stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערכת מוניטין
סוגים > בנקי מוניטין (Reputation banks)

כלכלת השיתוף המתעוררת מגדילה את חשיבות האמון בשווקים ובשירותים של עמיתים לעמיתים (P2P). משתמשים יכולים לבנות מוניטין ואמון במערכות בודדות, אבל בדרך כלל אין להם את היכולת לשאת את המוניטין שנצבר למערכות אחרות. רייצ'ל בוטסמן ורו רוג'רס טוענים בספרו ' מה שלי הוא שלך' (2010), ש"זה רק עניין של זמן עד שתהיה צורה כלשהי של רשת שמאגדת הון מוניטין על פני מספר צורות של צריכה שיתופית". מערכות אלה, המכונות לעיתים קרובות בנקי מוניטין, מנסה לתת למשתמשים פלטפורמה לנהל את המוניטין שלהם על פני מספר מערכות.
תפקיד בבנית אמון

בגלל האנונימיות של משתמשים באתרי אינטרנט ובקהילות וירטואליות לרבות אתרי סחר אלקטרוני, יש צורך במערכת לתיווך מוניטין של משתמש. לפני האינטרנט, הערכת מוניטין נעשתה על סמך הכרות קודמת, רכילות בין-אישית, דירוג על ידי סוכנויות דירוג, ומעמד בקהילה. האינטראקציה עם מספר גדול של משתמשים אנונימיים, עם סיכוי נמוך לאינטראקציה נוספת בעתיד, מחייבת מערכת לאיסוף, סיכום והפצה של מוניטין כדירוג של משתמש על סמך התנהגותו בעבר.
אף על פי שמיעוט קטן של התורמים מידע לדירוג או המשתמשים בו מכירים אחד את השני, מסייעת מערכת מוניטין להחליט במי לתת אמון, ובמקביל להרתיע השתתפות של משתמשים בלתי מיומנים או לא הוגנים.
יסוד תאורטי

עסקה חד פעמית בין קונה למוכר ניתנת לתיאור על ידי משחק דילמת האסיר, בה יש למוכר תמריץ לרמות את הקונה. המקרה של יחסים מתמשכים בין קונה ומוכר ניתן לתיאור על ידי דילמת האסיר האיטרטיבית, בה יש למוכר אינטרס לשתף פעולה כדי להמשיך לסחור בעתיד, שכן סך הרווח העתידי גבוה מהרווח קצר הטווח הנובע מתרמית בעסקה בודדת. מערכת מוניטין אוספת משוב מעסקאות רבות של כל סוחר עם קונים, אשר קיימו קשר לפחות פעם אחת, ובכך הופכת אינטראקציות בודדות של מוכר עם קונה מסוים לסדרה של עסקאות של אותו מוכר עם כלל קהילת הקונים, ועל כן ניתנת לתיאור על ידי משחק דילמת האסיר האיטרטיבית. במצב זה יש למוכר אינטרס מובהק לנהוג ביושר אף על פי שסיכויו לפגוש לקוח מסוים פעם שנייה נמוכים
,
שכן מרחף מעליו "הצל של העתיד"
דוגמאות בולטות של יישומים

מערכות מוניטין מיושמות באתרי מסחר אלקטרוני כגון אמזון, בפורום המשוב של אתר המכירות הפומביות המקוונות eBay, באתר השאלות ותשובות Yahoo! Answers של יאהו, בו ליד כל שם משתמש מצוין איזה אחוז מן התשובות שחיבר נבחרו כתשובות הטובות ביותר, ובאתרי המלצות כגון TripAdvisor, המציג ליד כל שם משתמש את מספר הביקורות שכתב שנבחרו כמועילות על ידי משתמשים אחרים.
חיפוש: ברשת (ראו PageRank)
מסחר אלקטרוני: eBay, Epinions, Bizrate, Trustpilot
מדיה חברתית: Reddit, Digg, Imgur
קהילות מתכנתים: Advogato, freelance marketplaces, Stack Overflow
אתרי ויקי: הגדלת כמות ואיכות תרומות (Dencheva, Prause & Prinz 2011)
אבטחה: TrustedSource
אתרי שאלות ותשובות: קוורה, Yahoo! Answers, Gutefrage.net, Stack Exchange
דואר אלקטרוני: DNSBL and DNSWL provide global reputation about email senders
מוניטין אישי: CouchSurfing (מטיילים),
המגזר השלישי (NGOs): GreatNonProfits.org, GlobalGiving
מוניטין מקצועי של מתרגמים: BlueBoard ב-ProZ.com
מערכת מוניטין כללית: Yelp, Inc, מידרג.
אקדמיה: מדדי ציטוטים כדוגמת h-index.
ראיות המשמשות להערכת אמון

ישנם ארבעה סוגי ראיות המשמשות להערכת אמון
"ראיות הפנים" – ראיות בתקשורת בין אישית: מאפייני דיבור, שפת גוף, הבעות פנים, וכו'. לאנשים רבים קשה לזייף ראיות כאלה.
"ראיות התיק" – ראיות היסטוריות על אמינותו של B במפגשים קודמים עם A
"ראיות מסגרת" – ראיות על אמינותו של B ביחסיו עם אנשים אחרים, כגון עדויות של אנשים אחרים, או האופן שבו הוא מתנהל איתם
"ראיות הקשר" – ראיות על הסיטואציה שבה ניתן האמון, למשל מכירת מכונית משומשת או עדות במשטרה
משמעותיות במיוחד הן ראיות בדבר העלות של B להפר את האמון או לפרק את מערכת היחסים עם A. ככל שהעלות שלו יותר גבוהה, כך סביר יותר שהוא ראוי לאמון
ראיות הקשר חשובות הן ראיות בדבר הזהות של B
ראיות הקשר, במיוחד ראיות זהות, קשות יחסית לזיוף
המלצות

תומאס סימפסון (אנ') כותב במאמרו (e-Trust and reputation (2012 מספר המלצות לעקרונות מנחים בתכנון ובביצוע של מערכות מוניטין:
תיגמול כותבי ביקורות טובים – כתיבת ביקורת גוזלת זמן ומאמץ, ולכן רצוי לתגמל את מי שעושה אותה היטב.
מניעת תגובות גומלין – יש למזער את האפשרות של משתמשים שונים להגיב זה על זה, למשל, לפרסם ביקורות הדדיות באותו זמן, או להגביל את חלון הזמן שבו מותר למשתמש לכתוב ביקורת על מישהו שביקר אותו.
עידוד נאמנות לקהילה – מאחר שייתכן שאנשים נמנעים מכתיבת ביקורות שליליות מחשש לפגיעה במבוקרים, יש להדגיש בפניהם את התרומה של ביקורות שליליות לקהילת המשתמשים בכללותה.
מניעת ביקורות אנונימיות – אין לאפשר למשתמשים אנונימיים לכתוב ביקורות או לדרג. הכוונה היא לא בהכרח לפרסם את זהותם ברבים, אלא לדאוג לכך שלבעלי האתר תהיה יכולת לזהות אותם.
מתן זכות דירוג רק למשתמשים רלוונטיים – למשל, רק מי שצרך שירות מסוים יכול לדרג את נותן השירות.
מתן עדיפות לביקורות שליליות – מאחר שרוב הביקורות הן חיוביות, יש לתת עדיפות ובולטות לביקורות שליליות.
מתן עדיפות לביקורות עדכניות – ישנה סכנה שמשתמשים בעלי מוניטין טוב יתחילו להתדרדר תוך שהם ממשיכים ליהנות מהמוניטין הטוב שלהם בעבר. לכן יש לתת עדיפות ובולטות לביקורות חדשות.
סנקציות לא משפטיות – צריכה להיות לבעלי האתר יכולת להטיל סנקציות על משתמשים לא אמינים, למשל לחסום אותם מכתיבת המלצות נוספות. היתרון של יכולת זו הוא כפול: היא מרחיקה משתמשים בעיתיים ויוצרת הרתעה אצל שאר המשתמשים
ראו גם

מערכות המלצה
מוניטין
הערות שוליים

↑  Resnick, P. et al. "Reputation systems", Communications of the ACM, 43(12), 2000.
↑  Resnick, P. & and Zeckhauser, P. "Trust Among Strangers in Internet Transactions: Empirical Analysis of eBay's Reputation System". Advances in Applied Microeconomics, 11, 2002.
↑  Axelrod, Robert. "The Evolution of Cooperation". New York: Basic Books, 1984.
Dellarocas, C. (2003). "The Digitization of Word-of-Mouth: Promise and Challenges of Online Reputation Mechanisms" (PDF). Management Science. 49 (10): 1407–1424. doi:10.1287/mnsc.49.10.1407.17308.
Vavilis, S.; Petković, M.; Zannone, N. (2014). "A reference model for reputation systems" (PDF). Decision Support Systems. 61: 147–154. doi:10.1016/j.dss.2014.02.002. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2017-07-13. נבדק ב-2018-01-03.
Dencheva, S.; Prause, C. R.; Prinz, W. (בספטמבר 2011). Dynamic self-moderation in a corporate wiki to improve participation and contribution quality (PDF). Proceedings of the 12th European Conference on Computer Supported Cooperative Work (ECSCW 2011). Aarhus, Denmark. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2014-11-29. נבדק ב-2018-01-03. {{cite conference}}:  (עזרה)
D. Quercia, S. Hailes, L. Capra. Lightweight Distributed Trust Propagation. ICDM 2007.
R. Guha, R. Kumar, P. Raghavan, A. Tomkins. Propagation of Trust and Distrust WWW2004.
A. Cheng, E. Friedman. Sybilproof reputation mechanisms SIGCOMM workshop on Economics of peer-to-peer systems, 2005.
Hamed Alhoori, Omar Alvarez, Richard Furuta, Miguel Muñiz, Eduardo Urbina: Supporting the Creation of Scholarly Bibliographies by Communities through Online Reputation Based Social Collaboration.(הקישור אינו פעיל) ECDL 2009: 180-191
Sybil Attacks Against Mobile Users: Friends and Foes to the Rescue by Daniele Quercia and Stephen Hailes. IEEE INFOCOM 2010.
הסוכן

| --- | --- |

 בימוי:  אסגאר פרהאדי 
 הופק בידי:  אסגאר פרהאדי, אלכסנדר מלט-גאי 
 תסריט:  אסגאר פרהאדי 
 עריכה:  האידה ספיארי 
 שחקנים ראשיים:  שהאב חוסייני   טהראני אלידוסטי
 מוזיקה:  סטאר אורקי 
 צילום:  Hossein Jafarian 
 מדינה:  איראן, צרפת 
 חברה מפיצה:  Lucky Red Distribuzione, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 בפברואר 2017 
 משך הקרנה:  123 דק' 
 שפת הסרט:  פרסית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט אונס ונקמה, סרט מתח 
 מקום התרחשות:  איראן 
 תקופת התרחשות:  העשור השני של המאה ה-21 
 הכנסות באתר מוג'ו:   thesalesman
 פרסים:  פרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר 
 www.thesalesmanfilm.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
הסוכן (בפרסית: فروشنده; בצרפתית: Le Client) הוא סרט דרמה איראני-צרפתי משנת 2016, שכתב וביים אסגאר פרהאדי, בכיכובם של שהאב חוסייני (עמאד) וטארנה עלידוסטי (ראנה). עמאד וראנה הם זוג שחקני תיאטרון נשוי, המעלים יחדיו את מחזה בשם מותו של סוכן מאת ארתור מילר (מכאן שם הסרט). חייהם מתערערים כאשר ראנה מותקפת בביתם החדש. עמאד מנסה לחשוף את זהות התוקף, וראנה חווה פוסט טראומה.
פרהאדי בחר במחזה של מילר כסיפור בתוך סיפור, בשל התבססות על מוטיבים משותפים. הסרט נוצר בהפקה משותפת בין איראן לצרפת, הצילומים התקיימו בטהראן.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2016, שם זכה בשני פרסים – התסריט הטוב ביותר עבור פרהאדי והשחקן הטוב ביותר עבור חוסיני. הסוכן זכה לביקורות טובות ממבקרי הקולנוע, ששיבחו בעיקר את בימויו וכתיבתו של פרהאדי, וזכה גם בפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר (השני בקריירה של פרהאדי, אחרי פרידה). עם זאת, פרהאדי לא השתתף בטקס טקס פרסי אוסקר ה-89 במחאה על הצו הנשיאותי 13769 שהגביל אזרחים משבע מדינות בעלות רוב מוסלמי, בהן אירן, להיכנס לארצות הברית או להגר אליה.
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
שחקנים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
שהאב חוסייני – עמאד
טהראני אלידוסטי – ראנה
הפקה > פיתוח

אסגאר פרהאדי אמר כי הגה חלקים גדולים מעלילת הסרט שנים לפני הפקתו, אך לא חשב שהיא מספיקה כדי ליצור סרט, עד שהחליט שגיבוריו צריכים להיות שחקני תיאטרון. ההחלטה נבעה בין היתר בשל הרקע של פרהאדי בעולם התיאטרון, ורצונו לשקוע מחדש באווירת התיאטרון. בנוסף, חשב ששחקנים צריכים לחשוב על עצמם כאנשים אחרים ולייצר אמפתיה, ושבדומה לכך גיבור הסרט ייאלץ לחוש אמפתיה כלפי לגבר אחר.
כשחיפש מחזה שיכלל בתוך הסרט, חקר פרהאדי את עבודתם של ז'אן-פול סארטר והנריק איבסן לפני שמצא את מותו של סוכן של ארתור מילר, אותו תיאר כ"מתנה עבורי". פרהאדי מצא בין המחזה והסרט נושאים מקבילים של "השפלה", והשווה גם את היחסים בין הדמויות שלו רנה ועמאד לזו של לינדה ווילי לומן. סמליות נוספת נוספה עם הבניינים המתפוררים, שלפי פרהאדי מייצגים מערכות יחסים מתפוררות.
הפקה > צילומים

אף על פי שתכנן לצלם פרויקט בספרד (הסרט כולם יודעים) בחר פרהאדי לדחות אותו ולחזור לטהראן כדי ליצור את הסוכן בשנת 2015. הוא ליהק את שהאב חוסייני לתפקיד הראשי, שהיווה שיתוף הפעולה השלישי ביניהם. פרהאדי שיבח את חוסייני על כך שעיצב דמויות מגוונות.
בסרט מופיעים שחקנים אחרים מהסרט פרידה משנת 2011, והוא הסביר שהקשר נובע מכך שסרטיו עוסקים בזוגות צעירים. הסצנה האחרונה צולמה כדי להיראות תיאטרלית מאוד, עם תאורה מנורות.
שחרור

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל קאן בשנת 2016, שנכלל במדור התחרות. הסרט יצא באיראן ב-31 באוגוסט, החל בטהראן בשעה מוקדמת לא שגרתית של 6:45 אני היא נבחרה גם לשחק בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו בספטמבר 2016, וציינה את הקרנתה הראשונה בצפון אמריקה. עד 3 בדצמבר הוא הכניס 4.2 דולר מיליון באיראן, הגבוה ביותר מבין סרטים איראניים עד כה.
שחרור > שבחים

בפסטיבל קאן חוסייני זכה בפרס השחקן הטוב ביותר ופרהאדי זכה בפרס התסריט הטוב ביותר. הסרט ייצג את איראן בקטגוריית פרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר, וזכה בו בטקס פרסי אוסקר ה-89. הזכייה מהווה את זכייתו השנייה של פרהאדי בפרס, לאחר פרידה.
שחרור > חרם פרסי האוסקר

בעקבות הצו הנשיאותי 13769 של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ שחסם את כניסתם של אזרחים משבע מדינות בעלות רוב מוסלמי (בהן איראן) לארצות הברית, ב-26 בינואר 2017 צייצה אלידוסטי כי היא תחרים את טקס פרסי אוסקר ה-89 במחאה על האיסור הגזעני.
ב-29 בינואר כתב פרהאדי לניו יורק טיימס כי במקור הוא מתכנן להשתתף בטקס ולהפנות את תשומת לב התקשורת ל"נסיבות הבלתי צודקות", מתוך אמונה שהאקדמיה האמריקאית לקולנוע תחלוק את עמדתו המתונה. הוא גם השווה את האיסור לרטוריקה של קיצוניים באיראן. ב-30 בינואר תמך הבמאי האוסטרלי ג'ורג 'מילר בהחלטתו של אסגר פרהאדי באומרו כי "טירוף לא הגיוני" "משפיע על ארצות הברית ועל שאר העולם.", וכמה מיוצרי הסרטים בבריטניה כתבו מכתב שארגן מארק דון ליו גרוסוונור, הדוכס השביעי מווסטמינסטר, על אישור לערוך הקרנת חוץ של הסוכן בכיכר גרוונר בלונדון "ממש מול בניין שגרירות ארצות הברית" בליל טקס פרסי האוסקר. כשהתוכנית התמעמה, לילי קול, שהייתה בין החתומים, גייסה אליה את סאדיק קאן, ראש עיריית לונדון. קאן הציע את כיכר טרפלגר להקרנה בחינם.
ב-3 בפברואר תמך דמיאן שאזל בפרהאדי כשנשא נאום קבלה על זכייתו בפרס העליון של פרסי גילדת הבמאים עבור הסרט לה לה לנד. שאזל אמר כי אי-הכללתם של יוצרי סרטים היא "אנטי-אמנות". ב-19 בפברואר הודיע ראש סוכנות הכישרון המאוחדת, ג'רמי צימר, כי מסיבת האוסקר השנתית של UTA בוטלה ובמקום זאת תתקיים עצרת מחאה.
ב-24 בפברואר הודיע פרהאדי כי אנושה אנסארי, הידועה כתיירת החלל הראשונה, ופירוז נאדרי, לשעבר מנהל חקר מערכות השמש בנאס"א – ייצגו אותו בטקס האוסקר. בליל טקס האוסקר, 26 בפברואר, כשהסרט זכה באוסקר לסרט הטוב ביותר בשפה זרה, אנסארי עלתה לבמה כדי לקרוא מתוך הצהרה מוכנה שכתב פרהאדי, שאמרה בחלקה "היעדרותי היא מתוך כבוד לתושבי ארצי ואלה משש המדינות האחרות שלא זכו לכבוד על ידי החוק הלא אנושי האוסר על כניסת מהגרים לארצות הברית."
ראו גם

חזרות (סדרת טלוויזיה ישראלית)
לוז'ישט

אנדרטה לזכר יהודי טרוכנברוד ולוז'ישט שנספו בשואה, בבית העלמין הדרום
לוז'ישט (Lozisht) הייתה עיירה יהודית קטנה בפולין (מאז תום מלחמת העולם השנייה בשטחה של אוקראינה), שיחד עם העיירה הסמוכה לה טרוכנברוד היוותה קהילה אחת גדולה.
לאחר מלחמת העולם השנייה היישוב במקום, כמו גם בטרוכנברוד הסמוכה, לא חודש.
יהודי לוז'ישט

איגנטובקה נוסדה בשנת 1838, בימי הצאר הרוסי ניקולאי הראשון, על שטח של 2,770 דונם של קרקע ממלכתית, בסמוך למושבה החקלאית היהודית זופיובקה, שנוסדה שלוש שנים קודם לכן.
המתיישבים במקום היו יהודים מעיירות ווהלין ופולסיה. בשנת 1897 ישבו במקום 567 יהודים, ובראשית המאה ה-20 ישבו במקום 1,204 יהודים. הענפים העיקריים במושבה היו משק חלב, שאת מוצריו הובילו לערים לוצק ורובנו, טחנת קמח גדולה ובורסקאות.
בעת מלחמת העולם הראשונה נפגעו המשקים במושבה, ורבים מיושביה עזבוה. משקים אלו שוקמו בעזרת הג'וינט ואורט. במפקד משנת 1921 נמנו במושבה 577 יהודים ועוד 8 לא יהודים.
במושבה כיהנו הרב זלמן שוסטר, שעבד גם במשקו הפרטי, והרב שמעון גולדשטיין, ובשנות העשרים היו במקום שני בתי כנסת. יהודי המושבה נמנו ברובם עם חסידי אוליקה, חסידי טריסק וחסידי סטפאן.
בשנות העשרים עלו כמה מיהודי המושבה לארץ ישראל. הפעילות החינוכית והתרבותית במושבה הייתה קשורה למושבה זופיובקה, שם גם פעלו בשנות העשרים בית ספר וגן ילדים עבריים, ספרייה וסניפי מפלגות ותנועות נוער ציוניות. רוב הנוער באיגנטובקה השתייך לתנועת בית"ר, שקן שלה נוסד במקום בשנת 1932.
יהודי לוז'ישט > בשואה

איגנטובקה נכבשה בידי הגרמנים בסוף יוני 1941, והם מינו עליה ממשל אוקראיני. בימי הכיבוש הראשונים ערכו כפריים אוקראינים מן הסביבה פרעות במושבה, במהלכו הוכו ונרצחו 5 יהודים, ונשדד הציוד החקלאי והחי מן המקום.
בראשית יולי 1941 מינו הגרמנים יודנרט במושבה, והגברים היהודים אולצו לצאת לעבודות כפייה בחקלאות ובעיבוד עורות. האחראי על ענף עיבוד העורות במקום, שהציג עצמו כפולקסדויטשה, והגן על היהודים מפני התעמרות האוקראינים, נתגלה כיהודי בעצמו, והוצא להורג.
ב-24 באוגוסט 1942 הועברו יהודי המושבה לזופיובקה. הבורסקאים ומשפחותיהם וכמה בעלי מקצוע נדרשים שוכנו בכפר סדלישצ'ה הסמוך. כל היהודים האחרים הובלו בימים 25 באוגוסט עד 27 באוגוסט 1942 לתעלות שנחפרו ליד הכפר יארומליה, ושם נרצחו ביריות. ב-21 בספטמבר 1942, יום הכיפורים תש"ג, נרצחו גם היהודים שרוכזו בכפר סדלישצ'ה.
בזמן האקציות ברחו רבים, וביניהם גם מיהודי איגנטובקה. כמה מצעירי המושבה השתתפו בקבוצת בני זופיובקה שיצאה ליער קלופוצ'ין באמצע ספטמבר 1942, ושהצטרפה בראשית 1943 לאוגדת הפרטיזנים הסובייטית בפיקודו של סידור קובפק.
איגנטובקה שוחררה בראשית פברואר 1944. מתושביה היהודים ניצלו 10 אנשים.
אחת הנערות שברחו מן העיירה בשנת 1938 היא הגב׳ חיה פירר שהתחתנה לאחר הגעתה ארצה עם מר חיים בניוק ולהם נולד ב 1939 בגבעת עדה בן בכור, לימים המפקד ה 11 של חיל האוויר, האלוף אביהו בן נון.
הנצחה

תושביה לשעבר של העיירה ושל העיירה הסמוכה טרוכנברוד, שהיוו מעין קהילה אחת גדולה, הקימו בסוף שנות החמישים את בית ט"ל, הנמצא ברחוב כצנלסון פינת פיינברג בגבעתיים, לזכר תושבי העיירה שהושמדו,
ולשימור המורשת של העיירה.
המסע לט"ל (טרוכנברוד/לוז'ישט)

בעקבות הפרסום הגדול לו זכתה העיירה בעקבות הספר ובעיקר הסרט "הכל מואר" החליט בראשית שנת 2006 ועד "בית ט"ל" בראשותו של מפקד חיל האוויר לשעבר, האלוף אביהו בן נון, צאצא לתושבי העיירות, לצאת למסע שורשים חסר תקדים בהיקפו בין שתי הבירות בהן שכנו העיירות, מוורשה בירת פולין ועד לקייב בירת אוקראינה. שלושה דורות של תושבי וצאצאי תושבי העיירות, כתשעים במספר, בראשם מפקד חיל האוויר לשעבר, יצאו בחודש אוגוסט באותה השנה למסע ששיאו היה העלייה לרגל למקום בו שכנו העיירות ועכשיו נותרו בו רק שדות. ניתן היה להגיע למקום רק בעגלות ומשאיות מיושנות מהכפר הסמוך. היה זה מספר היהודים הגדול ביותר שחזר לעיירות מאז המלחמה.את המסע המאתגר ליווה סרט תיעודי בהפקתו של מרק רוזנבאום, בבימויו של איתי תמיר ועם צילומיו של אסף קורמן. כמו כן הוקם אתר ייעודי המתעד בתמונות סטילס את המסע.
תיעוד ההגעה לטרוכנברוד ולוז'ישט ( באנגלית)
ראו גם

טרוכנברוד
טרוכנברוד

| --- | --- |

 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 חבל ארץ:  ווהלין
 תאריך ייסוד:  1835
 שטח:  7 קמ"ר
 קואורדינטות:  50°56′26″N 25°43′45″E﻿ / ﻿50.9406°N 25.7292°E﻿ / 50.9406; 25.7292 
 אזור זמן:  UTC+2
 http://www.heavensareempty.com/website/Synopsis.html
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקיב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםטרוכנברוד(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקיב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםטרוכנברוד(למפת מחוז ווהלין רגילה) לוצק קובל נובו-וולינסק לודמיר קאמין-קושירסקי לובומל בלארוס רובנו טרנ. לבוב פוליןטרוכנברוד(למפת מחוז ווהלין מוגדלת) לוצק קובל נובו-וולינסק לודמיר קאמין-קושירסקי לובומל בלארוס רובנו טרנ. לבוב פוליןטרוכנברוד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אנדרטה לזכר יהודי טרוכנברוד ולוז'ישט שנספו בשואה, בבית העלמין הדרום
טרוכנברוד (באוקראינית: Трохимбрід; בפולנית: Zofiówka - זופיובקה) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, אשר הייתה עד השואה עיירה יהודית. עד הסכם ריבנטרופ–מולוטוב הייתה העיירה חלק מפולין.
יחד עם העיירה הסמוכה לה לוז'ישט היוותה קהילה אחת גדולה.
תולדות היישוב

העיירה נוסדה כמושבה חקלאית יהודית בשנת 1835, ובשנת 1865 הוענקו לה זכויות עירוניות. בתחילת המאה ה-20 הוקמו בעיירה שני בתי חרושת, אשר הביאו לפיתוחה הכלכלי.
במהלך הכיבוש הרוסי במלחמת העולם הראשונה ערכו הקוזקים והאוקראינים פרעות ביהודי העיירה, תוך ביצוע מעשי שוד, אונס ורצח. במהלך הכיבוש האוסטרי של העיירה לאחר מכן, גייסו אלו את יהודי היישוב לעבודות כפייה. במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, בשנת 1920, הוציאו הפולנים להורג שני יהודים מהעיירה באשמת שיתוף פעולה עם הסובייטים.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,531 יהודים, מתוך 1,549 תושבים, ופעלו בה שבעה בתי כנסת, שארבעה מתוכם היו של חסידויות שונות. בתקופה זו התקיימה בעיירה פעילות ציונית, שכללה בית ספר עברי מרשת תרבות ותנועות נוער ציוניות.
בתקופת השואה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לעיירה פליטים יהודים רבים ממערב פולין, ובתקופה הסובייטית נמנו בה כ-2,500 יהודים. עם פרוץ מבצע ברברוסה ונטישת הסובייטים את האזור, פשטו כנופיות אוקראיניות על העיירה, ובזכות התארגנות הגנה עצמית יהודית בה, נמנע פוגרום בתושביה.
לאחר כיבוש העיירה בידי הגרמנים בקיץ 1941, גויסו יהודיה לעבודות כפייה, שבמסגרתן התעללו בהם השומרים הגרמנים והאוקראינים. משקיהם החקלאיים של יהודי העיירה הוחרמו, והוטלו עליהם תשלומי כופר גבוהים, בכסף וברכוש.
ב-24 באוגוסט 1942 רוכזו יהודי העיירה, וכן יהודים מכפרי הסביבה, ועשרות מהם נרצחו במהלך האקציה. במקום הכינוס נערכה ביהודים סלקציה. כמה יהודים בעלי מלאכה הועברו לכפר הסמוך סדלישצה, ורבים נורו בין ה-25 ל-27 באוגוסט בבורות ירי ליד הכפר הסמוך יארומליה. ב-21 בספטמבר 1942, יום כיפור תש"ג, נרצחו כל יתר יהודי העיירה בבורות שנצטוו לכרות בעצמם. במהלך הטבח תקף אחד מעובדי הכפייה היהודים, משה יוסף שוורץ, את השוטרים הגרמנים והאוקראינים, והצליח להרוג שלושה מהם. עקב המהומה שנוצרה, הצליחו כמה יהודים להימלט ליער הסמוך.
כעשרה עובדי כפייה יהודים שעוד הושארו בעיירה נשרפו חיים באחד מבתי הכנסת בה, ולאחר מכן בזזו האוקראינים את רכוש יהודי העיירה הנרצחים. לאחר חיסול הקהילה פעלה ביערות בסביבת העיירה קבוצת מחתרת יהודית קטנה, שהצליחה לאגור נשק ולחבל בתשתיות הגרמנים באזור.
הנצחה

תושביה לשעבר של העיירה ושל העיירה הסמוכה לוז'ישט, שהיוו מעין קהילה אחת גדולה, הקימו בסוף שנות החמישים את בית ט"ל, הנמצא ברחוב כצנלסון פינת פיינברג בגבעתיים, לזכר תושבי העיירה שהושמדו,
ולשימור המורשת של העיירה.
"הכול מואר"

העיירה זכתה לפרסום עולמי בעקבות הספר "הכול מואר" שכתב הסופר היהודי אמריקני הידוע, צאצא לתושבי טרוכנברוד, ג'ונתן ספרן פויר שיצא ב-2002 (והסרט "הכל מואר" בבימויו של לייב שרייבר שהופק בעקבותיו), שיצא ב-2005 המתאר את ההווי הססגוני של תושבי המקום.
המסע לט"ל (טרוכנברוד/לוז'ישט)

בעקבות הפרסום הגדול לו זכתה העיירה בעקבות הספר ובעיקר הסרט "הכל מואר" החליט בראשית שנת 2006 ועד "בית ט"ל" בראשותו של מפקד חיל האוויר לשעבר, האלוף אביהו בן נון, צאצא לתושבי העיירות, לצאת למסע שורשים חסר תקדים בהיקפו בין שתי הבירות בהן שכנו העיירות, מוורשה בירת פולין ועד לקייב בירת אוקראינה. שלושה דורות של תושבי וצאצאי תושבי העיירות, כתשעים במספר, בראשם מפקד חיל האוויר לשעבר, יצאו בחודש אוגוסט באותה השנה למסע ששיאו היה העלייה לרגל למקום בו שכנו העיירות ועכשיו נותרו בו רק שדות. ניתן היה להגיע למקום רק בעגלות ומשאיות מיושנות מהכפר הסמוך. היה זה מספר היהודים הגדול ביותר שחזר לעיירות מאז המלחמה. את המסע המאתגר ליווה סרט תיעודי בהפקתו של מרק רוזנבאום, בבימויו של איתי תמיר ועם צילומיו של אסף קורמן. כמו כן הוקם אתר ייעודי המתעד בתמונות סטילס את המסע.
תיעוד ההגעה לטרוכנברוד ולוז'ישט ( באנגלית)
אל-פוואר

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  חברון
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחנה הפליטים:  6,544 (2007)
 קואורדינטות:  31°28′46″N 35°03′53″E﻿ / ﻿31.479569444444°N 35.064702777778°E﻿ / 31.479569444444; 35.064702777778 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הר חברון מוגדלת) אל-פוואר(למפת הר חברון רגילה) אל-פוואר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אל-פוואר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אל-פוואר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פוואר (בערבית: مخيم الفوار) הוא מחנה פליטים פלסטיני בנפת חברון, שישה קילומטרים דרומית־מערבית לחברון במרכז חבל יהודה בקרבת טראמה. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, האוכלוסייה בכפר מנתה 6,544 תושבים בשנת 2007.
מחנה הפליטים פוואר הוקם בשנת 1949 על מנת להכיל פליטים פלסטינים מבאר שבע ומבית ג'יברין וסביבותיה. בעיר יש שני בתי ספר, לבנים ולבנות, אשר יש בהם יחד כ-1,050 תלמידים. מאז מלחמת ששת הימים, פוואר נמצאת תחת שליטה ישראלית. האוכלוסייה במפקד 1967 שנערכה על ידי הרשויות הישראליות הייתה 2,233.
אורגד ורדימון

| --- | --- |

 לידה:  דצמבר 1939 (בן 85) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
אורגד ורדימון (נולד בדצמבר 1939) הוא איש קולנוע ועסקים, סופר, משורר ופעיל חברתי ישראלי.
ביוגרפיה

אורגד ורדימון נולד וגדל בתל אביב, למד בתיכון "גימנסיה הרצליה". האמצעי מבין שלושה אחים. ראודור ורדימון - הבכור, ירום ורדימון – הצעיר.
ורדימון הוא דור שישי בארץ מצד אביו, המשפחה עלתה לארץ בשני גלים, לצפת - בשנות השבעים של המאה ה-18, ולירושלים בשנות העשרים של המאה ה-19. ירוחם ורדימון, אביו היה מורה ומהנדס חשמל אשר חכר וניהל בתי קולנוע רבים ברחבי הארץ. כמו כן היה חבר ההגנה בירושלים. אמו, חנה ורדימון, החלה לכתוב ספרים בגיל 75 ועד למותה בגיל 91 הוציאה 24 ספרים.
בשנת 1948, בהיותו בן שמונה כתב ורדימון את המילים והמנגינה של השיר "תחי המדינה", אותו עיבד מרק לברי. השיר בוצע והוקלט על ידי מקהלת "קול ציון לגולה", והושמע בקול ישראל, בעיקר בימי העצמאות.
בשירותו הסדיר בצה"ל שירת ורדימון בגדוד 52 של חיל השריון (1959-1957), כמט"ק וכמדריך בבית הספר לשריון. סיים את שירות המילואים, לאחר פציעה, כסגן-אלוף בפיקוד העורף.
הוא בוגר בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בחוגים כלכלה + משפטים / סוציולוגיה / ומדעי המדינה.
בסוף 1967 היה הראשון בארץ שהקרין שידורי טלוויזיה על מסך קולנוע. בין השאר הקרין את מצעד צה"ל של 1968 בקולנוע תל אביב,
את אירועי חג המולד בבית לחם, החל מ-1968, וכמו כן היה הראשון שהפיק, צילם והקרין (בבריכת גלית) את משחקיה של מכבי תל אביב בכדורסל, במסגרת גביע אירופה לאלופות, בשידור ישיר מהמגרש ביד אליהו. החברה שבבעלותו הפיקה וערכה הקרנות באירועים שונים בשנים 1967–1980. בשנים 9–1968 כיהן כמנכ"ל של החברה לשירות, של פיליפס אלקטרוניקה.
ב-1969 זכה שיר פרי עטו במקום שלישי בתחרות מנגינות הלכת השנייה של צה"ל ובוצע בידי תזמורת צה"ל בעיבודו ובניצוחו של יצחק גרציאני.
השיר, "לטייסים תודה", יצא בתקליט של תזמורת צה"ל.
בשנים 1987–2003 כיהן כנשיא ומנהל עסקים של חברת הדיוור הישיר ת.ד.מ. תעשיות דואר משולב בע"מ, בעלת מפעל תעשייתי. משנת 1997 ואילך - נשיא ומנהל עסקים של חברות בתחומי ההפקות והאינטרנט.