משפט בייליס
הערות שוליים

↑  לפי הלוח הגרגוריאני.
1 2 3 4 5  לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג באימפריה הרוסית עד 1918.
↑  קוטיק, עמ' 269.
1 2 3  קוטיק, עמ' 63.
1 2 3 4 5  קוטיק, עמ' 60–61.
1 2  קוטיק, עמ' 158–160.
1 2  קוטיק, עמ' 46–47.
1 2 3  קוטיק, עמ' 27–28.
↑  קוטיק, עמ' 117, 146, 190–191, 196.
↑  קוטיק, עמ' 195.
1 2 3 4  קוטיק, עמ' 31–32.
↑  קוטיק, עמ' 132.
1 2 3 4  קוטיק, עמ' 33–34.
1 2  קוטיק, עמ' 35.
↑  קוטיק, עמ' 36.
1 2 3  קוטיק, עמ' 51.
↑  קוטיק, עמ' 28, 30.
1 2 3  קוטיק, עמ' 37–38.
↑  קוטיק, עמ' 38–39.
1 2  קוטיק, עמ' 39–40.
1 2 3  קוטיק, עמ' 62.
1 2  קוטיק, עמ' 40–41.
↑  קוטיק, עמ' 115.
1 2  קוטיק, עמ' 42–44.
1 2  קוטיק, עמ' 48–49.
1 2 3  קוטיק, עמ' 56–58.
1 2 3 4 5 6 7  קוטיק, עמ' 182–189.
↑  אצל קוטיק, עמ' 58: "בדיקה רפואית של הגופות... הוכיחה כי שני הילדים מתו ממחלת הדיזנטריה, אם כי למעשה, היו גם סימני רעל בגופות הילדים; עובדה זו הגבירה את החשד, שייתכן כי וורה צ'בריאק עצמה הרעילה את ילדיה". אך לעומת זאת, בעמ' 144: "בפרוטוקול על הנתיחה לאחר המוות... בקשר לסיבת מותו של ג'ניא... קובע הרופא כי הנער חלה בדיזנטריה וכי לא נמצאו בקיבתו כל גופי-רעל, אורגניים או מינרליים", ובעמ' 145: "בפרוטוקול על סיבת מותה של האחות, וולנטינה, נקבע כי אצל ילדה זו לא נמצאו סימני דיזנטריה, כפי שהיו אצל אחיה".
1 2  קוטיק, עמ' 49–50.
↑  קוטיק, עמ' 260–261.
↑  קוטיק, עמ' 52–53.
↑  קוטיק, עמ' 54–55.
↑  קוטיק, עמ' 55–56.
↑  קוטיק, עמ' 59–60.
1 2 3  קוטיק, עמ' 13.
1 2 3  קוטיק, עמ' 68–72.
1 2  קוטיק, עמ' 221.
↑  קוטיק, עמ' 147.
1 2 3 4  קוטיק, עמ' 217–220.
1 2 3  קוטיק, עמ' 67–68.
1 2  קוטיק, עמ' 72–73.
↑  קוטיק, עמ' 224–225.
↑  קוטיק, עמ' 75.
1 2  קוטיק, עמ' 76–81.
↑  קוטיק, עמ' 81–83.
↑  קוטיק, עמ' 84–85.
↑  קוטיק, עמ' 85–89.
1 2  קוטיק, עמ' 110.
1 2  קוטיק, עמ' 89–93.
↑  קוטיק, עמ' 93–94, 96.
↑  קוטיק, עמ' 97–102.
↑  קוטיק, עמ' 114.
1 2  קוטיק, עמ' 144–146.
↑  קוטיק, עמ' 116–117.
↑  קוטיק, עמ' 119–121.
↑  קוטיק, עמ' 124.
↑  קוטיק, עמ' 130–138.
↑  קוטיק, עמ' 142–143.
↑  קוטיק, עמ' 102–104.
↑  קוטיק, עמ' 149–151.
↑  קוטיק, עמ' 153–157.
↑  קוטיק, עמ' 170.
↑  קוטיק, עמ' 262.
↑  ספר ויקרא, פרק י"ז.
↑  קוטיק, עמ' 160–165.
↑  קוטיק, עמ' 177.
↑  קוטיק, עמ' 179.
↑  קוטיק, עמ' 180–181.
1 2  קוטיק, עמ' 197–202.
↑  קוטיק, עמ' 214.
1 2  קוטיק, עמ' 191–192.
↑  קוטיק, עמ' 196.
↑  קוטיק, עמ' 204.
1 2  קוטיק, עמ' 206.
↑  קוטיק, עמ' 209.
↑  יהושע פורת, צמיחת התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1918–1929, עמ' 21.
↑  קוטיק, עמ' 257.
↑  קוטיק, עמ' 229–231.
1 2  קוטיק, עמ' 232, 236–239.
↑  בייליס זכאי בדינו! – עמוד השער של עיתון "הצפירה", 3 בנובמבר 1913
↑  קוטיק, עמ' 10, 247–249.
↑  קוטיק, עמ' 239–242.
↑  קוטיק, עמ' 249–251.
↑  קוטיק, עמ' 252–255.
1 2 3  קוטיק, עמ' 266–268.
1 2  קוטיק, עמ' 270–272.
↑  Mendel Beilis Coming, The New York Times, January 25, 1921
1 2  קוטיק, עמ' 274–275.
↑  Міжнародна наукова конференція «Справа Бейліса – погляд із сьогодення», Український історичний журнал, 1994
↑  Дело Бейлиса: неслучившийся позор российского правосудия, booknik.ru
↑  Дело Бейлиса в юридической перспективе
↑  У истоков еврейского кино, מכון היודאיקה של קייב
↑  , Radio France internationale
↑  В их крови мы неповинны, Агентство еврейских новостей
↑  The Fixer
↑  Ночь впереди? «Долгая ночь Менахема Бейлиса» реж. Г.Илугдин, Журнал Столица
↑  Сергей Безруков займётся «делом Бейлиса»
תמונתו של אנדריי יושצ'ינסקי על עלון אנטישמי שהופץ בקייב לפני משפט בייליס: "אורתודוקסים רוסים! הנציחו את שמו של הנער אנדריי יושצ'ינסקי שנרצח כקדוש מעונה על ידי ז'ידים!... נוצרים! שימרו על ילדיכם!!! ב-17 במרץ חג הפסח של הז'ידים מתחיל".
הבלש ניקולאי קראסובסקי. גילה את הרוצחים האמיתיים.
ז'ניה וולנטינה צ'בריאק. נפטרו בהפרש של מספר ימים זה מזה, באוגוסט 1911.
בייליס מובל תחת שמירה לזירת הרצח.
משמאל לימין: סינגאייבסקי, רודזינסקי ולטישב.
משפחת צ'בריאק: וסילי, ורה ולודמילה.
השופטים. שני מימין: בולדירב.
עורכי דינו של בייליס (משמאל): בארסקי, קרבצ'בסקי, גרוזנברג וזארודני.
מנחם מנדל בייליס
קזימיר שאכובסקי
בייליס ופייבל שניאורסון
בייליס בבגדי אסיר.
ורה צ'בריאק
תרשים 47 הפצעים בגופו של יושצ'ינסקי (נעשה על ידי פרופסור אובלונסקי).
חבר המושבעים במשפט בייליס
בייליס עם משפחתו לאחר השחרור, 1913
ביתו של בייליס בקייב
בייליס ומשפחתו בהגיעם לארץ ישראל