stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שגיא גידלי
ביוגרפיה

בהיותו בן תשע, שגיא גידלי קיבל תוכנה לעיצוב גרפי ויחד עם אחיו הגדול, עיצב מערכות שעות מדבקות ועטיפות לתקליטורים, שאותן מכרו לתלמידי בית הספר. בצה"ל שירת במודיעין חזותי ביחידה 9900. בוגר תואר ראשון במדעי המחשב וכלכלה באוניברסיטת תל אביב, שם הכיר את עמית ברקת, שותפו לעתיד. בתום לימודיו עבד באימפרבה וסימנס. באחד הפרויקטים בלימודים זכו גידלי וברקת בתחרות של מיקרוסופט, משם הגיעו לקמפוס גוגל (אנ'), בו הגו את הרעיון ל-SaferVPN (אנ'), החברה הראשונה שלהם, אותה הקימו ב-2013. היא פיתחה שירותי VPN לפרטיים וחברות, פעלה בלמעלה מ-65 מדינות ושיתפה פעולה עם ארגון Movements.org (אנ') בסיוע לפעילי זכויות אדם לגלוש באינטרנט לחמוק מצנזורה וממעקב ברוסיה ובטורקיה. היא גייסה 2 מיליון דולר וב-2019 נמכרה לתאגיד הטכנולוגיה האמריקאי J2 Global (אנ')
ב-2018 גידלי הקים עם עמית ברקת את "פרימטר 81", המספקת אבטחת מידע לארגונים וכיהן כמנהל הצמיחה הראשי (Chief Growth Officer)‏ (CGO) שלה. ביוני 2022 החברה נהפכה לחד-קרן, אחרי שהשלימה גיוס הון של 165 מיליון דולר, לפי שווי של מיליארד דולר, העסיקה למעלה מ-250 עובדים בשלושה משרדים - תל אביב, ניו יורק ולוס אנג׳לס והכניסה עשרות מיליוני דולרים בשנה. באוגוסט 2023 פרימטר נרכשה בידי חברת צ'ק פוינט עבור 490 מיליון דולר. זו הייתה הרכישה השנייה בגודלה בהייטק הישראלי בשנת 2023 והרכישה השנייה בגודלה בתולדותיה של צ'ק פוינט. מאז ספטמבר 2023 גידלי משמש כמנהל חוויית המשתמש והחדשנות במוצר SSE - Secure Service Edge
גידלי כתב במגזינים פורבס, פסט קומפני (אנ'),‏ Entrepreneur (אנ'), ‏The Next Web (אנ'), ‏‏ The Enterprise Project,‏‏ AllBusiness.com (אנ').
חיים אישיים

שגיא גידלי נשוי לד"ר אלה גורדון, רופאה נוירולוגית במרכז רפואי מאיר ובעלת קליניקה לרפואה אסתטית (אנ'), להם שני ילדים והם גרים בתל אביב.
Rafa’s Moonshot

לאחר שהתגלה כי בנם רפאל חולה ב-STXBP1 (אנ'), תסמונת נוירו-התפתחותית נדירה וחשוכת מרפא, הקדישו עצמם גידלי וגורדון למציאת מזור למחלת בנם.
הם הקימו את Rafa’s Moonshot, תחת החל"צ "מריט ספרד פאונדיישן". בוועדה המדעית המייעצת שלו יושבת פרופ' אילנה גוזס, נשיאת האגודה האירופית לכימיה של המוח. הארגון גייס מיליון דולר. באמצעות רפואה מותאמת אישית, הם שוקדים על הסבת תרופות קיימות למוטציה של בנם (Drug repositioning) (אנ') ותרופות מבוססות RNA‏ (RNA therapeutics) (אנ') ומפתחים שתי תרופות לתסמונת STXBP1. בתוך שישה חודשים מצאו טיפול ראשון לבנם. באמצעות הפיתוחים והשיטות שהם בונים, הם עוזרים לתסמונות ומחלות נדירות אחרות.
הערות שוליים

↑  פלי הנמר, באו לבקר במאורת הנמר: שגיא גידלי וגילי נצר, פרימטר 81, אנשים ומחשבים, 19 במאי 2022
1 2 3  יניב אביטל, חברת ה-VPN הישראלית SaferVPN נמכרת לתאגיד אמריקאי, Geektime, ‏25 ביוני 2019
↑  מתן חביליו, ‏מסטארטאפ ליוניקורן: היזמים חושפים את הכלים שלהם להצלחה, באתר ‏מאקו‏, 21 באוקטובר 2021
↑  דייוויד בורנשטיין, Crowdsourcing for Human Rights, הניו יורק טיימס, 2 באוקטובר 2015
↑  טל שחף, פרימטר 81 הופכת ליוניקורן: "אנחנו נהיה הצ'ק פוינט הבאה של ישראל", tech12,‏ 6 ביוני 2012
↑  צ'ק פוינט רוכשת את פרימיטר הישראלית בחצי מיליארד דולר, באתר וואלה, 10 באוגוסט 2023
↑  The five biggest acquisitions of 2023 in Israeli tech, כלכליסט, 28 בדצמבר 2023
↑  שגיא גידלי, ברשת החברתית לינקדאין
↑  How To Make The Most Of Your Co-Founder Relationship, ‏,20 ביולי 2022
↑  From Startup To Industry Leader: Four Simple Steps, ‏8 בדצמבר 2020
↑  Lessons Learned During My Transition From B2C To B2B‏, 8 בספטמבר 2020
↑  I cofounded two startups with my best friend. Here are 5 ways we made it work, ‏31 באוגוסט 2020
↑  The Importance of Recognizing the Right Investor, ‏23 באפריל 2022
↑  What selling stickers when I was 9 taught me about entrepreneurship, ‏12 באפריל 2021
↑  Remote work: 3 ways to improve company culture,‏ 9 בינואר 2021
↑  How to Build a Unicorn—And Why What Comes Afterward Is Just As Important, ‏ 16 במאי 2024
1 2   רותי לוי, המסע הבלתי ייאמן של רופאה וסטארטאפיסט ישראלים להצלת בנם, באתר TheMarker‏, 13 במאי 2024
↑  About Us, Rafa’s Moonshot
↑  פילנתרופיה צעירה: הקרן שמסייעת במציאת פתרונות רפואיים פורצי דרך, פורבס ישראל, 10 באפריל 2024
↑  Our Research so Far, Rafa’s Moonshot
גואקמולה

| --- | --- |

מטבל אבוקדו (גואקמולי)
 
 מאכלים
 סוג:  מטבל, מזון 
 מוצא:  מקסיקו מקסיקו
 אופן הגשה:  סלט
 מרכיבים עיקריים:  אבוקדו
 
סלט אבוקדו עם עגבניות
גוּאַקַמוֹלֵה (בספרדית: Guacamoleׂ) הוא סלט, מטבל או ממרח אבוקדו שמקורו במטבח המקסיקני. בגרסתו הנפוצה ביותר הסלט מכיל, פרט לאבוקדו, בצל, ליים, כוסברה ומלח, ולעיתים גם עגבנייה. המאכל קיים מתקופת האצטקים שהכינו אותו על ידי מעיכת האבוקדו בעלי ומכתש והוסיפו אחר כך עגבניות ומעט מלח. המאכל מצא חן בעיני הכובשים הספרדים, שניסו לייבא את צמח האבוקדו לספרד. הצמח לא נקלט שם היטב ולכן הגואקמולה נחשב באותה עת בספרד כמאכל אמריקאי אקזוטי.
מקור השם "גואקמולה" בנאוואטל במשמעות "רוטב אבוקדו", ממנה הגיע לספרדית המקסיקנית ולשפות אחרות.
את סלט האבוקדו מכינים לרוב מהמרכיבים המקוריים - אבוקדו, עגבניות ומלח. יש המוסיפים מיץ לימון או ליים, הן בשל טעמו והן כדי למנוע את השחרת האבוקדו. יש מי שמכינים עדיין גואקמולה באמצעות עלי ומכתש. שיטות מודרניות יותר הן מעיכה על ידי מזלג או במעבד מזון, להשגת מרקם פחות גושי. במקסיקו מולדתו אוכלים אותו כממרח בתוך טורטייה מגולגלת, כמטבל עם חטיפי טורטייה מטוגנים או אפויים וכן מוסיפים אותו לתבשילים שונים. בטקסס ואזורים אחרים בדרום-מערב ארצות הברית הוא משמש כמתאבן מסיבות ולעיתים קרובות מועכים את האבוקדו עם רוטב סלסה.
גיוונים למתכון הבסיסי מושגים על ידי הוספת בצל, פלפלי צ'ילי חריפים, שום, כוסברה ותבלינים נוספים. חלק מהגרסאות בארצות הברית כוללות מוצרי חלב כגון שמנת חמוצה או חלב, וכן פלפל שחור.
בישראל מכינים את הסלט מאבוקדו מעוך עם מלח, לעיתים גם עם ביצה קשה מעוכה. יש המוסיפים מיץ לימון או פלפל שחור. הוא עשוי להיות מוגש בכל ארוחה שהיא, כסלט או כמנת פתיחה. משתמשים בו גם כממרח לכריכים, לרוב בתוספת פרוסות ירקות שונים כגון מלפפון, עגבנייה, פלפל. בישראל קיימות גם גרסאות תעשייתיות של ממרח אבוקדו, לרוב טעמו חמוץ משל הסלט הביתי בשל תוספים למניעת השחרה.
בניו זילנד מערבבים את האבוקדו עם חלבוני ביצה טרופים לקבלת מרקם קרוש.
אף על פי שמקורו של המאכל הוא ממקסיקו, הוא פופולרי מאוד בארצות הברית, בעיקר בחגים ובאירועים חגיגיים. 5% מתצרוכת האבוקדו השנתית של ארצות הברית נצרכת בכל אחד מהאירועים הבאים: 5 במאי - חג לאומי מקסיקני שנחגג גם בארצות הברית, 4 ביולי - יום העצמאות האמריקאי, יום ראשון של הסופרבול ופסחא. הפופולריות שלו כחטיף מסיבות הולכת וגוברת גם בניו זילנד ובאוסטרליה.
עונת 1961/1962 בליגת העל ההולנדית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  20 באוגוסט 1961 – 13 במאי 1962 (267 ימים) 
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  פיינורד (2)
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  1075 (3.51 בממוצע למשחק)
 → עונת 1960/1961עונת 1962/1963 ←
 
עונת 1961/1962 הייתה העונה השישית של ליגת העל ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום עונה זאת זכתה פיינורד באליפות הליגה. פנלו 03, DWS אמסטרדם וראפיד ירדו לליגת המשנה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (15 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו בלו וויט אמסטרדם, פולנדם ווולוויקרס שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות במקומות 16, 17 ו-18 נשרו לליגת המשנה ההולנדית.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פיינורד  | 34 | 20 | 10 | 4 | 88 | 35 | 53 | 50 | העפלה לגביע אירופה לאלופות |
| 2. | פ.ס.וו. איינדהובן  | 34 | 21 | 7 | 6 | 85 | 43 | 42 | 49 | העפלה לגביע האינטרטוטו |
| 3. | בלו וויט אמסטרדם  | 34 | 16 | 9 | 9 | 71 | 54 | 17 | 41 | העפלה לגביע האינטרטוטו |
| 4. | אייאקס  | 34 | 16 | 7 | 11 | 80 | 59 | 21 | 39 | העפלה לגביע האינטרטוטו |
| 5. | נאק ברדה  | 34 | 15 | 8 | 11 | 60 | 49 | 11 | 38 |  |
| 6. | מ.ו.ו מאסטריכט  | 34 | 12 | 12 | 10 | 55 | 46 | 9 | 36 |  |
| 7. | פולנדם  | 34 | 15 | 4 | 15 | 69 | 76 | 7- | 34 |  |
| 8. | וילם II  | 34 | 14 | 5 | 15 | 63 | 52 | 11 | 33 |  |
| 9. | ספרטה רוטרדם  | 34 | 12 | 9 | 13 | 46 | 50 | 4- | 33 | מחזיקת הגביע ההולנדי העפלה גביע אירופה למחזיקות גביע |
| 10. | DOS אוטרכט  | 34 | 10 | 12 | 12 | 61 | 62 | 1- | 32 |  |
| 11. | וולוויקרס  | 34 | 13 | 6 | 15 | 68 | 87 | 19- | 32 |  |
| 12. | פורטונה 54  | 34 | 11 | 9 | 14 | 57 | 61 | 4- | 31 |  |
| 13. | GVAV  | 34 | 8 | 14 | 12 | 48 | 61 | 13- | 30 |  |
| 14. | מועדון ספורט אנסחדה  | 34 | 11 | 8 | 15 | 55 | 69 | 14- | 30 |  |
| 15. | ADO דאן האג  | 34 | 9 | 11 | 14 | 58 | 69 | 11- | 29 |  |
| 16. | DWS אמסטרדם  | 34 | 7 | 14 | 13 | 38 | 63 | 25- | 28 | ירדו לליגה השנייה |
| 17. | פנלו 03  | 34 | 10 | 7 | 17 | 38 | 62 | 24- | 27 | ירדו לליגה השנייה |
| 18. | ראפיד  | 34 | 6 | 8 | 20 | 35 | 77 | 43- | 20 | ירדו לליגה השנייה |
| עונות בליגת העל ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת העל ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
בייגל טוסט

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  כריך פתוח, מזון 
 מוצא:  ישראל ישראל
 מרכיבים עיקריים:  כעך 
 
בייגל טוסט הוא מאכל ישראלי, סוג של כריך העשוי מבייגל גדול הממולא בגבינות וירקות ונקלה במצנם. בייגל טוסט ממולא לרוב בגבינה צהובה, לבנה, בולגרית או פטה, ביצה קשה, זיתים ירוקים, תירס, עגבניות ורוטב פיצה, או רוטב מתובל.
בייגל טוסט מוגש ברבים מבתי הקפה בישראל ובמזנונים במרכזי הערים.
הערות שוליים

↑  Balinska, Maria (2008). The Bagel: The Surprising History of a Modest Bread. New Haven: Yale University Press. ISBN 0-300-15820-3.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עונת 1962/1963 בליגת העל ההולנדית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  27 באוגוסט 1962 – 16 ביוני 1963 (294 ימים) 
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  פ.ס.וו. איינדהובן
 מספר משחקים:  240 
 → עונת 1961/1962עונת 1963/1964 ←
 
עונת 1962/1963 הייתה העונה השביעית של ליגת העל ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום עונה זאת זכתה פ.ס.וו. איינדהובן באליפות הליגה. וולוויקרס ווילם II ירדו לליגת המשנה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה צומצמה בעונה זו וכללה 16 קבוצות, (15 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפה הראקלס אלמלו שעלתה מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 15 משחקים כל אחד - 30 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות במקומות 15 ו-16 נשרו לליגת המשנה ההולנדית.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פ.ס.וו. איינדהובן  | 30 | 17 | 8 | 5 | 67 | 38 | 29 | 42 | העפלה לגביע אירופה לאלופות |  |
| 2. | אייאקס  | 30 | 17 | 5 | 8 | 73 | 41 | 32 | 39 | העפלה לגביע האינטרטוטו |  |
| 3. | ספרטה רוטרדם  | 30 | 17 | 5 | 8 | 60 | 38 | 22 | 39 | העפלה לגביע האינטרטוטו |  |
| 4. | פיינורד  | 30 | 14 | 9 | 7 | 58 | 40 | 18 | 37 |  |  |
| 5. | מועדון ספורט אנסחדה  | 30 | 12 | 9 | 9 | 58 | 46 | 12 | 33 | העפלה לגביע האינטרטוטו |  |
| 6. | נאק ברדה  | 30 | 11 | 10 | 9 | 51 | 48 | 3 | 32 |  |  |
| 7. | DOS אוטרכט  | 30 | 13 | 6 | 11 | 37 | 44 | 7- | 32 | גביע ערי הירידים |  |
| 8. | GVAV  | 30 | 12 | 6 | 12 | 52 | 47 | 5 | 30 |  |  |
| 9. | מ.ו.ו מאסטריכט  | 30 | 11 | 7 | 12 | 45 | 49 | 4- | 29 |  |  |
| 10. | ADO דאן האג  | 30 | 9 | 10 | 11 | 41 | 36 | 5 | 28 |  |  |
| 11. | בלו וויט אמסטרדם  | 30 | 12 | 4 | 14 | 48 | 56 | 8- | 28 |  |  |
| 12. | פורטונה 54  | 30 | 12 | 4 | 14 | 44 | 54 | 10- | 28 |  |  |
| 13. | פולנדם  | 30 | 8 | 11 | 11 | 50 | 53 | 3- | 27 |  |  |
| 14. | הראקלס אלמלו  | 30 | 9 | 8 | 13 | 54 | 62 | 8- | 26 |  |  |
| 15. | וילם II  | 30 | 7 | 8 | 15 | 53 | 68 | 15- | 22 | ירדו לליגה השנייה | מחזיקת הגביע ההולנדי העפלה גביע אירופה למחזיקות גביע |
| 16. | וולוויקרס  | 30 | 2 | 4 | 24 | 31 | 102 | 71- | 8 | ירדו לליגה השנייה |  |
↑  זכתה בגביע וירדה לליגת המשנה, שיחקה בגביע אירופה למחזיקות גביע מהליגה השנייה
| עונות בליגת העל ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת העל ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
שמריהו הוז

| --- | --- |

 לידה:  13 בפברואר 1945 (בן 79) ל' בשבט ה'תש"ה ירושלים, פלשתינה (א"י)
 ענף מדעי:  כימיה אורגנית פיזיקלית, ננוטכנולוגיה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת בר-אילן
 מנחה לדוקטורט:  פרופסור צבי רפופורט
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן 
 תלמידי דוקטורט:  פרופסור דורון אורבך
 אתר רשמי
 
שמריהו הוז (נולד ב-13 בפברואר 1945) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לכימיה באוניברסיטת בר-אילן, חוקר בתחום הכימיה האורגנית-פיזיקאלית והננו-טכנולוגיה החישובית. כיהן כסגן הנשיא למחקר של אוניברסיטת בר-אילן וכראש פרויקט השו"ת.
ביוגרפיה

שמריהו הוז נולד בירושלים ב-ל בשבט ה'תש"ה 13 בפברואר 1945 לפנינה ויעקב, אח לאורה, מורה לתנ"ך ויקירת העיר רמת השרון ונכד לשניאור זלמן הוז, ראש עיריית עפולה הראשון. פרופסור הוז למד בתיכון הדתי מעלה שבירושלים ולאחר מכן המשיך לימודי תואר ראשון ושני בכימיה ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. את הדוקטורט שלו בכימיה הוא עשה באוניברסיטת בר-אילן תחת פרופסור צבי רפופורט ולאחריו המשיך ללימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז תחת הנחייתו של פרופ' ג'וזף פ. בנט. בשנת 1975 הצטרף הוז למחלקה לכימיה באוניברסיטת בר-אילן. תחומי המחקר העיקריים שלו הם: כימיה אורגנית-פיזיקלית, כימיה של Sml2, ננוטכנולוגיה חישובית והשפעות שדות חשמליים על מבנה ותגובתיות.
פרופסור הוז נשוי לטובה, ד"ר לכימיה באוניברסיטת בר-אילן והוא אב לשלושה.
פעילויות אדמיניסטרטיביות

פרופסור הוז מילא מספר תפקידים מנהליים בכירים באוניברסיטת בר-אילן. הוא שימש כראש המחלקה לכימיה ובהמשך כסגן הנשיא למחקר באוניברסיטה. בתפקידו כסגן הנשיא למחקר הקים הוז את המרכז לחקר המוח והקים את היסודות לבית הספר להנדסה. פרופ' הוז היה אחראי במשך שנים רבות על ההיבטים הפרלמנטריים של חבר הנאמנים של האוניברסיטה, ועמד בראש ועדת החוקים של הסנאט של האוניברסיטה. פרופסור הוז כיהן כראש פרויקט השו"ת (בשמו הרשמי: מאגר היהדות הממוחשב), פרויקט מאגר המידע ממוחשב של כתבים יהודיים תורניים עם דגש על ספרות הלכתית וספרי שאלות ותשובות (שו"ת) בין השנים 2004 ל-2017. כיום מכהן פרופסור הוז כיועץ בכיר לראש האוניברסיטה.
בנוסף, פרופסור הוז מכהן כחבר בוועדת ההיגוי והבחירה של קרן המלגות על שם מרסל אדמס שמעניקה כל שנה 8 מלגות לדוקטורנטים מצטיינים מטעם האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וכחבר בדירקטוריון אורט ישראל. בעבר כיהן פרופסור הוז בוועדת השופטים של פרס ישראל בכימיה שהעניקה את הפרס לפרופסור צבי רפופורט.
פעילויות מדעיות

עיקרי הישגיו המדעיים הם: גילוי ההשפעה הקטליטית של יון פלואוריד;

גילוי הביציקלו-בוטן הצוויטרוניקי;

ניסוח התיאוריה המובילה על מקור אפקט-α;

הקשר בין נוקליאופיליות והטבלה המחזורית;

גילוי מולקולה קשה פי ארבעה מיהלום בממד אחד;

גילוי ראשון של מולקולה בעלת יחס פואסון שלילי;

ניסוח הנחיות ושיטות לשימוש של Sml2 בתגובות אורגניות.
הערות שוליים

↑  פרופ' שמריהו הוז - המחלקה לכימיה, אוניברסיטת בר-אילן
↑  פרופ' שמריהו הוז - רשות המחקר, אוניברסיטת בר-אילן
↑  אוניברסיטת בר-אילן ערכה טקס לרגל פרישתו של פרופ' שמריהו הוז - ינואר 2014
↑  רשות המחקר, אוניברסיטת בר-אילן
↑  המרכז הרב תחומי לחקר המוח ע"ש גונדה, אוניברסיטת בר-אילן
↑  הפקולטה להנדסה ע"ש אלכסנדר קופקין, אוניברסיטת בר-אילן
↑  חבר הנאמנים, אוניברסיטת בר-אילן
↑  אודות פרויקט השו"ת
↑  ראשי פרויקט השו"ת מאז הקמתו
↑  ועדת ההיגוי והבחירה באתר מלגות אדמס
↑  חברי דירקטוריון באתר אורט ישראל
↑  פרופ' צבי רפופורט, באתר פרס ישראל
↑  Synthesis 1975, 162,
doi:10.1055/s-1975-23689
↑  J. Am. Chem. Soc. 1983, 105 (26), 7685–7690,
doi:10.1021/ja00364a038
↑  J. Org. Chem. 1982, 47 (18) 3545–3547, doi:10.1021/jo00139a033
↑  J. Am. Chem. Soc. 1999, 121 (33) 7724–7725, doi:10.1021/ja984315e
↑  Angew. Chem. 2005, 44 7432-7435, doi:10.1002/anie.200502448
↑  Angew. Chem. 2006, 45 5981-5983, doi:10.1002/anie.200601764
↑  Org. Lett. 2014, 16 (15) 3876–3879, doi:10.1021/ol501490f;
J. Am. Chem. Soc. 2011, 133 (37), 14795–14803, doi:10.1021/ja205885q;
J. Am. Chem. Soc. 2009, 131 (23), 8280–8284, doi:10.1021/ja9013997.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262878605171  ORCID: 0000-0003-3097-8264  RERO: 02-A003727759  VIAF: 299442590   WorldCat (עם VIAF): 299442590
טורפדו

| --- | --- |

 מידע בסיסי
 ייעוד:  סדרת נשק פונקציונלי (נשק מרובה אופני שימוש) 
 
דגם אימונים של טורפדו סימן 46 של צי ארצות הברית, נורה ממשחתת בעת תרגיל, 21 באוגוסט 1996
שיגור טורפדו אימונים מהמשחתת אח"י יפו של חיל הים הישראלי, בין 1956 ל-1967
טורפדו הוא מערכת נשק תת-ימית, בעלת ראש נפץ ויכולת הנעה עצמית, ויכולות ביות וניהוג בחלק מהדגמים.
הטורפדו משוגר מצוללות, ספינות, מטוסים ומסוקים, ונועד בדרך כלל להטביע כלי שיט בהדף הפיצוץ התת-מימי, או בעזרת מטען חלול.
השם "טורפדו" יועד במקור למתקני חבלה תת-מימיים (מתחת לים) שונים, שרובם מוגדרים היום כמוקשים ימיים. מתחילת המאה ה-20 נקראו בשם זה רק פצצות תת-ימיות בעלות הנעה עצמית. כיום, מסווגות מערכות הטורפדו על פי שיטת ההנחיה שלהן ועל פי משקלן.
אטימולוגיה

המילה "טורפדו" נגזרה משמן המדעי של בני סדרת החשמלנאים (Torpediniformes). השם המדעי עצמו נגזר מן המילה הלטינית "torpere", שמשמעותה "לשתק" או "להקשיח". את המונח טבע ב-1800 רוברט פולטון, ממציא הצוללת המעשית הראשונה. הוא כינה את מטען הנפץ שאותו הייתה הצוללת יכולה לשאת בשם "טורפדו". בשפה האנגלית נפוץ גם הכינוי "דג טורפדו" (Torpedo Fish - דג חשמלן), ומכאן כינוי הסלנג "דג" (Fish) לטורפדו.
המילה טורפדו נקלטה בלשון העברית בתחום הלוחמה הימית, וממנה נגזר הפועל הנפוץ בהרבה "לטרפד", שמשמעותו לסכל, למנוע, לבלום.
התפתחות הטורפדו

החל מימי הביניים נעשו ניסיונות לייצר מטעני חבלה תת-מימיים כנגד כלי שיט, בשיטות שונות: אם כמוקש נייח שמוצב במים במטרה שכלי השיט יתנגש בו, אם כמטען המוצמד לכלי השיט על ידי צולל או כלי שיט תת-מימי, ואם על ידי שיגור המטען אל אוניית האויב מכלי שיט או מהחוף. רוב המתקנים מסוג זה נקראים כיום מוקשים, מטענים או מלכודות פתאים (Booby Traps).
לקראת סוף המאה ה-18 עסק המהנדס האמריקאי רוברט פולטון בתכנון הצוללת הראשונה, לה קרא "נאוטילוס". כדי להוכיח לממשלות צרפת ובריטניה את ערכה הצבאי של הצוללת, הציג פולטון את הטורפדו, כאמצעי לחימה ייחודי לה. הטורפדו של פולטון תוכנן להיגרר על ידי הצוללת אל מתחת לאוניית אויב, ולהתפוצץ במגע עמה. פולטון הדגים את השיטה בהצלחה, אך שתי הממשלות לא היו מעוניינות בה והניסויים הסתיימו ב-1805.
במלחמת האזרחים האמריקנית עשתה הקונפדרציה שימוש רב במוקשים ימיים כמענה ליתרון הימי המכריע של האיחוד. מוקשים אלה נקראו אז "טורפדו". במהלך המלחמה נעשו ניסיונות ראשונים לפיתוח טורפדו מונחה על ידי קומנדר (סגן-אלוף) מתיו פ. מורי (Matthew Fontaine Maury), איש הקונפדרציה. מורי גם ניסה לפתח גרסה בעלת הנעה חשמלית, אך זו לא נחלה הצלחה.
התפתחות הטורפדו > הטורפדו של לופיס ווייטהד

אבי הטורפדו המונע עצמית היה ג'ובאני לופיס (באיטלקית: Giovanni Luppis, בקרואטית: איואן לופיס). לופיס היה קצין בדרגת פרגטנקפיטן (Fregattenkapitan, מפקד פריגטה, דרגה המקבילה לדרגת קומנדר בציים מודרניים, ובצבאות יבשה ללוטננט קולונל, סגן-אלוף) בצי האימפריה האוסטרו-הונגרית, תושב פיומה, עיר נמל לחוף הים האדריאטי (כיום בקרואטיה, וידועה בשמה הקרואטי רייקה). לידיו של לופיס הגיעו תוכניות של קצין צי אחר, ששמו אינו ידוע. התוכניות היו רעיון למעין סירת נפץ לא מאוישת, שתונחה למטרתה מהחוף בעזרת חבלים, ותתפוצץ במגע עם המטרה. הסירה הונעה בעזרת מדחף, שהופעל על ידי מנגנון של שעון. לופיס פיתח את הרעיון וכינה את הנשק החדש סאלבאקוסטה (salvacoste, מגן החופים). אב הטיפוס הוצג בפני הקיסר פרנץ יוזף בנמל רייקה בשנת 1860 וזכה להערכה, אך הצי סירב לרכוש את הנשק עד שלא ישופרו הנעתו ודרך היגויו.
לופיס פרש לגמלאות באותה שנה, אך המשיך בפיתוח. ב-1864 נפגש עם הממציא והמהנדס הבריטי רוברט וייטהד (Whitehead), שניהל מפעל בנמל טריאסטה, כדי שיסייע לו בפיתוח. כלי הנשק שהציג לופיס היה איטי ומגושם, ווייטהד לא יכול היה לשפרו בהרבה. ואולם, לאחר שהחוזה שנחתם בין השניים פג, שב וייטהד להרהר בהמצאה. הוא הציע מתקן גלילי, מונע באמצעות אוויר דחוס, שינוע מתחת למים. וייטהד קרא לנשק שפיתח "מייננשיף" (Minenschiff, ספינת מוקש), וזה הוצג רשמית לצי האוסטרו-הונגרי ב-21 בדצמבר 1866. ב-1868 פיתח וייטהד מנגנון, שאיפשר לטורפדו לנוע מתחת למים בעומק קבוע. המנגנון היה מורכב משסתום הידרוסטטי וממטוטלת, שהניעו את מישורי ההיגוי של הטורפדו ושמרו על העומק הרצוי. מנגנון זה נשמר שנים רבות בסוד, ואף נקרא "הסוד" (The Secret).
לאחר שהצי האוסטרו-הונגרי החליט לרכוש את הנשק, הקים וייטהד את המפעל הראשון לייצור טורפדו בפיומה. ב-1870 שכלל וייטהד עוד את הטורפדו, כך שיוכל להגיע לטווח של כ-900 מטרים במהירות 6 קשרים (כ-11 קמ"ש). עד 1881 כבר ייצא המפעל טורפדות לעשר מדינות נוספות. הטורפדות הונעו באמצעות מכל אוויר דחוס, ונשאו ראש נפץ ובו "כותנת נפץ" - ניטרוצלולוזה, או גלוקסילין. וייטהד המשיך בפיתוח הטורפדות והצליח להגביר את מהירותם: ב-1876 הגיעו הטורפדות ל-18 קשר (33 קמ"ש), ב-1886 ל-24 קשר (44 קמ"ש) וב-1890 כבר יוצרו דגמים שהגיעו למהירות של 30 קשר (56 קמ"ש). גם קוטר הטורפדות הוגדל, ונע בין 14 אינץ' (35.5 ס"מ) ל-18 אינץ' (45.7 ס"מ); אורכו של הטורפדו הגדול ביותר היה 5.8 מטרים. הטורפדו שיוצר במפעל של וייטהד בפיומה היה עשוי מסגסוגת של ארד וזרחן או פלדה ממורקת. ראש הנפץ היה במשקל 91 ק"ג. האוויר הדחוס ששימש להנעת הטורפדו נדחס ללחץ של 1300 ליברות לאינץ' מרובע (9 MPa, כ-88 אטמוספירות) והניע שני מדחפים. מאמצים רבים הושקעו במנגנונים לשמירה על העומק והכיוון הרצויים. עד 1881 יוצרו כ-1,500 טורפדות. ב-1890 פתח וייטהד מפעל נוסף בסן טרופה שבדרום צרפת. מפעל זה ייצר טורפדות לייצוא לברזיל, להולנד, לטורקיה וליוון.
ב-1869 החלה האדמירליות הבריטית להתעניין בהמצאה החדשה, וב-1870 התקבלה ההזמנה הבריטית הראשונה. שנה לאחר מכן שילמו הבריטים לווייטהד 15,000 ליש"ט תמורת חלק מפיתוחיו, וב-1872 החלו הבריטים בייצור טורפדות משלהם באנגליה. גם וייטהד פתח מפעל משלו באנגליה ב-1890, שרוב תוצרתו הייתה לייצוא.
התפתחות הטורפדו > פיתוחים נוספים

במקביל לפיתוח הטורפדו של וייטהד, פותחו דגמים נוספים במקומות אחרים בעולם. בארצות הברית פיתח לוטננט קומנדר (רב-סרן) ג'ון א. האוול מצי ארצות הברית טורפדו משלו, שהונע על ידי גלגל תנופה. הטורפדו של וייטהד נחשב טוב יותר, אך לתכנון של האוול היו יתרונות: הוא היה פשוט וזול יותר יחסית לטורפדו של וייטהד, וכן היה יכול לנוע בקו ישר ולא השאיר שובל מים אחריו. נעשו ניסיונות לפתח דגמים אחרים של טורפדו, אולם רק זה של האוול נחל הצלחה, ויוצר בין השנים 1885 ל-1895. ב-1894 נכנסו לשירות טורפדות מן הדגם של וייטהד שיוצרו בארצות הברית, וייצור הדגם של האוול הופסק.
וייטהד רכש ב-1888 את הזכויות על הגירוסקופ, אך התגלה כי זה אינו מדויק דיו. ב-1890 רכש וייטהד תכנון טוב יותר של הגירוסקופ; באופן אירוני, הדגם המשופר נרכש ממתחרהו העיקרי, האוול. במקביל לייצור של וייטהד ושל האוול יוצרו טורפדות גם בגרמניה על ידי החברה של ל. שוורצקופף; אלו יוצאו לרוסיה, יפן וספרד. ב-1885 הזמינה גם בריטניה טורפדות ממפעל זה, מכיוון שווייטהד לא יכול היה לעמוד בביקוש.
הטורפדות שיוצרו במפעליו של וייטהד לא היו מונחים, כלומר נועדו לשוט אל מטרתם בקו ישר, ללא הנחיה. ואולם כבר בשנת 1897 רשם ניקולה טסלה פטנט על סירה מונחית רדיו הנשלטת מרחוק, והדגים את השימוש בעיקרון זה עבור טורפדות מונחים מרחוק. למרות זאת, טורפדות מונחי רדיו לא נבנו עד שנות השישים של המאה העשרים.