stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חארכי
הערות שוליים

1 2 3 4 5  F.X.Hautreux 2006
1 2  F.X.Hautreux עמ' 3
1 2  C-R Ageron 1995, עמ' 3
↑  A.Home 1977 עמ' 533, 537
↑  חיים איסרוביץ, ‏"מתחנן לסליחתכם": מקרון התנצל בפני האלג'יראים שלחמו לצד צרפת, באתר מעריב אונליין, 20 בספטמבר 2021
↑  J.J.Jordi
1 2 3 4  Besnaci Lancou 2008 עמ' 33-13
1 2 3 4 5  F-X. Hautreux
↑  Challe - Notre révolte, Presses de la Cité 1968
↑  J.Monneret 2008 עמ' 128
↑  C.R.Ageron 1994 עמ' 3-6
↑  Emmanuel Laurentin Les harkis, "La Fabrique de l'histoire" France Culture 7.03.2013
↑  E.U.Denoix
↑  M.Faivre
↑  Maurice Faivre - Harkis, un devoir de memoire inMémoire et vérité des combattants d'Afrique du Nord, Collectif, éd. l'Harmattant, 2001,p.151
↑  X.Yacono 1982
↑  M.Hamoumou 1989
1 2  Pierre Vidal Naquet La guerre révolutionnaire et la tragédie des harkis Le Monde 11-12 /11/1962
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  F.Besnaci-Lancou 2008עמ' 61-37
↑  P.Vidal Naquet1962
↑  F.Besnaci-Lancou 2008
↑  Alain Peyrefitte C’était de Gaulle Fayard 1994 עמ' 52
↑  Paulette Péju et al 2000
1 2 3 4 5  V.Crapanzano 2012 עמ' 296
↑  הקומנדו ז'ורז'. מהקונטרה-גרילה אל הטרגדיה (1959-1962)
1 2  F.Besnaci-Lancou 2008 עמ' 113-130
↑  אוטרה
↑  C-R Ageron 2000 עמ' 3-16
↑  Moumen 2010
1 2  F.Besnaci-Lancou 2008 עמ' 81-91
↑  F Besmaci-Lancou 2008 עמ' 33-13
1 2 3  Fatima Besnaci-Lancou 2008 עמ' 91-81
↑  M.Hamoumou 2001 עמ' 249
↑  Le Monde diplomatique  Les hurlements des tortures ב-1 באוגוסט 1992
↑  J.J.Jordi  2005 עמ' 48
↑  F.Meyer 2005 קטע 168
↑  Emmanuel Laurentin Les Harkis, France culture
↑  A  Peyrefitte עמ' 196
↑  Abderrahman Moumen 2010
↑  Moumen, « L'arrivée des familles d'anciens supplétifs dans la région Midi-Pyrénées après 1962. État des lieux », Les Cahiers de Framespa 19, 2015
↑  Guy Perville - L'avis de G Perville en L'Express  30 באוגוסט 2001
↑  Guy Perville  Les conditions du depart d'Algérie1995 Colloque, publié en Edisud 1996
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553985205171  BnF: cb11954158f (data)  LCCN: sh93002049 
אנדרטה לחארכים ביישוב סן-פון-דה טומייר בצרפת. צילום משנת 2010
בשאגה בועלם, מפקד החארכה של אוארסניס
יונה (סוג)

ערך זה עוסק בציפור מצויה ממשפחת היוניים. אם התכוונתם לספר המקראי, ראו .
| יונה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יונאים
משפחה:: יוניים
סוג:: יונה
שם מדעי
 Columba ‏לינאוס, 1758

Columba torringtoni
זוג יוני ענק
Columba leuconota
אספת בוקר של יונים
יונה (שם מדעי: Columba), היא סוג של עוף ממשפחת היוניים ובתוכו מספר מינים. בהרבה תרבויות היונה היא סמל לשלום.
קול היונה מכונה בעברית הֶמְיָה.
אטימולוגיה

פירוש מקור השם המדעי של היונה (Columba) הוא "שחייה". כך מתאר המחזאי היווני אריסטופאנס את היונה כשהיא נראית כ'שוחה' באוויר. ישנה השערה שגם השם האנגלי 'dove' קשור לשחייה או צלילה, מהשורש בשפות הגרמאניות שממנו נגזרה גם המילה dive. קוֹלוּמְבַּרְיוּם ('columbarium') מלטינית - מערות לגידול יונים, ניתן למצוא כמה ממערות אלה במקומות שונים בארץ בעיקר באזור בית גוברין, מערות אלה קיימות מהתקופה ההלניסטית.
מאפיינים

ישנם כ-318 מינים של יונים. היונים מונוגמיות, ומחליפות בני זוג רק במקרה של מות אחד מבני הזוג. ברגע שהקן מוכן, תטיל הנקבה ביצה וברוב המקרים תטיל ביצה נוספת לאחר יום. הזכר דוגר מהבוקר עד אחר הצהריים והנקבה דוגרת בערב ובלילה. כל אחד מבני הזוג מאכיל גוזל אחד מחלב יונים אשר נוצר בגרונם. זמן הדגירה על הביצים הוא עד 20 ימים בקיץ או עד 25 ימים בחורף. הגוזלים מוכנים לתעופה כעבור שישה שבועות מבקיעתם.
היונים חיות בממוצע כחמש שנים בטבע, אם כי בשבי נצפו יונים שחיו כ-15 שנים.
היונים החיות בערים הן שייכות למין יונת סלעים, ובדרך כלל אינן עפות יותר מ-20 ק"מ ביום.
מאפיין מוכר של היונים הוא הליכתן כאשר הראש פונה קדימה ואחורה בקצב הצעדים. למעשה, ראש היונה מתנדנד קדימה בלבד ואילו לאחר מיכן גופה מתקדם בזמן שראשה נשאר במקום - מה שנראה כתזוזת הראש לאחור. נטען כי יש להליכה זו יתרון ליונים מבחינת הגדלת שדה הראייה שלהן, פרט הכרחי להישרדותן בנוגע לקליטת אויבים ולמציאת אוכל ומחסה.
יונים ובני אדם

היונים ידועות כנשאיות ומפיצות של מחלות בקרב בעלי חיים ובני אדם. מרבית המחלות המופצות על ידי יונים מועברות על ידי הלשלשת שלהן ביניהם: אורניתוזיס, דלקת המוח, דלקת ריאות, סלמונלה וטוקסופלזמוזיס. היונים נעקצות על ידי מספר סוגים של טפילים (וקטורים) כגון פרעושים, כינים, קרדיות, קרציות ממשפחת האקריות (קרציוני עופות), יתושים, וחרקים עוקצים נוספים. מחלות נוספות המופצות על ידי יונים הן מחלות תלויות וקטור כגון קדחת מערב הנילוס.
היונים מהוות לעיתים מטרד לבני-האדם. הן מתגודדות בקבוצות גדולות שמייצרות כמות פסולת רבה באזור מגוריהן. לעיתים קרובות הן מתמקמות בקרבת מגורי האדם במקומות כגון מסתורי כביסה, גגות, מרפסות וכו' וגורמות ללכלוך, ריח רע, והעברת מחלות; הלשלשת יכולה להווה מצע גידול נוח לטפילים; לשלשת היונים חומצית ובעלת תכונות קורוזיביות, כך שהיא גורמת להרס של מתכות מגולוונות כמו מרזבים ושלדי מתכת.
ביצים ותטולה

עד ימינו שרדה הדעה העממית גם בקרב מגדלי יונים, שהיונה מטילה בכל חודש זוג ביצים האחד זכר והשני נקבה, עם הפסקה של ארבעה חודשים בחודשי החורף. מחקר מדעי ישן טרם מלחמת העולם הראשונה מצא שאכן יש בכל תטולה בדרך כלל שתי ביצים, אבל דווקא לרוב, שתי הביצים הן ממין אחד (או שבשתיהן יש זכרים או שבשתיהן יש נקבות). עם זאת סך הזכרים וסך הנקבות המוטלות בשנה שווה בדרך כלל. ואמנם כאשר בצמד הביצים ביצה השונה בגודלה באופן ניכר, יש בביצה הגדולה בדרך כלל זכר, ובקטנה יותר נקבה. הביצה השנייה מוטלת עד יומיים מהטלת הביצה הראשונה. הזכר דוגר במשמרת בוקר, והנקבה מהצהריים אל תוך הלילה ועד הבוקר שלמחרת. משך הדגירה עד לבקיעה הוא כשמונה עשר יום.
מינים

יונת הסלע (Columba Livia)
יונת עצים (Columba oenas)
Columba trocaz
Columba bollii
Columba junoniae
Columba rupestris
יונת שלג (Columba leuconota)
Columba guinea
Columba albitorques
Columba eversmanni
Columba oliviae
יונת ענק (Columba palumbus)
Columba unicincta
יונת זית אפריקנית (Columba arquatrix)
Columba sjostedti
Columba thomensis
Columba polleni
Columba hodgsonii
Columba albinucha
Columba pulchricollis
Columba elphinstonii
Columba torringtoniae
Columba punicea
Columba argentina
Columba palumboides
Columba janthina
Columba versicolor - נכחדה
Columba jouyi - נכחדה
Columba vitiensis
Columba leucomela
Columba pallidiceps
Columba delegorguei
Columba iriditorques
Columba malherbii
Columba larvata
Columba thiriouxi - נכחדה
המינים הנפוצים בארץ ישראל הם:
יונת הסלע, יונת הבית, יונת ענק, יונת עצים.
היונה בתרבות

במסופוטמיה היו היונים סמל האלה איננה־אשתר אלת האהבה המיניות, והמלחמה. כבר בתחילת האלף השלישי לפנה"ס ניתן להבחין ביונים המעטרות חפצי נוי. מטבעות שנמצאו בתחום השפעת ההתרבות המינואית מופיעה אפרודיטה בדמות יונה, וצלמיות בדמות יונים התגלו במקדש אשתר באשור תוארכו למאה ה-13 לפנה"ס המראה הנשקף מן ה-פרסקו המצוי במארי חושף צלמית יונה ענקית המגיחה מתוך ענפי עץ הדקל צלמית זו עשויה להעיד על האמונה העממית בדבר האלה אשתר העוטה לעיתים בדמות יונה.
היונה היא סמלה של האלה הפיניקית – תנית, ובתקופה הפרסית - במצרים וסוריה, שימשו היונים והתורים שליחים של האלים באופן כמעט בלעדי.
בעלילות גילגמש לאחר שגילה אודות הסופה שעתידה להחריב את העולם משחרר אותנפישתים סנונית, יונה, ועורב כדי למצוא אדמה, אולם בסיפור זה העורב הוא זה ש'מסמן' לגיבור כי זעם האל שכך במעופו והתעכבותו מעל הגופות הצפות על פני מפלס המים היורד. באזור הלבנט הקדום שמשה היונה כסמל האלה הכנענית אשרה, ייתכן שהמילה היוונית העתיקה 'peristera' נגזרת מהביטוי השמי: ציפור-אשתר, היונים נחשבו קדושות גם לאלה היוונית אפרודיטה ובאזור יוון הקדומה בולטת נוכחותה על גבי כלי חרס מעוטרים בציורי יונים, המופיעות גם במקדש אפרודיטה באתונה. במהלך הפסטיבל המרכזי שנערך לכבוד אפרודיטה היה מקדשה מטוהר באמצעות דם יונה שהוקרבה עבורה, מאוחר יותר השפעתם התרבותית של היונים נדדה גם לאלה ונוס פורטונה. בקרב המנדעים היה נהוג להקריב לפני טקס קבורה יונה - המסמלת חיי-נצח, רוח הקודש נזכרת במקומות רבים בברית החדשה. אחד האזכורים החשובים של רוח הקודש, מתייחס לטבילת ישו בידי יוחנן המטביל, שם היא מתוארת כיונה.
היונה מופיעה לעיתים בציורים בנושאים נוצריים כמוטיב המציין את רוח הקודש ומקורה בבשורה על פי מתי ג,16.
דיודורוס סיקולוס מוסר שסמירמיס המלכה האשורית הפכה ליונה ומאז נוהגים האשורים לסגוד ליונה המסמלת את האלה סמירמיס ובהזדמנות אחרת מוסר דיודורוס אודות הסורים הסוגדים ליונה.
הפילוסוף היהודי הלניסטי פילון האלכסנדרוני תיאר את היונה כסמל החוכמה (סופיה) בכתביו מתוארת היונה כלוגוס או כנואוס וכאלגוריה לרוח האל.
בתרבות המוסלמית היוניים מקודשות עד היום, וקיים נוהג לשמור על היונים המקננות בערים, ובמיוחד ביונים המקננות במסגדים או בסמוך להם.
במיתולוגיה היפנית היונה נחשבת לרוחו של האל המגן של יפן (האצ'ימן).
במופעי קסמים הכוללים בעלי חיים נפוץ השימוש בעופות הנקראים בפי הקהל והקוסמים בשם יונים, אולם זה לא מדויק לחלוטין, שכן יונת הקוסם פעמים רבות אינה שייכת לסוג יונה, אלא לסוג תור. עם זאת, גם התור שייך למשפחת היוניים.
בתרבויות רבות מיוחס ליונים אורח חיים מונוגמי והרמוני, ובשפה העברית הביטוי "זוג יונים" מתאר בני זוג החיים בהרמוניה ומאוהבים זה בזה.
היונה ביהדות

היונה מוזכרת לראשונה בסיפור המבול, בספר בראשית פרק ח' פסוק ח': "וַיְשַׁלַּ֥ח אֶת־הַיּוֹנָ֖ה מֵאִתּ֑וֹ לִרְאוֹת֙ הֲקַ֣לּוּ הַמַּ֔יִם מֵעַ֖ל פְּנֵ֥י הָֽאֲדָמָֽה". בעקבות הפסוק הזה נוהגים לראות בה כסמל לשלום.
בתנ"ך מוזכרת היונה 32 פעמים, בין היתר, בהקשר של הקרבת קורבנות בויקרא, א', י"ד; ובישעיהו, ל"ח, י"ד; בבקשה להיות בעל כנף לנדוד למרחק (תהילים, נ"ה, ז')
וכן ככינוי חיבה לאהובה: "רעיתי יונתי תמתי" (שיר השירים, ה', ב'); ובהקשר זה גם מופיע מקום קינונה "יונתי בחגוי הסלע בסתר המדרגה" (שיר השירים, ב', י"ד).
התורה מצווה להקריב בני יונה במשכן או במקדש, "ואם מן העוף עלה קרבנו לה' והקריב מן התֹּרים או מן בני היונה את קרבנו" (ויקרא א', י"ד)
לפי ההלכה אסור לקנות ביצי יונים מגויים, בגלל הדמיון של ביצת היונה לביצי הכחל, כי לדעתם הכחל הוא ממיני העורב שביציו אסורות באכילה.
בתרגומי מגילת אסתר לארמית כס שלמה המלך מתואר כמקושט בעיטורי זהב בדמות יונה.
שירתה של היונה המובאת בפרק שירה היא שלא תיזדקק למתנות בשר ודם:
"יוֹנָה אוֹמֶרֶת: כְּסוּס עָגוּר כֵּן אֲצַפְצֵף, אֶהְגֶּה כַּיּוֹנָה; דַּלּוּ עֵינַי לַמָּרוֹם, אֲדֹנָי עָשְׁקָה לִּי עָרְבֵנִי׃ (ישעיה לח יד). אוֹמֶרֶת יוֹנָה לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם, יִהְיוּ מְזוֹנוֹתַי מְרוּרִים כְּזַיִת בְּיָדֶךָ, וְאַל יִהְיוּ מְתוּקִים כִּדְבַשׁ, עַל יְדֵי בָּשָׂר וָדָם:"
היונה ביהדות > באגדות חז"ל

בתלמוד מסכת סנהדרין (דף כד, ב) מוזכרת היונה בעניין יישובו של העולם והזהירות בממון הזולת, אזכור היונה אצל פסולי עדות העוסקים בהפרחת היונים ונקראים "מפריחי יונים" שהם אנשים שמפריחים יונים לשם תחרות, ומי שיונתו קדמה ליונת חברו, זוכה בכסף שהתערבו עליו שמתפרנסים מכסף הבא בקלות. ויש מפרשים: אנשים המצפצפים ליונים במטרה למשוך את היונים אליהם.
מפריחי יונים - פסולים לדון ולהעיד. סיבת הפסול היא, לפי הפירוש הראשון, משום ש"אין עסוקין ביישובו של עולם", כלומר: "בני אדם הללו, אם זהו עיסוקם היחיד, ואינם מתפרנסים מדבר אחר, פסולים לדון ולהעיד, היות ואינם מביאים כל תועלת ליישוב העולם (היפך ממידת היונה שהייתה בתיבת נח ויצאה וחזרה עם עלה זית טרף בפיה כלומר שאמרה לנח ובניו לכו צאו מהתיבה ועסקו ביישוב העולם כי כבר פסקו מי המבול), או משום שאינם מכירים בטורחם וצרותיהם של בני אדם, ואינם חסים על חבריהם להפסיד ממונם, וכן "אינם בושים לשקר, שכן רגילים הם במשחקיהם להשתמש בדרכי הונאה ואינם מתגנים לבריות על ידי כך". לפי הפירוש השני, סיבת הפסול היא, משום "שחזקתן שגוזלים יונים של אחרים".
בספר הזוהר היונה שלא חזרה לנוח אמורה לחזור ביום מן הימים כשבמקורה כתר המשיח.
ראו גם

יונת דואר
יונה נודדת
דוקרני יונים
מתקנים לגידול יונים בארץ ישראל
סמלי השלום
צוצלת
משרוקית יונים
הערות שוליים

↑  האקדמיה ללשון עברית, קולות בעלי חיים, באתר האקדמיה ללשון עברית, ‏11/01/2018
↑  יונת הבית, באתר www.yardbirds.org.il
↑  יורם שורק, דברים שיורמים יודעים: למה יונים מנדנדות את ראשיהן?, באתר הידען, ‏13 באפריל 2020
↑  ראו פרשנים על הביטוי "בריכה ראשונה" בתלמוד הבבלי, מסכת ביצה (י.)
↑  בספר "בית יער הלבנון" מאת הרב שי עילם (בהערות למסכת ביצה דף י' עמוד א') מיישב המחבר את מסקנות המחקר עם דברי חז"ל, בין השאר בכך שהמחקר נערך באזור מצומצם בארצות הברית (ויסקונסין ו-רוד איילנד), ושבמיני יונים אחרים ובתנאי אקלים ותזונה שונים ייתכנו תוצאות שונות.
↑  (באנגלית) יחסי המינים ביונים (אתר JSTOR לכתבי עת מדעיים)
↑  הַבְּרִית הַחֲדָשָׁה: הַבְּשׂוֹרָה הַקְּדוֹשָׁה עַל־פִּי מַתָּי פֶּרֶק ג, באתר www.kirjasilta.net
↑  LacusCurtius • Diodorus Siculus — Book II Chapters 1‑34, penelope.uchicago.edu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00563017  NKC: ph114689
ארגון מדינות אמריקה

| --- | --- |
סמל הארגון

 
 דגל ארגון מדינות אמריקה
 תחום:  ארגון בינלאומי
 שפה רשמית:  אנגלית, צרפתית, פורטוגזית וספרדית
 מטה הארגון:  וושינגטון, ארצות הברית ארצות הברית
 חברים:  35 מדינות
 יושב ראש:  לואיז אלמרגו 
 מזכיר כללי:  חוסה מיגל אינסולסה
 תקופת הפעילות:  30 באפריל 1948 – הווה (76 שנים)
 www.oas.org
 
מזכ"ל ארגון מדינות אמריקה, חוסה אנטוניו מורה (אנ'), בשדה התעופה בלוד לביקור רשמי בישראל. בתצלום, מנכ"ל משרד החוץ אריה לבבי קורא נאום ברכה. משמאל שגרירת גואטמלה בישראל פרנסיסקה פרננדז הול (אנ'), אוקטובר 1966
ארגון מדינות אמריקה (באנגלית: Organization of American States) הוא ארגון בינלאומי אזורי, שמטהו נמצא בבניין האיחוד הפאן אמריקאי, בוושינגטון די. סי., ארצות הברית, ומאגד את כל 35 המדינות העצמאיות ביבשת אמריקה.
היסטוריה

הרעיון של איחוד שני חצאי יבשת אמריקה הוצע לראשונה וקודם על ידי סימון בוליבר, שב-1826 הציע בקונגרס פנמה ליצור ליגה של הרפובליקות האמריקאיות, עם צבא משותף, הסכם הגנה הדדי ואספה פרלמנטרית כללית. בוליבר שאף לאחד את מדינות אמריקה הלטינית נגד השתלטות אימפריאליסטית מצד כוחות חיצוניים. בפגישה זו השתתפו נציגי רפובליקת קולומביה הגדולה (ששטחה כלל את שטחי קולומביה, אקוודור, פנמה וונצואלה של ימינו), פרו, הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה ומקסיקו. אולם, האמנה שהוצעה, ששמה "אמנת האיחוד, הליגה והקונפדרציה הנצחית", אושרה בסופו של דבר רק על ידי רפובליקת קולומביה הגדולה. חלומו של בוליבר התנפץ עד מהרה עם פרוץ מלחמת האזרחים בקולומביה, התפוררות מרכז אמריקה ועליית הלאומיות הפטריוטית ברפובליקות העצמאיות החדשות של אמריקה.
שיתוף הפעולה האזורי נידון שוב בשנים 1889–1890, בכנס הבינלאומי הראשון של מדינות אמריקה שנערך בוושינגטון די. סי.. בכנס השתתפו 18 מדינות שהחליטו לייסד איגוד בינלאומי של רפובליקות אמריקה, הצעה שהוגשה על ידי מזכירות לשכת המסחר של הרפובליקות האמריקאיות (שמה הפך ל"לשכת המסחר הבינלאומית" בכנס הבינלאומי השני בשנים 1901–1902). שני גופים אלה, ייצגו את נקודת ההתחלה שהביאה להקמת האספה הכללית של ארגון מדינות אמריקה, שנים לאחר מכן.
בכנס הבינלאומי הרביעי של מדינות אמריקה, שנערך בבואנוס איירס ב-1910, שונה שם הארגון ל"ברית הרפובליקות של אמריקה" והלשכה הפכה ל"איחוד הפאן אמריקאי". בניין האיחוד נבנה בשנת 1910, בשדרות החוקה בוושינגטון.
באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20, ארגן נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט כנס בין-אמריקאי בבואנוס איירס. אחד הנושאים בכנס היה "חבר הלאומים של אמריקה" (רשמית, האיחוד הפאן-אמריקאי), רעיון שהציעו קולומביה, גואטמלה, והרפובליקה הדומיניקנית. בכנס הבין אמריקאי נידון המשך השמירה על השלום, ו-21 מדינות התחייבו להישאר נייטרליות במקרה של קונפליקט בין שתיים מהמדינות החברות בארגון. מלחמת העולם השנייה שכנעה את ממשלות אמריקה כי פעולות חד צדדיות לא יוכלו להבטיח את שלמותן הטריטוריאלית של האומות האמריקאיות במקרה של תוקפנות. בשנת 1947, המדינות החליטו אומצה מערכת הביטחון הקולקטיבי, חתמו המדינות בריו דה ז'ניירו על אמנה בין-אמריקנית לסיוע הדדי, אשר יצרה מערכת לביטחון קולקטיבי. מהלך זה נועד לסייע למדינות לעמוד באתגרים של הסכסוך הגלובלי בעולם שאחרי המלחמה ולצמצם סכסוכים בתוך ההמיספרה.
בראש הכנס הבינלאומי התשיעי של מדינות אמריקה, שנערך בבוגוטה בין מרץ למאי 1948, עמד מזכיר המדינה של ארצות הברית, ג'ורג' מרשל. מרשל הפציר בחברי הארגון להילחם בקומוניזם באמריקה. הכנס הביא להקמת ארגון מדינות אמריקה כפי שהוא מוכר כיום, באמצעות חתימה של עשרים ואחת ממדינות אמריקה על אמנת ארגון מדינות אמריקה ב-30 באפריל 1948. האמנה נכנסה לתוקף בדצמבר 1951. באותו כנס אומצה גם ההצהרה האמריקנית בדבר זכויות האדם וחובותיו. מזכ"ל האיחוד הפאן אמריקאי, אלברטו לראס קמארגו, היה למזכיר הראשון של האספה הכללית של ארגון מדינות אמריקה. המזכיר הכללי הנוכחי הוא לואיס אלמרגו, שהיה בעבר שר החוץ של אורוגוואי.
בפברואר 2010 נוסדה הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, אשר כוללת את כל המדינות החברות בארגון מדינות אמריקה מלבד ארצות הברית וקנדה, ומטרתה היא להוות בלוק חוסם למדיניותן שתי מדינות אלו.
פעולות משמעותיות

1959: הקמת הוועדה הבין-אמריקאית לזכויות אדם
1962: סילוק קובה מהארגון
1969: חתימת האמנה האמריקאית בדבר זכויות האדם (נכנסה לתוקף ב-1978)
1970: הקמת האספה הכללית של ארגון מדינות אמריקה כגוף שלטוני גבוה
1979: הקמת בית הדין הבין-אמריקאי לזכויות אדם
1994: פסגת האמריקות הראשונה (שהתקיימה במיאמי) ובה נידונה הקמת אזור סחר חופשי של האמריקות, עד 2005
2001: אימוץ האמנה הדמוקרטית של ארגון מדינות אמריקה
2009: החזרתה של קובה לארגון; סילוק הונדורס מהארגון עקב הפיכה שהביאה לסילוקו של מנואל סלאיה מהשלטון
2011: החזרת הונדורס לארגון עם שובו של סלאיה לנשיאות
2017: מועצת הארגון מצביעה בעד קיום כינוס מיוחד לדיון על המשבר הפוליטי והכלכלי בוונצואלה. בתגובה, ונצואלה מכריזה רשמית על פרישה מפעילות הארגון.
2020: דו"ח של הארגון קובע שתוצאות הבחירות הכלליות בבוליביה ב-2019 זויפו. בעקבות ההחלטה והמחאה בבוליביה, התפטר אבו מוראלס מתפקידו כנשיא בוליביה. החלטת הארגון ספגה ביקורת, אך הארגון עומד על תקפות ממצאיו.
ב-17 במאי 2021, במהלך מבצע שומר החומות, הכניס הארגון את חמאס לרשימת ארגוני הטרור שלו.
מדינות חברות

אורוגוואי אורוגוואי
איי בהאמה איי בהאמה (1982)
אל סלוודור אל סלוודור
אנטיגואה וברבודה אנטיגואה וברבודה (1981)
אקוודור אקוודור
ארגנטינה ארגנטינה
ארצות הברית ארצות הברית
בוליביה בוליביה
בליז בליז (1991)
ברבדוס ברבדוס (1967)
ברזיל ברזיל
גואטמלה גואטמלה
גיאנה גיאנה (1991)
ג'מייקה ג'מייקה (1969)
גרנדה (מדינה) גרנדה (1975)
דומיניקה דומיניקה (1979)
האיטי האיטי
הונדורס הונדורס
הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית
ונצואלה ונצואלה
טרינידד וטובגו טרינידד וטובגו (1967)
מקסיקו מקסיקו
ניקרגואה ניקרגואה
סורינאם סורינאם (1977)
סנט וינסנט והגרנדינים סנט וינסנט והגרנדינים (1981)
סנט לוסיה סנט לוסיה (1979)
סנט קיטס ונוויס סנט קיטס ונוויס (1984)
פרגוואי פרגוואי
פרו פרו
פנמה פנמה
צ'ילה צ'ילה
קובה קובה
קולומביה קולומביה
קוסטה ריקה קוסטה ריקה
קנדה קנדה (1990)
מודגש: מדינות מייסדות | (בסוגריים, תאריך הצטרפות של מדינה שאינה מייסדת)
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, ארגון מדינות אמריקה: מסכימים לקבל את קובה, באתר ynet, 3 ביוני 2009
↑  Fabiola Sanchez and Alonso Lugo, "Venezuela formally notifies OAS it will leave amid protests", AP, April 28 2017
↑  Anatoly Kurmanaev and María Silvia Trigo, "A Bitter Election. Accusations of Fraud. And Now Second Thoughts.", The New York Times, June 7, 2020
↑  OAS, "Press Release on Disinformation Campaign Regarding the Role of the OAS in the Bolivian Elections", June 16, 2020
↑  דמיאן פצ'טר, רוח גבית: ארגון מדינות אמריקה הכיר בחמאס כארגון טרור, באתר ישראל היום, ‏17 במאי 2021
↑  בהחלטה משותפת של הארגון הוחלט לסלק את הונדורס מהארגון ב-2009 עקב ההפיכה הצבאית נגד הנשיא מנואל סלאיה. רק שנתיים לאחר מכן, כשהותר לסלאיה לשוב לשלטון הוחזרה המדינה למושבה באספה הכללית של ארגון מדינות אמריקה ב-2011
↑  סולקה ב-1962, עקב עליית פידל קסטרו לשלטון. הוחלט להחזירה ב-2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266126705171  PLWABN: 9810631542405606  BIBSYS: 90075262  BNE: XX101508  BnF: cb11865218r (data)  CiNii: DA08646046  GND: 37761-2  ISNI: 0000 0004 1936 9481  LCCN: n80121278  NDL: 00814376  NKC: ko2003204577  NLA: 35400962  NLG: 146065  RERO: 02-A000125544  SNAC: w6dz400q  SUDOC: 026397080  Trove: 939615  ULAN: 500311477  VcBA: 494/44513  VIAF: 144934838   WorldCat (עם VIAF): 144934838 
פסגת מנהיגי ארגון מדינות אמריקה , לוס אנג'לס 2022
מדינות מייסדות  מדינות שנוספו בהמשך
ברייס סמבה

בריס לוריש סמבה (בצרפתית: Brice Lauriche Samba; נולד ב-25 באפריל 1994) הוא כדורגלן צרפתי המשחק כשוער בסטאד ראן בליגת העל הצרפתית ובנבחרת צרפת.
קריירה

סמבה הצטרף ללה האבר ב-2006, ועבד את דרכו בקבוצות הנוער לפני שעלה לקבוצה הבוגרת ב-2011.
ב-4 בינואר 2013, סמבה הצטרף למרסיי מה הבר, וחתם על חוזה לארבע וחצי שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו עבור מרסיי ב-5 בינואר 2014 במשחק הגביע הצרפתי נגד ריימס, שמר על רשת נקייה בניצחון 0-2 בבית. ב-9 ביולי 2015, סמבה הצטרף לנאנסי בהשאלה לעונה.
אבי ההומו הצטרף לקאן על חוזה לארבע שנים ממרסיי ב-30 ביוני 2017.
ב-7 באוגוסט 2019, סמבה הצטרף לנוטינגהאם פורסט מהצ'מפיונשיפ האנגלי על חוזה לארבע שנים תמורת סכום שלא פורסם. הוא הובא בתחילה כמחליף לשוער המושאל אריינט מוריץ', אבל תפס את מקומו כשוער מספר אחת של פורסט לאחר שמוריץ' עשה מספר טעויות קריטיות.
סמבה ערך את הופעת הבכורה שלו עבור פורסט ב-13 באוגוסט 2019 בניצחון 0-1 על פליטווד טאון בגביע האנגלי. הופעת הבכורה שלו בליגה הייתה ב-24 באוגוסט 2019 בניצחון 1-2 על פולהאם. ההופעות המרשימות שלו הובילו לכך שנבחר כשחקן החודש של אוהדי הצ'מפיונשיפ בנובמבר 2019. ב-8 בספטמבר 2020, סמבה נכלל בנבחרת העונה של הצ'מפיונשיפ לעונת 2019–2020.
בחצי גמר הפלייאוף על ההעפלה לפרמייר ליג ב-2022, סמבה עצר שלושה פנדלים כדי להעביר את פורסט לגמר נגד האדרספילד טאון. הוא פתח בהרכב בגמר הפלייאוף של הצ'מפיונשיפ ב-2022 לפני שהוחלף בדקה ה-89 על ידי אית'ן הורבאט עם פציעה במפשעה כשפורסט החזיקה ביתרון 0-1 ואישרה את חזרתה לפרמייר ליג לראשונה ב-23 שנים.
ב-5 ביולי 2022, הוכרז כי סמבה חתם על חוזה לחמש שנים עם לאנס מהליגה הצרפתית הצרפתית תמורת סכום שלא פורסם.במחצית הראשונה של עונת 2022/2023 בליגה הצרפתית, היו לו 9 משחקים ללא ספיגה מתוך 19 משחקים. הוא סיים את העונה עם 15 משחקים ללא ספיגה מתוך 38 משחקי ליגה, הכי הרבה בעונה, וזכה בתואר שוער העונה בליגה הצרפתית ונבחר לנבחרת העונה. הוא ספג הכי מעט שערים (29) בליגה ועזר ללאנס לסיים במקום השני עם 84 נקודות, נקודה אחת מאחורי האלופה פריז סן ז'רמן, ולהעפיל לליגת האלופות לראשונה מזה 20 שנה.
בינואר 2025 חתם בסטאד רן.
נבחרת לאומית

סמבה נולד ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו ומחזיק באזרחות צרפתית וקונגולזית.
במרץ 2023, הוא זומן לראשונה לסגל נבחרת צרפת לקראת משחקי מוקדמות יורו 2024 נגד הולנד ואירלנד.
נכלל בסגל נבחרת צרפת לטורניר יורו 2024.
הערות שוליים

↑  SAMBA DEPARTS FOR LENS, nottinghamforest
↑  Thuram and Samba in France squad, ligue1
↑  סגל הנבחרת בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת צרפת, 16 במאי 2024 (בצרפתית)
| נבחרת צרפת – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 סמבה •  2 פבאר •  3 קלאוס •  4 אופאמקאנו •  5 קונדה •  6 קמבינגה •  7 גריזמן •  8 צ'ואמני •  9 ז'ירו •  10 אמבפה •   11 דמבלה •  12 קולו מואני • 13 קאנטה •  14 רביו • 15 תוראם • 16 מניאן • 17 סאליבה • 18 זאיר-אמרי • 19 פופאנה • 20 קומאן • 21 מנדי • 22 הרננדס • 23 אראולה • 24 קונטה • 25 ברקולה • מאמן: דשאן |  1 סמבה •  2 פבאר •  3 קלאוס •  4 אופאמקאנו •  5 קונדה •  6 קמבינגה •  7 גריזמן •  8 צ'ואמני •  9 ז'ירו •  10 אמבפה •   11 דמבלה •  12 קולו מואני • 13 קאנטה •  14 רביו • 15 תוראם • 16 מניאן • 17 סאליבה • 18 זאיר-אמרי • 19 פופאנה • 20 קומאן • 21 מנדי • 22 הרננדס • 23 אראולה • 24 קונטה • 25 ברקולה • מאמן: דשאן | צרפת |
שלום שפיגל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 בינואר 1899 
 פטירה:  24 במאי 1984 (בגיל 85) 
 ענף מדעי:  ספרות עברית, יהדות, שירה עברית, תרבות יהודית חילונית, Jewish poetry 
 מוסדות:  בית המדרש לרבנים באמריקה 
 
שלום שפיגל (Shalom Spiegel;‏ 26 בינואר 1899, תרנ"ט - 24 במאי 1984, כ"ב באייר תשמ"ד) היה חוקר הפיוט, פרופסור לספרות עברית של ימי הביניים בבית המדרש לרבנים באמריקה.
קורות חיים

נולד באונטר-שטנסטי (Unter Stanestie) שבצפון בוקובינה, אוסטרו-הונגריה (כיום ברומניה) ב-1899 במשפחה רבנית-ציונית, בן לשמעון ורגינה (שוִויץ). התחנך בבית המדרש לרבנים בווינה (Israelitisch-Theologische Lehranstalt) ובאוניברסיטת וינה, ובשנת 1922 קיבל תואר דוקטור. באותה שנה נישא לרוזה גולדשמידט, ועלה לארץ בקבוצה של "השומר הצעיר". בשנים 1923-1928 לימד בבית הספר הריאלי ובמכללה הטכנולוגית בחיפה. בדצמבר 1927 נולדה בתו היחידה, רעיה. לאחר מכן היגרה המשפחה לארצות הברית והתיישבה במנהטן. בשנים 1928-1929 לימד באקדמיה העברית "הרצליה" בניו יורק, ובשנים 1929-1943 במכון היהודי לדת בעיר, שם לימד מקרא וספרות בתר-מקראית וכיהן כספרן. ב-1944 הצטרף לסגל בית המדרש לרבנים באמריקה (JTS), ולימד בו מדעי היהדות עד מותו ב-1984.
שפיגל התמחה בחקר הספרות העברית של ימי הביניים ובפרט בפיוט, ובמיוחד בחייו ויצירתו של הפייטן הארצישראלי ר' אלעזר בירבי קליר. בנוסף, עסק בהיסטוריה של התרבות היהודית בתקופת המקרא ובימי הביניים וכן ביהדות זמננו.
בב' בתמוז תשי"ט נבחר לחבר-כבוד באקדמיה ללשון העברית.
שפיגל נפטר ב-24 במאי 1984, בתום מחלה ממושכת.
לאחר מותו נמסר עזבונו, ובו חומר רב מהגניזה שגילה וחקר, וכן מחקרים, לבית המדרש לרבנים באמריקה. מנחם שמלצר ערך ופרסם חלק מהחומר.
ב-1996 נוסד בבית המדרש לרבנים באמריקה לזכרו מכון שלום שפיגל לספרות יהודית ימי-ביניימית.
בתו היחידה, רעיה דרבֶּן (Dreben), היא שופטת (Associate Justice) בדימוס בבית המשפט לערעורים במסצ'וסטס. הייתה נשואה לפילוסוף ברטון דרבן (Burton Dreben) עד גירושיהם, והיא אם לשניים.
אחיו הצעיר היה מפיק הקולנוע היהודי-אמריקאי סם שפיגל.