stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחזור הריאות
הערות שוליים

↑  מֶרְק - המדריך הרפואי השלם לבית ולמשפחה, בפרק על הביולוגיה של הלב וכלי הדם, עורך ראשי - ד"ר רוברט ברקוב. עורך ראשי של מהדורה עברית - פרופ' אברהם אלירז, הוצאת כנרת זמורה ביתן והד ארצי, 2002
1 2  Anatomy, with drawings from the classic Gray's Anatomy, by Christopher Joseph, Ivy Press, 2006
↑  גורמים לתפוקת הלב באתר של רוברט אנדרסון של אוניברסיטת אריזונה
↑  ססי סטאר, ראלף טגארט, כריסטין אוורס, ליסה סטאר, "ביולוגיה, האחידות והמגוון של החיים", האוניברסיטה הפתוחה, תרגום: מיכל גולן, רות לומניצר, עדי מרקוזה-הס, סוזן שפירא, 2016, כרך ב, 36.7 לב האדם
↑  ססי סטאר, ראלף טגארט, כריסטין אוורס, ליסה סטאר, "ביולוגיה, האחידות והמגוון של החיים", האוניברסיטה הפתוחה, תרגום: מיכל גולן, רות לומניצר, עדי מרקוזה-הס, סוזן שפירא, 2016, כרך ב, 36.8 מבנה ותפקוד של כלי הדם
1 2  ססי סטאר, ראלף טגארט, כריסטין אוורס, ליסה סטאר, "ביולוגיה, האחידות והמגוון של החיים'", האוניברסיטה הפתוחה, תרגום: מיכל גולן, רות לומניצר, עדי מרקוזה-הס, סוזן שפירא, 2016, כרך ב, 38.7 חילוף והובלה של גזים
↑  מֶרְק - המדריך הרפואי השלם לבית ולמשפחה, בפרק על הביולוגיה של הריאות ונתיבי האוויר, עורך ראשי - ד"ר רוברט ברקוב. עורך ראשי של מהדורה עברית - פרופ' אברהם אלירז, הוצאת כנרת זמורה ביתן והד ארצי, 2002
↑  ססי סטאר, ראלף טגארט, כריסטין אוורס, ליסה סטאר, ביולוגיה, האחידות והמגוון של החיים", האוניברסיטה הפתוחה, תרגום: מיכל גולן, רות לומניצר, עדי מרקוזה-הס, סוזן שפירא, 2016, כרך ב, 38.3 נשימה בחסרי חוליות
1 2  ססי סטאר, ראלף טגארט, כריסטין אוורס, ליסה סטאר, "ביולוגיה, האחידות והמגוון של החיים", האוניברסיטה הפתוחה, תרגום: מיכל גולן, רות לומניצר, עדי מרקוזה-הס, סוזן שפירא, 2016, כרך ב, 36.2 סוגים של מערכות דם
| תאי דם |
| --- | --- | --- |
| תאי דם אדומים | אריתרוציטים • רטיקולוציטים | תא דם |
| תאי דם לבנים | נויטרופילים • אאוזינופילים • באזופילים • מקרופאגים • לימפוציטים • מונוציטים • פגוציטים | תא דם |
| ראו גם | טסיות דם • פלזמה • דם • מחזור הדם | תא דם |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548547205171  NKC: ph320507 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
איור 3: אנימציה ממוחשבת המראה את התכווצות העליות והחדרים והפתיחה המתואמת של המסתמים המאפשרים את זרימת הדם בין העלייה לחדר הימניים, ובין החדר לעורק הריאה (למעלה)
איור 4: נאדיות הריאה - נימים כחולים עם דם עני בחמצן שהגיע מהלב; נימים אדומים עם דם עשיר בחמצן שנקלט מהנאדיות;
 סיבים אלסטיים (מסומנים בירוק) כדי לאפשר את התנפחות הנאדיות בזמן השאיפה.
איור 5: חילופי גאזים בנאדיות הריאה. פחמן דו-חמצני עובר בדיפוזיה מהנים לנאדית וחמצן עובר בדיפוזיה מהנאדית לנים.
מערב לונדון

תצלום לווין של אזור מערב לונדון.
מערב לונדון (באנגלית: West London) הוא אזור בלונדון רבתי בירת הממלכה המאוחדת. האזור נמצא מערבית לאזור מרכז לונדון. באזור זה נמצא שדה התעופה לונדון הית'רו.
הגדרה

הגדרת האזור היא הגדרה בלתי רשמית. לרוב מקובל לשייך את האזורים של העיר לונדון הסמוכים לדרך M4 לאזור מערב לונדון. משמעות הדבר שאזורים המשויכים לרוב ללונדון הפנימית: קנזינגטון וצ'לסי, האמרסמית' ופולהאם, ורובעי לונדון החיצונית: אילינג, האונסלו והילינגדון נחשבים לרוב כאזור המהווה את מערב לונדון. לעיתים, גם רבעים צפוניים יותר: ברנט והארו נכללים בהגדרה של מערב לונדון (ולצרכים אחרים רבעים אלה נחשבים לרוב כחלק מצפון לונדון).
הגדרה > לונדון המערבית הפנימית

אזור לונדון המערבית הפנימית (Inner West London) הוא אזור מגורים יוקרתי ביותר. האזור כולל את שכונת נוטינג היל שזכתה לאזכור בסרט משנת 1999 באותו שם בכיכובם של יו גרנט וג'וליה רוברטס. כמו כן האזור ידוע בקרנבל נוטינג היל הנערך בו מדי שנה על ידי מהגרים וצאצאי מהגרים מהאיים הקריביים המתגוררים באזור. בפסטיבל זה מבקרים מדי שנה כמיליון מבקרים והוא אחד הפסטיבלים הגדולים בעולם.
כמו כן לעיתים משייכים לאזור את השכונות קנזינגטון וצ'לסי (אשר לעיתים משויכות לאזור מרכז לונדון). שכונות אלה הן היקרות ביותר בממלכה המאוחדת.
הגדרה > לונדון המערבית החיצונית

אזור לונדון המערבית החיצונית (Outer West London) כולל את השכונות צ'יזוויק, אקטון, ברנטפורד, אילינג ואת אזור התעשייה פארק רויאל.
באזור זה מתגוררות קהילות אתניות רבות ובהם קהילה אירית באזור אילינג, וקהילות גדולות פקיסטניות, הודיות, פולניות וסומליות.
בקצה המערבי של האזור ממוקם שדה התעופה לונדון הית'רו.
שדה התעופה לונדון הית'רו בקצה המערבי של אזור מערב לונדון
מצוק לונג (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק במצוק באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  3 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  72°32′00″S 96°46′00″W﻿ / ﻿72.5333°S 96.7667°W﻿ / -72.5333; -96.7667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימצוק לונג(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימצוק לונג
 
מצוק לונג (באנגלית: Long Bluff) הוא מצוק סלע בולט, בצידו המערבי של קרחון לונג, הממוקם בחלקו הדרום-מזרחי של האי ת'רסטון, שבאנטארקטיקה.
גובהו של המצוק 3 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המצוק ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
המצוק נקרא על שמו של ו. א. לונג (W.A. Long), שהיה רוקח ראשי של קבוצת הספינות המזרחית של צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה בין השנים 1946–1947.
לונג טס במסגרת טיסת החיפוש שנערכה ב-11 בינואר 1947, בפיקודו של לוטננט ג'יימס ל. בול (James L. Ball), בחיפוש אחר ניצולי מטוס PBM מארינר שהתרסק בסמוך לחוף חצי האי נוביל.
לונג היה הראשון שראה את שרידי המטוס, דבר שהוביל להצלת ניצוליו ההתרסקות.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
↑  יש לשים לב, כי מדובר באדם אחר ששם משפחתו לונג, מאשר אותו אדם על שמו נקרא קרחון לונג.
מערכת T-DNA בינארית

מערכת T-DNA בינארית היא מערכת בעלת זוג פלסמידים, פלסמיד בינארי (binary plasmid) ופלסמיד מסייע (helper plasmid). המערכת משתמשת בשני הפלסמידים על מנת להנדס גנטית צמחים, ומכאן מקור שמה. אלו הם פלסמידים מלאכותיים, אשר מקורם בפלסמיד Ti המצוי בחיידק האגרובקטריום. הווקטור הבינארי יכול להשתכפל הן בחיידק ה-E.coli והן באגרובקטריום.
המערכת נקראת מערכת בינארית כאשר גני ה-vir וה-T-DNA אינם נמצאים על אותו הפלסמיד. ה-T-DNA נמצא על הפלסמיד הבינארי, ומכיל מקורי שכפול המתאימים לאגרובקטריום ולאי קולי. בנוסף, הוא מכיל עמידות לאנטיביוטיקה, על מנת שנוכל לברור את החיידקים המכילים את הפלסמיד משאר אוכלוסיית החיידקים. הפלסמיד המסייע מכיל את גני ה-vir הנדרשים להחדרת מקטע ה-DNA לגנום המותקף.
ישנם מספר פלסמידים הנפוצים במעבדות מחקר, כאשר ההבדלים הם בעיקר במקורות השכפול בחיידק האגרובקטריום, ובהם pGreen, pPVP, pBIN19. פלסמיד מסייע נפוץ הוא EHA101.
מבנה הפלסמיד > הפלסמיד הבינארי

אזור ה-T-DNA בפלסמיד הבינארי תחום על ידי גבול ימני וגבול שמאלי. בנוסף, הוא מכיל סמן ברירה, באמצעותו אפשר לברור את הצמחים אשר קיבלו את המקטע. מחוץ לגבולות הנ"ל, הפלסמיד מכיל עמידות לאנטיביוטיקה שתבוטא בחיידק, כדי לברור את החיידקים בעלי הפלסמיד, וכן מקור שכפול חיידקי.
מבנה הפלסמיד > הפלסמיד המסייע

פלסמיד זה מכיל את גני ה-vir אשר מקורם בפלסמיד Ti הנמצא באגרובקטריום. גנים אלו מקודדים לחלבונים שונים אשר חותכים את מקטע ה-T-DNA מהפלסמיד הבינארי, ומחדירים אותם לגנום המותקף. גם פלסמיד זה מכיל עמידות לאנטיביוטיקה שתבוטא בחיידק, כדי לברור את החיידקים בעלי הפלסמיד, וכן מקור שכפול חיידקי.
פיתוח הפלסמיד הבינארי

פלסמיד ה-pBIN19 פותח בשנות השמונים של המאה ה-20 והוא נמצא כיום בשימוש נרחב. פלסמיד ה-pGreen פותח בשנות האלפיים, והוא גרסה חדשה יותר המאפשרת בחירה של פרומוטורים, סמני ברירה וגנים מדווחים. שיפור משמועתי נוסף בפלסמיד זה, הוא הצמצום בגודלו, דבר שהעלה את יעילות הטרנספורמציה (מגודל של כ-11.7Kbp ל-4.6Kbp).
בפלסמיד ה-pBIN19, הגן לעמידות ממוקם ליד הגבול הימני, ואילו ב-pGreen הוא נמצא סמוך לגבול השמאלי. המיקום חשוב, מכיוון שיעילות ההחדרה משתנה בגבולות ה-T-DNA. הגבול הימני חודר לגנום הצמחי בתחילה, ואם הגן לעמידות ממוקם באזור גבול זה (כמו המצב בפלסמיד pBIN19), ותהליך ההעברה אינו נשלם מסיבה כלשהי, ייווצר מצב בו יתקבל צמח עמיד לאנטיביוטיקה אך בלי הגן אותו רצינו להכניס (תוצאה חיובית כוזבת). לפיכך בפלסמיד ה-pGreen העמידות, אשר ממוקמת ליד הגבול השמאלי, חודרת לגנום אחרונה, כך שצמח עמיד יכיל את הגן אותו רצינו להחדיר.
ראו גם

T-DNA
Agrobacterium
הנדסה גנטית#פלסמיד Ti – אגרובקטריום
פלסמיד Ti
מצוק סברינה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  סוורן 
 גובה:  2,019 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  80°09′00″S 156°20′00″E﻿ / ﻿80.15°S 156.33333333333°E﻿ / -80.15; 156.33333333333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימצוק סברינה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימצוק סברינה
 
מצוק סברינה או רכס סברינה (באנגלית: Sabrina Ridge) הוא מצוק סלעי חשוף בין עמק סברינה לעמק טאמארוס, ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
המצוק ממוקם 8 קילומטרים דרומית לפסגת דריק.
המצוק מתנשא לגובה של 2,019 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המצוק ניתן לו על ידי משלחת החקר הגאולוגית של אוניברסיטת ואיקטו מוואיקטו שבניו זילנד, אשר חקרה את האזור בין השנים 1979–1978 בפיקודו של מייקל סלבי.
המצוק (כמו גם עמק סברינה הסמוך) נקראים על שמו של הנהר סוורן (אשר שמו הרומי היה סברינה) - אתר בבריטניה הרומית (בדומה לאתרים רבים אחרים ברכס בריטניה).
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
| אתרים ברכס בריטניה |
| --- | --- | --- |
| הרים | אדמס • אולדריץ' • אופרוס • אסקין • ביל • באנה • בורווזקי • ג'ייקובס • דארטמות' • דגאלאן • דול • דריק • הייבן • הנדרסון • וורד • טרנסטייל • לוסיה • מקלינטוק • סאבורו • סטרנברג • פריצ'רד • קאסאטלי • קריסק • ראמג' • רנד |  |
| רכסי הרים | אונום • אייסנהאואר • באנה • דאנום • דאסקי (רכס) • מגניס • נברסקה • סברינה • פונטס |  |
| מצוקים | בנסון • דאסקי (מדף סלע) • כהן • פורבס |  |
| עמקים | אבוס • אונום • איטונה • איסקה • ביברה • בלום • דובריס • טאמארוס • טיסוביס • לינדום • למאניס • מגניס • מטאריס • סברינה |  |
| מישורים | מישור ואנטייג' • וולדריפ • וורברטון • ונטה |  |
| קרחונים | הוריהאן • יאנסי • מקרו • סנט • פקהאם • ראגוצקי |  |
| נונאטאקים | דארנל • וסטהייבן • טאייק • מארטי • שלושת הנונאטאקים |  |
| מפלי קרח | ברייר • ראגוצקי |  |
ממשלת יוון

ממשלת יוון (באופן רשמי: ממשלת הרפובליקה ההלנית וגם הממשלה ההלנית) היא ממשלתה של יוון, שהוקמה במתכונתה הנוכחית בשנת 1974. הממשלה פועלת בבירה אתונה.
הדמות המובילה בממשלה היא ראש ממשלת יוון. הוא ממליץ לנשיא המדינה על מינוי שרים וסגני שרים. ראש הממשלה, השרים וסגניהם חברים במועצת השרים, שמהווה ועדת קבלת ההחלטות העליונה. בדרך כלל השרים וסגניהם חברים ועובדים בפרלמנט. סגני השרים אינם חברים בממשלה.
פרט למועצת השרים, פועלות בממשלה גם הוועדה למוסדות ומועצת הממשלה לענייני חוץ וביטחון.
הערות שוליים

↑  ifrc.org
↑  The Hellenic Government mfa.gr
מנחם הרן

| --- | --- |

מנחם הרן, ינואר 2008
 לידה:  4 בדצמבר 1924 מוסקבה, ברה"מ 
 פטירה:  16 באפריל 2015 (בגיל 90) כ"ז בניסן תשע"ה 
 ענף מדעי:  יהדות, מדעי היהדות, חקר המקרא 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  יחזקאל קויפמן, אביגדור הורוויץ 
 פרסים והוקרה:  פרס ביאליק (1998)  פרס ישראל  תואר אקדמי לשם כבוד 
 
מנחם הרן (4 בדצמבר 1924 – 16 באפריל 2015) היה פרופסור בחוג למקרא באוניברסיטה העברית בירושלים וחתן פרס ישראל לחקר המקרא בשנת תש"ס (2000), חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, חבר האקדמיה הנורווגית למדעים, חבר כבוד של החברה הבריטית לחקר המקרא וחבר האקדמיה האמריקאית למדעי היהדות.
חייו ופועלו

הרן נולד כמנחם דימן לפַנְיה רחל לבית דוליצקי ולמשה דימן, גדל בבית ציוני במוסקבה עד גיל תשע. נצר למשפחה חב"דית מיוחסת. אביו היה פקיד בכיר במשטר הסובייטי, אבל ציוני במחתרת, ולקח לבנו מורה לעברית, שהייתה שפה אסורה ללימוד על פי החוק. ב-1933 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב. סיים את חוק לימודיו לתואר השני בשנת 1947 בחוגים למקרא, ספרות עברית וגאולוגיה באוניברסיטה העברית, לאחר מכן למד בדרופסי קולג' שבפילדלפיה. עשה דוקטורט בלימודי מקרא והגיש את הדיסרטציה ב-1956, תחת הנחייתו של פרופ' יחזקאל קויפמן. נושא העבודה היה: "המשכן והמכלול הפולחני הפנימי: לפי ס"כ (ספר כהנים) והמקורות שמחוץ לו". משנת 1954 לימד הרן באוניברסיטה העברית ומ-1972 שימש כפרופסור מן המניין.
הרן הקים שני חוגים למקרא ועמד בראשם: באוניברסיטת תל אביב (1962-1957), ובאוניברסיטת חיפה (1979-1976). שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, באוניברסיטת קיימברידג', בקולג' וולפסון ובמרכז ללימודים עבריים מתקדמים באוקספורד, באוניברסיטת קליפורניה שבסן דייגו, באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, בקולג' סנט ג'ון שבקיימברידג', בקולג' קלייר הול שבקיימברידג'. היה מזכיר מערכת ואחר כך חבר מערכת של "תרביץ", עורך משנה באנציקלופדיה המקראית, עורך שותף באנציקלופדיה יודאיקה, ועורך ראשי של אנציקלופדיה עולם התנ"ך. היה ראש חוג העיון בתנ"ך בבית נשיא המדינה. משנת 1996 חבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. ב-1998 זכה בפרס ביאליק עבור ספרו "האסופה המקראית" וזכה לתואר דוקטור לשם כבוד מהיברו יוניון קולג'.
היה נשוי לד"ר רעיה הרן לבית טברסקי ונולדו להם שני ילדים ושישה נכדים. הבן, ד"ר משה יוסף שי הרן, הוא פרופסור למתמטיקה בטכניון. הבת, ד"ר טלי הרן, היא פרופסור לביולוגיה מולקולרית בטכניון.
מחקריו

מנחם הרן עבד ברוב התחומים של חקר המקרא. התמחה בחקר התורה, הנביאים, הפולחן המקראי (כיצד עבדו את האלוהים), עבד על חקר הקאנוניזציה של המקרא. הרן עסק הן בביקורת גבוהה של המקרא, דהיינו היסטוריה, ספרות, תאולוגיה וכל מה שנוגע למקרא כיצירה רוחנית-ספרותית, והן בביקורת נמוכה של המקרא, כלומר שאלות של טקסט, גרסאות שונות לכתוב ותרגומים (למשל תרגום השבעים) שמוסרים גרסאות השונות במקצת מנוסח המסורה.
מחקריו > הקנוניזציה של המקרא

הקנוניזציה באה מהמונח קאנון. כתבים קאנוניים הם יותר מסתם "כתבי קודש". המונח נוצרי, אבל התופעה הייתה קיימת לפני שניתן לה השם.
מנחם הרן כתב חיבור מקיף על תהליך הקנוניזציה של המקרא, זהו ספרו "האסופה המקראית - תהליכי הגיבוש עד סוף ימי בית שני ושינויי הצורה עד מוצאי ימי הביניים" שיצא בשלושה כרכים.
לדעת הרן החלה הקנוניזציה המקראית בספר דברים, שהיה רפורמטורי בזמנו, שינה דברים באמונה הישראלית וגם שינה הליכות פולחן, וכדי שיתקבל הוא היה תובעני מאוד. הוא הטיל את עצמו על המאמינים והורה להם לנהוג כמצוותו. על ידי הצגה תובענית זו הוא נהפך לדעת הרן להיות קנוני. אחרי כן המצב הקנוני התפשט על כל התורה: על ספרי הנביאים הקלאסיים ובסוף גם על הכתובים.
מחקריו > מקדש ועבודת-המקדש בישראל הקדומה

ספרו זה של הרן Temples, and Temple-Service in Ancient Israel יצא באוקספורד ולאחר מכן בשלוש מהדורות נוספות בארצות הברית וחלקים ממנו הועלו לרשת.
על פי ביקורת המקרא, המקרא איננו חיבור אחיד והוא חובר על ידי כותבים שונים. איננו יודעים את שמות הכותבים ואיננו יודעים בדיוק את זמנם, אבל יודעים מי קדום יותר ומי מאוחר יותר. בסך הכול יש ארבע חטיבות בתורה - כל חטיבה נכתבה על ידי קבוצה אחרת של סופרים, כמסכת אחידה בסגנון ואחידה בהנחות היסוד שלה, כאילו אדם אחד כתב. נתקבלו איפוא ארבעה חיבורים שונים, ארבע מסכתות, והן: המקור היהוויסטי J – Jehovist, המקור האלוהיסטי (מסומן ב-E ומשמעותו Elohist), שהן קדומות מאוד, אחת נתחברה ביהודה והשנייה באפרים, מלכות הצפון. בכל אחת משתי המסכתות האלה יש יסודות מראשית תקופת המלוכה. חטיבה שלישית היא ספר דברים, המקור הדברימי (מסומן D ומשמעותו Deuteronomium). מקור רביעי שבהיקפו הוא קרוב לחצי מהתורה הוא המקור הכהני (P – Priest) והוא מכונה כך מכיוון שמחברו היה בוודאי כהן במקדש. חלוקה זו מוסכמת על כל חוקרי ביקורת המקרא.
תרומתו של ולהאוזן לביקורת המקרא היא בטענתו שכשם ש-E ו-J הם קדומים מאוד וכשם ש-D רפומטורי וקשור בזמנו של יאשיהו (שבזמנו בוצעה הרפורמה), כך P הוא המאוחר ביותר והוא יצירה של בית שני. בעוד ולהאוזן טוען שהמקור הכהני P נוצר בתקופת בית שני, הרי שהרן סובר ש-P הוא פרי יצירת השליש האחרון של בית ראשון, כלומר קדום יותר מהמקור הדברימי, D. המסגרת ההיסטורית של האסכולה הכוהנית, לדעת הרן, היא מלפני ימי בית שני. לכאורה זוהי הזזה כרונולוגית זעומה, אולם למעשה זוהי מהפכה גמורה. זוהי מהפכה מכיוון שבימי בית שני הופיעה היהדות כדת מונותאיסטית צרופה (היהדות בהתגלמותה המיוחדת כדת היסטורית הופיעה מתוך האמונה הישראלית העתיקה). הרן טוען כי P אינו "יהדות" של ימי בית שני אלא התגלמות של הכהונה העתיקה בישראל. כשאומרים ש-P הוא יהדות, "לא מכירים את היהדות ולא יודעים מהי."
לדעת הרן התכונות של P (ריגוריזם, הקפדנות, הפורמליזם והלגליזם) הן תכונות של הכהונה בימי הבית הראשון ולא של יהדות. היהדות הייתה מבוססת על המקורות כולם, כי כל המקורות נתחברו יחד בימי עזרא וניתן להם מעמד קאנוני, במסגרת התורה. כל התכונות הללו שהם מונים ב-P הן תכונות של כהונה לדעת הרן, לא של יהדות. לדעת הרן המקור הכוהני בימי בית ראשון היה יצירה סקטנטית, של כת, של כהונה סגורה אוטופיסטית. רק בימי עזרא נעשה לדעת הרן P קאנוני עם כל התורה, ואז הוא פרץ לתוך מרכז חיי ישראל ותפס את מרכז הבמה, לצד מקורות התורה האחרים.
הרן סבר כי אף על פי שספרי עזרא ונחמיה מעומעמים, יש סימנים להופעת P בציבור באותו הזמן. על עזרא מסופר שהוא הגיע מבבל והשליט את התורה בחיי ישראל, באופן שאחרי עזרא הפך ישראל לעם התורה. למשל, הייתה לעזרא סמכות לשים אנשים שלא צייתו לו בבית הסוהר; כי הם כרתו ברית מייחדת, "אמנה". שליטי פרס היו מעוניינים לתת לעזרא סמכויות כאלה כדי להודות בלגיטימיות של הדתות השונות ולהניח למאמיניהן לעבוד את אלוהים. כורש נתן פקודה לבנות את בית המקדש ונתן לבונים כלים של המקדש שהוצאו על ידי נבוכדנאצר. זו הייתה השיטה הנוחה והטולרנטית של השלטון הפרסי, ובשל כך השלטון הפרסי התמיד מאתיים שנה.
ספר יובל לכבודו

Texts, temples, and traditions : a tribute to Menahem Haran / edited by Fox Michael V. Winona Lake, Ind. : Eisenbrauns, 1996
ספרים שכתב

בין ראשונות לחדשות: מחקר ספרותי והיסטורי: בחטיבת הנבואות שבספר ישעיהו, פרקים מ-מח/ מאת מנחם הרן; ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשכ"ג 1963
חקר המקרא בלשון העברית: דברים על דמותו ועל דרכו/ מאת מנחם הרן; ירושלים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ט
תקופות ומוסדות במקרא: עיונים היסטוריים/ מנחם הרן; תל אביב: עם עובד, תשל"ג 1973
Temple and Temple-Service in Ancient Israel: An Inquiry into the Character of Cult Phenomena and the Historical Setting of the Priestly School/ by Menahem Haran; Oxford: Clarendon Press, 1978
Temples and temple-service in ancient Israel : an inquiry into biblical cult phenomena and the historical setting of the priestly school / by Menahem Haran ; Winona Lake, Ind.: Eisenbrauns, 1985, 1995
האסופה המקראית: תהליכי הגיבוש עד סוף ימי בית שני ושינויי הצורה עד מוצאי ימי הביניים/ מנחם הרן; ירושלים: מוסד ביאליק, תשנ"ו 1996 – תשס"ד 2003
The Hebrew Bible/ Old Testament: the History of its Interpertation/ edited by Magne Saebo; Associate editor: Menahem Haran; Gottingen: Vandenhoeck & Ruprecht, 1996-2000
מקרא ועולמו: מבחר מחקרים ספרותיים והיסטוריים, מאגנס, ירושלים, תשס"ט 2009.
ספרים שערך

ספר טור סיני: מאמרים בחקר התנ"ך: מוגש לכבוד נ.ה. טור-סיני למלאת לו שבעים שנה/ בעריכת מנחם הרן וב"צ לוריא; ירושלים: החברה לחקר המקרא בישראל על ידי קריית-ספר, תש"ך 1960
ספר היובל ליחזקאל קויפמן: מחקרים במקרא ובתולדות האמונה הישראלית מוגשים לו בהגיעו לשיבה/ ערך מנחם הרן; ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"א 1960
Library of Congress Classification of Judaica/ editorial board Menahem Haran, chairman… (et al); Jerusalem: The Hebrew University of Jerusalem, 1982
Yehezkel Kaufman Jubilee Volume: Studies in the Bible and Jewish Religion, Dedicated to Yehezkel Kaufmann on the Occasion of his Seventieth Birthday/ edited by Menahem Haran. Jerusalem: Magnes Press, Hebrew University, 1960
אנציקלופדיה עולם התנ"ך/ עורך ראשי מנחם הרן; תל אביב: רביבים, תשמ"ג-1996
לקריאה נוספת

נילי שופק, "לזכר מנחם הרן", בית מקרא ס, תשע"ה, עמ' 179–182.
הערות שוליים

↑  Israel Prize laureate Menahem Haran dies at age 91 באתר ג'רוזלם פוסט, 16 באפריל 2015
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אברהם גרוסמן, יהודה ליבס | פרס ביאליק לחכמת ישראל במשותף עם אליעזר גולדמן, אהרן דותן  1998 | הבא: ישראל יובל, דב נוי, ישראל תא-שמע |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312724105171  BnF: cb121422892 (data)  GND: 119424282  ISNI: 0000 0001 2282 2433  LCCN: n83126263  NKC: ola20241231584  SUDOC: 029893771  VIAF: 231276550   WorldCat (עם VIAF): 231276550
מצוק לונאר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,200 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רמת פלאנט 
 קואורדינטות:  71°08′00″S 68°42′00″W﻿ / ﻿71.1333°S 68.7°W﻿ / -71.1333; -68.7
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמצוק לונאר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמצוק לונאר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימצוק לונאר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימצוק לונאר
 
מצוק לונאר (באנגלית: Lunar Crag; מילולית: "מצוק הירח") הוא מצוק, שבראשו פסגת סלע חשופה, ברמת פלאנט שבצד המזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
גובהו של המצוק 1,200 מטרים מעל פני הים.
המצוק ממוקם בראשו של קרחון פלוטו.
היסטוריה > גילוי ומיפוי המצוק

המצוק מופה באמצעות תצלומי אוויר מסוג טרימטרוגון שצולמו על ידי משלחת המחקר האנטארקטית רון, בין השנים 1947–1948, ובאמצעות סקרים על הקרקע שנערכו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1948–1950. המיפוי בוצע על ידי ד. סירל (D. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, בשנת 1960.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המצוק ניתן לו בשנת 1977 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
שמו של המצוק ניתן לו בעת שניתן השם לנונאטאק סלנה הסמוך ("לנואר" משמעו "ירחי", שם המתייחס לירח). סלנה היא אלת הירח במיתולוגיה היוונית. שם זה ניתן, בדומה לשמות אתרים רבים אחרים באזור רמת פלאנט, הנקראים על שמות גופים במערכת השמש.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
מקדש מיתרס

| --- | --- |

 היסטוריה
 תקופות:  האימפריה הרומית 
 נבנה:  המאה ה־3 
 אתר ארכאולוגי
 אתר אינטרנט:  https://www.londonmithraeum.com 
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 קואורדינטות:  51°30′46″N 0°05′30″W﻿ / ﻿51.512679°N 0.091671°W﻿ / 51.512679; -0.091671
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסמקדש מיתרס(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסמקדש מיתרס(למפת הסיטי של לונדון רגילה) מקדש מיתרס(למפת הסיטי של לונדון מוגדלת) מקדש מיתרס
 
המיתראאום של לונדון, הידוע גם בשמו מקדש מיתרס אשר על גדת הוולברוק, הוא מיתראאום רומי אשר התגלה במרכז הסיטי של לונדון במהלך עבודות בנייה בשנת 1954. המקדש, אשר הוקם על ידי כת גברית שסגדה לאל מיתרס, נחשב לאחד מהממצאים הרומיים החשובים ביותר שהתגלו בעיר לונדון במהלך המאה ה-20.
האתר הועתק ממיקומו הנוכחי כדי לאפשר את המשך עבודות הבניה, והוצג לראווה ברחוב המלכה ויקטוריה. בשנת 2007 הוחלט להחזיר את המקדש למיקומו המקורי, כחלק מבניית מתחם עסקים חדש בתכנון האדריכלים נורמן פוסטר וז'אן נובל. האתר נפתח מחדש למבקרים בשנת 2017 במרתף מרכז בלומברג, לצד גלריה לאמנות עכשווית ותצוגה של ממצאים ארכאולוגיים שהתגלו במקום.
האתר בשנת 2017
מקדש מיתרס בשנת 2014
ראו גם

מיתראיזם
ממשלת ילצין-גאידר

| --- | --- |
 
 יגור גאידר, יושב ראש מועצת השרים של הפדרציה הרוסית
 מידע כללי
 6 בנובמבר 1991 – 14 בדצמבר 1992 (שנה)
 תחום שיפוט:  רוסיה 
 סגן ראשון לראש הממשלה:  יגור גאידר   גנאדי בורבוליס  ולדימיר שומייקו
 מספר שרים:  34
 הקבינט הבא:  ממשלת צ'רנומירדין
 
ממשלת ילצין - גאידר הוא כינויה של הממשלה הראשונה ברוסיה שלאחר התפרקות ברית המועצות, טרם הקמת הפדרציה הרוסית.
הממשלה כיהנה מה-6 בנובמבר 1991 (עת מונה ילצין לראש ממשלה) ועד ה-14 בדצמבר 1992 (כשכוננה ממשלת צ'רנומירדין). בוריס ילצין כיהן כראש ממשלה מנובמבר ועד ה-15 ביוני 1992 כשמינה את ייגור גאידר להחליפו כיו"ר מועצת השרים הרוסית.
ממשלת ילצין - גאידר פעלה רבות לביצוע רפורמות כלכליות רבות בממשלה בניסיון להפוך את הכלכלה הריכוזית לכלכלת שוק בסגנון מערבי אך רפורמות השוק הליברליות וההפרטה המהירה של מפעלים ממשלתיים, הביאו ליצירת מעמד האוליגרכים בשנים הבאות.