stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיפור אחר (שיר)

סיפור אחר הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן. השיר יצא לאור ב-9 באוקטובר 2018 כשיר הנושא מתוך סרטו של אבי נשר, "סיפור אחר" וכסינגל המוביל מתוך פסקול הסרט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי גלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי הפסקול.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל למיליון השמעות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של גושן ב-9 באוקטובר 2018, בסמוך לצאת הסינגל. בקליפ ניתן לראות קטעים מתוך הסרט "סיפור אחר".
נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3.5 מיליון.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 37 |  |
הערות שוליים

↑  נתן גושן - סיפור אחר, באתר ‏מאקו‏, 9 באוקטובר 2018
↑  נתן גושן: "החיבור ביני לאבי נשר הוא מעל הטבע", באתר ynet, 26 באוקטובר 2018
↑  סיפור אחר - שיר הנושא מתוך סרטו של אבי נשר, נבדק ב-2020-02-14
1 2 3  נתן גושן - סיפור אחר | שיר הנושא מתוך סרטו של אבי נשר, נבדק ב-2020-02-14
| נתן גושן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נתן גושן • בין כל הרעשים • דברי איתי יותר • שלושים • באתי לחלום |  |
| אלבומי פסקול | סיפור אחר |  |
| פילמוגרפיה | סיפור אחר |  |
| ערכים קשורים | יוניסל • NMC • טדי יזמות והפקות |  |
| נתן גושן - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| נתן גושן | "כל מה שיש לי" • "איפה את" • "גבולות הגיון" • "יודע" • "פנים אחרות" |  |
| בין כל הרעשים | "עוד" • "מה אם נתנשק" • "רץ לשום מקום" • "למרות הכל" |  |
| דברי איתי יותר | "סערה" • "דברי איתי יותר" • "Thinking About It (Let It Go)" |  |
| שלושים | "זה שלנו" • "חיכיתי" • "26" • "דור הסתלבט" |  |
| סיפור אחר | "סיפור אחר" |  |
| באתי לחלום | "באתי לחלום" • "מתגעגעת" • "חזרי אלי" • "נחכה לך" • "הכל פה יגמר" • "היום יהיה שמח" • "סופר נשימות" |  |
| סינגלים נוספים | "כחומר ביד היוצר" • "Home" • "חיים מאושרים" • "אשרי יושבי ביתך" • "שני ילדים בעולם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "הייתי כאן" • "מתחילים מחדש" |  |
סיפור גן-העדן

ערך זה עוסק בסיפור סאטירי מאת איציק מאנגר משנת 1939. אם התכוונתם לסיפור המקראי של גן עדן, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  איציק מאנגר
 שפת המקור:  יידיש
 סוגה:  סאטירה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1939
 מספר עמודים:  184
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת עם עובד
 תאריך:  1982
 תרגום:  קלמן אהרן ברתיני
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001012500
סיפור גן-העדן (ביידיש: דאס בוך פון גן-עדן, הספר מגן-עדן) הוא סיפור סאטירי מאת איציק מאנגר ופורסם בוורשה בשנת 1939. הסיפור עמד על תפיסת גן העדן אצל היהודים אל מול הווי החיים הקשה שלהם בעיירות. גיבורו המרכזי הוא שמואל-אבא, מלאך שנולד על הארץ בלא ששכח את עברו בגן העדן, ומספר להוריו ולקומץ מאנשי העיירה את חוויותיו מחייו הקודמים שם. סיפוריו של שמואל-אבא מכים בהלם את השומעים, שכן מתברר שאין הבדל בין גן העדן לבין החיים עלי אדמות פרט לשליטה במלאך המוות, בניגוד לתפישת גן העדן האידילית שרווחה בזמנו אצל היהודים. במהלך הסיפור שזורים גם פזמונים רבים וחלקם אף הומוריסטים.
סיפור גן-העדן ידוע גם בשם פרשת חייו המופלאה של שמואל אבא אברבו.
עלילת הספר

שמואל-אבא, צעיר המתגורר בגן עדן, משתובב עם חברו משתינון, כשזה מספר לו שהוא שמע כי אחד המלאכים השיכורים קיבל משימה לנקוף על אפו של שמואל-אבא ולשלחו לארץ. מקור הנקיפה באמונה יהודית שטרם נולדים ויורדים אל הארץ, בא מלאך (ומלמד אותו כדי להקל על קליטתו במשך חייו, לאחר מיכן) מכה את הנולד הרך על אפו, כך שזה שוכח את כל שראה בגן העדן וגם מקבל את שני הפסים שבין האף לפה. שמואל-אבא לא רוצה לשכוח את שראה בגן העדן, ולכן מחליט לרקום מזימה נגד אותו המלאך שאמור לנקוף על אפו ולשלחו. הוא מערים עליו באמצעות אלכוהול ואף מזויף, כך שעולה בידו של שמואל-אבא להיוולד להורים ארציים בלא שנקף מלאך על אפו, ועל כן לא שכח את שקרה לו לפני היוולדו. מיד עם היוולדו מתחיל לדבר עם אימו ולחבב אותה, אך את אביו אוהב פחות שכן הוא אלים ובוטה.
אז מחליט שמואל-אבא לשתף את הוריו וקומץ ממכובדי העיירה בחוויותיו מגן העדן ופותח בסדרת שיחות ליליות שבכל אחת מהן הוא מספר על אירוע אחר שחווה בגן העדן. הוא פותח בחברותו עם מלאך אחר בשם משתינון וממשיך בסיפור על רוחות הרפאים שראה בגן העדן בליל שימורים שעבר. בערב זה הוא מתאר היתקלות של מלאך המוות עם מלאך אחר, שניסה למנוע ממנו לקחת את נפשה של צעירה בת 19 ולא הצליח בכך, וכן את פרלה המלאכית, שאהבתה נכזבה ומאז
היא סובבת בגן עדן בלילות כמשוגעת.
בערב שלאחר מכן, מספר שמואל-אבא על הרפתקה לילית אליה יצא עם חברו משתינון, באחוזותיו של דוד המלך, שם ראו את הנעשה בחדרי חדרים בין דוד לבת שבע ולאבישג, וכן את שאול המלך שבא להילחם על המלוכה שאבדה לו. בסתר אף פגשו באדם וחוה שביכו את מר גורלם בעקבות התפוח שאכלה חוה.
הספר מסתיים בסיפורו של שור הבר שברח מגן העדן היהודי לעבר גן העדן הנוצרי, ועל המהומה שנוצרה שכן כל הצדיקים לא ידעו מה יאכלו עתה כשיבוא המשיח. שמואל-אבא ומשתינון נשלחו לשמור עליו בגן העדן הנוצרי כדי שהשור לא ייטמא, ולאחר תקופת הבראה בו חזר השור לסורו, מלווים אותו חזרה לגן העדן היהודי וחוגגים עם כל הצדיקים את חזרתו.
תרגומים והוצאות

סיפור גן-העדן הופיע בוורשה ביידיש בשנת 1939 ותורגם להולנדית בשנת 1958, לגרמנית בשנת 1963. הספר יצא בעברית בשנת 1982 בתרגומו של ק. א. ברתיני ובהוצאת עם עובד. בשנת 1981 העלה התיאטרון הקאמרי עיבוד בימתי לספר בבימויו של שמואל בונים.
לקריאה נוספת

וולוול טשרנין, "בין אוטופיה לדיסטופיה: "ספר גן העדן" מאת איציק מאנגר", נכון: כתב עת לאוטופיה ולדיסטופיה בספרות, 1, אוקטובר 2018, עמ' 89-77.
סיפור בלשי (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  מחזה של סידני קינגסלי
 בימוי:  ויליאם ויילר 
 הופק בידי:  סמואל גולדווין
 תסריט:  רוברט וילר, פיליפ יורדן 
 עריכה:  רוברט סווינק 
 שחקנים ראשיים:  קירק דאגלס אלינור פארקר קאתי אודונל לי גרנט
 מוזיקה:  מיקלוש רושה
 צילום:  לי גרמס, ג'ון סייץ
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  6 בנובמבר 1951
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט דרמה, פילם נואר 
 הכנסות:  2,800,000 ‏$
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סיפור בלשי (באנגלית: Detective Story) הוא סרט אפל אמריקאי משנת 1951 בהפקתו ובבימויו של ויליאם ויילר, עם קירק דאגלאס ואלינור פארקר בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על מחזה בשם זה מאת סידני קינגסלי (אנ') שהועלה בברודוויי ב-1949.
העלילה מתרחשת במשך 24 שעות בתחנת משטרה בניו יורק שמטפלת בעבריינים שונים כמו מועל, שני פורצים וגנבת מחנות. במרכז העלילה בלש המטפל באגרסיביות ברופא המבצע הפלות ולא יודע שבביתו מחכה לו בעיה קשה.
תקציר העלילה

ג'ים מקלאוד (קירק דאגלס) הוא בלש במשטרת ניו יורק בתחנה במתחם 21 ביחד עם הבלש לו ברודי (ויליאם בנדיקס). הוא נשוי באהבה למרי (אלינור פארקר) ללא ילדים. מפקד התחנה הוא לוטננט מונגן (הוראס מקמהון).
אישה שנתפסה בגנבה מחנות (לי גרנט) מובאת לחקירה. היא בהלם ממצבה ובעיקר מלקיחת טביעת אצבעות שלה כפושעת. שני פורצים - צ'רלי גניני (ג'וזף ויסמן) ולואיס אבוט (מייקל סטרונג) מובאים לחקירה. מקלאוד והבלש לו ברודי (ויליאם בנדיקס) חוקרים אותם באגרסיביות. ארתור קינדרד (קריג היל) מובל לחקירה לאחר שגנב כסף ממעבידו. ידידתו (קאתי אודונל) מגיעה לעודד אותו ומוכנה להחזיר את כסף המעילה וגם המעביד שלו מוכן אך מקלאוד לא מסכים לשחררו.
לתחנה מובל ד"ר קרל שניידר (ג'ורג' מקרדי), רופא שמואשם בהפלות לא חוקיות. מקלאוד נוסע איתו לבית חולים שם מאושפזת מטופלת שלו במצב קשה לאחר שביצע בה הפלה. בדרך הם מתבשרים שהמטופלת מתה. מקלאוד מטיח האשמות ושניידר רומז כי גם לו יש נשהו נגדו. בתגובה חובט בו מקלאוד עד עילפון. הם חוזרים לתחנה ומפקד התחנה מצליח לשמוע משניידר את המילים אישה ו"ג'יוקופטי". הוא מניח שזה קשור לאשתו של מקלאוד ומזמן אותה בחשאי לתחנה לחקירה בלי ידיעתו של מקלאוד. הוא מצליח לאתר את אותו גייוקופטי ומתגלה לו שהוא היה מאהבה של מרי מקלאוד לפני נישואיה. היא נכנסה להיריון וד"ר שניידר ביצע בה הפלה.
כשמקלאוד מקבל את המידע הזה על אשתו הוא מזועזע. בתחילה הם מנסים להתפייס אבל לאחר שהוא אומר לו שיהיה קשה לו לחיות עם העובדה שאשתו פרוצה, היא עוזבת אותו. מקלאוד נמצא בדיכאון עמוק ובאותו רגע חוטף ג'ניני אקדח מאחד השוטרים ומאיים. מקלאוד מתקרב אליו בכוונה וג'ניני יורה והורג אותו.
פרסים

לי גרנט הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (הופעה ראשונה בקולנוע). היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן.
אלינור פארקר הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
ויליאם ויילר היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.
רוברט ויילר ופיליפ יורדן היו מומדים לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
קירק דאגלס היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.
ויליאם ויילר היה מועמד לפרס דקל הזהב.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| קירק דאגלס | ג'ים מקלאוד | בלש משטרה |
| אלינור פארקר | מרי מקלאוד | אשתו של ג'ים |
| לי גרנט |  | גנבת חנויות |
| קריג היל | ארתור קינדרד | מועל |
| קאתי אודונל | סוזן קרמייקל | ידידה של ארתור |
| ג'וזף ויסמן | צ'רלי ג'ניני | פורץ |
| מייקל סטרונג | לואיס אבוט | פורץ |
| ג'ורג' מקרדי | ד"ר קרל שניידר | רופא |
| הוראס מקמהון | לוטננט מונגן | מפקד התחנה |
| ויליאם בנדיקס | לו ברודי | בלש משטרה |
ספירו דנקוב

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1919 יוצ'בונאר, סופיה, ממלכת בולגריה 
 פטירה:  10 בספטמבר 1996 (בגיל 77 בערך) אחוזת בית, ישראל 
 מדינה:  בולגריה 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (5 בינואר 1971)  יקיר העיר תל אביב-יפו (1988) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  ספירו דנקוב
 
סְפִּירוֹ דֶנְקוֹב (בבולגרית: Спиро Денков‏; 1919, סופיה, ממלכת בולגריה – 10 בספטמבר 1996, תל אביב-יפו, ישראל) היה איש ציבור וחסיד אומות העולם בולגרי אשר ב-1943 בעת גירוש יהודי סופיה, הבריח מזון לחברו מיקו עופר אשר נכלא במחנה הריכוז סומוביט. יקיר העיר תל אביב-יפו לשנת 1988.
סיפור ההצלה

ספירו דנקוב נולד ב-1919 בסופיה והתגורר בשכונה היהודית יוּצְ'בּוֹנָאר (בבולגרית: Ючбунар). לאחר גירוש יהודי סופיה סייע דנקוב למשפחות יהודיות במזון ובכסף, והבריח מזון לחברו מיקו עופר שנכלא במחנה הריכוז סומוביט. בשלהי 1944 לאחר הפיכת חזית המולדת של בולגריה החל דנקוב לסייע ליהודים מקרב קהילת סופיה להבריח את הגבול לרומניה לצורך עלייה בלתי ליגאלית לארץ ישראל המנדטורית, ובכללם שמואל רפאל ושני אחיו.
ב-30 באפריל 1947 ארבו אנשי משטרת ביטחון הפנים הבולגרית לקבוצת יהודים שחצו את הגבול בשטח בית הקברות של העיר סיליסטרה ופתחו באש. שניים נהרגו והשאר נעצרו ונשלחו למחנות הסגר. בעקבות התקרית נעצרו ראשי ההסתדרות הציונית בבולגריה ובכללם בנימין ארדיטי והם שוחררו לאחר מספר ימים בעקבות לחץ של פוליטיקאים ושל חברי פרלמנט שונים. בעקבות האירועים נעצרו גם משתפי פעולה מקרב אזרחי בולגריה ובכללם דנקוב. הוא נשפט ונכלא למשך שבעה חדשים.
ב-1969 החליט דנקוב לעלות לישראל. 27 יהודים יוצאי בולגריה להם סייע דנקוב במהלך מלחמת העולם השנייה פנו למשרד הפנים בבקשה להעניק לספירו דנקוב אזרחות ישראלית, ופנייתם התקבלה. ב-5 בינואר 1971 הוכר דנקוב כחסיד אומות העולם. ב-1988 זכה לאות יקיר העיר תל אביב. הוא הלך לעולמו בתל אביב ב-1996, ונקבר בבית הקברות בקריית שאול.
הערות שוליים

↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ד' - מאחורי מסך הברזל, הוצאת דבר, 1970, עמודים 180-176.
↑  ספירו דנקוב, באתר 168chasa.bg (בבולגרית).
↑  ספירו דנקוב באתר GRAVEZ
ספירה לאחור (סרט, 1994)

| --- | --- |

 בימוי:  סטיבן הופקינס 
 הופק בידי:  ג'יי רואץ', פן דנשם, ג'ון וטסון 
 תסריט:  ג'יי רואץ' 
 שחקנים ראשיים:  ג'ף ברידג'ס לויד ברידג'ס קיובה גודינג ג'וניור פורסט ויטאקר טומי לי ג'ונס סוזי איימיס ג'ון פין 
 מוזיקה:  אלן סילבסטרי 
 צילום:  פיטר לוי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בספטמבר 1994 
 משך הקרנה:  121 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מתח, סרט פעולה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   blownaway
 דף הסרט ב־IMDb
 
ספירה לאחור (באנגלית: Blown Away) הוא סרט מתח-אקשן אמריקאי משנת 1994 בבימויו של סטיבן הופקינס. הסרט עוסק במרדף מותח בין שוטר מומחה לנטרול פצצות בבוסטון, בגילומו של ג'ף ברידג'ס, לבין טרוריסט אירי מסוכן (טומי לי ג'ונס) שמבקש לנקום בשוטר על אירועים מהעבר. הסרט מציג מאבק של מוחות ומירוץ נגד הזמן כדי למנוע אסון.
עלילה

סגן ג'יימס "ג'ימי" דאב (ג'ף ברידג'ס) הוא חבר ותיק בחוליית הפצצות שמוצא את עצמו נרדף על ידי גאון פצצות (טומי לי ג'ונס), שמבקש לנקום בעקבות עימותים מהעבר. ככל שהסכנה מתגברת, ג'ימי חייב להתמודד עם עברו ולנסות למנוע את המתקפות המסוכנות בזמן.
צוות השחקנים

ג'ף ברידג'ס בתפקיד ג'ימי דאב
טומי לי ג'ונס בתפקיד ריאן גאריטי
פורסט ויטאקר בתפקיד אנתוני פרנקס
סוזי איימיס בתפקיד קייט דאב
ביקורות

ספירה לאחור קיבל ביקורות מעורבות. הסרט זכה לשבחים על סצנות המתח והאקשן, במיוחד תצוגות המשחק של ברידג'ס וג'ונס.[דרוש מקור] עם זאת, חלק מהמבקרים מצאו את העלילה צפויה ואת הפיתולים בה חסרי מקוריות. ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 39%. ב-Metacritic, הוא קיבל ציון של 52 מתוך 100.
עט כדורי

עט כדורי. הכדור בהגדלה
למעלה: עט כדורי המפורק לחלקיו; למטה: עט כדורי שלם
עט כדורי הוא עט שבקצהו קבוע כדור זעיר שקוטרו נע בין חצי מילימטר ל-1.2 מילימטר. הכדור עצמו עשוי מפלדה, פליז, טונגסטן קרביד או חומר עמיד וקשיח אחר. את מרכז הכדור חובק חרוט מתכת שאליו מחוברת צינורית המכילה דיו צמיגי. תנועת הכדור חופשית וכתוצאה מהחיכוך שלו בפני הנייר הוא מסתובב ומורח שכבת דיו על פני הנייר מהצד האחד ונרטב בדיו מהצד הנגדי הפונה אל צינורית הדיו. קיימים עטים כדוריים שבהם דיו סמיך ועטים בעלי דיו נוזלי יותר בעלי "חוד מחט" או "roller ball". יתרונותיו של העט הכדורי הם מחירו הזול, משך עבודה ארוך מאוד (עד כ-5,000 מטר קו רציף), אמינות פעולה (אינו נוזל בתנאי טמפרטורה רגילים), אחידות בכתיבה גם לקראת סוף חיי העט ומהירות ייבוש גבוהה.
היסטוריה

הפטנט הראשון על עט כדורי נרשם ב-30 באוקטובר 1888 על שמו של ג'ון לאוד (Loud), מעבד עורות אמריקני, שניסה ליצור מכשיר כתיבה שיוכל לרשום על מוצרי העור שלו, דבר שהעט הנובע של תקופתו לא יכול היה לעשות. על אף שאכן ניתן היה לכתוב עם העט הכדורי על עור, הרישום היה גס מדי וההמצאה לא הצליחה מסחרית. המצאת העט הכדורי קשורה לממציאו ההונגרי-יהודי לאסלו יוז'ף בירו בשנת 1938 והפך להצלחה לאחר שנות ה-40 של המאה ה-20.
עט חלל

עט חלל (באנגלית space pen) הוא עט המסוגל לכתוב בתנאי חוסר כבידה וטמפרטורה קיצוניים ביותר. לכתוב במהופך, בחלל, ומתחת למים.
היסטוריה

במהלך המשימות הראשונות שלהם, נאס"א השתמשה בעפרונות מכניים (הקרויים גם עפרונות חודים), לדוגמה פרויקט ג'מיני, שבו נאס"א הזמינה 34 עפרונות, במחיר של 4382.50$ (128.89$ ליחידה). אנשים תמהו על המחיר העצום, וגם נאס"א החליטה שזה יקר מידי. באותו זמן אדם בשם פאול פישר החליט לבנות עט כדורי שיכול לכתוב בחלל, מתחת למים, ולשרוד בטמפרטורות קיצוניות. הפרויקט היה ללא מימון נאס"א, החברה של פישר השקיעה מיליון דולר בפיתוח העט, ולאחר מכן החברה רשמה פטנט ופנתה לשוק. בשנת 1965 ניסה פישר למכור את העטים שלו לנאס"א אך רק בשנת 1967 נאס"א קיבלה את ההצעה.
עט החלל פישר הוא עט כדורי במרקם ג'ל ובלחץ גז שהופך לדיו רק במגע עם נייר. הוא עובד במגוון רחב של תנאים כמו ללא כוח הכבידה, בוואקום ובטמפרטורות קיצוניות. הדיו הטיקסוטרופי שלו לא משחרר כמות גבוהה של אדים בטמפרטורות רגילות או בלחץ נמוך. הדיו נלחץ החוצה על ידי חנקן דחוס בלחץ של כמעט PSI 35. הוא עובד בגובה של עד 3,800 מטר ובטמפרטורות של בין 35- ל-120 מעלות צלזיוס. הוא היה בשימוש של אסטרונאוטים רוסים ואמריקאים באפולו ובתוכנית מיר ומעבורות החלל.
ישנו מיתוס שמספר שבמרוץ לחלל בין רוסיה לארצות הברית, ארצות הברית השקיעה מיליון דולר כדי לפתח עט שכותב בחלל, ואילו הרוסים השתמשו בעיפרון. למעשה, הכתיבה בעיפרון יצרה מגוון בעיות טכניות כגון: זיהום אוויר משבבי העץ ואבקת הגרפיט שאף היו עלולים לגרום קצר חשמלי ברכיבים לו חדרו אליהם. לכן שני הצדדים עמלו קשות על פיתוח כלי כתיבה ללא הבעיות האלה.
ספיד (קומיקס)

| --- | --- |

ספיד, כפי שהופיע בחוברת Young Avengers #12 מאוגוסט 2006, אמנות מאת ג'ים צ'ונג ודייוויד האן.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Young Avengers #10 (פברואר 2006)
 יוצרים:  אלן היינברג ג'ים צ'ונג
 גילום הדמות:  ג'ט קליין, "וונדה-ויז'ן", "דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף"
 מידע
 שם אמיתי:  תומאס "טומי" שפרד
 כינויים:  ספידי, טומי מקסימוף
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  ניו ג'רזי 
 כוחות:  מהירות על-אנושית, האצה ברמה מולקולרית.
 חבר לשעבר בקבוצה:  האוונג'רס הצעירים, האוונג'רס הסודיים (מלחמת אזרחים)
 דמויות קשורות
 משפחה:  ג'ף ורבקה קפלן (הורים מאמצים) ויליאם קפלן (אח בגלגול מחודש)  קתרין אליזבת' בישופ (אישה)  פני מקסימוף (בת)  קרובים מגלגול קודם: הנרי פים (סב רבא מצד האב) אריק לנשר (סב מצד האם) אולטרון (סב מצד האב) ויז'ן (אב) ונדה מקסימוף (אם) פייטרו מקסימוף (דוד מצד האם) לורנה דיין (דודה מצד האם) ויקטור מנצ'ה (דוד מצד האב)
 
ספיד (באנגלית: Speed) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס הצעירים ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Young Avengers #10 מפברואר 2006, ונוצרה על ידי הכותב אלן היינברג והמאייר ג'ים צ'ונג. דמותו ממודלת לפי דמותו של קוויקסילבר.
ספיד הוא האלטר אגו של תומאס "טומי" שפרד, בנם של ויז'ן ומכשפת השני מגלגול קודם ואחיו התאום של ויליאם קפלן. גדל בספרינגפילד, ניו ג'רזי, אך עבר ממוסד לעבריינים אחד למשנהו. מאחר שטומי אייד "בטעות" את בית ספרו בעזרת כוחות המהירות שלו, הוא נכלא במתקן אבטחה מרבית. לפני שהאוונג'רס הצעירים שחררו אותו, טומי עבר ניסויים רבים מתוך מטרה להפוך אותו לכלי נשק.
את דמותו של טומי בסדרת היקום הקולנועי של מארוול "וונדה-ויז'ן" מגלם ג'ט קליין, ששב לגלם את דמותו בסרט "דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף".
החיים שאחרי

טומי, בילי וחבריהם מצאו את מכשפת השני, לאחר התקופה בה הפכו להיות משפחה, טומי ובילי החליטו לשנות את שם משפחם למקסימוף.
סטפן שפויזאט

סטפן שפויזאט (בצרפתית: Stéphane Chapuisat; נולד ב-28 ביוני 1969) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת החלוץ, ונחשב לכדורגלן השווייצרי המצליח ביותר בשנות התשעים.
את עיקר הצלחתו ככדורגלן עשה שפויזאט בבורוסיה דורטמונד, עמה זכה ב-1997 בליגת האלופות, ובנוסף זכה עמה בשתי אליפויות הבונדסליגה. שפויזאט שיחק בהצלחה גם בגראסהופרס ציריך וביאנג בויז ברן, במדי שתיהן הוכתר כמלך השערים של ליגת העל השווייצרית. שפויזאט ערך 103 הופעות והבקיע 21 שערים במדי נבחרת שווייץ, עמה השתתף במונדיאל 1994, יורו 1996 ויורו 2004.
שפויזאט זכה פעמיים בתואר כדורגלן השנה בשווייץ, ב-1993 וב-1994. בנובמבר 2003, במסגרת פרסי היובל של אופ"א, זכה שפויזאט בתואר כדורגלן הזהב של שווייץ.
קריירת מועדונים > תחילת הקריירה

שפויזאט שיחק כנער במועדון מאליי לוזאן, והחל את קריירת הבוגרים שלו בעונת 1986/87, כשהמועדון שיחק בליגת המשנה השווייצרית. שפויזאט הבקיע בעונה זו 16 שערי ליגה, ובקיץ 1987 עבר ללוזאן, ששיחקה בליגת העל השווייצרית. שפויזאט הבקיע בעונת הבכורה שלו במועדון, 1987/88, 12 שערי ליגה, וסיים עם לוזאן במקום השביעי. עונת 1988/89 הייתה חלשה יותר עבור שפויזאט, בה הבקיע רק שער אחד וקבוצתו סיימה עשירית, אך בעונת 1989/90 הוביל שפויזאט את לוזאן למקום השני בליגה, עם עשרה שערים. את עונת 1990/91 החל שפויזאט בלוזאן, ועד למחצית העונה הבקיע 13 שערים ב-20 משחקים. בגביע אופ"א הודחו שפויזאט ולוזאן על ידי ריאל סוסיאדד בגין שערי חוץ אחרי סיבוב אחד, כאשר ניצחו 2-3 במשחק הבית, והפסידו 1-0 בחוץ. שפויזאט הבקיע את השער השני ללוזאן במשחק הראשון. שער זה היה הראשון של שפויזאט במסגרות האירופאיות. בהמשך עונת 1990/91, עבר שפויזאט לבאייר אורדינגן מהבונדסליגה, ועד לסיום העונה הבקיע ארבעה שערים בעשר הופעות, וסיים עם הקבוצה במקום ה-17, שמשמעותו ירידה לבונדסליגה השנייה.
קריירת מועדונים > בורוסיה דורטמונד

לאחר ירידת הליגה עם באייר אורדינגן, חתם שפויזאט בבורוסיה דורטמונד, בה שיחק שמונה עונות שהיוו את מרכז הקריירה שלו. בשנים הראשונות של שפויזאט בדורטמונד הוא שיתף פעולה בהתקפה עם פרנק מיל, מיכאל רומניגה ומיכאל צורק. בעונת הבכורה שלו בדורטמונד, 1991/92, הבקיע שפויזאט 20 שערי ליגה, וסיים כסגן מלך השערים אחרי פריץ ואלטר. דורטמונד ושפויזאט סיימו עונה זו במקום השני, ואיבדו את האליפות רק בגין הפרש שערים נחות משל שטוטגרט שזכתה באליפות. בעונת 1992/93 רשמו שפויזאט ודורטמונד הצלחה גדולה בגביע אופ"א, כשהגיעו עד לגמר, בו הפסידו במפגש כפול ליובנטוס. שפויזאט שיחק 90 דקות במשחק הראשון בדורטמונד, בו הפסידה הקבוצה 3-1 ליובנטוס, ובעקבות פציעה לא שיחק בגומלין בו ניצחה יובנטוס 3-0. שפויזאט הבקיע ארבעה שערים באותה עונה בגביע אופ"א. באותה עונה, שפויזאט ודורטמונד סיימו במקום הרביעי בבונדסליגה, כששפויזאט הבקיע 15 שערי ליגה.
בעונת 1993/94 שפויזאט ודורטמונד הגיעו עד לרבע גמר גביע אופ"א, שם הודחו על ידי אינטר מילאנו. שפויזאט הבקיע ארבעה שערים בגביע אופ"א בעונה זו. בבונדסליגה, שפויזאט ודורטמונד סיימו במקום הרביעי, כששפויזאט מבקיע 17 שערי ליגה, שער אחד פחות משני מלכי השערים לעונה זו, שטפן קונץ וטוני יבואה. בעונת 1994/95, שפויזאט היה חלק מחוליה התקפית חדשה שכללה גם את קרל היינץ רידלה ואנדראס מולר. שפויזאט הבקיע 12 שערי ליגה באותה עונה, וסייע לבורוסיה דורטמונד לזכות באליפות הבונדסליגה. בגביע אופ"א הגיעו באותה עונה שפויזאט ודורטמונד עד לחצי הגמר, שם הודחו על ידי יובנטוס. באוגוסט 1995 ניצחה בורוסיה דורטמונד את בורוסיה מנשנגלדבך 1-0 במשחק הסופר קאפ הגרמני, ממנו נעדר שפויזאט. בעונת 1995/96 השתתפו שפויזאט ודורטמונד בליגת האלופות וצלחו את שלב הבתים, אך הודחו ברבע הגמר על ידי אייאקס אמסטרדם. בבונדסליגה זכו שפויזאט ודורטמונד באותה עונה באליפות שנייה ברצף, אך הייתה זו עונה חלשה יחסית של שפויזאט, שהבקיע שלושה שערי ליגה בלבד, ולא הבקיע אף שער בליגת האלופות. באוגוסט 1996 זכו שפויזאט ודורטמונד בפעם השנייה ברציפות בסופר קאפ הגרמני, לאחר ניצחון על פ.צ. קייזרסלאוטרן בפנדלים בגמר. שפויזאט הבקיע את הפנדל שלו בגמר זה.
בעונת 1996/97 שפויזאט חזר לכושרו הטוב, והבקיע 13 שערי ליגה, ואמנם סיים עם דורטמונד רק במקום השלישי בבונדסליגה, אך היה שותף מלא לזכייה המפתיעה של דורטמונד בליגת האלופות. בשלב הבתים הבקיע שפויזאט שני שערים, ובגמר ליגת האלופות 1997, בו ניצחה בורוסיה דורטמונד את יובנטוס בתוצאה 3-1, שיחק שפויזאט 70 דקות, והוחלף על ידי לארס ריקן, שהבקיע כעבור דקה וקבע את תוצאת המשחק. בעונת 1997/98, הבקיע שפויזאט 14 שערי ליגה, אך רשם עם דורטמונד עונה חלשה במיוחד בבונדסליגה, בה סיימה הקבוצה רק במקום העשירי. בליגת האלופות לא הצליחו שפויזאט ודורטמונד להגן על תוארם, אך רשמו קמפיין מכובד, בו צלחו את שלב הבתים, בו שפויזאט הבקיע שני שערים, והדיחו את באיירן מינכן ברבע הגמר, לאחר ששני המשחקים הסתיימו בתיקו 0-0, ושפויזאט הבקיע את שער הניצחון לבורוסיה דורטמונד בהארכה של משחק הגומלין. שפויזאט ודורטמונד הודחו בחצי הגמר על ידי ריאל מדריד. במהלך אותה עונה, זכו שפויזאט ודורטמונד בטורניר הגביע הביניבשתי, לאחר ניצחון 2-0 בגמר על קרוזיירו. עונת 1998/99 הייתה האחרונה של שפויזאט בבורוסיה דורטמונד. בעונה זו הבקיע שפויזאט שמונה שערים, ודורטמונד סיימה רביעית. בקיץ 1999, לאחר שמונה עונות בבורוסיה דורטמונד, עזב שפויזאט את הקבוצה, בה זכה בשישה תארים והבקיע 102 שערי ליגה.
קריירת מועדונים > החזרה לשווייץ וסיום הקריירה

בעונת הבכורה של שפויזאט בגראסהופרס ציריך, 1999/00, הוא הבקיע 11 שערי ליגה וסיים עם הקבוצה במקום הרביעי בליגת העל השווייצרית. בעונת 2000/01 הוביל שפויזאט את גראסהופרס לאליפות, כשהבקיע 21 שערי ליגה, והוכתר כמלך השערים של הליגה בצוותא עם כריסטיאן אדוארדו חימנס. בעונת 2001/02 הודחו שפויזאט וגראסהופרס ממוקדמות ליגת האלופות על ידי פורטו, והמשיכו לגביע אופ"א, בו צלחו שני סיבובים והודחו על ידי לידס יונייטד. באותה עונה, שפויזאט וגראסהופרס סיימו במקום השני בליגה, כששפויזאט הבקיע 13 שערי ליגה.
בקיץ 2002 עזב שפויזאט את גראסהופרס ציריך לאחר שלוש עונות, וחתם ביאנג בויז ברן, אף היא מליגת העל השווייצרית. בעונת הבכורה שלו במועדון, 2002/03, הבקיע שפויזאט 15 שערים, וסיים עם הקבוצה במקום הרביעי. בעונת 2003/04 סיימו שפויזאט ויאנג בויז ברן במקום השני בליגה, כששפויזאט מבקיע 23 שערים, ומסיים בפעם השנייה בקריירה שלו כמלך השערים של ליגת העל השווייצרית. בעונת 2004/05 הודחו שפויזאט ויאנג בויז כבר בסיבוב הראשון של מוקדמות ליגת האלופות על ידי הכוכב האדום בלגרד. בליגה השווייצרית, הבקיע שפויזאט 15 שערי ליגה, וסיים עם יאנג בויז במקום הרביעי.
בקיץ 2005, לאחר שלוש עונות ביאנג בויז, חזר שפויזאט ללוזאן ספורט, קבוצת נעוריו, ששיחקה אז בליגת המשנה בשווייץ. שפויזאט שיחק בלוזאן עונה אחת, בה הבקיע 16 שערי ליגה. שפויזאט סיים את העונה עם לוזאן במקום השלישי, שלא הספיק כדי להעפיל בחזרה לליגת העל השווייצרית. בתום עונה זו, פרש שפויזאט ממשחק פעיל.