stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון מקפרסון ברין
הערות שוליים

↑  Ruffin, Charles L. (2013). "Georgia Legal Legend: U.S. Attorney General John Berrien". Georgia Bar Journal. 19 (1): 4.
↑  Krakow, Kenneth K. (1975). Georgia Place-Names: Their History and Origins (PDF). Macon, GA: Winship Press. p. 17.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1080823174  ISNI: 0000 0000 7390 4466  LCCN: n88175063  NARA: 10572246  SNAC: w66m36h7  US Congress: B000413  VIAF: 4029377   WorldCat (עם VIAF): 4029377
בולי מדינת ישראל - שנת 1948

בול מסדרת דואר עברי
בשנת 1948 הנפיק השירות הבולאי של מדינת ישראל 19 בולי דואר חדשים בערך נקוב כולל של 2044 מיל.
רקע > הערך הנקוב

המטבע ששימש את מדינת ישראל עם הקמתה בשנת 1948 היה ה"מיל". הערך הנקוב של בולי ישראל בשנה זו היה במיל, אם כי על הבולים לא הודפס שם המטבע.
רקע > שיטת הדפוס

הבולים הראשונים של מדינת ישראל הודפסו בשיטת בלט בתנאים פרימיטיביים על מכונת דפוס מיושנת. בולי סדרת "מועדים לשמחה" הודפסו בשיטת פוטוליטו, אשר אפשרה לקבל תוצאות טובות יותר.
רקע > המעצבים

כל הבולים של שנת 1948 עוצבו בידי מעצב אחד:
| שם המעצב | מספר סדרות | מספר הבולים |
| --- | --- | --- |
| אוטה וליש | 3 | 19 |
בולים מן המניין > בולי מנהלת העם

ביום תחילת פעילותו של דואר ישראל היו אזורים במדינת ישראל שהיו נתונים במצור, ולא ניתן היה להעביר אליהם את בולי הדואר החדשים. באזורים אלו המשיך השימוש בבולים שהונפקו על ידי דואר מנהלת העם בתקופת המעבר. בנוסף, התיר הדואר לאנשים פרטיים שהיו ברשותם בולים כאלו אותם רכשו בימים שקדמו להקמת המדינה להמשיך ולהשתמש בהם למשך כשבועיים, עד סוף חודש מאי 1948.
בולים מן המניין > סדרת דואר עברי

בול "דואר עברי" - מטבע ברונזה מתקופת המכבים
בול "דואר עברי" - מטבע ברונזה מתקופת המרד הראשון
בול "דואר עברי" - מטבע ברונזה מתקופת המרד הראשון
בול "דואר עברי" - מטבע מתקופת המרד השני
בול "דואר עברי" - שקל כסף מהשנה השנייה של המרד הראשון
בול "דואר עברי" - מטבע מתקופת המרד השני
בול "דואר עברי" - שקל כסף מהשנה השנייה של המרד הראשון
בול "דואר עברי" - שקל כסף מהשנה השלישית של המרד הראשון
בול "דואר עברי" - שקל כסף מהשנה הרביעית של המרד הראשון
מעטפת היום הראשון
סדרה קצרה
מעטפת היום הראשון
סדרה קצרה (עם שבלים)
מעטפת היום הראשון
סדרה מלאה (מעטפה צרה)
מעטפת היום הראשון
סדרה מלאה (מעטפה רחבה)
בשנת 1948 הנפיק דואר ישראל סדרה זמנית של בולים מן המניין, הידועים בשם "סדרת דואר עברי". נושא הבולים היה מטבעות עתיקים.
הבולים עוצבו בידי אוטה וליש.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
| ערך נקוב | מספר גלופה | יום ההופעה | יום הפסקת המכירה | בולים בגיליון | שבלים בגיליון | שיטת הדפסה | שיטת הפרדה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 מיל | 1 | 16.05.1948 | 30.04.1950 | 100 | 10 | בלט | קו 11 |
| 5 מיל | 1, 2 | 16.05.1948 | 30.04.1950 | 100 | 10 | בלט | קו 11 |
| 10 מיל | 1, 2 | 16.05.1948 | 30.04.1950 | 100 | 10 | בלט | קו 11 |
| 15 מיל | 1, 2, 3 | 16.05.1948 | 30.04.1950 | 100 | 10 | בלט | קו 11 |
| 20 מיל | 1, 2 | 16.05.1948 | 30.04.1950 | 100 | 10 | בלט | קו 11 |
| 50 מיל | 1, 2 | 16.05.1948 | 30.04.1950 | 100 | 10 | בלט | קו 11 |
| 250 מיל | 1 | 16.05.1948 | 30.04.1950 | 50 | 5 | בלט | קו 11 |
| 500 מיל | 1 | 16.05.1948 | 30.04.1950 | 50 | 5 | בלט | קו 11 |
| 1000 מיל | 1 | 16.05.1948 | 30.04.1950 | 50 | 5 | בלט | קו 11 |
ככלל, הפרדת הבולים נעשתה בשיטת קו 11, אולם ידועים גם מקרים רבים בהם נעשה שימוש במתקני נקבוב אחרים.
בולי דמי דואר

בול דמי דואר
בול דמי דואר
בול דמי דואר
בול דמי דואר
בול דמי דואר
בשנת 1948 הונפקה סידרה זמנית של בולי דמי דואר בישראל.
הבולים עוצבו בידי אוטה וליש.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
| ערך נקוב | מספר גלופה | יום ההופעה | יום הפסקת המכירה | בולים בגיליון | שבלים בגיליון | שיטת הדפסה | שיטת הפרדה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 מיל | 1 | 28.05.1948 | 30.04.1950 | 100 | 10 | בלט | קו 11 |
| 5 מיל | 1 | 28.05.1948 | 30.04.1950 | 100 | 10 | בלט | קו 11 |
| 10 מיל | 1 | 28.05.1948 | 30.04.1950 | 100 | 10 | בלט | קו 11 |
| 20 מיל | 1 | 28.05.1948 | 30.04.1950 | 100 | 10 | בלט | קו 11 |
| 50 מיל | 1 | 28.05.1948 | 30.04.1950 | 100 | 10 | בלט | קו 11 |
בולי זיכרון קבועים > מועדים לשמחה

בול מועדים לשמחה
מגילה עפה
בול מועדים לשמחה
מגילה עפה
בול מועדים לשמחה
מגילה עפה
בול מועדים לשמחה
מגילה עפה
בול מועדים לשמחה
מגילה עפה
מעטפת היום הראשון
מעטפת היום הראשון
(עם שבלים)
זמן קצר לאחר הקמת המדינה פנה עו"ד ישראל עמיקם מחיפה אל ידידו דוד רמז, ששימש כשר התחבורה והיה ממונה גם על הדואר, והציע להנפיק סדרת בולים מיוחדת לקראת חגי חודש תשרי. בפנייתו טען עמיקם כי הבולים החדשים ישמשו את הציבור כדי לשלוח את אגרות הברכה המסורתיות לראש השנה, בדומה למקובל במדינות אחרות בעולם המנפיקות מדי שנה בולים מיוחדים לקראת השנה החדשה או לקראת חג המולד. בנוסף, טען עמיקם, ישמשו הבולים המיוחדים שיודבקו על מכתבים שנשלחים מחוץ לישראל תזכורת ליהודי העולם על השנה היהודית החדשה הממשמשת ובאה. הרעיון מצא חן בעיני דוד רמז, שאישר את הנפקת הבולים.
בעקבות האישור העקרוני להנפקת בולי מועדים לשמחה, פנה דוד רמז אל המעצב אוטה וליש וביקש ממנו להגיש הצעה לבולים המתוכננים. באותה עת עסק אוטה וליש בהכנת מספר הצעות שונות לסדרת בולי דואר אוויר הראשונה של ישראל, ובאחת מהן הוא שילב את הסמל העתיק של "מגילה עפה", אשר התגלה בחפירות ארכאולוגיות. סמל זה מצא חן בעיני רמז, והוא בחר בו כסמל שיופיע בבולי מועדים לשמחה.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:.
| ערך נקוב | מספר גלופה | יום ההופעה | יום הפסקת המכירה | בולים בגיליון | שבלים בגיליון | שיטת הדפסה | שיטת הפרדה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 מיל | 6-1 | 26.09.1948 | 10.09.1949 | 300 | 60 | פוטוליטו | קו ½11 |
| 5 מיל | 6-1 | 26.09.1948 | 10.09.1949 | 300 | 60 | פוטוליטו | קו ½11 |
| 10 מיל | 6-1 | 26.09.1948 | 10.09.1949 | 300 | 60 | פוטוליטו | קו ½11 |
| 20 מיל | 6-1 | 26.09.1948 | 10.09.1949 | 300 | 60 | פוטוליטו | קו ½11 |
| 65 מיל | 6-1 | 26.09.1948 | 10.09.1949 | 300 | 60 | פוטוליטו | קו ½11 |
הדפסת הבולים בגיליונות ענק של 300 בולים, ובמיוחד שיבוץ שישה מספרי גלופה שונים בכל גיליון, עוררה כעס וביקורת בקרב אספני הבולים. הם ראו בכך ניסיון של השירות הבולאי להגדיל באופן מלאכותי את מספר הבולים שיצטרך לרכוש אספן הבונה אוסף של צמודות גלופה על מנת להשלים את אוסף הבולים שברשותו.
לקריאה נוספת

עלון דואר עברי 16 במאי 1948, באתר התאחדות בולאי ישראל
עלון דמי דואר 1948, באתר התאחדות בולאי ישראל
הערות שוליים

1 2  בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 3.
1 2 3 4  בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 1.
1 2  בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 2.
↑  שמואל בן ישראל, בולי "מועדים לשמחה", בתוך: בולים ובולאות, חרות, 5.9.1958, עמ' 6
↑  בולי "מועדים לשמחה" תש"ח-תשט"ז, בתוך: בולים ובולאות, למרחב, 26/8/1955
↑  אשר בן אוני, בולי ישראל בפילטליסטיקה הבין-לאומית, המשקיף, 3/12/1948, עמ' ד'
| בולי מדינת ישראל לפי שנת הנפקה |
| --- | --- | --- |
| 1948 - 1949 | 1948 • 1949 |  |
| 1950 - 1959 | 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 |  |
| 1960 - 1969 | 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 |  |
| 1970 - 1972 | 1970 • 1971 • 1972 |  |
ג'ין ובסטר

| --- | --- |

 לידה:  24 ביולי 1876 פרדוניה, ארצות הברית 
 פטירה:  11 ביוני 1916 (בגיל 39) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שם עט:  Jean Webster 
 מקום לימודים:  מכללת ואסר, אוניברסיטת המדינה של ניו יורק בפרדוניה 
 שפות היצירה:  צרפתית, אנגלית 
 
ג'ין ובסטר (באנגלית: Jean Webster;‏ 24 ביולי 1876 – 11 ביוני 1916) הייתה סופרת אמריקנית, הידועה בעיקר בזכות ספרה "אבא-ארך-רגליים".
חייה

אליס ג'יין צ'נדלר ובסטר נולדה בניו יורק וגדלה כשהיא מוקפת ספרים, הן בזכות אביה שהיה מוציא לאור והן בזכות אמה שהייתה אחייניתו של הסופר המפורסם מארק טוויין.
הסיפורים הראשונים שכתבה נדפסו כשהייתה סטודנטית במכללת ואסר, אחת המכללות היוקרתיות של אותה תקופה ויועדה לבנות עשירים. ג'ין ובסטר כתבה על חיי סטודנטיות ועל נערות מתבגרות. בבגרותה הייתה פעילה בעניינים חברתיים באמריקה ולחמה למען עניים ולקידום נשים. ובסטר הרבתה לנסוע בעולם וכתבה ספרים ומחזות.
ספרה המפורסם ביותר, 'אבא ארך רגליים', שנכתב בעקבות פעילותה למען ילדים חסרי בית, תורגם לשפות רבות והיה לקלאסיקה עולמית. הספר מספר על נערה יתומה שנשלחה לקולג' על ידי מיטיב אלמוני. בספר ניכרות שאיפתה של המחברת לשוויון זכויות האישה ודעותיה הסוציאליסטיות.
ג'ין ובסטר מתה בגיל 39, שעות ספורות לאחר שילדה את בתה הבכורה, שנקראה על שמה.
ספריה

עת פטי הלכה לקולג' (1903)
פטי ופריסילה (1904)
נסיכת החיטה (1905)
ג'רי ג'וניור (1907)
רוב מהומה אודות פיטר (1909)
רק פטי (1911)
אבא-ארך-רגליים (1912) – קורותיה, חוויותיה והרהוריה של חניכה בבית-יתומים, מסופרים בגילוי-לב רווי הומור ורגשנות בשורת מכתבים ואיורים (מעשה-ידי המחברת) ששולחת הנערה למיטיבה האלמוני, המכונה בפיה "אבא-ארך-רגליים" (שהוא גם שמו של מין עכביש).
אויב יקר (1915)
ג'יימס בארטלי

השוואה בין ראשתן גדול-ראש לבין אדם ממוצע
ג'יימס בארטלי (באנגלית: James Bartley) הייתה דמות מרכזית באגדה אורבנית אשר הופצה בסוף המאה ה-19 (השנה המדויקת היא 1891) ובתחילה המאה ה-20, בתור אדם אשר נבלע על ידי לווייתן מסוג ראשתן גדול-ראש בזמן ציד לווייתנים.
על פי האגדה, סירתו של בארטלי התהפכה בעקבות התקפתו של הלוויתן, והוא נחת הישר לתוך פיו. בארטלי שרד את הנפילה ואת תהליך הבליעה, ומאוחר יותר אף הוצא מתוך הקיבה על ידי עמיתיו שהפשיטו את עור הלוויתן. דווח כי עורו של בארטלי נאכל על ידי מיצי הקיבה. הוא חזר לעבודתו בתוך שלושה שבועות.
הסיפור המקורי (בו בארטלי נבלע על ידי לוויתן מצוי) שנוי במחלוקת בעקבות העובדה שגרונו של לוויתן אינו גדול מספיק כדי לבלוע אדם בשלמותו. הלוויתן היחיד שמסוגל לעשות זאת הוא ראשתן גדול-ראש. כמו כן יש ספק רב אם היה לבארטלי מספיק חמצן לנשום מכיוון שפיו של הלוויתן נמצא מתחת למים רוב הזמן והוא אינו מחובר למערכת הנשימה.
הספינה שמוזכרת בדרך כלל בסיפור היא ספינה ממשית העונה לשם "כוכב המזרח" (The Star of the East) ובעוד הספינה אכן קיימת, לא קיים שום תיעוד על אדם בשם ג'יימס בארטלי מפליג על סיפונה, זאת ועוד, היא כלל לא הייתה ספינת לווייתנים.
המקרה נזכר בספרו של ג'וליאן בארנס, "תולדות העולם בעשרה וחצי פרקים", שם הושווה למקרה יונה במעי הדג ותואר כהתפתחות של הנרטיב בהיסטוריה האנושית.
ראו גם

יונה הנביא
הערות שוליים

↑  "תולדות העולם ב1/2 10 פרקים", הוצאת זמורה-ביתן, פרק 7 חלק ב'.

עמודים 147-148.
ג'ק-או-לנטרן

ג'ק-או-לנטרן

ג'ק-או-לנטרן (באנגלית: Jack-o'-lantern; "ג'ק נושא העששית") היא עששית העשויה מדלעת, לפת או רוטבגה שרוקנו מתוכנן וגולפו לצורת פרצוף מפחיד ונר מודלק במרכזה.
נהוג להניח את הג'ק-או-לנטרן על חלונות או דלתות הבתים. מנהג זה נפוץ במיוחד בחג ליל כל הקדושים.
באירלנד ובסקוטלנד אנשים התחילו ליצור גרסאות משלהם לג'ק בעזרת גילוף של פרצופים מפחידים על לפתות ותפוחי אדמה והנחתם על חלונות על מנת שיבריחו את רוחו של ג'ק ורוחות רעות אחרות. מהגרים מארצות אלה הביאו את מסורת הגילוף איתם לאמריקה, שבה גילו שהדלעת מוצלחת לגילוף המסורתי של ג'ק-או-לנטרן.
מקור המנהג

מקור המנהג באגדות פולקלור שונות אודות איכר ערמומי בשם ג'ק.
לפי המיתוס האירי, חי באירלנד איכר בשם ג'ק הקמצן, שזימן את השטן למשקה. כראוי לכינויו לא רצה ג'ק לשלם על המשקה ושכנע את השטן להפוך למטבע שבעזרתו יוכל לשלם, אך ברגע שבו השטן נהפך למטבע ג'ק החליט לשים אותו בכיסו יחד עם צלב כסוף שמנע מהשטן לחזור לצורתו המקורית. לאחר משא ומתן החליט ג'ק לשחרר את השטן בשני תנאים - שהשטן לא יטריד אותו למשך שנה ושבמקרה שג'ק ימות השטן לא יוכל לקחת אותו לגיהנום. לאחר שנה הערים ג'ק על השטן בשנית ושכנע אותו לטפס על עץ כדי לקטוף פרי מהצמרת. ברגע שהשטן היה בצמרת העץ ג'ק חרט על הגזע צלב שמנע מהשטן לרדת. ג'ק הסכים לשחרר את השטן בתנאי שלא יטריד אותו שוב בעשר השנים הבאות וכך היה עד שג'ק מת זמן קצר לאחר מכן. האגדה מספרת שאלוהים לא הרשה לג'ק להיכנס לגן עדן בגלל מעשיו הרעים, והשטן, שנשאר נאמן להבטחתו, לא הכניס אותו אל הגיהנום אלא שלח אותו אל הלילה החשוך עם נר דולק בלבד. את הנר הכניס ג'ק אל תוך לפת שגילף כדי שיעזור לו לחפש מקום מנוחה לנשמתו.
אזכורים תרבותיים

לספיידרמן יש אויב בשם ג'ק-או-לנטרן.
בספרי ארץ עוץ מופיעה כבר מהספר השני דמות בשם ג'ק ראש דלעת, שהייתה בובה עם ראש דלעת בעלת פרצוף.
ראו גם

עששית נייר
ויל-או'-דה-ויספ
גאולוגיה ימית

גאולוגיה ימית היא מדע העוסק בחקר קרקעית הים ורצועות החוף. גאולוגיה ימית קשורה קשר הדוק לאוקיינוגרפיה פיזיקלית ולטקטוניקת הלוחות.
התחומים בהן נוגעת הגאולוגיה הימית הם: גאופיזיקה, גאוכימיה, סדימנטולוגיה, ופלאונטולוגיה של קרקעית הים והסביבות הקרובות אליה.
ג'ון מרווין ג'ונס

| --- | --- |

 לידה:  26 בפברואר 1882 מחוז קוק, טקסס, ארצות הברית  
 פטירה:  4 במרץ 1976 (בגיל 94) אמרילו, טקסס, ארצות הברית ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת סאות'ווסטרן 
 מפלגה:   המפלגה הדמוקרטית
 
ג'ון מרווין ג'ונס (באנגלית: John Marvin Jones‏; 26 בפברואר 1882 – 4 במרץ 1976) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס ושופט של בית המשפט לתביעות של ארצות הברית.
ביוגרפיה > השכלה וקריירה

ג'ונס נולד ב-26 בפברואר 1882, בוואלי ויו, מחוז קוק, טקסס, ולמד בבתי הספר הנפוצים ולאחר מכן קיבל תואר ראשון באמנויות בשנת 1902 ממכללת ג'ון ב. דנטון, תואר ראשון בפילוסופיה ב-1905 מאוניברסיטת סאות'ווסטרן ותואר ראשון במשפטים בשנת 1907 מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת טקסס והתקבל ללשכת עורכי הדין באותה שנה. הוא נכנס למשרד פרטי באמרילו, טקסס מ-1908 עד 1917. הוא היה חבר במועצת הבוחנים המשפטיים של טקסס עבור מחוז השיפוט העליון השביעי ב-1913. הוא היה חבר בוועדת הקמפיין הדמוקרטית הלאומית של הקונגרס. הוא היה טוראי של צבא ארצות הברית בפלוגה A של גדוד 308 של קורפוס הטנקים ב-1918.
ביוגרפיה > כהונה בקונגרס

ג'ונס נבחר כדמוקרט לקונגרס ה-65 של ארצות הברית ונבחר מחדש לאחד-עשר הקונגרסים העוקבים וכיהן מ-4 במרץ 1917, ועד להתפטרותו ב-20 בנובמבר 1940, כדי להיות שופט של בית המשפט לתביעות של ארצות הברית. הוא היה יושב ראש ועדת החקלאות של בית הנבחרים של ארצות הברית עבור הקונגרס ה-72 של ארצות הברית ועד הקונגרס ה-76 של ארצות הברית.
ביוגרפיה > כהונה כשופט פדרלי

ג'ונס מונה על ידי הנשיא פרנקלין ד' רוזוולט ב-9 באפריל 1940, למושב שופט בבית המשפט לתביעות שהתפנה על ידי השופט תומאס סאטלר ויליאמס. הוא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-10 באפריל 1940, וקיבל את המינוי שלו ב-20 בנובמבר 1940. שירותו הסתיים ב-9 ביולי 1947, עקב הסמכתו להיות נשיא אותו בית משפט.
ג'ונס היה בחופשה מבית המשפט לתביעות בין השנים 1943 ל-1945, במהלך שירותו כמנהל המזון במלחמה בארצות הברית.
ג'ונס מונה על ידי הנשיא הארי ס. טרומן ב-20 בינואר 1947, למושב נשיא בית המשפט לתביעות שהתפנה על ידי השופט ריצ'רד ס. ויילי. הוא אושר על ידי הסנאט ב-8 ביולי 1947, וקיבל את המינוי שלו ב-9 ביולי 1947. ג'ונס הוקצה מחדש על פי חוק למושב נשיא בית המשפט החדש שנוצר בבית המשפט לתביעות של ארצות הברית ששונה ב-1 בספטמבר 1948. ג'ונס מונה בתחילה כשופט לפי סעיף I, אך בית המשפט הועלה למעמד של סעיף III מתוקף חוק ב-28 ביולי 1953, וג'ונס שימש לאחר מכן כשופט סעיף III. הוא היה חבר בוועידת השופטים של ארצות הברית מ-1956 עד 1964. הוא קיבל מעמד בכיר ב-14 ביולי 1964. כהונתו הסתיימה ב-4 במרץ 1976, עקב מותו באמרילו, טקסס והוא נקבר בבית הקברות לאנו.
ביוגרפיה > שירות אחר

ג'ונס היה בחופשה מבית המשפט לתביעות בארצות הברית החל מה-15 בינואר 1943, כדי לשמש כיועץ ועוזר למנהל המשרד לייצוב כלכלי עד ל-29 ביוני 1943, אז מונה למנהל מינהל המזון המלחמתי של מחלקת החקלאות של ארצות הברית, וכיהן עד 1 ביולי 1945, אז חזר לתפקידו בבית המשפט לתביעות של ארצות הברית.
ג'ונס שימש כמאסטר מיוחד בבית המשפט העליון של ארצות הברית למיסיסיפי ולואיזיאנה בשנת 1965.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  ג'ון מרווין ג'ונס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
1 2 3  "Jones, John Marvin – Federal Judicial Center". www.fjc.gov.
↑  "Marvin Jones Oral History Interview". Harry S. Truman Presidential Library and Museum. נבדק ב-2 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414414405171  ISNI: 0000 0000 6334 5613  LCCN: n80024661  Trove: 883107  US Congress: J000236  VIAF: 11138639   WorldCat (עם VIAF): 11138639
בישקק

בִּישְׁקֶק (בקירגיזית וברוסית: Бишкек; בין השנים 1926–1991 נקראה פְרוּנְזֶה (בקירגיזית וברוסית: Фрунзе)) היא בירת קירגיזסטן והעיר הגדולה ביותר בה. בשפה הקירגיזית פירוש המלה בישקק הוא מַחְבֵּצָה שנועדה לייצר תסיסה של חלב סוסים. בעיר יש שדרות רחבות ובניינים ציבוריים עשויים משיש המשולבים בבתי מגורים בסגנון הסובייטי.
היסטוריה

במקור המבצר של בישקק הוקם בשנת 1825. בשנת 1864 הושמד המבצר, אולם הוא שוחזר בשנת 1877 על ידי הממשל הרוסי, העיר עצמה הוקמה בשנת 1878.
בשנת 1926 שונה שמה של העיר לפרונזה, על שמו של מיכאיל פרונזה, בן המקום וממפקדי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה, שדכא את המרידות נגד שלטון הבולשביקים וקבע כי היא תהיה בירת קירגיזסטן. אחרי פירוק ברית המועצות, קירגיזסטן זכתה בעצמאות בשנת 1991 ושמה של העיר הוחזר להיות בישקק.
בשנת 2002, קיבלה ארצות הברית אישור להשתמש בשדה התעופה "מאנאס" הסמוך כבסיס חיל אוויר למטרות מבצעים צבאיים בעיראק ובאפגניסטן. הבסיס נקרא "גונצ'ה", על שמו של פיטר גונצ'ה, ראש שירותי הכבאות של העיר ניו יורק, שנספה בפיגועי 11 בספטמבר. רוסיה הקימה בתגובה בסיס חיל אוויר משלה בעיר הסמוכה קאנט.
בשנת 1994 נחתם בעיר פרוטוקול בישקק שהיה הסכם הפסקת אש בתיווך רוסי, בין אזרבייג'ן וארמניה והביא לסיומה של מלחמת נגורנו קרבאך.
חלוקה מנהלית

העיר בישקק מחולקת ל-4 נפות, יישוב עירוני אחד וכפר אחד:
| שם | בקירגיזית | אוכלוסייה (מפקד 2022) | שטח | צפיפות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| נפת אוקטובר | Октябрь району | 316,745 | 38 | 8,335 |
| נפת האחד במאי | Биринчи май району | 237,385 | 37 | 6,416 |
| נפת סברדלוב | Свердлов району | 283,981 | 36 | 7,888 |
| נפת לנין | Ленин району | 265,451 | 52 | 5,105 |
| היישוב העירוני צ'ונג-אריק | шаар тибиндеги Чоӊ-Арык айылы | 11,022 | 2.500 | 4,409 |
| הכפר אורטו-סאי | Орто-Сай айылы | 6,243 | 1.500 | 4,162 |
דמוגרפיה

אוכלוסיית בישקק במפקדי האוכלוסין האחרונים של קירגיזסטן:
ערים תאומות

בלארוס מינסק, בלארוס
קזחסטן אלמטי, קזחסטן
קזחסטן אסטנה, קזחסטן
ארצות הברית קולורדו ספרינגס, קולורדו, ארצות הברית
טורקיה אנקרה, טורקיה
טורקיה איזמיר, טורקיה
הרפובליקה העממית של סין אורומצ'י, שינג'יאנג, הרפובליקה העממית של סין
אוקראינה קייב, אוקראינה
ירדן עמאן, ירדן
הערות שוליים

1 2  Kyrgyzstan: Administrative Division (Region and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  אוכלוסיית הנפות העירוניות של בישקק.
↑  History of Bishkek, eurasia.travel (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567619105171  BnF: cb12002603m (data)  GND: 4094939-4  LCCN: n91129719  MusicBrainz: 8e148744-f4d0-49fc-875b-b01f43adcc75  SUDOC: 028130219  VIAF: 125627802   WorldCat (עם VIAF): 125627802 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קירגיזסטן ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בננות (שיר של אגם בוחבוט)

ערך זה עוסק בשיר של אגם בוחבוט. אם התכוונתם לשיר של סטטיק ובן-אל תבורי, ראו .
בננות הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אגם בוחבוט. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי המוזיקאי אופיר כהן ויצא לאור על ידי חברת התקליטים z.i הפקות ב-26 ביוני 2019.
רקע

ב-25 ביוני 2019, הודיעה הזמרת הישראלית אגם בוחבוט כי הסינגל "בננות" יצא למחרת. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי המוזיקאי אופיר כהן. הוא הוקלט באולפני Offir Cohen Studio ויצא לאור על ידי חברת התקליטים z.i הפקות ב-26 ביוני 2019.
ניתוח מוזיקלי

איליה שפירו מאתר מאקו כתבה כי כמיטב המסורת של ז'אנר הפופ, בוחבוט הייתה חייבת להוציא שיר קיץ, בו נכללו כל התיאורים של ים, בגד ים, מלדיביים, וברזיליה, ו"להדגיש כמה כיף לה ב-35 מעלות חום".
קבלה

שמו של השיר גרר התייחסות ממבקרים בעקבות התזמון בו יצא: חודש לאחר שהזמרת-יוצרת הישראלית נטע ברזילי הוציאה את השיר "נהנה בננה", ויום לפני צאת השיר "בננות" של צמד הזמרים סטטיק ובן אל. צמד הזמרים ובוחבוט הודיעו כי תיאום שמות השירים היה מקרי. ערן סויסה מישראל היום כתב כי "צירוף מקרים מוזר קורה בימים אלה בתעשיית המוזיקה", וציין כי זהו שם לא שגרתי. איליה שפירו ממאקו תהתה האם "יש איזה טרנד בננות שאנחנו לא מודעים אליו?", ובמעריב ציינו ש"נראה כי זה הולך להיות קיץ עמוס בפירות צהובים".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 9 |  |
הערות שוליים

↑  אגם בוחבוט, מה איתכן בננות?, באתר אינסטגרם, ‏25 ביוני 2019
↑   אגם בוחבוט - בננות, סרטון בערוץ "אגם בוחבוט - הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 03:11)
1 2  איליה שפירו, ‏עשרת השירים שעשו לנו את השבוע, באתר ‏מאקו‏, 28 ביוני 2019
1 2  ערן סויסה, סטטיק, נטע ובוחבוט: למה כולם שרים על בננות?, באתר ישראל היום, 26 ביוני 2019
↑  בעקבות ההצלחה של נטע ברזילי? סטטיק ובן אל בשיר חדש - "בננות", באתר מעריב אונליין, 26 ביוני 2019
| אגם בוחבוט |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | אין קונספט |  |
| מיני אלבומים | Sold Out בלב • איפי ללב שבור |  |
| סינגלים | "כמו בריו" • "ארטיק מסטיק" • "אצל הדודה והדוד" • "לוקה" • "בננות" • "לימונדה" • "סופות" • "יהלום" • "כל העולם" • "מגבות" • "באתי להציל אותך" • "בשורות טובות" • "יותר חזק מה" • "קופידון" • "איפה אתה" • "לא שומעת" • "אהובי" • "נאדי באדי" • "אתה" |  |
| השתתפות בסינגלים | "דובשנייה" • "מנגלים" |  |
| שירים אחרים | "טרנטולה" |  |
| פילמוגרפיה | בית ספר למוסיקה • הבנים והבנות • תברחו • כפולה |  |
ארדיפיתקוס רמידוס

| ארדיפיתקוס רמידוס |
| --- | --- |
 שיחזור טומוגרפיה ממוחשבת של גולגולת "ארדי"
תקופה
פליוקן, 4.4 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: הומינידיים
תת־משפחה:: הומינינאים
שבט:: הומיניניים
תת־שבט:: הומינינים
סוג:: ארדיפיתקוס
מין:: ארדיפיתקוס רמידוס
שם מדעי
 Ardipithecus ramidus ‏וייט & Suwa & Asfaw, 1994

ארדיפיתקוס רמידוס (שם מדעי: Ardipithecus ramidus; "ארדי" מעפרית = "אדמה"; "פיתקוס" πίθηκος מיוונית = קוף-אדם; "רמיד" מעפרית = "שורש") הוא מין נכחד של הומינין מן הסוג ארדיפיתקוס, שחי במזרח אפריקה בתקופת הפליוקן, לפני כ-4.4 מיליון שנה, ומילא תפקיד מפתח באבולוציה של האדם. המין מוכר ממספר גדול של שברי עצמות מאובנות שהתגלו באזור האוואש התיכון באתיופיה, בהן שלד וגולגולת שלמים יחסית של נקבה שזכתה לכינוי הפופולרי "ארדי". הממצאים התגלו לראשונה בשנת 1994 על ידי צוות חוקרים בינלאומי גדול בראשות הפלאואנתרופולוג האמריקני טים וייט, אך פורסמו בפירוט רק באוקטובר 2009.
על פי ההשערה, רמידוס קרוב מאוד לאב הקדמון המשותף של האדם המודרני והשימפנזה, שאת קיומו מסיקים מתוך רצפי הגנום של שני מינים אלו, והוא ככל הנראה אב קדמון של האדם דרך הסוג אוסטרלופיתקוס. רמידוס הוא גם המאובן הראשון השופך אור על תהליך ההזדקפות על הרגליים האחוריות באבולוציה של שושלת האדם.
גילוי > רקע היסטורי ומדעי

לקראת סוף המאה ה-20 התבסס קונצנזוס מדעי בתחום הפלאואנתרופולוגיה בדבר מוצאו של סוג האדם מן האוסטרלופיתקנים, שמאובנים שלהם נפוצים באפריקה מתקופה של כארבעה עד שני מיליון שנה לפני זמננו, ומתאפיינים בשילוב של הליכה על שתיים עם מוח בגודל של מוחות קופי-אדם. כמו כן, בהתבסס על השוואת רצפי הגנום של האדם והשימפנזה, מעריכים שהאב הקדמון המשותף שלהם היה קוף-אדם קדום שחי באפריקה לפני כשמונה עד ארבעה מיליוני שנים, ושהאב המשותף לשניהם ולגורילה קדום במיליון עד שני מיליון שנים נוספות. הענף שהתפצל מן האב הקדמון המשותף והוביל אל האוסטרלופיתקנים, ודרכם לאדם, סווג כתת-שבט ההומינינים, להבדילו מן הענפים המובילים אל השימפנזה (תת-שבט ה"פאנינים") ואל הגורילה (תת-שבט ה"גורילינים"). בבסיס הענף ההומיניני ניתן היה לשער את קיומו של שלב מעבר בין האב הקדמון המשותף לאוסטרלופיתקן הקדום ביותר, אשר בו התפתחה לראשונה ההליכה על שתיים.
השימפנזה והגורילה בני-ימינו הם שוכני יער, המטפסים תוך שהם נתלים בענפים ומתקדמים בתנופות זרוע ("זרועיות"), ועל הקרקע הם הולכים על ארבע באופן ייחודי כשידיהם נתמכות בחלק החיצוני של פרקי אצבעותיהם ("הליכת פרקים"). הבוהן ברגליהם האחוריות גדולה ומופרדת משאר האצבעות, בדומה לאגודל בכף היד, ומותאמת ללפיתת ענפים. לעומתם היו האוסטרלופיתקנים שוכני סוואנה שהלכו זקופים על רגליהם האחוריות, וכפות רגליהם דמו כבר לאלו של האדם - בעלות בוהן צמודה לשאר האצבעות וקשת כף-רגל. גם מבנה האגן של האוסטרלופיתקנים דומה כבר לאגן האדם, בעל "צורת קערה" המותאמת להליכה על שתיים, ושונה מן התצורה האנכית של אגן השימפנזה והגורילה. ההשערה הפשוטה ביותר הנובעת מכך היא שהליכה על שתיים הופיעה לראשונה באב קדמון דמוי שימפנזה וגורילה, שכמותם טיפס בתנופות זרוע והלך על פרקי האצבעות. השינויים המתאימים בעצמות האצבעות והאגן היו אמורים להתרחש בשלד של מין מעבר אחד לפחות, שחי כמשוער באפריקה לפני יותר מארבעה מיליון שנה והיה אביהם הקדמון של האוסטרלופיתקנים ושאר הענף ההומיניני. לא הייתה הסכמה נרחבת לגבי הסיבות שהובילו לאבולוציה זו, אך מרבית החוקרים שיערו שהיא התפתחה כתוצאה מהמעבר לחיים בסוואנה.
את כל ההשערות האלו לא ניתן היה לבדוק ברשומות המאובנים, משום שעד שנות התשעים לא התגלה באפריקה אפילו מאובן אחד של הומינין או קוף-אדם מן התקופה שבין 12 ל-4 מיליוני שנה לפני זמננו.