stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם שלום חיים
ביוגרפיה

אברהם חיים נולד בשדה התעופה וילהלמה (לימים נמל התעופה בן-גוריון), לדוד, איש קשר בחיל האוויר המלכותי ופאני (לבית דיין), ילידת העיר חלב שבסוריה. עם פרוץ מלחמת העצמאות עברה המשפחה להתגורר בתל אביב שם גדל והתחנך.
את לימודיו התיכוניים סיים בשנת 1962 בגימנסיה גאולה. בשנת 1962 התגייס לצהל ושרת בגדוד 50 של הנח"ל כחובש קרבי. במלחמת ששת הימים סופח יחד עם חבריו לגדוד לפיקוד מרכז והשתתף בקרב על גבעת התחמושת.
חיים עשה את לימודיו הגבוהים מהתואר הראשון עד השלישי באוניברסיטה העברית בירושלים, בוגר תואר ראשון בזואולוגיה וגנטיקה ותואר שני בזואולוגיה.
בשנת 1977 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה; נושא התזה: "פיזיולוגיה השוואתית של משק החום בשתי אוכלוסיות של הקוצן הזהוב" והיא נעשתה בהנחיית פרופסור אריה בורוט. עשה פוסט-דוקטורט באקופיזיולוגיה וכרונוביולוגיה, המכון לחקר יונקים באוניברסיטת פרטוריה שבדרום אפריקה אצל פרופ' ג'ון סקינר.
הוא בעל תעודת הוראה מהאוניברסיטה העברית. בשנים 1967–1981 ניהל ביחד עם פרופסור יהודה ליאופולד ורנר סקר בסיני.
בשנת 1976 החל חיים ללמד ביולוגיה באוניברסיטת חיפה ובמכללת אורנים, לימד באוניברסיטה העברית, הטכניון, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מכללת ליפשיץ וב-Everyman’s University. ב-1982 התמנה למרצה בכיר עם קביעות, ב-1992 התמנה לפרופסור חבר, ב-1996 התמנה לפרופסור מן המניין. ב-2014 פרש מאוניברסיטת חיפה כפרופסור אמריטוס. שהה כחוקר אורח במכוני מחקר באוניברסיטאות אואולו, פינלנד; פרטוריה, דרום אפריקה; אוסלו, נורווגיה; אנטוורפן, בלגיה; קולומביה הבריטית, קנדה; האקדמיה הפולנית למדעים; אברדין, סקוטלנד; האוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB), בלגיה; קוואזולו-נטאל, דרום אפריקה ואוניברסיטת לינפילד, אורגון. הוא כתב 183 מאמרים בכתבי עת שפיטים והנחה קרוב למאה תלמידי מחקר לתארים מתקדמים.
עמד בראש החוג לביולוגיה אורנים-אוניברסיטת חיפה; בין תפקידיו באוניברסיטת חיפה: דקאן הפקולטה למדעים והוראתם; ראש החוג לניהול משאבי טבע וסביבה. ראש המרכז הישראלי למחקרים בינתחומיים בכרונוביולוגיה, מ"מ ראש בית הספר למדעי הים ע"ש ליאון צ'רני וראש הנהלת מרכז המחקר יצחק שמיר.
בשנים 2008–2016 כיהן חיים כסגן נשיא החברה הבינלאומית למדעי הזואולוגיה (אנ'). בשנת 2012 היה ממארגני הכנס ה-21 של החברה בחיפה. בשנים 1999–2002 כיהן כיו"ר העמותה לזואולוגיה בישראל. שימש כסגן נשיא האגודה הישראלית לתאורה וסגן יו"ר הוועדה האירופאית להעלאות המודעות לזיהום אור (LONNE).
אברהם שלום חיים היה נשוי מאז 1974 ועד למותו לנעמי לבית רייזנר, להם שלושה ילדים; התגורר משנת 1984 ביישוב תמרת שבעמק יזרעאל.
פרסים ואותות כבוד

2014 – חבר כבוד, העמותה לזואולוגיה בישראל
2018 – פרס החברה למדעי הזואולוגיה עבור תרומה יוצאת דופן
מחקריו > מחקר באקולוגיה

אברהם חיים חקר את תגובתם האקולוגית של מיני יונקים קטנים לשריפה שפרצה בכרמל ב-1989. הוא מצא שהיונקים הקטנים מתאוששים מהשריפה בשלבים, בתהליך של סוקצסיה (מעקובת), במקביל להתאוששות הצומח ומיני צמחוניים נוספים. בשלב הראשון פולשים לבית הגידול השרוף שלושה מינים אוכלי זרעים: גרביל סלעים (Gerbillus dasyurus), מריון מצוי (Meriones tristrami) ועכבר מקדוני (Mus macedonicus). אחרי כשלוש שנים שבים לבית הגידול השרוף שני מיני היערונים, יערון צהוב-צוואר (Apodemus flavicollis) ויערון גדול (Apodemus mystacinus) וחדפים קטנים (Crocidura suaveolens). המחקר בכרמל האיר את השפעות משטרי הניהול השונים ביער השרוף (כמו כריתה של העצים השרופים) על התאוששות המערכת האקולוגית לאחר השריפה בטווח זמן קצר. בטווח הזמן הארוך נמצא שהמגוון הביולוגי בקבוצות שונות, כולל יונקים קטנים, מגיע לשיאו כעבור כ-25 שנה מאז פרוץ השריפה ולאחר מכן יורד.
מחקריו > זיהום אור

את שני העשורים האחרונים בחייו הקדיש אברהם חיים לחקר ההשלכות הפיזיולוגיות והבריאותיות של אור בלילה הן על חיות מעבדה והן על בני אדם.
מחקריו הראו שהארה מלאכותית בלילה משפיעה על קשת רחבה של מדדים מטבוליים, הורמונליים ופיזיולוגיים; בכללם טמפרטורת גוף, תצרוכת מזון ואנרגיה, תצרוכת חמצן, סוכר בדם, חלבוני עקת חום, רבייה, יצור חלב בבקר והתנהגות דמוית דיכאון.
אברהם חיים הקים מרכז לחקר אור מלאכותי בלילה על מערכות ביולוגית שנקרא "המרכז הישראלי הבין תחומי לכרונוביולוגיה". חלק נכבד ממחקריו עסקו בחקר ההשפעות השליליות של חשיפה לאור כחול בלילה על הביולוגיה של יונקים כולל בני אדם. מחקרי מעבדה ומחקרים אפידמיולוגיים שניהל במרכז הצביעו על קשר ישיר בין הפרעות אור בלילה להפרעות שינה וסיכוני תחלואה שונים לרבות סיכון גבוה להתפתחות סרטן השד בנשים וסרטן הערמונית בגברים.
מחקרים שנערכו במעבדה שלו על מודל עכברי, אפיינו את סף הרגישות להתפתחות סרטן שד בסוגי תאורה שונים כך שתאורה כחולה (LED) מציגה את הרגישות הגבוהה, לעומת תאורת להט ופחם (אור צהוב), שהציגו את הרגישות הנמוכה ביותר.
אברהם חיים עם חוקרים נוספים פרסם מאמרי סקירה בנושא הקשר בין אור כחול בלילה לבין הפרעות מטבוליות (בעיקר השמנת יתר) ותחלואה בסרטן השד כולל דיון נרחב במנגנון הפעולה המולקולרי והצעות לשינויים התנהגותיים באורח החיים בכדי להפחית את סיכון התחלואה.
בנוסף ליונקים, המרכז שהקים ערך מחקרים על השפעת אור מלאכותי בלילה על הביולוגיה של ציפורים בתנאי שבי. מחקרים אלה הראו שחשיפה לאור בלילה גורמת לירידה חדה במשקל, פוגעת ברבייה, גורמת לעקה ומקטינה באופן מובהק תצרוכת מזון ומים.
מחקרים אלה, מציעים שחשיפה לאור בלילה מעלים את הסיכון לתחלואה במחלות זיהומיות בציפורים בתנאי שבי ושניתן לבטל השפעות שליליות אלה באמצעות מתן מלטונין במי השתייה בשעות הלילה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  John Buckeridge, Obituary: A light dimmed in Zoological Sciences Emeritus Professor Abraham Haim (5 August 1943 to 30 January 2019. Integrative Zoology 2019; 00: 1–6, pp. 585-586.
1 2  Marquis Who's Who in the World, 1997, 14th edition, p. 560
1 2 3  אברהם חיים, הנדסת בנייה ותשתיות, גיליון 62, פברואר 2015, עמ' 36.
↑  עבודת הדוקטורט, באתר הספרייה הלאומית
↑  Yehudah L. Werner, herpetology at a biogeographical Junction: Research and teaching at the hebrew university of Jerusalem (israel), Herpetological Review, 2011, 42(2), 153.
↑  משה ליכטמן, ‏מדען בכיר מתריע על סכנת "זיהום אור" בישראל, באתר גלובס, 14 ביולי 2016
↑  חברי כבוד, באתר העמותה לזואולוגיה בישראל
↑  ISRAEL: POST-FIRE RECOVERY OF AN EAST MEDITERRANEAN ALEPPO PINE FOREST ECOSYSTEM (IFFN NO. 15)
↑  Haim, A., Heth, G., Pratt, H., and Nevo, E. (1983). Photoperiodic effects on thermoregulation in a 'blind' subterranean mammal. J. Exp. Biol. 107, 59-64.
Fonken LK, Workman JL, Walton JC, Weil ZM, Morris JS, Haim A, Nelson RJ Light at night increases body mass. Proceedings of the National Academy of Sciences, 107:18664-18669.
Bedrosian TA, Fonken LK, Walton JC, Haim A, Nelson RJ. (2011) Dim light at night provokes depression-like behaviors and reduces CA1 dendritic spine density in female hamsters. Psychoneuroendocrinology, 36:1062-1069.
↑  Fonken LK, Workman JL, Walton JC, Weil ZM, Morris JS, Haim A, Nelson RJ Light at night increases body mass. Proceedings of the National Academy of Sciences, 107:18664-18669.
Bedrosian TA, Fonken LK, Walton JC, Haim A, Nelson RJ. (2011) Dim light at night provokes depression-like behaviors and reduces CA1 dendritic spine density in female hamsters. Psychoneuroendocrinology, 36:1062-1069.
↑  Haim A, Youkler A, Harel O, Schwimmer H, Fares, F. (2010) Chronobiology affects prostate cancer cells growth in vivo. Sleep Sciences, 3: 32-35.
↑  Zubidat AE, Fares B, Fares F, Haim A. Artificial Light at Night of Different Spectral Compositions Differentially Affects Tumor Growth in Mice: Interaction With Melatonin and Epigenetic Pathways. Cancer Control. 2018 Jan-Dec;25(1):1073274818812908. doi: 10.1177/1073274818812908.
Zubidat AE, Fares B, Fares F, Haim A. (2015). Melatonin Functioning Through DNA Methylation to Constricts Breast Cancer Growth Accelerated By Blue LED Light-At-Night in 4T1 Tumor-Bearing Mice. Gratis J Cancer Biol Therap. 1: 57-73.
אגודה מקצועית

אגודה מקצועית היא התאגדות של עוסקים בתחום מסוים, לשם קידום הידע המקצועי של העוסקים בתחום זה. אגודה מקצועית היא בדרך כלל מוסד ללא כוונת רווח ומגשימה את מטרותיה באמצעים כהוצאה לאור של כתבי עת מקצועיים, ארגון כנסים ופעילות לניסוח תקנים הקשורים בתחום פעולתה.
קיימת הבחנה בין אגודה מקצועית, שמטרתה העיקרית היא קידום הידע של חבריה, לבין איגוד מקצועי, שמטרתו העיקרית היא שיפור תנאי העבודה של חבריו, אם כי לעיתים עוסק גוף אחד בקידומן של שתי מטרות אלה גם יחד.
האגודה המקצועית הגדולה בעולם היא IEEE, אגודה בינלאומית של העוסקים בהנדסת חשמל ובאלקטרוניקה, המונה, נכון לשנת 2012, יותר מ-400,000 חברים ביותר מ-160 מדינות.
בזכות עוצמתה הכלכלית והטכנולוגית של ארצות הברית, אגודות מקצועיות הפועלות בה מושכות מצטרפים מכל רחבי תבל.
בפקודת מס הכנסה

בפקודת מס הכנסה (סעיף 9(2א)(ג)) מוגדר "ארגון מקצועי" כ"חבר בני אדם" שאישרה רשות המסים בישראל ואשר מקיים את כל התנאים הבאים:
חברים בו שבעים חברים לפחות או שחברה בו המדינה ועשרה חברים לפחות; במנין מספר החברים בחבר בני אדם שבין חבריו כלול חבר שהוא ארגון מקצועי, יובאו בחשבון מספר החברים בארגון המקצועי;
כל מטרתו קידום עניינים מקצועיים משותפים, השתלמות מקצועית או ייצוג ציבורי של ציבור בעלי משלח יד מסוים או של עוסקים בענף או במגזר כלכלי מסוים, וכל נכסיו והכנסותיו משמשים לקידום מטרות אלה;
פעילותו אינה לשם הגדלת רווחיהם של חברים מסוימים בו;
הוא מגיש דו"ח שנתי לגבי נכסיו, הכנסותיו והוצאותיו, להנחת דעתו של פקיד השומה, על פי תקנות שהתקין שר האוצר.
הכנסתו של ארגון מקצועי, לרבות הכנסה מדמי חבר, ובלבד שלא הושגה מעסק שהוא עוסק בו, יתרת ההכנסה של הארגון המקצועי העולה על שיעור של 50% מהוצאותיו, לא תהיה פטורה ממס. דמי חבר בארגון המקצועי נחשבים לחבריו הוצאה מוכרת.
אברהם שלום פרידברג

ערך זה עוסק בסופר עברי. אם התכוונתם לשכונה בבני ברק, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1838 גרודנו, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  21 במרץ 1902 (בגיל 63) ורשה, האימפריה הרוסית 
 מדינה:  פולין, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בוורשה 
 שפות היצירה:  עברית 
 
קברו של אברהם שלום פרידברג בבית הקברות היהודי בוורשה; המצבה – בדמות גל של ספרי א"ש פרידברג, על פי תוכנית שיצר הפסל מרק אנטוקולסקי למצבתו של הסופר העברי הרוסי
אברהם שלום פְרִידברג (בכתיב היידי שנהג בזמנו: פריעדבערג, לעיתים נכתב פרידבערג; נודע בשם העט הר שלום (שהוא תרגום שם משפחתו) או בראשי התיבות הַ"ש; בפולנית: Abraham Szalom Friedberg;‏ 6 בנובמבר 1838, גרודנו – 21 במרץ 1902, י"א באדר ב' תרס"ב, ורשה) היה סופר עברי, מחבר "זכרונות לבית דוד", עורך כתבי העת העבריים "הצפירה", "המליץ", האלמנך "לוח אחיאסף" והאנציקלופדיה העברית "האשכול".
קורות חיים

אברהם שלום פרידברג נולד בעיר גרודנו שברוסיה (בתחום המושב היהודי; כיום הורדנה, בבלארוס) בשנת 1838. בגיל 13 היה לשוליית שען. כעבור שלוש שנים, בשנת 1854, עבר לעיר ברסט ליטובסק (בריסק), ולאחר מכן המשיך לדרום רוסיה וחי שנתיים בקישינב.
ב-1858 שב לעיר הולדתו גרודנו, השתלם בגרמנית וברוסית ושימש כמורה אצל משפחות אמידות. בהמשך שלח ידו במסחר, עד שבשנים 1881–1882 התרושש (ובאותה תקופה, בעקבות פרעות "הסופות בנגב" בדרום-מערב רוסיה בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19, הצטרף ל"חיבת ציון"). אז הקדיש עצמו לעבודה ספרותית. ב-1883 התמנה לעורך משותף של עיתון "המליץ" בסנקט פטרבורג; ב-1886 קיבל משרה דומה ב"הצפירה", והשתקע בוורשה. ב-1888 התמנה לעורך האנציקלופדיה העברית הכללית "האשכול" (שהייתה אחד הניסיונות הראשונים להוצאתה לאור של אנציקלופדיה כזו; אחרי שישה כרכים הופסקה הוצאתה). באותה שנה התמנה לצנזור ממשלתי על כתבים עבריים בוורשה, והחזיק במשרה זו עד 1891.
פרידברג פרסם כמה ספרים, עיבודים ותרגומים.
יצירתו העיקרית היא "זכרונות לבית דוד" – ארבעה כרכים שראו אור בין השנים 1900-1893
ובהם סדרה של נובלות וסיפורים קצרים המהווים תרגום ועיבוד לחיבורו בגרמנית של צבי הרמן רקנדורף, "מסתרי היהודים" (Geheimnisse der Juden). עלילות הסיפורים לקוחות ממסורת האגדה היהודית, מסיפורי המקרא ועד לימי הביניים.
זמן קצר לפני מותו התפרסם ספר ללימוד עברית שחיבר, בשם "שפה לנאמנים" ("ללמוד שפת עבר על טהרת הקדש").
אברהם שלום פרידברג נפטר ב-1902 בוורשה בתום מחלה קצרה, לאחר שהלך ונחלש בעקבות התקף שעבר כשנתיים קודם לכן. בן 63 במותו. נקבר בבית הקברות היהודי ברחוב אוקופובה. בהלווייתו השתתפו אלפים; לפני הארון הלכו תלמידי בית הספר של י' מייזלֶר, שם עבד כמורה עברי.
פרידברג היה אב לארבעה בנים ובת. בתו ברטה פרידברג, שנודעה יותר בשם העט איזבלה גרינֶבסקאיה (Гриневская), הייתה סופרת ואשתו הראשונה של הסופר מרדכי ספקטור.
ארכיונו של פרידברג, הכולל התכתבות אליו וממנו וכן מעט רשימות וטיוטות שונות מפרי עטו, שמור בספרייה הלאומית (נתרם לספרייה באוגוסט 1941 על ידי יורשיו דרך חברת דורשי האוניברסיטה העברית בוורשה).
כתביו

כל הכתבים יצאו במקור בהוצאת אחיאסף, ורשה:
עמק הארזים: ספור מראשית דרכי האינקוויזיציה בספרד / בעקבות גרייס אגילר...; עם נוספות הרבה מקרות העת ההיא מאת א. ש. פריעדבערג, 2 כרכים, ורשה: דפוס ש. ארגעלבראנד, תרל"ו 1875.
כנסת ישראל, 1886[דרושה הבהרה]
קורות היהודים בספרד (על פי גראטץ [=גרץ], קייזערלינג [=קייזֶרלינג] ומקורים שונים) / מאת א"ש פריעדבערג, ורשה: אחיאסף, תרנ"ג 1893.
זכרונות לבית דוד: קובץ ספורים מדברי ימי ישראל / מאת א"ש פריעדבערג, 5 כרכים, ורשה: אחיאסף, תרנ"ג-תר"ס 1900.
ספר הזכרונות: קובץ פיליטונים שבאו במכה"ע [=במכתבי העתים] בשם ״זכרונות״, ובהם גם ״מענייני דיומא״ שנדפסו ב״המליץ״ בחתימת ה״ש (הר שלום) ואגרות אנשי שם / מאת א"ש פריעדבערג, 2 כרכים, ורשה: דפוס שולדבערג ושות', תרנ"ט 1899.
די פאמיליען-פאפיערען / אברהם שלום פרידבערג, [ורשה: חמו"ל, תר"ס]. (ביידיש)
שפה לנאמנים: ללמוד שפת עבר על טהרת הקדש / מאת א"ש פריעדבערג, ורשה: דפוס מ"י האלטער, תרס"ב.
כתביו > תרגומיו

הרב להושיע: ספור משנות הבינים / מאת הרב א’ זאממטער [=אשר זָמֶטֶר]; העתקה חופשית מאת א"ש פריעדבעג, ורשה: דפוס מ' לעווינסקי, תרמ"ו.
עיר ובהלות: ספור מחיי אחינו במדינת ליטה במאה העברה / מאת י"ל לעוואנדא [=לֶבַנדָה]; בהעתקת א"ש פריעדבערג, ורשה: דפוס האלטער ואייזענשטאדט, תרנ"ד 1893.
ספר התורה והחיים: בארצות המערב בימי הבינים / מאת מ' גידמעאנן [=גִידֶמַן]; העתקת א"ש פריעדבערג; עם הוספות ותקונים מאת המחבר, 3 כרכים, ורשה: חברת אחיאסף, תרנ"ז 1896-תרנ"ט 1899. (ספרו הגרמני הידוע של הרב הראשי של וינה על תולדות החינוך)
אגרות האסיר מאי השדים: קבוצת כל המכתבים אשר כתב הקפיטאן אלפרעד דרייפוס... ממאסרו אל רעיתו...; נעתקו משפת צרפת (על ידי סופר... החפץ בעלום שמו), ונמסרו לדפוס על ידי א"ש פריעדבערג, ורשה: ספעקטאר ובערמאן, תרנ"ט 1898.
לקריאה נוספת

גצל קרסל, 'פרידברג, אברהם שלום', בתוך לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים, כרך ב, מרחביה: ספרית פועלים, תשכ"ז, עמ' 657–659.
ז' מימון, 'אברהם-שלום פרידברג (הר-שלום)', התורן, ג (1922), עמ' 88–90 (ביוגרפיה); ד (1922), עמ' 91–95 (ביבליוגרפיה).
יהושע חנא רבניצקי, 'סופר לאומי: לזכר אברהם-שלום פרידברג', בספרו דור וסופריו: רשימות ודברי-זכרונות על סופרי דורי, תל אביב: דביר, תרפ"ז 1926, עמ' 170–174.
הערות שוליים

↑  וראו: יח"ז, מצבת זכרון להר-שלום, הצפירה, 12 במרץ 1903; אהרן גאווזע, מצבת זכרון להרא"ש פריעדברעג [פריעדבערג ז"ל], המליץ, 26 במרץ 1903; וכן דף הקבר במאגר המידע של הקברים היהודיים בפולין. בתצלום המופיע בגלויה שבערך אברהם שלום פרידברג, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית) נראית המצבה בימים טובים יותר.
↑  זכרונות לבית דוד : קובץ ספורים מדברי ימי ישראל, מאת א"ש פריעדבערג, מחבר/עורך, ורשה, 4 כר', 1900-1893
↑  הספר, כמו ספרים נוספים משלו, יצא עוד במספר הוצאות, לרבות כמה מהדורות והוצאות בישראל בהוצאת מסדה, האחרונה בהן בשנת 1971.
היצירה זכתה לעיבודים, כמו הכרך "גבורי החרבן" (חלק מזכרונות בית דוד / ע"פ רקנדורף, פרידברג ומקורות שונים, תל אביב: יזרעאל, תשי"ג 1953) שעיבד א"ל יעקבוביץ על פי רקנדורף-פרידברג, ועיבודו של אלחנן אינדלמן, מקרא לנער: על-פי "זכרונות לבית דוד" מאת א.ש. פרידברג (הציורים מאת אריה הס), 3 כרכים, ניו יורק: לדור שליד ועד החנוך היהודי בניו-יורק, (1968 (סדרת 'ספרית לדור'). קטעים מהיצירה ראו אור בתרגום ליידיש ואף בתרגום לאנגלית: Princes in Israel: or, Records of the house of David / translated and adapted from the Hebrew by I.M. Lask, London: L. Nirenstein, 1931.
↑  יצחק יעקב ווייסבערג, שיחה בעולם הספרות: שפה לנאמנים, הצפירה, 17 במרץ 1902; וראו גם פרסומת, הצפירה, 5 במאי 1902.
↑  מודעת אבל, הצפירה, 21 במרץ 1902.
↑  הודעת מערכת העיתון על מותו של פרידברג, הצפירה, 21 במרץ 1902.
↑  הצפירה, 23 במרץ 1902, עמ' 3; וכן ז., חזון ווארשא, הצפירה, 8 בנובמבר 1901.
↑  דף לזכרו באתר של אורי נחימזון, בן נינו (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285944005171  PLWABN: 9810700333105606  GND: 17208122X  ISNI: 0000 0000 8254 2399  LCCN: nr93038359  NTA: 302241043  SELIBR: 247031  VIAF: 66344318   WorldCat (עם VIAF): 66344318
אדרעי

ערך זה עוסק ביישוב מקראי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אדרעי במפה מהמאה ה-17
אֶדְרֶעִי הוא יישוב מקראי שנכבש על ידי בני ישראל מידי עוג מלך הבשן, ומאוחר יותר נכלל בנחלת חצי שבט מנשה שהתיישב בעבר הירדן המזרחי.
היסטוריה

אדרעי הייתה העיר הראשית של תת-מחוז ארגוב הישראלי שהוא חלק ממחוז הבשן, והייתה לפי המסורת עיר מוקפת חומה מימות יהושע בן נון (דברים ג', כפתור ופרח פרק ח'). העיר מוזכרת ברשימת ערי כנען המופיעה בפפירוס אנאסטאזי א. בזמן בית שני הייתה אדרעי מעיירות הספר המזרחי של ארץ ישראל שנכבשו על ידי ינאי המלך. היישוב היהודי באדרעי התקיים מאות שנים, ובתלמוד מובאת הלכה בשם האמורא רבי תנחומא אדרעיה.
שבט בני קינוקאע היהודי שגורשו על ידי המוסלמים מית'ריב התיישבו באדרעי. בדרעא נמצא משקוף מהמאה ה-8 עם כתובת עברית ומנורה. באדרעי הייתה גם מסורת כי נראתה שם האבן הגדולה שרצה עוג מלך הבשן לזרוק על משה (מסכת ברכות, פרק הרואה) ושכל הרואה אותה חייב לברך "שעשה לי נס במקום הזה".
רבי אשתורי הפרחי, שביקר במקום במאה ה-14 מצא בו קהילה יהודית. הוא כתב כי באדרעי נמצאים קברותיהם של אלדד ומידד.
מיקום

שרידי העיר המקראית חבויים בתל שבתוך העיר הסורית דרעא של ימינו, ונמצאו בה חרסים מתקופת הברזל. בסביבה מצויות מערות גדולות. יש הסוברים כי אדרעי המקראית היא העיר אזרע בסמוך לדרעא.
הערות שוליים

↑  ספר במדבר, פרק כ"א, פסוקים ל"ג–ל"ה. לא נתברר במקרא מדוע פנה משה וכבש את ממלכת עוג ולא פנה מערבה לכיבוש ארץ ישראל המערבית.
↑  ספר יהושע, פרק י"ג, פסוק ל"א
↑  קליין, עבר הירדן היהודי.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ה', הלכה ב'; תלמוד ירושלמי, מסכת תענית,  פרק א', הלכה א'.
1 2  וילנאי, ערך: אדרעי.
↑  תמונת האבן נמצאת באתר העיר דרעא בקטגוריה 'מקומות'.
↑  אשתורי הפרחי, הפרק השמיני, כפתור ופרח א, בית המדרש להלכה בהתיישבות, תשס"ד, עמ' קסא, באתר היברובוקס
↑  ראו בהרחבה בסתירת דעה זו בספרו של ד"ר יואל אליצור שמות מקומות קדומים בארץ ישראל בערך אדרעי.
אדריכלות מונומנטלית

| --- | --- |

הבניין לשעבר של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית בקייב
 מידע כללי
 טווח תאריכים:  המחצית הראשונה של המאה ה-20
אדריכלות מונומנטלית או מונומנטליזם (באנגלית: Monumentalism) הוא סגנון אדריכלי שעלה במחצית הראשונה של המאה ה-20 בהשראה וחיבור לקלאסיציזם ולניאו-קלאסיציזם. החוקרים מחלקים את הסגנון הזה לשני זרמים: נאו-בארוק ונאו-קלאסיקה מפושטת. אין לבלבל אדריכלות מונומנטלית עם הביטוי "בנייה מונומנטלית" שמשמעתו באופן כללי בנייה של מבנה גדול ממדים ביחס לסביבתו.
נאו-בארוק

הנאו-בארוק (תחיית הבארוק) סגנון שביקש לחזור למאה ה-18 עם מבנים בעלי פרופורציה (אנ') ענקית, מועטרים באפריזים נאים לאורך חלקם העליון של הקירות החיצוניים. האדריכלות הציבורית של ברית המועצות עם הבניינים השונים של ועדי המפלגה המרכזיים, כמו בלנינגרד ובקייב, היא דוגמה בולטת ליישום סגנון זה. שהחזון הסצנוגרפי של החלל האדריכלי, אמור לחגוג את המשטר, ומשתלט על ההרכב הפלנימטרי של המבנים.
נאו-קלאסיציזם מפושט

נאו-קלאסיציזם מפושט (הנקרא גם סגנון Novecento Italiano) מקושר לתרבות האדריכלית הקלאסית, אך מבהיר את האלמנטים והפרטים האדריכליים שלה, מסיר או מפשט את העיטור. זוהי הארכיטקטורה המועדפת על ידי משטרים טוטליטריים בשל יעילותה החגיגית בסביבה הבנויה, עם הדגשת העידן הרומאי במקרה האיטלקי. התאורטיקן העיקרי שלה היה האדריכל האיטלקי מרצ'לו פיאצ'נטיני שפעל בתקופת איטליה הפשיסטית, פיתח את הקאנונים של הסגנון, ודחה את הרציונליסטים, שניסו ליישב את תפיסת התנועה המודרנית עם ובתוך משטר אוטוריטרי. סגנון זה השפיע גם על פרויקטים של פיתוח אורבני (עיר האוניברסיטה רומא, יורו רומא (אנ')) ועל הריסה ושיקום של מרכזים היסטוריים ( Via della Conciliazione, המרכזים ההיסטוריים של ברשיה וליבורנו). פיאצ'נטיני גם תכנן את בניין ג'נרלי בירושלים.
פיאצ'נטיני פיתח את שני הקאנונים החיוניים של הסגנון: המודרניזציה החיצונית של הסגנון והמבנה הקלאסי של העיצוב האדריכלי, עם:
האלמנטריזציה של הפרטים האדריכליים; קירות חלקים, מרפסות מלאות, מסגרות פחוסות, כותרות מוארות, קשתות יסודיות, עמודים משופעים, שחייבים להזכיר את הים התיכון והעבר של "התקופה הרומית", תוך אימוץ חומרים ספציפיים כמו שיש;
חלל אדריכלי נאו-קלאסי ריק עם תוכניות סימטריות וחסומות, כרכים סגורים, פרופורציות ענקיות, התרוממות רוח של החזון הסצנוגרפי הכולל.
קישורים עם התנועה המודרנית

כמה חוקרים מזהים תכונות של הנאו-קלאסיציזם המפושט אצל אדריכלים של המאה ה-19 והתנועה המודרנית, כמו ביצירותיו האחרונות של אוגוסט פרט (אנ'), שבהן המאפיינים הרבה יותר מפוכחים ומתייחסים איכשהו למסורת הצרפתית הקלאסית, כמו במוזיאון לעבודות ציבוריות שנבנה עבור התערוכה העולמית של פריז (1937). דוגמאות אחרות נמצאות במה שנקרא קלאסיקיזם סקנדינבי ועם כמה מבנים מאת האדריכל השוודי גונאר אספונד (אנ'), אשר עבור חלקם (דוגמת סקוגשירקוגורדן - הקרמטוריום של סטוקהולם - 1940) הוא משיג איזון בין צורות מודרניות ומונומנטליזם בשילוב עם מסורת קלאסית.
כמה מבקרים הולכים אף רחוק יותר, וכוללים במונומנטליזם חלק מהביטויים האדריכליים של התנועה המודרנית, כאשר הם עוסקים בחיפוש אחר סימטריה, קצב מושלם, חזרה וקצב מונומנטלי, כמו ביצירותיו של לודוויג מיס ון דר רוהה, בשבניין סיגראם הוא הביטוי השלם ביותר שלה.
ראו גם

אדריכלות נאו-קלאסית
אדריכלות מודרנית
אדריכלות פשיסטית
הערות שוליים

↑   דוד קרויאנקר, "קשר לאחד": נראה לנו המונומנט הירושלמי כמבושיו הרכים של ילד אוריינטלי קטן, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2017
עיצוב של האדריכל האיטלקי ארנלדו דל'אירה (אנ')
בניין אדוסקונטאטאלו (אנ') בהלסינקי (1927–1931)
אוויו

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1989–הווה (כ־35 שנים) 
 חברות בנות:  ELV 
 מיקום המטה:  קולפרו 
 ענפי תעשייה:  יצרן תעופה וחלל, תעשיית הנשק 
 עובדים:  631 
  
 www.avio.com
 
אוויו (Avio) היא חברה איטלקית המייצרת מנועי סילון ומנועים רקטיים ליישומים צבאיים, לתעשיית החלל, ולמשגרי לוויינים. החברה אחראית בין היתר לפיתוח ויצור מאיצים רקטיים למשגר האירופי אריאן 5 ולמשגר הלוויינים העתידי וגה, במסגרת חברה בת בשותפות עם סוכנות החלל האיטלקית, בשם ELV.
Tu Canción

Tu Canción (בעברית: השיר שלך) הוא השיר שייצג את ספרד באירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון, פורטוגל. השיר שבוצע על ידי הצמד אלפרד גרסיה ואמייה רומרו, הולחן ונכתב על ידי ראול גומז וסילביה סנטורו.
השיר נבחר ב-29 בינואר 2018 בתחרות "Operación Triunfo" ששודרה בערוץ La 1 והיוותה את תחרות קדם האירוויזיון הספרדי.
בגמר האירוויזיון הופיעו הזמרים כשיר מספר 2, וקיבל 61 בניקוד הסופי, מה שהעניק לו את המקום ה-23.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ספרד | PROMUSICAE | 3 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ספרד (PROMUSICAE) | פלטינה | 40,000 |
הערות שוליים

↑  מילות השיר, אתר אל מונדו, 24 בינואר 2018
↑  "Listas Ventas España on Twitter". Twitter. נבדק ב-2018-06-18.
אה"מ בלווידרה (1809)

| --- | --- |
הקרב בין "בלווידרה ו"פרזידנט", תחריט מהמאה ה-19
הקרב בין "בלווידרה ו"פרזידנט", תחריט מהמאה ה-19
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  פריגטה (אונייה מדרגה חמישית)
 צי:  הצי המלכותי הבריטי
 דגל הצי:  
 סדרה:  "אפולו" (Apollo-class)
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  מספנת הצי בדפטפורד
 הוזמנה:  28 בספטמבר 1808
 תחילת הבנייה:  דצמבר 1808
 הושקה:  23 בדצמבר 1809
 תקופת הפעילות:  ינואר 1810 – 1846 (כ־36 שנים)
 אחריתה:  הוסבה לאוניית אספקה בנמל פורטסמות באוקטובר 1846, שימשה אוניית קליטה בנמל פורטסמות מנובמבר 1852 עד 1890, נמכרה לגריטה ב-10 ביולי 1906
 מלחמות וקרבות:  מלחמת 1812
 מידות
 תפוסה:  5394943 טון
 אורך:  145 רגל (44 מ')
 רוחב:  "38-2 רגל (11.7 מ')
 שוקע:  "13-3 רגל (4 מ')
 נתונים טכניים
 גודל הצוות:  264 איש
 מספר תרנים:  3
 סוג המעטה:  מעטה רוחבי שלם
 אמצעי לחימה
 חימוש:  26 תותחי 18-ליטראות על הסיפון העליון 2 תותחי 9-ליטראות ו-10 תותחי 32-ליטראות (קרונדות) על סיפון האחרה 2 תותחי 9-ליטראות ו-4 תותחי 32-ליטראות (קרונדות) על סיפון הקדמה
אוניית הוד-מלכותו "בלווידרה" (באנגלית: HMS Belvidera) הייתה פריגטת מפרשים בריטית בת 36 תותחים, שנבנתה בדפפורד ב-1809. במלחמת 1812 היא שימשה אוניית הדגל של אדמירל הרברט סוייר (Herbert Sawyer) בתחנת הצי ב הליפקס, בחוף האטלנטי של קנדה.
ב-23 ביוני 1812, חמישה ימים לאחר פרוץ המלחמה, נתקלה "בלווידרה" בפריגטות האמריקניות הכבדות ממנה "פרזידנט", "קונגרס" ו"יונייטד סטייטס". הבריטים לא ידעו כי האמריקנים הכריזו מלחמה על ארצם, ולאחר שהשיבו אש הצליחו להתחמק בלילה מרודפיהם. שיירת אוניות סוחר בריטית, שעשתה דרכה מג'מייקה, ניצלה גם היא, מאחר שהפריגטות האמריקניות היו עסוקות במרדף אחר אוניית המלחמה.
"בלווידרה" הייתה אחת מאוניות השייטת הבריטית בפיקוד פיליפ ברוק שרדפה ביולי 1812 אחר "קונסטיטושן", פריגטה אחרת של הצי האמריקני, שעשתה דרכה ממפרץ צ'סאפיק אל ניו יורק.
עד סופה של המלחמה השתתפה "בלווידרה" בהטלת ההסגר הימי על נמלי החוף המזרחי של ארצות הברית, ואף לכדה אוניות סוחר ופריבטירים אחדות. היא הוסיפה לשרת בצי עד אמצע המאה ה-19. ב-1846 הוצאה משירות פעיל והוסבה לאוניית אספקה (store ship) בנמל פורטסמות. ב-1846 הוסבה לאוניית קליטה (recieving ship) וב-1906 נמכרה לגריטה.
אדסון אלברס

אדסון אומר אלברס ולאסקס (בספרדית: Edson Omar Álvarez Velázquez; נולד ב-24 באוקטובר 1997) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת הבלם והקשר האחורי לסירוגין, בוסטהאם יונייטד, ובנבחרת מקסיקו.