stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוד בקרמן
ביוגרפיה > ראשית חייו

בקרמן נולד בפילדלפיה, למשפחת יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית בסוף המאה ה-19. גדל והתחנך באטלנטיק סיטי ולאחר שסיים את לימודיו בבית ספר תיכון בשנת 1930 עבר לקליפורניה ועסק במכירת פרחים. בשנת 1937 עבר לטקסס ועסק בניהול מועדוני לילה ובהשכרת תיבות נגינה. בשנת 1940 התגייס לצבא ארצות הברית, עבר קורס קציני חי"ר בפורט בנינג, ג'ורג'יה ובהמשך עבר למודיעין הצבאי. לחם במלחמת העולם השנייה, בקרבות באירופה כנגד גרמניה הנאצית והיה בין חיילי צבא ארצות הברית הראשונים שנכנסו למחנה הריכוז דכאו. השתחרר מהצבא בדרגת קפטן. בשנת 1946 שהה בפלורידה וניהל בית מלון שהיה בבעלות אביו ובמקביל למד באוניברסיטה מינהל עסקים.
ביוגרפיה > עלייתו לישראל

בשנת 1948 עלה לישראל במסגרת מח"ל, הצטרף לחטיבה 7 ולחם במלחמת העצמאות. פעל תחת פיקודו של חיים לסקוב, וכן עסק בתחום המודיעין ועסק בפיענוח תצ"א ונחשב לבר-סמכא בתחום. בשנת 1950, לאחר תום המלחמה ונישואיו לאסתר, נסע לדנוור ולמד את תחום הלוחמה הזעירה. עם סיום לימודיו שב לישראל ושימש בתפקיד בענף אמצעי לחימה במטכ"ל. בשנת 1952 הצטרף לנבחרת ישראל בקליעה ובהכנות לתחרויות הלסינקי, בירי חופשי באקדח. בשנת 1953 השתחרר מצה"ל בדרגת רב-סרן. לאחר שחרורו עבד בתיאטרון הקאמרי ובעבודות עפר. במקביל אימן את אנשי יחידת הליווי של ראש הממשלה.
ביוגרפיה > עבודתו בשירות הביטחון הכללי

בשנת 1968, בעקבות חטיפת מטוס אל על לאלג'יריה, נתבקש להצטרף לשירות הביטחון הכללי כמדריך ירי באקדח. בקרמן אימן את מאבטחי השירות בירי באקדח ובתרגולות לוחמה בטרור. בקרמן שאף לכך שמשימת חילוץ בני ערובה ממטוסים תוטל על מאבטחי השב"כ, אולם צה"ל התנגד. לבסוף כפשרה הוחלט שהמאבטחים יצורפו לכוח צה"ל במקרים אלו, כלוחמים בכוח הפורץ. בשנת 1972 מיסד וכונן את תחום הדרכת והכשרת המאבטחים. בין היתר פעלו חניכיו בסיכול מתקפת הטרור ב-18 בפברואר 1969 נגד מטוס "אל על", שהתכונן להמראה בנמל התעופה הבינלאומי ציריך קלוטן ופעולת החילוץ של מטוס סבנה. בהמשך פיתח שיטת ירי אינסטינקטיבי באקדח, ואף כתב ספר בנושא עם אלכס אלירז, אבי תורת הקליעה בישראל.
ב-17 בדצמבר 1976 נפטר מהתקף לב, בו לקה במשרדו, לאחר יום אימונים.
ביוגרפיה > חייו הפרטיים

בקרמן היה נשוי לאסתר ואב לשניים.
לקריאה נוספת

דייב בקרמן ואלכס אלירז, "האקדח בהגנה עצמית", הוצאת מלוא, 1976.
הערות שוליים

↑  אפי מלצר וחיים בן עמי, דייב בקרמן - "הצלף מטקסס, מבט מל"מ, גיליון 36, מרץ 2004, עמוד 37, כפי שהועלה באתר פרש
↑  האקדח בהגנה עצמית
↑  דרור מורה, "שומרי הסף", הוצאת ידיעות ספרים, תל אביב, 2014, עמודים 125 - 126
↑  שלום ירושלמי, הייתי גיבור לאומי, נשארתי בלי כלום, באתר nrg‏, 2 ביולי 2011
↑  אמיר אורן, מי נותן את ההוראה, באתר הארץ, 8 באפריל 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301961005171  ISNI: 0000 0000 7158 6441  VIAF: 101619995   WorldCat (עם VIAF): 101619995
זאב דומניץ

| --- | --- |

 לידה:  27 בדצמבר 1902 סטארובין, בלארוס 
 פטירה:  27 ביוני 1976 (בגיל 73) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 
זאב דוֹמנִיץ (27 בדצמבר 1902 – 27 ביוני 1976) היה מחנך, סופר ומשורר לילדים ישראלי.
ביוגרפיה

זאב דומניץ נולד בחנוכה תרס"ב בעיירה סטארובין שברוסיה הלבנה, רוסיה, למשפחה יהודית מסורתית. למד ב"חדר מתוקן", והשלים לימודיו בישיבת סלבודקה, שברחה לדרום רוסיה בעת מלחמת העולם הראשונה. כשהיה בן 15 פרצה המהפכה ברוסיה ובעקבותיה התלקחה מלחמת אזרחים. הוא נקלע לאזורי הקרבות שבהם השתוללו כנופיות אנטישמיות והתחוללו פרעות ביהודים. לאחר ניסיונות קשים הצליח להימלט לווילנה שם המשיך את לימודיו בסמינר למורים של "תרבות", וסיים אותו כמורה מוסמך.
בשנת 1926 עלה לארץ ישראל והשתקע בירושלים, שם המשיך בלימודיו בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטה העברית שבהר הצופים. עם סיום לימודיו נשלח לבולגריה, לעמוד בראש מערכות החינוך והתרבות של תנועות הנוער הציוניות. הוא גם לימד שם בבתי הספר העבריים.
בשנת 1934 שב דומניץ לארץ ישראל, השתקע בתל אביב ושב להוראה. הוא לימד בבתי הספר ברמת גן, בבן שמן ושימש שנים רבות כמורה בבית החינוך ע"ש א"ד גורדון בתל אביב. מראשית עלייתו ארצה פרסם סיפורים מחורזים, שירים לילדים, משלים מעובדים ואגדות, שאותם כינס לימים בספריו. הוא היה פסל חובב ועסק בפיסול עד שנותיו האחרונות. נפטר ב-1976, בגיל 74. הוא נקבר בבית העלמין הדרום. הותיר את אשתו רחל.
ספריו

בשבי אצל בדוים (1944) — הרפתקה של בן חלוצים.
פלוגת הפרטיזנים (1951) — בנו של רב מפקד על יחידת פרטיזנים מהוללת, שהפילה את חתתה על הפורעים ה"לבנים" אחרי המהפכה הרוסית
טבילת אש (1956) — סיפורים מחיי שומרים ולוחמים בארץ ובגולה.
ארנב השובב (1962) — סיפורים קצרים לטף.
שפיריות (1965) — שירים וסיפורים מחורזים לטף.
חלום התאומים (1968) — מסע חלומי בחרוזים של צעצועים שירדו לאילת.
צעצועי דורון (1973) — מחרוזת סיפורים.
זה קרה לשפנפן (1975) — הרפתקה מחורזת של שפנפן משועמם, שנמאס לו להיות לבדו.
מחזה על פי יצירתו גד וענת נסעו לאילת, הומחז על ידי משה ברקאי, עיבוד ובימוי - יוסף אוקסנברג, תל אביב 1960.
הערות שוליים

↑  זאב דומניץ באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294653105171  ISNI: 0000 0004 0366 6107  LCCN: nr2001009398  VIAF: 298647665   WorldCat (עם VIAF): 298647665
Don't Break Me

"Don't Break Me" (בעברית: "אל תשבור אותי") הוא שיר שנכתב והולחן על ידי מונטיין, אנטוני אגזי ודייוויד מוסמוסי, ובוצע על ידי מונטיין. ב-8 בפברואר 2020 השיר זכה במהדורה השנייה של התוכנית Australia Decides שמהווה את קדם האירוויזיון האוסטרלי, ונבחר לייצג את המדינה באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. ב-18 במרץ 2020 בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בעולם, הוחלט לבטל את האירוויזיון.
מילות השיר

השיר מדבר על סיומה של מערכת יחסים.
הערות שוליים

↑  MONTAIGNE WINS EUROVISION: AUSTRALIA DECIDES!, יורוויז'ן יוניון, 8 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: a910e85a-a32a-465b-8dcf-bd45ccb3df89
רשימת מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה

מידות, שיעורים ומשקלות משמשים בתחומים הלכתיים רבים. מהם שיעורי נפח שהשימוש בהם נוגע בעיקר לאיסורי אכילה כגון אכילת מאכלים אסורים (נקראים גם "מאכלות אסורות"), ולמצוות שבאכילה כגון אכילת מצה ומרור בפסח ומהם מידות אורך ורוחב הנוגעות לדיני רשויות, מחיצה ומדידת מרחקים.
בעקבות סתירות בחישוב המידות, ישנה מחלוקת בספרי האחרונים, בחישוב המידות על פי שיעורי זמננו. ידועות בעיקר שתי שיטות בחישוב המידות, שיטת החזון אי"ש המחמירה (המבוססת על שיטת הנודע ביהודה), ושיטת רבי חיים נאה המקילה לרוב ביחס אליה, אך לעיתים להפך. כך למשל באכילה ביום הכיפורים, הגר"ח נאה מצמצם את השיעור שניתן לאכול בבת אחת למי שמותר לאכול בשיעורים. גם בשיעור המחייב במלאכת הוצאה בשבת, שיטת הגר"ח קובעת שיעור קטן יותר ממנו חייבים מהתורה לעומת שיטת החזון אי"ש. יש שנהגו למעשה להחמיר כדעת החזון אי"ש בהלכות הנוגעות בדיני תורה, ובדינים דרבנן להקל כדעת רבי חיים נאה, אך ישנן גם דעות נוספות כיצד יש לנהוג למעשה. החזון איש עצמו סובר כי יש לנהוג כשיטתו רק מספק, ולחומרא, אבל כששיטת החזון איש היא לקולא, יש לנהוג כשיטת רבי חיים נאה.
רקע

ישנן דעות שונות בחישוב המידות בשיעורי זמננו, מחלוקת זו מבוססת על דברי הרב יחזקאל לנדא בספרו "נודע ביהודה", שמצא סתירה בחישובים בין שיעור האורך של האגודלים לשיעור הנפח של הזיתים והביצים. לדוגמה, בתלמוד בבלי נזכר כי ניתן למדוד את הגודל של המינימום הנצרך לכשרותו של מקווה באחד משני האופנים: האחד, שיעור אורך - אמה על אמה ברום שלוש אמות. והשני, שיעור נפח - ארבעים סאה. שני שיעורים אלו מוכרחים להיות תואמים. אולם בחישוב הדבר, נמצא ששתי צורות מדידה אלה אינן זהות. על מנת להגיע למדידה מדויקת - נחלק את האמה לטפחים, ואת הטפח לאגודלים. בכל אמה יש שישה טפחים, ובכל טפח יש ארבעה אגודלים. ומשכך, באמה יש עשרים וארבעה אגודלים. אגודל ממוצע, על פי בדיקה שערך הנודע ביהודה, הוא 2.4 ס"מ. אם נחשב את הנפח של מקוה כזה, נחלק לארבעים - נגיע לשיעור של סאה. נחלק את התוצאה במאתיים שמונים ושמונה ונגיע לשיעור כזית. אולם זה יוצא בדיוק פי שניים מגודל זית ממוצע בן ימינו. הנודע ביהודה הסיק מכך שהזיתים בימינו התקטנו בחצי ממה שהיו בזמן חז"ל. לדעת רבי חיים נאה המדידה של שיעור האגודלים שעשה הנודע ביהודה אינה נכונה, אלא שיעורם הוא 2 ס"מ, ולא 2.4 ס"מ.
כאמור, בעקבות שאלתו של הנודע ביהודה, ישנם כיום שתי שיטות עיקריות בשיעור המידות:
שיטת רבי אברהם חיים נאה (הגר"ח נאה) – מבוססת על שיטת הרמב"ם שאחריו נמשכו שאר הפוסקים הספרדים, כולל השולחן ערוך והחיד"א, מנהג ירושלים ו"מנהג העולם" בלשון המשנה ברורה. הרמב"ם הציג את שיעורי הנפח ביחידות של מטבע הדירהם, והרב חיים נאה מצא שמשקלו הוא 3.2 גרם, ומשתיקת הפוסקים הסיק שזה היה משקלו גם בזמן הרמב"ם (שיעורי תורה, סימן א', סעיף ג). גם הרב עובדיה יוסף מצדד בשיטה זו, אם כי לדבריו שיעור הדירהם הוא 3 גרם בדיוק.
שיטת החזון איש – מבוססת על מדידת הנודע ביהודה לשיעור הרביעית, על פי התחשיב של הגמרא המבוסס על שיעור האצבע מתוך הנחה שהיא נמדדת ברוחב, ולפי מדידת החזון איש שיעורה הוא 2.4 סנטימטרים. ההפרש של 20% בשיעור האורך משמעותו כמעט הכפלה של מידות הנפח, ומכאן הסיק הנודע ביהודה שהביצים קטנו למחצית מגודלן בזמן חז"ל, ויש להניח שהביצים בגודל כפול לשם חישוב השיעורים. הורו כדבריו החתם סופר, הגר"א, רבי חיים מוולוז'ין ועוד מספר קהילות בגולה וכך נהג הרב חיים קניבסקי.
ישנה שיטה נוספת, פחות מקובלת שמכונה שיטת הדירהם הקטן (כפי שמופיעה בטבלאות וההגדרות להלן) - מתבססת על התאמת שיעור שיטת רבי חיים נאה לכך שמטבעות הדרהם הקדומים שנמצאו הם קטנים יותר ומשקלם כ־2.8 גרם ולפיכך יש להפחית 5% ממידות האורך של הגר"ח נאה.
ברשימות שלהלן, המידות ממוינות לפי גודלן, מהקטנה לגדולה (וכשיש מחלוקת - על פי הפסיקה המקובלת). למידות המסומנות בכוכבית בטבלה ישנן גרסאות שונות (או מחלוקות בפירושן) המובאות בפירוט לאחר הטבלה. ב"הגדרה הלכתית על פי יחידה אחרת" - הערך ראשון הוא מגדיר עיקרי והשאר מגדירים משניים/נגזרים, או, קירובים מדויקים מקובלים.
מידות אורך

היחידה הבסיסית של האורך היא אצבע, והיא המגדירה את יתר היחידות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שם המידה | הגדרה הלכתית על פי יחידה אחרת | ערך ביחידה מטרית | ערך ביחידה מטרית | ערך ביחידה מטרית |
| שם המידה | הגדרה הלכתית על פי יחידה אחרת | הרב חיים נאה | חזון איש | הרמב"ם |
| אצבע, אגודל | (יחידה בסיסית) | 2 ס"מ | 2.4 ס"מ | 1.9 ס"מ |
| טפח (טפחא), פשך | 4 אצבעות | 8 ס"מ | 9.6 ס"מ | 7.6 ס"מ |
| סיט* | טפח | 8 ס"מ | 9.6 ס"מ | 7.6 ס"מ |
| זרת (זרתא) | 1/2 אמה | 24 ס"מ | 28.8 ס"מ | 22.8 ס"מ |
| אמה, גומד, גרמידא* | 6 טפחים | 48 ס"מ | 57.6 ס"מ | 45.6 ס"מ |
| ריס |  {\frac {2}{15}} מיל =  266{\frac {2}{3}} אמה | 128 מטר | 153.6 מטר | 121.6 מטר |
| מיל | 2000 אמה = 7.5 ריס | 960 מטר | 1152 מטר | 912 מטר |
| פרסה (פרסא) | 4 מיל = 30 ריס = 8000 אמה | 3.84 ק"מ | 4608 מטר | 3648 מטר |
פירוט והרחבה על מידות האורך > אצבע, אגודל

אצבע ואגודל, הן מידות תנאיות. המשמעות התאורטית המקובלת: רוחב אצבעו של אדם בינוני בחלק הרחב מעל הפרק האמצעי של האגודל. לפי אברהם יהודה גרינפלד (פרופסור לפיזיקה) המדידה נעשית כשהאגודל נוטה על צידו ולא על פניו. משמע בעובי אצבעו של אדם בינוני - במקום הרחב ביותר בעובי האגודל.
שיטה נוספת לחישוב: 7 גרגרי שעורה בינוניים הדחוקים זה בצד זה, או, אורך 2 גרגרי שעורה זה אחר זה שלא בדוחק. הגדרות אלו עם שעורה של ימינו תואמות את השיטה שקובעת את מידת האצבע ל-1.9 ס"מ. ואם אלו גרגרי שעורה גדולים - 2 ס"מ.
פירוט והרחבה על מידות האורך > אצבע, אגודל > שימוש הלכתי לדוגמה

אורך חוטי הציצית. יש אומרים 4 אגודלים ויש אומרים 12 אגודלים.
פירוט והרחבה על מידות האורך > טפח

טפח (טפחא), פשך – מידה מקראית. בציווי על בניית שולחן לחם הפנים שבמשכן נצטווה משה "ועשית לו מסגרת טפח סביב" (שמות, כ"ה, כ"ה). בארמית לעיתים מכונה 'טפחא', ולעיתים (נדירות) 'פשך'.
פירוט והרחבה על מידות האורך > טפח > הגדרה הלכתית

4 אצבעות.
פירוט והרחבה על מידות האורך > טפח > שימושים הלכתיים לדוגמה

למצוות נטילת ארבעת המינים בסוכות: אורך ערבה והדס מינימלי - 3 טפחים; אורך לולב מינימלי - 4 טפחים.
רוחב מינימלי של סוכה - 7 טפחים; גובה סוכה מינימלי - 10 טפחים.
פירוט והרחבה על מידות האורך > סיט

מידה תנאית. בשימוש למדידות הקשורות בבגדים ואריגים (אריגה, טוויה, תפירה, צביעה וכיוצא בזה). מובאת בווריאציות שונות "רוחב הסיט", "מלוא רוחב הסיט", "מלוא הסיט".
פירוט והרחבה על מידות האורך > סיט > משמעות תאורטית

רוחב מתיחה מסוימת באזור היד; על פי המקובל - המרחק שבין האצבע לאמה כשהן פשוקות. כך היה מקובל למדוד צורכי תפירה בתקופה ההיא.
פירוט והרחבה על מידות האורך > סיט > הגדרה הלכתית

ההגדרה המקובלת - המרחק שבין האצבע לאמה או בין האגודל לאצבע, במתיחה מקסימלית,
יש מחכמי ישראל המבדילים בין הווריאציות השונות וקובעים ש'רוחב הסיט' ו'מלוא רוחב הסיט' הוא כמקובל, אך 'מלוא הסיט' הוא שיעור שישית זרת שהוא 2 אצבעות (חלק מהגאונים והרמב"ם), או שיעור שליש זרת שהוא 4 אצבעות (גאונים אחרים).
פירוט והרחבה על מידות האורך > סיט > שימושים הלכתיים לדוגמה

גוזז צמר בשבת חייב חטאת אם גזז כמות צמר שאפשר לטוות ממנה חוט שארכו לפחות פעמיים רוחב הסיט.
אורג שני חוטים בשבת חייב חטאת אם ארג כמלוא הסיט.
פירוט והרחבה על מידות האורך > זרת (זרתא)

מידה מקראית (מידות החושן: "זרת אורכו וזרת רוחבו" (שמות, ל"ט, ט')).
'זרתא' הוא שמה הארמי של מידה זו, כפי שמופיע לעיתים בתלמוד.
פירוט והרחבה על מידות האורך > זרת (זרתא) > משמעות תאורטית

המרחק בין האגודל לזרת במתיחת יד מקסימלית.
אפשרות נוספת: האמה היא הארוכה באצבעות והזרת היא הקצרה, על כן מידת 'זרת' נקבעה להיות חצי ממידת ה'אמה'.
פירוט והרחבה על מידות האורך > זרת (זרתא) > הגדרה הלכתית

חצי 'אמה' ('אמה בת שישה טפחים').
פירוט והרחבה על מידות האורך > זרת (זרתא) > שימוש הלכתי לדוגמה

מידות החושן - "זרת אורכו וזרת רוחבו" (שמות, ל"ט, ט').
פירוט והרחבה על מידות האורך > אמה, גומד, גרמידא

מידה מקראית (בציווי ה' לנח על מעשה התיבה: "שלש מאות אמה ארך התבה, חמשים אמה רחבה, ושלשים אמה קומתה" (בראשית, ו', ט"ו)).

אף השם גומד (גומד בוויקימילון) הוא מקראי ("וַיַּעַשׂ לוֹ אֵהוּד חֶרֶב וְלָהּ שְׁנֵי פֵיוֹת, גֹּמֶד אָרְכָּהּ" (שופטים, ג', ט"ז)).

'גרמידא' הוא שמה הארמי של מידה זו, כפי שמופיע (לעיתים נדירות) בתלמוד.
פירוט והרחבה על מידות האורך > אמה, גומד, גרמידא > משמעות תאורטית

אורך ידו של אדם בינוני מהמרפק ועד לקצה האצבע אמה.
פירוט והרחבה על מידות האורך > אמה, גומד, גרמידא > הגדרה הלכתית

אמה רגילה - 6 טפחים.
ישנן 2 וריאציות על האמה הרגילה: 'אמה שוחקת' ו'אמה עצבה'; כאשר משמעות 'שוחקת' - מרווחת, ומשמעות 'עצבה' - מצומצמת. האופן שבו מעריכים אמה הוא בהנחת שישה אגרופים קמוצים זה בצמידות לזה; האופן שבו מעריכים אמה שוחקת הוא בהרפייתם שלא יהיו צמודים, והאופן שבו מעריכים אמה עצבה הוא בהצמדת האגרופים בדחיקה. שיעור הסטייה של האמה השוחקת והאמה העצבה מהאמה הרגילה הוא בין 1 ס"מ ל-2 ס"מ בערך.
בנוסף לאמה הרגילה, ישנה 'אמה בת חמישה טפחים' שאורכה (כפי שמובן משמה) הוא 5 טפחים, מה שמעניק לאמה הרגילה את הכינוי 'אמה בת שישה טפחים'.
להלכה: רק האמות שנזכרות בציוויי התורה על כלי המשכן (שלחן לחם הפנים וכדומה) ועל מידות המזבח נמדדות ב־5 טפחים; כל יתר האמות ההלכתיות בכל התורה נמדדות באמה בת שישה טפחים.
פירוט והרחבה על מידות האורך > אמה, גומד, גרמידא > שימושים הלכתיים לדוגמה

גובה סוכה מקסימלי - 20 אמה.
מידות שלחן לחם הפנים - "אמתיים אורכו ואמה רוחבו ואמה וחצי קומתו".
פירוט והרחבה על מידות האורך > ריס

מידה תנאית למדידת מרחקים (חופפת מבחינת סדרי גודל למידה הרומית 'סטדיון' הקטנה מ'ריס'). כ-130 עד 150 מטר.
פירוט והרחבה על מידות האורך > ריס > הגדרה הלכתית

1/7.5 מן המיל.
פירוט והרחבה על מידות האורך > ריס > שימושים הלכתיים לדוגמה

"אין פורסין נשבים (מלכודות) ליונים אלא אם כן היה רחוק מן היישוב 30 ריס" (שלא ילכדו בהם יונים פרטיים השייכים לדיירי הישוב), (משנה, מסכת בבא קמא, פרק ז', משנה ז').
פירוט והרחבה על מידות האורך > מיל

מידה תנאית למדידת מרחקים; מקובל שהיא שווה אלפיים אמה.
פירוט והרחבה על מידות האורך > מיל > הגדרה הלכתית

2000 אמות.
פירוט והרחבה על מידות האורך > מיל > שימושים הלכתיים לדוגמה

בשבת אסור להתרחק מתחום היישוב שבו נמצא האדם בתחילת השבת יותר ממיל. (דין "תחום שבת").
ישוב שהמרחק בינו לבין עיר מוקפת חומה מימות יהושע בן נון הוא מיל או פחות, קורא בפורים את המגילה ביום ט"ו באדר (בהצטרף תנאים נוספים).
פירוט והרחבה על מידות האורך > פרסה

מידה תנאית למדידת מרחקים; כשמה של מידה מקבילה שהייתה בשימוש העמים האיראניים בעת העתיקה (וגדולה ממנה בהרבה).
פירוט והרחבה על מידות האורך > פרסה > הגדרה הלכתית

4 מילים.
פירוט והרחבה על מידות האורך > פרסה > שימוש הלכתי לדוגמה

(במידת זמן הנגזרת מפרסה) - אסור לאדם להתפלל כאשר הוא נזקק לנקביו; אם עבר והתפלל, יצא ידי חובת תפילה בתנאי שהוא יכול היה להתאפק משך זמן כשיעור הליכת פרסה.
פירוט והרחבה על מידות האורך > מידות חריגות > קנה

אורכו 6 אמות; על שם קנה המידה שראה יחזקאל בנבואתו שבו נמדד בית המקדש: "וביד האיש קנה המדה, שש-אמות באמה וטפח" (יחזקאל, מ', ה'). משמע לפי התחשיבים שבפסוקים בהמשך (שלעיתים באים באמות ולעיתים בקנים), שאורך הקנה הוא 6 אמות. דבר זה קשה בלשון הפסוק שהבאנו שנכתב בו שקנה הוא "שש אמות באמה, וטפח" (גם בלי השוואה לפסוקים אחרים לשון הפסוק קשה). לפי המפרשים, הפסוק שצוטט לעיל מדבר באמות בנות 5 טפחים, ושיעור הפסוק כך הוא "6 אמות, כאשר כל אמה - היא אמה וטפח", כלומר האמות בפסוק מומרות מבנות 5 טפחים לבנות 6; סה"כ - 6 אמות רגילות. לפי החוקרים, הטפח המוזכר בפסוק משמש לידית אחיזה (ושוב הגענו ל-6 אמות). קנה כזה היה, לפי המחקר, כלי מדידה סטנדרטי במסופוטמיה.
פירוט והרחבה על מידות האורך > מידות חריגות > חבל

בהלכות שבת, לעניין תחום שבת (שהוא 2000 אמות), נכתב במשנה (משנה, מסכת ערובין, פרק ה', משנה ד'): "אין מודדין אלא בחבל של חמשים אמה לא פחות ולא יתר", ועל סמך משנה זו נקבע בתלמוד הירושלמי: "כמה הוא מידת התחום? ארבעים חבלים".
פירוט והרחבה על מידות האורך > מידות חריגות > גרופית

יש המפרשים (רבינו גרשום, רמב"ם) שאף פירוש המילה 'גרופית' המופיעה במשנה הוא 'טפח', ויש שכותבים (רש"י) שהוא רוחב שונה – 2 אגרופים. ישנם האומרים ש'גרופית' אינה מידת אורך כלל, אלא פירושה 'ענף'.
מידות נפח

מידות הנפח מחושבות בעיקרן על פי מידות האורך.
דרך אחת לקשר בין מידות הנפח למידות האורך היא בעזרת מידת המקווה, שעל פי חז"ל היא "אמה על אמה ברום 3 אמות" שהם "ארבעים סאה" (סאה בדרך כלל באה למדוד חומרים יבשים, וכאן משמשת למדידת נוזלים); קרי: 3 אמות מעוקבות = 40 סאה.
דרך נוספת היא בעזרת אמירת חז"ל כי רביעית הלוג מידתה "אצבעיים על אצבעיים על אצבעיים וחצי [אצבע] וחומש [אצבע]". כלומר 2 אצבעות אורך, כפול 2 אצבעות רוחב, כפול (2+0.5+0.2) 2.7 אצבעות גובה. קרי: רביעית שווה 10.8 אצבעות מעוקבות.
הגאונים נהגו לייחס את שיעורי הנפחים לכפולות של ביצה (שהיא יחידת נפח), וכך מקובל היום. הרמב"ם, לפי הגמרא (פסחים, ק"ט), העדיף לייחס אותם לתיבות שממדיהן נתונים ביחידות של 'אצבע' -על בסיס 10.8 אצבעות מעוקבות שוות לנפח רביעית.
בעזרת כללים אלה, בנו השיטות השונות את כל מידות הנפח, שגם הן מקושרות בינן לבין עצמן באמצעות קבועי הכפלה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שם המידה | הגדרה הלכתית על-פי יחידה אחרת | ערך ביחידה המטרית | ערך ביחידה המטרית | ערך ביחידה המטרית |
| שם המידה | הגדרה הלכתית על-פי יחידה אחרת | הגר"ח נאה | חזון איש | הרמב"ם |
| קורטוב | 1/64 לוג | 5.4 מ"ל/סמ"ק | 9.33 מ"ל/סמ"ק | 5.625 מ"ל/סמ"ק |
| כגרוגרת | 1/3 ביצה | 19.2 סמ"ק | 33.18 סמ"ק | 15 סמ"ק |
| כזית* | מחלוקת:  {\tfrac {1}{2}} ביצה בלא קליפתה; פחות מ- {\tfrac {1}{3}} ביצה עם קליפתה; זית כפי שאנחנו מכירים | 25.6 סמ"ק | 49.77 סמ"ק | פחות מ-15 סמ"ק |
| ככותבת | בין שני זיתים לביצה | 40-50 סמ"ק | 40-50 סמ"ק |  |
| עוכלא, שמינית |  {\tfrac {1}{2}} רביעית,  {\tfrac {1}{8}} לוג | 43.2 סמ"ק | 74.65 סמ"ק | 37.5 סמ"ק |
| כביצה | (יחידה בסיסית) והיא  {\tfrac {2}{3}} מן הרביעית  | 57.6 סמ"ק | 99.53 סמ"ק | 49.4 סמ"ק |
| רביעית |  {\tfrac {1}{4}} לוג או  2*2*2{\tfrac {7}{10}} אצבעות מעוקבות | 86.4 סמ"ק | 149.3 סמ"ק | 75 סמ"ק |
| פרס | מחלוקת: 3 ביצים - 4 ביצים | 172.8-230.4 סמ"ק | 298.6-398.12 סמ"ק | 148.2-197.6 סמ"ק |
| ליטרא | 2 רביעיות =  {\tfrac {1}{2}} לוג | 172.8 סמ"ק | 298.6 סמ"ק | 148.2 סמ"ק |
| לוג | 6 ביצים | 345.6 סמ"ק | 597.2 סמ"ק | 300 סמ"ק |
| רובע, רובע הקב* |  {\tfrac {1}{4}} קב | 345.6 סמ"ק | 597.2 סמ"ק | 300 סמ"ק |
| רביעית ההין*, קפיזא | 1/4 הין | 1.037 ליטר (1037.5 סמ"ק) | 1.79 ליטר (1791.59 סמ"ק) | 0.9 ליטר (900 סמ"ק) |
| קב, שלישית ההין* | 24 ביצים (4 לוגים) | 1.38 ליטר | 2.39 ליטר | 1.2 ליטר |
| עומר, עשרון |  {\tfrac {1}{10}} איפה | 2.49 ליטר | 4.3 ליטר | 2.16 ליטר |
| הין, תרקב | 12 לוג, 3 קבים | 4.15 ליטר | 7.17 ליטר | 3.6 ליטר |
| סאה, גריוא, גריוה* | 6 קבים | 8.3 ליטר | 14.3 ליטר | 7.2 ליטר |
| איפה, בת | 3 סאים | 24.88 ליטר | 43 ליטר | 21.6 ליטר |
| לתך, אדריב | חצי כור = 15 סאים | 124.42 ליטר | 214.99 ליטר | 108 ליטר |
| כור, חומר | 10 איפות = 30 סאים | 248.83 ליטר (0.25 מ"ק) | 429.98 ליטר (0.43 מ"ק) | 216 ליטר (0.216 מ"ק) |
| מקווה | מקווה = 40 סאים | 332 ליטר | 572 ליטר | 288 ליטר |
המנמוניקה "כאסקל"ב - יגודו" נהוגה כסימן לזכירת היחסים בין מידות הנפח העיקריות: כור, איפה, סאה, קב, לוג, ביצה. ערך הגימטריה של האותיות "יגודו" הן ההכפלות הנדרשות למעבר בין היחידות: כור מכיל י (10) איפות, איפה מכילה ג (3) סאים, סאה מכילה ו (6) קבים, קב מכיל ד (4) לוגים, לוג מכיל ו (6) ביצים.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > קורטוב

מידה תנאית - שיעור מועט, דומה ל'קורט'.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > כגרוגרת

מידה תנאית - נפח תאנה בינונית.
שיעור מינימלי לעירוב חצרות ושיתוף מבואות, כגרוגרת מאכל עבור כל אדם הדר בחצר.
שיעור מינימלי להתחייב על הוצאת אוכלים מרשות לרשות ועל בישול בשבת - כגרוגרת.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > כזית

מידה תנאית - נפחו של זית בינוני.
שיעור מזערי של מאכל שיש לברך אחר אכילתו ברכה אחרונה הוא כזית.
כמות מינימלית של בשר אדם מת כדי לטמא - כזית.
ישנם שיעורים רבים נוספים שנמדדים בכזית ובתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"א, עמוד ב' נאמר עליו: ” 'ארץ זית שמן'- אמר ר' יוסי ברבי חנינא [...] ארץ שרוב שיעוריה כזיתים”.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > ככותבת הגסה

מידה תנאית - כתמרה שהחלה להתייבש, נפח תמר גדול.
כמות המינימום של אכילה ביום הכיפורים שחייבים עליה - ככותבת הגסה.
לדעת בית שמאי אין עוברים על איסור "בל יראה" בחמץ אלא בשיעור ככותבת.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > עוכלא, שמינית

מידות תנאיות למדידת נוזלים; עוכלא משמשת גם למשקל.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > כביצה

מידה תנאית; נפח ביצה.
שיעור מינימלי של אוכל לקבל טומאה הוא כביצה.
לפי חלק מהפוסקים, לפני אכילת כמות כזאת של לחם, מתחייבים בנטילת ידיים.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > רביעית

שם תנאי - רביעית של לוג. משמש למדידת נוזלים שונים.
שיעור מינימלי של משקה שיש לברך אחר שתייתו ברכה אחרונה (שיעור ברכה אחרונה) הוא רביעית.
כמות מינימלית של דם אדם מת כדי לטמא - רביעית.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > פרס

חצי ככר לחם סטנדרטית של ימי חז"ל (פירוש מילולי: 'חצי', ולכן משמש לעיתים גם כחציין של מידות אחרות, שנזכרות בסמוך לביטוי. גם המונח 'פלג' משמש לכך).
כל שיעור אכילה צריך שיאכל בכדי אכילת פרס.
שיעור הפרנסה המינימלי המוטל על בני עיר לספק לעני המחזר על הפתחים - פרס - חצי ככר לחם.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > ליטרא

מידה תנאית למדידת נוזלים; נגזרת ממידה זו משמשת למשקל - ובה רוב שימוש חז"ל (בתיאורי מקרים של מקח וממכר של ירקות, בשר וכדומה).
פירוט והרחבה על מידות הנפח > לוג, רובע

מידות מקראיות ותנאיות; לוג - שם כלי מדידה לנוזלים, רובע - קיצור של "רובע הקב".
הלוג נזכר פעם אחת בתורה, בתיאור קרבנו של מצורע עני, ”וְאִם דַּל הוּא וְאֵין יָדוֹ מַשֶּׂגֶת וְלָקַח כֶּבֶשׂ אֶחָד אָשָׁם לִתְנוּפָה לְכַפֵּר עָלָיו וְעִשָּׂרוֹן סֹלֶת אֶחָד בָּלוּל בַּשֶּׁמֶן לְמִנְחָה וְלֹג שָׁמֶן” (ויקרא, י"ד, כ"ב).
מקווה מי גשמים ששיעורו חסר מ-40 סאה, נפסל אם נפלו לתוכו 3 לוגים מים שאובים.
כמות מלח סדומית שהיו מערבים בקטורת שהיו מכינים לבית המקדש בכל שנה - רובע הקב.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > קב

מידה תנאית - שם כלי מדידה (יבש).
פירוט והרחבה על מידות הנפח > עומר, עשרון

מידות מקראיות.
העשרון נזכר פעמים רבות, למשל: "וְעִשָּׂרֹן סֹלֶת בָּלוּל בְּשֶׁמֶן כָּתִית..." (שמות, כ"ט, מ').
עומר הוא מנת האוכל היומית לאדם, כמו שנאמר על ירידת המן: "וְהָעֹמֶר עֲשִׂרִית הָאֵיפָה הוּא" (שמות, ט"ז, ל"ו). נראה שהמידה קרויה על שם עומר שיבולים הנקצרים, ושווה לנפח עומר קצור ממוצע.
הפרשת חלה נעשית משיעור עיסה של עשירית האיפה, עומר.
המנחות הוכנו על ידי שיעורים של עשרון, לדוגמה מנחת חביתין הוכנה בשיעור עשרון,
פירוט והרחבה על מידות הנפח > הין

מידה מקראית לנוזלים - שם כלי מדידה ("מאזני צדק, אבני צדק, איפת צדק והין צדק יהיה לכם" (ויקרא, י"ט, ל"ו)).
נסכים הבאים עם הקורבנות בבית המקדש: פר - חצי הין יין, איל (כבש בוגר) - שליש הין, כבש - רביעית הין.