stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארכידוכסית מריה כריסטינה, דוכסית טשן
הערות שוליים

↑  Stollberg-Rilinger 2017, pp. 761-767
↑  Archives Nationales de Vienne, Autriche; Der Gruftwächter, play by Kafka; Simon Sebag Montefiore, Catherine the Great and Potemkin: The Imperial Love Affair, London, 2010
↑  ustin C. Vovk: In Destiny's Hands: Five Tragic Rulers, Children of Maria Theresa (2010)
↑  Helga Peham: Leopold II. Herrscher mit weiser Hand. Styria, Graz 1987, ISBN 3-222-11738-1, p. 300.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810641609205606  BnF: cb146174342 (data)  BPN: 12331702  GND: 118921584  ICCU: TO0V532952  ISNI: 0000 0001 1026 0242  LCCN: n80008845  NKC: xx0205922  NTA: 070709351  RERO: 02-A012375341  RKD: 69209  SUDOC: 181975424  ULAN: 500064233  VcBA: 495/91838  VIAF: 45591712   WorldCat (עם VIAF): 45591712 
דיוקן עצמי של מריה כריסטינה בשנת 1765
דיוקן שלמריה כריסטינה מאת יוהאן זופני בשנת 1776
דרום טרנדלג

דרום טרנדלג (בנורווגית: Sør-Trøndelag) היה מחוז המורכב מהחלק הדרומי של מחוז טרנדלג של ימינו בנורווגיה. הוא גבל במחוז צפון טרנדלג הישן וכן במחוזות מרה ורומסדל, אופלנד והדמרק. ממערב נמצא הים הנורווגי, וממזרח בשוודיה. המחוז הופרד לחלק הצפוני והדרומי על ידי טרונדהיימס פיורד. מעט יותר מ-200,000 מאוכלוסיית המחוז (או כ־55%) גרים בעיר טרונדהיים ופרבריה. הניב הנורווגי של האזור הוא טרונדרסק.
האזור חולק לשני מחוזות מינהליים בשנת 1804. בשנת 2016 הצביעו שתי המועצות במחוז להתמזג למחוז יחיד ב-1 בינואר 2018.
שם המחוז

השם דרום טרנדלג נוצר בשנת 1919.
הסמל

הסמל היה מתקופת ימינו (1983) – אך היה לו שורשים ישנים: זה היה חותם של גוט אייברסון, הארכיבישוף של טרונדהיים בין השנים 1475–1510.
גאוגרפיה

המחוז הורכב מ־25 עיריות והיה שטח כולל של 18,848 קמ"ר (7,277 מ"ר). טרונדהיים היא העיר הגדולה והמרכז הניהולי של המחוז.
טרונדהיימס פיורד הרחב והארוך נמצא במרכז המחוז הזה, אם כי אזורי החוף משתרעים צפונה מעט יותר. רכסי ההרים דוברפל וטרולהיימן נמצאים בדרום, ואילו חצי האי פוזן נמצא צפונית לפיורד. ההר הגבוה ביותר הוא סטורסקרימן בגובה 1,985 מטר (6,512 רגל), שנמצא בגבול המחוז בין מרה ורומסדל, אופלנד וטרנדלג. הנהר הארוך ביותר שלו הוא אורקלה העובר דרך טרנדלג והדמרק.
כמה מנהרות הסלמון הטובים ביותר באירופה ממוקמים במחוז, הגדולה והמפורסמת ביותר היא גאולה ואורקלווה. הפארק הלאומי דוברפאל – סוננדלספיאלה, הפארק הלאומי פורולוגה, הפארק הלאומי סקרוואן ורולטלדן והפארק הלאומי פמונדסמרקה ממוקמים, או בחלקם, במחוז.
רורוס, בחלק הדרום-מזרחי של המחוז, היא עיירת כרייה שמורה היטב על מישור הררי, והיא אתר מורשת עולמית של אונסקו.
היסטוריה

אנשים חיו באזור זה אלפי שנים. השפלה הפורה הגובלת טרונדהיימס פיורד הייתה ככל הנראה מרכז הכוח החשוב ביותר בעידן הוויקינגים. אורטינגט היה אולם כינוס שנמצא לצד נהר הניד בטרונדהיים ששימש מקום ההכתרה למלכי הוויקינגים כמו הרלד פייר-יאיר (865 עד 933 לספירה) ובנו הוקון הראשון. נידרוס (שמה הקודם של טרונדהיים) שימש כבירת נורווגיה בתקופת הוויקינגים עד ראשית המאה ה-13.
טרונדהיים הייתה מקום מושבו של הארכיבישוף במשך כמה מאות שנים, ויעד עלייה לרגל חשוב לאחר מותו של סנט אולב בשנת 1030.
תחבורה

המחוז מחובר למחוזות האחרים על ידי כביש 6 האירופי (E6) שעובר בטרונדהיים ומחבר את אוסלו בדרום ועובר צפונה לאורך החוף ומסתיים ממש מזרחית לקירקנס בפינמרק. תוואי אירופה E39 מקשר בין דרום טרנדלג למור אוד רומסל.
במחוז ישנם שני שדות תעופה: שדה התעופה רורוס ושדה התעופה אורלנד. שדה התעופה של טרונדהיים, ורנס, נמצא למעשה בסטירדל שבנורד-טרנדלג.
יש רכבות מקומיות המחברות בין כמה עיריות; ישנן גם רכבות המחברות את טרונדהיים לאוסלו, בודו, רורוס וסטיינקר בנורווגיה, וכן סטורלין בשוודיה.
במהלך חודשי הקיץ עוצרות ספינות שייט גדולות יותר בטרונדהיים.
אקלים

מזג האוויר נקבע מאוד לפי כיוון הרוח; רוח דרומית ומזרחית מביאים מזג אוויר שטוף שמש, ואילו מערבית מביאה משקעים עם מזג אוויר מתון בחורף ומזג אוויר גשום קריר בקיץ. צפון מערב-מערב מביא את מזג האוויר הגרוע ביותר עם שלג בחורף (לרוב גשם או גשם בחוף). המשקעים השנתיים הממוצעים משתנים מ-2,000 מ"מ באזורים מסוימים בפוסן, ל-850 מ"מ בטרונדהיים ו-500 מ"מ בלבד באופדל. באזורים הפנימיים בגבהים גבוהים במקצת יש חורפים קרים עם כיסוי שלג אמין, בעוד שבאזורי החוף יש אקלים ימי עם חורפים מתונים וסוערים יותר. בסולה בעיריית פרויה יש ממוצע של 1.5 מעלות צלזיוס בחודש הקר ביותר. ברורוס, בגובה של 628 מ' (2,000 רגל), הממוצע של ינואר הוא 11.2 מעלות צלזיוס (12 מעלות צלזיוס; טמפרטורות הקיץ אינן שונות כל כך הרבה; השפלה המוגנת מעט בפנים הארץ תהיה בקיץ החם ביותר. בסיס תקופה 1961–1990.
ראו גם

צפון טרנדלג
טרנדלג
הערות שוליים

↑  Sigrun Hofstad, Fylkespolitikerne sier ja til Trøndelag fylke, NRK, ‏2016-04-27 (ב־)
↑  Vy (før NSB og Nettbuss) | Togbillett | Bussbillett | vy.no, www.vy.no (בנורווגית)
| מחוזות וטריטוריות בלתי נפרדות של נורווגיה |
| --- | --- | --- |
| רשימת מחוזות מאז 2020 | אגדר • אוסלו • ויקן • וסטלן • וסטפול וטלמרק • טרומס ופינמרק • טרנדלג • ינלנה • מרה ורומסדל • נורדלנד • רוגלנד |  |
| מחוזות לשעבר | אופלנד • אסטפול • אקרסהוס • בוסקרוד • הדמרק • הורדלנד • וסטפול • טלמרק • טרומס • מזרח אגדר • מערב אגדר • סון או פיורנה • פינמרק |  |
| טריטוריות בלתי נפרדות | יאן מאיין • סבאלברד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555019005171  GND: 4308099-6  LCCN: n81107073  MusicBrainz: ca597d1d-eddc-4c92-a9d9-7d860bdaa5d0  VIAF: 125502012   WorldCat (עם VIAF): 125502012
הארכיון היהודי-אמריקאי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארכיון 
 על שם:  ג'ייקוב ראדר מרקוס 
 מיקום:  סינסינטי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מייסדים:  ג'ייקוב ראדר מרקוס 
 קואורדינטות:  39°08′19″N 84°31′13″W﻿ / ﻿39.138566071613°N 84.520257214556°W﻿ / 39.138566071613; -84.520257214556
 אתר רשמי
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הארכיון היהודי-אמריקאי(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הארכיון היהודי-אמריקאי
 
מרכז ג'ייקוב ראדר מרקוס של הארכיון היהודי האמריקאי (באנגלית: The Jacob Rader Marcus Center of the American Jewish Archives) הוא ארכיון אשר נוסד בשנת 1947, ומוקדש לתיעוד חיי הדת, הכלכלה, התרבות והחברה של יהדות ארצות הברית. מלבד הארכיון, פועל במרכז גם מרכז מחקר.
היסטוריה

הארכיון היהודי האמריקאי (AJA) נוסד בשנת 1947 על ידי ד"ר ג'ייקוב ראדר מרקוס, פרופסור בהיברו יוניון קולג'. במשך למעלה מחצי מאה, הארכיון היהודי-אמריקאי שומר על חומרים הקשורים להיסטוריה היהודית-אמריקאית. ד"ר מרקוס ניהל את הארכיון היהודי האמריקאי במשך ארבעים ושמונה שנים עד מותו. לאחר מכן ה-AJA נקרא על שמו של מרכוס. ד"ר גארי פ. זולה, אחד מתלמידיו של מרקוס, הפך למנהל הכללי השני של הארכיון ב-1 ביולי 1998.
אוספים

מרכז ג'ייקוב ראדר מרקוס הוא חטיבה אוטונומית למחצה של היברו יוניון קולג'. המרכז ממוקם בסינסינטי ומכיל למעלה מעשרה מיליון דפי תיעוד. הוא מכיל כמעט 8,000 רגל (2,400 מטרים) של ארכיונים, כתבי יד, חומרי הדפסה, צילומים, קלטות שמע ווידאו, מיקרופילם וחומרים גניאלוגיים. ארבעת תחומי הליבה של איסוף העניין הם רישומים של אישים ומוסדות יהודים אמריקאים בעלי משמעות היסטורית; רישומי היהדות הרפורמית האמריקאית; רישומי הקהילות היהודיות האמריקאיות עם התמקדות מיוחדת ביהודי סינסינטי וכן רישומים של היברו יוניון קולג'.
פרסומים

מרכז מרקוס מפרסם גם פרסום חצי שנתי, The American Jewish Archives Journal (AJAJ). הוא מתעד ומשמר את החיים היהודיים בארצות הברית באמצעות פרסום מאמרים ומסמכים שנכתבו על ידי היסטוריונים אקדמיים ועצמאים מרחבי העולם. כתבי העת זמינים גם באופן מקוון.
תוכנית מלגות

בשנת 1977 הארכיון ייסד את תוכנית המלגות שלו, אשר נועדה להביא חוקרים לסינסינטי על מנת שישתמשו באוסף הייחודי של ה-AJA וכן לשמש במה לפרסומי החוקרים. כיום במסגרת המרכז פועלים כ-12 חוקרים מלגאים.
אתר אינטרנט

אתר האינטרנט של המרכז מציג תערוכות מקוונות, משאבים חינוכיים, תוכניות שמע וויזואלי וקישורים לאוספים מוסדיים אחרים.
הערות שוליים

↑  "''American Jewish Archives Journal". Americanjewisharchives.org. נבדק ב-2013-07-10.
↑  "AJA Fellowship Program". Americanjewisharchives.org. נבדק ב-2013-07-10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257755505171  BnF: cb12374704p (data)  ISNI: 0000 0001 2177 4951  LCCN: no99074554  NKC: kn20080115020  SNAC: w6dk66np  SUDOC: 034819959  VIAF: 124661312   WorldCat (עם VIAF): 124661312
הוראס ורנה

| --- | --- |

הוראס ורנה מעשן מקטרת טורקית (Chibouque); דיוקן עצמי, 1835
 לידה:  30 ביוני 1789 פריז, ממלכת צרפת 
 פטירה:  17 בינואר 1863 (בגיל 73) פריז, הקיסרות השנייה 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 מקום לימודים:  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות 
 תקופת הפעילות:  1810–1863 (כ־53 שנים) 
 זרם באמנות:  הרומנטיקה 
 הושפע על ידי:  פרנסואה-אנדרה וינסאן 
 יצירות ידועות:  קרב יינה, 14 באוקטובר 1806, קרב בובין, 27 ביולי 1214, קרב פונטנוי, 11 במאי 1745 
 פרסים והוקרה:  אמן בית של וילה מדיצ'י  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה  מסדר סנטה אנה, דרגה 2  עיטור  ולדימיר הקדוש, דרגה 3  קצין גבוה בלגיון הכבוד  אביר מסדר כנסיית הקבר הקדוש  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 2  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 1 
 בן או בת זוג:  Olympe Pélissier 
 צאצאים:  Louise Vernet 
 
אמיל ז'אן-הוראס ורנה (בצרפתית: Émile Jean-Horace Vernet; 30 ביוני 1789 –  17 בינואר 1863) היה צייר צרפתי, מחשובי הציירים של האוריינטליזם הצרפתי שפעלו באירופה במאה ה-19.
ביוגרפיה

ורנה נולד במוזיאון הלובר בפריז חמישה חודשים לפני שאביו, הצייר קלוד ז'וזף ורנה, נפטר בחדר עבודתו במוזיאון זה.
ורנה השתייך לשושלת מכובדת של ציירים. את הכשרתו המוקדמת קיבל בבית. כתומך של נפוליאון גויס כפרש ללגיון הכבוד ב-1814. למרות דעותיו הליברליות נתמך על ידי המלך שארל העשירי, שמינה אותו כפרופסור בבית הספר לאמנויות יפות ב-1826. המוניטין שלו התבסס ב-1833, כשנסע בפעם הראשונה לאלג'יר עם הצבא הצרפתי. מסעות נוספים למזרח התיכון ערך ב-1837, 1839–1840, 1845 ו-1853. ורנה היה בין הראשונים שהשתמש בצילום ככלי עזר בעבודתו. הוא ידוע בזכות סצנות הקרב הגדולות שצייר, סצנות מחיי הצבא, ציורים תנ"כיים ועוד. יצירותיו התאפיינו בדיוק ריאליסטי.
אחיינו הוא הצלם והצייר פרדריק פסקה.
ינוארי סוחודולסקי היה בין תלמידיו.
לקריאה נוספת

Mary Anne Stevens (ed.), The Orientalists, Delacroix to Matisse: European painters in North Africa and the Near East, London: Royal Academy of Arts in association with Weidenfeld and Nicolson, 1984, p. 230
הארכידוכס קרל, דוכס טשן

הארכידוכס קרל לודוויג יוהאן יוזף לורנטיוס, דוכס טשן (בגרמנית: Carl Ludwig Johann Joseph Laurentius von Österreich, Herzog von Teschen; ‏5 בספטמבר 1771 פירנצה - 30 באפריל 1847 וינה) היה בנו השלישי של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו האינפנטה מריה לואיסה, נסיכת ספרד, נכדה של מריה תרזה, ואחיו הצעיר של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. נודע במיוחד בשל כך שהביס את נפוליאון בונפרטה בקרב אספרן-אסלינג, וכך הנחיל לנפוליאון את התבוסה הראשונה שלו מאז המצור על עכו.
ביוגרפיה

| --- | --- |

הארכידוכס קרל, דוכס טשן, במהלך קרב אספרן אסלינג, שבו הביס את נפוליאון (21–22 במאי 1809)
 מקום קבורה:  הקריפטה הקיסרית 
 מדינה:  האימפריה האוסטרית 
 בן או בת זוג:  הנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג (15 בספטמבר 1815–?) 
 צאצאים:  מריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה, Archduke Friedrich of Austria, Archduchess Maria Karoline of Austria, Archduke Wilhelm Franz of Austria, הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן, קרל פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, Rudolf Franz Erzherzog von Österreich 
 השתייכות:  הצבא האוסטרי
 תקופת הפעילות:  1791–1815 (כ־24 שנים)
 דרגה:  גנרל-פלדמרשל
 תפקידים בשירות
 מפקד בכיר בצבא האוסטרי
 פעולות ומבצעים
 מלחמות נפוליאון
 עיטורים
 אביר במסדר גיזת הזהב  אות המסדר אלכסנדר נבסקי הקדוש  עיטור אנדריי הקדוש  אביר הצלב הגדול של מסדר פרננדו הקדוש וההצטיינות  אות מסדר העיט הלבן  אביר הצלב הגדול במסדר מריה תרזיה  עיטור  אנה הקדושה,  דרגה ראשונה  המסדר הצבאי של מריה תרזה
ביוגרפיה > ראשית חייו

קרל נולד ב-5 בספטמבר 1771 בעיר פירנצה כבנו השלישי של לאופולד הראשון, הדוכס הגדול של טוסקנה ולאשתו האינפנטה הספרדייה מריה לואיסה, נסיכת ספרד. אביו היה בנה השמיני של מריה תרזה ופרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואמו הייתה בתו של קרלוס השלישי מלך ספרד. בזמן שנולד עוד שלטה סבתו אולם כעבור שמונה שנים נפטרה ובנה יוזף השני עלה לשלטון, אך נפטר כעבור עשר שנים בלבד, ומשום שהמועמד הבא בתור לכתר הארכידוכס קרל יוזף שנפטר כשטרם מלאו לו 16, הפך אביו לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. אולם כעבור שנתיים נפטר גם הוא ואחיו הבכור פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עלה לשלטון.
ביוגרפיה > המלחמות הנפוליאוניות

לאחר הכישלון בקרב מרנגו, בו הביס נפוליאון בונפרטה כוח אוסטרי גדול בהרבה מזה שלו, חתמו האוסטרים על הסכם שלום. עם זאת, הם החלו להתכונן למלחמה הבאה. הקיסר הזעיק את אחיו הצעיר לבצע רפורמות בצבא. באותו זמן קרל היה המפקד האוסטרי המוכשר ביותר, אולם הוא נתקל בחומה בצורה של חדלי אישים שחששו ממנו, ואף ניסו להסית נגדו את הקיסר. קרל שבחן את הצבא הגיע למסקנה שהוא לא מוכן לקרב חדש והציע הסכם שלום ארוך טווח עם צרפת. אולם אז התערב ראש ממשלת בריטניה, ויליאם פיט הבן. בריטניה הייתה זקוקה לבעלות ברית רבות בשביל המלחמה הבאה שלה בצרפת וניסתה לדחוק את אוסטריה להכריז מלחמה. משגילו הבריטים שהבעיה העיקרית של האוסטרים היא הכסף העניקו לאוסטריה הלוואות נדיבות.
האוסטרים הניחו שהצרפתים יחזרו על הטקטיקה הטיפוסית שלהם - פלישה לאיטליה, ולכן הארכידוכס קרל נשלח לשם בעוד שעל הכוחות בגרמניה הופקד גנרל בינוני למדי בשם קרל מאק פון לייבריך. כוחותיו של ליבריך התבצרו באולם שבבוואריה שם חיכו לתגבורת רוסית בפיקודו של מיכאיל קוטוזוב.
ההתנהלות הצרפתית הייתה מתוכננת היטב. נפוליאון הניח שאם יושמד הצבא האוסטרי באולם לפני שיגיעו הרוסים יהיה הכוח הרוסי מחוסל. גנרל צרפתי בשם מסנה נשלח לאיטליה בראש גיס של 50,000 על מנת לעכב את הכוחות של קרל שמנו כ-100,000 חיילים. הוראותיו של מסנה היו פשוטות - לא לתת לקרל לצאת מאיטליה וכך לנתק את שני הכוחות האוסטרים.
בקרב אולם השמיד נפוליאון את מרבית הכוח של ליבריך - כעת הייתה הדרך פתוחה בפניו לווינה. 12,000 חייליו הנותרים של ליבריך נאלצו להמתין לתגבורת הרוסית הרחוקה. מששמע קרל על המצב הקשה הוא מיהר לעזוב את איטליה, אולם מסנה כפה עליו קרב קשה שהסתיים ללא הכרעה. קרל עשה מספר ניסיונות נוספים לצאת מאיטליה, אולם כולם נכשלו. מששמע קוטוזוב, מפקד הכוח הרוסי, שהצבא האוסטרי חדל למעשה מלהתקיים נסוג חזרה וחבר אל עיקר הצבא הרוסי. נפוליאון כבש את וינה אך עזבה, ויצא להדביק את הרוסים.
ב-1809 הצטרפה אוסטריה לקואליציה האנטי-צרפתית החמישית. האוסטרים תקפו את צרפת וניצחו בכמה קרבות קטנים מול גנרלים של נפוליאון, אולם אז חצה נפוליאון את הדנובה וכבש את הכפרים האוסטריים הקטנים אספרן ואסלינג. מטרתו הייתה לכבוש את הגשרים שעל הנהר וכך להעביר את שאר הצבא הצרפתי לכיבוש וינה. קרל הניח ל-27,000 צרפתים לעבור את הנהר ותכנן לקטוע אותם לאחר מכן. נפוליאון לא עמד בפיתוי והכניס את עצמו למלכודת - כאשר עברו הגדודים הראשונים התקיפו 95,000 החיילים האוסטרים את הכוח הקטן בהרבה ושחררו את הכפרים. לאחר מכן הם קטעו את המעבר הצרפתי וכבשו חזרה את הגשרים.
הניצחון הקטן הזה העלה את המורל בקרב האוסטרים, אך כבר ב-6 ביולי של אותה שנה נערך קרב ווגראם - הקרב הסתיים ללא הכרעה אולם האוסטרים ספגו אבדות כבדות ונאלצו לחתום על הסכם שנברון.
ביוגרפיה > אחריתו

קרל פרש מן הצבא והעביר את הפיקוד ליוהאן הראשון יוזף, נסיך ליכטנשטיין, ובמהלך מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השישית לא קיבל תפקיד, ואף מסר את תפקיד מפקד הצבא בבוהמיה לקרל פיליפ, נסיך שוורצנברג.
ב-17 בספטמבר 1815 התחתן קרל עם הנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג, בתם של פרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג ולואיזה איזבלה, רוזנת העיר קירכברג, וב-30 באפריל 1847 מת קרל בווינה ונקבר בקריפטה הקיסרית.
משפחתו

בשנת 1815 התחתן קרל עם הנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג, בתם של פרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג ולואיזה איזבלה, רוזנת העיר קירכברג, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
מריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה (1816–1867)
הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן (1817–1895)
קרל פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה (1818–1874)
פרדיננד פרידריך, ארכידוכס אוסטריה (1821–1847)
רודולף, ארכידוכס אוסטריה (1822)
מריה קרולינה, ארכידוכסית אוסטריה (1825–1915)
וילהלם, ארכידוכס אוסטריה (1827–1894)
הבית הלבן (בישקק)

| --- | --- |

הבית הלבן, 2022
 מידע כללי
 סוג:  מבנה ממשלתי/נשיאות
 שימוש:  מקום מושבם של המועצה העליונה, ולשכת נשיא קירגיסטן
 כתובת:  שדרות צ'וי, בין בנין הפילהרמונית והאנדרטה לחללי המהפכה
 מיקום:  בישקק
 מדינה:  קירגיזסטן
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1976–1985 (כ־9 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1985
 סגנון אדריכלי:  מודרני סטליניסטי
 מידות
 שטח:  15,000 מ"ר
 קומות:  7
 קואורדינטות:  42°52′38″N 74°36′01″E﻿ / ﻿42.877283970854634°N 74.60014548175852°E﻿ / 42.877283970854634; 74.60014548175852
 kenesh.kg
  (למפת בישקק מוגדלת) הבית הלבן(למפת בישקק רגילה) הבית הלבן
 
הבית הלבן (בקירגיזית: Аҡ йорт) הוא בניין המשרדים הנשיאותי בבישקק, קירגיזסטן. הבית הלבן היה אתר שסביבו התקיימו המהומות במהלך מהפכת הצבעונים ב-2005 וגם במהלך המהומות בקירגיזסטן ב-2010. במהלך המהומות ב-2010 פרצה שריפה ופגעה בחלקים מהבניין והרסה את ארכיון העותקים הקשיחים של רישומים ממשלתיים רבים.
נכון ל-2023 הבית הלבן משמש את מקום מושבם של המועצה העליונה, ולשכת נשיא המדינה תופסת חלק מהאגף המזרחי של הקומה השביעית בבניין.
הבניין

גובה הבניין 7 קומות והוא בנוי בסגנון קלסיציזם סטאליניסטי, על פי דגם הבניין STO‏ (Gosplan, Duma) במוסקבה. שטח הבניין 15,000 מטרים רבועיים, החלק החיצוני של הבניין מצופה בשיש לבן. בחזית הבניין ערוגות גדולות של פרחים אדומים המייצגים את הקשר למשטר הסובייטי של המדינה. בשנת 1976 הבניין הוזמן מהמתכננים שלו, כדי לשמש את המטה של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית. הבנייה ארכה כשמונה שנים והסתיימה ב-1985. בזמן קריסת הקומוניזם ישב בבניין אסקר אקייב נשיא קירגיסטן הראשון לאחר קריסת הקומוניזם. יש האומרים שיש מתחם תת-קרקעי מתחת לכיכר אלא-טו (אנ') (לשעבר כיכר לנין), המחובר לבית הלבן באמצעות סדרה של מנהרות תת-קרקעיות. בחזית הבניין מוצב את סמל קירגיזסטן. לפני קריסת הקומוניזם במדינה, במקום היה מוצב סמל הקומוניזם הקירגזי (אנ').
מהומות 2005

מהפכת הצבעונים מתייחסת לסדרה של הפגנות שהפילו בסופו של דבר את הנשיא אסקר אקייב וממשלתו. ביום חמישי, 24 במרץ 2005, התפשטו ההפגנות לעיר בישקק, בעיר נאסף קהל גדול של עשרות אלפי אנשים מול הבית הלבן. כשהחלו כוחות הביטחון והפרובוקטורים הפרו-ממשלתיים לפזר את המפגינים בשורות הקדמיות, הקהל העיקרי מאחוריהם סגר שורות וחלק גדול מהצעירים חלפו על פני כוחות הביטחון והסתערו על בניין מטה הממשלה. כשנראה שהושגה פשרה בין המפגינים לשירותי הביטחון, יחידת פרשים ממשלתיים פיזרה את ההמון. הנשיא אקייב נמלט עם משפחתו במסוק לקזחסטן, משם טס למוסקבה.
מהפכת 2010

בשנת 2010 הפך הבניין למרכז המהפכה נגד הנשיא קורמאנבק באקייב, הבניין שימש אז כמטה הממשל של הנשיא. ב-7 באפריל, מפגינים בבישקק מילאו את כיכר אלא-טו והקיפו את הבית הלבן. המשטרה השתמשה תחילה באמצעים לפיזור הפגנות לא קטלניים כמו גז מדמיע, אך לאחר ששתי משאיות ניסו לפרוץ את שער הבניין נעשה שימוש באש חיה. כמעט 90 מפגינים נהרגו באירועים שלאחר מכן. לאחר שהפגנות פחתו, הממשלה הזמנית השתלטה על הבניין. בעקבות ההתפרעויות התרחשה שריפה בבניין ששרפה תיעודים ומסמכים שהיו שמורים בו. שרפת התיעודים והמסמכים סיבכה את הנשיא לשעבר קורמאנבק באקייב ובשנת 2013 הוא נידון שלא בפניו ל-24 שנות מאסר.
הערות שוליים

↑  Duma, Moscow.
↑  Mitchell, Laurence (2008). The Bradt Travel Guide: Kyrgyzstan (2008 ed.). Bradt Travel Guides. ISBN 978-1-84162-221-7. P. 108 - Total pages: 320
↑  Cavendish, Marshall (2006). World and Its Peoples: The Middle East, Western Asia, and Northern Africa (2006 ed.). Marshall Cavendish. ISBN 978-0-7614-7571-2. - P. 676
1 2  Mitchell, Laurence (2008). The Bradt Travel Guide: Kyrgyzstan (2008 ed.). Bradt Travel Guides. ISBN 978-1-84162-221-7. P.108 - Total pages: 320
↑  Bashiri, Iraj (1998). "Bishkek". Bishkek, Kyrgyzstan: Iraj Bashiri. נבדק ב-26 באפריל 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mikosz, David (2005). "Anatomy of a Civic Uprising". Democracy at Large. 1 (3): 24–25. ISSN 1552-9606. נבדק ב-4 במאי 2010. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  The Associated Press, Violent Protests in Kyrgyzstan Over Results of Election Marred by Vote Buying, The New York Times, ‏6 באוקטובר 2020
↑  "Kyrgyzstan protests spread to capital, Bishkek", BBC News, 7 באפריל 2010 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Kyrgyzstan: Mobs Roam Bishkek, Gunfire Continues
↑  "Mobs roam Bishkek, gunfire continues", EurasiaNet, 7 באפריל 2010 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Levy, Clifford J. (7 באפריל 2010). "Upheaval in Kyrgyzstan as Leader Flees". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Kyrgyzstan's April Uprising: Path to Change or Death in Vain? | Eurasianet". eurasianet.org (באנגלית). נבדק ב-2021-08-25.
↑  Temirov, Ulan (18 באפריל 2010). "Kyrgyzstan:Bishkek fire erases government records". Bishkek, Kyrgyzstan: Eurasia Insight. אורכב מ-המקור ב-28 באפריל 2010. נבדק ב-20 באפריל 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reuters Staff (2013-02-12). "Fugitive Kyrgyz ex-leader gets long jail term in absentia". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-08-25.
קירגיזים נכנסים לדשא הבית הלבן שנסגר בעקבות הפגנות בבישקק ב-7 באפריל.
הארכידוכס פרידריך, דוכס טשן

הארכידוכס פרידריך דוכס טשן (בשמו המלא: פרידריך מריה אלברכט וילהלם קרל פון הבסבורג-לותרינגן, בגרמנית: Friedrich Maria Albrecht Wilhelm Karl von Habsburg-Lothringen; ‏ 4 ביוני 1856 – 30 בדצמבר 1936), היה ארכידוכס אוסטרי, דוכס טשן והמפקד העליון של הצבא האוסטרו-הונגרי בתחילת מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > שנים ראשונות

פרידריך נולד ב-4 ביוני 1856 בז'ידלוכוביצה שבמוראביה לקרל פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ולאליזבת פרנציסקה, ארכידוכסית אוסטריה. בין אחיו היו מריה תרזה, מלכת בוואריה (אחותו רק מהאם), אויגן, ארכידוכס אוסטריה, קרל שטפן, ארכידוכס אוסטריה, ומריה כריסטינה, מלכת ספרד.
בשנת 1895 נפטר דודו הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן, ופרידריך ואחיו ירשו את כל נחלותיו, ואת אוסף האומנות הגדול שהיה לו.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

| --- | --- |
 מקום קבורה:  מושונמגיארובאר 
 מדינה:  הונגריה, האימפריה האוסטרית, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 בן או בת זוג:  איזבלה, נסיכת קרוי (8 באוקטובר 1878–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה (1882–1940), Archduchess Maria Alice of Austria, Archduchess Natalie of Austria, Archduchess Stephanie Maria of Austria, Archduke Albrecht Franz, Hereditary Duke of Teschen, Archduchess Maria Henrietta of Austria, איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה, מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה (1879–1962), Archduchess Gabriele of Austria 
 השתייכות:   הצבא האוסטרו-הונגרי
 תקופת הפעילות:  1871–1918 (כ־47 שנים)
 דרגה:   פלדמרשל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-14   מפקד הקורפוס ה-5   מפקד הכוחות האוסטריים בצבא האוסטרו-הונגרי   המפקד העליון של הצבא האוסטרו-הונגרי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 מסדר גיזת הזהב   צלב האבירים הגדול של מסדר סנט סטפן   צלב האבירים הגדול של מסדר האמבט   הצלב הגדול של המסדר הצבאי של מקס יוזף
 
ב-1871 התגייס פרידריך לצבא האוסטרו-הונגרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1886 מונה למפקד הדיוויזיה ה-14, וב-1889 מונה למפקד הקורפוס ה-5, ופיקד עליו במהלך 16 השנים הבאות. ב-1905 מונה למפקח הכללי של הצבא האוסטרו-הונגרי, וב-1907 מונה למפקד הכוחות האוסטריים בצבא האוסטרו-הונגרי.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

לאחר רצח הארכידוכס פרנץ פרדיננד, מונה פרידריך ב-11 ביולי 1914 למפקד העליון של הצבא האוסטרו-הונגרי, אולם תפקידו היה טקסי בעיקר, והמפקד בפועל היה ראש המטה הכללי קונרד פון הצנדורף. עם פרוץ המלחמה פרידריך לא התערב בעבודתו של פון הצנדורף, ובעיקר פעל בדיפלומטיות לנסות ליישב את חילוקי הדעות עם הגרמנים. בדצמבר 1914 קודם פרידריך לדרגת גנרלפלדמרשל. לאחר מותו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ב-30 בדצמבר 1916, ועלייתו לשלטון של קרל הראשון, קיסר אוסטריה, נטל על עצמו קרל בפברואר 1917 את הפיקוד העליון על הצבא, ופרידריך פרש עקב כך לביתו.
ביוגרפיה > אחרית ימיו ומותו

לאחר המלחמה הוחרמו כל נכסיו של פרידריך על ידי ממשלות אוסטריה וצ'כוסלובקיה, כולל ארמונו בווינה ואוסף האמנות שלו, אך נכסיו בהונגריה לא הוחרמו. ב-1929 זכה פרידריך במשפט כנגד ממשלת צ'כוסלובקיה וקיבל ממנה פיצויים על נכסיו שהוחרמו.
ב-30 בדצמבר 1936 נפטר הארכידוכס פרידריך בעיר מגיארובאר בהונגריה. הלווייתו הייתה האירוע המלכותי הגדול ביותר בהונגריה, מאז טקס הכתרתו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה. בהלוויה השתתפו אחיינו - המלך הגולה של ספרד אלפונסו ה-13, ארכידוכסים רבים, כל הגנרלפלדמרשלים האוסטרו-הונגרים שעדיין היו בחיים, נציגים אישיים של היטלר, חברי בית סבויה, נציגי ממשלות גרמניה, איטליה, ואוסטריה, עוצר הונגריה מיקלוש הורטי ואשתו, חברי הממשלה ההונגרית, וגדודים שלמים של צבא הונגריה שבאו לחלוק כבוד למפקדם העליון לשעבר.
משפחתו

פרידריך התחתן ב-8 באוקטובר 1878 עם איזבלה, נסיכת קרוי, בתם של רודולף, דוכס קרוי ונטלי, נסיכת לינייה. נולדו להם 9 ילדים:
מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה (1879–1962), התחתנה עם עמנואל, נסיך הכתר של זאלם-זאלם.
מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה (1882–1940), התחתנה עם אליאס, דוכס פארמה.
מריה הנרייטה, ארכידוכסית אוסטריה (1883–1956), התחתנה עם גוטפריד, נסיך הוהנלוהה-ולדנבורג-שילינגפורסט.
נטלי, ארכידוכסית אוסטריה (1884–1898).
סטפני, ארכידוכסית אוסטריה (1886–1890).
גבריאלה, ארכידוכסית אוסטריה (1887–1954).
איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה (1887–1973), התחתנה עם גאורג, נסיך בוואריה.
מריה אליס, ארכידוכסית אוסטריה (1893–1962), התחתנה עם ברון פרידריך פון ואלדבוט באזנהיים.
הארכידוכס אלברכט פרנץ, דוכס טשן (1897–1955).
ראו גם

האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה