stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דילדול שרירים
בדיקות ואבחנה

אבחון דלדול שרירים נעשה במספר שיטות: צילומי הדמיה שונים כגון צילום רנטגן ו-CT מתבצעים בעיקר לאמצע הירך. צילום שנועד לקבוע צפיפות עצם בשם (DEXA (Dual Energy X ray Absorptiometry עוזר בבדיקת המסה של השריר ללא השומן מסביב (מסה חופשית משומן), ועל ידי השוואה עם הממדים המקובלים ניתן לקבוע אם קיים דלדול או לא. בנוסף, בעזרת צילומי CT של אמצע הירך אצל קשישים ניתן להעריך את תפקוד השריר ותנועתו. בגישה אחרת, פחות פופולרית בשגרה, נבדק ריכוז חומרים מסוימים בדם או בשתן: למשל בדיקה של קריאטינין באיסוף שתן במשך 24 שעות (קריאטינין הוא חומר שנוצר מפירוק חלבונים בשריר ומסולק דרך הכליות לכן ריכוזו בשתן מייצג בצורה די נאמנה את מסת השריר בתנאי שתפקוד הכליה תקין). ניתן לאבחן גם לפי רמת האשלגן בגוף כי היא מייצגת למעשה את מסת השריר.
סיבות אפשריות

מנגנון נוירוגני: עם הגיל יש שינויים במערכת העצבית, מספר הנוירונים והיחידות המוטוריות נחלשים ומספרם קטן, כל הזמן יש שינויים בעצבוב וארגון מחדש של היחידה המוטורית, דנרבציה וראינרבציה. בנוסף יש העדפה לייצר סיבים איטיים ובמקביל מספר היחידות המהירות קטן עם ירידה במספר הנוירונים המוטורים שמעצבבים את השריר. כל זה ביחד עלול לפגוע באיזון שהיה ולגרום לחוסר תפקוד וירידה משמעותית במסת השריר.
שינויים בסוג הסיבים: מדידת היקף השריר בצורה פשוטה אינה מספקת מספיק נתונים כדי לקבוע אם אדם סובל מדלדול שרירים או לא. ניוון שרירים או דלדול שרירים מסומן גם על ידי ירידה בהיקף של סוגים שונים של סיבי שריר. שריר השלד מורכב מסוגים שונים של סיבים המתאפיינים בביטוי מגוון גדול של סיבי מיוזין. בשריר השלד יש סיבים מסוג ראשון (Type I) וסיבים מסוג שני (Type II), במהלך דלדול השרירים יש ירידה משמעותית בהיקף הסיבים מהסוג 2 עם לא מעט ירידה בהיקף הסיבים מהסוג 1, במקביל יש גם מעבר או המרה של סיבים מסוג 2 לסיבים מסוג 1.
אובדן בתפקוד תאי לוויין: תאי לוויין (Satellite cells) הם תאים חד גרעיניים קטנים שמתמיינים לסיבי השריר. תאי לוויין הם מופעלים בדרך כלל בעת פציעה או פעילות גופנית. התאים האלה יכולים לגלוש פנימה אל תוך סיבי שריר השלד ומסייעים לשמור על תפקודם. יש תאוריה מניחה שדלדול שרירים נגרם בחלקו עקב כשל בהפעלת תא לוויין, לכן, היכולת לתקן שרירים פגועים או להגיב לאותות תזונתיים או עצביים היא פגומה.
אובדן של אותות אנבוליים: אובדן שריר בצורה קיצונית הוא לעיתים קרובות תוצאה של שני גורמים, הגורם הראשון הוא ירידה במספר האותות האנבוליים. האותות האנאבוליים אומרים לגוף להתחיל לייצר אבני בניין קטנות ומאוד חיוניות לגוף האדם כגון חלבונים וסוכרים. תהליך זה מווסת על ידי המערכת האינדוקרינית שמספקת הורמונים אנאבוליים ובמקביל הורמונים קטבוליים (לתהליך הפוך לאנאבוליזם). לדוגמה, סטרואידים אנאבוליים מעוררים סינתזת חלבון וגדילת שריר ובמקביל יש קידום של אותות קטבוליים ופירוק מולקולות בגוף, כגון יתר הפרשת ציטוקינים פרו דלקתיים.
חוסר תנועה ותזונה לקויה: הנעת שרירים הוא דבר מאוד חשוב לקיומו וההתפתחות שלו, אנשים אחרי ניתוחים סובלים מסוג של דלדול שרירים בגלל השכיבה הממושכת בזמן האשפוז וחוסר התנועתיות. בנוסף לכך גם התזונה משפיעה באופן ישיר על השרירים, תזונה לקויה עלולה להזיק מאוד לשרירים כי ידוע שהשרירים הם מאגר החלבונים בגוף ובזמן מחסור בחלבונים הגוף מתחיל לפרק את השריר כדי לקבל חלבונים ובכך הוא הורס את השריר. גם בעיות בעיכול המזון ובספיגתו עלולות לגרום להרס בשריר.
טיפול ומניעה

פעילות גופנית: פעילות גופנית נחשבת לגורם משמעותי מאוד בטיפול בדלדול שרירים. קיימות עדויות רבות להשפעה של ההתעמלות על המסה של השריר והתפקוד שלו. תרגיל פשוט עשוי לתרום לסינתזת חלבונים, לחזק את השריר ולהגדיל את המסה שלו. בנוסף מחקרים רבים ממליצים על התעמלות כטיפול ארוך טווח, ובפרט אימוני התנגדות, לזקנים תשושים עם סרקופניה משמעותית.
טיפול תרופתי: נכון לעכשיו, אין סוכנים שאושרו לטיפול בסרקופניה אבל יש טיפולים תרופתיים שיכולים לעזור לחולים ולשפר להם את מצבם הבריאותי. אסטרטגיות טיפוליות אפשריות כוללות שימוש בטסטוסטרון או בסטרואידים אנבוליים, הבעיה היא ששימוש ארוך טווח בטסטוסטרון או בסטרואידים אנבוליים יש לו השלכות כמו תסמיני ערמונית אצל הגברים ולגבי הנשים הוא לא מזיק אבל עדיין יש חששות. תוצאות ניסוי אחרון שנעשה על שימוש בטסטוסטרון הראו שהשימוש הממושך עלול לגרום לאירועי לב וכלי דם שליליים, יש ראיות לכך שחלופת טסטוסטרון בגברים היפוגונדאליים משפרת איכות חיים, LOQ (Quality of Life), מעלה חשק מיני, מחזקת שרירים, משפרת מצב עצם ומשפרת מצב קוגניטיבי. נשאלת השאלה אם יכול טסטוסטרון להשפיע גם בנשים. תרופות אחרות שאושרו הוכח שגם להן יש השפעה אבל הסיכוי להן הוא קלוש ולא כל כך משמעותי כמו שאר התרופות שהשתמשו בהם. טיפולים חדשים בפיתוח קליני יש להם הבטחה גדולה בתחום זה, כולל מאפננים סלקטיביים לקולטן האנדרוגן (SARMs), כפי שמעיד מחקר שנעשה לאחרונה. SARMs Nonsteriodal הם בעלי עניין מיוחד, הם מפגינים טיפולים חדשים בפיתוח קליני לקיים הבטחה גדולה בתחום זה, כולל מאפננים סלקטיביים קולטן האנדרוגן (SARMs). SARMs Nonsteriodal הם בעלי עניין מיוחד, בהתחשב הם מפגינים סלקטיביות משמעותית בין ההשפעות אנבוליים של טסטוסטרון על שריר, אבל כנראה עם לא מעט אפקטים אנדרוגנית כגון גירוי ערמונית אצל גברים או פוריות בנשים.
דיאטה, תזונה: הערכה תזונתית אצל החולה יכולה להעיד על מצב של תת תזונה או אפילו אם יש סיכוי למצב של תת-תזונה, בנוסף לכך יכולים להיעזר בהערכה תזונתית כדי לקבוע אם הדיאטה מצליחה לשמור על מסת הגוף ואין מצב של ירידה במסת השריר. הגוף זקוק למגוון רכיבי תזונה (חלבונים, ויטמינים, מינרלים, חומצות שומן חיוניות), שרובם מסופקים מהמזון שאנחנו אוכלים. לכן דיאטה נכונה יכולה לספק את הגוף במה שנחוץ לו ולא להגיע למצב של הריסת שירי כדי לקבל חלבון למשל.
WBV - Whole Body Vibration: פותחה שיטה שהיא יחסית חדשה ולא פופולרית של הרעדת גוף כללית, WBV) Whole Body Vibration), כמחזקת שריר. הוכח מחקרית שהשיטה הזו מחזקת את השריר ועוזרת בהחלמה.[דרוש מקור] "בשיטה זו עומדים על פלטפורמה שיוצרת הרעדה אנכית סינוסואידיאלית בתדירות של 2.5 עד 40 הרץ, עם אמפליטודות של 2–10.5 מ"מ המועברות לגוף כדי לגרות את קולטני החישה של השריר. ההרעדה אמורה לשפעל יחידות מוטוריות שמשפיעות על הסיבים ה-Fast Twitch, אלה שיש להם תפקיד בכוח ובסיבולת. ההרעדה, כנראה, אינה רצויה לסובלים מאוסטאופורוזיס ומבעיות מפרקים קשות. הפעלה אחת נמשכת כ-30 דקות, ובמחקרים מדברים על 3 פעמים בשבוע במשך מספר חודשים. מחקר, שבדק הרעדת גוף כללית לעומת תרגול תנגודת, הראה שהרעדה טובה מאוד בנשים זקנות. מחקר אחר הראה, שלהרעדת גוף כללית פוטנציאל למנוע או אף לתקן איבוד מסת שריר בגברים מעל 60.
זכויות סובלים מסרקופניה בקופות החולים השונות בישראל

פיזיותרפיה לניוון שרירים:
אפשר לשקם פגיעות בשריר שלד מבחינה תפקודית או אפילו עצבית וזה מתרחש בעזרת טיפולים פיזותרפיים, בטיפול יש שימוש רב בטכנולוגיה ובטכניקות שונות שתורמות להחזרת התפקוד או שימור מה שנשאר ממנו. אצל חולי ניוון שרירים פיזותרפיה מהווה פקטור מאוד משמעותי בהחלמתם ושיקומם.
הידרותרפיה לניוון שרירים:
היסודות של ההידרותרפיה הם פחות או יותר דומים ליסודות הפיזיותרפיה אבל פה יש שימוש בבריכה שתורמת למהלך השיקום. לבריכה הזו יש תנאים מיוחדים, כמו למשל טמפרטורה קצת גבוהה שנעה בין 32 ל-36 מעלות והמטרה היא להרפות, לשחרר ולהרגיע את השריר. גם גובה הבריכה פה הוא אחיד, אין אזורים יותר עמוקים מהאזורים האחרים כמו בבריכה רגילה, והמטרה מאחורי העומק האחיד היא לאפשר נגישות יותר קלה למטפל כדי לספק לו טיפול איכותי. המטרה מאחורי ההרפיה של השרירים והשחרור הוא מחד גיסא, לחזק שרירים אחרים בגוף כמו למשל שרירי הנשימה שהם מאוד חשובים, ומאידך, להוריד ההסתברות להשמנת יתר בגלל חוסר תנועתיות.
במדינת ישראל החולים שסובלים מסרקופניה זכאים לטיפולים אלה (פיזיותרפיה והידרותרפיה) כמובן בהשתתפות קופות החולים, חולים כרוניים מעל גיל 18 ההשתתפות היא 12 מפגשים בשנה, לעומת זאת אצל חולים אקוטיים ההשתתפות היא 25 מפגשי טיפול בשנה. חובתה של הקופה היא לעבוד עם מכונים מקצועיים ובריכות שיקומיות לפיזיותרפיה ולהידרותרפיה בצורה מאושרת ולספק למטופל את שני הטיפולים. בנוסף חשוב לצרף את חוות דעתו של הרופא המטפל, לציין מידע על מצבו של המטופל, מה הוא צריך לעבור וכדומה.
ביטוחים משלימים עשויים להשתתף לפי תנאי כל ביטוח גם במקרים בהם ההידרותרפיה אינה נעשית על ידי פיזיותרפיסט מוסמך.
כאן גם המקום לציין כי ייתכן והמלצה של הצוות המטפל תאפשר כיסוי טיפולים נוספים על ידי הקופה, בהתאם למצבו של החולה. ביטוחים משלימים עשויים להשתתף, לפי תנאי כל ביטוח, גם במקרים בהם ההידרותרפיה אינה נעשית על ידי פיזיותרפיסט מוסמך.
יום הסרקופניה – Sarcopenia Day

יום דלדול השרירים (Sarcopenia Day) נקרא בשם הזה שנת 1980, כדי לעזור במימון מחקר וטיפול במחלה מהקונגרס של ארצות הברית. סרקופניה מתאר את השחיקה ההדרגתית של השרירים והיחלשותו של גוף האדם בצורה עצומה עד להגיע למצב של חוסר תפקוד ובעיה בבצוע פעילות יום יומית (ADL-Activites of Daily Living). עם זאת, למרות העובדה שכל אחד מהאנשים בעולם הולך לחוות דלדול שרירים עדיין אין ידע והבנה מלאה למחלה הזו ולהשלכותיו, סרקופניה אינו ידוע באופן נרחב מחוץ לחוגים רפואיים מקצועיים. לכן, כדי לגשר את הפער הזה ולספק לקהל את הידע הנחוץ לסרקופניה והמודעות הנכונה לגביו, הציעו אנשים בודדים להקים יום מיוחד ולקרוא לו (Sarcopenia Day), היום הזה הוא גלובלי ומטרתו היא לעזור לאנשים להבין טוב יותר את ההשפעה המתישה של סרקופניה ואיך הם יכולים לעכב את הופעת המחלה ולשמור על כוחנו והיכולת לפעול באמצעות פעילות גופנית ותזונה נכונה.
ב-2004, העלות השנתית לטיפול בחולי סרקופניה בארצות הברית הייתה בין 11.8 ל-26.2 מיליארד דולר, לפי התחזית סכום זה ילך ויגדל עם הזמן אם לא יוקמו קמפיינים להעלאת המודעות לגבי המחלה.
היום הזה הוא יום בינלאומי שמתקיים כל שנה ב-21 ביוני ברחבי העולם שנועד לתמוך באנשים, להעלות מודעות ולחשוב בצורה אופטימית ובריאה יותר.
ראו גם

שרירים – מונחים
טונוס
כישור השריר
חלבון
אפידמיולוגיה
ניוון שרירים
הערות שוליים

↑  http://dspace.ubvu.vu.nl/bitstream/handle/1871/30105/235839.pdf?sequence=1 TOWARDS A DEFINITION OF SARCOPENIA – RESULTS FROM EPIDEMIOLOGIC STUDIES
↑  EWGSOP הם ראשי התיבות של "The European Working Group on Sarcopenia in Older People"
↑  http://ageing.oxfordjournals.org/content/39/4/412.full Sarcopenia: European consensus on definition and diagnosis Report of the European Working Group on Sarcopenia in Older People
↑  http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC2890348/
↑  http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC3309150/
↑  http://jap.physiology.org/content/95/4/1717.full
1 2  https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/18299960
↑  https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/10751194
↑  https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/14570859
↑  Emerging drugs for sarcopenia: age-related muscle wasting
↑  השיטה הזו מצוטטת ממאמר זה: http://www.medicalmedia.co.il/publications/ArticleDetails.aspx?artid=918&sheetid=71
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528639905171  LNB: 000349971  NDL: 001172749 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אטרופיה ודלדול שרירים
הידרותרפיה
יום דלדול השרירים
הארכיבישוף מיורק

סטיבן קוטרל, הארכיבישוף מיורק הנוכחי
הארכיבישוף מיורק (באנגלית: Archbishop of York) הוא בעל התפקיד השני בחשיבותו בכנסייה האנגליקנית לאחר הארכיבישוף מקנטרברי, ונושא בתואר "פרימאט אנגליה". הוא מכהן כבישוף של דיוקסיית יורק שכוללת את צפון אנגליה ואת האי מאן. מתוקף תפקידו הוא חבר בית הלורדים כלורד רוחני.
מקום מושבו הוא בקתדרלת יורק שבעיר יורק.
הבישוף הראשון היה פאולינוס והוא מונה בשנת 625.
דוד חזקיה גז

הרב דוד חזקיה גז (נפטר בשנת 1815) היה רב תוניסאי ובן למשפחת הרבנים גז. ראש אבות בתי הדין של תוניסיה ומחבר הספר "נר דוד" על התלמוד הבבלי. בנו של הרב אברהם גז ואביהם של הרבנים יוסף גז (הראשון) ומרדכי גז.
ביוגרפיה

נולד לרב אברהם גז. אחיו שלמה גז נפטר בשנת התקכ"ה (1765) בגיל צעיר, והרב דוד דרש לזכרו מדי חודש בשנה שאחר פטירתו.
למד בצעירותו אצל גדולי רבני תוניסיה, בהם הרבנים צמח צרפתי, יצחק לומברוזו, אברהם טייב ומסעוד אלפאסי, ובהמשך מונה לכהן בדיינות.
בשנת ה'תקנ"ג (1793) חתום עם בית הדין של הרב מסעוד אלפסי על תשובה בספר משכנות הרועים, ובשנת ה'תקס"ג (1803) חתום על הסכמה נוספת בספר זה לצד בית דין בראשות הרב שמואל כהן יצחקי. בשנת ה'תקס"ה חתום על תשובה מחכמי תוניס בראשות הרב דוד טייב בספר מעשה בית דין בעניין יישוב מחלוקות בקהילת ג'רבה.
מועד מינויו כאב בית דין תוניסיה אינו ברור, אך החל משנת 1815 הוא חתום על הסכמות כראש בית הדין, בין היתר על תשובה בספר מעשה בית דין בסימן ל'. הוא מכונה בהסכמה לספרו "נר דוד" "ראש הממשלה אב"ד נודע בשערים".
החל משנת 1815 שמו לא מופיע יותר בהסכמות ובמקומו מופיע הרב יצחק טייב, ועל כן מסיקים שהרב גז נפטר והרב טייב החליפו. שמו מופיע בנוסח ההשכבה שאומרים בתוניס בליל יום הכיפורים שנתחבר על ידי הרב אהרון מגדורה, לצד רבנים רבים נוספים, ביניהם יצחק לומברוזו, צמח צרפתי, אברהם אבוקרא, יצחק חי טייב, ישועה בסיס ומצליח מאזוז.
ספריו

נר דוד - על הש"ס ב' חלקים. חלק ראשון - שיטה על מסכתות שבת, פסחים וסוכה, נדפס בליוורנו תרכ"ח בדפוס ישראל קושטא וחבריו. חלק שני בכתב יד. קישור לספר באתר HebrewBooks.
רובם הגדול של כתביו נשאר בכתב יד, כפי שנכתב בשער לספרו "נר דוד" חלק א': "כי הן רבים כתבי הקודש למר"ן זקני ה"ה, ולפי רוב ההוצאה... מונחים בארון... כי אפס כסף ויהי הם מריקים". ישנם מספר ספרים שכתב בכתב יד שיש עדויות לקיומם:
שאל דוד על משנה תורה לרמב"ם - כתב יד.
משפטי דוד על השולחן ערוך - כתב יד.
המעלות לדוד חידושי תורה - כתב יד.
לקריאה נוספת

דוד חזקיה גז, נר דוד, ליוורנו: דפוס משה ישעיה טוביינא, תרכ"ח. קישור לספר באתר HebrewBooks.
יוסי פרי, רבי דוד חזקיה גיג' זצ"ל, אתר תוניסיה מורשת.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  רפאל כהן, מלכי תרשיש, נתיבות, תשמ"ו, עמ' קל"ט-קמ'
↑  דוד קאזס, מזרח ומערב - שנה ב' חוברת ה', תרגום: אברהם אלמליח, ירושלים: תרפ"ח, פרק הספרות התלמודית בתוניסיה, עמ' 353-354
↑  עוזיאל אלחאייך, אות ש' (שכירות) סימן קס"ה, משכנות הרועים, ליוורנו, 1860
↑  רבני תוניס, מעשה בית דין, ג'רבה, תר"ע, עמ' נ"ג
↑  דוד חזקיה גז, נר דוד, ליוורנו: דפוס משה ישועה טוביינא, תרכ"ח
↑  המחזור המדוייק איש מצליח - ב (יום הכיפורים), בני ברק, תש"ס, עמ' 1033
↑  יוסי פרי, רבי דוד חזקיה גיג' זצ"ל, באתר תוניסיה מורשת
האירוע המרכזי (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ג'יי קרס 
 תסריט:  אדם פאלי, סת' קאר 
 עריכה:  דן שאלק
 שחקנים ראשיים:  סת' קאר   טיצ'ינה ארנולד   קן מרינו   אדם פאלי
 מוזיקה:  Photek 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  WWE Studios
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  10 באפריל 2020
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
האירוע המרכזי (באנגלית: The Main Event) הוא סרט קומדיה אמריקאי של נטפליקס. הוא עלה לשירות ההזרמה של החברה ב-10 באפריל 2020.
תקציר העלילה

ליאו תומפסון בן ה-11 מגלה מסכת היאבקות קסומה שמעניקה לו כוחות-על, והוא נעזר בה כדי להירשם לתחרות WWE. בעזרתה של סבתו, ליאו עושה את כל מה שביכולתו כדי להגשים את חלומו ולזכות בתואר אלוף ה-WWE.
צוות השחקנים

סת' קאר
טיצ'ינה ארנולד
קן מרינו
אדם פאלי
הפקה

ביוני 2019 הודיעה נטפליקס כי תחל את צילום הסרט בוונקובר, וכי בסרט ישתתפו כוכבי WWE אמיתיים, ביניהם המיז, שיימוס, קית' לי, אוטיס ורנה יאנג.
הסרט עלה לשירות ההזרמה של נטפליקס ב-10 באפריל 2020.
הערות שוליים

↑  "Seth Carr, Tichina Arnold, Adam Pally and Ken Marino Star Alongside WWE Superstars in Jay Karas' "The Main Event" for Netflix and WWE Studios". The Futon Critic. 19 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Main Event". Netflix. נבדק ב-17 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
דאון ביט

| --- | --- |


 תאריכי הופעה:  1934–הווה (כ־90 שנה) 
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ISSN:  0012-5768
 www.downbeat.com
 
דאון ביט (באנגלית: Down Beat) הוא כתב עת המוקדש בעיקר למוזיקת ג'אז, בלוז ונושאים קרובים, כתב העת יוצא כירחון (מדי חודש). כתב העת נוסד בשיקגו בשנת 1934 והוא מכיל סקירות על תקליטים חדשים וציוד (כלי נגינה, מגברים, אפקטים וכדומה), ביקורות על תקליטים, DVD, ספרים בנושאי המגזין, מאמרים, גליונות המוקדשים לנושא או ליוצר מסוים וכדומה. בעבר היה כתב העת גם מקור לחדשות ורכילות הנוגעים לעולם הג'אז אולם חלקים אלה החלו גוועים לאור כמויות המידע שהלו להתפרסם באופן יומיומי בכלי תקשורת אחרים. כתב העת עורך מפעם לפעם משאלי קוראים בנושאים שונים ובפרט את משאל הקוראים השנתי ומשאל המבקרים השנתי לבחירת אמן הג'אז אשר ייכנס באותה שנה ל"היכל התהילה של הג'אז" (ראו להלן).
מבקרי כתב העת משתמשים שיטת דירוג של כוכב אחד עד חמישה כוכבים לדירוג תקליטים, ספרים ו-DVD ודירוג זה מפורסם בצד המוצר בחנויות ואתרים רבים. טור נוסף בכתב העת הוא "מבחן העיניים העצומות" (שהומצא על ידי המבקר לאונרד פד'ר) בו ניתנים לאמן או מבקר תקליטים של יוצר מסוים להערכה, מבלי לספק לו מידע מי האמן המבצע.
היכל התהילה של הג'אז

בגיליון אוגוסט של כל שנה מאז 1952 מפרסם ה"דאון ביט" סקר קוראים לבחירת האמן שייכנס אותה שנה ל"היכל התהילה", זהו אות כבוד בעולם הג'אז וכמוהו כפרס על מפעל חיים. החל משנת 1961 התווסף לסקר הקוראים, סקר בין מאות מבקרים המתפרסם בגיליון דצמבר של אותה שנה.
היכל התהילה עצמו נמצא במועדון הג'אז של אולפני יוניברסל באורלנדו, פלורידה.
היכל התהילה של הג'אז > אמני היכל התהילה

| שנה | בחירת הקוראים | בחירת המבקרים |
| --- | --- | --- |
| 1952 | לואי ארמסטרונג |  |
| 1953 | גלן מילר |  |
| 1954 | סטן קנטון |  |
| 1955 | צ'ארלי פארקר |  |
| 1956 | דיוק אלינגטון |  |
| 1957 | בני גודמן |  |
| 1958 | קאונט בייסי |  |
| 1959 | לסטר יאנג |  |
| 1960 | דיזי גילספי |  |
| 1961 | בילי הולידיי | קולמן הוקינס |
| 1962 | מיילס דייוויס | ביקס ביידרבק |
| 1963 | ת'לוניוס מונק | ג'לי רול מורטון |
| 1964 | אריק דולפי | ארט טאטום |
| 1965 | ג'ון קולטריין | ארל היינס |
| 1966 | באד פאוול | צ'ארלי כריסטיאן |
| 1967 | בילי סטרייהורן | בסי סמית |
| 1968 | וס מונטגומרי | סידני בשה ופאטס וולר |
| 1969 | אורנט קולמן | פי ווי ראסל וג'ק טיגרדן |
| 1970 | ג'ימי הנדריקס | ג'וני הודג'ס |
| 1971 | צ'ארלס מינגוס | רוי אלדריג' ודג'נגו ריינהארדט |
| 1972 | ג'ין קרופה | קליפורד בראון |
| 1973 | סאני רולינס | פלטשר הנדרסון |
| 1974 | באדי ריץ' | בן ובסטר |
| 1975 | קנונבול אדרלי | ססיל טיילור |
| 1976 | וודי הרמן | ג'ו "קינג" אוליבר |
| 1977 | פול דזמונד | בני קרטר |
| 1978 | ג'ו ונוטי | רהסן רולנד קירק |
| 1979 | אלה פיצג'ראלד | לני טריסטנו |
| 1980 | דקסטר גורדון | מקס רואץ' |
| 1981 | ארט בלייקי | ביל אוונס |
| 1982 | ארט פפר | פאטס נבארו |
| 1983 | סטפן גרפלי | אלברט איילר |
| 1984 | אוסקר פיטרסון | סאן רא |
| 1985 | שרה ווהן | זוט סימס |
| 1986 | סטן גץ | גיל אוונס |
| 1987 | ליונל המפטון | ג'וני דודס, טד גונס וטדי ווילסון |
| 1988 | ג'אקו פסטוריוס | קני קלארק |
| 1989 | וודי שו | צ'ט בייקר |
| 1990 | רד רודני | מרי לו ויליאמס |
| 1991 | לי מורגן | ג'ון קרטר |
| 1992 | מיינרד פרגוסון | ג'יימס פ. ג'ונסון |
| 1993 | ג'רי מאליגן | אדוארד בלקוול |
| 1994 | דייב ברובק | פרנק זאפה |
| 1995 | ג'יי ג'יי ג'ונסון | יוליוס המפיל |
| 1996 | הוראס סילבר | ארטי שו |
| 1997 | נט קינג קול | טוני ויליאמס |
| 1998 | פרנק סינטרה | אלווין ג'ונס |
| 1999 | מילט ג'קסון | בטי קרטר |
| 2000 | קלארק טרי | לסטר בוי |
| 2001 | ג'ו הנדרסון | מילט הינטון |
| 2002 | אנטוניו קרלוס ז'ובים | ג'ון לואיס |
| 2003 | ריי בראון | ויין שורטר |
| 2004 | מקוי טיינר | רוי היינס |
| 2005 | הרבי הנקוק | סטיב לייסי |
| 2006 | ג'ימי סמית | ג'קי מקלין |
| 2007 | מייקל ברקר | אנדרו היל |
| 2008 | קית' ג'ארט | ג'ו זאווינול |
| 2009 | פרדי האברד | האנק ג'ונס |
| 2010 | מוהל ריצ'רד אברמס | צ'יק קוריאה |
| 2011 | אחמד ג'מאל | אבי לינקולן |
| 2012 | רון קרטר | פול מושן |
| 2013 | פט מתיני | צ'ארלי היידן |
| 2014 | בי בי קינג | ג'ים הול |
| 2015 | טוני בנט | לי קוניץ |
| 2016 | רנדי ווסטון | פיל וודס |
| 2017 | וינטון מרסליס | דון צ'רי |
| 2018 | ריי צ'ארלס | בני גולסון ומרים מקפארטלנד (אנ') |
הערות שוליים

↑  רשימה באתר לזכרו של פד'ר
↑  הפרק מבוסס על A History As Rich As Jazz Itself
האיש בעל אקדח הזהב (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  איאן פלמינג 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מתח
 נושא:  המלחמה הקרה 
 מקום התרחשות:  לונדון, ג'מייקה 
 הוצאה
 הוצאה:  ג'ונתן קייפ 
 תאריך הוצאה:  1965
 סדרה
 סדרת ספרים:  ג'יימס בונד
 ספר קודם:  אתה חי רק פעמיים 
 הספר הבא:  אוקטופוסי ואורות היום החיים 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001062439
 
האיש בעל אקדח הזהב (באנגלית: The Man with the Golden Gun) הוא הספר השלושה עשר בסדרת ג'יימס בונד של איאן פלמינג. הספר פורסם בשנת 1965. על ספר זה התבסס סרט הקולנוע תחת אותו השם בכיכובו של השחקן רוג'ר מור. זהו הסרט התשיעי בסדרת "ג'יימס בונד".
עלילה

רוצח שכיר בשם פרנסיסקו סקרמנגה הידוע בכינויו "האיש בעל אקדח הזהב" גונב את "הסולקס" - מכשיר שביכולתו להמיר אנרגיה סולרית לחשמל. סוכני MI6, ג'יימס בונד וגודנייט, יוצאים להשיב את המכשיר האבוד.
תרגומים

בשנות ה-60 של המאה ה-20 תורגם הספר לעברית תחת השם הסוכן בעל אקדח הזהב, בידי א. דן ויצא בהוצאת הספרים ספיח. בשנת 1988 תורגם הספר בשנית בידי עמנואל לוטם בהוצאת זמורה-ביתן, והפעם תחת השם האיש בעל אקדח הזהב.
ראו גם

קו טאפו (ג'יימס בונד איילנד)
דרסטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 באפריל 1971 (בן 53) קומפטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  אנדרה דסין ויקר
 שם במה:  Dresta 
 מוקד פעילות:  קומפטון, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 עיסוק:  ראפר
 סוגה:  היפ הופ
 חברת תקליטים:  Outburst/Def Jam
 
אנדרה ד'שון ויקר (באנגלית: Andre DeSean Wicker; נולד ב-18 באפריל 1971), הידוע בכינוי הבמה דרסטה או גנגסטה דרסטה, הוא ראפר אמריקאי שנודע בשל שיתוף הפעולה עם Eazy-E בסינגל "Real Muthaphuckkin G's". הוא גם אחיו הגדול של הראפר B.G. Knocc Out, שהשתתף גם הוא בשיר.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

וויקר נולד וגדל בעיר קומפטון שבקליפורניה. הוא הפך לחבר בכנופיית "קריפס" יחד עם אחיו. שניהם היו מקושרים עם חבורת Nutty Blocc Compton Crips. הוא הורשע בשל תקיפת חבר כנופיה אחר בקומפטון בשנת 1985 או 1986, ונכלא בבית הכלא לעבריינים צעירים בקארמילו, קליפורניה.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה המוזיקלית

בזמן שריצה את זמן המאסר, התחיל וויקר לכתוב מילים לשירים ולשיר ראפ באופן רציני, ונשאר בקשר צמוד עם אחיו B.G. Knocc Out. לאחר שחרורו המוקדם, Eazy-E גילה את שני האחים, נפגש איתם והקליט עימם שירים. דרסטה ו-B.G. Knocc Out הוחתמו ל-Ruthless Records על ידי איזי-אי. שניהם הופיעו במיני אלבום של איזי-אי "It's On (Dr. Dre) 187um Killa" בסינגל "Real Muthaphuckkin G's". בעקבות הצלחתו של הסינגל, האחים קיבלו חשיפה והחלו להקליט את אלבום הבכורה שלהם, Real Brothas. לאחר מותו של איזי-אי, יצא לאור האלבום. כמו כן, ערכו האחים שלוש הופעות באלבומו של איזי-אי "Str8 off tha Streetz of Muthaphukkin Compton".
ביוגרפיה > אחרי Real Brothas

לאחר מותו של Eazy-E ומאסרו של B.G. Knocc Out, דרסטה החל לעבוד עם Death Row Records. דרסטה הופיע בשני שירים של אלבום הקומפילציה של דת' רואו Too Gangsta for Radio, אך למעשה מעולם לא הוחתם לחברת התקליטים. דרסטה הצהיר בראיון שהוא כרגע עובד על סדרת מיקסטייפים בשם Dirty West. דרסטה גם כתב שיר לאלבום של ד"ר דרה Detox, אך דרה לא רוצה לשתף פעולה עמו. דרסטה מתח ביקורת על ד"ר דרה על שהקיף עצמו בראפרים ממוצעים ואיחר את תאריך שחרור האלבום. כרגע דרסטה מתגורר בלנקסטר, קליפורניה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בינואר 1994, שרד דרסטה פגיעות מרובות מאקדח במהלך עימות בין כנופיות. הוא הורשע גם כעבריין מין.
דיסקוגרפיה > אלבומים

Real Brothas - יצא לשווקים: 15 באוגוסט 1995, בלייבל "Def Jam" של חברת התקליטים Outburst Records
דיסקוגרפיה > סינגלים

Jealousy
50/50 Luv
D.P.G./K
דגל אוסטרליה

| --- | --- |

 כינוי:  נס אוסטרליה הכחול
 סוג הדגל:   דגל לאומי, דגל הצי המדיני
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  3 בספטמבר 1901
 קבלת מעמד רשמי:  14 באפריל 1954
 מוטיבים עיצוביים:  נס בריטי כחול  דגל הממלכה המאוחדת בקנטון   שדה כחול עם הטבעה של כוכב חבר העמים ובצלב הדרומי
 גרסאות נוספות
 נס אוסטרליה האדום
 
  דגל הצי האזרחי
 נס אוסטרליה הלבן
 
  דגל הצי הצבאי
דגל אוסטרליה
דגל אוסטרליה (באנגלית: Flag of Australia) הוא נס בריטי כחול – שדה כחול עם דגל הממלכה המאוחדת בקנטון (הרבע השמאלי העליון) – אשר מוטבע ברבעו השמאלי התחתון עם כוכב משובע גדול בצבע לבן הנקרא "כוכב חבר העמים" ובחציו הימני באמצעות ייצוג של קבוצת הכוכבים הצלב הדרומי – ארבעה כוכבים גדולים בצבע לבן, להם שבעה קודקודים וכוכב אחד קטן לבן שלו חמישה קודקודים.
הדגל נבחר בשנת 1901 מבין שלל עיצובים שונים בתחרות עיצוב דגל עבור הפדרציה החדשה. במרוצת השנים שלאחר מכן, אושר העיצוב בידי הרשויות האוסטרליות והבריטיות, תוך הכנסת שינויים קלים בו. מידותיו ועיצובו של הדגל נקבעו ופורסמו בשנת 1934, אולם רק בשנת 1954 קיבל הדגל לראשונה הכרה חוקית כדגלה הלאומי של אוסטרליה, בחוק הדגלים 1953.
בנוסף לדגל הלאומי ישנם עוד מספר דגלים רשמיים המשמשים לייצוגם של אוסטרליה, העם האוסטרלי והממשל האוסטרלי.
עיצובו של הדגל > התקני הדגל

עיצובו של הדגל האוסטרלי הוא עיצובו של הנס הכחול הבריטי - דגל הממלכה המאוחדת בקנטון ושדה כחול מושחת בסמל או ביצוג המדינה. בדגל אוסטרליה משולבים שלושה סמלים בולטים. דגל הממלכה המאוחדת, כוכב חבר העמים, והדמיית מערכת הכוכבים הצלב הדרומי. הופעת סמלים אלו מגובה אף בחוק הדגלים האוסטרלי.
היוניון ג'ק: נוכחותו של הדגל בקנטון באה לציין את ההיסטוריה של אוסטרליה כשש מושבות בריטיות ואת העקרונות שעליה קמה הפדרציה האוסטרלית. מבחינה היסטורית, עיצובו של הדגל הוא ביטוי לנאמנות לאימפריה הבריטית.
כוכב חבר העמים: עיצובו המקורי של כוכב חבר העמים כלל רק שישה קודקודים, לייצוגן של שש המושבות. אך בשנת 1908 נוסף קודקוד שביעי לכוכב על מנת לציין את צירופה של טריטוריית פפואה וכל טריטוריה עתידית. לכוכב אין כל קשר לכוכב בטא בקנטאור למרות מיקומו ביחס לצלב הדרומי ובהירותו בשמיים. הכוכב יופיע במרכז הרביע התחתון הקרוב לניצב ומצביע על מרכזו של צלב ג'ורג' הקדוש שעל היוניון ג'ק.
הצלב הדרומי: הצלב הדרומי הוא אחד ממערכות הכוכבים הבהירות ביותר שנצפות בחצי הכדור הדרומי. מערכת זו ייצגה את אוסטרליה מראשית ימיה של ההתיישבות הבריטית. כוונתו של איבור אוונס, אחד ממעצבי הדגל, הייתה כי ארבעת הכוכבים הבהירים ייצגו את ארבע המעלות של דנטה: צדק, זהירות, מתינות וגבורה. מספר הקרניים של כוכבי המערכת בדגל אוסטרליה העכשווי שונה מהעיצוב הזוכה בתחרות בו מספר הקרניים נע בין חמישה לשישה לכל כוכב, כייצוג הבהירות של הכוכבים על רקע שמי הלילה. על מנת לפשט את ייצורו של הדגל, תקנן משרד הימייה את ארבעת הכוכבים הגדולים ככוכבים משובעים והותיר את הכוכב הזעיר ככוכב מחומש.