stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייקל אייגן
קורות חיים

מייקל אייגן נולד ב-1936 בעיר פסאיק שבניו ג'רזי, למשפחה יהודית, בן לז'נט, מורה, ולסול, עורך דין. בשנת 1957 קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת פנסילבניה, ובשנת 1974 קיבל תואר דוקטור מניו סקול.
הוא תיאר פרק בחייו:
בתחילת דרכו המקצועית טיפל בילדים, ובהמשך עבר לטפל במבוגרים.
במשך שמונה שנים היה חבר בוועד המנהל של National Psychological Association for Psychoanalysis (אנ').
לימד בשלל מוסדות. במשך יותר מארבעים שנים הוא מקיים סמינר פרטי על עבודתם של ויניקוט, ביון ולאקאן ועבודתו שלו. הוא פרופסור חבר קליני לפסיכולוגיה בתוכנית הפוסט-דוקטורט בפסיכותרפיה ופסיכואנליזה של אוניברסיטת ניו יורק.
בשנת 1980 נישא לבטי גיטלמן, תרפיסטית, ולהם שני בנים. על נישואיו סיפר: "וילפרד ביון אמר לי להתחתן (במילים אלה!), והתייעצות עם אנדרה גרין שנה אחר כך פינתה את הדרך עוד יותר."
ספריו

The Psychotic Core (1986)
Psychic Deadness (1996)
The Psychoanalytic Mystic (1998)
Toxic Nourishment (1999)
Ecstasy (2001)
Damaged Bonds (2001)
Rage (2002)
The Sensitive Self (2004)
The Electrified Tightrope (2004)
Emotional Storm (2005)
Feeling Matters (2006)
Conversations with Michael Eigen (with Aner Grovin) (2007)
Flames from the Unconscious (2009)
Eigen in Seoul: Volume 1: Madness and Murder (2010)
Eigen in Seoul: Volume 2: Faith and Transformation (2011)
Contact with the Depths (2011)
Kabbalah and Psychoanalysis (2012)
Reshaping the Self: Reflections on Renewal Through Therapy (2013)
A Felt Sense: More Explorations of Psychoanalysis and Kabbalah (2014)
The Birth of Experience (2014)
Faith (2014)
Image, Sense, Infinities, and Everyday Life (2015)
Under the Totem: In Search of a Path (2016)
The Challenge of Being Human (2018)
Dialogues with Michael Eigen: Psyche Singing, ed.: Loray Daws (2019)
Eigen in Seoul Volume Three: Pain and Beauty, Terror and Wonder (2021)
לקריאה נוספת

אנתוני מולינו (עורך), באסוציאציה חופשית : מפגשים בפסיכואנליזה עם כריסטופר בולאס, ג'ויס מקדוגל, מייקל אייגן, אדם פיליפס, נינה קולטארט, תרגום - עמית פכלר; עריכה מדעית - חיה שטיינפלד ועמית פכלר; כרמל, 2011.
רות גולן, הרוח הלא-מודעת : השפעת הקבלה על הפסיכואנליזה על פי אייגן, רסלינג, 2017.
Loray Daws, Michael Eigen - A Contemporary Introduction, Routledge, 2023
Ken Fuchsman, Keri S. Cohen (editors), Healing, Rebirth and the Work of Michael Eigen, Routledge, 2021
הערות שוליים

↑  מייקל אייגן, הזנה רעילה, תרגום לעברית: משה ברגשטיין ודורית שיקרייסקי, הוצאת כרמל, 2019, עמ' 291
1 2  Michael Eigen, Ph.D., New York University
↑  מייקל אייגן, הזנה רעילה, תרגום לעברית: משה ברגשטיין ודורית שיקרייסקי, הוצאת כרמל, 2019, עמ' 292
↑   אירי ריקין, מדוע הקשרים שהכי חשובים לנו הם אלה שהכי פוצעים, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308988705171  GND: 135675227  ISNI: 0000 0000 8099 2572  LCCN: n83208202  NLK: KAC200902574  NTA: 070940894  SUDOC: 128469064  VIAF: 19903854   WorldCat (עם VIAF): 19903854
מיכאיל כורכיה

מיכאיל כּוֹרכּיה (בגאורגית: მიხეილ ქორქია‏, 10 בספטמבר 1948 – 7 בפברואר 2004) היה כדורסלן סובייטי שזכה במדליית זהב עם נבחרת הכדורסל הסובייטית שהשתתפה באולימפיאדת מינכן (1972). כמו כן זכה גם במדליית ארד באולימפיאדת מונטריאול (1976). שיחק במועדון דינמו טביליסי.
כורכיה נולד בכותאיסי שהייתה באותה עת חלק מגאורגיה הסובייטית. הוא נפטר בטביליסי, בירת גאורגיה.
מינארכיזם

מינארכיזם (שילוב של minimum ו-archia, מדינה מינימלית) היא השקפה הדוגלת בממשלה מינימלית שעיקר או כל מטרתה סיפוק שירותי הגנה וחוק. המינארכיזם שואב מהליברליזם הקלאסי או הליברטריאניזם.
רוב חילוקי הדעות בין המינארכיסטים נסובים סביב הגודל המזערי הרצוי לממשלה. ישנה הסכמה בין רוב המינארכיסטים (אך לא כולם) כי על המדינה לשמר בידה אפשרויות מזעריות מסוימות, בנוסח "מדינת שומר הלילה" כמו משטרה, בתי כלא וצבא כדי להגן על זכויות היסוד של הפרט. אחרים סבורים כי לממשלה צריך גם להיות תפקיד בניהול תשתיות מסוימות כמו דרכים ומטבע וישנם אף כאלו התומכים בהרחבת האחריות הממשלתית גם לתחומים נוספים כמו בתי ספר, בתי חולים, ביטוח, וכדומה. חלק מאותם מינארכיסטים "מרחיבים" סבורים כי יש להשקיע את עיקר המאמצים במניעת הרחבת הממשלה ותפקידיה, יותר מאשר לצמצמם ומתנגדים בעיקר לתוכניות רווחה או סיבסוד.
בין המינארכיסטים הבולטים ניתן למנות אישים כבנז'מן קונסטן, הרברט ספנסר, לאונרד ריד, לודוויג פון מיזס, פרידריך האייק, ג'יימס מ. ביוקנן, מילטון פרידמן, איין ראנד, ג'ון הוספרס ורוברט נוזיק.
ראו גם

קפיטליזם
ליברטריאניות
אנרכו-קפיטליזם
ליברליזם קלאסי
מדינת שומר הלילה
אובייקטיביזם
שוק חופשי
לקריאה נוספת

ISBN 9780754660668 אנרכיזם / מינרכיזם: האם ממשלה היא חלק ממדינה חופשית? אשגייט, פברואר 2008
מיתה עושה ניפול

בהלכה היהודית, מיתה עושה ניפול היא סברא בהלכות אבר מן החי. כאשר אבר שלם של בעל חיים, התנתק מגוף בעל החיים, הוא נקרא אבר מן החי, כאשר רובו התדלדל הוא נקרא אבר המדולדל. אבר כזה, למרות שרובו מנותק מגוף בעל החיים, נחשב עדיין למחובר אליו, מכיוון שמיעוט ממנו מחובר לבעל החיים לא ניתן להחשיב אותו כאבר מת, שהרי הוא עדיין מחובר במקצת לגוף ויונק ממנו. כאשר בעל החיים מת, ייתכן שיש לומר למפרע, שהאבר נחשב לבשר מן החי כבר לפני שהוא התנתק מגוף בעל החיים, סברא זו נקראת בתלמוד - "מיתה עושה ניפול".
הסבר הגיוני

רבי יעקב יצחק רבינוביץ מסביר, כי בכל התורה כולה קיים כלל כי הרוב מכריע, אם כי למרות זאת, לא ניתן ללכת אחרי הרוב, כאשר רוב האבר התנתק מחיותו - מגוף האדם, שכן אבר שעדיין מחובר במקצת לגוף האדם, אינו נחשב לאבר מת, ובהכרח שהמיעוט - המחובר לגוף האדם יכריע את האבר כאבר חי. אבל כאשר האבר מת לחלוטין, נמצא כי בחלקו הגדול הוא אבר מן החי, ובחלקו הקטן הוא נבלה, במקרה כזה שוב יש ללכת אחרי הרוב - ולהחשיב אותו כאבר מן החי.
שחיטה עושה ניפול

בשחיטה, לעומת זאת, הפסק הוא כי "שחיטה אין עושה ניפול", כלומר אין להחשיב את האבר כאילו נפל כבר מחיים כדי להחשיבו כאבר מן החי. מסביר הגאון מפונוביז', כי לשחיטה יש כוח הלכתי המתיר את הבהמה מאיסור אבר מן החי, ולכן מכיוון שהתקיים דין שחיטה בחלק מבעל החיים, הותר איסור אבר מן החי בכל האבר.
רבא, מביא פסוק כראיה לכך, שמיתה עושה ניפול, ואין שחיטה עושה ניפול. בחומש ויקרא כתוב: כתוב: ”וכל אשר יפול עליו מהם במותם יטמא”. המילה "במותם", לכאורה מיותרת; ברור שהפסוק מדבר על המצב של מות בעל החיים, שהרי כתוב בפסוק קודם לכן כי מדובר בנבלת בעל חיים. לכן, מפרש רבא את הפסוק בצורה כזו: "כל אשר יפול מהם - במותם", המיתה מפלת איברים מבעלי החיים ומחשיבה אותם כתלושים ונפולים לגמרי ממקום חיבורם, - איברים המדולדלים.
האיסור לבן נח

הצמח צדק מליובאוויטש פוסק, שדין זה שמיתה עושה ניפול, הוא רק לישראל ולא לבן נח. מכיוון שדין זה שמיתה עושה ניפול נלמד מפסוק "וכל אשר יפול", פסוק שנאמר לישראל ולא לאומות העולם.
הערות שוליים

↑  מובא בשמו, בשו"ת דבר יהושע סימן נ"א.
↑  למרות שגם אבר מן החי וגם בשר נבילה שניהם מטמאים בטומאת נבלה, קיים יתרון לאבר מן החי, בכך שבשר ממנו אינו מטמא, בניגוד לבשר נבלה - המטמא טומאה חמורה.
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ע"ג, עמוד ב', ושם ע"ד ע"א, קכ"ט ע"א וע"ב.
↑  שם, ועיין בדבר יהושע שם שמביא שיש החולקים על כך.
↑  ספר ויקרא, פרק י"א, פסוק ל"ב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ע"ד, עמוד א'. על פי הסבר רש"י
↑  שו"ת צמח צדק סימן ס"ג.
מיכאל עינב

| --- | --- |

 לידה:  22 באפריל 1980 (בן 44) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק של גילפורד 
 www.michaeleinav.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכאל עינב (נולד ב-22 באפריל 1980) הוא שחקן, זמר ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה

עינב היה חלק מלהקת הנוער המצליחה השכנים של צ'יץ', הוא למד בבית הספר לדרמה "Guildford School of Acting" בלונדון.
בשנת 1999 שיחק את סאליבן במחזמר "סביב העולם בשמונים יום" המבוסס על ספרו של ז'ול ורן "מסביב לעולם בשמונים יום" (תפקיד שחזר אליו בחידוש למחזמר משנת 2007). 
בשנת 2000 השתתף במחזמר "מלך סיאם", שניהם מאת ירון כפכפי ובבימויו.
בשנת 2004 שיחק את ג׳ון (אחיה הצעיר של וונדי) במחזמר פיטר פן. גם אל תפקיד זה יחזור בחידוש של המחזמר בשנת 2012.
בשנת 2005 הוא התפרסם כאשר התמודד בעונה השלישית של כוכב נולד אשר שודרה בשידורי קשת בערוץ 2.
בשנת 2005 גילם את דמותו של רולף בגרסה הישראלית של המחזמר צלילי המוסיקה.
בשנת 2006 שיחק בתפקיד אורח בעונה השלישית של הסדרה השיר שלנו.
בשנת 2007 הופיע בתפקיד אורח כשמשון בסדרה הפיג'מות בקפה קר סול, שהיא סדרת בת של הלהיט הפיג'מות.
בשנת 2008 היה חלק מצוות התוכנית תשיר את זה בהנחייתו של אסי עזר. שודרה ברשת 13 ערוץ 2.
בשנת 2012 יצא במופע יחיד הנקרא "בדרך לברודוויי" בבימויו של ירון כפכפי, שהוצג בתיאטרון הקאמרי במשך מספר שנים.
באותה שנה גילם את דמותו של קרייג במחזמר המצעד שהועלה בשפה האנגלית במסגרת פסטיבל ישראל בבימויו של משה קפטן.
בשנת 2013 השתתף בגרסה הראשונה של המחזמר בילי שוורץ שהועלתה וזכתה במקום הראשון בחג המחזמר בת-ים הראשון.
בין השנים 2013-2015 השתתף במחזמר המצליח גבירתי הנאווה שהועלה בתיאטרון הבימה.
מאז 2015 הוא מתגורר בניו יורק שם שיחק באוף ברודוויי במחזמר ״The Golden Bride״, ובמחזה ״סקופ״. משם לוהק למחזמר כנר על הגג שבוצע בשפת היידיש בבימוי של השחקן והבמאי עטור השבחים ג׳ואל גריי. המחזמר זכה להצלחה עצומה בקרב הקהל והמבקרים.
ביוגרפיה > דיבוב

עינב עוסק בתחום הדיבוב ברציפות משנות ה-90 של המאה ה-20, כאשר דיבב את הריינג'ר הכחול בפאוור ריינג'רס בחלל. בין תפקידיו נמנים: החמישייה הסודית (מקס קירין), המחליפים (ג'וני היטסוול), ג'ימי קול (ג'ימי קול), פלונטר ופלונטר עד עצם היום הזה (פלין ריידר), החבובות (סקוטר), כלבים נגד חתולים: נקמתה של קיטי (אנגוס), רובוטבוי (דוני טרנבול) וחייג'מות (דמויות שונות).
הערות שוליים

↑  מיכאל עינב באתר אישים
↑  בדרך לברודוויי - מיכאל עינב באתר "הבמה"
| כוכב נולד (2003–2012) |
| --- | --- | --- |
| מנחה | צביקה הדר |  |
| זוכים | נינט טייב • הראל מויאל • יהודה סעדו • ג'קו אייזנברג • בועז מעודה • ישראל בר-און • רוני דלומי • דיאנה גולבי • חגית יאסו • אור טרגן |  |
| מעפילי גמר אחרים | שירי מימון • שי גבסו • הראל סקעת • עדי כהן • מאיה רוטמן • מארינה מקסימיליאן בלומין • לי בירן • מיי פיינגולד • עידן עמדי • דוד לביא • אוהד שרגאי • איטן גרינברג |  |
| מתמודדים בולטים נוספים | כברה קסאי • אלון ליטבק • לירון לב • מיקה שדה • שירלי לילו • ליטל גבאי • מיכל רשף • הדר עוזרי • אסף אברבוך • ניצן קייקוב • אבי מאיר וענונו • עמרי רוטברד • מיכאל עינב • רועי ארז • נעמה שטרית • לבנת בן-חמו • עמיר חדד • מורן אהרוני • קנדוג • ענת אסתר חיטמן • דנה ליקוורניק • דניאל בן-חיים • חן אהרוני • מרים טוקאן • עדי אולמנסקי • אתי ביטון • איה זהבי פייגלין • לירן דנינו • עומר אדם • חובי סטאר • מורן מזוז • אדיר גץ • אבי בן אבו • אדר גולד • רוני גינוסר • נעמה כהן • תמר יהלומי |  |
| ערכים קשורים | טדי יזמות והפקות (חברת הפקה) |  |
| תוכנית אם, תוכניות בת ותוכנית המשך | לא נפסיק לשיר • נולד לרקוד • לא נפסיק לרקוד • בית ספר למוסיקה • הכוכב הבא |  |
| שופטים | צדי צרפתי • ריקי גל • פבלו רוזנברג • מרגלית צנעני • גל אוחובסקי • דנה אינטרנשיונל • מירי מסיקה • צביקה פיק • גידי גוב • יאיר ניצני • משה פרץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 4c5794db-97a6-4661-9488-beb20345ff2f
מינדאוגאס פאנקה

מינדאוגאס פאנקה (בליטאית: Mindaugas Panka; נולד ב-1 במאי 1984) הוא כדורגלן ליטאי המשחק בעמדת הקשר האחורי. לזכותו 39 הופעות במדי נבחרת ליטא.
קריירה

פאנקה התחיל את הקריירה שלו בדיינאבה אליטא ובגיל 16 עלה לקבוצה הבוגרת. בינואר 2002 עבר לקבוצת FK וילנה. בקיץ 2004 הושאל ללוקומוטיב מוסקבה, אך לא זכה לדקות משחק וחזר לווילנה.
בינואר 2007 עבר לקבוצת FK וטרה, במדיה שיחק 19 משחקים והבקיע שער אחד. ב-29 ביולי 2007 הוא חתם בקבוצת וידזב לודז' מליגת העל הפולנית. ב-14 בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו, בהפסד 3-1 נגד לגיה ורשה. ב-23 בפברואר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בלודז', בניצחון 3-4 נגד אודרה וודז'יסלאב. בסיום עונת 2007/2008 ירד עם הקבוצה לליגת המשנה, ולאחר שנתיים חזר עמה לליגה הבכירה בפולין. ביולי 2012 חתם ברוך חוז'וב, במדיה שיחק עונה אחת.
בקיץ 2013 הגיע פאנקה לישראל וחתם בקבוצת עירוני קריית שמונה. ב-21 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0-1 נגד מ.ס. אשדוד. ב-23 בנובמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-4 נגד בית"ר ירושלים. בעונתו הראשונה במועדון הוא היה שותף לזכייה ההיסטורית של המועדון בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב במשחק הגמר בו גברה קבוצתו 1-0 על מכבי נתניה, ולמרות היותו קשר אחורי סיים את העונה כסגן מלך השערים של הקבוצה, עם שבעה שערי ליגה. בעונתו השנייה במועדון כבש שני שערי ליגה.
ב-27 במאי 2015 חתם לעונה אחת במכבי פתח תקווה. לאחר שלא מצא את מקומו, בינואר 2016 עבר ליריבה העירונית הפועל.
ב-11 ביולי 2016 חתם לעונה אחת בהפועל עכו. בינואר 2018 חזר לליטא וחתם באטלאנטאס.
בנובמבר 2008 ערך פאנקה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא, בתיקו 1-1 נגד אסטוניה.
תארים

גביע המדינה: 2013/2014
הערות שוליים

↑  רועי זריהן, ‏פאנקה חתם לעונה אחת במדי מכבי פתח תקווה, באתר ערוץ הספורט, 27 במאי 2015
↑  רועי זריהן, ‏פרסום ראשון: פאנקה חתם בהפועל פ"ת, באתר ערוץ הספורט, 27 בינואר 2016
מינגצ'ביר

| --- | --- |
פוטומונטז' של מינגצ'ביר
פוטומונטז' של מינגצ'ביר
 מדינה:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 ראש העיר:  נייאזי ביירמוב
 שפה רשמית:  אזרית 
 תאריך ייסוד:  1946
 שטח:  47 קמ"ר
 גובה:  545 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  106,100 (2020)
 קואורדינטות:  40°46′12″N 47°02′56″E﻿ / ﻿40.77°N 47.048888888889°E﻿ / 40.77; 47.048888888889 
 אזור זמן:  UTC +4
 mingechevir-ih.gov.az
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אזרבייג'ן מוגדלת) באקו גנג'ה סומגאיט לנצ'ראן שירוואן נחצ'יבאן שמקיר שקי ייבלאח נגורנו קרבאך  רוסיה גאורגיה ארמניה טורקיה איראן הים הכספי מינגצ'ביר(למפת אזרבייג'ן רגילה) באקו גנג'ה סומגאיט לנצ'ראן שירוואן נחצ'יבאן שמקיר שקי ייבלאח נגורנו קרבאך  רוסיה גאורגיה ארמניה ט. איראן הים הכספי מינגצ'ביר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מינגצ'ביר (אזרית: Mingəçevir) היא עיר בצפון-מרכז אזרבייג'ן כ-239.78 ק"מ צפון-מערבית לבאקו.
ההתיישבות הקדומה ביותר של בני אדם במקום מתוארכת לאלף הרביעי והשלישי לפנה"ס.
מינגצ'ביר הוקמה ב-1946 בעקבות הקמת תחנת כוח, ב-1948 היישוב קיבל מעמד של עיר. לפי מפקד האוכלוסין של ברית המועצות מ-1989 התגוררו בעיר 85,450 תושבים. לפי מפקד האוכלוסין של אזרבייג'ן מ-2020 התגוררו בעיר כ-106,100 תושבים, והיא העיר הרביעית בגודלה במדינה.
בעיר פועלים מספר מפעלים.
ערים תאומות

רוסיה טוליאטי, מחוז סמרה, רוסיה
בלארוס פולאצק, בלארוס
טורקיה גלבשי (אנ'), טורקיה
טורקיה קארס, טורקיה
הערות שוליים

↑  http://pop-stat.mashke.org/azerbaijan-division.htm
↑  מפקד האוכלוסין של ברית המועצות מ-1989
ערך זה הוא קצרמרבנושא אזרבייג'ן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגפת הקורונה בלאוס

| --- | --- |
 במדינות או באזורים:  לאוס לאוס
 מקרי מוות:  758 ‏
 מקרי הדבקה:  218,196‏
 הבריאו:  ? ‏ רענון נתונים
 קואורדינטות:  18°12′N 104°00′E﻿ / ﻿18.2°N 104°E﻿ / 18.2; 104
  
 
מגפת הקורונה בלאוס היא חלק מהמגפה העולמית של מחלת הקורונה (COVID-19), הנגרמת כתוצאה מהנגיף SARS-CoV-2. ב-24 במרץ 2020, לאוס הייתה למדינה האחרונה בדרום מזרח אסיה (אנ') שדיווחה על מקרה מאושר ראשון של הנגיף. המדינה תיעדה 1,000 מקרי הדבקה עד ל-4 במאי 2021, וחמישה ימים לאחר מכן, תועד מקרה מוות ראשון מהמחלה.
נכון ל־22 במאי 2023, 11:03 שעון ישראל, מספר המקרים המאומתים המצטבר הוא 218,196, מהם:
758 נפטרו.
? החלימו.
רקע

ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי כי נגיף קורונה חדש (Novel coronavirus, (אנ') גרם למחלה נשימתית אצל מספר אנשים בעיר ווהאן, אשר במחוז חוביי שבסין, אשר דווח לארגון ב-31 בדצמבר 2019.
שיעור הקטלניות של המחלה היה נמוך בהרבה מאשר זה של הSARS, נגיף ממשפחת נגיפי הקורונה שהתפרץ 17 שנים קודם לכן. מנגד, במקרה זה המחלה מדבקת יותר באופן משמעותי, מה שהוביל לתמותה רחבה בהרבה.
ציר זמן > 2020 > מרץ

ב-13 במרץ סגרו הרשויות המחוזיות כמה מעמדות הגבול של המדינה.
ב-24 במרץ אישרה לאוס שני מקרים ראשונים של הדבקה בנגיף, וכך היא הייתה למדינה האחרונה בדרום מזרח אסיה הנגועה בו.
ב-26 במרץ אישר הוויאנטיאן טיימס (אנ') מקרה שלישי של הידבקות במחלה שתועד במדינה.
ב-27 במרץ אושרו עוד שלושה מקרים. הנדבקים החדשים הם שני גברים מלואנג פרבאנג, ואחד מוויינטיאן.
ב-28 במרץ אושרו עוד שני מקרים, מה שהביא את סך כל המקרים ל-8.
ב-30 במרץ התקבל אישור למקרה נוסף.
ציר זמן > 2020 > אפריל

ב-1 באפריל אושר מקרה אחד נוסף, שהביא את סך המקרים הגיע לעשרה.
ב-5 באפריל 2020 דווח על המקרה ה-11, כאשר התגלה כי גבר בן 55 מפפואה גינאה החדשה נדבק.
ב-29 במרץ הודיעה הממשלה על הטלת סגר, שהחל למחרת. כל הגבולות היבשתיים נסגרו, והטיסות האחרונות יצאו מלואנג פראבאנג וויאנטיאן ב-1 באפריל.
ציר זמן > 2020 > מאי

עד 18 במאי התרחשו הקלות במגבלות, והתאפשרו נסיעות פנימיות, שלא כללו אישור להכנסת נוסעים זרים למדינה.
ציר זמן > 2020 > יוני

ב-2 ביוני חזרו התלמידים ללמידה בכיתות.
ב-4 ביוני הממשלה אפשרה למטיילים זרים להיכנס למדינה.
ציר זמן > 2020 > יולי עד דצמבר

ב-25 ביולי אושר מקרה חדש. המקרה אובחן בקרב אזרח דרום קוריאני.
2,621 איש נכנסו לבידוד עקב חשש להידבקות.
ציר זמן > 2021 > מרץ

בחודש זה הגיע גל שני של חיסונים.
ציר זמן > 2021 > מאי

בבוקר 9 במאי, לאוס רשמה את המוות הראשון מהמחלה. שגרירות וייטנאם בוויינטיאן אישרה כי אישה וייטנאמית נפטרה, לאחר שבוע של טיפולים.
סטטיסטיקה

| מחוז | מקרים מאומתים | אנשים שנפטרו |
| --- | --- | --- |
| סוואנאכת | 6,271 | 7 |
| צ'מפסאק | 4,356 | 3 |
| ויינטיאן | 2,755 | 4 |
| ח'מואן | 1,680 | 1 |
| סלבן | 1,121 | 1 |
| בוקו | 929 | 0 |
| לואנג פראבאנג | 163 | 0 |
| מחוז ויינטיאן | 107 | 0 |
| בוליקהמסאי | 82 | 0 |
| לואנג נמטה | 80 | 0 |
| שיאבורי | 49 | 0 |
| Oudomxay | 37 | 0 |
| פונגסאלי | 8 | 0 |
| סקונג | 7 | 0 |
| Xaisomboun | 3 | 0 |
| אטפאו | 1 | 0 |
| שיאנגצ'ואנג | 1 | 0 |
סיוע

ה"לאוטיאן טיימס" דיווח כי סין שלחה מומחים רפואיים, ציוד רפואי ותרופות, כדי לסייע ללאוס במאבקה במגפה.
ב-27 במרץ, וייטנאם הציעה עזרה, על ידי שליחת ציוד רפואי בשווי 100,000 דולרים.
באפריל 2021 החליטה ממשלת וייטנאם להעניק סיוע כספי של כחצי מיליון דולרים אמריקאיים, לצורך המאבק במחלה, בנוסף לשליחת מומחים וציוד רפואי נוסף ללאוס. ב-4 במאי 2021 יצאו סגן שר הבריאות בווייטנאם נגוין טרוונג סון ו-32 מומחים ללאוס, כדי להקים בתי חולים (בית חולים שדה), להגדיל את יכולת הביצוע של ההחייאות, וכן לחזק את יכולת הבדיקה.
צנזורה

כמה אנשים נעצרו בגין הפצה לכאורה של מידע כוזב (אנ') על המגפה.
מיכאיל ייגורוב

| --- | --- |

 לידה:  5 במאי 1923 ברית המועצות מחוז סמולנסק, ברית המועצות
 פטירה:  20 ביוני 1975 (בגיל 52) ברית המועצות מחוז סמולנסק, ברית המועצות
 מקום קבורה:  Memory Of Heroes square 
 מדינה:  ברית המועצות 
 השתייכות:  הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1941–1947 (כ־6 שנים)
 דרגה:  סרג'נט (דרגה) 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  גיבור ברית המועצות (8 במאי 1946)   עיטור לנין   עיטור הדגל האדום   עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה    עיטור הכוכב האדום    עיטורי התהילה (2)
 
מיכאיל אלכסייביץ' ייגורוב (ברוסית: Михаи́л Алексе́евич Его́ров;‏ 5 במאי 1923 – 20 ביוני 1975) היה חייל בצבא האדום. הוא מפורסם בשל כך שזכה להניף את דגל הניצחון על הרייכסטאג עם סיומה של כיבוש ברלין במלחמת העולם השנייה, ב-30 באפריל 1945, בשעה 21:50.
חייו

ייגורוב נולד למשפחת איכרים בכפר ירמושנקי שבמחוז סמולנסק. מגיל צעיר עבד בקולחוז. ביולי 1941 נכבש האזור, בו נמצא הכפר, בידי הצבא הגרמני. ייגורוב הצטרף אל יחידת הפרטיזנים, אשר הורכבה מבני המקום. הוא נדד יחד עם הפרטיזנים אל מזרח בלארוס, שם לחם בנאצים במשך כ-3 שנים. בקיץ 1944, במהלך מבצע בגרטיון שוחרר האזור על ידי הצבא האדום. בדצמבר 1944 גויס ייגורוב לשירות הצבאי. הוא הוצב כלוחם בפלוגת הסיור של דיוויזיית הרובאים ה-150. נטל חלק במבצע ויסלה-אודר. ב-30 באפריל 1945, בעת הקרב על ברלין השתתפה יחידתו של ייגורוב, רגימנט חי"ר 79 של הדיוויזיה, בכיבוש הרייכסטאג. מיכאיל ייגורוב, יחד עם שני לוחמים נוספים (סמל מליטון כנתריה וקצין פוליטי אלכסיי ברסט) הניפו את הדגל האדום על גג הרייכסטאג. על מעשה זה הוענק לכנתריה וייגורוב תואר גיבור ברית המועצות.
בשנת 1947 השתחרר משירות הצבאי וחזר לכפר הולדתו. בהמשך עבר להצגורר בעיר רודניה, בה עבד במפעל לייצור שימורים. הרבה לנסוע ברחבי מחוז סמולנסק עם הרצאות על כיבוש הרייכסטאג. במאי 1965 יחד עם מליטון כנתריה, פתח את מצעד יום הניצחון במוסקבה.
מיכאיל ייגורוב נספה בתאונת דרכים ב־20 בינוי 1975, כאשר משאית התנגשה ברכב הפרטי, בו הוא נהג. הוא נקבר בפארק הזיכרון לגיבורים, צמוד לחומת המבצר של סמולנסק. ביתו הפרטי הפך למוזיאון לזכרו.
מיתוג

ערך זה עוסק במיתוג חשמלי. אם התכוונתם להפיכת מוצר למותג, ראו .
מִיתּוּג היא שיטה לשינוי זרימת זרם חשמלי במעגל חשמלי באמצעות מתגים חשמליים.
ישנן דוגמאות יום-יומיות למיתוג ביניהן הדלקת אור בחדר חשוך. על מנת להדליק את האור ניתן לשנות את מצבו של המתג החשמלי ובכך לסגור את המעגל החשמלי ולאפשר לחשמל להפעיל את הנורה. על מנת לכבות את האור, ניתן לשנות פעם נוספת את מצבו של המתג ובכך המעגל החשמלי יפתח, החשמל יפסיק לזרום במעגל והנורה תכבה. בצורה דומה, מתבצע הדבר במערכות מורכבות אף יותר בהן יש להדליק או לכבות רכיבים מסוימים או, לחלופין, להחליף בין שתי רמות מתח – גבוהה ונמוכה. בתחום זה עוסקת תורת המיתוג בחשמל ובאלקטרוניקה.
לתורת המיתוג יישומים מרכזיים גם במדעי המחשב, האלקטרוניקה הספרתית והתקשורת האלקטרונית.
מיתוג במעגלים חשמליים

ברמת המעגל החשמלי, ישנם מספר רכיבים אשר תפקידם הייעודי הוא לשמש כמתגים, החל ממתגים ידניים פשוטים המאפשרים הדלקה או כיבוי של מערכות מסוימות וכלה במערכות מורכבות המשמשות פונקציות בוליאניות-לוגיות.
המתג החשמלי הפשוט ביותר הוא המתג המוכר לכולנו מחיי היום-יום, זהו מתג המיועד לרוב כדי להפעיל ולכבות מכשירי חשמל שונים. המתג אשר נמצא בכל בית ומחובר למערכת התאורה הוא דוגמה טובה לכך.
מעבר לשימוש במתג החשמלי הפשוט והידני, לעיתים יש צורך בדרכים נוספות "לנווט" בהן זרם, לשם כך משתמשים ברכיבים אלקטרוניים שונים, ביניהם דיודה, טרנזיסטור ושערים לוגיים.
הדיודה היא רכיב אלקטרוני לא סימטרי המעביר את הזרם החשמלי הזורם דרכו בכיוון אחד בלבד, בתלות באופן חיבורו. הטרנזיסטור הוא רכיב אלקטרוני בעל שלושה הדקים אשר אחד מהם - הדק בשם "הדק הבסיס" - משמש כהדק בקרה אשר "מפעיל" או "מכבה" אותו בהתאם לזרם העובר בו.
בנוסף לשימוש במתגים בסיסיים בעלי שני מצבים - "ON" ו-"OFF", ניתן לבנות מעגלים המממשים פונקציות בולאניות-לוגיות מורכבות יותר. הדבר נעשה באמצעות חיבורם של דיודות וטרנזיסטורים בתצורות מסוימות או על ידי שימוש ברכיבים ייעודיים בשם "שערים לוגיים".
מיתוג במחשבים

עקרון הפעולה של המחשב המודרני כולל שימוש בשני מתחי פעולה (הנקראים "ON" ו-"OFF" או, בכתיב לוגי, '1' (קרי: "אחד לוגי") ו- '0' (קרי: "אפס לוגי") באופן סימבולי). הלכה למעשה, בתוך הרכיבים המרכזיים של המחשב כמו המעבד או האוגר והדלגלג, ישנן כמויות רבות של מתגים מבוססי טרנזיסטורים האחראיים על וויסות מתחי הנתונים, מייצגי המידע. שפת מכונה, השפה בה עובד המחשב, היא בעצם רצף סימנים בבסיס בינארי המבטאים ייצוג ספרתי של מתחי המבוא והמוצא של המעבד כאשר כל '1' מיוצג על ידי מתח גבוה וכאשר כל '0' מיוצג על ידי מתח נמוך.
מיתוג בתקשורת

בשימוש במערכות תקשורת המונים אלקטרוניות ישנו צורך להעביר מספר אותות רב מן המוענים לנמענים, לשם כך נעשה שימוש במערכות מיתוג מתקדמות העושות שימוש בטכנולוגיות שונות.
בטלפונים ישנים, למשל, נעשה בתחילה שימוש במרכזניות אשר ביצעו מיתוג ידני של השיחות אל יעדיהן. בהמשך, עבר עולם הטלפוניה לשימוש בשיטות אלקטרומכניות על מנת לנתב את השיחות וכיום נעשה שימוש בשיטות מיתוג המבוססות על מעגלים ספרתיים.
במערכות של תקשורת ספרתית ישנו לרב צורך לטפל במספר רב מאוד של אותות המקודדים בינארית (דבר זה מתרחש במערכות טלפוניה, טלוויזיה ואינטרנט המשודרים בתקנים ספרתיים, למשל) ומערכות המיתוג הספרתיות מותאמות בהדרגה לצרכים אלה עם פיתוח הטכנולוגיה.
לימודי מיתוג

לרוב, נלמד מקצוע המיתוג במסגרת לימודי אלקטרוניקה ספרתית או במסגרת לימודי אלקטרוניקה בבתי הספר התיכוניים או באוניברסיטאות. במסגרת לימודי מיתוג נלמדים לרוב גם הלוגיקה הבוליאנית וכלים מתמטיים נלווים.
ראו גם

קשר לוגי
לוגיקה בוליאנית
| חשמל |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | מטען • שדה חשמלי • אנרגיה פוטנציאלית חשמלית • פוטנציאל • מתח • כא"מ • זרם • התנגדות ומוליכות • עכבה • הספק •  השראות • זרם ישר • זרם חילופין • מעגל חשמלי • תהודה • עכבה אופיינית |  |
| רכיבים בסיסים | מקור מתח • מקור זרם • נגד • קבל • משרן • ממריסטור • שנאי • מפסק • מבדד |  |
| מכשירי מדידה | מד מתח • מד זרם • מד התנגדות • אלקטרוסקופ • גלוונומטר • מד קיבול • מד השראות • רב מודד • אוסצילוסקופ • מחולל אותות |  |
| אלקטרוניקה | מוליך למחצה • דיודה • טרנזיסטור • מיתוג • שפופרת ריק • טריודה • דיודה פולטת אור (לד) • מגבר שרת • מסנן תדרים • מעגל משולב • מעגל מודפס • VLSI  • מיקרואלקטרוניקה |  |
| זרם חזק | גנרטור חשמלי • מנוע חשמלי • תחנת כוח • מתקן חשמל דירתי • מערכת חלוקה • רשת חשמל • מערכת תלת-פאזית |  |
| בטיחות בחשמל | התחשמלות • לוח חשמל • קצר חשמלי • נתיך • הארקה • ממסר פחת • מפסק אוטומטי • צבע חוטי החשמל |  |
| חוקים פיזיקליים | חוק קולון • חוק גאוס • חוק אוהם • חוקי קירכהוף • חוק שימור המטען החשמלי • חוק פאראדיי |  |
סימול של מתג חשמלי
מיכאיל יודין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בספטמבר 1893 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  8 בפברואר 1948 (בגיל 54) קאזאן, ברה"מ 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 סוגה:  אופרה 
 
מיכאיל יודין (ברוסית: Юдин, Михаил Алексеевич;‏ 29 בספטמבר 1893 בסנקט פטרבורג – 8 בפברואר 1948 בקאזאן) היה מלחין רוסי-סובייטי. הוא למד בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג, שם החל ללמד בשנת 1926 וזכור ביותר באופרה שלו משנת 1943, "פארידה".
יודין זכה לכינויו "באך הרוסי", משום שהקדיש את הקריירה שלו לחיבור יצירות רחבות-יריעה אורטוריות וקנטטות.
הערות שוליים

↑  http://opera.stanford.edu/composers/Y.html Opera at Stanford University הוצאת סקרקרואו, "אופרה באוניברסיטת סטנפורד" isbn=0810869748 edition, הוצאה ראשונה, 1978
↑  גרגור טאסי, "קיריל קונדראשין: חייו במוזיקה" פרק 3
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810666406405606  BnF: cb16449432d (data)  GND: 122698835  ISNI: 0000 0004 0962 6333  VIAF: 303424876   WorldCat (עם VIAF): 303424876 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.