stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבצורת באירופה (2022)
רומניה

ביולי 2022 הוכרזו הגבלות מים ברומניה, כהכנה לבצורת.
ספרד ופורטוגל

חצי האי האיברי חווה בצורת. מחסור במים הפך נפוץ בספרד, ולכן החל קיצוב בכמויות המים. גם פורטוגל הכריזה על משבר בצורת.
הממלכה המאוחדת

יולי 2022 היה חודש יולי היבש ביותר באנגליה מאז 1935. לפי סקיי ניוז, באחד מכל שבעה מחוזות במדינה, זה היה יולי היבש ביותר מאז תחילת הרישומים ב-1836. כתוצאה מכך, הוחל איסור על שימוש בצינורות השקיה בחלקים מסוימים של דרום-מזרח אנגליה.
שדות ואדמות בור במדינה התייבשו. ב-12 באוגוסט נכנס לתוקף איסור צנרת על ידי ספק מי השתייה South East Water. תנאים דמויי-בצורת השפיעו גם על דרום-מערב אנגליה.
ב-12 באוגוסט, הוכרזה בצורת בשמונה מתוך 14 אזורי המשרד לאיכות הסביבה: דבון וקורנוול, סולנט וסאות' דאונס, קנט ודרום לונדון, הרטס וצפון לונדון, מזרח אנגליה, תמזה, לינקולנשייר ונורת'האמפטונשייר, וכן מזרח המידלנדס. על פי דיווחים, אספקת החשמל נמצאת בסיכון. רמות המים במאגרים נמצאות בשפל של 25 שנה.
ב-15 באוגוסט הוחל איסור על שימוש בצינורות השקיה במחוז קורנוול, לראשונה מזה 26 שנים.
ראו גם

גל החום באירופה (2022)
לנטיגו

כתמי לנטיגו סנילי על יד
לנטיגו (באנגלית: Lentigo) הוא שמם של כתמים המופיעים על גבי העור.
כתמי הלנטיגו גדולים וכהים יותר מנמשים; קוטרם נע בין 3 ו-20 ס"מ. הכתמים מתרבים עם השנים ומופיעים בדרך כלל בגיל מבוגר, בעיקר אצל בהירי עור שנחשפו רבות לאור השמש. לנטיגו מכונה גם פיגמנטציה סנילית או לנטיגו סנילי.
לעומת נמשים, שנוצרים כתוצאה מעליית כמות המלנין במלנוציטים, לנטיגו מאופיין בהגדלת מספרם של המלנוציטים.
כיום ניתן לבצע הסרת לנטיגו על ידי שימוש בלייזר, תפקידו של הלייזר הוא הסרה של התאים עם הפיגמנטציה על ידי פירוק התאים בעזרת הלייזר.
כמו כן ישנם כיום גם תכשירים שונים ומשחות אשר יכולות "להבהיר" את העור.
מסאשי נישיאמה

מסאשי נישיאמה (ביפנית: 西山将士; נולד ב-9 ביולי 1985) הוא ג'ודוקא עבר יפני אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג. נישיאמה הוא זוכה מדליית ארד מלונדון 2012 ואלוף אסיה משנת 2009.
קריירה

בדצמבר 2008, נישיאמה זכה במדליית ארד בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי לאחר שניצח בקרב על המדליה את איוון פרשין הרוסי. במאי 2009 הוא זכה במדליית זהב באליפות אסיה שנערכה בטאיפיי כשניצח בגמר את דילשוד צ'ורייב האוזבקי. בדצמבר 2010 הוא זכה במדליית זהב בגראנד סלאם טוקיו כאשר בגמר גבר על טיאגו קמילו הברזילאי. בשנת 2011 נישיאמה זכה במדליות זהב בגראנד סלאם טוקיו ובגראנד פרי צ'ינגדאו ובמדליית ארד בגראנד פרי דיסלדורף.
באולימפיאדת לונדון 2012, נישיאמה זכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח בניקוד ווזארי את צ'ינגיז ממדוב הקירגיסטני, בשמינית הגמר הוא ניצח ביוקו את טימור בולאט הקזחי וברבע הגמר הוא הפסיד בווזארי לסונג דה-נאם הדרום קוריאני. נישיאמה הודח לקרבות בית הניחומים שם גבר על דילשוד צ'ורייב האוזבקי והגיע לקרב על מדליית הארד בו ניצח את קיריל דניסוב הרוסי בהחלטת שופטים לאחר שהקרב הסתיים ללא ניקוד. באותה השנה נישיאמה זכה במדליית זהב בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך באלמטי ובמדליית כסף בגראנד סלאם טוקיו.
פרסים

מקור:
המשחקים האולימפיים:
אליפות אסיה:
תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
הרפובליקה הסורית השנייה

הרפובליקה הסורית השנייה, באופן רשמי: הרפובליקה הסורית, התקיימה בין השנים 1950–1958. הרפובליקה הערבית הסורית התקיימה בין השנים 1961–1963 והחליפה את הרפובליקה הסורית הראשונה, אשר הפכה לעצמאית באפריל 1946 מהמנדט הצרפתי. הרפובליקה השנייה נוסדה על בסיס החוקה הסורית משנת 1950, שהושעתה בין השנים 1953–1954 בתקופת שלטונו של אדיב שישכלי, ומאוחר יותר כאשר הצטרפה סוריה עם רפובליקת מצרים להקמת הרפובליקה הערבית המאוחדת בשנת 1958. הרפובליקה השנייה התחדשה כאשר סוריה פרשה מהאיחוד בשנת 1961. בשנת 1963 עלתה מפלגת הבעת' הסורית לשלטון בהפיכה צבאית עקובה מדם, שהניחה יסודות למבנה הפוליטי בסוריה בעשורים הבאים.
הדגל הירוק, הלבן, השחור והאדום הוא הדגל הראשון של הרפובליקה הערבית הסורית ועם השימוש הקצר ביותר, משנת 1961 עד 1963. דגל זה שימש גם כדגל האופוזיציה הסורית במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.
רקע > הרפובליקה הסורית הראשונה העצמאית (1946–1950)

שנות העצמאות הראשונות היו בסימן חוסר יציבות פוליטית, כאשר בשנים 1946–1956 היו בסוריה 20 ממשלות שונות ונוסחו ארבע חוקות נפרדות.
בשנת 1948, סוריה הייתה מעורבת במלחמת העצמאות נגד מדינת ישראל שהוקמה באותה שנה. הצבא הסורי נהדף מהאזורים הישראליים, אך ביצר את עמדותיו ברמת הגולן והצליח לשמור על גבולותיהם הישנים ולכבוש שטח נוסף. ביולי 1949, סוריה הייתה המדינה הערבית האחרונה שחתמה על הסכם שביתת הנשק עם ישראל.
היסטוריה > שנים מוקדמות

ב-29 במרץ 1949 הופלה הממשלה הלאומית בסוריה על ידי הפיכה צבאית בראשות חוסני א-זעים. הסיבה להפיכה זו הייתה הבושה שחווה הצבא הסורי בעקבות המלחמה הערבית-ישראלית. דוגמה לבושה זו ניתן לראות במה שמכונה שערוריית סמנה משנת 1948. לדברי פטריק סייל, "הנשיא שוכרי אל-קוותלי וראש ממשלתו החדש יצאו לסיור בעמדות ובנקודות אספקה. הסיפור מספר ששני הפוליטיקאים הבחינו בריח חריף שמגיע ממטבח שדה. לאחר בירור נאמר להם שזה נובע משריפת שומן לבישול. קוותלי דרש לפתוח פחית חדשה ולבשל ביצה לפניו. השומן שוב הדיף ריח מבחיל: הנשיא טעם אותו והצהיר כי הוא מאיכות נחותה. הדגימות נשלחו לבדיקה וגילו כי השומן עשוי מפסולת עצם". לאחר מכן הורה קוותלי לעצור את הקולונל על רווח אישי. בעקבות אירוע זה, הקצינים כעסו כאשר החיילים הפשוטים עצרו לעצמם את אפם, כהתייחסות לריח של שומן הבישול. ב-14 באוגוסט 1949 הופל זעים על ידי עמיתו סאמי חינאווי. כמה חודשים לאחר מכן, בדצמבר 1949, הופל חינאווי על ידי קולונל אדיב שישכלי. האחרון ערער את השלטון האזרחי והוביל לתפיסת השלטון המוחלטת של שישכלי בשנת 1951. שישכלי המשיך לשלוט במדינה עד 1954, אז התנגדות ציבורית גוברת אילצה אותו להתפטר ולעזוב את המדינה. הממשלה הלאומית חודשה, אך שוב התמודדה עם חוסר יציבות, אשר הגיעה הפעם מחו"ל. לאחר הפלת הנשיא שישכלי בהפיכה בפברואר 1954, המשך התמרון הפוליטי הנתמך על ידי סיעות מתחרות בצבא העלה בסופו של דבר גורמים לאומנים וסוציאליסטים ערבים לשלטון.
במהלך משבר סואץ ב-1956, לאחר פלישת כוחות ישראליים לסיני, והתערבות של כוחות בריטים וצרפתים, הוכרז ממשל צבאי בסוריה. מאוחר יותר הובאו כוחות סורים ועיראקים לירדן כדי למנוע פלישה ישראלית אפשרית. ההתקפות בנובמבר 1956 על צינורות עיראק היו כנקמה על הצטרפות עיראק לברית בגדאד. בתחילת 1957 ייעצה עיראק למצרים ולסוריה מפני השתלטות אפשרית על ירדן.
בנובמבר 1956 חתמה סוריה על חוזה עם ברית המועצות, וסיפקה דריסת רגל להשפעה הקומוניסטית בתוך הממשלה תמורת מטוסים, טנקים וציוד צבאי אחר שנשלח לסוריה. עלייה זו בחוזקה של הטכנולוגיה הצבאית הסורית הדאיגה את טורקיה, מכיוון שנראה היה אפשרי שסוריה תנסה לכבוש מחדש את איסכנדרון, עיר סורית לשעבר השייכת כיום לטורקיה. מנגד, סוריה וברית המועצות האשימו את טורקיה בהזרמת כוחותיה לגבול סוריה. במהלך ההתמודדות הזו, הקומוניסטים השיגו שליטה רבה יותר בממשל ובצבא הסורי. רק דיונים סוערים באו"ם (שסוריה הייתה חברה מייסדת בה) הפחיתו את איום המלחמה.
היסטוריה > הצטרפות לרפובליקה הערבית המאוחדת

חוסר היציבות הפוליטית של סוריה בשנים שלאחר ההפיכה ב-1954, ההקבלה של מדיניות סוריה ומצרים ופניית נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר בעקבות משבר סואץ יצרו תמיכה בסוריה באיחוד עם מצרים. ב-1 בפברואר 1958 הודיעו נשיא סוריה שוכרי אל-קוותלי ונאצר על מיזוגן של שתי המדינות, והקימו את הרפובליקה הערבית המאוחדת, וכל המפלגות הפוליטיות הסוריות, כמו גם הקומוניסטים בה, הפסיקו פעילות גלויה. המיזוג אושר במשאל עם של 1958.
היסטוריה > 1961–1963

חוסר שביעות רצון מהשלטון המצרי של הרפובליקה המאוחדת הוביל גורמים שהתנגדו לאיחוד תחת עבד אל-כארים א-נחלאווי לתפוס את השלטון ב-28 בספטמבר 1961. יומיים לאחר מכן, סוריה ביססה את עצמה מחדש כרפובליקה הערבית הסורית. הפיכות תכופות, מרידות צבאיות, הפגנות אזרחיות והתפרעויות עקובות מדם אפיינו את שנות השישים. ההפיכה ב-8 במרץ 1963 הביאה להכפפת המועצה הלאומית לפיקוד המהפכה (NCRC), קבוצה של פקידים צבאיים ואזרחיים שהשתלטו על כל סמכות הביצוע והחקיקה. ההשתלטות תוכננה על ידי חברי מפלגת הבעת' בראשות מישל אפלאק וסלאח א-דין אל-ביטאר. הקבינט החדש נשלט על ידי חברי הבעת'; אל-ביטאר המתון הפך לראש ממשלה.
הערות שוליים

↑  George Meri Haddad (1971). Revolutions and Military Rule in the Middle East. Vol. 2. Robert Speller & Sons. p. 286. ISBN 9780831500603.
↑  George Crews McGhee (1983). Envoy to the Middle World: Adventures in Diplomacy. Harper & Row. p. 386.
↑  Youssef Takla, "Corpus juris du Mandat français", in: Méouchy, Nadine; Sluglet, Peter, eds. (2004). The British and French Mandates in Comparative Perspectives (בצרפתית). Brill. p. 91. ISBN 978-90-04-13313-6. נבדק ב-2012-04-01.
1 2  The 1930 Constitution is integrally reproduced in: Giannini, A. (1931). "Le costituzioni degli stati del vicino oriente" (בצרפתית). Istituto per l’Oriente. נבדק ב-31 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mardam Bey, Salma (1994). La Syrie et la France: bilan d'une équivoque, 1939-1945 (בצרפתית). Paris: Editions L'Harmattan. p. 22. ISBN 9782738425379. נבדק ב-2012-04-01.
↑  Tachjian, Vahé (2004). La France en Cilicie et en Haute-Mésopotamie: aux confins de la Turquie, de la Syrie et de l'Irak, 1919-1933 (בצרפתית). Paris: Editions Karthala. p. 354. ISBN 978-2-84586-441-2. נבדק ב-2012-04-01.
↑  Tejel Gorgas, Jordi (2007). Le mouvement kurde de Turquie en exil: continuités et discontinuités du nationalisme kurde sous le mandat français en Syrie et au Liban (1925-1946) (בצרפתית). Peter Lang. p. 352. ISBN 978-3-03911-209-8. נבדק ב-2012-04-01.
↑  https://www.haaretz.co.il/hasen/spages/950373.html
↑  See Foreign relations of the United States diplomatic papers, 1941. The British Commonwealth; the Near East and Africa Volume III (1941), pages 809-810; and Statement of General de Gaulle of November 29, 1941, concerning the Mandate for Syria and Lebanon, Marjorie M. Whiteman, Digest of International Law, vol. 1 (Washington, D.C.: U. S. Government Printing Office, 1963) 680-681
↑  See International law: achievements and prospects, by Mohammed Bedjaoui, UNESCO, Martinus Nijhoff; 1991, ISBN 92-3-102716-6, page 46
↑  Mandates, Dependencies and Trusteeship, by H. Duncan Hall, Carnegie Endowment, 1948, pages 265-266
↑  "History of the United Nations". United Nations.
↑  "Background Note: Syria". United States Department of State, Bureau of Near Eastern Affairs, May 2007.
↑  "Syria: World War II and independence". Britannica Online Encyclopedia.
חוקת הרפובליקה הסורית, 14 במאי 1930
יחידת מודיעין גבולות נגב

| --- | --- |

סמל יחידת מג"ן
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   משטרת ישראל
 סוג:  יחידה משטרתית מיוחדת לאיסוף מודיעין, מעצרים ומסתערבים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2008–הווה (כ־16 שנים)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  לוחמים בשירות קבע
 ציוד עיקרי:  נשק קל ואמצעים מיוחדים
 פיקוד
 דרגת המפקד:  סגן ניצב 
לוחמי יחידת מג"ן בלבוש טקטי
יחידת מודיעין גבולות נגב (מג"ן), היא יחידת עילית ייעודית של משטרת ישראל למאבק בהברחות סמים ואמצעי הלחימה הלא חוקיים בגבולותיה הדרומיים והמזרחיים של ישראל.
לרוב היחידה פועלת באופן מוסווה ומסוערב, תוך הפעלת מגוון כלים ויחידות שותפות בכדי להתמודד עם האתגרים המבצעיים להם היא נדרשת מבחינת זמן ומרחב, כמו גם אל מול תעוזתם של הגורמים הפליליים.
בשל מאפייני הפעילות הייחודיים להם ומומחיותם, לוחמי היחידה נוטלים גם חלק במאבק בפשיעה הקשה באזור הנגב.
היחידה היא חלק מיחידות מרחב הנגב במחוז הדרומי של משטרת ישראל וכפופה למפקד היחידה.
תפקידי לוחמי יחידת מג"ן

עבודת משטרה:
טיפול בפשיעה המאורגנת וביצוע מעצרים מורכבים ומסוכנים תוך כדי שימוש בטכניקות מסווגות.
איסוף מודיעין איכותי עבור משטרת ישראל, צה"ל ושירות הביטחון הכללי
ביצוע משימות מיוחדות עבור מרחב נגב ומחוז דרום.
לוחמה בטרור:
מניעת הברחות אמצעי לחימה המיועדים לפשיעה חמורה וארגוני טרור (פעולות סיכול, בקו התפר, יהודה ושומרון, בקעת הירדן והערבה).
ביצוע משימות מיוחדות יחד עם צה"ל והשב"כ.
המבצעים של יחידת מג"ן מסווגים, חלק מהפעולות מפורסמות תוך סיקור מוגבל שכן שיטת העבודה היא חשאית.
היחידה מגייסת לוחמים לשורותיה לאחר מעבר כשירות רפואית, מבחנים, ראיון וגיבוש. לוחמי היחידה הם יוצאי כוחות מיוחדים של צה"ל, יחידת המסתערבים של מג"ב, או בוגרי קורס פיקודי/קצינים בצה"ל.
היסטוריה

יחידת מג"ן הוקמה בשנת 2008 על פי החלטה של המפכ"ל, לאור הצורך ביחידה שתתמחה במאבק בהברחות הסמים המסוכנים ואמצעי הלחימה בגבולותיה הדרומיים והמזרחיים של מדינת ישראל.
היחידה הופקדה בין השאר על טיפול בנגע הסמים המסוכנים בשטחי האש של צה"ל ופיתחה מודל שבמסגרתו מושמדים גידולי הקנאביס בשטח.
בשנת 2022 זכתה יחידת מג"ן בפרס היחידות המצטיינות של משטרת ישראל על פועלה בתחום הלחימה בפשיעה ובטרור.
הערות שוליים

↑    עודד שלום, מעטים מול רובים, באתר "ידיעות אחרונות", 8 ביולי 2021
↑  שמעון איפרגן, ‏שוטגאן: הרובה הקטלני החדש של ארגוני הפשע, באתר ‏מאקו‏, 16 באוגוסט 2022
↑  לוחמי יחידת מג"ן וכח מסתערבים סיכלו הברחת 63 אקדחים, באתר GOV.IL
↑  שמעון איפרגן, ‏דרך ירדן: קצינים סורים מבריחים אמצעי לחימה לארגוני פשיעה בישראל, באתר ‏מאקו‏, 16 ביוני 2022
↑  חיים גולדברג, הברחת ענק של נשק סוכלה בסמוך לגב.., באתר כיכר השבת, ‏2022-10-03
↑  אלמוג בוקר, מחסלי הקנאביס: המשטרה השמידה חממות סמים בשטחי האש של צה"ל, באתר חדשות 13, 28 ביולי 2019
↑  היחידות המצטיינות של משטרת ישראל לשנת 2022, באתר GOV.IL
מאמאמו

| --- | --- |

 מקום הקמה:  סיאול 
 מוקד פעילות:  דרום קוריאה סיאול, דרום קוריאה
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 סוגה:  קיי-פופ • פופ • פופ לטיני • ג'אז • R&B • בלדה • דאנס
 חברת תקליטים:  RBW • ויקטור
 אתר רשמי
 חברות
 סולר  מונביול  וויאין  הוואסה
 
מאמאמו (באנגלית: Mamamoo; בקוריאנית: 마마무) המסוגננת לרוב בצורה MAMAMOO, היא להקת בנות דרום קוריאנית שהוקמה על ידי RBW (לשעבר WA Entertainment) בשנת 2014. הלהקה הוכרזה רשמית ב-18 ביוני 2014, לאחר שפורסם סינגל הבכורה, "Mr. Ambiguous". הופעת הבכורה שלהם נחשבה על ידי חלק מהמבקרים כאחד מהופעות הבכורה בז'אנר הקיי-פופ הטובות ביותר בשנת 2014. הלהקה ידועה בעיקר בעקבות סגנונות הרטרו, הג'אז, ה-R&B, והיכולות הווקאליות שלהן. הן תמכות בישראל.
קריירה > 2014–2015: הקמת הלהקה והופעת בכורה

לפני הופעת הבכורה הרשמית שלהן, מאמאמו שיתפו פעולה עם מספר אמנים. שיתוף הפעולה הראשון שלהם, ששמו "Don't Be Happy" עם הזמר הקוריאני בומקי פורסם ב-8 בינואר 2014. שיתוף הפעולה השני עם K.Will ששמו "Peppermint Chocolate" בהשתתפות וויסונג פורסם ב-11 בפברואר 2014. Peppermint Chocolate נכנס למצעד הדיגיטלי של גאון במקום ה11 בשבוע הראשון שלאחר יציאתו. ב-30 במאי 2014, הוציאו מאמאמו שיתוף פעולה בשם "HeeHeeHaHeHo" עם צמד הראפ Geeks.
הלהקה ערכה את הופעת הבכורה הרשמית שלהן ב-18 ביוני 2014 עם הסינגל המוביל "Mr. Ambiguous" מהמיני-אלבום הראשון שלהם, Hello. בקליפ של Mr. Ambiguous הופיעו אורחים ידועים רבים בתעשיית הקיי-פופ, בהם ג'ונגהיון מלהקת CNBLUE, בק ג'י-יונג, וויסונג, ג'ונג ג'ון יונג, בומקי, K.Will, ו-Rhymer. האלבום הכיל שלושה שיתופי פעולה שיצאו בעבר וארבעה שירים חדשים. הקבוצה הופיעה בהופעה חיה ראשונה בפרק של תוכנית המוזיקה הקוריאנית M Countdown, ב-19 ביוני. ביולי 2015 פרסמו מאמאמו את תרומתן לפסקול הראשון שלהן, בשם "Love Lane" עבור סדרת הדרמה הקוריאנית "Marriage, Not Dating".
ב-21 בנובמבר 2014, Mamamoo פרסמו את המיני-אלבום את השני שלהן, Piano Man. שירן הנושא את שם האלבום הגיע למקום ה-41 במצעד הדיגיטלי של גאון.
ב-2 באפריל 2015, פרסמו מאמאמו את "!Ahh Oop", הסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום השלישי שלהן, בשם Pink Funky. הסינגל היה לשיתוף הפעולה השני של הלהקה עם הזמרת-יוצרת הקוריאנית אסנה, לאחר שהשתתפה ב"Gentleman", במיני-אלבום השני שלהם. ב-13 ביוני 2015 נסעה הלהקה לאולן בטור, מונגוליה, להופעה באירוע בחסות שגרירות דרום קוריאה עם קרייון פופ ו-K-Much. האירוע היה מופע הנצחה שנערך לכבוד חגיגות 25 שנה לקשרים הדיפלומטיים בין דרום קוריאה למונגוליה.
ב-19 ביוני 2015, פרסמו מאמאמו את המיני-אלבום השלישי שלהן, והסינגל הראשי, "Um Oh Ah Yeh". השיר זכה להצלחה מסחרית, הגיע למקום השלישי במצעד של גאון, והפך לסינגל הראשון שהגיע לשלישייה הפותחת. ב-23 באוגוסט 2015 קיימו Mamamoo את מפגש המעריצים הראשון שלהן, ששמו "1st Moo Party", אליו הגיעו 1,200 מעריצים בפארק האולימפי בסיאול. הכרטיסים למפגש האוהדים אזלו תוך דקה אחת, לכן קבעה הלהקה מפגש נוסף ל-1,200 מעריצים נוספים באותו לילה. Mamamoo אף שיתפו פעולה והופיעו עם הראפר באסיק בתוכנית ההישרדות של הראפ הקוריאני, Show Me the Money.
קריירה > 2016–2017: Melting ופריצת דרך

ב-10 בינואר 2016 הכריזה RBW על הופעת הסולו הראשונה של מאמאמו מאז הופעת הבכורה שלהם בשנת 2014. ההופעה, ששמה 2016 Mamamoo Concert-Moosical, נערכה בתאריכים 13 ו- 14 באוגוסט 2016, באולימפיק הול בסיאול, כאשר 7,000 הכרטיסים להופעה אזלו בדקה אחת.
ב-26 בינואר 2016, הוציאו מאמאמו את בלדת האר אנד בי, "I Miss You", מתוך אלבומן הראשון, Melting, באורך המלא. ב-12 בפברואר 2016 יצא סינגל נוסף, "1cm/Taller than You" ואיתו וידאו קליפ. האלבום המלא יצא ב-26 בפברואר 2016, והגיע למקום השלישי במצעד של גאון. סינגל אחר, "You're the Best" (בקוריאנית: 넌 is 뭔들), הגיע גם הוא במקום השלישי, ובשבוע שלאחר מכן, הפך לסינגל הראשון שלהן שהצליח להגיע לראש המצעד.
ב-31 באוגוסט 2016, פרסמה הלהקה את הסינגלים "Angel" ו-"Dab Dab". ב-21 בספטמבר 2016, הוציאה מאמאמו את הסינגל "New York", ווידאו קליפ נלווה. לאחר הצלחת הסינגל, הודיעה הסוכנות של Mamamoo כי הלהקה תעשה את הקאמבק שלהן ב-7 בנובמבר עם המיני אלבום הרביעי שלהן, Memory, ובהמשך הוכרז כי הסינגל הראשי של האלבום יהיה "Décalcomanie".
ב-19 בינואר 2017 הכריזה מאמאמו על הופעת הסולו השנייה שלהן, בשם 2017 Mamamoo Concert Moosical: Curtain Call, שהתקיימה בתאריכים 3–5 במרץ 2017 בסיאול וב-19–20 באוגוסט 2017, ב־KBS בוסאן הול. הקבוצה זכתה לביקורות על הופעה ב-Blackface כאשר במסגרת ההופעה הן שיחקו בסרטון שהכיל את חברות הלהקה, כשהתאפרו בצבע גופו של ברונו מארס, בו הן משחזרות ומחדשות קטע מהווידאו קליפ של Uptown Funk. הקליפ נחתך מתאריכי ההופעה הבאים והתפרסמו מיד התנצלויות מטעם הלהקה, כולל אחת ישירה מחברות הלהקה, ובהן אמרו כי הן "בורות מאוד בנושא הצבע ולא הבנו את השלכות מעשינו. ניקח זמן להבין יותר אודות המעריצים הבינלאומיים שלנו כדי להבטיח שזה לא יקרה שוב".
ב-22 ביוני 2017, מאמאמו הוציאה את המיני-אלבום החמישי שלהן, Purple, יחד עם הסינגל המוביל "Yes I Am". הסינגל טיפס במהירות במעלה המצעד "מלון" בזמן אמת, והגיע למקום הראשון. לאחר יום אחד, מאמאמו קבעה את השיא למספר הגבוה ביותר במצעד של מאזינים ביממה לסינגל עבור להקות בנות. האלבום אף הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים העולמי של בילבורד.
קריירה > 2018–הווה: Four Seasons Project, Reality in Black

ב-4 בינואר 2018, הוציאה הלהקה סינגל בשם "Paint Me" שישמש כמקדמה לסדרת הפרויקטים הקרובה שלהם, "Four Seasons". מטרת הסדרה היא לפרסם ארבעה אלבומים, שכל אחד מהם משלב צבע אחד ומאפיין של חברה מהלהקה לכל עונה. הקבוצה הצהירה כי הן מבקשות להראות את עומקן כאמניות ולהציג סגנון בוגר יותר עם פרויקט זה.
מאמאמו החלה את פרויקט Four seasons כשפרסמו את המיני אלבום השישי שלהן, Yellow Flower ב-7 במרץ 2018 עם הסינגל הראשי שלה "Night Starry". השיר הגיע למקום השישי במצעד אמצע השנה הדיגיטלי של גאון.
ב-18 וב-19 באוגוסט 2018 התקיימה הופעת הסולו השלישית של הלהקה, תחת שם 2018 Mamamoo Concert 4Seasons S/S, בגימנסיה האולימפית של SK בכדוריד, סיאול. הכרטיסים לקונצרט אזלו תוך שתי דקות מרגע המכירה.
מאמאמו המשיכו בפרויקיקט 4 העונות כאשר הוציאו את המיני אלבום השביעי שלהן, "Red Moon", ב-16 ביולי 2018, ואת "Egotistic" כסינגל המוביל. בשבוע הראשון ליציאתו, המיני אלבום הופיע במקום הרביעי במצעד האלבומים מרחבי העולם של בילבורד עם 1,000 עותקים. המיני-אלבום הגיע אף למקום השלישי במצעד של גאון. בנוסף, נכנסו Mamamoo לראשונה אי פעם למצעד אלבומי ההיטסיקרס של בילבורד, במקום ה-25.
הסינגל היפני הראשון שלהם, "Décalcomanie", יצא ב-3 באוקטובר 2018, תחת הלייבל היפני Victor Entertainment. סינגל הבכורה של מאמאמו ביפן הגיע בשיאו במקום ה-11 במצעד השבועי של אוריקון.
ב-29 בנובמבר 2018, פרסמו מאמאמו את המיני אלבום השלישי בפרויקט "Blue;s", יחד עם הסינגל המוביל, "Wind Flower". האלבום הגיע למקום השביעי במצעד האלבומים השבועי של גאון.
ב-14 במרץ 2019, הוציאו מאמאמו את המיני-אלבום התשיעי שלהן, החלק האחרון של פרויקט ארבע העונות, White Wind, עם הסינגל המוביל, "Gogobebe".
ב-27 במרץ 2019, הודיעה הלהקה על הופעת הסולו הרביעית שלה, בשם "2019 Mamamoo Concert 4Seasons F/W", שתתקיים בגימנסיה בג'אנג-צ'ונג, סיאול, ב-19–21 באפריל. ההופעות היוו את סופו של הפרויקט.
ב-24 ביולי 2019, הוציאה הלהקה סינגל חדש בשם "Gleam", שהולחן על ידי קוסמיק סאונד.
ב-14 בנובמבר 2019, פרסמה הלהקה את אלבומה המלא השני, Reality in Black, יחד עם הסינגל המוביל, "HIP". האלבום נכנס היישר לראש מצעד האלבומים של גאון, ואילו "HIP" הגיע בשיאו למקום הרביעי במצעד הדיגיטלי.
ב-19 בפברואר 2020, פרסמה הלהקה את השיר היפני השלישי שלהן, "Shampoo", כסינגל דיגיטלי. השיר, יחד עם הגרסה היפנית של "HIP", נכללו במהדורה היפנית של Reality in Black.
דיסקוגרפיה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |  אלבומים קוריאניים Melting (2016)  Reality in Black (2019) |  אלבומים יפניים 4colors (2019) |
פילמוגרפיה > תוכניות ריאליטי

| שנה | רשת | שם | מס' פרקים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | MBC Every 1 | Mamamoo x GFriend Showtime | 8 פרקים |
| 2018 | Olleh TV | A Lucky Day | 8 פרקים |
| 2019 | Mnet | Queendom | 10 פרקים |
פילמוגרפיה > דרמות

| שנה | רשת | שם | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | tvN | Entourage | עצמן (פרק 1) |
שרה מנזס

שרה גבריאל קברל דה מנזס (בפורטוגזית: Sarah Gabrielle Cabral de Menezes; נולדה ב-26 במרץ 1990) היא ג'ודוקא עבר ברזילאית, האלופה האולימפית מלונדון 2012. מנזס מחזיקה בשלוש מדליות ארד מאליפויות העולם ובמדליית ארד מהמשחקים הפאן-אמריקאיים.
קריירה

בשנת 2010 היא התחרתה באליפות העולם שנערכה בטוקיו וזכתה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג. מנזס ניצחה בשלב רבע הגמר את צ'ונג ג'ונג-יון הקוריאנית, אך בשלב חצי הגמר הפסידה בהחלטת שופטים לטוקומו פוקומי היפנית ונשרה לקרב על מדליית הארד בו גברה על פרדריק ז'וסינה הצרפתייה. באותה השנה היא גם זכתה במדליית ארד בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי.
באליפות העולם בשנת 2011 שנערכה בפריז, מנזס שוב זכתה במדליית הארד. היא הגיעה עד שלב חצי הגמר שם הפסידה באיפון להרונה אסאמי היפנית ונשרה לקרב על הארד מול פרדריק ז'וסינה הצרפתייה בשחזור הקרב על המדליה משנה לפני כן. פחות מדקה לסיום הקרב מנזס השיגה איפון וניצחה את הצרפתייה. באותה השנה היא זכתה במדליות ארד בטורניר המאסטרס, בגראנד סלאם פריז ובמשחקים הפאן-אמריקאיים.
באולימפיאדת לונדון 2012, מנזס עשתה היסטוריה כאשר הייתה האישה הברזילאית הראשונה שזוכה במדליית זהב בענף הג'ודו. בקרב הראשון היא ניצחה יריבה מווייטנאם, בשמינית הגמר היא ניצחה את לטיסיה פאייה הצרפתייה וברבע הגמר היא ניצחה את שוג'ן וו הסינית. בחצי הגמר היא ניצחה את שרלין ואן סניק הבלגית ובגמר פגשה את האלופה האולימפית המכהנת אלינה דומיטרו הרומנית. הגמר נפתח בשליטה של מנזס שהייתה יותר אקטיבית וגרמה ליריבתה לספוג עונש. פחות מדקה לסיום הקרב מנזס השיגה יוקו לאחר תרגיל טומו-נגי מוצלח ו-13 שניות לסיום היא ביצעה תרגיל סיאו-נגי שהעניק לה ניקוד ווזארי.
בשנת 2013 היא השתתפה באליפות העולם שנערכה בריו דה ז'ניירו שבמדינת הולדתה וזכתה במדליית הארד לאחר שניצחה באיפון את קים סול-מי הצפון קוריאנית בשנייה האחרונה בקרב על המדליה. באותה השנה זכתה גם במדליית כסף בטורניר המאסטרס, מדליית זהב בגראנד סלאם מוסקבה ובמדליית ארד בגראנד סלאם טוקיו.
באולימפיאדת ריו 2016, מנזס סיימה במקום השביעי. בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר היא ניצחה את שארלין ואן סניק הבלגית אך הפסידה בשלב רבע הגמר נגד דיאריס אלוורז הקובנית. היא נשרה לקרבות בית הניחומים שם הפסידה לאורנצצג מונקבאט המונגולית והודחה.
מנזס פרשה מג'ודו תחרותי בשנת 2020.
פרסים

מקור:
המשחקים האולימפיים:
אליפות העולם:
המשחקים הפאן-אמריקאיים:
האליפות הפאן-אמריקאית:
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  הקרב מול טוקומו פוקומי, חצי גמר אליפות העולם 2010, אתר JudoInside
↑  הקרב מול פרדריק ז'וסינה, הקרב על מדליית הארד, אליפות העולם 2011, אתר JudoInside
↑  הקרב מול קים סול-מי, הקרב על מדליית הארד, אליפות העולם 2013, אתר JudoInside
|  אלופות אולימפיות בג'ודו – משקל קל ביותר (נשים) |
| --- | --- | --- |
| עד 48 ק"ג | 1992: צרפת ססיל נובאק   •   1996: קוריאה הצפונית קיה סון-הי   •   2000: יפן ריוקו טאמורה   •   2004: יפן ריוקו טאני   •   2008: רומניה אלינה דומיטרו   •   2012: ברזיל שרה מנזס   •   2016: ארגנטינה פאולה פארטו   •   2020: קוסובו דיסטריה קרסניקי   •   2024: יפן נאטסומי צונודה |  |
פרדקה מזיא

| --- | --- |

פרדקה מזיא בעדותה במשפט אייכמן, 1961
 לידה:  25 באוגוסט 1922 סוסנוביץ, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  16 בינואר 1994 (בגיל 71) העוגן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  מחנכת
 בן זוג:  עזריאל (יוּזֶק) קוז'וך (אפריל–אוגוסט 1943) אהרן מזיא (1946–1962)
 
פְרֶיְדָה (פְרֶדקָה) מַזיָא (25 באוגוסט 1922, א' באלול תרפ"ב, סוסנוביץ, פולין – 16 בינואר 1994, ד' בשבט תשנ"ד, קיבוץ העוגן) הייתה חברת המחתרת היהודית במלחמת העולם השנייה, ניצולת השואה ומחנכת ישראלית, אשת הקיבוץ, מעדי משפט אייכמן, יוזמת ומלוות המשלחת הראשונה של בני נוער ישראלים לפולין (1965) ומיוזמי ומייסדי מכון משואה.
פרסומיה

חברי הקטנים: ספורים לילדים מימים עצובים ; ציורים: מיכל אפרת, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשכ"ב. (6 סיפורים לילדים)
מהדורה מחודשת: אבא שבתמונה: 6 סיפורים על ילדים בשואה; אייר: יעקב גוטרמן, תל אביב: י' גולן ('ילדים יהודים אלמונים'), תשנ"ג.
רֵעים בסער: נוער ציוני במאבק עם הנאצים, ירושלים: יד ושם, תשכ"ד 1964. (פרקי זיכרונות)
בעריכתה:
הנוער הציוני: מקורות, חוברת מס' 7: "לוחמים, חברי הנוער הציוני במרד גטו ורשה"; בעריכת פרדקה מזיא, ישראל: המזכירות העליונה של הנוער הציוני, תשכ"ג.