stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אופ ארט
לקריאה נוספת

אמנות בעידן הטכנולוגי, יחידות 5,6, האוניברסיטה הפתוחה רמת אביב, 1982.
וונדי בקט, סיפורו של הציור, המדריך הבסיסי לתולדות הציור המערבי, הד ארצי, אור יהודה 1999.
Joseph Emile Muller, Ramon Tio Bellido, A Century of Modern Painting, Universe book, New York, 1985.
Cambridge Introduction to the History of Art, "The Twentieth Century", 7, Cambridge University Press. 1981.
יוסף אדלר

| --- | --- |

 לידה:  1883 ח' בכסלו ה'תרמ"ג או ה'תרמ"ד ניטרה, כיום בסלובקיה, אז בממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  2 במרץ 1977 (בגיל 94 בערך) י"ב באדר ה'תשל"ז ירושלים, ישראל 
 כינוי:  הרב מטורדה
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  רומניה רומניה ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1920 – 2 במרץ 1977 (כ־57 שנים) 
 
הרב יוסף אדלר (ברומנית: Iosif Adler; נודע בכינוי הרב מטורדה; 7 או 8 בדצמבר 1883 ח' בכסלו ה'תרמ"ד – 2 במרץ 1977, י"ב באדר ה'תשל"ז) בן הרב אברהם מרת שרה, היה רב בטרנסילבניה (רומניה) ובירושלים, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.
תולדותיו

יוסף אדלר נולד ב-1883 בניטרה,סלובקיה של ימינו, אז צפון ממלכת הונגריה, באימפריה האוסטרו-הונגרית כבנם של אברהם אדלר ושרה לבית אונגאר.בצעירותו למד בישיבת ניטרה אצל הרב אברהם אהרן כ"ץ ולאחר מכן היה, בברטיסלאבה (פרסבורג), תלמידו של רבי שמחה בונם סופר, בעל ה"שבט סופר". החל משנת 1920 יוסף אדלר היה רב בעיר סיגישוארה במקום הרב שלמה זלמן ליכטנשטיין (שעבר לקהילת
בקליאן). אחר כך כיהן כרב של הקהילה היהודית האורתודוקסית בעיר טורדה שבטרנסילבניה, ומשנת 1938, אחרי מות חמיו, הרב בן ציון וועזעל, שימש בה אב בית דין וראש ישיבה. היה פעיל מאוד בהנהגה האורתודוקסית ברומניה. נבחר במקום חמיו גם כראש "לשכת הקהילות האורתודוקסיות" בטרנסילבניה, שמושבה היה בעיר קלוז', ושימשה כפורום שייצג את החרדים במסגרת פדרציית איחודי הקהילות היהודיות ברומניה.
ביוני 1942 היו יהודי טורדה אמורים להיות בין ראשוני יהודי רומניה שיישלחו למחנות ההשמדה בפולין. לבסוף עיכבו השלטונות הרומניים את תוכנית המשלוחים, למרות לחציה של גרמניה הנאצית. בנסיבות אלה הישארות העיר טורדה תחת שלטון רומניה הביאה להישרדות תושביה היהודים של העיר. באותן השנים היה הרב אדלר מעורב במגעים עם גורמים רומנים להברחת יהודים מצפון טרנסילבניה הכבושה על ידי הונגריה לרומניה, ועל ידי כך להצילם מן הנאצים.
לאחר הדחת המשטר של יון אנטונסקו ברומניה, היה הרב אדלר שותף לרבנים אלכסנדרו שפרן ומרדכי רולר בהחלטה לכנס באוגוסט 1945
בבוקרשט את הכנס הראשון של רבני רומניה אחרי השואה, לצורך ארגון מחדש של חיי הדת היהודיים במדינה. בין השנים 1945–1950 שוב נבחר בראש לשכת ההקהילות האורתודוקסיות.
בעקבות עליית הקומוניסטים לשלטון הרב יוסף אדלר עלה עם משפחתו לישראל ב-1950. בישראל שכל שניים מבניו: האחד שלמה אהרון שנפל בקרב האחרון בגוש עציון במלחמת השחרור, בן פחות מ-18 במותו, ואחיו, דוד שמואל, שנפצע באותו הקרב, יום לפני נפילת הגוש. דוד היה פצוע קשה וסבל מפציעתו עד לפטירתו בט"ז אדר תשכ"ח.
הרב אדלר התיישב בירושלים. בכנסייה הגדולה הרביעית של אגודת ישראל, שהתכנסה בירושלים ב-1954, נבחר כחבר מועצת גדולי התורה, וכיהן בה עד פטירתו.
נפטר בשנת 1977 בירושלים בגיל 93, ונקבר בהר המנוחות.
בנו הרב משה אדלר מילא את מקומו כרב טורדא בירושלים
הרב אדלר התכתב בשאלות הלכתיות עם הרב בצלאל זאב שפרן והתכתבות זו פורסמה בתוך "שאלות ותשובות הרב"ז".
רחוב "הגאון מטורדא" בשכונת תל ארזה בירושלים מנציח את זכרו.
לקריאה נוספת

Baruch Tercatin, Lucian Zeev Herşcovici - Prezenţe rabinice în perimetrul românesc
Hasefer,Bucureşti 2008 (ברומנית)
(ברוך טרקטין ולוצ'יאן-זאב הרשקוביץ', "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", הוצאת "הספר", בוקרשט, 2008 - ברומנית)
הרב יצחק כהן - חכמי טראנסילוואניה : (ת"צ-תש"ד), מכון ירושלים, ירושלים, תשמ"ט - 1989
הערות שוליים

↑  יצחק כהן 1989
↑  יצחק כהן 1989
↑  באתר הגניאלוגי geni
↑  יעקב גלר - מאמר על הרב משה יוסף רובין
↑  עיתון הצופה, אלף עולים הגיעו מרומניה - וביניהם הרב אדלר, ‏14/03/1950
↑  שלמה אהרון באתר יזכור
↑  הרב יוסף אדלר - הטורדא רב - פורום אוצר החכמה, באתר forum.otzar.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299559505171  ISNI: 0000 0004 0240 7154  VIAF: 297967879   WorldCat (עם VIAF): 297967879
וילהיים ארצי

וילהיים (ארנסט) ארצי (1912–1977) היה שחיין ושחקן כדורמים צ'כוסלובקי-ישראלי. אלוף המכביה הראשונה (1932) בעל 3 מדליות זהב, אלוף ארץ ישראל ושחקן נבחרת ארץ ישראל בכדורמים בשנות ה-30 וה-40.
ביוגרפיה

וילהיים גדל בצ'כוסלובקיה ושיחק כדורמים בקבוצת הכח וינה.
במכביה הראשונה שנערכה בישראל בשנת 1932 זכה ארצי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:00.5 דקות, לפני אוטו כהן מצ'כוסלובקיה (3:09.6 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 11:22 דקות, לפני אוסטריה (11:50 דקות) ופולין (12:23 דקות) ובמשחה שליחים 3x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:47.6 דקות, לפני ארצות הברית (3:52.6 דקות) ופולין (4:11.7 דקות).
בסוף שנת 1934 עלה ארצי לארץ ישראל. הוא שיחק כדורמים בקבוצת מכבי חיפה.
באליפות ארץ ישראל שנערכה בבריכת השחייה בימק"א ירושלים בשנת 1935 זכה וילהיים בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ארץ ישראל חדש של 3:04.8 דקות, לפני יעקב גודארד ממכבי תל אביב (3:26.3 דקות) ושיין מחיפה (3:35.4 דקות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:11.4 דקות לפני שני לרנר מכבי תל אביב (1:12.6 דקות) ומכנס (ימק"א).
במכביה השביעית, שנערכה בשנת 1965, השתתף ארצי בטקס הפתיחה במשמר הכבוד של דגל המכביה כנציג המכביה הראשונה ביחד עם פרידה ליכטבלאו ועוד 5 זוגות, אחד לכל מכביה.
הערות שוליים

1 2  אספורט - ההתחרויות הארציות בשחיה לרבנאות הארץ,  הירדן, 5 במרץ 1935
↑  המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
↑  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
↑  הישגי המכביה השנייה, דואר היום, 17 במאי 1935
↑  אספורט - ההתחרויות השחיה לרבנאות א"י,  הירדן, 1 במרץ 1935
↑  מחיי הספורט בארץ - התחרויות השחיה לרבנאות א"י, דואר היום, 15 במרץ 1935
↑  נשלמות ההכנות לפתיחת המכביה מחר ברמת גן, על המשמר, 22 באוגוסט 1965
מרדכי אלישיב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בפברואר 1898 כ' בשבט תרנ"ח האימפריה הרוסית פינסק, האימפריה הרוסית
 פטירה:  23 בדצמבר 1977 (בגיל 79) י"ג בטבת תשל"ח ישראל ישראל
 שם לידה:  מרדכי פרידמן
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום קבורה:  בית העלמין הדרום
 תאריך עלייה:  ספטמבר 1930
 פעילות בולטת:  מחנך, מנהל
 השכלה:  אוניברסיטת מוסקבה אוניברסיטת חארקוב אוניברסיטת גיסן אוניברסיטת וינה אוניברסיטת ברלין 
 מספר צאצאים:  2
 
מרדכי אלישיב (פרידמן) (כ' בשבט תרנ"ח, 21 בפברואר 1898, פינסק – י"ג בטבת תשל"ח, 23 בדצמבר 1977, חולון) היה מחנך עברי בליטא ובארץ ישראל. מנהלו הראשון של תיכון קוגל בחולון (1948–1965).
לקריאה נוספת

אברהם אדרת (עורך), מרדכי אלישיב בן שמריהו ושיינה פרידמן, חולון: [חמו"ל], תש"ם. (משלו ולזכרו)
הערות שוליים

↑  לפי מקור אחר: בי"א באדר (דוד תדהר (עורך), "מרדכי אלישיב (פרידמן)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יב (1962), עמ' 3959).
↑  מ. אלישיב, מברלין - דרך קובנה - לבן שמן, דבר, 22 ביולי 1968
↑  וראו: מרדכי אלישיב (פרידמן), 'מקובנה ועד בן-שמן', בתוך: דב ליפץ, נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ב: "היהודים בליטא מ-1918 עד 1941", תל אביב: עם הספר, תשל"ב, עמ' 184 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 914).
↑  מרדכי אלישיב באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
הפתגמים ההולנדיים

הפתגמים ההולנדיים
הפתגמים ההולנדיים (הולנדית: Nederlandse Spreekwoorden; ידוע גם בשם העולם ההפוך או השכמייה הכחולה) הוא ציור של פיטר ברויגל האב משנת 1559.
הציור מציג נוף כפרי, והסצנות השונות בו מתארות מעל למאה פתגמים וניבים הולנדיים. המקור – שמן על בד בגודל 117 על 163 ס"מ – מוצג בגמלדה-גאלרי בברלין.
הערות שוליים

↑  הלכלוך על התמונה מאפשר לזהות את הכלב אך בקושי
1 2 3 4  המשמעות המדויקת אינה ידועה
↑  אזכור למשל השועל והחסידה של איזופוס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  Bildindex: 02552035  GND: 4124632-9  RKDimages ID: 260959
מרדכי שורנשטיין

| --- | --- |

פסלו של הרב מרדכי שורנשטיין בגן העיר
 לידה:  6 בפברואר 1869 בוהמיה
 פטירה:  18 באוקטובר 1949  (בגיל 80) ישראל 
 תאריך עלייה:  1935
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  ? – 28 באוקטובר 1949 
 צאצאים:  Meta Melchior 
 
 תפקידים נוספים:  רבה של קהילת קופנהגן, מייסד גן החיות של תל אביב
 
הרב ד"ר מרדכי מקס שורנשטיין (1869–1949) היה רבה של קהילת יהודי קופנהגן, חובב בעלי חיים ומייסד גן החיות של תל אביב, "איש הציפורים".
ביוגרפיה

שורנשטיין נולד בשנת 1869 בטכאו (אנ') בבוהמיה. הוא כיהן כרב בווגשטאדט שבשלזיה האוסטרית ובלייטמריץ. בשנת 1905 קיבל משרת רב שני בקופנהגן וב-1910 מונה לרבה הראשי של הקהילה. בניגוד לקודמו, היה שורנשטיין יותר נוח בגיור נשים שרצו להתחתן עם יהודים. שורנשטיין כיהן בתפקיד במהלך מלחמת העולם הראשונה עד 1919. במהלך המלחמה שלח דברי ערך שיעזרו למשפחתו בצ'כיה, ולכן גורש מדנמרק, הוא נסע והתמקם בגרמניה ושם חי כ- 15 שנה, אשתו נפטרה בגרמניה ולאחר פטירתה, בשנת 1935 עלה שורנשטיין לארץ. מלבד מטען אישי מקובל, הביא עמו עשרה כלובי ציפורים מסוגים שונים, בהם קנרית, שידעה לשרוק את נעימת "שיר המעלות".
ביוגרפיה > עלייה לארץ ישראל והקמת גן החיות

בשנת 1935 עלה לארץ ישראל, ובהיותו בן 66, פתח חנות חיות בשם "גן חיות" ברחוב שינקין 15 בתל אביב, שהייתה נקודת משיכה מלהיבה לילדי העיר ולהוריהם, שראו שם לראשונה בחייהם קוף חי. כוונתו המקורית של שורנשטיין הייתה למכור את הציפורים שהביא עמו כמקור פרנסה, אבל הקונים היו מעטים והסקרנים רבים, ועל כן התחיל לגבות דמי כניסה בסך חצי גרוש.
שנה לאחר מכן, ב-1936, הוזמן גם ליריד המזרח, שם הציג תערוכה של בעלי החיים בכלובים בה בקרו כ-15,000 איש. עם סגירת היריד פתח מחדש שורנשטיין את גן החיות ברחוב הירקון 63, והרחיב את מגוון בעלי החיים עם מיני עופות גדולים.
במהלך השנים הבאות קיבל מספר תרומות שהפכו את גן החיות לאטרקציה עירונית: זוג גורי אריות ממצרים וכן זוג נמרים וזוג דובים שחורים אסייתים מהודו. התרומות גם גדשו את המיקום הצנוע שברחוב הירקון, והשכנים התלוננו. המטפל ג'וני היה לוקח את גורי הדובים והנמרים, קשורים ברצועה, לטיול ברחוב, משום שבחצר לא היה מקום לזוז. על כן פנה שורנשטיין לעיריית תל אביב בסיועה של "אגודת חובבי החיות" ובגיבוי עצומה שעליה חתמו 1139 מתושבי העיר בבקשה להחכרת שטח אדמה לבניית גן חיות.
ביוני 1938 נעתרה העירייה לבקשה, והקצתה שטח בן עשרים וחמישה דונם על גבעת כורכר במתחם פרדס פורטליס, מתחם גן העיר של היום, אולם גבעה רחוקה בלבד בתקופה זו. עד כדי כך כי במכתב לעירייה התלונן שורנשטיין על הריחוק של גן החיות מהעיר תל אביב, וביקש כי יורשה לו לפרסם בחינם את מיקומו של הגן על לוחות הפרסומת ובאוטובוסים העירוניים.
ב-25 בנובמבר 1938 העביר שורנשטיין את כל החיות שברשותו לידי אגודת גן החיות בתמורה להעברתם ולכלכלתם במתחם החדש ולשורנשטיין עצמו הובטחה משרת המנהל של הגן החיות החדש. גן החיות נפתח כמתוכנן, אך בין אנשי "אגודת חובבי החיות" לשורנשטיין התגלעו חילוקי דעות ושורנשטיין דרש לבטל את ההסכם עם האגודה. בסוף 1939 הועבר הסכסוך לבוררות והאגודה הפסיקה לשלם את משכורתו של שורנשטיין. שורנשטיין התפרנס בינתיים ממכירת חיות מחמד, אך באוגוסט 1940 עיריית תל אביב אסרה עליו להמשיך בפעילותו זו והותירה אותו ללא מקור הכנסה. ב-27 באוגוסט 1940 ניגש שורנשטיין אל קופת גן החיות, ונטל שלוש לירות מהשולחן אל מול עיניו של מנהל החשבונות בטענה שזה על חשבון שכרו שהולן. מנהל החשבונות דיווח למנהלי האגודה, ואלו הגישו נגדו תלונה במשטרה. שורנשטיין הועמד לדין באשמת גנבה ב-25 בספטמבר 1940 והשופט שניאור זלמן חשין קבע ששורנשטיין היה רשאי לקבל את הכסף מהאגודה, אך לא היה רשאי ליטול אותו מהקופה. שורנשטיין הורשע וחויב בערבות על סך חמש לירות למשך חצי שנה לבל יחזור על עברה זו. בנובמבר 1940 פרסמו הבוררים את החלטתם. ברב דעות נקבע ששורנשטיין הוא שהפר את ההסכם ועל כן החיות יישארו ברשות האגודה, שתשלם לשורנשטיין 300 לירות ואת משכורתו כמנהל עד נובמבר 1940.
ביוני 1941 הסתיים הסכסוך המשפטי בהסכם שנחתם בבית המשפט המחוזי בתל אביב: שורנשטיין התחייב שלא למכור חיות וציפורים מגן החיות ובתמורה קיבל קצבה חודשית וניתנה לו ולמשפחתו זכות כניסה חופשית לגן החיות לכל ימי חייהם. כמו כן הובטח שאם התנהגותו כלפי האגודה תניח את הדעת, יונצח שורנשטיין בשלט על שער גן החיות. בשנת 1942 קיבל רשמית ברוך גופר את תפקיד מנהל גן החיות במקומו של שורנשטיין.
ביוגרפיה > סוף ימיו

שורנשטיין עבר לבית הכרם שבירושלים והקים בה את "גן הציפורים". בשנת 1947 עבר לנתניה, שם המועצה המקומית נתנה לו שטח של חצי דונם בגן המלך בשביל פינת חי.
בשנת 1949 חלה שורנשטיין ועבר לגור אצל בתו במושבה בשרון. בסוף אוקטובר 1949 נפטר, בהיותו בן 80.
לימים נסגר גן החיות של תל אביב והועבר לספארי ברמת גן, ובמקומו נבנה גן העיר. בשולי הגן הוצב לזכרו של שורנשטיין פסל בדמותו של מרדכי שורנשטיין, שנתרם בידי אפרים וכרמל מרכוס, בניה של הפסלת קטה אפרים מרכוס, שפיסלה את שורנשטיין ב-1945.
בתו של הרב שורנשטיין, מטה, נישאה למרכוס מלכיאור, מי שלימים כיהן גם הוא כרב ראשי בקופנהגן ולאחר מכן של קהילת דנמרק כולה, כמו גם בנו בנימין בנט מלכיאור. בנו של בנימין מלכיאור, נינו של שורנשטיין, הוא חבר הכנסת לשעבר מיכאל מלכיאור. ולאחריו בנו, יאיר מלכיאור, כיהן כרב הראשי של קופנהגן.
לקריאה נוספת

נתן דונביץ': אריות ברחוב הירקון, עמ' 32 - 43, הוצאת "כרמל, 2013.
איתי אילני, מי זוכר את דוקטור דוליטל הישראלי?, ynet
היה היה - גן החיות, VTLV
מקומות שהיו ואינם: גן החיות, אתר עיריית תל אביב-יפו
אברהם בלבן, בחזרה אל גן החיות של תל אביב, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2014
להבה נתיבות, איש הציפורים - הרב ד"ר מרדכי שורנשטיין
אריאל הורוביץ, ‏הפיל שבעיר: מה קרה לגן החיות שעמד בלב תל-אביב?, בעיתון מקור ראשון, 26 במאי 2019
אין אריות בתל אביב - סיפורו של גן החיות הראשון בתל אביב וד"ר דוליטל הארצישראלי, סרטון בערוץ כאן 11 באתר יוטיוב, 3 ביוני 2019 (אורך: 53:34)
הערות שוליים

↑  ד"ר שורנשטיין מיסד גן החיות - בן 70 שנה, המשקיף, 6 בפברואר 1940
↑  חדשות קטנות, הצפירה, 28 באוגוסט 1905
↑  שאלת הזרים מדניה, מוריה, 9 בדצמבר 1913
↑  קופנהאגן, הזמן, 11 במאי 1914
↑  נתן דונביץ', "אריות ברחוב הירקון", הוצאת כרמל 2013, עמ' 32
↑  דונביץ', שם
↑  עם החיה והעוף, דבר, 1 ביולי 1936
1 2  יום הולדת לזוג נחמד, דבר, 11 בינואר 1938
↑  עירית תל אביב, הצופה, 13 ביוני 1938
↑  הסכסוך בגן החיות בתל אביב, דבר, 29 באוגוסט 1940
↑  דינו של הרב שורנשטיין, הצופה, 26 בספטמבר 1940
↑  פסק הדין בעניין גן החיות, המשקיף, 14 בנובמבר 1940
↑  סוף סוף הושג הסכם בין ד"ר שורנשטיין ואגודת גן החיות, המשקיף, 18 ביוני 1941
↑  ד"ר קרן דוליטל, דבר, 14 ביוני 1944
↑  חיי היהודים בדאניה, הצופה, 15 בדצמבר 1947
↑  ד"ר דוליטל בתחנתו החדשה, מעריב, 5 בספטמבר 1948
↑  דב גניחובסקי, "מסיבות החברה הגדולה ועוד מאה סיפורים ירושלמיים", בפרק "רב הציפורים מבית הכרם", עמוד 393
↑  למי צפצפו הצפורים?, מעריב, 15 בספטמבר 1949
↑  לזכר ד"ר שורנשטיין, דבר, 21 בנובמבר 1949
↑  תערוכת פסלים וציורים, דבר, 7 בינואר 1949
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 116922958  VIAF: 69694912   WorldCat (עם VIAF): 69694912
Hope Ur Ok

| --- | --- |
 שיר בביצוע אוליביה רודריגו
 מתוך האלבום Sour
 יצא לאור:  21 במאי 2021
 סוגה:  אינדי פופ, אינדי פולק, אינדי רוק
 אורך:  3:29
 חברת תקליטים:  גפן
 כתיבה:  רודריגו ודניאל ניגרו
 הפקה:  ניגרו
 
"Hope Ur Ok" (בעברית: "מקווה שאתה בסדר"; מסוגנן באותיות קטנות) הוא הרצועה האחת עשרה והאחרונה מתוך אלבום הבכורה של אוליביה רודריגו, Sour. הוא יצא לאור ב-21 במאי 2021 תחת הוצאת חברת התקליטים גפן רקורדס.
אף על פי שלא קודם כסינגל מתוך האלבום, השיר הגיע למקום ה-29 במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום ה-23 באוסטרליה וקנדה. בנוסף, הגיע השיר למעמד זהב בארצות הברית וקנדה.
רקע

אני חושבת שכל השירים שלי הם רק החיים האישיים שלי אבל עם קצת דמיון, כי אם הייתי כותבת את חיי האישיים מילה במילה אנשים היו חושבים "זה משעמם"... אחד השירים באלבום, שנקרא "hope ur ok," נכתב מנקודת המבט של החברים שלי. אני ממש לא מכירה חלק מהאנשים שאני מדברת עליהם בשיר. אבל קיימים [בשיר] סיפורים שצברתי מחברים שונים, דברים כאלה אני עושה כל הזמן.
המקור באנגלית
I think all of my songs are just my personal life but with a little bit of imagination, because if I wrote my personal life verbatim people would be like, “That’s boring” … One of the songs on the record, it’s called “hope ur ok,” is written from the perspective of my friends. I don’t actually know some of the people that I talk about in the song. But there are stories [in it] that I had accumulated from different friends, so stuff like that I do all the time.
בשונה משאר שירי האלבום העוסקים במערכות היחסים הרומנטיות של רודריגו, בשיר זה אוליביה מעלה זיכרונות מחברים ותיקים, ככל הנראה חלק מהקהילה הגאה. למרות איבוד הקשר עמם, היא מזכירה להם ששום דבר אינו גרוע כפי שהוא נראה, מאחלת להם בהצלחה, ואומרת להם עד כמה היא גאה בהם.
רודריגו סיפרה כי כתבה את השיר בתחילת שנת 2020 בסלון ביתה, תוך כדי שהיא שואבת השראה מאמני הקאנטרי והפולק האהובים עליה. רודריגו סיפרה כי בחרה בשיר הזה כשיר הסיום של האלבום מכיוון שהוא מהווה סיום אופטימי לאלבום עצוב.
ביקורות

The A.V. Club כתבו כי השיר חורג מנושא שברון הלב של האלבום, בו רודריגו מספרת סיפורים על אנשים שכבר אינם בחייה. צוין כי השיא הוא לא הרצועה הכי חזקה אבל כולל סינת'ים חלומיים ואאוטרו לפסנתר.
ביקורות > רשימות ודירוגים

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | כל שיר ב"Sour" של אוליביה רודריגו מדורג: בחירות המבקרים | 8 |  |
| Vice | דירוג סופי של Sour של אוליביה רודריגו | 6 |  |
| Insider | הדירוג הסופי של השירים ב-Sour של אוליביה רודריגו, שנה לאחר מכן | 11 |  |
| The Tab | הדירוג הסופי של כל שיר של אוליביה רודריגו, כולל "Vampire" | 12 |  |
| רולינג סטון | כל שיר של אוליביה רודריגו, מדורג | 13 |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 2 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 48 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 23 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 29 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 19 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | - |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסטרימינג הבריטי | 32 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 17 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 200,000 |
| מקסיקו (AMPROFON) | זהב | 70,000 |
| ניו זילנד (Recorded Music NZ) | זהב | 15,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 1,285,000 |
הערות שוליים

↑  אוליביה רודריגו, SOUR diary, 2021
↑   Olivia Rodrigo "Sour" Interview, סרטון בערוץ "Zach Sang Show", באתר יוטיוב (אורך: 21:51), 30 במאי 2021
↑  Olivia Rodrigo's SOUR is so much more than a breakup album, The A.V. Club, ‏21 במאי 2021 (באנגלית)
↑  Larisha Paul, Every Song Ranked on Olivia Rodrigo’s ‘Sour’: Critic’s Picks, בילבורד, ‏21 במאי 2021 (באנגלית אמריקאית)
↑  Jenna Mahale, The tracks on Sour by Olivia Rodrigo, ranked, i-d.vice.com (באנגלית)
↑  Callie Ahlgrim, The definitive ranking of Olivia Rodrigo's 'Sour' songs, one year later, Insider (באנגלית אמריקאית)
↑  The definitive ranking of every Olivia Rodrigo song, including Vampire, The Tab, ‏2023-06-30 (באנגלית בריטית)
↑  Rob Sheffield, Every Olivia Rodrigo Song, Ranked, רולינג סטון, ‏13 בספטמבר 2023 (באנגלית)
↑  Billboard Global 200, Billboard, ‏5 ביוני 2021 (באנגלית אמריקאית)
↑  Billboard Global Excl. US, Billboard, ‏5 ביוני 2021 (באנגלית אמריקאית)
↑  Billboard Hot 100, Billboard, ‏5 ביוני 2021 (באנגלית אמריקאית)
↑  Streaming Songs, Billboard, ‏5 ביוני 2021 (באנגלית אמריקאית)
↑  Billboard Canadian Hot 100, Billboard, ‏5 ביוני 2021 (באנגלית אמריקאית)
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
↑  Olivia Rodrigo, Hope Ur Ok, Single, BPI (באנגלית)
↑  AMPROFON, באתר amprofon.com.mx
↑  Single Certification Search – RadioScope (באנגלית אמריקאית)
| אוליביה רודריגו |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים
| אלבומי אולפן | Sour • Guts |  |
| סינגלים | "Drivers License" • "Deja Vu" • "Good 4 U" • "Traitor" • "Brutal" • "Vampire" • "Bad Idea Right?" • "Get Him Back!" • "Can't Catch Me Now" • "Obsessed" |  |
| סינגלים שיווקיים | "All I Want" |  |
| שירים נוספים | "1 Step Forward, 3 Steps Back" • "Enough for You" • "Happier" • "Jealousy, Jealousy" • "Favorite Crime" • "Hope Ur Ok" • "All-American Bitch" • "Lacy" • "Ballad of a Homeschooled Girl" • "Making the Bed" • "Logical" • "Love Is Embarrassing" • "The Grudge" • "Pretty Isn't Pretty" • "Teenage Dream" ‏•‏‏ "So American" |  |
| סיבובי הופעות | Sour Tour • Guts World Tour |  |
קטגוריה
תצפית העב"ם של הטייס רולנד יוז (1952)

סמל טיסה רולנד יוז ליד מטוסו, אשר עליו ציור "הצלחת המעופפת"
מטוס קרב בריטי מסוג דה האבילנד ומפייר, כדוגמת מטוסו של רולנד יוז
תצפית העב"ם של הטייס רולנד יוז (1952) היא תצפית העב"ם הראשונה של טייס צבאי בריטי, שלוותה באימות מהקרקע באמצעות רדאר. תצפית זו שכנעה את שר האווירייה הבריטי דנקן סנדס (לימים שר ההגנה), גרמה לו לקיים אישית תחקיר מקיף, ויצרה ויכוח פנימי חשאי בדרגים גבוהים בממשל הבריטי, בנוגע לאפשרות שהטענות בדבר קיומם של עב"מים, נכונות.
התצפית

ב-30 ביולי 1952, סרג'נט טיס (אנ') רולנד יוז (Roland Hughes), טייס בן 23 בחיל האוויר הבריטי (ה-RAF), הטיס מטוס קרב חד מושבי מסוג דה הבילנד ומפייר (de Havilland Vampire FB9) בטיסת אימונים שגרתית מעל מערב גרמניה. מטוסו היה המטוס התחתון, במבנה של ארבעה מטוסי קרב בריטים, שטסו צמודים זה לזה. עקב מיקומו בתחתית המבנה, היה זה חלק מתפקידו להביט שוב ושוב כלפי מעלה, לשמירת המרחק מחבריו, בעוד כל שלושת הטייסים האחרים מביטים כלפי מטה ולצדדים בלבד.
כשהיה המבנה מעל העיר אולדנבורג, שבצפון מערב גרמניה, הבחין יוז ב"דיסק מתכתי כסוף וזוהר" כדבריו, בקוטר של כ-100 רגל (כ-30 מטר), טס מעל המבנה הבריטי, מלווה אותו כמה שניות ואז מאיץ את מהירותו ונעלם. איש מחבריו לא הבחין בדיסק, משום שהם לא הביטו למעלה כאמור. יוז עצמו לא דיבר ברשת הקשר על מה שראה.
מפעילי מכשירי הרדאר הבריטים, שעקבו מהקרקע אחרי טיסת המבנה, הבחינו אף הם בגוף הזר, הטס בסמוך למבנה. הם אף הקליטו את הגברת מהירותו, וציינו כי פיתח מהירות הגבוהה מכל מהירות שיכול לפתח מטוס מוכר באותה תקופה, עד כי נעלם מהמסכים.
לאחר התצפית

כשחזרו יוז וחבריו לבסיסם, הם נשאלו על העצם שטס לידם ואז הודה יוז לראשונה, היחיד מבין ארבעת הטייסים, שראה את אותו עצם, בהביטו כלפי מעלה. תחקיר האירוע נמשך ועלה בסולם הדרגות של חיל האוויר הבריטי, כשיוז מדווח את שראה, עד שהגיע כעבור שישה ימים לכדי דיווח ישיר לשר האווירייה הבריטי דאז, לימים שר ההגנה לורד דנקן סנדס (Duncan Sandys).
סנדס יצא מהתחקיר עם יוז, בצירוף ראיות הרדאר, כשהוא משוכנע באמיתות הסיפור. כך לפחות הוא אמר למספר פוליטיקאים בריטים רמי דרג, ביניהם המדען הראשי והחשב (Paymaster General) של ממשלת בריטניה דאז, פרדריק לינדמן, לורד צ'רוול (Cherwell), בוויכוח ער שהתפתח ביניהם. דבריו מצוטטים במסמכים שונים, ששוחררו לאחר שישים שנה מחובת הסודיות. ככל הנראה הוא אמר כדברים הללו גם לחמיו - אבי אשתו - ראש הממשלה דאז וינסטון צ'רצ'יל.
התצפית באולדנבורג אירעה זמן קצר לאחר תצפית דומה בוושינגטון. לורד צ'רוול הגיב על התצפית האמריקאית, באומרו בפומבי שמדובר ב"פסיכולוגיה של ההמון". במסמכים הבריטים מצוטט דנקן סנדס כאומר לו ולפוליטיקאים בריטים אחרים - "אין לי שום ספק שהתופעה שראה יוז דומה לזו שתיארו צופים רבים מאוד בארצות הברית. יש מספיק ראיות לקיומה של תופעה בלתי מוסברת ובלתי מוכרת. עד שלא יינתן הסבר מדעי מספק, יהיה זה מאוד בלתי נבון לקבל בלא כל פקפוק את הדעה שניתן לפטור את העניין בתור "צורה קלה של היסטריה".
בשנים 1996–2000 ערך משרד ההגנה הבריטי מחקר מקיף בסוגיית העב"מים. הדו"ח המסכם את המחקר הזה נחשף ב-2006 על פי חוק חופש המידע הבריטי ומסקנתו הייתה חד משמעית - אין מדובר בחוצנים.
יוז עצמו, אשר מת ב-2009, ידע ככל הנראה מדוע לא כדאי למהר ולדווח על תצפיתו. מרגע שעשה כן, הוא הפך למוקד לבדיחות וללעג מצד חבריו הטייסים ועל כנף מטוסו אף צוירה בשלב כלשהו צלחת מעופפת.
דבר האירוע כולו, לרבות התייחסות דנקן סנדס אליו, נשמרו בסוד במשך 60 שנה, אולם ב-2012 שוחררו מסמכים ממשלתיים שונים מחובת הסודיות וכך נחשף הסיפור לציבור.
ראו גם

חוצנים
הסיווג של היינק
פרויקט סט"י
אסטרוביולוגיה
לקריאה נוספת

Dr. David Clarke, The UFO Files: The Inside Story of Real-Life Sightings, Bloomsbury: 2nd edition, 2012
Friedman, Stanton T., Flying Saucers and Science: A Scientist Investigates the Mysteries of UFOs, Franklin Lakes, NJ: New Page Books (2008), ISBN 978-1-60163-011-7
הערות שוליים

↑  טל איתן, דו"ח משרד ההגנה הבריטי: "חוצנים לא מבקרים בכדור-הארץ", באתר ynet, 7 במאי 2006
↑  האתר של ד"ר דייוויד קלרק
| עב"מולוגיה ועב"מים |
| --- | --- | --- |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג הראשון | תצפית העב"ם של הטייס קנת' ארנולד (1947) • תקרית מנטל (1948) • תקרית וושינגטון (1952) • תצפית העב"ם של הטייס רולנד יוז (1952) • תקרית קקסבורג (1965) • תקרית טהראן (1976) • היעלמותו של פרדריק ולנטיץ' (1978) • תקרית יער רנדלשם (1980) • התצפית בעב"מים במהלך טיסה 1628 של ג'פאן איירליינס (1986) • גל תצפיות העב"מים בבלגיה (1990) • אורות פיניקס (1997) • סרטוני העב"מים של הפנטגון (2004, 2014, 2015 ו-2019) • התצפית בעב"ם בנמל התעופה שיקגו או'הייר (2006) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג השני | הבעירות הספונטניות בעיירה קנטו (סיציליה) (2003-2005) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג השלישי | תקרית אורורה (1897) • תקרית רוזוול (1947) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג הרביעי | חטיפתו של אנטוניו וילאס בואס (1957) • חטיפתם של בטי ובארני היל (1961) • חטיפת פסקגאולה (1973) • חטיפתו של טרוויס וולטון (1975) |  |
| גזעי חוצנים | אפורים • רפטיליאנים • אינסקטואידים (איש העש) • פליאדיאניים |  |
| תאוריות קשר בולטות | אזור 51 • גברים בשחור |  |
| שונות | חוצנים • חטיפה בידי חוצנים • נתיחת גופת חוצן (סרטון תרמית) • כדור ברק • בילי מאייר • בוב לזר • דייוויד גראש • הסיווג של היינק • פרויקט הספר הכחול • מעגלי תבואה |  |