stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קניון ארנה הרצליה

.
| --- | --- |


המתחם מבפנים, בתקופה שנקרא "קניון ארנה" (צילום מ-2011)
 מידע כללי
 סוג:  מרכז קניות, מתחם מסחרי משולב
 מיקום:  הרצליה
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2000–2003 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  16 ביוני 2003
 מידות
 שטח:  106 דונם
 
 קואורדינטות:  32°09′48″N 34°47′47″E﻿ / ﻿32.16343889°N 34.79648889°E﻿ / 32.16343889; 34.79648889
 www.arenamall.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) קניון ארנה הרצליה(למפת נתניה רגילה) קניון ארנה הרצליה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קניון ארנה הרצליה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קניון ארנה הרצליה  he קניון ארנה הרצליהhe קניון ארנה הרצליהמפת  __ הרצליה  __ כפר שמריהו [‌למפה דינמית של גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רשפון (מועצה אזורית חוף השרון) מצפון-מזרח: __ רעננה ממזרח: __ גבעת ח"ן (מועצה אזורית דרום השרון), __ הוד השרון מדרום: __ רמת השרון, __ גליל ים (מועצה אזורית חוף השרון), __ תל אביב-יפו tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קניון ארנה הרצליה, 2011
קניון ארנה הרצליה, 2011
מרכז גיימינג במתחם (נקרא עוד "קניון" בזמן צילום תמונה זו), צילום משנת 2021
מתחם ארנה הרצליה הוא קניון בעבר, וכיום מתחם מסחרי משולב בהרצליה, שבנוי לצידה של מרינה הרצליה.
המתחם ידוע גם בשמו הוותיק "קניון ארנה".
היסטוריה > בבעלות ג'קי בן זקן

בפברואר 2007, לאחר שנקלע לקשיים כלכליים, מכר זיסר את הקניון לחברת "מנופים פיננסים" שבבעלות ג'קי בן זקן ואברהם נניקשווילי, תמורת 130 מיליון דולר, כלומר בהפסד של 23 מיליון דולר על ההשקעה המקורית בו. בן זקן הכריז ש"המטרה היא להפוך את הארנה לקניון הכי טוב במדינת ישראל". לאחר הרכישה בוצע שיפוץ ומיתג מחדש של הקניון בעלות של כ-50 מיליון שקל, כולל סגירת בתי הקולנוע והגדלת מספר החנויות. בין היתר הושם דגש על תחום האופנה, ונעשה ניסיון למתגו כ"קניון האופנה של ישראל". כמו כן נתן הקניון חסות לתוכנית "פרויקט מסלול".
שיפוץ הקניון היה אמור להימשך כשמונה חודשים, אך נמשך יותר משנתיים והושלם בקיץ 2010. עקב העיכובים, במהלך שיפוצו למעלה מ-40 בתי עסק שפעלו בקניון, נטשו אותו. ומספר בעלי עסקים הגישו תביעה נגד הקניון. כאשר במקביל השיפוץ הוסיף שטח ל-18 חנויות נוספות (על חשבון שטח בתי הקולנוע). בסיום השיפוץ הכריז ג'קי בן-זקן כי: "תוך שנתיים ארנה יהיה בין 3 הקניונים המובילים" אולם באפריל 2014, בעלת הקניון חברת "ארנה גרופ" (לשעבר חברת "מנופים פיננסים") העריכה את שווי הקניון בכ-436 מיליון שקל, לאחר שבסיום השיפוץ בשנת 2010 הוערך בשויי של כ-640 מיליון שקל. ובתחילת 2016, בדו"ח הכספי של "ארנה גרופ", הוערך שווי הקניון ב-319 מיליון שקל בלבד, לאחר שהתפוסה בו ירדה ל-81%. במאי אותה שנה מכרה "ארנה גרופ" את הקניון ל"קרן ריאליטי" תמורת 335 מיליון ש"ח. אחרי המכירה תבע איש העסקים רוני מאנה את "ארנה גרופ" על תשלום דמי תיווך בסך 6 מיליון שקל, שכביכול הייתה חייבת לו על המכירה.
היסטוריה > בבעלות קרן ריאליטי

באפריל 2017 הודיעה קרן ריאליטי כי המבנה יחדל לשמש כקניון ויהפוך ל"מרכז עירוב שימושים", שיכלול בין היתר חללי עבודה משותפים, חדרי כושר ומרפאות. עם מסחר ומסעדות רק בקומות הקרקע. לשם שינוי המבנה שכרה קרן ריאליטי את שירותיו של האדריכל הבריטי, נורמן פוסטר, יחד עם משרד "ישר אדריכלים" בישראל.
בינואר 2018 הוועדה המקומית לתכנון ובנייה הרצליה אישרה להפקדה את התוכנית החדשה לקניון. התוכנית שאושרה כללה בין היתר פתיחה של הקניון אל הסביבה, הסרת הגג המקורה והסבת המבנה מקניון סגור ל-6 רחובות מסחריים פתוחים. באוקטובר 2018 אישרה את התוכנית הוועדה לשמירה על הסביבה החופית (שמטרתה, בין השאר, לשמור על הסביבה החופית לתועלת הציבור ולהנאתו).
בעקבות מגפת הקורונה החליטה קרן ריאליטי לעבוד מיד רק על חלק מהתוכנית לשינוי המתחם, הריסת חלק מהמבנה במטרה לפתוח ציר מעבר בין הטיילת למרינה, שעובר דרך המתחם. השינוי יכלול יצירת ארבעה מעברים פתוחים במבנה, שיהוו שדרות שמיועדות להולכי רגל, עם חזיתות מסחריות וללא קורת גג.
מבנה

הקניון משתרע על פני שטח של כ-106 דונם, שבו 28 דונם של שטח מסחרי, במקור היו בו כ-110 חנויות, מסעדות ובתי קפה. עם זאת, המבנה הפנימי של הקניון שונה מספר פעמים במהלך השנים.
בשלב א' נבנו גם שני 2 בניינים, בהם 240 דירות, על גבו של הקניון, בצידו הצפוני.
בדצמבר 2013 נחנך מעל חלקו הדרומי של הקניון בית מלון של רשת ריץ קרלטון המלון הוקם על שטח בבעלות משותפת של חברת "תדהר", שחתמה על עסקת קומבינציה עם הבעלים המקוריים של הקניון, מוטי זיסר, כבר בשנת 2006. ותחילה תוכנן המלון לקום תחת מותג מלונות נובו (Nobu) של השחקן רוברט דה נירו. המלון כולל 82 דירות נופש ו–115 חדרי מלון. על פי התר הבנייה, רוכשי דירות הנופש יכולים לגור בדירה למשך לא יותר משישה חודשים בשנה, ובשאר הזמן צריכים להשכיר את היחידה לשימוש מלונאי. העסקה היקרה ביותר בפרויקט הייתה רכישת דירת פנטהאוז בקומה ה–12 והאחרונה של הבניין ב–13 מיליון שקל, שרכש איש העסקים יצחק מירילשוילי.
יוון הארכאית

| כרונולוגיה של התקופה הארכאית> תאריך | כרונולוגיה של התקופה הארכאית> אירועים | כרונולוגיה של התקופה הארכאית>  | כרונולוגיה של התקופה הארכאית>  |
| --- | --- | --- | --- |
| המאה ה-8 לפנה"ס |  750 לפנה"ס - יסוד קימה ותחילת הקולוניזציה היוונית  720 לפנה"ס - הופעת סגנון הדמות השחורה בקורינתוס  מועד אפשרי ליצירות האפיות של הסיודוס והומרוס  750 לפנה"ס - 800 לפנה"ס - רפורמות של ליקורגוס בספרטה  יצירת אלפבית יווני על בסיס האלפבית הפיניקי  הופעת ההופליטים בשדות הקרב  776 לפנה"ס - אולימפיאדה הראשונה  743 לפנה"ס - 724 לפנה"ס - המלחמה המסנית הראשונה |  |  |
| המאה ה-7 לפנה"ס |  אלקמן, המשורר הלירי הראשון מתחיל ליצור את שירתו  657 לפנה"ס - 627 לפנה"ס - קיפסילוס, הטיראן הראשון, מתחיל את שלטונו בקורינתוס  685 לפנה"ס - 668 לפנ"ס - המלחמה המסנית השנייה  710 לפנה"ס - 650 לפנה"ס - המלחמה הללנטינית |  |  |
| המאה ה-6 לפנה"ס |  595 לפנה"ס - 585 לפנה"ס מלחמת הקודש הראשונה  594 לפנה"ס - תחילת התיקונים החברתיים של סולון  561 לפנה"ס - 510 לפנה"ס (עם הפסקות) שלטונו של פייסיסטראטוס באתונה  624 לפנה"ס - 546 לפנ"ס תאלס, הפילוסוף המוכר הראשון בתולדות הפילוסופיה המערבית מתחיל את פועלו  508 לפנה"ס - 507 לפנה"ס - קליסתנס מכונן את המשטר הדמוקרטי באתונה  אימוץ המטבעות מלידיה  אימוץ ספינת קרב חדשה מסוג תלת חתרית |  |  |
יוון הארכאית היא תקופה בת כ-300 שנה בתולדות יוון העתיקה, שראשיתה במאה ה-8 לפנה"ס וסופה במאה ה-5 לפנה"ס. תקופה זו התאפיינה בהיעדר שלטון מרכזי, ובקיום מספר רב של קהילות פוליטיות אוטונומיות או אוטונומיות למחצה, שניהלו ביניהן מלחמות פנימיות באופן תדיר. הבריתות הגדולות המאפיינות את התקופה הקלאסית (כגון הליגה האטית דלית) נוסדו רק לקראת סוף התקופה הארכאית, ולפיכך בתקופה זו כל פוליס וכל שבט היו נתונים לגורלם. אף שהייתה השפעה הדדית גדולה ושיתוף פעולה בחגיגות דתיות ובתחרויות ספורטיביות, נהנו היוונים מעצמאות מקומית רבה לכל אורך התקופה הארכאית.
בתקופה הארכאית התעצב העולם היווני כפי שמוכר בעולם המודרני. התהוו הפולייס (רבים של פוליס) - ערי המדינה של יוון העתיקה. היוונים העתיקים, שקראו לעצמם "הלנים", פרצו בתהליך קולוניזציה ארוך את גבולות הבלקן, והתנחלו לאורך חופי הים התיכון.
הקולוניזציה הייתה אחד הגורמים לשינוי פוליטי גדול ביוון. האריסטוקרטיה (שלטון המיוחסים), שעלתה לגדולה בראשית התקופה, ירדה מחלק ניכר מנכסיה הפוליטיים בסופה והוחלפה בטיראניה, באוליגרכיה, ובדמוקרטיה. שיטות ממשל אלה המשיכו לשמש לכל אורך התקופה הקלאסית וגם ההלניסטית.
תקופה זו היא הבסיס שממנו צמחה התרבות היוונית. בתקופה זו אימצו היוונים המצאות מזרחיות רבות, כגון האלפבית והמטבע, וניטעו את שורשי הפילוסופיה, האמנות והמדע היווניים. הציור הגאומטרי על הכדים פינה את מקומו לדמויות מורכבות בצבע שחור ובהמשך באדום. הפיסול צעד כברת דרך ארוכה. דמויות הקורוס היו הבסיס שממנו התפתח הפיסול היווני הקלאסי. נכתבו האפוסים הגדולים של הסיודוס והומרוס, וכן פעלו בתקופה זו המשוררים הליריים.
המושג "ארכאי" מתאר דברים השייכים לתקופות עתיקות ומקורו במילה היוונית "ארכאיכּוֹס", שמשמעותה "פרימיטיבי". מושג זה הגיע מתחום לימודי אמנות יוון, שם הוא מתייחס בעיקר לסגנונות עיטור משטחים ופיסול, ומוצב כרונולוגית בין האמנות הגאומטרית והאמנות היוונית הקלאסית. לדעת היסטוריונים מודרניים המושג "ארכאי" מטעה ואינו הולם את התקופה, מאחר שהתקופה הארכאית נחשבת לאחת הפוריות ביותר בהיסטוריה של יוון.
רקע > רקע היסטורי

התקופה הארכאית צמחה מתוך תקופת המעבר ביוון שבאה לאחר התקופה המיקנית. תקופת המעבר, שתחילתה מקבילה למשבר תקופת הברונזה בתרבויות המזרח תיכוניות סביב 1200 - 1100 לפנה"ס, התאפיינה בשינוי מהותי בתרבותו של חצי האי הבלקני. התרבות המיקנית נעלמה לחלוטין ופינתה מקום לתרבות פשוטה בהרבה שהותירה ממצאים ארכאולוגיים דלים בהרבה. בתקופה זו נהרסו הארמונות שאפיינו את התרבות המיקנית וננטשו מרבית היישובים הגדולים. היוונים עברו להתגורר בכפרים קטנים והאוכלוסייה התדלדלה מאוד.
תקופת המעבר, המכונה גם "תקופת החושך" בגלל העדר תיעוד כתוב מהתקופה, הניחה את היסודות שעליהם צמחה התרבות היוונית כולה. במהלך תקופה זו התנחלו הדורים בחצי האי הפלופונסי, המיקנים נעלמו ברובם מיוון ורק הפלסגים, הדריופים ודומיהם היו זכר לתרבותם, אם כי השפעתם על התרבות היוונית הייתה קטנה מאוד. שרידי תקופת המעבר כמו האמנות הגאומטרית, המשיכו להתקיים גם בתקופה הארכאית. במהלך התקופה הארכאית נעלמו המוסדות הפוליטיים הבלתי מתוחכמים שאפיינו את תקופת המעבר והופיעו מוסדות חדשים.
בשלהי התקופה הארכאית נאלצו היוונים להתמודד עם האיום הפרסי. האימפריה הפרסית, שהייתה המדינה הגדולה והחזקה ביותר באזור בעת העתיקה, כבשה את אסיה הקטנה באמצע המאה ה-6 לפנה"ס והשתלטה על הערים היווניות בחופי איוניה. היוונים מרדו בתחילת המאה ה-5 לפנה"ס ומאבק ארוך ומר שנמשך עשרות שנים ושכלל שתי פלישות ליוון, סימן את המעבר בין התקופה הארכאית לתקופה הקלאסית.
רקע > רקע גאוגרפי

בעת העתיקה לא הייתה קיימת מדינה ששמה "יוון". המונח "הלאס" (Ελλάς) - יוון - ציין תרבות משותפת ושפה משותפת (שהייתה מחולקת לכמה ניבים) להלנים (יוונים) אך לא מדינה אחת. בתקופה זו החלו להתהוות ערי המדינה המכונות בשם פוליס. כל פוליס שלטה על שטח מצומצם ומספר תושביה היה נמוך יחסית. היוצאות מהכלל היו אתונה וספרטה ששלטו על שטחים גדולים יחסית שהגיעו לכמה אלפי קמ"ר.
מבנה פוליטי נוסף, שנותר עוד מתקופת המעבר, הוא השבט. השבטים היו נפוצים בעיקר במזרחה של יוון ובצפונה וגם בחלקים המערביים של חצי האי הפלופונסי. גם באזורים שבטיים היו ערים, אך הן היו מעטות יותר והשפעתן הפוליטית הייתה קטנה הרבה יותר. מבחינה כלכלית ותרבותית פיגרו אזורים אלה אחרי האזורים שבהם היו נפוצות הפולייס.
מלבד ארץ האם היוונית, הביא תהליך קולוניזציה להרחבת גבולות ההתיישבות היוונית. באזור הקולוניזציה היווני, צורת ההתיישבות העיקרית הייתה עירונית. חלק מהמושבות היווניות התפתחו לערים גדולות והיוונים שלטו על שטחים ניכרים באזורים רבים, בעיקר ביוון הגדולה (סיציליה ודרום חצי האי האפניני) ובחופה המערבי של אסיה הקטנה.
ההלנים חילקו את עצמם לארבע קבוצות עיקריות: הדורים, שמרכזם היה בחצי־האי פלופונסוס ובאי כרתים ומספר מושבותיהם היה קטן יחסית. הפוליס הדורית החשובה והמפורסמת מכולן היא ספרטה. הדורים היו מפורסמים בעיקר במסורות הלחימה שלהם. האיונים, אשר שכנו באטיקה ועירם המפורסמת ביותר היא אתונה. איונים רבים יישבו את איי הים האיגאי; הם לקחו חלק פעיל בקולוניזציה ויסדו מושבות רבות. הם נודעו גם בחיבתם לפילוסופיה ולאמנות. הקבוצה השלישית הייתה האיולים. אלה שכנו במרכזה של יוון, בעיקר בבויאוטיה ובתסליה. הקבוצה האחרונה והקטנה מכולן הייתה האכאים, ששכנו באכאיה, בצפון חצי האי פלופונסוס. האכאים התנחלו ביוון הגדולה בדרום חצי האי האפניני. בניגוד לשלושת השבטים הראשונים, לאכאים לא היה ניב משלהם והם דיברו בניב היוונית הדורי.
קבוצה נוספת, הפלסגים (Πελασγοί), נותרה עוד מהתקופה המיקנית. שרידי קבוצה זו המשיכו להתקיים לצד ההלנים. מספרם או הליכותיהם לוטים בערפל, ואזכורים אודותיהם בספרות היוונית העתיקה דלים.
רקע > רקע פוליטי

בתקופה הארכאית התקיימו מספר מוסדות פוליטיים עיקריים: הפוליס, עיר המדינה היוונית, היא המאפיין הבולט של התקופה הארכאית וביתר שאת של התקופה הקלאסית. פוליס בעיקרו של דבר היא עיר-מדינה המקיימת קהילה פוליטית עצמאית המספקת שירותי דת, מנהל, הגנה וכיוצא באלה לתושביה. הפולייס היו רבות מאוד (כ-1,500 בעולם היווני כולו), אך רק מיעוטן היו בעלות השפעה תרבותית ומדינית משמעותית.
מדינה פדרטיבית היא איגוד של מספר פולייס בתוך ישות פוליטית אחת. המדינה הפדרטיבית החשובה ביותר ביוון העתיקה הייתה הליגה הבויאוטית. בשונה מאטיקה, שבה אתונה הצליחה לאגד את כל הקהילות המקומיות תחת חסותה, תבאי, הפוליס הגדולה והחשובה בבויאוטיה, כשלה בכך. כדי להטיל את מרותה על קהילות אלה נאלצה תבאי לוותר על שלטון מוחלט. כמו כן אפשרה תבאי לחברות הליגה לשמור על עצמאותן הפנימית ואף העניקה להן זכויות פוליטיות בתוך מוסדות הליגה, אם כי שמרה לעצמה את הנהגתה. מבנה פוליטי זה לא היה מיוחד לבויאוטיה בלבד ומדינות פדרטיביות התקיימו במספר אזורים נוספים.
חלק מהפולייס היו מאוגדות בבריתות דתיות (ליגות אמפיקטיוניות) שנוסדו סביב מרכז דתי משותף, ששימש מקום לפולחן משותף של האליל. אף על פי שהבסיס הראשוני להקמת הברית היה דתי, השפעת הברית חרגה מגבולות הפולחן בלבד. נשמרה שביתת נשק בזמן החגיגות הדתיות המשותפות וחלק מהמקדשים הפכו למקלטים לפושעים נמלטים. כמו כן, ניסו איגודים אלה להפעיל סמכות על חברותיה. למשל - איסור על מניעת מים מעיר נצורה בעת מלחמה כדי למנוע טבח המוני. לעיתים, אם הברית הייתה חזקה דיה, הייתה לה היכולת להכריז מלחמת קודש נגד חברה סוררת או להטיל עליה קנס כבד.
הצורה האחרת הייתה התאגדות שבטית שהייתה מקובלת באזורים שבהם הפולייס לא היו נפוצות או שהשפעתם לא הייתה גדולה, כגון תסליה. התאגדות שבטית זו, המוכרת כ"קוינון" (koinon - שותפות) דומה לליגות אמפיקטיוניות וגם היא סיפקה שירותי פולחן ומרכזים דתיים, אך בנוסף לכך היו לקוינון גם תפקידים צבאיים מוגדרים. הקוינון התסלי או הליגה התסלית, כמו שהוא מכונה בדרך כלל, היה האיגוד השבטי הגדול והחזק ביותר ביוון העתיקה והייתה לו השפעה גדולה, אך היו גם איגודים שבטיים קטנים יותר.
כל המוסדות הפוליטיים אלה לא היו קבועים. לפעמים הפוליס הייתה חלק מיישות פדרטיבית ולפעמים יצאה ממנה, בהתאם לנסיבות ובתאם ליתרונות שראתה בחלופות השונות. גם הגבולות בין המערכת הפוליטית השבטית לזו של הפוליס אינם קשיחים. בתוך פולייס מסודרות התקיימו קהילות שבטיות ולפעמים קהילות שבטיות התכנסו לפולייס ולפעמים התפרקו ממנה. גם השפעת הפולייס לא הייתה אחידה. בדרום יוון השפעתן הייתה מכרעת, אך בצפון יוון השפעתן הייתה קטנה בהרבה.
היסטוריה > גיבוש המשטר > משבר המלוכה וגיבוש האריסטוקרטיה

מהמאה ה-10 לפנה"ס עד המאה ה-8 לפנה"ס, המבנה הפוליטי העיקרי ביוון היה ממלכה קטנה ללא מוסדות פוליטיים מפותחים ובראשה מלך או מנהיג שבטי. הריבוד החברתי והמבנים הפוליטיים בישויות מדיניות אלה לא היו מפותחים במיוחד. סמכותו של המלך או של המנהיג השבטי נבעה בראש ובראשונה מכוח אישיותו, ולאו דווקא מהתפקיד הפוליטי אותו מילא. לא ברור די הצורך אם שלטונם של שליטים אלה עבר בירושה או שהם מונו לתפקיד זה על ידי קהילתם.
במאה ה-8 לפנה"ס עברה על יוון תקופה של עליה דרמטית בגודל האוכלוסייה. אף על פי שהממצאים לא מאפשרים הערכה מספרית סבירה של מספר התושבים, החוקר והארכאולוג אנתוני סנודגראס טען שהייתה עלייה דרמטית בגודל היישובים על פי ניתוח מספר הקברים מהתקופה. טענה זו אמנם לא מקובלת על כל החוקרים, אך יש הסכמה כללית שמדובר בתקופה של צמיחה כלכלית וגידול באוכלוסייה. נראה שצמיחה זו הייתה משותפת לכל אגן הים התיכון ולא מוגבלת ליוון בלבד. כתוצאה משינויים אלה, המבנה הפוליטי הישן עם הריבוד החברתי הלא מפותח, שנשען על שלטון יחיד של מלך או מנהיג שבטי, התמוטט.
את מקומם של המלכים או המנהיגים השבטיים תפסה שכבת האריסטוקרטיה המקומית, שכוחה הפוליטי החל לעלות בעקבות עליית כוחה הכלכלי. בניגוד לתקופת המלוכה, שלטון האריסטוקרטיה התאפיין בכך, שהמשרות הפוליטיות הבכירות בשלטון החדש לא הוענקו לכל החיים, ותקופת הכהונה הוגבלה לרוב לשנה אחת בלבד. כמו כן, בניגוד לעבר, עבר הדגש מאדם נושא התפקיד, אל התפקיד עצמו. הכריזמה האישית איבדה את מיקומה המרכזי, כפי שזה היה בתקופת המעבר.
הקבוצה החברתית החזקה ביותר ביוון בתקופה זו הייתה האריסטוקרטיה בעלת האדמות, משום שמקור העושר העיקרי באותה תקופה הייתה הקרקע החקלאית. המסחר עדיין לא היה מפותח ומרבית בעלי מלאכה לא היו בעלי אמצעים של ממש. בעלי האדמות החלו להתגבש כשכבה חברתית, והם היו אלה שאיישו את מרבית המשרות במוסדות הפוליטיים החדשים שנוצרו ביוון. האריסטוקרטים ניסו לבסס את שלטונם לא רק על כוחם הכלכלי ועל הונם, אלא עשו שימוש גם באמצעי תעמולה ובטרמינולוגיה. הם קראו לעצמם "אגאתוי" (agathoi - טובים), "קאלוי" (kaloi - יפים או הוגנים) ואילו פשוטי העם נקראו על ידם "קאקוי" (kakoi, רעים או מכוערים) ו"דילוי" (deiloi - פחדנים). כמו כן, הדגישו האצילים את גבורתם בקרב וסיגלו לעצמם תוארי כבוד צבאיים כגון "היפייס" (פרשים) ופרומאכוי (en promachoi - משרתים ניצבים בשורות הראשונות בקרב).
היסטוריה > גיבוש המשטר > התהוות הפוליס

בד בבד עם השינויים במבנה הפוליטי ושיפור הרווחה, התבססה צורת התיישבות חדשה והיא הפוליס, עיר המדינה של יוון העתיקה. ראשיתה של הפוליס באקרופוליס - ביצור שנבנה בראש גבעה ובו מוסדות שלטון ותרבות כגון מקדשים ואגורה. אף שנהוג לתארך את תחילת העיור ביוון העתיקה למאה ה-8 לפנה"ס, עת הופיעו מרכזים אורבניים, עיור משמעותי החל רק במהלך המאה ה-6 לפנה"ס, בהשפעת תהליך הקולוניזציה הרחב. הפוליס התגבשה באחת משתי צורות: הראשונה - מספר כפרים התאגדו ביחד ליצירת קהילה משותפת אחת כדי לחלוק במקומות פולחן ונטל ההגנה. האפשרות השנייה היא פיתוח של יישוב קדום שהתרחב על חשבון האזור שמסביבו. הפוליס לא הופיעה בבת אחת במהפכה חברתית, אלא התגבשה לאורך תקופה ארוכה.
הפולייס היו שונות זאת מזאת באופן מהותי. לעיתים פוליס הייתה עצמאית לחלוטין ובעלת שטח משמעותי ואוכלוסייה של עשרות ומאות אלפי בני אדם, ולעיתים הייתה זאת עיר קטנה חסרת כוח משמעותי ובה רק כמה אלפי תושבים. עם זאת, המאפיין הבולט של הפוליס, כפי שהוא התגבש במהלך התקופה הארכאית הוא עצמאות פוליטית. הפוליס סיפקה את הצרכים הקהילתיים של תושביה - הגנה, משפט, חקיקה, תרבות ופולחן.
מהכתבים של ההיסטוריונים מהתקופה הקלאסית עולה כי הפוליס במובנה הבסיסי היא קהילה אוטונומית שיש לה מרכז עירוני שבו מרוכזים מרכזי השלטון והמנהל, השטח שבו שולט אותו מרכז עירוני, וגוף האזרחים שגר באותה עיר ובסביבותיה. בניגוד למדינות מודרניות שבהן הטריטוריה מגדירה את המדינה, הפוליס הייתה לא רק שטחה הפיזי של העיר, חומותיה ומקדשיה, אלא בראש ובראשונה אזרחיה. הקהילה האנושית של הפוליס, גוף האזרחים, היה חשוב בהרבה מהגוף הגאוגרפי.
הפוליס קשה להגדרה. מצד אחד פוליס היא קהילה פוליטית עירונית עצמאית, אך לא כל הפולייס היו עצמאיות לחלוטין. מחקר העלה שעצמאות במדיניות החוץ לא מהווה תנאי הכרחי להגדרת קהילה פוליטית כ"פוליס". לעיתים, ההתערבות החיצונית לא נגעה רק לניהול מדיניות חוץ, אלא התערבות השכנה החזקה השפיעה גם על מדיניות פנים של הפוליס. יתרה מכך, היו קהילות שהיו חלק ממדינה פדרטיבית או קהילות הפריאויקים שהיו חלק מהפוליס הספרטני. גם במקרה זה היוונים העתיקים התייחסו לקהילות אלה בשם "פוליס".
היסטוריה > גיבוש המשטר > גיבוש השלטון באזורים השבטיים

ביוון העתיקה התגבשו שתי צורות משטר מקבילות ומתחלפות שהתקיימו זו לצד זו - הפוליס והשבט (ethnos). הפוליס היא במידה רבה תופעה של דרום יוון ושל הקולוניות. בצפון יוון ובאזורים הררים בחצי האי הפלופונסי וגם באזורים אחרים התקיימה הצורה השבטית. השבט הוא לא צורת משטר מיושנת המנוגדת לפוליס, אלא הוא צורת ארגון פוליטי אלטרנטיבית. ארגונים שבטיים רבים קיימו אספות והעניקו אזרחות לזרים במידת הצורך.
אין הבדל חד וברור בין השבט לפוליס. קל יותר להבדיל בין קהילה פוליטית שבטית לקהילה עירונית ששולטת על הספר החקלאי מסביבה ומרכז פוליטי רחב ידיים ששולט לא רק בספר החקלאי אלא גם בכפרים ובערים קטנות בתוך שטחו. מרכזים פוליטיים כאלה מאפיינים אזורים עירוניים שבהם קמו פולייס גדולות.
קוינון (Κοινόν; ‏koinon) הוא צורה של ברית פוליטית או ליגה של כמה שבטים קטנים לתוך מסגרת מדינית אחת. בניגוד לפוליס, שבה העיר הטילה את מרותה על הספר החקלאי ועל הערים הקטנות שמסביבה, הקוינון היה ארגון רופף בהרבה. אמנם הייתה לו סמכות פוליטית על השבטים שהסכימו לבוא תחת חסות הברית, אך הקשר היה רופף בהרבה. חברות הברית היו יכולות לפרוש ממנה לפי הצורך וניתן היה לצרף אליה קהילות חדשות. מבנה פוליטי זה אפיין בתקופה הארכאית והקלאסית את האזורים השבטיים ביוון, אך בתקופה ההלניסטית הפך הקוינון למבנה הפוליטי הדומיננטי ביוון.
היסטוריה > הקולוניזציה > סיבות הקולוניזציה

תהליך הקולוניזציה החל באמצע המאה ה-8 לפנה"ס. בעקבות הצמיחה הכלכלית גדלה אוכלוסיית יוון ומקומות היישוב הוותיקים היו קטנים מדי לקהילה המתפתחת. הקרקע החקלאית של יוון היא דלה ולא יכולה לספק די מזון לאוכלוסייה כה גדולה. לחץ חברתי שנוצר בעקבות זאת הוא הסיבה העיקרית לשאיפות ההתפשטות. בנוסף ללחץ החברתי מקרב השכבות החלשות, גם באצולה התרחש תהליך דומה - המשפחה האריסטוקרטית גדלה ורק הבן הבכור ירש את נכסי אביו. כתוצאה מכך, הבן הצעיר נותר ללא אמצעי קיום שהולם את מעמדו. הבנים של אריסטוקרטים העדיפו להנהיג קבוצות מתיישבים שיצאו אל מחוץ ליוון להתיישב בארץ רחוקה ולא להמשיך את חייהם בפוליס כשהם לא מסוגלים להבטיח את רווחתם.
סיבה חשובה נוספת לקולוניזציה היא המסחר המתפתח. הקמת מושבות אפשרה לקשור יחסי מסחר פורחים עם המקומיים ולעיתים נוצרו מושבות קטנות מאוד שהן לא יותר מתחנות סחר למען מטרה זו בלבד. הקולוניזציה היוונית לא נעצרה בתום התקופה הארכאית, אך שיאה הוא בתקופה זו. פעמים רבות המושבות נוסדו באזורים דלים בקרקע פורייה כמו מאסיליה שנוסדה בשפך נהר הרון כדי לסייע במסחר עם תושבי גאליה. מושבות הוקמו בסמוך לאטרוסקים כאשר היו אזורים פוריים יותר בסיציליה כדי לחזק את קשרי המסחר איתם. גם התיישבות בחופי הים השחור נשאה אופי מסחרי כאשר עיקר היצוא מחופי הים השחור היה דגן שסיפק את צורכי התזונה של ארץ האם היוונית.
לא כל הפולייס פתרו את הבעיה החברתית על ידי התיישבות בארץ נוכריה. היו כאלה שפנו לפתרון האחר - כיבוש שטח בתוך יוון עצמה. כך נהגה למשל ספרטה שכבשה במהלך התקופה הארכאית את שטחה של מסניה, שנמצאת מערבית לה. תושבי מסניה שועבדו ושטחה נמסר לאזרחים ספרטנים. רק מיעוט מהפולייס בחרו בדרך זו לפתרון מצוקתם החברתית. הסיבה העיקרית שמנעה מהם התפשטות בתוך יוון עצמה היא השוויון בכוחות בין הפולייס. בתקופה זו לא הייתה פוליס מסוימת שהייתה יכולה להכריע בכוח הזרוע פולייס רבות אחרות ולהשתלט על שטחן. כך נותרה הקולוניזציה הפתרון הזמין והנח ביותר למרבית הפולייס.
היסטוריה > הקולוניזציה > מאפייני הקולוניזציה

לעיתים קרובות, כשהתקיימה התיישבות קודמת במקום, היחסים בין המתיישבים היוונים לתושבים המקומיים היו אלימים. כך למשל בסיציליה נאלצו היוונים להילחם בתושבי סיציליה המקוריים. כתוצאה מהמלחמה איבדו הקהילות המקומיות את עצמאותן וחלק מהתושבים שועבדו ליוונים. בחלק אחר מהמושבות החדשות התגוררו אלה לצד אלה היוונים והלא יוונים. במושבות כאלה התרחשה הפריה הדדית של העמים השונים. הייתה החלפת רעיונות וטכנולוגיות הדדית ומוצרים מוגמרים יוצאו למולדת היוונית ואילו התושבים המקומיים הוטמעו בדרך כלל בתוך התרבות היוונית. לעיתים המושבה נבנתה בארץ שוממה שלא הייתה בה התיישבות אנושית קודמת, אם כי מקרים אלה היו נדירים ובדרך כלל קיימו היוונים קשר עם התושבים המקומיים בין אם ידידותי ובין אם אלים. אחד השיתופים החשובים ביותר היה בתחום הכתב. היוונים קיבלו את האלפבית הכנעני מהפיניקים ופיתחו אותו לאלפבית יווני שכולל לא רק עיצורים, אלא גם תנועות. אלפבית זה ופיתוחיו השונים התפשטו לאחר מכן בחלקים נרחבים בעולם.
אפויקיה - המושבות היווניות (apoikia - מילולית יישוב בנכר) היו עצמאיות לחלוטין מהפוליס המייסדת, אך שמרו על זיקה מסוימת, בעיקר דתית. המושבות עצמן נהגו לייסד מושבות חדשות ותחנות מסחר לאורך החופים. למרות העצמאות של המושבות סייעו לעיתים ערי המוצא של המושבות סיוע צבאי למושבותיהן. בסופו של דבר נבלעו מושבות אלה על ידי אימפריות גדולות - פרס במזרח ורומא במערב.
בסוף התקופה הארכאית אכלסה הקולוניזציה היוונית את חופה המערבי של אסיה הקטנה, באזור שנקרא איוניה ובדרום איטליה וסיציליה במה שמכונה "יוון הגדולה", באפריקה באזור קירנאיקה, חופי הים השחור ובאזורים אחדים נוספים. אזורים אחרים נתפסו בדרך כלל על ידי מתיישבים פיניקים או לחלופין נשלטו על ידי מדינות חזקות וחדירה לשטחן לא הייתה אפשרית.
היסטוריה > משבר המשטר האריסטוקרטי והופעת צורות משטר חדשות > הופעת שכבות חברתיות חדשות

תהליך הקולוניזציה, שהגיע לשיאו במאה ה-7 לפנה"ס, גרם לשינוי ניכר במבנה החברתי ביוון. השפעת הקולוניזציה ניכרת בעיקר בערים הסמוכות לחוף. באזורים הרריים כמו ארקדיה או פוקיס השפעת הקולוניזציה הייתה חלשה בהרבה והם פיגרו אחרי הפוליס שהתעשרו מהמסחר. בנוסף לאצולה החקלאית שעושרה התבסס על אחוזות רחבות ידיים, התפתח מעמד של סוחרים עשירים שהתעשרו מסחר עם המושבות. גם בשכבות החלשות חל שינוי - אף על פי שהרוב המכריע של העם עדיין עסק בחקלאות, הופיעה שכבת פועלים שעבדו בבתי המלאכה, בנמלים ובימאות.
אמצעי התעבורה היבשתיים בעת העתיקה, בשילוב עם הגאוגרפיה היוונית המתאפיינת ברכסי הרים ובעמקים קטנים, גרמו לכך שהעיר נאלצה לסמוך על יבוא מזון מחוץ ליוון ואילו מסחר פנימי היה יעיל פחות. התפתחות המסחר בערים הסמוכות לחוף, כגון קורינתוס, סיקיון ובהמשך אתונה, יצרה דרישה לידיים עובדות וכתוצאה מכך לעיור מואץ, שהחריף את בעיית אספקת המזון שנוצרה עוד לפני כן בגלל גידול באוכלוסייה. כל זה יצר לחץ חברתי ניכר בערים אלה. השכבות החדשות שהופיעו בערים, בעיקר הסוחרים העשירים, דרשו חלוקה חדשה של הכוח הפוליטי בפוליס.
יתרה מכך, בתקופה זו החל מהפך שלם בלוחמה ביוון. שכבה חברתית חדשה, שהתבססה על איכרים מבוססים ופועלים אמידים, הצטרפה לצבא. אלה הם ההופליטים. לוחמים אלה לא השתייכו למעמד האריסטוקרטיה, אך היו עשירים דיים כדי לרכוש מערכת נשק. אמנם מערכת כלי הנשק של ההופליטים מתוארכת לראשונה כבר מאמצע המאה ה-8 לפנה"ס, אך נראה שמספרם עדיין לא היה גבוה במיוחד בתקופה זו.
יש מחלוקת בקרב החוקרים לגבי הופעת ההופליטים וכתוצאה מכך גם על מידת השפעתם על הפוליטיקה הפנים יוונית. אחדים דוגמת סנודגראס תומכים בתהליך הדרגתי ואילו אחרים דוגמת קרטלדג' טוענים להפיכה חדה ומהירה שהגיעה בבת אחת. אחרים, דוגמת איאן מוריס, דוחים את עצם קיומו של שינוי מהותי בטקטיקת הלחימה ודרך כך את עצם יצירת מעמד רחב וגדול של לוחמים שדרשו שינוי.
באמצע המאה ה-20 סברו החוקרים שמדובר בשכבה צרה יחסית של איכרים עשירים, מה שלא מסביר את הענקת הזכויות הפוליטיות לשכבות רחבות של פשוטי העם. מחקר נוסף העלה שמחיר הציוד של ההופליט לא היה גבוה במיוחד ועמד ככל הנראה על שכר של שלושה חודשים, ושכר חודש אחד היה מספיק לקנייתו של ציוד בסיסי. נראה אפוא שהצמיחה הכלכלית הייתה רבה ושכבות רחבות בציבור היו יכולות להרשות לעצמן לממן ציוד כזה. ייתכן שעד מחצית מאזרחי הפוליס היו מסוגלים לשרת כהופליטים.