stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברייהר
מלחמת העולם השנייה ואחריה

במאמר משנת 1933 בקלוז אפ שכותרתו "מה תעשה במלחמה?", כתבה בריהר על מצבם של היהודים בגרמניה הנאצית, וקראה לקוראים לפעול. החל מאותה שנה הפך ביתה בשווייץ ל"תחנת קליטה" לפליטים; היא עזרה ליותר מ-100 אנשים להימלט מרדיפת הנאצים לפני שהחלה לחשוש לביטחונה וחזרה לבריטניה.  חוויה זו השפיעה על רומן הפנטזיה המדעי שלה משנת 1965 Visa for Avalon, על קבוצת אנשים המנסה לברוח ממדינה ללא שם למקום שנקרא Avalon ערב המהפכה.
מ-1940 עד 1946 היא חיה בלונדון עם HD ופיקחה על כתב העת הספרותי "חיים ומכתבים היום". מאוחר יותר היא כתבה זיכרונות משנים אלה בשם "ימי מאדים", וכן רומן, Beowulf (1948), המתרחש במהלך הבליץ.
החל משנת 1952, היא כתבה סדרה של רומנים היסטוריים. רובם מתרחשים בבריטניה בתקופות שונות; החומה הרומית (1954) ומטבע קרתגו (1963) ממוקמים באימפריה הרומית ; Ruan (1960) מתרחש בבריטניה שלאחר ארתור. הארבעה עשר באוקטובר (1952) מתמקד בנער צעיר, וולף, שנקלע לקרב הייסטינגס.  הנער של הנגן (1953) מספר על ג'יימס סנדס, חניך צעיר בתיאטרון האליזבתני. רואן מתאר את הרפתקאותיו של טירון דרואידי המשתוקק להימלט מגבולות הסביבה והחינוך שלו כדי להפוך לרב חובל.  רוזמרי סאטקליף, שהעריצה את עבודתה של בריהר, הדפיסה מחדש את "נער הנגן" בסדרה שלה, "ספריית הודר וסטוטון לרומנים היסטוריים גדולים".
הרומנים ההיסטוריים שלה, שזכו לשבחים בתקופתה שלה, אזלו מהדפוס. מאז שנת 2000 פורסמו מחדש ויזה לאבלון, הרומנים הסמי-אוטוביוגרפיים המוקדמים שלה Development and Two Selfes, ספר הזיכרונות שלה The Heart to Artemis והרומן ההיסטורי שלה The Player's Boy.
עבודות נבחרות > שִׁירָה

Region of Lutany (1914)
Arrow Music (1922)
עבודות נבחרות > רומנים

Development (1920)
Two Selves (1923)
West (1925)
Civilians (1927)
Manchester (serialised, 1935–1936)
Beowulf (1948)
The Fourteenth of October (1952)
The Player's Boy (1953)
Roman Wall (1954)
Gate to the Sea (1958)
Ruan (1960)
The Coin of Carthage (1963)
Visa for Avalon (1965)
This January Tale (1966)
The Colors of Vaud (1969)
עבודות נבחרות > ספרי עיון

Amy Lowell: A Critical Appreciation (1918)
A Picture Geography for Little Children: Part One – Asia (1925)
Film Problems of Soviet Russia (1929)
The Light-hearted Student: I German (1930 – grammar text)
The Heart to Artemis: a Writer's Memoirs (1963)
The Days of Mars: a Memoir, 1940–1946 (1972)
לקריאה נוספת

H.D. (Hilda Doolittle), Bryher, and Susan Stanford Friedman (Editor). Analyzing Freud: The Letters of H.D., Bryher, and Their Circle. New Directions Publishing Corporation, 2002. ISBN 0-8112-1499-0.
E. D. Lloyd-Kimbrel. “Come Again? The Contexts of Bryher’s Visa for Avalon.” Topic: The Washington and Jefferson College Review (#56: Utopias and Dystopias, 2010), 49–66.
הערות שוליים

↑  Van Vechten, Carl. "Extravagant Crowd". אורכב מ-המקור ב-15 ביוני 2010. נבדק ב-23 במרץ 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Winifred Bryher, Author, 88". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 1983-02-01. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2018-01-31.
↑  Benstock, Shari (1986). Women of the Left Bank: Paris, 1900–1940. Texas: University of Texas Press. pp. 312. ISBN 0-292-79040-6.
↑  Matt & Andrej Koymasky - Famous GLTB - Bryher, web.archive.org, ‏2006-08-24
↑  "H.D. – Art History Online Reference and Guide". נבדק ב-23 במרץ 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Latimer, Tirza True (2005). Women Together / Women Apart: Portraits of Lesbian Paris. New Brunswick, NJ: Rutgers University Press. pp. 36. ISBN 0-8135-3595-6.
↑  Williams, Deane (8 בדצמבר 1997). "Screening Coldicutt: Introduction". Screening the Past (2). אורכב מ-המקור ב-28 באוגוסט 2006. נבדק ב-1 בנובמבר 2006. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Bryher (21 בדצמבר 2000). Bryher: Two Novels: Development And Two Selves. Univ of Wisconsin Press. p. 15. ISBN 978-0-299-16773-8. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  McCabe, Susan. "Introduction," xiii–xviii. Bryher (2004). Visa for Avalon. Ashfield, Mass.: Paris Press. ISBN 1-930464-07-X.
↑  Myron J. Smith, War story guide: an annotated bibliography of military fiction. Scarecrow Press, 1980. מסת"ב 978-0810812819 (p. 32).
1 2  "Review: The Player's Boy" by Bryher". British Book News, Issue 338, October 1968 (p. 792).
↑  "Bryher | British author". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2018-01-31.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258994005171  BnF: cb144234626 (data)  CiNii: DA05681663  GND: 105011533  ISNI: 0000 0001 1455 2453  LCCN: n50041128  NKC: jn20030210054  NLA: 35773295  NTA: 071904514  RERO: 02-A000023516  SELIBR: 220986  SNAC: w6jm2j45  SUDOC: 071001735  Trove: 1080697  VIAF: 111923629   WorldCat (עם VIAF): 111923629
שירה אבין

שירה אבין (נולדה ב-1962) היא אשת ציבור שכיהנה כממלאת מקום ראש העיר ברמת השרון.
ביוגרפיה

אבין גדלה בראשון לציון, בת למשפחת לוינשטיין והיא בוגרת הגימנסיה הריאלית. שירתה בצה"ל כקצינת ח"ן, ת"ש ונפגעים. היא בוגרת לימודי אמנות ועיצוב.[דרושה הבהרה] בשנת 1987 עברה להתגורר ברמת השרון.
בשנת 2003 נבחרה למועצת רמת השרון, ובשנת 2008 נבחרה לקדנציה שנייה במועצת העיר ומונתה לסגנית ראש העירייה וממלאת-מקומו.
בסוף שנת 2013 הכריז ראש העירייה, יצחק רוכברגר, על נבצרות, בעקבות העמדתו לדין בעבירות מרמה והפרת אמונים. אבין, שבבחירות לרשויות המקומיות הוצבה במקום השני ברשימתו של רוכברגר, "רמת השרון שלנו", מונתה לממלאת מקום ראש העיר בפועל. במסגרת כהונתה, יזמה והובילה תוכנית אב לנגישות ("עיר נגישה לכל תושביה"), תוכנית אב לשילוט והקמת מנהלת למרחב הציבורי. בשנת 2014, בעודה מכהנת כממלאת מקום ראש עיריית רמת השרון בפועל, נקלעה לעימות חריף עם קודמה בתפקיד, יצחק רוכברגר. ביוני 2015, לאחר הרשעתו של רוכברגר, הודיעה אבין על הדחתו ממועצת העירייה, אך החלטתה זו בוטלה על ידי בית המשפט.
אבין התמודדה בבחירות לראשות עיריית רמת השרון שנערכו ב-12 בינואר 2016. במהלך הבחירות, תמכו בה חברי הכנסת ממפלגת העבודה יצחק הרצוג ושלי יחימוביץ'. היא לא נבחרה, וסיימה את תפקידה בעירייה עם מינויו של אבירם גרובר, שניצח בסיבוב השני של הבחירות ונבחר.
אבין שימשה כחברה בדירקטוריון של החברה למתנ"סים, ברמה הכלל-ארצית. במסגרת פעילותה, הקימה את פורום יושבי הראש של החברה למתנ"סים ועמדה בראשו.
אבין חיה בזוגיות עם גיל ואם לשני בנים.
הערות שוליים

↑  אמצעי הנגשה הותקנו בעירייה(הקישור אינו פעיל, 3.12.2020), באתר של עיריית רמת השרון
רמת-השרון הנגישה 47 תחנות אוטובוס בעיר, באתר "מגפון", 24 באוקטובר 2012
↑  מרדכי גילת ועוזי דיין, קרב המאסף של רוכברגר, באתר ישראל היום, 13 בנובמבר 2014
ראש עיריית רמת השרון איציק רוכברגר וממלאת מקומו שירה אבין: הטחת האשמות הדדית חסרת תקדים(הקישור אינו פעיל, 3.12.2020), אתר "השרון פוסט", 7 בפברואר 2015
↑   אילן ליאור, ביהמ"ש ביטל את הדחת רוכברגר ממועצת העיר רמה"ש, באתר הארץ, 21 ביוני 2015
↑  יצחק הרצוג, תמיכה בשירה אבין(הקישור אינו פעיל)
↑  שלי יחימוביץ', איגרת תמיכה(הקישור אינו פעיל)
גן לאומי בית עיטאב

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  בית עיטאב 
 תאריך הקמה:  2002 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  הרי ירושלים 
 קואורדינטות:  31°44′05″N 35°03′10″E﻿ / ﻿31.73468889°N 35.05281111°E﻿ / 31.73468889; 35.05281111
 אתר רשמי
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) גן לאומי בית עיטאב(למפת הרי ירושלים רגילה) גן לאומי בית עיטאב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גן לאומי בית עיטאב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גן לאומי בית עיטאב
 
גן לאומי בית עיטאב נמצא בהרי ירושלים במבואות הדרומיים-מערביים של העיר ירושלים, כ-15 קילומטרים מערבית לבית לחם (כ-2 ק"מ מערבית למושב בר גיורא). שמו ניתן לו על שם הכפר הערבי בית עיטאב ששכן במקום עד 1948.
היסטוריה

על הגבעה הנישאת לרום של 665 מטר, שכן ככל הנראה מבצר צלבני או חווה מבוצרת. לגבעה זו הייתה חשיבות אסטרטגית רבה, שכן היא חלשה על דרך רומית קדומה שעלתה מעמק האלה להרי ירושלים (בתוואי של כביש 375).
בשנת 1962 החלו עבודות חפירה במקום, שבהן נחשפו שרידי המבצר הצלבני והכפר הערבי. במקום נמצאו קשתות, קמרונות וחלקי חומות ומגדלים. בין השאר נמצאו שרידי בית בד. במדרונה המזרחי של הגבעה נמצאה מערכת מנהרות לא גדולה, אשר בקצהָ קולומבריום. ב-2002 הוכרז המקום כגן לאומי. ממזרח לאתר נמצא מעיין נקבה בשם "עין חוד".
הערות שוליים

↑  דוד הכהן, הוכרז גן לאומי בית עיטאב, באתר ynet, 1 באוקטובר 2002
|  גנים לאומיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן והגליל | אושא • אכזיב • ארבל • בית הכנסת בכפר נחום • בית שערים • ברעם • הר תבור • חורשת טל • חורבת מנים • חמת טבריה • חצור • כוכב הירדן • כורזים • כורסי • כפר נחום • מבצר יחיעם • מבצר נמרוד • מונפור • נחל צלמון • סוסיתא • ציפורי • קרני חיטין • ראש הנקרה • שדה עמודים • שמרון • תל חי • תל יודפת • תל צפצפות • תל קדש |  |
| השרון והשומרון | אביחיל • אפולוניה • בית אלפא • בית שאן • גן השלושה • הר גריזים • הר הכרמל • חוף גדור • חוף השרון • מבצר קאקון • מעיין חרוד • נחל אלכסנדר • נחל מהר"ל • נחל נדר • סידנא עלי • פארק השרון • צור נתן • קיסריה • שומרון • תל דור • תל מגידו • תל שקמונה |  |
| יהודה ומישור חוף יהודה | בית גוברין • בית עיטאב • גן המלך • הגן הבוטני הלאומי • הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק • הר צובה • הרודיון • הרי יהודה • חוף פלמחים • גבעות הכורכר נס ציונה • ירקון • מאוזוליאום מזור • מגדל אפק • מורדות הר הצופים • מערות סמך • מערות חזן • נבי סמואל • נחל רובין • סובב חומות ירושלים • עין חמד • עמק צורים • קומראן • תל גזר • תל חברון • תל לכיש • תל צפית |  |
| הנגב | אנדרטת חטיבת הנגב • אשכול • אשקלון • גן הפסלים • ממשית • מצדה • ניצנה • עבדת • עין עבדת • עתיקות עין גדי • שבטה • תל באר שבע • תל ערד |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הרשימה המתקדמת לשלום

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מנהיגים:  מוחמד מיעארי, מתי פלד
 תקופת הפעילות:  1984–1990 (כ־6 שנים) 
 אפיון:  מפלגה ערבית-יהודית רדיקלית
 כנסות:  11, 12
 אותיות:  פ
 שיא כוחה:  2 מנדטים (הכנסת האחת עשרה)
 שפל כוחה:  לא עברה את אחוז החסימה (הכנסת השלוש עשרה)
 נוצרה מתוך:  "אלטרנטיבה", התנועה המתקדמת וחוגים נוספים
 התמזגה לתוך:  בל"ד
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל 
 אתר רשמי
 
הרשימה המתקדמת לשלום (בערבית: القائمة التقدمية للسلام אלקאאמה אלתקדמיה ללסלאם) הייתה מפלגה ערבית-יהודית רדיקלית שהוקמה לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה על ידי מיזוג בין תנועת "אלטרנטיבה" היהודית (שהוקמה ב-1983 על ידי פורשים משל"י בראשותם של מתי פלד, יעקב ארנון, אורי אבנרי וחיים ברעם), "התנועה המתקדמת" מנצרת (שחבריה פרשו מ"החזית הדמוקרטית", שהביאה לבחירתו של תאופיק זיאד לראשות העיר, ב-1981, וגרפו הצלחה בריצה עצמאית בבחירות לרשות המקומית בנצרת ב-1983), ועוד כמה חוגים שונים (ביניהם "אל אנצאר" מאום אל-פחם, שפרשה מבני הכפר, ומצפן, שחברה חיים הנגבי היה למזכיר המפלגה) ויחידים נוספים. המפלגה דגלה בזכות ההגדרה העצמית של שני העמים, שוויון אזרחי מלא לערביי ישראל, נסיגה של צה"ל מדרום לבנון, והכרה באש"ף כנציג הפלסטינים.
ערב הבחירות לכנסת ה-11, נפסלה הרשימה מלרוץ לכנסת על ידי ועדת הבחירות המרכזית, יחד עם רשימת כך של מאיר כהנא, בטענה כי "רשימה זו דוגלת בעקרונות המסכנים את שלמותה וקיומה של מדינת ישראל, ושמירת יחודה כמדינה יהודית".
העניין הובא בפני בית המשפט העליון. הרכב מורחב של חמישה שופטים: הנשיא מאיר שמגר, אהרן ברק, מרים בן-פורת, מנחם אלון ומשה בייסקי, הפך את החלטת ועדת הבחירות על פיה, והתיר לרשימה לרוץ לכנסת. הרשימה זכתה בשני מנדטים, וכיהנו מטעמה בכנסת חברי הכנסת מוחמד מיעארי (שהיה ממקימי ופעילי תנועת אל ארד, שעניינה נדון בפסק דין ירדור בשנת 1965) והאלוף (מיל') מתי פלד.
בשנת 1988, ערב הבחירות לכנסת השתים עשרה, שוב עלה עניינה של הרשימה לדיון בפס"ד בן שלום, אך גם שם התיר בית המשפט את השתתפות הרשימה בבחירות. הרשימה קיבלה 33,695 קולות והפעם זכתה רק במנדט אחד, וכיהן מטעמה בכנסת מוחמד מיעארי. במלחמת המפרץ תמכה המפלגה בעיראק, מה שהביא לפרישת החברים היהודים ממנה ולהפיכתה למפלגה לאומית ערבית.
בבחירות לכנסת ה-13 בשנת 1992 רצה הרשימה בשלישית, אך הפעם כרשימה עם נציגים ערבים בלבד. הרשימה לא עברה את אחוז החסימה ובחרה שלא להתמודד בבחירות לכנסת ה-14 בשנת 1996. באותה שנה פרש פלג בראשות מוחמד מיעארי והצטרף למפלגת בל"ד.
ראו גם

פרשת ניימן השנייה
הערות שוליים

↑  שניים אוחזים בשל"י, דבר, 25 במאי 1983
↑  "התנועה המתקדמת" בנצרת, דבר, 21 באוגוסט 1983
1 2  אסעד גאנם, מפלגות וזרמים אידאולוגיים בקרב המיעוט הערבי-פלסטיני בישראל, מדינה וחברה 1 (1), 2001, עמ' 89–114‏, JSTOR 23637424
↑  עוסאמה מחמיד, הוקמה רשימה ערבית יהודית, מעריב, 29 באפריל 1984
↑  ע"ב 2/84, ניימן נ. יו"ר ועדת הבחירות המרכזית לכנסת האחת עשרה פ"ד לט (2) 225
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311034705171  VIAF: 161016222   WorldCat (עם VIAF): 161016222
טלי פלוסקוב

טלי פלוסקוב (נולדה ב-30 ביולי 1962) היא פוליטיקאית ישראלית, שכיהנה בעבר כחברת הכנסת מטעם הליכוד ובעבר גם מטעם כולנו. כמו כן כיהנה כיושבת ראש ועדת האתיקה, סגנית יושב ראש הכנסת וראש עיריית ערד.
קורות חיים

נולדה בשם טטיאנה נובק בעיר בלץ שבמולדובה הסובייטית שבברית המועצות דאז, שם גם עבדה כפסיכולוגית במערכת החינוך עד עלייתה לישראל בשנת 1991, במסגרת העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90.
בישראל החלה לעבוד כמטפלת בבית אבות. לאחר מכן עבדה כחדרנית בבית מלון בים המלח, וקודמה תוך ימים מספר לתפקיד אחראית חדרניות. ב-1994 עברה לעבוד בסניף בנק לאומי בערד ולימים הפכה למנהלת מחלקה, ובמקביל הפכה פעילה ציבורית. לפני בחירתה לראשות עיריית ערד כיהנה כחברת מועצת העיר וכסגנית ראש העיר.
באפריל 2010 נבחרה לראשות עיריית ערד. בשנת 2014 זכתה ב-55% מקולות הבוחרים ונבחרה שנית לראשות העירייה.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים הצטרפה למפלגת כולנו, הוצבה במקום השישי ברשימת המפלגה לכנסת ונבחרה לכנסת. בכנסת שימשה כסגנית יושב ראש הכנסת.
הייתה מועמדת במקום החמישי מטעם "כולנו" בבחירות לכנסת העשרים ואחת, אך לא נבחרה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, התאחדה כולנו עם מפלגת הליכוד וב-31 ביולי 2019 התפקדה פלוסקוב לליכוד, יחד עם יו"ר כולנו משה כחלון והשר אלי כהן. היא הוצבה במקום ה-35 ברשימת הליכוד ולא נבחרה לכנסת.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש הוצבה שוב במקום ה-35 ונבחרה לכנסת, הפעם מטעם הליכוד. ביולי 2020 מונתה ליושבת ראש ועדת האתיקה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-24 הוצבה במקום ה-31 ברשימת הליכוד ולא נכנסה לכנסת. אך היא שבה לכהן כחברת כנסת לאחר כניסת התפטרותו של גדי יברקן לתוקף. לקראת הבחירות לכנסת ה-25, התמודדה לראשונה בפריימריז של הליכוד ולא הצליחה להגיע למקום ריאלי ברשימת הליכוד לכנסת. שובצה במקום ה-71 ברשימה לכנסת.
חיים אישיים והשכלה

בעלת תואר ראשון ושני בפסיכולוגיה, עבדה כפסיכולוגית טרם עלייתה. מתגוררת עם בעלה, מיכאל פלוסקוב, בערד, אם לשני ילדים.
הערות שוליים

↑  אורי בינדר, טלי פלוסקוב נבחרה לראשות עיריית ערד, באתר nrg‏, 14 באפריל 2010
↑  משה ויסברג, הגוראים ניצחו בערד: טלי פלוסקוב נבחרה, באתר בחדרי חרדים, 15 בינואר 2014
↑  אריק בנדר, ‏ראש עיריית ערד, טלי פלוסקוב, מצטרפת למפלגת "כולנו", באתר מעריב אונליין, 29 בינואר 2015
↑  אחרי שנה וחצי: הוקמה ועדת האתיקה של הכנסת, באתר "סרוגים", 2 ביולי 2020
442oons

442oons הוא ערוץ יוטיוב באנגלית היוצר סרטוני אנימציה קומיים על נושאי כדורגל שונים. לאחר 11 שנות פעילות יש לערוץ מעל לכ-4.4 מיליון רשומים ומעל 3.8 מיליארד צפיות.
צילום מסך של סרטון מונפש הנוצר על ידי 442oons ומציג את גמר מונדיאל 2022 בין ארגנטינה לצרפת, בצילום ניתן לראות את הרגע בו אמבפה כבש את השער השני במשחק לטובת צרפת
היסטוריה

הערוץ נוצר ב-27 ביולי 2013 על ידי דין סטובארט, מורה אנגלי ומדובב בחצי משרה. לאחר שלושה ימים הועלה הסרטון הראשון שהכיל פתיח בן 20 שניות לשאר סרטוני האנימציה. סרטון האנימציה הראשון הועלה ב-8 באוגוסט ובו נראה לואיס סוארס בעת ששהה בתא כלא לאחר שנשך את השחקן הסרבי ברניסלב איוואנוביץ' משוחח עם מאמנה של ארסנל דאז ארסן ונגר המנסה לשכנע את סוארס לעבור לקבוצתו, מערכון זה הוא פרודיה לסצנה מהסרט האמריקאי שתיקת הכבשים.
במאי 2015 הועלה לערוץ פרודיה מונפשת לשיר "3" של בריטני ספירס ובה מככבים שלישיית ההתקפה של ברצלונה דאז "MSN" הכוללת את ליונל מסי, לואיס סוארס וניימאר ז'וניור, הסרטון מציג את משחק חצי הגמר בין ברצלונה למועדון הגרמני באיירן מינכן (הנגמר בתוצאה 3-2 לברצלונה) במסגרת עונת 2014/2015 בליגת האלופות. הסרטון זכה למעל ל-33 מיליון צפיות והיה לסרטון בעל מספר הצפיות הגבוהה ביותר של הערוץ.
למרות שסטובארט החל ליצור את הסרטונים לבדו, הוא חשף מאוחר יותר כי מינה 3 אנימטורים וחברי צוות נוספים שהשתתפו כדמויות בסרטונים בערוץ.
בנוסף לערוץ היוטיוב קיים גם משתמש פייסבוק ולו מעל ל-1.9 מיליון עוקבים, משתמש אינסטגרם עם מעל ל-1.1 מיליון עוקבים, משתמש טיקטוק עם מעל ל-900 אלף עוקבים וחלקת ויקי לערוץ באתר פאנדום. ב-28 ביולי 2017 יצר סטובארט ערוץ חדש בשם "Celebri2oons" הדומה באופיו ל-"442oons" אך מתמקד בעולם הידוענים, ערוץ זה לא זכה להצלחה והועלו בו רק 8 סרטונים. באפריל 2019 פרסם משחק לנייד בשם "442oons Football Runner", ביולי 2020 פרסם משחק שני בשם "442oons Football Shooter".
במהלך תקופתו כיוצר סטובארט עבד וקיים שיתופי פעולה עם ארגונים וחברות שונות ביניהן רשתות הרדיו הבריטיות טוק ספורט וסקיי ספורטס, העיתון הבריטי מטרו והעיתון הספרדי מארקה, ערוץ היוטיוב באנגלית של הבונדסליגה בו יצר סרטוני אנימציה הקשורים במשחקים ושחקנים של ליגה זאת, החברה הגרמנית "OneFootball" שבשבילה יצר תוכנית אירוח מונפשת שמארחה הוא שחקן העבר האירי רוי קין וחברת ההימורים החינמית הבריטית "FreeBets".
ביולי 2024 הועלה לערוץ סרטון הלועג לניסיון ההתנקשות בדונלד טראמפ ושמו “If Footballers Were The Trump Shooter”, הסרטון נמחק לאחר יום על ידי יוטיוב.
פרסים ומועמדויות > פרסי תוכן לכדורגל

| שנה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- |
| 2015 | בלוג הכדורגל הטוב ביותר (בחירת הקהל) | זכייה |
| 2016 | בלוג הכדורגל הטוב ביותר (בחירת הקהל) | זכייה |
| 2018 | יוצר סרטוני הכדורגל הטוב ביותר (פרס הקהל) | זכייה |
הערות שוליים

↑  442oons, YouTube
↑  Graham Corking, This ex-teacher from Norton has 850k YouTube subscribers, Teesside Live, ‏2016-08-23 (באנגלית)
↑  442oons (2013-07-30), 442oons Titles, נבדק ב-2024-11-12
↑  442oons (2013-08-08), LUIS SUAREZ BITE 🎬Silence of the Lambs Remake🎬! by 442oons (football cartoon parody), נבדק ב-2024-11-12
↑  442oons (2015-05-13), 🎶MSN SONG🎶 Bayern Munich vs Barcelona 3-2 PARODY (Champions League Semi-Final 2015 Goals Neymar), נבדק ב-2024-11-12
↑  Celebri2oons, YouTube
↑  442oons (2019-04-24), ⚽️⬅️🏃‍♂️442oons Football Runner!⚽️⬅️🏃‍♂️, נבדק ב-2024-11-12
↑  The 4 conspiracy theories surrounding Gabi's 'penalty', MARCA English, ‏2016-04-14 (באנגלית)
↑  Animated Stars - Powered by 442oons, YouTube
↑  I am Bored (2024-07-20), 442oons “If footballers were the trump shooter” REUPLOAD, נבדק ב-2024-11-12
אלקטרוכימיה

אלקטרוכימיה היא ענף בכימיה אשר עוסק בתגובות הכימיות אשר בהן מתרחש מעבר אלקטרון בין מוליך חשמלי (האלקטרודה) לבין מוליך יוני (אלקטרוליט), דהיינו מדובר בתגובות אשר בהן ישנו מעבר אלקטרון דרך השטח שבין האלקטרודה והמוליך היוני.
אם תגובה כימית נעשית באמצעות הפעלת פוטנציאל חיצוני, או אם נוצר מתח באמצעות תגובה כימית, כפי שקורה בסוללה, הרי שזוהי תגובה אלקטרוכימית.
שימושים

שימוש באלקטרוכימיה בחיי היום יום הוא בעיקר ציפויים לתכשיטים, מכוניות ועוד.
שימוש נוסף הוא הפקת אנרגיה חשמלית מצירוף מבוקר של תגובות חמצון חיזור בסוללות, מצברים ועוד.
ההבדל בין השימושים הוא כתוצאה משינויים בתגובות המתרחשות בתאים האלקטרוכימיים.
תהליכים אלקטרוכימיים נפוצים בתעשייה הם: ליטוש, הגנה מקורוזיה, ציפויים, יצירת שכבות דקות ועוד. שימוש נוסף באלקטרוכימיה הוא ככלי אנליטי לניטור סביבתי של מזהמים בין אם זה בסביבה מימית או באוויר. בנוסף לניטור המזהמים, לדוגמה מתכות כבדות, נעשה שימוש נרחב באלקטרוכימיה כדי לנקות את המדיום מהמזהמים בעזרת אלקטרוכימיה ואוסמוזה הפוכה.
תא גלווני

התא הגלווני נקרא על שם לואיג'י גלווני אשר טען שחשמל הוא תוצר של יצורים חיים, שכן על ידי העברת מתח דרך רגלי צפרדע גרם לתזוזתן.
תא גלווני הוא תא אלקטרוכימי ספונטני שבו פועלות תגובות חמצון חיזור ספונטניות, כלומר, כאשר סוגרים את המעגל החשמלי, מתרחש שינוי במתח באופן ספונטני. סיבה לכך היא שכא"מ התא הוא חיובי.
מבנהו של התא הוא שני חצאי תאים, קתודה - האלקטרודה בה מתרחש תהליך החיזור, ואנודה - האלקטרודה בה מתרחש תהליך החמצון. בין שני חצאי התא יש גשר מלח או מחיצת זכוכית וגם נגד משתנה או מכשיר אחר להעברת אלקטרונים מהאנודה וקתודה.
כאמור, שימושו של התא הגלווני הוא הפקת אנרגיה חשמלית ממעבר האלקטרונים מהאנודה לקתודה.
תא אלקטרוליטי

תא אלקטרוליטי הוא תא אלקטרוכימי לא ספונטני אשר מתרחשות בו תגובות אלקטרוכימיות לא ספונטניות, כלומר, הכא"מ של התא הוא שלילי.
מכיוון שהתגובות המתרחשות בתא אלקטרוליטי אינן ספונטניות, צריך להשקיע אנרגיה כדי שיפעלו.
השימושים לתאים אלקטרוליטיים הם ציפוי תכשיטים בזהב, אלקטרוליזה (פירוק חומרים בעזרת זרם חשמלי) ועוד.
מיכשור עיקרי

פוטנציוסטט - מכשיר חשמלי המשמש למדידות אלקטרוכימיות ושליטה בפרמטרים החשמליים בניסוי, כגון: זרם, מתח, התנגדות חשמלית. המכשיר מחובר למחשב ומשתמש בטכנולוגיה של מגברי שרת כדי לאפשר את השליטה בפרמטרים.
טווח הפעולה והיעילות של הפוטנציוסטטים משתנה. פוטנציוסטטים אופייניים מסוגלים למדוד זרמים של מסדר גודל של פיקואמפר, והתנגדויות מסדר גודל של אוהמים בודדים.
תא שלש אלקטרודות - מורכב מאלקטרודה עובדת, אלקטרודת ייחוס ואלקטרודה עוזרת. הפרש המתחים בתא נופל בין האלקטרודה העובדת לאלקטרודת הייחוס, ואילו הזרם החשמלי זורם בין האלקטרודה העובדת לאלקטרודה העוזרת. כדי לאפשר מעבר זרמים חשמליים ואיזון מטענים בתא נהוג למלא את החלל שבין האלקטרודות בתמיסה אלקטרוליטית - נוזל המומס בו מלח.
אלקטרודה עובדת (WE - Working Electrode) - בדרך כלל החומר הנחקר בתא. במחקרים בהם החומר הנחקר הוא התמיסה בתא נהוג להשתמש באלקטרודה עובדת שעשויה ממתכת אצילה (כי היא צריכה להוליך היטב ולא להגיב עם התמיסה) כגון זהב או פלטינה.
אלקטרודה עוזרת (CE - Counter Electrode) - משמשת להעברת זרם חשמלי. נהוג להשתמש עבורה במתכת אצילה, ועל פי רוב משתמשים במוט פלטינה.
אלקטרודת ייחוס (RE - Reference Electrode) - משמשת למדידת ייחוס של הפרש מתחים, ולכן עליה להיות בעלת מתח ייצוב וקלה לקיטוב. ישנם סוגים רבים של אלקרוטודות ייחוס, אך הנפוצה בהן היא אלקטרודת כסף/כסף כלורי, בגלל עלותה הנמוכה וקלות השימוש בה.
טכניקות מרכזיות

וולטמטריה ציקלית (מחזורית) - שיטה בה מפעילים מתח הולך וגובר על הנמדד (הדוגמה), עד הגעה לערך מקסימלי, ואז מפעילים מתח הולך ופוחת על הנמדד עד הגעה לערך מינימלי, ושוב מתח הולך וגובר וחוזר חלילה כאשר כל העת נמדד הזרם הזורם בתא. לעיתים נדירות מתחילים את התהליך מהערך המקסימלי או מערך ביניים כלשהו. נהוג להציג את התוצאות כגרף של הזרם כנגד המתח.
במערכות בהם קיים צורון העובר חימצון וצורון העובר חיזור מתקבל גרף שצורתו מזכירה מעט ציפור, כלומר הגרף הוא צורה סגורה בעלת שיא (המכונה "פיק חמצון") ושפל (המכונה "פיק חיזור"). מגרף זה ניתן לחלץ מידע רב כגון פוטנציאלי חימצון וחיזור, קיבול של הנמדד והפיכות ואי הפיכות של התהליכים.
סריקה קווית (Linear sweep voltammetry) - שיטה בה מפעילים על הדגימה מתח הולך וגובר עד הגעה לערך מקסימלי כשכל העת הזרם הזורם בדגימה נמדד. נהוג להציג את התוצאות על גבי גרף של מתח כנגד הזרם. שיטה זו טובה במיוחד במקרים בהם בדיקות אלקטרוכימיות הן אנליזות הורסות, ואז לא ניתן למדוד יותר ממדידה אחת לכל דגימה. בעיקר שיטה זו טובה למדידות קורוזיה שכן בדרך כלל מדובר באנליזה הורסת. מגרף זה ניתן לחלץ מידע רב כגון: פוטנציאל חימצון, מקדם הא-סימטריה, קבוע מעבר אלקטרון וקצב הקורוזיה הספונטנית.
מדידות עכבה חשמלית (Electrochemical Impedance Spectroscopy) - שיטה בה מפעילים מתח חילופין על הדגימה כאשר במהלך המדידה תדירות המתח משתנה ונמדדת העכבה החשמלית, את התוצאות מקובל להציג בשתי דרכים: דיאגרמת נייקוויסט בה מוצגת הכפלת הרכיב המדומה של העכבה במינוס אחד כנגד הרכיב הממשי; ועקומת בודה בה מוצגת הפאזה כנגד התדירות. חילוץ מידע מגרפים אלו מורכב והוא כולל המשגת מעגל חשמלי המגיב למתח חליפין באופן דומה, וייחוס משמעות כימית לכל רכיב. מגרפים אלו ניתן לחלץ מידע כמו:
התנגדות התמיסה, התנגדות האלקטרודות, קיבול האלקטרודות, אחידות המנשק בין האלקטרודות לתמיסה, וספיחה ורלקסציה של יונים על פני השטח.
ראו גם

אלקטרוכימיה קוונטית, תאוריה קוונטית לתהליכים אלקטרוכימיים, שפותחה על ידי רוואז דור'ונדזה.
דורון אאורבך, חוקר ישראלי בולט בתחום.