stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבנה
במדעי הטבע ובהנדסה > מבנה גשמי > מבנה גאולוגי

מבנה גאולוגי הוא קונפיגורציה גאומטרית של חומר סלעי ותוצר של היערכות סלעי קרום כדור הארץ במרחב תלת-ממדי כתוצאה מפעולתם של תהליכים גאולוגיים. מבנים אלה מבטאים תכונות גאומטריות המאפשרות לתאר את צורתם, עיצובם ותפוצתם וכן את היחס בינם לבין מבנים אחרים בסביבתם.
מרבית הסלעים נוצרים כשהם ערוכים בשכבות אופקיות ואחרים נוצרים ללא מבנה שכבתי אלא יוצרים גושים מסיביים של מסלע. במבנים ראשוניים אלה עשויים לחול תהליכים מאוחרים של קימוט, העתקה והסרה של חומר סלעי באמצעות בליה וסחיפה. תוצריהם של תהליכים אלה ניכרים במבנים שניוניים, לדוגמה: קמט, העתק, סדק, אי התאמה, אגן מבני, גראבן, הורסט, גלישון ועוד.
במדעי הטבע ובהנדסה > ארגון ביולוגי

בביולוגיה מבנים קיימים בכל רמה של ארגון, החל מהרמה האטומית והמולקולרית עד לרמת התא, הרקמה האיבר והאורגניזם החי, ומעבר לכך ברמת האוכלוסייה והמערכת האקולוגית. לרוב, מבנה ברמה גבוהה יותר מורכב ממספר עותקים של מבנים ברמה נמוכה יותר.
במדעי החברה

מבנה חברתי הוא מושג המתייחס לישויות או קבוצות בעלות יחסים ברורים אחת כלפי השנייה, לתבניות התנהגות סבילות יחסית, וליחסים בתוך מערכות חברתיות, או למוסדות חברתיים ונורמות המוטמעים בתוך מערכות חברתיות, באופן בו הם מעצבים את התנהגותם של "השחקנים" הנמצאים בתוך אותן מערכות חברתיות. דוגמה פשוטה למבנה חברתי הוא מבנה המשפחה. המשפחה היא יחידה חברתית ובין חברי המשפחה מתפתחים יחסים ברורים על פי התפקידים השונים של כל אחד.
ראיית המבנה החברתי כ"מערכות יחסים בין ישויות או קבוצות נפרדות" או כ"תבניות התנהגות סבילות ויציבות יחסית של מערכות יחסים" מדגישה את הרעיון האומר כי החברה מקובצת לקבוצות הקשורות אחת לשנייה מבנית או למערכות של חוקים בעלי פונקציות, משמעויות ומטרות שונות. דוגמה אחת למבנה חברתי היא הרעיון של "ריבוד חברתי", האומר כי החברה מופרדת לשכבות שונות בהתאם להבחנות חברתיות, כגון: מוצא אתני, מעמד ומגדר. יחס חברתי הניתן לאנשים ממבנים חברתיים שונים יכול להיות מובן על ידי התייחסות למקום הופעתם בשכבות החברתיות.
אל מול התפיסות החברתיות הרואות את המבנה כבסיס לידע הסוציולוגי, ישנה תפיסה מנוגדת – "תפיסת הסוכנות". בעיית המבנה והסוכנות כרוכה בשאלה האם יכול האדם לפעול באופן עצמאי ולבחור את פעולותיו באופן חופשי, ועד כמה הוא מוגבל על ידי גורמים מבניים כמעמד חברתי, דת, מגדר, מוצא אתני וכיוצא בזה. המחלוקת סביב בעיית המבנה והסוכנות היא אחת המחלוקות העיקריות במדעי החברה כיום.
במדעי החברה > מבנה החברה בתאוריה של מרקס

המרקסיזם מבדיל בין "בסיס ממשי" שהוא הבסיס הכלכלי של יחסי הייצור בחברה, ובין "מבנה על" הנובע ממנו, שהוא האידאולוגיה: הפוליטית, הדתית, המשפטית והתרבותית השוררת בחברה. בספרו "לביקורת הכלכלה המדינית" כתב קרל מרקס על הבדל זה: "יש תמיד להבחין בין ההפיכה החומרית - הנקבעת בנאמנות אשר למדע הטבע - בתנאי הייצור האקונומיים, ובין הצורות היוריסטיות, הפוליטיות, הדתיות, האמנותיות או הפילוסופיות, בקיצור: הצורות האידאולוגיות, שעל ידן בני אדם תופסים בתודעתם את הסכסוך הזה ונאבקים עליו עד כדי הכרעה".
על פי מרקס, אין למבנה העל השפעה אמיתית על המציאות החומרית, והוא מהווה בסיס ליצירת תודעה כוזבת.
במדעי החברה > מבנה תאגידי

גם לתאגיד, לדוגמת חברה בע"מ, מבנה, המתאר את ה"אורגנים" של התאגיד, סמכויותיהם ודרכי פעולתם. חוק החברות הישראלי מתאר את האורגנים במילים אלו - "האורגנים של החברה הם האספה הכללית, הדירקטוריון, המנהל הכללי וכל מי שעל פי דין, או מכוח התקנון רואים את פעולתו בעניין פלוני כפעולת החברה לאותו עניין".
עם זאת, בלשון הדיבור, "מבנה תאגידי" מתייחס לרוב ליחסים בין חברות שונות, המחזיקות זו במניות זו, ומפעילות רמות שונות של שליטה זו בפעילות זו, כגון "חברת אם" המחזיקה בלמעלה מ-50 אחוז ממניותיה של "חברת בת", וכן "חברה מסונפת" שחברה אחרת מחזיקה בעשרים וחמישה אחוזים או יותר ממניותיה, או רשאית למנות עשרים וחמישה אחוזים או יותר מהדירקטורים שלה, ו"חברה קשורה" שהיא כל חברה שחברה אחרת השקיעה בה סכום השווה לעשרים וחמישה אחוזים או יותר מההון העצמי של החברה האחרת.
במדעי הרוח > מבנה בלשני

הבלשנות עוסקת במבנה השפה ונטיותיה, במבנה התחביר והמילה. בבלשנות היסטורית, "מבנה עומק", הוא המבנה הראשוני שממנו נוצר המבנה הלשוני הגלוי. ואילו, "מבנה שטח" הוא המבנה הלשוני כפי שהוא מובא בעל פה או בכתב.
במדעי הרוח > מבנה יצירת אמנות > מבנה מוזיקלי

מוזיקה היא אמנות שבבסיסה צלילים המושמעים במרווחים לאורך זמן. המונח "מבנה מוזיקלי" מתייחס לשני נושאים קשורים:
סוג היצירה - לדוגמה, יצירה מוזיקלית יכולה להיות סימפוניה, קונצ'רטו, או סוג אחר.
מבנה היצירה עצמה - יצירה יכולה להיכתב בצורת סונאטה, פוגה, וצורות שונות נוספות.
במדעי הרוח > מבנה יצירת אמנות > מבנה ספרותי

בדיסציפלינות שונות במדעי הרוח, ובמידה מסוימת במדעי החברה, מחקר הטקסט, או המלל, הוא אבני הבניין הבניית המלל המחקרי. מבנה המלל נמדד על פי מאפיינים שונים, כמו את סדר הבאת העניינים בהקשר הנושאי, הופעתם של שמות עצם והחזרה עליהם, ואופן השתלשלות הסיפר (הנרטיב) בגבולות הטקסט המוגדר. אמות מידה אלו, מופנות כלפי כל טקסט, מקודש או "חילוני".
ראו גם

מבנה הנדסי
מבנה גבישי
גאולוגיה מבנית
ביולוגיה מבנית
מורפולוגיה של צמחים
מבנה (תעופה) - תיאור של קבוצת מטוסים הטסים יחד
הערות שוליים

↑  על פי הערך: מבנה, מילון אבן-שושן.
↑  קרל מרקס, "הקפיטאל", הקדמה, (תרגום: צבי וויסלבסקי), תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1953
↑  חוק החברות, התשנ"ט - 1999, סעיף 46.
↑  חוק ניירות ערך, התשכ"ח - 1968, סעיף 1.
↑  ראו למשל: אשר קוריאט, תפיסת מבנה המשפט תוך כדי קריאה : עדויות מניסויים באיתור אותיות בעברית ובאנגלית, מחקרים בפסיכולוגיה של הלשון בישראל, רכישת לשון, קריאה וכתיבה, (עורך: יוסף שימרון), ירושלים: הוצאת מאגנס, האוניברסיטה העברית, מכון הנרייטה סאלד, תשנ"ז-1997, עמ' 146-165.
↑  ראו למשל: עדינה עבאדי, מבנה-העל הסמנטי בסוגות של שיח עיתונאי, חלקת לשון, 33-34, תשס"ב, עמ' 15-40.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4058125-1 
כיפה גאודזית במכון ויצמן למדע ברחובות, 3/09
מודל של קשרי המימן בין מולקולות מים
העתק בגדת נחל רמון, מכתש רמון
מנשר לאמנות

| --- | --- |

 מוסד חינוכי
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־19 שנים) 
 מייסדים:  רונית ידעיה, עודד ידעיה 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°03′52″N 34°46′55″E﻿ / ﻿32.064582°N 34.782003°E﻿ / 32.064582; 34.782003
 www.minshar.org.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) מנשר לאמנות(למפת תל אביב רגילה) מנשר לאמנות(למפת גוש דן רגילה) מנשר לאמנות(למפת גוש דן מוגדלת) מנשר לאמנות  he מנשר לאמנותhe מנשר לאמנותמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מכללת מנשר לאמנות היא בית ספר גבוה לאמנות ומרכז תרבות בתל אביב. בית הספר הוקם בשנת 2005 על ידי הסופרת רונית ידעיה והצלם עודד ידעיה המשמש כמנהל בית הספר.
הלימודים ופעילות המכללה

במנשר מתקיימים לימודים לתואר ראשון במדעי הרוח בשיתוף האוניברסיטה הפתוחה, כמו גם לימודים חלקיים, קורסים בודדים ולימודי המשך. הלימודים בבית הספר מתרכזים בתחומי הקולנוע, האמנויות החזותיות והכתיבה.
בית הספר ממוקם ברחוב דוד חכמי 18, בשכונת הרכבת בתל אביב. מתחם מנשר כולל גם גלריה לאמנות עכשווית, אולם הקרנות ובית קפה. במקום נערכים סימפוזיונים, דיונים על תערוכות ואירועים שונים הפתוחים לקהל הרחב. באוגוסט 2009 פורסמה תוכנית להקמת מבנה חדש לבית הספר, בחלק משטחה של התחנה המרכזית הישנה של תל אביב.
מדי שנה מפרסמת מחלקת הכתיבה של בית הספר אסופה בשם "דיבור".
בית הספר מנוהל על ידי חברה לתועלת הציבור (חל"צ) בעלת שם זהה – מנשר.
מחלקות

בבית הספר פועלות שש מחלקות:
קולנוע – ראש המחלקה הוא דייוויד נוי.
אנימציה – ראש המחלקה היא נטע כהן.
צילום – ראש המחלקה הוא עודד ידעיה.
אמנות פלסטית – ראש המחלקה היא נעם ונקרט.
תקשורת חזותית – ראש המחלקה הוא יגאל הרמן.
כתיבה – ראש המחלקה היא רונית ידעיה.
הכרה בינלאומית

סרט הגמר "עין לבנה" של תומר שושן היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית הסרט הקצר בשנת 2020.
הערות שוליים

↑  רז סמולסקי, לאחר הגסיסה האטית: התחנה המרכזית הישנה בת"א תיהרס - ובמקומה תיבנה מכללה לאמנות, באתר TheMarker‏, 3 באוגוסט 2009
↑  גורדון מור, לחופש נולד, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2007
↑  ניר פרידנברג, 1 באוקטובר 2013, פרויקט מסלול שנת הלימודים: היכן עדיף ללמוד קולנוע, אתר קולנוען
↑  אלי ערמון אזולאי, מנשר חדש מול מדרש ישן, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2011
↑  כרמית ספיר-ויץ, דיבור צפוף: כשרונות כתיבה בבית ספר "מנשר", באתר nrg‏, 10 באוגוסט 2011
↑  דיבור של כתיבה: תלמידי "מנשר", באתר ynet, 16 באוגוסט 2011
↑  יאיר רוה, הסרט "עין לבנה": לשקף ב-20 דקות את כל נקודות העיוורון החברתי שלנו, באתר כלכליסט, 22 באפריל 2021
↑  Shirley Halperin, Variety, Variety, ‏5 בפברואר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297164105171  LCCN: no2009107605  VIAF: 139955646   WorldCat (עם VIAF): 139955646
ספריית אוניברסיטת קיימברידג'

| --- | --- |

 מיקום:  Cambridge 
 תאריך ייסוד:  1416 
 מנהל:  ג'סיקה גרדנר 
 קואורדינטות:  52°12′19″N 0°06′29″E﻿ / ﻿52.205166666667°N 0.10805555555556°E﻿ / 52.205166666667; 0.10805555555556
 http://www.lib.cam.ac.uk/
 he
 
חדר קריאה בספרייה
ספריית אוניברסיטת קיימברידג' (באנגלית: Cambridge University Library; בתוך האוניברסיטה נקראת UL) היא הספרייה האקדמית המרכזית והגדולה ביותר באוניברסיטת קיימברידג' ואחת משש ספריות ההפקדה של הממלכה המאוחדת. אל הספרייה מסונפות מנהלית למעלה משלושים ספריות מחלקתיות ופקולטתיות. בספרייה מעל 9 מיליון כותרים, כולל מפות ודפי תווים. הספרייה נוסדה במאה ה-15 ועברה למעונה הנוכחי ממערב לנהר קאם (אנ') ומרכז העיר קיימברידג' ב-1934.
היסטוריה

הספרייה נוסדה בעשור השני של המאה ה-15 על מנת לאחסן את אוסף הספרים של האוניברסיטה, ששכן עד אז בתיבות. בסוף המאה ה-15 כלל האוסף למעלה מ-600 ספרים, אך פירוק המנזרים באנגליה בימי הנרי השמיני פגע בה קשות, כמו ברבות מהספריות הממלכה. מאמצי שיקום הספרייה יצאו לפועל ב-1574, בתמיכת הארכיבישוף מקנטרברי, ובסוף המאה ה-16 מנה אוספה למעלה מאלף ספרים.
ב-1632 יזם ג'ורג' וילרס, הדוכס הראשון מבקינגהם את אוסף הספרים בערבית ובשנת 1647 החל אוסף הספרים בעברית. ב-1664 ירשה הספרייה את אוספו העשיר של ריצ'רד הולדדוורת' (אנ')  שכללה 10,095 ספרים מודפסים, מהם כ-200 עותקי אינקונבולה; ו-186 כתבי יד, בהם כתב יד של ג'פרי צ'וסר וכתבי היד הנחשבים כמוקדמים ביותר בשפה הוולשית, מן המאה ה-9.
ב-1710 נכללה הספרייה בין תשע ספריות הפקדת חובה, שצוינו בחוק זכויות היוצרים הראשון. ב-1715 תרם ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה לספריה את אוסף הספרייה המלכותית של בישוף קתדרלת אילי, שמנתה 30,000 ספרים ו-1,790 כתבי יד. בין השנים 1867–1886 כיהן כספרן הראשי של קיימברידג' הנרי ברדשו (אנ'), שקידם אותה מבחינה מקצועית, אקדמית ומחקרית. בפרט אחראי בדרשו לקידום האוסף העברי, לאחר שגייס את החוקר היהודי שלמה שילר-סינשי לערוך קטלוג מקיף של האוסף. ממשיכיו פרנסיס ג'נקינסון (אנ') (ספרן ראשי בשנים 1889–1923) ואלווין פאבר סקולפילד (אנ') (1923–1949) המשיכו במגמה להפיכת הספרייה למרכז מידע אקדמי ומחקרי מוביל, תיעוד מקיף ושיטתי של הקטלוג. כן פעלו לכינוס ומחקר של מאות אלפי פריטי אוסף מהגניזה הקהירית, יחד עם שלמה זלמן שכטר וצ'ארלס טיילור. ב-1933 רכשה הספרייה עותק של תנ"ך גוטנברג. באותה עת, ובסיוע קרן רוקפלר הועברה הספרייה לבניין חדש בצידו המערבי של נהר קאם. ב-1972 הוקמה הרחבה נוספת לבניין. ב-2010 נוסדה הספרייה הדיגיטלית של קיימברידג' (אנ') כמאגר דיגיטציה של אוספי הספרייה ומנגנוני גישה וחיפוש מידע.
לקריאה נוספת

שלמה קלמן (סטפן) רייף, הגניזה מקהיר - תולדות אוסף הגניזה באוניברסיטת קיימברידג', תרגמה מיכל לוין, הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספריית הילל בן-חיים, 2021
שלמנאסר הרביעי

שלמנאסר הרביעי (על שם האל שלמן) היה מלך אשור בתקופת האימפריה האשורית החדשה. הוא מלך בין השנים 773-783 לפנה"ס.
שלמנאסר היה בנו ויורשו של המלך אדד-ניררי השלישי, מעט מאוד ידוע על תקופת מלכותו. על פי הקאנון האפונימי של אשור הוא הוביל מספר מסעות מלחמה כנגד אוררטו ממלכה מצפון לאשור. בשנת 773 יצא למסע מלחמה כנגד ארם דמשק. מסע מלחמה זה הוא שאיפשר לירבעם השני מלך ממלכת ישראל להשתחרר מעולה של ארם דמשק. שלטונה של אשור נחלש מאז מותו של אבי סבו שלמנאסר השלישי ותקופת  שלטונו המשיכה מגמה זו. שלטונו הוגבל על ידי השפעתם החזקה של נכבדים חשובים ובמיוחד מפקד הצבא האשורי שמשי-אילו.
את שלמנאסר הרביעי, ירש אחיו אשור-דן השלישי.
לקריאה נוספת

A. Kirk Grayson, Assyrian Rulers of the Early First Millennium BC II (858-754 BC), University of Toronto press, 1996
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיה מקראית א, עמ' 579
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אדד-ניררי השלישי (811 עד 783 לפנה"ס) | מלכי אשור  שנים 783 עד 773 לפנה"ס | הבא: אשור-דן השלישי (773 עד 755 לפנה"ס) |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286603705171  GND: 1312689331  LCCN: nr93050021  VIAF: 29412770   WorldCat (עם VIAF): 29412770
בנק

ערך זה עוסק במוסד פיננסי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בנין בנק איטלקי
בַּנְק (בצרפתית: banque; באיטלקית: banco; בגרמנית: Bank – שולחן או ספסל (banca) שעליו שמים את המטבעות כדי לקבוע את ערכם) הוא מוסד פיננסי שעיסוקו העיקרי הוא טיפול ותיווך בכסף. פעולות הבנק הן: קבלת פיקדונות כספיים מפרטים, עסקים ותאגידים במסגרת חשבונות שקים, חיסכון או השקעה ומתן הלוואות לאחרים. הבנק ממלא תפקיד חשוב בכלכלה, בכך שהוא מתווך בין אלו שיש להם כסף שאינו דרוש להם באופן מיידי לבין אלו המבקשים להשתמש בממון זה למגוון מטרות. הבנק משלם לראשונים וגובה מהאחרונים ריבית, שהיא מחיר השימוש בכסף.
בכל הארצות בנקים נמצאים תחת פיקוח משום שבנוסף לתפקידיהם האמורים, הם גם מייצרים כסף באמצעות ההלוואות שהם נותנים, פעולה המיוחדת לבנקים בניגוד למוסדות פיננסיים אחרים. למערכת הבנקאות מקום חשוב ומרכזי בחיי הפרט והחברה מאחר שיש לה השפעות משמעותיות על רווחת כלל הציבור, הקצאת מקורות במשק, גודל אי-השוויון בהתחלקות ההכנסות במשק, קצב פיתוח והתחדשות טכנולוגיים, יעילות, קצב צבירת הון במשק, צמיחה, קצב התפתחות חברות במשק ורמות תוצר לאומי גולמי שיקבעו במשק.
בנקאות התקיימה, בצורה כלשהי, מאז המצאת הכתב. מוסדות בנקאיים שמילאו את התפקיד המרכזי של בנק (שמירה על נכסים ומתן הלוואות) התקיימו במקביל להמצאת הכסף (כלומר מכשיר שאיננו משמש לצריכה ישירה והוא מייצג עושר וערך), ואף לפני כן. בבבל הקדומה למשל חקלאים מסרו למשמרת של בית המקדש המרכזי (המוסד, שעל פי הגדרת תפקודו, במנותק מערכו הרוחני, החברתי התרבותי והפוליטי, ניתן לראותו כבנק) מוצרי חקלאות וגם בעלי חיים. בנקים קדומים כאלו אף הילוו זרעים לחקלאי שלאחר הקציר השיב לבנק כמות גדולה יותר ('ריבית' במונחים שגורים).
ראשיתם של המוסדות הבנקאיים המוכרים לנו כיום באירופה של ימי הביניים, והם התפתחו בד בבד עם המסחר ועליית המרקנטיליזם והקפיטליזם בעולם.
מוסדות שונים נקראים "בנק" בהשאלה, על אף שאינם עוסקים בהלוואות ופיקדונות כספיים. כאלו הם למשל בנק הזרע, בנק דם ובנק זמן.
סוגי בנקים

בנק מרכזי
בנק מסחרי
בנק השקעות
בנק למשכנתאות
בנק לפיתוח או סיוע
בנק קואופרטיבי או בנק שיתופי הוא בנק מסחרי או קמעונאי הפועל על פי עקרונות הקואופרטיב. בנקים קואופרטיביים פועלים במדינות רבות בעולם, כשהגדולים מבניהם מבחינה כספית נמצאים במדינות העשירות ואף בארצות הברית ובקנדה. באירופה לבדה משרתים הבנקים הקואופרטיביים כ-159 מיליון לקוחות עם נתח שוק ממוצע בתחום המימון לעסקים קטנים ובינוניים של כ-30%. בעקבות המשבר חלה עלייה עצומה במספר המצטרפים לבנקים אלה, בעיקר בקנדה (11.5% גידול בהפקדות בשנת 2008) ארצות הברית (10% גידול בהפקדות בשנת 2009) ובאנגליה (38% גידול במספר החשבונות בשנת 2009)
בנק אסלאמי: בנק המבוסס על עקרונות הבנקאות האסלאמית ועקרונות השריעה המוסלמית.
קיימים מספר מוסדות בינלאומיים כגון הבנק העולמי או הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח, שייעודם לספק מימון למטרות כמו מלחמה בעוני ופיתוח כלכלי של מדינות הזקוקות לכך.
התפתחות הבנקאות

הלוואה בריבית התקיימה ברחבי העולם העתיק, למשל בבבל ובסין. ביוון העתיקה שימשו מקדשים כמקום בטוח להפקיד כסף. ברומא שלפני עליית הנצרות היו מוסדות בנקאיים מפותחים ואף משכנתאות.
במשנה מסכת שקלים מתואר תפקידו של השולחני בתקופת ימי הבית השני. הוא היה מחליף וסוחר בשטרות ובמטבעות, זו בזו, לפי בקשת הלקוח. מתוארת פעילותו בקשר לגביית מחצית השקל, כספים אשר שימשו לקניית קורבנות הציבור שהוקרבו בבית המקדש. היה מועד בו הם נדרשו להעמיד את שרותם לרשות הציבור: ”בחמישה עשר בו, שולחנות היו יושבין במדינה” (א',ג'). הם גם קיבלו תשלום על השרות בצורה "קלבון" והמשנה אומרת: ”כמה הוא קולבון, מעה כסף, דברי רבי מאיר; וחכמים אומרים, חצי.” (א',ז'). אפילו נקבע שיעור התשלום: ”נתן סלע ליטול שקל, חייב שני קולבונות.” (א',ו'). והיו גם פטורים מהתשלום: ”וגרים ועבדים משוחררים” (א',ו').
הנצרות עצרה במידה רבה את המשך ההתפתחות של המוסדות הבנקאיים משום שהלוואה בריבית נחשבה כניצול לא מוסרי ונאסרה. האיסור הנוצרי היה הגורם לתפקיד המשמעותי שמילאו היהודים כמלווים בריבית בימי הביניים, היות שעל פי ההלכה היהודית ההלוואה בריבית אסורה רק בין יהודי ליהודי, ולא בין יהודי לגוי, ואף בין יהודים ניתן להכשירה באופנים מסוימים באמצעות "היתר עסקה".
המילה בנק עצמה גזורה מ-banca, או ספסל באיטלקית, משום שהמלווים בריבית הקמעונאיים של העידן ההוא ניהלו את עסקיהם על ספסל בשוק.
במאה ה-18 התפתחו באירופה בנקים פרטיים שניהלו עסקים חובקי עולם. בין הבנקאים הללו הייתה נוכחות רבה לבנקאים יהודים (למשל משפחת רוטשילד) או יהודים שהתנצרו.
במאות ה-18 וה-19, עם התפתחות המסחר הבינלאומי, הקפיטליזם והתעשייה, החליפו מוסדות בנקאיים מודרניים כגון בנק צרפת ובנק אנגליה (שהפכו אחר כך לבנקים מרכזיים) את המלווים הפרטיים של המאות הקודמות כמו משפחת מדיצ'י מפירנצה ואת הבנקאים הפרטיים. בתקופה זו גם מוסד ונפוץ השימוש בשטרות כסף מנייר המגובים על ידי בנקים.
הכלכלה של ימינו מבוססת על הון המנוהל במידה רבה על ידי הבנקים ומכאן המקום המרכזי שלהם כיום. לשם המחשה, משקלם של הבנקים מתוך מדד ה-S&P 500, הכולל את שווין המצרפי של חמש מאות החברות הציבורית הגדולות בארצות הברית הוא כ-12%.
התפתחות הבנקאות > ערוצים

עד העשורים האחרונים של המאה ה-20 התנהלו פעילויות הלקוחות מול הבנקים באמצעות סניפי הבנקים. ממועד זה התווספו ערוצי שירות חדשים, חלקם ערוצי שירות עצמי. בהדרגה גדל החלק בפעילות של הערוצים החדשים.
להלן רשימת ערוצים:
אינטרנט
כספומט (ATM)
טלפון
טלפון חכם
קיוסק בנקאי
פקס
השפעתם של הבנקים המסחריים על היצע הכסף

רוב היצע הכסף הקיים במערכת הכלכלית של ימינו אינו נמצא בצורה של שטרות ומטבעות אלא רשומות דיגיטליות במחשבי הבנקים. על אף שבנק מסחרי אינו יכול לייצר שטרות כסף חדשים (זכות השמורה בחוק רק לבנק המרכזי של המדינה), בפועל קיומם של הבנקים המסחריים מגדיל את כמות הכסף במערכת הכלכלית. זאת משום שהבנק המסחרי אינו מחויב להחזיק בידו כסף אמיתי בכמות השווה לפיקדונות שניתנים בידו, אלא רק חלק יחסי מתוך הפיקדונות. היחס האמור נקרא יחס הרזרבה.
לדוגמה, בהינתן יחס רזרבה של 6% הקיים בישראל, כאשר לקוח מפקיד בבנק 100 שקלים, הבנק נדרש לשמור 6 מהם כרזרבה ואת ה-94 האחרים הוא יכול להלוות ללקוח אחר.
יחס הרזרבה המינימלי הנדרש מבנק מסחרי נקבע על ידי הגורם המפקח על הבנקים וכל שינוי בו משפיע משמעותית על כמות הכסף שבידי הציבור וכתוצאה מזה על רמת המחירים במשק.
על חשיבותו של הניהול הזהיר של עסקי הבנק עמד בית המשפט העליון, בפסק דין שעסק בהרשעתו של הבנקאי יהושע בן-ציון:
רגולציה

במדינות רבות קיימת מערכת פיקוח ציבורי על פעילות הבנקים, שנועדה למנוע משברים כגון ההתמוטטות ההמונית של בנקים אמריקאיים בזמן השפל הגדול או משבר מניות הבנקים בישראל. התומכים במערכת פיקוח על הבנקים טוענים שהתלות הגבוהה של הכלכלה המודרנית במערכת הבנקאית מחייבת פיקוח למניעת התמוטטות בנקים. המתנגדים טוענים שמערכת הפיקוח לא מנעה רבים מהמשברים למרות שהייתה אמורה לעשות זאת, ושגם אם יש צורך בפיקוח ניתן לצמצמו במידה ניכרת לעומת המקובל. המשבר הפיננסי האחרון הבליט את יתרונם של הבנקים השיתופיים על פני הבנקים המסחריים. בנקים שיתופיים מאופיינים ביציבות פיננסית גבוהה בהרבה מאלה המסחריים. המשבר הפיננסי שהחל בשנת 2008, כמעט שלא פגע בבנקים השיתופיים והם לא נזקקו לסיוע ממשלתי.
תפקידה של הרגולציה, עליה מופקד בדרך כלל הבנק המרכזי או סוכנות ממשלתיות מיוחדת, לוודא שבנקים אינם יורדים מיחס הנזילות המותר להם, שיש ברשותם הון עצמי מספיק ושהם מתנהלים באופן תקין והוגן. המטרה העיקרית של התקנות השונות היא למנוע התמוטטות של בנק מסחרי. במקרה של התמוטטות קרובה, הבנק המרכזי יספק אשראי לבנק על מנת למנוע אותה. נוסף על זה, במדינות רבות יש ביטוח פיקדונות כללי חובה, המבטיח את פיקדונות הציבור במקרה של התמוטטות. גם במדינות בהן אין ביטוח גורף, כגון בישראל, במקרים רבים יתערבו הבנק המרכזי או הממשלה ויפצו את המפקידים או את חלקם.
בישראל, המפקח על הבנקים מטעם בנק ישראל הוא המעניק רישיון לתאגיד לעסוק בבנקאות לאחר בדיקה מקיפה של הבנק ושל בעליו. הוא גם זה שמטפל בתלונות ופניות הציבור כנגד הבנקים, במיוחד עקב התקיימותו של דואופול ושוק אשראי ריכוזי. מקובל להעריך שבישראל ישנה עודף רגולציה בתחום הבנקאות, שבעקבותיה אין זה כלכלי לפתוח בנקים חדשים (לא נפתחו בנקים חדשים בישראל בעשרות שנים האחרונות) ושמצב זה מוביל לחנק אשראי במשק הישראלי.
ראו גם

בנקאות בישראל
בזל 2
חוק גלאס-סטיגל
לקריאה נוספת

אורן חייקין "סובייקטיביות חובת הדיווח של נותני שירותי מטבע" אתר משפט ועסקים (2015).
הערות שוליים

↑  ד"ר א. בונה, "מתולדות הבנקאות", בתוך: הבנקאות להלכה ולמעשה - ספר לאיש-המקצוע ולמעיין, תל אביב, ההסתדרות והוצאת ראובן מס, 1940, עמ' 7
↑  בונה, שם, עמ' 15.
↑  ע"פ 174 ,173/75 - מדינת ישראל נ' יהושע בן-ציון. פ"ד ל(1), 119.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283160705171  BNE: XX525587  BnF: cb119759438 (data)  GND: 4004436-1  HDS: 014061  LCCN: sh85011609  NDL: 00562463  NKC: ph114125 
הבניין הראשי של בנק ישראל
הכוורן

| --- | --- |

 בימוי:  דייוויד אייר 
 הופק בידי:  בייל בלוק, Chris Long, דייוויד אייר, ג'ייסון סטיית'האם, קורט וימר 
 תסריט:  קורט וימר 
 שחקנים ראשיים:  ג'ייסון סטיית'האם ג'וש האצ'רסון מיני דרייבר פלישה ראשאד Bobby Naderi ג'רמי איירונס אמי ראבר-לאמפמן דייוויד ויטס 
 מוזיקה:  דייב סארדי 
 צילום:  Gabriel Beristáin 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  מירמקס, מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  פורום הונגריה, אולפני אמזון 
 הקרנת בכורה:  11 בינואר 2024 
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט מתח 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הכוורן (באנגלית: The Beekeeper) הוא סרט אקשן-מותחן משנת 2024 בבימויו של דייוויד אייר, בכיכובו של ג'ייסון סטיית'האם. הסרט מתמקד במסע נקמה אישי של אדם קליי, לשעבר חבר בארגון חשאי המכונה "הכוורנים", לאחר שמכרה קרובה שלו נופלת קורבן לתרמית אינטרנטית אכזרית. הסרט מציג שילוב של אקשן אינטנסיבי עם אלמנטים דרמטיים ומתח, תוך שהוא מתמקד בנושאים של צדק אישי ומאבק נגד תאגידים מושחתים.
הסרט יצא לאור בארצות הברית על ידי אולפני אמזון תחת הלייבל מטרו גולדווין מאייר ב-12 בינואר 2024. והכניס 152.7 מיליון דולר ברחבי העולם.
עלילה

אדם קליי (ג'ייסון סטיית'האם) היה בעבר חלק מארגון סודי בשם "הכוורנים", שהוקם במטרה להביא צדק לאנשים הפשוטים. כשהמכרה הקרובה שלו, אלואיז (פישליה ראשאד), מאבדת את כל חסכונותיה לאחר שנפלה קורבן לתרמית פישינג, ומבצעת בעקבות כך התאבדות, אדם יוצא למסע נקמה. הוא חושף רשת פשע שמאחורי התרמית ומתחיל לחסל את האחראים לכך. במהלך המסע שלו, הוא מתמודד עם סוכנת FBI בשם ורונה פארקר (אמי רייבר-למפמן), שמנסה לעצור אותו בדרכו.
צוות השחקנים

ג'ייסון סטיית'האם בתפקיד אדם קליי
פלישה ראשאד בתפקיד אלואיז
אמי רייבר-למפמן בתפקיד ורונה פארקר, סוכנת ה-FBI
ג'וש האצ'רסון בתפקיד דרק דנפורט, נוכל חלקלק שמסתבך עם אדם
ג'רמי איירונס בתפקיד וואלאס וסטויילד, ראש החברה המושחתת
מיני דרייבר בתפקיד ג'נט הרוורד
דייוויד ויטס בתפקיד מיקי גארנט
ביקורות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות. הביקורות שיבחו את הופעתו של ג'ייסון סטיית'האם, אשר מביא לסרט אנרגיה וכריזמה תוך הצגת דמות קשוחה ואכזרית, לצד סצנות אקשן מרשימות. עם זאת, חלק מהמבקרים ציינו שהעלילה שטחית ואין פיתוח משמעותי של הדמויות. על אף זאת, הסרט מצליח לסחוף את הקהל בזכות הפעולה הבלתי פוסקת.
הסרט קיבל ציון של 70% ב-Rotten Tomatoes ו-54 מתוך 100 באתר Metacritic
הערות שוליים

↑  Film Review: THE BEEKEEPER (2024): David Ayer's Action Picture Features a Ferociously Entertaining Jason Statham Performance | FilmBook, ‏2024-01-12 (באנגלית אמריקאית)
רחוב הולנדי

רחוב הולנדי במזרח אוטרכט
רחוב הולנדי ותיק שהוסב ל-Woonerf
מדרחוב נורדאו בחיפה, אחד "הרחובות ההולנדים" היחידים בישראל המשלב גם פעילות ענפה של מסחר ובתי קפה
רחוב הולנדי (בהולנדית: Woonerf) הוא רחוב שבו מרחב הנסיעה, החניה וההליכה מרוצפים באופן אחיד. עיצוב שיושם במקור לראשונה בהולנד ובפלנדריה (בלגיה) ומכאן שמו. מטרתו היא יצירת מרחב משותף בו יש אלמנטים למיתון תנועה והגבלת מהירות לטובת הולכי הרגל.
אטימולגיה

המילה Woonerf מתורגמת כ"חצר מגורים", או "שטח מגורים". ולעיתים נעשה שימוש בה גם באנגלית. בעברית נכנס לשימוש המונח "רחוב הולנדי" באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, אז החלו לתכנון רחובות בישראל בסגנון זה. את המונח קידמו קבלנים ו"קבוצת אקרשטיין" יצרנית של ריצוף אבן משתלבת שמשמש לרוב ב"רחובות הולנדיים".
באנגלית נפוץ יותר השימוש במונח "רחוב חי" (Living street) (אנ'), מושג כללי יותר המתאר רחוב המיועד לטובת הולכי רגל ורוכבי אופניים, הופעל גם כמרחב חברתי, המאפשר לילדים לשחק ומעודד אינטראקציות חברתיות בקנה מידה אנושי, בבטחה, לרוב תוך המשך שילוב של תנועת כלי רכב. ה"רחוב ההולנדי" הוא אחד משורה של דרכים ליישום "רחוב חי".