stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת הרומנטיקנים
חילוקי דעות עיקריים

נקודת המחלוקת המרכזית בין שתי הקבוצות הייתה לגבי היחס לצורות מוזיקליות מסורתיות וחדשות. פולמוס זה צמח מתוך הוויכוח על סוגת הסימפוניה, שביצירתו של בטהובן התפתחה מיצירה למטרות בידור לצורת ביטוי יצירתית שמשלבת אידיאלים חברתיים, מוסריים ותרבותיים. ליסט ומעגל תומכיו צידדו בפיתוח סגנונות חדשים ובשילוב אלמנטים עלילתיים ודימויים במוזיקה. המוטו של ליסט היה "יין חדש דורש בקבוקים חדשים", ולצורך יישום גישתו הוא פיתח את סוגת הפואמה הסימפונית. מנגד, השמרנים בלייפציג וברלין העדיפו שימוש בצורות ששימשו את המאסטרים הקלאסיים ואשר נותחו על ידי מוזיקולוגים שפעלו בראשית המאה ה-19, כגון אדולף ברנהרד מרקס.
נקודת מחלוקת נוספת הייתה היכולת של מוזיקה לייצג פרוגרמה כלשהי מעבר למוזיקה עצמה – כלומר לגבי הרעיון של מוזיקה תוכניתית. בספרו "על היפה המוזיקלי" משנת 1854, טען הנסליק (שזוהה עם השמרנים) שמוזיקה אינה צריכה להתיימר לייצג שום דבר ספציפי מלבד את עצמה. לאחר פרסום המהדורה הראשונה של הספר פורסמו שש הפואמות הסימפוניות הראשונות של ליסט וכן הוצגה לראשונה "סימפוניית פאוסט" שלו בניצוחו. הנסליק עדכן את הספר, שבמהדורתו השנייה הזכיר את ליסט ואת היצירות האלו באופן ספציפי. לדברי אלן ווקר, המוזיקולוג והביוגרף של ליסט, הגישה של הנסליק וביקורתו לא היו חדשות; החידוש היה בכך ש"הנסליק היה מוזיקאי שפנה למוזיקאים, והוא מצא קהל גדול".
המניפסט של השמרנים

אחד האירועים המשמעותיים היה פרסום מניפסט נגד ההטיה של כתב העת נויה צייטשריפט פיר מוזיק בעריכתו של פרנץ ברנדל. מוערך כי ברהמס חיבר את המניפסט, ובתחילה חתמו עליו ארבעה אישים, ביניהם ברהמס עצמו ויואכים. לאחר מכם נעשה מאמץ לגייס חתימות נוספות, אך לפני שנוספו חתימותיהם, הגיע עותק של המניפסט למשרדי מערכת כתב העת ברלינר מוזיק-צייטונג אקו, ומשם הוא הודלף ל"נויה צייטשריפט פיר מוזיקה עצמו, שפרסם מייד גרסה פרודית שלו. יומיים לאחר מכן, הופיע המניפסט המקורי הרשמית בברלינר מוזיק-צייטונג עם יותר מעשרים חתימות, כולל וולדמר ברגיאל, אלברט דיטריך, קרל ריינקה ופרדיננד הילר. במניפסט הוסע צער על הקו הערכתי החדש של כתב העת בעריכתו של ברנדל והוסעה ביקורת על ייצוג מוטה של המציאות, כאילו המוזיקאים התומכים ב"מוזיקה של העתיד לכאורה" הם רציניים יותר והוויכוח הוכרע לטובתם. פרסום המניפסט גרם לפרסום של הסכסוך בין שתי קבוצות המוזיקאים בעיתוני גרמניה.
מליסה ג'פרסון

מליסה ג'פרסון (באנגלית: Melissa Jefferson; נולדה ב-21 בפברואר 2001), היא אתלטית אמריקאית. זוכת מדליית ארד אולימפית (פריז 2024) בריצת 100 מטר ופעמיים ברציפות אלופת עולם (יוג'ין 2022 ובודפשט 2023) בריצת שליחות 4x100 מטר.
ביוגרפיה

ג'פרסון לומדת באוניברסיטת חוף קרולינה.
ביוגרפיה > 2022 > אלופת המכללות באולם

באליפות המכללות באולם שנערכה בברמינגהאם, אלבמה במרץ 2022 היא זכתה במדליית זהב בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.09 שניות, לפני אבי שטיינר (9.10 שניות) וג'דין מייס (7.11 שניות).
ביוגרפיה > 2022 > אלופת ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.69 שניות, לפני אליה הובס (10.72 שניות) וטואנישה טרי (10.74 שניות), עם רוח גבית מעל המותר של 2.9 מטר לשנייה.
ביוגרפיה > 2022 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב, בריצת 4x100 מטר ביחד עם אבי שטיינר, ג'נה פרנדיני וטואנישה טרי בתוצאה של 41.14 שניות, לפני ג'מייקה (41.18 שניות) וגרמניה (42.03 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.03 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 10.92 שניות ועלתה מהמקום החמישי לריצת הגמר.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה היא זכתה במדליית זהב, בריצת 4x100 מטר לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות.
ביוגרפיה > 2024 > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת פריז היא זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.92 שניות, אחרי ג'וליאן אלפרד מסנט לוסיה (10.72 שניות) ובת ארצה שקארי ריצ'רדסון (10.87 שניות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 100 מטר: 10.82 שניות (2022)
ריצת 200 מטר: 22.46 שניות (2022)
שיאים אישיים > אולם

ריצת 60 מטר: 7.09 שניות (2022)
ריצת 200 מטר: 23.34 שניות (2022)
מונית

.
מונית ישראלית, חיפה, 2018
מונית בניו יורק, בצבע המקובל שם למוניות - כתום צהבהב
מונית בריטית שחורה
מונית מעופפת איננה מראה שגרתי, אבל קיימת במקומות מסוימים בעולם
מונית נהר בוונציה, איטליה
מונית מרצדס פלסטינית
כובע של מונית בפריז
טוק טוק תאילנדי, סוג של מונית שנפוץ מאוד בערים
מונית עם GPS ביפן
נהגת מונית מתל אביב - שנת 1952
מונית היא כלי תחבורה אשר נוסעיו שוכרים את שירותו על מנת להגיע למחוז חפצם (לעומת כלי תחבורה ציבורי אשר לו עצירות קבועות על פי נותן השירות). בדרך כלל כלי התחבורה הוא מכונית, אבל ישנם מקומות בעולם שמשתמשים בסירות, ריקשות ואף מטוסים.
את המילה "מונית" חידש האמן יוסף בס עם קוּם המדינה על בסיס המילה "מונֶה" (מד זמן שמחשבים בעזרתו את תעריף הנסיעה, ומכונית).
היסטוריה

כבר בתחילת המאה ה-17 ניתן היה למצוא כרכרות סוסים המשמשות כמוניות בפריז ולונדון. הצהרות מלכותיות בשתי הערים הגבילו את מספר הכרכרות המותרות בכל עיר - הדוגמה הראשונה לתקנות בתחום. במאה ה-19 הוכנסו לשימוש כרכרות סוסים בעלות מהירות גבוהה יותר ובטיחות גבוהה יותר.
מכוניות המונעות על ידי סוללות חשמל נהנו מהצלחה קצרה בפריז, לונדון וניו יורק בשנות ה-90 של המאה ה-19. המצאת המונה על ידי הגרמני וילהלם ברון ב-1891 הציגה לראשונה את המונית המודרנית. המונית המודרנית הראשונה, אשר הונעה בעזרת גז וצוידה במונה, היה ה"דיימלר ויקטוריה" שבנה  גוטפריד דיימלר בשנת 1897. מוניות אלה התחילו את פעילותן בפריז בשנת 1899, בלונדון בשנת 1903 ובניו יורק ב-1907. המוניות הניו-יורקיות יובאו מצרפת על ידי איש העסקים הארי אלן אשר טבע את המילה הלועזית taxicab, הלא היא המקבילה של המילה "מונית" בשפה העברית. הוא צבע את המוניות שלו בצבע צהוב לאחר שגילה כי צהוב הוא הצבע שהכי קל לראותו מרחוק, ומאז הפך צבע זה לתקנה בתפוח הגדול, אם כי לא חד משמעית. חברת המוניות הממונעות הראשונה התחילה את פעילותה בעיר הגרמנית שטוטגרט בשנת 1897.
המונית הפכה לפופולרית ברחבי העולם בתחילת המאה ה-20. בתחילת הדרך התחרו המוניות בשירותי האוטובוסים הציבוריים והפרטיים עם קווי שירות קבועים מראש. אי לכך, מוניות מיוחדות (ספיישל), הנוסעת על פי בקשת נוסע (או קבוצת נוסעים) מסוים מנקודה אחת לאחרת, לרוב ללא עצירות בדרך, נכנסה לשימוש נרחב יחסית בתקופה מאוחרת יותר. החידוש הראשון מאז המצאת המונה אירע בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20, כאשר הוכנס לשימוש הרדיו הדו-כיווני, המאפשר לנהגי מוניות ולמרכזי השליחה לתקשר אחד עם האחר ביעילות רבה יותר, ובכך לשרת את הלקוחות בצורה טובה יותר לעומת שיטות התקשורת הקודמות, כגון תא טלפון ציבורי. במאה ה-21 נוספה טכניקת זימון מונית באמצעות אפליקציית מובייל כדוגמת "גט טקסי".
כלי הרכב

שירותי המוניות מתבססים בדרך כלל על מכוניות אך במקומות מספר נעזרים במוניות המופעלות על ידי אדם ובעל חיים, או בסירות (כגון הגונדולה בוונציה). דגם וגוון המונית נחשבים במקומות רבים כסמל תרבותי, כגון המונית הלונדונית השחורה, לה אזור אחסנה גדול על יד הנהג. דוגמה נוספת היא המוניות הצרפתיות העתיקות בקהיר. שירותי לימוזינה פועלים באופן דומה לשירותי מונית, באותו שוק ומתחרה במוניות עם מחירים גבוהים יותר.
במדינות רבות קיימים חוקים ותקנות בנוגע לסימון מוניות. תקנות אלו קובעות בדרך כלל את צבע המונית, מספר לוחית הזיהוי, פרסום וכדומה.
מאפיינים במדינות שונות > ישראל

בישראל קיימים שני סוגים של מוניות:
מונית ספיישל בה שוכרים את שירותי המונית ליעד מסוים לפי פעילות מונה או בתעריף קבוע מראש.
מונית שירות בה המונית מתפקדת למעשה כאוטובוס זעיר, אך עם יתר גמישות, שכן, היא יכולה לעצור גם במקום בו אין תחנות, וכאשר היא מתמלאת, היא ממשיכה בנסיעה רצופה.
לצורך קבלת רישיון לעבוד כנהג מונית בישראל, נדרש להוציא רישיון לרכב ציבורי (רישיון ד'). בישראל, משרד התחבורה קובע תקנות מחמירות לעיסוק בנהיגת מוניות. עיסוק בכך ללא רישיון מתאים ועמידה בתקנות אינו חוקי ומשליך ענישה.
מאפיינים במדינות שונות > הרשות הפלסטינית

ברשות הפלסטינית צבועות המוניות הרגילות בצהוב והמוניות הגדולות (לשבעה נוסעים) בצבע חרדל. רוב המוניות משמשות כמוניות שירות. לתחבורה הציבורית ברשות הפלסטינית לוחית רישוי בצבע ירוק עם כיתוב לבן, בניגוד לרכבים פרטיים עם לוחית לבנה וכיתוב ירוק.
הרכבים המשמשים למוניות הם בדומה למוניות הישראליות לרוב מדגמי מרצדס ופולקסוואגן. מוניות רבות ברשות הן מכוניות ישנות מדגמי מרצדס ששימשו כמוניות ישראליות לפני כ-20 שנה.
מאפיינים במדינות שונות > גרמניה

המוניות בגרמניה צבועות בצבע בז'־צהבהב בהיר. על גג המכונית מוצב שלט דמוי גליל הנושא את המילה "Taxi". כלי הרכב הנפוצים המשמשים כמוניות הם מתוצרת חברת מרצדס פולקסווגן ואופל. לרוב המוניות תמסורת אוטומטית ולחלק מערכות ניווט תומכות GPS. תעריפי הנסיעה גבוהים כיוון שלרשות אזרחי המדינה עומד מערכת תחבורה ציבורית טובה ברוב עריה.
מאפיינים במדינות שונות > לונדון

שירותי המוניות בעיר לונדון שבבריטניה ובערים סמוכות נוספות מבוססים בשנות האלפיים על שני סוגי מוניות: המוניות השחורות המפורסמות (האוסטין FX4), ומוניות הקרויות "מיני־קאב" אשר אינן רשאיות לאסוף נוסעים מהרחוב, אלא מוזמנות טלפונית בלבד על ידי הנוסע. לשני סוגי המוניות מרכזי שילוח, אולם רק המוניות השחורות יכולות לאסוף נוסעים מהרחוב.
המוניות השחורות מפורסמות בהיותן כלי רכב המיוצרים באופן ייחודי למטרה זו, וכן בשל הדרישה לסיים קורס הכשרה המקיף ("The Knowledge") לצורך קבלת רישוי מתאים. דרישה זאת הביאה לכך שאצל מרבית נהגי המוניות השחורות, אזור ההיפוקמפוס במוח, האחראי, בין השאר, על הזיכרון והניווט, מפותח במיוחד.
המונית הלונדונית יובא לישראל מספר פעמים, מאחר שהיא מתאימה להסעת נכה עם כיסא גלגלים, אך היבוא נפסק לאחר זמן קצר.
מאפיינים במדינות שונות > ארצות הברית

בארצות הברית מבחינים בין שני סוגי מוניות: מוניות מאספות (medallion cabs) ומוניות תקניות (livery cabs). למוניות המאספות יש היתר לאסוף נוסעים מהרחוב, ולמכוניות לייברי יש היתר להיענות לקריאות טלפוניות או לסדר איסוף מראש בלבד.
ניווט

נהגי מוניות מכירים בדרך כלל את הרחובות והמקומות החשובים ברמת היכרות גבוהה. בשנים האחרונות הפך השימוש במחשבי ניווט מבוססי GPS לנפוץ במוניות רבות במדינות המפותחות. מערכת זו מכילה מפה ממוחשבת ומסתייעת בלוויין לקביעת מיקום כלי הרכב, כך שהיא מסוגלת לנווט ולהוביל את הנהג גם למקומות שאינם מוכרים לו.
מרבית המוניות מצוידות במכשיר קשר אשר באמצעותו מתקיים קשר רצוף עם מרכזי השליחה המעבירים לנהגי המוניות את מיקומו של הלקוח הבא. לעיתים נעזרים נהגי המוניות במרכזי השליחה בהתמצאות באזורים או רחובות לא מוכרים. בחלק מהמוניות יש מערכת שליטה ובקרה ממוחשבת, שבאמצעותה מרכז השליחה יכול לדעת את מיקומה המדויק של המוניות ואת הסטטוס שלה, דבר החוסך דיבור מיותר במכשירי הקשר.
דמי הנסיעה

דמי הנסיעה עבור נסיעה במונית הם בדרך כלל יקרים יותר מצורת נסיעה אחרות (כמו האוטובוס ורכבת). מחיר הנסיעה מתחיל ממחיר מסוים לפי המונה, בישראל למשל, מעל שלושה נוסעים, מזוודה, ויציאה משדה התעופה גובים מספר שקלים נוספים. שאר דמי הנסיעה נקבעים בדרך כלל על פי זמן המתנה ומרחק אשר מחושבים באמצעות המונה. ישנם מצבים שבו יעדיף הנהג או הנוסע לשלם דמי נסיעה קבועים, במקום שימוש במונה, אך הדבר אסור לפי החוק ומהווה השתמטות ממס.
במונית שירות, דמי הנסיעה קבועים למרחק של שישה קילומטר, עם תוספת עבור כל קילומטר נוסף. במונית שירות בנסיעה בין ערים שונות יש מחירון קבוע.
במהלך 2019 נכנסה לתוקף רפורמה בתעריפי המוניות המיוחדות שבה הועלו תעריפי הנסיעה העירוניים והופחתו תעריפים בינעירוניים, בנוסף מוניות שירות החלו לעבור לתשלום ברב-קו.
ראו גם

גט טקסי
אובר (Uber)
מסלול אוילר
ראו גם

מסלול המילטוני
סדרות דה ברויין
הערות שוליים

↑  Early Writings on Graph Theory: Euler Circuits and The K¨onigsberg Bridge Problem
↑  Graham Brightwell, Peter Winkler: Counting Eulerian Circuits is #P-Complete. ALENEX/ANALCO 2005:259-262
מירנדה קר

| --- | --- |

מירנדה קר, פברואר 2013
 לידה:  20 באפריל 1983 (בת 41) סידני, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מקום מגורים:  ברנטווד, לוס אנג'לס, קליפורניה
 השכלה:  All Hallows' School 
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 בן זוג:  אוון שפיגל
 מספר צאצאים:  3 
 www.mirandakerr.com
 
מירנדה מאי קר (באנגלית: Miranda May Kerr; נולדה ב-20 באפריל 1983) היא דוגמנית אוסטרלית הידועה במיוחד בשל השתתפותה במסע הפרסום של ויקטוריה'ס סיקרט, היא גם מייצגת את רשתות האופנה האוסטרליות פורטמנס ודייוויד ג'ונס לימיטד. קר התחילה לדגמן בתעשיית האופנה כשמלאו לה 13 שנים, בתחילה בסוכנות הדוגמנות Chaay, ומעט אחרי שזכתה בתחרות הדוגמנות האוסטרלית הכלל-ארצית ביוזמת מגזין דולי וסדרת הבושם אימפולס.
שנותיה הראשונות ומשפחתה

קר נולדה בסידני שבאוסטרליה, למשפחה נוצרית ממוצא בריטי וצרפתי. גדלה בעיר קטנה בגאנדה, ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה.
הוריה הם טרזה וג'ון קר ולה אח צעיר ממנה ששמו מתיו. במהלך ילדותה קר "רכבה על אופנועים וסוסים בחוותה של סבתה." היא מתארת את צעירותה באזורי הכפר האוסטרלי כ"מאוד אמיתית... לא הייתה שום העמדת פנים ולאף אחד לא היה אכפת מה אתה לובש. יכולת פשוט להיות עצמך." משפחתה עברה לבריזביין כדי לאפשר לקר ולאחיה להתנסות בחיי העיר. היא סיימה את בית הספר All Hallows' School בעיר, ותכננה ללמוד תזונה לפני שפנתה לדוגמנות.
דולי מגזין

בגיל 13, זכתה קר בתחרות השנתית של דולי (Dolly) מגזין/אימפולס מודל לשנת 1997. היא טסה לסידני שבוע לפני יום הולדתה ה-14 על מנת להצטלם עבור המגזין. עם זכייתה של קר, הביעה התקשורת המקומית "דאגה רבה" מגילה הצעיר. המחלוקת עוררה חשש מהערצת נערות צעירות בתעשיות האופנה, היופי והבידור.
כלי תקשורת שמרניים טענו שצילומי Dolly שלה (בכללם כאלה של קר בת ה-14 בבגדי ים) מהווים סוג של פורנוגרפיית ילדים. תגובתה של קר על כך הייתה: "התקשורת באותו זמן ניסתה להיתלות בכל דבר שיש לו קשר רופף לפדופיליה. דולי הוא מגזין לנערות בנות עשרה, לא לגברים זקנים. ואני הייתי לבושה לגמרי! צילמתי תמונות לחורף! הם פשוט הקימו מהומה על לא דבר."
קר חתמה בסוכנות צ'יק בסידני. היא זכתה לחשיפה מסחרית רבה בסדרת בגדי ים וחוף עבור רשת הגלישה האוסטרלית בילבונג, שלה קר דגמנה את מותגי הגלישה Tigerlily, Roxy, Billabong Girls ו- One Teaspoon. הדבר העלה את הפרסום שלה בשווקים האוסטרלי והאסיאתי, בעקבות זאת קר עברה לגור בניו יורק.
תדמית ציבורית

קר כונתה "מקפירסון הבאה". סימן ההיכר הדוגמני של קר הוא גומות החן שלה. צלם הידוענים ראסל ג'יימס אמר על קר: "ארצות הברית התאהבה בה. אנחנו אוהבים אותה משום שהיא בת השכן הנפלאה ביותר והיא גם יפה מאוד. נשים אינן מאוימות מהמראה שלה וגברים חושבים שהם יכולים לדבר איתה. זהו צירוף נהדר... אנשים רוצים להיות בסביבתה, מהנה לצלם אותה... והיא לא טיפשה, מה שיכול להיות תכונה מרגיזה מאוד אצל כמה דוגמניות." סוכנת הדוגמניות אורסולה הופנאג מתארת את קר כ"משווקת המושלמת", מציינת את יכולתה "למכור באמת מוצר."
עבודות הצדקה של קר כוללות את Wildlife Warriors Worldwide ואת Children International. ביוני 2009, דגמנה קר בעירום, כבולה לעץ, עבור הגיליון האוסטרלי של מגזין רולינג סטון, על מנת להסב את תשומת לב ציבורית לצורך בהגנה על הקואלה.
חייה האישיים

קר מתרגלת ניצ'ירן בודהיזם – ענף יפני של בודהיזם – כחברה של Soka Gakkai International ‏ (SGI) ומאמינה ש"מוטלת עלינו אחריות להביא שלום והרמוניה לחיינו ולעולם." כחלק מאמונות ניצ'ירן שהיא מחזיקה בהן, קר שרה מדי בוקר ולילה במשך 20 דקות, מתרגלת יוגה, עושה מדיטציה, וקוראת הרבה על רוחניות.
לפי הדיוקן של קר המופיע בוויקטוריה'ס סיקרט, ומצוי ביוטיוב של רשת CBS, מתוארת קר כמי שמתייחסת אל חייה "נהנית בכל מקום שאני נמצאת בו ומנסה לחיות את הרגע ככל האפשר." ב-2007 נמסר שקר ניסתה לכתוב ספר הדרכה לעזרה עצמית המכונה Treasure Yourself שייועד לבנות הנעורים. קר אומרת, "באופן בסיסי, יש בו הרבה מידע שלמדתי, ועזר לי. אם זה יוכל לעזור לנערה אחת אז מילאתי את ייעודי."
ב-2003 קר התחילה לצאת עם הברוקר איידריאן קמילרי. בעקבות חקירה של Australian Securities and Investments Commission, קמילרי נמצא אשם בחמישה סעיפים של fraudulent behaviour הונאה, החל מפברואר 2003 ועד לפברואר 2004. בעקבות כך קר סיימה את מערכת היחסים. דו"ח בעיתון מ-2007 טען שקר נפגעה כספית "אחרי ששעתה לעצותיו הפיננסיות של בן-זוגה", אבל החליטה לא לנקוט בהליך משפטי.
בעבר היא ניהלה מערכת יחסים ארוכה עם ג'יי ליון (בעבר נודע כברנט טאטן), הסולן של להקת Tamarama, שהופיע בעונה הראשונה של הסדרה The City. ברשת MTV. קר הופיעה בוידאו קליפ של "Everything To Me". השניים יצאו כארבע שנים אבל סיימו את הקשר באמצע 2007.
בשלהי 2007, החלה קר לצאת עם השחקן אורלנדו בלום. ביולי 2010 הם התחתנו, ובינואר 2011 ילדה בן.
ב-12 בפברואר 2009 השתתפו קר ובלום בגיוס כספים עבור "Australia Unites" למען קורבנות שריפת היערות באוסטרליה ב-7 בפברואר 2009.
באוקטובר 2013 הודיעו קר ובלום שהם נפרדו כמה חודשים לפני כן ובכוונתם להתגרש.
ביולי 2016 התארסה קר ליזם האינטרנט אוון שפיגל, ממייסדי סנאפצ'ט.
ב-7 במאי 2018 ילדה בן בשם הארט. ובאוקטובר 2019, ילדה ילד נוסף.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  ציטוטים ומידע על מירנדה קר, onethousandmodels.com
↑  Miranda's blog PortmansComAu
1 2 3  "Miranda's model life", 02/03/2008
↑  Miranda Kerr Profile., Fashion Model Directory
↑  "מירנדה קר", glamourvanity.com
↑  "מירנדה קר", models.com
↑  "מירנדה קר", models.com
↑  הולי בירנס, "דייוויד ג'ונס הוא האהוב החדש של קר", דיילי טלגרף, 4 באפריל 2008
↑  קירי בלייקלי, "בתמונות: 15 הדוגמניות המשתכרות את השכר הגבוה ביותר בעולם", פורבס
↑  פרטים על מירנדה קר, fashionmodeldirectory.com
↑  "מירנדה קר", models.com באוקטובר 2009, השיקה קר את Kora, ליין אורגני לטיפוח העור, באוסטרליה, ביחד עם המייסד-שותף ג'ורג' מוסקוס.
↑  מידע על מירנדה קר, fashionmodeldirectory.com
↑  העמוד של מירנדה קר בסוכנות IMG,‏ imgmodels.com
↑  "מסע פרסום לעזור לבנקאי דייב בעל "התמונות הגסות" לשמור על עבודתו", edition.cnn.com
↑  "הבנקאי האוסטרלי נתפש צופה בתמונות ארוטיות יישאר בעבודתו", bbc.co.uk
↑  "מירנדה קר תמכה בבנקאי דייוויד קילי וסייעה לו לשמור על עבודתו", news.com.au‏, 5 בפברואר 2010
↑  Prada's Fashion Show Gets Heavenly, Coco Perez
↑  STUART PINK, (01 Jun 2009) Miranda strips for the Koalas, thesun.co.uk
↑  התוכנית של ויקטוריהס סיקרט (2007) - דיוקן של מיראנדה קר
↑  "האקס של הדוגמנית מירנדה קר נמצא אשם", דיילי טלגרף, 22 בספטמבר 2007
↑  Jonathon Moran, "Boys back in town"
↑  Miranda Kerr and Orlando Bloom chip in for bush fire relief (12 February 2009), Herald Sun
↑  "Miranda Kerr and Evan Spiegel Welcome 'Beautiful' Son Hart: 'Words Cannot Explain How Happy We Are'". PEOPLE.com (באנגלית). נבדק ב-2018-11-15.
↑  "Miranda Kerr Gives Birth to Baby No. 2!" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810675480705606  GND: 1020681128  ISNI: 0000 0003 6798 430X  LCCN: no2014166572  LNB: 000177284  NDL: 001094650  NLA: 35469294  NLK: KAC201107121  NTA: 340569301  Trove: 522727  VIAF: 233536702   WorldCat (עם VIAF): 233536702 
מירנדה קר ב-2009
מסלול (פיזיקה)

שני גופים בעלי מסה שונה הנעים סביב מרכז מסה זהה. גודלי העצמים, וסוג המסלול הספציפי הזה דומים לאלו במערכת פלוטו-כארון
בפיזיקה, מסלול (באנגלית: Trajectory) הוא שם כללי לנתיב שעצם מסוים עובר בו בנועו במרחב. מקרה פרטי של מסלול הוא מסלול כבידתי, בו גוף אחד מושפע מכבידה של גוף אחר ונע מסביבו, כמו למשל המסלול של כוכב לכת סביב שמש. מקרה אחר הוא מסלול בצורת פרבולה, בו נע קליע תותח, מסלול כזה נקרא מסלול בליסטי.
תיאור קינמטי של מסלול

במכניקה קלאסית, המסלול מתואר על ידי וקטור המקום כתלות בזמן (ביחס למערכת צירים (קואורדינטות) מסוימת, בה נקבעת ראשית הצירים). כלומר: על ידי הפונקציה הווקטורית  {\vec {r}}(t). הנגזרת של פונקציה זו היא המהירות  {\vec {v}}={\frac {d{\vec {r}}(t)}{dt}} והנגזרת השנייה היא התאוצה. דרך היא המרחק המצטבר לאורך המסלול שעשה הגוף, בניגוד להעתק, שהוא המרחק בין נקודת המוצא לנקודת הסיום-לדוגמה, אם גוף נקודתי נמשך במעלה שיפוע וחזרה לנקודת ההתחלה, הדרך שהוא עשה היא פעמיים אורך השיפוע וההעתק הוא אפס.
במכניקה יחסותית, המסלול של גוף הוא "קו העולם" שלו במרחב-זמן המתואר על ידי פרמטר אפיני, כגון הזמן העצמי:  \ x^{\mu }(\tau )=\left(t(\tau ),{\vec {r}}(\tau )\right).
במכניקת הקוונטים החלקיק יכול להיות בכל המסלולים האפשריים, כאשר יש לו הסתברות (או אמפליטודת פונקציית הגל) להיות בכל מסלול. כדי לחשב את הפרופוגטור, כלומר האמפליטודה שלו להתקדם מ- \ x_{1}(t_{1}) ל- \ x_{2}(t_{2}) יש לסכום על כל מסלולי הביניים האפשריים באמצעות אינטגרל מסלול של פיינמן:  \ \langle x_{2}(t_{2})|x_{1}(t_{1})\rangle =\int Dx(t)e^{iS[x(t)]/\hbar }. המסלול הקלאסי הוא המסלול עבורו הפעולה S היא סטציונרית (כלומר:  \ \delta S=0).
מסלולי כוכבי הלכת

בעבר, התנועה של כוכבי הלכת, אשר נראתה בעין בלתי מזוינת, הוסברה בעזרת האפיציקל, כתנועה מעגלית. הסבר זה חזה את מסלול כוכבי הלכת בצורה מדויקת יחסית. רק בתחילת המאה ה-17 יוהאנס קפלר הצליח להראות כי תנועת כוכבי הלכת היא בעצם אליפטית סביב השמש ולא מעגלית, והיה זה אייזק ניוטון שהצליח להסביר מדוע נעים כוכבי הלכת בצורה זו. ניוטון פרסם חלק מהתוצאות אליהן הגיע בחיבורו "De Motu Corporum" שפורסם ב-1684 והיה היסוד לספרו "עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע" בו ניסח את חוק המשיכה האוניברסלי שקבע כי ישנה משיכה בין כל שני גופים בעלי מסה, וכי הם ימשכו ביחס ישר למסתם, וביחס הפוך לריבוע המרחק שביניהם. במאה ה-20 הראה אלברט איינשטיין במסגרת תורת היחסות הכללית שהמסה של השמש מעוותת את המרחב, ומסלולי כוכבי הלכת הם מסילה גאודזית.
ראו גם

טיסה מסלולית
מסלול גאוסטציונרי

מסלול גאוסטציונרי
דיאגרמה המראה את סוגי המסלולים סביב כדור הארץ. המסלול הלווייני הנמוך מסומן בתכלת. מסלול תחנת החלל הבינלאומית מסומן בקו האדום המקווקו שבתוך התכלת, המסלול הלווייני הבינוני מסומן בצהוב, מסלול לוויני ה-GPS מסומן בירוק והמסלול הגאוסטציונרי מסומן בקו השחור.
מסלול גאוסטציונרי (באנגלית: Geostationary Earth Orbit - GEO) הוא מסלול מעגלי סביב כדור הארץ, מעל קו המשווה, והוא מרוחק 35,786 קילומטר מפני הארץ. תכונתו העיקרית של מסלול זה היא כי לוויין שיוצב עליו יוכל להישאר כל הזמן מעל אותה נקודה על פני כדור הארץ, ועל כן ייראה מכדור הארץ כנייח. תכונה זו מאפשרת להעביר שירותי תקשורת לאזורים מוגדרים על פני הארץ לאנטנות המכוונות בזווית קבועה לנקודה ספציפית בחלל. בניגוד ללווייני תקשורת, לווייני ריגול מוצבים ופועלים במסלולים בגובה מספר מאות קילומטרים מעל פני הקרקע, הם מקיפים את כדור הארץ מספר פעמים ביום ומיקומם בשמיים אינו קבוע.
הרעיון של לוויינים גאוסטציונריים (וגאוסינכרוניים, שגאוסטציונריים הוא מקרה פרטי שלהם) פורסם לראשונה בשנת 1928 בידי הרמן פוטקניק. מסלולים גאוסינכרוניים וגאוסטציונריים עברו פופולריזציה בידי סופר המדע הבדיוני ארתור צ'ארלס קלארק ב-1945 כמסלולים שימושיים ללווייני תקשורת, ולכן הם נקראים לעיתים גם מסלולי קלארק על שמו. חגורת קלארק היא החלק בשמים בגובה של כ-35,786 קילומטר מעל פני הים במישור קו המשווה שבו ניתן להשיג מסלול קרוב לגאוסטציונרי. בשל השפעות רוח שמש סוטה לעיתים הלוויין ממסלולו, ולכן מופעלים מדי פעם מנועי הלוויין כדי להחזירו למקום הדרוש. כתוצאה מכך אורך חיי הלוויינים מוגבל.
לאור העובדה כי קיים רק גובה מסלול גאוסינכרוני אחד הסובב את כדור הארץ, הוא מנוהל על ידי איגוד התקשורת הבינלאומי (באנגלית: ITU - International Telecommunication Union), אשר יוצר מסגרת לביצוע תהליכי תיאום תדרי הלוויינים בין רשתות לווייניות שונות במטרה למנוע הפרעות הדדיות.
אך התיאום הראשוני שמבצע ITU, הוא הקצאת מקום פיזי ללוויין (קו אורך גאוגרפי), זאת כיוון שמספר הלויינים שאפשר לשבץ במסלול, מוגבל, כדי למנוע התנגשות.
חישוב המסלול הגיאוסטציונרי

גובה הלווין שבו יתקבל מסלול גיאוסטציונארי הוא תוצאה של פתרון המשוואה שתאזן את הכוחות הפועלים על הלווין בהינתן שמהירותו הזוויתית חייבת להיות זהה למהירות הזוויתית בפני הכוכב (לדוגמה בכדור״א הקפה כל 24 שעות). מצד אחד כוח המשיכה, ומצד שני הכוח הצנטרפיטלי. ניתן לראות את החישוב המפורש כאן
ראו גם

הקפה סינכרונית - כאשר מדברים על התנועה היחסית בין שני גרמי שמיים
מונחים בחקר החלל
מסלול לווייני נמוך
מסלול לווייני בינוני
מסלול קוטבי
מסלול מולניה
הערות שוליים

↑  Flexi, חישוב מסלול גיאוסטציונארי, באתר CK12
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מלחמת-עולם הענקים

| --- | --- |

עטיפת החוברת World War Hulks #1 מאפריל 2010, אמנות מאת ג'ון רומיטה הבן, קלאוס ג'נסן ודין וייט.
 מידע קומיקס
 יוצר:  ג'ף לואב, גרג פאק, ג'ף פארקר (כותבים)
 סוגה:  קרוסאובר 
 תקופת פרסום מקורית:  דצמבר 2009 – אפריל 2010 (כ־122 ימים)
 סינדיקציה:  מארוול קומיקס
 מסת"ב:  מסת"ב 0-7851-6039-6
 מספר החוברות:  13
 
מלחמת-עולם הענקים (באנגלית: World War Hulks) היא קשת סיפור קרוסאובר בקומיקס בהוצאת מארוול קומיקס, שפורסמה בין דצמבר 2009 לאפריל 2010 בחוברות הענק הירוק, בכתיבתם של ג'ף לואב וגרג פאק ובאיורם של וילס פורטשיו ופול פלטייר. העלילה ממשיכה את הקו העלילתי שהחל עם הפשטת כוחותיו של ברוס באנר בידי הענק האדום ב"שלטון אפל" וכן בגידתו של דוק סמסון, שהצטרף לשורות ארגון אינטליג'נסיה כדי להביא לנפילת הענקים על ידי יצירתו של צבא ענקים שישתלט על העולם. סיפור זה מביא גם את סיפור מקורם של הענק האדום (גנרל רוס) ושל הענקית האדומה (בטי רוס). בנוסף, סדרת הסיפורים מחזירה את באנר לדמותו של הענק הירוק ומביא את המאבק המיוחל בין הענק לבנו, סקאאר.
במיני-סדרה השתתפו דמויות משנה רבות מעולמו של הענק הירוק, ביניהן הענקית הירוקה, הענק האדום, הענקית האדומה, סקאאר, איי בומב, האלקפול וליירה, וכן הופעת אורח של גיבורי-על רבים בגרסאות הענק שלהם וכן קבוצות האוונג'רס, ארבעת המופלאים ואקס-מן. מבין נבלי-העל מופיעים המנהיג, דוק סמסון, דוקטור דום, מודוק והרוח האדומה.
סיפור זה מסיים את קשת הסיפורים שהחלה עם "כוכב הענק הירוק" משנים 2006–2007 ונמשכה עם "מלחמת-עולם הענק הירוק" משנים 2007–2008 ו"נפילת הענקים" משנים 2009–2010.
ביבליוגרפיה

World War Hulks #1
Hulked-Out Heroes #1-2
Incredible Hulk #609-611
Hulk Vol.2 #22-24
World War Hulks: Spider-Man & Thor #1-2
World War Hulks: Wolverine & Captain America #1-2
הערות שוליים

↑  World War Hulks #1
↑  Incredible Hulk #609
↑  Hulk Vol.2 #22
↑  Incredible Hulks #610
↑  Hulk Vol.2 #23
↑  Incredible Hulks #611
↑  Hulk Vol.2 #24