stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסנדר קוז'ב
הערות שוליים

↑   ניצן רותם, ארבעה פילוסופים סביב המדורה הרוחשת של התשוקה למוות, באתר הארץ, 16 במרץ 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263824605171  PLWABN: 9810632399905606  BIBSYS: 90202650  BNE: XX1149032  BnF: cb11909934t (data)  CANTIC: a18743924  CiNii: DA01518864  GND: 118777726  ICCU: BVEV011720  ISNI: 0000 0001 2117 143X  LCCN: n82080232  LNB: 000099750  NDL: 00469739  NKC: jn19990004508  NLG: 71394  NLK: KAC199615264  NSK: 000160612  NTA: 073818038  RERO: 02-A003465545  SELIBR: 311118  SNAC: w6321m3m  SUDOC: 027543218  VcBA: 495/6266  VIAF: 13017   WorldCat (עם VIAF): 13017 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנגוס אדום

| --- | --- |

שור אנגוס אדום באוסטרליה
 מיון
 מין:  בקר הבית
פרת אנגוס אדומה עם עגל
האנגוס האדום הוא זן של בקר הבית בצבע חום-אדמדם, מאוכלוסיית הבקר של בלאק אנגוס. בקר האנגוס האדום רשום בנפרד מבקר האנגוס השחור באוסטרליה, קנדה וארצות הברית. משמש בעיקר כבקר לבשר.
היסטוריה

מוצאו של האנגוס בסקוטלנד, על פי רוב צבעו של בקר האנגוס הוא שחור, אך כבר נמצאו בעבר פריטים אדומים; ייתכן שזו תוצאה של הכלאה של הבקר הסקוטי הקטן עם מלאי הלונגהורן האנגלי הגדול יותר, במאה ה-18. בשנת 1945 בערך נוצרו כמה עדרים המורכבים רק מהבקר האדום, ובשנת 1954 הוקמה אגודה למגדלים – "איגוד האנגוס האדום של אמריקה" (אנ').
בשנת 2013 יובא הזן לישראל.
שימושים

האנגוס האדום הוא גזע בקר, והוא מגודל לאכילה. ניסויים השוואתיים לא זיהו שום הבדל מסחרי משמעותי בינו לבין השחור, מלבד הצבע.
שימוש לפרה אדומה

ביהדות ישנה מצוות שחיטת פרה אדומה והזאת דמה על הטמאים לצורך היטהרות. בימי בית המקדש נשחטו תשע פרות אדומות.
בשנות האלפיים, נעשים ניסיונות לחדש את המצווה, מכון המקדש ניסה לגדל באמצעות ברירה מלאכותית את הפרה האדומה המושלמת מתוך עדר של 500 פרות אנגוס אדומות שייבא לשם כך מנברסקה לעמק הירדן.
בספטמבר 2022 יובאו מארצות הברית חמש פרות אדומות, והועברו לחוות גידול בבית שאן. הפרות מוצגות במרכז מבקרים בשילה הקדומה, והוקם "בית מדרש לענייני פרה אדומה" כדי לברר את ההלכות הנדרשות לצורך הקרבת פרה אדומה.
הערות שוליים

↑  לראשונה: עוברים של פרים מזן אנגוס הובאו לישראל, באתר פורטל חקלאות טבע וסביבה
↑  סיימון סבאג מונטיפיורי, ירושלים: הביוגרפיה, אור יהודה: דביר, 2013. עמ' 87 במהדורה העברית.
↑  חמש פרות אדומות הוטסו לישראל: "2,000 שנה לא הייתה פה פרה אדומה" | המחדש, באתר המחדש, ‏1 באוגוסט 2022
↑    ארנון סגל, ‏פרה אדומה: מתקרבים אל היעד, בעיתון מקור ראשון, 21 בפברואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565762005171
אניגמוזאורוס

| אניגמוזאורוס |
| --- | --- |
 איור משוער של אניגמוזאורוס
תקופה
קרטיקון עליון, 96–89 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: תריזינוזאוריים
סוג:: אניגמוזאורוס
מינים
 Enigmosaurus mongoliensis
שם מדעי
 Enigmosaurus ‏ברסבולד ופרל, 1983

אניגמוזאורוס (שם מדעי: Enigmosaurus; מילולית: "לטאה אניגמטית/מסתורית") הוא סוג של דינוזאור תרופוד אסייתי שחי במשך הקרטיקון העליון שלפני 96 עד 89 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בתצורת באיאן שירה (אנ') שבמונגוליה. סוג זה כולל מין אחד - Enigmosaurus mongoliensis.
האניגמוזאורוס היה דינוזאור דו-רגלי באורך של 5 מטרים ומשקל של 454 עד 907 קילוגרם בקירוב. הוא היה בעל זרועות גדולות בעלות טפרים רחבים וארוכים שאיתם הוא קטף עלים מהעצים אך גם התגונן מטורפים. באמצעות גפיו האחרויות וזנבו הוא יכל להתייצב כדי ללחך צמחים גבוהים שהיו כנראה מרבית תזונתו. בדומה לתרופודים אחרים הוא היה אולי מכוסה בנוצות לאורך גופו.
דינוזאור זה דמה לתריזינוזאורוס מאותו אזור, אך היה בעל מבנה פרימיטיבי יותר מהתריזינוזאוריים. הוא היה קרוב בעיקר לאלקסזאורוס ולבייפיאוזאורוס, כולם חיו במונגוליה או בסין של הקרטיקון.
אנגוס גאן

אנגוס פרייזר ג'יימס גאן (באנגלית: Angus Fraser James Gunn; נולד ב-22 בינואר 1996 בנוריץ' שבאנגליה) הוא כדורגלן סקוטי-אנגלי המשחק בעמדת השוער בקבוצת נוריץ' סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ובנבחרת סקוטלנד.
קריירת מועדונים

גאן גדל במחלקות הנוער של נוריץ' סיטי ומנצ'סטר סיטי. ב-6 ביוני 2017 הושאל גאן ממנצ'סטר סיטי לנוריץ' סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ למשך עונת 2017/2018. ב-5 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד פולהאם במסגרת המחזור הראשון בליגה. הוא ערך 46 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
ב-10 ביולי 2018 חתם גאן על חוזה לחמש שנים בסאות'המפטון מהפרמייר ליג. ב-28 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על ברייטון אנד הוב אלביון במסגרת הסיבוב השני בגביע הפוטבול ליג לעונת 2018/2019. ב-2 בינואר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד צ'לסי במסגרת המחזור ה-21. בסך הכל ערך 22 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-16 באוקטובר 2020 הושאל גאן לסטוק סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ למשך עונת 2020/2021. ב-27 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לסוונסי סיטי במסגרת המחזור השמיני בליגה. בסך הכל ערך 15 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-23 ביוני 2021 חתם גאן בנוריץ' סיטי מהפרמייר ליג.
קריירה בינלאומית

בחודש נובמבר 2017 זומן גאן לראשונה לסגל נבחרת אנגליה, לקראת משחק ידידות נגד נבחרת ברזיל, לאחר הוצאתו של ג'ק באטלנד מהסגל בשל פציעה. הוא לא שיחק במשחק זה. בחודש מרץ 2018 הוצעה לגאן על-ידי מאמן נבחרת סקוטלנד אלכס מקליש האפשרות לייצג את נבחרת סקוטלנד, אך הוא העדיף להמשיך לייצג את נבחרת אנגליה, הוא זומן על-ידי מאמן נבחרת אנגליה גארת' סאות'גייט למחנה אימונים לקראת מונדיאל 2018, אך לא נכלל בסגל הסופי לטורניר.
בחודש מרץ 2023 החליט גאן לעבור לייצג את נבחרת סקוטלנד, וזומן לסגל הנבחרת לקראת משחקי מוקדמות יורו 2024 מאוחר יותר באותו חודש. ב-25 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-0 על נבחרת קפריסין במסגרת מוקדמות יורו 2024.
הערות שוליים

↑  Angus Gunn: Manchester City keeper rejoins Norwich City on season-long loan באתר BBC, ‏ 6 ביוני 2017 (באנגלית)
↑  Gunn completes Saints move באתר הרשמי של סאות'המפטון, 10 ביולי 2018 (באנגלית)
↑  Potters land Gunn באתר הרשמי של סטוק סיטי, 16 באוקטובר 2020 (באנגלית)
↑  Gunn completes Norwich City move באתר הרשמי של סאות'המפטון, 23 ביוני 2021 (באנגלית)
↑  Angus Gunn: Man City goalkeeper called up by England באתר BBC, ‏ 11 בנובמבר 2017 (באנגלית)
↑  Scotland boss fails with international advances for ex-City 'keeper Gunn באתר Eastern Daily Press, ‏ 7 במרץ 2018 (באנגלית)
↑  Angus Gunn drafted into England World Cup plans באתר Read Norwich, ‏ 17 במאי 2018 (באנגלית)
↑  Angus Gunn: Norwich City goalkeeper commits international future to Scotland באתר BBC, ‏ 12 במרץ 2023 (באנגלית)
↑  Scotland : Zander Clark & Angus Gunn named in squad for Spain & Cyprus games באתר BBC, ‏ 14 במרץ 2023 (באנגלית)
| נבחרת סקוטלנד – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 גאן •  2 רלטסון •  3 רוברטסון •  4 מקטומיניי •  5 הנלי •  6 טיירני •  7 מקגין •  8 מקגרגור •  9 מורגן •  10 אדמס •   11 כריסטי •  12 קלי • 13 הנדרי •  14 גילמור • 15 פורטאוס • 16 קופר • 17 טיילור • 18 ארמסטרונג • 19 שנקלנד • 20 ג'ק • 21 ז. קלארק • 22 מקרורי • 23 מקלין • 24 קונווי • 25 פורסט • 26 מקנה • מאמן: ס. קלארק |  1 גאן •  2 רלטסון •  3 רוברטסון •  4 מקטומיניי •  5 הנלי •  6 טיירני •  7 מקגין •  8 מקגרגור •  9 מורגן •  10 אדמס •   11 כריסטי •  12 קלי • 13 הנדרי •  14 גילמור • 15 פורטאוס • 16 קופר • 17 טיילור • 18 ארמסטרונג • 19 שנקלנד • 20 ג'ק • 21 ז. קלארק • 22 מקרורי • 23 מקלין • 24 קונווי • 25 פורסט • 26 מקנה • מאמן: ס. קלארק | סקוטלנד |
אלכסנדר קוויץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בספטמבר 1902 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  24 באוקטובר 1981 (בגיל 79) מנהטן, ארצות הברית 
 השכלה:  ברוקלין קולג', אוניברסיטת קורנל 
 מקצוע נוסף:  רוקח
 מדינה:  ארצות הברית
 
אלכסנדר קוויץ (באנגלית: Alexander Kevitz‏; 1 בספטמבר 1902, ברוקלין ניו יורק – 24 באוקטובר 1981) הוא שחמטאי אמריקאי. קוויץ שיחק גם שחמט בהתכתבות והיה תאורטיקאי ומנתח שחמט יצירתי. במקצועו היה רוקח.
קוויץ סיים את אוניברסיטת קורנל בשנת 1923. לאחר מכן המשיך ולמד גם משפטים ורוקחות בברוקלין.
הישגיו העיקריים בשחמט

קוויץ ניצח בשלושה עשר מסעים בלבד את אלוף העולם חוסה ראול קפבלנקה  במשחק סימולטני בשנת 1924, ולאחר מכן ניצח גם את אלוף העולם בשחמט לשעבר, עמנואל לסקר במשחק סימולטני בשנת 1928. הוא זכה באליפות מועדון השחמט של מנהטן בשנים 1927-1927, 1935-1936 ו-1947. בתקופה זו רמת התחרות במועדון הייתה כבשל תחרות בינלאומית חזקה. קוויץ ייצג את המועדון גם במשחקי הליגה.
קוויץ החל את פעילותו הבינלאומית בברדלי ביץ' בשנת 1929, כאשר הגיע למקום השמיני עם 4/9. ניצח בתחרות אלכסנדר אלכין. בשנת 1931 הגיע קוויץ למקום השלישי בתחרות ניו יורק (ניצח: קפבלנקה).
באליפות ה-16 של מועדון השחמט מרשל בשנת 1932 הגיע קוויץ למקום השני עם 9/13 (ניצח: ראובן פיין).
באליפות ה-17 של מועדון השחמט מרשל בשנת 1933 חלק קוויץ מקום שני-שלישי עם 8/11 (ניצח: ראובן פיין). באליפות ארצות הברית שהתקיימה בניו יורק בשנת 1936 הגיע קוויץ למקום השמיני עם 7.5/15 (ניצח: שמואל רשבסקי). בהתמודדות ארצות הברית-ברית המועצות שהתקיימה במוסקבה בשנת 1946, קוויץ קבע את התוצאה הטובה ביותר לאמריקאים עם 1.5/2 נגד איגור בונדרבסקי. קוויץ סיים בתיקו את שני משחקיו מול בוריסלב מיליץ' בהתמודדות ארצות הברית מול יוגוסלביה שנערכה על גלי הרדיו.
קוויץ הגיע למקום ה-13 באליפות ארצות הברית בשנת 1953, הפסיד בשני משחקיו מול פאול קרס בהתמודדות ארצות הברית-ברית המועצות שהתקיימה בניו יורק בשנת 1954 והפסיד בשני משחקיו מול אלכסנדר קוטוב בהתמודדות ארצות הברית-ברית המועצות שהתקיימה במוסקבה בשנת 1955.
באליפות מועדון השחמט של מנהטן בשנת 1955 קוויץ חלק מקום 6–7 עם 8.5/15 וניצח את תלמידו ארתור ביסגאייר  שהיה באותה עת אלוף ארצות הברית.
ברשימת מד הכושר הראשונה שפורסמה בארצות הברית באופן רשמי, בשנת 1950, קוויץ דורג שלישי עם מד כושר 2610 אחרי ראובן פיין ושמואל רשבסקי.
בשנותיו המאוחרות היה קוויץ פעיל בשחמט בכתב, לעיתים קרובות שיחק בפסבדון 'Palmer Phar' משום שעבד בחברה שנקראהPalmer Pharmacy.
תרומות תאורטיות

קוויץ תרם תרומות חשובות למספר פתיחות שחמט. 


בפתיחת רטי הוא פיתח את ההסתעפות 1. פו3 ד5 2. ג4 ד:ג4 3. ה4.


ההסתעפות של הפתיחה האנגלית הסימטרית המתקבלת לאחר 1. ג4 ג5 2. פו3 פו6 3. ד4 ג:ד4 4. פ:ד4 ה5 5. פב5 ד5 נקראת לעיתים קרובות גמביט קוויץ.


בפתיחה האנגלית, ההסתעפות 1. ג4 פו6 2. פג3 ה6 3. ה4 פג6 נקראת הסתעפות קוויץ.
ההסתעפות 1. ד4 פו6 2. ג4 פג6 נקראת לעיתים הגנת קוויץ-טרגקוביץ'


בהגנת נימצוביץ' 1. ה4 פג6 הסתעפות קוויץ ממשיכה 2. ד4 ה5.


בשנת הארבעים חקר קוויץ רעיון חדש בגמביט מרשל בפתיחה הספרדית. לאחר המסעים 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רב5 א6 4. רא4 פו6 5. 0-0 רה7 6. צה1 ב5 7. רב3 0-0 8. ג3 ד5 9. ה:ד5 פ:ד5 10. פ:ה5 פ:ה5 11. צ:ה5 ג6 12. ר:ד5 ג:ד5 13. ד4 רד6 14. צה3 ומכין את המסע 15. ח3 במקרה של 14... מה-ח4.
יריביו של קוויץ העריכו אותו כשחקן מקורי, חושב ומנתח. קוויץ המשיך לשחק בתחרויות עד גיל 78, שנה לפני מותו.
תחרויות בהן השתתף

תחרות ניו יורק 1931
הערות שוליים

1 2  הניו יורק טיימס, נובמבר 3, 1981
↑  JR Capabalanca- A Kevitz, Simultaneous exhibition, New York 1924

1.b4 d5 2.Bb2 Bf5 3.e3 e6 4.f4 Nf6 5.Nf3 Bb4 6.Nc3 Nbd7 7.Ne2 Ng4 8.c3 Be7 9.h3 Nc5 (threatening mate) 10.Ng3 Bh4 11.Nh4 Qh4 12.Qf3 Ne3 13.Qf2 Nf1 0-1
↑  Arnold Denker and Larry Parr, ‏The Bobby Fischer I Knew And Other Stories, Hypermodern Press, 1995
↑  Bill Wall, ‏Manhattan Chess Club
↑
↑  The British Chess Magazine, March 1982, עמוד ‎101
↑  Tim McGrew, ‏TheGambit Cartel
1 2  ראה תחת קוויץ Kevitz Alexander
↑  Michael Goeller,‏ Sidney Bernstein, Opening Innovator, באתר Kenilworth Chess Club, 2007
↑  Black Knights' Tango, באתר Pushedpawn.org
אנחנו חוזרים! סיפור הדינוזאורים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  "אנחנו חוזרים! סיפור הדינוזאורים" מאת הדסון טלבוט
 בימוי:  פיל ניבלינק, סיימון וולס, ראלף זונדאג, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 הופק בידי:  סטיבן ספילברג, פרנק מרשל 
 תסריט:  ג'ון פטריק שאנלי 
 עריכה:  ניק פלטצ'ר, סים אוון-ג'ונס 
 מדבבים:  ג'ון גודמן ירדלי סמית' קנת' מארס מרטין שורט Justin Isfeld לארי קינג סנדרה דיקינסון ג'וליה צ'יילד צ'ארלס פלישר בלייז ברדהל וולטר קרונקייט ריאה פרלמן פליסיטי קנדל ג'יי לנו Michael Benz 
 מוזיקה:  ג'יימס הורנר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Amblimation, אמבלין אנטרטיינמנט 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, נטפליקס, סרטי יוניברסל 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 בנובמבר 1993 
 משך הקרנה:  72 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט מוזיקלי, סרט פנטזיה, סרט מדע בדיוני, סרט קומדיה, סרט לכל המשפחה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   werebackadinosaursstory
 דף הסרט ב־IMDb
 
אנחנו חוזרים! סיפור הדינוזאורים (באנגלית: We're Back! A Dinosaur's Story) הוא סרט קומדיית הרפתקאות מונפש משנת 1993 בבימויו של דיק זונדג, ראלף זונדג, פיל ניבלינק וסיימון וולס מתסריט מאת ג'ון פטריק שנלי. מבוסס על ספר הילדים של הדסון טלבוט מ-1987 באותו השם, הוא מספר את סיפורם של שלושה דינוזאורים ופטרוזאור אחד שנוסעים עד ההווה והופכים לאינטליגנטיים על ידי אכילת "דגני מוח" שהומצאו על ידי המדען קפטן עיניים-חדשות. הסרט הופק על ידי הסטודיו Amblimation של סטיבן ספילברג וכולל את הקולות של ג'ון גודמן, פליסיטי קנדל, צ'ארלס פליישר, וולטר קרונקייט, ג'יי לנו, ג'וליה צ'יילד, קנת מארס, ירדלי סמית' ומרטין שורט .
עלילה

בשנת 1993 בניו יורק, ציפור כחולה צעירה בשם באסטר בורח מאחיו ופוגש טירנוזאורוס כתום אינטליגנטי בשם רקס, שמשחק גולף. הוא מסביר לבאסטר שהוא היה פעם דינוזאור הרסני, וממשיך לספר את סיפורו האישי.
בתקופת הקרטיקון, רקס רודף אחרי תסקילוזאורוס קטן, רק כדי לקחת אותו על סיפונה של ספינה מעופפת מטיילת בזמן בבעלותו של קפטן עיניים-חדשות, שרוצה שילדים של ימינו יראו דינוזאורים אמיתיים מתקופת המזוזואיקון. הוא ועוזרו החייזר וורב באו לאסוף דינוזאורים - רקס, טריצרטופס כחול בשם ווג, פטראנודון סגולה בשם אלזה, ופראזאורולופוס ירוק בשם דוויב - ולתת להם את הדגן 'גרעין המוח' כדי להעניק להם תחושה. עיניים-חדשות מקבל אותם בברכה על סיפון ספינתו, מסביר את תוכניתו לקחת אותם לדוקטור ג'וליה בליב, שתדריך אותם למוזיאון להיסטוריה של הטבע, ומזהיר אותם להימנע מפרופסור עין-רעה, אחיו הבלתי תלוי שגורם לשובבות לאחר שאיבד את עינו השמאלית. לעורב בצעירותו.
עיניים-חדשות מפיל את הדינוזאורים באיסט ריבר בשנת 1993, אך הם אינם מסוגלים להיפגש עם דוקטור בליב. הם נתקלים בשני ילדים שמוכנים לעזור להם למצוא את המוזיאון - ילד בשם לואי, שבורח להצטרף לקרקס, וילדה בשם ססיליה, שמוזנחת על ידי הוריה העשירים. כדי שלא יבחינו בהם כדינוזאורים אמיתיים, הם מתחזים לבובות מכניות במצעד חג ההודיה של מייסיס. עם זאת, כאשר רקס מוציא בטעות בלון אפאטוזאורוס לאחר ביצוע קטע מוזיקלי במהלך המצעד. האזרחים נכנסים לפאניקה, ואילצו את הדינוזאורים לברוח לסנטרל פארק בזמן שהם נרדפים על ידי המשטרה והצבא.
בינתיים, לואי וססיליה פוגשים את פרופסור עין-רעה, שמנהל את "קרקס אקסצנטרי" בנושא האימה. הילדים לא מודעים לטבעו האפל, חותמים על חוזה להופעה בלהקתו. כשהדינוזאורים מגיעים להציל אותם, עין-רעה הופך את הילדים לשימפנזים חסרי מוח באמצעות "בריחת מוחות", כדורים שהם הקוטב המנוגד לדגני מוח. הדינוזאורים צורכים את הכדורים, שגורמים להם לאבד את האינטליגנציה שלהם ולחזור לצורותיהם הטבעיות, בתמורה לכך שעין-רעה יהפוך בחזרה את לואי וססיליה לבני אדם וישחרר אותם. למחרת בבוקר, ליצן ידידותי בשם סטאבס, שעובד אצל פרופסור עין-רעה, מודיע לשני הילדים על התוכנית של עין-רעה לנצל את הדינוזאורים למען פוטנציאל ההפחדה שלהם.
באותו לילה, סטאבס עוזר ללואי וססיליה להתגנב לקרקס, שם הדינוזאורים מבצעים את המעשה המפחיד שלהם - עין-רעה מהפנט את רקס - לפני שהטריק נהרס על ידי עורב שמדליק אבוקות. רקס חוטף ומתכונן לאכול את עין-רעה, אבל לואי נכנס פנימה ומדבר על הטירנוזאורוס מנקמתו. הפצרותיו הנלהבות והמגע האוהב שלו ושל ססיליה משחזרים את תחושתם של הדינוזאורים. סטאבס מתפטר מהעסקתו של פרופסור סקרווייס וקפטן עיניים-חדשות מגיע בספינתו כדי להרים את הילדים והדינוזאורים מהקרקס, ומותיר את עין-רעה חסר תשובה שייטרף על ידי עורבים, בעוד העורב האחרון (שאולי אכל את עינו) לוקח את הבורג ומוציא את הקסם ממנו. הדינוזאורים מגיעים למוזיאון ופוגשים את דוקטור בליב, ואז נחשפים בחשאי להמון ילדים למחרת, מגשימים את התוכנית של עיניים-חדשות, בעוד לואי וססיליה מתפייסים עם הוריהם והופכים לזוג.
בחזרה להווה, באסטר חוזר למשפחתו, מתעלם מתגרותיהם של אחיו בזמן שהוא מחבק את אמו, ורקס מברך אותו בברכת לילה טוב ומבקש ממנו להיזכר בסיפורו כשהוא עוזב כדי להצטרף לחבריו במוזיאון.
דמויות ומדבבים

ג'ון גודמן בתור רקס, טירנוזאורוס חביב.
רנה לה וואנט בתור ווג, טריצרטופס זללן.
פליסיטי קנדל בתור אלזה, פטרנודון אלגנטית.
צ'ארלס פליישר בתור דוויב, פראסאורולופוס ממוצע (אפאטוזאורוס בלוח התכנון המקורי ובקו העלילה).
וולטר קרונקייט בתור קפטן עיניים-חדשות, ממציא שמביא את הדינוזאורים להווה.
ג'יי לנו בתור וורב, חייזר שעובד עבור קפטן עיניים חדשות.
ג'ואי שיאה בתור לואי, נער צעיר ואמיץ מרקע מהמעמד הנמוך שבורח ממשפחתו השתלטנית כדי להצטרף לקרקס.
ג'וליה צ'יילד בתור דוקטור ג'ולייט בליב, עובדת במוזיאון להיסטוריה של הטבע.
קנת מארס בתפקיד פרופסור עין-רעה, אחיו התאום המרושע של קפטן עיניים-חדשות שמנהל קרקס.
ירדלי סמית' בתור ססיליה, נערה צעירה ממשפחה עשירה שאביה המכור לעבודה ואמה חברתית עוזבים אותה לעיתים קרובות לבד.
מרטין שורט בתור סטאבס הליצן, ליצן שעובד בעל כורחו עבור פרופסור סקרוויס.
בלייז ברדהל בתפקיד באסטר הציפור, ציפור כחולה צעירה שבורחת מהבית ומסופרת על עלילת הסרט על ידי רקס.
ריאה פרלמן בתור אמא של באסטר
אמיל פרין

| --- | --- |

 לידה:  19 בינואר 1814 רואן, צרפת 
 פטירה:  8 באוקטובר 1885 (בגיל 71) boulevard Malesherbes, הרובע השבעה-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Émile César Victor Perrin 
 פרסים והוקרה:  מפקד בלגיון הכבוד (28 ביולי 1881)  אביר בלגיון הכבוד (21 בינואר 1852)  קצין בלגיון הכבוד (14 באוגוסט 1865) 
 
אמיל-סזאר-ויקטור פֶּרין (בצרפתית: Émile-César-Victor Perrin‏; 9 בינואר 1814 - 8 באוקטובר 1885) היה צייר צרפתי, שנודע בעיקר כבמאי תיאטרון ואמרגן. חתנו היה קמי דו לוקל.
ביוגרפיה

פרין למד אצל אנטואן-ז'אן גרו ואיפוליט דלארוש. הוא החל בקריירה של ציור היסטורי והציג בסלון הפריזאי. בין התחייבויותיו לאופרה-קומיק חזר לפרקי זמן קצרים לציור.
פרין היה מנהל האופרה-קומיק ממאי 1848 עד נובמבר 1857, ושוב לזמן קצר ב-1862, כש"גילה" את
גאלי-מארי, ששרה ברואן. מיולי 1854 עד ספטמבר 1855 ניהל במקביל את התיאטרון הלירי, ובמשך כהונתו הקצרה השתפר מעמדו האמנותי והחברתי של התיאטרון, אם כי הוא פרש, מאוכזב מן התוצאות שהשיג התיאטרון. וגנר תיאר אותו באותה תקופה כ"אדם שנון, אמיד וצייר".
בדצמבר 1862 התמנה פרין למנהל האופרה הלאומית של פריז. בתקופה זו העסיק את ביזה בנגינת פרטיטורות שלמות שהוגשו לאופרה, אף כי לא סייע למלחין להביא את יצירותיו הוא לביצוע שם. ויקטורין סרדו תיארה במכתב את פרין כ"הפכפך, קפריזי וחסר יציבות מאין כמותו". הוא פוטר מן האופרה במאי 1870 אחרי שהאשימו אותו שאינו פטריוט במידה מספקת.
סשנת 1875, נקרא לשמש בורר במחלוקת בין ביזה למנהלי האופרה-קומיק בשאלת ההכנות לכרמן, אף כי הוא תיעב את היצירה.
פרין היה מנכ"ל הקומדי פרנסז מ-1871 עד מותו. ב-1876 היה לחבר האקדמיה לאמנויות יפות של צרפת.
אנדריי קרלוב

אנדריי גנאדייביץ' קרלוב (ברוסית: Андрей Геннадьевич Карлов;‏ 4 בפברואר 1954 – 19 בדצמבר 2016) היה דיפלומט רוסי שכיהן כשגריר רוסיה בטורקיה משנת 2013 ועד לרציחתו באנקרה בשנת 2016. לאחר מותו עוטר בעיטור גיבור הפדרציה הרוסית.
ביוגרפיה

קרלוב סיים את לימודיו ביחסים כלכליים בינלאומיים במכון המוסקבאי ליחסים בינלאומיים של משרד החוץ הרוסי בשנת 1976 והחל לעבוד במשרד החוץ כדיפלומט. בשנת 1992 סיים את לימודיו באקדמיה הדיפלומטית של משרד החוץ. קרלוב הוצב בשגרירות ברית המועצות בקוריאה הצפונית בתפקידים שונים בין השנים 1979–1984 ובין השנים 1986–1991. בין השנים 1992–1997 הוצב בשגרירות רוסיה בקוריאה הדרומית.
ביולי 2001 מונה לשגריר רוסיה בקוריאה הצפונית, תפקיד שמילא עד דצמבר 2006. בשנת 2007 שב למוסקבה ומונה לסגן מנהל מחלקת הייעוץ במשרד החוץ עד 2009, אז מונה למנהל המחלקה. ביולי 2013 מונה לשגריר רוסיה בטורקיה.
היה דובר רוסית, אנגלית וקוריאנית.
משפחתו

אנדריי קרלוב נולד לגנאדי קרלוב (שנפטר ב-1968) ומריה אלכסנדרובנה. אביו עבד כדיפלומט בשירות החוץ הסובייטי באפריקה.
קרלוב נישא למריה אלכסנדרובנה בעת שירותו בפיונגיאנג, קוריאה הצפונית. בנו, גנאדי אנדרייביץ', למד בפקולטה ליחסים בינלאומיים ובפקולטה לעיתונות בינלאומית במכון המוסקבאי ליחסים בינלאומיים, ומכהן כיום כמזכיר הקונסוליה הרוסית בקוריאה הצפונית.
הרצח

ב-19 בדצמבר 2016, בשעה 19:30, קרלוב נורה בגבו על ידי שוטר טורקי לבוש חליפה שלא היה בתפקיד. הוא פונה לבית החולים ומת שם מפצעיו. הירי התרחש לאחר שקרלוב סיים את נאומו בתערוכת צילום בשם "רוסיה בעיני הטורקים: מקלינינגרד לקמצ'טקה" במרכז לאמנות מודרנית באנקרה.
המתנקש היה מבלוט מרט אלטינטאש בן ה-22, קצין ביחידה לפיזור הפגנות של משטרת אנקרה ובוגר בית הספר לשוטרים של איזמיר. המתנקש נורה למוות לאחר מכן על ידי כוח של משטרת אנקרה.
ההתנקשות תועדה בווידאו בו נראה המתנקש צועק מיד לאחר ההתנקשות בערבית ובטורקית: "אללה אכבר, אללה אכבר. אל תשכחו את חלב, אל תשכחו את סוריה". הוא צעק אל האנשים שהיו מאחורי המצלמה בעודו מכוון אליהם אקדח: "אם האנשים שלנו לא יהיו מוגנים, אתם לא תהיה מוגנים. אל תתקרבו, אל תתקרבו! רק המוות יוציא אותי מכאן. כל מי שיש לו חלק באכזריות הזאת ישלם." ברקע האירוע, בימים שקדמו להתנקשות נערכו הפגנות רבות בטורקיה נגד המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה.
סוכנות הידיעות הרוסית ספוטניק דיווחה כי ג'בהת פתח א-שאם (ג'בהת א-נוסרה לשעבר) קיבלה אחריות, אולם יש דיווחים סותרים אם הארגון אכן עומד מאחורי ההתנקשות.
שר החוץ הטורקי, מבלוט צ'בושאולו (Mevlüt Çavuşoğlu), הודיע כי הרחוב שבו נמצאת השגרירות הרוסית באנקרה ייקרא על שמו של קרלוב בעקבות האירוע.
אנדריי קרלוב הוא השגריר הרוסי הרביעי שמת בעת מילוי תפקידו מאז רצח אלכסנדר גריבוידוב בשנת 1829 בטהראן. לפני קרלוב נרצח פיוטר וויוקוב, השגריר הסובייטי בוורשה, פולין, שנורה למוות בשנת 1927, ונציגהּ הדיפלומטי של ברית המועצות בכנס לוזאן, וצלאב וורובסקי, שנרצח בלוזאן במאי 1923.
הלוויה

ב-20 בדצמבר נערך טקס האשכבה של קרלוב בנמל התעופה אסנבוג שבאנקרה בו השתתפו ראש עיריית אנקרה מליך גקצ'ק, שר הפנים הטורקי סולימאן סויילו וסגן ראש ממשלת טורקיה טורגול טיורקש. באותו יום גופתו הובאה למוסקבה ובטקס נוסף שנערך בנמל התעופה ונוקובו במוסקבה השתתפו שר החוץ הרוסי סרגיי לברוב ומקבילו הטורקי מבלוט צ'אבושוגלו.
ב-22 בדצמבר נערך טקס ההלוויה שבו השתתפו נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב ובכירי ממשל נוספים. הוא נקבר בבית העלמין של חימקי במחוז מוסקבה.
הערות שוליים

↑  Посла Андрея Карлова похоронят на Химкинском кладбище
↑  דיווח: שגריר רוסיה בטורקיה נורה למוות באנקרה, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2016
↑  Tom Cleary (19 בדצמבר 2016). "Mevlut Mert Altintas: 5 Fast Facts You Need to Know". Heavy. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  שוטר טורקי רצח את השגריר: "מתקפת טרור על היחסים עם רוסיה", באתר ynet, 19 בדצמבר 2016
↑  רצח השגריר השתלשלות האירועים (ברוסית)
↑  שגריר רוסיה בטורקיה נרצח. המתנקש צעק: "אנחנו מתים בחלבּ, אתם תמותו כאן", באתר ynet, 19 בדצמבר 2016
↑  דיפלומט רוסי נורה בגלריה באנקרה, רויטרס (באנגלית)
 דיפלומט רוסי באנקרה נהרג, האינדיפנדנט (באנגלית)
↑  דיווח ברוסיה: ג'בהת א־נוסרה קיבלו אחריות על ההתנקשות בשגריר רוסיה באנקרה, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2016
↑  דיווח של סוכנות הידיעות הרוסית (באנגלית)
↑  Четвертый на посту: посол России в Турции Андрей Карлов
↑  Jonah Engel Bromwich, ‏Who Was Andrey Karlov, the Russian Ambassador Killed in Turkey?, New York Times, 19 December 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810598429805606  VIAF: 8709148753711841320009   WorldCat (עם VIAF): 8709148753711841320009 
נשיא רוסיה בטקס הלוויית השגריר
אמיל צ'וראן

| --- | --- |

 לידה:  8 באפריל 1911 רשינאר, טרנסילבניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום רומניה) 
 פטירה:  20 ביוני 1995 (בגיל 84) הרובע השלושה-עשר של פריז, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוקרשט, אוניברסיטת ברלין
 מוסדות:  Andrei Șaguna National College 
 זרם:  פסימיות, אנטי-אינטלקטואליות, אקזיסטנציאליזם, פילוסופיה קונטיננטלית 
 תחומי עניין:  פילוסופיה 
 עיסוק:  פילוסוף, אפוריסט, כותב יומן, סופר, מתרגם 
 הושפע מ:  עמנואל קנט, ארתור שופנהאואר, פרידריך ניטשה,  לודוויג קלגס
 השפיע על:  תומאס ליגוטי, ז'אן בודריאר
 מדינה:  רומניה, צרפת
 יצירות ידועות:  History and Utopia, The Trouble With Being Born, A Short History of Decay 
 פרסים והוקרה:  פרס רוז'ה נימייה (1977) פרס הספרות הגדול של פול מוראן (1988) פרס סנט-בב (1957) 
 בן או בת זוג:  Simone Boué 
 חתימה:   
 www.cioran.com
 
אמיל צ'וראן
אמיל צ'וראן (ברומנית: Emil Cioran, שמו ידוע תכופות בהיגויו הצרפתי "סיוראן";‏ 8 באפריל 1911 - 20 ביוני 1995) היה פילוסוף וסופר רומני שהיגר לצרפת והתיישב בה.
התפרסם בעיקר במסות ובאפוריזמים שלו בשפה הצרפתית הכתובים ברוח פסימית, סקפטית, אנטי-נטליסטית או ניהיליסטית, ונחשב לאחד האמנים הגדולים של הסגנון הספרותי בשפה זו.
הבית בו נולד צ'וראן