stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העיר הקולוניאלית של סנטו דומינגו
היסטוריה

את היישוב האירופי הראשון במקום ייסדו הספרדים ב-1496, אם כי העיר הוקמה באופן רשמי ב-4 באוגוסט 1498 בידי ברתולומאו קולומבוס, אחיו של כריסטופר קולומבוס, ונקראה "סנטו דומינגו דה גוסמן" (Santo Domingo de Guzmán) לכבודו של דומיניקוס הקדוש. העיר נוסדה על הגדה המזרחית של נהר אוסאמה והתרחבה לגדה המערבית בשנת 1502 ביוזמתו של מושל האי האח ניקולס דה אובנדו (Nicolás de Ovando y Cáceres). בשנת 1509 העניק פרננדו השני, מלך אראגון לעיר את הכינוי "העיר הראשונה של לאס אינדיאס", ובעיר הוקמו קתדרלת פרימדה דה אמריקה (Catedral Primada de América), בית החולים דה סן ניקולס דה בארי (San Nicola de Bari), בית מכס ומנזר סן פרנסיסקו (Monasterio de San Francisco - בתצלום האוויר 5), שכל אחד מהם מתהדר בהיותו הראשון מסוגו בהמיספירה המערבית. לאלה נוספה בשנת 1538 אוניברסיטת סנטו תומאס דה אקווינו (Universidad Santo Tomás de Aquino), גם היא העתיקה ביותר בעולם החדש. רחובותיה של העיר, אשר רוצפו באבנים, תוכננו והוקמו לפי תוכנית שתי וערב, דוגמה שאפיינה את היישובים הספרדיים בעולם החדש לאחר מכן. 
העיר הוקפה בחומה שנמתחה מגדות הנהר בפינתה הצפון-מזרחית ועד לחוף הים הקריבי בדרום-מערבה. חומה זו תחמה את העיר עד סוף המאה ה-19. מאז שנת 1965 ערכה ממשלת הרפובליקה הדומיניקנית פעולות לשימורה של העיר הקולוניאלית, ואלה הובילו לבסוף להכרזתה כאתר מורשת עולמית בשנת 1990.
אתרי העיר העיקריים > הקתדרלה

אבן הפינה של הקתדרלה, או בשמה המלא "קתדרלת מריה הקדושה של ההתגלמות, הראשונה באמריקה ובלאס אינדיאס" (Catedral Santa María de La Encarnación, Primada de America y de las Indias - בתצלום האוויר 1), הונחה בשנת 1514 על ידי דייגו קולומבוס, בנו של כריסטופר קולומבוס, ובכך הייתה לקתדרלה הראשונה בעולם החדש. עם זאת הבנייה החלה רק עם הגעתו של בישוף חדש אל העיר בשנת 1521, וב-1544 הושלם עיקרו של המבנה שכלל ספינה באורך של 54 מטר. יש הטוענים כי אלמנתו של דייגו הביאה את שרידי גופתו ואת שרידיו של כריסטופר קולומבוס אל המבנה מספרד, ואלה הוטמנו במרתף הקבורה מתחת למזבח. ב-1546 הוקדשה הקתדרלה על ידי האפיפיור פאולוס השלישי וזכתה לשמה הראשון "הקתדרלה המטרופוליטנית של לאס אינדיאס" (Catedral Metropolitana de las Indias). כפי שקרה בכנסיות נוספות שמשך בנייתן התארך, מערב המבנה סגנונות אדריכליים שונים, ובהם גותי, רומנסקי ובארוק. במשך השנים נוספו למבנה שמונה קפלות, משרדים וקלויסטר, וכיום הוא משתרע על שטח של 3,000 מ"ר.
אתרי העיר העיקריים > מצודת דייגו קולון

מצודת דייגו קולון (Alcazar de Diego Colón) ניצבת בפלאסה אספניה (Plaza España - "כיכר ספרד" - בתצלום האוויר 2). היא נבנתה על ידי קולון על גדת נהר אוסמה בקצה הצפון-מזרחי של העיר, לאחר שהגיע אליה ב-1509. עבודות ההקמה נעשו על ידי 1,500 אינדיאנים ונמשכו מ-1510 ועד 1514. קולון עצמו שב לספרד אך אשתו נותרה במצודה והתגוררה בה עד מותה ב-1549. בני המשפחה המשיכו והתגוררו במקום עד שנת 1577 לערך והבניין נינטש ומצבו התדרדר. ב-1776 הוכנה תוכנית להפיכת המצודה לבית כלא אך זו לא יצאה אל הפועל, גגו התמוטט והוא שימש כדיר. רק ב-1870 הוכרזה המצודה כאתר לאומי, אך משלוש קומותיו ו-55 חדריו של הבניין המקורי נותרו כיום שתי קומות ו-22 חדרים. המצודה שופצה באופן מקיף בשנות החמישים של המאה ה-20, וכיום היא משמשת כמשכנו של המוזיאון הקולוניאלי המוקדש לרהיטים ומוצגים אחרים מהתקופה.
אתרי העיר העיקריים > מבצר אוסאמה

מבצר אוסאמה (Fortaleza Ozama - בתצלום האוויר 3) על גדות האוסאמה, כחצי קילומטר מדרום למצודת דייגו קולון נחשבת למבנה הצבאי האירופי העתיק ביותר בעולם החדש. בניית המצודה החלה בשנת 1502 והיא המשיכה ושמשה כבית כלא עד שנות השישים של המאה ה-20, מועד בו שופצה ונפתחה לציבור הרחב. במצודה שני מבנים, הראשון הוא קאסה דל אלקאלדה (Casa del Alcalde) והאחר הוא מגדל אומנאחה (Torre del Homenaje). מגדל זה הנישא לגובה של 18 מטר היה הגבוה ביותר בקולוניה עת הושלמה בנייתו ב-1507 ועובי קירותיו מגיע לשני מטר.
אתרי העיר העיקריים > קאסס ראלס

בקאסס ראלס (Casas Reales - "הבתים המלכותיים") שכן בית המשפט (Real Audencia). עד לשנת 1529 שימש בית המשפט את כלל נחלאותיה של ספרד בעולם החדש, אולם עם התקדמות הכיבוש הוקמו בתי משפט נוספים, שלכל אחד מהם תחום שיפוט מוגדר. בית המשפט הוקם ב-5 באפריל 1511 מכוח צו של המלך פרננדו השני ומאוחר יותר שימש המבנה כארמון המושלים בעיר (Palacia de los gobernadores y de la capitania).
אתרי העיר העיקריים > הפנתאון הלאומי

הפנתאון הלאומי (Panteón Nacional) הוקם החל בשנת 1714 ככנסייה ישועית, והחל לשמש לייעודו ב-1756. עם גירוש הישועים מרחבי האימפריה הספרדית ב-1767, כחלק מהרפורמות הבורבוניות, שימש המבנה כמחסן, בניין משרדים, משכנו של בית ספר וכתיאטרון. לבסוף שוחזר על ידי הרודן רפאל טרוחיו, שייעדו להיות לו לאחוזת קבר, אך הוא לא נקבר בו וכיום משמש המבנה כאתר הקבורה של גדולי האומה.
אתרי העיר העיקריים > שער קונדה

שער קונדה (Puerta Del Conde - בתצלום האוויר 4) הוקם בשנת 1558 וכונה אותה עת "פורטה סראדה" (Puerta Cerrada). המקום שימש משך שנים רבות כשערה היחיד של העיר, וב-27 בפברואר 1844 נחתמה בו הכרזת העצמאות של הרפובליקה הדומיניקנית.
אתרי העיר העיקריים > המספנות המלכותיות

המספנות המלכותיות (Las Reales Atarazanas - בתצלום האוויר 2) שוכנות מצפון למצודת דייגו קולון והקמתן נמשכה 35 שנים, החל ב-1509 ועד 1544. מבני המתחם מקושרים זה לזה בחצרות פנימיות, וכיום משמש המקום כמוזיאון ימי ושוכנים בו משרדי המורשת העירונית, חנויות, מסעדות וגלריות אומנות.
הערות שוליים

↑  בספרדית כונה חלקה של האימפריה הספרדית בעולם החדש "לאס אינדיאס" (las indias) - צורת הריבוי של הודו (India), בשל הסברה הראשונית כי קולומבוס גילה במסעו את דרך הים במערבית לתת יבשת זו.
↑  Museo Alcázar de Colón
חזית הקתדרלה
השריר פושט שורש היד הגומדי

| --- | --- |
        
מבט אחורי על שרירי האמה משמאל
 שיוך:  superficial muscle of posterior compartment of forearm 
 עצבוב:  nerve to extensor carpi ulnaris
 פעולת שריר:  פשיטה במפרק שורש כף היד, קירוב במפרק שורש כף היד 
 שריר נגדי:  השריר כופף שורש היד החישורי 
 תחל שריר:  lateral epicondyle of the humerus 
 אחז שריר:  fifth metacarpal bone 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (454) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. extensor carpi ulnaris 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.6.02.045 
 TA2 (2019):  2507 
 FMA:  38506 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224272 
 
השריר פושט שורש היד הגומדי (TA: Musculus extensor carpi ulnaris) הוא השריר התיכון במדור האחורי של האמה. בעת כיווצו פועל השריר ליישור (כפיפה גבית) של שורש כף היד ולהנעתו לכיוון קירוב (הטיה גומדית). שילוב של כיווץ פושט שורש היד הגומדי עם כיווץ של פושט שורש היד החישורי יגרום ליישור של שורש כף יד ושילובו עם כיווץ של השריר כופף שורש היד הגומדי יביא לקירוב של שורש כף היד.
לשריר פושט שורש היד הגומדי שני ראשים. תחילת הראש הזרועי (Caput humerale musclusextensoris carpi ulnaris) בעילית העלי הצידית של עצם הזרוע שבאזור המרפק, ותחילת הראש הגומדי (Caput ulnare musclusextensoris carpi ulnaris) בפן האחורי של עצם הגומד. בחלקו המרוחק נאחז הגיד של השריר בבסיס עצם המסרק החמישית (של הזרת).
השריר פושט שורש היד הגומדי מעוצבב על ידי העצב הבין-גרמי האחורי, ענף של עצב החישור, שמקורו בשורשי העצב הצוואריים השביעי והשמיני (C7,C8).
אספקת הדם לשריר היא מעורק הגומד.
וולקונסקואיט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  (Ca0.3(Cr+3,Mg,Fe+3)2(Si,Al)4O10(OH)2·4(H2O
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  המינרל מופיע כמסה חסרת צורה, כקשקשי דגים (כמו נציץ) או סיבים
 צבע:  כחול-ירוק, ירוק בהיר עד ירוק כהה, ירוק-אזמרגד
 ברק:  דמוי שרף עד עמום
 שקיפות:  שקוף למחצה
 פצילות:  מושלמת על {001}
 שבירה:  קונכייתית
 קשיות:  2-1.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.36-2.11
 שרטוט:  כחול-ירוק
 מינרלים נלווים:  כלוריט, טרידימיט, ספוריט
וולקונסקואיט הוא מינרל פילוסיליקטי - (סיליקט במבנה בצורת לוחיות) המכיל כרום, מגנזיום אלומיניום וברזל השייך לקבוצת הסמקטיט, אחד מסוגי מינרלי החרסית.
תכונות > הרכב וקריסטלוגרפיה

נוסחת המבנה הכימי של הווולקונסקואיט היא (Ca0.3(Cr+3,Mg,Fe+3)2(Si,Al)4O10(OH)2·4(H2O.
הווולקונסקואיט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה"  2/m\ , וחבורת סימטריות מרחבית C2/m. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=5.16‏, b=8.94Å‏, c=14.4Å, וגודלה של זווית β הוא 90°.
המבנה הפנימי של הווולקונסקואיט, כמו של המינרלים בקבוצת הסמקטיט, הוא של לוחיות זעירות ברוחב של מספר אנגסטרם. כל לוחיות בנויה משני סוגי שכבות:
הסוג הראשון הוא שכבה של טטרהדרונים של סיליקה (SiO4). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה המהווה את הקודקוד הרביעי של הטטרהדרון מתקשר עם השכבה הבאה, כאשר כל אטומי החמצן "מצביעים" באותו כיוון. אלומיניום מחליף לעיתים את הצורן בטטרהדרונים. משום שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי נדרש פיצוי חשמלי שבא בצורת קטיון כרום, מגנזיום או ברזל.
הסוג השני הוא שכבה הבנויה מאוקטהדרונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם אלומיניום ולעיתים מגנזיום וברזל המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH).
בווולקונסקואיט שכבה אחת של אוקטהדרונים מקושרת משני צדדיה לשתי שכבות של טטרהדרונים, מצב המכונה חרסית של 2:1. בין הלוחיות מפרידה שכבת ביניים המכילה מים. גביש המינרל בנוי מלוחיות הנערמות זו על גבי זו וביניהן יש שכבות ביניים.
תכונות > תכונות פיזיקליות

המינרל מופיע כמסה חסרת צורה, כקשקשי דגים (כמו נציץ) או סיבים. יש לו פצילות מושלמת על {001} והוא נשבר בצורת קונכייה. הקשיות של המינרל נמוכה, 2-1.5 בסולם מוס. משקלו הסגולי הממוצע 2.25 גרם לסמ"ק.
תכונות > תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדמי השבירה של הווולקונסקואיט הם: nα=1.551-1.560‏, nβ=1.569‏ ו-nγ=1.564.‏ גבישי הווולקונסקואיט שקופים למחצה, וצבעם בדרך כלל הוא בגוונים של ירוק-כחלחל, ירוק בהיר עד ירוק כהה, ירוק-אזמרגד. הברק של הווולקונסקואיט הוא דמוי שרף עד עמום, והנפיצה שלו חזקה.
גילוי ומקור השם

המינרל נתגלה ב-1830 בהר אפימיאטסקיה, סמוך לכפר אפימיאטי, נהר קאמה, אוחנסק (Оха́нск), מחוז פרם הרי אורל בפדרציה הרוסית, ותואר לראשונה ב-1831 על ידי הגאולוג הגרמני אלכסנדר קמרר (August Alexander Kämmerer). המינרל קרוי על שם פיוטר מיכאלוביץ' וולקונסקי (רוסית Пётр Миха́йлович Волко́нский ‏ 1852-1776), פילדמרשל בצבא האימפריה הרוסית, חבר במועצה המדינית ושר בממשלת הצאר ניקולאי הראשון האחראי על מדעי הטבע.
שימושים

הוולקונסקואיט משמש כפיגמנט טבעי ירוק בציורים, ובעבודות קרמיקה. בעבר נעשה בו שימוש לצביעת דמויות איקונין למשל של "פטרוס ופאולוס" בקתדרלת סופיסקי בנובגורוד. פבלו פיקאסו אהב את הגוון הירוק של הוולקונסקואיט ונהג להזמין את הפיגמנט מברית המועצות. כך לדוגמה הוא השתמש בוולקונסקואיט בציורו הידוע "קבצן זקן וילד" המצוי כיום במוזיאון פושקין במוסקבה. ניתן להשתמש בוולקונסקואיט כפיגמנט ללא טיפול מיוחד לאחר טחינתו, אבל כיוון שלמינרל יש נטייה להידבק נוהגים להוסיף לו כמות קטנה של קוורץ בעת הטחינה. הפיגמנט שנוצר הוא קבוע, אינו מושפע מחשיפה לשמש והוא אינו משפיע על פיגמנטים אחרים או על חומרי בסיס הצבע. חיסרון קל שלו שהוא רעיל במידת מה ויש להימנע משאיפת אבק הפיגמנט.
תפוצה ומקור

הוולקונסקואיט הוא מינרל נדיר למדי. מקומות בהם ניתן למצוא את המינרל כוללים את הר אפימיאטסקיה, סמוך לכפר אפימיאטי, נהר קאמה, אוחנסק (Оха́нск), מחוז פרם הרי אורל בפדרציה הרוסית (שם נמצא המינרל לראשונה והוא נכרה ממנו עד היום); באזור אקרמן בחבל בודג'אק (דרום בסרביה) שבאוקראינה; ובהרי פירין סמוך לגוצה דלצ'ב במחוז בלגואבגרד שבבולגריה.
בישראל ניתן למצוא וולקונסקואיט בתצורת חתרורים בבקעת חתרורים מזרחית לערד וגם בדרך מעלה אדומים. וולקונסקואיט מופיע כעורקים ירוקים בתוך אבן שחורה-חומה (שרובה ספוריט) שנחצבה בבקעת חתרורים ושווקה, תחת השם "שיש ערד", כאבן בניין ששימשה לציפוי מבנים, מטבחים וכאבן מרצפת.
תהליך יצירת המינרל מגוון. באתר המקורי בו נתגלה הוולקונסקואיט ברוסיה הוא מינרל אפיגנטי בסלעי משקע קלאסטיים כדוגמת אבני חול וקונגלומרטים כשהוא ממלא חללים מהתפרקות של חומרים אורגניים. בגוצה דלצ'ב בבולגריה הוא תוצר בליה של סרפנטין. בתצורת חתרורים בישראל המינרל נוצר כאשר תהליך מטאסומטיזם (התמרה בשל פעולת מים חמים) ממצה את המתכת כרום ומרכז אותה לתוך סדקים שבהם היא מתגבשת.
הערות שוליים

↑  אתר Webmineral
↑  אתר rruff
↑  Volkonskoite pigment
↑  Volkonskoite
↑  Natural Mineral Pigments - Volkonskoit
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
↑   אבי בורג; יהושע קולודני, סלעים בוערים בישראל - בית חרושת טבעי למלט ולבטון, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
וילפרד אוון

| --- | --- |

 לידה:  18 במרץ 1893 אוסווסטרי, שרופשייר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  4 בנובמבר 1918 (בגיל 25) אורס, צרפת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  Ors Communal Cemetery, Commonwealth Plot 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת רדינג, בית הספר וייקמן 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  שירה 
 הושפע מ:  סיגפריד ששון, הורטיוס, ג'ון קיטס, ויליאם וורדסוורת' 
 פרסים והוקרה:  הצלב הצבאי 
 
וילפרד אדוארד סולטר אוון (אנגלית: Wilfred Edward Salter Owen‏; 18 במרץ 1893 - 4 בנובמבר 1918) היה משורר אנגלי, אחד ממשוררי מלחמת העולם הראשונה המפורסמים ביותר.
חייו

אוון נולד באוסווסטרי בשרופשייר, ממוצא אנגלי וולשי. זכה לחינוך טוב, ועבד כמורה פרטי בצרפת לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה. ב-1915 גויס לצבא, אך לאחר כמה חוויות טראומטיות אובחן כסובל מהלם קרב ונשלח לבית חולים צבאי באדינבורו לקבל טיפול. שם פגש משורר אחר, סיגפריד ששון, שעודד אותו ועזר לו בבעיות סגנוניות.
כמה אירועים בחייו של אוון מובילים למסקנה כי הוא היה הומוסקסואל חבוי, ושהוא נמשך לששון. עזיבת הלה את בית החולים הותירה אותו שבור. לאחר שהחלים בעצמו, התחבר אוון לחבורת אמנים שששון הכיר לו, שכללה בין השאר את רוברט רוס ורוברט גרייבס. ב-1918 חזר אוון לשירות פעיל בצרפת. הוא נהרג בזמן שחצה את תעלת סַמְבְּר-וואז, שבוע לפני תום המלחמה. אימו קיבלה את הידיעה על מותו ביום שביתת הנשק.
רק שלושה משיריו פורסמו לפני מותו. ששון ואדית סיטוול דאגו מאוחר יותר לכך שכל שיריו האחרים יתפרסמו אף הם.
שיריו הנודעים של אוון כוללים את "Anthem for Doomed Youth" -"המנון לנוער אבוד", "Dulce Et Decorum Est" ואת "The Parable of the old man and the young". כמה משיריו מוצגים ברקוויאם המלחמה של בנג'מין בריטן.
אוון הוא אחד מהמשוררים והסופרים שלחמו במלחמת העולם הראשונה ומחו כנגדה, והיו קול אנטי מלחמתי חשוב וראשוני בתרבות. באנגליה חלק ממשוררים אלו, ביניהם אוון, היו קצינים שזכו - בניגוד לחיילים פשוטים כמו המשורר אייזיק רוזנברג - לקבל טיפול רפואי להלם הקרב בו לקו. במהלך מלחמה זו הרשויות באנגליה נאלצו להתמודד עם תופעה זו של הלם קרב, שהוגדרה כחדשה. אוון נפגש כאמור עם ששון בבית חולים בו טופל בהלם הקרב, והכיר דרכו גם את רוברט גרייבס, משורר וסופר אחר שפעל נגד המלחמה. שיריו המפורסמים מהוים מחאה כנגד המוות המיותר לדעתו של הצעירים במלחמה.
תרגומים לעברית

בשנת 2001 ראה אור הספר "קרעי שני" – מבחר ראשון ומייצג בעברית משירתו של אוון בתרגומה של חנה ניר.
אברהם עוז, "סך הכל: יומן שירי - תרגומים ושירים", הוצאת פרדס, 2024.
המנון לנוער אבוד

תרגם מאנגלית רוני רייך.
ז'ול לאוטייה

| --- | --- |

 לידה:  12 באפריל 1973 (בן 51) טורונטו/סקארבורו, קנדה 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן 
 מד כושר נוכחי:  2,658 (נכון ל־ינואר 2022) 
 מדינה:  צרפת 
 
ז'ול לאוטייה (בצרפתית: Joël Lautier; שנולד ב-12 באפריל 1973) הוא שחמטאי צרפתי, אלוף העולם בשחמט לנוער עד גיל 14 ב-1986, אלוף העולם בשחמט לנוער ב-1988, אלוף צרפת בשחמט כמה בשנים 2004 ו-2005, עסקן שחמט ואיש עסקים בינלאומי.
לאוטייה נולד בקנדה לאם יפנית ואב קנדי ובקנדה עשה את צעדיו הראשונים בתחום השחמט. בגיל תשע הגיע לצרפת ושם התגלה כישרונו. ב-1986 זכה באליפות העולם לנוער עד גיל 14, שהתנהלה בפוארטו ריקו, שם ניצח בין היתר את יהודית פולגר. ב-1988 זכה באליפות העולם לנוער, שהתנהלה באדלייד. ב-1990 קיבל תואר רב-אמן בשחמט.
ז'ארקו טומאשביץ'

ז'ארקו טומאשביץ' (Žarko Tomašević; נולד ב-22 בפברואר 1990) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק באסטנה ובנבחרת מונטנגרו בעמדת הבלם.
קריירה

טומאשביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקות הנוער של פרטיזן בלגרד ומומאר בר, בגיל 18 עבר לזו של נסיונאל מדיירה הפורטוגזית.
בשנת 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד ספורטינג ליסבון. ב-15 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית נגד זניט סנקט פטרבורג במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בתחילת עונת 2011/2012 הושאל לאוניאו מדיירה.
בקיץ 2012 שוחרר מנסיונאל וב-14 בספטמבר חתם בפרטיזן בלגרד. בסיום העונה שוחרר לאחר שלא זכה לדקות משחק וחתם בקורטרייק הבלגית.
ב-1 באוגוסט 2019, טומאשביץ' חתם באסטנה מליגת העל הקזחית.
ב-27 בינואר 2022 חתם בטובול, אלופת קזחסטן.
ב-15 בינואר 2023 חזר לאסטנה.
קריירה בינלאומית

באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של מונטנגרו בהפסד 0–2 נגד שוודיה. ב-29 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של מונטנגרו בהפסד 1–2 נגד נורווגיה. ב-8 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד מולדובה במסגרת מוקדמות יורו 2016.
ז'בהאזה

| --- | --- |
סמל ז'בהאזהסמל ז'בהאזה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מערב טרנסדנוביה
 מחוז:  גיור-מושון-שופרון גיור-מושון-שופרון
 נפה:  נפת צ'ורנה
 שטח:  4.65 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  141 (2019)
 קואורדינטות:  47°31′00″N 17°12′00″E﻿ / ﻿47.5167°N 17.2°E﻿ / 47.5167; 17.2 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ז'בהאזה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ז'בהאזה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ז'בהאזה (בהונגרית: Zsebeháza) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בז'בהאזה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 170 תושבים, ובשנת 2019 רק 141 תושבים.
יהודי ז'בהאזה

בשנת 1880 חיו בז'בהאזה 13 יהודים.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת צ'ורנה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | צ'ורנה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • צקוהאזה • דר • אגייד • פאראד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד  • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סאן • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • ואג |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
השריר פושט הבוהן הארוך

| --- | --- |
        
שרירי שוק ימין במבט קדמי
 שיוך:  anterior compartment of leg 
 עצבוב:  העצב השוקיתי העמוק
 פעולת שריר:  כיפוף גב הגפיים של פרק הקרסול, extension of the toes 
 שריר נגדי:  השריר כופף הבוהן הארוך, השריר כופף הבוהן הקצר 
 תחל שריר:  medial surface of fibula 
 אחז שריר:  distal phalanx of foot 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (481) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. extensor hallucis longus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.040 
 TA2 (2019):  2650 
 FMA:  22533 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224466 
 
השריר פושט הבוהן הארוך (TA: Musculus extensor hallucis longus) הוא אחד מהשרירים במדור הקדמי של השוק. השריר פועל להנעת הבוהן הראשונה לכיוון פשיטה ולהנעת כף הרגל לכיוון כפיפה גבית.
תיאור

השריר פושט הבוהן הארוך ממוקם בין השריר השוקתי הקדמי לבין השריר פושט האצבעות הארוך. הוא נמצא עמוק יותר משני השרירים הסמוכים לו. תחילת השריר באמצע הפן הקדמי של השוקית ובקרום הבין גרמי של השוק. חלקו המרוחק נאחז בפן הגבי של הגליל המרוחק של הבוהן הראשונה.
עצבוב

השריר פושט הבוהן הארוך מעוצבב על ידי שורש העצב המותני החמישי ועל ידי שורש העצב הראשון של העצה (L5, S1) דרך העצב השוקיתי העמוק (Nervus fibularis profundus; Nervus peroneus profundus).
הר קוויקווג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  קוויקווג 
 גובה:  900 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  65°39′00″S 62°08′00″W﻿ / ﻿65.65°S 62.133333333333°W﻿ / -65.65; -62.133333333333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמההר קוויקווג(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמההר קוויקווג(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר קוויקווג(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר קוויקווג
 
הר קוויקווג (באנגלית: Mount Queequeg) הוא הר בולט, במזרח הרי אריסטוטל בחוף המזרחי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
ההר מכוסה חלקית בשלג, ולו שלוש פסגות חרוטיות, הגבוהה שבהן בגובה של 900 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם בין שפכם של קרחון סטארבק וקרחון סטאב.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר נסקר וצולם בשנת 1947 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1956 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הנקודה נקראת על שם "קוויקווג", מטיל הצלצל - דמות מ"מובי דיק" - ספרו של הרמן מלוויל.
שם זה ניתן בדומה לשמות אתרים נוספים באזור, הקרויים על שם דמויות מהספר.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  אתרים נוספים הקרויים על שם דמויות מהספר "מובי דיק"
| אתרים הקשורים ל-"מובי דיק" ספרו של הרמן מלוויל בארץ גרהאם |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | מאפל • מלוויל • סטאב • סטארבק • פלאסק |  |
| הרים, רמות ומצוקים | מעבר בלקינגטון • פסגת גבריאל • פסגת דאגו • הר מייהו • פסגת ספאוטר • הר פדאללה • צוקי פיפ • פסגות פיפין • הר קוויקווג |  |
| לשונות יבשה | נקודת טשטגו |  |
וילהלם קרל, דוכס אוראך

וילהלם קרל, דוכס אוראך (בגרמנית: Wilhelm Karl von Urach; ‏30 במאי 1864 – 24 במרץ 1928), היה נסיך גרמני, אשר היה מועמד לכמה כתרי מלוכה באירופה, ואף נבחר לתקופה קצרה כמלך ליטא בשם מינדאוגאס השני. בנוסף היה וילהלם קרל גנרל בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

וילהלם קרל נולד ב-30 במאי 1864 במונקו, לוילהלם, דוכס אוראך ולפלורסטין, נסיכת מונקו, בתם של פלורסטאן הראשון, נסיך מונקו ומארי קרוליין ז'יבר דה לאמץ. בשנת 1869 מת אביו, ווילהלם קרל ירש את תאריו. וילהלם קרל בילה את רוב שנות ילדותו במונקו, שם נהגה אמו פלורסטין לנהל את הממשלה במהלך המסעות האוקיאוגרפיים המורחבים של אחיינה, אלבר הראשון, נסיך מונקו.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

בשנת 1883 התגייס וילהלם קרל לצבא האימפריה הגרמנית, ובשנת 1912 מונה למפקד הדיוויזיה ה-26 (וירטמברג ה-1). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-13 (וירטמברג) במסגרת הארמייה החמישית, והשתתפה במערכה על הגבולות בבלגיה ובצרפת. בנובמבר 1914 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בפולין והשתתפה במתקפת גורליצה-טרנוב ובנסיגה הגדולה.
באוקטובר 1915 הועברה הדיוויזיה לבלקן, שם השתתפה בלחימה בסרביה, ובדצמבר אותה שנה הועברה לחזית המערבית, שם השתתפה בקרב איפר השני, ולאחר מכן בקרב על הסום.
ב-5 בינואר 1917 מונה וילהלם קרל למפקד הקורפוס ה-64, אשר הוצב בגזרה הדרומית של החזית המערבית, ופיקד עליו עד סוף המלחמה.