stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסכם הפסקת האש של נגורנו קרבאך (2020)
הערות שוליים

↑  "Путин выступил с заявлением о прекращении огня в Карабахе". RIA Novosti (ברוסית). 9 בנובמבר 2020. נבדק ב-9 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Пашинян заявил о прекращении боевых действий в Карабахе". RIA Novosti (ברוסית). 9 בנובמבר 2020. נבדק ב-9 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Президент непризнанной НКР дал согласие закончить войну". RIA Novosti (ברוסית). 9 בנובמבר 2020. נבדק ב-9 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דין שמואל אלמס, ‏התלות בגז והזווית הישראלית: למה אזרבייג'ן תקפה את ארמניה, באתר גלובס, 14 בספטמבר 2022
↑  "Armenian President says nation 'misjudged' its negotiating power in Nagorno-Karabakh conflict". SBS News.
↑  "Пашинян заявляет о подписании мирного соглашения". BBC Russian Service (ברוסית). 10 בנובמבר 2020. נבדק ב-10 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Armenia, Azerbaijan and Russia sign Nagorno-Karabakh peace deal". BBC News. 10 בנובמבר 2020. נבדק ב-10 בנובמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Azerbaijan, Armenia sign peace deal to end conflict". GulfToday. 2020-11-10. נבדק ב-2020-11-10.
↑  "Заявление Президента Азербайджанской Республики, Премьер-министра Республики Армения и Президента Российской Федерации". Президент России.
↑  "РИА Новости". Telegram.
↑  Kramer, Andrew E. (10 בנובמבר 2020). "Facing Military Debacle, Armenia Accepts a Deal in Nagorno-Karabakh War". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Agency, Anadolu (10 בנובמבר 2020). "Euphoric Azerbaijanis celebrate 'victorious' Nagorno-Karabakh peace deal". Daily Sabah. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Armenia, Azerbaijan, Russia sign deal to end Nagorno-Karabakh war". www.aljazeera.com.
↑  ארמניה ואזרבייג'ן חתמו על סיום הלחימה - צבא רוסיה התפרס בנגורנו קרבאך, באתר ynet, 10 בנובמבר 2020
↑  "Armenian parliament speaker injured by protesters, prime minister says". TASS. 9 בנובמבר 2020. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Armenian parliament speaker assaulted by angry protesters after peace deal, undergoes surgery". India Today. 10 בנובמבר 2020. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ארמניה: סיכלנו ניסיון התנקשות בראש הממשלה והפיכה, באתר וואלה, 14 בנובמבר 2020
↑  דרמה בארמניה, רה"מ: "הצבא מבצע ניסיון הפיכה", באתר ynet, 25 בפברואר 2021
↑  Ward, Alex (10 בנובמבר 2020). "The surprising Armenia-Azerbaijan peace deal over Nagorno-Karabakh, explained". Vox. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Armenia, Azerbaijan and Russia sign Nagorno-Karabakh peace deal". bbc.com. BBC. 10 בנובמבר 2020. There is a real sense here that a key victory has been achieved after a very long fight. Groups are breaking out in chants and singing the national anthem. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  עם מל"טים ישראליים וארדואן: אזרבייג'ן חגגה את הניצחון על ארמניה, באתר וואלה, 10 בדצמבר 2020
שבעת המחוזות שהיו בשליטת ארמניה עד מלחמת נגורנו קרבאך השנייה (באדום): קלבג'אר, לצ'ין, קובדלי, זנגילן, ג'בריאל, פוזולי ואגדם נחשבו כחלק מאזרבייג'ן לפי החוק הבינלאומי; בורוד שטח נגורנו קרבאך; בצהוב השטחים שנכבשו בידי אזרבייג'ן
מפת הפסקת האש
תוצאות המלחמה והפסקת האש שנחתמה
חגיגות בבאקו לאחר חתימת ההסכם
שפיץ (כתב עת)

| --- | --- |

עטיפת גיליון 7 של "שפיץ", ובה קריקטורה מאת זאב
 תאריכי הופעה:  1992–הווה (כ־33 שנים) 
 שפה:  עברית 
 
שפיץ הוא כתב עת של איגוד הקריקטוריסטים הישראלי.
היסטוריה

"שפיץ" החל לצאת לאור בחודש ספטמבר 1992, בעקבות הקמתו של תא הקריקטוריסטים הישראלי באגודת העיתונאים בתל אביב. הגיליון הראשון היה עלון בן 8 עמודים, שעיקרו חדשות מעולמם של חברי התא, שבהן שולבו קריקטורות פרי עטם. הגיליון השני, שיצא לאור בפברואר 1993, גדל ל-24 עמודים. הגיליון השלישי, שיצא לאור בחודש יוני 1993, גדל ל-40 עמודים, והחל לשאת אופי של מגזין.
החל מהגיליון הרביעי, שיצא לאור באוקטובר 1993, הפך כתב העת למגזין בן 80 עמודים, המתמקד בקריקטורה, הומור, קומיקס וסאטירה (נושאים אלה צוינו בעמוד השער שלו), ורק בסופו נכללו עמודים מעטים העוסקים בחדשות מעולמם של חברי התא. בכך שינה כתב העת את אופיו, מכתב עת פנימי של חברי התא, לכתב עת הפונה לציבור הרחב. החל מהגיליון החמישי המו"ל של כתב העת הפך לאיגוד הקריקטוריסטים הישראלי. מ-2003 (גיליון 18) עד 2006 (גיליון 19) כתב העת לא יצא לאור. החל מהגיליון ה-21 הוא מוגדר כ"פרויקט קריקטורה וקומיקס ישראלי".
כל גיליון מוקדש לנושא מסוים:
גיליונות 1,2,3: דוש | מהדורה מיוחדת לגיליונות הראשונים (יצא לאור ב-2018)
גיליון 4: קדימה אוכל
גיליון 5: שחור בעיניים (חרדים)
גיליון 6: פגישת מיחזור (איכות הסביבה)
גיליון 7: ראי עכו"ם (אמונות טפלות)
גיליון 8: אחוזים יקרים (הטלוויזיה בישראל)
גיליון 9: תיירות
גיליון 10: שפריץ וגמרנו (סקס)
גיליון 11: השפיץ של תל אביב
גיליון 12: הנהג הישראלי
גיליון 13: קריקאטור דה פראנס (צרפת)
גיליון 14: בחירות 1999
גיליון 15: המילניום
גיליון 16: קולנוע
גיליון 17: הפסקת קפה / זאב
גיליון 18: יער
גיליון 19: קומיקסראללה (מלחמת לבנון השנייה)
גיליון 20: מבט על יבין (חיים יבין)
גיליון 21: הרצל, חוזה אישי (בנימין זאב הרצל)
גיליון 22: סלברית"אים (תרבות הידוענים של תל אביב)
גיליון 23: שמוליקיבוץ (הוקרה לשמוליק כץ)
גיליון 24: נתב"ג (נושא התערוכה דוד בן-גוריון)
גיליון 25: רעיות ראש הממשלה
גיליון 26: כותרות סיום (דמדומי העיתונות הכתובה)
גיליון 27: 40 שנה לניקוי ראש
גיליון 28: מוח - משחקי האונה
גיליון 29: מחול השדים והרוחות (עדתיות וגזענות)
גיליון 30: רכבת
גיליון 31: רשומון פרס (פרידה משמעון פרס)
גיליון 32: מצויר ירושלמי (ירושלים)
גיליון 33: אופניים
גיליון 34: נתב"ג
גיליון 35: הגשש החיוור
גיליון 36: ג'קי (60 שנה לציור השבועי לילד)
גיליון 37: דגל המחאה (המחאה נגד הרפורמה המשפטית)
גיליון 38: קווים כואבים (מלחמת חרבות ברזל)
מאמר המערכת בפתח כל גיליון הוא רצועת קומיקס מאת העורך, ניסים חזקיהו.
עם המשתתפים בכתב העת נמנו הקריקטוריסטים דוש, זאב, מייק ג'גו, יעקב שילה, שלמה כהן ושמוליק כץ, הקומיקסאים אורי פינק ויעקב קירשן, והסאטיריקן אורי אורבך, וכן מישל קישקה, טל אביב, ארנון אבני, עמוס אלנבוגן, מושיק לין, פרידל שטרן, אבי כץ, צילה ודידי מנוסי, שחר נבות, גיא מורד ושי צ'רקה.
גיליון 5, שעסק בחרדים, עורר את זעמו של ח"כ מנחם פרוש, שפנה ליועץ המשפטי לממשלה, מיכאל בן יאיר, בדרישה לפתוח בהליכים פליליים נגד "שפיץ". בן יאיר דחה דרישה זו, אך במכתב מטעמו לעורך "שפיץ" ציין: "היועץ המשפטי לממשלה רואה באי-נחת פרסומים אלה, הנמצאים על הקו הדק, התוחם בין חופש הביטוי המותר והסביר, לבין התחום בו יש לאכוף את החוק הפלילי, ולהגיש כתבי אישום בגין חשד לעבירות על פי חוק העונשין".
הערות שוליים

↑  "היועץ המשפטי לממשלה החליט שלא לנקוט בהליכים פליליים נגד 'שפיץ'", שפיץ 9, נובמבר 1995, עמ' 61
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1938

| --- | --- |

אצטדיון מועדון הטניס וסט סייד
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  22 באוגוסט 1938 – 24 בספטמבר 1938 (34 ימים) 
 מספר תחרות:  58 
 עיר מארחת:  ניו יורק, בוסטון
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד מועדון הקריקט לונגווד
 זוכה:  גברים:דון בדג' (ארצות הברית) נשים:אליס מרבל (ארצות הברית) זוגות גברים:דון בדג'/ג'ין מקו (ארצות הברית)  זוגות נשים:שרה פלפרי/אליס מרבל (ארצות הברית) זוגות מעורבים:אליס מרבל/דון בדג' (ארצות הברית)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1937 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1939 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1938 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. תחרויות זוגות התקיימו במועדון הקריקט בפרברי בוסטון. הם החלו ב-22 באוגוסט והסתיימו ב-27 באוגוסט. תחרות הנשים ותחרות הגברים התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבניו יורק. הם החלו ב-8 בספטמבר והסתיימו ב-24 בספטמבר.
אליס מרבל ודון בדג' זכו ב-3 תחרויות.
התחרות > תחרות הגברים

לתחרות זו נרשמו 83 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. 16 הטניסאים החזקים קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד) כדלקמן:
| --- | --- |
 דון בדג' (ארצות הברית ארצות הברית), ניצח בתחרות  בובי ריגס (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי  ג'וזף הנט (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר  סידני ווד (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בחצי הגמר  אלווד קוק (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב השלישי  פרנק קובץ' (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב השלישי  פרנק פרקר (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי  בריאן גרנט (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר:  ג'ון ברומוויץ' (אוסטרליה אוסטרליה), הודח בחצי הגמר  אדריאן קוויסט (אוסטרליה אוסטרליה), הודח בחצי הגמר  פרניו פונצ'ץ (יוגוסלביה (1918-1941)), הודח בסיבוב הרביעי  ברנר דסטרמו (צרפת צרפת), הודח בסיבוב הראשון  איבון פטרה (צרפת צרפת), הודח בסיבוב הרביעי  פרניו קוקולביץ' (יוגוסלביה (1918-1941)), הודח בסיבוב הרביעי  פומיטרו נקאנו (יפן יפן), הודח בסיבוב השני  צ'ארלס הייר (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח בסיבוב הרביעי
מנצח אליפות 1937 דון בדג' (ארצות הברית) שיחק במשחק הגמר נגד ג'ין מקו (ארצות הברית) וניצח ב-4 מערכות. באותה שנה הוא ניצח 4 תחרויות גארד סלאם.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים.  16 הטניסאיות החזקות קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד) כדלקמן:
| --- | --- |
 הלן ג'ייקובס (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרויות 1935-1932, הודחה בסיבוב השלישי  אליס מרבל (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרות 1936, ניצחה בתחרות  דורותי בנדי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר  שרה פלפרי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר  גרייסין וילר (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי  ברברה וינסלו (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי  הלן פדרסן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב הראשון  דורותי וורקמן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי:  ידוויגה אנדז'ייובסקה (פולין פולין), הודחה ברבע הגמר  סימון מתייה (צרפת צרפת), הודחה ברבע הגמר  קיי סטאמרס (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה ברבע הגמר  ננסי ויין (אוסטרליה אוסטרליה), הפסידה במשחק הגמר  תלמה קווין (אוסטרליה אוסטרליה), הודחה בסיבוב השלישי  מרגו למב (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה ברבע הגמר  נל הופמן (אוסטרליה אוסטרליה), הודחה בסיבוב השלישי  דורותי סטיבנסון (אוסטרליה אוסטרליה), הודחה בסיבוב השלישי
מנצחת תחרות 1937 אניטה ליזאנה לא השתתפה בתחרות. במשחק הגמר אליס מרבל מארצות הברית שיחקה נגד ננסי ויין מאוסטרליה וניצחה ב-2 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר מנצחי תחרות 1936 דון בדג'/ג'י מקו מארצות הברית שיחקו נגד ג'ון ברומוויץ'/אדריאן קוויסט מאוסטרליה וניצחו אותם ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 24 זוגות. הזוגות החזקות קיבלו דירוג.
| --- | --- |
  אליס מרבל/שרה פלפרי (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחות תחרות 1937, ניצחו בתחרות:  תלמה קווין/ננסי ויין (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בחצי הגמר
במשחק הגמר מנצחי תחרות 1937 אליס מרבל/שרה פלפרי מארצות הברית שיחקו נגד זוג סמיון מטיאו (צרפת)/ידוויגה אנדז'ייובסקה (פולין) וניצחו אותן ב-3 מערכות. לשרה פלפרי זה היה ניצחון השישי בתחרות.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 32 זוגות. במשחק הגמר אליס מרבל/דון בדג' מארצות הברית נפגשו עם זוג תלמה לונג/ג'ון ברומביץ' מאוסטרליה וניצחו אותם ב-2 מערכות.
הערות שוליים

↑  מיקום תחרויות
דון בדג', מנצח תחרות הגברים
אליס מרבל, מנצחת תחרות הנשים
פאראיבה

פאראיבה, היא מדינה בצפון-מזרח ברזיל, על חוף האוקיינוס האטלנטי. בצפון היא גובלת במדינת ריו גראנדה דו נורטה, במזרחה נמצא האוקיינוס האטלנטי, בדרום פרנמבוקו ובמערב סיארה.
עיר הבירה של המדינה היא ז'ואאו פסואה. העיר הגדולה היחידה הנוספת היא קמפינה גראנדה.
דמוגרפיה

בשנת 2010 התגוררו במדינה כ-3,766,528 תושבים, כאשר 75.4% מתוכם התגוררו בערים. 52.7% מהאוכלוסייה מגזעים מעורבים, 39.8% לבנים, 5.7% שחורים, 1.8% ממוצא אסייתי ואמריקני.
כלכלה

מגזר השירותים הוא הגדול ביותר בכלכלה המקומית, ולאחריו התעשייה והחקלאות. הייצור מתבסס בעיקר על מוצרי עור, בקר, קני סוכר ותירס. מאז שנות השישים פאראיבה התפתחה מבחינה תעשייתית. שני פארקי תעשייה בג'ואו פסואה וקמפינה גרנדה מאכלסים מגוון רחב של תעשיות, כולל ביגוד, מכונות חקלאיות, תאית, פלסטיק, סבונים, סיבים סינתטיים, תנורים ונעליים מגומי. בתחילת שנות השבעים קווי החשמל הביאו אנרגיה חשמלית מפרנמבוקו והפיצו אותה בין כל עיירות פאראיבה.
הערות שוליים

↑  פאראיבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548076405171  BnF: cb119456089 (data)  GND: 4115846-5  LCCN: n79084440  MusicBrainz: 5da34452-6bae-45e5-9496-f9bf24029f06  VIAF: 150085127   WorldCat (עם VIAF): 150085127 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ברזיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הפרוגלים

| --- | --- |

 סוגה:  תוכנית ילדים
 יוצרים:  ג'ים הנסון
 בימוי:  ניק אבסון, ריצ'רד האנט, מרטין לבוט, ג'ים הנסון, נורמן קמפבל, אריק טיל 
 שחקנים:  ג'רי נלסון  קת'רין מולן  קרן פרל  ריצ'רד האנט  סטיב וייטמיר  Gerard Parkes  דייב גולז  ג'ים הנסון 
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  5
 מספר פרקים:  96
 תוכנית המשך:  Fraggle Rock: The Animated Series
 הפקה
 מפיק:  ג'ים הנסון
 חברת הפקה:  חברת ג'ים הנסון
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  CBC (קנדה) HBO (ארצות הברית) ITV (הממלכה המאוחדת)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 2 הניסיוני ערוץ ג'וניור הטלוויזיה החינוכית כאן חינוכית
 תקופת שידור מקורית:  10 בינואר 1983 – 30 במרץ 1987
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הפרוגלים (באנגלית: Fraggle Rock או Jim Henson's Fraggle Rock) היא תוכנית טלוויזיה בכיכובן של בובות, אשר נוצרה על ידי ג'ים הנסון. הדמויות המרכזיות היו קבוצה של יצורים הנקראים פראגולים (ביחיד: פראגל). התוכנית הופקה במקור בשיתוף פעולה בין הערוץ הקנדי CBC, הערוץ האמריקני HBO, והערוץ הבריטי ITV והיא שודרה במקור בין ה-10 בינואר 1983 עד ל-30 במרץ 1987. התוכנית הפכה ללהיט ברחבי העולם, בדומה לתוכניות דומות של הנסון כגון "החבובות" ו"רחוב סומסום". בעקבות הצלחת הסדרה הופקו לה סדרת הנפשה ואתחול, וכמו כן היה אמור לצאת לה סרט קולנוע שבוטל לבסוף.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 הניסיוני ובערוץ המזרח התיכון בשנות השמונים ובתחילת שנות התשעים. ב-2012, בערוץ ג'וניור שודרו 15 הפרקים הראשונים בדיבוב לעברית תחת השם "הפרוגלים". החל מ-16 ביולי 2017 שודרה הסדרה במלואה בדיבוב מחודש לעברית בטלוויזיה החינוכית.
אודות הסדרה

עלילת הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיהם של יצורים צבעוניים דמויי אדם המכונים "פרוגלים" אשר הם בגובה 46 סנטימטרים וחיים במערה תת-קרקעית המכונה "הפרוגלים". הפרוגלים מנהלים חיים נטולי דאגות ומבלים את מרבית זמנם במשחק, שירה וריקודים.
מלבד הפרוגלים חיים בהפרוגלים גם שני גזעים נוספים בולטים - יצורים ננסיים ירוקים המכונים "הדוזרים" אשר מבלים את מרבית זמנם בבניית מבנים ברחבי הפרוגלים. כמו כן, למערה ישנו גם פתח המוביל לחצר של משפחת ענקים המכונה "הגורגים" אשר מנסה באופן חוזר ונשנה ללכוד את הפרוגלים משום שהם ניזונים מהצנוניות שגדלות בגינה של הגרוגים.
הפרוגלים נוהגים גם לבקר בכל פרק את מרג'ורי, ערימת אשפה הנמצאת בחצר של הגורגים. היא נחשבת בעיני הפרוגלים לאורקל אשר יודעת הכל על העולם ועל כן הם נוהגים להתייעץ עימה לעיתים קרובות.
העולם של הפרוגלים > הפרוגלים

הפרוגלים הם יצורים קטנים דמויי אדם באורך 46 סנטימטרים, אשר בעלי מגוון רחב של צבעי עור ובעלי זנבות. הפרוגלים חיים בתוך מערכת של מערות המכונה "הפרוגלים" בהם חיים בהרמוניה יצורים שונים.
הסדרה התמקדה בקבוצה אחת של פרוגלים בפרט:
גובו - המנהיג הלא רשמי של החבורה. בעל צבע עור כתום ושיער ורוד. שואף להיות הרפתקן בדומה לדודו מאט.
מוקי - פרוגלית רוחנית ואמנותית.
רד - פרוגלית שובבה וספורטיבית.
ווימבלי - החבר הכי טוב של גובו. נוהג להתעצבן ולדאוג כל העת (הוא בעיקר חושש שיפגע ברגשות של הפרוגלים האחרים).
בובר - פרוגל מדוכא ופסימי. הבילוי החביב על בובר הוא לכבס גרביים.
כמו כן, לאורך הסדרה הפרוגלים מקבלים גלויות מדודו של גובו ("הדוד מאט"), הפרוגל היחיד שאי פעם עזב את מערת הפרוגלים. הוא מטייל ברחבי "החלל החיצון" (כדור הארץ) ונוהג בקביעות לדווח לפרוגלים על חוויותיו ותובנותיו באמצעות גלויות אותן הוא שולח לפרוגלים.
העולם של הפרוגלים > "היצורים המטופשים" מהחלל החיצון

הפתח שמחבר בין מערת הפרוגלים ו"החלל החיצון" הוא חור קטן בקיר ביתו של ממציא אקסצנטרי בשם "דוק". גובו חייב לטייל לתוך בית המלאכה של "דוק" כדי לקחת את הדואר ששולח אליו הדוד מאט. הדוד מאט נוהג לשלוח את הדואר לכתובתו של דוק, ודוק נוהג באופן קבוע לזרוק את הגלויות הללו לפח האשפה - ממנו גובו אוסף את הגלויות. דוק איננו מודע לקיומם של הפרוגלים אבל הכלב שלו ספרוקט רואה אותם בכל פעם ומנסה באופן נואש להוכיח לאדונו כי הפרוגלים קיימים. בני האנוש מכונים "יצורים מטופשים" על ידי הפרוגלים, שם אותו העניק לבני האנוש הדוד מאט במהלך מסעותיו.
לאורך הסדרה דודו של גובו, המכונה "הדוד מאט", מטייל ברחבי "החלל החיצון" (השם אשר הפרוגלים מכנים את העולם האנושי).
בפרק הלפני אחרון של הסדרה דוק מגלה על קיומם של הפרוגלים ומתיידד עימם.
העולם של הפרוגלים > גורגים

פתח נוסף במערת הפרוגלים מוביל למשפחת ענקים פרוותיים דמויי אנוש בגובה 7 מטר. ההורים במשפחת הגורגים מחשיבים עצמם לקיסר והקיסרית של היקום כולו, בעוד שבנם המגושם המכונה "ג'וניור" מחשיב עצמו לנסיך של היקום. הגורגים מודעים לקיומם של הפרוגלים נחשבים בעיני הגורגים למזיקים, בעיקר משום שהפרוגלים נוהגים לגנוב צנוניות.
העולם של הפרוגלים > הדוזרים

בתוך מערת "פארגל רוק" שוכן גם גזע של יצורים ננסיים ירוקים דמויי אדם בשם "דוזרים" באורך 15 סנטימטרים. בניגוד לפרוגלים, חייהם של הדוזרים מוקדשים לעבודה בתעשייה. הדוזרים מבלים חלק גדול מזמנם בבניית פיגומים שונים ברחבי המערה באמצעות ציוד בנייה מיניאטורי בעת שרובם לובשים קסדות ונעלי עבודה.
העולם של הפרוגלים > מרג'ורי

הפרוגלים נוהגים לעיתים רבות להתייעץ עם ערימת אשפה בשם מרג'ורי. למרג'ורי שני עוזרים, יצורים דמויי עכברים בשם פילו וגונג'.
צוות המדבבים בהפקת הדיבוב העברי

הדיבוב המקורי לעברית הופק במהלך העשור השני של המאה ה-21 ובוים על ידי טליה ברקאי ודן שצברג.
בגרסה העברית המקורית השתתפו בדיבוב הדמויות:
יולי סקר (גובו)
טליה ברקאי (מוקי, אמא גורג, מספרת הסיפורים ומספר דמויות נוספות)
גילן שחף (וומבלי)
מאיה מיטלפונקט (רד, המספרת דוזר ומספר דמויות נוספות)
דן שצברג (בובר, ספרוקט, ג'וניור גורג ומספר דמויות נוספות)
עמי מנדלמן (דוד מאט ודוד גובו)
יהויכין פרידלנדר (דוק)
הדר שחף-מעיין (אשפי ומספר דמויות נוספות)
דדי זהר (פילו, הנצ'י, האדריכל דוזר ומספר דמויות נוספות)
דור סרוגו (גונג', הפרוגל הזקן בעולם, לנפורד ומספר דמויות נוספות)
גדי לוי (אבא גורג, מרלון, קנטוס ומספר דמויות נוספות)
ראו גם

החבובות
רחוב סומסום
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1939

| --- | --- |

אצטדיון מועדון הטניס וסט סייד
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  13 באוגוסט 1939 – 17 בספטמבר 1939 (36 ימים) 
 מספר תחרות:  59 
 עיר מארחת:  ניו יורק, בוסטון
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד מועדון הקריקט לונגווד
 זוכה:  גברים:בובי ריגס (ארצות הברית) נשים:אליס מרבל (ארצות הברית) זוגות גברים:אדריאן קוויסט/ג'ון ברומוויץ' (אוסטרליה)  זוגות נשים:שרה פלפרי/אליס מרבל (ארצות הברית) זוגות מעורבים:אליס מרבל (ארצות הברית)/הרי הופמן (אוסטרליה)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1938 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1940 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1939 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. תחרויות זוגות התקיימו במועדון הקריקט בפרברי בוסטון. הם החלו ב-13 באוגוסט והסתיימו ב-21 באוגוסט. תחרות הנשים ותחרות הגברים התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבניו יורק. הם החלו ב-10 בספטמבר והסתיימו ב-17 בספטמבר.
אליס מרבל זתכה ב-3 תחרויות.
התחרות > תחרות הגברים

לתחרות זו נרשמו 88 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. 16 הטניסאים החזקים קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד) כדלקמן:
| --- | --- |
 בובי ריגס (ארצות הברית ארצות הברית), ניצח בתחרות  פרנק פרקר (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי  אלווד קוק (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי  דון מקניל (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר  בריאן גרנט (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי  ג'ו האנט (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בחצי הגמר  גרדנר מלוי (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי  ויין סבין (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר:  אדריאן קוויסט (אוסטרליה אוסטרליה), הודח בסיבוב הרביעי  פרניו פונצ'ץ (יוגוסלביה (1918-1941)), הודח בסיבוב הראשון  ג'ון ברומיץ' (אוסטרליה אוסטרליה), הודח בחצי הגמר  הרי הופמן (אוסטרליה אוסטרליה), הודח ברבע הגמר  הנר הנקל (גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית), הודח בסיבוב הראשון  ג'ק קרופורד (אוסטרליה אוסטרליה), הודח בסיבוב השלישי  פרניו קוקולביץ' (יוגוסלביה (1918-1941)), הודח בסיבוב הראשון  לדיסלב הכט (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודח בסיבוב השלישי
מנצח אליפות 1938 דון בדג' לא השתתף. במשחק הגמר בובי ריגס מארצות הברית שיחק נגד ולבי ואן הורן האמריקאי וניצח ב-4 מערכות.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. 15 הטניסאיות החזקות קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד) כדלקמן:
| --- | --- |
 אליס מרבל (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרות 1936 ו-1938, ניצחה בתחרות  הלן ג'ייקובס (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרות 1932–1935, הפסידה במשקח הגמר  שרה פלפרי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר  דורותי בנדי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר  גרייסין וילר (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב הראשון  הלן ברנהרד (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי  דורותי וורקמן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי  וירג'יניה ולדנפלדן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר:  קיי סטאמרס (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה בחצי הגמר  סימון מתייה (צרפת צרפת), הוחדה בסיבוב הראשון  מרי הרדוויק (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה ברבע הגמר  ולרי סקוט (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה ברבע הגמר  פרדה ג'יימס (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה בסיבוב השלישי  בטי נאטהול (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה בסיבוב השלישי  נינה בראון (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה בסיבוב השלישי
במשחק הגמר מנצחת תחרות 1938 אליס מרבל (ארצות הברית) שיחקה נגד הלן ג'ייקובס (ארצות הברית) וניצחה ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר ג'ון ברומיץ'/אדריאן קוויסט (אוסטרליה) שיחקו נגד זוג אוסטרלי ג'ק קרופורד/הרי הופמן וניצחו אותם ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 24 זוגות. הזוגות החזקות קיבלו דירוג כדמקלמן:
| --- | --- |
 שרה פלפרי/אליס מרבל (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחות תחרויות 1938–1939, ניצחו בתחרות  הלן ג'ייקובס/דורותי וורקמן (ארצות הברית ארצות הברית),הודחו בחצי הגמר:  פרדה ג'יימס/בטי נאטהול  (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הפסידו בגמר  וירג'ניה ג'ונסון (ארצות הברית ארצות הברית)/סימון מתייה (צרפת צרפת), הודחו ברבע הגמר
במשחק הגמר מנצחי תחרות 1937 ו-1938 אליס מרבל/שרה פלפרי מארצות הברית שיחקו נגד זוג בריטי קיי סטמרס/פרדה ג'יימס המרסלי וניצחו אותם ב-2 מערכות. לשרה פרלפרי זה היה הניצחון השביעי בתחרות.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 32 זוגות. במשחק הגמר אליס מרבל (ארצות הברית)/הרי הופמן (אוסטרליה) שיחקו נגד זוג אמריקאי שרה פלפרי/אלווד קוק וניצחו אותם ב-2 מערכות.
הערות שוליים

↑  מיקום תחרויות
בובי ריגס, מנצח תחרות הגברים
אליס מרבל, מנצחת תחרות הנשים
מקורות הירדן

מפת אזור מקורות הירדן בה מסומנים הנחלים היוצרים את נהר הירדן
נחל חרמון (הבניאס), אחד ממקורות הירדן
ציור מספרו של ויליאם פרנסיס לינץ'. על פי לינץ' הציור משנת 1849 נקרא מקורות הירדן
מקורות הירדן הוא ביטוי המתייחס על פי רוב לשלושה נחלים איתנים: נחל שניר (בערבית: "חָצְבַּאנִי"), נחל חרמון (בערבית: "בָּנְיַאס"), נחל דן (בערבית: "אֶל־לִידַאנִי") הזורמים בחלקו הצפוני של עמק החולה עד איחודם לנהר הירדן סמוך ליישוב שדה נחמיה ומהווים את מקורות המים העיקריים שלו.
למים הזורמים בנהר הירדן מקורות נוספים, בולטים פחות, המצויים אף הם בעמק החולה: נחל עִיּוֹן (בערבית: "דרדרה", "בּוּרֵעִ'ית" או "ח'רר"), אולם ערוצו המקורי של נחל זה התנקז ישירות אל ביצת החולה בנפרד משאר שלושת הנחלים ולכן הוא יובל של הירדן ולא אחד ממקורותיו. השליטה על מקורות הירדן עמדה במרכז המלחמה על המים בין ישראל לשכנותיה ונמצאת עד עצם היום הזה כמוקד מחלוקת.
היסטוריה > בעת העתיקה

מדברי התלמוד ניתן להבין כי עצם התפיסה של "מקורות" הירדן לא הייתה קיימת. התלמוד הבבלי אגב דיונו בנושא, מציין את מהלכו של הנהר כיוצא מנקודה אחת בלבד, מערת העיר פמייס:
"ירדן יוצא ממערת פמייס, ומהלך בימה של סיבכי, ובימה של טבריא, ובימה של סדום..."
התפיסה הרואה בירדן נהר משולב ממספר מקורות, התגבשה מאוחר, ככל הנראה סמוך לסדרת הסכמי הגבולות בין בריטניה לצרפת בראשית המאה העשרים.