מרכז אור שלום
מחקר > תיעוד

כתשעים אחוזים מיהודי לוב עזבו את לוב בתקופת העלייה ההמונית (1948 והלאה) וכמעט כל היתר עלו לישראל בעשרים השנים הבאות. העולים, ובפרט צאצאיהם, מתערבים בעדות אחרות, ואף (מחוץ לישראל) בבני עמים אחרים, וכך המסורת הלובית הולכת ונשכחת. מסיבה זו המרכז מעוניין לשמר את המסורת שבעל־פה כל עוד ניתן. לשם כך, קיים המרכז מפגשי תיעוד לקהילות עיירות וכפרי לוב, הקליט והוציא לאור עדויות של עולים מבוגרים, "תמונות" ו"שואת"), ומקיים סקרי רשת בהם מתבקשים הצעירים לתשאל את זקניהם.
רבים מהמבנים ההיסטוריים בתולדות הקהילה נהרסו או הוסבו לשימוש שונה במהלך השנים, בייחוד תחת שלטון מועמר קדאפי (1969–2011). כך למשל, היו בלוב יותר מארבעים בתי-כנסת, אך כמעט כולם הוסבו למבני דת מוסלמיים או נוצריים, או נהרסו כליל. גם בתי-קברות רבים נהרסו, מאחר שעל־פי דת האסלם לאחר שעברו שלושים שנה מהקבורה מותר הדבר. כך גם בתי ספר ומוסדות נוספים. המרכז מנסה לתעד אתרים אלו כל עוד הדבר אפשרי. בשל כך שלח המרכז מספר שליחים מטעמו ללוב, לרוב יהודים שהחזיקו באזרחות זרה. הדבר היה כרוך בסיכון, עקב העוינות בין לוב לישראל, ולכן, עם התפתחות רשת האינטרנט, המרכז מאתר דרכה מקומיים שיצלמו עבורו.
בשנת 2002 נשלח ללוב דניאל גרינברג, צעיר בלגי שאביו יהודי, אז דוקטורנט למתמטיקה. הוא לא הודיע למדינה שבכוונתו לצלם בה, כנדרש אז, ועל־כן נעצר והוחרמו ממנו כארבע מאות תמונות ושתים עשרה קלטות וידאו. ביום העשירי למעצרו, לאחר ששבת רעב ושגרירות צרפת התערבה לטובתו, שוחרר. עם שחרורו היה עליו להמתין יממה לטיסה שתצא להולנד, והוא ניצל יממה זו למאות צילומים נוספים ולשתי קלטות נוספות, אותם הצליח להוציא מן המדינה. בשנת 2004 נשלח ללוב שליח נוסף – נפתלי הילגר, יהודי ישראלי ובעל אזרחות גרמנית, צלם במקצועו. הוא שהה בלוב כשלושה שבועות, צילם את רוב המקומות שהתבקש ויצא בשלום.
בשנת 2005 אושר ביקורה של קסניה סבטלובה – אז כתבת ערוץ 9 והג'רוזלם פוסט – בלוב, לרגל "כנס הספר הלבן של קדאפי". בטרם הביקור ביקשו ממנה מרכז אור שלום ומרכז מורשת יהדות לוב לתעד אתרים יהודיים, בפרט בתי-קברות. במרכז בו התקיים הכנס שכנה ספרייה גדולה, ובה למדה קסניה על אודות קבר הקדוש המוסלמי עבד א-סלאם אל-אסמר (השזוף) (ער') בזליתן (ער'), ובתואנה זו היא ביקשה לבקר בעיר. לביקור זה ליווה שלושה אנשי המודיעין הלובי, אשר התירו לה להמשיך ולחפש את שרידי בית העלמין ובית-הכנסת העתיק בושאייף, שנפלו קורבן לתהליך עיור. סבטלובה צילמה גם באל-ח'ומס ובטריפולי הבירה.
בשנת 2006 צילם עבור המרכז פטר ברטלי – צרפתי שעבד באל־ח'ומס מטעם חברת קטרפילר – את בית העלמין המקומי מספר פעמים. הוא נעצר, ולאחר התערבות מנכ"ל החברה הועבר לערב הסעודית. המרכז פיצהו בכמה אלפי דולרים.
במרץ 2010 נשלח ללוב רפרם חדד, יהודי ישראלי ממוצא תוניסאי (ג'רבה), צלם ואומן. טרם כניסתו למדינה קיבל אישור לצלם בה, ואכן צילם אתרים רבים, בפרט בטריפוליטניה. כבר בימים הראשונים לביקורו הוצמד לו סוכן המודיעין הלובי, ובשהותו בדרנה שבקירנאיקה נעצר ונחקר, אך שוחרר כעבור זמן קצר. ביום העשירי למסעו – בו תכנן לצאת מן המדינה – נעצר שנית בחשד לריגול מטעם המוסד, או למצער סחר בנשק או הלבנת הון, ובמהלך שהותו בכלא סבל עינויים. בהמשך העריך פדהצור בנעטיה, מייסד המרכז, שהמודיעין המקומי היה דרוך במיוחד בשל המושב השנתי ה־22 (ער') של הליגה הערבית שהתקיים בעיר סירת כשבוע לאחר מכן, ושהאזרחות הישראלית שנחשפה הוסיפה לחשש המודיעין הלובי.
לאחר כחמישה חודשים הושגה עסקה בין לוב, מצרים וישראל, על פיה תמורת שחרורו של רפרם חדד, מצרים איפשרה למשט לובי לעגון באל עריש ולתוכנו לעבור לרצועת עזה, וישראל איפשרה ללוב לבנות כעשרים מבנים טרומיים ברצועה, ושחררה מספר אסירים פלסטיניים. על הפרשה כתב רפרם את הספר "מדריך רפרם לכלא הלובי", שיצא ב־2012 בהוצאת עם עובד.
בשנת 2011, במהלך מלחמת האזרחים בלוב, נשלח ללוב הצלם והסופר צור שיזף מטעם ידיעות אחרונות, ואף הוא ביצע שליחות עבור אור שלום.