stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לואנג פרבאנג
היסטוריה

על פי אגדה מקומית, שהה בודהה במקום בעת מסעותיו משך יום בודד וניבא כי ביום מן הימים תהיה העיר לבירתה של ממלכה עשירה. לפי אגדה אחרת, את העיר הקימו שני נזירים שנמשכו אל יופיו הטבעי של האתר.
"מואנג סואה" היה השם העתיק של לואנג פרבאנג לאחר שנכבשה על ידי הנסיך התאילנדי קון לו בשנת 698. קון לו ניצל את ההזדמנות לכבוש את העיר כאשר הצבא של ממלכת נאנז'או נלחם באזור אחר. קון לו קיבל את העיר מאביו, קון בורום, הקשור לאגדה הלאוטית המתייחסת לבריאת העולם. אגדה זו משותפת ללאו ולשאן, וכן לקבוצות אתניות אחרות מהאזור. קון לו ייסד שושלת ש-15 השליטים שנכללים בה שלטו על מואנג סואה במשך רוב המאה.
במחצית השנייה של המאה ה-8 נאנז'או התערבה בענייני הפנים של הערים ששכנו במרכז עמק המקונג, דבר שהסתיים בכיבושה של מואנג סואה ב-709. הנסיכים והפקידים של נאנז'או החליפו את מעמד האצילים התאי. תאריכי הכיבוש לא ידועים, אולם ההשערה היא כי הכיבוש הסתיים זמן מה לפני ההתרחבות צפונה של אימפריית הקמר שהונהגה על ידי אינדראווארמאן הראשון. אימפריית קמר התרחבה עד לסיפסונג פאנה הנמצאת באזור המקונג העליון.
במקביל, הקמר הקימו מוצב חוץ בקסאיי פונג ליד ויינטיאן, וממלכת צ'אמפה המשיכה להתבסס בדרום לאוס ושמרה על נוכחותה על גדות המקונג עד 1070. צ'אנת'אפאניט, השליט המקומי של קסאיי פונג, נדד צפונה למואנג סואה והתקבל בברכה כשליט לאחר עזיבת הפקידים של נאנז'או. צ'אנת'אפאניט ובנו שלטו במשך תקופה ארוכה, שבמהלכה העיר נודעה בשם התאילנדי קסיינג דונג קסיינג ת'ונג. השושלת התמזגה בסופו של דבר עם כמה נסיכויות מקומיות. קון צ'ואנג, שליט לוחמני שככל הנראה היה בא מקרב אנשי הקאמו, הרחיב את הטריטוריה שלו כתוצאה ממאבק בנסיכויות הללו והטענה היא שהוא שלט בין 1128 ל-1169. תחת שלטונו של קון צ'ואנג משפחה יחידה שלטה בטריטוריה נרחבת ויישמה מחדש את מערכת הניהול מסיאם של המאה ה-7. בנקודת זמן מסוימת, הטהרוואדה נכללה בתוך המהיינה.
קסיינג דונג קסיינג ת'ונג הייתה נתונה לשלטון הקמר במשך תקופה קצרה כאשר ג'איאוואראם השביעי שלט בה בין 1185 ל-1191. אולם, ב-1180 סיפסונג פאנה קיבלה את עצמאותה בחזרה מהקמר וב-1238 ההתקוממות הפנימית שפרצה במוצב החוץ סוקהוטהאי הובילה לסילוקו של מעמד האצילים של הקמר.
ב-1353 קסיינג דונג קסיינג ת'ונג נהפכה לעיר הבירה של לאן קסאנג. עיר הבירה הועברה ב-1560 על ידי המלך סת'את'יראת' הראשון לויין צ'אנג, והעיר נותרה במעמד זה עד היום.
ב-1707 לאן קסאנג התפרקה ולואנג פרבאנג הפכה לעיר הבירה של הממלכה העצמאית בעלת אותו השם. כאשר צרפת סיפחה את לאוס, הצרפתים הכירו בלואנג פרבאנג כאתר מקודש. לבסוף, השליט של לואנג פרבאנג הפך לשליט בובה מטעם הצרפתים. כאשר לאוס זכתה בעצמאותה, המלך של לואנג פרבאנג, סיסאוואנג וונג, הפך לראש המדינה של ממלכת לאוס.
בלואנג פרבאנג יש בית חב"ד, נכון ל-2020 זהו הבית חב"ד היחיד במדינת לאוס.
מלכי העיר

קון לו, המצביא שהקים את העיר.
פא נגום, הנסיך של לואנג פרבאנג שהקים את לאן קסאנג.
אואון קהאם: מלך ששלט מטעם הצרפתים.
קהאם סואוק: מלך ששלט מטעם הצרפתים ופעל למען הענקת עצמאות.
סיסאוואנג וונג: מלך ששלט מטעם הצרפתים, וכאשר צרפת העניקה ללאוס עצמאות הוא התמנה לתפקיד המלך של כל המדינה.
אתרי העיר

אתריה החשובים של העיר ממוקמים על חצי האי שבין נהרות המקונג והנאם קהאן. בסיסו של חצי האי בצד דרום-מערב נחצה על ידי חומה הנמשכת בין גדותיהם של שני הנהרות. רוב מבניה המסורתיים של העיר בנויים מעץ, למעט המקדשים העשויים מאבן. המבנים מהתקופה הקולוניאלית נבנו מלבנים והם בני קומה או שתיים ומתאפיינים במרפסת כניסה. בין האתרים החשובים בעיר:
מקדש ואט קסיינג טהונג הוא מקדש בודהיסטי שנבנה בשנת 1560 ונהנה מחסות מלכותית בתקופת ממלכת לאוס.
מקדש ואט מנורום- מועד הקמתו המדויק אינו ידוע וייתכן שהוקם בשנות השבעים של המאה ה-14 או בשנת 1492. במקדש פסל ארד של בודהה הנישא לגובה של 6 מטר.
הארמון המלכותי או בשמו הרשמי "האו קהאם" נבנה בעירוב סגנונות מקומיים וצרפתיים החל בשנת 1904 ונחנך ב-1909. הוא נבנה עבור המלך סיסאוואנג וונג ששלט בלאוס מטעם הצרפתים, והוקם לחופו של הנהר כדי שהמבקרים בו יוכלו לרדת מספינותיהם ולהיכנס אליו ישירות. כאשר הקומוניסטים תפסו את השלטון במדינה ב-1975 הפך הארמון למוזיאון, ויהלומי הכתר של ממלכת לאוס מוצגים באולם הכס בבניין.
שוק הלילה
תחבורה

ליד לואנג פרבאנג נמצא נמל התעופה הבינלאומי על שם העיר שממנו יוצאות טיסות ליעדים הבאים:
לאוס: פונגסאלי, ויינטיאן ומחוז ס'יינג קהואנג (פונסאוואן)
תאילנד: בנגקוק, צ'יאנג מאי
קמבודיה: סיאם ריפ
וייטנאם: האנוי
לואנג פרבאנג מחוברת באמצעות כבישים לערים הבאות:
ואנג ויינג וויינטיאן (כביש מספר 13)
מואנג ס'אי (כביש מספר 1)
ב-בדצמבר 2021 החל לפעול קו רכבת מהירה מויינטיאן על גבול לאוס-תאילנד לעיירה בוטן שנמצאת בצפון, על הגבול עם סין.
נהר המקונג הוא נתיב תחבורה חשוב. ניתן להגיע לעיר הואנג ס'אי, הנמצאת במעלה הנהר ליד הגבול עם תאילנד, באמצעות שיט בסירה שנמשך יומיים, כאשר בדרך כלל יש עצירה בעיר פאק בנג.
גדות המקונג בלואנג פרבאנג
כיכר קנדה 25

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קומפלקס מבנים 
 כתובת:  קנרי וורף 
 מיקום:  טאוור האמלטס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2001
 תאריך פתיחה רשמי:  2001 
 אדריכל:  פוסטר & פרטנרס, סזאר פלי 
 מידות
 גובה:  200 מ' 
 קומות:  45 
 קואורדינטות:  51°30′14″N 0°01′06″W﻿ / ﻿51.503889°N 0.018333°W﻿ / 51.503889; -0.018333
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסכיכר קנדה 25(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסכיכר קנדה 25
 
מרכז סיטיגרופ
כיכר קנדה 25 או מרכז סיטיגרופ (באנגלית: Citigroup Centre) הוא גורד שחקים בקנרי וורף שבלונדון.
הבניין המשמש את הנהלת השלוחה הבריטית של התאגיד הבנקאי האמריקאי סיטיגרופ תוכנן על ידי משרד האדריכלים של סזאר פלי. הקמת הבניין החלה בשנת 1998 והסתיימה בשנת 2001. בבניין 45 קומות וגבהו 200 מטרים. בניין זה, יחד עם מגדל HSBC מדורגים שלישיים בגובהם בממלכה המאוחדת. הבניין נמצא בסמוך לכיכר קנדה 1 שהוא הבניין השני בגובהו בבריטניה.
בקומות התחתונות של המבנה מצוי מרכז קניות.
ראו גם

גורדי שחקים בלונדון
יחסי מיקרונזיה–מקסיקו

| יחסי מיקרונזיה–מקסיקו |
| --- | --- |
מיקרונזיה: מקסיקו


מיקרונזיה: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
702: 1,964,375
אוכלוסייה
113,292: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
460: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,060: 13,642
משטר
רפובליקה פדרלית נשיאותית דמוקרטית: רפובליקה פדרלית

יחסי מיקרונזיה–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות.
היסטוריה

מיקרונזיה ומקסיקו החלו לקיים יחסים דיפלומטיים ב-27 בספטמבר 2001. הקשרים בין שתי המדינו פותחו בעיקר במסגרת פורומים רב-צדדים.
במרץ 2002 ביקר נשיא מיקרונזיה, ליאו פלקם, במונטריי על מנת להשתתף בוועידה הבין-לאומית למימון ופיתוח, ביחד עם נשיא מקסיקו, ויסנטה פוקס.
בנובמבר 2010 שלחה ממשלת מיקרונזיה משלחת בת 19 חברים ובהובלתו של סגן נשיא מיקרונזיה אליק אליק, על מנת להשתתף בוועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים שהתקיימה בקנקון.
נציגויות דיפלומטיות

מיקרונזיה אינה מיוצגת במקסיקו בשום דרג שהוא.
מקסיקו מיוצגת במיקרונזיה באמצעות שגרירותה במנילה, הפיליפינים.
כדורסל באולימפיאדת הלסינקי (1952)

| --- | --- |

 היכלים:  Tennispalatsi Töölö Sports Hall (משחקי הגמר)
 תאריך התחלה:  25 ביולי 1952
 תאריך סיום:  2 באוגוסט 1952
 מתחרים:  16 (גברים)
 → 1948 1956 ← 
אולימפיאדת 1952 נערכה בהלסינקי, פינלנד. תחרויות הכדורסל נערכו בין ה-25 ביולי ל-2 באוגוסט. זו הייתה תחרות כדורסל השלישית במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 294 ספורטאים מ-16 נבחרות גברים. המשחקים נערכו ב-Tennispalatsi למעט משחקי הגמר שנערכו ב-Töölö Sports Hall.
נבחרת ארצות הברית (ארצות הברית) זכתה במדליית זהב בפעם השלישית ברציפות.
משתתפי התחרות

המדינה המארחת - פינלנד
קבוצות מאולימפיאדת לונדון - ארצות הברית צרפת, ברזיל, מקסיקו, אורוגוואי, צ'ילה
אלופת העולם 1950 - ארגנטינה
קבוצות מיורובסקט 1951 - ברית המועצות, צ'כוסלובקיה
קבוצות שזכו בתחרות קדם - בולגריה, הפיליפינים, קנדה, הונגריה, קובה, מצרים
שלב הבתים > בית א'

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ארצות הבריתארצות הברית | 3 | 3 | 0 | 139-195 | 56+ | 6 |
| 2. | אורוגוואיאורוגוואי | 3 | 2 | 1 | 164-167 | 3+ | 5 |
| 3. | צ'כוסלובקיהצ'כוסלובקיה | 3 | 1 | 2 | 164-161 | 3- | 4 |
| 4. | הונגריההונגריה | 3 | 0 | 3 | 199-143 | 56- | 3 |
שלב הבתים > בית ב'

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ברית המועצותברית המועצות | 3 | 3 | 0 | 143-192 | 49+ | 6 |
| 2. | בולגריהבולגריה | 3 | 2 | 1 | 182-163 | 19- | 5 |
| 3. | מקסיקומקסיקו | 3 | 1 | 2 | 171-172 | 1+ | 4 |
| 4. | פינלנדפינלנד | 3 | 0 | 3 | 178-147 | 31- | 3 |
שלב הבתים > בית ג'

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ארגנטינהארגנטינה | 3 | 3 | 0 | 196-239 | 43+ | 6 |
| 2. | ברזילברזיל | 3 | 2 | 1 | 179-184 | 5+ | 5 |
| 3. | הפיליפיניםהפיליפינים | 3 | 1 | 2 | 221-192 | 29- | 4 |
| 4. | קנדה (1921-1957)קנדה | 3 | 0 | 3 | 220-201 | 19- | 3 |
שלב הבתים > בית ד'

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | צרפתצרפת | 3 | 3 | 0 | 149-202 | 53+ | 6 |
| 2. | צ'ילהצ'ילה | 3 | 2 | 1 | 150-170 | 20+ | 5 |
| 3. | מצריםמצרים | 3 | 1 | 2 | 221-176 | 45- | 4 |
| 4. | קובהקובה | 3 | 0 | 3 | 177-149 | 28- | 3 |
שלב רבע הגמר > בית א' של רבע גמר

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אורוגוואיאורוגוואי | 3 | 2 | 1 | 187-194 | 7+ | 5 |
| 2. | ארגנטינהארגנטינה | 3 | 2 | 1 | 174-226 | 52+ | 5 |
| 3. | בולגריהבולגריה | 3 | 1 | 2 | 220-177 | 43- | 4 |
| 4. | צרפתצרפת | 3 | 1 | 2 | 194-178 | 16- | 4 |
שלב רבע הגמר > בית ב' של רבע גמר

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ארצות הבריתארצות הברית | 3 | 3 | 0 | 166-246 | 80+ | 6 |
| 2. | ברית המועצותברית המועצות | 3 | 2 | 1 | 195-190 | 5- | 5 |
| 3. | ברזילברזיל | 3 | 1 | 2 | 155-177 | 22+ | 4 |
| 4. | צ'ילהצ'ילה | 3 | 0 | 3 | 256-159 | 97- | 3 |
פלייאוף אליפות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 31 ביולי - | 31 ביולי - |  |  |  |  |  |
|  |   ברית המועצותברית המועצות |  61 |   |  |  |  |  |
|  |   אורוגוואיאורוגוואי |  57 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 2 באוגוסט - | 2 באוגוסט - |  |
|  |   |   |   |   |   ארצות הבריתארצות הברית |  36 |  |
|  |   |   |   |   |   ברית המועצותברית המועצות |  25 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 1 באוגוסט - | 1 באוגוסט - |   |  | 2 באוגוסט - | 2 באוגוסט - |  |
|  |   ארצות הבריתארצות הברית |  85 |   |  |   ארגנטינהארגנטינה |  68 |  |
|  |   ארגנטינהארגנטינה |  76 |   |  |   אורוגוואיאורוגוואי |  59 |  |
פלייאוף אליפות > משחקים עבור המקומות 5-8

תבנית:טורניר ספורט-מקומות 5–8
הדירוג הסופי

| מיקום> משתתפי הגמר | קבוצה> משתתפי הגמר | משחקים> משתתפי הגמר | ניצחונות> משתתפי הגמר | הפסדים> משתתפי הגמר | סלי זכות> משתתפי הגמר | סלי חובה> משתתפי הגמר | הפרש> משתתפי הגמר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארצות הבריתארצות הברית | 8 | 8 | 0 | 562 | 406 | 156 |
| 2 | ברית המועצותברית המועצות | 8 | 6 | 2 | 468 | 431 | 37 |
משחק על המקום השלישי
| 3 | אורוגוואיאורוגוואי | 8 | 5 | 3 | 486 | 471 | 15 |
| 4 | ארגנטינהארגנטינה | 8 | 5 | 3 | 600 | 523 | 77 |
הודחו ברבע הגמר
| 5 | צ'ילהצ'ילה | 8 | 4 | 4 | 461 | 508 | 47- |
| 6 | ברזילברזיל | 8 | 4 | 4 | 469 | 450 | 19 |
| 7 | בולגריהבולגריה | 8 | 4 | 4 | 451 | 506 | 55- |
| 8 | צרפתצרפת | 8 | 4 | 4 | 468 | 460 | 8 |
תחרות קבוצית
| 9 | מקסיקומקסיקו | 3 | 1 | 2 | 172 | 171 | 1 |
| 10 | צ'כוסלובקיהצ'כוסלובקיה | 3 | 1 | 2 | 161 | 164 | 3- |
| 11 | הפיליפיניםהפיליפינים | 3 | 1 | 2 | 192 | 221 | 29- |
| 12 | מצריםמצרים | 3 | 1 | 2 | 176 | 221 | 45- |
| 13 | קנדה (1921-1957)קנדה | 3 | 0 | 3 | 201 | 220 | 19- |
| 14 | קובהקובה | 3 | 0 | 3 | 149 | 177 | 28- |
| 15 | פינלנדפינלנד | 3 | 0 | 3 | 147 | 178 | 31- |
| 16 | הונגריההונגריה | 3 | 0 | 3 | 143 | 199 | 56- |
הדירוג הסופי > ישראל במשחקים האולימפיים

נבחרת ישראל בכדורסל השתתפה בשלב המקודם. בעקבות הפסד לפיליפינים (57-47) ויוון (54-52) היא לא העפילה לתחרות עצמה. בין שחקני הנבחרת היה רלף קליין
כיכר קלישי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כיכר עירונית 
 על שם:  קלישי 
 מיקום:  הרובע השמיני של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 16 בינואר 1789
 תאריך פתיחה רשמי:  16 בינואר 1789 
 קואורדינטות:  48°53′01″N 2°19′39″E﻿ / ﻿48.883519444444°N 2.3273944444444°E﻿ / 48.883519444444; 2.3273944444444
  (למפת פריז מוגדלת) כיכר קלישי(למפת פריז רגילה) כיכר קלישי
 
כיכר קלישי
כיכר קלישי (בצרפתית: Place de Clichy או Place Clichy) היא כיכר עירונית הממוקמת בצפון־מערב פריז, בירת צרפת.
הכיכר נמצאת במפגש בין הרובע השמיני, התשיעי, השבעה עשר והשמונה עשר של פריז.
הכיכר היא אחת משלושה אתרים בהם נפגשים ארבעה רבעים; שני האתרים האחרים הם גשר סן מישל (מפגש הרובע הראשון, הרביעי, החמישי והשישי) וכיכר בלוויל (מפגש הרובע העשירי, ה-11, ה-19 וה-20).
סביב הכיכר מבנים בסגנונות שונות, ובהם חנויות, בתי עסק ובתי קולנוע.
היסטוריה

במרץ 1814, בשלהי האימפריה הצרפתית הראשונה צעדו 800,000 חיילים (בעיקר חיילים רוסיים) בדרכם לכבוש את פריז. הצבא הזר המתקדם חלף את המחסומים שהוצבו בבלוויל ובפאנטין, כבש את גבעת מונמרטר והתקדם לעבר המשמר הלאומי של צרפת שמנה 70,000 חיילים צרפתיים, הגן על רצועה ארוכה בין קלישי לנוילי. מחשש לכיבוש העיר, בון-אדריאן ז'אנו דה מונסי יצר מחסום באתר כיכר קלישי והגן עליו עם 15,000 מתנדבים – מרביתם סטודנטים של האקול פוליטקניק והאקול וטרינייר (בית הספר הפוליטכני ובית הספר לווטרינריה). על אף חוסר הניסיון של המתנדבים, הצליחו הסטודנטים להגן על אזור קלישי ולעמוד בפני הצבא המתקדם עד לשביתת הנשק שהוכרזה ב-30 במרץ 1814.
לציון האירוע מוצב בלב הכיכר פסל בגובה 6 מטרים, מעשה ידי אמדה דובלמאר המוקדש לה דה מונסי.
כף קאלמט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  גאסטון קאלמט 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  68°04′00″S 67°13′00″W﻿ / ﻿68.0667°S 67.2167°W﻿ / -68.0667; -67.2167
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהכף קאלמט(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהכף קאלמט(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף קאלמט(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף קאלמט
 
כף קאלמט (באנגלית: Cape Calmette) הוא לשון יבשה המהווה את הקצה המערבי של חצי אי בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הכף מתנשא לגובה של 625 מטרים מעל פני הים, ואורכו 6 קילומטרים. הכף הוא החוף הדרומי של מפרץ קאלמט.
היסטוריה > גילוי הכף

הכף התגלה בשנת 1909 על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה בהנהגת ז'אן-באטיסט שארקו, שראה את הכף ממרחק וטעה לחשוב כי הכף הוא אי.
המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם, בהנהגת ג'ון ריימיל, שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1937–1934, גילתה כי מדובר בלשון יבשה ולא באי.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הכף ניתן לו על ידי המשלחת הצרפתית (שחשבה שמדובר באי, וקראה לו האי קאלמט), על שמו של גאסטון קאלמט (Gaston Calmette) עורך "לה פיגארו", שנתן למשלחת הצרפתית באנטארקטיקה את עיתונו בשנתיים שקדמו למסע המחקר.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
לורה מיור

לורה מיור (באנגלית: Laura Muir; נולדה ב-9 במאי 1993) היא אתלטית סקוטית, סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020), סגנית אלופת העולם באולם (ברמינגהאם 2018), פעמיים אלופת אירופה (ברלין 2018, מינכן 2022) שלוש פעמים אלופת אירופה באולם (בלגרד 2017, גלאזגו 2019, איסטנבול 2023) בריצת 1500 מטר. נוסף לכך, היא פעמיים ברציפות אלופת אירופה באולם (בלגרד 2017, גלאזגו 2019) בריצת 3000 מטר.
ביוגרפיה

מיור נולדה באינוורנס שבסקוטלנד. היא החלה להתאמן בריצה בגיל 11.
ב-2010 סיימה במקום הרביעי בריצת 800 מטר באליפות סקוטלנד עד גיל 20. ב-2012 זכתה באליפות סקוטלנד לבוגרים בריצת 800 מטר. באליפות העולם לנוער ב-2012 במקום ה-16 בריצת 3000 מטר. באליפות אנגליה שהיותה גם את המבחנים לקראת אולימפיאדת לונדון סיימה במקום ה-12 בריצת 1500 מטר. ב-2013 זכתה במדליית ארד בריצת 1500 מטר באליפות אירופה U23, באותה שנה נכללה בנבחרת בריטניה לאליפות העולם באתלטיקה וסיימה במקום ה-9 בריצת 800 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2015 סיימה במקום הרביעי בריצת 3000 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה במקום השביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:12.88 דקות. ב-2016 זכתה באליפות ליגת היהלום בריצת 1500 מטר, עם ניצחונות בתחרות בלונדון ובפריז. בשתי התחרויות שיפרה את שיא בריטניה.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2017 שהתקיימה בבלגרד זכתה במדליות זהב הן בריצת 1500 מטר (4:02.39 דקות) והן בריצת 3000 מטר (8:35.67 דקות). באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיימה רביעית בריצת 1500 מטר בזמן של 4:02.97 דקות ושישית בריצת 5000 מטר בזמן של 14:52.07 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכתה במדליית ארד בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:45.78 דקות ובמדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4.06.23 דקות. באליפות אירופה באתלטיקה 2018 זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:02.32 דקות. באותה שנה זכתה בפעם השנייה באליפות ליגת היהלום.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2019 זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת 3000 מטר, בשיא אליפות של 8:30.61 דקות ובפעם השנייה ברציפות בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:05.92 דקות. באליפות העולם באתלטיקה 2019 סיימה במקום החמישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:55.76 דקות.
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר, בשיא בריטי חדש של 3:54.50 דקות. באליפות העולם באתלטיקה 2022 זכתה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:55.28 דקות לאחר פיית' קיפייגון (3:52.96 דקות) וגודאף צגאי (3:54.52 דקות). במשחקי חבר העמים הבריטי שהתקיימו בברמינגהאם זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר ובמדליית ארד בריצת 800 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה 2022 זכתה במדליית זהב בתוצאה של 4:01.08 דקות.
באולימפיאדת פריז (2024) סיימה חמישית בריצת 1500 מטר בשיא בריטניה של 3:53.37 דקות.
מיור סיימה ב-2018 לימודי רפואה וטרינרית באוניברסיטת גלאזגו.
תוצאות בתחרויות בינלאומיות מרכזיות

| שנה | תחרות | מיקום התחרות | מקצוע | דירוג | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | אליפות אירופה U23 | טמפרה, פינלנד | ריצת 1500 מטר | 3 | 4:08.19 דקות |
| 2013 | אליפות העולם באתלטיקה | מוסקבה, רוסיה | ריצת 800 מטר | 9 (חצי גמר) | 2:00.83 דקות |
| 2014 | אליפות אירופה באתלטיקה | ציריך, שווייץ | ריצת 1500 מטר | מוקדמות | 4:14.69 דקות |
| 2014 | אליפות העולם באתלטיקה באולם | סופוט, פולין | ריצת 800 מטר | מוקדמות | 2:02.55 דקות |
| 2015 | אליפות אירופה באתלטיקה | בייג'ינג, סין | ריצת 1500 מטר | 5 | 4:11.48 דקות |
| 2015 | אליפות אירופה באתלטיקה באולם | פראג, צ'כיה | ריצת 3000 מטר | 4 | 8:52.14 דקות |
| 2016 | אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו | ריו דה ז'ניירו, ברזיל | ריצת 1500 מטר | 7 | 4:12.88 דקות |
| 2017 | אליפות אירופה באתלטיקה באולם | בלגרד, סרביה | ריצת 1500 מטר | 1 | 4:02.39 דקות |
| 2017 | אליפות אירופה באתלטיקה באולם | בלגרד, סרביה | ריצת 3000 מטר | 1 | 8:35.67 דקות |
| 2017 | אליפות העולם באתלטיקה | לונדון, בריטניה | ריצת 1500 מטר | 4 | 4:02.97 דקות |
| 2017 | אליפות העולם באתלטיקה | לונדון, בריטניה | ריצת 5000 מטר | 6 | 14:52.07 דקות |
| 2018 | אליפות העולם באתלטיקה באולם | ברמינגהאם, אנגליה | ריצת 3000 מטר | 3 | 8:45.78 דקות |
| 2018 | אליפות העולם באתלטיקה באולם | ברמינגהאם, אנגליה | ריצת 1500 מטר | 2 | 4.06.23 דקות |
| 2018 | אליפות אירופה באתלטיקה | ברלין, גרמניה | ריצת 1500 מטר | 1 | 4:02.32 דקות |
| 2019 | אליפות אירופה באתלטיקה באולם | גלאזגו, סקוטלנד | ריצת 3000 מטר | 1 | 8:30.61 דקות |
| 2019 | אליפות אירופה באתלטיקה באולם | גלאזגו, סקוטלנד | ריצת 1500 מטר | 1 | 4:05.92 דקות |
| 2019 | אליפות העולם באתלטיקה | דוחה, קטר | ריצת 1500 מטר | 1 | 3:55.76 דקות |
| 2021 | אולימפיאדת טוקיו | טוקיו, יפן | ריצת 1500 מטר | 2 | 3:54.50 דקות |
| 2022 | אליפות העולם | יוג'ין, ארצות הברית | ריצת 1500 מטר | 3 | 3:55.28 דקות |
| 2022 | אליפות אירופה | מינכן, גרמניה | ריצת 1500 מטר | 1 | 4:01.08 דקות |
| 2023 | אליפות אירופה באתלטיקה באולם | איסטנבול, טורקיה | ריצת 1500 מטר | 1 | 4:03.40 דקות |
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 800 מטר: 1:56.73 דקות (2021)
ריצת 1500 מטר: 3:53.37,  דקות (2024), שיא בריטניה
ריצת מייל: 4:18.03 דקות (2017)
ריצת 5000 מטר: 14:52.07 דקות (2017)
שיאים אישיים > אולם

ריצת 800 מטר: 1:58.44 דקות (2020)
ריצת 1500 מטר: 3:59.58 דקות (2021), שיא בריטניה
ריצת 3000 מטר: 8:26.41 דקות (2017), שיא אירופה
ריצת 5000 מטר: 14:49.12 דקות (2017), שיא בריטניה
הערות שוליים

↑    Ben Bloom, ‏Meet Laura Muir - the next superstar of British athletics, The Telegraph, 17 February 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14422111
כף קולבק

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  77°07′00″S 158°01′01″W﻿ / ﻿77.1167°S 158.017°W﻿ / -77.1167; -158.017
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף קולבק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף קולבק
 
כף קולבק (באנגלית: Cape Colbeck) היא לשון יבשה מכוסה קרח, בקצה הצפון מערבי של חצי האי אדוארד השביעי בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי הכף

הכף התגלתה בינואר 1902 על ידי משלחת דיסברי, ושמה ניתן לה על ידי רוברט סקוט.
היסטוריה > מקור השם

הכף נקראת על שם לוטננט ויליאם קולבק, מכוחות המילואים של הצי המלכותי הבריטי שפיקד על ספינת העזר של משלחתו של סקוט - הספינה מורנינג.
לקריאה נוספת

בלוג נשיונל ג'יאוגרפיק - פינגווין קיסרי בכף קולבק
• Bruce P. Luyendyk  Christopher C. Sorlien  Douglas S. Wilson  Louis R. Bartek  Christine S. Siddoway, , doi.org/10.1029/2000TC001260
הערות שוליים

1 2 3  מידע גאוגרפי והיסטורי
כיכר קטלוניה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כיכר עירונית, מוקדי תובלה 
 על שם:  קטלוניה 
 כתובת:  Plaça de Catalunya 
 מיקום:  Dreta de l'Eixample 
 מדינה:  ספרד 
 קואורדינטות:  41°23′13″N 2°10′12″E﻿ / ﻿41.387031°N 2.170079°E﻿ / 41.387031; 2.170079
  (למפת ברצלונה מוגדלת) כיכר קטלוניה(למפת ברצלונה רגילה) כיכר קטלוניה
 
פינת כיכר קטלוניה עם פאסז' דה גארסיה
האנדרטה שבלב הכיכר
כיכר קטלוניה או פלאסה דה קטלוניה (בקטלנית: Plaça de Catalunya; ספרדית Plaza de Cataluña) היא כיכר גדולה במרכז ברצלונה. הכיכר נחשבת גם למרכז העיר וגם למקום בו העיר העתיקה (אל ראבאל והרובע הגותי בסיוטט וליה) נפגשת עם בנייה מהמאה ה-19 של האישמפלה.
חלק מן הרחובות הראשיים של העיר עוברים בכיכר קטלוניה: לה ראמבלה, פסץ' דה גראסיה, ראמבלה דה קטלוניה ועוד. גודל הכיכר הוא כ-50 דונם. הכיכר ידועה בעיקר בשל המזרקות והפסלים שבה, קרבתה לאתרים הפופולריים בעיר, ולהקות היונים המתרכזות במרכזה.
סביב הכיכר חנויות רבות, מסעדות, בתי קפה, מלונות ובנקים. בכיכר יש תחנה של הרכבת התחתית של ברצלונה והיא משמשת כמרכז תיירותי חשוב של העיר ברצלונה, כולל תחנות מידע לתיירים ותחנת יציאה לסיורים ואטרקציות תיירות שונות.
היסטוריה

לאחר שחומות העיר מימי הביניים נהרסו במאה ה-19, פותחו תוכניות שאפתניות לשטחים הציבוריים בעיר תחת השגחתם של מתכנני ערים ידועים. כיכר קטלוניה תוכננה בשנת 1859, אך לא ניתן אישור רשמי מהממשל עד לתערוכה העולמית של ברצלונה (1888).
הכיכר נפתחה לראשונה בשנת 1902, ועברה שינויים נוספים בשנת 1929 לכבוד התערוכה העולמית של ברצלונה (1929), שכללו גם בניית תחנת רכבת תחתית במקום. האדריכל פרנסיסקו נבוט היה אחראי לשינויים שנערכו בשנת 1929.
ראו גם

תכנון עירוני של ברצלונה
כף קזני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  66°06′S 133°54′E﻿ / ﻿66.1°S 133.9°E﻿ / -66.1; 133.9
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף קזני(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף קזני
 
כף קזני (באנגלית: Cape Cesney) הוא כף רחבה, מכוסה קרח, בקצהו המערבי של מפרץ דייוויס (כיום מפרץ סלמון) בארץ וילקס שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי הכף

הכף התגלה באמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה (שנערך בין השנים 1946–1947). הכף מופה על ידי פיליפ לו (Phillip Law) בשנת 1956.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הכף ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הכף נקרא על שם איי. אם. קזני (A.M. Cesney) ספן באוניית צי ארצות הברית פליינג פיש (Flying Fish) שהביאה את משלחת המחקר של ארצות הברית לחקר אנטארקטיקה בין השנים 1838-1842 בפיקודו של צ'ארלס וילקס.
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  היסטוריה של הכף באתר ממשלת אוסטרליה