stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היפה והחיה (סרט, 2017)
יציאה לאקרנים > שיווק

ב-22 במאי 2016, הקדימון הרשמי פורסם.
ב-14 בנובמבר 2016 פרסמה דיסני את הטריילר המלא הראשון לסרט. בתוך יממה שבר הטריילר את שיא הצפיות בטריילר ב-24 השעות הראשונות.
הערות שוליים

↑  Watch Ariana Grande and John Legend’s ‘Beauty and the Beast’ Music Video, פורסם ב-"Variety", ב-6 במרץ 2017.
↑  היפה והחיה 2017 – טריילר ראשון, פורסם ב-23 במאי 2016. הספרייה הפנטסטית.
↑  Beauty And The Beast trailer sets record for most views in 24 hours, Nov 16'th, Clydebank Post. (הקישור אינו פעיל, 5 בספטמבר 2019)
| הווארד אשמן |
| --- | --- | --- |
| מחזות זמר | יברך אותך אלוהים, אדון רוזווטר (1979) ‏•‏‏ חנות קטנה ומטריפה (1982) ‏•‏‏ חיוך (1986) ‏•‏‏ היפה והחיה (1994) ‏•‏‏ בת הים הקטנה (2007) ‏•‏‏ אלאדין (2014) |  |
| סרטים מוזיקליים | חנות קטנה ומטריפה (1986) ‏•‏‏ אוליבר וחבורתו (1988) ‏•‏‏ בת הים הקטנה (1989) ‏•‏‏ היפה והחיה (1991) ‏•‏‏ אלאדין (1992) ‏•‏‏ היפה והחיה (2017) ‏•‏‏ אלאדין (2019) ‏•‏‏ בת הים הקטנה (2023) |  |
| אלבומי פסקול | The Little Mermaid (1989) ‏•‏‏ Beauty and the Beast (1991) ‏•‏‏ Aladdin (1992) ‏•‏‏ Beauty and the Beast (2017) ‏•‏‏ Aladdin (2019) |  |
| כותב | Part of Your World ‏•‏‏ Under the Sea ‏•‏‏ Kiss the Girl ‏•‏‏ Belle ‏•‏‏ Be Our Guest ‏•‏‏ Beauty and the Beast ‏•‏‏ Friend Like Me |  |
| ערכים קשורים | אלן מנקן ‏•‏‏ המוזיקה של הווארד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017007152  NKC: unn20231177944   WorldCat (עם LCCN): no2017-007152 
הלוגו העברי של הסרט
כרזה נוספת של הסרט
אקשהוס

אקשהוס (בנורווגית: Akershus) הוא אחד ממחוזות נורווגיה. למחוז גבול משותף עם המחוזות הדמרק, אופלנד, בוסקרוד, אוסלו (המהווה מחוז בפני עצמה) ואסטפול, וגם עם שוודיה. אקשהוס הוא המחוז השני המאוכלס ביותר לאחר אוסלו, ובו מעל לחצי מיליון תושבים. המחוז נקרא על שם מבצר אקשהוס. משרדי הניהול של המחוז נמצאים בעיר אוסלו, אשר אינה בתחומי המחוז. אקשהוס מוזגה עם בוסקרוד ואסטפול למחוז ויקן ב-1 בינואר 2020.
גאוגרפיה

כמונח גאוגרפי המשמעות של אקשהוס השתנתה עם הזמן. במקור התייחסה אקשהוס למחוז הראשי של אקשהוס, שכלל את מרבית מזרח נורווגיה, למעט טלמרק עילית ובוהוסלן (כיום בעיקר חלק משוודיה). מחוז אקשהוס המודרני הוא המשך ישיר למחוז המשנה אקשהוס, שנוצר בשנת 1682, וכלל את כל אוסלו המודרנית ואקשהוס. 1842 עיר הבירה כריסטיאניה, שהייתה אז חלק זעיר מאוסלו המודרנית, הפכה למחוז משנה נפרד במחוז הראשי של אקשהוס. המחוז הראשי של אקשהוס חדל להתקיים בשנת 1919, ואחריו אקשהוס בשימוש יומיומי הפך לשם נרדף למחוז המודרני שהדיר את כריסטיאניה. הנפה המרכזית והחשובה ביותר של אקשהוס, אקר, הועברה והתמזגה עם אוסלו בשנת 1948.
המחוז כולל גם את המקום ההיסטורי איידסוול, 48 ק"מ צפונית לאוסלו, בו אשררה האספה הלאומית את החוקה הנורווגית בשנת 1814. [ציטוט נדרש] מדרום לאיידסבול נמצא שדה התעופה הבינלאומי, שדה התעופה אוסלו בגארדרמואן. שדה התעופה הבינלאומי הקודם של אוסלו, פורנבו, ממוקם גם אקשהוס. אחוזת סקאוגום של נסיך הכתר נמצאת באסקר (הארמון המלכותי באוסלו).
אטימולוגיה

המחוז נקרא על שם מצודת אקשהוס. המצודה נבנתה בשנת 1299 ומשמעות השם היא "הבית (המבוצר) של (המחוז) אקר". השם מטעה מעט כעת, מכיוון שהמבצר נמצא כעת מחוץ לאקשהוס (הוא נמצא במחוז אוסלו מאז 1842). למעשה, ממשל אקשהוס יושב גם מחוץ למחוז, במרכז אוסלו.
Unix

ערך זה עוסק במערכת הפעלה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
התפתחות מערכות יוניקס ודומיהן לאורך השנים
יוניקס (סימן מסחרי רשמי UNIX®) היא מערכת הפעלה מרובת משימות ומרובת משתמשים, הנחשבת ליעילה ואמינה. דרישות המערכת הנמוכות מאפשרות להריצה גם על מחשבים חלשים יחסית. יוניקס שוכתבה ושימשה השראה למשפחה גדולה של מערכות הפעלה, ביניהן לינוקס, ליבה נפוצה עבור שרתי אינטרנט, מערכות ניהול רשת והעברת מידע, ומערכת ההפעלה של חברת אפל, הנקראת macOS ובמידה פחותה גם מערכות ההפעלה לטלפונים מסוג אנדרואיד ו-iOS. יוניקס נכתבה, ברובה, בשפת תכנות עילית – שפת C, דבר שאפשר לה להיות מוסבת לארכיטקטורות מעבדים שונות, ולשרוד עם הזמן. זאת בעוד שמערכות הפעלה מזמנה, שנכתבו ברובן בשפת סף (אסמבלי), בדרך כלל לא שרדו את המעברים לארכיטקטורות מחשבים חדשות.
היסטוריה

באמצע שנות ה־60, חוקרים מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס שיתפו פעולה עם ג׳נרל אלקטריק ומעבדות בל ליצירת מערכת הפעלה מסוג שיתוף זמנים שתיקרא Multics, על פי רעיונותיו של ג׳יי סי אר ליקלידר. חוקרי מעבדות בל, שהתייאשו מגודלו וממורכבותו של הפרויקט, עזבו אותו. אחד החוקרים – קן תומפסון, החליט לשכתב את מערכת Multics כך שתתאים למיקרו־מחשב PDP-7. בשנת 1970, בעקבות הצלחת הפעלת המערכת על PDP-7, הצוות קרא לה UNICS כמשחק מילים על Multics, אך האיות השתנה עם הזמן ל־UNIX. לא ידוע באופן מוחלט מי הציע את השם UNICS, אך מספר אנשים (כמו דניס ריצ׳י) חושבים שזה היה בריאן קרניהאן, שאף לקח קרדיט על כך.
בשנת 1972, כתב דניס ריצ׳י את שפת C, שהייתה מבוססת על שפת תכנות בשם B, שנכתבה מוקדם יותר על ידי תומפסון. Unix נכתבה מחדש על ידי קן תומפסון ודניס ריצ׳י בשפת C, והמעבר משפת סף לשפה העילית גרם למערכת להיות ניידת יותר בין סביבות מחשוב. בשנת 1974 פרסמו תומפסון וריצ׳י מאמר על מערכת Unix, והוא הביא לבקשות רבות של אוניברסיטאות לקבל לידיהן עותק של המערכת ממעבדות בל. כיוון שנאסר על AT&T, חברת האם של מערכות בל, למכור מערכות הפעלה למחשבים, היא הסכימה לתת עותקים של המערכת תחת רישיון. ב-1984 פורקה החברה, ההגבלות עליה הוסרו והיא חדלה לספק את יוניקס ללא תשלום. האוניברסיטאות לימדו יוניקס, פיתחו גרסאות שונות של התוכנה והפיצו אותן. אוניברסיטת ברקלי הפיצה את BSD, ריצ׳רד סטולמן החל לעבוד על גנו, ולינוס טורבאלדס פיתח את הליבה של מערכת ההפעלה לינוקס.
סטנדרטים

החל מסוף שנות השמונים, נעשו מאמצים לקבוע תו תקן אחיד למערכות דמויות יוניקס, הידוע בשם POSIX. מטרתו הייתה לספק בסיס לכלל מערכות ההפעלה. ארגון התקינה IEEE ביסס את POSIX על המבנה המצוי של גרסאות יוניקס נפוצות, והוציא לאור את המפרט הראשון מסוג זה בשנת 1988. באותה שנה יצא גם מפרט Single unix specification על ידי קבוצת אוסטין המבוסס על עבודות מוקדמות יותר של IEEE. החל מ־1998 החלו הסטנדרטים בפעולת מיזוג, וכיום הם מאוחדים.
במאמץ להשגת תאימות, הסכימו מספר יצרנים על מפרט המכונה ELF -
Executable and Linkable Format כמכנה משותף למבנה הקבצים הבינאריים והאובייקטים. שיטה זו הבטיחה תאימות מסוימת בין קבצים בינאריים העובדים על אותו CPU.
מבנה מערכת הקבצים של מספר מערכות מוגדר על פי Filesystem Hierarchy Standard (מפרט מבנה עץ הקבצים). עם זאת, מפרט זה שנוי במחלוקת, ואף בקהילת לינוקס נמצאים חריגות מגישה זו.
אזכורים

בסרט פארק היורה הראשון באחת הסצנות האחרונות, מוזכרת מערכת ההפעלה, המריצה ממשק ניהול גרפי לניהול הפארק.
ראו גם

| --- | --- |
: ספר: יוניקס
אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד.
Xenix
IBM AIX
Sun Solaris
זמן יוניקס
הערות שוליים

↑  Dennis M. Ritchie, The Evolution of the Unix Time-sharing System, Bell Laboratories
↑  Aleksey Dolya, Interview with Brian Kernighan, Linux Journal, ‏29 יולי 2003
↑   It's a unix system, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007364985605171  BnF: cb11968227m (data)  GND: 4061835-3  NKC: ph117153
מוזיאון הילדים על שם קוהל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לילדים
 כתובת:  גלנוויו 
 מיקום:  גלנוויו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מבקרים בשנה:  350,000
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1985
 תאריך פתיחה רשמי:  1985 
 
 קואורדינטות:  42°05′37″N 87°49′34″W﻿ / ﻿42.0936°N 87.826°W﻿ / 42.0936; -87.826
 אתר רשמי
  (למפת שיקגו מוגדלת) מוזיאון הילדים על שם קוהל(למפת שיקגו רגילה) מוזיאון הילדים על שם קוהל
 
ילד מביט במפת המוזיאון על רצפת חדר הכניסה של המוזיאון
מוזיאון קוהל בשלג, מראה כללי ממזרח
מוזיאון הילדים על שם קוהל (באנגלית: Kohl Children's Museum), בפרוורי שיקגו נוסד בשנת 1985 ועבר בשנת 2005 מהפרוור וילמט לפרוור גלינוויו.
המוזיאון מכיל רק מיצגים שאפשר לגעת בהם שעוצבו כדי להמחיש ולחבב את חומר הלימוד שבתוכנית הלימודים הממלכתית על ילדים בני שמונה ומטה. שטח המוזיאון הוא ארבע ושליש דונם והוא מכיל 17 חדרי תצוגה וגן תצוגה. המוזיאון הוא אחת האטרקציות הבולטות עבור ילדים באזור שיקגו ויש בו מבקרים רבים. למוזיאון יש כ-350,000 מבקרים בשנה וכ-7,500 משפחות הן מנויות שלו.
המוזיאון הוא מוסד ללא כוונת רווח המהווה שלוחה של מרכז ההוראה של וילמט – אחד מארבעה מרכזי הוראה באילינוי ובישראל שנוסדו על ידי דולורס קוהל (Dolores Kohl) בשנת 1972 ונתמכו על ידי קרן החינוך שברשותה. בשנת 1998 חדלו הן דולורס קוהל והן קרן החינוך שברשותה לטפל בניהולו השוטף של המוזיאון והצטרפו אל שורת התורמים הפסיביים שלו. המנהלים שתפסו את מקומם הם שרידן טרנר ופרידריק וודאל שביצעו את העברת המוזיאון לאתרו החדש. ההעברה הרחיקה את המוזיאון משטח העיר שיקגו בחמישה מייל נוספים, אולם היא אפשרה הרחבה משמעותית שלו, שיפור ניכר בנגישות המוזיאון לנכים ושיפור בידידות המבנה לסביבה.
גוטלוב פרגה

.
| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1848  ויסמר, מקלנבורג-שוורין
 פטירה:  26 ביולי 1925 (בגיל 76) רפובליקת ויימאר באד קליינן (אנ'), מקלנבורג-שוורין
 שם לידה:  Friedrich Ludwig Gottlob Frege 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרידריך שילר, אוניברסיטת גטינגן 
 מנחה לדוקטורט:  Ernst Christian Julius Schering, אלפרד קלבש 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרידריך שילר 
 זרם:  פילוסופיה אנליטית
 תחומי עניין:  לוגיקה, לוגיקה מתמטית, פילוסופיה של הלשון, פילוסופיה של המתמטיקה
 עיסוק:  לוגיקאי, מרצה באוניברסיטה, פילוסוף של השפה, פילוסוף אנליטי, מתמטיקאי 
 הושפע מ:  גוטפריד לייבניץ, עמנואל קאנט
 השפיע על:  לודוויג ויטגנשטיין, ברטרנד ראסל; מוריץ שליק, רודולף קרנפ ויתר החוג הווינאי; ג'וזפה פיאנו, מייקל דמט, אדמונד הוסרל, גרשם שלום, קרל פופר ורוב המסורת הפילוסופית האנליטית
 מדינה:  גרמניה 
 יצירות ידועות:  מובן והוראה, כתב מושגים, The Foundations of Arithmetic 
 בן או בת זוג:  Margarete Katharina Sophia Anna Lieseberg 
 
פרידריך לודוויג גוֹטְלוֹבּ פְרֶגֶה (בגרמנית: Friedrich Ludwig Gottlob Frege;‏ 8 בנובמבר 1848 – 26 ביולי 1925) היה מתמטיקאי, לוגיקן ופילוסוף גרמני, נחשב כאב המייסד של הלוגיקה המודרנית ושל הפילוסופיה האנליטית.
חייו של פרגה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פרגה נולד בוויסמר. ב-1869 החל ללמוד באוניברסיטת יינה, ולאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת גטינגן, שם קיבל ב-1873 תואר דוקטור. לאחר ששב לינה ב-1879, החל להרצות במתמטיקה, וב-1896 הפך לפרופסור למתמטיקה.
לאחר המהפכה הגרמנית הפכו דעותיו הפוליטיות של פרגה לרדיקליות, וביומנו מהשנה האחרונה לחייו הביע התנגדות לדמוקרטיה, לליברלים, לקתולים, לצרפתים וליהודים. לדעתו ראוי היה לשלול מהיהודים זכויות פוליטיות, ועדיף לגרשם מגרמניה.
הוא מת בבד קליינן ב-1925.
הפילוסופיה של פרגה

פרגה נחשב כלוגיקן הגדול ביותר מאז אריסטו. פרגה היה הראשון שהציג אקסיומטיזציה שלמה של הלוגיקה של תחשיב הפסוקים ושל תחשיב הפרדיקטים מסדר ראשון. תחשיב הפרדיקטים עצמו היה המצאתו של פרגה. הכימות (קוונטיפקציה) ההכרחי להבעת טענות מתמטיות. עבודתו לא הוכרה כמעט בזמנו, ורעיונותיו קיבלו תהודה בעיקר דרך אלה שהשפיע עליהם, בכך שסיפק את הבסיס לתורת התיאורים של ברטרנד ראסל, ולפרינקיפיה מתמטיקה של וייטהד וראסל. לודוויג ויטגנשטיין ואדמונד הוסרל גם הם הושפעו רבות מפרגה. כמו כן נחשב פרגה למחולל התקופה המודרנית בפילוסופיה של הלשון.
הפילוסופיה של פרגה > הלוגיקה של פרגה

"כתב מושגים", ספרו המהפכני של פרגה מ-1879, סימן את תחילתה של תקופה חדשה בהיסטוריה של הלוגיקה בכך שהחליף את הלוגיקה המושגית שמשלה בכיפה מאז אריסטו. בספר זה הציע פרגה לראשונה אקסיומטיזציה של תחשיב הפסוקים ושל תחשיב הפרדיקטים, המנתח את מבנה הטענה היסודית כבעלת שני חלקים בלבד: פרדיקט ואובייקט, החוברים זה לזה כפי שפונקציה חלה על משתנים. שיטת התיווי הלוגי של פרגה לא התקבלה, גם כאשר רעיונותיו נתקבלו במסורת. למשל, את המשפט "דני הוא חכם", ניתן להצרין בעקבות פרגה כך:
Fa
כאשר F מציין את הפרדיקט חכם, ו-a מציין את שמו של האובייקט, דני. שיטתו של פרגה מאפשרת גם להביע יחסים בין שני אובייקטים או יותר באמצעות פרדיקטים דו-מקומיים, המקבלים שני אובייקטים. למשל כדי לומר שדני (a) הוא חבר של רני (b), תוך ציון יחס החברות באמצעות האות R, נקבל את הנוסחה הבאה:
Rab
פרגה תרם תרומה הכרחית למתמטיקה וללוגיקה באמצעות המצאת תורת הכימות (קוונטיפיקציה). הלוגיקה החדשה אינה תופסת את הכמת הלוגי כאפיון של הטענה כולה או של האוגד שלה, אלא כפונקציה מסדר גבוה יותר החלה על הפרדיקט ועל המשתנה שלו. למשל, כך מביע פרגה את צורתה של הטענה "כל דבר הוא חכם":
וכך מסמנים פסוק זה בשיטה המודרנית  \ \forall xFx
וכך הוא מביע את הטענה "יש דבר אחד לפחות שהוא חכם":
וכך מסמנים פסוק זה בשיטה המודרנית:  \exists xFx
באמצעות התחביר החדש של תחשיב הפרדיקטים, הכולל כימות, יכולים הכמתים להופיע כחלק מן המבנה הפנימי של הטענה, ובאמצעות זאת ניתן כעת לנסח טענות שיש בהן כימות מרובה של מספר משתנים בעת ובעונה אחת. טכניקות אלו מעניקות ללוגיקה החדשה כוח להביע עובדות וקשרים שאינם ניתנים להבעה באמצעים האריסטוטליים. למשל, הלוגיקה המודרנית הצליחה לראשונה לתת תיאור מדויק של מושג האינסוף, שהוביל מאז ימי האסכולה האלאטית לפרדוקסים, ולמושג הגבול באנליזה המתמטית של פונקציות, שכן לשם הבעת מושגים אלו יש צורך בטענה מרובת כמתים מן הצורה "לכל ε קיים δ כך ש...". דוגמה פשוטה יחסית לאופן שבו נעשה שימוש כזה בכמתים היא ההצרנה של הטענה "לכל אחד יש חבר", כאשר נציין את היחס בין חברים שוב כפרדיקט דו-מקומי, R:
\ \forall x\exists yRxy
הפילוסופיה של פרגה > פילוסופיה של הלוגיקה ושל המתמטיקה

פרגה היה התומך המשמעותי הראשון של לוגיציזם – העמדה שניתן לצמצם את המתמטיקה כולה ללוגיקה. פרגה אף ניסה להוכיח כי חוקי האריתמטיקה, ומושג המספר עצמו, ניתנים לפיתוח מתוך אקסיומות שפרגה תפס כלוגיות במובהק. לאחר שפורסם הכרך הראשון של ספרו השלישי של פרגה, "חוקי היסוד של האריתמטיקה", גילה ברטראנד ראסל את הפרדוקס של ראסל, והצליח להראות שהאקסיומות של פרגה, ובמיוחד אקסיומה מספר חמש, מובילות לַפרדוקס (מן האקסיומה החמישית נובע כי עבור כל מושג, יש אובייקט המהווה את האקסטנציה של מושג). הוא כתב על כך לפרגה, שהוסיף נספח לכרך השני של הספר שבו הוא מודה כי אין לו פתרון מספק לבעיה, והוא לא הצליח לתקן את עבודתו על מנת למנוע את הפרדוקס. בפרסומים מאוחרים יותר של ראסל ושל ג'ון פון נוימן מוצע פתרון לבעיה באמצעות תורת הטיפוסים (theory of types).
בפילוסופיה של הלוגיקה, פרגה מציג את שלושת העקרונות היסודיים שלו בהקדמה לספרו, "יסודות האריתמטיקה". העיקרון הראשון מציג את התנגדותו של פרגה לפסיכולוגיזם, דהיינו לעירוב שיקולים פסיכולוגיים בניתוח הרעיונות הלוגיים היסודיים. הוא סבר כי חוקי הלוגיקה אינם רק חוקי המחשבה, אלא חוקי האמת, ושיש לתכנים לוגיים קיום אובייקטיבי, ולא סובייקטיבי ותלוי במבנה האמפירי של המוח האנושי. מבחינה זו, פרגה היה ריאליסט בנוגע לישויות אידיאליות, כולל הישויות המתמטיות הבסיסיות ביותר – המספרים. העיקרון השני הוא עקרון הקונטקסט (הרלוונטי גם בפילוסופיה של הלשון) – לפיו מילה מקבלת את משמעותה רק בקונטקסט של השיפוט שהיא משמשת כחלק ממנו. העיקרון השלישי מציג את ההבחנה בין מושג לבין מושא. על פי פרגה, מושגים הם פונקציות, המקבלות את משמעותן רק כאשר ניתן להן אובייקט כערך שלהן. כשלעצמו, המושג הוא בלתי רווי (unsaturated או ungesätigt), ורק כשהוא מתחבר לשם או לשם של משתנה, הוא מקבל משמעות. כך פותר פרגה את בעיית אחדות הטענה שהטרידה אחר כך את ראסל, ומציע, באופן מובלע, תורת טיפוסים פרימיטיבית: מושגים (מסדר ראשון) חלים על אובייקטים בלבד, משום שרק באמצעותם הם נהיים רוויים במשמעות. אולם מכאן עולות גם כמה מסקנות פרדוקסליות. מכיוון שרק בצירוף לשם או למשתנה יש למושג משמעות, המושג אינו יכול להופיע כנושא במשפט. מכאן יוצא, כי אין אפשרות לומר "המושג סוס הוא מושג", משום שכאן המושג סוס מופיע כאובייקט, ולא כמושג. פרגה נאלץ לפיכך לטעון: "המושג סוס אינו מושג", ומכאן נובע (אם כי פרגה אינו אומר זאת מפורשות): "המושג מושג אינו מושג". הטענה הפרדוקסלית חושפת כיצד שלושת העקרונות של פרגה קשורים זה לזה. לאור עקרון הקונטקסט, פרגה אינו מוכן לקבל שלפרדיקט יש משמעות במנותק מן המסגרת הטענתית בה הוא מופיע, ובה הוא רווי בזכות קישורו לאובייקט. לאור התנגדותו לפסיכולוגיזם, פרגה שולל את ההתייחסות אל המושג כאובייקט וסבור שהתייחסות כזו נובעת מתפיסת המושג כתוכן מנטלי אינרטי, ולא כפונקציה. עם זאת יש לפרגה דרכים לטפל במושגים במסגרת לוגיקה מסדר שני. דרך אחת היא על ידי ציון האקסטנציה של המושגים (ranges of values או Wertverläufe), דהיינו הקבוצה של האובייקטים שעבורם המושג מעניק ערך אמיתי. קבוצה זו נתפשת כמושא, והיא יכולה להופיע, למשל, בטענות שוויון מספרי. טענות כגון אלו, המכריזות על שוויון מספרי בין האקסטנציות של מושגים שונים הן מהותיות עבור ההגדרה הלוגית של מושג המספר שפרגה ניסח.
למרות כל זה, ולמרות השבח שחלק לו ראסל, נותר פרגה דמות לא ידועה בחייו. אלמלא השפיע כל כך על לודוויג ויטגנשטיין – ששתי יצירותיו המרכזיות, ה"טרקטטוס" ו"חקירות פילוסופיות", עסקו בנושאים שפרגה דן בהם – ייתכן כי לא הייתה מתגלה חשיבותו העצומה כפילוסוף.
הפילוסופיה של פרגה > פילוסופיה של הלשון

נקודת המוצא לדיון המודרני בשפה היא עבודתו של פרגה. בספרו "כתב מושגים" הציג פרגה את השאיפה לשחרר את הפילוסופיה מהבלבול שמקורו בחוסר הדיוק המאפיין את השפה הטבעית. השאיפה של פרגה, שירש אותה מלייבניץ, הייתה ליצור שפה מדעית מושלמת שאין בה חוסר בהירות, ואפשר לבצע בה ניתוח לוגי של כל מושג ומשפט, ולהראות כיצד הוא קשור ביחסי היסק עם כל משפט אחר בשפה. במאמרו "על מובן והוראה" מ-1892 ניסח פרגה תורת משמעות חדשה עבור השפה הטבעית, שבבסיסה מספר עקרונות חדשים ליחס שבין מילים למושגים ולדברים שהן מציינות.
הפילוסופיה של פרגה > פילוסופיה של הלשון > עקרון ההקשר, מובן והוראה

על פי עקרון ההקשר (עקרון הקונטקסט) של פרגה, לא ניתן להבין מילים אלא במסגרת הקשר של משפט שלם. פרגה תופס את המשפט כמורכב מפונקציה – הפרדיקט או הנשוא – שפועלת על אובייקטים – המיוצגים על ידי הנושא – ומחזירה ערכי אמת, דהיינו אמת או שקר. ערך האמת של משפט יסודי נקבע על ידי היחסים הלוגיים בין המושגים והאובייקטים (למשל, "הילד הוא קירח" הוא אמיתי כאשר האובייקט, הילד, שייך לקבוצת הקרחים, ושקרי אם לא), או, כאשר מדובר במשפט מורכב הכולל קשרים לוגיים, ערך האמת של המשפט הראשי נקבע על ידי היחסים בין ערכי האמת של המשפטים היסודיים (למשל: שני משפטים יסודיים המחוברים על ידי הקוניונקציה – "וגם" – ייתנו ערך אמת חיובי רק אם כל אחד מהם נותן ערך אמת חיובי בפני עצמו – "אחד ועוד אחד הם שתיים וגם השמש זורחת במזרח").
עבור ניתוחם של משפטים מן השפה המדעית, כלומר מתוך שפה מלאכותית שהוגדרה מראש כך שכל שם הוא חד-משמעי, ויש אובייקט שהוא מציין, וכל פרדיקט הוא מוגדר היטב, דהיינו אין עמימות בנוגע לגבולות הקבוצה של העצמים המשויכים אליו – אין לפרגה בעיה לקבוע את התנאים בהם למונח ישנה הוראה. אולם כאשר הוא ניגש לטפל בשפה הטבעית, אף שגם כאן הוא סבר בכל מקרה כי על מנת לתת דין וחשבון מספק לשפה עלינו לעסוק ברובד האובייקטיבי שלה בלבד, הוא נוכח שדרושים קריטריונים נוספים, מלבד ההוראה, על מנת להבין את השימוש שאנו עושים בה. כאן פרגה הבחין בין שני אופנים שבהם ביטוי לשוני תורם ל"משמעות" של ביטוי: מובן והוראה. בעבור ביטוי כמו שם, המובן הוא התוכן המחשבתי – המושג – המקושר אליו, וההוראה היא הדבר החיצוני שאליו השם מצביע (ההוראה מכונה גם דנוטציה או אקסטנציה). כך למשל המובן של המילה "חד-קרן" היא המושג או אוסף המושגים והתכונות המקושרות עם החד-קרן, אך למילה עצמה ייתכן שאין הוראה, שכן הקבוצה בעולם שהמילים מתייחסות אליה היא הקבוצה הריקה. ברמת המשפט, המובן הוא המחשבה השלמה, המבטאת את התנאים שבהם נאמר שהמחשבה היא אמיתית, אולם מהי הוראת המשפט?
את הצורך המקורי בהבדלה בין מובן והוראה פרגה מציג כתגובה לחידה בנוגע לזהות – כיצד ניתן להבחין בין המשפטים "א' הוא א'" ו-"א' הוא ב'", במקרה ששני המשפטים אמיתיים? שהרי אם הם אמיתיים, אנו רשאים על פי כללי הלוגיקה להחליף את א' ב-ב' הזהה לו, בכל מקום. מדוע אם כן יש אנשים השואלים את עצמם, למשל, האם כוכב השחר הוא כוכב הערב, שהרי אם הם זהים הרי שאנשים אלו שואלים את עצמם האם כוכב השחר הוא כוכב השחר, וזה מובן מאליו? נהוג לומר כי המשפט הראשון הוא אנליטי, ושהוא נכון תמיד עקב המבנה הלוגי שלו, ומסבירים את אמיתותו של המשפט השני בכך שא' וב' הן מילים נרדפות. אולם פרגה מעוניין לתת הסבר חד יותר לתופעה.
מכיוון שבלוגיקה של פרגה כל ביטוי בעל משמעות תורם לקביעת ערך האמת של המשפט בו הוא מופיע, ומכיוון שההחלפה בין שני ביטויים בעלי הוראה זהה, א' וב', באותו משפט, אינה משנה את ערך האמת של המשפט, הרי שזו ההוראה של המשפט שבה אנו מעוניינים כשאנו מעוניינים בערך האמת. מכאן גוזר פרגה שמה שמבדיל בין משפטים כאלו, ומאפשר לנו בכל זאת למצוא ערך בגילוי כי "כוכב השחר הוא כוכב הערב", למשל, אינו השוני בהוראה של הביטויים ושל המשפט עצמו, אלא המובן שלהם, קרי התוכן המחשבתי שהם מביעים, או האופן שבו הם מציגים את האובייקט. הערך הקוגניטיבי שבטענות זהות הוא, לפיכך, הלמידה כי שני אופני הצגה של אותו אובייקט הם זהים מבחינת ההוראה שלהם. לעומת זאת, ההוראה של המשפט אינה אלא ערך האמת שלו, ומכאן שהוראתו של כל משפט אמיתי היא זהה, אף כי הם שונים במובניהם.
הפילוסופיה של פרגה > פילוסופיה של הלשון > עולם שלישי

כאמור, פרגה סבר כי על הפילוסוף לעסוק אך ורק במאפיינים האובייקטיביים של השפה, ואת המובן וההוראה, המחשבה וערך האמת החשיב כתכונות אובייקטיביות כאלו. משפטים בעלי מובן שונה הם שונים מבחינה אובייקטיבית, ולא רק מבחינה סובייקטיבית. אולם כיצד מעוגן התוכן האובייקטיבי של אלו? שיקולים כאלו הובילו את פרגה להציע את קיומו של עולם שלישי של ישים, שאליו שייכים התכנים האובייקטיביים – המחשבות והמובנים – המשותפים לבני אדם שונים. זרמים שונים בפילוסופיה האנליטית נחלקים אם הם מוכנים לקבל ריאליזם בנוגע לקיומו של עולם שלישי שכזה, כמתחייב מן האובייקטיביות של השפה, או מתנגדים לכך.
ביבליוגרפיה

Begriffsschrift, eine der arithmetischen nachgebildete Formelsprache des reinen Denkens (Halle a. S.: Louis Nebert, 1879).
Concept Notation: A formula language of pure thought, modelled upon that of arithmetic (English by S. Bauer Mengelberg), in: J. van Heijenoort, From Frege to Gödel: A Sourcebook in Mathematical Logic, 1879–1931 (Cambridge, MA: Harvard University Press).
כתב מושגים (ירושלים: הוצאת שלם, בתרגום גלעד ברעלי, 2004).
Die Grundlagen der Arithmetik: eine logisch-mathematische Untersuchung über den Begriff der Zahl (Breslau: w. Koebner, 1884).
The Foundations of Arithmetic: A Logic-Mathematical Enquiry into the Concept of Number (Oxford: Blackwell, English by J. L. Austin, second revised edition, 1974).
Grundgesetze der Arithmetik (Jena: Verlag Herman Pohle, Band I/II, 1893/1903).
The Basic Laws of Arithmetic, (Berkeley: U. California Press, English by M. Furth, Volumes I/II, 1964).
Über Sinn und Bedeutung , in: Zeitschrift für Philosophie und philosophische Kritik , NF 100 (1892), SS. 25–50.
On Sense and Reference, in: Peter Geach and Max Black (eds. and trans.), Translations from the Philosophical Writings of Gottlob Frege (Blackwell, 1st ed. 1952, 3rd ed. 1980).
על מובן והוראה (בתרגום שושנה שוורץ וגלעד ברעלי), בתוך: עיון, כרך ל"ג, חוברת 3 (1984), עמ' 364–382.
Über Begriff und Gegenstand , in: Vierteljahresschrift für wissenschaftliche Philosophie , 16 (1892), SS. 192–205.
On Concept and Object in: Peter Geach and Max Black (eds. and trans.), Translations from the Philosophical Writings of Gottlob Frege (Blackwell, 1st ed. 1952, 3rd ed. 1980).
מושג ואובייקט (בתרגום א.י. פוזננסקי), בתוך: א. צבי בראון (עורך), מפרמנידס עד הוגי ימינו: מקראה באונטולוגיה (ירושלים: הוצאת מאגנס, 1976), כרך ב', עמ' 513–523.
Die Gedanke: Eine logische Untersuchung, in: Beiträge zur Philosophie des deutschen Idealismus, 1 (1918), SS. 58-77.
המחשבה: חקירה לוגית (בתרגום א. צבי בראון), בתוך: עיון, כרך ל"ג, חוברת 3 (1984), עמ' 383–402.
לקריאה נוספת

גלעד ברעלי, אבות הפילוסופיה האנליטית, כרך א', 'פרגה: לוגיקה, משמעות, אודותיות'. גרעי"ן הוצאה עצמית, ירושלים 2009.
Diamond, Cora, 1991. The Realistic Spirit. MIT Press.
Dummett, M., 1973, Frege: Philosophy of Language, London: Duckworth
Dummett, M., 1991, Frege: Philosophy of Mathematics, Cambridge: Harvard University Press.
הערות שוליים

↑  Yvonne Sherratt (21 במאי 2013). Hitler's Philosophers. Yale University Press. p. 60. ISBN 978-0-300-15193-0. OCLC 1017997313. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Frege, Gottlob" in Encyclopedia of Philosophy. Vol. 3 (2 ed.), p. 725, ארכיון האינטרנט (באנגלית)
↑  זו כותרת התרגום לעברית. המאמר נכתב במקור בגרמנית: Über Sinn und Bedeutung, תורגם לאנגלית בכותרת: On sense and reference
↑  פרגה, המחשבה: חקירה לוגית, 1984 ("Der Gedanke", ‏1918).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261360205171  PLWABN: 9810541680805606  BIBSYS: 90079249  BNE: XX933058  BnF: cb119035228 (data)  CANTIC: a10087539  CiNii: DA0032858X  GND: 118535161  ISNI: 0000 0001 2132 6294  LCCN: n79117996  LNB: 000028687  MGP: 46166  NDL: 00440110  NKC: jn20000700561  NLA: 35102466  NLG: 64774  NLK: KAC199609298  NSK: 000048437  NTA: 068384939  RERO: 02-A024429722  SELIBR: 187415  SNAC: w6dj6zwk  SUDOC: 026874229  Trove: 827086  VcBA: 495/86984  VIAF: 51689723   WorldCat (עם VIAF): 51689723
קבוצת שכולו טוב

| --- | --- |
סמליל "שכולו טוב"
 פעילות:  שיקום ושילוב מתמודדי נפש בקהילה
 תחום:  תעסוקה מוגנת, תעסוקה מעברית
 מדינה:  ישראל ישראל
 משרד ראשי:  בת שבע 1, לוד
 חטיבות:  סיפור חוזר  ערכותי  קפה טוב  כוורת  כלב טוב  דנדשה  הקונדיטורה
 מקום פעילות:  ישראל
 מייסדים:  עירד אייכלר
 יושב ראש:  עירד אייכלר
 מנכ"ל:  עופר כהן
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־20 שנה)
 אתר קבוצת שכולו טוב
 
קבוצת שכולו טוב היא עמותה ישראלית לקידום ושילוב תעסוקתי וחברתי של אנשים עם התמודדויות נפשיות.
העמותה

העמותה נוסדה בשנת 2005 על ידי היזם החברתי עירד אייכלר. הקבוצה מספקת שירותי שיקום ברחבי ישראל לכ-7,000 אנשים עם מוגבלות והיא ספק שירותים מוכר של משרד הבריאות, משרד הרווחה והביטחון החברתי ומשרד הביטחון. בשנת 2020 היו הכנסות העמותה כ-96 מיליון ש"ח, כ-83% מהן ממתן שירותים למדינה, והיתר הוא הכנסה מפעילות עסקית. בסוף שנה זו הועסקו בעמותה 432 עובדים, ועלות שכרם של חמשת בעלי השכר הגבוה בעמותה הייתה כ-2.55 מיליון ש"ח.
קבוצת שכולו טוב אינה מקבלת תרומות ואינה נעזרת במתנדבים, ומעודדת את עובדיה השכירים ואת המתמודדים המקבלים שירותים במסגרתה להתנדב ולתרום בעצמם לקהילה באמצעות עשייה חברתית.
פעילויות הקבוצה

פעילויות הקבוצה מתבססות על מיזמים יצרניים, קמעוניים וחברתיים, אשר מהווים אמצעי להשגת מטרת העל של הקבוצה: שיקום תעסוקתי וחברתי, ככלי לקידום מסע ההחלמה האישי של כל מתמודד.
במסגרת הקבוצה פועלים מספר מיזמים ברחבי ישראל.