המהפכה החוקתית בפרס
מלחמת אזרחים > המאבק החוקתי-מלוכני > הקרב על תבריז

זמן קצר לאחר כיבוש טהראן והשבת הכוח לידי השאה, מוצבים צבאיים ברחבי פרס הפילו את המועצות המקומיות והשיבו את השלטון האוטוקרטי על גבי אספהאן, שיראז, רשת, זנג'אן וכרמאן. מוצב הכוח העיקרי שאליו נסוגו כוחות הממשלה הפך לתבריז, שם נקבע אחמד מושיר אל-סלטנה להיות ראש הממשלה החדש מטעם המג'לס. הכוחות הפרו-חוקתיים בתבריז קראו לתמיכה צבאית מצד המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האזרית של באקו בבקשה לעזרה; כתוצאה מכך הגיעו 100 מהפכנים חמושים מעבר הקווקז, תומכי האנג'ומן, בעיקר מנהיגים שבטיים ערבים וארמנים שנפגשו בהתנגדות קשה מצד הצבא הפרסי. השאה שלח כוח לתבריז בהנהגתו של עין א-דולה. בינתיים, ב-8 בספטמבר, הבריטים והרוסים, שיחסיהם נפגעו לזמן קצר מההפיכה בשנת 1908, דרשו מהשאה להשיב את המג'לס לסדרו כדי להביא להסדר בחלוקת הסמכויות על כספי המדינה ולסיים את המאבק בתבריז, שמנע פעילות רוסית בעיר ומכאן פגע באזור ההשפעה של האימפריה הרוסית בצפון פרס. בתגובה שייח' פזאל אללה הכריז על המג'לס, ובמיוחד על תפישות החקיקה והייצוג הפרלמנטרית, כמנוגדים לדין האסלאמי וטען כי המלוכנות של השאה היא אחד מעמודי התווך של האסלאם. מועצת מנהיגי דת שיעים מעיראק, בראשותו של מונד מוחמד - ח'אן, שתמך בתנועה החוקתית עוד מימיה הראשונים, תמך גם הוא בביצוע התעמולה נגד המלוכה הפרסית ושלח לשאה מברק שהצביע על היותו עריץ ועל ממשלתו כנוגדת את האסלאם.
הדעה האזרחית הכללית בטהראן, שאהדה את ההפיכה של השאה בקיץ 1908, השתנתה עד הסתיו, בעיקר בגלל כישלונו להשיב את הסדר הכלכלי. המדינאים השמרנים, ובראשם חאני אל-דולה ואחרים, עלו מחדש בדרגות המדינה, וב-20 בדצמבר 1908 ארבעים בני אדם התנפלו על השגרירות העות'מאנית. כעבור יומיים מספרם עלה ל-250 והם עתרו לשאה להחזרת החוקה. ב-28 בדצמבר נסגרו השווקים ברחבי העיר, וינואר ופברואר התאפיינו במאבק ממושך להשפעה על קול האזרחים שבסופם רבים החליטו לתמוך בהשבתה של החוקה. בינתיים הכוח ששלח השאה להפיל את תבריז התגבר בהדרגה על ההתנגדות של החמושים מאזרבייג'ן והטיל מצור על העיר תבריז עצמה החל מינואר ועד אפריל, כאשר השאה, שזקוק מאוד לכספים, נכנע לבסוף ללחץ הבריטי והרוסי ואפשר לרכבת תבואה רוסית להקל על אוכלוסיית העיר. ביום הולדתו, 5 במאי 1909, הכריז השאה על השבת עקרונות החוקה וקבע את 19 ביולי כמועד לבחירות כלליות. בצפון פרס, בעבר האלבורז החל מרד ב-7 בפברואר, שאורגן על ידי כוחות מוג'אהדין מהפכנים, ששיתפו כוחות עם הפדרציה המהפכנית הארמנית. נגד המיליציות הטורקמניות פלש הצבא הרוסי לתוך ח'וראסאן רזאווי, צפון ח'וראסאן וגולסתאן, והשתלט על העיר משהד.
מצור הוסדר על תבריז כבר בחודש יוני עם תחילת מלחמת האזרחים. אפשר לחלק את אחד עשר החודשים הבאים של מלחמת אזרחים בתבריז ואת המצור על העיר על ידי כוחות הצבא הנאמנים לשאה לשלושה שלבים: השלב הראשון מאופיין בלחימה ברחובות העיר בין סוף יוני ועד תחילת יולי 1908, כאשר המוג'אהדין הצליח למנוע מהכוחות המלכותיים מלהשיג שליטה על העיר והדף את כוחותיהם שכבשו קודם לכן את דרום העיר. בחודשים הבאים מוג'אהדין גבר על הכוחות האנטי-חוקתיים בתבריז והדיח את כוחות הממשלה של השאה מחוץ לעיר. משם, חייליו של עין א-דולה תקפו באופן קבוע את תבריז וגם ערכו לחימה רחבה נגד המוג'אהדין בפאתי ובפנים העיר. במהלך השלב השני הוצבו כוחות הצבא הפרסי בפאתי העיר ותקפו אותה שוב ושוב, אך ללא הועיל. בריגדת הקוזאים הפרסית הייתה קשובה לדרישות האימפריה הרוסית ומכיוון שהמאבק פגע במסחר של רוסיה צפון פרס, נשלחה ההוראה לא להתערב בפעילות הצבאית במלחמת האזרחים כולל במאבק בתבריז. החל בתחילת פברואר 1909, השלב השלישי סומן במצור על תבריז, שהביא לרעב כבד על האוכלוסייה האזרחית של העיר, התפרצות מחלות ומגפות ומוות של תושבים רבים.
המצור הובא לסיום על ידי התערבות צבאית רוסית. עד אז מרכזי הפעילות של חברי המג'לס המדיני לשעבר הועברו מטהראן לתבריז. בריגדת חיל רגלים של צבא האימפריה הרוסית יצאה לעבר תבריז הנצורה במהלך אפריל 1909 ועליונותם של הכוחות הרוסים במיומנות וטכנולוגיה הביאה לניצחון מהיר על הכוחות המלוכניים של מוחמד עלי שאה, אשר נסוגו מהעיר והותירו אותה למוג'אהדין, הפרו-חוקתיים והכוחות הרוסים, שיישארו לפקח על המשך המסחר הסדיר בעיר עד למהפכת 1917 ותחילתה של מלחמת האזרחים ברוסיה. בשל האומץ והסיבולת של חלק גדול מאוכלוסיית תבריז, החוקה "הושמעה" ברחבי פרס. בשלושת השלבים הללו של מלחמת האזרחים התגלה סאתר ח'אן, מפקד מוג'אהדין פרו-חוקתי מתבריז, כגיבור מקומי וגם כגיבור לאומי.