קרב מרסא תלמאת
תחילתו של סיור מונטנה

בתדריך לדבורים של מפקד זירת ים סוף, אל"ם זאב אלמוג, שנעשה בשארם א-שייח' ב-3 אוקטובר 1973, לפני היציאה ל'מונטנה', נאמר שהמצרים מבצעים תרגיל גדול ("תחריר 41") שיכול להתפתח למלחמה. על רקע זה הורה המז"ר לשחק כי נוכח אפשרות להתפתחות מלחמה על כל דבור להיות מוכן לירי טילים נגדו בעוברו את ראס מוחמד למפרץ סואץ, וכי עליו להימצא בכוננות מתמדת נגד מטוסים בעת שהייתו בראס סודר. לא הייתה לאיש הערכה שהדבורים יידרשו להיכנס עם כלי השיט לתוך מעגן מצרי ולנהל שם קרב פנים אל פנים. שינויי הפיקוד ביחידה 838 (בסיס ראס סודר) לא נמסרו לשחק. מפקדי יחידה 838, זאב גולדצקי ומחליפו יואל פלג, לא נכחו בתדריך זה.
שחק יצא לסיור במפרץ 4 ימים לפני המלחמה, וכאשר פרצה המלחמה לא נמסר לו שהחלה.
ביום רביעי, 3 באוקטובר, יצאו שתי ספינות דבור מפלגה 915 בפיקוד סגן צבי שחק לסיור נוכחות ואבטחה במפרץ סואץ. בדרכם במעבר מילאן נדרשו להתגבר על מזג האוויר שהרים גלים צפוניים ולהגיע לאבו זנימה. מול א-טור נוכחו כי הים קשה אך מאפשר תנועה. באבו זנימה פגשו את המכלית 'סירניה' ולמחרת המשיכו צפונה והגיעו לראס סודר. כאן נקשרו בצמוד לנחתת המושבתת 'תרשיש' והקפידו על כוננות נ"מ, כפי שנמסר להם בתדריך היציאה לסיור בשארם א-שייח'.
ביום שישי, 5 באוקטובר, תודרכו על ידי מפקד בסיס ראס סודר. ”גולדצקי אומר לנו: "המצרים בכוננות, אנחנו לא יודעים מה הם מתכננים, אני מבקש שתהיו בכוננות לפעילות מבצעית". בקשתי לדעת קצת יותר – גולדצקי אמר לי "מעבר לכך איני יודע".” נראה שעיקר דאגתו של מפקד יחידה 838 הייתה מטרפדות מצריות המבוססות בנמל עדביה. בשבת בבוקר ניתן תדרוך נוסף שלמעשה לא חידש מודיעין. בצהריים ניתנה הוראה לכוננות נגד מטוסים בהיותם עדיין בתחום המעגן. בצוות דבור 867 היו שני אנשים חולים שקדחו מחום. למרות זאת החליט מפקד הדבור, מוטי דקל, לקחת את החולים, כי לא נראה לו שיקבלו טיפול רפואי הולם בראס סודר.
בשבת בצהריים לא היה ידוע לשחק על ההיערכות הצבאית המצרית בחוף המערבי של מפרץ סואץ. לדבריו ”יום שבת בצהריים מה אנחנו ידענו? אנחנו היינו זוג דבורים 864, 867 עמדנו באזור ראס סודר קשורים לתרשיש כשאנחנו יודעים ככה יש ידיעות על מתיחות באזור. נאמר לנו שיש אפשרות קלושה מאד של פעילות מצרית במזרח צפון המפרץ, כוננות גבוהה של צה"ל כוננות ג' וזמן קצר לפני שהוזנקנו לים הייתה כוננות נ.מ. השעה הייתה 12 בצהריים.”
ב-6 באוקטובר, בשעה 14:10, יצא זוג הדבורים במגמה לבלום חדירה של טרפדת מצרית K-123 שנעה לכיוון החוף הישראלי, בלא שידעו כי זמן קצר קודם לכן פתחו כוחות מצריים במתקפה נרחבת לכל אורך תעלת סואץ, בשארם א-שייח' ולאורך חוף המפרץ. הכוח גם לא עודכן לגבי תקיפת מטוסים מצריים את המעגן בשארם א-שייח', שגרמה לניתוק הקשר עם יחידות הזירה במפרץ סואץ.
הדבורים דיווחו כי הם רואים תנועה ערה של מסוקים. ולשאלת שחק לראס סודר האם מתבצעת פעילות מסוקים ישראליים הוא קיבל תשובה שלילית ואז, לבקשתו, קיבל אישור לפתוח באש על המסוקים, אך אלה עברו מחוץ לטווח נשק הדבורים.
לדברי סגן שחק, בשעה 16:10 התקבלה הוראה ממפקדת הזירה לרדת דרומה ולחסום מול שדה הנפט באבו רודס. לא הוזכרה המלה מלחמה אך ניתנה הנמקה ברורה.
בשעה 19:30 קיבלו צוותי הדבור הוראה מראס סודר לחסום בין אבו סווירה לאבו רודס במקום שבו היו מתקני הנפט הישראליים בסיני. מפקד הכוח ערך את דבור 867 מצפון ועם דבור 864 סרק דרומה יותר, גזרה של 16 מיל. מאוחר יותר קיבל הוראה שלא לפתוח מרחק של יותר מ-4 מיל בין הדבורים.
בהגיע הדבורים לאבו זנימה התגלתה מטרה חשודה, ” קצת דרומה לאבו זנימה בערך שני מייל מהחוף. דיווחנו לחמ"ל ז"יס ולאבו רודס שאלנו אם יש כלי שיט, (הכוונה שלנו) נאמר לנו שלא,” והם עמדו לתוקפה האירו בזרקור וראו שזו המכלית "סירניה".
טעינת מחסנית לתותח אורליקון 20 מ"מ בדבור.
מסוק מצרי שהופל לים בקרבת אבו רודס, אוקטובר 1973.
מתקן הפקת נפט בים מול אבו רודס F-10 שימש גם עמדת תצפית וקשר לחיל הים.
הנחתת 'תרשיש' כמעגן לדבורים בראס סודר.
עגינת דבורים צמוד לדופן הנחתת 'תרשיש' בראס סודר.