stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוצרים שינוי

יוצרים שינוי (DFC - Design For Change) היא תוכנית חינוכית בינלאומית המיושמת בכ- 70 מדינות ברחבי העולם שמטרתה להעצים ילדים ונוער להאמין ביכולתם ליצור שינוי חיובי בסביבתם.
תוצרי התוכנית הם פרויקטים חברתיים/קהילתיים בתחומי איכות הסביבה, מניעת אלימות, בריאות, רווחה, תזונה, שילוב בקהילה ועוד.
התוכנית מטפחת פעילות חברתית, מחזקת את תחושת המסוגלות, ומאפשרת לתלמידים ליזום, לתכנן וליצור שינוי משמעותי עבורם.
יוצרים שינוי מעניקה למורים ומנהלים כלים ושיטה בהתאם לתהליך מובנה של ״חשיבה עיצובית" (Design Thinking), ב-4 שלבים פשוטים:
שלב 1- מתחילים ב"להרגיש"- מתבוננים בסביבה ומחליטים מה רוצים לשנות.
שלב 2- ממשיכים ב"לדמיין"- מדמיינים פתרונות אפשריים לנושא שנבחר.
שלב 3- יוצאים "לעשות"- מתכננים ויוצאים לשטח ליצור את השינוי.
שלב 4- שמחים "לשתף"- מעוררים השראה ומשתפים את השינוי שיצרנו,
את התוכנית ייסדה קיראן ביר סת'י, מנהלת בית הספר "ריברסייד" באמנבד, הודו. התוכנית נתמכת במחקרים המוכיחים את יעילותה[דרוש מקור] והיא מלווה על ידי אוניברסיטאות מובילות ביניהן הרווארד וסטנפורד. כמו כן זכתה התוכנית בפרסי חינוך יוקרתיים רבים, בהם:
Rockefeller Youth Innovation Award
changemaker The LEGO Foundation - Re-imagine learning Challenge
Asia society - Asia game changer award
The commonwealth
Ashoka  - Everyone a Changemaker
VITAL VOICES - Global Partnership honoree 2018
Fetzer Institute
The Chicago Council on Global Affair
בשנת 2015, מנהיגי העולם[דרושה הבהרה] הסכימו על 17 יעדים לעולם טוב יותר עד שנת 2030. בהשגת יעדים אלו טמונה היכולת לסיים את העוני הקיצוני, להילחם באי-שוויון ולהפסיק את שינויי האקלים.[דרושה הבהרה] תוכנית "יוצרים שינוי הבינלאומית" הוכרה כאחת התוכניות בעלות היכולת לעזור בהשגת יעדים אלו.[דרוש מקור][מפני ש...]
תלמידים מעשרות בתי ספר בכנס השיתוף של יוצרים שינוי- שנת 2018
יוצרים שינוי בישראל

בשנת 2011 הובאה התוכנית לישראל על ידי רותי סובל לוטנברג מייסדת ומנהלת פדגוגית יוצרים שינוי ישראל, והיא מנוהלת בשותפות עם עמותת רוח טובה. התוכנית פונה לכל המגזרים, מומלצת על ידי משרד החינוך ומותאמת לגילאי יסודי ועד תיכון.  יוצרים שינוי מיושמת במאות בתי ספר בישראל וכ- 30,000 תלמידים השתתפו בה עד כה.[דרוש מקור]
תוצרי התהליך מוגשים לתחרות ארצית, חבר שופטים המורכב מאנשי חינוך, יזמות, תקשורת, פעילים חברתיים ועוד, בוחן את הפרויקטים ובוחר פרויקט אחד שייצג את ישראל בכנס יוצרים שינוי הבינלאומי. הפרויקטים המובילים מוצגים בכנס הארצי המתקיים בחודש מאי בכל שנה. בכנס זה נפגשים תלמידים ומורים מכל רחבי הארץ לקבלת הכרה בשינוי שיצרו והשראה מיוצרי שינוי נוספים.
כנס (Be The Change (BTC של תוכנית "יוצרים שינוי" הבינלאומית

כנס "Be The Change" מפגיש את קהילת יוצרי השינוי פעם בשנה ומהווה פלטפורמה עבור ילדים מרחבי העולם, להתכנס, להציג ולחגוג את השינוי שיצרו. הכנס נותן להם הזדמנות, לא רק לשתף את סיפוריהם עם אחרים, אלא גם ללמוד ולקבל השראה אחד מהשני. בשנת 2019 נערך הכנס הבינלאומי השנתי של "יוצרים שינוי" בעיר רומא, בשיתוף עם האו"ם תחת הכותרת של 17 היעדים העולמיים.
ראו גם

למידה משמעותית
הנבחרת הישראלית בכנס הבינלאומי במדריד
יוקהו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  raw beef dish 
 
יוקהו (בקוריאנית: 육회; באנגלית: Yukhoe) היא גרסה קוריאנית דומה לסטייק טרטר. בשר בקר נא טחון עם רוטב חריף.
שיטת הכנה

את החלקים השומניים חותכים ומרחיקים מבשר הבקר הנא, ואז טוחנים ומתבלים את הבשר שנשאר. מוסיפים רוטב סויה, סוכר, מלח, שמן שומשום, בצל, שום, שומשום, פלפל שחור גרוס ואגס נאשי. חלמון ביצה משמש כקישוט, אותו מניחים בקערה נפרדת או על גבי בשר הבקר.
הקוריאנים נוהגים להוסיף גם חלקי פנים של הבקר כמו כבד, כליות ולב. המרכיבים מנוקים היטב ומומלחים, ואז נחתכים לחתיכות קטנות.
מתכונים ישנים

אוסף של מתכוני יוקהו ניתן למצוא בספר הקוריאני Siijsonso (시수전서), שנכתב בסוף המאה התשע-עשרה. מתכון אחד בספר הזה מחייב כבישה של בשר בקר טחון במרינדה המכילה בצל קצוץ, שום, פלפל שחור גרוס, דבש, צנוברים, שומשום, מלח ושמן. ניתן להוסיף למרינדה גם חומץ, יחד עם מעט סוכר ופלפל צ'ילי.
הערות שוליים

↑  "육회 (肉膾)" (בקוריאנית). 두산백과사전. נבדק ב-2007-11-24.
↑  "육회 (肉膾)" (בקוריאנית). Empas. נבדק ב-2007-11-14.
יוליה ג'רג'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 ביוני 1896 סולנוק, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  28 בנובמבר 1977 (בגיל 81) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Löwy Julianna 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1962) 
 
יוליה ג'רג' (במקור לוי, בהונגרית: György Júlia; סולנוק, 29 ביוני 1896 – בודפשט, 28 בנובמבר 1977) הייתה רופאת ילדים יהודייה-הונגרייה נוירולוגית זוכת פרס קושוט, עסקה גם בפסיכולוגיה פלילית, פסיכולוגיית ילדים וחינוך מיוחד.
ביוגרפיה

יוליה לוי נולדה במשפחה יהודית בסולנוק כבתם של מיהאי לוי, פקיד בטחנת קמח קיטור ושל צציליה קליין. בשנת 1919 עבדה במעבדה לפסיכולוגיה פלילית של בית המשפט לנוער. היא למדה באוניברסיטת פאזמאני פטר (לימים שונה שמה לאוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבלה את התואר דוקטור לרפואה בשנת 1922, אך לא השיגה עבודה. משנות ה-20 של המאה ה-20 ניהלה מרפאה לפסיכולוגיה פלילית במחלקה של פאל רנשבורג במרפאתו בבודפשט. בשנת 1930, ביחד עם ארז'בט הרצוג, ארגנה מרפאה עצמאית פרטית לפסיכולוגיה פלילית ברחוב הארשפה, בודפשט. כתוצאה מהחוקים (האנטי) יהודיים משנת 1938 (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי היא איבדה את עבודתה והמשיכה לעבוד באגודת החסות הלאומית היהודית: הקימה גן ילדים מיוחד, מעון יום, מרפאת חוץ לילדים וייעוץ קריירה. בתקופה זו עבד אצלה פרנץ מיראי.
לאחר מלחמת העולם השנייה והשואה היא ארגנה בתי מגורים מיוחדים לילדים, והחלה לעבוד בכמה מרפאות ילדים. בשנת 1962 הוענק לה פרס קושוט על עשייה של עשרות שנים בריפוי וגידול ילדים ובני נוער קשיי חינוך. בשנת 1968 מונתה לרופאה הראשית של המרפאה לפסיכולוגיה של ילדים במועצת העיר בודפשט, ואחר כך הפכה ליועצת המומחה שלה. בשנת 1976 העבירה את תפקיד הניהול שלה, אך עד מותה עבדה במכון. במקביל, הייתה חוקרת במחלקה למשפט פלילי בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת אטווש לורנאד (בתחום האישים האנטי-חברתיים) ומרצה במכללה להכשרת מורים לחינוך מיוחד.
עבודותיה (מבחר)

שחיתות ונוירוזה (מחקרים פסיכולוגיים, בודפשט, 1929)
נתונים על הסיבה, הפתולוגיה והרפואה של פסיכונאורוזות בילדות. (בודפשט, 1936)
על בעיות לאומיות של הגנה על ילדים. מחקרים בתחום ההגנה על ילדים. (בודפשט, 1960)
השפעות האלכוהוליזם של ההורים על נפשו של הילד והתפתחות אישיותו (סקירה נוירולוגית, 1964)
תוספים לתסמונת נדידת בריחה מילדות. מחקרים פסיכולוגיים. (בודפשט, 1965)
הילד קשה החינוך. הילד בסיכון. (בודפשט, 1965)
האישיות האנטי חברתית (בודפשט, 1967)
פיתוח אישיות אנטי חברתית. יש משהו לא בסדר עם הילד שלי. (בודפשט, 1977)
פרסים

מסדר העבודה (1959)
פרס קושוט (1962)
לקריאה נוספת

אנה סבו: יוליה ג'רג'. בתוך: לקסיקון פדגוגי. כרך 1. בודפשט, 1997. עמוד 625.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי. ISBN 963-05-2500-3
לקסיקון ביוגרפי של רופאים הונגרים.
נקודת שם
קון מ': יוליה ג'רג' (1896-1977). שבועון רפואי, 1978.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a szolnoki polgári születési akv. 514/1896. folyószáma alatt".
↑  "Elhunyt dr. György Júlia gyermekorvos". Népszabadság. 1977-12-01. p. 8.
| פסיכולוגיה |
| --- | --- | --- |
פסיכולוג • פסיכותרפיה • פילוסופיה של הפסיכולוגיה
| ענפי מחקר | פסיכוביולוגיה • קוגניטיבית • התפתחותית • חברתית • אישיותית • השוואתית • פסיכופתולוגיה • פסיכופיזיקה • פסיכובלשנות • פסיכולוגיה אבולוציונית • נוירופסיכולוגיה  • פסיכולוגיה תרבותית • פסיכולוגיה בין תרבותית • ראו גם: פסיכיאטריה |  |
| תחומי עיסוק | קלינית • חינוכית • ארגונית/תעסוקתית • שיקומית • רפואית • משפטית • צבאית • ספורט |  |
| אסכולות | סטרוקטורליזם • פונקציונליזם • פנומנולוגיה • פסיכואנליזה • אינדיבידואלית • הומניסטית • ביהביוריזם • אקזיסטנציאליזם • גשטלט • פסיכולוגיה חיובית • פסיכודינמיקה |  |
| מושגים כלליים | תודעה • תפיסה • לא-מודע • זיכרון • למידה • רווחה נפשית • הפרעה נפשית •  טראומה נפשית • מבחני אישיות • אינטליגנציה • מיינד • רגש |  |
הקטגוריה "פסיכולוגיה" במיזמים אחרים של קרן ויקימדיה: ויקימילון • ויקיספר • ויקיציטוט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1283 5302  VIAF: 164566016   WorldCat (עם VIAF): 164566016
יודישער פערלאג

חותם ההוצאה, בעיצובו של א"מ ליליין
יודישער פערלאג ("יִידִישֶר פֶרלָאג", מגרמנית: Jüdischer Verlag, "ההוצאה היהודית") היא הוצאת ספרים יהודית שנוסדה בברלין בשנת 1902.
מייסדי ההוצאה היו חברי הפרקציה הדמוקרטית: מרטין בובר, חיים ויצמן, אפרים משה ליליין, ברתולד פייבל ודייוויס טריטש. בין השנים 1902–1907 עמד בראשה פייבל.
ההוצאה נוסדה חודשים אחדים לאחר שמרטין בובר הכריז על הקמתהּ בקונגרס הציוני החמישי, כחלק מן המאבק למען גיבוש תרבות לאומית חילונית ולמען קידום מקום האמנות בתהליך התחייה הלאומית היהודית. מטרת ההוצאה הייתה לתרום להפצת האמנות היהודית, ולשם כך ביקש בובר את תמיכתהּ הכלכלית של ההסתדרות הציונית.
בהוצאה יצאו לאור יצירות שנכתבו בגרמנית (פרוזה וספרי עיון) ותרגומים לגרמנית של ספרות ביידיש ובעברית. לאחר זמן החלה ההוצאה להדפיס גם ספרים בעברית.
בין מפעלי ההוצאה:
תרגום מלא של התלמוד הבבלי לגרמנית, בידי לזרוס גולדשמידט.
ספרו של שמעון דובנוב "דברי ימי עם עולם" (בעשרה כרכים), שנכתב במקור ברוסית, אך פורסם לראשונה בתרגומו לגרמנית.
יצירות מאת אחד העם, חיים נחמן ביאליק, בנימין זאב הרצל, מקס נורדאו, ארתור רופין וש"י עגנון (שגם עבד בהוצאה בצעירותו).
בשנת 1931 יצאה לאור, בהוצאת שוקן, המהדורה הראשונה של כל סיפוריו של ש"י עגנון, בארבעה כרכים. ד"ר זיגמונד קצנלסון, מנהלה של "יודישער פערלאג" עצר את הפצתה של המהדורה, בנימוק שזכויות היוצרים על חלק מהסיפורים הן בידי "יודישער פערלאג". הסכסוך הסתיים כעבור כחמישה חודשים, לאחר שהוצאת שוקן רכשה את כל מלאי ספרי עגנון שבידי "יודישער פערלאג".
בשנת 1937 עלה קצנלסון לארץ-ישראל, הקים את "הוצאה עברית", והעביר אליה את נכסיה של היודישער פערלאג, ובעיקר את זכויות היוצרים שהיו בידי ההוצאה. בשנת 1938 נסגרה "יודישער פערלאג" על ידי המשטר הנאצי.
בשנת 1958 נפתחה ההוצאה מחדש, וב-1990 נרכשה השליטה בה על ידי Suhrkamp Verlag.
יהונתן אליאשברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 באוגוסט 1850 ג' באלול ה'תר"י קובנה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  נובמבר 1898 (בגיל 48) ה' בכסלו ה'תרנ"ט וולקוביסק, בלארוס 
 תקופת הפעילות:  ? – נובמבר 1898 
 השתייכות:  חובבי ציון 
 אב:  מרדכי אליאשברג 
 
הרב יהונתן אליאשברג (עליאשברג) (ג' באלול ה'תר"י, 11 באוגוסט 1850, קובנה - ה' בכסלו ה'תרנ"ט, נובמבר 1898, וולקוביסק) היה רב ליטאי ובלארוסי, שכיהן כרבן של פומפיאן, מריאמפולה ווולקוביסק. מעסקני חובבי ציון.
ביוגרפיה

נולד בקובנה בשנת ה'תר"י (1850) לרב מרדכי אליאשברג, שהיה רבה של בויסק ומראשי חובבי ציון. למד את תורתו מפי אביו, ולצד השכלתו התורנית עסק בספרות ימי הביניים. בהיותו כבן תשע עשרה, נשא לאשה בת יהודי עשיר מהעיר פומפיאן, ועבר לבית חותנו ועסק שם בתורה. בשנת ה'תרל"ה התמנה לרב בפומפיאן, ואת משכורתו נתן לצדקה, תוך שחותנו ממשיך לפרנסו. בשנת ה'תרל"ז ירד חמיו מנכסיו, והוא נאלץ לקבל על עצמו את רבנות העיר מריאמפולה.
בעקבות אביו, הצטרף גם הוא לעסקנות ציבורית, והיה פעיל בולט בתנועת חובבי ציון. נמנה עם מארגני ועידת דרוסקניק. בוועידה נבחר, יחד עם הרב שמואל מוהליבר, לאחראי מינוי רבנים ודוברים למסעי התעמולה של התנועה. הוא עצמו נמנה עם משלחת של רבנים שניסתה להשפיע על אדמו"רי חסידות לובביץ' וחסידות קאפוסט להצטרף לתומכי יישוב ארץ ישראל. נמנה גם על המשלחת שנשלחה אל הרב יצחק אלחנן ספקטור מקובנה בשנת תרמ"ח, בניסיון לשכנעו לתמוך בהיתר המכירה. היה מהדוחפים לכינוס הוועדה של "החברה לתמיכת יהודים עובדי אדמה ובעלי מלאכה בסוריה ובפלשתינה" שהתקיימה בקובנה בשנת ה'תר"ן (1890), ושלח את ברכתו אליה.
בעקבות הביקורת על המצב הרוחני הירוד במושבות, פרסם מאמר ובו קרא לאמץ את יזמתו של אביו למינוי שליח שיסתובב בין המושבות ויפעל לקרב את החלוצים לשמירת מצוות. את מאמרו חתם בתיאור: "אחד אחוז בעבותות אהבה לארצו ועמו".
בעקבות פרסום מאמרו של אחד העם "תורה שבלב" בעיתון "הפרדס" בשנת 1894, כתב לו הרב אליאשברג מכתב, שבו ביקש ממנו "לסבול במתינות את הדעות המתנגדות ואם כי אינן כדעתנו, הרי אין דעות בני האדם שוות". אחד העם ענה לו בכבוד רב במאמר "דברי שלום" בעיתון "המליץ".
לאחר הקונגרס הציוני הראשון הצטרף אל הציונות המדינית של בנימין זאב הרצל.
בשנת ה'תרמ"ח התמנה לרבה של וולקוביסק, ובתפקיד זה כיהן עד לפטירתו. נפטר בפתאומיות בה' בכסלו ה'תרנ"ט, נובמבר 1898, ימים ספורים לאחר שובו מוועידה ציונית בווילנה.
ספריו

דרכי הוראה - חיבור הלכתי הכולל שני חלקים: "קנה המדה": על שיעורי תורה ו"דרכי הוראה" - שו"ת. בהקדמת הספר, לה קרא "דרכה של תורה", עסק במ"ח קנייני התורה.
קסת יהונתן - קונטרס שצרף לחיבורו של אביו "תרומת יד" שהוציא ר' יהונתן לאור בשנת ה'תרל"ה.
לקריאה נוספת

מרדכי בער גמזו, היונתן ימות, הצפירה, 5 בדצמבר 1898
בן-ציון אייזענשטאדט, זכר רב (לתולדות הגאון ר' יהונתן עליאסבערג ז"ל), הצפירה, 16 בדצמבר 1898
גאולה בת יהודה, ראשונים לציון הנה הינם, מוסד הרב קוק ירושלים תשס"ט, עמ' מה-מז.
יוקה סאטו

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
יוקה סאטו (באנגלית: Yuka Sato; ביפנית: 佐藤 有香; נולדה ב-14 בפברואר 1973) היא מחליקה אמנותית על הקרח יפנית בעבר. אלופת עולם בהחלקה על הקרח ליחידות (צ'יבה 1994).
חיים אישיים

סאטו נולדה בטוקיו. היא התאמנה בהדרכתם של הוריה, נובו (10 פעמים אלוף יפן בהחלקה על הקרח ורביעי בעולם בשנת 1964) וקימיקו (פעמיים אלופת יפן ופעמיים חמישית בעולם בשנים 1967 ו-1968). נוסף לכך, התאמנה בהדרכתו של פיטר דנפילד מקנדה.
באליפות העולם לנוער בהחלקה על הקרח שנערכה בקולורדו ספרינגס, ארצות הברית בשנת 1990 זכתה סאטו במדליית זהב ביחידות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בהליפקס, קנדה, היא סיימה במקום 14 ביחידות.
באולימפיאדת אלברוויל (1992) סיימה סאטו במקום שביעי בהחלקה על הקרח יחידות. במדליית זהב זכתה קריסטי ימאגוצ'י מארצות הברית ובמדליית כסף זכתה בת ארצה מידורי איטו. חודש לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה באוקלנד, קליפורניה, היא סיימה במקום שמיני ביחידות.
באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה, בשנת 1993 סיימה סאטו במקום רביעי ביחידות.
באולימפיאדת לילהאמר (1994) סיימה סאטו במקום חמישי בהחלקה על הקרח ביחידות. במדליית זהב זכתה אוקסנה באיול מאוקראינה ובמדליית כסף ננסי קריגן מארצות הברית.
חיים אישיים > אלופת העולם

חודש לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בצ'יבה, יפן, זכתה סאטו במדליית הזהב ביחידות, לפני סוריה בונלי מצרפת וטניה שבצ'נקו מגרמניה.
לאחר הזכייה במדליית הזהב, פרשה סאטו מהחלקה תחרותית על הקרח, והחלה להחליק כמקצוענית ולהשתתף בתחרויות למקצוענים, ובמופעי ראווה. כמחליקה מקצוענית היא זכתה תואר באליפות העולם בהחלקה על הקרח למקצוענים בשנים 1995, 2000, 2001 ו-2002 ופעמיים במקום השני בשנים 1996 ו-1998.
בשנת 1999 התחתנה סאטו עם ג'ייסון דנג'ן, מחליק על הקרח אמריקאי, פעמיים אלוף ארצות הברית, רביעי בעולם (1997) ורביעי באולימפיאדת נאגנו (1998) בהחלקה על הקרח בזוגות.
כיום, עובדת סאטו כפרשנית החלקה על הקרח עבור הטלוויזיה היפנית וכמאמנת ביחד עם בעלה. בין המחליקים הבולטים שהם אימנו נמנים ג'רמי אבוט (3 פעמים אלוף ארצות הברית וחמישי בעולם בשנת 2010) ואליסה צ'יזני (פעמים אלופת ארצות הברית וחמישית בעולם בשנת 2011).
הישגים בולטים

| התחרות | 1988-89 | 1989-90 | 1990-91 | 1991-92 | 1992-93 | 1993-94 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אולימפיאדת החורף |  |  |  | מקום 7 |  | מקום 5 |
| אליפות העולם |  | מקום 14 |  | מקום 8 | מקום 4 | מקום 1 |
| אליפות העולם לנוער | מקום 10 | מקום 1 |  |  |  |  |
| אליפות יפן | מקום 3 | מקום 2 |  | מקום 2 | מקום 1 | מקום 1 |
| אליפות יפן לנוער | מקום 1 | מקום 1 |  |  |  |  |
| סקייט אמריקה |  |  |  |  | מקום 1 |  |
| סקייט קנדה הבינלאומי |  |  | מקום 4 | מקום 7 |  |  |
| גביע האומות |  |  | מקום 5 |  |  |  |
יוסף אברהם וולף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בפברואר 1911 כ"ה בשבט תרע"א קלן 
 פטירה:  30 במאי 1979 (בגיל 68) ד' בסיוון ה'תשל"ט בני ברק, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות שומרי שבת 
 
הרב יוסף אברהם וולף (כ"ה בשבט תרע"א, 1911 - ד' בסיוון ה'תשל"ט, 30 במאי 1979) היה איש חינוך והוגה דעות, מחלוצי החינוך החרדי ביישוב החדש, ממייסדי סמינר "בית יעקב" בבני ברק הנושא את שמו.
ביוגרפיה

נולד לרב פינחס וולף ולהלנה (הינדלה) בתו של הרב אביעזרי זליג אויערבאך, רבה של הלברשטט ובנו של הרב צבי בנימין אויערבאך. נישא ללאצא (ליזל) בתו של הרב אברהם יצחק קליין רבה של נירנברג, ובסוף ימיו רבה של הקהילה החרדית בחיפה. נסמך לרבנות בבית המדרש לרבנים בברלין. לאחר מכן, כיהן כמחנך במוסדות שונים בגרמניה, ובתפקידו האחרון בה שימש כמרצה בבית המדרש לרבנים בברלין.
ב-1939 עלה לארץ ישראל והתגורר בתל אביב. כאחרים מרקע נאו-אורתודוקסי שהתאכזבו מההתבוללות והאנטישמיות, הפנה אף הוא עורף לשיטת "תורה עם דרך ארץ" הגרמנית ונעשה אידאולוג חרדי ליטאי חשוב: הוא היה אחד ממקדמי חברת הלומדים. שימש כמחנך בסמינר בית יעקב בירושלים ובתל אביב, עד שהוזמן ביוזמת החזון איש לנהל את סמינר בית יעקב בבני ברק. הוא הרחיב את הסמינר, וגיבש את תוכנית הלימודים שלו. הוא שלל את השפעת מערכת החינוך החילונית במדינה על תוכני החינוך במערכת החינוך החרדית, לדידו, חומרי לימוד שלא נכתבו במקור בידי אדם מאמין, בהכרח שיכללו הנחות כפרניות. הוא גם ראה פסול בחינוך הישראלי הממלכתי שלדבריו חינך לשנאת ערבים, ומסר בשם החזון איש שאין לשנוא ערבים.
היה מוערך אישית ומקובל על כל החוגים החרדיים בבני ברק, מתנגדים וחסידים; כאשר עלתה לראשונה הצעה להקים סמינר חסידי נפרד, כדי לאפשר למעוניינים בכך להנחיל את המורשת החסידית לבנותיהם, התנגד לכך האדמו"ר מוויז'ניץ רבי חיים מאיר הגר, שהגיב לכל הטיעונים בעד הקמת סמינר כזה: ”ובכל זאת, היראת-שמים של הרב וולף מכריעה את הכף”.
בשנת ה'תש"ל חלה והעביר את ניהול הסמינר לידי בנו זאב. הוא נפטר בד' בסיוון ה'תשל"ט, 30 במאי 1979, ונקבר בבית הקברות שומרי שבת, לצד חמיו.
כתביו

כתביו של הרב וולף עסקו בעיקר בסוגיות שהעסיקו את בני הנעורים ושהתמודד עמן כמחנך חרדי. הוא מנתח את הסוגיות בהן מתמקד הספר תוך הצגת העמדה החרדית בכל אחד מן הנושאים:
תורה ומדע, (ירושלים: נצח, תש"ח) - על היחס בין הדת היהודית למדע, תוך דיון על מגבלות השיטה המדעית
החנוך לאור התקופה (תל אביב: נצח, תשי"ד) - ההשקפה החרדית בנושאי חינוך, בדגש על בעיות חינוכיות שהתעוררו בארץ ישראל שלאחר השואה. לספר זה מצורף נספח "רשימת מקומות בפירוש הרמב"ן על התורה שבהם מבוארים עניינים מתוך ספרי הנביאים הראשונים"
נביאי אמת (בני ברק: נצח, תשכ"ט) - על הנבואה ונביאי ישראל. הספר נדפס כספרו של חמיו הרב קליין, אך רובו הוא מדבריו של הרב י.א. וולף (גרסה מוקדמת של החיבור יצאה לאור בשנת תשכ"ד, ובה רק דבריו של הרב וולף)
תורת הנפש: באספקלריה תורתית (בני ברק, תשל"א) - הצגת הפסיכולוגיה מנקודת מבט חרדית, תוך עימות עם הפסיכואנליזה של פרויד
לימודי חול על טהרת הקודש (בני ברק תשל"ד) - אסופת מאמרים על דרך הוראת מדעי הטבע "המכונים לימודי חול" בהתאם להשקפה החרדית
רבותינו (עורך; בני ברק תשל"ד) - ביוגרפיה של הרבנים: חיים עוזר גרודזנסקי, אברהם ישעיהו קרליץ, יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק ודב בריש וידנפלד
ליקוטים והערות - במדבר (בני ברק תשל"ז) - ליקוטים והערות קצרות על פרשיות התורה
ליקוטים והערות - דברים
ליקוטים והערות למגילת אסתר והגדה של פסח (בני ברק תשל"ט)
ליקוטים והערות על חמישה חומשי תורה והמועדים, בשני כרכים, בני ברק תשנ"ז
התקופה ובעיותיה - א: חינוך (בני ברק: ליפא פרידמן, תשמ"א) - בנושאי חינוך
התקופה ובעיותיה - ב: ארץ ישראל (בני ברק: ליפא פרידמן, תשמ"א) - עוסק בעמדה החרדית ביחס לארץ ישראל ולציונות החילונית
התקופה ובעיותיה - עיונים (תל אביב: נצח, תשכ"ד)
התקופה ובעיותיה - ד: דעות ומידות (בני ברק: ליפא פרידמן, תשמ"ד) - בנושאי דעות ומידות, מדור מיוחד "עמדת האשה בתורה" עוסק בשאלת מעמד האשה ביהדות
הנצחתו

לאחר פטירתו נקרא סמינר בית יעקב בבני ברק שבראשו עמד, על שמו: סמינר הרב וולף. גם שלושת הסמינרים של בית יעקב שקמו בעקבות הסמינר הוותיק נקראים "סמינר בית יעקב ע"ש הרב וולף", ולסימן היכר ביניהם משמש שם המנהל/ת: סמינר הרב כהנא, סמינר הרב מאיר וסמינר אלקיים.
משפחתו

בתו שרה מרים חנה נישאה ליעקב שוב מבני ברק
בתו אסתר נישאה לרב דוד מנחם שניידר, משגיח בישיבת גרודנא באר יעקב
בנו זאב אלעזר וולף, שימש תחתיו כמנהל סמינר הרב וולף
בנו הרב שמואל אביעזרי, מראשי ישיבת 'דבר שמואל'
לקריאה נוספת

השקפתנו: לבעיות השעה באספקלריה של דורות, חלק שלישי, לעלותו לישיבה של מעלה של המחנך החרדי רבי יוסף אברהם וולף זיע"א, בני ברק, תש"מ. (בפרק י' ריכוז הספדים עליו)
הערות שוליים

↑  בנימין בראון, 'קשת התגובות האורתודוקסיות: אשכנזים וספרדים'. עמ' 57-58.
↑  נתן אלי' רוט, מאיר החיים: תולדות... רבי חיים מאיר זצללה"ה מויזניץ, חלק ה', בני ברק, תשס"א. עמ' שד-שה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304582905171  GND: 1200393155  ISNI: 0000 0000 6692 1284  LCCN: n82137058  VIAF: 8738865   WorldCat (עם VIAF): 8738865
יחסי הרשות הפלסטינית – שוודיה

| יחסי הרשות הפלסטינית – שוודיה |
| --- | --- |
הרשות הפלסטינית: שוודיה


הרשות הפלסטינית: שוודיה
שטח (בקילומטר רבוע)
6,220: 450,295
אוכלוסייה
5,519,031: 10,619,488
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,396: 593,268
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,152: 55,866
משטר
דמוקרטי (דה יורה)   סמכותי (דה פקטו): מונרכיה חוקתית

יחסי הרשות הפלסטינית–שוודיה הם היחסים הבילטרליים בין הרשות הפלסטינית לשוודיה. שוודיה הכירה במדינה פלסטינית ב-30 באוקטובר 2014. לרשות הפלסטינית יש שגרירות בסטוקהולם, שנפתחה בפברואר 2015.
היסטוריה

שוודיה נמנתה עם המדינות שתמכו בתוכנית החלוקה בכ"ט בנובמבר 1947. פולקה ברנדוט, דיפלומט שוודי שהיה מתווך מטעם האו"ם בסכסוך הישראלי-ערבי, נרצח על ידי פעילי לוחמי חרות ישראל שהאשימו אותו בהעדפת הערבים על פני היהודים, זאת אחרי שהציג תוכנית לשלום. שוודיה תיווכה גם בהסרת האיסור של ארצות הברית על קיום שיחות ישירות עם אש"ף.
באוקטובר 2014 שוודיה הכירה במדינה פלסטינית לאחר שהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית זכתה בקולות רבים בבחירות הכלליות בשוודיה 2014. הפלסטינים ותומכיהם בירכו על החלטת שוודיה, וראו בה כצעד משמעותי לקראת השגת הכרה בינלאומית במדינה פלסטינית.
יחסי הודו–ונואטו

| יחסי הודו–ונואטו |
| --- | --- |
הודו: ונואטו


הודו: ונואטו
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 12,189
אוכלוסייה
1,454,183,987: 329,625
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 1,126
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 3,417
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה

ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי נפגש עם מקבילו מוונואטו סטו קילמן בג'איפור, 2015
יחסי הודו–ונואטו הם יחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של הודו לרפובליקה של ונואטו. הנציבות העליונה ההודית בסובה שבפיג'י מוסמכת במשותף לוונואטו. היחסים הפורמליים בין שתי המדינות החלו ב-1986, לאחר שראש הממשלה דאז וולטר ליני הצטרף לארגון המדינות הבלתי מזדהות ב-1983. הודו ונואטו הן שתיהן רפובליקות של חבר העמים הבריטי.
היסטוריה

יחסים דיפלומטיים בין הודו לוונואטו כוננו בשנת 1986. הנציבות העליונה ההודית בקנברה שבאוסטרליה הוסמכה לוונואטו עד אוגוסט 2000, אז הועברה לנציבות ההודית העליונה בפורט מורסבי שבפפואה גינאה החדשה. ההסמכה הועברה שוב לנציבות העליונה ההודית בסובה שבפיג'י ביוני 2014.
הפעם הראשונה שבה ראש ממשלת הודו פגש את ראש ממשלת ונואטו הייתה ב-1983 כאשר שני המנהיגים הגיעו לפגישת הפסגה של ארגון המדינות הבלתי מזדהות בניו דלהי.
היחסים הדיפלומטיים החלו רשמית בין הרפובליקה של הודו לרפובליקה של ונואטו החלו במהלך תקופת המלחמה הקרה המאוחרת ב-1986, לאחר שוונואטו הצטרפה רשמית לארגון המדינות הבלתי מזדהות. זה הפך אותה למדינה היחידה באוקיאניה שלא הצטרפה לגוש המערבי.
שיתוף פעולה מאז 2014

ראש ממשלת הודו, נרנדרה מודי, הצטרף לפסגת פורום מדינות האיים הודו-האוקיינוס השקט בנובמבר 2014 בסובה, שם נכחה משלחת הכוללת את שר החוץ של ונואטו. ראש הממשלה מודי הכריז על תוכניות חדשות לטובת הודו ומדינות האוקיינוס השקט, כולל ונואטו. הכרזות אלו כללו:
גידול של "מענק בסיוע" מ-125,000 דולר ל-200,000 דולר בשנה לכל אחת מ-14 מדינות האוקיינוס השקט עבור פרויקטים קהילתיים לפי בחירתם.
אשרת הגעה לאזרחים הודים הנוסעים למדינות האוקיינוס השקט בפורום.
משרד סחר בהודו לכל מדינות האוקיינוס השקט בפורום.
תוכנית מבקרים חדשה למדינות האוקיינוס השקט.
ראש הממשלה מודי גם הציע את הרעיון של 'פורום לשיתוף פעולה בין הודו לאיי האוקיינוס השקט', שנועד לשפר את הדיאלוג בין הודו למדינות האוקיינוס השקט.
סחר דו־צדדי

הודו היא יעד הייצוא החמישי בגודלו של ונואטו, עם סחורות בשווי 5.5 מיליון דולר שיוצאו בשנים 2013–2014. זה מהווה 1.5% מכלל היצוא של ונואטו ומהווה עלייה מ־5.37 מיליון דולר בשנת 2012–2013.
ונואטו מייבאת סחורה מהודו בשווי 3.5 מיליון דולר, המהווה 1.3% מהיבוא של ונואטו. זוהי עלייה של 29% מ־2.67 מיליון דולר בשנים 2012–2013, ועלייה של 867% מאז 2000. הודו היא כיום היצואנית ה־13 בגודלה של ונואטו.
סיוע חוץ הודי

הודו מספקת מענק שנתי בסיוע לפרויקטי פיתוח בוונואטו, כחלק מיוזמות הסיוע האזורי שלה למדינות האוקיינוס השקט. לאחר ההרס של ציקלון פאם, הודו גם העניקה סיוע כספי בסך 250,000 דולר.
במהלך ביקורו של שר האנרגיה ההודי Piyush Goyal בוונואטו באוקטובר 2016, הודו סיפקה לוונואטו מענק של 200,000 דולר עבור נורות LED וציוד אחר חסכוני באנרגיה. הודו גם סיפקה 190,000 דולר לברונו לינגקונה טאו כדי להתקין ציוד מידע וטכנולוגיות תקשורת ב-76 בתי ספר במדינה. שתי המדינות חתמו גם על הסכם להקמת מרכז מצוינות בהודו-ונואטו ב-IT (CEIT)‏.
טריסטרמית

| טריסטרמית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: זרזיריים
סוג:: Onychognathus
מין:: טריסטרמית
שם מדעי
 Onychognathus tristramii ‏סקלטר, 1858

טְרִיסְטְרָמִית (שם מדעי: Onychognathus tristramii) היא מין ציפור ממשפחת הזרזיריים שבסדרת ציפורי השיר.
אטימולוגיה

הטריסטרמית, השייכת למשפחת הזרזירים, נקראה תחילה על ידי שמעון בודנהיימר "זרזיר ים המלח", בשל האזור שבו היא מצויה. בהמשך הוחלט לקרוא לה על שמו של הכומר האנגלי הנרי טריסטראם, שחקר את ארץ ישראל ולכד טריסטרמית בשנת 1864 ליד מנזר מר סבא בנחל קדרון. שמה באנגלית ובערבית דומה. קודם לכן קראו לה הנזירים "שחרור כתום-כנפיים".