stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שנים עבריות ב'ת"ש - ב'תשצ"ט
לוח רב שנתי

|   |   |   | ב'תש"ץ  (2790) | ב'תש"ץ  (2790) | ב'תש"ץ  (2790) | ב'תש"ץ  (2790) | ב'תשצ"א  (2791) | ב'תשצ"א  (2791) | ב'תשצ"א  (2791) | ב'תשצ"א  (2791) | ב'תשצ"ב  (2792) | ב'תשצ"ב  (2792) | ב'תשצ"ב  (2792) | ב'תשצ"ב  (2792) | ב'תשצ"ג  (2793) | ב'תשצ"ג  (2793) | ב'תשצ"ג  (2793) | ב'תשצ"ג  (2793) | ב'תשצ"ד  (2794) | ב'תשצ"ד  (2794) | ב'תשצ"ד  (2794) | ב'תשצ"ד  (2794) | ב'תשצ"ה  (2795) | ב'תשצ"ה  (2795) | ב'תשצ"ה  (2795) | ב'תשצ"ה  (2795) | ב'תשצ"ו  (2796) | ב'תשצ"ו  (2796) | ב'תשצ"ו  (2796) | ב'תשצ"ו  (2796) | ב'תשצ"ז  (2797) | ב'תשצ"ז  (2797) | ב'תשצ"ז  (2797) | ב'תשצ"ז  (2797) | ב'תשצ"ח  (2798) | ב'תשצ"ח  (2798) | ב'תשצ"ח  (2798) | ב'תשצ"ח  (2798) | ב'תשצ"ט  (2799) | ב'תשצ"ט  (2799) | ב'תשצ"ט  (2799) | ב'תשצ"ט  (2799) |  |
| 972 לפנה"ס | 972 לפנה"ס | 972 לפנה"ס | 972 לפנה"ס | 971 לפנה"ס | 971 לפנה"ס | 971 לפנה"ס | 971 לפנה"ס | 970 לפנה"ס | 970 לפנה"ס | 970 לפנה"ס | 970 לפנה"ס | 969 לפנה"ס | 969 לפנה"ס | 969 לפנה"ס | 969 לפנה"ס | 968 לפנה"ס | 968 לפנה"ס | 968 לפנה"ס | 968 לפנה"ס | 967 לפנה"ס | 967 לפנה"ס | 967 לפנה"ס | 967 לפנה"ס | 966 לפנה"ס | 966 לפנה"ס | 966 לפנה"ס | 966 לפנה"ס | 965 לפנה"ס | 965 לפנה"ס | 965 לפנה"ס | 965 לפנה"ס | 964 לפנה"ס | 964 לפנה"ס | 964 לפנה"ס | 964 לפנה"ס | 963 לפנה"ס | 963 לפנה"ס | 963 לפנה"ס | 963 לפנה"ס | 962 לפנה"ס | 962 לפנה"ס | 962 לפנה"ס | 962 לפנה"ס |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה עברית לפני ד'קי"ט * | שנה עברית מעוברת | שנה עברית לא מעוברת | שנה יוליאנית | ☼ = תחילת מחזור 28 שנים של ברכת החמה | ⑦ = שנת שמיטה החל משנת ג'ת"ן |
* שיטה קבועה לחישוב שנים מעוברות הונהגה בשנת ד'קי"ט על ידי הלל נשיאה, ולפני כן נקבע העיבור על ידי בית דין בתחילת כל שנה.
היסטוריה של עם ישראל
עבר הבאיקל (חבל מנהלי)

חבל מנהלי עבר הבאיקל (ברוסית: Забайкальский край; בתעתיק: זבאיקלסקי קְרַאי) הוא אחד מ-83 הסובייקטים המרכיבים את רוסיה. החבל נמצא בסיביר והוא גובל בסין ובמונגוליה.
החבל נוסד בשנת 2008, תוך איחוד של מחוז צ'יטה ומחוז אוטונומי אגיני בוריאטי.
נכון לשנת 2024 מתגוררים בחבל 984,395 תושבים. בירתה עיר צ'יטה.
היסטוריה

קיימות עדויות של נוכחות האדם הניאנדרטלי.
האזור היה חלד של האימפריה המונגולית. במהלך המאה ה-17 החלה התיישבות רוסית באזור וחלב עבר לשליטת האימפריה הרוסית. גבולות עם סין הוגדרו בהסכם משנת 1717.
הרוסים גילו מכרות כסף ובנו ערים ראשונות שפרחו החל המאה ה-19. עיר מרכזית במחוז עד מחצית המאה ה-19 הייתה נרצ'ינסק לאחר צ'יטה.
לאחר מהפכת אוקטובר ארגן ההטמאן גריגורי סמיונוב מרד נגד בולשביקים בתחנת הרכבת ברזובקה. לאחר שלא זכה לתמיכה עזב את עבר הבאיקל (זבאיקליה) למנצ'וריה על מנת להתארגן מחדש. ב-26 באוגוסט 1918 הצליח סמיונוב לכבוש את מחוז צ'יטה מידי הבולשביקים בסיוע חיל המשלוח הצ'כי. ב-9 במאי 1919 הכריז על עצמו סמיונוב כהטמאן של הקוזאקים הזבאיקליים בעיר צ'יטה. הוא לא שלח את חייליו לעזרת האדמירל אלכסנדר קולצ'ק ואף ניסה ליצור קשרים טובים עם הקומוניסטים.
ב-4 בינואר 1920 קיבל מאדמירל קולצ'אק את התואר "מושל האזורים הרחוקים של האימפריה הרוסית", אך לא הצליח להתמודד עם הפרטיזנים הקומוניסטיים במחוזו שערכו 3 מבצעים גדולים בתקופה בין אפריל לנובמבר 1920 כדי לכבוש את צ'יטה. בסוף אוקטובר 1920 נאלץ סמיונוב לסגת מצ'יטה. באפריל 1920 הקימו הקומוניסטים את רפובליקת המזרח הרחוק וצ'יטה הפכה לבירתה. בנובמבר 1922 צורפה הרפובליקה לברית המועצות. בשנת 1937 הוקם מחוז צ'יטה. חבל עבר הבאיקל הוקם בשנת 2008 כתוצאה מאיחוד מחוז צ'יטה ומחוז אוטונומי אגיני בוריאטי.
החבל בגבולות הנוכחיות נוסד בשנת 2008, תוך איחוד של מחוז צ'יטה ומחוז אוטונומי אגיני בוריאטי.
ממשל

הרשות המחוקקת היא "האספה המחוקקת של חבל עבר הבאיקל" שכוללת 50 חברים. בראש החבל עומד מושל שנבחר לכהונה בת חמש שנים.
מבחינה מינהלית החבל מחולק ל-31 ראיונים.
כלכלה

בשטח החבל, בעיירה זבאיקלסק נמצאת נקודת מעבר לעיר מנג'ואולי שבסין. דרך נקודה זו עוברות כ-60% מייצוא הסחורות של סין למזרח אירופה.[דרוש מקור]
עוד בשנת 1861 נמצאו מרבצי זהב. באזור זה הוקמה עיירה וירשינו-דרסונסקיי בה פועל גם היום מפעל לעיבוד זהב המייצר כ-4.5 טון זהב בשנה. אלכסנדר אוספוב מהכן בכהונה שנייה החל מספטמבר 2024.
כלכלה > תחבורה

דרך שטחי החבל עוברים הרכבת הטרנס-סיבירית ומסילת הרכבת באיקל-אמור. למיסלות אלו קיימת חשיבות גדולה לפיתוח כלכלת האזור.
מספר כבישים בעלי חשיבות ארצית חוצים את האזור: כביש R-258 אירקוטסק-צ'יטה וכביד R-297 צ'יאה-חברובסק.
בעיר צ'יטה פועל נמל תעופה בין-לאומי. כמו כן קיימות מספר נמלי תעופה לטיסות פנים.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2024 בחבל מתגוררים 984,395 תושבים זאת לעומת כ-1.3 מיליון תושבים בשנת 1989. תוך 35 שנים כשליש מתושבי החבל עזבו אותו. בערים מתגוררים כ-70.4% מכלל התושבים.
כ-63% מאוכלוסיית החבל מתגוררת בערים. בעיר הגדולה – צ'יטה – מתגוררים כ-310 אלף תושבים (2005). הרוסים מהווים כ-78.7% מאוכלוסיית המחוז, הבוריאטים – כ-6.5%.
דמוגרפיה > יהדות עבר הבאיקל

היהודים הראשונים הגיעו יחד עם האסירים הדצמבריסטים, חלקם היו אסירים, ורבים מהם נשארו לגור בסיביר. לאחר שנת 1851, יהודים רבים הגיעו לצ'יטה. היהודים היו פעילים בחייה של העיר, ורבים מהם שימשו בתפקידים חשובים בתעשייה ובמסחר. לאחר מלחמת האזרחים ברוסיה רוב היהודים עזבו את מקומותיהם ועברו לסין. כיום נותרו במחוז כמה מאות יהודים שהגיעו לעיר מאוקראינה ובלארוס.
מוסדות השכלה גבוהה

כמעט כל מוסדות ההשכלה הגבוהה נמצאים בצ'יטה, ביניהם:
האקדמיה הממלכתית לרפואה
המכון לפילולוגיה ולתקשורת בינתרבותית
אבא הלל סילבר

| --- | --- |

אבא הלל סילבר בשנות ה-50
 לידה:  28 בינואר 1893 ולדיסלבוב, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית 
 פטירה:  28 בנובמבר 1963 (בגיל 70) קליבלנד, ארצות הברית ארצות הברית 
 שם לידה:  Abraham Hilelis Silveris 
 מקום קבורה:  בית הקברות מייפילד 
 השכלה:  אוניברסיטת סינסינטי  היברו יוניון קולג' - המכון היהודי לדת 
 השקפה דתית:  יהדות 
 חתימה:   
 
הרב אַבָּא הִלֵּל סִילְבֶר (Abba Hillel Silver;‏ 28 בינואר 1893, ולדיסלבוב, מחוז וילנה, האימפריה הרוסית (ליטא) – 28 בנובמבר 1963, קליבלנד, אוהיו) היה רב רפורמי ומדינאי יהודי, מראשי התנועה הציונית בארצות הברית, אשר פעל רבות במישור הדיפלומטי למען הקמת מדינת ישראל.
קורות חיים

אבא הלל סילבר נולד בולדיסלבוב שבמחוז וילנה של האימפריה הרוסית (בתחומי ליטא של ימינו) בשנת 1893, בנם של הרב משה ודינה סילבר. מנעוריו, עוד לפני מלחמת העולם הראשונה, היה ציוני פעיל בניו יורק, שבה השתקעו הוריו כשהיה בן עשר שנים. נמנה עם חבורת עסקנים ציוניים שהתלכדו סביב השופט לואי ברנדייס.
משנת 1917, ועד לפטירתו בשנת 1963, כיהן כרב בקהילה רפורמית בבית הכנסת תפארת ישראל (ביצ'ווד) בקליבלנד שבמדינת אוהיו ונודע כנואם חוצב להבות. בקהילתו פעל רבות למען מטרות דתיות וחברתיות, זאת בלי להזניח, כדרכם של רבים מעמיתיו מהזרם הרפורמי באותם ימים, את הדגשת הלאומיות היהודית בתוך כור ההיתוך האמריקני. בניגוד לנטייה המסורתית של עמיתיו בקרב המנהיגים של יהדות ארצות הברית לתמוך במפלגה הדמוקרטית, הרב סילבר היה חבר המפלגה הרפובליקנית, מתוך שיקול מפוכח ומתוך השקפת עולם גם יחד.
בעשר השנים שבין 1938–1948 מילא תפקידים מרכזיים בחיים הקהילתיים ובזירה הציונית. היה יושב ראש ארגון ציוני אמריקה, המגבית היהודית המאוחדת, ועידת הרבנים ומוסדות אחרים. הוא התנגד בתקיפות למדיניות ההבלגה, תמך בתנועות המחתרת בארץ ישראל, האצ"ל והלח"י, והאמין בזקיפות קומה אישית וציבורית. הוא תבע באופן בלתי מתפשר את פירוק המנדט הבריטי והקמת מדינה עברית לאלתר. עמדותיו אלו הביאוהו לעימות חריף עם סטפן וייז שדגל במדיניות אחרת.
במסגרת תפקידיו הציבוריים נטל הרב סילבר חלק במאבק היהודי-אמריקני להצלת יהודי אירופה בתקופת השואה. עם תום המלחמה הפעיל לחצים רבים על ממשל טרומן ועל הנשיא טרומן עצמו כדי שיקבלו את העמדות הציוניות ויתנו את הסכמתם להקמת מדינה יהודית. דעותיו אלו הביאו אותו לעיתים לידי פולמוס סוער עם עמיתים מתונים יותר ואקטיביים פחות בתנועה הציונית, ופעמים אף פרש במחאה מרת-נפש.
הרב אבא הלל סילבר דגל עוד בזמן מלחמת העולם השנייה בהעתקת מרכז הכובד של הפעילות המדינית מלונדון לניו יורק, כשם שגם הוכיחה את עצמה תפיסתו שיש לגייס את כל המשאבים של מיליוני יהודים אמריקאים ואת כל כובד משקלם לניצול שעת הכושר המלהיבה והחד-פעמית להגשמת חזונו של הרצל. הרגע הדרמטי ביותר בחיי הדיפלומט בא ביום 8 במאי 1947, כאשר התייצב כיושב ראש הנהלת הסוכנות היהודית בניו יורק בפני האומות המאוחדות, בשם העם היהודי כולו. אולם, בהופעתו זו לפני הפורום הבינלאומי לא ראה סוף פסוק, ועיקר המאמץ עוד היה לפניו. לקראת הכרעת כ"ט בנובמבר נטל על עצמו את האחריות הכבדה לניהול המערכה עם שתי הסיעות בקונגרס האמריקני, עם הממשל, עם ההססנים בתוך המחנה היהודי ובפרוזדורי האו"ם. על תוצאות המתקפה המדינית המשולבת הזאת פסק ידידו ד"ר עמנואל ניומן:
אלמלא מלחמת הקוממיות לא הייתה קמה מדינת ישראל, אך אלמלא הגושפנקא הבינלאומית שהעניק הניצחון בעצרת האו"ם, ייתכן שמלחמת העצמאות לא הייתה ניטשת כלל.
בשנת 1947 קיבל הרב סילבר אזרחות כבוד ברמת גן, אירוע שהונצח ביומן כרמל.
הנצחתו

במדינת ישראל רחובות רבים נקראים על שמו,למשל,  רחוב בשכונת רמות בירושלים; בשכונת נווה שאנן שבעיר חיפה; ברמת גן; בנתניה; בראשון לציון; בלוד; וב באר יעקב . ליד אשקלון יש צומת על שמו ובקרבתו כפר נוער פנימייתי לילדי האזור ולעולים חדשים בשם "כפר סילבר" על שמו. בנוסף, על שמו נקראה תחנת הרכבת הקלה ״אבא הלל״ בתל אביב.
ב-17 במרס 1981, השירות הבולאי הנפיק בול דאר שעליו מופיע דיוקנו של סילבר. במשך שמונה חודשי הופעת הבול נמכרו 819,000 בולים. האמן אד ואן אויין עיצב את הבול.
כתביו שתורגמו לעברית

במה נבדלת היהדות: מחקר על אופייה של היהדות (תרגם מאנגלית בהשגחת המחבר: ברוך קרוא), תל אביב: מסדה, תשכ"א
בפני כס משפט העולם, ירושלים: הספרייה הציונית, תשכ"ז
במערכה למדינה יהודית: אוסף נאומים ומאמרים עם רשימה ביוגרפית מאת ה' מנסון (תרגם: חיים שקט; ליקט והביא לדפוס משה שרף), ירושלים: הספרייה הציונית, תשכ"ח
לקריאה נוספת

נח אוריין, המייסד הנשכח: א. ה. סילבר והמערכה המדינית לתקומת ישראל, חממה ספרותית, 2012
עופר שיף, הציונות של המנוצחים - המסע של אבא הלל סילבר אל מעבר ללאומיות, רסלינג, 2010
הערות שוליים

↑  העתונות היהודית באמריקה תומכת בסילבר, הצופה, 9 בינואר 1945
↑  יומן כרמל I-247 1947
↑  קטלוג בולי ישראל, בהוצאת השירות הבולאי וכרטא ירושלים
| ציונות ישראל |
| --- | --- | --- |
| נושאים ומושגים מרכזיים | התנועה הציונית • התקווה • ארץ ישראל • אוטואמנציפציה • תוכנית בזל • תוכנית אוגנדה • תוכנית בילטמור • "אלטנוילנד" ו"מדינת היהודים" • עלייה לארץ ישראל, ההעפלה וחוק השבות • תחיית הלשון העברית • עבודה עברית וכיבוש העבודה • חלוציות • קיבוץ • מחתרות עבריות בארץ ישראל • כוח המגן העברי • כרונולוגיית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל בעת החדשה • אנטישמיות • טריטוריאליזם יהודי • הצהרת בלפור, הספר הלבן הראשון ותוכנית החלוקה • הכרזת העצמאות ומלחמת העצמאות • דגל ישראל • הסכסוך הישראלי-פלסטיני • פוסט-ציונות ואנטי-ציונות • החלטת האו"ם 3379 • החלטת האו"ם 4686 |  |
| זרמים בציונות | ציונות מדינית • ציונות מעשית • ציונות סינתטית • ציונות רוחנית • הציונים הכלליים וציונות כללית • ציונות סוציאליסטית • ציונות רוויזיוניסטית • ציונות דתית • ארץ ישראל השלמה • ציונות נוצרית • ניטשה והציונות |  |
| ארגונים ציוניים | קונגרס פוקשאן והוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה • ההסתדרות הציונית העולמית • הקונגרס הציוני העולמי • הוועד הפועל הציוני וההנהלה הציונית • הסוכנות היהודית • קרן קיימת לישראל • קרן היסוד • מינהל מקרקעי ישראל • המשרד הארצישראלי • המוסדות הלאומיים • הכשרת הישוב • אוצר התיישבות היהודים ובנק אנגלו-פלשתינה • פיק"א • הגדודים העבריים • ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל • הסתדרות העובדים הכללית החדשה • סולל בונה • הארכיון הציוני המרכזי • ארכיון התצלומים של קק"ל |  |
| תנועות ציוניות | ביל"ו • חובבי ציון • ציוני ציון • פועלי ציון • ההתיישבות העובדת • התנועה הקיבוצית • עליית הנוער • תנועת המזרחי • ברית הציונים הרוויזיוניסטים • ציונות ברוסיה • ציונות בלוב |  |
| מחתרות עבריות | בר-גיורא • השומר • הרועה • הגדעונים • ארגון המגן • ניל"י • הקיבוץ • ההגנה • פלמ"ח • אצ"ל • לח"י • תנועת המרי העברי |  |
| ראשוני הציונות | מבשרי הציונות • יהודה לייב פינסקר • בנימין זאב הרצל • נתן בירנבוים • מקס נורדאו • אחד העם • ליאו מוצקין • דב בר בורוכוב • משה הס • נפתלי הרץ אימבר • דוד וולפסון • חיים ויצמן • משה לייב ליליינבלום • נחום סוקולוב • נחמן סירקין • יוסף לוריא • מקס בודנהיימר • אדמונד ג'יימס דה רוטשילד • יצחק יעקב ריינס • אוטו ורבורג • נחום גולדמן • יחיאל צ'לנוב • אבא הלל סילבר • צבי הירש קלישר • שמואל מוהליבר |  |
| אישים ציונים נוספים ואנשי היישוב | אהרן דוד גורדון • מרטין בובר • רחל המשוררת • שמואל הוגו ברגמן • הנרייטה סאלד • זאב ז'בוטינסקי • מאיר בר-אילן • חיים ארלוזורוב • זלמן שזר • אברהם יצחק הכהן קוק • ארתור רופין • דוד בן-גוריון • מנחם אוסישקין • אב"א אחימאיר • חיים בוגר (בוגרשוב) • ברל כצנלסון • אלכסנדר זייד • יוסף שפרינצק • ישראל שוחט • שמריהו לוין • יוסף טרומפלדור • מיכאל הלפרן • גרשם שלום • יהודה לייב מאגנס • יצחק טבנקין • יצחק בן-צבי • מנחם בגין • אברהם שטרן (יאיר) • ציונים לא יהודים |  |
ראו גם 100 מושגי יסוד • פורטל ישראל • פורטל היישוב • היסטוריה של עם ישראל • היסטוריה של ארץ ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268219305171  PLWABN: 9810663241305606  BIBSYS: 90380158  GND: 11891703X  ISNI: 0000 0000 8206 9933  LCCN: n87905782  NTA: 06888463X  SNAC: w6hd8qgm  SUDOC: 234458496  Trove: 975402  VIAF: 25401367   WorldCat (עם VIAF): 25401367
ידיעות ירושלים

| --- | --- |

הגיליון הראשון של העיתון הירושלמי המשותף - ידיעות ירושלים
 תדירות:  יומון
 עורך ראשי:  יצחק בן דור.  עורך חדשות      אביעזר גולן (גולדשטיין).
 תאריכי הופעה:  7 באפריל 1948 – 17 במאי 1948 (41 ימים)
 שפה:  עברית
 תפוצה:  ירושלים
 
ידיעות ירושלים היה עיתון יומי אשר הוצא לאור ביוזמה משותפת לכל עיתוני המדינה לטובת אוכלוסיית קוראי העברית של העיר ירושלים בימים של טרם הקמת המדינה. יוזמה זו שנמשכה כחודש וחצי בלבד תוארה על ידי עיתונאים שונים כימות המשיח, וכן כתופעה יוצאת דופן בנוף העיתונות הישראלית והעולמית.
היוזמה נולדה בחודש מרץ 1948, בעקבות המצור, ניתוקה של ירושלים משאר חלקי הארץ, וכישלון שיטת השיירות. העיתונים היומיים חדלו להגיע מתל אביב אל מנוייהם הירושלמים. כתוצאה מכך חששו מנהלי סניפי העיתונים בירושלים שהמנויים יתחילו לרכוש עיתונים מסחריים, ולא ישמרו אמונים לעיתונות האידאולוגית.
ביוזמה השתתפו העיתונים: דבר, הארץ, הבקר, המשקיף, הצפה, ועל המשמר. כעורך התמנה יצחק בן-דור מעיתון דבר וכעורך חדשות התמנה אביעזר גולדשטיין מעיתון המשקיף. ידיעות מהמערכה הצבאית הביא הכתב צבאי וקריין קול ישראל, עזריה רפופורט. הכתב העירוני שבאחריותו להביא ידיעות מהנעשה בעיר ירושלים, היה עיתונאי הצופה יונה כהן.
הערות שוליים

↑  עורך: אלון קדיש, מלחמת העצמאות תש"ח - תש"ט : דיון מחודש - חלק ב', בהוצאת: העמותה לחקר כוח המגן עש ישראל גלילי ע"ר ישראל. משרד הביטחון – ההוצאה לאור, רעננה, 2004 (7 באפריל 1948) עמ' 861
↑  ובכל זאת - ימות המשיח..., מעריב, 13 באפריל 1948, עמ' 2
↑  עורך: אלון קדיש, מלחמת העצמאות תש"ח - תש"ט : דיון מחודש - חלק ב', בהוצאת: העמותה לחקר כוח המגן עש ישראל גלילי ע"ר ישראל. משרד הביטחון – ההוצאה לאור, רעננה, 2004 (7 באפריל 1948) עמ' 863
↑  מרדכי נאור - ראשית "דבר": 25 השנים הראשונות של העיתון הנפוץ והמשפיע ביותר ביישוב היהודי ובמדינת ישראל הצעירה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, רעננה 2015, עמ' 153
עזיז בחיץ'

עזיז בחיץ' (באנגלית: Aziz Behich; נולד ב-16 בדצמבר 1990) הוא כדורגלן אוסטרלי ממוצא טורקי המשחק בעמדת המגן השמאלי בא-נסר.
קריירת מועדונים

בחיץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של גרין גולי. בשנת 2007 הצטרף לקבוצת המילואים. בשנת 2008 בחיץ' הצטרף לקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגת האוסטרלית השנייה. ב-22 בפברואר 2008, בחיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–2 מול ריצ'מונד. בחיץ' רשם בעונתו הראשונה בקבוצה עם 2 שערים ב-11 הופעות. ב-17 במאי 2008 החיץ' כבש את שני שעריו בניצחון 1–6 נגד פאוקנר בלוז.
ב-1 בדצמבר 2009 בחיץ' חתם במלבורן ויקטורי. ב-16 בינואר 2010, בחיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו, בניצחון 2–6 נגד פרת' גלורי.
במאי 2010 בחיץ' חתם ביום סיטי. ב-16 במאי 2010 רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד נורת'קוט סיטי.
ביולי 2010 הצטרף למלבורן הארט, בה חתם עד לאוקטובר 2010. ב-25 באוקטובר 2010 חתם על חוזה עד לסיום העונה. בינואר 2011 נבחר לכדורגלן הצעיר של החודש בליגה האוסטרלית. בינואר 2012 היה מועמד להצטרף לאקסלסיור רוטרדם ההולנדית ובוכום ואיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה.
ב-29 בינואר 2013, חתם בבורסאספור מליגת העל הטורקית. ב-11 במרץ, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד פנרבחצ'ה. ב-4 במרץ 2016, האריך את חוזהו בקבוצה בשלוש שנים נוספות.
ב-31 באוגוסט 2018, חתם לארבע שנים בפ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית, תמורת כ-4.5 מיליון דולר.
ב-24 במאי 2019, חתם לשלוש שנים באיסטנבול בשאקשהיר.
ב-6 באוגוסט 2023 חתם במלבורן סיטי מליגת העל האוסטרלית.
קריירה בינלאומית

בחיץ' בחר לייצג את אוסטרליה, אם כי ניתנה לו האפשרות לייצג את טורקיה וקפריסין בזכות מוצאו הצפון קפריסאי, החלק הטורקי של האי.
ב-19 ביוני 2011, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטרליה בניצחון 0–3 נגד תימן. ב-12 בספטמבר 2012, בחיץ' הבקיע צמד בניצחון 0–8 נגד טאיוואן.
בחיץ' היה שותף לזכייה של הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2015. בחיץ', השתתף עם הנבחרת בגביע הקונפדרציות 2017, מונדיאל 2018 וגביע אסיה בכדורגל 2019.
נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

ליגת העל של ויקטוריה: 2008
גביע אסיה בכדורגל: 2015
נבחרת העונה בליגת העל האוסטרלית: 2011/2012
אדגראס אולאנובס

אדגראס אולאנובס (בליטאית: Edgaras Ulanovas; נולד ב-7 בינואר 1992) הוא כדורסלן ליטאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בז'לגיריס קובנה מליגת העל הליטאית בכדורסל והיורוליג, ומשמש בה כקפטן.
קריירה מקצועית

אולאנובס החל את הקריירה שלו ב-2008 במדי איישצ'יאי-ארטנסה קובנה מהליגה הליטאית השנייה בכדורסל, וב-2009 עבר ליונאבה. שנה לאחר מכן עבר לז'לגיריס קובנה, וממנה הושאל לז'לגיריס-2 (2010/11), בלטאי קובנה (2011/12), פיאנו ז'וואיגז'דס (2012), לייטקבליס (2012/13), ונפטונאס קלייפדה (2013/14). במדי נפטונאס הוא נבחר לשחקן הצעיר של העונה בליגה המאוחדת של VTB.
במדי ז'לגיריס זכה אולאנובס בשש אליפויות רצופות בין 2015 ל-2020 (נבחר ל-MVP של גמר ליגת העל הליטאית בכדורסל פעמיים) ושלושה גביעים (נבחר ל-MVP של הגביע הליטאי בכדורסל בכולם).
ב-9 ביולי 2020 עבר אולאנובס לפנרבחצ'ה מהסופרליגי הטורקית והיורוליג, לאחר עשור שלם בז'לגיריס. ב-15 ביוני 2021 הוא נפרד מהקבוצה, לאחר שהעמיד בעונת 2020/2021 ממוצעים של 4.4 נקודות, 1.6 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק ביורוליג.
ב-2 ביולי 2021 חזר אולאנובס לז'לגיריס קובנה וחתם בה על חוזה לשנה. ב-10 באפריל 2022 הוא חתם על חוזה חדש עד לתום עונת 2023/24, וב-26 בספטמבר מונה לקפטן הקבוצה. ב-5 ביולי 2023, לאחר זכייה בדאבל המקומי (אליפות וגביע, בו נבחר ל-MVP), הוא האריך את חוזהו עד 2027.
קריירה בנבחרת הלאומית > נבחרות ליטא הצעירות

אולאנובס זכה עם נבחרות ליטא הצעירות באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2008, אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 2010, גביע העולם בכדורסל עד גיל 19 2011 ואליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 2012 (בה נבחר לחמישיית הטורניר).
קריירה בנבחרת הלאומית > נבחרת ליטא הבוגרת

בשנת 2015 נכלל אולאנובס על ידי המאמן יונאס קזלאוסקאס בסגל נבחרת ליטא בכדורסל ליורובאסקט 2015, אך לא זומן למחנה האימונים של הנבחרת. שנה לאחר מכן הוא זומן לסגל הנבחרת לטורניר הכדורסל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), אך נפצע לפני תחילתו והוחלף על ידי ואידאס קריניאוסקאס. אולאנובס שיחק לבסוף לראשונה בנבחרת ביורובאסקט 2017, בו העמיד ממוצעים של 7.2 נקודות, 2.2 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים. אולאנובס שיחק במדי הנבחרת גם בגביע העולם בכדורסל 2019, ורשם בו ממוצעים של 7.2 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים.
חיים אישיים

ב-26 ביוני 2021 רכש אולאנובס 15% ממניות אתר Basketnews.com, העוסק בעיקר בסיקור כדורסל באירופה.
הערות שוליים

↑  Dmitry Kulagin and Edgaras Ulanovas named Young Players of the Year, ארכיון הליגה המאוחדת של VTB
↑  "LKL finalo MVP tapo Edgaras Ulanovas" [אדגראס אולאנובס הפך ל-MVP של גמר ה-LKL]. 24sek.lt. נבדק ב-2023-12-24.
↑  "LKL sezono uždaryme – Š.Jasikevičiaus, E.Ulanovo ir "Žalgirio" triumfas" [סוף עונת LKL – הניצחון של ש. יאסיקביצ'יוס, א. אולנובאס וז'לגיריס]. 15min.lt. נבדק ב-2023-12-24.
↑  "Edgaras Ulanovas – Karaliaus Mindaugo taurės turnyro MVP" [אדגראס אולאנובס – MVP של טורניר גביע המלך מינדאוגאס]. BasketNews.lt (בליטאית). נבדק ב-2023-12-24.
↑  "MVP trofėjus kolekcionuojantis Ulanovas: mums reikia tų gerų emocijų" [אולאנובס אוסף גביע MVP: אנחנו צריכים את הווייבים הטובים האלה]. DELFI (בליטאית). נבדק ב-2023-12-24.
↑  "לא מקובל": נשיאת גאורגיה נגד שאנגלייה, באתר ערוץ הספורט, 9 ביולי 2020
↑  "Edgaras Ulanovas Fenerbahçe Beko'da". פנרבחצ'ה (בטורקית). 9 ביולי 2020. נבדק ב-2023-12-24. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ulanovas returns home to Kaunas". ז'לגיריס קובנה. 10 ביולי 2021. נבדק ב-2023-12-24. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ulanovas and Lekavicius set to stay in Kaunas". ז'לגיריס קובנה. 10 באפריל 2022. נבדק ב-2023-12-24. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פרופיל, באתר פיב"א
↑  "Paviešintas Lietuvos rinktinės kandidatų sąrašas" [פורסמה רשימת המועמדים לנבחרת ליטא]. Delfi.lt. נבדק ב-2023-12-24.
↑  "J. Kazlausko sprendimas: paaiškėjo, kurie krepšininkai ruošis Europos čempionatui" [ההחלטה של י. קזלאוסקאס: נחשף אילו כדורסלנים יתכוננו לאליפות אירופה]. Delfi.lt. נבדק ב-2023-12-24.
↑  "Traumą patyrusį Edgarą Ulanovą dvyliktuke keičia Vaidas Kariniauskas" [וידאס קריניאוסקאס מחליף בסגל אדגראס אולאנובס שנפצע]. BasketNews.lt. נבדק ב-2023-12-24.
↑  פרופיל, באתר יורובאסקט 2017
↑  פרופיל, באתר גביע העולם בכדורסל 2019
↑  Į naują BasketNews projektą investavęs Ulanovas – apie galimą sugrįžimą į „Žalgirį“ ir sveikatos būklę, basketnews.lt, [אולאנובס, שהשקיע בפרויקט החדש של BasketNews, על חזרתו האפשרית לז'לגיריס ועל מצבו הבריאותי] (בליטאית)
אולאנובס במדי ז'לגיריס קובנה, 2018
אליפות העולם באופני כביש

| --- | --- |

הפרס למנצח:חולצת הקשת בענן
 מדינות:  משתנה כל שנה
 חודש:  סוף העונה, לרוב בספטמבר
 משך:  שבוע
 היסטוריה
 התקיים לראשונה:  1921 לגברים, 1958 לנשים
 מרוצים עד כה:  91 (עבור הגברים)  61 (עבור הנשים)
 מנצח ראשון:  ממלכת איטליה ממלכת איטליה אלפרדו בינדה (גברים)   לוקסמבורג לוקסמבורג אלזי יעקובס (נשים)
 מוביל במספר הניצחונות:  ממלכת איטליה ממלכת איטליה אלפרדו בינדה בלגיה בלגיה ריק ואן סטיינברגן  בלגיה בלגיה אדי מרקס ספרד ספרד אוסקר פריירה  סלובקיה סלובקיה פטר סאגאן  שלושה ניצחונות
 מנצח אחרון:  צרפת צרפת ז'וליאן אלאפיליפ (גברים)   הולנד הולנד אנה ואן דר ברחן (נשים)
 שנת מרוץ אחרונה:  2021
 
אלחנדרו ולוורדה מספרד (במרכז), מנצח במרוץ הכביש באליפות העולם באינסברוק, 2018 (מימין: רומן בארדה (צרפת, מדליית כסף), משמאל: מייקל וודס (קנדה, מדליית ארד)
אליפות העולם באופניים (מרוצי כביש) נערכת מדי שנה, במקום אחר בעולם, ומאורגנת על ידי ה-UCI (האיגוד הבינלאומי לאופניים).
במתכונתה הנוכחית האליפות היא לגברים, נשים ולצעירים (עד גיל 23), וכוללת את הקטגוריות של מרוץ הכביש ושל מרוץ נגד השעון. האליפות נערכת בסמוך לסיום עונת האופניים, לרוב לאחר הוואלטה אספניה ולפני הג'ירו די לומברדיה. שיאה של האליפות הוא מרוץ הכביש לגברים והמנצח במרוץ זה (כמו גם המנצחת במרוץ הכביש לנשים) זוכה ללבוש את חולצת האלוף, חולצת הקשת בענן, במשך השנה העוקבת עד אליפות העולם הבאה. אליפות העולם לנשים נערכת החל משנת 1958, ולא נערכה בשנים 1984, 1988 ו-1992 עקב המשחקים האולימפיים.
בניגוד לאליפות העולם בענפי ספורט אחרים, אליפות העולם אינה נחשבת להישג החשוב ביותר בענף. לרוב, ניצחון בגרנד טור נחשב כהישג חשוב יותר. עם זאת, כמרוץ אופניים חד-יומי, עומד הניצחון באליפות העולם בשורה אחת עם ניצחון באחד מחמשת המונומנטים - המרוצים הקלאסיים החשובים ביותר, ויש הרואים בו כחשוב ביותר מבין כל המרוצים החד-יומיים.
מסלול המרוץ שונה מהמרוצים הקלאסיים שבהם המרוץ הוא מנקודה לנקודה. באליפות העולם קיים מסלול בעל אופי מעגלי של כ-10–20 קילומטרים, העובר ברחובות ובאזור העיר המארחת, ואותו רוכבים המתחרים מספר פעמים רב עד למרחק של כ-260 קילומטר לגברים וכ-140 ק"מ לנשים (לדוגמה, באליפות העולם שנערכה בווארזה ב-2008 רכבו הגברים 15 הקפות של מסלול בן 17.35 ק"מ). בדרך כלל המסלול הוא בעל אופי גבעי ויש בהקפה אחת עליה אחת או שתיים שאינן נחשבות כקשות במיוחד. הקושי נוצר כתוצאה מהחזרה הבלתי פוסקת על אותן עליות. לעיתים רחוקות מסלול האליפות הוא מישורי ומאפשר לרוכבים המתמחים במאוצים רבי משתתפים להפגין את כוחם.
הכתר המשולש של ענף האופניים הוא כינוי להישג החשוב ביותר והנחשב כקשה ביותר בענף. זהו כינוי לרוכב המנצח בשנה אחת באליפות העולם, בטור דה פראנס ובג'ירו ד'איטליה. רק שני רוכבים השיגו הישג זה עד כה: אדי מרקס הבלגי וסטפן רוץ' האירי.
המרוצים באליפות העולם הם בין ההזדמנויות הבודדות בהן הרוכבים מייצגים את מדינותיהם ולא את קבוצותיהם המסחריות. בעבר היו מרוצים נפרדים למקצוענים וחובבים אך הפרדה זו בוטלה.
אירועים > גברים

עלית גברים
עלית גברים (נגד השעון)
גברים עד גיל 23
גברים עד גיל 23 (נגד השעון)
גברים עד גיל 19
גברים עד גיל 19 (נגד השעון)
אירועים > נשים

עלית נשים
עלית נשים (נגד השעון)
נשים עד גיל 19
נשים עד גיל 19 (נגד השעון)
מקצה מעורב
הערות שוליים

↑   World road cycling championships, בארכיון הסרטים של British Pathé,‏ מרקס מנצח באליפות העולם ב-1967 (הארלן, הולנד) (באנגלית)