stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ואלרי סולאנס
ביוגרפיה

ואלרי סולאנס נולדה בפרוור של ניו ג'רזי, ארצות הברית. בילדותה, סבלה לדבריה מהתעללות מינית מתמשכת של אביה. בשנות הארבעים של המאה ה-20 התגרשו הוריה, ובגיל 15 מצאה עצמה סולאנס חסרת בית. למרות זאת הצליחה סולאנס לסיים את לימודי התיכון כמו גם את לימודי התואר הראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת מרילנד. את לימודיה מימנה סולאנס באמצעות עבודה בזנות. בגיל 17 ילדה את בנה דייוויד שאותו גידלה כאם חד הורית.
בשנת 1966 הגיעה סולאנס לשכונת גריניץ' וילג' בעיר ניו יורק שם כתבה מחזה בשם "בתחת שלך" (Up Your Ass). המחזה עוסק בזונה שונאת גברים. בשנת 1967 סולאנס התוודעה לאנדי וורהול וביקשה ממנו להפיק את המחזה שכתבה. וורהול שהתרשם מהכותרת הסכים לקרוא את כתב היד. וורהול ככל הנראה איבד את כתב היד, אם כי קיימות גרסאות שונות לגבי מה בדיוק אירע לכתב היד, שכן שנה מאוחר יותר סירובו של וורהול להחזיר לסולאנס את כתב היד של המחזה יהווה המניע של סולאנס להתנקש בחייו.
בשנת 1967 כתבה סולאנס את "S.C.U.M Manifesto" ("מניפסט החלאה"), כאשר ראשי התיבות .S.C.U.M מסמנים את "האגודה לקיצוץ הגבר" - Society for Cutting Up Men. היא הדפיסה מהדורה בהוצאה עצמית של המניפסט במכונת מימאוגרפיה, ומכרה עותקים לעוברים ושבים, כאשר גבתה מגברים כפליים מאשר מנשים. המניפסט מציג רשימה ארוכה של תלונות ותואנות כלפי גברים בטענה שהרסו את העולם, ומציע עתיד אוטופי בו גברים יכחדו באופן בלתי-אלים מתוך כך שנשים ייתרו אותם כלכלית ומינית. התאוריה טוענת שקיים הכרח להכחיד את המין הגברי ובכך לאפשר את שחרורה של האישה ואת האנושות כולה מכבליה של מציאות הכסף והמלחמות, שבתוכה כבל אותה המין הגברי. המניפסט נחשב על ידי מספר מבקרי תרבות והיסטוריונים כטקסט יסוד בפמיניזם הרדיקלי, והוא נותר שנוי במחלוקת, כאשר חלקם רואים בטקסט סאטירה ואחרים בסיס אידאולוגי לפמיניזם בדלני.
ב-3 ביוני 1968 חיכתה סולאנס לאנדי וורהול מחוץ לבניין הפקטורי (הסטודיו שבו ייצר וורהול את אמנותו כמו גם הפיק וביים את סרטיו). וורהול, שהתחמק משיחות איתה במשך שבועות ארוכים, הסכים באי רצון לאפשר לה להיכנס. בפנים ירתה סולאנס בוורהול, כמו גם באנשים אחרים שהיו במקום, ולאחר מכן שוכנעה לעזוב את המקום מאחר שהגשימה את מטרתה - להתנקש בוורהול. וורהול שהובהל לבית החולים מת מוות קליני אך התאושש. בספרו פילוסופיה מא' עד ב' (ראה אור בעברית בהוצאת בבל) הגדיר וורהול את האירוע כאחת מפסגות חייו וכאישור האולטימטיבי לחשיבותו הרבה (יש לזכור שבאותה העת רצח הנשיא קנדי עדיין ריחף בתודעה הציבורית).
לאחר כמה שעות סולאנס הסגירה עצמה למשטרה, ולאחר שהודתה באשמה נידונה לשלוש שנות מאסר. מספר פעילות פמיניסטיות הפגינו למען שחרורה של סולאנס ואף ניסו להציבה כקדושה מעונה של המאבק לאמנציפציה רדיקלית של המין הנשי. לאחר שחרורה סולאנס שבה לעקוב אחר וורהול ובני חבורתו ואף אושפזה במוסד לבריאות הנפש מספר פעמים. בהמשך חייה סולאנס התמכרה להרואין והתפרנסה מזנות. לבסוף נפטרה במחסה לחסרי בית בסן פרנסיסקו בשנת 1988, לאחר שחלתה בדלקת ריאות.
תרבות פופולרית

השחקנית לילי טיילור גילמה את סולנס בסרט יריתי באנדי וורהול (1996), שהתמקד בניסיון ההתנקשות של סולנאס בוורהול.
דמותה של סולאנס הופיעה בפרק בעונה השביעית של הסדרה אימה אמריקאית וגולמה על ידי לנה דנהאם.
לקריאה נוספת

ואלרי סולאנס, מניפסט החלאה, תרגמה: עידית שורר, הוצאת רסלינג, 2005.
יהונתן אלשך, "פמיניסטית רדיקלית התנקשה בחיי אנדי וורהול", זמנים 95, קיץ 2006, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
צ'ימויו

| --- | --- |
תחנת הרכבת בצ'ימויו
תחנת הרכבת בצ'ימויו
 מדינה:  מוזמביק מוזמביק
 מחוז:  מניקה
 תאריך ייסוד:  1969 
 שמות קודמים:  Mandigos ,Vila Pery
 שטח:  174 קמ"ר
 גובה:  664 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  444,000 (2021)
  ‑ צפיפות:  2,100 נפש לקמ"ר (2017)
 קואורדינטות:  19°07′00″S 33°27′00″E﻿ / ﻿19.116666666667°S 33.45°E﻿ / -19.116666666667; 33.45 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מוזמביק מוגדלת) מפוטו ביירה נמפולה נקאלה טנזניה מלאווי זמביה זימבבואה דרוםאפריקה אסוואטיני האוקיינוס ההודיצ'ימויו(למפת מוזמביק רגילה) מפוטו ביירה נמפולה נקאלה טנזניה מלאווי זמביה זימבבואה דרוםאפריקה אסוואטיני האוקיינוס ההודיצ'ימויו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צ'ימויו (באנגלית: Chimoio) היא בירת מחוז מניקה (אנ') במוזמביק, והיא העיר החמישית בגודלה במדינה. מספר התושבים בעיר עומד על 444,000 נפש נכון לשנת 2021.
שמה של צ'ימויו בתקופת הממשל הפורטוגזי היה וילה פרי Vila Pery.‏ וילה פרי התפתחה תחת השלטון הפורטוגזי כמרכז חקלאי וטקסטיל חשוב.
מיקום

קו הרכבת בין ביירה לבולאוואו (אנ') וכביש מספר 9 לזימבבואה עוברים דרך העיר.
הכביש המהיר ומסילת הרכבת נקראים גם "מסדרון ביירה", המחבר תחבורתית את נמל ביירה, הנמצא על חוף האוקיינוס ההודי לבין פנים יבשת אפריקה. דרך המסדרון עוברות סחורות מתוך היבשת לנמל ביירה ולהפך. החשיבות של המסדרון הגיעה לידי ביטוי בכך שבשנות מלחמת העצמאות של מוזמביק ובמלחמת האזרחים שבאה אחריה, כוחות של צבא רודזיה בפיקוד בריטי (שמה של רודיה הוחלף לזימבבואה לאחר עצמאות המדינה) התמקמו לאורך המסדרון כדי להגן עליו על מנת שזרימת הסחורות תימשך ללא הפרעה.
ארבעה קילומטרים צפונית מזרחית מהעיר נמצא הסלע שנקרא "הראש של הזקן" Cabeça do Velho.
צ'ימויו נמצא במרחק של 95 קילומטרים מגבול זימבבואה. מאז המשבר הפוליטי והחברתי בזימבבואה בשנות ה-2000, צ'ימויו הייתה יעד מרכזי עבור מהגרים מזימבבואה המחפשים עבודה במוזמביק. במרחק 65 קילומטרים מדרום לצ'ימויו נמצאת תחנת הכוח ההידרואלקטרית הנקראת צ'יקמבה ריאל Chicamba Real‏ על נהר רוויו Revuè . התחנה מספקת חשמל למנפטות הכותנה, למפעל הפלדה, למכונות האריגה של תעשיית הטקסטיל שבעיר, למפעלי עיבוד המוצרים החקלאיים ומינרליים ואחרים.
היסטוריה ונקודות ציון > עידן טרום קולוניאלי

השם צ'ימויו ניתן לעיר לאחר עצמאות מוזמביק על שם אחד מבניו של גנדה, המפקד העליון של שבט מויו Moyo, שהגיע מביירה והשתקע אזור. ההיסטוריה שבעל פה מספרת שצ'ימואו, שהיה צייד גדול, הרג פעם פיל באדמות של שבט אחר. צ'אורומבה, המפקד של אותו שבט, פסק שהתנהגותו של צ'ימאיו הוא פשע והורה על הוצאתו להורג מיידית. לאחר מכן ביקש מלך גנדה רשות שבנו ייקבר בארצו של צ'אורומבה ואחד מקרובי משפחתו יתיישב קרוב לקבר על מנת לטפל ולשמור עליו. מכאן ואילך כל צאצאי שומרי הקבר של צ'ימויו, יחד עם אתר הקבר, נקראו צ'ימויו (שפירושו "לב קטן" בניב המקומי של שבט citewe). המיקום האסטרטגי של אזור זה הפך אותו למרכז מיוחד שדרכו עברו מוצרים וסחורות מהעורף לחוף.
היסטוריה ונקודות ציון > מסעות הערבים

הערבים עלו בנהרות בוז'י ורובואה לכיוון אדמות האימפריה מוטאפה (אנ') ששלטה על כל האזור בו נמצאות המדינות המודרניות זימבבואה, מוזמביק, זמביה ודרום אפריקה, בחיפוש אחר זהב וסחורות אחרות, כולל עבדים. כדי לסמן את נתיביהם, נטעו הסוחרים דקלים מסוג בוראסוס (אנ'), כל עץ בטווח ראייה מהשני. במקומות מסוימים עדיין ניתן להבחין בעצי הדקל העתיקים אלה. אחד המבצרים הוותיקים ביותר לאורך מסלול זה הוא ככל הנראה על ראש הרי הזמבה, מדרום מזרח העיר צ'ימויו הנוכחית.
היסטוריה ונקודות ציון > מוזמביק העצמאית

השינוי השם מוילה פרי לצ'ימויו Chimoio היה ב־12 ביוני 1975, במהלך עצרת ציבורית של הנשיא הראשון של מוזמביק העצמאית, סאמורה מקל, במסעו מנהר רוומה Rovuma (אנ') שמהווה הגבול הצפוני של מוזמביק עם טנזניה ועד לעיר הבירה מפוטו שבדרום המדינה. אחד השרידים הבולטים ביותר מתקופה זו של לחימה לעצמאות, בעיר, היא כיכר הגיבורים (Praça dos Heróis). בכיכר ישנו ציור מרשים המתאר את הפרקים השונים בהיסטוריה של מוזמביק, בדגש על העצמאות מפורטוגל.
לאחר קבלת העצמאות, מוזמביק נקלעה למספר שנים של מלחמות אזרחים (מלחמת האזרחים במוזמביק) וחוסר יציבות חברתית, פוליטית וכלכלית. במהלך תקופה זו העיר צ'ימויו הידרדרה וסבלה מאוד מעוני, עימותים רבים ומחוסר התפתחות.
תיירות

הנסיעה לעיר צ'ימויו עוברת בנוף סלעי ייחודי. הטבע גילף את הסלע שנקרא "הראש של הזקן" בצורת ראש של זקן הוא חלק מהר בינגה, הידוע בכינויו Cabeça do Velho (ראש הזקן). ההר הוא אחד האטרקציות התיירותיות העיקריות של העיר. הטיפוס לראש ההר פשוט יחסית, ולעיתים ניתן להבחין ביער, באנטילופות או קופים קטנים. הנוף מהר בינגה, מציג את כל הפריסה של העיר צ'ימאיו שמתחתיו, יחד עם הנוף הכפרי שמסביב. בתקופות מסוימות בשנה, ההר הופך לאתר רוחני בעל חשיבות רבה לקהילות המסורתיות המקומיות. במהלך עונת הגשמים, הגשם היורד נראה כמו דמעות הזולגות על פניו של "הזקן". אמונות מקומיות אומרות שהאבות הקדושים כועסים ולכן הם בוכים. מסיבות אלה, הר בינגה נחשב למקום קדוש, בו מתקיימים טקסים המציעים את עולם הרוח.
דמוגרפיה

| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1970: 50,000
1975: 58,000
1997: 171,056
2007: 237,497
2017: 372,821
2021: 444,000
אקלים

לצ'ימויו יש אקלים סובטרופי לח לח מושפע המונסון (סיווג אקלים Köppen -‏ Cwa).
| אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> ינואר.28.4.19.5.202.5 | אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> פברואר.27.6.19.3.228.2 | אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> מרץ.27.5.18.6.163.4 | אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> אפריל.26.1.16.8.54.2 | אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> מאי.24.7.14.26.4 | אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> יוני.23.12.16.2 | אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> יולי.22.8.11.6.18 | אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> אוגוסט.24.5.12.8.20.7 | אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> ספטמבר.27.2.14.8.15.2 | אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> אוקטובר.28.5.16.6.43.2 | אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> נובמבר.28.6.18.97.3 | אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> דצמבר.28.3.19.206.5 | אקלים בצ'ימויו   Chimoio   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> שנה.26.4.16.1.1,091.8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: WMO.
תשתיות

בעיר יש אחת מתחנות הרכבת החשובות ביותר במסילת הברזל ביירה–בולוואיו. דרך העיר עובר גם הכביש המהיר מספר 9 לנמל ביירה.
חינוך

בצ'ימויו הוקמה הפקולטה להנדסת סביבה ומשאבי טבע, של אוניברסיטת זמבזי, המוסד הגבוה ביותר בעיר.
העוני הקשה ומחלת האיידס המתפשטת באזור (25% מהאוכלוסייה במיוחד ילדים נגועים במחלה) ובמיוחד באזורים החקלאיים העניים פגעה קשות בחינוך הדור הצעיר. כדי להעניק לילדים טיפול וחינוך הוקם באזור העיר כפר טיפולי SOS לילדים. הכפר החל את עבודתו בצ'ימויו בשנת 2011 הודות לתרומת חלקת אדמה מתאימה על ידי השלטון המקומי, ותרומה כספית ניכרת של הסופר השוודי בעל המוניטין הבינלאומי הנינג מנקל. הכפר מספק טיפול משפחתי, בית אוהב לעד 110 ילדים, בתוך עשר משפחות SOS. הילדים גרים עם אחיהם ואחיותיהם ומטופלים בחיבה על ידי אמם.
המרכז החברתי SOS בצ'ימויו מציע תוכנית לחיזוק משפחות לאנשים מהשכונה. המרכז מספק בשיתוף עם ארגוני הקהילה המקומיים תמיכה בתחומי הבריאות, אבטחת מזון, תזונה וחינוך. בעת הצורך המרכז מספק בגדים ושמיכות, ציוד לבית ספר ומלגות, כמו גם תרופות.
ספורט

קבוצת הכדורגל Textáfrica do Chimoio (אנ') משחקת בליגת העל המוזמביקית, המכונה "מוזמבולה" ("Moçambola"). משחקי הבית מתקיימים באצטדיון Estádio da Soalpo בעל 5,000 מושבים. הקבוצה הוקמה בשנת 1928 במסגרת מועדון הספורט של "וילה פרי". בשנת 1976 הקבוצה הגיעה למקום הראשון בליגת הכדורגל של מוזמביק.
ראו גם

מוזמביק
מפוטו
פרלימו
לקריאה נוספת

Henrik Ellert, Dennis Malcolm Anderson, A Brutal State of Affairs
הערות שוליים

↑  Law No. 26/2013, published in the Boletim da República No. 101, Series I, of December 18, 2013, p. 1059-1061 (3)
1 2 3  Chimoio | Mozambique, Encyclopedia Britannica (באנגלית)
↑  Ross, Doris C. (org.). Mozambique Rising: Building a New Tomorrow. International Monetary Fund, 20 de agosto de 2014. pg. 100.
↑  2.4 Mozambique Railway Assessment - Logistics Capacity Assessment - Digital Logistics Capacity Assessments, dlca.logcluster.org
↑   CABEÇA DE VELHO, Chimoio - Moçambique, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:03)
↑  סלע ראש הזקן המשקיף על העיר צ'ימויו (אוסף צילומים באתר גוגל תמונות)
↑  Log In or Sign Up to View, www.facebook.com (באנגלית)
↑  Chicamba Real | dam, Revuè River, Mozambique, Encyclopedia Britannica (באנגלית)
↑  Chimoio, the small (big) heart
↑  Super User, Município de Chimoio, www.anamm.org.mz (ב־European Portuguese)
↑  VILA PERY-CHIMOIO, a film of Vila Pery, Portuguese Mozambique.
↑  Mosambik: Provinzen, Städte, urbane Siedlungen & Agglomerationen - Einwohnerzahlen, Karten, Grafiken, Wetter und Web-Informationen, www.citypopulation.de
↑  Chimoio, Mozambique Population (2021) - Population Stat, populationstat.com
↑  "Chimoio Climate Normals 1961–1990". UN. World Weather Organization . (באנגלית) Retrieved 29 July 2021.
↑  Klimatafel von Chimoio. Baseline climate means (1961-1990) from stations all over the world (בגרמנית). Deutscher Wetterdienst. Retrieved 29 July 2021.
↑  Mozambique Logistics Infrastructure: Mozambique Railway Assessment.
↑  Zambezi University, ‏2020-01-10 (באנגלית)
↑  Universidade Zambeze, Universidade Zambeze, Universidade Zambeze (בפורטוגזית)
↑  הכפר טיפולי SOS לילדים בצ'ימויו
↑  Grupo Desportivo e Recreativo Textáfrica :: Statistiken :: Titel :: Titel :: Historie :: Tore :: Nächsten Spiele :: Ergebnisse :: Nachrichten :: Videos :: Fotos :: Kader :: fussballzz.de, www.fussballzz.de (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007471494905171 
קולנוע מונטלטו בצ'ימויו
בניין מועצת העיר צ'ימויו
נהר אל-כלב

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  31 ק"מ
 אגן ניקוז:  288 קמ"ר 
 שפך:  הים התיכון 
 מדינות באגן הניקוז:  לבנון 
  (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןנהר אל-כלב(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןנהר אל-כלב
 
נהר אל-כלב, גשר רכבת שעובר מעליו ובתי יישוב. מפסגת ההר צופה כנסייה עם פסל ענק של ישו. צולם בשנת 1950-51
נהר אל-כלבּ (בערבית: نهر الكلب, מילולית: נהר הכלב) הוא נהר במדינת לבנון, הזורם מנביעה בעיירה ג'עיתה, אל הים התיכון, 12 קילומטר צפונית לביירות. אורך הנהר 31 קילומטר. הנהר זורם בעמק תלול באזור, המיושב באוכלוסייה נוצרית.
על המתלול צופות כנסיות. לצד הנהר מצויות מערכות מערות מפותחות ומפורסמות. הנהר מפורסם בעיקר בזכות כתובות נהר אל-כלב - שהן קבוצת מצבות זיכרון היסטוריות מגולפות בסלעי גיר סמוך לשפך הנהר. זמנן מאמצע האלף השני לפנה"ס ועד ימינו. הכתובות ברובן נועדו להנצחת הישגי שליטים ומצביאים בתקופות השונות – בכתב חרטומים מצרי, בכתב יתדות, ביוונית, רומית, ערבית, צרפתית ואנגלית. האתר הוא מונומנט מרכזי בלבנון.
א-נבטיה (מחוז)

| --- | --- |

 מדינה:  לבנון לבנון
 נפות במחוז:  4
 בירת המחוז:  א-נבטיה
 שטח:  1,058 קמ"ר
 דת:  שיעים (60%)  נצרות (30%)  דרוזים (7%)  סונים (3%)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  383,839 (31 בדצמבר 2017)
  ‑ צפיפות:  288.29 נפש לקמ"ר (31 בדצמבר 2017)
 קואורדינטות:  33°22′00″N 35°28′00″E﻿ / ﻿33.366666666667°N 35.466666666667°E﻿ / 33.366666666667; 35.466666666667 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מְחוֹז אַ-נַּבַּטִיַּה (בערבית: محافظة النبطية) הוא אחד ממחוזות לבנון. שטחו הכולל של המחוז הוא 1,058 קמ"ר ובירתו היא העיר א-נבטיה.
נפות

במחוז א-נבטיה ארבע נפות:
נפת א-נבטיה (א-נבטיה)
נפת מרג' עיון (מרג' עיון)
נפת חאצביא (חאצביא)
נפת בינת ג'בייל (בינת ג'בייל)
רוזאלימס

| --- | --- |
סמל רוזאלימססמל רוזאלימס

כנסייה ברוזאלימס
 מדינה:  ליטא ליטא
 מחוז:  מחוז שאולאי
 מחוז משנה:  פאקרואוייס
 גובה:  69 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  746 (2011)
 קואורדינטות:  55°53′30″N 23°53′00″E﻿ / ﻿55.89167°N 23.88333°E﻿ / 55.89167; 23.88333
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ליטא מוגדלת) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד רוזאלימס(למפת ליטא רגילה) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד רוזאלימס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רוזאלימס (בליטאית: Rozalimas) היא עיירה קטנה במחוז המשנה פאקרואוייס במחוז שאולאי שהוא אחד מעשרת מחוזות ליטא בצפון-מרכז ליטא. העיירה ממוקמת כתשעה ק"מ מהעיר פאקרואוייס ולידה זורם נהר דאוגיוונה. מקור השם אינו ברור, אך יש הסוברים כי העיירה נקראה על שם אשתו של בעל האחוזה המרכזית באזור, רוזאליג'ה וכך נקראת משנת 1755. העיירה מאופיינת במבני העץ המיוחדים שבה. עד יוני 1941 התגוררו בעיירה כ-800 יהודים. בתאריך ה-4 באוגוסט 1941 התקיים פוגרום בכל יהודי האזור על ידי תושבי המקום הליטאים במהלכו נרצחו רוב היהודים.
מספר התושבים בעיירה נכון לשנת 2011 הוא 746 תושבים, כאשר לא נותר אף יהודי בעיירה.
יהודי רוזאלימס > תולדות הקהילה היהודית

הקהילה היהודית ברוזאלימס החלה להתפתח במאה ה-19. בשנת 1839 דווח על המספר המדויק של היהודים בקהילה, 110 תושבים יהודים מתוך 222 תושבי העיירה. כל התושבים היהודיים התאכסנו באכסניה אחת. מספר התושבים היהודים בקהילה ירד בשנת 1912 בעקבות הגבלת מספר התושבים היהודים בעיירה. במאה ה-19 חלו שינויים במספר היהודים בקהילה בעקבות קשיים פוליטיים וכלכליים. למרות זאת היוותה הקהילה היהודית כמחצית ממספר התושבים בקהילה עד שנת 1920. בין השנים 1920-1930 הרחיבה הקהילה היהודית את מוסדותיה בעיירה והוקמו בה בית ספר יהודי, בתי כנסת, חנויות, חדר ובתי רבנים.
תושבי רוזאלימס, כמו בערים ובעיירות ליטאיות אחרות שבהן חיו יהודים, הואשמו בסיוע לגרמנים ונאלצו לעזוב את בתיהם על פי צו הצאר שיצא לאור בתקופה זו. הצו פורסם בשנת 1904 בעקבות ההפסד שנחלה רוסיה במלחמת רוסיה–יפן. על פי הצו היהודים הואשמו במפלת רוסיה במלחמה. לכן הקימה הקהילה היהודית בעיירה קבוצה ציונית בשם "הסצ'רוס" שעסקה ברעיונות הציוניים וברעיון העלייה לארץ ישראל. בשלהי המאה ה-20 פרצה שרפה בעיירה ומספר בתים יהודיים נשרפו ביניהם ביתו של שמואל שפירא. מסופר, כי משפחתו של שפירא חזרה לעיירה בשנת 2001 ומצאה את אוצר נכסי המשפחה: שולחן עשוי מזהב, תכשיטים, מטבעות ומתכות אחרות. רוב היהודים עזבו את העיירה והיגרו אל מדינות מערב אירופה כדי למצוא בהן מחסה ותמיכה.
יהודי רוזאלימס > כלכלה יהודית בין שתי מלחמות העולם

במאה ה-20 שלטו היהודים ברוב ענפי המסחר, כגון: חקלאות, מלאכה ועיבוד צמר בניגוד למספר מצומצם של סוחרים ליטאיים שפעלו בעיירה. בין שתי מלחמות העולם המשיכו היהודים לעסוק במסחר בין הערים והעיירות הסמוכות וכך התעשרו. דוגמה לסוחר מפורסם מהעיירה הוא חי גורביץ, שעסק בהלוואת סחורה חקלאית בריבית. ענפים נוספים בהם עסקו יהודי העיירה היו בנקאות ורוקחות. עיסוקים אלו אפשרו ליהודים העשירים לצאת לנופש בעיירה הסמוכה.
יהודי רוזאלימס > חיים בין שתי מלחמות העולם

היהודים בעיירה התרכזו ברחובות סודובה וסטיליקו ובהן נמצאו גם בית כנסת ובית הרב. בין היהודים לקהילה המקומית הנוצרית נוצרו קשרי חברות טובים והם חיו בשיתוף. לאחר מלחמת העולם הראשונה, ליטא קיבלה עצמאות מרוסיה והיהודים קיבלו אוטונומיה בקהילה היהודית. ליהודים היו תפקידים מרכזיים בהנהלת העיירה. לדוגמה: הרב לוין שימש כחבר הנהלה בעיירה ויעקב לאפידה היה היועץ הפורמלי של מועצת העיירה. בנוסף היהודים היו חברים בארגונים וולנטרים חברתיים שפעלו בעיירה. דוגמה לכך, היא השתתפות היהודים באירועים חברתיים קהילתיים, פסטיבלים והשתתפות בקבוצת הכדורגל המקומית.
יהודי רוזאלימס > מבנים יהודיים בעיירה

בית הכנסת נבנה בסוף המאה-19 על פי הארכיטקטורה המקומית כדוגמת גרם מדרגות שחיבר בין קומת הנשים לבין קומת הגברים שלמטה. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה העיירה ובית הכנסת ננטש. הוא עומד עד היום, אך כמה קירות פנימיים והיכל הכניסה נהרסו. בשנת 2003 ארגון העוסק בבניית אנדרטאות ומבנים אדריכליים בשם "World Monuments Fund" העניק למועצת העיירה כספים לטובת שיפוץ בית הכנסת והוא נותר בין בתי הכנסת המעטים שהשתמרו לאחר המלחמה.
חלק חשוב באורח החיים הדתי היהודי בעיירה היה המקווה. מבנה המקווה שעמד מחוץ לביתו של הרב נבנה מעץ, כחלק מאופי הארכיטקטוני של העיירה ושרד עד היום.
בית הקברות של הקהילה היהודית ברוזאלימס נבנה מחוץ לעיירה כ-200 מטר ממערב לכביש פלאקיצ'יקי-רוזאלימס. האתר הוקם על תל שגודל שטחו 60x50 מטר ובשנת 1980 נעשה בו מיפוי הקברים.
בית הקברות לא נשמר בצורתו המקורית, 14 מונומנטים שרדו, מתוכם מצבה עתיקה שככל הנראה נבנתה בשנת 1897.
יהודי רוזאלימס > רבני הקהילה

רבני העיירה היו בעלי תפקיד חשוב בקהילה היהודית ועבדו בה שנים רבות. הם שמרו על אוטונומיה דתית וקיום אורח חיים מסורתי. המידע היחיד אודותיהם הוא שמותיהם ותאריך פטירתם. זוסמן ג'קל מת בשנת 1923, שיח נחום - ראש קהילת אליטוס - נרצח בשואה ואליעזר גולדברג, רב רוזאלימס אחרון שנרצח בשואה.
יהודי רוזאלימס > סוף המלחמה

בסוף תקופת השואה שרדו בעיירה רק שני יהודים.
יושקה מאצ'ט שניצל על ידי חקלאים באזור ועלה לארץ בשנת 1944.
קלובנסקט שניצל והצליח להימלט אל רוסיה. בשנת 1950 לאחר סיום המלחמה חזר לליטא ושם חי ועבד. הוא נפטר ברוסיה בשנת 1988.
יהודי רוזאלימס > אנדרטאות בעיירה

אבן זיכרון מ-1928 לזכר אלו שמתו למען עצמאות ליטא והעיירה
המצבה בבית העלמין לזכר אלו שמתו במאבק נגד הברמונדיסטיס
אנדרטה משנת 2006 על יד נהר דאוגיוונה לזכר לוחמי החירות של ליטא
אנדרטה לזכר תושבי כפר בירג'אגלוס
אנדרטה לזכר האוכלוסייה הכפרית
נהר דאוגיוונה
בית כנסת ברוזאלימס
מבנה בעיירה ולצידו מונומנט
רוניה בת השודד

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אסטריד לינדגרן
 איורים:  אילון ויקלנד
 שפת המקור:  שוודית
 סוגה:  פנטזיה, סיפורת לילדים, סיפור הרפתקאות
 נושא:  ידידות, טבע, שודדים
 הוצאה
 הוצאה:  ראבן וסיוגרן 
 הוצאה בשפת המקור:  ראבן וסיוגרן
 מקום הוצאה:  שוודיה
 תאריך הוצאה:  אוקטובר 1981
 מספר עמודים:  193
 עורך:  דלית לב
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך:  2017
 תרגום:  תמר שלמון-נסי
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורה ראשונה:  1981
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0-0320021933-3
 הספרייה הלאומית:  001053786
 
רוניה בת השודד (שוודית: Ronja rövardotter) הוא ספר פנטזיה לילדים מאת הסופרת השוודית אסטריד לינדגרן, אשר פורסם לראשונה בשנת 1981 ותורגם ל-39 שפות.
עלילת הספר

עלילת הסדרה מתרחשת בסקנדינביה בתחילת ימי הביניים ומתמקדת ברוניה, בתו היחידה והאהובה של מאטיס, מנהיג שבט שודדי דרכים הגרים בטירה בלב יער קסום המכונה מאטיסבורגן. ביום שרוניה נולדה בו, בקעה מכת ברק את הטירה לשני חלקים נפרדים. כשמלאו לרוניה אחת-עשרה שנים, שחררו אותה הוריה אל היער ומאז היא מבלה ימים שלמים באוויר הפתוח.
יום אחד רוניה יוצאת אל החצר האחורית של הטירה, שם נמצא הבקע, ופוגשת שם את ברק, בנו היחיד של בורקא, מנהיג שבט השודדים שהיו אויביהם של שודדיו של מאטיס זה שנים רבות. הוא מספר לה, לתדהמתה הרבה, שקבוצת השודדים שלו התמקמה בחצי השני של הטירה. הוא הילד היחיד שרוניה פגשה מעולם, לכן היא מצטערת לגלות כי הוא שייך לשבט היריב. ברק מאתגר אותה לקפוץ מעל הבקע והיא עומדת באתגר. הם ממשיכים בקפיצות המסוכנות עד שברק כמעט ונופל אל מותו מטה. רוניה, למרות שנאתה כלפיו, מצילה את חייו. לאחר מכן הוא מנסה ללא הצלחה לזכות בידידותה, אך היא ממשיכה לשנוא אותו כפי שהיא שונאת את כל השבט של בורקא, כי כך היא חונכה. בחורף, בעת טיול בשלג, נתקעת רגלה של רוניה בתוך מאורה של גמדי היער והיא אינה מצליחה להיחלץ משם. היא בטוחה שתיאלץ להישאר במקום הזה עד שתמות מקור ומרעב או עד שיתפסו אותה ההארפיות הנוראות (ציפורי טרף) המתעופפות בשמים, אך ברק מגיע בזמן ומציל את חייה. מרגע זה הם הופכים לאחים בנפש ושומרים על כך בסוד מהוריהם.
שני השבטים מוצאים עצמם בעונת חורף קשה, ארוכה ומלאה בסופות שלגים עזות. אף על פי שלשודדים של שבט מאטיס יש מספיק אוכל, השבט של בורקא סובל ממחסור באוכל. רוניה מעבירה לברק אוכל ממחסניו של מאטיס דרך מסדרון סודי שחפרה מתחת לטירה. כשמגיע הקיץ הם מתרוצצים ימים שלמים יחד ביער.
ערב אחד חוזרת רוניה לביתה ומגלה שאביה לקח את ברק בשבי והשודדים מתעללים בו. בעקבות כך, רוניה מסגירה את עצמה לבורקא כדי להציל את ברק באמצעות חילופי שבויים, אבל כתוצאה ממעשיה, אביה מתכחש לה. הוריו של ברק, מצידם, אינם מפסיקים לגדף אותו. לכן ברק ורוניה בורחים להתגורר במערה.
הם אמנם מאושרים במערה, אך הריב עם ההורים מעיב עליהם. אימה של רוניה מגיעה למערה ומפצירה בה לשוב הביתה, אך רוניה מודיעה שלעולם לא תשוב אלא אם כן אביה יבוא בעצמו ויבקש ממנה. אימה עונה לה שאם לא תשוב, אביה יתאבד. בסופו של דבר אביה נשבר ומגיע לבקש שתחזור הביתה.
החורף האכזר עומד להגיע והילדים מבינים שאם יישארו במערה, ימותו. עם זאת, רוניה אינה מוכנה לחזור הביתה. היא מתכוונת להישאר במערה עם ברק עד ששניהם ימותו. לכן מאטיס מסכים לקחת גם את ברק, וברק מסכים לבוא כדי להציל את חייה של רוניה, גם אם יתעללו בו אצל מאטיס.
ידידותם ואהבתם של שני הילדים גורמת בסופו של דבר לשני השבטים להתאחד מול אויב משותף - חיילים חסרי רחמים ממבצר סמוך אשר נוהגים לצוד את השודדים. מאטיס ובורקא מצפים מברק שבבוא היום יהפוך למנהיג שבט השודדים המאוחד, אך ברק ורוניה נשבעים בחגיגיות שלעולם לא יהיו שודדים ולא יבזזו אנשים תמימים. בכוונתם להפוך לכורי כסף בעקבות סוד שגילה לרוניה אחד השודדים טרם מותו.
עיבודים > סרט קולנוע

בשנת 1984, הספר יצא כסרט פנטזיה שוודי, שאסטריד לינדגרן עצמה עיבדה לתסריט ובמאי הקולנוע השוודי טייג' דניאלסון ביים. הוא זכה להצלחה גדולה, הפך לסרט הגדול ביותר של 1984 בשוודיה, וזכה בדוב כסף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-1985. יותר ממיליון וחצי איש הגיעו להקרנותיו בשוודיה.
עיבודים > סדרת אנימה

רוניה בת השודד (ביפנית: 山賊の娘ローニャ) היא סדרת אנימה יפנית המבוססת על הספר. הסדרה בת 26 הפרקים הופקה לטלוויזיה ב-2014 על ידי Polygon Pictures, סטודיו ג'יבלי, NHK Enterprises ו-Dwango ובוימה על ידי גורו מיאזאקי.
עיבודים > סדרת טלוויזיה

עיבוד לייב אקשן טלוויזיוני של הספר עלה לשידור לראשונה במרץ 2024 ברשת נטפליקס. הנס רוזנפלד כתב את התסריט בעוד ליסה ג'יימס לארסון ביימה את הסדרה. הסדרה הופקה על ידי חברת Filmlance Productions.
ביקורות

עופרה רודנר מאפיינת את הדמויות בספר, כותבת על המהדורה החדשה, במיוחד על האיורים החדשים ועל התרגום הישן.
תרגום לעברית

הספר תורגם לעברית משוודית בשנת 1985, על ידי תמר שלמון-נסי, ויצא לאור בהוצאת עם עובד. בשנת 2017 יצאה לאור מהדורה מחודשת, באותה הוצאה ובאותו תרגום.