stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריחת 12 אסירי המחתרות מבית הסוהר המרכזי בירושלים
רקע היסטורי

עוד לפני הפריצה לכלא עכו גילו אסירי אצ"ל ולח"י בעכו כי מתחת לבית הכלא יש חללים עתיקים שדרכם אפשר לברוח. הוחל בחפירות מתוך עמוד בתא מס' 28. לאחר הפריצה מהכלא התחדשה החפירה והאסירים הגיעו לאולמות עתיקים (הידועים היום כאולמות האבירים). בתוך האולמות הם חפרו מנהרת מילוט והתכוננו לבריחה גדולה באחד הלילות. לאחר ה-29 בנובמבר 1947, ערכו האסירים הערבים התקפה גדולה על האסירים היהודים שהיו מוכנים לכך. הבריטים פיזרו את הערבים אבל החליטו לאור זה להעביר את כל האסירים היהודים לבית הסוהר המרכזי בירושלים. כך נכשל ניסיון הבריחה מעכו.
הכלא המרכזי בירושלים היה שמור ביותר ונמצא בתוך אזור סגור ומבוצר של הבריטים במגרש הרוסים שכונה בווינגראד לכן ניסיון פריצה בכוח נשלל על הסף. אסירי הלח"י שוכנו בתא מס' 23 והחלו מיד לתכנן את הבריחה. האחראי בחוץ לבריחה היה יהושע זטלר, מפקד הלח"י בירושלים שהצליח לברוח לפני כן בפריצה מכלא עכו.
חפירת המנהרה

אסירי הלח"י יצרו קשר עם יהודי אחד, יוסף ארליך, אוהד המחתרת שהיה מפקח מטעם מחלקת העבודות הציבוריות על בית הכלא. הוא המציא את תוכנית הביוב של הכלא והסתבר כי צינור הביוב עובר במרחק 5-6 מטר מקיר התא. הצינור היה עשוי בטון וקשה היה לחדור דרכו בלי שקולות השבירה יישמעו מבחוץ וכן אי אפשר היה להיכנס מהמנהרה לצינור בזווית של 90 מעלות. הם הציעו לארליך לבנות "ספטינג" (נקודת ביקורת לביוב) במרחק של 5 מטר מקיר הכלא. הם יחפרו מנהרה עד ל"ספטינג", ומשם ייכנסו לצינור הביוב. האסירים גרמו לסתימות בביוב על ידי זריקת סמרטוטים, והנהלת הכלא שוכנעה שיש צורך בבניית "ספטינג" נוסף. זטלר החדיר שלושה אנשי לח"י והם שימשו כעובדי מע"ץ בבנית ה"ספטינג".
חפירת המנהרה נמשכה כחודשיים. האדמה והאבנים פוזרו בפעולות מתוחכמות בלא לעורר חשד, אך הבריטים שמו לב לקולות החפירה בלילה והביאו מומחה לחשיפת מנהרות. זה החל לפרק את אבני הרצפה אך לאחר עבודה רבה והקנטות של מתי שמואלביץ הוא התייאש כאשר הגיע כמעט למכסה שסגר על המנהרה.
לאור שיתוף הפעולה בין אצ"ל ולח"י בפריצה מכלא עכו הוחלט לשתף את אסירי אצ"ל בסוד הבריחה ולאפשר להם לברוח עם אסירי לח"י. הוסכם כי שליש מהבורחים יהיו אנשי אצ"ל. מפקד אסירי ההגנה בכלא, אריה קלפר (ניר) לא הביע תמיכה ברעיון הבריחה ולכן לא שותף בסוד חפירת המנהרה.
במשך הזמן הסתבר שאין אפשרות לזחול דרך צינורות הביוב ולצאת מחוץ לאזור המבוצר, כי הצינור היה מלא גזים רעילים, וכי היו בו עיקולים שלא אפשרו זחילה. הוחלט לכן לצאת דרך ה"ספטינג" (שנמצא בתוך האזור המבוצר של מגרש הרוסים) ולהתחזות לעובדי מע"ץ וכך לעבור את הבדיקה בשער מגרש הרוסים. הבורחים צוידו בתעודות מזויפות של עובדי מע"ץ. היה ברור שהבריחה תתגלה בתוך זמן קצר.
הבריחה

ב-20 בפברואר 1948 בשעה 06:15 ירד שמואלביץ למנהרה עם חבריו והגיע ל"ספטינג". בשעה 07:00 הגיעו "פועלי מע"ץ" ופתחו את מכסה ה"ספטינג". באותו זמן חיפש הקצין היהודי שווילי הממונה על האגף היהודי, את שמואלביץ ואיים שיבצע מפקד כללי אם לא ימצא אותו. הוא הובל לחדר 23 ושם גילו לו את פתח המנהרה. הובהר לו לטובתו שיחזור לחדרו בפיקוח האסירים ולא יעשה דבר במשך חצי שעה. לאחר מכן החלה הבריחה.
"הפועלים" נכנסו ל"ספטינג" ובמקומם יצאו הבורחים כשהם לבושים בגדי עבודה מטונפים ומסריחים מביוב. בשער הם אמרו שהם יוצאים להפסקה, ובגלל הסירחון לא נתבקשו להציג תעודות. שני בורחים עוררו חשד אצל שוטר ערבי והוא הביא אותם למפקד הכלא, אולם בגלל הסירחון גירש אותם המנהל מחדרו.
8 אסירים מהלח"י (בהם: מתתיהו שמואלביץ', משה סבוראי) ו - 4 מהאצ"ל (בהם: מנחם מלצקי, יוסף שמחון) הצליחו להימלט. הבורח ה-13 נתפס ומיד ניתן בעיר אות אזעקה. הוכרז עוצר בעיר, מבואות העיר נחסמו והבריטים פשטו ברחובות העיר לחפש פועלי ביוב. איש מהבורחים לא נתפס. הם נקלטו מיד על ידי אנשי המחתרת, שוכנו בדירות מסתור וכעבור שבוע עזבו את העיר אחד - אחד.
ראו גם

בריחת ה-20 מלטרון
לקריאה נוספת

מתי שמואלביץ: בימים אדומים, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1978
משה וטובה סבוראי: מאצ"ל ללח"י: הוצאת המחברים, 1989
נתן ילין-מור: לוחמי חרות ישראל, הוצאת שקמונה, עמ'463-464, 1974
מנחם מלצקי: אמת אחת ולא שתיים, הוצאת ספרי ידיעות אחרונות, 1995
אנשל שפילמן: כך ברחנו לחזית, הוצאת המדרשה הלאומית, אייר תשל"ט, עמ' 229-237
פתח מנהרת הבריחה בחדר מס' 23
בית הסוהר המרכזי בירושלים (מוזיאון אסירי המחתרות)
פתח הביוב ליד חלון חדר מס' 23, דרכו ברחו 12 אסירי לח"י ואצ"ל מבית הסוהר המרכזי בירושלים
דולפין צ'יליאני

| דולפין צ'יליאני |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: דולפיניים
סוג:: דולפין קטן
מין:: דולפין צ'יליאני
שם מדעי
 Cephalorhynchus eutropia ‏גריי, 1846
תחום תפוצה


דולפין צ'יליאני או דולפין שחור (שם מדעי: Cephalorhynchus eutropia) הוא מין דולפין קטן החי בימים הסמוכים לדרום אמריקה הדרומית ובייחוד לצ'ילה ומכאן שמו.
מאפיינים

הדולפין הצ'יליאני קטן, אורכו 1.7 מטר בממוצע. ראשו מעוגל יחסית ומזכיר צורת פוקנה. הסנפיר הגבי וסנפירי החזה קצרים מאוד יחסית לגוף ובהשוואה עם דולפינים אחרים. הבטן, הגרון והסנטר לבנים ושאר הגוף אפור בגוונים שונים, כהים ובהירים.
הדולפין הצ'יליאני חי אך ורק לאורך חופיה הדרומיים של צ'ילה, באזור ארץ האש, בין ולפראיסו לכף הורן. הוא מתקבץ בלהקות שמונות עד 10 פרטים ומדי פעם נראים להקות גדולות יותר. הם דולפינים לא מוכרים ביותר, ומניחים שהרגליהם דומים לאלה של דולפין קומרסון החי באותו אזור. הם צוללים לצוד דגים קטנים ודיונונים, אך מעדיפים מים רדודים לא יותר מ-200 מטר עומק. הם מרגישים בנוח גם עם שפכי נהרות באזור ועם זרמים מהירים.
לא ידוע מה מצב האוכלוסייה, אך כנראה שהיא בירידה קלה.
ראו גם

דולפין קומרסון
דולפין דרום אפריקאי
דולפין לבן ראש
הערות שוליים

↑  דולפין צ'יליאני באתר הרשימה האדומה של IUCN
| דולפיניים |
| --- | --- | --- |
| לווייתן דלוע-ראש (סוג ומין יחיד) | לווייתן דלוע-ראש |     |
| קטלן (סוג ומין יחיד) | קטלן |     |
| קטלן גמדי (סוג ומין יחיד) | קטלן גמדי |     |
| עבשן קטלני (סוג ומין יחיד) | עבשן קטלני |     |
| נתב | נתב גדול-סנפיר • נתב קטן-סנפיר |     |
| דולפין מצוי | דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפין מצוי ארוך-חוטם |     |
| דולפין לווייתני | דולפין לווייתני צפוני • דולפין לווייתני דרומי |     |
| דולפין הנהרות | טוקוקסי • דולפין גיאנה |     |
| סוסא | סוסא גיבן • סוסא הודי • סוסא אטלנטי • סוסא אוסטרלי |     |
| סטנלה | סטנלה מפוספסת • סטנלה ארוכת-חרטום • סטנלת קליימן • סטנלה פאנטרופית • סטנלה אטלנטית |     |
| דולפין תלום-שן (סוג ומין יחיד) | דולפין תלום-שן |  |
| דולפינן | דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • דולפינן אוסטרלי |  |
| דולפין קטן | דולפין צ'יליאני • דולפין דרום-אפריקאי • דולפין לבן-ראש • דולפין קומרסון |  |
| גרמפוס אפור (סוג ומין יחיד) | גרמפוס אפור |  |
| דולפין פראסר (סוג ומין יחיד) | דולפין פראסר |  |
| דולפין בקבוקי | דולפין פסיפי לבן-צד • דולפין מזנק • דולפין וילסון • דולפין שחור-סנטר • דולפין לבן-גב • דולפין אטלנטי לבן-צד |  |
| דולפין סלוד-סנפיר | דולפין איראוואדי • דולפין סלוד-סנפיר אוסטרלי |  |
גלריית הדיוקנאות הלאומית (קנברה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  דיוקנאות
 כתובת:  Parkes 
 מיקום:  טריטוריית הבירה האוסטרלית 
 מדינה:  אוסטרליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1998
 תאריך פתיחה רשמי:  1999 
 אדריכל:  ריצ'ארד ג'ונסון 
 קואורדינטות:  35°18′00″S 149°08′02″E﻿ / ﻿35.3°S 149.13388888889°E﻿ / -35.3; 149.13388888889
 www.portrait.gov.au
  (למפת טריטוריית הבירה האוסטרלית מוגדלת) גלריית הדיוקנאות הלאומית(למפת טריטוריית הבירה האוסטרלית רגילה) גלריית הדיוקנאות הלאומית
 
גלריית הדיוקנאות הלאומית (באנגלית: National Portrait Gallery) הממוקמת בקנברה, בירת אוסטרליה היא מוזיאון המתמחה בהצגת דיוקנאותיהם של כ-400 אישים בעלי חשיבות בהיסטוריה ובתרבות של אוסטרליה.
הגלריה הוקמה במאי 1998 והציגה את הדיוקנאות שנאספו בבניין הפרלמנט הישן שבקנברה, וכן (בשל גודלו של האוסף) בגלריה סמוכה הממוקמת ברחבת חבר העמים.
הגלריה עברה למיקומה הנוכחי, ברחבת המלך אדוארד, ב-4 בדצמבר 2008, והיא ממוקמת בסמוך לבית המשפט העליון של אוסטרליה.
ג'פרי צ'וסר

| --- | --- |

 לידה:  1343? לונדון, ממלכת אנגליה 
 פטירה:  25 באוקטובר 1400? (בגיל 57 בערך) לונדון, ממלכת אנגליה 
 מדינה:  ממלכת אנגליה 
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 שפות היצירה:  אנגלית תיכונה, אנגלית 
 סוגה:  שירה 
 יצירות בולטות:  The Romaunt of the Rose, The Complaint of Mars, The compleynt of Venus, Chaucer's complaint unto his purse, Parlement of Foules, Boece, סיפורי קנטרברי, A Treatise on the Astrolabe, אגדת הנשים הטובות, The Book of the Duchess, The compleynt unto Pity, The House of Fame, טרוילוס וקרסידה, Anelida and Arcite 
 בן או בת זוג:  פיליפה רואט 
 צאצאים:  תומאס צ'וסר, אליזבת צ'וסר, לואיס צ'וסר 
 חתימה:   
 
ג'פרי צ'וסר (באנגלית: Geoffrey Chaucer;‏ 1340s, בקירוב – 25 באוקטובר 1400) היה משורר וסופר אנגלי; איש-חצר, פקיד מלכותי ודיפלומט; פילוסוף ואסטרונום. צ'וסר כונה במשך דורות "אבי השירה/הספרות האנגלית", ונחשב לאחד מגדולי המשוררים האנגלים. הוא מוכר לציבור הרחב בעיקר בזכות יצירתו "סיפורי קנטרברי", שחוברה, ככל יצירותיו, באנגלית תיכונה.
תולדות חייו

צ'וסר נולד בלונדון למשפחת ייננים. אביו היה סוחר-יין ואיש אמיד. פרטי ילדותו אינם ידועים. כבן שבע-עשרה היה חייל בצבאו של המלך אדוארד השלישי. משנת 1357 היה מרואי פני המלך, ומילא משרות בחצר ומחוץ למדינה. ב-1366 הוא נשא לאשה את פיליפה, ונולדו להם שלושה או ארבעה ילדים. לפי המסורת צ'וסר למד משפטים באותה תקופה. הוא היה איש ספר, ואת עיתותיו הפנויות הקדיש ללימוד חכמות ולשונות בשקידה עצומה.
צ'וסר נסע לצרפת ולספרד. בשנים 1372-1373 יצא בשליחות לגנואה ולפירנצה, שם נפגש ככל הנראה עם בוקאצ'ו ופטרארקה. ב-1378 הוא נשלח על ידי ריצ'רד השני למילאנו, להעביר הודעה לסר ג'ון הוקווד, שעל דמותו מתבססת דמות האביר ב"סיפורי קנטרברי". שם נכח בחתונת הפאר הראוותנית של ויולנטה, בתו של גלאצו ויסקונטי השני לליונל מאנטוורפן, דוכס קלרנס.
ב-1374 מונה צ'וסר למפקח על המכס בנמל לונדון, תפקיד שבו החזיק שתים-עשרה שנה. ביולי 1389 הוא מונה לפקיד האחראי על עבודות המלך, אחראי על ארגון עבודות הבנייה של הממלכה: על שיפוץ ועל תחזוקה שוטפת בארמון וסטמינסטר, כנסיית סנט ג'ורג' וטירת וינדזור. בעשור האחרון לחייו כתב, כך משערים, את "סיפורי קנטרברי".
צו'סר היה מכובד על כל יודעיו, ורוב ימיו שבע חיי רווחה ונחת. הוא קיבל פנסיות מאדוארד השלישי, מג'ון מגונט, מריצ'רד השני, ומהנרי הרביעי.
צ'וסר נפטר ב-1400 ונקבר במנזר וסטמינסטר, כבוד שקודם לכן היה שמור רק למלכים ושרים. ב-1556 שרידיו הועברו לפינה שזכתה לכינוי "פינת המשוררים".
בצוואתו כתב את החרוזים הבאים:
החזק באמת וברח מן ההמון,
שמח בחלקך וחדל מן הממון;
טרם תיעץ לאחרים את עצמך דע,
והאמת תגן עליך מכל רע!
יצירותיו העיקריות > תרגומים

תרגום חלקי של רומן הוורד
תרגום בפרוזה של "נחמת הפילוסופיה" מאת בואתיוס
יצירותיו העיקריות > שירי חלום חזיוניים

ספר הדוכסית - שיר חלום חזיוני בהשפעת רומן הוורד
פרלמנט העופות
בית התהילה - שיר חלום חזיוני בהשפעת "הקומדיה האלוהית" של דנטה
אגדת הנשים הטובות - סיפורים במסגרת של חלום חזיוני
יצירותיו העיקריות > יצירות בהיקף גדול

טרוילוס וקרסידה - אפוס, מעין רומן של אהבת חצר
סיפורי קנטרברי - אוסף סיפורים בצורת שירית, שחובר בהשפעת "דקאמרון" של בוקאצ'ו
יצירותיו העיקריות > ספרי עיון

מסה על האסטרולב
מאפייני יצירתו והשפעתה

יצירתו של צ'וסר מתאפיינת בפשטות ומתיקות שירית לא מלוטשות, בישירות, בגאונות סיפורית, ברטוריקה עשירה, בחוש הומור, ובהיכרות לפני ולפנים את עולם המעשה והנימוסים של תקופתו. בתחילת דרכו הושפע מהשירה הצרפתית של אהבת חצר, לאחר מכן מגדולי המשוררים האיטלקים ומהשירה הלטינית הקלאסית, ובבגרותו הגיע ליצירה מקורית.
דריידן ציין את המאפיינים הבאים של צ'וסר:
היותו מעיין בלתי נדלה של כושר שיפוט טוב, מלומד בכל המדעים, ולפיכך מדבר כראוי על כל נושא.
יודע מה לומר ומה לא לומר.
נאמן בכל מקום לטבע, אך לא מעז להלך אל מה שמעבר לטבע.
איש עם הבנה מקיפה נפלאה, שהקיף בסיפוריו את האומה האנגלית של זמנו על מנהגיה ומזגיה; כאשר כל דמות מתייחדת בהעדפותיה, באישיותה, ובפזיונומיה שלה; וסיפוריה ואופן הסיפור תואמים את חינוכה, מזגיה, וייעודה.
צ'וסר נחשב לגדול מספרי הסיפורים בלשון האנגלית, ולאחד מגדולי המספרים בכלל. ויליאם הזליט החשיבו לאחד מארבעת גדולי המשוררים האנגלים, לצד ספנסר, שייקספיר, ומילטון. הזליט הבחין בין צ'וסר וספנסר: "ספנסר נהנה מנועם עשיר, צ'וסר מפעילות שכלית מוקפדת. כשם שספנסר המשורר הרומנטי והחזיוני ביותר, כך צ'וסר המשורר המעשי ביותר מהמשוררים הגדולים, איש עסקים ואיש העולם. שירתו נקראת כמו היסטוריה. לכל דבר יש מציאות ממשית גמורה, לכל הפחות בשכלו של המספר".
צ'וסר היה היוצר הריאליסטי הראשון באנגליה, ואולי באירופה כולה. יעקב זלמן רייזין תיאר כך את השפעתה המתקנת של יצירתו על קוראיה: "הקורא מבקש הוא רק להתענג ולהשתעשע והולך אחר צ'וסר בבטחה, הולך ורואה את אשר לפניו. אבל כשהוא גומר את טיולו אינו מה שהיה. הספק מתחיל נקר בלבו, אם אמנם טליתה של הכנסייה היא כולה תכלת, אם הכמרים הם רווקים, האבירים - אנשים העומדים בדיבורם, המחוקקים - שונאי הבצע, הרופאים - יודעי הדעת, ואם יש ממש בשרידים הקדושים ובקמיעות של עושי-פלא... האמונה הנושנת מתחילה להתמוטט, ומעט מעט מתרקמת התנועה החדשה, שהיא שואפת לשבור את כבלי ההזיות, ולצאת לאור באור החיים המודרניים".
לצ'וסר הייתה השפעה גדולה על השירה האנגלית, ובמיוחד על זו של המאה ה-15. ג'ון לידגייט, גדול המשוררים האנגלים של המאה ה-15, היה חסיד של צ'וסר וחיקהו ביצירותיו. באותה תקופה, תור הזהב של השירה הסקוטית, גם המשוררים הסקוטים רוברט הנריסון, גאווין דאגלס, ו-ויליאם דונבאר, היו חסידים ומחקים של צ'וסר. במאה ה-16 ספנסר החשיבו לרבו בשירה וכינהו "המקור הנאמן של אנגליה הטהורה"; ובמאה ה-17 מילטון העריצו. וורדסוורת' אמר עליו: "אני מעריכו לאין ערוך". שייקספיר, ג'ון פלטשר, דריידן, פופ, וורדסוורת', ומשוררים אנגלים אחרים, עיבדו מעשיות מסיפורי קנטרברי לאנגלית מודרנית. אלפרד טניסון כתב עליו: "אדון צ'וסר, הציפור הראשון, שרוח-פיו המתוקה / מבוא לפרצים המלודיים הממלאים / את הזמנים הנרחבים של אליזבת הגדולה / בצלילים שעדיין מהדהדים".
האנטישמיות של צ'וסר

היהודים גורשו מאנגליה בשנת 1290, ולא הורשו לשוב אליה עד לזמנו של קרומוול. צ'וסר נולד לאנגליה ולאירופה רוויית אנטישמיות ועלילות-דם. כך באנגליה היו בלדות נפוצות על ילד נוצרי המשחק ברובע היהודי ומפותה ונרצח על ידי יהודים, אך באופן ניסי גופו ממשיך לזמר ולדבר ולהישמע, הפשע מתגלה והיהודים נענשים. צ'וסר עיבד בלדה כזו ב"סיפורה של אם המנזר", מה שעורר בדורות מאוחרים יותר ביקורות על האנטישמיות של סיפורו.
כתב פרופסור לאונסברי: "בימיו של צ'וסר אמנם האמינו בסיפור מבהיל ומעציב כזה, ובעלת השכלה גבוהה כהגמונית בוודאי שמה אמון בהזיה זו; אולם קובל אני על משורר סבלן ונאור כמותו, שהירשה לעטו לחטט באשפתות כאלו בשביל הרושם הספרותי ונפח רוח-חיים בעלילה שהורתה בבערות ולידתה באכזריות. ובזה גרם להגדיל את מדורת השנאה העולמית לעם האומלל והנרדף שבאומות". מבקרים אחרים טענו, על סמך מרכיבים מבניים סגנוניים ולשוניים של הסיפור ועל פי אהבתה של הנזירה לתכשיטים ובגדים יקרים, שצ'וסר לועג לאם המנזר וסיפורה, וסיפורו אינו אלא תיאור אירוני וסאטירי של נזירה רעה (אלא שהדברים לא מסבירים מדוע הסיפור נכתב בפאתוס). מכל מקום, הדעה המקובלת היא שאפילו הומניסט גדול כמו צ'וסר לא היה נקי מדעות קדומות בהן החזיקו מרבית בני זמנו.
ראו גם

סיפורי קנטרברי
לקריאה נוספת > בעברית

ג'פרי צ'וסר, סיפורי קנטרברי, שמעון זנדבנק (מתרגם), עם עובד, התשמ"א-1980.
ראובן אבינועם, מבחר שירת אנגליה, ג'יופרי צ'וסר - ע' 21-10, מסדה: תל אביב תשט"ז.
יעקב זלמן רייזין, ג'ופרי צ'וסר, ב-"השילוח", 1 בדצמבר 1925 - מאמר מקיף.
פ. וו. ווילסון, ג'ופרי צ'וסר, ב"הצופה", 21 ביוני 1940.
משה דור, צ'וסר - הג'נטלמן השנון שנסע לקנטרברי, ב"מעריב", 14 ביוני 1973.
אביב עקרוני, סיפורי קנטרברי, ב"מאזנים", ניסן-אייר תשמ"א, ע' 430-429.
לקריאה נוספת > באנגלית

Heather Blurton and Hannah Johnson, The Critics and the Prioress: Antisemitism, Criticism, and Chaucer's Prioress's Tale, University of Michigan Press 2017
הערות שוליים

↑  ברברה טוכמן, ראי רחוק עמ' 246
1 2 3  יעקב זלמן רייזין, ג'ופרי צ'וסר, השילוח, 1 בדצמבר 1925, עמ' 266, 275
↑  ג'ון דריידן, מעשיות, לונדון: בנסלי, 1797, עמ' XIV-VIII
↑  ויליאם הזליט, הרצאות על המשוררים האנגלים, לונדון: ג'ון טמפלמן, 1841, עמ' 41
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259671005171  PLWABN: 9810675954005606  BIBSYS: 90066945  BNC: 000035044  BNE: XX840641  BnF: cb118963584 (data)  CANTIC: a10451559  CiNii: DA00926967  GND: 118520245  ICCU: CFIV000164  ISNI: 0000 0001 1557 454X  LCCN: n79027228  LNB: 000014379  MusicBrainz: 44cf72ed-e8aa-4345-9912-dad6b448cac3  NDL: 00435810  NKC: jn19990003811  NLA: 35315252  NLG: 120070  NLK: KAC199604898  NSK: 000033217  NTA: 068386559  RERO: 02-A003098281  SELIBR: 181454  SNAC: w68b1fxm  SUDOC: 026782510  TePapa: 70360  Trove: 908666  ULAN: 500118907  VcBA: 495/19992  VIAF: 100185203   WorldCat (עם VIAF): 100185203 
סיפורו של האביר (כתב יד מהמאה ה-15)
ויליאם בלייק, דיוקן של צ'וסר (1800)
גרנד פרי בחריין

| --- | --- |
 ענף:  מרוץ מכוניות
 תאריך ייסוד:  2004 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לרכב 
 עיר מארחת:  המסלול הבין-לאומי של בחריין 
 זוכה:  נהגים: מקס ורסטאפן   יצרנים: רד בול רייסינג
 הכי הרבה זכיות:  נהגים: לואיס המילטון (5)  יצרנים: פרארי (7)
 www.bahraingp.com
 קואורדינטות:  26°01′55″N 50°30′47″E﻿ / ﻿26.032°N 50.513°E﻿ / 26.032; 50.513
 he
 
 מתווה המסלול הבין-לאומי של בחריין המסלול בו מתקיימת התחרות מדי שנה
 
גרנד פרי בחריין הוא מרוץ גרנד פרי המתקיים בבחריין מדי שנה במסגרת סבב אליפות הפורמולה 1. המרוץ הראשון התקיים בשנת 2004 והיה המרוץ הראשון בתולדות האליפות שהתקיים במזרח התיכון. לואיס המילטון הוא הנהג בעל מספר הזכיות הרב ביותר בגרנד פרי (5 זכיות) וקבוצת פרארי היא הקבוצה שלזכותה מספר הזכיות הרב ביותר (7 זכיות).
היסטוריה

בניית מסלול המרוצים בסאח'יר החלה בשנת 2002 מתוך מטרה לזכות ביוקרה של אירוח מרוץ בסבב הפורמולה 1, כשאר גם לבנון, מצרים ואיחוד האמירויות הערביות ניסו להשיג את אותה מטרה. לאחר השלמת המסלול הוא הפך למרכז של ספורט מוטורי במפרץ הפרסי ואירח תחרויות שונות דוגמת פורמולה 3, מרוצי GT ומרוצי דראג.
הגרנד פרי הראשון בבחריין התקיים בשנת 2004 והסתיים בניצחונו של מיכאל שומאכר. האירוע היה המרוץ הראשון בתולדות סבב האליפות הנערך במזרח התיכון. האירוע זכה בתואר ה"אירוע המאורגן ביותר" על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). פרננדו אלונסו ניצח בגרנד פרי השני שנערך בשנת 2005 וחזר על ההישג שוב שנה לאחר מכן. בשנת 2010 ניצח אלונסו את המרוץ בפעם השלישית.
גרנד פרי בחריין היה אמור להיות מרוץ הפתיחה של עונת 2011. אירועי האביב הערבי הוביל למצב פוליטי מתוח גם במדינה והדבר הוביל לדחיית מרוץ הפתיחה בשבועיים ובהמשך הוחלט על ביטולו הסופי. בתחילת חודש יוני הודיעה FIA על כוונתו לקיים את המרוץ בחודש אוקטובר. ההודעה זכתה לביקורות רבות, הבולט מבין המבקרים היה נהג העבר דיימון היל. שבוע לאחר ההודעה על קיום המרוץ, הוציאה FIA הודעת ביטול סופית לאירוע.
ארגוני זכויות אדם קראו לבטל את הגרנד פרי, שנקבע לחודש אפריל 2012, עקב טענות לשימוש בכח רב מצד השלטונות בבחריין במהלך דיכוי הפגנות. יום לפני קיום המרוץ איימו פעילי אנונימוס בביצוע התקפת סייבר אם לא יבוטל המרוץ. שעות לאחר פרסום ההודעה הפילו האקרים את אתר האינטרנט של האליפות.
המרוץ בעונת 2020 התקיים עם קהל מצומצם מאוד בשל התפרצות נגיף הקורונה. בהקפה הראשונה של המרוץ התנגש רומן גרוז'אן במעקה הבטיחות, הרכב התפרק לשניים ועלה באש. גרוז'אן נחלץ בכוחות עצמו מהמכונית הבוערת וסבל מכוויות בידיו ובגבו.
הקורונה גרמה לדחיית גרנד פרי אוסטרליה, שהוא באופן מסורתי מרוץ פתיחת העונה. בשל הנסיבות הפך להיות גרנד פרי בחריין המרוץ הפותח של עונת 2021.
אף על פי שעל פי חוק מותרת מכירה ושתייה של אלכוהול בבחריין, הזוכים בגרנד פרי נמנעים מהתזת שמפניה על הפודיום. במקום זאת נעשה שימוש במשקה בשם וארד (Waard) שאינו אלכוהולי.
גרנד פרי סאח'יר

התפרצות מגפת הקורונה בתחילת עונת 2020 הביאה לדחייה של פתיחת העונה ולשינוי לוח המרוצים המתוכנן. במטרה להגדיל את מספר המרוצים בעונה בחלק מהמסלולים התקיימו מרוצים כפולים, שבוע אחרי שבוע. שבוע אחרי קיום גרנד פרי בחריין, התקיים בבחריין גרנד פרי סאח'יר, שנערך בתוואי שונה על ההיקף החיצוני של המסלול. סרחיו פרס השיג במרוץ את ניצחון הבכורה שלו באליפות. ג'ק איטקן ופייטרו פיטיפלדי ערכו את הופעות הבכורה שלהם.
מנצחים בגרנד פרי > זכיות לפי נהגים

| מספר זכיות | נהג | שנים |
| --- | --- | --- |
| 5 | בריטניה לואיס המילטון | 2014, 2015, 2019, 2020, 2021 |
| 4 | גרמניה סבסטיאן פטל | 2012, 2013, 2017, 2018 |
| 3 | ספרד פרננדו אלונסו | 2005, 2006, 2010 |
| 2 | ברזיל פליפה מאסה | 2007, 2008 |
| 2 | הולנד מקס ורסטאפן | 2023, 2024 |
מנצחים בגרנד פרי > זכיות לפי קבוצות

| זכיות | קבוצה | שנים |
| --- | --- | --- |
| 7 | איטליה פרארי | 2004, 2007, 2008, 2010, 2017, 2018, 2022 |
| 6 | גרמניה מרצדס | 2014, 2015, 2016, 2019, 2020, 2021 |
| 4 | אוסטריה רד בול | 2012, 2013, 2023, 2024 |
| 2 | צרפת רנו | 2005, 2006 |
מנצחים בגרנד פרי > מנצחים לפי שנים

| שנה | נהג | קבוצה | מסלול |
| --- | --- | --- | --- |
| 2024 | הולנד מקס ורסטאפן | רד בול | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2023 | הולנד מקס ורסטאפן | רד בול | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2022 | מונקו שארל לקלר | פרארי | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2021 | בריטניה לואיס המילטון | מרצדס | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2020 | בריטניה לואיס המילטון | מרצדס | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2019 | בריטניה לואיס המילטון | מרצדס | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2018 | גרמניה סבסטיאן פטל | פרארי | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2017 | גרמניה סבסטיאן פטל | פרארי | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2016 | גרמניה ניקו רוזברג | מרצדס | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2015 | בריטניה לואיס המילטון | מרצדס | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2014 | בריטניה לואיס המילטון | מרצדס | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2013 | גרמניה סבסטיאן פטל | רד בול | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2012 | גרמניה סבסטיאן פטל | רד בול | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
2011: בוטל
| 2010 | ספרד פרננדו אלונסו | פרארי | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2009 | בריטניה ג'נסון באטן | בראון GP | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2008 | ברזיל פליפה מאסה | פרארי | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2007 | ברזיל פליפה מאסה | פרארי | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2006 | ספרד פרננדו אלונסו | רנו | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2005 | ספרד פרננדו אלונסו | רנו | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
| 2004 | גרמניה מיכאל שומאכר | פרארי | המסלול הבין-לאומי של בחריין |
הערות שוליים

↑  Formula One Comes Back 29 March 2012
↑  פורמולה 1: מרוץ בחריין בוטל בגלל המצב, באתר וואלה, 21 בפברואר 2011
↑    Tom Cary, ‏Damon Hill calls on Bernie Ecclestone and Formula One to abandon Bahrain Grand Prix, The Telegraph, 2 June 2011
↑  Bahrain has failed to grasp reform – so why is the grand prix going ahead?, The Guardian.com, 30 January 2012
↑  Anonymous hacks Formula 1, zdnet.com, 21 April 2012
↑  Grosjean escapes fireball shunt at Bahrain GP, MotorSport.com, 29 November 2020
↑  "זה נס שהוא חי": נהג פורמולה 1 נחלץ בנס מרכבו הבוער, באתר וואלה, 29 בנובמבר 2020
↑   Bahrain Grand Prix: in pictures, The Telegraph, 21 February 2011
מראה היציעים במסלול הבינלאומי בבחריין (מבט מבחוץ)
פליפה מאסה (במרכז), לואיס המילטון (משמאל) וקימי רייקונן על הפודיום בסיום הגרנד פרי של 2007
תושבי בחריין בהפגנת מחאה נגד קיום הגרנד פרי (2012)
הפנייה הראשונה בגרנד פרי בחריין עונת 2016
גרנד פרי אוסטריה

| --- | --- |

 ענף:  מרוץ מכוניות
 תאריך ייסוד:  1963 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לרכב 
 עיר מארחת:  רד בול רינג 
 זוכה:  נהגים: מקס ורסטאפן   יצרנים: רד בול רייסינג
 הכי הרבה זכיות:  נהגים: מקס ורסטאפן (4)   יצרנים: מקלארן (6)
 קואורדינטות:  47°13′11″N 14°45′53″E﻿ / ﻿47.21972222°N 14.76472222°E﻿ / 47.21972222; 14.76472222
 he
 
 מסלול רד בול רינג במהלך גרנד פרי אוסטריה 2016
 
גרנד פרי אוסטריה הוא מרוץ מכוניות המתקיים באוסטריה כחלק מאליפות הפורמולה 1. המרוץ התקיים לראשונה בשנת 1964, ומאז התקיים במספר תוואי מסלול. מאז שנת 2014 מתקיים המרוץ במסלול הרד בול רינג. אלן פרוסט, שניצח במרוץ שלוש פעמים, הוא הנהג עם מספר הניצחונות הרב ביותר. קבוצת מקלארן היא הקבוצה בעלת מספר הזכיות הרב ביותר, שש זכיות.
היסטוריה > זלטווג

המרוץ התקיים לראשונה בשנת 1963, כמרוץ שלא נכלל בסבב האליפות. המסלול נבנה בבסיס חיל האוויר ליד העיירה זלטווג והסתיים בניצחונו של ג'ק ברבהאם. שנה לאחר מכן צורף המרוץ לסבב האליפות. לורנזו בנדיני, נהגה של קבוצת פרארי היה המנצח. האירוע נחשב להצלחה, אך המסלול עצמו נחשב למסוכן. הוא היה צר ובעל מהמורות רבות. בנוסף, עלו תלונות רבות מצד הצופים על ראות מוגבלת. גורמים אלה הביאו את הנהלת האליפות להוציא את המרוץ מהסבב לאחר שנה אחת בלבד, עד שתמצא חלופה ראויה.
היסטוריה > אוסטרייכרינג

בין השנים 1970 עד 1987 התקיים המרוץ במסלול אוסטרייכרינג. המסלול נבנה כמסלול מהיר עם פניות חדות, שהיה חביב על הנהגים. המרוץ הראשון התקיים בשליטה של קבוצת פרארי, שנהנו ממנועים חזקים מתוצרת פיאט. ג'קי איקס סיים כמנצח וקליי רגזוני, חברו לקבוצה, סיים במקום השני. ג'ו סיפרט ניצח במרוץ בשנת 1971, מרוץ בו הבטיח ג'קי סטיוארט את זכייתו השנייה בתואר האליפות. ויטוריו במבילה השיג בשנת 1975 את הניצחון הראשון והיחיד שלו בקריירה. על הזכייה העיב מותו של מארק דונהיו, שנהרג בתאונה באימון המקדים באחת הפניות החדות במסלול. בעקבות התאונה שונה מבנה המסלול מספר פעמים והפנייה המהירה הפכה לאיטית ביותר במסלול.
בשנת 1976 רשם ג'ון ווטסון את ניצחון הבכורה שלו באליפות. שנה לאחר מכן היה זה אלן ג'ונס שרשם ניצחון בכורה. הגרנד פרי האוסטרי של עונת 1982 היה אחד המרוצים הצמודים באותה עונה. חמש מכוניות עם מנועי טורבו זינקו למרוץ, אך ארבעה מהם נאלצו לפרוש בשל בעיות מכניות. אלן פרוסט, שהוביל את המרוץ נאלץ לפרוש בשל בעיות במנוע. ההקפות האחרונות במרוץ היו מאבק צמוד בין קקה רוזברג ואליו דה אנגליס, שניצח לבסוף במרוץ. פרוסט ניצח במרוץ שנה לאחר מכן והוסיף עוד שני ניצחונות בעונות 1985 ו-1986.
המרוץ בשנת 1987 הוזנק שלוש פעמים עקב תאונות שנגרמו בגריד הצר. מספר התאונות בגריד יחד עם היעדר אמצעי בטיחות מספיקים הובילו להחלטה להוציא את המרוץ מהמשך התחרויות ולהפסקה בת עשר שנים בקיום התחרות.