stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאמקו
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1955 בטוקיו על ידי מאסאיה נאקאמורה בשם "Nakamura Seisakusho Co., Ltd". בתחילת הדרך החברה ייצרה משחקי ארקייד אלקטרו-מכניים שונים לילדים המופעלים על ידי מטבעות.
בשנת 1974 החליטה החברה להתחיל לקחת חלק בתעשיית משחקי הווידאו כאשר רכשה חטיבת פיתוח משחקי הווידאו של חברת אטארי, אשר אפשרה לנאמקו להתחיל לייצר ולהפיץ משחקי וידאו ביפן.
ביוני 1977 שינתה החברה את שמה לשם המקוצר "נאמקו".
בשנת 1977 החברה הוציאה לשווקים את משחק הווידאו "Gee Bee"(אנ') אשר היה משחק הווידאו המקורי הראשון של החברה.
ההצלחה הגדולה הראשונה של נאמקו בתעשיית משחקי וידאו התרחשה בשנת 1978 כאשר יצא לשווקים משחק הארקייד Gee Bee.
בשנת 1980 הוציאה החברה לשווקים את המהדורה הראשונה של המשחק פק-מן. המשחק אשר עוצב על ידי טורו איוואטאני, זכה להצלחה עצומה ברחבי העולם ונותר עד היום אחד ממשחקי הווידאו הרווחיים והפופולריים ביותר בכל הזמנים. בעקבות ההצלחה של פק-מן החברה המשיכה לפתח משחקי ארקייד שזכו להצלחה רבה לאורך שנות ה-80, בהם המשחקים Galaga (שיצא ב-1981), Pole Position (שיצא ב-1982) ו-Dig Dug (שיצא ב-1982).
בסוף שנות ה-80 ובמהלך שנות ה-90 החברה החלה לפתח גם משחקים לשוק קונסולות המשחקים הביתיות, וחלק ממשחקי הארקייד הפופולריים ביותר של החברה זכו באותה העת לגרסאות שהותאמו לקונסולות Nintendo Entertainment System ו-PlayStation. בשנת 1985 פותח משחק "Battle City". במהלך שנות ה-90 החברה החלה לייצר גם משחקי תלת מימד, כאשר משחקי התלת־ממד הפופולריים ביותר של החברה באותה העת היו סדרת משחקי Tekken, אשר הראשון מביניהם יצא לשווקים במהלך 1994. משחקים בולטים נוספים של החברה מאותה התקופה כוללים בין היתר את Ridge Racer (שיצא ב-1993) ו-Soul Edge (שיצא ב-1995).
החברה סבלה מקשיים פיננסיים רבים בסוף שנות ה-90 ובמהלך העשור הראשון של המאה ה-21 כתוצאה מהכלכלה היפנית שהייתה לא יציבה באותה העת, ושוק משחקי הארקייד שהלך והמצטמצם באותה העת. בעקבות כך, בשנת 2005 התמזגה החברה עם חברת הצעצועים והבידור היפנית Bandai - והשניים הפכו לתאגיד Bandai Namco Holdings. המיזוג נועד לחזק את מעמדן של שתי החברות בשוק הבידור התחרותי. בעקבות המיזוג, המשיכו לצאת לשווקים משחקים תחת המותג "Bandai Namco Games" ובהמשך תחת המותג "Bandai Namco Entertainment" (אנ').
הערות שוליים

↑  Kikuchi, Daisuke (30 בינואר 2017). "'Father of Pac-Man,' Masaya Nakamura, dies at age 91". The Japan Times. אורכב מ-המקור ב-8 בנובמבר 2017. נבדק ב-16 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Corporate History". Bandai Namco Entertainment (ביפנית). אורכב מ-המקור ב-10 בדצמבר 2018. נבדק ב-24 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Microcomputer BASIC Editorial Department (בדצמבר 1986). All About Namco (ביפנית). Tokyo: Dempa Shimbun. ISBN 978-4-8855-4107-0. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Kohler, Chris (21 במאי 2010). "Q&A: Pac-Man Creator Reflects on 30 Years of Dot-Eating". Wired. אורכב מ-המקור ב-12 ביולי 2019. נבדק ב-1 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 7c630f89-3508-4b16-99d2-951aedb35106  MusicBrainz: eea81e1f-34d2-45a9-83f3-e6113d61c2e2
ניקולה סטיבנסון

| --- | --- |

 לידה:  5 ביולי 1971 (בת 53) אולדהאם, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  North Chadderton School 
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקולה סטיבנסון (באנגלית: Nicola Stephenson; נולדה ב-5 ביולי 1971) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מהופעותיה בתפקיד מרגרט קלמנס באופרת הסבון "ברוקסייד", בדמות ג'ולי פיצג'ון בסדרה "הולבי סיטי", שרה ויליאמס בסדרה "The Chase", ובתפקיד טס האריס באופרת הסבון "אמרדייל".
ביוגרפיה

סטיבנסון נולדה באולדהאם שבמחוז לנקשייר ולמדה בבית הספר נורת' צ'דרטון.
היא ידועה בעיקר מתפקידיה בטלוויזיה, בהם מרגרט קלמנס בסדרה "ברוקסייד" של ערוץ 4. הנשיקה שלה עם אנה פריל (שגילמה את בת' ג'ורדש בסדרה) הייתה הנשיקה הלסבית הראשונה ששודרה באופרות סבון בטלוויזיה הבריטית. ב-2012 שודרה סצנת הנשיקה בטקס הפתיחה של אולימפיאדת לונדון בבימויו של דני בויל ששודר ברחבי העולם. תפקידים ידועים נוספים שלה היו ג'ולי פיצג'ון / ברדפורד בסדרה "הולבי סיטי", סוזי דייווידסון ב"לדפוק שעון", ג'קי ארמסטרונג בסדרת הסרטים "אורות חג המולד" / "אורות הצפון" / "אורות הכרך", שרה ויליאמס בסדרה של ה-BBC "משפחה וחיות אחרות" ובסיטקום "All at Sea". ב-2012 שיחקה סטיבנסון בתפקיד לואיז בסדרת דרמה של ITV בשם "Homefront". ב-2014 הצטרפה לצוות השחקנים של הסדרה "דרך ווטרלו" בדמות אלי וסטברוק המורה לאמנות.
בתיאטרון הופיעה סטיבנסון במחזה "פטריוט שלי" בבימויו של פיטר גיל עם הלהקה השייקספירית המלכותית, במחזות "נערתו ששת" ו"אדמונד" בתיאטרון המלכותי הלאומי בבימויו של אד הול, ובמחזה "סוס מלחמה" בתיאטרון ניו לונדון בווסט אנד בבימויה של מריאן אליוט.
ב-2007 שיחקה סטיבנסון בתפקיד ראשי במיני-סדרה בת שלושה חלקים של ה-BBC בשם "Superstorm" שביים ג'וליאן סימפסון. ב-2014 עבדה שוב עם סימפסון כשכיכבה בתפקיד אורח בפרק בסדרה "תחבולות חדשות".
בתחילת 2015 הופיעה בדרמה "Safe House" של רשת ITV.
מ-2015 עד 2016 שיחקה סטיבנסון בתפקיד טס האריס באופרת הסבון "אמרדייל". אחרי חמישה חודשים הופסקה השתתפותה בסדרה כשהדמות שגילמה נהרגה בתאונת פגע-וברח.
ביוגרפיה > חיים אישיים

לסטיבנסון הייתה מערכת יחסים עם השחקן קירן או'בריין במשך שמונה שנים עד ל-1999. יש לה שתי בנות, אסמה נולדה ב-2008 ואייריס נולדה ב-2010. היא נשואה לאמן פול סטיבנסון.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989 | הקשת | The Rainbow | אתל |  |
| 1990 |  | Children's Ward | אמנדה |  |
| 1990 |  | Medics | סוזי |  |
| 1990–1993 | ברוקסייד | Brookside | מרגרט קלמנס |  |
| 1994 |  | Nice Day At The Office | ליזי קרשו |  |
| 1996 |  | My Wonderful Life | גייל |  |
| 1996 |  | Out of The Blue | לוסי שו |  |
| 1997 |  | Wokenwell | פרן ריינפורד |  |
| 1997 |  | The Bill | ג'ולי היקס | בפרק "Shades of Grey" |
| 1998–1999 | חדר מיון | Casualty | ג'ולי פיצג'ון |  |
| 1999–2001 | הולבי סיטי | Holby City | ג'ולי פיצג'ון |  |
| 2002–2003 | לדפוק שעון | Clocking Off | סוזי דייווידסון |  |
| 2004 | אורות חג המולד | Christmas Lights | ג'קי |  |
| 2005 |  | The Afternoon Play | ניקולה פסמור |  |
| 2005 |  | Dead Man Weds | דונה הבקרופט |  |
| 2005 |  | The Walk | כריסטין |  |
| 2005 | להעיר את המתים | Waking The Dead | ג'וליה הנדרסון | בפרק "Subterraneans" |
| 2006 | אורות הצפון | Northern Lights | ג'קי |  |
| 2006–2007 | משפחה וחיות אחרות | The Chase | שרה ויליאמס |  |
| 2007 |  | Superstorm | שרה יוז |  |
| 2007 | אורות הכרך | City Lights | ג'קי |  |
| 2008 | מלון בבילון | Hotel Babylon | ג'סטין | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2008 | הדרך לקנדלפורד | Lark Rise to Candleford | סוזן בראבי | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2008 |  | Clash of The Santas | ג'קי |  |
| 2009 | חוק וסדר: בריטניה | Law & Order: UK | מנדי ג'קסון | בפרק "Unloved" |
| 2010 | מכת מחץ | Strike Back | דיאן פורטר |  |
| 2010 |  | Moving On | לינדזי | בפרק "Skin Deep" |
| 2012 |  | Life Stories | אמא של מייגן |  |
| 2012 |  | Homefront | לואיזה מנסטה |  |
| 2013–2015 |  | All At Sea | אמא |  |
| 2014 | תחבולות חדשות | New Tricks | אמילי פרייזר | בפרק "London Underground" |
| 2014 | דרך ווטרלו | Waterloo Road | אלי וסטברוק |  |
| 2015 |  | Safe House | אלי |  |
| 2015–2016 | אמרדייל | Emmerdale | טס האריס |  |
| 2017 | המכשפה הכי גרועה | The Worst Witch | מיז האבל |  |
| 2023 |  | The Long Shadow | אוליב סמאלט | 3 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Nicola Stephenson's profile at Another Tongue". www.anothertongue.com. נבדק ב-18 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roffey, Monique (2 באוקטובר 1994). "When Anna and Beth kissed Margaret: Anna Friel plays Brookside's lesbian pin-up. Monique Roffey met her". www.theindependent.co.uk. נבדק ב-6 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Discover more about the stars of BBC Drama - Anna Friel". BBC.
↑  The London Olympics opening ceremony includes a lesbian kiss seen around the world, By The Linsteron July 28, 2012
↑  Crawford, Sue (19 באפריל 2015). "Life as I know it: Nicola Stephenson, star of the new drama Safe Houses". The Daily Express. נבדק ב-18 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Me, cool and calm?; Nicola Stephenson says she's so clumsy she nearly killed someone while filming Clocking Off. She talks to Janie Lawrence about that, her ideal men (yes men) and life after that Brookside lesbian snog". The Free Library. 13 בינואר 2002. נבדק ב-15 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
נמל התעופה הבין-לאומי פדריקו פליני

נמל התעופה הבינלאומי פדריקו פליני (באיטלקית: Aeroporto internazionale Federico Fellini) או בשמו המלא נמל התעופה הבינלאומי פדריקו פליני, רימיני (איטליה)-הרפובליקה של סן מרינו (Aeroporto internazionale Federico Fellini, Rimini (Italia)-Republica di San Marino), הוא נמל תעופה השוכן בסמוך לעיר רימיני בדרום-מזרחו של מחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.
הנמל שוכן במרחק של 750 מטר בלבד מחוף הים האדריאטי, כ-8 ק"מ דרומית-מזרחית לרימיני וכ-23 ק"מ מהעיר סן מרינו. לפי הסכם בין החברה המפעילה את הנמל לבין ממשלת סן מרינו, הוא משרת באופן רשמי גם את האחרונה, וממשלת סן מרינו היא בעלת 3% מהון החברה. הנמל נקרא על שמו של במאי הסרטים האיטלקי, בן העיר רימיני, פדריקו פליני.
בנמל מסלול בטון בודד (13/31) באורך של 2,995 מטר וברוחב של 45 מטר, והוא מצויד במערכת נחיתת מכשירים. משני צידיו של המסלול נמתחים שני מסלולי הסעה באורך של 2,440 מטר וברוחב של 22.5 מטר כל אחד. רחבת החניה למטוסים משתרעת על פני שטח של כ 60,000 מ"ר, ושטחו הכולל של השדה מגיע ל-3300 דונם[דרוש מקור].
הנמל משרת טיסות פנימיות ובינלאומיות היוצאות ממנו לרחבי אירופה וצפון אפריקה, רובן המכריע טיסות שכר, ובשנת 2006 עברו דרכו 324,454 נוסעים לעומת 209,598 בלבד בשנת 2002.
הערות שוליים

↑  האתר הרשמי
ניקולה פאג'ט

| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1945 קהיר, מצרים 
 פטירה:  3 במרץ 2021 (בגיל 75) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1964)  Saint Maur International School 
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקולה פאג'ט (באנגלית: Nicola Pagett;‏ 15 ביוני 1945 – 3 במרץ 2021) הייתה שחקנית אנגלייה, שהייתה ידועה בעיקר מתפקידה כאליזבת בלאמי בסדרת הדרמה משנות ה-70 "על אדונים ומשרתים".
ביוגרפיה

פאג'ט נולדה בשם ניקולה מרי סקוט בקהיר שבמצרים וברוב שנות ילדותה חיה מחוץ לבריטניה – בהונג קונג, בקפריסין וביפן. אביה שעבד עבור חברת נפט גדולה עבר עם משפחתו ממקום למקום. היא למדה בבית הספר הבינלאומי "Saint Maur" ביוקוהמה שביפן, שהוא בית הספר הבינלאומי הוותיק ביותר באסיה. ב-1962 החלה ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה ולמדה שם שנתיים.
ב-1964 הופיעה פאג'ט בהפקות אחדות בתיאטרון רפרטוארי בוורת'ינג. הופעתה במחזה הטלוויזיוני "Girl in the Picture" משכה את תשומת לבו של סר רוברט הלפמן שליהק אותה להופיע במחזה "La Contessa" בסיור הופעות יחד עם ויוויאן לי.
פאג'ט כיכבה בתפקיד פלורנס מייבריק בפרק בסדרה "Wicked Women" והשתתפה בסדרת הדרמה "על אדונים ומשרתים" בתפקיד אליזבת בלאמי. ב-1977 שיחקה פאג'ט בתפקיד הראשי בעיבוד הטלוויזיוני של ה-BBC לרומן "אנה קארנינה". היא שיחקה בסדרת הדרמה קומית של דייוויד נובס "A Bit of a Do".
בקולנוע הופיעה פאג'ט בסרטים "The Viking Queen" (מ-1967), "Some Like It Sexy" (מ-1969), "יש נערה במרק שלי" (1970), "פרנקנשטיין: הסיפור האמיתי" (1973), "אן של אלף הימים" (1969), "Operation Daybreak" (מ-1975), "סיפורו של אוליבר" (1978) ובסרט "בגידות מאחורי הקלעים" (1995). היא הופיעה בתפקידים ראשיים במיני-סדרה האוסטרלית "The Timeless Land" משנת 1980 ובסיטקום " Ain't Misbehavin" בשנים 1994 ו-1995.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1995 כשהופיעה בתיאטרון המלכותי הלאומי במחזה "What The Butler Saw" התנהגה באופן מוזר, ולבסוף אובחנה כסובלת מהפרעה דו-קוטבית. היא פיתחה אובססיה לאלסטר קמפבל, מי שהיה מזכירו של ראש ממשלת בריטניה טוני בלייר. לאחר מכן תיעדה את חוויותיה בספר "Diamonds Behind My Eyes" שיצא לאור ב-1998.
פאג'ט הייתה נשואה למחזאי גרהאם סוואנל (Graham Swannell). לבני הזוג נולדה בת אחת והם התגרשו ב-1998.
נפטרה ב-3 במרץ 2021.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1966 |  | The Spies | אנה |  |
| 1967 |  | The Viking Queen | טליה |  |
| 1968 |  | Man in a Suitcase | קרלה פברשם |  |
| 1968 |  | Softly Softly | מרג'רי אנדרסון | סדרת טלוויזיה (בפרק "The Good Girl") |
| 1968 |  | Mogul | כריסטינה ואן דר הופ | סדרת טלוויזיה (בפרק "A Girl to Warm Your Feet On" |
| 1968 | הגומלים | The Avengers | ליידי אדריאנה ברדסלי | סדרת טלוויזיה (בפרק "Have Guns - Will Haggle") |
| 1968 |  | Vendetta | קמילה רוקו | סדרת טלוויזיה (בפרק "The Saint Valentine's Man") |
| 1968 |  | The Caesars | מסלינה | סדרת טלוויזיה (בפרק "Claudius") |
| 1969 |  | Some Like It Sexy | ג'ני | ללא קרדיט |
| 1969 | אן של אלף הימים | Anne of the Thousand Days | הנסיכה מרי |  |
| 1970 |  | Wicked Women | פלורנס מייבריק | סדרת טלוויזיה |
| 1970 | יש נערה במרק שלי | There's a Girl in My Soup | קלייר הכלה |  |
| 1971 | המשכנעים | The Persuaders | קרלה וילקס | סדרת טלוויזיה (בפרק "The Long Goodbye") |
| 1971–1973 | על אדונים ומשרתים | Upstairs, Downstairs | אליזבת בלאמי / אליזבת קירברידג' | סדרת טלוויזיה |
| 1973 |  | Frankenstein: The True Story | הרוזנת נאג'ה | סרט טלוויזיה |
| 1975 |  | The Sweeney | שרה פרינס | סדרת טלוויזיה (בפרק "Stoppo Driver") |
| 1975 |  | Operation: Daybreak | אנה |  |
| 1976 |  | BBC Play of the Month | דיאנה לייק | סדרת טלוויזיה (בפרק "French Without Tears") |
| 1977 |  | The Sunday Drama | הילרי גייל | סדרת טלוויזיה (בפרק "Spawn") |
| 1977 | אנה קארנינה | Anna Karenina | אנה קארנינה | מיני-סדרה |
| 1978 | סיפורו של אוליבר | Oliver's Story | ג'ואנה סטון |  |
| 1980 |  | The Timeless Land | גברת מניון | מיני-סדרה |
| 1982 |  | The Cottage | אישה צעירה | סרט קצר |
| 1983 |  | Live from Pebble Mill | ואל | סדרת טלוויזיה (בפרק "Redundant! Or the Wife's Revenge") |
| 1983 |  | Privates on Parade | סילביה מורגן |  |
| 1985 |  | A Woman of Substance | אדל פיירלי | מיני-סדרה |
| 1987 |  | Screen Two | אליזבת' | סדרת טלוויזיה (בפרק "Visitors") |
| 1987 | סקופ | Scoop | ג'וליה סטיץ' | סרט טלוויזיה |
| 1987 |  | Hand in Glove | קתרין | סרט טלוויזיה |
| 1988 |  | Beryl Markham: A Shadow on the Sun | אמה אורצ'רדסון | סרט טלוויזיה |
| 1989 |  | A Bit of a Do | ליז באדג'ר / ליז רודנהרסט | מיני-סדרה |
| 1992 |  | Party Time | שרלוט | סרט קצר |
| 1994–1995 |  | Ain't Misbehavin | סוניה דרייסדייל |  |
| 1995 | בגידות מאחורי הקלעים | An Awfully Big Adventure | דוטי בלנדל |  |
| 1998 | דיינג'רפילד | Dangerfield | אנה האריס | סדרת טלוויזיה (בפרק "Angel") |
| 2000 |  | Up Rising | סאלי קגוורת'י |  |
הערות שוליים

↑  Adams, Tim (1999-09-26). "Is the media's obsession with Alastair Campbell damaging the Government?". The Guardian. The Observer.
↑  Diamonds Behind My Eyes
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007325430905171  GND: 1106348087  ISNI: 0000 0001 3354 7051  LCCN: nb97049945  MusicBrainz: 7f25630f-92a5-49c6-af20-2a1d1ed924b9  VIAF: 296594375   WorldCat (עם VIAF): 296594375
ניק פרי

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1984 (בן 40) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 מקום לימודים:  תיכון פאדר ג'אדג' 
 סוגה:  רוק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 nickperrimusic.com
 
ניקולאס (ניק) פרי (באנגלית: Nick Perri, נולד ב-15 במאי 1984) הוא מוזיקאי אמריקאי, זמר, פזמונאי, גיטריסט ומפיק מוזיקלי. הוא אחד מחבריה המייסדים של להקת סילברטייד, מאונט הולי, SINAI, והאחרונה שבהן, דה אנדרגראונד ת'יבס ("The Underground Thieves"). פרי ניגן עם שיינדאון, פרי פארל, מאט סורום, אחותו הצעירה כריסטינה פרי, ג'ימי גנקו, דורותי ואחרים. ב-2009 הוא השיק מותג גיטרות בשם "Perri Ink.", וב-3 באוקטובר 2011 פתח את החנות הקמעונאית הראשונה שלו, Perri Ink. Cartel, אותה סגר ב-1 בנובמבר 2013 במטרה לחזור ולהתמקד במוזיקה. נכון ל-2019 פרי כותב, מקליט ומופיע עם להקתו דה אנדרגראונד ת'יבס.
לפרי רקורד כאמן שהגיע למעמד פלטינה מספר פעמים. ב-2016 הוא הפיק עבור הסברו וסוני אלבום אוסף עבור זיכיון הרובוטריקים. פרי שיבץ מוזיקה בסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ופרסומות; לרבות פרסומות עבור ה-NHL, רשת הטלוויזיה The WB, מותג התרופות נגד שיעול "Theraflu", חברת האינטרנט "Squarespace" ועוד. הוא השתתף בסרטו של הבמאי מ. נייט שאמלאן "נערה במים", ושני שירים שלו מופיעים בפס הקול של הסרט.
קריירה

ב-2001 היה שותף בהקמת להקת סילברטייד (Silvertide). ב-2002 הלהקה שחררה את ה-EP הראשון שלה, American Excess. ב-2003 השלימה הלהקה את אלבומה הראשון Show and Tell ששוחרר בשנה בלאחר מכן, ויצאה לסיבוב הופעות שנמשך ברציפות עד 2006. במהלך סיבוב ההופעות הופיעה הלהקה עם להקות כמו ואן היילן, ולווט ריבולבר ומוטלי קרו.
אחרי התפרקות הלהקה ב-2007, עבר פרי ללוס אנג'לס וקיבל את תפקיד הגיטריסט המוביל של פרי פארל. הוא הופיע עם פארל ועם סטלייט פארטי (Satellite Party) במשך שנה, ואז החליט לעזוב ולקבל על עצמו את תפקיד הגיטריסט המוביל של להקת הרוק שיינדאון. פרי היה חבר בשיינדאון מ-2008 ועד 2009 והופיע איתה בסיבוב ההופעות שליווה את האלבום The Sound of Madness.
ב-2009 החל לשתף פעולה עם המתופף מאט סורום. פרי וסורום ניגנו בלוס אנג'לס ובלאס וגאס במשך שנה עם הרכב שנקרא "The Darling Stilettos".
ב-2010 חזר פרי לפילדלפיה היקם להקה חדשה בשם SINAI יחד עם סולן להקת סילברטייד לשעבר, וולט לפטי. במשך השנה הבאה הם כתבו והקליטו, ובפברואר 2012 הכריזו שאלבומם הראשון עומד לצאת. האלבום, שנקרא "A Pinch of Chaos", יצא לאור ב-1 באפריל 2012.
ב-2014, לאחר הפסקה שמטרתה הייתה קידום מותג הגיטרות שלו, חזר פרי להופיע עם חברו ג'ימי גנקו. ב-3 במרץ 2015 הלהקה, שנקראה בתחילה "חבורת ניק פרי" (The Nick Perry Group) שינתה את שמה למאונט הולי (Mount Holly).
ב-2 בנובמבר 2017, לאחר שנתיים של עבודה משותפת, הודיע זמר הלהקה, ג'יימסון בארט, ברשתות החברתיות שהוא עוזב את הלהקה. בעקבותיו עזבו גם יתר חברי הלהקה והלהקה התפרקה. אלבומם הראשון והיחיד יצא לאור ב-3 בנובמבר 2017, ודורג במצעד הטופ 40 של הרוק האלטרנטיבי של iTunes. בשיא הגיע האלבום למקום ה-32 במצעד.
ב-4 בינואר 2018 הציג פרי את להקתו החדשה, דה אנדרגראונד ת'יבס (The Underground Thieves). הסינגל הראשון של הלהקה, "Graveyard Moon", יצא לאור ב-26 בינואר. הלהקה מונה שישה חברים, כשפרי הוא זמר רקע וגיטריסט, אנתוני ומייקל מונטסנו זמרים וכותבי שירים, בריאן ויבר הוא הבסיסט, ג'סטין די'פבו קלידן וכותב שירים, וזיל פסלר בתפקיד המתופף. כולם מפילדלפיה במקור.
שניים מהסינגלים שהוציאה הלהקה הגיעו למקום הראשון במצעד השבועי של LouderSound.com בבריטניה.
בשנים 2018 ו-2019 הופיע פרי עם להקת דורותי, ומילא את מקומו של הגיטריסט אוון בארי.
פרי הפך לאחד האמנים המייצגים של יצרנית הגיטרות גיבסון, לאחר שהשיקה את גרסת חגיגות ה-60 לגיבסון לס פול.
דיסקוגרפיה > אלבומים

סילברטייד - American Excess (EP)‏ (2003)
סילברטייד - Show and Tell‏ (2004)
נערה במים - פסקול (2006)
כריסטינה פרי - The Ocean Way Sessions ‏(2010)
כריסטינה פרי - Lovestrong‏ (2011)
SINAI ‏- A Pinch of Chaos‏ (2012)
ניק פרי - Sink or Swim‏ (2012)
כריסטינה פרי - A Very Merry Perri Christmas (EP)‏ (2012)
Transformers - Roll Out‏ (2016)
מאונט הולי - Stride By Stride‏ (2017)
דה אנדרגאונד ת'יבס + חברים - The Capistrano EP ‏(2018)
ניק פרי ודה אנדרגאונד ת'יבס - Sun Via‏ (2020)
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שנה | שם | מיקום במצעדים> מצעד הרוק המיינסטרימי של הבילבורד | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | "Ain't Comin' Home" | 6 | Show and Tell |
| 2004 | "California Rain" | — | Show and Tell |
| 2005 | "Blue Jeans" | 12 | Show and Tell |
| 2005 | "Devil's Daughter" | 18 | Show and Tell |
חיים אישיים

פרי הוא בנם הבכור של מרי ודנטה פרי. הוא גדל בבנסיילם, פרבר בפנסילבניה עם הוריו ואחותו הצעירה, הזמרת והפזמונאית כריסטינה פרי. הוא למד בתיכון האב ג'אדג' ובתיכון בנסיילם והיה במגמת התיאטרון. בשנתו הראשונה בתיכון כיכב בתפקיד הראשי במחזמר "המלך ואני". הוא התחתן עם מיסי באומן ב-2011 ובתם טסלה נולדה ב-2014.
מלחמת קרים

מלחמת קרים (1853–1856) נערכה בין האימפריה הרוסית מצד אחד, ובין האימפריה העות'מאנית, האימפריה הבריטית, האימפריה הצרפתית וממלכת סרדיניה מצד שני. במלחמה זו ניצחו המעצמות המתועשות, צרפת ובריטניה, בסיועה של האימפריה העות'מאנית, את רוסיה החקלאית והמפגרת מבחינה טכנולוגית. אף שהמלחמה התנהלה בזירות רבות, החזית העיקרית בה הייתה בדרומה של רוסיה, בחצי-האי קרים שבדרום אוקראינה המודרנית לחופו הצפוני של הים השחור, ומכאן שמה. המלחמה הייתה חלק ממאבק ארוך בין המעצמות האירופיות להשתלטות על שטחים מהאימפריה העות'מאנית המתפוררת.
מרבית הפעולות המלחמתיות התרכזו במצור על סבסטופול, הנמל העיקרי של הצי הרוסי בים השחור, ובדרכים שהובילו לעיר. סבסטופול עמדה במשך 11 חודשים במצור שהטילו עליה הצבאות היריבים, עד שנכבשה. לצד המערכה העיקרית התנהלו מעשי איבה גם באזורים אחרים דוגמת הקווקז.
ברוסיה המלחמה נודעה בשם "המלחמה המזרחית" (ברוסית: Восточная война), ובבריטניה היא נקראה באותה תקופה "המלחמה הרוסית". זו הייתה המלחמה העשירית בהיסטוריה של מלחמות רוסיה-טורקיה.
זוהי המלחמה הכמעט-מודרנית הראשונה, שכן במהלכה הייתה השפעה רבה לפיתוחים טכנולוגיים מודרניים כמו הרכבת, הטלגרף ומנוע הקיטור. זוהי המלחמה הראשונה שתועדה באמצעות תמונות מצולמות.
המלחמה מפורסמת גם בזכות עבודתה של פלורנס נייטינגייל, האחות שטיפלה בחיילים בריטים פצועים במהלך המלחמה.
באנציקלופדיה בריטניקה נכתב על המלחמה: "נהוג לראות את מלחמת קרים כראויה להיזכר רק משום היותה המערכה שנוהלה אולי על הצד הגרוע ביותר בתולדות אנגליה" ויש שאמרו עליה: "המערכה הגיעה לתהומות של שלומיאליות שלא נחקרו מעולם" (דייוויד דאווין).
הרקע למלחמה > השאלה המזרחית

שורשי המשבר שהוביל למלחמת קרים נעוצים בשקיעתה המתמשכת של האימפריה העות'מאנית, תהליך שהשלכותיו יצרו מצב נפיץ ביחסי הכוחות בין המעצמות האירופאיות, שלכל אחת מהן אינטרסים הנוגעים לנכסיה של האימפריה הנחלשת. מצב זה, שבו המעצמות האירופאיות ניצלו את חולשתה של האימפריה העות'מאנית כונה השאלה המזרחית. רוסיה ניצלה את חולשת העות'מאנים כדי להתפשט דרומה, לעבר הקווקז, חופי הים השחור וחבל הבלקן. רוסיה גברה על העות'מאנים בשורת מלחמות, שהאחרונה שבהן הסתיימה ב-1829. ב-1833 חתמו רוסיה והאימפריה העות'מאנית על חוזה הונקאר איסקלסי, ברית הגנה הדדית שבמסגרתה התחייבו העות'מאנים שבמקרה של מלחמה יישארו מצרי הדרדנלים פתוחים רק בפני אוניות רוסיות וייחסמו בפני כל צי זר.
בריטניה וצרפת ראו בפעולותיה של רוסיה איום על האינטרסים שלהן במזרח התיכון, שכן שליטה ימית של רוסיה במצרים אסטרטגיים הייתה מפריעה לנוכחות הימית הבריטית והצרפתית באזור הים התיכון. גם האימפריה האוסטרית, למרות מסורת ארוכה של שיתוף פעולה דיפלומטי עם רוסיה, לא ראתה בעין יפה את התערבותם של הרוסים בחצר האחורית שלה - הבלקן. בעקבות זאת, חתמו המעצמות האירופאיות והאימפריה העות'מאנית על הסכם בוועידת לונדון בשנת 1841, שקבע ששום ספינת מלחמה לא תורשה לעבור במצרי הבוספורוס והדרדנלים שנשלטו בידי העות'מאנים. בנוסף, ההסכם קבע שאסור למעצמות אירופה להתערב בנעשה בשטחי האימפריה העות'מאנית. ההסכם צמצם את משמעותו של חוזה הונקאר איסקלסי, למורת רוחם של הרוסים.
הרקע למלחמה > השליטה על השיט בדנובה

הנסיכויות הרומניות חסרו מוצא לים, אך השיט בדנובה עד לים השחור שימש תחלופה לכך. הדנובה נשפכת לים השחור דרך כמה זרועות היוצרות את הדלתה של הדנובה, אך באמצע המאה ה-19 רק זרוע אחת התאימה לשיט של ספינות סחר ימיות, תעלת סולינה. האימפריה הרוסית שלטה על תעלת סולינה, על עבודות פינוי הסחף ועל תחנות הקרנטינה וניצלה אותם, כדי להכביד על השיט. החלופה על השיט דרך תעלת סולינה הייתה העברת הסחורות לנמל אודסה והפלגה משם ורוסיה רצתה לעודד זאת.
במעבר בתעלת סולינה הייתה מדרגת קרקע, שצמצמה את כמות הספינות המסוגלות לעבור. השלטונות הרוסיים היו אמורים לפנות את הסחף המצטבר ליד המדרגה והמקטין עוד יותר את יכולת המעבר של הספינות, אך הם לא עשו את מלאכתם כראוי. ספינות, שנשאו מטען המיועד להגיע למערב אירופה ולא היו מסוגלות לעבור את המכשול, נאלצו לפרוק את המטען ולאחר מכן המטען היה מועמס על ספינות מעבר למכשול. הפריקה וההעמסה הגדילו את הוצאות הסוחרים וחלק מהסחורות נפגעו תוך כדי כך או שנגנבו.
הפיכתם של בראילה, הנמל של נסיכות ולאכיה ושל גאלאץ, הנמל של נסיכות מולדובה, לנמלים חופשיים נתנה תנופה גדולה למסחר דרכם והגדיל מאוד את נפח הסחורות, בעיקר דגנים ועץ, שנשלחו למערב אירופה ובעיקר לאנגליה. הקשיים, שהוצבו בפני ייבוא הדגנים מהנסיכויות הרומניות לבריטניה גרמו נזקים ניכרים לסוחרים הבריטיים והרגיזו את הפוליטיקאים הבריטיים ואת דעת הקהל הבריטית - כשהצבא הרוסי פלש לתוך הנסיכויות הרומניות דעת הקהל הבריטית כבר רתחה נגד הרוסים.
כשהממשלה הבריטית החליטה לצאת למלחמה נגד האימפריה הרוסית, אחת התביעות הראשונות שלה נגעה לנושא זה, הבריטים לא היו מוכנים יותר להכבדת ההוצאות המוטלות על ייבוא הדגנים עבור לחם לילדיהם