stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תנו להם מוזיקה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ארצ' מאיו 
 הופק בידי:  סמואל גולדווין 
 תסריט:  אירמה פון קוב, ג'ון הווארד לוסון 
 עריכה:  שרמן טוד 
 שחקנים ראשיים:  וולטר ברנן גין ריינולדס (אנ') יאשה חפץ 
 מוזיקה:  אלפרד ניומן 
 צילום:  גרג טולנד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  יונייטד ארטיסטס 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  29 ביולי 1939
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
תנו להם מוזיקה (באנגלית: They Shall Have Music) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1939, עם יאשה חפץ, ג'ין ריינולדס (אנ') ווולטר ברנן בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על בית ספר למוזיקה לילדי עניים שעומד להיסגר מחוסר תקציב. בתחילת הסרט נכתב כי הוא מוקדש לכל בתי הספר למוזיקה בעולם הנותנים חינוך מוזיקלי לנערים ממשפחות עניות.
יאשה חפץ מנגן בסרט מספר קטעי מוזיקה:
מבוא ורונדו קפריצ'יוזו של סן סנס.
הורה סטקטו של גריגוראש דיניקו.
אסתרליטה של מנואל פונסה (אנ').
חלק שלישי של הקונצרטו לכינור במי מינור של פליקס מנדלסון (בסוף הסרט).
אלפרד ניומן היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.
תקציר העלילה

פרנקי (ג'ין ריינולדס) הוא נער רחוב בניו יורק, מסתובב כל היום עם חבריו עם חבריו ומבצע פשעים קטנים כמו גנבת אופניים או שדידת נערים אחרים. אביו החורג כולא אותו במחסן. שם מוצא פרנקי כינור ישן עליו נהג אביו ללמדו נגינה. הוא לוקח את הכינור, בורח מהמחסן וממשכן את הכינור. את הכסף הוא שם במטמון עם חבריו.
השוטרים רודפים אחריו ואחרי חברו לימי (תדי קילבורן) והם חומקים לאולם קונצרטים. זוג אחד לידם רב, האישה עוזבת והגבר זורק את הכרטיסים. פרנקי לוקח אותם ומנסה למכרם אך ללא הצלחה. הוא מחליט להיכנס לאולם עם חברו.
יאשה חפץ מנגן עם תזמורת את המבוא ורונדו קפריצ'יוזו של סן סנס ועיני פרנקי נפתחות. הוא מוקסם מהנגינה ולאחר הקונצרט הוא מוציא את הכסף מהמטמון ופודה את הכינור שלו. אביו החורג חושב שהכינור גנוב ולוקח אותו ממנו. פרנקי מתנפל עליו והכינור נשבר. האב רוצה לשלוח אותו למוסד לעבריינים צעירים ופרנקי בורח מהבית. הוא מסתובב ברחובות ומרוויח פרוטות מצחצוח נעליים. מתלווה אליו כלב עזוב ובודד.
פרנקי שומע קולות נגינה ונכנס בית הספר לוסון למוזיקה. תזמורת בית הספר מנגנת את הפתיחה לספר מסביליה והילדה בטי (ז'קלין נאש) שרה אריה מלה טרוויאטה. על התזמורת מנצח מנהל בית הספר, פרופסור לוסון (וולטר ברנן). הפרופסור בוחן שמיעה של אחד המנגנים ופרנקי עונה את התשובה הנכונה. הפרופסור בוחן אותו שוב ומגיע למסקנה שיש לו שמיעה אבסולוטית. הוא קורא לבתו אן (אנדראה לידס) ומורה לה לרשום אותו לבית הספר ללא תשלום.
פרנקי מסתובב בלילה בגשם עם כלבו, מתרחק משוטרים עד שהוא מוצא חלון פתוח ויורד למרתף של בית הספר. שם נתקל בו הפרופסור ולאחר ששמע את סיפורו הוא מרשה לו להמשיך להתגורר במרתף.
פרנקי מאזין לשיחות ומתברר לו שבית הספר עומד להיסגר בגלל חובות. הנושה הראשי הוא מר פלאור (פורטר האל) בעל בית מסחר לכלי נגינה. הוא מאיים להחרים את כל הכלים שנתן לבית הספר אם לא יקבל תשלום. בחנותו עובד פיטר (ג'ואל מקריי) החבר של אן ופלאור מפטר אותו כי לא הצליח לגבות את החוב של בית הספר.
פרנקי מארגן קבוצת תלמידים עם שלטי הפגנה. הם נעמדים ליד אולם קונצרטים ומתחילים לנגן את מוזיקת לילה זעירה של מוצרט. יאשה חפץ יוצא מהאולם ומתחיל לשאול את המנגנים על מעשיהם. פרנקי מזהה אותו, מסביר לו את מצוקת בית הספר ומזמין אותו לבקר שם. חפץ מצווה למזכירו להגיע לבית הספר ולהקרין בפני התלמידים סרט שלו. בסרט הוא מנגן את הורה סטקטו של דיניקו ואת "אסתרליטה" של מנואל פונסה.
המצב מחמיר, התלמידים מתכוננים לקונצרט הגמר ומר פלאור מתכוון להחרים את הכלים. בצר לו אומר פיטר לפלאור כי יאשה חפץ עומד להשתתף בקונצרט הגמר. זה משנה את המצב אבל אין בזה אמת. פרנקי נפגש עם חבריו ושולח אותם עם פתק ליאשה חפץ הם לא מתקבלים אבל לימי מצליח לגנוב את כינור הסטרדיוואריוס של חפץ ששוויו 70.000 דולר. הוא מוסר את הכינור לפרנקי ורק לאחר שפרנקי קורא בעיתון על גנבת הסטרדובריוס הוא מבין שזה הכינור של חפץ. הוא מתקשר לבית חפץ ומודיע שהכינור ברשותו. שוטרים תופסים אותו ומביאים אותו לדירת חפץ שם מזהה חפץ את הכינור. פרנקי מתחנן לחפץ שיבוא ויציל את בית הספר אך חפץ ממהר להופעה ורק לאחר שפרנקי מתעלף הוא נעתר לו.
בינתיים בבית הספר מתחיל הקונצרט. האימהות נעמדות בפתח ולא נותנות לעובדים של פלאור להיכנס כדי להחרים את כלי הנגינה. הם גם מונעות מהשוטרים להיכנס.
ברגע האחרון מגיע חפץ עם פרנקי. הכל בא על מקומו בשלום. חפץ מבטיח לקחת את בית הספר תחת חסותו והסרט מסתיים כשהוא מנגן עם הנערים תחת שרביטו של פרופסור לוסון את החלק השלישי של הקונצ'רטו לכינור ותזמורת של מנדלסון.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| יאשה חפץ | יאשה חפץ | בתפקיד עצמו |
| ג'ין ריינולדס(אנ') | פרנקי |  |
| וולטר ברנן | פרופסור לוסון | מנהל קונסרבטוריון |
| אנדראה לידס | אן לוסון | בתו של פרופסור לוסון |
| ג'ואל מקריי | פיטר | חבר של אן לוסון |
| פורטר האל | מר פלאור | בעל בית מסחר לכלי נגינה |
| ז'קלין נאש | בטי | תלמידה זמרת |
הערות שוליים

↑  הוקרן בארץ ישראל בשנת 1940 בשם "כינור הקסמים"
תשבצאי

תשבצאי (באנגלית: cruciverbalist) הוא מחבר מקצועי של תשבצים המתפרסמים ברבים.
הכומר ג'ון גלבריית גרהם, תשבצאי בריטי, התשבצאי של העיתון הגרדיאן
תשבצאים מפרסמים את תוצרתם בעיתונים, בכתבי עת ובאסופות של תשבצים. תרגום תשבצים משפה לשפה אינו מעשי, לכן, בדרך כלל, התשבצאים פעילים בשפה אחת בלבד. הביקוש לתשבצאים מוגבל, לכן יש מעט תשבצאים פעילים, במיוחד בשפות המדוברות על ידי אוכלוסייה לא גדולה. אין מוסדות המאחדים תשבצאים ואין מוסדות להכשרת תשבצאים. רק חלק מזערי מהתשבצאים מתפרנסים רק מחיבור תשבצים, האחרים עוסקים בכך כעיסוק צדדי.
אמנון בירמן, תשבצאי עברי המתמקד בתשבצי היגיון
התשבצאים מתפלגים גם לפי סוגי התשבצים שהם מחברים, יש המתמקדים בסוגי תשבצים מסוימים, כמו תשבצי היגיון ועוסקים רק בכך, ויש העוסקים בחיבור כל או כמעט כל סוגי התשבצים.
היסטוריה

בעקבות פרסום תשבץ מסוים ב-21 בדצמבר 1913 בכתב עת אמריקאי, מקובל לראות את מחברו, הבריטי ארתור ויין (Arthur Wynne), כממציא התשבץ. התשבץ הזה זכה להצלחה ובעקבותיה התבקש ממציאו להמשיך ולחבר תשבצים ובכך היה לתשבצאי הראשון בעולם.
הסופר העברי דניאל פרסקי היה מחבר התשבץ העברי הראשון, תשבץ שפורסם בשם "חידת שתי וערב", בשנת 1924, בשבועון לילדים "עדן", בניו יורק, ארצות הברית.
רוג'ר סקוויירס (Roger Squires) מבריטניה, שב-14 במאי 2007 פרסם את תשבצו ה-66,666 (הוא פרסם אותם בחמשת העיתונים החשובים ביותר בבריטניה), נחשב לתשבצאי הפורה ביותר בעולם.
אטימולוגיה

המילה האנגלית לתשבצאי, cruciverbalist, היא הלחם בסיסים מלא של שתי מילים, האחת משמעה "הצלבה", והשנייה משמעה "מילים". מילה זו נכנסה לשימוש בשנות השמונים של המאה העשרים.
המילה העברית "תשבצאי" נגזרה מהמילה "תשבץ".
שקדי מרק

| --- | --- |

 
 מאכלים
 מוצא:  ישראל 
 מרכיבים עיקריים:  קמח 
 
| --- | --- |
 ערך תזונתי ל-100 גרם
 קלוריות:  500 קק"ל
 חלבונים:  9 ג'
 פחמימות:  64 ג'
 שומן:  23 ג'
 שומן רווי:  47%
 כולסטרול:  0 מ"ג
 נתרן:  705 מ"ג
 מקור:
שקדי מרק הוא שם של מאכל ישראלי המשמש להוספת טעם ומרקם למרקים, באופן דומה לקרוטונים. בעבר נהגו נשות מזרח אירופה, המשתייכות ליהדות אשכנז, להכין בצקיות צהובות ולהוסיף אותן למרק. צורת הבצקיות הייתה אליפטית ודמתה לשקד, לכן הן קראו לבצקיות ״שקדים״ ביידיש. [דרוש מקור]
צורה

מסורתית, שקדי המרק שנמכרו בישראל על ידי חברת "אסם" התאפיינו בצורה מרובעת בשני גדלים (שקד בודד שגודלו כחצי ס"מ על כחצי ס"מ - ריבוע, ושקד בודד שגודלו כחצי ס"מ על ס"מ - מלבן), ובצבע צהוב. עם כניסתן של חברות מתחרות לשוק הישראלי, ניתן למצוא שקדי מרק בצורת דגיגים (אורכם כסנטימטר אחד) ובצורות נוספות, בצבעים שונים (ירוק, כתום) ובטעמים שונים (בצל ועוד)[דרוש מקור]. בפסח, שקדי המרק של אסם הם בצורת טבעות. על פי נתוני אחת החברות, באריזת 400 גרם מצויים כ-7,000 שקדי מרק[דרוש מקור].
תכולה

שקדי המרק עשויים קמח חיטה ושמני מאכל, בתוספת מלח ותבלינים. בעבר היו מוסיפים לשקדי המרק צבע מאכל צהוב, אולם בשל מודעות להשלכות בריאותיות שליליות שיש לצבע המאכל הצהוב הקרוי טרטרזין, הוסר צבע המאכל ממזון זה, והוחלף בצבע המאכל הטבעי כורכומין. בגרסה כשרה לפסח מוחלף קמח החיטה בקמח תפוחי אדמה.[דרוש מקור]
היסטוריה

בעבר היה נהוג להכין שקדי מרק באופן ביתי, והיו מתכונים לשקדי מרק מקמח מצה שיועדו לימות חג הפסח. שקדי המרק יוצרו באופן מסחרי בישראל החל משנת 1952 על ידי חברת "אסם", אשר ייצרה בראשית דרכה בעיקר מוצרי פסטה, וניסתה לפתח מוצר אשר יתאים לאכילה במרק. על פי אתר החברה, הפיתוח של המוצר בוצע, כשבתקופת הצנע, אחת ההקצבות החודשיות הכילה יותר שמן מהרגיל ופחות קמח מהרגיל, בכדי ליצר איטריות.
גלגולו הראשון של המוצר היה דומה להרכב הנוכחי, אך נקרא "שקדי ביצים" על שום צורתן של יחידות הבצק הקטנות. שקדי הביצים יועדו הן למרקים והן למשקאות קרים. עם הזמן, ותוך התחשבות בטעמו של קהל הצרכנים, הוקטנו השקדים לגודלם כפי שמוכר כיום, טעמם השתנה והומלח, וכיוון שיועדו למרקים בלבד שונה גם השם ל"שקדי מרק" (שהפך לשם גנרי על אף שאינו קשור יותר לצורת השקד המקורית).[דרוש מקור]
יצרניות

"אסם" הייתה במשך שנים רבות יצרנית בלעדית של שקדי המרק, אולם במהלך השנים נוספו שקדי מרק המיוצרים על ידי חברות מזון שונות, כדוגמת "קנור","ויטה" "mana" ועוד. שקדי מרק נמכרים כיום גם בשווקים שונים מחוץ לישראל[דרוש מקור].
הערות שוליים

↑  אטריות בלי לוקשען, דבר, 5 ביוני 1972
תחבורה בגרמניה המזרחית

הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית (גרמניה המזרחית) ירשה מערכת תחבורה הרוסה מגרמניה הנאצית. אף על פי שהתחבורה על כלל צורותיה פותחה משמעותית תחת שלטונו של היטלר, חלק גדול ממנה נהרס במהלך מלחמת העולם השנייה. בנוסף, מפעלים לייצור אמצעי תחבורה נלקחו על ידי הסובייטים כפיצויי מלחמה. לאחר הקמתה של המדינה החלה מערכת התחבורה להתפתח בצורה איטית. בשנות ה-60 הושקעו משאבים רבים בפיתוחה של מערכת התחבורה במדינה כחלק מהצמיחה הכלכלית הגבוהה. מחסור במשאבים לתחזוקתה הוביל
להידרדרות  מערכת התחבורה.
תחבורה יבשתית > כבישים

נכון ל-1986 היו בה 47,214  ק"מ של כבישים מתוכם 1,561 ק"מ של כבישי עורק מהירים ("אוטובאהן"). נכון לאותה שנה היו כ-2,000,000 מכוניות נוסעים ו-238,900 מכוניות מסחריות. 
רוב המכוניות בגרמניה המזרחית היו מתוצרת מקומית (בעיקר טראבנט, בארקס וווטבורג. לאורך שנות ה-60 וה-70 חלה צמיחה מהירה בקצב ייצור כלי הרכב ועקב כך עלתה חשיבותם של הדרכים מהירות ("אוטובאהן") ובשנות ה-70 הושלמו כביש ברלין המזרחית-רוסטוק ודרזדן-לייפציג.
תחבורה יבשתית > רכבות

מערכת הרכבות של גרמניה המזרחית, כמו כל ענפי התחבורה האחרים ניזוקה קשות. בשנות ה-60 נרשמו הישגים מרשימים כאשר הונחו מסילות רכבת רבות. ב-1986 היו 13,777 ק"מ של מסילות ברזל ומתוכם 2,523 ק"מ מחושמלות. בשנות ה-70 וה-80 נרשמו השגים מרשימים כאשר רבים מקטרי קיטור הוחלפו במנועי דיזל ומנועים חשמליים. ב-1986 38% מהמנועים כבר היו מבוססי חשמל ותוכניות קראו להגדיל נתח זה ל-60% ב-1990. הישג מרשים נוסף נרשם בתחילת שנות ה-80 עם הצגתם של אמצעים אלקטרוניים על מנת לייעל את תפעולה של מערכת הרכבות.
תחבורה אווירית

חברת התעופה הממשלתית במדינה הייתה אינטרפלוג והיא נשאה בכל טיסות הפנים והחוץ האזרחיות. נמלי תעופה רבים נהרסו במהלך מלחמת העולם השנייה ושוקמו לאורך השנים. שנפלד היה נמל התעופה המרכזי של המדינה ושכן בבירה ברלין המזרחית. נמלי תעופה חשובים אחרים שכנו בלייפציג, דרזדן וארפורט.
תחבורה ימית > נמלי ים

צי הסוחר מנה נכון ל-1986 446 ספינות בנות 100 טונות ומעלה. יציאת הים היחידה של גרמניה המזרחית הייתה לים הבאלטי. כל הנמלים שעל הים הבלטי נהרסו במהלך מלחמת העולם השנייה. הנמלים של גרמניה המזרחית (כולם בים הבלטי) היו רוסטוק, ויסמאר, שטרלזונד וזאמניץ. החשוב מכולם היה הנמל  שברוסטוק. עד שנת 1957 הייתה רוב הפעילות בנמלים משותקת עקב ההרס הרב. החל מ-1957 נעשו בנמל השקעות הון מסיביות שהובילו להפיכתו לנמל הרביעי בגודלו בים הבלטי. נמל ויסמאר התמחה באשלג וחיטה ושטרלזונד בעץ.
תחבורה ימית > נמלי ים > נתיבי שיט פנימיים

גרמניה המזרחית ירשה מערכת נתיבי שיט פנימיים שהייתה מפותחת לפני מלחמת העולם השנייה. אורכם הכולל של נתיבי השיט היה 2,538 ק"מ. נתיב שיט חשוב ביותר היה נהר האלבה. הנמלים החשובים ביותר של נתיבי השיט הפנימיים היו בברלין המזרחית, פוטסדאם, דרזדן והאלה.
תומאס היקס

תומאס ג'יימס "טום" היקס (באנגלית: Thomas James "Tom" Hicks;‏ 11 בינואר 1876 – 28 בינואר 1952) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי בריצת מרתון (סנט לואיס 1904).
ביוגרפיה

היקס נולד בברמינגהאם, שבאנגליה. הוא עבד בתעשיית הפליז בקיימברידג', מסצ'וסטס ובתור ליצן מקצועי.
בשנת 1900 סיים היקס במקום שישי במרתון בוסטון. שנה לאחר מכן, סיים במקום חמישי באותו מרתון, ובשנת 1904 סיים אותו במקום השני.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת סנט לואיס (1904) זכה במדליית זהב בריצת מרתון (40 ק"מ) בתוצאה של 3:28:53 שעות, לפני אלבר קורה אתלט צרפתי שייצג את ארצות הברית (3:34:52 שעות), וארתור ניוטון, אף הוא מארצות הברית (3:47:33 שעות).
התנאים בריצת המרתון היו קשים. הריצה התנהלה בדרך עפר בין הגבעות ולוותה בעננים של אבק שהעלו הרכבים שליוו את הרצים. הטמפרטורה באותו היום הייתה חמה ועמדה על 32 מעלות צלזיוס ובנוסף הייתה רק תחנה לשתיית מים אחת במחצית הדרך. בריצה השתתפו טובי רצי המרתון מארצות הברית, בהם סמי מלור (אלוף מרתון בוסטון ב-1902), ג'ון לורדון (אלוף מרתון בוסטון ב-1903) ומייק ספרינג (אלוף מרתון בוסטון ב-1904); שלושתם לא הצליחו לסיים את הריצה. רק 14 רצים מתוך 32 הצליחו לסיים את הריצה. במהלך הריצה נראה היקס תשוש ולכן קיבל מעוזריו ברנדי, חלבון ביצה ושתי מנות של סטריכנין (1 מ"ג כל אחת) שסייעו לו לסיים את הריצה (חומרים ממריצים אלו היו מותרים באותה תקופה). מנה נוספת של סטריכנין יכלה להיות קטלנית עבורו. לאחר שחצה את קו הסיום הוא התמוטט. אז ראה שפרדריק לורז מארצות הברית כבר הספיק להצטלם כאלוף האולימפי בריצת המרתון עם אליס רוזוולט, בתו של נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט. אך מאוחר יותר התברר שלורז רימה בתחרות ועבר חלק מהריצה בנסיעה ברכב; להגנתו טען לורז שעשה זו כבדיחה עליה התנצל. מדליית הזהב הועברה להיקס.
בשנת 1905 פרש היקס במהלך ריצת מרתון בוסטון. בריצה ניצח פרדריק לורז (2:38:25 שעות).
באליפות איגוד האתלטים החובבים של ארצות הברית שנערכה ב-30 ביוני 1906 זכה היקס במקום הראשון בתוצאה של 3:02 שעות, 3 דקות לפני אלכסנדר טיבו.
שיאים אישיים

ריצת מרתון: 2:39:04 שעות (1904)
היקס ושני עוזריו במהלך ריצת המרתון
10,000 לפנה"ס

| --- | --- |

 בימוי:  רולנד אמריך 
 הופק בידי:  מארק גורדון, רולנד אמריך 
 תסריט:  רולנד אמריך, הארלד קלוסר 
 עריכה:  אלכסנדר ברנר 
 שחקנים ראשיים:  סטיבן סטרייט קמילה בל קליף קרטיס ג'ואל וירגל נתנאל בארינג אפיף בן באדרה מרקו חאן טים בארלו עומר שריף
 מוזיקה:  הארלד קלוסר, תומאס וואנדר 
 צילום:  יולי שטייגר 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני לג'נדרי, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 במרץ 2008
 משך הקרנה:  109 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט פעולה, סרט מדע בדיוני, סרט הרפתקאות, סרט דרמה 
 הכנסות:  269.8 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   10000bc
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
10,000 לפנה"ס (באנגלית: BC ‏10,000) הוא סרט הרפתקאות ופנטזיה פרהיסטורי אמריקאי מבית האחים וורנר שיצא בשנת 2008 מאת הבמאי הגרמני רולנד אמריך.
הסרט עוסק במאורעות של שבטים קדומים בסופו של עידן הקרח, בו שבט אחד צד ממותות אך מפסיד לשבט מתקדם יותר ונאלץ להקים קואליציה של שבטים כדי להשיב מלחמה.
הסרט צולם בעיקר בנמיביה ודרום אפריקה אך גם בניו זילנד ובתאילנד, ומככבים בו סטיבן סטרייט, קמילה בל וקליף קרטיס. הקריין של הסרט הוא עומר שריף. הסרט הרוויח מעל 269 מיליון דולר בקופות. עם זאת המבקרים נתנו לסרט ציון נמוך וגם הבמאי אמריך העיר על נושאים בעייתיים בו.
גם מבחינה מדעית הסרט שוגה. האנשים המכונים ניאנדרטלים דומים לבני אדם מודרניים, עופות האימה מוצגים כענקיים מדי והם מעולם לא הגיעו לעולם הישן או לתקופת ההולוקן. גם הסמילודון מוצג כגדול מדי וחי רק באמריקה. באותה תקופה בה הסרט חל לא היו קרחונים ענקיים וגם הפירמידות המוכרות לנו לא נבנו.
עלילה

באזור הרי אורל לפני 10,000 שנים בקירוב שבט ניאנדרטלים הקרוי "יגאהי" הצד בין ההרים ממותות. ראש השבט הוא לוחם בעל חנית לבנה, אותה קיבל לאחר שגבר על ממותה בהטלת חנית. אשה חשובה בשבט היא האם הנביאה שלה כוחות קסם. בתוך שבטם ישנה נערה בשם אוולט שהייתה השורדת היחידה במתקפת לוחמים אכזריים בשם "השדים בעלי ארבעת הרגליים". אם השבט מנבאת שהלוחמים שקרבים אל הממותות יפגשו באותה עת בלוחמים הללו, אך ראש השבט לא מקשיב לה.
הוא חולק את החנית הלבנה עם טיקטק שמשמש גם משגיחו של הנער דלה. רוב הנערים מאמינים שאביו של דלה בגד בשבט וברח, בעיקר הנער בן גילו קארן, אך טיקטק אומר לנערים להניח לו. הוא נמשך לאוולט והם מתיידדים, אך אסור לו לשאת אותה.
כאשר הם מגיעים אל עדר הממותות, דלה לצד השבט מחפשים ממותה חלשה לפגוע ולא מוצאים. אחת הממותות נתקעת ברשת חזקה ודלה נועץ בה חנית. ואולם החנית לא הורגת אותה והיא מתקרבת להתקיף אותו. ברגע האחרון הוא שולף חנית תקועה מהאדמה ודוקר למוות את הממותה, מאורע שמזכה אותו בנישואים לאוולט ובהנהגה של השבט. עם זאת הוא מבין שהוא לא הרג עם החנית הלבנה ומחזיר את ההנהגה ואת אשתו בגלל האשמה. באותו ערב שבט "השדים" מגיע, הורג רבים מחברי השבט ושובה עוד רבים וביניהם את אוולט המתנגדת לכך.
טיקטק ועוד חבורת גברים מחליטים להשיב את השבויים ודלה מחליט להצטרף אליהם. למטרה מצטרף הבחור הצעיר באקו שאמו נהרגה במתקפה. הם עוקבים אחרי השבט הנודד דרומה לעבר יער עמוק ושם ברגע מוצלח דלה מצליח למצוא את אוולט ולשחרר אותה. עם זאת כל הקבוצה מותקפת בידי עופות אימה רעבים הקוטלים רבים מ"שבט השדים" וכמעט פוגעים בדלה שנאלץ להתחמק. בסערה שחולפת אוולט נלכדת שוב יחד עם באקו. כאשר החבורה ממשיכה לאזור מדברי ודלה מחפש צבאים לצוד הוא נופל למלכודת בעוד יורד גשם ולצידו גם סמילודון נופל למלכודת וכמעט טובע. דלה עוזר לו להשתחרר והוא מחליט לקפץ משם. לאחר שהוא יוצא מהבור השבט שלו מגיע למאסף עם עוד שבט של אנשים שחורים - "נאקו" בראשות נקודו. באמצע קבלת הפנים מגיע הסמילודון וכולם למעט דלה בורחים ממנו. הסמילודון מזהה שדלה הציל אותו, מניח לו ולאנשיו והולך. דבר זה מזכה אותו בנאמנות השבט החדש שמאמין שהסמילודון יעזור להם לשחרר את עבדיהם. דלה גם שומע מטיקטק שאביו הכיר את אנשי השבט והיה חברו של נקודו. הוא גם היה ראש "שבט היגאהי" אך הוא נתפס כעבד עד מותו אצל "השדים".
דלה מגייס את כל שבטי המדבר ויחד הם כורתים ברית ונעים לעבר מעוזם של ה"שדים", בו בנו עיר גדולה עם פירמידות המועמסות על עבדים וממותות. גם בני שבטו נמצאים בין העבדים וביניהם אוולט, אליה מנסה להתקרב המצביא לשווא. מנהיגם של השבט הוא איש עיוור המכונה "האל" והוא נחשב למשמר התרבות האחרון שלהם. כאשר ייפול "האל" גם הם ייפלו. דלה וטיקטק מצליחים להשתחל לעבר העבדים ולשוחח עם חבריהם אך בחזרה השומרים נלחמים עם טיקטק. השומרים נהרגים אך לבסוף גם הוא מת מפצעיו. "האל" שחושב כי אוולט היא יריבתו שיכולה להרוג אותו מבין שהוא צריך להתמקד בדלה.
אלא שדלה מארגן מרד בעזרת השבטים, העבדים והממותות והם הורסים את העיר ומתקרבים לארמונו של "האל", כאשר קארן נהרג בקרב. בניסיון לעצור אותם "האל" מחליט להעביר את כל סמכויותיו על העבדים ועל אוולט לדלה כדי להניח לו. דלה מהנהן ומתקרב אליו ואז הורג אותו עם החנית הלבנה.
העבדים מתחילים לברוח ולהפיל את שבט "השדים", אך מצביא השבט יורה חץ על אוולט והיא מתה בידיו של דלה. דלה הנרגז הורג את המצביא עם החנית. עם זאת אם השבט מעניקה מכוחה האחרון לאוולט ומחייה אותה, תוך שהיא עצמה מתה.
לאחר הניצחון וקריסת עירם של "השדים", השבטים נפרדים אך שבט "נאקו" מעניק לשבט "יגאהי" מעט זרעי צמחים, מהם יתחילו להתחיל בחיים יציבים של חקלאות.
שחקנים

סטיבן סטרייט - דלה, צייד הממותות של "שבט יגאהי".
קמילה בל - אוולט, אשתו של דלה בעלת עיני התכלת שהיא בת שבטה היחידה ששרדה מתקפה של לוחמים.
קליף קרטיס - טיקטיק, מורו של דלה וידידו.
ג'ואל וירגל - נקודו, מנהיג שבט השחורים "נאקו".
מו זינאל - קארן.
נתנאל בארינג - באקו.
אפיף בן באדרה - המצביא של שבט "השדים בעלי ארבעת הרגליים".
מונה האמונד - אם השבט הנביאה של "שבט יגאהי".
ג'ואל פריי - לוקיבו.
מרקו חאן - חד-עין, מלכם של שבט "השדים בעלי ארבעת הרגליים".
טים בארלו - "האל", גבר גבוה וכחול עיניים שנחשב לבעל יכולות נבואיות. הוא האחרון משלושת מלכי האטלנטיים.
שרה תומפסון

| --- | --- |

 לידה:  4 בספטמבר 1995 (בת 29) וויניפג, מניטובה, קנדה
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 פרופיל ב-IMDb
 
שרה תומפסון (באנגלית: Sara Thompson; נולדה ב-4 בספטמבר 1995) היא שחקנית קנדית. מוכרת בין היתר מתפקידה בתור מולי רוס בדרמה המשפטית "נטל האמת" (אנ') (2018–2019) ובתור ונסה קלארק בסדרת המסתורין של נטפליקס, "אחד מאיתנו משקר" (2021–2022).
ביוגרפיה

תומפסון נולדה וגדלה בוויניפג, מניטובה. היא התחילה לרקוד כשהייתה בת 3 והמשיכה לרקוד במשך כל שנות לימודיה בתיכון. בגיל 18 לאחר שנפצעה, היא הפסיקה לרקוד והחליטה להתמקד במשחק.  היא למדה במשך תקופה באקדמיה לקולנוע של ניו יורק (אנ').
קריירה

בשנת 2008 הופיעה לראשונה בקולנוע בתפקיד קטן בסרט הריקודים "להגשים את החלום" את דמותה הצעירה של לורין, אותה גילמה בבגרותה השחקנית מרי אליזבת' וינסטד.
תפקידה הראשי הראשון שלה היה בשנת 2018 כשכיכבה בסדרת הדרמה המשפטית "נטל האמת". בהמשך, השנה שבה עם תפקידה לעונה השנייה. עוד ב-2018, היא שיחקה בסרט "Night Hunter" לצד הנרי קאוויל ובן קינגסלי.
בשנת 2019, היא הצטרפה לעונה השישית של סדרת המדע הבדיוני הפוסט-אפוקליפטית "המאה" של רשת The CW, בתפקיד ג'וזפין לייטבורן, אחת מהנבלים של הסדרה. היא קיבלה את התפקיד לאחר שריצ'רד הרמון ששיחק עימה בסרט Return, המליץ לה להיבחן לתפקיד, היא שלחה את קלטת האודישן שלה ובסופו של דבר לוהקה לתפקיד.
בשנת 2021 שיחקה בתפקיד משנה בסדרת הדרמה "אחד מאיתנו משקר" מבית שירות הזרמת המדיה "Peacock". שנה לאחר מכן, שודרה לתפקיד משמעותי יותר בעונה השנייה.
חיים אישיים

תומספון אובחנה כחולת אפילפסיה בגיל 16.
תומפסון היא פעילה בפרויקט Orange Daisy, קמפיין המבקש לקדם בריאות נפשית אצל נשים צעירות.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | להגשים את החלום (אנ') | לורין הצעירה |  |
| 2016 | Lovesick | מלצרית |  |
| 2018 | אני עדיין רואה אותך (אנ') | ג'נין |  |
| 2019 | Night Hunter | ג'ולי |  |
| 2020 | The Return | בת' |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Channel Zero | בחורה עם שיער ורוד | פרק: "The Hollow Girl" |
| 2018 | GONE: My Daughter | טיפאני | סרט טלוויזיה של LMN (אנ') |
| 2018–2019 | נטל האמת (אנ') | מולי רוס | תפקיד ראשי (עונות 2-1); 15 פרקים |
| 2019–2020 | המאה | ג'וזפין לייטבורן | 6 פרקים |
| 2021 | מכושפות: הדור החדש | ג'ולי | פרק: "Yew Do You" |
| 2021–2022 | אחד מאיתנו משקר | נסה קלארק | תפקיד ראשי (2 עונות); 16 פרקים |
הערות שוליים

↑  Morrell, McKenzie (2019-08-29). "The 100: Sara Thompson talks Josephine Lightbourne, the mesmerizing villain from Season 6 (Interview)". Crooked Llama (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-07-07.
↑  Daniel S. Levine, 'Burden of Truth' Canceled at The CW After 4 Seasons, Popculture.com, ‏6 בפברואר 2021
↑  "Movie Review – Night Hunter (2019)". Flickering Myth (באנגלית אמריקאית). 2019-09-13. נבדק ב-2020-07-07.
↑  Carissa Pavlica, The Return Review: The 100's Richard Harmon and Sarah Thompson Star in this Satisfying Thriller, TV Fanatic, ‏2 ביולי 2021
↑  Yana Grebenyuk, Everything We Know About Peacock’s ‘One of Us Is Lying’, J-14, ‏2 בספטמבר 2021
↑  "The Creative World of Sara Thompson". Terroir Magazine (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-07-07.
↑  "Burden of Truth: Sara Thompson's primetime character mirrors real life | TV, eh?". www.tv-eh.com. נבדק ב-2020-07-07.
תא הרג טבעי

| --- | --- |
 שיוך:  מערכת החיסון המולדת 
 מזהים
 FMA:  63147 
 קוד MeSH:  A11.118.637.555.567.537 
 מזהה MeSH:  D007694 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0022688 
 
תאי מערכת החיסון. התאים הכחולים מהווים את מערכת החיסון המולדת, והאדומים - את מערכת החיסון הלומדת. התאים המוקפים במסגרת צהובה הם פגוציטים. חץ סגול מציין שתא המוצא הופך, או מתמיין, לתא היעד
תא הרג טבעי או תא NK (ראשי תיבות של Natural Killer - "מחסל טבעי", באנגלית) הוא תא השייך למערכת החיסון, ותפקידו העיקרי הוא חיסול תאי גוף שנדבקו בנגיפים או שהתפתחו לתאים סרטניים. ההשערה הקלאסית היא שבשונה מחלק מתאי הדם הלבנים האחרים, תאי NK אינם נלחמים ישירות בפתוגנים אלא רק בעקיפין, אך ראיות חדשות מצביעות על יכולתם של תאי ה-NK לחסל ישירות מגוון פתוגנים כגון פטריות, חיידקים וטפילים.
תאי NK הם לימפוציטים (תאי דם לבנים הפועלים במערכת הלימפה והדם) המהווים כ5-15% מכלל התאים הלימפוציטים בדמו של אדם בוגר בריא. בשונה מתאי B ותאי T המהווים את מערכת החיסון הנרכשת, תאי NK משתייכים למערכת החיסון המולדת ומהווים תא לימפואידי מולד (Innate Lymphoid Cell - ILC). פירוש הדבר הוא שתאי NK מסוגלים להגיב בצורה מהירה למגוון גדול של איומים. מטרתה של תגובה זו היא לחסל איומים פשוטים, או לעכב איומים מורכבים יותר עד שמערכת החיסון הנרכשת נכנסת לפעולה. שיוכם של תאי ה-NK למשפחת הלימפוציטים נובע ממוצאם המשותף; לתאי NK, תאי ILC, תאי T ותאי B תא-הורה משותף במח העצם, תא האב הלימפואידי המשותף (Common Lymphoid Progenitor).[דרוש מקור]