stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תקשורת מבוססת סיב אופטי
טכנולוגיה > סוגי כבלי סיבים

כבל סיב אופטי מורכב מליבה (core), מעטפת (cladding) וציפוי חיצוני מגן (coating), שבו המעטפת מנחה את האור לאורך הליבה בשיטת ההחזרה גמורה. הליבה והמעטפת (בעלת מקדם השבירה הנמוך יותר) עשויים בדרך כלל מזכוכית סיליקה איכותית, אם כי שניהם יכולים להיות עשויים גם מפלסטיק. חיבור שני סיבים אופטיים נעשה על ידי תהליכים הנקראים שחבור היתוך או שחבור מכני, ודורש מיומנויות מיוחדות וטכנולוגיית חיבור הדדית בשל הדיוק המיקרוסקופי הנדרש ליישור ליבות הסיבים.
שני סוגים עיקריים של סיבים אופטיים המשמשים בתקשורת אופטית הם סיבים רבי-אופֶן (multimode fiber) וסיבים חדי-אופֶן (singlemode fiber). הכוונה באופֶן היא לאופן התנודה של האור; כלומר, בעוד שבסיבי multimode מועברות אלומות אור בכמה אופנים שונים, בסיב singlemode מועבר אור באופן אחד בלבד - בשל קוטר הליבה (core) הקטן שלו.
לסיב אופטי מסוג multimode ישנה ליבה גדולה יותר (≥ 50 מיקרומטר), המאפשרת למשדרים ומקלטים פחות מדויקים וזולים יותר להתחבר אליו, כמו גם למחברים זולים יותר. עם זאת, סיב multimode סובל מעיוות, אשר לרוב מגביל את רוחב הפס ואת אורך הקישור (עד כ-2 ק"מ). יתרה מזאת, סיבים כאלו הם בדרך כלל יקרים ומפגינים ניחות גבוה יותר.
לעומת זאת, הליבה של סיב singlemode קטנה יותר (<10 מיקרומטר), ודורשת רכיבים ושיטות חיבור יקרות יותר, אך מאפשרת קישורים הרבה יותר ארוכים (יותר מ-100 קילומטר) ובעלי ביצועים גבוהים יותר.
גם סיבי multimode וגם סיבי single mode מוצעים בדרגות שונות.
סיבי multimode מסווגים בתקן ISO 1181 - לדוגמה OM1, OM2, OM3 - על פי רוחב הפס שלהם, כאשר האותיות "OM" הם קיצור ל-"Optical Multi-mode". במשך שנים סיבי ה-OM1 וה-OM2 היו נפוצים ובשל גודלם הגדול היחסית היו אידיאליים עבור משדרי LED. בעקבות הצורך במהירויות גבוהות יותר, גבר השימוש ב-OM3 ומעלה המותאמים למשדרי לייזר. נהוג לסמן חיבור לסיבים multimode באותיות MMF, קיצור ל-Multi Mode Fiber. כבלים המכילים סיבים כאלו בדרך כלל יהיו מסומנים בצבע כתום, תכלת, ורוד, או ירוק, לפי הטבלה הבאה:
| סוג/מאפיין | MMF FDDI | MMF OM1 | MMF OM2 | MMF OM3 | MMF OM4 | MMF OM5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אורך גל לדוגמה (ננומטר) | 850 | 850 | 850 | 850 | 850 | 950 & 850 |
| רוחב פס (MHz * km) | 160 | 200 | 500 | 1500 | 3500 | 3500 & 1850 |
| שנה | 1987 | 1989 | 1998 | 2003 | 2008 | 2016 |
| קוטר ליבה/מעטפת (מיקרון) | 62.5/125 | 62.5/125 | 50/125 | 50/125 | 50/125 | 50/125 |
| צבע אופייני | כתום | כתום | כתום | תכלת | ורוד | ירוק |
לעומת זאת, סיבי single mode, הם, כאמור, בעלי קוטר ליבה קטן יותר, ובדרך כלל יקרים יותר. סיבים אלו לרוב מסומנים באותיות SMF (Single Mode Fiber), ונהוג לסמן את הכבלים שלהם בצבע צהוב או אדום. הסוגים של סיבים אלו מוגדרים בתקנים ISO 11801 (OS1) ו-ISO 24702 (OS2). פירוש ראשי התיבות OS הוא Optical Single-mode.
| סוג/מאפיין | SMF OS1 | SMF OS2 |
| --- | --- | --- |
אורך גל לדוגמה (ננומטר): 1550/1300
| ניחות (dB/km) | 1 | 0.4 |
קוטר ליבה/מעטפת (מיקרון): 9/125
| שנה | 1998 | 2000 |
צבע אופייני: צהוב
טכנולוגיה > הגברה של עוצמת האות

באופן מסורתי, מרחק השידור המקסימלי של מערכת תקשורת סיבים אופטיים היה מוגבל בשל ניחות ובשל עיוות אופטי, אולם על ידי שימוש במשחזרים (repeaters) אופטיים-אלקטרוניים, בעיות אלו נפתרו. המשחזרים ממירים את האות לאות חשמלי, ולאחר מכן משתמשים במשדר אופטי כדי לשלוח את האות שוב בעוצמה גבוהה מזו שהתקבלה. עם זאת, בגלל המורכבות הגבוהה עם אותות מודרניים שמרובבים בחלוקת אורך גל, כולל העובדה שהיה צריך להתקין אותם בערך אחת ל-20 ק"מ, העלות של משחזרים אלה גבוהה מאוד.
גישה חלופית למשחזרים אלקטרוניים היא להשתמש במגברים אופטיים המגבירים את האות האופטי ישירות מבלי להמיר את האות קודם לתחום החשמלי. סוג נפוץ אחד של מגבר אופטי נקרא Erbium-doped fiber amplifier, או EDFA. הגברות אלה מבוצעות על ידי אילוח קטע של סיב אופטי עם המינרל הנדיר ארביום ו"שאיבה" שלו בעזרת אור מלייזר עם אורך גל קצר יותר מאשר אות התקשורת (בדרך כלל 980 ננומטר).
למגברים אופטיים יש מספר יתרונות משמעותיים על פני משחזרים חשמליים. ראשית, מגבר אופטי יכול להגביר פס רחב מאוד בבת-אחת שיכול לכלול מאות ערוצים בודדים, מה שמבטל את הצורך בפענוח (demultiplex) של אותות DWDM בכל מגבר. שנית, מגברים אופטיים פועלים ללא תלות בקצב הנתונים ובפורמט האפנון, מה שמאפשר למספר קצבי נתונים ופורמטים של אפנון להתקיים במקביל ומאפשר שדרוג של קצב הנתונים של מערכת ללא צורך בהחלפת כל המשחזרים. שלישית, מגברים אופטיים הם הרבה יותר פשוטים ממשחזר עם אותן יכולות ולכן הם אמינים משמעותית. מגברים אופטיים החליפו במידה רבה את המשחזרים בהתקנות חדשות, אם כי מגברים אלקטרוניים עדיין נמצאים בשימוש נרחב כמשדרים להמרת אורך גל.
טכנולוגיה > WDM

ריבוב בעזרת אורך גל (WDM) היא הטכניקה של העברת ערוצי מידע מרובים על גבי סיב אופטי בודד, על ידי שליחת אלומות אור מרובות באורכי גל שונים דרך הסיב, כאשר כל אחת מאופננת עם ערוץ מידע נפרד. טכניקה זו מאפשרת להכפיל את הקיבולת הזמינה של סיבים אופטיים. השימוש בטכניקה מצריך מרבב WDM בציוד המשדר ומפצל (למעשה ספקטרומטר) בציוד המקבל. מערכי הולכת גל (AWG) משמשים בדרך כלל לריבוי ופירוק ב-WDM. הצגת ה-WDM הייתה ההתחלה של תקשורת אופטית.
באמצעות טכנולוגיית WDM הזמינה כעת באופן מסחרי, ניתן לחלק את רוחב הפס של סיב לעד 160 ערוצים כדי לתמוך בקצב סיביות משולב בטווח של 1.6 Tbit/s.
מאפיינים > מכפלת קצב שידור/מרחק

מכיוון שהשפעת הפיזור האופטי של האור גדלה ככל שהסיב ארוך יותר, מערכת תקשורת סיבים מאופיינת לרוב על ידי מכפלת רוחב הפס-מרחק שלה, המתבטאת בדרך כלל ביחידות של MHz ·km. ערך זה הוא מכפלה של רוחב-פס במרחק, מכיוון שישנה פשרה בין רוחב הפס של האות למרחק עליו ניתן לשאת אותו. לדוגמה, סיב multi-mode נפוץ עם מכפלת רוחב פס-מרחק של 500 MHz·km יכול לשאת אות בקצב 500 מגה-הרץ למרחק של 1 ק"מ או אות של 1000 מגה-הרץ למרחק של 0.5 ק"מ.
מאפיינים > שיא מהירות

כל סיב יכול לשאת ערוצים עצמאיים רבים, כאשר כל ערוץ משתמש באורך גל שונה של אור (ריבוי חלוקת אורך גל - WDM). קצב הנתונים נטו (קצב נתונים ללא בתים של תקורה) עבור סיב הוא קצב הנתונים לכל ערוץ פחות קוד תיקון שגיאות (FEC), מוכפל במספר הערוצים (בדרך כלל עד שמונים במערכות WDM, נכון ל-2008).
מאפיינים > שיא מהירות > כבלי סיבים סטנדרטיים

להלן השוואה של כבלי סיבים אופטיים סטנדרטיים חדי-אופן (single mode) מיצרנים שונים.
| שנה | ארגון | מהירות אפקטיבית | מספר ערוצי WDM | מהירות לכל ערוץ | מרחק מקסימלי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | אלקטל-לוסנט | 15.5 Tbit/s | 155 | 100 Gbit/s | 7000 ק"מ |
| 2010 | NTT | 69.1 Tbit/s | 432 | 171 Gbit/s | 240 ק"מ |
| 2011 | NEC | 101.7 Tbit/s | 370 | 273 Gbit/s | 165 ק"מ |
| 2011 | KIT | 26 Tbit/s | 336 | 77 Gbit/s | 50 ק"מ |
| 2016 | BT ו-Huawei | 5.6 Tbit/s | 28 | 200 Gbit/s | בערך 140 ק"מ ? |
| 2016 | מעבדות נוקיה בל, דויטשה טלקום והאוניברסיטה הטכנית של מינכן | 1 Tbit/s | 1 | 1 Tbit/s |  |
| 2016 | נוקיה-אלקטל-לוסנט | 65 Tbit/s |  |  | 6600 ק"מ |
| 2017 | BT ו-Huawei | 11.2 Tbit/s | 28 | 400 Gbit/s | 250 ק"מ |
| 2020 | אוניברסיטאות RMIT, מונש וסווינבורן | 39.0 Tbit/s | 160 | 244 Gbit/s | 76.6 ק"מ |
| 2020 | UCL | 178.08 Tbit/s | 660 | 25 Gbit/s | 40 ק"מ |
הנתונים של דויטשה טלקום, נוקיה, והאוניברסיטה הטכנית של מינכן לשנת 2016 בולטים מכיוון שהם הנתונים הראשונים שמתקרבים לגבול התאורטי של שאנון.
מאפיינים > פיזור של האור

בסיבים אופטיים מודרניים, מרחק השידור המרבי מוגבל לא על ידי בליעה של קרינה אלא על ידי מספר סוגים של פיזור - או ההתפשטות של הפולסים האופטיים בזמן שהם נעים לאורך הסיב. פיזור בסיבים אופטיים נגרם ממגוון גורמים:
פיזור מודאלי (Intermodal dispersion, נקרא גם עיוות צורני), נגרם על ידי מהירויות שונות של אופני התנודה השונים, וכך מגביל את הביצועים של סיבי multimode. מכיוון שסיבי single mode תומכים רק באופן תנודה אחד, פיזור כזה מתבטל בהם.
בסיבי single mode, ביצועי סיבים מוגבלים בעיקר על ידי פיזור כרומטי, המתרחש מפני שמקדם השבירה של הזכוכית משתנה מעט בהתאם לאורך הגל של האור, ולאור ממשדרים אופטיים אמיתיים יש בהכרח רוחב ספקטרלי שאינו אפס (בגלל האפנון).
פיזור קיטובי (polarization mode disperstion), מקור נוסף להגבלה, מתרחש מכיוון שאף על פי שסיב single mode יכול לשאת רק אופן תנודה אחד, הוא יכול לשאת מצב זה עם שני קיטובים שונים, ופגמים או עיוותים קלים בסיב יכולים לשנות את מהירויות ההתפשטות של השניים. תופעה זו נקראת שבירה כפולה של סיבים וניתן לנטרל אותה על ידי סיב אופטי השומר על קיטוב.
פיזור מגביל את רוחב הפס של הסיב מכיוון שהפולס האופטי המתפשט מגביל את קצב הפולסים השונים שיכולים לעקוב זה אחר זה על ועדיין ניתן יהיה להפריד בניהם במקלט.
מאפיינים > איבוד בעוצמת האות

תופעת הניחות (attenuation) בעוצמת האות לאורך המרחק המשודר, המחייבת שימוש במערכות הגברה, נגרמת ממספר סיבות.
בדרך כלל מדובר על שילוב של:
בליעת קרינה על ידי החומר. אף על פי ששיעור הספיגה עבור סיליקה טהורה (ממנה סיבים עשויים) הוא רק סביב 0.03 dB/km (לסיבים מודרניים יש ניחות בסביבות 0.3 dB/km), זיהומים בסיבים האופטיים המקוריים גרמו לניחות של כ-1000 dB/km.
פיזור ריילי של האור העובר בסיב
פיזור מיי של האור העובר בסיב
הפסדי חיבור כלליים
צורות אחרות של ניחות נגרמות על ידי לחצים פיזיים על הסיבים, תנודות מיקרוסקופיות בצפיפות ושחבורים (פעולת חיבור של שני סיבים אופטיים) שבוצעו בצורה לא מושלמת.
מאפיינים > תחומי אורכי גל לשידור

כל אפקט שתורם לתופעות הניחות והפיזור של הגל (ראו למעלה), תלוי באורך של הגל האופטי. ישנם אורכי גל שבהם ההשפעות הללו הן החלשות ביותר ("חלונות"), ואלה הן הטובות ביותר לשידור. חלונות אלה עברו סטנדרטיזציה, והרצועות המוגדרות כעת הן הבאות:
| תחום התדרים | תיאור | טווח אורכי גל |
| --- | --- | --- |
| O band | מקורי | 1260 עד 1360 נ"מ |
| E band | מורחב | 1360 עד 1460 נ"מ |
| S band | אורכי גל קצרים | 1460 עד 1530 נ"מ |
| C band | קונבנציונלי | 1530 עד 1565 נ"מ |
| L band | אורכי גל ארוכים | 1565 עד 1625 נ"מ |
| U band | אורכי גל ארוכים במיוחד | 1625 עד 1675 נ"מ |
מבחינה היסטורית, הייתה גם רצועה בשימוש מתחת ל-O band, שנקראה "החלון הראשון", באורכי גל של 800–900 ננומטר; עם זאת, ההפסדים די גבוהים באזור זה ולכן התחום משמש כיום בעיקר לתקשורת למרחקים קצרים.
לעומת החלון הראשון המקורי, לתחומים התחתונים הנוכחיים (O ו-E) באורכים של כ-1300 ננומטר ישנם הפסדים נמוכים בהרבה. באזורים אלו יש גם אפס פיזור.
החלונות האמצעיים (S ו-C) באורכים של כ-1500 ננומטר הם הנפוצים ביותר. באזורים אלה יש הפסדי ניחות נמוכים ביותר והם משיגים את טווח השידור הארוך ביותר. למרות זאת יש בהם פיזור מסוים, ולכן משתמשים בהתקני פיצוי פיזור כדי להסיר זאת.
מאפיינים > שחזור של האות

כאשר רוצים להעביר אות למרחק גדול יותר ממה שמסוגלת להעביר טכנולוגיית סיבים אופטיים קיימת, האות חייב להיות משוחזר בנקודות ביניים בקישור על ידי מגבר אופטי. מגברים כאלו מוסיפים עלות משמעותית למערכת תקשורת, ולכן מתכנני מערכות מנסים למזער את השימוש בהם.
התפתחויות אחרונות בטכנולוגיית התקשורת האופטית הפחיתו את תופעת ניחות האות במידה רבה כל כך, עד כי הגברה של האות האופטי נדרשת רק על פני מרחקים של מאות קילומטרים. עובדה זו הפחיתה במידה ניכרת את העלות של רשת אופטית, במיוחד על פני טווחים תת-ימיים, שבהם העלות והאמינות של משחזרים הם אחד מגורמי המפתח הקובעים את הביצועים של מערכת הכבלים כולה.
הטכנולוגיות העיקריות שתרמו לשיפורי הביצועים הללו הן טכניקות של ניהול פיזור, השואפות לאזן את השפעות הפיזור מול אי-ליניאריות, וסוליטונים, המשתמשים באפקטים לא-ליניאריים בסיבים כדי לאפשר התפשטות ללא פיזור למרחקים ארוכים.
מאפיינים > סיב אופטי עד לבית הצרכן

אף על פי שמערכות סיבים אופטיות מצטיינות ביישומים ברוחב פס גבוה ויש להן שימוש רב ברשתות של ספקיות תקשורת, תהליך ההגעה שלהן עד לבית הצרכן (the "last mile") היה איטי לאורך השנים. עם זאת, פריסות של FTTH (Fiber To The Home) גדלה משמעותית בעשור האחרון והיא צפויה לשרת עוד מיליוני מנויים בעתיד הקרוב. ביפן, למשל, מערכת EPON החליפה במידה רבה את DSL כמקור אינטרנט בפס רחב. חברת KT מדרום קוריאה מספקת גם שירות בשם FTTH, המספק חיבורי סיבים אופטיים לבית המנוי. פריסות ה-FTTH הגדולות ביותר הן ביפן, דרום קוריאה וסין. סינגפור גם החלה ליישם את רשת ה-Next Generation National Broadband Broadband Network (Next Gen NBN) הבנויה מסיבים אופטיים בלבד. מאז שהחלו להשיק שירותים בספטמבר 2010, כיסוי הרשת בסינגפור הגיע ל-85% בפריסה ארצית.
בישראל, מוצעים שירותי FTTH על ידי מספר חברות, ביניהן:
Bfiber של בזק
HOT fiber של חברת HOT
Unlimited של חברת IBC
סלקום פייבר של חברת סלקום
פרייבט פייבר של חברת פרטנר תקשורת
בארצות הברית, Verizon מספקת שירות FTTH בשם FiOS עבור שווקים בעלי פוטנציאל הכנסות גבוה למשתמש. AT&T, לעומת זאת, משתמשת בשירות FTTN (Fiber To The Node) שנקרא U-verse עם כבלי זוג שזור עד לבית.
טכנולוגיית רשת הגישה הדומיננטית בעולם היא EPON (Ethernet Passive Optical Network).
השוואה לתמסורת חשמלית

הבחירה בין סיבים אופטיים לתמסורת חשמלית (או נחושת) עבור מערכת מסוימת נעשית על סמך מספר פשרות. סיבים אופטיים נבחרים בדרך כלל בשביל מערכות הדורשות רוחב פס גבוה יותר או העברה למרחקים ארוכים יותר ממה שהכבלים החשמליים יכולים לשאת.
היתרונות העיקריים של סיבים הם האובדן הנמוך במיוחד שלהם (המאפשר מרחקים ארוכים בין מגברים), היעדר זרמים קרקעיים ובעיות אלקטרומגנטיות אחרות הנפוצות אצל מוליכים חשמליים מקבילים ארוכים, ויכולת נשיאת הנתונים הגבוהה מטבעה. אלפי קישורים חשמליים יידרשו כדי להחליף כבל סיב יחיד ברוחב פס גבוה. יתרון נוסף של סיבים הוא שגם כאשר הם פועלים זה לצד זה למרחקים ארוכים, כבלי סיבים אינם מפריעים אחד לשני (crosstalking), בניגוד לסוגים מסוימים של קווי תמסורת חשמליים. ניתן להתקין סיבים באזורים עם הפרעות אלקטרומגנטיות גבוהות (EMI), כמו לצד קווי שירות, קווי חשמל ופסי רכבת. כבלים לא-מתכתיים דיאלקטריים לגמרי הם גם אידיאליים בשביל אזורים עם שכיחות גבוהה של פגיעת ברק.
לשם השוואה, בעוד שמערכות נחושת בעלות קו יחיד, ארוכות יותר מכמה קילומטרים, דורשות משחזים כדי להשיג ביצועים משביעי רצון, אין זה יוצא דופן שמערכות אופטיות עוברות יותר מ-100 קילומטרים ללא עיבוד אקטיבי או פסיבי כלל. מה גם שכבלי סיבים single mode בדרך כלל זמינים באורך 12 ק"מ, מה שממזער את מספר החבורים הנדרשים לאורך הכבל. סיבי multi-mode זמינים באורכים של עד 4 ק"מ (אף על פי שתקנים תעשייתיים מחייבים רק 2 ק"מ).
לעומת זאת, ביישומים למרחקים קצרים ורוחב פס נמוך יחסית, תמסורת חשמלית מועדפת לרוב בגלל:
עלות חומר נמוכה יותר, כאשר אין צורך בכמויות גדולות
עלות נמוכה יותר של משדרים ומקלטים
יכולת לשאת הספק חשמלי בנוסף לאותות (בכבלים שתוכננו כראוי)
קלות הפעלת מתמרים במצב ליניארי
סיבים אופטיים קשים ויקרים יותר לחיבור מאשר מוליכים חשמליים. נוסף לכך, בהספקים גבוהים יותר, סיבים אופטיים רגישים להיתוך סיבים (fiber fuze), תופעה היוצרת הרס קטסטרופלי של ליבת הסיבים ונזק לרכיבי השידור.
בגלל היתרונות הללו של שידור חשמלי, תקשורת אופטית אינה נפוצה ביישומים למרחקים קצרים ("קופסה לקופסה" או שבב-לשבב); עם זאת, מערכות אופטיות בקנה מידה זה הוכחו במעבדה.
במצבים מסוימים אפשר להשתמש בסיבים אפילו ליישומי מרחק קצר או ברוחב פס נמוך, בזכות תכונות חשובות אחרות:
חסינות בפני הפרעות אלקטרומגנטיות, כולל פולסים אלקטרומגנטיים גרעיניים.
התנגדות חשמלית גבוהה, מה שהופך אותם בטוחים לשימוש ליד ציוד מתח גבוה או בין אזורים עם פוטנציאל אדמה שונה.
משקל קל יותר - חשוב, למשל, במטוסים.
ללא ניצוצות - חשוב בסביבות גז דליקות או נפיץ.
ללא קרינה אלקטרומגנטית, וקשה להאזנה מבלי לגרום לשיבוש האות - חשוב בסביבות אבטחה גבוהות.
גודל כבל קטן בהרבה
עמידות בפני קורוזיה כתוצאה מאמצעי שידור לא מתכתי
אפשר להתקין כבלי סיבים אופטיים בבניינים בעזרת אותו ציוד המשמש להתקנת כבלי נחושת וכבלים קואקסיאליים, עם שינויים מסוימים (בשל הגודל הקטן, מתח המשיכה ורדיוס העיקול המוגבלים של כבלים אופטיים). כבלים אופטיים יכולים להיות מותקנים בדרך כלל בתעלות באורכים של 6,000 מטר או יותר בהתאם למצב התעלה, פריסת מערכת התעלות וטכניקת ההתקנה. ניתן גם לסלסל כבלים ארוכים יותר בנקודת ביניים ולמשוך אותם רחוק יותר לתוך מערכת התעלות לפי הצורך.
תקנים

על מנת שיצרנים שונים יוכלו לפתח רכיבים המתפקדים באופן זהה במערכות תקשורת סיבים אופטיים, פותחו מספר תקנים. איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי מפרסם מספר תקנים הקשורים למאפיינים ולביצועים של סיבים עצמם, כולל:
ITU-T G.651, "מאפיינים של כבלי סיבים multi-mode בקוטר 50/125 מיקרומטר"
ITU-T G.652, "מאפיינים של כבל סיב אופטי single mode"
תקנים אחרים מציינים קריטריונים לביצועים עבור סיבים, משדרים ומקלטים שישמשו יחד במערכות תואמות. חלק מהסטנדרטים הללו הם:
100 Gigabit Ethernet
10 Gigabit Ethernet
Fibre Channel
Gigabit Ethernet
HIPPI
SDH
SONET
Optical Transport Network (OTN)
ראו גם

FTTx
סיב אופטי
תורת האינפורמציה
כבל תקשורת תת-ימי
WDM
הספר הירוק (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  אירועים אמיתיים
 בימוי:  פיטר פארלי 
 הופק בידי:  פיטר פארלי
 תסריט:  ניק ואללונגה בריאן הייז קורי פיטר פארלי
 עריכה:  Patrick J. Don Vito 
 שחקנים ראשיים:  מהרשלה עלי ויגו מורטנסן לינדה קרדליני
 מוזיקה:  קריס בווארס 
 צילום:  שון פורטר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  דרימוורקס
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  קנדה 11 בספטמבר 2018  ארצות הברית 21 בנובמבר 2018
 משך הקרנה:  130 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, איטלקית 
 סוגה:  דרמה קומית
 מקום התרחשות:  לואיוויל, פיטסבורג, ניו יורק, ברמינגהאם 
 תקופת התרחשות:  1962 
 תקציב:  23 מיליון דולר
 הכנסות:  308.9 מיליון דולר (15 באפריל 2019)
 הכנסות באתר מוג'ו:   greenbook
 פרסים:  שלושה פרסי אוסקר שלושה פרסי גלובוס הזהב
 www.greenbookfilm.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
.
הספר הירוק (באנגלית: Green Book) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי בבימויו של פיטר פארלי אודות המסע האמיתי אל דרום ארצות הברית בשנים 1962-1963 של הפסנתרן הג'מייקני-אמריקאי דון שירלי ושומר ראשו הניו יורקי ונהגו, טוני ליפ.
התסריט נכתב על ידי ניק ואללונגה, (בנו של טוני ליפ), בריאן הייז קורי ופיטר פארלי. הקרנת הבכורה העולמית נערכה במהלך פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-11 בספטמבר 2018, שבו זכה בפרס חביב הקהל.
הסרט מתרחש בשנת 1962, בכיכובו של מהרשלה עלי כמוזיקאי אפרו-אמריקני ונהגו האיטלקי הגס והמחוספס טוני ליפ, בגילום השחקן ויגו מורטנסן, אשר מגונן עליו מול דרומיים, אנשים חפצי תרבות גבוהה הניתנת על ידי אדם אפרו-אמריקאי, מבלי להעניק לו תנאים של כבוד עצמי.
הסרט יצא לאקרנים על ידי אולפני יוניברסל ב-21 בנובמבר 2018.
הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר וזכה בשלושה פרסי אוסקר: הסרט הטוב ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר (מהרשלה עלי) והתסריט המקורי הטוב ביותר וכן בשלושה פרסי גלובוס הזהב: הסרט הקומי הטוב ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר.
שם הסרט

הסרט נקרא על שם ספר המסע מדריך גרין לנהג השחור (The Negro Motorist Green Book), שנקרא בקיצור הספר הירוק והיה מדריך טיולים וספר ניווט לנסיעה בכבישים שנועד לעזור לאפרו-אמריקאים בהתמודדותם עם בעיות האפליה הגזעית על בסיס חוקי ג'ים קרואו. המדריך כלל כתובות של מלונות, מסעדות, מוסכים שהיו בבעלות שחורים או ידידותיים לשחורים.
תקציר עלילת הסרט

טוני הוא מאבטח וסדרן במועדון לילה ניו יורקי, שמחפש עבודה חדשה לאחר שמועדון הלילה שבו עבד נסגר לשיפוץ. טוני מתקבל לעבודה, כנהגו של פסנתרן אפרו-אמריקאי מפורסם (דון שירלי), היוצא למסע הופעות בן חודשיים דרך המערב התיכון ועד למדינות הדרום, בשל אופיו המחוספס וכוח זרועו. במהלך מסע ההופעות של הפסנתרן הידוע, הם נתקלים בהרבה התנהגויות גזעניות. ההפרדה הגזעית במדינות הדרום, הביאה את האמן ואת נהגו למצבים לא נוחים ומקוממים, של הפרדה במסעדות, בחדרי שירותים, ובחדרי מלון, שיוחדו ל"לבנים" בלבד.
ממצב של אדון מפורסם מול נהג פשוט, עוברת מערכת היחסים ביניהם שינוי. בתחילה שניהם מגלים סוג של גזענות גם במערכת היחסים ההדדית. אלא שאחדות הניגודים, המכריחה אותם לחיות חודשיים באותה מכונית, באותם בתי מלון, באותן מסעדות, מאפשרת להם היכרות מעמיקה יותר, תוך כדי ניווט בין נחשולי הגזענות העמוקה, המושרשת באזור.
בשיא המשבר שלו, מתוודה דון שירלי בפני טוני, כי למרות כל השפע שלו, בסופו של דבר הוא מרגיש לבד בעולם - כיוון שהוא לעולם לא יוכל להתקבל לחברת הלבנים, אינו מעוניין להתקבל לחברת השחורים ונדחה משתי החברות בלאו הכי בשל זהותו המינית.
שחקנים ודמויות

ויגו מורטנסן - פרנק "טוני ליפ" ואללונגה
מהרשלה עלי - דון שירלי
לינדה קרדליני - דולורס ואללונגה
דימטר מרינוב - אולג
מייק האטון - ג'ורג'
איקבל תבה - עמית
סבסטיאן מאניסקאלקו - ג'וני ונרה
דניס וו. הול - חכמולוג מאגס
רנדל גונזאלס - גורמן
הפקה

ויגו מורטנסן החל במשא ומתן על גילום תפקיד בסרט במאי 2017. פיטר פארלי הוזכר כבמאי לסרט שמעובד מתוך תסריט שנכתב על ידי ניק ואללונגה, בנו של טוני ליפ, בריאן הייז קורי ופיטר פארלי.
ב-30 בנובמבר 2017, שלב הליהוק הושלם, עם מורטנסן, מהרשלה עלי, לינדה קארדנילי ואיקבל תבה שאישרו את השתתפותם בפרויקט וההפקה החלה באותו שבוע בניו אורלינס. סבסטיאן מאניסקאלקו צורף לצוות השחקנים בינואר 2018.
הפצה

הקרנת הבכורה העולמית של הסרט נערכה במסגרת פסטיבל הקולנוע הבינלאומי של טורונטו ב-11 בספטמבר 2018. הסרט ייצא להפצה מסחרית ב-21 בנובמבר 2018.
ביקורת

באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק דירוג של 78% בהתבסס על 325 ביקורות עם ממוצע דירוג של 7.22/10. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון משוקלל ממוצע של 69 מתוך 100, בהתבסס על 52 ביקורות, שהעניקו "בדרך כלל ביקורות חיוביות".
בוא לטוס איתי

| --- | --- |

 בימוי:  הנרי לוין 
 הופק בידי:  אנטול דה גרינוולד 
 תסריט:  Bernard Glemser, ויליאם רוברטס 
 שחקנים ראשיים:  דולורס הארט Dawn Addams קארל מולדן לואיס מקסוול פמלה טריפין קארלהיינץ ביהם ג'ון קראופורד בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  ליין מארי 
 צילום:  אוסוואלד מוריס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר 
 הקרנת בכורה:  1963 
 משך הקרנה:  109 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  צרפת 
 דף הסרט ב־IMDb
 
בוא לטוס איתי (באנגלית: Come Fly with Me) הוא סרט בריטי משנת 1963, המתבסס על רומן הצ'יק ליט "Girl on a Wing" מאת ברנרד גלמסר, לסרט יש אלמנטים של אופרת סבון, הוא קידם את התדמית הזוהרת של התעופה בתקופת מנוע סילון ואת היוקרה של העבודה של דיילות אוויר.
עלילה

דונה, קרול והילדה הן שלוש דיילות אוויר המבצעות טיסות סדירות מניו יורק לפריז ולווינה, במהלך טיסה דונה מכירה את הברון האוסטרי פרנץ פון אלזינגן, המתגלה כמבריח יהלומים, קרול מאוהבת בטייס ריי ווינסלי, המנהל רומן עם אישה נשואה, הילדה טסה את תשומת לבו של וולטר לוקאס, מולטי מיליונר מטקסס.
מבחן הברווז

ברכייה, הנראית כמו ברווז ושוחה כמו ברווז
מבחן הברווז הוא סוג של אבדוקציה, ולרוב מצוטט כך:
אם הוא נראה כמו ברווז, שוחה כמו ברווז, ומגעגע כמו ברווז, אז הוא ככל הנראה ברווז
המקור באנגלית
If it looks like a duck, swims like a duck, and quacks like a duck, then it probably is a duck
המבחן (אבדוקציה) מציע שאדם שניתן לזיהוי על סמך מספר מאפיינים ברורים מאליהם, מקיים את המאפיינים הללו. עם זאת, לעיתים משתמשים במשפט בכיוון ההפוך, המציע כי הדברים אינם כפי שהם נראים.
היסטוריה

מקורו של המשפט באוטומטון ברווז שיצר יצרן האוטומטונים ז'אק דה ווקאנסון (אנ') בשנת 1738.
אוקאנסון יצר אוטומון שברווז מכני עמד בראשו ויכל לגעגע, לנקר גרגיר ולאחר זמן מה אף להפרישו בתור צואה.
כאשר האוטומטון התפרסם ברבים, ייתכן כי גרסה מוקדמת כלשהי של המשפט נאמרה על האוטומטון, ומשם התגלגלה לתצורה המוכרת כיום.
היסטוריה > בתרבות הפופולרית

דאגלס אדמס כתב פרודיה על המשפט בספרו סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי:
”אם זה נראה כמו ברווז, מגעגע כמו ברווז, עלינו להניח שלכל הפחות ישנה אפשרות כי מדובר בעוף מים ממשפחת הברווזיים אצלנו ביד”
מונטי פייתון הסבירו כיצד ניתן, באופן לוגי, להשתמש במבחן הברווז כדי "להוכיח" שיש בידיהם מכשפה:
בדוויר: תמיד יש דרך לומר האם האישה הניצבת לפנינו היא מכשפה

תושבי הכפר: כן? מה היא? ספר לנו, אם כך. ספר לנו!

בדוויר: אימרו לי. מה עושים עם מכשפות?

תושבי הכפר: שורפים אותן! שורפים אותן!

בדוויר: ומה נשרף מלבד מכשפות?

תושבי הכפר: עוד מכשפות! … בולי עץ!

בדוויר: ובכן, מדוע אנו שורפים מכשפות?

תושבי הכפר: כי הן עשויות מעץ?

בדוויר: טוב מאוד! … וכעת, מה עוד ניתן לעשות איתה אם היא עשויה מעץ?

תושבי הכפר: אפשר לבנות ממנה גשר!

בדוויר: אה, אך האם אפשר לבנות גם גשר עשוי אבן?

תושבי הכפר: כן.

בדוויר: האם עץ שוקע במים?

תושבי הכפר: לא, הוא צף! זרקו אותה לתוך הביצה!

בדוויר: מה עוד צף על המים?

תושבי הכפר: לחם! תפוחים! אבנים קטנות במיוחד? סיידר! פודינג! אוכמניות! בוץ! כנסיות? כנסיות!

המלך ארתור: ברווז!

תושבי הכפר: הוו….

בדוורה: בהחלט, ולכן, לוגית …

תושבי הכפר: אם היא שוקלת כמו ברווז, אז היא עשויה מעץ

בדוורה: ולכן?

תושבי הכפר: מכשפה!
בעקרון ההחלפה של ליסקוב במדעי-המחשב, לעיתים מוצג מבחן הברווז כך:
”אם זה נראה כמו ברווז ומגעגע כמו ברווז אבל הוא זקוק לבטריות, אתה כנראה משתמש באבסטרקציה הלא נכונה.”
ולדימיר ופניק, אחד ממפתחי טכניקת מכונת וקטורים תומכים, השתמש במבחן הברווז כאבן בוחן לסיווג פריטים פשוטים. לטענתו, מבחן הברווז הוא סוג של אילוסטרציה שמכונה אינה מסוגלת לבצע.
הפילוסוף סלבוי ז'יז'ק ציטט את האחים מרקס, באומרם: ”הוא אולי נראה כמו אידיוט ומדבר כמו אידיוט, אך אל נא תיתן לכך לבלבל אותך. הוא באמת אידיוט”. לדעתו, זוהי דוגמה לווריאציה שונה של המשפט, שבה דווקא הדבר שנראה בהתחלה כניגוד הוא הדבר הנכון, והדבר אינו מהווה סתירה לוגית.