איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה
שלטונה > מדיניות פנים

עם מות אנריקה הרביעי מלך קסטיליה בדצמבר 1474, הוכתרה איזבלה ליורשתו. בתו של אנריקה הרביעי, חואנה שהייתה נשואה למלך פורטוגל טענה גם היא לכתר, בתמיכת אצילי אקסטרמדורה ומלך פורטוגל. איזבלה הצליחה לגבור על חואנה והוכתרה למלכת קסטיליה. עם עליית איזבלה הראשונה לכס המלכות של קסטיליה מצאה את הממלכה שרויה במצב של ייאוש עמוק. שלטונו של אנריקה הרביעי, הותיר את הממלכה חלשה, מפולגת וחסרת יציבות. הצעדים הנחושים שנקטה איזבלה כדי לשקם את קסטיליה הובילו לכך שהיסטוריונים בני זמנה תיארו אותה כאישה נוקשה וקפדנית, המעדיפה את הצדק על פני הרחמים. תדמית זו ניצבה בניגוד לתדמיתו של בעלה, פרננדו שנחשב למנהיג סלחן יותר. אחת הפעולות המשמעותיות הראשונות שנקטה איזבלה לאחר עלייתה לשלטון הייתה הקמת כוח המשטרה בשנת 1476. צעד זה סימן נקודת מפנה משמעותית במאמציה לשקם את הממלכה ולשלוט בה ביעילות. ביקור איזבלה הראשונה באקסטרמדורה ואנדלוסיה בשנת 1477 היה בעל חשיבות רבה בהקשר להטמעת הרפורמה המשטרתית שהחלה.
בתחילת שלטונה הייתה ממלכת קסטיליה שרויה במצב כלכלי קשה ביותר. שלטונו הבזבזני של אנריקה הרביעי, הותיר את האוצר הממלכתי ריק וחובות עצומים. אחד הגורמים המרכזיים להידרדרות הכלכלית היה ניכור נרחב של אחוזות מלכותיות. במועצה המלכותית שהתקיימה בשנת 1480, זיהתה במדויק את חומרת המצב. החלטתו לחדש את האדמות והשכירות המנוכרות הייתה צעד הכרחי לשיקום הכספים הממלכתיים. ההחלטה זכתה לתמיכה נרחבת מצד האצילים, שראו בכך הזדמנות לחזק את מעמדם ולהבטיח את עתידם הכלכלי. ההחלטה להטיל על הארכיבישוף של טולדו את האחריות לחקירה לגבי החזקה של אחוזות ודמי שכירות שנרכשו בתקופת שלטונו של אנריקה משקפת את הדילמה בה עמדה איזבלה. מצד אחד, היה לחץ ציבורי, בייחוד מצד האצולה לבצע רפורמה יסודית ולהחזיר את האדמות שנלקחו בצורה לא חוקית. מצד שני, איזבלה הבינה את הסיכונים הפוליטיים הכרוכים בצעד כה דרסטי. בעקבות החקירה המקיפה שנערכה בהוראת איזבלה, נאלצו רבים מהאצילים לשלם סכומי כסף ניכרים עבור האחוזות והשכירות שרכשו באופן לא חוקי. ההכנסות המשמעותיות שהגיעו לאוצר המלכותי סייעו לשקם את מצבו הכלכלי הקשה של הכתר אחד התנאים המרכזיים שהציבה איזבלה במהלך הרפורמה היה שלא תהיה ביטול של מתנות שניתנו לכנסיות, לבתי חולים או לעניים. בעיית הייצור של המטבעות הייתה בעיה נוספת שתרמה להידרדרות המצב הכלכלי בקסטיליה בתקופת שלטונו של אנריקה הרביעי. הגדלת מספר המטבעות באופן דרסטי, מחמש ל-150, גרמה להצפה של השוק במטבעות. כדי להתמודד עם מצב זה, נקטה איזבלה צעדים דרסטיים לשיקום מערכת המטבעות. במהלך השנה הראשונה לשלטונה היא הקימה מונופול מלכותי על ייצור מטבעות. צעד זה אפשר לה להטיל סדר על תהליך הייצור ולהבטיח את איכות המטבעות.
בניגוד למגמה הרווחת בקרב שליטים באותה התקופה, איזבלה ופרננדו לא ביקשו לחולל מהפכה מנהלית באמצעות הקמת מוסדות חדשים. במקום זאת, הם בחרו בגישה שמרנית יותר והתמקדו בייעול ושימור המערכת המנהלית שכבר הייתה קיימת בממלכותיהם. מרכז הכובד של הממשל בקסטיליה, בתקופת שלטונם של איזבלה ופרננדו, היה בית המלוכה. המלך והמלכה, יחד עם החצר המלוכה שסבבה אותם, היו הכוח המניע והמקור לסמכות בכל רחבי הממלכה. בשנות ה-70 של המאה ה-15, המשרדים הבכירים בממשלה היו למעשה תארים מכובדים שהוענקו באופן בלעדי לאצולה. תפקידים אלה היו כרוכים בסטטוס חברתי גבוה והעניקו לבעליהם השפעה פוליטית ניכרת, אך בפועל, האחריות המנהלית היום-יומית הייתה מועטה. במקביל, תפקידים בעלי אופי מזכירותי יותר, שהיו כרוכים בעבודה אדמיניסטרטיבית שוטפת, הועברו בדרך כלל לבכירי הכנסייה. אנשי דת אלה, שהיו בעלי השכלה גבוהה וניסיון בניהול, היו אחראים על ניהול המשרדים, טיפול בפניות הציבור, ותיעוד ההחלטות הממשלתיות. המועצה המלכותית הייתה הגוף המייעץ המרכזי לשליטי קסטיליה, ובפרט לאיזבלה ופרננדו. היא שימשה כזרוע הביצועית של המלך והמלכה, והייתה בעלת סמכות רחבה לפתור מגוון רחב של סוגיות. המועצה המלכותית לא שימשה רק כגוף מייעץ ומנהל, אלא גם כבית הדין העליון של הממלכה. אחד השינויים המשמעותיים ביותר שהביאה איזבלה למערכת הממשל בקסטיליה היה ההסתמכות הגוברת על מנהלים מקצועיים. בניגוד למצב הקודם, שבו תפקידי המפתח הוחזקו בידי האצולה, איזבלה החלה להעניק תפקידים אלה לאנשים שהגיעו מהבורגנות או מהאצולה הנחותה. בכך שהאצולה נדרשה לבחור באופן פעיל אם היא תומכת במדיניות המלכה, איזבלה יכלה לזהות את הנאמנים לה ואת המתנגדים. איזבלה הבינה כי לצד חיזוק המערכת הממלכתית והמועצה, חיוני גם לבנות קשר אישי עם נתיניה. בניגוד למנהגים שהיו נהוגים קודם לכן, איזבלה ופרננדו יזמו מערכת יחסים ישירה עם העם.