stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יום גשר

ביחסי העבודה, יום גשר (מכונה לעיתים רק "גשר") הוא יום עבודה רגיל, שהוחלט לא לעבוד בו, משום היותו מגשר בין יומיים שאין עובדים בהם. בדרך כלל יום הגשר הוא היום שלאחר יום חג ולפני מנוחה שבועית (יום חמישי או יום שישי, לפי שבוע עבודה בן חמישה או שישה ימים) או יום ראשון שלאחר מנוחה שבועית, שאחריו חל יום חג.
עבור יום גשר הנקבע ביוזמת המעביד, חייב המעביד בתשלום שכר עבודה לעובדיו, אך אם יש לעובד ימי חופשה שנתית צבורים, רשאי המעסיק להוציאו לחופשה בתשלום ביום גשר, על חשבון מכסת החופשה. אם אין לעובד ימי חופשה שנתית צבורים, אין המעסיק רשאי לרשום לו יום חופשה בחובה על חשבון יום הגשר שניתן לו, אלא אם העובד הסכים לכך במפורש.
החלטה על יום גשר מתקבלת בדרך כלל אד הוק, לפי נוחות המעסיק, בדרך כלל בהסכמה עם העובדים, כמקובל ביחסי עובד-מעביד.
יחסי אקוודור–רוסיה

| יחסי אקוודור–רוסיה |
| --- | --- |
אקוודור: רוסיה


אקוודור: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
283,561: 17,098,242
אוכלוסייה
18,174,276: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
118,845: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,539: 13,978
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי אקוודור–רוסיה הם יחסי החוץ שבין רפובליקת אקוודור לבין הפדרציה הרוסית.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לבין אקוודור כוונו רשמית ב-16 ביוני 1945. חילופי השגרירויות התקיימו ב-25 במאי 1970. בדצמבר 1991 ממשלת אקוודור הכירה בפדרציה הרוסית כיורשת של ברית המועצות. כמו כן, אקוודור הייתה אחת מהמדינות היחידות שהציעו לאדוארד סנודן מקלט מדיני בזמן שהיה בנמל התעופה הבינלאומי שרמטייבו.
אקוודור מיוצגת ברוסיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה במוסקבה. רוסיה מיוצגת באקוודור על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקיטו.
יחסים כלכליים

| נתוני הסחר בין אקוודור לבין רוסיה (במיליוני דולר אמריקאי)> שנה | נתוני הסחר בין אקוודור לבין רוסיה (במיליוני דולר אמריקאי)> ייצוא מרוסיה | נתוני הסחר בין אקוודור לבין רוסיה (במיליוני דולר אמריקאי)> ייבוא לרוסיה |
| --- | --- | --- |
| 2013 | 137 | 895 |
| 2014 | 230 | 887 |
| 2015 | 284 | 782 |
| 2016 | 232 | 832 |
יום דייוויד הקדוש

מצעד יום דייוויד הקדוש בקארדיף, בו מניפים את דגל ויילס (משמאל) ודגל דייוויד הקדוש (מימין)
יום דייוויד הקדוש (באנגלית: Saint David's Day; בולשית: Dydd Gŵyl Dewi) הוא חג נוצרי אשר נחוג מדי שנה ב-1 במרץ. דייוויד הקדוש היה קדוש נוצרי שנחשב לקדוש המגן של ויילס, ויום חגו מצוין במה שנחשב כתאריך מותו, ביום הראשון של חודש מרץ.
הקדוש דייוויד נחשב למי שהפיץ את הנצרות בוויילס הקלטית במאה ה-6. יחודו של היום בתור חג לאומי ולשי החל עוד במאה ה-11 בתקופת ההתנגדות הוולשית לכיבוש הנורמני.
היום נחגג על ידי קהילות ולשיות ברחבי העולם ובמיוחד בוויילס עצמה ובבירתה קארדיף. היום מצוין בתהלוכות ופסטיבלים אשר עושים שימוש בסמלים ובמנהגים וולשים מסורתיים. בנוסף, יחידות בצבא הבריטי בעלות זהות ולשית (כמו המשמר הוולשי והרגימנט הוולשי המלכותי) מציינות את יום דייוויד הקדוש בתור היום היחידתי שלהן. סמלו של דייוויד הקדוש מופיע במספר מקומות כחלק מהזהות הוולשית (בין היתר ביחידות צבאיות) ודגלו מונף במספר מקומות לציון חגיגות היום. בנוסף לסמלי דייוויד הקדוש, נפוצים במיוחד הסמל הלאומי של ויילס; הכרישה והפרח הלאומי של ויילס; הנרקיס.
יום ג'ורג'יה

יום ג'ורג'יה (באנגלית: Georgia Day) הוא יום חג לאומי במדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית, המציין את ההיסטוריה של המדינה ואת ייסוד פרובינציית ג'ורג'יה ב-12 בפברואר 1733 על ידי ג'יימס אוגלתורפ. ביום זה נחתו המתיישבים האירופאים הראשונים, בראשות אוגלתורפ, והקימו את היישוב הראשון במושבה – לימים העיר סוואנה.
חג זה מצוין מדי שנה ב-12 בפברואר (אך אינו מהווה יום חופש בתשלום לעובדי המדינה). החג מצוין בתהלוכה המאורגנת על ידי החברה ההיסטורית של ג'ורג'יה.
יחסי יוון–רואנדה

| יחסי יוון–רואנדה |
| --- | --- |
יוון: רואנדה


יוון: רואנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 26,338
אוכלוסייה
10,020,238: 14,334,764
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 14,098
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 983
משטר
דמוקרטיה: רפובליקה

נשיא רואנדה פול קגאמה (מימין) נפגש עם שר החוץ היווני ניקוס דנדיאס בעת ביקורו בקיגאלי, 2021
יחסי יוון–רואנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין רפובליקת רואנדה.
סקירה כללית

על פי משרד החוץ היווני היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יוון לרואנדה "טובים מאוד". סכסוכים מזוינים פנימיים ברואנדה ביניהם רצח העם ברואנדה הביאו לעזיבתה של הקהילה היוונית הקטנה במדינה, כיום נשארו במדינה שלוש משפחות יווניות - כ-15 איש.
ייצוג

יוון אינה מיוצגת ברואנדה בדרג השגרירות אלא באמצעות שגרירותה הממוקמת בניירובי, קניה.
רואנדה אינה מיוצגת ביוון בדרג השגרירות אלא באמצעות שתי שגרירויות הנותנות שירותים קונסולריים, זו באנקרה, בירת טורקיה, וזו בתל אביב, ישראל.
ראו גם

יחסי בורונדי–יוון
יחסי אקוודור–צ'ילה

| יחסי אקוודור–צ'ילה |
| --- | --- |
אקוודור: צ'ילה


אקוודור: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
283,561: 756,102
אוכלוסייה
18,174,276: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
118,845: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,539: 16,956
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי אקוודור–צ'ילה הם יחסי החוץ בין אקוודור וצ'ילה.
היסטוריה

צ'ילה ואקוודור קיימו יחסים קרובים לאורך ההיסטוריה שלהם, ובעבר היו חלק מהאימפריה הספרדית, כאשר צ'ילה הייתה חלק מהקפיטניה חנרל של צ'ילה שהייתה חלק ממלכות המשנה של פרו, ואילו אקוודור הייתה חלק ממלכות המשנה של גרנדה החדשה.
במהלך עצמאותה של אקוודור, הכוחות המזוינים הצ'יליאניים, השתתפו באופן פעיל בתמיכה בכוחות אקוודור נגד המלוכנים במלחמות העצמאות של אמריקה הספרדית שהתרחשו בשטח אקוודור.
לאחר ששני העמים היו חופשיים וריבוניים, שתי המדינות הפכו לבעלות ברית קרובות בגלל סכסוכי הגבול שלהן שנוצרו במהלך המאה ה-20 עם פרו. צ'ילה, כמו שאר מדינות ABC וארצות הברית, הייתה מדינה ערבה בפרוטוקול ריו דה ז'ניירו שנחתם ב-1942, וסיים את סכסוך הגבול בין פרו ואקוודור ובפרט את מלחמת פרו–אקוודור.
פארק אקוודור ממוקם בעיר הצ'יליאנית קונספסיון, והוא הפארק העירוני הגדול ביותר באזור, אשר הוקם כהכרת תודה על סיוע החירום שסיפקה ממשלת אקוודור לאזור לאחר רעידת האדמה בצ'ילה בשנת 1939, בעוד שרחוב צ'ילה במרכז ההיסטורי של קיטו שוכן בבניינים קולוניאליים שהוכרזו על ידי אונסקו כאתר מורשת עולמית בשנת 1978.
יחסים כלכליים

יחסי הסחר בין המדינות מעוגנים בעיקר על ידי הסכם ההשלמה הכלכלית שנחתם בשנת 1994.
יצוא צ'ילה לאקוודור כולל בעיקר מרכיבים להכנת משקאות לא-אלכוהוליים, פירות (תפוחים, ענבים ואפרסקים), מוצרי נחושת ותרופות. אקוודור מייצאת לצ'ילה בעיקר נפט ושמנים, פירות (בננות, אננס ולבבות דקל), טונה ושרימפס.
ביוני 2018 הודיעו נשיאי שתי המדינות על התחייבותם להתקדם רשמית במשא ומתן להסכם סחר חופשי בין צ'ילה לאקוודור, בהתחשב בכך שבשנת 2018 צמח הסחר הבילטראלי ב-8.6% והסתכם ב-2.109 מיליארד דולר.
מאז 2008 ממשלת אקוודור ביטלה את דרישת הוויזה לצורכי תיירות עבור אזרחי כל המדינות לתקופה מקסימלית של 90 ימים. ממשלת צ'ילה, תחת החלת עקרון ההדדיות, מעניקה פטור זהה עבור אזרחי אקוודור. על מנת להקל על התנועה החופשית של אנשים בין מדינות אמריקה הדרומית למטרות תיירות, גם צ'יליאנים וגם אקוודורים פטורים משימוש בדרכונים בכניסה למדינה בהתאמה.
עד שנת 2019, קהילת המהגרים האקוודורים המתגוררים בצ'ילה מנתה כ-36,994 אנשים, המרוכזים בעיקר בסנטיאגו דה צ'ילה.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה מחזיקה באקוודור שגרירות בקיטו ו-4 קונסוליות בקואנקה, גואיאקיל, איברה ולוחה.
אקוודור מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה ו-3 קונסוליות כבוד באנטופגסטה, אריקה, קונספסיון וולפראיסו.
יחסי ארגנטינה–צ'כיה

| יחסי ארגנטינה–צ'כיה |
| --- | --- |
ארגנטינה: צ'כיה


ארגנטינה: צ'כיה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 78,867
אוכלוסייה
45,735,233: 10,703,802
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 330,858
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 30,910
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

שגרירות ארגנטינה בפראג
יחסי ארגנטינה–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הצ'כית ובין הרפובליקה הארגנטינאית. היחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות החלו בתקופת צ'כוסלובקיה. שתי המדינות משותפות פעולה באו"ם ובארגונים בינלאומיים נוספים.
שתי המדינות חתומות על הסכם השקעה דו-צדדי (1996).
נציגויות דיפלומטיות

ארגנטינה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג.
צ'כיה מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס.
יום דגל

יום דגל הוא חג לאומי המוקדש לרוב לדגל הלאום של המדינה. פעמים רבות זהו יום אימוצו של הדגל או יום בו קרה מאורע היסטורי לאומי חשוב.
בול לציון יום הדגל ה-50 של איי פארו
ימי דגל לרוב מעוגנים בחוקי המדינה, אך לעיתים נקבע יום זה בצו של ראש המדינה. לעיתים יום הדגל משולב בחוק הדגל, חוק המופיע בספר החוקים של מדינות רבות, וקובע מתי והיכן יונף הדגל, מתי יונף בחצי התורן וכדומה. במרבית המדינות יום הדגל הוא יום שבתון.
ימי דגל

| מדינה/מחוז/יבשת | תאריך | מאורע |
| --- | --- | --- |
| אבחזיה אבחזיה | 23 ביולי | אומץ ב-23 ביולי 1992. |
| אולנד אולנד | יום ראשון האחרון של חודש אפריל | יום אימוצו של דגל אולנד. |
| אוסטרליה אוסטרליה | 3 בספטמבר | לציון הנפתו הראשונה של דגל אוסטרליה בשנת 1901. |
| אוקראינה אוקראינה | 23 באוגוסט | לציון אימוץ הדגל. |
| אזרבייג'ן אזרבייג'ן | 9 בנובמבר | אומץ ב 17 בנובמבר 2009 |
| איטליה איטליה | 7 בינואר | Festa del tricolore, פסטיבל הטריקולור, לציון הנפתו של דגל איטליה בשנת 1797. (לא הדגל הנוכחי) |
| איי פארו איי פארו | 25 באפריל |  |
| אלבניה אלבניה | 28 בנובמבר | יום העצמאות, 1912. |
| אנגליה אנגליה | 23 באפריל | יום גאורגיוס הקדוש, סנט ג'ורג', הקדוש פטרון של אנגליה. |
| אסטוניה אסטוניה | 4 ביוני | יום דגל לציון הנפתו הראשונה של הדגל בשנת 1884 ("Eesti lipu päev"). |
| ארגנטינה ארגנטינה | 20 ביוני | יום השנה למותו של מנואל בלגרנו, יוצר דגל ארגנטינה הנוכחי. |
| אקוודור אקוודור | 26 בספטמבר | יום דגל, לציון אימוץ הדגל, יומיים לאחר קרב גואיאקיל. (Dia de la Bandera Nacional). |
| ארובה (טריטוריה) ארובה | 18 במרץ | יום דגל, לציון אימוץ הדגל, 18 במרץ 1976. |
| ארצות הברית ארצות הברית | 14 ביוני | יום דגל לציון אימוץ הדגל. |
| ברזיל ברזיל | 19 בנובמבר | יום דגל לציון אימוץ הדגל ב 1889. |
| דנמרק דנמרק | 15 ביוני | לציון קרב ולאדמר בשנת 1219 בו ירד דגל דנמרק מהשמיים, לפי האגדה. |
| האיחוד האירופי האיחוד האירופי | 9 במאי | יום אירופה. |
| האיטי האיטי | 18 במאי |  |
| פינלנד פינלנד | יום אמצע הקיץ | יום הדגל הפיני, ("Suomen lipun päivä" או "Finlands flaggas dag") נחגג כל שנה החל מ 1934. |
| יוון יוון | 27 באוקטובר |  |
| מקדוניה מקדוניה | כל 1 ו-15 בכל חודש | בטקס חגיגי, לציון אימוץ הדגל. |
| מולדובה מולדובה | 27 באפריל |  |
| מקסיקו מקסיקו | 24 בפברואר |  |
| סקוטלנד סקוטלנד | 30 בנובמבר | יום אנדראס הקדוש, הקדוש פטרון של סקוטלנד. |
| פולין פולין | 2 במאי |  |
| פקיסטן פקיסטן | 11 באוגוסט | יום אימוץ הדגל על ידי האספה הלאומית. |
| פרו פרו | 7 ביוני | לציון קרב אריקה. |
| הפיליפינים הפיליפינים | 28 במאי | לציון היום בו נישא הדגל לראשונה במהפכה הפיליפינית. |
| קנדה קנדה | 15 בפברואר | יום הדגל הלאומי של קנדה לציון אימוץ הדגל. |
| רומניה רומניה | 26 ביוני | נקבע ב 1998, לציון אימוצו של הטריקולור . |
| רוסיה רוסיה | 22 באוגוסט | לציון הנפתו של דגל רוסיה מעל הבית הלבן של רוסיה לאחר הפוטש של אוגוסט. |
| שוודיה שוודיה | 6 ביוני | יום הדגל השוודי, מסוף המאה ה-19   ("svenska flaggans dag") ב-1983  שונה שם היום ליום העצמאות. |
יום ג'קי רובינסון

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית 
 סוג:  חג 
 סיבה:  ג'קי רובינסון 
 
יום ג'קי רובינסון הוא אירוע מסורתי המתרחש מדי שנה ב-15 באפריל בליגת הבייסבול המקצועית, ה-MLB, המנציח ומכבד את היום שבו ערך ג'קי רובינסון את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה. היום נחגג בכל אצטדיוני ה-MLB, ובאותו יום, כל השחקנים, המאמנים והמנהלים בשתי הקבוצות, והשופטים, לובשים את המספר שאותו לבש רובינסון, 42. 15 באפריל היה היום הראשון של העונה ב-1947, העונה הראשונה של רובינסון בליגה.
שחקני הסיאטל מרינרס לובשים את המספר 42 ביום ג'קי רובינסון
יום ג'קי רובינסון, שצוין לראשונה ב-15 באפריל 2004, היא הוקרה לקריירה יוצאת הדופן של רובינסון, הידועה בעיקר בזכות היותו שחקן הבייסבול השחור הראשון של הליגה הגדולה בעידן המודרני. הופעת הבכורה שלו עם הברוקלין דודג'רס ( לוס אנג'לס דודג'רס של היום) סיימה כ-80 שנים של הפרדה בענף הבייסבול, הידועה גם בשם קו הצבע בבייסבול, או מחסום הצבע. רובינסון נכנס להיכל התהילה של הבייסבול ב-1962, וב-1997, הוחלט ב-MLB שהמספר 42 יוצא לגמלאות על ידי כלל קבוצות הליגה, כלומר שאף שחקן, מאמן או שופט לא ילבש את המספר 42 על מדיו, הוא השחקן הראשון בענפי הספורט בארצות הברית שזכה לכבוד הזה.
הערות שוליים

↑  Rothe, Anna, ed. (1948). Current Biography, Who's News and Why 1947. New York: H.W. Wilson Co. p. 544. ISBN 9997376730.
1 2 3  "Jackie Robinson, Los Angeles Dodgers Hall of Fame Baseball Player, Civil Rights Leader and Humanitarian". africanamericans.com. אורכב מ-המקור ב-11 באוקטובר 2008. נבדק ב-8 באוקטובר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Smith, Claire (16 באפריל 1997). "A Grand Tribute to Robinson and His Moment". The New York Times. אורכב מ-המקור ב-1 בדצמבר 2007. נבדק ב-11 באוקטובר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
יחסי יוון–קמרון

| יחסי יוון–קמרון |
| --- | --- |
יוון: קמרון


יוון: קמרון
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 475,440
אוכלוסייה
10,020,238: 29,312,374
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 47,946
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 1,636
משטר
דמוקרטיה: רפובליקה נשיאותית חד-מפלגתית

יחסי יוון–קמרון הם יחסי החוץ בין יוון לקמרון.
סקירה כללית

היחסים בין יוון לקמרון די טובים למרות העובדה שהסנקציות שהטיל האיחוד האירופי נגד המדינה עדיין לא הוסרו לחלוטין. בעבר החזיקה יוון שגרירות ביאונדה, אולם היא נסגרה ביולי 2009, ומאז יוון מיוצגת בקמרון באמצעות שגרירותה באבוג'ה, ניגריה. יוון מעניקה לקמרון מלגות אקדמיות וצבאיות. מספר יוונים התיישבו בקמרון החל משנת 1919. בשנת 1985 מנתה הקהילה היוונית כ-1,500 איש. כיום ישנם כ-300 תושבי קבע וכ-100 תושבים עונתיים במהלך קטיף הקפה והקקאו. כולם אנשי עסקים או מנהלי חברות מצליחים ורובם הקימו עסקים משלהם ביוון. יאונדה היא מקום מושבה של הארכיבישוף של קמרון ומרכז אפריקה של פטריארכיית אלכסנדריה. הארכיבישוף מבצע גם עבודת מיסיונריות וכבר הקים כמה כנסיות בקמרון.
נציגויות דיפלומטיות

יוון מיוצגת בקמרון באמצעות שגרירותה באבוג'ה, ניגריה, ובנוסף מחזיקה קונסוליות כבוד ביאונדה ובדואלה.
קמרון מיוצגת ביוון באמצעות שגרירותה בפריז, צרפת.
יחסי ארגנטינה–קוסובו

| יחסי ארגנטינה–קוסובו |
| --- | --- |
ארגנטינה: קוסובו


ארגנטינה: קוסובו
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 10,887
אוכלוסייה
45,735,233: 1,682,095
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 10,438
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 6,206
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי ארגנטינה–קוסובו הם היחסים הדיפלומטיים בין ארגנטינה לקוסובו. כיום אין יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שתי המדינות, שכן ארגנטינה איננה מכירה בקוסובו.
היסטוריה

בפברואר 2008 אמר שר החוץ של ארגנטינה חורחה טאיאנה (אנ'), כי "אם היינו מכירים בקוסובו, שהכריזה על עצמאותה באופן חד צדדי, ללא הסכם עם סרביה, היינו יוצרים תקדים מסוכן שיאיים על סיכויינו להסדר מדיני בסכסוך באיי פוקלנד". בנוסף אמר כי נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר לא תמסור שום הצהרה רשמית בנושא. הוא הדגיש כי ארגנטינה לא תכיר בקוסובו.
בדיון שנערך ב-2 בדצמבר 2009 בבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ), אמרה המשלחת הארגנטינאית כי הכרזת העצמאות של קוסובו "מפרה את המחויבות לכבד את שלמותה הטריטוריאלית של סרביה ואת החובה להסדיר סכסוכים בדרכי שלום", וכי היא "לא ביטלה ולא יכולה לבטל את ריבונותה של סרביה על קוסובו".
יחסי אקוודור–קולומביה

| יחסי אקוודור–קולומביה |
| --- | --- |
אקוודור: קולומביה


אקוודור: קולומביה
שטח (בקילומטר רבוע)
283,561: 1,138,910
אוכלוסייה
18,174,276: 53,021,775
תמ"ג (במיליוני דולרים)
118,845: 363,540
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,539: 6,856
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

יחסי אקוודור–קולומביה הם היחסים הבילטרליים שבין רפובליקת אקוודור לבין רפובליקת קולומביה. שתי המדינות היו בעבר חלק מהאימפריה הספרדית, ושתיהן קיבלו ממנה עצמאות במאה ה-19, אחרי מלחמות עצמאות שהוביל סימון בוליבר ושהכריז על הקמת רפובליקת קולומביה הגדולה ב-1819, שכללה את אקוודור, ונצואלה, קולומביה ופנמה. הרפובליקה סבלה מחוסר יציבות, וב-1830 התפרקה למדינות שהרכיבו אותה.
היסטוריה

אקוודור וקולומביה כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-8 בדצמבר 1832, אחרי חתימת הסכם פסטו בו הכירו האחת בשנייה כמדינה ריבונית. אקוודור פתחה נציגות דיפלומטית בקולומביה ב-1837, ורק ב-1939 היא שודרגה לרמת שגרירות. קולומביה פתחה שגרירות באקוודור ב-1940.
היסטוריה > המשבר באנדים (2008)

ב-1 במרץ 2008, פתח צבא קולומביה בהתקפה נגד FARC, ארגון טרור מרקסיסטי שפעל בקולומביה, בסמוך לגבול עם אקוודור, שהסתיימה בהרג 19 לוחמי גרילה וביניהם ראול רייס, מנהיג בארגון, וחייל אחד מצבא קולומביה. בהתקפה סומן בסיס גרילה בעומק של 1.8 ק"מ בשטח אקוודור.
נשיא קולומביה, אלווארו אוריבה, שוחח עם נשיא אקוודור, רפאל קוראה, וטען כי כוחות קולומביה חצו את הגבול כחלק מהמרדף אחר לוחמי הגרילה. קוראה בתגובה האשים את נשיא קולומביה בכך ששיקר לו. הוא התבסס על מידע של צבא אקוודור שהגדיר את הנעשה כ"טבח". לדברי נשיא אקוודור, נמצאו במחנה גופות בפיג'מה, מה שהעיד על כך שהם ישנו בזמן הפשיטה וכי לא היה מדובר במרדף. עקב האירוע החליטה אקוודור להחזיר את השגריר מבוגוטה להתייעצויות. ממשלת קולומביה בתגובה התנצלה על הפעולה תוך שהאשימה את אקוודור במתן מקלט ל-FARC.
אחרי האירוע אמר נשיא ונצואלה, הוגו צ'אווס כי במידה וקולומביה תבצע פעולה דומה בשטח מדינתו, הוא יראה זאת כעילה למלחמה ותקף מילולית את נשיא קולומביה. בנוסף, ונצואלה הציבה עשרה גדודי משמר לאומי בגבול עם קולומביה והציעה את עזרתה לאקוודור.
היסטוריה > התוכניות לערעור יציבות קולומביה

במסיבת עיתונאים שהתקיימה ב-3 במרץ 2008, טען מפקד המשמר הלאומי של קולומביה כי שירות המודיעין החרים מחשבים ובהם מידע על קשר בין ראול רייס לבין נשיאי ונצואלה ואקוודור, וכי מסמכים אלה מצביעים על הסכמת אקוודור לספק מקלט ל-FARC. בנוסף, הוא האשים את ונצואלה בכוונה לספק אורניום ל-FARC במטרה לייצר פצצה מלוכלכת.
טענות אלו הוכחשו על ידי אקוודור שהסבירה מצידה כי הקשר בינה לבין FARC היה הומניטרי בלבד וכי קולומביה הייתה מודעת אליו. ונצואלה גם היא דחתה את ההאשמות.
היסטוריה > חידוש היחסים

בתגובה למשבר הודיעה ממשלת אקוודור על ניתוק היחסים עם קולומביה, וגירשה את השגריר במדינה. ב-6 ביוני 2008 הודיעו נשיאי שתי המדינות על חידוש מיידי של היחסים כחלק מהסכם שתיווך נשיא ארצות הברית לשעבר, ג'ימי קרטר. לאחר הפשרת היחסים, הוחזרו גם השגרירים.
בתקופת כהונתו של לנין מורנו כנשיא אקוודור, היחסים בין המדינות השתפרו משמעותית.
יחסי אקוודור–שווייץ

| יחסי אקוודור–שווייץ |
| --- | --- |
אקוודור: שווייץ


אקוודור: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
283,561: 41,277
אוכלוסייה
18,174,276: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
118,845: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,539: 99,060
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה קונפדרטיבית

נשיא אקוודור גיירמו לאסו (מימין) נפגש עם מקבילו השווייצרי איניאציו קאסיס בשולי העצרת הכללית של האומות המאוחדות בניו יורק, 2022
יחסי אקוודור–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אקוודור לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בין רפובליקת אקוודור לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אקוודור לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים טובים, חמים וידידותיים, אך אינם אינטנסיביים במיוחד.
אמנת ידידות, חברות וסחר, נחתמה בין שתי המדינות בשנת 1888. שווייץ פתחה קונסוליה בקיטו בשנת 1938, ונציגות דיפלומטית במדינה קיימת מאז שנת 1963.
בין שנת 1969 לשנת 2009 הייתה אקוודור מדינה מועדפת להשקעות שווייצריות למען האצת הפיתוח. התוכנית הסתיימה בהצלחה בשנת 2010 לאחר שאקוודור עלתה במעמדה ממדינה מתפתחת למדינה מפותחת למחצה.
יחסים כלכליים

היחסים הכלכליים שבין אקוודור לשווייץ הם יחסים צנועים. שווייץ מייבאת מאקוודור בעיקר מוצרים חקלאיים, אבני חן ומתכות יקרות. אקוודור מייבאת משווייץ בעיקר מוצרי רוקחות, כימיקלים ומכונות. שווייצרים משקיעים באקוודור מאות מיליוני פרנקים שווייצרים מדי שנה וחברות שווייצריות מספקות מקומות עבודה לאלפי אקוודורים.
שווייצרים באקוודור

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו באקוודור אלף שבע מאות וחמישים אזרחים שווייצרים.
נציגויות דיפלומטיות

אקוודור מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. אקוודור מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר ציריך.
שווייץ מיוצגת באקוודור בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקיטו, בירת המדינה. שווייץ מיוצגת באקוודור גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר גואיקיל.
יהודית דישון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1937 (בת 87 בערך)
 ענף מדעי:  חקר הספרות העברית של ימי הביניים
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן
 תלמידי דוקטורט:  שמואל רפאל, כרמלה סרנגה, רויטל רפאל-ויוונטה
 בן זוג:  מנחם דישון
 צאצאים:  מרים דישון 
 
יהודית דישון (באנגלית: Judith Dishon; נולדה ב-1937) היא סופרת ישראלית ופרופסור אמריטה מהמחלקה לספרות עם ישראל והמחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן. הייתה דקאן הפקולטה למדעי היהדות, האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד דקאן באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה

בנערותה למדה במגמה הערבית של בית הספר הריאלי בחיפה.
קריירה

דישון הצטרפה בשנת 1967 לצוות ההוראה במחלקה לתנ"ך ולספרות עברית באוניברסיטת בר-אילן. במהלך הקריירה הארוכה שלה, היא כיהנה בשתי קדנציות כראש מכון קורצוויל לחקר הספרות העברית, ובשלוש קדנציות כראש המחלקה לספרות עם ישראל. היא שימשה ראש מדור ימי הביניים במחלקה לספרות עם ישראל.
דישון הייתה יועצת הרקטור למעמד האישה, וחברה בוועדות שונות של אוניברסיטת בר-אילן, ביניהן יו"ר ועדת הסטטוס של האוניברסיטה, חברה בוועדת הספרים, חברה בוועדה לתואר השני, חברה בוועדה לתואר שלישי וחברה בוועדה המרכזת.
דישון ייסדה את פורום ימי הביניים בפקולטה למדעי היהדות ועמדה בראשו. היא גם פיתחה את תחום הלאדינו ב"מחלקה לספרות עם ישראל".
היא הייתה חברה בוועדות פרסים שונות, בהן, פרס ניומן לחקר הספרות העברית ופרס עקביהו.
דישון הייתה פרופסור אורח באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטת מרילנד בארצות הברית.
במסגרת מחקריה חקרה את יצירותיהם של יוסף אבן זבארה, יהודה אלחריזי ויוסף בן תנחום הירושלמי, היא עסקה רבות בהתחקות אחר דמות האישה ומעמדה בתקופת ימי הביניים, לאור דמותה ביצירות מאותה תקופה.
בשנת 2005 פרשה מעבודה באוניברסיטת בר-אילן.
יצירתה הספרותית

דישון ערכה ספרים ופרסמה מאמרים רבים בתחום הספרות העברית בימי הביניים בכתבי עת מקצועיים בארץ ובחו"ל.
יחד עם פרופסור אפרים חזן יזמה את הסדרה פרקי שירה- מבחר השירה והפיוט מגנזי ישראל ועורכת אותה.
יחד עם פרופ' שמואל רפאל יזמה וערכה את כתב העת "לאדינאר – מחקרים בספרות, במוזיקה ובהיסטוריה של דוברי הלאדינו".
היא עיבדה סיפורים לילדים מספרות ימי הביניים שיצאו לאור בשני ספרים "הצפרדע הקנאית" ו"האריה והשועל".
יחד עם פרופסור מאיה פרוכטמן מהמחלקה ללשון עברית באוניברסיטת בר-אילן עיבדה לילדים סיפורים מתוך ספר תחכמוני ליהודה אלחריזי בשם "תעלולי חבר הקיני".
בשנת 2018 פרסמה מהדורה מדעית של ספר שעשועים, וצרפה לה ניתוחים, פרשנות ומקורות והשלמות מכתבי יד נוספים.
חיים אישיים

יהודית דישון הייתה נשואה לאל"ם ד"ר מנחם דישון (נפטר 2016), בתה היא הפסיכולוגית ד"ר מרים דישון ברקוביץ, חברת סגל בקריה האקדמית אונו, וחתנה הוא פרופ' ריצ'רד ברקוביץ מהמחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן.
הערות שוליים

1 2  מחברות ליהודית : קובץ מחקרים מוגש לפרופ' יהודית דישון, באתר www.en.kotar.co.il
↑  ⁨העלאות ומינויים באוניברסיטת בר־אילן ⁩ | ⁨דבר⁩ | 1 ספטמבר 1967 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  בנו של תנחום בן יוסף הירושלמי.
↑  דישון יהודית | המחלקה לספרות עם ישראל, באתר hebrew-literature.biu.ac.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299674205171  BnF: cb13184791f (data)  GND: 1158053304  ISNI: 0000 0000 7247 9074  LCCN: nr91015694  NKC: ola20231203600  NTA: 11366480X  SUDOC: 113626932  VIAF: 21997203   WorldCat (עם VIAF): 21997203
יהודית דויטש-הספל

מעל, המאמן זיגו ורטהיימר עם השחייניות, משמאל: יהודית דויטש-הספל, הדי ביננפלד, פריצי לוי ולוסי גולדנר
פינת הנצחה ליהודית דויטש-הספל במוזיאון מכבי ברמת גן
יהודית דויטש-הספל (בגרמנית: Judith Deutsch-Haspel ‏18 באוגוסט 1918 - 19 בנובמבר 2004) הייתה שחיינית אוסטרית-ישראלית.