stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יומנו של חנון (סדרת סרטים)

| --- | --- |
 מבוסס על:  ספרי "יומנו של חנון" מאת ג'ף קיני
 בימוי:  תור פרוידנטל (1) דייוויד באוורס (2–4)
 הופק בידי:  בראד סימפסון נינה ג'ייקובסון (1, 3–4) איתן סמית (2)
 תסריט:  ג'קי פילקו (1) ג'ף פילקו (1) גייב סאקס (1–2) ג'ף יהודה (2) מאיה פורבס (3) וולס וולודרסקי (3) ג'ף קיני (4) דייוויד באוורס (4) אדם שטייקל (4)
 עריכה:  וונדי גרין בריקמונט (1–2) טרוי טאקאקי (3–4)
 שחקנים ראשיים:  זקרי גורדון (1–3) רוברט קפרון (1–3) רייצ'ל האריס (1–3)  סטיב זאן (1–3)  דבון בוסטיק (1–3) ג'ייסון דרוקר (4) אוון אוסטלזוס (4) אלישה סילברסטון (4) טום אוורסט סקוט (4) צ'רלי רייט (4)
 מוזיקה:  תיאודור שפירו (1) ג'וליה מישלס (1) אדוארד שירמור (2–3) גרגורי ריצ'רד (4)
 צילום:  ג'ק נגרין 
 מדינה:  ארצות הברית קנדה
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה
 תקציב:  58 מיליון דולר
 הכנסות:  276 מיליון דולר
 סרטים בסדרה:  יומנו של חנון רודריק שולט קיץ קטלני חופשה על גלגלים
 
יומנו של חנון (מאנגלית: Diary of a Wimpy Kid) היא סדרת סרטים המבוססת על סדרת הספרים "יומנו של חנון" שכתב הסופר והמאייר האמריקאי ג'ף קיני. הסרטים מופצים על ידי חברת פוקס המאה ה-20 ועד כה יצאו לאקרנים ארבעה סרטים. הסרטים זכו להצלחה רבה, אולם לא כמו הספרים.
סרט אתחול בהנפשה ממוחשבת לסדרת הסרטים, אשר נקרא "יומנו של חנון", יצא בשנת 2021 בדיסני+. סרט המשך בשם "יומנו של חנון 2: רודריק שולט" יצא בשירות בשנת 2022. בשנת 2023 יצא סרט המשך נוסף בשם "יומנו של חנון בכריסמס: מכת קור".
סרטים > יומנו של חנון (2010)

הסרט הראשון המבוסס על הסדרה הופק על ידי חברת פוקס המאה ה-20 ויצא לאקרנים ב-17 במרץ 2010. הסרט בוים על ידי תור פרוידנטל וכיכבו בו זקרי גורדון, רוברט קפרון, דבון בוסטיק, רייצ'ל האריס, סטיב זאן, קראן בראר וג'ניפר קלמנט. הסרט צולם בוונקובר. תקציב הסרט היה 15 מיליון דולר והוא גרף 75 מיליון דולר. יצירת הסרט מתוארת בספר "יומנו של סרט"
סרטים > יומנו של חנון - רודריק שולט (2011)

הסרט הבא בסדרת הסרטים יצא לאקרנים ב-25 במרץ 2011 והוא מבוסס על הספר השני בסדרה, "רודריק שולט". את הבמאי הקודם תור פרוידנטל החליף דייוויד באוורס. הסרט צולם גם הוא בוונקובר והופק על ידי פוקס המאה ה-20.  בניגוד לסרט הקודם, נכללו בסרט גם סצנות שלא הופיעו בספר השני וכן הופיעו סצנות המבוססות על הספר השלישי. תקציב הסרט היה 21 מיליון דולר והוא גרף 123 מיליון דולר.
סרטים > יומנו של חנון - קיץ קטלני (2012)

הסרט שלישי בסדרה התבסס על הספרים "הקש האחרון" ו"קיץ קטלני", וכמו קודמיו, הוא יצא בחברת ההפצה פוקס המאה ה-20. גם סרט זה בוים על ידי דייוויד באוורס. הסרט יצא לאקרנים ב-3 באוגוסט 2012. תקציב הסרט היה 22 מיליון דולר והסרט גרף 77 מיליון דולר. זהו הסרט האחרון בסדרה בו הופיע צוות השחקנים המקורי.
סרטים > יומנו של חנון - חופשה על גלגלים (2017)

הסרט הרביעי, המבוסס על הספר התשיעי בסדרה, "חופשה על גלגלים", יצא לאקרנים ב-19 במאי 2017 והופץ על ידי חברת פוקס המאה ה-20. בסרט זה לא לקחו חלק השחקנים המקוריים ולוהקו שחקנים חדשים במקומם: ג'ייסון דרוקר בתפקיד גרג הפלי, אוון אוסטלזוס בתפקיד ראולי ג'פרסון, צ'רלי רייט בתפקיד רודריק הפלי, אלישה סילברסטון בתפקיד סוזן הפלי, טום אוורסט סקוט בתפקיד פרנק הפלי, וווייט ודילן וולטרס בתפקיד מני הפלי. הצילומים לסרט החלו בסוף 2016.
דמויות ושחקנים

גרג הפלי (זקרי גורדון/ג'ייסון דרוקר): ילד "חנון" שכותב יומן. חברו הטוב ביותר של ראולי. אח של רודריק ומני.
ראולי ג'פרסון (רוברט קפרון/אוון אוסטלזוס): חברו הטוב ביותר של גרג, ילד ילדותי במיוחד ומעריץ גדול של "ג'ושי".
סוזן הפלי (רייצ'ל האריס/אלישה סילברסטון): אימו של גרג.
פרנק הפלי (סטיב זאן/טום אוורסט סקוט): אביו של גרג.
רודריק הפלי (דבון בוסטיק/צ'רלי רייט): אחיו של גרג, נוהג להציק לו ולנגן מוזיקת מטאל. הוא חבר בלהקה ששמה "חיתול תאון".
ראו גם

יומנו של חנון (סדרת ספרים)
יומנו של סרט
יום שישי של מרלבורו

יום השישי של מרלבורו מתייחס ל-2 באפריל 1993, כאשר חברת פיליפ מוריס, יצרנית מותג הסיגריות מרלבורו הודיעה על הורדה של 20% במחיר חפיסת הסיגריות הפופולרית. הורדת המחירים באה על רקע המאבק ביצרניות גנריות של סיגריות שהלכו ונגסו בנתח השוק של פיליפ מוריס.
כתוצאה מההודעה קרסה מניית פיליפ מוריס ב-26% וגררה יחד איתה מניות של מותגים רבים אחרים דוגמת קוקה-קולה וחברת היינץ. בסופו של יום מדד S&P 500 הרחב ירד ב-1.98%. כתב העת Fortune הגדיר את היום כיום שבו "האיש של מרלבורו נפל מסוסו", בהתייחס לסמליל המותג המפורסם.
משמעויות

המשקיעים ראו בהורדת המחירים של "פיליפ מוריס" כהודאה בכישלון המותג "מרלבורו", כך שחברת "פיליפ מוריס" לא תוכל עוד להצדיק את המחיר הגבוה שהיא גובה עבורו אל מול היצרניות הגנריות המספקות סחורה דומה רק ללא הפרסום והמיתוג וכך מצליחות לחתוך במחיר המוצר לצרכן באופן דרסטי. למעשה המשמעות היא ש"פיליפ מוריס" עוברת להתחרות ראש בראש עם החברות הגנריות ולא מנצלת את יתרונה כתאגיד בעל מותג מבוסס המאפשר לה למכור מוצרים במחיר גבוה משמעותית מאלו של מתחריה. כפי שניסח זאת בוב סטאנוג'ב, מנהל שיווק ארצי של מוצרי צריכה בארנסט אנד יאנג: "אם אחת או שתיים מחברות מוצרי הצריכה המובילות יתחילו להוריד מחירים לתמיד, תהיה מפולת. ברוכים הבאים לדור הערך".
הירידה במחירים התקבלה בהפתעה היות שהמותג של "מרלבורו" היה מותג מוכר כבר משנת 1954 ונחשב לאחד מהמובילים מבין המותגים. המשקיעים הסיקו מכך שיכולות הפרסום והשיווק של המותג מוגבלות ולכן גררו את הירידה בקרב כלל חברות המותג המובילות. אולם האירוע הגיע לאחר מספר סימנים מעידים, בין היתר ששנת 1991 הייתה לשנה שבה ההוצאה על פרסום בארצות הברית ירדה באופן החד ביותר זה ארבעה עשורים, והשנה הראשונה שבה נמדדה ירידה מאז שנת 1970. חברות החלו להשקיע בקידום מכירות באמצעות הנחות והפחיתו את ההשקעה שלהן בפרסום. בשנת 1983 היחס בין ההוצאה על פרסום לבין ההוצאה על צורות אחרות של קידום מכירות היה 70% ל-30%, ובשנת 1993 המצב התהפך לחלוטין ו-75% הושקעו בקידום מכירות בדרכים אחרות מפרסום ורק 25% בפרסום.
בעתו, יום השישי של מרלבורו נתפש כ"יום מותו של המותג" ויום הופעתו של דור חדש הניחן בעיוורון מותגים, ומייחס משמעות למחירו של המוצר הנרכש ולערכו ולא לתדמית שנבנתה סביבו כמותג ולמחיר הגבוה הנגבה עבורו בשל כך. אולם התקווה לדור צרכני חדש נכזבה עם השנים כאשר מאז כלכלת המותגים רק הלכה והתפתחה בתקציבי פרסום הולכים וגדלים סביב המותגים החדשים-ישנים.
הערות שוליים

↑  הבוסטון גלוב, 21 ביולי 1993
טניה קניוטו

טניה קניוטו-פרולין (באיטלקית: Tania Cagnotto-Parolin, נולדה ב-15 במאי 1985) היא קופצת למים איטלקייה. היא אלופת העולם (קאזאן 2015) ממקפצה של-1 מטר, סגנית אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) בקפיצה סינכרונית מ-3 מטר ואלופת אירופה בעלת 25 מדליות, מהן 17 זהב, 4 כסף ו-4 ארד.
ביוגרפיה

טניה קניוטו נולדה בבולצנו להורים קופצים למים מצטיינים בעברם. אביה, פרנקו קניוטו, בעל 4 מדליות אולימפיות, 2 כסף ו-2 ארד בקפיצה למים מאולימפיאדת מינכן (1972) ואולימפיאדת מונטריאול (1976) ואמה, כרמן קסטיינר השתתפה באולימפיאדת מונטריאול.
ביוגרפיה > 2000

באולימפיאדת סידני (2000) סיימה קניוטו במקום 18 ממקפצה של 3 מטר.
ביוגרפיה > 2004 > אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה במדריד, ספרד במאי 2004 זכתה קניוטו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, ממקפצה של 10 מטר ומדליית ארד ממקפצה של 1 מטר. שלושה חודשים לאחר מכן, באולימפיאדת אתונה (2004) היא סיימה פעמיים במקום שמיני, ממקפצה של 3 מטר וממקפצה של 10 מטר.
ביוגרפיה > 2005 > מדליית ארד באליפות העולם

באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 זכתה קניוטו במדליית ארד בתחרות ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 591.27 נקודות, אחרי ז'ינז'ינג גו (645.54 נקודות) ווו מינשיה (619.05 נקודות), שתיהן מסין.
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכתה קניוטו שוב במדליית ארד בתחרות ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 341.70 נקודות, אחרי ז'ינז'ינג גו (381.75 נקודות) ווו מינשיה (368.80 נקודות).
ביוגרפיה > 2008

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה קניוטו במקום חמישי ממקפצה של 3 מטר ובמקום עשירי ממקפצה של 10 מטר.
ביוגרפיה > 2009 > מדליית כסף באליפות העולם

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכתה קניוטו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בקפיצה סינכרונית ממקפצה של 3 מטר ביחד עם פרנצ'סקה דלפה בתוצאה של 329.70 נקודות, אחרי ז'ינז'ינג גו ווו מינשיה (348.00 נקודות) ולפני יוליה פחלינה ופוזדניאקובה אנסטסיה מרוסיה (310.80 נקודות) ומדליית ארד, בפעם השלישית ברציפות בתחרות ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 341.25 נקודות, אחרי ז'ינז'ינג גו (388.20 נקודות) ואמילי היימנס מקנדה (346.45 נקודות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי ממקפצה של 1 מטר בתוצאה של 296.60 נקודות.
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה קניוטו במדליית ארד בתחרות ממקפצה של 1 מטר בתוצאה של 295.45 נקודות, אחרי שי טינגמאו (318.65 נקודות) וואנג האן (310.20 נקודות), שתיהן מסין. נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 313.45 נקודות ובמקום שישי בקפיצה סינכרונית ממקפצה של 3 מטר ביחד עם פרנצ'סקה דלפה בתוצאה של 297.60 נקודות.
ביוגרפיה > 2012

באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה קניוטו פעמיים במקום רביעי, ממקפצה של 3 מטר ובקפיצה סינכרונית ממקפצה של 3 מטר.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכתה קניוטו בשתי מדליות כסף, בתחרות ממקפצה של 1 מטר בתוצאה של 307.00 נקודות, אחרי הי זי מסין (307.10 נקודות) ולפני ואנג האן (297.75 נקודות) ובקפיצה סינכרונית ממקפצה של 3 מטר ביחד עם פרנצ'סקה דלפה בתוצאה של 307.80 נקודות, אחרי וו מינשיה ושי טינגמאו (338.40 נקודות) וג'ניפר אייבל ופמלה וייר מקנדה (292.08 נקודות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 345.45 נקודות.
ביוגרפיה > 2015 > אלופה עולם

באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 זכתה קניוטו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בתחרות ממקפצה של 1 מטר בתוצאה של 310.85 נקודות, לפני שי טינגמאו (309.20 נקודות) והי זי (300.30 נקודות). מדליית ארד, בתחרות ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 356.15 נקודות, אחרי שי טינגמאו (383.55 נקודות) והי זי (377.45 נקודות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בקפיצה סינכרונית ממקפצה של 3 מטר ביחד עם פרנצ'סקה דלפה (302.43 נקודות).
ביוגרפיה > 2016 > סגנית אלופה אולימפית

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה קניוטו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בתחרות קפיצה סינכרונית מ-3 מטר ביחד עם פרנצ'סקה דלפה (313.83 נקודות), אחרי הצמד מסין שי טינגמאו וו מינשיה (345.60 נקודות) ולפני הצמד מאוסטרליה מדיסון קיני ואנבל סמית (299.19 נקודות). מדליית ארד, בתחרות ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 372.80 נקודות, אחרי שי טינגמאו (406.05 נקודות) והי זי (387.90 נקודות), שתיהן מסין.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
יורם דבש

| --- | --- |

 לידה:  1964 (בן 60 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקצוע:  יהלומן, מנהל
 
יורם דבש (נולד ב-4 באוקטובר 1964) הוא יהלומן ישראלי, נשיא הפדרציה העולמית של בורסות היהלומים (WFDB). כיהן כארבע שנים כסגן נשיא ונשיא בורסת היהלומים הישראלית וכחבר הוועד המנהל של ה-WFDB.
ביוגרפיה

דבש הוא בן לאב ממשפחת סוחרי תבלינים ממוצא לובי שעלה לישראל בגיל 15 ולאם ממוצא תוניסאי שהוריה שיווקו משקאות חריפים. הוריו התגוררו בנתניה ובילדותו הצטרף לצופים ושיחק כדורגל במכבי נתניה וכדורסל באליצור.
דבש שירת בתפקיד פיקודי בחיל השריון בצבא הגנה לישראל. לאחר שחרורו, עבד במשך מספר שנים בעסק של קרוב משפחה, ובגיל 25 הקים חברה עצמאית בשם "י. דבש יהלומים". החברה עסקה ביהלומים קטנים בליטוש ריבועי ופרינסס, ובהמשך עברה לייצור יהלומים גדולים, מרובעים ועגולים בגדלים של 5 קרט. נכון לשנת 2020, מחזיקה החברה 5 סניפים ברחבי העולם ובהם בסין, בהונג קונג ובארצות הברית.
משנת 2000 הוא חבר בתאחדות תעשייני היהלומים בישראל ומשנת 2011 מכהן בדירקטוריון ההתאחדות. לפני כן, כיהן כגזבר ודירקטור במועצת המנהלים של מכון היהלומים הישראלי.
בשנת 2013 נבחר לתפקיד מזכיר הכבוד בהנהלת בורסת היהלומים הישראלית וליו"ר ועדות תעשייה ושיווק וקשרי חוץ. בתפקיד זה, תרם להקמת מרכז הייצור המודרני בבורסה ולהקמת המחלקה לפיתוח יהלומים במשקל 10 קרט ומעלה באגף הטכנולוגי בבורסה. בשנת 2015, נבחר לנשיא בורסת היהלומים הישראלית. באותה השנה, לקראת הבחירות, העניק ערבות בנקאית בסך 100 אלף שקלים למפלגת כולנו בראשות משה כחלון, אותו הוא מגדיר "חבר קרוב".
ב-2016, נבחר לתפקיד סגן נשיא הפדרציה העולמית של בורסות היהלומים באנטוורפן, בה חברות למעלה מ-30 בורסות יהלומים. ב-22 באפריל 2020, נבחר פה אחד לתפקיד נשיא הפדרציה.
דבש הוביל לאורך תפקידיו רפורמות רבות בבורסת היהלומים בישראל. בשנת 2016, הוביל לחתימה על הסכם עם רשות המיסים לשינוי שיטת המיסוי בענף היהלומים הישראלי.
בתקופת כהונתו הורה על הקמת Get Diamonds הפלטפורמה הדיגיטלית, למסחר ביהלומים בינלאומיים שנבחרה לפלטפורמת המסחר האלקטרוני הרשמית של WFDB. האתר הוקם בסיוע אלי אבידר, שמואל שניצר ובכירים נוספים בתעשיית היהלומים הישראלית)
כנשיא הבורסה, אישר את תוכנית הפיתוח העתידי להקמת 3 גורדי שחקים חדשים וביניהם את המגדל הגבוה ביותר בישראל שיתנשא לגובה של 120 קומות.
בספטמבר 2020, דבש הביא לחתימתם של שני הסכמים לשיתופי פעולה עם בחריין ודובאי. כחלק מההסכם נפתח בבורסה ליהלומים ברמת גן, משרד של ה-DMCC - חברת האם של בורסת היהלומים בדובאי, שבבעלות הממשלה ומאגדת יותר מ-16 אלף חברות המתמחות בסחר יהלומים ובמקביל במגדל אלמאס שבדובאי נפתח משרד של הבורסה הישראלית ליהלומים.
באוקטובר 2020, הודיע כי לא יתמודד על תפקיד נשיא הבורסה בבחירות שייערכו בדצמבר 2020 והוא כיהן עד לבחירתו של בועז מולדסבקי.
חיים אישיים

דבש אב לשלושה ילדים ונכד אחד. מתגורר במושב אביחיל.
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה באתר מכון היהלומים הישראלי
↑  פורטפוליו | יורם דבש, באתר גלובס, 11 בפברואר 2016
↑  הדס גליקו, יורם דבש נבחר לנשיא בורסת היהלומים, באתר כלכליסט, 17 בדצמבר 2015
↑   גור מגידו, היהלום של כולנו: החבר של כחלון נתן ערבות אישית של 100 אלף שקל למפלגה - וקיבל סיוע מהממשלה, באתר TheMarker‏, 7 בנובמבר 2018
↑  מעריב אונליין, ‏נשיא בורסת היהלומים הישראלית נבחר לנשיא הפדרציה העולמית של הבורסות בעולם, באתר מעריב אונליין, 22 באפריל 2020
↑  רשות המיסים בדרך להסדיר את מיסוי ענף היהלומנים בישראל, הודעות דוברות רשות המסים בישראל, 18 בדצמבר 2016
↑  הושקה מערכת המסחר של ענף היהלומים הישראלי - GET DIAMONDS, באתר בורסת היהלומים הישראלית
↑  Get Diamonds כובשת בסערה את תעשיית היהלומים, הודעה לעיתונות, מכון היהלומים הישראלי, 26 במאי 2020
↑  נווית זומר, נחתם הסכם שת"פ בין בורסות היהלומים של ישראל ודובאי, באתר כלכליסט, 17 בספטמבר 2020
↑  דני זקן, ‏עתיד מלוטש: ההסכם שנחתם בין בורסות היהלומים בישראל ובדובאי יזניק את שתיהן, באתר גלובס, 28 באוקטובר 2020
↑  נווית זומר, בועז מולדבסקי נבחר לנשיא בורסת היהלומים, באתר כלכליסט, 21 בפברואר 2021
יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה

יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה (גרמנית: Johann Georg I, Kurfürst von Sachsen; ‏ 5 במרץ 1585 - 8 באוקטובר 1656) היה נסיך בוחר של סקסוניה בין השנים 1611–1656.
ביוגרפיה

יוהאן גאורג נולד ב-5 במרץ 1585 בדרזדן, לכריסטיאן הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה לבית וטין ולסופיה מברנדנבורג. בשנת 1591 מת אביו כריסטיאן הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ואחיו כריסטיאן השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה במקומו לשלטון.
בשנת 1611 מת אחיו כריסטיאן השני, ויוהאן גאורג הראשון עלה לשלטון במקומו. על אף היותו של יוהאן גאורג לותרני, העמיד את שיקוליו הפוליטיים לפני אמונתו הדתית, ועל מנת לעצור את התחזקות בית הוהנצולרן בברנדנבורג ואת יוקרת בית ויטלסבאך בפפאלץ, תמך יוהאן גאורג אף בבית הבסבורג האוסטרי הקתולי.
באוגוסט 1619 תמך יוהאן גאורג בבחירתו של פרדיננד משטיריה, ארכידוכס אוסטריה לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובכך גרם לכשלונו של פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ להיבחר כקיסר. לאחר מכן שמר יוהאן גאורג על נייטרליות, ובכך איפשר לפרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לדכא את המרד הבוהמי ללא מפריע.
בשנת 1631 פנה גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה אל יוהאן גאורג וניסה לכרות עמו ברית, על מנת שיאפשר לו לחצות את נהר האלבה, אך יוהאן גאורג המשיך לשמור על נייטרליות. בהמשך אותה שנה החל יוהאן ט'סרקלס פון טילי לבזוז את האזור הכפרי של סקסוניה, ובשל כך הצטרף יוהאן גאורג לכוחות הפרוטסטנטים, אך נחל תבוסה בקרב ברייטנפלד. לאחר מכן שלח יוהאן גאורג את צבאו אל תוך בוהמיה, ועד מהרה התקרבו כוחותיו לפראג. אולם עד מהרה נהדפו כוחותיו על ידי אלברכט פון ולנשטיין, ויוהאן גאורג פתח במשא ומתן לשלום, ובשנת 1635 חתם עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה על שלום פראג. לאחר מכן לחם יוהאן גאורג נגד השוודים, אולם עד מהרה הובס בקרב ויטשטוק. סקסוניה נבזזה על ידי שני הצדדים במהלך המלחמה, ולבסוף נאלץ יוהאן גאורג בספטמבר 1645 לחתום על הפסקת אש עם השוודים. בשנת 1648 נחתם שלום וסטפאליה, ובו אושרו התנאים שסוכמו בהסכם פראג.
ב-8 באוקטובר 1656 מת יוהאן גאורג, ובנו יוהאן גאורג השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

בשנת 1604 התחתן יוהאן גאורג עם זיבילה אליזבת מווירטמברג, בתם של פרידריך הראשון, דוכס וירטמברג וזיבילה מאנהלט, אשר מתה בשנת 1606 כשילדה את בתה היחידה.
בשנת 1607 התחתן יוהאן גאורג עם מגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה, בתם של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה, ממנה נולדו לו 10 ילדים:
בן (1608)
סופיה אלאונורה מסקסוניה (1609–1671)
מריה אליזבת מסקסוניה (1610–1684)
כריסטיאן אלברכט (1612)
יוהאן גאורג השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה (1613–1680)
אוגוסט, דוכס סקסוניה-וייסנפלס (1614–1680)
כריסטיאן הראשון, דוכס סקסוניה-מרזבורג (1615–1691)
מגדלנה זיבילה מסקסוניה (1617–1668)
מוריץ, דוכס סקסוניה-צייץ (1619–1681)
היינריך (1622)
יורם צחור

| --- | --- |

 לידה:  24 בנובמבר 1953 (בן 70)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1972–2003 (כ־31 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד בה"ד 13  מפקד כלא מגידו  מפקד משטרה צבאית פיקוד הצפון  סגן קצין חיל המשטרה הצבאית הראשי  קצין המשטרה הצבאית הראשי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים    מלחמת לבנון הראשונה  האינתיפאדה הראשונה  האינתיפאדה השנייה 
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל "אורטל" שרותי כוח אדם  יועץ ארגוני ברשת מלונות "הרטן" ובחברה לניהול - "דיזנגוף סנטר"  מורה לאזרחות בבית ספר תיכון מקיף
 
יורם צחור (נולד ב-24 בנובמבר 1953) הוא תא"ל במיל', בתפקידו האחרון שימש קצין המשטרה הצבאית הראשי.
ביוגרפיה

יורם צחור נולד בבני ברק לשלומית ופינחס וייס. הוא התגייס לצה"ל בשנת 1972 ונשלח לטירונות בבית הספר למשטרה צבאית (בה"ד 13). בסיום ההכשרה הבסיסית שובץ כשוטר צבאי בבסיס המטכ"ל (הקריה). בהמשך שירת בצריפין במגוון תפקידי שיטור ואף לקח חלק בליווי שר הביטחון משה דיין לערי הגדה במסגרת יחידת המאמ"ץ (מחלקת אבטחה של המשטרה הצבאית שאבטחה את השר בביקוריו ביהודה ושומרון). במלחמת יום הכיפורים השתתף במשימות רבות ובהן: ליווי שיירות טנקים לסיני ולרמת הגולן ושמירה על שבויי מלחמה בבית החולים לשבויים.
בהמשך יצא צחור לקורס קצינים ובסיומו שובץ במשטרה הצבאית של פיקוד המרכז (שירת כקצין שיטור בתל אביב, בצריפין, כמפקד מ"צ בקעת הירדן, ירושלים, חברון וסבסטיה). בשנת 1975 מונה לפקד על מ"צ ירושלים ובשנת 1977 מונה לקצין השלישות של המשטרה הצבאית בפיקוד המרכז. בשנת 1979 עבר לפקד על מ"צ רפידים (ביר גפגפא) שבסיני, עד שבשנת 1980, בעת פינוי סיני, הועתק הבסיס לקציעות. בשנת 1980 שובץ לפקד על בסיס מ"צ דן ובהמשך לראש מדור הסברה ודוברות ואחר כך כראש מדור שיטור ומבצעים במפקדת קצין חיל המשטרה הצבאית הראשי. בתפקיד זה היה שותף לכתיבת התוכניות החיליות למלחמת לבנון הראשונה. בהמשך שימש כסגן ממצ"פ מרכז, רמ"ד שיטור של חיל המשטרה הצבאית וסגן מפקד כלא שש. במקביל, פיקד על קורס הסמלים של חיל המשטרה הצבאית ועל הקורס המתקדם לקציני משטרה צבאית.
בשנת 1987 מונה למפקד בה"ד 13. בתקופתו זכה הבה"ד בפרס צה"ל לבסיסי הדרכה מצטיינים.
בשנת 1991 מונה במינוי זמני לשמש כקצין המשטרה הצבאית של פיקוד העורף שהוקם בקיץ של שנת 1991 ובהמשך מונה למפקד כלא מגידו שהחזיק בכ-1,600 ממחבלי האינתיפאדה הראשונה. היחידה זכתה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מבצעיות מצטיינות.
בשנת 1993 מונה למפקד המשטרה הצבאית בפיקוד הצפון. התקופה התאפיינה בלחימה מתמדת בדרום לבנון, מבצע "ענבי זעם", גירוש ראשי המחבלים ללבנון ועוד.
בשנת 1995 מונה לסגן הקמצ"ר וכממלא מקום הקמצ"ר טיפל באירוע מרד הכלואים בכלא שש ב-1997.
בשנת 1998 קיבל את דרגת התת-אלוף והחליף את ניר-עם גולדברום כקמצ"ר. בתקופת פיקודו על חיל המשטרה הצבאית: גובש חזון חילי, גובשה תפיסת שירות העוסקת בתרבות ארגונית חדשנית ובה נקבעו מדדים לחדשנות ולהצלחה, הטיפול בחקירת תאונות הדרכים הועבר מענף השיטור והמבצעים למצ"ח והוקמו מדור אלימות במשפחה ומדור אופרטיבי. צחור פיקד על החיל במהלך האינתיפאדה השנייה ובמבצע "חומת מגן" שבמהלכו הוקמו מחדש כלא עופר וכלא קציעות. בשנת 2002 סיים את תפקידו.
לאחר שחרורו מצה"ל עסק בניהול חברת כוח אדם, בייעוץ ארגוני והתנדב לתמוך בחינוך נוער בסיכון במסגרת פרויקט "צהלה". במקביל להתנדבות, עבר הסבה להוראה והחל ללמד אזרחות תלמידים מתקשים בבית ספר תיכון.
לקריאה נוספת

דני אשר, אדום כחול: סיפורו של חיל, משהב"ט, 2008, עמ' 116–121.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוצא דופן

יוצא דופן בהלכה הוא כינוי תלמודי למי שנולד בניתוח המוכר כיום בשם 'ניתוח קיסרי', שבו מוציאים את העובר והשליה מהאם דרך דופן הרחם, ולא כפי הדרך הרגילה בלידה נרתיקית, ומכאן שמו התלמודי "יוצא דופן" כאשר הכוונה היא ליציאתו של העובר מדופן בטן האישה.
ישנם מספר חילוקי דינים הן לגבי הוולד והן לגבי האישה שמשתנים בין לידה רגילה לבין לידת 'יוצא דופן'. לדוגמה, להלכה תינוק 'יוצא דופן' אין לערוך לו את טקס ברית המילה בשבת, אף אם היא חלה ביום השמיני ללידתו, בניגוד לברית מילה של תינוק מלידה רגילה שדוחה שבת.
גדר לידת 'יוצא דופן'

מעמדה ההלכתי של לידה שהתבצעה בניתוח קיסרי איננו זהה לזה של לידה נרתיקית. באותו אופן, גם מעמדם ההלכתי של הילוד והיולדת (בין אם מדובר בלידת אדם ובין אם מדובר בלידת בעל חיים בניתוח קיסרי) שונה מזה של ילוד אחר שנולד בלידה נרתיקית.
המשמעויות נוגעות לשתי סוגיות עיקריות:
דינים התלויים ב'פטר רחם' - כגון דינים הנוגעים לבכורה כמו בעניין פדיון הבן, תענית בכורות ועוד, כל אלו כוללות אך ורק ילודים שנולדו בלידה נרתיקית. כך לדוגמה אמרו במשנה: "יוצא דופן, והבא אחריו - שניהם אינן בכור לא לנחלה ולא לכהן" (משנה מסכת בכורות פרק ח', משנה ב').
זמן הלידה - שאלה חשובה אחרת היא האם ניתן להתייחס לזמן ביצוע הניתוח כפי שמתייחסים לזמן הלידה דרך צוואר הרחם. שאלה זו בעלת השלכות לעניין סוגיה כמו מועד ברית המילה.
סוגיות אלו נדונו מתקופת התנאים ואילך, בשם "יוצא דופן". סוגיית זמן המילה, למשל, נדון על ידי אמוראים וראשונים. יש הסוברים כי יוצא דופן נימול ככל הילדים ביום השמיני, גם אם מילתו חלה בשבת. אך ישנם החולקים וסוברים כי אין כלל חובה למול אותו דווקא ביום השמיני. בספרי ההלכה נפסק ש'יוצא דופן' נימול ביום השמיני, אך מילתו אינה דוחה את השבת.
בתוספות במסכת עבודה זרה מובא כי אמו של הקיסר הראשון ברומי מתה בלדתה ונבקע כריסה, ומצאוהו שם חי - וקראוהו קיסר מלשון כרות.
השימוש בניתוח לדעת ההלכה

לגבי הסיבות לעריכת הניתוח, חלק מפוסקי ההלכה מתנגדים לעריכת ניתוח קיסרי למעט מקרים של מצגים המסכנים את העובר או את האם. עם זאת, רוב הפוסקים מעניקים את סמכות ההחלטה בנושא לשיקול הדעת הרפואי[דרושה הבהרה].
המונח 'יוצא דופן'

כיום רגילים לכנות בשם: ׳יוצא דופן׳ דבר חריג או שונה. מקור המונח הוא בביטוי התלמודי, המתאר לידה שאינה רגילה 'חריגה', מכאן נתגלגל הביטוי לשאר הדברים שהם חריגים.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קל"ה, עמוד א'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות מילה, פרק א', הלכה ז'. שולחן ערוך, יורה דעה, סימן רס"ב, סעיף ג'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות מילה, פרק א', הלכה י"א}. שולחן ערוך, אורח חיים, סימן של"א, סעיף ה'.
↑  דף י', עמוד ב'.
↑  רבי משה פיינשטיין אגרות משה חלק ה' סימן ע"ד, ורבי משה שטרנבוך תשובות והנהגות חלק א סימן תתצ"ד
יחסי אורוגוואי–ניקרגואה

| יחסי אורוגוואי–ניקרגואה |
| --- | --- |
אורוגוואי: ניקרגואה


אורוגוואי: ניקרגואה
שטח (בקילומטר רבוע)
176,215: 130,370
אוכלוסייה
3,386,108: 6,939,055
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,241: 17,829
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,811: 2,569
משטר
רפובליקה

יחסי אורוגוואי–ניקרגואה הם היחסים שבין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי לבין רפובליקת ניקרגואה. ניקרגואה מחזיקה שגרירות במונטווידאו. אורוגוואי מחזיקה שגרירות במנגואה.
מבחינה היסטורית, שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הספרדית עד תחילת המאה ה-19. כיום, שתי המדינות הן חברות מלאות בקבוצת ריו, האיחוד הלטיני, איחוד האקדמיות של השפה הספרדית, ארגון מדינות אמריקה, האיחוד האיברו-אמריקאי והקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות.
שתי המדינות חתמו על הסכם שיתוף פעולה בנושא תיירות. במסגרת ההסכם כל מדינה התחייבה למשוך תיירים לשנייה במגוון דרכים, בין אם הצגת פרסומות ברשת האינטרנט ובין אם כנסים והרצאות ממשלתיות על המדינה השנייה. הסחר בין שתי המדינות הוא מזערי יחסית אבל נחשב ליציב ולא עולה ויורד באופן קיצוני.
יורם הירשפלד

| --- | --- |
יורם_הירשפלד, אפריל 2017
 לידה:  17 באוקטובר 1940[דרוש מקור][מפני ש...]
 נהרג:  10 באוגוסט 2022 (בגיל 81) רמסגייט (אנ'), אנגליה, הממלכה המאוחדת
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  אברהם רובינזון 
 תלמידי דוקטורט:  ארנון אברון 
 
יורם הירשפלד (17 באוקטובר 1940 – 10 באוגוסט 2022) היה פרופסור חבר למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

בשנת 1968 קיבל תואר שני במתמטיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בהנחיית משה מחובר. את עבודת הדוקטורט שלו (1972) כתב בהנחיית אברהם רובינסון באוניברסיטת ייל. ב-1972 מונה למרצה למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. תלמיד המחקר הראשון שלו היה ארנון אברון.
הירשפלד עסק בלוגיקה מתמטית. הוא חקר את הקשר שבין חישוביות ללוגיקה, פיתח אלגוריתמים לבדיקת שקילות בסימולציה של מערכות מקבילות, וחקר את הנושא של לוגיקה טמפורלית, כוח ביטוי של מערכות לוגיות, כריעות וסיבוכיות.
הירשפלד היה מגדולי המומחים והתורמים למחקר בתחום של אנליזה לא סטנדרטית. אחת התרומות החשובות שלו הייתה בהוכחה באמצעות שיטות של אנליזה לא סטנדרטית של הבעיה החמישית של הילברט, על האפיון של חבורות לי. הוכחה "סטנדרטית" של המשפט הזה נמצאה בשנת 1952 על ידי מונטגומרי, ציפין וגלסון. בשנת 1990 פרסם הירשפלד הוכחה פשוטה יותר של המשפט. יותר מאוחר השתמש גולדברינג בשיטות של הירשפלד כדי לפתור את בעיית הילברט החמישית עבור חבורות קומפקטיות מקומיות.
הירשפלד כתב ספר לימוד לוגיקה למדעי המחשב שמשמש סטודנטים באוניברסיטה הפתוחה.
בבחירות לכנסת השמינית נמנה עם תומכי מפלגת מוקד שבראשות מאיר פעיל, והוצב במקום ה-80 ברשימתה לכנסת.
ב-10 באוגוסט 2022 נדרס למוות עם בתו, הפיזיקאית נוגה סלע, בתאונת דרכים באנגליה. בדצמבר נידון הדורס ל-16 שנות מאסר.