ג'ון לומקס
אגודת הפולקלור של טקסס

באותה תקופה, לומקס וליאונידס פיין מאוניברסיטת טקסס באוסטין הקימו את אגודת הפולקלור של טקסס, בעקבות הצעתו של קיטרדג'. לומקס ופיין קיוו שהחברה תקדם את מחקרם ותיצור עניין בפולקלור בטקסס. בחג ההודיה, 1909, לומקס מינה את פיין כנשיא האגודה, ופיין מינה את לומקס כמזכיר ראשון. השניים יצאו לגייס תמיכה, וקיליס קמפבל, פרופסור חבר באוניברסיטה, הציע הקמת אגודה בפגישת איגוד המורים של טקסס בדאלאס. עד אפריל 1910 היו 92 חברים באגודה.
לומקס הסתייע ביוקרתו כסופר כדי לגייס כסף ללימודי פולקלור ולהקים אגודות פולקלור מדינתיות ולאומיות אחרות. "הוא היה בין החוקרים הראשונים שהגישו מאמרים על שירי עם אמריקאים לאגודה לשפות מודרניות, הארגון המוביל במדינה של מורים לשפות וספרות. במשך השנים הבאות הופיע בסיבובי הרצאות, ונסע לעיתים קרובות כל כך עד שאשתו נאלצה לתאם לו לוחות זמנים ולסייע בכמה מנאומיו." הוא הרצה בכל מזרח ארצות הברית על שירי בוקרים, בלדות ושירה. בדצמבר 1911 הופיע באוניברסיטת קורנל, שר ודקלם שירי בוקרים שאסף. לפעמים הופיע עם מקהלה של סטודנטים שהתחפשו לקאובויים.
לומקס תכנן לפרסם ספר נוסף בתוך שנה, ובו שירי עם שנאספו מאפרו-אמריקאים. הספר לא יצא לפועל, אך הוא פרסם ב-Journal of American Folklore בדצמבר 1912 את "Stories of an African Prince", אוסף של 16 סיפורים אפריקאים, אותם השיג באמצעות התכתבות עם סטודנט ניגרי צעיר, לטבי אג'יי (Lattevi Ajayi). בשנת 1912, בתמיכתו של קיטרדג', נבחר לומקס לנשיא האגודה האמריקאית לפולקלור. קיטרדג' (נשיא האגודה לשעבר) נבחר כסגן הנשיא. לומקס נבחר מחדש לכהונה שנייה ב-1913. בשנת 1922, ג'יי פרנק דובי הפך למזכיר-אוצר של אגודת הפולקלור של טקסס, תפקיד אותו מילא 21 שנים.
בנו אלן לומקס נולד ב-15 בינואר 1915 ולימים המשיך בעיסוקי אביו. בתו בס נולדה ב-1921, וגם לה הייתה קריירה כמבצעת מוזיקה וכמורה.
אגודת הפולקלור של טקסס גדלה בהובלת לומקס. קיטרדג' ווונדל השתתפו בפגישותיה. חברים אחרים היו סטית תומפסון וג'יי פרנק דובי, שהחלו ללמד אנגלית באוניברסיטה ב-1914. בשנת 1915, בהמלצת לומקס, הפך תומפסון למזכיר-אוצר של החברה. בשנת 1916 פורסמה האנציקלופדיה הענקית של לומקס, "הספר של טקסס", שכתב יחד עם הארי ינדל בנדיקט. באותה שנה ערך תומפסון את הכרך הראשון של "פרסומי אגודת הפולקלור של טקסס", שדובי הוציא מחדש בשם Round the Levee ב-1935. פרסום זה היה בהתאם למטרת האגודה ובהתאם למטרתו של לומקס, לאסוף גוף פולקלור לפני היעלמותו ולשמר אותו למחקר עתידי. מאמצים אלו היו מבשריו של הישגו הגדול ביותר של לומקס, אוסף של יותר מעשרת אלפים הקלטות שלימים הפכו לארכיון שירי העם האמריקאיים בספריית הקונגרס. בגיליון הפתיחה של "פרסומי אגודת הפולקלור של טקסס", לומקס דחק באוסף הפולקלור של טקסס: "שני שדות עשירים ובלתי מעובדים כמעט בטקסס נמצאים באוכלוסיות הכושים [כך במקור - Negro] והמקסיקנים הגדולות של המדינה ... הנה בעיות מחקר רבות שנמצאות בהישג יד, לא קבורות בכתבים מעופשים ובתיעודים לא שלמים, אלא בדמויות אדם מלאות חיוניות".
לומקס המשיך בסיורי מחקר והרצאות בסיוע אשתו וילדיו. ב-16 ביולי 1917 פוטר עם שישה חברי סגל נוספים כתוצאה מסכסוך בין מושל טקסס ג'יימס פרגוסון לנשיא האוניברסיטה ר' י' ווינסון. לומקס עבר לשיקגו ועבד במכירת אג"ח ב-Lee, Higginson & Co, חברת אג"ח שניהל בנו של הפרופסור הוותיק שלו, בארט ונדל. לאחר כמה חודשים פרגוסון הועמד לדין וחבר הנאמנים (Board of Regents) ביטל את הפיטורים. לומקס לא רצה לעזוב את תפקידו ב-Lee, Higginson & Co זמן כה קצר לאחר שהגיע, במיוחד עקב ידידותו עם משפחת ונדל, ולכן נשאר בשיקגו במשך שמונה עשר חודשים, עד תום המלחמה. שם יצר קשר עם המשורר בן שיקגו קרל סנדברג, קשר שהפך לידידות לכל החיים, אותה הזכיר סנדברג לעיתים קרובות בספרו "ספר השירים האמריקאי" (American Songbag) משנת 1927. ב-1919, ספרו הבא של לומקס, "שירי שביל הבקר ומחנה הפרות", אנתולוגיה של שירת בוקרים, יצא לאור בהוצאת מקמילן. באותה שנה חזר לומקס לטקסס כדי להיות מזכיר Texas Exes, אגודת הסטודנטים יוצאי אוניברסיטת טקסס באוסטין, טקסס. אגודה זו הפכה לחברה עצמאית מבחינה כלכלית, כדי למנוע מעורבות פוליטית. אף על פי כן, פרגוסון, שהחוק אסר עליו לכהן בתפקידו, הריץ את אשתו, מרים א. פרגוסון. כמושלת, פרגוסון הצליחה למנות אישים לחבר הנאמנים ולהדיח את לומקס מתפקידו כעורך עיתון הסטודנטים "The Alcade", עיתון שבמהלך כהונתו של לומקס היה פרסום בן 100 עמודים. לומקס התפטר והצטרף לבנק Republic Bank of Dallas ב-1925. ההתרסקות הכלכלית של 1929 פגעה בבנק.