stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיגריות מספרו

ביתן מספרו ביריד המזרח, 1929. צילום מאת שמעון קורבמן, בתערוכה במגדל שלום.
פרסומת לסיגריות "לטיף" של אחים מספרו, פורסם בשבועון קולנוע בשנת 1942
סיגריות מַסְפֶּרוֹ הן סיגריות מתוצרת ארץ-ישראלית שהיו מקובלות בתקופת היישוב.
היסטוריה

סיגריות מספרו יוצרו בארץ ישראל החל מ-1921 על ידי חברת "האחים מספרו בע"מ", Maspero Freres Ltd (מלבדן יוצרו באותה תקופה סיגריות "דובק" ו"מטוסיאן"). לחברה היה מפעל ביפו. קודם לכן החברה התקיימה בקהיר שבמצרים, ואף החזיקה מחסן לאחסון טבק ביפו בין השנים 1911–1914, אז חודש מונופול חברת Regie (אנ').
החברה הייתה חברה בת של ענקית הטבק "British American Tobacco" (אנ').
החברה ייצרה במשך השנים סיגריות בשמות שונים.
למרות היותה חברה בבעלות בינלאומית, השתתפה החברה במאבקי היישוב, והייתה בין הראשונות שעל קופסאותיה התנוסס בול "כופר היישוב". החברה אף תרמה מתוצרתה וכסף למעפילים, אך עדיין בעיתונות התקופה הוזכרה העובדה שעל אף היותה חברה המעסיקה יהודים - אין זו חברה ישראלית.
החברה נסגרה באפריל 1956, בעקבות החרם הערבי. אולם מותגיה נמכרו לחברת דובק.
מותגים

אוניברסל
אמיר
הוליווד
יסמין
כדור רגל
לטיף
מטוסיאן, מטוסיאן 4, מטוסיאן דה לוקס
פרפיומה
השפעות תרבותיות

סיגריות מספרו זכו להנצחה בזכות שני מבצעי איסוף תמונות, שצורפו לכל חפיסת סיגריות, אשר כל מי שאסף את כולן (עשרות רבות במספר), קיבל מהחברה אלבום מהודר להדבקתן. האלבום הראשון היה "תמונות לדברי ימי ישראל" והוא הופץ ברבבות עותקים. בעקבותיו בא האלבום "במה עברית" ובו תמונות של שחקני תיאטרון, במאים וצילומים מהצגות. ההקדמה לאלבום נכתבה על ידי מקס ברוד ונכללו בו הפרקים "הבימה" ובו מבוא מהרצאה על "הבימה" שנשא חיים נחמן ביאליק, "האהל" ובו מבוא מאת פרידריך לובה, "המטאטא" ו"על אמנות הריקוד".
שני האלבומים מהווים פרטי אספנות, ו"במה עברית" מהווה מקור רב ערך לתולדות התיאטרון העברי.
הערות שוליים

↑  מפת יפו-תל אביב (באנגלית) בהוצאת מחלקת המדידות של ממשלת המנדט, 1930, עם ציון וסימון  'מפעל סיגריות (מספרו)', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  תמונת קופסת סיגריות של חברת מספרו שיוצרה בקהיר, מתוך אתר מוזיאון המלחמה האימפריאלי
↑  השמות נלקחו מארכיון המודעות של העיתונות היהודית ההיסטורית
↑  על פי מודעה בעיתון דבר, 2 בדצמבר 1942, עמוד 3
↑  סיגריות נושנות 30 בספטמבר 2014
↑  מטוסיאן פרסומת
המבנה המעוגל של חברת מספרו בכניסה לנמל ת"א (1939).
שלט פרסומת לסיגריות מטוסיאן בבריכת גלי גיל ברמת גן, 1950
כוכבים במסורות העולם העתיק

בעת העתיקה אנשים האמינו בכוחם של גרמי השמים להשפיע על הארץ והים, ובראשם השפעת האור שלהם, השפעת הירח על השפל והגאות, השפעת הברקים והרעמים ואף הגשם והסערות מן העננים שנראו להם חלק ממערכת גרמי השמים (הנקרא כך כי הוא מאגר ימי עילי וכחול הנפרץ לעיתים ומוריד את מימיו על ה"ארץ") והיו חלק מן המלחמות השמימיות בין הכוכבים (שלעיתים נחשבו אלים או שליחי האל - מלאכים) אשר הד קולם נשמע וגיצי הפגיעה שלהם נראו. כמו כן היו ידועים קולות הפיצוץ ורעידות האדמה כתוצאה מפגיעת מטאורים - בעיניהם: כוכבים נופלים. כמו כן האמינו שהיעדר אחד המזלות אחת לחודש משמי הלילה, השפיע על מצבי הרוח ועל הבריאות והגורל של העולם ובפרט על המזל של בני אדם. לרבות מאמונות אלו יש המשך המתקיים עד ימינו בתרבויות ובדתות שונות, ביניהן גם בדתות המונותאיסטיות, וגם בעיני אתאיסטים. עד למהפכה המדעית החשיבו את האסטרולוגיה - חישובי הגורלות על פי המזלות, כנושא מדעי, אף שכבר בסביבת שנת 1000 הנוטים אחר הפילוסופיה היוונית החשיבו זאת כשטויות. אמונות אלו השפיעו על ההיסטוריה באופן משמעותי.
אל השמש ואב השמים והשפעתו על הכוכבים

השמש, שנחשבה מובדלת משאר גרמי השמים, זוהתה כמרכבת אש והאל שהיה במרכבה זו, אל השמש, האיר את היום וסילק את הכוכבים שהתקדמו בשמים במהלך הלילה אל עולם החשיכה מעבר לשמים, למעט כוכב הצפון אשר נותר מעוגן במקומו (ואולי מניע את הכוכבים "במסילותם") בעודו מקושר לעגלה הקטנה, המהווה מרכבה לאלים או לכוכב השמש עצמו, או מקושר למחרשה שמימית הזורעת או זורה את הכוכבים.
לדוגמה הליוס אל השמש והאש בלילה רכב אם מרכבתו אל מנהרה בשאול, תחת האדמה. בתרבויות שונות האל הראשי כונה אב השמים ולעיתים קרובות זוהה עם אל השמש. בתרבות השומרית הוא נקרא אנכי - אב השמים, וכך גם בתרבות היוונית זוס-פַּטֶר - כלומר אבי השמים, ובתרבות הרומית יופיטר - באותה משמעות. אל זה נקרא שמש בתרבות הפלשתית, בעל בתרבות הכנענית והחתית, בל בתרבות הבבלית, אמן (האל הנסתר - עקב היעלמותו בלילה) בתרבות המצרית המאוחרת ורע בתרבות קדומה יותר, אשר בתרבות האשורית, ואל בתרבות הארמית. אחד מכינויי בעל היה רכב ערפת - רוכב ערבות (כלומר השמים) האל גבר - הוא השמש, נשתמר בתרבות הערבית כאחד משמותיו של אללה - אל האלים באסלאם.
האל דגן (אל החיטה, אח של בעל, או אולי כינוי נוסף לאל בעל) זוהה עם כוכב צדק, כוכב הלכת השני בגודלו. כל אלו יחד נקראו צבאות השמים שנלחמו זה בזה בעת סופות והרוו את האדמה על ידי פתיחת "ארובות השמים".
בנותיו של האל הראשי, המזוהה גם עם השמש ונשותיו של אל זה השפיעו על מזג האוויר ומכאן על התבואה בתרבות החקלאית, הן על הגשם והן על סופות וההתייבשות. לדוגמה נשותיו/בנותיו של האל בעל היו טלי בת רב (רביבים - הם טיפות גשם), פדרי בת אור (אלת הערפל) וארצי בת יעבדר.
עשתרת / אשתר - אלת הכוכב

אשת האל הראשי או בתו הייתה אלת הפריון שזוהתה עם כוכב הלכת נוגה, אך לעיתים גם עם קבוצות כוכבים או כוכבים בודדים אחרים, כמו הכוכב כוכבּ שבעגלה הקטנה. העגלה נחשבה כמחרשה או כחלק מן המרכבה הנושאת את האלים ומוסעת בידי כוכב הצפון המעוגן במקומו לאורך הלילה ואינו "נוסע". נראה שהמילה סטאר - "כוכב" בשפות אירופאיות, נגזרה משם האלה עשתרת - הצידונית, היא אשתר - הבבלית. ומכאן גם הביטוי לאדם מצליח או מפורסם: כוכב, או כוכב עולה. היא זוהתה לעיתים עם יונה או פריון הכבשים אך לא ברור אילו קבוצות כוכבים זוהו איתה.
אל הירח וקשריו עם הכוכבים

על השפעת הירח על השפל והגיאות ידעו הקדמונים כפי שמעידים שמותיהם של יישובים הסמוכים למקורות מים, כמו יריחו לחוף ים המלח, בית ירח סמוך לחוף הכנרת ובשמותיהם הלטיניים (בדומה ל"לבנה" בעברית) פך-לונה לחוף נהר הפרסקל בצרפת (שזרם שם בעבר וכיום אצור בסכר), ולונה (כיום לוני) בצפון מערב איטליה בשפך נהר מגרה אל הים התיכון. השפעת הירח גם זוהתה עם המחזור החודשי הנשי (וכפי שסבר בטעות צ'ארלס דרווין היה לכך הקשר ביולוגי התפתחותי).
השמש האירה את היום ולעיתים נראו כוכבים מעטים ביום למרות אורה, והכוכבים האירו את הלילה עם או בלי הירח, ובלילות מעוננים או מעורפלים חסרי כוכבים השתרר חושך מוחלט. השפעה זו נראתה כמעשה האלים.
שמות אלי הירח הם צין או סין בתרבות הבבלית ואחיותיה (מדי, פרס, עילם), בתרבות אוגרית וארם ירח, בתרבויות הכנעניות: יבש או צאן, ובתרבות המצרית: תות, ולפי פרשנויות אחדות עינו האחת של חור אל השמים.
האל הארמי ירח נקרא גם מאור צבאות השמים (כלומר: מאור הדרך לכוכבים), היה נשוי לאלה נכּל, והטל שנבע ממנו הפרה את צמחיית המדבר עליה היא מנויה. פעם בחודש נישא לה מחדש.
האל המצרי חור צויר בדמות אדם עם ראש בז, ודמותו קשורה לקבוצת הכוכבים נשר). האל שת (סת, הוא השטן, וגם אל-המדבר והסערות) שליווה את אל האלים ואל השמש רע (או: רעה) במסעותיו הצליח להשיג את עינו של חור ולהחזירו למקומו. באגדות קדומות יותר שפוענחו מתוך ממצאי כתבי החרטומים בעתיקות מצרים, העין הייתה עינה של האלה ודית - אלת הצבע הירוק, שמקבילתה נכל, לפי התרבות הארמית הייתה אשת האל ירח.
אולי בהקשר עם המחזור החודשי, בתרבות היוונית והרומית אלת הירח לונה נחשבה לאלת השיגעון. הורציו - משורר רומי שחי בסביבות שנת 0 לספירה, מתאר בשיר החול לדורות (קרמן סקולרא) את האלה לונה המתבקשת להאזין לשירת בנות הכוכבים.
כוכב השחר

בכתבי ספריית אוגרית נמצאו התייחסויות לאל עשתר - אל כוכב השחר והתאום[דרוש מקור] של אלת הפריון עשתרת, המוותר לאחיו ים על ירושת המלוכה, בניגוד לאחיו בעל הנלחם על מקומו, אחרי שאביהם אל ואמם אשרה הכריזו על ים כיורשם.
במסורת ישראל > צבא השמים והכוכבים בתנ"ך

לפי הכתוב בתחילת ספר בראשית, השמש הירח והכוכבים נבראו בידי ה' ביום הרביעי לבריאה, לצורך מעקב אחר הזמן, וכן "למשול" ביום ובלילה. קהלת כותב: אַל תְּבַהֵל עַל פִּיךָ וְלִבְּךָ אַל יְמַהֵר לְהוֹצִיא דָבָר לִפְנֵי הָאֱלֹהִים, כִּי הָאֱלֹהִים בַּשָּׁמַיִם, וְאַתָּה - עַל הָאָרֶץ, עַל כֵּן יִהְיוּ דְבָרֶיךָ מְעַטִּים. ובפרקי ההלל בתהלים נכתב: הַשָּׁמַיִם - שָׁמַיִם לַה', וְהָאָרֶץ - נָתַן לִבְנֵי אָדָם.
במסורת ישראל > צבא השמים והכוכבים בתנ"ך > מספר הכוכבים ביקום

בתלמוד נאמר:
אמר ה' לעם ישראל: שנים עשר מזלות בראתי ברקיע, ועל כל מזל ומזל בראתי לו שלושים חיל ועל כל חיל וחיל בראתי לו שלושים לגיון ועל כל לגיון ולגיון בראתי לו שלושים רהטון ועל כל רהטון ורהטון בראתי לו שלושים קרטון. ועל כל קרטון וקרטון בראתי לו שלושים גסטרא. ועל כל גסטרא וגסטרא תליתי בו 365 אלפי ריבוא כוכבים כנגד ימות החמה. וכולן לא בראתי אלא בשבילך."
לפי החישוב מקבלים שיש 1,064,340,000,000,000,000 כוכבים ביקום  .
ערך זה נופל בארבעה עד שישה סדרי גודל (כלומר הוא בין אחוז של אחוז לבין מיליונית) מההערכה העכשווית של המדענים שנערך על ידי האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה שפרסמה ב-2003 את מסקנת חוקריה שהמספר המשוער, בהערכה גסה, מידגמית ובלתי ודאית (כך הם מציינים בפרוש) שבוצעה על אזור קטן בחלל, הוא 10 בחזקת 22 עד 10 בחזקת 24.
במסורת ישראל > צבא השמים והכוכבים בתנ"ך > השפעת כוכבים על בני אדם

יוסף חולם על 11 כוכבים (אחיו) וכן השמש והירח (אביו ואמו החורגת) ה"משתחווים" לכוכב שלו. מקרה שבו השפעת הכוכבים על בני האדם ברורה יותר היא בקללת בלעם שהפכה לברכה שבספר במדבר: ”דָּרַךְ כּוֹכָב מִיַּעֲקֹב וְקָם שֵׁבֶט מִיִּשְׂרָאֵל, וּמָחַץ פַּאֲתֵי מוֹאָב וְקַרְקַר כָּל בְּנֵי שֵׁת!” הדריכה כאן במשמעות של משיכת קשת כי כאמור הברקים הם חיצים הנורים מתוך הכוכבים, ואולי כאן מדובר על מזל קָשַּׁת.
בשירת דבורה מתואר סיוע של סופה ואולי נפילת מטאור לניצחונה בקרב: מִן שָׁמַיִם נִלְחָמוּ! הַכּוֹכָבִים מִמְּסִלּוֹתָם נִלְחֲמוּ עִם סִיסְרָא! כלומר שהכוכבים יצאו מהמסילה-מסלול שלהם, אולי מכך שהחשיכה הקדימה ואולי כאמור היה זה "כוכב נופל". מההקשר ניכר שלא מדובר בסיוע "רוחני" של הכוכבים, אלא במקרה בו נתקעו מרכבותיהם הכבדים של הכנענים בבוץ בנחל קישון.
במסורת ישראל > צבא השמים והכוכבים בתנ"ך > עבודת כוכבים

בספרות התלמודית ואחריה בהלכה עבודת אלילים נקראת עבודת כוכבים, או עבודת כוכבים ומזלות (עכו"ם). ביטוי זה הפך נפוץ בעיקר בתקופה שהספרות היהודית צונזרה בידי הנוצרים, וכל מקום שנכתב על גויים, נכרים או מינים הוחלף במילה עכו"ם. לעיתים היהודים הביאו את הדברים לידי גיחוך ועיקום כמו במקרה של פיאה-נכרית שבמהדורות הראשונות של דפוס וילנה נרשמה פיאת-עכו"ם, וגם עכו"ם שאינו עובד כוכבים.
ישראל מוזהרים בעשרת הדיברות ...וּפֶן תִּשָּׂא עֵינֶיךָ הַשָּׁמַיְמָה וְרָאִיתָ אֶת הַשֶּׁמֶשׁ וְאֶת הַיָּרֵחַ וְאֶת הַכּוֹכָבִים כֹּל צְבָא הַשָּׁמַיִם, וְנִדַּחְתָּ, וְהִשְׁתַּחֲוִיתָ לָהֶם, וַעֲבַדְתָּם... אֲשֶׁר חָלַק ה' אֱלֹהֶיךָ אֹתָם לְכֹל הָעַמִּים תַּחַת כָּל הַשָּׁמַיִם.
ישעיהו הרבה ללגלג על האמונות של אחרים בגרמי השמים.
במסורת ישראל > צבא השמים והכוכבים בתנ"ך > ה' יושב מרום

פעמים רבות בתנ"ך האל יושב מעל לשמים או בשמים, והם מקומו של האל: בלעגו על מלך בבל אומר ישעיהו: וְאַתָּה אָמַרְתָּ בִלְבָבְךָ: הַשָּׁמַיִם אֶעֱלֶה, - מִמַּעַל לְכוֹכְבֵי-אֵל אָרִים כִּסְאִי! וְאֵשֵׁב בְּהַר מוֹעֵד בְּיַרְכְּתֵי צָפוֹן!... 

בסיום טקס הביכורים (המוקרא בחלקו בליל הסדר ונמצא בספר דברים) מביא הביכורים מתבקש להגיד:
וירמיהו אומר:
בתהלים ישנו משל על גפן שהאל השקיע מרץ רב בנטיעתה ובטיפול בה. אך אז התרגז על הפירות הבאושים ופרץ את הגדרות המגינים עליה, וחיות אוכלות אותה. ברגע השפל מבקש המשורר:
בתהלים מוזכר שרק האל יכול למנות את הכוכבים והוא מכיר כל אחד מהם בנפרד:
בספר מלאכי, הקשר בין האל, הכוכבים והגשם מופיע באופן ברור:
קול שירת הכוכבים מוזכר בתשובת ה' לאיוב, תוך הזכרה שמדובר במלאכים או 'בני אלהים':
כאן הכוכבים שרים יחד עם גרמי השמים לאל, כמו במקומות רבים אחרים בתנ"ך.
כמה ממזמורי תהלים מוקדשים לגרמי השמים השרים הלל לאל. הבולט בהם:
ובמזמור לאיתן האזרחי:
במסורת ישראל > צבא השמים והכוכבים בתנ"ך > קבוצות כוכבים בתנ"ך

בספר עמוס וכן בתשובת ה' לאיוב מוזכרים ארבע קבוצות כוכבים: עש, כסיל כימה וכן חדרי-תימן המסמלים את סערת הרוח הדרומית, כפלאים בלתי מוסברים. זיהוין העדכני של קבוצות אלו בימינו נחשב כנראה לזיהוי הנכון מדעית על פי שמותיהם בשפות אחרות והפרשנות היהודית (והנוצרית) לאורך הדורות. חוקר המקרא אביתר כהן, סבור שבתשובות ה' לאיוב בסוף הספר למעשה מתוארות קבוצות כוכבים רבות נוספות. באופן דומה יש שפירשו את המזמור בתהלים יקום אלהים יפוצו אויביו שמילותיו יחידאיות וקשה להבינם.
במסורת ישראל > צבא השמים והכוכבים בתנ"ך > שימוש בכוכבים במשלים וסיפורים

הכוכבים מוזכרים פעם אחר פעם בהבטחות ה' לאבות, על כך שזרעם יִרבה מאוד כמו מספר הכוכבים שקשה לספור עקב כמותם המרובה. לדוגמה בספר בראשית נאמר על אברהם:
בספר דברי הימים מוסבר איסור ספירת בני ישראל לפני יציאה לקרב (ובמקומו שימוש במחצית השקל) כדי שלא לסתור את הבטחת האל:
במסורת ישראל > בימי בית שני ובימינו > בפיוט אל מלא רחמים

בסוף ספר דניאל הוא מתנבא על אחרית הימים ואומר:
מילים אלו נאמרים בכל אזכרה למתים.
במסורת ישראל > בימי בית שני ובימינו > בר כוכבא

בר כוכבא היה כינויו של מנהיג המרד לקוממות מלכות עצמאית ליהודה והקמת המקדש השלישי כשבעים שנה אחר החורבן. שמו האמיתי היה שמעון בן כּוסִיבה כפי שהסתבר ליגאל ידין מתוך מכתבים ביוונית ממנו אל פיקודיו. הכינוי ניתן לו לפי מדרשו של רבי עקיבא על מילותיו של בלעם: ...דָּרַךְ כּוֹכָב מִיַּעֲקֹב וְקָם שֵׁבֶט מִיִּשְׂרָאֵל, וּמָחַץ פַּאֲתֵי מוֹאָב וְקַרְקַר כָּל בְּנֵי שֵׁת!
הערות שוליים

1 2 3 4  הספר שמות הצופן ליודעי ח"ן (הקודקס האזוטרי), שדים ואלים של רוח ושמים, רוקו גראנוויל, הוצאת לולו. מסת"ב 9781365908248 (אנגלית, אתר ספרי גוגל)
↑  השמיים הגורליים, על ההיסטוריה של האסטרולוגיה בנסון בובריק, 2006, בהוצאת סימון ושוסטר (אנגלית, אתר ספרי גוגל)
1 2 3 4  ר' מאמריו של חוקר המקרא אביתר כהן גרמי השמים במענה ה' לאיוב וכן על חדרי תמן שהועלו לויקיטקסט מאתר הניווט בתנ"ך
1 2  שמות הצופן, עמ' 89
↑  אטלס השמים הישראלי, הוצ' מפה, פרק: שמש
↑  על הקשר בין המחזור החדשי הנשי למחזור הירח (אנגלית, אתר המיקוד במדע)
↑  כפי שמעידה תפילת חנה בספר שמואל: וישת חשך... חשרת מים... אשר לדעת פרופ' משה דוד קאסוטו באה להנגיד את האמונה הישראלית לעבודת האלילים.
↑  כנעניות הדת העתיקה של ארץ ישראל 2004, במאמר רשימת מקורות לועזיים ממנו נמשך המידע. (אתר כישופים)
↑  הצד האפל של הירח הגנוסיס בתרבות הפופולרית :חלק ב' (אתר המולטי יקום של אלי אשד)
↑  סיפור מלחמת דבורה וברק בסיסרא כפשוטו חיים גלעד (אתר ספרית מט"ח)
↑  מאורות הדף גיליון 976, עבודה זרה כ'-כ"ו (אתר הדף היומי)
↑  בספרו העם הישראלי - התרבות האבודה, און זית, עמ' 402, מעלה את החשד, בהתבסס על השוואה בין נוסחי המקרא, שהמילה 'צבאות' נוספה בתקופה מאוחרת לטקסט המקראי.
שטויות במיץ עגבניות

מיץ עגבניות
שטויות במיץ עגבניות (או שטויות ברוטב עגבניות) הוא ביטוי סלנג עברי נפוץ, המשמש לבטא זלזול בדברים שהובעו, כמבקש לומר, הדברים שהובעו הם הבל הבלים.
הביטוי חדר לעברית המודרנית דרך הביטוי הגרמני "Quatsch mit Soße" ("קבטש מיט זוֹסֶה" - "שטויות עם רוטב") שמשמעותו זהה. מקובל גם הקיצור "שטויות במיץ" כביטוי בפני עצמו, והוא למעשה קרוב יותר למקור הגרמני. הגרסה הפחות נפוצה של הביטוי, "שטויות ברוטב עגבניות" (או בקיצור "שטויות ברוטב") קרובה מעט יותר למקור הגרמני.
למעשה, אין כל קשר בין משמעות הביטוי לעגבנייה, שנכנסה לביטוי לצורך החריזה בלבד; כך שבעוד הביטוי המקורי הוא חרוז, ובכך נהנה משנינות לשונית, הרי שכיום הביטוי נפוץ גם בגרסאות אחרות, כשהנפוצות ביניהן הן "שטויות במיץ תותים" ודומותיה, כשפרי או ירק כלשהו מחליפים את ה"עגבניות" שבביטוי המקורי.
האלבום "שירים במיץ עגבניות" מאת מתי כספי, שיצא ב-1990 בישראל, מרמז בשמו - משחק מילים על הביטוי "שטויות במיץ עגבניות" - על מהות שיריו כשירי איגיון.
"чепуха на постном масле" (צֶ'פוּחָה נא פוֹסטנוֹם מאסלֶה) הוא ביטוי בשפה הרוסית, שתרגומו המילולי הוא "שטויות עם שמן", והוא ביטוי דומה ל"שטויות במיץ עגבניות" ובעל משמעות זהה.
ניבים או ביטויים נרדפים לשטויות במיץ עגבניות הם: בוקי סריקי, דברי רוח, דברים בטלים, הבל ורעות רוח, פתפותי ביצים עורבא פרח, קש וגבבה, קשקוש בלבוש.
ראו גם

בוקרה פיל מישמיש
הערות שוליים

↑  דן בן אמוץ ונתיבה בן-יהודה, מילון עולמי לעברית מדוברת, עמוד 22.
↑  או "Quatsch mit Sauce".
↑  קבטש, קבטש מיט זוסה, אתר מט"ח.
↑  שטויות במיץ עגבניות?, 5 בפברואר 2009, באתר נענע 10.
↑  מילים שחדרו לעברית מגרמנית, באתר "השפה העברית".
↑  מיכל שקט, פוקה בור הכלב, באתר הסתדרות המורים בישראל.
↑  ראו גם שירים במיץ עגבניות, באתר הרשמי של מתי כספי.
↑  בארמית : בקבוקים ריקים. קיצור של הביטוי התלמודי "לא תתלו ביה בוקי סריקי" שפרושו אל תייחסו למישהו דברי הבל. למשל ”אמר להו רבא לאו אמינא לכו לא תתלו ביה בוקי סריקי ברב נחמן”  (תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ל"ז, עמוד ב')
↑  ”רָאִיתִי אֶת כָּל הַמַּעֲשִׂים שֶׁנַּעֲשׂוּ תַּחַת הַשָּׁמֶשׁ וְהִנֵּה הַכֹּל הֶבֶל  וּרְעוּת רוּחַ” (מגילת קהלת, פרק א', פסוק י"ד)
↑  ” אמר רבי יוסי פיתפותי בצים היו שם” (ירושלמי, סנהדרין, דף נ"ז ע"א)
כולל קוסוב-ויז'ניץ

בית המדרש שבוויז'ניץ – חצר ויז'ניץ היוותה המוקד לגביית תרומות בעבור הכולל במשך ארבעה דורות
כולל קוסוב (כולל ויז'ניץ) היה כולל שפעל למען יישוב ארץ ישראל. הכולל הוקם כחלק מכולל גליציה ("כולל חבת ירושלים") על ידי רבי חיים הגר מקוסוב שהיה נשיא כולל גליציה במזרח גליציה, בוקובינה, ומרמורש, ובהמשך הפך לכולל עצמאי. עם פטירת רבי חיים מקוסוב התפלג הכולל לשניים כ"כולל קוסוב" ו"כולל ויז'ניץ" והתאחד שוב לאחר שנים.
במהלך השנים נקלע הכולל לסכסוכים תכופים עם כולל האב – חבת ירושלים, ובין חצרות קוסוב וויז'ניץ – יורשי רבי חיים מקוסוב.
רקע

בשנת ה'תר"א (1841), עם התבססות האשכנזים בירושלים, הוקם בה כולל חדש בשם כולל ווהלין, כולל זה אסף כספים גם עבור חסידים וגם עבור הפרושים אשר נמנו על יוצאי ווהלין ופולין. את הכולל ייסדו ישראל ב"ק ובנו ניסן ב"ק שהיו מראשי החסידים בירושלים ובאי-כוחה של השושלת הרוז'ינאית. כולל זה היה הכולל הראשי לעדת החסידים, אולם כבר שנות ה-50 של אותה המאה החלו בהדרגה להתפלג ממנו כוללים שונים למיניהם (בכולל זה היו גם פרושים וחלק מחב"ד שעלו מחבלי הארץ בו נאספו התרומות של הכולל).
לאחר תלונות מצד עולי גליציה בירושלים, צפת וטבריה, על קיפוח מטעם ממוני כולל רייסין, ייסד רבי חיים הגר מקוסוב יחד עם רבי מרדכי זאב איטינגא את "כולל עסטרייך" לעולי גליציה (גליציה הייתה בתקופה זו חלק מהאימפריה האוסטרו הונגרית), ושניהם כיהנו כנשיאי הכולל. רבי חיים היה נשיא "כולל רבי מאיר בעל הנס" של יהודי בוקובינה, מרמורש, וחלק ממזרח גליציה, ואילו רבי מרדכי זאב היה נשיא הכולל במערב גליציה. הכולל הוקם כנראה בשנת 1851 (ה'תרי"א). בשנת ה'תרי"ד חזר הכולל והתאחד עם כולל ווהלין שהיה תחת הנהגתו של רבי אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה, אך שוב נפרד ממנו בשנת 1858 (ה'תרי"ח).
היסטוריה

אחרי פטירתו של רבי חיים מקוסוב בשנת ה'תרי"ד, התגלעה מחלוקת על נשיאות הכולל בין בניו רבי יעקב שמשון הגר שירש את כסאו בקוסוב, רבי יוסף אלתר שעלה לארץ ישראל, ורבי מנחם מנדל שהתיישב בוויז'ניץ. אזור נשיאותם היה תחת הניהול של "כולל אוסטרייך", ותחת הנהגת הבנים התפתחו שני כוללים, של קוסוב ושל ויזניץ, שלרוב נתמכו מאותם המקורות, והחל ביניהם סכסוך על הזכות לגבות כספים באותם אזורים.
בשנת ה'תרכ"ז התפתח עימות חריף בין ר' ישכר דב לוסטמן מסוניק שהגיע לצפת כממונה על הכולל מטעם קהילת לבוב לממונים המקומיים מטעם חצר ויז'ניץ. בסכסוך התערב לטובת ויז'ניץ הקונסול האוסטרי בצפת בה נפתחה קונסוליה בשנת ה'תרכ"ח.
את נשיאות כולל קוסוב ירש רבי משה הגר בנו של רבי יעקב שמשון. ואת נשיאות כולל ויז'ניץ רבי ברוך הגר ואחרי פטירתו בגיל צעיר בנו רבי ישראל הגר, כשבמקביל אליו כיהן אחיו רבי חיים הגר כנשיא כולל בוקובינה או כולל אוטיניה.
בשנת תרע"ב התאחדו כולל ויז'ניץ, כולל אנטניא וכולל קוסוב לכולל מרכזי אחד. בעקבות האיחוד תבע הכולל המאוחד לקבל את כספי התרומות לארץ ישראל מכל דרום גליציה. כתגובה לכך הוציא לאור נשיא כולל חבת ירושלים – אברהם חיים דוד סופר קונטרס בשם "תשובה כהלכה", בו קבץ מכתבים מרבנים רבים בארץ ישראל ובאירופה הקובעים שהסכסוך נדרש להכרעה בבית דין בארץ ישראל. ראשי הכולל המאוחד פרסמו את הקונטרס "רשות בית דין צדק", עם הוראת רבנים ממדינות אוסטריה גליציה והונגריה הקוראים לציבור להעביר את תרומותיהם לכולל זה, תוך הבהרה שהם מוכנים לדון עם "הנשיא מדראהביטש" (אברהם חיים דוד סופר, נשיא כולל חבת ירושלים) בבית דין בחו"ל, מקום מגורי התורמים. בעמדתם תמכו גם האדמו"רים מבאיאן, טשורטקוב והוסיאטין.
אחרי מלחמת העולם הראשונה פחתה מאוד השפעת הכוללים, אם כי פורמלית הם עדיין היו קיימים. ככל הנראה הם נסגרו סופית עם פרוץ מלחמת העולם השנייה או עוד קודם לכן עם פטירתו של רבי ישראל מויז'ניץ בשנת תרצ"ו.
ראו גם

כולל גליציה
חסידות קוסוב
הערות שוליים

↑  זיכרון לחובבים הראשונים, חוברת א', גראייבסקי, פנחס מרדכי בן צבי, עמוד 16.
↑  הרב ישראל זאב מינצברג, ישוב ארץ ישראל, סימן ו'.
1 2  ארכיון 'כולל אוסטרייך' בצפת וטבריה. תקפ"ד-תרפ"ח [1824-1928]. חלק שלישי ואחרון, באתר בית המכירות בידספיריט.
↑  ראו את כתב ההסכם בין מנהיגי שני הכוללים בתפארת ישראל, חלק ז', ירושלים תשמ"ה, עמ' 21, באתר אוצר החכמה.
↑  אליאב, בחסות אוסטריה, עמ' 110.
↑  ראו למשל "כולל וויזניץ בצפת בימי ה'צמח צדיק', בתוך: היכל הבעש"ט, קובץ ל"א, ניו יורק תשע"א, עמ' קט"ו–קכ"ב, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  הממונים מטעם ויז'ניץ היו: משה חר"ג [=חתן ר' גרשון] צייגר, חתנו טודרוס ברי"ל לעבאך, מנדל מקופישניץ ויונה מטארנופול.
↑  בהם נמנים גם בד"ץ כוללות החסידים בירושלים בראשות רבי ליפמן דוד שובקס, ובית הדין של הפרושים בראשות רבי צבי פסח פרנק.
↑  כולל ויז'ניץ, רשות בית דין צדק, תרע"ג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007361364405171 
רבי משה הגר מקוסוב נשיא כולל קוסוב
רבי ישראל הגר מוויז'ניץ – נשיא כולל ויז'ניץ
ליגת העל הסלובנית

| --- | --- |

 שם מלא:  הליגה הסלובנית הראשונה
 כינוי:  פרבליגה טלקום סלובניה
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל הסלובנית
 מדינות:  סלובניה סלובניה
 קונפדרציה:  אופ"א
 קבוצות:  10
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־33 שנים)
 אלופה נוכחית:  נ.ק. צליה (2023/2024)
 מירב הזכיות:  מריבור (16)
 מפעל מקביל:  הגביע הסלובני
 מפעל נמוך:  הליגה הסלובנית השנייה
 אתר רשמי
ליגת העל הסלובנית (בסלובנית: Slovenska nogometna liga; הליגה הסלובנית הראשונה) היא ליגת הכדורגל הבכירה בסלובניה.
הליגה הוקמה בשנת 1991, עם עצמאותה של סלובניה מיוגוסלביה. לפני כן הייתה הליגה הסלובנית קיימת כליגה נמוכה בתוך כל הליגות היוגוסלביות, ואילו הקבוצות הבכירות בסלובניה שיחקו לפרקים בליגת העל היוגוסלבית.
בליגה מתמודדות 10 קבוצות אשר משחקות ביניהן ארבעה סיבובים, ובסך הכל 36 מחזורים, כאשר בתום כל עונה זוכה הקבוצה המדורגת במקום הראשון באליפות סלובניה ומעפילה למוקדמות ליגת האלופות, והקבוצות שסיימו במקומות 2–4 מעפילות למוקדמות הליגה האירופית. הקבוצה שסיימה במקום האחרון יורדת לליגת המשנה, והקבוצה שסיימה במקום התשיעי מתמודדת בפלייאוף מול הקבוצה שסיימה במקום השני בליגת המשנה.
הקבוצות היחידות שמאז 1991 מעולם לא ירדו מליגת העל הסלובנית הן מריבור, גוריצה וצליה.
שמה המסחרי של הליגה, "פרבליגה טלקום סלובניה", ניתן לה על שם הספונסר הראשי של הליגה, "טלקום סלובניה".
הקבוצות בליגה

להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל הסלובנית בעונת 2024/2025:
| קבוצה | עיר | אצטדיון | מספר מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| אולימפיה ליובליאנה | ליובליאנה | אצטדיון סטוז'יצה | 16,038 |
| בראבו | ליובליאנה | לובליאנה ספורטס פארק | 2,308 |
| דומז'אלה | דומז'אלה | דומז'אלה ספורטס פארק | 3,100 |
| מורה | מורסקה סובוטה | אצטדיון פאזנרייה סיטי | 4,506 |
| מריבור | מריבור | אצטדיון גן העם | 11,709 |
| נאפה 1903 | לנדאווה | לנדאווה ספורט פארק | 2,000 |
| פרימוריה | אידובשצ'ינה | נובה גוריצה ספורט פארק | 3,100 |
| צליה | צליה | אצטדיון זדזלה | 13,059 |
| קופר | קופר | אצטדיון בוניפיקה | 4,047 |
| ראדומליה | ראדומליה | דומז'אלה ספורטס פארק | 3,100 |
אלופות הליגה לפי עונה

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הסלובני באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
אליפויות לפי קבוצות

| קבוצה | אליפויות | סגנויות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| מריבור | 16 | 8 | 1996/1997, 1997/1998, 1998/1999, 1999/2000, 2000/2001, 2001/2002, 2002/2003, 2008/2009, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2016/2017, 2018/2019, 2021/2022 |
| גוריצה | 4 | 5 | 1995/1996, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 |
| אולימפיה ליובליאנה (1945) | 4 | 3 | 1991/1992, 1992/1993, 1993/1994, 1994/1995 |
| אולימפיה ליובליאנה (2005) | 3 | 3 | 2015/2016, 2017/2018, 2022/2023 |
| דומז'אלה | 2 | 3 | 2006/2007, 2007/2008 |
| צליה | 2 | 3 | 2019/2020, 2023/2024 |
| קופר | 1 | 3 |  2009/2010 |
| נ.ש. מורה | 1 | - | 2020/2021 |
קינמונום

| קינמון |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים קדומים
סדרה:: עראים
משפחה:: עריים
סוג:: קינמון
שם מדעי
 Cinnamomum ‏שפר, 1760
קינמונום (שם מדעי: Cinnamomum) הוא סוג של עצים ושיחים ארומטיים השייכים למשפחת העריים, הגדלים בסרי לנקה, באינדונזיה, בהרי האנדים, בברזיל ובמצרים. למינים השונים של עצי הקינמומום ישנם שמנים ארומטיים בעלים שלהם ובקליפת העץ. סוג עצים זה מכיל מעל ל-250 מינים אשר גדלים באזורים טרופיים וסובטרופיים באמריקה הצפונית, במרכז אמריקה, באמריקה הדרומית, באסיה, באוקיאניה, ובאוסטרליה. הסוג כולל מספר רב של עצים אשר בעלי חשיבות מבחינה כלכלית - חלק מהמינים של העץ, ובעיקר C. verum, משמשים לייצור של קינמון וקמפור.
מאפיינים

סוג זה של עצים ממשפחת העריים כולל מעל ל-270 מינים של עצים קטנים או בינוניים, ושיחים, אשר ברובם ארומטיים. לרוב המינים יש ריח ייחודי, אשר דומה לריח של קינמון וקמפור.
לפרי של העץ יש צבע סגול-שחור כאשר הוא בשל.
אטימולוגיה

האטימולוגיה של השם הגנרי "קינמונום" מתבססת על המילה היוונית "קינמון" או "קינמומון", שמקורה בשפה הפיניקית. בעברית קיימת המילה קינמון, המופיעה כבר במקרא בשיר השירים, הדומה לאותה מילה פיניקית ובעלת אותו מקור.
כלכלה

התוצר העיקרי מהצמח הוא  התבלין שמופק מהחלק הפנימי של ענפי כמה מינים של העץ. המין של העץ "קינמונום וורום", אשר במקור גדל בעיקר באזור סרי לנקה אך כיום גדל גם באזורים טרופיים אחרים של אסיה והקאריביי, הוא מהמינים העיקריים שנמצאים בשימוש הנרחב ביותר להפקת התבלין. התבלין מופק רק מענפים שנבטו.
קמפור מופק מהעץ "Cinnamomum camphora" אשר גדל בעיקר בסין, יפן וטייוואן.