stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וולטר ג'. קולר האב
קריירה עסקית

בראשית המאה ה-20 צמחה חברת קולר במהירות, ופיתחה מוצרים חדשים, כמו האמבטיה הראשונה בתעשייה שנוצקה ביחידה אחת. ב-1914 העסיקה החברה כבר 950 עובדים והחזיקה במשרדי מכירות בארבע ערים אמריקאיות מרכזיות ובלונדון. במלחמת העולם הראשונה היא עברה לייצור לטובת המאמץ המלחמתי. בשנות ה-20 היא הרחיבה את מגוון מוצריה ומכירותיה, וייצרה בית השאר מדיח כלים ממונע, מכונת כביסה חשמלית, וגנרטור חשמלי מונע בבנזין. קולר הקים את המפעל הגדול ביותר בעולם לייצור המוני של אסלות וכיורים.
קולר צמצם את מספר שעות העבודה של עובדיו, שילם להם שכר מעבר לממוצע, סיפק להם ביטוחי חיים וביטוחי בריאות קבוצתיים ופיצויים, והעניק מתנות לחגים ומתנות פרישה. החל מ-1917 הפכה תוכניתו להקמת מכלול מגורים לעובדים בסמוך למפעל למציאות. כפר קולר, בשטח של 12 קמ"ר, עוצב כך שיספק לעובדים דיור באיכות גבוהה ובר השגה. בשנה שלאחר מכן פתחה החברה את המועדון האמריקאי בסמוך למפעל, שהיה אתר פנאי שעוצב בסגנון טיודור עבור 250 מהגרים.
השפל הגדול אילץ את חברת קולר להאט את קצב הייצור ולהגביל את שעות העבודה. קולר ניסה לשמור על תעסוקתם של עובדיו ועל שכרם, אך הקיצוצים נעשו בלתי פופולריים. ב-1934, חברו חלק מהעובדים הוותיקים וכמה מנהיגים עובדים חיצוניים לארגון שביתה.
קריירה עסקית > שביתת קולר ב-1934

קולר היה מאמין אדוק בגישה שעל פיה לא נדרשו העובדים להיות חברים באיגוד מקצועי כלשהו כתנאי להעסקתם, וכמו תעשיינים אחרים לא היה מעוניין בייצוג של העובדים על ידי איגודים מקצועיים לאומיים בדרך של כפייה. יחד עם רוב עובדיו, הוא הקים ב-1933 ועד עובדים, אך צעד זה לא הוביל לשביעות רצונם של מנהיגי העובדים. שנה לאחר מכן, כאשר פרצו שביתות רבות ברחבי ארצות הברית, התמקדה פדרציית העבודה האמריקאית בחברת קולר. הם הציגו 14 דרישות, כולל העלאת שכר בשיעור של 62.5 אחוזים. קולר דחה את הדרישות וסגר את המפעל.
שביתת קולר הראשונה פרצה ב-16 ביולי. משמרות שובתים חסמו את הגישה למפעל ועד מהרה גאתה האלימות משני הצדדים. ירי בנשק חם וגז מדמיע נכנסו לתמונה ב-27 ביולי, ושני אנשים נהרגו בנוסף ל-43 פצועים עד להגעת המשמר הלאומי להשיב את הסדר על כנו.
ב-1935 הצביעו העובדים על הקמת איגוד מקצועי של המפעל, אך באותה שנה העביר הקונגרס של ארצות הברית את חוק וגנר (אנ'), שעודד איגודי עובדים מרכזיים להתאגד ברשות הממשלה הפדרלית ואסר על קיומם של ועדי עובדים במפעלים.
במרץ 1940 הרשיע חבר מושבעים גדול פדרלי 104 חברות, איגודים מקצועיים ויחידים באשמת קנוניה להקפיא את מחירי מוצרי השרברבות. בין החברות הללו היו שלוש חברות הצנרת הגדולות בארצות הברית, כולל חברת קולר. בחודש שלאחר מכן נפטר קולר מהתקף לב פתאומי, כשידידיו וקרוביו ייחסו את מותו לשביתה ולקריאת התיגר של הממשלה הפדרלית על היושרה האישית שלו.
ב-1954 פרצה שביתה שנייה בחברת קולר, שהייתה לסכסוך העבודה הארוך ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.
מושל ויסקונסין

ב-1928 היה קולר מועמד למשרת מושל ויסקונסין. המפלגה הרפובליקנית שלטה בפוליטיקה של ויסקונסין מאז כינונה כמדינה בארצות הברית באמצע המאה ה-19, וזכייה במועמדות המפלגה נחשבה להבטחה לניצחון בבחירות הכלליות. ועדיין, המפלגה הייתה מפולגת בין סיעת האיתנים (Stalwarts) השמרנית, לבין הפרוגרסיביים בראשות פיליפ לה פולט. קולר נמנה עם סיעת האיתנים מאז שב-1916 נבחר לחבר האלקטורים.
קולר ניהל מסע בחירות נמרץ, בציינו את הצלחתו העסקית, ואת מחויבותו במשך כל חייו לעבודה קשה, והבטיח להתעלם משיטת המינויים הפוליטיים (Spoils system) כאשר יחליט על מינויים וקידומים. הוא הזמין את הבוחרים לבקר במפעל, להיווכח בתנאי העבודה, ולראות את הכפר התעשייתי, ורבים אכן עשו כן.
קולר היה המועמד הראשון למשרה ציבורית שניהל את נסיעותיו במהלך מערכת הבחירות בטיסות, כאשר הוא נסע 11,720 ק"מ במשך שבועיים. הוא גם נסע במכונית, בנסותו להגיע ל-1.5 מיליון המצביעים באוכלוסייה של 3 מיליון תושבים. הפרוגרסיביים האשימו אותו על כך שהתנגד לתנאי של חברות באיגוד מקצועי כתנאי לקבלת עבודה, אך הוא השיב להם בציינו ששכר העובדים בחברה היה גבוה ב-28.9 אחוזים בהשוואה לרמת השכר הממוצעת בוויסקונסין, ש-92 אחוזים מהעובדים הנשואים במפעל החזיקו בבעלותם מגרשים ובתים, וש-75 אחוזים מהם החזיקו בבעלותם מכונית.
קולר ניצח בבחירות בהפרש גדול, והגיע למדיסון, שם הוא חיסל בשיתוף פעולה עם בית המחוקקים גרעון שהוערך ב-3.5 מיליון דולר, פישט וייעל את הביורוקרטיה במדינה, סלל כבישים ובנה פארקים מדינתיים, ודאג לרמת מיסוי נמוכה. אך השפל הגדול שם קץ לקריירה הפוליטית שלו. הוא היה דומה יתר על המידה לידידו הנשיא הרברט הובר, ורוב המצביעים היו מעוניינים בשינוי. איש סיעת הפרוגרסיביים פיליפ לה פולט ניצח בבחירות המקדימות של 1930, וחבר לשני סנאטורים פרוגרסיביים בניסיון פופולרי לשים קץ לקריסה הפיננסית שזרעה הרס ברחבי ארצות הברית ובעולם.
אף על פי שכיהן בתקופת כהונה יחידה של שנתיים כמושל, מינה קולר חמישה שופטים לבית המשפט העליון של ויסקונסין, זאת בשל ארבע פטירות של שופטים ופרישה אחת. היה זה ללא ספק המספר הגבוה ביותר של מינויים בכל תקופה של שנתיים בתולדותיו של בית המשפט.
ב-1932 התמודד קולר שוב על מועמדות הרפובליקנים למשרת המושל וניצח. הוא הביע תמיכה חזקה בנשיא הובר, טקטיקה שהזיקה לו. הקריירה הפוליטית שלו הסתיימה כאשר הפרוגרסיביים והדמוקרטים נהנו באותה מערכת בחירות משורה של ניצחונות ברמה הלאומית שהכניסה את פרנקלין דלאנו רוזוולט אל הבית הלבן. שיעור ההצבעה עבור רוזוולט בוויסקונסין הגיע ל-63.5 אחוזים. ב-1939 שבו הרפובליקנים ללשכת המושל, ונותרו בשליטה במדינה במשך שני העשורים הבאים. אחד מהמושלים שכיהנו בתקופה זו היה בנו של קולר, וולטר ג'. קולר הבן.
מותו

וולטר ג'. קולר נפטר בשיבויגן ב -21 באפריל 1940. הוא נטמן בבית הקברות וודלנד שבכפר קולר.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1747-1748
הערות שוליים

↑  "The American Club Resort Hotel: A KOHLER Experience: The American Club:Wisconsin Hotel:Five Diamond". www.americanclubresort.com. Archived from the original on November 20, 2010.
↑  "G. B. Nelson, U.W. Grad, is Appointed". The Capital Times. September 26, 1930. p. 1.
↑  Wisconsin Legislative Reference Library. "Summary Vote For President". The Wisconsin Blue Book 1933. Madison, Wisconsin. p. 531.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1191384373  LCCN: n97093782  SNAC: w6ks75n8  VIAF: 55903263   WorldCat (עם VIAF): 55903263
הסוואה צבאית

צלפים וחיילים מחיל ההנדסה בחליפות הסוואה המשתלבות בצמחייה.
הסוואה צבאית של חיילת משנת 2011
הסוואה צבאית היא השימוש באביזרים וטקטיקות הסוואה (לרוב על ידי צבא או גוף צבאי-למחצה) כדי להסתיר חיילים, כלי רכב וציוד צבאי מעינו של האויב. הסוואה צבאית עושה שימוש בשיטות רבות על מנת להסוות את כוחות הצבא על ידי שימוש בצבע, בדים, רשתות הסוואה או חומרי הסוואה מיוחדים. באופן כללי יותר ובלשון מקצועית, מטרת ההסוואה הצבאית היא הקטנת החתימה של הכוח או הכלי הצבאי, כאשר "חתימה" היא כלל התפוקות של הכלי או הכוח שמעידים על נוכחתו. "חתימה צבאית" כוללת חתימה ויזואלית, חתימה תרמית, חתימה אקוסטית, חתימת קרינה, חתימת מכ"ם ועוד. ההסוואה שואפת לצמצם את יכולת הגילוי של הכוח הצבאי, אופי הכוח הצבאי או מטרותיו כחלק ממכלול שיטות ההונאה הצבאית השואפות להגדיל את סיכויי השרידות של הכוח הצבאי וסיכויי ההצלחה של משימותיו.
יישום ההסוואה > מדים וציוד החיילים

עם תחילת השימוש ברובים מחורקי-קנה במהלך המאה ה-18, החלו לראשונה להופיע לוחמים בשדה הקרב במדים ירוקים מתוך מחשבה שהם יטמעו באופן מוצלח יותר בסביבה, שכן הם לחמו בקבוצות קטנות בנפרד מכוחות הרגלים העיקריים. החל משנות ה-60 של המאה ה-19 החל הצבא הבריטי בהדרגה לאמץ מדים וציוד בצבע חאקי, תהליך שהואץ במהלך מלחמת הבורים ובתחילת המאה ה-20 רוב הצבאות המערביים הכירו בחשיבות מדים תואמים לסביבה ואימצו באופן זה או אחר מדי חאקי.
במהלך מלחמת העולם הראשונה החל למעשה שימוש נרחב בשיטות הסוואה שונות ומתוחכמות יותר, בעיקר בחזית המערבית היכן שהלחימה הסטטית הובילה לשימוש בכלי נשק מתקדמים והגברה של האיומים בשדה הקרב. במהלך המלחמה עוצבו עמדות תצפית וירי כך שהן השתלבו בשטח, כך לדוגמה הוקמו עמדות לצלפים באמצע שטח ההפקר בצורת גזע עץ. הצבא הגרמני אימץ דפוסי צבעי הסוואה לשימוש על קסדות החיילים, מה שהפך בחודשי המלחמה האחרונים לנפוץ בקרב יחידות גרמניות רבות בשלל דפוסי הסוואה שונים.
במלחמת העולם השנייה השימוש במדי הסוואה לצד ציוד הסוואה הפך לנפוץ מאוד כמעט בכל הצבאות הלוחמים. הכוחות המזוינים של ארצות הברית אימצו מדי הסוואה בדפוס "עור צפרדע" ששימשו בעיקר את לוחמי המארינס. הצבא הבריטי אימץ את "מעיל דניסון" ששימש בעיקר את הכוחות המוצנחים והכחות המיוחדים. האיטלקים פיתחו ב-1929 את סכמת "טלו מימטיקו" (בד הסוואה) ששימש במהלך המלחמה בעיקר את הכוחות המוצנחים ובהמשך שימש גם יחידות וואפן אס אס גרמניות.

גרמניה הנאצית השקיעה מאמצים רבים בפיתוח דפוסי הסוואה לחייליה בשנים שקדמו למלחמה, במהלך המלחמה יחידות רבות עשו שימוש בשלל סכמות הסוואה הן במדי החיילים והן בגלימות ובדי הסוואה. בסוף שנות ה-20 פותח בגרמניה "סכמת שבב" (Splittertarnmuster) ובהמשך עוצבו גם "סכמת עץ" (Platanenmuster) ו-"סכמת הסוואה עשן" (Rauchtarnmuster), במהלך המלחמה הצטרפו סכמות הסוואה נוספות כאשר הנפוצות בהן היו "סכמת עלה אלון" (Eichenlaubmuster), "סכמת נקודות אפונה" (Erbsenmuster), "סכמת בִּצה" (Sumpfmuster) ו-"סכמת עץ דקל" (Palmenmuster) - הסכמות כללו לרוב לפחות שתי גרסאות, אחת לחורף\סתיו ואחת לאביב\קיץ.
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה הייתה דעיכה מסוימת בשימוש במדי הסוואה, רוב מדי השירות כללו צבע אחיד - חאקי או ירוק-זית. באופן הדרגתי במהלך שנות ה-60 וה-70 החלו רוב צבאות העולם לעשות שימוש נרחב הרבה יותר במדי הסוואה כמדי שירות סדירים, כך שהחל משנות ה-80 מדי הסוואה היו למדים הבסיסיים של רוב צבאות העולם. במהלך שנות המלחמה הקרה התפתחו מאות סכמות הסוואה בעלי אופי שונה, החל מסכמת "גשם" הירוקה\חומה של גרמניה המזרחית, סכמת "פלקטרן" של גרמניה המערבית (התפתחות של הסכמות הנפוצות במדי גרמניה הנאצית), "סכמת לטאה" הכתומה\חומה\ירוקה של צרפת, "פס נמר" ו-"סכמת החורש" החומה\ירוקה\שחורה של ארצות הברית וכן הלאה.
כיום רוב צבאות העולם עושים שימוש במדי הסוואה כמדי לחימה ואף מדי שירות יום-יומיים, בעניין זה צה"ל לצד מספר צבאות בודדים יוצאים מהכלל לובשים מדי שירות ולחימה בגוון אחיד (ירוק-זית במקרה של צה"ל).
יישום ההסוואה > כלי רכב

בשונה מהסוואת חיילים, כלי רכב חשופים במיוחד לתצפית מהאוויר לצד האיומים מהקרקע. מסיבה זו, ההתמקדות בהסוואת כלי רכב הייתה לרוב סביב שבירת הצורה (לרוב מרובעת) של הכלי על ידי צבע, רשתות הסוואה ושימוש בחלקי צמחייה מקומית על הכלי.
כאשר הכלי אינו נמצא בתנועה או בלחימה, ניתן לפרוס עליו רשת הסוואה אשר שוברת את צורתו המרובעת, יוצרת צבע המשתלב עם הנוף המקומי ומקטינה את הצל של הכלי מה שחשוב במיוחד כנגד תצפית אווירית. כלי רכב קרביים שנמצאים במארב, או סוללות ארטילריה בפריסת אש יכולים לעשות שימוש ברשתות הסוואה, אך כלי רכב בתנועה ולחימה כאמור מוגבלים הרבה יותר.
מלבד פתרונות הסוואה חיצוניים שניתן להוסיף לכלי רכב, החל ממלחמת העולם הראשונה נעשה שימוש נרחב בצביעת כלי רכב צבאיים בסכמות וצבעי הסוואה בהתאם לאזור השירות. בדומה למדי השירות הבסיסיים של חיילים שמתאימים לנוף המקומי (כגון מדי חאקי ומדי ירוק זית), כלי רכב צבועים באופן בסיסי בצבע אחיד התואם את אזור השירות (גוני ירוק לאזור טרופי, לבן לאזורים מושלגים וגוני צהוב למדבר).
באופן נקודתי במהלך מלחמת העולם הראשונה, באופן נרחב במהלך מלחמת העולם השנייה ובאופן פחות נרחב לאחר מכן, נעשה שימוש גם בסכמות הסוואה מתוחכמות יותר על כלי רכב (בעיקר רק"ם וטנקים). סכמות ההסוואה דומות רעיונית לסכמות ההסוואה המשמשים חיילים, ישנם אף מקרים בהם נעשה שימוש באותן סכמות הן במדי החיילים והן בצבעי כלי רכב צבאיים.
יישום ההסוואה > מטוסים

במלחמת העולם הראשונה עם הופעת הלחימה האווירית, מטוסי קרב, הפצצה ותצפית נצבעו בשלל צבעים וסכמות הסוואה. רוב הצבאות פיתחו עשרות סכמות ולעיתים המטוסים נצבעו בצבעים ללא ניסיון להסוותם (כגון צבעי אדום, כחול וצהוב ודפוסי פסים וצורות גאומטריות לאורך המטוס). במלחמת העולם השנייה סכמות הסוואה למטוסים התפתחו מאוד לכדי דפוסים מתוחכמים הרבה יותר, המגמה העיקרית שהובילה את הסוואת המטוסים הייתה סכמה בגוני הקרקע בחלקו העליון של המטוס וסכמה בגוני השמיים בחלקו התחתון - כך שהמטוס יהיה בגוני הסוואה אל מול הרקע שלו כתלות בנקודת המבט של הצופה. מגמה זו המשיכה לאורך המאה ה-20 ונפוצה מאוד גם כיום.
בדומה לכלי רכב, כאשר המטוס על הקרקע נעשים מאמצים רבים להסוות אותו תוך שימוש באמצעים סטטיים כגון רשתות הסוואה - זאת במטרה להגן על מטוסים כשהם פגיעים על הקרקע ולמנוע מהאויב יכולת תצפית ומודיעין על אופי וגודל הכוח.
מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 נעשה שימוש בעיצוב מטוסים בטכנולוגיה חמקנית, אשר מסווה אותם מפני מכ"ם ותת-אדום כך לדוגמה הF-117 נייטהוק או הF-35 לייטנינג II שפותחו בארצות הברית, או הסוחוי T-50 שפותח ברוסיה.
יישום ההסוואה > כלי שיט

הסוואה ימית הייתה חסרת חשיבות לפני המאה ה-20, שכן טווחי הלחימה בין כלי שיט היו קצרים מאוד. עם תחילת המאה ה-20 והגדלת טווחי האש של אוניות המלחמה, החל להעשות שימוש בסכמות צביעה שונות שנועדו לגרום לכלי השיט להשתלב בצבעי הים, השמים או ערפל - לרוב גוני אפור וכחול-אפור.
לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה פיתח הצי המלכותי הבריטי סכמת הסוואה מהפכנית "סכמת סנוור". הדפוס כלל לרוב שני צבעים מנוגדים שנצבעו על גוף כלי השיט בצורות גאומטריות משלימות ובדפוסים משתנים. הרעיון מאחורי סכמת הסנוור היה לא להסוות את כלי השיט, שכן קשה מאוד להסוות כלי שיט בים הפתוח, אלא לבלבל את התצפית ויכולת הטיווח של האויב. בתאוריה קשה מאוד לאמוד את המהירות, הכיוון ואף סוג וצורת כלי השיט כאשר הוא צבוע הסכמה הזו.
סכמת הסנוור הייתה נפוצה בעיקר בקרב כלי שיט של בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. פיתוחים בתחום המכ"ם ביטלו למעשה את היתרון של סכמת הסנוור ובשנים שלאחר המלחמה פסק השימוש בה לטובת צבעי אפור-כחול המשתלבים עם צבעי הים. כיום ישנם ציים מועטים העושים שימוש בדפוסי הסוואה הכוללים יותר מצבע אחד, בהם הציים של שוודיה, פולין, רוסיה, סין, אינדונזיה, נורווגיה וארצות הברית - כולם כוללים סכמות של בין שניים לשלושה צבעים בצורות גאומטריות או מעוגלות גדולות.
סכמות הסוואה נפוצות > מלחמת העולם הראשונה

"סכמה צבעונית - טנקים גרמניה
"סכמת לוזן" - מטוסים גרמניה
סכמות הסוואה נפוצות > מלחמת העולם השנייה

"סכמת שבב" - גרמניה
"סכמת עץ" (קיץ) - גרמניה
"סכמת נקודות אפונה" - גרמניה
סכמות הסוואה נפוצות > שנות ה-60 עד שנות האלפיים

"סכמת חורש" - ארצות הברית
"סכמת לטאה" - צרפת
"סכמת גשם" - ברית ורשה
"סכמת משיכת מכחול" - רודזיה
סכמת Wz. 89 "פומה" - פולין
סכמות MARPAT - ארצות הברית
סכימת "Chocolate Chip" (אנ') של צבא ארצות הברית פותחה ב-1962, והייתה נפוצה בעיקר במלחמת המפרץ. היא נפוצה כיום בצה"ל, חלק מהשימוש בה הוא עבור מדי אסיר.
סכמות הסוואה נפוצות > סכמות מודרניות

סכמת M90 - שוודיה
סכמת "דגם 99" - סין
"פלקטרן" (הסוואה מנומרת) - גרמניה
"סכמה רב-אזורית" (MTP) - בריטניה
סכמת CADPAT - קנדה
"סכמת הסוואה מבצעית" (OCP) - ארצות הברית
סכמת מרכז אירופה - צרפת ואוסטריה
סכמת M84 - דנמרק
סכמת M05 (אקלים קר) - פינלנד
סכמת הסוואה "אוניברסלית" - צה"ל
"פלקטרן טרופי" - גרמניה
לקריאה נוספת

הסוואה
חליפת הסוואה
חמקנות
קורבטה שוודית בעלת הסוואה סטנדרטית (ויזואלית) ועיצוב המקטין את חתימת המכ"ם והתת-אדום שלה (חמקנות).
סכמת ה-UCP של ארצות הברית, ששאפה לייצר הסוואה רב-אזורית ונמצאת כיום בתהליך הוצאה משירות.
זוג צלפים אמריקאיים בחליפת הסוואה על גבי מדי לחימה בסכמת הסוואה OCP.
קסדת M16 גרמנית בצבעי הסוואה, מלחמת העולם הראשונה.
טנק מטילדה סימן 2 בריטי צבוע בסכמת הסוואה מדברית.
משחית טנקים גרמני נאזהורן, מעוטר בענפים וחלקי צמחייה כדי להידמות לסביבה.
F-16I סופה של חיל האוויר הישראלי עם סכמת הסוואה מדברית בחלק העליון וגוון כחול-אפור בחלק התחתון.
מטוס F-16 נץ 107 של חיל האוויר הישראלי מוסווה היטב על רקע מכתש רמון.
סירת סיור נורווגית בצבעי הסוואה שנועדו לרקע קו החוף.
אה"מ קילדנגן בסכמת הסוואה סינוור שנועדה לבלבל במקום להסוות, 1918.
האוסף (אלבום של אלון אולארצ'יק)

"האוסף" הוא אלבום האוסף הראשון של הזמר הישראלי אלון אולארצ'יק. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2002 חברת התקליטים NMC, ארבע שנים לאחר צאת "אולארצ'יק ג'אז". כלולים באלבום כמה מלהיטיו של אולארצ'יק כמו "בא לשכונה בחור חדש", "היא הולכת בדרכים", "בחור אנלוגי בעולם דיגיטלי", "החיים קשים", "בן בסט", "נערה במשקפיים", "שלום סלאם", "כולם כולם", "או שאתה שר או שלוקחים אותך מפה" ו"מאיר ואלון".
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | בא לשכונה בחור חדש  | 3:44 |
| 2. | היא הולכת בדרכים  | 5:01 |
| 3. | שני חלקים בתוך השלם  | 3:01 |
| 4. | בחור אנלוגי בעולם דיגיטלי  | 4:05 |
| 5. | כל הליל אני בגנך  | 5:04 |
| 6. | החיים קשים  | 6:08 |
| 7. | בן בסט  | 4:12 |
| 8. | בואי נגיד שאני שלך  | 3:24 |
| 9. | נערה במשקפיים  | 3:22 |
| 10. | בעינייך  | 4:41 |
| 11. | יום ללא מילים  | 4:00 |
| 12. | כל דבר קט  | 6:06 |
| 13. | ילדה  | 3:09 |
| 14. | ילד מזדקן  | 4:10 |
| 15. | שלום סלאם  | 3:29 |
| 16. | או שאתה שר או שלוקחים אותך מפה  | 3:39 |
| 17. | כולם כולם  | 3:13 |
| 18. | מאיר ואלון  | 3:25 |
| משך כולל: | משך כולל: | 77:18 |
הערות שוליים

↑  אלון אולארצ'יק* – האוֹסף, דיסקוגס
| אלון אולארצ'יק |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אולארצ'יק • שעשועי כאילו • תגיד לי מה אתה מרגיש • בואי נגיד שאני שלך • אולארצ'יק בשקט • פעם בגליל - מבט מוזיקלי • רוק & רוך • אולארצ'יק סטייל • יום אחד • תה בשניים • אולארצ'יק. עכשיו |  |
| מיני-אלבומים | מתקרבים הכוכבים |  |
| אלבומי הופעה | אולארצ'יק ג'אז • נפגשנו Live • אולארצ'יק הלהקה ואני LIVE |  |
| אלבומי אוסף | האוסף • המיטב |  |
| סינגלים | "בא לשכונה בחור חדש" • "מאיר ואלון" • "היא הולכת בדרכים" • "גלים גלים" • "או שאתה שר או שלוקחים אותך מפה" • "כולם כולם" • "שלום סלאם" • "בחור אנלוגי בעולם דיגיטלי" • "בן בסט" • "החיים קשים" • "בואי נגיד (משחק המונופול)" • "נערה במשקפיים" • "בואי נתחבק" • "מסטיק" • "מחפש אותך" |  |
| השתתפות בסינגלים | "אני לא רוקד כשעצוב" • "מוכר הפרחים" • "מאחורי השער" • "בתוך עינייך" |  |
הפיצוץ במערכת הפלסטיין פוסט

בניין מערכת הפלסטיין פוסט, ברחוב הסולל בי-ם, לאחר הפיצוץ
הפיצוץ במערכת פלסטיין פוסט, היה פיגוע טרור בתקופת מלחמת העצמאות, אשר בוצע על ידי אנשי צבא הג'יהאד הקדוש
, ארגונו של עבד אל קאדר אל חוסייני, בשיתוף 2 עריקים בריטיים ממשטרת מאה שערים שבירושלים. באירוע הוטלה פצצה אל בית הדפוס שבמרתף בניין המערכת, ברחוב הסולל (כיום רחוב החבצלת) בירושלים. כתוצאה מן הפיצוץ נגרם הרס רב לבניין, שישה עשר אנשים נפצעו, וארבעה נהרגו
.
ביום ה-1 בפברואר 1948, לאחר השעה 22:00, הסיעו שני עריקים בריטים, חברי מחתרת פשיסטית
, 'אדי בראון' ו'פיטר מדיסון', יחד עם 'אבו ח'ליל ג'נחו', איש כנופיית הג'יהאד הקדוש, משאית צבאית מסוג דודג' ומכונית משטרה בריטיות, והחנו אותן בפתח בניין הפלסטיין פוסט. בשעה 22:55 נשמע קול פיצוץ עז ובניין פלסטיין פוסט נפגע קשה בהתפוצצות. מבנים נוספים ברחוב הסולל ניזוקו, ושמשות נופצו בכל הסביבה.
לימים שימש הבניין כמקום מושבם של עיתון הג'רוזלם פוסט, והסוכנות לקטעי עיתונות.
לקריאה נוספת

עמינדב שמיר, ירושלים - שלושה פיצוצים ופיצוץ, למרחב⁩⁩, 29 בנובמבר 1968
הערות שוליים

↑  פלסטיין פוסט, היה שמו של יומון בשפה האנגלית, אשר לאחר קום המדינה שונה שמו לג'רוזלם פוסט, וזה שמו עד ימינו (2021)
↑  מיכאל מ' לסקר ורונן יצחק, אתגרים ביטחוניים ומדיניים במבחן המציאות: ישראל בין העולם הערבי והזירה הבין-לאומית, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2012, עמוד: 152
↑  מיכאל גרינצוויג, גדי וכסלר, שמעון יהב ורות פלג, 'זאת ירושלים: חלק שני - מהתקופה הצלבנית ועד ימינו', ירושלים, הוצאת יד יצחק בן-צבי, משרד החינוך, המינהל הפדגוגי האגף לתוכניות לימודים, ה'תשנ"ג, עמוד: 218
↑  מיכאל בר-זוהר, בן - גוריון [ב], הוצאת: מגל בע"מ, 1987, עמוד: 686
↑  בני מוריס, עורך: אלי שאלתיאל, 1948: תולדות המלחמה הערבית-הישראלית הראשונה, רעננה, הוצאת: עם עובד, 2010, עמוד: 128
דויד סואסו

אוסקר דויד סואסו ולאסקס (בספרדית: Óscar David Suazo Velásquez; נולד ב-5 בנובמבר 1979) הוא כדורגלן עבר הונדורסי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן כדורגל.
סואסו שיחק במשך רוב הקריירה שלו בקליארי, ששיחקה בסרייה א' ובסרייה ב'. לזכותו מעל 50 הופעות בנבחרת הונדורס, והוא השתתף בקופה אמריקה 2001 ובמונדיאל 2010.
קריירת מועדונים > תחילת הקריירה

סואסו נולד בסן פדרו סולה שבהונדורס. הוא גדל במחלקת הנוער של מרתון מהליגה המקומית. את צעדיו הראשונים בכדורגל המקצועני עשה במדי קבוצת המילואים של אולימפיה. עוד לפני שמלאו לו 20 שנה החל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, בה ערך 10 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים.
קריירת מועדונים > קליארי

אוסקר טבארס, מאמנה של קליארי מהסרייה א', התרשם מביצועיו של סואסו ולא היסס להביא אותו לקבוצה. סואסו הצטרף למועדון לקראת עונת 1999/2000. בעונתו הראשונה במועדון הבקיע סואסו שער אחד ב-13 הופעות ליגה, והעונה הסתיימה בירידתה של קליארי לסרייה ב', בה בילתה לאחר מכן במשך 4 עונות, בהן ערך סואסו 113 הופעות ליגה והבקיע 40 שערים. יכולת הכיבוש שלו המרשימה שלו זיכתה אותו בכינוי "לה פנתרה" ("הפנתר"). התקופה של סואסו בסרייה ב' סיפקה לו ניסיון רב שעזר לו בהתאקלמות עם חזרתה של קליארי בסרייה א'.
בעונת 2004/2005 הבקיע סואסו שבעה שערים ב-22 משחקי ליגה, כשהוא משמש גיבוי למשולש התקפי שכלל את ג'אנפרנקו זולה הוותיק, את מאורו אספוסיטו ואת אנטוניו לאנגלה. הארבעה עזרו לקליארי להימנע מירידה לסרייה ב'. בעונת 2005/2006, לאחר פרישתו של זולה החל סואסו לשחק בהרכב הראשון של קליארי לצד אספוסיטו ולאנגלה, והוא הבקיע 22 שערי ליגה. עבור הופעתו בעונה זו קיבל סואסו את תואר כדורגלן העונה הזר בסרייה א', תואר אותו חלק עם קאקה, כוכב מילאן ונבחרת ברזיל. בעונת 2006/2007 המשיך סואסו ביכולתו המעולה עבור קליארי, כשהוא כובש 18 שערי ליגה ועוזר לקליארי להימנע פעם נוספת מירידה לסרייה ב'.
קריירת מועדונים > אינטר מילאנו

לקראת עונת 2007/2008 חתם סואסו באינטר מילאנו, אלופת הסרייה א', למרות דיווחים סותרים שטענו כי חתם ביריבתה העירונית מילאן. ב-26 באוגוסט 2007 ערך סואסו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את לואיש פיגו בדקה ה-65 בתיקו 1-1 נגד אודינזה במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-31 באוקטובר הבקיע סואסו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-74 בניצחון 4-1 על גנואה במסגרת המחזור העשירי בליגה. בעונתו הראשונה במועדון, תחת המאמן רוברטו מאנצ'יני, ערך סואסו 27 הופעות ליגה והבקיע שמונה שערים והיה חלק מזכייה נוספת של אינטר מילאנו באליפות איטליה. הוא הוסיף גם 6 הופעות בליגת האלופות לעונת 2007/2008.
קריירת מועדונים > ההשאלה לבנפיקה ליסבון

לאחר שלא סיפק את המצופה ממנו בעונתו הראשונה, הושאל סואסו לבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגלית לעונת 2008/2009. ב-18 בספטמבר 2008 ערך סואסו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות והבקיע שער בהפסד 3-2 לנאפולי במשחק הראשון בפלייאוף ההעפלה לליגה האירופית. בנפיקה ליסבון עלתה לבסוף לשלב הבתים של המפעל, בו ערך סואסו 3 הופעות. ב-26 באוקטובר 2008 ערך סואסו את הופעת הבכורה שלו בליגה, כששיחק 65 דקות והוחלף על ידי אוסקר קרדוסו בניצחון 2-1 על נאבאל. ב-2 בנובמבר הבקיע סואסו את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-14 בניצחון 2-1 על ויטוריה דה גימארייש. בסך הכל ערך סואסו 12 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
קריירת מועדונים > החזרה לאינטר מילאנו

את עונת 2009/2010 החל סואסו בקבוצת האם שלו, אינטר מילאנו, אך זכה ל-18 דקות משחק בלבד בחצי עונה, לאחר שהחליף את סאלי אלי-מונטארי בניצחון 2-1 על אודינזה במסגרת המחזור השביעי בליגה. אינטר מילאנו זכתה בסוף העונה באליפות איטליה.
קריירת מועדונים > ההשאלה לגנואה

בחלון ההעברות של החורף הצטרף סואסו לגנואה בהשאלה לחצי עונה, כשאינטר מילאנו מביאה במקומו את גוראן פאנדב מלאציו בהעברה חופשית. ב-6 בינואר 2010 ערך סואסו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 82 והבקיע שער בהפסד 5-2 למילאן במסגרת המחזור ה-18 בליגה. השאלתו לגנואה לא הייתה מוצלחת, והוא כבש 3 שערים בלבד ב-16 הופעות ליגה, כשגנואה מסיימת במקום התשיעי.
קריירת מועדונים > החזרה לאינטר מילאנו

לאחר ההשאלה לגנואה חזר סואסו לאינטר מילאנו, אך בשל פציעה ארוכה לא נכלל בסגל הקבוצה הראשונה ולא ערך אף לא הופעה אחת בעונת 2010/2011. ב-30 ביוני 2011 הסתיים חוזהו של סואסו באינטר מילאנו. הועלתה האפשרות שסואסו יערוך קאמבק לקליארי לאחר תקופת ניסיון, והאפשרות אושרה ב-13 ביולי על ידי יו"ר קליארי, מאסימו צ'לינו. עם זאת, העסקה נפלה לאחר שסואסו התבקש לעזוב את מחנה קדם העונה של קליארי על ידי צ'לינו, ששינה את דעתו לגבי ההעברה.
קריירת מועדונים > קטניה

ב-12 באוגוסט 2011 חתם סואסו בקטניה מהסרייה א' לעונה אחת, והוצג במועדון באותו היום. הוא קיבל את חולצה מספר 9. ב-21 בספטמבר ערך סואסו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-72 בהפסד 3-0 לגנואה במסגרת המחזור הרביעי בליגה. סואסו ערך 6 הופעות ליגה בלבד במועדון, ולא הצליח להבקיע שער.
ב-27 במרץ 2013 הודיע סואסו על פרישתו מכדורגל.
קריירה בינלאומית

בשנת 1999 סואסו עם נבחרת הונדורס עד גיל 20 בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20. בחודש מאי 1999 ערך סואסו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונדורס במשחק ידידות נגד נבחרת האיטי. ב-16 ביולי 2000 הבקיע סואסו את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בניצחון 5-0 על נבחרת אל סלוודור במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002. סואסו שיחק מספר דקות בקופה אמריקה 2001 ובשני משחקים במונדיאל 2010. הוא ערך 57 הופעות בנבחרת והבקיע 17 שערים, ביניהם צמדים נגד נבחרת האנטילים ההולנדיים ונגד נבחרת פוארטו ריקו. ב-13 ביוני 2012 ערך סואסו את הופעתו האחרונה בנבחרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-72 בתיקו 0-0 נגד נבחרת קנדה במשחק ידידות.
קריירת אימון

בחודש אפריל 2015 החל סואסו לשמש כעוזר מאמן בקליארי מהסרייה א', בה שיחק ברוב שנות הקריירה שלו.
לקראת עונת 2018/2019 התמנה לתפקיד מאמן ברשה מהסרייה ב', אך פוטר מתפקידו ב-18 בספטמבר 2018, לאחר פתיחת עונה מאכזבת.
חיים אישיים

סואסו הוא אחיו של הכדורגלן ניקולאס סואסו, שפרש מכדורגל בינלאומי מעט לפני שסואסו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת. לשניים אח נוסף בשם רובן. בני דודיו הם הכדורגלנים מיינור סואסו ואנדרי תומאס, לצדם זכה לשחק בנבחרת. סואסו מחזיק באזרחות איטלקית בשל נישואיו לאליסה סקי, אזרחית איטלקית, בשנת 2005. לזוג שני בנים, דויד אדוארדו ולואיס גבריאל.
תארים

אליפות הונדורס (1): 1998/1999
הסופר קאפ ההונדורסי (1): 1996/1997
הגביע ההונדורסי (1): 1998
אליפות איטליה (2): 2007/2008, 2009/2010
הסופר קאפ האיטלקי (1): 2010
הגביע האיטלקי (1): 2009/2010
ליגת האלופות (1): 2009/2010
גביע הליגה הפורטוגלית (1): 2008/2009