stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בן-ציון מוצפי
מספריו

עולמו של צדיק – חייו ופועלו של המקובל הצדיק רבי סלמן מוצפי תשל"ו
קדושת בתי כנסיות – הלכות והנהגות בעניין בית כנסת, מיוסד ע"פ דרשת הרב. תשס"א
שו"ת מבשרת ציון – שאלות ותשובות בענייני אורח חיים ויורה דעה, ד' כרכים, תשס"ה - תשע"ז
שיבת ציון – הלכות, מנהגים ומקורותיהם, על הלכות שבת, ב' כרכים, תשס"ה
אורחות ציון – הלכות, מנהגים ומקורותיהם, על אורח חיים, ג' כרכים, תש"ע
שופר בציון – הלכות, מנהגים ומקורותיהם, על ראש השנה, תשע"א
קדוש בציון – הלכות, מנהגים, פירושי פיוטים ועוד, בענייני יום הכיפורים ועשרת ימי תשובה, תשע"ב
תרחם ציון – ביאורים מנהגים והלכות בענייני הסליחות, תשע"ג. יצא מחדש בשנת תש"פ.
סוכת ציון – ביאורים הלכות ומנהגים בענייני חג הסוכות, תשע"ד
פסח בציון – ביאורים הלכות ומנהגים בענייני חודש ניסן ופסח תשע"ו
דורש טוב לעמו – סיפורים שונים ונדירים ומעשיות על גדולי הדור מאוצרו של הרב מוצפי
דורש ציון – פנינים, משלים וסיפורים על דרך הפרד"ס ועל סדר פרשיות השבוע,ה' כרכים
תורה בציון – ביאורים הלכות ומנהגים בענייני ספירת העומר - ל"ג לעומר, חג השבועות וביאור האזהרות, תשע"ז
חופת ציון – ביאורים הלכות ומנהגים בענייני נישואין, תשע"ח
חנוכה בציון – הלכות חנוכה ועשרה בטבת, תשע"ח
יסוד ציון – בענייני ימי השובבי"ם, תשע"ח
נחמת ציון – מנהגים והלכות בנושא בין המצרים וט' באב
הגדה של פסח לספר בציון – הלכות מנהגים, פנינים, משלים וסיפורים מדרשותיו של הרב בן ציון מוצפי שליט"א, אדר תשע"ח
מחזור קול ציון ליום הכיפורים – עם כוונות על פי הקבלה ופירוש, שני כרכים. התשע"ט,
מחזור קול ציון לראש השנה – עם כוונות על פי הקבלה ופירוש, חלק אחד. התש"פ.
סליחות קול ציון – עם כוונות על פי הקבלה ופירוש, חלק אחד. התש"פ.
עטרת ציון – ביאורים ומאמרים בנושא גלות וגאולה, שני כרכים. תש"פ.
שערי ציון – ביאורים ופירושים על פרקי אבות ע"פ ספריו ושיעוריו, חלק א' על פרקים א-ב, חלק ב' על פרקים ג-ד. חלק ג' על פרקים ה-ו. תש"פ.
סידור הרש"ש עם הגהות האלף לך שלמה – סידור הרש"ש עם הגהות חכם סלמן מוצפי זצ"ל. שלשה חלקים.
סידור קול ציון לימי החול – עם כוונות על פי הקבלה ופירוש ,חלק אחד ,תשפ"ב.
סידור קול ציון ליום שבת – עם כוונות על פי הקבלה ופירוש ,חלק אחד ,תשפ"א.
חודש בציון – הלכות ומנהגים בנושא ערב ראש חודש, ראש חודש וברכת הלבנה,תש"פ.
מקרא בציון – הלכות ומנהגים בנושא מקרא תורה,חלק אחד,תשפ"ב.
ברית בציון – הלכות ומנהגים בנושא ברית מילה,חלק אחד,תשפ"ב
ימלוך בציון – הלכות ומנהגים בנושא ראש השנה, תשפ"ג
אומר בציון-הלכות הליכות ופניני מוסר לחודש אלול, חלק אחד, תשפ"ד
ברכות בציון - הלכות ומנהגים בענייני ברכות, ב׳ כרכים, תשפ״ה
תפארת ציון - עשרים וחמשה דרושים יקרים בענייני ״העולם והאדם״, ג׳ כרכים ,תשפ״ה
הרב מוצפי תרגם מערבית את הספר "חוקי הנשים" (במקור: קאנון אל נסא), של הרב יוסף חיים מבגדאד, הכולל מוסר והלכות לנשים, ירושלים תשל"ט. כמו כן ערך והוציא לאור ספר נוסף שלו, עטרת תפארת, שם תשמ"א.
הערות שוליים

↑  המפגש בין הרב מוצפי לרב יצחק
↑  ישי כהן, ‏הרב מוצפי: "מצווה להחזיק בראש המחבל ולחבוט בו בקרקע", באתר כיכר השבת, 14 באוקטובר 2015
↑  ישי כהן, ‏הרב מוצפי: אסור להסתכל על שטר חמישים שקלים, באתר כיכר השבת, 2 בדצמבר 2017
↑  ישי כהן, ‏הפוסק הבכיר: "מי שמגיע לבית כנסת ללא מסכה - רוצח", באתר כיכר השבת, 23 ביוני 2020
↑  הרב בן ציון מוצפי: ערב סליחות מוסיקלי? "כמו בשר וחלב", באתר ערוץ 7, ‏2022-09-18
↑  יוסף גרינבוים, הרב מוצפי מתנצל: ביטויים לא טובים ופוגעניים ב’עידנא דריתחא’, באתר חרדים10, ‏2023-01-04
↑  הרב יהודה מוצפי הלך לעולמו, באתר ערוץ 7
↑  שו"ת מאתר הרב
↑  עמוד 1 בקונטרס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306945805171  ISNI: 0000 0001 1129 986X  LCCN: n85161450  VIAF: 97363612   WorldCat (עם VIAF): 97363612
נוואף אל-עקידי

נוואף אל-עקידי (בערבית: نواف العقيدي, בתעתיק מדויק: נואף אלעקידי; נולד ב-10 במאי 2000 בריאד שבערב הסעודית) הוא כדורגלן סעודי המשחק בעמדת השוער באל-פתח בהשאלה מא-נסר בליגת העל הסעודית.
קריירת מועדונים

אל-עקידי גדל במחלקת הנוער של א-נסר. ב-8 באוגוסט 2019 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון. ב-30 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 1–3 על אבהא במסגרת המחזור השביעי בליגת העל הסעודית לעונת 2021/2022.
ב-30 בינואר 2022 הושאל אל-עקידי למשך חצי עונה לא-טאא'י מליגת העל הסעודית. ב-12 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על אל-באטין במסגרת המחזור ה-20 בליגה. בסך הכל ערך אל-עקידי שבע הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
בסוף תקופת ההשאלה חזר אל-עקידי לא-נסר.
קריירה בינלאומית

בשנת 2022 זכה אל-עקידי עם נבחרת ערב הסעודית עד גיל 23 בטורניר גביע אסיה עד גיל 23.
נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר מונדיאל 2022, על-אף שלא ערך הופעות במדי הנבחרת עד למועד הזימון.
נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

הסופר קאפ הסעודי (1): 2020
גביע אסיה עד גיל 23 (1): 2022
הערות שוליים

↑  إدارة النصر تُوقع عقود إحترافيه مع الحارس نواف العقيدي בטוויטר של 9kora, ‏ 8 באוגוסט 2019 (בערבית)
↑  رسميًا.. الطائي يتعاقد مع حارس النصر באתר Akhbaar24, ‏ 30 בינואר 2022 (בערבית)
↑  قائمة الأخضر في كأس العالم FIFA قطر בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת ערב הסעודית, 11 בנובמבר 2022 (בערבית)
↑  مانشيني يعلن قائمة الأخضر المشاركة في كأس آسيا 2023 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הסעודית, 2 בינואר 2024 (בערבית)
| נבחרת ערב הסעודית – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 א-רביעי •  2 אל-גנאם •  3 מאדו •  4 אל-עמרי •  5 אל-בולייהי •  6 אל-בורייכ •  7 אל-פרג' •  8 אל-מאלכי •  9 אל-בורייכאן •  10 ס. א-דאווסרי •   11 א-שהרי •  12 עבד אל-חמיד • 13 א-שהראני •  14 עוטייף • 15 אל-חסן • 16 א-נג'עי • 17 תמבכתי • 18 אל-עאבד • 19 באהברי • 20 אל-עבוד • 21 אל-עוויס • 22 אל-עקידי • 23 כנו • 24 נ. א-דאווסרי • 25 עסירי • 26 שראחילי • מאמן: רנאר |  1 א-רביעי •  2 אל-גנאם •  3 מאדו •  4 אל-עמרי •  5 אל-בולייהי •  6 אל-בורייכ •  7 אל-פרג' •  8 אל-מאלכי •  9 אל-בורייכאן •  10 ס. א-דאווסרי •   11 א-שהרי •  12 עבד אל-חמיד • 13 א-שהראני •  14 עוטייף • 15 אל-חסן • 16 א-נג'עי • 17 תמבכתי • 18 אל-עאבד • 19 באהברי • 20 אל-עבוד • 21 אל-עוויס • 22 אל-עקידי • 23 כנו • 24 נ. א-דאווסרי • 25 עסירי • 26 שראחילי • מאמן: רנאר | ערב הסעודית |
| נבחרת ערב הסעודית – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 אל-עקידי •  2 א-סקור •  3 א-סלולי •  4 לאג'אמי •  5 אל-בולייהי •  6 ע. אל-מוואלד •  7 עלי •  8 אל-מאלכי •  9 אל-בורייכאן •  10 ס. א-דאווסרי •   11 א-שהרי •  12 עבד אל-חמיד • 13 כאדש •  14 חאג'י • 15 אל-ח'ייברי • 16 א-נג'עי • 17 תמבכתי • 18 גריב • 19 חאמד • 20 רדיף • 21 א-נג'אר • 22 אל-כסאר • 23 כנו • 24 נ. א-דאווסרי • 25 אל-בורייכ • 26 אל-גאמדי • מאמן: מאנצ'יני |  1 אל-עקידי •  2 א-סקור •  3 א-סלולי •  4 לאג'אמי •  5 אל-בולייהי •  6 ע. אל-מוואלד •  7 עלי •  8 אל-מאלכי •  9 אל-בורייכאן •  10 ס. א-דאווסרי •   11 א-שהרי •  12 עבד אל-חמיד • 13 כאדש •  14 חאג'י • 15 אל-ח'ייברי • 16 א-נג'עי • 17 תמבכתי • 18 גריב • 19 חאמד • 20 רדיף • 21 א-נג'אר • 22 אל-כסאר • 23 כנו • 24 נ. א-דאווסרי • 25 אל-בורייכ • 26 אל-גאמדי • מאמן: מאנצ'יני | ערב הסעודית |
עירוני קריית אונו

סמל מחלקות הנוער
עירוני שיקו קריית אונו (בעבר: אליצור קריית אונו, מועדון כדורסל הבקעה) היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר קריית אונו המתמודדת בליגה הארצית. הקבוצה שיחקה בעבר בליגת העל.
רקע והיסטוריה

הוקמה כאליצור קריית אונו.
בעונת 1985/1986 השתתפה הקבוצה בליגת העל במשך עונה אחת בלבד בהדרכת המאמן דני ברזילי.
בעונת 1987/88, כשלה הקבוצה בניסיון העפלה לליגת העל לאחר התמודדות מול מכבי ראשון לציון ומכבי פתח תקווה, שהוכרעה מחזור אחד לפני סיום העונה בהפסד בנקודה מול ראשון לציון, משלשת ניצחון של רוני בוסאני, לאחר יתרון 17 נקודות של קריית אונו במחצית.
לאחר מכן התקיימה הקבוצה בליגות הנמוכות, עד שחדלה מלפעול בשנת 2001. מחלקת הנוער של האגודה הוקמה מחדש לאחר שנתיים, ומפעילה 12 קבוצות בגילאים השונים. הקבוצה מארחת ב"אולם רימונים" בקריית אונו.
ב-2009 התאחדה יחד עם מכבי גבעת שמואל ומכבי גני תקווה לקבוצה אחת שתשחק החל מעונת 2009–2010 תחת השם מועדון כדורסל הבקעה.
בעונה זו העפילה הקבוצה לליגת העל לאחר 1:3 בסדרת חצי הגמר מול מכבי אשדוד, ואף זכתה באליפות הליגה הלאומית לאחר ניצחון בגמר נגד הפועל יקנעם/מגידו. בעקבות קשיי תקציב החליטה הקבוצה לא לממש את העלייה ונשארה לעוד עונה בליגה הלאומית.
בסיום עונת 2010/11 העפילה הקבוצה לליגת העל לאחר שגברה 0:3 בסדרת הגמר על קבוצת הפועל תל אביב.
לאחר שהשתתפה במשך עונת 2011/12 בליגת העל, פורק האיחוד בחודש יולי 2012 בגלל בעיות כלכליות עם מעבר הבעלים דורון הרציקוביץ' לקבוצת הפועל אילת.
בשנת 2012 לאחר הפרישה מהאיחוד עם מ.כ. הבקעה, הוקמה מחדש קבוצת בוגרים למועדון בשם עירוני קריית אונו. הקבוצה זכתה בעונת 2013/14 בגביע האיגוד של ליגה ב', כשהשלימה ניצחון כפול בשני מפגשים מול קבוצת מכבי בית דגן. יושב ראש המועדון הוא אבישי בר-נתן.
בסוף עונת 2014/2015 עלתה קריית אונו לליגה הארצית, ושובצה במחוז הדרומי.
בסיום עונת 2015/16 סיימה הקבוצה במקום ה-6 בליגה הארצית.
בסיום עונת 2016/17 סיימה הקבוצה במקום ה-9, במרחק הפסד בודד מירידת ליגה. בסיום עונה זו עברה הקבוצה לשחק בליגה הארצית במחוז צפון.
בסיום עונת 2017/18 סיימה במקום ה-10 בליגה הארצית אך החליטה לוותר על משחקי המבחן וירדה לליגה א'.
בסיום עונת 2018/19 סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה א' שרון במאזן של 20 ניצחונות ו-2 הפסדים ועלתה לליגה הארצית.
כיום מארחת הקבוצה את משחקיה באולם בית הספר עלומים בקריית אונו.
שחקנים בולטים בעבר

ארצות הבריתישראל בובי ואלאס
ג`ון ויילי
חיים מרקוביץ'
אריק קריין
מייק פייגנבוים
משה אגמי
סמי מגידו
גיא גורן
אלכס סנדלר
צביקה גרינברג
ליאור קריקו
תום בסרגליק
צוות מאמני אגודת נוער

גידי דודי
עידן דאנק
יניב וויצמן
יוסי גול
רפי פלוצקי
יאיר אורן
נטע גל
מתי מאמו
דמיאן בלסר
עידו חליפה
טל ברוך
אריאל תשובה
ירדן יצחקוב
שמוליק ברנר
יורם מנחם (מאמן הכושר)
אולם ספורט היובל

| --- | --- |

מראה חיצוני
 כתובת:  רחוב רש"י 24
 מיקום:  ישראל הרצליה, ישראל
 קואורדינטות:  32°10′23″N 34°50′07″E﻿ / ﻿32.173°N 34.8352°E﻿ / 32.173; 34.8352
 תקופת הפעילות:  שנות ה-90 – הווה
 בעלים:  עיריית הרצליה
 מפעיל:  עיריית הרצליה
 משטח:  פרקט
 קבוצות:  בני הרצליה כדורסל ליגת על. נוער סל על. המרכז העירוני למחול
 מושבים:  1,224
  מפת מיקום  מפה מפורטת #invoke:תבנית חוזרת tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אולם ספורט היובל הוא אולם ספורט הממוקם בתיכון "היובל" שבהרצליה ומכיל 1,500 מקומות ישיבה (וכ-1,100 במשחקי כדוריד). באולם מתקיימות פעולות ספורט מגוונות ואירועי תרבות וספורט עירוניים. האולם משמש כאולמה הביתי של קבוצת הכדורסל בני הרצליה. בתקופה בה נקראה הקבוצה "בני השרון" שימש כאולם הביתי של הקבוצה בצוותא עם היכל הספורט מטרו ווסט רעננה.
האולם הוקם בשנות ה-90 ומאז הספיק לארח אירועי ספורט משמעותיים כגון משחקי הכדורסל והסופטבול של המכביה ה-17 ומשחקים במסגרת ליגת העל בכדורסל לגברים (קבוצת בני הרצליה) ולנשים (קבוצת בנות השרון רעננה-הרצליה). האולם כולל חדר כושר.
במשך השנים האחרונות דנו בהרצליה במספר תוכניות להיכל ספורט רב תכליתי חדש. ב-2022 זכתה הרצליה (יחד עם אילת) במענק של 35 מיליון שקלים מטעם קרן המתקנים במשרד התרבות והספורט להיכל ספורט עירוני חדש. ההיכל החדש מתוכנן על ידי משרד האדריכלים HQ וצפוי לכלול כ-4,000 מקומות בכדוריד וכ-5,000 בכדורסל ועלותו המשוערת כ-225 מיליון שקלים. ההיכל החדש יוקם בסמוך לאצטדיון העירוני הרצליה  והספורטק ומלבד שימושים ספורטיביים מיועד גם להופעות ולכנסים וכן לכלול מעט שטחי מסחר.
הענקים וילדי השמש

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  אוריאל זוהר
 הוצאה
 הוצאה:  תל אביב: גוונים (חלונות)
 תאריך הוצאה:  1998
 מספר עמודים:  333
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9654112477
 הספרייה הלאומית:  001806269
הענקים וילדי השמש הוא רומן אוטוביוגרפי מאת אוריאל זוהר, שיצא לאור בהוצאת הספרים גוונים בשנת 1998. הספר מתאר סיפור אהבה בין אמנים יהודים וערבים, המתרחש בישראל, בשנות ה-70 של המאה ה-20. הסיפור מתואר תוך כדי התבוננות השוואתית בכפר הערבי ובקיבוץ, יחסי אנוש מורכבים בין בני האדם המתגוררים בהם, והמאבק הפוליטי-דתי על ארץ ישראל.
עלילת הספר

הספר מתאר יחסי ידידות בין אריה, בן קיבוץ במרכז הארץ וזוהיר, מוסלמי בן כפר בצפון, למרגלות "מתלול צורים". לאורך העלילה ישנם מעברים חדים בין שני היישובים. חיי השיתוף בקיבוץ מתוארים באופן דומה לחיי הכפר הערבי של זוהיר. אך כל אחת מדמויות הגיבורים המרכזיים בעלילה, עוברת תהליך של מאבק של אחד מול רבים. זוהיר מול משפחתו, מול אביו בעיקר. האב מתואר כאישיות חזקה מאוד ואפילו שתלטנית, המנסה לנהל את חייו של השחקן הצעיר. אך ללא הצלחה. זוהיר מתאהב בשחקנית יהודייה, ממוצא פולני והיחסים ביניהם מעוררים בשניהם קונפליקטים פנימיים רבים. לילית מגיעה לביקור בכפרו של זוהיר. בכניסה לכפר עוצרת אותה ניידת משטרה, הם מנסים להזהיר אותה מפני הבאות. אך ללא הועיל. לאחר מכן, זוהיר מעביר אותה ניסיון חניכה קשה ביותר, כאשר שניהם יוצאים בערב, עת שקיעה אל ההר "מתלול צורים". הוא נוטש אותה לבדה, בכוונה, על מנת לבחון את יכולת ההישרדות שלה בלילה, בסביבה עוינת.
לעומת זאת, אריה נאבק מול החלטות קולקטיביות של הקיבוץ, המנסות למנוע את המשך לימודיו בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב, המאבק גם מגיע להתמודדות מול שני הוריו, מוריס הצייר וד"ר רוניה, הרופאה של הקיבוץ. שניהם נמנעים מלהתערב לטובתו כדי להוכיח, כלפי שאר חברי הקיבוץ, את נאמנותם לעקרונות ולאידאולוגיה הקיבוצית, יותר מאשר לאינטרס האישי, הפרטי. אריה מתאהב באהבה אפלטונית בדידה, רקדנית מוכשרת ממוצא תימני ורודף אחריה ברחובות תל אביב. במהלך אחד מאירועי הכנסים של יום השואה במסגרת משואה, מגיעה לאירוע ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר והיא מתאהבת במוריס ובציור שלו שנמצא בסלון ביתם.
זוהיר תוקף את הקיבוץ על השתלטותו על "הארץ שלו", ואריה מנסה לפייסו. היחסים ביניהם מתקיימים למרות דעות קדומות, תחושת הפחד מהאחר והתנגדות הסביבה ליחסים אלו.
שני הידידים הם אמנים ויוצרי תיאטרון, הנפגשים על במת התיאטרון הישראלי והם זוכים לתשואות הקהל על כישרונם.
בהמשך הספר מתאהבים אריה וזוהיר באותה אישה, ורד. התאהבות זו מעצימה את העימותים ביניהם והם מתרחקים זה מזה. הפירוד גורם כאב נפשי לשניהם. אריה חושש מפגיעה במעמדו במסגרת הקיבוץ כאשר זוהיר מגיע לשם, בין השאר בשל הצלחתו של זוהיר בקרב הנשים היהודיות בקיבוץ; לפיכך אריה מנסה לסלק את זוהיר מדרכו.
לאחר פרידה קשה הם נפגשים שוב בתיאטרון, לקראת הפקת הצגה המבוססת על הנצרות, היהדות והאסלם. לצורך כך הם הולכים ללמוד במנזר השתקנים מהי נצרות. כלבים הנובחים בלילה ליד חלונם מעירים אותם והם מתכנסים בחלל התפילות בשעת בוקר מוקדמת. למחרת יוצאים שניהם ללמוד בישיבה של הרב אורי זוהר.
הדמויות

זוהיר - בן הכפר הערבי. שחקן בתיאטרון של אריה. מתלמידיה של נולה מאוניברסיטת תל אביב. מביע עמדות קיצוניות אנטי-ישראליות.
אריה (במהלך הסיפור משנה את שמו לאריאל) - בן קיבוץ ממוצא פולני, שחקן ובמאי תיאטרון. מעלה הצגה באוניברסיטה על יחסיו עם דידה, בהשוואה לסיפור התנ"כי של ישמעאל והגר.
אחמד - אביו של זוהיר. דואג לעתידו, ומנסה להחזירו לכפר ולחתן אותו עם קרובת משפחתם. מטיל ספק ביכולותיו.
לילית - שחקנית תיאטרון יהודייה, בה מתאהב זוהיר אהבה אובססיבית ורוצה לשאתה לאישה.
דידה - רקדנית תל אביבית ממוצא תימני בלהקתה של רוני סגל, המשתתפת באירועי יום הזיכרון לשואה ולגבורה בקיבוצו של אריה. אריה מתאהב בה. בהמשך היא נעלמת בפריז בעקבות קשריה עם דן בן אמוץ.
וילוז'ני - שחקן ורקדן צעיר בלהקה של רוני סגל. תחרותי ואמביציוני.
פיטר - המלאך השחור, השטן.
מיכאל - המלאך הלבן, הטוב.
בעלת העדר - אישה בכפרו של זוהיר. הוא מתאהב בבתה והיא מנצלת אותו לצרכיה המיניים.
יולק - "הבוס" של קיבוץ גדניה, מקבל ההחלטות בקיבוץ.
מוריס - אביו של אריה. צייר העובד בסטודיו משלו, וזוכה להכרה בינלאומית במוזיאונים ברחבי העולם. מתמנה בהשפעת רעייתו רוניה לניהול מופעי יום השואה, ובוחר את אליהו גולדנברג לביים את המופע הראשון. לאורך הסיפור, מוריס מתגעגע לחיים בארץ אחרת.
רוניה - אמו של אריה, רופאה וראש ועדת החברה בקיבוץ גדניה. הייתה האישה הראשונה בתנועה הקיבוצית שכיהנה כמזכירת קיבוץ. מקרינה יושרה, אמת, מוסר ואהבה.
אוסרת - לימדה את אריה ואת חמדה בהיותם בני חמש, איך לעשות ילדים, בקרחת יער האקליפטוסים בקרבת הקיבוץ.
יוני - סרן יוני ליפשיץ, מוסכניק בקיבוץ וקצין צנחנים שנהרג במארב באחד המרדפים בבקעת הירדן, וקיבל צל"ש על גבורתו. על שמו נקרא קיבוץ גדניה (סיפורו מזכיר במידה רבה את דמותו של גד מנלה).
ורד - חברת קיבוץ ואם לילד, בה מתאהב אריה בילדותו. בבגרותו הוא נאבק עליה מול זוהיר.
ברקע העלילה מוזכרים אישים ידועים כמו יצחק רבין, שמעון פרס, מוני מושונוב והרב אורי זוהר, אולם הם אינם הדמויות המרכזיות.
סגנון הכתיבה

הספר כתוב בשיטת העלילה הלא ליניארית — לסיפור אין התחלה אמצע וסוף, אלא מתוארות בו תמונות וסצנות תוך כדי מעברים חדים בזמן ובמקום. הסצנות מתחברות לעלילה המנסה לבטא אחדות ניגודים. לדברי עורך הספר: ”זהו "הז'אנר המעגלי" ובו דמות משתקפת בדמות אחרת כדי ללדת דמות חדשה, כמו בחיים... (הסופר הוא) חסיד השיטה האנטי-לינארית של פרופ' קליין, פסיכיאטר ובמאי צרפתי”.
הערות שוליים

מידע על העטיפה, באתר "במה חדשה". הציורים על עטיפת הספר באדיבות קלוד ברגס מפריז
↑  מידע על העטיפה, באתר "במה חדשה". הציורים על עטיפת הספר באדיבות קלוד ברגס מפריז
קרב מצר מלאקה

קרב מצר מלאקה היה קרב ימי שנערך ב-15 - 16 במאי 1945, בין הצי הקיסרי היפני לצי המלכותי הבריטי. הקרב היה חלק ממבצע "חפש והשמד" של הצי הבריטי, שנקרא "מבצע דיוקדום" (Dukedom), ובסופו טובעה הסיירת היפנית "האגורו", אשר שימשה כאוניית משא לחילות המצב היפניים באיי הודו המזרחיים ההולנדיים ובמפרץ בנגל.
הפעולה

הסיירת היפנית האגורו, בליווי המשחתת "קמיקאזה" יצאה מסינגפור ב-9 במאי, על מנת להוביל אספקה לחיל המצב היפני בפורט בלייר שבאיי אנדמן וניקובר, ועל מנת להחזיר כוחות לסינגפור. הצי הבריטי למד על יציאת האוניות היפניות בזכות פענוח צפני הצי היפניים, ומאוחר יותר אותר הכוח על ידי שתי צוללות בריטיות, שפטרלו במצר מלאקה. ב-8 במאי, יום לפני יציאת השייטת היפנית, יצאו שש עשרה אוניות בריטיות מציילון, בציפייה לפגוש ביפנים בים. אולם, לאחר שהאגורו קיבלה אזהרה ממטוסי סיור, שבה עם מלוותה בחזרה לסינגפור, מתוך רצון להימנע מקרב ימי.
האגורו וקמיקזה יצאו בשנית מסינגפור ב-14 במאי. ביום המחרת, איתר אותן מטוס סיור בריטי, ומטוסי TBF אוונג'ר פתחו בהתקפה. המטוסים הסבו להאגורו נזק קל בלבד, וזאת במחיר של אובדן מטוס, שאת צוותו שבו היפנים. בשלב זה, נודע ליפנים כי שתי שייטות משחתות בריטיות מתקרבות לכיוונם, ושוב שבו האוניות על עקבותיהן, וחצו את מצר מלאקה. אולם, הבריטים צפו מהלך זה, ושייטת המשחתות ה-26 פתחה במרדף. השייטת - שכללה את אה"מ סאומרז, ורולאם, ונוס, ויג'ילנט ווירגו - הדביקה את השייטת היפנית, הסתדרה במבנה של חצי סהר, ובכך הניחה ליפנים את המלכודת.
בשעה 01:05 פתחה סאומרז באש מתותחי ה-4.7 אינץ' שלה, והשיגה פגיעה בהאגורו במטח השני. אז פנתה סאומרז ימינה בחדות, חלפה על פני ירכתיה של האגורו, ומול חרטומה זיהתה את המשחתת  קמיקזה, עליה הנחיתה סאומרז מטח מתותחי 40 מ"מ. האגורו הספיקה להשיב בשישה מטחים מסוללת התותחים הראשית שלה לעבר סאומרז, לפני שנפגעה משלושה טורפדו ששיגרו האחרונה וורולאם. ונוס פגעה בהאגורו עם טורפדו אחד בשעה 01:25, ולאחר שנפגעה משני טורפדו ששוגרו מווירגו כשתי דקות לאחר מכן, נעצרה האגורו. לאחר שספגה שעה נוספת של ירי תותחים, טורפדו נוסף מוויג'ילנט ושניים מוונוס, טבעה לבסוף האגורו בשעה 02:09.
קמיקזה נפגעה אף היא, אולם הצליחה להימלט. היא שבה ביום המחרת על מנת לאסוף את הניצולים. מתוך צוות של כ-1,200 אנשים, טבעו 900 חיילים, בהם המפקדים תת-אדמירל האשימוטו ואדמירל-משנה סוגיאורה.
לקריאה נוספת

Jackson, Ashley. The British Empire and the Second World War. Hambledon Continuum, 2006. ISBN 1-85285-417-0.
הערות שוליים

↑  900 מהאגורו ו-27 מקמיקאזה.
↑  Jackson, עמ' 302.
↑  Combinedfleet.com
ה'תרצ"ג

ה'תרצ"ג (5,693) ובקיצור תרצ"ג – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-1 באוקטובר 1932, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 20 בספטמבר 1933.
המולד של תשרי חל ביום שישי, 13 שעות ו-837 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 12 במחזור העיבור ה-300. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 9 (סימנה טלזא) במחזור השמש ה-204.
שנה זו היא שנת 1,864 לחורבן הבית, ושנת 2,244 לשטרות.
אירועים

ב' בכסלו - נוסד העיתון "הפלסטיין פוסט"
ג' בטבת - החל אכלוסה של קריית חיים, הראשונה בין הקריות שהוקמו בעמק זבולון, סמוך לחיפה.
ז' בטבת - נוסד כפר הס, מושב בשרון.
ג' בשבט - נוסד מפעל "עליית הנוער" להעלאת ילדים יהודים ארצה, תחילתו באגודת "עזרת הנוער היהודי" שהוקמה בגרמניה ביוזמת רחה פרייאר עם עליית הנאצים לשלטון. ב-1934 הקימה הסוכנות היהודית את "עליית הנוער" בהנהלת הנרייטה סאלד.
ו' בשבט - אדולף היטלר מפזר את הפרלמנט הגרמני
ז' באדר - בבחירות שנערכו בגרמניה חודשיים לאחר עליית היטלר לשלטון וימים ספורים לאחר שריפת הרייכסטאג, זוכה המפלגה הנאצית ל-44% מהקולות
כ"ב באדר - בגרמניה מוקם מחנה הריכוז הראשון: דכאו
ה' בניסן - בגרמניה הנאצית מוכרז יום החרם נגד בתי עסק בבעלות יהודים, במהלכו מנעו אנשי האס אה מאנשים להיכנס לבתי עסק אלו, בזזו אותם והשמידו סחורה
י"א בניסן - פרסום החוק האנטי יהודי הראשון בגרמניה הנאצית - הגבלת שיעור הסטודנטים היהודים במוסדות השכלה גבוהה (נומרוס קלאוזוס) וסילוק היהודים משירות המדינה
ל' בניסן - נוסד הגסטאפו, המשטרה החשאית של גרמניה הנאצית
ט"ו באייר - מתרחשת שריפת הספרים הפומבית בגרמניה הנאצית, שהונצחה במיצג ספרייה
כ"ג בסיוון - רצח חיים ארלוזורוב בתל אביב
נולדו

ט"ו בתשרי - יום טוב ראשון של חג הסוכות - הרב  שמואל אלעזר היילפרין, ראש ישיבת תורת אמת חב"ד ורב שכונת בית ישראל בירושלים. (נפטר ביום י"ג אדר תענית אסתר ה'תשס"ט).
ט"ז בחשוון - הרב חיים דרוקמן, ח"כ וסגן שר מהמפד"ל וראש ישיבות בני עקיבא לשעבר (נפטר בה'תשפ"ג)
ג' בטבת - הרב דוד פרץ רבה הספרדי של טבריה (נפטר ג' באלול ה'תשע"ז)
ט' בשבט - מיכאל ששר (שרשבסקי), עיתונאי ואיש הגות ישראלי (נפטר בכ"ז באייר ה'תשס"ו)
י"ח בשבט - גדליה גל, חבר הכנסת מטעם העבודה
כ"א באדר - פיליפ רות, סופר יהודי-אמריקאי
נפטרו

ט"ו בניסן - בנימין פוקס (שועל), חבר תנועת ביל"ו, היה בקבוצה הראשונה של הביל"ויים שעלו ארצה מניקולייב בשנת 1882, ממייסדי המושבה גדרה
א' באייר - רבי אברהם וינברג (השני) מסלונים. (קבור בעיר סלונים - בלארוס)
כ"ג בסיוון - חיים ארלוזורוב, מדינאי ופעיל ציוני (נרצח)
כ"ה בסיוון - יוסף רוזנבלט, חזן ומלחין, נחשב לגדול החזנים בכל הזמנים. קבור בהר הזיתים בירושלים
כ"א בתמוז - רבי אברהם מתתיהו פרידמן, הצדיק משטפנשט, האדמו"ר השני והאחרון של חסידות שטפנשט. קבור בנחלת יצחק בגבעתיים
י"א באלול - ד"ר אברהם צפרוני, פילולוג, חוקר יהדות וספרות עתיקה, מתרגם, איש חינוך והעורך הראשון של כתב העת לשוננו לחקר הלשון העברית.
כ"ד באלול - רבי ישראל מאיר הכהן, מחבר חפץ חיים ומשנה ברורה
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
1937 בספרות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1937  בספרות |  |
< · 1935 · 1936 – 1937 – 1938 · 1939 · >
כל ערכי השנים בספרות במאה ה-20 · כל ערכי השנים בספרות במאה ה-21 · פורטל הספרות
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1937 ונוגעים לתחום הספרות.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספרים נבחרים חדשים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
"ההוביט", של ג'.ר.ר. טולקין
"ביש ובאין", מאת ארנסט המינגוויי
"סכנה נדירה" מאת אריק אמבלר
"אהבה ומוות בבלי" מאת ויקי באום
"מושטה" מאת ז'ורז' ברנאנוס
"עשר כוסות התה" מאת ג'ון דיקסון קאר
"אין צדק" מאת ג'יימס קורטיס
"זאב בין זאבים" מאת האנס פאלאדה
"האיש בצריף" ו"מונה ליזה" מאת אלכסנדר-לרנט-הולניה
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פרסים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פטון (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  ספריהם של לדיסלאס פאראגו ועומר בראדלי
 בימוי:  פרנקלין שפנר 
 הופק בידי:  פרנק מק'קרתי 
 תסריט:  פרנסיס פורד קופולה, אדמונד ה' נורת' 
 עריכה:  יו ס. פוולר 
 שחקנים ראשיים:  ג'ורג' סי. סקוט, קארל מולדן, מייקל בייטס וקארל מיכאל פוגלר
 מוזיקה:  ג'רי גולדסמית' 
 צילום:  פרד קונמקפ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  3 באפריל 1970
 משך הקרנה:  170 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט מלחמה, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  בלגיה 
 תקציב:  12,000,000$
 הכנסות באתר מוג'ו:   patton
 פרסים:  פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר, פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, פרס אוסקר לעיצוב התפאורה הטוב ביותר
 סרט הבא:  The Last Days of Patton 
 דף הסרט ב־IMDb
 
פטון (באנגלית: Patton) הוא סרט מלחמה ביוגרפי אמריקאי משנת 1970 המגולל את קורותיו של גנרל ג'ורג' פטון במהלך מלחמת העולם השנייה. בסרט מככבים ג'ורג' סי. סקוט, קארל מולדן, מייקל בייטס וקארל מיכאל פוגלר. הסרט בוים בידי פרנקלין ג'יימס שאפנר לפי תסריט שכתבו פרנסיס פורד קופולה ואדמונד הול נורת', שהתבססו על הביוגרפיה "Patton: Ordeal and Triumph" שכתב לדיסלאס פאראגו ועל ספר זיכרונותיו של עומר בראדלי, "A Soldier's Story". הסרט צולם בידי פרד קנקמפ (Fred J. Koenekamp) ומלחין הפסקול הוא ג'רי גולדסמית'.
הסרט זכה בשבעה פרסי אוסקר, בכללם לסרט הטוב ביותר. ב-2003 בחר בסרט ארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית לשימור בידי ספריית הקונגרס בשל היותו "חשוב תרבותית, היסטורית או אסתטית".
מונולוג הפתיחה, אותו נואם ג'ורג' סי סקוט כגנרל פטון כשמאחוריו מתנוסס דגל אמריקאי ענקי, נותר אייקוני והוא המראה הזכור ביותר מהסרט. הסרט זכה להצלחה ונהפך לקלאסיקה אמריקאית.