stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וסת צנטריפוגלי
וסתים צנטריפוגליים במנועי דיזל > וסת צנטריפוגלי הידראולי

בווסתים הידראוליים אין קשר ישיר בין בקר המהירות לבין מנגנון התיקון. המשקולות משמשות כבקר מהירות בלבד, האומד את גודל הסטייה מן המהירות הרצויה ואת כיוונה (+ או –). הן מעבירות אות תיקון אל שסתום ניתוב (pilot valve), השולט על אספקת שמן אל ומבוכנת כוח הידראולית. בוכנת הכוח היא מנגנון התיקון המזיז הלכה למעשה את מוט קיצוב הדלק של משאבות ההזרקה. אספקת השמן לבוכנת הכוח דרך שסתום הניתוב נעשית בלחץ ממערכת שמן הסיכה של המנוע או על ידי משאבת שמן נפרדת המונעת על ידי הווסת.
גובה טובלן השסתום שווה במדויק לגובה הפתח בצילינדר השסתום. מאחר שהשסתום מוזז ישירות על ידי משקולות בקר המהירות, קיים מצב משקולות אחד בלבד ולפיכך גם מהירות מנוע (רצויה) אחת ואחת בלבד שבהם הפתח נותר סגור. כתוצאה מכך, כל סטייה מן המהירות הרצויה, ולו הקטנה ביותר, תגרום לתנועת שסתום הניתוב ולשינוי כמות הדלק המוזרקת. המשמעות היא, כי התחום הפרופורציונלי של וסת פשוט זה הוא 0%, רגישותו אינסופית, שחיחות[דרושה הבהרה] המהירות שלו 0%, והוא פועל למעשה כבקר דו-מצבי (on-off). אלמלא היה גובהו של טובלן השסתום שווה בדיוק לגובה הפתח בצילינדר שלו, הוא היה מגיב באיחור לכל שינוי במהירות המנוע ופועל כבקר דו-מצבי עם תחום מת. לפיכך, בעיית התנודות לא הייתה נפתרת.
אם מוסיפים לכך גם את העובדה, כי תגובת המנוע לשינוי כמות הדלק המוזרקת אינה מיידית, בשל האינרציה של החלקים הנעים, צמיגות השמן וחיכוך בין החלקים הנעים של מנגנוני הווסת ומוטות קיצוב הדלק, יוצא שכל שינוי בעומס גורר אחריו תיקון מוגזם (בכיוון + ובכיוון –) ומהירות הסיבוב של המנוע אינה יציבה אלא מתנודדת.
כדי להתמודד עם חסרונו המובנה של הווסת ההידראולי הפשוט ולמנוע את התנודות במהירות המנוע, צריך להחזיר את שסתום הניתוב למצב שיווי משקל (פתח סגור) מיד לאחר שמוט קיצוב הדלק משלים את קיצוב כמות הדלק החדשה, הדרושה להתמודדות עם השינוי בעומס על המנוע. הדבר נעשה על ידי שליחת משוב (feedback) ממוט קיצוב הדלק או מבוכנת הכוח המזיזה אותו אל שסתום הניתוב.
המנגנון נקרא מנגנון פיצוי (compensation) או איפוס (reset), והוא מאזן את שסתום הניתוב על ידי יצירת שכיחות מהירות מלאכותית. המהירות החדשה עליה יתייצב המנוע תהיה אומנם קטנה או גדולה מעט מן המהירות הרצויה, אך עם זאת היא תהיה קצובה וללא תנודות. גודל השחיחות 2%–4%, והוא ניתן לכיוון על ידי קיצור או הארכת מנוף הפיצוי.
וסת צנטריפוגלי מכני
וסת צנטריפוגלי הידראולי
23 בדצמבר

23 בדצמבר הוא היום ה־357 בשנה (358 בשנה מעוברת) בשבוע ה־51 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 8 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

619 – בוניפקיוס החמישי נעשה לאפיפיור
1672 – ג'ובאני קאסיני מגלה את ריאה, ירח של שבתאי
1888 – וינסנט ואן גוך מעניק חלק מאוזנו לזונה צרפתיה
1909 – אלברט ה־1 מומלך על בלגיה
1913 – נוסד הבנק המרכזי של ארצות הברית, הפדרל ריזרב
1936 – איטליה שולחת "מתנדבים" למלחמת האזרחים בספרד
1947 – לראשונה מודגם הטרנזיסטור
1954 – השתלת הכליה הראשונה מתבצעת בבית חולים בבוסטון
1972 – מעל 10,000 הרוגים ברעידת אדמה שפוקדת את ניקרגואה
1977 – קט סטיבנס (סטיבן דימיטרי ג'ורג'יו) משנה את שמו ליוסוף אסלאם
1990 – במשאל עם בסלובניה מצביעים 88% מהתושבים בעד עצמאות מיוגוסלביה
2004 – האסטרואיד אפופיס מקבל דרגה 2 בסולם טורינו ועד שנחזה מסלולו המדויק הגיע אף לדרגה 4, דרגת הסיכון הגבוהה ביותר שגוף קרוב ארץ קיבל אי פעם
נולדו

1173 – לודוויג הראשון, דוכס בוואריה (נפטר ב-1231)
1525 – יוהאן אלברכט הראשון, דוכס מקלנבורג (נפטר ב-1576)
1714 – רניירי דה קלצאביג'י, משורר איטלקי (נפטר ב-1795)
1771 – שלום הכהן, משורר עברי יליד פולין, איש תנועת ההשכלה (נפטר ב-1845)
1777 – אלכסנדר הראשון קיסר רוסיה (נפטר ב-1825)
1805 – ג'וזף סמית' הבן, איש דת אמריקאי, מייסד "כנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים" הידועה ככנסייה המורמונית (נרצח ב-1844)
1867 – מאדאם סי ג'יי ווקר, אפרו אמריקאית, ממציאת מחליק השיער, האישה הראשונה שהרוויחה מיליון דולר בכוחות עצמה (נפטרה ב-1919)
1886 – אלברט ארנשטיין, סופר ומשורר יהודי-אוסטרי (נפטר ב-1950)
1902 – צ'אראן סינג, ראש ממשלת הודו החמישי (נפטר ב-1987)
1907 – אברהם שטרן (יאיר), מייסד ארגון המחתרת הלח"י ומשורר (נהרג ב-1942)
1907 – אליהו מני, שופט בית המשפט העליון (נפטר ב-1993)
1908 – יוסוף קארש, צלם קנדי (נפטר ב-2002)
1918 – בלה ברעם, שדרנית רדיו, במאית וסופרת ילדים ישראלית (נפטרה ב-2006)
1918 – הלמוט שמידט, קנצלר גרמניה בשנים 1974–1982 (נפטר ב-2015)
1921 – הלנה רקוצקי, מתעמלת פולניה, אלופת עולם ובעלת מדליית ארד אולימפית (נפטרה ב-2014)
1923 – הלמה קיסנר, פושעת מלחמה גרמנייה מתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה
1923 – יהודה תג'ר, לוחם של המוסד שהועמד לדין בעיראק באשמה שהיה שותף לביצוע הפיגועים בבגדאד (נפטר ב-2024)
1926 – רוברט בליי, משורר, סופר ומתרגם אמריקני (נפטר ב-2021)
1928 – רוג'ר ג'פסן, פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית (נפטר ב-2020)
1929 – צ'ט בייקר, מוזיקאי אמריקאי (נפטר ב-1988)
1930 – אמנון מרינוב, פיזיקאי ישראלי (נפטר ב-2011)
1931 – מריה טיפו, פסנתרנית איטלקייה (נפטרה ב-2025)
1932 – אברהם שריר, חבר הכנסת ושר משפטים והתיירות בממשלות יצחק שמיר (נפטר ב-2017)
1933 – משה לרר, עיתונאי ספורט ישראלי (נפטר ב-2006)
1933 – אקיהיטו, קיסר יפן
1936 – פרדריק פורסט, שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי (נפטר ב-2023)
1937 – יוסי סגל, שחקן ומדבב
1938 – אהרן דמסקי, חוקר ומרצה לתולדות ישראל, זוכה פרס ביאליק
1938 – ז'רמן אוניקובסקי, שחקנית תיאטרון וקולנוע ישראלית
1940 – ממנון חוסיין, נשיא פקיסטן ה-12 (נפטר ב-2021)
1940 – אלי רהב, תת-אלוף בחיל הים, ראש מספן הים
1943 – אדיב ג'השאן, שחקן קולנוע ותיאטרון, במאי ומדבב ערבי-ישראלי
1943 – סילביה סומרלאת, מלכת שוודיה
1945 – ישעיהו הרצל, רבה של נוף הגליל ורב קהילת חב"ד במקום
1947 – יעל גרמן, מוזיקאית ישראלית
1954 – חנה גולדברג, פזמונאית וסופרת ישראלית
1954 – תמי אולמן, עורכת דין ישראלית
1964 – יוסי בבליקי, זמר ישראלי וסולן להקת פונץ'
1964 – אדי ודר, סולן להקת פרל ג'אם
1971 – קורי היים, שחקן קנדי-יהודי (נפטר ב-2010)
1975 – נעה ידלין, סופרת, עיתונאית ומרצה ישראלית לכתיבה יוצרת
1975 – יסמין לוי, זמרת לאדינו ויוצרת ישראלית
1977 – קובי מאור, שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלי
1984 – דודו אהרון, זמר, יוצר, מוזיקאי, מלחין ופזמונאי ישראלי
1993 – שלומית מלכה, ישראלית
1993 – פליקס גרוסשארטנר, רוכב אופני כביש אוסטרי
נפטרו

910 – נאום הקדוש, מלומד בולגרי (נולד ב-830 בערך)
918 – קונראד הראשון, מלך פרנקיה המזרחית (נולד ב-881)
940 – א-ראדי, ח'ליף עבאסי (נולד ב-909)
1304 – מתילדה מהבסבורג, בתו של רודולף הראשון, מלך גרמניה (נולדה ב-1253)
1392 – אינפנטה איזבלה מקסטיליה, אצילה (נולדה ב-1355)
1588 – אנרי הראשון, דוכס גיז (נולד ב-1550)
1834 – תומאס מלתוס, כומר אנגלי, דמוגרף וכלכלן פוליטי (נולד ב-1766)
1873 – שרה גרימקה, מתנגדת עבדות, סופרג'יסטית וסופרת אמריקאית (נולדה ב-1792)
1888 – לורנס אוליפנט, דיפלומט בריטי שהגה את התוכנית ליישוב יהודים בארץ ישראל (נולד ב-1829)
1938 – הרב אהרון הפנר, רבם של הקהילות קוזמין (אנ') וירוצין (אנ'), ד"ר לתאולוגיה והיסטוריון יהודי גרמני (נולד ב-1865)
1948 – קוקי הירוטה, ראש ממשלת יפן (נולד ב-1878)
1948 – הידקי טוג'ו, גנרל וראש הממשלה של האימפריה היפנית בזמן מלחמת העולם השנייה (נולד ב-1884)
1953 – לברנטי בריה, פוליטיקאי ומפקד המשטרה החשאית הסובייטית ה-נ.ק.ו.ד. (נולד ב-1899)
1970 – בסי אברמוביץ' הילמן, סוציאליסטית ומנהיגת פועלים יהודיה-אמריקאית (נפטרה ב-1889)
1972 – אברהם יהושע השל, תאולוג, משורר, פילוסוף ולוחם למען זכויות האזרח (נולד ב-1907)
1998 – מארק צ'טפילד, שחיין אמריקאי שהתמחה בסגנון חזה (נולד ב-1953)
2000 – מינה בן צבי, ממקימי חיל הנשים של צה"ל (ח"ן) והמפקדת הראשונה שלו (נולדה ב-1909)
2003 – דב רפל, פרופסור ורב, חוקר נודע בפילוסופיה של החינוך, של תולדות עם ישראל ומחשבת ישראל (נולד ב-1916)
2004 – פ"ו נרסימהה ראו, ראש ממשלת הודו התשיעי (נולד ב-1921)
2004 – ראובן אדיב, שחקן תיאטרון וקולנוע ומורה לאמנות הבמה (נולד ב-1930)
2007 – אוסקר פיטרסון, פסנתרן ג'אז קנדי (נולד ב-1925)
2009 – יצחק (אייק) אהרונוביץ', רב חובל ישראלי, שימש כרב החובל של אוניות המעפילים "אקסודוס" ו"קיבוץ גלויות" (נולד ב-1923)
2010 – עמוס גלעד, אתלט ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל, בריצת 400 מטר ובריצת 800 מטר (נולד ב-1941)
2013 – מיכאיל קלשניקוב, גנרל ומעצב נשק רוסי שנודע בזכות פיתוח רובה ה-AK-47 הנקרא על שמו (נולד ב-1919)
2019 – צ'ארלס רוביה, פוליטיקאי קנייתי (נולד ב-1923)
2019 – יונתן בן-נחום, סופר ישראלי (נולד ב-1941)
2020 – ריקה זראי, זמרת ישראלית (נולדה ב-1938)
2020 – צדוק נאווי, ראש עיריית עפולה בשנים 1991–1998 (נולד ב-1944)
2021 – גרייס מיראבלה, העורכת של המגזין ווג (נולדה ב-1930)
2021 – ג'ואן דידיון, סופרת אמריקאית (נולדה ב-1934)
2022 – ג'ורג' כהן, כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת המגן הימני (נולד ב-1939)
2022 – מקסי ג'אז, מוזיקאי, ראפר, זמר-יוצר ודי. ג'יי. בריטי (נולד ב-1957)
2022 – וילי סימס, כדורסלן אמריקני-ישראלי (נולד ב-1958)
2023 – אהוד אפרת, קצין בדרגת אלוף-משנה, שמילא תפקידים בכירים באגף המודיעין (נולד ב-1924)
חגים ואירועים החלים ביום זה

יפן – יום הולדתו של הקיסר אקיהיטו
שוודיה – יום ההולדת של סילביה, מלכת שוודיה, המהווה גם את יום הדגל
22 בדצמבר – 24 בדצמבר
דצמבר
לוח אירועים שנתי
אלכסנדר הראשון
ג'וזף סמית' הבן
אמה לזרוס

| --- | --- |
אמה לזרוס
 לידה:  22 ביולי 1849 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  19 בנובמבר 1887 (בגיל 38) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות בית עולם 
 השקפה דתית:  יהדות 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לנשים (2009) 
 חתימה:   
 
אמה לזרוס (באנגלית: Emma Lazarus;‏ 22 ביולי 1849, ניו יורק – 19 בנובמבר 1887, ניו יורק) הייתה משוררת יהודייה-אמריקאית, ששימשה מופת לנשים יהודיות שנתפסו להתעוררות יהודית. שירה המפורסם ביותר הוא הסונטה "הקולוסוס החדש" ‏(The New Colossus)‏ (1883), החקוק על פסל החירות בניו יורק.
הקולוסוס החדש

השיר נכתב במסגרת קמפיין גיוס תרומות להשלמת הבנייה של פסל החירות. מגייס התרומות ויליאם מקסוול אוורטס פנה אל לזרוס וביקש ממנה לכתוב יצירה מקורית לכבוד תערוכת אומנות שמטרתה לגייס כספים למטרה זו. תחילה לזרוס סירבה באומרה "אני אינני כותבת על פי פקודה או דרישה" אך לאחר שפנתה אליה ידידתה הסופרת קונסטנס קארי הריסון ושכנעה אותה כי תרומתה זו יכולה להגביר את העניין הציבורי בבעיותיהם של פליטים המגיעים לחופי ניו-יורק, לזרוס הסכימה להשתתף במאמץ הכללי. יומיים לאחר פנייה זו הגישה לזרוס את שירה "הקולוסוס החדש" לתצוגה בתערוכה מ-1883 לרגל חניכת הפסל ב-1886, לצד שירים, ציורים ופרטי אומנות אחרים, ופורסם בתפוצה מצומצמת בעיתונות בניו-יורק במהלך ינואר 1884 אך נשכח במהרה.
באותה שנה לזרוס כבר הייתה חולה סופנית והתגוררה באנגליה. היא ניסתה לכתוב שירים חדשים אך לא הצליחה למצוא את האנרגיה והמוטיבציה לכך. במקום זאת, לזרוס ישבה באותה תקופה לארגן ולערוך את שיריה בכתב יד חדש. היא בחרה ב-"קולוסוס החדש" כשיר הפותח של אותו כתב יד. החוקרים סבורים כי היא הבינה באותה עת שזהו שירה הטוב ביותר המהווה את אבן היסוד של מורשתה הספרותית.
לאחר פטירתה בשנת 1901 פעלה ידידתה ג'ורג'ינה סקיילר להנצחתה, וכך הגתה את הרעיון של כתיבת חלק ממילות השיר על לוח ברונזה והצבתו על פסל החירות. מהלך זה נשא פרי ב-1903 עת הוצב לוח הברונזה בתוך החלל הפנימי של הפסל באזור הגלוי לעוברים והשבים.
בימינו השיר מוכר ונלמד בבתי ספר יסודיים ובחטיבות הביניים ברחבי ארצות הברית והפך לנכס צאן ברזל בספרות האמריקאית של המאה ה-20 וביתר שאת בכל הקשור לשירי הגירה.
לקריאה נוספת

טובה אליצור, "אמה לזרוס – משוררת עברייה (מאה שנה לבשורת ציון בשירתה)", האומה 56 (תשל"ט), 79–91
מייקל פ' קרמר, "אמה לזרוס מגלה את אמריקה בסונטה ’1492’", בתוך: מירי אליאב-פלדון (עורכת), בעקבות קולומבוס: אמריקה 1492–1992, ירושלים: מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, תשנ"ז, עמ' 159–171
אברהם רגלסון, "אמה לאזארוס", הפועל הצעיר מ, 44 (תשכ"ט), עמ' 22–23
אמה לזרוס – על נהרות בבל – שירים קטנים בפרוזה (מאנגלית: יהודה ויזן), דחק, כרך יז', 2024.
Eve Merriam, Emma Lazarus Rediscovered, Biblio Press, 1998 (הספר בקטלוג ULI)
Esther H. Schor, Emma Lazarus, Schocken Books, 2006 (הספר בקטלוג ULI)
Heinrich Eduard Jacob, The World of Emma Lazarus, Schocken Books, 1949 (הספר בקטלוג ULI)
Bette Roth Young, Emma Lazarus in her World: Life and Letters, Jewish Publication Society, 1995 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  לפי ווגל (Emma Lazarus, 1980), משפחת אביה הייתה ככל הנראה ממוצא ספרדי.
↑  סיירוס אדלר, הנרייטה סאלד, ‏"משה לזרוס", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית).
1 2 3 4  Antler, J, The Journey Home, New York: The Free Press, 1997
↑  סיירוס אדלר, ‏"לואיס שנאבל", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית).
↑  ר' המשוררת היהודייה-אמריקנית שהעניקה ל"גברת החירות" את ייעודה, הדף על אמה לזרוס באתר הספרייה הלאומית (אוחזר ביום 1.8.2-18)
↑  סיירוס אדלר, הנרייטה סאלד, "ג'וזפין לזרוס", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית).
1 2 3  American Jewish Historical Society, The Emma Lazarus Project, YouTube, ‏July 12 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264219305171  PLWABN: 9810806622305606  BIBSYS: 4018513  BnF: cb144799026 (data)  CiNii: DA07653920  GND: 118779052  ISNI: 0000 0000 8130 8074  LCCN: n79086283  MusicBrainz: ad2e10e9-3a44-4218-a0a3-758dc385ec75  NKC: js20221148678  NLK: KAC2023E6275  NTA: 227275284  RERO: 02-A026949889  SNAC: w6jn30ss  SUDOC: 088367096  VIAF: 51916813   WorldCat (עם VIAF): 51916813
ניצחון פירוס

פסל ועליו פניו של פירוס, הטובע את המונח "ניצחון פירוס".
נִצָּחוֹן פִּירוּּס הוא ביטוי המשמש לתיאור ניצחון שעלה במחיר כה רב, עד שיצא שכרו בהפסדו. אמרת כנף המשמשת להתייחסות לניצחון כזה היא "עוד ניצחון כזה ואבדנו". לעיתים משמשים הביטוי והאמרה גם ביחס לניצחון שהושג בקלות, לשם הבעת חשש מהמחיר העתידי שישלם המנצח עקב תוצאות ניצחונו.
מקור האמרה

פלוטרכוס מייחס את האמרה לפירוס מלך ממלכת אפירוס, שעל שמו נטבע הביטוי. הטרנטינים זימנו בשנת 280 לפנה"ס את המפקד המצליח והנודע פירוס, כדי שיסייע להם במלחמתם המתמשכת מול הרומאים. פירוס ניצח בקרב אסקולום באפוליה ולפניו בקרב הרקלאה באזור שהיום הוא בזיליקטה, מול הרומאים בשנת 279 לפנה"ס, אך הניצחון עלה לו במחיר כבד. לפי פלוטרכוס, לאחר ניצחונו בקרב אמר פירוס:
אם ננצח את הרומאים בעוד קרב אחד, נאבד אובדן גמור.
בשני ניצחונותיו של פירוס על הרומאים היו אבדות הרומאים גדולות מאבדותיו של פירוס, אך סך הפגיעה בכוחם הצבאי של הרומאים הייתה פחותה, משום שמאגר כוח האדם שלהם היה גדול יותר.
שימושים

אף שמקורו של הביטוי בניצחון צבאי, הוא משמש גם לתיאור ניצחון מסוג זה גם בתחומים אחרים.
לקריאה נוספת

פלוטארכוס, "חיי אישים - אנשי יוון ורומי", תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי, ירושלים, מוסד ביאליק, 1982.
ביאורים

↑  כמו גם בכתבה הזאת:  מורן שריר, הביביסטים חגגו את פרישתו של ביידן. הם לא מבינים שזה ניצחון פירוס, באתר הארץ, 22 ביולי 2024 ובכתבה הזאת:   ישראל שמאי, ‏הבחירות בצרפת: ניצחון פירוס – מקרון ניצח בקרב, אך הפסיד במלחמה, בעיתון מקור ראשון, 8 ביולי 2024
הערות שוליים

↑  מהו ניצחון פירוס ובאיזה קרב נולד המושג?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
↑  "What is a 'Pyrrhic victory'?". Merriam-Webster.
↑  ניצחון פירוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  על ניצחון פירוס, גאונות וחוכמה 320, באתר יובל עילם
1 2  מנחם רהט, ניצחון פירוס, באתר ערוץ 7, 23 במרץ 2023
↑  נִצָּחוֹן פִּירוּּס, באתר מילון אבניאון
↑  כולנו מכירים את המונח ניצחון פירוס אבל מהו המקור של המונח יוון העתיקה לא הייתה מ, בעמוד הפייסבוק של היסטוריה עולמית, 17 במאי 2016
↑  פלוטרכוס, עמ' 74
↑  ד"ר חגי אולשניצקי, לא עוד ניצחון פירוס, מעתה אמור ניצחון ביבוס, באתר זמן ישראל, 29 ביוני 2024
↑  שלי פז, ניצחון פירוס - לקחים משדה הקרב להצלחה עסקית - shepaz, באתר shepaz, ‏26 ביולי 2023
Made in Heaven (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע פרדי מרקיורי
 מתוך האלבום Mr. Bad Guy
 יצא לאור:  1 ביולי 1985
 פורמט:  תקליט
 תאריך הקלטה:  1984
 מקום הקלטה:  מיוזיקלנד, גרמניה המערבית
 שפה:  אנגלית
 בי-סייד:  "Made in Heaven" (גרסת סינגל) "She Blows Hot and Cold" "She Blows Hot and Cold" (גרסה מורחבת) "Living on My Own"
 אורך:  4:05 (גרסת אלבום) 4:08 (גרסת סינגל) 4:50 (גרסה מורחבת)
 חברת תקליטים:  קולומביה
 כתיבה:  פרדי מרקיורי
 לחן:  פרדי מרקיורי
 הפקה:  פרדי מרקיורי, ריינהולד מק
 עטיפה אלטרנטיבית
 
 עטיפת הסינגל ביפן
"Made in Heaven" הוא שיר שנכתב, הולחן ובוצע על ידי זמר הרוק הבריטי פרדי מרקיורי, וזה הופיע לראשונה באלבומו היחיד, Mr. Bad Guy משנת 1985.
בשנת 1995 ביצעה קווין גרסת כיסוי לשיר שהופיעה באלבום האולפן החמישה-עשר שלה, Made in Heaven.
וידאו קליפ

הוידאו קליפ לשיר בוים על ידי דייוויד מאלט, אשר השתתף בהפקת הקליפ "I Was Born to Love You" וחמישה קליפים נוספים של קווין. הקליפ צולם בתוך מחסן בצפון לונדון, אשר הוסב למעין העתק של בית האופרה המלכותי. בקליפ ניתן לצפות במרקיורי משחזר סצנות מתוך פולחן האביב מאת איגור סטרווינסקי ותופת של דנטה אליגיירי, בעודו לובש את החליפה שלבש לצילומי הקליפ לשיר "Radio Ga Ga". הקליפ נוצר בהשראת חשיבותה של רצינות, סרט דרמה קומית משנת 1952.
רשימת השמעה > 7"

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי פרדי מרקיורי.
| צד א'> מס' | צד א'> שם | צד א'> משך | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Made in Heaven (גרסת סינגל)   | 4:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| צד ב'> מס' | צד ב'> שם | צד ב'> משך | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | She Blows Hot and Cold  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 7:39 |  |  |  |  |  |  |  |
רשימת השמעה > 12"

| צד א'> מס' | צד א'> שם | צד א'> משך | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Made in Heaven (גרסה מורחבת)   | 4:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| צד ב'> מס' | צד ב'> שם | צד ב'> משך | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Made in Heaven (גרסת סינגל)   | 4:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | She Blows Hot and Cold (גרסה מורחבת)   | 6:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 15:45 |  |  |  |  |  |  |  |
משתתפים

פרדי מרקיורי - זמרה, פסנתר, סינתיסייזר
פרד מנדל - פסנתר, סינתיסייזר, גיטרת קצב
פול וינסנט - גיטרה מובילה
קורט קרס - תופים
סטפן ויסנט - בס, פיירלייט CMI
ריינהולד מק - פיירלייט CMI
גרסת קווין

| --- | --- |
 שיר בביצוע קווין
 מתוך האלבום Made in Heaven
 יצא לאור:  6 בנובמבר 1995
 תאריך הקלטה:  1984, 1995
 שפה:  אנגלית
 אורך:  5:25
 חברת תקליטים:  פרלופון, הוליווד
 כתיבה:  פרדי מרקיורי
 לחן:  פרדי מרקיורי
 הפקה:  בריאן מיי, רוג'ר טיילור, ג'ון דיקון
 
ארבע שנים לאחר פטירתו של מרקיורי בשנת 1991, הוציאה קווין לאור את אלבום האולפן החמישה-עשר והאחרון שלה (במידה ו-The Cosmos Rocks משנת 2008 לא נכלל בספירה), Made in Heaven. באלבום נכללים שירים מקוריים לצד גרסאות כיסוי לשירי סולו שהוציאו לאור חברי הלהקה לאורך השנים. אחד מן השירים שזכה לגרסת כיסוי היה "Made in Heaven" (בדומה לשם האלבום).
גרסת קווין > משתתפים

פרדי מרקיורי - זמרה, פסנתר, קלידים
בריאן מיי - גיטרה חשמלית, גיטרת סלייד
רוג'ר טיילור - תופים, כלי הקשה
ג'ון דיקון - בס
אליעזר פאפו (חוקר ספרות)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באפריל 1969 (בן 55) סרייבו, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 שם לידה:  Ranko Jajčanin 
 ענף מדעי:  ספרות
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  אוניברסיטת סטנפורד  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת סרייבו  האוניברסיטה החופשית של ברלין 
 מנחה לדוקטורט:  תמר אלכסנדר 
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (2008–2010)  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (2010–2016)  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1 באוקטובר 2016)  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 פרסים והוקרה:  פרס יצחק בן-צבי (2014) 
 תרומות עיקריות
 חקר פולקלור ותרבות יהודי ספרד דוברי לאדינו
 
אליעזר פאפו (נולד ב-25 באפריל 1969 בסרייבו) הוא מרצה בכיר בחוג לספרות עברית וראש מרכז גאון לתרבות הלאדינו באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. תחומי עיסוקו הם התרבות היהודית הספרדית, הספרות הכללית והרבנית של היהודים הספרדים, הפולקלור ושפת הלאדינו. חתן פרס יצחק בן-צבי לשנת ה'תשע"ד.
שימש כרב בפדרציית הקהילות היהודיות בבוסניה והרצגובינה עד לשנת 2024. חיבר רומנים בלאדינו ובסרבו-קרואטית.
ביוגרפיה

פאפו נולד וגדל בסרייבו, אז בתחומי הפדרציה היוגוסלבית (כיום בוסניה והרצגובינה). למד לתואר ראשון בפקולטה למשפטים באוניברסיטת סרייבו. בצעירותו החל תהליך של חזרה בתשובה, ובעקבותיו נחשף לספרות הלאדינו. בשנת 1991 עלה לישראל והחל ללמוד במדרש ספרדי ברובע היהודי של העיר העתיקה בירושלים. למד לתואר שני בחטיבה ללשונות היהודים במחלקה ללשון העברית באוניברסיטה העברית בירושלים. את עבודת ההסמכה שלו כתב בהנחיית פרופ' דוד מ' בוניס, והיא עסקה במחזותיה של לאורה פאפו. בשנת 2008 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, על עבודת דוקטורט שכותרתה "והיתלת לבנך: פרודיות ספרדיות-יהודיות על הגדה של פסח" בהנחיית פרופ' תמר אלכסנדר.
שימש כעמית הוראה בחוג לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון וכמרצה מן החוץ בה, באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת סטנפורד. בשנת 2009 יצא לפוסט דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד, באוניברסיטה החופשית של ברלין ובאוניברסיטה העברית. בשנת 2010 התמנה למרצה בחוג לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון, והחל משנת 2016 הוא מרצה בכיר. משנת 2016 משמש כראש מרכז גאון לתרבות הלאדינו באוניברסיטה. משנת 2018 משמש כראש הארגון המקצועי הבינלאומי, החברה לחקר יהדות ספרד ופזורתה. בשנת 2020 מונה פאפו לנציג האקדמיה הישראלית במועצת הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו, שם משמש גם כחבר ועד מנהל. באותה השנה מונה לחבר חוץ של האקדמיה הספרדית המלכותית במדריד.
זכה בפרס יצחק בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח לשנת ה'תשע"ד על ספרו "והיתלת לבנך".
בין השנים 1997–2024 כיהן כרב פדרציית הקהילות היהודיות בבוסניה והרצגובינה.
מתגורר בירושלים.
מחקריו

פרודיות ספרדיות יהודיות על הגדה של פסח: במחקר זה מזהה לראשונה סוגה ספרותית נפרדת של פארודיות יהודיות-ספרדיות. ד"ר פאפו סקר ותיעד כ-40 פרודיות, וניתח אותן בהקשר החברתי והתרבותי. הוא הראה שהסיבות שמכל הטקסטים היהודיים הייתה ההגדה של פסח הכר הפורה ביותר לפרודיות, הן משום שהיה לה תרגום נפוץ ללאדינו והן משום שהדמויות שבה מחולקות באופן ברור ל"רעים" ו"טובים". הוא מסווג את הפארודיות לשני סוגים עיקריים: פארודיות העוסקות בפולמוסים (קומוניזם–סוציאליזם; ציונות–אנטי ציונות; גברים–נשים ועוד), ופארודיות בסכסוכים ומלחמות (מלחמת הבלקן הראשונה, מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, מלחמת הבלקן השנייה, מלחמת העצמאות הישראלית, ועוד).
לכוחה של מילה לחשי ריפוי ספרדיים-יהודיים מסרייבו (יחד עם פרופ' תמר אלכסנדר) – במחקר זה, ערך יחד עם פרופ' תמר אלכסנדר ניתוח ספרותי של לחשי ריפוי מאגיים של נשים יהודיות מסרייבו, המכונים "פריקאנטיס". הם הראו את המבנה הספרותי הקבוע שלהם, ואת ההקבלות שלהם בתרבויות הנוצרית בחצי האי האיברי ובתרבויות העות'מאניות הסובבות אותם. כמו כן, בחנו את תפוצתה של תופעה זו בקרב המגזרים והמגדרים השונים, ואת יחס החברה היהודית הממוסדת וההנהגה הרבנית כלפיה.
"לשון אתנית בעידן הלאומיות: הספרדית-היהודית הבוסנית בעת החדשה".
משנתה הלשונית של לאורה פאפו, בוכוריטה, בהקשרה ההיסטורי והחברתי.
Meliselda" and its symbolism for Sabbatai Şevi, his inner circle and his later followers" (באנגלית) – על השפעתה של הרומנסה "מליסלדה" על שבתאי צבי וחסידיו.
פרסומים

והיתלת לבנך: פרודיות יהודיות ספרדיות על הגדה של פסח (שני כרכים), בהוצאת מכון בן צבי, ירושלים ה'תשע"ב. ספר זה זיכה אותו בפרס בן צבי לשנת ה'תשע"ד.
La megila de Saray (מגילת סרייבו): רומן היסטורי בלאדינו על סיפורה של יהדות סרייבו, בלווית כ–150 תמונות. ירושלים 1999. יצא בתרגום לסרבו קרואטית בשם Sarajevska megila ב–2001 בבלגרד.
Sefardske price (סיפורי ספרד) בסרבו-קרואטית.
מעורכי "איל-פריזינטי – כתב עת לחקר יהדות ספרד" בהוצאת מרכז גאון והמחלקה לספרות עברית, אוניברסיטת בן-גוריון ו"איל קונטאקטו: מידעון מרכז משה דוד גאון".
הערות שוליים

↑  מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי, כ"ד–כ"ה (תשס"ו–תשס"ז – 2006/07), עמ' 303–347
↑  פעמים, 113 (תשס"ח), עמ' 11–51
↑  פעמים 118 (ה'תשס"ט), עמ' 125–175
↑  כתב העת "קבלה" גיליון 34
↑  "איל-פריזינטי — כתב עת לחקר יהדות ספרד", באתר אוניברסיטת בן-גוריון.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266367105171  BnF: cb15878409t (data)  GND: 137020341  ISNI: 0000 0000 7261 5769  LCCN: no2002034689  NSK: 000251736  ORCID: 0000-0003-3333-9484  SUDOC: 181239361  VIAF: 9509859   WorldCat (עם VIAF): 9509859
מנמוניקה

מנמוניקה חזותית מוכרת היא השימוש בכפות הידיים לצורך זכירת אורך חודשי השנה בלוח הגרגוריאני. מפרק בולט, ממנו יוצאת אצבע, משמעו חודש ארוך בן 31 יום. לעומתו, השקע שבין מפרקי האצבעות נספר כחודש קצר.
מְנֶמוֹנִיקָה (מיוונית עתיקה: μνημονικός מְנֶמוֹנִיקוֹס, "קשור לזיכרון") או עזר זיכרון היא אמצעי או שיטה חזותיים או מילוליים העוזרים לזכור דברים.
היסטוריית השימוש

לשיטה הייתה חשיבות רבה כבר בתקופה שלפני הופעת הכתב. היא שימשה אז כנראה בעיקר עורכי טקסים דתיים. גם עם הופעתו של הכתב עד תקופת הייצור התעשייתי של ספרים הייתה שיטה זו נחוצה כדי לזכור פרטים מן הכתבים וספרים שהיו נדירים.
שיטה בה לכל אות עברית משויך מספר סידורי (א=1; ב=2; ג=3 וכך הלאה - גימטריה) אף היא סוג של מנמוניקה עתיקת יומין בה המושגים של מספר ואות כבר היו מופרדים אך נשמרו ביחד בכתב. שיטה מנמונית הפוכה הופיעה עם הופעת טלפונים עם לחצנים שאותיות היו רשומות על כל לחצן: חברות מסחריות החלו להשתמש בכך בבחירת מספרים הכוללים את אותיות שמה של החברה.
הטקסטים הראשונים בתורת המנמוניקה יוצרו בידי היוונים העתיקים.
שיטות מנמוניות בתחומים שונים > אסטרונומיה

לזכירת סדרם של כוכבי הלכת במערכת השמש משמשת המנמוניקה My Very Eager Mother Just Served Us Noodles, שבה ראשי התיבות הם של כוכבי הלכת:
(בעבר, לפני שפלוטו הוכרז ככוכב לכת ננסי, זה היה My Very Excited Mom Just Served Us Nine Pizzas)
בעברית: חנה ניסתה אתמול מאפה צרפתי שגרם אי נעימות:
סיווג ספקטרלי של כוכבים (O, B, A, F, G, K, M) מהגדול אל הקטן זוכרים לפי המשפט הבא: Oh, Be A Fine Girl/Guy, Kiss Me