stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנרי מורו דה מלאן

אז'ן ארנסט מארי אנרי מורו דה מלאן (בצרפתית: Eugène Ernest Marie Henri Moreau de Melen;‏ 20 באוגוסט 1902 – 31 במאי 1992) היה חייל ופוליטיקאי בלגי, הידוע בעיקר בשל תפקידיו כשר המשפטים וכשר ההגנה של בלגיה, תפקיד אותו מילא עד אוגוסט 1950 אז התגייס כלוחם לגדוד הבלגי במלחמת קוריאה.
אנרי היה הנציג הבלגי בעצרת האו"ם בשנים 1954, 1959, 1960, 1961 ו-1962. בין השנים 1957 ל-1965 היה חבר בפרלמנט איחוד בנלוקס וכיהן גם כנשיא האספה הפרלמנטרית של נאט"ו בשנים 1964–1965.
ביוגרפיה

אנרי מורו דה מלאן נולד בלייז', בלגיה ב-20 באוגוסט 1902. אביו יוג'ין מורו היה פרופסור באוניברסיטת לייז'. אנרי למד משפטים והוסמך כעורך דין בלייז'. ב-1940 עם פלישת גרמניה לבלגיה התגייס לצבא הבלגי. הוא נלקח בשבי גרמניה ושוחרר עם סוף המלחמה ב-1945.
בשנת 1931 התחתן עם מארי לואיז אנסיון (1904–1963). לאחר מותה התחתן בשנית ב-1970 עם הרוזנת ז'קלין דה ללאינג (1910–2006). משתי נשותיו לא נולדו לו ילדים.
הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו ב-1946 עם בחירתו לחבר בסנאט של בלגיה, בו ייצג את העיר לייז' מטעם המפלגה הנוצרית-סוציאליסטית (PSC). כיהן כשר המשפטים בין 1948 ל-1949. ביוני 1950 נכנס לתפקידו כשר ההגנה של בלגיה. במהלך כהונתו כשר ההגנה של ראש הממשלה ג'וזף פוליאן, עמדה בפניו ההחלטה האם לשלוח את חיילי צבא בלגיה להילחם במלחמת קוריאה. כשהוא עוד מכהן בתפקידו כשר ההגנה החליט לפרוש ולהתגייס לגדוד הבלגי, הלוחם במלחמת קוריאה. בקוריאה שירת כמייג'ור במיל', סגן מפקד הגדוד. הוא סיים את המלחמה בדרגת לוטננט קולונל.
לאחר שובו מקוריאה חזר לפוליטיקה. הוא חזר לכהן כסנאטור מטעם העיר לייז', תפקיד אותו מילא עד 1968. אנרי היה הנציג הבלגי בעצרת האו"ם בשנים 1954, 1959, 1960, 1961 ו-1962. בין השנים 1957 ל-1965 היה חבר בפרלמנט איחוד בנלוקס וכיהן גם כנשיא האספה הפרלמנטרית של נאט"ו בשנים 1964-1965. ב-1968 כהוקרה על שירותו בשביל בלגיה במלחמת קוריאה, הוענק לו התואר "ברון".
הוא נפטר בעיר לייז' ב-31 במאי 1992.
הערות שוליים

1 2  Family tree of Henri MOREAU de MELEN, Geneanet (באנגלית)
1 2 3  La Libre.be, Pour son Roi et pour la liberté, www.lalibre.be, ‏15 בדצמבר 2009 (בצרפתית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9  CPCP : individual (person) : MOREAU DE MELEN Henri [MOREAU DE MELEN Henri], cpcp.ideesculture.fr
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16145885m (data)  GND: 140343172  ISNI: 0000 0000 7693 3318  LCCN: no2010030159  SUDOC: 142386294  VIAF: 101017248   WorldCat (עם VIAF): 101017248
סמנטיקה לקסיקלית

סמנטיקה לקסיקלית היא העיסוק במשמעויותיהן של מילים, להבדיל מסמנטיקה רפרנציאלית, העוסקת במשמעויות ביטויים שלמים. משמע - בדרך בה משמעויות מילים במשפט חוברות למשמעות שלמה אחת.
בין השאר עוסקת הסמנטיקה הלקסיקלית בדרך בה אנו יוצרים קטגוריות מחשבתיות, תכונותיהן של קטגוריות אלו, והמידה בה אותן תכונות נחוצות על מנת שהמושג יישאר אותו מושג. אחת מתכונות המילה "כלב", למשל, היא "חיה בעלת ארבע רגליים". עם זאת, כולנו מסוגלים לזהות כלב פיסח ככלב, ולא כחיה שונה לגמרי. משמעות הדבר היא שתכונות מסוימות הכרחיות פחות ("בדרגת פרוטוטיפיות נמוכה", כהגדרתה של אלינור ראש) מאשר תכונות אחרות.
שאלות נוספות הן הדרך בה מידע זה מאוחסן (האם, למשל, אנו חושבים על מונחים מסוימים באופן חזותי יותר מאשר מופשט?), והקשר בין מילים מסוימות לשדה הסמנטי שלהן.
חשיבות הסמנטיקה הלקסיקלית, אם כך, אינה נעוצה אך ורק בפן מסוים של חקר השפה, אלא אף בדרך בה אנו חושבים, מקטלגים ויוצקים משמעות לקטגוריות.
יחסים סמנטיים

נרדפות (Synonymy) - יחס של זהות או קרבה במשמעות של שתי מילים (דהיינו, למסומן אחד יש כמה מסמנים).
נרדפות מלאה (full synonymous) מתקיימת כאשר לשתי מילים יש משמעות זהה בכל הקשר. כלומר, ניתן להחליף מילה אחת בשנייה בלי לשנות את המשמעות של המשפט. יחס של נרדפות מלאה הוא נדיר.
נרדפות חלקית מתקיימת כאשר יש בין המילים הבדל במשלב, בדנוטציה, בקונוטציה או בקולוקציה.
נרדפות בהקשר מתקיימת כאשר ניתן להחליף בין מילים רק בהקשר מסוים.
ניגודיות (Antonymy) - יחס של משמעות הפוכה בין שתי מילים (לדוגמה: חום וקור). מבדילים בין ניגודיות מילונית לבין ניגודיות בהקשר.
פוליסמיה (Polysemy מילולית: ריבוי משמעויות) היא מצב שבו מילה אחת בעלת שתי משמעויות או יותר. לרוב קל לזהות קשר סמנטי בין המשמעויות, אך לעיתים הוא נעלם במהלך הזמן וניתן להתחקות אחריו רק במחקר בלשני (לדוגמה: לשון-שפת דיבור; לשון-איבר בפה).
הומונימיה (Homonym מילולית: אותו שם) היא מצב שבו למילים שונות יש כתיב והגייה זהים, כלומר הן גם הומוגרפיות וגם הומופוניות. הומונימיות נוצרת בדרך כלל כתוצאה מתהליכים לשוניים שאיחדו שתי מילים שונות בצורתן או בהגייתן לכדי שתי מילים זהות. לכן אחד הכלים לזהות הומונימיות הוא לבדוק את האטימולוגיה של המילים (לדוגמה: אח-קרוב משפחה; אח-תנור חימום).
היכללות (Hyponymy) היא מצב שבו המרחב הסמנטי של מילה אחת נכלל במרחב הסמנטי של מילה אחרת, כלומר מילה כללית מכילה מילים שהן מקרה פרטי שלה, סוג שלה. לדוגמה: צהוב, סגול ולבן הם סוגים של צבע.
ראו גם

שפה
דייוויד קיי

דייוויד מקנדרי קיי (באנגלית: David McKendree Key;‏ 27 בינואר 1824 – 3 בפברואר 1900) היה סנאטור אמריקאי מטעם טנסי, המנהל הכללי של דואר ארצות הברית, ושופט פדרלי במחוז המזרחי ובמחוז המרכזי של טנסי.
ראשית חייו

דייוויד קיי נולד בגרינוויל, טנסי. הוא התחנך בבתי ספר מקומיים וב-1850 סיים את לימודיו בקולג' היוואסי ולמד משפטים באופן עצמאי. הוא קיבל תואר שני מאוניברסיטת מזרח טנסי (כיום אוניברסיטת טנסי). ב-1850 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במקצוע בשנתיים הקרובות במדיסונוויל. בשנים 1852–1853 הוא המשיך לעסוק בעריכת דין בקינגסטון ולאחר מכן ועד 1861 בצ'טנוגה. בבחירות לנשיאות של 1856 ובזו של 1860 הוא היה אלקטור מטעם המפלגה הדמוקרטית. בשנים 1861–1865, במהלך מלחמת האזרחים, הוא שירת בצבא הקונפדרציה והגיע לדרגת לוטננט קולונל ברגימנט הרגלים ה-43 של טנסי. לאחר המלחמה הוא המשיך את עיסוקו בעריכת דין בצ'טנוגה עד 1880. ב-1870 הוא היה חבר בוועידה החוקתית של טנסי. בשנים 1870–1875 הוא היה נגיד משרד הרשומות של בית המשפט של המחוז השלישי של טנסי. ב-1873 הוא התמודד ללא הצלחה על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית.
סנאטור

ב-1875 נבחר קיי לסנאט של ארצות הברית מטעם הדמוקרטים במקומו של הנשיא לשעבר אנדרו ג'ונסון שנפטר באמצע תקופת כהונתו בסנאט. הוא כיהן בסנאט מאוגוסט 1875 ועד ינואר 1877. בבחירות של 1876 לא עלה בידו להיבחר לתקופת כהונה נוספת.
המנהל הכללי של דואר ארצות הברית

בשנים 1877–1880 כיהן קיי כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשלו של הנשיא רתרפורד הייז. הוא היה הדמוקרט היחידי בקבינט של הייז, זאת על פי תנאי "פשרת 1877" (אנ').
שופט פדרלי

ב-19 במאי 1880 מינה הנשיא הייז את קיי כשופט בית המשפט הפדרלי במחוז המזרחי של טנסי ובמחוז המרכזי של טנסי, תפקיד שהתפנה בעקבות פטירתו של השופט קונלי פיינדלי טריג. ב-27 במאי אושר מינויו על ידי הסנאט והוא החל לכהן בתפקיד בו ביום. קיי כיהן בתפקיד עד להתפטרותו בינואר 1895.
מותו

דייוויד קיי נפטר בצ'טנוגה ב-3 בפברואר 1900. הוא נטמן בבית הקברות פורסט היל שבעיר.
אל-מלכ אל-כאמל

אל-מלכ אל-כאמל נאסר א-דין מוחמד (בערבית: الملك الكامل ناصر الدين محمد; מת בשנת 1238) היה סולטאן מצרים מהשושלת האיובית. נודע בהבסתם של שני מסעי צלב אך גם במסירתה של ירושלים לידי הצלבנים הנוצרים.
ביוגרפיה

אל-כאמל היה בנו של הסולטאן המצרי אל-מלכ אל-עאדל(אנ'), ואחיינו של השליט האיובי צלאח א-דין. בשנת 1218 הוביל אל-כאמל את הכוחות המוסלמיים נגד מתקפת הצלבנים על העיר המצרית דמייטה כחלק ממסע הצלב החמישי. מאוחר יותר באותה השנה ירש את תפקיד הסולטאן לאחר מות אביו. בשנת 1219 נערך נגדו ניסיון הפיכה, בהובלתם של הנוצרים הקופטים במהלכו שקל להימלט לתימן. את ניסיון ההפיכה סיכל לבסוף אחיו של אל-כאמל אלמלכ אלמעט'ם עיסא שליט דמשק.
משסיים אל-כאמל את הפרק הראשון במלחמותיו כנגד הצלבנים, ערך הסולטאן מספר ניסיונות להגיע להבנות ושלום עם הכוחות הנוצרים. רובם ככולם נדחו בשלילה, לרוב בגלל השפעתו של נציג האפיפיור בקרב הכוחות. תמורת הסכם שלום הציע אל-כאמל לצלבנים להשיב לידיהם את ירושלים ולשקם את חומותיה (שהרס אחיו), וכן להשיב לידיהם את שאריות הצלב עליו נצלב ישו (שככל הנראה מעולם לא היו בידיו). בין האנשים איתם ניהל משא ומתן בנוגע להסכם השלום נכלל גם הנזיר פרנציסקוס מאסיזי, שהתלווה אל צבא הצלבנים וככל הנראה נפגש עם הסולטאן כדי לנסות להמירו לנצרות.
בשנת 1219, בעקבות בצורת שהתבטאה בזרימה חלשה של נהר הנילוס, נפוצו מגפות ורעב במצרים, והסולטאן התרכז בשיקום ממלכתו, הזניח את שמירת גבולותיה והניח לצלבנים לכבוש את העיר דמייטה בעוד הוא וצבאו בורחים למבצר אל מנסווארה שמעל הנילוס. בשנת 1221 הציע הסולטאן בשנית חוזה שלום לצלבנים, אולם האחרונים עמדו בסרובם. הצבא הצלבני המשיך בדרכו אל עבר קהיר אולם נחסם וספג אבדות רבות לאחר שהסולטאן הורה על פתיחת הסכרים שעל הנילוס והצפת הכוחות הכובשים. לאחר שנפגעו הסכימו הצלבנים לחתום עם הסולטאן על חוזה שלום שתוקפו שמונה שנים, במסגרתו הושבה העיר דמייטה לידי המצרים.
בשנים שלאחר החתימה על הסכם השלום החל אל-כאמל לנהל מאבקי כוח מול אחיו אל-מועט'ם. מאבקים אלו הביאו אותו לכלל החלטה לכרות ברית שלום עם פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהחל באותו הזמן לארגן את מסע הצלב השישי באירופה. כוונתו המקורית של אל-כאמל הייתה להעניק לפרידריך את ירושלים תמורת עזרה נוצרית בכיבוש דמשק מידי אחיו, אולם מותו של אל מועט'ם בשנת 1227 ביטל את הצורך בהסכם שכזה.
על אף הנכונות המוסלמית להעניק את ירושלים לצלבנים ללא קרב הגיע לבסוף פרידריך השני לארץ ישראל. במגעים שניהל מולו, ביקש אל-כאמל מהקיסר להעניק לו את השליטה בארץ ישראל ועבר הירדן ולאחיו אל אשרף את השליטה בסוריה, וזאת תמורת ויתור מוסלמי על הזכויות בירושלים.
בשנת 1229 נחתם חוזה השלום לתקופה של 10 שנים וירושלים הושבה לידי הצלבנים בממלכת ירושלים. אל-כאמל לא חשש ממסירת העיר לידיים נוצריות, וזאת מאחר שהיא מעולם לא שוקמה מאז מפלתה בפני צלאח א-דין בשנת 1187.
ההסכם עם הנוצרים לא הביא את השקט המיוחל לו ציפה אל-כאמל. מיד לאחר החתימה על ההסכם החלו צבאותיו של הסולטאן להתנגש עם צבאות הסלג'וקים והח'ואריזמים, התנגשויות שנמשכו עד מותו של הסולטאן בשנת 1238.
לאחר מותו של אל-כאמל ירשו אותו בניו א-צאלח כשליט סוריה ואל-עאדל השני כשליט מצרים, אולם עד מהרה נקלעה האימפריה לכדי מלחמת אחים. בשנת 1239 פקע תוקף ההסכם שנחתם עם פרידריך השני וירושלים שבה לידי האיובים, אולם חמש שנים לאחר מכן היא נכבשה בידי צבא הח'ואריזמים.
סוזנה הופס

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1959 (בת 65) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Susanna Lee Hoffs 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  בית הספר התיכון פאליסיידס צ'ארטר 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 בן או בת זוג:  ג'יי רואץ' (1993–?) 
 www.susannahoffs.com
 
סוזנה לי הופס (באנגלית: Susanna Hoffs; נולדה ב-17 בינואר 1959) היא זמרת-יוצרת אמריקאית-יהודיה, הידועה בעיקר כחברה בלהקת הפופ רוק הבאנגלס ששחררה מספר סינגלים מצליחים בשנות ה-80. הופס החלה בקריירת סולו לאחר התפרקות הלהקה עם האלבום When You're a Boy שיצא ב-1991. בשנות ה-90 הקימה יחד עם מייק מאיירס ומת'יו סוויט את להקת שנות ה-60 הבריטית המדומה Ming Tea, בה יצר מאיירס את דמותו המפורסמת אוסטין פאוורס. הופס גם הופיעה בתפקידי משנה במספר סרטים.
ביוגרפיה

הופס נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה למשפחה יהודית. היא בתם של במאית/כותבת/מפיקה תמר רות (לבית סימון) ושל הפסיכואנליטיקאי ג'ושוע אלן הופס. אמה ניגנה את מוזיקת הביטלס עבור הופס כשהייתה ילדה, והיא החלה לנגן בגיטרה בשנות העשרה שלה. הופס סיימה את לימודיה התיכוניים ב-1976. בזמן לימודיה בקולג' היא עבדה כעוזרת הפקה, ועשתה את הופעת הבכורה שלה בקולנוע בשנת 1978.
ביוגרפיה > הבאנגס

בהשראת הראמונס ולהקות פאנק אחרות, הקימה הופס את להקת The Bangs (תסרוקת פוני) עם ויקי ודבי פיטרסון. הלהקה אוימה בתביעה משפטית על ידי להקה אחרת בשם "The Bangs", ונאלצה לשנות את שמה ל-The Bangles.
האלבום המלא הראשון של הלהקה היה All Over the Place ב-1984 בהפקת קולומביה רקורדס. פריצת הדרך המסחרית שלהם הגיעה עם אלבומם השני Different Light מ-1986, שכלל את הסינגלים המצליחים "Manic Monday" (שנכתב עבורם על ידי פרינס), "If She Knew What She Wants", ו- "Walk Like an Egyptian" שהפך לסינגל הראשון של הלהקה שהגיע למקום הראשון במצעדי בילבורד.
בשנת 1986, הופס הייתה שותפה לכתיבת השיר "I Need a Disguise" עבור אלבום הבכורה של בלינדה קרלייל מלהקת הגו-גו'ס. עם התהילה הגוברת, הופיעה הופס גם על שערי מגזינים רבים, וחברת הגיטרות Rickenbacker הנפיקה דגם של סוזנה הופס שאותו היא התאימה בעצמה.
בשנת 1987 שיחקה הופס בסרט "The Allnighter" אותו ביימה אמה תמר סיימון הופס, ובהשתתפות ג'ואן קיוזאק ופאם גריר. הסרט ספג ביקורת ונכשל בקופות. בהמשך אמרה הופס: "זה לא היה סרט גדול אבל כל החוויה שלו הייתה נהדרת".
ב-1988 הוציאו ה-באנגלס את אלבומם השלישי, Everything. הסינגל הראשון שנכתב בשיתוף הופס, "In Your Room" הפך ללהיט והגיע למקום החמישי במצעדי בילבורד. בנוסף, האלבום כלל את הסינגל "Eternal Flame" שהגיע למקום הראשון במצעד בתשע מדינות, ביניהם מצעדי בילבורד. גם שיר זה נכתב בשיתוף והושר על ידי הופס.
ב-1989 התפרקה הלהקה, אך בסוף שנות ה-90 הן התאחדו מחדש להקלטת הסינגל "Get the Girl" לסרט השני של אוסטין פאוורס ב-1999. לאחר מכן הן הודיעו על החלטתן להתאחד באופן מלא בשנת 2000. אלבומם הרביעי, Doll Revolution יצא ב-2003, ואלבומם החמישי, Sweetheart of the Sun יצא ב-2011.
ביוגרפיה > קריירת סולו

הופס הוציאה את אלבום הסולו הראשון, "When You're a Boy" בשנת 1991, ואת אלבום הסולו השני, "סוזנה הופס" בשנת 1996. הופס הוציאה את אלבום הסולו השלישי עם חומרים חדשים בשם "Someday" בהוצאת Vanguard Records ב־2012. האלבום הופק על ידי מיטשל פרום ומושפע מהמוזיקה של שנות ה-60.
ביוגרפיה > מינג תה

הופס הקימה ביחד עם מייק מאיירס ומת'יו סוויט את הלהקה הבריטית המדומה. כולם אימצו שמות בדויים ללהקה, כאשר הופס השתמשה בשם ג'יליאן שאגוול, בעוד מאיירס השתמש בדמות של אוסטין פאוורס. רובין רוזן, אשתו של מאיירס, עודדה אותו לכתוב סרט המבוסס על הדמות. התוצאה הייתה אוסטין פאוורס: מרגל עם סגנון, בבימויו של בעלה של הופס, ג'יי רואץ'. מינג תה הופיעה בכל שלושת סרטי אוסטין פאוורס.
חיים אישיים

הופס נשואה לבמאי ולמפיק ג'יי רואץ' מאז 1993, ולהם שני בנים.
הערות שוליים

1 2   איתמר זהר, הוא לא הצליח כמו להיטים של "הבאנגלס", ודווקא היה לו פוטנציאל, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1048878  BNE: XX1727438  BnF: cb14027294j (data)  GND: 13470939X  ISNI: 0000 0001 1476 9791  LCCN: n91111239  LNB: 000087854  MusicBrainz: 75936880-d5bd-47a3-b167-00d67c82a6c5  NKC: xx0157581  NLA: 35645038  NTA: 070909059  SUDOC: 160120128  Trove: 1025235  VIAF: 87499593   WorldCat (עם VIAF): 87499593 
הופס עם הגיטרה שלה מאחורי הקלעים ב-2008
הופס עם הבאנגלס ב-2006
עפרוני עב-מקור

| עפרוני עב-מקור |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עפרוניים
סוג:: Ramphocoris
מין:: עפרוני עב-מקור
שם מדעי
 Ramphocoris clotbey ‏בונפרטה, 1850
תחום תפוצה


עפרוני עב-מקור (שם מדעי: Ramphocoris clotbey) הוא מין ציפור ממשפחת העפרוניים. שמה ניתן לה בגלל המקור העבה והגדול יחסית לגופה. אורך גופו של העפרוני עב המקור הוא 17-18 ס"מ.
העפרוני עב-המקור נפוץ בעיקר במדבריות סהרה ולעיתים נדירות מאוד חולף גם בישראל. בתחילת המאה ה-20 מצא הזואולוג ישראל אהרוני לראשונה עפרוני עב-מקור במדבריות סוריה והיה לתגלית מרעישה בזמנה בתחום הצפרות באירופה.
את קינו בונה העפרוני עב-המקור על הקרקע. המקור העבה כנראה משמש להבאת אבנים לבניית סוללת הגנה לקן מתנאי מזג האוויר הקשים והרוחות החזקות במדבריות. לאחר בניית הסוללה העפרוני עב-מקור מביא כמה זרדים לריפוד הקן והנקבה מטילה בו ארבע ביצים בגוון אדום-ורוד. הוא דוגר במדבריות צפון מערב אפריקה, מלוב ועד למאוריטניה, ובתפוצה מקוטעת גם במזרח התיכון - בחצי האי ערב, בירדן ובדרום ישראל.
בישראל עד לסוף שנות ה-90 העפרוני עב המקור היה מזדמן נדיר ביותר, עם תצפיות ספורות של פרטים בודדים או קבוצות קטנות, לרוב במעוף. בשנת 1999 נמצא דוגר לראשונה בהרי אילת, בעקבות גשמי חורף יוצאי דופן באזור זה שגרמו להתפתחות כתמי צמחייה עשירים. מאז דוגר לא קבוע, ונצפה כמעט בכל שנה באופן קבוע בנגב הדרומי, בהרי אילת ובערבה. בעקבות גשמים עזים בינואר 2010 בערבה ובנגב הדרומי, התרחש אירוע דגירה המוני ויוצא דופן, וכנראה שאלפי זוגות דגרו בדרום ישראל. בעקבות כך, בשנה שלאחר מכן נצפו ריכוזים של מאות פרטים יחד במספר אתרים בנגב הדרומי.
הערות שוליים

↑  עפרוני עב-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עפרוני עב-מקור בוגר שצולם בערב הסעודית
ביצי עפרוני עב-מקור, אוסף מוזיאון טולוז
קיטה (רובע)

קיטה (ביפנית: 北区) הוא אחד מ-23 הרבעים של טוקיו אשר יחדיו מהווים את לבה של טוקיו, בירת יפן. הרובע הוקם ב-15 במרץ 1947.
שטח הרובע הוא 20.61 קמ"ר. נכון ל-1 באוגוסט 2024, נאמדה אוכלוסיית הרובע ב-362,906 נפשות וצפיפות האוכלוסייה הייתה 17,608 נפש לקמ"ר.
היסטוריה

עד שנות ה-80 של המאה ה-19 היו בשטח הרובע רק כפרים ועיירות קטנות, אז חובר האזור ברכבת למרכז טוקיו (כשתחנת אוג'י נפתחה ב-1883).
בשנת 1932 צורפו חלקים מהאזור לרבעים אוג'י וטקינוגאווה שאוחדו בשנת 1947 לרובע קיטה.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה לסטטיסטיקה של יפן (אנ') (統計局) נכון לתחילת אוגוסט 2024 (אומדן), מתגוררים ברובע קיטה 362,906 תושבים.

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ברובע
נכון לשנת 2020, קיטה הוא הרובע ה-11 בגודל אוכלוסייתו מבין רבעי העיר טוקיו, והרובע ה-12 בצפיפותו.
ממשל עירוני

הרובע מנוהל על ידי אספה בת 40 חברים, הנבחרים בשיטת הצבעה יחידה שאינה ניתנת להעברה (אנ').
נכון למאי 2023, הקואליציה של האספה מונה 3 מפלגות (בסוגריים מספר חברי המפפלגה בעירייה):
המפלגה הליברלית-דמוקרטית (11)
מפלגת קומייטו החדשה (10)
מפלגת שיקום יפן (אנ') (3)
והאופוזיציה באספה מונה את המפלגות הבאות:
המפלגה הקומוניסטית (7)
המפלגה הדמוקרטית החוקתית (אנ') (4)
המפלגה הסוציאליסטית החדשה (אנ') (1)
מפלגת אזרחים תחילה (אנ') (1)
רייווה שינסנגומי (אנ') (1)
המפלגה הלאומית הדמוקרטית (אנ') (1)
עצמאים (1)
גלריית תמונות

כביש לאומי 122 (מול תחנת אוג'י)
נהר סומידה המשמש כגבול בין רובע קיטה לרובע אדאצ'י.
הכנסייה הקתולית אקאבנה
פארק המים אוטונאשי
מפלי נאנושי
פארק שימיזוזאקה
קמפוס אקבנה של אוניברסיטת טויו (אנ')
התפלגות אוכלוסיית רובע קיטה לפי גיל ומגדר, נכון לשנת 2005 (בכחול - בנים, באדום - בנות)
התפלגות האוכלוסייה לפי גיל ברובע קיטה לעומת יפן כולה, נכון לשנת 2005 (בסגול - קיטה, בירוק - יפן)
הסובייט העליון

| --- | --- |
 מדינה:  ברית המועצות 
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  12 בינואר 1938 – הווה (86 שנים) 
 רשות קודמת:  Congress of Soviets of the Soviet Union 
 רשות יורשת:  ועידת נציגי העם 
 מנהיגים
 יושב ראש:  Chairman of the Supreme Soviet of the USSR 
 משכן
  ארמון הקרמלין הגדול בו התכנס הסובייט העליון
 מוסקבה 
 
הסובייט העליון (רוסית: Верховный Совет) היה הפרלמנט של ברית המועצות. הוא היה אחראי על אישור חוקים, אישור מינוי שופטי בית המשפט העליון, ואישור התקציב.
הסובייט העליון הוקם ב-1938, עם כינון "חוקת סטלין". לפניו נקראה הרשות המחוקקת הוועד הפועל המרכזי (ברוסית: Центральный Исполнительный Комитет, או בקיצור: ЦИК), וגוף זה פעל בין השנים 1922–1938.
הסובייט העליון בחר את חברי נשיאות הסובייט העליון.
הסובייט העליון היה מורכב משני בתים: הבית העליון - סובייט האיחוד, והבית התחתון - סובייט הלאומים. בחירות לסובייט העליון התקיימו אחת ל-4 שנים. בפועל, הסובייט העליון היה "בובה" של המפלגה הקומוניסטית ואישר כל חוק/תקנה.
רשמית פוזר הסובייט העליון ב-26 בדצמבר 1991.
זהות נוצרית

זהות נוצרית (באנגלית: Christian Identity) היא קבוצה נוצרית דתית גזענית המאמינה בעליונות הגזע הלבן.
לפי אמונתם של חסידי הזהות הנוצרית, העמים האירופיים הם בני ישראל האמיתיים, היהודים הם בניו של השטן וכל השאר הם "אנשי בוץ" חסרי נשמה.
עיקרי האמונה

האדם הלבן - לפי פרשנותם של אנשי הזהות הנוצרית, אדם הראשון נקרא אדם מלשון האודם שמופיע אצל אנשים לבנים בעלי עור בהיר מאוד ולפי זאת הם מסיקים שרק בני הגזע הלבן הם בניו של אדם. רק ללבנים יש נשמה, או תקווה לגאולה (להגיע לגן עדן). כל הבשורה של הביבליה, הברית הישנה והחדשה כאחד, מיועדת רק לבני הגזע הלבן.
אנשי הבוץ - לפני שאלוהים יצר את אדם, הוא יצר גזע הנקרא "אנשי הבוץ", שהם כל מי שאינו בן הגזע הלבן ואינו יהודי. אלוהים יצר אותם בתור עבדים לגזע הלבן, הם חסרי נשמה, הם לא לוקחים חלק בחיים אחרי המוות, אין להם תקווה לגאולה שכתובה בברית החדשה והם שווים לבהמות.
היהודים - הגזע השלישי הוא היהודים. לפי אנשי הזהות הנוצרית, הם לא נוצרו על ידי אלוהים אלא על ידי השטן והם למעשה מתחת לדרגת בהמה. כל היהודים מגיעים במותם לגיהנום. לפי הזהות הנוצרית, היהודים אינם צאצאי עם ישראל של התנ"ך, אלא צאצאי הכוזרים שהתגיירו, או כנענים-אדומים שבתקופתו של ישו ישבו בארץ ישראל וקיבלו את ההגדרה "יהודי" לפי מקום מגוריהם- יהודה- ולא לפי מוצאם הגזעי.
שובו של ישו - בדומה לנוצרים פונדמנטליסטים רבים, אנשי הזהות הנוצרית מאמינים בביאתו השנייה של ישו. אלא שלפי הזהות הנוצרית, ישו לא יבוא בשנית להקים את ממלכת אלף השנים שעליה מסופר בברית החדשה, לפני שהתוכנית המקורית של אלוהים תתגשם. התוכנית המקורית כוללת השמדה מוחלטת של היהודים והחזרת "אנשי הבוץ" לרמת עבדים.
קיום מצוות - בזהות הנוצרית ישנם כאלה שנוהגים לשמור את מצוות תורת משה על-אף שהברית החדשה ביטלה אותן. על-אף שזה גורם להם להיראות "יהודים", הם טוענים שהפרשנות של הברית הישנה (התנ"ך) הושחתה על ידי התלמוד היהודי.
שמרנות קיצונית - הזהות הנוצרית מפרשת את התנ"ך בצורה מאוד פונדמנטליסטית.
אירו-צנטריות - רוב אנשי תנועות הזהות הנוצרית מקדמים גרסה אירו-צנטרית של הנצרות.
פשיעה בשם האמונה

ידועים מספר מקרים בהם אנשי הזהות הנוצרית ביצעו פשעים על רקע גזענותם, או על רקע שמרנותם הדתית הקיצונית:
היו מקרים בהם תנועות שכאלה (כגון "הפינחסיים") רצחו זוגות מעורבי גזע, נשים ורופאים שביצעו הפלות וזוגות חד-מיניים. כמו כן, נודעו מקרים בהם אנשי הזהות הנוצרית שרפו חנויות פורנוגרפיה, ניסו להתנקש ביהודים ושחורים, שדדו בנקים והטילו אימה על "אויבי הגזע הלבן".
היחס מצד כנסיות אחרות ומצד נאו-נאצים

למרות הדמיון הרב בין האידאולוגיה הנאצית לזו של הזהות הנוצרית, רוב הנאו-נאצים (כמו הנאצים המקוריים) דוחים את הזהות הנוצרית, שכן הם רואים בנצרות אידאולוגיה יהודית.
רוב הכנסיות, קתוליות ופרוטסטנטיות כאחד, מגנות את הזהות הנוצרית ואת השימוש בביבליה הנוצרית להצדקת אנטישמיות ורואות בזהות הנוצרית כפירה מפורשת (יש לציין כי הזהות הנוצרית רואה בכל זרמי הנצרות האחרים כפירה ומציגה אותם כ"יודו-נצרות").
זרמים נוספים

הזהות נוצרית כוללת גם את האומות האריות (Aryan Nations), ארגון נוצרי אנטישמי הדוגל בעליונות הגזע הלבן. הארגון הוקם בשנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי ריצ'רד גרינט באטלר. לאומות האריות יש גם רשת חברים של כנופיות כלא הנקראת "אחווה ארית".
גביע אפריקה לאומות 1959

| --- | --- |
 מארחת:  הרפובליקה הערבית המאוחדת
 תקופת התחרות:  22 במאי 1959 – 29 במאי 1959 (8 ימים)
 מספר משתתפות:  3
 הזוכה:  הרפובליקה הערבית המאוחדת הרפובליקה הערבית המאוחדת
 מספר משחקים:  3
 מספר שערים:  8 (2.67 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  80,000 (26,667 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  הרפובליקה הערבית המאוחדת מחמוד אל-גוהארי   (3 שערים)
 השחקן המצטיין:  הרפובליקה הערבית המאוחדת מחמוד אל-גוהארי
 → גביע אפריקה לאומות 1957גביע אפריקה לאומות 1962 ←
 
הנבחרות המשתתפות
גביע אפריקה לאומות 1959 היה הטורניר השני של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך ברפובליקה הערבית המאוחדת, איחוד בין סוריה למצרים אשר התקיים בין השנים 1958 לבין 1961, בחסות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. בטורניר השתתפו שלוש נבחרות בלבד. מצרים, סודאן ואתיופיה. המשחקים כולם נערכו בקהיר.
הטורניר נערך, בניגוד לשאר הטורנירים במפעל, בשיטת ליגה ללא פלייאוף. כל הנבחרות התחרו ביניהן, ובסיום הוכתרה הרפובליקה הערבית המאוחדת כאלופת אפריקה.
מחמוד אל-גוהארי, שלימים אימן את נבחרת מצרים במשך 14 שנים, זכה בתואר מלך השערים של הטורניר עם שלושה כיבושים.
המשחקים

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  הרפובליקה הערבית המאוחדת | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 6 | 1 | 5 |
|  סודאן | 2 | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 2 | 0 |
|  אתיופיה | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 5 | -5 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 במאי 1959 | הרפובליקה הערבית המאוחדת הרפובליקה הערבית המאוחדת | 4–0 | אתיופיה (1897–1975) אתיופיה | אצטדיון אל-אהלי, קהיר צופים: 30,000 שיפוט: סרביה זיבקו באג'יץ' |
| 22 במאי 1959 | מחמוד אל-גוהארי  29', 42', 73'   מימי אל-שרביני  64' | (סיקור) |  | אצטדיון אל-אהלי, קהיר צופים: 30,000 שיפוט: סרביה זיבקו באג'יץ' |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 במאי 1959 | סודאן 1956 סודאן | 1–0 | אתיופיה (1897–1975) אתיופיה | אצטדיון אל-אהלי, קהיר צופים: 20,000 שיפוט: יוון מ. טסיסיס |
| 25 במאי 1959 | דירסה  40' | (סיקור) |  | אצטדיון אל-אהלי, קהיר צופים: 20,000 שיפוט: יוון מ. טסיסיס |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 במאי 1959 | הרפובליקה הערבית המאוחדת הרפובליקה הערבית המאוחדת | 2–1 | סודאן 1956 סודאן | אצטדיון אל-אהלי, קהיר צופים: 30,000 שיפוט: סרביה זיבקו באג'יץ' |
| 29 במאי 1959 | אסאם באהיג  12', 89' | (סיקור) | סדיק מנזול  65' | אצטדיון אל-אהלי, קהיר צופים: 30,000 שיפוט: סרביה זיבקו באג'יץ' |
מלך השערים

הרפובליקה הערבית המאוחדת מחמוד אל-גוהארי
הרפובליקה הערבית המאוחדת אסאם באהיג
סודאן 1956 סדיק מנזול
סודאן 1956 דריסה
הרפובליקה הערבית המאוחדת מימי אל-שרביני
סטנד-אפ

הקומיקאי ריצ'רד הרינג במופע סטנד-אפ בלונדון
מופע סטנד-אפ (בעברית: מִצְחָק) הוא מונולוג של קומיקאי המופיע על הבמה או דיאלוג שהוא מקיים עם הקהל, ובו הוא מציג מבט שונה ומבדר על סיטואציות שונות משגרת החיים היומית. המונח "סטנד-אפ" הוא תעתיק חלקי של Stand-up comedy באנגלית, קרי סְטֵנְד-אָפּ קוֹמֵדִי, כלומר "קומדיה בעמידה", שכן הקומיקאי לרוב עומד בעת המופע.
מבנה המופע

האמן מתחיל את המופע עם נושא מסוים שמוכר לקהל כדי להכניס את הקהל לאווירה מסוימת. הבמה בדרך כלל ריקה מאביזרים ומתפאורה למעט מקרים מיוחדים שבהם הטקסט דורש אביזרים נלווים (בדרך כלל אלו יהיו אביזרים פשוטים ובודדים כגון כיסא או שרפרף). לרוב חלק מהטקסט במופע מאולתר באמצעות הדינמיקה שבין הקהל לאמן. הקומיקאי עומד במהלך כל המופע, אלא אם נדרשת ישיבה או שכיבה על הרצפה במהלך מערכון מסוים, ולעיתים אף יורד מהבמה אל הקהל ומקיים עמו דיאלוג שחורג מהטקסט שנכתב מראש.
המופע מורכב ממספר מערכונים. כל מערכון הוא קטע קומי שעוסק בנושאים מתחלפים ממופע למופע.