stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
T-72
כללי

T-72 הוא טנק סובייטי מתוצרת מפעל הקרונות של אוראל מהעיר ניז'ני טאגיל. הטנק נועד להוות אלטרנטיבה זולה ופשוטה יותר לייצור של טנק ה-T-64, אשר למרות שנחשב לטנק המתקדם והמהפכני בעולם לתקופתו סבל מבעיות אמינות וקושי בייצור המוני. את ייעודו השיג ה-T-72 באמצעות שימור מאפייניו הבולטים של ה-T-64 (צללית, תותח 125 מ"מ ו-3 אנשי צוות), תוך שילוב מטען אוטומטי מדגם חדש, מזקו"ם משופר ומנוע דיזל אמין מדגם V-46, המהווה נגזרת ופיתוח של המנוע שפותח עוד לטנק T-34.
לא ברור אם נועד בתחילה להפוך לטנק בייצור מלא, או רק גרסת מעבר על מנת לשמור על קצב הייצור בעוד התקלות ב-T-64 מתוקנות, אך בסופו של דבר הוא קיבל את הסימון T-72 וב-1971 הופיע בציבור לראשונה. הטנק הפך תוך שנים בודדות לעמוד השדרה של חיל השריון של ברית המועצות ובנות בריתה. בנוסף סופק למספר מדינות במזרח התיכון בהן עיראק, סוריה ואיראן. מדינות רבות הוסיפו לייצר את ה-T-72 ברישיון ואף התאימו אותו לצורכיהן הספציפיים.
מיגון

מיגון הדגם הבסיסי נשען על פלדה יצוקה בלבד, בדומה לדגמים הקודמים T-55 ו-T-62, גרסאותיו המתקדמות שפותחו במשך השנים כללו שיפורי מיגון רבים כגון מדוכות עשן, שריון מרוכב ומיגון ריאקטיבי. הימצאות מערכת הטעינה האוטומטית והצבתה של התחמושת בבטן הטנק מתחת לצריח, המקום הכי פחות פגיע בטנק, מוסיפה רבות לשרידותו לכן פגיעה בתחמושת אינה סבירה, אך מיקום זה גורם להצטופפות של הצוות ולאי נוחות.
בדומה לטנקים סובייטים רבים שפותחו בשלבי המלחמה הקרה, גם טנק ה-T-72 מוגן מפני קרינה, נשק כימי ונשק אחר להשמדה המונית. לטנק כיסוי פנימי מחומר חוסם קרינה, כל האמר"לים ומערכות התצפית נסגרות אוטומטית על-פי חיישן מזהה קרינה, והאוויר מסונן במערכת סינון האוויר.
חימוש

טנק ה-T-72 מצויד בתותח חלק-קדח בקוטר 125 מ"מ היורה תחמושת חצי אחודה. בדגמים מתקדמים יותר של הטנק נוספה היכולת לשגר טילי נ"ט מהקנה, בדומה ליכולת של טנק T-64B ו-T-55AMV.
חימוש > מערכת הטעינה האוטומטית

מערכת הטעינה האוטומטית ב-T-72 מסוגלת לטעון פגז ח"ש (חודר שריון) תוך 3.75 עד 6.5 שניות (תלוי במיקום הקרוסלה), אך טעינה של פגזים אחרים, למשל פגזים דו שלביים נגד טנקים, אורכת בין 6.5-8 שניות (תלוי במיקום הקרוסלה). בניגוד למערכת הטעינה האוטומטית המסובכת והפחות נגישה של ה-T-64, במקרה של כשל או בעיה במערכת המפקד יכול לטעון את התותח ידנית, על ידי פגזים שנמצאים לצידו.
שירות

ה-T-72, בהיותו טנק אשר יועד לייצור המוני, נפוץ בכמויות גדולות בקרב המדינות אשר השתייכו לברית המועצות ובנות בריתן, ביניהן סוריה, עיראק ואיראן. מאז הצגתו, עסקה ברית המועצות בפיתוח ושדרוג הטנק, אשר גרסתו המתקדמת ביותר (T-72BU) מותגה כ-T-90, והפכה לטנק החדש ביותר שנכנס לייצור סדרתי ברוסיה. מאז התפרקות ברית המועצות מציעות מדינות שונות, שנותרו בהן תשתיות ייצור ופיתוח, חבילות שדרוג לטנקי T-72, המיועדות להתאים את הטנק למאה ה-21 על ידי שיפור המיגון, החימוש, המכלולים האלקטרוניים והמנוע. שדרוג מעניין פותח על ידי אוקראינה, המציעה טנק T-72 המסוגל לירות תחמושת נאט"ו בקוטר 120 מ"מ.
שירות > T-72 במלחמות ישראל

במבצע שלום הגליל נתקל צה"ל בטנקי T-72 בשרות הצבא הסורי. מפרסומים שונים עולה כי ה-T-72 הצליח לפגוע במספר כלי רכב ישראליים, במיוחד בקרב סולטאן יעקב. מנגד, אמצעי ה-נ"ט אשר נמצאו בשימוש צה"ל (כמו טילי TOW-2A) הצליחו לחדור את שריון הטנק.
מעולם לא פורסם כי T-72 נלקח שלל בידי צה"ל. אין טנקים מסוג זה בתצוגה בשום אתר פתוח לציבור בארץ, פרט ליד לשריון שם מוצג טנק שניתן לאתר על ידי מדינה מזרח אירופאית.
תמונות

‏T-72A של צבא גרמניה המזרחית
‏T-72M1 (גרסת יצוא)
‏T-72M1 בשרות צבא בולגריה
‏T-72 לאימון נהיגה, צבא מזרח גרמניה
‏M-2001 הסרבי
‏T-72 של צבא הודו
‏'אסעד בביל' עיראקי
הערות שוליים

↑  ראו לדוגמה את הציוד של צבא הודו (שרוב הטנקים שלו שודרגו עם מיגון ראקטיבי) או צבא סוריה.
↑  מתוך: טנק המערכה T-72 בין 1974–1993, הוצאת אוספרי.
↑  T-72 Main Battle Tank, באתר Gary's Place
↑  Т-72Б «Рогатка»
| רק"מ מדינות הגוש הסובייטי לאחר מלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| טנקים | T-84 Oplot-M • T-90 • T-84 • T-80 • T-72 • IT-1 • T-64 • T-62 • PT-76 • T-55 • T-10 • ארמטה T-14 |  |
| נגמ"שים | BTR-152 • BTR-94 • BPM-97 • BTR-90  • BTR-80 • BTR-70 • BTR-60 • BTR-40 • BTR-4 • BTR-3 • BTR-D • BTR-50 • MT-LB |  |
| נגמ"שי לחימה | BMPT • BTR-T • BMD-3 • BMD-2 • BMD-1 • BMP-3 • BMP-2 • BMP-1 • ‏T-15 ארמטה |  |
| תותחים מתנייעים | 2S1 גווזדיקה • ‏SO-152 • ‏2S4 טולפן • ‏2S5 גיאטסינט-S • ‏2S7 פיון • ‏2S9 נונה • ‏2S19 MSTA‏ • ‏‏2S23 נונה-SVK • ‏2S25 Sprut-SD • ‏2S31 וונה • ‏ASU-57 • ‏ASU-85 • ‏A-222 ברג |  |
| ארטילריה רקטית | BM-14 • ‏BM-21 גראד • ‏BM-24 • ‏BM-25 • ‏BM-27 אוראגן • ‏TOS-1 • ‏BM-30 סמרץ' |  |
| טילי קרקע-קרקע | 2K6 לונה • 9K52 לונה-M • ‏OTR-21 טוצ'קה • OTR-23 אוקה • 9K720 איסקנדר • K-300P בסטיון-P |  |
| רק"ם נ"מ | ‏SA-22 • SA-19  • ZSU-23-4 • ZSU-57-2 • BTR-152A\D\E • BTR-40A |  |
| מערכות קרקע-אוויר | SA-4 • ‏SA-6 • ‏SA-8 • ‏SA-9 • ‏‏SA-10 • ‏SA-11 • ‏‏SA-12 • ‏SA-13 • ‏SA-15 • ‏SA-17 • ‏SA-19 • ‏‏SA-20 • ‏‏SA-21 • ‏‏SA-22 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537152105171  BnF: cb18133865k (data)  LCCN: sh94003497  NKC: ph351289 
טנקי M-84 בשירות צבא כווית, 1991.
טנק החילוץ BREM-1 המבוסס על ה-T-72, בשירות הצבא העיראקי.
הדגם המשופר T-72M4 CZ שפותח בצ'כוסלובקיה.
טנק T-72B ROGATKA מבצע ירי
אביגדור הלברשטאם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1828 ה'תקפ"ח
 פטירה:  מרץ 1877 (בגיל 49 בערך) כ"א באדר ה'תרל"ז
 מקום פעילות:  גליציה,  האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 תחומי עיסוק:  רב העיירה באבוב אב בית הדין של דוקלה
 בת זוג:  חנה רחל הלברשטאם
 
רבי אביגדור הלברשטאם (מכונה - "הרב מדוקלה"; ה'תקפ"ח - כ"א באדר ה'תרל"ז; 1828 – מרץ 1877) היה אב בית הדין של העיירה דוקלה בגליציה המזרחית, בנו של רבי אריה לייבוש הלברשטאם (הראשון) ואחיו של האדמו"ר רבי חיים הלברשטאם (הדברי חיים), מייסד חסידות צאנז.
תולדות חייו

רבי אביגדור נולד בשנת ה'תקפ"ח (1828) לרבי אריה לייבוש הלברשטאם (הראשון) ולמרים בת רבי דוד מטארניגראד. הוא נישא לחנה רחל, בתו של רבי אברהם חיים הורביץ רבה של לינסק; נולדה להם בת, הרבנית מרים, אשת הרב אריה לייבוש הלברשטאם מדוקלה.
רבי אביגדור כיהן כרבה של העיירה באבוב, אך נמנע מלהשתייך לקהילה החסידית (עוד טרם הקמת חסידות באבוב במאה ה-19). בין אחיו, רבי חיים, לבין רבי נתן יהודה לייב אשכנזי נרקמו קשרי ידידות טובים, וכשעבר הרב אשכנזי לכהן כרב העיירה טיסמניץ, התמנה אחיו רבי אביגדור במקומו למשרת הרבנות בעיירה דוקלה עד לסוף ימיו.
הוא נפטר שבוע לאחר חג הפורים, בתאריך כ"א באדר ה'תרל"ז (1877). חתנו, רבי אריה לייבוש הלברשטאם, מילא את מקומו כרבה של דוקלה.
Tyr (אלבום)

Tyr (נחשב לעיתים כאלבום קונספט) הוא אלבומה החמישה עשר של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור באוגוסט 1990.
אודות האלבום

האלבום הוקלט בין פברואר ליוני באולפני "Rockfield Studios" שבעיירה מונמות' שבדרום מזרח ויילס, בריטניה, תחת חברת התקליטים "I.R.S. Records", שגם הוציאה לאור את אלבומה הקודם של הלהקה.
רבים ייחסו ל"Tyr" מעמד של אלבום קונספט, מכיוון ששם האלבום, כמו גם חלק מתוכן שיריו, עוסקים במיתולוגיה הנורדית. אולם בסיסט הלהקה ניל מורי (Neil Murray) טען כי ללהקה לא הייתה כוונה ליצור אלבום קונספט, וציין כי "למרות שאולי כמה מהשירים נשמעים חופפים, מעט מאוד מהם עוסקים במיתולוגיה הנורדית". שם אלבום "Tyr" מתייחס ל"טיר" (בנורדית עתיקה: Týr), שהוא אחד האלים במיתולוגיה הנורדית, ובנו של אודין (בנורדית עתיקה: Óðinn) שהוא האל הבכיר ביותר במיתולוגיה. סגנונו הטקסטואלי של האלבום הוא כעין המשך לאלבומם הקודם, Headless Cross, שעסק גם הוא במיתולוגיה ובעיקר ב'כוחו של השטן'. מבחינה מוזיקלית, אלבום זה מסמל, אולי יותר מכל, את נטישתה של בלאק סבאת' את סגנונה המוכר והידוע והתרחקותה מהמסורת האפלה, הכבדה ומלאת הריפים העוצמתיים שהיו סימן ההיכר שלה.
הלהקה ציינה כי למרות שהיא לא מתחרטת או מתכחשת לשיר "Feels Good to Me", אך הכללת השיר באלבום נעשתה במודע אך ורק על מנת לשחררו כסינגל, והשיר אינו מתאים מבחינה מוזיקלית לשאר התוכן באלבום.
כתובת האלפבית הרוני שעל עטיפת אלבום, נלקחה מאחת מ"אבני הרונות" המפורסמות בעולם "Rök Runestone" (אנ'), שנמצאת בשוודיה.
בהופעות החיות שערכה הלהקה לקידום האלבום, הופיעו כנגני-אורחים בסיסט הלהקה לשעבר גיזר באטלר, סולן להקת דיפ פרפל איאן גילן וגיטריסט להקת קווין בריאן מיי.
ביקורות

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
Allmusic: 
רולינג סטון: 
Sputnikmusic: 
האלבום קיבל בצאתו ביקורות מעורבות. מבקרי מוזיקה ביקרו את ההפקה המוזיקלית באלבום, ובין היתר טענו שתיפופו של קוזי פאוול "בולע" את שאר הכלים באלבום. אחרים ציינו את הכבדות הניכרת, ושיבחו את עבודת הקלידים של ג'ף ניקולס.
רשימת השירים

כל מילות השירים נכתבו על ידי טוני מרטין. הלחנים נכתבו על ידי חברי הלהקה.
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Anno Mundi  | 6:12 |
| 2. | The Law Maker  | 3:55 |
| 3. | Jerusalem  | 4:00 |
| 4. | The Sabbath Stones  | 6:48 |
| 5. | The Battle of Tyr ‏(אינסטרומנטלי)  | 1:09 |
| 6. | Odin's Court  | 2:42 |
| 7. | Valhalla  | 4:43 |
| 8. | Feels Good to Me  | 5:44 |
| 9. | Heaven in Black  | 4:05 |
| משך כולל: | משך כולל: | 39:16 |
מבצעים

טוני איומי - גיטרה, גיטרה אקוסטית, הפקה מוזיקלית
קוזי פאוול - תופים, כלי הקשה, הפקה מוזיקלית
ג'ף ניקולס - קלידים
ניל מורי - גיטרה בס
טוני מרטין - שירה
הערות שוליים

↑  ‏"Black Sabbath Online Forums: Tyr", באתר "Black Sabbath Online"
↑  שאלות ותשובות עם טוני מרטין באתרו הרשמי
↑  ביקורת וסיקור על האלבום, באתר Allmusic
↑  רשימת דירוג אלבומי "בלאק סאבאת'", באתר הרולינג סטון
↑  שקלול ציוני האלבום וביקורת, באתר Sputnikmusic
| בלאק סבאת' |
| --- | --- | --- |
טוני איומי (גיטרה) • אוזי אוסבורן (שירה) • ביל וורד (תופים) • גיזר באטלר (גיטרה בס)
ביל וורד (תופים) • רוני ג'יימס דיו (שירה) • איאן גילן (שירה)
| אלבומי אולפן | Black Sabbath ‏ (1970) • Paranoid ‏ (1970) • Master of Reality ‏ (1971) • Vol. 4 ‏ (1972) • Sabbath Bloody Sabbath ‏ (1973) • Sabotage ‏ (1975) • Technical Ecstasy ‏ (1976) • Never Say Die!‎ ‏ (1978) • Heaven and Hell ‏ (1980) • Mob Rules ‏ (1981) • Born Again ‏ (1983) • Seventh Star ‏ (1986) • The Eternal Idol ‏ (1987) • Headless Cross ‏ (1989) • Tyr ‏ (1990) • Dehumanizer ‏ (1992) • Cross Purposes ‏ (1994) • Forbidden ‏ (1995) • 13 ‏ (2013) |  |
| נושאים קשורים | Heaven & Hell • Iron Man‏ • Paranoid‏ • God Is Dead?‎ |  |
דיסקוגרפיה של בלאק סבאת' • קטגוריה:בלאק סבאת' • פורטל:הבי מטאל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 00f64d57-aeaf-3925-ac5e-072fdcb7c3f6
T-35

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טנק כבד
 מדינה מייצרת:  ברית המועצות ברית המועצות
 יצרן:  מפעל מאלישב 
 שנת ייצור:  1932–1939
 תקופת השימוש:  1935–1941 (כ־6 שנים) 
 דגם קודם:  אין
 דגם עוקב:  אין
 מערכה מרכזית:  מלחמת העולם השנייה
 יחידות שיוצרו:  61 
 מידע טכני
 אורך:  9.72 מטר
 רוחב:  3.20 מטר
 גובה:  3.43 מטר
 משקל:  50 טון
 מהירות:  29 קמ"ש (כביש), 14 קמ"ש (שטח פתוח)
 טווח פעולה:  100 ק"מ
 מנוע:  מנוע בנזין 12 צילינדר בתצורת V בן 500 כ"ס
 שריון:  10 עד 50 מילימטר
 צוות:  11
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח 76.2 מ"מ ותותח 45 מ"מ
 חימוש משני:  שישה מקלעי DT
 
T-35 היה טנק סובייטי כבד בעל חמישה צריחים. הטנק תוכנן בתחילת שנות ה-30 ויוצר באופן סדרתי בשנים 1932 - 1939. הטנקים השתתפו בשלבים הראשונים של מלחמת העולם השנייה. מרבית הטנקים אבדו בחודשים יוני - יולי 1941.
פיתוח וייצור

הפיתוח של הטנק הכבד החל בשנת 1930 במשרדי התכנון בעיר חרקוב. המטרה הייתה פיתוח של טנק כבד לפריצת קווי ביצורים, לשם כך הגדירו אנשי חיל השריון הסובייטי למתכננים את הדרישות לחימוש הטנק: 2 תותחים ולפחות 6 מקלעים. התוצאה הייתה טנק במשקל של כ-50 טון בעל 5 צריחים. הצריחים מוקמו בשני מפלסים. במפלס עליון מוקם צריח ובו תותח בקוטר 76.2 מ"מ בעל קנה קצר. התותח יועד לירי פגזים נפיצים בלבד כנגד מטרות חי"ר וארטילריה. במפלס התחתון מוקמו 4 צריחים. צריח אחד/שניים עם תותח בקוטר 45 מ"מ (התותח יועד לירי פגזי חודרי שריון כנגד מטרות משוריינות) ושלושה/שניים (תלויה בגרסה) צריחים עם מקלעי DT. 
הטנק צויד במנוע בנזין בעל 12 צילינדרים מדגם M17. היה זה למעשה הגרסה המשופרת של המנוע הגרמני BMW VI, אשר יוצר בברית המועצות ברישיון. הספק של המנוע היה 500 כוח סוס.
הייצור של טנקי T-35 החל בנובמבר 1933 במפעל הקטרים בעיר חרקוב. T-35 יוצר בסדרות קטנות עד לשנת 1939, אז הופסק ייצורו. בסך הכל יוצרו 59 טנקי T-35.
שירות קרבי

בקיץ 1941 מרבית טנקי T-35 (48 מתוך 59) היוצבו בגדוד הראשון של דיוויזיית שריון מס' 34. הדיוויזיה מוקמה באזור העיר רווה-רוסקה. בימים הראשונים של מבצע ברברוסה איבדה הדיוויזיה את כל טנקי T-35 שלה - רובם ללא קרב. הם נעזבו בשל תקלות טכניות,  במהלך התמרון של הדיוויזיה. כמחצית מהטנקים פוצצו על ידי אנשי הצוות שלהם, כאשר התברר שלא ניתן לתקנם בתנאי שדה. 2 טנקים נתקעו בביצות ושניים נוספים נפלו מן הגשר לתוך הנהר וטבעו. רק 7 מתוך 48 הטנקים השתתפו בלוחמה של ממש, כולם הושמדו באש תותח נ"ט של הגרמנים.
טנקי T-35 הנותרים (אלה שלא הוצבו בדיוויזיה ה-34) נטלו חלק בקרב על מוסקבה בחורף 1941-42. לאחר מכן לא ידוע על שימוש כלשהו בטנקים אלו.
T-38 טאלון

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  נורת'רופ 
 תקופת שירות:  17 במרץ 1961 – הווה (63 שנים) 
 יחידות שיוצרו:  1,187 
 משתמש ראשי:  חיל האוויר של ארצות הברית 
 
T-38 בשירות נאס"א
T-38 טאלון (Talon) הוא מטוס אימונים סילוני דו־מנועי על־קולי, שפותח עבור חיל האוויר האמריקאי בסוף שנות ה־50 של המאה ה־20 על ידי חברת נורת'רופ. המטוסים הראשונים נכנסו לשירות במרץ 1961.
המטוס נחשב מוצלח מאוד, אמין, זול ופשוט לתחזוקה, בעל ביצועים טובים ובטוח מאוד. כתוצאה מכך, הוא עדיין נמצא בשימוש בחיל האוויר האמריקאי, וכן בסוכנות החלל האמריקאית.
היסטוריה

באמצע שנות ה־50 החלה נורתרופ לתכנן מטוס קרב קל ומהיר (שהפך בסופו של דבר ל־F-5 פרידום פייטר), ולצידו מטוס אימונים על קולי שהתבסס עליו. אב הטיפוס הראשון טס ב־10 באפריל 1959, תחת הכינוי YT-38. לאחר שנבדקו שני סוגי מנועים, נחתם חוזה עם חיל האוויר האמריקאי, וכאמור, המטוס נכנס לשירות ב־1961 בבסיס חיל האוויר רנדולף. הייצור הופסק בתחילת 1972, לאחר ש־1,187 מטוסים יוצרו. המטוס משמש בחיל האוויר האמריקאי כיום כמטוס אימונים מתקדם לתלמידי טייס המיועדים למטוסי קרב. הוא משמש גם כמטוס אימונים בסינגפור, טיוואן, גרמניה ופורטוגל. בנוסף, חיל הים האמריקאי מפעיל לפחות שלושה מטוסי טאלון בבית הספר לטייסי ניסוי שלו, וחברת בואינג מפעילה מספר מטוסים כמטוסי מרדף.
למטוס יש שלוש גרסאות עיקריות: T-38A הייתה הגרסה הראשונה שנמסרה לחיל האוויר האמריקאי. T-38B היא גרסה המצוידת בכוונת תותח ואפשרות להתקנת תותח, פצצות אימונים או רקטות. הדגם האחרון, T-38C טאלון II נכנס לשירות ב־2001. דגם זה היה מורכב משלדות ישנות שהורכבו עליהן מערכות אלקטרוניות חדישות - קוקפיט זכוכית ותצוגה עילית. בנוסף, שופר המנוע כך שיהיה אמין יותר וקל יותר לתחזוק, ובעל דחף גדול יותר. בואינג זכתה בשני חוזים לשיפור מערכות האויוניקה של המטוס בשנת 1996 ובשנת 2002. התעשייה האווירית נבחרה על ידי בואינג כקבלן משנה ראשי לפרויקט. המטוס מתוכנן להמשיך לשרת עד 2020.
המטוס משרת כיום בבית הספר לטייסי ניסוי בבסיס חיל האוויר אדוארדס. פיקוד הציוד של חיל האוויר משתמש במטוס לבדיקת מערכות נשק ואלקטרוניקה חדשות. טייסים מרוב חילות האוויר של נאט"ו מתאמנים על T-38A בבסיס חיל האוויר שפרד בטקסס, כחלק מתוכנית אימוני הטייסים המשותפת האירו-נאט"ו. פיקוד החינוך והאימונים של חיל האוויר משתמש במטוסי T-38B לאימון טייסים המיועדים למטוסי F-16,‏ F-15,‏ B-1, A-10,‏ F-111 ו־F/A-22. גם פיקוד הקרב של חיל האוויר של ארצות הברית עושה שימוש במטוסי T-38A. נאס"א משתמשת במטוס כמטוס אימונים לאסטרונאוטים, וכן למרדף אחרי מעבורת החלל בזמן הנחיתה, או כמטוס ליווי לטיסות ניסוי במרכז מחקרי הטיסה ע"ש דריידן.
מבנה

המטוס מצויד בשלושה כני נסע, מתוכם גלגל הכן הקדמי ניתן לניהוג. תא הטייס מדוחס אוויר וממוזג, ובו שני מושבים שבהם כיסאות מפלט המצוידים ברקטות. מושב המדריך, היושב מאחורי הטייס, מוגבה ב־25 ס"מ כדי לאפשר לו שדה ראייה רחב. הטייס והמדריך מופרדים במחיצה שקופה, ומקושרים עם מערכת קשר פנים ועם רדיו UHF. לכל איש צוות יש חופה נפרדת, הניתנת להשלכה במקרה חירום.
הכנפיים משוכות לאחור, והגוף בעל מבנה זורם. שתי מערכות הידראוליות עצמאיות מפעילות את משטחי הניהוג של המטוס. הגה הגובה מתפקד כמשטח ניהוג הנע ביחידה אחת, ולא מפוצל לכנף ומשטח. תדלוק ובדיקות לפני הטיסה קלים מאוד לביצוע. הטאלון נדרש למסלול של 695 מטרים בלבד כדי להמריא, ויכול להגיע מגובה פני הים לגובה 9,068 מטרים תוך דקה אחת. המנועים מצוידים במבער אחורי.
Source SDK

| --- | --- |


צילום מסך מהתוכנה
 מפתח:  Valve
 גרסה אחרונה:  Source SDK 2010 (23 ביוני 2010)
 מערכת הפעלה:  Microsoft Windows   Mac os x
 נכתבה בשפות:  C++
 סוג רישיון:  שימוש חופשי
 קטגוריה:  יצירת מודלים, מפות למשחקי Valve ועוד.
 דף הבית
Source SDK היא תוכנה שפותחה על ידי Valve, היא מיועדת לבניית מודלים לדמויות ממשחקי Valve, מפות למשחקי Valve ועוד, הפועלים על מנוע ה-Source בלבד.
גרסתו הראשונה של התוכנה פותחה בשנת 2006 והותאמה רק למשחקים Half-Life: Source ו-Half-Life Deathmatch: Source, והיה ניתן לשימוש חופשי רק בשנת 2007.
אפשרויות > מפות

אפשרות עיצוב המפות (Hammer Editor) מאפשרת לבנות מפות כפי רצון המשתמש, או לקחת מפה שכבר קיימת ולעצב אותה מחדש.
אפשרויות > מודלים

אפשרות עיצוב המודלים (Model Viewer) מאפשרת לקחת דמויות ממשחקי Valve ולעצב להם את הגוף מחדש, כגון: לבוש, נעליים, אפשרות לשים מסיכה או להוריד וכו'.
אפשרויות > פנים

אפשרות עיצוב הפנים (Face Poser) מאפשרת לעצב את פניהם של דמויות משחקי Valve ולעשות להם מראה אחר, כגון: צבע עניים, סנטר, אף, שפתיים, שיער, אוזניים וכו'.
משחקים הניתנים לעיצוב בתוכנה

המשחקים הניתנים לעריכה בגרסה החופשית למשתמשים הם:
Counter-Strike: Source
Half-Life 2
Half-Life 2: Deathmatch
Day of Defeat: Source
Half-Life 2: Episode One
Half-Life 2: Episode Two
פורטל
Team Fortress 2
Left 4 Dead
Left 4 Dead 2
Alien Swarm
פורטל 2
ראו גם

Valve
סטים
Valve Hammer Editor
Tele2 רוסיה

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברת תקשורת סלולרית
 מייסדים:  Tele2
 תקופת הפעילות:  2003–הווה (כ־21 שנים)
 חברת אם:  Tele2 
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 משרד ראשי:  מוסקבה, רוסיה
 בעלות:  רוסטלקום
 ענפי תעשייה:  טלקומוניקציה, מפעיל רשת סלולרית
 מוצרים עיקריים:  שירותי טלפוניה סלולרית
 הכנסות:  123,000,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 רווח:  6,600,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2019) 
 מנכ"ל:  סרגיי אמדין סמנכ"ל: אלכסנדר פרובוטורוב
 עובדים:  7,000
  
 ru.tele2.ru
 
Tele2 רוסיה (ברוסית: Tele2 Россия) היא חברת תקשורת המפעילה רשת תקשורת סלולרית ברוסיה ומספקת שירותי טלפוניה מקומית, שירותי גישה נרחבים לאינטרנט, טלוויזיה דיגיטלית והיא הוקמה על ידי חברת Tele2 השוודית על בסיס רשתות שנרכשו ברוסיה. החברה פועלת משנת 2003 והיא מהווה לחברה בת של רוסטלקום.
בסוף שנת 2018 היו לחברה 42.3 מיליון מנויים ברוסיה ונכון לאפריל 2019 היא פעילה ב-67 מחוזות רוסיה. החברה נסחרת בבורסת מוסקבה וכיום אין קשר עסקי בינה לבין חברת Tele2 השוודית.
החברה מפעילה תקשורת סלולרית על רשת ה-GSM וה-GPRS ומספקת גם שירותי גישה לאינטרנט (ISP).
אבידוס (דרדנלים)

מפת אבידוס וסביבותיה
אבידוס (ביוונית: Άβυδος) הייתה עיר יוונית, שנוסדה בשנת 477 לפנה"ס על ידי מילטוס, על החוף האסייתי במקום הצר ביותר של הדרדנלים. עם ייסודה הצטרפה אבידוס לברית האטית-דלית והייתה כפופה לאתונה עד שנת 412 לפנה"ס, אז עברה השליטה עליה לזמן מה לספרטה.
פיליפוס החמישי כבש את אבידוס לאחר קרב עיקש בשנת 200 לפנה"ס, אך הפסיד אותה לרומא בשנת 197 לפנה"ס. רומא הפקידה את אבידוס בידי אנטיוכוס השלישי, אך הוא התמרד כנגד רומא, ולאחר שזו הביסה אותו, ב-189 לפנה"ס, נראה שאבידוס חזרה להיות עצמאית.
באבידוס הקים קסרקסס מלך פרס גשר סירות, עליו חצה צבאו הענק את המצר בעת מסע המלחמה על יוון ב-480 לפנה"ס (הרודוטוס, ספר ז', 33 ואילך). אבידוס מפורסמת גם בזכות סיפור האהבה אודות הרו ולאנדרוס.
גילוי חורבותיה של העיר מבחינה ארכאולוגית החל בשנת 1675.
במשך שנים רבות נלקחו מחורבות העיר אבנים וחומרים ששימשו לבניה עד להכרזה על האזור כאתר ארכאולוגי בתחילת המאה ה-20.
Talk Talk

| --- | --- |
 מקום הקמה:  לונדון 
 מוקד פעילות:  לונדון, הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1981–1991 (כ־10 שנים)
 סוגה:  סינת'-פופ • גל חדש (תקופה מוקדמת)   פוסט רוק • ארט רוק (תקופה מאוחרת)
 חברת תקליטים:  EMI • Polydor
 חברים
 מארק הוליס 
 חברים לשעבר
 מארק הוליס לי האריס פול ווב סיימון ברנר
 
טוֹק טוֹק (באנגלית: Talk Talk) הייתה להקה בריטית שנוסדה בלונדון בשנת 1981. בתחילתה, הייתה חלק מתנועת הגל החדש ורבים השוו אותה לדוראן דוראן. לאחר שרשרת של להיטים, החלה הלהקה להתקרב יותר למוזיקה נסיונית באמצע שנות השמונים ולשלב כלים אקוסטיים יותר ויותר. אלבומיהם המאוחרים השפיעו רבות על להקות אלטרנטיביות רבות שבאו בעשור שלאחריהם, במיוחד מתחום הפוסט-רוק, והם נחשבים (ביחד עם סלינט (אנ')) לממציאי הז'אנר[דרוש מקור]. להקות רבות הושפעו מטוק טוק, ביניהן בארק פסיכוזיס (אנ') (שאלבומם Hex (אנ') הוא הראשון שתואר כאלבום פוסט רוק אי פעם), מוגוואי (אנ'), רדיוהד ועוד.
היסטוריה > הקמה והימים הראשונים (1981–1983)

טוק טוק החלו את ימיהם כרביעייה - מארק הוליס (אנ') (שירה וכתיבה), לי האריס (אנ') (תיפוף), פול ווב (אנ') (גיטרת בס) וסימון ברנר (קלידים). הם היו מקושרים בתחילת דרכם לתנועה הניו-רומנטית שקשרה עקרונות מעולם הגלאם רוק בתחום החזותי ומוזיקת סינת'-פופ בתחום המוזיקלי. להקות אחרות מהתנועה – קאלצ'ר קלאב, אולטראווקס, ויסאג' ודוראן דוראן שטוק טוק הושוותה אליה פעמים רבות. השוואה זו נעשתה משום הדמיון לכאורה בין הלהקות - הן חלקו תבנית דומה של השם, מפיק (קולין ת'רסטון), לייבל (EMI) והשפעה מרוקסי מיוזיק. באחד מסיבובי ההופעות של דוראן דוראן שמשה טוק טוק כלהקת החימום.
בשנת 1982 שוחרר אלבום הבכורה של הלהקה - "The Party's Over", שהכיל את הסינגלים "Mirror Man", "Talk Talk" ו-"Today". האלבום לא נחל הצלחה גדולה מדי, למרות זאת "Today" נכנס למצעד ה-Top 40 באנגליה, וכך גם ההוצאה המחודשת של הסינגל "Talk Talk". לאחר שחיממו את ג'נסיס באותה שנה, הם זכו לחשיפה גדולה הרבה יותר.
לאחר הקלטת השיר "My Foolish Friend" עזב סיימון ברנר את הלהקה, ולמעשה טוק טוק הפכו לשלישייה. אף שברנר מעולם לא הוחלף באופן רשמי, המפיק טים פריס-גרין שהצטרף ללהקה נחשב בפועל לחברה הרביעי. הוא ניגן על הקלידים במקום ברנר והיה לעיתים קרובות שותף לכתיבה יחד עם מארק הוליס, ולמעשה נשאר בלהקה במעמד זה עד פירוקה. למרות זאת, הוא לא ניגן עם הלהקה בהופעות חיות אלא רק באולפן.
היסטוריה > ההצלחה המסחרית (1984-1986)

בשנת 1984 יצא אלבומה השני של הלהקה, It's My Life, שהכיל בתוכו את שיר הנושא שהיה להיט והשיר Such a Shame (שמבוסס על הספר איש הקובייה) שהיה להיט גדול אף יותר. האלבום זיכה את הלהקה בהצלחה מסחרית באירופה, אוסטרליה וניו זילנד. למרות זאת, במולדתם בריטניה הם לא זכו לתשומת לב גדולה. למרות ההצלחה, חברי הלהקה הביעו רצון שלא להיות חלק מהזרם המרכזי וניתן לראות זאת בכמה דרכים - מארק הוליס הצהיר ב-1985 שהשפעותיו כוללות את בלה בארטוק, קלוד דביסי, מיילס דייוויס וג'ון קולטריין, והקליפ לשיר הנושא של האלבום It's My Life שמהווה פארודיה על ליפ סינקינג.
האלבום The Colour of Spring, שיצא בשנת 1986, הראה על תפנית בכיוון המוזיקלי של הלהקה. אף על פי שעדיין שמרו על חלק מהסינת'-פופ והגל החדש שאפיין אותם מקודם, הם הציגו מגוון רחב הרבה יותר של תזמור ושירים בעלי מבנה מורכב יותר שנטו להיות ארוכים מהרגיל (אורך השירים הממוצע בתקליט היה כשש דקות). אף על פי שאיפתם של הלהקה להתרחק מהמיינסטרים, האלבום נחל הצלחה עצומה, במיוחד לאור הוצאת הסינגל Life's What You Make It מתוכו, ומלבד ההצלחה הבינלאומית הגדולה ראוי לציין את ההצלחה שלו בבריטניה - הוא נכנס למצעד ה-Top 10 ונהיה לאלבומם המצליח ביותר במולדתם. באותה תקופה, כל השירים נכתבו על ידי הוליס ופריס-גרין. ההופעות שלהם מאותה תקופה כללו הרכב נרחב של אמנים על הבמה, ואחת מהן, שנערכה בפסטיבל הג'אז של מונטריי תועדה בסרט ההופעה Live in Montreux 1986.