stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עופר ניסים

| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1964  (גיל: 60) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 סוגה:  האוס • האוס – ניו-יורקי
 חברת תקליטים:  Offer Nissim Music Publishing
 www.offernissim.com
 
עופר נסים (נולד ב-16 באפריל 1964) הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי ישראלי בסגנונות דאנס וזרם הניו יורק האוס המוכר בכינוי "עופרה".
בשנים 2005, 2006 ו-2007 זכה בתואר DJ השנה של ישראל. בנוסף נבחר ארבע פעמים לרשימת 100 נגני הדי ג'יי הטובים בעולם לפי דירוג DJ Magazine הבריטי: בשנת 2006 (מקום 29), בשנת 2007 (מקום 56), בשנת 2008 (מקום 51) ובשנת 2009 (מקום 43).
פעילותו כ-DJ

הקריירה של ניסים החלה ב-1983, עת חבר ניסים למפיק המסיבות שמעון שירזי ויחדיו הפיקו מסיבות במועדון התיאטרון בתל אביב – במקום בו שכן מועדון הקברט הסאטירי באותו שם, ובו ניסים תיקלט בעיקר במסיבות של הקהילה הגאה שהחלה להתפתח באותה תקופה. מסיבות אלו נחלו הצלחה ומשכו קהל רב.
במהלך שנות ה-90 החל בתפקיד תקליטן הבית ("רזידנט") של ליין המסיבות "Playroom", אותו קידם שירזי. המסיבות התקיימו תחילה במועדון "המימד החמישי" ומאוחר יותר עברו למועדון "אלנבי 58".
עם סגירתו של "אלנבי 58" בשנת 2000, השיק שירזי את ליין המסיבות "FFF", תחילה במועדון "ZOOM" בנמל תל אביב, ולאחר מכן במועדון ה-TLV, ואף העניק השראה לסצנת מסיבת ההומואים בסרטם של בני הזוג גל אוחובסקי ואיתן פוקס, "ללכת על המים", שצולמה במקום. בתקופה זו החל ניסים לגבש קהל מעריצים רחב, שהתקבץ סביבו ופקד בדרך קבע את המקומות שבהם תיקלט.
בשנת 2005, עם העברת ליין ה-FFF ממועדון ה-TLV למועדון החדש של שירזי, "Powder", נפרדו דרכיהם של שירזי וניסים. בתקופה זו ניסים עסק בהפקה ותיקלוט מחוץ לישראל ובנוסף החל בשיתוף פעולה עם מתחרהו של שירזי, חיים פנחס, מבעלי המועדונים, ליין המסיבות של השניים נקרא "Squeeze" והתקיים אחת לחודש במועדון "DOME" התל אביבי. בנובמבר 2006, עקב שיפוצים, חידושים ועדכונים במועדון, נפרדו דרכיהם וניסים הקים ליין גייז חדש משלו הנקרא FORVER TEL-AVIV עם שותף חדש בשם אוהד חיים במועדון ה-TLV, והשניים קיימו בו מסיבה חודשית, עד לפרידה בין השניים ועזיבתו של ניסים את הליין בשנת 2015.
משנת 2015 ניסים אינו משמש עוד כרזידנט של ליין מסיבות ספציפי ומתמקד בהופעות נקודתיות ובודדות, המתקיימות בחגי ישראל בלבד, ובמסיבה הסוגרת את חגיגות אירועי הגאווה של תל אביב.
מלבד פופולריות רחבת היקף בקרב בליינים צעירים והומואים בפרט, ניסים זכה במספר רב של פרסים. DJ העיר, מגזין המוזיקה שהיה מצורף למקומון התל אביבי "העיר", הכתיר את הליין "FFF" שאיתו ניסים היה מזוהה כליין השנה, ואת ניסים עצמו כתקליטן השנה. כמו כן, ניסים זכה בשנים 2005–2007 בתואר תקליטן השנה של ישראל שלוש פעמים רצופות ובכך קיבל את הזכות לפתוח את הסטים של מצעד האהבה התל אביבי בשנים אלו. בשנת 2006, לאחר הפריצה הבינלאומית נבחר עופר ניסים למקום ה-29 בדירוג 100 התקליטנים הטובים בעולם לפי דירוג DJ Magazine הבריטי.
פעילותו כמפיק > 1990–2000: תחילת דרכו ופריצת הדרך

כמפיק, עבד ניסים עם להקת "דרמה", בה גם היה סולן. כמו כן שיתף פעולה עם הזמר אדם והזמרת שלווה ברטי.
עם זאת, מירב מרצו וכישרונו של נסים התרכז בעבודתו עם הזמרת דנה אינטרנשיונל. ניסים, שהכיר את אינטרנשיונל לפני שהחלה בתהליך ההתאמה המגדרית בתקופת נעוריה בשנות ה-80 במועדוני גייז בעיר הולדתה תל אביב, הפיק את אלבומיה הראשונים ותיפקד על תקן מנהלה האישי.
בתחילת הדרך יצרו יחד השניים מספר פרודיות על שירים ודמויות של זמרות מפורסמות, ביניהן גרסה גסה שמעולם לא הוקלטה לשיר "הצילו (מי יציל את הבית שלי)" של דפנה דקל, שהפכה אצל אינטרנשיונל וגם אצל הזמר נתי נתן שהופיע איתה במועדוני גייז ל"מי יציל את התחת שלי". בהשפעת ניסים החלה אינטרנשיונל לשלב בשיריה המקוריים מוטיבים מזרחיים וכמו כן ג'יבריש בערבית, באנגלית ובעברית.
הסינגל הראשון של דנה אינטרנשיונל ועופר ניסים ברדיו היה "סעידה סולטנה", שהיה מעין פרודיה על השיר "My Name Is Not Susan" של הזמרת האמריקאית ויטני יוסטון. בזכות השמעה מרובה ברדיו ובעיקר בתוכניתו של עופר נחשון ברשת ג', הפך השיר יוצא הדופן ללהיט, שהביא גם להחתמת השניים בחברת התקליטים IMP רקורדס המתמחה במוזיקת דאנס והאוס. האלבום המלא והראשון בהפקתו של ניסים נקרא, דנה אינטרנשיונל ויצא באפריל 1993. מלבד שיר הנושא, כלל האלבום גם את השירים "פטה מורגנה" שכתב יואב גינאי והלחינו זאב נחמה ותמיר קליסקי, ואת "משחק הדמעות" שכתב אהוד מנור והלחינו ניסים ואינטרנשיונל. במקביל להצלחה בארץ, חברת התקליטים הקפידה לדווח שהאלבום וקלטת שדרים של "סעידה סולטנה" זכו להצלחה במדינות ערב, ובראשן במצרים, כאשר אלה הופיעו בשם "שושו" (מילה מתוך השיר "דנה אינטרנשיונל").
ב-1994 הפיק ניסים את אלבומה השני של אינטרנשיונל, אומפטמפה. מאלבום זה יצאו להיטים כמו "נוסעת לפטרה", "בתולה", "אני לא יכולה בלעדיך" וחידוש לשיר של להקת הנח"ל "ישנן בנות". באותה שנה זכתה אינטרנשיונל בתואר זמרת השנה ברשת ג'. האלבום זכה למעמד פלטינה (מעל 40,000 עותקים). ניסים, שהשפעתו על התכנים באלבום הייתה מכרעת, זכה אף הוא להכרה ציבורית ותמונותיו, לבוש מכנסי ויניל הופיעו בספרון המצורף לדיסק.
לאחר הוצאה של אוסף רמיקסים (איפיטמפה) לשיריה של אינטרנשיונל בחברת התקליטים IMP רקורדס עזבו אינטרנשיונל וניסים את חברת התקליטים IMP, ועברו לחברת התקליטים הליקון. האלבום מגנונה, שיצא בשנת 1996, כלל את הלהיטים "מגנונה" ("קוקוריקו") ו"דון קיחוטה" שכתב והלחין נינו אורסיאנו בהזמנה מיוחדת, אך אלבום זה לא זכה לשחזר את הצלחת "אומפטמפה" למרות הצלחת השירים ברדיו ובטלוויזיה. במקביל לקריירה בארץ, דאגו השניים לייצא להיטי מועדונים לאירופה, שנהנו מפופולריות בסצנה הגאה. "Cinquemilla" היה המוכר שבהם, ואף זכה לקליפ מושקע לתקופתו ששודר ב-MTV אירופה.
בשנת 1998 הגישה דנה את השיר "דיווה" בהפקתו של ניסים לרשות השידור ונבחרה לייצג את ישראל באירוויזיון שהתקיים באותה שנה בממלכה המאוחדת. השיר זכה באירוויזיון וסימן את תחילתה של הקריירה הבינלאומית הקצרה של אינטרנשיונל וניסים. בשיאה הופיעה אינטרנשיונל בהופעות בטלוויזיה בכל העולם, בפסטיבלים חשובים ואף זכתה לפתוח את הגיי גיימס, האולימפיאדה הגאה שהתקיימה בשנת 1998 באמסטרדם. בישראל הוציאו חברות התקליטים IMP והליקון דיסק אוסף, "דיווה", שזכה להצלחה בקרב הקהל המקומי. עם זאת, האלבום הלועזי שהפיק נסים לאינטרנשיונל הנקרא "Free" ולא מימש את הציפיות הגדולות.
לאחר חילוקי דעות וכנראה על רקע כישלון האלבום הבינלאומי של אינטרנשיונל נפרדו דרכיהם של אינטרנשיונל וניסים בשנת 2000.[דרוש מקור]
פעילותו כמפיק > 2000–2007: הפריצה לחו"ל

בשנים שלאחר הפרידה מאינטרנשיונל התרכז ניסים בתיקלוט ולא עסק בהפקות מוזיקה מחוץ לנישה זו. כוכבו של נסים כמפיק החל לדרוך שוב בשנת 2003, אז חידש את שירן של האחיות פוינטר "I'm So Excited". במקום לבחור בסולנית בדומה לשיר המקורי, בחר ניסים סולן ממין זכר הזמר מיקיאגי, סולן להקת "נוער שוליים" לשעבר. השיר זכה להצלחה גדולה במועדונים ברחבי הארץ. אחריו הפיק רמיקס לשיר "מהאוול" של ריטה והוציא ב-2003 אלבום ראשון שנשא את שמו, "I'm So Excited". האלבום כלל שירי מועדונים מאותה תקופה ואת שני להיטיו של ניסים.
בשנת 2004 פגש עופר ניסים את הזמרת מאיה סימנטוב, שהכירה לו את ינון יהל. תוך זמן קצר החל נסים להשתמש בקולה הפעמוני והעמוק של סימנטוב בשיריו החדשים וברצועות ההאוס שניגן במועדונים. מתוך ניסיון העבר, שיתוף הפעולה בין השניים התבצע תוך אזכור בולט ומרכזי של ניסים, שלקח קרדיט כמעט מלא על עבודתם של השניים. בין הלהיטים של ניסים ששרה סימנטוב ניתן למנות את החידוש ללהיט משנות השבעים "That's The Way I Like It", והשיר "Searching" שזכה להצלחה בין-לאומית. נישא על גבי גל ההצלחה, הוחתם נסים באותה שנה בחברת התקליטים הניו-יורקית סטאר-69, המנוהלת על ידי זוכה גראמי פיטר ראופר.
בשנת 2005 ראה אור אלבומו הבינלאומי הראשון של ניסים, First Time, וזאת במקביל לשני אלבומים בישראל: גרסה מקומית ל-First Time ו-Remixed, אוסף רמיקסים שהפיק ניסים ללהיטים של זמרים ישראלים ובינלאומיים. עם סימנטוב הפיק מספר להיטים, בהם "First Time",
,"Summer Night City", "Alone", "Perfect Love", "Rain", "Heart Breaking" והשיר "כל העולם". לאור הצלחת האלבום בשנת 2006 יצאה לו מהדורה כפולה שנקראה Second Time וכללה רמיקסים ושני שירים חדשים: "On My Own" והלהיט "Be My Boyfriend".
בנוסף, ניסים הפיק ויצר באותה תקופה שירי האוס גם עבור אמנים ישראלים מובילים כעברי לידר (Boys Just Wanna Have Fun, Cinderella Rockefella ו-Night in White Satin) וריטה (Jerusalem of Gold).
מקרב האמנים הבינלאומיים שעבורם מיקסס ניסים ניתן למנות את דיוות המועדונים Kristine W (שלהיטם המשותף "Wonder of it All" הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב של מגזין המוזיקה האמריקאי "בילבורד"), סוזן פלמר, דברה קוקס, דברה קופר ודונה סאמר. בשנת 2007 הוציא נסים דיסק כפול בין-לאומי נוסף, Forever Tel-Aviv. האלבום כלל שיר חדש שלו ושל סימן-טוב "For Your Love" וגרסאות לשירים של ביונסה "One Night Only" ו-"Deja Vu" והלהיט "Hurt" של כריסטינה אגילרה.
בשנת 2006 מיקסס נסים באופן לא רשמי שיר של הזמרת מדונה, השיר "Isaac" בו שילב נסים את גרסתה של עפרה חזה לשיר "אם ננעלו". בהמשך מיקסס נסים סינגל נוסף למדונה מאותו אלבום, השיר "Jump", ובשנת 2007 מיקסס את שירה "The Beat Goes On" שהופיע באלבומה משנת 2008, Hard Candy. כל אלה היו הקדמה לכך שבשנת 2012 זכה ניסים להפיק גרסת מועדונים רשמית לשירה של מדונה, "Girl Gone Wild". הגרסה של ניסים זכתה להופיע בסינגל הרשמי ולשמש כשיר הפותח את סיבוב ההופעות "The MDNA Tour". במסגרת אותו סיבוב הופעות שימש ניסים כמופע חימום בתל אביב ובאיסטנבול. מדונה עשתה שימוש נוסף בגרסתו של ניסים בפרסומת הטלוויזיה לבושם שלה, Truth or Dare. ניסים מיקסס באופן רשמי שיר נוסף מהאלבום MDNA, השיר "Turn Up the Radio".
לאור הצלחת שיתוף הפעולה חזר ניסים בשנת 2015 למקסס באופן רשמי את השיר "Living for Love" מאלבומה, Rebel Heart. גרסתו של ניסים שימשה את מדונה בסיבוב ההופעות באותו השם, ובמהלך ההופעות הטלוויזיוניות לקידום האלבום. ניסים מיקסס באופן רשמי שיר נוסף מאותו האלבום, השיר "Ghosttown".
פעילותו כמפיק > 2007–2009: Happy People

לקראת סוף שנת 2007, לראשונה מזה שנים, חזר ניסים לנגן שירים של דנה אינטרנשיונל ואף עיבד מחדש לגרסת מועדונים עדכנית את להיטם המשותף משנת 1994 "נוסעת לפטרה". בריאיון לעיתון מעריב בינואר 2008 התייחס ניסים לאינטרנשיונל ואמר בין השאר כי "דנה היא אישה מדהימה וזמרת מוכשרת. כששמעתי את האלבום החדש שלה אמרתי לה שאני מאושר, כי ברור לי שהוא יצליח בענק".
למרות דעיכת תופעת מועדוני הריקודים בישראל, ממשיך ניסים להצליח בארץ ובעולם. בשנים האחרונות הוזמן ניסים להופיע במקסיקו, קנדה, אוסטרליה וספרד, וזאת במקביל למדינות בהן הוא כבר מנגן בקביעות מזה שנים ובכללן ארצות הברית, צרפת וברזיל. במאי 2008 הופיע ניסים באירוע הסגירה המרכזי של אירועי יום המלכה באמסטרדם, וכן בפתיחת אירועי הגאווה בברזיל.
באפריל 2008 הוציא ניסים את אלבומו הכפול Happy People. הסינגל הראשון מהאלבום שיצא לתחנות הרדיו כבר בסוף 2007 כלל גרסת מועדונים לשירה של שרית חדד "זה ששומר עליי". בנוסף, מופיעים באלבום שירים שהקליט ניסים יחד עם הזמרת מאיה סימנטוב: "I Wish You Were Here", "Im In Love" ,"Love Me", "Why", וכן שיר הנושא "Happy People", המהווה חידוש לשיר באותו שם משנות ה-90 של מארקי מארק. באלבום הופיעו גם גרסאות לשירים של שירלי בייסי ("La Passione"), ג'ניפר לופז ("Qué Hiciste"), דברה קוקס ("Change") טירז פור פירז, ("Everybody Dance"), ז'אן-ז'אק גולדמן ("La Vie Par Procaration"), ארין המילטון ("The Flame"), וכן רמיקס לשירו של מייקל ג'קסון "Billie Jean", שיצא לכבוד מהדורת 25 השנה לאלבום, Thriller.
חצי שנה בלבד לאחר יציאתו של Happy People, הוציא עופר ניסים מהדורה חדשה לאותו האלבום בשם, Happy People - Winter Edition. האלבום היה שונה לחלוטין מגרסת הקיץ שלו, ולראשונה הציג בו עופר ניסים את ההרכב החדש שילווה אותו בהפקות המקור שלו בשנים הבאות, הצמד Epiphony המורכב מהיוצר המוזיקלי איתי קלדרון והזמרת מיטל דה רזון. שיתוף הפעולה הניב את להיטי המועדונים "Out of My Skin" ו-"Believe".
גם שיתוף הפעולה עם הזמרת בטי לשיר "Poison" בלט בין שירי האלבום ואף יצא כסינגל לרדיו. באותה עת הוציאה חברת התקליטים האמריקנית של עופר ניסים, סטאר-69 רקורדס, אלבום בין-לאומי כפול ששמו, Offer Nissim: Remixed. האלבום כלל גרסאות חדשות ללהיטיו הבולטים אשר עובדו מחדש על ידי Dj's שונים בהם פיטר ראופר, אנה פאולה ולדאו ועוד, ובנוסף מיטב הקטעים מתוך שתי הגרסאות של אלבומי, Happy People.
פעילותו כמפיק > 2010–2016: Over You \ Pride All Over

בתחילת 2010 הופיעו בתקשורת ידיעות על סכסוך בין עופר ניסים ל-DJ פיטר ראופר, מנהל חברת התקליטים האמריקנית שלו סטאר-69 רקורדס. בעקבות אותן ידיעות החל ניסים לחפש חברת תקליטים בין-לאומית חדשה. באותה תקופה המשיך לנגן במועדונים ברחבי העולם ובארץ קיים שלוש מסיבות ענק תחת ליין המסיבות שלו "Forever Tel Aviv" בגני התערוכה בתל אביב, כשהמסיבה השלישית הופסקה על ידי המשטרה בשל צפיפות יתר טרם הספיק ניסים לעלות על עמדת ה-DJ.
ביוני 2010 הוציא עופר ניסים שני אלבומים חדשים, Pride All Over 2010 אשר כלל שיתופי פעולה עם שלומי סרנגה (בשיר "Essi"), עברי לידר (בשיר "Fuck Off Berlin"), ניקה (בשיר "The One & Only"), סוזאן פאלמר עם מאיה סימנטוב (בשיר "You Stepped Into My Life") והצמד "Epiphony" (בשירים "Boxing Ring" ו-"Mr. Charming"). אחד השירים הבולטים באלבום היה גרסת מועדונים לשירה של שושנה דמארי, "עדיין כאן".
במקביל ראה אור אלבום האולפן השני והמלא של עופר ניסים עם "זמרת הבית" שלו מאיה סימנטוב. האלבום Over You כלל את להיטי המועדונים "Illusion", "Over You", "Cuando", ו-"Tel Aviv" שהוקלט לכבוד חגיגות מאה שנה להיווסדה של העיר תל אביב-יפו. לאחר מסיבה מוצלחת שהתקיימה במועדון האומן התל אביבי ואשר הוגדרה כמסיבת פיצוי עבור הקהל שרכש כרטיסים למסיבה שהמשטרה הפסיקה בגני התערוכה העביר ניסים את הליין שלו "Forever Tel Aviv" באופן קבוע אל המועדון. במסיבה הראשונה הופיעו עם עופר ניסים על הבמה הזמרות מאיה בוסקילה, מאיה סימנטוב ומיטל דה רזון בחידוש לשיר "Love Child" של להקת הסופרימס, והזמרת ניקה.
ביוני 2011 הופיע ניסים במסיבת הגאווה המרכזית של ניו-יורק עם ה-DJ פיטר ראופר בפעם הראשונה מזה שנתיים.
במאי 2012 הוציא עופר ניסים את הסינגל "After All The Love Is Gone", עם הזמרת ג'וזי כץ (את המלים והלחן כתבו נתן סלור ויסמין אבן).
בשנת 2014 יצא הלהיט הארצי "Everybody Needs a Man" עם מאיה סימנטוב. בשנת 2016 חזר לשתף פעולה עם דנה אינטרנשיונל בלהיט "We Can Make It".
פעילותו כמפיק > 2017–הווה: Love

בשנה זו הוציא עם אניה בוקשטיין את הלהיט "רוקדת", איתו הופיעה במצעד הגאווה השנתי. בסוף שנת 2017 ניסים הופיע במרכז הירידים בתל אביב והציג את אלבומו החדש, Love, שכולל את הלהיטים האחרונים שלו. בנובמבר 2018, הוציא עם אייל גולן את "לא מבינה עברית". במרץ 2019, הוציא עם שרית חדד את הלהיט "שופוני".
ב-7 בדצמבר 2019, במסגרת אירוע התרמה של איגי - ארגון נוער גאה, התקיים קונצרט מחווה לעופר ניסים והשתתפו בו אומנים שונים שעבד איתם בהם אניה בוקשטיין, מירי מסיקה ומאיה סימנטוב שביצעו שירים שמיקסס בעבר בעיבודים מיוחדים, ובליווי של תזמורת ירושלים מזרח ומערב בניצוחו של תום כהן.
דיסקוגרפיה

| --- | --- |
 אלבומי אולפן 2010: Pride All Over 2010  2017: Love  2020: SuperNatural  2024: Offer Nissim אלבומים משותפים 1993: דנה אינטרנשיונל (ביחד עם דנה אינטרנשיונל)  1994: אומפטמפה (ביחד עם דנה אינטרנשיונל)  1995: איפיטמפה (ביחד עם דנה אינטרנשיונל)  1996: מגנונה (ביחד עם דנה אינטרנשיונל)  2005: First Time (ביחד עם מאיה סימנטוב)  2006: Second Time (ביחד עם מאיה סימנטוב)  2010: Over You (ביחד עם מאיה סימנטוב):  אלבומים אחרים 2002: Excited  2004: Searching  2005: OfferNissim  2007: Forever Tel-Aviv  2008: Happy People  2009: Remixed  2022: Happy Pink Purim
יחסי בורקינה פאסו – צרפת

| יחסי בורקינה פאסו – צרפת |
| --- | --- |
בורקינה פאסו: צרפת


בורקינה פאסו: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
274,200: 643,801
אוכלוסייה
23,724,673: 66,582,977
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,325: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
857: 45,521
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה נשיאותית למחצה ודמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

שגרירות בורקינה פאסו בפריז
יחסי בורקינה פאסו–צרפת הם יחסי החוץ בין בורקינה פאסו וצרפת.
סקירה כללית

בשנת 1896 הביסו הצרפתים את ממלכת ואגאדוגו, והפכו אותה למדינת חסות צרפתית. בשנת 1898 היה רוב האזור שנקרא כיום בורקינה פאסו תחת כיבוש צרפתי. הצרפתים כינו את האזור בשם וולטה עילית, על שם הנהר וולטה שזרם בו, ושילבו אותו לתוך מערב אפריקה הצרפתית כחלק מהמושבה הצרפתית חוף השנהב. בשנת 1919 הוכרזה וולטה עילית כמושבה בפני עצמה, אך היא פורקה ב-5 בספטמבר 1932 ושטחה חולק בין המושבות חוף השנהב, מאלי וניז'ר. המושבה נוסדה מחדש ב-4 בספטמבר 1947 בגבולותיה בעת פירוקה. ב-11 בדצמבר 1958 חתם יו"ר המועצה המחוקקת של המושבה, מוריס יאמאוגו, על כניסתה לקונסיי דה ל'אנטאנט (מועצת מדינות ההסכמה, יחד עם חוף השנהב, דהומיי, וניז'ר) והמושבה קיבלה שלטון ריבוני מידי הצרפתים במסגרת הישות וולטה עילית. שנתיים לאחר מכן, באוגוסט 1960 זכתה עצמאות מלאה.
נשיא צרפת, עמנואל מקרון, ביקר בבורקינה פאסו בתאריכים 27–29 בנובמבר 2018.
נשיא בורקינה פאסו, רוק מארק כריסטיאן קאבורה, התקבל בביקור רשמי בפריז ב-14 באפריל 2017. את ביקורו הראשון בצרפת ערך באפריל 2016. כמו כן נסע לפריז בדצמבר 2016 לוועידת השותפים שאורגנה על ידי ארצו והבנק העולמי.
השר לאירופה וענייני חוץ, מר ז'אן-איב לה דריאן, ביקר בוואגאדוגו ב-16 במרץ וב-19 באוקטובר 2018. שר החוץ של בורקינה פאסו, אלפא בארי, ביקר בפריז לוועידת ההגנה על ילדים מפני המלחמה ב-21 בפברואר 2017, במהלכה גם נפגש עם ז'אן-מארק ארו.
בשנת 2019 בעזרת הצבא הצרפתי בוצע חילוץ בני הערובה בבורקינה פאסו.
באוגוסט 2023, בורקינה פאסו שמה קץ לאמנת כפל מס עם צרפת.
יחסים כלכליים

צרפת היא הספקית השנייה בגודלה של בורקינה פאסו. בבורקינה פאסו פועלות כ-40 חברות בנות צרפתיות, המוערכות בכ-3,000 משרות ישירות. בסך הכול ישנן בערך 100 חברות בת או אינטרסים צרפתיים בבורקינה פאסו (השקעות ו/או הנהלה). מלאי ההשקעות הזרות הצרפתיות הישירות עמד על 193.5 מיליון אירו בשנת 2015. זה כיסה את התעשייה, הבנקים, הביטוח והבנייה (סוגיה-סאטום וקבוצת בויגוס). אורנג' נוכחת בבורקינה פאסו בעקבות רכישתה של Airtel.
שיתוף פעולה תרבותי, מדעי וטכני

במהלך ועידת התורמים שהתקיימה בפריז בדצמבר 2016, אישרה צרפת את מקומה כשותפה המובילה עם 461 מיליון אירו לתקופת 2016–2020, ממוצע של 92 מיליון אירו בשנה. בורקינה פאסו היא אחת מ-17 מדינות המועדפות לסיוע בפיתוח מצרפת. בבורקינה פאסו מתמקדים בפיתוח בר קיימא, פיתוח אנושי, חקלאות וביטחון תזונתי, ממשל ושיתוף פעולה תרבותי.
נציגויות דיפלומטיות

בורקינה פאסו מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
צרפת מחזיקה בבורקינה פאסו שגרירות בוואגאדוגו.
ג'רלד סטאנו

| --- | --- |

 לידה:  12 בספטמבר 1951 סקנקטדי, ניו יורק, ארצות הברית 
 הוצאה להורג:  23 במרץ 1998 (בגיל 46) בית הכלא של פלורידה, מחוז ברדפורד, ארצות הברית 
 שם לידה:  Paul Zeininger 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  דייטונה סטייט קולג'  המכון הצבאי וירג'יניה  תיכון ויסאהיקון 
 תקופת הפעילות:  1969–1980 (כ־11 שנים) 
 
ג'רלד יוג'ין סטאנו (אנגלית: Gerald Eugene Stano;‏ 12 בספטמבר 1951 - 23 במרץ 1998) היה רוצח סדרתי אמריקאי. סטאנו טען שהוא ביצע 41 רציחות, בעוד מקורות משטרתיים טענו כי מספר קורבנותיו קרוב יותר ל-88, אם כי מספר הקורבנות המאומתים הוא 22.
שנותיו הראשונות

סטאנו נולד בשם פול זיינינג'ר בעיר סקנקטדי שבמדינת ניו יורק. הוא היה הילד החמישי של אימו, והשלישי שהיא שלחה לאימוץ. אמו הביולוגית הזניחה אותו עד כדי כך שכאשר מסרה אותו לאימוץ בגיל חצי שנה, רופאי המחוז הכריזו כי לא ניתן לאמץ אותו. לדבריהם, זיינינג'ר מתפקד ב"רמה חייתית", ואף אוכל את הצואה שלו כדי לשרוד. אחות בשם נורמה סטאנו אימצה בסופו של דבר את זיינינגר, ושינתה את שם משפחתו באופן חוקי לסטאנו.
אף על פי שהוריו המאמצים תוארו כאוהבים, סטאנו המשיך לסבול מבעיות התנהגותיות, ואף היה מרטיב במיטה עד גיל 10.
בבית הספר, הוא קיבל ציונים נמוכים בכל המקצועות מלבד מוזיקה שבה הצטיין. הוא החל לשקר באופן שיטתי, ופעם נתפס כשהוא גונב כסף מהארנק של אביו כדי לשלם לחברי צוות האתלטיקה כדי לסיים אחריו, כדי שלא יראו בו כישלון מוחלט.
בצעירותו, סבל סטאנו לעיתים קרובות מבריונות. בגיל 14 הוא נעצר בגין יידוי אבנים לעבר מכוניות מגשר כביש מהיר. את לימודיו בבית הספר התיכון, לא סיים סטאנו עד גיל 21.
לאחר סיום התיכון, הוא נרשם לבית ספר למחשבים, סיים את לימודיו והחל לעבוד בבית חולים מקומי. זמן קצר לאחר מכן, הוא פוטר בגלל גניבה מעמיתיו לעבודה.
לאחר שעבר עם הוריו לאורמונד ביץ' שבפלורידה, הוא פוטר מעבודות זו אחר זו, בעיקר בגלל גניבות או איחורים. פעם אחת, הכניס סטאנו להריון נערה בעלת צרכים מיוחדים, והוריו שילמו עבור ההפלה.
הרציחות

סטאנו טען שהוא החל לבצע רצחיות כבר בתחילת שנות ה-70, כשהיה בשנות העשרים לחייו. עם זאת, הוא גם טען שהחל לרצוח בסוף שנות ה-60, כשהוא היה בגיל 18. אומנם מספר נערות נעלמו באזור מגוריו של סטאנו באותה תקופה, אך לא נמצאו ראיות מספיקות כאשר טענות אלה נחקרו בהקשרו, כמעט עשרים שנה מאוחר יותר, וסטאנו מעולם לא הואשם באף אחת מההעלמויות האלה.
הרציחות > הקורבנות

גופותיהן של ג'נין מארי ליגוטינו בת ה-19, ואן יוג'ניה ארקנו בת ה-17, התגלו דקורות במגרש ריק בגיינסוויל, פלורידה, ב-21 במרץ 1973.
גופתה של ברברה אן באוור בת ה-16, נמצאה ב-6 בספטמבר 1973 במחוז ברדפורד, פלורידה. על פי הממצאים שעלו בחקירה, היא נחנקה למוות.
קאתי לי שרף בת ה-17, הייתה טרמפיסטית מפורט אורנג' שגופתה נמצאה ב-19 בינואר 1974 על ידי ציידים בשמורת טבע לאומית בפלורידה. היא נדקרה ונחנקה למוות בין דצמבר 1973 לינואר 1974.
ב-24 בנובמבר 1974, נמצאה גופתה של אישה לא מזוהה. ב-1982, הודה סטאנו ברציחתה.
ב-2 בינואר 1975, נמצאה גופתה של ננסי ג'יין הרד, אותה סטאנו חנק למוות.
גופתה של דיאנה לין ואלק בת 18, נמצאה ב-19 במאי 1975. סטאנו ירה בה למוות.
בין קרובנותיו הנוספים של סטאנו היו רמונה שריל ניל בת ה-18, פיבי ווינסטון בת ה-23, כריסטין גודסון בת ה-16, ואחרות.
הוצאה להורג

סטאנו הורשע בתשעה רציחות וקיבל שמונה מאסרי עולם ועונש מוות אחד. הוא הוצא להורג באמצעות כיסא חשמלי ב-23 במרץ 1998, בבית הסוהר פלורידה. בהצהרתו האחרונה אמר סטאנו "אני חף מפשע, אני מפחד. איימו עלי והוחזקתי חודש אחרי חודש ללא ייצוג משפטי אמיתי. הודיתי בפשעים שלא ביצעתי".
ראו גם

טד בנדי
ג'פרי דאהמר
צ'סטר טרנר
הערות שוליים

↑  xwhos.com, Gerald Stano - American serial killer - Whois, xwhos.com, ‏2019-03-14 (באנגלית)
↑  About: Gerald Stano, dbpedia.org
↑  Gerald Eugene Stano — Awaiting Death — Crime Library, www.crimelibrary.org
↑  peoplepill.com, Gerald Stano: American serial killer (born: 1951 - died: 1998) | Biography, Facts, Information, Career, Wiki, Life, peoplepill.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Odyssey of Murder — Gerald Eugene Stano — Crime Library, crimelibrary.org
↑  Cathy Lee Scharf (1956-1973) - Find a Grave..., www.findagrave.com (באנגלית)
↑  658UFFL, www.doenetwork.org
↑  Death Journey — Gerald Eugene Stano — Crime Library, crimelibrary.org
↑  UPDATED: Can You Help? Polk County cold case murder files, The Ledger (באנגלית אמריקאית)
↑  STANO Gerald Eugene, Serial Killer Database Wiki (באנגלית)
↑  Dylan Frost, Chilling True Crime Stories - Volume 4, epubli, 2022-02-22, ISBN 978-3-7549-5330-3. (באנגלית)
↑  Gerald Stano signed letter envelope, True Crime Auction House (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4248 7364  LCCN: n94054080  VIAF: 4162423   WorldCat (עם VIAF): 4162423
מי מריבה

סיפורי מי מריבה הוא סיפור מקראי המתואר בספר במדבר, בני ישראל מתלוננים על מחסור במים, ה' הורה למשה לדבר אל הסלע, משה חשב שבדומה למסה ומריבה עליו להכות בסלע, הוא הכה במטהו בסלע ויצאו ממנו מים. על סיפור זה נענש משה שלא ייכנס לארץ ישראל.
התיאור המקראי

בספר במדבר מתואר אירוע בו אחרי מות מרים בני ישראל צמאים למים ורבים עם משה ואהרן. משה מתפלל אל ה' ונענה שעליו לקחת את המטה, להקהיל את עדת בני ישראל ו"לדבר אל הסלע לעיניהם" ועל ידי כן מהסלע יצאו מים. משה מקהיל את העדה וקורא להם ”שִׁמְעוּ נָא הַמֹּרִים הֲמִן הַסֶּלַע הַזֶּה, נוֹצִיא לָכֶם מָיִם?” (פסוק י') (משמעות המילה "מורים" היא לפי הפשט גנאי בדומה למילה "ממרים"). משה מכה את הסלע פעמיים ומהסלע יוצאים מים רבים.
היחס בין המעשה בספר שמות למעשה בספר במדבר

ישנם פרטים מקבילים רבים בין סיפור מסה ומריבה שבספר שמות לסיפור שבספר במדבר.
רבי יוסף בכור שור טוען שמדובר על אותו מעשה, אלא שכדי לחבר אותו עם פרשת המן, הוא נכתב גם בספר שמות. ראיה לפירושו היא הפסוק בספר דברים, פרק ל"ג, פסוק ח' שמזכיר את 'מסה' ו'מי מריבה' יחד: "אשר נסיתו במסה, תריבהו על מי מריבה". מרבית הפרשנים חלקו על כך, אך חוקרים רבים מסכימים גם הם שמדובר בגרסאות שונות של אותו מעשה. הקושי בכך הוא שלפי המקרא יש פערי זמן ומקום גדולים מאוד בין המעשים: הראשון בשנה הראשונה במדבר סיני, והשני בשנה הארבעים בקדש, קצה ארץ אדום (במזרח).
ניתוח ופרשנות למעשה בספר במדבר > באר מרים

רש"י מציין שהסלע הוא באר מים נסית שלוותה את בני ישראל בנדודיהם במדבר סיני ובעבר הירדן, ומסביר שהבאר סירבה לתת מים בגלל מות מרים: ”סלע, וְזָבִין ממנו מים והיה מתגלגל והולך עם ישראל והוא הסלע שבו הכה משה שלא היה רוצה להזיל מימיו בשבילו לפי שמתה מרים.” דהיינו, הבאר הייתה בעצם סלע שנבעו ממנו מים, והסלע היה מתנהל עם בני ישראל במסעותם. כשמרים מתה, הפסיקו המים לנבוע מן הסלע, והוא הסלע עליו הכה משה. למדים זאת מסמיכות המקרים של "וַתָּמָת שָׁם מִרְיָם ... וְלֹא-הָיָה מַיִם, לָעֵדָה". דהיינו שעם מותה של מרים נסתתמו המים.