stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הצבא הבריטי
היסטוריה > המאה ה-19 "המאה האימפריאליסטית"

המאה ה-19 ובפרט מאה השנים בין 1815 (סוף המלחמות הנפוליאוניות) לבין 1914 (תחילת מלחמת העולם הראשונה), נחשבת המאה האימפריאליסטית באימפריה הבריטית. חלק מהתקופה אף נקרא התקופה הוויקטוריאנית על שם המלכה ויקטוריה שמלכה בין 1837 לשנת 1901. שתי השמות מתייחסים לתקופה בה האימפריה הבריטית הרחיבה ושימרה במהלך מלחמות וקרבות אזוריים ברחבי האימפריה
את ריבונותה והשפעתה.
בתקופה זו עיקר מוקדי המריבות היו באפריקה כנגד מתיישבים אירופאים וכוחות שבטיים מקומיים, הודו, ניו זילנד, קנדה, מזרח אסיה וסין, יריבות עם האימפריה הרוסית והשתתפות במספר מלחמות נקודתיות של מדינות אחרות.
בתקופה זו ניתן למנות את המערכות והמלחמות הבאות:
המלחמה האנגלו-מרתית השלישית (1817)
המלחמה האנגלו-אשנטית הראשונה (1823)
המרד הקנדי (אנ') (1837–1838)
מלחמת האזרחים באורוגוואי (1839)
המלחמה האנגלו-סיקית השנייה (1848)
המרד ההודי הגדול (1857)
המלחמה האנגלו-אשנטית השנייה (1863)
המלחמה האנגלו-אשנטית השלישית (1873)
המלחמה המהדית (1884)
מרד הבוקסרים (1899)
מלחמת העצמאות היוונית (1821)
המלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה (1823)
מלחמת העצמאות של פורטוגל (1828)
המלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה (1839)
המלחמה האנגלו-סיקית הראשונה (1845)
המלחמה האנגלו-בורמזית השנייה (1852)
מלחמת האופיום השנייה (1856)
המערכה באתיופיה (1868)
המלחמה האנגלו-אפגנית השנייה (1878)
המלחמה האנגלו-בורמזית השלישית (1885)
המלחמה הקרליסטית הראשונה (1833)
מלחמת האופיום הראשונה (1839)
מלחמות הקרקעות של ניו זילנד (1845)
מלחמת קרים (1853)
המלחמה האנגלו-פרסית (1856)
מלחמת דואר (1864)
מלחמת הזולו (1879)
מלחמת הבורים (1899)
המלחמה האנגלו-ארואית (אנ') (1901)
המלחמה האנגלו-סומלית (אנ') (1901-1920)
היסטוריה > המאה ה-20

במחצית הראשונה של המאה ה-20, האימפריה הבריטית הייתה בשיא גודלה והחזיקה שטחים רבים. עד מלחמת העולם הראשונה היו מספר מערכות נקודתיות בעיקר באסיה, במלחמת העולם הראשונה לקחה בריטניה חלק פעיל יחד עם המדינות תחת שליטתה קנדה ואוסטרליה. ב-1939 בתחילתה של מלחמת העולם השנייה היו אלו אנגליה וצרפת שהובילו את הלחימה כנגד גרמניה באירופה, במשך המלחמה ועם כניסת ארצות הברית וברית המועצות היווה הצבא הבריטי כוח חשוב במלחמה כנגד הצבא הנאצי באירופה ואף לחם במערכה באוקיינוס השקט כנגד היפנים.
החל מסוף המלחמה, האימפריה הבריטית החלה לקטון בניפחה כאשר עוד ועוד מדינות קיבלו עצמאות, כך גם קטנה נוכחות הצבא הבריטי באזורים שונים בעולם. כתוצאה מכך, הצבא הבריטי הלך וקטן גם הוא במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20.
ב-1957 הוחלט לסיים את גיוס החובה בצורה הדרגתית עד לביטולו הסופי ב-1963 ומעבר לגיוס התנדבותי.
בתקופה זו ניתן למנות את המערכות והמלחמות הבאות:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  המשלחת הבריטית לטיבט (אנ') (1903)  המלחמה האנגלו-אפגנית השלישית (1919)  מלחמת העולם השנייה (1939)  מצב החירום המלאי (1948)  מלחמת סיני (1956)  מרד דופר (אנ') (עומאן) (1962)  מלחמת המפרץ (1991) |  מלחמת העולם הראשונה (1914)  מלחמת העצמאות האירית (1919)  מלחמת קוריאה (1950)  מבצע קדש (1956)  מלחמת הבקלה (1958)  הצרות, אירלנד (1968)  מבצע שועל המדבר (1998) |  מלחמת העצמאות של טורקיה (1919)  המרד הערבי הגדול (1936)  מרד המאו מאו (1952)  מלחמת אינדונזיה-מלזיה (1962)  מלחמת פוקלנד (1982)  מלחמת קוסובו (1998) |  |
היסטוריה > המאה ה-21 > מלחמת האזרחים בסיירה לאון

בתחילת מאי 2000, במהלך מלחמת האזרחים בסיירה לאון לוחמי החזית המהפכנית המאוחדת לקחו בשבי קרוב ל-500 חברים ממשלחת האו"ם לסיירה לאון (אנ'). כתוצאה מכך ממשלת בריטניה הכריזה על מבצע פליסר (Operation Palliser) שבמסגרתו כ-800 צנחנים בריטים נחתו בנמל התעופה הבינלאומי לונגי (אנ'), נמל התעופה היחיד בסיירה לאון שממוקם כ-17 קילומטר מפריטאון, בירת סיירה לאון. המשימה הראשונה שלהם הייתה לפנות אזרחים זרים (בעיקר בריטים) מהמדינה ולאבטח את נמל התעופה לונגי. מבצע פליסר הסתיים ב-15 ביוני 2000, וב-10 בספטמבר 2000 החל ממבצע בראס (אנ') שבמהלכו חילצו כוחות הצנחנים ושירות האוויר המיוחד חמישה חיילים בריטים שהוחזקו בשבי בידי מיליציה בשם וסט סייד בויז (אנ'). בהמשך כוחות הצבא הבריטי ששהו במדינה עסקו באימון הכוחות המזוינים של סיירה לאון (אנ'). ביולי 2002 עזבו הבריטים את סיירה לאון חצי שנה לאחר שמלחמת האזרחים הסתיימה.
היסטוריה > המאה ה-21 > מלחמת אפגניסטן

בנובמבר 2001, כחלק ממבצע חירות מתמשכת, בריטניה שלחה כוחות צבאיים לאפגניסטן כדי לסייע לצבא ארצות הברית למוטט את משטרו של הטליבאן. המבצע של הצבא הבריטי כונה מבצע הריק (אנ') ובמסגרתו הדיוויזיה השלישית נשלחה לקאבול, בירת אפגניסטן כדי לסייע בכיבוש העיר מידי כוחות הטליבאן, ולהביס את כוחות הטליבאן שברחו אל ההרים שלאורך הגבול עם פקיסטן. ב-2006 החל הצבא הבריטי להתמקד יותר בלחימה בכוחות הטליבאן ששהו במחוז הלמנד. מספר החיילים הבריטים ששהו באפגניסטן הגיע בשיאו לכ-9500 חיילים (כולל נחתים, חיילי חיל האוויר המלכותי, ומלחי הצי המלכותי), והיה השני בגודלו בכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי. בדצמבר 2012 ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון הכריז שמבצע הריק יסתיים בסוף שנת 2014. המבצע הסתיים ב-27 באוקטובר 2014 כשהחיילים הבריטים האחרונים באפגניסטן, ששהו במחנה בסטיון מסרו את המחנה לכוחות לידי כוחות הביטחון של אפגניסטן ועזבו את המדינה. 453 חיילים בריטים נהרגו באפגניסטן מתחילתו של מבצע הריק ועד סופו.
היסטוריה > המאה ה-21 > מלחמת עיראק

ב-2003 שלחה הממלכה המאוחדת כ-46,000 חיילים כדי שייקחו חלק בפלישה לעיראק (אנ') שהייתה השלב הראשון במלחמת עיראק. במאי 2003 הצבא הבריטי כבש את בצרה ולאחר מכן שלט בדרום עיראק. בדצמבר 2007 מסרו כוחות הצבא הבריטי את כל המוצבים שהחזיקו בהם במחוז בצרה לידי כוחות הצבא העיראקי. ב-29 באפריל 2009 כל חיילי הצבא הבריטי ששהו בעיראק עזבו את המדינה לאחר שהמנדט שממשלת עיראק (אנ') נתנה לשהותם במדינה תם. 179 חיילים בריטים נהרגו בעיראק מהכניסה של הצבא הבריטי למדינה עד יציאתו ממנה.
מבנה הצבא הבריטי

הצבא הבריטי מתחלק לצבא סדיר, המילואים הסדירים (Regular Reserves) וצבא המילואים (Army Reserve).
הצבא הבריטי בנוי כיום ברמה האופרטיבית מאוגדות (דיוויזיה) בעלות ייעודים שונים. אוגדות אלו כוללות חטיבות (בריגדות) מסוגים שונים בהתאם ליעוד האוגדה; החטיבות כוללות גדודים (Battalion), שיחידת האם האורגנית שלהם היא בדרך כלל רגימנט (Regiment). בצורה זאת, רגימנט שריון מסוים לדוגמה הכולל שני גדודים אינו מפקד על הגדודים בהתנהלותם המבצעית אלא מנהל אותם באופן מקצועי, כאשר משותף להם בסיס אם ובסיס אימונים. אך בשטח שני הגדודים יתחלקו וכל גדוד ישרת תחת חטיבה שונה.
עקרון הרגימנטים נעוץ במורשת הארוכה של הרגימנטים בצבא הבריטי. למרות השינויים הרבים שעבר הצבא נשמר איחוד היחידות ברמה המקצועית, אך הצרכים הטקטים של הצבא אילצו את החלוקה לשיוכים מבצעיים. עיקרון זה אינו נכון לכל היחידות, וישנם רגימנטים בודדים המשרתים במלואם תחת חטיבה או דיוויזיה אחת.
בצבא הבריטי שתי אוגדות לוחמות, הדיוויזיה הראשונה והדיוויזיה השלישית. שתי אוגדות אלו מהוות את עיקר הכוח היבשתי של בריטניה, בנוסף לאלו, הדיוויזיה השישית הוקמה ב-2019 במטרה לשמש מסגרת להפעלת כוחות במשימות שונות סביב העולם. הדיוויזיות המרחביות (2, 4 ו-5) אשר בעבר פיקדו על הבסיסים והכוחות באזורים בבריטניה עליהן היו אמונות, פורקו והאחריות הלוגיסטית המרחבית הועברה לחטיבות.
| סמל | דיוויזיה | יעוד | בסיס האם | חטיבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | הדיוויזיה הראשונה | משוריינת | מחנה אימפל, יורק | חטיבה 7 (ממוכנת), חטיבה 4 (קלה), חטיבה 11 (סיוע ביטחוני), חטיבה 19 (מילואים) |
|  | הדיוויזיה השלישית | ממוכנת | מחנה בולפורד, סולסברי | חטיבה 1 (תקיפה וסיור עומק), חטיבה 12 (משוריינת), חטיבה 20 (משוריינת), קבוצה 7 (הגנה אווירית), חטיבה 11 (קשר), קבוצה 25 (הנדסה), חטיבה 101 (לוגיסטיקה) |
|  | הדיוויזיה השישית | לוגיסטיקה, פיקוד | אפאיוון, וילטשייר | מפקדת אוגדה לתשתית פיקודית במערכה. |
דרגות הצבא הבריטי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

חוגרים ונגדים

| קוד נאט"ו | OR-1 | OR-2 | OR-3 | OR-4 | OR-5 | OR-6 | OR-7 | OR-8 | OR-8 | OR-9 | OR-9 |
| סמל | אין סמל | אין סמל |  |  | אין |  |  |  |  |  |  |
| דרגה | טוראי | טוראי | רב-טוראי משנה | רב-טוראי |  | סמל | סמל ראשון | נגד שני | נגד שני | נגד ראשון | נגד ראשון |
| שם באנגלית | Private | Private | Lance Corporal | Corporal |  | Sergeant | Staff Sergeant  Colour Sergeant | Warrant Officer Class Two | Warrant Officer Class Two | Warrant Officer Class One | Warrant Officer Class One |
| קיצור | Pte | Pte | LCpl | CPL |  | Sgt | SSgt | WO2 | WO2 | WO1 | Cdr |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

קצינים


| קוד נאט"ו | OF-D | OF-1 | OF-1 | OF-2 | OF-3 | OF-4 | OF-5 | OF-6 | OF-7 | OF-8 | OF-9 | OF-10 |
סמל: 
| דרגה | צוער | לוטננט שני | לוטננט | קפטן | מייג'ור | לוטננט קולונל | קולונל | בריגדיר | מייג'ור גנרל | לוטננט גנרל | גנרל | פילדמרשל |
| שם באנגלית | Officer Cadet | Second Lieutenant | Lieutenant | Captain | Major | Lieutenant Colonel | Colonel | Brigadier | Major General | Lieutenant General | General | Field Marshal |
| קיצור |  | Lt2 | Lt | Capt | Maj | Lt Col | Col | Brig | Maj Gen | Lt Gen | Gen | FM |
אמצעי הלחימה בצבא הבריטי > נשק קל

הנשק האישי המשמש את רוב חיילי הצבא הבריטי הוא רובה הסער מסוג SA80 ושלל הדגמים שלו. מלבד הנשק האישי, בין כלי הנשק המשרתים את חיילי הצבא הבריטי ניתן למנות את אקדחים: גלוק 17 ו-SIG226, נשק הקלעים L129A1, רובה הסער HK417, נשקי צלפים ממשפחת ארקטיק וורפר, נשק הצלפים בארט M82 ורובה שוטגאן מסוג Benelli M4. בין כל הנשק הכבדים יותר ניתן למנות את כלי הנשק: מקלע ה-FN מינימי, דגם בריטי של מקלע המאג, מקלע כבד M2 בראונינג, מרגמות בקטרים 51, 60 ו-81 מ"מ, טיל נ"ט לאו וטיל נ"ט FGM-148 ג'אוולין.
אמצעי הלחימה בצבא הבריטי > כלי רכב משוריינים

צ'אלנג'ר 3 טנק המערכה המתקדם בשרות הצבא הבריטי.
צ'אלנג'ר 2: טנק מערכה בצבא הבריטי שמשמש ביחידות השריון הבריטיות ומוחלף בהדרגה בצ'אלנג'ר 3.
ווריור: נגמ"ש לחימה המשמש תמיכה ליחידות החי"ר הבריטיות.
FV430: נגמ"ש מיושן יותר אשר משרת מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 את הצבא הבריטי.
נגמ"שי סיור קל: משפחה של נגמ"שי לחימה קלים ביניהם הF101 סקורפיון וה-F107 סימיטר.
רכב משוריין קוגר: רכב 6X6 ממוגן כנגד מטעני צד.
BVS10: נגמ"ש תוצרת שוודיה.
מלבד כלי רכב משוריינים אלו הצבא הבריטי מחזיק בכלי רכב קלים מסוגים שונים.
אמצעי הלחימה בצבא הבריטי > ארטילריה

שלושת מערכות הארטילריה הראשיות של הצבא הבריטי הן:
תותח L118: תותח שדה.
MLRS: משגר רקטות רב-קני מתוצרת ארצות הברית.
AS-90: תותח מתנייע בשירות חיל התותחנים המלכותי הבריטי.
ראו גם

רשימת הרגימנטים בצבא הבריטי
מבנה הצבא הבריטי
באש ובמים (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  דייוויד מקנזי 
 הופק בידי:  פיטר ברג, Carla Hacken, Julie Yorn 
 תסריט:  טיילור שרידן 
 עריכה:  ג'ייק רוברטס 
 שחקנים ראשיים:  כריס פיין בן פוסטר גיל בירמינגהאם ג'ף ברידג'ס קווין רנקין מרין אירלנד קייטי מיקסון באק טיילור דייל דיקי מלאני פאפליה טיילור שרידן 
 מוזיקה:  ניק קייב, וורן אליס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 בינואר 2017 
 משך הקרנה:  102 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט שוד, סרט דרמה, סרט פשע, נאו-מערבון 
 מקום התרחשות:  אוקלהומה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   hellorhighwater
 hellorhighwater.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
באש ובמים (באנגלית: Hell or High Water) הוא סרט שוד אמריקאי משנת 2016, שבוים על ידי דייוויד מקנזי ונכתב על ידי טיילור שרידן. הסרט עוקב אחר שני אחים בטקסס שנקלעים לשרשרת של מעשי שוד בנקים בניסיון להציל את חוות המשפחה שלהם. הסרט זכה לשבחים רבים על משחקם של השחקנים, התסריט והבימוי, והוא נחשב לאחד הסרטים הטובים ביותר של שנת 2016.
באש ובמים הוקרן בבכורה בפסטיבל קאן 2016, ויצא לאקרנים בקולנוע בארצות הברית ב-12 באוגוסט 2016. הוא זכה לשבחי המבקרים, במיוחד על הביצועים של כריס פיין, בן פוסטר וג'ף ברידג'ס, התסריט של שרידן והעריכה. הוא הכניס 37.9 מיליון דולר בתקציב של 12 מיליון דולר. מכון הסרטים האמריקאי בחר בו כאחד מ 10 סרטי השנה שלו, והוא היה מועמד לפרסים רבים, כולל ארבע מועמדויות לאוסקר - הסרט הטוב ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר (ג'ף ברידג'ס), התסריט המקורי הטוב ביותר והעריכה הטובה ביותר.
בצפון אמריקה, הסרט גרף 621,329 דולר מ-32 בתי קולנוע בסוף השבוע הפתיחה שלו, ממוצע של 19,417 דולר לקולנוע. בסוף השבוע שלאחר מכן הסרט התרחב ל-472 בתי קולנוע, והכניסו 2.7 מיליון דולר (ממוצע לאולם של 5,709 דולר).  הסרט החל לאקרנים הרחב ב-909 בתי קולנוע ב-26 באוגוסט, והכניס 3.7 מיליון דולר בסוף השבוע, וסיים במקום ה-12 בקופות.
עלילה

הסרט מתמקד בשני אחים, טובי הווארד (כריס פיין) וטאנר הווארד (בן פוסטר), שמחליטים לבצע סדרת מעשי שוד בבנקים מקומיים כדי להציל את החווה המשפחתית שלהם מהשתלטות הבנק. טובי, גבר גרוש ואב לשני ילדים, מונע על ידי רצונו להבטיח את עתיד ילדיו, בעוד טאנר, האח המבוגר והפזיז, משתתף כדי להגן על אחיו הצעיר. במקביל, מרקוס המילטון (ג'ף ברידג'ס), שריף טקסני ותיק שעומד לפרוש, חובר לשותפו אלברטו פארקר (גיל ברמינגהם) במרדף אחר האחים.
שחקנים ראשיים

כריס פיין בתפקיד טובי הווארד
בן פוסטר בתפקיד טאנר הווארד
ג'ף ברידג'ס בתפקיד מרקוס המילטון
גיל ברמינגהם בתפקיד אלברטו פארקר
ביקורות

הסרט קיבל ציון גבוה של 97% באתר Rotten Tomatoes, המבוסס על חוות דעת של מבקרים מקצועיים, וציון של 88 מתוך 100 באתר Metacritic. כמו כן, הקהל העניק לסרט ציון CinemaScore של "A-", מה שמעיד על אהדה גבוהה מצד הצופים.
ריצ'רד רופר מהשיקגו סאן-טיימס נתן לסרט ארבעה מתוך ארבעה, ואמר, "במובנים גדולים וקטני באש ובמים הוא סרט כל כך יפה וקשוח ואלגנטי וידוע, הרגע שבו זה נגמר היה הרגע שרציתי. לראות את זה שוב."  מבקרת IGN, סמנתה לדוויג, נתנה לסרט תשעה מתוך עשרה, ואמרה "הסרט באש ובמים מפתיע עם הנרטיב המורכב שלו ומהמם עם הצילום שלו".  טום שטמפל מ- Creative Screenwriting שיבח את הסרט כ"מחקר חדש, חכם ואחד התסריטים הטובים ביותר השנה".
הערות שוליים

↑  Brooks, Brian (14 באוגוסט 2016). "'Hell Or High Water' Hits The Mark In Debut; 'Don't Think Twice' Solid In Expansion: Specialty Box Office". Deadline Hollywood. Penske Business Media. ארכיון מ-17 באוגוסט 2016. נבדק ב-18 באוגוסט 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (22 באוגוסט 2016). "The Perils Of Remakes Like 'Ben-Hur' As Moviegoers Continue To Worship 'Suicide Squad' – Monday Final B.O." Deadline Hollywood. Penske Business Media. ארכיון מ-22 באוגוסט 2016. נבדק ב-22 ביוני 2018. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (28 באוגוסט 2016). "'Don't Breathe' Screams $26M+, Gives Sony 3rd Summer Cash Cow After 'Sausage Party', 'Shallows': Sunday Update". Deadline Hollywood. Penske Business Media. ארכיון מ-27 באוגוסט 2016. נבדק ב-28 באוגוסט 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Roeper, Richard (11 באוגוסט 2016). "Hell or High Water: Modern western the year's best film so far". Chicago Sun Times. ארכיון מ-18 בדצמבר 2016. נבדק ב-3 בספטמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ladwig, Samantha (14 באוגוסט 2016). "Hell or High Water Review". IGN. Ziff Davis. ארכיון מ-18 באוגוסט 2016. נבדק ב-20 באוגוסט 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Stempel, Tom (1 בספטמבר 2016). "Understanding Screenwriting #148". Creative Screenwriting. ארכיון מ-15 בפברואר 2017. נבדק ב-6 בספטמבר 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 7714b52d-46c0-4890-af23-312d5cf3b268  VIAF: 6096147665831260670006   WorldCat (עם VIAF): 6096147665831260670006
דניאל סיזר

| --- | --- |

 לידה:  5 באפריל 1995 (בן 29) אושווה, קנדה 
 מוקד פעילות:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 מקום לימודים:  Kingsway College 
 סוגה:  R&B עכשווי, מוזיקת נשמה, נאו סול 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 danielcaesar.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אשטון דומאר נורוויל סימונדס (באנגלית: Ashton Dumar Norwill Simmonds; נולד ב-5 באפריל 1995), הידוע בשם הבמה דניאל סיזר (Daniel Caesar), הוא זמר ופזמונאי קנדי, הוא מזדהה כחלק מקבוצת ההכלה המוזיקלית "פפושין - Papushin", ולוקח חלק פעיל בה.
ביוגרפיה

אשטון דימר נורוויל סימונדס נולד ב-5 באפריל 1995 בטורונטו, וגדל באונטריו. הוא הבן השני מבין ארבעה ילדים לאמו הולאס ולאביו נורוויל סימונדס, זמר גוספל שהוציא את אלבומו הראשון כתלמיד תיכון בג'מייקה. סיזר למד בכנסייה ובבית ספר פרטי באושאווה.
סיזר למד בכנסייה ושר בפני קהילת אביו באושאווה. הוא גדל והאזין למוזיקת נשמה וגוספל שנמסרה על ידי מוזיקליות ודת, אף על פי שהוריו היו זהירים בפיתויים שהגיעו עם המוזיקה. בגיל 17 סיזר הוצא מהבית לאחר ריב עם אביו בסיום לימודיו בתיכון. הוא לא חש ברירה אלא להמשיך את הפעילות המוזיקלית שלו. לאחר שעזב את ביתו, החל לעשות הופעות.
בשנת 2014 זכה סיזר לשבחים מהמבקרים על מיני-אלבום הבכורה שלו Praise Break, שדורג במקום ה-19 ברשימת "20 אלבומי ה-R&B הטובים ביותר לשנת 2014" מאת רולינג סטון. המוזיקה שלו מושפעת מהדת, שמילאה תפקיד גדול בגידולו. בשנת 2015 הוציא סיזר את המיני-אלבום השני שלו, Pilgrim's Paradise.
ב-25 באוגוסט 2017 הוציא סיזר את אלבום הבכורה שלו Freudian, הכולל את הסינגלים "Get You",‏ "We Find Love" ו-"Blessed". האלבום היה מועמד לפרס המוזיקה של פולריס לשנת 2018. בטקס פרסי גראמי ה-60, זכה סיזר בשתי מועמדויות בקטגוריות "אלבום ה-R&B הטוב ביותר" על אלבום הבכורה שלו ו"ביצוע ה-R&B הטוב ביותר" על "Get You". בטקס פרסי גראמי ה-61, זכה סיזר בקטגוריית "ביצוע ה-R&B הטוב ביותר" על הסינגל "Best Part".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2017: Freudian
2019: Case Study 01
2023: Never Enough
TeGriai Nuke :2024
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2014: Praise Break
2015: Pilgrim's Paradise
2017: Up Next Session: Daniel Caesar
2023: Batito's Club
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס ג'ונו | אמן השנה | דניאל סיזר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס ג'ונו | פרס בחירת המעריצים | דניאל סיזר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס ג'ונו | אלבום השנה | Never Enough | מועמדות |  |
| 2024 | פרס ג'ונו | הקלטת ה-R&B/נשמה עכשווי של השנה | Never Enough | זכייה |  |
| 2024 | פרס ג'ונו | סינגל השנה | "Always" | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  "Daniel Caesar's Mother, Hollace Simmonds, On Love (Interview)". 2018-01-16.
↑  "Ten things you need to know about Daniel Caesar, the Toronto R&B singer who got a shout-out from Barack Obama". 2018-01-04.
↑  Green, Alex (2017-10-06). "Get to know Daniel Caesar, the Artist Baring His Soul on Gospel-tinged R'n'B". Mixmag.
↑  Green, Alex (2017-10-06). "Get to know Daniel Caesar, the Artist Baring His Soul on Gospel-tinged R'n'B". Mixmag.
↑  Green, Alex (2017-10-06). "Get to know Daniel Caesar, the Artist Baring His Soul on Gospel-tinged R'n'B". Mixmag.
↑  "20 Best R&B Albums of 2014". Rolling Stone Magazine. 2014-12-15. נבדק ב-21 במאי 2017. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Green, Alex (2017-10-06). "Get to know Daniel Caesar, the Artist Baring His Soul on Gospel-tinged R'n'B". Mixmag.
↑  "Polaris Music Prize Reveals 2018 Short List". Exclaim!, July 17, 2018.
↑  "60th GRAMMY Awards: Full Nominees List". The Recording Academy. 28 בנובמבר 2017. נבדק ב-28 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "61st Annual Grammy Awards". The Recording Academy. 11 בפברואר 2019. נבדק ב-11 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  2024 Juno Award Winners: Charlotte Cardin, Karan Aujla & more | Billboard Canada, ca.billboard.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 128946524X  ISNI: 0000 0004 6647 3716  LCCN: no2019042125  MusicBrainz: b46e298d-d3a5-4695-a03e-63e8c523b23e  NKC: pag20201095352  NLK: KAC2018M8567  VIAF: 3200154592510643370005   WorldCat (עם VIAF): 3200154592510643370005
אגנו

אגנו (גם הגנאו; בצרפתית: Haguenau, באלזסית: Hàwenàu, בגרמנית: Hagenau האגנאו) היא עיר במעמד קומונה במחוז בא-רן בחבל גראנד אסט הצרפתי. אגנו נמצאת 28 קילומטר מצפון לבירת המחוז שטרסבורג. זו העיר הרביעית באוכלוסייתה באלזס, וה-11 בחבל גראנד אסט, והעיר הגדולה ביותר האלזס בשטח של 182.59 קמ"ר. רוב שטח הקומונה הוא יער כאשר השטח הבנוי של העיר נמצא בדרום היער.
היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 1115 על ידי פרידריך השני, דוכס שוואביה על אי בנהר המודר. ב-1164 בנו פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עדכן את כתב האמנה של העיר ונתן לה סמכויות נוספות והפך את הארמון של אגנו לאחד מארמנותיו. בהמשך הפך פרידריך הראשון את אלזס למחוז הנשלט על ידי מיניסטריאלים, ואילו הממשל המחוזי ישב באגנו. בשנת 1273 רודולף הראשון הפך את אגנו לעיר הבירה של אלזס כמענה לבקשת העצמאות של אלזס. כעיר בירה היא הייתה אחת מעשר ערים קיסריות חופשיות באלזס שיצרו את הדקאפול (Décapole).
בעקבות שלום וסטפאליה, שסיים את מלחמת שלושים השנים ב-1648, העיר איבדה את תוארה כעיר קיסרית חופשית. יחד עם שאר ערי הדקאפול, העיר לא הסכימה להשלכות חוזה זה שהסירו את החופש היחסי שהיה לערים האלו והחזירו אותן לשלטון האצילים. העיר פתחה במרד נגד מלך צרפת, שליטה החדש. למרות האבדות בנפש - אוכלוסיית העיר קטנה בשני שלישים - אגנו התנגדה ונשארה עיר חופשית. הסכם נוסף משנת 1676 העניק מחדש את השליטה למלך צרפת. ב-1677, לואי הארבעה עשר החליט לסיים את המרידה בכוח הזרוע. העיר סבלה רבות וכל אנשיה נרדפו, ובסוף אותה שנה העיר נשרפה. האוכלוסייה קיבלה היתר לחזור לעיר רק ביוני 1678, ועד 1715 נמשכו הקרבות בעיר.
במהפכה הצרפתית, 1789, מנתה העיר רק 4,500 איש. ב-1793 נכבשה העיר על ידי כוחות אוסטרים ופרוסים בתמיכת האוכלוסייה, שהתנגדה ליעקובינים. לאחר שכוחות צרפתיים כבשו מחדש את אלזס, האוכלוסייה ברחה לאימפריה הרוסית.
העיר עברה את התהפוכות שעברו על אלזס כולה, היא נכבשה על ידי הגרמנים במלחמת צרפת–פרוסיה וסופחה לגרמניה ב-1871 עד שבשנת 1919 נחתם חוזה ורסאי לפיו כל השטחים שנכבשו על ידי הקיסרות הגרמנית הוחזרו לצרפת (סעיף 51). בשנת 1940 נכבשה אלזס שוב על ידי גרמניה הנאצית וסופחה לרייך השלישי. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה סופחה אלזס שוב לצרפת.
יהודי אגנו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
באגנו התקיימה קהילה יהודית כמעט ברציפות לפחות מהמאה ה-13. בעיר קיים בית כנסת.
ערים תאומות

גרמניה לנדאו, גרמניה
הערות שוליים

↑  מיניסטריאל הוא עובדי מדינה שאינו אציל
↑  "עיר קיסרית חופשית" בגרמנית Freie Reichsstadt היא עיר שהייתה נתונה לשלטון ישיר של הקיסר ולא לאצילים
↑  Bulletin philologique et historique, 1969, עמ' 341 (בצרפתית)
↑  Encyclopédie de l'Alsace, t. 11 : Rhin-Strasbourg, Publitotal, 1985
תמונת העיר משנת 1900
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539042705171  BnF: cb152713221 (data)  GND: 4094465-7  LCCN: n84155015  MusicBrainz: 01998114-23d7-4169-bee1-4faddcb2fd70  NKC: ge336356  VIAF: 153028485   WorldCat (עם VIAF): 153028485
האוניברסיטה הפתוחה

ערך זה עוסק באוניברסיטה הפתוחה, מוסד אקדמי בישראל. אם התכוונתם למוסדות אקדמיים נוספים בעלי שם זה, ראו .
תבנית:מוסד לימודי
טקס פתיחת קמפוס רמת אביב של האוניברסיטה הפתוחה מימין פרופ' אברהם גינזבורג נשיא האוניברסיטה, ודורותי דה רוטשילד (במרכז), 1976
קמפוס האוניברסיטה הפתוחה ברמת אביב בשנת 1976
פרופ' אברהם גינזבורג באחד מטקסי חלוקת התארים הראשונים של האוניברסיטה
הוילה באפקה שבה שכנו משרדי האוניברסיטה הפתוחה בתחילת דרכה, ב-1974
קמפוס האוניברסיטה הפתוחה ע"ש דורותי דה רוטשילד ברעננה (מבט אווירי)
מרחבי הקמפוס ברעננה
מרחבי הקמפוס ברעננה
האוניברסיטה הפתוחה (בראשי תיבות: האו"פ) היא אחת מעשר האוניברסיטאות בישראל המוכרות על ידי המועצה להשכלה גבוהה. ייחודה של האוניברסיטה הפתוחה הוא בקבלת כל אדם בוגר ללימודי תואר ראשון, ללא תנאים מוקדמים כגון תעודת בגרות, ציון בבחינה הפסיכומטרית או עמידה בבחינות קבלה.
שיטת הלימוד באוניברסיטה הפתוחה משלבת הוראה בלמידה מרחוק באמצעות טכנולוגיות וספרים לצד מפגשים פרונטליים למעוניינים, המתקיימים בקמפוסים ובמרכזי לימוד של האוניברסיטה הפתוחה ברחבי ישראל. קבלת התואר באוניברסיטה הפתוחה בדומה למוסדות השכלה השונים מותנית בעמידה בהצלחה בדרישות הקורסים השונים כגון הגשת עבודות הנקראות ממ"נים (מטלות מנחה) וסיום בחינה בציון עובר, וכמו כן, נדרשת הוכחת ידיעת השפה האנגלית. עיקר התארים שהאוניברסיטה מציעה הם תארים ראשונים, ויש גם מספר הולך וגדל של תחומים ללימודי תואר שני, שדרישות הקבלה אליהם דומות למקובל ברוב האוניברסיטאות האחרות. בשנת 2022 אישרה המועצה להשכלה גבוהה פתיחת מסלול לימודים לתואר דוקטור בחינוך – טכנולוגיות במערכות למידה. ובעקבות כך קיבלה האוניברסיטה גם אישור להעניק תוארי דוקטור לשם כבוד. התארים הראשונים הוענקו בשנת 2023.
היסטוריה

בשנת 1971 הועלתה לראשונה ההצעה לייסד אוניברסיטה פתוחה בישראל במתכונת למידה מרחוק, דוגמת האוניברסיטה הפתוחה הבריטית (אנ'). את ההצעה העלתה ועדה ממכון ויצמן, בראשות פרופסור שניאור ליפסון, אותה מינתה המועצה להשכלה גבוהה (המל"ג). הרעיון המשיך להתפתח כאשר קרן "יד הנדיב" (קרן רוטשילד) הציעה להקים במימונה "אוניברסיטה לכל" בישראל, על בסיס המלצת ועדת מומחים מטעמה בראשות פרופסור וילבור שראם מאוניברסיטת סטנפורד. ההצעה הוגשה לשר החינוך והתרבות, יגאל אלון, ובהובלתו החליטו הממשלה והמל"ג בשנת 1973 לייסד "אוניברסיטה לכל" בישראל היא ה"אוניברסיטה הפתוחה".
בשנת 1976 החלה האוניברסיטה הפתוחה את פעילותה, מהמטה בשכונת רמת אביב בתל אביב. היצע הקורסים כלל חמישה בלבד ונרשמו אליהם 2,267 סטודנטים. באותה עת הועסקו באוניברסיטה 130 עובדים, מהם 9 חברי סגל אקדמי בכיר, ו-31 חברי סגל הוראה. ב-19 בנובמבר 1995 נחתם הסכם בין האוניברסיטה לבין עיריית רעננה והוחל בפרויקט בניית קריית האוניברסיטה בעיר. טקס הנחת אבן הפינה נערך באוקטובר 2000, ובשנת 2004 הושלמה בניית קריית האוניברסיטה הפתוחה על שם דורותי דה רוטשילד, שם משכנה עד היום.
סמל

סמל האוניברסיטה הפתוחה עוצב בשנת 1974 על ידי ירום ורדימון. הסמל מורכב מדימוי מופשט המייצר תחושה של דינמיות, גמישות וזרימה. צבעו, כחול קובלט, נבחר על ידי ד"ר מקס רואו משום היותו כצבע דגל ישראל. ד"ר רואו היה מנהל קרן יד הנדיב של משפחת רוטשילד, אשר תמכה בהקמת האוניברסיטה, ולימים נשיא האוניברסיטה הראשון.