stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טורה אל-ע'רביה
לקריאה נוספת

Government of Jordan, Department of Statistics (1964). First Census of Population and Housing. Volume I: Final Tables; General Characteristics of the Population (PDF).
Government of Palestine, Department of Statistics (1945). Village Statistics, April, 1945.
Hadawi, S. (1970). Village Statistics of 1945: A Classification of Land and Area ownership in Palestine. Palestine Liberation Organization Research Center.
הערות שוליים

↑  Palestinian Central Bureau of Statistics, Census 2017, 2018, עמ' 64
↑  זאב וילנאי, אריאל - אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 2617, 2619
↑  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 16
1 2  Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, p. 25
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 54
1 2 3 4  خربة طوره الغربيه - Kh. Tura al-Gharbiyya  - ח'ירבת אל-טורה אל-ע'רביה, Palestine Remembered, 2007
| Flag of Senegalיישובי נפת ג'נין |
| --- | --- | --- |
| ערים | ג'נין • קבאטיה |  |
| מועצות מקומיות | עג'ה • עראבה • בורקין • דאחיית סבאח אל-ח'ייר • דיר אבו דעיף • ג'בע • כפר דאן • כפר ראעי • מיית'לון • סילת אל-חארית'יה • סילת א-ד'אהר • יעבד • אל-יאמון • א-זבאבדה |  |
| כפרים | עאנין • ענזה • ערקה • עראנה • עטארה • ברטעה • בית קאד • ביר אל-באשא • דיר ע'זאלה • פחמה • פנדקומיה • פקועה • ג'למה • ג'לבון • ג'לקמוס • ג'ודידה • כופיראת • מִרְכָּה • מיסיליה • אל-מוע'ייר • נזלת זייד • ראמה • רומאנה • סנור • מת'לת' א-שוהדא • סיר • סיריס • ח'ירבת א-טייבה • תיעניכ • טורה אל-ע'רביה • אום א-ריחאן • אום אל תות • זובובא • יעבד |  |
| מחנות פליטים | מחנה הפליטים ג'נין |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584241105171
יחסי אל סלוודור – ברזיל

| יחסי אל סלוודור – ברזיל |
| --- | --- |
אל סלוודור: ברזיל


אל סלוודור: ברזיל
שטח (בקילומטר רבוע)
21,041: 8,515,770
אוכלוסייה
6,345,066: 212,203,410
תמ"ג (במיליוני דולרים)
34,016: 2,173,666
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,361: 10,243
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית

נשיא ברזיל ז'איר בולסונרו (משמאל) נפגש עם שגריר אל סלוודור ויקטור מנואל לאגוס פיסטי, 2021
יחסי אל סלוודור–ברזיל הם היחסים הדו-צדדיים בין אל סלוודור לברזיל.
סקירה כללית

ברזיל שמרה על יחסים דיפלומטיים יציבים וידידותיים עם אל סלוודור מאז 1906. קשר זה התחזק בעשור האחרון באמצעות ביקורים רמי דרג והגברת שיתוף הפעולה הטכני, שהפך לנושא המרכזי של היחסים הבילטרליים. אל סלוודור היא המדינה הנהנית העיקרית משיתוף הפעולה של ברזיל בכל מרכז אמריקה.
ביקורו של שר החוץ הוגו מרטינס בברזיל באוקטובר 2017 סימן את חידוש היחסים הבילטרליים והדיאלוג בין ברזיל לאל סלוודור. באותה הזדמנות חתמו שתי המדינות על הסכמים ליצירת מנגנון התייעצות מדיני דו-צדדי, לשיתוף פעולה בין אקדמיות דיפלומטיות של שתי המדינות ולכינון שיתוף פעולה ביטחוני.
המפגש ה-12 של קבוצת העבודה לשיתוף פעולה טכני ברזיל-אל סלוודור התקיים בסן סלוודור, בתאריכים 10–14 בספטמבר 2018, אשר השיקה פרויקטים חדשים בתחומי החקלאות, הגנה חברתית/הגנה אזרחית ומגוון ביולוגי. במסגרת שיתוף הפעולה הטכני המשולש, ברזיל מבצעת פעולות לביטחון הציבור בשותפות עם ממשלת יפן לטובת אל סלוודור.
הוספת דינמיות ליחסי סחר והשקעות נותרה נושא בראש סדר העדיפויות של סדר היום הבילטרלי, בנוסף לתיאום נושאים פוליטיים בחצי הכדור המערבי. מרקוסור הגישה הצעה להסכם אזור סחר חופשי לאל סלוודור בספטמבר 2020.
יחסים כלכליים

בשנת 2019, הסחר בין ברזיל לאל סלוודור הסתכם ב-108.4 מיליון דולר. היצוא הברזילאי הסתכם ב-10.1 מיליון דולר ואילו היבוא הגיע ל-7.3 מיליון דולר. מאזן הסחר היה נוח לברזיל עם עודף של 93.8 מיליון דולר.
נציגויות דיפלומטיות

אל סלוודור מחזיקה בברזיל שגרירות בברזיליה.
ברזיל מחזיקה באל סלוודור שגרירות בסן סלוודור.
יוסף אבן עזרא

| --- | --- |

 לידה:  1540? בערך ה'ש 
 פטירה:  1605? (בגיל 65 בערך) ה'שס"ה סופיה, האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ?–1605 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 רבותיו:  שמואל די מדינה 
 חיבוריו:  עצמות יוסף, ועוד
 
רבי יוסף אבן עזרא (בערך ה'ש - ה'שס"ה) היה תלמידו של רבי שמואל די מדינה ורבה של סופיה בבולגריה, ומחבר הפירוש הנודע עצמות יוסף על מסכת קידושין.
תולדותיו

נולד לרבי יצחק, ממשפחת אבן עזרא. יש הגורסים שנולד ביואנינה. עד גיל 17 התגורר בקושטא. בגיל 17, הגיע לסלוניקי בכדי ללמוד תורה. רבו המובהק היה מהרשד"ם, והוא מכנה אותו בספרו בתואר "מורי". התמנה בשנת 1589 בקירוב לרב בסופיה.
עמד בקשר עם חכמי דורו, כמהרש"ך, רבי יוסף פורמון, רבי אברהם די בוטון, מהר"א ששון ועוד.
יעקב שפיגל כותב שאף שהיה עצמאי בדרך לימודו, במה שנוגע לפסיקת ההלכה ביטל דעתו מפני דעת קודמיו.
ספרו עצמות יוסף על מסכת קידושין הוכר להלכה ולעיון הסוגיות גם אצל חכמי אשכנז, ומשמש עד היום כספר פופולרי בישיבות. הספר נדפס פעמים רבות.
בנוסף לכך חיבר את ספר "משא מלך" על הלכות מיסים, וכן תשובות רבות שיצאו לאור בשנת תשמ"ט בהוצאת יד הרב נסים.
מתלמידיו

רבי דוד קונפורטי סבור שרבי מאיר בן שם טוב מלמד, מחבר שו"ת משפט צדק ומחכמי סלוניקי היה תלמידו. ויש המפקפקים על כך.
רבי שבתי יונה, מחבר שו"ת שי למורא, היה תלמידו, ומכנהו "מורי".
הערות שוליים

↑  ייתכן שהדבר היה בשנת ה'ש"נ או מאוחר יותר. ראו כאן בהערה 5 את דברי יעקב שפיגל.
↑  ראו כאן בהערה 11 את דברי פרופ' שפיגל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304311005171  GND: 12966281X  ISNI: 0000 0000 6679 7287  LCCN: nr90018663  NTA: 142387363  VIAF: 1097478   WorldCat (עם VIAF): 1097478
יוליה גורדיצ'וק

| --- | --- |

 לידה:  1998 (בת 26 בערך) איזיאסלב, אוקראינה 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה פאראלימפית 
 מאמן:  יעקב ביננסון
 
יוליה גורדיצ'וק (נולדה ב-9 במרץ 1998) היא שחיינית פאראלימפית ישראלית.
ביוגרפיה

גורדיצ'וק נולדה באיזיאסלב באוקראינה.
מלידה היא קטועת רגל שמאל וקטועת חצי כף יד בידה הימנית. לאחר עלייתה לישראל, החלה בגיל 12 בפעילות במסגרת איל"ן בחיפה.
בשנת 2014 הגיעה למקום הרביעי באליפות אירופה בשחייה לנכים ובשנת 2015 למקום השביעי באליפות העולם.
במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) השתתפה בשלושה משחים: משחה 100 מטר בסגנון חופשי בדרגת נכות S9 בו דורגה במשחה המוקדמות במקום השביעי עם תוצאה של 1:10.51 דקות, משחה 200 מטר בסגנון מעורב אישי בדרגת נכות SM9 בו דורגה במשחה המוקדמות במקום השביעי עם תוצאה של 2:57.22 דקות, ומשחה 400 מטר בסגנון חופשי בדרגת נכות S9 בו דורגה במשחה המוקדמות במקום השישי עם תוצאה של 5:13.02 דקות.
במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) השתתפה בשלושה משחים. במשחה 100 מטר בסגנון פרפר בדרגת נכות S9 בו סיימה את משחה המוקדמות עם תוצאה של 1:13.08 דקות ועלתה למשחה הגמר, בו דורגה במקום השביעי עם תוצאה של 1:13.35 דקות. בנוסף התחרתה במשחה 200 מטר בסגנון מעורב אישי בדרגת נכות SM9 בו דורגה במשחה המוקדמות במקום החמישי עם תוצאה של 2:52.48 דקות, ובמשחה 400 מטר בסגנון חופשי בדרגת נכות S9 בו דורגה במשחה המוקדמות במקום החמישי עם תוצאה של 4:58.40 דקות.
גורדיצ'וק תושבת קריית ים ולומדת לתואר ראשון בחינוך גופני במכון וינגייט עם התמחות בחינוך מיוחד.
הערות שוליים

↑  יוליה גורדיצ'וק: "את מושלמת בדיוק כמו שאת"
↑  יוליה גורדיצוק באתר הוועד הפראלימפי הישראלי
↑  יוליה גורדיצ'וק, שחיינית פראלימפית עטורת הישגים, חזרה לבית הספר בקריית ים בו למדה
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | קובי ליאון |  |
|  אתלטיקה | גדי ירקוני |  |
|  בוצ'ה | נדב לוי |  |
|  חתירה |  מורן סמואל • חתירה זוגית (ראובן מגנאג'י ויוליה צ'רנוי) |  |
|  טניס | איתי ארנליב • אדם ברדיצ'בסקי • שרגא ויינברג |  |
|  טניס שולחן | דני בוברוב • חגית בריל • קרולין טביב • שי סיאדה |  |
|  כדורשער | נבחרת ישראל (נשים) (סיון אברבאיה, ירדן אדיקה, רוני אוחיון, ליהיא בן-דוד, גל חמרני, אלהאם מחאמיד רוזין (קפטן)) |  |
|  קיאק | פסקל ברקוביץ |  |
|  קליעה |  דורון שזירי |  |
|  שחייה | יוליה גורדיצ'וק • ורוניקה גירנקו • אראל הלוי • יואב ולינסקי • יצחק ממיסטבאלוב •  ענבל פיזרו • איאד שלבי |  |
|  שיט | צוות סונאר (ארנון אפרתי, שמעון בן-יעקב, דרור כהן) • צוות סקאד (הגר זהבי, משה זהבי) |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכסנדר אלכסיינקו |  |
|  בדמינטון | נינה גורודצקי |  |
|  בוצ'ה | נדב לוי |  |
|  הרמת כוח | פולינה כצמן |  |
|  חתירה | שמוליק דניאל •  מורן סמואל • רביעייה מעורבת (סימונה גורן, ברק חצור, מיכל פיינבלט, אחיה קליין וההגאית מרלנה מילר) |  |
|  טניס | אדם ברדיצ'בסקי • שרגא ויינברג • יוסי סעדון • גיא ששון |  |
|  טניס שולחן | קרולין טביב |  |
|  ירי תחרותי | יוליה צ'רנוי • דורון שזירי |  |
|  כדורשער | נבחרת ישראל (נשים) (רוני אוחיון, ליהיא בן-דוד, גל חמרני (קפטן), אורי מזרחי, אלהאם מחאמיד רוזין, נועה מלכה) |  |
|  קיאק | פסקל ברקוביץ |  |
|  שחייה | יוליה גורדיצ'וק • ורוניקה גירנקו •  עמי דדאון • אראל הלוי • בשאר חלבי • אריאל מליאר •  מארק מליאר •  איאד שלבי |  |
טורוס

טורוס
הטורוס כמכפלת שני מעגלים
טורוס מתהפך מבפנים החוצה, ולהפך
טורוס (מלטינית: torus, וברבים - tori) הוא משטח המתקבל מסיבוב מעגל במרחב התלת-ממדי סביב ישר הנמצא במישור המעגל, ועובר מחוץ למעגל. עצמים מוכרים אשר להם צורת טורוס הם כעך ופנימית של גלגל.
זוהי צורה גאומטרית בסיסית הנחקרת במספר תחומים שונים במתמטיקה, כמו גאומטריה, טופולוגיה, טופולוגיה גאומטרית, חבורות לי. זהו אובייקט מרכזי במספר משפטי מיון, כמו מיון היריעות הקומפקטית (וללא שפה) האוריינטביליות מגנוס 1, מיון משטח רימן ועוד.
הגדרה > טופולוגית

בטופולוגיה, מתארים את הטורוס הדו-ממדי כמרחב מנה של ריבוע, על ידי הדבקת זוגות הצלעות המקבילות באותו כיוון. במשחקי מחשב רבים (למשל פק-מן) מתואר המרחב שבו משחקים על ידי מפה מלבנית, שבה אפשר לעבור מן הקצה העליון לתחתון ולהפך, וכן מן הקצה הימני לשמאלי, ולהפך. מבחינה טופולוגית, עולם כזה הוא טורוס. מכיוון שהריבוע הוא מכפלה של קטע אחד בקטע אחר, מרחב המנה המתקבל מזיהוי הצלעות המקבילות, גם הוא מרחב מכפלה -  \ S^{1}\times S^{1} כאשר  \ S^{1} הוא המעגל.
הגדרה > הצגה פרמטרית

טורוס ניתן לתיאור פרמטרי בצורה הבאה:
כאשר u ו-v הם בקטע [0, 2π), ‏R הוא המרחק בין מרכז המעגל המסתובב למרכז הטורוס, ו-r הוא הרדיוס של המעגל המסתובב.
במערכת צירים קרטזית ניתן להגדיר את הטורוס באמצעות כל הנקודות שמקיימות את המשוואה הבאה:
טורוס n-ממדי

הטורוס ה- n ממדי מוגדר כמרחב הטופולוגי  T^{n}=S^{1}\times \dots \times S^{1} 
( n פעמים). הוא מהווה הכללה של הטורוס הרגיל  T^{2}=S^{1}\times S^{1}.
דרך הסתכלות נוספת על הטורוס היא כמנה של  \mathbb {R} ^{n}, בה מזהים את הרשת של השלמים  \mathbb {Z} ^{n} (שהיא תת-חבורה סגורה דיסקרטית) - כלומר מחלקים בפעולת הזזות שלמות של חבורות, ומתקבל  T^{n}\cong \mathbb {R} ^{n}/\mathbb {Z} ^{n}. לדרך זו יש מספר שימושים, כמו בחבורות לי; היא גם משרה פעולת חבורה (למעשה, חבורת לי אבלית) על הטורוס, שגם שווה למכפלה הישרה של פעולת הכפל הטבעית על  S^{1}.
מבנה טופולוגי > החבורה היסודית

החבורה היסודית של הספירה היא החבורה הציקלית האינסופית. לכן, החבורה היסודית של מכפלת ספירות היא מכפלה של החבורה הזו, כלומר  \pi _{1}(T^{n})=\mathbb {Z} ^{n}.
מבנה טופולוגי > מרחבי כיסוי

מרחב הכיסוי האוניברסלי של  S^{1} הוא הישר הממשי, על ידי ההעתקה  p(r)=e^{2\pi ir}. בנוסף, מרחב כיסוי של מכפלת מרחבים המתקבל באופן טבעי הוא מכפלת כיסויים נתונים שלהם - ולכן מרחב כיסוי של הטורוס ה- n ממדי הוא  \mathbb {R} ^{n}. בפרט, לטורוס יש מרחב כיסוי אוניברסלי כוויץ, ולכן זהו מרחב אספרי - מרחב לו רק חבורת הומוטופיה לא טריוויאלית מסדר ראשון.
מבנה טופולוגי > חבורות ההומולוגיה

חבורת ההומולוגיה ה- k של הטורוס ה- n ממדי היא חבורה אבלית חופשית ב- {n \choose k} יוצרים, כלומר  \mathbb {Z} ^{n \choose k}. בפרט, מאפיין אוילר הוא אפס.
מבנה טופולוגי > כמשטח

הטורוס ה- n ממדי הוא משטח קומפקטי סגור.
בכל חבורת לי קומפקטית וקשירה ניתן למצוא טורוס מממד מקסימלי.
מבנה טופולוגי > חבורת מחלקות ההעתקות

לכל אוטומורפיזם  f:T^{n}\to T^{n}, מתאים אוטומורפיזם  f_{*}:\mathbb {Z} ^{n}\to \mathbb {Z} ^{n} - זוהי הפעלת הפונקטור של העתקות ממרחבים טופולוגיים להעתקות על החבורה היסודית.
המיפוי  f\mapsto f_{*} מגדיר הומומורפיזם חבורות  \operatorname {Aut} (T^{n})\to GL_{n}(\mathbb {Z} ). העתקה זו היא על (למשל במקרה ה-2 ממדי, המטריצות היוצרות  {\begin{pmatrix}1&0\\0&1\end{pmatrix}},{\begin{pmatrix}1&0\\\pm 1&1\end{pmatrix}},{\begin{pmatrix}1&\pm 1\\0&1\end{pmatrix}} מתקבלות), והגרעין שלה הוא אוסף ההעתקות שאיזוטופיות להעתקת הזהות.
ולכן, חבורת מחלקות ההעתקות של הטורוס (ה-2 ממדי) היא  GL_{n}(\mathbb {Z} ), ושני הומיאומורפיזמים  h_{1},h_{2}\in \operatorname {Aut} (T^{n}) איזוטופיים אם ורק אם הם הומוטופיים.
n-טורוס nT

דרך יותר אינטואיטיבית להכליל את הטורוס היא בעזרת ה- n-טורוס: אינטואיטיבית, אם הטורוס הוא גלגל הצלה ליחיד, הכללה זו היא מספר גלגלי הצלה מחוברים לגלגל הצלה משפחתי אחד ארוך.
המרחב  nT הוא סכום קשיר של  n טורוסים  T=T^{2}. כלומר, מוסיפים טורוס לטורוס על ידי הדבקת שתי סביבות מעגליות בתוך הטורוסים, וחוזרים על התהליך מספר סופי של פעמים.
באופן זה מתקבל משטח דו־ממדי סגור (כלומר קומפקטי ובלי שפה); זהו משטח אוריינטבילי מגנוס  n, וכל משטח קומפקטי קשיר ואוריינטבילי מגנוס  n הומיאומורפי ל- n-טורוס.
החבורה היסודית של nT מחושבת באמצעות משפט ואן קמפן (ראו בערך לפרטים) - היא שווה ל-
\pi _{1}(nT)\cong \langle a_{1},...,a_{2n}\mid [a_{1},a_{2}]\cdot ...\cdot [a_{2n-1},a_{2n}]\rangle
את חבורות ההומולוגיה של nT מחשבים בעזרת סדרת מאייר-ויאטוריס, והן
{\tilde {H}}_{i}(nT)={\begin{cases}\mathbb {Z} ^{2n}&i=1\\\mathbb {Z} &i=2\\0&i\neq 1,2\end{cases}}
ראו גם

קשר טורוס
יאנושהלמה

יאנושהלמה (בהונגרית: Jánoshalma) היא עיירה במחוז באץ'-קישקון, המרכז של נפת יאנושהלמה.
מיקום

העיירה ממוקמת במפגש רכס הלס של מחוז באצ'קה ושל קישקונשאג (Kiskunság). היא ממוקמת כ-20 ק"מ מקישקונהלש לכיוון באיה. האזור הכפרי של אילאנץ' מספק את ערכי הטבע.
יאנושהלמה, שהפכה לעיר בשנת 1989, משתרעת על שטח של 132,200 דונם, מתוכם כ-15% הם שטח פנימי, 25% יער, 60% הם שטח חקלאי. סביבתה מוקפת חוות חקלאיות. חלק מבתי המגורים הפכו לאירוח כך שתושבי הערים או הזרים שמבקרים שם יוכלו להכיר את אורח החיים, המנהגים והטעמים של החוות החקלאיות והמשקים מסביב.
יאנושלה הוא יישוב חד-מרכזי אופייני. המוסדות ממוקמים בעיקר בסביבת כיכר בקה, ומחוברים למרחב המרכזי ולמערכת הרחובות כקווים ליניאריים לאורך צירי התנועה.
תחנת הרכבת יאנושאלמה ממוקמת על הרכבת של MÁV באטאסק–באיה–קישקונהלש. 98% מרשת הכבישים באזור הפנימי מרוצפת (אספלט), 75% מהרחובות כוללים מדרכות בטון משני הצדדים.
היסטוריה

יאנושהלמה קיבלה מעמד של עיר רק לפני כמה שנים, אך העבר של היישוב מתוארך לכיבוש הקדם-טורקי. חפירות ארכאולוגיות מוכיחות שעמי רועים נודדים חיו במקום: סרמטים, הונים ואווארים.
אחרי הפלישה המונגולית לאירופה וגם להונגריה התיישבו הקומנים בין ההונגרים ששרדו בכפר והכפר שלהם נקרא צ'ספה. האזור הפך לנחלת משפחת הוניאדי בשנת 1439. הכפר התפתח אז ונקרא ינקוסאלאלש (Jankószállás). במהלך 150 שנות השלטון הטורקי שבא לאחר מכן, האוכלוסייה כמעט נכחדה והוחלפה בסרבים ואחר כך באחרים. משנת 1731 התגוררו ביישוב הונגרים קתולים, וגם סלאבים דרומיים וסלובקים. הכפר, שנקרא גם ינקובאץ מאז הטורקים הפך משנת 1799 לנחלת צמיתים של משפחת אורצי. בשנת 1807 הוא זכה לדרגת עיירת שוק עם זכות לערוך ירידים והוא שמר על כך עד 1886. שמו שונה ליאנושהלמה בשנת 1904 על פי הצעתו של פרנץ קלאנסקי.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, עם היווצרות קו הגבול ההונגרי-סרבי, נותרה מקום מושבם האדמיניסטרטיבי של מחוז באצ'-בודרוג עד לפינוי באיה על ידי הסרבים באוגוסט 1921.
אתרים בעלי חשיבות

טירת אורצי - הטירה נבנתה בסגנון הקלאסיציסטי בסביבות 1820. כיום בניין מגורים.
טחנת הגלגלים של באצ'ה העליונה המזכירה טירות איטלקיות מימי הביניים היא הטחנה היפה ביותר במרכז אירופה, בולטת מרחוק. נבנה בשנת 1907 ועדיין טוחנים בה קמח איכותי שנטחן על ידי הציוד המקורי.
בית הכנסת יאנושהלמה - נבנה בסביבות 1828, שופץ והורחב במחצית השנייה של המאה ה-19. הוא שופץ שוב בשנת 2000.
מוזיאון באוויר הפתוח על חיי האבות של האזור, מסורות אדריכליות, מנהגים, חיי היומיום שמציג את יאנושהלמה הממוקם בשולי הכביש אחרי תחנת הדלק.
הקהילה היהודית

יהודים התיישבו בעיירה ב-1840. הם התפרנסו ממסחר ומלאכה. הקהילה התארגנה ב-1850 עם ייסוד החברה קדישא ובניית בית הכנסת. אגודת הנשים טיפלה בפעולות סעד והיו במקום מוסדות חינוך עממיים. בשנת 1930 ישבו ביאנושהלמה 382 יהודים.
הקהילה היהודית > תקופת השואה

מצבם של היהודים בהונגריה הפרו-גרמנית הורע עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה (1 בספטמבר 1939), עם החלת "החוקים היהודיים" (1938 ואילך ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) שהיפלו את היהודים לרעה בתחומי הכלכלה, החברה והתרבות ביאנושהאלמה נשללו רישיונות העבודה של בעלי המלאכה היהודים והוטלו הגבלות על מכירת סחורות על ידם. ב-1941 גויסו הגברים היהודים לשרות העבודה (עבודות כפייה עבור הצבא ההונגרי). 42 יהודים נשלחו לחזית אוקראינה, שם לחמו ההונגרים לצד הגרמנים, והיהודים הועסקו בבניית גשרים, פינוי מוקשים, סלילת דרכים ועוד בתנאים תת-אנושיים. רובם נספו.
במארס 1944, אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה (מבצע מרגרטה), נצטוו היהודים לענוד את הטלאי הצהוב ונאסר עליהם לצאת מבתיהם. ב-10 במאי הועברו כולם לגיטו באצ'למאש (Bácsalmás), בו רוכזו יהודי האזור. ב-25 ביוני 1944 גורשו כל יהודי הגיטו וביניהם 343 יהודי יאנושהלמה, למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לעיירה שרידי הקהילה, והצטרפו אליהם יהודים נוספים מישובי הסביבה ששרדו, 125 סך הכל. הם חידשו את חיי הקהילה. במרוצת הזמן נטשו רובם, וב-1962 נותרו במקום רק 33 יהודים.
ילידי המקום

הנריק ליוואי, הברון קישטלקי (בהונגרית: Lévay Henrik; יאנושהלמה, 16 באפריל 1826 – בודפשט, 16 בדצמבר 1901) היה מומחה לביטוח יהודי-הונגרי, מייסד מוסד הביטוח בממלכת הונגריה, כלכלן.
אדולף אגאי (בהונגרית: Ágai Adolf; נולד בשם אדולף רוזנצווייג; 1836 – 1916) היה סופר יהודי-הונגרי. הומוריסט, עורך עיתון, רופא, חבר באגודת קישפלודי.
מרצל נמש, במקור משה קליין (בהונגרית: Nemes Marcel;יאנושהלמה, 4 במאי 1866 – בודפשט, 28 באוקטובר 1930) היה אספן אמנות, סוחר אמנות, נדבן יהודי-הונגרי.
ראו גם

האתר הרשמי של העיר יאנושהלמה
אוסף קישורים יאנושהלמה
לקריאה נוספת

יאנושהלמה בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 326-327
יאנוש-האלמא, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 186-187. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
עמוד השילוש הקדוש כשברקע כנסיית סנט אנה
חיים גבע

| --- | --- |
סא"ל חיים גבע 1979
סא"ל חיים גבע 1979
 לידה:  24 בנובמבר 1937 כ' כסלו ה'תרצ"ח קריית אתא, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  24 ביולי 2014 (בגיל 76) כ"ו תמוז ה'תשע"ד כפר סבא, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1956–1979 (כ־23 שנים)
 דרגה:   סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 טכנאי קשר בשייטת 13 ואח"י נגה (ק-22)  קצין גנ"ק ראשי בהפלגת ספינות שרבורג  מפקד אח"י חרב (סער 3)  מפקד אח"י בת שבע ופלגת נחתות.  מפקד אח"י נגה במלחמת יום הכיפורים  מפקד יחידת השליטה הימית
 פעולות ומבצעים
   מלחמת סיני  מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 שיווק מערכות לחימה של התעשייה האווירית במזרח אסיה  מרכז פעילות התעשייה האווירית  מול ממלכת ירדן ומדינות המפרץ.  יועץ עצמאי בתחום שיווק מערכות לחימה
 
חיים גבע (24 בנובמבר 1937 - 24 ביולי 2014) היה קצין צה"ל בחיל הים בדרגת סא"ל, שהחל כטכנאי אלקטרוניקה, והמשיך לתפקידי פיקוד בחיל הים. לאחר שחרורו מצה"ל החל לשווק מוצרים של התעשייה האווירית במדינות מזרח אסיה. היה סמנכ"ל תפקידים מיוחדים בתעשייה האווירית בקשר עם ממלכת ירדן.
משפחה וילדות

האב אפרים גרבר נולד בבריסק, עלה ארצה וקיבל אזרחות פלסטינית. בשנת 1936 יצא לפולין למצוא כלה ופגש את פרלה לבית ליפשיץ מביאליסטוק. עם תעודת עליה של הסוכנות היהודית יצאו מורשה ב-21 באפריל 1936 ועלו על האניה 'פולוניה' הנמל קונסטנצה והגיעו לארץ ישראל. התיישבו בכפר עטא שם גרה יפה קורמן אחותו של אפרים גרבר שהקדימה אותם. אפרים גרבר היה במקצועו נגר עבד בבתי הזיקוק ומאוחר יותר עבר למפעל הטקסטיל 'אתא'. 

חיים גבע נולד בנובמבר 1937 בכפר עטא ולאחר חמש שנים נולד אחיו יוסף גרבר.
גבע למד בבסמ"ת בחיפה במגמת אלקטרוניקה. הצטרף לפעילות גדנ"ע אוויר ואף הוסמך להטיס דאון.
שירות צבאי > טכנאי קשר

גבע התגייס בשנת 1956, שאיפתו להיות טייס לא התממשה. הוא הוצב לחיל הים כטכנאי קשר. שירת באח"י נגה (ק-22) במסגרת מחלקת מכונה בפיקודו של חנוך בן אליהו. עיקר פעילותה הייתה כאונייה המובילה את לוחמי שייטת 13. בעת השירות באח"י נגה (ק-22) גילה יזמה והשמיש את מכשיר הגל"ץ ELAC שהיה מותקן באנייה אך עד אז לא הופעל מחוסר ידיעה. 

בשנת 1959 עבר קורס טכנאי קשר שלב גבוה והועלה לדרגת רס"ל. 

לאחר הקורס שירת במחנה היחידה בעתלית והכין את מכשירי הקשר לפעילות לוחמי השייטת. על רקע זה נקלע מדי פעם לעימות עם לוחמים שאיבדו מכשירי קשר כאשר דרש מהם למלא את דו"ח האובדן.
גבע עומד במרכז מעל חנוך בן אליהו עם צוות המכונה של אח"י נגה (ק-22) 1960.
שירות צבאי > קורס חובלים

גבע התנדב לקצונה ימית ביוני 1963 החל עם חבריו את ההכנה לקורס חובלים. כשלב ראשון עברו הצוערים את קורס הקצינים הבסיסי בה"ד 1 שהתקיים במחנה סירקין. בטקס הסיום שהתקיים ב-11 במרץ 1964 הוכרז גבע כמצטיין מחלקתי וזכה לענידת סיכת מ"מ מראש אגף כוח האדם אלוף חיים בן דוד

המשך ההכשרה נעשה בבה"ד חיל הים באוקטובר 1964 סיים גבע את קורס חובלים מחזור י"ב והוסמך לקצונה.
שורת המצטיינים בסיום מחזור בה"ד 1 10 במרץ 1964.
חיים גבע מימין בעת סיום בה"ד 1, 1964.
חיים גבע מקבל סיכת מ"מ כמצטיין מחלקתי מידי ראש אכ"א אלוף חיים בן דוד.
הצוער חיים גבע מאסף בצעדת ארבעת הימים. מחזור חובלים י"ב עם קבוצת בנות צועדות 1964.
סגן שר הביטחון שמעון פרס, מפקד חיל הים יוחאי בן נון, מפקד בסיס ההדרכה סא"ל יהודה בן-צור, עם בוגרי קורס חובלים מחזור י"ב,  מרץ 1965.
שירות צבאי > טרפדות

לאחר הסמכתו הוצב לפלגת הטרפדות 914 בחיפה. כסגן מפקד טרפדת על ט-203 בפיקודו של סגן רמי רפאלי. בשנת 1966 הוסמך כמפקד טרפדת לאחר מבחן וקיבל פיקוד על הספינה ט-208. 

בתפקיד זה שירת בעת מלחמת ששת הימים.
סגן חיים גבע בטרפדת 1967
שירות צבאי > קצין גנ"ק

כחודש לאחר מלחמת ששת הימים מסר גבע את הפיקוד על הטרפדת לזאב אלמוג ויצא לקורס קציני גנ"ק. במהלך הקורס צורפו הקצינים להפלגות שייטת המשחתות. במסגרת קורס קציני גנ"ק נמצא על המשחתת אח"י אילת בסיור מול פורט סעיד. 

גבע נפצע במהלך טיבוע המשחתת אילת אך הבריא וחזר לשירות. ובעת איסוף הניצולים ארגן את הקבוצה בגזרתו עד לחילוץ. 

על מנת לקבל ידע בקשר עם שאר יחידות צה"ל עברו, החניכים בקורס קציני גנ"ק, השתלמות קציני קשר בבסיס הדרכה של חיל הקשר. 

לאחר הסמכתו כקצין גנ"ק נשאר גבע בבה"ד חיל הים בתפקיד מדריך ניווט בקורס חובלים מחזור ט"ז.

לאחר סיום הקורס הועבר גבע לשייטת ספינות הטילים כקצין גנ"ק של אח"י מזנק (סער 2) שמפקדה היה רס"ן אברהם אשור.

בעת ההתארגנות לקראת יציאת ספינות שרבורג נשלח גבע לצרפת שובץ ל אח"י סופה (סער 3) בפיקודו של רס"ן אריה רונה שנבחרה כספינת הדגל של מפקד השייטת אל"ם הדר קמחי וכך נעשה קצין גנ"ק של המבצע.
תמונת סיום מחזור חובלים ט"ז 11 נובמבר 1968, חיים גבע חמשי משמאל בשורת היושבים.
שירות צבאי > פיקוד בים

ספינת טילים - עם ההגעה לחיפה החל גבע בהתמחות לפיקוד על ספינת טילים תוך כדי שהוא מפקד בפועל על אח"י חרב (סער 3). לאחר מספר חודשים עבר את מבחן ההסמכה לפיקוד. גבע היה הראשון כקצין בדרגת סרן לקבל פיקוד על ספינת טילים.

בתפקיד זה קיבל תחת פיקודו את רס"ן יצחק שמיר שהגיע משייטת 13 כמתמחה לפיקוד. אופיו הנוח של גבע והערכה הדדית מוקדמת שרכשו מהעבודה בשייטת 13 אפשרו תופעה מוזרה זאת.
השלמת ציוד - כתהליך קליטת ספנות שרבורג בחיל הים היה עיכוב מכוון בהתקנת החימוש. לאח"י חרב (סער 3) היה חסר תותח אוטו מלרה 76 מ"מ והצפי להתקנתו היה רחוק. לגבע נודע על המצאות תותח המיועד להתקנה בבה"ד חיל הים. בתהליך בלתי רשמי ללא שום אישור הצליח גבע בכושר שכנוע בסיוע יצחק שמיר ואחרים להעביר בגורר טנקים ומנופים ולהתקין את התותח בספינה. חניכי הבה"ד הוזמנו לספינה וההדרכה לא נפגעה.

מיפוי חוף סיני - משימה מיוחדת שנעשתה באותה תקופה על ידי אח"י חרב (סער 3) הייתה בדיקת עומקים ומיפוי דיסקרטי של חוף צפון סיני. יצירת מפה ששימשה את גדעון רז מפקד זוג הספינות אח"י סופה (סער 3) בפיקוד שמיר ואח"י חרב (סער 3) בפיקוד שמואל פרס להיכנס למארב ולהפתיע את הכוח המצרי בקרב פורט סעיד במלחמת יום הכיפורים.
סרן חיים גבע בגשר אח"י חרב (סער 3) 1970
שירות צבאי > פיקוד בים > פלגת הנחתות

בשנת 1971 הועבר גבע לזירת ים סוף לתפקיד מפל"ג אג"מ. מפקד הזירה היה אל"ם עזרא קדם וקיבל דרגת רס"ן בקיצור פרק זמן מזערי. עבודת מפל"ג האגם מחייבת מגע שוטף מול מפקד הזירה. מפקד הזירה קדם פרש לגמלאות וגבע מצא עצמו בחוסר הרמוניה עם מפקד הזירה החדש. הפתרון נמצא בהחלפת תפקידים עם רס"ן זאב יחזקאלי. כך קיבל גבע את הפיקוד על פלגת הנחיתה 921 בזירת ים סוף.
משפחת גבע בלשכת מפקד חיל הים אברהם בוצר (משמאל) בעת קבלת דרגת רס"ן בקיצור פז"מ. מימין אל"ם עזרא קדם מפקד זירת ים סוף, 1972.
שירות צבאי > פיקוד בים > מלחמת יום הכיפורים

ביוני שנת 1973 קיבל גבע את הפיקוד על אח"י נגה, אניית הדרכה ואימונים לחובלים ובתי ספר ימיים בים התיכון. פריצת מלחמת יום הכיפורים מצאה את אח"י נגה בשיפוץ כללי, קשורה לרציף מספנת חיל הים בנמל חיפה. מנוע ראשי מפורק וכך גם מערכות החשמל, שני הגנרטורים, הכננות מפורקות וחדרי המי"ק מפורקים.
כאשר הועלתה הכוננות ביום שישי, 5 באוקטובר 1973 בבוקר,. תותחי האורליקון ומקלעי אפסי חמש הורכבו בעמדותיהם. בשבת, 6 אוקטובר, והחלה מלאכת הרכבת האנייה. עובדי מספנת חיל הים עם צוות האנייה. סיימו בימים אחדים את ההרכבה.
ביזמתו של גבע ובהתאם לצרכים שהתפתחו, נעשתה אח"י נגה אניית אספקה לכוחות שייטת ספינות הטילים שפעלו במשימת אבטחת השיט במזרח הים התיכון.
אח"י נגה
שירות צבאי > תפקידי מטה

יחידת שליטה ימית – בשנת 1975 מונה גבע לפקד על יחידת קשר וגילוי. כמפקד יק"ג הועלה לדרגת סא"ל ועבד בצמידות למפקד חיל הים אלוף בנימין תלם.

אימונים והדרכה בשנת 1976 מסר את יק"ג לסא"ל משה אורון ונעשה ראש ענף אימונים והדרכה במספן הים. 

זירת ים סוף - בשנת 1977 מונה שוב לתפקיד מפל"ג אג"מ זירת ים סוף מפקד הזירה היה יצחק דוידי. 

בשנת 1979 חל שינוי בפיקוד חיל הים וגבע פרש לגמלאות.
השכלה וקורסים

מגמת אלקטרוניקה בבית הספר המקצועי בסמ"ת ליד הטכניון בחיפה, 1956-1952.
קורס חובלים מחזור י"ב בחיל הים, 1966-1964.
קורס קציני קשר בחיל הקשר והאלקטרוניקה 1966
קורס קציני גנ"ק בחיל הים, 1967
פיקוד ומטה במכללת פו"מ בצה"ל, 1975-1974.
לימודי תרבות המזרח במכללה הימית של סינגפור, 1983-1982.