stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
באנשי (קומיקס)

| --- | --- |

באנשי, כפי שהופיע על עטיפה אלטרנטיבית לחוברת Uncanny X-Men Vol.5 #15 מאפריל 2019, אמנות מאת סלבדור לארוקה וראשל רוזנברג.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  X-Men #28 (ינואר 1967)
 יוצרים:  רוי תומאס ורנר רוט
 גילום הדמות:  ג'רמי ראצ'פורד, "Generation X" קיילב לנדרי ג'ונס "אקס-מן: ההתחלה"
 מידע
 שם אמיתי:  שון קאסידי
 כינויים:  האירי, סוכן 215-66, מוות
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  מחוז מאיו 
 מקצוע:  מנהל בית ספר, בלש, פושע, כרוז (קרקס), גיבור-על
 כוחות:  שמיעה על אנושית, צריחה סונית, טיסה, יכולת לגרום בחילה וחוסר הכרה, חסינות לכוחו של טום קאסידי השחור.
 חבר לשעבר בקבוצה:  אקס-מן Generation X ארבעת פרשי המוות אינטרפול משטרת ניו יורק פקטור שלוש
 אזרחות:  אירלנד 
 דמויות קשורות
 משפחה:  פטריק רורק (חותן, מת) מייב רורק קאסידי (אשה, מתה) תרזה קאסידי (בת) תומאס קאסידי (בן דוד) ויקטוריה דונלי (בת דודתה של מייב)
 אויבים:  טום קאסידי השחור 
 
באנשי (באנגלית: Banshee, ע"ש באנשי, "הרוח המייללת") הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת X-Men #28 מינואר 1967, ונוצרה על ידי הכותב רוי תומאס והמאייר ורנר רוט.
באנשי הוא האלטר אגו של שון קאסידי, סוכן אינטרפול ושוטר לשעבר במשטרת ניו יורק ממוצא אירי בעל יכולת צרחה על-קולית המסוגלת לפגוע במערכת השמיעה של אויביו ולגרום לתנודות פיזיות. הוא נקרא על שמה של רוח רפאים אגדית מהמיתולוגיה האירית, בעלת זעקה עוצמתית. באנשי היה מבוגר יותר בעשור משאר חברי האקס-מן וכהונתו הייתה קצרה יחסית כחבר אקס-מן. עם זאת, הוא היה המורה הרוחני לקבוצת Generation X. אביה של תרזה קאסידי, חברת אקס פקטור חקירות לשעבר.
את דמותו של באנשי גילם בסרט הטלוויזיה "דור ה-X" השחקן ג'רמי ראצ'פורד. את דמותו הצעירה בסרט הלייב אקשן "אקס-מן: ההתחלה" מגלם השחקן קיילב לנדרי ג'ונס.
ביוגרפיה בדיונית

בפעם הראשונה בה הופיע שון קאסידי, הוא שימש כיריב לאקס-מן תחת כפייה, אך התיידד עם הקבוצה ובסופו של דבר הופיע כחבר אקס מן קבוע. הוא נאלץ לעזוב את הקבוצה, כאשר הכוחות שלו ניזוקו במלחמה, ונשאר ככוח גיבוי מדי פעם למשך מספר שנים. באנשי בסופו של דבר נרפא לחלוטין ומצטרף חזרה לקבוצה למשך תקופה קצרה, ובהמשך משמש גם כדמות מרכזית תחת הכותר Generation X, שהרצתו נמשכה בין השנים 1994–2001. באנשי נהרג על ידי וולקן בגיליון מס' 5 של המהדורה המוגבלת X-Men: Deadly Genesis שיצאה בשנת 2006, אך מאז גופתו המתה נצפתה במיני סדרה "נקרושה" לפני שנעלמה חזרה למחוזות המתים.
במיתוג מחדש "מארוול עכשיו!", באנשי מוחזר לחיים בידי תאומי אפוקליפס כדי לשמש כחבר בקבוצת פרשי אפוקליפס החדשים.
בית הכנסת יואב (אפגניסטן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  הראת 
 מדינה:  אפגניסטן 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1393
 תאריך פתיחה רשמי:  1393 
 חומרי בנייה:  לבנת בוץ 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות איראנית 
 קואורדינטות:  34°20′21″N 62°11′12″E﻿ / ﻿34.339153°N 62.186633°E﻿ / 34.339153; 62.186633
  (למפת אפגניסטן מוגדלת) קאבול קנדהאר הראת מזאר-י שריף ג'לאלאבאד לשכר גאה תאלקאן ח'וסת שברגאן ע'זני א י ר א ן  פקיסטן הודו סין טג'יקיסטן אוזבקיסטן טורקמניסטןבית הכנסת יואב(למפת אפגניסטן רגילה) קאבול קנדהאר הראת מזאר-י שריף ג'לאלאבאד לשכר גאה תאלקאן ח'וסת שברגאן ע'זני א י ר א ן  פקיסטן הודו ס. טג'יקיסטן אוזבקי. טורקמניסטןבית הכנסת יואב
 
בית הכנסת יואב (בפרסית: کنیسای یوآو) היה בית כנסת בשכונת מומאנדה שבעיר העתיקה של הראת שבמערב אפגניסטן. חוקרים משערים כי נבנה ב-1393. הוא בית הכנסת היחידי שנותר באזור, למרות שאינו משמש עוד כבית כנסת.
לבניין שתי קומות, הוא בנוי לבני בוץ, בסיסו לבנים, ולו חצר פנימית. ארון הקודש היה בנוי בקיר המערב, פונה לירושלים. בבית הכנסת ניכרת השפעה אדריכלית פרסית מובהקת.
בשנת 1978 נתגלה בית הכנסת בחפירות ארכאולוגיות, יחד עם ארבעה בתי כנסת, ברבעים העתיקים "בר דוראני" ו"מומאנדה", אזור שנודע בעבר בשם "מחלה-י מוסאהייה", "שכונת היהודים". שמות שלושה מהם היו "מולא אשור", "יואב", ו"גול". רק בבית הכנסת "יואב" נשתמרו רוב המאפיינים המקוריים. ארון הקודש שנשתמר בצורה הטובה ביותר מתוך הארבעה הועבר לבית התפוצות.
שרידי בית הכנסת, בצפון, מזרח ודרום החצר, משמשים כעת למגורים. חדר במרתף הבית בצד המערבי של החצר משמש כביתו של נציג המשרד לשימור אתרי מורשת בהראת.
בסקר ראשוני שנערך במקום בשנת 1988, כתבה החוקרת אנט איטיג:
אולם התפילה המרכזי עדיין מכיל עיטורי סטוקו מצוירים, בעיקר של פרחים, עם השפעה חזקה פרסית, כמו למשל "עץ חיים" פורח ומוטיבים בתבנית פייזלי, משני צידי ארון הקודש, בקיר המערבי. הארון מוגבה וניתן להגיע אליו באמצעות מדרגות. החדר עצמו מתומן. בצד הדרומי של אולם התפילה נמצאת ארקדה עם חלונות מסוגננים, אשר משמשת כעזרת נשים. הבימה הנמוכה שנמצאת מתחת לכיפה נשארה ללא פגע. נמצאו 3 משפטים בעברית החרוטים בקיר הצפוני, מעל המדרגות.
ראו גם

יהדות אפגניסטן
באס (ראפר)

| --- | --- |

 לידה:  27 במאי 1987 (בן 37) פריז, צרפת 
 שם במה:  Bas 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 מקום לימודים:  St. Francis Preparatory School 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 חברת תקליטים:  דרימוויל רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  ג'יי קול, קוז
 dreamville.com/artist/bas/
 
עבאס חמאד (Abbas Hamad; נולד ב-27 במאי 1987 בפריז שבצרפת), הידוע בשם הבמה באס (Bas) הוא ראפר צרפתי שמתגורר בקווינס שבניו יורק.
משתייך לחברת התקליטים דרימוויל החל משנת 2013 ואף יצר בשורותיה חמישה אלבומים.
האלבום המצליח ביותר שיצר הוא "Milky Way", שבו הוא מארח אמנים כמו אייסאפ פרג וג'יי קול.
ביוגרפיה

נולד בפריז להורים סודאנים, ובגיל שמונה עברה משפחתו לעיר ניו יורק.
ב-2011 הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, "Quarter Water Raised Vol. 1". המיקסטייפ השני שלו, שיצא בשנת 2013, נקרא "Quarter Water Raised Vol. 2". באותה שנה שר בשיר "New York Times" של ג'יי קול לצד פיפטי סנט, וכן בשיר "Hells Kitchen" של די ג'יי חאלד, מתוך אלבומו "Suffering from Success". השתתף באלבום האוסף של דרימוויל "Revenge of the Dreamers". שבועיים לפני צאת אלבום הבכורה שלו, "Last Winter", הוציא EP בשם "Two Weeks Notice".
"Last Winter" יצא ב-29 באפריל 2014 בחברות התקליטים דרימוויל ואינטרסקופ רקורדס. בשבוע הראשון לצאתו הגיע למקום ה-103 בבילבורד 200, ומכר 3,601 עותקים. לאחר יציאת האלבום, החל באס בסיבוב הופעות ארצי הנושא את שם האלבום. לאחריו השתתף בסיבוב הופעות בינלאומי לצד אב-סול.
אלבומו השני, "Too High to Riot", יצא לאור ב-4 במרץ 2016, ומכיל הופעות אורח של ג'יי קול, קוז וכן של The Hics. בשבוע הראשון לצאתו מכר 10,965 עותקים, והגיע למקום ה-49 במצעד בילבורד 200. לקידום האלבום השתתף בסיבוב ופעות לצד קוז ו-EarthGang, שכלל 26 ערים בצפון אמריקה ו-10 ערים באירופה.
האלבום השלישי של באס, "Milky Way", פורסם ב-24 באוגוסט 2018. קדמו לו הסינגלים "Boca Raton" בשיתוף ASAP Ferg ו-"Tribe" בהשתתפות ג'יי קול. בשבוע הראשון לצאתו, מכר האלבום 13,150 עותקים, והגיע למקום ה-35 במצעד הבילבורד. כדי לקדם את האלבום יצא באס במסע הופעות של 43 ערים, שהסתיים בפברואר 2019.
ב-19 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "Passport Bros" בהשתתפות ג'יי קול.
שיתופי פעולה

באס יוצר שירים עם אמנים נוספים לעיתים קרובות, את רוב שיתופי הפעולה שלו הוא יצר עם ג'יי קול ועם JID.
בעברו יצר הרבה שירים גם עם Cozz, אך בזמן האחרון יצר פחות שירים עימו.
עם ג'יי קול יצר באס את השיר הכי מוכר שלו בשם "Tribe" שאף הופיע במשחק הכדורגל FIFA 19, בתור שיר רקע.
הערות שוליים

↑  "Hip Hop Album Sales: Week Ending 05/04/2014". HipHopDX.
↑  "Listen to Bas' Newest Release, "Methylone," Off His Forthcoming 'Too High to Riot' - The Source". 5 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6545 621X  MusicBrainz: 3ba54400-4c97-450f-b108-bcd90b9b2b76  VIAF: 149147663088160552091   WorldCat (עם VIAF): 149147663088160552091
בית הכנסת בקירקוי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 כתובת:  Cumhuriyetçi Sok. No.4
 מיקום:  איסטנבול
 מדינה:  טורקיה 
 בעלים:  הקהילה היהודית
 נוסח תפילה:  נוסח ספרד
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1913–1914
 תאריך פתיחה רשמי:  1914 
 חומרי בנייה:  אבן
 מידות
 קומות:  שתיים
 קואורדינטות:  40°58′42″N 28°52′15″E﻿ / ﻿40.978284715549°N 28.87092245377°E﻿ / 40.978284715549; 28.87092245377
 he
 
בית הכנסת בקירקוי (בטורקית Bakırköy, תעתיק מדויק: באקירקויי) הוא בית כנסת באיסטנבול שנבנה בשנת 1914 הודות למאמציהם של משה פינחס ומשה בהר האק עבור יהודים שהיגרו מאדירנה.
הבניין נבנה כמבנה דו קומתי. בקומת הקרקע פעל בית ספר ובקומה הראשונה בית כנסת.
במהלך מלחמת העולם השנייה הבניין נמסר למשרד ההגנה הטורקי, אשר הפעיל בו לשכת גיוס. הוא הוחזר לקהילה בתום המלחמה.
בית הכנסת יכול לארח 200 מתפללים. מאחר שאין בבית הכנסת עזרת נשים, הנשים יושבות בחלק האחורי של אולם התפילה.
הערות שוליים

↑  Bakırköy Sinagogu (בטורקית)
↑  Bakırköy Synagogue, ‏2012-11-11 (באנגלית)
בית הכנסת יוסף אבאד

| --- | --- |
פנים בית הכנסת יוסף אבאד (2011)
פנים בית הכנסת יוסף אבאד (2011)
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 על שם:  שכונת יוסף אבאד 
 כתובת:  מחוז 6[דרושה הבהרה]
 מיקום:  טהראן
 מדינה:  איראן
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1950–1965 (כ־15 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1965 
 חומרי בנייה:  לבנה, מלט, אריח 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות פהלווית 
 קואורדינטות:  35°43′39″N 51°24′33″E﻿ / ﻿35.727416666667°N 51.409111111111°E﻿ / 35.727416666667; 51.409111111111
  (למפת טהראן מוגדלת) בית הכנסת יוסף אבאד(למפת טהראן רגילה) בית הכנסת יוסף אבאד
 
אספת אבל בבית הכנסת ביום השנה למות רוחאללה ח'ומייני. מאי 2018
בית הכנסת "סוכת שלום" בשכונת יוסף אבאד (בפרסית: کنیسه یوسف آباد) הוא אחד מבתי הכנסת הוותיקים והגדולים ביותר בטהראן, איראן.
אף על פי שהוא מוכר יותר בשם "יוסף אבאד", שמו הרשמי של בית הכנסת הוא "סוכת שלום".
מבנה בית הכנסת המקורי הושלם בשנת 1950 ויועד לקהילה הקטנה שהתקיימה עד אז באזור.
כאשר גדלה הקהילה היהודית בטהראן בכלל ובשכונת יוסף אבאד בפרט, הוחלט להרחיב את מבנה בית הכנסת המקורי על מנת להתאימו לקהל המתפללים שגדל.
בסיוע אנשי הקהילה ובראשם אברהם יוסיאן, בית הכנסת הורחב ושופץ. המבנה החדש הושלם בספטמבר 1965 (אלול ה'תשכ"ה) ונפתח לראשונה בערב ראש השנה ה'תשכ"ו.
ראו גם

יהדות איראן
בית הכנסת יקטרינבורג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת, אטרקציה תיירותית 
 מיקום:  יקטרינבורג 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2002
 תאריך פתיחה רשמי:  2002 
 קואורדינטות:  60°36′32″N 56°49′38″E﻿ / ﻿60.608896°N 56.82717°E﻿ / 60.608896; 56.82717
 he
 
בית הכנסת יקטרינבורג הידוע בשם המרכז הקהילתי היהודי של יקטרינבורג הוא בית כנסת ביקטרינבורג ברחוב קויבישב 38/A, המהווה למרכז החיים הרוחניים של יהודי יקטרינבורג ובית הכנסת היחיד בעיר.
היסטוריה

הקמת בית הכנסת החלה בשנת 2002. הפתיחה התקיימה ב-7 באפריל 2005. במקור נועד בית הכנסת להיבנות באתר סמוך לכיכר קומונרוב. הפרויקט המקורי היה בעל צורת פירמידה ובשטח של 1,500 מ"ר. לאחר ביקורם של מומחי חברת Uralproektdubrava במרכז הקהילתי במוסקבה במרינה רושה, עלה הרעיון ליצור לא רק מרכז תפילה, אלא להפוך אותו לציבורי ואז הוחלט ליצור פרויקט חדש ולבנות בית כנסת באתר אחר. כיום, מרכז הקהילה היהודית של יקטרינבורג ממוקם באתר ששימש בעבר את בניין בית הכנסת הישן, שנהרס בשנות השישים.
הערות שוליים

↑  על בית הכנסת (ברוסית)
↑  מידע באתר ויקימפיה (ברוסית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא בתי כנסת ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית החולים הצרפתי סן לואי

| --- | --- |

 מאפייני הארגון
 סוג:  הוספיס
 בעלים:  מסדר האחיות סנט ג'וזף
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1851
 שירותים
 מספר מחלקות:  3
 מיטות:  50
 hfsl.org
 גאוגרפיה
 כתובת:  שבטי ישראל 2
 מיקום:  ירושלים
 קואורדינטות:  31°46′46″N 35°13′32″E﻿ / ﻿31.779430555556°N 35.2255°E﻿ / 31.779430555556; 35.2255
  (למפת ירושלים מוגדלת) בית החולים הצרפתי סן לואי(למפת ירושלים רגילה) בית החולים הצרפתי סן לואי
 
בית החולים הצרפתי סן לואי (בצרפתית: Hôpital Français Saint Louis) הוא בית חולים בירושלים שהוקם בשנת 1851 ביוזמת הפטריארכיה הלטינית של ירושלים, שמשמש היום כהוספיס לחולים במחלות חשוכות מרפא.
היסטוריה

בית החולים נוסד ב-1851 ביוזמת הפטריארכיה הלטינית של ירושלים. הוא נקרא ע"ש לואי התשיעי, שהוביל שני מסעי צלב (השביעי והשמיני) למזרח התיכון ואף נפל בשבי המוסלמים במצרים. המוסד שכן תחילה בבניין קטן בין החומות, סמוך לשער יפו בבניין הראשון של הפטריארכיה הלטינית והופעל על ידי נזירות ממסדר האחיות סן ז'וזף של ההתגלות. מסדר זה נוסד בשנת 1832 בצרפת, ושם לו למטרה לשלוח אחיות לכל מקום בעולם בו תידרש פעולה רפואית וסיעודית.
לאחר רכישת המגרש על ידי דה פיילא וייעוד חלקו למטרת הקמת בית החולים, החלו בבנייתו ב-1879. את אבן הפינה הניח בראקו (Bracco), הפטריארך הלטיני של ירושלים. את בניית קומת הקרקע והמרתפים מימן הברון דה פיילא ובנייתם הסתיימה ב-1881, ואילו שתי הקומות העליונות והכנסייה שבתוך המכלול נבנו בכספן של אחיות סן ז'וזף, אשר קיבלו לידיהן את הפעלת המוסד. הבנייה הסתיימה ב-1896. כדי להבטיח את הכנסותיו הקבועות של בית החולים הוסיף דה פיילא בניין חנויות ליד חומת העיר העתיקה, מול בית החולים.
דה פיילא ומפעליו קיבלו רק תמיכה מועטה ביותר מן המדינה הצרפתית. בית חולים זה היה המוסד הראשון מחוץ לחומות שעמד לשירות האוכלוסייה המקומית. אמנם, בית חולים במגרש הרוסים נבנה כבר בראשית שנות ה-60, אך הוא שירת בעיקר את הצליינים הרוסים.
סגנון הבנייה של בית החולים אופייני לזה של מוסדות ציבור קתוליים בצרפת באותם ימים, וממזג אלמנטים מהרנסאנס הצפוני המאוחר ומהבארוק. בתוך הבניין צבע דה פיילא בעצמו את קירות הכנסייה בדגמי צלבים ופרחי חבצלת (סמל המלוכה הצרפתית), ועל קיר החומה העליונה צייר את מגני האבירים הצלבניים שכבשו את ירושלים ואת תמונת ירושלים ביום הכיבוש, וכן דמויות גדולות של אבירים ממסדרי הטמפלרים וההוספיטלרים. במלחמת העולם הראשונה כיסו הטורקים את ציוריו בשחור והוא חידש אותם לאחר המלחמה. דה פיילא נפטר בבית החולים סן לואי ב-1925.
בין 1948–1967 נמצא בית החולים בסמוך לגבול שחילק את ירושלים בין ישראל לירדן, שעבר בין בית החולים לחומות העיר העתיקה. סיפור מיוחד התרחש כאשר אחת מהחולות הביטה דרך החלון והפילה את שיניה התותבות היישר לתוך שטח ההפקר. רק לאחר תיווכו של האו"ם ומשא ומתן עם הירדנים, הצליחו להיכנס לאזור ולהשיב לחולה את שיניה.
בית החולים כיום

כיום משמש בית החולים כהוספיס, המעניק לחולים טיפול תומך בסוף חייהם. הוא משרת אוכלוסייה מגוונת מאוד הכוללת מוסלמים, יהודים ונוצרים. נזירות מסדר "סן לואי" הן בעלות האחריות על בית החולים. רבים מהצוות בבית החולים הם מתנדבים שמגיעים מרחבי העולם לארץ לתקופות שבין שלושה חודשים לשנתיים, על מנת להתנדב בו.
בבית החולים יש 50 מיטות המיועדות לחולים סיעודיים. בבית החולים קיימות שלוש מחלקות: סיעודית, סיעודית מורכבת וכן מחלקה אונקולוגית.
כדי להתאים לצורכי חולים מכל הדתות, המטבח בבית החולים כשר ומותאם גם לדרישות האסלאם. האחות מוניקה דולמן היא האחות הראשית של בית החולים והמנהלת שלו, שבעצמה הגיעה מגרמניה כדי להתנדב בבית החולים לכמה חודשים, ומאז נשארה שם.
ראו גם

המתחם הצרפתי בירושלים
נזירה אוחזת בשיניים התותבות של חולה שנפלו מחלון בית החולים סן לואי שעל הקו העירוני אל שטח ההפקר
באס דוסט

באס דוסט (בהולנדית: Bas Dost; נולד ב-31 במאי 1989) הוא כדורגלן הולנדי  המשחק בעמדת החלוץ בניימכן.
קריירה > קריירה מוקדמת

דוסט החל את הקריירה שלו בגרמניקוס, בה שיחק בגיל נוער וכעבור מספר עונות הצטרף לאקדמיה של אמן מהליגה השנייה בהולנד.
דוסט הציג יכולת טובה ופוטנציאל גבוה במדי אמן ולפני תחילת עונת 2007/08, הוצע לו חוזה מקצועני בקבוצה. דוסט החל לשחק בקבוצה במעמד של שחקן מחליף, ולאחר מכן קיבל דקות משחק רבות יותר. ב-8 בפברואר 2008 כבש דוסט את שער הבכורה שלו במדי אמן במשחק מול פורטונה סיטארד. בהמשך כבש דוסט שערים חשובים נוספים עבור הקבוצה.
בקיץ 2008, עבר דוסט לשחק במדי הראקלס אלמלו ששילמה עבורו יותר מ-300 אלף יורו. דוסט הציג כישרון רב במדי הקבוצה, ונחשב לאחד הכישרונות הגדולים של ליגת העל ההולנדית. לאחר עונה מוצלחת שמועות קשרו את שמו של דוסט כמועמד לאלופה אייאקס אך לבסוף עבר להירנביין.
ב-18 במאי 2010 נחתמה עסקת העברתו באופן סופי והחלוץ בן ה-20 חתם לחמש עונות במועדון ששילם עבורו לאלמלו 3,200,000 יורו. את עונתו הראשונה בקבוצה, סיים דוסט כמלך השערים של המועדון עם 13 כיבושים. ב-10 בדצמבר 2010 כבש דוסט את כל חמשת השערים בניצחון של הירנביין בתוצאה 0-5 על אקסלסיור רוטרדם. את העונה ההיא סיים כמלך השערים של הליגה ההולנדית עם 32 שערי ליגה ב-34 משחקים.
ב-1 ביוני 2012 הודיעה וולפסבורג על החתמתו של באסט דוסט בקבוצה. ב-25 באוגוסט 2012 ערך דוסט את הופעת הבכורה שלו במדי וולפסבורג, ואף כבש את שער הניצחון 0-1 של קבוצתו על שטוטגרט. בהמשך העונה כבש דוסט עוד שערים חשובים עבור הקבוצה בליגה. ב-8 בדצמבר 2013, כבש דוסט את שער הניצחון של קבוצתו בניצחון 2-3 על האלופה בורוסיה דורטמונד.
את עונת 2014/15, פתח דוסט כשהוא האופציה השלישית בהתקפה של וולפסבורג, ואת הופעת הבכורה שלו באירופה ערך במסגרת הליגה האירופית בניצחון קבוצתו 2-4 על קרסנודאר. ב-30 בינואר 2015, כבש דוסט צמד שערים בניצחון קבוצתו 1-4 על באיירן מינכן. ב-14 בפברואר 2015, כבש דוסט ארבעה שערים בניצחון החוץ של וולפסבורג 4-5 על באייר לברקוזן ורשם תשעה שערים בעשרה משחקים בבונדסליגה. ב-19 בפברואר 2015 כבש דוסט צמד שערים בניצחון קבוצתו 0-2 על ספורטינג ליסבון במסגרת שלב 32 האחרונות של הליגה האירופית. ב-22 בפברואר שבר דוסט את שיאו האישי כשהעלה את מאזנו ל-11 כיבושים ב-11 משחקים בניצחון וולפסבורג על הרטה ברלין. אותו שער גם העלה את מאזנו לשמונה כיבושים בשלושה משחקים בשבוע אחד.
ב-28 באוגוסט 2016 חתם דוסט בספורטינג ליסבון. ב-10 באוקטובר 2016 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 3-0 על מוריירנסה בו הבקיע את שערו הראשון. ב-11 במרץ 2017 הבקיע רביעייה בניצחון 4-1 על טונדלה.
ב-26 באוגוסט 2019 חתם דוסט באיינטרכט פרנקפורט לשלוש שנים.
ב-24 בדצמבר 2020 חתם דוסט בקלאב ברוז' לעונה וחצי.
ב-1 ביולי 2022 חזר דוסט להולנד וחתם באוטרכט.
ב-23 באוגוסט 2023 חתם בניימכן.
קריירה > קריירה בינלאומית

לזכותו של דוסט 14 הופעות וחמישה שערים במדי נבחרת הולנד עד גיל 21, ובחודש אוגוסט 2012 זומן דוסט לסגל הנבחרת הבוגרת למשחק ידידות נגד נבחרת בלגיה אך לא שותף באותו המשחק.
במרץ 2015, במסגרת מוקדמות יורו 2016 שותף דוסט בשני משחקי מוקדמות היורו של הולנד.
תארים

מלך השערים: 2012
הגביע הגרמני: 2014/2015
הסופר קאפ הגרמני: 2015
גביע הליגה הפורטוגלית: 2017/2018
קלאב ברוז
אליפות בלגיה: 2020/2021 2021/2022
הסופר קאפ הבלגי: 2021
הערות שוליים

↑  "Experienced goalscorer Bas Dost joins Eagles" (בפורטוגזית). Eintracht Frankfurt. 26 באוגוסט 2019. אורכב מ-המקור ב-2019-08-26. נבדק ב-26 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
בופארד

| --- | --- |
סמל בופארדסמל בופארד

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה:  ריינלנד-פפאלץ ריינלנד-פפאלץ
 ראש העיר:  Walter Bersch
 שטח:  74.88 קמ"ר
 גובה:  74 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  15,616 (31 בדצמבר 2022)
 קואורדינטות:  50°13′53″N 7°35′27″E﻿ / ﻿50.231388888889°N 7.5908333333333°E﻿ / 50.231388888889; 7.5908333333333 
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.boppard.de/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניבופארד(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניבופארד(למפת ריינלנד-פפאלץ רגילה) מיינץ קובלנץ טריר קייזרסלאוטרן וורמס נויוויד נוישטט שפייר פרנקנטל נורדריין-וסטפאליה הסן באדן וירטמברג  חבל הסאר  צרפת לוקס. בלגיהבופארד(למפת ריינלנד-פפאלץ מוגדלת) מיינץ קובלנץ טריר קייזרסלאוטרן וורמס נויוויד נוישטט שפייר פרנקנטל נורדריין-וסטפאליה הסן באדן וירטמברג  חבל הסאר  צרפת לוקס. בלגיהבופארד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בופארד (בגרמנית: Boppard) היא עיר במדינת ריינלנד-פאלץ, אשר בגרמניה, השוכנת על נהר הריין. העיר מהווה אתר מורשת עולמית של אונסק"ו. בנוסף מוכרת העיירה כאתר נופש תיירותי ומהווה מרכז גידול יין.
גאוגרפיה > מיקום

בופארד שוכנת על הריין התיכון העליון, הידוע לרוב בשם ערוץ הריין. צורה צרה אופיינית זו של עמק נוצרה משחיקה כלפי מטה של אפיק הנהר של הריין שמאז 2002 מהווה אתר מורשת עולמית של אונסק"ו. קטע זה של הריין מהווה את הגבול המזרחי של העיר. לאורך חלק זה של הנהר שוכנים המרכזים המרוחקים של הירזנאך ובאד זלציג, כמו גם המרכז המרכזי של העיירה, שגם הוא נקרא בופארד.
נקודת התצפית הידועה ביותר מעל עיקול זה בנהר הריין היא ה- פירזהנבליק, או "נוף ארבעת האגמים". הנוף הזה מקבל את שמו מהאופן שבו ניתן לראות את הריין מכאן, או ליתר דיוק הדרך שבה לא ניתן לראותו: גבעות חוסמות את רוב הנוף של הנהר עצמו, כך שהמבקרים יכולים לראות רק ארבעה טלאים נפרדים לכאורה. של מים, כמו ארבעה אגמים. כל אלה הם למעשה חלקים של הריין; אין אגמים שאפשר לראות. ניתן להגיע אל פירסינבליק באמצעות רכבל.
יער בופארד הוא השני בגודלו בריינלנד-פאלץ עם שטח של 43.6 קילומטרים רבועים (16.8 מילים רבועים).
רבעים

בופארד (מרכז ראשי) עם ה-Ortsteil של בוכנאו (והפיתוח המסחרי של Hellerwald)
באד זלציג
בוכהולץ
Herschwiesen
הירזנח
הולצפלד
אופנהאוזן
ריינביי
אודנהאוזן
ויילר
היסטוריה

השריד הקדום ביותר של התיישבות באזור העיר שנחשף בידי ארכאולוגים היה חצר אחסון שראשיתה כ-13,000 שנה לתקופת תרבות פדרמסר .
היסטוריה > התקופה הרומית

במהלך כיבוש גאליה על ידי יוליוס קיסר וההתיישבות הרומית של האדמות על הגדה השמאלית של הריין, נוסדה גם ויקוס בודובריגה (הידועה גם בשם בודובריגה או בונטובריקה) בדרך אל מולטל (העמק). השם הוא ממקור קלטי, מה שמרמז שהייתה באזור התיישבות קלטית.
עם התרחבות הליים, הריין התיכון איבד את חשיבותו האסטרטגית. מצד שני, הנהר תפס יותר ויותר חשיבות כשדרת אספקה ומסחר. באמצע המאה ה-3, היה צורך לפנות את הגדה הימנית של הריין ולהסכים לשבטים הגרמאנים, ובכך להפוך את הריין לגבול האימפריה פעם נוספת.
בשנת 355, עצר הקיסר הרומי יוליאן את הפלישה הגרמאנית והחל לאבטח את הריין התיכון. יורשו ולנטיניאן הראשון סיים את העבודה. באותה תקופה גם נבנתה הדרך הרומית דרך עמק הריין. לקראת סוף שנת 405, נסוגו החיילים הרומאים האחרונים כדי להגן על איטליה. האזכור הדוקומנטרי הבא של העיר לא הופיע עד לימי הביניים המוקדמים. לפי מקור זה משנת 643, בופארד הייתה אחוזה מלכותית פרנקית ומרכז מנהלי של רייך בופארדר (מדינה מרובינגית).
היסטוריה > האימפריה הרומית הקדושה

עד 1309, הייתה בופארד עיר אימפריאלית חופשית, לעיתים קרובות פקדו אותה המלכים הגרמניים, אשר גרו אז באחוזה המלכותית. חותם ברונזה מתוארך לשנים 36–1228, הנמצא כיום במוזיאון הבריטי, מכריז על עצמאותו של בופארד תחת שלטונו של הקיסר הרומאי הקדוש.
מצב השימור המצוין של העיר מספק לתקופת ימי הביניים, עם הקתדרלה הרומנסקית והחומות. האחוזה המלכותית שכנה בקצה ה-Mühltal על נהר הריין. שלטו בעיר ובאחוזה הקיסרית שמסביב היו מיניסטריאלים אימפריאליים; הפקיד הראשי בעיר היה השולטהייס . בעיירה התגוררו שורה של מיניסטריאלים, ביניהם היו משפחת בייר פון בופרד, משפחת "בין היהודים", משפחת פון שונקס ומשפחת פון ביקנבך.
בשנים 1309 ו-1312 החזיק הקיסר היינריך השביעי את בופארד יחד עם אדמותיו המרוחקות של אחיו, הארכיבישוף בולדווין מטריר.
תושבי בופארד הרגישו לעומת זאת, שהמיזוג הזה עם האלקטורט של טרייר היה בלתי חוקי. הם ניסו להיאבק במה שהם ראו כשליט זר ובשנת 1327 הם הקימו מועצה משלהם. לאחר מצור קצר, בולדווין הסתער על העיירה ודיכא את האתגר הזה לסמכותו, ובכך ספג את העיירה בופארד אל הבוחר של טרייר. לאחר מכן הרחיבה בולדווין את טירת האגרה, שנועדה גם להבטיח את שליטתו על העיר.
דוכסות הבוחר מטרייר הצליחה לכבוש את אצולת העיירה בכך שלקח אותם לשירותו ונתן להם משרות במינהל, אך ההסדר עדיין לא התאים לתושבי העיר. הייתה להם רק תקווה אחת: להיפטר מהסדר המשכון ולהחזיר את המיידיות האימפריאלית האבודה של העיר. הקיסר קרל הרביעי, לעומת זאת, הרס את התקווה הזו. בשנת 1368, הוא העלה את סכום המשכון והבטיח כי לא הוא ולא יורשו יאפשרו לפדות את המשכון. מתוך תקוות גדולות, פנו תושבי העיר בשנת 1496 למלך הרומאים (ולאחר מכן לקיסר הרומאים הקדושה) מקסימיליאן הראשון, שתמך בעיירה בסכסוך שלה עם הבוחר מטרייר, יוהאן השני מבאדן. הוא שחרר את בופארד מתחום השיפוט והאגרה. עם זאת, מקסימיליאן חרג מסמכותו בפדיון המשכון ונאלץ לשנות את החלטתו. זה הוביל ב-1497 למלחמת בופרד. הבופרדרים לא היו מוכנים לראות את עירם מסופחת שוב על ידי ציבור הבוחרים. אז, הבוחר של טרייר התקדם לעיירה עם צבא של 12,000 חיילים. המקומות השכנים: באד זלציג וויילר נכנעו ללא קרב. בופארד לא יכלה לעמוד במצור לאורך זמן, ובסופו של דבר נאלצה להכיר בבוחר כשליטם.