stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס רנוויק ברוואורט
הערות שוליים

↑  National Academicians | National Academy | National Academy Museum, web.archive.org, ‏2016-03-14
↑  James Renwick Brevoort. Inside Eastern Point, Gloucester Bay. Los Angeles County Museum of Art., web.archive.org, ‏2012-04-06
↑  New York Times Obituary
↑  The Works of James Renwick Brevoort, 1832-1918, American Landscape Painter: A Catalogue, Hudson River Museum, 1972. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKD: 12484  SNAC: w6qz35dk  ULAN: 500009333  VIAF: 95737997   WorldCat (עם VIAF): 95737997 
ג'יימס רנוויק ברוואורט, אחו בקיץ
ג'יימס רנוויק ברוואורט, נוף באגם גלוסטר
גקיימס רנוויק ברוואורט, נוף אחר הצהריים בקיץ
ג'יימס שארפלס

| --- | --- |
 לידה:  1751 לנקשייר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  26 בפברואר 1811 (בגיל 60 בערך) ניו יורק, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  ציור 
 בן או בת זוג:  אלן שארפלס 
 צאצאים:  רולינדה שארפלס 
 
ג'יימס שארפלס (באנגלית: James Sharples‏; 1751 או 1752 – 26 בפברואר 1811) היה צייר פורטרטים אנגלי, שעבר לארצות הברית בשנת 1794. לראשונה הציג באקדמיה המלכותית בשנת 1779.
ביוגרפיה

ג'יימס נועד לראשונה להיות איש דת קתולית, אך בחר להיות אמן. ג'יימס שארפלס עמד בראש משפחת אמני פורטרטים מצליחים, כולל אשתו השלישית אלן שארפלס, לה נישא אחרי ששתי נשותיו הקודמות נפטרו קודם. נולדו לו ארבעה ילדים: ג'ורג' מאשתו הראשונה; פליקס תומאס שארפלס מנישואיו השניים; וג'יימס שארפלס ג'וניור (בערך 1788–1839) והבת רולינדה שארפלס (1793–1838) מאלן אשתו השלישית.
פליקס, ג'יימס ג'וניור ורולינדה הצטרפו למפעל היצירה המשפחתי בגילאים 17, 15 ו-13 בהתאמה. לפני שהתחתן עם אלן וואלאס, ג'יימס היה פעיל בבריסטול, ליברפול ובאת', שם לימד רישום.
המשפחה עזבה לארצות הברית בשנת 1796, אך על פי יומניה של אלן, ספינתם נתפסה על ידי הצרפתים, ובמשך שבעה חודשים בילתה המשפחה בברסט, ליד שרבור.
לבסוף כשנחת בניו יורק, הפך ג'יימס לפופולרי בזכות הדיוקנאות הקטנים שלו בפסטל ובמיניאטורות שלו.
בין השנים 1796–1801 עבד בעיקר בפילדלפיה ובניו יורק, ובעיקר בציורי דיוקן. המשפחה נסעה ברחבי אזור ניו אינגלנד כציירי פורטרטים נודדים, חיפשה עבודה ויצרה עותקים זולים מדיוקנאות המקור שעשו מדמויות פופולריות וידועות, כמו ג'ורג' וושינגטון וג'יימס מדיסון.
משפחת שארפלס בנתה מוניטין של ציירי דיוקנאות מדויקים וגם צברה הון צנוע. כחלופה קיימא לדיוקנאות צבעי השמן הגדולים של גילברט סטיוארט וג'ונתן טרומבול, תרמו הפסטלים הקטנים שלהם שיוצרו בקנה מידה גדול, לתעשיית הפורטרטים הפדרלית הגדלה.
לאחר שנתקלו בבעיות בשכירות ביתם בבאת' בשנת 1801, חזרה משפחת שארפלס לאנגליה. המלחמה בין צרפת לבריטניה עיכבה את חזרת המשפחה לארצות הברית. פליקס וג'יימס חזרו בשנת 1806, והוריהם ואחותם רולינדה נסעו אחריהם בשנת 1809. לאחר מותו של ג'יימס שארפלס בהתקף לב במהלך חורף קר במיוחד בשנת 1811, חזרה המשפחה לאנגליה. רק פליקס בחר להישאר בארצות הברית.
ציורים

ג'יימס שארפלס ביסס את הקריירה שלו באמריקה בשנת 1794 בכך שהציע ליצור דיוקנאות של פוליטיקאים מקומיים ולאומיים. לאחר מכן השתמש בדיוקנאות המקוריים כדי להראותם כדוגמאות ללקוחות חדשים או ליצור עותקים של המקור. במהלך תקופה זו, עותקים של דיוקנאות של אנשים מפורסמים היו פופולריים, אף שהתחרות בין האמנים הייתה אינטנסיבית, ורבים נאלצו לנסוע על מנת למצוא לקוחות.
גיימס שארפלס השתמש לעיתים קרובות בפיזיוגנוטרס (א' ) כלי עזר מכני להעתקת ציור או שרטוט בצורה מדויקת (כמו פאנטוגרף או פוליגרף העתקות) . את המקור שמר ג'יימס באוסף האישי שלו. לאחר מכן הוא היה מכין את העתקים הרבים למכירה נוספת. הוא גם צייר דיוקנאות פסטל בגודל חזה (שלושת רבעי גוף) עם מגע עדין ומדויק. לוח הצבעים שלו היה בעיקר שחור, לבן ואפור. הגוף היה מעוצב בגווני עור והרקעים היו בדרך כלל כחולים. "עמוד התווך של עסקיו של שארפלס היה יצירת העתקים מדיוקן ציור ממשי שהוא עשה מוושינגטון, בדיוק כמו שגילברט סטיוארט הכין העתקים בשמן של דיוקנו של הנשיא הראשון." שארפלס גבה 15 דולר לציור פרופיל ו-25 דולר תמורת נוף מלא.
הנושאים של שרפלס כללו את ג'ורג' וושינגטון, תומאס ג'פרסון, הסטר תראל, ג'וזף פריסטלי, ג'יימס מדיסון, דולי מדיסון וג'ון אדמס. בני משפחתו של שארפלס השתתפו כולם בשכפול הדיוקנאות המקוריים, מה שלעיתים הקשה על הבחנה בין המקור לשכפול.
גלריה

ויליאם האל
ג'יימס מדיסון
אנטוני ויין
אביגייל סמית' אדמס
תומאס ג'פרסון
הערות שוליים

↑  Answers - The Most Trusted Place for Answering Life's Questions, Answers (באנגלית)
↑  Michael Bryan, George Charles Williamson, Bryan's dictionary of painters and engravers, London : G. Bell ;, 1925
↑  he Sharples Family and Legal Papers: 1794 – 1854, Dr. Diane Waggoner
↑  American paintings & historical prints from the Middendorf collection, libmma.contentdm.oclc.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 12470414X  ISNI: 0000 0001 1592 399X  LCCN: n99284585  RKD: 72214  SNAC: w6000mdn  SUDOC: 172148855  ULAN: 500029541  VIAF: 8328273   WorldCat (עם VIAF): 8328273
גארי לוגסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 באוגוסט 1982 (בן 42) 
 מדינה:  צרפת 
 
גארי לוגסי (בצרפתית: Gary Lugassy; נולד ב-20 באוגוסט 1982) הוא טניסאי עבר צרפתי ממוצא יהודי. לוגסי אופיין כשחקן אשר מסתמך על ידו השמאלית.
בשיאו דורג במקום ה-194 בעולם, ב-22 באוקטובר 2007; ואילו בזוגות היה בשיאו במקום ה-340 ב-11 בספטמבר 2006.
במהלך הקריירה שלו זכה לוגסי ב-158,482 דולר. כאשר שיחק נתוניו היו 1.89 מ' על 80 קילוגרמים.
ביוגרפיה

לוגסי החל לשחק באופן מקצועני בשנת 2003. באותה השנה הצליח לזכות ביחד עם מייקל קווינטרו הקולומביאני בטורניר הזוגות בטורניר באפלו בארצות הברית.
הוא זכה בתחרות הזוגות עם אלסנדרו גרווינה בצ'לנג'ר דה גרנבי 2006, בקנדה, תואר הצ'לנג'ר היחיד שלו.
בטורניר גרנבי צ'לנג'ר ב-2007 הוא ניצח במשחק מול מילוש ראוניץ', שרשם את הופעתו הראשונה אי פעם ברמה זו.
ב-12 ביולי 2009 זכה בתואר אלוף טורניר US Marly Le-Roi Open מול האלוף המכהן דאז, אלכסנדר לקרואה, ואף זכה לכתבה שהכתירה אותו כ"שחקן הכי נחמד בסבב" בעיתון ה"לה פריזיאן". בכתבה נכתב כי לוגסי לומד, במקביל לקריירה הבינלאומית שלו, תואר במנהל עסקים.
לוגסי שיחק את משחקו המקצועני האחרון ב-20 באפריל 2015. לאחר פרישתו, עבר לאמן בקבוצות טניס בצרפת למחייתו. במהלך הקריירה שלו הוא השתתף באופן קבוע בהגרלות המוקדמות של כל ארבע תחרויות הגראנד סלאם, 12 פעמים בסך הכל, אך מעולם לא הצליח להתקדם לטורניר הראשי.
הערות שוליים

1 2  Gary Lugassy | Overview | ATP Tour | Tennis, ATP Tour
↑  Gary Lugassy vs. Andreas Siljestrom - France F17 - TennisLive.com, www.tennislive.net
↑  USTA Pro Circuit Tournament Notes באתר USTA, 6 ביוני 2017
1 2  Gary Lugassy sans forcer, leparisien.fr, ‏13 ביולי 2009 (בצרפתית)
↑  Gary Lugassy | By Tennis Club de Honfleur, Facebook
ברוך שאמר (הלכות תפילין)

ברוך שאמר הוא ספר קדום העוסק בפרטי הלכות הכנת תפילין, החל מעיבוד הקלף וכלה בצורת הכתיבה. למעשה מדובר בשלושה ספרים מאת מחברים שונים שהתמזגו לספר אחד. הספר מצוטט על ידי פוסקים מאוחרים לו, והשפיע רבות על פסיקת ההלכה בתחום זה.
חלקי הספר

למעשה הספר במהדורתו המקובלת הוא הרכבה של שלושה חיבורים שונים מאת שלושה מחברים, הנושא המשותף לספרים אלו גרם להעתקתם כחיבור אחד, וגם לבלבול רב בזהות המחבר. רבי יוסף קארו, בספרו בית יוסף מצטט מ"אלפא ביתא" ומכנה את מחברו בטעות "רבי יצחק ברוך שאמר": "שמצאתי קונדריס לחכם אחרון, שמו הרב ר' יצחק ברוך שאמר, מדבר בדרך ארוכה בצורת האותיות, וייטבו דבריו בעיני, ולכן ראיתי להעתיקו פה". טעות זו גרמה לבלבול רב ואף הביאה חכמים שונים למחשבה שיש שותף רביעי לספר זה.
הספרים הם:
חלקי הספר > תיקון תפילין

הבסיס לחיבור זה הוא הספר 'תיקון תפילין' מאת רבי אברהם מזונשהיים, (אמצע המאה הראשונה לאלף הששי לבריאה, בסביבות 1300). הפרטים אודותיו מעטים. הוא מציין בספרו את שמות רבותיו: מהר"ם מרוטנבורג, וכן "הקדוש הרב החסיד רבינו זוסלן" ורבי מלכיאל מהגמוניא, דמות בלתי ידועה. רבי אברהם שעסק באופן מעשי ביצור תפילין וכתיבתם, כפי שהוא מכנה את עצמו "אומן התפילין", ורבי שמשון בן אליעזר מעיד על מומחיותו בשטח זה: "ראש לכל כותבי תפילין שהיו בדורו ואחריו לא קם כמוהו".
הרקע לכתיבת הספר הוא עזובה ששררה בשטח זה של הכנת תפילין, בהיעדר משנה סדורה על פרטי התהליך.
חלקי הספר > הגהות ברוך שאמר

רבי שמשון בן אליעזר, (תחילת המאה השנייה לאלף הששי, בסביבות 1350) שהיה מכונה "ברוך שאמר" (על כינוי זה ראה להלן), הוסיף את הערותיו ל"תיקון תפילין": הגהת נוסח "תיקון תפילין", שהשתבש בכתבי היד, בתוספת הערות ומקורות. הערות אלו לא נחשבו על ידי מחברן לספר בפני עצמו, ולא קרא להן שם. חכמים שונים שציינו להערות אלו כינו אותן "הגהות ברוך שאמר", על שם כינויו האישי של המחבר, ובהדרגה כינוי זה דבק בספר כולו. ה"תיקון תפילין" התמזג עם הערות ה"ברוך שאמר" ומעתה הועתקו שניהם כאחד.
המחבר, רבי שמשון בן אליעזר, אינו ידוע ממקורות מקבילים, והפרטים עליו שאובים מדברים שכתב בחיבור זה. נולד בזקסן, ובילדותו הגיע לפראג. בהקדמתו הוא מספר על שם מה זכה לכינוי "ברוך שאמר": הוא התייתם בילדותו, בגיל שמונה, ונהג להשכים קום לבית הכנסת "ואמרתי ברוך שאמר בקול ערב שחנני ה' יתברך בו... ועל כן כינו לי שם: ברוך שאמר". הוא הדריך סופרי סת"ם במקומות רבים, ובמקרים מסוימים אף נאלץ להורות לסופר מסוים להפסיק לגמרי לכתוב. עלה לארץ ישראל.
חלקי הספר > אלפא ביתא

ספר שלישי הוא "אלפא ביתא", מאת רבי יום טוב ליפמן מילהויזן (אמצע המאה השנייה לאלף הששי, במפנה המאות ה-14–15), הוא עוסק בפירוט בצורת האותיות וגם במשמעויותיהן על פי הקבלה. חלק מהדברים למד מפי רבי שמשון בן אליעזר עצמו. את ספרו "אלפא ביתא" כתב במשך שלושים ושלוש שנים.
רבי יום טוב היה דיין בפראג, וידוע כמחבר ספרים שונים ובהם "ספר הניצחון", ספר מרכזי בפולמוס היהודי-נוצרי ששימש את היהודים בוויכוחים אלו.
דפוסי הספר

הספר נדפס לראשונה בדובנא תקנ"ו ושוב בשקלוב תקס"ד, בשתיהן בשיבושים קשים.
במהדורת יד הרב הרצוג (מכון התלמוד הישראלי), ירושלים תש"ל, ההדיר מנחם מנדל משי-זהב את הספר בדייקנות על פי כתבי יד, תוך הפרדה ברורה של חלקי הספר על פי מקורותיו, ובתוספת פירוש משלו בשם "מנחת סולת".
הספר יצא לאור בתוך "קובץ ספרי סת"ם", הכולל גם ספר נוסף מאת רבי יום טוב ליפמן, על טעמי התפילין, שכנראה נכתב במקורו כהשלמה ל"אלפא ביתא", וכן ספר 'כתרי אותיות תפילין' מאת רבי יהודה החסיד.
לקריאה נוספת

מבוא למהדורת יד הרב הרצוג, עמ' 7 - 26.
ספר ברוך שאמר באתר היברובוקס.
הערות שוליים

↑  אורח חיים סימן לו.
↑  מנחם מנדל משי זהב, מבוא לספר אוצר ספרי סתם כרך א'. הוצאת וגשל, ירושלים תש"ל
ג'ייק סיסקו

| --- | --- |
ג'ייק סיסקו, מתוך "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
ג'ייק סיסקו, מתוך "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
 תוכנית טלוויזיה:  "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
 הופעה ראשונה:  פרק הפיילוט של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
 הופעה אחרונה:  פרק סיום הסדרה של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
 מספר הופעות:  173 פרקים ב-"DS9"
 גילום הדמות:  סירוק לופטון
 מידע
 גיל:  14 בתחילת הסדרה 20 בסוף הסדרה
 תאריך לידה:  שנת 2355
 גזע:  אנושי
 מין:  זכר
 מקצוע:  סופר, עיתונאי
 אזרחות:  פדרציית הכוכבים המאוחדת
 מקום מגורים:  חלל עמוק 9 
 דמויות קשורות
 משפחה:  בנג'מין סיסקו - אבא ג'ניפר סיסקו - אמא ג'וזף סיסקו - סבא שרה סיסקו - סבתא קסידי ייטס - אמא חורגת
 חברים:  נוג
 
ג'ייקוב "ג'ייק" סיסקו (באנגלית: Jacob "Jake" Sisko) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". ג'ייק הוא בנו הבכור של בנג'מין סיסקו, מפקד תחנת החלל חלל עמוק 9.
ביוגרפיה של הדמות

ג'ייק נולד בשנת 2355 לג'ניפר סיסקו, אשר נהרגה בשנת 2367 במהלך קרב בוולף 359, בזמן שאביו בנג'מין סיסקו שירת על סיפון ספינת החלל סרטוגה ("Saratoga"). בשנת 2369, בניגוד לרצונו, הוא עבר לגור ביחד עם אביו בתחנת החלל חלל עמוק 9.
מהר מאוד ג'ייק התיידד עם נער פרנגי בשם נוג, בנו של רום, למורת רוחם של שני אבותיהם. ג'ייק ונוג הפכו לתלמידים הראשונים שנרשמו לבית הספר שפתחה קייקו או'בריאן על התחנה. כאשר רום משך את נוג מבית הספר, ג'ייק המשיך ללמד אותו בחשאי. השניים הקימו, לתקופה קצרה, תאגיד בשם "No-Jay", כחזית לתוכניות העסקיות שלהם.
ג'ייק שואף להיות סופר, אף על פי שב-2371 הוא מסרב למלגה ללימודים בבית הספר פנינגטון, ניו זילנד, כדור הארץ. הוא יוצא, למשך תקופה קצרה, עם נערת דאבו ממוצא באג'ורני בשם מרדה, בניגוד לרצונו של אביו, אשר מביכה את ג'ייק בפני אביו בכך שהיא חושפת חלק מסודותיו (חיבתו למשחק ההימורים "דום-ג'וט" ולכתיבת שירה). בשנת 2372, ג'ייק כותב טיוטה של הרומן הראשון שלו - "Anslem", תחת השפעתה של אונאיה - חייזרית זרה אשר מפתה אותו, על מנת ליזון מהאנרגיה של מוחו במהלך תהליך היצירה.
ככל שג'ייק מתבגר, ומרגיש צורך בעצמאות, הוא עוזב את דירת המגורים של אביו לטובת דירה משלו, ביחד עם שותפו לדירה נוג, כיום צוער באקדמיה של צי הכוכבים אשר נמצא על חלל עמוק 9 לצורך משימת שדה, כחלק מלימודיו. צורת החיים המרושלת של ג'ייק, בניגוד לאובבסיית הניקיון של הצוער נוג, יוצרת מתח בידידות שביניהם, אך בעזרתו של קפטן סיסקו, השניים מצליחים ליישב את המחלוקת שביניהם.
ג'ייק הוא האחראי להיכרות בין אביו לבין קסידי ייטס, קפטן של ספינת משא אזרחית. סיסקו האב יהיה מעורב עימה במערכת יחסים רומנטית, ובסופו של דבר אף יתחתן איתה, בחודשים האחרונים של המלחמה בדומיניון.
בתקופת כיבוש הדומיניון של חלל עמוק 9, ג'ייק נשאר מאחור ומשמש ככתב עבור שירות החדשות של הפדרציה, אף על פי שרוב העבודה שלו מצונזרת על ידי וואיון. עם זאת, הוא מצליח לשלוח בחשאי מסרים לאביו, דרך מורן.
בפרק סיום הסדרה, קפטן סיסקו מצטרף אל הנביאים, ואף על פי שג'ייק עדיין על חלל עמוק 9 בסצנת הסיום של הסדרה, לא ברור אם ימשיך ויישאר שם.
ביוגרפיה של הדמות > ביוגרפיה אלטרנטיבית

בציר זמן חלופי, קפטן סיסקו נשאב למימד מוזר, לאחר שנפגע מזרם אנרגיה בחדר מנועי הדיפאיינט. לאור היעלמותו - הצוות מניח כי הוא מת, וג'ייק מתקשה לעכל את מות אביו. מאוחר יותר, סיסקו האב מופיע מספר פעמים במהלך חייו של ג'ייק, שמקדיש את חייו למצוא דרך להשיב את אביו.
הערות שוליים

↑  הפרק "The Muse"
↑  הפרק "The Visitor"
| מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 |
| --- | --- | --- |
| יוצרי הסדרה | ריק ברמן • מייקל פילר • על-פי "מסע בין כוכבים" מאת ג'ין רודנברי |  |
| שחקנים ראשיים | אייברי ברוקס • רנה אוברז'ונואה • מייקל דורן • טרי פארל • ניקול דה בור • סירוק לופטון • קולם מיני • ארמין שימרמן • אלכסנדר סידיג • נאנה ויזיטור |  |
| דמויות ראשיות | בנג'מין סיסקו • אודו • וורף • דקס (ג'דזיה דקס • אזרי דקס) • ג'ייק סיסקו • מיילס או'בריאן • קווארק • ג'וליאן באשיר • קירה נריס |  |
| דמויות משנה | וין אדאמי • גאורון • אילם גארק • דוקאט • ואיון • מרטוק • נוג • רום • תומאס רייקר • ויק פונטיין • אישקה |  |
| גזעי חייזרים | באג'ורנים • ברין • ג'מהדאר • בורג • וורטה • טריל • משתנים • פרנגי (אנ') • קרדאסים • קלינגונים • רומולאנים |  |
| מושגים | דיפאיינט • הדומיניון • הולודק • חור התולעת • חלל עמוק 9 • טרנספורטר • יקום המראה • מאקי • מדור 31 • מלחמת הפדרציה-דומיניון • משכפל • פדרציית הכוכבים המאוחדת • הצו העליון • צי הכוכבים • הקרב בוולף 359 • רביע גלקטי • סוגיות מוסריות |  |
| פרקים בולטים | Duet • The Visitor • Rejoined • Trials and Tribble-ations • Far Beyond the Stars • In the Pale Moonlight • It's Only a Paper Moon • Emissary |  |
| סרט תעודי | What We Left Behind: Looking Back at Deep Space Nine |  |
| ראו גם | זיכיון מסע בין כוכבים |  |
ג'אן פיירו גספריני

ג'אן פיירו גספריני (באיטלקית: Gian Piero Gasperini; נולד ב-26 בינואר 1958) הוא כדורגלן עבר איטלקי ומאמן כדורגל, המאמן את קבוצת אטאלנטה מהסרייה א'.
קריירת מועדונים

גספריני החל לשחק בקבוצת הילדים של יובנטוס בגיל 9. במהלך שהותו בקבוצת הנוער שיתף פעולה עם שחקנים דוגמת פאולו רוסי וסרחיו באריו. לאחר ששיחק מעט משחקים בקופה איטליה עם הקבוצה הראשונה, הושאל גספריני לרג'אנה וב-1978 נמכר לפלרמו מהסרייה ב'. גספריני שיחק בפלרמו חמש עונות, כולן בסרייה ב'. בשנת 1979 הגיע עם הקבוצה לגמר הקופה איטליה אך הפסיד עם הקבוצה ליובנטוס.
אחרי שתי עונות עם קאביס (סרייה ב') ופיסאטיס (ליגה פרו), עבר גספריני לפסקארה, בפסקארה, בשנת 1987, בגיל 29, זכה סוף סוף לקבל דקות משחק בסרייה א'. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' במשחק ביתי מול פיזה משחק שהסתיים בניצחון קבוצתו 1–2. בשנת 1990 עזב את פסקארה והצטרף לסלרניטנה. גספריני פרש ממשחק בשנת 1993, בגיל 35 אחרי שתי עונות עם ויס פיזארו.
קריירת אימון > יובנטוס (נוער)

בשנת 1994 חזר גספריני למערכת הנוער של יובנטוס, הפעם כמאמן. בתחילה אימן את "הג'יוואניסימי" (U-14) במשך שנתיים, לאחר מכן אימן שנתיים את "האליאבי" (U-17). בשנת 1998 מונה למאמן "הפרימוורה" (U-20).
קריירת אימון > קרוטונה

בשנת 2003 עזב את יובנטוס על מנת להיות מאמן ראשי בליגה השלישית באיטליה בקבוצת קרוטונה. הוא עלה יחד עם קבוצתו לסרייה ב' לאחר עונה אחת. גספריני אימן בקרוטונה עוד שתי עונות נוספות במסגרת הסרייה ב'. הוא פוטר בעונת 2004/2005 אך התבקש לחזור לאחר זמן קצר.
קריירת אימון > גנואה

בשנת 2006 מונה גספריני למאמן גנואה ועלה עמה לסרייה א' כבר בעונתו הראשונה בתפקיד. בעונת 2008/2009 הוביל גספריני את גנואה למקום החמישי בליגה, מיקומה הגבוה ביותר ב-19 השנים האחרונות ובכך הבטיח עמה את השתתפותה בליגה האירופית. גספריני זכה לשבחים רבים על הופעת הקבוצה בעונה זו בכל איטליה ואפילו ז'וזה מוריניו, מאמן האלופה אינטר, הצהיר שגספריני היה המאמן שהציב אותו בפני הקושי הגדול ביותר. עם זאת, פתיחת עונה גרועה בעונת 2010/2011, עם 11 נקודות ב-10 משחקים למרות החתמות פופולריות כגון לוקה טוני, ראפיניה אלקנטרה, מיגל ולוזו וקאחה קאלדזה הובילו לפיטוריו של גספריני ב-8 בנובמבר 2010.
קריירת אימון > אינטר

ב־24 ביוני 2011, מאסימו מוראטי, הבעלים של אינטר, אישר שגספריני יחליף את לאונרדו כמאמן הקבוצה. עם זאת, כבר ב-21 בספטמבר, פוטר גספריני לאחר ריצה עגומה של חמישה משחקים ללא ניצחון, הכוללים ארבעה הפסדים. גספריני הוא המאמן היחיד בתולדות המועדון שלא השיג אף ניצחון במהלך תפקידו.
קריירת אימון > פלרמו

ב-16 בספטמבר 2012 מונה גספריני למאמנה של פלרמו, קבוצתו לשעבר כשחקן.
ב-4 בפברואר 2013 פוטר מתפקידו בעקבות הפסד 1–2 בבית לאטאלנטה. 10 ימים לאחר מכן הוחזר גספריני לתפקיד מאמן פאלרמו, והחליף את אלברטו מלסני לאחר שלושה משחקים בלבד. ב-11 במרץ 2013, גספריני פוטר שוב מתפקידו.
קריירת אימון > גנואה

ב-29 בספטמבר 2013, הודיעה גנואה כי גספריני חוזר לקדנציה שנייה במועדון לאחר שלוש שנים.
בשתיים משלוש העונות שלו כמאמן הקבוצה סיים עמה בחלק העליון של הטבלה. בעונתו השנייה במועדון, עונת 2014/2015, סיים עם גנואה במקום ה-6 בליגה ובכך העפיל עמה לליגה האירופית, אולם בשל בעיות תקציביות, אופ"א לא אישרה למועדון להשתתף בתחרות. גם ניסיונות הערעור של המועדון עלו בתוהו.
קריירת אימון > אטאלנטה

ב-14 ביוני 2016 מונה גספריני למאמנה של אטאלנטה.
בעונתו הראשונה בתפקיד, סיים עמה במקום הרביעי בסרייה א' ובכך העפיל עמה לליגה האירופית.
ב-26 במאי 2019, סיימה אטאלנטה את עונת 2018/2019 במקום השלישי בסרייה א' ובכך העפילה לליגת האלופות לראשונה בתולדותיה. אטאלנטה גם הגיעה לגמר הגביע האיטלקי בעונה זו אך הפסידה בגמר 0–2 ללאציו.
נוסף להעפלה הראשונה בהיסטוריה של המועדון לליגת האלופות, העפילה הקבוצה לשלב שמינית הגמר לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם של התחרות. המשחק הראשון של גספריני במשחקי שמינית הגמר בליגת האלופות הסתיים בניצחון ביתי 4–1 על ולנסיה. אטאלנטה העפילה גם לשלב רבע הגמר לאחר ניצחון חוץ 4–3 במשחק הגומלין שנערך ב-10 במרץ 2020, תוצאה שהעניקה לאטלנטה ניצחון מצטבר של 4–8. לאור התפשטות מגפת הקורונה באירופה, משחקי השלב הבא בליגת האלופות לעונת 2019/2020 נדחו לאוגוסט 2020 שם הפסידה 1–2 לפריז סן ז'רמן לאחר שהובילה 0–1 עד לדקה ה-90. את העונה בליגה, עונת 2019/2020, סיימה הקבוצה במקום השלישי כשהיא כובשת תשעים ושמונה שערים. הכי הרבה בליגה.
בדצמבר 2019, זכה גספריני בתואר מאמן השנה לשנת 2019 בסרייה א'.
גם בסיום עונת 2020/2021 העפילה הקבוצה לליגת האלופות שנה השלישית ברציפות, ואף הגיע לגמר הגביע בו הפסידה ליובנטוס.
לאחר שלוש שנים בהן השתתפה הקבוצה בליגת האלופות ובמפעלים האירופיים, בעונת 2021/2022 הציגה הקבוצה יכולת פושרת בסרייה א' וסיימה במקום השמיני. בליגת האלופות באותה העונה הודחה הקבוצה בשלב הבתים, כשמנצ'סטר יונייטד וויאריאל מקדימות אותה. לאחר שהודחה, ירדה לשחק בליגה האירופית, וגם שם הודחה ברבע הגמר על ידי ר.ב. לייפציג, לאחר שהדיחה בשמינית בגמר את באייר לברקוזן.
סטטיסטיקות כמאמן

נכון ל-29 במאי 2022
| קבוצה | מאז | עד | מאזן> מ | מאזן> נצ | מאזן> ת | מאזן> הפ | מאזן> % נצ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קרוטונה | 2003 | 2006 | 127 | 54 | 34 | 39 | 42.52 |
| גנואה | ‏ 2006 | 8 בנובמבר 2010 | 186 | 80 | 46 | 60 | 43.01 |
| אינטר | 24 ביולי 2011 | 21 בספטמבר 2011 | 5 | 0 | 1 | 4 | 0.00 |
| פלרמו | 16 בספטמבר 2012 | 4 בפברואר 2013 | 21 | 3 | 7 | 11 | 14.29 |
| פלרמו | 24 בפברואר 2013 | 11 במרץ 2013 | 2 | 0 | 1 | 1 | 0.00 |
| גנואה | 29 בספטמבר 2013 | 14 ביוני 2016 | 110 | 40 | 28 | 42 | 36.36 |
| אטאלנטה | 14 ביוני 2016 | הווה | 291 | 149 | 74 | 68 | 51.20 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 738 | 330 | 183 | 225 | 44.72 |
חיים אישיים

גספריני נשוי לכריסטינה, ולהם שני ילדים, דויד ואנדראה. ב-9 בספטמבר 2019, קיבל גספריני תואר אזרח כבוד בברגמו. (העיר אותה מייצגת אטאלנטה).
הישגים > אישיים

מאמן השנה בסרייה א': 2019, 2020
הערות שוליים

↑  HugeDomains.com - J1897.com is for sale (J 1897), www.hugedomains.com
↑  Smyth, Rob. "Genoa put new slant on second-season syndrome, writes Rob Smyth". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-06-29.
↑  Francesco Gambaro, Mourinho: «Gasperini è il meglio», ilGiornale.it, ‏3 בינואר 2009 (באיטלקית)
↑  Preziosi esonera Gasperini, Al Genoa arriva Ballardini - Risultati e ultime notizie calcio e calciomercato - La Gazzetta dello Sport, www.gazzetta.it
↑  "Inter Milan appoint Gian Piero Gasperini as new coach". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-06-29.
↑  F.C. Internazionale announcement, FC Internazionale - Inter Milan
↑  Com'era davvero l'Inter di Gasperini?, L'Ultimo Uomo, ‏2018-08-31 (באיטלקית)
↑  Palermo confirm Gasperini dismissal | Football Italia, www.football-italia.net
↑  Palermo announce Sannino return | Football Italia, www.football-italia.net
↑  Official: Genoa recall Gasperini | Football Italia, www.football-italia.net
↑  Sam Lopresti, Genoa's Failure to Receive UEFA License Shakes Up Italy's Europa League Race, Bleacher Report (באנגלית)
↑  Genoa fail in appeal to obtain UEFA licence | Forza Italian Football, forzaitalianfootball.com (באנגלית)
↑  Official: Atalanta appoint Gasperini | Football Italia, www.football-italia.net
↑  איטליה: אטאלנטה לראשונה בליגת האלופות, אינטר עלתה על חשבון מילאן, אמפולי ירדה - וואלה ספורט, באתר וואלה, 26 במאי 2019
↑  Gran Gala del Calcio 2019 winners | Football Italia, www.football-italia.net
↑  Redazione Bergamo online, Gasperini cittadino onorario di Bergamo. Occhi lucidi: «Sono orgoglioso». Il video del suo discorso, Corriere della Sera, ‏9 באוגוסט 2019 (באיטלקית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811510429005606  VIAF: 14159518065532770501   WorldCat (עם VIAF): 14159518065532770501
ג'ון אייזק מור

ג'ון אייזק מור (באנגלית: John Isaac Moore;‏ 7 בפברואר 1856 –  18 במרץ 1937) היה פוליטיקאי אמריקאי מארקנסו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארקנסו וכחבר הסנאט של ארקנסו, ומתוקף תפקידו כנשיא הסנאט, כמושל ארקנסו בפועל מפברואר ועד מאי 1907.
ראשית חייו

מור נולד במחוז לאפייט שבמיסיסיפי. ב-1881 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ארקנסו. הוא למד משפטים, וב-1882 התקבל ללשכת עורכי הדין של ארקנסו.
קריירה פוליטית

בשנים 1894–1900 כיהן מור כשופט שלום במחוז פיליפס שבארקנסו. בשנים 1882, 1901 ו-1903 הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארקנסו. בשנת כהונתו האחרונה בבית הוא כיהן כיושב הראש שלו.
ב-1904 נבחר מור לראשונה לסנאט של ארקנסו. הוא כיהן בו בשנים 1905, 1907, 1913 ו-1915.
ב-11 בפברואר 1907 התפטר מושל ארקנסו ג'ון סבסטיאן ליטל עקב מחלת נפש שממנה סבל. מור, שכיהן אז כנשיא הסנאט המדינתי, הושבע כמושל בפועל. הוא כיהן בתפקיד עד להתפזרות בית המחוקקים ב-14 במאי אותה שנה, ואז הושבע במקומו נשיא הסנאט החדש, קסנופון אוברטון פינדול.
בהמשך שימש מור כחבר במועצת הקפיטול המדינתי של ארקנסו. בשנים 1917–1918 הוא היה חבר הוועידה החוקתית של ארקנסו.
ג'ון אייזק מור נפטר בעיר הלנה שבארקנסו ב-18 במרץ 1937. הוא נטמן בבית הקברות מייפל היל שבעיר.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 82.
ג'ון איירלנד

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1879 באודן, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  12 ביוני 1962 (בגיל 82) מערב סאסקס, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  הקולג' המלכותי למוזיקה, בית הספר התיכון לידס 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 פרסים והוקרה:  מדליית ולטר וילסון קובלט 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון ניקולסון איירלנד (באנגלית: John Nicholson Ireland ‏ 13 באוגוסט 1879 - 12 ביוני 1962) היה מלחין ומורה אנגלי. רוב יצירותיו הן מיניאטורות לפסנתר ושירים בליווי פסנתר. יצירותיו המוכרות ביותר הן היצירה הקצרה, אינסטרומנטלית או תזמורתית "The Holy Boy", מוזיקה לפואמה "Sea Fever" מאת ג'ון מייספילד, קונצ'רטו לפסנתר שהיה מנוגן לעיתים קרובות בעבר, נעימת המזמור "My Song Is Love Unknown" והמוטט הכוראלי "Greater Love Hath No Man.
חייו > ילדות נעורים ולימודים

ג'ון איירלנד נולד בבאודון, מנצ'סטר רבתי, צ'שייר, למשפחה ממוצא סקוטי, בעלת מעמד תרבותי מסוים. אביו, אלכסנדר איירלנד, מו"ל ובעל עיתון, היה בן 69 כשג'ון נולד. ג'ון היה הצעיר בחמשת ילדיו של אלכסנדר מנישואיו השניים (אשתו הראשונה מתה). אמו, אני אליזבת ניקולסון איירלנד, הייתה ביוגרפית, צעירה בשלושים שנה מבעלה. היא מתה באוקטובר 1893, כשג'ון היה בן 14, ואלכסנדר מת כעבור שנה. ג'ון איירלנד תואר כ"אדם מופנם, נוטה לביקורת עצמית ורדוף זכרונות מילדותו העגומה".
איירלנד התחיל ללמוד בקולג' המלכותי למוזיקה בשנת 1893, שם למד פסנתר אצל פרדריק קליף ועוגב, כמקצוע שני, אצל וולטר פאראט. משנת 1897 למד הלחנה אצל צ'ארלס ויליירס סטאנפורד. בשנת 1896 התמנה איירלנד לעוגבר שני בכנסיית השילוש הקדוש בלונדון, ובהמשך, מ-1904 עד 1926, כיהן כעוגבר ומנצח מקהלה בכנסיית סנט לוק בצ'לסי.