stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חג המולד
חג המולד בדתות זרות > בחברה היהודית

היהדות החסידית נוהגת שלא ללמוד כלל ביום זה הנקרא בפיהם ביידיש בשם "ניטל" או "בלינדע נאַכט", משקיעת החמה ועד חצות הלילה.
עד תחילת שנות התשעים צוין חג המולד בישראל בעיקר בקרב הנוצרים מבין ערביי ישראל ותיירים צליינים שהגיעו לפקוד את האתרים הקדושים לנצרות. התגברות האמריקניזציה בחברה הישראלית, הביאה לחשיפה גוברת של הציבור היהודי בישראל לחג המולד, בסדרות טלוויזיה המקדישות פרקים לחג זה, ובסרטי קולנוע שהחג עומד במרכזם (למשל "אהבה זה כל הסיפור" ו"רווק פלוס ילד").
מאז שנות התשעים, עם התפתחותה של קהילה גדולה של העלייה מברית המועצות לשעבר, החלו מאפיינים של חג המולד להיות מורגשים מעט גם בשכונות היהודיות בישראל. למשל חנויות המציגות בחלון הראווה שלהן את סמלי החג או מוכרות אותם. בברית המועצות, שבה הייתה נהוגה אידאולוגיה אנטי-דתית בהתאם לעקרונות הקומוניזם, חג המולד עצמו לא נחגג, אולם במקומו נוסדו חגיגות הנובי גוד, כשמבחינת דוברי הרוסית ברחבי העולם אלו החגיגות לראש השנה האזרחית (1 בינואר). לפיכך, חלק מהעולים מברית המועצות לשעבר ממשיכים לקיים את מנהגי הנובי גוד שאמנם מזכירים את מנהגי חג המולד בתקופת הזמן הזו, אולם בידיעה שהחג שלהם למעשה אינו נוצרי או דתי.
חג המולד בדתות זרות > בעולם המוסלמי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מאז המאה ה-20 חג המולד נפוץ ברחבי העולם הלא-נוצרי גם כן, אולם כמה מדינות מוסלמיות (למעט סוריה, לבנון, איחוד האמירויות הערביות וטורקיה אשר מציינות חגיגות) אוסרות את חגיגות החג, בטענה שהוא פוגע בערכי דת האסלאם.
ראו גם

סאטורנליה
נובי גוד - חג סובייטי הדומה לחג המולד
ממתקי חג המולד
סלונצוקור
מקל סבא
ביבינגקה
גלג
אבני דומינו
עזר שרקי

אליעזר (עזר) שרקי (בצרפתית: Aïzer Cherki;‏ 2 באוגוסט 1893 – 6 באפריל 1982) היה ממנהיגי יהדות אלג'יריה במאה ה-20. לצד עיסוקו במסחר לפרנסתו, עסק רבות בפעילות ציבורית, בחינוך, בפעילות ציונית, ואף בפעילות חשאית לטובת היישוב ומדינת ישראל. ולימים כיהן כנשיא הפדרציה הציונית של יהודי אלג'יר וראש ההסתדרות הציונית של יהודי צפון אפריקה.
קורות חיים

עזר שרקי נולד בעיר מדיאה (אנ'), דרומית לאלג'יר, ב-1893 למסעוד ומסעודה פורטונה. משפחתו היא מצאצאי מגורשי ספרד. בית הוריו היה בית ועד לחכמים, ושד"רים מארץ ישראל התארחו בו בזמן שליחותם. התחתן עם דלפין ונולדו להם אחד עשר ילדים. חמישה מהם נפטרו בגיל מוקדם. בזמן מלחמת העולם הראשונה גויס לצבא הצרפתי בתור חובש קרבי, ובקרבות הגיע לארץ ישראל.
לאחר מלחמת העולם, בשנת 1920, עבר לגור באלג'יר ותוך זמן קצר היה למעורב מאוד בענייני הקהילה היהודית והציונות. בזמן מלחמת העולם השנייה, כאשר כל התלמידים היהודים הוצאו מבתי הספר הצרפתים ברחבי אלג'יריה במסגרת הנומרוס קלאוזוס, השתתף עזר בארגון מערכת חינוך יהודית עצמאית, בהם הקמת בית הספר התיכון מיימוני, יחד עם פרופסור רוברט ברונשוויג, והיה לגזבר הממונה על איסוף וניהול הכספים עבור מערכת חינוך זו. בתקופת ממשלת וישי, עם התגברות האנטישמיות כלפי היהודים בצפון אפריקה, פעל להקמת ארגון לשם הגנה עצמית של היהודים ופעל להעברת נשק אליהם וללימודי הגנה עצמית, אף על פי שהדבר היה אסור ע"פ חוק. בתום מלחמת העולם השנייה, בשנת 1946, נבחר לשמש כסגן נשיא קהילת אלג'יר.
בהמשך השתתף שרקי בפעילות חשאית למען העלאת יהודי צפון אפריקה לארץ ישראל, בשיתוף פעולה עם אפרים בן חיים ויעקב אבידוב במסגרת עלייה ב'. כמו כן היה בקשר עם ז'אק לזרוס, עוד כשהיה ממנהיגי המחתרת היהודית בצרפת במלחמת העולם השנייה, אחריה פעלו יחד להעלאת יהודים מארצות צפון אפריקה לארץ ישראל בעוד לזרוס מכהן בתפקיד נשיא אגף צפון אפריקה של הקונגרס היהודי העולמי. השניים פעלו גם באופן גלוי והקימו בשנת 1947 ארגון התנדבותי בשם (The Comité d’Aide et d’Assistance- (CAA, לסיוע במסגרת מחנה קליטה ליהודים ממרוקו שהיגרו לאלג'יר. בשנת 1948 התחתן לזרוס עם בתו של שרקי, ג'נין יהודית אסתר.
בשנים 1949–1954 כיהן שרקי כנשיא של הפדרציה הציונית באלג'יריה והשתתף במספר קונגרסים ציוניים.
עם חתנו ז'אק לזרוס ובנו הבכור ד"ר חיים גדליה ייסד שרקי באלג'יר את העיתון - "L’Information Juive" בו התפרסמו מאמרים רבים של אינטלקטואלים יהודים בולטים מאלג'יריה וצרפת, בהם רמון בנישו, עמנואל לוינס ואנדרה נהר. כמו כן מסר שרקי שידורי רדיו ברשת הארצית החל משנת 1959. לאורך השנים רכש ספריות של רבנים שנפטרו וכך יצר ספרייה יהודית וצרפתית גדולה מאוד שעמדה לשירות הציבור.. הרב אברהם חזן אמר עליו ”דף שלם של ההיסטוריה של יהודי אלג'יריה היה חסר אלמלא פעילותו של עיזר שרקי.”.
בראשית שנות ה-60 עבר לפריז ושנים לאחר מכן עלה לארץ ישראל בה נפטר ונקבר בירושלים.
משפחתו

בנו ד"ר חיים עסק בפעילויות תרבות נוספות ועמד בראש ועדת התרבות היהודית באלג'יריה. נכדיו של עזר שרקי הם האדריכל דוד שרקי, המזרחן אליעזר שרקי, הרב אורי שרקי וציונה רויזמן.
לקריאה נוספת

Aïzer Cherki - récit d'une vie Jérusalem, éditions Erez, Jérusalem 2006 - 'Cherki, Haïm
יוסף שרביט (חוקר), יהודי אלג'יריה בעידן הצרפתי, הוצאת משרד הביטחון, 2010, עמ' 111–112, 127-133
יאני אבידוב, נתיבים נעלמים - פרשיות ההעפלה במחתרת, במדבר ובים, הוצאת עם עובד.
הערות שוליים

↑  עזר שרקי באתר GRAVEZ
↑  יהודי אלג'יריה בעידן הצרפתי, הוצאת משרד הביטחון, 2010
1 2  Aïzer Cherki - récit d'une vie Jérusalem, éditions Erez, Jérusalem 2006 - 'Cherki, Haïm
.
↑  תעודה צבאית של עזר שרקי, באתר ארכיוני anom.
↑  Le sionisme en Algérie (1898 - 1962) : une option marginale, חיים סעדון, Dans Archives Juives 2012/2 (Vol. 45), pages 68 à 88
.
↑  ש. בן אברהם, משפט מרעיש של אנטישמי באלג'יריה, עיתון הד המזרח, 15 באפריל 1946, באתר עיתונות יהודית היסטורית
↑  The Comité d’Aide et d’Assistance, אנציקלופדיה על היהודים בעולם המוסלמי.
↑  Jessica Hammerman, "Jacques Lazarus", Academia.edu.
↑  כתבה -NOTRE CARNET - Information Juive, 16/09/1973.
↑  על העיתון "L’Information Juive (Algiers)", אנציקלופדיה על היהודים בעולם המוסלמי.
1 2  הרב אורי שרקי, בכנס "יהודי אלג'יריה וקשריהם עם ארץ ישראל וצרפת", במכון בן-צבי בירושלים, ח' בכסלו תשס"ח
מסע בזמן

.
תצלום משנת 1941 שצולם בטקס הפתיחה של גשר בקולומביה הבריטית שבקנדה בו נראה בבירור אדם אשר בולט בשל הלבוש ומשקפי ה"היפסטרים" אשר לכאורה לא תואמים את הלבוש והמשקפיים מאותה התקופה. בפועל הלבוש והמשקפיים כן היו תואמים את הלבוש והמשקפיים של אותה התקופה, אף על פי כן, התצלום הפך פופולרי באינטרנט משום שהוא עורר ספקולציות על כך שמדובר בנוסע בזמן..
מסע בזמן הוא פעילות היפותטית של מסע אל העבר או אל העתיד. מסע בזמן הוא מושג מוכר מאוד בפילוסופיה ובספרות, בעיקר בספרות המדע הבדיוני. בספרות, מסע בזמן מושג בדרך כלל באמצעות מכשיר היפותטי הנקרא מכונת זמן. הרעיון של מסע בזמן צבר פופולריות בזכות הרומן של הרברט ג'ורג' ולס משנת 1895, "מכונת הזמן".
אין ודאות האם מסע בזמן אל העבר אפשרי מבחינה פיזיקלית. מסע כזה, אם בכלל אפשרי, עשוי לעורר שאלות בנוגע לסיבתיות. מסע בזמן קדימה, מחוץ לתפיסת זמן הרגילה, הוא תופעה שנצפית באופן נרחב ומובנת היטב במסגרת תורת היחסות הפרטית והכללית. עם זאת, לא ניתן בעזרת הטכנולוגיה הנוכחית לגרום לגוף אחד להתקדם או להתעכב יותר מכמה אלפיות השנייה ביחס לגוף אחר. בנוגע למסע אחורה בזמן, אפשר למצוא פתרונות בתורת היחסות שמאפשרים זאת, כמו חור שחור מסתובב. מסע לנקודה שרירותית במרחב-זמן זוכה לתמיכה מוגבלת מאוד בפיזיקה תאורטית, ונקשר בדרך כלל רק עם מכניקת הקוונטים או חורי תולעת.
השם לנוסע בזמן הוא Chrononaut(אנ').
הקדמה

מסע בזמן בקנה מידה קטן, בצורת התארכות זמן, כבר הודגם פעמים רבות במעבדה. ואולם, ביצוע התארכות זמן משמעותית עבור בני אדם תתאפשר רק כאשר ניתן יהיה להגיע למהירות תנועה קרובה למהירות האור, או להתקרב לשדה כבידה חזק דיו כדוגמת השדה בקרבת חורים שחורים.
מסע בזמן דרך לולאה דמוית-זמן או חור תולעת הוא עדיין היפותטי, ויש הטוענים שהוא איננו אפשרי, בין השאר משום שהוא מאפשר מסע אחורה בזמן. מצד שני, להשערה כי מסע אחורה בזמן איננו אפשרי, הקרויה "השערת שמירת הכרונולוגיה", אין עדיין ראיות ניסיוניות או אפילו סיבות תאורטיות. למעשה, ההתנגדות
היחידה לסוג כזה של מסע בזמן נובעת מהאפשרות שהוא יוביל לפרדוקסים אונטולוגיים, הקרויים "פרדוקסים של מסע בזמן". בעיות אלו לא מונעות ממסע בזמן, על גרסאותיו השונות, להופיע כמוטיב מרכזי בספרות המדע הבדיוני, ובסרטי הקולנוע של ז'אנר זה.
הפיזיקאי עמוס אורי זכה להתעניינות התקשורת הפופולרית לאחר שפרסם בשנת 2005 בעיתון המדעי Physical Review Letters מאמר שהציג לטענתו מודל ריאלי למסע בזמן[דרוש מקור].
התארכות זמן > התארכות זמן יחסותית

תורת היחסות הפרטית טוענת ששעונו של צופה הנע במהירות גבוהה מתקדם בקצב נמוך יחסית לצופה במנוחה. לתופעה זו קוראים התארכות זמן יחסותית, וניתן להדגים אותה בעזרת חלקיקים הקרויים מיואונים. זמן החיים הממוצע של מיואונים הוא 2.2 מיקרו-שניות, כלומר אם הם נעים במהירות קרובה מאוד למהירות האור אז המרחק הממוצע שהם יעברו עד להתפרקותם יהיה 660 מטר. אולם, מיואונים רבים שנוצרים באטמוספירה בגובה של עשרות קילומטרים, כתוצאה מפגיעת קרינה קוסמית באוויר, מגיעים עד פני כדור הארץ. אצל מיואונים אלו אשר נעים במהירות קרובה מאוד למהירות האור חלה התארכות זמן. תוצאה דומה מושגת בניסויי האצת מיואונים, והיא תיושם במאיצי חלקיקים עתידיים על מנת להגדיל את זמן החיים של המיואונים.
התארכות זמן יחסותית הופכת למסע בזמן כאשר הצופה הנע והצופה הנייח נפגשים. ניתן להדגים תוצא זה בעזרת פרדוקס התאומים, שבו אחד מתוך זוג תאומים הוא אסטרונאוט היוצא למסע בחלל במהירות גבוהה, ואילו אחיו נשאר על פני כדור הארץ. עבור האסטרונאוט שנע במהירות גבוהה תתרחש התארכות זמן, ובעת המפגש המחודש שלהם, עם חזרתו מהמסע, הוא יהיה צעיר יותר מהתאום השני. אישוש לתופעה זו התקבל בעזרת שעון אטומי שהוצב במטוס סילון אשר הקיף את כדור הארץ. פרדוקס זה תואר ושומש בסרט "בין כוכבים" של כריסטופר נולאן.
התארכות זמן > התארכות זמן כבידתית

על פי תורת היחסות הכללית, התארכות זמן כבידתית מתרחשת עבור גוף שנמצא בשדה כבידה חזק. כך למשל, עבור גוף שנמצא סמוך לאופק האירועים של חור שחור, הזמן חולף בקצב איטי יחסית לגוף רחוק מאופק האירועים. תאום שהתקרב לאופק אירועים של חור שחור מבלי לחצות אותו, וחזר לבסיס האם שלו, יהיה צעיר יותר מאחיו שלא ערך את המסע, כלומר התרחש מסע בזמן.
ככל שהגוף נמצא בשדה כבידה חזק יותר כך התארכות הזמן גדולה יותר, וניתן לומר על גוף שנמצא על אופק האירועים עצמו כי הזמן בשעונו עצר יחסית לצופה מרוחק. אם הגוף נכנס פנימה לאופק האירועים, אז הוא חווה התארכות זמן נוספת ככל שהוא מתקרב לסינגולריות במרכז החור השחור, וכאשר הוא מגיע לסינגולריות עצמה אז הזמן בשעונו עוצר יחסית לכל צופה שהוא, הן בתוך החור השחור הן מחוצה לו. תופעה זו מובילה לפרדוקס, שהשערת הצנזורה הקוסמית אמורה להגן עלינו מפניו.
גם בשדה כבידה חלש מתרחשת התארכות זמן. ניתן לומר למשל שהזמן על פני כדור הארץ נע בקצב איטי מאשר הזמן בתחנת החלל הבינלאומית, ואפילו ניתן למדוד התארכות זמן על פני הקרקע יחסית לגג של גורד שחקים. התארכות זמן כזו נמדדה בניסוי בעזרת אפקט מסבאואר, שמאפשר מדידה מדויקת של שינוי בקצב זרימת הזמן. ביישומים בהם נדרש דיוק גבוה במדידת הזמן, כמו במערכת ה-GPS, יש לקחת את התארכות הזמן הכבידתית בחשבון.
לולאות דמויות-זמן

לולאה דמוית-זמן היא מסלול סגור במרחב-זמן, כלומר מסלול שבו נקודת המוצא ונקודת הסיום זהות. מסלול כזה אפשרי בתורת היחסות הכללית במקרים מיוחדים. קיומה של לולאה דמוית-זמן מצביע על אפשרות של מסע אחורה בזמן, משום שתנועה כזו מתחייבת במסלול סגור שבו נקודת ההתחלה ונקודת הסיום נמצאות בזמן זהה.
חורי תולעת

חור תולעת הוא מבנה המתואר על ידי מרחב-זמן מיוחד, שקיומו אפשרי מנקודת מבטה של תורת היחסות הכללית. בהיותו "מסדרון" המקשר בין נקודות שלולא קיומו היו רחוקות מאוד זו מזו, ניתן להתייחס לחור תולעת בתור "קיצור דרך" ביקום. על מנת שחור התולעת יהיה גוף יציב, עליו להיות בנוי מחומר בעל מסה שלילית. בהתאם לתורת הקוונטים חומר כזה יכול להתקיים, למשל בצורת חלקיקים וירטואליים, אך לא ברור אם חומר בעל מסה שלילית יכול להתקיים למשך זמן רב. כלומר, לא ברור אם חור תולעת יכול להיות מבנה יציב.
בהנחה שחור תולעת יציב יכול להתקיים, ניתן לבצע בעזרתו מסע אחורה בזמן. נניח שחור תולעת מחבר בין שני תאומים. אחד מהם, האסטרונאוט, יוצא למסע בחלל במהירות גבוהה וגורר פתח אחד של חור התולעת בחללית, ואילו אחיו המדען נשאר על פני כדור הארץ עם הפתח השני. חור התולעת יכול להיות קצר ביותר, ולצורך ההסבר ניתן אפילו להניח ששני האחים מחזיקים ידיים דרך חור התולעת לכל אורך המסע, כלומר הזמן בשני קצותיו של חור התולעת מסונכרן. כאשר האסטרונאוט חוזר לכדור הארץ, אז בהתאם לפרדוקס התאומים חלף בשעונו זמן קצר מאשר בשעונו של אחיו. כעת, המדען שנשאר על פני כדור הארץ, או כל אדם אחר שנשאר עמו, יכול לעבור דרך חור התולעת מהצד של האסטרונאוט אל הצד של המדען, שעדיין מחזיק את ידו של האסטרונאוט, ובכך לחזור אחורה בזמן.
לדוגמה, האסטרונאוט יצא למסע בשנת 2100 וחזר לבית אחיו, על פני כדור הארץ, כאשר בשעונו (של האסטרונאוט) השנה הייתה 2101. אולם, על פי פרדוקס התאומים, בשעונו של המדען חלף זמן רב יותר. נניח שעל פני כדור הארץ חלפו חמישים ואחת שנה ולכן בשעונו של המדען השנה היא כבר 2151. המדען, שנותר בביתו, יכול כעת להיכנס לחור התולעת הפתוח מהצד של האסטרונאוט וכך לחזור לכדור הארץ של שנת 2101, ולפגוש את עצמו צעיר יותר. בצורה זו הוא חוזר חמישים שנה אחורה בזמן. יש לשים לב שהמסע אחורה בזמן מוגבל לזמן בו יצא האסטרונאוט למסע, ולעולם לא ניתן לחזור לזמן שלפני בניית חור התולעת עצמו. כהמשך לאותה דוגמה, יכול אדם על פני כדור הארץ בשנת 2151, לחזור בזמן דרך חור התולעת הפתוח לכדור הארץ של שנת 2101 ולפגוש שם את סבו.
פרדוקסים של מסע בזמן

מסע אחורה בזמן, גם אם הוא אפשרי מבחינה פיזיקלית, עלול להביא למספר פרדוקסים אונטולוגיים, כלומר להצביע על חוסר ההבנה שלנו את העולם. כך למשל, לפי פרדוקס הסבא, המהווה את אחד הפרדוקסים של מסע בזמן, אדם נוסע לאחור בזמן והורג את סבו קודם שיפגוש את רעייתו, סבתו של הנוסע. כתוצאה מכך הוא לא אמור להיוולד, משמע הסבא לא יכול להירצח, שכן אין בעצם מי שיחזור בזמן ויעשה זאת. שתי הדרכים המקובלות להתמודד עם פרדוקסים אלו הן להניח שמסע אחורה בזמן איננו אפשרי ("השערת שמירת הכרונולוגיה"), או לחלופין להניח שמסע אחורה בזמן אפשרי והפרדוקסים יסתדרו בדרך שהיא מעבר ליכולת הבנתנו, או לפחות מעבר ליכולת הבנתנו הנוכחית.
אפשרות נוספת להתמודד עם פרדוקסים של מסע בזמן מתבססת על אחד הפירושים של תורת הקוונטים. על פי פירוש זה, הקרוי פירוש העולמות המרובים, מתרחשת התפצלות של ההיסטוריה בכל רגע שמתרחש אירוע קוונטי. ההתפצלות מוכתבת לפי פונקציית הגל באותו רגע. בהקשר של מסע אחורה בזמן, מושגת כאן דרך להימנע מפרדוקסים. כך למשל, ייתכן שאותו אדם שחוזר אחורה בזמן והורג את סבו, ממשיך בהיסטוריה אחרת, ולא בהיסטוריה שבה הוא נכנס למכונת הזמן. ההיסטוריה החדשה שלו מתרחשת במקביל להיסטוריה המקורית שממנה הוא יצא, כלומר היא מצויה בעולם מקביל.
מצב המחקר הנוכחי בכלל, וחוסר קיומה של תורת כבידה קוונטית בפרט, מונעים מאיתנו בשלב זה להתמודד עם השאלה המסקרנת לגבי האפשרות לנוע אחורה בזמן, ולהכריע לגבי קיומו או אי קיומו של חץ זמן מקרוסקופי מוגדר.
מסע בזמן בתרבות > ספרות

"אל אנאקרונופטה" מאת אנריקה גספר אי רימבאו (1887) - הרומן הראשון שבו מוצג רעיון מכונת הזמן ועסק במסע בזמן הרבה לפני שמסע בזמן הפך לנושא פופולרי בספרי מדע בדיוני.
"מכונת הזמן" מאת הרברט ג'ורג' ולס (1895) - אחד מהרומנים המשפיעים ביותר שעסק בנושא מסע בזמן אשר נחשב ליצירת מופת. עלילת הספר עוסקת במדען שנוסע אל העתיד הרחוק. הספר עובד למספר סרטים לאורך השנים.
"ינקי מקונטיקט בחצר המלך ארתור" מאת מארק טוויין (1889) - סיפור סאטירי על מהנדס אמריקאי שחוזר בזמן לאנגליה במאה השישית לספירה בתקופת שלטונו של המלך ארתור ומשתמש בידע שלו מהעת המודרנית על מנת לגרום לאנשים להאמין שהוא קוסם רב עוצמה.
"קץ כלזמן" מאת אייזק אסימוב (1955) - עוסק באדם שחוזר בזמן ומשנה אירועים היסטוריים בולטים במטרה ליצור חברה אוטופית.
"בהילוך חוזר" מאת קן גרימווד (1986) - עוסק באדם שמת ומתעורר ב-1963 בגופו בן ה-18. הוא חי מחדש את חייו עם כל זיכרונותיו מ-25 השנים הקודמות ללא פגע. זה קורה שוב ושוב, כשהאיש משחק את חייו בצורה שונה בכל מחזור.
סדרת ספרי "נוכרייה" מאת דיאנה גבלדון (1991–2021) - העלילה מתמקדת באישה מודרנית שחוזרת בזמן לסקוטלנד של 1742. סדרת הספרים עובדה לסדרת טלוויזיה.
"ספר יום הדין" (1992) ו"מלבד הכלב" (1997) מאת קוני ויליס
"קו זמן" (אנ') מאת מייקל קרייטון (1999) - מתמקד בקבוצת סטודנטים להיסטוריה שחוזרת בזמן לצרפת של המאה ה-14 על מנת להציל את הפרופסור שלהם ונאלצת להתמודד עם אתגרים רבים. הספר עובד לסרט לייב אקשן.
"הארי פוטר והאסיר מאזקבאן" מאת ג'יי קיי רולינג (1999) - מתאר מסע בזמן בעזרת מחולל זמן. הספר עובד לסרט לייב אקשן.
"אשתו של הנוסע בזמן" מאת אודרי ניפנגר (2003) - מתאר סיפור אהבה בין גבר בעל פגם גנטי הגורם לו לנסוע בזמן באופן בלתי צפוי, ואשתו, אשר נשארת כל העת בהווה וצריכה להתמודד עם ההיעדרויות התכופות שלו, והסכנות בהן הוא נתקל. הספר עובד לסרט לייב אקשן.
"All You Need Is Kill" מאת הירושי סאקורסאקה (2004) - ספר מאנגה שעוסק בחייל אשר גויס לצבא בעקבות פלישת חוצנים ונהרג במהלך הקרב הראשון שלו, אך הוא נקלע ללולאת זמן אשר מאלצת אותו לחיות את אותו היום שוב ושוב, כאשר באופן זה הוא צובר ידע רב ומצליח לשפר את כישורי הלחימה שלו באופן מהותי. הספר עובד לסרט לייב אקשן.
"מכונת הזמן המקרית" (אנ') מאת ג'ו הלדמן (2007) - עוסק בחוקר צעיר לפיזיקה שיוצר בטעות מכונת זמן.
"22/11/63" מאת סטיבן קינג (2011) - מתמקד בנוסע בזמן שמנסה למנוע את ההתנקשות בנשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי ב-22 בנובמבר 1963. הספר עובד למיני-סדרה.
"חמישה-עשר מעגלי החיים הראשונים של הארי אוגוסט"(אנ') מאת קלייר נורת'מתאר (2014) - עוסק אדם שנולד ב-1919, חי את חייו, ונפטר ב-1989, אך לאחר מכן נולד מחדש בשנת 1919 באותן הנסיבות ועם על כל הידע שצבר בחייו הקודמים. באופן זה הוא ממשיך להיוולד מחדש בכל פעם שהוא נפטר אך נשאר עם כל הידע שצבר.
סדרת ספרי "מנהרת-הזמן" (1997–2024) מאת גלילה רון־פדר-עמית
"כהרף עין" (2023) מאת יואב בלום
סדרת ספרי הקומיקס "הגיע הזמן" (2009–2020) מאת נתנאל ובת-אל אפשטיין
מסע בזמן בתרבות > קולנוע

"מכונת הזמן" (1960) - מבוסס על ספר באותו השם (ראו לעיל).
"זה קרה מחר" (אנ') (1979)
"היכן שהוא בזמן" (1980)
"הנימיץ אינה עונה" (אנ') (1980)
"רוכב הזמן" (אנ') (1982)
"נווט מכוכב אחר" (1986)
"ההרפתקה המצוינת של ביל וטד" (1989)
"מסע הכזבים של ביל וטד" (1991)
"לקום אתמול בבוקר" (1993)
"טיימקופ" (1994)
"12 קופים" (1995)
"הפתן השחור: אחורה וקדימה" (אנ') (1999)
"דוני דארקו" (2001)
"מכונת הזמן" (2002) - מבוסס על ספר באותו השם (ראו לעיל).
"טיים ליין" (2003) -  מבוסס על הספר "קו זמן" (ראו לעיל).
"אפקט הפרפר" (2004)
"Primer"‏ (אנ') (2004)
"הארי פוטר והאסיר מאזקבאן" (2004) - מבוסס על ספר באותו השם (ראו לעיל).
"הנערה שקפצה בזמן" (2006)
"קליק" (2006)
"נקסט"(אנ') (2007)
"אשתו של הנוסע בזמן" (2009) - מבוסס על ספר באותו השם (ראו לעיל).
"הנסיך הפרסי: חולות הזמן" (2010) - בסרט מתוארים קורותיו של נסיך שבפגיון שלו חול מיוחד המאפשר נסיעה אחורה בזמן.
"חצות בפריס" (2011) - בסרט זה שבוים על ידי וודי אלן הגיבור מדלג בין ההווה ובין שנות ה-20 של המאה ה-20.
"לופר" (2012)
"כל הזמן שבעולם" (2013)
"בין כוכבים" (2014) - בוים על ידי כריסטופר נולאן
"קצה המחר" (2014)
"גורל ידוע מראש" (2014)
"מר פיבודי ושרמן" (2014)
"אקס-מן: העתיד שהיה" (2014)
"הנוקמים: סוף המשחק" (2019)
"טנט" (2020) - בוים על ידי כריסטופר נולאן
"ביל וטד שורפים ת'זמן" (2020)
"לתפוס את הבוס" (אנ') (2020)
"מלחמת המחר" (2021)
"שנות אור" (2022)
"היורשים: עלייתה של רד" (2024)
טרילוגיית סרטי "בחזרה לעתיד" (1985–1990).
חמישה מסרטי "שליחות קטלנית" - שליחות קטלנית (1984), שליחות קטלנית 2: יום הדין (1991), שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות (2003), שליחות קטלנית: ג'נסיס (2015) ושליחות קטלנית: גורל אפל (2019).
שלושה מסרטי "מסע בין כוכבים" - "מסע בין כוכבים 4: השיבה הביתה" (1986), "מסע בין כוכבים 7: דורות" (1994) ו"מסע בין כוכבים 8: המפגש" (1996)
ארבעה מסרטי "כוכב הקופים" - "כוכב הקופים" (1968), הבריחה מכוכב הקופים (1971), כיבוש כוכב הקופים (1972), והרימייק כוכב הקופים (2001).
מסע בזמן בתרבות > טלוויזיה

"רוקי ובולווינקל" (1959–1964)
"דוקטור הו" (1963 ואילך)
"מנהרת הזמן" (1966–1967)
"ספורט בילי (אנ')‏ (1980–1981)
"פונזי וחבורת ימים מאושרים" (אנ')‏ (1980–1981)
"סופרבוק" (1981–1983)
"מסעות בזמן" (אנ')‏ (1982–1983)
"הבית המעופף" (1982–1983)
"זינוק לאתמול" (1989–1993)
"בחזרה לעתיד: סדרת האנימציה" (1991–1992) - סדרת אנימציה המבוססת על סדרת סרטים באותו השם (ראו לעיל).
"נערת המחר" (1991–1993)
"הנוסע בזמן" (1993–1994)
"הנוסעים בזמן של איי ג'יי" (אנ')‏ (1994–1995)
"שבעה ימים" (1998–2001)
"כמעט מלאכים" (2007–2010)
"בראשית" (2007–2011)
"שליחות קטלנית: יומני שרה קונור" (2008–2009) - סדרת לייב אקשן המבוססת על סדרת סרטים באותו השם (ראו לעיל).
"טרה נובה" (2011)
"רצף הזמן" (2012–2015)
"בראשית: עולם חדש" (2012–2013)
"הפלאש" (2014–2023)
"זרה" (2014 ואילך)
"נובמבר 1963" (2016) - מבוסס על ספר מאת סטיבן קינג (ראו לעיל).
"טיימלס" (2016–2018)
"הנוסעים בזמן" (2016–2018)
"אגדות המחר" (2016–2022)
"אפל" (2017–2020)
"נסיכת הזמן" (2018–2020)
"בובה רוסית" (2019 ואילך)
"אקדמיית המטרייה" (2019–2024)
"לוקי" (2021 ואילך)
"מחלקות העיתונים" (2022)
"הגופה" (2023)
"דני וגיל במסע בלתי רגיל" (1974–1975)
"האי" (2007–2010)
"דני הוליווד" (2008–2009)
"ביום שהאדמה רעדה" (2019)
ראו גם

| --- | --- |
: ספר: מסע בזמן
אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד.
לקריאה נוספת

הנרי אונגר, קולנוע ופילוסופיה, הוצאת דביר, 1991, סעיף יג: "טיול פילוסופי במכונת זמן", עמ' 128–138.
הערות שוליים

↑  Time traveler caught on film. Hey, why not? - CSMonitor.com, web.archive.org, ‏2019-07-08
↑  Cheng, John (2012). Astounding Wonder: Imagining Science and Science Fiction in Interwar America (illustrated ed.). University of Pennsylvania Press. p. 180. ISBN 978-0-8122-0667-8. ארכיון מ-2023-03-24. נבדק ב-2019-11-18. Extract of page 180 (אורכב 24.03.2023 בארכיון Wayback Machine)
↑  https://www.bac.org.il/blog/?postID=12853
↑  https://iw.opentran.net/תרגום-לעברית-יוונית/כרונונאוטים.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529956905171  GND: 4190617-2  LCCN: sh88005014  NKC: ph119115 
התארכות זמן יחסותית. השעון האדום מתקדם בקצב איטי יחסית לשעון הכחול
Die Erwartete‏- "האחת המיועדת" ; ציור מאת פרדיננד גאורג ואלדמולר, 1860. ציור מסוים הזה היה נושא להשערות ותיאוריות רבות בקרב חובבי מסע בזמן שטענו שהאישה המצוירת אוחזת בטלפון סלולרי וגולשת בו, בזמן הליכתה, טכנולוגיה מודרנית שאינה מתאימה לתקופה שבה צויר, במחצית המאה ה-19. למעשה, היסטוריונים של האמנות הצביעו על כך שמדובר בספר תפילה קטן, האופייני לאותה תקופה.
הדמיה של חור תולעת בסביבה דו־ממדית.
איור מאת נורמן סונדרס מתוך המהדורה של הספר "מכונת הזמן" שפורסמה לראשונה ב-1950
מכונית הדלוריאן DMC-12, המשמשת כמכונת זמן בטרילוגיית סרטי "בחזרה לעתיד"
דמות המחסל בסרטי "שליחות קטלנית" אשר בסרט המקורי נשלח אל העבר במטרה לחסל את המנהיג העתידי של האנושות, על מנת להבטיח את ניצחון המכונות
מכונת הזמן ב"דוקטור הו"
דגל נאט"ו

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל רשמי או רגיל, בצדו הקדמי
 יחס אורך/גובה:  3:4
 קבלת מעמד רשמי:  14 באוקטובר 1953
 מוטיבים עיצוביים:  דגל כחול, שושנת רוחות לבנה במרכז
דגל נאט"ו הוא דגלו הרשמי של ארגון האמנה הצפון-אטלנטית (נאט"ו). עיצובו כולל רקע כחול (פנטון 280) ובמרכזו מוטענת שושנת רוחות לבנה, עיגול לבן סביבה וארבעה קווים לבנים היוצאים ממנה.
אף שזהותו של מעצב הדגל אינה ידועה, ידוע כי הוא עוצב בידי חבר המטה הבינלאומי של הארגון, ואושר על ידי מועצת נאט"ו ב-14 באוקטובר 1953. הדגל משמש את חברות הארגון, מונף בבסיסי כוחות המשימה ומול מטות ומפקדות הארגון ברחבי העולם, אולם לדגל אין כל קדימות על פני הדגלים הלאומיים של חברות הארגון. עיצובו דגל כחול המסמל את האוקיינוס האטלנטי, שושנת הרוחות הלבנה מסמלת את שאיפת הארגון לשלום עולמי והעיגול הלבן שסביבה מסמל את אחדותה של הברית.
עיצובו של הדגל

הדגל מתואר כדגל כחול כהה (קוד פנטון 280) עליו שושנת רוחות לבנה, סביבה עיגול לבן ומתוך קודקודיה יוצאים 4 קווים לבנים.
|  | יחידות מידה |
| --- | --- |
רוחב הדגל: 400
גובה הדגל: 300
גודל שושנת הרוחות: 150
קוטרו של העיגול: 115
הרווח בין קרני השושנה לקווים: 10
המרחק בין הקווים לגבולות הדגל: 30
הערות שוליים

1 2  דף הדגל באתר הארגון (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"'
1 2  נאט"ו, באתר דגלי העולם (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000002-QINU`"'
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תחנת השירות של מיקי

| --- | --- |

פתיח הסרט
 בימוי:  בן שרפסטין
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מדבבים:  וולט דיסני קלרנס נאש פינטו קולביג בילי בלטשר
 מוזיקה:  לי הרליין
 אנימטור:  ארט באביט אריק לארסון ביל טייטלה דיק לנדי וולפגנג ריית'רמן מילט קאהל פול אלן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  וולט דיסני הפקות
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 הקרנת בכורה:  16 במרץ 1935
 משך הקרנה:  7 וחצי דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט קומדיה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
תחנת השירות של מיקי (באנגלית: Mickey's Service Station) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1935 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי יונייטד ארטיסטס. הסרט, שבו מככבים מיקי מאוס, דונלד דאק וגופי בתור מכונאי רכב, היה גם ההופעה האחרונה בשחור-לבן של דונלד, גופי ופיט וסרט ההנפשה בשחור-לבן הלפני אחרון שהופק על ידי דיסני (האחרון הוא "הקנגורו של מיקי" שיצא כחודש מאוחר יותר). זהו גם ההצטוותות הראשונית של השלישייה הקלאסית – מיקי, דונלד וגופי. את הסרט ביים בן שרפסטין, שבאותו זמן ביים רק סרטים קצרים של "סימפוניות טיפשיות", ודיבבו בו וולט דיסני, קלרנס נאש, פינטו קולביג ובילי בלטשר. זהו הסרט הקצר ה-74 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצאו לאקרנים והחמישי באותה השנה.
הסרט עבר מאוחר יותר צביעה מחדש.
עלילה

מיקי מאוס, דונלד דאק וגופי עובדים יחד בתחנת שירות לרכב בתור מכונאי רכב המתקנים מכונית שבורה. עד מהרה מגיע פיט רגל-עץ ודורש מהם לתקן רעש של חריקה בצמיג שלו עד לחזרתו בעוד 10 דקות. מיקי מגלה חגב תקוע בתוך המכונית והשלישייה מרסקת כמה מחלקי המכונית בפטישים בניסיון לתפוס את החגב הסורר, כשבסופו של דבר הרכב נהרס וניזוק. כשהם מבחינים שפיט אמור להגיע בכל רגע, החבורה מתחילה בעבודת תיקון המכונית, אך למעשה הם פוגעים אחד בשני באופן קומי. דונלד מקבל מכות בפניו מחלקי הרכב, מיקי מתקשה לתקן את אחד הצמיגים ולגופי נתקעה הרגל בדלי לפני שהוא מחליק כמו מטורף על בריכת שמן. כשפיט מגיע, המכונית לא מתניעה. השלושה מתרחקים על קצות האצבעות בזמן שדעתו של פיט מוסחת בניסיון ההתנעה. הם צופים מהצד כיצד המכונית מתחילה להכות את פיט ומפרקת את עצמה, משאירה רק את המנוע שלם. המנוע פוצח במרדף אחרי פיט, תוך שהוא נתקע בו ומגלח את חלקו האחורי.
דמויות ומדבבים

מיקי מאוס – וולט דיסני
דונלד דאק – קלרנס נאש
גופי – פינטו קולביג
פיט – בילי בלטשר