stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דלמוניקו'ס
הערות שוליים

↑  Aaseng, Nathan (January 2001). Business Builders in Fast Food. The Oliver Press. pp. 8–10. ISBN 1881508587.
↑  Hooker, Richard J (May 1981). "18 - Eating Out 1865-1900". Food and Drink in America: A History. Indianapolis: Bobbs-Merrill Co.. ISBN 0672526816.
1 2 3  ג'ו אוקונל, "ההיסטוריה של מסעדת דלמוניקו'ס ופעולות עסקיה בניו יורק, steakperfection.com ‏ 1 בדצמבר 2001
↑  Susan Bindig (1989), "New York Welcomes the Prince of Wales (1860)", Dance Chronicle 12 (.2): pp. 234
↑  "Delmonico Building Leased". The New York Times: pp. 3. 1901-05-04.
↑  Lately Thomas (1967). Delmonico's - A Century of Splendor. Boston: Houghton Mifflin Co. pp. 333–336.
↑  פרנק פריאל, "מחוץ למרתף", הניו יורק טיימס, 29 בנובמבר 1987
↑  Ed Huber. "Not in My Neighborhood: The owner of one of America's most historic restaurants faces a modern problem". Guideposts.
↑  Lisa Curran Matte, NYC's Delmonico's To Reopen After 3 Year Closure And Legal Battles, tastingtable, ‏19 ביולי 2023
↑  ההיסטוריה של תבשילי העופות, whatscookingamerica.net
↑  באטלר ס. מייבל, "מכתבים: ביצים בנוסח בנדיקט", מגזין הניו יורק טיימס, 26 בנובמבר 1942
↑  "Talk of the Town", The New Yorker, December 19, 1942
↑  קרייג קלייבורן, "קלאסיקה אמריקאית: ביצים בנוסח בנדיקט", הניו יורק טיימס, 24 בספטמבר 1967
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007446394705171  GND: 7711609-4  LCCN: no97035271  VIAF: 138681141   WorldCat (עם VIAF): 138681141 
מסעדת דלמוניקו'ס בפינת השדרה החמישית ורחוב 43, בשנת 1903
תפריט ארוחת הערב שנערכה ב-11 במרץ 1916 בדלמוניקו'ס לכבוד המוזיקאי פריץ קרייזלר והזמרת ג'והנה גדסקי
וילג' ונגארד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מועדון ג'אז 
 כתובת:  גריניץ' וילג' 
 מיקום:  מנהטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  40°44′10″N 74°00′06″W﻿ / ﻿40.736°N 74.001611111111°W﻿ / 40.736; -74.001611111111
 www.villagevanguard.com
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיוילג' ונגארד(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיוילג' ונגארד
 
וילג' ונגארד, 2007
וילג' ונגארד (באנגלית: Village Vanguard, מילולית: "חיל החלוץ של הווילג'") הוא מועדון ג'אז בגריניץ' וילג' בניו יורק, ותיק מועדוני הג'אז בארצות הברית הפעיל באופן רצוף. המועדון נוסד על ידי מקס גורדון בשדרה השביעית במנהטן ב-15 בפברואר 1935.
בשנותיו הראשונות אירח אמנים מסגנונות שונים ובין היתר הופיעו בו פיט סיגר והארי בלפונטה. משנת 1957 מנוגנת בו אך ורק מוזיקת ג'אז. המועדון אירח ומארח את מיטב אמני הג'אז ומוקלטים בו תקליטים בהופעה חיה במסגרת קו ההקלטות "Live at the Village Vanguard".
מאז מותו של מקס גורדון ב-1989 מנוהל המועדון על ידי אלמנתו, לוריין גורדון.
חשיבות וייחוד

ה"ונגארד", כפי שהוא נקרא, הפך למועדון אהוב על אמני ג'אז בשל מבנהו האינטימי (123 מושבים בזווית מול הבמה), האווירה שבו והעובדה שבניגוד למועדונים אחרים, בשעת הופעה נכפה שקט על הקהל. עקב היותו מקום חביב על אמנים הפך למבוקש על ידי הקהל ומקום שהופעה בו היא "תו איכות" לכל אמן ג'אז.
Live at the Village Vanguard

במסגרת קו ההקלטות הוקלטו למעלה ממאה תקליטים מאז תקליטו של סאני רולינס (Night at the Village Vanguard), שהיה הראשון בסדרה. בין התקליטים הנודעים ניתן למנות את תקליטיהם של ביל אוונס ושל ג'ון קולטריין שהוקלטו ב-1961 במועדון (ב-1967 יצא עוד תקליט של קולטריין בשם Live at the Village Vanguard Again!). כמו כן הקליטו בקו ההקלטות של המועדון דקסטר גורדון, קית' ג'ארט, מישל פטרוצ'יאני, ג'ו הנדרסון, בראד מלדאו ועוד. ההקלטות לא יוצאות בחברת תקליטים אחת אלא בחברת התקליטים עמה יש לאמן חוזה.
לקריאה נוספת

Max Gordon, Live at the Village Vanguard. There Capo, 1988. ISBN 0-306-80160-4
Lorraine Gordon, Alive at the Village Vanguard: My Life in and Out Of jazz time. Hal Leonard, 2006. ISBN 0-634-07399-0
הערות שוליים

↑  ג'יימס ב' קלהר, רויטרס, אקורד סיום, באתר הארץ, 6 בינואר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301563805171  LCCN: n80059302  MusicBrainz: 5e95ac95-7d18-4e75-b09e-5351e6152f6c  VIAF: 121893990   WorldCat (עם VIAF): 121893990
שער עגל

| --- | --- |
שילוט הכוונה לשער עגל
שילוט הכוונה לשער עגל
 מיקום:  בין המושב יובל לבין מטולה
 מנוהל על ידי:  ישראל צה"ל, ממשלת ישראל
 פתיחת המעבר:  1982
 סגירת המעבר:  2000
 קואורדינטות:  33°15′45″N 35°35′27″E﻿ / ﻿33.26254°N 35.59091°E﻿ / 33.26254; 35.59091
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) שער עגל(למפת אצבע הגליל רגילה) שער עגל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שער עגל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שער עגל
שער עגל הוא מעבר גבול סגור בין ישראל ללבנון, הנמצא בין המושב יובל לבין מטולה. קרוי על שם גבעת עגל הסמוכה. עד שנת 2000, טרם נסיגת צה"ל מלבנון שימש המקום למעבר כוחות צה"ל בדרכם ללבנון.
אסון הספארי, שאירע ב-10 במרץ 1985 התרחש בדרך משער עגל לעבר העיירה הלבנונית מארג' עיון.
במקום היה בסיס צבאי ששימש לתצפיות על אזור דרום לבנון, ונעזב בתום מלחמת לבנון השנייה, כיום המבנה נטוש.
ב-2013 נערכה במקום תערוכת גרפיטי, בשם צבעי בסיס 2 שאצרו אורן פישר וליאור אינס.
הערות שוליים

↑  אומנות רחוב בבסיס נטוש בצפון, נחל דישון, מטולה והסביבה, באתר אלטר נע טיבה, ‏2019-01-25
↑  ליאת הלוי כהן, צבעי בסיס 2 ב"שער העגל", באתר יוטיוב, ‏22 במאי 2013
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בורסת הנגזרות של שיקגו

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1848 
 עיר:  שיקגו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  CME Group 
 www.cbot.com
 
בניין בורסת הנגזרות של שיקגו עם פסלה של האלה קרס בראש הבניין.
בורסת הנגזרות של שיקגו (באנגלית: Chicago Board of Trade; ר"ת CBOT), נוסדה בשנת 1848 והיא הבורסה הראשונה שקמה בעולם למסחר באופציות ובחוזים עתידיים. יותר מ-50 סוגים שונים של אופציות וחוזים עתידיים נסחרים בבורסה על ידי למעלה מ-3,600 חברים בזירת מסחר פתוחה ובמסחר אלקטרוני. בשנת 2003 נרשמו שיאי מסחר בבורסה של שיקגו כאשר תועדו 454 מיליון חוזים. ב-12 ביולי 2007 אוחדה בורסת הנגזרות עם בורסת הסחורות של שיקגו (באנגלית: Chicago Mercantile Exchange; ר"ת CME) והפסיקה להתקיים כישות עצמאית.
היסטוריה

רצונם של סוחרים אמריקאים להבטיח קונים לסחורות הניבו חוזים עתידיים לקניה ומכירה של סחורות. עדיין סיכון האשראי נותר בגדר בעיה רצינית. בורסת הנגזרות התהוותה במטרה ליצור מקום מרכזי שבו קונים ומוכרים יכולים להיפגש ולקיים משא ומתן לקראת כריתת חוזים עתידיים.
בשנת 1864 החל לראשונה בבורסת הנגזרות מסחר תקני בחוזים עתידיים. בשנת 1919 לשכת המסחר בחמאה וביצים, אשר יצאה מבורסת הנגזרות, אורגנה מחדש כדי לאפשר לחבריה מסחר בסחורות עתידיות ושמה שונה לבורסת הסחורות של שיקגו.
בניין בורסת הנגזרות בשיקגו הוא אחד הבניינים הבולטים בעיר. זהו גורד שחקים בגובה 184 מטר, אשר היה הבניין הגבוה ביותר בעיר בין השנים 1930–1965. הבניין הוא בסגנון אר דקו ובראשו פסל ענק של האלה קרס. ב-4 במאי 1977 הוכרז הבניין כאתר היסטורי לאומי.
זירת המסחר

המסחר בזירה פתוחה בבורסת הנגזרות מתקיים במבנה מתומן ומוגבה בקומת המסחר, אשר אמצעו נמוך יותר, בדומה למבנה של אמפיתיאטרון. צורתו של המבנה מאפשרת לסוחרים הרבים לראות ולשמוע איש את רעהו בעת המולת המסחר. צורתה של זירת המסחר מופיעה אף על הלוגו של בורסת הנגזרות. בקומת המסחר זירות רבות שבהן מתקיים מסחר בו-זמני.
ז'ילברטו דה סילבה מלו

ז'ילברטו דה סילבה מלו או בקיצור ז'ילברטו (פורטוגזית: Gilberto da Silva Melo; נולד ב-25 באפריל 1976 בריו דה ז'ניירו) הוא כדורגלן עבר ברזילאי, ששיחק בעמדות הקשר שמאלי והמגן שמאלי ובנבחרת ברזיל. אחיו של ז'ילברטו נליו ונילדסון דה מלו, הם גם כדורגלנים מקצוענים.
קריירת מועדונים

הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בברזיל, כאשר שיחק באמריקה פוטבול קלוב (ריו דה ז'ניירו), פלמנגו וקרוזיירו. מועדון הסרייה א' האיטלקית אינטר מילאן רכש את כרטיס השחקן שלו מקרוזיירו בשנת 1999 כאשר כוכב הכדורגל הברזילאי רונאלדו המליץ עליו. כעבור זמן קצר עזב את אינטר וחזר לברזיל לשחק בואסקו דה גאמה. משם המשיך לקבוצות הברזילאיות גרמיו וסאו קייטנו. ז'ילברטו חזר לשחק באירופה ב-2004, כאשר חתם במועדון הגרמני הרטה ברלין.
ז'ילברטו שיחק בהרטה במשך ארבע עונות, וחתם בטוטנהאם הוטספר ב-31 בינואר 2008. אחרי שחתם במועדון הוא נפצע, וכאשר החלים ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד פ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית במסגרת גביע אופ"א ב-6 במרץ 2008. במחצית המשחק הוא הוחלף על ידי ג'יימי או'הרה, אחרי שעשה טעות שעזרה לאיינדהובן להבקיע את השער היחיד במשחק. מאמן טוטנהאם באותה העת, חואנדה ראמוס, הכריז אחרי המשחק שהחליף את ז'ילברטו מאחר שעדיין לא החלים מהפציעה ולא בגלל הטעות שעשה. למרות כל זאת, לאחר ששיחק, ז'ילברטו הפך לשחקן הברזילאי הראשון שמשחק עבור טוטנהאם בקבוצה הבכירה, אחרי שהברזילאים האחרים שהיו במועדון רודריגו דפנדי ודייגו בורטולוזו שיחקו רק בקבוצת המילואים של המועדון. במשחק הבא של טוטנהאם, ז'ילברטו עלה לשחק כמחליף וכבש את שערה השלישי של הקבוצה בניצחון 4-0 נגד ווסטהאם יונייטד במשחק ליגה. משחקו המלא הראשון במדי טוטנהאם, היה נגד בולטון וונדררס, ב-26 באפריל 2008, בווייט הארט ליין.
נבחרת ברזיל

ז'ילברטו שיחק עבור הנבחרת הברזילאית במהלך מונדיאל 2006 בגרמניה, וכבש שער נגד נבחרת יפן במסגרת שלב הבתים של הטורניר, שערו הראשון במדים הלאומיים. הופעת הבכורה שלו בנבחרת הייתה נגד ניגריה, במשחק ידידות ב-11 ביוני 2003. ז'ילברטו גם היה המגן השמאלי של ההרכב הפותח של ברזיל במהלך טורניר הקופה אמריקה בשנת 2007.
תארים

אליפות ריו דה ז'ניירו: 1996
קופה אורו: 1996
אליפות מינאס ז'ראיס: 1998, 2011
אליפות ברזיל: 2000
גביע מרקוסור: 2000
אליפות סאו פאולו: 2004
גביע הקונפדרציות: 2005
קופה אמריקה: 2007
וינסנט גרדניה

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1920 נאפולי, איטליה 
 פטירה:  9 בדצמבר 1992 (בגיל 72) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מדינה:  ממלכת איטליה, איטליה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1945 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (1990) 
 פרופיל ב-IMDb
 
וינסנט גרדניה (באנגלית: Vincent Gardenia;‏ 7 בינואר 1920 – 9 בדצמבר 1992) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי זוכה פרס אמי ופרס הטוני. היה מועמד לשני פרסי אוסקר בקטגוריית פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידיו בסרטים "פעימות לב" ו"מוכת ירח".
ביוגרפיה

גרנדיה נולד בעיר נאפולי בשם וינצ'נזו סקוניאמיליו, בנם של אליזה ג'נארו וגרנדיה סקוניאמיליו.
הוריו היגרו לארצות הברית כאשר היה בן שנתיים והתיישבו בברוקלין שבניו יורק. הוא הופיע בילדותו בהרכב משחק איטלקי-אמריקאי בשכונות האיטלקיות של ניו יורק.
גרנדיה החל לשחק באופן מקצועי בגיל 28 במופעי אוף ברודוויי. ב-1961 שיחק בסרט "אדי פלסון" בתפקיד קטן של ברמן. התפקיד שהיווה את נקודת המפנה בקריירה של גרנדיה לטענתו היה הסרט "רוצחים קטנים".
ב-1972 זכה גרנדיה בפרס הטוני על תפקידו במחזה "השבוי בקומה ה-14". ב-1973 שיחק בדרמת הספורט "פעימות לב" וגילם את מאמן קבוצת הבייסבול בסרט דאטש שאל, על תפקידו הועמד גרנדיה לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. הוא השתתף לאחר מכן בתור השריף "הונסנט פיט" הארטמן בקומדיית העיתונות של בילי ויילדר "כותרת ראשית" ובתור השוטר פרנק אוצ'ה בדרמת הפשע "משאלת מוות" החוקר את מקרי הרצח, הופיע באותו תפקיד גם בסרט ההמשך.
ב-1986 השתתף גרנדיה בקומדיה המוזיקלית "חנות קטנה ומטריפה" בדמותו של מר גראביס משניק הבעלים העצבני של חנות הפרחים בסרט.
ב-1987 הועמד גרנדיה בפעם השנייה לפרס האוסקר בקטגוריה המשנית על הופעתו בקומדיה "מוכת ירח" שם גילם את קוסמו אביה של לורטה קאסטוריני (שר). בהופעתו הקולנועית האחרונה ב-1991 בקומדיה "הסופר" הוא גילם את לו קריטסקי הגדול אביו של לואי (ג'ו פשי).
מלבד הופעותיו בסרטי קולנוע, שיחק גרנדיה גם בסדרות הטלוויזיה "הכל נשאר במשפחה" בעשרה פרקים ו"המופע של מרי טיילר מור", זכה ב-1990 בפרס אמי על תפקידו בסרט "Age-Old Friends".
גרנדיה נפטר בשנת 1992 מהתקף לב בבית מלון שבפילדלפיה, נקבר ב"בית הקברות סיינט צ'ארלס" שבכפר פארמיג'דייל, לונג איילנד.
פילמוגרפיה נבחרת

אדי פלסון (1961)
רוצחים קטנים (1971)
העיירה שהפסיקה לעשן (1971)
פעימות לב (1973)
משאלת מוות (1974)
כותרת ראשית (1974)
נערה בהזמנה (1980)
משאלת מוות 2 (1982)
חנות קטנה ומטריפה (1986)
מוכת ירח (1987)
מגעים בהזדמנות (1989)
סופר (1991)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

קנדי (1983)
טוני גפני

| --- | --- |

טוני גפני במדי הפועל ירושלים
 לידה:  14 בנובמבר 1984 (בן 39) בוסטון שבארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.06 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת בוסטון   אוניברסיטת מסצ'וסטס
 דראפט:  לא נבחר, 2009
 קבוצות כשחקן
 2009   2010   2010   2011   2011–2012   2012–2013   2013–2014   2014–2016   2016–2017   2017   2017–2018   2018–2019   2019–:  הפועל גלבוע גליל   בוסטון סלטיקס   טורק טלקום   יוטה פלאש   טלקום בון   חובנטוד בדאלונה   טלקום בון   הפועל ירושלים   אלבה ברלין   צ'יבה ג'טס   הפועל תל אביב   ניו באסקט ברינדיזי   עירוני נהריה
אנתוני ג'וזף "טוני" גפני (באנגלית: Anthony Joseph Gaffney; נולד ב-14 בנובמבר 1984 בבוסטון שבמסצ'וסטס) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת עירוני נהריה. בצעירותו, שיחק בכדורסל מכללות בנבחרת אוניברסיטת בוסטון ואוניברסיטת מסצ'וסטס. במהלך הקריירה שיחק גפני במספר קבוצות באירופה וביניהם הפועל גלבוע גליל, טורק טלקום, טלקום בון וחובנטוד בדאלונה. בשנת 2015 זכה עם קבוצת הפועל ירושלים באליפות המדינה בפעם הראשונה.
החל משנת 2021, גפני משמש כעוזר מאמן לצד חברו המאמן הראשי, מאט היל בתיכון ניו ברדפורד בעיר נעוריו.
קריירה > תחילת הקריירה

גפני נולד בבוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית ב-14 בנובמבר 1984 להורים ממוצא אירי. הוא שיחק ארבע שנים בקבוצת הכדורסל של תיכון סומרסט מהעיר סומרסט שבמסצ'וסטס. בשנת 2004 החל גפני את עונתו הראשונה בכדורסל מכללות באוניברסיטת בוסטון. הוא סיים את עונת 2004-05 עם 15.6 דקות, 3.1 נקודות, 2.9 ריבאונדים, 1 אסיסט ו-0.8 חסימות בממוצע למשחק. בעונת 2005-06, גפני שיחק 17 דקות בממוצע, קלע 4.5 נקודות, 3.2 ריבאונדים, 0.8 אסיסטים ו-0.5 חסימות. בסיום עונתו השנייה, הוא הועבר לאוניברסיטת מסצ'וסטס. לאור חוקי ההעברות בהתאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי (NCAA), נאלץ גפני לשבת בספסל למשך כל עונת 2006-07. בעונת 2007-08 חזר גפני לשחק כאשר שיחק בעונה זו שלושים ושלושה משחקים כאשר בשמונה מהם עלה בהרכב הפותח. במהלך העונה גפני השיג ממוצע של 20 דקות, 3.2 נקודות, 4.8 ריבאונדים, 0.6 אסיסטים, 1.1 חטיפות, ו-1.7 חסימות למשחק.
בעונת 2008-09, עונתו האחרונה בכדורסל מכללות, גפני הפגין שליטה במשחק. בעונה זו שיחק גפני שלושים משחקים. הוא שיחק 33.9 דקות בממוצע למשחק, קלע 11.5 נקודות, 10.2 ריבאונדים, 1.7 אסיסטים, 2 חטיפות, ו-3.8 חסימות. ממוצע זה דירג אותו במקום השלישי בליגה מבחינת כמות החסימות למשחק והיה לשחקן הראשון מאז שלדן ויליאמס שהשיג יותר ממאה חסימות וחמישים חטיפות בעונה אחת.
קריירה > קריירה מקצועית

לאחר שנותיו בכדורסל מכללות, גפני התאמן באקדמיית הכדורסל IMG תחת המאמן דייוויד ת'ורפ עבור דראפט ה-NBA לשנת 2009. לאחר שלא הצליח להיבחר בדראפט, גפני הצטרף לקבוצת ליגת הקיץ של לוס אנג'לס לייקרס. עקב יכולתו המרשימה בליגת הקיץ, הוזמן גפני למחנה האימונים של הלוס אנג'לס לייקרס, הוא היה השחקן האחרון שנופה ממחנה האימונים ולא הצליח להגיע לסגל הקבוצה הסופי לקראת פתיחת העונה. לאחר מותו של קובי בראיינט, סיפר גפני כי במהלך אותו המחנה התאמן לצדו וקיבל טיפים ממנו לגבי התנהלות להמשך הקריירה.
לאחר מכן גפני הגיע לישראל ושיחק בקבוצה הישראלית הפועל גלבוע גליל, אך לאחר שפצע את כף רגלו, הוא שוחרר בלית ברירה וחזר לארצות הברית לטיפול. כשהחלים באפריל, במהלך חצי גמר פלייאוף ה-NBA, הוחתם גפני על חוזה עד לתום הפלייאוף עם אפשרות הארכה לעונת 2010/11 בבוסטון סלטיקס, עימה העפיל לגמר הליגה (בו הפסידה) אולם לא שיחק בפועל מעולם במדי הסלטיקס מלבד כחלק ממשחקי האימון במהלך הפלייאוף ושוחרר בחודש אוקטובר 2010.
באוקטובר 2010, חתם גפני בטורק טלקום מליגת העל הטורקית אך עזב את הקבוצה לאחר חודשיים. ב-5 בינואר 2011 הוא חתם ביוטה פלאש מליגת הפיתוח של ה-NBA בניסיון להרשים שם ולזכות בחוזה מקצועני ובקריירת משחק ב-NBA. בעונתו הראשונה השיג ממוצע של 11.5 נקודות, 7 ריבאונדים ושתי חסימות למשחק.
ביולי 2011 גפני חתם במועדון הכדורסל הגרמני טלקום בון מליגת העל הגרמנית, גפני שיחק במשחק האולסטאר של הליגה הגרמנית באותה עונה. את עונה זו סיים גפני עם 13 נקודות ו-6 ריבאונדים בממוצע למשחק.
ביולי 2012, הוא חתם במועדון הספרדי חובנטוד בדאלונה מליגת העל הספרדית אך עזב לאחר מספר חודשים ב-14 במרץ עקב אי הסכמה ממושכת לגבי הנושא הכלכלי בחוזה שלו במועדון.
בספטמבר 2013, גפני חתם בקבוצת ה-NBA ממפיס גריזליס. אולם, הוא שוחרר מהגריזליס ב-26 באוקטובר.
גפני חזר לשחק במועדון הגרמני טלקום בון ונכלל במשחקי האולסטאר של הליגה הגרמנית. הוא סיים את העונה עם 12 נקודות, 6 ריבאונדים, 1.3 חסימות ו-1.3 חטיפות, קבוצתו הודחה בשלבי הפליי-אוף נגד אולדנבורג.
בספטמבר 2014, חזר גפני לישראל וחתם בהפועל ירושלים, לאחר התייעצות עם עמרי כספי בשל מבצע צוק איתן, עימה זכה באליפות הראשונה של המועדון ליגת העל הישראלית. בתום העונה נבחר גפני לשחקן השישי של הליגה ולשחקן ההגנה המצטיין של העונה.
ב-2016 שוחרר מהפועל ירושלים וכתב בעמוד הטוויטר כתב מכתב תודה לאוהדים. לאחר השחרור מהפועל ירושלים, חתם בקבוצת אלבה ברלין בה שיחק את עונת 2016/2017 ועזר לקבוצה להגיע לטופ 16 של היורוקאפ ולסיים במקום השישי בליגת העל הגרמנית בכדורסל.
את עונת 2017/2018 פתח במדי צ'יבה ג'טס מהליגה היפנית, אולם אלה צירפו את טיילר סטון שעזב את הפועל גלבוע/גליל על חשבונו ודחקו את רגליו של גפני מהקבוצה כך שסיכם את תנאיו במדי הפועל תל אביב שסבלה מפתיחת עונה בעייתית. גפני סייע לקבוצה להעפיל לפיינל פור. בתום העונה עבר לשחק בניו באסקט ברינדיזי מהליגה האיטלקית.
ב-25 ביוני 2019 חתם בעירוני נהריה.
הערות שוליים

↑  Steven Sanchez, UMass, Lakers, Celtics, overseas: Tony Gaffney's latest stop is this local high school, Fall River Herald News (באנגלית אמריקאית)
↑  אהרלה ויסברג‏, טוני גפני: "כבר לא בטוח שאפרוש. איני יכול לתת לקורונה לסיים לי את הקריירה", באתר וואלה, 7 באפריל 2020
↑  ורד כהן‏, טוני גפני וג'וזף ג'ונס חתמו בהפועל ירושלים, באתר וואלה, 8 בספטמבר 2014.
↑  מערכת וואלה! ספורט‏, ליגת העל: הפועל ירושלים זכתה באליפות היסטורית, באתר וואלה, 25 ביוני 2015.
↑  אור שקדי‏, הפועל תל אביב: טוני גפני סיכם את תנאיו, באתר וואלה, 24 בנובמבר 2017
↑  חוזר לארץ: טוני גפני סיכם בעירוני נהריה, באתר ערוץ הספורט, 25 ביוני 2019
רונדה שיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בנובמבר 1954 (בת 69) ניו אורלינס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1970 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לויולה בניו אורלינס 
 http://www.rhondashear.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
רונדה שיר (באנגלית: Rhonda Shear; נולדה ב-12 בנובמבר 1954) היא שחקנית, קומיקאית ומנחת טלוויזיה אמריקאית.
ביוגרפיה

שיר נולדה בניו אורלינס, היא סיימה תואר בתקשורת באוניברסיטת לויולה שבלואיזינה ועברה לאחר מכן לקליפורניה על מנת לפתח קריירה בהוליווד, ב-1975 נבחרה למיס לואיזיאנה והשתתפה בתחרות מיס ארצות הברית ובנוף ייצגה את לואיזינה בתחרויות היופי הבוחרות את נציגת ארצות הברית לתחרויות מיס עולם ומיס אינטרנשיונל.
היא נודעה כמנחת התוכנית "USA Up All Night" בערוץ USA, היא הופיעה פעמיים בעירום במגזין פלייבוי ב-1991 וב-1993, ב-1983 היא זכתה בפרס מיס גלובוס הזהב.
היא שיחקה בקומדיית המצבים "ימים מאושרים" כחברתו של פונזי ובסדרה "נשואים פלוס" כשכנה סקסית של אל ופגי והופיעה בין היתר בסדרת הטלוויזיה "דאלאס" ו"חופשי על הבר".
כקומיקאית היא ביצעה סיבוב מופעי סטנד-אפ בלאס וגאס וניו יורק ובנוסף היא הופיעה כשחקנית בין היתר בסרט שיגעון בחלל.
קרטר הריסון

קרטר הנרי הריסון, סיניור (.Carter Henry Harrison, Sr;‏ 15 בפברואר 1825 – 28 באוקטובר 1893) היה פוליטיקאי אמריקאי. כיהן בשתי קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בין השנים 1875–1879 ולאחר מכן כיהן ארבע כהונות רצופות כראש העיר שיקגו בין השנים 1879–1887. בשנת 1893 נבחר לכהונה חמישית, במסגרתה ניצח על התערוכה העולמית של שיקגו. קרטר נרצח יומיים לפני נעילת התערוכה, וטקס הנעילה שלה הפך לטקס אשכבה ואבל לזכרו.
תולדות חייו

הריסון נולד ליד לקסינגטון, קנטקי, הוא היה בן משפחתו של הנשיא ויליאם הנרי הריסון. בשנת 1845 סיים לימודים לתואר ראשון בקולג' של אוניברסיטת ייל ולאחר מכן נסע למסע ארוך באירופה, בין השנים 1851–1853. לאחר שחזר לארצות הברית השלים תואר במשפטים בקולג' טרנסילווניה בלקסינגטון והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1855.
באותה שנה עבר הריסון לשיקגו משום שזיהה בה פוטנציאל גדול לפיתוח. בשנת 1875 נבחר לבית הנבחרים כנציג הדמוקרטי של מחוז קוק (אילינוי) וכיהן עד 1879. בשנה זו נבחר לראשונה לראשות העיר שיקגו, תפקיד אותו מילא עד 1887.
בשנת 1890 נסע עם בתו למסע ארוך בטבע במסגרתו ביקרו בפארק הלאומי ילוסטון ובאלסקה. את חוויותיהם תיעד הריסון במכתבים שפורסמו בעיתון שיקגו טריביון ופורסמו ב-1891 בספר A Summer's Outing and The Old Man's Story ("טיול קיצי וסיפורו של האיש הזקן").
התערוכה העולמית וההתנקשות

ב-7 באפריל 1893 נבחר שוב, בפעם החמישית לראשות העיר שיקגו, שנבחרה כבר קודם לכן לאירוח התערוכה העולמית. עקב הצלחת התערוכה נישא הריסון על גלי תהילה ואהדה בעירו ומחוצה לה. בערב ה-28 באוקטובר, יומיים לפני נעילת התערוכה, הגיע לביתו של הריסון צעיר בן 25 בשם יוג'ין ג'וזף פרנדרגסט, מעריץ לשעבר של הריסון שביקש להתקבל כיועץ משפטי לעירייה ונדחה. הוא ירה בהריסון מטווח קרוב והרגו.
במקום הטקס המפואר שתוכנן לנעילת התערוכה, נערך טקס אשכבה לראש העיר האריסון. בשעה 16:45, עם השקיעה, ירתה ספינת הקרב "מישיגן" 21 מטחי ירי תותחים, כאשר נדם קול המטח האחרון צנחו 1,000 הדגלים אל הקרקע ו-200,000 מבקרים שרו את ההמנון בבכי עצור.
במשפטו יוצג הרוצח על ידי הפרקליט קלרנס דרו, שטען לאי שפיות, בניסיון להציל את פנדרגסט מעונש המוות, אולם המושבעים שהיו כולם אזרחי שיקגו שהתאבלו על ראש עירם האהוד החליטו פה אחד על עונש מוות שבוצע ב-13 ביולי 1894. דרו קרא לאיש עליו הגן "רפה שכל מטורף ואומלל".
בנו, קרטר הריסון ג'וניור (1860–1953), כיהן אף הוא כראש העיר שיקגו במשך חמש כהונות.
לקריאה נוספת

אריק לארסון, השטן בעיר הלבנה: רצח, קסם וטירוף ביריד ששינה את אמריקה, תרגם אור אלכסנדרוביץ', הוצאת בבל, תל אביב 2008 מכונת קריאה - השטן בעיר הלבנה, באתר readingmachine.co.il
Harrison, Carter Henry Jr. Stormy Years: The Autobiography of Carter H. Harrison, Five Times Mayor of Chicago. Indianapolis: Bobbs-Merrill Co., 1935
Johnson, Claudius Osborne. Carter Henry Harrison I, Political Leader. Chicago: University of Chicago Press, 1928
הערות שוליים

↑  Harrison, Carter H. (1891). A Summer's Outing and An Old Man's Story. Chicago: Dibble Publishing.
↑  אריק לארסון, השטן בעיר הלבנה, הוצאת בבל, 2008, עמוד 387
↑  אריק לארסון, השטן בעיר הלבנה, הוצאת בבל, 2008, עמוד 444
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1179729048  ISNI: 0000 0000 7390 5629  LCCN: no96023579  SNAC: w6kh0q4r  Trove: 1213627  US Congress: H000267  VIAF: 4521904   WorldCat (עם VIAF): 4521904
הדרזדן דולס

| --- | --- |

אמנדה פאלמר ובריאן ויגיליון
 מקום הקמה:  בוסטון 
 מוקד פעילות:  בוסטון ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 סוגה:  קברט אפל רוק אלטרנטיבי אינדי רוק
 חברת תקליטים:  Roadrunner Records 
 dresdendolls.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 אמנדה פאלמר   בריאן ויגיליון
 
הדרזדן דולס (באנגלית: The Dresden Dolls) הם צמד מוזיקאים אמריקני מבוסטון. הלהקה שהוקמה בשנת 2000 כוללת את אמנדה פאלמר (שירה, פסנתר, מפוחית, יוקולילי) ובריאן ויגיליון (תופים, כלי הקשה, גיטרה, גיטרה בס, שירה). השניים מתארים את סגנונם כ"פאנק קברט ברכטיאני", מונח שהומצא על ידי פאלמר כיוון שהייתה "מבועתת" מהאפשרות שהעיתונות תמציא כינוי "שיכלול את המילה גותי". הדרזדן דולס הם חלק מתנועת קברט אפל שהחלה לתפוס תאוצה החל מראשית העשור הראשון של המאה ה-21.
קריירה > הקמת הלהקה

הצמד הוקם שבוע לאחר שויגיליון צפה בפאלמר מופיעה במסיבת ליל כל הקדושים. האופי הקברטי של ההופעות מתבטא גם באיפור הדרמטי והבגדים המוחצנים בהם לבוש הצמד. הלהקה מעודדת את מעריציה להשתתף בהופעות כפסלים חיים, הולכים על קביים, יורקי אש, ואמני מיצג.
שמה המקורי של הלהקה היה "Out of Arms" ובשלב מסוים שונה לשם הנוכחי. השם נבחר בעקבות הפצצת דרזדן, ובובות החרסינה שהיו סימן ההיכר של העיר לפני מלחמת העולם השנייה, שיר בשם זה של להקת "The Fall" והתייחסות לספרה של ו. ס. אנדרוז, פרחים בעליית הגג בו הגיבורים זהובי השער וכחולי העיניים מכונים "בובות דרזדן". השם גם מתקשר לרפובליקת ויימאר ולתרבות הקברט שלה. בנוסף, פאלמר "מחבבת את ההקבלה בין דרזדן (הרס) ובובות (תמימות, עדינות) בגלל הדמיון לדינמיקה של המוזיקה שיכולה להפוך מלחישת ילד לצווחת באנשי תוך שניות".
קריירה > המשך הדרך

הצמד נכלל בהופעת וובקאסט שהייתה חלק מטקס הענקת פרס איג נובל 2002, בקיימברידג', מסצ'וסטס. לאחר הוצאה עצמית של דמו, יצא ב-2001 אלבומם הראשון, "A Is for Accident", אוסף שכלל בעיקר הקלטות מהופעות ולאחריו, ב-2003, אלבום שנשא את שם הלהקה, שהופק והוקלט על ידי מרטין ביסי.
במרץ 2005 ליווה הצמד את ניין אינץ' ניילס בסיבוב ההופעות שלהם. ביוני של אותה שנה, אירחו הדרזדן דולס מופע חינם בפאראדייז רוק קלאב בבוסטון. לאחר שתקלה חשמלית עיכבה את ההופעה, הפכו רחובות העיר לבמה זמנית עבור אמנים רבים (פסלים חיים, הולכים על קביים, יורקי אש) שהגיעו מרחבי העולם כדי לבדר את הקהל. האירוע כולו צולם ויצא לאור כ-DVD בשם "Live: In Paradise".
אלבומם השני "...Yes, Virginia" יצא לאור ב-14 באפריל 2006. בקיץ של שנה זו הופיעה הלהקה בפסטיבלים "סאות' ביי סאות'ווסט", "פסטיבל רדינג ולידס" ו"לולפלוזה" בנוסף למופע החימום בסיבוב ההופעות של פאניק! אט דה דיסקו.
ביוני 2006 פרסמה פאלמר את "המדריך לדרזדן דולס", שכלל את היסטוריית הלהקה, את אלבומם הראשון, אוטוביוגרפיה חלקית, וכן את מילות השירים, תוויהם והערות.
בינואר 2007 הצמד יצא להפסקה זמנית. פאלמר עבדה על אלבום סולו "Who Killed Amanda Palmer" וויגולין הופיע עם ג'ס מאלים וכן עם להקות בוסטוניות אחרות. ביוני של אותה שנה הצטרפו למסע ההופעות "True Colors Tour" שכלל הופעת בכורה באולם המוזיקה רדיו סיטי וביקורת ראשונה בניו יורק טיימס.
בינואר 2008 החלו להקליט את אלבום האולפן הרביעי שלהם "...No, Virginia" שיצא במאי וכלל הקלטות בי סייד, הקלטות נדירות, הקלטות חדשות של שירים מאלבומים קודמים וגרסאות כיסוי. מאלבום זה יצא סינגל אחד "Night Reconnaissance". ביולי של אותה שנה יצא לאור ספרה השני של הלהקה, "The Virginia Companion".