934 ועל סיפונה 117 מעפילים.
אוניית מעפילים

שלושה מראשי התנועה הרוויזיוניסטית בפולין, וודובינסקי, שסקין וקוטקא, נפגשו בדאנציג עם יהודי בשם צבי הרמן סגל, שהיה באותה תקופה נציג חברת ספנות גדולה באותה עיר. הם סיכמו אתו שיחכור עבורם אונייה מתאימה להעפלה לארץ ישראל והוא אכן חכר אוניית משא יוונית בשם Ionion (יוונית: Ιόνιο). האונייה הפליגה מנמל פיראוס שביוון באוגוסט 1934, ועליה 67 מעפילים. כאשר עגנה בכרתים עלו על סיפונה 50 מעפילים נוספים מהאונייה "קפולו". היא הגיעה לחוף תל אביב, מול "מגרשי התערוכה" ב-28 באוגוסט. 100 מהמעפילים הצליחו לרדת ממנה בזמן ולהתפזר בעיר, אך 17 מעפילים, יחד עם צוות הספינה נתפסו וגורשו ליוון.
בעקבות הגעת אונייה זו פרסם  נתן אלתרמן את שירו "היינו כחולמים", המתאר את הורדת המעפילים לחוף.
הערות שוליים

↑  חיים לזר-ליטאי, אף על פי, ספר עלייה ב', עמ' 63-64
↑  האוניות הראשונות, חרות, 25 בנובמבר 1955
↑  היינו כחולמים, דבר (תוספת ערב), כ"א באלול תרצ"ד, 1 בספטמבר 1934, עמ' 2 ('סקיצות תל אביביות', יט, חתום: אלוף נון. חזר ונדפס במגש הכסף (1974), עמ' 253–255. וברגעים (1974), ספר ראשון: עמ' 35–36.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ציונות ובנושא כלי שיט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איילת כהן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 במאי 1985 (בת 39) ירושלים שבישראל
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.69
 קבוצות כשחקנית
 2004-2002   2005-2004   2006-2005   2008-2006   2008 -:  אס"א ירושלים  הפועל חיפה/מוצקין   מכבי רמת חן   בני יהודה  אלקטרה רמת השרון
 
איילת כהן (נולדה ב-19 במאי 1985 בירושלים) היא כדורסלנית ישראלית המשחקת בקבוצת אלקטרה רמת השרון ובנבחרת ישראל. גובהה 1.69 מ', והיא משחקת בעמדת הגארד.
כהן החלה לשחק בקבוצת הנערות של אס"א ירושלים, ובהמשך שיחקה גם בקבוצה הבוגרת. בעונת 2004/2005 עברה להפועל חיפה/מוצקין, בעונה הבאה למכבי רמת חן ואחר כך לבני יהודה, בשורותיה שיחקה במשך שתי עונות. לקראת עונת 2008/2009 הצטרפה לאלקטרה רמת השרון, קבוצתה הנוכחית. במדי קבוצה זו זכתה בעונת 2009/2010 באליפות המדינה ובגביע המדינה.
כהן הייתה חברה בסגל נבחרת העתודה שזכתה באליפות אירופה דרג ב' ב-2005. ומאז 2007 היא חברה בסגל הנבחרת הבוגרת של ישראל.
אוזבקיסטן במשחקים הפאראלימפיים

אוזבקיסטן השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באתונה (2004), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף הפאראלימפיים לקחה אוזבקיסטן לראשונה חלק במשחקים הפאראלימפיים סוצ'י (2014).
היסטוריה

כל המשלחות אותן שלחה אוזבקיסטן עד המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) היו תמיד משלחות קטנות, ומעולם לא עלו על שני ספורטאים.
במדליה הפאראלימפית הראשונה זכתה המשלחת האוזבקית אל המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) כשהג'ודוקא שריף חלילוב זכה במדליית הכסף (עד 73 ק"ג) כשהפסיד בגמר הטורניר לדימיטרו סולוביי האוקראיני.
אל המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) שלחה אוזבקיסטן את המשלחת הגדולה בתולדותיה - 32 ספורטאים, אשר זכו ב-31 מדליות פאראלימפיות, בהן 8 מדליות זהב.
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי הקיץ

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004): 0
המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008): 0
| המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) | 0 | 1 | 0 | 1 |
| המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) | 8 | 6 | 17 | 31 |
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) | 8 | 5 | 6 | 19 |
| סה"כ | 16 | 12 | 23 | 51 |
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי החורף

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
המשחקים הפאראלימפיים סוצ'י (2014): 0
| המשחקים הפאראלימפיים פיונגצ'אנג (2018) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| סה"כ | 1 | 0 | 0 | 0 |
ראו גם

אוזבקיסטן במשחקים האולימפיים
אוזבקיסטן במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  ספורטאי אוזבקיסטן באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
↑  Men's -73 kg
↑  אוזבקיסטן באתר אולימפיאדת ריו 2016
אוניברסו טרוויזו

אוניברסיטו טרוויזו באסקט (באיטלקית: Universo Treviso Basket) היא קבוצת כדורסל איטלקית מטרוויזו המשחקת בליגת העל האיטלקית בכדורסל. המועדון, שנוסד ב-2012, החליף למעשה את בנטון טרוויזו, קבוצת העבר של העיר שפורקה באותה שנה.
היסטוריה

בעקבות נסיגתה המתוכננת של משפחת בנטון מחסות מסחרית לכדורסל מקצועני ביולי 2012, נשארה בנטון טרוויזו ללא תמיכה כלכלית. במרץ 2012 הוקם קונסורציום אוניברסו טרוויזו במטרה להבטיח את המשך נוכחותה של הקבוצה, שזכתה בחמש אליפויות, שמונה גביעים ופעמיים בגביע ספורטה, בכדורסל האיטלקי. את היוזמה הובילו כדורסלני עבר של הקבוצה, וסווינגמן הקבוצה בעבר, ריקרדו פיטיס, סיפק ערבות לקונסורציום.
לאחר שהתגבר על כמה מאבקים כלכליים, ב-4 ביולי הצליח הקונסורציום להשיג מספיק מימון להקמת מועדון חדש, הודות לחמישה אנשי עסקים מקומיים ו-67 חברות שהיו מעורבים בו. Treviso Basket srl, החברה החדשה שהוקמה על מנת לנהל את המועדון, קיבלה את הזכויות הספורטיביות של בנטון טרוויזו בחינם, אך זו פרשה מוקדם יותר מהסרייה א' והגישה מועמדות לליגות החובבים כמועדון נוער. פדרציית הכדורסל האיטלקית, שמחליטה אילו מועדונים יתקבלו לליגות הלאומיות, סירבה לבקשת טרוויזו באסקט להצטרף לסרייה א', החלטה שאושרה על ידי בית המשפט הפדרלי ב-2 באוגוסט. נשיא הפדרציה, דינו מנגין, הסביר את ההחלטה בכך שהודאה במועדון החדש תעבור על חוקי הליגה ותיצור תקדים משפטי לא בר-קיימא. מנגין גם הצר על כך ששני המועדונים לא התאחדו.
המועדון גדל לאט וזכה בפרומוציונה, הליגה השביעית, הודות לתמיכה מבנטון טרוויזו, שהעבירה לו את סגל וצוות קבוצת הנוער שלו. טרוויזו באסקט עלתה לסרייה ד' לאחר שזכתה בפלייאוף 2012/13. בסיום העונה קיבלה הקבוצה כרטיס חופשי לליגה הרביעית. טרוויזו סיימה את העונה הסדירה במקום הרביעי בבית, אך הודחה בסיבוב הראשון של הפלייאוף על ידי אודינה.
לאחר רכישת הזכויות על קבוצת BNB Corato עלתה טרוויזו לסרייה א'2 סילבר, הליגה השלישית, אשר מוזגה במהרה עם הליגה השנייה, סרייה א'2 גולד. באותה עונה שינה המועדון את שמו לאוניברסו טרוויזו באסקט. טרוויזו סיימה ראשונה בעונה הסדירה ועלתה לפלייאוף המשותף לשתי הליגות, בו הודחה בסיבוב הראשון.
בעונת 2015/16 זכתה טרוויזו בבית המזרחי של הסרייה א'2 והעפילה לפלייאוף, אך הפסידה בחצי הגמר לפורטיטודו בולוניה. בעונת 2016/17 שוב סיימה הקבוצה ראשונה במזרח ושוב הפסידה לפורטיטודו בפלייאוף, הפעם בשמינית הגמר, בתוצאה 1–3. בעונה הבאה סיימה טרוויזו שלישית בבית המזרחי והעפילה בפעם הרביעית ברציפות לפלייאוף, אך הודחה בחצי הגמר 0–3 על ידי פלקנסטרו טריאסטה.
ביוני 2018 מונה מאסימיליאנו מנטי למאמן הקבוצה, והחתים בה את דייוויד לוגן. בתום העונה הסדירה סיימה טרוויזו במקום השני אחרי פורטיטודו, וב-17 ביוני 2019, לאחר שניצחה את קאפו ד'אורלנדו בגמר, עלתה הקבוצה לסרייה א'. את עונת 2019/20, שבוטלה בעקבות מגפת הקורונה באיטליה, סיימה הקבוצה במקום ה-13. בעונה הבאה סיימה הקבוצה במקום השישי בעונה הסדירה, והודחה ברבע גמר הפלייאוף 0–3 על ידי וירטוס בולוניה. בעונת 2021/2022 שיחקה הקבוצה בליגת האלופות בכדורסל, והגיעה מהמוקדמות עד שלב הבתים של 16 האחרונות. בעונת 2022/23 סיימה הקבוצה במקום ה-11.
שחקנים

ארצות הברית דיישון בוקר
ארצות הברית דייוויד לוגן
ארצות הברית ג'ון בראון
ארצות הברית קיי. סי. ריברס
ארצות הברית דיאנג'לו הריסון
הערות שוליים

↑  ואלנטה, מתאו (16 במרץ 2012). "Pallacanestro Treviso riparte da Pittis" [פלקנסטרו טרוויזו מתחילה מחדש מפיטיס]. קוריירה דל ונטו (באיטלקית). נבדק ב-2023-08-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  קנפורה, מריו; מאוריטו, אלברטו (5 ביולי 2012). "Treviso: accordo per il futuro. Ora tocca alla Federazione" [טרוויזו: הסכם לעתיד. עכשיו זה תלוי בפדרציה]. לה גזטה דלו ספורט (באיטלקית). נבדק ב-2023-08-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פוקרלי, סילבנו (5 ביולי 2012). "Titolo rilevato, Vazzoler presidente" [השם הועבר, ואצולר הנשיא]. טריבונה די טרוויזו (באיטלקית). נבדק ב-2023-08-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פוקרלי, סליבנו (2 באוגוסט 2012). "Ultimo "no" della Fip Treviso senza basket" ["לא" אחרון מ-FIP. טרוויזו ללא כדורסל]. טריבונה די טרוויזו (באיטלקית). נבדק ב-2023-08-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ואלנטה, מתאו (10 בספטמבר 2012). "Treviso, è ripartito il basket" [טרוויזו, הכדורסל התחיל מחדש]. קוריירה די ונטו (באיטלקית). נבדק ב-2023-08-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ואלנטי, סטפנו (31 במאי 2013). "Treviso torna a far festa con il basket. "Un mese per continuare il progetto"" [טרוויזו חוזרת לחגוג כדורסל. "חודש להמשך הפרויקט"]. לה רפובליקה (באיטלקית). נבדק ב-2023-08-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Storia". טרוויזו באסקט (באיטלקית). נבדק ב-2023-08-07.
↑  "Basket, Treviso riparte dalla Silver. E giocherà nel mitico Palaverde" [כדורסל, טרוויזו מתחילה מחדש בסילבר. ותשחק בפאלאוורדה האגדי]. לה גזטה דלו ספורט (באיטלקית). 30 ביוני 2014. נבדק ב-2023-08-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פוקרלי, סילבנו (19 באפריל 2015). "De' Longhi, favola diventata realtà" [דלונגי, אגדה שהתגשמה]. טריבונה די טרוויזו (באיטלקית). נבדק ב-2023-08-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פאביו סילייטי, Trieste è tornata in Serie A dopo una stagione straordianaria: ora è lecito continuare a sognare, BasketUniverso, ‏24 ביוני 2018 (באיטלקית)
↑  "Playoff Finale Gara 3 - La decide David Logan, Treviso vince con fatica e ritorna in serie A!" [גמר הפלייאוף משחק 3 - דיוויד לוגן הכריעה, טרוויזו מנצחת בקושי וחוזרת לסרייה א'!]. pianetabasket.com (באיטלקית). נבדק ב-2023-08-07.
אי המגפות

| --- | --- |
עטיפת הספר בעברית
עטיפת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  נלסון דה מיל 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1 באפריל 1997 
 סדרה
 סדרת ספרים:  ג'ון קורי
 הספר הבא:  משחק האריה 
 
אי המגפות הוא רומן משנת 1997 מאת הסופר האמריקאי נלסון דה מיל. זהו הרומן הראשון שמציג דמות חוזרת, הבלש ג'ון קורי. לספר יצא רומן המשך בשנת 2000, משחק האריה.
יצא לאור בעברית על ידי הוצאת נירם.
עלילה

בשנת 1997, בלש משטרת ניו יורק ג'ון קורי נמצא במרפסת האחורית של בית החוף של דודו בצפון לונג איילנד, כשהוא מתאושש משלושה פצעי ירי בעת שעבד בעירו במנהטן, ניו יורק. הוא נהנה מהעובדה שעונת התיירות כמעט נגמרה כך שזה רק הוא והמקומיים. הוא מאזין למוזיקה תוך כדי ישיבה בכיסא ומשתמש במשקפת כדי לרגל אחרי אנשים שנהנים בסירה רחוקה. מפקד המשטרה המקומית, סילבסטר מקסוול, מגיע למרפסת האחורית ומבקש מקורי לפעול כיועץ בחקירת רצח, שכן קורי מכיר באופן אישי את שני הקורבנות, טום וג'ודי גורדון, שניהם עובדים במרכז מחלות בעלי החיים באי השזיף, מתקן החשוד בביצוע מחקר לוחמה ביולוגית. הם הולכים לבית שהיה ברשות הקורבנות, נכס על קו המים שנראה שנשדד או נערך בו חיפוש ושם נורו שני הקורבנות בראשם על המזח שלהם. קורי מסיק שהקורבנות היו ליד הרוצח שלהם מכיוון שקשה לפגוע באדם בראשו עם ירייה אחת מטווח כזה. הם לא יכולים למצוא את תרמילי הכדורים, אך מכיוון הפצעים מגיעים למסקנה שהקליעים נמצאים במפרץ. מקס לא מרוצה משום שאף על פי שהוא לא בלש רצח, הציפיות שלו מממצאיו של קורי היו גבוהות. בת' פנרוז, שוטרת מחוז סאפוק, מגיעה. קורי מגלה מיד שהיא אחראית בתיק מבלי שהיא תצהיר זאת. היא צועקת עליו מעט על היותו בזירת הפשע כיוון שהוא נראה אזרח. הוא מתעלם ממנה ומחפש בספינת המהירות שבני גורדון שכרו. כשהוא יוצא מהסירה היא מושכת אליו את האקדח שלו ומאלצת אותו לציין מי הוא. רגע לפני שהוא הולך הוא שואל אם הם מצאו את חזית הסירה שהגורדונים השתמשו בו כתא מטען בזמן השיט; הם עונים שזה חסר. קורי ניגש לבר המקומי ומזמין ג'אנק פוד. הוא צופה במשחק כשבת' נכנסת. היא מזמינה אותו לחזור איתה לביתם של גורדון לראות את סוכני הממשלה המעורבים.
הם חוזרים לזירת הפשע ונכנסים למטבח, שם הם פוגשים את ג'ורג' פוסטר, סוכן FBI, ואת טד נאש, שטוען שהוא מייצג את מחלקת החקלאות, אך קורי מזהה מיד כסוכן CIA עקב היותו בזירת פשע בשעה מאוחרת. הם דנים בתיאוריות של מקרי המוות, כמו האפשרות שהגורדונים סחרו במחלות הקטלניות ושהייתה להם גישה לכסף וכשהשתמשו בתיבת הסירה כמכולה לחפצים. בערוצי הטלוויזיה מוצג סיקור חדשותי על הרצח המגזים בחשיבות עבודתם של הגורדונים. קורי בתוכו לא אוהב כיצד הכתב מגזים בדיווח מכיוון שאין שום עדות פומבית לעבודה המחברת אותם ללוחמה או גנבה ביולוגית. קורי מקנא בכך שבת' אוהבת את טד נאש. השניים רבים מי הוא זכר האלפא של החדר. בת', קורי ומקס מצליחים לגבור על טד כדי שיוכלו לצאת לאי השזיף למחרת. אז קורי עובר דרך מדפי הספרים של גורדון ושולף מפה של מי השייט המקומיים. הוא מבחין בקוד מסתורי שנכתב באחד העמודים. למחרת הוא מגיע מוקדם לתחנת המעבורת ורואה את ג'ורג' וטד עם מנהל הביטחון ואנשים אחרים בחליפות שיורדים מהמעבורת ומאשר את מחשבותיו על כיסוי ממשלתי. הם לא רואים אותו והוא עולה על המעבורת לאי השזיף עם שאר חברי הקבוצה מהלילה הקודם עם פול סטיבנס, מנהל הביטחון, שמעמיד פנים שהוא לא מכיר את פוסטר או נאש. הם מובאים לאי ומקבלים סיור באוטובוס. לאחר מכן הקבוצה עוברת במסדרונות הארוכים עם ראש מרכז המחקר שיש לו קצת הומור, אך נראה כתסריט מתוזמן מראד. הקבוצה פוגשת כמה מדענים שהם ידידיהם של טום וג'ודי שהובילו את פרויקט. המדענים גם מתנהגים כאילו הם על פועלים על פי תסריט ומסגירים תיאוריות שהגורדונים היו עובדי ממשלה שלא שילמו להם שגנבו חיסון כדי שיוכלו "לגלות" אותו במקום אחר ולהתעשר.
בסופו של דבר, הרוצח מוכח כפרדריק טובין, בעל יקב מקומי, שמניעיו דווקא היו כלכליים.
הערות שוליים

↑  "Plum Island". Nelson DeMille's Official Website. אורכב מ-המקור ב-2007-12-22.
אי המוזיאונים

אי המוזיאונים (בגרמנית: Museumsinsel, מוזאומז-אינזל) הוא אי שנוצר בין שתי זרועות של הנהר שפרה בברלין שבגרמניה. בשל מספרם הגדול של המוזיאונים שעל האי, ובשל חשיבותם הארכיטקטונית של המבנים עליו, הוכרז האי כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו.
החל משנת 1841 יועד חלקו הצפוני של האי (שהיה בעבר אזור מגורים) על ידי מלך פרוסיה פרידריך וילהלם הרביעי למוזיאונים המוקדשים לאמנויות ולמדע. פרידריך היה נאו-קלאסיקן וקיווה ליצור מעין אקרופוליס. החל משנת 1918 מנוהלים המוזיאונים על ידי קרן המורשת התרבותית הפרוסית (Stiftung Preußischer Kulturbesitz).
חלק מהמוצגים נעלמו בסוף מלחמת העולם השנייה. שאר המוצגים חולקו במהלך המלחמה הקרה בין שני חלקי ברלין. לאחר נפילת חומת ברלין אוחדו האוספים.
תיאור האי

"אי המוזיאונים" הוא כינויו של חלקו הצפוני של האי "שפרֶאִינזל" (Spreeinsel) – אי [הנהר] שְפְּרֶה. חלקו הדרומי נקרא בשם "פישראינזל" (Fischerinsel) – "אי הדייגים".
בחלקו הצפוני של האי מצויים מספר רב של מוזיאונים. במלחמת העולם השנייה כל המונומנטים קוטלגו וסודרו, והוציאו את כל מה שניתן על-מנת להגן על המוצגים. מה שלא ניתן להוציא כיסו בשקים. בהפצצה האחרונה על ברלין האמריקאים החריבו לחלוטין את אי המוזיאונים, והוא נפגע מאוד. חלקים קרסו, ואחרים נשרפו. מוזיאון הנאוס נהרס באופן מוחלט.
לאחר המלחמה היה האי בשטח גרמניה המזרחית. המזרח גרמנים לא התחשבו בתיירות. המוזיאונים עמדו במשך שישים שנים חשופים לגשם ולרוח, ונותרו עם פגיעות המלחמה. אלא שמצב זה יצר אתר עתיקות מצרי-יווני-רומי ולו רק מחורבות הדקורציה של המוזיאון במאה ה-19. נוצר מקום ארכאולוגי בפני עצמו בשל הבלייה.
"המוזיאון הישן" הוא הוותיק במוזיאוני האי. המוזיאון נבנה בשנת 1830 בהתאם לתוכניות האדריכל הפרוסי קרל פרידריך שינקל. המוזיאון הוקם למול הברלינר שטאטשלוס ("ארמון עירוני ברלינאי"). המוזיאון הוקם ביוזמת מלך פרוסיה פרידריך וילהלם השלישי אשר הקים במקום את ה"אנטיקנזאמלונג" (Antikensammlung - אוסף העתיקות) המוצג כיום במוזיאון הישן.
"המוזיאון החדש" הוקם מאחורי המוזיאון הישן בשנת 1859 על פי תוכניות האדריכל אוגוסט שטילר, תלמידו של שינקל. המוזיאון נהרס כמעט לחלוטין במלחמת העולם השנייה. המוזיאון שוקם על פי תוכניות של האדריכל האנגלי דייוויד צ'יפרפילד ונפתח מחדש בשנת 2009, כשמוצגות בו אמנות מצרית עתיקה הכוללת את המוצג המפורסם ביותר במוזיאון, פסלה של המלכה המצרית נפרטיטי, וכן מוצגים פרה היסטוריים.
"האלטה נציונלגאלרי" (הגלריה הלאומית הישנה) נבנתה בשנת 1876 על פי תוכניות האדריכל שטילר, על מנת להכיל את אוסף האמנות שנתרם על ידי הבנקאי יואכים ואנגר. האוסף הורחב במהלך השנים וכיום הוא אוסף הפסלים והציורים מהמאה ה-19 הגדול ביותר בגרמניה. המבנה נהרס כמעט לחלוטין במלחמת העולם השנייה, אולם נבנה מחדש ונפתח לציבור בשנת 2001. כיום המוזיאון מציג את הציורים שבאוסף (הפסלים מוצגים בכנסיית פרידריכסורדר הסמוכה). בין יצירותיו הנבחרות אוסף גדול של גדול הציירים הגרמנים הרומנטיים, קספר דוד פרידריך.
בשנת 1904 נפתח לקהל "מוזיאון קייזר פרידריך" (Kaiser-Friedrich-Museum) המכונה כיום "מוזיאון בודה". המוזיאון נבנה בקצהו הצפוני של האי וידוע בייחודו הארכיטקטוני התואם את קצה האי. המוזיאון נסגר לשיפוצים בשנת 2000 ונפתח מחדש בשנת 2006. כיום מוצגים שם פסלים מתקופת הרנסאנס ואמנות ביזנטית.
הידוע במוזיאוני האי הוא "מוזיאון פרגמון", שהושלם בשנת 1930, המציג את המזבח שהובא מפרגמון, את שער אישתר מבבל ואת שער השוק ממילטוס.
אוסף המוזיאונים, המבנים הארכיטקטוניים שלהם והמוצגים הרבים שבהם הביאו את אונסק"ו להכריז על האי כאתר מורשת עולמית בשנת 1999. באי מצויים גם הברלינר שטאטשלוס והברלינר דום - הקתדרלה של ברלין והלוסטגארטן.
גלריה

מוזיאון בודה בקצהו הצפוני של אי המוזיאונים
החצר המצרית במוזיאון החדש
הגלריה הלאומית הישנה
מוזיאון פרגמון
קתדרלת ברלין
מבט כללי  מלמעלה מקתדרלת ברלין
פסל הזורע מאת קונסטנטין מונייר
אוניברסיאדת איזמיר (2005)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  טורקיה איזמיר, טורקיה
 מדינות משתתפות:  170 במספר
 ספורטאים משתתפים:  9,500
 תחרויות:  14 ענפים
 טקס הפתיחה:  11 באוגוסט 2005
 טקס הנעילה:  22 באוגוסט 2005
 נפתח רשמית על ידי:  אהמט נג'דט סזר 
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון אטאטורק
 
אוניברסיאדת הקיץ ה-23 נערכה באיזמיר, טורקיה ב-2005; טקס הפתיחה, טקס הנעילה ותחוריות אתלטיקה וכדורגל נערכו באצטדיון אטאטורק ששופץ לקראת האירוע. במשחקים השתתפו כ-9,500 ספורטאים.
באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות ב-14 ענפי ספורט: אתלטיקה (45 תחרויות), היאבקות (21 תחרויות), התעמלות (כולל התעמלות אמנותית (8 תחרויות) והתעמלות מכשירים (14 תחרויות)), טאקוונדו (16 תחרויות), טניס (5 תחרויות), כדורמים, כדורסל (2 תחרויות), כדורעף (2 תחרויות), כדורגל (2 תחרויות), סיף (12 תחרויות), קפיצה למים (12 תחרויות), קשתות (8 תחרויות), שייט (7 תחרויות) ושחייה (40 תחרויות).
סך הכול הוענקו 637 מדליות, מתוכן 65 לרוסיה.
אירועים מיוחדים > אתלטיקה

וילסון בוסינאי (אוגנדה אוגנדה), זכה ב-3 מדליות זהב.
אירועים מיוחדים > התעמלות אמנותית

אנה בסונובה (אוקראינה אוקראינה), זכתה ב-5 מדליות, מהן 4 מדליות זהב.
אירועים מיוחדים > שחייה

איה טרקאווה (יפן יפן), זכתה ב-4 מדליות, מהן 3 זהב.
אוטיליה ינדז'ייצ'אק (פולין פולין), זכתה ב-3 מדליות זהב.
מייגן ג'נדריק (ארצות הברית ארצות הברית), זכתה ב-3 מדליות זהב.
טבלת המדליות (חלקית)

| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | רוסיה רוסיה | 26 | 16 | 23 | 65 |
| 2 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 21 | 16 | 12 | 49 |
| 3 | יפן יפן | 18 | 18 | 20 | 56 |
| סך הכל | סך הכל | 197 | 196 | 244 | 637 |
אופן ספייס

תאי עבודה (קיוביקלים)
אוֹפֶּן סְפֶּייס (באנגלית: Open Space, "חלל פתוח") הוא המונח הגנרי לתיאור סגנון של אדריכלות ועיצוב פנים המשמש בעיקר בתכנון משרדים, ובו תכנון קומה במבנה מתבסס על חללים פתוחים וגדולים, תוך העלמת מחסומים שיוצרים חללים קטנים, כמו קירות ודלתות. במקום אלו, הפונקציות הספציפיות בחלל המדובר מוגדרות בדרך כלל על ידי תאי עבודה ("קיוביקלז").
אופן ספייס הוא חלק מתפיסה רחבה יותר, המכונה אופן פלאן (Open plan) ("תוכנית פתוחה"), ומתייחסת גם לתכנון בתים פרטיים, שבהם מצומצם מאוד השימוש בקירות או בדלתות ליצירת חללים מוגדרים כמו מטבח, סלון או חדר אוכל; וגם לתכנון נוף, שבמסגרתו נמנעים משימוש בתוחמים כמו קירות, גדרות או גדר חיה.