stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוק סרבנס-אוקסלי
היסטוריה ורקע

בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 ובתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 קרו מספר מקרים בהם חברות ענק עסקיות פשטו רגל במפתיע אחרי שנתגלו בהם אי סדרים כספיים. הדוגמה הבולטת לכך היא אנרון, קבוצת מסחר באנרגיה, השביעית בגודלה בארצות הברית באותה תקופה שקרסה בזמן קצר מאוד בשנת 2001. התגלה כי החברה דיווחה מאזנים שקריים לאורך זמן באופן שיטתי ומונחה מלמעלה, יצרה תרמית חשבונאית מתוכננת ומתוחכמת תוך מצג שווא של חברה בעלת איתנות פיננסית גבוהה הרבה יותר מכפי שהייתה באמת ומאז הפכה לשם נרדף לשערורייה פיננסית. כתוצאה מהמעילה נפתחה חקירה של הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) SEC במסגרתה נחקרו שורה של נושאי משרה בכירים בחברה ולבסוף הוגשו כתבי אישום כנגד בכירים שהוכח כי היו מעורבים בתרמיות. במסגרת זו נחקרו גם רואי החשבון שביקרו את החברה מטעם חברת רואי החשבון ארתור אנדרסן ונמצא כי רואי החשבון התרשלו בתפקידם. כתוצאה מכך נגרם נזק בלתי הפיך למוניטין של חברת רואי החשבון שהייתה חלק מחמשת המשרדים הגדולים בעולם לראיית חשבון דבר שהביא לקריסתה ולכך שחטיבת פעילות הייעוץ שלה התמזגה עם רשת ארנסט יאנג העולמית. מאז המיזוג נהוג להשתמש בביטוי ביג 4 כביטוי לארבעת משרדי ראיית החשבון הגדולים בעולם. חברות נוספות בהן גרמו אי סדרים כספיים או תפעוליים לפשיטת רגל הן Worldcom,‏ Peregrine systems,‏ Tnyco ועוד.
שערוריות אלה, שגרמו הפסדים של עשרות מיליארדי דולרים לציבור המשקיעים, סוקרו בהרחבה במדיה התקשורתית ופגעו באופן קשה באמון שרוכש הציבור לאמינות ונכונות הנתונים החשבונאיים המדווחים על ידי החברות בבורסה והניעו את המחוקק האמריקאי לנסח חוק שיגביר את הפיקוח והבקרה הפנימיים על הדיווח הכספי. יזמי החוק היו הסנטור פול סרבנס ונציג בית הנבחרים מייק אוקסלי והוא עבר ברוב גדול בסנאט ובבית הנבחרים. החוק אומץ ושמו השתרש תחת קיצור שמות יוזמי החוק SOX.
תחולה

החוק חל על חברות ציבוריות הכפופות לתקנות רשות ניירות ערך האמריקאית (ה-SEC) וככזה אינו חל על חברות פרטיות. החוק מכיל 11 פרקים ומתייחס בין השאר לאחריות מוגברת של ההנהלה על הבקרות הפנימיות, הערכה של הבקרות הפנימיות, אי תלות המבקר החיצוני, ממשל תאגידי ועונשים על מפירי החוק.
הפרק הראשון דן בהקמה והסמכה של מועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות (PCAOB – Public Company Accounting Oversight Board); מועצה זו מפקחת באופן בלתי תלוי על הביקורת בחברות ציבוריות.
הפרק השני עוסק בסטנדרטים נדרשים של עצמאיות המבקר החיצוני.
הפרק השלישי דן באחריות ההנהלה על הדיווחים הכספיים ומטיל אחריות בלעדית ואישית לכל אחד מהמנהלים הבכירים בפירמה לדיווחים הכספיים. הפרק מכיל בין השאר את סעיף 302 (ראו להלן).
הפרק הרביעי עוסק בדרישות גילוי רחב ומפורט יותר בדוחות הכספיים הכולל פירוטים על דיווחים חוץ מאזניים, פירוט פעילות בניירות ערך של מנהלי החברה ודוחות פרו-פורמה(אנ'), דוחות עתידיים). בנוסף מתייחס הפרק לבקרות פנימיות הדרושות לאימות נכונות הנתונים לדוחות הכספיים ומניעת טעויות ואי סדרים. הפרק מכיל בין השאר את סעיף 404 (ראו להלן).
הפרק החמישי עוסק בשיקום האמון של ציבור המשקיעים באנליסטים של ניירות ערך וקובע סטנדרטים לגילוי נאות מצד אנליסטים.
הפרק השישי עוסק באנליסטים, ברוקרים ודילרים, ועוסק בהגבלות שרשאית רשות ניירות הערך האמריקאית להטיל עליהם.
הפרק השביעי מטיל חובה על החשב הכללי האמריקאי ורשות ניירות הערך האמריקאית לבצע מחקרים ומעקב שוטף אחר טעויות והטעיות שונות בדיווח כספי של פירמות.
הפרק השמיני דן באחריות הפלילית ומטיל עונשים קבועים על כל מי שמוסר מידע כספי מוטעה או שגוי.
הפרק התשיעי דן באחריות הפלילית ועונשים קבועים על עבירות צווארון לבן.
הפרק העשירי מנחה את מנכ"ל החברה לחתום על דוח המס של החברה.
הפרק האחד עשר עוסק באחריות הבלעדית והאישית של ההנהלה בדיווח וגילוי הונאות בדיווחים הכספיים ומטיל עונשים קבועים.
השלכות

החוק מחד נועד להגביר את הבקרות הפנימיות של הארגון על הדיווח הכספי. מאידך, הועלתה ביקורת על החוק הקשורה בעלויות הקשורות ביישומו – משאבי כוח אדם, העסקת יועצים חיצוניים, השקעת משאבים פנימיים רבים בארגון לצורך עמידה ביישום החוק וכיוצא בזה. ביקורת זו רלוונטית בעיקר לגבי חברות קטנות יותר, להן עלויות היישום מהותיות יותר ביחס לגודלן ולמחזור הכספי שלהן.
כמו כן, יישום החוק הביא לעליית הביקוש ולשגשוג יחסי בפירמות רואי החשבון וחברות ייעוץ חיצוניות שהועסקו ביישומו.
יישום החוק בפרקטיקה

בחוק שני מקטעים עיקריים הנוגעים ליישומו בחברות:
סעיף 302 – עוסק בהצהרת ההנהלה על קיום ואפקטיביות הבקרות הפנימיות במהלך הכנת הדוח הכספי. בהיבט הפרקטי, חוק זה מחייב את ההנהלה ליישם בקרות פנימיות מתאימות לאיתור ומניעת טעויות ואי סדרים בתהליך הפקת הדוחות הכספיים
סעיף 404 – עוסק בהצהרת ההנהלה על קיום ואפקטיביות הבקרות הפנימיות בכלל הארגון, על כל התהליכים העסקיים המשפיעים על הדוחות הכספיים. מבחינה פרקטית, סעיף זה הוא המורכב והיקר יותר ליישום, שכן הוא מצריך ניתוח פיקוח ובקרה אחר כלל התהליכים העסקיים המהותיים לדיווח הכספי בארגון.
יישום טיפוסי של פרויקט SOX מתחילתו כולל שישה שלבים:
מיפוי התהליכים העסקיים המהותיים המשפיעים על הדוחות הכספיים.
תיעוד התהליכים הרלוונטיים האמורים לעיל.
מיפוי בקרות קיימות ומומלצות לאיתור ומניעת טעויות ואי סדרים בהתליכים האמורים.
תיקון ליקויים בבקרות הקיימות והשלמת בקרות נדרשות.
ביצוע מבדקים – בדיקה שנתית בפועל של הבקרות שמופו.
הצהרת ההנהלה על קיום ואימות הבקרות בדוח הכספי.
בדרך כלל, מבוצע פרויקט SOX בחברות בליווי מחלקות הייעוץ של פירמות ראיית החשבון או משרדי ייעוץ אחרים.
בתהליך הביקורת השנתית של רואי החשבון המבקרים של הארגון, נבדקות ומאומתות הבקרות הפנימיות שיושמו על ידי הארגון.
ביקורת על החוק

במהלך הזמן עלו מספר טענות וביקורות לחוק ויישומו. עיקר הביקורת עלתה בהקשר לעלויות הרבות הנדרשות ליישומו אצל החברות הציבוריות:
העלויות הגבוהות לפירמות ליישום החוק מקשות בעיקר על חברות קטנות ובינוניות משום שהן מהוות מעמסה משמעותית על משאבי הארגון והן בעלות עלויות גבוהות.
החוק מקשה על התחרותיות הגלובאלית של חברות אמריקאיות, להן נוספה מגבלה ומעמסה רגולטורית וכספית יחסית לחברות גלובאליות אחרות שאינן כפופות ליישום החוק.
בשל המעמסה הרגולטורית והכספית, החוק "מרחיק" חברות חדשות להנפיק עצמן בבורסות ארצות הברית ובכך למעשה מחטיא את המטרה ומביא לפגיעה ביעילות שוק ההון.
טענה נוספת שעלתה היא שלמרות היקפו לא מצליח החוק ויישומו למנוע מעילות מכוונות שכן לא ניתן למנוע בנהלים אלו מעילות שמקורן בקנוניה פנימית בארגונים.
יישום החוק בישראל

חוק סרבנס אוקסלי חל במקורו על חברות הנתונות לפיקוח של רשות ניירות הערך האמריקאית. במרוצת השנים יותר ויותר חברות וגופי רגולציה אימצו את תכולתו על מנת לאכוף מדיניות בקרה פנימית טובה יותר, או כהכנה אפשרית להנפקה בבורסות בארצות הברית.
חוק SOX אומץ בתחילה על ידי גופי הרגולציה של המוסדות הפיננסיים כתקנה מחייבת לגופים הכפופים להם – כשכבת בקרה נוספת לגופים אלה, שפשיטת רגל של אחד מהם עלולה לערער את יציבות המשק.
בתחילה על ידי המפקח על הבנקים, שחייב את הבנקים לכלול יישום של החוק החל משנת 2005.
לאחר מכן על ידי המפקח על הביטוח ושוק ההון שחייב את הגופים המוסדיים ליישם את הוראות החוק החל משנת 2006.
בשנת 2009, בעקבות המלצות ועדת גושן – לבחינת הממשל התאגידי בישראל, שבראשה עמד זוהר גושן, החליטה הרשות לניירות ערך בישראל להחיל גרסה מתומצתת של החוק על כלל החברות הציבוריות הישראליות הנסחרות בבורסה בישראל החל משנת 2010. על פי ההחלטה החברות הציבוריות בישראל יישמו את ה-SOX בדומה לדרך שמיישמות אותו החברות הקטנות והבינוניות בארצות הברית.
חברות ישראליות הנסחרות בבורסה בארצות הברית מחויבות גם הן ליישם את החוק, כחלק מכפיפותן להוראות רשות ניירות ערך האמריקאית.
הערות שוליים

↑  חוזר המפקח על הבנקים בנוגע ליישום חוק SOX
↑  חוזר המפקח על הביטוח בנוגע ליישום חוק SOX
↑  הוראת הרשות לניירות ערך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007570777205171  GND: 4731664-0  LCCN: no2002071668  VIAF: 178458782   WorldCat (עם VIAF): 178458782
חוסיין עבד אל-האדי

חוסיין עבד אל-האדי (? – 1835 או 1836) היה שייח' בן משפחת הפלאחים עבד אל-האדי מהכפר עראבה שבנפת שכם, שעלה לגדולה בימי אבראהים פאשא, היה מושל (בדרגת מודיר) של איילט צידון, מושל עכו וסגנו של אבראהים פאשא.
ביוגרפיה

כאשר הגיעו כוחותיו של אבראהים פאשא לארץ ישראל, רק בודדים קיבלו אותו בברכה, בהם קאסים אל-אחמד(אנ') וחוסיין עבד אל-האדי.
עבד אל-האדי ואנשיו הצטרפו לכוחותיו של אבראהים פאשא במצור על עכו (1832). אבראהים פאשא ראה בעבד אל-האדי כוח עולה ומינה אותו כסגנו בשלטון האזרחי על השטחים שכבש בארץ ישראל. כאשר איברהים המשיך במסעות המלחמה, היה עבד אל-האדי השליט בפועל של הארץ. זו הייתה הפעם הראשונה שמשפחה כפרית עלתה לשלטון על הארץ.
במהלך מרד הפלאחים, עבד אל-האדי המשיך לתמוך באבראהים פאשא ובתמורה מינה אותו איברהים להיות המודיר של איילט צידון (איילט שכלל את כל ארץ ישראל).
באוקטובר 1834, אחרי שאבראהים פאשא הוציא להורג את אל-אחמד בעוון מרידה. רכש עבד אל-האדי את מפעל הסבון שלו (صابون نابلسي) בשכם ואת בית המגורים המשפחתי, אליו העביר עבד אל-האדי את משפחתו מעראבה. מפעלי הסבון של שכם(אנ') היו אחד ממקורות ההכנסה החשובים של שכם והקנו לבעליהם כסף ויוקרה. השייח יוסוף זיאד קאדרי ניהל עבורו את עסקיו בשכם.
עבד אל-האדי כיהן בתפקיד מושל צידון עד מותו (1251 להג'רה, 1835 או 1836). נקבר בחצר מסגד א-זיתונה בעכו.
צלאח עבד אל-האדי, אחד מבניו של חוסיין, היה הוואלי של צידון.
הערות שוליים

↑  על פי משה שרון, Corpus Inscriptionum Arabicarum Palaestinae, עמ' 63, המינוי היה כנראה כבר ב-1833
↑  בשארה דומני הערת שוליים 17
↑  מחמוד יזבק, Haifa in the Late Ottoman Period, 1864-1914: A Muslim Town in Transition, עמ' 151
זירת מזרח אסיה והאוקיינוס השקט במלחמת העולם הראשונה

זירת מזרח אסיה והאוקיינוס השקט במלחמת העולם הראשונה כללה בעיקר את ההשתלטות הבלתי אלימה על השטחים הקולוניאליים של הקיסרות הגרמנית באוקיינוס השקט ובסין. הפעולה הצבאית הבולטת בזירה זו הייתה המצור על צ'ינגדאו, אך מספר קרבות נערכו בגינאה החדשה. כל שאר הטריטוריות הגרמניות והאוסטריות באסיה ובאוקיינוס השקט נפלו ללא קרב. לוחמה ימית הייתה שכיחה בזירה זו; כל המעצמות הקולוניאליות הציבו כוחות ימיים באוקיינוס השקט ובאוקיינוס ההודי. ציים אלה סייעו לפלישה לטריטוריות הגרמניות על ידי השמדת השייטת הגרמנית המזרח-אסייתית.
התקפת מדינות ההסכמה באוקיינוס השקט

אחת ההתקפות הראשונות בזירת האוקיינוס השקט הייתה כיבוש סמואה הגרמנית על ידי כוחות ניו זילנדיים באוגוסט 1914. התקפה זו הסתיימה ללא שפיכות דמים לאחר שכ-1,000 חיילים ניו זילנדים נחתו במושבה הגרמנית בסיוע ספינות מלחמה צרפתיות ואוסטרליות.
לאחר מכן החל כיבוש גינאה החדשה הגרמנית. האוסטרלים תקפו את גינאה החדשה הגרמנית בספטמבר, ותוך זמן קצר נכנעו כל הכוחות הגרמניים, מלבד קבוצה קטנה של אנשים, בהנהגת הרמן דצנר, שהצליחה להתחמק מהאוסטרלים ולהסתתר עד תום המלחמה. מיקרונזיה הגרמנית, ובה איי מריאנה, איי קרוליין ואיי מרשל, נכבשה גם היא על ידי מדינות ההסכמה, ללא התנגדות.
נסיגת השייטת הגרמנית המזרח-אסייתית

לאחר הכרזת המלחמה על גרמניה, נסוגה השייטת הגרמנית המזרח-אסייתית מבסיסה בצ'ינגדאו, וניסתה לחזור לגרמניה דרך האוקיינוס השקט. בדרכן חזרה הפציצו סיירות השייטת תחנת ממסר בריטית על האי טבואאראן, ובהמשך אף טיבעו ספינותיו של אדמירל מקסימיליאן פון שפה ספינת מלחמה וספינת תובלה צרפתיות בפפאטה שבפולינזיה הצרפתית.
ההיתקלות הבאה הייתה ליד חופי צ'ילה בקרב קורונל ב-1 בנובמבר, שבה השמידו הגרמנים את השייטת הבריטית שנשלחה לעצור אותם. שתי הסיירות המשוריינות ושלוש הסיירות הקלות הגרמניות טיבעו שתי סיירות משוריינות בריטיות. מעל 1,500 מלחים בריטים נהרגו בטביעת כלי השיט, ולעומתם נפצעו רק שלושה מלחים גרמנים. הניצחון לא האריך חיים, שכן כחודש לאחר מכן הביס הצי המלכותי הבריטי את השייטת הגרמנית בקרב איי פוקלנד. שפה עצמו טבע עם ספינתו "שארנהורסט" ("Scharnhorst").
כלי השיט הגרמניים היחידים שהצליחו להימלט היו הסיירת הקלה "דרזדן", שפנתה לאחור ושבה לאוקיינוס השקט, ואוניית העזר "סיידליץ", שהצליחה להימלט לאוקיינוס האטלנטי. בשובה לאוקיינוס השקט ניסה צוות הדרזדן לפשוט על סוחרות שעל פניהן חלפו, אך ללא הצלחה, עד שבמרץ 1915 השביתה תקלה את מנועי האונייה. ללא אפשרות לתקן את המנועים, הפליגה האונייה למים הטריטוריאליים של צ'ילה, ושם, לאחר קרב קצר עם כלי שיט בריטיים, שבו נהרגו ארבעה מלחים גרמנים, נאלץ צוות הדרזדן לנטוש את האונייה, והם נעצרו על ידי הרשויות הצ'יליאניות.
הסיירת הקלה אמדן

כשהחל האדמירל שפה את נסיגתו על פני האוקיינוס השקט, הוא הותיר מאחוריו את הסיירת הקלה אמדן. אמדן הפגיזה באמצע ספטמבר 1914 את מדרס שבהודו, פגעה באופן רציני במאגרי הדלק שבמקום ועוררה בהלה בקרב תושבי המקום שנסו מקו החוף מחשש מפלישה גרמנית. בסוף אוקטובר חדרה אמדן במסווה לנמל פנאנג (Penang) שבמלאיה וטיבעה את הסיירת הרוסית "ז'מצ'וג". לאחר צאתה מן הנמל טיבעה "אמדן" את המשחתת הצרפתית "מוסקט" (Mousquet), שרדפה אחריה, אך הוטעתה תחילה לחשוב שהמדובר בספינה בריטית.
לבסוף, ב-9 בנובמבר, לאחר תקופה מוצלחת של פשיטה על אוניות סוחר, טובעה הסיירת הגרמנית על ידי הסיירת האוסטרלית אה"מ "סידני" בקרב ימי שנערך בסמוך לאיי קוקוס. קבוצת אנשי צוות מהסיירת הצליחה להימלט לכיוון סומטרה ומשם, על סיפון ספינת תובלה גרמנית הפליגו לחצי האי ערב שהיה תחת שלטון עות'מאני, בעלת ברית של הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה.
המצור על צ'ינגדאו

צ'ינגדאו הייתה הבסיס הגרמני הראשי באזור מזרח אסיה, עליו הגנו כ-600 חיילים גרמנים וכ-3,400 חיילים סינים ואוסטרו-הונגרים. בנוסף, על הבסיס הגנו מספר כלי שיט של הצי הגרמני הקיסרי ושל הצי האוסטרו-הונגרי. לקראת המצור שלחה האימפריה היפנית צי שמנה שש אוניות מערכה וכ-50,000 חיילים, ואילו הבריטים שלחו 1,600 חיילים מחיל המצב בטיינג'ין.
ב-31 באוקטובר החלה הפצצת הבסיס, וב-6 בנובמבר פתח הצבא היפני הקיסרי בהתקפה יבשתית, שהובילה לכניעת חיל המצב בתוך הבסיס ביום המחרת. במצור ספג הצד הגרמני כ-200 אבדות, ואילו מדינות ההסכמה ספגו 1,455 אבדות. כמו כן, סיירת משוריינת אחת טובעה על ידי ספינת טורפדו גרמנית, וכשהבינו הגרמנים והאוסטרו-הונגרים שהקרב אבוד הם טיבעו את כלי השיט שברשותם, לבל ייפלו לידי האויב.
הסיירת זיאדלר

הסוחרת המשוריינת זיאדלר (Seeadler) פשטה על סוחרות של מדינות ההסכמה באוקיינוס השקט ובאוקיינוס האטלנטי, ובמהלך המלחמה פשטה על כ-16 כלי שיט וטיבעה אותם. באוגוסט 1917 נטרפה האונייה באי מופליה (Mopelia) שבפולינזיה הצרפתית, וצוותה הגרמני הקים באי מושבה קטנה בה חיו ובה כלאו את השבויים שלהם, בעיקר אמריקאים. כשנגמרה אספקת המזון, נטשו הגרמנים את השבויים על האי הבלתי מיושב והפליגו לפיג'י. בפיג'י השתלטו הגרמנים על סקונר צרפתי והפליגו לאי הפסחא, שם נטרפה ספינתם פעם נוספת לאחר שפגעה בשונית אלמוגים. ב-5 באוקטובר 1917 נעצרו לבסוף אנשי הצוות הגרמנים על ידי הרשויות הצ'יליאניות. במהלך מסעה נהרג איש צוות אחד, שמת כתוצאה מתאונה.
טיבוע קורמורן

ארצות הברית הייתה מעורבת בעימות אחד לפחות באוקיינוס השקט נגד כוחות גרמניים. ב-7 באוגוסט 1917 טיבעו אנשי צוות הסוחרת "קורמורן" (Cormoran) את אונייתם לבל תפול לידי סיירת העזר האמריקאית "סופליי" (Supply), באפרה הארבור שבגואם. היריות שירו האמריקאים על האונייה הגרמנית היו היריות הראשונות של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה.
גלריה

מכלי הדלק במדרס עולים באש לאחר הפגזת אמדן
סיירת העזר הגרמנית זיאדלר
השייטת הגרמנית בצ'ילה לאחר קרב קורונל
לקריאה נוספת

Keegan, John. The First World War. A. Knopf, 1999. ISBN 9780375400520.
| זירות וחזיתות במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| הזירה האירופית | החזית האיטלקית • הבלקן • גליפולי • החזית המזרחית • החזית המערבית |  |
| המזרח התיכון | הקווקז • המערכה במסופוטמיה • סיני וארץ ישראל • החזית הפרסית • המרד הערבי |  |
| הזירה האפריקאית | דרום-מערב אפריקה • מערב אפריקה • מזרח אפריקה • צפון אפריקה |  |
| אחרים | זירת מזרח אסיה והאוקיינוס השקט • האוקיינוס האטלנטי • הים התיכון |  |
הקו הגרמני בצ'ינגדאו
ח'רבת סריסיה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 היסטוריה
 תקופות:  התקופה הרומית בארץ ישראל 
 מיקום
 קואורדינטות:  32°06′38″N 35°00′46″E﻿ / ﻿32.11045888873°N 35.012648064243°E﻿ / 32.11045888873; 35.012648064243
  (למפת גוש דן מוגדלת) ח'רבת סריסיה(למפת גוש דן רגילה) ח'רבת סריסיה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ח'רבת סריסיה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ח'רבת סריסיה
 
ח'רבת סריסיה היא חורבה ארכאולוגית במערב השומרון.
החורבה נמצאת על גבעה בסמוך מצפון לכביש 5, כקילומטר ממערב ליישוב אלקנה, וכוללת שרידי מבנים ובורות מהתקופה הרומית.
הזיהוי המקובל לחורבה הוא עם היישוב המופיע באונומסטיקון של אוסביוס, מתחילת המאה ה-4 לספירה, בשם BethSarisa ("בית שרישה" או "בית סריסה"), הנזכר באזור שבו נמצאת החורבה.
בסמוך לחורבה עובר מסלול הטיולים שביל שער השומרון, המתחיל ביישוב שערי תקווה.
הערות שוליים

↑  יואל אליצור, שמות מקומות קדומים בארץ ישראל השתמרותם וגלגוליהם, הוצאת יד יצחק בן-צבי והאקדמיה ללשון העברית, עמ' 16.
↑  חורבת סריסיה, כחלק משביל שער השומרון, באתר iNature.
זק מאיירס

| --- | --- |

מאיירס, 2016
 לידה:  7 בנובמבר 1983 (בן 40) ארצות הברית ממפיס, טנסי, ארצות הברית
 שם לידה:  מייקל זאכרי מאיירס (Michael Zachary Myers)
 מוקד פעילות:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 עיסוק:  מוזיקאי, זמר, פזמונאי
 סוגה:  מטאל אלטרנטיבי, הארד רוק, רוק דרומי, פוסט-גראנג', רוק אלטרנטיבי, פופ רוק
 שפה מועדפת:  אנגלית
 כלי נגינה:  גיטרה בס, גיטרה, פסנתר
מייקל זאכרי (זק) מאיירס (באנגלית: Zach Myers, נולד ב-7 בנובמבר 1983) הוא מוזיקאי, זמר ופזמונאי אמריקאי. מאיירס מוכר בעיקר כגיטריסט של להקת הרוק האמריקאית, שיינדאון, כמייסד וזמר בסופר גרופ דה פיירוול (The Fairwell), כמנהלה של להקת הפופ רוק סור אייז (Sore Eyes), כזמר בהרכב אלן, מק, מאיירס ומור וכחבר בצמד סמית אנד מאיירס.
קריירה

מאיירס החל את הקריירה שלו כמוזיקאי בלוז שהופיע במועדונים ברחוב ביל המפורסם שבממפיס, טנסי, וברחבי העולם כבר בגיל 14.
לדבריו, הגיטריסטים העיקריים שהשפיעו עליו כשגדל היו ג'ימי הנדריקס, סטיבי ריי וון, ג'ימי פייג', פיל לינוט ודיימון ג'ונסון.
קריירה > דה פיירוול

מאיירס הקים את דה פיירוול (The Fairwell) בממפיס, ושימש בה סולן וגיטריסט. מלבד הגיטריסט והזמר כריס אלן אותו הכיר מסצנת רחוב ביל, יתר חברי הלהקה השתנו לאורך השנים. הלהקה חיממה להקות שונות כמו 3 Doors Down והינדר, והופיעה במגזינים, רדיו, טלוויזיה וכן הלאה.
קריירה > שיינדאון

מאיירס הצטרף לשיינדאון בשנת 2005 בתפקיד גיטריסט קצב שניגן בהופעותיה. עם עזיבתו של בראד סטיוארט הפך לבסיסט הזמני של הלהקה. בתחילת 2008 הפך רשמית לחבר בלהקה, בתפקיד גיטריסט הקצב. בסוף 2008 עזב ניק פרי את הלהקה, ומאיירס קיבל על עצמו את תפקיד הגיטריסט הראשי של הלהקה.
ב-23 במרץ 2010 הופיע מאיירס על שער המגזין "guitar edge".
מאיירס וברנט סמית מופיעים ומוציאים מוזיקה גם כצמד בשם "סמית ומאיירס" (Smith & Myers) במסגרתו הם שרים שירים מקוריים ומבצעים גרסאות כיסוי לשירים מוכרים של אמנים אחרים. השניים הוציאו מספר אלבומים, ב-2014 את Acoustic Sessions, שני מיני-אלבומים שיצאו כשני חלקים והכילו יחד עשרה שירים, וב-2020 את Volumes, 1 & 2 שהכילו כל אחד עשרה שירים.
קריירה > שיתופי פעולה

בשנים 2004 ו-2005 השתתף מאיירס בסיבוב ההופעות של להקת סלייבה, כשמילא את מקומו של דייב נובוטני. ב-2011 השתתף בהופעה של להקת נונפוינט כגיטריסט אורח בשיר "Bullet with a Name with them". ב-15 באפריל 2011 הצטרף מאיירס להופעת האיחוד של להקת בראדר קיין בפסטיבל הגיטרה העולמי בדאלאס כגיטריסט מוביל.
בשנת 2022 שיתף פעולה עם ההנסונים בשיר "Don't Let Me Down", הסינגל השלישי מתוך האלבום Red Green Blue, בו ניגן בגיטרה והופיע בווידאו קליפ שליווה את השיר.
ניהול אמנים

מאיירס הקים חברה לניהול אמנים, וקרא לה "Cursed Management Group" (קבוצת ההנהלה המקוללת). את צעדיו הראשונים בניהול להקות עשה עם להקת הרוק סור אייז (Sore Eyes) שבסיסה בממפיס. מאיירס ראה את הלהקה מנגנת במועדונים מקומיים, ודצמבר 2008, לאחר שהתרשם דיו, הציע ללהקה לחמם את שיינדאון בכמה מופעים שהכרטיסים עבורם נמכרו כולם ב-Machine Shop שבפלינט, מישיגן. מבלי שלהקה תדע זאת, השתמש מאיירס בהופעות הללו כאודישן, במטרה לבדוק אם יתאימו לו כלקוחות פוטנציאליים. לדברי הזמר שי יובנק, בסיום ההופעות ניגש אליהם מאיירס וסיפר להם שהמטרה בגללה הזמין אותם להופעות הללו הייתה כדי לוודא אם "יישחו או יטבעו" מול קהל גדול. מאיירס ציין בפניהם שהם "ביצעו שחיית חזה". לאחר מכן מסר ללהקה כי הוא מעוניין לעבוד איתם כמנהל.
חיים אישיים

מאיירס נולד בממפיס שבטנסי.
הוא אוהד שרוף של קבוצת הממפיס גריזליס ונוהג לפקוד את משחקיהם הביתיים, להם הוא מחזיק מנוי לצד המגרש, כשאינו בסיבוב הופעות.
מאיירס הוא אספן אדוק של סניקרס ומחזיק לדבריו למעלה מ-600 זוגות של נעליים מתוצרת נייקי והמותג אייר ג'ורדן.
מאיירס מעורב מאוד בניהול חוות האלפקות של משפחתו.
מאיירס מרבה להתבטא ברשתות החברתיות נגד תרבות הביטול כמו כן התבטא מאיירס נגד שיטת שתי המפלגות של ארצות הברית, וציין כי בעיניו שתי המפלגות מושחתות.
הערות שוליים

↑  WREG-TV Memphis - Live at 9 Online!
↑  Saulnier, Jason (16 במאי 2013). "Shinedown Interview". Music Legends. נבדק ב-17 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Will Lavin, Hanson get physical in video for new song ‘Don’t Let Me Down’, April 15,  2022, NME
1 2 3 4 5  "Making Waves with ... Sore Eyes". HitQuarters. 9 באוגוסט 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Doors Are Beginning To Open For Band Sore Eyes". mlive.com. 15 ביולי 2009. נבדק ב-10 אוג' 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Marashino lands on top as opener for Shinedown at Machine Shop in Flint". mlive.com. 18 בדצמבר 2008. נבדק ב-10 אוג' 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Emperor Rhombus, Shinedown Guitarist Posts “Insane” Political Texts from Filter’s Richard Patrick, July 8, 2016, Metal Sucks
| שיינדאון |
| --- | --- | --- |
| ברנט סמית • זק מאיירס • אריק בס • ברי קרץ' חברים לשעבר: ג'סין טוד • בראד סטיוארט • ניק פרי | ברנט סמית • זק מאיירס • אריק בס • ברי קרץ' חברים לשעבר: ג'סין טוד • בראד סטיוארט • ניק פרי |  |
| אלבומי אולפן | Leave a Whisper • Us and Them • The Sound of Madness • Amaryllis • Threat to Survival • Attention Attention • Planet Zero |  |
| מיני אלבומים (EP) | iTunes Session |  |
| סמית ומאיירס | Acoustic Sessions • Volumes, 1 & 2 |  |
| סרטים והופעות | Live from the Inside • Somewhere in the Stratosphere • Attention Attention |  |
| סינגלים | "Fly from the Inside" • "45" • "Simple Man" • "Burning Bright" • "Save Me" • "I Dare You" • "Heroes" • "Devour" • "Second Chance" • "Sound of Madness" • "If You Only Knew" • "The Crow & the Butterfly" • "Diamond Eyes (Boom-Lay Boom-Lay Boom)" • "Bully" • "Unity" • "Enemies" • "I'll Follow You" • "Adrenaline" • "Cut the Cord" • "State of My Head" • "Asking for It" • "How Did You Love" • "Devil" • "The Human Radio" • "Get Up" • "Monsters" • "Attention Attention" • "Atlas Falls" • "Planet Zero" • "The Saints of Violence and Innuendo" • "Daylight" • "Dead Don't Die" • "A Symptom of Being Human" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 412eb01c-c86e-4261-92e6-0c42455f93af
זרע התמרינד

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של אוולין אנתוני
 בימוי:  בלייק אדוארדס
 הופק בידי:  לורימר, ITC Entertainment
 תסריט:  בלייק אדוארדס
 עריכה:  ארנסט וולטר
 שחקנים ראשיים:  ג'ולי אנדרוז עומר שריף
 מוזיקה:  ג'ון בארי
 צילום:  פרדי יאנג
 מדינה:  ארצות הברית, בריטניה
 חברת הפקה:  לורימר, ITC Entertainment 
 חברה מפיצה:  Embassy Pictures
 הקרנת בכורה:  11 ביוני 1974
 משך הקרנה:  125 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ריגול, מלודרמה 
 תקציב:  2.4 מיליון דולר
 הכנסות:  13 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
זרע התמרינד (באנגלית: The Tamarind Seed) הוא סרט ריגול רומנטי, קופרודוקציה אמריקאית-בריטית משנת 1974 בבימויו של בלייק אדוארדס, עם ג'ולי אנדרוז ועומר שריף בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "The Tamarind Seed" של אוולין אנתוני (אנ') משנת 1974.
הצילומים נעשו בברבדוס ובלונדון.
סילביה סימס הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה.
תקציר העלילה

ג'ודי פארו (ג'ולי אנדרוז) היא צעירה בריטית, מזכירה של שר הפנים שמבלה חופשה בברבדוס. בעלה נהרג בתאונה והיא סיימה את יחסיה עם עובד המדינה ריצ'רד פטרסון (דייוויד ברון) שסירב להתגרש למענה מאשתו ההריונית מרגרט (סיליה בנרמן).
באתר הנופש נמצא גם סוכן הק.ג.ב. פאודור סברדלוב (עומר שריף). ג'ודי מוצאת חן בעיניו והוא מתחיל לחזר אחריה, לוקח אותה למוזיאון הטבע בברידג'טאון ומראה לה זרע של עץ התמרינד שיש לו צורה של ראש אדם לאחר שעבד נתלה עליו.
בשובה ללונדון היא נחקרת על ידי הסוכן ג'ק לורד (אנתוני קווייל) בחשד שהעבירה אינפורמציה לסברדלוב. סברדלוב מופעל בשגרירות ברית המועצות על ידי גנרל גליצין (אוסקר הומולקה) ומבטיח לו כי יוכל לגייס את ג'ודי לשורותיו.
פרגוס סטיפנסון (דן או'הרליהי) הוא דיפלומט בכיר שנתפס לקומוניזם ומעביר ידיעות לסובייטים בשם "בלו". אשתו מרגרט (סילביה סימס) מנהלת יחסים עם ג'ורג' מקלאוד (בריאן מרשל), עוזרו של לורד. היא מגלה שבעלה מרגל אך נמנעת מלהסגיר אותו דבר שיהרוס את שניהם.
סברדלוב מאוהב בג'ודי ומתכוון לערוק למערב ולהעביר להם חומר על הסוכן הבכיר "בלו".
הוא מצליח להערים על הממונה על התיקיה בשגרירות (ג'נט הנפריי) ולגנוב את הפרטים על הסוכן הבריטי "בלו". הוא מתחמק מהמעקב של הק.ג.ב ומוטס לברבדוס שם מחכה לו ג'ודי. גליצין שולח את מיור סטוקנוב (ג'ורג' מיקל) ועוד ארבעה סוכנים כדי לחסל אותם בברבדוס.
לורד שולח סוכנים ובראשם מקלאוד כדי להגן על ג'ודי וסברדלוב. הסובייטים תוקפים בפצצות נפאלם את הבונגלו של סברדלוב וג'ודי. מקלאוד ואנשיו מצליחים לחסל את סוכני הקגב. ג'ודי נכווית קשה ומאושפזת בבית חולים בברידג'טאון. לורד מגיע אליה ומוסר לה מעטפת ובתוכה זרע תמרינד בצורת ראש אדם. הוא מגלה לה כי סברדלוב הוברח משם ברגע האחרון והוא נמצא בקנדה. לאחר החלמתה היא מוטסת לקנדה והם מתאחדים באושר.
לורד יודע כעת כי הסוכן "בלו" הוא סטיפנסון ומחליט להשאיר אותו ולספק לו מידע שגוי עד שהסובייטים יגלו זאת ויחסלו אותו.