stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היסטוריה של המחשוב
שנות ה־80: תקופת המחשב הביתי והאישי > ה־PC של IBM

בשנת 1980 החליטה IBM לחדור לתחום המחשבים האישים כתגובה להצלחת סדרת המחשבים Apple II של חברת אפל. המודל הראשון היה ה־IBM PC-G, שיצא לשוק באוגוסט 1981. שלא כמו ה־Apple II (שהיה מבוסס על מעבד MosTec) וה־S-100 (מבוסס אינטל 8080), ה־PC היה מבוסס על מעבד Intel 8088, גרסה חלשה יותר של המעבד אינטל 8086, אחד מהמיקרו־מעבדים הראשונים בעולם בעל רוחב מילה של 16 סיביות. מעבד זה פעל בתדר שעון של 4.77 MHz, והכיל 29,000 טרנזיסטורים. לדגם הראשון היה ממשק חיצוני לרשמקול קסטות (בדומה לקומודור ולאטארי), ואפשרות להתקנת אחד או שני כונני דיסקטים. דגם זה הכיל 64 קילובתים זיכרון על הלוח הראשי, עם אפשרות להתקנת עד 640 קילובתים בעזרת כרטיסי הרחבה. שיפורים מאוחרים יותר בתכנון המקורי הגדילו את סף זיכרון הלוח הראשי מ־64k ל־256k.
חברת IBM פנתה לביל גייטס, שכבר סיפק לחברה את תוכנו של שבב ה־ROM שתפקד כמפרש ל־BASIC במחשבי ה־PC בבקשה לספק גם מערכת הפעלה. באותו זמן היה לגייטס הסכם בלתי כתוב עם גארי קילדל, המייסד והבעלים של חברת Indergalactic Digital Research שמיקרוסופט לא תכנס לתחום מערכות ההפעלה, ודיגיטל ריסרץ' תישאר מחוץ לנושא שפות תכנות. כש־IBM שאלה על מערכת הפעלה, הפנה אותם גייטס לקילדל. אלא שהמשא ומתן בין IBM ל־Digital Research שבבעלות קילדל, לא עלה יפה: רעייתו של קילדל שהייתה גם שותפתו לעסקים, עורכת הדין דורותי מקאוון, נפגשה עם נציגי IBM, אך הצדדים לא הצליחו להגיע להסכמה על הסכם אי־חשיפה.
נציגי IBM חזרו לגייטס, וזה הסכים לספק את מערכת ההפעלה. עקב לוח הזמנים הקצר, גייטס החליט לא לנסות לפתח מערכת הפעלה מהתחלה, ובמקום זאת ניהל משא ומתן שבמסגרתו רכש אחת ממספר מערכות הפעלה שהחלו להופיע בשוק וחיקו את CP/M עבור מעבד אינטל 8086. מערכת זו, ששמה המקורי היה QDOS (ראשי תיבות של "Quick and Dirty Operating System") פותחה על ידי טים פטרסון. מיקרוסופט רכשה את הזכויות עבור המערכת (ובאותה הזדמנות שכרה את פטרסון), ובזמן קצר הסבה אותה לעבודה על המחשב החדש. מערכת זו סופקה ללקוחות תחת השם PC-DOS, והוצגה לראשונה יחד עם ה-PC הראשון ב־1981.
כיוון שהחוזה של IBM עם מיקרוסופט לא כלל בלעדיות, יכלה האחרונה לשווק גרסאות של מערכת ההפעלה ליצרנים אחרים. גרסאות אלו שווקו תחת השם MS-DOS, וראו אור לראשונה ב־1982. תוך זמן קצר יצרנים רבים החלו למכור מחשבים שכונו "תואמי־IBM" או "תואמי־PC", כשעד סוף העשור עלו מכירות התואמים הרבה מונים על מספר מחשבי ה־PC שמכרה חברת IBM.
ההשפעה של מחשבי ה־Apple II וה־IBM PC הומחשה כאשר כתב העת "טיים מגזין" בחר את המחשב הביתי כ"איש השנה" של 1982.
תנופה אדירה לשיווק המחשבים האישיים בעולם העניקה הקמתה של רשת ComputerLand העולמית בסוף שנות ה־70. בשיאה התפרשה רשת קומפיוטרלנד על פני חמש יבשות ומנתה 1,360 סניפים בסוף שנות ה־80.
שנות ה־80: תקופת המחשב הביתי והאישי > תואמי IBM

בשנת 1983 הושק דגם ה־IBM XT כהמשך למחשב ה־PC המקורי. הדגם היווה תכן משופר של המחשב המקורי. הדגם החדש לא כלל תמיכה בקלטת, הכיל יותר חריצי כרטיסים ואף הכיל אפשרות להתקין דיסק קשיח. בעוד חסם הזיכרון של ה־640k נותר בעינו, היו גרסאות מאוחרות יותר, קלות יותר להרחבה.
אף על פי שה־PC וה־XT כללו גרסה של שפת בייסיק בזיכרון ה־ROM, רוב המחשבים נרכשו עם כונני דיסקטים ועבדו באמצעות מערכת הפעלה. רק 3 מערכות הפעלה התלוו בתחילה ל־PC. הראשונה הייתה CP/M-86, השנייה הייתה PC-DOS והשלישית הייתה UCSD p-System (מאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו).
מערכת ההפעלה PC-DOS הייתה גרסה של IBM למערכת הפעלה של חברת מיקרוסופט. ההבדל היה שמי. כאשר מערכת ההפעלה נמכרה תחת מיקרוסופט הפך השם PC-DOS ל־MS-DOS. מערכת ההפעלה UCSD p-System נבנתה סביב שפת התכנות פסקל ולא שווקה לאותו קהל אליו פנתה IBM. מערכות ההפעלה p-System ו־CPM-86, לא נחשבו להצלחה מסחרית.
מאחר ש־MS-DOS היה זמין כמוצר נפרד, חלק מהחברות ניסו לייצר מחשבים שיוכלו להריץ MS-DOS ותוכניות. מחשבים מוקדמים אלה, בהם ה־Seequa Chameleon ומספר מחשבים נוספים לא נחלו הצלחה רבה שכן הם דרשו גרסה מתוקנת של MS-DOS ולכן לא יכלו להריץ תוכניות שתוכננו במיוחד עבור החומרה של ה־IBM.
בשנת 1984, IBM השיקה את דגם ה־IBM AT (שלעיתים קרובות מכונה PC/AT או פשוט AT). בלב הדגם שכן מיקרו־מעבד מדגם Intel 80286. שבב זה היה מהיר בהרבה. ביכולתו היה לגשת לכמות זיכרון RAM של לכל היותר 16 מגה בתים. עם זאת התעוררה בעיה שכן מערכת ההפעלה MS-DOS לא הייתה מסוגלת להפיק דבר מהיכולות החדשות. האגדה מספרת שביל גייטס ממיסדי חברת מיקרוסופט שאל:
"מדוע שמישהו יזדקק ליותר מ־640 KB זיכרון?"
מחשב ה־286 יצר בעיה לחלק מהחברות ששווקו תוכנה למחשבי ה־PC. חלק מכותבי התוכניות הראשונים פנו ישירות לכתובת פיזית ב־BIOS על מנת לבצע פקודות מסוימות, ה־BIOS של ה־AT היה שונה ולכן נותרה בעיית תאימות. אמנם הבעיה תוקנה במהירות אולם הפתרון, שלא התבסס על BIOS, איפשר חדירת מחשבים תואמים בעלי BIOS אחר.
מחשבי דיגיטל

חברת DEC ייצרה שלושה מחשבים אישיים, אחד לעיבוד תמלילים בלבד, אחד לביצועים מעט יותר מתקדמים והשלישי שהיה תואם PC בעל תכונות נוספות שלא היו ב־PC.
DECmate התבסס על PDP-8 ושימש לעיבוד תמלילים בלבד
DEC Professional יצא ב־1982, התבסס על PDP-11.
Rainbow 100 שווק החל ב־1982 ונחשב היום כעולה בתכונותיו על המחשב האישי המקביל של IBM. אולם מערכת השיווק של IBM הצליחה לגרום לכך שמעטים יקנו את המחשב. מיעוט לקוחות לא עודד חברות תוכנה להסב את התוכנות לרינבואו ולכן לקוחות שחיפשו מחשב שיבצע עבורם פעולות משרדיות לא מצאו מענה בריינבואו ורכשו מחשבי IBM או תואמים.
מחשבי דיגיטל > Xerox Star

ה־Xerox Star הוצג לראשונה ב־1981, והיה עמדת עבודה שנבנתה על ידי חברת Xerox. בהתבסס על קודמו ה־Xerox Alto, היה ה־"Star" המערכת המסחרית הראשונה שכללה טכנולוגיות מגוונות אשר כיום הפכו נפוצות במחשבים האישיים, כולל מסך ממופה סיביות, GUI חלונאי, צלמיות, תיקיות, עכבר מחשב, רשת אתרנט, שרת קבצים, שרת הדפסה ודואר אלקטרוני.
המחשב גם כלל שפת תכנות בשם Smalltalk.
ה־Xerox Alto וה־Xerox Star יהוו השראה בהמשך למחשבי ליסה ומקינטוש.
מחשבי דיגיטל > Apple Lisa ומקינטוש

בשנת 1983, אפל הציגה את ליסה, המיקרו־מחשב הראשון ששווק להמונים והכיל ממשק משתמש גרפי. הפיתוח של מחשב זה היה הבסיס למערכות דומות במחשבים האישיים. מחשבי Lisa הכילו מעבד Motorola 68000 והגיעו עם מגה־בייט אחד בלבד של RAM, מסך שחור לבן בגודל 12 אינץ', שני כונני דיסקטים בגודל 5 אינצ'ים ורבע, ודיסק קשיח בנפח 5 מגה־בייטים. המהירות הנמוכה של Lisa ומחירה הגבוה (כ־10,000 דולרים אמריקאיים) הובילו לכישלון מסחרי. כישלון זה הוליד את החלטתו של סטיב ג'ובס לעבור לצוות המקינטוש.
בהתבסס על הניסיון עם הליסה, השיקה חברת אפל בשנת 1984 את המקינטוש, עליו הכריזה בתשדיר הפרסומת "1984" במהלך משחקי הסופרבול ה־18 בשנת 1984.
מחשבי דיגיטל > מחשבים גרפיים נוספים

בשנת 1985, האטארי ST, שגם כן היה מבוסס על מיקרו־מעבד 68000 של מוטורולה, סיפק ממשק משתמש גרפי (GUI) בשם אטארי TOS. ניתן היה לערוך את הממשק כדי לעשות אמולציה למקינטוש באמצעות התקן צד־שלישי בשם Spectre GCR.
בעולם הקומודור, מערכת ההפעלה הגרפית GEOS הייתה קיימת במחשבי הקומודור 64 והקומודור 128. מאוחר יותר, הייתה גם גרסה למחשבים שהריצו DOS. ניתן היה להשתמש בגרסה עם עכבר מחשב או עם ג'ויסטיק כהתקן להצבעה. הקומודור הגיע עם מגוון של אפליקציות מותאמות GUI. קו המוצרים המאוחר יותר של קומודור, פלטפורמת האמיגה, הריצה מערכת הפעלה גרפית כברירת מחדל.
באירופה ובאוסטרליה, חברת Acorn השיקה קו מוצרים בשם Archimedes שהכיל מחשבים ביתיים בעלי ארכיטקטורה של 32 סיביות אשר סיפקה ביצועים גבוהים. בתחילה המערכות הגיעו עם מערכת הפעלה גרפית שנקראה ארתור, לאחריה הופיעה מערכת הפעלה גרפית התומכת בריבוי מטלות בשם RISC OS. העכבר שהגיע עם מחשבים אלה הכיל 3 כפתורים.
מחשבי דיגיטל > המעבר

המעבר משוק הנשלט על ידי תואמי ה־PC והנתמך על ידי IBM לשוק רחב יותר החל להסתמן בשנים 1986 ו־1987. ב־1986 השיקה חברת אינטל מיקרו־מעבד מדגם Intel 80386. תואם ה־IBM הראשון מבוסס ה־386 היה ה־Compaq Desktop. תגובת IBM הגיע באיחור כשנה לאחר מכן, כאשר החברה השיקה את סדרת המחשבים של ה־PS/2, שנבנו בארכיטקטורה סגורה והתרחקו מהארכיטקטורה של ה־PC. לבסוף, זו נהייתה התשתית לארכיטקטורה הסטנדרטית שתשלוט בשוק.
שנות ה־90 וה־2000: תקופת המחשב האישי > שרתים ורשתות מבוססי מיקרו־מעבדים

ההמצאה בשנות ה־70 המאוחרות של המאה ה־20 של האתרנט שהיה LAN (רשת מקומית), אפשרה למחשבי PC לתקשר זה עם זה (קצה לקצה) וכן עם מדפסות.
מהפכת המיקרו־מחשבים המשיכה וגרסאות גמישות יותר של הטכנולוגיה יושמו בשרתים מבוססי מיקרו־מעבד שהיו בעלי חיבוריות לרשת LAN. הדבר לווה בפיתוח של מערכות הפעלה בגרסת שרת שיועדו לארכיטקטורה של אינטל. בהם היו Unix ו"חלונות" של מיקרוסופט.
בסביבות שנות ה־2000, כאשר הופיעו חוות שרתים המכילות אלפי שרתים, המיני־מחשב נעלם כמעט לחלוטין ומחשבים מרכזיים יועדו ליישומים מסוימים.
שנות ה־90 וה־2000: תקופת המחשב האישי > טלפונים חכמים

התפתחות בתחום החומרה והמזעור הובילו ליישומים של מערכת על שבב. התפתחויות אלו הביאו את היכולת הטכנולוגית ליצור טלפונים חכמים ומחשבי לוח ובייצור המוני. למכשירים אלו יכולת תקשורת ומחשוב, כמו גם ניידות, המאפשרת להם להוות חלופה למחשבים השולחניים ולמסופי־קצה של מחשבים מרכזיים.
ראו גם

כרונולוגיה של נשים במחשוב
הערות שוליים

↑  Juan M. Durán, Calculating surprises: a review for a philosophy of computer simulations, Metascience 29, 2020-05-16, עמ' 337–340 doi: 10.1007/s11016-020-00527-x
↑   עופר אדרת, המחשב הראשון בצה"ל, באתר הארץ, 29 במאי 2018
↑  http://www.americanheritage.com/articles/magazine/it/1994/2/1994_2_64.shtml
↑  OLD-COMPUTERS.COM musem ~ Datapoint Corporation Datapoint 2200
↑  A History of Modern Computing, (MIT Press), pp. 220–21
↑  Paul Carrooll - Big Blues, The Unmaking of IBM, Crown Publishers ISBN 0-517-59197-9
חשבונייה (אבקוס).
בתמונה מוצג המספר 6,302,715,408
מחשב מכני מוקדם: מכונה לסיכום ערכי מטבעות, אנגליה, המאה ה־16
מחשבון מכני מ־1914
סרגל החישוב הוא מחשבון מכני בעזרתו ניתן לבצע כפל וחילוק
The Educated Monkey
צעצוע מכני ממתכת משנת 1918 לחישובי לוח הכפל.
לדוגמה: אצבעות הרגליים מצביעות על 4 כפול 9, בידיים רואים תוצאה 36.
מערכת כרטיסי ניקוב של נול מהמאה ה־19
הרמן הולרית' ממציא מכונת טבולציה מבוססת כרטיסים מנוקבים בשנות ה־80 של המאה ה־19.
מנוע ההפרשים של בבג'
כרטיס ניקוב משנות השבעים של המאה העשרים
מנתח דיפרנציאלי בקיימברידג' שנת 1938
שפופרת ריק מסוג טריודה כפולה, מעגל פליפ פלופ אחד עם שפופרת טריודה כפולה שימש לשם זיכרון של ביט אחד.
שחזור מחשב ה־Z1 של קונראד צוזה.
הקולוסוס שימש לשבירת הצפנים של הנאצים במלחמת העולם השנייה
מחשב האניאק ביצע חישובי מסלול מהירים באמצעות אנרגיה של 160 קילוואט
טרנזיסטור
בול ישראלי מ־1964 שכותרתו "המחשב האלקטרוני" מציג סרט מגנטי וכרטיס מנוקב
Cray-1 מחשב העל, 1976
מחשבי Apple II שלטו בשוק משנת 1977 עד שנת 1983
The Commodore PET, circa 1977
מחשב ה־IBM PC
המקינטוש המקורי של אפל, 1984
האטארי ST היה חלוץ בספקו ממשק משתמש גרפי צבעוני
כונני CD-ROM ו־CDRW הפכו לסטנדרטיים ברוב המחשבים האישיים.
ה־iMac משנת 1998 הפך את אפל שוב לחברה רווחית
אבטיפוס של "מחשב נייד ב־100 דולר" משנת 2006
פליפקארט

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  Sachin Bansal, ביני בנסל 
 תקופת הפעילות:  אוקטובר 2007 – הווה (כ־17 שנים) 
 חברת אם:  וולמארט 
 חברות בנות:  eBay  weRead  PhonePe  Jabong.com  Myntra  MapmyIndia 
 מיקום המטה:  בנגלור 
 ענפי תעשייה:  מסחר אלקטרוני 
 מנכ"ל:  ביני בנסל 
  
 www.flipkart.com
 
פליפקארט (באנגלית: Flipkart) היא חברת מסחר אלקטרוני שנוסדה בשנת 2007 על ידי סאצ'ין וביני באנסאל. החברה רשומה בסינגפור, אבל המטה שלה שוכן בבנגלור, קרנטקה, הודו. לפליפקארט מגוון מוצרים שהשיקה בעצמה תחת השם "digflip", כטאבלטים, כבלים ונרתיקים למחשבים ניידים.
סבב גיוס הכספים האחרון של החברה, במאי 2015, העמיד את שווי החברה ב-15 מיליארד דולר. במאי 2016, תאגיד מורגן סטנלי הוריד את הערכת שווי פליפקארט ל-9.39 מיליארד דולר. באפריל 2017 השלימה החברה סבב גיוס של 1.4 מיליארד דולר מהחברות מיקרוסופט, איביי ו-Tencent, על בסיס הערכת שווי של 11.6 מיליארד דולר. ב-2018 נרכשו 77% ממניות החברה על ידי התאגיד Walmart בכ-16 מיליארד דולר.
היסטוריה

פליפקארט נוסדה בשנת 2007 על ידי סאצ'ין באנסאל וביני באנסאל, שניהם בוגרי המכון הטכנולוגי ההודי של דלהי. הם עבדו בחברת המסחר האינטרנטי אמזון, ועזבו אותה כדי להקים את החברה החדשה שלהם, שהתאגדה באוקטובר 2007 בשם "פליפקארט שירותים אינטרנטיים פרטיים בע"מ" (באנגלית: "Flipkart Online Services Pvt. Ltd"). פליפקארט מאפשרת שיטות תשלום שונות לתשלום: במזומן לאחר הגעת המוצר, עסקאות בכרטיס אשראי או בכרטיס לחיוב מיידי, בנקאות אינטרנטית, כרטיסי מתנה אינטרנטיים, תשלום בכרטיס לחיוב מיידי עם הגעת המשלוח.
מבנה עסקי

ב-25 בנובמבר 2014 דיווחו כלי תקשורת מובילים, כי פליפקארט פועלת באמצעות מבנה עסקי מורכב שכולל תשע חברות, חלקן בסינגפור וחלקן בהודו. בשנת 2012 מכרו מייסדי פליפקארט את הקמעונאית WS לקונסורציום של משקיעים בראשות רג'יב קוצ'אל.
רכישות

2010: WeRead, קהילה אינטרנטית לחובבי ספרים.
2011: Mime360, חברת פלטפורמה לתכנים דיגיטליים.
2011: Chakpak.com, אתר חדשות בוליווד המציע עדכונים, חדשות, תמונות וקטעי וידאו. Flipkart רכשה את הזכויות של Chakpak לקטלוג הדיגיטלי שלהם הכולל 40,000 פילמוגרפיות, 10,000 סרטים וקרוב ל-50,000 דירוגים. פליפקארט הודיעה חד-משמעית שהיא לא תהיה מעורבת עם האתר המקורי, ולא תשתמש בשם המותג שלה.
2012: Letsbuy.com, קמעונאית הודית אינטרנטית בתחום האלקטרוניקה. פליפארט, קנתה את החברה בסכום משוער של $25 מיליון דולר. Letsbuy.com נסגר וכל תנועה אינטרנטית ב-Letsbuy הופנתה לפליפקארט.
2014: רכישת myntra.com בסכום משוער של 300 מיליון דולר.
2015: רכישת Appiterate, סטרטאפ שיווק סלולרי כחיזוק לפלטפורמת הניידים שלה.
2016: רכישת Jabong, אתר קניות אופנה מתחרה, בסכום של 70 מיליון דולר.
2016: באפריל, רכישת, סטרטאפ תשלום.
2018: ספטמבר, רכישת Upstream Commerce הישראלית.
הערות שוליים

↑  Zdnet.
↑  Times of India.
↑  "The Flipkart Story".
↑  "Flipkart launches its own accessories digiflip".
↑  "Exclusive: Flipkart forays into private label, launches DigiFlip brand".
↑  "Digiflip Store Online - Buy Digiflip Products Online at Best Price in India".
↑  "Flipkart valuation marked down by Morgan Stanley fund to $9.39 billion".
↑  מיקרוסופט, איביי וטנסנט משקיעות 1.4 מיליארד דולר במתחרה ההודית של אמזון, באתר כלכליסט, 10 באפריל 2017
↑  "Walmart and Flipkart Announce Completion of Walmart Investment in Flipkart, India’s Leading Marketplace eCommerce Platform". news.walmart.com. August 18, 2018
↑  Flipkart.com: Payments Retrieved 6 October 2012
↑  Verma, Shrutika.
↑  "Flipkart Buys Social Book Discovery Tool WeRead".
↑  Nikhil Pahwa.
↑  "Flipkart Acquires Digital Content From Bollywood News Site Chakpak".
↑  "Updated: It's Official Flipkart Acquires LetsBuy.com". medianama.com. 9 February 2012.
↑  "Flipkart Buys Letsbuy in Cash-Equity Deal".
↑  "FlipKart Acquires US-Based Startup 'Appiterate'".
↑  Flipkart-owned Myntra acquires fashion and lifestyle site Jabong. 26 July 2016.
↑  PhonePe
↑  עירד עצמון שמאייר, דריסת הרגל בישראל של הטיטאנית ההודית: פליפקארט רוכשת את Upstream Commerce, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2018
פאולין ואן דן דרייש

| --- | --- |

 לידה:  1941 (בת 84 בערך) 
 ענף מדעי:  מתמטיקה, ביולוגיה מתמטית, מתמטיקה שימושית, סטטיסטיקה, אלגברה לינארית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אבריסווית'  אימפריאל קולג'  אוניברסיטת ויילס 
 מוסדות:  אוניברסיטת ויקטוריה  אוניברסיטת אבריסווית' 
 תלמידי דוקטורט:  Eric T. Foxall 
 פרסים והוקרה:  Hans Schneider Prize (2022)  עמית החברה למתמטיקה תעשייתית ושימושית (2013)  פרס קריגר נלסון (2007) 
 אתר רשמי
 
פאולין וואן דן דרייש (באנגלית: Pauline van den Driessche, נולדה בשנת 1941) היא פרופסורית בריטית-קנדית במחלקה למתמטיקה וסטטיסטיקה באוניברסיטת ויקטוריה, קנדה, ומלמדת וחוקרת גם במחלקה למדעי המחשב ומהווה "גשר" בין המחלקות. תחומי המחקר העיקריים שלה הם: יציבות מערכות ביולוגיות, ניתוח מטריצות ומודלים של ביולוגיה מתמטית.
פאולין ואן דן דרייש זכתה במספר פרסים ובהם פרס קריגר-נלסון של אגודת המתמטיקאים הקנדים בשנת 2007.
קריירה מחקרית

ואן דן דרייש סיימה את התואר הראשון שלה במדעים בשנת 1961 ואת התואר השני באותו תחום שנתיים לאחר מכן, את שני התארים עשתה ב"אימפריאל קולג'". את הדוקטורט שלה הגישה בשנת 1964 באוניברסיטת-קולג' ויילס אבריסטוואט (University College of Wales Aberystwth).
היא הצטרפה לאוניברסיטת ויקטוריה ב-1965 וקבלה את התואר פרופסורית במחלקה למתמטיקה והסתברויות בשנת 1983. היא השתייכה למחלקת מדעי המחשב באותה אוניברסיטה ושימשה כגשר בין שתי המחלקות.
קריירה מחקרית > אחרי הפרישה

וואן דן דרייש פרשה בשנת 2006 אחרי יותר מ-40 שנות מחקר וחינוך במסגרת האוניברסיטה אך המשיכה לתרום ולהיות מדריכה במרכז לביולוגיה מתמטית מאז הקמתו בשנת 2007.
נמנתה עם מנהלי CMS (ארגון מתמטיקאים קנדים) והייתה המנהלת הראשית של CAIMS. בנוסף היא הייתה עורכת של עיתון SIAM הקנדי העוסק במתמטיקה שימושית.
פעילות מחקרית

ההשפעה העיקרית של ואן דן דרייש על המתמטיקה הביולוגית הייתה פיתוח שיטות חדשות לחקר דינמיקה של מחלות. היא פיתחה כלים לניתוח תוצאות של התפרצות מחלות. הכלים מאפשרים להסיק על התפשטות המחלה, רמת הזיהום והכחדת המחלה. דבר זה השפיע באופן כמעט ישיר על פיתוח תרופות.
חוקרים משתמשים בשיטות אלו על מנת לחקור מחלות כלל עולמיות ובתוכן שפעת, שחפת ואיידס.
בנוסף לזאת היא תרמה תרומה משמעותית ללימוד אלגברה ליניארית ובפרט מטריצות לא שליליות, פירוק מטריצות לגורמים, יציבות המטריצות, תורת ההפרעות, אלגברת מקסימום ומטריצות M.
פרסים והוקרות

2007 - פרס נלסון-קריגר של אגודת המתמטיקאים הקנדים
2007 - פרס Olga Taussky-Todd Lectures ב-ICIAM, ציריך
2013 - הוכרזה כעמיתה של SIAM
2013 - מדליית זהב של David H Turpin של אוניברסיטת ויקטוריה
2014 - החוקרת המצוטטת ביותר על ידי עיתון Thomson Reuters
ראו גם

ביולוגיה מתמטית
ניתוח מטריקס
הערות שוליים

1 2 3  דף על פואלין ואן דן דרייש באתר המחלקה למתמטיקה וסטטיסטיקה של אוניברסיטת ויקטוריה
1 2  http://archivedpublicwebsite.up.ac.za/sitefiles/file/48/2058/22429/CVPauline%20van%20den%20Driessche.docx
1 2  פרס קריגר נלסון בו זכתה בשנת 2007 באתר הרשמי של CMS
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007422475605171  BnF: cb157261900 (data)  dblp: 93/1011  GND: 1077579012  ISNI: 0000 0001 0936 3279  LCCN: no98099990  MGP: 195785  NKC: mub20231174671  NTA: 068203268  ORCID: 0000-0003-1485-8326  SUDOC: 090144805  VIAF: 112191053   WorldCat (עם VIAF): 112191053
פרשת מחמוד קטוסה

פרשת מחמוד קטוסה היא פרשה בה נטען כי מחמוד קטוסה, פלסטיני תושב הכפר דיר קדיס אנס ילדה בת שבע באחת מההתנחלויות במועצה האזורית מטה בנימין. קטוסה שוחרר ממעצר לאחר 55 ימים, לאחר שהפרקליטות הצבאית ומשטרת ישראל חזרו בהם מכתב האישום. הפרשה עוררה הדים רבים בישראל.
התפתחות הפרשה

ילדה חרדית בת 7 מהתנחלות במועצה האזורית מטה בנימין סיפרה להוריה כי נאנסה על ידי אדם שהכירה בבית הספר. תאריך המאורע לא ידוע, אך התרחש בין פברואר לאפריל 2019. הוריה פנו לרב חיים קניבסקי, בשאלה מה נכון להם לעשות, והוא הורה להם לפנות למשטרה. התלונה במשטרה הוגשה ב-16 באפריל 2019.
ב-1 במאי 2019 נעצר חשוד במעשה, אב הבית של בית הספר. החשוד, מחמוד קטוסה, פלסטיני בן 47, פלסטיני תושב דיר קדיס. לבקשת המשפחה הוטל צו איסור פרסום על המקרה, והאירוע לא דווח למשרד החינוך. ב-16 ביוני 2019 פורסם כתב האישום שהגישה הפרקליטות הצבאית בבית המשפט הצבאי בבית הסוהר עופר נגד קטוסה. הוא הואשם באונס בנסיבות מחמירות, תקיפה וחטיפה. משפחתה של הילדה טענה באמצעות עורך דין מארגון "חננו" כי קטוסה פעל ממניע לאומני. על פי כתב האישום, הילדה הובלה לבניין הסמוך לבית ספרה, ונאנסה באכזריות כאשר שני אנשים נוספים אוחזים בה. שמו ותמונתו של קטוסה, שנחשד במעשה, פורסמו למחרת בהבלטה בעיתונים. השר לביטחון פנים גלעד ארדן קרא לחקור את המקרה כאירוע לאומני.
פרסום כתב האישום עורר זעם ברשתות החברתיות, ופוסטים וציוצים של אושיות רשת, בהם יבגני זרובינסקי, תקפו את "התקשורת השמאלנית" שהתעלמה כביכול מאירוע אונס לאומני. גם באתר האינטרנט "כיפה" נטען שכלי התקשורת מתעלמים כביכול מהמקרה. מאידך, בכלי תקשורת ימניים התייחסו לחשוד כאל אנס מורשע ונאמר שמדובר בוודאות בפשע על רקע לאומני. בנצי גופשטיין ופעילי ארגון להב"ה הפגינו בכניסה לכפר דיר קדיס נגד טרור "לְאוּמִינִי", כהגדרתם. ההפגנה פוזרה על ידי המשטרה, וגופשטיין אמר: "בתל אביב מאפשרים לחסום כבישים על כל שטות והמשטרה מכילה את האירוע, אבל לחסום את הכניסה לכפר בו גרים חיות האדם שאנסו את אחותנו, את זה המשטרה לא מוכנה לקבל. בושה וחרפה." בעקבות ההד הציבורי איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית בישראל ערך הפגנה נגד אלימות מינית בערד, והפגנה דומה נערכה בבת ים.
שחרור קטוסה

הנאשם, מחמוד קטוסה, הוא בעל היתר כניסה לישראל, עבד בבית הספר שנים רבות, והוא ללא עבר פלילי או ביטחוני.
יוסי אלי, כתב חדשות 13, היה הראשון שפקפק בכתב האישום, ופרסם בטוויטר רשימת מחדלים חמורים בחקירה. אלי ציין שבכתב האישום לא צוין מועד האירוע, ולא ברור גם היכן התרחש. הילדה לא נבדקה על ידי רופא מומחה, אין DNA בזירה, ואין ראיות פורנזיות. עקב דבריו קיבל שיחות טלפון ובהן איומים על חייו. גם בכתבה במקור ראשון שפורסמה זמן קצר לאחר מכן הובע ספק לגבי פרטי האירוע. ב-18 ביוני 2019 ראש אגף החקירות במשטרה, ניצב גדי סיסו, החליט בצעד חריג לבדוק מחדש את תיק החקירה. על פי כתבה בעיתון הארץ, בחומרי החקירה נאמר שבעדותה סיפרה הילדה כי אמה היא זו שאמרה לה כי אב הבית בבית הספר הוא שפגע בה. טענה זו לא נבדקה על ידי חוקרת ילדים. במאמר נוסף התגלה שבדיקות הפוליגרף שנערכו למחמוד קטוסה היו בעברית, אף ששפת אמו היא ערבית.
ב-25 ביוני 2019 הודיעו הפרקליטות הצבאית והמשטרה על חזרה מכתב האישום נגד מחמוד קטוסה, לאחר בחינה נוספת של חומר החקירה ובעקבות כשלים שעלו בחקירה. כתב האישום בוטל ובאותו יום שוחרר קטוסה ממעצר. עם שחרורו אמר: "משפחת הילדה יודעת שהכל שקר. הם יודעים שאין שם מילה נכונה, אם חס וחלילה קרה כזה דבר לילדה. אני עם הילדה והמשפחה שלה. אין לי נגדם כלום. אבל השאלה החשובה היא מי אמר לילדה שתצביע עלי".
לאחר פרסום המקרה פיטרה משפחת הילדה את עורך הדין מארגון "חננו" שייצג אותה.
הערות שוליים

↑  חנן גרינווד, המשפחה פנתה לרב קנייבסקי - שיצא בהכרעה ברורה: "במקרים של הטרדה מינית - פנו למשטרה", באתר ישראל היום, 19 ביוני 2019
↑  יותם ברגר, עובד פלסטיני בבית ספר בהתנחלות בגדה מואשם באונס ובחטיפת ילדה בת 7, באתר הארץ, 16 ביוני 2019
↑  כרמל דנגור, לירן כוג'הינוף ועקיבא ווייס, אונס בת ה-7: קשיים משפטיים בתיק, המקרה הוסתר ממשרד החינוך, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 17 ביוני 2019
↑  גלעד כהן, חדשות כיפה, ‏"איך האדמה לא רועדת מאונס של ילדה בת-7?",  באתר כיפה, 17 ביוני 2019
↑  נתן זהבי, ‏שיטות החקירה בשטחים: אם קטוסה היה אשם - הוא היה מודה, באתר מעריב אונליין, 28 ביוני 2019
↑  האונס המזעזע: פעילי להב"ה חסמו את דיר קדיס, באתר "סרוגים", 17 ביוני 2019
↑  הפגנת מחאה בערד בעקבות אונס בת ה-7 בבנימין, באתר רדיו דרום, ‏19 ביוני 2019
↑  בעקבות מקרה האונס של בת ה-7: הפגנה בטיילת בת ים, באתר "השקמה בת ים", ‏23 ביוני 2019
↑  יניב קובוביץ, פלסטיני מואשם כי אנס בת שבע בזמן שחבריו החזיקו בה; נתניהו פרסם גינוי חריג, באתר הארץ, 17 ביוני 2019
↑  אלכסנדר כץ, כתב חדשות 13 צלל לחקירת אונס בת ה-7 - וקיבל איומים על חייו, באתר אייס, 26 ביוני 2019
↑    אסף גבור, ‏אונס בת ה-7: ביקור בזירת הפשע מעלה יותר שאלות מתשובות, בעיתון מקור ראשון, 20 ביוני 2019
↑   יהושע בריינר, העדויות, העובדות והסתירות: "הארץ" עושה סדר בתיק אונס בת השבע, באתר הארץ, 24 ביוני 2019
↑   יהושע בריינר, בדיקת הפוליגרף לנאשם באונס בת השבע לא נעשתה בערבית; הילדה נלקחה לעדות נוספת, באתר הארץ, 24 ביוני 2019
↑  אלון חכמון, ‏פרשת אונס בת ה-7: בוטל כתב האישום נגד מחמוד קטוסה, באתר מעריב אונליין, 25 ביוני 2019
↑  מאיה הורודניצ'אנו ואבי אשכנזי‏, מחמוד קטוסה שנאשם באונס בת ה-7 שוחרר ממעצר: "אני אדם נקי", באתר וואלה, 25 ביוני 2019
↑  אונס הילדה: המשפחה פיטרה את עורך הדין מחוננו, באתר "סרוגים", 18 ביוני 2019
קוויבי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  ג'פרי קצנברג 
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 2018 – 21 באוקטובר 2020 (כשנתיים) 
 מיקום המטה:  לוס אנג'לס 
 משרד ראשי:  ארצות הברית לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 מנכ"ל:  מג ויטמן 
  
 quibi.com
 
קוויבי (באנגלית: Quibi) היה שירות הזרמת מדיה אמריקאי, שמושבה בלוס אנג'לס, קליפורניה. קוויבי הוקמה באוגוסט 2018 על ידי ג'פרי קצנברג. השירות היה פעיל מאפריל עד אוקטובר 2020.
השירות פעל כספק שירותי הזרמת מדיה לטלפון חכם והתמקד בהפקת סדרות טלוויזיה שאורך כל פרק לא עולה על רבע שעה, אלא שתזמון השקת השירות, בזמן מגפת הקורונה, פגעה בו מאוד, כאשר מרבית אוכלוסיית העולם נאלצה להסתגר בבתים והשימוש במחשבים הביתיים עלה על חשבון השימוש בנייד ובכך ירדה כדאיות השימוש בקוויבי. לאור זאת, באוקטובר 2020 הוכרז על סגירת השירות.
הערות שוליים

↑  דרור בלילטי, ‏נטפליקס, מאחורייך: קוויבי מציעה מלא תוכן גאה חדש לצפייה ישירה, באתר ‏מאקו‏, 14 באפריל 2020
↑  Lee, Wendy (5 בדצמבר 2018). "Quibi aims to launch 5,000 'quick bite' videos when it debuts". Los Angeles Times. נבדק ב-18 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   שגיא כהן, 2 מיליארד דולר נשרפו: שירות הסטרימינג קוויבי נסגר אחרי חצי שנה, באתר TheMarker‏, 21 באוקטובר 2020
| שירותי וידאו דיגיטליים בולטים |
| --- | --- | --- |
| שירותים פעילים בישראל | אפל TV פלוס ‏•‏‏ דיסני+ ‏•‏‏ נטפליקס ‏•‏‏ פריים וידאו ‏•‏‏ yes+ ‏•‏‏ יוטיוב פרימיום ‏•‏‏ ‏Start.ru |  |
| שירותים פעילים מחוץ לישראל | הולו ‏•‏‏ פרמאונט+ ‏•‏‏ Google TV‏ ‏•‏‏ Max‏ ‏•‏‏ Premier ‏•‏‏ ‏ivi.ru ‏•‏‏ ‏Megogo.net ‏•‏‏ ‏ more.tv ‏•‏‏ ‏Okko ‏•‏‏ ‏Peacock ‏•‏‏‏ קראנצ'ירול ‏•‏‏ סטן |  |
| שירותים לא פעילים | קוויבי ‏•‏‏ קאזה ‏•‏‏ Windows Media Center ‏•‏‏ ג'וסט ‏•‏‏ Megaupload ‏•‏‏ יאנדקס. וידאו ‏•‏‏ יאנדקס. שידור ‏•‏‏ דיסקברי+ |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פריוריטי סופטוור

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־39 שנים) 
 מיקום המטה:  ראש העין 
 ענפי תעשייה:  תעשיית התוכנה 
  
 www.priority-software.com
 
פריוריטי סופטוור בע"מ היא חברת תוכנה ישראלית, המפתחת והמפיצה של מערכת פריוריטי לתכנון משאבי ארגון (ERP).
פריוריטי מפתחת תוכנה תוכנה ארגונית לניהול חברות (ERP) בתחומים כספים, לוגיסטיקה, רכש, משאבי אנוש ושכר. יש לה 75 אלף לקוחות ב־70 מדינות, תוכנה לניהול רשתות קמעונאיות, תוכנה לניהול בתי מלון (אופטימה) ותוכנה לניהול בתי ספר (משו"ב)
מטה החברת שוכן בפארק אפק בראש העין ומרכזי הפיתוח בחיפה ובירושלים, והיתר בארצות הברית, בריטניה, ובלגיה.
מנכ"ל פריוריטי הוא שגיב גרינשפן.