stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנטולי ויקטורוב
הערות שוליים

↑  ВИКТОРОВ АНАТОЛИЙ ДМИТРИЕВИЧ назначен директором Департамента по гуманитарному сотрудничеству и правам человека
↑  משרד החוץ הרוסי: ההחלטה שקיבלה אחת הוועדות של האו”ם נגד סוריה היא עוינת ואינה מקלה על הגעת הסיוע ההומניטרי לחלב
↑  ישראל הצביעה באו"ם בעד הכרה ב"כיבוש הרוסי" בקרים
↑  Новым послом РФ в Израиле станет полиглот и "специалист по Украине"
↑  Сергей Степашин встретился с новым послом России в Израиле Анатолием Викторовым
| ראשי הנציגות הדיפלומטית של ברית המועצות ורוסיה בישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| ברית המועצות (1923–1955)ברית המועצות | פבל ירשוב • אלכסנדר אברמוב • מיכאיל בודרוב • דמיטרי צ'ובאחין • אלכסנדר בובין |  |
| רוסיה רוסיה | אלכסנדר בובין • מיכאיל בוגדנוב • גנאדי טראסוב • פיוטר סטגני • סרגיי יאקובלב • אלכסנדר שיין • אנטולי ויקטורוב |  |
אנדרטת מינין ופוז'ארסקי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מונומנט, sculptural set 
 על שם:  הנסיך דמיטרי פוז'ארסקי וקוזמה מינין
 מיקום:  טברסקוי ראיון 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1818
 תאריך פתיחה רשמי:  1818 
 חומרי בנייה:  ארד, נחושת, פליז 
 יוצר:  איוואן מרטוס 
 קואורדינטות:  55°45′10″N 37°37′21″E﻿ / ﻿55.752777777778°N 37.6225°E﻿ / 55.752777777778; 37.6225
  (למפת מוסקבה מוגדלת) אנדרטת מינין ופוז'ארסקי(למפת מוסקבה רגילה) אנדרטת מינין ופוז'ארסקי
 
אנדרטת מינין ופוז'ארסקי (רוסית: Па́мятник Ми́нину и Пожа́рскому) היא פסל ארד הניצב בכיכר האדומה במוסקבה מול כנסיית וסילי הקדוש.
האנדרטה מנציחה את הנסיך דמיטרי פוז'ארסקי ואת קוזמה מינין, שכינסו צבא מתנדבים רוסי שגירש את הפולנים מהקרמלין וסיים את תקופת הצרות של 1612.
היסטוריה

האנדרטה הוקמה לכבוד 200 שנה לניצחונם על ידי הפסל איוואן מרטוס  שזכה בתחרות לקביעת צורת הפסל בשנת 1808. בשל פלישת נפוליאון לרוסיה, נדחתה הצבת האנדרטה עד 1818. בנייתה מומנה מכספי מלווה של תושבי ניז'ני נובגורוד, עירם של מינין ופוז'ארסקי, ובעיר זו היא הייתה אמורה לקום. הצאר אלכסנדר הראשון ציווה על הצבתה לכשהוכנה בכיכר האדומה במוסקבה.
במקור, הפסל ניצב במרכז הכיכר, ופוז'ארסקי נופף בידו אל עבר הקרמלין. השלטונות הקומוניסטיים ביקשו להזיז את האנדרטה או להורסה משום שהפריעה למצעדים צבאיים בכיכר. בשנת 1936 האנדרטה הוזזה למיקומה הנוכחי בסמוך לכנסייה.
עותק של האנדרטה הוקם ב 2005 בניז'ני נובגורוד, מעשה ידיו של הפסל זוראב צרטלי. הוא נמוך בכ-5 ס"מ מהמקור.
איסבל בארטו

| --- | --- |

דימוי משוער של איסבל בארטו
 לידה:  1567 לימה, פרו 
 פטירה:  3 בספטמבר 1612 (בגיל 45 בערך) Castrovirreyna Province, פרו 
 מדינה:  ספרד (מלכות המשנה של פרו)
 ידועה בשל:  פיקוד על שייטת ספינות
 בן זוג:  אלברו דה מנדניה (1586–1595)   פרננדו דה קסטרו (1596–1612)
 
גליאון ספרדי מן המאה ה-16
איסבל בארֶטו דה קסטרו (Isabel Barreto de Castro;‏ 1567 – 3 בספטמבר 1612) הייתה יורדת ים שירשה את מעמדו של בעלה כמושלת (Adelantada) איי שלמה ונודעה כאישה הראשונה בתולדות הספנות שפיקדה על שייטת ספינות.
קורות חייה ומעשיה

איסבל בארטו נולדה בלימה במלכות המשנה של פרו. בגיל שמונה-עשרה הושׂאה לאלווארו דה מַנדֶניה, מגלה הארצות הספרדי, שעמד בראש המשלחת לאוקיינוס השקט וגילה ב-1568 את איי שלמה. בעזרת הנדוניה שלה אלווארו רכש וצייד שתי ספינות גליאון, ובכך הבטיח את תמיכתו של מלך ספרד במשלחת חדשה לגילוי ארצות בדרום האוקיינוס השקט. כעשור לאחר נישואיה, שלא התברכו בפרי בטן, הצטרפה בארטו למשלחת בפיקוד בעלה. המשלחת, שהפליגה מנמל קייאו ביוני 1595 בארבע ספינות, מנתה 378 גברים, רובם ספנים ואנשי צבא, ועימם נשים וילדים. למסע הצטרפו גם בני משפחתה של איסבל, בהם שלושת אחיה – לורנצו, לואי ודייגו, אחותה מריאנה והגיס לוֹֹפֶּה דה וֶגָה שמוּנה לקברניט הגליאון השני (האלמירנטה), "סנטה איסבל". מטרות המשלחת, מלבד גילוי ארצות חדשות וניכוס אוצרותיהן, היו התיישבות ספרדית וניצור הילידים.
ב-21 ביולי 1595 נחת מנדניה באי פאטו היווא, אחד הדרומיים בקבוצת האיים שלהם קרא בשם "איי מרקיז מנדוסה" לכבוד פטרונו, גרסיה הורטאדו דה מנדוסה (אנ'), המשנה למלך השולט על פרו והמרקיז של קנייטה (Cañete). הספינות המשיכו לאיים נוספים. ב-7 בספטמבר אבד הקשר עם הגליאון השני (האלמירנטה). הספינה נעלמה לבלי שוב. מנדניה הגיע ב-8 בספטמבר לננדו (Nendö), הגדול בקבוצת איי סנטה קרוס (אנ'), שם נקבע בסיסהּ של המשלחת, שם נערך ניסיון ההתיישבות ושם נחרץ גורלה. היחסים עם הילידים, שהיו בתחילה תקינים, נעכרו. כלכלת הקיום הדלה באיים לא היה בה כדי לספק את אנשי המשלחת. הפרות הסדר של החיילים הספרדים, שנכזבו ממציאת אוצרות, וההוצאה להורג של מפקדם הביאו את המשלחת עד משבר. מנדניה, כרבים מאנשיו, חלה במלריה ומת ב-18 באוקטובר. בצוואתו מינה את אשתו למושלת (Adelantada) האיים שגילה. את גיסו, לורנצו בארטו, מינה למפקד הימי של המשלחת. הסמכות למנות לו מחליף כרצונו הוענקה לאלווארו דה מנדניה בכתב המינוי שלו מטעם פליפה השני, מלך ספרד. לורנצו מת בתוך זמן קצר, ולאיסבל בארטו נמסר גם הפיקוד הימי.
אחרי ניסיונות שלא צלחו לאתר את האי סן קריסטובל (אנ'), שמנדניה נחת בו במסעו הראשון ב-1568, וכן למצוא את הגליאון שנעלם, ואחרי מותם של 47 אנשים בתוך חודש אחד, הוחלט לזנוח את תוכנית ההתיישבות ולהפליג לפיליפינים בתקווה לשוב לאֵזור בכוחות מחודשים. המסע הימי בפיקודה של איסבל בארטו החל ב-18 בנובמבר 1595. הנווט הראשי פדרו פרננדש דה קיירוש, לעדותו, המליץ לוותר על שתי הספינות הקטנות, הפריגטה והגאליוט, ולרכז את הספנים הבריאים בספינת הדגל, אך המלצתו נפלה על אוזניים ערלות. ב-11 בפברואר 1596, אחרי שנים-עשר שבועות של הפלגה רצופת אסונות, הגיעו למנילה שורדי המשלחת, כרבע ממספר הנפשות שיצאו לדרך, בספינת הדגל "סן חרונימו". במהלך ההפלגה מננדו נעלמה הפריגטה שנשאה את שרידיו של מנדניה. הגאליוט, שנעלמה אף היא, הצליחה להגיע לקצה הדרומי של מינדנאו ימים ספורים אחרי כן. במשך ההפלגה, עשו המחלות והמחסור במזון, בעיקר במים לשתייה, שַׁמות בנוסעים.
דונה איסבל בארטו התקבלה בכבוד רב במנילה, בירת איי הודו המזרחית הספרדיים, ובתוך חודשים ספורים נישאה לפרננדו דה קסטרו, דודנו של מושל הפיליפינים. בדצמבר 1596 הפליגה בספינתה "סן חרונימו" ובלוויית קיירוש, חצתה את האוקיינוס השקט מזרחה בנתיב הגליאון של מנילה לאקפולקו שבמקסיקו ומשם שבה לפרו. בשנים שלאחר מכן המשיכה לתבוע, ללא הצלחה, הכרה במעמדה כמושלת איי שלמה יחד עם בעלה, שמכוח נישואיו לה נעשה לפי חוק (Jure uxoris) שותף למעמדה ולקנייניה.
בארטו מתה ב-1612 בעיר המכרות קסטרוֹוִירֵינה (אנ') שבלב פרו, זמן קצר אחרי שבעלה מונה למושל המחוז. בצוואתה ביקשה להיקבר במנזר סנטה קלרה בלימה שבו דרה אחת מאחיותיה. לא נמצאו תיעוד או ציון לקברה.
איסבל בארטו על פי קיירוש

קורות המשלחת, שבהמשך דרכהּ עמדה בראשהּ איסבל בארטו, ידועות מתוך דיווחיו של הנווט הראשי, הפורטוגזי פדרו פרננדש דה קיירוש. הכרוניקה שלו נועדה ככל הנראה לחזק את עתירותיו להרשאה ולתמיכה במשלחת שיזם לגילוי ארצות בדרום האוקיינוס השקט. קטעים מועטים מהכרוניקה שלו פורסמו עוד ב-1625 באסופות של סמיואל פרצ'ס. כתבי הכרוניקה המורחבת נמצאו במחצית השנייה של המאה ה-19 בארכיון המלכותי במדריד והם נערכו ופורסמו בדפוס ב-1876. תרגום לאנגלית ראה אור ב-1904 בהוצאת אגודת האקלוט בלונדון תחת הכותרת "מסעות פדרו פרננדס דה קירוס, 1595–1606".
העדויות על התנהלותה של איסבל בארטו מצויות רק בנרטיב של קיירוש. בארטו תוארה בהן כ"בעלת אופי גברי, סמכותי ועיקש, הכופה את רצונה העריץ". היא הואשמה באכזריות ללא מידה. בעת הסכסוך עם הקולונל מנריקה, מפקד הכוח הצבאי של המשלחת, נשמעה אומרת לדה מנדניה כי "אם לא תהרוג אותו – אני אעשה זאת". אחרי שקיבלה את סמכויות ראש המשלחת במות בעלה, בארטו פקדה על הוצאה להורג של מלחים שלא נשמעו להוראותיה. במהלך ההפלגה סירבה לחלוק את המזון שעמד לרשותה עם הרעבים וכמו כן השתמשה במים המעטים כדי לכבס את בגדיה בעוד הנוסעים גוועים בצמא. על פי הנרטיב של קיירוש נהגה לצאת לסיפון "עדויה בפנינים לבנות ובתחרה ללא רבב". התנהלותה האנוכית והיהירה של בארטו מהווה, לפי קיירוש, אחד הגורמים לאסונה של המשלחת.
בקריאה של הכרוניקה שלו מתוך גישות ביקורתיות עכשוויות, בארטו מצטיירת כבעלת יכולת מנהיגות, שהצליחה, בתנאים בלתי אפשריים, לקיים משמעת ברזל בקרב צוות גברים קשוחים ונכונים למרוד. נחישותה ניכרת בהמשך חייה ומעשיה. היא לא הרפתה מתביעתה לאשש את הוראותיו של מנדניה בצוואתו ולהכיר בזכויות שירשה ממנו באיי הודו המזרחית הספרדיים. לפי המסופר אף נסעה לספרד להציג את תביעתה בפני המלך החדש פליפה השלישי. המלך לא נעתר לאיסבל בארטו והזכות למסעות תגלית והתיישבות באוקיינוס השקט הוענקה לקיירוש שהתחרה בה.
זִכרהּ בסיפורת

קורות המשלחת תוארו ברומן של הסופר הבריטי רוברט גרייבס בספרו מ-1949 "איים של איוולת" (The Islands of Unwisdom). גרייבס, לדבריו, התבסס על הכרוניקה של קיירוש בתרגומהּ לאנגלית מ-1904 וכן על מקורהּ שבספרדית, אך הוסיף פרטי עלילה בדיוניים שאינם עושים חסד עם איסבל בארטו. הסופר האמריקאי ג'יימס מיצ'נר ייחד לה פרק בקובץ סיפורים שפרסם ב-1956, "נבלים בגן עדן" (Rascals in Paradise), וגם הוא כאחרים חזר על הנרטיב בכרוניקה של קיירוש.
ראו גם

אלברו דה מנדניה
פדרו פרננדש דה קיירוש
לקריאה נוספת

Miriam Estensen, Terra Australis Incognita: The Spanish Quest for the Mysterious, Great South Land, Crows Nest NSW: Allen & Unwin, 2006, pp. 53-90
הערות שוליים

1 2  כך על פי התעודות שבחן החוקר Francisco Mellén Blanco ואשר הוצגו בדף שהוקדש לה
במילון הביוגרפיות הלאומיות של ספרד (מהדורת 2018); היו שגרסו שאיסבל בארטו הייתה ילידת פונטבדרה, בחבל גליסיה, שבספרד, אך לא נמצא לכך ביסוס
↑  כרך 17, פרק 10, עמ' 216–245
↑  Justo Zaragoza (ed.), Historia del descubrimiento de las regiones Austriales hecho por el general Pedro Fernández de Quirós, Madrid, 1876–1880
↑  The Voyages of Pedro Fernandez de Quiros, 1595-1606, London: Hakluyt Society, 1904
↑  מכאן אולי הסבֿרה שמתה ונקברה בספרד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CANTIC: a1171573x  GND: 1057286397  ISNI: 0000 0000 4294 8570  LCCN: no96063125  VIAF: 16822918   WorldCat (עם VIAF): 16822918
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015

| --- | --- |

 מארחת:  צ'כיה צ'כיה
 תקופת התחרות:  17 ביוני 2015 – 30 ביוני 2015 (14 ימים)
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:  שוודיה שוודיה
 מספר משחקים:  15
 מספר שערים:  37 (2.47 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  162,994 (10,866 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  צ'כיה יאן קלימנט
 השחקן המצטיין:  פורטוגל ויליאם קרבאליו
 → ישראל 2013פולין 2017 ←
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 לשנת 2015, נערכה בצ'כיה בתאריכים 17–30 ביוני 2015. זוהי האליפות ה-20 של המפעל. צ'כיה נבחרה על ידי אופ"א לאירוח התחרות ב-20 במרץ 2012.
הנבחרת שזכתה בטורניר היא שוודיה שבמשחק הגמר גברה 3–4 בפנדלים על נבחרת פורטוגל לאחר תוצאת שוויון מאופס בתום 120 דקות.
הנבחרות שהעפילו לטורניר

| נבחרת | דירוג בהגרלה |
| --- | --- |
צ'כיה צ'כיה: 1
אנגליה אנגליה: 1
איטליה איטליה: 2
גרמניה גרמניה: 2
פורטוגל פורטוגל: 3–4
דנמרק דנמרק: 3–4
שוודיה שוודיה: 3–4
סרביה סרביה: 3–4
אצטדיונים

| פראג | פראג | אולומואוץ | אוהרסקה הרדיסטה |
| --- | --- | --- | --- |
| אדן ארנה | גנראיל ארנה | אצטדיון אנדרוב | אצטדיון מירוסלבה ולנטי |
| מספר מושבים: 20,800 | מספר מושבים: 19,784 | מספר מושבים: 12,566 | מספר מושבים: 8,121 |
שלב הבתים

הגרלת המשחקים לטורניר התקיימה ב-9 בנובמבר 2010 באולבורג. 8 הנבחרות חולקו ל-2 בתים נפרדים. בכל בית יש קבוצה אחת מדרג 1, קבוצה אחת מדרג 2, ושתי קבוצות מדרג 3–4. הנבחרות המדורגות במקומות 1–2 בכל בית, בסיום סיבוב משחקים אחד (3 מחזורים), יעפילו לחצי הגמר.
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דנמרק דנמרק | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 4 | 4 | 0 |
| גרמניה גרמניה | 5 | 3 | 1 | 2 | 0 | 5 | 2 | 3 |
| צ'כיה צ'כיה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 6 | 3 | 3 |
| סרביה סרביה | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 7 | -6 |
כל הזמנים הם בשעון קיץ (UTC+2).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 ביוני 2015 18:00 | צ'כיה צ'כיה | 1–2 | דנמרק דנמרק | אדן ארנה, פראג צופים: 15,987 |
| 17 ביוני 2015 18:00 | קדראבק  35' |  | וסטרגארד  56'   סיסטו  84' | אדן ארנה, פראג צופים: 15,987 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 ביוני 2015 20:45 | גרמניה גרמניה | 1–1 | סרביה סרביה | גנראיל ארנה, פראג צופים: 5,490 |
| 17 ביוני 2015 20:45 | ג'אן  17' |  | דרצ'יץ'  8' | גנראיל ארנה, פראג צופים: 5,490 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 ביוני 2015 18:00 | סרביה סרביה | 0–4 | צ'כיה צ'כיה | גנראיל ארנה, פראג צופים: 16,253 |
| 20 ביוני 2015 18:00 |  |  | קלימנט  7',  21',  56'   פרידק  59' | גנראיל ארנה, פראג צופים: 16,253 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 ביוני 2015 20:45 | גרמניה גרמניה | 3–0 | דנמרק דנמרק | אדן ארנה, פראג צופים: 13,268 |
| 20 ביוני 2015 20:45 | פולאנד  32',  48'   גינטר  53' |  |  | אדן ארנה, פראג צופים: 13,268 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 ביוני 2015 20:45 | צ'כיה צ'כיה | 1–1 | גרמניה גרמניה | אדן ארנה, פראג צופים: 18,068 |
| 23 ביוני 2015 20:45 | קרג'צ'י  66' |  | שולץ  55' | אדן ארנה, פראג צופים: 18,068 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 ביוני 2015 20:45 | דנמרק דנמרק | 2–0 | סרביה סרביה | גנראיל ארנה, פראג צופים: 4,297 |
| 23 ביוני 2015 20:45 | פלק  21'   פישר  47' |  |  | גנראיל ארנה, פראג צופים: 4,297 |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל פורטוגל | 5 | 3 | 1 | 2 | 0 | 2 | 1 | 1 |
| שוודיה שוודיה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 3 | 0 |
| איטליה איטליה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 3 | 1 |
| אנגליה אנגליה | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 4 | -2 |
כל הזמנים הם בשעון קיץ (UTC+2).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 ביוני 2015 18:00 | איטליה איטליה | 1–2 | שוודיה שוודיה | אצטדיון אנדרוב, אולומואוץ צופים: 6,719 |
| 17 ביוני 2015 18:00 | ברארדי  29' (פ) |  | גווידטי  56'   קיסה טלין  86' (פ) | אצטדיון אנדרוב, אולומואוץ צופים: 6,719 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 ביוני 2015 20:45 | אנגליה אנגליה | 0–1 | פורטוגל פורטוגל | אצטדיון מירוסלבה ולנטי, אוהרסקה הרדיסטה צופים: 7,167 |
| 17 ביוני 2015 20:45 |  |  | מריו  57' | אצטדיון מירוסלבה ולנטי, אוהרסקה הרדיסטה צופים: 7,167 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 ביוני 2015 18:00 | שוודיה שוודיה | 0–1 | אנגליה אנגליה | אצטדיון מירוסלבה ולנטי, אוהרסקה הרדיסטה צופים: 11,257 |
| 20 ביוני 2015 18:00 |  |  | לינגארד  85' | אצטדיון מירוסלבה ולנטי, אוהרסקה הרדיסטה צופים: 11,257 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 ביוני 2015 20:45 | איטליה איטליה | 0–0 | פורטוגל פורטוגל | אצטדיון אנדרוב, אולומואוץ צופים: 7,085 |
| 20 ביוני 2015 20:45 |  |  |  | אצטדיון אנדרוב, אולומואוץ צופים: 7,085 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 ביוני 2015 20:45 | אנגליה אנגליה | 1–3 | איטליה איטליה | אצטדיון אנדרוב, אולומואוץ צופים: 11,563 |
| 23 ביוני 2015 20:45 | רדמונד  90+3' |  | בלוטי  25'   בנאסי  27',  72' | אצטדיון אנדרוב, אולומואוץ צופים: 11,563 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 ביוני 2015 20:45 | פורטוגל פורטוגל | 1–1 | שוודיה שוודיה | אצטדיון מירוסלבה ולנטי, אוהרסקה הרדיסטה צופים: 7,263 |
| 23 ביוני 2015 20:45 | פאסיינסיה  82' |  | טיבלינג  89' | אצטדיון מירוסלבה ולנטי, אוהרסקה הרדיסטה צופים: 7,263 |
שלב הנוקאאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | 27 ביוני, גנראיל ארנה | 27 ביוני, גנראיל ארנה |  |  |  |  |
|  |  דנמרק דנמרק | 1 |   |  |  |  |
|  |  שוודיה שוודיה | 4 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | 30 ביוני, אדן ארנה | 30 ביוני, אדן ארנה |
|  |  |  |   |  |  שוודיה שוודיה | 0 (4) |
|  |  |  |   |   |  פורטוגל פורטוגל | 0 (3) |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | 27 ביוני, אצטדיון אנדרוב | 27 ביוני, אצטדיון אנדרוב |   |   |  |  |
|  |  פורטוגל פורטוגל | 5 |   |   |  |  |
|  |  גרמניה גרמניה | 0 |   |   |  |  |
שלב הנוקאאוט > חצי גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 ביוני 2015 18:00 | פורטוגל פורטוגל | 5–0 | גרמניה גרמניה | אצטדיון אנדרוב, אולומואוץ צופים: 9,876 |
| 27 ביוני 2015 18:00 | סילבה  25'   פריירה  33'   קבאליירו  45+1'   מריו  46'   הורטה  71' |  |  | אצטדיון אנדרוב, אולומואוץ צופים: 9,876 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 ביוני 2015 21:00 | דנמרק דנמרק | 1–4 | שוודיה שוודיה | גנראיל ארנה, פראג צופים: 9,834 |
| 27 ביוני 2015 21:00 | בץ'  63' |  | גווידטי  23' (פ)   טיבלינג  26'   קוואיסון  83'   הילמרק  90+5' | גנראיל ארנה, פראג צופים: 9,834 |
שלב הנוקאאוט > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 ביוני 2015 20:45 | שוודיה שוודיה | 0–0‏ה | פורטוגל פורטוגל | אדן ארנה, פראג צופים: 18,867 |
| 30 ביוני 2015 20:45 |  |  |  | אדן ארנה, פראג צופים: 18,867 |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | גווידטי    קיסה טלין    אגוסטינסון    חלילי    לינדלף  | 4–3 | פאסיינסיה    טוזה    אסגאיו    מריו    קרבאליו  |   |
אנדרטת המחתרות

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 על שם:  ההגנה האצ"ל והלח"י
 מיקום:  רמת גן 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2006
 תאריך פתיחה רשמי:  2006 
 יוצר:  מנשה קדישמן 
 קואורדינטות:  32°05′48″N 34°49′14″E﻿ / ﻿32.096666666667°N 34.820666666667°E﻿ / 32.096666666667; 34.820666666667
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) אנדרטת המחתרות(למפת גוש דן רגילה) אנדרטת המחתרות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת המחתרות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת המחתרות  he אנדרטת המחתרותhe אנדרטת המחתרותמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הכתובת המלווה את האנדרטה
אנדרטת המחתרות היא אנדרטה שהוקמה ברמת גן בשנת 2006 במטרה להנציח את שלוש המחתרות: ההגנה, האצ"ל והלח"י. את האנדרטה עיצב מנשה קדישמן.
הקמה

האנדרטה הוקמה כחלק ממיזם פיוס של איש ההגנה, יהודה אראל, להנצחה משותפת המחתרות תוך הצגת המשותף להן כמו גם את ערכיהן. נציגי המחתרות וראש עיריית רמת גן צבי בר, בחרו להקים בעיר את "גינת המחתרות", ולהציב בה את האנדרטה. למיקום הגינה, אותה תכננה האדריכלית רחל אסף, נבחר צומת פלד (דרך בן-גוריון פינת רחוב אבא הלל סילבר).
האנדרטה הוצבה במקום ב-11 באפריל 2006 ונחנכה ביום העצמאות שחל מעט לאחר מכן.
סמוך מאוד לאנדרטת המחתרות ניצבת  אנדרטת הצליחה, המציינת את קרב צליחת מעברות הירקון.
תיאור

רעיון הפסל המרכזי אומץ משירו של אורי צבי גרינברג, "הזכרת נשמות". בעת שלחם במלחמת העולם הראשונה חזה גרינברג בחיילים שנהרגו ונותרו תלויים הפוכים על גדר תיל, כשנעליהם המסומרות מופנות מעלה.
וְרָאִיתִי אֶת אַחַי הַגְּדֵלִים בְּרַגְלַיִם לְמַעְלָה,

עַד אֲשֶׁר יַגִּיעוּ בְמוֹתָם לִבְעֹט בַּשָּׁמַיִם;

וְאֶת הַיָּרֵחַ רָאִיתִי מְחַכֵּה כַּחַי אֶת פָּנָיו הַכְּסוּפִים

בַּמַּסְמְרִים הַשְּׁחוּקִים עַל סֻלְיוֹת חַיָּלִים הֲפוּכִים.
רגלי החלל מחזיקות את אדמת המדינה, וממנה צומחים שלושה ברושים המסמלים את שלוש המחתרות.
פסל נוסף, קטן יותר, ניצב מימין לפסל המרכזי ומתאר נערה מנגנת בחליל.
האנדרטה מופיעה על בול שיצא לציון 70 שנה לתנועות המרי העברי
ראו גם

האנדרטה לזכר דב גרונר
הערות שוליים

↑  טלי ליפקין-שחק, הפיוס הגדול, באתר nrg
↑  70 שנה לתנועות המרי העברי - התאחדות בולאי ישראל
אנדרטת מלחמת קוריאה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר הנצחה לאומי של ארצות הברית, Passport to Your National Parks cancellation location 
 כתובת:  המול 
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מפעיל:  שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית 
 מבקרים בשנה:  2,923,716 (נכון ל־2000)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1995
 תאריך פתיחה רשמי:  1995 
 יוצר:  פרנק גיילורד 
 קואורדינטות:  38°53′16″N 77°02′50″W﻿ / ﻿38.887778°N 77.047222°W﻿ / 38.887778; -77.047222
 www.nps.gov/kowa/index.htm
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) אנדרטת מלחמת קוריאה(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) אנדרטת מלחמת קוריאה
 
אנדרטת הזיכרון ללוחמי מלחמת קוריאה (אנגלית: Korean War Veterans Memorial) היא אתר הנצחה הממוקם במול בעיר וושינגטון בארצות הברית, בפארק הפוטומק.
האנדרטה הנמצאת צפונית לאנדרטת מלחמת וייטנאם, נחנכה ב- 27 ביולי 1995.
מבנה

לאנדרטה ארבעה חלקים:
19 פסלי לוחמים (גבוהים מגובה אדם ממוצע): 14 לוחמי הצבא, 3 נחתים, חובש חיל הים, ואיש חיל האוויר.
קיר הנצחה עשוי גרניט שחורה ועליו חרוטות תמונות מהמלחמה.
"קיר האו"ם" - פירוט 22 המדינות שנלחמו.
בריכת הנצחה - בריכה רדודה.
ליד הבריכה ניצב שלט ועליו נכתב: "אומתנו מכבדת את בניה ובנותיה שנענו לקריאה להגן על מדינה שהם לא ידעו עליה, ועל עם שהם לא פגשו"
תרגום:
אנר ביילסמה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בפברואר 1934 האג, הולנד 
 פטירה:  25 ביולי 2019 (בגיל 85) אמסטרדם, הולנד 
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון המלכותי של האג 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  הולנדית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 צאצאים:  קארין ביילסמה 
 פרסים והוקרה:  אביר במסדר האריה ההולנדי (26 בספטמבר 2014) 
 www.bylsmafencing.com
 
אַנֵר בֵּיילְסְמָה (בהולנדית: Anner Bylsma), נולד בשם Anne Bijlsma ,‏ 17  ב- בפברואר 1934 – 25 ביולי 2019) היה צ'לן הולנדי, מבצע מנוסה בכלי התקופתי אך גם מבצע בכלי המותאם המודרני יצירות בנות זמננו. מוכר בשל תרומתו החלוצית לאסכולות הביצוע האותנטי. ביילסמה פרסם באופן עצמאי ספר לימוד על ביצוע באך.
רקע ופעילות מקצועית

ביילסמה נולד בהאג. למד בהוראת קארל ון לאובן בומקאמפ (Carel van Leeuwen Boomkamp) בקונסרבטוריון המלכותי של האג, וזכה בפרס הצטיינות ב-1957.
בשנת 1959 זכה בפרס הראשון בתחרות פאבלו קאזאלס במקסיקו. בשנים 1962–1968 שירת במשרת הצ'לן הראשי בתזמורת הקונצרטחבאו. בשנות ה-60 ובה-70 של המאה ה-20 החל להקליט מוזיקת בארוק עם גוסטב ליאונהארדט, פרנס בריכן ואחרים, והיה מחלוצי הביצוע המודע היסטורית. ב-1979 הקליט לראשונה את הסוויטות לצ'לו מאת באך, מההקלטות הראשונות על כלי תקופתי אם לא הראשונה שבהן. מאוחר יותר שב והקליט האוסף פעם נוספות על ה"סֵרבַיִס" סטרדיוואריוס, ואת הסוויטה השישית על צ'לו פיקולו עם חמישה מיתרים (הכלי המקורי עבורו נכתבה הסוויטה). ב-1982 נתמנה עמית מחקר במסגרת תוכנית ארזמוס (Erasmus Scholar) באוניברסיטת הרווארד.
פרסם מספר חיבורים בתחום הניתוח המוזיקלי של "יצירות באך ללא קונטינואו" בדגש על סגנון הביצוע, המוכר שבהם ספר הלימוד "Bach, the Fencing Master, a stylistic and aesthetic analysis of Bach's Cello Suites" על ביצוע הסוויטות לצ'לו מאת באך, המנתח את סגנון ההלחנה והערכים האסתטיים של כלל יצירתו של באך לכלים ולקווים מנחים עבור המבצע.
חייו האישיים

היה נשוי לכנרת ורָה בֵטְס (הולנדית: Vera Beths), ולהם בן ובת, יוצרת קולנוע דוקומנטרי קארינֵה ביילסמה. לשמו המקורי Anne "אנה" הוסיף ה-R בסיומו, כיוון ששבו וזיהו אותו בטעות כאישה.
נפטר באמסטרדם ב-25 ביולי 2019.
הערות שוליים

↑  אתר סטראד, קימון דלטאס, הספד לאנר ביילסמה. 26 ביולי 2019
↑  דלטאס, סטראד
↑  דלטאס, סטראד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007455163505171  PLWABN: 9810625836405606  BNE: XX870381  BnF: cb13185363b (data)  CiNii: DA07955362  GND: 124060501  ISNI: 0000 0001 1945 6962  LCCN: n81072541  MusicBrainz: 68ff4d23-dbd3-459a-a295-df867b8ce9b9  NKC: xx0071824  NTA: 071264094  SNAC: w6h43v1s  SUDOC: 035376236  VIAF: 165467776   WorldCat (עם VIAF): 165467776
אנדרטת מלחמת קרים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  פסל, אנדרטת מלחמה 
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1859
 תאריך פתיחה רשמי:  1859 
 יוצר:  ג'ון בל 
 קואורדינטות:  51°30′26″N 0°07′58″W﻿ / ﻿51.50735°N 0.13269722°W﻿ / 51.50735; -0.13269722
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסאנדרטת מלחמת קרים(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסאנדרטת מלחמת קרים(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיאנדרטת מלחמת קרים(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיאנדרטת מלחמת קרים
 
משמאל פיסלה של פלורנס נייטינגייל, מימין סדני הרברט ובמרכז אלת הניצחון
אנדרטת מלחמת קרים (באנגלית: The Crimean War Memorial) היא אנדרטה במפגש הרחובות ריג'נט והמאל בלונדון שבאנגליה, על הדרך בין עמוד הדוכס מיורק לכיכר פיקדילי. האנדרטה מנציחה את חללי בריטניה שנפלו במלחמת קרים.
מבנה האנדרטה

האנדרטה מורכבת מחמישה פסלים:
פלורנס נייטינגייל
סידני הרברט - הבארון מלי, שעמד בראש בניין משרד המלחמה בזמן מלחמת קרים
שלושה חיילים
וכן דמות אלת הניצחון.
אנרג'י רוסתווי

אנרג'י רוסתווי (בגאורגית: ენერჯი რუსთავი) היא קבוצת כדורסל גאורגית מהעיר רוסתווי. המשחקת בליגת העל הגאורגית.
היסטוריה

מועדון הכדורסל "רוסתווי" הוקם ב -12 בדצמבר 1991. בשנים 1991–2005 הקבוצה שיחקה תחת השם "אזוט רוסתווי". ומאז שנת 2005 תחת השם "אנרג'י רוסתווי". בעונה הראשונה בליגה סיימה במקום הרביעי.
הקבוצה נחשבת לקבוצת צמרת מאז עונת 1997/98 וזכתה באליפויות וגביעי סופרקאפ של גאורגיה.
הקבוצה השתתפה בגביע קוראץ' בעונות 1997/98, 1998/99, 1999/00. ובהמשך בגביע היורוצ'לנג' בעונות 2007/08, 2008/09 (נשרה במוקדמות).