stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דימוס (ירח)
הערות שוליים

↑  הרצאות נאס"א על פובוס ודימוס, הרצאה מס' 1 14.9.15
↑  "Notes: The Satellites  of Mars". The Observatory. 1 (6): 181–185. 20 בספטמבר 1877. Bibcode:1877Obs.....1..181. נבדק ב-4 בפברואר 2009. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Hall, Asaph (17 באוקטובר 1877). "Observations of the Satellites of Mars". Astronomische Nachrichten (Signed 21 September 1877). 91 (2161): 11/12–13/14. Bibcode:1877AN.....91...11H. doi:10.1002/asna.18780910103. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Morley, Trevor A. (בפברואר 1989). "A Catalogue of Ground-Based Astrometric Observations of the Martian Satellites, 1877–1982". Astronomy and Astrophysics Supplement Series. 77 (2): 209–226. Bibcode:1989A&AS...77..209M. {{cite journal}}:  (עזרה) (Table II, p. 220: first observation of Phobos on 18 August 1877.38498)
↑   The Moons of Mars Explained -- Phobos & Deimos, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:54) (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559139705171  GND: 4311669-3  LCCN: sh2007003501  VIAF: 246239121   WorldCat (עם VIAF): 246239121 
דימוס חולף על פני השמש, כפי שצולם על ידי הגשושית אופורטוניטי
ארסונד

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  המצרים הדניים 
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Höje River, Mølleåen, Nivå, Saxån, Kävlinge River, Råå river 
 מדינות באגן הניקוז:  שוודיה, דנמרק 
 קואורדינטות:  55°45′N 12°45′E﻿ / ﻿55.75°N 12.75°E﻿ / 55.75; 12.75
  (למפת הים הבלטי מוגדלת) נורווגיה שוודיה פינלנד רוסיה אסטוניה לטביה ליטא בלארוס רוסיה פולין גרמניה דנמרק המפרץ הפיני המפרץ הבוטני  האוקיינוס האטלנטי ארסונד(למפת הים הבלטי רגילה) נורווגיה שוודיה פינלנד רוסיה אסטוניה לטביה ליטא בלארוס רוסיה פולין גרמניה דנמרק המפרץ הפיני המפרץ הבוטני  האוקיינוס האטלנטי ארסונד
 
חלקו הדרומי של מצר ארסונד. בקדמת התמונה העיר מאלמה וגשר ארסונד, שבקצהו האי המלאכותי הזעיר פברהולם. מימין לגשר - האי סלטהולם ומעליו האי אמה. ברקע הרחוק - העיר קופנהגן.
צילום לוויין שבו נראים חלקו הדרומי של הארסונד וגשר ארסונד. משמאל ניתן לראות את שדה התעופה הבינלאומי של קופנהגן על האי אמה
אֶרֵסוּנְד (בדנית: Øresund; בשוודית: Öresund) הוא מצר ים החוצץ בין סקונה שבשוודיה ממזרח לבין האי שלן שבדנמרק ממערב, והמחבר את הים הבלטי שבדרום אל מצר קטגט שבצפון. ארסונד הוא אחד משלושה מצרי ים המחברים את הים הבלטי לים הצפוני והלאה לאוקיינוס האטלנטי; שני האחרים הם קטגט בין שוודיה ודנמרק, וסקאגרק בין דנמרק ונורווגיה. ארסונד הוא הצר והקצר מבין שלושת גופי מים אלה, ונחשב אחד מעורקי התחבורה הימית העמוסים בעולם.
רוחבו של המצר נע בין 4 ק"מ בלבד בצפונו ל-25 ק"מ בנקודה הרחבה ביותר בחלקו הדרומי; אורכו 50 ק"מ. במצר שלושה איים עיקריים:
אמה (Amager) הצמוד לחוף הדני ומהווה חלק מקופנהגן רבתי. על האי, ששטחו 96.29 קמ"ר, שוכן גם שדה התעופה הבינלאומי של קופנהגן.
סלטהולם (Saltholm - "אי המלח") השייך גם הוא לדנמרק וממוקם סמוך לאמה. שטח האי הוא 16 קמ"ר. סמוך מדרום לו הוקם האי המלאכותי הזעיר פברהולם (Peberholm - "אי הפלפל") לצורך בניית גשר ארסונד.
ון (Ven) השייך לשוודיה נמצא בחלקו הצפוני של המצר, ושטחו 7.5 קמ"ר.
טירת קרונבורג בנקודה הצרה ביותר של המצר. מימין לטירה מעבורת בין הערים הלסינגבורג ואלסינור
עד לשנת 2000 ניתן היה לחצות את המצר בדרך הים בלבד, כשעיקר התנועה נעשתה במעבורת בין הערים הלסינגבורג ואלסינור. ב-1 ביולי 2000 נפתח לתנועה גשר ארסונד (בצדו הדרומי של המצר), שעליו כביש מהיר ומסילת רכבת; הגשר מקשר בין קופנהגן בדנמרק למאלמה בשוודיה. לאחר שנוסעים עליו 10 ק"מ נכנסים למנהרה הארוכה ביותר בעולם מתחת למים שמובילה אל האי המלאכותי פברהולם. המשמעות הסמלית של הגשר היא גדולה, מכיוון שמחוז סקונה היה בעבר חלק מדנמרק והיו תקופות של מלחמה בין השוודים והדנים.
בצידו הצפוני של המצר עדיין פעיל קו המעבורת הוותיק.
ראו גם

גשר ארסונד
הערות שוליים

↑  The Öresund Bridge, visitskane.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558440405171  GND: 4216367-5  LCCN: sh85125362  NKC: ge631118  SUDOC: 050626744  VIAF: 234660631   WorldCat (עם VIAF): 234660631
אריח מלט

אריחי מלט, סוף המאה ה-19
אריחי מלט או אריחים הידראוליים (מכונים בישראל גם אריחי בטון) הם אריחים צבעוניים, שלעיתים קרובות מעוטרים בדוגמאות גאומטריות. הם הופיעו לראשונה בשנות ה-50 של המאה ה-19 באירופה בגרמניה, בקטלוניה (ספרד) ובוִיוִיֶרְז בדרום צרפת, מיקומו של מפעל המלט המפורסם לָפָרְז'. הם יצרו מהפכה בריצוף בתקופתם מכיוון שהיו זולים, עמידים, קלים להכנה ואפשרו שילוב דוגמאות דקורטיביות, ולכן פנו לקהל בעלי בתים רחב בהרבה מאשר אריחי הקרמיקה המזוגגים שקדמו להם, ועל אף שיוצרו ביד, היו אף זולים יותר מאריחי קרמיקה מעוטרים שיוצרו באופן ממוכן באנגליה באמצע המאה ה-19. שיא הפריחה שלהם הייתה מסוף המאה ה-19 עד אמצע המאה ה-20, ובתקופה זו נעשה בהם שימוש נרחב באירופה ובאמריקה, וגם בישראל. החל מאמצע המאה ה-20 הם הוחלפו בהדרגה על ידי טכנולוגיות חדשות יותר כמו טרצו ואריחי קרמיקה מודרניים, שלא אפשרו קישוט דקורטיבי או צבעוני אבל היו זולים יותר.
אריחי מלט אינם נשרפים בתנור כמו אריחי קרמיקה אלא מיוצרים בטכניקה של יציקה, כבישה וייבוש. כמו כן, אין להם שכבת זיגוג על פני האריח. הם שואבים את העמידות שלהם מהשילוב של שכבה צבעונית המבוססת על צמנט פורטלנד לבן, אבקת שיש, חול ופיגמנטי צבע, שמהווה את פני האריח, ושכבה גסה ועבה יותר של חול ומלט שמהווה את גוף האריח. שכבת הפיגמנט מעוצבת באמצעות תבנית מתכת שמשמשת לקיבוע הדוגמה ולהפרדה בין משטחים בצבעים שונים. לאחר ייבוש חלקי מוסרת התבנית, שכבת הפיגמנט נלחצת באמצעות מכבש הידראולי אל גוף האריח, ולאחר ייבושו המלא הופכת לחלק ממנו.
תבנית אריחי מלט, צרפת, 1920
אריחי מלט בישראל

טכניקת הייצור של אריחי המלט הובאה לישראל לראשונה מגרמניה על ידי המתיישבים הטמפלרים. משפחת ביילהרץ הייתה החלוצה בתחום, בבית החרושת שהקימה במושבה הגרמנית בחיפה בסוף המאה ה-19, שם יוצרו מוצרי בנייה טרומיים מבטון, ובכלל זה אריחים מעוטרים. בית החרושת של משפחת וילנד נבנה במקביל ב-1902 ליד תחנת הרכבת העות'מאנית בפאתי יפו, וייצר ומכר אף הוא אריחים מעוטרים לצד מוצרי בניין נוספים.
המפעל העברי הראשון שייצר אריחי מלט מעוטרים היה "האחים שלוש". הוא שכן בנוה צדק, הוקם בשנות התשעים של המאה ה-19, ובמקביל להקמת המפעלים הטמפלרים החל גם הוא לייצר מרצפות מלט מעוטרות. האחים שייסדו וניהלו את המפעל היו בניו של אהרן שלוש, ממייסדי השכונה. בתים רבים שהוקמו במחצית הראשונה של המאה העשרים עוטרו באריחי מלט, הן בקרב האוכלוסייה הערבית והן היהודית. לאור הביקוש הרב שנוצר לאריחים מעוטרים, נפתחו בישראל מפעלים נוספים רבים לייצור אריחי מלט, ובשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 פעלו בישראל כ-70 מפעלים שייצרו אריחי בטון מעוטרים, חלקם מפעלים ממש, ביניהם המרצפייה, המומחה וגלוסקא, וחלקם יוזמות ייצור פרטיות שלא תמיד שמרו על סטנדרט הייצור האיכותי והקפדני שהובילו המפעלים הטמפלרים.
אריחי המלט המעוטרים נחשבים לאלמנט עיצוב וינטאג' שתורם לחן ולאווירה של דירה או בית ותיקים. אספנים וחובבי וינטאג' מפרקים לעיתים רצפות בבית שמיועדים להריסה על מנת לעשות שימוש חוזר במרצפות בבניינים חדשים. מספר מפעלים עדיין מייצרים אריחי מלט מעוטרים בשיטות ייצור מסורתיות עבור בתים לשימור ולמען חובבי הוינטאג', אך כיום נפוצים מהם בהרבה אריחי קרמיקה וגרניט פורצלן בעלי דוגמאות גאומטריות, שחלקן מחקות עיטורים נפוצים של אריחי המלט הוותיקים.
הערות שוליים

↑  אבי לוי, הכל על האריחים המעוטרים היפהפיים של תל אביב, באתר Xnet‏, 21 באפריל 2013
↑  אור אלכסנדרוביץ', חזית הבנייה, חזות הבנייה: טכנולוגיות מעטפת חשופות באדריכלות המודרנית בישראל, באתר אוניברסיטת בן גוריון, עיונים, כרך 31, עמ' 306–348, ‏2019
↑  שרון היבש, כל בית צריך מרצפת: הכל על אריחים מאוירים, באתר Xnet‏, 19 בינואר 2014
↑  יונת נחמני, צייר לי רצפה, באתר כלכליסט, 5 בנובמבר 2014
↑  נעמי צורף, המשוגעים לדבר: "כבר 64 שנה אני מייצר אריחים בעבודת יד, ירשתי את זה מאבא שלי", באתר כלכליסט, 2 בספטמבר 2021
דלקת אמתחת רגל האווז

דלקת אמתחת רגל האווז (Pes Anserinus Bursitis) מתארת מצב דלקתי באמתחת המפרידה בין עצם השוקה לבין הגיד המשותף של שריר החייטים, השריר העדין והשריר החצי גידי המכונה "רגל האווז". הופעתה של הדלקת גורמת לכאב בחלק התיכון של הברך ולמגבלות בהנעת הברך המתבטאים בקשיים בהתניידות החולה או בעיסוקו בספורט. דלקת זו מטופלת לרוב על ידי נוגדי דלקת לא סטרואידים ופיזיותרפיה.
פתופיזיולוגיה

רגל האווז היא כינויו של הגיד המשותף של שריר החייטים, השריר העדין והשריר החצי גידי. רגל האווז נאחז בחלק העליון של הפן התיכון של השוקה, מעט מתחת לקו המפרקי של הברך. השרירים המתחברים לרגל האווז פועלים כמקרבים של הירך, כמכופפים של הברך וכן לסיבובה הפנימי של הברך. אזורי החיבור של השרירים מאפשרים להם לפעול כנגד מאמצים חיצוניים השואפים לפתל את הברך או לכופף אותה במישור החזיתי, קרי לכיוון התנועה הלא טבעית של השוקה יחסית לעצם הירך הצידה והחוצה. בין רגל האווז לראש השוקה נמצאת אמתחת המונעת פגיעות בגיד עקב חיכוך עם העצם.
מאמצים א-נורמלים המופעלים על האזור, מאמצים חוזרניים או טראומה גופנית עשויים לעורר את הדלקת. נראה שהדלקת עשויה להימצא באמתחת גיד רגל האווז או בגיד עצמו או במחתלת (רקמת חיבור רפה) או אף ברקמת השומן התת-עורי.
אפידמיולוגיה וגורמי סיכון

דלקת אמתחת רגל האווז נפוצה בעיקר בקרב צעירים העוסקים בספורט, בקרב נשים עם משקל יתר ובקרב אנשים עם דלקת מפרקים ניוונית בגילאים שבין 50 ל-80. בנוסף נמצא קשר בין הימצאות ההפרעה לסוכרת ולליקויי יציבה מסוג ברך קלובה ופלטפוס. הדלקת יכולה להתפתח בעקבות פגיעה ישירה ברגל האווז, בעקבות מאמצים חוזרניים המופעלים על הגיד הנפוצים בקרב ספורטאים וכהפרעה משנית להפרעה אחרת בברך כגון דלקת מפרקים ניוונית.
דלקת אמתחת רגל האווז נמצאה כמאובחנת לעיתים בטעות כהפרעה אחרת. כמו למשל כהפרעה תוך מפרקית של הברך.
אבחון

התלונה העיקרית של הסובלים מהדלקת היא כאב ורגישות בחלק הפנימי (התיכון) של הברך. הכאב מופיע או מוחרף בעת עלייה או ירידה במדרגות ובזמן פעילות ספורטיבית הכוללת כיפופים ויישורים חוזרים של הברך. לעיתים נלווית לכאב נפיחות בחלק התחתון של הצד הפנימי של הברך.
בבדיקה פיזיקלית נמצאת רגישות באזור האחז של גיד רגל האווז. מישוש של המקום יכול לגלות חריקות בזמן הנעת הרקמה (קרפטציות) או קפצוץ של הגיד. גם הפעלה סטאטית של שרירי מיתר הברך או בדיקת הפעלת מאמץ על חלקה החיצוני (הצידי) של הברך ("Valgus stress"), המותחת את הרקמות בחלקה הפנימי של הברך, עשויה לעורר כאב.
לרוב לא נדרשות בדיקות נוספות מעבר לאנמנזה ולבדיקה פיזיקלית. בצילום רנטגן לא ניתן לזהות את ההפרעה ובדיקה על-שמעית (US) לא תמיד מדגימה את ההפרעה. מבין בדיקות הדימות, דימות תהודה מגנטית נחשב לבדיקה הרגישה ביותר בעת אבחון של דלקת אמתחת רגל האווז.
טיפול

טיפול הבחירה בדלקת כולל מנוחה מפעילויות מעוררות כאב, פיזיותרפיה ושימוש בנוגדי דלקת לא סטרואידים (למשל במשחה לטיפול מקומי).
במהלך השיקום אפשר ויעשה שימוש בקרח (קריותרפיה) לעיסוי אזור הכאב או במכשיר על-שמעי טיפולי. תרגול יכלול תרגילים למתיחת שרירי רגל האווז ושרירים אחרים המניעים את הברך בנוסף לתרגילים לשם חיזוקם.
במידה וטיפולי הקו הראשון לא הביאו לתוצאות משביעות רצון, זריקה מקומית של משכך כאב או קורטיקוסטרואיד או שילוב של שניהם, עשויה להפחית את הכאבים.
במקרים מסוימים, למשל פגיעה ממושכת בתפקוד של ספורטאים, יש שמציעים להסיר את האמתחת ורקמות עצם פתולוגיות במסגרת ניתוח.
הערות שוליים

↑  Rennie WJ, Saifuddin A. Pes anserine bursitis: incidence in symptomatic knees and clinical presentation. Skeletal radiology. 2005 Jul;34(7):395-8. Epub 2005 Jun 7. PMID 15940489
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דימות

צילום רנטגן רפואי
דימוּת (באנגלית: imaging ― או "הדמאה", בשימוש לא-תקני; גם "הדמיה" בשימוש רחב אך לא-תקני) הוא כל תהליך היוצר (או משחזר) דמות או צורה של עצם, ובפרט ייצוג חזותי של העצם – כלומר תמונה שלו. דימות יכול להתבצע באמצעות שיטות, כלים וסוגי מדידות שונים, שאינם בהכרח אופטיים (כלומר, לא מתבססים בהכרח על אור נראה).
תהליך הדימות

תהליך הדימות מאפיין את הגודל או המידע הנמדדים באופן מרחבי, במקום להסתפק במדידה בודדת וכוללת של המידע. לדוגמה, כאשר מדובר במדידת אור נראה, ניתן להבחין בין מד אור, ובין חיישן דימות אופטי. מד אור הוא מכשיר המודד כמות של אור באופן כוללני, ופולט "קריאה" של עוצמת האור כמספר בודד. לעומתו, חיישן הדימות מודד את כמות האור בנקודות שונות ובכך מאפשר ליצור תמונה מרחבית, במקום קריאה בודדת. חיישן דימות אופטי מהווה את ליבה של כל מצלמה, כמו גם העין האנושית (הרשתית היא למעשה חיישן דימות).
דוגמאות ושימושים

לשימושים צבאיים קיימים אמצעי ראיית לילה תרמיים, המשתמשים באור תת-אדום לקליטת טמפרטורה של עצמים, ובמיוחד לראית בני אדם בלילה.
במיקרוסקופיה לא אופטית, למשל במיקרוסקופ כוח אטומי, נעזרים בדימות לשם קבלת דמות מוגדלת של עצמים זעירים במיוחד מתוך סריקה של מחט עדינה.
דוגמאות ושימושים > שימושים רפואיים

בדימות רפואי משמשות שיטות רבות לשם קבלת תמונה, לעיתים בזמן אמת, של אברי הגוף הפנימיים, שאינם גלויים לעין, כמו:
בדיקת אולטראסאונד, המשתמשת בגלי קול בתדירות גבוהה
טומוגרפיה
דימות תהודה מגנטית (MRI)
אמצעי הדימות הרפואיים המתפתחים והולכים, מאפשרים להגיע להבנה טובה יותר של תפקוד המוח ברמה האנטומית, הפיזיולוגית והביוכימית.
בתחום הנוירולוגי, בדיקות הדימות מתחלקות לשתי קבוצות:
בדיקות מבניות (סטרוקטורליות) – בדיקות המתמקדות בשינויים מבניים במוח, בעקבות מחלות הפוגעות במוח או לאחר חבלת מוח. בדיקות אלו כוללות: צילום רנטגן, דימות בטומוגרפיה Computed Tomography) CT).
בדיקות תפקודיות (פונקציונליות) – בדיקות המתמקדות בעיקר בתפקוד של חלקים שונים במוח המתבטאים בשינויים במטבוליזם, בזרימת הדם או בעוררות רשתות במוח. בדיקת אלו כוללות: טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים, דימות תהודה מגנטית, טומוגרפיית פליטת פוטון בודד ודימות תהודה מגנטית תפקודי
הערות שוליים

↑  דִּמּוּת במילון מונחים יחידים [כללי] (תשל"א–תשפ"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  לדוגמה, בבית החולים איכילוב.
↑  הדמיה היא סימולציה 'simulation', שונה מדימות 'imaging': האקדמיה.
↑  מנור, א', וטיאנו, ש' (2012). לחיות עם הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות. תל אביב: דיונון.
↑  מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון.
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דין דיקסון

| --- | --- |

 לידה:  10 בינואר 1915 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  3 בנובמבר 1976 (בגיל 61) צוג, שווייץ 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד, בית ספר לאמנות של אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת קולומביה, תיכון דוויט קלינטון 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 בן או בת זוג:  Vivian Rivkin (1948–1954) 
 פרסים והוקרה:  פרס דיטסון לניצוח 
 
דין דיקסון (אנגלית: Dean Dixon‏; 10 בינואר 1915 – 3 בנובמבר 1976, ציריך) היה מנצח אמריקאי. דיקסון מוכר כאפרו-אמריקאי הראשון, שניצח על תזמורות סימפוניות חשובות באמריקה, ואחד האמריקאים הראשונים שכיהנו במשרה מובילה בתזמורות אירופאיות.
קורות חייו

דיקסון, יליד ניו יורק, למד ניצוח אצל אלברט שטסל בבית הספר למוזיקה ג'וליארד ובאוניברסיטת קולומביה. כשנסיונותיו הראשונים להשיג עבודת ניצוח הושמו לאל בגלל גזענות, הקים לו תזמורת ומקהלה משלו בשנת 1931. בשנת 1941 הופיע כמנצח אורח עם התזמורת הסימפונית של רשות השידור הלאומית ועם הפילהרמונית של ניו יורק בעונת הקיץ שלה. בהמשך ניצח כאורח על תזמורת פילדלפיה ועל התזמורת הסימפונית של בוסטון. בשנת 1949 עזב את ארצות הברית ובא לנצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בעונות 1950 ו-1951 שלה. הוא כיהן כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של גטבורג בשוודיה משנת 1953 עד 1960, על התזמורת הסימפונית של סידני, אוסטרליה מ-1964 עד 1967 ועל תזמורת רדיו הסה מ-1960 עד 1974.
דין דיקסון ניצח על רוב התזמורות החשובות באפריקה, ישראל ודרום אמריקה. הוא הביא את יצירותיהם של מלחינים אמריקאים רבים, כגון ויליאם גרנט סטיל, לקהל המאזינים באירופה. האגודה האמריקאית של מלחינים, סופרים ומוציאים לאור אמריקאים העניקה לו אות כבוד על עידוד בני נוער אמריקאים לקחת חלק פעיל במוזיקה.
דיקסון מת מהתקף לב בצוג בשנת 1976, בגיל 61.
דימורפוס

| --- | --- |

תמונות מכ"ם של דידימוס והלוויין שלו דימורפוס שצולמה במצפה הכוכבים ארסיבו ב-2003
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  אסטרואיד
 קטגוריה:  אסטרואידי אפולו
 תאריך גילוי:  20 בנובמבר 2003
 מגלה:  פטר פראבץ
 מקום גילוי:  מצפה הכוכבים אונדז'וב 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  1.19±0.03 קילומטר
 אקסצנטריות:  קטן מ-0.05
 זמן הקפה:  11.92 שעות   0.4971±0.0004 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  פחות מ-0.0001 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  160±20°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  0.171±0.011 קילומטר
 זמן סיבוב עצמי:  0.5167±0.125 ימים
 בהירות מוחלטת:  21.3±0.2
 
דימורפוס הוא אסטרואיד קטן, ירח של האסטרואיד 65803 דידימוס, המהווים יחד אסטרואיד כפול. הוא מסתובב סביבו במרחק ממוצע של 1.19 ק"מ. דימורפוס התגלה בשנת 2003 ותחילה נקרא בשם הזמני S/2003 (65803) 1 וכונה "Didymos B" ו-"Didymoon". ב-23 ביוני 2020, האיגוד האסטרונומי הבינלאומי העניק לו את השם הרשמי "דימורפוס". זהו אחד העצמים האסטרונומיים הקטנים ביותר שקיבל שם קבוע.
דימורפוס הוא היעד של ניסוי הסטת אסטרואיד כפול (DART) של נאס"א. הגשושית DART שוגרה ב-24 בנובמבר 2021 והתנגשה בדימורפוס ב-26 בספטמבר 2022 (27 בספטמבר לפי שעון ישראל), כדי לבחון יכולת הסטת אסטרואידים עבור הגנה פלנטרית.‏ לוויין זעיר בשם LICIACube (אנ'), של סוכנות החלל האיטלקית, יצלם את ההתנגשות. משימת Hera (אנ') של סוכנות החלל האירופית תצפה באסטרואיד לאחר הפגיעה.
גילוי

האסטרואיד המרכזי דידימוס התגלה בשנת 1996 על ידי ג'ו מונטאני מפרויקט Spacewatch ושמו "דידימוס" אושר רשמית ב-2004. בשנת 2003, פטר פראבץ (אנ') ממצפה הכוכבים אונדז'וב (אנ') בצ'כיה גילה שלאסטרואיד יש לוויין שמקיף אותו. תמונות של מכ"ם הדופלר במצפה הכוכבים ארסיבו אישרו שדידימוס הוא אסטרואיד כפול.
אטימולוגיה

הוחלט לתת לאסטרואיד שם רשמי מפני שהוא היעד של משימות החלל DART ו-Hera, ועתיד להיות הגוף השמימי הראשון שצורתו השתנתה באופן מהותי כתוצאה מהתערבות אנושית.
השם דימורפוס נגזר מהמילה היוונית Dimorphos שפירושה "בעל שתי צורות". השם הוצע על ידי המדען Kleomenis Tsiganis באוניברסיטת אריסטו בסלוניקי. השם נבחר כי האסטרואיד יהיה מוכר בשתי צורות שונות מאוד, האחת שתראה הגשושית DART לפני שתפגע בו, והשנייה שתראה Hera כמה שנים מאוחר יותר.
לפני שנבחר השם הרשמי, האסטרואיד כונה בתקשורת הרשמית "דידימון" ("Didymoon"), הלחם בסיסים שנוצר מ-"Didymos" שמו של האסטרואיד המרכזי 65803 דידימוס, שפירושו ביוונית תאום, ומ-"moon" שפירושו ירח (לווין טבעי).
מאפיינים

הגוף המרכזי של האסטרואיד הכפול, דידימוס, מקיף את השמש במרחק של 1.0-2.3 AU אחת לשנתיים וחודש (770 ימים). הוא בעל אקסצנטריות מסלול של 0.38 ונטייה של 3° ביחס למישור המילקה. ב-4 באוקטובר 2022 דידימוס יתקרב לכדור הארץ במרחק של 10.6 מיליון קילומטר.
דימורפוס נע במסלול כמעט מעגלי סביב דידימוס, כאשר זמן הקפה שלו היא 11.9 שעות. תנועת המסלול שלו היא תואמת לסיבוב העצמי של דידימוס, כך שדימורפוס פונה תמיד לאותו צד של דידימוס. מסלולם של דימורפוס ודידימוס הוא נגדי (אנ') ביחס למישור המילקה.
קוטרו של דימורפס הוא כ-170 מטרים לעומת דידימוס שקוטרו 780 מ'.
הערות שוליים

1 2  ביום רביעי: נאס"א תשגר גשושית שתנסה להסיט אסטרואיד, סוכנות החלל הישראלית.
↑  Temming, Maria (29 ביוני 2020). "An asteroid's moon got a name so NASA can bump it off its course". ScienceNews. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  International Astronomical Union (23 ביוני 2020). "IAU Approves Name of Target of First NASA and ESA Planetary Defence Missions". www.iau.org. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Potter, Sean (2021-11-23). "NASA, SpaceX Launch DART: First Test Mission to Defend Planet Earth". NASA.
↑  Witze, Alexandra (2021-11-19). "NASA spacecraft will slam into asteroid in first planetary-defence test". Nature (באנגלית) (7887): 17–18. doi:10.1038/d41586-021-03471-w. PMID 34799719. S2CID 244428237.
1 2  "(65803) Didymos". www.johnstonsarchive.net.
↑  Pravec, P.; Benner, L. a. M.; Nolan, M. C.; Kusnirak, P.; Pray, D.; Giorgini, J. D.; Jurgens, R. F.; Ostro, S. J.; Margot, J.-L.; Magri, C.; Grauer, A. (2003). "(65803) 1996 GT". IAU Circular (באנגלית). 8244: 2. Bibcode:2003IAUC.8244....2P.
↑  "MPEC 2020-M83". minorplanetcenter.net.
↑  "Target: Didymoon". www.esa.int. 2015-03-31.
↑  "JPL Small-Body Database Browser: 65803 Didymos". ssd.jpl.nasa.gov.
↑  Scheirich, P.; Pravec, P.; Jacobson, S.A.; Ďurech, J.; Kušnirák, P.; Hornoch, K.; Mottola, S.; Mommert, M.; Hellmich, S.; Pray, D.; Polishook, D.; Krugly, Yu.N.; Inasaridze, R.Ya.; Kvaratskhelia, O.I.; Ayvazian, V.; Slyusarev, I.; Pittichová, J.; Jehin, E.; Manfroid, J.; Gillon, M.; Galád, A.; Pollock, J.; Licandro, J.; Alí-Lagoa, V.; Brinsfield, J.; Molotov, I.E. (2015). "The binary near-Earth Asteroid (175706) 1996 FG3 — an observational constraint on its orbital evolution". Icarus. 245: 56–63. arXiv:1406.4677. Bibcode:2015Icar..245...56S. doi:10.1016/j.icarus.2014.09.023. S2CID 119248574.
דגם הצורה של Didymos והלוויין שלו Dimorphos, מבוסס על עקומת אור פוטומטרית ונתוני מכ"ם
תג המשימה DART
אריזת מזון

סוגים שונים של אריזות מזון
סימון ערכים תזונתיים על אריזת מזון
תווית על אריזת מזון המציינת משקל הפריט הארוז, תאריך אחרון למכירה ולשימוש, מחיר ועוד
אריזת מזון היא תהליך שבו המזון נארז על מנת להגן עליו מפני שינויים שעלולים להיגרם על ידי חדירת גורמים כימיים (כגון רעלנים), חדירת גורמים ביולוגיים (כגון חיידקים) וכניסת גורמים פיזיקליים שמקורם מחוץ לאריזה.
האריזה חייבת להיות אינרטית למזון, על מנת למנוע תגובה כימית או פיזיקלית בית מרכיבי המזון הנארז לבין האריזה. במידת הצורך, האריזה חייבת להיות אטומה לקרני השמש. באמצעות תוויות המוטבעת על האריזה, מציגים לצרכן את תמונת המוצר לצורך המחשה. כמו כן, מובאים פרטים חיוניים על הערך הקלורי והרכב התזונתי, רשימת המרכיבים בסדר יורד של הריכוז במוצר הסופי בשמם המלא או בציון מספר E לפי רשימת תוספי מזון, כנדרש על ידי תקנות בריאות הציבור. כאשר נידרש, התווית תכלול המלצות לאופן השימוש, המלצות לתנאי אחסון לפני ואחרי פתיחה, איסורים ואזהרות שונים, כגון אזהרה בפני אפשרות להימצאות אלרגנים, אזהרה בדמות עיגול אדום בפני ריכוזים גבוהים של שומן רווי, סוכר ומלח על פי תקנות הגנה על בריאות הציבור (מזון) (סימון תזונתי) וסימון לעידוד צריכה של מזון בריא בדמות עיגול בצבע ירוק הקרוי הסימון הירוק.   כמו כן, תכלול התווית את כתובות היצרן והיבואן, אמצעי התקשרות לקבלת מידע על המוצר ולהפניית תלונות, ומידע הקשור לאישורי כשרות.
תאריכי ייצור ופג תוקף מסומנים על ידי התזת דיו בלתי מחיק על חלקים שונים של האריזה (תפר הסגירה, מכסה עליון באריזות מתכת, ותחתית האריזה או לצידה באריזות פלסטיק), תוך עמידה בדרישות תקנים לאומיים ובין לאומיים.
אריזות המזון עשויות מחומרים שונים: נייר, קרטון, זכוכית, פלסטיק ולאמינטים (laminate) שהם מוצרי אריזה מודרניים הבנויים על בסיס של חיבור של שתיים או יותר שכבות דקות, לרוב, פלסטיק, אלומיניום, נייר או קרטון, בהרכבים שונים. האריזות מותאמות לדרישות המוצר ודרישות שימושיות של הצרכן, בהתאם לתכונותיו הכימיות והפיזיקליות, לעיתים תוך כדי שינוי האווירה בתוך האריזה, על ידי החלפת האוויר בחנקן או דו־תחמוצת-הפחמן או על ידי הוספת מספחי חמצן לאריזה, למניעת ניזקי חמצון. בעולם המודרני האריזה חייבת להיות לעיתים קרובות גם שימושיות לצרכן, למשל בארוחות טלוויזיה האריזה משמשת גם ככלי לחימום בתנור מיקרוגל וגם ככלי הגשה. האריזה חייבת להיות ידידותית ליצרן ולהתאים לתהליכי האחסון והשינוע, בעלת עמידות לתנאים פיזיקליים, כגון טלטול, עמידה במשקל בהעמסה. כמו כן, שמירה על איכות הסביבה תוך שימוש ככל שניתן באריזות מתכלות והימנעות משימוש באריזות רבות יתר על המידה.
גלריית סימונים

סימון מזון:  הוראות מחזור, מזון ללא גלוטן, G.M.P
הוראות אחסון, הוראות מחזור
מידע על אלרגנים
קידוד תאריך אחרון לשימוש על ידי הזרקת דיו וקוד זיהוי
אישור כשרות רבנות ראשית ירושלים
ראו גם

חיי מדף
הערות שוליים

↑  משרד הבריאות, תקנות בריאות הציבור תוספי מזון, באתר שרות המזון הארצי, ‏2001
↑  [משרד הבריאות שרות המזון סימון מזון ירוק], באתר https://www.health.gov.il/Subjects/FoodAndNutrition/Nutrition/Adequate_nutrition/FoodLabeling/Pages/green-labeling.aspx
↑  EUR-Lex - 32014R0488 - EN - EUR-Lex, eur-lex.europa.eu (באנגלית)
↑  Chapter 7.2 - Modified Atmosphere Packaging and Controlled Atmosphere Packaging, Academic Press, 2019-01-01, עמ' 319–431, ISBN 978-0-12-812465-9. (באנגלית)
↑  Sara J. Risch, Food Packaging History and Innovations, Journal of Agricultural and Food Chemistry 57, 2009-09-23, עמ' 8089–8092 doi: 10.1021/jf900040r
↑  is your packaging sustainable, Charlotte Packaging ltd
הארלם (הולנד)

ערך זה עוסק בעיר בהולנד. אם התכוונתם לשכונה בעיר ניו יורק הקרויה על שם העיר, ראו .
ערך זה עוסק בעיר בהולנד. אם התכוונתם לקבוצת כדורגל בעבר, ראו .
הארלם (בהולנדית: Haarlem) היא עיר בהולנד ובירת מחוז צפון הולנד. העיר מרוחקת כ-20 קילומטרים מאמסטרדם ובנויה סביב נהר ספרנה (אנ').
פירוש שם העיר בהולנדית עתיקה הוא "הבית על החולות המיוערים". שם זה מגיע ממיקומה של העיר על דיונות החול שלאורך החוף הצפון מערבי של הולנד.
החל מהמאה ה-12 הייתה העיר מקום מושבם של רוזני הולנד. בתור הזהב של הולנד, במאות ה-16 וה-17 הייתה העיר מרכז חשוב לציור ההולנדי, ובה חיו ופעלו פרנס הלס, יאקוב ואן רויסדאל ואדריאן ואן אוסטדה. כמו כן, היה המסחר בעיר חלק משגעון הצבעונים.
על שם העיר קרויה שכונת הארלם שנמצאת ברובע מנהטן בעיר ניו יורק.
היסטוריה יהודית בהארלם

ב-1605 פנו למועצת העיר הארלם סוחרים מפורטוגל שהתיישבו באמסטרדם וביקשו בשם בני משפחותיהם בפורטוגל, איטליה וטורקיה רשות לבוא לגור בהארלם ולקיים שם את דתם באופן חופשי וגלוי, כמו שאפשרו ליהודים בעיר אלקמאר. לאחר דיונים הוחלט ב-16 בנובמבר 1605 לאפשר ליהודים לקיים את הדת באופן חופשי וגלוי, למנות שוחט ולהחזיק בית קברות משלהם. בניית בית כנסת תאופשר להם רק כשתגורנה בעיר 50 משפחות אמידות. מותר היה להם לגור בכל חלקי העיר וללבוש איזה בגדים שרצו. מועצת העיר קיוותה שזה יעורר את חיי המסחר בעיר, מה שלא קרה כי כנראה היהודים רצו באמת להפעיל לחץ על עיריית אמסטרדם ששם רצו לגור. ב-1633- 1634 כשל גם ניסיונם של יהודים פורטוגלים להקים בעיר תעשיית צמר. בכל זאת נרשם כי מדי פעם גרו יהודים בעיר כמו יוחנן דה ליסו (דה ליאו). על פי בקשת הגילדה המקומית ב־1661 נאסר על יהודים לעסוק במסחר של זהב וכסף.
ב־1705 קיבל איזק ישראלס רשות לגור בעיר. בשנת - 1742 פתח סמסון אברהמס מהמבורג בית ספר יהודי בהארלם. ב־1756 נחנך בית הכנסת הראשון בהארלם על ידי החתן של איזק ישראלס בבית מגורים. ב-1765 נפתח בית כנסת בכיכר Goudsmidspleintje עם קומת מגורים מעליו ששירת את הקהילה עד 1840. ב-1765 קיבלו רישיון להקים משחטה כשרה.