stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוזיאון הפשיעה והענישה הלאומי
הקמת המוזיאון

המוזיאון, הידוע גם בשם "מוזיאון הפשע", נבנה בשנת 2008 בידי היזם ועורך הדין ג'ון מורגן, אשר במהלך סיור באלקטרז, החליט כי יש להקים מוזיאון שמציג את היסטוריית הפשיעה בארצות הברית, ומוקיר את מערכת אכיפת החוק.
המוזיאון מציג תערוכות שונות, חלקן אינטראקטיביות, המאפשרות למבקר להתנסות בעבודת המשטרה. תערוכות נוספות מציגות את ההיסטוריה של הפשיעה האמריקאית, החל מפיראטים וכלה ברוצחים סדרתיים.
בשנת 2016 הועברו תצוגות המוזיאון למוזיאון אלקטרז שבטנסי.
תערוכות ותצוגות במוזיאון

במוזיאון תערוכות קבועות וכן מוצגים מתחלפים.
מעבדת CSI - כניסה לזירת פשע וניסיון לפתרון החקירה.
אימון סוכני FBI - אימון בירי במטווח.
מרדף משטרתי - התנסות בסימולטור
מוצגים כגון כיסא חשמלי, צינוק ואמצעי ענישה היסטוריים.
מוצגים ייחודיים השייכים לאו. ג'יי סימפסון, טד בנדי, בוני וקלייד ופושעים מפורסמים אחרים.
עמדה ללקיחת טביעות אצבעות והדפסת תעודות תואמות.
תפאורת תוכנית הטלוויזיה "הפושעים המבוקשים ביותר באמריקה".
הערות שוליים

↑  National Museum of Crime and Punishment, atlasobscura
↑  מוזיאון אלקטרז
↑  תערוכות ותצוגות במוזיאון
מירל בראטש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1936 (בן 88 בערך) גאלאץ, רומניה 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  רומנית 
 
מירל בראטש (נולד ב-1936) הוא סופר יהודי ישראלי יליד גאלאץ, רומניה, הכותב ברומנית.
מירל בראטש סיים לימודיו והוסמך כמהנדס בנין. היה קצין בצי. בשנות השמונים של המאה ה-20 היה עיתונאי נשכני ב-"Drapelul Roşu" (הדגל האדום), כתב עת שיצא בטימישוארה. לאחר שנכלא לכמה חודשים, עלה לישראל והתיישב בבאר שבע.
בנוסף לכתיבתו הספרותית, מירל בראטש מפרסם מפעם לפעם גם בעיתונות הישראלית בשפה הרומנית, בעיקר ב-"Ultima oră" (השעה האחרונה).
בשנת 2005 הוענק לו פרס ניקו פלטי (Nicu Palty).
מספריו

Acces la esenţă "גישה לתמצית", רומן.
Zaţ (משקע של קפה), רומן, החלק הראשון של טרילוגיה. נכתב בישראל.
"Porunca lui Elohim" (הפקודה של אלוהים).
"Israel fara horoscop" (ישראל ללא הורוסקופ), הופיע בהוצאת Viitorul romanesc (העתיד הרומני) בבוקרשט, רומן על חיי היום-יום של יהודים יוצאי רומניה בישראל. הספר זכה בפרס ציון (פרס המוענק על ידי התאחדות הסופרים הישראלים בשפה הרומנית) לשנת 2003 ובשנת 2004 קיבל את פרס התאחדות הסופרים של בוקרשט.
מסופיתקוס

| מסופיתקוס |
| --- | --- |
 מאובן של מסופיתקוס  גולגולת של מסופיתקוס
תקופה
סוף מיוקן - סוף פליוקן 7–5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
תת־משפחה:: קולובים
סוג:: מסופיתקוס
מינים
 Mesopithecus monspessulanus  Mesopithecus pentelici
שם מדעי
 Mesopithecus ‏1839

מסופיתקוס (שם מדעי: Mesopithecus; מילולית: "קוף אמצעי") הוא סוג נכחד של קוף אשר חי בסוף תקופת המיוקן עד לסוף הפליוקן לפני 5–7 מיליון שנה ברחבי אסיה ואירופה. קוף זה התגלה ב-1839 ונמצאו ממנו 2 מינים. המאובנים התגלו ביוון וטורקיה וגם באיראן, צ'כוסלובקיה ובברית המועצות, כך שכנראה הוא היה בעל תפוצה רחבה.
המסופיתקוס הגיע לאורך 40 ס"מ ודמה במראהו לקוף מקוק. בעבר העריכו שהיה מאבות הלנגורים אך בהמשך התברר שהוא מקורב יותר לקופים הקטנים חרומף ודוק. הוא היה בעל גוף דק ואצבעות ארוכות וזנב ארוך ונראה שהתאים לטיפוס עצים. ממבנה שיניו נראה כי ניזון בעיקר מעלים ופירות ולא מבשר.
מחלה זיהומית מפציעה

| --- | --- |
 תחום:  מחלות זיהומיות 
 גורם:  זואונוסיס 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D021821
 
מחלה זיהומית מַפְצִיעָה (באנגלית: emerging infectious disease, בראשי תיבות: EID) היא מחלה ממקור זיהומי ששיעור ההדבקה שלה בבני אדם נמצא במגמת עלייה בעבר הקרוב או עלול לגבור בעתיד הקרוב.
מחלות מפציעות כוללות גם מחלות מידבקות שהופיעו באזורים גאוגרפים חדשים או שהתגברו בפתאומיות. הקבוצה כוללת מחלות זיהומיות חדשות וכן מחלות שחזרו לאחר תקופת הפסקה.
לפעמים מחלות ישנות מופיעות מחדש במופע קליני חדש שלעיתים עלול להיות קשה או קטלני. מחלות כאלה מכונות מחלות מפציעות מחדש (re-emerging diseases).
גורמים

מחקרים מראים שקרוב ל-60% מהמחלות הזיהומיות המוכרות הפוגעות באדם וקרוב ל-75% מהמחלות המפציעות בשלושת העשורים האחרונים מקורם בבעלי חיים.
סקירת נתונים של השנים 1940–2004 הכוללים 335 מקרי מחלות מפציעות מראה שיש אזורים המועדים יותר מאחרים להופעה של מחלות מפציעות ושיש קשר בין המצב הסוציו-אקנומי והסביבה האקולוגית ושכיחות הופעת המחלות המפציעות.
המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן מפרסמים כתב עת Emerging Infectious Diseases (אנ') ומתארים את הגורמים הבאים כתורמים או עלולים לתרום למחלות מפציעות:
הסתגלות מיקרוביולוגית, כמו הסחף הגנטי וההעברה האנטיגנית של נגיף השפעת Infulenza A.
שינוי בפגיעוּת האנושית, כגון היחלשות חיסונית בקרב אוכלוסייה גדולה כתוצאה ממגפת האיידס.
אקלים ומזג אוויר, לדוגמה נגיפים זואוטוניים כגון אלה הגורמים לקדחת מערב הנילוס המועברת על ידי יתושים, מתפשטת אל מעבר לאזורים הטרופיים כתוצאה מההתחממות הגלובלית.
שינויים דמוגרפיים ומסחר, כגון ההתפשטות המהירה של מחלת הסארס או התפרצות נגיף קורונה-ווהאן כתוצאה מנסיעות ברחבי העולם.
מערכת בריאות הציבור לקויה, כגון בזימבבואה.
עוני ואי-שוויון חברתי. שחפת היא בעיה המצויה בעיקר באזורי עוני.
מלחמות ורעב.
טרור ביולוגי כגון התקפות אנתרקס.
סכרים ומערכות השקיה, כגון יתושים הגורמים למלריה המתרבים בעקבות הצטברות מים עומדים.
תנועות התנגדות לחיסונים ותנועות הדוגלות בטיפולים פסאודו-מדעיים במקום ברפואה.
ראו גם

זואונוסיס
הערות שוליים

↑  לעיתים המינוח בעברית גם: "מחלה זיהומית מגיחה" או "מחלה מידבקת נגלית"
1 2  Combating Emerging Infectious Diseases in the South-East Asia Region, World Health Organization Page 1
↑  Jones et al., Global trends in emerging infectious diseases, Nature. 2008 Feb 21;451(7181):990-3. doi: 10.1038/nature06536.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מטורין

| --- | --- |
דגל מטוריןדגל מטורין

 מדינה:  ונצואלה ונצואלה
 מדינה:  מונגס
 תאריך ייסוד:  7 בדצמבר 1760 
 שטח:  465.4 קמ"ר
 גובה:  67 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  514,046 (2015)
 קואורדינטות:  9°44′32″N 63°11′20″W﻿ / ﻿9.7422774°N 63.1888854°W﻿ / 9.7422774; -63.1888854 
 http://alcaldiadematurin.gob.ve/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ונצואלה מוגדלת) קראקס מרקאיבו ולנסיה ברקיסימטו סיודד גואיאנה מפל אנחל מרידהקולומביה ברזיל גיאנה הים הקריבימטורין(למפת ונצואלה רגילה) קראקס מרקאיבו ולנסיה ברקיסימטו סיודד גואיאנה מפל אנחל מרידהקולומביה ברזיל גיאנה הים הקריבימטורין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מטורין (בספרדית: Maturín) היא בירת מדינת מונגס שבוונצואלה.
היסטוריה

העיר נוסדה ב-7 בדצמבר 1760 על ידי המיסיונר הפרנציסקני לוקאס דה סרגוסה. עם זאת, יש הטוענים שהעיר נוסדה עוד בשנת 1722. העיר נקרא על שמו של צ'יף ילידי מקומי שנהרג בעימות עם הספרדים ב-1718.
מטורין היה בצד הרפובליקני במהלך הכרזת העצמאות של ונצואלה ב-5 ביולי 1811. חמישה קרבות משמעותיים התרחשו בעיר בשנים 1813-1814.
מטורין צמחה באיטיות במהלך המאה ה-19 עקב מלחמות אזרחים שהרסו את תעשיות והחקלאות המקומיות וכןמחלות קטלניות (כגון מלריה וקדחת צהובה) שהועברו על ידי יתושים. בשנת 1909 הפכה מטורין לבירת מדינת מונגס החדשה. במאה ה-20 מטורין גדלה במהירות עקב גילוי שדות נפט ליד העיירה ושיפור מערכת הבריאות בעיר.
הערות שוליים

↑  González Oropeza, Hermann (1985): Historia del Estado Monagas. Ediciones Amon C.A., Caracas. (Biblioteca de Temas y Autores Monaguenses; Colección Guanipa; ensayos e investigación).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540424505171  GND: 5351872-X  LCCN: nr96007003  NARA: 10037900  VIAF: 139998446   WorldCat (עם VIAF): 139998446
מישל פלאטיני

מישל פרנסואה פלאטיני (בצרפתית: Michel François Platini; נולד ב-21 ביוני 1955) הוא כדורגלן עבר צרפתי הנחשב לאחד מהקשרים הטובים בכל הזמנים. שימש כנשיא אופ"א בין 2007 ל-2015.
לאחר הפרישה

פלאטיני אימן את נבחרת צרפת בין השנים 1988–1992.
באולימפיאדת החורף של 1992 שהתקיימו בצרפת הדליק פלאטיני, יחד עם פרנסואה-סיריל גרנג את הלפיד האולימפי. כמו כן, שימש כראש הארגון המנהל של מונדיאל 1998 שנערך בצרפת.
בשנת 1998, במשאל פיפ"א שנערך לפני המונדיאל, נבחר פלאטיני בנבחרת החלומות של המאה. במרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
בשנת 2007 נבחר להיות נשיאה של אופ"א.
פלאטיני ידוע בזכות חיבתו הרבה לישראל שאליה מגיע רבות לביקורים, ותרם רבות למאבק של ישראל להחזרת הביתיות בזמן שהמצב הביטחוני בארץ העמיד זאת בסימן שאלה. נחשב לחברו הטוב של כדורגלן העבר מרדכי שפיגלר.
ביולי 2015 הודיע פלאטיני על כוונתו להתמודד על תפקיד נשיא פיפ"א. ואולם, באוקטובר אותה שנה הושעה מכל פעילות למשך 90 יום על ידי ועדת האתיקה של פיפ"א, עקב חשדות לשחיתות. ב-21 בדצמבר 2015 החליטה ועדת האתיקה להרחיק את פלאטיני יחד עם נשיא פיפ"א ספ בלאטר מפעילות בענף הכדורגל למשך 8 שנים.
ב-18 ביוני 2019 נעצר פלאטיני בצרפת בחשד כי לקח שוחד בתמורה להענקת אירוח מונדיאל 2022 לקטר.
תארים

אליפות אירופה: 1984
הגביע הצרפתי: 1977/78
אליפות צרפת: 1980/81
אליפות איטליה: 1983/84, 1985/86
הגביע האיטלקי: 1982/83
גביע המחזיקות: 1983/84
גביע אירופה לאלופות: 1984/85
הסופר קאפ האירופי: 1984
הגביע הבין יבשתי: 1985
כדור הזהב (3): 1983, 1984, 1985
השחקן הצרפתי של השנה (2): 1976, 1977
השחקן המצטיין באליפות אירופה: 1984
מלך השערים באליפות אירופה: 1984 (9 שערים)
הנבחרת המצטיינת באליפות אירופה: 1984
מייקל הדג'ס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בדצמבר 1953 אניד, אוקלהומה, ארצות הברית
 פטירה:  2 בדצמבר 1997 (בגיל 43) מנדוסינו, קליפורניה, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1974 
 מקום לימודים:  מכון פיבודי, Phillips University, Enid High School 
 סוגה:  מוזיקה אקוסטית חדשה, מוזיקת העידן החדש 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  ווינדהאם היל רקורדס 
 www.nomadland.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל אלדן הדג'ס (באנגלית: Michael Alden Hedges; ‏31 בדצמבר 1953 – 2 בדצמבר 1997) היה מלחין אמריקאי, גיטריסט אקוסטי, זמר וכותב שירים.
הדג'ס למד גיטרה קלאסית באוניברסיטת פיליפס שבאוקלהומה. לאחר מכן, בשנים 1979 עד 1982, למד הלחנה במכון פיבודי למוזיקה שבעיר בולטימור. באותן שנים החל ליישם הדג'ס את הטכניקות הקלאסיות שלמד, וכן טכניקות חדשות על הגיטרה האקוסטית. בשנת 1981 הוחתם בחברת התקליטים האמריקאים וינדהם היל.
הדג'ס נהרג בגיל 43 בתאונת דרכים מצפון לסן פרנסיסקו.
רשימת אלבומים

(1981) Breakfast in the Field
(1984) Aerial Boundaries
(1985) Watching My Life Go By
(1987) Live on the Double Planet
(1990) Up Close Volume 6 Michael Hedges Windham Hill Sampler
(1990) Taproot
(1993) Strings of Steel
(1994) The Road to Return
(1996) Oracle
לאחר מותו יצאו האלבומים הבאים:
(1999) Torched
(2000) Best of Michael Hedges
(2001) Beyond Boundaries: Guitar Solos
(2003) Platinum & Gold Collection: Michael Hedges
(2006) Pure
מוזיאון הקרב על בריטניה בקנט

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון צבאי
 כתובת:  Aerodrome Road, Nr. Folkestone CT18 7AG 
 מיקום:  Hawkinge 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1971
 תאריך פתיחה רשמי:  1971 
 קואורדינטות:  51°06′46″N 1°09′06″E﻿ / ﻿51.1129°N 1.1518°E﻿ / 51.1129; 1.1518
 www.kbobm.org
  (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים מוזיאון הקרב על בריטניה בקנט(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים מוזיאון הקרב על בריטניה בקנט
 
מטוס ספיטפייר בבניין המרכזי של המוזיאון
מוזיאון הקרב על בריטניה בקנט (באנגלית:  Kent Battle of Britain Museum) הוא מוזיאון הנמצא בסמוך לעיר פוקסטון שבמחוז קנט בדרום-מזרח בריטניה, המוקדש לתצוגת מטוסים וציוד צבאי מימי הקרב על בריטניה בשנת 1940. המוזיאון, הנמצא בבעלות פרטית, ניצב בשטחו של שדה תעופה של חיל האוויר המלכותי, שהיה קיים באותו מקום בעת הקרב. המוזיאון, שנפתח ב-1971, הוא הוותיק במוזיאוני הקרב על בריטניה.
אתר המוזיאון

המוזיאון שוכן בתחומי הכפר הוקינג (Hawkinge), כשני קילומטרים מצפון לעיר פוקסטון שלחוף תעלת למאנש. הוא ניצב על חלק משטחו המקורי של בסיס חיל האוויר המלכותי הוקינג, שהיה שדה תעופה פעיל במהלך הקרב על בריטניה. בתקופה זו הייתה מוצבת בו טייסת אחת של מטוסי קרב, שהשתתפה בהגנת שמי דרום-מזרח אנגליה.
בשל מיקומו היה בסיס הוקינג בין שדות התעופה הבריטיים הקרובים ביותר לשטח צרפת הכבושה על ידי הגרמנים. הבסיס והאזור סביבו היו נתונים להרעשה של תותחים גרמניים ארוכי טווח שירו אל החוף הבריטי מעבר למצר דובר.
שדה התעופה נסגר לאחר המלחמה ובניינים אזרחיים נבנו על פני מרבית שטחו.
המוזיאון

אוסף המוזיאון מוצב בחמישה מבנים, שחלקם שימשו את שדה התעופה הצבאי בימי המלחמה, ובכללם בניין המבצעים שלו וצריף הכוננות להזנקה של הטייסים. האוסף כולל:
מטוסי קרב מדגם האריקיין, אשר שלושה מהם מוצבים בחצר המוזיאון ;
מטוסי קרב מדגם ספיטפייר ;
מטוסי קרב מדגם מסרשמיט 109 ;
מטוס אימון מדגם הארוורד ;
פצצה מעופפת מדגם V-1.
בנוסף כלולים באוסף כלי רכב טכניים של חיל האוויר המלכותי, תותחים נ"מ וזרקורים, מנועי מטוסים, מדים ואביזרי טיסה.
ראו גם

מוזיאון חיל האוויר המלכותי
הערות שוליים

↑  http://www.kbobm.org/map.htm.
↑  http://www.raf.mod.uk/history/11groupstations.cfm.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n78051940  VIAF: 124315033   WorldCat (עם VIAF): 124315033
מחלה חסימתית של ורידי הכבד

| --- | --- |
 תחום:  גסטרואנטרולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  989167 
 MeSH:  D006504
 סיווגים
 ICD-10:  K76.5 
 ICD-11:  DB98.6 
 
מחלה חסימתית של ורידי הכבד (אנגלית: ‏Veno-Occlusive Disease; בקיצור - VOD, נקראת גם Sinusoidal Obstruction Syndrome) היא מחלה נדירה ומסכנת חיים, המופיעה בחולים מושתלי מח עצם כ-30 יום לאחר ההשתלה. בבסיס המחלה פגיעה אנדותליאלית בכבד, המובילה לחסימה של ורידי הכבד הטרמינליים והסינוסים בכבד, כתוצאה מטיפול אינטנסיבי בכימותרפיה הניתנת לפני השתלת מח עצם.
שכיחות המחלה

בכל שנה מתבצעות בישראל כ-550 השתלות מח עצם במבוגרים וילדים. VOD מופיעה ב-14% ממושתלי תאי אב.
אבחנה

האבחנה מתבצעת על ידי קליניקה ועל ידי אולטרסאונד בטן שנועד לאשש את האבחנה המוקדמת. עליה ברמות הבילירובין, מיימת, עיבוי דופן כיס המרה והגדלת כבד בבדיקת אולטרה סאונד מחזקים את האבחנה של VOD.
הסימפטומים של המחלה הם:
עלייה בערכי הבילרובין בדם
הופעת צהבת בעור ובלובן העין
הגדלת כבד
מיימת
עלייה במשקל
כאב בטן ברביע ימני עליון,
טיפול

הטיפול הרגיל שמרני: הקפדה על צמצום מתן נוזלים וטיפול במשתנים.
טיפולים נוספים שניתנים הם הפארין וUrsodeoxycholic Acid, אולם יעילותם לא הוכחה.
דפיברוטייד הוא טיפול למניעה ולטיפול במחלת ה-VOD המבוסס על מנגנון המביא לדיכוי השפעול של מערכת הקרישה וכן לפירוק הקרישים שנוצרו כתוצאה מפגיעה בתאי האנדותל בסינוסים ובכלי הדם הקטנים שבכבד, בעקבות הטיפול האינטנסיבי בכימותרפיה.
הערות שוליים

↑  Helmy A (January 2006). "Review article: updates in the pathogenesis and therapy of hepatic sinusoidal obstruction syndrome". Aliment. Pharmacol. Ther. 23 (1): 11–25. doi:10.1111/j.1365-2036.2006.02742.x. PMID 16393276
↑  IBID
↑  DeLeve LD, Shulman HM, McDonald GB (February 2002). "Toxic injury to hepatic sinusoids: sinusoidal obstruction syndrome (veno-occlusive disease)". Semin. Liver Dis. 22 (1): 27–42. doi:10.1055/s-2002-23204. PMID 11928077
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מוזיאון הצבא הלאומי (מצרים)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון 
 כתובת:  מצודת קהיר 
 מיקום:  מחוז קהיר 
 מדינה:  מצרים 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1938
 תאריך פתיחה רשמי:  1938 
 קואורדינטות:  30°01′46″N 31°15′41″E﻿ / ﻿30.0294°N 31.2614°E﻿ / 30.0294; 31.2614
  (למפת קהיר מוגדלת) מוזיאון הצבא הלאומי(למפת קהיר רגילה) מוזיאון הצבא הלאומי he
 
המוזיאון הצבאי הלאומי המצרי הוא המוזיאון הרשמי של צבא מצרים.
מיקום

המוזיאון הצבאי הלאומי ממוקם באזור הצפון מערבי של שלושת ארמונות הרם, בתוך מצודת קהיר. הוא משקיף על גבעות מוקטאם ועל הכניסה למצודה. ארמונות הרם הוקמו במקור על ידי מוחמד עלי פאשה בשנת 1872.
המוזיאון

המוזיאון הוקם בשנת 1937 בבניין הישן של משרד המלחמה המצרי במרכז העיר קהיר. מאוחר יותר הוא הועבר למיקום זמני ברובע גארדן סיטי בקהיר. בנובמבר 1949 הועבר המוזיאון לארמון הרם במצודת קהיר. הוא שופץ מספר פעמים מאז, בשנת 1982 וב-1993.
אולמות

אולם התהילה הצבאי המצרי
אולם המכס הצבאי המצרי
אולם התותחנים המצרי
אולם חימוש
אולם הצבא הפרעונית
אולם הצבא האסלאמי
אולם הצבא העות'מאני ומוחמד עלי פשה
אולם המלחמה הערבית–ישראלית 1948 (היא מלחמת העצמאות)
אולם המלחמה על סואץ
אולם מהפכת 1952
אולם מלחמת 1967
אולם מלחמת 1973 (לא מוצג באופן מפורט בשל הקדשת פנורמה 6 באוקטובר כמוזיאון למלחמת 1973)
אולם החללים המצרי
אולם השטח הפתוח
ראו גם

מוזיאון מלחמת יום כיפור (מצרים)
מוזיאון מלחמת יום הכיפורים (סוריה)
הערות שוליים

↑  Richard Seaman. "Egyptian national military museum". Richard Seaman. נבדק ב-2 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Egypt Military Museum in the Citadel". Ask-aladdin. נבדק ב-2 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
30°01′46″N 31°15′41″E﻿ / ﻿30.02944°N 31.26139°E﻿ / 30.02944; 31.26139
מיג -21 F במוזיאון הצבאי הלאומי של מצרים.
מיראז' 4000

מיראז' 4000 (בצרפתית: Dassault Mirage 4000, לעיתים כונה Super Mirage 4000) היה אבטיפוס של מטוס קרב דו-מנועי מתוצרת חברת דאסו תעופה הצרפתית, שפיתחו החל בשנת 1975 ממטוס הקרב מיראז' 2000. המטוס לא הועבר לייצור סדרתי מאחר שחיל האוויר הצרפתי או חילות אוויר אחרים לא היו מעוניינים ברכישתו.
תיאור

מטוס המיראז' 4000 היה גדול וכבד באופן משמעותי מן המיראז' 2000. המטוס צויד בשני מנועי טורבו מניפה סנאקמה אטר M53-5-2. בנוסף, היו למיראז' 4000 כנפוני קנארד מעל כונסי האוויר. כנף הדלתא של המטוס הייתה דומה לזו של המיראז' 2000, וגם כונסי האוויר והמבנה הכללי היו דומים. המטוס היה בגודל דומה לזה של F-15, והיה בעל יכולות מצוינות כמיירט לטווח ארוך וכמטוס תקיפה בגובה נמוך. המטוס צויד בשני תותחי 30 מ"מ, והיה יכול לשאת כ-8 טון חימוש על גבי 11 נקודות נשיאה תחת הגוף והכנפיים, וקיבולת הדלק שבו איפשרה תקיפה בטווח ארוך. המטוס נבנה בחלקו מחומרים מרוכבים. בדומה למיראז' 2000, נשלט המטוס באמצעות מערכת טוס-על-חוט. תא הטייס נבנה כתא טייס אנלוגי, והיה מצויד בתצוגה עילית. במהלך הפיתוח, נשקלה התקנתו של מכ"ם חזק יותר מזה שהיה מותקן במיראז' 2000, אך מכ"ם כזה לא הותקן בסופו של דבר.
על התכנון לבניית המטוס הוכרז לראשונה בשנת 1975, והמטרה המוצהרת הייתה לייצר מטוס קרב שיוכל להתחרות במטוס הקרב F-15 איגל. הטיסה הראשונה של המטוס התקיימה ב-9 במרץ 1979 ודגם של המטוס (מוק-אפ) הוצג בסלון האווירי בפריז ביוני 1979. המטוס הוצג לציבור לראשונה בסלון האווירי בפארנבורו בשנת 1980. פיתוח המטוס נעשה מכספי היצרנית, וחברת דאסו קיוותה לעניין מדינות במזרח התיכון, במיוחד ערב הסעודית ועיראק, ברכישתו. מרסל דאסו הגיע להסכמה עקרונית עם ערב הסעודית למימון פיתוח המטוס, בתמורה לקבלת זכויות לייצור ושיווק המטוס, אך ממשלת צרפת התנגדה למהלך.
החברה קיוותה אף למכור את המטוס לחיל האוויר הצרפתי, כמחליף למטוסי המיראז' 4 שהחלו מתיישנים. ואולם, בשנת 1981 רכשה סעודיה מטוסי F-15 מארצות הברית ולא הייתה מעוניינת במטוס. עיראק הייתה שקועה במלחמה עם איראן, ולא הייתה מסוגלת לעמוד בתשלומים עבור המטוס, ואילו חיל האוויר הצרפתי בחר להתמקד בשדרוג מטוסי המיראז' 2000. בעקבות זאת נותרה דאסו ללא קונה למטוס. בשנת 1985 התעורר מחדש העניין הסעודי במטוס, והחברה שיפצה את אב הטיפוס היחיד שנבנה ואף צבעה אותו בסכימת צביעה מדברית, אך גם עסקה זו לא יצאה אל הפועל. בשלב זה כבר הייתה דאסו עסוקה בפיתוח מטוס הקרב ראפאל, ופרויקט מיראז' 4000 נזנח. רבים מן הלקחים שנלמדו בפיתוח המטוס הוטמעו במטוס הראפאל.
אב הטיפוס מוצג היום במוזיאון האוויר והחלל (Musée de l'Air et de l'Espace) בפריז.
ראו גם

מיראז' 2000
מיראז' (משפחת מטוסים)
דאסו תעופה
הערות שוליים

↑  אלכס פישמן, התעשיה האווירית בין ,כפיר' ל,אריה׳, על המשמר, 27 בפברואר 1978
↑  על פי אתר vectorsite, מאת Greg Goebel.
↑  תמר גולן, מצלמות "המרגלים" תיקתקו בסלון האווירי, מעריב, 25 ביוני 1979
↑  עיראק מבקשת לרכוש את מטום־הקרב הצרפתי המתקדם "מיראז' 4000 ", מעריב, 3 בפברואר 1981
↑  גדעון קוץ, פהד בפאריס, דבר, 28 ביוני 1978
↑  תמר גולן, סעודיה תממן ייצור מיראז' 4000, מעריב, 18 במרץ 1980
↑  תמר גולן, צרפת חוששת ממימון סעודי ל"מיראג'ים", מעריב, 8 במאי 1980
↑  על פי Goebel, שם.
מירלה גל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 השתייכות:   המוסד
 תפקידים בשירות
 ראש שלוחת המוסד בפריז מנהלת הקשר עם סוכנויות המודיעין האמריקאיות
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"לית משרד הקליטה מנכ"לית ויצו
 
מירלה גל (נולדה ב-1958) היא מנהלת ישראלית, כיהנה כמנכ"לית ויצו, מנכ"לית המשרד לקליטת העלייה, סוכנת ומנהלת מחלקה במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
ביוגרפיה

גל נולדה וגדלה בתל אביב, הוריה היו ניצולי שואה שהעפילו לארץ ישראל ב-1947. אמה, טובה גרנות, עבדה במשרד החוץ והייתה מראשוני העובדים במוסד. גל שירתה בצה"ל כקצינת ח"ן בחיל האוויר. לאחר שחרורה למדה לתואר ראשון בחוג לספרות אנגלית באוניברסיטת תל אביב.
ב-1980 גויסה לארגון המוסד, תחילה מילאה תפקידים מנהלתיים, ולאחר מספר חודשים התנדבה לקורס מבצעי אותו עברה בהצלחה. מאז השתתפה במבצעים רבים מחוץ לגבולות המדינה. שימשה כראש ענף באגף "צומת", עברה לאגף "תבל" המופקד על הקשרים המודיעיניים והדיפלומטיים בו שירתה כראש השלוחה בפריז בשנים 1997 עד 1999, במסגרת זו נאלצה להתמודד עם השלכות תפיסת סוכני המוסד במהלך פעילות מבצעית בשווייץ ב-1998, גל הייתה מעורבת במאמצים לשחרור הסוכן שנותר במאסר בשווייץ ולהקטנת הנזק בעקבות הפרשה. לאחר שובה לישראל ניהלה מבצע גדול בתחום סיכול פעילות חבלנית עוינת. ב-2001 מונתה למנהלת המחלקה באגף תבל, האחראית לקשר עם סוכנויות המודיעין האמריקאיות. ב-2003 פרשה מהשירות במוסד.
עם פרישתה, מונתה במאי 2003, על ידי ציפי לבני, חברת ילדותה, שכיהנה באותה עת כשרת הקליטה, למנכ"לית המשרד. כיהנה בתפקיד עד ספטמבר 2006.
בשנים 2007–2008 שימשה כסמנכ"לית משאבי האנוש בחברת אפריקה ישראל להשקעות. בשנים 2008 עד 2010 כיהנה כיו"ר עמותת פידל לחינוך ושילוב חברתי של יוצאי אתיופיה. ביוני 2010 מונתה למנכ"לית ויצו וכיהנה בתפקיד עד יולי 2012. היא ממייסדי תנועת עורו, לקידום שינוי סדר היום האזרחי בישראל.
גל ליוותה את לבני במערכת הבחירות לכנסת השמונה עשרה, הייתה ממקימי המטה שלה ושובצה במקום ה-92 ברשימת קדימה. לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה שובצה במקום ה-24 ברשימת התנועה.
גל נשואה לעורך הדין דרור גל ואם לשני ילדים.
הערות שוליים

↑  רשימת מועמדי קדימה באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  רשימת מועמדי התנועה באתר ועדת הבחירות המרכזית
מטורף, מטורף, מטורף העולם

| --- | --- |

כרזת הסרט מטורף, מטורף, מטורף העולם
 בימוי:  סטנלי קריימר 
 הופק בידי:  סטנלי קריימר 
 תסריט:  ויליאם וטניה רוז
 עריכה:  פרדריק קנודסטון 
 שחקנים ראשיים:  ספנסר טרייסי אתל מרמן סיד סיזר מיקי רוני ג'ונתן וינטרס פיטר פאלק מילטון ברל (אנ')
 מוזיקה:  ארנסט גולד 
 צילום:  ארנסט לסלו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 בנובמבר 1963
 משך הקרנה:  161 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט שוד, קומדיה מטורפת, סרט חיפוש מטמון, action-adventure film 
 תקציב:  9,400,000 דולר
 הכנסות:  60,000,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   itsamadmadmadmadworld
 פרסים:  פרס האוסקר על עריכת סאונד הטובה ביותר (וולטר אליוט) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מטורף, מטורף, מטורף העולם (באנגלית: It's a Mad, Mad, Mad, Mad World) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה מטורפת משנת 1963 בהפקתו ובבימויו של סטנלי קריימר.
קריימר שעסק עד אז בסרטי דרמה כמו משפט הקופים, משפטי נירנברג, על החוף ועוד, בחר לנסות הפעם קומדיה מטורפת העוסקת ביצר המשותף של כל בני האדם – רדיפה אחרי "כסף קל".
קבוצה של אנשים שלא הכירו מקודם, מקבלים ידיעה על מטמון של כסף שדוד ומכאן מתחיל מרוץ של כל אחד מהם להגעה ראשון למטמון. מפקד המשטרה עוקב אחריהם אבל גם הוא לא משתלט על יצרו וחומד את המטמון.
קריימר שילב בסרט בהופעת קמע קומיקאים רבים שהיו ידועים באתה תקופה כמו באסטר קיטון וג'רי לואיס.
הסרט זכה בפרס אוסקר על האפקטים, הצילום והקול והיה שובר קופות. היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.