stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רומן בוצ'אצקי
הערות שוליים

↑  "נוסע": שיר חדש לאליעד ואסי ישראלוף, באתר ‏מאקו‏, 22 באוגוסט 2016
↑  "סתם": שיר חדש לסטטיק ובן אל תבורי, באתר ‏מאקו‏, 25 בספטמבר 2016
↑  פרצופה של המדינה: צפו בקליפ החדש של איזי, באתר ynet, 27 באוגוסט 2015
↑  הקליפ I'm Jewish And You Know It ביוטיוב, תאריך פרסום: 13 בנובמבר 2011.
↑  Program & Tickets | AFIN International Film Festival, AFIN Festival (באנגלית)
↑  Monthly Results : DECEMBER 2021 – World Film Carnival (באנגלית אמריקאית)
↑  Thought About That | Official Selection | Bucharest Film Awards, bucharest-films (באנגלית)
↑  Art Film Awards, Art Film Awards, Art Film Awards (באנגלית אמריקאית)
↑  V. S. Cinefest, Monthly Selections July– August’22 – VS CInefest (באנגלית אמריקאית)
↑  "monthly selection - February 2017 - CICFF". CICFF (באנגלית אמריקאית). 2017-03-10. נבדק ב-2017-12-06.
↑  סיכום שנה ביוטיוב: גשם גשם מטפטף בצמרת, באתר ynet, 6 בדצמבר 2017
↑  סרטוני היוטיוב הכי נצפים של השנה בישראל, באתר ‏מאקו‏, 7 בדצמבר 2016
↑  הקליפים הבולטים ביותר ב-2016 (ישראל), מתוך יוטיוב.
↑  פרס הווידאו –קליפ הטוב ביותר, ספטמבר 2016. באתר הפסטיבל.
↑  פרס הווידאו –קליפ הטוב ביותר, ספטמבר 2016. באתר הפסטיבל.
↑  Worldfest Remmi Winners 2017, worldfest.org/2017-remi-winners/, ‏2017 (ארכיון)
↑  "Home". TIFA.ca (באנגלית). נבדק ב-2017-12-06.
Million Dollar Baby (שיר)

"Million Dollar Baby" (בעברית: "מיליון דולר בייבי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית אווה מקס. את השיר הוציאה לאור ב-1 בספטמבר 2022 חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השני של הזמרת, Diamonds & Dancefloors. נכתב כשיר יורודאנס עם מוטיביים ממוזיקת העשור הראשון של המאה ה-21 על ידי מקס, ג'סיקה אגומבר, מייקל פולק, דיאן וורן, קייסי סמית, דייוויד סטיוארט, לוסטבוי וסירקט.
רקע

באוגוסט 2022 חשפה באמצעות סרטון בחשבון הטיקטוק שלה את שם השיר, ואישרה כי צולם עבורו וידאו קליפ. לטענתה, הוא נכתב במהלך תקופה קשה שחוותה בחייה, ומילותיו מתארות תהליך התגברות על מצוקה נפשית. ב-26 באוגוסט הופיעו מקס והזמרת ליאן ריימס בכמה סרטוני טיקטוק כדי לקדם את "Million Dollar Baby" על ידי שחזור של סצנות הריקוד מ"חופשיות על הבר" וביצוע השיר "Can't Fight the Moonlight", שנכלל בפסקול הסרט. עטיפת הסינגל פורסמה בחשבון האינסטגרם של מקס ב-27 באוגוסט.
"Million Dollar Baby" הוא שיר פופ ויורדאנס בעל מוטיבים מהמוזיקה הפופולרית של העשור הראשון של המאה ה-21. שם השיר שאוב מהסרט הקולנועי שיצא לאקרנים ב-2004, "מיליון דולר בייבי". לינדזי זולאדז מ"הניו יורק טיימס" הצביעה על קווי דמיון בין "Million Dollar Baby" ל-"Bad Romance" של ליידי גאגא.
ביקורות

רבקה גונזלס מ-KIIS-FM טענה כי "Million Dollar Baby" הוא שיר קצבי שמתאים למוזיקת מועדוני לילה. היא אף הכתירה אותו כשיר הטוב ביותר שיצא בקיץ 2022. אביגיל סיאטקובסקי מ-Los Angeles סברה שמקס לקחה השראה משיריה של ליידי גאגא.
וידאו קליפ

טיזר של הווידאו קליפ פורסם על ידי מקס בחשבונות המדיה החברתית שלה. את הווידאו ביים אנדרו דונוהו, והוא פורסם ביוטיוב ביום צאת השיר. מקס צבעה את שערה לצבע ברונטי. היא נכנסת למועדון לילה בשם "Diamonds & Dancefloors" – שם האלבום שבו נכלל השיר. היא פוגשת שם גרסה בלונדינית של עצמה, ומופיעה על בימת המועדון עם קבוצת רקדניות גיבוי. שתי הגרסאות של הזמרת משתלבות יחד בסופו של דבר לישות אחת בעלת שיער כהה עם שמלה נוצצת. B
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 15 |  |
|  בולגריה | BAMP | 10 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 24 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 28 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 29 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 45 |  |
|  פולין | ZPAV | 21 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 18 |  |
|  צ'ילה | צ'ילה טופ 20 | 13 |  |
|  קרואטיה | טופ ליסטה | 9 |  |
|  רוסיה | טופ-היט | 12 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 67 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 40 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמטים | חברת תקליטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 2 בספטמבר 2022 | הורדה דיגיטלית ‏•‏‏ הזרמת מוזיקה | אטלנטיק |  |
| איטליה | 9 בספטמבר 2022 | איירפליי | האחים וורנר |  |
הערות שוליים

↑  אווה מקס, ג'סיקה אגומבר, מייקל פולק, דיאן וורן, קייסי סמית, דייוויד סטיוארט, לוסטבוי, סירקט
↑  "Music notes: Taylor Swift, Lady Gaga, Ava Max, Dove Cameron, Sara Bareilles, Madonna and more". WRMF. 11 באוגוסט 2022. נבדק ב-3 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Gonzalez, Rebekah (1 בספטמבר 2022). "Ava Max Is A 'Million Dollar Baby' On Sultry New Pop Anthem". KIIS-FM. נבדק ב-3 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rossini, Matteo (27 באוגוסט 2022). "Ava Max, il nuovo singolo è Million Dollar Baby" [Ava Max, the new single is Million Dollar Baby] (באיטלקית). Sky TG24. נבדק ב-3 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rowley, Glenn (2 בספטמבר 2022). "From Ari Lennox to Romeo Santos, What's Your Favorite New Music Release of the Week?". Billboard. נבדק ב-3 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Zoladz, Lindsay (2 בספטמבר 2022). "Romeo Santos and Justin Timberlake's Team-Up, and 10 More New Songs". The New York Times. נבדק ב-3 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Souza, Shaad (3 בספטמבר 2022). "Sound Off: 10 New Songs You Need to Hear Now". Paper. נבדק ב-3 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Siatkowski, Abigail (2 בספטמבר 2022). "Weekend Playlist: New Music From Kali Uchis, The 1975 and Arctic Monkeys". Los Angeles. נבדק ב-3 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mompellio, Gabriel (7 בספטמבר 2022). "Ava Max - Million Dollar Baby (Radio Date: 09-09-2022)". Earone (באיטלקית). נבדק ב-26 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| אווה מקס |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | Heaven & Hell • Diamonds & Dancefloors |  |
| מיני-אלבומים | A Sweet but Psycho Halloween |  |
| סינגלים | "Sweet but Psycho" • "So Am I" • "Torn" • "Tabú" • "Salt" • "Alone, Pt. II" • "Kings & Queens" • "Who's Laughing Now" • "OMG What's Happening" • "Christmas Without You" • "My Head & My Heart" • "EveryTime I Cry" • "The Motto" • "Maybe You're the Problem" • "Million Dollar Baby" • "Weapons" • "Dancing's Done" • "One of Us" • "Car Keys (Ayla)" • "Choose Your Fighter" • "Whatever" • "My Oh My" • "Spot A Fake" |  |
| סינגלים שיווקים | "Blood, Sweat & Tears" • "Freaking Me Out" • "On Somebody" • "On Me" • "Naked" • "Cold as Ice" • "Ghost" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Make Up" • "On Me" • "Sad Boy" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 0abf446a-8641-40c8-aee0-03e7fb32417a  MusicBrainz work: 7344148a-b491-4e25-9cfd-3e0ef91cd273
גדליה אלון

| --- | --- |

 לידה:  4 בפברואר 1901 ט"ו בשבט תרס"א קוברין, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  17 במרץ 1950 (בגיל 49) כ"ח באדר תש"י ירושלים, ישראל 
 שם לידה:  גדליהו רוֹגוֹזניצקי 
 ענף מדעי:  היסטוריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות סנהדריה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 תלמידי דוקטורט:  שמואל ספראי 
 פרסים והוקרה:  חתן פרס ישראל במדעי היהדות לשנת תשי"ג (3 שנים לאחר פטירתו)
 תרומות עיקריות
 חקר תולדות ארץ ישראל
 
גדליה אלון (רוֹגוֹזניצקי) (4 בפברואר 1901 – 17 במרץ 1950) היה היסטוריון ישראלי, חתן פרס ישראל במדעי היהדות לשנת תשי"ג (1953) לאחר מותו.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1901 בשם גדליהו רוֹגוֹזניצקי בעיירה קוברין שבפלך גרודנה של האימפריה הרוסית, בתחום המושב היהודי (כיום בבלארוס). אביו, נחמן, היה למדן ובעל מלאכה. אלון למד ב"חדר" וב"ישיבה קטנה" שנוסדה אז בקוברין. בשנת 1913, בגיל 12, החל ללמוד בישיבת סלבודקה, אחת מהישיבות היוקרתיות ביותר בליטא, שם יצא שמו למרחוק כעילוי. בזמן מלחמת העולם הראשונה נע ונד אלון עם ישיבתו. ב-1917 שב לעיר מולדתו.
לאחר הצהרת בלפור נהפך אלון לפעיל ציוני ויסד בקוברין בית ספר עברי, הנושא אופי דתי לאומי. בשנת 1922 סיים את חוק לימודיו בבית ספר תיכון יידי בווינה. ב-1924 נסע לברלין, שם למד שנה אחת באוניברסיטת ברלין ובבית המדרש לרבנים בברלין של הרב עזריאל הילדסהיימר. עלה לארץ ישראל ב-1925, החל ללמוד באוניברסיטה העברית ובשנת 1931 היה בין הראשונים לקבל תואר מוסמך אוניברסיטה ממנה. אלון החל ללמד באוניברסיטה תלמוד והיסטוריה של תקופת המשנה והתלמוד. בכל תקופת הוראתו באוניברסיטה לימד כמורה מן החוץ ללא קביעות, באמצעות קרן מחקר שהתחדשה משנה לשנה.
אלון היה חבר בהגנה וב-1936 שימש כמפקד פלוגה. למרות גילו המבוגר, נטל חלק גם במלחמת העצמאות בהגנה על הר הצופים, אבו תור ותלפיות.
נפטר מהתקף לב בכ"ח באדר תש"י בירושלים.
בתשי"ג (1953), שלוש שנים לאחר פטירתו, חולק לראשונה פרס ישראל, ואלון היה חתן פרס ישראל במדעי היהדות על ספרו (שראה אור לאחר מותו) "תולדות היהודים בארץ-ישראל בתקופת המשנה והתלמוד".
לאלון שלושה ילדים: נועה דותן, אלעאי אלון, פרופסור לאסלאם בחוג לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, ונחי אלון, פסיכולוג.
על שמו רחוב במושבה הגרמנית בירושלים. בשנת 1970 הופק ספר זיכרון לכבודו הכולל מאמרים של תלמידיו וממשיכי דרכו.
אוסף על שמו שמור בספרייה הלאומית.
פועלו

אלון חקר את תולדות ארץ ישראל בתקופה שתחילתה באלכסנדר מוקדון וסיומה בכיבוש הערבי של ארץ ישראל, תקופה שעמדה בסימן מאבקו של עם ישראל עם הפוליטיקה והתרבות היוונית והרומית מחד, ופרס הפרתית והסאסאנים מאידך. אלון שלט במדעי היהדות, ופרט לכך שלט גם בכל ענפי המדעים הקלאסיים, ובהם: פפירולוגיה הלניסטית, אפיגרפיה יוונית ורומית, המשפט הרומי, ספרות והיסטוריה של יוון ורומי מהומרוס ועד יוסטיניאנוס, והספרות הנוצרית מכתבי הברית החדשה ועד אחרוני אבות הכנסייה.
אלון השתמש בשיטה הפילולוגית-היסטורית בניתוחם של המקורות היוונים והרומי, בשיטה זו השתמש גם בביאור המקורות התלמודיים. בין מוריו העריך ביותר את אברהם ביכלר, ובסופו של דבר עלה על רבו. אלון התוודה בקרב חבריו כי הוא שואף לפרוץ דרך בחקר התלמוד, כפי שעשה תאודור מומזן בתחום ההיסטוריה הרומית. כפי שמומזן השתית את בניינו ההיסטורי על יסודות המשפט המדיני הרומי, כן שאף אלון לבנות את ההיסטוריה של תקופת התלמוד והמשנה על פי יסודותיה של ההלכה. כל הלכה נחקרה בנפרד, וביחד מרכיבות ההלכות השונות את הבניין ההיסטורי בכללותו. כל הלכה ואגדה נתפשו בתחילה כדבר קודש ופורשו באופן מסורתי ואז נקבעו בתוך המציאות ההיסטורית ופורשו לפיה. אלון קורא תיגר על ההפשטה של ההיסטוריה היהודית, ובא לבאר את מוצא פיהם ומעשיהם של פרושים וחכמים לפי תנאי הנסיבות בנות הזמן בו הם חיו, ולפי כוונות מאמרי ההלכה והאגדה.
בערוב ימיו הקדיש עצמו אלון לתולדות הסדרים המשפטיים, החברתיים והפוליטיים של ארץ ישראל היהודית בתקופת המשנה והתלמוד.
אלון האיר באור חדש את המדרג החברתי של המנהיגים הדתיים בישראל והתחקה אחר אופי מנהיגותם. לפי דעתו, התקיים בקרבם מנהל אוטונומי עד חורבן התרבות העברית העתיקה בארץ, מכאן שאין לראות בתקופה שאחרי חורבנו של הבית השני כתקופת הגלות, אלא המשך החיים העצמאיים בארץ בעלי נופך לאומי. הוא אף הראה כי חרף השוויון ששרר בעולם היהודי, הרי שחכמי ההלכה, שלהלכה היה אמור לחול עליה העיקרון הדתי של החירות והשוויון, הושפעו מהמבנה האוליגרכי החברתי של הקיסרות הרומית שסביבם והתפתח אצלם משטר מעמדי של מעבר בירושה מאב לבן, שהוא מסממני האצולה. סטגנציה מעמדית זו הייתה להם לרועץ והיא גם בין הגורמים שהביאו לחורבנו של העולם היווני-הרומי.
אלון היה חלוץ ומניח הייסוד למחקר המודרני של תקופת התנאים, ועבודתו עודנה נחשבת מאוד בתחום זה. אך לצד זאת, מקובל גם לראות בו כמי שקיבל כמעט ללא ביקורת את הגרסה של החכמים עצמם, כפי שהיא מופיעה בגמרא, כשהוא ממעט לעמתה עם מקורות אחרים או לנסות להפריכה. כך, למשל, תיאר אלון את יוחנן בן-זכאי ושותפיו ביבנה כהנהגה הבלעדית ביהודה מיד לאחר החורבן, דעה שאינה מקובלת בקרב ההיסטוריונים.
כתביו

כל מאמריו כונסו בארבעת הספרים הבאים, שיצאו לאור לאחר פטירתו על ידי ע"צ מלמד ושמואל ספראי, ולימים ראו אור בתרגום לאנגלית:
תולדות היהודים בארץ-ישראל בתקופת המשנה והתלמוד, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשי"ג-תשט"ז (2 כרכים).
מחקרים בתולדות ישראל בימי בית שני ובתקופת המשנה והתלמוד, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשי"ז-תשי"ח (2 כרכים).
Gedalyahu Alon, Jews, Judaism, and the Classical World: Studies in Jewish History in the Times of the Second Temple and Talmud; translated from the Hebrew by Israel Abrahams, Jerusalem: Magnes Press, the Hebrew University, 1977. ("מחקרים בתולדות ישראל בימי בית שני ובתקופת המשנה והתלמוד")
Gedaliah Alon, The Jews in their Land in the Talmudic Age (70-640 C.E.); translated and edited by Gershon Levi, Jerusalem: Magnes Press, the Hebrew University, 1980-1984. (מהדורה נוספת: Cambridge, Mass.: Harvard University Press, 1989. ("תולדות היהודים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד")
כתביו > ביבליוגרפיה של כתביו

שמואל ספראי, 'ביבליוגרפיה של כתבי ג. אלון ז"ל', קריית ספר כו (תש"י), 313–314.
דוד תמר, 'השלמה לביבליוגרפיה של כתבי ג. אלון ז"ל', קריית ספר כז (תשי"א), 120.
'ביבליוגראפיה של כתבי גדליה אלון', בתוך: ספר זיכרון לגדליהו אלון: מחקרים בתולדות ישראל ובלשון העברית (תש"ל), 292–294.
לזכרו

יצחק בער [ואחרים], "לזכרו של גדליהו אלון: דברים שנאמרו באזכרה מטעם האוניברסיטה העברית", ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשי"ג. (חוברת)
מנחם דורמן, שמואל ספראי ומנחם שטרן (עורכים), ספר זיכרון לגדליהו אלון: מחקרים בתולדות ישראל ובלשון העברית, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תש"ל.
ב. דינבורג, גדליה אלון ז"ל, ידיעות החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה טו, תש"י/ 1950, עמ' 65-66‏, JSTOR 23728299
לקריאה נוספת

אפרים אלימלך אורבך, 'היהודים בארצם בתקופת התנאים', בחינות 4 (תשי"ג), 72–61. נדפס שוב בתוך: מחקרים במדעי היהדות ב (תשנ"ח), 687–700. (ביקורת על "תולדות היהודים בארץ-ישראל בתקופת המשנה והתלמוד")
זלמן דזימיטרובסקי, גדליה אלון ז"ל, קריית ספר כו, (תש"י), עמ' 308–312
יצחק בער, 'גדליה אלון ז"ל', ציון טו (תש"י), 156–159.
יצחק בער, 'גדליהו אלון', בתוך: ספר זיכרון לגדליהו אלון: מחקרים בתולדות ישראל ובלשון העברית (תש"ל), עמ' 3–6.
יצחק בער, גדליה אלון ז"ל, תולדות היהודים בארץ-ישראל בתקופת המשנה והתלמוד א, תשכ"ז, עמ' ז' - ט'
שמואל ספראי, 'גדליהו אלון: חוקר ומורה', מדעי היהדות 41 (תשס"ב), 73–71.
ישעיהו גפני, 'על גדליהו אלון ומקומו בהיסטוריוגרפיה התלמודית', מדעי היהדות 41 (תשס"ב), 75–83.
דורון מנדלס, "הרקע היווני-רומי ב"תולדות היהודים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד" לגדליהו אלון', מדעי היהדות 41 (תשס"ב), 85–94.
בצלאל בר כוכבא, 'לכל אחד גדליהו אלון שלו', מדעי היהדות 41 (תשס"ב), 95–106.
אהרן אופנהיימר, 'גדליהו אלון במבחן היובל', ציון ס"ט, ד (תשס"ד), 459–486.
דוד תמר, נפש לגדליהו אלון, בקורת ומסה: אישים וספרים, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשל"ג/ 1973, עמ' 96
הערות שוליים

↑  כך לפי החקוק על מצבתו: ט"ו בשבט תרס"א
↑  מתן תעודות הגמר לגומרים הראשונים של האוניברסיטה העברית, הארץ, 26 בינואר 1932
↑  גדליהו אלון, דבר, 17 במרץ 1950
↑  דוד תמר, גדליה אלון ז"ל, הארץ, 15 במאי 1950
↑  החלוקה הראשונה של "פרס ישראל", דבר, 21 באפריל 1953.
↑  יעקב גורן, ספר זכרון לגדליה אלון - בימי בית־שני ואחריו, למרחב, 17 ביולי 1970
↑  ארכיון גדליה אלון, בספרייה הלאומית
↑  Seth Schwarz,‏ Imperialism and Jewish Society 200 B.C.E. to 640 C.E.‏,Princeton University Press,‏ עמ' 5-7, 111-112.
↑  אברהם מאיר הברמן, ספרו השני של גדליה אלון ז"ל, הארץ, 18 בנובמבר 1955
יוסף פרוינד, משנתו של גדליה אלון, למרחב, 13 ביוני 1958
אברהם מאיר הברמן, מחקריו של גדליה אלון ז"ל, הארץ, 6 ביוני 1958
↑  הספר באתר דעת: כרך א וכרך ב
↑  הספר באתר דעת: כרך א, מאמרים מתוך כרך ב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257678505171  PLWABN: 9810539899405606  BIBSYS: 90791846  BnF: cb121827925 (data)  CiNii: DA12457750  GND: 129777056  ISNI: 0000 0000 8115 4167  LCCN: n80165366  NKC: jn20020716176  NLA: 61282414  NTA: 071088571  RERO: 02-A000006108  SUDOC: 030408199  VcBA: 495/123832  VIAF: 36961271   WorldCat (עם VIAF): 36961271 
רחוב גדליהו אלון בירושלים
הוריקן גוסטב

| --- | --- |
הוריקן גוסטב מכה בקובה
הוריקן גוסטב מכה בקובה
 סוג:  הוריקן
 תאריך התחלה:  25 באוגוסט 2008
 תאריך סיום:  4 בספטמבר 2008
 משך האסון:  25 באוגוסט 2008 – 4 בספטמבר 2008 (11 ימים)
 עוצמה:  4 בסולם ספיר-סימפסון
 במדינות או באזורים:  האנטילים הקטנים, פוארטו ריקו, היספניולה, ג'מייקה, איי קיימן, קובה, לואיזיאנה, מיסיסיפי, אלבמה, ארקנסו, טקסס, אוקלהומה, מיזורי, אילינוי, מישיגן
 מהירות הרוח:  250 קילומטר לשעה
 לחץ נמוך:  941 מיליבר
 הרוגים:  112 ישיר, 41 עקיף
 נזק:  6.61 מיליארד דולר ארצות הברית (2008)
 מסלול הוריקן גוסטב
הוריקן גוסטב (באנגלית: Hurricane Gustav) היה הציקלון הטרופי השביעי, ההוריקן השלישי, וההוריקן השני העיקרי של עונת ההוריקנים האטלנטית 2008. הוריקן גוסטב גרם להרס רב בהאיטי, הרפובליקה הדומיניקנית, ג'מייקה, איי קיימן, קובה וארצות הברית.
ההוריקן נוצר בבוקר 25 באוגוסט 2008 בערך 420 קילומטר מדרום-מזרח לפורט-או-פרנס, האיטי, והפך במהרה לסערה טרופית באותו אחר-הצהריים, והפך להוריקן בבוקר ה-26 באוגוסט. מאוחר יותר באותו יום הוא התקרב ליבשה ליד העיירה ההאיטית ז'אקמל. הוא גרם להצפות בג'מייקה, פגע במערב קובה, ולאחר מכן חצה את מפרץ מקסיקו.
גליל צלפים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רובה צלפים
 נגזרות:  SR-99, פורט 301
 תכנון:  ישראל גליל (בלשניקוב) ומאוחר יותר IWI
 מדינה מייצרת:  ישראל ישראל אוקראינה אוקראינה
 תקופת השימוש:  1974–הווה (כ־50 שנה)
 מחיר ליחידה:  ?
 מידע טכני
 קליבר:  7.62x51 מ"מ נאט"ו
 פעולה:  רובה חצי-אוטומטי, גז, בריח מסתובב, מכנס סגור
 חירוק קנה:  6 סלילים במעלה ימני, פיתול כל "1:9.5
 הזנה:  מחסנית בת 25 כדורים
 כוונות:  כוונת טלסקופית נמרוד x6 וכוונת ברזל לגיבוי
 אורך כולל:  1110 מ"מ (קת פתוחה)   840 מ"מ (קת סגורה)
 אורך קנה:  584 מ"מ (עם סתרשף)
 משקל ריק:  5.7 ק"ג
 משקל מלא:  8 ק"ג
 קצב אש:  בודדות
 מהירות לוע:  800 מטר לשנייה
 טווח אפקטיבי:  800 מטר
 טווח מקסימלי:  1000 מטר
 דיוק:  הדגם הישן: בין 2 ל-1 דקות קשת הדגם החדש: בין 1 ל-0.5 דקת קשת (הערכה)
גליל צלפים (באנגלית: Galil Sniper SA; ראשי תיבות: גל"ץ או Gala'tz) הוא רובה צלפים חצי-אוטומטי תוצרת התעשייה הצבאית/תעשיות נשק לישראל המבוסס על רובה הסער "גליל". עם מכירת מפעל הנשק הקל של התעשייה הצבאית לחברת IWI נמשך פיתוח הרובה והתאמתו למאה ה-21. בין השינויים שנעשו: שדרוג המעצה, החלפת קת, ידית אחיזה ארגונומית, החלפת מתפסים מעץ לחומר פולימרי, הוספת סתרשף ועוד. נכון ל-2021, משווק הרובה על ידי תעשיות נשק לישראל (IWI).
הנדסה

גליל צלפים הוא רובה צלפים חצי-אוטומטי בקליבר 7.62 מ"מ נאט"ו. הרובה מבוסס על ה"גליל AR" אך שופר כדי שיהיה מדויק יותר. הרובה ניזון ממחסנית נתיקה בת 25 כדורים. הקנה של הרובה הוא קנה כבד, הכבד יותר מהקנה של ה"גליל" הרגיל. בקצה הקנה יש התקן לוע רב-שימושי המתפקד הן כסתרשף והן כבלם לוע. ניתן להסירו ולהחליפו במשתיק קול שדורש שימוש בתחמושת תת-קולית ליעילות מרבית. ההדק הוא דו-שלבי עם כוח משיכה משתנה של 1.7-2.5 ק"ג. בגרסה המקורית הייתה קת מעץ המתקפלת ימינה, אך IWI החליפה אותה בקת טלסקופית הדומה לזו שברובי ה-M4 קרבין ("מקוצר"), אך בעלת יכולת כוונון ומשען לחי. מתחת לקנה ישנו דורגל כבד שניתן לקפלו מתחת למתפסים. הרובה מצויד בכוונת ברזל לגיבוי, הכוללת טריטיום זרחני למקרה של שימוש בלילה. ניתן להתקין על הרובה גם כוונת טלסקופית, כאשר IWI מציעה את ה"נמרוד" x6. ניתן להתקין גם כוונת טלסקופית לשימוש בלילה. בניגוד ל"גליל AR" הרגיל, IWI פתרה את בעיית איפוס הכוונות אחרי פירוק והרכבה של הכוונת הטלסקופית, ולפי IWI הרובה שומר על איפוס מצוין.
הרובה מגיע עם ערכת צלפים הכוללת תיק נשיאה, כוונת אופטית, פילטרים, רצועות, ערכת ניקוי ועוד.
גליל צלפים חדש עם משתיק קול
גליל צלפים חדש עם משתיק קול
שירות

הרובה היה אחד מרובי הצלפים של צה"ל בשנות ה-80 של המאה ה-20 ושירת במבצע שלום הגליל ושנות ה-90 המוקדמות, ביחד עם רובי צלפים אחרים:
ה-M14 האמריקאי - רובה סער ששימש כנשק צלפים בשל דיוקו הגבוה יחסית.
המאוזר SP66 ומאוחר יותר המאוזר 86SR הגרמניים - רובי צלפים בריחיים מדויקים ביותר (דיוק של 0.5 MOA, כלומר חצי דקה של מעלה) ששימשו בעיקר כוחות מיוחדים ויחידות השתלטות, היו נדירים יחסית. ה-86SR נמצא עד היום בשירות יחידות מיוחדות.
M89SR בולפאפ הישראלי - מבוסס על ה-M14, היה מדויק ויעיל, אך עקב קשיי החברה המייצרת נקלט רק בכמויות קטנות בשורות צה"ל.
שני הרובים האחרונים היו בעלי ביצועים עדיפים על הגל"צ המקורי אך היו פחות נפוצים.
בשנת 1997 ביצע צה"ל מהפך בתחום הצליפה והחליף את רוב רובי הצלפים שברשותו ברמינגטון M-24 הבריחי, שלו דיוק של חצי דקה של מעלה (דקת קשת) (0.5 MOA).
בעוד הגליל צלפים המקורי נחשב לרובה צלפים גרוע, הדגם החדש והמשופר שמשווק כיום על ידי IWI נחשב לטוב בהרבה. הדגם החדש נמכר בהצלחה בחוץ לארץ (בין השאר בזכות אמינותו הרבה של הנשק ומחירו הסביר), אך לא נרכש על ידי צה"ל. הוא מיוצר ברישיון באוקראינה על ידי נשקיית פורט, וכולל מספר שיפורי ארגונומיה כגון הוספת מסילות טקטיות. דגם זה נקרא "פורט 301".
משתמשים

ישראל ישראל - בשימוש משטרת ישראל.
הודו הודו - רובה הצלפים הסטנדרטי של הכוחות המיוחדים של צבא הודו.
אוקראינה אוקראינה - מיוצר ברישיון בשם "פורט 301"
סנגל סנגל - בשימוש הכוחות המיוחדים של סנגל.
קניה קניה - בשימוש צבא קניה.
ראו גם

גליל (רובה)
גליל ACE
SR-25 (רובה צלפים חצי-אוטומטי על בסיס רובה M-16)
רובה צלפים ACE (רובה צלפים חצי-אוטומטי על בסיס הגליל ACE)
בארט REC10 (רובה צלפים חצי-אוטומטי בשירות צה"ל ומג"ב)
הערות שוליים

↑  דיוק (יכולת הקביצה) של רובה נמדד בדקות קשת (MOA). מספר זה מייצג את הסטייה הזוויתית המרבית מנקודת הפגיעה וככל שהוא נמוך יותר כך הרובה מדויק יותר. לדוגמה: רובה צלפים בעל דיוק של 1 MOA מקבץ (יורה מספר קליעים אל עבר אותה מטרה) בפיזור של 3 ס"מ בירי למרחק 100 מטר (1.047 אינץ' בירי למרחק 100 יארד).
|  ‏ רובי צלפים בישראל ‏  |
| --- | --- | --- |
|  רובי הצלפים של חיל הרגלים בצה"ל | M24 SWS‏ • בארט REC10‏ • SR-25 Mk 11‏ • ברק (HTR 2000) • רוגר SR-22 •  בארט M82A1 (חה"ן) |  |
|  רובי הצלפים של יחידות מובחרות בצה"ל | M24 SWS‏ • SR-25 Mk 11‏ • PSG1‏ • מאוזר 86SR‏ • SVD דרגונוב • מקמילן TAC-338 • מקמילן TAC-50 • בארט MRAD • בארט REC10 |  |
|  רובי הצלפים של הימ"מ (היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור של משטרת ישראל) | בארט MRAD‏ • SR-25 Mk 11‏ • מקמילן ALIAS CS5 |  |
|  רובי הצלפים של הימ"ס (המסתערבים של משמר הגבול) | מאוזר 86SR • רמינגטון מודל 700 משופר • SR-25 Mk 11 • בארט REC10 • רוגר SR-22 |  |
| רובי צלפים תוצרת ישראל | גליל צלפים • M89SR‏ • IWI DAN‏ • רובה צלפים ACE‏ • ערד 7 קלעים-צלפים |  |
צליפה בישראל • צליפה • רובה צלפים •  צבא הגנה לישראל: צליפה בצה"ל •  ימ"מ: צליפה בימ"מ
מחוז ירושלים

ערך זה עוסק באחד מששת מחוזות ישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
| --- | --- |

מגדל דוד בעיר העתיקה של ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 נפות במחוז:  1
 ערים במחוז:  2
 בירת המחוז:   ירושלים
 שטח:  653 קמ"ר (דירוג: 6)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  1,245,100 (דירוג: 5, 2023)
  ‑ צפיפות:  1,907 נפש לקמ"ר (דירוג: 2, 2023)
 קואורדינטות:  31°45′14″N 35°02′13″E﻿ / ﻿31.753888888889°N 35.036944444444°E﻿ / 31.753888888889; 35.036944444444 
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה       מחוז ירושלים מחולק לאזורים tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מחוז ירושלים הוא אחד מששת המחוזות של מדינת ישראל. בירת המחוז והעיר הגדולה ביותר בו היא ירושלים. במחוז יש רק נפה אחת, היא נפת ירושלים. שטח המחוז (והנפה) 653 קמ"ר. יש בו שני אזורים טבעיים: הרי יהודה, ששטחם 316 קמ"ר ושפלת יהודה ששטחה 337 קמ"ר. מחוז ירושלים הוא היחיד בישראל ללא חוף-ים כלל (למחוז יהודה ושומרון יש חוף בים המלח).
במחוז יש שתי ערים ושלושה יישובים באחריות מועצות מקומיות. שאר היישובים במחוז תחת אחריות מועצה אזורית מטה יהודה.
מחוז ירושלים אינו כולל יישובים הסמוכים לירושלים שמעבר לקו הירוק, כגון מעלה אדומים, גבעת זאב, הר אדר ויישובי גוש עציון, שנספרים כחלק ממחוז יהודה ושומרון.
היסטוריה

מחוז ירושלים קיים עוד מתקופת האימפריה העות'מאנית והמנדט הבריטי, אך במשך השנים עבר שינויים רבים ומגוונים בגבולותיו, צביונו וההיבט החוקתי והמשפטי בו שונו. כמו כן ב־1946 היה חלק מששת מחוזות ארץ ישראל של המנדט הבריטי וכלל בתוכו את הנפות ירושלים, רמאללה וחברון.
החלוקה המנהלית למחוזות במדינת ישראל נקבעה במרץ 1953. באפריל 1957 הועברה מועצה אזורית גיזו ממחוז המרכז בו נכללה בתחילה למחוז ירושלים.
מיד אחרי מלחמת ששת הימים החילה ממשלת ישראל את ריבונותה – החוק הישראלי, על מזרח ירושלים לפי צו בהתאם לסעיף 11ב לפקודת סדרי השלטון והמשפט. החוק הישראלי הוחל על השטח שהרשויות הירדניות הגדירו כשטח המוניציפלי, 6.4 קמ"ר, ובנוסף לו על כפרים, עיירות ושטחים פתוחים בסמוך – סה"כ 64 קמ"ר, שהתווספו לשטח המחוז.
חלוקה מוניציפלית

| ערים | מועצות מקומיות | מועצות אזוריות |
| --- | --- | --- |
|  בית שמש  ירושלים |  אבו גוש  מבשרת ציון  צור הדסה  קריית יערים |  מטה יהודה |
דמוגרפיה

כ־68.4% מאוכלוסיית המחוז יהודים.
כ־29.8% מהאוכלוסייה ערבים (28.3% מוסלמים, 1.8% נוצרים).
נתוני אוכלוסייה ושטח במחוז

הערה: נתוני האוכלוסייה נכונים למאי 2023.
נתוני אוכלוסייה ושטח במחוז > ערים

| מספר | שם העיר | סמל | מספר תושבים | שטח (בדונמים) | שנת הקמה | שנת הכרזה כעיר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ירושלים |  | 984,000 | 145000 | מאה 10 לפנה"ס | 1863 |
| 2 | בית שמש |  | 157,169 | 38,670 | 1950 | 1991 |
נתוני אוכלוסייה ושטח במחוז > מועצות מקומיות

| מספר | שם המועצה המקומית | סמל | מספר תושבים | שטח (בדונמים) | שנת הקמה | שנת הקמת המועצה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מבשרת ציון |  | 25,559 | 6,390 | 1951 | 1964 |
| 2 | צור הדסה |  | 12,117 |  | 1960 | 2023 |
| 3 | אבו גוש |  | 7,973 | 1,887 | לא ידוע | 1992 |
| 4 | קריית יערים |  | 6,600 | 495 | 1975 | 1992 |
מועצות מקומיות לשעבר
| אבו גוש | אבו גוש | 1950–1973 | 1950–1973 | 1950–1973 | 1950–1973 | 1950–1973 |
| בית שמש | בית שמש | 1953–1991 | 1953–1991 | 1953–1991 | 1953–1991 | 1953–1991 |
| רמת רחל | רמת רחל | 1953–1963 | 1953–1963 | 1953–1963 | 1953–1963 | 1953–1963 |
נתוני אוכלוסייה ושטח במחוז > מועצות אזוריות

| שם המועצה האזורית | סמל | מספר תושבים | שטח (בדונמים) | שנת הקמה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מועצה אזורית מטה יהודה |  | 63,183 | 480,420 | 1964 |
מועצות אזוריות לשעבר
מועצה אזורית אבן העזר: 1953–1964
מועצה אזורית גיזו: 1954 (הוכללה במחוז ב־1957) – 1964
מועצה אזורית האלה: 1953–1964
מועצה אזורית הרי יהודה: 1949–1964