stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרווין מאצ'יס

דרווין דניאל מאצ'יס מרקאנו (בספרדית: Darwin Daniel Machís Marcano; נולד ב-7 בפברואר 1993) הוא כדורגלן ונצואלי המשחק בעמדת החלוץ בואיאדוליד מהלה ליגה ובנבחרת ונצואלה.
קריירת מועדונים

מאצ'יס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של מינארוס דה גיאנה המקומית. ב-21 באוגוסט 2011, מאצ'יס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד אסטודיאנטס דה מרידה. ב-31 באוגוסט, מאצ'יס הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–5 נגד מינאסורו.
ב-7 ביולי 2012, מאצ'יס חתם לחמש שנים באודינזה, אך כעבור זמן קצר חתם בגרנדה מליגת העל הספרדית. ב-20 באוגוסט, מאצ'יס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 לראיו ואיקאנו. ב-31 בינואר 2013, מאצ'יס הושאל לוויטוריה דה גימארייש. בקיץ 2013, חזר לגרנדה. ב-8 במאי 2014 הושאל להרקולס לתקופה של חודש.
ב-6 באוגוסט 2015, מאצ'יס חתם בווסקה, עד לסיום העונה. עונה לאחר מכן, מאצ'יס הצטרף ללגנס.
ב-18 ביולי 2018, מאצ'יס חתם באודינזה מהסרייה א'. ב-29 בינואר 2019, מאצ'יס חזר לספרד והושאל לקדיס עד לסיום העונה.
ב-28 ביולי 2019, מאצ'יס חזר לקדנציה שנייה בגרנדה. ב-29 באפריל 2021, כבש בניצחון 1–2 נגד ברצלונה, שהיה הניצחון הראשון של גרנדה אי פעם בקאמפ נואו.
במאי 2022 חתם בפ.ק. חוארז מהליגה המקסיקנית.
ב-19 בינואר 2023 מאצ'יס חזר לספרד וחתם בריאל ואיאדוליד. בקיץ 2023 הושאל לקדיס עד לסיום העונה.
קריירה בינלאומית

ב-22 בדצמבר 2011, מאצ'יס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ונצואלה בהפסד 0–2 לקוסטה ריקה. ב-7 בספטמבר 2018, מאצ'יס הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1–2 לקולומביה.
מאצ'יס נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2019.
תארים

קופה ונצואלה: 2011
הגביע הפורטוגלי: 2012/2013
דרור אהרונוב

דרור אהרונוב (נולד ב-30 באוגוסט 1970) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

אהרונוב נולד וגדל בחולון. את צעדיו הראשונים ביצע במגרש הפועל חולון בגיל 9 ואחרי הצטיינות בקבוצות הילדים עלה לקבוצת הנוער של המועדון. מאמנו היה שמעון ברדה ובמסגרת משחקיו בקבוצת הנוער והנערים מצא את הרשת 51 פעמים במסגרת הליגה. לזכותו של אהרונוב 5 הופעות במדי נבחרת הנערים של ישראל. בהיותו בן 17 הועלה לראשונה על ידי המאמן מאיר נמני למשחק הבכורה שלו בליגה הלאומית, אז הליגה הבכירה, במדי הקבוצה הבוגרת של הפועל צפרירים חולון מול מכבי חיפה. את שער הבכורה שלו בקריירה כבש בעונת 1987/1988, ובסך הכל כבש בעונה זו ארבעה שערי ליגה ושער אחד בגביע הטוטו. בעונת 1991/1992 נכנס ל"הסגר" לאחר שלא האריך את חוזהו בקבוצה.
בעונת 1992/1993 עבר לשחק במכבי פתח תקווה, במדיה רשם 23 הופעות. בעונת 1993/1994 עבר לשחק בהפועל בת ים מהליגה הארצית, במדיה רשם 30 הופעות ועמה זכה בגביע הטוטו. לאחר מכן חזר לצפרירים חולון אך בעקבות פציעה בשרירי הבטן כמעט ולא שותף.
את שנותיו האחרונות העביר בקבוצת מכבי לזרוס חולון מליגה א', במדיה כבש 15 שערים בשתי עונות, ובגיל 28 פרש ממשחק פעיל בעקבות פציעה טורדנית.
דרור (שבועון)

עמוד ראשי, דצמבר 1933
דרור (באותיות לטיניות: Deror) הוא שבועון בעריכתו של איתמר בן-אב"י, שיצא לאור בתל אביב החל מ-17 בנובמבר 1933, במשך 16 גיליונות. כל גיליון של השבועון כלל ארבעה עמודים, מהם שלושה בעברית באותיות לטיניות ואחד בעברית רגילה. באמצעות ליטון של העברית נועד השבועון להביא את העברית לציבור האירופי ולעולים חדשים שטרם למדו עברית. היה זה ניסיון שני של בן אב"י להוציא לאור שבועון עברי באותיות לטיניות - קדם לו  ha Savuja ha Palestini ("השבוע הפלסטיני"), שאותו הוציא לאור בן אב"י בירושלים ב-1928.
כותרת הגיליון הראשון (בתעתיק לאותיות עבריות) הייתה "מה אנו רוצים?", ובכותרת המשנה ניתנה התשובה: "כי שפת כנען תהיה לקניין כל ישראל וכל התבל". מהגיליון הראשון נמכרו 6,000 עותקים, אך בהמשך ירד הביקוש. זאב ז'בוטינסקי וגרשון אגרון תמכו ביוזמה של בן אב"י, ואילו שאול טשרניחובסקי שלל אותה.
שיטת הליטון של העיתון

א-אינה מתועתקת ואין לה אות חלופית
ב-B לדגושה  וV לרפה.
ג-G
ד-D
ה-H
ו-W
ז-Z
ח-HH
ט-T כמו ת' ואין הבדל בתעתיק.
י-Y
כ-K לדגושה וKH לרפה
ל-L
מ'-M
נ-N
ס-S
ע- מיוצגת על ידי גגון מעל אותיות התנועה.
פ-P לדגושה וF לרפה
צ-TZ וגם קצת TS
ק-Q
ר-R
שׁ-SH
שׂ- S כמו ס' ואין הבדל בתעתיק.
ת-T
כל השוואים הנעים מיוצגים על ידי E, דגש חזק מיוצג על ידי הכפלת האות המודגשת, הי' של הצירי המלא לרוב לא מתועתקת, אותיות השימוש מופרדות מהמילים ואף משמות הפעלים, יש הפרדה בכתב בין אותיות בכ"פ רפות ודגושות, יש האחדה בין ט' לת', שׂ' וס' ואין ייצוג לא'.
הגביע השוודי בכדורגל נשים

| --- | --- |
 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1981 
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל השוודית
 מספר מתמודדים:  78
 מדינות משתתפות:  שוודיה שוודיה
 זוכה:  פיטאה
 הכי הרבה זכיות:  אוקסבק ורוזנגארד (6)
 
הגביע השוודי בכדורגל נשים (בשוודית: Svenska Cupen) הוא טורניר כדורגל נשים המאורגן על ידי התאחדות הכדורגל השוודית המשוחק בשיטת הנוק אאוט, ונחשב לשני בחשיבותו בשוודיה אחרי הליגת העל השוודית לנשים. מחזיקת הגביע הנוכחית היא פיטאה, וזו הזכייה הראשונה בתולדותיה.
הקבוצות המעוטרות ביותר בתולדות המפעל הן אוקסבק ורוזנגארד אשר זכו בגביע 6 פעמים כל אחת.
סיבובים וקבוצות

סיבוב ראשון – 44 קבוצות (ליגה שלישית ומטה)
סיבוב שני – 36 קבוצות (22 הקבוצות שנותרו מהסיבוב הראשון + 14 קבוצות מהליגה השנייה)
סיבוב שלישי – 32 קבוצות (18 הקבוצות שנותרו מהסיבוב הראשון + 14 קבוצות מהליגה הראשונה)
סיבוב רביעי – שמינית גמר
סיבוב חמישי – רבע גמר
סיבוב שישי – חצי גמר
סיבוב שביעי – גמר
מחזיקות הגביע

| עונה | זוכה (מספר זכייה) | תוצאה | סנגית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1981 | ג'יטקס (1) | 5–3 (בפנדלים) | המארבי |
| 1982 | ג'יטקס (2) | 4–1 | המארבי |
| 1983 | סוננה (1) | 2–0 | המארבי |
| 1984 | ג'יטקס (3) | 5–2 | אלנו |
| 1985 | אוקסבק (1) | 2–0 | גאייס |
| 1986 | אוקסבק (2) | 1–0 | סוננה |
| 1987 | אוקסבק (3) | 2–0 | ג'יטקס |
| 1988 | אוקסבק (4) | 1–0 | מלבקנס |
| 1989 | אוקסבק (5) | 2–1 | ג'יטקס |
| 1990 | מאלמה (1) | 3–0 | אוקסבק |
| 1991 | אוקסבק (6) | 3–2 | גידאונסברגס |
| 1992 | אלבכה (1) | 2–1 | גידאונסברגס |
| 1993 | גידאונסברגס (1) | 4–1 | אלבכה |
| 1994 | המארבי (1) | 2–1 | גידאונסברגס |
| 1995 | המארבי (2) | 1–0 | אלבכה |
| 1996 | אלבכה (2) | 2–1 | בלינגה |
| 1997 | מאלמה (2) | 2–1 | סוננה |
| 1999/1998 | אלבכה (3) | 2–1 (הארכה) | יורגודן |
| 2000/1999 | יורגודן (1) | 3–1 | אלבכה |
| 2001 | אומאו (1) | 2–1 | יורגודן |
| 2002 | אומאו (2) | 3–0 | קופרברגס/לנדווטר |
| 2003 | אומאו (3) | 1–0 (הארכה) | מאלמה |
| 2004 | יורגודן/אלבכה (2) | 2–1 | אומאו |
| 2005 | יורגודן/אלבכה (3) | 3–1 | אומאו |
| 2006 | לינשפין (1) | 3–2 | אומאו |
| 2007 | אומאו (4) | 4–3 | א.י.ק סולנה |
| 2008 | לינשפין (2) | 1–0 (הארכה) | אומאו |
| 2009 | לינשפין (3) | 2–0 | אומאו |
| 2010 | ארברו (1) | 4–1 | יורגודן/אלבכה |
| 2011 | גטבורג (1) | 2–2 (הארכה) 3–2 (בפנדלים) | טירסה |
| 2012 | גטבורג (2) | 2–1 (הארכה) | טירסה |
| 2014/2013 | לינשפין (4) | 2–1 | קריסטיאנסטאדס |
| 2015/2014 | לינשפין (5) | 2–0 | רוזנגארד |
| 2016/2015 | רוזנגארד (3) | 3–1 | לינשפין |
| 2017/2016 | רוזנגארד (4) | 1–0 | לינשפין |
| 2018/2017 | רוזנגארד (5) | 1–0 | לינשפין |
| 2019/2018 | גטבורג (3) | 2–1 | קריסטיאנסטאדס |
2020/2019: הגביע בוטל בעקבות מגפת הקורונה
| 2021/2020 | האקן (1) | 3–0 | אסקילסטונה יונייטד |
| 2022/2021 | רוזנגארד (6) | 2–1 (הארכה) | האקן |
| 2023/2022 | המארבי (3) | 3–0 | האקן |
| 2024/2023 | פיטאה (1) | 3–0 | האקן |
דרוקסלנד

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  מיכאל דרוקס
 תאריך יצירה:  1975
 טכניקה וחומרים:  אופסט
 ממדים בס"מ
 אורך:  59.5 ס"מ
 רוחב:  42 ס"מ
 נתונים על היצירה
 מפעל מייצר:  Steendrukkerij de jong & co,  הילפרסום (Hilversum), הולנד
 מיקום:  מוזיאון ישראל (B98.0822); מוזיאון ויקטוריה ואלברט (E.3010-2007); אוסף המשכן לאמנות ע"ש חיים אתר; אוסף מוזיאון חיפה לאמנות (ICMS-HMA-4138-78); אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות; אוסף גלריה יאיר
"דרוקסלנד" (1975) הוא הדפס שיצר האמן הישראלי מיכאל דרוקס ומתאר דיוקן עצמי סמלי של האמן, המעוצב כמפה.
תיאור

ההדפס "דרוקסלנד" נוצר בין השנים 1975-1974, תקופה בה התגורר האמן בהולנד. היא נוצרה בטכניקה של הדפס אופסט צבעוני והודפסה במהדורה של 200 עותקים בסדנת הדפס בשם "Steendrukkerij de jong & co", שפעלה בעיר הילפרסום (Hilversum) שבהולנד. גובה הגיליון הוא 59.5 ס"מ ורוחבו הוא 42 ס"מ.
העבודה שייכת לסדרת הדפסים שנקראה "גאוגרפיה גמישה (האטלס שלי)" והיא מעוצבת בצורה של מפה טופוגרפית. בתוך מסגרת המפה, המכילה מקרא, מופיעה שם העבודה בשפה האנגלית. כותרות המשנה מציינות את התאריך ה-15 בינואר 1974 בשעה 11:30 בבוקר ומציגות את המפה כתיאור "פיזי וחברתי (Physical and Social)".
במרכז המפה משורטט דיוקן של דמות גבר המעוצבת כסדרה של קווי רכס או גובה, היוצרים תלת-ממד. הראש מוצג על רקע בצבע תכלת, כמעין חצי אי. דרוקס ציין במפה כמה אזורים בטקסט ובהם "Occupied Territory" ('שטח כבוש' או 'תפוס'), "Right Drucks" ( ימין דרוקס') ו"Left Drucks" ( שמאל דרוקס). בנוסף, מצוינים בה מקומות הקשורים לביוגרפיה של האמן. אחת מן הנקודות הללו, לדוגמה, היא "Baruch's Point" ('נקודת ברוך'), המהווה מחווה לאדם ברוך.
העבודה הוצגה בתערוכות רבות בישראל. עותקים שלה נמצאים באוספי מוזיאון ישראל, מוזיאון חיפה לאמנות, מוזיאון ויקטוריה ואלברט ובאוסף המשכן לאמנות ע"ש חיים אתר.
ד'תרפ"ג

ד'תרפ"ג (4683)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-26 בספטמבר 922 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 14 בספטמבר 923. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנת שמיטה.
אירועים

ממשיכה המחלוקת בקביעת לוח השנה בין רס"ג וגאוני בבל לאהרן בן מאיר וגאוני ארץ ישראל, בשאלת הלוח העברי וקביעת שנה זו.
כ"ח בחשוון - הפעם האחרונה שזמן שאלת גשמים בגולה התחיל בתאריך זה (לדעת הבבליים)
לוח שנה

כאמור, בשנה זו נתגלעה מחלוקת בקביעת הלוח העברי. לדעת חכמי בבל ובראשם רס"ג, השנה הייתה שנת הכז, ולדעת חכמי ארץ ישראל ובראשם רבי אהרן בן מאיר גאון, השנה הייתה שנת גכה.
לוח שנה > לוח שנה כשיטת רב סעדיה גאון > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
לוח שנה > לוח שנה כשיטת רבי אהרן בן מאיר > מאפייני לוח השנה כשיטת רבי אהרן בן מאיר

שנה מסוג גכה, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
היסטוריה של עם ישראל
ד'תרפ"א

ד'תרפ"א (4681)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-16 בספטמבר 920 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 5 בספטמבר 921. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
הדיפלומטים

| --- | --- |
 סוגה:  סדרה תיעודית
 יוצרים:  שחר צפניה
 כותבים:  שחר צפניה
 בימוי:  שחר צפניה
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  3
 הפקה
 מפיק:  יהודה ביטון, ג'וזיאן צביה מיתר
 שידור
 רשת שידור בישראל:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  19 באוגוסט 2023 – הווה
 
הדיפלומטים היא סדרת טלוויזיה תיעודית בת שלושה פרקים המשודרת בכאן 11. יוזם הסדרה הוא השגריר משה רביב, יוצר הסדרה, הבמאי והתסריטאי הוא שחר צפניה. בין המראויינים לסדרה נמנים ראשי הממשלה בנימין נתניהו ושמעון פרס (באחד הראיונות האחרונים בחייו). בנוסף על כך, בסדרה מתראיינים נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג (אחיינו של אבא אבן), הדיפלומטים משה רביב וחיים קורן וההיסטוריונים עמי גלוסקא, אבי שליים, מרדכי בר-און ומיכאל בר-זוהר. בסדרה מופיעים קטעי ארכיון מהסדרה התיעודית עמוד האש, בין השאר עם הדיפלומט הישראלי אבא אבן. בנוסף על כך, ישנה הקלטה של ראיון ישן עם חוסיין, מלך ירדן.
הפרק הראשון של הסדרה עלה ב-19 באוגוסט 2023, ועוסק בתקופה שבין קבלת תוכנית החלוקה בכ"ט בנובמבר למלחמת ששת הימים ב-1967, בדגש על מקומם של ראש הממשלה הראשון דוד בן-גוריון ושר החוץ הראשון משה שרת.
נכון ל-9 בספטמבר 2023 זכתה הסדרה ל-138,000 צפיות ביוטיוב.
ראו גם

יחסי החוץ של ישראל
הערות שוליים

↑  נתניהו, פרס והפעולות החשאיות: הסיפורים המפתיעים מאחורי ראשי הממשלה,  באתר כיפה, 17 באוגוסט 2023
דילופוזאוריים

| דילופוזאוריים |
| --- | --- |
 דגם של דילופוזאורוס
תקופה
טריאס עליון-יורה תחתון 201–188 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דילופוזאוריים
שם מדעי
 Dilophosauridae

דילופוזאוריים (שם מדעי: Dilophosauridae) היא משפחה של דינוזאורים מקבוצת התרופודה שחיו בתור היורה. הם בלטו בעיקר בגלל ה"קסדה" שהייתה לכמה מינים על ראשם שכנראה שימשו לחיזור או להרתעת יריבים. משפחה זו הייתה מהקדומות שבתרופודים לצידם של הצלופיזיים ושני המשפחות קרובות יחסית.
בני משפחה זו היו בינוניים בגודלם והגיעו לאורך 4-7 מטר ולמשקל 300-500 ק"ג. הם חיו באמריקה הצפונית, אסיה, אפריקה והקריאולופוזאורוס חי אפילו באנטארקטיקה. מבנה שיניהם מרמז שהיו טורפים שאולי אפילו הכילו ניבים ארסיים. ואולם הם לא יכלו לירות את הארס מרחוק כפי שהם מתוארים בתרבות (בעיקר בסרט פארק היורה).
סוגים

סינוזאורוס (Sinosaurus)
דרקוונטור (Dracovenator)
דילופוזאורוס (Dilophosaurus)
קריאולופוזאורוס (Cryolophosaurus)
סרקוזאורוס (Sarcosaurus)?
דקוטה מאייר

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1988 (בן 36) קולומביה, קנטקי
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  Green County High School 
 בן או בת זוג:  Bristol Palin (2016–?)  Bristol Palin (2014–2015) 
 צאצאים:  Sailor Grace 
 השתייכות:  ארצות הברית חיל הנחתים של ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  2006–2010 (כ־4 שנים)
 דרגה:   סמל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת אפגניסטן  מלחמת עיראק
 עיטורים
 מדליית הכבוד  לב הארגמן
 
דקוטה לואיס מאייר (באנגלית: Dakota Louis Meyer‏; 26 ביוני 1988) הוא נחת אמריקאי שעוטר במדליית הכבוד על גבורתו במלחמת אפגניסטן.
ביוגרפיה

מאייר נולד וגדל בעיירה קולומביה, קנטקי. לאחר סיום לימודיו בתיכון התגייס בשנת 2006 ל חיל הנחתים של ארצות הברית. הוא עבר הכשרה כלוחם חי"ר ובהמשך הכשרה כצלף. בשנת 2007 הוצב בגדוד ה-3 שברגימנט הנחתים ה-3 ולחם בעיראק. בהמשך הוצב באפגניסטן.
ב-8 בספטמבר 2009 היה מאייר חלק מכוח יועצים אמריקנים שסופח לכוחות ביטחון אפגנים אשר פעל בעמק גנג'גאל הסמוך לגבול פקיסטן. הכוח המשולב נפל למארב ונאלץ ללחום בתנאי נחיתות קשים כנגד כמאה פעילי טליבאן, כאשר חלק ניכר מאנשי הכוח נפצעו. לאחר הקרב הוחלט בשנת 2011 להעניק למאייר, בשל הגבורה שהפגין בשדה הקרב, את מדליית הכבוד.
הטקס התקיים ב-15 בספטמבר 2011, והעיטור ניתן מידי נשיא ארצות הברית דאז, ברק אובמה. מאייר ביקש שבאותה שעה יתקיימו בו-זמנית תפילות הנצחה במקומות נוספים כדי לכבד את זכרם של עמיתיו שמתו או נפצעו אנושות במהלך המארב וניסיונות החילוץ שלו.
ביקורת על הענקת העיטור

בשנת 2011 פרסם תאגיד העיתונות מקלאצ'י תחקיר על הקרב והנסיבות שהביאו להענקת העיטור. מההצהרות בשבועה של מאייר ואחרים שהשתתפו בקרב עולה שרוב מעשי הגבורה שמתוארים בסיפור המעשה כלל לא אירעו. התחקיר מוסיף וקובע כי המדליה של מאייר אושרה בעקבות לחץ שהופעל על הפנטגון להעניק יותר מדליות כבוד בגלל המעט יחסית שהוענקו במלחמות באפגניסטן ובעיראק. יחד עם זאת, המאמר הדגיש כי מאייר "לכל הדעות ראוי לעיטור". בתגובה לממצאים של מקלאצ'י, טען הצבא שהוא עומד מאחורי המלצות הליך הבדיקה הפורמלי שמצאו את מאייר ראוי לעיטור.
חיים אישיים

מאייר פרש מן השירות בשנת 2010. לאחר שחרורו ניסה להתאבד ואובחן כסובל מתסמונת פוסט טראומה. כשנשאל על חייו אחרי המלחמה הוא אמר:
"מה שיש לרוב הבחורים זה אשמה, תסכול... חבר'ה שאיבדת, אחים ואחיות נפלו שם לידך, אבל אתה חזרת הביתה... אמרתי לעצמי, אם אתה באמת רוצה ללכת בדרך הזאת, קח את האקדח, תכניס בו כדור ותעשה את זה, אם זה כל כך גרוע. אם זה לא... לעולם אל תסתכל אחורה. תעשה את מה שצריך לעשות כדי להשאיר שריטה".
מאייר היה נשוי לבריסטול פיילין, בתה של שרה פיילין. הם התגרשו לאחר שהיו נשואים במשך כשנתיים.
החל משנת 2015, מאייר יושב במועצה המייעצת של VETPAW, ארגון של יוצאי צבא ארצות הברית המוקדש להגנה על חיות הבר באפריקה. הוא פעיל גם בארגון Hiring Our Heroes, שפועל לחבר בין פורשי צבא לעסקים על מנת ליצור הזדמנויות תעסקתיות לפורשים.
ראו גם

איירה הייז
הערות שוליים

↑  יאיר נתיב, ‏בדם, באש ובתופת: החיילים הכי אמיצים בעולם, באתר ‏מאקו‏, 2 בינואר 2012.
↑  אביתר בן-צדף, מה קרה בשש השעות של הקרב בעמק גנג'גאל?, באתר News1 מחלקה ראשונה, 21 בספטמבר 2011.
↑  Jonathan S. Landay, Marines promoted inflated story for Medal of Honor recipient, ‏15/12/2011
↑  Radar Staff, Bristol Palin's Ex Confirms Divorce Finalized: Couple Sharing 50/50 Custody Of Kids, RadarOnline, ‏2018-08-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  Vetpaw | Our Team, web.archive.org, ‏2015-09-10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 7672 6361  LCCN: n2012047465  VIAF: 254027438   WorldCat (עם VIAF): 254027438
הארמייה השישית (צרפת)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  צרפת צרפת
 שיוך:   צבא צרפת
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  26 באוגוסט 1914   16 באוקטובר 1939 – 10 בנובמבר 1918   1 ביולי 1940
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
הארמייה השישית הייתה ארמייה צרפתית שפעלה הן במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית, והן במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

ב-26 באוגוסט 1914 הוקמה על בסיס ארמיית לורן הארמייה השישית מהקורפוסים ה-4 וה-7, קבוצות המילואים ה-5 וה-6, והדיוויזיות ה-37 והמילואים ה-45, חטיבה קולוניאלית וקורפוס פרשים. הארמייה לחמה בקרב הראשון על המארן, וסייעה בבלימת המתקפה הגרמנית.
בשנת 1916 השתתפה הארמייה בקרב על הסום, ובשנת 1918 השתתפה במתקפת מאה הימים. הארמייה פורקה ב-11 בספטמבר של אותה שנה, וב-15 באוקטובר הפכו הכוחות שהרכיבו אותה להיות "הצבא הצרפתי בבלגיה". ב-18 בנובמבר הוקמה הארמייה השישית מחדש.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה, הייתה הארמייה השישית בפיקוד גנרל רובר טושון פרוסה בדרום צרפת. לאחר פריצת הכוחות הגרמניים בארדנים הועברה הארמייה לנהר האן, ולחמה בגרמנים במהלך מבצע אדום.
מפקדים > מלחמת העולם הראשונה

מישל-ז'וזף מונורי (26 באוגוסט 1914 - 13 במרץ 1915)
פייר ז'וזף דובואה (13 במרץ 1915 - 26 בפברואר 1916)
אמיל פאיול (26 בפברואר 1916 - 19 בדצמבר 1916)
שרל מנז'ן (19 בדצמבר 1916 - 4 במאי 1917)
פול מייסטר (4 במאי 1917 - 11 בדצמבר 1917)
דני אוגוסט דושן (11 בדצמבר 1917 - 10 ביוני 1918)
ז'אן-מריה דגוט (10 ביוני 1918 - 11 בספטמבר 1918)
אנטואן בושרון דה בואסוד (15 באוקטובר 1918 - 18 בנובמבר 1918)
מפקדים > מלחמת העולם השנייה

אנטואן-מארי-בנואה בסון (3 בספטמבר 1939 - 16 באוקטובר 1939)
רנה אולרי (16 באוקטובר 1939 - 13 בפברואר 1940)
רובר טושון (13 בפברואר 1940 - 20 ביוני 1940)
ראו גם

החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
החזית המערבית במלחמת העולם השנייה
הערות שוליים

↑  שהשתייכו לארמיות הראשונה והשלישית
הדיקטטורה המרכז-כספית

| --- | --- |
דגל

 ממשל
 משטר:  משטר חד-מפלגתי
 שפה נפוצה:  רוסית 
 עיר בירה:  באקו
 גאוגרפיה
 יבשת:  אסיה
 היסטוריה
 הקמה:  מלחמת העולם הראשונה, מלחמת האזרחים ברוסיה
 תאריך:  26 ביולי 1918
 פירוק:  קרב באקו
 תאריך:  15 בספטמבר 1918
 ישות קודמת:  קומונת באקו 
 
הדיקטטורה המרכז-כספית (ברוסית: Диктатура Центрокаспия, Diktatura Tsentrokaspiya) הייתה מדינה קליינטית אנטי סובייטית קצרת ימים שהוקמה במהלך מלחמת העולם הראשונה בבאקו, בירת אזרבייג'ן כיום. ב-26 ביולי 1918 קמה המדינה הבלתי מוכרת במקומו של השלטון הבולשביקי בהפיכה צבאית ללא שפיכות דמים ובהשפעתן של המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית, המנשביקים והפדרציה המהפכנית הארמנית ובתמיכתה של בריטניה. ב-15 בספטמבר באותה שנה, כבשו כוחות עות'מאנים ואזרים את באקו והביאו לקיצה של המדינה.
רקע

הכוחות הרוסיים השונים והארמנים, ביקשו מהבריטים עזרה בעצירת צבא האסלאם העות'מאני בדרכו לבאקו. כוחות בריטים תפסו את העיר וסייעו לכוחות הארמנים להגן על העיר בקרב באקו, אך נכשלו ונסוגו מפני העות'מאנים. יחד עם הבריטים ברחו מהעיר רבים מתושביה הארמנים שפחדו מהמשך רצח העם הארמני. ב-30 באוקטובר חתמו העות'מאנים על הפסקת האש של מודרוס והבריטים כבשו את העיר שוב.
הערות שוליים

↑  Dunsterville, Lionel Charles (1920). The adventures of Dunsterforce. E. Arnold. עמוד 207 .
↑  http://books.google.com/books?id=ifHj0xaf7hMC&pg=PA119#v=onepage&q&f=false
הגביע מעין סמיה

| --- | --- |

הגביע מעין סמיה
 פרטי הממצא
 חומרים:  כסף 
 פרטי האתר והחפירה
 תאריך גילוי:  1970 
 התגלה בידי:  זאב ייבין 
 קואורדינטות:  31°59′03″N 35°19′59″E﻿ / ﻿31.984166666667°N 35.333055555556°E﻿ / 31.984166666667; 35.333055555556 
 פרטי הממצא כיום
 אוסף:  מוזיאון ישראל 
 
הגביע מעין סמיה הוא גביע בגובה 8 ס"מ ובקוטר 25 ס"מ עשוי כסף ומעוטר בריקוע מתקופת הברונזה הביניימית (בסביבות 2300–2000 לפנה"ס) או מתקופת הברונזה התיכונה שנתגלה במערת קבורה בעין סמיה שבשומרון. לפי הצעות שונות מקורו או מסוריה או ממסופוטמיה והוא הובא לכנען או בידי מהגרים מהאזורים הללו בעת ההתפשטות האמורית מערבה על פני הלבנט או כתוצאה ממסחר של האוכלוסייה המקומית בארץ עם גורמים מהאזורים הנ"ל. לדעת חוקרים ממוזיאון ישראל בירושלים היה הממצא, בהתחשב לרמתו הגבוהה ביחס לשאר הממצאים שנתגלו מתקופה זו, "נכס משפחתי" והתיאורים עליו מעידים על ארץ המוצא של הכלי.
לגביע צורת חרוט קטום, ממעטפת הגביע שרדו רק כארבע חמישיות. בחלק התחתון של הגביע ישנם עיטורים גאומטריים בגובה של כ–2 ס"מ. מעל לרצועה זאת מופיעות מספר דמויות היוצרות שתי סצנות אחת מכל צד. הסצנה האחת מתארת שתי דמויות (האחת לא שרדה בשלמותה) הן אוחזות בסרט אותו מעטרים עיגולים קטנים. מעל לסרט ציור סכמטי של ראש וסביבו שנים עשר מעוינים. הדמות שנותרה בשלמותה לבושה בחצאית הקשורה בסרט אל הכתף. בין שתי הדמויות מתואר נחש גדול עם זנב מקופל, עין גדולה, פה ונחיר. קשקשי הנחש מתוארים קווקווים צפופים והצואר בדגם אדרת דג.
בסצנה השנייה מתוארת דמות שחציה אדם חציה בעל שני פרצופים וכובע אחד, ופלג גוף עליון אנושי וערום, כל יד מחזיקה בענף של צמח. פלג הגוף התחתון מתפצל לשניים ונראה כרגלי שוורים הפונות אחת אל השנייה. בין הרגלים שושנה קטנה ולימינה של הדמות מופיע נחש גבוה, ניצב על זנבו ופונה אל עבר הדמות. הנחש שונה מהנחש בסצנה הראשונה בעיטור על גופו – עיגולים קטנים, וחריתות סביב הפה. נראה כי זהו דרקון הנפוץ באמנות מסופוטמית.[דרוש מקור]
פרשנות

הגביע קדום לתרבות הבבלית אך, כפי שהציע יגאל ידין, הסצנות מזכירות את סיפור הבריאה הבבלי "אנומה אליש", בו מסופר על תיאמת שגייסה למלחמתה במרדוך שני תנינים גדולים (לדעת זאב ח' ארליך ייתכן כי מדובר ביצורים דמוי דרקון), והוא נלחם נגדה בצמחי רעל. מרדוך מתואר כבעל ראש כפול. הסצנה הימנית מתארת את הנחש אחרי התבוסה, שוכב על גחונו, תואם את הכתוב "ואז עמד האדון (מרדוך) והביט על פגרה (של תיאמת)".
לקריאה נוספת

זאב ייבין, גביע־כסף מעין־סאמיה, קדמוניות: כתב־עת לעתיקות ארץ־ישראל וארצות המקרא ד', 1971, עמ' 123–124
יגאל ידין, משמעות הסצינות שעל גביע-הכסף מעין-סאמיה, קדמוניות: כתב־עת לעתיקות ארץ־ישראל וארצות המקרא ד', 1971, עמ' 125–126
הערות שוליים

↑  "גביע כסף מעין סמיה", באתר "מקראנט" (הקישור אינו פעיל)
↑  דברי ימי ארץ-ישראל | מוזיאון ישראל, ירושלים, באתר www.imj.org.il
1 2  גביע נדיר, באתר מוזיאון ישראל
↑  האוניברסיטה הפתוחה, מבוא לארכיאולוגיה של ארץ-ישראל בתקופת המקרא, Open University of Israel, 1989. (בiw)
↑  Z. YEIVIN, A Silver Cup from Tomb 204a at 'Ain-Samiya, Israel Exploration Journal 21, 1971, עמ' 78–81 doi: 10.2307/27925265
↑  Phyllis Saretta, Asiatics in Middle Kingdom Egypt: Perceptions and Reality, Bloomsbury Publishing, 2016-01-28. (באנגלית)
↑  Leon J. Wood, The Distressing Days of the Judges, Wipf and Stock Publishers, 1998-07-02. (באנגלית)
↑  Victor P. Hamilton, The Book of Genesis, Chapters 1 - 17, Wm. B. Eerdmans Publishing, 1995. (באנגלית)
↑  ARAM SOCIETY, ARAM 26 BW, Lulu.com, 2014. (באנגלית)
↑  Muzeʼon Yiśraʼel (Jerusalem), Treasures of the Holy Land: Ancient Art from the Israel Museum, Metropolitan Museum of Art, 1986. (באנגלית)
↑  Dr. Carl Rasmussen, Holy Land Photos, holylandphotos.org
↑  Marie-Henriette Carre Gates, Casting Tiamat into Another Sphere: Sources for the 'ain Samiya Goblet, Levant 18, 1986-01-01, עמ' 75–81 doi: 10.1179/lev.1986.18.1.75
↑  זאב ח' ארליך, "וימצא הגביע...", מקור ראשון, י"ג בטבת תשס"ו
דינותריום

| דינותריום |
| --- | --- |
 
תקופה
אמצע מיוקן- תחילת פליסטוקן7–2 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פילאים
תת־סדרה:: Plesielephantiformes
משפחה:: דינותריומיים
סוג:: דינותריום
מינים
 Deinotherium bozasi  Deinotherium giganteum  Deinotherium indicum  Deinotherium thraceiensis  Deinotherium proavum
שם מדעי
 Deinotherium ‏קאופ, 1829

דינוֹתַרְיוּם (שם מדעי: Deinotherium; מילולית: "Deinos" - נורא, "Therion" - בהמה, כלומר: "בהמה נוראה") הוא סוג של פילאי קדום ממשפחת הדינותריומיים, שחי בתקופת המיוקן עד תחילת הפליסטוקן באזור אסיה (כולל בטורקיה וחצי האי ערב), אירופה (כולל בצרפת ופורטוגל) ואפריקה (כולל באתיופיה ואוגנדה).
מאפיינים

יונק זה היה גדול יותר מפיל אפריקני והגיע לגובה 3.6–4 מטרים (12–13 רגל) ולמשקל 8,800–12,000 קילוגרם (8.8–12.0 טונות). הוא הוגדר לראשונה ב-1829 בידי החוקר יוהאן יקוב קאופ ובסוג נכללו 5 מינים.
הדינותריום היה פילאי בעל חדק קצר וזוג חטים המחוברים ללסת התחתונה. תפקידם אינו ברור, וככל הנראה סייעו בחפירת שורשים מתוך האדמה או בתלישת ענפים מעצים עבים. מכמה מאובנים שנתגלו באפריקה ניתן להסיק שהדינותריום חי לצד כמה הומינידים שאולי צדו אותו. ככל הנראה נכחד הדינותריום במהלך עידן הקרח.
בתרבות

יונק ענקי זה הופיע בסדרה ללכת עם חיות ובמשחק עולם היורה: המשחק.
ראו גם

סטגודון
מסטודון
גלריה

שלד הדינותריום
דינותריום על בול