stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שוופס
היסטוריה

בסוף המאה ה-18 פיתח יוהאן יאקוב שוופה (אנ') תהליך להפקת מים מינרליים מוגזים המבוסס על תגליותיו של ג'וזף פריסטלי. בשנת 1783 הקים שוופה בז'נבה חברה לממכר משקאות מוגזים, לה קרא "שוופס". בשנת 1792 עבר שוופה ללונדון על מנת לקדם את עסקי החברה.
בשנת 1836 העניקה המלכה ויקטוריה לחברה את התואר "ספק רשמי של בית המלוכה". בשנת 1843 החלה שוופס לשווק את מי מעיינות מאלברן המופקים בגבעות מאלברן.
בשנת 1969 התמזגה שוופס עם חברת הממתקים קדבורי ונקראה קבוצת "קדבורי שוופס". ב-1986 רכשה הקבוצה את מותג המשקאות "קנדה דריי" (Canada Dry), שהכפיל את הנתח שלה בשוק המשקאות העולמי. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 רכשה הקבוצה בעלות חלקית בזכויות לייצור ושיווק בארצות הברית של מותגי המשקאות סבן אפ וד"ר פפר, וב-1995 רכשה את מלוא הבעלות עליהם. ב-1996 רכשה 30% ממניות מותג המשקות ד"ר פפר וכתוצאה מרכישות אלו, הפכה ליצרנית המשקאות הקלים השלישית בגודלה בעולם.
בשנת 1999 מכרה "קדבורי שוופס" את עסקי המשקאות שלה ברחבי העולם לחברת קוקה-קולה, למעט בצפון אמריקה וביבשת אירופה, תמורת 700 מיליון דולר. עם זאת שנה אחר כך רכשה את חברת המשקאות הקלים "סנאפל" המייצרת בין היתר את מותגי RC קולה ומיסטיק תמורת 1.45 מיליארד דולר, וב-2001 רכשה מחברת המשקאות הצרפתית פרנו ריקאר את מותג המשקאות "אורנג'ינה" תמורת 592 מיליון דולר. זאת לאחר שקודם לכן מנע בית משפט בצרפת את רכישת אורנג'ינה בידי חברת קוקה-קולה.
בספטמבר 2005 הודיעה קבוצת "קדבורי שוופס" כי היא מתכננת לפצל את עסקיה לשתי ישויות נפרדות: האחת שתתמקד בשוק השוקולד; השני בעסקי המשקאות. בנובמבר 2005 מכרה החברה את חטיבת המשקאות האירופית שלה תמורת 2.2 מיליארד דולר, ובמהלך 2007 12 גורמים הביעו עניין ברכישת חטיבת המשקאות האמריקנית שלה. אולם בעקבות משבר הסאבפריים הוחלט לפצל את עסקי המשקאות בצפון אמריקה לחברה נפרדת. הפיצול נכנס לתוקף ב-2 במאי 2008, כאשר עסקי המשקאות הפכו לחברת "Dr Pepper Snapple Group". מאז המותג מופץ בזכיינות אזורית על ידי חברת קוקה-קולה, Keurig Dr Pepper וחברות נוספות ברחבי העולם.
שיווק בישראל

בשנת 1969 החלה חברת יפאורה הישראלית לייצור ולשווק בישראל בזיכיון משקאות קלים תחת המותג "שוופס". בשנת 1987 שקלה "שוופס" לא לחדש את הזיכיון, עקב לחץ של החרם הערבי, אך לבסוף הסכימה לחדש אותו.
בפברואר 2007 רכשה חברת המשקאות יפאורה-תבורי את המותג שוופס בישראל ובשטחי הרשות הפלסטינית מקבוצת "קדבורי שוופס" העולמית, תמורת 9 מיליון שקל. במסגרת ההסכם רכשה החברה גם את השם וגם את ידע המותג, במקום לפעול תחת הסכם זיכיון. המשמעות של הרכישה היא שמאז יפאורה-תבורי רשאית לפתח מגוון מוצרים בלעדיים ולשווקם תחת שם המותג שוופס בישראל, ללא תלות בחברה העולמית.
בשנים שלאחר רכישת המותג השיקה יפאורה-תבורי מוצרים חדשים תחת המותג, עבור השוק הישראלי, בהם: סדרת משקאות שוופס מוגז עדין בטעמי פירות, סדרת משקאות בטעמי קוקטיילים מוגזים ללא אלכוהול, ומשקה קולה המבוסס על ממתיק סטיביה.
באוקטובר 2020, קבע בית המשפט המחוזי כי חברת "בן שלוש" יכולה להמשיך בייבוא מקביל מאוקראינה משקאות תחת המותג "שוופס", לאחר שחברת יפאורה ניסתה למנוע זאת. אולם ביולי 2022 קבע בערעור בית המשפט העליון כי רק יפאורה יכולה למכור את המותג "שוופס" בישראל. השופט אלכס שטיין כתב בפסק הדין כי: "ייבוא מקביל הוא פרקטיקה מסחרית לגיטימית כל עוד הוא מכבד את המשטר הקיים של סימני מסחר ולא מפר אותו".
הערות שוליים

↑  Richard W. Stevenson, SALE OF CANADA DRY, SUNKIST SEEN, The New York Times, ‏16 MAY 1986
↑  מאת יעקב שרגל, ניו יורק, ‏ד"ר פפר-סבן אפ תפטר 10% מעובדיה - יצרנית המשקאות השלישית בגודלה בארה"ב, בבעלות קדבורי-שוופס, נימקה את הצימצומים בטכנולוגיה, באתר גלובס, 6 בנובמבר 1997
↑  סאנדיי טיימס, ‏המלחמה התוססת בין קדבורי ופפסי, באתר גלובס, 12 באוגוסט 1998
↑  שירות רויטרס, ניו יורק, ‏הושלמה עיסקת מכירת נכסי שוופס לקוקה קולה - בשווי נמוך מהמקורי, באתר גלובס, 2 באוגוסט 1999
שירות בלומברג, לונדון, ‏קדבורי-שוופס צימצמה ב-@ עיסקת מכירת מותגי משקאותיה לקוקה-קולה, באתר גלובס, 25 במאי 1999
↑  סוכנויות הידיעות, קדבורי הבריטית רכשה את סנאפל עבור 1.45 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 18 בספטמבר 2000
↑  סוכנויות הידיעות, קדבורי שוופס צפויה לרכוש את מותג המשקאות אורנג'ינה תמורת 592 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 6 ביוני 2001
↑  שירות בלומברג, פאריס, ‏בימ"ש בצרפת חסם את רכישת אורנג'ינה ע"י קוקה-קולה, באתר גלובס, 12 באפריל 1999
↑  שירות בלומברג, ‏קדבורי שוופס מעמידה למכירה את חטיבת המשקאות הקלים שלה באירופה לאחר אכזבה מהיבשת הישנה, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2005
↑  סוכנויות הידיעות, קדבורי שוופס תמכור את חטיבת המשקאות האירופית שלה תמורת 2.2 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 21 בנובמבר 2005
↑  ארז וולברג, ‏12 גורמים הביעו עניין ברכישת חטיבת המשקאות האמריקנית של קדבורי, באתר גלובס, 18 במאי 2007
↑  הדר תדמור, לא מוכרת: קדבורי שוופס תהפוך את חטיבת המשקאות הצפון אמריקאית לחברה בת, באתר TheMarker‏, 10 באוקטובר 2007
↑  הדר תדמור, קדבורי שוופס תתפצל לשתי חברות - חברת ממתקים וחברת משקאות, באתר TheMarker‏, 15 במרץ 2007
↑  "יפאורה" ישקיע 5 מיליון במפעל החדש ברחובות, מעריב, 2 ביולי 1969
↑  י. פינקלסטון, סופר"מעריב" בלונדון, שיחות לחידוש ההסכם בין קדברי שוופס ליפאורה - היום בלונדון, מעריב, 9 באוגוסט 1987
↑  ויקטור לוי, לונדון, כלכלה - שוופס־יפאורה: הסכם , חדשות, 3 בנובמבר 1987
↑  אילנית חיות , ‏יפאורה-תבורי רכשה את המותג שוופס ב-9 מיליון ש', באתר גלובס, 27 בפברואר 2007
↑  אילנית חיות, ‏יפאורה מותחת את שוופס: משיקה משקאות בטעמים בהשקעה של 11 מ' ש', באתר גלובס, 15 במאי 2007
↑  שירות גלובס, ‏יפאורה מותחת את המותג שוופס: משיקה משקאות בטעמי קוקטיילים, באתר גלובס, 9 באוגוסט 2011
↑  אילנית חיות, ‏יפאורה-תבורי מותחת את המותג שוופס לקטגוריית הקולה, באתר גלובס, 29 באפריל 2014
↑   אפרת נוימן, סערה בכוס סודה: מה קרה כשמתחרה של יפאורה ניסתה לייבא שוופס?, באתר TheMarker‏, 21 באוקטובר 2020
שני מוזס, ‏ביהמ"ש: בעלות על סימן מסחרי לא מגנה מפני יבוא מקביל, באתר גלובס, 21 באוקטובר 2020
↑  שני מוזס, ‏תביעה נגד יפאורה תבורי: "מנסה למנוע יבוא מקביל של שוופס", באתר גלובס, 13 במאי 2019
↑   אפרת נוימן, העליון קבע: רק יפאורה תוכל למכור שוופס בישראל, באתר TheMarker‏, 6 ביולי 2022
↑  ע"א 7934/20 יפאורה תבורי בע"מ נ' בן שלוש יבוא ויצוא בע"מ, ניתן ב־5 ביולי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 272556-3
תקיפה באמצעות חומצה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אישה בת 37 מתבריז, איראן, שנפגעה בתקיפת חומצה באפריל 2018. בעלה שפך חומצה על ידיה ופניה.
תקיפה באמצעות חומצה היא תקיפה המתבצעת באמצעות התזת חומצה.
תקיפה בחומצה מתבצעת באמצעות חומרים קלים להשגה ואינה מצריכה הכנות. לרוב תקיפות באמצעות חומצה הן יוזמה של יחידים.
ברוב התקיפות בחומצה נפגע אדם יחיד, ובמקרים רבים התוקף מצליח להימלט.
היסטוריה

האירועים המתועדים הראשונים התרחשו בצרפת בשנת 1879, בעיקר בידי נשים נגד נשים אחרות, כתוצאה מקנאה.
ב-17 באוקטובר 1915 התרחשה בווינה פרשת הנסיך לאופולד קלמנט. הנסיך, משושלת קוהרי, הבטיח לבת זוגו, קמילה ריביקה, כי יתחתן איתה אך התחמק שוב ושוב מהבטחותיו. ריביקה הנרגזת ירתה בו, שברה על פרצופו בקבוק חומצה ולאחר מכן התאבדה. כאשר הגיעו שוטרים לארמון הם מצאו את הנסיך לאופולד קלמנט צורח מכאבים. הוא התעוור בעין אחת ועור פניו התקלף כולו, ומת לאחר שישה חודשי ייסורים.
תקיפת החומצה הראשונה בבנגלדש אירעה בשנת 1967, בהודו ב-1982 ובקמבודיה ב-1993.
היסטוריה > תקיפות חומצה מפורסמות

ב-17 ביוני 1948, נאשם אדם ברצח דודתו, לאחר ששפך עליה כמות רבה של חומצה והיא מתה מפצעיה חודש אחר כך. הפרשה הסעירה את המדינה לאחר שהתברר שהרוצח ודודתו היו נאהבים.
בשנת 1986 חיבל אדם בתרסיס חומצה בציור "משמר הלילה" במוזיאון הרייקסמוזיאום שבאמסטרדם. החומצה פגעה רק בשכבת הלכה של התמונה, והציור שוחזר.
עורך הדין יורם שפטל, סנגורו של ג'ון איוון דמיאניוק, הותקף ב-1 בדצמבר 1988 על ידי ניצול שואה, ישראל יחזקאלי, שהתיז עליו חומצה מלחית בריכוז גבוה, ממנה שפטל נכווה בפניו ונפגע חמורות בעינו.
רובר פוריסון, פרופסור לספרות ומכחיש שואה צרפתי, הותקף בספטמבר 1989 ליד ביתו בווישי כאשר אלמוני התיז עליו חומצה.
בדצמבר 1990, משה הירש, פעיל בנטורי קרתא, היה קורבן לתקיפה בחומצה. יהודה משי זהב היה חשוד באירוע, אך לא הוגש נגדו כתב אישום
באוגוסט 1991, שפך חרדי חומצה על 3 נשים ליד מאה שערים, משום שלטענתו לבושם לא היה צנוע.
ב-21 במאי 1998 תקף מתנגד להפלות שלוש מרפאות הפלות במיאמי, פלורידה, באמצעות חומצה בוטירית.
בשנת 1999 ניהל שר בממשלת קמבודיה רומן מחוץ לנישואין עם בת 16. כאשר אשתו גילתה זאת, היא תקפה את הנערה בחומצה.
בשנת 2008 הותקפה בחומצה קונסטנטינה קונובה, פעילה בולטת באיגוד מקצועי ביוון.
ב-13 בדצמבר 2008 הושלכו שני בקבוקי חומצה לתוך קהל קונים במרכז קניות במחוז יאו צים מונג, בהונג קונג. הבקבוקים הושלכו כנראה מהקומה ה-12 בבניין סמוך. אירועים דומים קרו שוב ושוב באותו מקום מספר פעמים בשנים 2009–2010. באירועים נפגעו כ-130 בני אדם, והמבצע לא נתפס עד היום.
בשנות ה-2000 אירעו תקיפות חומצה רבות באיראן, בעיקר בעיר אספהאן, נגד נשים שנטען שלא התלבשו בצניעות. אחת הנשים מתה מהפגיעה, אחרת התעוורה, ושאר הנשים סבלו מפגיעות גופניות חמורות. תופעות דומות קרו גם באפגניסטן.
בפברואר 2013, נערה בת 16 מנצרת נפצעה קשה משפיכת חומצה על פניה, בידי בן דודה בן 51, משום שסירבה להינשא לו.
תקיפה בחומצה

ברוב התקיפות בחומצה נפגע אדם יחיד כתוצאה מהתקיפה, ובמקרים רבים התוקף מצליח להימלט. בדרך כלל החומצה מותזת על הפנים מתוך כוונה לגרום למום. החומצה גורמת נזק בלתי הפיך לרקמות העור ולעצמות. בטווח הארוך, תקיפת חומצה עלולה לגרום לעיוורון, צלקות בפנים ובגוף, וכן קשיים חברתיים, פסיכולוגיים וכלכליים.
תקיפות חומצה נפוצות כאמצעי אלימות נגד נשים, בעיקר בבנגלדש, הודו ופקיסטן. בבריטניה החל משנת 2016 נרשמה עלייה חדה בתקיפות חומצה.
אחת הסיבות לשכיחות התקיפות בחומצה היא הזמינות והקלות בה ניתן לרכוש חומצה גופרתית, חומצה חנקתית וחומצת מימן כלורי. ניתן לרכוש חומצה גופרתית במוסכי אופנועים. חומצה חנקתית וחומצת מימן כלורי משמשות לניקוי זהב ומתכות יקרות, וניתן להשיגן בחנויות תכשיטים, ובחומצת מימן כלורי משתמשים בתהליך הייצור של רוטב סויה ומוצרי קוסמטיקה.
בגלל הזמינות וקלות הרכישה, ארגונים רבים קוראים להסדרה מחמירה יותר של שוק החומצות. לדבריהם יש לדרוש רישיון מכל אדם המוכר או קונה חומצה, יש לאסור אחזקת חומצה מרוכזת באזורים מסוימים, וכן לתעד כל עסקה הקשורה לסחר בחומצה. עם זאת, מספר חוקרים מתריעים כי תקנות מחמירות עלולות לגרום לסחר בחומצות בשוק שחור.
תקיפה בחומצה > מניעים

בדרך כלל תקיפה בחומצה נועדה להשפיל את הקורבן, בלי לגרום למוות. במחקרים שבדקו את התופעה נרשמו הסיבות הבאות כמניעים לתקיפה מסוג זה:
סכסוך או דחייה מינית במערכת יחסים זוגית
תקיפה גזענית
קנאה מינית
מניעים חברתיים, פוליטיים ודתיים
תקיפה במסגרת מלחמת כנופיות
התקפות נגד מיעוטים
סכסוכים חקלאיים, בהם בעלות על קרקע, בעלי חיים וציוד חקלאי
נקמה על סירוב להצעות מיניות או הצעות נישואין
סכסוכים בין-דתיים
סירוב להמרת דת
תקיפה בחומצה > שכיחות ומאפיינים

תקיפות בחומצה אירעו כמעט בכל מדינות העולם, אך הן נפוצות במיוחד במדינות דרום-מזרח אסיה, בעיקר בנגלדש, הודו ופקיסטן, וכן בחלקים מאפריקה, בעיקר בקניה, דרום אפריקה ואוגנדה. בבריטניה החל משנת 2016 נרשמה עלייה חדה בתקיפות חומצה.
רוב התקיפות בחומצה מבוצעות כאמצעי אלימות נגד נשים, והקורבנות הן נשים. כך עולה ממחקר שפורסם בשנת 2015 בכתב העת הרפואי The Lancet, בו נסקרו נתונים שנאספו במשך 40 שנה במספר מדינות בעולם.
בנוסף למין זוהתה נטייה לתקוף קורבנות במעמד סוציו-אקונומי נמוך.
תקיפה בחומצה > תקיפות חומצה ברשות הפלסטינית

בעזה בוצעו בשנות השמונים והתשעים תקיפות רבות בחומצה נגד נשים שנטען שלא התלבשו בצניעות, על ידי שמרנים המזוהים עם חמאס והאחים המוסלמים.
לאחר מבצע צוק איתן טען ארגון "אמנסטי אינטרנשיונל" כי חמאס השתמש בחומצה כסוג של עינויים במהלך חקירות. הארגון הכחיש טענה זו.
השפעות בריאותיות

ארגון תמיכה בנפגעי חומצה בפקיסטן מצא כי רוב הקורבנות לתקיפות בחומצה שורדים, אך נאלצים להתמודד עם קשיים גופניים, הדורשים טיפול כירורגי ארוך טווח, וכן קשיים פסיכולוגיים, הדורשים אף הם מעקב ממושך. הם חווים קשיים פסיכולוגיים, חברתיים וכלכליים המקשים על השתלבותם בקהילה.
השפעות בריאותיות > השפעות רפואיות

רוב התקיפות בחומצה מכוונות אל הפנים, ומחקרים רבים בדקו את השפעתם. החומצה מאכלת במהירות את העור, את שכבת השומן מתחת לעור, ובמקרים מסוימים גם את העצמות. העפעפיים והשפתיים עלולים להיהרס לחלוטין, ולעיתים נגרם נזק חמור לאף ולאוזניים.
נזקים נוספים שנרשמו הם נזק לגולגולת ולשיער, חירשות, עיוורון חלקי או מלא, כיווץ ועיוות של האף והנחיריים, איבוד טווח התנועה של השפתיים, חשיפת חניכיים, וקשיים באכילה ובדיבור. שאיפת אדי חומצה בדרך כלל גורמת לבעיות בנשימה וחסימת נתיבי אוויר.
במקרים רבים לוקים הקורבנות באלח דם או אי-ספיקת כליות. מקרים חמורים מסתיימים במוות.
חומרת הנזק תלויה במידת הריכוז של החומצה, והזמן שעובר עד שהחומצה נשטפת במים.
השפעות בריאותיות > השפעות פסיכולוגיות וחברתיות

לאחר ההתאוששות מתמודדים קורבנות תקיפה בחומצה עם בעיות נפשיות רבות. מחקר אחד הראה כי הקורבנות דיווחו על רמות גבוהות מהרגיל של חרדה, דיכאון קליני והערכה עצמית נמוכה.
נשים שעברו תקיפה כזו סובלות מנכות ותלויות בבן זוג או בבני משפחה לפעילויות יומיומיות. הן מתקשות למצוא עבודה בגלל ליקויי ראייה או נכות פיזית. מחקר בבנגלדש מצא שנשים רווקות שעברו תקיפת חומצה מנודות מהחברה ומתקשות למצוא בני זוג קבועים.
השפעות בריאותיות > טיפול ומניעה

במקרה של פגיעה מחומצה יש לשטוף היטב במים את האזור הפגוע במשך 30 דקות או יותר, כדי לנטרל את השפעת החומצה. טיפול שגוי, למשל על ידי מריחת האזור בשמן, עלול להחמיר את הפגיעה. באופן אידיאלי יש להעניק לנפגעי חומצה טיפול מידי מומחים לפגיעות כימיות במרכז רפואי ייעודי. במדינות כמו אוגנדה וקמבודיה, בהן יש מקרים רבים של תקיפות חומצה, לרוב האוכלוסייה אין כמעט גישה לטיפול רפואי נאות, וכמעט ולא קיימים מרכזים ייעודיים לטיפול בנפגעי חומצה.
מחקרים שבדקו את תופעת התקיפות בחומצה ניסו גם למצוא דרכים למנוע אותה. בין הדרכים שהוצעו:
החמרת הענישה על מבצעי תקיפה בחומצה
תוכניות שיקום לקורבנות תקיפה בחומצה
הגבלת מכירות של חומצה וחומרים מסוכנים דומים.
סיוע ממשלתי ואזרחי

בבנגלדש נחקקו מספר חוקים המגבילים סחר בחומצות ומחמירים את הענישה במקרים של סחר לא חוקי או שימוש בחומצה לתקיפה. בנגלדש היא המדינה המובילה בחקיקה בנושא זה, ומדינות אחרות הסובלות מתקיפות בחומצה, בהן בריטניה, נוקטות בצעדים דומים.
בנוסף לפעולות ממשלתיות למניעה וטיפול בתקיפות בחומצה, במספר מדינות קמו ארגוני חברה אזרחית המספקים סיוע רפואי, משפטי, פסיכולוגי וכלכלי לקורבנות התקיפה. ארגונים כאלה קיימים בבנגלדש, אוגנדה, קמבודיה והודו.
הארגון "Acid Survivors Trust International" (אנ') הוקם בשנת 2002 בבריטניה ומטרתו היא לשים קץ לתקיפות בחומצה. לארגון מרכזי סיוע בבנגלדש, קמבודיה, הודו, נפאל, פקיסטן ואוגנדה. הארגון מכשיר אנשי צוות רפואי לטיפול בנפגעי חומצה, מגייס כספי סיוע לקורבנות ומקדם חקיקה מונעת. אחד מתפקידיו המרכזיים הוא העלאת המודעות העולמית לתקיפות בחומצה על מנת לקדם חוקים מחמירים יותר על רכישה חומצות וחומרים כימיים.
בקולומביה הותקפה נטליה פונס דה לאון בשנת 2014 על ידי מטריד מאיים ששפך ליטר חומצה גופרתית על פניה ועל גופה. דה לאון סבלה מכוויות קשות ב-24% מגופה, ועברה 15 ניתוחי שחזור בפנים ובגוף. אף על פי שדווח אז בקולומביה על עלייה בשיעור התקיפות בחומצה, לא היה קיים במדינה חוק נגד תקיפה מסוג זה. דה לאון יזמה חוק המגדיר תקיפה בחומצה כפשע חמור שהעונש עליו הוא עד 50 שנות מאסר. כמו כן קידמה דה לאון טיפול רפואי ממשלתי לקורבנות, כולל ניתוחי שחזור וטיפול פסיכולוגי. נטליה פונס דה ליאון הביעה תקווה כי החוק החדש ישמש גורם מרתיע מפני התקפות עתידיות.
תקיפות חומצה בתקשורת

בשנת 2012 הופק סרט תיעודי בשם "Saving Face" המתעד רופא בריטי ממוצא פקיסטני המטפל בקורבנות תקיפה בחומצה. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר של אותה שנה.
תקיפות חומצה בתקשורת > תיאורים בדיוניים

בסיפורו של ארתור קונאן דויל "פרשת הלקוח רם המעלה" (1927), הברון גרונר נופל קורבן לתקיפה בחומצה. הסיפור כלול באוסף "ספר הפרשיות של שרלוק הולמס".
דמות "העטלף השחור" הופיעה בספרות זולה בשנות ה-30 של המאה ה-20. דמות זו מגולמת על ידי תובע כללי שהופך לעטלף שחור לאחר שנפגע מחומצה בזמן שאסף ראיות לבית המשפט. העטלף השחור שימש השראה לסדרת הקומיקס באטמן, ובסדרה עצמה יש כמה דמויות משנה שנפלו קורבן לתקיפה בחומצה, בהן דוקטור מידנייט, שהופיע בסדרה בשנת 1941, ודו-פרצוף שהופיע לראשונה ב-1942.
בסרט "מגע של רשע" (1958) בורח השחקן צ'רלטון הסטון מניסיון תקיפה בחומצה, והסרט מציג בצורה דרמטית את מה שהיה עלול לקרות אילו התקיפה הייתה מצליחה.
בסרט "עימות חזיתי" (1997) שון ארצ'ר, המגולם על ידי ניקולס קייג', פוגע באיש אבטחה באמצעות בקבוק חומצה גופרתית.
בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "השמיניה" (2007) מתרחש עימות בין ניני, אחד מגיבורי הסדרה, לבין דניאל, הנבל הראשי. במהלך העימות נשפכת צנצנת של חומצה גופרתית על פניו של דניאל ומשחיתה את פניו.
הערות שוליים

↑  חייל נאשם ברצח דודתו, הארץ, 5 באוגוסט 1948
שני ילדי שושנה לוי במרכז העדויות בבית־המשפט אתמול, הארץ, 16 בפברואר 1949
↑  רן לוי, מתיז החומצה על עו"ד שפטל נשלח לבדיקה פסיכיאטרית, חדשות, 9 בפברואר 1989
↑  אריה בנדר, מתאושש בלונדון, מעריב, 23 בדצמבר 1990
↑  רונאל פישר, הזא לא קמב"ץ הוא מצביא, חדשות, 11 באוקטובר 1991
↑  אורי שטיין, חרדי שפך חומצה על 3 נשים ליד מאה שערים, חדשות, 14 באוגוסט 1991
↑  30 נפצעו מהשלכת חומצה במרכז קניות, באתר הארץ, 16 במאי 2009
הונג-קונג: בקבוק חומצה הושלך על עוברים ושבים, 24 נפצעו, באתר ynet, 9 ביוני 2009
↑  אורלי נוי, "יום רביעי הלבן": קמפיין נגד כפיית החג'אב על נשים באיראן, באתר "שיחה מקומית", 8 בינוי 20171
↑  ניו יורק טיימס ורוד נורדלנד, באפגניסטאן מאשימים את הטליבאן: הפיץ גז רעיל כדי שתלמידות בי"ס לא ייצאו ללמוד, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2010
↑  אלי אשכנזי, נערה בת 16 מנצרת נפצעה קשה משפיכת חומצה על פניה, באתר הארץ, 19 בפברואר 2013
↑   גרדיאן ו"הארץ", לונדון: חמישה נפגעים בחמש תקיפות חומצה תוך 90 דקות, נער נעצר, באתר הארץ, 14 ביולי 2017
↑  Raising awareness against acid attacks, ‏28 בפברואר 2015 (באנגלית).
↑  Peter Beaumont, Hamas executed  23 Palestinians under cover of Gaza conflict, says Amnesty, The Guardian, ‏3 באפריל 2015
אישה ובנה, קורבנות תקיפת חומצה בבנגלדש. האישה הותקפה לאחר שסירבה להצעת שידוך.
נטליה פונס דה לאון, פעילת זכויות נשים מקולומביה, נושאת דברים בבית הנשיא, בכנס נשים מנהיגות בירושלים ביוזמת המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי במשרד החוץ, מאי 2018
שמעון בודנהיימר

| --- | --- |

 לידה:  1897 קלן 
 פטירה:  1959  (בגיל 62 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  ביולוגיה, זואולוגיה
 מקום קבורה:  בית הקברות סנהדריה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בון 
 תלמידי דוקטורט:  היינריך מנדלסון, היינץ שטייניץ 
 פרסים והוקרה:  זוכה פרס ישראל לחקלאות (1954)
 
שמעון פריץ בודנהיימר (Fritz Bodenheimer;‏ 6 ביוני 1897 - 4 באוקטובר 1959) היה אנטומולוג וזואולוג ישראלי, מראשוני הזואולוגיים העבריים. פרופסור לזואולוגיה ולאנטומולוגיה באוניברסיטה העברית. ניהל חוות חקלאות ניסיוניות. בודנהיימר הוציא את הקטלוג המקיף הראשון לחי בארץ ישראל. זכה בפרס ישראל לחקלאות לשנת 1954.
ביוגרפיה

נולד בקלן שבגרמניה. בנם של רוזה ומקס בודנהיימר, פעיל ציוני. בגיל 17 כתב מחקר ספרותי על המשוררת סאפפו. בשנת 1914 החל ללמוד באוניברסיטת מינכן אך הלימודים הופסקו עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה במהלכה שירת בחזית המזרחית. בלימודיו הושפע מעבודותיו של האנטומולוג קארל אשריך(אנ') ולאחר סיום המלחמה למד באוניברסיטת בון. בשנת 1919 הציע לעשות את עבודת הדוקטורת באוניברסיטת בון על המונוגרפיה של הטיפולה, זאת למרות שהמנחה שלו, ריצ'רד הסה, הזהיר אותו שעיסוק באנטומולוגיה מעשית מראה על חוסר רצינות ואי עניין במדע אמיתי.. כן למד מספר חודשים בפקולטה לחקלאות בפורטיצ'י שבדרום איטליה, באקלים הדומה לאקלים הישראלי. ב-1921 קיבל תואר ד"ר לפילוסופיה בתחום מדעי הטבע באוניברסיטת בון. התמחה בתחום כנימות מגן במוזיאון הטבע של המבורג.
ב-1922 עלה לארץ ישראל, וכיהן כראש המחלקה האנטומולוגית בתחנת הניסיונות החקלאית של התנועה הציונית בתל אביב (לימים מינהל המחקר החקלאי ברחובות). במסגרת תפקידו ערך מיפוי של מזיקי החקלאות בארץ ישראל והנהיג לראשונה שיטות מדעיות בהדברת מזיקים. ב-1923 נישא לרחל, בתו של מנחם אוסישקין.
ב-1925 היה ממקימי המחלקה לזואולוגיה של המכון לחקירת טבע ארץ-ישראל. ב-1928 מונה למרצה וחוקר בתחום הזואולוגיה באוניברסיטה העברית, וב-1931 קיבל דרגת פרופסור. באותה שנה הוזמן כפרופסור-אורח לאוניברסיטת מינסוטה בארצות הברית. לאורך השנים הוזמן לייעץ למשרדי החקלאות בטורקיה ובעיראק.
בתקופת המרד הערבי הגדול ב-1936 התנדב כנוטר, ובמלחמת העצמאות השתתף בלחימה בירושלים.
בעקבות עליית הנאציזם בגרמניה ב-1933 הפסיק בודנהיימר להשתמש בשפה הגרמנית לכתיבתו. התוצאה הייתה, כפי שהוא עצמו הודה מאוחר יותר בספרו האחרון(עמ. 484), "כל עבודתי הופרעה מאוד בגלל העובדה שהפסקתי להשתמש בשפת האם שלי בשנת 1933. לצערי אני מאלה שלא מסוגלים לרכוש שפה חדשה ולהשתמש בה באופן שוטף וטבעי-גם העברית שלי וגם האנגלית שלי מורגשת מיד כזרה ומגושמת."
ב-1937 פרסם בצרפתית את Prodromus faunae Palestinae, קטלוג שריכז את רשימת כל בעלי החיים הידועים מישראל, רשימה זו נחשבת כמקיפה ביותר שנערכה על החי בארץ ישראל ואחת המצוטטות ביותר בספרות המדעית בנושא, אף על פי שהתיישנה מאז היא עדיין מצוטטת במאמרים בני ימינו. ב-1951 הוציא את ספרו "אנטומולוגיה כללית" ששימש שנים רבות כספר האנטומולוגי העברי המקיף ביותר.
ב-1938–1941 שימש כפרופסור אורח במשרד החקלאות הטורקי והוציא לאחר מכן שני ספרי לימוד ומחקר בטורקית. ב-1943 שימש כיועץ למשרד החקלאות בבגדאד ופרסם גם שם שני ספרי מחקר.
משנת 1947 החל להיות פעיל מאוד בארגונים הקשורים להיסטוריה של המדע ובעיקר לידיעת הטבע. ב-1950 מונה לנשיא החברה לחקר תולדות המדע והרפואה בישראל. בשנים 1950–1956 כיהן כסגן נשיא ולאחר מכן נשיא האקדמיה הבינלאומית למדעים בפריז. היה חבר בסנאט המדעי של המכון החקלאי הבינלאומי ברומא, הוועדה להיסטוריה תרבותית של האנושות באונסקו וחבר כבוד של החברות האנטומולוגיות בהולנד ובפינלנד.
במהלך תפקידיו שיתף פעולה עם התאחדות האיכרים, הקרן הקיימת לישראל ומחלקת החקלאות הממשלתית, בחקר החרקים בארץ ובמציאת דרכים להדברת מזיקים בחקלאות ובטבע בישראל. פרסם ספרים על מחקריו שתורגמו למספר שפות, וכ-420 מאמרים בכתבי עת מקצועיים.
נפטר ב-1959 ונטמן בבית הקברות סנהדריה.
מספריו

"שני מזיקים טיפוסיים לדגנים בארץ ישראל", 1928
"ספר בעלי החיים", 1934
"ספר החרקים לחקלאי", 1935
"היסודות הביולוגים של תורת האוכלוסין", 1936
"בני שמש: מבוא להכרת פרפרי ארצנו", 1936
"זואולוגיה כללית", 1948
"אנטומולוגיה כללית", הוצאת עם עובד, 1951
"פרקים בפסיכולוגית החיות", הוצאת מסדה, 1951
"החי בארץ ישראל", הוצאת דביר, 1953
"הנרי בייקר טריסטראם: אבי הזואולוגיה של ארץ-ישראל", 1956. תורגם לעברית על ידי חיים בן-עמרם, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1957.
"החי בארצות המקרא" (שני כרכים), מוסד ביאליק, 1957
"טורקיה הווי ואמנות עממית", הוצאת דביר, 1958 (קישור לפרק מספרו)
"Prodromus faunae Palestinae" (בצרפתית), הוצאת "Le Caire, Impr. de l'Institut francais d'archéologie orientale"‏ ,1937
Materialien zur Geschichte der Entomologie bis Linné, 2 vols. ‏(Berlin, 1928–1929)
Die Schädlingsfauna Palästinas ‏(Berlin, 1930)
Animal Life in Palestine‏ (Jerusalem, 1935)
Animal Life in Bible Lands, 2 vols.‏ (Jerusalem, 1949–1956)
Citrus Entomology in the Middle East ‏(The Hague, 1951)
Précis d’écologie animale ‏(Paris, 1954)
Animal Ecology To-day ‏(The Hague, 1958)
History of Biology ‏(London, 1958)
A Biologist in Israel ‏(Jerusalem, 1959) - ביוגרפיה הכולל בבילוגרפיה של 420 מאמרים.
לקריאה נוספת

'בודנהיימר, שמעון פריץ', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 71.
י. פלמוני, 'פרופ' שמעון בודנהיימר (האדם, היהודי, המדען), קורות: שנתון לתולדות הרפואה ומדעי הטבע ה (תש"ל), 215–220.
הערות שוליים

1 2  Harpaz, 1984. Frederick Simon Bodenheimer (1897-1959): Idealist, Scholar, Scientist. Annual Review of Entomology Vol. 29:1-24
↑  מכון החקירה החקלאי שע"י ההנהלה הציונית, דואר היום, 24 בנובמבר 1921
↑  הננו מביעים את ברכתינו למשפחת מ. אוסישקין, הארץ, 24 ביוני 1923
↑  חתונה עברית, דואר היום, 15 באוקטובר 1923
↑  Bodenheimer, F. S. 1 959. A Biologist in
Israel. Jerusalem: BioI. Stud. 492 pp.
↑  Académie Internationale d’Histoire des Sciences
↑  שמעון בודנהיימר באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258975605171  BIBSYS: 5022660  BnF: cb123196945 (data)  CiNii: DA05922883  GND: 119159368  ICCU: SBLV277153  ISNI: 0000 0001 1030 0582  LCCN: n83825142  NKC: xx0187871  NLA: 36505727  NTA: 070983151  RERO: 02-A003017515  SUDOC: 074970399  Trove: 1262799  VcBA: 495/105877  VIAF: 79091256   WorldCat (עם VIAF): 79091256
שאזאמאט

| --- | --- |

חברת הפקה Mulu Records
 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 סוגה:  היפ הופ וראפ
 כלי נגינה:  קלידים, גיטרה בס, גיטרה חשמלית ותופים
 חברת תקליטים:  Mulu records
 www.shazamat.com
שאזאמאט היא להקת היפ הופ, רוק ופאנק ישראלית אלטרנטיבית.
היסטוריה

הלהקה החלה להתהוות ולהתגבש בשנת 2017 (כל חברי הלהקה המקוריים מאזור הצפון). ב-2018 הופיעה הלהקה בפסטיבל אינדינגב (הופיעה פעם נוספת בפסטיבל ב-2022). בשנת 2019 יצא האלבום הראשון של הלהקה, "רכב מפורק", בלייבל העצמאי מולו רקורדס. בשנת 2020, בהשפעת מגפת הקורונה, הוציאה הלהקה אלבום אי.פי בשם "בוא נרגע". באוקטובר 2021, הוציאה הלהקה אלבום קונספט בשם "התעוררנו מאוחר". האלבום נבחר לאחד מאלבומי השנה האלטרנטיביים של גלגלצ. אחד השירים מתוך האלבום, "ליגה לאומית" נכנס לפלייליסט הלילה של התחנה. ב-2022, הסינגל "יושב עלי בול" נכנס לפלייליסט של גלגלצ.
הלהקה מנגנת היפ הופ עם השפעות של רוק, פאנק וסגנונות נוספים, וזאת בשילוב מסרים חברתיים. חברי הלהקה מופיעים תדיר לצד אמני היפ הופ מוכרים נוספים, לרבות טדי נגוסה (מתארח בשיר ליגה לאומית), ג'ימבו ג'יי (מקריין באלבום "התעוררנו מאוחר"), אברהם לגסה (בשיר "אקווריום"), שרק וצוקוש (בשיר שלהם, "לצאת מהקופסה") ועוד. הלהקה הוציאה שלושה סינגלים מתוך האלבום השלישי שלהם שיצא בתאריך 19/07/2023 בשם "שיחת ליטופים", האלבום כולל 15 שירים.
חברי הלהקה

ניר "אשכן" אשכנזי (ראפר)
גדעון "ז׳אק" טרגנו (ראפר, דרבוקה)
נמרוד ויאלגוס (גיטרה)
ריף שפירא (קלידים)
איתי "איתוי" גרינברג (תופים)
אביעד דובדבני (בס) החל מ-2020
שי קולבר (הפקה, גיטרה)
חברי הלהקה > חברים לשעבר

עומר ליבר (בס) 2017-2020
דיסקוגרפיה

2019 - רכב מפורק
2020 - בוא נרגע (EP)
2021 - התעוררנו מאוחר
2023 - שיחת ליטופים
2024 - תופס אוויר