stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שון רייט-פיליפס
נבחרת לאומית

רייט-פיליפס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגליה כמחליף במשחק מול נבחרת אוקראינה ב-18 באוגוסט 2004 והבקיע בו שער מרשים במהלך המחצית השנייה. כסימן לאנרגיה גבוהה, הוא זומן לעיתים תכופות למשחקי של אנגליה במסגרת מוקדמות גביע העולם. עם זאת, לאחר מספר כישלונות של אנגליה כדוגמת הפסד לנבחרת צפון אירלנד, והעדר במשחקים מאז מעברו לצ'לסי, הוא איבד את מקומו בסגל הנבחרת למונדיאל 2006.
רייט-פיליפס שיחק כקיצוני שמאלי במהלך משחקיה של אנגליה במוקדמות יורו 2008 מול נבחרת מקדוניה ונבחרת קרואטיה. לאחר פתיחה טובה של עונת 2007/08 הוא זומן למשחק ידידות מול נבחרת גרמניה בו אנגליה הפסידה 2-1, אך הוא נבחר ל"איש המשחק" בזכות הופעה טובה שלו. הוא נבחר לאיש המשחק גם במסגרת המוקדמות ב-8 בספטמבר 2008 בניצחון אנגליה 0-3 על נבחרת ישראל, ואף כבש שני שערים בניצחון 0-3 על נבחרת אסטוניה. לאחר שבאופן שנוי במחלוקת נכלל בהרכב הנבחרת למשחק המכריע מול נבחרת קרואטיה, אנגליה הפסידה 3-2 ואיבדה את ההעפלה לאליפות אירופה.
סטטיסטיקות קריירה

| מועדון | עונה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | אירופה> הופעות | אירופה> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מנצ'סטר סיטי | 1999/2000 | 4 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 5 | 0 |
| מנצ'סטר סיטי | 2000/2001 | 9 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 12 | 0 |
| מנצ'סטר סיטי | 2001/2002 | 31 | 8 | 4 | 0 | 0 | 0 | 35 | 8 |
| מנצ'סטר סיטי | 2002/2003 | 23 | 1 | 2 | 0 | 0 | 0 | 25 | 1 |
| מנצ'סטר סיטי | 2003/2004 | 32 | 7 | 5 | 3 | 4 | 1 | 41 | 11 |
| מנצ'סטר סיטי | 2004/2005 | 31 | 10 | 3 | 1 | 0 | 0 | 34 | 11 |
| צ'לסי | 2005/2006 | 25 | 0 | 5 | 0 | 6 | 0 | 36 | 0 |
| צ'לסי | 2006/2007 | 27 | 2 | 10 | 3 | 6 | 1 | 43 | 6 |
| צ'לסי | 2007/2008 | 20 | 2 | 8 | 2 | 3 | 0 | 31 | 4 |
| מנצ'סטר סיטי | 2008/2009 | 27 | 5 | 1 | 0 | 9 | 3 | 37 | 8 |
| מנצ'סטר סיטי | 2009/2010 | 7 | 1 | 2 | 1 | 0 | 0 | 9 | 2 |
| מנצ'סטר סיטי | 2010/2011 | 7 | 0 | 3 | 0 | 9 | 1 | 19 | 1 |
| קווינס פארק ריינג'רס | 2011/2012 | 32 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 34 | 0 |
| קווינס פארק ריינג'רס | 2012/2013 | 20 | 1 | 2 | 1 | 0 | 0 | 22 | 2 |
| קווינס פארק ריינג'רס | 2013/2014 | 11 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 13 | 0 |
| קווינס פארק ריינג'רס | 2014/2015 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| ניו יורק רד בולס | 2015 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 |
| סך הכול | סך הכול | 362 | 40 | 33 | 6 | 63 | 13 | 470 | 59 |
תארים

אליפות אנגליה: 2005/2006
הגביע האנגלי: 2006/2007
גביע הליגה האנגלית:2006/2007
מגן הקהילה: 2005
הגביע האנגלי: 2010/2011
הערות שוליים

↑  Buckley, Andy; Burgess, Richard (2000). Blue Moon Rising: The Fall and Rise of Manchester City. Bury: Milo. pp. 194. ISBN 0-9530847-4-4
1 2    Alan Smith, ‏Wright-Phillips finds niche to prosper at City, The Telegraph, 17 February 2002
↑  James, Gary (2006). Manchester City - The Complete Record. Derby: Breedon. pp. 232. ISBN 1-85983-512-0
↑  Clayton, David (2002). Everything under the blue moon: the complete book of Manchester City FC - and more!. Edinburgh: Mainstream publishing. pp. 216. ISBN 1-84018-687-9
↑  footballers-biograpy, Shaun Wright-Phillips
↑  The Times, Shaun Wright-Phillips re-signs for Manchester City, 28.08.2008
↑  BBC Sport, Man City re-sign Wright-Phillips, 28.08.2008
↑  soccerbase, Shaun Wright-Phillips
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 2010 |
| --- | --- | --- |
|  1 ג'יימס •  2 ג'ונסון •  3 א. קול •  4 ג'רארד •  5 דוסון •  6 טרי •  7 לנון •  8 למפארד •  9 קראוץ' •  10 רוני •   11 ג. קול •  12 גרין • 13 ורנוק •  14 בארי • 15 אפסון • 16 מילנר • 17 רייט-פיליפס • 18 קראגר • 19 דפו • 20 קינג • 21 הסקי • 22 קאריק • 23 הארט • מאמן: קאפלו |  1 ג'יימס •  2 ג'ונסון •  3 א. קול •  4 ג'רארד •  5 דוסון •  6 טרי •  7 לנון •  8 למפארד •  9 קראוץ' •  10 רוני •   11 ג. קול •  12 גרין • 13 ורנוק •  14 בארי • 15 אפסון • 16 מילנר • 17 רייט-פיליפס • 18 קראגר • 19 דפו • 20 קינג • 21 הסקי • 22 קאריק • 23 הארט • מאמן: קאפלו | אנגליה |
רייט-פיליפס (שמאל) במדי מנצ'סטר סיטי
שלישיית מודוס

שלישיית מודוס הוא הרכב קאמרי ישראלי, שייסדו בשנת 1992 שלושה נגנים, שעשו להם שם הן כסולנים והן בנגינת מוזיקה קאמרית. השלושה הם הכנר יאיר קלס, הצ'לן צבי הראל והפסנתרן ויקטור דרביאנקו. השלושה חתרו לבצע יצירות מופת לשלישיות פסנתר.
חברי ההרכב

יאיר קלס נולד בארץ ישראל בשנת 1940. הוא למד באקדמיה למוזיקה תל אביב, אצל ישראל עמידן, ואצל אנדרה גרטלר בקונסרבטוריון המלכותי של בריסל, בלגיה. הוא הופיע בישראל, באירופה, בארצות הברית ובאוסטרליה, כן כסולן והן בנגינת מוזיקה קאמרית והיה חבר בהרכבים קאמריים שונים בישראל ומחוצה לה. בשנים 1989–1993 היה מנהל האקדמיה למוזיקה בתל אביב.
ויקטור דרביאנקו נולד בברית המועצות, שם למד אצל פרופ' נ. נויהאוז ואצל מריה יודינה. הוא לימד פסנתר ומוזיקה קאמרית בבית הספר למוזיקה ע"ש גנסין במוסקבה והופיע עם "שלישית וידום" ברחבי ברית המועצות ואירופה. הוא עלה לישראל בשנת 1974 ומלמד פסנתר באקדמיה למוסיקה ע"ש רובין בתל אביב. כמו כן, הוא מנחה כיתות אמן באוניברסיטת מרילנד ובאוניברסיטת מקגיל שבמונטריאול, קנדה.
צבי הראל נולד בברלין ועלה ארצה בגיל צעיר. בשנים 1965–1976 היה הצ'לן הראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. ניגן כסולן וכחבר בשלישייה הישראלית ברחבי העולם. בין הקלטותיו שש הסוויטות לצ'לו סולו של באך.
שועל-מעופף ממושקף

| שועל-מעופף ממושקף |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי עטלפי פרי
משפחה:: עטלפי פרי
סוג:: שועל-מעופף
מין:: שועל-מעופף ממושקף
שם מדעי
 Pteropus conspicillatus ‏גולד, 1850
תחום תפוצה


שועל-מעופף ממושקף (שם מדעי: Pteropus conspicillatus) הוא מין של עטלף גדול מסוג שועל-מעופף, שמצוי ביבשת אוקיאניה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1850 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון גולד ויש לו 2 תת-מינים. המין מתאפיין בפרווה כהה עם גלימה צהובה על הכתף והעורף, וידוע במשקפיים הבהירים שעל פניו. השועל המעופף חי ביערות גשם, כיסי סבך חופיים וסוואנה טרופית ופעיל בדמדומים ובלילה. הוא ניזון בעיקר מפירות ולן בשעות היום על צמרות העצים במושבות גדולות. הוא נתון בסכנת הכחדה כתוצאה מאיומים רבים, ביניהם אובדן בית גידול, שינויי אקלים וציד.
תיאור ואנטומיה

לשועל המעופף גוף כבד וארוך, ראש גדול דמוי שועל וחרטום בינוני מחודד. הלוע רחב וחרוטי, והאוזניים גדולות, רחבות ועגולות עם קצה מחודד. העיניים גדולות ושחורות, האף גדול ורחב עם נחיריים נפוחים. השוקיים והכנפיים חסרי שיער. נוסחת השיניים אופיינית לסוג: 34 שיניים.
אורך ראשו וגופו של השועל המעופף הממושקף 22–25 ס״מ, אורך הזרוע 16–18 ס״מ, ומשקלו 400 גרם עד ק״ג אחד. משקל הזכרים כמעט כפול ממשקל הנקבות, והשיער שלהם נוקשה ושומני יותר. מוטת הכנפיים שלו מגיעה למטר אחד. בדומה למינים אחרים בסוג, השועל המעופף הממושקף נטול זנב ובעל כנף-זנב צרה.
הפרווה של השועל המעופף הממושקף קצרה, וצפופה, כשהיא נוטה להיות שטוחה על הגב ומדובללת וצמרירית בכתף ובעורף. צבעה הכללי שחור מבריק אחיד, חום שוקולד כהה או חום ביסטר, כאשר סביב העורף, הכתפיים והצוואר יש גלימה בולטת בצבע צהבהב, קש או זהב. הראש שחור או חום כהה, וסביב העיניים יש טבעות שחורות צרות שמוקפות במשקפיים צהובים גדולים שהעניקו למין את שמו. המשקפיים עשויים להיות צבועים באפרפר או בבז׳, עם נקודות שחורות מעל העיניים. על החרטום יש פס שחור והצדדים שלו צהבהבים בדרך כלל.
הכנפיים בצבע שחור מבריק או שחור-כחלחל עם פסים כהים שנראים בעיקר כשהוא מתעופף בשעות היום. האוזניים, האמות, השוקיים, האף והטפרים שחורים גם הם.
תפוצה

השועל המעופף הממושקף אנדמי לאוקיאניה ומצוי בדרך כלל בקרבת החוף; טווח התפוצה שלו כולל את צפון אוסטרליה (חצי האי כף-יורק בקווינסלנד), כל קו החוף המזרחי, הצפוני והמערבי של גינאה החדשה, בקבוצות האיים הפפואנים: איי וודלרק, איי טרוברנד, איי ד'אנטריסקו וארכיפלג לואיסיאד ובאיים האינדונזים: יאפן, ביאק, בטנטה, ואיגאו, סאלאווטי, הלמהרה, מורוטאי, בקאן, מיסול, טידורה, טרנאטה ואובי (האחרונים הם חלק מאיי מאלוקו).
בית הגידול שלו מורכב מיער גשם טרופי, יער מנגרובים, יער ביצות, סוואנה טרופית ובתה בשפלה ובחופים לצד יער עננים ברום 1,000-750 מעל פני הים. הוא מופיע גם ביערות משניים עם הפרעה אנושית או באזורים מעובדים ועירוניים. באוסטרליה, הצמחייה הדומיננטית בבית הגידול היא אקליפטוס, הדס דבשי ומיני גפניים.
אקולוגיה > התנהגות, פעילות ותזונה

השועל המעופף הממושקף פעיל בשעות הדמדומים והלילה ומבלה את שעות היום בשינה על עצים. הוא חי בקבוצות גדולות או במושבות של אלפי פרטים שנתונות לתנודות חדות. המושבות בדרך כלל הומוגניות, אך מדי פעם ניתן למצוא מושבות משותפות לו ולמינים: שועל-מעופף קטן ושועל-מעופף אדום קטן. עם דמדומי ערב, השועלים המעופפים עוזבים את מקום הלינה בהמוניהם ותרים אחרי מזון. עד רדת החשיכה, הם מתאספים סביב עצי פרי ותופסים בעלות על מספר ענפים, כאשר העטלפים שהתמקמו מוקדם יותר יבלמו במהירות ״פלישות״ של עטלפים שהגיעו מאוחר; התנהגות זאת מובילה לפיזור נרחב של זרעי פירות ביערות, שכן העטלפים הפולשים מצליחים לאכול לכל היותר פרי או שניים, לפני שנאלצים להסתלק ולחפש אתר האכלה חדש. העטלפים חוזרים למקום הלינה הקבוע שלהם עם הזריחה.
בדומה למינים אחרים בסוג, כ-90% מהתזונה של השועל המעופף הממושקף מורכבת בעיקר מפירות בהירים, אותם הוא מאתר באמצעות חוש הראיה והריח. מלבד פירות בר דוגמת תאנים ומינים ממשפחת ההדסיים (סיזיגיום למשל), להקות של השועל המעופף פושטות לעיתים קרובות על מטעים של פירות הדר, מנגו, ליצ'י ותפוח וגורמות מדי שנה לנזקים כבדים לחקלאות. יתר מזונו של השועל המעופף מורכב מפרחים, צוף ואבקנים. הוא שותה מים לעיתים קרובות תוך כדי טיסה נמוכה על מקורות מים.
בצפון אוסטרליה, השועלים המעופפים באזורים ההרריים מבצעים מדי שנה נדידה עונתית בין יערות הגשם של רמת אתרטון לאזורי החוף החמים והנמוכים יותר. הנדידה נגרמת בעקבות עונת הגשמים הכבדה בין מאי לאוגוסט שבמהלכה הפירות פחות נפוצים, בניגוד לאזור החוף שבו זמינות הפירות אינה מושפעת כל כך מחילופי העונות. מושבות העטלפים באזורי החוף נשארות במקומן במשך כל השנה, כך שיש להם עדיפות בגישה למזון על פני עטלפים נודדים שהגיעו מהמושבות ההרריות. הטורפים הטבעיים של השועל המעופף כוללים את העיטם לבן הגחון ופיתון השטיחים, ולעיתים גם תניני ים שלוכדים אותו כשהוא מתעופף צמוד למים. הם ניצודים למזון גם על ידי אבוריג'ינים ותושבים באוסטרליה, וילידים פפואנים ואינדונזים.
אקולוגיה > ארגון חברתי ומחזור חיים

הארגון החברתי של השועל המעופף הממושקף אינו קבוע; במשך השנה, הזכרים והנקבות שוכנים במושבות נפרדות. לפני עונת הרבייה, הנקבות מגיעות לאתר קבוע שמשמש לרבייה ולהמלטה והזכרים מגיעים זמן קצר לאחר מכן. עונת הרבייה עצמה משתנה מאזור לאזור ונמשכת מספר חודשים. נקבות שהיו בהיריון והמליטו כבר נמצאות בקשר מונוגמי עם זכר אחד, בעוד שנקבות צעירות או כאלו שאינן בהיריון מתרבות עם מספר זכרים. במהלך עונת הרבייה הזכרים נלחמים זה עם זה על גישה לנקבות.
ההיריון נמשך כ-7 חודשים ולאחריהם הנקבה ממליטה גור יחיד. הגור נגמל לאחר 4 חודשים ומגיע לבגרות בגיל שנה או שנתיים. לאחר הגמילה, הגורים יוצאים בהדרגה בערב עם שאר המושבה, אולם בשל חוסר הסיבולת שלהם הם עוצרים לנוח לאחר טיסה של מספר קילומטרים, וממתינים עד הזריחה לבוגרים וחוזרים איתם יחדיו למקום הלינה הקבוע. טווח הטיסה של המתבגרים הולך וגודל משבוע לשבוע, עד שהם מסוגלים לעמוד בקצב של השאר. הנקבה יכולה להתרבות כבר בגיל שנה, אולם הזכר לא ירבה לפני גיל 3–4 בשל התחרות עם זכרים אחרים. תוחלת החיים של השועל המעופף בטבע 12–17 שנים, ובשבי הוא עשוי להאריך ימים עד גיל 30. מלבד טורפים וירי על ידי חקלאים, גורמי תמותה נפוצים בטבע הם התחשמלות, הסתבכות בגדירות תיל, ושיתוק קרציות.
מצב

השועל המעופף הממושקף מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN, במצב השימור סכנת הכחדה (EN), בשל ירידה דרסטית במספריו במהלך העשור הראשון והשני של המאה ה-21 כתוצאה ממגוון איומים, כשההערכה היא שבין 2004 ל-2019 האוכלוסייה שלו צנחה בלא פחות מ-70%.
האיומים העיקריים על השועל המעופף כוללים אובדן בית גידול בדמות בירוא יערות לתעשיית העץ, הפקת שמן דקלים, המרת רצועות מנשק וסוואנות לשטחי מרעה וגידולים חקלאיים, עיור גובר והולך, פגיעה של פטריית חלודת ההדס (Austropuccinia psidii) בפלורה המקומית, הפרעה אנושית ליד אתרי לינה, פגיעה באתרי האכלה, ציד לבשר (באינדונזיה ופפואה) או בתור מין מזיק (אוסטרליה), התחשמלות, הסתבכות בגדרות תיל, שיתוק קרציות, התפשטות של מינים פולשים כמו נמלת אש קטנה ונמלה משוגעת צהובה, ושינויי אקלים דוגמת ציקלונים וגלי חום; בגל חום שהתרחש בשנת 2018 בצפון אוסטרליה, נהרגו כ־23,000 עטלפים שמהווים כשליש מהאוכלוסייה בקווינסלנד. מלבד קצב הרבייה הנמוך, השועל המעופף הממושקף פגיע יותר ממינים אחרים בשל העובדה שהוא חי בסמוך לקו החוף שמתאפיין בריכוז גבוה של התיישבות אנושית.
בתחילת המאה ה-21, האוכלוסייה העולמית כללה למעלה מחצי מיליון פרטים (250,000 באוסטרליה לבדה). לאחר הירידות החדות בין 2004 ל-2019, גודלה של האוכלוסייה העולמית עשוי להיות רבע מיליון פרטים או אף פחות מכך (בהתחשב בכך שבאוסטרליה יש כ-100,000 פרטים).
הערות שוליים

↑  שועל-מעופף ממושקף באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  ‏ כתבה על מות שועלים-מעופפים בגל חום בקוויסלנד, אוסטרליה.
פניו הממושקפות של השועל המעופף.
שועל מעופף ממושקף ניזון מליצ'י.
מושבה של שועלים-מעופפים ממושקפים בקווינסלנד.
שועל-מעופף ממושקף נע על ענפים.
שיקה אברמוביץ' קורדונסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באוקטובר 1915 ווזנסנסק, גוברניית חרסון, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  28 בספטמבר 1943 (בגיל 27) קונסטנצה,רומניה רומניה
 השתייכות:  חיל האוויר הסובייטי חיל האוויר הסובייטי
 תקופת הפעילות:  1935–1943 (כ־8 שנים)
 דרגה:   קפיטן (סרן)
 תפקידים בשירות
 נווט טייסת התעופה השנייה של גדוד התעופה עם תחמושת טורפדו מס' ה-36 של חטיבת התעופה עם שימוש בטורפדו הראשונה בצי הים השחור
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 גיבור ברית המועצות (04.10.1990; מס' 11631)   עיטור כוכב הזהב   עיטור לנין 2 עיטור הדגל האדום (29.01.1942; 22.05.1943) ומדליות אחרות  
 תפקידים אזרחיים
 איש מחרטה 
 הנצחה
 יד זיכרון על קברו  שמו מוזכר בלוח זיכרון על אנדרטת "לעוז וגבורה טייסי הים השחור" בסבסטופול 
 
שִיקָה אַבְּרָמוֹבִיץ' קוֹרְדוֹנְסְקִי (4 באוקטובר 1915 – 28 בספטמבר 1943) היה טייס יהודי סובייטי, שהשתתף במלחמת העולם השנייה בחזית ממזרחית. שימש כנווט טייסת התעופה השנייה של גדוד התעופה עם תחמושת טורפדו מס' ה-36 של חטיבת התעופה עם שימוש בטורפדו הראשונה בצי הים השחור, בעל תואר הכבוד גיבור ברית המועצות ודרגת קפטן.
ביוגרפיה

נולד בעיר ווזנסנסק (כיום במחוז ניקולייב באוקראינה) במשפחת פועלים יהודית). קיבל השכלה תיכונית, בוגר בית הספר מקצועי באודסה. משנת 1932 התגורר במוסקבה, עבד כמפעיל מחרטה במפעלים של "קראסני פאקל" ו"ראדיופריבור", למד בפקולטה לעובדים על שם של קירוב.
בצי מאז 1935. בשנת 1937 סיים את לימודיו בבית הספר של תעופה לחיל הים של ייסק. שירת בצי הים השחור. השתתף בקרבות מלחמת העולם השנייה מאז הפלישה הגרמנית לברית המועצות. כבר 22 ביוני 1941 ביצע משימת הלחימה הראשונה והטביע ספינת סיור קריגסמרינה. חבר במפלגה הקומוניסטית מאז 1942.
בשנים 1941–1942 טייס מן המניין, בהמשך מפקד גף תעופה. השתתף בהפצצת ספינות אויב, חיילים ומתקני תעשייה בשטח רומניה. בתחילת 1943 הופך לנווט בטייסת, והוענקה לו דרגת קפטן. באחת הטיסות נפצע מכוחות נ"ט אך הצליח להנחית את המטוס הפגוע בבסיסו ליד נובורוסיסק.
כנווט של הטייסת השנייה בגדוד התעופה עם תחמושת טורפדו מס' 36, סרן שיקא קורדונסקי, בסוף ספטמבר 1943 ביצע שמונים וחמש משימות לחימה מוצלחות, מתוכן שישים וחמישה – בלילה, שבמהלכן הפציץ יעדים צבאיים אסטרטגיים עמוק בעורף ורמאכט.
ב־26 בספטמבר 1942 היה מועמד לקבל עיטור גיבור ברית המועצות אך בסוף הוענק לו עיטור הדגל האדום.
ב־28 בספטמבר 1943, במהלך הפצצה באור היום, הביא את הטייסת השנייה במדויק לנמל קונסטנצה. שתי ספינות הצי הרומני (אנ') שעמדו שם הוטבעו. אבל תותחים נגד מטוסים יירטו את מטוסם עליו פיקד אלוף-משנה שיו בידזינאשווילי עם פגיעת פגז במכל הדלק של המטוס שעלה באש. המפקד הפיל את המטוס עם הפצצות שנותרו על סיפון הספינה השנייה. הדיווח על כך הגיע בהמשך מן הטייסים, שהתחילו לחזור לאחר סיום המשימה.
על פי צו נשיא ברית המועצות, מיכאיל גורבצ'וב מ-4 באוקטובר 1990 "על אומץ לב ואומץ שהוצג במהלך המלחמה הפטריוטית הגדולה בשנים 1941–1945", הוענק לקפטן המעוטר קורדונסקי שיקה אברמוביץ' עיטור גיבור ברית המועצות לאחר מותו.
ב־7 באוקטובר 1990, במוסקבה, הוענקה לאלמנתו תעודת גיבור ברית המועצות, עיטור לנין ומדליית כוכב הזהב (מס' 11631).
הערות שוליים

1 2  לפי הלוח היוליאני שהיה נהוג אז עדיין באימפריה
↑  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (רוסית)
↑  מידע מבסיס הנתונים "גבורת העם" (רוסית)
↑  מידע מבסיס הנתונים "גבורת העם" (רוסית)
↑  מידע מבסיס הנתונים "גבורת העם" (רוסית)
שור הפליז

פלאריס מכניס את פרילס, שפיסל את שור הפליז, לתוך השור ומוציאו להורג
שור הפליז, הקרוי לעיתים גם שור סיציליאני הוא מתקן עינויים והוצאה להורג שהומצא ככל הנראה ביוון העתיקה, אך היה נפוץ גם בתקופה מאוחרת יותר, זו של רומא העתיקה.
תחילת השימוש בשור הפליז מיוחסת לפלאריס, רודן אקראגאס (אגריג'נטו בסיציליה של ימינו). מרבית המידע מגיע מלוקיאנוס מסאמוסאטה. מסופר כי פלאריס הזמין את פרילס, פסל פליז, להמצאת המכשיר - שור עשוי פליז, חלול מבפנים, עם דלת בצידו. הקורבן היה מוכנס לתוך השור, ואש הייתה מובערת מתחת לשור. המתכת הייתה מתחממת עד שהיא הפכה צהובה, והאדם בפנים היה נצלה למוות. על פי הסיפורים, פלאריס ציווה כי העשן העולה מן השור יריח כקטורת. ראש השור עוצב כך שצרחותיו של האסיר ישמע כשאגותיו של שור זועם. את העצמות שנותרו לאחר פתיחת השור הפך פלאריס לתכשיטים. הקורבן הראשון של המערכת היה הפסל פרילס (שהוצא מן השור לפני שמת, אך נזרק מצוק), אך על פי אובידיוס גם פלאריס עצמו הוצא להורג בשור הפליז, לאחר שטלמאכוס השתלט על אקראגאס.
על פי הרודוטוס, סוג זה של עינוי - בתוך חלל בצורת שור, או בתוך חלל מתכת "פשוט" יותר, היה מאוד נפוץ ביוון העתיקה. עם זאת, על פי הכרוניסט הסיציאליני טימאיוס, מדובר באגדה המייחסת אכזריות לפלאריס - היה פסל של שור לכבוד הנהר; אך לא היה בו שימוש לעינויים. היסטוריונים אחרים בני העת העתיקה דווקא טוענים כי שור הפליז נלקח לקרתגו על ידי חימילקו ומשם הגיע לידי הרומאים: כשפובליוס קורנליוס סקיפיו איימיליאנוס הגיע לקרתגו, הוא מצא את השור שם, לפי מספר דיווחים.
קיימים מספר מרטירים נוצריים שהרומאים הוציאו להורג, על פי ההגיוגרפיה בשוורי פליז: אאוסטתיוס הקדוש (על ידי אדריאנוס); אנטיפס מפרגמון (על ידי דומיטיאנוס); ופלגיה הקדושה (על ידי דיוקלטיאנוס).
ראו גם

בתולת הברזל
שיפוד
שטפן ליינר

שטפן ליינר (נולד ב-27 באוגוסט 1992) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת המגן ימני בבורוסיה מנשנגלדבך ובנבחרת אוסטריה.
קריירת מועדונים

ליינר החל את הקריירה שלו בקבוצה המקומית SV סקירשן. בשנת 2010 שיחק בקבוצה המשנית של רד בול זלצבורג. בעונת 2011/12 הושאל לגרודיג. בשנת 2012 חזר לזלצבורג שם שיחק בקבוצת הבת שלה, לייפרינג.
ב-1 ביולי 2015 הוחתם ליינר לחוזה לשלוש שנים בקבוצה הבוגרת של רד בול זלצבורג בסכום המשוער בכ-140 אלף אירו.
ב-19 ביוני 2019 חתם ליינר בבורוסיה מנשנגלדבך תמורת 12.5 מיליון אירו.
קריירה בינלאומית

את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים ערך במשחק ידידות נגד נבחרת פינלנד ב-28 במרץ 2017, כשנכנס כמחליף בתחילת המחצית השנייה.
חיים אישיים

שטפן הוא הבן של לאו ליינר, ששיחק בקבוצת אוסטריה זלצבורג ובנבחרת אוסטריה.
שפמנון כחול

| שפמנון כחול |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: שפמנונאים
משפחה:: איכטלוריים
סוג:: Ictalurus
מין:: שפמנון כחול
שם מדעי
 Ictalurus furcatus ‏ולנסיין, 1840
תחום תפוצה


שפמנון כחול (שם מדעי: Ictalurus furcatus), הוא דג גדול מסדרת השפמנונאים החי בנהרות באמריקה הצפונית.
זהו אחד הגדול שבשפמנוני צפון אמריקה. אורכו מגיע ל-165 ס"מ (אך נפוץ יותר באורך 64–117 ס"מ) ומשקלו ל-68 ק"ג. כשמו הוא בעל עור כחול כהה והוא בעל ראש גדול עם לסת גדולה שסביבה "שפמות". הסנפירים קטנים ומסודרים לאורך הגוף והזנב קטן. דג זה יכול להגיע ליותר מ-20 שנה בטבע.
הוא חי ביובלי המיסיסיפי ובנהרות מיזורי, אוהיו, טנסי וארקנסו ותחומו הדרומי נמצא בפלורידה. דג זה בניגוד לרוב השפמנונים, יכול לחיות במים מליחים וכך הוא יכול לשהות בכמה מהחופים.
זהו טורף תוקפני הניזון מכל יצור קטן יותר שהוא יכול לבלוע. הוא ניזון בעיקר מדגים, סרטני נהרות וצפרדעים. הם ניזונים גם מנבלות ולעיתים יעקבו אחרי להקות דגים קטנים.
הערות שוליים

↑  שפמנון כחול באתר הרשימה האדומה של IUCN
שפמנון הליקופטר

| שפמנון הליקופטר |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: שפמנונאים
תת־סדרה:: Siluroidei
משפחה:: סילוריים
סוג:: Wallago
מין:: שפמנון הליקופטר
שם מדעי
 Wallagonia leerii ‏בליקר, 1851

שפמנון הליקופטר (שם מדעי: Wallagonia leerii), הוא מין דג גדול ממשפחת הסילוריים שבסדרת השפמנונאים. הוא חי בדרום-מזרח אסיה. בעבר היה שייך לסוג Wallago.
זהו שפמנון גדול מאוד שמגיע לאורך 2 מ' ולמשקל 95 ק"ג. הוא בעל עור ירוק-חום והבטן לבנה. הפה גדול וסביבו שפמות. סנפירי החזה כתומים.
שפמנון זה חי בנהרות דרום-מזרח אסיה מתאילנד וחצי האי המלאי עד לאיים סומטרה ובורנאו שבאינדונזיה. הוא שוכן בעומקים וצד דגים אחרים.
ראו גם

וולגוניה מיקרופוגון - קרובו לסוג
וולאגו אטו - מין קרוב
שטפן צ'מבאל

שטפן צ'מבאל (בצ'כית: Štefan Čambal;‏ 16 בדצמבר 1908 – 18 ביולי 1990) היה כדורגלן ומאמן צ'כוסלובקי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי.
ביוגרפיה

שטפן צ'מבאל נולד ב-16 בדצמבר 1908 בברטיסלאבה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא החל לשחק כדורגל בגיל 13 במועדון הספורט דונאושטד מעיר הולדתו. ב-1927 החל את הקריירה המקצועית בסלובן ברטיסלאבה ושיחק בעמדת החלוץ. אחד ממשחקיו הגדולים של צ'מבאל במדיה היה בניצחון 1–8 על ניוקאסל יונייטד ב-26 במאי 1929, כאשר הוא כבש שלושער. לאחר מכן באותה שנה עבר לטפליצר שמצפון בוהמיה לעונה אחת בה התחיל לשחק במרכז המגרש כקשר אחורי. משם עבר צ'מבאל לסלביה פראג בה כבש שישה שערים בכל 5 השנים בה שיחק עד 1936, וזכה ב-4 תוארי ליגה. ב-1937 עבר לשחק בליגה השנייה במדי באטה זלין איתה עלה ליגה שנה אחר כך. ב-1938 עבר לזברויובקה ברנו לשנה אחת ואחר כך סיים את קריירת המשחק שלו.
במדי נבחרת צ'כוסלובקיה היה לבין השחקנים הסלובקים היחידים וערך את הופעת בכורתו ב-22 במאי 1932 נגד אוסטריה בתיקו 1–1 בפראג. מאז עד לפרישתו ממנה ב-1935 תפס מקום קבוע בנבחרת ועשה משחק אחד בה בתור קפטן ב-6 באוגוסט 1933 נגד יוגוסלביה. צ'מבאל היה שותף להגעתה לגמר מונדיאל 1934 כשהוא משחק בכל משחקי הטורניר. בגמר עצמו בישל לאנטונין פוץ' בדקה ה-71' אך איטליה ניצחה בסוף 1–2 בהארכה.
לאחר פרישתו היה צ'מבאל למאמן ברוב של קבוצות מצ'כוסלובקיה. אף אחת הוא לא אימן במשך יותר משנתיים חוץ מנבחרת סלובקיה במהלך מלחמת העולם השנייה. בסוף קריירת האימון היה למאמנה של ספרטה פראג איתו היא ירדה לליגה השנייה בפעם הראשונה בהיסטוריה שלה ב-1975. עונה אחר כך היא חזרה למקומה הקבוע וזכתה גם בגביע הצ'כוסלובקי. צ'מבאל נפטר ב-18 ביולי 1990 בפראג שבצ'כוסלובקיה בגיל 81.
תארים > כשחקן

אליפות צ'כוסלובקיה (4): 1931, 1933, 1934, 1935
סגנית גביע העולם: 1934
תארים > כמאמן

הגביע הצ'כוסלובקי: 1976
שאן פיליפס

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1933 (בת 91) Gwaun-Cae-Gurwen, ויילס, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Jane Elizabeth Ailwên Phillips 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1944 
 עיסוק:  סופרת, זמרת
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1956) 
 בן או בת זוג:  רובין זקס (1979–1991)  פיטר או'טול (1959–1979) 
 פרסים והוקרה:  פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר מפקדת במסדר האימפריה הבריטית
 פרופיל ב-IMDb
 
שאן פיליפס (באנגלית: Siân Phillips; נולדה בשם ג'יין אליזבת איילין פיליפס, ב-14 במאי 1933) היא שחקנית ולשית.
קורות חייה

פיליפס נולדה בגְוּוַאִין-קַאי-גִירוּוֶן במחוז וסט גלמורגן שבוויילס. אמה סאלי הייתה מורה ואביה דייוויד פיליפס היה פועל במפעל פלדה ואחר כך שוטר היא דוברת ולשית. באוטוביוגרפיה שלה (Private Faces) היא מציינת שברוב שנות ילדותה דיברה ולשית בלבד, אנגלית היא למדה מהאזנה לרדיו.
היא למדה בבית הספר פּוֹנְטָרְדָאוּוֶה והייתה מוכרת בשם ג'יין. המורה שלה לוולשית קרא לה שאן (Siân) המקבילה הוולשית לשם האנגלי ג'יין. היא למדה אנגלית ופילוסופיה באוניברסיטת קארדיף.
פיליפס סיימה את לימודיה באוניברסיטה ב-1955. בספטמבר 1955 החלה ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) וקבלה מלגת לימודים, באותה שנה החלו ללמוד ב-RADA גם דיאנה ריג וגלנדה ג'קסון. בתקופת הלימודים זכתה במדליית זהב על שם בנקרופט על הופעתה ב"הדה גאבלר". הוצע לה חוזה בהוליווד עם סיום הלימודים. ההצעה כללה חוזה לשלושה סרטים ועבודה בארצות הברית אך היא דחתה את ההצעה כשהיא מעדיפה במקום זאת להופיע בתיאטרון.
חיים אישיים

בעלה הראשון של פיליפס היה דון רוי, הם נישאו ב-1956 והתגרשו ב-1959.
ב-1959 נישאה לפיטר או'טול כשהייתה בהריון ממנו. לזוג נולדו שתי בנות: קייט, נולדה ב-1960 ופטרישה נולדה ב-1963. פטרישה עוסקת בתיאטרון וקייט היא שחקנית. בני הזוג התגרשו ב-1979, על תקופה סוערת זו בחייה כתבה פיליפס בכרך השני של האוטוביוגרפיה שלה "Public Places".
בעלה השלישי היה השחקן רובין זקס שהיה צעיר ממנה ב-17 שנה. הרומן ביניהם החל ב-1975 והם התחתנו זמן קצר אחרי הגירושים מאוטול ב-1979. השניים התגרשו ב-1991.
פיליפס היא פטרונית של בית הספר למשחק " Bird College of Dance, Music & Theatre Performance" בלונדון.
האוטוביוגרפיה שלה פורסמה בשני חלקים "Private Faces" יצא ב-1999 ו-"Public Places" יצא ב-2001.
ביוני 2000 קיבלה מהמלכה אות מסדר האימפריה הבריטית (CBE).
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור תפקיד | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1976 | פרס באפט"א לטלוויזיה | השחקנית הטובה ביותר | אני, קלאודיוס & מה יפית עמק נוי | זכייה |  |
| 1980 | פרס אוליבייה | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | Pal Joey | מועמדות |  |
| 1996 | פרס אוליבייה | שחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר | מוזיקת לילה זעירה | מועמדות |  |
| 1998 | פרס אוליבייה | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | מרלן | מועמדות |  |
| 1999 | פרס טוני | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | מרלן | מועמדות |  |
| 2013 | פרס אוליבייה | שחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר | קברט | מועמדות |  |