stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2022 בגביע ליברטדורס
שלב הבתים > בית ד'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | קבוצה | מ | נ | ת | ה | שז | שח | הש | נק' | העפלה |  | אתלטיקו | טולימה | אינדפנדיינטה | אמריקה |
| 1 | ברזיל אתלטיקו מיניירו | 6 | 3 | 2 | 1 | 10 | 6 | 4+ | 11 | שמינית הגמר |  | — | 1–2 | 3–1 | 1–1 |
| 2 | קולומביה דפורטס טולימה | 6 | 3 | 2 | 1 | 10 | 9 | 1+ | 11 | שמינית הגמר |  | 0–2 | — | 1–0 | 2–2 |
| 3 | אקוודור אינדפנדיינטה דל ואיה | 6 | 2 | 2 | 2 | 9 | 7 | 2+ | 8 | גביע סודאמריקנה |  | 1–1 | 2–2 | — | 3–0 |
| 4 | ברזיל אמריקה מיניירו | 6 | 0 | 2 | 4 | 6 | 13 | 7− | 2 |  |  | 1–2 | 2–3 | 0–2 | — |
שלב הבתים > בית ה'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | קבוצה | מ | נ | ת | ה | שז | שח | הש | נק' | העפלה |  | בוקה | קורינתיאנס | קאלי | אולווייס רדי |
| 1 | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | 6 | 3 | 1 | 2 | 5 | 5 | 0 | 10 | שמינית הגמר |  | — | 1–1 | 1–0 | 2–0 |
| 2 | ברזיל קורינתיאנס | 6 | 2 | 3 | 1 | 5 | 4 | 1+ | 9 | שמינית הגמר |  | 2–0 | — | 1–0 | 1–1 |
| 3 | קולומביה דפורטיבו קאלי | 6 | 2 | 2 | 2 | 7 | 4 | 3+ | 8 | גביע סודאמריקנה |  | 2–0 | 0–0 | — | 3–0 |
| 4 | בוליביה אולווייס רדי | 6 | 1 | 2 | 3 | 5 | 9 | 4− | 5 |  |  | 0–1 | 2–0 | 2–2 | — |
שלב הבתים > בית ו'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | קבוצה | מ | נ | ת | ה | שז | שח | הש | נק' | העפלה |  | ריבר פלייט | פורטלזה | קולו-קולו | אליאנסה |
| 1 | ארגנטינה ריבר פלייט | 6 | 5 | 1 | 0 | 18 | 3 | 15+ | 16 | שמינית הגמר |  | — | 2–0 | 4–0 | 8–1 |
| 2 | ברזיל פורטלזה | 6 | 3 | 1 | 2 | 10 | 9 | 1+ | 10 | שמינית הגמר |  | 1–1 | — | 1–2 | 2–1 |
| 3 | צ'ילה קולו-קולו | 6 | 2 | 1 | 3 | 9 | 13 | 4− | 7 | גביע סודאמריקנה |  | 1–2 | 3–4 | — | 2–1 |
| 4 | פרו אליאנסה לימה | 6 | 0 | 1 | 5 | 4 | 16 | 12− | 1 |  |  | 0–1 | 0–2 | 1–1 | — |
שלב הבתים > בית ז'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | קבוצה | מ | נ | ת | ה | שז | שח | הש | נק' | העפלה |  | קולון | סרו פורטניו | אולימפיה | פניארול |
| 1 | ארגנטינה אתלטיקו קולון | 6 | 3 | 1 | 2 | 8 | 8 | 0 | 10 | שמינית הגמר |  | — | 2–1 | 2–1 | 2–1 |
| 2 | פרגוואי סרו פורטניו | 6 | 2 | 2 | 2 | 5 | 4 | 1+ | 8 | שמינית הגמר |  | 3–1 | — | 0–1 | 1–0 |
| 3 | פרגוואי קלוב אולימפיה | 6 | 2 | 2 | 2 | 4 | 4 | 0 | 8 | גביע סודאמריקנה |  | 0–0 | 0–0 | — | 1–0 |
| 4 | אורוגוואי פניארול | 6 | 2 | 1 | 3 | 5 | 6 | 1− | 7 |  |  | 2–1 | 0–0 | 2–1 | — |
שלב הבתים > בית ח'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | קבוצה | מ | נ | ת | ה | שז | שח | הש | נק' | העפלה |  | פלמנגו | טאז'רס | קאתוליקה | קריסטל |
| 1 | ברזיל פלמנגו | 6 | 5 | 1 | 0 | 15 | 6 | 9+ | 16 | שמינית הגמר |  | — | 3–1 | 3–0 | 2–1 |
| 2 | ארגנטינה טאז'רס | 6 | 3 | 2 | 1 | 6 | 5 | 1+ | 11 | שמינית הגמר |  | 2–2 | — | 1–0 | 1–0 |
| 3 | צ'ילה אוניברסידד קאתוליקה | 6 | 1 | 1 | 4 | 5 | 10 | 5− | 4 | גביע סודאמריקנה |  | 2–3 | 0–1 | — | 2–1 |
| 4 | פרו ספורטינג קריסטל | 6 | 0 | 2 | 4 | 3 | 8 | 5− | 2 |  |  | 0–2 | 0–0 | 1–1 | — |
שלב הנוקאאוט

בשלב זה הקבוצות משחקות במשחקי הדחה, כאשר כל התמודדות מוכרעת בשני מפגשים בשיטת בית-חוץ, כאשר הקבוצה המדורגת מארחת את המשחק השני. המנצחת בסיכום שני המשחקים מעפילה לשלב הבא, שוויון יוכרע באמצעות דו-קרב בעיטות עונשין (ללא הארכה או שערי חוץ). הגמר ייערך במשחק בודד באצטדיון נייטרלי כאשר הקבוצה המדורגת תוגדר כמארחת לצרכים מנהליים. שוויון לאחר 90 דקות יוכרע בהארכה, ושוויון לאחריה יוכרע באמצעות דו-קרב בעיטות עונשין.
שלב הנוקאאוט > קבוצות שהעפילו

שתי הקבוצות שסיימו בשתי המקומות הראשונים בכל בית, עלו לשמינית הגמר.
| בית | מקום ראשון | מקום שני |
| --- | --- | --- |
| א' | ברזיל פלמיירס | אקוודור אמלק |
| ב' | פרגוואי ליברטד | ברזיל אתלטיקו פרנאאנסה |
| ג' | ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה | ארגנטינה ולס סארספילד |
| ד' | ברזיל אתלטיקו מיניירו | קולומביה דפורטס טולימה |
| ה' | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | ברזיל קורינתיאנס |
| ו' | ארגנטינה ריבר פלייט | ברזיל פורטלזה |
| ז' | ארגנטינה אתלטיקו קולון | פרגוואי סרו פורטניו |
| ח' | ברזיל פלמנגו | ארגנטינה טאז'רס |
שלב הנוקאאוט > דירוג

החל משלב שמינית הגמר, הקבוצות מדורגות לפי הישגיהן בשלב הבתים, כאשר הקבוצות שסיימו במקום הראשון מדורגות 1–8 (דרג 1), והקבוצות שסיימו במקום השני מדורגות 9–16 (דרג 2).
| דירוג | בית | קבוצה | מ | נ | ת | ה | שז | שח | הש | נק' | דרג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | א' | ברזיל פלמיירס | 6 | 6 | 0 | 0 | 25 | 3 | 22+ | 18 | דרג 1 |
| 2 | ו' | ארגנטינה ריבר פלייט | 6 | 5 | 1 | 0 | 18 | 3 | 15+ | 16 | דרג 1 |
| 3 | ח' | ברזיל פלמנגו | 6 | 5 | 1 | 0 | 15 | 6 | 9+ | 16 | דרג 1 |
| 4 | ג' | ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה | 6 | 4 | 1 | 1 | 8 | 5 | 3+ | 13 | דרג 1 |
| 5 | ד' | ברזיל אתלטיקו מיניירו | 6 | 3 | 2 | 1 | 10 | 6 | 4+ | 11 | דרג 1 |
| 6 | ב' | פרגוואי ליברטד | 6 | 3 | 1 | 2 | 8 | 6 | 2+ | 10 | דרג 1 |
| 7 | ז' | ארגנטינה אתלטיקו קולון | 6 | 3 | 1 | 2 | 8 | 8 | 0 | 10 | דרג 1 |
| 8 | ה' | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | 6 | 3 | 1 | 2 | 5 | 5 | 0 | 10 | דרג 1 |
| 9 | ד' | קולומביה דפורטס טולימה | 6 | 3 | 2 | 1 | 10 | 9 | 1+ | 11 | דרג 2 |
| 10 | ח' | ארגנטינה טאז'רס | 6 | 3 | 2 | 1 | 6 | 5 | 1+ | 11 | דרג 2 |
| 11 | ו' | ברזיל פורטלזה | 6 | 3 | 1 | 2 | 10 | 9 | 1+ | 10 | דרג 2 |
| 12 | ב' | ברזיל אתלטיקו פרנאאנסה | 6 | 3 | 1 | 2 | 8 | 7 | 1+ | 10 | דרג 2 |
| 13 | ה' | ברזיל קורינתיאנס | 6 | 2 | 3 | 1 | 5 | 4 | 1+ | 9 | דרג 2 |
| 14 | א' | אקוודור אמלק | 6 | 2 | 2 | 2 | 14 | 7 | 7+ | 8 | דרג 2 |
| 15 | ג' | ארגנטינה ולס סארספילד | 6 | 2 | 2 | 2 | 12 | 11 | 1+ | 8 | דרג 2 |
| 16 | ז' | פרגוואי סרו פורטניו | 6 | 2 | 2 | 2 | 5 | 4 | 1+ | 8 | דרג 2 |
שלב הנוקאאוט > שמינית הגמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ברזיל אתלטיקו פרנאאנסה | 3–2 | פרגוואי ליברטד | 2–1 | 1–1 |
| קולומביה דפורטס טולימה | 1–8 | ברזיל פלמנגו | 0–1 | 1–7 |
| ארגנטינה ולס סארספילד | 1–0 | ארגנטינה ריבר פלייט | 1–0 | 0–0 |
| אקוודור אמלק | 1–2 | ברזיל אתלטיקו מיניירו | 1–1 | 0–1 |
| פרגוואי סרו פורטניו | 0–8 | ברזיל פלמיירס | 0–3 | 0–5 |
| ארגנטינה טאז'רס | 3–1 | ארגנטינה אתלטיקו קולון | 1–1 | 2–0 |
| ברזיל קורינתיאנס | 0–0 (6–5 פ) | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | 0–0 | 0–0 |
| ברזיל פורטלזה | 8 | ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה | 1–1 | 0–3 |
שלב הנוקאאוט > רבע הגמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ברזיל אתלטיקו פרנאאנסה | 1–0 | ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה | 0–0 | 1–0 |
| ברזיל קורינתיאנס | 0–3 | ברזיל פלמנגו | 0–2 | 0–1 |
| ארגנטינה ולס סארספילד | 4–2 | ארגנטינה טאז'רס | 3–2 | 1–0 |
| ברזיל אתלטיקו מיניירו | 2–2 (5–6 פ) | ברזיל פלמיירס | 2–2 | 0–0 |
שלב הנוקאאוט > חצי הגמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ברזיל אתלטיקו פרנאאנסה | 1 | ברזיל פלמיירס | 1–0 | 6 בספטמבר |
| ארגנטינה ולס סארספילד | 2 | ברזיל פלמנגו | 0–4 | 7 בספטמבר |
שלב הנוקאאוט > הגמר

הגמר נערך ב-29 באוקטובר 2022 באצטדיון מונומנטל איסידרו רומרו קרבו שבגואיאקיל, אקוודור.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 באוקטובר 2022   16:00 UTC−5 | ברזיל פלמנגו | 0:1 | ברזיל אתלטיקו פרנאאנסה | אצטדיון מונומנטל איסידרו רומרו קרבו, גואיאקיל, אקוודור |
| 29 באוקטובר 2022   16:00 UTC−5 |   |  |   | אצטדיון מונומנטל איסידרו רומרו קרבו, גואיאקיל, אקוודור |
סטטיסטיקה > מלכי השערים

מעודכן ל-1 בנובמבר 2022.
| דירוג | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברזיל פדרו | ברזיל פלמנגו | 12 |
| 2 | ארגנטינה לוקאס ג׳אנסון | ארגנטינה ולס סארספילד | 7 |
| 2 | ברזיל רפאל נבארו | ברזיל פלמיירס | 7 |
| 2 | ברזיל רוני | ברזיל פלמיירס | 7 |
| 5 | ארגנטינה חוליאן אלברס | ארגנטינה ריבר פלייט | 6 |
| 5 | אורוגוואי סבסטיאן רודריגס | אקוודור אמלק | 6 |
| 5 | ברזיל רפאל וייגה | ברזיל פלמיירס | 6 |
| 5 | ברזיל גבריאל ברבוסה | ברזיל פלמנגו | 6 |
| 9 | ברזיל האלק | ברזיל אתלטיקו מיניירו | 5 |
| 9 | אקוודור ג'וניור סורנוזה | אקוודור אינדפנדיינטה דל ואיה | 5 |
ראו גם

עונת 2022 בגביע סודאמריקנה
הערות שוליים

↑  Montevideo será la sede de las finales únicas de la CONMEBOL, CONMEBOL.com, ‏13 May 2021
↑  South America scraps away-goals rule for club competitions, Yahoo News, ‏25 November 2021
↑  Calendario 2022: CONMEBOL Libertadores, CONMEBOL Sudamericana y la CONMEBOL Recopa, CONMEBOL.com, ‏16 באוגוסט 2021
↑  CALENDÁRIO 2022: CONMEBOL Libertadores - CONMEBOL Sudamericana - RECOPA, CONMEBOL.com, ‏16 באוגוסט 2021
↑  Pautas para los sorteos de la CONMEBOL Libertadores y la CONMEBOL Sudamericana 2022, CONMEBOL.com, ‏17 בדצמבר 2021 (בספרדית)
↑  Manual de Clubes / Reglamento CONMEBOL Libertadores 2022, CONMEBOL.com
פרס סזאר

| --- | --- |

 תיאור:  פרס האקדמיה הצרפתית לקולנוע
 מדינה:  צרפת 
 הגוף המעניק:  האקדמיה הצרפתית לאמנויות הקולנוע 
 תקופת הפרס:  1976–הווה (כ־48 שנים) 
 נקרא על שם:  סזאר בלדסיני
 www.academie-cinema.org
 
פרס סזאר (בצרפתית: César du cinéma) הוא פרס האקדמיה הצרפתית לקולנוע (Académie des Arts et Techniques du Cinéma), והוא המקבילה הצרפתית לפרס האוסקר האמריקאי.
היסטוריה

הפרס מוענק החל משנת 1976. טקס חלוקת הפרס נערך מדי פברואר ב-Théâtre du Châtelet בפריז. בטקס הראשון חולקו 13 פרסים ונכון ל-2021, ישנם 22 פרסים. הזוכים נבחרים על ידי 4,000 אנשי מקצוע בשתים עשרה קטגוריות באקדמיה הצרפתית (בדומה לפרס האוסקר). חברי האקדמיה מצביעים פעמיים: פעם אחת בשביל לבחור את המועמדים ובהצבעה השנייה בוחרת את הזוכים.
הפרס קרוי על שם הפסל הצרפתי סזאר באלדאצ'יני (César Baldaccini), אשר פסלוניו מוענקים כפרס.
הסרט הישראלי הראשון שזכה בפרס הוא "ואלס עם באשיר", שזכה בקטגוריית "הסרט הזר הטוב ביותר" לשנת 2009. בשנת 2006 היה הסרט "ללכת על המים" מועמד בקטגוריה זו, אך לא זכה.
קטגוריות הפרס

רשימת הפרסים המוענקים בטקס: (נכון ל-2021)
פרס סזאר לסרט הטוב ביותר
פרס סזאר לבמאי הטוב ביותר
פרס סזאר לשחקן הטוב ביותר
פרס סזאר לשחקן משנה הטוב ביותר
פרס סזאר לשחקן המבטיח ביותר
פרס סזאר לשחקנית הטובה ביותר
פרס סזאר לשחקנית המשנה הטובה ביותר
פרס סזאר לשחקנית המבטיחה ביותר
פרס סזאר לתסריט המעובד הטוב ביותר
פרס סזאר לתסריט הטוב ביותר
פרס סזאר לסרט הבכורה הטוב ביותר
פרס סזאר לסרט הזר הטוב ביותר
פרס סזאר לסרט האנימציה הטוב ביותר (באורך מלא/קצר)
פרס סזאר לסרט התיעודי הטוב ביותר
פרס סזאר לסרט הקצר הטוב ביותר
פרס סזאר לצילום הטוב ביותר
פרס סזאר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר
פרס סזאר לעריכה הטובה ביותר
פרס סזאר לפסקול הטוב ביותר
פרס סזאר לסאונד הטוב ביותר
פרס סזאר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר
פרס סזאר לשם כבוד
קטגוריות בעבר
הסרט הטוב ביותר מהאיחוד האירופי (2002–2004)
הפוסטר הטוב ביותר (1986–1990)
המפיק הטוב ביותר (1995–1996)
התסריט הטוב ביותר (מעובד או מקורי) (1976–2005)
הסרט הטוב ביותר בשפה הצרפתית (1984–1986)
הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר (1977–1991)
סרט האנימציה הקצר הטוב ביותר (1977–1990)
פרס סחרוב לחופש המחשבה

| --- | --- |
 תיאור:  פרס לפועלים עבור זכויות אדם
 מדינה:  האיחוד האירופי, צרפת 
 הגוף המעניק:  הפרלמנט האירופי 
 סכום הזכייה:  50,000 אירו 
 תקופת הפרס:  1988–הווה (כ־36 שנים) 
 נקרא על שם:  אנדריי סחרוב 
 אתר רשמי
 
פרס סחרוב לחופש המחשבה (אנגלית Sakharov Prize for Freedom of Thought) הוא פרס המוענק מדי שנה על ידי הפרלמנט האירופי לאנשים או ארגונים הפועלים למען זכויות האדם וחירותו. הפרס נוסד ב-1988 והוא קרוי על שמו של אנדריי סחרוב, פיזיקאי רוסי, דיסידנט, פעיל זכויות האדם וזוכה פרס נובל לשלום.
הפרס בגובה 50,000 אירו מוענק מדי שנה ב-10 בדצמבר (או בתאריך סמוך לו), המועד בו העצרת הכללית של האומות המאוחדות אימצה את ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם.
הזוכים בפרס

1988 - נלסון מנדלה (דרום אפריקה) ואנטולי מרצ'נקו (ברית המועצות, הוענק לאחר מותו)
1989 - אלכסנדר דובצ'ק (צ'כוסלובקיה)
1990 - אונג סן סו צ'י (מיאנמר)
1991 - אדם דמסי (קוסובו)
1992 - האמהות מכיכר דה מאז'ו (ארגנטינה)
1993 - עיתון "החירות" (Oslobođenje) (בוסניה והרצגובינה)
1994 - טסלימה נאסרין (בנגלדש)
1995 - ליילה זאנה (טורקיה)
1996 - ויי ג'ינגשנג (הרפובליקה העממית של סין)
1997 - סלימה ע'זאלי (אלג'יריה)
1998 - איברהים רוגובה (קוסובו)
1999 - קסננה גוסמאו (מזרח טימור)
2000 - תנועת Basta Ya! (ספרד)
2001 - נורית פלד-אלחנן (ישראל), עיזאת עזוואי (הרשות הפלסטינית), דום זאקריאס קאמוונהו (אנגולה)
2002 - אוסוולדו פאיה (קובה)
2003 - קופי אנאן והאומות המאוחדות
2004 - התאחדות העיתונאים הבלארוסית
2005 - נשים בלבן (Damas de Blanco) (קובה), עיתונאים ללא גבולות, יואה איברהים (ניגריה)
2006 - אלכסנדר מילינקביץ' (בלארוס)
2007 - סלאח מחמוד אוסמאן (סודאן)
2008 - הו ג'יה (הרפובליקה העממית של סין)
2009 - אולג אורלוב, סרגיי קובלב ולודמילה אלכסיואון בשם ארגון ממוריאל (רוסיה)
2010 - גיירמו פריאנס הרננדס (קובה)
2011 - חמישה פעילים בגל המחאות בארצות ערב: מוחמד בועזיזי מתוניסיה, אסמה מפחוז ממצרים, אחמד אל צובייר מלוב, רזאן זיתונה ועלי פראזת מסוריה
2012 - ג'עפר פאנאהי ונסרין סוטודה (איראן)
2013 - מלאלה יוסופזאי (פקיסטן)
2014 - דניס מקווגי (הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו)
2015 - ראיף בדאווי (ערב הסעודית)
2016 - נאדיה מוראד וללאמייה עאג'י בשאר (עיראק) - שתי נשים יזידות שנמלטו משבי המדינה האסלאמית
2017 - האופוזיציה הדמוקרטית בוונצואלה, בראשות לאופולדו לופס
2018 - אולג סנסטוב (אוקראינה)
2019 - אילהאם טוהטי (הרפובליקה העממית של סין)
2020 - האופוזיציה הדמוקרטית בבלארוס (הוזכרו בין היתר סבטלנה טיכאנובסקאיה, סבטלנה אלכסייביץ', מריה קולסניקובה, אולגה קובלקובה, ורניקה טספלקנה)
2021 - אלכסיי נבלני (רוסיה)
2022 - העם אוקראיני על מאבקם בפלישה הרוסית
2023 - מהסא אמיני ותנועת "אישה, חיים, חופש" (איראן)
הערות שוליים

↑  הוכרזו המועמדים הסופיים לזכייה בפרס סחרוב לחופש המחשבה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 2 באוגוסט 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7730470-6  LNB: 000248727  NKC: ph602232
פרעות טריפולי (1945)

אזורי הפרעות
פרעות טריפולי אירעו בנובמבר 1945, על רקע מלחמת העולם השנייה, עליית הלאומיות הערבית בין השאר בלוב, ועל רקע מצב כלכלי מתדרדר. ההיסטוריון שמואל דותן כתב כי הרקע הישיר שלהן, לצד העוינות הקבועה של הרוב המוסלמי כלפי כל מיעוט באשר הוא ובעיקר כלפי היהודים, היו הידיעות על כוונת הבריטים ובעלי בריתם האמריקנים, למצוא פתרון לשאלת ארץ-ישראל. לאות מחאה התחוללו ברחבי העולם הערבי הפגנות נגד 'הצהרת בלפור' שניתנה ב-2 בנובמבר 1917, ובלוב הפכו הפגנות אלו לשורת מעשי אלימות שהגיעו לשיאם ב-6 בנובמבר 1945.
יחידה עברית שהשתייכה לצבא הבריטי ונכחה בלוב בזמן הפרעות, דיווחה לראשי הקהילה שראשי הצבא הבריטי בלוב הסיתו ועודדו את ההתקפה על הקהילה היהודית.
במהלך המהומות פשט המון ערבי מוסת על בתי-כנסת ובתי מסחר ברבעים יהודיים בטריפולי בירת לוב ובסביבותיה, ייתכן גם כהמשך להסתה מצידו של השלטון האיטלקי בלוב בשנים שקדמו לכך, שהיוו רקע גם לשואת יהודי לוב. יש הרואים באירועי נובמבר 1945 חלק משואה זו. בפרעות נרצחו  132 יהודים ומאות נפצעו, בעיקר נשים וילדים. כמו כן שרפו הפורעים תשעה בתי כנסת, והרסו 813 בתי עסק יהודיים. הפרעות נמשכו מ-4 בנובמבר (כ"ח בחשוון תש"ו) עד להתערבות הצבא הבריטי, ששלט בלוב, ב-7 בנובמבר.
פרעות דומות התרחשו גם בערים ובעיירות נוספים בלוב: א-זאווייה, סוק אל-ג'מעה (אנ'), עמרוס, זנזור, תאג'וראא (אנ') ועוד.
הפרעות עוררו זעזוע בקרב הקהילה היהודית בלוב ושמעם הגיע לרחבי העולם היהודי. אירועים דומים התרחשו בלוב ב-1948 וב-1967.
ראו גם

שואת יהודי לוב
פרעות קהיר ואלכסנדריה (1945)
פרעות טריפולי (1948)
פרעות טריפולי (1967)
הערות שוליים

↑  שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, תל אביב, משרד הביטחון 1988, עמ' 293. באשר לעמדה הערבית חסרת הסובלנות כלפי כל מיעוט, ראו שם עמ' 134, וגם עפרה בנג'ו, "מיעוטים בשיח הפוליטי הערבי", בתוך שולמית וולקוב (עורכת), מיעוטים זרים ושונים - קבוצות שוליים בהיסטוריה, ירושלים, מרכז שז"ר, 2000, עמ' 51-66
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא לוב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  עיריית תל אביב-יפו 
 תקופת הפרס:  1936–הווה (כ־88 שנים) 
 נקרא על שם:  הנרייטה סאלד 
 אתר רשמי
 
פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית ע"ש הנרייטה סולד הוא פרס של עיריית תל אביב-יפו הניתן למחקר ברפואה ובהיגיינה ציבורית. מטרת הפרס לעודד ולהמריץ את העוסקים בשני תחומים אלה במדינת ישראל. הפרס ניתן החל משנת 1948, לפי החלטת מועצת העיר תל אביב-יפו.
לצד פרס סולד מחולק מדי כמה שנים פרס איינהורן לחקר הלשון והספרות הרפואית העברית, ע"ש ד"ר משה איינהורן.
הערות שוליים

↑  לחלוקת פרס סולד של עירית תל אביב, העולם, 29 בינואר 1948
↑  רשימת הזוכים באתר עיריית תל אביב-יפו
↑  פרס סולד הוענק לפרופ. ר. באקי, המשקיף, 11 בפברואר 1948
1 2 3  חולק פרס סולד, דבר, 16 בפברואר 1951
1 2  הפרופ' אוליצקי ומאיר , הצופה, 27 בפברואר 1952
1 2  חולק פרס הנרייטה סולד לרפואה והגיינה ציבורית, הצופה, 24 באפריל 1953
"פרס סאלד" הוענק לד"ר א. רפפורט ולד"ר מ. ברכיהו, דבר, 24 באפריל 1953
↑  מ. דבורז'צקי, רופאים שזכו בפרסים, דבר, 13 באפריל 1954
1 2  פרם ה. סולד של עירית ת"א הוענק לד"ר מ. שרמן ולד"ר בפ.לדמן־מיוזס, חרות, 18 במרץ 1955
1 2  חולק פרס סולד, הַבֹּקֶר, 23 במרץ 1956
1 2  חולק פרס סולד, הארץ, 10 במאי 1957
↑  פרס הנרייטה סולד לפרופ' ה. צונדק, הארץ, 21 במרץ 1958
1 2  פרס סולד לד"ר שיבא וד"ר שיינברג, למרחב, 3 במאי 1959
1 2  הוענק פרס סולד, הצופה, 1 באפריל 1960
↑  דוד תדהר (עורך), "שמעון גיטר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טו (1966), עמ' 4782
1 2  פרופ' פינקלשטיין ופרופ' אשרמן חתני "פרס סאלד" של עירית ת"א, דבר, 19 במרץ 1961
1 2  הוענק פרס הנרייטה סולד, על המשמר, 22 ביוני 1962
1 2  הוענק פרס סולד לרפואה, על המשמר, 17 ביולי 1964
↑  פרם סולד ופרם איינהורן של עירית תל אביב יחולקו במשותף, הצופה, 2 ביוני 1966
חולקו פרסי סולד לרופאים מצטיינים, על המשמר, 1 ביולי 1966
↑  הוענק פרס הנרייטה סולד לרפואה, למרחב, 21 באפריל 1969
↑  פרסי סולד ואינהורן של ע. ת"א יחולקו ביום א' הבא, דבר, 13 באפריל 1969
1 2  הוענק פרס סולד לרפואה, למרחב, 29 במרץ 1971
↑  חולקו פרסי תל־אביב, דבר, 22 במאי 1973
↑  יחיד וחברה, מעריב, 10 בפברואר 1976
| פרסי עיריית תל אביב-יפו |
| --- | --- | --- |
| כללי | יקיר העיר תל אביב-יפו |  |
| אדריכלות | פרס רוקח לאדריכלות • פרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף |  |
| חינוך וספורט | פרס דב הוז לספורט • פרס לעובדים בתחום החינוך העברי |  |
| עיתונות | פרס דוש לקריקטורה • פרס סוקולוב לעיתונות הכתובה והאלקטרונית |  |
| מדעים | פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים • פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית • פרס נפתלי למדעי הכלכלה והחברה |  |
| ספרות | פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת • פרס הרב קוק לספרות תורנית • פרס ביאליק לספרות יפה ולחכמת ישראל • פרס איינהורן לחקר הלשון והספרות הרפואית העברית • פרס הרב עובדיה יוסף לכתיבה הלכתית • פרס מנדלי מוכר ספרים לספרות בלשון יידיש |  |
| אמנות | פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול • פרס משה הלוי לאמנות הבימה • פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה • פרס אנגל ליצירה מוזיקלית ולמחקר המוזיקה העברית |  |
פאנדורי טרגו ז'יו

קלובול ספורטיב פאנדורי ליגניטול טרגו ז'יו (ברומנית: Clubul Sportiv Pandurii Lignitul Târgu Jiu) הוא מועדון כדורגל מקצועני מהעיר טרגו ז'יו ממחוז גורז' שברומניה, המשחק בליגה השנייה ברומניה.
פאנדורי נוסדה בשנת 1962 כאיחוד בין שני מועדונים מהעיר טרגו ז'יו, ושיחקה בליגה הבכירה החל מעונת 2005/2006 ועד שירדה לליגת המשנה בתום עונת 2016/2017 היא מארחת את משחקיה באצטדיון העירוני בדרובטה-טורנו סברין, המכיל כ-20 אלף מקומות ישיבה. צבעי המועדון הם לבן וכחול.
היסטוריה

קבוצת פאנדורי נוסדה באוגוסט 1962, כאיחוד בין שני מועדונים יריבים מאותה העיר, פלקארה טרגו ז'יו ו-CIL טרגו ז'יו. היא החלה את דרכה בליגה הרביעית, וכבר בעונתה הראשונה העפילה לליגה השלישית.
בשנותיה הראשונות בליגה השלישית הצליחה הקבוצה להתברג בחלקה העליון של הטבלה בכל עונה. בעונת 1976/1977, עם סגל שחקנים צעיר ועם שחקן נבחרת רומניה לשעבר טיטוס אוזון על הקווים, הצליחה הקבוצה להעפיל לראשונה בתולדותיה לליגת המשנה הרומנית. עם זאת, בעונת הבכורה ההיסטורית של הקבוצה בליגת המשנה, היא כשלה וירדה תוך עונה אחת בחזרה לליגה השלישית.
לאורך שנות ה-80 נדדה הקבוצה בין הליגה השנייה לשלישית. היא נותרה בליגה השלישית לאורך כל שנות ה-90, עד שחזרה לליגת המשנה בשנת 2000. ארבע שנים אחר כך התקרב הקבוצה להעפלה ראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה, אך סיימה במקום השני בלבד ולא הצליחה לעלות.
העונה המוצלחת הביאה לחיזוק הקבוצה כדי לנסות ולהביא את הקבוצה לליגה הבכירה. המאמן אמיל סנדוי, שחקנה של נבחרת רומניה במונדיאל 1990, היה זה שהעלה את פאנדורי כמאמן לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה, כשהוא משלב סגל של שחקנים צעירים כמו טיבריו לונג וסורין וינטילסקו עם שחקנים ותיקים ומנוסים כמו פלורין פופטה, רוברט ונצ'יאה ורומולוס בויה.
בתחילת דרכה בליגה הקבוצה התקשתה הקבוצה לשרוד. בעונת 2005/2006, עונתה הראשונה בליגה הבכירה, סיימה פאנדורי במקום ה-15 המוביל לליגת המשנה. עם זאת, הקבוצה הצליחה לשרוד בליגה הבכירה בעקבות שלילת רישיונה של ספורטול סטודנטסק בוקרשט על ידי התאחדות הכדורגל הרומנית. הורדת הליגה של ספורטול הותירה את פאנדורי בליגה הבכירה.
פאנדורי הצליחה לשרוד מספר עונות במרכז-תחתית הטבלה, עד שהתרחיש חזר על עצמו פעם נוספת בעונת 2009/2010. פאנדורי סיימה במקום ה-15, אך שרדה בליגה בעקבות הירידה האוטומטית של אינטרנציונל קורטאה דה ארגש, שבעליה נטש את המועדון. פאנדורי החתימה מספר שחקנים מאינטרנציונל המתפרקת, ובהם שחקנים בכירים כמו ולאד קיריקש ומיחאי פינטילי, ולאחר עונה נוספת בה שרדה בליגה הבכירה, סיימה הקבוצה לראשונה בחציה העליון של הטבלה בסיום עונת 2011/2012, כשסיימה את העונה במקום השביעי.
בעונת 2012/2013 סיימה הקבוצה כסגנית אלופת רומניה לראשונה בתולדותיה. בזכות מיקום הליגה השתתפה הקבוצה לראשונה במסגרת אירופית בעונת 2013/2014, כשהתמודדה במוקדמות הליגה האירופית. פאנדורי הדיחה בשלבי המוקדמות את לבדיה טאלין, הפועל תל אביב וספורטינג בראגה, והצליחה להגיע לשלב הבתים של הליגה האירופית, שם סיימה אחרונה בבית.
בעונת 2014/2015, עם הקמת מפעל גביע הליגה הרומנית, הצליחה פאנדורי להגיע למשחק הגמר הראשון בתולדות הטורניר, אך נוצחה 3-0 על ידי סטיאווה בוקרשט. בעונת 2015/2016 הבטיחה בפעם השנייה בתולדותיה את מקומה במסגרת האירופית, כשסיימה שלישית בטבלת הליגה הרומנית. בתום עונת עונת 2016/2017 ירדה לליגת המשנה.
אצטדיון הקבוצה

החל משנת 1963 מארחת פאנדורי את משחקיה באצטדיון טודור ולדימירסקו בעיר טרגו ז'יו. האצטדיון קרוי על שמו של המהפכן הרומני טודור ולדימירסקו.
מאז העפלת הקבוצה לליגה הבכירה בשנת 2005, עבר האצטדיון שני שיפוצים - האחד באותה השנה, והשני בשנת 2010 - על מנת להתאימו לאירוח משחקים בליגה הראשונה, ותכולתו הורחבה ל-9,200 מקומות ישיבה. בשנת 2015 נהרס האצטדיון הישן על מנת להקים באותו השטח אצטדיון מחודש, בן 12,000 מקומות ישיבה, שיותאם לאירוח משחקים במסגרת האירופית. בניית האצטדיון מתוכננת לסיום בשנת 2017, ועד לחזרתה מארחת הקבוצה את משחקיה באצטדיון העירוני בדרובטה-טורנו סברין, המונה כעשרים אלף מקומות ישיבה.
תארים והישגים

סגנות (1): 2012/2013
סגנות (1): 2014/2015
שחקני עבר בולטים

בוסניה והרצגובינה אדנן גושו
ברזיל קרלוס אלשנדרה קרדוסו
גאנה איברהים דוסיי
חוף השנהב קונסטנט דז'פקה
ליטא דיווידאס מטולביצ'יוס
ספרד איבון פרס ארייטה
סרביה ווז'יסלב ורניקוביץ'
סרביה נובאק מרטינוביץ'
סרביה מילאנקו ראשקוביץ'
פורטוגל פדרו מינגוטה
רומניה רוברט באלאץ
רומניה אדריאן בוגוי
רומניה קורנל בוטה
רומניה רומולוס בויה
רומניה איליה בלאצי
רומניה דוריאן גוגו
רומניה רודין ווינאה
רומניה סורין וינטילסקו
רומניה צ'יפריאן וסילאצ'ה
רומניה רוברט ונצ'יאה
רומניה קוסמין טילינקה
רומניה קטלין טרופין
רומניה איליה יורדאצ'ה
רומניה טיבריו לונג
רומניה איון לוצו
רומניה דורו מיחוץ
רומניה פלורין סטנגה
רומניה רזבאן סטנקה
רומניה ג'וליאן סטפן
רומניה ליביו סיאובוטריו
רומניה מריוס פופה
רומניה פלורין פופטה
רומניה אדריאן פופסקו
רומניה מיחאי פינטילי
רומניה אלכסנדרו פיצורקה
רומניה ויקטור פיצורקה
רומניה אלכסנדרו פקוראר
רומניה אלין צ'יבולקוטאן
רומניה תיאודור צ'ראלונגה
רומניה ולאד קיריקש
אצטדיון טודור ולדימירסקו, 2009
סגל קבוצת פאנדורי, נובמבר 2006