היסטוריה של בורונדי
עצמאות

עצמאות מלאה הושגה ב-1 ביולי 1962. בהתחשב בחולשת המוסדות הדמוקרטיים בזמן העצמאות, המלך הטוטסי מואמבוטסה הרביעי ייסד מונרכיה חוקתית הכוללת חלוקת כוח שווה בין הוטו וטוטסי. בעקבות רצח ראש הממשלה מבני ההוטו ב-1965, פרצה סדרת מרידות של בני הוטו ופעולות ממשלתיות בתגובה. אלה היו בחלקם תגובה לאירועים ברואנדה, שם נהרגו טוטסים על ידי שלטון לאומני של הוטו. בבורונדי הטוטסי פעלו על מנת להבטיח שגורלם יהיה שונה, ורוב הצבא והמשטרה היו תחת שליטה של הטוטסי. בניגוד לרואנדה, שהייתה בעלת ברית של ארצות הברית במלחמה הקרה, בורונדי אחרי עצמאותה, התקרבה לסין.
ב-1966 הודח המלך מוואמבאצה הרביעי על ידי בנו, הנסיך נטאר החמישי, שהודח בעצמו באותו שנה על ידי ראש הממשלה שלו, קפטן מישל מיכומבארו. מיכומבארו ביטל את המונרכיה והכריז על רפובליקה. בכך שם למעשה קץ משטר צבאי, וחוסר השקט נמשך עד תחילת שנות ה-70.
לקראת סוף אפריל 1972, ערכו בני ההוטו התקפה באזור הררי בדרום הארץ, באזור המוצא של רוב קציני הצבא. בתגובה נקט הצבא, יחד עם המיליציה של Uprona, שחבריה היו מרקע אתני דומה לקציני הצבא, בפעולות תגמול. בפעולות התגמול השפיל הצבא את המורדים, פגע באזרחים וגרם נזק באופן שיטתי. הופקו רשימות של גברים, נשים וילדים שנחשדו כאיומים פוטנציאליים, כאוהדים את המורדים או שנטלו חלק במרד. אלו נלקחו מהבתים או מבתי הספר ונרצחו על ידי חיילים. מוערך כי כ-200,000 בני הוטו נרצחו בתקופה של שלושה חודשים בכל רחבי הארץ. מספר מחפשי המקלט (בעיקר בני הוטו) עלה ליותר מ-150,000 (מעל 15% של האוכלוסייה באותו זמן) תוך שישה חודשים. בניסיון לקבל תמיכה מארצות הברית, הממשלה, שנשלטה על ידי הטוטסי, האשימה את המורדים של ההוטו בנטיות קומוניסטיות, אך אין עדות נאמנה לכך.
ב-1976 עלה קולונל ז'אן באפטיסט באגאזה לשלטון בהפיכה. על אף שבאגאזה הוביל שלטון צבאי עם דומיננטיות טוטסית, הוא עודד רפורמה קרקעית, רפורמה בשיטת הבחירות, ופיוס לאומי. ב-1981 הוכרזה חוקה חדשה. ב-1984 באגאזה נבחר לראש המדינה, כמועמד יחיד. אחרי בחירתו, מצב זכויות האדם תחת שלטונו של באגאזה התדרדר כשהוא דיכא פעילויות דתיות ועצר מתנגדים.
ב-1987 הדיח מיג'ור פייר בויויה את קולונל באגאזה. הוא פירק את מפלגות האופוזיציה, השעה את החוקה מ-1981, ומיסד את שלטון הוועדה הצבאית להצלה לאומית (CSMN). במשך 1988, המתח הגובר בין השלטון הטוטסי והרוב ההוטו גרר עימותים אלימים בין הצבא, האופוזיציה של ההוטו, וקיצוניים מבני הטוטסי. במהלך התקופה הזאת מוערך כי כ-150,000 אנשים נהרגו, ועשרות אלפי פליטים זרמו לארצות סמוכות. בויויה הקים ועדה על מנת לחקור את הסיבות של אי השקט ב-1988 ולפתח נוסחה לרפורמה דמוקרטית.
ב-1991 בויויה אישר חוקה שהגדירה את תפקיד הנשיא, ממשלה לא אתנית, ובית נבחרים. נשיא בורונדי ראשון מקרב ההוטו, מאלצ'יור נדאדאי, ממפלגת "החזית לדמוקרטיה בבורונדי" (PRODEBU), נבחר ב-1993. הוא נרצח על ידי טוטסי מהכוחות המזוינים, באוקטובר 1993. הארץ אז נקלעה לתוך מלחמת אזרחים, שגרמה למות עשרות אלפי אנשים ולעקירת מאות אלפים מביתם, עד שהממשלה השתלטה, וכיפריאן נטאריאמירה נבחר לנשיא בינואר 1994. למרות זאת, המשיך מצב הביטחון להתדרדר.
באפריל 1994, נהרגו הנשיא נטאריאמירה ונשיא רואנדה ג'ובנל האביארימאנה בהתרסקות מטוס. אירוע זה היה האות להתחלת רצח העם ברואנדה, בזמן שבבורונדי, מותו של נטאריאמירה החמיר את האלימות ואי השקט, אף על פי לא שהיה טבח כללי. בשמונה באפריל התמנה סילבסטר נטיבאנטונגאניה לנשיא לארבע שנים, אבל מצב הביטחון המשיך להתדרדר. השפעת מאות אלפי פליטים של רואנדים והפעילויות של קבוצות הוטו וטוטסי חמושים ערערו את יציבות השלטון.
ב-25 ביולי 1996, נפלה הממשלה בהפיכה שהונהגה על ידי בויויה. מלחמת האזרחים המשיכה, חרף המאמצים של הקהילה הבינלאומית להניע תהליך שלום. התקדמות מסוימת הושגה מאז 2001, כאשר הוסכם על חלוקת הכוח בממשלה, וב-2003, דומיטיאן נדאייזאי, סגן הנשיא מההוטו, נעשה נשיא כפי שהוסכם.
בסדרת מערכות בחירות, שנערכו באמצע 2005, ניצחו המורדים לשעבר מבני ההוטו - המועצה הלאומית להגנה על הדמוקרטיה - כוחות להגנת הדמוקרטיה (CNDD-FDD). השלכות מלחמת האזרחים נידונו מספר פעמים במועצת הביטחון של האומות המאוחדות לרבות בהחלטה 1606 של מועצת הביטחון של האו"ם והחלטה 1902 של מועצת הביטחון של האו"ם בה התקבלה החלטות על הארכת קיום של משרד מיוחד.
בבחירות שהתקיימו במאי 2020 נבחר לנשיא אווריסט נדישימיה. זמן קצר אחר כך, ביוני 2020 מת הנשיא הקודם ששלט במדינה כ-15 שנה, פייר נקורונזיזה, מהתקף לב.