stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה ראוכברגר
הערות שוליים

↑  הרב א. חפץ, אורייתא קא מרתחא ביה, יתד נאמן מוסף שבת קודש, גיליון 9, פרשת ויצא י"א בכסלו תשפ"א
↑  אספת נשים לקראת פסח, הצופה, 8 באפריל 1968
↑  נבחרו נציגי רבני השכונות לגוף הבוחר לרבנות, דבר, 7 בספטמבר 1972
↑  רשימת חברי האספה הבוחרת, מעריב, 5 באוקטובר 1972
↑  ראובן בן צבי, 12 הגישו מועמדות לרב ראשי של חיפה, מעריב, 23 באוקטובר 1974
↑  ראובן בן צבי, נבחרו רבנים ראשיים בחיפה, מעריב, 28 במאי 1975
↑  בית המדרש הפתוח, מעריב, 11 בדצמבר 1988
↑  רבני חיפה כמעט מנעו קיום הארוחה בגלל... "שרימפס", מעריב, 6 בספטמבר 1979
↑  ילקוט הפרסומים 4624, 2 במרץ 1998, עמ' 2663
↑  אילן מרסיאנו, הבחירות לרבנות: קרב רב ברב, באתר ynet, 29 במרץ 2003
↑  נטע סלע, המלצה ברבנות: לא לקנות פירות מהרשות, באתר ynet, 27 במאי 2007
↑  חה"כ אבו וילן: הרבנים הראשיים משחקים באש, באתר nrg‏, 4 בספטמבר 2009
↑  בג"ץ 7628/07
↑  נטע סלע, ש"ס גברה על הרב אלישיב בדרך למועצת הרבנות, באתר ynet, 23 בטמבר 2008
↑   יאיר אטינגר, מפלה להנהגה החרדית-אשכנזית: נציגיו של אלישיב הודחו מהמועצה, באתר הארץ, 24 בטמבר 2008
↑  ארחות, בטאון המועצה הדתית חיפה גיליון 63, תשע"א עמ' 75
↑  ראו: ארחות, בטאון המועצה הדתית חיפה גיליון 63, תשע"א, עמ' 78 - 79
↑  ארחות 64, תשע"ג, עמ' 102 - 103
↑  חנני ברייטקופף, ‏מרבני העיר חיפה: הרב משה ראוכברגר זצ"ל, באתר כיכר השבת, 18 באוקטובר 2020
↑  זכרון להולכים, הצופה, 23 ביוני 1964
↑  שיפי חריטן, 52 שנה אחרי שנהרגה לאה ראוכברגר - תאונה כמעט זהה הבוקר בחשמונאים, באתר בחדרי חרדים, 12 ביולי 2016
שומרי האגדות

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  "שומרי הילדות" (ספר)
 בימוי:  פיטר רמזי
 הופק בידי:  כריסטינה שטיינברג ננסי ברנשטיין
 תסריט:  דייוויד לינדזי-אבייר
 עריכה:  ג'ויס ארסטיה
 שחקנים ראשיים:  כריס פיין ג'וד לאו אלק בולדווין יו ג'קמן איילה פישר דקוטה גויו
 מוזיקה:  אלכסנדר דספלה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של דרימוורקס
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 21 בנובמבר 2012 ישראל 6 בדצמבר 2012
 משך הקרנה:  97 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 תקופת התרחשות:  פסחא, תקופת חג המולד 
 תקציב:  $145,000,000
 הכנסות:  $306,941,670
 הכנסות באתר מוג'ו:   guardians
 דף הסרט ב־IMDb
 
שומרי האגדות (באנגלית: Rise of the Guardians; בתרגום חופשי לעברית: עלייתם של השומרים) הוא סרט פנטזיית פעולה בהנפשה ממוחשבת של דרימוורקס מ-2012. הסרט בוים על ידי פיטר רמזי, כשאת התסריט כתב דייוויד לינדזי-אבייר בהתבסס על סדרת ספרים של ויליאם ג'ויס.
עלילת הסרט מפגישה שלל דמויות פולקלור, במעין איחוד גיבורי-על נוסח "הנוקמים", ומציגה את מלחמתן בנבל-העל אופל. ג'ק פרוסט מצטרף אל השומרים סנטה קלאוס, ארנב הפסחא, פיית השיניים ואיש החול בניסיון למנוע מאופל לבלוע את העולם בחושך ולהשליט סיוטים על כל ילדי העולם.
"שומרי האגדות" נכשל בניסיונו למשוך קהל ילדים ומשפחות רחב בסמוך לתקופת החגים, והכנסותיו אפילו לא הצליחו לכסות את כל תקציב ההפקה והשיווק שלו. ההפסד לאולפני ההנפשה נאמד בכ-80 מיליון דולרים, וזה הוביל לארגון מחדש של החברה ופיטוריהם של מאות עובדים. גם מבקרי הקולנוע קיבלו את הסרט בקרירות, ובאתרי הסקירה "Rotten Tomatoes" ו-"Metacritic" הוא זכה לציונים של 75% ו-58 בלבד, בהתאמה.
עלילה

ג'ק פרוסט מתעורר בתוך אגם קפוא, כשהוא סובל מאמנזיה. הוא הולך לכפר הקרוב, אך מגלה כי איש אינו יכול לראות או לשמוע אותו. משכך, הוא בוחר להיעלם. כ-300 שנים אחר כך, ג'ק משמש כרוח החורף ומביא שלג מן השמיים לארץ. עם זאת, על אף הכיף אותו הוא מסב לילדים רבים – הם עדיין לא רואים או שומעים אותו, זאת מחוסר אמונה בו. במקביל, בקוטב הצפוני, האיש בירח מזהיר את סנטה קלאוס/צפון מפני בואו של אופל, התגלמות הפחד ומלך הסיוטים המאיים על כל ילדי העולם. על מנת להתמודד עם האיום הממשמש ובא, צפון קורא לשאר השומרים – ארנב הפסחא/באני, פיית השיניים/שן ואיש החול/סנדי. למורת רוחם של הארבעה, האיש בירח בוחר את ג'ק כשומר חדש.
באני לוכד את ג'ק באמצעות המחילות שלו, ובעזרת היטים והשדונים של צפון הוא מביא אותו לקוטב הצפוני דרך פורטל. עוד בטרם צפון מספיק להסביר לו בצורה מיטבית על תפקידם של השומרים, קריאת מצוקה מהארמון של שן מחייבת את השומרים להיחלץ לעזרה. ג'ק מצטרף אל השומרים בנסיעתם על מזחלת האיילים של צפון לארמון, ושם הוא לומד כי כל שן של תינוק וילד אשר נופלת אוצרת בה את זיכרונותיו. לפני שג'ק מספיק לגלות את עברו בזכות שיניו, אופל פורץ לארמון ותוקף את כל הנוכחים. השומרים נכשלים בקרב מולו, כשאופל מצליח ללכוד את פיית השיניים ועוזרותיה הקטנות וגם לגנוב את כל השיניים – ובכך לערער את אמונת הילדים בה.
בניסיון למלא את חסרונה של פיית השיניים ולסכל את תוכנית ערעור אמונת הילדים של אופל, השומרים יוצאים לאסוף שיניים המקום עוזרותיה של שן אך שוכחים להחליפן במתנות. כתוצאה מכך, בבוקר כאשר הילדים קמים ולא מוצאים מתנות, הם מאבדים את אמונתם בפיית השיניים, והיא בתגובה מאבדת את כוחה. סנדי, אשר עומד על המשמר, מותקף על ידי סיוטיו של אופל, ומוצא את מותו בלחימה נגדם. השומרים מתאבלים על לכתו של חברם, והופכים לנחושים יותר בנקמה על מות חברם והבסתו של אופל. עם הגעת חג הפסחא, הם מעטרים את ביצי הפסחא ומחביאים אותן עבור התחרויות המסורתיות. אופל מסיח את דעתו של ג'ק באמצעות תעתוע בו, ובזמן זה הוא הורס את כל הביצים ובכך מערער את אמונת הילדים בבאני.
כועסים על היעדרותו וחסרי אמונה בו, השומרים מגרשים את ג'ק. מבויש, הוא יוצא להתבודד באנטארקטיקה. שם, אופל מתגלה בפניו ומנסה לשכנע אותו להצטרף לצדו. ג'ק מסרב, ובתגובה אופל מאיים להרוג את אחת מעוזרותיה הקטנות של פיית השיניים. על מנת להציל את חייה, ג'ק נותן לאופל את המקל שלו, מקור כוחותיו. אופל שובר את המקל של ג'ק ומשליך אותו לתהום, יחד עם העוזרת הקטנה. ג'ק מקבל מהעוזרת הקטנה את שיני הילדות שלו, ונחשף לעברו – הוא היה בן נוער רגיל לגמרי, ומצא את מותו בנפילה אל תוך אגם קפוא כשהציל מסכנה זו את אחותו הקטנה. מעודד ומלא השראה חדשה, ג'ק מתקן את המקל שלו ויוצא להציל את פיית השיניים ועוזרותיה הקטנות.
בעקבות סיכול החגים האחרונים, ילדי העולם כבר לא מאמינים בשומרים. כולם, פרט לילד אחד בשם ג'יימי. בניסיון לשמור על אמונתו, ג'ק יוצר בחדר השינה של ג'יימי פתית שלג. או אז, ג'יימי הופך לאדם הראשון אשר מאמין בג'ק ומסוגל לראות ולשמוע אותו. יחד עם ג'ק ועם שאר השומרים, ג'יימי אוסף את כל חבריו ויוצא לעמוד מול אופל. חלומות הילדים מוכחים כחזקים יותר מחזות סיוטיו של אופל, וזה גם מעיר לתחייה את סנדי. אופל מתחיל לפחד, וסיוטיו פונים נגדו – והורגים אותו. אמונת ילדי העולם בשומרים חוזרת, וג'ק מצטרף אל השומרים באופן רשמי ומוכתר כ"שומר הכיף".
מדבבים ודמויות

כריס פיין - ג'ק פרוסט: רוח החורף. בגרסה העברית, את קולו של ג'ק פרוסט דיבב ערן מור.
ג'וד לאו - אופל: התגלמות הפחד ומלך הסיוטים.  בגרסה העברית, את קולו של אופל דיבב יפתח אופיר.
אלק בולדווין - סנטה קלאוס: שומר הפלא. נקרא בפי חבריו כשם חיבה "צפון". הוא מביא חג המולד, ומפקד על מערך הייצור והשילוח של המתנות מהקוטב הצפוני. בגרסה העברית, את קולו של סנטה קלאוס דיבב אברהם סלקטר.
יו ג'קמן - ארנב הפסחא: שומר התקווה. נקרא בפי חבריו כשם חיבה "באני". הוא מביא חג הפסחא, ואחראי לעיטור ביצי הפסחא והחבאתן עבור התחרויות המסורתיות. בגרסה העברית, את קולו של ארנב הפסחא דיבב יגאל שדה.
איילה פישר - פיית השיניים: שומרת הזיכרונות. נקראת בפי חבריה כשם חיבה "שן". היא אחראית לאיסוף כל שיני הילדים ברחבי העולם, אחסונן ושמירת הזיכרונות האצורים בתוך השיניים. דמותה חצי אנושית וחצי יונקת דבש. בגרסה העברית, את קולה של פיית השיניים דיבבה רויטל זלצמן.
איש החול: שומר החלומות. נקרא בפי חבריו כשם חיבה "סנדי". הוא אחראי ליצירת החלומות של כל הילדים ברחבי העולם.
דקוטה גויו - ג'יימי בנט. בגרסה העברית, את קולו של ג'יימי דיבב שקד פרסי.
הפקה

ב-2005, הסופר ויליאם ג'ויס חבר לאולפני ההנפשה "Reel FX" ביצירת מיזם משותף להפקת סרטי הנפשה בהתבסס על ספריו של ג'ויס. על בסיס רעיון של ג'ויס לאיחוד דמויות פולקלור כמעין קבוצה של גיבורי-על, החל הפיתוח של "שומרי האגדות". הפקת הסרט באורך מלא לא יצאה בסופו של דבר לפועל, ונוצר רק סרט קצר בשם "האיש בירח". ב-2008, ג'ויס מכר את הזכויות לעיבוד קולנועי עבור הסרט הקצר ופיתוח הרעיון שלו לסרט עלילתי לאולפני ההנפשה של דרימוורקס.
כחלק מהחוזה עם האולפנים, הובטח לג'ויס כי החזון שלו עבור הדמויות ימומש וכי הוא יהיה מעורב בתהליך היצירה. בנובמבר 2009, המחזאי דייוויד לינדזי-אבייר נשכר לכתוב את התסריט ופיטר רמזי נבחר לביים, כשהפרויקט נקרא אז "השומרים". "האיש בירח" שימש כהשראה לעלילה של הסרט. ג'ויס היה שותף לרמזי במלאכת הבימוי, אך הוא פרש מתפקיד זה לאחר מות ביתו מגידול מוחי על מנת להתמקד באבלו. רמזי לקח את השליטה על עבודת הבימוי, על אף שג'ויס שמר על מידה מסוימת של מעורבות בהפקה.
המפיק גיירמו דל טורו היה שותף בבניית הסיפור, עיצוב הדמויות ויצירת המבנה של הסרט. הצלם רוג'ר דיקינס ייעץ לצוות ההפקה בענייני תאורה, ובתהליך היצירה הוא סייע לצוות בנושאי ניגודיות, רוויה, עומק שדה ועוצמת אור. הסרט כולל בו אפקטים חזותיים רבים, ובמיוחד בסצנות הנוגעות לדמויותיהם של אופל ואיש החול. על מנת להתמודד עם הקושי שביצירת החלקיקים של דמויות אלו, אולפני ההנפשה פיתחו את "OpenVDB", כלי ופורמט יעיל יותר למניפולציה ואחסון של נתוני נפח, כמו עשן וחומרים אמורפיים אחרים. כמה חודשים לפני צאתו לאקרנים של הסרט, "OpenVDB" שוחרר בחינם לרשת האינטרנט כפרויקט קוד פתוח, בתקווה להפוך לסטנדרט בתעשייה.
השם הרשמי והסופי של הסרט, "שומרי האגדות", הוכרז בתחילת 2011, יחד עם צוות השחקנים.
הפצה

הצגת הבכורה של הסרט התקיימה ב-10 באוקטובר 2012, כחלק מפסטיבל סרטים בקליפורניה. בארצות הברית, החלו הקרנות הסרט באופן רשמי ב-21 בנובמבר, ובישראל כשבועיים לאחר מכן, ב-6 בדצמבר. זו הייתה ההפצה האחרונה של סרט אולפני ההנפשה של דרימוורקס על ידי סרטי פרמאונט, זאת עם תום החוזה בין שתי החברות ומעבר אולפני ההנפשה לעבודה עם פוקס המאה ה-20.
ב-12 במרץ 2013, החלו לצאת לשווקים מהדורות המדיה הביתית של הסרט - DVD ו-Blu-Ray. בדומה להפצה התיאטרלית, גם זו הייתה האחרונה שבוצעה על ידי פרמאונט עבור דרימוורקס.
פסקול

| --- | --- |
 פסקול מאת אלכסנדר דספלה
 יצא לאור:  13 בנובמבר 2012
 הוקלט:  2012
 אורך:  67:47
 חברת תקליטים:  Varèse Sarabande
 הפקה:  אלכסנדר דספלה
 
"Rise of the Guardians", פסקול הסרט, בכתיבת אלכסנדר דספלה, יצא לאור ב-13 בנובמבר 2012 על ידי חברת התקליטים "Varèse Sarabande". התזמורת הסימפונית של לונדון ביצעה את הלחנים, ואלו הוקלטו בעירה באולפני איר ובאולפני אבי רוד. "Still Dream", השיר אשר חותם את הסרט ומופיע בקרדיטי הסיום, נכתב על ידי דייוויד לינדזי-אבייר ובוצע על ידי רנה פלמינג. נעימת הנושא של הבלט "ציפור האש" של איגור סטרווינסקי נשמעת בסצנה הראשונה בה דמותו של צפון מופיעה.
זהו הפסקול הראשון של סרט אולפני ההנפשה של דרימוורקס אשר לא נכתב על ידי הארי גרגסון ויליאמס, ג'ון פאוול, הנס צימר, רופרט גרגסון ויליאמס או הנרי ג'קמן, לראשונה מזה 17 סרטים.
| Rise of the Guardians> מס' | Rise of the Guardians> שם | Rise of the Guardians> משך | Rise of the Guardians>  | Rise of the Guardians>  | Rise of the Guardians>  | Rise of the Guardians>  | Rise of the Guardians>  | Rise of the Guardians>  | Rise of the Guardians>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Still Dream (בביצוע רנה פלמינג)  | 3:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Calling the Guardians  | 2:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Alone in the World  | 2:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Fanfare of the Elves  | 0:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Wind Take Me Home!‎  | 1:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Dreamsand  | 2:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Pitch on the Globe  | 0:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | The Moon  | 1:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Snowballs  | 1:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Busy Workshop  | 1:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Sleigh Launch  | 1:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Nightmares Attack  | 7:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Tooth Collection  | 2:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Jamie's Bedroom  | 2:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Jack & Sandman  | 4:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Memorial  | 1:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Guardians Regroup  | 0:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Easter  | 3:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Jack Betrays  | 3:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Kids Stop Believing  | 2:35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 21. | Jack's Memories  | 2:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 22. | Pitch at North Pole  | 2:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 23. | Jamie Believes  | 3:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 24. | Jack's Center  | 4:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 25. | Sandman Returns  | 2:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 26. | Dreamsand Miracles  | 2:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 27. | Oath of the Guardians  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 67:47 |  |  |  |  |  |  |  |
ביקורות

"שומרי האגדות" זכה לביקורות מעורבות. אתר הסקירה "Rotten Tomatoes" העניק לסרט ציון של 75%, על פי ציון ממוצע של 6.6/10 בהתבסס על 161 ביקורות (120 "טריות" ו-41 "רקובות"). באתר הסקירה "Metacritic" הוא זכה לציון של 58, בהתבסס על 37 ביקורות (21 חיוביות, 14 מעורבות ו-2 שליליות). חברת הסקרים "CinemaScore" נתנה לסרט ציון "A".
הכנסות

מהקרנותיו המסחריות בבתי קולנוע סביב העולם, "שומרי האגדות" גרף הכנסות של $306,941,670, מתוכן $103,412,758 בצפון אמריקה (33.7%) ו-$203,528,912 בשאר העולם (66.3%).
סוף השבוע הראשון של הסרט עם עלייתו לאקרנים נסמך אל חג ההודיה, ולכן נמשך חמישה ימים. אף על פי כן, הוא לא הצליח למשוך אליו קהל ילדים ומשפחות רחב כמצופה – והכניס בזמן זה רק $32,341,090. לשם ההשוואה, "מפלצות נגד חייזרים" יצא ללא חגים סמוכים, ובסוף שבוע רגיל של שלושה ימים בלבד הוא הכניס $59,321,095. למעשה, הפתיחה של "שומרי האגדות" הייתה לנמוכה ביותר של אולפני ההנפשה מאז "חיים בזרם". על אף שתקציב ההפקה שלו נעמד על כ-$145,000,000, כחצי מהכנסותיו, עלויות השיווק של הסרט היו גבוהות, והוא לא הצליח להגיע לרווח עבור אולפני ההנפשה. זו הייתה הפעם הראשונה מאז "סינבד: אגדת שבעת הימים" בה האולפנים הגיעו להפסד על סרט, והנזק נאמד בכ-$83,000,000. כתוצאה מכך, האולפנים הודיעו בפברואר 2013 על פיטוריהם של 350 עובדים כחלק מארגון מחדש של החברה.
מהדורות המדיה הביתית של הסרט הניבו מעט הכנסות נוספות, הנעמדות על כ-$59,626,320 - כ-$34,352,801 מ-1,300,675 עותקי DVD, וכ-$25,273,519 מ-1,057,226 עותקי Blu-Ray. ביחס למכירת הכרטיסים עבור הסרט בהקרנותיו המסחריות, מכירותיהן של מהדורות המדיה הביתית הייתה מוצלחת יותר. תוך שבועיים וחצי בלבד, הספיקו להימכר כבר כ-3,2000,000 עותקי DVD ו-Blu-Ray. עד לעדכון הנתונים האחרון באוקטובר 2014, נמכרו בסך הכל כ-5,800,000 עותקים.
איירון מיידן

ערך זה עוסק בלהקת הבי מטאל. אם התכוונתם למכשיר עינויים, ראו .
| --- | --- |

איירון מיידן בהופעה, 2008
 מקום הקמה:  Leyton 
 מוקד פעילות:  מזרח לונדון, אנגליה
 תקופת הפעילות:  מ-1975
 זרם:  הגל החדש של ההבי מטאל הבריטי
 סוגה:  הבי מטאל
 חברת תקליטים:  קולומביה EMI Europe
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי להופעת מטאל (13 בפברואר 2011) 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ברוס דיקינסון אדריאן סמית' סטיב האריס דייב מארי יאניק גרס סיימון דוסון
 חברים לשעבר
 ניקו מק'בריין   דאג סאמפסון   דניס סטראטון   פול דיאנו   קלייב בר   בלייז ביילי
 
איירון מיידן (באנגלית: Iron Maiden; בתרגום: בתולת הברזל) היא להקת הבי מטאל בריטית שנוסדה בשנת 1975, ממובילות תנועת הגל החדש של ההבי מטאל הבריטי. נחשבת לאחת מהלהקות המוערכות והמשפיעות ביותר בתחום המטאל.
איירון מיידן הוקמה ביוזמתו של הבסיסט והמלחין סטיב האריס שכתב באופן חלקי או מלא את רוב שירי הלהקה. לאיירון מיידן יש דמות של יצור מפלצתי מצויר הידוע בשם אדי, אשר הופיע על גבי עטיפות כל אלבומיה עד 2009. בשנה זו, יצא הפסקול של סרטם "Iron Maiden: Flight 666", המלווה את מסע ההופעות שלהם מ-2008 ועל העטיפה נראים חברי הלהקה בלבד. אדי עצמו הפך לסמלה של הלהקה.
היקף מכירותיה של איירון מיידן נאמד בלמעלה ב-100 מיליוני עותקים ברחבי העולם, מה שהופך אותה לאחת מלהקות הרוק והמטאל המצליחות ביותר בהיסטוריה. הלהקה הוציאה סך כולל של 36 אלבומים, בהם 17 אלבומי אולפן, תשעה אלבומי הופעות, חמישה מיני אלבומים ושמונה אלבומי אוסף. אלבומיהם זכו להגיע מספר פעמים למעמד אלבום זהב ופלטינה.
מוזיקה, ליריקה ושירה

חברי להקת איירון מיידן יוצרים מוזיקה כבדה, עמוקה ומלודית, הכוללת קטעי סולו אינסטרומנטליים ארוכים והרמוניות מורכבות של גיטרות חשמליות ותופים, עם דגש חזק על גיטרה בס. הגיטריסטים של הלהקה מתחלקים ביניהם בקטעי הסולו. יש לציין גם את אלבומם Seventh Son of a Seventh Son משנות השמונים, שעשה שימוש חדשני לאותה תקופה בקלידים ובסינתיסייזר, שלא היו מקובלים במוזיקת המטאל עד אז (אך בלהקת איירון מיידן מעולם לא נכלל קלידן כחבר להקה קבוע).
מאפיין נוסף ביצירתם הוא השימוש הנרחב שעושה סולן הלהקה ברוס דיקינסון בסולם הפנטטוני בשירתו.
המוזיקה של איירון מיידן מגוונת למדי, וסגנון הלהקה עבר שינויים רבים בין אלבומיה השונים, בהתאם לתחלופת חברי ההרכב במשך השנים. הזאנ'ר העיקרי של הלהקה הוא מטאל קלאסי, אך בין הז'אנרים אליהן התקרבה הלהקה נכללים גם הארד רוק, רוק מתקדם, פרוגרסיב מטאל ועוד. סגנונה של הלהקה יכול להיות מחולק לפי השינוי בעמדת הסולן. אם בתקופה המוקדמת של הלהקה, בה פול דיאנו היה הסולן, נטו השירים לסגנון יותר "קופצני" ו"קליל" בתכנים ובמוזיקה, סגנונם העמיק והתבגר עם כניסתו של הסולן ברוס דיקינסון ללהקה. בשנות התשעים, כשבלייז ביילי החליף את דיקנסון כסולן - סגנון הלהקה פנה עוד יותר אל תכנים פילוסופיים ומהורהרים, ואל מוזיקה שקטה יותר ופחות כבדה, סגנון זה נשאר גם לאחר חזרתו של דיקנסון אל הלהקה.
נושאי השירים של איירון מיידן מגוונים, וכוללים מוות ומלחמות, כדוגמת "Run to the Hills", "Hallowed Be "Thy Name", "Die With Your Boots On" ו- "The Trooper" (שנושאו הוא הסתערות הבריגדה הקלה), וכן נושאים היסטוריים ומיתולוגיים, כדוגמת "Alexander the Great", "Flight of Icarus", "Seventh Son of A Seventh Son" ואחרים. שירים נוספים עוסקים בלא מודע, ובחלומותיו הפרועים של סטיב האריס, בסיסט הלהקה. שירים רבים של איירון מיידן הם שירים פוליטיים אשר עוסקים במלחמות ובקרבות היסטוריים. דוגמה אחת ניתן למצוא בשיר "The Trooper" (לפירוט בנושא ראו פוליטיקה במטאל - איירון מיידן והסתערות הבריגדה הקלה). בנוסף, שירים שונים עוסקים בנשים, והבולטים שבהם הם אלה המשתייכים לטרילוגיית שארלוט.
בין הלהקות שהשפיעו על חברי הלהקה נכללות להקות הרוק הכבד הבריטיות דיפ פרפל, בלאק סבאת' ולד זפלין, שנחשבות ל"אבות המטאל".
אדי

עם תחילת דרכה איירון מיידן שיווקה עצמה באמצעות יצור מפלצתי מצויר, אשר סטיב האריס אף טרח לתת לו שם: אדי ("Eddie"), או בשמו המלא, אדי הראש ("Eddie the Head"). אף על פי שאדי מתואר מדי פעם כ"דמוי-זומבי" או כשלד של זומבי בעיתונות, הוא לובש מסווה שונה הנוגע לנושאים של אלבומים מסוימים ולסיבובי ההופעות העולמיים המקבילים להם, והופיע בין היתר בתור סייבורג (Somewhere in Time), מומיה מצרית (Powerslave) ומתמודד נפש שעבר לובוטומיה (Piece of Mind). אמנם אדי עצמו מכוער בכוונה, אך האיור נעשה ברמה גבוהה בידי המאייר דרק ריגס כאשר הדגש הושם על פרספקטיבה ומשחקי אור וצל, כך שהאיור נראה בעל עומק. אדי הפך לסמל המסחרי של הלהקה, ומטרתו העיקרית הייתה לשאת בלחץ התקשורתי הרב במקום חברי הלהקה עצמם. בובה של אדי מופיעה עם הלהקה בהופעות חיות. כמו כן אדי מופיע על כל אחד ואחד מ-15 אלבומיה, בכל פעם בצורה אחרת.
בהדפסה המחודשת משנת 1999 חולק דיוקנו של אדי מהאלבום הראשון לרצועות צרות אשר התחברו זו לזו כשכל הדיסקים הונחו, זה לצד זה, בסדר כרונולוגי. מארז מהודר של כל הדיסקים בתצוגה תואמת על גבי מעמד בצורת ראשו של אדי יצא במהדורה מוגבלת באותה השנה.
היסטוריה

בפרק זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
היסטוריה > הקמת הלהקה

בשנת 1975 נגן הבס סטיב האריס והגיטריסט דייב מארי הקימו להקת הארד רוק. האריס קרא ללהקה איירון מיידן, "בתולת הברזל", על שם מכשיר עינויים מימי הביניים שהופיע בסרט האיש במסכת הברזל, בו צפה. במשך ארבע שנים הופיעה הלהקה הצעירה במועדונים ברחבי אנגליה, אך עדיין לא הוציאה אלבומים.
היסטוריה > אלבום הבכורה - Iron Maiden

במשך ארבע שנות קיומה הראשונות, השתנה הרכב הלהקה מספר פעמים, וב-14 באפריל 1980, עם הרכב שונה לגמרי מהמקורי, הוציאה הלהקה אלבום בכורה אשר נקרא כשמה - Iron Maiden. סולן הלהקה היה הזמר פול דיאנו, שהגיע במקור מסצנת להקות הפאנק, אשר נוצרה באנגליה שלוש שנים קודם לכן.
סגנונו של האלבום הוא מטאל קלאסי והארד רוק, אופייני מאוד לתקופה, ומושפע במידה מסוימת מדיפ פרפל. השירים באלבום מתמקדים בשני נושאים: רצח ומין. ברוב השירים הדובר הוא רוצח צמא דם המתרברב במעשיו. אחד השירים הכי מפורסמים מהאלבום הוא "Sanctuary", בו הדובר, הרוצח, מבקש מקלט אצל אישה זרה מפני המשטרה, ובאותה הזדמנות רוצה גם לשכב איתה. שיר מפורסם נוסף מהאלבום הוא "Running Free", שיר שמח, קליל וקליט, בו הדובר הוא נער מופרע המוצא את עצמו במעצר. כמו כן, היצירה "Phantom of the Opera", נבדלת משאר השירים באלבום באורכה ובנגינה המהירה יחסית לשאר האלבום (היצירה מבוססת על סיפור פנטום האופרה). דיאנו משתתף רק בחלק הראשון של היצירה, בעוד החלק השני הוא אינסטרומנטלי.
האלבום "Iron Maiden" זכה להצלחה באנגליה. כבר בשנה השנייה לצאת האלבום, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות אשר הגיע עד יפן, שם כונה "Maiden Japan" - משחק מילים המהווה מחווה לדיפ פרפל, אשר הוציאה ב-1972 אלבום הופעה חיה בשם Made In Japan.
היסטוריה > "Killers", עזיבתו של דיאנו והצטרפותו של דיקינסון

ב-2 בפברואר 1981 הוציאה איירון מיידן אלבום שני, אשר נקרא בהתאם לתדמית הלהקה, Killers ("רוצחים"). על עטיפת האלבום מופיע אדי כשבידו גרזן, ואת חולצתו מושכות מלמטה שתי ידיים אנושיות, ידי הקורבן הגוסס. האלבום "Killers" דומה מאוד לקודמו בסגנון: שמח, מהיר, לא מגוון, ואף כולל שני שירים אינסטרומנטליים. אף על פי כן, נכשל Killers במכירות ומכר הרבה פחות מקודמו. במהלך מסע הופעות עולמי שאחרי צאת האלבום, החליטו חברי הלהקה לפטר את הסולן, פול דיאנו, כיוון שהיה עולה על הבמה כשהוא עייף ומסומם.
את מקומו של דיאנו תפס הזמר ברוס דיקינסון, סולנה של להקת ההבי מטאל האנגלית סאמסון. דיקינסון התגלה כבעל קול חזק ועמוק. החל מאותם השנים ואילך, מפיק הלהקה היה מרטין בירץ'(אנ').
היסטוריה > The Number of the Beast

ב-29 במרץ 1982, הוציאה איירון מיידן אלבום שלישי – The Number of the Beast ("המספר של החיה") עם הסולן החדש דיקנסון. הצטרפותו של דיקינסון שינתה את הסגנון של איירון מיידן. עד להצטרפותו, שיריה של איירון מיידן התאפיינו כשירים קלים, קצרים וקופצניים. דיקינסון עצמו העריץ את איירון מיידן של דיאנו בשל דמיונה לאגדת הרוק כבד דיפ פרפל אותה העריץ גם, אך כשהצטרף בעצמו ללהקה הביא עמו רוח חדשה ואחרת לגמרי. דיקינסון, עם קולו הגבוה והמהדהד ועם שירתו העצובה והרצינית הפך את איירון מיידן ללהקה יותר "כבדה" בעלת שירים ארוכים יותר, כבדים יותר ואף מעט מלנכוליים יותר. איירון מיידן ויתרה על תדמית הרחוב השמחה וה"עבריינית" של דיאנו ואימצה במקומה תדמית של להקה כבדה ואף מעט "שטנית".
השיר המפורסם ביותר מהאלבום הוא שיר הנושא. לפני תחילת השיר, מושמעת הקראה של הקטע מהברית החדשה, אשר אומר כי 666 הוא מספר השטן, או כמו שהוא מכונה בספר, המספר של החיה. בפזמון הקליט והסוחף של השיר, דיקינסון צועק: "666 – the number of the beast!". השיר לווה בקליפ, אשר בו מופיע אדם מחופש ל"אדי", אשר הפעם מייצג את השטן. השיר הפך לאחד השירים המוכרים והמזוהים ביותר של הלהקה.
שיר מפורסם נוסף שהפך ללהיט בקרב מעריצי הלהקה היא "Run to The Hills" שמתאר את פלישת האדם הלבן לאמריקה וכיבושה מהאינדיאנים. השיר נחלק לשני חלקים, כאשר הוא מציג את נקודת המבט של שני הצדדים לעניין. שיר זה הוא אחד מהשירים פופולריים של הלהקה, והוא מנוגן, במרבית סיבובי ההופעה שלה, לרוב כהדרן.
שירים מפורסמים נוספים מהאלבום: "The Prisoner" ("האסיר") ו-"Hallowed Be Thy Name", בשניהם הדובר הוא אסיר. הראשון מבוסס על סדרת טלוויזיה האסיר, ואילו האחרון מתאר את ייסוריו הנפשיים של הנידון למוות המחכה להוצאתו להורג. השיר השני "Hallowed Be Thy Name" מנוגן גם הוא ברוב סיבובי ההופעות של הלהקה.
"The Number of the Beast" הוא האלבום הנמכר ביותר של איירון מיידן ונחשב לאלבום שבזכותו קיבלה את מעמדה. על אלבום זה נעשה פרק בתוכנית הדוקומנטרית "האלבומים הקלאסיים" ששודרה בישראל בערוץ 8.
היסטוריה > Piece of Mind

בשל הצלחת "המספר של החיה" החליטו חברי הלהקה "להכות בברזל כל עוד הוא חם". האלבום הבא של הלהקה יצא ב-16 במאי 1983 ונקרא - Piece Of Mind, "חתיכת מוח" (משחק מילים על משקל Peace of mind, "שקט נפשי", ו"דעתי האישית" - Give you a piece of my mind).
זהו האלבום הראשון של הלהקה ביחד עם ניקו מק'בריין. האלבום מכיל מספר שירים בולטים, לדוגמה "Where Eagles Dare" ("היכן שהעיטים מעזים") המבוסס על סרט הפעולה הקלאסי הנשרים פשטו עם שחר, בכיכובו של קלינט איסטווד. הבלדה "Flight of Icarus" ("מעופו של איקרוס"), העוסק במיתוס היווני הטראגי על הנער שבנה לעצמו כנפיים וניסה לעוף. לפי השיר, ובניגוד למיתוס, אביו של איקרוס בגד בו ובכוונה שלח אותו אל מותו. השיר "The Trooper" ("הטוראי") מדבר על הסתערות הבריגדה הקלה. השיר הסוגר את האלבום, שנוטה מעט לסגנון הפרוגרסיב מטאל, הוא "To Tame a Land" ("לאלף ארץ") המבוסס על הרומן הבדיוני חולית של הסופר פרנק הרברט. עקב האשמת חברי הלהקה בשטניזם מצד בגלל האלבום הקודם, "המספר של החיה", בשיר "Still Life", לפני שהשיר מתחיל, ישנו "מסר סמוי" בהילוך אחורי שנאמר על ידי מתופף הלהקה ניקו מק'בריין, ובו הוא עושה חיקוי של אידי אמין, ואומר כתגובה למאשימים "אל תתערבו בדברים שאינכם מבינים", ומסתיים בשיהוק. השיר "Revelations" ("התגלות") כולל סגנון התיפוף מהיר יותר מהשירים הרגילים של איירון מיידן. שיר זה מתאר ממלכה שנמצאת במצב של מלחמה ובצורת ותושביה הגוועים מתפללים לאלוהים.
החל מאלבום זה נשאר הרכב הלהקה קבוע למשך שש השנים הבאות.
היסטוריה > Powerslave

ב-3 בספטמבר 1984 הוציאה לאור איירון מיידן את האלבום "Powerslave", אשר על עטיפתו מצויר מקדש מצרי, ודיוקנו של אדי מחליף את פני הספינקס. בשיר הנושא של האלבום, הדובר הוא אל מצרי המביע תסכול על כך שהוא בן תמותה, בדיוק כמו בני האדם.
שניים מהשירים המפורסמים מהאלבום הם השיר המהיר במקצבו "Aces High" וכן השיר "Two Minutes to Midnight" ("שתי דקות לחצות"). שניהם מדברים על מלחמה, בעוד הראשון רק מתאר אותה (הדובר בשיר הוא טייס בעת הקרב על בריטניה), השני מוקיע אותה. שיר נוסף באלבום הוא "Rime of the Ancient Mariner" ("שירת המלח הקדמוני"), המספר על ספינה שאבדה בים משום שרבצה עליה קללה. מילות השיר מבוססות על שירו של המשורר סמואל טיילור קולרידג'. אורכה של יצירה זו הוא מעל ל-13 דקות, וזהו השיר השני הארוך ביותר של איירון מיידן.
היסטוריה > Live After Death

בשנת 1985 התקיימה הופעה גדולה של איירון מיידן בלונג ביץ' שבארצות הברית. הופעה זו הוקלטה לאלבום חי בשם "Live After Death", אשר יצא ב-14 באוקטובר באותה שנה.