stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולפני מארב
היסטוריה > Marv Music

בשנת 2021 השיקה Marv חברת תקליטים, Marv Music, בשיתוף עם Warner Music Group. התווית מופצת תחת יחידת הפרלופון של וורנר.
הערות שוליים

↑  "Paragon unveils 5 new HandMade pix". Variety. 1997-02-21. נבדק ב-2020-05-29.
↑  Petrikin, Chris; Carver, Benedict (1999-01-07). "Sony, Ska make 'Diamonds' deal". Variety. נבדק ב-2020-05-29.
↑  Dawtrey, Adam (2001-07-27). "Newlyweds 'Swept'". Variety. נבדק ב-2020-05-29.
↑  Hoffmann, Bill (2002-10-15). "MADONNA BOMBS – 'SWEPT AWAY' IS LATEST WA$HOUT IN LONG LINE OF FLOPS". New York Post. נבדק ב-2020-05-29.
↑  "Madonna sweeps board at annual Raspberry awards". The Guardian (באנגלית). 2003-03-24. ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-05-29.
↑  Dawtrey, Adam (2003-06-15). "Vaughn takes 'Cake,' Ritchie fires 'Revolver'". Variety. נבדק ב-2020-05-29.
↑  Garrett, Diane (2007-06-16). "Sony, Marv Films pact". Variety. נבדק ב-2020-05-29.
↑  Dawtrey, Adam (2007-12-07). "Mitchell joins MARV Films". Variety. נבדק ב-2020-05-29.
↑  Jaafar, Ali (2009-07-06). "Thykier exits Marv, sets up PeaPie". Variety. נבדק ב-2020-05-29.
↑  Needham, Jack (2021-11-11). "WARNER LAUNCHES JV LABEL MARV MUSIC WITH BRITISH PRODUCTION COMPANY MARV, COLIN BARLOW JOINS AS PRESIDENT". Music Business Worldwide. נבדק ב-2021-11-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007361474905171  LCCN: n2008014548  VIAF: 130411220   WorldCat (עם VIAF): 130411220
לודנשייד

לודנשייד (באנגלית: Lüdenscheid; בהגהה גרמנית: ˈly:dn̩ʃaɪt) היא עיר במחוז מרקיישר קריי שבצפון נורדריין-וסטפאליה, גרמניה.
היסטוריה

בעוד שהתיישבות ראשונה באזור לודנשיד מאושרת במאה ה-9, אזכורו הראשון של המקום ככפר נעשה בשנת 1067 וכעיר בשנת 1268. במאה ה-15 וה-16 הייתה לודנשייד חברה בברית ערי הנזה. מאז 1609 שייכת העיר למרקיזות ברנדנבורג, פרוסיה. בשנת 1815 הפכה לחלק מהפרובינציה החדשה של פרוסיה בוסטפאליה.
ערים תאומות

אנגליה בריגהאוס, אנגליה
הולנד דן הלדר, הולנד
בלגיה לוון, בלגיה
פולין Gmina Myślenice, פולין
צרפת רומילי-סור-סיין, צרפת
רוסיה טאגאנרוג, רוסיה
אנדרטת הודו בנב-שאפל

אנדרטת הודו בנב-שאפל (באנגלית: Neuve-Chapelle Indian Memorial) היא אנדרטה שהוקמה בצרפת לזכר חיילי הצבא ההודי שנפלו בחזית המערבית באירופה במלחמת העולם הראשונה ומקום קבורתם לא נודע. כיום מונצחים על גביה שמותיהם של 4,703 נעדרים. האנדרטה היא מהמפוארות והייחודיות באנדרטאות האימפריה הבריטית שבחזית המערבית לשעבר.
ב-2023 הוכרז אתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם אתרי קבורה וזיכרון של מלחמת העולם הראשונה (החזית המערבית), הכולל בין היתר את האנדרטה.
האנדרטה

האנדרטה ניצבת ליד הכפר נב-שאפל, כ-20 קילומטרים מדרום-מערב לעיר ליל שבמחוז נור פה דה קאלה בצפון צרפת. מיקום זה נבחר בשל התפקיד שמילאו יחידות הודיות בקרב נב-שאפל במרץ 1915.
האנדרטה היא חצר עגולה בקוטר של כ-50 מטרים. היא מוקפת חומה ועצים ומעוטרת בדשא ושיחי פרחים. שטחה נחצה לרבעים על ידי שני שבילי אבן מצטלבים. בצומת שני השבילים ניצבת אבן הזיכרון, שעליה חרותה הכתובת "Their Name Liveth for Evermore" ("שמם יחיה לדור ודור"). בשני קצותיו של אחד השבילים, ממערב וממזרח, נקבעו בחומה שני ביתנים רבי צלעות בעלי כיפה (Chhatri) שעיצובם לקוח מן הארכיטקטורה ההודית. הכניסה אל מתחם האנדרטה היא דרך הביתן המערבי.
מחציתה הצפונית של חומת המתחם, בין שני הביתנים, היא שבכת אבן ועליה תחריטי סמלים של יחידות הודיות. במרכז השבכה נקבע כותל, שעליו עמוד המתנשא לגובה של 15 מטרים. העמוד נעשה בדמותם של העמודים שנוצרו על ידי הקיסר אשוקה. בראשו נקבעו פרח הלוטוס, הכתר האימפריאלי וכוכב הודו. על גבי העמוד נחרתה באנגלית, ערבית, הינדי ופנג'אבי הכתובת "אלוהים הוא אחד, הוא הניצחון". בראש הכותל, משני צידי העמוד, ניצבים שני פסלי אבן בדמות טיגריסים, המשקיפים אל צידה החיצוני של האנדרטה. על גבי צידו החיצוני של הכותל נחרתה כתובת זו:
על גבי צידו הפנימי של הכותל נחרתו שמות האתרים בהם לחמו היחידות ההודיות בחזית המערבית.
מחציתה הדרומית של חומת המתחם, בין שני הביתנים, היא כותל חלק. אליו צמודים 44 לוחות שעליהם נחרתו שמות הנעדרים, מהם שניים שעוטרו בעיטור צלב ויקטוריה. במרכז הכותל נחרתה כתובת זו, באנגלית ובצרפתית:
באנדרטה מונצחים גם שמותיהם של שישה חיילים הודים שנפלו באירופה במלחמת העולם השנייה וגופותיהם נשרפו בהתאם לאמונתם.
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל הבריטי הרברט בייקר (Herbet Baker), שהיה ממתכנניה של ניו דלהי. עבודות הפיסול נוצרו על ידי צ'ארלס ווילר (Charles Wheeler).
האנדרטה הוקמה ומתוחזקת על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה. היא נחנכה ב-7 באוקטובר 1927 על ידי הרוזן מבירקנהד (Earl of Birkenhead), מזכיר המדינה הבריטי להודו, במעמד המרשל פרדיננד פוש.
ראו גם

צ'אטרי
הערות שוליים

↑  תקציר מנהלים של מסמך המועמדות לאתר המורשת מ-2018, עמ' 1–12 (זמין להורדה באתר אונסק"ו (באנגלית))
↑  ספר בן סירא, פרק מ"ד, פסוק י"ג.
↑  ראו להרחבה כאן.
↑  ראו להרחבה כאן.
Auto-GPT

| --- | --- |

 מחזור חיים:  14 במרץ 2023 – הווה (שנה)
 גרסה אחרונה:  0.5.1 (26 באפריל 2024) 
 נכתבה בשפות:  פייתון 
 סוג רישיון:  רישיון תוכנה לא חופשי
 קוד מקור:  https://github.com/Significant-Gravitas/Auto-GPT 
 קטגוריה:  סוכן תבוני
 agpt.co
 
Auto-GPT הוא סוכן חכם המסוגל לפרק משימה שהוקצתה לו בשפה טבעית ולהסיק לבד אילו משימות עליו לבצע באינטרנט ובכלים אחרים באיטרציה אוטומטית. מאחר שהוא משתמש ב-API של GPT-3.5 ו-GPT-4 הוא הפך לאחד היישומים הראשונים המשתמשים ביכולות הבינה המלאכותית של OpenAI לביצוע משימות באופן אוטונומי.
שיטת עבודה

בניגוד למערכות בינה מלאכותית אחרות דוגמת ChatGPT, המחייבות הזנה של פקודות ידניות לכל פעילות שהמשתמש מעוניין לבצע, Auto-GPT בונה בעצמה יעדי משנה פונקציונליים להשגת המטרה ללא צורך בקלט אנושי מתמיד.
Auto-GPT מסוגל לכתוב ולשפר את הקוד של עצמו וכן לבצע ניפוי שגיאות, לפתח ולשפר את עצמו. כברירת מחדל, הוא יכול לבצע משימות אלו רק עבור תוכניות חדשות ופשוטות יחסית או כאלו שהועתקו מ-Git. היא לא יכולה לשנות את מערכת הבסיס שלה או כל דבר הקשור למערכות ה-GPT שבהן היא משתמשת.
Auto-GPT מנהל אחסון זיכרון לטווח קצר וארוך על ידי גישה לקריאה ולכתיבה של מסדי נתונים וקבצים, מנהל את דרישות האורך של תיבת דו-שיח, יכול לבצע פעולות מבוססות אינטרנט כגון חיפושי אינטרנט, מילוי טפסי אינטרנט ואינטראקציה עם ממשקי API ללא השגחה. הוא כולל גם תכונת טקסט לדיבור.
על מנת להנות מכל אפשרויות המערכת, המשתמש נדרש להתקין על מחשבו מספר תוכנות ולבצע פעולות התקנה וחיבור לAPI.
גרסאות

ב-14 במרץ 2023 OpenAI הוציאה את מודל השפה הגדולה GPT-4. במהלך בדיקות אבטחה טרום-שחרור, חוקרי "הצוות האדום" של החברה גילו שניתן לאפשר ל-GPT-4 לבצע פעולות בעולם האמיתי כגון פתירת CAPTCHA וכדומה.
צוות חוקרים ממיקרוסופט קבע כי בהתחשב ביכולות הרחבות של GPT-4 ברמות המתקרבות לאלו של בני אדם, ניתן לראות את GPT-4 "באופן סביר כגרסה מוקדמת (אך עדיין לא שלמה) של מערכת בינה מלאכותית מסוג בינה מלאכותית חזקה (AGI)". החוקרים גם ציינו שהניסויים שלהם מצאו עדיין מגבלות משמעותיות במערכת.
Auto-GPT שוחרר ב-30 במרץ 2023 על ידי טוראן ברוס ריצ'רדס, מייסד חברת משחקי הווידאו Significant Gravitas Ltd. זמן קצר לאחר מכן, הוא הפך לטרנד המוביל ב-GitHub.
בעיות

בנוסף להיותו מושפע מטעויות וחוסר דיוק בGPT, Auto-GPT מתקשה לעיתים קרובות להישאר "מרוכז" במשימות העומדות על הפרק, מבלי ללכת לאיבוד במשימות מורכבות שלא לצורך. כמו כן, לאחר ביצוע מוצלח של משימה, הוא בדרך כלל לא זוכר איך לעשות את זה בפעם הבאה, וכשהוא עושה את זה, כמו בעת כתיבת תוכנית, הוא לרוב לא זוכר איך להשתמש בה שוב. Auto-GPT מתקשה לפרק משימות בצורה יעילה ומתקשה להבין את ההקשרים של הבעיות וכיצד המטרות חופפות.
יישומים

AgentGPT הוא התוסף המשלב את AutoGPT בדפדפן האינטרנט, ומאפשר למתכנתים ליצור סוכנים משלהם. הרחבה נוספת היא ChaosGPT.
הערות שוליים

↑  רפאל קאהאן, Auto-GPT: הדור הבא של הבינה המלאכותית, באתר ynet, 24 באפריל 2023
↑  עידן בן טובים, ‏עדיין מתלהבים מ-ChatGPT? כנראה שעוד לא השתמשתם ב-Auto-GPT, באתר Geektime‏, 21 באפריל 2023
↑  GPT-4 Hired Unwitting TaskRabbit Worker By Pretending to Be 'Vision-Impaired' Human
↑  Microsoft Now Claims GPT-4 Shows 'Sparks' of General Intelligence
↑  Auto-GPT Unmasked: The Hype and Hard Truths of Its Production Pitfalls
לירן שכנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1977 (בן 47 בערך) חיפה
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  עיתונאי, שדרן ספורט
 
לירן שכנר (נולד ב-1977) הוא עיתונאי, ושדרן ספורט ישראלי.
ביוגרפיה

לירן שכנר נולד וגדל בחיפה. אביו, יעקב (יענקל׳ה) היה חבר להקת חיל הים וכרוז מכבי חיפה במשך שנים רבות, ואימו, ניצה, הייתה בעלת חברת הפקות. את שירותו בצה"ל עשה כמפקד וכמנחה בלהקת חיל הים.
לאחר השירות הצבאי למד לתואר ראשון במנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה. במקביל החל לשדר ברדיו חיפה, משם עבר לרשות השידור ולחברת צ'רלטון כשדר קווים במשחקי כדורגל. עם השנים התקדם להיות השדר הראשי של רבים ממשחקי הכדורגל של ליגת העל הישראלית, הפרמייר ליג וכן משחקי גביע אירופה בכדורגל.
שכנר מנחה מאז שנת 2019 את התוכנית סערה בממלכה המשודרת בערוצי צ'רלטון.
שכנר הוא גם בעליה של חברת "שכנר הפקות תקשורת", שבמסגרתה הוא מפיק ומביים טקסים מרכזיים לצה״ל ולגופים גדולים אחרים.
החל מאוגוסט 2023, מגיש עם כדורגלן העבר חיים רביבו את הפודקאסט ״רביבו ושכנר״ מבית All•in.
שכנר נשוי לשיר ואב לשלושה. מתגורר בחיפה. בעבר היה שכנר ידוע באהדתו לקבוצת הכדורגל מכבי חיפה.
הערות שוליים

↑  דף החברה בפייסבוק
↑  רביבו ושכנר, באתר Spotify
מכון דיסקברי

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  סיאטל 
 מייסדים:  George Gilder, Bruce Chapman 
 יושב ראש:  Bruce Chapman 
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־33 שנים) 
 www.discovery.org
 קואורדינטות:  47°36′15″N 122°20′00″W﻿ / ﻿47.604027777778°N 122.33344444444°W﻿ / 47.604027777778; -122.33344444444
 he
 
מכון דיסקברי (באנגלית: Discovery Institute) הוא צוות חשיבה שמרני מבחינה פוליטית הדוגל בתפיסה הפסאודו-מדעית של תכנון תבוני. המכון נוסד בשנת 1991 בסיאטל כנצר ללא מטרות רווח של מכון הדסון.
מסע הפרסום של המכון "ללמד את המחלוקת" נועד לאפשר לימוד אמונות אנטי-אבולוציה, עיצוב תבוני בשיעורי מדע של בתי ספר תיכון ציבוריים בארצות הברית במקום תיאוריות מדעיות מקובלות, תוך הנחה שקיימת מחלוקת מדעית על נושאים אלו כאשר למעשה אין.
בפברואר 1999 נחשף מסמך סודי של המכון המכונה "מסמך הטריז". המסמך תיאר את אסטרטגיית טריז - תוכנית פעולה תקשורתית, מדעית, פוליטית וחברתית שחיבר המכון. מטרת התוכנית היא לשנות את התרבות האמריקאית על ידי עיצוב מדיניות ציבורית כך שתשקף ערכים פרוטסטנטיים, שמרניים (פוליטיים), פונדמנטליסטיים, אוונגליסטים. דימוי הטריז מיוחס לפיליפ אי ג'ונסון אחד המייסדים של תנועת התכנון התבוני, ומתאר טריז מתכת מבקע בול עץ. המסמך מבקש "להפוך את הדומיננטיות החונקת של השקפת העולם המטריאליסטית", המיוצגת על ידי התאוריה המדעית של האבולוציה, לטובת "מדע העולה בקנה אחד עם אמונות נוצריות ותיאיסטיות". ב-Why Evolution Works (and Creationism Fails) כתבו המחברים "למרות שהאוריינטציה הדתית שלו מפורשת, התוכנית ארוכת הטווח המתוארת במסמך הטריז מציגה גם את האג'נדה הפוליטית של מכון דיסקברי. בעוד עשר שנים, אסטרטגיית הטריז הייתה אמורה להיות מורחבת לאתיקה, פוליטיקה, מדעי הרוח והאמנויות. המטרה הסופית של מכון דיסקברי היא "להפיל" את המטריאליזם ו"לחדש" את התרבות האמריקאית כדי לשקף את הערכים הנוצריים הימניים."
הערות שוליים

↑  Forrest, Barbara (May 2007). "Understanding the Intelligent Design Creationist Movement: Its True Nature and Goals" (PDF). Center for Inquiry. Washington, D.C.: Center for Inquiry. עמ' 20 ,בארכיון האינטרנט
↑  מסמך הטריז, מכון דיסקברי, 1998, מאורכב בארכיון האינטרנט, עמ' 2
↑  Why Evolution Works (and Creationism Fails), Rutgers University Press, 2009, עמ' 30
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605669105171  GND: 1086880978  ISNI: 0000 0000 8828 4466  LCCN: nr99029911  VIAF: 128298354   WorldCat (עם VIAF): 128298354
סטופ מושן

דוגמה לאנימציית סטופ מושן - מטבע חוצה את המשטח.
שיערה של השחקנית ג'וליאן מתייה (צר') מסורק ונקלע לצמה בסטופ מושן בסרט הצרפתי Hôtel électrique (צר') (1908), אחד משימושי הסטופ מושן הראשונים.
סטופ מושן (מאנגלית: Stop Motion) היא טכניקת אנימציה אשר מאפשרת ליצור אשליה שבה נראה כי אובייקט פיזי נע בכוחות עצמו.
סצנה של סרט אנימציית סטופ מושן מצולמת בעזרת מצלמת סטילס אשר מצלמת אוסף של תמונות בודדות כאשר כל תמונה היא פריים בודד בסרט. בין פריים לזה שאחריו, האובייקטים בסצנה מוזזים מעט באופן ידני - דבר אשר יוצר אשליית תנועה כאשר לאחר מכן הפריימים הללו יוקרנו ברצף במהירות רגילה (24 עד 30 פריימים בשנייה).
סגנונות דומיננטיים באנימציית הסטופ מושן:
הנפשה של דמויות שנבנו במיוחד לצורך הסרט, בעיקר מחימר או פימו (טכניקה המכונה באנגלית "claymation"). לדמויות וחפצים אלה יכולה להיות יכולת תנועה כמו לבובות.
אנימציה בפלסטלינה - בניגוד להנפשה של חפצים קשיחים, יכולת התנועה של הפלסטלינה רבה.
הנפשה של חפצים קיימים.
הנפשה של דמויות אנושיות.
דוגמאות לשימוש בטכניקת סטופ מושן

במשך השנים, בעזרת טכניקת הסטופ מושן הופקו סרטים קצרים, קליפים, סרטי טלוויזיה וסרטי קולנוע רבים.
סרטי הסטופ מושן המורכבים יותר מבחינה טכנית מופקים על ידי צוות גדול של אנימטורים על מנת להסריט שניות או דקות בודדות של סרט בכל יום צילומים. הסרטים "הסיוט שלפני חג המולד" (1993) ו"חתונת הרפאים" (2005) (שתי הפקות של טים ברטון), "מרד התרנגולים" ו"וולאס וגרומיט והארנב הקטלני" (שתי הפקות של ניק פארק) ו-"9.99$" (2009) נחשבים למורכבים מבחינה טכנית.
באמצעות טכניקת סטופ מושן ניתן לבצע אפקטים מיוחדים בסרטים. אחת מיצירות המופת בתחום זה היא הסרט "קינג קונג" (1933). כמו כן, הסרט הקצר "שכנים" מ-1952 של הבמאי הקנדי נורמן מקלארן הוא אחת מהדוגמאות המפורסמות לשימוש בטכניקה. דוגמאות לסרטי קולנוע אשר הופקו בעשורים האחרונים והשתמשו בטכניקת סטופ מושן כוללות בין היתר את הסרטים מלחמת הכוכבים, אינדיאנה ג'ונס ושליחות קטלנית.
דוגמאות לסדרות טלוויזיה אשר כוללות שימוש בטכניקת סטופ מושן הן Celebrity Deathmatch ואגדות המלך שלמה.
הסדרה סאות'פארק נוצרה בתחילתה על ידי סטופ מושן של גזרי נייר.
השוואה לאנימציה ממוחשבת

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא כבר לא נכון כיום.
סטופ מושן היא לכאורה טכניקת אנימציה פרימיטיבית ביחס לאנימציה ממוחשבת ומצריכה שימוש באובייקטים אמיתיים על פני מודלים ממוחשבים. יחד עם זאת, לאנימציית סטופ מושן יש מראה ייחודי וריאליסטי שמבדל אותה מאנימציה ממוחשבת. בנוסף לכך, עלות הפקת סרט סטופ מושן קטנה מהפקת אנימציה ממוחשבת ולפיכך מתאימה ליוצרים בעלי תקציב נמוך.
הפקת סטופ מושן

הודות לקלות היחסית של הפקת סרטון סטופ מושן בעידן הדיגיטלי, יוצרים רבים פוסעים צעדים ראשונים בתעשיית הקולנוע דרך סטופ מושן.
לצורך הפקת סטופ מושן נדרשת תשתית פיזית בסיסית הכוללת מצלמה דיגיטלית על חצובה, תאורה מלאכותית, משטח עבודה, רקעים ודמויות. בנוסף יש צורך בתוכנת עריכה כדי לחבר את אוסף התמונות לכדי סרט.
תוכנות עריכה נפוצות הן יוצר סרטים של חלונות, Dragonframe, פרימייר ואפטר אפקטס לצורך הוספת אפקטים בשלב גמר-הפקה.
בישראל

היוצר הישראלי אורן לביא יצר בשנת 2009 קליפ סטופ מושן של השיר שלו "Her Morning Elegance" אשר זכה לפופולריות רבה וכ-36 מיליון צפיות נכון לאוקטובר 2024. הסרטון היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריה של קליפים קצרים לשנת 2010.
ראו גם

במאי סטופ מושן:
ניק פארק
טים ברטון
ארט קלוקי
רוני אורן
הנרי סליק
הערות שוליים

↑   Her Morning Elegance, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:36)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810557260605606 
*
Mary and Gretel (1916)
הגלריה לאמנות של דרום אוסטרליה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גלריה, חברת הפקה 
 כתובת:  North Terrace 
 מיקום:  אדלייד 
 מדינה:  אוסטרליה 
 מייסדים:  הנסיך אלברט ויקטור, דוכס קלרנס ואייבונדייל, ג'ורג' החמישי 
 מבקרים בשנה:  444,577 (נכון ל־2021)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1881
 תאריך פתיחה רשמי:  1881 
 קואורדינטות:  34°55′14″S 138°36′14″E﻿ / ﻿34.920555555556°S 138.60388888889°E﻿ / -34.920555555556; 138.60388888889
 www.agsa.sa.gov.au
 he
 
גלריית האמנות של אוסטרליה הדרומית היא מוזיאון וגלריה לאמנות המהווים מוסד תרבותי חשוב שנמצא בעיר אדלייד, בירת אוסטרליה הדרומית. הגלריה נוסדה בשנת 1881 ונחשבת לאחת הגלריות המובילות באוסטרליה, הן מבחינת האוספים והן מבחינת התערוכות המוצגות בה.
המוזיאון מחזיק באוסף של מעל 35,000 יצירות אמנות, והוא נחשב לאוסף האמנות השני בגודלו באוסטרליה, אחרי הגלריה הלאומית של ויקטוריה. המוזיאון ממוקם בקרבת מוסדות תרבות נוספים, כולל הספרייה של דרום אוסטרליה ואוניברסיטת אדלייד.
היסטוריה

הגלריה נוסדה במטרה לקדם את האמנות ולשמור על יצירות אמנות חשובות. בשנת 1900 נבנה הבניין הנוכחי בסגנון נאו-קלאסיציזם צרפתי, והוא עבר שיפוצים והרחבות רבות מאז הקמתו.
האוספים

גלריית האמנות של אוסטרליה הדרומית מחזיקה באוסף רחב של אמנות אוסטרלית ובינלאומית, כולל יצירות מהמאה ה-19 ועד המאה ה-21. בין האמנים המפורסמים המיוצגים בגלריה נמצאים נורמן לינדזי, סידני נולאן וטום רוברטס.
תערוכות

הגלריה מארחת תערוכות מתחלפות רבות, כולל תערוכות של אמנות עכשווית, אמנות קלאסית, ועבודות אמנות מקומיות ובינלאומיות. תערוכות אלו מושכות מבקרים רבים ומספקות פלטפורמה לאמנים חדשים.
פעילות חינוכית

הגלריה מציעה מגוון תוכניות חינוכיות, סדנאות, והרצאות לקהל הרחב. המטרה של תוכניות אלו היא לשפר את ההבנה וההערכה של אמנות בקרב הציבור.
הכניסה לגלריה היא בחינם, והיא פתוחה לקהל כל יום. המוזיאון מציע גם חנויות, מסעדות ואזורי מנוחה, מה שהופך אותו ליעד פופולרי עבור משפחות ומבקרים.
הגלריה משחקת תפקיד מרכזי בתרבות המקומית ומהווה מקום מפגש לאמנים, חוקרי אמנות וחובבי אמנות כאחד.
פיירפקס

מחוז פיירפקס, הוא מחוז בחבר העמים של וירג'יניה. עם אוכלוסייה של 1,150,309 נכון למפקד 2020, זהו המחוז המאוכלס ביותר בווירג'יניה, אזור השיפוט המאוכלס ביותר במטרופולין וושינגטון, והמיקום המאוכלס ביותר באזור הסטטיסטי המשולב של וושינגטון-בולטימור. מושב המחוז הוא העיר פיירפקס. עם זאת, מכיוון שהיא עיר עצמאית לפי חוק וירג'יניה, העיר פיירפקס אינה חלק מהמחוז.
המחוז הוא חלק מאזור צפון וירג'יניה ומהווה חלק מטבעת הפרברים של וושינגטון הבירה. המחוז הוא בעיקר פרברי עם כמה כיסים עירוניים וכפריים. הוא גובל במחוז מונטגומרי, מרילנד מצפון, פולס צ'רץ', אלכסנדריה, מחוז ארלינגטון, ומחוז הנסיך ג'ורג', מרילנד ממזרח, מחוז צ'ארלס, מרילנד בדרום-מזרח, מחוז הנסיך ויליאם בדרום-מערב ומחוז לודון בצפון-מערב.
המחוז הוא ביתם של משרדי מנהל המודיעין הלאומי במקלין והמטה של ארבע סוכנויות מודיעין אמריקאיות: סוכנות הביון המרכזית במרכז ג'ורג' בוש למודיעין בלנגלי, הסוכנות הלאומית לגיאו-מרחבי-מודיעין בספרינגפילד, משרד הסיור הלאומי בצ'נטילי, והמרכז הלאומי ללוחמה בטרור במקלין.
באקדמיה, המחוז הוא ביתם של קמפוס הדגל של אוניברסיטת ג'ורג' מייסון בפיירפקס, אוניברסיטת CIA בצ'נטילי, בית הספר שרמן קנט לניתוח מודיעין ברסטון, וכמה קמפוסים של מכללת קהילת צפון וירג'יניה. במגזר הפרטי, עשר מחברות Fortune 500 ממוקמות במחוז החל משנת 2023.
נכון לשנת 2020, ההכנסה החציונית של משק הבית במחוז פיירפקס עמדה על 127,866 דולר, והיא מדורגת חמישית בגובהה במדינה.
חאפז

| --- | --- |

 לידה:  1325? שיראז, Muzaffarids of Iran 
 פטירה:  1389 (בגיל 64 בערך) שיראז, השושלת הטימורית 
 מדינה:  Muzaffarids of Iran, השושלת הטימורית 
 מקום קבורה:  קבר חאפז 
 שם עט:  حافظ 
 שפות היצירה:  פרסית, טג'יקית, ערבית 
 סוגה:  שירה לירית 
 זרם ספרותי:  שירה לירית 
 יצירות בולטות:  The Divān of Hafez 
 הושפע מ:  אבן ערבי, ח'אקאני, פריד א-דין עטאר, חכים ג'מאל א-דין נזאמי, סנאאי, אנוורי, מנצור אל-חלאג' 
 
קברו של חאפז בשיראז
ח'ואג'ה שמס-א-דין מוחמד חאפז שיראזי (בפרסית: خواجه شمس‌الدین محمد حافظ شیرازی או בקיצור: حافظ; תעתיק מדויק: חאפט'; 1325–1389) היה משורר פרסי סופי.
חייו

חאפז נולד בעיר שיראז שבפרס. והיה השלישי בבניו של בהא א-דין. הוא למד את הקוראן בעל פה כאשר הקשיב לתפילתו של אביו, וגם את שירתו של סעדי (אנ'), שהיה המשורר האהוב עליו. אביו, שהיה סוחר פחם, מת והשאיר אחריו חובות כבדים. חאפז נאלץ לעזוב את בית הספר ולעבוד באריגה ואחר כך במאפייה. כאשר עבד במאפיה הוא הוביל לחם לרובע העשיר של העיר שיראז, ופגש את שאק א- נבאט, שהייתה עלמה יפהפייה. בשנות העשרים לחייו הוא נשא אישה שילדה לו בן, אבל אהב את שאק א-נבאט שסימלה בשבילו יופי אלוהי.
חאפז פגש את המשורר עטאר והפך לתלמידו. כשהיה בן 33 שימש חאפז כמשורר החצר של אבו אסחאק, נעשה למשורר מפורסם בשיראז, והיה מורה ללמודי הקוראן בבית הספר שם. כשהיה בן 48 נאלץ להימלט מעירו שיראז ולהתגורר בעיר אספהאן, אך חזר לשיראז כעבור ארבע שנים. בהיותו בן 60 הוא החל במשמרת של ארבעים יום וארבעים לילה שבהם ישב במעגל שאת גבולותיו קבע לעצמו, דבר שגרם לו התעלות רוחנית וחוויה דתית של התקרבות לאלוהים. חאפז מת בשיראז ב-1389, ונקבר בגני מוסאלה שעל גדות נהר רוקנבאר בשיראז, מקום המכונה בשם חאפזיה.
שירתו

חאפז כתב כ-500 "גזל", שירים קצרים המורכבים משני חרוזים בכל בית, ו-42 "מרובעים" (רובאעיאת), שהם שירים בחרוזים של יחידות בעלות שני בתים עם ארבע שורות בכל בית. רבים משיריו הם שירי אהבה המוקדשים לשאק א-נבאט. חלק משיריו הם שירי געגועים לעיר מולדתו שיראז, שנכתבו כאשר התגורר באספהאן. חאפז כתב רק כאשר הייתה לו השראה אלוהית, ולכן הוא כתב רק כ-10 "גזל" בכל שנה. אך בתשע השנים האחרונות לחייו, אחרי שעבר חוויה דתית, הוא כתב יותר ממחצית שיריו.
רבים מבין שירי הגזל שכתב היו שירי אהבה לאלוהים.
כתביו שראו אור בתרגום לעברית

חפיז, "שמעתי את אלוהים צוחק" - מבחר שירי נשמה של גדול המשוררים הסופיים, תרגום: נמרוד בורוש, אוריון הוצאת ספרים, 2011; הוצאת פראג, 2020.
חדשות האהבה: שירים פרועים ומתוקים מאת חאפיז, עברית: גיל רון שמע על פי גרסאותיו של דניאל לדינסקי, ירושלים: עולם קטן, 2013
הָאפֶז - דִּיוָאן הָעַ'זַלִים, תרגום ועיבוד לעברית: רחמן חיים, עורך ויועץ אקדמי: ד"ר סולי שאהוור, הוצאה במימון המונים, חיפה, ישראל, נובמבר 2019. ISBN 978-965-92594-3-4
שירו 'סָאקִי נָאמֶה' התפרסם בעברית בז'אנר הסאקי-נאמה של מיטב המשוררים הפרסיים בספר "איגרת ממוזגת היין - סאקי נאמה", תרגום ועיבוד לעברית: רחמן חיים, בהוצאה עצמית, חיפה, פברואר 2019, ISBN 978-965-92594-2-7
המַסְנַוִי היחיד שלו בשם "הוי צבי פראי" התפרסם בעברית בספר "פנינים מהשירה הפרסית", ספר ראשון, תרגום ועיבוד: רחמן חיים, הוצאת כתב-ווב, 2014. ISBN 978-965-7506-29-5
ג'ליפין

| --- | --- |


 מחזור חיים:  30 בדצמבר 2018 – הווה (5 שנים)
 גרסה אחרונה:  10.9.11 (7 בספטמבר 2024)
 מערכת הפעלה:  חוצה-פלטפורמות
 נכתבה בשפות:  סי שארפ, JavaScript 
 סוג רישיון:  GPLv2
 קוד מקור:  https://github.com/jellyfin/jellyfin 
 jellyfin.org
 
ג'ליפין (באנגלית: Jellyfin) הוא שרת מדיה חופשי וקוד פתוח וחבילת יישומים שנועדו לארגן, לנהל ולשתף קובצי מדיה דיגיטלית למכשירים ברשת. ג'ליפין מורכבת מתוכנת שרת הפועלת במחשבים המבוססים על מערכות ההפעלה: ווינדוס, macOS, לינוקס ומכולת דוקר ותוכנת לקוח הפועלת על מכשירים כמו סמארטפון, טאבלט, טלוויזיה חכמה, סטרימר או בדפדפן. זה פיצול של אמבי (אנ').
תכונות

ג'ליפין עוקבת אחר מודל שרת-לקוח המאפשר למספר משתמשים ולקוחות להתחבר, אפילו בו-זמנית, ולהזרים מדיה דיגיטלית מרחוק. מכיוון שהיא פיצול של אמבי, חלק מהלקוחות שלה תואמים באופן לא רשמי לג'ליפין; עם זאת, ככל שקוד המקור של ג'ליפין מתרחק מהקוד של אמבי (הקוד בשלב הפיצול), הדבר הופך פחות אפשרי. ג'ליפין איננה מספקת כלים למעבר ישיר מאמבי.
ג'ליפין ניתן להרחבה וקיימים תוספים אופציונליים של צד שלישי כדי לספק פונקציונליות נוספת. הפרויקט מספק מאגר רשמי, אולם ניתן להתקין תוספים שלא נמצאים במאגר הרשמי.
אחד היתרונות העיקריים של ג'ליפין הוא באופן שבו הוא מטפל בטלוויזיה בשידור חי. בעוד שלשרתי מדיה אחרים יש מגבלה על מספר הערוצים (למשל, ב-Plex ההגבלה היא כ-480 ערוצים), לג'ליפין אין הגבלה כזו.
פיתוח

פיתוח הפרויקט החל ב-8 בדצמבר 2018, כאשר המייסדים המשותפים אנדרו ראברט וג'ושוע בוניפאס, בין שאר המשתמשים, הסכימו להתפצל מאמבי בתגובה לסגירת פיתוח הקוד הפתוח בפרויקט זה. השם, ג'ליפין, הוצע על ידי ראברט יום לאחר תחילת העבודה על הפרויקט. ג'ליפין שוחרר לשימוש ב-30 בדצמבר 2018.
ראו גם

קודי
Popcorn Time
הערות שוליים

↑  "Jellyfin Docker Compose: Powerful FREE Media Server in 5 min | SHB" (באנגלית אמריקאית). 2023-03-17. נבדק ב-2023-05-01.
↑  Sava, Alexandra (20 ביולי 2020). "Collect, manage, organize and stream all your favorite movies". Softpedia. ארכיון מ-23 ביולי 2020. נבדק ב-22 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Home | Documentation - Jellyfin Project". jellyfin.org. ארכיון מ-2021-07-23. נבדק ב-2020-05-06.
↑  "Migrating from Emby to Jellyfin". Jellyfin. ארכיון מ-23 ביולי 2020. נבדק ב-22 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Plugins". Jellyfin. ארכיון מ-23 ביולי 2020. נבדק ב-22 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ashwin (19 באוגוסט 2019). "Jellyfin is an open source alternative for Plex, and here's how to setup a server on Windows". Ghacks. ארכיון מ-23 ביולי 2020. נבדק ב-22 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Malmlund, Matt (14 ביולי 2020). "7 Best Home Media Server Software Choices". Heavy.com. ארכיון מ-23 ביולי 2020. נבדק ב-22 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jellyfin: Free Software Emby Media Server Fork Is Announced After Emby Becomes Proprietary". Linux Uprising. 19 בדצמבר 2018. ארכיון מ-22 ביולי 2020. נבדק ב-22 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A new name for the project #2". Jellyfin via GitHub. 9 באוגוסט 2018. ארכיון מ-17 בינואר 2023. נבדק ב-22 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
סולימאן מנסור

| --- | --- |

 לידה:  1947 (בן 77 בערך) ביר זית, פלשתינה (א"י) 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תחום יצירה:  ציור 
 slimanmansour.com
 
סולימאן מנסור (בערבית: سليمان منصور; נולד ב-1947) הוא צייר ויוצר ישראלי-פלסטיני תושב מזרח ירושלים.
חייו

מנסור נולד בביר זית. הוא למד באקדמיה לאמנות ועיצוב "בצלאל" בירושלים. הוא חבר מייסד באגודת האמנים הפלסטים הפלסטינית.
אחת מעבודותיו המפורסמות ביותר היא הכרזה "הגמל נושא המשאות" (1973) בה מתואר סבל ערבי זקן וכפוף הנושא על גבו שק המכיל בתוכו את בניינים ואתרי הקודש של ירושלים. הכרזה הייתה להצלחה גדולה בקרב הפלסטינים. הוא היה מהמייסדים של מרכז אל-וסיטי לאמנות בירושלים וכיום משמש כמנהלו.
בשנת 1988 יצר סדרת ציורים על הכפרים הפלסטיניים ההרוסים יבנא, בית דג'אן, עמואס ויאלו.
זכה בפרס "אות הנילוס" בביאנלה של קהיר בשנת 1988 ובפרס פלסטין לאמנות פלסטית בשנת 1998. ייצג את פלסטין בביאנלה ה-25 של סאו פאולו והציג את בה היצירה "עבודת אדמה".
כיום מתגורר בבית חנינא בירושלים. הוא מחזיק בתעודת זהות ישראלית.
בשנת 2011 פורסם ספר על עבודותיו בו שולבו מאמרים של באשיר מח'ול ומחברים נוספים.