stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אונופריוס

| --- | --- |

 לידה:  320 
 פטירה:  400 (בגיל 80 בערך) מצרים התחתונה, מצרים 
 חג:  12 ביוני 
 
אונופריוס (המאה ה-4) הוא קדוש נוצרי (ביוונית: Ὀνούφριος). הוא נחשב לקדוש בכנסייה הקתולית ובכנסייה האורתודוקסית.
לפי המסורת הוא בין "אבות המדבר" של הכנסייה ופעל במהלך המאה ה-4, כאשר הכנסייה החלה להיות הדת הדומיננטית באימפריה הרומית.
מעט ידוע על חייו לפני שירד למדבר. ככל הנראה למד משפטים ופילוסופיה ואז עבר למנזר ליד לוקסור של היום. הוא התבודד במדבר במשך תקופה ארוכה. נזיר בשם פטנוטי בהיותו במדבר פגש אותו ואונופריוס סיפר לו שהוא מתבודד במדבר כבר 70 שנים. במהלך השיחה אונופסיורס סיפר שבכל סוף שבוע מלאך בא אליו. לאחר שיחה ארוכה אונופריוס נפטר.
לפי המסורת של נוצרות אורתודוקסית הוא היה בנו של מלך פרס וכבר בגיל 10 ירד להתבודד במדבר.
ייתכן והשם "Onuphrius" הוא גרסה יוונית של השם הקופטי "Unnufer" שפרושה "איש טוב".
לפי המסורת הנוצרית, חג קדוש אונופריוס חל ב-12 ביוני זאת מכיוון שעל פי המסורת הוא נפטר ב-11 ביוני.
לכבודו נבנו כנסיות ברומא, מנזר בחקל דמא (לפי המסורת אונופריוס התפלל במקום במשך מספר שנים ולכן במקום הוקם מנזר) ומנזר באלגואסס שבספרד. פירוט חייו נכלל בספר של סבסטיאן ברנט In Praise of the Divine Onuphrius and Other Desert Hermit Saints.
הערות שוליים

↑  JayAitchDesign (www.jayaitchdesign.com), Cornelis Cort, Saint Onuphrius with the Rosary · lüder h. niemeyer fine arts since 1959, www.luederhniemeyer.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb146454288 (data)  GND: 119185806  LCCN: n92113349  NKC: jn20030214002  VIAF: 20485021   WorldCat (עם VIAF): 20485021
איי CpG

בגנומיקה, איי CpG (באנגלית: CpG islands) אלו אזורים גנומיים בעלי שכיחות גבוהה של אתרי CpG. ה"p" ב-CpG מייצג את הקשר הפוספודיאסטרי שבין ציטוזין (C) לגואנין (G), הנוצר בעת פילמור חומצת הגרעין. ה-C וה-G מצויים זה לצד זה ברצף ה-DNA או ה-RNA עקב קישורם הכימי בקשר הפוספודיאסטרי שהוא קשר קוולנטי, להבדיל מקשרי המימן הנוצרים בעת זיווג בסיסים בין ציטוזין וגואנין המצויים זה מול זה בחומצת גרעין בעלת מבנה דו-גדילי, כדוגמת DNA המצוי בתאים.
גואנין
ציטוזין
אין הגדרה אובייקטיבית לאיי CpG וההגדרה הפורמלית הרווחת של אי CpG היא - אזור בעל לפחות 200 זוגות בסיסים, בעל שכיחות C ו-G הגבוהה מ-50% ובעל יחס observed-to-expected של CpG (המחושב על ידי הנוסחה -
((Num of CpG/(Num of C × Num of G)) × Total number of nucleotides in the sequence)) הגבוה מ-60%.
איי CpG ביונקים

בגנומים של יונקים, איי CpG הם לרוב באורך של 300-3,000 זוגות בסיסים, ונמצאים בתוך או בסמיכות ל-40% מהפרומוטורים של הגנים. אצל בני אדם - כ-70% מהפרומוטורים מכילים ריכוז CpG גבוה ועקב כך איי CpG הם דרך נוחה לזיהוי מיקומם של גנים.
מחקר שנערך ב-2002, המבוסס על סקירה נרחבת של רצף הכרומוזומים ההומניים 21 ו-22 מצא כי בניגוד לאזורים גנומיים העשירים ב-GC כגון חזרות מסוג Alu, איי CpG "אמיתיים", המקושרים לאזורי ה5' של גנים, הם אזורים באורך של יותר מ-500 זוגות בסיסים, בעלי לפחות 55% של GC ובעלי יחס observed-to-expected של CpG הגבוה מ-65%.
מאפיינים

איי CpG מאופיינים בשכיחות CpG של לפחות 60% מהשכיחות המצופה, שהיא בערך 4-5% (בגנום האנושי כ-42% מהנוקליאוטידים הם G או C ולכן ההסתברות לקבל אתר CpG צריכה להיות 0.21*0.21=4.41%), כלומר שכיחות של לפחות 2.6% (0.6*0.0441=0.02646), בעוד שבשאר הגנום שכיחות ה-CpG נמוכה יותר - פחות מ-1%. בניגוד לאתרי CpG באזורים המקודדים בתוך גנים, ברוב המקרים אתרי CpG באיי CpG שבתוך פרומוטורים אינם ממותלים במידה והגן מתבטא. ההבחנה בתופעה זו הובילה להבנה כי מתילציה של אתרי CpG בפרומוטורים יכולה להוביל להשתקה של ביטוי הגן. בגנים שמתבטאים - רוב המתילציות מתבצעות במרחק קצר מאיי ה-CpG (באזורים הנקראים "חופי CpG") ולא באיים עצמם.
הרצף CpG הוא רצף פלינדרום ולכן לאחר ההכפלה האנזימים שיוצרים את המתילצייה מזהים את ה-C הממותל מה-CpG בגדיל המקורי וממתלים את ה-C החדש, המשלים ל-G המקורי. הסיבה לנדירות היחסית של אתרי CpG בDNA של חולייתנים היא שציטוזין בסידור כזה נוטה לעבור מתילציה וציטוזין ממותל נוטה לעבור דה-אמינציה (הסרת קבוצת אמין) ספונטנית ולהפוך כתוצאה מכך לתימין. בבני אדם אמנם קיים אנזים בשם Thymine-DNA glycosylase היודע לתקן תימינים ממוטציות T/G אך הוא אינו יעיל מספיק כדי למנוע את קצב המוטציות הגבוה יחסית בדינוקלאוטיד CpG. כתוצאה מכך הדינוקלאוטיד CpG הולך ונעלם במהלך האבולוציה וקיומם של צברי CpG הוא לא דבר מובן מאליו. איי CpG לרוב נמצאים באזורי תחילת השעתוק של גנים (במיוחד ליד housekeeping genes, בחולייתנים). קיומם של איי CpG מוסבר לרוב על ידי כוחות סלקטיביים המובילים לרמות מתילציה נמוכות באזורים גנומיים אלו. היות שמתילציות באזור זה מעלות את ההסתברות לדה-אמינציות ספונטניות של הציטוזינים, שיכולות להוביל להרס הפונקציה או הבקרה של הגן קיימת סלקציה אבולוציונית חזקה נגד אותן מתילציות.
אל פאראיסו

| --- | --- |
 מדינה:  הונדורס הונדורס
 בירת המחוז:  יוסקראן
 תאריך ייסוד:  1878
 שטח:  7,218 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  455,507 (2013)
 קואורדינטות:  13°56′29″N 86°51′08″W﻿ / ﻿13.941275°N 86.852216666667°W﻿ / 13.941275; -86.852216666667 
 אזור זמן:  UTC -6
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אל פאראיסו (בספרדית: El Paraíso) הוא אחד מ-18 המחוזות של הונדורס. המחוז נוצר ב-1878 כחלק ממחוז טגוסיגלפה. עיר הבירה של המחוז היא יוסקראן.
מחוז אל פאראיסו מכסה שטח בגודל של 7,218 קמ"ר וב-2010 אוכלוסייתו מנתה 427,232 נפש.
יישובים

אלאוקה
דנלי
אל פאראיסו
גינופה
חקלאפה
ליורה
מורוסלי
אורפולי
פוטרירייוס
סן אנטוניו דה פלורס
סן לוקאס
סן מטיאס
סולדד
טאופסנטי
טקסיגואט
טרוחס
ואדו אנצ'ו
יאויופה
יוסקראן
אזיקי רגל

אזיקי רגל בשימוש
אזיקי רגל סטנדרטים תוצרת טאיוואן
אזיקי רגל הם אזיקים הכובלים את רגליו או את קרסולו של הנכבל.
היסטוריה

אזיקי הרגל הקדומים ביותר נמצאו בחפירות ארכאולוגיות מהעידן הפרה היסטורי. במקרא נקראו אזיקי הרגל בשם נחושתיים: ”יָדֶיךָ לֹא אֲסֻרוֹת וְרַגְלֶיךָ לֹא-לִנְחֻשְׁתַּיִם הֻגָּשׁוּ” (שמואל ב', ג' 34). בתקופת הרומאים כבר נראו סוגים שונים של מכשירי כבילה, ביניהם כמה גרסאות קדומות לאזיקי הרגל המודרניים. האזיקים היו בשימוש נרחב ביותר בימי הביניים.
אזיקי רגל מסוגים שונים נמצאים בשימוש גם בימיינו ומשמשים בעיקר לכבילת אסירים המועברים ממתקן מעצר או מאסר אחד למשנהו. את מגבלת התנועה בעת שאזוקים באזיקי רגל תיאר העיתונאי עודד שלום, כשכתב על הליך מעצר שעבר:
כל עציר העולה לפוסטה נאזק בידיו וברגליו. כמה דקות ישיבה במשאית העצורים כשהידיים והרגליים שלך באזיקים ממחישים רק חלק קטן מהחוויה הלא נעימה. הידיים הופכות ליחידה אחת ואין מה לדבר על לשבת רגל על רגל. אתה נדרש ללכת בזהירות, בצעדים קטנים ומדודים. הירידה במדרגות המשאית הופכת לחישוב מתמטי של רוחב הפסיעה. צעד גדול מדי וזה ייגמר בנפילה.
מנגנוני הנעילה המובנים הראשונים היו בורג פשוט, אבל הם התפתחו במהרה לסוג ה"דרבי", שהיה בשימוש באירופה עד אמצע המאה ה-20. בעשורים האחרונים נמצאים בשימוש אזיקי רגליים בעלי רמת בטיחות גבוהה ומנעול צילינדר שקשה יותר לפצח מהמנעול הרגיל.
מחלוקת על השימוש

בהשוואה לאזיקים הרגילים, אזיקי הרגל מגבילים פחות את תנועת הנכבל, ועל כן מנהלי בתי סוהר רבים נוהגים לכבול את רגלי האסירים דרך קבע. על מנת למנוע התנהלות זו, הוחלט במדינות האיחוד האירופי לאסור יצוא של אזיקי הרגליים אל מחוץ לאיחוד.
ראו גם

אזיקי אגודל
הערות שוליים

↑  "פוסטה" הוא כינוי למשאית גדולה בה מובילים עצירים ואסירים מתחנות משטרה ובתי מעצר אל בתי המשפט ובתי הסוהר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566462005171  LCCN: sh2003009032
איוון קולוף

| --- | --- |

קולוף, נובמבר 2011
 לידה:  25 באוגוסט 1942 מונטריאול, קוויבק, קנדה
 פטירה:  18 בפברואר 2017 (בגיל 74) ווינטרוויל, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית
 שם במה:  איוון קולוף ג'ים פאריס אורוול פאריס רד מקנאלטי
 כינוי:  הדוב הרוסי
 משקל:  135 ק"ג
 גובה:  1.85 מטר
 לאום:  קנדי
 קריירה מקצוענית:  1961–2013 (כ־52 שנים)
 מאמנים:  ג'ק ונטרוורת' דן קולוף
אוראל דונלד פראס (באנגלית: Oreal Donald Perras;‏ 25 באוגוסט 1942 – 18 בפברואר 2017) הידוע יותר בשם הבמה שלו, איוון קולוף היה מתאבק קנדי. הוא מוכר בעיקר בשל החזקתו הבודדת באליפות העולם במשקל כבד של ה-WWWF. כמו כן, הוא נודע בכינוי "הדוב הרוסי".
ביוגרפיה

פראס נולד ב-25 באוגוסט 1942 במונטריאול, קוויבק, קנדה וגדל ברפת באונטריו הכפרית לצד שישה אחים ושלוש אחיות.
עקב צפייתו בטלוויזיה בענף ההיאבקות המקצועית כבר בגיל שמונה, הוא רצה להפוך למתאבק. בגיל 18, הוא עזב את בית הספר והצטרף לבית הספר להיאבקות של ג'ק ונטרוורת'.
קריירת היאבקות מקצועית > תחילת הקריירה (1961–1967)

את תחילת הקריירה פראס החל בדמות נבל אירית בשם רד מקנאלטי העוטה רטייה. במשך שלוש השנים הבאות, הוא התאבק בעיקר באזור טורונטו, עד שהתפטר מעבודתו הקבועה על מנת להופיע בארגוני היאבקות בחלקו הצפון מערבי של קנדה. בארגונים אלה, פראס צבר ניסיון, כשמשם הוא התקדם אל עבר היאבקות ביפן.
חייו ומותו

פראס כתב ספר בשם That Wrestling Fake? The Bear Facts אשר יצא לאור ב-1 בינואר 2007.
פראס נאשם בתביעה שהוגשה על ידי ה-WWE בשנת 2015 לאחר שקיבלו ממנו מכתב שהצהיר על כוונתו לתבוע אותם בגין פגיעות זעזוע מוח שנגרמו לו במהלך שהותו בארגון. הוא יוצג על ידי עורך הדין, קונסטנטין קירוס, המעורב בכמה תביעות נוספות הקשורות למתאבקי ה-WWE לשעבר. לבסוף, התביעה נדחתה בספטמבר 2018.
הוא נפטר ב-18 בפברואר 2017 בווינטרוויל, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית מסרטן הכבד.
הערות שוליים

↑  איוון "הדוב הרוסי" קולוף הלך לעולמו בגיל 74
| אלופי ה-WWE |
| --- | --- | --- |
| 1960 | באדי רוג'רס • ברונו סמרטינו |  |
| 1970 | איוון קולוף • פדרו מוראלס • סטן סטייזיאק • סופרסטאר בילי גרהאם • בוב בקלנד |  |
| 1980 | שייח' הברזל • האלק הוגאן • אנדרה הענק • רנדי סאבאג' |  |
| 1990 | אולטימייט ווריור • הסמל סלוטר • אנדרטייקר • ריק פלייר • ברט הארט • יוקוזונה • דיזל • שון מייקלס • סייקו סיד • "סטון קולד" סטיב אוסטין • קיין • הרוק • מנקיינד • טריפל H • וינס מקמהן • ביג שואו |  |
| 2000 | קורט אנגל • כריס ג'ריקו • ברוק לסנר • אדי גררו • JBL • ג'ון סינה • אדג' • רוב ואן דאם • רנדי אורטון • ג'ף הארדי • בטיסטה • שיימוס |  |
| 2010 | המיז • סי. אם. פאנק • ריי מיסטריו • אלברטו דל ריו • דניאל בריאן • סת' רולינס • רומן ריינס (נוכחי) • דין אמברוז • AJ סטיילס • בריי וויאט • ג'ינדר מהאל • קופי קינגסטון |  |
| 2020 | דרו מקינטייר • בובי לאשלי • ביג אי • קודי רודס (נוכחי) |  |
איי אומיקרון

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  האוקיינוס הדרומי 
 קואורדינטות:  64°21′00″S 62°55′00″W﻿ / ﻿64.35°S 62.9167°W﻿ / -64.35; -62.9167
 נתונים מדיניים
 על שם:  אומיקרון 
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאיי אומיקרון(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאיי אומיקרון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאיי אומיקרון(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאיי אומיקרון
 
איי אומיקרון (באנגלית: Omicron Islands) היא קבוצת איים מדרום-מזרח לאי אומגה באיי מלכיור, בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
שיא גובהם של האיים - 18 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי האיים

משלחות ארגנטינאיות סקרו ומיפו את האזור בשנת 1942 ו- 1943.
היסטוריה > מקור השם

שם האי, שמקורו באות אומיקרון, האות ה-15 של האלף-בית היווני. האי מופיע לראשונה בתרשים ממשלת ארגנטינה משנת 1946 בעקבות הסקרים של המשלחות הארגנטינאיות.
שם האי, דומה לשמות איים אחרים בארכיפלג, נקראים על שם אותיות באלפבית היווני.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
| איים באיי מלכיור שבארכיפלג פאלמר הנקראים על שמות אותיות האלפבית היווני (שמות האיים לפי סדר האלפבית היווני) |
| --- | --- | --- |
| איים | אלפא • דלתא • אפסילון • אטא • למדא • אומיקרון • פאי • סיגמא • פסי • אומגה |  |
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
אייל רוסרבוס

| אייל רוסרבוס |
| --- | --- |
 אייל ברסינגה (זכר)
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: אייליים
תת־משפחה:: איילי העולם הישן
סוג:: אייל רוסרבוס
מינים
 2 או 3 לפי טקסונומיות מסוימות
שם מדעי
 Rucervus ‏הודג'סון, 1838

אייל רוּסֶרְבוּס (שם מדעי: Rucervus), הוא סוג של אייל גדול החי בדרום ודרום-מזרח אסיה וכולל שני מינים או שלושה מינים לפי טקסונומיות מסוימות. הסוג תואר מדעית לראשונה בשנת 1838 על ידי חוקר הטבע בריאן הודג'סון. מקור השם רוּסֶרְבוּס, הוא בשילוב בין השמות המדעיים של הסוג אייל רוסה (Rusa), והסוג אייל (Cervus), והוא בא לרמז על היותם של המינים בסוג זה מעין צורת ביניים בין אייל אמיתי לבין אייל רוסה בשל המאפיינים החיצונים והאנטומיים שלהם. למעשה, עד 2005 הן אייל רוסה והן אייל רוסרבוס היו נחשבים באופן מסורתי כמינים בסוג אייל עד בדיקה מחודשת על ידי הזואולוג פיטר גרב שהתבסס במחקריו על הזואולוג אולדפילד תומאס שהציע זאת בשנת 1918. בעוד שבעבר היה מוסכם על הכול שהסוג כולל 3 מינים, בטקסונומיות חדשניות, משנת 2011, אחד המינים קיבל מעמד של סוג ומין יחיד בשל ניתוח של ה-DNA. מין נוסף בסוג נכחד לפני עשרות שנים, כך שבפועל רק מין אחד נותר כיום. עם זאת, יש החולקים על הסיווג של אחד המינים כסוג בפני עצמו, ויש הסוברים שסוג זה צריך להיות מאוחד עם אייל נקוד.
מאפיינים

מיני אייל רוסרבוס בעלי פרווה דקה שנוטה להיות שעירה וגסה באזור הצוואר והחזה. צבע הפרווה בהיר יותר משל איילי רוסה ונע בין חום זהבהב לחום אדמדם או כתמתם; עם זאת, זכרים מבוגרים נוטים להתכהות לחום מהגוני כהה בדומה לאייל סמבר למשל. יש להם פרופיל חינני ורזה, ואחראים לכך מספר דברים: הצוואר הדק למדי, הרגליים הארוכות, והראש שלהם אשר צר יותר משל מינים אחרים (דומה לסוג אייל). החרטום שלהם משולש ומוארך והשפתיים מעוגלות. בניגוד לשאר האיילים האסייתים, הקרניים של זכרי אייל רוסרבוס גדולות ומסועפות מאוד או לחלופין בעלות מבנה מפותל - בדומה לסוג אייל. האוזניים שלהם עגלגלות ומחודדות בקצוות, והן רחבות למדי. האף גדול וכחלחל, והעיניים קטנות וצרות. הזנב קצרצר באופן קיצוני וצידו התחתון לבן. לכל המינים בסוג יש סינר לבן גדול ובולט סביב הסנטר והחלק העליון של הגרון - אשר מהווה סימן היכר למין, והחזה, הגחון והמפשעה - לבנים.
איילי רוסרבוס חיים בסבך של עשב, קנים, סוף, על גדות ביצות, עמקי נהרות ואזורים בוציים, והפרסות שלהם רחבות מעט ומותאמות לתנועה במים. בהתאם לבית הגידול, התזונה שלהם מורכבת במיוחד מדשא, עשבי תיבול, שרכי מים, וכדומה. הם פעילים בעיקר בשעות היום ומעט בשעות הלילה, ואת השעות החמות של הצהריים הם מבלים באזורים מוצלים. הם עשויים לבצע נדידות קטנות ממקום למקום בעקבות שינויים אקלימיים. אף שהם נראים גם בבדידות, איילים אלו חברותיים למדי וחיים בקבוצות משפחתיות או בעדרים בינוניים למשך תקופות מסוימות או לאורך השנה. ההריון של הנקבה הוא מינימום 220 ימים לאחריהם נולד עופר אחד בדרך כלל.
מינים

על פי המהדורה השלישית של ספר היונקים של העולם, יש בסוג 3 מינים:
אייל ברסינגה (Rucervus duvaucelii; תואר ב-1823) - המין הנפוץ, הגדול והמוכר בסוג. הוא בעל פרווה בצבע חום כהה בגוונים שונים עד כתמתם, והוא דומה מאוד לאייל סמבר ולאייל טימור בשל השיער הגס שבצווארו. הקרניים שלו מסועפות למדי (12-8 סיעופים). נפוץ בהודו ונפאל ונעלם מבנגלדש ופקיסטן.
אייל שומבורג (Rucervus schomburgki; תואר ב-1863) - מין אייל נדיר אשר דמה במעט לקודמו והיה הקטן בסוג. הפרווה שלו הייתה בצבע זהוב, והוא נודע בקרניו הענקיות והמסועפות דמויות הסל (עד כ-33 סיעופים). מין זה היה אנדמי למרכז תאילנד, ממנה הוא נעלם במהירות על ידי ציד ושינויים מרחיקי לכת בבית הגידול שנעשו על ידי האדם. הפרט האחרון בעולם נורה ב-1938. נכון להיום, המין נחשב לנכחד אף שיש הסבורים שהוא שרד בלאוס.
מינים > לא מוסכם

אייל אלדי (Rucervus eldii; תואר ב-1842) - המין אשר נחשב על ידי טקסונומיות חדשניות כסוג בפני עצמו המכונה Panolia בשל הפילוגנטיקה שלו המצביעה על קרבה גנטית גבוהה לאייל דויד, אם כי יש החולקים על קביעה זאת ומתייחסים אליו עדיין כמין בסוג זה. האייל האלדי בעל פרווה אדמדמה ברוב הגוף, עם גוון אפור באזור הצוואר. ידוע בקרניו המוזרות שצומחות לכיוון קדימה ואחורה במעין קשת ענקית. מצוי באוכלוסיות קטנות בהודו, סין העממית, תאילנד, וייטנאם, לאוס, קמבודיה, תאילנד ומיאנמר.
גלריה

אייל ברסינגה
אייל שומבורג
אייל אלדי
הערות שוליים

1 2 3  Pitraa, Fickela, Meijaard, Groves (2004). Evolution and phylogeny of old world deer. Molecular Phylogenetics and Evolution 33: 880–895.
↑  Wilson, D.E.; Reeder, D.M., eds. (2005). ‏ Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference
↑  ‏ Grubb (2005) revived Thomas’s (1918) assignment of the species to Rucervus.
↑  Groves (2006). The genus Cervus in eastern Eurasia. European Journal of Wildlife Research 52: 14–22
| איילי העולם הישן |
| --- | --- | --- |
| אייל זהוב | אייל אנאמייט • אייל חזירוני • אייל קוהל • אייל קאלאמיאן |   |
| אייל אלדי | אייל אלדי |   |
| אייל ת'ורולד | אייל ת'ורולד |   |
| אייל | אייל אדמוני • אייל קנדי • אייל מרכז-אסייתי • אייל סיקה |   |
| אייל רוסה | אייל אלפרד • אייל פיליפיני • אייל טימור • אייל סמבר |   |
| אייל רוסרבוס | אייל ברסינגה |   |
| אייל נקוד | אייל נקוד |   |
| יחמור | יחמור אירופי • יחמור פרסי |   |
| אייל דוד | אייל דוד |   |
| מונטיאק הציצית | מונטיאק הציצית |  |
| מונטיאק | מונטיאק שחור • מונטיאק פי • מונטיאק מצוי • מונטיאק סיני • מונטיאק צהוב • מונטיאק גונגשאן • מונטיאק פוהאט • מונטיאק ענק • מונטיאק רוזוולט • מונטיאק אנאמייט • מונטיאק העלה • מונטיאק סומטרי |  |
אילן צ'סטר

| --- | --- |

 לידה:  30 ביולי 1952 (בן 72) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ונצואלה 
 תקופת הפעילות:  מ-1965 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי הלטיני למפעל חיים (2017) 
 ilanchesteroficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אילן צ'סטר (Ilan Chester; נולד ב-30 ביולי 1952) נולד כאילן צ'נסטוחובסקי (Ilan Czenstochowski) הוא זמר, קלידן, אמרגן ומלחין ונצואלי ידוע. בשנת 2010 הוא זכה בפרס גראמי הלטיני.
ביוגרפיה

אילן צ'סטר נולד וגדל בישראל, במשפחה יהודית. כילד הוא שמע מוזיקה צרפתית ואיטלקית ומאוחר יותר הוא הוקסם מהרית'ם אנד בלוז האמריקאי (ריי צ'ארלס, סטיבי וונדר) ותנועת הרוק הבריטי (הביטלס, יס, ג'טרו טול). בשנות השישים והשבעים היה חבר להקות רוק ופופ כמו "Trams", ו-"Way". הוא החל בקריירת סולו בשנת 1983 ובמהרה התפרסם בוונצואלה ובעולם הלטיני.
צ'סטר הוא מוזיקאי רב-תחומי, זמר ומלחין שמשלב טווח רחב של השפעות מוזיקליות שהושפע מטיטו רודריגז (Tito Rodriquez), הנגן הרב-כלי הפורטוריקני שהיה מחלוצי סצנת המוזיקה הלטינית בניו יורק. המוזיקה שלו כוללת מרכיבים מהמוזיקה הקלאסית, ג'אז, מוזיקה אפרו-קריבית ומוזיקה ונצואלית.
אחרי אלבומים מוצלחים כמו Amistad", " Solo faltas tu", "ASI", "Songs Books of Venezuelan Love", Vols. 1, 2 & 3, הוא זכה לתהילה רבה יותר עם אלבום הפלטינה שלו "Navideno Heart" והאוסף של ה-6 CD שמכר 500,000 עותקים תוך שבועות ספורים בוונצואלה לבדה. אחדים משיריו נעשו ללהיטים בינלאומיים ועשו להם גרסאות כיסוי זמרים כמו מארק אנתוני, צ'או פליסיאנו (Cheo Feliciano) וקאיין (Chayenne).
דיסקוגרפיה

1979 Por Principio... Fin Color/Corp. Los Ruices
1983 Canciones De Todos Los Días Philips/Sonográfica
1984 Amistad Philips/Sonográfica
1985 Ilan Chester (Sólo Faltas Tú) Philips/Sonográfica
1987 Al Pie De La Letra Sonográfica
1988 Ilan En Vivo Sonográfica
1990 Opus # 10 CBS/Sonográfica
1992 Un Mundo Mejor Sony Music/Sonográfica
1994 Terciopelo Sony Music
1995 Ilan Chester En Vivo Sony Music
1998 Cancionero Del Amor Venezolano Independent
1998 Bhakti Alcione
1999 Ofrenda Para Un Niño Independent
2000 Ilan C. En Vivo (Gira Nac. Amor Vzlano) CD Manía El Nacional
2000 Sínfonico - En Vivo Independent
2000 Cancionero Del Amor Venezolano II Independent
2001 Corazón Navideño Latin World
2002 Ilan Canta Onda Nueva Independent
2002 Cancionero Del Amor Puertorriqueño Independent
2004 Así Sonográfica
2006- 2008 Cancionero Del Amor Venezolano III Independent
דיסקוגרפיה > אוספים

1991 Lo Mejor de Ilan Chester Sonográfica
Ilan Chester de Colección Sonográfica
Ilan Chester de Colección Vol. 2 Sonográfica
1999 32 Grandes Exitos (Serie 32) Sonográfica/Universal
2000 Ilan Chester El Músico de Venezuela CD Manía El Nacional
2003 20 Exitos de Ilan Chester (Lo Máximo) Sonográfica
2006 Hits EMI International
2008 Cancionero del amor Venezolano 1, 2 y 3
2009 (Coleccion: Tesoros de la musica Venezolana (6 CD's
אונוקאלהאי

| --- | --- |
   
 מיקומו של אונוקאלהאי בקבוצת נחש
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  נחש
 שמות נוספים:  α בנחש, קור סרפנטיס, גליזה 596.2, HD 140573
 סוג:  ענק כתום
 בהירות נראית:  2.63
 סיווג ספקטרלי:  K2 III
 עלייה ישרה:  15ʰ 44ᵐ 16.07ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏32.26″ ‏25′ ‏06°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  0.85
 מרחק:  74  שנות אור 22.69  פארסק
 רדיוס:  11.8 רדיוסי שמש
 מסה:  1.8 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 39 מהשמש
 טמפרטורה:  4,550 K
 מהירות סיבוב:  4.3 קילומטר לשנייה
 מהירות רדיאלית:  3.17 קילומטר לשנייה
 היסט:  43.945±0.4676 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  0.19 
 
אוּנוּקְאַלְהָאי (מערבית: عنق الحيّة - עֻנְק אל-חיה, "צוואר הנחש") או α בנחש, לפעמים נקרא גם קור סרפנטיס (בלטינית: Cor Serpentis, "לב הנחש"), הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים נחש עם בהירות נראית מדרגה 2.63. זהו הכוכב היחיד בקבוצה עם דרגת בהירות מתחת ל-3. אונוקאלהאי נמצא במרחק של כ-74 שנות אור ממערכת השמש ובשל קרבתו הוא נכלל בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים.
תכונות

אונוקאלהאי הוא ענק כתום מסוג ספקטרלי K2 III, מסתו כ-1.8 מסות שמש, רדיוסו פי 12 מרדיוס השמש, טמפרטורת פניו כ-4,550 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 39 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 70 בצירוף הקרינה בתחום התת-אדום. הכוכב נמצא בשלב התפתחות מתקדם והוא כבר סיים להתיך מימן להליום בליבתו ועבר להתכה של הליום לפחמן ולחמצן. אורו של הכוכב מציג ספקטרום בליעה חזק המראה על נוכחות גדולה מהרגיל של פחמן, חנקן ומגנזיום בשכבותיו החיצוניות.
במרחק זוויתי של 58 שניות קשת מאונוקאלהאי נמצא כוכב עמום עם בהירות מדרגה 11.8, אך ככל הנראה אין קשר בינו ובין אונוקאלהאי והם רק במקרה נמצאים על אותו קו ראייה. במרחק זוויתי של 2.4 דקות קשת נמצא עוד כוכב עמום יותר עם בהירות מדרגה 12.9, שגם הוא כנראה אינו קשור לאונוקאלהאי. שני הכוכבים התגלו בשנת 1828 על ידי ג'ון הרשל.
הערות שוליים

1 2 3  SIMBAD: Unukalhai
1 2 3 4  David F. Gray: Rotation and Granulation of the K2 Giant α SER, The Astrophysical Journal, Vol. 826, Iss. 1, article id. 92, p. 1 (2016)
↑  Y. J. Liu, G. Zhao, J. R. Shi, G. Pietrzyński & W. Gieren: The abundances of nearby red clump giants, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 382, Iss. 2, p. 558 (2007)
↑  W. Gliese: Catalogue of Nearby Stars. Edition 1969, p. 66
↑  H. Spinrad & B. J. Taylor: Scanner Abundance Studies. I. an Investigation of Supermetallicity in Late-Type Evolved Stars, Astrophysical Journal, vol. 157, p. 1315 (1969)
↑  B. D. Mason, G. L. Wycoff, W. I. Hartkopf, G. G. Douglass & C. E. Worley: WDS 15443+0626 AB, The Washington Visual Double Star Catalog (2014)
↑  B. D. Mason, G. L. Wycoff, W. I. Hartkopf, G. G. Douglass & C. E. Worley: WDS 15443+0626 AC, The Washington Visual Double Star Catalog (2014)
איג דה ורמנדואה

| --- | --- |

 לידה:  1057
 נהרג:  18 באוקטובר 1101 (בגיל 44 בערך) טרסוס, טורקיה 
 בן או בת זוג:  Adelaide, Countess of Vermandois (1080–?) 
 
איג דה ורמנדואה (בצרפתית: Hugues Ier de Vermandois‏; 1057 - 18 באוקטובר 1101), בנו של אנרי הראשון ואחיו הצעיר של פיליפ הראשון מלך צרפת.
חייו

בנובמבר 1095 התקיימה מועצת הכנסייה הקתולית בעיר קלרמון (כיום קלרמון-פראן בצרפת) שבה קרא האפיפיור אורבנוס השני למסע צלב נגד הסלג'וקים שבמרוצת המאה האחת עשרה הצליחו לכבוש את מסופוטמיה, את אסיה הקטנה, את סוריה ואת ארץ ישראל.
פיליפ הראשון, מלך צרפת לא היה רשאי לקחת חלק במסע הצלב משום שנודה על ידי האפיפיור אורבנוס השני באשמת נישואים לא חוקיים, ולכן אחיו הצעיר איג דה ורמנדואה יצא למסע הצלב במקומו.
באוגוסט 1096 הוא יצא עם צבאו מצרפת לאיטליה. מעיר הנמל בארי שבדרום מזרח איטליה צלח את הים האדריאטי בכוונה להגיע לטריטוריה של האימפריה הביזנטית, אך רבות מספינותיו נטרפו בים בגלל סערה שהתחוללה לחופי עיר הנמל הביזנטית דורס.
איג דה ורמנדואה ומרבית צבאו נתפסו בידי הביזנטים והובאו לקונסטנטינופול בנובמבר 1096. לפני שהגיע לקונסטנטינופול שלח מכתב שחצני ומעליב לאלכסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית שבו נאמר:
הו מלך! עליך לדעת כי אני מלך מלכי המלכים, שליט עליון על כל אשר תחת השמים. לכשאגיע אני מתיר לך לקבל את פני בהוד ובהדר כיאה למעמדי האציל.
הקיסר, שהיה למוד ניסיון, החזיק את איג דה ורמנדואה כעציר במנזר, ושחררו רק לאחר שהאחרון נאות לקיים טקס שבועת אמונים להישבע לו אמונים כוואסל.
ביולי 1098, אחרי שהצלבנים הצליחו לעבור דרך הטריטוריה של הסלג'וקים ולכבוש את אנטיוכיה (כיום אנטקיה שבדרום טורקיה), איג דה ורמנדואה השתתף במשלחת אל אלכסיוס הראשון שמטרתה הייתה לבקש ממנו להגיע לאנטיוכיה ולקחת לידיו את הנהגת מסע הצלב. הקיסר, שחשש מכוונותיהם של הצלבנים, התחמק מלתת תשובה לפני שיובטח לו השלטון על העיר.
בינתיים איג דה ורמנדואה חזר לצרפת, ומשהגיע לשם נאשם בכך שלא הצטרף לצלבנים שהמשיכו במסעם לכיבוש ארץ ישראל, ולא מילא את שבועתו לעלות לרגל לירושלים, והאפיפיור פסקליס השני איים לנדותו.
איג דה ורמנדואה הצטרף למסע הצלב של 1101, אך בספטמבר של אותה שנה נפצע בקרב, ובאוקטובר מת מפצעיו בעיר טרסוס (כיום בדרום טורקיה).