stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המטבח ההודי
המטבח ההודי בישראל > המטבח הקוצ'יני בישראל

בישראל, המטבח הקוצ'יני המסורתי הבסיסי כלל תבשילים של עוף, דגים או בשר בקר מבושלים ברוטב (כותן). התבשילים הוגשו על פי רוב עם אורז. התבלינים הבסיסיים הם כורכום, פפריקה חריפה, כוסברה ופלפל שחור וכן עלי קארי (וופלה) וזרעי חרדל שחורים. ישנו שימוש בחומץ כחומר משמר.
תבשילי ירקות כוללים ירקות נפוצים כמו תפוחי אדמה ועגבניות וירקות ייחודיים יותר כמו במיה, לוביה ומורינגה. הפיקל (אנ') ההודי (ירקות מוחמצים וחריפים) נקראים בשם קארי על-ידי יהודי קוצ'ין בארץ. אלה מיוצרים ממנגו ירוק, לימון, גזר או בצל.
היהודים בהודו בישלו גם מנות הייחודיות להם. בקרב יוצאי קוצ'ין נפוצים המאכלים פסטלים (כיסוני בצק ממולאים ומטוגנים) וחובה (כיסוני בצק ממולאים ומבושלים במרק. מאכלים אלה אינם נפוצים בקרב האוכלוסייה הלא יהודית בקוצ'ין.
המטבח ההודי בישראל > מסעדות הודיות בישראל

קהילות יוצאי הודו בישראל לא פיתחו תרבות מסעדות הודיות. לכן, הוקמו רק מעט מסעדות ששימרו את מטבח המוצא, הן של יוצאי קוצ'ין והן של בני ישראל, בהן מהראג'ה בעיר רמלה ומסעדת טאג' בעיר אור עקיבא. בנוסף, קיימות מסעדות כמו המסעדה הקוצ'ינית בכפר יובל והמסעדה הצמחונית במושב צפרירים.
יחד עם התפשטות ההסעדה ההודית במערב נפתחו מסעדות דומות בישראל, בהן מסעדת "טנדורי" של השפית רינה פושקרנה ומסעדת אינדירה. על מנת להתאים את התפריט והטעם לחך הישראלי, שונה לעיתים הרכב המנות. הוספו מנות בשר שקשה למוצאן במסעדות בהודו, תוך הוספת תיבול שידמה אותן לטעמים הודיים המוכרים ממנות אחרות. המנות הבשריות הוגדלו הרבה מעבר למקובל בהודו. בנוסף, הפחיתו בתבלינים ובמוצרים בעלי טעם ייחודי כמו ג'ינג'ר או קינמון.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20, כתוצאה מחזרתם לישראל של תרמילאים וטיילים שהתגעגעו לטעמים שהכירו בהודו, נפתחו מספר מסעדות המנסות להעתיק את הטעמים והתבלינים ולבשל באופן נאמן למקור. מסעדות אלו, כמקובל בהודו, הן צמחוניות או טבעוניות או שמספר המנות הבשריות בהן מועט. במסעדות אלו נמכרים גם מוצרים שונים שמקורם בתת-היבשת ההודית. בין מסעדות ניתן למצוא את "24 רופי" ו"סאב קוץ' מלגה".
המטבח ההודי והמטבח המזרח תיכוני

מיקומה של הודו על תוואי דרך המשי מחד ועל נתיבי הסחר הימי מאידך הביא לכך שמאכלים רבים נדדו עם הסוחרים מארץ לארץ והשפיעו על המטבחים המקומיים. השפעות הדדיות היו על המטבח המזרח-תיכוני: החלבה למשל שמקורה בטורקיה נדדה לכל המזרח התיכון והגיעה להודו ואף לסין ואילו העמבה הים תיכונית היא צ'אטני מנגו הודי. העמבה, הנחשבת לרוב למאכל עיראקי, מקורה בהודו (המילה אָמְבָּה במראטהית פירושה "מנגו"), והיא זכתה לפופולריות רבה בעיראק.
דוגמאות נוספות ליחסי גומלין הם הסמוסה והסמבוסק, וכן הפלודה הנפוצה בהודו, פקיסטן ואיראן וכן הקיצ'די (אורז עדשים) שמקורו במנת הקושארי המצרית ונפוצה בכל המזרח התיכון.
הצבע במטבח ההודי

המטבח ההודי עושה שימוש רב בתבלינים, שחלקם מעניקים למאכלים צבעים עזים. חלק מהמנות העיקריות ההודיות הן בצבע צהוב, כתום, ואדום עז. במקרים רבים הצבעים מגיעים מהתבלינים עצמם או ממשחות שונות שמוכנות מהתבלינים ונמרחות על המאכל טרם צלייתו.
הצבע במטבח ההודי > צבעי מאכל טבעיים-מסורתיים לעומת סינתטיים

חלק מהמסעדות ההודיות משתמשות בצבע מאכל סינתטי, בעיקר במנות ה"טנדורי" וה"טיקה", הדבר נעשה כדי לחסוך בעלויות וזמני הכנה של משחות תבלינים מסורתיות שנותנות צבע דומה והכנתן אורכת זמן רב יותר וכרוכה במרכיבים נדירים שניתן להשיג בצורתם המוגמרת רק בחנויות הודיות או רק בהודו (לדוגמה, תבלין הראטאן ג'וג הנותן צבע אדום עז למנות וקשה להשיגו מחוץ להודו – ראו בהמשך). העובדים במסעדות ההודיות אולי יכחישו, או לא ידעו על שימוש בצבע מאכל סינתטי כשלעצמו (אם כי בפועל ייתכן והטבחים מוסיפים משחות טנדורי מוכנות וקנויות שמכילות אותו), ואומנם, לא כל המסעדות ההודיות משתמשות בצבע מאכל סינתטי כדי להעניק גוונים עזים שונים למנות וחלקן נוקטות טכניקות בישול הודי מסורתיות להשגתם.
הצבע במטבח ההודי > צבעי מאכל טבעיים-מסורתיים לעומת סינתטיים > טכניקות מסורתיות לצבע אדום עז

טכניקות להשגת צבע אדום עז היא שימוש בפלפלים אדומים מיובשים (בפרט מזנים בעלי קליפה אדומה בוהקת) שהניחו אותם בכלי המתאים להרתחה (כגון תבנית מתכת), הוציאו מהם את חרצניהם ויצקו עליהם מים רותחים (ללא בישול אלא בהרתחה חד-פעמית בלבד) ונתנו להם להתרכך במים אלה סביב ה-12 שעות לאחר מכן; ההרתחה הקלה מעצימה את הפיגמנטים אך גם מונעת מהם להתבשל יתר על המידה); לאחר מכן נשפכים רוב המים והפלפלים נטחנים לממרח בעל צבע אדום בוהק הרבה יותר מאשר ממרח מפלפלים אדומים מיובשים ללא הרתחה והשריה ובטח אדום בוהק יותר מפלפלים אדומים שטרם עברו ייבוש (ולפיכך טרם עברו ריכוז טבעי של כמות הפיגמנטים האדומים בהם). יש המוסיפים לממרח מעט שמן. כפית של ממרח זה יכולה לתת לכל תבשיל קארי ולכל רוטב טנדורי צבע אדום חזק מאוד. עם זאת, מדובר בממרח פלפלים המשמש הן לתת טעם צלייה ייחודי והן לתת את הצבע והוא אינו המקור העיקרי לתיבול; התיבול במנות אלה (ובפרט במנות הטנדורי) מתקבל מתבלינים כגון זנגביל (ג׳ינג׳ר), שום, מיץ לימון, בצל ומלח.
טכניקה נוספת נוגעת לתבלין הנפוץ בצפון הודו המופק מקליפת השורש של פרח אלקנת הצבעים (שצומח באופן טבעי גם לאורך רצועת החוף בארץ ישראל) ונקרא בפי תושבי הודו "ראטאן ג'וט" (Alkanna tinctoria/Ratan Jot/Ratin Jot/Ratan Jog). קליפת הפרח מיובשת ונטחנת לאבקה. קמצוץ מאבקה זו מעניק צבע אדום עז ומשמש בהודו הן כתבלין וכצבע מאכל טבעי ומסורתי. משורש הצמח הזה מפיקים גם צבע טבעי לשמפואים ושמני גוף שכן הוא מסיס טוב בשומן ויש לו גם תפקיד ברפואה ההודית המסורתית (איורוודה).
הצבע במטבח ההודי > צבעי מאכל טבעיים-מסורתיים לעומת סינתטיים > טכניקות מסורתיות לצבע אדום מתון

שימוש בתבלין פפריקה אדומה (מתוקה וחריפה כאחד), בעלת פיגמנטציה טובה מאוד וטחונה טחינה דקה ביותר, כמו גם במשחת קארי אדום המכילה פלפל אדום חריף, ופלפל אדום מתוק מיובש טחונים דק עם זנגביל, שום, פפריקה אדומה כזאת, ולעיתים גם מי זעפרן.
הצבע במטבח ההודי > צבעי מאכל טבעיים-מסורתיים לעומת סינתטיים > טכניקות מסורתיות לצבע כתום

טכניקות להשגת צבע כתום הן שימוש בפפריקה אדומה מאיכות טובה ומטחינה דקה ביותר, עם מעט כורכום או קארי (בפרט לאחר ערבוב טוב של תערובת התבלינים).
יש טבחים המתבלים את המזון לפני הגשתו לשמירת הצבע (בפרט תוך שימוש במרינדה), ויש המוסיפים גם מעט מי זעפרן.
מנות ה"טיקה מאסאלה" השונות וחלק ממנות הנאווראטאן מקבלות את צבען הכתום, באופן מסורתי, משילוב של רוטב עגבניות ו\או משחת פלפלים אדומים (ראו לעיל – טכניקות להשגת צבע אדום עז) מתובל, עם שמנת מתוקה (או בגרסאות טבעוניות עם שמנת צמחית או חלב קוקוס) – השילוב בין רוטב הבסיס האדום והצבע הלבן מייצר צבע כתום חזק.
הצבע במטבח ההודי > צבעי מאכל טבעיים-מסורתיים לעומת סינתטיים > טכניקות מסורתיות לצבע צהוב

אלו הן בעיקר שימוש בכורכום טחון דק מאוד, או במשחת קארי צהוב המכילה כורכום, זנגביל (התורם מעט לצבע הכולל אף הוא), ושום.
יש המכינים שמן או מים בעלי ניחוח כורכום וגוון צהוב חזק על ידי בישול או קלייה של הכורכום בנוזל (ובפרט חימום קל על שמן יחד עם זרעי חרדל), וכמו כן קיימים סוגים שונים של אבקת כורכום הנבדלים זה מזה בעיקר בצבעם (יש הנוטים לגוון צהוב-כתמתם ועד לגוון צהוב בוהק).
הצבע במטבח ההודי > צבעי מאכל טבעיים-מסורתיים לעומת סינתטיים > צבעים נוספים

מעבר לכך, מאכלים רבים במטבח ההודי הם צבעוניים מאוד בכל גרסה ובכל מתכון, כך למשל:
מנות הפניר השונות נעשות לרוב עם תרד הנותן להן צבע ירוק עז.
ממתק הגזר ההודי המסורתי (Gajar ka Halva), הוא בעל צבע כתום עז.
תבשילי הדאל מכילים לעיתים עדשים כתומות או צהובות יחד עם כורכום וזנגביל ולכן מכילים מרקם צהוב.
רוטב התמרהינד הנאכל עם לחם הוא בעל צבע חום ולעיתים מתווספת לו מעט פפריקה חריפה.
קיימת גרסה לסמוסה הודית המכילה רסק גמבה אדומה חיה, ולכן בצק הסמוסה נצבע בצבע כתום מעט.
מאכלים > צמחוני

פאב באג'י
צ'וטפוטי
אלו מאטר
מאטר פניר
פלאק פניר
מסאלה דוסה
דוסה
דאל באט
דאל
צ'אנה מסאלה
מאכלים > גבינות

גבינת פניר
לאסי
עוף טיקה מסאלה
מאכלים > לחם

סאל רוטי
קולצ'ה
פפדאם
פורי
רוטי
נאן
צ'פאטי
מאכלים > בשרים

קורמה
טונדה קבב
שאמי קבב
סיח קבב
ניהארי
ביריאני
פילאף
סאג
ניהארי
דנסאק
קאנג'י בהט
מיראצה גוס
מאכלים > קינוחים

רברי
בונדי
מקאן מאלאי
בננה רוטי
קיר
גולאב ג'אמון
לאדו
פאלודה
קולפי
פדה
עדה פראדהמן
מאכלים > חטיפים

פאפדה
פאני פורי
פקורה
צ'יוודה
סמוסה
דבאייל
דוקלה
חמאן
חאנדבי
לקריאה נוספת

סודהא קול, בואו אתי להודו, הוצאת מטר, 1998, עמ' 70–72.
הערות שוליים

↑  What is Bhang Ganja Charas? http://www.indiacurry.com/faqterms/whatbhang.htm
↑  Izzah Cheema, Cauliflower and Potato Curry (Aloo Gobi), Tea for Turmeric, ‏2022-02-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  דוגמת ה"קשמירי" המתוק\חריף שניתן להשיג בחנויות הודיות אך בפירוש לא רק הוא ויש עוד זנים רבים כגון פלפל סודאני חריף ואחרים שצבע קליפתם לאחר ייבוש אדום עז.
↑  מידע על ראטאן ג'וט.
| מטבחים בעולם |
| --- | --- | --- |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • איסלנד • אירלנד • איטליה • אסטוניה • בלארוס • בולגריה • בלגיה • בריטניה (אנגליה • סקוטלנד) • גרמניה • הונגריה • הולנד • יוון • לוקסמבורג • ספרד • סקנדינביה (דנמרק • נורווגיה • שוודיה) • פולין • פורטוגל • צ'כיה • צרפת • רומניה • רוסיה • שווייץ |  |
| אמריקה | ארצות הברית • ארגנטינה • ברזיל • האיטי • ונצואלה • מקסיקו • פרו |  |
| אסיה | אינדונזיה • גאורגיה • הודו • וייטנאם • טורקיה • יפן • קוריאה • ירדן • ישראל • לבנון • מונגוליה • סוריה • סין • סינגפור • עיראק • פרס • קזחסטן • קטר • תאילנד • תימן |  |
| אפריקה | אריתראה • אתיופיה • דרום אפריקה • לוב • מדגסקר • מצרים • מרוקו • תוניסיה • גאנה |  |
| שונות | המטבח היהודי • מטבחי אמריקה הלטינית • המטבח המזרח-תיכוני • המטבח הים-תיכוני • המטבח האסייתי • המטבח ביוון העתיקה • מטבח ימי הביניים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560224705171  BnF: cb119581363 (data)  LCCN: sh85031835  LNB: 000051033  NDL: 00564101 
תבלינים הודיים
עוף טנדורי
ממתק הודי – גולאב ג'אמון
מנות צמחוניות האופייניות למטבח הדרום הודי
רטבים המוגשים בראשית ארוחה הודית עם לחם הנאן
סמוסה
צ'יוודה חטיף הודי מדגנים וקטניות מיובשים ומתובלים
טאלי הודי המכיל מנות קרות ומבושלות בגוונים שונים שונים בהם כתום וצהוב. הטאלי כולל גם לחם דק ("פפדאם") העשוי לרוב מקמח עדשים או קמח שעועית שחורה מקולפת).
חון אראמבורו

חון מיקל אראמבורו מחיאס (בספרדית: Jon Mikel Aramburu Mejías; נולד ב-23 ביולי 2002 בקראקס שבוונצואלה) הוא כדורגלן ונצואלי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת ריאל סוסיאדד מלה ליגה ובנבחרת ונצואלה.
קריירת מועדונים

בין השנים 2016–2017 שיחק אראמבורו במחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד, ובשנת 2017 עבר למחלקת הנוער של דפורטיבו לה גואירה. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הוונצואלית, ובסך הכל ערך 60 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. הוא זכה עם המועדון באליפות ונצואלה לעונת 2020.
ב-3 באוגוסט 2022 חתם בריאל אוניון מהפרימרה דיוויסיון RFEF. הוא ערך 32 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-1 באוגוסט 2023 חתם על חוזה לשלוש שנים בריאל סוסיאדד מלה ליגה, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-1 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 1-0 על בוניול במסגרת הסיבוב הראשון בגביע המלך הספרדי לעונת 2023/2024. ב-20 בינואר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 1-0 על סלטה ויגו במסגרת המחזור ה-21 לעונת 2023/2024. ב-14 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 2-0 לפריז סן-ז'רמן במסגרת שלב שמינית הגמר לעונת 2023/2024.
קריירה בינלאומית

אראמבורו, יליד ונצואלה בעל שורשים בסקים, מחזיק באזרחות ונצואלית ובאזרחות ספרדית. הוא שיחק בנבחרות הצעירות של ונצואלה.
ב-18 ביוני 2023 ערך אראמבורו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ונצואלה, בניצחון 1-0 על נבחרת גואטמלה במשחק ידידות.
הוא נכלל בסגל נבחרת ונצואלה לטורניר קופה אמריקה 2024, וערך שלוש הופעות בטורניר.
ב-15 באוקטובר 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 2-1 לנבחרת פרגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.
תארים

אליפות ונצואלה (1): 2020
הערות שוליים

1 2  Aramburu sueña con volver a la Real, Mundo Deportivo, ‏2021-11-13 (בספרדית)
1 2 3  Fabiola Sabedra, Jon Aramburu probará suerte en el extranjero, Últimas Noticias, ‏2022-07-21 (בספרדית)
↑  Jon Mikel Aramburu, nuevo jugador del Real Unión – Real Unión Club (ב־European Spanish)
↑  Real Sociedad oficializó la firma del defensor vinotinto Jon Aramburu y estará jugando en el Sanse, OneFootball, ‏2025-01-25 (בצרפתית)
↑  La Vinotinto juvenil tiene sus convocados para el Torneo Maurice Revello - lavinotinto.com (בספרדית)
↑  Venezuela squad for the 2023 Maurice Revello Tournament, www.festival-foot-espoirs.com (בצרפתית)
↑  Fabiana Dos Reis, Martínez, Pereira, Marqués y Aramburu: así vivieron su debut vinotinto, Idioma FutVE, ‏2023-06-21 (בספרדית)
↑  El Nacional, La Vinotinto presenta lista definitiva para la Copa América, EL NACIONAL, ‏2024-06-15 (בספרדית)
↑  FVF | LA VINOTINTO CONFIRMA SUS 26 JUGADORES PARA LA CONMEBOL COPA AMÉRICA 2024, www.fvf.com.ve
| נבחרת ונצואלה – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 גרטרול •  2 פרארסי •  3 אוסוריו •  4 אראמבורו •  5 צ'אנסיור •  6 הררה •  7 סבארינו •  8 רינקון •  9 קאדיס •  10 סוטלדו •   11 מאצ'יס •  12 קונטררס • 13 מרטינס •  14 מאקון • 15 נבארו • 16 סגוביה • 17 לקבה • 18 קאסרס • 19 רמירס • 20 אנחל • 21 גונסאלס • 22 רומו • 23 רונדון • 24 אנדרדה • 25 באיו • 26 פריירה • מאמן: בטיסטה |  1 גרטרול •  2 פרארסי •  3 אוסוריו •  4 אראמבורו •  5 צ'אנסיור •  6 הררה •  7 סבארינו •  8 רינקון •  9 קאדיס •  10 סוטלדו •   11 מאצ'יס •  12 קונטררס • 13 מרטינס •  14 מאקון • 15 נבארו • 16 סגוביה • 17 לקבה • 18 קאסרס • 19 רמירס • 20 אנחל • 21 גונסאלס • 22 רומו • 23 רונדון • 24 אנדרדה • 25 באיו • 26 פריירה • מאמן: בטיסטה | ונצואלה |
הומוסקסואליות ביוון העתיקה

הומוסקסואליות (משיכה לבני אותו המין) הייתה נפוצה ביוון העתיקה בעיקר בין גברים מבוגרים לבין נערים ונכתבו על הנושא שירים וחיבורים על ידי אישים יוונים כגון הרודוטוס, קסנופון ואתנאיוס. אחת מן התבניות החברתיות המקובלת ביוון העתיקה ליחסים בין שני אנשים הייתה פדרסטיה (קשר חונכות שמתקיים בין נער לאזרח לעיתים אף תוך קשר אינטימי עד להתבגרותו של הנער). בקרב הגברים המבוגרים, הקרבה הארוטית עם הנערים לא סתרה את משיכתם המינית לנשים ואלו התקיימו זו לצד זו. גם משיכה בין נשים זכתה לייצוג מכובד, ובהקשר זה התפרסמה המשוררת סאפפו שכתבה שירי אהבה לסביים באי לסבוס אשר ממנו נלקח המונח לסבית.
פדרסטיה, פדגוגיה והומוסקסואליות ביוון העתיקה

קשר קרוב בין גבר מבוגר לבין נער היה לרוב תופעה לגיטימית בתרבות היוונית כחלק מתהליך חינוכי. השאלה שנשארת פתוחה היא באיזו מידה הייתה רווחת גם קִרבה ארוטית בין המבוגר לנער תחת חסותו ועד כמה היא הייתה מקובלת מבחינה חברתית. יש הטוענים כי התופעה לא גונתה או הוסתרה, ואף מצאה את ביטויה בתרבות היוונית הקדומה. אחת הדמויות המוכרות במיתולוגיה היוונית, לדוגמה, היא דמותו של יקינתון (יקינתוס), נסיך יפה תואר, בנם של פיראוס, מלך מקדוניה, והמוזה קליאו, שהיה אהובו של האל אפולו. לאחר שיקינתון נהרג בנסיבות טרגיות, יצר אפולו האבל מדמו את פרח היקינתון.
פדרסטיה, פדגוגיה והומוסקסואליות ביוון העתיקה > בחינה חברתית

היוונים הבדילו בין גברים בעלי תפקיד אקטיבי ביחסים ההומוסקסואליים לבין בעלי תפקיד פסיבי שנתפס כנשי. כבר מילדות למדו הנערים לטפח את גופם אבל כל תצוגה של נשיות וחולשה נראתה בעין רעה בקרב היוונים. גבר נשי היה זוכה לכינוי: "קינאיטוס", אפשר להתחקות על מקור המילה במשפט "קינון טין אידו" שמשמעותו היא "המביא את קללת אידו" (אלילה זוטרה שהענישה עבריינים), הכינוי נחשב למחפיר ומביך ביותר.
למרות שמרבית המקורות הספרותיים והאמנותיים מתייחסים לתופעה מנקודת המבט של השכבה האריסטוקרטית, אין להכחיש את שכיחות התופעה בקרב כל המעמדות.
פדרסטיה, פדגוגיה והומוסקסואליות ביוון העתיקה > מקור התופעה והתפתחותה

המקורות העומדים לרשותנו בנוגע ליחסה של החברה ביוון העתיקה ליחסים הומוסקסואליים הם מוגבלים. סביר להניח שמקור התופעה הוא בתרבות המינואית שהייתה הראשונה שהציגה מנהגים כאלו. בשלב מאוחר יותר תרבותה השפיעה על יוון וגרמה להופעת הפדרסטיה.
ברם, קיימים מספר גורמים נוספים לתפוצת הפדרסטיה ביוון העתיקה:
הנשים נחשבו לנחותות ביחס לגברים, כך שקשר עם גבר יכול להיראות כקשר יותר מכובד מזה עם אישה.
הדת היוונית העתיקה לא אסרה תופעה זו, ולעיתים אף הראתה אהדה אליה.
בין הגברים שררה קרבה רבה. הם התרחצו בעירום בבתי המרחץ, הפגינו את יכולתם האתלטית בעירום ויצרו קשרים בין-אישיים הדוקים, לעיתים תוך כדי פעילות צבאית, לעיתים כקשר בין מחנך למחונך ולעיתים כקשר מיני (על ההופליטים ביוון, לדוגמה, נאמר כי היו להם שתי הנאות בשדה הקרב, שתיהן היו במאוזן, הראשונה הייתה שינה).
הגוף הגברי היה האידיליה היוונית. מרבית יצירות האומנות הראו גברים ערומים וחסונים ואילו נשים מופיעות לעיתים רחוקות יותר. אריסטופאנס התייחס לנער המושלם כ"בעל חזה מרשים, עור בריא, כתפיים רחבות, ישבן גדול ואיבר מין קטן".
מערכות היחסים לא היו מאריכות ימים. בהגיעם לבגרות הנערים התחתנו עם נשים, ונטשו את המנהג לכל המאוחר בגיל 30.
פדרסטיה, פדגוגיה והומוסקסואליות ביוון העתיקה > המציאות ההומוסקסואלית

אין ביכולתנו לדעת כיצד בדיוק התנהלו היחסים המיניים, אולם קשה להאמין כי נשמרו עד הסוף כל החוקים הפדרסטיים והפדגוגיים. ספק אם הנערים ראו במערכות היחסים שאליהם נקשרו לא יותר מאשר טקסי חניכה, ובמין – לא כלום מלבד סיפוק של צורכי המחנך.
לעיתים לא רחוקות היו מקרים כמו אלו של החבורה המקודשת של תבאי שבה לא קוימו מרבית החוקים. נפוץ תיעוד אומנותי וספרותי דווקא של יחסים בין בני אותו הגיל, וישנם אפילו מקרים חריגים שבהם הצעיר חיזר אחר המבוגר כמו בזה של אלקיביאדס וסוקרטס.
לקט של יצירות ספרותיות נבחרות

העדויות הקדומות ביותר לפדרסטיה משתייכות למאה ה-7 לפנה"ס. העדויות לתופעה באות בצורת שירה, מחזות, טקסטים פילוסופיים, אוטוביוגרפיות, ציורים, כלי חרס ואגדות. יש להבין כי חלק מהעבודות הללו מציגות את החברה כאידיאלית, זאת לעומת המציאות שלעיתים רחוקה משלמות. על כן יש לראות את הטקסטים בהקשר של התקופה ושל המקום שבו נכתבו ולא לראותם כאמת המלאה.
לקט של יצירות ספרותיות נבחרות > בשירה

קִרבה בין שתי נשים נבחנת בעיקר על ידי סאפפו, בת המאה השביעית לפנה"ס, שנחשבת עד היום לאחת מהמשוררות היווניות הגדולות. פועלה העיקרי היה באי לסבוס (שממנו יצא המושג לסביות – בהקשר למשוררת שגרה בו).
סאפפו כתבה לא אחת גם שירים עם מוטיבים הטרוסקסואליים ונודעה כאישה נשואה בעלת ילדים, אך אי אפשר שלא להתייחס לאזכורים הרבים העוסקים באהבתה לנשים. אותן נשים היו תלמידותיה, ועל כן יש גם מן המוטיב הפדרסטי בשירתה.
חזרי-נא שוב, שחרריני מ-

כאבי זה, כל אשר נפשי משתוקקת

שיתגשם, הגשימי, ותהיי

בת בריתי
מקור ספרותי נוסף הם שירים ליריים שיוחסו בטעות למשורר ארכילוכוס, משורר מן המאה השביעית לספירה. באחד הפרגמנטים שנותרו מתאר המשורר את הגבר כבוגדני:
... בשבילו הכול שטיות

חוץ מזין עם יכלת

לעמוד לו בזקיפות

בתוך חגוי השת.

והוא מרוצה מאהובו

כל עוד נהנה להינעץ על-ידו.

אבל כשהכיף מסתיים

הוא משליך את יקירו הקודם

ומחפש לו סוסי-הרבעה שריריים...
דוגמה אחרת היא עבודתו של איביקוס במאה ה-6 לפנה"ס. בין יצירותיו יש אחת המתייחסת לקשר בין זאוס לגנימדס (נער טרויאני יפה תואר שזאוס לקח להיות משרתו באולימפוס). היה במיתוס כדי לאשש, להצדיק ולרומם את היחס כלפי התופעה, ולהציגה כבעלת אישור דתי.
לרוב מייחסים את המצאת הפדרסטיה לתושבי כרתים. אריסטו, לדוגמה, סובר כי מקור התופעה בניסיון למנוע פיצוץ אוכלוסין. אפורוס תיאר טקס משונה שבו היה חוטף מאהב ('פילוטור') את אהובו ('קלאינוס') ומביאו לאחוזתו למשך חודשיים שהועברו ברובם בציד. עם תום התקופה היה חוזר הנער הביתה עם מתנות. חוקרים מייחסים לטקס תכונות של טקס חניכה ומעבר מילדות לבגרות.
לקט של יצירות ספרותיות נבחרות > טקסטים היסטוריים ופילוסופיים

סיפור מפורסם אודות זוג מאהבים בשם הארמודיוס ואריסטוגיטון מספר כי השניים ניסו להתנקש בשני הטירנים היפרכוס והיפיאס. ניסיונם נכשל חלקית שכן הצליחו להרוג את היפרכוס בלבד, נתפסו ונהרגו. יש הטוענים כי בזכות התנקשות זו חיסלו את הטירניה באתונה שהחלה בימיו של אביהם של היפרכוס והיפיאס פייסיסטראטוס. פועלם הונצח בפסל מפורסם המכונה "קוטלי הטיראנים".
אריסטו ותוקידידס סברו כי בסיפור אין אמת ולמעשה מעשי השניים רק החמירו את המצב היות שהיפיאיס, הטירן ששרד את ניסיון ההתנקשות, שלט ביד עוד יותר קשה אחרי הניסיון להורגו. יש המאמינים כי הסיפור הציג את הזוג (הפדרסטי) כמסייע לפיתוח הדמוקרטיה האתונאית ובכך ניסה להביא לאישור רחב יותר של התופעה.
באחת מעבודותיו מתאר קסנופון את אגסילוס כמושל מושלם, שלמרות שאינו יכול שלא להימשך לנערים הוא מונע מעצמו כל מימוש פיזי של רצונותיו. קסנופון למעשה מתח ביקורת על יחסים בין גברים. המלך הספרטני אגסילוס היווה דוגמה מושלמת למשמעת עצמית שהוערצה בתרבות הספרטנית ככלל, ובזאת הפדרסטית בספרטה בפרט, על כן יש הסוברים כי יחסים חד-מיניים בספרטה לא הגיעו ליחסי מין.
פלוטרכוס סיפר כי מערכות היחסים הללו החלו בגיל 12 והיוו חלק מחניכת הנערים. הוא גם טען כי אותן מערכות יחסים היו נהוגות גם בין נשים.
אליאן מספר כי הילדים הספרטנים לא היו מתנשאים כמקביליהם האתונאים היות שמאהביהם ידעו "להכניס בהם מידות טובות". יש חוקרים הטוענים כי משמעות העניין הוא קיום מערכת יחסים מינית בין נערים לגברים, כל זאת בניסיון להכניס בהם תכונות שתואמות לוחם ספרטני. הזוגות הללו זכו לכינוי 'אייספנאלים' מהמילה 'אייספיין' שמשמעותה לתת השראה.
תושבי האזורים הבוטיים של יוון (כדוגמת התבאים) עסקו ללא ספק באהבה פיזית חד-מינית, והדוגמה המפורסמת ביותר היא זאת של החבורה המקודשת של תבאי, קבוצת לוחמים אגדית שזכתה בניצחונות בלתי אפשריים ומכריעים וסייעה רבות לגדולת תבאי. היחידה הורכבה מזוגות הומוסקסואליים בלבד.
איון מכיוס והיארומימוס מרודוס מספרים על פלרטוטיו של סופוקלס עם ילדים, סיפור המספק מידע צבעוני על דרך החיזור שנקטו בה מאהבים. הביוגרפיה של אלקיביאדס מאת פלוטרכוס מראה כמה היו מוכנים המאהבים לסבול כדי להשיג את מבוקשם.
בדיאלוג המשתה של אפלטון מתאר סוקרטס תהליך שבו הבנת ה"ארוס" (אהבה) מביאה לניקוי נשמתו של האדם ולשיחררו מהשעבוד הפיזי.
בתחילה רואה אדם את יופיו של גוף הנער, מאוחר יותר את זה של כל גוף, מאוחר יותר את זה של מוסדות אנושיים (כמו המדינה) עד שהאדם לומד להעריץ את יופי ושלמות הטבע והאלים.
פאוסאניאס מתאר כיצד התנהלו מערכות יחסים חד-מיניות. הייתה חשיבות רבה להוכחת האהבה מצד המחזרים באופנים כמו לינה לצד דלת בית אהובם. כמו כן אבות רבים לא רצו שבניהם יהיו מחוזרים בידי גברים ונקטו באמצעים למנוע את התופעה. נאסר על גברים להראות סימנים של נשיות ופאסיביות והיה עליהם להיכנע למאהביהם באיטיות.
אריסטופאנס טען שבעבר חיו בני האדם כשני אנשים בגוף אחד, האלים הפרידו את הגוף לזה של שני אנשים בודדים ולכן בני אדם מבלים את חייהם בחיפוש חציים השני, האנשים שמקורם בגוף של שני גברים מחפשים את חציים השני בקרב גברים אחרים, והם מתחתנים ומולידים ילדים רק כחלק ממחויבות חברתית.
ראו גם

הגדוד הקדוש של תבאי
פדרסטיה ביוון העתיקה
לקריאה נוספת

K J Dover: Greek Homosexuality.
Thomas K. Hubbard: Homosexuality in Greece And Rome.
אפלטון: המשתה (הסימפוזיון).
פלוטרכוס: חיי אישים.
"קוטלי הטיראנים", המוזיאון הארכאולוגי של נאפולי, איטליה.
מערכת טולהומה

מערכת טוֹלָהוֹמָה (באנגלית: Tullahoma Campaign) או מערכת מרכז טנסי (באנגלית: Middle Tennessee Campaign), הייתה מבצע צבאי אשר נערך בין 24 ביוני ל-3 ביולי 1863, ובמהלכו ביצעה ארמיית הקמברלנד של האיחוד בפיקוד מייג'ור ג'נרל ויליאם רוזקרנס את אחד התמרונים החשובים של מלחמת האזרחים האמריקנית. תוצאת המערכה הייתה דחיקתם של כוחות הקונפדרציה ממרכז טנסי ואיום על העיר האסטרטגית צ'טנוגה.
ארמיית טנסי של הקונפדרציה בפיקוד גנרל ברקסטון בראג תפסה עמדות הגנה חזקות בהרים במרכז טנסי, עם מפקדה בעיר טולהומה (אנ'). באמצעות סדרה של התקפות הטעיה מתוזמנות היטב הצליח רוזקרנס לכבוש מספר מעברי הרים חשובים; בין היתר, נשק חדיש – רובה ספנסר נטען המחסנית – עזר להכריע את הכף. כוחות הקונפדרציה סבלו מיריבות קשה בין גנרלים וממחסור באספקה, וכאשר כוחות האיחוד איימו לנתק את דרכי האספקה והתקשורת שלהם, נסוגו מטולהומה אל עבר צ'טנוגה, אשר שוכנת מצפון לגבול עם ג'ורג'יה על נהר טנסי.
המערכה הסתיימה באותו שבוע שבו התרחשו שני ניצחונות אסטרטגיים של האיחוד, בקרב גטיסברג ובמצור על ויקסבורג; רוזקרנס התלונן שהישגו לא קיבל את תשומת הלב הראויה. עם זאת, אבדות הקונפדרציה במערכת טולהומה היו מועטות, וצבאו של בראג נותר חזק דיו על מנת להנחיל לרוזקרנס תבוסה בקרב צ'יקמוגה, חודשיים מאוחר יותר.
הצדדים הלוחמים > האיחוד

ארמיית הקמברלנד בפיקודו של רוזקרנס מנתה בתחילת המערכה כ-60,000 איש, אשר היו מאורגנים באופן הבא:
גייס XIV בפיקוד מייג'ור ג'נרל ג'ורג' הנרי תומאס (George H. Thomas), אשר מנה 26,058 חייל;
גייס XX בפיקוד מייג'ור ג'נרל אלכסנדר מ' מק'קוק (Alexander McDowell McCook), אשר מנה 16,047 חייל;
גייס XXI בפיקוד מייג'ור ג'נרל תומאס ל' קריטנדן (Thomas L. Crittenden),  אשר מנה 17,023 חייל;
גייס עתודה בפיקוד מייג'ור ג'נרל גורדון גריינג'ר (Gordon Granger), אשר מנה 20,615 חייל;
גייס פרשים בפיקוד מייג'ור ג'נרל דייוויד ס' סטנלי (David S. Stanley), אשר מנה 12,281 חייל.
הצדדים הלוחמים > הקונפדרציה

ארמיית טנסי בפיקודו של בראג מנתה כ-45,000 חיילים, והייתה מאורגנת באופן הבא:
הגייס  של פולק, בפיקוד לוטננט ג'נרל ליאונידס פולק (Leonidas Polk), אשר מנה 14,260 חייל;
הגייס  של הארדי, בפיקוד לוטננט ג'נרל ויליאם הארדי (William J. Hardee), אשר מנה 14,949 חייל;
גייס הפרשים של וילר, בפיקוד מייג'ור ג'נרל ג'וזף וילר (Joseph Wheeler), אשר מנה 8967 חייל;
גייס הפרשים של פורסט, בפיקוד בריגדיר ג'נרל נייתן ב' פורסט, אשר מנה 4,107 חייל.