stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סרטי אולפני וולט דיסני (חברת הפצה)
היסטוריה > הפצה בינלאומית

המטרה העיקרית בהקמת חברת ההפצה של וולט דיסני הייתה לשלוט באופן ישיר על ההפצה של סרטיהם לבתי הקולנוע בצפון אמריקה, על מנת לבסס את שליטתם בשוק ה"ביתי" ובמיוחד בארצות הברית. לאחר שיעד זה הושג, חברת וולט דיסני ייסדה ב-1961 חברת בת שתהיה אחראית על ההפצה הקולנועית, השיווק והקידום בשאר העולם - "Walt Disney Studios Motion Pictures International" (שנקראה בעת הקמתה "Buena Vista International"). עד אז, הזכויות נמכרו לחברות חיצוניות מבלי שלדיסני הייתה בפועל יד בנעשה.
חברת ההפצה הבינלאומית סיימה כמה מהחוזים הקיימים או עם החברות החיצוניות או ניסחה אותם מחדש, כך שלמעשה הן יבצעו את ההפצה בפועל בעוד חברת ההפצה הבינלאומית תשמור על שליטה מלאה בכל ההחלטות שנוגעות להפצה, לשיווק ולקידום הסרטים. חברת ההפצה הבינלאומית של האחים וורנר חתמה על חוזה בנוסח זה ב-1988, והיא הפיצה את סרטי אולפני הלייב אקשן ואולפני ההנפשה של דיסני וסרטי טאצ'סטון מחוץ לצפון אמריקה. חברת ההפצה הבינלאומית של דיסני החליטה לסיים את החוזה ב-1992, והיא החליטה להתחיל בהפצה אוטונומית של סרטיהם בשווקים הזרים. ב-1993, בשם "בואנה ויסטה", חברת ההפצה הבינלאומית הקימה זכייניות במדינות בהן לא היה הסדר קיים עם חברות מקומיות אחרות. ב-2007, חברת האם "וולט דיסני" הודיעה כי במסגרת מיתוג מחדש היא זונחת את המותג "בואנה ויסטה", ושמה של חברת ההפצה שונה לזה הנוכחי.
נכון ל-2021, דיסני שולטת באופן ישיר על מרבית השווקים הזרים דרך זכיינויות או מטות מקומיים של חברת האם. עם זאת, היא עודנה מתחזקת חוזים עם חברות מקומיות אחרות - בצפון אמריקה והמזרח התיכון, בגרמניה ובחלק מדרום אמריקה ומזרח אסיה.
הפצה

| --- | --- |
מחלקת ההפקה וההפצה של חברת וולט דיסני: "אולפני וולט דיסני"  "אולפני ההנפשה של וולט דיסני"  "Disneynature"  "פיקסאר"  "אולפני מארוול"  "לוקאס פילם"  "אולפני המאה ה-20"  "Searchlight Pictures"  "אולפני האנימציה של המאה ה-20" בעבר: "טאצ'סטון" (1984–2016; נסגר)  "אולפני דיסניטון" (1990–2018; נסגר)  "Hollywood Pictures" ‏(1990–2007; נסגר)  "מירמקס" (1993–2010; נמכר) "Dimension Films" ‏(1993–2005; נמכר)  "Caravan Pictures" ‏(1993–1999; נסגר)  "אולפני החבובות" (2006–2014; עבר לפעילות מחלקה אחרת)  "Blue Sky Studios" (2021-2019; נסגר)  "פוקס 2000" (2021-2019; נסגר): עסקאות הפצה עם חברות אחרות: "Cinergi Pictures" ‏(1993–1998)  "סרטי ג'רי ברוקהיימר" ‏(1993–2014)  "Mandeville Films" ‏(1996–2018)  "Spyglass Entertainment" ‏(1998–2008)  "Blinding Edge Pictures" ‏(1998–2005)  "סטודיו ג'יבלי" (1998–2014; בארצות הברית בלבד)  "Vanguard Animation" ‏(2002)  "Beacon Pictures" ‏(2002–2007)  "דרימוורקס" ‏(2011–2016)
הערות שוליים

↑  Bob Thomas, ‏Walt Disney: An American Original, ‏Pocket Books, ‏1976; עמ' 248-9
↑  Keith Collins, ‏Disney timeline, ‏Variety, ‏26 באוקטובר 2003
1 2 3  Andy Fixmer, ‏Disney to Drop Buena Vista Brand Name, People Say, ‏Bloomberg, ‏25 באפריל 2007
1 2  Richard Holliss & Brian Sibley, ‏The Disney Studio Story, ‏1988
↑  Aljean Harmetz, ‏Touchstone Label to Replace Disney Name on Some Films, ‏The New York Times, ‏16 בפברואר 1984
↑  The Walt Disney Company History, ‏Company Profiles
↑  James Bates, ‏Company Town : Cinergi Hopes To Raise $35 Million in Stock Offering, ‏Los Angeles Times, ‏3 במאי 1994
↑  Mouse House will absorb Cinergi, ‏Variety, ‏20 במרץ 1997
↑  John Evan Frook, ‏Roth, Birnbaum flex muscles at Caravan, ‏Variety, ‏30 בינואר 1994
↑  Clauida Eller, ‏Spyglass Offers Disney Lower-Risk Deals, ‏Los Angeles Times, ‏21 באוגוסט 1998
↑  Daniel Miller, ‏Disney and Jerry Bruckheimer to end longtime partnership, ‏Los Angeles Times, ‏19 בספטמבר 2013
↑  Variety Staff, ‏Deal makes 'Sense'‏, ‏Variety, ‏14 בדצמבר 1999
↑  Michael Cieply, ‏Disney Forms New Film Unit in Plan to Double Output, ‏Los Angeles Times, ‏2 בדצמבר 1998
↑  Ian Garrick Mason, ‏When Harvey met Mickey, ‏New Statesman, ‏11 באוקטובר 2004
↑  Disney Live Action Film Chief Quits : Studios: Hoberman's departure is a further dismantling of the former Katzenberg team, ‏Los Angeles Times, ‏11 בינואר 1995
↑  August Issue News Section: Disney Will Distribute Japanese Animation, ‏Animation World Magazine, ‏אוגוסט 1996
↑  Disney Pushed Toward Digital, ‏Los Angeles Times, ‏29 בספטמבר 2003
↑  Jeremy Kay, ‏DPS buys into Vanguard Animation, forms co-production giant, ‏Screen Daily, ‏23 ביולי 2003
↑  Paul R. La Monica, ‏Disney buys Pixar, ‏CNN, ‏24 בינואר 1996
↑  Disney's Marvel Buy Traps Hollywood in Spider-Man Web, ‏Bloomberg, ‏ 1 בספטמבר 2009
↑  Ty Burr, ‏What to expect when Disney buys 'Star Wars'‎, ‏The Boston Globe, ‏3 בנובמבר 2012
↑  Marc Graser, ‏Disney signs deal with DreamWorks, ‏Variety, ‏9 בפברואר 2009
↑  DreamWorks Studios, Participant Media, Reliance Entertainment and Entertainment One Form Amblin Partners, a New Film, Television and Digital Content Creation Company, ‏Business Wire, ‏16 בדצמבר 2015
↑  Patrick Hipes, ‏After Trying Day, Disney Sets Film Leadership Lineup, ‏Deadline, ‏21 במרץ 2019
↑  Anthony D'Alessandro, ‏Emma Watts Leaves Disney's 20th Century Studios, ‏Deadline, ‏30 בינואר 2020
↑  Warner Bros. and Disney have a distribution pact, ‏Los Angeles Times, ‏4 במאי 1987
↑  DreamWorks Studios Announces Initial Strategic Partnerships with Entertainment One, Constantin Film, Nordisk Film and Italia Film, ‏Business Wire, ‏17 בספטמבר 2012
↑  Patrick Frater, ‏Sony Launches Its Own Theatrical Distributors in Southeast Asia, ‏Variety, ‏14 באוגוסט 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428763705171  ISNI: 0000 0001 2107 4998  LCCN: no95032702  VIAF: 124570302   WorldCat (עם VIAF): 124570302
סמלי להט"ב

דגלי גאווה מתנוססים בוונקובר ברחוב דייווי, לב הרובע הגאה בעיר
קהילת הלהט"ב ותת-הקהילות בתוכה אימצו לעצמן מספר סמלים המסמלים אותן ומייצגים אחדות, גאווה, ערכים משותפים וערבות הדדית. סמלים להט"בים גם משדרים רעיונות, עקרונות וזהות, גם בתוך הקהילה וגם אל התרבות הרווחת. הסמלים המוכרים ביותר של קהילת הלהט"ב הם המשולש הוורוד ודגל הגאווה.
רקע

להט"בים קיימים לכל אורך ההיסטוריה, וככל הנראה בכל התרבויות. הזוג החד-מיני הראשון מופיע בתיעוד משנת 2400 לפנה"ס, אך חוקרים מאמינים כי להט"בים היו קיימים גם לפני כן. כיום, חברות רבות עדיין פוסלות התנהגויות שאינן הטרונורמטיביות, ולהט"בים נאלצים להסתיר את זהותם כדי להימנע מלעג, מאסר ואף מוות, על אף שהדבר משתנה בהדרגה. עד סוף המאה ה-20, התנהגות מינית או מגדרית לא נורמטיבית נחשבה בעולם המערבי למחלת נפש.
תקופה חדשה של ליברליזם החלה בסוף שנות ה-60 איפשרה עידן חדש לזכויות להט"ב. התנועה הפמיניסטית ותנועת השחרור לשחורים איפשרו לתנועות לזכויות להט"ב לתפוס תאוצה נוספת. אירוע שנחשב למכונן במאבק לזכויות להט"ב, מהומות סטונוול בניו יורק ב-1969, יצר מסורת של מצעדי גאווה. במצעדים אלו הוצגו סמלים שונים, דבר שגרם ליותר להט"בים לקבל על עצמם סמלים מסוימים, שקיבלו משנה תוקף.
טלאים משולשים בגרמניה הנאצית

אחד מהסמלים הלהט"בים הראשונים בתקופה המודרנית הוא המשולש הוורוד, שמקורו בטלאי אותו חויבו לענוד האסירים ההומוסקסואלים במחנות הריכוז בגרמניה הנאצית. אין סטטיסטיקה רשמית של מספר ההומוסקסואלים שנספו בתקופת המשטר הנאצי. על פי הערכות, בין 1933 ל-1945 נעצרו כ-100,000 הומוסקסואלים בגרמניה הנאצית מתוקף סעיף 175. לפחות מחציתם נידונו לעונשי מאסר, מרביתם בבתי כלא רגילים, וכ-10,000 נשלחו למחנות ריכוז. בנוסף, היו כאלה שמצאו את מותם בדרכים אחרות, שלא במחנות. בסך הכל מעריכים שבין 10,000 ל-15,000 הומוסקסואלים נספו באותה תקופה.
מסיבה זו, נבחר המשולש הוורוד לשמש כסמל להזדהות עם הקהילה ההומוסקסואלית, וגם כאות זיכרון לזוועות אשר עברו הומואים תחת השלטון הנאצי. הארגון האמריקאי ACT UP (ארגון למלחמה באיידס) אימץ את המשולש הוורוד, אך בהיפוך, כדי לסמל את "המאבק האקטיבי במחלה, בניגוד לכניעה פסיבית לגורל".
המשולש הוורוד שימש לסימון הומוסקסואלים בלבד, משום שלסביות לא נכללו תחת סעיף 175. עם זאת, נשים שהואשמו ב"התנהגות אנטי-חברתית" (בגרמנית: arbeitsscheu או asozial) שכללה פמיניזם, זנות או חוסר התאמה לאידיאל האישה הנאצי שהציג אישה מבשלת, עובדת במטבח, מגדלת ילדים, פסיבית וכדומה, נכלאו וסומנו בטלאי משולש שחור. אין הוכחות ברורות כי לסביות שנכלאו אכן סומנו במשולש השחור, אך ההנחה היא שחוסר ההתאמה לאידיאל הוא שזיכה אותן בטלאי זה. כיום, נשים לסביות מנכסות מחדש את המשולש השחור כשם שגברים הומוסקסואלים ניכסו את המשולש הורוד.
טלאי המשולש
משולש ורוד שימש על מנת לסמן אסירים הומוסקסואלים במחנות הריכוז הנאצים.
משולש שחור שימש על מנת לסמן אסירים שהואשמו בהתנהגות אנטי-חברתית, כגון זונות, צוענים ואחרים במחנות הריכוז הנאצים.
משולש ורוד על משולש צהוב שימש לסימון אסירים יהודים והומוסקסואלים במחנות הריכוז הנאצים.
טבלה שנוצרה ככל הנראה בין השנים 1938 - 1942, ובה מוצגים הטלאים השונים ששימשו לסימון אסירים במחנות ריכוז נאציים.
דגל הגאווה וצבעי הגאווה

דגל שמונת הפסים המקורי שעוצב על ידי גילברט בייקר ב-1978
גרסת 7 הפסים - הוורוד הוסר בגלל חוסר בצבע לבן (1978–1979)
גרסת 6 הפסים, הנפוצה מאז 1979 - הפס הטורקיז הוסר כדי ליצור סימטריה שתמנע מאחד הפסים להיות מוסתר על ידי העמוד כאשר הדגל נתלה אנכית
דגל הגאווה עוצב בשנת 1978 על ידי גילברט בייקר לרגל חגיגות ה-Gay Freedom בסן פרנסיסקו. הדגל מורכב מפסים בצבעי הקשת, מאדום ועד סגול, ומתאר את השונות והמגוון בקהילת הלהט"ב. הדגל המקורי הכיל 8 צבעים, כאשר כל אחד מהצבעים מסמל משמעות אחרת:
ורוד - מיניות
אדום - חיים
כתום - בריאות
צהוב - אור השמש
ירוק - טבע
טורקיז - אמנות
אינדיגו / כחול - הרמוניה
סגול - רוחניות
הדגל עבר מספר שינויים בשנים הראשונות מאז עיצובו, והוסרו ממנו הפס הוורוד והפס הטורקיז. כיום, יש המוסיפים פס שביעי בצבע שחור על מנת לסמל את ההזדהות עם בני הקהילה שמתו ממחלת האיידס. קיימות גם גרסאות המשלבות דגלי מדינות כגון 50 הכוכבים של דגל ארצות הברית או את דגל ישראל בפינה השמאלית העליונה.
ששת הצבעים מופיעים היום על מחזיקי מפתחות, עגילים, צמידים, שרשראות ומוצרים אחרים, ומסמלים שייכות לקהילת הלהט"ב או הזדהות עם ערכיה ומטרותיה. בנוסף, הדגל משמש כבסיס לדגלים נוספים כגון הדגל של קהילת ה"דובים", הקהילה הביסקסואלית, הקהילה הלסבית והקהילה הפאנסקסואלית.
למדא

סמל אחד שנותר פופולרי גם כיום הוא האות היוונית למדא. הסמל נבחר לראשונה בשנת 1970 על ידי ברית האקטיביסטים הלהט"בים שנוסד בניו יורק ב-1969. ארגון זה התפצל מהחזית לשחרור להט"ב (אנ') בסוף שנת 1969, חודשים ספורים לאחר הקמתו בתגובה על מהומות סטונוול. בעוד שהקבוצה לשחרור להט"ב שאפה לעבוד בצמוד לתנועות השחרור של הנשים והשחורים בארצות הברית באותה התקופה, בברית האקטיביסטים הלהט"בים שאפו הפעילים למקד את מאמציהם במאבק של הומואים ולסביות.
מכיוון שנבחר באופן רשמי על ידי הארגון, הפכה הלמדא במהרה לסמל בעזרתו זיהו חברי הקהילה האחד את השני. ההיגיון שמאחורי בחירת הסמל אמר כי האות יכולה בקלות להיות מזוהה עם סמל של בית אחווה, וככזה, הוא לא ימשוך תשומת לב מיותרת אצל הציבור. בסופו של דבר, הוצת מטה הארגון, דבר שגרם לא רק להרס המבנה, אלא גם להשמדתם של כל המסמכים שנאגרו בארגון, שלא התאושש מההצתה. הסמל, לעומת זאת, המשיך למלא תפקיד.
אין כיום מקורות רשמיים המסבירים את הסיבה בגינה נבחרה האות הזאת כסמל לארגון, אך קיימות מספר סברות נפוצות:
הלמדא מייצגת את האות האנגלית L, שהיא האות הראשונה במילה "Liberation" - שחרור.
הספרטנים האמינו כי הלמדא מייצגת אחדות.
בתרבות הרומית, הלמדא סימלה את "אורו של הידע המאיר את חשכת הבורות".
למדא מסמלת אנרגיה במשוואות בכימיה ובפיזיקה, ולכן מייצגת את האנרגיה של תנועת השחרור הלהט"בית.
הסינרגיה בעבודה משותפת של הומואים ולסביות - מתייחס גם כן לשימוש של למדא בפיזיקה.
למדא מייצגת לעיתים אורך גל בפיזיקה, ונבחרה על מנת לייצג את התפיסות השונות בין הומואים, לסביות וסטרייטים או סטרייטיות בכל הנוגע למין, מיניות ואפילו צורת חשיבה.
ייצוג ציורי של מאזני הצדק ושל הכוח הנדרש להשאיר אותם מאוזנים. הקרס בתחתית מייצג את הכוח והפעולה הנדרשים על מנת לשמור על האיזון.
ישנה סברה כי הלמדא הופיעה על המגנים של הלוחמים הספרטנים או התבאיים. נראה כי ההסבר מתייחס בעיקר ללוחמי הגדוד הקדוש של תבאי, שהורכב מזוגות של גברים נאהבים אשר מהווים, על פי התפיסה באותה התקופה, לוחמים עזים ומגובשים יותר. לבסוף, הגדוד חוסל על ידי פיליפוס השני. הקשר לספרטה הונצח בסרט "300 הספרטנים" (1962), שבו מופיעים לוחמים ספרטנים עם מגנים עליהם מופיע האות למדא.
למרות שבראשיתו שימש הסמל כמייצג של הומוסקסואלים בלבד, הוא נמצא בשימוש בקרב כלל חברי קהילת הלהט"ב, ואף הוכרז כסמל בינלאומי של הומואים ולסביות בקונגרס הבינלאומי לזכויות להט"ב, שנערך באדינבורו בדצמבר 1974. ארגוני להט"ב שונים ברחבי העולם גוזרים את שמם מהאות, כגון Lambada Legal האמריקאי ו-"Lambada Istanbul" הטורקי.
לאבריס

הלבריס הוא גרזן קרב דו-ראשי, ששימש כסמל בתרבות המינואית בכרתים (תרבות שנתפסת לעיתים כתרבות מטריארכלית). באגדות מתקופת יוון העתיקה, שימש הלבריס את הלוחמות האמזונות הסקיתיות. הוא גם מתקשר לאלה היוונית דמטר (או קרס, במיתולוגיה הרומית), ולעיתים לאלה היוונית ארטמיס (דיאנה, במיתולוגיה הרומית). הלבריס משמש לרוב לייצוג לסבי או ייצוג של עוצמה פמיניסטית ומופיע באחד מהדגלים שמייצגים את הקהילה הלסבית.
כף היד הסגולה

בליל כל הקדושים, 31 באוקטובר 1969, הפגינו כ-60 חברים מהחזית לשחרור להט"ב והאגודה לזכויות הפרט מול מערכת העיתון "אקזמינר" בסן פרנסיסקו, במחאה על כתבה נוספת בסדרה של כתבות מבזות אודות להט"בים במועדונים וברים של הקהילה.
 ההפגנה השלווה נגד "מדיניות העריכה ההומופובית" של העיתון הפכה במהרה לסוערת, ואותו יום נקרא מאז "יום שישי של כף היד הסגולה" או "יום שישי העקוב-מדם של כף היד הסגולה".
 
באותה הפגנה שפכו עובדי ה"אקזמינר" חבית של דיו לדפוס מחלון או מגג הבניין.
 המפגינים השתמשו בדיו, שצבעו סגול, כדי לשרבט ססמאות ולהטביע סימני כף יד ברחבי העיר במה שנחשב להפגנה הבולטת ביותר של נראות להט"בית עד אותה התקופה.
 
לדברי לארי ליטלג'ון, שהיה יו"ר האגודה לזכויות הפרט באותה התקופה, מספר כי "הכוחות המיוחדים הגיעו, לא כדי לעצור את העובדים ששפכו את הדיו, אלא כדי לעצור את המפגינים, שהיו הקורבנות. המשטרה יכלה להקיף את בניין המערכת... אך לא, הם הלכו נגד ההומואים... מישהו היה עלול להיפגע לו הדיו היה נכנס לעיניו, אבל השוטרים הסתערו באלות שלופות והפילו אנשים לקרקע. זה היה בלתי יאומן". האלימות המשטרתית כללה נשים שהושלכו לקרקע ומכות שעקרו את שיני חלק מהמפגינים ממקומן.

מספר אקטיביסטים קיבלו השראה משיטת הסחיטה של המאפיה האיטלקית הנקראת "היד השחורה" (La Mano Nera באיטלקית), ולהחתים כפות ידיים סגולות על מנת להזהיר כנגד ניסיונות לתקיפה הומופובית, אך ללא הצלחה. כיום, בטורקיה, ארגון הלהט"ב MorEl Eskişehir LGBTT Oluşumu ("ארגון הלהט"ב כף היד הסגולה של אסקישהיר") נושא את שמו של הסמל.
סמלי הקהילה הביסקסואלית

דגל הגאווה הביסקסואלי נחשף לראשונה ב-5 בדצמבר 1998. הוא עוצב על ידי מייקל פייג' על מנת לייצג את הקהילה הביסקסואלית. הדגל הוא מלבני, ומכיל שלושה פסים ביחס של 2:1:2. הפס העליון צבעו מג'נטה, והוא מייצג את המשיכה לאותו המגדר. הפס התחתון צבעו כחול, והוא מייצג את המשיכה למגדר השני. הפס הצר באמצע, צבעו לבנדר ומהווה השילוב בין המג'נטה לכחול, ומייצג את המשיכה לשני המגדרים. סמל נוסף הנפוץ בקהילה הביסקסואלית הוא סמל המשולשים החופפים. מקורו המדויק של הסמל, המכונה לעיתים "biangles" (שילוב בין המילה triangle, משולש, למילה bi, ביסקסואליות), אינו ברור. הסמל מורכב ממשולש ורוד ומשולש כחול החופפים ביניהם, כאשר צבע האזור החופף הוא עירוב של שני הצבעים - לבנדר. המשולש הוורוד מייצג הומוסקסואליות, המשולש הכחול מייצג הטרוסקסואליות, והשילוב ביניהם מייצג את הביסקסואליות. הסבר נוסף הוא שורוד מייצג את המשיכה לנשים, כחול מייצג את המשיכה לגברים והלבנדר מייצג את המשיכה לשניהם.
דגל הגאווה הביסקסואלית מורכב מהצבעים ורוד לייצוג נשי, כחול לייצוג גברי, ופס סגול בין השניים לייצוג ביסקסואליות.
סמל המשולשים החופפים משלב בתוכו משולש ורוד המייצג הומוסקסואליות החופף עם משולש כחול.
בסמל הירח הכפול נעשה שימוש לייצוג ביסקסואלי בעיקר בגרמניה ומדינות אירופה.
בסמלי זכר ונקבה נעשה שימוש בווריאציות שונות, כאן סמלה של ונוס משולב בסמל זהה ובסמל הזכרי לייצוג ביסקסואליות נשית.
בסמלי זכר ונקבה נעשה שימוש בווריאציות שונות, כאן סמלה של ונוס משולב בסמל זהה ובסמל הזכרי לייצוג ביסקסואליות גברית.
סמלי הקהילה הטרנסג'נדרית

הסמלים הטרנסג'נדריים מורכבים לרוב מווריאציה על הסמלים הנפוצים בביולוגיה לסימון זכר ונקבה - עיגול עם חץ המצביע לכיוון ימין ולמעלה (סמלו של כוכב מאדים באסטרולוגיה) לסימון זכר, צלב המצביע למטה (סמלו של כוכב נוגה באסטרולוגיה) לסימון נקבה, ושילוב של צלב וחץ המצביעים לכיוון שמאל ולמעלה המייצג את השילוב בין המגדרים.
סמל טרנסג'נדרי נוסף הוא דגל הגאווה הטרנסג'נדרית שעוצב על ידי מוניקה הלמס, והונף לראשונה במצעד גאווה בפיניקס, באריזונה שבארצות הברית, בשנת 2000. הדגל מייצג את הקהילה הטרנסג'נדרית ומורכב מחמישה פסים אופקיים - שניים בצבע תכלת בקצוות, שניים ורודים בצמוד אליהם, ובאמצע פס לבן. המלס תיארה את משמעות הדגל: "תכלת הוא צבע מסורתי לתינוקות זכרים, ורוד הוא צבע מסורתי לתינוקות נקבות, והלבן באמצע מייצג את מי שנמצא בתהליך המעבר, אלה שמרגישים שיש להם מגדר נייטרלי או שאין להם מגדר כלל ולאינטרסקס. העיצוב מאפשר להניף את הדגל בכל צורה והוא תמיד יישאר נכון. הדבר מסמל אותנו, שמנסים למצוא את הנכון בחיינו".
סמלים טרנסג'נדריים נוספים הם הפרפר (שמייצג מעבר או מטאמורפוזה) וסמל יין-יאנג בצבעי ורוד ותכלת.
סמלי הקהילה הטרנסג'נדרית > הקהילה הטרנסג'נדרית בישראל

בישראל, משתמשת הקהילה הטרנסג'נדרית בצבע ירוק זוהר מאז שנת 2008. הצבע נבחר בגלל שהוא בולט גם במקומות צבעוניים כמו מצעד הגאווה. השימוש בצבע זה החל בינואר באותה שנה בזמן כנס בנושא טרנסג'נדריות ואינטרסקסואליות שאורגן בידי עמותת היל”ם – “החברה הישראלית להפרעות בתפקוד מיני”, כפעולה להגברת נראות האינטרסקס והפסקת ראייתם בידי הממסד הרפואי כאובייקטים מרוחקים ובעלי הפרעות תפקודיות. במצעד הגאווה בתל אביב באותה שנה אורגן ה"בלוק הטרנסג'נדרי הירוק" במהלכו צועדים במצעדי גאווה פעילות ופעילים טרנסג'נדרים כקבוצה. לאחר אירועים אלו צבע ירוק זוהר הפך להיות מזוהה עם הקהילה הטרנסג'נדרית בישראל.
סמל הטרנסג'נדריוּת המייצג את השילוב בין המגדרים.
דגל הגאווה הטרנסג'נדרית. הדגל מייצג את הקהילה הטרנסג'נדרית ומורכב מחמישה פסים אופקיים - שניים בצבע תכלת בקצוות, שניים ורודים בצמוד אליהם, ובאמצע פס לבן.
סמל היין-יאנג הטרנסג'נדרי
דגל הקהילה הטרנסג'נדרית בישראל
נדרפלואיד
סמלים ודגלים נוספים

קהילת ה"דובים", הנחשבת לחלק מהקהילה ההומוסקסואלית, משתמשת בדגל המבוסס גם הוא על דגל הגאווה. הדגל מורכב מ-7 פסים אופקיים הצבועים בצבעים המייצגים את צבעי העור של כל גזעי האדם, ובפינה השמאלית העליונה מוטבעת טביעת רגל של דוב. הדגל עוצב ב-1995 על ידי קרייג ביירנס.
ברומא העתיקה, כמו גם באנגליה של המאה ה-19, הצבע הירוק סימל נטיות הומוסקסואליות. גברים בתקופה הוויקטוריאנית נהגו לענוד ציפורן ירוקה בדש הבגד כסימן. אוסקר ויילד נהג לענוד ציפורן ירוקה, והמונח "עונד ציפורן ירוקה" הפך למושג גנאי.
טבעת זרת הייתה פריט אופנתי אצל גברים הומוסקסואלים משנות ה-50 עד לשנות ה-70.
פעילים להט"בים בבוסטון בחרו קרנף בצבע לבנדר שעל חזהו לב אדום, כסמל לתנועת הלהט"ב במסגרת קמפיין תקשורתי למען זכויות להט"ב, בדצמבר 1974. יוצרי הקמפיין הציגו את הקרנף בתחנות רכבת תחתית בבוסטון, אך מכיוון שלא היו זכאים להנחה בפרסום הניתנת לגופים ציבוריים, הקמפיין הפך יקר מדי ויוצריו נאלצו להפסיקו. אחד מיוצרי הסמל, ברני טואל, סיפר כי החיה נבחרה מכיוון שהיא חיה שאינה מובנת כראוי - היא בעצם חיה אינטליגנטית ומנומסת, אך כאשר היא מתרגזת היא תוקפת בעוצמה. הצבע נבחר מכיוון שהוא נחשב בזמנו לצבע המייצג הומוסקסואליות, והלב צויר על מנת לייצג אהבה ואנושיות.
דגל קהילת הדובים, אשר עוצב ב-1985 על ידי קרייג ביירנס.
בדגל קהילת ה-BDSM נעשה שימוש החל משנות ה-90 והוא הוצג לראשונה בשיקגו בשנת 1989.
כוכב כחול הוא סימן המשמש לסביות החל מהמאה ה-20 ומזוהה עמן, בעיקר ככתובת קעקע.
משולש מביוס של הפוליאמוריה-סמל פוליאמורי אשר משמש להט"בים רבים הנמצאים במערכת יחסים הכוללת שתי נשים וגבר, או שני גברים ואישה. הסמל מורכב מטבעת מביוס והוא משמש גם כסמל אנטי-מונוגמי
עמק יה דראנג

עמק יה דראנג (בווייטנאמית: Thung lũng Ia Đrăng) הוא עמק הממוקם בדרום וייטנאם ומוקף מסביבו גבעות. העמק ידוע בכינויו "עמק המוות".
היסטוריה > מלחמת הודו-סין הראשונה

ב-1954, במהלך מלחמת הודו-סין הראשונה, נכנס כוח צרפתי בפיקודו של גנרל ז'אק לוטרי אל עמק יה דראנג. פלוגת גרילה של הווייט מין שהייתה במקום, החלה בהתקפה על הכוח. כל חברי הכוח הצרפתי נהרגו או נפגעו. לוחמי הווייט מין העמידו את הפצועים בשורה וירו בהם. מפקדם הצדיק זאת בכך ש"צריך להראות לצרפתים שאין להם מה לחפש פה".
היסטוריה > מלחמת וייטנאם

11 שנים לאחר מכן, במהלך מלחמת וייטנאם, העמק נודע משום שבו התחולל קרב יה דראנג. 450 חיילים, בפיקודו של לוטננט קולונל הרולד מור, נכנסו אל הרמה והחלו בקרב עקוב מדם כנגד 4,000 חיילי אויב שנמצאו במקום. הקרב נמשך ארבעה ימים כשבסיומו עזבו האמריקאים את השטח, כך שלא היה בו ניצחון ברור. קרב זה הוא אחד מסיפורי המלחמה הידועים יותר כאשר גדוד בן 450 חיילים עמד בגבורה מול 4,000 חיילי אויב. בקרב הכוחות האמריקאים נהרגו 305 חיילים כאשר בקרב הווייטנאמים נהרגו ונפצעו אלפים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 248696251   WorldCat (עם VIAF): 248696251 
ערך זה הוא קצרמרבנושא וייטנאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטראמנופילס

| סטראמנופילס |
| --- | --- |

מיון מדעי
על־ממלכה:: איקריוטים
קבוצה:: על-קבוצת SAR
קבוצה:: סטראמנופילס
שם מדעי
 סטראמנופילס
שמות נוספים
 Heterokonta
איור סכמטי של המין Cafeteria roenbergensis, המציג מבנה אופייני של חד-תאיים מהקבוצה.
ה-סְטְרַמֵנוֹפִילס (Stramenopiles לעיתים נקראת באנגלית Heterokont) היא הקבוצה הגדולה ביותר בתוך על-קבוצת SAR וקבוצה משמעותית בתוך האיקריוטים. מקובל להגיד שהיא מכילה כ-25,000 מינים ידועים. רוב המינים של קבוצה זאת נחשבים לאצות והם מכילים מגוון רב של צורות חיים ומבנים מורפולוגיים, מיצורים רב-תאיים ענקיים כמו הקלפ (ממחלקת החומיות) ועד יצורים דו-תאיים או חד-תאיים כמו הצורניות. חלק מהמגוון של הקבוצה מתבטא גם בעובדה שחלק מהמינים אוטוטרופים (כמו החומיות והצורניות) וחלק מהמינים הטרוטרופים (כגון הסדרה Oomycete המכילה מינים טפיליים רבים כמו ה-Phytophthora שגרמה לרעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד). למרות המגוון הרב, מקובל לראות בסטרמנופילים קבוצה מונופילטית.
על פי ג. ק. דוד מקור השם הוא בשם העצם היווני Straw, שמשמעותו קש, הרומז על השערות היוצאות מהשוטונים של חלק מהמינים. מקור השם Heterokont, נגזר מהמילה היוונית έτερος (תעתיק: הטרוס) שמשמעותה היא "שונה", הוא בחלוקה על פי תומאס קלבייר-סמית. שם זה, הנהוג גם לפעמים בספרות, נגזר מהעובדה שלמינים בעלי השוטונים ישנם שוטונים בעלי אורך שונה.
מורפולוגיה

מכיוון שמדובר בקבוצה ששורשיה האבולוציונים הם קדומים ביותר, יש מעט מאפיינים פיזיולוגים ברורים שניתן לשייך לכל המינים בתוכה, מכיוון שרבים מהמאפיינים האלה הופיעו או נעלמו במהלך הברירה הטבעית. למרות זאת, ישנן תכונות הקיימות בלפחות חלק מהמינים בכל אחת מהקבוצות ולכן הן נחשבות לתכונות מאחדות של כלל המינים.
מורפולוגיה > תאים בעלי כושר תנועה

רבים מהסטרמנופילים הם חד-תאיים בעלי שוטונים. חלק מהמינים חסרי שוטונים ברוב שלבי החיים שלהם אך יפתחו שוטונים בשלב חיים מסוים, בדרך כלל בשלב הגמטות. לרוב, יהיו לתאים אלה שני שוטונים, אשר יהיו נבדלים באורכם בצורה ברורה, ממאפיין פיזיולוגי ברור זה נגזר גם השם הנרדף Heterokont. השוטון הארוך של תאים אלה מכוסה בשורה או שתיים של שערות הנקראות מסטיגונמות (באנגלית: mastigonemes) המחולקות בצורה ברורה לשלושה חלקים, ולעיתים נדירות לשני חלקים. השוטון הקצר של תאים אלה הוא בדרך כלל חלק ולעיתים כמעט ולא בולט מתוך הגוף המרכזי. לעיתים יהיה מבנה של מיקרו-צינוריות התומך בשוטונים בבסיסם.
המסטיגונמות מיוצרות משרשראות של גליקופרוטאין בתוך הרשתית התוך-פלזמית לפני שהן מוסעות בתוך גוף התא אל מקומם על החלק החיצוני של השוטון. כאשר השוטון זז, השערות יוצרות זרם הופכי לכיוון התנועה ומושכות את התא בתוך המים ובמקרים מסוימים גם עוזרות לו לאסוף אוכל. העובדה שהשערה מחולקת באופן ברור לשלושה חלקים אופיינית לסטרמנופילים ונמצאת במספר מועט של קבוצות מחוץ לקבוצה זאת (בצורה בולטת בעיקר ב-Cryptista שמעמדה הסיסטמטי לא ברור) אם כי חשוב לציין שכמה מהשושלות בתוך הקבוצה, כמו הצורניות, איבדו את התכונה המאפיינת הזאת.
מורפולוגיה > כלורופלסטים

להרבה מהסטרמנופילים יש כלורופלסטים המוקפים בארבע שכבות של ממברנות, דבר המיחד אותם מהכלורופלסטים של שאר הקבוצות האיקריוטיות השונות. הממברנה הפנימית ביותר היא למעשה המשך של הרשתית התוך-פלזמית, הממברנה השנייה מבדילה בין הרשתית לבין הנהור. לאחר מכן יבואו שתי ממברנות צמודות שביניהן ימצא הקרום של התילקואיד. הסידור הזה של ארבע ממברנות מייצג לדעת חוקרים רבים את העובדה שמקור הכלורופלסטים אצל הסטרמנופילים הוא באנדוסימביוזה של אדומית בתוך אחד מהאבות הקדומים של כל הסטרמנופילים שמבצעים פוטוסינתזה.
לכלורופלסטים של הסטרמנופילים יש בדרך כלל גם כלורופיל a וגם כלורופיל b ובדרך כלל הם מכילים בעיקר את הפיגמנט פוקוקסנטין המעניק לקבוצות שונות את צבען החום-ירקרק.
מיון

למרות המאפיינים הפיזיולוגים המשותפים של רבים מהסטרמנופילים, אפיון מלא של הקבוצה כקבוצה מונופילטית התרחש רק לאחר מחקרים פילוגנטיים. כיום נהוג למקם את הסטרמנופילים בתוך על-קבוצת SAR, שהיא בעיקרה קבוצה שקשה להצביע על מאפיינים פיזיולוגים דומים של כל הנמצאים תחתה.
מיון > מיון פנימי

נהוג לחלק את הסטרמנופילים מורפולוגית לשלוש קבוצות עיקריות:
Ochrophyta (דמויי האצות) - מערכה זאת מכילה את כל המחלקות שמבצעות פוטוסינתזה ומכילות כלורופיל. מקובל כיום לראות במערכה זאת קבוצה מונופילטית. מכילה לדוגמה את הצהוביות, החומיות והצורניות.
Pseudofungi (דמויי פטריות, באנגלית נקראים גם לפעמים: Heterokontimycotina) - מכילה קבוצות המזכירות בצורת החיים שלהם פטריות, אך רחוקות אבולוציוניות מהן. מקובל לראות היום בקבוצה זאת קבוצה פוליפילטית. המינים בקבוצה זאת הם כולם הטרוטרופים.
Bigyra - קבוצה המכילה את כל שאר המחלקות שאינן נמצאות בקבוצות האחרות. קבוצה זאת היא פרפילטית.
נעשו בשנים האחרונות מספר חלוקות המנסות למדל בצורה יותר טובה את החלוקה הפילוגנטית בתוך הסטרמנופילים אך חלוקות אלה עדיין שנויות במחלוקת ומשתנות באופן תדיר.
מגוון פנימי

בגלל עושר המינים הרב בתוך הקבוצה, קיים בתוכה מגוון רב של צורות חיים וצורות פיזיולוגיות.
תפוחי אדמה נגועים ב-Phytophthora.
Synura, אצת מים מתוקים בעלת מבנה מיוחד.
קלפ - אצה רב תאית ענקית מהחומיות שאורכה יכול להגיע לעשרות מטרים.
צורנית - אצה פלנקטונית המבצעת פוטוסינתזה.
Peronospora - שייכת לדמויי-הפטריה, ניתן לראות את המבנה המזכיר את התפטיר.
אצה מהזהוביות.