stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיסנט
משחקיות

משחק ליחיד מורכב ממספר שלבים ועל השחקן להגיע דרך תעלות ומבוכים עד לרובוט השולט ולחסל אותו כאשר בדרך מחכים לו רובוטים שמנסים למנוע בעדו. השחקן מתחיל עם מספר מצומצם של כלי נשק, ובמהלך המשחק מוצא את שאר כלי הנשק. שלא כמו במשחק Doom, על השחקן לצבור גם אנרגיה על מנת שיוכל להמשיך להשתמש בכלי הנשק שלו.
במשחק הרשת יש סוגים שונים של משחקים כמו תפוס את הדגל (CTF) ושיתוף פעולה (CO-OP), אך הנפוץ ביותר הוא אנרכיה (Anarchy). בסוג זה עד 8 שחקנים משחקים אחד נגד השני, ללא רובוטים ובשלב אחד. חוץ מסוגים אלו, ישנן גרסאות של המשחק עם עוד מספר סוגים של משחקים. ישנם 27 שלבים ועוד 3 שלבים נסתרים, אך בנוסף לשלבים המקוריים ניתן לבנות שלבים באופן עצמאי על ידי תוכנה חיצונית.
אפשרי לבדוק את רמת המשחק של השחקן על ידי הצצה בקובץ השחקן, או על ידי בדיקת הדרגה שלו. בעבר היה נפוץ שהדרגה הגבוהה ביותר - דמיגוד (Demigod) - כמעט בלתי ניתנת להשגה, אולם כיום דרגה זו אינה מייצגת את רמת המשחק של השחקן מאחר שהיום רוב שחקני דיסנט המתמידים מגיעים לרמה זו.
גרסאות ומשחקי המשך

לאחר הפצת המשחק למחשבים ביתיים ב-1995, פורסמה גרסה לפלייסטיישן ב-1996. בנוסף ב-1995 פורסמה תוספת של 100 שלבים חדשים מתחרות עיצוב שארגנה Interplay, ושלב אחד שעיצבה Parallax Software. משחק ההמשך דיסנט 2 פורסם ב-1996, ודיסנט 3 ב-1999.
קיימת סדרת משחקים נוספת בשם Descent: FreeSpace, אך היא אינה קשורה לעלילה, וגם המשחקים חולקים מעט מאוד קוד עם הסדרה המקורית. המילה Descent מופיעה בשם המשחק כדי למנוע בעיות זכויות יוצרים עם תוכנה אירת בשם FreeSpace של חברת Mijenix.
במהשך סדרת המשחקים הופצה גם בהפצה דיגיטלית ב-GOG.com וב-סטים.
קוד מקור

קוד המקור של המשחק המקורי שוחרר ב-1997 (ללא האודיו). הקוד שוחרר לשימוש לא מסחרי בלבד. מאז הופץ גם קוד המקור של דיסנט II ופריספייס 2 והם ניתנים להורדה בחינם ברשת האינטרנט.
הערות שוליים

↑  "First fully 3-dimensional FPS". Guinness World Records. 2010. ארכיון מ-24 בספטמבר 2020. נבדק ב-2 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Interplay Releases Descent: Levels of the World CD". 1997-10-08. אורכב מ-המקור ב-8 באוקטובר 1997. נבדק ב-2023-04-16. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Descent: Levels of the World". GamePro. 8 (3): 44. במרץ 1996. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Asrale (11 בספטמבר 2000). "Volition Interview". PlanetDescent. אורכב מ-המקור ב-28 באוקטובר 2007. נבדק ב-31 באוקטובר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tom Chick (29 בינואר 1998). "FreeSpace Preview". GamePower. נבדק ב-18 בנובמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Michael Diedrich (Zarathud) (20 בנובמבר 1998). "Chat with Volition". FreeSpace Watch. אורכב מ-המקור ב-11 בנובמבר 2007. נבדק ב-30 באוקטובר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gwar (3 בינואר 1998). "Interview with Dan Wentz". Descentia. אורכב מ-המקור ב-9 בדצמבר 2007. נבדק ב-18 בנובמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dunkin, Alan (26 בינואר 1998). "Descent Source Code Released". GameSpot. ארכיון מ-6 במרץ 2014. נבדק ב-28 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 73f723e5-cfd6-338b-be4b-4c00fb5522fd  MusicBrainz work: 4c74e717-b91d-4946-a698-d30e9c75ccfb 
צילום מסך מהמשחק
בול פגיעה

ערך זה עוסק במשחק הילדים. אם התכוונתם לסוג של בית שימוש, ראו .
| --- | --- |
4digits, גרסה קוד-פתוח ממוחשבת של המשחק.
4digits, גרסה קוד-פתוח ממוחשבת של המשחק.
 כללי
 סוגה:  mind game, משחק ניחושים 
 מספר שחקנים:  2
 גילאים:  8 ומעלה
 זמן למידת המשחק:  5 דקות
 זמן המשחק:  20 דקות
 מיומנות:  הסקת מסקנות
 
בול פגיעה (באנגלית: Bulls and Cows או Cows and Bulls או Pigs and Bulls או Bulls and Cleots), הוא משחק לשני שחקנים, המשחק מתנהל באמצעות נייר וכלי כתיבה. המשחק מבוסס על ניחוש ופיצוח. בתחילת המשחק כל שחקן בוחר קוד בן ספרות אחדות, ומטרת המשחק היא לפצח את הקוד של היריב.
משחק הלוח הראשון בעולם נוצר בישראל על ידי חברת "אורדע" בשנת 1969.
גרסת לוח של משחק דומה, בשם "מאסטר-מיינד" (Mastermind), נוצרה בשנת 1970 על ידי מרדכי מאירוביץ.
מהלך המשחק

בתחילת המשחק בוחר כל שחקן מספר בן כמה ספרות, כאשר נהוג לבחור מספר בן ארבע ספרות, אסורות חזרות על ספרות ונהוג שהמספר לא יתחיל ב-0. לדוגמה, 1234 הוא מספר חוקי, 1123 ו-0123 אינם חוקיים.
כל שחקן מחלק דף נייר לשלוש עמודות, באחת נרשמים ניחושיו, בשנייה מספר הבולים ובשלישית מספר הפגיעות. את המספרים אותם צריך לנחש רושמים על פיסת נייר נפרדת ומצפינים אותה.
המשחק מתנהל בתורות כאשר כל שחקן בתורו מנחש את מספרו של היריב, לאחר הניחוש על היריב לגלות למנחש מהו טיב ניחושו באמצעות רמזים הנקראים: בולים (B) ופגיעות (A) (אך לא נאמר מיקומם; ראו תמונה).
מהלך המשחק > מהם בול ופגיעה?

בול - מצב בו אחת הספרות במספר המנוחש זהה לספרה במספר המקורי, וממוקמת נכון.
פגיעה - מצב בו אחת הספרות במספר המנוחש זהה לספרה במספר המקורי, אך ממוקמת במיקום שונה.
דוגמאות:
נניח כי המספר אותו אנו מנסים לנחש הוא 1234.
ניחש שחקן 5167, אומרים כי יש לו פגיעה אחת, משום שהספרה 1 קיימת במספר המקורי אולם אינה ממוקמת במקום הנכון.
ניחש שחקן 1567, הרי שיש לו בול אחד, משום שהספרה 1 ממוקמת כראוי וקיימת במספר המקורי.
ניחש שחקן 5678 הרי שאין לו אף בול ואף פגיעה משום שהספרות במספר שנוחש שונות לחלוטין מהספרות שבמספר המקורי.
מהלך המשחק > ניצחון

באמצעות הניחושים השונים אמור המנחש להתקדם בדרך של ניסוי, טעייה והסקת מסקנות, עד אשר יצליח לפצח את המספר של היריב. הראשון שמצליח בניחוש זה מוכתר כמנצח.
במקרה ואחד השחקנים נקלע למבוי סתום בניחושיו והוא סבור שייתכן שנפלה טעות בסימון הבולים והפגיעות זכותו לבקש מהשחקן היריב שיבדוק את תשובותיו שנית. אם אכן נפלה טעות, הפסיד השחקן שביצע אותה.
משחק הלוח מאסטר-מיינד

מאסטר מיינד הוא משחק קופסה לשני שחקנים, בו על כל שחקן בתורו לפצח את הקוד של השחקן היריב. שני השחקנים מחליטים לפני תחילת המשחק כמה משחקונים ישחקו (על המספר להיות זוגי). בתחילת כל משחקון, שחקן אחד בוחר קומבינציה של ארבעה מסמרי משחק בעלי שישה צבעים להיות הקוד שעל יריבו לפצח (בניגוד למשחק בול פגיעה, בבחירת הקוד במאסטר מיינד מותרות חזרות על צבעים). לשחקן היריב יש 12 ניסיונות לפצח את הקוד, כאשר על כל ניחוש הוא מקבל מהשחקן היריב "ניקוד" של מסמר משחק לבן על כל פגיעה ומסמר משחק שחור על כל בול. ישנן וריאציות למשחק בהם יכולים להשתנות אורך הקוד, מספר הצבעים של מסמרי המשחק ומספר הניחושים המותרים.
ב-1977 פיתח דונלד קנות' את האלגוריתם הבא, שמנחש את התוצאה הנכונה תוך חמישה מהלכים לכל היותר:
משחקים דומים

Jotto - משחק בו צריך לנחש מילים.
Supermind - שדרוג דו-ממדי של מאסטר-מיינד, בו צריך לנחש "קוד" ריבועי (4 שורות על 4 טורים) במקום שורה אחת.
Bulls & Cows - גרסה עם אורך שונה של הצפן, מ-3 ועד 6. כמו כן, כולל צפן אשר בנוי מתמונות.
Wordle - משחק שמטרתו ניחוש של מילה בת חמש אותיות.
משחקים דומים > הערה

בשנת 1963 פיתחתי במכון ויצמן אפליקציה אשר שיחקה בול-פגיעה (לניחוש 4 ספרות) נגד מתחרה אנושי. האפליקציה פעלה במחשב קונטרול דאטה 1604A, במחלקה למתמטיקה שימושית, והייתה מתחרה ראויה לשחקנים אנושיים. לצערי לא נשמר קוד המקור מאז.
יונדב פרי
Mastermind, משחק לוח נפוץ הדומה ל-"בול פגיעה", אך מבוסס על צבעים במקום ספרות.
BBC - בני ברק ביזנס סנטר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שכונה 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°05′45″N 34°49′29″E﻿ / ﻿32.095833°N 34.824722°E﻿ / 32.095833; 34.824722
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) BBC - בני ברק ביזנס סנטר(למפת גוש דן רגילה) BBC - בני ברק ביזנס סנטר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום BBC - בני ברק ביזנס סנטר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום BBC - בני ברק ביזנס סנטר  he BBC - בני ברק ביזנס סנטרhe BBC - בני ברק ביזנס סנטרמפת  __ בני ברק (in English: Bnei Brak) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) מדרום וממערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שלט עירוני הכולל הדמיה של חלק מן הפרויקט
BBC - בני ברק ביזנס סנטר הוא שמו של מרכז העסקים הראשי של העיר בני ברק. האזור החל את דרכו כאזור התעשייה של העיר, אך החל מתחילת העשור השני של המאה ה-21 עבר תהליך של התחדשות עירונית, שמגדלי משרדים החליפו רבים ממפעלי התעשייה (בעיקר תעשיית טקסטיל ומוסכים) שפעלו קודם לכן במקום.
מיקום

האזור ממוקם סמוך לשכונת תל גיבורים, בין צירי התנועה: ציר ז'בוטינסקי, דרך אם המושבות, דרך מבצע קדש ורחוב בן-גוריון, החוצץ בין רמת גן ובני ברק.
היסטוריה

הקמת אזור התעשייה של בני ברק החלה במחצית השנייה של שנות ה-40 של המאה ה-20, בשטח בן 120 דונם בצפון-מזרח המושבה, ובו הוקמו בשלב ראשון 18 מפעלים, בין היתר נבנו: מפעלי "משי זקס" ומפעל "ארגמן", חברת הטקסטיל "ארג" והקואופרטיב "טווה-אורג". בשנת 1949 הועסקו באזור כ-2,000 עובדים. בשנת 1954 נחנך באזור התעשייה מפעל של חברת "פרומין" לייצור ביסקוויטים ודברי מאפה. עם הגידול במספר העובדים באזור הוקמה לראשונה בבני ברק מועצת פועלים שכללה נציגים של המפלגה הקומוניסטית הישראלית, מפ"ם ומפא"י. בשנת 1966 הוקם באזור התעשייה מפעל של חברת "אלישרא" לייצור מערכות לוחמה אלקטרונית.
החל מסוף שנות ה-90 הודיעה העירייה כי בכוונתה ליישום תוכנית של פינוי בינוי לאזור, מאחר שמחיר הקרקע באזור עלה משמעותית, רוב המפעלים היו בניינים שבהם קומה אחת בלבד באזור וסביבתו היה ביקוש למבני מסחר ומשרדים בגלל מיקמו הנגיש ליד צירים מרכזיים. במקביל החלו בעלי המפעלים באזור למכור את המגרשים עליהם פעלו לטובת הריסה ופיתוח מחדש. בין השאר רכשה קבוצת ב.ס.ר בדצמבר 2000 מגרש להקמת שני מגדלים. ביוני 2008 רכשה מגרש נוסף בסמוך להקמת מגדל שלישי, ובאוגוסט 2011 רכשה מגרש להקמת מגדל רביעי במתחם.
בשנת 2006 אושרה הרחבתו של אזור התעשייה צפונה עד נחל הירקון, הגבול המוניציפלי של בני ברק עם תל אביב-יפו,  במזרח עד כביש גהה, הגבול המוניציפלי עם פתח תקווה ומחוז המרכז. בדצמבר 2006 השלימה  חברת נתיבי איילון את הקמת גשר מבצע קדש מעל נחל הירקון ומסילת הירקון . במסגרת הפרויקט הפך רחוב מבצע קדש לרחוב עילי בקטע זה. רוחב הגשר הוא 26 מטר ובאורך כולל של 550 מטר. על הגשר תוכנן לעבור הקו הצהוב של הרכבת הקלה, אך הקמת קו זה בוטלה אחר כך.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 החלה בניית כ-100 אלף מ"ר של שטחי משרדים ומסחר נמצאים באזור, 120 אלף מ"ר נוספים נמצאים היו בהליכי תכנון ושסך שטחי הבנייה המותרים, על פי תוכנית המתאר המקומית הגיעה לכ-400 אלף מ"ר.
ב-15 במרץ 2011 נערך טקס בו מותג האזור מחדש כ-"BBC - בני ברק ביזנס סנטר", בנוסף הושקה תוכנית פיתוח עירונית לאזור שתוכננה על ידי האדריכל עדן בר, ממשרד בר לוי אדריכלים ומתכנני ערים.
ביולי 2011 נפתחה לתנועה דרך אם המושבות, המחברת את האזור ישירות לכביש גהה. בשנת 2012 הסתיים חיבור דרך מבצע קדש לרחוב אבוחצירא המחבר את האזור לציר ז'בוטינסקי.
מגדלים במתחם

| --- | --- |
 מגדלים מאוכלסים סטודיו טאוואר של חברת תדהר (16 קומות)  מגדל ב.ס.ר. 2 (32 קומות)  מגדל אפי קונקורד (19 קומות)  מגדל ב.ס.ר. 3 (35 קומות)  מגדל ב.ס.ר. 4 (40 קומות)  מגדל צ'מפיון מוטורס (40 קומות)  מגדל בר כוכבא - של קבוצת חג'ג' (21 קומות)  בית נועה (12 קומות)  מגדל V-tower  מגדלי ויטה  מגדלי הכשרת היישוב (שני מגדלים עד 38 קומות)  מגדלי LYFE של חברות דן ואשטרום (שני מגדלים עד 36 קומות)  מגדל אלייד (24 קומות)  BBC Tower‏ (44 קומות):  מגדלים בבנייה מגדלי סטימצקי (30 קומות) מגדלים בתכנון מגדל נהור-מוסך צ.ד. (60 קומות)  מגדל שינפלד
גלריית תמונות

מגדל ב.ס.ר. 2
מגדל אפי קונקורד
מגדל צ'מפיון מוטורס, מבט מצפון
מגדל ב.ס.ר. 3 בבנייה, חודש ספטמבר 2011
אתר הבנייה של מגדלי ויטה, חודש פברואר 2012
אתר הבנייה של מגדל נועה, חודש פברואר 2012
אתר הבנייה של מגדל בר כוכבא - חג'ג', חודש ספטמבר 2011
אתר הבנייה של מנהלת BBC
יואב קוטנר

| --- | --- |

יואב קוטנר, 2016
 לידה:  18 במאי 1954 (בן 70) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1974
 מעסיק:  ישראל היום, הטלוויזיה החינוכית הישראלית, ערוץ 24, גלי צה"ל, גלגלצ 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  yoav.kutner
 www.kutnermusic.com
 
יואב יוחנן קוּטנֶר (נולד ב-18 במאי 1954, ט"ו באייר ה'תשי"ד) הוא עורך מוזיקה ושדרן רדיו ישראלי, מרצה, מבקר מוזיקה ברדיו, בטלוויזיה ובעיתונות. זוכה פרס אקו"ם.
יואב קוטנר, 2009
ביוגרפיה

יואב קוטנר נולד בירושלים. אביו, מנחם, היה מורה לשיטת אלכסנדר, ומשורר. הוריו התגרשו בילדותו. בגיל 14, בשנת 1968 החל בלימודים בפנימייה הצבאית לפיקוד בתל אביב ובמסגרתה התחנך בגימנסיה הרצליה. למד עם גבי אשכנזי, נוחי דנקנר ושפי ישי. בשנת 1972, במהלך חופשה בשווייץ עם חבריו לפנימייה הצבאית לפני גיוסם לצה"ל, נפל קוטנר כשטיפס על הר. בעקבות התאונה הוא לקה באובדן זיכרון. במהלך השיקום היה עליו ללמוד קרוא וכתוב מחדש, ולהכיר מחדש את משפחתו וחבריו. המוזיקה הפכה לאמצעי שעזר לו. במקום לשרת כלוחם בסיירת מטכ"ל כפי שרצה לפני התאונה, התנדב קוטנר לשרת בגלי צה"ל.
ביוגרפיה > רדיו

את שירותו הצבאי עשה כעורך מוזיקלי בגלי צה"ל, וקידם רבות השמעת סגנונות מוזיקה שונים מהמקובל באותה עת בישראל, בייחוד רוק מתקדם. הגיש את הפינה "תו השעה", חידון מוזיקלי נושא פרסים, בתוכנית "נכון לעכשיו", וזכור גם כמי שגילם את דמותו המוטרפת של "פרופסור מקס" בתוכנית הסאטירית "מה יש".
במהלך השנים הגיש בתחנה מרתונים מיוחדים ותוכניות מוזיקה שונות, ביניהן את התוכנית היומית "מוזיקה היום" ואת "ציפורי לילה". במשך הזמן הפך שמו לשם נרדף למוזיקה האלטרנטיבית העצמאית, שאינה בזרם המרכזי, והוא נהג לא פעם להשמיע בתוכניות שהגיש אמנים לא מוכרים, "אמני מחתרת", ששלחו אליו הקלטות ביתיות.
בסוף דצמבר 2003, לאחר כ-30 שנה, עזב קוטנר את גלי צה"ל כדי להשתתף בהקמת ערוץ מוזיקה 24 בטלוויזיה, שם שימש כעורכו הראשי של הערוץ עד לסוף 2007.
בינואר 2008, חזר קוטנר לרדיו והחל לשדר ברדיו תל אביב תוכנית יומית בשם "האיש הקטן מהרדיו". בנוסף לכך, שימש כמנהל מחלקת המוזיקה ועורך מוזיקלי ראשי בתחנה.
ביוני 2010, לאחר סיום חוזהו ברדיו תל אביב, חזר קוטנר לשדר בגלי צה"ל תוכנית יומית, הופעות חיות באולפן במסגרת התוכנית השבועית, "הג'אם של קוטנר", ותוכניות מיוחדות המוקדשות להיסטוריה של המוזיקה הישראלית.
בינואר 2016 החל להגיש בגלגלצ תוכנית יומית עם אורלי יניב (ימים א'-ד', 21:00-22:00). באפריל 2022, עבר לשדר ביחד עם יניב תוכנית שבועית בימי שני במקום תוכניתם היומית. בנוסף, שב להגיש לאחר הפסקה ארוכה, שנכפתה גם בשל מגפת הקורונה, את תוכנית הג'אם השבועית בגלי צה"ל.
עורך ומגיש תוכנית רדיו שבועית בתחנת הרדיו הקצה, החל מיומה הראשון של התחנה בשנת 2012.
ביוגרפיה > רדיו > נקודות ציון משמעותיות

"פול מקרטני מת?", תוכנית מיוחדת בה הציג קוטנר הוכחות לאגדה האורבנית, לפיה פול מקרטני, נהרג בתאונת דרכים. התוכנית שודרה לראשונה ב-1976 בהגשת רם תדמור, ושנה לאחר מכן, 1977, בהגשת משה מורד. ארבע שנים מאוחר יותר, הפריך את תאוריית הקשר על מותו של מקרטני בתוכנית "פול מקרטני חי" (פרק 53, במסגרת מסע הקסם המסתורי). התוכנית "פול מקרטני מת?" זכתה בפרס רשות השידור.
"מסע הקסם המסתורי" (1981-82), סדרת תוכניות שתיעדה את תולדות להקת הביטלס. זכה בפרס מפקד גלי צה"ל לשנת 1981.
"למרות הכל" (1995-97), סדרת תוכניות שתיעדה את הרוק הישראלי.
בשנת 1998 זכה בפרס מפקד גלי צה"ל פעם נוספת, עבור הספיישל "לא הספקנו" עם זאב טנא וחאתם עפרני.
ביוגרפיה > טלוויזיה

קוטנר הגיש את פינת המוזיקה של התוכנית "זהו זה!" ואת התוכנית "עד פופ" בערוץ הראשון (1988–1990), ערך והגיש את "קול הפופ" (1991) ו"קול הרוק" (1992) בערוץ 2 הניסיוני.
בשנת 1998 יצר את הסדרה התיעודית "סוף עונת התפוזים - סיפורו של הרוק הישראלי" בערוץ 1, ועריכתה זיכתה אותו בפרס תמוז לשנת 1999.
בשנת 2003 היה שותף לצוות שזכה במכרז להפעלת ערוץ המוזיקה הישראלי, ערוץ 24, ושימש עורכו הראשי של הערוץ עד לסוף 2007.
בשנת 2010 החל להנחות בטלוויזיה החינוכית את תוכנית הראיונות "פסקול ישראלי", שבה הוא מארח מוזיקאים ישראלים שונים.
בראשית 2012 יצר וערך עבור ערוץ 8 את סדרת התעודה "האלבומים", העוסקת באלבומי בכורה בולטים ברוק הישראלי. הסדרה כללה שתי עונות וזכתה לביקורות משבחות.
בשנת 2013 עלו בערוץ 24 שתי תוכניות אולפן בהגשתו ובעריכה משותפת עם דרור נחום. התוכנית הראשונה, "בחזרה לסוף עונת התפוזים" חזרה לסדרה התיעודית שיצר 15 שנה קודם לכן, והשנייה, "שינויים בהרגלי הצריחה", התמקדה בשינויים שחלו במוזיקה הישראלית במהלך שנות התשעים.
בשנת 2017 היה שותף יחד עם אסף אמיר ואבידע לבני ביצירת הסדרה הדוקומנטרית "שיר אהבה סטנדרטי", ביוגרפיה מוזיקלית על חייו של הזמר אריק איינשטיין, ששודרה בערוץ yes. הסדרה זכתה בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017 בפרס הסדרה התיעודית הטובה ביותר לשנת 2017.
ביוגרפיה > פעילויות נוספות

בשנים 1981-1978 היה כתב הטור "צלילים קלים" בעיתון מעריב. לאחר מכן, עבר לכתיבת טור מוזיקלי בעיתון ידיעות אחרונות.
קוטנר ערך את החלק העברי באנציקלופדיית המוזיקה באתר האינטרנט MOOMA, אשר בוססה על מפעל חייו בתיעוד הרוק הישראלי ברדיו ובטלוויזיה.
החל משנת 2009 כותב טור שבועי בנושא מוזיקה בעיתון ישראל היום.
בשנת 2013 הצטרף קוטנר לצוות המרצים של מכללת BPM ומשמש כמרצה אורח בקורס לימודי הרדיו וכן ב"בלה בלה - בית הספר הישראלי למקצועות הקריינות".
החל משנת 2014, שותף יחד עם מפעל הפיס, בפרויקט לתיעוד יוצרים במוזיקה הישראלית ובזמר העברי, ובהם פזמונאים, מלחינים ומבצעים.
בשנת 2014 זכה קוטנר בפרס אקו"ם על תרומה מיוחדת לקידום ועידוד היצירה הישראלית.
לאחר פטירתו של אריק איינשטיין ניגש קוטנר לאסוף ולערוך את אלבום אוסף השירים הנדירים שהקליט איינשטיין בין השנים 1969–1978 ועוד לא אמרתי הכל שכלל 21 שירים שפורסמו בחלקם בתקליטונים וחלקם לא פורסם מעולם כמו שיר הנושא שהלחין אבנר קנר למילים מאת נתן זך.
החל משנת 2013 מנחה את סדרת המופעים "סיפורים במונו" בבית אבי חי בירושלים, בה מראיין שלל אמנים מכל הקשת המוזיקלית. החל מאפריל 2020, עם פריצת נגיף הקורונה עבר להעביר את ההרצאות והמפגשים עם הקהל באמצעות ה-Zoom.
בשנת 2022 השתתף בסרט התיעודי "עצבני ומהיר: הסיפור של פאסט מיוזיק והפטיפון" של עמית איצקר.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

קוטנר גם השתתף בתפקידים צנועים בכמה שירים והרכבים. הוא שיתף פעולה עם מאיר אריאל בשיריו "האיש הקטן מהרדיו" ו"מהפכה" מתוך האלבום "דלתות נפתחות מעצמן", והיה חבר בלהקת קאריזמא (שליוותה את אריאל ב"מסע הבחירות של מאיר אריאל") שם הוגדר תפקידו כנגן כלי הקשה וקולות רקע. אחד השירים בהם ניגן בהופעה חיה של אריאל היה לילה שקט עבר על כוחותינו בסואץ בשנת 1996.
כמו כן הקים קוטנר את להקת היחיד "להקת ז'ו ז'ו הפלסטית", שבה היה הזמר ונגן כלי ההקשה. הלהקה הקליטה בשנת 1978 שני שירים: "מהפכה" (עם יזהר אשדות) ו"האיש הקטן מהרדיו" (עם דני בדרוק).
בנוסף לכך שיתף קוטנר פעולה עם להקת המכשפות בשם הבדוי "פרופסור מקס": בשנת 1995 הם הקליטו יחד גרסת כיסוי קצרה לשירו של שמוליק סגל "המכשפה", שהופיעה כרצועת בונוס באלבום גרסאות הכיסוי של המכשפות, "מתכסות".
היה אחד מאנשי הרדיו הרבים שהשתתפו בהקלטת השיר "חדשות?" באלבום רדיו בלה בלה של החברים של נטאשה.
חיים אישיים

אביו הוא מנחם קוטנר, יליד 1930 בתל אביב. מלחמת העולם השנייה תפסה את מנחם ואמו בביקור בוורשה ומנחם נשלח לגטו ורשה לשנתיים וחצי, בעוד אמו נשלחה לכלא בברלין. בשנת 1941 הצליחו האם והבן להשתחרר ולחזור לארץ-ישראל. לימים ביקש מנחם להיות משורר. הוא פרסם שירים בהארץ, סיפור במאזנים והוציא ספר שירים בשם "בין פעימות". בתקופה מסוימת עמד בידידות עם המשוררת יונה וולך.
קוטנר נשוי ואב לשלושה. מתגורר בתל אביב. בנו, יונתן, היה עורך המוזיקה של ספוטיפיי ישראל (לפרק זמן של כשלוש שנים, מאז נכנסה ספוטיפיי לישראל ב-2018), ובנו, אורי, נגן בס.
באוגוסט 2021, שיתף קוטנר את המאזינים של רדיו "הקצה", שיצא להפסקה מתוכניתו על רקע התמודדות עם מחלת הסרטן, בה לקה.
ספריו

אהבה בת חמישים - שירי אהבה עבריים. הוצאת ידיעות ספרים, 1997
עוד על אהבה. הוצאת ידיעות ספרים, 2001
שירי אהבה ישראליים. הוצאת ידיעות ספרים, 2001
שיעור מולדת - שירים על הארץ ודברים על הבית. הוצאת עם עובד, תשס"ח 2008
מאיר אריאל - עצמאי בשטח, כל השירים (עורך: יואב קוטנר). הוצאת כנרת, 2010
ודות

הוודות (סנסקריט: वेद – יֶדַע) הן אוסף של כתבים הנחשבים לעתיקים ביותר בשפת הסנסקריט. ההינדואיזם אימץ אותם והם מהווים בסיס לרוב ההתפתחויות המאוחרות. פירוש המילה בסנסקריט הוא "ידע" (מלשון vid – "לדעת" – פעלים מקבילים קיימים בשפות הודו-אירופיות אחרות). הכוונה המקורית הייתה לריג ודה – קובץ קדום שמקורו בצפון מערב הודו. לאחר מכן הורחבה משמעות המילה "ודות" והתייחסה לקובץ אסופות הבסיס ("סמהיטות") שנוספו על הריג ודה. המילה "ודות" משמשת כיום כשם נרדף למכלול הרחב של כתבי ה-Sruti ("התגלויות") – טקסטים קדושים שחוברו לאורך אלפי השנים כהמשכים, תוספות והשלמות לוודות.
מקורות הוודה

על פי המסורת הוודה לא נוצרה אלא התקיימה מאז ומעולם – הידע נגלה כקוגניציות אצל הרישים (ṛsi – נביאים או חכמים) העתיקים בדרך של הגות ומדיטציה ולאחר מכן נערך סופית והועלה על הכתב בידי המלומד הקדום ויאסה. אלו אינם טקסטים כתובים והם הועברו בעל פה לאורך הדורות תוך שמירה קפדנית על דיוק והגייה.
מזה שנים מתקיים ויכוח בין החוקרים על מקורן ההיסטורי של הוודות. כיום המחקר נוטה לתארך את יצירת הריג ודה סמהיטה (Samhita), החלק העתיק ביותר בקורפוס, לפרק הזמן שבין השנים 1500 ל-1200 לפנה"ס. מוסכם, כמו כן, כי הוודות נוצרו במרחב הגאוגרפי המוזכר בקורפוס כ"אזור שבעת הנהרות" (ככל הנראה פקיסטן של ימינו – אם כי מתוך שבעת הנהרות אחד התייבש ושניים התמזגו). חוקרים רבים טוענים כי הוודות הובאו לאזור זה על ידי שבטים הודו-אירופים נוודים או נוודים למחצה שנקראו Arya. מולם ניצבים אותם חוקרים המשוכנעים כי מדובר בשלב נוסף בהתפתחות הוודית של תרבות עמק האינדוס (על מנת שסוגיה זו תוכרע יש לפענח קודם את "כתב האינדוס").
הטקסטים נועדו לשירה במהלך טקסים וודיים. המסורת הטקסית הועברה ממורה לתלמיד בדרך של חזרה על הפעולות הריטואליות ושינון קפדני של הקאנון. מאחר שמדובר בטקסטים שנאמרו בעל פה ולא נכתבו, נוצרו שתי דרכים שונות לשינונם ושתיהן נלמדו על ידי אנשי הדת. בשיטת פדהפתה (padapatha) המילים נאמרות בצורה לא רציפה (דוגמה – "לורם איפסום"). בשיטת סמהיטהפתה (samhitapatha) מתבצעת הגיית המילים תוך חיבור הברות (דוגמה – "לורמיפסום"). השינון הכפול היווה גורם חשוב בשימור הטקסטים כמעט ללא שינוי לאורך תקופה של שלושת אלפי שנים (העלאת הוודות על הכתב – פעולה שנחשבה למטמאת – נעשתה לראשונה כאלף שנים לאחר חיבורן).
הריג ודה

הריג ודה סמהיטה – אסופת הידע הוודי והטקסי העתיקה ביותר – מתווה מתאר של מסורת התואמת היטב את אורח החיים הנוודי. אין בה מקומות קדושים, טקסטים כתובים, תשמישי קדושה או אפילו צורך במבנים. מקום הקמת המזבח אינו משמעותי וכל שנדרש לצורך ביצוע הטקס הוא איש דת הבקיא במנטרות ובמהלכי הטקס. עם זאת, ביצוע הטקס נעשה לפי מחזורים קבועים הקשורים במחזור שעות היממה ועונות השנה.
מיתוס בריאה מופיע בריג ודה במספר צורות שונות שבכולן מאפיינים החוזרים על עצמם. הבריאה היא לרוב תוצר של אלימות או קורבן. המאבקים בין האלים גורמים באופן קבוע לחוסר יציבות בעולם. כמו כן אין מדובר בתהליך רציף או יצירה של "יש מאין". הבריאה מהווה סוג של "סדר חדש" שלא ניתן להגדירו כדבר "טוב" או "רע". המנונות הריג ודה מהללים אלוהויות (devas) רבות ונסמכים על ידע והיכרות מוקדמים שלהן. אין אל אחד עליון על השאר, אך חלקם חשובים יותר מאחרים. לאלים רגשות ותשוקות אנושיים והם מוצגים לרוב כזכרים. האלים רוּדרה (שיווה) ווישנו מוזכרים אך נחשבים לשוליים יחסית לשאר האלים (מעמדם עלה במסורות מאוחרות יותר). עולם האלים הוא היררכי וניתן למיינם לפי גנאלוגיה או מיקומם בשמיים, באוויר (באטמוספירה) או על האדמה.
העשייה הדתית בוודות מתבטאת בטקסי העלאת קורבן (yajña) לאלים (deva). במרכז הטקס עומדת האש, שהיא יסוד טבעי, אך גם אמצעי המקשר בין האדם לממלכת השמים (הזבח הופך לעשן ועולה מעלה) ולפיכך זוכה ליחס של אל חשוב (Agni – אל האש). 
התקרובות שהועלו היו בעיקר חלב, חמאה, סומה (soma), תבואה ולעיתים חיות (לרוב צאן או בקר). תקרובת משקה הסומה נושאת חשיבות רבה – המשקה מעורר ההזיות נרקח בתהליך מיוחד מצמח הסומה הלא-מזוהה (עם השנים זהות הצמח נשכחה והוא הוחלף בצמחים אחרים ללא השפעה משכרת). בדומה לאש גם משקה הסומה מאפשר קשר בין האדם לאלים (אם כי באופן שונה מהאש מאחר שהקשר נוצר באמצעות הזיות) ולכן זוכה גם הוא למעמד של אל חשוב. ניתן לראות בזבח הסומה שריד מתקופות קודמות בהן הושם דגש רב יותר על הפן המיסטי בוודות (לעומת הפן הטקסי).
הריג ודה > התרחבות והתקבעות הפולחן

בשלהי האלף ה-2 לפנה"ס חלו שינויים באורח החיים של החברה הוודית. המעבר למרחב הגאוגרפי של המישור האינדו גנגטי ותהליכי היווצרותה וגדילתה של חברת יושבי-קבע הביאו להתמחות והתמקצעות שיצרו (לראשונה בחברה הוודית) מעמדות חברתיים. הברהמינים (brahmin), אנשי הדת, החלו בניסיונות של חלוקה חברתית לארבע הווארנות ומיקמו את עצמם בראש ההיררכיה החברתית, כשאחריהם (לפי סדר חשיבות) הקשטריה (ksatriya), הוויישיה (vaisya) והשודרה (sudra). מי שלא לקחו חלק בפולחן הוודי נודו אל שולי החברה וסומנו כ"טמאים".
במקביל לתמורות בחברה חלו שינויים גם בפולחן הדתי והטקס הלך והתפתח. הסיבות לכך עשויות להיות מגוונות. שינויים גאוגרפים ואחרים יצרו מציאות חדשה וצרכים חדשים. ייתכן שהשינויים הללו הביאו למיזוג ושילוב בין טקסים ישנים על מנת ליצור טקסים חדשים. תהליך הסידור והקיבוע של ההמנונות השבטיים יצר צורך לשתף קבוצות שונות בפולחן וליצור אחידות טקסית אל מול ההבדלים בין המסורות השבטיות. יש הטוענים (למשל החוקר הגרמני פריץ שטאל) שמקורן היחיד של ההתפתחויות בפולחן הוא הרצון לדייק בטקס.