stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חגי דותן
ביוגרפיה

דותן שירת בצה"ל בחיל המודיעין והתגייס לשורות המשטרה ב-1981, תחילה כקצין משמר הגבול עד 1987, אחר כך עבר למשטרה הכחולה והיה קצין סיור במרחב דן ב-1991 קודם לדרגת רב-פקד ומונה למפקד תחנת גבעתיים, ב-1993 מונה לראש לשכת תנועה במרחב דן וב-1994 מונה למפקד משטרת בת ים בדרגת סגן ניצב. בשנים 1996 עד 1998 שירת כקצין ביטחון (קב"ט) בשגרירות ישראל בארגנטינה, לאחר חזרתו ארצה מונה לראש ענף תנועה במחוז תל אביב.
ב-1999 קודם לדרגת ניצב משנה ולמפקד מרחב מוריה במחוז ירושלים ואחר כך שימש מפקד מרחב ציון במחוז זה. בשנים 2003 עד 2005 היה מפקד המרכז ללימודי משטרה בשפרעם, כשבתקופת ביצוע תוכנית ההתנתקות עמד דותן בראש מפקדת שליטה ופיקוד שהייתה אחראית על פינוי היישובים בצפון רצועת עזה.
בדצמבר 2005 קודם לדרגת תת-ניצב וקיבל לפיקודו את מרחב ירקון במחוז תל אביב וביולי 2007 מונה לסגן מפקד המחוז הצפוני.
במאי 2009 נכנס לתפקידו כמפקד מחוז ש"י (יהודה ושומרון) בדרגת ניצב (שוקי זיסו מונה לסגנו). ב-2011 מונה למפקדו הראשון של מחוז חוף, מחוז חדש שהוקם בעקבות פיצול מחוז הצפון של המשטרה ונחנך בחודש יולי.
במאי 2009 פורסם כי חגי דותן סגר בעצמו תיק תאונת הדרכים שהיה מעורב בה במרץ 2008. דותן טען בתגובה כי הדבר נעשה בתום לב וכי "הביאו לי לחתום על טפסים ואני אפילו לא בטוח שזיהיתי שמדובר בתאונה שלי".
בפברואר 2015 נחקר במח"ש כחלק מפרשת הניצבים, בחשד להטרדה מינית של שוטרות ושוחרר לביתו בתנאים מגבילים למשך שבועיים. מפכ"ל המשטרה הודיע לדותן על פיטוריו, בכפוף לשימוע ולאישורו של השר לביטחון הפנים. המחלקה לחקירות שוטרים החליטה להעמידו לדין משמעתי ולא פלילי בגין התנהגות שאינה הולמת שוטר ובהטרדה מינית. ב-7 ביולי 2016 הורשע ובסוף החודש נגזר דינו: נזיפה והורדה בדרגה למשך חצי שנה.
בנובמבר 2015 מונה למנהל מתחם סינמה סיטי ראשון לציון, וכיום הוא בעליו של בית קפה באזור חולון.
דותן נשוי ואב לארבעה. בעל תואר ראשון בקרימינולוגיה ותואר שני במנהל עסקים.
הערות שוליים

↑  מפקד מחוז במשטרה ביצע תאונת דרכים – וסגר את התיק לעצמו, באתר nrg.
↑  יוסי אלי‏, הניצב החשוד בהטרדה מינית: מפקד מחוז חוף חגי דותן, באתר וואלה, 5 בפברואר 2015
↑  nrg חדשות, המפכ"ל פיטר את ניצב דותן ונצ"ם ואבגי, באתר nrg‏, 18 בפברואר 2015
↑  יהושע בריינר‏, ניצב בדימוס חגי דותן יודה שהטריד מינית שוטרות - ולא יועמד לדין, באתר וואלה, 24 בפברואר 2016
↑  יוסי אלי‏, הג'וב החדש של בכיר המשטרה שהודח בשל חשד לעבירות מין, באתר וואלה, 18 בנובמבר 2015
ורוניקה כהן

| --- | --- |

 לידה:  1944 (בת 80 בערך) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת ייל  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין  מכון פיבודי 
 
ורוניקה וולף כהן היא פרופסור אמריטה במחלקה לחינוך מוזיקלי באקדמיה למוזיקה בירושלים. יוצרת שיטת 'מראות מוזיקליות' ופעילת זכויות אדם.
ביוגרפיה

כהן נולדה בהונגריה בשנת 1944, ובהמשך התגוררה בארצות הברית ובקנדה. בשנת 1979 עלתה לישראל. היא למדה לתואר ראשון בהלחנה בבית ספר "פיבודי" למוזיקה (1966) ולתואר שני בהלחנה באוניברסיטת ייל (1969). את התואר השלישי קיבלה מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (1980).
במשך השנים כיהנה באקדמיה כדיקנית הפקולטה לתיאוריה של המוזיקה, הלחנה, ניצוח וחינוך מוזיקלי, וכן יו"ר המחלקה להוראת מוזיקה, דיקנית סטודנטים ויועצת לשוויון מגדרי לנשיא האקדמיה. היא יועצת הנשיא ומנהלת פדגוגית ומוזיקלית של מיזם הכנה להאזנה לקונצרטים בבתי ספר, באמצעות הנחיית מורים בסדנאות.
ורוניקה כהן הייתה שותפה לייסוד המחלקה למוזיקה ערבית באקדמיה, המתמקדת בהוראת מוזיקה ערבית קלאסית.
ייסדה את תוכנית 'לגעת במוזיקה' הפועלת מזה 30 שנה בארץ להכשרת צוותים ותלמידים להאזנה מודרכת למוזיקה ולקונצרטים, ומשמשת כיועצת פדגוגית ומוזיקלית של המיזם המהווה חלק מתוכנית הלימודים בירושלים ובצפון.
בנוסף הייתה בין המייסדים של פרויקט דיאלוג מוזיקלי במסגרתו נפגשים ילדים יהודים וערבים ולומדים להכיר את התרבות המוזיקלית זה של זה. פעילת זכויות אדם בדגש על זכויות פליטים ודיאלוג ישראלי פלסטיני למען שלום ופתרון מדיני.
ביוגרפיה > מחקר

עם סיום לימודיה, עסקה בהוראה ובמחקר באוניברסיטאות בארצות הברית, בקנדה ובישראל. הנושאים שחקרה היו:
יצירתיות מוזיקלית אצל ילדים.
היחס בין תנועה לקוגניציה מוזיקלית.
תוכנית לימודים על בסיס קוגניטיבי.
הכשרת מורים.
ביוגרפיה > פרסים ואותות הוקרה

פרס שר החינוך למפעל חיים על יצירת כלי הוראה של "מראות מוזיקליות", 2020
ביוגרפיה > מראות מוזיקליות

ורוניקה כהן פיתחה גישה פדגוגית לקידום האזנה למוזיקה מורכבת באמצעות "מראות מוזיקליות" - הקרנה למרחב, ביטוי חזותי ממשי באמצעות תנועות - בעיקר של הידיים - המגלמות קוגניציה, הפעילות הקוגניטיבית/רגשית שעל ידה התודעה מסדרת מערך צלילים נתון למוזיקה.
ביוגרפיה > מראות מוזיקליות > תוכנית לימודים על בסיס קוגניטיבי

כהן פיתחה תוכנית לימודים המתמקדת בתהליך הקוגניטיבי-רגשי, שעל ידו התודעה האנושית מארגנת צלילים למחוות מוזיקליות, שהיא מרכיב חשוב של תוכנית הלימודים הלאומית בישראל. בניגוד לתוכניות לימודים אחרות, המתמקדות ביסודות מוזיקליים תבוניים (מלודיה, הרמוניה, מקצב, גובה צליל, מרקם), כאן המוקד הוא על הפעילות הקוגניטיבית/רגשית של התודעה, כשהיא מעבדת את התופעות האקוסטיות השונות והופכת צלילים למוזיקה.
כנסים

2019- "מראות מוזיקליות - תאוריה ופרקטיקה" מכון קודאי, קשקמט, שבוע כיתת אמן בינלאומית
2018 -"|מראות מוזיקליות - ביטוי ושיקוף בדרך היצירה", סמינר באקדמיה למוזיקה של קרקוב.
2014 - "מראות מוזיקליות ועצבונים מראה", כנס מדעי בינלאומי "אמנות וחינוך" - פלובדיב.
2009 - "אופרה היא משחק ילדים", כנס בינלאומי על חידושים בחינוך למוזיקה, גדנסק
1996 - "חינוך לקוגניציה מוזיקלית", כנס "פרספקטיבות על מוזיקה, התודעה, וחינוך, אוניברסיטת קיימברידג'
1996 - "הקבלות תנועתיות לסכימות מוזיקליות: כלי למחקר קוגניטיבי", כנס על מוזיקולוגיה קוגניטיבית, ברוז'
1996 - "מראות מוזיקליות", סדנה בכנס הבינלאומי הרביעי על פרספציה וקוגניציה של מוזיקה, אוניברסיטת מקגיל, מונטריאול
1994 - "חקר הקבלות תנועתיות לסכימות מוזיקליות", כנס על מחקר איכותי, אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, אילינוי
1986 - "הקדמה לתוכנית לימודים בכיוון קוגניטיבי", ISMEת אינסברוק
1979 - "המלחין בגן הילדים", כנס ISME, לונדון אונטריו, קנדה
ועדות

חברה בוועדה לפיתוח תוכנית ללימודי מוזיקה לישראל
חברה בוועדה לפיתוח תוכניות לימודי אמנויות לגיל הרך
חברה בוועדת MISTEC (מוזיקה בבתי ספר והדרכת מורים) 2010-2006
ועדת רפרטואר של "סל תרבות"
חברה בוועדה המייעצת של ג'ורנל בינלאומי לחינוך לאמנויות
פרסומים

Daniel A, and Cohen V ( 2021) Training babies for “sweet anticipation”: Emphasizing expectation arousal in infant-directed mother singing. Psychology of Music, December 2021
Cohen, V. (2015). Musical Mirrors and Mirror Neurons, “International Scientific Conference Art and Education – Traditions and Contemporaneity”, Vol. 1, Academy of Music, Dance and Fine Art, Plovdiv,.
In Music Education Entering the 21st Century, ISME, ed. By Patricia Shand, 2004: "Western Art Music: An Endangered Species?" (Paper from MISTEC 2000 Seminar) and  "The Art of Questioning: A Teacher Training Challenge" (Workshop from MISTEC 2002 Seminar)
"Musical Creativity: A Teacher Training Perspective" ch. in: Creativity & Music Education, by Timothy Sullivan & Lee Willingham, eds., Published by Canadian Music Educators Association, Edmonton, 2002.
"Listening Not Merely Hearing," in The Musical Landscape, ed. by N. Shahar, Mofet, Tel Aviv, 1999.
Cohen, V. (1997). Explorations of Kinesthetic Analogues for Musical Schemes. Bulletin of the Council for Research in Music Education, 131, (Winter 1997), 1-13.
"Struggling with Pluralism in Music Education: The Israeli Experience" with Lia Laor, Arts Education Policy Review, 1996.
"Prelude to a Cognitively Oriented Curriculum," Music in Time, 1986/87.
הערות שוליים

1 2 3 4  פרופ' ורוניקה כהן באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
↑  בפורטל עובדי הוראה
↑  נעם ברקן, ניצולי שואה נגד הגירוש: "נסתיר פליטים בבית שלנו, כמו שהסתירו אותנו", באתר ynet, 23 בינואר 2018
↑  אסף צבי, ‏"לא נסגור דלתנו למי שזקוק לעזרה": קבוצת ניצולי שואה נגד הגבלה על כניסת פליטים מאוקראינה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 13 במרץ 2022
↑  Inscribed in the Golden Book, The Jerusalem Academy of Music and Dance, ‏2017-11-05 (באנגלית)
↑  Veronika Wolf Cohen, Explorations of Kinesthetic Analogues for Musical Schemes, Bulletin of the Council for Research in Music Education, 1997, עמ' 1–13
↑  https://meyda.education.gov.il/files/Curriculum/music1-6.pdf
↑  https://meyda.education.gov.il/files/Curriculum/music1-6.pdf
↑  פרס על מפעל חיים לפרופ' ורוניקה כהן, על עשייה בתחום החינוך המוזיקלי מטעם משרד החינוך
↑  מיכל חפר, "מראות מוזיקליות" של ורוניקה כהן
1 2  תוכנית הלימודים במוזיקה לבתי הספר היסודיים
↑  מכון קודאי, קשקמט, מראות מוזיקליות - תאוריה ופרקטיקה 2019, שבוע כיתת אמן בינלאומית
↑  סמינר באקדמיה למוזיקה של קרקוב
↑  כנס באקדמיה לאמנות של פלובדיב
↑  IJEA Editors, www.ijea.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008606387205171  ISNI: 0000 0003 7570 2392  LCCN: no2012089517  VIAF: 251952170   WorldCat (עם VIAF): 251952170
זי קיי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במרץ 1988 (בן 36) באקו, אזרבייג'ן
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 עיסוק:  ראפר, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  ראפ והיפ הופ ישראלי
 חברת תקליטים:  מאד מאן, התו השמיני
 שיתופי פעולה בולטים:  רביד פלוטניק, שקל, טונה, דודו טסה
 
זוהר כספי (נולד ב-4 במרץ 1988), ידוע בשם הבמה זי קיי (Z.K), הוא ראפר ומפיק מוזיקלי ישראלי.
ביוגרפיה

זוהר כספי נולד ב-1988 בבאקו, אזרבייג'ן. ב-1994 עלה עם משפחתו לישראל. גדל והתחנך בקריית אתא.
קריירה

ב-2006 חבר לסיי אבשלום, יחד הקימו את ההרכב "הצד האחר" והוציאו את האלבום "זה לא עובר רדיו". לאחר מכן, הוציאו שני פרויקטים נוספים, "זה לא עובר גראמי" ב-2008, ו"Audi Alteram Partem" ב-2010.
ב-2011 הוציא זי קיי את המיקסטייפ הראשון שלו, "אורבנולוג’י".
ב-2012 פרסם הראפר רון נשר דיס המכוון כלפי זי קיי בשם "חלומות שחורים". כתגובה, הוציא זי קיי שיר הנושא את אותו השם.
ב-2020 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "ניו.זי.לנד". האלבום הופק על ידי מפיקים שונים, ביניהם זי קיי עצמו ודודו טסה.
בסמוך לפעילותו כראפר, זי קיי פועל כמפיק מוזיקלי. בין האמנים איתם עבד ניתן למנות את רביד פלוטניק, טונה, דודו טסה וסול ג'יי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2020: ניו.זי.לנד
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

2021: ניו.זי.לנד (Live)
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2011: אורבנולוג'י
דיסקוגרפיה > אלבומים בהרכבים

2006: זה לא עובר רדיו (בהרכב הצד האחר)
2008: זה לא עובר גראמי (בהרכב הצד האחר)
2010: Audi Alteram Partem (בהרכב הצד האחר)
הערות שוליים

1 2  הכירו את זי.קיי - ZK, באתר תדר הראסטה, ‏2016-12-22
↑  מתן שרון, ‏מה הופך את הראפ הישראלי-רוסי לכל כך טוב?, באתר ‏מאקו‏, 27 בדצמבר 2019
↑  מאת מתן שרון, אלבום הראפ הכי מצופה של העשור יוצא סוף סוף. ריאיון, באתר טיים אאוט, ‏2019-12-31
חיסה אל-ג'אבר

חיסה אל-ג'אבר (בערבית: حصة الجابر, בתעתיק מדויק: חצה אלג'אבר) היא מהנדסת ופוליטיקאית קטרית. משמשת כשרת המידע והתקשורת בקטר, משרד חדש שהוקם עם הקמת הממשלה הנוכחית על ידי אמיר קטר, תמים בן חמד אאל ת'אני, ביוני 2013. היא האישה השלישית המכהנת כשרה בממשלת קטר.
אל-ג'אבר בעלת תואר ראשון בהנדסה מאוניברסיטת כווית ותואר שני ודוקטורט במדעי המחשב מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
וריאציות גולדברג

וריאציות גולדברג, רי"ב 988, הוא קובץ של אריה ו-30 וריאציות לצ'מבלו מאת יוהאן סבסטיאן באך. היצירה יצאה לאור לראשונה בשנת 1741 כסדרה, שבאך קרא לה Clavier-Übung ("תרגילים למקלדת") והיא נחשבת לאחת הדוגמאות החשובות ביותר לצורת הווריאציה. היא קרויה על שם יוהאן גוטליב גולדברג, ואפשר שהוא היה הראשון שביצע אותה.
חיבור הווריאציות

סיפור חיבורן של הווריאציות מקורו בביוגרפיה מוקדמת של באך, מאת יוהאן ניקולאוס פורקל:
[על יצירה זו] עלינו להודות ליוזמתו של השגריר הרוסי לשעבר לחצר הנסיך הבוחר של סקסוניה, הרוזן קייזרלינג, שהרבה לבקר בלייפציג והביא עמו לשם את גולדברג, שנזכר קודם, במטרה לאפשר לו לקבל הכשרה מוזיקלית אצל באך. הרוזן היה חולני וסבל מנדודי שינה. בזמנים כאלה נדרש גולדברג, שהתגורר עמו בביתו, לבלות את הלילה בחדר הסמוך לחדר השינה של הרוזן, כדי לנגן לפניו כששנתו נודדת... פעם הזכיר הרוזן בנוכחות באך, שהיה רוצה לקבל אי-אילו יצירות מקלדת בשביל גולדברג, שתהיינה נוחות לאוזן ומצהילות לב די הצורך לעודד מעט את רוחו כשנודדת שנתו בלילות. באך סבר, שהדרך הטובה ביותר למלא משאלה זו תהיה באמצעות וריאציות, שבכתיבתן ראה עד אז מטלה כפויית טובה בגלל המסד ההרמוני החוזר על עצמו. אבל היות שבמועד זה כבר היוו כל יצירותיו מופת של אמנות, גם הווריאציות הללו יצאו כך מתחת ידו. אף על פי כן, הוא לא שב לכתוב עוד יצירה מסוג זה. מכאן ואילך, נהג הרוזן לכנותן הווריאציות שלו. הוא מעולם לא נלאה מהן ובמשך זמן רב, פירושם של לילות חסרי שינה היה: ,גולדברג חביבי, נגן-נא לי אחת מן הווריאציות שלי.' אפשר שבאך לא זכה שוב לגמול כזה על שום יצירה אחרת שחיבר. הרוזן העניק לו גביע זהב ממולא ב-100 לואידורים (מטבעות זהב). ועם זאת, אפילו הייתה המתת גדולה אלף מונים, לא היה בכך כדי לבטא נכונה את ערכן האמנותי
.
פורקל כתב את הביוגרפיה הזו בשנת 1802, יותר מ-60 שנה אחרי התרחשות האירועים הנזכרים בה, ודיוקה מוטל בספק. העדר הקדשה בדף השער של "אריה ווריאציות" אף הוא עושה את סיפור ההזמנה לבלתי סביר. גילו של גולדברג בזמן פרסום הווריאציות (14 שנים) הוזכר גם הוא כיסוד לפקפק בסיפור של פורקל, אם כי הנער היה מוכר כנגן מקלדת מוכשר שהצטיין בקריאה מן הדף. במחקר עדכני רחב-יריעה טוען חוקר המקלדת ויצירות באך פיטר ויליאמס, כי סיפורו של פורקל בדוי מראשית עד אחרית.
האריה שלה נכתבו הווריאציות לא נכתבה, לדברי ארנולד שרינג, על ידי באך. ספרות מחקר מאוחרת יותר (כמו ההוצאה בעריכת כריסטוף וולף) גורסת, שאין יסוד לספקות כאלה.
הוצאה לאור

באופן יוצא דופן לגבי יצירות באך, יצאו וריאציות גולדברג לאור עוד בחייו, בשנת 1741. המו"ל היה ידידו של באך, בלתאזאר שמידט מנירנברג. שמידט הדפיס את היצירה באמצעות גלופות נחושת חרוטות (במקום להשתמש בסדר זחיח); מכאן שהתווים בהוצאה הראשונה כתובים בכתב ידו של שמידט עצמו. ההוצאה מכילה טעויות הדפסה שונות.
בדף השער, הנראה בתמונה לעיל, נאמר בגרמנית:
Clavier Ubung / bestehend / in einer ARIA / mit verschiedenen Veraenderungen / vors Clavicimbal / mit 2 Manualen. / Denen Liebhabern zur Gemüths- / Ergetzung verfertiget von / Johann Sebastian Bach / Königl. Pohl. u. Churfl. Saechs. Hoff- / Compositeur, Capellmeister, u. Directore / Chori Musici in Leipzig. / Nürnberg in Verlegung / Balthasar Schmids
"תרגילי מקלדת, המכילים אריה עם וריאציות שונות לצ'מבלו בעל שתי מקלדות, שחוברו למען מביני דבר לרענן את רוחם, מאת יוהאן סבסטיאן באך, מלחין חצר המלוכה של פולין וחצר הנסיך הבוחר של סקסוניה, קאפלמייסטר וממונה על המוזיקה הכוראלית בלייפציג, נירנברג. בלתאזאר שמידט, מו"ל."
ב"תרגילי מקלדת" יש הסבורים, שבאך מיקם את ה"ווריאציות" כחלק הרביעי בסדרה של יצירות מקלדת (עוגב וצ'מבלו) (כשבחלק הראשון בסדרה נמצאות שש הפרטיטות, רי"ב 825-830, בשני הקונצ'רטו האיטלקי, רי"ב 971 ו"אוברטורה בסגנון צרפתי", רי"ב 831 ובחלק השלישי סדרה של פרלודים כוראליים לעוגב, משובצים בין פרלוד ופוגה במי במול מז'ור. כיוון שבאך לא הגדיר בפירוש את ה"ווריאציות" כחלק הרביעי, העניין עומד לדיון.
תשעה-עשר עותקים של ההוצאה הראשונה שרדו עד ימינו, שהיקר ביותר בהם הוא ה-"handexemplar", השמור בספריה הלאומית של צרפת בפריז וכולל תיקונים ותוספות שנעשו בידי המלחין, כולל נספח עם ארבעה-עשר קאנונים המבוססים על שמונת צלילי הבס הראשונים של האריה, רי"ב 1087.
העותקים האלה מספקים למעשה לעורכים בני ימינו את המידע היחיד, שיכול לסייע להם בשחזור כוונותיו של באך; הפרטיטורה הכתובה ביד לא שרדה. עותק כתוב ביד של האריה בלבד נמצא ב"ספר של אנה מגדלנה". כריסטוף וולף מעלה סברה, על יסוד ראיות של כתב-יד, שאנה מגדלנה העתיקה את האריה מן הפרטיטורה בכתב ידו של באך בסביבות 1740; היא מופיעה על שני דפים, שהושארו ריקים לפני כן.
צורה

האריה כוללת 32 תיבות שמתחלקות לשני חלקים שווים באורכם, שכל אחד מהם מתחלק גם הוא לשני חצאים. אחרי תצוגה של האריה בפתיחת היצירה, מגיעות שלושים וריאציות בזו אחר זו, בכל אחת 32 תיבות.
הווריאציות אינן עוקבות אחר המלודיה של האריה, אלא עושות שימוש בקו הבס ובהולכת האקורדים שלה. מסיבה זו נוהגים להגדיר את היצירה כשאקון - בהבדל אחד, שנושא השאקון נמשך בדרך כלל לא יותר מארבע תיבות, בעוד שהאריה של באך מחולקת לשני קטעים בני שש-עשרה תיבות, כל אחד מהם חוזר על עצמו.
קו הבס נרשם בתווים בידי רלף קירקפטריק בהוצאה שלו לביצוע כדלהלן:
הספרות שמעל התווים מציינות את ההיפוך של האקורד כפי שהוא מוגדר במערכת של בס ממוספר; במקום שספרות מופרדות בפסיק, הן מציינות אופציות שונות שמשמשות בווריאציות שונות. במקום שיש סולמית מעל התו, ישנו אקורד שאחד מהתוים שלו מוגבה בחצי טון (לרוב אקורד מז'ורי במקום מינורי הטבעי לסולם).
כל וריאציה שלישית בסדרה של 30 היא קאנון בהתאם לתבנית עולה (3, 6, 9, 12, 15, 18, 21, 24 ו-27). על כן, וריאציה מס' 3 היא קאנון באוניסונו, וריאציה מס' 6 היא קאנון הסקונדה (הכניסה השנייה מתחילה במרווח של סקונדה מעל הכניסה הראשונה), וריאציה מס' 9 היא קאנון בטרצה, וכן הלאה עד לווריאציה מס' 27, שהיא קאנון בנונה. הווריאציה האחרונה, במקום להיות כצפוי קאנון בדצימה, היא קוודליבט, תערובת חופשית של מלודיות שונות (בווריאציות גולדברג, באך שילב בין שני שירים עממיים גרמניים), שמטרתה על פי רוב לבדח את המאזין.
כמו שרלף קירקפטריק מציין, הווריאציות שבין הקאנונים מסודרות גם הן בתבנית. אם נשים בצד את חומר ההתחלה והסיום של היצירה (ביתר פירוט, האריה, הווריאציות הראשונה והשנייה, הקוודליבט והאריה דה קאפו), החומר שנותר מסודר כדלהלן: הווריאציות המופיעות מיד לאחר כל אחד מהקאנונים הן קטעים גנריים מסוגים שונים, ביניהם שלושה מחולות בארוק (4, 7, 19); פוגטה (10); אוברטורה צרפתית (16); ושתי אריות מעוטרות ליד ימין (13, 25), כמו כן גם וריאציות מס' 22 ו-28 הן קטעים גנריים. הווריאציות הממוקמות "שתיים" לאחר כל אחד מהקאנונים (5, 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26 ו-29) הן מה שקירקפטריק מכנה "ערבסקות"; הן וריאציות בקצב מהיר ומלא חיים, במידה רבה של שיכולי-ידיים. הדפוס המשולש הזה - קאנון, קטע גנרי, ערבסק - חוזר בסך הכל תשע פעמים, עד שהקוודליבט שובר את המחזור. וריאציות גולדברג נכתבו בסול מז'ור, אך שלוש מבין הווריאציות (15, 21, 25) נכתבו בסול מינור: וריאציה מס' 15 היא קאנון בקווינטה, וריאציה מס' 21 היא קאנון בספטימה ואילו וריאציה מס' 25 היא הווריאציה הכי ארוכה ואיטית שנכתבה על ידי באך ובגלל התוכן שבה היא נקראת גם בשם הפנינה השחורה.
בסוף שלושים הווריאציות, באך כותב אריה דה קאפו אל פינה, כלומר, הנגן נדרש לחזור אל ההתחלה ("דה קאפו") ולנגן שוב את האריה לפני שיסיים את היצירה.
עיבוד

פרוצ'ו בוזוני הציע לקצץ שמונה מן הווריאציות לצורך "ביצוע קונצרטנטי", ואף שכתב מהותית קטעים רבים. העיבוד שנוי במחלוקת, אך הודפס לא מכבר מחדש.
הערות שוליים

1 2 3 4  Translation from Kirkpatrick (1938).
↑  See List of compositions by J.S. Bach printed during his lifetime
↑  גלעד ברעלי, על "וריאציות גולדברג" של באך, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשע"א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576980505171  BNE: XX2092450  BnF: cb13910015c (data)  GND: 30000527X  LCCN: n81055107  MusicBrainz work: 1d51e560-2a59-4e97-8943-13052b6adc03  NLA: 35377289  SUDOC: 035235160  VIAF: 178017975   WorldCat (עם VIAF): 178017975
טאוויי

| --- | --- |
רחוב בעיר
רחוב בעיר
 מדינה:  מיאנמר מיאנמר
 מחוז:  טנינטארי
 תאריך ייסוד:  1751 
 גובה:  13 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  146,964 (2014)
 קואורדינטות:  14°02′12″N 98°11′12″E﻿ / ﻿14.036727777778°N 98.186727777778°E﻿ / 14.036727777778; 98.186727777778 
 אזור זמן:  UTC +6:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מיאנמר מוגדלת) נייפידאו יאנגון מנדליי מוולמיין באגו פאטיין מוניווה מיקיטלה סיטווה תאילנד לאוס סין הודו בנ. בהוטן ים אנדמן  מפרץ תאילנד  איי אנדמן טאוויי(למפת מיאנמר רגילה) נייפידאו יאנגון מנדליי מוולמיין באגו פאטיין מוניווה מיקיטלה סיטווה תאילנד לאוס סין הודו בנ. בהוטן ים אנדמן  מפרץ תאילנד  איי אנדמן טאוויי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טאוויי (בבורמזית: ထားဝယ်) היא עיר בדרום-מזרח מיאנמר והיא מהווה את בירת מחוז טנינטארי (אנ'), הידועה בעבר כמחלקת טנאסרים, על הגדה הצפונית של נהר טאוויי. העיר נמצאת כ-614.3 ק"מ דרומית מזרחית ליאנגון. אוכלוסייתה נכון לשנת 2014 מונה כ-146,964. "טאוויי" הוא גם שמו של אחד מ-135 המיעוטים האתניים של מיאנמר. העיר מהווה עיר נמל בשפך נהר טאוויי, 30 ק"מ מים אנדמן והיא מועדת להצפות בעונת המונסון.
היסטוריה

מכיוון שלאתר העתיק, סאגרה סיטי (טאוויי העתיקה), שנמצאת כ-6 קילומטרים צפונית לעיר הנוכחית, יש כל כך הרבה עקבות של תרבות פיו, היא הוכרה כאחת מבירות המחוז בעידן פיו העתיקה.
מהמאות ה-11 עד ה-13, דאווי היה חלק מממלכת פגן. מ-1287 עד 1564, דאווי הפך לחלק מממלכת סוחוטאי (אנ') ומממלכת איוטאיה (אנ') יורשתה. מ-1564 עד 1594, דאווי היה חלק משושלת טוונגו (אנ') של בורמה. סיאם החזירה את העיר באופן זמני בין 1594 ל-1614. מ-1614 ועד שנות ה-40 של המאה ה-20, דאווי הייתה העיר הדרומית ביותר תחת שלטון בורמזי, והיא הוגנה על ידי חיל מצב בורמזי. בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20, במהלך מלחמת האזרחים בבורמה בשנים 1740–1757, השתלטה על דאווי, יחד עם חוף טנאסרים הצפוני, על ידי סיאם. בורמה החזירה לעצמה את העיר בשנת 1760 במסגרת המלחמה הבורמזית-סיאמית (אנ'), והרחיבה את שליטתה על כל חוף טנאסרים בשנת 1765. חוף טנאסרים נמסר לידי הבריטים לאחר המלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה (1824–1826).
לאחר העצמאות ב-1948, הפכה העיר לחלק מחטיבת טנאסרים, שכללה גם את מדינת מון (אנ') של היום. בשנת 1974, מדינת מון נוצרה משטחים של מטנאסרים ודאווי הפכה לבירת החטיבה הקטומה. בשנת 1989 שונה שמה האנגלי של העיר מ-Tavoy ל-Dawei, וטנאסרים (Tenasserim) הפכה לטנינטארי (Tanintharyi).
הערות שוליים

↑  Daewei population
↑  היסטוריה של העיר באתר משרד התיירות הבורמזי
וריאציית הפרמטר

וריאצית הפרמטר (או וריאציית הפרמטרים) במתמטיקה, היא שיטה לפתירת משוואות דיפרציאליות ליניאריות רגילות וחלקיות באופן שיטתי.
שכיח יותר לפתור משוואות ממעלה ראשונה באמצעות שיטת "השוואת מקדמים" או בשיטת "גורם אינטגרציה" (עבור משוואה ליניארית מסדר ראשון) משום ששיטות אלו דורשות פחות מאמץ. אך בניגוד לשיטת וריאציית הפרמטר, הן לעיתים דורשות לעשות שימוש ב"ניחוש מושכל" של הצבות (היוריסטיקה) והן גם לא פותרות באופן שיטתי כל מד"ר.
היסטוריה

שיטת וריאציית הפרמטר הוצגה לראשונה במאה ה-18 על ידי המתמטיקאי השווייצרי לאונרד אוילר והשלים אותה המתמטיקאי האיטלקי ז'וזף לואי לגרנז'.
מד"ר מסדר ראשון

נתונה משוואה דיפרנציאלית מסדר ראשון. נסדר אותה באופן הבא, כשהיא "מנורמלת" (מקדם  y' ערכו 1):
הפתרון הכללי של המשוואה מורכב מסכום הפתרון הכללי של המשוואה ההומוגנית המתאימה (הרשומה מטה) ומפתרון פרטי של המשוואה הלא-הומוגנית.
ראשית נמצא פתרון למשוואה ההומוגנית המתאימה:
ניתן לפתור את המשוואה ההומוגנית במגוון דרכים, ביניהן הפרדת משתנים:
{\frac {\mathrm {d} }{\mathrm {d} x}}y+p(x)y=0
{\frac {\mathrm {d} y}{y}}=-p(x)\,\mathrm {d} x
|y|=C_{1}e^{-\int p(x)dx},C_{1}>0
כלומר, פתרון המשוואה ההומוגנית הוא:
כעת נחזור למשוואה המקורית הלא-הומגנית:
נשתמש בשיטת וריאציית הפרמטר - באמצעות החלפת הפרמטר  C של הפתרון הפרטי בפונקציה  C(x):
באמצעות הצבת הפתרון הפרטי לתוך המשוואה המקורית הלא-הומוגנית ניתן למצוא  C(x):
אנו נדרשים רק לפתרון פרטי, לכן נבחר   C_{1}=0 לצורך פשטות, כאשר הפתרון הפרטי הוא:  y_{p}=e^{-\int p(x)\,dx}\int q(x)e^{\int p(x)\,dx}\,\mathrm {d} x
לבסוף נסכום את שני הפתרונות הפרטיים שמצאנו לכדי פתרון כללי
מד"ר מסדר שני

בהינתן משוואה דיפרנציאלית רגילה מסדר שני:  y''+p(x)y'+q(x)y=g(x), נניח שבידינו פתרונות המשוואה ההומוגנית  y_{1}(x),y_{2}(x) וננסה פתרון מהצורה:
y(x)=u_{1}(x)y_{1}(x)+u_{2}(x)y_{2}(x).
נגזור לפי  x ונקבל:   y'=u_{1}'y_{1}+u_{1}y_{1}'+u_{2}'y_{2}+u_{2}y_{2}'
בנוסף נדרוש שהפונקציות  u_{1},u_{2} תקיימנה את התנאי:  y_{1}u_{1}'+y_{2}u_{2}'=0
ולכן   y'=u_{1}y_{1}'+u_{2}y_{2}'.
נגזור פעם שנייה לפי  x ונקבל:
y''=u_{1}'y_{1}'+u_{1}y_{1}''+u_{2}'y_{2}'+u_{2}y_{2}''.
נציב את הנגזרות של הפתרון לתוך המשוואה הדיפרנציאלית:  u_{1}'y_{1}'+u_{1}y_{1}''+u_{2}'y_{2}'+u_{2}y_{2}''+p(u_{1}y_{1}'+u_{2}y_{2}')+q(u_{1}y_{1}+u_{2}y_{2})=g(x).
נסדר את הביטוי  מחדש:  u_{1}(y_{1}''+py_{1}'+qy_{1})+u_{2}(y_{2}''+py_{2}'+qy_{2})+u_{1}'y_{1}'+u_{2}'y_{2}'=g(x).
y_{1},y_{2} הם פתרונות של המשוואה ההומוגנית, ולכן  y_{1/2}''+py_{1/2}'+qy_{1/2}=0.
בינתיים יש לנו שתי משוואות שבעזרתן נוכל למצוא את  u_{1},u_{2}:
{\begin{cases}y_{1}u_{1}'+y_{2}u_{2}'=0\\y_{1}'u_{1}'+y_{2}'u_{2}'=g(x)\end{cases}}
נוכל לחלץ את הערכים של  u_{1}',u_{2}', ולרשום אותם דרך הורונסקיאן:
u_{1}'=-{y_{2}(x)g(x) \over W(y_{1},y_{2})}, u_{2}'={y_{1}(x)g(x) \over W(y_{1},y_{2})}.
ומכאן:  u_{1}=-\int {y_{2}(x)g(x) \over W(y_{1},y_{2})}\mathrm {d} x, u_{2}=\int {y_{1}(x)g(x) \over W(y_{1},y_{2})}\mathrm {d} x.
נרשום את הפתרון הפרטי למשוואה:  y_{p}=-y_{1}\int {y_{2}(x)g(x) \over W(y_{1},y_{2})}\mathrm {d} x+y_{2}\int {y_{1}(x)g(x) \over W(y_{1},y_{2})}\mathrm {d} x.
למעשה קיבלנו את הפתרון הכללי למשוואה הדיפרנציאלית:  y(x)=Ay_{1}+By_{2}+y_{p} כאשר הפרמטרים  A ו- B מתקבלים מתנאי ההתחלה.
הערות שוליים

↑  Forest Ray Moulton, An Introduction to Celestial Mechanics, 2nd ed. (first published by the Macmillan Company in 1914; reprinted in 1970 by Dover Publications, Inc., Mineola, New York), page 431.
↑  Edgar Odell Lovett (1899) "The theory of perturbations and Lie's theory of contact transformations," The Quarterly Journal of Pure and Applied Mathematics, vol. 30, pages 47-149; see especially pages 48-61.
↑  Jupiter and Saturn.Euler, L. (1748) "Recherches sur la question des inégalités du mouvement de Saturne et de Jupiter, sujet proposé pour le prix de l'année 1748, par l’Académie Royale des Sciences de Paris" [Investigations on the question of the differences in the movement of Saturn and Jupiter; this subject proposed for the prize of 1748 by the Royal Academy of Sciences (Paris)] (Paris, France:  G. Martin, J.B. Coignard, & H.L. Guerin, 1749).