stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תסמונת קושינג
טיפול

תסמונות קושינג יאטרוגניות מטופלות בשינוי מינון התרופות או בהפסקת נטילתן.
הטיפול בתסמונת קושינג עקב גורמים פנימיים מכוון ליותרת המוח או ליותרת הכליה. הסרת הרקמות הבעייתיות או הריסתן בעזרת הקרנות מפחיתות את רמות הקורטיקוסטרואידים. אם שתי יותרות הכליה מוסרות בניתוח, מקבלים החולים הורמונים מלאכותיים. טיפול שמרני בעזרת בתרופות מדכאות יצור קורטיזול נחשב לבעל אפקט מוגבל.
טיפול > טיפול וטרינרי

טיפול רפואי: התרופה הקלאסית בשימוש היא ליזודרן. זוהי נגזרת של DDT אשר הורסת את רוב רקמת יותרת הכליה. בכלבים עם גידול בבלוטת יותרת המוח רקמת בלוטת יותרת הכליה רגישה יותר ונהרסת בקלות רבה יותר מבכלב בריא. הטיפול ניתן במינון גבוהה עד שנצפית הקלה בסימנים הקליניים ואז מפחיתים את המינון. תופעת לוואי נפוצה של הטיפול הזה היא יצירת מצב הפוך לתסמונת קושינג שהוא תסמונת אדיסון. בתסמונת אדיסון קל יותר לטפל.
ניתוח: הסרת הגידול בניתוח נעשית בהתאם למקום הגידול. גידולים ביותרת הכליה מגיבים פחות טוב לטיפול התרופתי והם גם קלים יותר להסרה מגידולים בבלוטת יותרת המוח. גידולים בבלוטת יותרת המוח מוסרים באופן שגרתי בבני אדם. בכלבים קשה יותר לזהות את הגידול ויש צורך בהסרת כל בלוטת יותר המוח אשר מלווה בסימנים קליניים קשים ומחייבת מתן חיצוני של ההורמונים השונים המופרשים על ידי בלוטה זו. לפיכך, הסרת גידולים מיותרת המוח אינם מעשיים כל כך. כאשר יש גידול ביותרת המוח ניתן עם זאת להסיר את שתי בלוטות יותרת הכליה ובכך לבטל את השפעת הגידול הראשוני. התוצאה היא היעלמות תסמונת קושינג והופעת תסמונת אדיסון קשה. הטיפול בתסמונת אדיסון הוא יעיל יותר אך זהו מצב מסכן חיים, בעוד שתסמונת קושינג איננה כזו, ולכן טיפול זה אינו מומלץ על פי רוב.
כאשר הגידול הוא ביותרת הכליה ניתן להסירו. זהו ניתוח מורכב עם אחוזי תמותה גבוהים למדי והוא מבוצע מאחר שהטיפול התרופתי אינו כל כך יעיל במצב זה. אם אין גרורות והניתוח נחל הצלחה סיכויי השרידות של הכלב יהיו טובים.
ראו גם

תסמונת אדיסון
מתירפון
The European Register on Cushing's Syndrome
(https://web.archive.org/web/20081120192605/http://www.pituitarysociety.org/public/specific/cushing/cushings.pdf Patient information] (English]
לקריאה נוספת

רוברט ברקוב (עורך ראשי), מרק, המדריך הרפואי השלם לבית ולמשפחה, כנרת זמורה ביתן דביר, 2002. עמ' 714–715
הערות שוליים

↑  מחלת קושינג, באתר המרכז הרפואי על שם סוראסקי
↑  סימנים ותסמינים של סרטן הריאה, באתר העמותה הישראלית לסרטן ריאה, ‏1 באוקטובר 2019
↑  סטרואידים, באתר האגודה למלחמה בסרטן
↑  תסמונת קושינג: גורמים, תסמינים ודרכי טיפול, באתר BEOK, ‏16 בפברואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00575947  NKC: ph358662 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מי שחלם

| --- | --- |

 סינגל בביצוע להקת גייסות השריון
 מתוך האלבום 6 ימים בטנק
 יצא לאור:  1967
 סוגה:  שירי זיכרון
 שפה:  עברית
 כתיבה:  דידי מנוסי
 לחן:  יוחנן זראי
"מי שחלם" הוא שיר שנכתב עבור להקת גייסות השריון, ובוצע בתוכניתה התשיעית, "6 ימים בטנק", שהועלתה זמן קצר לאחר מלחמת ששת הימים בבימויה של מירי מגנוס. השיר נכתב על ידי הפזמונאי והעיתונאי דידי מנוסי והולחן על ידי יוחנן זראי.
רקע

תוכניתה של להקת גייסות השריון ב-1967, לאחר מלחמת ששת הימים נקראה "6 ימים בטנק", שם שהעביר מסר לציבור הקהל על ההווי הקרבי שהיה בעת מלחמת ששת הימים בקרב אנשי החיל. בין שירי התוכנית, "מי שחלם", "ליל ניצחון", "אי שם" ו"מכתב מהקייטנה". בין חברי הלהקה היו: תיקי דיין, טליה שפירא, אבי טולדנו, דורי בן זאב, עזרא דגן ואפי וייס.
רקע > ביצועים

השיר הוקלט בביצועים רבים, בין היתר של אריק איינשטיין, אריק לביא, יפה ירקוני, והראל סקעת.
בתרבות

"מי שחלם -נתן שלם ויומניו", הוא ספרו של פרופ' יורם בר-גל, המתאר את חייו של נער שעלה מסלוניקי לארץ ב-1914 ומאבקיו להשתלבות בחברה הישראלית.
בשנת 2005 הועלה המחזמר "מי שחלם" בהשראת סיפור חייו של יצחק רבין. במחזמר השתתפו בין היתר עודד תאומי, חני נחמיאס, גילה אלמגור, הראל סקעת, שולי נתן, אסף אשתר, יעל דואני, והילה זיתון.
הערות שוליים

↑  מי שחלם לו ונשאר לו החלום, באתר הספרייה הלאומית
↑  אורי הייטנר, מי שחלם / להקת גייסות השריון, באתר הבלוג של אורי הייטנר, ‏23.12.2013
↑  מי שחלם נתן שלם ויומניו, באתר מודן הוצאה לאור
↑  מי שחלם - מחזמר, באתר הבמה
שמלת כלולות

| --- | --- |
 סינגל בביצוע שלישיית המעפיל
 יצא לאור:  1970 
 סוגה:  זמר עברי 
 שפה:  עברית 
 אורך:  2.12 דק' 
 כתיבה:  דודו ברק 
 לחן:  נחום היימן 
 
"שמלת כלולות" הוא שיר שאת מילותיו כתב דודו ברק, הולחן על ידי נחום היימן, עובד על ידי אריה לבנון (כולל ההקדמה וקטעי המעבר) ובוצע על ידי שלישיית המעפיל בפסטיבל הזמר והפזמון תש"ל (1970).
השיר לא זכה באחד המקומות הראשונים, אך הוא מבין השירים היותר מוכרים ומושמעים לאורך השנים מפסטיבל זה; ואף זכה למספר ביצועים נוספים (צחי ויעל, ריקה זראי, הגבעטרון ועוד).
מילות השיר מנוסחות בגוף ראשון זכר ובהן הדובר מציע "שמלת כלולות" המסמלת בהדרה את אהבתו לבת הזוג שלו.
השיר הולחן על ידי נחום היימן במקצב של 6/8 כשכל תיבה רביעית היא ב-4/8
; ומכאן שמדובר לכאורה במקצב של 22/8.
היימן עצמו טוען שמדובר במקצב שמשתנה, אך מציין שמקצבים שבורים כאלו שאופייניים לסגנונות שונים של מוזיקה מזרחית כמו שירת יהודי ספרד ותימן השפיעו עליו
.
הערות שוליים

↑  דרך ארץ השקד - שירי הלחן של דודו ברק, עמוד 94.
↑  יש לנחום היימן מספר שירים במקצב של 7/8, למשל: ערב על גגות, ארץ שבעת המינים, ריח תפוח ואודם שני ועוד.
ארגון הפליטים הבין-לאומי

| --- | --- |

 התאגדות:  ארגון בין-ממשלתי
 שפה רשמית:  אנגלית
 תקופת הפעילות:  1946–1952 (כ־6 שנים)
 נוצר מתוך:  האומות המאוחדות
 
ארגון הפליטים הבין-לאומי (באנגלית: The International Refugee Organization; בראשי תיבות: IRO) הוא ארגון אשר הוקם ב-1946, כדי לטפל בבעיית הפליטים שנוצרה בעקבות מלחמת העולם השנייה. התפקיד העיקרי של הארגון היה ליישב מחדש אנשים שמסיבות חוקיות אינם יכולים לחזור למדינת מוצאם. בשנת 1952 הופסקה פעילות הארגון. את מקומו תפסה נציבות האו"ם לפליטים האחראית על פליטים מכל העולם, למעט הפליטים הפלסטינים, המטופלים על ידי אונר"א.
26 מדינות היו חברות בארגון הפליטים הבין-לאומי: אוסטרליה, איטליה, איסלנד, ארגנטינה, ארצות הברית, בלגיה, ברזיל, בריטניה, גואטמלה, דנמרק, הולנד, הונדורס, הפיליפינים, הרפובליקה הדומיניקית, סין, ונצואלה, לוקסמבורג, ליבריה, נורווגיה, ניו זילנד, פנמה, פרו, צרפת, קנדה ושווייץ. במהלך שנות פעילות הארגון שוקמו בין 5 ל-10 מיליון פליטים בשיתוף פעולה עם כ-60 סוכנויות מקומיות ובין-לאומיות.
הקמת הארגון

הארגון הוקם ב-20 בפברואר 1946, בעקבות המלצת החלק הראשון של העצרת הכללית, המועצה הכלכלית והחברתית, אשר ניתנה ב-16 בפברואר 1946. הוועדה המליצה על הקמת גוף בינלאומי שיהיה אחראי על הגדרת מיהם האנשים הזכאים לסיוע והגנה ודיווח על מספר הפליטים ומיקומם. בישיבה השנייה הוועדה החליטה להקים ועדת כספים של ארגון הפליטים הבינלאומי. דו"ח הוועדה וטיוטת החוקה נקראו שוב בישיבה השלישית והועברו לאספה הכללית כדי לקבל החלטה בקשר לנושאים שהועלו בישיבה זו.
החוקה

חוקת הארגון נחתמה בפלאשינג מדו, ניו יורק, ב-15 בדצמבר 1946. על פי החוקה, פליט הוא אדם אשר נאלץ לעזוב את מדינתו בשל חשש מסוים מרדיפות על רקע גזע, דת, לאום, השתייכות לקבוצה או דעה פוליטית מסוימת. החוקה ציינה את שדה הפעולה של הארגון, ועיגנה את האמירה שנויה במחלוקת ביחס לכך שטיפול בפליטים ממוצא אתני גרמני שגורשו או יגורשו מארץ לידתם לגרמניה, אינו באחריות הארגון.
"הממשלות המקבלות חוקה זו, מזהות כי: פליטים ועקורים אמתיים מהווים בעיה דחופה, שהיא בינלאומית בהיקפה ובאופייה; לגבי העקורים, המשימה העיקרית שתבוצע היא לעודד ולסייע בכל דרך אפשרית את שיבתם המוקדמת לארץ מוצאם; פליטים ועקורים אמתיים צריכים להיעזר בפעולה בינלאומית, אם לחזור למדינות הלאום שלהם או למעונם הרגיל, או למצוא בתים חדשים במקומות אחרים, בתנאים הקבועים בחוקה זו; ...פליטים ועקורים אמתיים, עד שיושלם תהליך שיבתם מחדש, או השבתם מחדש והשלמתם מחדש, יש לשמור על זכויותיהם ועל האינטרסים הלגיטימיים שלהם, לקבל טיפול וסיוע, ובמידת האפשר להיות מועסקים תעסוקה כדי למנוע את התוצאות הרעות והאנטי-חברתיות שלבטלה מתמשכת.."
החוקה שיקפה חודשים רבים של ניסיונות לשילוב כמה נקודות מבט מנוגדות בנוגע למטרות הארגון. בזמן שההיבט ההומניטרי של הארגון הודגש על ידי כולם, הייתה אי הסכמה חדה לגבי התקציבים והסדרים כספיים, מדיניות ושיטות הארגון. המדינות המערביות (ארצות הברית, אירופה ובריטניה) העדיפו לנקוט במדיניות פתוחה של הגדרה רחבה יותר של עקורים ופליטים, בניגוד למדינות המוצא (כולל ברית המועצות), שהעדיפו מדיניות של יישוב מחדש והגדרה קפדנית.
לקריאה נוספת

A Decade of American Foreign Policy 1941-1949 Constitution of the International Refugee Organization, December 15, 1946
הערות שוליים

↑  Dennis Gallagher, The Evolution of the International Refugee System, Center for Migration Studies of New York, Inc, 1989, עמ' 579–598
↑  Treaties and international agreements registered or filed and recorded with the Secretariat of the United Nations
↑  International Refugee Organization, Vol. 1, No. 1 (Feb., 1947), pp. 137-138
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310288205171  GND: 278198-0  ISNI: 0000 0001 1011 8625  LCCN: n82228812  NKC: ko20211114029  NLA: 35138228  SNAC: w6zh0mws  SUDOC: 133283232  VIAF: 137826942   WorldCat (עם VIAF): 137826942
אנטון ילצ'ין

| --- | --- |

 לידה:  11 במרץ 1989 סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 נהרג:  19 ביוני 2016 (בגיל 27) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הוליווד פוראבר 
 שם לידה:  Anton Viktorovich Yelchin 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  2000–2016 (כ־16 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  מרכז שרמן אוקס ללימודים מועשרים  מכללת פירס לוס אנג'לס 
 פרסים והוקרה:  פרס אגודת מבקרי הקולנוע של בוסטון להרכב הטוב ביותר (2009)  פרס האמן הצעיר לשחקן הראשי הטוב ביותר בסרט באורך מלא (2002)  פרס האומן הצעיר (2002) 
 https://www.antonyelchinofficial.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
אנטון ילצ'ין, 2011
אנטון ויקטורוביץ' ילצ'ין (באנגלית: Anton Viktorovich Yelchin; ברוסית: Анто́н Ви́кторович Ельчи́н;‏ 11 במרץ 1989 – 19 ביוני 2016) היה שחקן קולנוע יהודי-אמריקאי. התפרסם בזכות הופעותיו בסרטים "שליחות קטלנית: התעוררות", "אלפא דוג" ובטרילוגיה המחודשת של מסע בין כוכבים: "סטארטרק", "סטארטרק: אל תוך החשיכה", ו"סטארטרק: אל האינסוף".
ביוגרפיה

ילצ'ין נולד בלנינגרד שבברית המועצות דאז (כיום סנקט פטרבורג ברוסיה) למשפחה יהודית.
הוריו, ויקטור ילצ'ין ואירינה קורינה, היו רקדני קרח מהמפורסמים והמצליחים ביותר ברוסיה. בגלל יהדותם והאנטישמיות של המשטר הסובייטי לא הורשו לייצג את ברית המועצות באולימפיאדת סאפורו (1972). הם היגרו עמו לארצות הברית כאשר ילצ'ין היה בן חצי שנה, קיבלו מעמד של פליטים פוליטיים יהודים, והתיישבו בלוס אנג'לס.
בארצות הברית עובדת אמו בתור כוריאוגרפית של החלקה אמנותית, ואביו הוא מאמן החלקה אמנותית שאימן בעבר את המחליקה סשה כהן.
ילצ'ין למד קולנוע באוניברסיטת דרום קליפורניה. הוא התגלה בגיל צעיר, כשלמד בכיתת משחק מיוחדת בלוס אנג'לס. מחוץ לקריירה שלו בתור שחקן, הוא ניגן על גיטרה ועל פסנתר עם להקת הפאנק רוק "ראשי הפטישים".
קריירה

ילצ'ין החל את הקריירה שלו כילד בסרטים הקטנים "זה הזמן לרקוד", "מיילו יוצא לעולם", וביותר מפורסמים "שעת העכביש", בתור בנו של נשיא רוסיה, ו"לבבות באטלנטיס", בתפקיד ראשי לצדו של אנתוני הופקינס.
כשהתבגר מעט גילם את ביירד, בנו של הפסיכיאטר ד"ר קרייג הפסטודט (האנק עזריה) בשתי עונות סדרת הדרמה "הף".
הוא גילם את הקורבן זאק מאצורסקי, המבוסס על דמותו של ניקולס מרקוביץ' בסרט הפשע "אלפא דוג", ואת דמות הנער הראשית בסרט "צ'ארלי ברטלט".
ילצ'ין פרץ לתודעה בשני שוברי הקופות של קיץ 2009, "שליחות קטלנית: התעוררות", בתור נער ההתנגדות קייל ריס, אביו של מנהיג המרד האנושי במכונות ג'ון קונור (כריסטיאן בייל), ו"סטארטרק", בתור הנווט הרוסי פאבל צ'כוב.
ב-2011 כיכב בסרט הדרמה הרומנטי "מאוהבים בטרוף" ("בטירוף" / "כמו משוגעים"), לצד פליסיטי ג'ונס וג'ניפר לורנס.
בשנת 2015 שיחק לצד אימוג'ן פוטס בסרט האימה "חדר מנוחה" של הבמאי ג'רמי סולנייר.
ביולי 2016, כחודש לאחר מותו, יצא לאקרנים סרט המדע הבדיוני "סטארטרק: אל האינסוף". הוא שיחק בו לצד כריס פיין ואידריס אלבה. זהו הסרט ה-13 במספר בסדרת סרטי "מסע בין כוכבים", והוא משמש כהמשכו הישיר של הסרט "האויב בתוכנו - סטארטרק" משנת 2013.
ילצ'ין נהרג לאחר סיום צילומי הסרט. בקרדיטים שבסיום הוסיפו יוצרי הסרט "סטארטרק" הקדשה לזכרו, For Anton, מיד לאחר ההקדשה ישנה גם הקדשה לשחקן לאונרד נימוי, ששיחק בעבר את דמותו של ספוק ונפטר לפני תחילת הצילומים.
ב-2017 יצא סרט חדש בכיכובו "זיכרון מחדש", בו הוא משחק לצד פיטר דינקלג'.
מותו

אנטון ילצ'ין נהרג בתאונת דרכים בחניית ביתו ב-19 ביוני 2016, בן 27 במותו. בשל גילו הוכנס לרשימת חברי מועדון 27. גופתו נמצאה סמוך לביתו שבלוס אנג'לס על ידי חברים, שדאגו משום שלא הופיע לחזרות לקראת תפקיד חדש שהיו אמורות להתקיים באותו יום. הוא נמצא כשהוא ללא רוח חיים. לדברי המשטרה, כלי הרכב שלו עדיין פעל והמכונית הייתה בהילוך סרק. הוא נפגע מרכבו שלו, שהידרדר לאחור בחניון.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | A Man Is Mostly Water | אוגי |  |
| 2001 | מיילו יוצא לעולם | מיילו |  |
| 2001 | 15 דקות | ילד בבניין בוער |  |
| 2001 | שעת העכביש | דימיטרי סטארודובוב |  |
| 2001 | לבבות באטלנטיס | בובי גארפילד |  |
| 2002 | A Time for Dancing | ג'קסון |  |
| 2002 | Rooftop Kisses | צ'ארלי |  |
| 2004 | בית הזכרונות | טומי וורשאו |  |
| 2005 | אנשים ללא מורא | פין ארל |  |
| 2006 | אלפא דוג | זאק מזורסקי |  |
| 2007 | צ'ארלי ברטלט | צ'ארלי ברטלט |  |
| 2008 | אוהב אותך, ניו יורק | נער |  |
| 2008 | באמצע שום מקום | דוריאן ספיץ |  |
| 2009 | סטארטרק | פאבל צ'כוב |  |
| 2009 | שליחות קטלנית: התעוררות | קייל ריס |  |
| 2010 | Memoirs of a Teenage Amnesiac | אייס צוקרמן |  |
| 2011 | כמו משוגעים | ג'ייקוב הלם |  |
| 2011 | אתה ואני | אדוורד ניקיטין |  |
| 2011 | החיים הכפולים של וולטר | פוקטר בלאק |  |
| 2011 | תצפית על גבעת הפרגים | שון קזאמה | דיבוב |
| 2011 | הדרדסים | ביש-גדא | דיבוב |
| 2011 | חג מולד מדורדס | ביש-גדא | דיבוב; סרט קצר |
| 2011 | ליל האימה | צ'ארלי ברוסטר |  |
| 2012 | פיראטים! | פיראט לבקן | דיבוב |
| 2013 | סרט 43 | נקרופיל בחדר מתים | סצנות שנמחקו בעריכה |
| 2013 | אוד תומאס | אוד תומאס |  |
| 2013 | סטארטרק: האויב בתוכנו | פאבל צ'כוב |  |
| 2013 | רק האוהבים שורדים | איאן |  |
| 2013 | הדרדסים: האגדה על הפרש המסתורי | ביש-גדא | דיבוב; סרט קצר |
| 2013 | הדרדסים 2 | ביש-גדא | דיבוב |
| 2014 | חסר כיוון | קוונטיין |  |
| 2014 | 5 עד 7 | בריאן בלום |  |
| 2014 | סימבלין | קלוטן |  |
| 2014 | איך להיפטר מהאקסית | מקס |  |
| 2014 | מרוץ נגד הזמן | מילטון שולץ |  |
| 2015 | הניסוי | רנהסליר |  |
| 2015 | סוסים שבורים | ג'ייקוב הקמן |  |
| 2015 | אזור הסחף | פייר |  |
| 2015 | חדר מנוחה | פאט |  |
| 2016 | סטארטרק: אל האינסוף | פאבל צ'כוב | יצא לאקרנים לאחר מותו |
| 2016 | פורטו | ג'ייק קלימן | שוחרר לאחר מותו |
| 2017 | גזעיות | טים | שוחרר לאחר מותו |
| 2017 | זיכרון מחדש | טוד | שוחרר לאחר מותו |
| 2017 | אנחנו לא שייכים לכאן | מקסוואל גרין | שוחרר לאחר מותו, תפקידו האחרון |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | ER | רובי אדלשטיין | פרק: "Be Still My Heart" |
| 2000 | ג'פטו | ילד הולך מכות | סרט טלוויזיה של ABC |
| 2002 | המשפט של איימי | דייוויס בישופ | פרק: "The Justice League of America" |
| 2002 | מפגשים (אנ') | ג'ייקוב קלארק בצעירותו | 2 פרקים |
| 2002 | הפרקליטים | ג'סטין לנגר | 2 פרקים |
| 2003 | ללא עקבות | ג'וני אטקינס | פרק: "The Bus" |
| 2004 | תרגיע | סטיוארט | פרק: "The Blind Date" |
| 2004 | NYPD Blue | איוון גראבר | פרק: "Take My Wife, Please" |
| 2004 | ג'ק | ג'ק | סרט טלוויזיה של שואוטיים |
| 2006-2004 | האף | בירד | תפקיד ראשי (2 עונות); 25 פרקים |
| 2006 | חוק וסדר: כוונה פלילית | קיית' טיילר | פרק: "Tru Love" |
| 2006 | מחשבות פליליות | ניית'ן האריס | פרק: "Sex, Birth, Death" |
| 2011 | החיים והזמנים של טים | טרנט | דיבוב; פרק: "The Caddy's Shack/The Sausage Salesman" |
| 2016-2015 | סופרמנשן | דאדלי | דיבוב; 2 פרקים |
| 2018-2016 | ציידי הטרולים | ג'ים | דיבוב; 41 פרקים שוחרר לאחר מותו |
הערות שוליים

↑  Times, Los Angeles. "'Star Trek' actor Anton Yelchin's SUV was recalled in April over rollaway risk". latimes.com. נבדק ב-2016-06-20.
↑  "'Star Trek' actor Anton Yelchin dies in freak car accident". CNN. נבדק ב-19 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Actor who played Chekov in Star Trek reboot dead after being pinned by own car". CBC News. נבדק ב-2016-06-20.
↑  "Star Trek actor Anton Yelchin died of his injuries in less than a minute after his Jeep crushed him as coroner officially rules it an accident". Daily Mail. נבדק ב-14 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| סדרת שליחות קטלנית |
| --- | --- | --- |
| סרטים | שליחות קטלנית (1984) • שליחות קטלנית 2: יום הדין (1991) • שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות (2003) • שליחות קטלנית: התעוררות (2009) • שליחות קטלנית: ג'נסיס (2015) • שליחות קטלנית: גורל אפל (2019) |  |
| דמויות | המחסל • T-1000 • שרה קונור • ג'ון קונור • קייל ריס • סקיינט |  |
| שחקנים | ארנולד שוורצנגר • לינדה המילטון • מייקל בין • אדוארד פרלונג • רוברט פטריק • ניק סטאל • קלייר דיינס • קריסטנה לוקן • לנה הידי • תומאס דקר • כריסטיאן בייל • אנטון ילצ'ין • סם וורת'ינגטון • אמיליה קלארק • ג'ייסון קלארק • ג'יי קורטני • לי ביונג-הון • ג'יי קיי סימונס |  |
| סדרות טלוויזיה | שליחות קטלנית: יומני שרה קונור • שליחות קטלנית: ההתחלה |  |
| שונות | T2 3-D: Battle Across Time • משחקי וידאו • קומיקס • ספרים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007413510205171  BNE: XX1512266  BnF: cb144464719 (data)  GND: 1024900827  ISNI: 0000 0000 7824 8779  LCCN: no2002031304  MusicBrainz: 6bd2f3ae-5d30-4c05-a5ab-4dc8bf9d43ae  NKC: xx0089083  NTA: 341476684  SUDOC: 142490083  VIAF: 56830761   WorldCat (עם VIAF): 56830761 
אנטון ילצ'ין, 2008
ארטיום קולישב

ארטיום אלכסנדרוביץ' קולישב (ברוסית: Артём Александрович Кулишев; נולד ב-26 באוגוסט 1993) הוא כדורגלן רוסי, בעמדת הקשר השמאלי בקובאן קרסנודאר.
קריירת מועדונים > רוסטוב

הוא התחיל את הקריירה בבית הספר לכדורגל של מועדון "רוסטוב". ב-2 באוגוסט 2013 עשה את הופעת הבכורה שלו בשורות רוסטוב במשחק נגד "אנז'י מחצ'קלה" במסגרת ליגת העל. בעונת 2014/2015 הושאל לקבוצת ויטיאז פודולסק.
קריירת מועדונים > דינמו סנקט פטרבורג

ב-1 ביולי 2015 עבר לדינמו סנקט פטרבורג והפך לבורג מרכזי בהרכב הקבוצה. בעונת 2017/2018 הוכתר למלך השערים של הליגה, כשלזכותו 17 שערים.
קריירת מועדונים > בקבוצות מהליגות הנמוכות

ביוני 2018 חתם בקבוצת אורנבורג מליגת העל הרוסית בכדורגל, בה שיחק עד שזו ירדה לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה. בעונת 2020/2021 שיחק במדי צ'ייקה מליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה ובתום עונה חתם בפאקל וורונז'.
הערות שוליים

↑  «Анжи»-«Ростов»
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Israel-1

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 סוג:  מחשב-על 
 יצרן:  Nvidia 
 
Israel-1 הוא מחשב-על ליישומי בינה מלאכותית שנבנה בישראל על ידי חברת Nvidia.
היסטוריה

במאי 2023 הכריזה חברת Nvidia, שלה מרכז פיתוח גדול בישראל, כי תקים בישראל מחשב-על בתחום הבינה המלאכותית. המחשב צפוי לשמש תחילה את אנבידיה לצורכי מחקר ופיתוח ולשיתופי פעולה עם התעשייה, ובהמשך יהיה זמין כחלק משירות מחשוב-העל בענן של אנבידיה, NVIDIA DGX Cloud, כך שארגונים וגופים נוספים יוכלו להשתמש בו.
השלב הראשון של המחשב החל לפעול בנובמבר 2023, והשלמת בנייתו צפויה לרבעון השני של 2024.
בנובמבר 2024 נכלל המחשב במקום ה-34 ברשימת TOP500 של מחשבי העל החזקים בעולם.
מאפיינים

בשלב הראשון המחשב כולל 128 מערכות Dell PowerEdge XE9680 (מקו השרתים PowerEdge (אנ') של חברת דל), שבהן 1,024 מעבדים גרפיים מדגם NVIDIA HGX H100 80GB, יותר מ-40 מתגי אתרנט מדגם Spectrum-4 של Nvidia ו-1,280 שבבים מסוג NVIDIA BlueField-3 ו-SuperNIC שפותחו במרכז הפיתוח של אנבידיה בישראל. הרכב זה מספק ביצועים של 4 אקסה-פלופס (‎4×1018‎) ליישומי בינה מלאכותית ו-65 פטה-פלופס (‎65×1015‎) ליישומים מדעיים.
בשלב השני והסופי המחשב יכיל בדיוק כמות כפולה ממה שהוא מכיל בשלב הראשון: 256 מערכות Dell PowerEdge XE9680, עם יותר מ-34 מיליון ליבות CUDA ומיליון ליבות Tensor מהדור הרביעי. 256 מערכות XE9680 יכילו בסך הכל 2,560 שבבי NVIDIA BlueField-3 DPU ו-SuperNIC, ולמעלה מ-80 מתגי אתרנט מדגם Spectrum-4. הרכב זה יספק ביצועים של 8 אקסה-פלופס (‎8×1018‎) ליישומי בינה מלאכותית ו-130 פטה-פלופס (‎130×1015‎) ליישומים מדעיים.
ראו גם

אל קפיטן (מחשב-על)
הערות שוליים

↑  NVIDIA DGX Cloud, באתר אנבידיה
↑  יוחאי שויגר, בין עשרת המחשבים החזקים בעולם: אנבידיה מקימה בישראל מחשב-על ל-AI, באתר ישראל היום, 29 במאי 2023
1 2 3  אושרי אלקסלסי, ‏מחשב העל של NVIDIA בישראל החל לפעול, באתר Geektime‏, 21 בנובמבר 2023
↑  TOP500 List - November 2024
אריק פון רוזן

| --- | --- |

 לידה:  2 ביוני 1879 Skeppsholm church parish, שוודיה 
 פטירה:  25 באפריל 1948 (בגיל 68) בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה 
 מפלגה:  National Socialist Bloc 
 בן או בת זוג:  Mary von Rosen (19 בינואר 1905–?) 
 
הרוזן פון רוזן (1919)
הרוזן קרל גוסטב בלומפילד אריק פון רוזן (בשוודית: Carl Gustaf Bloomfield Eric von Rosen;‏ 2 ביוני 1879 בסטוקהולם – 25 באפריל 1948, סיפשולמן, סטוקהולם) היה דוקטור לשם כבוד שוודי, מצנט, חוקר, אתנוגרף ודמות בולטת בשוודיה.
ביוגרפיה

פון רוזן היה נשוי לברונית מרי פוק (1886–1967) עמה נולדו לו שישה ילדים: ביורן (נולד בשנת 1905), מרי (נולד ב־1906), קרל גוסטב פון רוזן (נולד ב־1909), בריגיטה[דרוש תעתוק] (נולדה בשנת 1913), אגיל (נולד בשנת 1919) ואנה (נולד בשנת 1926).
אביו של אריק פון רוזן היה הרוזן קרל גוסטב פון רוזן ואמו הייתה אלה קרלטון מור מפילדלפיה, פנסילבניה, נצר למשפחת וינטרופ. סבתו הייתה הסופרת והפילנתרופית קלרה ג'סאפ מור (אנ'). הוא היה אחיו של הרוזן קלרנס פון רוזן. נכדו (דרך בירגיטה) הוא במאי הקולנוע פיטר נסטלר, שב-2009 עשה סרט על רוזן בשם מוות ושטן (Tod und Teufel).
ביוגרפיה > יחסיו עם הרמן גרינג

פון רוזן הפך לגיסו של הרמן גרינג כשאחותה של אשתו, קארין פון קנטזוב, התחתנה עם גרינג. הזוג התוודע כשגרינג הטיס את אריק פון רוזן במזג אוויר גרוע מסטוקהולם לטירת רוקלסטאד, באגם באוון בסורמלנד, שוודיה. בשל תנאי מזג האוויר הגרועים נאלץ גרינג להישאר בטירה. שם התוודע לאחותה של אשתו של פון רוזן, קארין פון קנטזוב. באותה תקופה היא הייתה נשואה לקצין שוודי, אך תהיה אהבתו הגדולה ואשתו לעתיד של הנאצי.
צלב הקרס של פון רוזן

אריק פון רוזן השתמש בצלב קרס כסמל אישי. במקור הוא ראה את הסמל באבני ראשה בגוטלנד, בזמן שהיה בבית הספר. בידיעה שהסמל מסמל מזל טוב עבור הוויקינגים, הוא ניצל את הסמל וסימן אותו על כל מזוודותיו כשיצא למסע לדרום אמריקה בשנת 1901. הסמל נמצא גם בבקתת הציד שהוא פיקד על איוואר טנגבום, במה שכיום הוא שמורת הטבע יוקסטוגוסקוגן, בשנת 1909. בהיותו ידיד של פינלנד, במרץ 1918 הוא נתן למדינה העצמאית החדשה מטוס, מה שציין את תחילתו של חיל האוויר הפיני. המטוס, מדגם MS Parasol / Thulin D, סומן בתג שלו, צלב קרס כחול על רקע לבן. חיל האוויר הפיני אימץ את הסמל הזה כסמל לאומי שלהם.
גרינג הבחין בצלב הקרס במהלך שהותו בשוודיה ובטירתו של פון רוזן (כשהסמל הולחם לחתיכת מתכת ליד האח). עם זאת, צלב הקרס של המפלגה הנאצית הגרמנית אומץ כבר בשנת 1920, שנתיים לפני שגרינג פגש את אדולף היטלר.
הערות שוליים

↑  Reitwiesner, William Addams. "The Ancestors of Senator John Forbes Kerry (b. 1943)". WARGS.COM. נבדק ב-23 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  López, Cristina Álvarez (7 באוגוסט 2017). "Foreplays #3: Peter Nestler's "Death and Devil"". Notebook. MUBI. נבדק ב-23 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rockelstad History". Rockelstad.se. אורכב מ-המקור ב-2013-10-29. נבדק ב-2014-06-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90264026  GND: 123942039  ISNI: 0000 0000 8239 7283  KulturNav: 9d51d079-6399-42fe-9d78-6e855eb0445f  LCCN: n86039930  NTA: 071845917  SELIBR: 208206  SUDOC: 083263314  VIAF: 57533392   WorldCat (עם VIAF): 57533392
עין אל קסיס

|  מיקום המעיין |
| --- | --- |
 אזור:  נווה דניאל, גוש עציון
 נתוני המעיין
 סוג זרימה:  מעיין איתן
 גישה למעיין
 נגישות לציבור:  פתוח
 
עין אל קסיס הוא מעיין שכבה ליד היישוב נווה דניאל שבגוש עציון.
מתחם המעיין כולל שתי בריכות מבטון: האחת בגודל 2X2 מטרים ובעומק 80 ס"מ, ובה המים צלולים מאוד, לאורך כל השנה; השנייה בגודל 4X4 ובעומק של כ-3 מטרים, אך לרוב היא ריקה.
המעיין ממוקם סמוך ליישוב נווה דניאל, דרך כביש הגישה לכיוון "שדה בועז", מאחורי מתקן מתכת מצידו הימני של הכביש. מהכביש ניתן לרדת ברגל כ-200 מטרים בשביל המגיע עד לבריכות.
בסמוך למעיין נמצא גם המעיין עין רדיאטור (עין א-טקה).
לקריאה נוספת

אורי מאור, ארץ המעיינות
אנדרה גות

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 במרץ 1909 ארז'בטווארוש, הונגריה 
 פטירה:  22 בדצמבר 1976 (בגיל 67) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 שם לידה:  Goitein Endre 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  רופא, רופא פנימי 
 
אנדרה גות (במקור גויטיין - Goitein, בהונגרית: Góth Endre; בודפשט, ארז'בטווארוש, 27 במרץ 1909 – בודפשט, 22 בדצמבר 1976) היה דוקטור לרפואה (MD) רופא פנימי יהודי-הונגרי, דוקטור במדעי הרפואה DSc.) (1973)), רופא ראשי, מנהל מחלקה בבית חולים, פרופסור באנדוקרינולוגיה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים, אביו של הרופא מיקלוש גות. הוא היה קורבן לתאונת דרכים ביחד עם בתו.
משפחתו

אנדרה גויטיין נולד במשפחה יהודית כבנם של שאלאמון, שאנדור גויטיין (1877–1920), רופא, ושל סרנה ובר (1884–1952). לאחר שאביו מת במלחמת העולם הראשונה, אנדרה גודל על ידי דודו מצד אמו, שהיה גם רופא. גם אחותו מרגיט גות הייתה רופאה, הרופאה הראשית של מרפאת רחוב Trefort בבודפשט. ב-7 בספטמבר 1936 התחתן עם עוזרת המעבדה קלרה ארדאי בבודפשט. בנו, מיקלוש גות, הוא רופא, רופא פנימי, אנדוקרינולוג, ובתו, אגנש גות, היא מתרגמת ספרותית ועורכת רדיו. הוא היה קורבן תאונת דרכים יחד עם בתו. סבו וסבתו מצד אביו היו יעקב גויטיין וברטה קריינר ומצד אמו אדולף ובר (1860–1935) רופא, וברתה מאנדל (1860–1935).