stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסב מורוזוב
עלילה

שנת 1941. זקן אפור שיער מגיע למשרד הרישום והגיוס הצבאי של לנינגרד. למרות גילו הניכר, האדם מבקש את החזית - שם, בקו החזית, הוא רוצה לשלם את חובו למולדת ולכפר על טעויות עברו המהפכני והוא רוצה למצוא את הילד השכן איליה, שלעיתים קרובות הגיע לבקרו בימי שלום ואז ברח לחזית כדי להגן על העיר והמדינה מפני הפולשים הנאצים.
הזקן מתברר כניקולאי אלכסנדרוביץ' שעסק בכימיה, פיזיקה, אסטרונומיה, היה חובב מתמטיקה, פילוסופיה וספרות, מנדלייב שיבח את יצירותיו וטולסטוי עצמו דיבר בחביבות על סיפוריו. במשך 14 שנים היה חבר כבוד באקדמיה למדעים של ברית המועצות ומנהל המכון למדעי הטבע על שם לסגפט. המדען יצא למלחמה כשהיה בן 87 ובחזית ירה בחיילים גרמנים ברובה צלפים.
שחקנים

אריסטארך ליוואנוב - ניקולאי מורוזוב
ניקולאי שסטאק - מורוזוב בצעירותו
מקסים סאפריקין - איליה
פיליפ ריינהרדט - צלף נאצי
יבגני מורוזוב
נינו קנטאריה
עמנואל ויטורגאן
אלה פרוליץ'
ולנטינה גרצוייבה
אנדריי אולפירנקו
הפקה

צילומי הסדרה נערכו בבלארוס, במינסק ובמחוז מינסק.
הערות שוליים

1 2  10 мая в эфир НТВ выходит военная драма «Дед Морозов», снятая «Киностудией КИТ»
↑  — משחק מילים ברוסית עם דד מורוז
הנתניהוז

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'ושוע כהן 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  היסטורי, סטירה
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  New York Review Books
 תאריך הוצאה:  יוני 2021
 מספר עמודים:  248
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הבה לאור
 תאריך:  אוקטובר 2021
 תרגום:  ארז וולק
 מספר עמודים:  229
 פרסים
 פרס פוליצר לסיפורת (2022) 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-1681376073
 
הנתניהוז: אפיזודה שולית ובסופו של דבר אף זניחה בתולדות משפחה מפורסמת מאוד (באנגלית: The Netanyahus: An Account of a Minor and Ultimately Even Negligible Episode in the History of a Very Famous Family) הוא רומן משנת 2021 מאת ג'ושוע כהן. הספר המגולל את סיפור המפגש בין הרולד בלום להיסטוריון בנציון נתניהו, כאשר בנציון נתניהו חיפש עבודה באוניברסיטת קורנל ב-1959 ובלום נתבקש לשפוט את מועמדותו. כהן טוען כי שמע את הסיפור מבלום עצמו לפני שמת, והחליט להפוך את הסיפור לאלגוריה על יחסי ישראל ויהדות ארצות הברית. ברומן מופיעים בשמותיהם בנציון נתניהו, אשתו צילה ושלושת בניהם הקטנים – יוני נתניהו, בנימין נתניהו ועדו נתניהו.
הספר זיכה את מחברו בפרס פוליצר לספרות לשנת 2022.
עלילה

הספר מתאר מפגש בדיוני של הרולד בלום עם פרופסור בנציון נתניהו ומשפחתו, בקולג' בצפון מדינת ניו יורק בסוף שנות ה-50. הספר המשלב היסטוריה, בדיון והומור.
המפגש מתרחש בקולג' בעיירה הבדיונית קורבינדייל במדינת ניו־יורק, ובה נמצא הקולג' הבדיוני קורבין. המארח רובן בלום – (הרולד בלום) הוא מרצה יהודי בקולג' הבדיוני, המתבקש ללוות את ד"ר נתניהו, היסטוריון, בביקורו במוסד האקדמי כדי לבדוק את ההיתכנות להעסקת נתניהו כחבר סגל.
נתניהו מגיע עם משפחתו, רעייתו צילה ושלושת בניהם: יוני נתניהו, בנימין נתניהו ועדו נתניהו. בלום, המופנם והנחבא אל הכלים נתקל ביחסי משפחה מורכבת.
בנציון נתניהו מוצג בספר כאיש אשכולות ועקשן. דמותה של אם המשפחה מוצגת לקורא כדמותה של שרה נתניהו כפי שהיא מתוארת בתקשורת ובאור שלילי. שני הבנים הבוגרים יונתן ובנימין מוצגים כחוצפנים העושים ככל העולה על רוחם בבית משפחת בלום.
ספר מוקלט

כהן הקליט גרסת ספר שמע עם חברת ההפקה של מלקולם גלדוול "פושקין תעשיות". הוקרא על ידי דייוויד דוכובני.
ביקורת ופרסים > ביקורת ספרותית

הרומן קיבל בעיקר ביקורות חיוביות ממבקרים. בביקורת חיובית, שכתבה עבור ה-New York Times Book Review, התייחסה טפי ברודסר-אקנר לרומן כאל "יצירה מקוממת, מתסכלת, יומרנית - וגם סופגת, מענגת, מצחיקה, עוצר נשימה והרומן הטוב והרלוונטי ביותר שאני קראתי במה שמרגיש כמו נצח".
ביקורת ופרסים > פרסים

הספר זכה בפרס פוליצר לספרות לשנת 2022. ועדת הפרס פוליצר תיארה אותו כ"רומן היסטורי חריף ומיומן על אי הבהירות של החוויה היהודית-אמריקאית, המציג רעיונות ומחלוקות הפכפכים כמו עלילתו הצפופה".
הערות שוליים

↑  "Joshua Cohen The Netanyahus Audiobook – Pushkin Industries". www.pushkin.fm (באנגלית אמריקאית). 2021-11-23. נבדק ב-2022-05-10.
↑  "Book Marks reviews of The Netanyahus: An Account of a Minor and Ultimately Even Negligible Episode in the History of a Very Famous Family by Joshua Cohen". Book Marks. נבדק ב-10 במאי 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Brodesser-Akner, Taffy (18 ביוני 2021). "The One About Bibi Netanyahu's Father and the Perils of Diaspora". The New York Times. נבדק ב-10 במאי 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  גילי איזיקוביץ, "הנתניהוז", ספרו של העיתונאי האמריקאי-יהודי ג'ושוע כהן, זכה בפוליצר, באתר הארץ, 10 במאי 2022
↑  "2022 Pulitzer Prize Winners & Finalists". The Pulitzer Prizes (pulitzer.org). נבדק ב-9 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
הקאדילק הוורוד

| --- | --- |

 בימוי:  Buddy Van Horn 
 הופק בידי:  דייוויד ואלדס 
 תסריט:  ג'ון אסקו 
 עריכה:  ג'ואל קוקס 
 שחקנים ראשיים:  קלינט איסטווד בריאן אדמס פרנסיס פישר Gary Howard Klar ג׳ימי פ. סקאגס ג'ון פלק מארה קורדיי סוון-אולה תורסן פול בנימין גרי באמן ויליאם היקי Michael Des Barres ג'ים קארי טימותי קארהרט ברנדט פיטרס ג'ון דניס ג'יימס קרומוול ג'פרי לואיס ביל מוזלי ביל מק'קיני Roy Conrad 
 מוזיקה:  סטיב דורף 
 צילום:  ג'ק נגרין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 באפריל 1990 
 משך הקרנה:  122 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט דרמה, סרט קומדיה, סרט פשע 
 הכנסות באתר מוג'ו:   pinkcadillac
 דף הסרט ב־IMDb
 
הקאדילק ורוד (באנגלית: Pink Cadillac) הוא סרט פעולה-קומדיה משנת 1989 בבימויו של באדי ואן הורן ובכיכובו של קלינט איסטווד. הסרט מתמקד בדמותו של צייד הראשים טומי נובאק, שמקבל על עצמו את המשימה לתפוס את לואן מקגוויין, אישה שנמלטת לאחר שהואשמה בהונאה ונוסעת ברכב קאדילק ורוד שמכיל כסף מזויף. במהלך הסרט, השניים מפתחים קשר אישי, מה שמוביל להרפתקה מרובת הפתעות.
עלילה

טומי נובאק (קלינט איסטווד) הוא צייד ראשים שנשכר כדי למצוא את לואן מקגוויין (ברנדן ויליאמס), אישה שנמלטה לאחר שבעלה הסתבך בפלילים והחביא כסף מזויף בקאדילק הורוד שלה. כשהיא מגלה את הסוד שמסתתר ברכב, היא מוצאת את עצמה נרדפת לא רק על ידי החוק, אלא גם על ידי פושעים המעוניינים בכסף. במהלך המסע המשותף שלה עם טומי, השניים נקלעים למצבים קומיים ואקשניים.
צוות השחקנים

קלינט איסטווד בתפקיד טומי נובאק
ברנדן ויליאמס בתפקיד לואן מקגוויין
ג'פרי לואיס בתפקיד ריק, בעלה של לואן
ג'ים קארי בהופעה מוקדמת בתפקיד זמר קריוקי
ברנדט פיטרס בתור לו אן מקגין
ויליאם היקי בתור מר ברטון
פרנסס פישר בתור דינה
בריאן אדמס בתור דייל בתחנת דלק
ג'יימס קרומוול בתור פקיד דסק מוטל
ביקורות

קאדילק ורוד קיבל ביקורות שליליות ברובן מצד המבקרים. רבים מתחו ביקורת על העלילה הלא עקבית ועל הניסיון לשלב בין קומדיה לאקשן בצורה שלטענתם לא עבדה כהלכה. אף על פי שהסרט זכה להצלחה מסוימת בקופות בזכות נוכחותו של קלינט איסטווד, הוא לא נחשב לאחד מהסרטים הבולטים בקריירה שלו.
באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון נמוך של 21% על סמך ביקורות המבקרים, המעידות על חוסר שביעות רצון כללי מהסרט. באתר IMDb, הסרט זכה לציון של 5.4 מתוך 10, המבוסס על תגובות הקהל.
הסאב הבא

הסאב הבא היא תוכנית דוקו-ריאלטי, שנוצרה והופקה על ידי דומינוס פיצה ו-Teenk בשנת 2019. היא משודרת בערוץ ZOOM ובערוץ היוטיוב "התנור".
התוכנית מציגה את פעילותן של שתי נבחרות יוטיוברים המורכבות מיוצרים ידוענים שחיים במשך תקופה בוילות ומנותקים מהעולם החיצון.
בכל פרק, הנבחרות צריכות לבצע משימות מאתגרות, ומהקבוצה המפסידה מודח אחד המשתתפים.
המשתתף האחרון שנשאר הוא "הסאב הבא" - היוטיובר הבא של ישראל.
המנטורים של הנבחרות היו רז ספאני, בן קיסר, ועמית רחום.
על העונה

את העונה פותח שלב האודישנים, בו משתתפים מספר רב של מתמודדים, מהם נבחרת על ידי השופטים קבוצה מצומצמת של כ-10 אנשים אשר מתחלקת לשתי נבחרות - "בלאגן גאנג" ו-"אמיגוס".
בשלב האודישנים היו שופטים ידוענים כמו - שירלי לוי, מיכאל ספיר, אלכס סמולקין, ליזה ביך ואור יעקב.
לאחר שנבחרו המשתתפים וחולקו לשתי הנבחרות, עברו המשתתפים למשך תקופה לגור בווילות עם המנטורים שלהם, והחלו באתגרים ומשימות על מנת למצוא מי יהיה היוטיובר הבא של ישראל.
משתתפים > בלאגן גאנג

בר רוזנברג
משפחת שואקה
עידן אוחיון
דור רז
ירדן טויזר
משתתפים > אמיגוס

ליעד כהן
אליהו זלמנוב
ארז מגירא
אביב דורה
עדן שרון
טבלת הדחות

|  | אודישנים (פרקים 1–4) | פרק 5 | פרק 6 | פרק 7 | פרק 8 | פרק 9 | פרק 10 | פרק 11 | פרק 12 | פרק 13 | פרק 14 (הגמר) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שם |  | ללא הדחה | ללא הדחה | ללא הדחה | בר רוזנברג | ללא הדחה | ליעד כהן אליהו זלמנוב | עידן אוחיון | ללא הדחה | ירדן טויזר | מנצחים: משפחת שואקה |
ביקורת

לצד הצלחת התוכנית וחשיפתה הגדולה, נמתחה עליה ביקורת לא מועטה וטענות כי ההפקה היא זו שמתווה את כיוון התוכנית וקובעת את מהלכה, ובכך נפגעת האותנטיות של התוכנית.
משתתפים רבים שהשתתפו בשלב האודישנים טענו שלא הציגו את האודישן שלהם, או שהוצגו לשבריר שנייה ובכך צונזרו על ידי ההפקה.
כמו כן, המשתתפת בר רוזנברג העלתה סרטון לערוץ היוטיוב שלה בו משתפת את מה שהיה מאחורי הקלעים על פי התחושות שלה. אחת מהטענות העיקריות שלה הייתה ש"ברגע שנתפתחת המצלמה כל אחד רוצה שיראו אותו כמה שיותר".
היקארו סולו

| --- | --- |
ג'ורג' טאקיי כהיקארו סולו
ג'ורג' טאקיי כהיקארו סולו
 שם סרט:  מסע בין כוכבים: הסרט • זעמו של חאן • החיפוש אחר ספוק • השיבה הביתה • הגבול האחרון • הארץ הלא נודעת • סטארטרק • האויב בתוכנו
 תוכנית טלוויזיה:  "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית" "מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה" "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"
 הופעה ראשונה:  פרק 1 של עונה 1 של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית" – "The Man Trap", שנת 1966.
 הופעה אחרונה:  סרט הקולנוע "האויב בתוכנו", שנת 2013.
 מספר הופעות:  51 פרקי "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית" 19 פרקי "מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה" פרק אחד של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר" 8 סרטי קולנוע
 יוצרים:  ג'ין רודנברי 
 גילום הדמות:  ג'ורג' טאקיי (בסדרות הטלוויזיה ובשישה סרטי הקולנוע הראשונים) ג'ון צ'ו (החל מסרט הקולנוע ה-11)
 מידע
 גזע:  אנושי
 מין:  זכר
 מקצוע:  קצין בצי הכוכבים
 שיוך:  צי הכוכבים
 אזרחות:  פדרציית הכוכבים המאוחדת
 דמויות קשורות
 משפחה:  דמורה סולו – בת
 
היקארו סולו (באנגלית: Hikaru Sulu) הוא דמות משנית של קצין צי הכוכבים ביקום הבדיוני של "מסע בין כוכבים". ג'ורג' טאקיי מגלם את דמותו של סולו ב"מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", ב"מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה" ובהופעת אורח ב"מסע בין כוכבים: וויאג'ר", וכן בשישה סרטי הקולנוע הראשונים המבוססים על הסדרה וכן מספר רב של ספרים, חוברות קומיקס ומשחקי מחשב. ג'ון צ'ו מגלם את הדמות החל מסרט הקולנוע ה-11 משנת 2009.
פיתוח הדמות

על פי ג'ורג' טאקיי, ג'ין רודנברי רצה בסדרה דמות שתייצג את כל אסיה, שתסמל את השלום המתקיים ביקום של "מסע בין כוכבים", למרות המלחמות הרבות ביבשת. רודנברי לא רצה שם משפחה ארצית ספציפי, אז הוא הסתכל על המפה וראה את ים סולו. "הוא חשב: אה, המים של ים זה מגיעים אל כל החופים", השחקן נזכר, "וככה הדמות שלי קיבלה את שמה – סולו".
בספר "Inside Star Trek The Real Story", מצוין כי השם של הדמות הוא משחק מילים על שמו של הרב סולואו ("Herb Solow"), סגן-נשיא אולפני "דסילו".
הסופרת וונדה מקינטייר הייתה הראשונה שהשתמשה ב"היקארו" כשמה הפרטי של הדמות, ברומן "The Entropy Effect" שכתבה. מקינטייר גזרה את שמה הפרטי של הדמות מתוך "מעשה גנז'י". אף על פי שמקינטייר לא הייתה מודעת בזמנו לכל המחלוקת סביב הענקת שם פרטי לסולו, העורך דייוויד הארטוול היה מחויב לקבל לכך את אישורם של ג'ין רודנברי וג'ורג' טאקיי בשביל להתגבר על התנגדות מצידה של סרטי פרמאונט. עם זאת, השם לא הפך לחלק מהקאנון הרשמי של "מסע בין כוכבים", עד אשר אוזכר בסרט "מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת", והוא נכלל רק לאחר שפיטר דייוויד, המחבר של ספר הקומיקס אשר עובד לסרט הקולנוע, ביקר על סט הצילומים ושכנע את הבמאי ניקולס מאייר להוסיפו.
תגובות

רוברט יוסטמן, מפיק-שותף של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", ציין כי טאקיי שיחק דמויות שליליות בעבר, אך רק באמצעות מסע בין כוכבים הפך לאחד מהשחקנים האסיאניים הראשונים שמגלם דמות של אסייתי באופן חיובי. יוסטמן תיאר אותו כ"האנטיתזה של האסיאתי חסר ההבעה-חסר הרגש-הבלתי מובן".
ביוגרפיה בדיונית

סולו נולד בסן פרנסיסקו והוא ממוצא יפני. בפרק הפיילוט השני "Where No Man Has Gone Before" הוא מוצג כפיזיקאי צוות האנטרפרייז, אך משמש כקצין השלישי וכהגאי בכיר בכל שאר הסדרה, שבמהלכה הוא החזיק בדרגת לוטננט.
לאורך כל הסדרה, סולו מוצג כבעל תחומי עניין נרחבים ותחביבים רבים, לרבות התעמלות, בוטניקה, סיף, וכלי נשק עתיקים. בפרק "The Naked Time", ספוק מציין כי סולו "בליבו, הוא הרפתקן מהמאה ה-18".
הדמות מקודמת לדרגת לוטננט-קומנדר, בנקודת זמן כלשהי שלפני אירועי הסרט "מסע בין כוכבים: הסרט", ולדרגת קומנדר עד לאירועי הסרט "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן". בחמשת הסרטים הראשונים של "מסע בין כוכבים" הוא מכהן כנווט על הסיפון ספינת החלל אנטרפרייז ועל האנטרפרייז-A לאחר מכן. הוא קודם לדרגת קפטן וקיבל את הפיקוד על ספינת החלל "אקסלסיור" ("Excelsior") שלוש שנים לפני אירועי "מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת".
בסרט הקולנוע "מסע בין כוכבים: דורות" מוצגת לראשונה בתו של היקארו, דמורה סולו, שמקורותיה מתוארים ברומן שאינו חלק מהקאנון של מסע בין כוכבים – "The Captain's Daughter" מאת פיטר דייוויד.
ביוגרפיה בדיונית > בסרטי האתחול (יקום קלווין)

ג'ון צ'ו מגלם את סולו הצעיר בסרט "סטארטרק" משנת 2009. במאי הסרט ג'יי ג'יי אברמס היה מודאג לגבי ליהוק קוריאני-אמריקאי לתפקיד (שכן סולו היה יפני), אבל ג'ורג' טאקיי הסביר לו כי סולו היה אמור לייצג את כל אסיה באנטרפרייז, וכך אברמס המשיך הלאה עם צ'ו. בריאיון, צ'ו התייחס להיותו שחקן ממוצא אסיאתי: "יש תפקידים מסוימים שאתה לעולם לא תקבל, ואחד מהם הוא לשחק קאובוי. לגלם את סולו הוא מימוש של החלום הזה – רק בחלל". הוא צוטט כמי שאומר שהגבריות של הדמות חשובה לו, ועל כן העביר שבועיים באימוני לחימה. במהלך הצילומים צ'ו סבל מפגיעה בפרק כף היד, אף על פי שנציג מטעמו הבטיח שזה "לא עניין גדול". ג'יימס קייסון לי היה גם כן היה מעוניין בתפקיד, אולם משום שזאקרי קווינטו לוהק לתפקיד ספוק, המפיקים של תוכנית הטלוויזיה "גיבורים" לא רצו לאבד שחקן נוסף מצוות השחקנים שלהם, למשך שלושה חודשים.
צ'ו מגלם את סולו הצעיר, בסרט משנת 2009, אף על פי שבעצם הוא מבוגר יותר מטאקיי כאשר הוא גילם לראשונה את התפקיד ב"מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית"; צ'ו היה בן 36, ואילו טאקיי היה בן 29 בלבד.
בסצנת הסיום של הסרט "סטארטרק: אל האינסוף", הסרט השלישי בסדרת יקום קלווין, מוצג סולו כהומוסקסואל, כשהוא נפגש עם בן זוגו, ומרים את ילדתם המשותפת. מפיקי הסרט החליטו להציג אותו כך, כמחווה לטאקיי, שגילם את הדמות במקור וידוע כהומוסקסואל מאז יצא מהארון ב-2005. טאקיי לא אהב את המחווה, ציין שתיאר לעצמו את הדמות כהטרוסקסואלית ומסר שלמרות הכוונות הטובות שבהצגת דמות להט"בית בזיכיון, הרי שמדובר בעיוות של חזונו של רודנברי ושהיה על המפיקים לחשוב על דמות חדשה שהייתה להט"בית מראש, ולא ליצור רושם לפיו סולו היה בארון לאורך כל שלושת הסרטים וחושף את נטייותיו רק כעת.
ביוגרפיה בדיונית > הופעות אורח

ג'ורג' טאקיי שב לגלם את דמותו של סולו, כחלק מציון 30 שנים ל"מסע בין כוכבים", בפרק "Flashback" של הסדרה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", ששודר בשנת 1996. בפרק, קפטן סולו מופיע בפלאשבקים של טובוק, אשר משרת על סיפון ספינת החלל אקסלסיור ("Excelsior"), במהלך התרחשותם של אירועים המתוארים בסרט הקולנוע "מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת". כמו כן, סולו אחראי להצטרפותו העתידית לצי הכוכבים של חבר צוות נוסף של "וויאג'ר" – צ'אקוטי.
על פי הפרק "World Enough and Time" של "Star Trek: New Voyages " (שאינו נחשב לחלק מהקאנון של מסע בין כוכבים), קפטן ה"אקסלסיור" היקארו סולו (טאקיי) נזכר בזמן ששירת על האנטרפרייז המקורית, כאשר תאונת טרנספורטר גורמת לו לשוב מבוגר ב-30 שנה, עם בת – אלאנה. דמורה גם מופיעה בפרק זה, כמו גם נכדתו של סולו.
ביוגרפיה בדיונית > במדיה אחרת

הרומן "The Sundered" מסדרת "Star Trek: The Lost Era" מתאר את משימתה של ה"אקסלסיור" תחת פיקודו של קפטן היקארו סולו.
הרומן "Forged in Fire" מתאר משימה מוקדמת של ה"אקסלסיור", לפני שסולו לקח עליה פיקוד.
תחת המותג "Captain Sulu Adventure's", הוצאת הספרים Simon & Schuster הוציאה לאור שלושה סיפורים מוקלטים שאינם קאנוניים, המוקלטים בקולו של טאקיי, באמצע שנות ה-90.
הספר "Star Trek Federation: The First 150 Years" מאת דייוויד גודמן כולל הקדמה מוקלטת מאת אדמירל היקארו סולו, המעידה על כך שסולו קודם לדרגת אדמירל, אם כי זה איננו חלק מהקאנון.
בסדרת רומני "מסע בין כוכבים" מאת ויליאם שאטנר, נחשף כי סולו נבחר – באופן חסר תקדים – לשלוש קדנציות כנשיא פדרציית הכוכבים המאוחדת.
בתוכנית הטלוויזיה "סקראבס", תורק רוצה להינשא על ידי כומר שנראה כמו סולו. את דמותו של הכומר מגלם בעצם ג'ורג' טאקיי.
ג'ורג' טאקיי שב לגלם את דמותו של קפטן סולו עבור משחק המחשב "Star Trek: Starfleet Command II: Empires at War" אשר יצא בדצמבר 2000. סרטון ההקדמה למשחק, בכיכובו של טאקיי כקפטן ה"אקסלסיור" סולו, מתאר את פרוץ תכונות Takei, כקפטן סולו על סיפון המשחתת האמריקנית אקסלסיור, המתאר את פרוץ מלחמה בין-כוכבית בין מספר כוחות גלקטיים, כחלק מיומן הקפטן שלו. מאוחר יותר, עדכונים למשחק כללו גם משימות בונוס, שההנחיות אליהן נשמעות, פעם נוספת, בקולו של טאקיי כסולו.
הסאסי במטרה

מראה רחוב עתיק בעיר
בית מגורים שבו חפור בור מים
פרסקו על עמוד באחת הכנסיות החצובות בסלע
הסאסי במטרה (איטלקית Sassi di Matera - "הסלעים של מטרה") מהווים את ליבה ההיסטורי של העיר מטרה במחוז בזיליקטה שבדרום איטליה. ה"סאסי" שוכנים בשני עמקים: סאסו קוואוסו (Caveoso) בדרום, וסאסו בריסאנו (Barisano) בצפון, כשביניהם מתרוממת גבעת "צ'יוויטה" (Civita), בה החלה מטרה להתפתח כיישוב עירוני. בשנת 1993 הוכרזו רובעי הסאסי במטרה כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה > רקע היסטורי

אזור מטרה היה נושב מאז תקופת האבן הקדומה, כאשר יישובי קבע מוגנים מבוססי חקלאות הופיעו כבר לאחר תקופת הקרח האחרונה. כריתת יערות האזור הביאה לסחיפת הקרקע, לשיטפונות ולהצפות, כך שהשדות הפכו לשטחים מכוסים בצמחי גריגה ומאקה. זה גרם לתושבים לעבור מעיסוק בחקלאות לעיסוק במרעה. עם רכישת הידע לעיבוד מתכת, איפשרו כלי העבודה לחפור בסלעי הגיר הנקבוביים בערוצי הנחלים, ובתקופת הברונזה החלו להופיע קברים ומאגרי מים, וכן מבנים תת-קרקעיים הפונים לחלל מרכזי. אבן הגיר שנחצבה מחפירת מבנים אלה שימשה לבניית בתים ומגדלים, והתהליך היה נוח במיוחד בצידי הערוצים - שם הייתה זמינה אבן גיר רכה יחסית. עם ההתיישבות היוונית בדרום חצי האי האפניני התפתחה עוד הטכנולוגיה ונוסד מערך שלטוני שהושפע מהאסכולה הפיתגוראית. הכפרים המפוזרים פינו מקומם למרכזים אורבניים שנשלטו בידי מלכים, והפכו לבסוף לערים של ממש.
היסטוריה > התפתחות העיר

מטרה חבה את התפתחותה לתנאים הגאולוגיים השוררים בסביבתה, המתאפיינים בחגורת אבן גיר רכה בגובה של 350 עד 400 מטרים מעל קרקעית נחלי האזור, בשני שקעים גאוגרפיים (Grabiglioni): קוואוזו (Caveoso) ובריסאנו (Barisano). לאורכה של חגורה זו התפתח היישוב, ואילו רמת החרסית שמעליו שימשה לחקלאות ולמרעה. מתכונת זו של שימושי הקרקע עמדה בעינה עד המאה ה-18.
מטרה נותרה יישוב כפרי חסר חשיבות עד הגעת הלומברדים לאזור. הלומברדים ביצרו את גבעת הצ'יוויטה שבין שני העמקים, ששכנה בגבול אזור ההשפעה של האימפריה הביזנטית. הם הקיפו אותה בחומה והקימו בה טירה. עם בוא הנורמנים לאזור בתחילת המאה ה-11 הוקם יישוב על גבעת הצ'יוויטה, בין שני העמקים, ובמאות ה-13 וה-14 היישוב התרחב והוקף בחומה חדשה. בתקופה זו נוסדו מנזרים למרגלות גבעת המצודה, וביישוב הוקמה קתדרלה, וכן כנסיות קהילתיות רבות שנחצבו בסלע. עם הופעת אבק השרפה במאה ה-15, הפכו חומות הצ'יוויטה לחסרות תועלת הגנתית, והיישוב התרחב והתפשט מעבר להן. הסאסי הפכו מפרוורים כפריים-למחצה לרובעי מגורים בעלי אופי עירוני של ממש. מרכז העיר ששכן עד אז בכיכר הקתדרלה בראש גבעת צ'יוויטה, נדד מזרחה למרגלותיה והתמקם בפיאצה דל סדילה (Piazza del Sedile, כיכר האוכף), שבין הצ'יוויטה והסאסי ששכנו שמצפון ומדרום לו. העיר הפכה למרכז מסחרי והוקפה בחומה חדשה, שהוקמה למטרת גביית מיסים בלבד.
במאה ה-18 שימשה מטרה כבירת מחוז בזיליקטה והתפתחותה הואצה. לראשונה, החלה בנייה מחוץ לשלושת האזורים ההיסטוריים, והעיר החלה מתרחבת אל רמת החרסית. הרובע הרביעי, "פיאנו" (Piano - מישור), החל להיבנות מסביב לגרעין ההיסטורי של מטרה, אך רק במאה ה-20 העיר החלה מתפשטת גם אל פסגות הגבעות הסובבות את מרכזה. בד בבד, הלכה מערכת המבנים החצובים בסלע והתדרדרה, וממשלת איטליה נדרשה למצב וחוקקה ב-1952 חוקים במטרה לפנות את רוב תושביהם. עד שנות ה-80 של המאה ה-20 נחשבו הסאסי לאזור מצוקה, ואז החלו לתכנן פעולות לשימורם. רוב בתי הסאסי אינם משמשים כיום למגורים, אך הרבעים הפכו לאזורים תיירותיים ולמרכזי בילוי. כיוון שהסאסי מזכירים, לכאורה, ערים עתיקות (כמו ירושלים למשל) צולמו בה מספר סרטים היסטוריים, דוגמת המלך דוד בכיכובו של ריצ'רד גיר ב-1985 והפסיון של ישו בבימויו של מל גיבסון ב-2004.
הסאסי

מקור שמם של שני רובעי הסאסי אינו ודאי: סאסו קוואוזו קרוי, אולי, על שום מבנהו המזכיר בקעה (Cavea), או אולי בשל כך שנשקף אל הר קוואוסוס (Mons Caveosus). סאסו בריסאנו נקרא, אולי, על שמה של העיר בארי שלעברה הוא פונה, או על שם עמק וריסאנה (Conca Varisana) הסמוך.
בתי הסאסי הראשונים היו פשוטים וכללו מערה חצובה בסלע, שפתחה נחתם בקיר מאבן גיר שנחצבה במהלך החפירה שם. בהמשך, החלו מופיעים חדרים שתקרתם עוצבה בצורת קמרון (באיטלקית: lamione), ואלה נבנו בחזית הבתים ואפשרו את הרחבתם. במשך הזמן החלו להיבנות בתי המגורים סביב חצר משותפת, שבה מוקמו מתקנים משותפים כדוגמת בורות מים, והתפתחות זו הביאה לשינויים גם במערך החברתי. רובע הצ'יוויטה שנוסד על הגבעה במרכז היישוב, בוצר והפך למרכז העיר. בצ'יוויטה הוקמו טירה וקתדרלה, כשסימטאות צרות וגרמי מדרגות מקשרים בין המרכז לרובעי המגורים המשתרעים בשני הסאסי. סביב הצ'יוויטה נוספו גם בתי מלאכה וממגורות, וכן נבנתה מערכת לאספקת המים: מי הגשמים שירדו על הרמה - נותבו אל בתי התושבים ברובעי הסאסי שלמרגלותיה. עם התפתחות העיר, החלו נחצבים מבנים חדשים במדרונות המובילים מעלה אל הרמה, וגגות הבתים הוותיקים שימשו פעמים רבות כמסד לרחובות ולחצרות של הבתים שמעליהם.
הכנסיות החצובות

בימי הביניים המוקדמים קמו קהילות נזיריות סביב מטרה. קהילות אלה נמשכו לסגנון המגורים במערות, שרווח באזור מזה אלפי שנים. הנזירים חצבו כנסיות שעוצבו בסגנון ביזנטי - או בסגנון לטיני, וחלקן מערב את שני הסגנונות. עם התבססות מטרה כמרכז עירוני, יושם מנהג חציבת הכנסיות בסלע גם לבניה בעיר עצמה. קירות הכנסיות כוסו בפרסקאות שנועדו לפצות על אפלולית המערות ועל המגבלות האדריכליות.
הסאגה של אולאף טריגפסון

Óláfs saga Tryggvasonar (מילולית: הסאגה של אולאף טריגפסון), או בקיצור Ormurinn langi (הנחש הגדול), הוא בית ארוך מתוך "Óláfs saga Tryggvasonar en mesta", מכלול בלדות, סיפורים ופואמות על המבוסס על הרפתקאותיו של המלך הנורווגי אולאף טריגפסון. "Ormurinn langi" היא בלדה פרוזאית מסורתית הפופולרית באיסלנד וגם באיי פארו. הבלדה נכתבה במאה ה-12 על ידי אודר סנורסון, נזיר איסלנדי אשר במקור כתב את הבלדה בלטינית ואחר כך תרגמה לאיסלנדית ופרוזאית. הבלדה מגוללת את סיפורה של בניית הספינה "הנחש הגדול" (Ormurin Langi) וקרב סבולדר בדנמרק שם נלחם הצי הנורווגי בראשות אולאף טריגפסון כנגד קואליציה של ציים שוודים, דנים ועוד צי אחד בבעלותו של דוכס נורווגי שרוצה לנקום באולאף.
עלילה

הבלדה מתחילה בכך שאדם (כנראה אודר סנורסון) מזמין את המאזין לבוא ולשמוע את בלדתו. ישר לאחר מכן מתחיל הפזמון המתאר בכמה מילים את ההכנות לקרב (קרב סבולדר) אשר אליו יוצאים לוחמי נורווגיה.
מהבית השני והלאה מסופר על התחלת בנייתה של "הנחש הגדול", המתוארת כספינה הכי גדולה שנבנתה על אדמות נורווגיה. ספינה בעלת סגנון ויקינגי אופייני לתקופה של אז. כשמסתיימת הבנייה, אולאף טריגפסון-מלך נורווגיה לוקח אותה ואת שאר הצי בן ה-11 ספינות שלו לשיט הבכורה עם אנשיו עוד קשת שנקרא איינר אל ונדלנד (פומרניה של היום) אף על פי שאירוע זה לא מסופר.
בינתיים מתרוצצות שמועות על כך ש"הנורווגים כולם יצאו לקרב" ומלך דנמרק סוון הראשון (Sweyn Forkbeard) ומלך שוודיה אולוף סקטקונונג (Olof Skötkonung) רואים בכך הזדמנות להשתלט על נורווגיה ולהרוג את אולאף. בהמשך מתואר לנו שהצי הנורווגי חזק יותר באופן יוצא דופן מהצבאות השוודים והדנים, לכן שני המלכים קוראים לאדון נורווגי (בשירה הדרגה שלו מופיעה בתור "יארל", אך מכיוון שלמילה אין מקבילה בעברית, תורגמה המילה יארל ל"אדון" כדי לתאר את דרגתו.) בשם אריק הוקונסון (Eirik Håkenson), אשר נוטר טינה לאולאף משום שהרג את אביו. בשם כך מצטרף איריק אל המסע-כדי לנקום את מות אביו- הוקון זיגרודסון אשר מת בנידרוס (Håkon Sigurdsson).
שני המלכים ואיריק מתכוננים לקרב ויוצאים עם צי של 71 ספינות מקצהו הצפוני של מצר ארסונד לקצהו הדרומי. שם מלך דנמרק מכריז שמי שיטביע את הנחש ראשון בפרס יזכה, איריק אומר לעצמו שאין לו סיכוי להטביע את הנחש ללא עזרת הדנים, אך מלך שוודיה מכריז שיוכל לעשות זאת ללא עזרת אף אחד. על כך מכריז איריק “לא ראשונה תיקח את הנחש הגדול, אלא את מותך. ”-כלומר, שמלך שוודיה ימות לפני שהוא יזכה להטביע את הנחש הגדול. איריק פונה אל אנשיו ומכין אותם לקרב. שם מסופר באמת על כמה חזקים הנורווגים ואז מגיע הצי לאי נטוש (כנראה האי סבולדר, למרות שאין עדות מלאה לכך) ושם הם מחכים תקופה ארוכה.
בנקודה זו בבית מס' 29 יש הפסקה בבלדה, ומסופר על זמן אחר שקופץ קדימה. מתואר בואה של הנחש מונדלנד בים הבלטי ועל גודלה המרשים. שלושת המפקדים עומדים על החוף ומביטים בה באה מדרום אל המצר. אז מלך דנמרק ומלך שוודיה מתפעלים ממנה ושמחים שאחרי המתנה כה ארוכה באה הנחש הגדול, אך איריק בטוח שזו אינה הנחש הגדול, המלכים תוהים מה עובר עליו ותוהים אם הוא משתגע (במציאות איריק צודק, זו לא הנחש הגדול אלא הצי של בוריסלב מלך הונדים אשר נטש את אולאף לבד מול הדנים והשוודים, אך לא מסופר על כך.) על כך מתעוררת חמת זעמו של איריק ואז הוא משתכנע שזו הנחש הגדול.
כשהנחש הגדול ושאר הספינות מגיעות לטווח ראיה סוקר אולאף את ציי הדנים והשוודים ובבוקר שלאחר מכן תוקפים השוודים ראשונים אבל מובסים ומלכם נמלט מהקרב. אחרי מתקפת הכישלון של השוודים תוקפים הדנים ואיריק את הצי הנורווגי ואז מתנהל קרב קשה שבו נסוג שלוש פעמים איריק, במהלך הקרב נהרגים החיילים הדנים למעט כמה ומלכם סוון אבל חייליו של איריק מצליחים להדוף לאט לאט את הנורווגים לנחש הגדול שם, בסופו של דבר נהרגים כולם למעט אולאף וקומץ חייליו. כאשר אולאף רואה שהקרב אבוד הוא מחליט לקפוץ מהנחש בעודו שריונו עליו וכך מחליט למות בטביעה מאשר להילקח בשבי חי. עמו קופצים שאר חייליו הנאמנים, כך מפסיד אולאף טריגפסון וכך מנצח איריק האקנסון שבתור שלל לוקח את הנחש הגדול והופך להיות שליט נורווגיה תחת ידו של סוון הראשון
ראו גם

Ólafur liljurós
הלורד ראש העיר

הלורד ראש העיר (באנגלית: Lord mayor) הוא תואר של ראש עירייה של מה שהיא בדרך כלל עיר מרכזית בממלכת חבר העמים הבריטי, עם הכרה מיוחדת המוענקת על ידי הריבון.