stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריימונד פולידור
קריירה כמקצוען

פולידור הפך למקצוען בשנת 1960 בקבוצת מרסייה. הוא סיים חמישי באליפות העולם באופני כביש. בעונת 1961, הוא ניצח במילאנו - סן רמו, אחד מחמשת המונומנטים. לקראת סוף העונה, הוא זכה במדליית ארד באליפות העולם באופני כביש.
ב-1962, הוא התחרה בטור דה פראנס, ניצח לראשונה קטע וסיים שלישי כללי, 10:24 דקות אחרי ז'אק אנקטיל. ב-1963, הוא ניצח בקלאסיקה לה פלש ואלון ואת גרנד פרי דה ניסיון. 1964 נחשבת לאחת העונות המוצלחות של פולידור, הוא ניצח בוואלטה אספנייה. בטור דה פראנס, המשיך פולידור להתקשות עם העוצמה של ז'אק אנקטיל שנחשב לרוכב הצרפתי הבכיר בעולם באותה תקופה. הוא ניצח את השלב ה-15 במרוץ, אך עדיין פיגר אחרי אנקטיל. בשלב 17, אנקטיל שנחשב לשען טוב מפולידור ניצח בשלב בפער של 37 שניות ממנו ותפס את ההובלה הכללית בפער של 56 שניות מפולידור. בשלב 20 פולידור הוריד את הפער הכללי ל-14 שניות, אך בחלק השני של שלב 22 אנקטיל פתח שוב פער גדול מפולידור בנגד השעון, וניצח במרוץ. בסוף העונה זכה שוב במדליית ארד באליפות העולם, מפסיד לוויטוריו אדורני (מדליית כסף) וליאן ינסן (מדליית זהב) בספרינט.
ב-1965 פולידור לא הצליח לשחזר את ההישג ולנצח שוב את הוואלטה אספנייה, הוא סיים שני בפער של 6:36 דקות מרולף וולפסהול.
בטור דה פראנס הוא ניצח שני קטעים, אך סיים שוב שני, הפעם לפליצ'ה גימונדי האיטלקי בפער של 2:40 דקות. ב-1966 ניצח עוד קטע בטור דה פראנס, אך סיים שלישי. הוא זכה במדליית ארד שלישית באליפות העולם באופני כביש.
קריירה כמקצוען > תקופת אדי מרקס וניצחונות בפריז - ניס

שנה אחר כך, פולידור ניצח עוד פעם קטע בודד בטור דה פראנס, אך נכשל בדירוג הכללי שסיים רק במקום ה-9, הוא סיים שלישי במונומנט ג'ירו די לומברדיה. ב-1968, פולידור סיים שישי בפריז - רובה ושלישי בלייז'–בסטון–לייז'. לאחר סוף תקופתו של ז'אק אנקטיל ביכולת, הציפייה הייתה שפולידור ינצח סוף סוף בטור דה פראנס, אך ב-1968 הוא נפצע ופרש מהמרוץ. ב-1969 הוא ניצח בדופינה ליברה, והגיע בכושר טוב לטור דה פראנס, ונחשב לאחד מהמועמדים הבכירים לניצחון. אך פולידור סיים רק שלישי, בפער עצום של 22:13 דקות מאדי מרקס הבלגי
שהציג את אחת מתצוגות התכלית הגדולות בהיסטוריה של המרוץ. גם ב-1970 פולידור לא היה יכול להתמודד עם עוצמתו של מרקס, וסיים רק תשיעי כללי. ב-1971 לא התחרה במרוץ, וב-1972 ניצח את פריז - ניס, אך כשל שוב בניסיון לנצח את הטור דה פראנס, מפסיד שוב לאדי מרקס בפיגור של 11:34 דקות, שגם פליצ'ה גימונדי מקדים אותו במקום השני. בעונה הבאה הוא ניצח שוב בפריז - ניס, הוא פרש מהטור דה פראנס בקטע ה-13. ב-1974, פולידור ניצח קטע בטור דה פראנס, אבל הפסיד שוב לאדי מרקס המנצח. פולידור סיים שני, 8:04 דקות פער ממרקס המנצח. הוא זכה במדליית כסף באליפות העולם, גם שם הפסיד למרקס בפער של שתי שניות. שנת 1975 לא הייתה מוצלחת עבור פולידור, הוא סיים במקום ה-19 הכללי ולא הרבה להתחרות. ב-1976, הוא רשם את הופעתו האחרונה בטור דה פראנס, מסיים שלישי כללי, בפער של 12:08 דקות מלוסיין ואן אימפה המנצח.
בדיקת הסמים

פולידור היה הרוכב הראשון שעבר בדיקת סמים בטור דה פראנס. זה קרה בשנת 1966 לאחר שבודקים חיצוניים הגיעו מבורדו, ופולידור היה הרוכב הראשון שמצאו ביחד עם כמה רוכבים נוספים, אך השאר סירבו.
לאחר הפרישה

פולידור חי עם אשתו בסן לאונרד דה נובלה בצרפת. בתם, קורין, התחתנה עם אדרי ואן דר פול, מנצח הרונדה ון פלנדרן ואלוף העולם בסייקלו - קרוס לשעבר. לשניים שני ילדים, מת'יו ודוד ואן דר פול. מת'יו היה בעצמו אלוף העולם בסייקלו - קרוס ב-2015 ו-2019. וניצח את מרוץ אמסטל גולד ואת דווארס דור פלנדרן ב-2019. הוא עבד אצל חברת יחסי ציבור שהיא נותנת החסות לחולצה הצהובה בטור דה פראנס. הוא הוציא כמה ביוגרפיות במהלך השנים.
מותו

פולידור מת ב-13 בנובמבר 2019, בסן לאונרד דה נובלה. הוא סבל מכמה בעיות לב חודשים לפני פטירתו.
הערות שוליים

↑  Tour de France 1964 - General Classification, ProCyclingStats.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11920458p (data)  CiNii: DA16599291  GND: 1201746337  ISNI: 0000 0000 1802 479X  LCCN: n50019577  RERO: 02-A005729210  SUDOC: 034575081  VIAF: 12313920   WorldCat (עם VIAF): 12313920 
פולידור בפעולה, 1973
רנקגואה

רנקגואה (בספרדית: Rancagua) היא בירת מחוז או'היגינס ופרובינציית קצ'פואל בצ'ילה. העיר היא חלק מאגד ערים ביחד עם מצ'לי וגולטרו. רנקגואה נמצאת במרכז צ'ילה, במרחק של 87 קילומטרים דרומית לסנטיאגו דה צ'ילה, בירת המדינה. בעיר מתגוררים 232,532 תושבים (נכון ל-2012).
היסטוריה

לפני בואם של הספרדים לאזור הוא היה מיושב על ידי שבט הפרומאוקאה (Promaucae), שהיו חלק מאנשי הפיקונצ'ה (Picunche).
במאה ה-18 הילידים מסרו את האדמות לשלטון הספרדי לשם הקמת עיר חדשה. העיר נוסדה ב-5 באוקטובר 1743 על ידי מושל צ'ילה חוסה אנטוניו מנסו דה ולסקו תחת השם "וייה דה סנטה קרוס דה טריאנה". בשלב מסוים לאחר מכן שם העיר שונה לרנקגואה, שהיה השם הילידי של האזור.
ב-1814, במהלך מלחמת העצמאות של צ'ילה, התרחש בעיר קרב רנקגואה. בקרב כוחות ספרד הביסו את הצ'יליאנים והוא היה השלב הסופי בכיבוש מחדש של צ'ילה בידי ספרד לאחר הכרזת העצמאות מספר שנים קודם לכן. בשל כך הקרב ידוע בצ'ילה בתור "אסון רנקגואה". צ'ילה השיבה לעצמה את עצמאותה מספר שנים לאחר מכן.
כלכלה

כלכלת רנקגואה מתבססת על כרייה, מסחר, תעשייה וחקלאות, הכוללת בעיקר על גידול גפנים וייצור יין. בקרבת העיר נמצא מכרה הנחושת אל טניינטה, אחד הגדולים מסוגו בעולם.
חינוך

בעיר נמצאת אוניברסיטת רנקגואה.
ספורט

בעיר נמצאת קבוצת או'היגינס המשחקת בליגת העל הצ'יליאנית. הקבוצה משחקת באצטדיון אל טניינטה בעיר, אחד האצטדיונים שאירחו את מונדיאל 1962 ואת קופה אמריקה 2015.
ערים תאומות

ארגנטינה רנקגואה, ארגנטינה
קוריאה הדרומית פהג'ו, קוריאה הדרומית
ספרד לוגרוניו, ספרד
ספרד מיאחדס, ספרד
פולין ביילסקו-ביאלה, פולין
הערות שוליים

| מחוזות ופרובינציות צ'ילה צ'ילה |
| --- | --- | --- |
| או'היגינס (רנקגואה) | קולצ'גואה • קצ'אפואל • קרדנל קארו |  |
| אטקמה (קופיאפו) | ואסקו • צ'ניאראל • קופיאפו |  |
| אייסן (קויאיקה) | אייסן  • חנרל קאררה • קויאיקה • קפיטן פראט |  |
| אנטופגסטה (אנטופגסטה) | אל לואה • אנטופגסטה • טוקופייה |  |
| אראוקניה (טמוקו) | מאייקו • קאוטין |  |
| אריקה ופרינאקוטה (אריקה) | אריקה • פרינאקוטה |  |
| ביוביו (קונספסיון) | אראוקו • ביוביו • קונספסיון |  |
| ולפראיסו (ולפראיסו) | אי הפסחא • ולפראיסו • לוס אנדס • מרגה מרגה • סן אנטוניו • סן פליפה דה אקונקגווה • פטורקה • קיוטה |  |
| טרפקה (איקיקה) | איקיקה • טמרוגל |  |
| לוס לאגוס (פוארטו מונט​) | אוסורנו • יאנקיווה • פאלנה • צ'ילואה |  |
| לוס ריוס​ (ואלדיביה) | ואלדיביה • רנקו |  |
| מאולה (טלקה) | טלקה • לינארס • קאוקנס • קוריקו |  |
| מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה (פונטה ארנס)​ | אולטימה אספרנסה • אנטארקטיקה צ'ילנה​ • טיירה דל פואגו • מגאיאנס |  |
| מטרופולין סנטיאגו (סנטיאגו דה צ'ילה​) | טלגנטה • מאיפו • מליפייה • סנטיאגו • צ'קאבוקו • קורדיירה |  |
| ניובלה (צ'ייאן) | איטטה • דיגואין • פונייה |  |
| קוקימבו (לה סרנה) | אלקי • לימארי • צ'ואפה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557551105171  LCCN: n82116561  MusicBrainz: e6de74ab-a76c-4312-ba28-aab7c4a915dd  VIAF: 126693944   WorldCat (עם VIAF): 126693944
שטרן (שבועון)

| --- | --- |


שער שבועון השטרן שפרסם את יומני היטלר
 תדירות:  שבועון 
 מו"ל:  Gruner + Jahr 
 מייסד:  הנרי נאנן 
 בעלים:  ברטלסמן 
 תאריכי הופעה:  1 באוגוסט 1948 – הווה (76 שנים)
 שפה:  גרמנית 
 מערכת:  המבורג 
 מדינה:  גרמניה 
 ISSN:  0039-1239
 www.stern.de
 
שטרן (גרמנית: Stern, "כוכב") הוא שבועון חדשות גרמני בבעלות קבוצת ברטלסמאן. נוסד על ידי העיתונאי הנרי נאנן, ויוצא לאור מאוגוסט 1948. תפוצתו בשנת 2004 הייתה כ-1.07 מיליון עותקים.
בשנת 1983 רכש השבועון ופרסם את יומני היטלר, שהתגלו כמזויפים בבדיקה מדעית. הפרשה הובילה להתפטרות עורכיו, ולמשבר קשה בעיתון בפרט ובעיתונות הגרמנית בכלל.
ראו גם

דר שפיגל
שחמט אגרוף

תחרות שחמט אגרוף, 2008
שחמט אגרוף הוא ענף ספורט המשלב בין משחק שחמט ואגרוף. ספורט זה, שמוסד בתחילת 2003, החל את דרכו כשאמן הולנדי בשם איפה רובינג ארגן תחרויות ממשיות בהשראת תיאורים בדיוניים של הספורט בכתביו של אנקי בילאל הצרפתי. מאז הספורט צבר פופולריות רבה. כדי להצליח, המתמודדים צריכים להיות מנוסים הן באגרוף והן בשחמט.
חוקים

תחרות בין שני מתמודדים מורכבת מסבבי שחמט וסבבי אגרוף לסירוגין. התחרות מתחילה בסבב של משחק שחמט בן ארבע דקות, שלאחריו סבב אגרוף בן שלוש דקות, וכך הלאה, עד מקסימום של 11 סבבים: 6 סבבי שחמט ו־5 סבבי אגרוף. בין הסבבים השונים יש הפסקה בת דקה אחת, שבה המתמודדים חובשים או מסירים את כפפות האגרוף ומתכוננים לסבב הבא. משחק השחמט מתנהל על פי כללי שחמט מהיר, שבו לכל שחקן יש סך של 12 דקות לכל המשחק. אם מתמודד לא מבצע מסע בסבב השחמט, הוא יקבל נזיפה מהשופט, ואז הוא יחויב לבצע מסע תוך 10 שניות. מתמודד יכול לנצח בתחרות במספר דרכים: נוקאאוט באגרוף, מט במשחק השחמט, החלטה של השופט, או אם נגמרו 12 דקות המשחק של היריב שלהם.
הערות שוליים

↑  Chess-Boxing Hits it Big, כתבה בטיים מגזין, 10 ביולי 2008 (באנגלית)
↑  אודות שחמט אגרוף, באתר London ChessBoxing (באנגלית)
שחמט השתלות

תמונת מצב ממשחק: 1.פ@ה7 מח8 2.ר:ז#7
שחמט השתלות (Crazyhouse) הוא וריאציית שחמט שבה שחקן שמכה כלי יריב, יכול בתורו "להשתיל" אותו בלוח בצבע שלו במקום להזיז כלי. המשחק קיים גם בגרסת זוגות (שם הוא נקרא שחמט זוגות) ודומה למשחק היפני שוגי.
חוקים

המשחק מתקיים על פי חוקי השחמט הרגילים, בתוספת החוקים הבאים:
כאשר אחד הצדדים מכה כלי יריב, הוא מקבל לתוך ה"בנק" שלו את אותו כלי - אבל בצבע הנגדי (הצבע שלו). בכל תור אפשר להזיז כלי או להשתיל את אחד מהכלים שבבנק בלוח. מותר להשתיל כלי רק במשבצת פנויה.
אסור להשתיל רגלים בשורה הראשונה או השמינית.
אם רגלי מגיע לשורה השמינית הוא מוכתר כרגיל, אך כאשר מכים אותו הוא מושתל כרגלי.
לפי חלק מהגרסאות, אין להשתיל כלי במצב שגורם למט מיידי.
רגלי שמושתל בשורה השנייה יכול לזוז מסע כפול או להכות דרך הילוכו. צריח שהושתל באחת הפינות וטרם זז יכול לבצע הצרחה.
מטרת המשחק, כמו בשחמט רגיל, היא הנחתת מט על מלך היריב. המט תקף רק אם ליריב אין דרך להשתחרר ממנו כולל השתלת כלים.
כאשר רושמים את תנועות המשחק נהוג לציין השתלה בסימן @ (לדוגמה: ר@ה2 משמעותו שרץ הושתל במשבצת ה2)
תיקו בשחמט השתלות נדיר ביותר, מחסור הדדי בכלים למט אינו מצב אפשרי בשחמט השתלות מכיוון שגם אם לכל אחד מהשחקנים נשאר רק המלך על הלוח תמיד יהיו לאחד מהשחקנים ולרוב אף לשניהם כלים להשתלה, וחוק חמישים המסעים מאבד מערכו באופן משמעותי מכיוון שכל כלי שהוכה יכול לחזור ללוח. עם זאת, בשחמט השתלות חזרה על השתלה של רגלים והחלפתם היא סיבה נפוצה לתיקו בשחמט השתלות.
אסטרטגיה

בשחמט השתלות לכל כלי שמוכה יש משמעות כפולה: גם חיסרון בחומר וגם יתרון ליריב, ולכן יש להיזהר שבעתיים מהכאות (הקרבות, לדוגמה, נפוצות הרבה פחות). הפרש מתחזק בהרבה, כיוון שהשתלות לא משפיעות עליו. גם הרגלים מתחזקים, כיוון שהם יכולים להיות מוצבים כמעט בכל משבצת ולתקוע טריז, או לשמש לביצורים. כלי ה"טווח ארוך": מלכה, צריח ורץ מאבדים הרבה מכוחם כיוון שאפשר לחסום את דרכם באמצעות השתלה.
בנוסף, מוגנות המלך היא הדבר הכי חשוב בשחמט השתלות, לכן מלך הנגדי פתוח (רגלים לא מגנים עליו, ניתן לתת לו הרבה שחים וכו'..)  הוא יתרון משמעותי, וכדאי לנסות לשמור על הרגלים שבדרך כלל שומרים על המלך (ו2, ז2..) ולמנוע הקרבות פוטנציאליות של היריב על חיילים אלו.
הכתרות לצריחים או רצים נדירות מאוד בשחמט השתלות מאחר שפט נדיר במיוחד, והכתרות לפרשים נפוצות יותר היות שהן יכולות לאיים בשח מעמדות שמהן הכתרה למלכה לא מאיימת בשח.
מט חנק ומט נגיעה בשחמט השתלות נפוצים הרבה יותר מבשחמט סטנדרטי מכיוון שאי אפשר להציל מהם את המלך באמצעות השתלה, בעוד שמט מדרגות ומט השורה האחורית נדירים יותר כי מהם אפשר להציל את המלך באמצעות השתלה של כלי בין המלך לבין הכלי המאיים.
רום לאנדרואיד

רום לאנדרואיד הוא גרסה חלופית למערכת ההפעלה המקורית שבאה עם טלפון חכם כלשהו מסוג אנדרואיד, ומטרתה להוות חלופה עבורו (מכמה בחינות: עדכניות, תאימות למכשיר או מראה/עיצוב). קיימים רומים רבים (חלקם של קבוצות פיתוח וחלקם מתוצרת מפתחים עצמאים). העיקריים שבהם יפורטו להלן. פיתוח הרומים לאנדרואיד החל עם יציאת המכשיר Dream מתוצרת HTC, ששיווקו החל בספטמבר 2008. במכשיר זה גילו לראשונה כי ניתן להחליף את מערכת ההפעלה.
CyanogenMod

עבור המכשיר HTC Dream פותחו רומים רבים, אך רום של משתמש בשם "JesusFreke" היה הפופולרי במיוחד. כאשר פיתוחו נפסק, המליץ המפתח לעבור לרום של Cyanogen. עם הזמן הוא נהיה יותר ויותר פופולרי, ייצורו הועבר לחברה שהוקמה (ושמה הוא Cyanogen) ופותח למכשירים רבים נוספים. רום זה מתבסס על הגרסאות ה"נקיות" של אנדרואיד (כמו אלו שבמכשירי הנקסוס), ומנסה להידמות להן כמה שיותר (אך כולל גם כמה וכמה תכונות ותוכנות ייחודיות, כגון סייר קבצים). על רום זה מתבססים רומים רבים אחרים. נכון למרץ 2016, הרום יצא לעשרות מכשירים, וגרסתו האחרונה היא 13. ב-23 בדצמבר 2016 הכריזה Cyanogen כי היא מפסיקה את פיתוח הרום, והנ"ל לא יימשך מאוחר יותר מ-31 בדצמבר בשנת 2016.
CyanogenMod > LineageOS

ב-24 בדצמבר 2016 הודיעה חברת Cyanogen על הפסקת הפיתוח של הרום. ומפתחי הפרויקט CyanogenMod הגיעו להסכמה שהפיתוח הפרויקט ימשיך תחת שם חדש LineageOS.
AOKP

AOKP (או Android Open Kang Project, משחק מילים של AOSP-Android Open Source Project, או אנדרואיד) הוא רום שיוצא למכשירים רבים. המייחד אותו משאר הרומים הם מאפיינים כגון כפתורים מותאמים אישית בסטטוס בר ואפשרות לשנות את צבע נורית החיווי להודעות. גרסת הרום האחרונה ששוחררה מבוססת על אנדרואיד פאי.
Paranoid Android (או AOSPA-Android Open Source Paranoid)

AOSPA הוא רום המבוסס (בדומה ל-CyanogenMod) ישירות על הגרסאות הרשמיות של האנדרואיד, שמשוחררות על ידי גוגל, ואינן כוללות תוספות. דוגמאות למאפיינים ייחודיים לרום זה:
Imnersive Mode-מצב המאפשר שימוש במכשיר ללא הצגת הסטטוס בר וכפתורי המגע (אם יש כאלו)
Hover-העלמת הסטטוס בר בלבד
PAC Rom

PAC הוא רום המהווה שילוב של שלושת הרומים Paranoid Android ,AOKP ו-CyanogenMod (שמו הוא למעשה ראשי תיבות של שלושת רומים אלו), וכן התאמות שונות של מפתחי הרום.
MIUI

רום סיני שפותח על ידי חברת שיאומי. שוחרר לראשונה לאחר יציאת אנדרואיד Gingerbread (אנדרואיד 2.3). רום זה ייחודי ממרבית הרומים לאנדרואיד אם לא מכולם בממשק השונה שלו, שדומה יותר לאייפון (כיוון שהוא לא כולל כלל מגירת יישומים).
רום זה ספג בעבר גם תלונות לגבי כך שהחברה, שיאומי, אספה מידע אודות אנשי הקשר והודעות הטקסט של משתמשי מכשיריה (אשר בעלי גרסה זהה לרום, ולכן בעיה זו קיימת גם ברום), כל עוד הטלפון החכם דולק.
OmniROM

רום (שתחילתו בגרסה המבוססת על אנדרואיד קיטקט, לאחר יציאת גרסה זו). המבוסס על הגרסה המקורית של גוגל. רום זה מיועד כעיקרון (בגרסתו הרשמית, לפחות בגרסאות האחרונות שיצאו על ידי צוות מפתחיו) למכשירים מסדרת הנקסוס למיניהם, למכשירים של חברת Oppo הסינית ולמעט מכשירים מתוצרת סוני. ממאפייניו הייחודיים והבולטים ביותר של הרום היא תוכנת העדכון (OTA) המובנית בו הנקראת OpenDelta, וכן אפליקציה מובנית הנקראת OmniSwitch המאפשרת מעבר שונה בין אפליקציות מזה שונה מזה המצוי באנדרואיד בדרך כלל.
AICP-Android Ice Cold Project

רום שהיה מבוסס בעבר על AOKP (עד גרסת לוליפופ, אז צוות הרומים של AOKP לא שחרר גרסה של הרום ולכן הוא כיום הוא מבוסס על CyanogenMod). גרסתו האחרונה של הרום היא 11, והיא מבוססת על גרסת האנדרואיד האחרונה-מרשמלו (6.0.1, נכון למרץ 2016). גם לרום זה יש יישום עדכון גרסה (OTA).
MoKee OpenSource

רום סיני המבוסס על הגרסאות הנקיות של גוגל. לכן, ברום זה ישנן כמה וכמה אפליקציות אשר פונות לקהל הסיני, למשל של מנוע החיפוש הסיני באידו. פיתוח רום זה החל ב-12 בדצמבר 2012, וכמו כמה וכמה רומים (דוגמת CyanogenMod) וכשמו, הוא מאופיין בקוד פתוח. כלומר כל אדם ואדם יכול לבצע שינויים בקוד הרום.
Carbon Rom

רום המבוסס על הגרסאות המקוריות של גוגל והנקיות מתוספים כאלו ואחרים שחברות רבות מוסיפות לגרסאות הטלפונים החכמים שייצרו. לרום זה ישנן כמה וכמה אפשרויות ייחודיות, למשל אפשרות לצביעת הכפתורים הווירטואליים במכשיר (אם יש כאלה) והדלקת הפנס ממסך הנעילה. כיום רום זה תומך במכשירים בודדים בלבד.
ראו גם

אנדרואיד
שאריטה (ברלין)

| --- | --- |

קמפוס מיטה
 מאפייני הארגון
 בעלים:  ברלין 
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1710 
 שירותים
 מיטות:  3,001 (נכון ל־2019) 
 www.charite.de
 גאוגרפיה
 מיקום:  ברלין, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
 קואורדינטות:  52°31′37″N 13°22′38″E﻿ / ﻿52.526944°N 13.377222°E﻿ / 52.526944; 13.377222
  ארבעת הקמפוסים של שאריטה
 
שָאריטֶה (בגרמנית Charité  Universitätsmedizin Berlin)  הוא בית חולים ובית ספר לרפואה בברלין שנוסד בשנת 1710 וקשור מבחינה אקדמית לאוניברסיטת הומבולדט ולאוניברסיטה החופשית של ברלין. בארבעת הקמפוסים שלו לומדים מעל 7,000 סטודנטים לרפואה, והצוות הרפואי והסיעודי בו מונה מעל 14,000 איש.
היסטוריה

בחודש נובמבר 1709 הורה המלך פרידריך הראשון מפרוסיה להקים בית חולים בין כותלי העיר ברלין כהכנה לקראת מגפת הדבר שכבר הכתה במזרח המדינה. בית החולים הוקם בשנת 1710, אך המגפה לא הכתה את העיר כמצופה, ולכן שימש בעיקר כבית חולים לעניי העיר אשר לא גבה תשלום כלשהו על שירותיו והיה מוסד חסד. בשל כך זכה בשנת 1727 לשמו, "שאריטה" - Charité, שפירושו בצרפתית "חסד". כבר בשנת 1713 נבנה בין כתליו תיאטרון אנטומי, והמקום הפך למוסד לימודי. רשמית, השאריטה הפך לבית ספר לרפואה צבאית רק בשנת 1795.
עם הקמת אוניברסיטת ברלין בשנת 1810 (כיום אוניברסיטת הומבולדט) החל השאריטה לשמש את הלומדים בה, ובשנת 1828 הפך לבית חולים אוניברסיטאי. אבי הפתולוגיה המודרנית, רודולף וירכו, היה האנטומיסט והפתולוג שם במחצית המאה ה-19.
במשך כל השנים היה השאריטה הטוב והמפורסם שבבתי החולים בברלין, ובין כתליו שירתו הבולטים שברופאי גרמניה, בהם חתני פרס נובל ברפואה ומדעים.
בין השנים 1928–1949 ניהל את המחלקה הכירורגית הפרופ' ארנסט פרדיננד זאורברוך. תלמידו היה הפרופ' מכס מרכוס.
עם חלוקת ברלין אחרי מלחמת העולם השנייה נשאר בית החולים בצד המזרחי, אך לאחר איחודה מחדש ובסיוע אמריקאי, חל מהלך של חיזוקו ושילובו עם בתי חולים אחרים עד לאיחוד והפיכתו לבית החולים האוניברסיטאי הגדול ביותר באירופה .
בבית הספר לרפואה שאריטה קיים מוזיאון המוקדש למדענים של האוניברסיטה. בניין המעבדות בברלין נקרא: "בית אשהיים-צונדק" על שם פרופ' ברנרד צונדק היהודי-ישראלי, ועמיתו פרופ' אשהיים שפיתחו בשנת 1928 את בדיקת השתן המהפכנית לגילוי הריון ..
לקריאה נוספת

נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ-ישראל 1799-1948, מהדורה שנייה, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, עמוד 50.
הערות שוליים

↑  פרופ' יוסף שנקר מתראיין בחדשות nrg, בתאריך 15.4.2015, דליה מזורי:"הפרופ' היהודי הטיח בגרמנים :"גירשתם אותנו" .
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259767405171  BnF: cb151159018 (data)  GND: 10070261-2  ISNI: 0000 0001 2218 4662  LCCN: n85264779  NKC: olak20211117550  SUDOC: 145683710  VcBA: 494/29647  VIAF: 131145599   WorldCat (עם VIAF): 131145599
רשימה דמוקרטית לערביי ישראל

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 שם רשמי:  القائمة الديموقراطية لعرب إسرائيل 
 מנהיגים:  סיף-אלדין אל-זועבי
 תקופת הפעילות:  1951–1959 (כ־8 שנים) 
 אפיון:  מפלגה ערבית מקושרת למפא"י
 כנסות:  2, 3
 ממשלות:  הייתה חברה בקואליציה ללא ייצוג בממשלה בשתיהן
 אותיות:  יד
 שיא כוחה:  3 מנדטים (הכנסת השנייה)
 נוצרה מתוך:  נוצרה כמפלגה עצמאית
 אתר רשמי
 
רשימה דמוקרטית לערביי ישראל הייתה מפלגת מיעוטים ששימשה כמפלגת לווין של מפא"י, בדומה לשאר המפלגות הערביות בשנות המדינה הראשונות.
המפלגה נבחרה לכנסת השנייה והשלישית, ובשתיהן הייתה חברה בקואליציה אך ללא ייצוג בממשלה.
בבחירות לכנסת הרביעית קיבלה הרשימה 3,369 קולות, לא עברה את אחוז החסימה, ולאחר מכן לא שבה עוד אל המפה הפוליטית.
לימים שבו שניים מנציגיה אל הכנסת במסגרת מפלגות אחרות: ג'בר מועדי נבחר לכנסת החמישית במסגרת מפלגת שיתוף ואחווה, ואילו סיף-אלדין אל-זועבי שב לכנסת השישית במסגרת מפלגת קידמה ופיתוח. ב-1966 במהלך הכנסת השישית אף התאחדו השניים לזמן קצר בעת הקמתה של סיעת שיתוף ופיתוח שהייתה איחוד של שתי המפלגות, אז זו התפרקה לאחר חודשים ספורים. לקראת הבחירות לכנסת השביעית הצטרף מועדי לרשימת קידמה ופיתוח, ובכנסת השביעית והשמינית כיהנו אל-זועבי ומועדי כנציגיה הבלעדיים בכנסת.
נציגי המפלגה בכנסת

| כנסת | חברי כנסת | הערות |
| --- | --- | --- |
| הכנסת השנייה (1951) | 3 מנדטים: סיף א-דין א-זועבי, ג'בר מועדי, מסעד קסיס | לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן |
| הכנסת השלישית (1955)  | 2 מנדטים: סיף א-דין א-זועבי, מסעד קסיס, ג'בר מועדי | ב-13 בפברואר 1956 פרש מהכנסת סיף-אלדין אל-זועבי. החליף אותו ג'בר מועדי. לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן |
הערות שוליים

↑  כיהן בכנסת הראשונה מטעם הרשימה הדמוקרטית של נצרת
שוויינטה ליפקה

| --- | --- |
בזיליקת שוויינטה ליפקה
בזיליקת שוויינטה ליפקה
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  ורמיה-מזוריה ורמיה-מזוריה
 תאריך ייסוד:  1491
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  145 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  54°10′N 19°24′E﻿ / ﻿54.167°N 19.400°E﻿ / 54.167; 19.400
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.swieta-lipka.pl/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישוויינטה ליפקה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישוויינטה ליפקה(למפת פרובינציית ורמיה-מזוריה רגילה) אולשטין אלבלונג אלק אוסטרודה רוסיה - קלינינגרד פומ. מפ. גד.  פודלסיה קוי. פומ.  לי. מזוביהשוויינטה ליפקה(למפת פרובינציית ורמיה-מזוריה מוגדלת) אולשטין אלבלונג אלק אוסטרודה רוסיה - קלינינגרד פומרניה מפרץ גדנסק  פודלסיה קויאוויה פומרניה  ליטא מזוביהשוויינטה ליפקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שוויינטה ליפקה (בפולנית: Święta Lipka, בגרמנית: Heiligelinde) הוא כפר בצפון פולין, בחבל ורמיה-מזוריה, 20 ק"מ דרומית-מערבית למאורת הזאב. עד 1945 היה הכפר בתחום פרוסיה המזרחית. תושביו מונים כ-200 איש. פירוש השם "התרזה הקדושה", וזהו שמה של הכנסייה המפוארת הסמוכה לו, אשר בזכותה התפרסם הכפר כמרכז דתי ותיירותי.
לפי האגדה עמד במקום עץ תרזה שתחתיו היה פסל עץ של מריה הקדושה, ונסים קרו במקום. במקום נבנתה כנסייה קטנה, המוזכרת לראשונה בכתבי הטבטונים ב-1491. ב-1525, בתקופת הרפורמציה הפרוטסטנטית, נהרסה הכנסייה ובמהלכה הפך האזור ללותרני.
ב-1605 אושרה האמונה הקתולית במזוריה, וב-1619 בנו הישועים בית תפילה במקום. הכנסייה הנוכחית נבנתה ב-1693, והקלויסטר נוסף ב-1730.
הכנסייה היא מהמבנים הבולטים של אמנות הבארוק בפולין. היא בנויה בצורת בזיליקה. הקירות והתקרה של אולם התווך מכוסים בציורים של טובי האמנים במאה ה-18. במקום יש פסל של עץ תרזה שבתוכו מריה המחזיקה בבנה ישו.
הממצא הבולט בכנסייה הוא עוגב ענק שנבנה ב-1721. נגינה בעוגב יוצרת אפקט של תזמורת שלמה. בעת הנגינה נעות דמויות של מריה ומלאכים עם פעמונים וחצוצרות.
העוגב בכנסיית שוויינטה ליפקה
מריה וישו בתוך התרזה הקדושה
התמשיחים בכנסיית שוויינטה ליפקה
שווייה

| --- | --- |
 
 מאכלים
 מוצא:  תימן, ערב הסעודית 
 
שֲוִויֵּיה או מחשוש (מערבית: محشوش) הוא מאכל תימני ודרום מערב סעודי מסורתי. הוא אחד ממאכלי העדה התימנית.
המאכל

זהו תבשיל של צלי בשר שהיה נאכל בשבת ובחגים בעיקר בפסח, במהלך הג'עלה. לרוב הוא מוגש קר. נהגו לשתות לצד השווייה שתייה חריפה, כגון ערק. השתייה הייתה מקלה על בליעתו ועיכולו של התבשיל.
יש שמכינים את השווייה שווייה עשויה קוביות בשר מבושלות ומטוגנות עם בצל ותבלינים.
רומן יאקובסון

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  11 באוקטובר 1896 מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  18 ביולי 1982 (בגיל 85) קיימברידג', ארצות הברית 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  רוסיה, צ'כיה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט אובורן 
 מקום לימודים:  הפקולטה להיסטוריה ופילולוגיה של אוניברסיטת מוסקבה  הקולג' לפילוסופיה של האוניברסיטה הגרמנית של פראג 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  אוניברסיטת מסריק 
 תלמידי דוקטורט:  Morris Halle 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1946)  פרס הגל (1982)  אביר בלגיון הכבוד (1947)  פרס פלטרינלי (1980)  מסדר טומאש מסריק, דרגה 2 
 בן או בת זוג:  Soňa Haasová 
 הערות:  יהודי
 תרומות עיקריות
 שלושת רעיונותיו הגדולים של יאקובסון ממלאים תפקיד עיקרי בתחום זה עד ימינו: טיפולוגיה בלשנית, מסומננות (markedness) ואוניברסלים לשוניים.
 
רומן יאקובסון (11 באוקטובר 1896‏ – 18 ביולי 1982) היה בלשן יהודי רוסי מפורסם, שהיגר לצ'כוסלובקיה ולארצות הברית. כסטודנט היה דמות מובילה בחוג הבלשני של מוסקבה, אחת משתי התנועות שהרכיבו את הפורמליזם הרוסי.
קורות חיים

בשנת 1920 הוא הגיע לפראג ופעל בנציגות סובייטית עד לשנת 1928. הוא היה ממקימי אסכולת פראג לתאוריה בלשנית.
עם תחילת מלחמת העולם השנייה הוא נמלט לנורווגיה ובסופו של דבר עבר לארצות הברית. החל משנת 1949 הוא החל ללמד באוניברסיטת הרווארד ועבד בה עד שיצא לגמלאות.
יאקובסון היה מהאינטלקטואלים המשפיעים ביותר במאה העשרים, בתרומתו לבלשנות, לאנתרופולוגיה סטרוקטורליסטית, לתורת הספרות ולסמיוטיקה, בין שאר הדברים.
שלושת רעיונותיו הגדולים של יאקובסון בבלשנות ממלאים תפקיד עיקרי בתחום זה עד ימינו: טיפולוגיה בלשנית, מסומננות (markedness) ואוניברסלים לשוניים. שלושת המושגים האלה שזורים זה בזה באופן הדוק: טיפולוגיה היא הסיווג של לשונות במונחי מאפיינים דקדוקיים משותפים (בשונה ממקור משותף, למשל), מסומננות היא, בתיאור גס, מחקר הבודק כיצד צורות מסוימות של ארגון דקדוקי "טבעיות" יותר מאחרות, ואוניברסלים לשוניים הוא חקר מאפיינים כלליים של שפות בעולם. בשנת 1960 הוא פרסם את התאוריה שלו על תפקודי הלשון.
יאקובסון קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב בשנת 1975, והיה מתומכי הקמתו של המכון לפואטיקה וסמיוטיקה באוניברסיטה זו. עבודותיו יצאו בעברית בכתב העת "הספרות", וחלקן כונסו במבחר מאמרים בעריכת פרופ' איתמר אבן-זהר ופרופ' גדעון טורי (בהוצאת הקיבוץ המאוחד, 1986).