stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלפית
האלפיות וכיווני השמיים

החלוקה ל-6,400 אלפיות מסייעת מאוד בתרגום אזימוט שניתן באלפיות לכיוון במפה, שכן מספר זה מתחלק בקלות ל-4, 8 ואף 16. כך, למשל, אזימוט של 1,600 אלפיות הוא כיוון מזרח, ואזימוט של 2,400 אלפיות הוא דרום מזרח.
צ פ ו ן
                                 0 
               צפון מזרח           |          צפון מערב 
                 800             |           5,600 
                                 |
                                 |     
                  מזרח            |           מערב
                 1,600 ---------- ---------- 4,800
                                 |
                                 |   
                                 |      
                                 |
                                 |
              דרום מזרח           דרום       דרום מערב
               2,400           3,200       4,000
חוק האלפית

האלפית משמשת לרוב בחישובים הנוגעים לטיווח. "חוק האלפית" קובע כי אלפית לקילומטר = מטר, דהיינו אורכו של המיתר בקשת שקצותיה מסומנים על ידי שתי הנקודות שבהן נחתכת זווית מרכזית, שגודלה אלפית, על פני מעגל שהרדיוס שלו הוא קילומטר, שווה למטר. במילים אחרות, מדובר באלפית הרדיאן.
חוק האלפית קושר בין אורכו של עצם במטרים ובאלפיות ובין מרחקו של העצם מהצופה.
דוגמאות:
עצם במרחק של 4 קילומטרים, נראה בגודל של 20 אלפיות דרך משקפת המתבונן, ולכן ניתן לקבוע כי אורכו של העצם הוא 80 מטרים.
עצם נראה בגודל של 20 אלפיות דרך משקפת המתבונן, וידוע כי אורכו במציאות הוא 80 מטרים; נובע מכך כי העצם נמצא במרחק של 4 קילומטרים.
הערכה זו שימושית ביותר בטיווח, ובמיוחד כאשר מדובר בתנאי שדה, ובמכשירים שאינם מאוד מדויקים, כגון משקפת שדה.
השנתות בכוונות טלסקופיות של כלי נשק דוגמת רובי צלפים ומערכת הירי של טנקים מצוירות לרוב בגדלים ומרחקים המוגדרים במספר ידוע של אלפיות (ציור פני עדשה). סימון האלפיות משמש לשתי מטרות - הערכת טווח ותיקוני מסלול. בקביעה על פני כמה אלפיות משתרע אובייקט שגודלו ידוע, ניתן להעריך את המרחק אל האובייקט ברמה סבירה של דיוק. צלף מיומן יכול להשתמש בסימוני האלפיות המאונכים והמאוזנים על מנת לחשב טווח, ולהסתייע בכך לתיקונים הנוגעים למסלול הבליסטי של הכדור, ולסטייה הנובעת ממהירות הרוח.
במידה ומשתמשים במשקפת עם מידת הגדלה גדולה נחלק את גודל העצם פי 5
שימוש בעקרון חוק האלפית מובא בתלמוד: ”תנא: שפופרת היתה לו לרבן גמליאל שהיה מביט וצופה בה אלפים אמה ביבשה, וכנגדה אלפים בים” (תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף מ"ג, עמוד ב').
הערות שוליים

↑  וייקח יעקב אבן – שפופרת
↑  שפופרת של רבן גמליאל
הדגמה לחוק האלפית. אם אורכו של התותח המתנייע ידוע והוא 4 מטרים, והוא משתרע על פני ארבע אלפיות במשקפת, הרי שמרחקו מהצופה הוא קילומטר.
ציור פני עדשה של כוונת טלסקופית של רובה צלפים. הן גודלה של כל שנתה בכוונת והן המרחק בין כל שתי שנתות סמוכות הם בגודל פשוט (1/2, 1, 2 וכו') של אלפיות, דבר המקל על הצלף לאמוד את הטווח לעצמים שגודלם ידוע או ניתן להערכה
אלטווטן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מאגר מים 
 מידות
 שטח:  79.71 קמ"ר
 אורך:  38 קילומטר
 רוחב ממוצע:  2 ק"מ 
 עומק מרבי:  99 מטר
 מידע נוסף
 מקור לנהר:  ברדואלווה
 ‏אגן ניקוז:  1,249.14 קילומטר רבוע
 מדינות באגן הניקוז:  נורווגיה נורווגיה
 קואורדינטות:  68°39′18″N 19°00′36″E﻿ / ﻿68.65492°N 19.00999°E﻿ / 68.65492; 19.00999
  (למפת נורווגיה מוגדלת) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוסיהאלטווטן(למפת נורווגיה רגילה) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוס.אלטווטן
 
אלטווטן (בנורווגית: Altevatnet, בסאמית צפונית (אנ'): Álddesjávri) הוא האגם ה-11 בגודלו בנורווגיה והאגם הגדול ביותר במחוז טרומס ופינמרק. שטחו של האגם הוא 79.71 קמ"ר והוא נמצא בנפת ברדו (אנ') שבמחוז טרומס ופינמרק. אורכו כ־38 ק"מ ורוחבו כ־2.5 ק"מ. בצדו הצפון-מערבי של האגם נמצא סכר. גובה פני האגם הוא 489 מטרים מעל גובה פני הים ועומקו המקסימלי הוא 99 מטרים.
האגם שוכן כ-10 קילומטרים מהגבול עם שוודיה והוא ממוקם בין שני פארקים לאומיים: הפארק הלאומי אוורה דיווידול (אנ') והפארק הלאומי רוהקונבוררי (אנ'). מי האגם זורמים צפונה לנהר ברדואלווה (אנ'), הנשפך לנהר מולסלווה (אנ'), ולבסוף מגיעים לפיורד מלנגן (אנ').
הערות שוליים

↑  "De største innsjøene i Norge". Norges vassdrags- og energidirektorat. 2009-04-01.
↑  האנציקלופדיה הנורווגית הגדולה. אלטווטן (בנורווגית).
אליעזר קרסיק

| --- | --- |

הרב קרסיק (שלישי מימין) באספת אגודת חסידי חב"ד בישראל
 לידה:  1898 לאפיטש, בלארוס 
 פטירה:  אפריל 1960 (בגיל 62 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ? – אפריל 1960 
 השתייכות:  חסידות חב"ד 
 תפקידים נוספים:  יו"ר אגודת חסידי חב"ד בישראל, רב קהילת חב"ד בתל אביב, מייסד ומנהל ישיבת אחי תמימים בתל אביב.
 צאצאים:  נכדו הרב מרדכי שמואל אשכנזי
 
מימין לשמאל: הרב גרשון חן, הרב חיים אליעזר קרסיק והרב שלמה יוסף זוין.
הרב אליעזר קרסיק (טבת תרנ"ח, 1898 - ה' בניסן תש"כ, אפריל 1960) היה יו"ר אגודת חסידי חב"ד בישראל, ארגון הגג של חב"ד בישראל, רב קהילת חב"ד בתל אביב ומנהל ישיבת אחי תמימים בתל אביב.
ביוגרפיה

נולד בלאפיטש, מחוז מינסק, בלארוס למשפחה המיוחסת להגאון מווילנא.
בשנים 1910–1917 למד בישיבת תומכי תמימים בלובביץ' (וסניפיה), שבראשה עמד האדמו"ר רבי שלום דובער שניאורסון מליובאוויטש.
בשנת 1917 נשלח על ידי רבי שלום דובער לכותאיסי שבגאורגיה, בשליחות לחיזוק מצבם הרוחני של היהודים המקומיים. במסגרת זו, קרסיק לימד בישיבת תומכי תמימים בכותאיסי בראשות הרב שמואל לויטין.
בתקופת המהפיכה הקומוניסטית עזב את כותאיסי ונסע לרוסטוב על הדון, שם שהה בחצר האדמו"ר רבי שלום דובער שניאורסון. וכאשר האדמו"ר נפטר ב-1920, נטל קרסיק חלק בטהרה והלוויה, ומונה על ידי בנו רבי יוסף יצחק שניאורסון לחבר בית דין שהחליט כי בבוא העת יוכלו להעביר את קבר האדמו"ר ללובביץ'. בשנת 1923 למד רבנות בבית המדרש לרבנים בעיירה נוול ברוסיה. ובשנים הבאות כיהן כרב בעיירות נובוסקולניקי ושצ'דרין, תחת מגבלות השלטון הקומוניסטי. בתקופה זו התכתב בהלכה עם רבנים רבים גם מחוץ לברית המועצות ובהם הרב אברהם יצחק הכהן קוק.
בשנת 1932 עזב את שצ'דרין ועבר לפטרבורג (לנינגרד באותם ימים), ואת מקומו ברבנות מילא אחיו הרב מנחם נחמן בן ציון קרסיק.
כדי לשמור שבת נאלץ לעסוק במסחר זעיר ללא דיווח לשלטונות, ובגין כך נאסר למספר שבועות. לאחר שחרורו, קיבל הוראה מהאדמו"ר רבי יוסף יצחק שניאורסון לעלות לישראל ולעזרתו נחלץ הרב אברהם יצחק הכהן קוק ששלח מכתב לשלטונות ברית המועצות כי הוא כבר זקן ומבקש שהרב קרסיק יחליפו[דרוש מקור]. את היתר היציאה קיבל ממיכאיל קלינין נשיא ברית המועצות. בשנת 1935 עלה לארץ ישראל והתיישב במרכז תל אביב.
בשנת תרצ"ו (1936) פתח יחד עם כמה שותפים משרד למשלוח חבילות לרוסיה. אזרחי ישראל להם קרובי משפחה או ידידים ברוסיה יכלו לשלוח דרכו חבילות לרוסיה, ובגין השלטון הקומוניסטי הדבר היה כרוך בבירוקרטיה רבה. את המשרד ניהל עד יחד עם רעייתו ושותפים, עד לפטירתו.
בתחילת תרצ"ז (1936) מונה לרב קהילת חב"ד בתל אביב (בהמלצת אדמו"ר רבי יוסף יצחק שניאורסון), לאחר עזיבת קודמו בתפקיד הרב שלמה יוסף זוין. בית כנסת חב"ד בתל אביב שכן בתקופה זו ברחוב מונטיפיורי ולאחר מספר שנים עבר לרחוב נחלת בנימין. מאז ועד פטירתו שימש בתפקיד רב הקהילה, והיה ממנהלי מוסדות חב"ד והקהילה בתל אביב ומראשי חב"ד בארץ ישראל.
בשנת תרצ"ח (1938) ייסד את ישיבת אחי תמימים בתל אביב. על ראשיה נמנו הרב חיים שאול ברוק, הרב יואל קלופט, הרב דוד חנזין והרב דוד פוברסקי. בין תלמידי הישיבה נמנו הרב יואל כהן, הרב מרדכי שלמה ברמן ועוד. חגיגת פתיחת הישיבה התקיימה בל"ג בעומר תרצ"ח, בהשתתפות הרב משה אביגדור עמיאל רבה הראשי של תל אביב, והרב שלמה יוסף זוין. נציג הדתיים בעיריית תל אביב דוד צבי פנקס נעדר במחאה על שפת הלימוד בישיבה - יידיש ולא עברית. לאחר הקמת הישיבה, נאבקו אישים וארגונים שונים בישיבה על רקע שפת הלימוד והרב קרסיק כתב מכתב בנידון אל "האיגוד למען השלטת העברית בארץ ישראל", בו נימק כי שפת הלימוד מותאמת לשפתם של התלמידים.
בשנת תשי"ב-1952 פרסם בבטאון חב"ד סדרת מאמרים ובהם סקירה על הישיבה, סדרי הישיבה וההבדל בין ישיבה זו לישיבות אחרות.
ביוגרפיה > יו"ר אגודת חסידי חב"ד בישראל

תש"ט-תש"כ (1949–1960) שימש כיו"ר אגודת חסידי חב"ד בישראל ובתפקידו זה היה ממקימי כפר חב"ד ומוסדות חב"ד המרכזיים: ישיבת תומכי תמימים בלוד, בית ספר למלאכה בכפר חב"ד, נשי ובנות חב"ד, צעירי חב"ד, רשת אהלי יוסף יצחק ועוד, סייע להם באופן משמעותי, והעביר הוראות ישירות מחצרו של הרבי מלובביץ'.
היה בקשר מיוחד עם זלמן שזר מראשי הסוכנות היהודית דאז ועם שר החינוך בן-ציון דינור.
בה' בניסן תש"כ (1960) נפטר מהתקף לב. לפי בקשתו נקבר בבית העלמין הישן בטבריה בסמוך לציונם של רבי מנחם מנדל מוויטבסק ורבי מרדכי רוקח.
לקריאה נוספת

שניאור זלמן ברגר, עבד אברהם אנכי, אהלי שם ליובאוויטש, תשע"ב 2012
אליעזר קרסיק, זכרונות מתומכי תמימים ליובאוויטש, זכרונות מישיבת תומכי תמימים בלובביץ'. פורסמו בשנת תשי"ב בבטאון חב"ד.
זושא וולף, ימי תמימים חלקים א-ב, ישיבת תומכי תמימים המרכזית, תשס"ח 2008
שלום דובער לוין, תולדות חב"ד בארץ הקודש פרק לד (ישיבת חב"ד בתל אביב), קה"ת, תשמ"ח 1988
הערות שוליים

↑  קרסיק חבר בבית דין להעברת קבר רבי שלום דובער שניאורסון.
↑  בהוראת אדמו"ר רבי יוסף יצחק שניאורסון
↑  ימי תמימים חלק א' ע' 106-107
↑  נדפס מחדש בספר "עבד אברהם אנכי" ובו תולדותיו
↑  עבד אברהם אנכי פרק 12. הפרק כולו עוסק בחלקו של קרסיק בהקמת כפר חב"ד
↑  בימי תמימים ע' 319 ואילך, ישנם צילומי התכתבויות מהם עולה כי פעל מול הרשויות לאישור הישיבה, השגת תקציבים ותקנים ובמקביל דיווח לרבי מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד על ההתפתחויות בשנות התייסדות הישיבה
↑  מהביוגרפיה אודות קרסיק (עבד אברהם אנכי ע' 233
↑  גלריית תמונות שלו עם בן-ציון דינור בביקורו של האחרון בישיבת תומכי תמימים לוד, בימי תמימים חלק א' ע' 402-403
↑  המודיע, ז' ניסן תש"כ (1960)
↑  התבטא כי בטבריה קבורים חסידים ותלמידי הבעל שם טוב ולכן יש עדיפות לחסיד להיקבר בטבריה[דרוש מקור].
↑    דובאי, ‏"ניתן מענה לכל התיירים": הקהילה בדובאי מפתחת מערך כשרות, בעיתון מקור ראשון, 5 בנובמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297957405171  LCCN: no2012113538  VIAF: 97580760   WorldCat (עם VIAF): 97580760
אינגלהיים אם ריין

דרומה של אובר-אינגלהיים
אינגלהיים אם ריין (בגרמנית: Ingelheim am Rhein), היא עיר השוכנת בגדה המערבית של הריין במחוז מיינץ-בינגן, במדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה. העיר מכונה גם כ'עיר היין האדום' (Rotweinstadt) בשל המוניטין שיש לה בייצור יין אדום. מדי שנה בסוף חודש ספטמבר ובתחילת חודש אוקטובר מתקיים בעיר פסטיבל יין.
בעיר זו נולד סבסטיאן מינסטר, יוצר הספר 'קוסמוגרפיה' שראה אור לראשונה בשנת 1544. הוא נחשב עד היום לתיאור הגרמני הקדום ביותר של העולם והיה אחד מספרי המדע הפופולריים והמצליחים ביותר במאה ה-16 ובמאה-17.
אטימולוגיה

הסיומת 'היים' בשם העיר אינגלהיים, מוליכה לתקופת הפרנקים במאה החמישית או השישית. באותה עת אמצו ההתיישבויות והאחוזות את שמות האדונים ששלטו בטריטוריות בהן הן שכנו, בתוספת הסיומת היים (heim), שפירושה בגרמנית בית. שם זה תועד במסמכים מאוחרים בצורות שונות, ביניהן:
(Ingilinhaim, Ingilinheim (782
(822) Ingilenhaim, Engelheim,Hengilonheim, Engilonheim
(Engilinheim (826
(Hingilinheim (855
(Ingelesheim (891
(Ingelenheim (940
(Ingilheim ,Ingelnheim (1286
מיקום העיר

אינגלהיים ממוקמת מערבית לבירת המדינה מיינץ ונהר הריין מהווה את גבולה הצפוני. הנקודה הנמוכה ביותר של השטח העירוני היא הנמל שעל הריין 80.8 מטר מעל פני הים, ושתי הנקודות הגבוהות ביותר, הן מיינצר ברג 247.8 מטר מעל פני הים ווסטברג 247.5 מטר מעל פני הים. אובליסק הנמצא בצד הדרומי של העיר בכיוון Wackernheim, מסמן את הדרך שהחל לבנות קרל הגדול שהושלמה מאוחר יותר על ידי נפוליאון.
החל משנת 1269, נעשתה הבחנה בין אינגלהיים תחתית (Nieder-Ingelheim) לאינגלהיים עילית (Ober-Ingelheim).
העיר מחולקת כיום ל-6 מרכזים: אינגלהיים צפון, אינגלהיים דרום, אינגלהיים מרכז, אינגלהיים מערב, Sporkenheim וGroß-Winternheim.
לפני שהפכה לעיר בשנת 1939, נשאו שלושת המרכזים הראשונים את השמות Nieder-Ingelheim, פריי-Weinheim ואובר-Ingelheim. למרות השינויים הרשמיים, השמות הישנים נמצאים עדיין לעיתים בשימוש.
ציוני דרך בהיסטוריה

אזור אינגלהיים היה מיושב כבר בתקופה הפלאוליתית. המקום זכה לחשיבות תחת שלטונו של קרל הגדול בשנים  768-814.
לקראת תום מחציתה השנייה של המאה ה-8 לספירה ועד למאה ה-11, שכן באינגלהיים (Nieder-Ingelheim) היום, הארמון הקיסרי ששימש למגורים ולאירוח של קיסרים ומלכים. כיום ישנם רק שרידים של הארמון ובסיסו נמצא מתחת לפני הקרקע.
בשנת 1566 החלה הרפורמציה לחדור לתחומי אינגלהיים על ידי האלקטורים של היידלברג. בית המשפט העליון של אינגלהיים, נודע עד עצם היום הזה בזכות פסקי הדין שנשתמרו מהמאות ה-15 וה-16. בשנת 1666 קיפדו רוב תושבי האזור את חייהם כתוצאה ממגפה שנמשכה כשמונה חודשים. בסוף המאה ה-18 נכבשה אינגלהיים על ידי חיילי המהפכה הצרפתים. בשנת 1933 הוחלפו הפוליטיקאים המקומיים של העיר בהוראת אדולף היטלר על ידי פוליטיקאים נאצים ופורסמו תקנות המגבילות את זכויותיהם של התושבים שלא השתייכו לגזע הארי. בזמן מלחמת העולם השנייה הצליחה העיר לשרוד את פגעי המלחמה, בניגוד לערים רבות שניזוקו קשות מההפצצות של בנות הברית.
הקהילה היהודית

עד שנת 1942 התקיימה בעיר קהילה יהודית ששורשיה החלו במאה ה-16. בסביבות שנת 1850 מנתה הקהילה כ-200 יהודים. בית הכנסת היהודי שנבנה בשנת 1841, היווה חלק ממורשת האדריכלות של העיר. בשנת 1935 התפרסמו תקנות המגבילות את זכויותיהם של הקומוניסטים, הצוענים, הסוציאליסטים, וביניהן תקנות האוסרות על היהודים להשתמש במתקנים העירוניים. בפרעות שנערכו בחודש נובמבר 1938, נהרס בית הכנסת היהודי ו-73 אזרחים יהודים נשלחו למחנות הריכוז ומשנת 1942 פסקה הקהילה להתקיים.
צילום פנורמי של העיר אינגלהיים
גלריה

שער העיר העתיקה בOber-Ingelheim
שרידי הארמון הקיסרי
אינגלהיים צפון
תחנת הרכבת הישנה
פסל בדמות סבסטיאן מינסטר בחזית הקתדרלה
איתמר בגליקטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 באוקטובר 1977 (בן 46) רמת השרון
 לאום:  ישראלי
 
איתמר בגליקטר (נולד ב-6 באוקטובר 1977) הוא אמן ופסל ישראלי.
ביוגרפיה

איתמר בגליקטר נולד וגדל ברמת השרון. בשנת 2012 התפרסם לאחר שפרסם מודעה בעיתון "הארץ" תחת הכותרת "דרוש מצנט", ובעקבותיה יצר קופות התרמה, שפוזרו בגלריות בתל אביב-יפו תחת השם "אמץ אמן" ובהם הבטחה לתמיכה באמן צעיר. יצירותיו של בגליקטר נמצאות באוספים רבים, ביניהם אוסף מוזיאון ישראל, ירושלים. חי ופועל בהרצליה.
יצירותיו של בגליקטר עוסקות שימוש ביקורתי בהוויה החברתית הישראלית ובשאלות של זיכרון תרבותי קולקטיבי. ביצירותיו הוא עשה שימוש בדיוקנאות של מנהיגים פוליטיים, בכרכי האנציקלופדיה העברית ובדימויים ביוגרפיים.
תערוכות יחיד

2009 "צללים", בית האמנים ע"ש יוסף זריצקי, תל אביב
2010 "נגזרות נגזרות נעות", גזרות נאות, משכן אמנים, הרצליה
2011 "מלע - מלאך אוסף עזובים", בית האמנים ע"ש יוסף זריצקי, תל אביב
2012 "אמץ אמן", בית האמנים ע"ש יוסף זריצקי, תל אביב
2015 "מצאנו נפט", מוזיאון ינקו דאדא, עין הוד
2016 "נוזל שחור", המוזיאון הגאולוגי, רמת השרון
2016 "Memory Cut", הביתן הישראלי, יריד הספרים הבינלאומי, בודפשט, הונגריה
2019 "מלוריא ללוריא", מוזיאון ינקו דאדא, עין הוד
השכלה

2001 מולטימדיה, מכללת New Horizons (אשרות)
2007-2003 תואר ראשון, המחלקה לעיצוב קרמי וזכוכית, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
2010-2007 תואר שני, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, תל אביב-יפו
פרסים

2005 פרס ראש עיריית רמת השרון לעידוד היצירה
2007 פרס פיסול בסביבה אורבנית בעיר אשדוד, בצלאל, אקדמיה לאומנות ועיצוב, ירושלים
2007 פרס ע"ש איזיקסון עבור פרויקט גמר, בצלאל, אקדמיה לאומנות ועיצוב, ירושלים
2008 מלגת קרן מרים וארון גוטווירט, תוכנית לתואר שני באמנויות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, תל אביב
2008 מלגה ע"ש מיכאל לוקמן לעיצוב יודאיקה, תוכנית לתואר שני באמנויות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, תל אביב
2009 פרס, קרן אליכס דה רוטשילד, ירושלים
2009 מענק אמן בקהילה, משרד המדע התרבות והספורט
2010 מלגת שהייה, תוכנית האמנות הבינלאומית (LIA), לייפציג, גרמניה
איתמר אליאסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בפברואר 1985 (בן 39)
 שם במה:  יאנג
 תקופת הפעילות:  1998–2011 (כ־13 שנים)
 עיסוק:  ראפר
 סוגה:  ראפ והיפ הופ
 חברת תקליטים:  פונוקול
 שיתופי פעולה בולטים:  כלא 6, הצל, סאבלימינל, מומי לוי, דנידין
 
איתמר אליאסי (נולד ב-10 בפברואר 1985), ידוע גם בשם הבמה יאנג, הוא ראפר ישראלי.
קריירה

ב-1998 הקים יחד עם חבריו, אמיר פז ועמית אלק את הרכב ההיפ הופ "כלא 6". בשנת 2000 השתתף באלבום האוסף של חברת מאד מאן "מיקרופון למקסימום" וב-2001 ב"מיקרופון למקסימום 2" הפעם עם כלא 6 בשירים: "מכים שנית" עם סניקס ו"תמיד קדימה". ב-2004 הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, אשר כלל שיתופי פעולה עם צ'ולו, סאבלימינל והצל ושי 360, בין היתר.
באותה השנה, השתתף באלבומה של משפחת תאקט, "אולסטארז". בין השירים אותם ביצע באלבום ניתן למנות את "59 שניות של תהילה", שיר דיס על הראפר הירושלמי סגול 59. באותה השנה הקליטה להקת כלא 6 יחד עם הילה הררי ומני בגר את השיר "זה היה ביתי". גרסתם לשיר הגיעה למקום ה-18 במצעד השנתי של גלגלצ.
ב-2006, יצא אלבומה השני של להקת כלא 6, "חופשי להשתחרר". האלבום כלל את הלהיט "דרך המלך", שהקליטו חברי הלהקה יחד עם גילי וגלית בגרסה משלהם. גרסתם הגיעה למקום ה-23 במצעד השנתי של רשת ג' ולמקום ה-31 במצעד השנתי של גלגלצ. באותה שנה התארח באלבום הבכורה של הראפר דנידין, ״מחזיק מעמד״ בשיר ״מתי תביני״ ביחד עם דין אבישר ואלון שר.
ב-2004 התארח באלבום הבכורה "מציאות מדומה" של הראפר אבי מסיקה בשיר "מאבד ת'עשתונות" יחד עם דנידין. השיר יצא גם כסינגל לתחנות הרדיו, אם כי בגרסת הרדיו הוחלף איתמר בראפר מורן. כמו כן, התארח גם ב-2008 באלבום הבכורה של אחיו הצל, "לא שם זין", בשיר "ביטבוקס" יחד עם שי 360.
ב-2009 הוציאו את שירו, "ילדה". ב-2010 בעקבות סכסוך של משפחתו עם סאבלימינל הוציא עליו אליאסי שיר דיס בשם "סאבלימיז"ל". באותה שנה התארח באלבום הבכורה "פריצת דיסק" של הרכב ההיפ הופ טוקבק בשיר "Turn U Up" ביחד עם מייקל הרפז. בנוסף התארח במיקסטייפ "העולם שלי, העולם שלכם" של הראפר בוקה בשיר "נראית לי בסדר" יחד עם עומרי 69 סגל ורון בי.
חיים אישיים

אליאסי הוא אחיו הצעיר של הראפר ופעיל הימין הצל.
דיסקוגרפיה

כלא 6 (2004, עם כלא 6)
חופשי להשתחרר (2006, עם כלא 6)
הערות שוליים

↑   איתמר אליאסי-ילדה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:38)
↑  אסף נבו, ‏אח של הצל שר: "סאבלימיז"ל", באתר ‏מאקו‏, 9 באוגוסט 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007501063005171  VIAF: 308279228   WorldCat (עם VIAF): 308279228
אמיליה רוטר

אמיליה רוטר (בהונגרית: Rotter Emília; ‏8 בספטמבר 1906, בודפשט, הונגריה – 28 בינואר 2003, בודפשט, הונגריה) הייתה מחליקה על הקרח יהודייה-הונגרייה, פעמיים ברציפות זכתה במדליית ארד אולימפית (לייק פלאסיד 1932 וגארמיש פטרקירכן 1936), ארבע פעמים אלופת עולם (1931, 1933, 1934 ו-1935), אלופת אירופה (1934) ו-6 פעמים אלופת הונגריה (1931–1936) בזוגות ביחד עם לאסלו סולאש.
ביוגרפיה

משנת 1924 רוטר הייתה מחליקת קרח במועדון BKE (סקצית ההחלקה על קרח של בודפשט). בשנים 1929–1936 הייתה חברה בסגל נבחרת הונגריה ואחת הדמויות המובילות בעולם בהחלקה זוגית על הקרח. משנת 1928 התמודדה כזוג עם דיולה סאבו, ומשנת 1929 עם לאסלו סולאש.
באליפות העולם שנערכה בברלין בשנת 1931 זכתה רוטר במדליית זהב בזוגות, הראשונה מתוך ארבע מדליות. הניצחון שלהם בשנת 1931 הביא את מדליית הזהב הראשונה עבור הונגריה בהחלקה לזוגות.
הקריירה הספורטיבית הפעילה של רוטר וסולאש הסתיימה אחרי אולימפיאדת גרמיש-פרטנקירכן (1936).
בשנת 1995 היא נבחרה ל"יד לאיש הספורט היהודי".
הישגים בתחרויות

(עם לאסלו סולאש)
| אירוע | 1929 | 1930 | 1931 | 1932 | 1933 | 1934 | 1935 | 1936 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| משחקי החורף האולימפיים |  |  |  | 3 |  |  |  | 3 |
| אליפות העולם | 5 |  | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 |  |
| אליפות אירופה |  | 2 | 2 |  |  | 1 |  |  |
| אליפות הונגריה |  |  | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |
ראו גם

רוטר וסולאש בשנת 1934
אלגברה ריבועית

במתמטיקה, אלגברה ריבועית היא אלגברה לא אסוציאטיבית (עם יחידה)  A שכל איבר שלה שייך להרחבה דו-ממדית של שדה הבסיס. הדוגמה הבולטת לאלגברה כזו היא אלגברת הרכב, כגון אלגברת קווטרניונים, ובפרט אלגברת המטריצות  \operatorname {M} _{2}(F). באופן כללי יותר, כל אלגברה המתקבלת מבניית קיילי-דיקסון היא ריבועית.
ה"ריבועיות" של אלגברה אינה תלויה בשדה הבסיס, כלומר, היא נשמרת תחת הרחבת סקלרים, ואינה נולדת מהרחבה כזו. כל אלגברה ריבועית היא אלגברה בעלת חזקות אסוציאטיביות במובן החזק.
הגדרה

כחלק מן ההגדרה, אלגברה ריבועית מצוידת במבנה נוסף: לכל איבר  x\in A קיימים  t(x),n(x)\in F כך ש- x^{2}-t(x)x+n(x)=0. אם המאפיין של שדה הבסיס הוא 2, דורשים שהפונקציה  t תהיה ליניארית. הליניאריות הזו נובעת מן ההגדרה בכל מאפיין אחר, אבל במאפיין 2, יש אלגברות בוליאניות שכל איבר שלהן שייך להרחבה דו-ממדית, אבל אינן ריבועיות (משום שלא ניתן לבחור את  t כך שתהיה ליניארית). כשהמאפיין אינו 2, הפונקציה  n היא תבנית ריבועית כפלית:  n(xy)=n(x)n(y), ואם היא אינה מנוונת,  A נעשית אלגברת הרכב. אלגברה ריבועית אלטרנטיבית היא אלגברת הרכב אם ורק אם תבנית הנורמה אינה מנוונת.
נניח שהמאפיין של שדה הבסיס אינו 2. הליניאריות של  t מפרקת את האלגברה לסכום ישר  A=F\oplus V, כאשר  V=\operatorname {Ker} (t) הוא אוסף הווקטורים ה"טהורים" של האלגברה. יש התאמה בין אלגברות ריבועיות  A=F+V לבין זוגות סדורים של פעולה בינארית אנטי-סימטרית  \eta :V\times V\rightarrow V, ותבנית ביליניארית  b:V\times V\rightarrow F. התאמה זו לאוסף "פרוע" של אובייקטים מראה שאין טעם לנסות למיין אלגברות ריבועיות, אלא אם הן מקיימות תכונות אלגבריות נוספות. J.M. Osborn הראה שהממד של אלגברה ריבועית שבה כל האיברים הפיכים, ושבה כל שני איברים יוצרים תת-אלגברה מדרגה 2 או 4, הוא חזקת-2.
אלגברות ריבועיות עם חילוק

יהי  V מרחב וקטורי מעל שדה  F. נסמן ב- H(V,b,\xi ,\eta ) את האלגברה הריבועית  F+V עם פעולת הכפל  (\alpha +v)(\alpha '+v')=(\alpha \alpha '-b(\alpha ,\alpha ')+\xi (v,v'))+(\alpha v'+\alpha 'v+\eta (v\otimes v')), כאשר:
b:V\times V\rightarrow k היא תבנית ביליניארית סימטרית;
\xi :V\times V\rightarrow k היא תבנית ביליניארית אנטיסימטרית;
ו- \eta :V\otimes V\rightarrow V היא פעולה אנטי-קומוטטיבית.
ב-1962 הראה Osborn שבמאפיין שונה מ-2, כל אלגברת חילוק ריבועית היא מהצורה  H(V,b,\xi ,\eta ), כאשר:
\langle 1\rangle \perp b אנאיזוטרופית;
לכל  x,y\in V בלתי תלויים ליניארית, גם  x,y,\eta (x\otimes y) בלתי תלויים.
גם להפך, כל אלגברה הבנויה באופן כזה היא אלגברה ריבועית עם חילוק.
האלגברה  H(V,b,\xi ,\eta ) מקיימת את הזהות הגמישה אם ורק אם  \xi =0 ולכל  x,y מתקיים  b(\eta (x\otimes y),y)=0.
הערות שוליים

↑  ב-Bourbaki, Algebra I, פרק II.2.3, השם quadratic algebra מתייחס לאלגברה דו-ממדית בלבד.
↑  McCrimmon, Nonassociative algebras with scalar involutions, 1985, Prop. 4.6
↑  J. Marshall Osborn, Quadratic division algebras, Transactions of the AMS 105(2), 1962
אמיליו בוטרגניו

אמיליו בוטרגניו סאנטוס (בספרדית: Emilio Butragueño Santos; נולד ב-22 ביולי 1963 במדריד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ. נודע בכינוי "הנשר" (בספרדית: El Buitre).
קריירה

בוטרגניו שיחק את רוב שנותיו בריאל מדריד, עמה זכה בתארים רבים ובמדיה זכה בתואר מלך השערים בליגה הספרדית ("פיצ'יצ'י"). הוא היה גם סגן הנשיא של ריאל מדריד.
ב-1981 הצטרף לריאל מדריד, ושיחק בתחילה בקבוצת המילואים שלה, ריאל מדריד קסטיליה. את הופעת הבכורה שלו בבוגרים עשה ב-1982 נגד קאדיס, וכבש צמד במשחקו הראשון. במהלך שנות ה-80 היה שחקן הרכב קבוע בריאל מדריד, וזכה במספר רב של תארים. הוא דורג במקום השלישי בפרס כדורגלן השנה בעולם שנתיים ברציפות (1986 ו-1987) וזכה בתואר הפיצ'יצ'י בעונת 1990/1991 עם 19 שערים.
ב-1995 חתם באתלטיקו סלאיה מליגת העל המקסיקנית, וכבר בעונתו הראשונה הוביל אותה לגמר הליגה. הוא פרש במרץ 1998, לאחר שלוש עונות במקסיקו.
לבוטרגניו 69 הופעות במדי נבחרת ספרד בכדורגל, בהן כבש 26 שערים, הכובש החמישי בטיבו בכל בזמנים בנבחרת ספרד. הוא שיחק עם הנבחרת בטורניר יורו 1984, בו הגיעה ספרד לגמר, ובמהלך מונדיאל 1986 כבש רביעייה בניצחון 5–1 על דנמרק. הוא היה בסגל הנבחרת הספרדית גם ביורו 1988 ובמונדיאל 1990.
בוטרגניו היה סגן נשיא ריאל מדריד למשך כחודשיים, והתפטר לאחר עזיבתו של הנשיא דאז פלורנטינו פרס.
תארים

גביע אופ"א (2): 1985, 1986
אליפות הליגה הספרדית (6): 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1995
גביע המלך הספרדי (2): 1989, 1993
גביע הליגה הספרדית: 1985
הסופר קאפ הספרדי (4): 1988, 1989, 1990, 1993
פרס הפיצ'יצ'י: 1990/91
אליפות הליגה הספרדית השנייה: 1983/84
אלפלישטוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,878 מטר
 מדינה:  שווייץ 
 מיקום:  קנטון ברן, שווייץ
 רכס הרים:  האלפים הברניים
 אורך הרכס:  100 קילומטר
 קואורדינטות:  46°35′40.5″N 8°16′57.4″E﻿ / ﻿46.594583°N 8.282611°E﻿ / 46.594583; 8.282611
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.אלפלישטוק(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.אלפלישטוק(למפת ברן רגילה) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץאלפלישטוק(למפת ברן מוגדלת) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץאלפלישטוק
 
אלפלישטוק (Alplistock) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 2,878 מטר, מערבית לעיירה הנדג (Handegg) בקנטון ברן בשווייץ.
ההר שוכן מזרחית להר הדיאמנטשטוק (Diamantstock) ברכס ההרים שבין עמק הקרחון גריבן (valley of the Grueben Glacier) וקרחון בכליטל (Bächlital).
האזור כולו, כולל אלפלישטוק, מהווה חלק ממערכת אקולוגית ייחודית הכוללת קרחונים, מפלי מים, אגמים קרחוניים, וצמחייה אלפינית מגוונת. מטפסי הרים ומטיילים המגיעים לאזור נהנים מנופים עוצרי נשימה של הפסגות הגבוהות ושל הקרחונים המתמשכים לאורך העמקים. במהלך הקיץ, המסלולים המובילים אל הפסגה מציעים למטיילים חוויה מרתקת של טיפוס בינוני עד קשה, עם נופים פנורמיים מהממים של האזור כולו.
ההר והאזור שמסביבו ידועים גם בגאולוגיה הייחודית שלהם, שבה ניתן למצוא תצורות סלעיות מגוונות ושכבות גאולוגיות המשקפות את ההיסטוריה הארוכה של התפתחות האלפים.
אלגברה מממד סופי

אלגברה מממד סופי היא אלגברה מעל שדה, שהיא בעלת ממד סופי. הממד הסופי מאפשר להפעיל שיקולים אלגבריים כלליים בקלות יחסית, ולכן תורת המבנה של אלגברות מממד סופי, לרבות תיאור המודולים מעליה, מפותחת היטב.
לפי משפט ארטין, אלגברה פשוטה מממד סופי היא אלגברת מטריצות מעל חוג עם חילוק.