stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שר הטבעות: טבעות הכוח
הערות שוליים

↑  Lord of the Rings TV show: release date, first image, and more about the Amazon series
↑  James Hibberd (February 13, 2025). ‘The Rings of Power’ Officially Renewed for Season 3, Plans Major Time Jump. Hollywood Reporter. Retrieved February 13, 2025
↑  Lord of the Rings TV series: Amazon confirms production will be filmed in Auckland
↑  Lord of the Rings: New Amazon series to feature ‘familiar’ characters
↑  James Hibberd, ‘The Rings of Power’ Showrunners: Sauron Will Be Like Walter White in Season 2, The Hollywood Reporter, ‏2022-10-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  J. Kim Murphy, ‘The Lord of the Rings: The Rings of Power’ Season 2 Adds Ciarán Hinds, Rory Kinnear and Tanya Moodie, Variety, ‏20 במרץ 2023 (באנגלית)
↑  Now it’s over, let’s come out and say it: The Rings of Power was a stinker | The Lord of the Rings: The Rings of Power | The Guardian, amp.theguardian.com
↑  Tom Smyth, All the Winners of the Creative Arts Emmys, Vulture, ‏2024-01-07 (באנגלית)
↑  Patrick Hipes, ‘Avatar: The Way Of Water’, ‘Oppenheimer’, ‘Star Trek’ Series Lead Nominations For Genre-Focused Saturn Awards, Deadline, ‏2023-12-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  Matt Neglia, The 2024 Saturn Award Winners, Next Best Picture, ‏2025-02-03 (באנגלית אמריקאית)
יחס הרזרבה

יחס הרזרבה הוא מונח במקרו כלכלה המתאר את היחס בין כמות הנכסים הנזילים (בעיקר מזומנים) שבידי הבנקים לבין גובה ההתחייבויות שלהם לציבור (כמות הכסף הרשום בחשבונות לקוחותיהם). יחס זה נתון לפיקוחו של הבנק המרכזי באותה המדינה, והוא ניתן לשינוי כחלק מהמדיניות המוניטרית של אותה המדינה.
מקובל כי התחייבויות הבנקים לציבור גבוהות בהרבה מכמות המזומנים שבידיהם. משמעות הדבר היא כי במקרה התאורטי בו כל לקוחות הבנק יבואו בבת-אחת למשוך את התחייבויות הבנק כלפיהם, יפשטו הבנקים רגל, אך משיקולים סטטיסטיים ניתן להניח באופן סביר כי הלקוחות שומרים על קצב משיכה מסוים הקטן בהרבה מפוטנציאל המשיכה המקסימלי. יתר על כן, לעיתים קרובות מממשים הלקוחות את פיקדונותיהם שלא באמצעות מזומן אלא באמצעות העברה של התחייבות בנקאית לבנק אחר העובד באותו המטבע. (למשל, שני אזרחי מדינה המעבירים ביניהם המחאה) לכן, שהבנקים יכולים להתחייב לשלם הרבה יותר מכמות המזומן שבפועל נמצאת בידיהם.
הבנק המרכזי מגביל פעילות זו של הבנקים, וקובע יחס מרבי בין כמות הכסף המלווה על ידי הבנקים ובין כמות המזומנים ושווי המזומנים שבידיהם, על מנת לשמור על סיכון אי נזילות הבנק נמוך דיו. קיים מנעד, ובצידו האחד יחס רזרבה של 1:1, אשר מונע לחלוטין את אפשרות קריסת בנק בשל בעיות נזילות, אך מצמצם דרמטית את כמות הכסף הזמינה להשקעות במדינה, ולחלופין יחס של 1:∞ אשר לא מגביל את הבנקים ומאפשר להם לחלק כסף ללא הגבלה, וללא קשר לכמות המזומנים בידיהם. מאחר שבממוצע, הבנקים מרוויחים מהלוואת כספים, יהיו הבנקים רווחיים יותר ככל שיחס הרזרבה יהיה נמוך יותר.
לעיתים נדירות הנחת העבודה בבסיס יחס הרזרבה קורסת, כמו למשל במצב של מלחמה, חשד להונאה בבנק או משבר כלכלי קשה. במצבים כאלה עלולים להגיע לקוחות הבנקים בהמוניהם אל הבנק למשיכת כספיהם והבנק צפוי לקרוס. על-אף שאלו מקרים נדירים, הם מזעזעים את הכלכלה באופן חמור לאורך טווח. דוגמה בולטת לאירוע כזה היה המשבר הכלכלי העולמי של 1929.
ע"פ פרסום של קרן המטבע הבינלאומית משנת 2011, במרבית המדינות קבוע יחס רזרבה. יש 8 מדינות בלבד בהן לא נקבע יחס רזרבה (אנגליה, קנדה, ניו זילנד, אוסטרליה, מקסיקו, שוודיה, דנמרק, נורווגיה וכן הונג קונג, שאיננה מדינה).
נכון לשנת 2015, יחסי הרזרבה בעולם נעים בין 1:1 (רזרבה מלאה) ובין 1:30. (בלבנון למשל).
בישראל, ע"פ הוראות בנק ישראל, יחס הרזרבה של הבנקים המסחריים נחלק ל-3 - 6% על פקדונות עו"ש, 3% על פקדונות עד שנה. על פקדונות מעל שנה לא קיימת בישראל חובת נזילות. להשוואה, במהלך 2008 העלתה סין את יחס הרזרבה במדינה ל-17.5%.
חובת הנזילות בישראל

הוראת חובת הנזילות היא אחת ההוראות הבודדות אשר מפורסמות בחוק בנק ישראל (סעיף 38) אך חלות על בנק מסחרי שכן מרבית ההוראות החלות על בנק מסחרי מפורסמות בהוראות "ניהול בנקאי תקין". בישראל קיימת חובת נזילות של 6% על פיקדונות עו"ש ופיקדונות הסגורים לתקופה בת עד שבוע. חובת נזילות של 3% מחויבת על פיקדונות של שבוע ועד שנה. בישראל אין חובת נזילות כלל על פיקדונות בני שנה ומעלה. כמו כן, בין 2011 ל-2014 נקבעה גם חובת נזילות על פעילויות בנגזרים של תושבי חוץ בת 10%. חובת נזילות זו לא הייתה חובת נזילות קלאסית אלא סנקציה אשר בנק ישראל קבע כדי להתמודד עם כניסה מאסיבית וספקולטיבית של מטבע חוץ ממשקיעים זרים במטרה לגדר את סיכוני הבנקים הישראליים.
כדי להתמודד עם מורכבות הוראות חובת הנזילות קבע בנק ישראל כי עמידה בחובת הנזילות תחושב על בסיס תקופתי. כלומר, בנק מסחרי אינו מחויב לעמוד בכללים אלה בכל עת אם יוכל להשיג זאת בממוצע על תקופה ארוכה יותר. אי עמידה בחובת הנזילות גוררת קנסות הן על הבנק המסחרי והן על נושאי משרה בכירים ונחשבת עבירה רגולטורית.
ראו גם

הלימות ההון
הערות שוליים

↑  דו"ח האינפלציה של בנק ישראל, 2008, עמ' 10
↑  חוק בנק ישראל, בספר החוקים הפתוח
↑  הוראות ניהול בנקאי תקין באתר בנק ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536757005171  GND: 4170010-7  LCCN: sh87003517 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מצאתי

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה פרוצדורלית 
 יוצרים:  נקצ'י אוקורו קרול 
 שחקנים:  שאנולה המפטון  ברט דאלטון  גבריאל וולש  קלי ויליאמס  מארק פול גוסלאר  ארלן אסקארפטה 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  22 (נכון ל־16 בינואר 2025) 
 שידור
 רשת שידור:  NBC 
 תקופת שידור מקורית:  3 באוקטובר 2023 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 www.nbc.com/found
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מצאתי (באנגלית: Found) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית שנוצרה על ידי נקצ'י אוקורו קרול, ושודרה לראשונה ב- NBC ב-3 באוקטובר 2023. בסדרה מככבת שאנולה המפטון, המשמשת גם כמפיקה. הסדרה מופקת על ידי ברלנטי הפקות ו-Rock My Soul Productions בשיתוף עם Warner Bros. Television ו- Universal Television .
רקע

גבריאל "גבי" מוסלי, מומחית התאוששות, וצוות ניהול המשברים שלה עובדים כדי למצוא אנשים נעדרים שלדעתם המערכת מתעלמת מהם. צוות המומחים שלה מורכב מאלה שנחטפו בעצמם או שיש להם אדם אהוב שנחטף. בתור קורבן חטיפה בעצמה בתור נערה מתבגרת, גבי חטפה בחשאי את האיש שחטף אותה, יו "סר" אוונס, ומחזיקה אותו כלוא במרתף שלה כבר שבעה חודשים. גבי משתמשת בידע של סר כחוטף ופושע כדי לעזור לה לפתור כמה מקרים.
דמויות > ראשיות

שאנולה המפטון בתור גבריאל "גבי" מוסלי, קורבן חטיפה לשעבר המנהלת חברה לניהול משברים בשם Mosley & Associates שמתמחה באיתור אנשים שנחטפו. היא מסתמכת בסתר על התובנות של החוטף שלה, "סר", כדי להיכנס למוחם של חוטפים ולהבין את הדפוסים שלהם. היא הייתה אסירה של "סר" במשך שנה אחת ושמונה ימים לפני שהיא ברחה עם לייסי.
מארק-פול גוסלאר בתפקיד יו "סר" אוונס, מניפולטור פושע ואינטליגנטי ביותר שחטף את גבי כנערה וניסה לאלץ אותה לחיות כ"בתו". הוא נעלם לאחר בריחתם של גבי ולייסי, ומשתמע שהיו לו קורבנות נוספים. כעת הוא מתגורר בתא מתחת לביתה של גבי, ומכפר על פשעיו על ידי סיוע למאמצי החקירה שלה.
קלי ויליאמס בתפקיד מרגרט ריד, החוקרת הראשית של גבי. יש לה חשיבה מצוינת כמו שרלוק הולמס. בנה ג'יימי נחטף מתחנת אוטובוס 13 שנים לפני כן, והיא מבלה את רוב הלילות בתחנת האוטובוס בניסיון למצוא את בנה או עדות לחטיפתו. יש לה עוד שתי בנות אשר איבדה את המשמורת עליהן לפני 10 שנים, כשלא יכלה להפסיק לחפש את ג'יימי.
ברט דלטון בתור מארק טרנט, בלש נעדרים וקשר המשטרה של גבי. הוא וגבי גם ניהלו מערכת יחסים רומנטית קצרה לפני שהוא היה איש הקשר שלה.
גבריאל וולש בתור לייסי קווין, סטודנטית למשפטים שעובדת במשרד של גבי ומספקת סיוע משפטי. היא וגבי שתיהן נחטפו על ידי סר כשהיו ילדות וחולקות קשר הדוק. סר חטף את לייסי (בלה) כדי לספק לגבי בת לוויה מספר ימים לפני שהן ברחו ממנו.
ארלן אסקרפטה בתור זקה וואלאס, מומחה טכנולוגי שניסיון העבר שלו של חטוף  בילדותו יצר אצלו אגורפוביה. הוא מספק מידע לגבי טכניקות מעקב ופריצה. הוא מקורב למשפחתו בעלת הדם הכחול למרות שמצבו אינו מאפשר לו לצאת מביתו.
קארן אוברוי בתור דאן רנה, קורבן חטיפה שפועל כעת כמומחה האבטחה של האגודה וכאוכף בעת הצורך. הוא גר עם בעלו, שהוא איש מקצוע בתחום בריאות הנפש. הוא מתואר על ידי לייסי כג'י איי ג'ו מרוחק רגשית.
רייטינג

נכון ל-11 באוקטובר 2023, הקרנת הבכורה של הסדרה נצפתה על ידי 10.5 מיליון צופים בכל הפלטפורמות וזכתה לדרוג של 1.9 בדמוגרפיה 18–49 מפתח מבוגרים. בתוך שישה ימים מהשחרור, "מצאתי"הפכה להשקת הסדרה המצליחה ביותר של NBC ב-Peacock.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה | סדרת הטלוויזיה החדשה הטובה ביותר | "מצאתי" | מועמדות |  |
| 2025 | פרס סאטורן | סדרת האקשן/מותחן הטובה ביותר | "מצאתי" | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Porter, Rick (12 בינואר 2023). "NBC Pushes Missing-Persons Drama Found to Fall 2023". The Hollywood Reporter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alamin, Yohannes (20 בספטמבר 2023). "Found introduces Gabi Mosely, TV's latest justice-seeking maverick". Entertainment Weekly. נבדק ב-21 בספטמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Campione, Katie (11 באוקטובר 2023). "NBC Boasts Success For Latest Crime Procedurals As 'Found' Becomes Network's Best Peacock Launch To Date". Deadline Hollywood. ארכיון מ-11 באוקטובר 2023. נבדק ב-17 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jack Dunn, ‘Red, White & Royal Blue,’ ‘The Last of Us’ and ‘Heartstopper’ Win Top Prizes at New York GLAAD Media Awards, Variety, ‏2024-05-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Matt Neglia, The 2024 Saturn Award Winners, Next Best Picture, ‏2025-02-03 (באנגלית אמריקאית)
חוק טיפול בחולי נפש

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  8 בינואר 1991
 תאריך חקיקה עברי:  כ"ב בטבת תשנ"א
 גוף מחוקק:  הכנסת השתים עשרה
 תומכים:  38
 מתנגדים:  0
 נמנעים:  1
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 1339, עמ' 58
 הצעת חוק:  פרטית
 משרד ממונה:  משרד הבריאות
 מספר תיקונים:  10
 נוסח מלא:  חוק טיפול בחולי נפש, התשנ"א-1991
 מציגי החוק:  אורה נמיר
 
חוק טיפול בחולי נפש, התשנ"א-1991 הוא חוק ישראלי משנת 1991, המסדיר את זכויותיו של חולה הנפש ומגדיר את התנאים שבהם ניתן להגביל את חופש הבחירה של החולה. החוק החליף את החוק לטיפול בחולי נפש תשט"ו-1955.
מטרת החוק

מטרת החוק היא לקבוע הסדר, המאזן בין הצורך להגן על הציבור מפני אנשים הנתפסים כמסוכנים לעצמם או לסביבה בגין סימפטומים פעילים של מחלתם, לבין הצורך להגן על אדם הזקוק לטיפול ומתמודד עם מחלה פסיכיאטרית פעילה. בנוסף לכך, החוק לטיפול בחולי נפש מבקש להגן על חירות הפרט ועל זכויות האדם של המתמודדים עם מחלות פסיכיאטריות. האיזון ההולם בין מטרות אלה נעשה בעיקר על ידי הגדרת העילות המאפשרות כפיית טיפול ואשפוז, ועל ידי קביעת נוהלי פיקוח ובקרה למניעת ניצול לרעה של הסמכות שניתנה לרשות להפעיל את ההסדר.
עיקרי הוראות החוק החדש

החוק הרחיב את ההגנות בפני ניצול לרעה של הסמכות להורות על אשפוז כפוי, הן באמצעות הגברת הפיקוח על הפעלת סמכויותיו של הפסיכיאטר המחוזי והן באמצעות הגבלת שיקול דעתו. ההסדר החדש (לעומת החוק משנת 1955 שיפורט בהמשך) אף הבחין בין צורך דחוף באשפוז כפוי לבין אשפוז כפוי שאינו דחוף, והבחין גם בין מידת הראיות הנחוצה בכל אחד מהמצבים.
פסיכיאטר מחוזי רשאי לתת הוראה לאשפוז כפוי "בדחיפות" רק בהתקיים שני תנאים: התנאי הראשון הוא שהבדיקה הפסיכיאטרית מצביעה על קיומן של ראיות משכנעות לכך שהאדם עלול לסכן את עצמו או את זולתו סיכון פיזי מיידי, והתנאי השני הוא קיומו של קשר סיבתי בין המחלה לבין הסיכון (תנאים אלה הם מחמירים לעומת המבחן בחוק הקודם, שלפיו די היה בכך שהפסיכיאטר "נוכח" בקיומו של הסיכון).
לעומת זאת, במקרים שבהם מדובר באשפוז שאינו "בדחיפות", או כאשר יכולתו של האדם לדאוג לצרכיו הבסיסיים פגומה בצורה קשה, כאשר הוא גורם סבל נפשי חמור לזולתו או כאשר הוא פוגע פגיעה חמורה ברכוש - בכל אחד ממצבים אלה רשאי הפסיכיאטר המחוזי להורות על אשפוז כפוי, והחוק אינו מבהיר מהי דרגת הראיות הנדרשת לשם כך. ייתכן שאי-בהירות זו נובעת מהקושי בהגדרתה של מחלת נפש. יש לזכור, כי גם מהותו של ה"סיכון" המהווה עילת אשפוז אינה מוגדרת בחוק.
עיקר השינויים שהוכנסו בחוק החדש היו בתחום הפרוצדורה והקריטריונים לאשפוז האזרחי הכפוי. החוק החדש הגדיר את מחלת הנפש שבעטייה ניתן להורות על אשפוז כפוי או על טיפול מרפאתי כפוי כ"מחלה הפוגעת בבוחן המציאות של הפרט". כמו כן הוגבלה בחוק תקופת האשפוז האזרחי הכפוי לשבעה ימים; תקופה זו ניתנת להארכה על ידי הפסיכיאטר המחוזי לשבעה ימים נוספים, ולאחר מכן היא ניתנת להארכה על ידי הוועדה הפסיכיאטרית לתקופות נוספות של עד שישה חודשים. הקריטריון להארכת תקופת האשפוז הכפוי הוא המשך קיומן של העילות לאשפוז כפוי.
בחוק מצוינות העילות שבגינן ניתן לאשפז בכפייה, והוא אף הקנה לפסיכיאטר המחוזי סמכויות חדשות: סמכות להורות על בדיקה פסיכיאטרית בכפייה וסמכות להורות על טיפול מרפאתי בכפייה. זאת, כתחליף לאשפוז כפוי או לאחר שחרור מאשפוז כפוי. התנאי שנקבע בחוק החדש להפעלתן של סמכויות חדשות אלה הוא בדיקה פסיכיאטרית, שממצאיה מעידים על קיום העילות המפורטות בחוק לאשפוז כפוי. אי מילוי ההוראה לטיפול מרפאתי כפוי מעניק לפסיכיאטר המחוזי סמכות להורות על אשפוז כפוי. תוקפה של ההוראה לטיפול מרפאתי כפוי הוגבל לשישה חודשים, אך היא ניתנת להארכה על ידי הפסיכיאטר המחוזי לתקופות נוספות של שישה חודשים כל אחת.
בנוסף נקבע כי חולה זכאי לקבל מידע בכתב ובעל פה על זכויותיו, להמשיך לנהל את נכסיו בעת האשפוז, ללבוש את בגדיו האישיים ולשמור על קשר עם החוץ. כן הוכרה, במידה מוגבלת, זכותו של חולה לפרטיות והוכרה זכותו של חולה לסרב לקבל טיפול רפואי, למעט טיפול חירום (זכות אחרונה זו אינה עומדת לחולה המאושפז באשפוז כפוי או שניתנה לגביו הוראה לטיפול מרפאתי כפוי). החוק קובע שהחולה זכאי להשתתף, במידת האפשר, בתוכנית הטיפול בו, ולקבל מידע רפואי בקשר למצבו. כן נקבע כי זכותו של החולה להופיע בפני הוועדה הפסיכיאטרית הדנה בערר על החלטות הפסיכיאטר המחוזי, ולהשמיע טיעוניו בעצמו או באמצעות בא כוחו.
השינוי לעומת החוק הקודם

החוק החליף את החוק לטיפול בחולי נפש, תשט"ו-1955, ונתפס כדבר חקיקה חדשני המקדם את זכויות האדם של החולים המתמודדים עם מחלות פסיכיאטריות. מטרות שינוי החקיקה נבעו, בין היתר, מהרצון להציב חלופות לאשפוז הכפוי בבית החולים הפסיכיאטרי. החוק החדש אימץ מגמות חדשות בתחום האשפוז הכפוי, ונתפס כמאזן בין השמירה על חירות הפרט לבין הצורך לטפל במתמודדים. חוק זה הרחיב את ההגנות מפני ניצול לרעה של הסמכות להורות על אשפוז כפוי, הן באמצעות הגברת הפיקוח על סמכויותיו של הפסיכיאטר והן באמצעות הגבלת שיקול דעתו. בשונה מהחוק הישן, בו נקבע כי על הרופא לבדוק את המטופל בדיקה רפואית ללא ציון אם מדובר בבדיקה נפשית או גופנית, ללא הבחנה מיהו הרופא המטפל ומה מומחיותו, בחוק החדש ישנה הדגשה של נושאים אלה ומתן הגבלות לכך. זאת ועוד, סעיף 6 לחוק החדש נותן הגנה (חלקית אומנם) על המטופל מאשפוז לא נחוץ ובמקביל מגן על הפסיכיאטר ומקנה לו האפשרות להפעיל שיקול דעת אם להוציא הוראת בדיקה/אשפוז כפוי למטופל (בניגוד לחוק הישן שבו הייתה קיימת חובת אשפוז כמעט ללא שיקול דעת).
בחוק נוספו סעיפים מיוחדים הכוללים את הזכות לייצוג משפטי בבית משפט לחולה שעניינו נדון בפני ועדות פסיכיאטריות, וכן סעיפים נוספים הקשורים למתן צו אשפוז לאדם אשר חשוד בעבירה כלשהי ואינו מסוגל לעמוד לדין (סוגיית הפטור מאחריות פלילית).
עם כל השינויים שהוכנסו בו לעומת החוק הישן משנת 1955, לא סטה החוק החדש מהמודל הרפואי-פסיכיאטרי שהיה בבסיס החוק הקודם - מודל שלפיו החלטות בנוגע לאשפוז ולטיפול בכפייה מצויות בסמכותם הבלעדית של הפסיכיאטרים, ומעורבותה של מערכת המשפט בהליך האשפוז היא מצומצמת.
הרקע להחלפת החוק

החלפת החוק הישן (1955) בחדש (1991) נבעה, בין השאר, מרפורמות שהתרחשו בעולם המערבי בשנות ה-70 וה-80 של המאה העשרים, בכל הנוגע לחוקי האשפוז בכפייה. הרפורמות היו מבוססות על המודל המשפטי, שלפיו החלטה על אשפוז כפוי המהווה הגבלה על חירות הפרט, צריכה להתקבל על ידי הרשות השופטת. בהתאם למודל זה הגבילו החוקים החדשים את העילות המבססות אשפוז בכפייה, ונתנו עדיפות למבחן המסוכנות כעילת האשפוז על פני קריטריון של "צורך בטיפול", המהווה את הקריטריון המנחה במודל הרפואי. במקביל גברה המודעות הציבורית לזכויות האדם של המתמודדים המאושפזים.
בישראל קרה מהלך דומה, כאשר במהלך שנות ה-80 פורסמו מאמרים אקדמיים שביקרו את החוק משנת 1955 וקראו לשנותו. במאמרים אלה הוצעה רפורמה בתחום האשפוז הכפוי, שבה:
יוגדרו בחוק העילות לאשפוז כפוי.
יוגבל תוקפה של ההוראה לאשפוז כפוי.
יורחבו זכויות החולה.
תחוזק מערכת הפיקוח והבקרה על האשפוזים בכפייה.
כמו כן, הציעו המבקרים לאמץ את המודל המשפטי לאשפוז כפוי ולהוציא את סמכות ההוראה על אשפוז כפוי מידי הפסיכיאטר המחוזי.
גם בקרב הפסיכיאטרים נשמעה ביקורת כלפי החוק הקודם, בטענה כי החוק מיושן ואיננו משקף את הפרקטיקה בתחום הטיפול הפסיכיאטרי. לדעתם:
פיתוח תרופות חדשות, שיעילותן ארוכת טווח, מאפשר מתן טיפול מרפאתי בקהילה במקום אשפוז בביה"ח;
יש לקבוע הגדרות ברורות יותר למחלות הפסיכיאטריות המצריכות אשפוז;
יש ללמוד מרפורמות שנעשו בחקיקה בחו"ל בכל הנוגע לאשפוז כפוי;
החוק הקודם לא מגן עליהם מפני תביעות;
כל אלה חייבו לדעתם בחינה מחודשת של החוק הישן.
בנוסף לכך, האגודה לזכויות האזרח פעלה לשינוי ההסדר הנהוג בנושא האשפוז הכפוי והציעה הסדר חדש, המבוסס על המודל המשפטי לחקיקה בתחום הטיפול במתמודדים. עיקרה של הצעת האגודה היה כי ההחלטה על אשפוז כפוי תתקבל על ידי ערכאה שיפוטית ולא על ידי גורמים רפואיים (פרט לאשפוז חירום ל-48 שעות), וכי היא תתבסס על עילות אשפוז מצומצמות יותר. פעילותה של האגודה תרמה לקביעתן של עילות מפורטות לאשפוז בכפייה, להרחבת ההגנות ולהוספת הגנות חדשות בחוק החדש.
כמו כן, דו"ח מבקר המדינה לשנת 1974 מתח ביקורת על אי מילוי חובת הדיווח על אשפוזים כפויים ליועץ המשפטי לממשלה. בדו"ח קרא מבקר המדינה למחוקק לתקן את החוק ולקבוע בו הגנות על זכויות האדם של החולים. בין היתר המליץ על הגבלת תוקף ההוראה לאשפוז כפוי ועל הגדרות העילות שבגינן ניתן לאשפז בכפייה.
לבסוף, גם לתקשורת היה תפקיד חשוב ביצירת לחץ ציבורי על המחוקק ועל משרד הבריאות לשינוי החוק הקודם משנת 1955. בעיתונות הכתובה פורסמו מאמרים בנושא האשפוז הכפוי. מרביתם נקטו קו ביקורתי כלפי ההסדר הקיים בחוק, בשל העדר הגנות פרוצדורליות הולמות לזכויות האדם של המתמודדים והחשש מפני ניצול לרעה של סמכויות הפסיכיאטר המחוזי. בגיבוי התמיכה הציבורית הצליחה חברת הכנסת שושנה ארבלי-אלמוזלינו להביא לשינוי ולהחלפתו של החוק.
התפתחויות שחלו לאחר קבלת החוק

כחלק מההתקדמות שחלה בין חקיקת החוק החדש הוצעו במהלך השנים הצעות שונות לתיקון החוק, והוא אכן עבר 5 תיקונים, ביניהם תיקונים בנושא האשפוז הכפוי ונושא התשלום עבורו.
בשנת 2001 הוגשה על ידי האגודה לזכויות האזרח וארגון בזכות עתירה לבג"ץ בה נטען כי חובת המדינה לממן ייצוג משפטי לכל אדם הניצב בפני הליכי אשפוז כפוי. בעקבות העתירה, תוקן החוק ונקבעה זכותו של כל אדם הניצב בפני הליכים שכאלה לקבל ייצוג באמצעות הסיוע המשפטי במשרד המשפטים.
הביקורת על החוק מצד מתנגדיו

בעיני מתנגדי החוק, קבוצות פוליטיות, וארגונים חברתיים בישראל, החוק לטיפול בחולי נפש כפי שהוא כיום לאחר התיקון נותר בעייתי הן מהיבטים של התנגשות עם חלק מחוקי היסוד, והן מהיבטים של רוח הדמוקרטיה וזכויות האדם.
להלן הנקודות המרכזיות שעליהן נסב הדיון והמאבק לשינוי חקיקתי וחברתי:
נוסח החוק:נוסח החוק מעורפל למדי ומאפשר מידת פרשנות סובייקטיבית נכבדה להתוויות "הסיכון" ו"כושר השיפוט הפגום" בידי הפסיכיאטר המאשפז, שעלול לסבול מהטיות סוציו-אקונומיות או כשלי תקשורת בין אישית.
שיקול הדעת של הפסיכיאטר המחוזי המורה בצו לשלוח אדם לבדיקה כפויה הוא חופשי כמעט ללא סייג. למעשה בדיקה כפויה של אדם יכולה להתבצע במקרים מסוימים אך רק על בסיס שמועה או רכילות שהגיעה לאוזניו של המשמש בתפקיד פסיכיאטר המחוז.
הפרמטר המרכזי מבין השלושה לכפיית אשפוז על אדם, הלוא הוא ה-"מסוכנות המידית לעצמו או לזולת" הוא אמורפי ופתוח לאינטרפטציות.
הבעייתיות נובעת מכך שמכיוון שהסיכון אינו מושתת על ממד ראייתי, הוא למעשה מאלץ את הפסיכיאטר הבודק את החולה 'להתנבא' ולנסות לנחש כמיטב יכולתו האם מעט המידע המובא בפניו בבדיקה חפוזה מעיד על מסוכנות אקוטית. ציפייה זו מהרופאים איננה סבירה מבחינה קלינית, גם לדעת פסיכיאטרים רבים הנדרשים לכך.
הערכת "המסוכנות העתידית" שנדרשת לשם הפעלת החוק ניצבת בסתירה למקובל לרוב בסדר הדין הפלילי בו נהוג להחיל עונש, קנס, הליך שיקומי וכיוצא בזה, בהסתמך על מעשה שלילי שביצע הנאשם בעבר, ולא על יסוד דברים שאפשר שיעשה בעתיד, אך כבני אדם גם לבכיר שברופאים אין דרך אמפירית או יכולת מדעית של ממש להוכיח מה ילד יום.
ריכוז מידה רבה של כוח וסמכות בידי קבוצת מיעוט:
התרת שימוש באמצעי כפייה חריפים שנויים במחלוקת, מול הקושי בפיקוח עליהם:
העדר רגולציה וביקורת מספקת:
הרכב ועדות הערר על אשפוז כפוי:
הביקורת על החוק מצד מתנגדיו > דוגמאות לחלופות המוצעות על ידי המתנגדים

המתנגדים לחוק, ובראשם האגודה לזכויות האזרח בישראל, מובילים זה זמן קמפיין לרפורמה משפטית בריאות הנפש שמטרתה להידמות למודל האמריקני.
במרכז הרעיון הכוונה לשנות את אופן ההחלטה על אשפוז כפוי או טיפול מרפאתי כפוי מהליך רפואי גרידא להליך משפטי לכל דבר ועניין; הווה אומר, דיון בפני שופט בבית דין בה ממומשת הזכות להליך הוגן, יצוג, הגשת כתב תביעה לאשפוז וכתב הגנה בצידה, הצגת ראיות, עדי אופי, הבאת מומחים מטעם המתגונן וכו'.
באופן פרדוקסלי, העמדה הרשמית (המוצנעת יחסית) של איגוד הפסיכיאטרים חופפת בחלקה שאיפה זו מטעמים אחרים בתכלית (כגון "הסרת הסטיגמה על מקצוע הפסיכיאטריה").
מינוי גוף מפקח חיצוני על בתי החולים הפסיכיאטרים בראשות איש ציבור או שופט בלתי תלוי, וכן נציב קבילות שאינו חלק מהמערכת הרפואית (בדומה לנציב קבילות חיילים).
השוואת זכות הסיקור התקשורתי בתוככי המוסדות הפסיכיאטרים למקובל בשירות בתי הסוהר, זאת תוך שמירה על פרטיותם של החולים.
צימצום למינימום ההכרחי את השימוש באמצעי קשירה וכפייה דרך הפחתת מספר הרשאים להורות עליהם, והגברת הפיקוח על הפעלתם.
מינוי פקיד רפואי שאינו איש מקצוע של בריאות הנפש, במעמד צד ג', על השימוש באמצעי הכפייה בזמן אמת. כגון: שופט מעצרים, משפטן ותיק, או נציג חוק (קצין משטרה), שיהא נוכח בתחומי בית החולים בכל שעות היממה, ותפקידו לאשרר המשך פעולת כפייה מעבר לפרק זמן סביר שיקבע (למשל קשירה שנמשכת למעלה מחצי שעה וכדומה). איוש תקן שכזה עשוי לסייע במניעת מקרים של ניצול סמכות לרעה כלפי חסרי ישע במחלקות הסגורות.
גרסה רכה יותר של דרישה זו מציעה להציב משקיף חיצוני שיהיה נוכח במחלקות הסגורות בכל שעות היממה, ויהיה בעל חופש תנועה מלאה בהן.
שינוי הרכב ועדת הערר והרחבת מספר חבריה.
ההצעה כאן רומזת לסגנון חבר המושבעים האמריקני, ומדברת אודות ועדה משפטית שתכלול בצד רופאים ומשפטנים גם אנשי ציבור, אנשי דת ואקדמיה, בעלי מקצוע אחרים בתחומים הסוציאליים, בעלי מקצועות חופשיים ואזרחים מן השורה. זאת על מנת לאפשר ראייה חברתית רחבה ומאוזנת יותר של אקט כפיית האשפוז.
ראו גם

סכיזופרניה
אשפוז כפוי
צו מרפאתי (טיפול מרפאתי כפוי)
פסיכיאטריה
תרופות אנטי-פסיכוטיות
קשירה רפואית
לקריאה נוספת

מיכאל שינדלר וישראל דורון, ניתוח היחס שבין חוק ההגנה על חוסים לחוק לטיפול בחולי נפש משפט רפואי וביו אתיקה, כרך 5עמוד 55, 2013
הערות שוליים

↑  פורום לבחינת הצעות לשינויים בחוק לטיפול בחולי הנפש ודברי חקיקה נלווים, פרוטוקול הדיון שהתקיים ביום 23.1.2007 במרכז הקהילתי לברה"נ-יפו, חלק ב', המרכז הבינלאומי לבריאות, משפט ואתיקה
↑  הכנסת השבע-עשרה, פרוטוקול מס' 71 מישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, 11 בספטמבר 2006
↑  בוועדות פסיכיאטריות מחוזיות לילדים ונוער חל איסור על היווצרות מצב כזה.
| בריאות בישראל |
| --- | --- | --- |
| משרד הבריאות | שר: אוריאל בוסו • מנכ"ל: משה בר סימן טוב • רשות בתי החולים הממשלתיים • המרכז הלאומי להשתלות • אפליקציית המגן • מעבדה לבריאות הציבור • מרכז ידע תנודע |  |
| קופות חולים | מאוחדת • מכבי • לאומית • כללית • בעבר: הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה • פועלי הגליל • פועלי השומרון • עממית • אסף • הציונים הכלליים |  |
| ארגונים, עמותות ואיגודי בריאות בישראל | מגן דוד אדום • איחוד הצלה • יד שרה • האיגוד הישראלי לרפואת הפה • עזר מציון • טרם • האגודה למלחמה בסרטן • ההסתדרות הרפואית בישראל • רופאים לזכויות אדם • עמותת אדי • רחשי לב • יוסי אמבולנס |  |
| מכוני מחקר העוסקים בבריאות בישראל | מכון גרטנר • המכון לרפואה ימית  • המרכז הלאומי לרפואה משפטית • המרכז הלאומי לבקרת מחלות • הלכתיים: מכון פוע"ה • מכון שלזינגר |  |
| חקיקת בריאות בישראל | פקודת בריאות העם • חוק ביטוח בריאות ממלכתי • ועדת השירותים הציבוריים • חוק זכויות החולה • חוק החולה הנוטה למות • חוק טיפול בחולי נפש • חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות • תקנות שעת חירום למאבק בנגיף הקורונה • תקנות סימון מוצרי המזון • ועדת גרין • ועדת מור יוסף • ועדת הקורונה • קבינט הקורונה |  |
| רפואה בתקופת היישוב | רופא נודד • אגודת רופאים מדברי עברית • בית הבראה החלמה • בית החולים הירקון • תחנת הבריאות העברית • מכון פסטר |  |
| אירועים בתחום הבריאות בישראל | פרשת חולי הנפש היהודים בבית לחם • השתלת הלב הראשונה בישראל • פרשת הדם • פרשת רמדיה • שביתת הרופאים • התפרצות החצבת  בישראל • התפרצות נגיף הקורונה בישראל |  |
| לימודי רפואה בישראל | בחינת רישוי ברפואה • הפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי • לימודי ניהול מערכות בריאות בישראל |  |
| בצה"ל | חיל הרפואה • מסלול צמרת • מסלול בינה • פרופיל רפואי • מש"ק תברואה • בריאות הנפש בצה"ל |  |
| שונות | היריון ולידה בישראל • תרומת דם בישראל • טופס 17 • סל הבריאות • גורמי התמותה השכיחים בישראל • חוסה • פנקס הפסיכולוגים • פנקס הרופאים |  |
חוק מימון מפלגות

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  1 בפברואר 1973
 תאריך חקיקה עברי:  כ"ט בשבט תשל"ג
 גוף מחוקק:  הכנסת השביעית
 שטחים שעליהם חל החוק:  ישראל 
 תומכים:  78
 מתנגדים:  7
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 680, עמ' 52
 הצעת חוק:  פרטית
 משרד ממונה:  יושב ראש הכנסת
 מספר תיקונים:  40
 נוסח מלא:  חוק מימון מפלגות, תשל"ג–1973
 
חוק מימון מפלגות, תשל"ג–1973 הוא חוק המסדיר בעיקרו את מקורות המימון של המפלגות המיוצגות בכנסת. החוק, שחוקק בשנת 1973, מעניק למפלגות מתקציב המדינה מימון שוטף ומימון מיוחד לקראת בחירות לכנסת וקובע מגבלות על קבלת תרומות על ידי המפלגות. מימון המפלגות נקבע לפי מספר חברי הכנסת שיש לכל מפלגה. הנימוקים העיקריים להחלת הגבלות חוקיות על אופן המימון הם ערך השוויון בבחירות, כלומר שלכל בוחר תהיה אותה היכולת להשפיע על תוצאות הבחירות ללא קשר לכוחו הכלכלי, וכן עקרון הנאמנות המחייב שנבחרי ציבור לא יהיו תלויים בבעלי-הון.
עיקרי החוק

חוק מימון מפלגות נוגע לנושאים הבאים:
מימון שוטף לסיעות הכנסת הניתן מתקציב המדינה
מימון מיוחד מתקציב המדינה להוצאות הבחירות לרשימות המתמודדות בבחירות לכנסת
קביעת מגבלות על קבלת תרומות בידי מפלגות
הגבלה על ההכנסות וההוצאות הכוללות של כל סיעה בנפרד
איסור על קבלת הלוואות שלא מכספי המדינה ולמפלגות חדשות שלא מתאגיד בנקאי
חובת דיווח וגילוי נאות על כספים שגויסו בידי המפלגות וזהות התורמים.