stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיבוצניקים (סדרת טלוויזיה)
הערות שוליים

↑  "הקיבוצניקים"- הסדרה המסקרנת של זוכה פסטיבל ירושלים, באתר ‏מאקו‏, 9 באוגוסט 2018
1 2  "הסדרות של HOT ל-2019", באתר מגזין הוט
1 2 3 4 5 6 7 8 9  "הליהוקים של קיבוצניקים - הסדרה החדשה של HOT"‏, באתר מגזין הוט
1 2  קיבוצ(ניק), באתר ‏מאקו‏, 25 בנובמבר 2018
↑  משה אבוטבול, לא נחה: ליאנה עיון לוהקה לדרמה חדשה, באתר פרוגי, ‏19 בדצמבר 2018
↑  White, Peter. Hilary Weisman Graham To Adapt Israeli Series ‘The Commune’ In U.S. With Untitled Entertainment. Deadline Hollywood, May 6, 2021
↑  הסדרה הישראלית "קיבוצניקים" תעובד לגרסה אמריקנית, באתר ynet, 6 במאי 2021
צביקה אונגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1929 (בן 95 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
צביקה (צבי) אונגר (נולד ב-1929) הוא ניצול שואה, מדליק משואה ביד ושם ביום הזיכרון לשואה ולגבורה תשס"ח, ממקימי קיבוץ מלכיה.
צביקה הוביל יחד עם אשתו נעמי אונגר מאבק בתאונות אימונים בצה"ל בעקבות מותו של בנם בתאונת אימונים. פעילותם הובילה לשינוי בתיקי תרגילים, נהלים והוראות בצה"ל, ולראשונה בישראל – להקמת ועדה לחקר ולמניעת תאונות בצה"ל: ועדת יעקב לפידות. בעקבות האירועים כתב עם אשתו את הספר "קרעים על ניצנים".
ילדותו ונעוריו

אונגר נולד בשנת 1929 בסוסנוביץ שבפולין למשפחה חרדית של 11 נפשות. הורי אביו היו מרדכי שמואל אונגר שהיה שוחט, בודק ומוהל וסבתו גיטל לאה.
כשפרצה מלחמת העולם השנייה, אביו, יליד שצ'קובה, פעל לגיוס תרומות לרכישת מטוסים לצבא פולין. ב-1 בספטמבר 1939 נמלטה המשפחה מביתה, לעיירה וורזיסלב בפולין, מקום הולדתה של אמו. שם נשארה המשפחה כשנתיים עד לפלישת הגרמנים. המצב הכלכלי היה בכי רע, אבא המשפחה לא עבד וכדי להקל על המצוקה החליטו ההורים בשנת 1941 לשלוח את אונגר ושניים מאחיו אל קרובי משפחה לפרידה שהייתה אמורה להיות זמנית. שם שהה עם קרוביו בגטו זוויירצ'ה. אונגר חי שם כשנה וחצי.
באוגוסט 1943 נרצחו אחרוני היהודים בגטו. כחמישים נשים, זקנים וילדים, חלקם מבני משפחתו, ניסו להסתתר בעליית הגג אך נתפסו כעבור כמה ימים ונשלחו הישר לבירקנאו. כמה אנשים בודדים, בהם אונגר ובן דודו, הושארו בגטו במשך כחודש כדי לעבוד בחיסול בתי חרושת לטקסטיל.
בספטמבר 1943 נשלחו אונגר ובן דודו בקרון לאושוויץ. באושוויץ קיבלו את פניהם חיילי אס.אס, יהודים מזונדרקומנדו וכלבים תוקפניים. השלב הבא היה סלקציה: הצעירים נשלחו שמאלה להשמדה והבוגרים יותר נשלחו ימינה לעבודה. בעצת אסיר יהודי ותיק הוא זייף את גילו וטען שהוא בן 18. בדרך זו הצליח אונגר לעבור את הסלקציה ונשלח לבדו למחנה A. במהלך שמונת החודשים הבאים, בעת שהותו במחנה, הוא נאלץ לעמוד לעיתים תכופות בסלקציות שערך ד"ר מנגלה. על מנת להינצל, הוא הסתתר פעמים רבות מתחת לדרגשים.
לאחר כשמונה חודשים, במאי 1944, הועבר אונגר למחנה בירקנאו, למחנה D. זה היה מחנה עבודה בו גרו 24 אלף אסירים. שם עבד בסחיבת עגלה ענקית שעברה במחנה ועליה הועמסו חפצים. באותה התקופה התוודע לאנשי הזונדרקומנדו שגרו במחנה והיה עד למרד שלהם, שבמהלכו הם פוצצו קרמטוריום. באירוע זה נהרגו שלשה אנשי אס.אס והאסירים מהזונדרקומנדו נתלו במרכז המחנה בנוכחות כל האסירים ששהו במחנה.
בינואר 1945 חששו הגרמנים מפני הצבא הרוסי המתקדם. הם החליטו לפנות את אושוויץ ובירקנאו, והחלו להצעיד את האסירים בצעדת המוות לגרמניה. לאחר עשרה ימי צעידה הועלו האסירים על רכבת והובאו לבוכנוואלד.
ב-11 באפריל 1945 שחררו האמריקנים את המחנה. איש מבני משפחתו של אונגר לא שרד. עם השחרור, אושפז אונגר בבית חולים. לאחר מכן הועבר לצרפת בסיוע OSE, ארגון יהודי לסיוע לילדים, ושוכן במוסד לילדים ליד פריז. בשנת 1947 עזב את המוסד והצטרף להכשרת "פועלי ציון" בדרום צרפת, לקראת עלייתו ארצה. לאחר כמה חודשי הכשרה הוא נשלח לקורס של ההגנה במרסיי ושם עבד עם אנשי "עלייה ב".
העלייה לארץ ישראל

ב-פברואר 1948, בעלייה ג', מצויד בתעודה מזויפת, עלה אונגר לארץ ישראל. הוא הצטרף לחברת הנוער בקיבוץ רמת הכובש ואיתם נלחם במלחמת העצמאות.
ב-מרץ 1949 עלו כמה גרעינים של הפלמ"ח יחד עם שתי חברות נוער והם הקימו את קיבוץ מלכיה. במלכיה לא היה דבר מלבד רוחות חזקות. בשנה הראשונה הם סיקלו אדמות, הכינו קרקע לחקלאות ועסקו בייעור באזור. הפרנסה הייתה עבודת חוץ בקיבוצי עמק הירדן, אשדות יעקב, אפיקים, כנרת וגינוסר שם גם ישנו חלק מהזמן עד שהקיבוץ הוקם והיה ראוי למגורים.
במהלך השנים למד אונגר בקורס מרכזי משק בעין חרוד, בסמינר דו-שנתי להשכלה באפעל, ואף סיים קורס מנהל עסקים. בקיבוץ מלכיה עסק בהנהלת חשבונות והיה מרכז המשק.
משפחתו

ב-1953 נישא אונגר לנעמי, אף היא ניצולת שואה. לבני הזוג נולדו ארבעה בנים ועשרה נכדים.
פעילות למניעת תאונות אימונים בצה"ל

ב-1 במאי 1984 נהרג ניצן, בנם של צביקה ונעמי, בעת שירותו הצבאי בפלוגת בני הקיבוצים בנח"ל. ניצן נהרג מפליטת כדור בעת תרגיל של סיירת הצנחנים בבקעת הירדן. בעקבות מותו, החליטו צביקה ונעמי לצאת לדרך "כשבליבם החלטה נחושה לעצור את הכדור הבא". והם פתחו במאבק בתאונות אימונים בצה"ל. מטרתם הייתה להעלות את סוגיית הבטיחות באימונים לראש סדר היום.
המסע התחיל לאחר המשפט הראשון שנערך לקצינים שהיו אחראים על תרגיל הסיירת. בעת ביקור של הרופא הגדודי בביתם, קם צביקה ואמר: "אני רוצה להיות כן אתכם. מבחינתי הפיקוד הגבוה אחראי לאשמת המפקדים הישירים. אתם אחראים אישית לפירוק המשמעת ביחידה המובחרת הזו.... ההשלמה עם התאונות היא פשע ראשוני, וההתחמקות מעמידה בדין, היא חטא שאליו התרגלנו... על ההורים להכין את תרמיליהם, לקחת איתם לחם ומים, לעזוב את בתיהם ולצאת לדרך. עלינו לתפוס אחריות על חיי הבנים שלנו. קשה להשלים עם כך שלזה הגענו, אבל זה מה שיש". כך החלה העבודה וב-3 במרץ 1985, התקיימה פגישה בלשכת הרמטכ"ל, משה לוי, ביוזמתם של ורדה פומרנץ ובן ציון פרחי. פגישה נוספת נערכה עם נשיא המדינה חיים הרצוג שאף כתב הקדמה לספר "לעצור את הכדור". בפגישתו עם נשיא המדינה אמר צביקה: "אנחנו נמנעים להופיע באמצעי התקשורת פן ניתפס כיוצאים למאבק בצה"ל. משפחות החיילים, והרי כל הישראלים הם אלה, מחפשים קול של מנהיג, שיאמר דברים ברורים על משמעת, על דרכי אכיפתה, ועל הצו הבלתי מתפשר לשמור על החיים באימונים..." ב-12 ביולי 1985, הועבר תזכיר ליאיר צבן עם סיכום הפגישות שנערכו עד אז עם אישים כגון: האלוף יוסי פלד, תת-אלוף יורם גלבוע (צ'וצ'ו), אלוף אמנון ליפקין-שחק, אלוף עמוס ירון, שר הביטחון יצחק רבין, שאמר במהלך הפגישה: "... יש לך זכות מלאה לדרוש ועדה בכנסת ולהפגש איתה. ועדת חוץ וביטחון חייבת להקים מתוכה תת-ועדה למניעת תאונות אימונים, כפי שהקימה ועדות שמלוות את צה"ל בנושאים אחרים"., מתן וילנאי ועוד ולאחר הגשת התזכיר ואישורו, הוא הועבר לשתי ועדות: ועדת החוץ והביטחון וועדה לענייני ביקורת המדינה.
סגן-אלוף ורדה פומרנץ שליוותה אותם לאורך כל הדרך אמרה: "אני עם המשפחות במקרה שלכם, לא עם צה"ל" ועודדה את צביקה ונעמי להמשיך במסע.
ב-1 ביולי 1987, הופיע דו"ח מבקר המדינה שנכתב בידי המבקר טוניק, ובו פרק על צה"ל שנשא את השם: "חוסר משמעת - והתוצאות".
בתחילת 1990, בעקבות פעילותם של צביקה ונעמי מינה הרמטכ"ל דן שומרון ועדה לבחינת תאונות האימונים בצה"ל, בראשות האלוף יעקב לפידות. הוועדה החליטה על הקמת אגף בטיחות במטכ"ל, והוחלט שימונה קצין בטיחות לנושא הארטילריה, אשר ילווה כל תרגיל מבצעי וייתן אישור לפתיחת אש. ועדה זו חקרה את הדרכים למניעת תאונות בצה"ל. הייתה זו הוועדה הראשונה שטיפלה בנושא בדרג ובהיקף כזה.
איתן הבר אמר כי בישראל חיות כמה עשרות, אולי אפילו מאות משפחות שאינן יודעות כי את חיי בניהן הן חייבות לאונגר מקיבוץ מלכיה."אונגר ונעמי הסתערו על צה"ל ולא הרפו, עד ששונו בזכותם תיקי תרגילים, נהלים והוראות".
ב-25 ביולי 1990 ציטט חיים אורון בישיבה המאתיים וחמש של הכנסת השתים עשרה מדברי אונגר ונעמי אונגר וציין כי מאבקם פעילות למניעת תאונות אימונים בצה"ל הוא אחת הסיבות להקמתה של ועדת האלוף לפידות.
אונגר ונעמי כתבו יחד ספר בשם: "ניצנים על קרעים".
לקריאה נוספת

צביקה ונעמי אונגר, ניצנים על קרעים, מלכיה, 2006
נעמי אונגר, לעצור את הכדור, משרד הביטחון, 1988
הערות שוליים

↑  צבי אונגר מדליק משואה, באתר יד ושם
↑  צבי אונגר: ניצול אושוויץ, חניך בבית הילדים באקואי, באתר יד ושם
↑  המכללה האקדמית תל חי האגף למחוננים ומצטיינים - משרד החינוך, הסיפור של צביקה אונגר, 2011
↑  נעמי אונגר, לעצור את הכדור, משרד הביטחון, 1988 עמ' 9
↑  נעמי אונגר, לעצור את הכדור, משרד הביטחון, 1988 עמ' 39
↑  נעמי אונגר, לעצור את הכדור, משרד הביטחון, 1988 עמ' 83
↑  נעמי אונגר, לעצור את הכדור, משרד הביטחון, 1988 עמ' 157
↑  נעמי אונגר, לעצור את הכדור, משרד הביטחון, 1988
↑  גדעון דורון, אודי לבל, פוליטיקה של שכול, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2003, עמ' 39
↑  מסקנות הוועדה, הארץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307390605171  ISNI: 0000 0001 0793 4904  VIAF: 160480753   WorldCat (עם VIAF): 160480753
קירבי (אוהיו)

| --- | --- |

כנסייה בכפר
 מדינה / טריטוריה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אוהיו אוהיו
 ראש העיר:  טים סטאנברי
 שטח:  0.28 קמ"ר
 גובה:  267 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  120 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  40°48′42″N 83°25′08″W﻿ / ﻿40.8117°N 83.4189°W﻿ / 40.8117; -83.4189 
 אזור זמן:  UTC -5
 he
קירבי (באנגלית: Kirby) היא עיירה בחבל וינונדוט (אנ') שבאוהיו בארצות הברית. בשנת 2019 נרשמו בעיירה 110 תושבים.
היסטוריה

היסודות לקירבי הוקמו בשנת 1854, על ידי אם. אייץ'. קירבי (M. H. Kirby), שעל שמו גם נקראת העיירה. סניף דואר נחנך בעיירה זמן מה לאחר מכן באותה השנה. הסניף פתוח עד היום.
גאוגרפיה

לפי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטח העיירה הוא כ-0.28 קילומטרים רבועים.
דמוגרפיה > מפקד 2000

נכון למפקד האוכלוסין של שנת 2000, התגוררו בעיירה 132 נפשות, 52 משקי בית ו-37 משפחות. הרכב האתני בעיירה היה 100% לבנים.
ההכנסה החציונית למשק בית הייתה כ-33,333 דולרים, ואילו ההכנסה החציונית למשפחה הייתה 51,094 דולר לשנה בקירוב. ההכנסה החציונית לגברים הייתה כ-33,333 דולרים, בעוד לנשים הייתה 25,833 דולרים לשנה.
דמוגרפיה > מפקד 2010

נכון למפקד האוכלוסין של 2010, התגוררו בעיירה 118 נפשות, 50 משקי בית ו-29 משפחות. ההרכב האתני בעיירה היה 99.2% לבנים ו-0.8% משני מוצאים או יותר.
נכון למפקד זה, בעיירה נמנו 50 משקי בית, ב-26% מתוכם היו ילדים מתחת לגיל 18. ב-40% ממשקי הבית היו זוגות נשואים שחיים יחד. 10% נוהלו על ידי אישה יחידה, 8% נוהלו על ידי גבר יחיד ו-42% נוהלו על ידי לא נשואים. 28% משקי נוהלו על ידי יחידים, וב-8% על ידי בני 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע עמד על 2.3 נפשות וגודל המשפחה הממוצע עמד על כמעט 3 נפשות.
הגיל החציוני בעיירה היה 32.5 שנים. 20.3% מהתושבים מתחת לגיל 18, 62% היו בין הגילאים 18 ו-65 ו-11% היו מעל לגיל 65. 60.2% מתושבי העיירה היו גברים ו-39.8% היו נשים.
הערות שוליים

↑  The history of Wyandot county, Ohio, containing a history of the county; its townships, towns, churches, schools, etc..
↑  "Wyandot County".
↑  find an office
↑  US Gazetteer files 2010
1 2  אתר מפקד האוכלוסין האמריקאי (באנגלית)
רגוזה (נפה)

| --- | --- |
סמל רגוזהסמל רגוזה

 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  סיציליה סיציליה
 רשות מחוקקת:  Provincial Council of Ragusa 
 בירת הנפה:  רגוזה 
 שטח:  1,614 קמ"ר
 תאריך נטישה:  4 באוגוסט 2015 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  320,003 (2011)
  ‑ צפיפות:  973 נפש לקמ"ר (2006)
 קואורדינטות:  36°55′30″N 14°43′50″E﻿ / ﻿36.925°N 14.730555555556°E﻿ / 36.925; 14.730555555556 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.provincia.ragusa.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה       תת-הנפות של נפת רגוזה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת רגוזה (באיטלקית: Provincia di Ragusa) היא נפה במחוז האוטונומי סיציליה שבאיטליה.
גאוגרפיה

הנפה משתרעת על שטח של 1,614 קמ"ר, ובשנת 2006 התגוררו בה 308,103 תושבים. בירתה בעיר רגוזה. הנפה שוכנת בדרום-מערבה של סיציליה, וגובלת בנפת קטניה מצפון, בנפת סירקוזה ממזרח, בנפת קלטניסטה ממערב, ובים התיכון מדרום. שמה נגזר משם השבט היווני "רוגוז" (ביוונית: "Ρογος") שמשמעו דגנים.
הגידולים החקלאיים בנפה הם זיתים, דגנים, שקדים, תאנים, הדרים, גפנים, כותנה ועוד. משק החי כולל גידול כבשים, עזים ובקר.
הערים העיקריות בנפה, נוסף על רגוזה, הן ויטוריה, מודיקה וקומיסו.
רוברטו חוארוס

| --- | --- |

 לידה:  5 באוקטובר 1925 Coronel Dorrego, ארגנטינה 
 פטירה:  31 במרץ 1995 (בגיל 69) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בואנוס איירס 
 שפות היצירה:  ספרדית 
 סוגה:  שירה 
 
רוברטו חוארוס (ספרדית: Roberto Juarroz; ‏ 5 באוקטובר 1925 - 31 במרץ 1995) הוא משורר ארגנטינאי.
רוברטו חוארוס נולד בעיירה בסביבת בואנוס איירס למשפחת עובד במערכת הרכבות. הוא למד פילוסופיה וספרות באוניברסיטת בואנוס איירס והמשיך את לימודיו בסורבון. בשנים 1958–1965 רוברטו חוארוס עבד במשרדי אונסק"ו וארגון מדינות אמריקה. בהמשך הוא עבד באוניברסיטה בה למד בה התקדם לתואר פרופסור. בין תלמידיו היה פבלו אורבני.
רוברטו חוארוס פרסם סדרה של ספרי שירה בשם "Poesía vertical" שמוספרו מ-1 עד 14. הספר הראשון פורסם בשנת 1958 והאחרון בשנת 1997 לאחר מות המשורר. בהמשך יצאה לאור גם כרך ה-15 שערכה אשתו.
היצירות שלו תורגמו למספר שפות. ב-1977 יצא לאור ספר דו-לשוני אנגלי-ספרדי.
על יצירותיו רוברטו חוארוס זכה במספר פרסים ספרותיים בארגנטינה ובעולם. הוא נבחר לחבר באקדמיה ארגנטינאית לספרות.
רבי חנינא בן עגיל

| --- | --- |
 מקום פעילות:  ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  הדור השלישי והרביעי לאמוראי ארץ ישראל
 רבותיו:  רבי חייא בר אבא
 בני דורו:  רבי תנחום בר חנילאי
 
רבי חנינא בן עגיל (או עגול), אמורא ארצישראלי שחי בדור השלישי והרביעי לאמוראי ארץ ישראל, מוזכר בתלמודים ובמדרשים פעמים בודדות בלבד.
אזכורו בתלמוד הבבלי

רבי חנינא בן עגיל מוזכר בתלמוד הבבלי במסכת בבא קמא בלבד, שם מסופר שהוא שאל את רבי חייא בר אבא (שכנראה היה רבו) מפני מה המילה "טוב" נאמרה רק בדיברות אחרונות (בפסוק "למען ייטב לך והארכת ימים") ולא בדיברות ראשונות. רבי חייא בר אבא טען שהוא כלל אינו יודע האם נאמרה מילה זו בדיברות השניות, ושלחו אל רבי תנחום בר חנילאי תלמידו של רבי יהושע בן לוי, שהיה בקי באגדה. רבי תנחום בר חנילאי אמר שרבי יהושע בן לוי לא לימד דבר זה, אך אמורא אחר אמר לו שהמילה טוב לא נכתבה בלוחות הראשונות מפני שסופן להשתבר. הגמרא מסבירה שה' לא רצה שהמילה "טוב" תישבר, משום ש”חס ושלום פסקה טובה מישראל”.
אזכורים בתלמוד הירושלמי ובמדרש

בתלמוד הירושלמי מוזכרת מימרא שאמר רבי חנינא בר עגול בשם "רבי חזקיה". היימן טוען שהגרסה בירושלמי מוטעית וצריך לגרוס להפך שרבי חזקיה אמר בשם רבי חנינא בן עגול, משום שרבי חנינא היה בדור השלישי ורבי חזקיה בדור הרביעי, אך יש המקיימים את הגרסה ומאחרים גם את רבי חנינא בן עגיל לדור הרביעי, או טוענים שמדובר ברבי חזקיה בן רבי חייא, בן הדור השני.
במדרש נאמר בשמו שהיו יהודים שבאו למשתה המפואר שערך אחשוורוש "בשנת שלש למלכו", ואחשוורוש שאל אותם האם אלוהיהם עתיד לתת להם שפע רב כמו שהוא נתן להם. היהודים ענו, שנאמר בפסוק ”עין לא ראתה אלהים זולתך, יעשה למחכה לו” (ישעיהו, ס"ד, ג'), ו”אם כסעודה זו הוא עושה לנו, אנו אומרין לו: כבר אכלנוה על שלחנו של אחשורוש”.
קיבורגים (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  אירועים אמיתיים
 בימוי:  אחטם סייטבלאייב 
 הופק בידי:  איוואנה דיאדורה
 תסריט:  נטליה וורוז'ביט 
 שחקנים ראשיים:  ויאצ'סלב דובז'נקו מקאר טיחומירוב  אנדריי איסאיינקו רומן יאסינסקי ויקטור ז'דאנוב אולכסנדר פיסקונוב קונסטנטין טמליאק רומן סמיסל
 צילום:  יורי קורול
 מדינה:  אוקראינה 
 חברת הפקה:  Idas Film
 חברה מפיצה:  Ukrainian Film Distribution
 הקרנת בכורה:  6 בדצמבר 2017
 משך הקרנה:  112 דק' 
 שפת הסרט:  אוקראינית, רוסית 
 סוגה:  מלחמה
 תקציב:  48 מיליון הריבניה (1,800,000 $)
 הכנסות:  23.2 מיליון הריבניה (04.05.2018)
 פרסים:  פרס האקדמיה האוקראינית לקולנוע
 ufd.ua/films/kiborgi
 דף הסרט ב־IMDb
 
קיבורגים (באוקראינית: Кіборги) הוא סרט מלחמה אוקראיני משנת 2017. הסרט מגולל את הקרב שניהלו הכוחות המזוינים של אוקראינה נגד כוחות המיליציה של הרפובליקה העממית של דונצק בתמיכת צבא רוסיה בניסיון ההשתלטות על נמל התעופה הבינלאומי של דונצק, במהלך פלישת צבא רוסיה לאוקראינה בשנת 2014.
הסרט זכה לתקצוב ממשלתי נרחב, כשהופק בסכום של 48 מיליון הריבניה, מחצית מהסכום — 24 מיליון הריבניה — הגיע מתקציב הסוכנות הממלכתית האוקראינית לקולנוע.
הסרט יצא לאקרנים ב-6 בדצמבר 2017, ביום הצבא האוקראיני, כהוקרה לחיילים המשרתים במזרח אוקראינה ונלחמים בבדלנים ברפובליקה העממית של דונצק, ברפובליקה העממית של לוהנסק וצבא של רוסיה.
סלוגן הסרט: "גיבורים לא מתים לעולם". הסרט זכה לשבחי הביקורת במדינתו וזכה בפרס האקדמיה האוקראינית לקולנוע.
רקע

הסרט מגולל את קורות הקרב השני על נמל התעופה הבינלאומי של דונצק.
הקרב המדובר היה קרב בין הכוחות הבדלנים של הרפובליקה העממית של דונצק בסיוע כוחות של צבא רוסיה וחיילי הכוחות המזוינים של אוקראינה שנלחמו על השליטה על נמל התעופה של דונצק, ב-28 בספטמבר 2014.
לקרב זה קדם קרב קודם במאי 2014, שבסיומו נמל התעופה עבר לשליטה אוקראינית. הקרב החדש שפרץ היווה הפרה של פרוטוקול מינסק, שטקס, החתימה עליו נערך ב-5 בספטמבר.
לאורך הקרב, נמל התעופה החליף ידיים מספר פעמים ועבר משליטה אוקראינית לשליטת הבדלנים בקרבות שנמשכו עד ה-21 בינואר 2015, כאשר הצבא האוקראיני נטש את עמדותיו והלוחמים הבדלנים הצליחו להניס אותו ולהשתלט על נמל התעופה.
תקציר עלילת הסרט

ספטמבר 2014. קבוצת מתנדבים אוקראינים מגיעה לראשונה למבנה הטרמינל ההרוס בנמל התעופה של דונצק על שם סרגיי פרוקופייב ולהגן על המתחם מפני מתקפת בדלנים.
חייל בכינוי מאג'ור (מוזיקאי בהכשרתו) משרת במתחם לצד שישה חיילים נוספים במלחמה שבה הם מנסים להבין את חלקם בה.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
אנדריי איסאיינקו: שבת
רומן יאסינובסקי: המדריך
ויאצ'סלב דובז'נקו: סרפן
מקאר טיחומירוב: מאג'ור
ויקטור ז'דאנוב: הבכיר
יבהן נישצ'וק: הכומר הצבאי
קונסטנטין טמליאק: הפסיכי
אולכסנדר זאגורודני: העיתונאי
ולדיסלב ג'ורנקו: 
אולכסנדר פיסקונוב: 
רומן סמיסל: 
נטליה מוסייצ'וק:
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו ב-9 בפברואר 2017 ונערכו במחוז קייב ובמחוז צ'רניהיב. הצילומים הושלמו באפריל 2017.
קיריל נדריה, אחד החיילים שהשתתף בפועל בקרב על נמל התעופה דונצק, היה חלק מצוות ההפקה כיועץ לסרט.
הפקה > שיווק

הטיזר הראשון לסרט התפרסם באוגוסט 2017 ובו להקת אוקיאן אלזי שרים את הסינגל "זו לא המלחמה שלך".
הכנסות

הסרט הרוויח 302,000 דולרים בשבוע הראשון להקרנתו (כ-8 מיליון הריבניה) אך לא כיסה את ההוצאות לאחר שהרוויח 23 מיליון הריבניה לעומת תקציב ההפקה שעמד על 48 מיליון.
ראו גם

המשבר באוקראינה
הערות שוליים

↑  War in Donbass
↑  Art Of War: Ukraine Explores Donbas Conflict On Screen, In Books, Radio Free Europe/Radio Liberty
↑   Story of the Cyborgs: Ukraine's Donetsk Airport Defenders to hit the big screen
↑  З'явилось перше відео зі знімального майданчику фільму про кіборгів
↑  Фільм про захисників: свій аеропорт і кастинг онлайн
↑  החלו צילומי הסרט "קיבורגים", דיווח (באוקראינית)
↑  באוקראינה מצלמים את הסרט "קיבורגים", דיווח (באוקראינית)
↑  באוקראינה מצלמים סרט אודות הקרב על נמל התעופה של דונצק, דיווח (באוקראינית)
↑  בקייב החלו לצלם את הסרט "קיבורגים", דיווח (באוקראינית)
↑  Презентуємо офіційний тізер фільму Ахтема Сеітаблаєва «Кіборги»
↑  הטיזר ביוטיוב
↑  Ukraine's Cyborgs about defenders of Donetsk airport wins the box office in 1st weekend (Trailer), UNIAN
העיטור הצבאי על הגנת נמל התעופה של דונצק
הריסות מגדל הפיקוח של נמל התעופה של דונצק
קירגיזסטן במשחקים האולימפיים

רצת המרתון הקירגיזית יוליה אנדרייבה במהלך אולימפיאדת לונדון
קירגיזסטן השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת לילהאמר (1994), ובמשחקי הקיץ השתתפה לראשונה באולימפיאדת אטלנטה (1996). עד אז, התחרו הספורטאים הקירגיזים במסגרת המשלחת הסובייטית, ובמשחקים שנערכו ב-1992 השתתפו, לצד ספורטאים מ-11 מדינות נוספות שהרכיבו בעבר את ברית המועצות, במשלחת מאוחדת (Unified Team).
הספורטאי הראשון שזכה במדליה אולימפית לזכותה של קירגיזסטן הוא הג'ודוקא איידין סמגולוב, שזכה במדליית ארד באולימפיאדת סידני (2000), בקטגוריית המשקל של עד 60 ק"ג. אולימפיאדת בייג'ינג (2008) הייתה המוצלחת ביותר מבחינתה של קירגיזסטן. המתאבק קנאטבק בגלייב זכה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל של עד 66 ק"ג בסגנון יווני-רומי, לאחר שהפסיד בשלב הגמר לצרפתי סטיב גנו, ואילו רוסלן טיומבנבייב זכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל של עד 60 ק"ג. מתאבק נוסף, באזאר באזארגורוייב, שהתחרה בסגנון חופשי בקטגוריית המשקל של עד 60 ק"ג, וסיים במקום הרביעי, לאחר שהפסיד ליריב יפני, אך בהמשך זכה במדליית ארד בעקבות הרשעת זוכה מדליית הזהב. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה מרים המשקולות איזאט ארטיקוב במדליית ארד, אך היא נשללה ממנו מיד לאחר מכן, לאחר שהתברר כי נטל חומרים אסורים. באותם משחקים סיימו המתאבקים ארסן ארלייב ואייסולו טיניבקובה במקום החמישי, והג'ודוקא יורי קרקובצקי סיים במקום השביעי.
באולימפיאדות החורף לא הגיעו הספורטאים הקירגיזים להישגים משמעותיים. המשלחות הקירגיזיות מנו עד כה רק ספורטאי אחד או שניים בכל אולימפיאדה. באולימפיאדת לילהאמר, שהייתה הראשונה בה השתתפה קירגיזסטן העצמאית, איחרה הספורטאית היחידה, הביאתלטית יבגניה רופל, להגיע לטקס הפתיחה, ואת דגל קירגיזסטן נשא בטקס אזרח נורווגי, ששימש כמתורגמן המשלחת.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
אולימפיאדת אטלנטה (1996): 0
| אולימפיאדת סידני (2000) | 0 | 0 | 1 | 1 |
אולימפיאדת אתונה (2004): 0
| אולימפיאדת בייג'ינג (2008) | 0 | 1 | 2 | 3 |
אולימפיאדת לונדון (2012): 0
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): 0
| אולימפיאדת טוקיו (2020) | 0 | 2 | 1 | 3 |
| סך הכל | 0 | 3 | 4 | 7 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  היאבקות | 0 | 3 | 3 | 6 |
|  ג'ודו | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל | 0 | 3 | 4 | 7 |
ראו גם

קירגיזסטן במשחקים הפאראלימפיים
קירגיזסטן במשחקים האולימפיים לנוער
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
המשלחת המאוחדת במשחקים האולימפיים
הערות שוליים

↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-18 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-18 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
רבי שמעון בן הסגן

רבי שמעון בן הסגן (או סתם בן הסגן ולפעמים גם הסגן) היה תנא (כהן) בן הדור השני או השלישי. בנו של רבי חנינא סגן הכהנים.
מאמריו בספרות חז"ל

מספר מאמרים של רבי שמעון מובאים במשנה, תמיד על ידי רבן שמעון בן גמליאל. הוא נזכר גם פעמים בודדות בתוספתא (ראש השנה ב,ט ; כתובות ב,ג). כדוגמה, רבן שמעון בן גמליאל מצטטו לגבי המידות המדויקות של פרוכת היכל המקדש והחלפתו וטבילתו פעמיים בשנה (משנה שקלים בתלמוד ירושלמי ח ב). וכיוון שרוב מאמרי רבי שמעון בן הסגן עוסקים בענייני עבודות המקדש, מסיק בעל ספר היוחסין כי רבי שמעון בן הסגן פעל בעצמו בעבודות המקדש בתור כהן.
לקריאה נוספת

מרדכי מרגליות, "ר' שמעון בן הסגן", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, הוצאת "יבנה", עמ' 346.
רבי חנינא בר פפי

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  שלישי אמוראים
 רבותיו:  רבי יוחנן
 בני דורו:  רבי אבהו ורבי יצחק נפחא רבי אבא רב יצחק בר יוסף
 
רבי חנינא בר פפי היה אמורא בדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל.
מתולדותיו

היה מצעירי תלמידיו של רבי יוחנן.
חבריו היו רבי אבהו, רבי יצחק נפחא, רבי אמי, ורבי זירא. על תלמידיו נמנו רבי אילעא ורב אדא בר אבימי ייתכן כי הוא האמורא המוזכר בשם "רבי חנינא בר פפא", המוזכר תמיד באגדות הש"ס, שכן הוא מוזכר יחד עם רבי אבהו ורבי יצחק נפחא.
הוא שימש כדיין, ובהזדמנות אחת אף הכריע דין תורה בין שנים מחבריו, רבי יצחק בר יוסף ורבי אבא. רבי יצחק טען שרבי אבא הוא חייב לו כסף, אך אבד לו השטר בו הייתה מתודעת ההלוואה. רבי אבא לא רצה להחזיר את הכסף מבלי שיקבל את השטר, שכן חשש שמא השטר נמצא בין גנזיו של רבי יצחק, ובניו שימצאו את השטר לאחר פטירתו ולא ידעו שהחוב נפרע כבר, יתבעו ממנו את הכסף שוב. רבי יצחק הציע לכתוב שובר (שטר נגדי בו הוא חותם כי קיבל את הכסף מהלווה), אך רבי אבא סירב מכיוון שחשש שמא השובר יאבד לו בעתיד, וטען שכן פסקו רב ושמואל, אך רבי חנינא הכריע כרבי יוחנן וריש לקיש שפסקו כי המלווה יכול לתבוע את הכסף מהלווה אם הוא כותב לו שטר.
היה מפורסם כדוגמה לאדם צדיק שאינו חשוד על שום חטא, וכאשר רב הלך עם תלמידו רב יהודה, הוא אמר לתלמידו: בואו ונתרחק מאותה אשה ההולכת לפנינו, כדי שלא נענש באש הגיהנום. שאלו תלמידו: הרי נאמר ששני אנשים כשרים מותרים להתייחד עם אשה? אמר לו רב: ומניין שאנחנו נחשבים אנשים כשרים, שמא רק אנשים כרבי חנינא בר פפי נחשבים 'כשרים' לעניין זה?.
המעשה בו התפרסם כצדיק, אירע כאשר אחת משרות המלוכה תבעה ממנו לקיים עימה יחסים אסורים, ומכיוון שמדובר היה באשה שיכולה הייתה להמיתו, הוא עשה תחבולה וגרם לעצמו להמלא שחין, אך אותה אשה הסירה ממנו את השחין על ידי כישוף. בראותו זאת, הוא נמלט ממנה לבית בו היו שדים, ביודעו שהשרה לא תרדוף אחריו למקום כזה, שכן מדובר היה בבית שכל מי שנכנס לשם היה ניזוק, גם אם היו נכנסים שני אנשים יחד, וגם אם היה זה ביום. לאחר מכן שאלוהו חבריו: מי שמרך מהמזיקים? השיב להם רבי חנינא: שני מלאכים באו ושמרוני כל הלילה.
לקריאה נוספת

הרב יהודה לייב פישמן מימון (עורך), ר' חיננא בר פפא, יחוסי תנאים ואמוראים, ירושלים, תשכ"ג 1963, עמ' שע"ו–שע"ח, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)