stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שי סגלוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1985 (בן 39 בערך) נתניה, ישראל
 קבוצות כשחקן
 :  אליצור נתניה (נוער)
 הישגים כשחקן
 גביע המדינה לנוער
 קבוצות כמאמן
 2008–2011   2011–2012 2014–2015   2015–2018   2018–2020   2020– 2023  2024:  ברק נתניה (עוזר)  מ.כ. הבקעה (עוזר) הפועל גלבוע/גליל (עוזר)  עירוני נהריה (עוזר)   אליצור יבנה   עירוני נהריה   הפועל גלבוע גליל
 
שי סגלוביץ' (נולד ב-1985) הוא מאמן כדורסל ישראלי.
ביוגרפיה

סגלוביץ החל דרכו כשחקן במחלקת הנוער של אליצור נתניה בליגת העל לנוער בה שימש כקפטן הקבוצה ועמה זכה בגביע המדינה לנוער תחת המאמן אריק אלפסי. לאחר סיום תקופתו כשחקן נוער החל לשמש כעוזר המאמן בקבוצת הנוער תחת אריק אלפסי, ולאחר שהאחרון עבר לשמש כמאמנה של עירוני אשקלון מונה סגלוביץ למאמן קבוצת הנוער.
את קריירת הבוגרים החל סגלוביץ בעונת 2008/09 כאשר עבר לשמש כעוזר המאמן בקבוצת הבוגרים ברק נתניה מהליגה הלאומית פעם נוספת תחת אריק אלפסי, עונה זו הייתה מוצלחת עבור נתניה שהעפילה לליגת העל.
גם את עונת 2009/10 פתח סגלוביץ כעוזר המאמן בנתניה, עונה זו הייתה טובה מאוד עבור הקבוצה שסיימה במקום ה-5 ואף העפילה לפיינל פור כאשר הדיחה את הרביעית בטבלה מכבי חיפה אך הפסידה למכבי תל אביב.
בעונתו השלישית בנתניה הגיעה הקבוצה להשיג השיא שלה כאשר העפילה לגמר גביע המדינה בכדורסל בו הפסידה למכבי תל אביב.
לקראת עונת 2011/12 עזב סגלוביץ את נתניה ועבר לשמש כעוזר המאמן בקבוצה המאוחדת מ.כ. הבקעה תחת המאמן אבי אשכנזי, בעונה זו הגיעה הבקעה למקום ה-8 והודחה ברבע גמר הפלייאוף לאחר שהפסידה 0–3 בסדרה למכבי תל אביב.
בין השנים 2011 ל-2015 שימש תחת אריק שיבק כסקאוט של נבחרת ישראל בכדורסל.
לקראת עונת 2014/15 לשמש כעוזר המאמן בהפועל גלבוע/גליל תחת אריאל בית הלחמי, עונה זו הייתה כישלון מבחינתה של גלבוע שסיימה במקום האחרון במאזן של 9 ניצחונות אל מול 24 הפסדים בסיומה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.
בעונת 2015/16 חתם סגלוביץ על חוזה ארוך טווח של לשלוש שנים בעירוני נהריה מליגת העל יחד עם אריק אלפסי כאשר הצמד החליף את המאמן רועי חגאי ועוזרו ליאור אנגלמן שפוטרו בתום העונה הקודמת. בעונה זו סיימה הקבוצה עונה טובה במקום ה-4 בליגה הסדירה אך הקבוצה הפסידה בשלב רבע הגמר ל-5 בטבלה הפועל אילת 0-3 בסדרה.
בעונתו השנייה בקבוצה העפילה הקבוצה פעם נוספת לפלייאוף העליון וסיימה במקום ה-6, בעונה זו הייתה הקבוצה קרובה לסנסציה כאשר ניצחה ב-2 המשחקים הראשונים של רבע הגמר את הפועל ירושלים, אך הפסידה את שלושת המשחקים הבאים והודחה.
בעונתו השלישית בנהריה לא נחלה הקבוצה הצלחה וסיימה במקום ה-9 ולא העפילה לפלייאוף, בסיום עונה זו עזב סגלוביץ את הקבוצה.
בקיץ 2018 עבר סגלוביץ לאליצור יבנה מהליגה הלאומית בה החל לשמש לראשונה כמאמן ראשי בקבוצת בוגרים. עונתו הבכורה של סגלוביץ הייתה מוצלחת ולאחר שהוביל את הקבוצה למקום ה-8 בעונה הסדירה ולניצחון במשחק החוץ הראשון של סדרת רבע הגמר נגד מכבי עירוני רעננה אך הקבוצה הפסידה את משחקים 2 ו-3 והודחה.
בעונת 2019/20 לאחר ההצלחה בעונת הבכורה חתם סגלוביץ ביבנה לעונה נוספת בה סיימה הקבוצה במקום ה-3 אך עקב עצירת הליגה בעקבות מגפת הקורנה לא התקיים פלייאוף.
את עונת 2020/21 פתח סגלוביץ ביבנה, אך בדצמבר 2020 לאחר שדני פרנקו הודיע על התפטרותו מעירוני נהריה, עזב סגלוביץ את יבנה ועבר לשמש כמאמנה של עירוני נהריה מליגת העל, את העונה סיימה הקבוצה במקום האחרון וירדה לליגה הלאומית. בקיץ 2021 הודיעה הקבוצה כי סגלוביץ ימשיך לעונה נוספת במועדון.
הערות שוליים

↑  אור שקדי‏, שי סגלוביץ' מונה לעוזר מאמן במ.כ הבקעה, באתר וואלה, 3 ביולי 2011
↑  עונת 2016/17 בעל נהריה
שארל-אנרי דלקור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1948 (בן 76 בערך) בריסל, בלגיה בלגיה
 מדינה:  בלגיה 
 השתייכות:   צבא בלגיה
 תקופת הפעילות:  1967–2012 (כ־45 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הכוחות הבלגיים בגרמניה מפקד היורוקורפוס ראש ההגנה
 
שארל-אנרי דלקור (בהולנדית: Charles-Henri Delcour; נולד ב-1948) הוא גנרל בלגי בדימוס אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של בלגיה בין השנים 2009–2012.
ביוגרפיה

דלקור נולד בבריסל ב-1948. הוא למד בבית הספר הצבאי המלכותי הבלגי, וב-1967 התגייס לצבא בלגיה. הוא מילא תפקידי פיקוד זוטרים ותפקידי מנהלה עד 1998, אז מונה למפקד הכוחות הבלגיים בגרמניה. בשנת 2000 הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור ומונה לראש אגף הציוד של הצבא הבלגי. באוגוסט 2004 הוא מונה לראש מטה מפקדת ISAF באפגניסטן, ובפברואר 2005 עבר לשטרסבורג ומונה למפקד היורוקורפוס. ב-2007 הוא מונה לנציג בלגיה בוועדה הצבאית של האיחוד האירופי.
ב-2 באפריל 2009 הועלה דלקור לדרגת גנרל ומונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-14 במרץ 2012 הוא התפטר מהתפקיד בעקבות סכסוך עם שר ההגנה פיטר דה קרם. הממשלה קיבלה את התפטרותו ב-30 לחודש.
רפרף מסורטט

| רפרף מסורטט |
| --- | --- |
 רפרף מסורטט
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: רפרפיים
סוג:: Hyles
מין:: רפרף מסורטט
שם מדעי
 Hyles livornica ‏אספר, 1780
תחום תפוצה


זחל
רפרף מסורטט (שם מדעי: Hyles livornica) הוא מין של רפרף.
מאפיינים

לרפרף המסורטט מוטת הכנפיים של כ-70 מילימטרים ואורך גופו כ-40 מילימטרים. הכנפיים הקדמיות חומות, כשבמרכזן נמשך פס אפור, ומשני צדיו עורקים לבנים-אפורים. מ"סרטוט" זה שעל כנפיו נגזר שמו. הכנפיים האחוריות וורודות במרכזן ויש להן כתם לבן בבסיס. פסים חומים כהים מסורטטים על גבי השפה הקדמית והאחורית של הכנפיים האחוריות. על חזה הרפרף המסורטט ערוכות ציציות שיער לבן. הבטן חומה ועליה פסים שחורים-לבנים.
הרפרף המסורטט הוא רפרף נודד, והדור המתפתח בצפון אפריקה נודד באביב לכל אירופה, עד לסיביר.
נקבת הרפרף המסורטט מטילה את ביציה על עלי גפן, חומעה, עירית, אמיך, ארכובית, דבקה ולוע הארי. הביצים עגלגלות בצורתן, בעלות צבע ירוק בהיר ומידותיהן 1.5X1.2 מילימטרים.
לאחר 4–5 ימים בוקעים הזחלים מן הביצים. אורכם לפני ההתגלמות בין 7 ל-9 סנטימטרים ורוחבם כסנטימטר אחד. הצבעים משתנים מזחל לזחל:
הצבע היסודי ירוק, הראש אדום ולאורך הגב עובר קו לבן עם עיגולים שחורים. בצדי הגוף הצהבהבים יש קו לבן עם עיגול אדום בכל פרק. פרק החזה הראשון אדום, עטור במסגרת שחורה ו"בטן" הפרק (החלק התחתי) לבנבנה. ה"קרן", או הזנב, אורכה כסנטימטר אחד, היא אדמדמה והקצה שלה שחור עם זיזים שחורים קצרים. הרגליים האמיתיות שחורות, והרגליים המדומות (מעין בליטות חסרות פרקים מגוף הזחל שהוא נעזר בהן בתזוזתו) לבנבנות עם קו אורך שחור. הגוף גלילי וקצהו הקדמי צר יותר משאר הגוף. פתחי הטרכאות צהבהבים.
דומה לדגם הראשון, פרט לתכונות הבאות: צבע יסוד ירוק-צהבהב. בפרק החזה השני יש שני פסים לבנים. קו בצבע קרם עובר לאורך הגוף, ומשני צדיו, מפרק החזה השלישי והלאה, שני כתמים לבנים עטורים בצבע חום-שחור.
צבע יסודי שחור עם נקודות צהובות. הראש שחור עם קו רוחב צהוב. הרגליים האמיתיות שחורות והרגליים המדומות בצבע קרם עם קו חיצוני שחור. מעל כל הרגליים עובר קו אורך צהוב עם כתם אדמדם בכל פרק. מעל לקו זה נמשך קו נוסף בצבע צהוב עם כתמים אדמדמים, בערך אחד בכל פרק (מדי פעם פחות). ה"קרן" חומה בהירה, ויש לה קצה שחור עם זיזים שחורים. פתחי הטרכאות חומים בהירים.
רבים מהזחלים מותקפים על ידי טפילים, בעיקר זבובים ממשפחת הזריזבוביים, שזחליהם מתפתחים בזחלי הרפרף המסורטט ופרוקי-רגליים אחרים. לאחר כשלושה שבועות של אכילת עלים, הזחלים מתחפרים בשכבת האדמה העליונה, ובונים עריסה על ידי הדבקת גרגרי אדמה ועלים בעזרת טווית קורים דלילים. אחרי 3–4 ימים הזחלים מתגלמים. אורך הגולם 4-4.5 סנטימטרים ורוחבו כסנטימטר אחד, והוא בצבע חום בהיר. תקופת הגולם נמשכת כארבעה שבועות עד חודשיים ואפילו יותר.
תקופת ההתפחות הכוללת (מביצה עד בוגר) אורכת בין 45 ל-55 ימים ולעיתים אף יותר.
תפוצה: כל הארץ, הבוגרים נצפים באביב עד ראשית הקיץ.
שי פאוזנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 במרץ 1971 (בן 53) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  הארץ, כלכליסט, גלובס, מעריב, התאחדות בוני הארץ 
 
שי פאוזנר (נולד ב-3 במרץ 1971) הוא עיתונאי, עורך, פובליציסט ופרשן לשעבר בתחום הכלכלי בתקשורת הישראלית. בתפקידו האחרון בתקשורת שימש במשך 6 שנים כעורך תחום הנדל"ן ביומון הכלכלי "כלכליסט" של קבוצת ידיעות אחרונות, וכפרשן כלכלי בתוכניות של "חברת החדשות" והזכיינית "רשת" בערוץ 2 ובתוכנית "ערב חדש" בטלוויזיה החינוכית. בין השאר, חשף את הכאוס בתחום מדדי מחירי הדיור הממשלתיים השונים, ואת ההתנהלות הכושלת של ממשלות ישראל אשר הייתה הגורם העיקרי למשבר דיור שהחל בשנת 2007 ולמחאת האוהלים של קיץ 2011. מאז שנת 2013 משמש פאוזנר כסמנכ"ל התאחדות בוני הארץ.
ביוגרפיה

פאוזנר נולד וגדל בפתח תקווה. לאחר שחרורו משירות צבאי שבו שימש חובש ומפקד ביחידה מבצעית של חיל האוויר, השלים לימודי מנהל עסקים במכללה למנהל בתל אביב, ובתקופת לימודיו, בשנת 1995, החל לכתוב במדור הכלכלה של עיתון "הארץ". בהמשך, לאורך שלוש שנים שימש ככתב כלכלי בעיתון "מעריב" ושנתיים כעורך מדור "נתח שוק" בעיתון "גלובס". בין השנים 1998 ל-2001 שימש כאיש יחסי ציבור ודובר ב"מיקרוסופט ישראל". במסגרת זו היה חלק מצוות ישראלי של ארגון BSA - ארגון חברות התוכנה הגדולות בעולם שפעל נגד פגיעה בזכויות היוצרים בענף התוכנה. פעילות זו זכתה להצלחה גדולה מאוד בישראל, שבה התחום היה פרוץ לחלוטין עד אז ואף הביאה להקמת יחידה משטרתית למניעת הפצת תוכנות לא חוקיות.
בשנת 2002 שב פאוזנר לתחום העיתונות, כשמונה לעורך הראשי של אתר האינטרנט הכלכלי ביזפורטל, מקבוצת קו מנחה. בתפקיד זה מיסד את מערכת החדשות באתר שעסק עד אז בדיווחים מהבורסה לניירות ערך בלבד והרחיב את תחומי הסיקור שלו לשלל תחומי כלכלה. הוא אף גייס והכשיר באתר צוות כתבים צעירים שחלקם הפכו ברבות הימים לכתבים מובילים בכלי תקשורת שונים כמו: חזי שטרנליכט, דותן לוי, שרון שפורר, יוסי פינק ואחרים.
בשנת 2007 הצטרף פאוזנר לצוות ההקמה של העיתון היומי הכלכלי "כלכליסט" מקבוצת ידיעות אחרונות ושל אתר האינטרנט שלו, ומונה בו לעורך תחום הנדל"ן. פאוזנר אף יזם את הקמת מוסף הנדל"ן הרבעוני של העיתון. מוסף זה היה מוסף הנדל"ן רחב ההיקף הקבוע הראשון בתחום זה בעיתונות היומית בישראל. בתקופתו בעיתון, חשף מדור הנדל"ן של כלכליסט שורה ארוכה של אירועים, פרשיות והתנהלות כושלת של ממשלות ישראל, אשר היו הגורם העיקרי להיווצרות משבר דיור מהחמורים ביותר מאז קום המדינה ולמחאת האוהלים של קיץ 2011. בין השאר, חשף את הכאוס בתחום מדדי מחירי הדיור הממשלתיים השונים ויסד מדד מחירי שוק דירות יד שנייה שהיה הראשון מסוגו בעיתונות היומית. כמו כן, חשף המדור בהנהגת פאוזנר את הדרך הכושלת של הממשלה להתמודד עם תכנון וביצוע פרויקטי תשתית ענקיים שעלו מיליארדי שקלים מיותרים לקופת המדינה, את כישלון המדינה לעודד בנייה חוקית המונית ביישובי המגזר הערבי בישראל, את התוכנית להקמת היישוב אירוס מכספי ירושות ניצולי השואה, את שיטת "סקרי המדידה" של שטחי דיור ומשרדים, שבה נוקטות רשויות מקומיות אשר קובעת תוספות ארנונה לא חוקיות, ועוד.
במקביל לעבודתו ב"כלכליסט", שימש פאוזנר כפרשן כלכלי במסגרת תוכניות טלוויזיה שונות של "חברת החדשות" ושל חברת רשת ב"ערוץ 2" ובתוכניות של מחלקת החדשות ב"ערוץ הראשון".
כמן כן, בשנת 1996 זכה במלגה לכותבים צעירים שהנהיג חנוך סער בהוצאת "סער" שבבעלותו, והוציא לאור ספר שירים בשם "רשימה חלקית". הספר נלמד באקדמיה בחוגים לספרות עברית.
מאז 2013 משמש פאוזנר סמנכ"ל התאחדות בוני הארץ, ובה ייסד את מערך הדוברות הפנימי והוביל את הקמתו של מסלול לימודים לניהול חברות בנייה, בשיתוף של ההתאחדות והמסלול האקדמי במכללה למנהל. מסלול המכשיר את עתודת הניהול הצעירה בחברות הביצוע בענף הבנייה.
שי פאוזנר מתגורר בפתח תקווה, נשוי ואב לבת.
הערות שוליים

משה בנימין, גוף דוברות חדש להתאחדות בוני הארץ: שי פאוזנר ינהל, קרן מיכלין הצטרפה, באתר אייס
דוד אברהם‏, מחזיר את המפתחות - וואלה ברנז'ה, באתר וואלה, 3 בפברואר 2013
רשימה חלקית, באתר סימניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498409605171  ISNI: 0000 0000 3514 4507  LCCN: n94111922  VIAF: 21377496   WorldCat (עם VIAF): 21377496
רפרם (אמורא בדור השישי)

| --- | --- |
 מקום פעילות:  בבל
 תקופת הפעילות:  הדור השישי לאמוראי בבל. אמוראים
 השתייכות:  ישיבת פומבדיתא
 בני דורו:  רב אשי
 
רפרם היה אמורא בדור השישי בבל. עמד בראש ישיבת פומבדיתא בשנים: 388–395. היה חברו של רב אשי.
שי סימן טוב

| --- | --- |

 לידה:  ראשון לציון, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 בת זוג:  דניאלה סימן טוב
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 סגן מפקד יחידת אגוז  מפקד גדוד 12  מפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי  קצין באגף המבצעים
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן
 
שי סימן טוב (נולד ב-1978) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, שנפצע אנוש במבצע צוק איתן בעודו מפקד על גדוד 12 של חטיבת גולני. לאחר שנפצע, עבר שיקום וחזר לשרת בצה"ל כמפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי, והוענקה לו דרגת אלוף-משנה אישית. השיא את משואת צה"ל ביום העצמאות ה-71 למדינת ישראל.
ביוגרפיה

סימן טוב נולד וגדל בראשון לציון, ולמד בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי העברי בחיפה, במחזור מ"ב (1996) אותו סיים בהצטיינות. לאחר שסיים את לימודיו התגייס לחטיבת גולני, שם עבר הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בשנת 2001 מונה סימן טוב כמפקד מחלקה בלי שביצע קורס קצינים ובמבצע חומת מגן לחם סימן טוב בתפקיד זה. בהמשך יצא לקורס קציני חי"ר, והיה למפקד פלוגה מסייעת בגדוד 12. במלחמת לבנון השנייה לחם כמפקד פלגה א' ביחידת אגוז, ובמבצע עופרת יצוקה היה סגן מפקד גדוד 13.עם סיום תפקידו מונה לסגן מפקד יחידת אגוז. לאחר מכן היה קצין האג"ם של חטיבת גולני, וב-2012 מונה למפקד גדוד 12.
ב-10 ביולי 2014 היה אמור סימן טוב לסיים את תפקידו כמפקד הגדוד ולהתמנות לראש ענף חי"ר במל"י. עקב פרוץ מבצע צוק איתן ב-8 ביולי, הוחלט לדחות את יציאתו של סימן טוב מהתפקיד. ב-24 ביולי, תוך שהוא מוביל את הגדוד בלחימה בשכונת שג'אעייה, נפגע מבלוק בטון שעף מקיר שקרס מפגיעת פגז טנק ששבר את מפרקתו, וגרם לו לפגיעה צווארית. הוא פונה במסוק למרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, שם נותח וטופל. לאחר הטיפול הראשוני, הועבר למרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר כדי לעבור תהליך שיקום. במהלך השיקום היה שותף לפיתוח מערכות נשק במפא"ת.
לאחר תהליך השיקום הארוך חזר סימן טוב לשירות בצה"ל באוקטובר 2015, כמפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי. בשנת 2017 הוענק לו אות המופת השיקומי מטעם משרד הביטחון.
בספטמבר 2017 הועלה לדרגת אלוף-משנה. בשנת 2020 יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי.
משרת היום כקצין באגף המבצעים.
ב-18 באפריל 2019 הודיעה שרת התרבות מירי רגב כי היא מאשרת את המלצת הרמטכ"ל רב-אלוף אביב כוכבי לפיה סימן טוב ידליק את משואת צה"ל בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל לכבוד יום העצמאות ה-71 לישראל.
ביולי 2021 סיים את לימודיו במכללה לביטחון לאומי.
סימן טוב בוגר תואר ראשון בלימודי ארץ ישראל וגיאומורפולוגיה מטעם אוניברסיטת חיפה ובעל תואר שני בלימודי מזרח תיכון מטעם אוניברסיטת תל אביב. את שני התארים סיים בהצטיינות.
במסגרת לימודיו במכללה לביטחון לאומי השלים תואר שני נוסף באסטרטגיה וביטחון לאומי מטעם בית הספר למדע המדינה של אוניברסיטת חיפה.
סימן טוב נשוי לדניאלה ואב לשניים.
הערות שוליים

↑  שי סימן-טוב, באתר "בהשקט ובבטחה".
1 2  שרון רופא־אופיר, אשתו של המג"ד שנפצע קשה בצוק איתן: "שי יחזור ללבוש מדים", באתר Xnet‏, 10 בדצמבר 2014.
↑  איתי בלומנטל, אות הוקרה למג"ד שנפצע אנושות בצוק איתן: "לחזור לצבא זה הניצחון", באתר ynet, 17 בספטמבר 2017.
↑  שי סימן טוב, הקצין שנפצע אנושות בצוק איתן הועלה בדרגה, באתר ‏מאקו‏, 17 בספטמבר 2017.
↑  רן בוקר ויואב זיתון, מג"ד שנפצע אנושות בעזה וחזר לצה"ל ידליק משואה, באתר ynet, 18 באפריל 2019.
↑  עדו בן פורת, אל"ם שי סימן טוב כבש פסגה נוספת, באתר ערוץ 7, 18 ביולי 2021
שטייר 120

| --- | --- |

Steyr 125 Super, קבריולה
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  שטייר דיימלר פוך
 שנות ייצור:  1935–1941
 הרכבה:  אוסטריה אוסטריה  גרמניה גרמניה  (מרכב)
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,750 מ"מ
 רוחב:  1,560 מ"מ (דגם Steyr 120 Super)  1,670 מ"מ (דגמי Steyr 125 Super, Steyr 220)
 גובה:  1,570 מ"מ (דגם Steyr 120 Super)  1,650 מ"מ (דגמי Steyr 125 Super, Steyr 220)
 משקל:  1,100 ק"ג (דגם Steyr 120 Super)  1,200 ק"ג (דגם Steyr 125 Super)  1,250 ק"ג (דגם Steyr 220)
 בסיס גלגלים:  2,830 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, בטור, 1,990 סמ"ק המפיק 49.7 כ"ס  (דגם Steyr 120 Super)  6 צילינדרים, בטור, 2,078 סמ"ק המפיק 50 כ"ס (דגם Steyr 125 Super)  6 צילינדרים, בטור, 2,260 סמ"ק המפיק 55 כ"ס (דגם Steyr 220)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  120 קמ"ש (כל 3 הדגמים)
 צריכת דלק:  13 ליטר ל-100 ק"מ (דגם Steyr 120 Super)  13 ליטר ל-100 ק"מ (דגם Steyr 125 Super)  14 ליטר ל-100 ק"מ (דגם Steyr 220)
שטייר 120 סופר, שטייר 125 סופר, שטייר 220 (בגרמנית: Steyr 120 Super, Steyr 125 Super, Steyr 220) הן סדרות של מכונית משפחתית מתוצרת תאגיד הרכב האוסטרית "שטייר דיימלר פוך" אשר יוצרו בין השנים 1935–1941
גוף דגמי "שטייר 120 סופר", "שטייר 125 סופר", "שטייר 220" תוכנן ויוצר על ידי המנהל הטכני "Karl Jenschke" בחברת יצרנית מרכבי הרכב "Gläser-Karosserie" (אנ') בדרזדן שבגרמניה.
תצורות "שטייר 120 סופר", "שטייר 125 סופר", "שטייר 220"

4 דלתות - סדאן
2 דלתות, 4 מושבים - קבריולה
2 דלתות, 2 מושבים - רודסטר (דגם "שטייר 220")
דגמי "שטייר 120 סופר", "שטייר 125 סופר", "שטייר 220"

"שטייר 120" - יוצר בין השנים 1935–1936
"שטייר 125 סופר" - יוצר בין השנים 1936–1937
"שטייר 220" - יוצר בין השנים 1937–1941
תמונות

דגם "שטייר 120 סופר" שנת 1935
דגם "שטייר 120 סופר" שנת 1935 - קבריולט
דגם "שטייר 220", שנת 1938 - קבריולט
דגם "שטייר 220", שנת 1939 - רודסטר
דגם "שטייר 220"
דגם "שטייר 220"
לוגו דגם "שטייר 220"
דגם "שטייר 220" שנת 1937
דגם "שטייר 220" - רודסטר
ראו גם

שטייר דיימלר פוך
שטייר 50
שטייר 100
פוך 500
הערות שוליים

↑  דגמי  "שטייר 120 סופר", "שטייר 125 סופר", "שטייר 220" zuckerfabrik24.de/steyrpuch/steyr100
↑  דגמי "שטייר 120 סופר", "שטייר 125 סופר", "שטייר 220" alchetron.com/Steyr-120-Super,-Steyr-125-Super,-Steyr-220
↑  Oswald, Werner: Deutsche Autos 1920-1945, Motorbuch Verlag Stuttgart, 10. Auflage (1996), ISBN 3-87943-519-7
↑  דגמי "שטייר 120 סופר", "שטייר 125 סופר", "שטייר 220" howlingpixel.com/wiki/Steyr_120_Super,_Steyr_125_Super,_Steyr_220
↑  דגמי "שטייר 120 סופר", "שטייר 125 סופר", "שטייר 220" - תמונות zuckerfabrik24.de/album/familienalbum3
שארל, קרדינל לורן

שארל, קרדינל לורן (17 בפברואר 1524 - 26 בדצמבר 1574) היה מדינאי צרפתי.
חייו

שארל נולד בז'ואנוויל (שבצפון חבל בורגון) לקלוד, דוכס גיז ולאשתו אנטואנט דה בורבון. אחיו הבכור היה פרנסואה, דוכס גיז ואחותו, מארי דה גיז שנישאה לג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד, הייתה אמה של מרי סטיוארט.
ב-1538, בהיותו בן ארבע עשרה שנה בלבד, התמנה לארכיבישוף של ריימס. ב-27 ביולי 1547, יום אחד בלבד אחרי שהכתיר את אנרי השני למלך צרפת בקתדרלה של ריימס, התמנה לקרדינל לורן. יחד עם אחיו פרנסואה, דוכס גיז, שימש כיועצו הראשי של המלך.
כאחד ממנהיגי בית גיז הקתולי, היה אויבם המושבע של הפרוטסטנטים והתנגד לוויתורים של קטרינה דה מדיצ'י שנועדו לפייסם. ב-10 ביולי 1559 מת אנרי השני ובנו פרנסואה, שהיה ילד חולני, עלה על כס המלוכה בשם פרנסואה השני. מאורע זה היה ניצחון גדול בעבור בית גיז ושארל, קרדינל לורן השתלט על ענייני הכספים של הממלכה.
הוא נחשב לאחד האחראים למלחמות הדת בצרפת בין קתולים לבין הוגנוטים, וכמי שניסה להחדיר את האינקוויזיציה לצרפת. ב-1563 אחרי רצח אחיו, פרנסואה דוכס גיז, הפך שארל קרדינל לורן לראש בית גיז ולמנהיג הקתולים שלחמו נגד ההוגנוטים, והאשים את מנהיגם גאספאר דה קוליני השני ברצח אחיו.
ב-1569 ניהל משא ומתן שהביא לנישואיו של שארל התשיעי, מלך צרפת לאליזבט מאוסטריה. ב-1570 ניסה לבקש את ידה של מרגריט דה ולואה, בתה של קטרינה דה מדיצ'י, אך ללא הצלחה. ב-1572 התנגד לנישואיו של אנרי מלך נווארה (אנרי הרביעי, מלך צרפת לעתיד) למרגריט דה ולואה - נישואים שנועדו להשכין שלום בין הצדדים הלוחמים - וניסה לשכנע את האפיפיור גרגוריוס השלושה עשר שלא לתת את הסכמתו לנישואים אלה.
בהיותו ברומא, משנודע לו על טבח ליל ברתולומאוס הקדוש (שהחל ב-24 באוגוסט 1572) הביע את שמחתו וניסה לשוב לפריז כדי לתפוס שוב את מקומו במועצת המלך שארל התשיעי, אולם קטרינה דה מדיצ'י הודיעה לו כי איננו רצוי בחצר המלכות.
שארל, קרדינל לורן מת באביניון ב-1574.
שטייר 100

| --- | --- |

שטייר 200
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  שטייר דיימלר פוך
 שנות ייצור:  1934–1940
 הרכבה:  אוסטריה אוסטריה
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,370 מילימטר
 רוחב:  1,610 מילימטר
 גובה:  1,550 מילימטר
 משקל:  950-1,000 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,600 מילימטר
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 1,385 סמ"ק המפיק 32 כ"ס ב-3,600 סל"ד, מנוע קירור מים (דגם "Steyr 100", יוצר בין השנים 1934–1936)  4 צילינדרים, בטור, 1,490 סמ"ק המפיק 38.5 כ"ס ב-3,600 סל"ד, מנוע קירור מים (דגם "Steyr 200", יוצר בין השנים 1936–1940)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  105 קמ"ש (דגמי "שטייר 100" ו"שטייר 200")
 צריכת דלק:  10 ק"מ ל-100 ליטר (דגם "שטייר 100")  11 ק"מ ל-100 ליטר (דגם "שטייר 200")
שטייר 100 ו-שטייר 200 הן סדרות של מכוניות משפחתיות מתוצרת תאגיד הרכב האוסטרית שטייר דיימלר פוך אשר יוצרו בין השנים 1934–1940. בין השנים 1934–1940 יוצרו 7,890 יחידות.
סדרות "שטייר"

"שטייר 100", יוצרה בין השנים 1934–1936, יוצרו 2,850 יחידות
"שטייר 200", יוצרה בין השנים 1936–1940, יוצרו 5,040 יחידות
תצורות "Steyr"

4 דלתות - סדאן
2 דלתות - קבריולה
תמונות

דגם "שטייר 100" שנת 1935
דגם "שטייר 200" שנת 1937
דגם "שטייר 200"
דגם "שטייר 200" שנת 1939
דגם "שטייר 200" שנת 1937 - קבריולט
דגם "שטייר 100" - קבריולט
דגם "שטייר 100" - קבריולט
ראו גם

שטייר דיימלר פוך
שטייר 50
שטייר 120 סופר, שטייר 125 סופר, שטייר 220
פוך 500
הערות שוליים

↑  היסטורית ייצור "שטייר 100" ו- "שטייר 200", zuckerfabrik24.de
↑  דגם "Steyr 100", שנת 1935 - מפרט טכני, auta5p.eu
↑  Mirsching, Gerhard: Gläser-Cabriolets, ein Stück deutscher Automobilgeschichte
↑  דגמי "Steyr 100", classicandsportscar.com
↑  דגמי "Steyr 200", oldie-point.at
↑  דגמי "Steyr 200" - מפרט טכני, carfolio.com
שימור חיות בר

חוקר העוזר לשמר חמוס שחור-רגל ולשחררו בבית גידולו.
טיגריס סיבירי, הנתון בסכנת הכחדה בשמורת הטבע בסטאק ברוסיה.
נוף מהפארק הלאומי מנו שבפרו, בו חיים מגוון גדול של צמחים וחיות בר.
מטפלים עוזרים לצב ים רידלי בסקרמנטו.
שימור חיות בר הוא שימור (אנ'), הגנה, או שיקום של חיות בר ובתי הגידול שלהם, ובמיוחד של מינים שנמצאים בסכנת הכחדה, שעלולים להיכחד ללא מעורבות אנושית. כל בעלי החיים שאינם מבויתים, גם אם גודלו או נולדו בשבי, נחשבים לחיות בר. בעולם ישנם חיות בר ייחודיות ונדירות רבות. עם זאת, בעקבות הגידול המאסיבי של האוכלוסייה האנושית, עם השנים נוצר צורך גובר לשימוש באזורי טבע לא מיושבים כאזורי מגורים וחקלאות. בעקבות כך פוחתים אזורי הטבע בהם יכולות לחיות חיות בר.
במדינות רבות הוקמו לאורך השנים סוכנויות ממשלתיות, ארגונים לא-ממשלתיים, ומלכ"רים שונים אשר פועלים להגן על חיות הבר.
האיומים החמורים ביותר לחיות הבר

את האיומים החמורים ביותר לחיות הבר ניתן לסווג כדלהלן:
שינויי אקלים - התחממות כדור הארץ תורמת לכך שמזג האוויר במקומות רבים בעולם חם יותר, לכך שישנם גשמים עזים יותר והצפות גדולות יותר, להיווצרות של הוריקנים חזקים יותר, ובצורות קשים יותר. שינויי האקלים גורמים משפיעים גם על חיות הבר וסביבתם הטבעית. משום שסוגים רבים של צמחים ובעלי חיים ניזונים מצמחים מסוימים באזורים הטבעיים בהם הם נמצאים, שינויי האקלים עלולים לגרום לאובדן של מינים שונים של חיות בר. צמחים וחיות בר אשר רגישים לשינויים בלחות ייפגעו כתוצאה משינוי מהותיים ברמות הלחות. תופעות טבע כמו שיטפונות, רעידות אדמה, ושרפות יער משפיעים גם הם על חיות הבר.
אובדן בתי הגידול של חיות הבר - מדי שנה הולכים ופוחתים אזורי הגידול של חיות בר ברחבי העולם.
כריתת יערות - לאורך השנים נוצר צורך גובר לשימוש באזורי טבע לא מיושבים כאזורי מגורים וחקלאות וכתוצאה מכך בני אדם רבים פולשים לבתי גידול של חיות בר. כתוצאה מכך לחיות בר רבות יש פחות אזורים טבעיים לשהות בהם ופחות מקורות מזון על מנת לשרוד.
גידול אוכלוסיית העולם - הגידול המהותי של האוכלוסייה האנושית מובילים להרס סביבתי ולזיהום הסביבה, אשר תרמו באופן משמעותי להכחדה ההמונית המתמשכת של צורות חיים אחרות בכדור הארץ. קצב ההכחדה הנוכחי מהיר יותר פי 100 עד פי 1000 מהקצב הממוצע של הכחדות מינים על פני סולם הזמן האבולוציוני של כדור הארץ.
זיהום - מזהמים שונים משפיעים על הסביבה הטבעית כאשר לא מגוון רחב של אורגניזמים שואפים אותם. חומרי הדברה וכימיקלים רעילים נמצאים כיום בשימוש נרחב, וגורמים פעמים רבות להרעלה של צמחים, חרקים, מכרסמים וחיות אחרות שנפגעות כתוצאה מאכילתם.
ציד בלתי חוקי - אחד מהאיומים הכי גדולים לחיות בר. יחד עם זאת, ניהול כושל של מחלקת היער ושומרי יער מעורר בעיה זו.
מינים פולשים, מתפרצים ומתפראים מתחרים עם חיות הבר על משאבים ועלולים גם לטרוף אותם. בכך הם מהווים איום על חיות הבר.
הסכמים בינלאומיים

ישנם עשרות הסכמים בין-לאומיים המתייחסים בדרך זו או אחרת לשימור חיות בר. אחת מהאמנות הבינלאומיות המפורסמות ביותר היא אמנת ברן (אנ') משנת 1979. אמנה בולטת נוספת היא אמנת וושינגטון (CITES) משנת 1975 אשר מעניק הגנה בדרגות שונות ליותר מ-33,000 מינים של בעלי חיים וצמחים.
ראו גם

הקרן העולמית לשימור חיות הבר (WWF) - ארגון חוץ-ממשלתי בינלאומי הפועל לקידום המאבק להגנה על הסביבה, ובעיקר על חיות בר ובית גידולן. זהו ארגון שימור חיות הבר העצמאי הגדול בעולם עם מעל ל-5 מיליון חברים ברחבי העולם אשר פעילים במעל ל-90 מדינות, ופועלים לשימור של למעלה מ-1,300 אתרים ברחבי העולם. כ-60% ממקורות המימון של הארגון מגיעים מתרומות מאנשים פרטיים.
למען חיות הבר
רפרפיים

| רפרפיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: רפרפיים
שם מדעי
 Sphingidae ‏לטריי, 1802

זחל של רפרף ההרדוף על שיח הרדוף
הרפרפיים (שם מדעי: Sphingidae) הם משפחה של עשים בסדרת הפרפראים. ישנם כאלף מינים ברחבי העולם כולו, 12 נפוצים בארץ ישראל. הרפרפיים הם לרוב בינוניים עד גדולים מאוד בגודלם. נפוצים כמעט בכל העולם, במיוחד באזורים טרופיים. מספרם הולך ופוחת ככל שמצפינים על פני הגלובוס - יש 3 מינים בלבד באלסקה, ובגרינלנד אין אף מין.