stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עובדי אלוהים
שחקנים ודמויות

דניאל רדקליף בתפקיד קרייג בוג (עונה 1) / הנסיך שונקליי די מגניב (עונה 2) / הכומר יחזקאל בראון (עונה 3)
סטיב בושמי כאלוהים (עונה 1) / אדוארד "אדי" מרפי שיטשובלר (עונה 2) / בני הנער (עונה 3)
ג'רלדין ויסוואנאתן בתפקיד אליזה האנטר (עונה 1) / אלכסנדרה "אל" שיטשובלר (עונה 2) / פרודנס אברדין (עונה 3)
קארן סוני בתפקיד סנג'אי פרינס (עונה 1) / לורד כריס וקסלר (עונה 2) / האקדוחן (עונה 3)
ג'ון בס בתור סם (עונה 1) / מייקל "מייקי" שיצ'וולר (עונה 2) / טוד אברדין (עונה 3)
סשה קומפר כלאורה (עונה 1)
לולי אדפופ בתפקיד רוזי (עונה 1) / מגי (עונה 2)
סקירה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 7 | 7 | 12 בפברואר 2019 | 26 במרץ 2019 |
|  | 2 | 10 | 10 | 28 בינואר 2020 | 31 במרץ 2020 |
|  | 3 | — | — | 13 ביולי 2021 | — |
הפקה

ב-17 במאי 2017 הודיעה רשת TBS האמריקאית כי הזמינה עונה ראשונה לסדרה המורכבת משבעה פרקים. הסדרה נוצרה על ידי סיימון ריץ' והתבססה על הרומן שלו "אלוהים מה זה צריך להביע". בין המפיקים הבכירים היו אמורים להיכלל ריץ', לורן מייקלס, אנדרו סינגר, דניאל רדקליף ואוון וילסון. חברות ההפקה המעורבות בסדרה היו אמורות להיות מורכבות מ-Broadway Video ואולפני T. ב-19 באוקטובר 2017, הוכרז כי וילסון כבר לא ישמש כמפיק בכיר ויוחלף על ידי סטיב בושמי.
ב-15 במאי 2019 חודשה הסדרה לעונה שנייה. ב-20 בנובמבר 2019 הוכרז כי העונה השנייה שכותרתה Miracle Workers: Dark Ages תוקרן בבכורה ב-28 בינואר 2020.  ב-6 באוגוסט 2020 חודשה הסדרה לעונה שלישית שתתמקד במערב הפרוע ובאורגון. ב-19 במאי 2021 הוכרז כי העונה השלישית בשם Miracle Workers: Oregon Trail תוקרן בבכורה ב-13 ביולי 2021.
הערות שוליים

↑  Pedersen, Erik (17 במאי 2017). "Daniel Radcliffe & Owen Wilson To Star In TBS Anthology Comedy 'Miracle Workers' From EP Lorne Michaels". Deadline Hollywood. נבדק ב-5 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pedersen, Erik (17 במאי 2017). "Daniel Radcliffe & Owen Wilson To Star In TBS Anthology Comedy 'Miracle Workers' From EP Lorne Michaels". Deadline Hollywood. נבדק ב-5 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (19 באוקטובר 2017). "Steve Buscemi To Replace Owen Wilson In TBS Anthology Series 'Miracle Workers'". Deadline Hollywood. נבדק ב-5 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pedersen, Erik (15 במאי 2019). "'Miracle Workers' Renewed For Season 2; Daniel Radcliffe & Steve Buscemi Get Medieval On TBS". Deadline Hollywood. נבדק ב-15 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Miracle Workers: Dark Ages" to Premiere on TBS Tuesday, January 28th". The Futon Critic. 20 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Patten, Dominic (6 באוגוסט 2020). "HBO's 'In Treatment' Reboot & Renewed Daniel Radcliffe-Led 'Miracle Workers' Heading To California Thanks To TV Tax Credits". Deadline Hollywood. נבדק ב-7 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Miracle Workers' Renewed For Season 3 By TBS". Deadline Hollywood. 22 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "It's a Sizzling Hot Summer for the TNets as TBS, TNT and truTV Announce July Premieres" (הודעה לעיתונות). WarnerMedia. 19 במאי 2021. {{cite press release}}:  (עזרה)
בועז וכטל

בועז וכטל (נולד בשנת 1958) הוא יזם ישראלי בתחום החקלאות והקנאביס הרפואי, אקטיביסט למען לגליזציה של סמים קלים וקנאביס רפואי, אחד ממייסדי מפלגת עלה ירוק, הזרוע הביצועית של תנועת "עלה ירוק" והיו״ר הראשון של המפלגה במערכת הבחירות הראשונה. כתב משותף עם מייסד תנועת הגמילה באיבוגאין - הווארד לוטסוף את המדריך הטיפולי הראשון[דרוש מקור]. מייסד שותף של חברת "רוטס טכנולוגיות חקלאיות". מייסד שותף ומנכ"ל לשעבר בחברת הקנביס הציבורית הראשונה באוסטרליה "MMJ PhytoTech". מייסד ויו"ר חברת קרסופארמה (נקראת כעת Melodiol Global Health), חברת קנאביס רפואי ומוצרי בריאות. נסחרת בבורסה האוסטרלית וגם מייצרת תוספי מזון מבוססי CBD לשוק ההומני ולחיות.
ביוגרפיה

עם סיום שירותו הצבאי עבר בשנת 1980 לבוסטון בה סיים תואר ראשון בחינוך בהיברו קולג'[דרוש מקור]. בשנת 1982 שב לישראל. לאחר מלחמת לבנון הראשונה החל לעבוד בנספחות צה"ל בשגרירות ישראל בוושינגטון כעוזר נספח יבשה ואחר כך כעוזר נציג משרד הביטחון בנושא מלחמת הכוכבים.[דרוש מקור] במקביל סיים תואר שני בניהול ושיווק באוניברסיטת מרילנד.[דרוש מקור]
בשנת 1988 עבר לניו יורק והחל לפעול בתחום הגמילה מסמים. הוא טיפל במאה מכורים לסמים קשים באמצעות איבוגאין[דרוש מקור] - צמח אפריקאי בעל חשיבות תרבותית ורפואית גדולה במערב אפריקה. ביחד עם ממציא השיטה הוא כתב מדריך טיפולי המשמש בסיס לטיפולי גמילה. וכטל בוגר קורס לניהול ניסויים קליניים ובוגר קורס יועצים לתוכניות מו"פ של האיחוד האירופי.[דרוש מקור]
בשנת 1994 שב לישראל, והקים יחד עם שלומי סנדק ועוד חמישה פעילים את העמותה לשינוי חוקי הסמים - קנה בושם (כיום "עלה ירוק") בשנת 1999 הקים את מפלגת עלה ירוק ביחד עם שלומי סנדק ופעלים נוספים כזרוע ביצועית בכנסת של העמותה. וכטל עמד בראשה עד ל-3 במאי 2006.
בשנת 2012 יסד עם ד"ר שרון דביר את חברת "רוטס טכנולוגיות חקלאיות", ב-2024 נקלעה החברה לקשיים כלכליים וביקשה צו עיכוב הליכים. לאחר מכן החל לשמש לתקופה קצרה כמנכ"ל חברת "MMJ PhytoTech" האוסטרלית שעושה שימוש בטכנולוגיה רשומה של האוניברסיטה העברית מתחום הקנאביס הרפואי.[דרוש מקור]. ב-2016 הקים את חברת cresopharma הנסחרת בבורסה האוסטרלית. הוא משמש כדירטור ויו"ר החברה מאז, מרצה ויועץ ברחבי העולם בנושא קנאביס רפואי.[דרוש מקור]
וכטל נשוי ואב לשלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  מייסד מפלגת עלה ירוק חולם על חברה של מיליארד דולר בגלובס
↑  ליטל דוברוביצקי, רוטס טכנולוגיות חקלאיות מבקשת צו עיכוב הליכים, באתר ynet, 15 במאי 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אריון קורפוריישן

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  פרטית
 מייסדים:  טום וייס, מייק מאנסיני, סטיב ברות'
 תקופת הפעילות:  2002 – 21 במאי 2021 (כ־19 שנים) 
 מיקום המטה:  רינו, נבדה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  תעשייה אווירית וחלל
 מוצרים עיקריים:  מטוסי מנהלים על-קוליים
 מנכ"ל:  טום וייס (יושב ראש, נשיא ומנכ"ל)
  
 aerionsupersonic.com (מאורכב בארכיון האינטרנט)
אריון קורפוריישן (Aerion Corporation) הייתה חברה אמריקאית לפיתוח וייצור מטוסי מנהלים על-קוליים. החברה הייתה ממוקמת ברינו (נבדה).
בין הפרויקטים שעליהם עבדה החברה, נכלל מטוס המנהלים הסילוני העל-קולי AS2, שְיועד להוביל 8–12 נוסעים. בנובמבר 2015, שמה לה החברה למטרה לקבל את אישור ה-FAA ל-AS2 עד לשנת 2021, ולכניסתו לשירות ב-2023, אך בנובמבר 2017 תיקנה את תאריך הכניסה לשירות ל-2025.
ב-21 במאי 2021, נסגרה החברה בשל הפסקת המימון והתמיכה מצד חברת בואינג ומחסור בכספים להמשך פיתוח וייצור.
הדמיה דיגיטלית של המטוס Aerion AS2‏ (עיצוב עדכני לשנת 2017)
הערות שוליים

↑  Bloomberg אריון באתר
↑  "Flexjet to Become First Fleet Customer for Aerion Supersonic Business Jet" . Aerion. 17 November 2015. Archived from the original on 24 November 2015. Retrieved 23 November 2015.
↑  "Aerion in talks to lift US supersonic flight ban". Corporate Jet Investor. 3 November 2017. Retrieved 3 November 2017.
↑  Doug Gollan, Supersonic Private Jet Manufacturer Aerion’s Future In Doubt, Forbes, ‏22 במאי 2021
↑  Russ Niles, Cash-Short Aerion Supersonic Closes, AVweb, ‏23 במאי 2021
↑  Mark Phelps, Boeing CEO Addresses Decision To Drop Support For Aerion, AVweb, ‏8 ביוני 2021
ערך זה הוא קצרמרבנושא תעופה ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית ספר לגורים

| --- | --- |

 ארץ מקור:  קנדה 
 מספר פרקים:  12 
 הפקה
 הפצה:  נטפליקס 
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ דיסני 
 תקופת שידור מקורית:  26 באוגוסט 2019 – 15 בדצמבר 2019 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בית ספר לגורים (באנגלית: Pup Academy) היא סדרת טלוויזיה קנדית-אמריקאית, אשר נוצרה על ידי אנה מקרוברטס והופקה על ידי Air Bud Entertainment. בסדרה מככבים דון לייק, כריסטיאן קונברי, אריה ברץ', גבריאל מילר, ריילי אודונל, צ'אנס הרסטפילד, דילן שומבינג ובריאן ג'ורג'.
פרק הבכורה של הסדרה שודר ב-26 באוגוסט 2019 בארצות הברית בערוץ דיסני ובקנדה בערוץ TVOntario. לאחר עונה אחת הכוללת 19 פרקים באורך 46 דקות הסדרה הסתיימה, כאשר פרק הסיום שודר ב-15 בדצמבר 2019. בפברואר 2020 הסדרה החלה להיות מושקת בינלאומית בשירות הסטרימינג נטפליקס, בין היתר בישראל, בה הופצה בדיבוב עברי.
עלילה

דורות המשפחה של צ'רלי הקימו את בית הספר הסודי לגורים בעולם מקביל שבו הם מתחנכים כיצד להפוך לכלבים טובים. נכדו, מורגן עובר לגור בשכונה שלו והוא מגייס אותו לעזור לחנך את הגורים, ספארק, קוראזון ווויז בזמן שבו הקשר בין האדם לכלב המופעל על ידי קבוצת הכוכבים קאנוס פריימוס מתחילה להתפוגג. היא מתקשרת לנבואה הכוללת ילד וגור כלבים משוטט שבה, הילד צריך למצוא את הכלב המשוטט, בכדי להציל את האקדמיה לגורים ולשקם את הקשר בין בני האדם לכלבים.
שחקנים ודמויות

| דמויות | מדבבים בשפה האנגליתארצות הברית |
| --- | --- |
צ'רלי: דון לייק
מורגן: כריסטיאן קונברי
איזי: אריה בירץ'
מולי: גבריאל מילר
ספארקס: ריילי אודונל
קוראזון: צ'אנס הרסטפילד
וויז: דילן שומבינג
דיקן האסקי: בריאן ג'ורג'
הפקה

ב-15 באוקטובר 2018, הוכרז שדיסני ונטפליקס חשבו על סדרה חדשה בשם בית ספר לגורים, עם פיילוט ארוך, כמו 22 פרקים רגילים.  משמשת כסדרת הטלוויזיה הבכורה של Air Bud Entertainment בערוץ דיסני, הסדרה מופקת על ידי אנה מקרוברטס ורוברט וינס ובבימויו של רוברט וינס.  ב-31 ביולי 2019, הוכרז שהסדרה תעלה לאקרנים ב-26 באוגוסט 2019; לאחר הקרנת הבכורה, פרקים חדשים של הסדרה חודשו ב-4 בספטמבר 2019.  הסדרה החלה לשדר גם בבלוק TVOKids של TVOntario בקנדה ב-26 באוגוסט 2019.  בינלאומית, התוכנית הושקה בנטפליקס בפברואר 2020.
פרקים

| מס' פרק (בסדרה) | מספר פרק (בעונה) | שם הפרק בעברית ארצות הברית | שם הפרק באנגלית ישראל | תאריך שידור מקורי (דיסני ארצות הברית) | תאריך שידור מקורי בישראל (נטפליקס) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | היום הראשון של המשוטטת | "The Stray's First Day" | 26 באוגוסט 2019 | 2020 |
| 2 | 2 | יום "ספרו על בני האדם שלכם" | "Tell Us About Your Human Day" | 4 בספטמבר 2019 | 2020 |
| 3 | 3 | מבשלים צרות | "Cooking Up Trouble" | 5 בספטמבר 2019 | 2020 |
| 4 | 4 | הדוד שלי הוא דוד | "My Uncle Is Dude" | 6 בספטמבר 2019 | 2020 |
| 5 | 5 | אופסי! | "Oopsie!" | 9 בספטמבר 2019 | 2020 |
| 6 | 6 | ספארק משוטטת | "Spark Strays" | 10 בספטמבר 2019 | 2020 |
| 7 | 7 | איזי עסוקה | "Izzy Gets Busy" | 11 בספטמבר 2019 | 2020 |
| 8 | 8 | האקדמיה לחתלתולים | "Kitten Academy" | 12 בספטמבר 2019 | 2020 |
| 9 | 9 | אל היער הפראי | "Into the Wildwood" | 16 בספטמבר 2019 | 2020 |
| 10 | 10 | סוד יוצא לאור | "Secrets Unleashed" | 17 בספטמבר 2019 | 2020 |
| 11 | 11 | המחליפה | "The Substitute" | 18 בספטמבר 2019 | 2020 |
| 12 | 12 | הסיפור עם קינג | "The Thing with King" | 19 בספטמבר 2019 | 2020 |
| 13 | 1 | הדהייה של מערכת הכוכבים | "The Constellation Fades" | 24 בנובמבר 2019 | 2020 |
| 14 | 2 | ספארק רוצה לחזור | "Spark Wants Back" | 24 בנובמבר 2019 | 2020 |
| 15 | 3 | המשוטטת | "The Day of the Stray" | 1 בדצמבר 2019 | 2020 |
| 16 | 4 | לגרש את הבואש | "Skunked!" | 1 בדצמבר 2019 | 2020 |
| 17 | 5 | מבצע קינג | "The King Sting" | 8 בדצמבר 2019 | 2020 |
| 18 | 6 | הכלב הטוב ביותר | "Most Valuable Pup" | 8 בדצמבר 2019 | 2020 |
| 19 | 7 | כבר לא משוטטת | "The Stray's Last Day" | 15 בדצמבר 2019 | 2020 |
הערות שוליים

↑  Nico Franks (15 באוקטובר 2018). "Disney, Netflix Adopt Talking Pups". C21Media. נבדק ב-27 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Disney Channel TV Series Being Shot in Oak Bay". Victoria News. 19 באוקטובר 2018. נבדק ב-27 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ruben Perez Jr (31 ביולי 2019). "Air Bud Entertainment Announces First-Ever TV Series, Pup Academy Premiering Aug. 26 on Disney Channel". Entertainment Rocks. נבדק ב-27 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  New! Pup Academy – Coming Monday August 26 at 5 PM!. TVOKids. 19 באוגוסט 2019. נבדק ב-28 באוגוסט 2019. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  Rebecca Sun (30 ביולי 2019). "UTA Signs Air Bud Entertainment (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-28 באוגוסט 2019. The studio's latest project, the live-action series 'Pup Academy,' will premiere Aug. 26 on Disney Channel and worldwide on Netflix next February. {{cite web}}:  (עזרה)
לינה משותפת

בית ילדים בקיבוץ געש
שומרות הלילה מכסות ילדה בבית הילדים בקיבוץ גבעת ברנר
"בית ילדים כולל" בגבעת ברנר (בין 1930–1950), חדר אוכל במרכז קומת הקרקע, סביבו ובקומה השנייה חדרי השינה. בנוסף היו בבית כיתת לימוד ומקלחות משותפות.
לינה משותפת הייתה שיטת חינוך וגידול ילדים, שהייתה נהוגה ברוב הקיבוצים בארץ ישראל עד שנות ה-80. בלינה המשותפת, ילדי הקיבוץ היו לנים בלילות יחדיו במבנים ייעודיים, שנקראו בתי ילדים, במנותק מהוריהם. בתי הילדים היוו מעון קבע לילדים, בו גם אכלו, התרחצו ולמדו בשנות בית הספר היסודי. ברוב הקיבוצים המשיכו ללון במשותף עד ההתגייסות לצבא.
עקרונות השיטה

הלינה המשותפת התבססה על עקרון החינוך המשותף שהיה נהוג בקיבוצים. על פי עיקרון זה, האחריות לחינוך הילדים, לרווחתם ולהכשרתם הרעיונית והמעשית לחיי הקיבוץ הייתה מוטלת על כלל החברה. המסגרת השיתופית אפשרה את תרגול הרעיונות השיתופיים באופן שוויוני בכל תחומי חיי הקיבוץ. מעבר ללימודים ולמילוי צורכיהם הבסיסים, על הילדים הוטלו מטלות נוספות, על פי גילם, כגון ניקיון בית הילדים ועבודה בענפי המשק השונים. הילדים נפגשו עם הוריהם בשעות אחר הצהריים למספר שעות, וחזרו לבית הילדים בשעות הערב לקראת השינה. את ארגון הילדים לשינה ביצעו המטפלות או המחנכת, שדאגו להשכיב את הילדים במיטות ולכיבוי האורות. במהלך הלילה, האחריות עברה לשומרת הלילה התורנית, שהייתה אחראית על מספר בתי ילדים. בשלב מסוים הוכנס לשימוש מכשיר אינטרקום ('שמרטף אלקטרוני'), שאפשר לשומרת לשמוע את הקולות בבתי הילדים ולהשגיח מרחוק. הלינה המשותפת החלה מגיל ינקות ועד לתיכון, בו עברו בני הנוער לחדרים של שניים או שלושה.
ניתוח היסטורי של התהליך שהביא לבניית האידאולוגיה של לינה משותפת בקיבוצים טוען, כי הרקע לסידור הזה היו תנאי חיים קשים וצורך של הורים למצוא פתרונות מעשיים ללילה בעבור ילדיהם, כדי שיוכלו להתפנות לפעולות חלוציות. שיטה זו השפיעה גם על גודל הבתים והדירות בקיבוץ שהותאמו לחיים של זוגות או יחידים, היו בשל כך קטנים יחסית, ולא אפשרו בם לינה של ילדים.
בקיבוץ הארצי, תינוקות החלו ללון בלינה המשותפת בגילאי 4–6 חודשים.
המעבר ללינה משפחתית

כבר לאחר הקמת המדינה עלו בקיבוצים ערעורים על הלינה המשותפת.
כבר בשנת 1962 עברו ארבעה קיבוצים, צרעה, יזרעאל (קיבוץ), אורים ובית העמק למודל של לינה משפחתית. במהלך שנות ה-70 וה-80 עברו רוב הקיבוצים ללינה משפחתית. בשנת 1997 עבר אחרון הקיבוצים - ברעם - מהלינה המשותפת ללינה משפחתית. המעבר ללינה המשפחתית הצריך ביצוע של שינויים במוסדות החינוך והשירותים בקיבוץ ובהרחבת דירות החברים. הסיבות למעבר ללינה המשפחתית קשורות לתהליך הכללי של התרופפות הקיבוצים, שנבע מחילופי הדורות, אך בעיקר עם ההבנה שהחלה לתפוס מקום נרחב בשנות השבעים שהדבר הוביל לקשיים פסיכולוגיים הן אצל ההורים והן אצל הילדים.
גם לאחר המעבר ללינה משפחתית, עברו הילדים בגיל מסוים, לרוב בין כיתות ו'-ט', ללינה משותפת.
המעבר ללינה משפחתית > איחוד הקבוצות והקיבוצים

בשנות ה-50 הייתה נהוגה לינה משותפת בכמעט כל הקיבוצים, אך היו מספר יוצאים מן הכלל, כמו קריית ענבים, עין חרוד ודגניה א' בהם נהגה לינה משפחתית עד גיל 11. קבוצת כנרת עברה אז מלינה משפחתית ללינה משותפת.קיבוץ גשר הזיו עבר ללינה משפחתית בראשית דרכו בשנת 1952.
בשנת 1963 ביקשו בכפר הנשיא להתאים את יחידות הדיור ללינה משפחתית והקיבוץ עבר ללינה משפחתית בשנת 1966. בשנת 1966 היו 12–13 קיבוצים של האיחוד שהיה נהוג בהם לינה משפחתית. בסוף 1967 היו שמונה קיבוצים של איחוד הקבוצות והקיבוצים שעברו ללינה משפחתית. בסקר שנעשה בנושא נמצא שרוב החברים בקיבוצים תומכים בלינה משפחתית ושהתמיכה של נשים בלינה משפחתית היא כמעט כפולה מזאת של גברים. בסקר נמצא גם שקיבוצים שעברו ללינה משפחתית סבלו מכך שחברי הקיבוץ, ובעיקר חברות הקיבוץ, השקיעו פחות בעבודה הקיבוצית. עד שנת 1971 עברו כרבע מקיבוצי איחוד הקיבוצים ללינה משפחתית. ביזרעאל היה המעבר ללינה משפחתית גורם משיכה של זוגות שהגיעו אליה מקיבוצים אחרים. בסוף 1975 הייתה נהוגה לינה משפחתית בכמחצית הקיבוצים של איחוד הקיבוצים. בשנת 1976 הוחלט באיחוד הקבוצות והקיבוצים לאפשר החלטה על מעבר ללינה משפחתית ברוב של שני שלישים מהמשתתפים באספה, בתנאי שמדובר במעל 51% מחברי הקיבוץ. עז אז נדרשו שני שלישים מחברי הקיבוץ להחלטה כזאת.
המעבר ללינה משפחתית > הקיבוץ המאוחד

בשנת 1975 התקבלה החלטה במוסדות הקיבוץ המאוחד שאפשר גם לקיבוציו לבחור בלינה משפחתית.
המעבר ללינה משפחתית > הקיבוץ הארצי

בשנת 1980 קיימה תנועת הקיבוץ הארצי דיון בשאלה האם להתיר לינה משפחתית בקיבוצים, והוחלט שאין להתירה ושהנוהל של לינה משותפת יימשך בכל קיבוצי התנועה. ההחלטה הביאה את קיבוץ שניר להכריז על פרישה מהקיבוץ הארצי ומעבר למעמד של קיבוץ נלווה לתנועה. בשנת 1983 היו בקיבוץ הארצי שני קיבוצים שעברו ללינה משפחתית, שניר ומרחביה. בשנת 1984 התירה התנועה לקיבוציה להחליט על מעבר ללינה משפחתית. בשנת 1990 נהגה לינה משפחתית ב-20 מתוך 86 קיבוצי הקיבוץ הארצי, ועוד 20 קיבוצים היו בתהליכי בירור.
המעבר ללינה משפחתית > הקיבוץ הדתי

עד שנת 1983 החליטו כל הקיבוצים של תנועת הקיבוץ הדתי על מעבר ללינה משפחתית. אחרון הקיבוצים שקיבל את ההחלטה היה קבוצת יבנה שעבר ללינה משפחתית בקיץ 1986.
הערכה

על הלינה המשותפת נמתחה לעיתים ביקורת, בעיקר על ידי חלק מבוגריה, שחשו נפגעים. חלקם אף כינו את עצמם בכינוי בעל הקונוטציות הקשות, "שורדי קיבוץ", או "נפגעי הלינה המשותפת". בימיו הראשונים של הקיבוץ, האמינו חבריו כי המשפחה מעבירה פתולוגיות, שייעלמו על ידי ניתוק הילד מהתא המשפחתי. ברם, הורים רבים חשו תסכול רב מהניתוק הכפוי מילדיהם. נורית לשם, בספרה "שירת הדשא", מספרת על כעסים של נשים על אמהותיהן שבחרו בעבורן לינה משותפת ומתארות תחושות של נטישה וחוסר אונים שחשו בגללה. בנושא טיפלו אמנים שונים, יוצאי קיבוץ, לדוגמת האוצרת טלי תמיר, שפרסמה תערוכה בנושא בביתן הלנה רובינשטיין, הבמאי רן טל והתסריטאי רון גולדמן בסרטם התיעודי "ילדי השמש" והבמאי דרור שאול בסרטו "אדמה משוגעת". גם הסופרת בתיה גור ביססה מותחן בשם "לינה משותפת", על רקע העימות בתוך הקיבוץ על הנושא.
לעומת זאת, סקר בין בוגרי קיבוצים מצא ש-75% מהגברים, ו-63% מהנשים, ציינו את הלינה המשותפת כחוויה חיובית, בעוד רק 18% מהנשים ו-7% מהגברים ציינו אותה כחוויה שלילית.
ד"ר בן-ציון הראל, ששירת כרופא בעמק יזרעאל בשנים 1921–1934 חקר את ההשפעות הרפואיות של הלינה הקיבוצית ובסוף 1926 אמר שבתחילה הוא היה הרופא היחיד מקופת חולים שתמך בלינה המשותפת, אך "עתה אין עוד רופא שלא נוכח שמצבם הרפואי והתפתחותם הפיזית של חניכי בתי החינוך המשותפים עולים על אלה של המתחנכים בבתי הוריהם".
מחקרים רבים נערכו בנושא והעלו ממצאים הקשורים לחסך אימהי, להשפעה השלילית על טיב הקשר בין אחים ועוד.
בתרבות

נושא הלינה המשפחתית והרגשות שהוא עורר זכו לביטויים שונים בתרבות ובשירה הישראלית. קיימת טענה כי שירה הפופולרי של לאה גולדברג, "ערב מול הגלעד", כולל ביקורת מרומזת על הלינה המשותפת שהייתה נהוגה בקיבוצים באותה עת. גם השיר "לילה" של שלום חנוך עוסק במישרין בנושא הלינה המשותפת - ”בביתני התינוקות מיללים בהפסקות...”.
מרבית הספרים שפורסמו בנושא כוללים ביקורת על התופעה, כך למשל הספר "לינה משותפת" של בתיה גור, "ארבע אחרי הצהריים" של נועה זית ו"היינו העתיד" של יעל נאמן., "ההתחלה - נומה עמק" של רות נצר. אולם, ספרה של יונה טפר, "כאן היה הבית", דווקא מציג את התופעה מנקודת מבט חיובית יותר.
גם סרטי הקיבוצים כמו "ילדי השמש", "רכבת העמק" ו"אדמה משוגעת" עוסקים בנושא זה.
בשנת 2005 אצרה טלי תמיר בביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו במוזיאון תל אביב את התערוכה "לינה משותפת - קבוצה וקיבוץ בתודעה הישראלית" שעסקה במתח שבין היחיד והקבוצה בחברה הישראלית ובאופן מיוחד בחברה הקיבוצית.
בשנת 2020 יצא הספר ארבע שעות ביום שכתבה אוריין צ'פלין שראיינה נשים על חווית האימהות בלינה המשותפת ובעקבותיו סרט תיעודי ששודר בכאן 11 המביא את סיפורן של שמונה אימהות שילדיהן גדלו בבתי הילדים בקיבוץ.
לקריאה נוספת

סמדר גונן, "שחזור אינטימי. לינה משותפת וכמיהה לאהבה", תל אביב: רסלינג. 2009.
שחם צפרירה, "בין נשות דור המייסדים לנשות הדור השלישי בקיבוץ עין-חרוד" בתוך: באות משתיקה, 2009, בעריכת סילביה פוגל-ביז'אוי, הוצאת הקיבוץ המאוחד ויד טבנקין, סדרת מגדרים.
למדן אראלה, "משתיקה לזעקה לדיבור- שלושה דורות של אימהות בקיבוץ", בתוך: באות משתיקה, 2009, בעריכת סילביה פוגל-ביז'אוי, הוצאת הקיבוץ המאוחד ויד טבנקין, סדרת מגדרים.
רות נצר, ההתחלה - נומה עמק. כרמל. 2012.
תמה חלפין, היה רע לתפארת: לינה משותפת – פוליטיקה וזיכרון, הוצאת מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, 2017.
אוריין צ'פלין, ארבע שעות ביום, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2020
אלה קנר, דלתות לא נעולות, הוצאה עצמית, 2021
נורית גוברין. ההתחלה מחזיקה את העולם שלא יפול. על ספרה של רות נצר 'ההתחלה - נומה עמק', 'כיוונים חדשים', גיליון 28, סיון-תמוז תשע"ג (מאי 2013), עמ' 272–294.
הערות שוליים

↑  בדרך כלל שומרת אישה, שכן תורנות השמירה של הגברים התמקדה בהגנה על גדרות הקיבוץ
↑  מתוך "פנים" גיליון מס' 5, אפריל 1998
↑  תינוקות פרטיים, דבר, 6 באפריל 1983
↑  מ. טננבוים, הקיבוצים דנים על לינת הילדים, מעריב, 31 בינואר 1956
לינה משותפת או משפחתית?, דבר, 22 בדצמבר 1958
↑  ישראל 50 בעמוד על שנת 1961
↑  הקיבוץ פרק 4
↑  רוצים את הבנים בבית, דבר, 2 במרץ 1983
↑  גדעון סאמט, מבעיותיה הראשונות של דגניה, דבר, 14 באוקטובר 1960
↑  הלינה המשפחתית, מעריב, 23 באוקטובר 1981
↑  הדור עוסק בחינוך, על המשמר, 25 באוגוסט 1952
↑  כפר הנשיא רוצה לינה משותפת עם הילדים, למרחב, 23 באפריל 1963
↑  אריה פלגי, כל חבר (כמעט) מלך בכפר הנשיא, מעריב, 16 בינואר 1983
↑  ז. יואלי, משבר או תמורות בקיבוץ?, דבר, 21 בנובמבר 1966
↑  מרים גורן, לינה משותפת או משפחתית לילדי הקיבוץ, דבר, 28 בדצמבר 1967
↑  מרדכי ניישטט, מי רוצה לינה משפחתית, דבר, 11 במאי 1971
↑  יוסף מיכלסקי, קבוצת יזרעאל בת 25 שנים, דבר, 18 ביולי 1973
1 2  נורית ברצקי, ילדי הקיבוצים עוברים ללינה משפחתית, מעריב, 13 בנובמבר 1975
↑  מנחם רהט, שאלת צרוף מושבים ל"איחוד" תובא להחלטת קבוצי התנועה, מעריב, 17 בפברואר 1976
↑  לינה משפחתית באישור המוסדות, דבר, 19 באוקטובר 1975
↑  ארנון מגן, האם תימשך הלינה המשותפת או תותר לינה משפחתית, דבר, 4 ביולי 1980
ארנון מגן, ילדי הקיבוץ הארצי ימשיכו ללון יחד, דבר, 6 ביולי 1980
↑  ארנון מגן, קיבוץ "מתמרד" מכין מגורים ללינה משפחתית, דבר, 19 ביוני 1981
ארנון מגן, קיבוץ שניר פרש מהקיבוץ הארצי, דבר, 7 בספטמבר 1981
1 2  עוד 5 מ"ר לקיבוץ הדתי, דבר, 14 בספטמבר 1983
↑  נטע שדמי, לילה ראשון עם אמא, מעריב, 8 ביוני 1990
↑  יגאל וילפנד, קיבוץ הזורע: נשארים עם הלינה המשותפת, מעריב, 15 במאי 1990
↑  דקלה קפקא, שורדי בית הילדים, באתר nrg‏, 20 במרץ 2006
↑  אלי אשכנזי, מחקר חדש: 69% מבני הקיבוצים שגדלו בלינה משותפת רואים בכך חוויה חיובית, באתר הארץ, 26 באוגוסט 2009
↑  הנחת אבן הפינה לביה"ס המרכזי בעמק, דבר, 14 בנובמבר 1926
1 2   עמרי הרצוג, "כאן היה הבית": כתב הגנה על הלינה המשותפת בקיבוצים אחרי שהורשעה, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2018
↑  החוקרת תמר סוברן מצטטת טענה זו מהספר "היינו העתיד" מאת יעל נאמן. תמר סוברן, "חתן נעורים עד ּבְלֹותֵך' - קווים לתיאור לשונה הפואטית של לאה גולדברג, "הד האולפן החדש", גיליון 100, חורף 2013 - תשע"ג, עמ' 148
↑  איתי פלאות, מה מספר שלום חנוך בשיר לילה?
↑  אביבה לורי, רומן הביכורים של נועה זית הוא קינה על ילדותה כילדה חריגה בקיבוץ גשר, באתר הארץ, 12 ביוני 2009
↑  רן טל, "היינו העתיד" מאת יעל נאמן, באתר הארץ, 9 בפברואר 2011
↑  ארבע שעות ביום | אוריין צ'פלין, באתר www.kibutz-poalim.co.il
↑   גילי לנדסמן, איך השפיע הניסוי החברתי שנקרא "לינה משותפת" על האמהות, באתר הארץ, 18 בפברואר 2020
↑  אמיר אלון, ‏"אימא שלי אמרה שבקיבוץ ילדים לא בכו. עניתי: 'אולי פשוט לא הייתם כשבכינו'", באתר ‏מאקו‏, 4 בדצמבר 2021
נימוקים בעד ונגד לינה משותפת ולינה משפחתית, בתערוכה פתוחה על תולדות קיבוץ שפיים, במרכז הקיבוץ
מזלגוני שואל שאלה

| --- | --- |

כרזת הפרק השני של הסדרה, "מהו חבר?"
 מבוסס על:  צעצוע של סיפור
 סוגה:  הנפשה ממוחשבת, קומדיה
 יוצרים:  בוב פטרסון
 כותבים:  בוב פטרסון
 בימוי:  בוב פטרסון
 שחקנים:  טוני היל 
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 פרסים:  פרס אמי לבידור בפריים‑טיים לסדרת הנפשה קצרה יוצאת מן הכלל
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  10
 הפקה
 מפיק:  מארק נילסן
 מפיקים בפועל:  פיט דוקטר, ג'ים מוריס
 חברת הפקה:  Pixar Animation Studios
 הפצה:  Disney Media Distribution
 מוזיקה:  ג'ייק מונקו
 אורך פרק:  3–4 דקות
 שידור
 רשת שידור:  דיסני+
 תקופת שידור מקורית:  12 בנובמבר 2019 – 10 בינואר 2020
 תקופת שידור בישראל:  16 ביוני 2022
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מזלגוני שואל שאלה (באנגלית: Forky Asks a Question) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית קומית בהנפשה ממוחשבת בזיכיון "צעצוע של סיפור", המתרחשת לאחר הסרט הרביעי בסדרה, "צעצוע של סיפור 4". הסדרה פותחה על ידי פיט דוקטר, כאשר היא נוצרה, נכתבה ובוימה על ידי בוב פטרסון והולחנה על ידי ג'ייק מונקו. חברת ההפקה של הסדרה היא Pixar Animation Studios, כאשר מארק נילסן הוא המפיק שלה ודוקטר וג'ים מוריס הם המפיקים בפועל שלה.
הסדרה עוקבת אחר מזלגוני (במקור נקרא "פורקי"), שמדובב במקור על ידי טוני הייל ובעברית על ידי דני לשמן, אשר בכל פרק שואל את חבריו הצעצועים שאלות שונות על החיים. הסדרה הופצה ברחבי העולם על ידי Disney Media Distribution באמצעות שירות הסטרימינג דיסני+, כאשר פרקה הראשון הופץ ב-12 בנובמבר 2019 ופרקה האחרון הופץ ב-10 בינואר 2020. בישראל הסדרה בדיבוב עברי הופצה במלואה בשירות עם הגעתו לארץ ב-16 ביוני 2022. לסדרה הופקו עשרה פרקים שאורכם 3–4 דקות.
בשנת 2020 הפרק "מהי אהבה?" זכה בפרס אמי לבידור בפריים טיים בקטגוריית סדרת הנפשה קצרה יוצאת מן הכלל בטקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-72.
תקציר העלילה

הסדרה מתרחשת לאחר אירועי סרט הקולנוע "צעצוע של סיפור 4", הסרט הרביעי באורך מלא בזיכיון המדיה "צעצוע של סיפור", והיא עוקבת אחר מזלגוני (במקור נקרא "פורקי") שבכל פרק שואל את חבריו הצעצועים שאלות שונות על החיים.