stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קתדרלת בריסטול
אדריכלות > החזית המערבית

את החזית בנה ג'ון לאופבורו פירסון (John Loughborough Pearson).
החזית דומה יותר לחזית גותית ספרדית מאשר אנגלית בקומפוזיציה הכללית, בהזכירה את חזית קתדרלת בורגוס אך ללא הצריחים המחודדים. היא די רחבה יחסית לגובהה, ובעלת שער יחיד, שהוא גדול ומקושט בעושר רב. בניגוד לקתדרלות גותיות אנגליות רבות החזית כוללת חלון רוזטה מעל השער הראשי, בסגנון צרפתי או ספרדי. פרטי החזית הם אנגליים בבירור, ורובם בסגנון גותי אנגלי מוקדם המבוססים על קתדרלת ולס וסגנון גותי אנגלי מקושט המבוססים על קתדרלת יורק.
אדריכלות > מידע אדריכלי נוסף

רוב עבודת האבן מימי הביניים, במיוחד בקפלת הגבירה הבכירה, עשויה מאבן גיר שנחצבה במחצבות דנדרי ופלטון, סומרסט, ומאבן באת' שהשתמשו בה באזורים אחרים. קפלת הגבירה הבכירה בת שני המפרצים, שכוללת שיש מ-Purbeck, ניצבת מצפון לבית המקהלה בן 5 המפרצים ובית הכמרים (presbytery). קפלת הגבירה המזרחית היא בת 2 מפרצים, חדר תשמישי הקדושה הוא בן מפרץ אחד וקפלת ברקלי בעלת 2 מפרצים.
חוץ הקתדרלה כולל תמיכות עמוקות עם סופיות (finials) וטיילת-חומה (Parapet) עם שינות על הגג, ובין לבין צריחונים עם קרוקטים.
החזית המערבית מאוגפת בידי 2 מגדלים בעלי 3 קומות כל אחד. בפינות האחוריות החיצוניות ישנם צריחים עם גרמי מדרגות ופאנלים בקומת הפעמונים. בין המגדלים ישנה קשת כניסה עמוקה בעלת 6 שלבים, עם עמודים משיש Purbeck ותבניות יציקה עשירות על הקשתות. הטימפנון הוא גומחה ריקה.
אדריכלות > מידות וממדים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| אורך כולל חיצוני | 300 רגל | 91.4 מטר |
| אורך כולל פנימי | 284 רגל | 87 מטר |
| אורך הספינה הראשית | 125 רגל | 38 מטר |
| רוחב | 69 רגל | 21 מטר |
| אורך בית הרוחב | 115 רגל | 35 מטר |
| רוחב בית הרוחב | 29 רגל | 9 מטר |
| גובה הספינה הראשית עד הקמרונות | 52 רגל | 16 מטר |
| גובה בית המקהלה | 50 רגל | 15 מטר |
| שטח | 22,556 רגל רבוע | 2096 מטר רבוע |
קישוטים ומונומנטים

בית הרוחב הדרומי כולל פאנל אבן סקסוני מאוחר ובו תיאור של הגהנום.
מאחורי המזבח הראשי ישנו מסך עץ ובו פאנלים מאת פירסון, משנת 1899. שלוש השורות של ספסלי המקהלה הם מסוף המאה ה-19 ובעלי פיתוחים בסגנון הלהבות Flamboyant ומיסריקורדים מ-1520. בקפלת ברקלי ישנו פמוט נדיר מ-1450 שמקורו מכנסיית המקדש בבריסטול.
המונומנטים בתוך הקתדרלה כוללים דמויות שכובות ובהן לורד ברקלי ואישים אנגלים ידועים מהמאות ה-18 עד ה-20.
העוגב

העוגב נבנה במקור ב-1685 בידי רנאטוס האריס, בעלות של £500. עוגב זה הוסר ותוקן פעמים רבות, אך חלקים מהעוגב המקורי, כולל התיבה והצינורות, שולבו בעוגב הנוכחי, שנבנה בידי ג'יי. וו. וולקר ובניו, ב-1907. עוגב זה נמצא מעל ספסלי המקהלה בצד הצפוני של בית המקהלה. העוגב שופץ ושוחזר ב-1989.
לפני שנבנה העוגב הראשי הכילה הקתדרלה עוגב קתדרה, שנבנה בידי רוברט טאונטון ב-1662.
באמנות ובתרבות

קתדרלת בריסטול שימשה כאתר צילומים בסרט מגע המדוזה מ-1978 בתור קתדרלה בדיונית בלונדון שנקראה "קתדרלת מינסטר".
כנסיות חשובות נוספות בבריסטול

בבריסטול ישנה גם כנסייה רומית-קתולית, קתדרלת קליפטון. כנסיית הקהילה האנגליקנית, כנסיית מרי רדקליף, גדולה למדי ובטעות נחשבת לקתדרלה.
הערות שוליים

↑  Joseph Bettey, St Augustine's Abbey, Bristol (Bristol Branch of the Historical Association 1996), pp.1, 5, 7.
↑  Burrough, THB (1970). Bristol. London: Studio Vista. ISBN 0289798043.
↑  Joseph Bettey, St Augustine's Abbey, Bristol (Bristol Branch of the Historical Association 1996), pp.7, 11-15, 21, 24-5.
1 2 3 4  "Cathedral Church of St Augustine, including Chapter House and cloisters". Images of England. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2007-03-16.
↑  Joseph Bettey, Bristol Cathedral: The rebuilding of the nave (Bristol Branch of the Historical Association 1993).
↑  Moore, James; Roy Rice; Ernest Hucker (1995). Bilbie and the Chew Valley clock makers. The authors. ISBN 0952670208.
↑  Tim Tatton-Brown and John Crook, The English Cathedral, (2002) New Holland, ISBN 1-84330-120-2
1 2  Alec Clifton-Taylor, The Cathedrals of England, Thames and Hudson (1967)
↑  Nikolaus Pevsner, The buildings of England: North Somerset and Bristol, (1958) Penguin.
↑  Crotchet, Dotted (נוב'  1907). "Bristol Cathedral". Musical Times. 48 (777): 705–715. נבדק ב-2007-06-28. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Organ". Bristol Cathedral. אורכב מ-המקור ב-2007-01-19. נבדק ב-2007-06-28.
↑  "Bristol Cathedral". Bristol Link. אורכב מ-המקור ב-2007-07-05. נבדק ב-2007-06-28.
↑  "Letters to the editor - July 1981". British Institute of Organ Studies (BIOS). אורכב מ-המקור ב-2007-08-20. נבדק ב-2007-06-28.
↑   "The Medusa Touch (1978)", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604727205171  GND: 4610369-7  LCCN: n87815984  MusicBrainz: 4d4cbff2-a809-4805-99a1-aeae4f871d6a  SUDOC: 124523676  VIAF: 141988809   WorldCat (עם VIAF): 141988809 
קמרונות הרשת של בית המקהלה והמגדל, נראים מהספינה הראשית שבנה סטריט, ונתמכת בעמודים מרוכבים עם עמודוני שיש
פליט פסל של הפסלת היהודייה-בריטית נעמי בלייק ממוקם בגן הקתדרלה
בניית הקתדרלה הושלמה ב-1888 עם סיומה של בניית מגדלי פירסון. חלון הרוזטה איננו נפוץ בקתדרלות אנגליות.
תגליף של קתדרלת בריסטול מ-1873, טרם הושלמה
קברי ברקלי, פרטים מתחריט מ-1873
חלונות ויטראז'
רונלד קולמן

| --- | --- |

רונלד קולמן
 לידה:  9 בפברואר 1891 ריצ'מונד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  19 במאי 1958 (בגיל 67) סנטה ברברה, ארצות הברית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1914 
 בן או בת זוג:  Benita Hume (30 בספטמבר 1938–19 במאי 1958) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (1948)  פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה (1948)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 http://www.ronaldcolman.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
רונלד צ'ארלס קולמן (באנגלית: Ronald Charles Colman;‏ 9 בפברואר 1891 - 19 במאי 1958) היה שחקן אנגלי שהיה פופולרי בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים. הוא זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על הופעתו בסרט "חיים כפולים" (1947) והיה מועמד לפרס האוסקר על הסרט "קציר הגורל" (1942) ועל הסרטים "בולדוג דראמונד" ו-"Condemned" (שניהם מ-1929). קולמן כיכב בסרטים קלאסיים בהם "בין שתי ערים" (1935), "האופק האבוד" (1937) ו"השבוי מזנדה" (1937).
לקולמן שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד על תרומתו לתחום הקולנוע והטלוויזיה. הוא נכלל ברשימת השחקנים ההוליוודיים שגם זכו באוסקר ויש להם גם כוכב בשדרת הכוכבים.
קורות חייו

קולמן נולד בריצ'מונד שבמחוז סארי באנגליה. הוא היה הילד הרביעי של צ'ארלס קולמן ואשתו מרג'ורי ריד פרייזר. הוא התחנך בפנימייה בליטלהמפטון, שם גילה שהוא אוהב לשחק על אף ביישנותו. הוא תכנן ללמוד הנדסה באוניברסיטת קיימברידג', אבל זה נמנע ממנו בגלל קשיים כלכליים עקב מותו הפתאומי של אביו מדלקת ריאות בשנת 1907.
בשנים 1908 ו-1909 הפך קולמן לשחקן חובב ידוע למדי באגודת התיאטרון של וסט מידלסקס. הופעתו המקצועית הראשונה על במת התיאטרון הייתה בשנת 1914.
קורות חייו > מלחמת העולם הראשונה

כשעבד בחברת הספנות הבריטית בסיטי של לונדון הצטרף קולמן ב-1909 לרגימנט "לונדון הסקוטית" (אנ') כחייל בצבא הבריטי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס ובספטמבר 1914 חצה את תעלת למאנש לצרפת להשתתף בלחימה בחזית המערבית. ב-31 באוקטובר 1914 נפצע קולמן מרסיס בקרסול בקרב איפר הראשון. הפציעה גרמה לו לצליעה אותה ניסה להסתיר במשך כל הקריירה שלו. כתוצאה מכך שוחרר מהצבא מטעמי בריאות בשנת 1915. שחקנים הוליוודיים נוספים כמו קלוד ריינס, הרברט מרשל (אנ'), סדריק הרדיק (אנ') ובזיל רת'בון (אנ') שירתו אף הם ברגימנט לונדון הסקוטית במהלך המלחמה.
חיים אישיים

קולמן היה נשוי מ-1920 ל-1934 לתלמה ריי, ומ-1938 עד למותו לבניטה יום (אנ').
רונלד קולמן נפטר ב-19 במאי 1958 בגיל 67 ממחלת ריאות חסימתית כרונית. הוא נקבר בבית הקברות של סנטה ברברה. הייתה לו בת אחת ג'ולייט בניטה קולמן שנולדה ב-1944.
ב-1975 פרסמה בתו ג'ולייט בניטה את הביוגרפיה שלו "Ronald Colman: A Very Private Person".
פילמוגרפיה > סרטים אילמים בריטים

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1917 |  | The Live Wire | איש צעיר | לא יצא לאור |
| 1919 |  | The Toilers | בוב | במאי ג'ורג' דיוהרסט (אנ') |
| 1919 |  | A Daughter of Eve |  | במאי וולטר וסט (אנ') |
| 1919 |  | Sheba |  | במאי ססיל הפוורת' (אנ') |
| 1919 |  | Snow in the Desert | רופרט סילבסטר | במאי וולטר וסט |
| 1920 |  | Anna the Adventuress | ברנדן | במאי ססיל הפוורת' |
| 1920 |  | A Son of David | מוריס פיליפס | במאי היי פלאמב (אנ') |
| 1920 |  | The Black Spider | ויקונט דה בוריי | במאי ויליאם ג' המפרי (אנ') |
פילמוגרפיה > סרטים אילמים אמריקאים

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1921 |  | Handcuffs or Kisses | לודיארד | במאי ג'ורג' ארצ'נבוד (אנ') |
| 1923 |  | The White Sister | קפטן ג'ובני סבריני | במאי הנרי קינג (אנ') |
| 1923 |  | The Eternal City | ניצב | במאי ג'ורג' פיצמוריס (אנ') |
| 1924 |  | Twenty Dollars a Week | צ'סטר ריבס | במאי Hamon F. Weight |
| 1924 |  | Tarnish | אמט קאר | במאי ג'ורג' פיצמוריס |
| 1924 |  | Her Night of Romance | פול מנפורד | במאי סידני פרנקלין (אנ') |
| 1924 | רומולה | Romola | קרלו בוצ'ליני | במאי הנרי קינג |
| 1925 |  | A Thief in Paradise | מוריס בלייק | במאי ג'ורג' פיצמוריס |
| 1925 |  | His Supreme Moment | ג'ון דאגלס | במאי ג'ורג' פיצמוריס |
| 1925 |  | The Sporting Venus | דונלד מקאלן | במאי מרשל ניילן (אנ') |
| 1925 |  | Her Sister from Paris | ג'וזף ויירינגר | במאי סידני פרנקלין |
| 1925 |  | The Dark Angel | קפטן אלן טרנט | במאי ג'ורג' פיצמוריס |
| 1925 |  | Stella Dallas | סטיבן דאלאס | במאי הנרי קינג |
| 1925 | מניפתה של ליידי וינדרמיר | Lady Windermere's Fan | לורד דרלינטון | במאי ארנסט לוביטש |
| 1926 | קיקי | Kiki | ויקטור רנאל | במאי קלרנס בראון (אנ') |
| 1926 | בו ג'סט | Beau Geste | מייקל "בו" ג'סט | במאי הרברט ברנון (אנ') |
| 1926 |  | The Winning of Barbara Worth | וילארד הולמס | במאי הנרי קינג |
| 1927 |  | The Night of Love | מונטרו | במאי ג'ורג' פיצמוריס |
| 1927 |  | The Magic Flame | טיטו הליצן | במאי הנרי קינג |
| 1928 |  | Two Lovers | מארק ואן רייק | במאי פרנק ניבלו (אנ') |
| 1929 |  | The Rescue | טום לינגרד | במאי הרברט ברנון |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1929 | בולדוג דראמונד | Bulldog Drummond | קפטן יו "בולדוג" דראמונד | מועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר |
| 1929 |  | Condemned | מישל | מועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר |
| 1930 |  | Raffles | ראפלס |  |
| 1930 |  | The Devil to Pay! | וילי הייל | במאי ג'ורג' פיצמוריס |
| 1931 |  | The Unholy Garden | ברינגטון האנט | במאי ג'ורג' פיצמוריס |
| 1931 |  | Arrowsmith | ד"ר מרטין ארוסמית' | במאי ג'ון פורד |
| 1932 |  | Cynara | ג'ים וורלוק | במאי קינג וידור (אנ') |
| 1933 |  | The Masquerader | סר ג'ון צ'ילקוט | במאי ריצ'רד וולאס (אנ') |
| 1934 |  | Bulldog Drummond Strikes Back | קפטן יו "בולדוג" דראמונד | במאי רוי דל רות' (אנ') |
| 1935 |  | Clive of India | רוברט קלייב | במאי ריצ'רד בולסלבסקי (אנ') |
| 1935 |  | The Man Who Broke the Bank at Monte Carlo | פול גיילארד | במאי סטיבן רוברטס (אנ') |
| 1935 | בין שתי ערים | A Tale of Two Cities | סידני קרטון | במאי ג'ק קונוויי |
| 1936 | תחת שני דגלים | Under Two Flags | סרג'נט ויקטור | במאי פרנק לויד |
| 1937 | האופק האבוד | Lost Horizon | רוברט קונוויי | במאי פרנק קפרה |
| 1937 | השבוי מזנדה | The Prisoner of Zenda | מייג'ור רודולף רסנדיל | במאי ג'ון קרומוול (אנ') |
| 1938 | אילו הייתי מלך | If I Were King | פרנסואה ויון | במאי פרנק לויד |
| 1939 | האור שכבה | The Light That Failed | דיק הלדר | במאי ויליאם ולמן |

| 1940 |  | Lucky Partners | דייוויד גרנט | במאי לואיס מיילסטון |
| 1941 |  | My Life with Caroline | אנתוני מייסון | במאי לואיס מיילסטון |
| 1942 | שיחת העיר | The Talk of the Town | פרופ' מייקל לייטקפ | במאי ג'ורג' סטיבנס |
| 1942 | קציר הגורל | Random Harvest | צ'ארלס רייניאר | במאי מרווין לרוי |
| 1944 | קיסמט | Kismet | חאפז | טכניקולור |
| 1947 | ג'ורג' אפלי המנוח | The Late George Apley | ג'ורג' אפלי | במאי ג'וזף ל. מנקייביץ' |
| 1947 | חיים כפולים | A Double Life | אנתוני ג'ון | במאי ג'ורג' קיוקור פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה |
| 1950 |  | Champagne for Caesar | בורוגרד בוטומלי |  |
| 1956 | מסביב לעולם בשמונים יום | Around the World in 80 Days |  | במאי מייקל אנדרסון |
| 1957 | תולדות האנושות | The Story of Mankind |  | טכניקולור |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1952 |  | Four Star Playhouse | ג'נטלמן | בפרק "The Lost Silk Hat" |
| 1953 |  | The 25th Annual Academy Awards | בתפקיד עצמו | מגיש פרס לשחקנית הטובה ביותר |
| 1953 |  | Four Star Playhouse | ג'ון קמרון | בפרק "The Man Who Walked Out on Himself" |
| 1953 |  | Four Star Playhouse | ד"ר מתיו בוסנקן | בפרק "Ladies in His Mind" |
| 1954 |  | Four Star Playhouse | סומרסט מוהם | בפרק "A String of Beads" |
| 1954–1955 |  | The Halls of Ivy | ד"ר ויליאם טוד האנטר | סיטקום |
| 1956 | סטודיו 57 | Studio 57 | צייר | בפרק "Perfect Likeness" |
| 1956 |  | The Jack Benny Program | בתפקיד עצמו | בפרק "The Mistaken Dinner Invitation" |
| 1957 | תיאטרון ג'נרל אלקטריק | General Electric Theater | מר גרהאם | בפרק "The Chess Game" |
פרסים

קולמן היה מועמד שלוש פעמים לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. בטקס השלישי של פרסי האוסקר היה מועמד עבור שני סרטים "בולדוג דראמונד" ו-"Condemned". ב-1942 היה מועמד לפרס על הסרט "קציר הגורל". ב-1947 זכה בפרס על הופעתו בסרט "חיים כפולים". בסרט הוא שיחק בדמות אנתוני ג'ון שחקן שמגלם את אותלו ומתחיל להזדהות עם הדמות. עוד זכה קולמן בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר על הופעתו ב"חיים כפולים". ב-2002 נמכר פסלון האוסקר של קולמן במכירה פומבית בכריסטי'ס עבור 174,500 דולר.
קולמן קיבל את פרס ג'ורג' איסטמן מטעם "בית ג'ורג' איסטמן" על תרומתו הייחודית לאמנות הקולנוע.
לקולמן שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד שבלוס אנג'לס האחד על הופעותיו בקולנוע והשני על הופעותיו בטלוויזיה.
רכס אוון (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק ברכס באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס סנטינל 
 קואורדינטות:  79°50′00″S 84°50′00″W﻿ / ﻿79.8333°S 84.8333°W﻿ / -79.8333; -84.8333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס אוון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס אוון
 
רכס אוֹוֶן (באנגלית: Owen Ridge) הוא רכס גבוה וסלעי הנמצא בקצה הדרום מערבי של רכס סנטינל בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה

שיא גובהו של הרכס הוא 3,200 מטרים מעל פני הים (בהר סטריבינג).
אורכו של הרכס 41 קילומטרים.
הרכס משתרע בין פסגת קארנארה לכיוון דרום מזרח עד פינת בוורס. ברכס נמצאים הר סאות'ויק ופסגת לישנס.
גאוגרפיה > אתרים ברכס

ברכס נמצאים:
| רכס אוון |
| --- | --- | --- |
| הרים | הר אינדרביצן • הר אלן • פסגת ארסלה • פינת בוורס • פסגת לישנס • פסגת מודרן • הר סאות'וויק • פסגת סטיקל • הר סטרייבינג • פסגת פריסטרה • פסגת קארנארה • פסגת קרושה |  |
| מעברי הרים | מעבר קאסילאג |  |
| קרחונים | קרחון בולגראד • קרחון ברוק • קרחון סירמה |  |
היסטוריה > גילוי הרכס

הרכס מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית באמצעות סקרים על הקרקע, ותצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1957.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, בשנת 1974.
הרכס נקרא על שם תומאס ב. אוון (Thomas B. Owen) שהיה משנה למנהל התוכנית הלאומית והבינלאומית של הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  הפרסום הרשמי של הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים
| גבעות פלאוורז |
| --- | --- | --- |
| עמקים | עמק סיקרה |  |
| רכסים | רודס |  |
| הרים | גובש • דיקי |  |
| מצוקים | נקודת אורבן |  |
| קרחונים | קרחון דייטר • קרחון האנסן • קרחון ואלוגה • הדום הקרח לארדיה |  |
| זרמי קרח | זרם הקרח רטפורד |  |
| רכס אוון |
| --- | --- | --- |
| הרים | הר אינדרביצן • הר אלן • פסגת ארסלה • פינת בוורס • פסגת לישנס • פסגת מודרן • הר סאות'וויק • פסגת סטיקל • הר סטרייבינג • פסגת פריסטרה • פסגת קארנארה • פסגת קרושה |  |
| מעברי הרים | מעבר קאסילאג |  |
| קרחונים | קרחון בולגראד • קרחון ברוק • קרחון סירמה |  |
| רמת פטוואר |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | רכס מאונטנוויו |  |
| הרים | פסגת באגרה • הר לאנדולט • פסגת לונג • הר לאנדולט • הר מאלן • פסגת מאלקוך • פסגת מארזה • פסגת מילר • פסגת ראסט • פרוז'ין |  |
| מעברי הרים | מעבר קאסילאג |  |
| קרחונים | קרחון גאבארה • קרחון דיבידיאדובו • קרחון האדמן • קרחון וסבכר • קרחון קארי • קרחון קורניקר • קרחון ראזבוינה • קרחון תומאס |  |
| רכס ורגאבה |
| --- | --- | --- |
| הרים | הר וולדרון • מצוק סיפיי • פסגת פאראנגאליצה • פסגת קושלה |  |
| מעברי הרים | מעבר מנולה |  |
| קרחונים | קרחון אוריזארי • קרחון בריסאד • קרחון דייטר • קרחון הנסן |  |
| אתרים נוספים ברכס סנטינל |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | רכס אפרלי |  |
| הרים | פסגת ארזוס • הר ברסקין • הר טיירי • הר קראדוק • מסיב קראדוק |  |
| מעברי הרים | מעבר דברן • אוכף פודגורה • אוכף פונור • אוכף פרוגלד |  |
| נונאטאקים | בידנוס |  |
| מצוקים | מצוק ויליס |  |
| קרחונים | קרחון דלה פיה • קרחון דרמה • קרחון הינקלי • קרחון צ'רבלאטי |  |
שיעור תשואה פנימי

בתחום המימון, שיעור התשואה הפנימי (באנגלית: Internal rate of return, ובר"ת IRR) או שת"פ של זרם מזומנים הוא שיעור ההיוון אשר מאפס את הערך הנוכחי הנקי של אותו זרם.
שיעור התשואה הפנימי יכול לשמש כמדד לבחינת כדאיות ביצוע השקעות. המדד מצביע על יעילותה ואיכותה של השקעה ספציפית, לעומת ערך נוכחי נקי (ענ"ן, NPV) המצביע על ערכה וגודלה. השקעה תיחשב להשקעה טובה מרעותה, אם שיעור התשואה הפנימי שלה גבוה משיעור התשואה הפנימי של ההשקעה האלטרנטיבית בעלת סיכון זהה. מכאן שאת שיעור התשואה הפנימי יש להשוות לכל אלטרנטיבה השקעתית בתוספת פרמיית סיכון מתאימה.
באופן כללי, אם שיעור התשואה הפנימי של פרויקט השקעה טיפוסי גבוה ממחיר ההון המשוקלל של החברה, הרי שביצוע הפרויקט יעלה את ערך החברה.
בהשקעה באיגרות חוב, שיעור התשואה הפנימי לרוכשים במחיר השוק מכונה גם תשואה לפדיון. במקרה של איגרות חוב חסרות סיכון, שיעור התשואה הפנימי יהיה  ממוצע משוקלל של הריביות החזויות במהלך תקופת ההשקעה.
אופן החישוב

שיעור התשואה הפנימי הוא שיעור הריבית המתקיים כאשר הערך הנוכחי הנקי של השקעה הוא אפס. שיעור התשואה הפנימי ( r) מתקבל איפוא על ידי המשוואה הבאה:
כאשר  CF_{t} מייצג את תזרים המזומנים בתקופה  t.
לדוגמה, אם ידוע כי בהשקעה מסוימת יש להשקיע מאה שקלים, וכי התמורה הצפויה להתקבל ממנה מדי שנה היא כדלקמן:
| שנה |  | תזרים המזומנים |
| --- | --- | --- |
| 0 | השקעה | 100- |
| 1 | תקבול | 40 |
| 2 | תקבול | 59 |
| 3 | תקבול | 55 |
| 4 | תקבול | 20 |
אזי ניתן לומר כי ערכו של שיעור הריבית שתאפס את תזרים המזומנים הנ"ל היא:
ומכאן ששיעור התשואה הפנימי של השקעה זו היא:  r\approx 28.57\%
לעיתים קרובות, חישוב הערך של r איננו ניתן להסקה על ידי חישוב ישיר אלא דורש אנליזה נומרית או שיטות גרפיות.
בעיות העולות מהשימוש בשיעור התשואה הפנימי

המדד משמש לקביעת כדאיות השקעה של פרויקט יחיד, ואילו דירוג פרויקטים שונים באמצעות שיעור התשואה הפנימי שלהם אינו מרמז על עדיפותו של פרויקט אחד על פרויקט אחר.
כאשר ההשקעה הראשונית של פרויקט כלשהו גבוהה מההשקעה הראשונית בפרויקט חלופי אחר, ייתכן ששיעור התשואה הפנימי (שיעור התשואה הצפוי) של הפרויקט הראשון נמוך לעומת האחר.
בעיה נוספת היא הסכנה מקבלת מספר ערכים שונים של IRR, תופעה שנקראת כפילות IRR. תופעה זו מתרחשת כאשר יש יותר מהחלפת סימן אחת בתזרים המזומנים.
הערות שוליים

↑  בהתחשב בעובדה שהריבית במשק היא ריבית משתנה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רשימת המנוני רוסיה

ההמנון הלאומי של רוסיה עבר הרבה שינויים לאורך ההיסטוריה כאשר כל מנהיג שעמד בראש המדינה ניסה להתאימו לרוח התקופה ובהתאם להשקפת עולמו, החל מהצאר הרוסי, דרך סטלין, ועד ולדימיר פוטין.
היסטוריית המנונים הלאומים של רוסיה, ברית המועצות והפדרציה הרוסית

1791–1816 – תנו לרעם הניצחון להישמע
1816–1833 – תפילת הרוסים
1833–1917 – האל, נצור הצאר
1917–1918 – מצעד הפועלים
1922–1944 – האינטרנציונל
1944–1992 – המנון ברית המועצות ("גימן סובייטסקובו סויוזה")
1991–2000 – השיר הפטריוטי (פטריוטיצ'סקאיה פסניה)
2001 ואילך – המנון הפדרציה הרוסית ("גימן רוסיסקוי פדרציאי")
ראו גם

דגל רוסיה
סמל רוסיה
המנון רוסיה
שואת יהודי ברית המועצות

השואה בברית המועצות מתייחסת לרדיפת היהודים כחלק מהשואה במלחמת העולם השנייה.
מונח זה עשוי להתייחס לאחד מהערכים הבאים:
השואה ברוסיה
השואה בבלארוס
השואה באוקראינה
השואה בטרנסניסטריה
מונח זה עשוי להתייחס גם לשואה במדינות הבלטיות שסופחו על ידי ברית המועצות לפני המלחמה:
השואה בלטביה
השואה בליטא
השואה באסטוניה
שדים (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  פיודור דוסטויבסקי 
 שפת המקור:  רוסית 
 סוגה:  רומן 
 מקום התרחשות:  האימפריה הרוסית 
 תקופת התרחשות:  1869, September 1869 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  האימפריה הרוסית 
 תאריך הוצאה:  1871 
 סדרה
 ספר קודם:  הבעל הנצחי 
 הספר הבא:  Bobok 
 
"שדים" (ברוסית: Бесы) הוא רומן משנת 1872 שנכתב על ידי הסופר הרוסי פיודור דוסטויבסקי. הרומן עוסק בפעילות המהפכנית המחתרתית ברוסיה בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-19. דוסטויבסקי מציג ברומן את מגוון הדעות והאידאולוגיות המודרניות שפשטו ברוסיה באותה התקופה, בין היתר בהשפעת גורמים מהפכניים במדינות המערב, ואת חוסר היכולת של השלטון הקיים להתמודד עם הרוחות החדשות.
שמו של הרומן מתייחס לסיפור המופיע בברית החדשה. בסיפור פוגש ישו באדם אחוז דיבוק, ומגרש את השדים שאחזו בו לתוך עדר חזירים הרועה בסמוך (הבשורה על פי לוקאס, פרק ח', 37-32). הקטע עצמו מופיע כאפיגרף לרומן וגם במסגרת העלילה עצמה.
תוכן

עלילת הרומן מתרחשת באזור פרובנציאלי ברוסיה, ונסובה על שני צירים מרכזיים - האנרכיסט ניקולאי סטאברוגין והמהפכן הצעיר פיוטר ורכובינסקי. אמו של סטאברוגין, וארוארה פטרובנה, היא אצילה קרתנית, אלמנתו של גנרל משנה. וארוארה היא ידידה ותיקה ופטרונית של סטפאן טרופימוביץ' ורכובינסקי, אביו של פיוטר ומי ששימש חונך של ניקולאי.
סטאברוגין, דמות קודרת, שכלתנית ולכאורה מעבר לעקרונות של טוב ומוסר, נתפס על ידי ורכובינסקי כמי שמסוגל לעמוד בראש תנועה מהפכנית שתפיל בסופו של דבר את הממשל ברוסיה. ורכובינסקי עצמו, שמגיע לאזור על מנת לעורר התקוממויות ואי סדר, אוסף סביבו חבורה של קושרים, בהם איש צבא לשעבר, פקיד פלך מקומי וסוחר יהודי. על מנת להבטיח את נאמנותם ואת המחויבות למטרה, הוא משכנע אותם שעליהם לרצוח חבר לשעבר בקשר שעשוי להלשין עליהם לשלטונות.
רקע היסטורי

דוסטויבסקי החל להרהר בכתיבת רומן הומרי לאחר הופעת מלחמה ושלום של לב טולסטוי, בזמן שישב בגרמניה. בשנת 1869 הוא החל לגבש את התוכנית לרומן, שהיה אמור לכלול חמישה חלקים. ברומן זה ביקש דוסטויבסקי לתאר את קורות חייו של ניהליסט רוסי צעיר, מילדותו ונעוריו, דרך שנות נדודים ארוכות בהן הוא מחליף אמונות ואסכולות דתיות שונות, עד לחזרתו לרוסיה. מלבד "מלחמה ושלום" הושפע דוסטויבסקי גם מרומן של ז'ורז' סאנד בשם ספירידון (Spiridion), שנושאו המרכזי היה "סוציאליזם או נצרות?".
לצורך כתיבת הרומן החליט דוסטויבסקי לחזור לרוסיה, אך לפני נסיעתו, ברגע של משבר, הוא החליט לשרוף את כתבי היד עליהם עבד במשך שלוש השנים שישב באירופה, ובהם "האידיוט", "הבעל הנצחי" ואת הפרקים הראשונים של "שדים", מתוך חשש שמשטרת הגבולות תמצא אותם ותעצור אותו ואת אשתו. עם זאת, אנה גריגורבינה, אשתו של דוסטויבסקי, הצליחה להציל כמה מפנקסי הרשימות עבור "שדים".
בסופו של דבר ביסס דוסטויבסקי את הרומן על רצח אמיתי שאירע בשנת 1869. קורבן הרצח היה הסטודנט איוואן איוואנוב, חבר בתנועה מהפכנית סוציאליסטית בשם "נקמת העם" שביקש להפסיק את פעילותו המהפכנית. האחראי לרצח היה ראש התנועה, מהפכן רוסי בשם סרגיי ניצ'אייב, עליו מבוססת דמותו של פיוטר ורכובינסקי הצעיר. את דמותו של ניקולאי סטאברוגין, שהייתה אמורה לעמוד במרכז הרומן המקורי, ביסס דוסטויבסקי על האנרכיסט הרוסי מיכאיל באקונין. באקונין היה מקורבו של ניצ'אייב, והשניים אף שיתפו פעולה בחיבור המסמך "קטכיזם של מהפכן", שהכיל הנחיות וכללים לביצוע מהפכה ברוסיה.
הערות שוליים

↑  "להולדת הרומן שדים", מאת עזרא זוסמן. מופיע בסוף "שדים", הוצאת עם עובד, 1974
↑  The Theme of Demons, by Bob Moraley
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007592412405171  BNE: XX1953426  BnF: cb11943406k (data)  GND: 4135522-2  LCCN: n2002043924  SUDOC: 027379671  VIAF: 179962552   WorldCat (עם VIAF): 179962552
שדי ים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  דרמה המשכית / מתח / פעולה
 ארץ מקור:  רוסיה רוסיה
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  15
 מספר פרקים:  384
 הפקה
 חברת הפקה:  Gamma Production NTV Kino
 שידור
 רשת שידור:  NTV
 תקופת שידור מקורית:  2005–הווה
 
שדי ים (ברוסית: Морские дьяволы) היא סדרת דרמה המשכית רוסית, שהופקה עבור רשת NTV ברוסיה ומגוללת את קורותיה של יחידת מודיעין המבצעת משימות איסוף מודיעין עבור מינהל הביון של המטה הכללי של הצי הרוסי. הסדרה רצה במשך 15 עונות מאז 2005. עונתה ה-15 עלתה בנובמבר 2021.
הסדרה הוקדשה לכוחות המיוחדים הימיים של הצי הרוסי. חלק מהאירועים המתוארים מבוססים על מבצעים אמיתיים כאשר כל השמות וכינויי הקרב הם בדויים.
עלילה

הסדרה עוסקת ביחידה מיוחדת ללוחמה בטרור, שחיינים וצוללנים ביחידת הקומנדו הימי של הצי הרוסי. משימות היחידה הן למנוע כל פעולה ואירוע שיש בהם איום מפורש או סמוי על ביטחון המדינה. הם חיילי כוחות מיוחדים. הם מכונים "שדי ים", אף על פי שבצדק הם יכולים להיחשב ללוחמים בשלוש חזיתות: הם פועלים ביבשה, במים ובאוויר. לכל אחד מהם אופי משלו וגורל משלו, אך כל אחד נחוש למלא את חובתו המקצועית, ללא קשר לסיכון. המושגים "אחווה", "ידידות", "כבוד הקצין" אינם רק מושג עבורם, אלא דבר שהם מעריכים ושעבורו הם מוכנים להקריב את חייהם.