stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לואיז בראיינט
מותו של ריד

שבוע לאחר שובו של ריד מבאקו, הוא החל לחוות סחרחורת וכאבי ראש, שנחשבו תחילה כתסמינים של שפעת. חמישה ימים לאחר מכן, כשהחל להזות, הרופאים אבחנו אותו כחולה בטיפוס ושלחו אותו לבית החולים. שם, עם בראיינט לצידו, הוא נפטר ב-17 באוקטובר 1920, ימים ספורים לפני יום הולדתו ה-33.
כשהוא מת לא האמנתי לכך. בטח הייתי שם שעות לאחר מכן, עדיין מדברת איתו ומחזיקה את ידיו.

ואז הגיעה העת שהגופה שכבה באותו המצב, בכל כבוד צבאי, במקדש הלייבור, שמורה על ידי ארבעה עשר חיילים מהצבא האדום. פעמים רבות הלכתי לשם וראיתי את החיילים עומדים נוקשים, הכידונים שלהם בוהקים מתחת לאורות ואת הכוכב האדום של הקומוניזם על כוביהם הצבאיים.

ג'ק שכב בארון כסף ארוך עם פרחים וכרזות. ברגע שהחיילים חשפו לי את גופתו כדי שאגע במצח הלבן בשפתי בפעם האחרונה.
המקור באנגלית
when he died I did not believe it. I must have been there hours afterwards still talking to him and holding his hands.
And then there came a time when the body lay in state with all military honor, in the Labor temple, guarded by fourteen soldiers from the Red Army. Many times I went there and saw the soldiers standing stiffly, their bayonets gleaming under the lights and the red star of Communism on their military caps.
Jack lay in a long silver coffin banked with flowers and streaming banners. Once the soldiers uncovered it for me so I might touch the white forehead with my lips for the last time.
ביום הלווייתו של ריד, בהתאם למנהג הרוסי, הלכה בראיינט לבדה למאחורי קרון המתים, בראש מסע הלוויה. היא התמוטטה במהלך הקבורה מהתקף לב.
בהלוויה חטפתי התקף לב קשה מאוד, שבקושי שרדתי. מומחים הסכימו שהאצתי בלבי בגלל הימים והלילות הארוכים שבהם צפיתי לצד מיטתו של ג'ק [...]

[אני] נפלתי על האדמה ולא יכולתי לדבר או לבכות.

אני לא זוכרת את הנאומים. אני זוכרת יותר את התווים השבורים של קולות הדוברים. הייתי מודעת לכך שלאחר זמן רב הם פסקו והכרזות החלו לנוע הלוך ושוב בהצדעה. שמעתי את חפירת האדמה הראשונה מתגלגלת מטה ואז משהו נשבר במוחי.
המקור באנגלית
At the funeral I suffered a very severe heart attack which by the merest scratch I survived. Specialists have agreed that I have strained my heart because of the long days and nights I watched beside Jack’s bed [...]
[I] fell on the ground and could not speak or cry.
I do not remember the speeches. I remember more the broken notes of the speakers’ voices. I was aware that after a long time they ceased and the banners began to dip back and forth in salute. I heard the first shovel of earth go rolling down and then something snapped in my brain.
היא התעוררה בחדר המלון שלה. בין אלה שלצד מיטתה היו אמה גולדמן ואלכסנדר ברקמן, שנעצרו בארצות הברית וגורשו לרוסיה בסוף 1919.
אחרי נצח התעוררתי במיטתי. אמה גולדמן עמדה שם וברקמן, ושני רופאים וקצין צעיר גבוה מהצבא האדום. הם התלחשו ואני הלכתי לישון שוב.
המקור באנגלית
After an eternity I woke up in my own bed. Emma Goldman was standing there and Berkman, and two doctors and a tall young officer from the Red Army. They were whispering and I went to sleep again.
פריז

מאוחר יותר ב-1923, בראיינט ובוליט עברו לפריז, שם נישאו בדצמבר, כחודשיים לאחר מכן, בראיינט ילדה את בתה היחידה, אן מוהן בוליט (אנ') (1924–2007). בשנת 1925 היא ובוליט צירפו למשפחתם ילד בן 8, רפיק איסמעילי ביי, אותו הכירו בטורקיה. כאשתו של אדם עשיר, לבריאנט היו תפקידים הקשורים לניהול משק בית מהמעמד הגבוה: ”... ניהול המשרתים, הזמנת אוכל ותכנון תפריטים, קישוט הבית, סידור פרחים, שמירת לוח שנה חברתי”. היא אמרה למבקר בביתה שהיא רואה את חייה החדשים כ-"חסרי תועלת", ונישואי בראיינט-בוליט החלו להתערער. ב-"לואיז בראיינט מזדקנת" (Louise Bryant Grows Old), ההיסטוריונית כריסטין סטנסל (אנ') בוחנת את השינויים הגדולים בחייה של בראיינט לאחר נישואיה לבוליט:
הכניסה של ויליאם בוליט לחייה של לואיז בראיינט מבלבלת את הסיפורים השזורים זה בזה של אלמנת המלחמה מוכת היגון, הגיבורה הרדיקלית ואלופת המדוכאים. הנישואים הם חידה, הן מבחינה ביוגרפית והן מבחינה היסטורית. מבחינה ביוגרפית, הם התבררו כאסון, בניגוד לבחירות הרומנטיות הקודמות של בראיינט, שהיו חכמות ומספקות.
המקור באנגלית
The entrance of William Bullitt into Louise Bryant's life confounds the intertwined stories of the grief-stricken war widow, the radical heroine, and the champion of the oppressed. The marriage is a puzzle, both biographically and historically. Biographically, it proved to be a disaster, in contrast to Bryant's earlier romantic choices, which had been smart and fulfilling.
אף על פי שבראיינט המשיכה לכתוב, מעט מעבודותיה לקראת סוף חייה פורסמו. כתבת העיתונות האחרונה שלה, "גירושים טורקיים", על יחסו של אטאטורק לנשים, הופיעה ב-"דה ניישן" (The Nation) באוגוסט 1925. עד שנת 1926, בראיינט, שבדרך כלל נמנעה מאלכוהול בצעירותה, סבלה בראיינט מההפרעה אדיפוזיס דולורוזה (אנ'), מחלה כואבת וחשוכת מרפא שבעקבותיה שתתה בתדירות גבוהה. בוליט, ציטט את השתייה של אשתו וטען שהיא הייתה מעורבת במערכת יחסים לסבית עם הציירת והפסלת האנגלית גוון לה גאליין (אנ'), בתו החורגת של הסופר ריצ'רד לה גאליין (אנ'). בוליט התגרש מבראיינט ב-1930 וזכה למשמורת בלעדית על אן. בראיינט נשארה בפריז, לעיתים ייעצה לסופר קלוד מקיי (אנ'), וסייעה לזמן קצר לחוקרים מאוניברסיטת הרווארד בשימור מאמרים של ריד.
מוות ומורשת

בראיינט נפטרה ב-6 בינואר 1936 מדימום מוחי בסוור (אנ'), שבפרברי פריז, ונקברה בבית הקברות דה גונר (אנ') בוורסאי. בשנת 1998, שלושה מתנדבים מהוועדה למורשת תרבותית של אורגון (אנ') נסעו לפריז כדי למצוא את קברה וגילו שהוא מתפורר, ללא תאריך, ומתוכנן להסרה. באמצעות מאמצי הוועדה וכן תרומות, חלקן מקרובי משפחתם של בראיינט ובוליט, שוחזר הקבר.
הסיפור של בראיינט-ריד מסופר בסרט אדומים משנת 1981, בכיכובם של דיאן קיטון בתור בראיינט ווורן ביטי בתור ריד. שחקני המשנה כוללים את ג'ק ניקולסון בתפקיד יוג'ין או'ניל, מורין סטייפלטון בתפקיד אמה גולדמן, יז'י קוסינסקי בתפקיד גריגורי זינובייב (אחד המנהיגים הבולשביקים), ואדוארד הרמן בתפקיד מקס איסטמן.
ביבליוגרפיה

המסמכים האישיים של בראיינט הועברו לבוליט, איתו נשארו עד שבתם אן תרמה את האוסף לאוניברסיטת ייל ב-2004. הם קיימים כאוספים נפרדים, המסמכים של לואיז בראיינט (MS 1840) והמסמכים של ויליאם כ. בוליט (MS 112) בספרייה לזכר סטרלינג בייל (אנ'). המסמכים של לואיז בראיינט מורכבים מכ-5.8 מ' של מכתבים, טקסטים, תצלומים, אמנות וחומרים אחרים שיצרה או אספה בין השנים 1916 ל-1936.
עבודתה העיתונאית המוקדמת של בראיינט הופיעה בפרסומים בקולג' ובעיתונים - הפורטלנד ספקטייטור, שבו בראיינט הייתה לעורכת, והאורגוניאן, עבורו היא עבדה כפרילנסרית - בפורטלנד. עבודות מאוחרות יותר הופיעו במגזינים עצמאיים, כולל ההמונים והליברייטור (The Liberator. חלקם, שנכתבו עבור פרסומי הניו יורק אמריקן ושאר פרסומי הרסט, הועברו לסינדיקציה לעיתונים ברחבי אמריקה הצפונית. אוספי מאמריה הופיעו כספר ב-1918 וב-1923. להלן רשימה חלקית של עבודתה שפורסמה.
ביבליוגרפיה > ספרים

"האכלה בית ספרית: ההיסטוריה והפרקטיקה שלה בבית ומחוצה לה"
"שישה חודשים אדומים ברוסיה"
"מראות מוסקבה"
ביבליוגרפיה > מחזות

"המשחק: מחזה מוסר במערכה אחת"
ביבליוגרפיה > מאמרים

"אמנות לילדים אמריקאים"
"אגדות לילדים פרולטרים"
"הימים האחרונים עם ג'ון ריד: מכתב מלואיז בראיינט"
"שני שופטים"
ביאורים

↑  בראיינט לעיתים אייתה את שם המשפחה של אביה, Mohan (מוהאן), כ-Moen (מואן), וכך בשמה של בתה.
↑  גרנדר מציינת שזוהי בתו, אך מקורות אחרים מסבירים כי גוון הייתה בתו החורגת של לה גאליין מנישואיו לאירמה הינטון פרי, אמא של גוון.
ראו גם

ג'ון ריד
אדומים
לקריאה נוספת

Dearborn, Mary V. (1996). Queen of Bohemia: The Life of Louise Bryant (באנגלית). New York: Houghton Mifflin Company. ISBN 978-0-395-68396-5.
Gardner, Virginia (1982). Friend and Lover: The Life of Louise Bryant (באנגלית). New York: Horizon Press. ISBN 978-0-8180-0233-5.
Gelb, Barbara (1973). So Short a Time: A Biography of John Reed and Louise Bryant (באנגלית). New York: W. W. Norton & Company. ISBN 978-0-393-07478-9.
מילאן באדל

מילאן באדל (בקרואטית: Milan Badelj; נולד ב-25 בפברואר 1989 בזאגרב) הוא כדורגלן קרואטי המשחק כקשר אחורי בגנואה האיטלקית ובנבחרת קרואטיה.
באדל החל את הקריירה בדינמו זאגרב, במדיה זכה בארבע אליפויות קרואטיה ובשלושה גביעים. בהמשך שיחק בבונדסליגה במדיה של המבורג, בטרם עבר לפיורנטינה מהסרייה א'. באדל ייצג באדל את נבחרת קרואטיה בשתי אליפויות אירופה, במונדיאל 2014 ובמונדיאל 2018.
קריירת משחק > דינמו זאגרב

באדל החל את הקריירה בקבוצת הנוער של נ.ק. זאגרב, אך בשנת 2005, בטרם מלאו 16, עבר ליריבה העירונית דינמו זאגרב. לאחר כשנתיים בקבוצת הנוער של דינמו, החל באדל את הקריירה הבוגרת בעונת 2007/2008 בהשאלה ללוקומוטיבה זאגרב מהליגה השלישית, וזאת על מנת לצבור דקות משחק. באותה עונה כבש באדל שבעה שערי ליגה ב-28 הופעות, ובתום עונה אחת חזר לדינמו.
כשחזר לדינמו זאגרב לקראת עונת 2008/2009, סומן באופן מיידי כמחליף אפשרי ללוקה מודריץ', אחד מהבולטים בסגל הקבוצה שעזב לטובת טוטנהאם הוטספר. באדל השתלב היטב בהרכב כבר בעונת הבכורה שלו, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות מול לינפילד האירית. את הבכורה שלו בליגה ערך כבר במחזור הפתיחה, בו גם כבש את השער הראשון בניצחון 0–2 על רייקה. עונת הבכורה של באדל בדינמו הסתיימה בהצלחה, וזאת על אף שהיא הודרכה באותה העונה על ידי שלושה מאמנים שונים. בליגה זכתה הקבוצה באליפות קרואטיה בפער שש נקודות מהיידוק ספליט. השתיים נפגשו גם לצמד משחקים בגמר הגביע הקרואטי. במשחק הראשון גברה דינמו 0–3 ביתי על היידוק, אך בגומלין נוצחה בתוצאה זהה, והמשחק עבר להכרעה בדו-קרב בעיטות עונשין. באדל, שפתח בהרכבה של דינמו בשני משחקי הגמר, כבש את הפנדל השלישי לזכות קבוצתו, שגברה בסיום 3–4 על היידוק בדרך לזכייה בדאבל (ג'ובאני רוסו בעונת הפרישה שלו היה מהמחמיצים במדי היידוק בדו-קרב). בסך הכול ערך באדל באותה העונה חמישים הופעות בכל המסגרות, וכבש שישה שערים.
בעונת 2009/2010 זכה באדל עם קבוצתו באליפות השנייה מתו ארבע אליפויות רצופות. באותה עונה הרשים באדל בצד ההתקפי, וכבש 11 שערים ב-27 הופעות. עונה אחר כך זכה עם קבוצתו בדאבל, לאחר שקבוצתו גברה בגמר הכפול על ואראז'דין. באדל כבש שער בכל אחד משני משחקי הגמר, שהסתיימו בתוצאה הכוללת 2–8. באותה עונה אף היה לראשונה לקפטן הקבוצה בחלק ממשחקיה. בעונת 2011/2012 היה באדל אחד משחקני המפתח בהעפלתה לשלב הבתים של ליגת האלופות, לראשונה מזה 12 שנים. באדל הופיע בכל אחד מששת משחקיה של דינמו בשלב הבתים, בו פגשה את ריאל מדריד, אולימפיק ליון ואייאקס.
באדל פתח עם דינמו את עונת 2012/2013, אך עזב זמן קצר לאחר פתיחתה. עוד בטרם עזיבתו, הספיק לשחק עם הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות. במשחקו האחרון כשחקן דינמו באצטדיון מקסימיר, במסגרת שלב הפלייאוף של המוקדמות מול מריבור, כבש באדל שער עצמי, אך קבע את תוצאת המשחק עם שער מן העבר השני, 2-1 לדינמו. הוא הוביל כקפטן את קבוצתו בניצחון 0–1 בגומלין, שהביא אותה בפעם השנייה ברציפות לליגת האלופות. עד לעזיבתו ערך באדל 187 הופעות במדי דינמו בכל המסגרות, מתוכן 113 בליגה, כבש 37 שערים (25 בליגה) וזכה בארבע אליפויות ושלושה גביעים.
קריירת משחק > המבורג

באוגוסט 2012 הצטרף באדל להמבורג מהבונדסליגה, תמורת סכום המוערך בכ-4.5 מיליון אירו. תחת המאמן טורסטן פינק הפך באדל עד מהרה לשחקן הרכב קבוע, שניהל את משחקה של המבורג מהקישור האחורי. הוא ערך 31 הופעות ליגה באותה העונה, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במקום השביעי. עונה אחר כך נותר באדל שחקן הרכב משמעותי בקבוצה, אך היא הפגינה יכולת ירודה וסיימה את העונה במקום ה-16, שהוביל אותה לצמד משחקי מבחן מול גרויטר פירט. באדל פתח בהרכב בצמד המשחקים, אותם צלחה המבורג רק בזכות חוק שערי חוץ.
קריירת משחק > פיורנטינה

ב-31 באוגוסט 2014, זמן קצר לאחר פתיחת העונה, עבר לפיורנטינה של המאמן וינצ'נצו מונטלה מהסרייה א'. לאחר שבשלביה המוקדמים של העונה בילה באדל זמן רב על הספסל, החל בהדרגה לתפוס את מקומו בהרכב, והיה לחלק משמעותי בשלביה המאוחרים של העונה בסרייה א' ובליגה האירופית, שהסתיימו עבור פיורנטינה בהצלחה יחסית ובמקום הרביעי בטבלה. את שערו הראשון בסרייה א' כבש באדל במחזור הליגה האחרון באותה העונה, כשקבוצתו גברה 0–3 על קייבו ורונה. עונה אחר כך, תחת המאמן פאולו סוזה, שמר על מקומו בהרכב וערך 27 הופעות ליגה בדרך למקום החמישי בטבלה. בקיץ 2018 הסתיים חוזהו והוא הפך לשחקן חופשי.
קריירת משחק > לאציו

ב-28 ביולי 2018 חתם בלאציו. ב-5 באוגוסט 2019 חזר לפיורנטינה והושאל לעונה אחת.
קריירת משחק > נבחרת קרואטיה

באדל החל את דרכו בנבחרות הצעירות של קרואטיה, וצבר בהן 63 הופעות במצטבר. עוד בהיותו שחקן הנבחרות הצעירות, זומן מספר פעמים לסגל הנבחרת הבוגרת, אך לא שולב.
ב-23 במאי 2010 עלה באדל להופעת בכורה קצרה במיוחד במדי קרואטיה, לאחר שהמאמן סלאבן ביליץ' העלה אותו מהספסל בדקה האחרונה בניצחון 0–2 על ויילס במשחק ידידות. שלושה ימים אחר כך עלה באדל בהרכב הפותח של נבחרתו, במשחק ידידות מול אסטוניה, שהסתיים בשוויון 0-0.
באדל המתין מעל לשנה להופעתו הבאה בנבחרת, שהייתה הופעתו הראשונה במדיה במשחק רשמי. הוא פתח בהרכב נבחרתו בניצחון 1–3 על מלטה במוקדמות יורו 2012, ואף כבש את שער הבכורה שלו במדי קרואטיה במשחק. באדל זומן על ידי ביליץ' לסגל קרואטיה לקראת יורו 2012, אך שם נתקלה בהגרלה קשה בשלב הבתים, אליו הוגרלה לצד ספרד ואיטליה. באדל לא שולב כלל בשלב הבתים, שבסיומו הודחה קרואטיה מהטורניר במקום השלישי. גורל דומה ציפה לבאדל גם במסגרת מונדיאל 2014. הוא זומן לסגל על ידי המאמן ניקו קובאץ', אך לא שותף כלל בשלב הבתים, אותו סיימה קרואטיה במקום השלישי אחרי ברזיל ומקסיקו, והודחה מהמשך המשחקים.
לאחר שערך חמש הופעות במסגרת טורניר המוקדמות, זומן באדל על ידי המאמן אנטה צ'אצ'יץ' לסגל קרואטיה לקראת יורו 2016. בניגוד לטורנירים הקודמים, זומן באדל כשחקן הרכב, כשפתח ושיחק לאורך כל ארבעת משחקיה של קרואטיה בטורניר. קרואטיה הפתיעה בשלב הבתים וסיימה בראש הבית אחרי שגברה 0–1 על טורקיה, נפרדה בשוויון 2-2 עם צ'כיה, והפתיעה את האלופה המכהנת ספרד עם ניצחון 1–2. בשלב שמינית הגמר פתח באדל ושיחק לאורך כל המשחק וההארכה, כשקבוצתו נוצחה על ידי האלופה בתום הטורניר, פורטוגל.
תארים

אליפות קרואטיה (4): 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012
הגביע הקרואטי (3): 2008/2009, 2010/2011, 2011/2012
הסופר קאפ הקרואטי: 2010
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007/2008 | לוקומוטיבה זאגרב | קרואטיההליגה הקרואטית השלישית | 28 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 28 | 7 |
| 2008/2009 | דינמו זאגרב | קרואטיהליגת העל הקרואטית | 31 | 4 | 7 | 1 | 12 | 1 | 0 | 0 | 50 | 6 |
| 2009/2010 | דינמו זאגרב | קרואטיהליגת העל הקרואטית | 27 | 11 | 2 | 1 | 11 | 2 | 0 | 0 | 40 | 14 |
| 2010/2011 | דינמו זאגרב | קרואטיהליגת העל הקרואטית | 29 | 6 | 8 | 3 | 11 | 0 | 1 | 0 | 49 | 9 |
| 2011/2012 | דינמו זאגרב | קרואטיהליגת העל הקרואטית | 24 | 3 | 6 | 2 | 12 | 1 | 0 | 0 | 42 | 6 |
| 2012/2013 | דינמו זאגרב | קרואטיהליגת העל הקרואטית | 2 | 1 | 0 | 0 | 6 | 1 | 0 | 0 | 8 | 2 |
| 2012/2013 | המבורג | גרמניהבונדסליגה | 31 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 31 | 1 |
| 2013/2014 | המבורג | גרמניהבונדסליגה | 29 | 1 | 4 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 35 | 1 |
| 2015/2015 | המבורג | גרמניהבונדסליגה | 2 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 |
| 2014/2015 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 21 | 1 | 3 | 0 | 13 | 0 | 0 | 0 | 37 | 1 |
| 2015/2016 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 27 | 1 | 1 | 0 | 7 | 0 | 0 | 0 | 35 | 1 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 251 | 36 | 32 | 7 | 72 | 5 | 3 | 0 | 358 | 48 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת קרואטיה> שנה | נבחרת קרואטיה> הופעות | נבחרת קרואטיה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 2010 | 2 | 0 |
2011: 1
| 2012 | 4 | 0 |
| 2013 | 2 | 0 |
| 2014 | 2 | 0 |
| 2015 | 6 | 0 |
| 2016 | 8 | 0 |
| סה"כ | 25 | 1 |
באדל במדי דינמו זאגרב, 2009
באדל במדי המבורג, 2013
מועצת חזית ההצלה הלאומית

מימין לשמאל: פטרה רומאן, יון איליאסקו ודומיטרו מאזילו המנהיגים הבולטים של מועצת חזית ההצלה הלאומית
מועצת חזית ההצלה הלאומית (ברומנית: Consiliul Frontului Salvării Naţionale או בקיצור CFSN) הייתה גוף שלטוני רומני, שהוקמה ברומניה לאחר פרוץ המהפכה הרומנית (1989) במטרה למלא את הווקום השלטוני, שנוצר לאחר הפלת השלטון הקומוניסטי.
ב-22 בדצמבר 1989, בשעות הצהריים, באמצע מהפכה, התחילו כמה ניסיונות להקמת ממשל חדש. הגנרל איליה צ'אושסקו ניהל מגעים לריענון הממשלה. איליה ורדץ ניסה להקים ממשלה חדשה. שני ניסיונות אלה לא הבשילו, הקדימה אותם קבוצתו של יון איליאסקו, שהכריזה בטלוויזיה על ההקמה ועל לקיחת השלטון לידיים. הקבוצה המקורית כללה 40 אישים, שחלקם נכללו בה מבלי שדיברו איתם על כך לפני כן.
חברי המועצה

שמות חברי המועצה, לפי סדר הכרזתם בטלוויזיה הרומנית:
דוינה קורניה (Doina Cornea) - מורה, פובליציסטית, פעילה לזכויות האדם
אנה בלנדיאנה (Ana Blandiana) - סופרת
מירצ'ה דינסקו (Mircea Dinescu) - סופר
לסלו טקש (László Tőkés) - בישוף רפורמי הונגרי
דומיטרו מאזילו (Dumitru Mazilu) - פרופסור למשפטים
דן דשליו (Dan Deșliu) - משורר
שטפאן גושה (Ștefan Gușă) - גנרל
ויקטור סטנקולסקו - גנרל
אאורל דרגוש מונטיאנו (Aurel Dragoș Munteanu) - איש טלוויזיה ודיפלומט
קורנליו מנסקו (Corneliu Mănescu) - פוליטיקאי
אלכסנדרו ברלדיאנו (Alexandru Bîrlădeanu) - כלכלן
סילביו ברוקאן - פוליטיקאי
פטרה רומאן - פרופסור לפיזיקה
יון קאראמיטרו (Ion Caramitru) - שחקן ובמאי
סרג'יו ניקולאסקו (Sergiu Nicolaescu) - במאי
מיכאיל מונטאנו (Mihail Montanu) - מהנדס
מיכאי איספס (Mihai Ispas)
ג'לו וויקאן וויקולסקו (Gelu Voican Voiculescu) פוליטיקאי
דן מארציאן (Dan Marțian) - פוליטיקאי
מיכאיל לופוי (Mihail Lupoi) אדריכל ואיש צבא
גאורגה וויניה (Gheorghe Voinea) גנרל
אמיל דומיטרסקו (Emil Dumitrescu) - איש צבא
ואסילה ניאקשה (Vasile Neacșa)
קריסטינה צ'ונטו (Cristina Ciontu)
מריאן באצ'ו (Marian Baciu) - במאי
בוז'ור-בוגדאן תאודוריו (Bujor-Bogdan Teodoriu) - כלכלן
אאוג'ניה יורגה (Eugenia Iorga) פוליטיקאית
פאול נגריציו (Paul Negrițiu)
גאורגה מנולה (Gheorghe Manole) פוליטיקאי
ולדימיר יונסקו (Vladimir Ionescu)
נקולאיה ראדו (Neculae Radu) - משפטן וכלכלן
אדריאן סרבו (Adrian Sîrbu) - במאי טלוויזיה
קונסטנטין קרז'אן (Constantin Cîrjan)
גזה דומוקוש (Géza Domokos) - סופר הונגרי
מגדלנה יונסקו (Magdalena Ionescu)
מריאן מיירלה (Marian Mierlă) - סטודנט
קונסטנטין איוואנוביץ' (Constantin Ivanovici)
אובידיו ולאד (Ovidiu Vlad)
ואלריו בוקורסקו (Valeriu Bucurescu)
יון איליאסקו
התרחבות וחקיקה

בגלל אירועי אותם ימים המועצה הצליחה להתכנס רק ב-27 בדצמבר ואל ההתכנסות צורפו נציגי כל המחוזות של רומניה, כך גדל מספר חבר המועצה מ-40 ל-141 והמועצה הוכרזה כגוף מחוקק. המועצה בחרה לשכה מבצעת ובראשה יון אילאסקו ופטרה רומאן יועד לתפקיד ראש הממשלה. בו זמנית החלה מלאכת החקיקה או ליתר דיוק ביטול חקיקה, כי צו-חוק 1/1989 הראשון עסק בעיקר בביטול חוקים קיימים.
צו-חוק 2/1989 עסק בהגדרת מועצת חזית ההצלה הלאומית (מספר החברים הוגדל ל-145), קביעת הסמכויות, הדרך לבחירת החברים והנהלים לתפעולו.
הערות שוליים

↑  תחילה השם היה "החזית להצלה לאומית", אך לאחר הקמת המפלגה חזית ההצלה הלאומית הוחלט להפריד בין השמות
↑  צו-חוק 1/1989 (ברומנית)
↑  Decretul-lege nr. 2/1989 privind constituirea, organizarea și funcționarea Consiliului Frontului Salvării Naționale și a consiliilor teritoriale ale Frontului Salvării Naționale (ברומנית)
מילבנק

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  הסיטי של וסטמינסטר 
 קואורדינטות:  51°29′58″N 0°08′00″W﻿ / ﻿51.4995°N 0.1333°W﻿ / 51.4995; -0.1333
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסמילבנק(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסמילבנק(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטימילבנק(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטימילבנק
 
מוזיאון טייט בריטניה
מכללת צ'לסי לאמנות ולעיצוב
מילבנק (באנגלית: Millbank) היא שכונה ברובע הסיטי של וסטמינסטר בלונדון בירת הממלכה המאוחדת. השכונה ממוקמת במרכז לונדון, על גדת נהר התמזה, מזרחית לשכונת פימליקו ודרומית לווסטמינסטר.
מקור שמה של השכונה (מילולית: גדת הטחנה) בטחנת קמח שהיה במקום בבעלות מנזר וסטמינסטר.
היסטוריה

השכונה קרויה על שם הרחוב העובר לאורך גדתו הצפונית של נהר התמזה, בין גשר ווקסהול לרחוב אבינגדון, דרומית לכיכר הפרלמנט. הרחוב הוקם לאחר בניית רציף התמזה בשלהי המאה ה-19 במסגרת בניית מערכת הביוב של לונדון על ידי ג'וזף בזלגייט.
מרבית מבני השכונה כיום נבנו בשנות ה-30 של המאה ה-20, לאחר שהאזור נבנה מחדש בעקבות שיטפון התמזה בשנת 1928, שהציף את השכונה לאחר שאירעה התמוטטות של 25 מטרים מרציף התמזה.
בשל קרבת השכונה לארמון ווסטמינסטר (המשמש את הפרלמנט הבריטי), לאורך רחוב מילבנק מצויים מבני משרדים רבים המשמשים את הפרלמנט.
בשלהי המאה ה-19 הוקמה בשכונה המכללה הרפואית של הצבא המלכותי, בה פותח החיסון הראשון למגפת הטיפוס. כיום משמש המבנה את מכללת צ'לסי לאמנות ולעיצוב.
כמו כן פועלת בשכונה גלריית טייט מאז הקמתה, ועם הרחבת המוזיאון הפך המבנה לסניף טייט בריטניה של המוזיאון.
מכרוה

מַכְּרוּהּ (בערבית: مكروه) הוא מושג בפיקה, ומשמעותו דבר שאינו רצוי, אינו מומלץ. משמעותו המילולית היא "שנוא".
"מכרוה" היא אחת מחמש הקטגוריות של המעשים בשריעה, שהם פרד, מוסתחב, מובאח, מכרוה, חראם. על פי פוסקי ההלכה האסלאמית, מעשה שנחשב "מכרוה" אינו מזכה בעונש את העושה אותו, אך מזכה בשכר רוחני את הנמנע ממנו.
דוגמאות למעשים שנכנסים לקטגוריה הזאת הם אכילת שום לפני כניסה למסגד, והגירושים. דוגמאות נוספות הן דיבור בעת עשיית וודוא, או דיבור לאחר התפילה היומית החמישית.
ראו גם

שריעה
פיקה
חראם
מוסתחב
מובאח
פרד (אסלאם)
הערות שוליים

↑  About: Makruh, dbpedia.org
↑  Makruh, Al-Islam.org (באנגלית)
↑  RhymeZone: wudu definitions, rhymezone.com
מילארפה (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  נטן צ'וקלינג 
 הופק בידי:  ריימונד סטיינר
 תסריט:  נטן צ'וקלינג   צ'ויאנג ג'יארי
 עריכה:  סוזי אלמיגר
 שחקנים ראשיים:  ג'מיאנג לודרו   קלסאנג צ'וקי טתטונג   אורגיין טובגיאל   דשן וונגמו
 מוזיקה:  ג'ואל דיאמונד
 צילום:  פול וורן
 מדינה:  בהוטן 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2006 
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  טיבטית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט פעולה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מילארפה הוא סרט קולנוע משנת 2006 המתאר את חייו של הבודהיסט הטיבטי ג'טסון מילארפה. הסרט צולם בעמק ספיטי שבהרי ההימלאיה, בסמוך לגבול בין הודו וטיבט.
עלילה

בעת הולדתו של מילארפה, ערך אביו העשיר סעודה. כאשר שמע על הולדת בנו החליט לקרוא לו "מילה תופגה" שמשמעו "שמחה לשמוע", מאחר ששמח לשמוע על הולדת בנו. עוד בהיותו ילד קטן נפטר אביו. קודם לפטירתו כינס את אנשי הכפר וציווה כי רכושו יעבור לאחיו ואחותו עד הגיע בנו לגיל הבגרות, שאז יועבר לו הרכוש. מיד לאחר מותו של האב, גזלו הדוד והדודה את כל הרכוש בטענה שרכוש רב בבית אלמנה מהווה פרצה הקוראת לשודדים. הם הבטיחו לדאוג לכל צרכיה של האלמנה אולם פרנסו אותה ואת היתומים (מילארפה ואחיו) בצמצום רב. בשל עוניים לא יכול מילארפה לשאת את אהובתו. בהגיעו לגיל הבגרות כינסה האם את כל הכפר ודרשה את הרכוש, אולם הדוד העשיר סירב למסור לה את הרכוש בטענה שכל הרכוש היה שלו. האם החליטה לשלוח את מילארפה ללמוד קסם שחור על מנת לנקום בדודיו. לאחר צאתו לדרך שמע הדוד על כך ויצא לרדוף אחרי מלארפה. קוסם שעבר בדרך ועימו חלק מילארפה את אוכלו הציל אותו מפני הדוד. לאחר תום לימודיו שב מילארפה לבית דודו והרס את הכפר בסופת ברקים בהורגו רבים מבני הכפר ובהם דודתו (בשירה המספרת על חייו של מילארפה, ובניגוד למתואר בסרט, נותרה הדודה בחיים). דודו של מילארפה ואנשי הכפר יצאו לרדוף אחריו אולם הוא הביסם במפולת עפר. מילארפה חש ייסורי מצפון בשל ההרג המיותר ושב אל מורו, אשר אומר לו שזו הקארמה שלו, ומילארפה יצא ללמוד את הדרך להארה על מנת לשנות את הקארמה שלו.
מכון מחקר

מאיץ החלקיקים במכון ויצמן למדע – דוגמה למכון מחקר אקדמי
מכון מחקר הוא מוסד המיועד לביצוע מחקר מדעי בנושא או שטח מחקר מסוים ומוגדר. מכון המחקר יכול להתמקד במחקר בסיסי (לצורך העשרת הידע וללא כוונה יישומית ספציפית מוגדרת) או במחקר יישומי (שימוש במדע לצרכים מוגדרים, כגון פיתוחים טכנולוגיים, הנדסיים או צבאיים, פיתוח תרופות או זני גידולים חקלאיים).
במכון מחקר אקדמי מועסקים פרופסורים ותלמידי מחקר לתארים מתקדמים. המונח משמש לא רק למדעי הטבע ומדעים מדויקים אלא גם למחקר במדעי הרוח והחברה. לעיתים קיים לצד מכון המחקר מוקד חינוכי או לימודי למומחים או לקהל הרחב כגון שותפות בהוראה בפקולטה של אוניברסיטה, ספרייה, מוזיאון או הוצאת ספרים. בדרך כלל מפיקים מכוני מחקר, בנוסף לפרסומים מדעיים, גם תכנים כספרי לימוד ותוכניות לימודים, הרצאות, כנסים וימי עיון, כתבי עת מדעיים, ניירות עמדה ומדיניות וכדומה.
מכוני מחקר מחוץ לאקדמיה

המונח "מכון מחקר" מתאר לפעמים צוות חשיבה, המורכב ממומחים בתחומים שונים העוסקים במחקר המיועד לרוב לקדם נושאים שונים במדיניות, תעשייה, צבא או תאגידים.
מלבד מכוני המחקר האקדמיים, המונח "מכון מחקר" משמש גם למכונים למחקרי שווקים. באמצעות חקר שוק, נבנים מאגרי מידע שיווקיים או שמסופקים נתונים לטובת פעילותם של לקוחות, אשר הזמינו מחקרים בתחומים ספציפיים. מחקרים סטטיסטיים מעין אלה, המבוצעים במכונים למחקרי שווקים, עונים על שאלות הנדרשות לצורך פעילות השיווק והמו"פ של חברות עסקיות או בעת ביצוע מחקרים אקדמיים. המכונים מעסיקים סוקרים וחוקרים, המשתמשים בשיטות מחקר כמותניות ובנוסף, מבצעים מחקרים איכותניים.
ראו גם

רשימת מכוני מחקר אקדמיים בישראל, שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית
רשימת מכוני מחקר אקדמיים לפי מדינות, שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית
רשימת מכוני מחקר אקדמיים לפי תחומי ידע, שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית
מחפרים בשירות צה"ל

מחפר ממוגן של צה"ל מדגם קטרפילר 349.
מחפר ממוגן של צה"ל מדגם קטרפילר 330.
חיל ההנדסה הקרבית של צה"ל מפעיל כחלק ממערך הצמ"ה שלו מחפרים, רובם תוצרת קטרפילר, המשמשים לעבודות עפר, הריסת מבנים ומשימות הנדסה צבאית שונות. חלק מהמחפרים זוכים למיגון המאפשר להם לפעול בזירות לחימה ותחת אש. הדגמים הממוגנים העיקריים בשירות צה"ל הם הקטרפילר 330 והקטרפילר 349 ("באגר E-349").