stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נמל התעופה ברצלונה-אל פראט
היסטוריה > בתחילת המאה ה-21

עם הקיטון בתעופה האזרחית ב-1999 והמשבר במגזר התעופה ב-2001, הועברו טיסות רבות מנמלי התעופה של הערים הקטלוניות ז'ירונה וראוס לאל פראט, דבר שסייע לנמל התעופה לצלוח את המשבר. היקף התנועה בנמל גדל באופן משמעותי בעשור הראשון של המאה ה-21 והגיע לשיא של 32,898,249 נוסעים בשנת 2007. עובדה זו וביסוסה של ברצלונה כיעד תיירותי ראשון במעלה, הביאו להקמתו של טרמינל 1 החדש שנחנך ב-16 ביוני 2009, וטרמינלים A, B ו-C הפכו לטרמינלים 2A, 2B ו-2C בהתאמה. טרמינל 1 משתרע על-פני שטח של 544,066 מטר רבוע ובו 50 גשרי עלייה למטוס. רחבת החניה למטוסים סביב טרמינל 1 משתרעת על-פני שטח של 600,000 מטר רבוע, והוא ממוקם בין שני מסלולי הטיסה המקבילים.
רוב התנועה בשדה התעופה היא של נוסעים מקומיים ואירופאים, מאחר שהוא מהווה את בסיס הפעולה המרכזי של וולינג איירליינס. עם זאת, מספר החיבורים הבין-יבשתיים קטן משמעותית משדות תעופה אירופאים אחרים מבחינת רמת תנועת הנוסעים. היעדר קשרים בין-יבשתיים הוא גורם מתמיד לתלונות וללחץ על הרשויות מצד קבוצות קטלוניות, בעיקר מאז תחילת המאה ה-21, אשר רוצות ששדה התעופה יהפוך למרכז אווירי עולמי ולא רק אירופאי.
התנועה האווירית של חברות תעופה זולות גדלה באופן משמעותי בעשור השני של המאה ה-21, במיוחד לאחר יצירת בסיס הפעלה עבור וולינג איירליינס וקליקאייר באל פראט. וולינג וקליקאייר התאחדו ביולי 2009 ומאז הן פועלות בשם וולינג איירליינס. ישנה פעילות נוספת של חברות תעופה זולות אחרות בשדה התעופה, ביניהן ויז אייר, איזיג'ט וריאנאייר.
באל פראט פועלים שלושה מסלולי טיסה (מתוכם שניים מקבילים), 07L/25R ו-07R/25L (האחרון נפתח ב-2004) ומסלול טיסה מצטלב 02/20. התפעול בנמל התעופה מוגבל אך ורק לכללי טיסת מכשירים מלבד כללי טיסת ראייה תברואתיים, מקרי חירום וממשלה.
היסטוריה > קשר לישראל

נכון ל-2018 קיימו חברות התעופה הבאות קו טיסה מתל אביב לברצלונה: אל על, סאן דור, ארקיע, אייר אירופה, וולינג איירליינס, איבריה ונורוויג'ן אייר שאטל.
סטטיסטיקת נוסעים

| שנה | נוסעים | % | שנה | נוסעים | % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963 | 1,000,000 | - | 2006 | 30,008,152 | 10.5+ |
| 1977 | 5,000,000 | - | 2007 | 32,898,249 | 9.6+ |
| 1990 | 9,205,000 | - | 2008 | 30,208,134 | 8.2- |
| 1991 | 9,145,000 | 0.7- | 2009 | 27,311,765 | 9.4- |
| 1992 | 10,196,000 | 11.5+ | 2010 | 29,209,595 | 6.5+ |
| 1993 | 9,999,000 | 2.0- | 2011 | 34,398,226 | 17.8+ |
| 1994 | 10,647,285 | 6.5+ | 2012 | 35,144,503 | 2.2+ |
| 1995 | 11,727,814 | 10.1+ | 2013 | 35,216,828 | 0.2+ |
| 1996 | 13,434,679 | 14.6+ | 2014 | 37,559,044 | 6.7+ |
| 1997 | 15,065,724 | 12.1+ | 2015 | 39,711,276 | 5.7+ |
| 1998 | 16,194,805 | 7.3+ | 2016 | 44,154,693 | 11.2+ |
| 1999 | 17,421,938 | 7.6+ | 2017 | 47,284,500 | 7.1+ |
| 2000 | 19,809,567 | 13.8+ | 2018 | 50,172,457 | 6.1+ |
| 2001 | 20,745,536 | 4.7+ | 2019 | 52,686,314 | 5.0+ |
| 2002 | 21,348,211 | 2.9+ | 2020 | 12,738,769 | 75.8- |
| 2003 | 22,752,667 | 6.6+ | 2021 | 18,875,461 | 48.2+ |
| 2004 | 24,558,138 | 7.9+ | 2022 | 41,641,444 | 120.6+ |
| 2005 | 27,152,745 | +10.6 | 2023 | 49,909,544 | 19.9+ |
| שנה | טון | % |
| --- | --- | --- |
| 1999 | 88,217 | - |
| 2000 | 88,269 | 2.4+ |
| 2001 | 81,882 | 7.8- |
| 2002 | 75,905 | 7.3- |
| 2003 | 70,118 | 7.6- |
| 2004 | 84,985 | 21.2+ |
| 2005 | 90,446 | 6.4+ |
| 2006 | 93,404 | 3.3+ |
| 2007 | 96,770 | 3.6+ |
| 2008 | 104,329 | 7.7+ |
| 2009 | 89,813 | 13.6- |
| 2010 | 104,279 | 16.1+ |
| 2011 | 96,572 | 7.4- |
| 2012 | 96,522 | 0.1- |
| 2013 | 100,288 | 3.9+ |
| 2014 | 102,692 | 2.4+ |
| 2015 | 117,219 | 14.1+ |
| 2016 | 132,754 | 13.3+ |
| 2017 | 156,105 | 14.9+ |
| 2018 | 172,939 | 10.8+ |
| 2019 | 177,271 | 2.5+ |
| 2020 | 114,449 | 35.3- |
| 2021 | 136,132 | 18.9+ |
| 2022 | 155,599 | 14.3+ |
| 2023 | 156,485 | 0.6+ |
| שנה | טיסות | % |
| --- | --- | --- |
| 1999 | 233,609 | - |
| 2000 | 255,913 | 9.5+ |
| 2001 | 273,119 | 6.3+ |
| 2002 | 271,023 | 0.8- |
| 2003 | 282,021 | 4.1+ |
| 2004 | 291,369 | 3.3+ |
| 2005 | 307,798 | 5.6+ |
| 2006 | 327,636 | 6.4+ |
| 2007 | 352,501 | 7.6+ |
| 2008 | 321,491 | 8.8- |
| 2009 | 278,965 | 13.3- |
| 2010 | 277,832 | 0.4- |
| 2011 | 303,054 | 9.1+ |
| 2012 | 290,004 | 4.3- |
| 2013 | 276,497 | 4.7- |
| 2014 | 283,850 | 2.7+ |
| 2015 | 288,878 | 1.8+ |
| 2016 | 307,864 | 6.6+ |
| 2017 | 323,539 | 5.7+ |
| 2018 | 335,651 | 3.7+ |
| 2019 | 344,558 | 2.7+ |
| 2020 | 122,638 | 64.4- |
| 2021 | 163,682 | 33.5+ |
| 2022 | 283,393 | 73.1+ |
| 2023 | 318,957 | 12.5+ |
תמונות

טרמינל 1
רחבת הכניסה לטרמינל 1
הערות שוליים

↑  OAG reveals latest industry intelligence on the busiest routes
↑  Informes anuales, www.aena.es
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CANTIC: a11264822  GND: 7539368-2  LCCN: n97092950  VIAF: 152815186   WorldCat (עם VIAF): 152815186
סוביניון בלאן

בקבוק יין סוביניון בלאן ישראלי
סוביניון בלאן (Sauvignon Blanc) הוא זן ענבים לבן שמקורו באזור בורדו שבצרפת. הסוביניון בלאן, ביחד עם זן הענבים האדום קברנה פרנק הוא ההורה הגנטי של הזן הנפוץ קברנה סוביניון.
הזן משמש לרוב להפקת יין לבן יבש, אולם הוא מהווה מרכיב חשוב גם ביינות קינוח כגון אלו המיוצרים בסוטרן.
היינות המפורסמים ביותר מזן זה מגיעים מצרפת (בעיקר מבורדו ומעמק הלואר), ומניו זילנד - אולם הוא נפוץ באזורי יין רבים אחרים, בהם דרום אמריקה, ארצות הברית, אוסטרליה וישראל.
יינות סוביניון בלאן לרוב יתאפיינו בחומציות ובגוף קל. חלקם בעלי מאפיינים טרופיים בולטים בעוד אחרים מציגים אופי יותר עשבוני ומינרלי. ייננים בצרפת מעדיפים לרוב להתסיס את התירוש בטמפרטורות גבוהות יחסית (18-16 מעלות צלזיוס) שמניבות יינות בעלי אופי מינרלי יותר, בעוד ייננים בניו זילנד מעדיפים לרוב תסיסה בטמפרטורות מעט נמוכות יותר, המניבות יינות בעלי אופי פירותי וטרופי. בישראל בה חלק גדול מהיינות מיוצרים בסגנון העולם החדש - גם יינות הסוביניון בלאן הם בעלי אופי טרופי רענן.
ראו גם

יין בורדו
סידני קירקמן

| --- | --- |

קירקמן (שלישי משמאל) במהלך הפלישה לסיציליה
 לידה:  29 ביולי 1895 בדפורד, האימפריה הבריטית בריטניה
 פטירה:  29 באוקטובר 1982 (בגיל 87) סאות'המפטון, בריטניה בריטניה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 כינוי:  "קירקיי"
 השכלה:  בית הספר בדפורד  האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ' 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1915–1950 (כ־35 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-50 מפקד הקורפוס ה-13 מפקד הפיקוד המזרחי מפקד הקורפוס ה-1 סגן ראש המטה הכללי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   מסדר האמבט (אביר הצלב הגדול)  מסדר האימפריה הבריטית (אביר מפקד)   הצלב הצבאי
 
סר סידני שבלייה קירקמן (באנגלית: Sidney Chevalier Kirkman; 29 ביולי 1895 - 29 באוקטובר 1982) היה גנרל בריטי אשר פיקד על כוחות שונים של הצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

קירקמן נולד ב-29 ביולי 1895 בבדפורד שבאנגליה. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ', וב-1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, התגייס לרגימנט הארטילריה המלכותי של צבא בריטניה בדרגת לוטננט משנה. במהלך המלחמה הוא לחם בחזית המערבית ובחזית האיטלקית כמפקד גדוד, ועוטר בצלב הצבאי. בין שתי מלחמות העולם הוא שרת בארץ ישראל, מלטה והודו. בינואר 1925 הוא הועלה לדרגת קפטן, בין 1931–1932 למד במכללת קימברלי לפיקוד ומטה (Staff College in Camberley), ובמרץ 1935 הועלה לדרגת מייג'ור.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

ב-1940 הוא מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-65. ב-1941 הוא מונה לקצין התותחנים הראשי של הקורפוס ה-1, ולאחר מכן של הקורפוס ה-7, הקורפוס ה-12 והדיוויזיה ה-56. במאי 1942 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה לקצין התותחנים של הארמייה השמינית בפיקודו של ברנרד מונטגומרי. הוא השתתף עמה במערכה בצפון אפריקה, ובכלל זה בקרב אל-עלמיין השלישי. ב-14 באפריל 1943 הוא קיבל קידום זמני לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-50. הוא פיקד על הדיוויזיה במהלך פלישת בעלות הברית לסיציליה בין יולי-אוגוסט של אותה שנה, כחלק מהקורפוס ה-13 של מיילס דמפסי. לאחר מכן הוחזרה הדיוויזיה שלו חזרה לבריטניה כדי להתכונן לקראת הפלישה לנורמנדי. בינואר 1944 הוענקה לו דרגה זמנית של לוטננט גנרל, ובמרץ הוענקה לו דרגת קבע של קולונל. ב-19 באפריל של אותה שנה הוא קיבל פיקוד על הקורפוס ה-13, אשר היה חלק מהארמייה השמינית של אוליבר ליס, והוצב בחזית האיטלקית. קירקמן השתתף עם הקורפוס בקרב מונטה קאסינו, ולאחר מכן הועבר תחת הארמייה החמישית האמריקאית של מארק קלארק. במסגרת זו לחם הקורפוס בקרבות על הקו הגותי במהלך הסתיו והחורף של 1944, ובדצמבר של אותה שנה קיבל דרגת קבע של מייג'ור גנרל. במרץ 1945 הוא נאלץ לחזור לבריטניה בגלל דלקת חמורה.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה שימש קירקמן כמפקד הפיקוד המזרחי, ולאחר מכן כמפקד הקורפוס ה-1 אשר הוצב באזורי הכיבוש בגרמניה. עד 1947 שימש כסגן ראש המטה הכללי הקיסרי, ובאוגוסט של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל מלא. לאחר מכן, שימש כראש אגף האפסנאות במשרד המלחמה, עד 1950, אז פרש משירות צבאי.
קירקמן נפטר ב-29 באוקטובר 1982 בסאות'המפטון, בגיל 87.
סיינטיפיק אמריקן

| --- | --- |

תמונת שער של גיליון בעברית
תמונת שער של גיליון בעברית
 תדירות:  ירחון
 סוגה:  כתב עת מדעי
 מו"ל:  Nature Portfolio 
 מייסד:  Rufus Porter 
 בעלים:  קבוצת Holtzbrinck מגרמניה
 עורך ראשי:  ג'ון רני
 תאריכי הופעה:  28 באוגוסט 1845 – הווה (179 שנים)
 שפה:  אנגלית, וגרסאות בעברית ושפות נוספות
 מערכת:  בישראל: סיינטיפיק אמריקן, אורט, המינהל למו"פ והכשרה
 תפוצה:  מיליון עותקים בעולם
 מדינה:  ארצות הברית ומדינות נוספות
 ISSN:  0036-8733, 1946-7087
 Scientific American   אתר "סיינטיפיק אמריקן" הישראלי
 
סיינטיפיק אמריקן הוא כתב עת מדע פופולרי היוצא לאור מאז 28 באוגוסט 1845 כירחון והוא המגזין הוותיק ביותר היוצא לאור בארצות הברית.
כתב העת מאגד מאמרים אודות מחקר עדכני וחדשני לשוחר המדע. צורת הכתיבה מתאימה גם להדיוטות שאינם בקיאים ברזי המדע ומלווה בתמונות ותרשימים ייחודיים. בעבר, יצא לאור כתב העת גם בגרסה עברית, שהכילה תרגומים של מאמרים וכן מאמרים הקשורים למחקרים המתבצעים בישראל.
כתב העת אומנם מכובד אולם הוא אינו כתב עת מדעי מקצועי כדוגמת "Nature". הוא מהווה במה להצגת תאוריות ותגליות באופן נהיר לקהל רחב יותר. בעבר היו קוראיו רק מדענים שהגיעו מתחומים שונים, אך כיום ניתן למצוא בין קוראיו גם משכילים המתעניינים בנושאים מדעיים.
היסטוריה

המגזין נוסד על ידי רופוס פורטר. לאורך שנותיו הראשונות, נהג המגזין לשים דגש על דיווחים בנוגע לפטנטים חדשים במשרד הפטנטים האמריקאי. המגזין דיווח אודות תחום רחב של המצאות שביניהן מכונות תנועה נצחית, התקן על שם אברהם לינקולן משנת 1849 לציפה של כלי שיט, והמפרק האוניברסלי שכעת מצוי כמעט בכל כלי רכב. בגליונות עכשוויים מצוי מדור "היום הזה בהיסטוריה" שבו מוצג מאמר שבמקור פורסם לפני 50,100, ו-150 שנה; במדור זה מוצגות לעיתים קרובות אבני דרך מהותיות בהיסטוריה של המדע.
פורטר מכר את העיתון בשנת 1846 לצמד אלפרד אליי ביץ' ואורסון דסייקס מון, ועד 1948 הוא נותר בבעלות חברת Munn & Company. תחת נכדו של מון, התפתח העיתון למעין התגלמות של המגזין 'מדע פופולרי'. לאחר רכישת הבעלות ממון הפכו המוציא לאור ג'רארד פיאל, העורך דניס פלאנאגאן וכן המנהל הראשי דונלד מילר ג'וניור, את גרסת המגזין כפי שהיא מוכרת כיום. מילר פרש בשנת 1979, ועד שנת 1984 פרש גן פלאנאגאן כאשר ג'ונתן בנו של ג'רארד פיאל הפך לנשיא ועורך; התפוצה של המגזין גדלה פי 15 מאז 1948. בשנת 1986 הוא נמכר לקבוצת Holtzbrinck מגרמניה ומאז המגזין בבעלותם. ג'ון רני הוא העורך הבכיר כיום.
היסטוריה > הגיליון הראשון

בראשית הדרך המגזין היה "הסנגור של התעשייה והיוזמה" ו"מגזין השיפורים המכניים". על גבי עמוד השער של הגיליון הראשון הייתה חקוקה הכתובת "קרונות רכבת משופרים". בפתיח העיתון הופיע ההסבר הבא:
"סיינטיפיק אמריקן היוצא לאור, על ידי רופוס פורטר, כל יום חמישי בבוקר ב-Spruce Street מספר 11 שבניו יורק, ברחוב סטייט סטריט 16 בבוסטון וברחוב ארקייד 21 בפילדלפיה.
כל גיליון יכיל שניים עד חמישה תרשימים שרובם אלגנטיים ומבהירים המצאות חדשות עקרונות מדעיים ועבודות מסקרנות; בנוסף כל גיליון יכיל חדשות עדכניות בנושאי מדע, הודעות בנוגע להתקדמות בתחום השיפורים המדעיים והמכניקה; אמריקאיים וזרים.
שיפורים והמצאות; קטלוגים של פטנטים אמריקאיים; מאמרים מדעיים המבהירים עקרונות מדעיים; מידע שימושי בנוגע למלאכות ועיסוקים שונים; ניסויים פילוסופיים מסקרנים; מוזיקה ספרות ובינה.
העיתון נותן חסות למכניקה ולתעשייה והוא העיתון היחיד באמריקה המוקדש לעניין חוגים אלה.
העיתון שימושי במיוחד עבור חקלאים שכן הוא יבשר להם אודות פיתוחים בתחום המכשור החקלאי וכן יגן עליהם מפני ניצול.
כעיתון משפחתי, הוא יעביר יותר מידע לילדים ולצעירים, מאשר חמש פעמים מחיר העברת המידע בבית ספר. מנוי יעלה כשני דולרים לשנה. דולר אחד ישולם מראש ויתר הסכום ישולם בעוד 6 חודשים. 5 עותקים ישלחו לכתובת אחת במהלך 6 חודשים עבור תשלום של 4 דולרים מראש. מי שיזמין שניים או יותר מנויים יהיה זכאי להחזר של 25 סנטים לכל מנוי.
הערות שוליים

↑  Rick Edmonds, Can a magazine live forever? Scientific American, at 170, is giving it a shot, Poynter, August 27, 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n89630981  VIAF: 181916344   WorldCat (עם VIAF): 181916344 
שער המגזין, ספטמבר 1848
סטייסי קינג

| --- | --- |
 לידה:  29 בינואר 1967 (בן 57) לוטון, אוקלהומה, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.11 מטרים
 מספר:  21, 33, 34, 41
 מכללה:  אוניברסיטת אוקלהומה
 דראפט:  בחירה שישית, 1989 שיקגו בולס
 קבוצות כשחקן
 1989–1994 1994–1995 1995 1995–1996 1996–1997 1997 1997 1997 1997–1998 1998 1998–1999:  שיקגו בולס מינסוטה טימברוולבס ארסיום מילאן מיאמי היט גרנד ראפידס הופס סו פולס סקייפורס בוסטון סלטיקס דאלאס מאבריקס אנטליה ביוקשהיר סו פולס סקייפורס קורדובה אתנאס
 הישגים כשחקן
 3 זכיות באליפות ה-NBA‏ (1991–1993) חמישיית הרוקיז השנייה של העונה (1990)
 קבוצות כמאמן
 2001–2002 2002–2003:  רוקפורד לייטנינג סו פולס סקייפורס
רונלד סטייסי קינג (באנגלית: Ronald Stacey King; נולד ב-29 בינואר 1967) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1989–1999. לאורך 8 עונותיו בליגת ה-NBA זכה ב-3 אליפויות כשחקן שיקגו בולס (1991–1993), והעמיד ממוצעים כוללים של 6.4 נקודות ו-3.3 ריבאונדים למשחק.
מאז שנת 2006 משמש כפרשן של שידורי משחקי הבולס.
קריירת מכללות

קינג נולד וגדל בעיר לוטון שבאוקלהומה, ובין השנים 1985–1989 למד באוניברסיטת אוקלהומה. בעונתו השלישית בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 1987/1988, רשם ממוצעים של 22.3 נקודות, 8.5 ריבאונדים ו-2.6 חסימות למשחק, והוביל את הקבוצה לצדם של הארווי גרנט ומוקי בליילוק לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight). במשחק רבע הגמר הפסידו ה"סונרס" מול האלופה שבדרך, אוניברסיטת קנזס, בה שיחקו דני מאנינג וקווין פריצ'רד. בעונה הבאה העמיד קינג ממוצעים של 26.0 נקודות, 10.1 ריבאונדים ו-2.3 חסימות למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American).
קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1989 נבחר קינג בבחירה השישית, על ידי שיקגו בולס. במהלך עונתו הראשונה בשיקגו קלע 8.9 נקודות בממוצע למשחק, אשר בדיעבד היו שיא הקריירה שלו, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בכל 3 העונות הבאות זכה עם הבולס באליפות ה-NBA; לאורך התקופה שותף ב-44 מתוך 58 משחקי הקבוצה בפלייאוף, וקלע 6.0 נקודות למשחק בעונה הסדירה, ו-3.5 נקודות למשחק בפלייאוף.
בפברואר 1994, לאחר כ-4 עונות וחצי בשיקגו, הועבר בטרייד למינסוטה טימברוולבס בתמורה ללוק לונגלי ובחירת דראפט עתידית. ב-18 המשחקים עד לסיום עונת 1993/1994 קלע 11.8 נקודות ואסף 6.1 ריבאונדים בממוצע למשחק עבור הטימברוולבס. בקיץ 1995 שוחרר קינג מהקבוצה.
ב-4 העונות הבאות שיחק לתקופות קצרות עבור מיאמי היט, בוסטון סלטיקס ודאלאס מאבריקס מה-NBA, "גרנד ראפידס הופס" וסו פולס סקייפורס מליגת ה-CBA, "ארסיום מילאן" האיטלקית, "אנטליה ביוקשהיר" הטורקית ו"קורדובה אתנאס" הארגנטינאית.
לאחר הפרישה ממשחק

בעונת 2001/2002 אימן את קבוצת "רוקפורד לייטנינג" מליגת ה-CBA, ובעונה העוקבת אימן את סו פולס סקייפורס.
בשנת 2006 מונה באופן זמני לפרשן של משחקי שיקגו בולס ברשת CSN, ושנה לאחר מכן זכה לתפקיד קבוע כפרשן, לצדו של השדרן ג'וני קר. בשנת 2008 החל לשמש כפרשן הקבוצה בשידורי רשת NBC המקומית.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של קינג ב-NBA, באתר basketball-reference.com
1 2  משדר את הזריקות, באתר ESPN,‏ 4 במרץ 2011
↑  הסטטיסטיקות של קינג בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  חמישיות העונה של ליגת המכללות בין 1980–1989, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1989, באתר basketball-reference.com
↑  קינג נשלח בטרייד למינסוטה, באתר שיקגו טריביון, 24 בפברואר 1994
↑  אחיו של סטייסי קינג נפטר מקורונה, באתר bleacherreport.com,‏ 3 במאי 2020
נסים גרמה

| --- | --- |

 לידה:  21 בינואר 1950 (בן 74) ראש העין, ישראל ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  זמר, שחקן
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
נסים גרמה (נולד ב-21 בינואר 1950) הוא זמר, מלחין ושחקן ישראלי.
ביוגרפיה

גרמה נולד כבן זקונים לשולמית וצדוק גרמה שעלו לישראל מתימן, ולו שישה אחים גדולים.
גרמה גדל בראש העין ומרבה להזכיר את ילדותו בעיר זו, בין היתר בשירו הביוגרפי שנקרא "נולדתי בראש העין".
קריירה

בנעוריו נהג גרמה לשיר ולרקוד בלהקת ריקוד וזמר מקומית בפתח תקווה, ובשנת 1971 הצטרף ללהקת ענבל והיה חבר בה שש שנים.
גרמה התפרסם לראשונה כזמר בפסטיבל הזמר המזרחי ב-1977, כשביצע עם עליזה עזיקרי את השיר "כי רב להושיע" שזכה במקום השני והפך ללהיט.
ב-1978 הוציא גרמה את אלבום הבכורה שלו הנקרא "היית שלי" שזכה להצלחה וקבע את מעמדו ככוכב. 
בין שירי האלבום בלטו שני לחנים של צביקה פיק לשירים "שולה" (מילים: מירית שם-אור) ו"לילה וירח" (מילים: משה בן שאול), וכן בלטו שיר הנושא (מילים ולחן: עוזי חיטמן), ו"דיסקו תימני" (מילים: רבי שלום שבזי). בני נגרי עיבד את מרבית שירי האלבום, לצד שני שירים שעיבד אילן גלבוע.
ב-1981 יצא בחברת "התקליט" אלבומו השני של גרמה הנקרא "להיות כוכב". האלבום לא זכה להצלחה מסחרית אך בין שירי האלבום בלטו שיר הנושא (מילים: שמואל קרול, לחן: איתן מסורי) ו"אהבה ברוקנרול" (מילים: שלמה שומרי, לחן: עמוס ברזל). את שירי האלבום עיבדו ננסי ברנדס, עוזי חיטמן, דודי רוזנטל, בני נגרי ויאיר שרגאי.
ב-1982 השתתף גרמה בהצגה המוזיקלית "ילדי הכרך", בה שר בין השאר את "אני מלך הקסטות", וכן את השיר הביוגרפי שלו בילדותו בראש העין "נולדתי בראש העין" (בליווי האחים איציק ונתנאל עוקב). כמו כן באותה השנה הוא השתתף גם בתוכנית הילדים "פרפר נחמד".
ב-1985 הוציא גרמה את אלבומו השלישי הנקרא "טוב לי" בו נכללו "אני מלך הקסטות" ו"נולדתי בראש העין" (תחת השם "ילדות בראש העין" ובביצוע סולו שלו), שבוצעו במקור בהצגה המוזיקלית "ילדי הכרך" בה הוא כיכב. את שירי האלבום עיבדו אלדד שרים ואורי קריב.
בסוף שנת 1989 הוציא גרמה את אלבומו החמישי הנקרא "מי אנחנו? מה אנחנו?". האלבום לא זכה להצלחה אך בלט בו השיר "חולף לו עם הזמן", עמו התמודד גרמה בקדם אירוויזיון באותה השנה ושזכה במקום החמישי, ואת השיר כתב והלחין גרי אקשטיין, שגם עיבד והפיק את מרבית שירי האלבום.
בסוף שנת 1992 הוציא גרמה את השיר "ציונה" שכתב והלחין מאיר אריאל, ששר אותו כדואט עם גרמה. השיר הפך ללהיט גדול, ודורג במקום ה-36 במצעד הפזמונים לשנת תשנ"ג (1993) של רשת ג'.
ב-1993 הוציא גרמה את אלבומו השביעי הנקרא "בא הזמן" שכלל את השיר "ציונה". את שירי האלבום עיבד אפי שושני.
בשנים 2002–2003 גילם גרמה את אביה של אתי (גלית גיאת) בסיטקום "שמש".
בשנים 2002–2007 הגיש גרמה בגלי צה"ל את התוכנית "ציפורי לילה ים תיכוניות" שזכתה לרייטינג גבוה.
בשנים 2010–2012 הנחה גרמה תוכנית טלוויזיה לילית בערוץ הראשון שנקראה "ניסים גרמה מארח".
ב-2012 גילם את עצמו למספר פרקים בסדרת הדרמה-אקשן "נויורק".
ב-2014 השתתף בתוכנית הדוקו-ריאליטי "בוליווד".
חיים אישיים

ב-20 באוגוסט 1980 נישא גרמה לשושי (שושנה) שרעבי לאחר שנה וחצי של היכרות, ולהם שתי בנות ובן. 
ב-25 בספטמבר 2012 בערב יום כיפור נפטרה שושי לאחר מאבק קצר במחלת הסרטן. לזכרה כתב והלחין גרמה את השיר "אלוהים יברך אותך" שנכלל באלבומו שנקרא "10" שיצא ב-2017.
במסגרת הדיון הציבורי בפרשת ילדי תימן סיפר שאחותו שושי (חיסן) היא אחת מהפעוטות שנעלמו.
גרמה ידוע כפעיל לשעבר במפלגת העבודה וכמקורב לשמעון פרס.
גרמה ידוע באהדתו לקבוצת הכדורגל בני יהודה.
גרמה מתגורר בראש העין.
מלהיטיו

"כי רב להושיע" - דואט עם עליזה עזיקרי, יחדיו זכו במקום השני בפסטיבל הזמר המזרחי 1977.
"את שיריי ומילותיי" - בליווי להקת הבשמים, יחדיו זכו במקום השלישי בפסטיבל הזמר המזרחי 1982.
"חולף לו עם הזמן" - זכה במקום החמישי בקדם-אירוויזיון 1989.
"ציונה" - דואט עם מאיר אריאל שכתב והלחין את השיר.
"שיר הפלאפל"
"אני מלך הקסטות"
"נולדתי בראש העין"
"שולה"
"הו מיני מיני"
"סימונה מדימונה"
"ילד תימני"
"אבא"
אלבומים

1978 "היית שלי"
1981 "להיות כוכב"
1985 "טוב לי"
1987 "המזרח הקרוב לליבי"
1989 "מי אנחנו? מה אנחנו?"
1992 "אוסף להיטים"
1993 "בא הזמן"
2000 "מלאכי"
2010 "חדש ומחודש"
2017 "10"
הערות שוליים

↑  מרים בר, תכנית חדשה של להקת ענבל, דבר, 13 בינואר 1972
↑  הצגת ה-150 לילדי הכרך, דבר, 26 בינואר 1983
↑  סמדר שיר, קצר ולעניין, מעריב, 28 באוגוסט 1980
↑  אלכסנדרה לוקש, "אחותי נעלמה, הוריי חששו שגם אחטף": ניסים גרמה על פרשת ילדי תימן, באתר ynet, 20 ביוני 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313233205171  ISNI: 0000 0000 6967 2527  VIAF: 97472044   WorldCat (עם VIAF): 97472044
סביצ'קובה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מנה על בסיס בקר 
 מוצא:  צ'כיה 
 
מנת סביצ'קובה מוגשת עם כופתאות, שמנת חמוצה ואוכמניות
סביצ'קובה (בצ'כית: svíčková na smetaně; בתרגום חופשי: "סינטה עם שמנת") היא מנה בשרית המשתייכת למטבח הצ'כי והיא אחת מן המנות הפופולריות ביותר בצ'כיה. 
מנה זו נחשבת גם למנה הלאומית של צ'כיה.
בבסיס המנה ישנה סינטה אותה מבשלים עם ירקות שונים (גזרים, שורש פטרוזיליה ובצל), התיבול כולל פלפל שחור, פלפל אנגלי ומעל הבשר שופכים שכבה עבה של שמנת חמוצה. נהוג להגיש את המנה עם כופתאות בצק הנקראות קנדיקי (אנ').
הכנה

הסביצ'קובה נחשבת לאחת מן המנות הלאומיות של צ'כיה. להכנת המנה משרים סטייק סינטה במרינדת ירקות (גזרים, פטרוזיליה, בצל כחול, בצל אדום וירקות שורש נוספים) במשך הלילה. את המנה הבשרית מתבלים בפלפל שחור, פלפל אנגלי ותבלינים נוספים, מבשלים את הבשר ויוצקים עליו שמנת חמוצה. נהוג להגיש את המנה עם כופתאות קנדיקי ורוטב אוכמניות. במסעדות מרתיחים את הבשר כדי לקצר את זמן הכנת המנה. כמו כן, נהוג להגיש את המנה עם פלחי לימון או מיץ לימון בצד.
סביצ'ה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מנת דג נא 
 מוצא:  פרו 
 אופן הגשה:  קור 
 מרכיבים עיקריים:  דג מאכל, פלפל, תירס, מיץ לימון, פירות ים, כוסברה 
 
סביצ'ה
סביצ'ה (מספרדית: Ceviche) הוא מאכל המורכב מדגים נאים המושרים במיץ לימון או בחומץ עם בצלים חתוכים. הסביצ'ה הוא המאכל הלאומי של פרו, אך נפוץ גם בשאר מטבחי דרום אמריקה.
ראו גם

סשימי
קרפצ'יו
סובייקטיביזם

בפילוסופיה, הסובייקטיביזם היא גישתו של הפילוסוף הסקוטי דייוויד יום, אשר טען שמוסרי הוא מה שקובע המצפון האישי. במילים אחרות, הרגש האישי הוא מה שקובע אם הפעולה היא לשבח או לגנאי. לפי יוּם, הרגש הוא שמניע את האדם לפעולה ולא התבונה (כך בניגוד לדעתו של סוקרטס). לפיו, התבונה תשאיר אותנו אדישים ביחס לפעולה המוסרית. מבחינתו של יום, תפקיד השכל הוא להתאים אמצעים לתכליות כאשר התכליות המוסריות נקבעות על ידי הרגש והתבונה רק מאפשרת לנו לבחור בין האפשרויות שיביאו אותנו אל המטרה. לטענתו, אין מקום לדיון אובייקטיבי במוסר כיוון שטענות מוסריות אינן משקפות מציאות; הן אינן הנחות עובדתיות שניתן לומר עליהן שהן אמת או שקר.
לטענתו של יום, לכל בני האדם ישנו רגש מוסרי מיוחד אותו הוא כינה: "רגש אהבת הבריות". כדי להסביר את הדמיון הרב שביחס בני האדם השונים לשאלות מוסריות רבות, יחס שאינו צפוי מצד מוסר שנקבע לפי רגש שרירותי, טען יום כי רגש אהבת-הבריות אינו שונה בהרבה בין בני אדם שונים, ולכן הוא מוביל את כלל החברה האנושית לפיתוח רגשות דומים של שבח או גנאי (כלומר חיוב או שלילה) כלפי בדיוק אותם מאורעות או מעשים. לעומת זאת, רמת הפיתוח של אותו הרגש יכולה להשתנות בין חברות שונות ותלויה בחינוך אותו מעניקה החברה.
את הסובייקטיביזם מקובל להנגיד לאובייקטיביזם.
ראו גם

סובייקטיביזם מוסרי
סידני שכנוב

| --- | --- |

 לידה:  23 בנובמבר 1934 קובנה, ליטא
 פטירה:  27 בספטמבר 2018 (בגיל 83) Southern Pines, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת נברקסה  Shippensburg University of Pennsylvania 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד מרכז להכשרת לוחמי הכוחות המיוחדים מפקד הכוחות האמריקאים במערב ברלין
 פעולות ומבצעים
 מלחמת וייטנאם המלחמה הקרה
 עיטורים
  כוכב הכסף (2)   כוכב הארד (3)  לב הארגמן (2)  לגיון ההצטיינות   מדליית השירות המצוין   מדליית האוויר
 
סידני שכנוב (באנגלית: Sidney Shachnow‏; 23 בנובמבר 1934 - 27 בספטמבר 2018) היה גנרל אמריקאי-יהודי, אשר עשה את רוב השירות שלו בכוחות המיוחדים. היה מפקד המרכז להכשרת לוחמי הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. הגנרל היחיד בצבא ארצות הברית שהיה ניצול שואה.
ביוגרפיה > ילדותו ונעוריו

נולד כשייע שכנובסקי בקובנה שבליטא במשפחה יהודית אמידה. בשנת 1941, לאחר כיבוש קובנה על ידי הצבא הנאצי, הושם יחד עם משפחתו בגטו קובנה. במשך כמעט שלוש שנים חיו בגטו בתנאים קשים. בתחילת 1944 הצליחה אמו, בעזרת תכשיטים שהחביאה, להבריח מהגטו את שייע ואת אחיו הקטן מולי (שמואל). שניהם הוחבאו בביתה של משפחה ליטאית. גם ההורים הצליחו בדרך לא דרך להיחלץ מהגטו - האב הצטרף ליחידת הפרטיזנים שפעלה ביערות הסביבה והאם מצאה אף היא מסתור במשפחה נוצרית. באוגוסט 1944, כאשר שוחררה העיר על ידי הצבא האדום הצליחה משפחת שכנובסקי להתאחד שוב. ביתם נבזז ונלקח מהם. בלית ברירה החליטו לעזוב את קובנה ולהתקדם מערבה - כדי לנסות להגיע לארצות הברית, שם התגורר אחיה של האם. ביוני 1945 הם יצאו לדרך והצליחו לעבור את פולין ואת השטח הכיבוש הסובייטי עד שהגיעו בסוף לעיר נירנברג, בשטח הכיבוש האמריקאי. הם התגוררו בנירנברג במשך כ5 שנים עד שקיבלו אשרות כניסה לארצות הברית. בהגיעם לאמריקה התיישבו בעיר סיילם שבמדינת מסצ'וסטס. כאן, בעצת קרובי משפחה, הם קיצרו את שם המשפחה משכנובסקי לשכנוב והילדים החליפו שמות פרטיים לשמות קלים יותר להגייה - שייע הפך לסידני ושמואל לסטנלי.
סידני בן ה-16 התחיל ללמוד בתיכון ובמקביל לעבוד בתחנת דלק כדי לעזור בפרנסת המשפחה.