stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות צרפת הפתוחה 2016
ישראל ברולאן גארוס

דודי סלע השתתף בתחרות הגברים. בסיבוב הראשון הוא הפסיד ב-3 מערכות לדסטין בראון מגרמניה. הוא השתתף גם בתחרות זוגות גברים לצד דניס מולצ'נוב אוקראינה והודח בסיבוב הראשון.
יונתן ארליך השתתף בתחרות זוגות גברים לצד קולין פלמינג מבריטניה. בסיבוב הראשון הם ניצחו בשתי מערכות זוג מצרפת. בסיבוב השני הם נפגשו עם הזוג שהיה מדורג מס' 14 בתחרות והפסידו בשתי מערכות.
נובאק ג'וקוביץ', מנצח התחרות
גרביניה מוגורוסה, מנצחת התחרות
זמיר

ערך זה עוסק בציפור שיר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| זמיר |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: חטפיתיים
סוג:: זמיר
שם מדעי
 Luscinia ‏Forster, 1817

זמיר (שם מדעי: Luscinia) הוא סוג עוף ממשפחת החטפיתיים שבסדרת ציפורי שיר. בעבר היה הסוג שייך למשפחת הקיכליים, חוקרי טבע שמרניים עדיין מקטלגים את הסוג במשפחה זו.
הזמיר מוזכר בתנך בפסוק ”הַנִּצָּנִים֙ נִרְא֣וּ בָאָ֔רֶץ עֵ֥ת הַזָּמִ֖יר הִגִּ֑יעַ וְק֥וֹל הַתּ֖וֹר נִשְׁמַ֥ע בְּאַרְצֵֽנוּ׃” (שיר השירים ב יב).
מיון

בסוג שלושה מינים שמקננים או חולפים בארץ ישראל:
זמיר מנומר Luscinia luscinia
זמיר הירדן (זמיר רונן) Luscinia megarhynchos
כחול-החזה Luscinia svecica
מינים אשר אינם מצויים בארץ:
זמיר הודי כחול Luscinia brunnea
זמיר סיבירי Luscinia calliope
זמיר סיבירי כחול Luscinia cyane
זמיר שחור-חזה Luscinia obscura
זמיר אדום-חזה Luscinia pectardens
זמיר לבן-זנב Luscinia pectoralis
זמיר אדום-ראש Luscinia ruficeps
זמיר אדום-זנב Luscinia sibilans
אזרבייג'ן באירוויזיון 2024

אזרבייג'ן השתתפה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה, עם השיר "Özünlə apar" בביצוע צמד הזמרים האזרים פאחרי ואילקין דובלטוב. תאגיד השידור האזרי, İctimai Television‏ (İTV), בחר באופן פנימי את נציגות המדינה לתחרות.
פאחרי ודובלטוב עלו על בימת חצי הגמר הראשון, שנערך ב-7 במאי, וכשלו בניסיון להעפיל לשלב הגמר. מאוחר יותר התברר כי הם דורגו במקום ה-14 עם 11 נקודות. זו הייתה הפעם השלישית בה אזרבייג'ן לא העפילה לשלב הגמר. הפעמים הקודמות אירעו בשנים 2018 ו-2023, אז נשלחו אייסל עם השיר "X My Heart" וטוראלטוראןX עם "Tell Me More".
רקע

קדם לאירוויזיון 2024 השתתפה אזרבייג'ן בתחרות 15 פעמים מאז הופעת הבכורה שלה ב-2008. היא זכתה באירוויזיון 2011 עם השיר "Running Scared" בביצוע אל וניקי. עד לשנת 2017 העפילה אזרבייג'ן לשלב הגמר בתמידות. היא אף הגיעה למקום השלישי ב-2009 ולמקום השני ב-2013. באירוויזיון 2018, כשאייסל נבחרה לייצג את המדינה עם "X My Heart", נרשמה כישלון ההעפלה לגמר הראשון שלה. באירוויזיון 2019 נשלח צ'ינגיז מוסטפייב עם "Truth", והחזיר את אזרבייג'ן לגדולותיה כשדורג במקום השמיני עם 302 נקודות. באירוויזיון 2023 ייצגו את המדינה טוראלטוראןX עם "Tell Me More", שכשלו בניסיון להעפיל לגמר.
תאגיד השידור האזרי, İctimai Television‏ (İTV), משדר בקביעות את אירוע האירוויזיון בשטח המדינה, ומארגן את תהליך בחירת הנציגות האזרית לתחרות. במרוצת השנים נעשו שימוש בכמה שיטות בחירה: בחירות פנימיות לנציג ולשיר האזרי, קדם פרטי לאמן שנבחר באופן פנימי לייצג את המדינה ותחרות קדם לאומית. בין השנים 2011–2013 הופק אירוע קדם ארצי בשם Milli seçim turu. בשנה שלאחר מכן נבחר המבצע בתוכנית הכישרונות Böyük səhnə, ושירו הופק באופן פנימי. מאז 2015 תאגיד השידור האזרי בוחר באופן פנימי את המבצע והשיר. ב-14 ביולי 2023 אישר İTV את השתתפותה של אזרבייג'ן באירוויזיון 2024.
לפני האירוויזיון > בחירה פנימית

İTV פתח את תקופת הגשת המועמדויות לייצוג המדינה באירוויזיון מיד לאחר אישור ההשתפות באירוע. תאריך סגירת ההרשמה נקבע ל-30 בספטמבר 2023. ניתן היה להגיש שירים מכל שפה שהיא, ומחבריהם לא חויבו להיות אזרחי המדינה. עם תום תקופת ההרשמה הוגשו לתאגיד 214 שירים, מתוכם 88 היו מאת אמנים אזרים.
ב-20 באוקטובר נבחרו שישה עשר אמנים שעברו לשלבי האודישן, שנערכו ב-29 באוקטובר בבאקו. אחד מהמשתתפים נאלץ להסיר את מועמדותו מסיבות לא ידועות. בין המוזיקאים שהגיעו לשלב האודישן נמנת אייסל, שייצג את אזרבייג'ן באירוויזיון 2018. הם נשפטו על ידי פאנל שהוקם על ידי İTV. הוא הורכב מאייסל טיימורזאדה, נציגת המדינה לאירוויזיון 2009; אל וניקי, זוכי אירוויזיון 2011; המלחינים פייג סוג'דינוב וואגיף גראייזדה; המנהל האמנותי רנר מוסייב והמפיק המוזיקה פאטה. ב-6 בנובמבר הוכרז על ששת המתחרים שעלו לשלב הסינון האחרון. זהות הנציג נבחרה לאחר התייעצות עם קבוצות מיקוד של מעריצי האירוויזיון, עיתונאים ואנשים ידועי-שם בתעשיית המוזיקה הלאומית. בפברואר 2024 נודע כי ישנה מעורבות של מוזיקאים מאסיה וארצות הברית בתהליך הבחירה, וכי ההחלטה עתידה להתקבל בקרוב.
ב-7 במרץ 2024 הוכרז כי פאחרי נבחר לייצג את המדינה באירוויזיון 2024 עם השיר "Özünlə apar",‏ שיצא לאור ב-15 במרץ. אל פאחרי הצטרף אילקין דובלטוב, שביצע בית אחד בשיר בסגנון אזרי מסורתי.‏ "Özünlə apar" הוא שיר האירוויזיון הראשון של אזרבייג'ן המבוצע כולו באזרית.
| אמן | שיר | כותבים |
| --- | --- | --- |
| אייסל | "Game of Chess" | אייסל, ייחון באייראמלי, לילה אקחונדובה |
| אמי ליה | "Breathing for You" | אלבין נוברוזוב, מדינה סאליקח |
| פאחרי | "Özünlə apar" | אדגר רבינוב, פאחרי איסמאילוב, חסן חאיידר, מדינה סאליקח, טמילה רזאייבה |
| אילקין דובלטוב, מילה מיילס ואטיבר אסאדלי | "İnsanlar" | אדיל ראקידי, אטיבר אסאדלי, טמילה רזאייבה |
| קוורקוד | "Bridges in the Dark" | אלבין נוברוזוב, נורלאנה יאפארובה |
סבינה גולוזאדח: —
באירוויזיון

אייסל טיימורזאדה וארש (מימין), נציגי אזרבייג'ן לאירוויזיון 2009, שנערך במוסקבה שברוסיה. הם דורגו במקום השלישי. אל וניקי (משמאל), נציגי אזרבייג'ן וזוכי אירוויזיון 2011, שנערך בדיסלדורף שבגרמניה. שני הצמדים נבחרו להופיע בסרטון הגלויה של אזרבייג'ן באירוויזיון 2024.
על פי חוקי האירוויזיון נדרשות כל האומות, למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים על בסיס דפוסי הצבעה דומים וקשרים גאופוליטיים משותפים, על מנת להפחית את הסיכוי לתיאום הצבעות על רקע זה. ב-28 בינואר 2024 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. ‌אזרבייג'ן שובצה לחלקו השני של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-7 במאי.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2024 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. אזרבייגקן הופיעה כמדינה ה-12, לפני אוסטרליה ואחרי מולדובה.
שני חצאי הגמר והגמר שודרו בערוץ İTV עם פרשנות מאת נורלנה יאפארובה.
ה"גלויות" הן קטעי וידאו קצרים בני 40 שניות, שמוקרנים במהלך שידור הטלוויזיה ותכליתם לאפשר מעבר חלק ככל הניתן בין שיר לשיר בעיצובה השונה של הבמה. לקראת אירוויזיון 2024 הוחלט כי נושא ה"גלויות" השנתי יהיה שני שירי עבר מכל מדינה. לאחר הקרנת שני השירים הנבחרים הוצג וידאו קצר על הנציג העכשווי של אותה המדינה, שצולם על ידו במצב סלפי. אזרבייג'ן בחרה להציג את אייסל טיימורזאדה וארש, נציגי המדינה לאירוויזיון 2009, שדורגו במקום בשלישי, ואת אל וניקי, נציגי המדינה וזוכי אירוויזיון 2011.
באירוויזיון > חצי הגמר

פאחרי ודובלטוב השתתפו בחזרות טכניות למופע ב-28 באפריל וב-1 במאי. לאחר מכן השתתפו בעוד שלוש חזרות גנרליות ב-6 וב-7 במאי.
הופעתה של אזרבייג'ן מתחילה בצילום של פאחרי מבצע את מילות השיר, כשמאחוריו מוקרנת דמות אדם בצבע כסף, המזיזה את שני ידיה בהתאם לקצב. פאחרי עומד במרכז הבמה כשהוא לבוש בחליפה בצבעי שחור וכסף. בפזמון הדמות המוקרנת על המסך מתחילה לזהור מעט בצבעים כחול וסגול. כשמגיע חלקו של דובלטוב עוברת המצלמה לעברו. הוא עומד מימין לפאחרי, כשהוא לבוש בחליפה בסגנון דומה. עם התקדמות השיר זז פאחרי מעט לצד השמאלי של הבמה, על מנת לאפשר את העלאת פסל הידיים השחורות למרכז. לאחר מכן שניהם שבים לעבר הפסל, ומבצעים את החלק הנותר של השיר. ההופעה מסתיימת כשפאחרי ודובלטוב עומדים גב אל גב במרכז הפסל.
בסוף המופע הוכרז כי אזרבייג'ן סיימה את הערב בין חמש המדינות, שכשלו בניסיון להעפיל לשלב הגמר. מאוחר יותר התברר כי היא דורגה במקום ה-14 עם 11 נקודות.
באירוויזיון > הצבעה

במהלך שלושת המופעים העניקה כל מדינה שני סטים של הצבעה (הקהל והשופטים של אותה המדינה). מספר הנקודות ששתי הקבוצות יכולות להעניק נע בין 1–8, 10 ו-12 נקודות. ההרכב המדויק של חבר השופטים הלאומי ופירוט הנקודות שלהם ושל הקהל של כל מדינה פורסמו לאחר הגמר. חבר השופטים האזרי הורכב מאמיל גולייב, ואגיף גאראייזדח, איינשן גולייבה, קונול אריף שוקורובה וניגאר ניקי ג'אמל. בחצי הגמר הראשון הגיעה אזרבייג'ן למקום ה-14 עם 11 נקודות, ולא העפילה לשלב הגמר. אף מדינה לא העניקה לאזרבייג'ן את "12 הנקודות" בחצי הגמר. היא העניקה בגמר את 12 הנקודות שלה לשווייץ (שופטים) ולקרואטיה (קהל).
מגישת ההצבעה מטעם אזרבייג'ן הייתה אייסל טיימורזאדה, שייצגה את המדינה באירוויזיון 2011 עם ארש.
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו לאזרבייג'ן > חצי הגמר

| קהל> ציון | קהל> מדינות | קהל> סך הכל |
| --- | --- | --- |
| 12 נקודות |  | 0 נקודות |
| 10 נקודות |  | 0 נקודות |
| 8 נקודות |  | 0 נקודות |
| 7 נקודות |  | 0 נקודות |
| 6 נקודות |  מולדובה | 6 נקודות |
| 5 נקודות |  | 0 נקודות |
| 4 נקודות |  | 0 נקודות |
| 3 נקודות |  | 0 נקודות |
| 2 נקודות |  | 0 נקודות |
| נקודה אחת |  אוקראינה,  ליטא,  סרביה,  פולין,  פינלנד | 5 נקודות |
| סך הכל | 6 מדינות | 11 נקודות |
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי אזרבייג'ן > חצי הגמר

| קהל> ציון | קהל> מדינות |
| --- | --- |
12 נקודות:  קפריסין
10 נקודות:  אוקראינה
8 נקודות:  לוקסמבורג
7 נקודות:  קרואטיה
6 נקודות:  אירלנד
5 נקודות:  סרביה
4 נקודות:  פורטוגל
3 נקודות:  ליטא
2 נקודות:  מולדובה
נקודה אחת:  סלובניה
סך הכל: 10 מדינות
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי אזרבייג'ן > חצי הגמר > תוצאות הצבעה מפורטות

החל מאירוויזיון 2023 המדינות העולות מחצאי הגמר אל הגמר נקבעות רק על בסיס הצבעות הקהל. נוסף על כך, משנה זו, קהל במדינות אשר לא משתתפות בתחרות יכול אף הוא להצביע. כל ההצבעות של המדינות האחרות אשר לא משתתפות מחוברות יחד לסל הצבעות נוסף של 1–8, 10 ו-12 נקודות ונקרא הצבעות שאר העולם.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| סדר | מדינה | קהל | קהל |
| סדר | מדינה | מיקום | נקודות |
| 01 |  קפריסין | 1 | 12 |
| 02 |  סרביה | 6 | 5 |
| 03 |  ליטא | 8 | 3 |
| 04 |  אירלנד | 5 | 6 |
| 05 |  אוקראינה | 2 | 10 |
| 06 |  פולין | 14 |  |
| 07 |  קרואטיה | 4 | 7 |
| 08 |  איסלנד | 13 |  |
| 09 |  סלובניה | 10 | 1 |
| 10 |  פינלנד | 12 |  |
| 11 |  מולדובה | 9 | 2 |
| 12 |  אזרבייג'ן |  |  |
| 13 |  אוסטרליה | 11 |  |
| 14 |  פורטוגל | 7 | 4 |
| 15 |  לוקסמבורג | 3 | 8 |
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי אזרבייג'ן > גמר > תוצאות הצבעה מפורטות

צוותי השיפוט בתחרות מונים חמישה אנשי מקצוע בתעשיית המוזיקה, אזרחי המדינה אותה הם מייצגים. שמותיהם פורסמו לפני התחרות בשם השקיפות. כל צוות שיפוט דירג את 26 השירים שהתחרו בגמר על פי יכולות ווקאליות, ההופעה על הבמה, הרכב השיר ומקוריותו. בנוסף, נאסר על כל שופט להיות קשור בצורה כלשהי עם אחד האמנים המתחרים. הדירוגים האישיים של כל שופט וכן תוצאות הצבעות הקהל פורסמו זמן קצר לאחר מכן.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| סדר | מדינה | שופטים | שופטים | שופטים | שופטים | שופטים | שופטים | שופטים | קהל | קהל |
| סדר | מדינה | שופט 1 | שופט 2 | שופט 3 | שופט 4 | שופט 5 | דירוג | נקודות | דירוג | נקודות |
| 01 | שוודיה שוודיה | 19 | 5 | 4 | 3 | 12 | 6 | 5 | 13 |  |
| 02 | אוקראינה אוקראינה | 8 | 7 | 8 | 10 | 15 | 10 | 1 | 3 | 8 |
| 03 | גרמניה גרמניה | 24 | 13 | 16 | 4 | 14 | 16 |  | 14 |  |
| 04 | לוקסמבורג לוקסמבורג | 2 | 14 | 9 | 1 | 13 | 3 | 8 | 15 |  |
| 05 | הולנד הולנד  | 20 | 9 | 19 | 6 | 24 | 18 |  | N/A |  |
| 06 | ישראל ישראל | 11 | 23 | 14 | 5 | 7 | 12 |  | 4 | 7 |
| 07 | ליטא ליטא | 21 | 12 | 15 | 11 | 23 | 21 |  | 11 |  |
| 08 | ספרד ספרד | 9 | 26 | 23 | 12 | 25 | 22 |  | 16 |  |
| 09 | אסטוניה אסטוניה | 25 | 15 | 17 | 13 | 22 | 23 |  | 17 |  |
| 10 | אירלנד אירלנד | 7 | 3 | 2 | 25 | 2 | 2 | 10 | 7 | 4 |
| 11 | לטביה לטביה | 23 | 16 | 25 | 14 | 21 | 24 |  | 22 |  |
| 12 | יוון יוון | 5 | 11 | 22 | 15 | 19 | 17 |  | 10 | 1 |
| 13 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 6 | 25 | 5 | 16 | 18 | 13 |  | 19 |  |
| 14 | נורווגיה נורווגיה | 18 | 10 | 10 | 17 | 5 | 14 |  | 12 |  |
| 15 | איטליה איטליה | 3 | 4 | 21 | 18 | 4 | 5 | 6 | 8 | 3 |
| 16 | סרביה סרביה | 13 | 17 | 7 | 19 | 11 | 19 |  | 18 |  |
| 17 | פינלנד פינלנד | 22 | 18 | 18 | 20 | 20 | 25 |  | 20 |  |
| 18 | פורטוגל פורטוגל | 12 | 8 | 11 | 7 | 10 | 11 |  | 24 |  |
| 19 | ארמניה ארמניה | 26 | 24 | 26 | 26 | 26 | 26 |  | 25 |  |
| 20 | קפריסין קפריסין | 10 | 19 | 6 | 8 | 6 | 9 | 2 | 5 | 6 |
| 21 | שווייץ שווייץ | 16 | 2 | 1 | 21 | 1 | 1 | 12 | 2 | 10 |
| 22 | סלובניה סלובניה | 17 | 22 | 3 | 22 | 3 | 8 | 3 | 23 |  |
| 23 | קרואטיה קרואטיה | 4 | 1 | 13 | 24 | 17 | 7 | 4 | 1 | 12 |
| 24 | גאורגיה גאורגיה | 1 | 21 | 22 | 2 | 19 | 4 | 7 | 6 | 5 |
| 25 | צרפת צרפת | 15 | 6 | 12 | 23 | 8 | 15 |  | 9 | 2 |
| 26 | אוסטריה אוסטריה | 14 | 20 | 20 | 9 | 16 | 20 |  | 21 |  |
ביאורים

↑  הולנד הודחה כמה שעות לפני הגמר.
יהודה נסרדישי

יהודה נסרדישי (1944 - 12 בנובמבר 2019) היה מנהל רשות המיסים בישראל בשנים 2007–2011.
ביוגרפיה

נסרדישי נולד בטהראן שבאיראן ועלה לישראל כשהיה בן ארבע. הוא שירת בנח"ל בשנים 1963–1965.
בשנת 1987 קיבל תואר ראשון במדעי החברה מאוניברסיטת בר-אילן. היה בעל הסמכת יועץ מס (1994).
נסרדישי עבד ברשות המיסים במשך 45 שנים. החל את דרכו בשנת 1966 כפקיד גבייה במס הכנסה בנתניה, ולאחר מכן התקדם לתפקידים בכירים, בהם פקיד שומה נתניה, סגן נציב מס הכנסה לגבייה ומודיעין, פקיד שומה מפעלים גדולים ומשנה למנהל רשות המיסים. זכה בתואר יקיר השירות של משרד האוצר לשנת תשנ"ח. בעקבות פרשת רשות המיסים, שהביאה לפרישתו של מנהל רשות המיסים, ג'קי מצא מונה נסרדישי באפריל 2007 למנהל רשות המיסים, ונדרש לשקם את הרשות מהמשבר שגרמה הפרשה. בעקבות החלטה של המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות לאמץ את תקן IFRS החל משנת 2008, הובילה רשות המיסים מהלך לדחיית החלתו של תקן זה בדו"חות המס לשנים 2007–2009. בשנת 2010 נמנה עם חברי ועדת ששינסקי לבחינת המדיניות הפיסקאלית בנושא משאבי נפט וגז בישראל. כהונתו הייתה אמורה להסתיים באפריל 2011, אך עקב קושי של שר האוצר, יובל שטייניץ, לקבוע את מחליפו, הוארכה כהונתו עד אוקטובר 2011.
ב-2012 מונה למרצה בכיר בתואר שני בלימודי מיסים ועסקים במסלול האקדמי המכללה למינהל.
בתחילת 2013, לאחר תקופת צינון של שנה, הצטרף לפירמת רואי החשבון RSM שיף הזנפרץ ושות' כיועץ מקצועי חיצוני.
ב-2013 התמנה לדירקטור בלתי תלוי בחברת סנו ולדירקטור חיצוני בשומרה חברה לביטוח.
חיים אישיים

התגורר בנתניה, היה נשוי ואב ל-3. נפטר בנובמבר 2019, והובא למנוחות בבית העלמין שיכון ותיקים בנתניה .
הערות שוליים

↑  מנהלים לדורותיהם, באתר gov.il
↑  אלה לוי-וינריב, ‏נסרדישי: "שפכו את דמי ונתנו לי מתנת פרידה מכוערת", באתר גלובס, 19 ביולי 2011
↑  הדס מגן, ‏אושרה הצעת חוק: כללי ה-IFRS לא ייושמו בדו"חות המס 2007–2009, באתר גלובס, 30 בדצמבר 2009
↑  אדריאן פילוט, ‏נסרדישי עוזב את רשות המסים עוד 6 ימים - וטרם מונה לו מחליף, באתר גלובס, 24 באוקטובר 2019
↑  חן מענית, ‏נסרדישי מצטרף כיועץ מקצועי למשרד רו"ח שיף-הזנפרץ, באתר גלובס, 29 בינואר 2013
↑  גיא בן סימון, מנהל רשות המסים לשעבר יהודה נסרדישי יצטרף לדירקטוריון סנו, באתר כלכליסט, ‏15 בינואר 2013
↑  יהודה נסרדישי, לשעבר מנהל רשות המסים, הלך לעולמו בגיל 75, באתר כלכליסט, 12 בנובמבר 2019
| ראשי רשות המיסים |
| --- | --- | --- |
| נציבי מס הכנסה | ג"ד פייטון • אהרון (ארתור) ברגמן • בן-ציון ארגוב • תיאודור ברוש • אברהם גבעוני • עוזיאל שטיינברג • יעקב תמיר • משה נוידרפר • יצחק מן • אליעזר שילוני • דב נייגר • יאיר רבינוביץ • משה גביש • דורון לוי • יוני קפלן • טלי ירון-אלדר |  |
| מנהלי רשות המיסים | איתן רוב • ג'קי מצא • יוסי בכר (מ"מ) • יהודה נסרדישי • דורון ארבלי • משה אשר • ערן יעקב |  |
אדם בעקבות גורלו

| --- | --- |

מתוך הסרט
 בימוי:  דניס הופר 
 הופק בידי:  פיטר פונדה ויליאם הייווד ברט שניידר (אנ')
 תסריט:  פיטר פונדה דניס הופר
 עריכה:  דון קאמברן
 שחקנים ראשיים:  פיטר פונדה דניס הופר ג'ק ניקולסון
 מוזיקה:  רוג'ר מקגין 
 צילום:  לאסלו קובאץ' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Raybert Productions Pando Company Inc
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 ביולי 1969
 משך הקרנה:  95 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט פעולה 
 מקום התרחשות:  אריזונה 
 תקציב:  $360,000
 הכנסות:  $41,728,598
 הכנסות באתר מוג'ו:   easyrider
 פרסים:  זוכה פסטיבל קאן לסרט ביכורים מועמד לפרס אוסקר מועמד לפרס גלובוס הזהב
 דף הסרט ב־IMDb
 
אדם בעקבות גורלו (באנגלית: Easy Rider) הוא סרט מסע אמריקאי משנת 1969 שנכתב על ידי פיטר פונדה, דניס הופר וטרי סאת׳רן (אנ') ובוים על ידי הופר. הוא מספר את סיפורם של שני אופנוענים (בגילומם של פונדה והופר) שנוסעים ברחבי ארצות הברית. ההצלחה הכבירה של הסרט סימלה את תחילת "הגל החדש האמריקני" או "הוליווד החדשה" בקולנוע ההוליוודי של שנות השישים המאוחרות. אדם בעקבות גורלו ייחודי בכך שהצליח לתפוס ולסמן את התקופה ומאפייניה כגון עלייתה ונפילתה של תנועת ההיפים, שימוש בסמים ואורח החיים השיתופי בקומונות של התקופה.
צילומים

תקציב הצילומים של "אדם בעקבות גורלו" נע בין 360,000 ל-400,000 דולר. פיטר פונדה אמר כי מעבר לכך, הוא שילם מכיסו עבור עלויות הנסיעה והלינה של הצוות, וציין: "כולם השתמשו בכרטיסי האשראי שלי ושילמו עבור כל המלונות, האוכל, הדלק, הכל עם Diner's Club". הצלם לאסלו קובאץ' אמר כי מיליון דולר נוספים, "פי שלושה מתקציב הצילומים של שאר הסרט", הושקעו ברישיונות לפסקול המוזיקלי שהתווסף במהלך העריכה. הוא כבר צילם שני סרטי אופנוענים מחוץ לחוק והציע לרכוש שברולט אימפלה קבריולה משנת 1968 כדי לשאת את המצלמה בצורה חלקה, במהירויות שלא עולות על 25 מייל לשעה.
לדברי המפיק המשנה ביל הייוורד בראיונות שנכללו כחלק מהתוספת ב-DVD "Shaking the Cage", דניס הופר היה קשה לעבודה על הסט. במהלך צילומי ניסיון בניו אורלינס, עם במאי הדוקומנטרי בארד בריאנט מאחורי המצלמה, הופר התעמת עם צוות ההפקה הזמני על השליטה. בנקודה מסוימת, הופר, שהיה פרנואידי, דרש מהצלם בארי פיינשטיין למסור לו את הצילומים שצילם באותו יום כדי שיוכל לשמור אותם אצלו בחדר המלון. פיינשטיין, זועם, השליך את פחיות הסרט על הופר, והשניים נקלעו לעימות פיזי. לאחר המהומה הזו, הופר ופונדה החליטו להרכיב צוות מסודר לשאר הסרט. כתוצאה מכך, שאר הסרט צולם על סרט 35 מ"מ, בעוד שהקטעים בניו אורלינס צולמו על סרט 16 מ"מ.
קומונת ההיפים שוחזרה מתמונות וצולמה באתר המשקיף על קניון מאליבו בדרך פיומה קניון, מאחר שקומונת "ניו באפלו" בארויו הונדו ליד טאוס, ניו מקסיקו, לא אפשרה צילומים שם. בין הניצבים המופיעים בסצנה היו השחקנים דן הגרטי וקארי סנודגרס, המוזיקאי ג'ים סאליבן, ובתו של פונדה ברידג'ט.
קטע קצר בתחילת הסרט מראה את וויאט ובילי על כביש 66 בפלאגסטאף, אריזונה, חולפים על פני דמות גדולה של חוטב עצים. פסל החוטב הזה — שפעם עמד מול בית הקפה "למברג'ק" — נמצא עדיין בפלאגסטאף, אך כעת בתוך ג'יי לורנס ווקאפ סקיידום בקמפוס של אוניברסיטת צפון אריזונה. פסל דומה נוסף הועבר גם הוא מבית הקפה "למברג'ק" לחלק החיצוני של הסקיידום.
רוב הסרט צולם בחוץ עם תאורה טבעית. הופר אמר שכל הצילומים בחוץ היו בחירה מכוונת מצדו, כי "אלוהים הוא תאורן נהדר". מלבד רכב המצלמה, ההפקה השתמשה בשתי משאיות חמש טון, אחת עבור הציוד וגרירת נגרר עם גנרטור של 750 אמפר, ואחת עבור עד ארבעה אופנועים, עם השחקנים והצוות בקרוואן. אחת המיקומים הייתה עמק המונומנטים.
סצנות המסעדה עם פונדה, הופר וג'ק ניקולסון צולמו במורגנזה, לואיזיאנה. הגברים והנערות בסצנה זו היו כולם תושבים מקומיים של מורגנזה. כדי לעורר תגובות עוינות יותר מהגברים המקומיים, הופר אמר להם שדמויותיהם של בילי, וויאט וג'ורג' אנסו והרגו נערה מחוץ לעיירה. הסצנה שבה בילי ווויאט נורו צולמה על כביש 105 לואיזיאנה צפון, ממש מחוץ לקרוטז ספרינגס, ושני הגברים בטנדר — ג'וני דייוויד ודי.סי. בילודו — היו תושבים מקומיים של קרוטז ספרינגס.
בזמן צילום סצנת בית הקברות, הופר ניסה לשכנע את פונדה לדבר אל פסל המדונה כאילו הייתה אמו של פונדה, שהתאבדה כשהיה בן 10, ולשאול אותה מדוע עזבה אותו. למרות התנגדותו של פונדה, הוא בסופו של דבר נענה. מאוחר יותר, פונדה השתמש בסצנה זו, יחד עם הסצנה הסופית, כמנוף לשכנע את בוב דילן לאפשר שימוש בגרסת הכיסוי של רוג'ר מקגווין לשיר "It's Alright, Ma (I'm Only Bleeding)".
השפעות

הסרט היה לשובר קופות בסדר גודל של "בוני וקלייד" ו"הבוגר", והיה לאחד הסרטים שהובילו לעידן החדש בקולנוע ההוליוודי בשנות ה-60 וה-70. המפיקים הבינו שאפשר להרוויח מסרטים דלי תקציב המבוימים על ידי במאים צעירים ואוונגרדים. עם השפעה ניכרת של סרטי הגל החדש הצרפתי, סרטי הרנסאנס של הוליווד באו לייצג תרבות נגד המאוכזבת באופן גובר מהממשלה. השפעת הגל החדש האירופאי באה לידי ביטוי בסרט גם בצורה. מלבד הצלם ההונגרי אשר צילם את הסרט, Laszlo Kovacs הקאטים המהירים, הג'אמפ קאטים ופלש פורוורדים, הזומים המהירים, הצילום המחוספס כגון פליירים (Flares) ועוד. אומנם ג'ק ניקולסון אינו מגלם דמות ראשית אך הופעתו הבולטת סימנה את התחלתו ככוכב קולנוע במקביל להופעתו בסרט רסיסי חיים. הצלחת הסרט והתור החדש של הוליווד העניקה להופר אפשרות לביים בשנית עם חופש אומנותי מוחלט. התוצאה הייתה "הסרט האחרון" 1971 שהיה לכישלון וחיסל את הקריירה של הופר למשך למעלה מעשור.
מאפיינים חדשניים נוספים שקיימים בסרט הם השימוש בעוברי אורח אמיתיים ולא בניצבים, אימפרוביזציה במהלך הדיאלוגים והשימוש במצלמת 16 מ"מ בסיקוונס המתאר את המארדי גרא – הרצף (Sequence) אשר צולם בחטף כמעט ובהפקה מינימלית.
סצנת ההזייה בבית הקברות היוותה השראה לשורה של סרטים המשתייכים לתת ז'אנר "סרטי הסמים" - הדלתות (1991), יומן נעורים (1995), טריינספוטינג (1996), פחד ותיעוב בלאס וגאס (1998) ועוד.
שחקנים

פיטר פונדה - וואיט
דניס הופר - בילי
ג'ק ניקולסון - ג'ורג' הנסן
לוק אסקיו - טרמפיסט
פיל ספקטור - "הקשר"
קארן בלק - קארן
טוני בייסל - מארי
טוניו מנדוסה - ישו
פרסים

הופר זכה בפסטיבל קאן בשנת 1969, בטקס האוסקר ג'ק ניקולסון היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר והסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר. הסרט זוכה למקום ברשימה "מאה השנים, מאה הסרטים" של מכון הסרטים האמריקאי.
מוזיקה

הפסקול של הסרט מורכב ממוזיקה של להקתו של ג'ימי הנדריקס, The Jimi Hendrix Experience, הבירדס, סטפנוולף, הבנד ועוד. המוזיקה הופכת רגעים ארוכים של צפייה בנסיעה למעניינים יותר. ההוצאות ששולמו לקניית זכויות היוצרים על המוזיקה עלו על תקציב הסרט כולו. בוב דילן כתב התחלה לשיר במיוחד בשביל הסרט: "בלדה של האדם בעקבות גורלו". השיר הושלם והוכנס לסרט. המוזיקה זוכה למקום יוצא דופן בסרט זה כאשר שירים שלמים מושמעים על רקע נוף הנסיעה במרחבי ארצות הברית. המוזיקה היא אחד הגורמים שהפכו את הסרט לכל כך מכונן מבחינה תקופתית.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Kiselyak, Charles (1999). Shaking the Cage (DVD). Columbia Tristar Pictures.
1 2 3 4 5 6  Fisher, Bob (22 ביוני 2004). "Easy Rider: 35 Years Later; László Kovács on the 35th anniversary of Easy Rider". Moviemaker. אורכב מ-המקור ב-11 בפברואר 2012. נבדק ב-2008-10-19. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  "Obituary". LA Times. 16 בנובמבר 2008. נבדק ב-22 באפריל 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Aldaz, Gabriel (באפריל 2010). Right Palm Up, Left Palm Down: The Log of a Cross-Country Scavenger Hunt. Sparkworks Pub. ISBN 978-0970340771. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590962505171  BIBSYS: 4010124  BnF: cb13189085s (data)  CANTIC: a12019835  GND: 4451994-1  LCCN: n2003082991  SUDOC: 035430184  VIAF: 316751904   WorldCat (עם VIAF): 316751904 
שברולט אימפלה קבריולה משנת 1968 כמו זו שימשה לצילומים
תחיית המתים

ערך זה עוסק במושג הקיים בדתות ובאמונות שונות. אם התכוונתם לאלבום הבכורה של פרודוקס, ראו .
תְּחִיַּת הַמֵּתִים היא אמונה הקיימת בדתות ובאמונות שונות, בכך שבעתיד בני האדם המתים יקומו לתחייה.
ביהדות, האמונה בתחיית המתים היא אחת מי"ג עיקרי האמונה והיא מרכיב חשוב בתורת הגמול שלה.
תחיית המתים בתרבויות הקדומות

הרעיון של תחיית המתים מצוי גם בכתבים של מספר דתות לא-אברהמיות במזרח התיכון. בדת היוונית העתיקה הפכו מספר גברים ונשים לאלמותיים לאחר שקמו לתחייה מן המתים.
תחיית המתים ביהדות

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא ניכר שיש פה תוספות רבות שאינן מסודרות כמהלך הגיוני רציף.
תחיית המתים ביהדות > תחיית המתים בתורה ובספר דניאל

את האזכור היחיד המפורש של תחיית המתים בתורה ניתן למצוא בפסוק:”רְאוּ עַתָּה כִּי אֲנִי אֲנִי הוּא... אֲנִי אָמִית וַאֲחַיֶּה, מָחַצְתִּי וַאֲנִי אֶרְפָּא וְאֵין מִיָּדִי מַצִּיל” (חתימת שירת האזינו, ספר דברים, פרק ל"ב, פסוק ל"ט) ואכן זוהי דעת רב סעדיה גאון בספר האמונות והדעות.
ברם, לדעת הרמב"ם המילה "אחיה" אינה מתייחסת לתחייה ממוות אלא להמשך של החיים ולכן אין בתורה כל אזכור לתחיית המתים, אלא מקור אמונה זו הוא בדברי ספר דניאל בלבד: ”וְרַבִּים מִיְּשֵׁנֵי אַדְמַת עָפָר יָקִיצוּ, אֵלֶּה לְחַיֵּי עוֹלָם וְאֵלֶּה לַחֲרָפוֹת לְדִרְאוֹן עוֹלָם. וְאַתָּה לֵךְ לַקֵּץ וְתָנוּחַ וְתַעֲמֹד לְגֹרָלְךָ לְקֵץ הַיָּמִין” (ספר דניאל, פרק י"ב, פסוק ב') הסיבה לכך, לדעתו, היא חינוכית-דידקטית – דור מקבלי התורה היה שקוע באמונת ה"צאבה", הכופרת באפשרות של עשיית נסים גלויים על ידי כוח עליון הגובר על מערכת הטבע, על כן המתין האלוהים, ובישר על האמונה בתחיית המתים רק על ידי הנביאים המאוחרים, בתקופה שכבר לא הטילו ספק באפשרות של נס על טבעי.
מחלוקת זו קשורה לשאלת הנוסח הנכון של המשנה במסכת סנהדרין בתחילת פרק "חלק". הנוסח הרווח הוא: ”ואלו שאין להם חלק לעולם הבא - האומר אין תחיית המתים מן התורה...” (משנה, מסכת סנהדרין, פרק י', משנה א') ואכן רש"י פירש שם: "הכי גרסינן האומר אין תחיית המתים מן התורה - שכופר במדרשים דדרשינן בגמרא לקמן מניין לתחיית המתים מן התורה, ואפילו יהא מודה ומאמין שיחיו המתים אלא דלא רמיזא באורייתא - כופר הוא, הואיל ועוקר שיש תחיית המתים מן התורה - מה לנו ולאמונתו, וכי מהיכן הוא יודע שכן הוא - הלכך כופר גמור הוא".
אך בפירוש המשנה לרמב"ם נוסח המשנה הוא: "ואלו שאין להם חלק לעולם הבא האומר אין תחיית המתים", ללא התוספת "מן התורה"