stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נצח יהודה
תקריות

לגדוד יצא שם של חריגות מהפקודות בהתנהלות עם ערבים.
ב-2019 הורשעו חמישה חיילים מהגדוד בהתעללות ונשלחו למאסר, לאחר שהכו עצורים פלסטינים וגרמו לשברים בצלעותיהם. במהלך הדיון במשפט, בא כוחם מטעם הסנגוריה הצבאית טען שהיה מקום למצות את הדין מולם במסגרת הדין המשמעתי שכן האירוע לא חצה את הרף הפלילי. הקצין שפיקד עליהם הורשע בחבלה ברשלנות והורד לדרגת טוראי.
בינואר 2022, במהלך פעילות לילית בכפר ג'לג'יליא, מת עמאר אסעד, תושב הכפר בן 80 בעל אזרחות של ארצות הברית, שעוכב במשך שעות על ידי חיילי הגדוד. בעקבות התקרית, צה"ל מצא כי אין מקום לנקוט בהליכים פליליים וכי לא הייתה כוונת זדון, ובמקום זאת נקט בצעדים משמעתיים ופיקודיים. משרד הביטחון פיצה את משפחתו של אסעד בחצי מיליון שקלים.
ב-24 באוגוסט 2022 הושעו ארבעה לוחמים מהגדוד בעקבות פרסום סרטון שבו הם תועדו מכים פלסטינים ליד רמאללה.
בספטמבר 2022, בעקבות תקריות לוחמי הגדוד עם פלסטינים ביהודה ושומרון התבקשה שגרירות ארצות הברית בישראל לחבר דו"ח על פעילות הגדוד. במסגרת הבדיקה ראיינו עובדי השגרירות ישראלים ופלסטינים וקיבלו דו"חות מארגוני זכויות אדם על פעילותו.
בשנת 2023 הועבר הגדוד לתעסוקה ממושכת ברמת הגולן בעקבות התעקשות מפקד פיקוד מרכז, יהודה פוקס, שרצה למנוע תקריות נוספות.
באפריל 2024, פורסם על כוונה של ארצות הברית להפעיל סנקציות נגד הגדוד, לראשונה נגד גוף צה"לי, על פי חוק לייהי (אנ') האוסר על מחלקת המדינה ועל מחלקת ההגנה של ארצות הברית להעניק תמיכה צבאית לגופי ביטחון זרים שמפירים זכויות אדם ללא עונש. נטען שהכוונה נבעה מהריגתו של עמאר אסעד שהחזיק באזרחות אמריקאית. והושפעה גם מהתנהלות בן גביר ובצלאל סמוטריץ'. ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, בני גנץ, יואב גלנט וראש האופוזיציה יאיר לפיד גינו החלטה זו של ארצות הברית. שבסופו של דבר לא יצאה אל הפועל.
הגיוס לגדוד והשירות בו

עד לשנת 2012, הגיוס לגדוד נעשה על ידי פנייה לאגף הביטחוני חברתי במשרד הביטחון. מינואר 2013 ניתן להתגייס גם מלשכת הגיוס. בכל לשכה ישנו "תחום גיוס חרדים" שתפקידו לאתר מועמדים לגדוד.
בכל הבסיסים שבהם משרתים חיילי נצח יהודה מתקיימת הפרדה מלאה, מוקדש זמן לתפילות וללימוד ומוגש אוכל כשר למהדרין.
לאחר שנתיים של שירות פעיל יוצאים חיילי הגדוד בוגרי מוסדות לימוד חרדיים ל"שנת משימה" שבה הם משלימים לימודי בגרות ומתחילים בלימודים אקדמאים במכון לב או בלימודי מקצוע אחרים. חלק מהחיילים פונים בשנה זו ללמוד בישיבה. מטרת שנת המשימה היא שילוב החייל בשוק העבודה עם כלים מתאימים תוך שמירה על מאפיינים חרדיים.
מפקדי הגדוד

| שם | תקופת כהונה כמפקד הגדוד | הערות |
| --- | --- | --- |
| איתן עוזרי | 1999–2000 | לימים מנכ"ל איגוד ישיבות ההסדר |
| עוזי אביעזר | 2000–2001 |   |
| אדי דגן | 2001–2002 |   |
| יונתן ברנסקי | 2002–2004 | לימים מפקד מגמת יבשה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה |
| ירון פרנקל | 2004–2006 |   |
| איציק גיא | 2006–2008 | לימים מפקד בית הספר לחילוץ והצלה ובמקביל רמ"ח תורה ופיתוח בפיקוד העורף |
| דרור שפיגל | 2008–2010 | לימים ראש מטה אוגדת איו"ש |
| עמיחי סגל | 2010–2012 |  |
| תלם חזן | 2012–2014 | לימים ראש מנהלת החרדים הצבאית באכ"א |
| אורי לוי | 2014–2016 | לימים מפקד עוצבת השרון |
| איתמר דשל | 2016–2018 | לימים מפקד חטיבת יואב |
| נתאי עוקשי | 2018–2020 | לימים מפקד חטיבת ירושלים |
| מתי שבח | 2020–2022 | לימים סגן מפקד חטיבת כפיר ורע"ן חי"ר במל"י |
| שלמה שירן | 2022–2024 | לימים סגן מפקד חטיבת הנח"ל |
| ליאור דופט | יוני 2024– | מפקד הגדוד הנוכחי |
גדוד המילואים נצח ישראל

בעקבות בקשות חיילים בוגרי "נצח יהודה" לשרת במילואים, הוקם בשנת 2009 גדוד מילואים חרדי בשם נצח ישראל (941), על מנת לאפשר שירות מילואים תוך שמירה על אורח חיים חרדי. רוב חיילי הגדוד הם יוצאי גדוד נצח יהודה. הגדוד שייך לחטיבת מנשה
גלריה

פעילות גדוד נצח יהודה (97) בבית חאנון במלחמת חרבות ברזל
עמותת נצח יהודה

עמותת נצח יהודה, המכונה גם לעיתים "עמותת הנח"ל החרדי", היא גוף אזרחי שהיה שותף עם צה"ל ומשרד הביטחון בהקמת הגדוד. לאחר ההקמה פועלת העמותה למען הכנת המתגייסים לגדוד ולמסלולים החרדים, ליווי החיילים המשרתים ושמירה על המסגרת ההלכתית של המסלול, המתבססת על ההבנות שאליהן הגיעה עם צה"ל ומשרד הביטחון. במסגרת העמותה פועלים כמה עשרות רבנים ויועצים מלווים. קשורים בעמותה גם הרבנים הרב יצחק בר חיים והרב דוד בלוך. בעבר היה שותף לה גם הרב יואל שוורץ, אולם ביולי 2013, בעקבות קידום החוק לגיוס בני ישיבות, פרש הרב שוורץ בנימוק שאינו רוצה ליטול חלק במלחמת תרבות.
מנכ"ל העמותה הוא רב-סרן במיל' יוסי לוי, אשר שירת כקצין בגדוד ובחטיבה במגוון תפקידים. העמותה הקימה את ארגון "דרך אחים" אשר מסייע לבוגרי צבא חרדים להשתלב בחיים האזרחיים. הארגון מפיק ביטאון שבועי בשם "אחים לנצח" המופץ ל-14,000 הבוגרים וכן תוכניות רבות באקדמיה ובקהילה.
תגי הגדוד

התג הראשוני של הגדוד
התג המאוחר של הגדוד
ראו גם

שלב ב
מנהלת החרדים הצבאית
לקריאה נוספת

זאב דרורי, בין אמונה לצבא: גדוד הנח"ל החרדי – סיכונים וסיכויים, מכון פלורסהיימר למחקרי מדיניות, ירושלים 2005
דוד זולדן, חרדים לגורלם – סיפורו של הנח"ל החרדי, ידיעות ספרים, 2009
הצרות שלי עם נשים

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה, קומדיה
 כותבים:  מיכל קופר-קרן יזהר הר לב
 בימוי:  רני סער אלון בנארי
 שחקנים:  דן שפירא חנה לסלאו טלי שרון
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  26
 הפקה
 מפיקים בפועל:  דנה עדן, שולה שפיגל, אלון אליאס
 עורכים:  דורי טפר
 צלמים:  דנור גלזר
 אורך פרק:  24 דק'
 שידור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 10
 פורמט (תמונה):  4:3
 פורמט (קול):  סטריאו
 תקופת שידור מקורית:  12 ביולי 2010 – פברואר 2011
 קישורים חיצוניים
 הצרות שלי עם נשים
הצרות שלי עם נשים היא סדרת טלוויזיה קומית ששודרה בערוץ 10, שעלתה לשידור ב-12 ביולי 2010. העונה הראשונה זכתה לממוצע רייטינג של 6.5 אחוז. העונה השנייה עלתה לאוויר ב-24 באוקטובר 2010.
עלילה

ארי שניידר (דן שפירא), מעצב בחברת קוסמטיקה, לא מצליח לשמור על מערכת יחסים לאורך זמן, ולכן פונה לפסיכולוגית בשם עדינה בבאיוף (חנה לסלאו). במהלך העונה הראשונה הוא מתאהב בבוסית שלו, לילך תורג'מן (טלי שרון), ובמהלך העונה השנייה מנסה, בעזרת הפסיכולוגית שלו, לשמור על מערכת היחסים של השניים.
דמויות

ארי שניידר (דן שפירא)
עדינה בבאיוף (חנה לסלאו)
לילך תורג'מן (טלי שרון)
תמרה (ורד פלדמן)
אלדד חבס (אסי ישראלוף)
יעל חבס (טלי אורן)
אליאנה צוק (עופרי פרישקולניק)
שרון (מעין וינשטוק)
סיוון (מיכל כרמי)
פוליפ רחמי

| --- | --- |

פוליפ רחמי
 תחום:  אורולוגיה 
 סיווגים
 ICD-10:  N84.0 
 
צילום אולטרהסאונד של פוליפ אנדומטריאלי
פוליפ רחמי (באנגלית: uterine polyp), הידוע גם בשם פוליפ רירית הרחם (באנגלית: Endometrial polyp) הוא מסה בתוך הציפוי הפנימי של הרחם. צורתו יכולה להיות בעלת בסיס שטוח או לחלופין בצורה גבעולית יותר המחוברת לרחם על ידי שכבות סחוס. פוליפים מהסוג הגבעולי נפוצים יותר מאשר הסוג בעל הבסיס השטוח וטווח גודלם הוא בין כמה מילימטרים עד כדי מספר סנטימטרים. אם הפוליפ הוא מהסוג המוארך, הוא עלול לבלוט דרך צוואר הרחם לתוך הנרתיק. כמו כן, כלי דם קטנים עשויים להיווצר, במיוחד פוליפים גדולים.
סימפטומים

לעיתים קרובות אין סימנים כלל. כשהם מתרחשים, התסמינים כוללים וסת לא סדיר, דימום בין וסתי, יתר על המידה, דימום לאחר יחסים מיניים, דימום וסתי כבד (menorrhagia), ודימום וגינאלי לאחר גיל המעבר. בנוסף, אם הפוליפ בולט דרך צוואר הרחם לתוך הנרתיק, הוא עלול לגרום לכאבים .
גורמים

לא ידוע על סיבה חד משמעית להתפתחות הפוליפ אבל נראה שאחת הסיבות להימצאותם טמון ברמות הורמון אסטרוגן במחזור הדם. גורמי הסיכון כוללים השמנת יתר, לחץ דם גבוה והיסטוריה של פוליפים בצוואר הרחם. נטילת טמוקסיפן או טיפול הורמונלי חלופי יכול גם להגביר את הסיכון לפוליפים אלו. עם זאת, השימוש בהתקן תוך רחמי המכיל הורמון מסוג levonorgestrel בשילוב נטילת טמוקסיפן יכול להפחית את השכיחות של פוליפים.
אבחון

פוליפים ברירית הרחם יכולים להיות מזוהים על ידי אולטרסאונד נרתיקי (sonohysterography), הידרוסונוגרפיה או היסטרוסקופיה. זיהוי על ידי בדיקת אולטרה סאונד יכולה להיות קשה, במיוחד כאשר יש היפרפלזיה של רירית הרחם (עיבוי יתר של רירית הרחם).
פוליפים ברירית הרחם יכולים להיווצר בבודדים או ברבים. הם עגולים או אליפטיים וקוטרם נע בין גודל של מילימטרים ספורים עד כמה סנטימטרים. לרוב יהיו בצבע אדום/חום וזהים לצבע רירית הרחם. עם זאת, צבעם של פוליפים גדולים יותר יכול להיות אדום כהה יותר. הפוליפים מורכבים מרקמה צפופה, סיבית, כלי הדם, מצופים ברירית הרחם אפיתל. פוליפים גבעוליים יהיו מחוברים על ידי גבעול דק (שכבות סחוס), ואילו פוליפים נייחים יהיו מחוברים על ידי בסיס שטוח לדופן הרחם. הפוליפים הגבעוליים נפוצים יותר מאשר הנייחים.
טיפול

ניתן להסיר ניתוחית את הפוליפים על ידי גרידה עם או בלי היסטרוסקופיה. במקרה שללא היסטרוסקופיה ישנו סיכון להסרה חלקית בלבד של הפוליפים. ניתן להפחית סיכון זה על ידי סקירה של הרחם על ידי מלקחיים בתחילת הגרידה. לאחר מכן מתבצעת הגרידה והסרה של הפוליפ. בגרידה עם היסטרוסקופיה, תחילה, על מנת להקל על הניתוח הרחם יורחב גם בצוואר הרחם ל-9 מ"מ. ובנוסף יוזרמו מים פיזיולוגיים כדי לשמור על הרחם בגודל שיאפשר עבודה מיטבית. בתהליך עצמו מוחדר סיב אופטי בהיסטרוסקופ ואיתו לולאה חשמלית אשר תפקידה להסיר את הפוליפ ומשיכתו אל מחוץ לרחם. בשתי הדרכים יישלח הפוליפ לביופסיה על מנת לשלול אפשרות של תאים סרטניים.
אפידמיולוגיה

פוליפים ברירית הרחם מתרחשים בדרך כלל אצל נשים בשנות ה-40 וה-50. הפוליפים נוצרים אצל 10% מהנשים. שיעור הימצאותם אצל נשים עם דימום חריג מוערך ב-25%.
ראו גם

רחם
פוליפ (רפואה)
פוליפ באף
לקריאה נוספת

Bradley, Linda D.; Falcone, Tommaso, Hysteroscopy office evaluation and management of the uterine cavitySt. Louis, Mo. ; London : Mosby 2008.
הערות שוליים

1 2  Jane A. Bates, (1997). Practical Gynaecological Ultrasound., Cambridge, UK: Cambridge University Press.
1 2  Mayo Clinic Staff, Uterine polyps, MayoClinic.com, ‏27/04/2006
↑  Sternberg, Stephen S.; Stacey E. Mills; Darryl Carter., Sternberg's Diagnostic Surgical Pathology., Lippincott Williams & Wilkins, 2004
↑  Sternberg, Stephen S.; Stacey E. Mills; Darryl Carter (2004). Sternberg's Diagnostic Surgical Pathology. Lippincott Williams & Wilkins. p. 2460. ISBN 0-7817-4051-7.
1 2 3 4 5  "Uterine polyps". MayoClinic.com. 2006-04-27.
↑  "Endometrial Polyp". GPnotebook. נבדק ב-2007-10-20.
↑  שיר-לי גולן, הדימום הווסתי כבד וארוך - מה זה אומר?, באתר ynet, 17 בפברואר 2019
↑  פוליפ ברחם: תסמינים ודרכי טיפול, באתר BEOK, ‏2023
↑  Dysmenorrhea: Menstrual abnormalities, במהדורה המקצועית של מרק (מדריך רפואי)
↑  Edmonds, D. Keith; Sir John Dewhurst (2006). Dewhurst's Textbook of Obstetrics and Gynaecology. Blackwell Publishing. p. 637. ISBN 1-4051-5667-8.
↑  Chan SS, Tam WH, Yeo W (2007). "A randomised controlled trial of prophylactic levonorgestrel intrauterine system in tamoxifen-treated women". BJOG. 114 (12): 1510–5. doi:10.1111/j.1471-0528.2007.01545.x. PMID 17995495.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
↑  היסטרוסקופיה אבחונית או טיפולית, מה ההבדל?, באתר now 14, ‏2023
↑  Jane A. Bates (1997). Practical Gynaecological Ultrasound. Cambridge, UK: Cambridge University Press. ISBN 1-900151-51-0.
↑  ד"ר רון שינמן, היסטרוסקופיה לכריתת פוליפ ברחם, באתר המרפאה לגניקולוגיה מתקדמת בהנהלת ד"ר רון שינמן
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
Micrograph של רירית הרחם, פוליפ. H&E מכתים.
חיים בוגר (בוגרשוב)

הנהלת הגימנסיה העברית, 1910; משמאל לימין: אליהו ברלין, מנחם שינקין, בן-ציון מוסינזון, חיים בוגרשוב, חיים חיסין
חיים בּוֹגֵר (בּוֹגְרָשוֹב, בּוֹגְרָצ'וֹב, 25 בספטמבר 1876 – 8 ביוני 1963) היה מחנך עברי, ממקימי הגימנסיה העברית "הרצליה", פעיל ציוני וחבר הכנסת השנייה מטעם סיעת הציונים הכלליים.
קורות חייו > משפחתו

בוגר היה נשוי פעמיים - לשרה בת מנדל (דוד) מאירוב (נפטרה בתל אביב ב-1909) ולמינה בת הרב מתתיהו מדניצקי (שלה נישא ב-1911). לבוגרשוב היו 4 ילדים. עם שרה היו לו שתי בנות, מוסיה אשת ד"ר ברוך מני, רופא חצר המלוכה במצרים, והציירת רחל בוגרשוב שהייתה נשואה לצייר אריה אלואיל. עם מינה נולדו לו שני בנים, אליהו שהיה כימאי באוניברסיטה העברית בירושלים ורופא הילדים פרופ' נחום בוגר.
לקריאה נוספת

'בוגרשוב, חיים', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 70. (הספר בקטלוג ULI)
נחמן תמיר, אנשי העלייה השנייה - כרך ב', הוצאת המרכז לתרבות וחינוך של הסתדרות העובדים, 1974, עמודים 46–48 (על מינה בוגרשוב)
ג'ורג' אלן

ג'ורג' פליקס אלן (באנגלית: George Felix Allen;‏ ‏נולד ב־8 במרץ 1952) הוא פוליטיקאי אמריקאי מווירג'יניה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של וירג'יניה בשנים 1983–1991, ולאחר מכן ועד 1993 כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. בשנים 1994–1998 הוא כיהן כמושל וירג'יניה ה-67, ובשנים 2001–2007 כסנאטור מטעם מדינתו.
אלן הוא בנו של המאמן הראשי ב-NFL ג'ורג' אלן. הוא התפטר מכהונתו בבית הנבחרים של וירג'יניה לאחר שניצח בבחירות מיוחדות לבית הנבחרים של ארצות הברית. לאחר שמחוז הבחירה שמטעמו הוא נבחר בוטל במסגרת חלוקת מחוזות מחדש, הוא דחה את האפשרות להתמודד על תקופת כהונה מלאה בבית הנבחרים ב-1992, ותחת זאת התמודד על משרת מושל וירג'יניה בבחירות של 1993. הוא הביס את התובעת הכללית של וירג'יניה, הדמוקרטית מרי סו טרי, ביחס קולות של 58.3 אחוזים מול 40.9 אחוזים.
בבחירות של 1997 היה אלן מנוע מלהתמודד על תקופת כהונה שנייה כמושל עקב הגבלת כהונה בחוקת וירג'יניה, והוא פרש למגזר הפרטי עד שב-2000 הוא התמודד בבחירות על מושב בסנאט של ארצות הברית והביס את הסנאטור שכיהן במשך שתי תקופות כהונה והמושל לשעבר צ'אק רוב. ב-2006 הוא התמודד על תקופת כהונה שנייה בסנאט, אך לאחר מרוץ צמוד ושנוי במחלוקת, הוא הובס על ידי מזכיר הצי לשעבר, הדמוקרט ג'ים וב. כאשר החליט וב לפרוש, התמודד אלן שוב בבחירות של 2012, אך שוב הובס, הפעם על ידי עמיתו המושל לשעבר טים קיין.
ראשית חייו

ג'ורג' אלן נולד בעיר ויטר (Whittier) שבקליפורניה. אביו, ג'ורג' הרברט אלן (אנ'), היה מאמן ב-NFL, ליגת הפוטבול הלאומית, שב-2002 הוכנס להיכל התהילה של הפוטבול המקצועני. במהלך מסע הבחירות של אלן לסנאט ב-2006, נחשף שאימו של אלן, הנרייטה לומברוזו, נולדה להורים יהודים-ספרדים בתוניסיה. בעימות בחירות שהתקיים באותה מערכת בחירות, התייחס אלן לאמו כ"צרפתייה-איטלקייה, עם מעט דם ספרדי". לאלן אחות צעירה, ג'ניפר, כתבת ברשת הטלוויזיה של NFL (NFL Network), ושני אחים, כולל ברוס אלן (אנ'), שלעבר מנהל קבוצה ב-NFL. המשפחה חיה בקליפורניה עד 1957, ואז הם עברו לאחד מפרברי שיקגו, לאחר שאביו החל לאמן את שיקגו ברס. ב-1966 שבה המשפחה לדרום קליפורניה, לחצי האי פאלוס ורדס (אנ'), לאחר שאביו מונה למאמן הראשי של לוס אנג'לס ראמס.
ב-1970 סיים אלן את לימודיו בבית הספר התיכון של פאלוס ורדס, שם הוא היה חבר במועדון הבזיירות ובמועדון המכוניות. הוא גם היה קוורטרבק בנבחרת הפוטבול של המוסד. לאחר מכן הוא למד במשך שנה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בינתיים קיבל אביו את תפקיד המאמן הראשי של וושינגטון רדסקינס, וכתוצאה מכך עבר אלן הבן ב-1971 ללמוד באוניברסיטת וירג'יניה, שם הוא קיבל ב-1974 תואר בוגר אוניברסיטה בהיסטוריה. בשנת לימודיו הרביעית שם הוא היה נשיא הכיתה, ושיחק בנבחרות הפוטבול והרוגבי של האוניברסיטה.
לאחר סיום לימודיו, השלים אלן ב-1977 תואר במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה. ב-1976 הוא היה יושב הראש של "בני וירג'יניה הצעירים למען רונלד רייגן". לאחר סיום לימודי המשפטים הוא שימש כפקיד משפטי של השופט גלן מורגן ויליאמס (אנ') בבית המשפט הפדרלי של המחוז המערבי של וירג'יניה.
חבר בית הנבחרים של וירג'יניה

התמודדותו הראשונה של אלן בבחירות לבית הנבחרים של וירג'יניה הייתה ב-1979, שנתיים לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר למשפטים. הוא התמודד מטעם מחוז הבחירה ה-26, שכולל את מחוז רוקינגהאם ואת העיר הריסונבורג ושיוצג אז בשני מושבים בבית. מבין ארבעה מתמודדים הוא הגיע למקום השלישי.
ב-1982 הוא התמודד שוב, הפעם מטעם המחוז ה-58, שמייצג את מחוז גרין וחלקים ממחוזות אלבמארל, פלווואנה ורוקינגהאם, והביס את חבר הבית המכהן, הדמוקרט ג'יימס ב. מארי, שהמחוז הקודם שאותו הוא ייצג, המחוז ה-24 בוטל לאחר חלוקה מחדש של המחוזות. ניצחונו של אלן היה בהפרש של 25 קולות מתוך כמעט 14,000. ב-1983 התמודד אלן שוב מול מארי, והביסו ביחס קולות של 53 אחוזים מול 47 אחוזים. בשנים 1985, 1987 ו-1989 נבחר אלן מבלי שהתמודדו מולו יריבים כלשהם. מושב זה בבית הנבחרים היה אותו מושב שאויש על ידי הנשיא תומאס ג'פרסון.
בסך הכול היה אלן חבר בית הנבחרים של וירג'יניה בשנים 1983–1991. הוא היה תומך נלהב בעונש המוות, וקידם באופן פעיל את הרחבתו בווירג'יניה. במשך כמה שנים ברצף, הגיש אלן הצעת חוק להוסיף את העברה של רצח במהלך ניסיון שוד לרשימת הפשעים שדינם מיתה. בכל שנה נבלמה הצעת החוק בוועדת המשפט של בית הנבחרים. אלן המשיך לאסוף קטעי עיתונות לתיק שהחזיק על כל מקרה רצח שאירע במדינה.
אלן תמך בקיום משאל עם מדינתי על השאלה אם ליצור מערכת לוטו מדינתית. ב-1986 הוא העלה הצעה למשאל עם לאפשר את העברתם של נכסים של סוחרי סמים לידי כוחות אכיפת החוק.
חבר בית הנבחרים של ארצות הברית

ב-1991 החליט חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה השביעי לקונגרס של וירג'יניה, הרפובליקני ד. פרנץ' סלוטר הבן, להתפטר עקב סידרה של מקרי שבץ מוחי שלקה בהם. בבחירות המיוחדות שהתקיימו כדי לאייש את מושבו, התמודד אלן מול דודניתו של סלוטר, קיי סלוטר, שהייתה גם חברת מועצת העיר שארלוטסוויל. אלן הביס אותה בהפרש של 64 אחוזים מול 36 אחוזים מקולות הבוחרים.
במהלך החלוקה מחדש של מחוזות הבחירה לקונגרס של 1990, המחוז שאותו ייצג אלן, שהשתרע משולי הפרברים של וושינגטון די. סי., דרך החלקים החיצוניים של עמק שנננדואה, ועד שארלוטסוויל, בוטל, אף על פי שווירג'יניה זכתה במושב ה-11 בבית הנבחרים כתוצאה ממפקד האוכלוסין של 1990. מחלקת המשפטים אילצה את וירג'יניה ליצור מחוז חדש בעל רוב שחור בהתאם לחוק זכות ההצבעה. בית המחוקקים המדינתי, שהיה בשליטה דמוקרטית החליט לפרק את המחוז השביעי ולפצל אותו בין שלושה מחוזות שכנים.
ביתו של אלן בעיירה ארליסוויל, שליד שארלוטסוויל, מוקם במחוז הבחירה החמישי, שיוצג על ידי לואיס פ. פיין הבן. על כל פנים, החלק העיקרי של המחוז הקודם שלו מוקם במחוז העשירי החדש, שיוצג על ידי עמיתו הרפובליקני פרנק וולף. אלן עבר למאונט ורנון והתכונן להתמודדות מול וולף בבחירות המקדימות. בכל אופן, מנהיגי הרפובליקנים בווירג'יניה דאגו להודיע שהוא לא יכול לצפות לשום תמיכה להתמודדותו המתוכננת למשרת המושל ב-1993 אם הוא יתמודד מול וולף. אלן החליט שלא להתמודד באף אחד משני המחוזות. לאחר שחבר בית הנבחרים הדמוקרטי, ג'ים אולין מהמחוז הבחירה השישי החליט לפרוש, עלו השערות שאלן יוכל להתמודד שם. הוא החליט שלא להעביר את מקום מגורי משפחתו, והתמודד במחוז השישי.
בעת כהונתו בבית הנבחרים היה אלן חבר בוועדת העסקים הקטנים, בוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל ובוועדת המשפט. בסך הכול הוא כיהן בבית הנבחרים מנובמבר 1991 ועד ינואר 1993.
מושל וירג'יניה > בחירתו

בנובמבר 1993 נבחר אלן כמושל וירג'יניה ה-67, וכיהן בתפקיד בשנים 1994–1998. יריבתו בבחירות, התובעת הכללית של וירג'יניה, מרי סו טרי, הובילה עליו בסקרים, והיה לה יתרון של מיליון דולר בגיוסי הכספים למסע הבחירות. יריבתו הנוספת הייתה המועמדת העצמאית, ננסי ב. ספנאוס. על כל פנים, סעיף מצע הבחירות של אלן לבטל את האפשרות של שחרור על-תנאי הדהד על רקע העלייה בפשיעה במדינה. יותר מכך, אלן התמודד כחלק ממה שיהפוך ל"מהפכה הרפובליקנית" (Republican Revolution) של 1994. הוא התגבר על הפער מול טרי, זכה ב-58.3 אחוזים מהקולות, ההפרש הגדול ביותר מאז שאלברטיס הריסון ניצח את ה. קלייד פירסון בהפרש של 27.7 אחוזים ב-1961.
בשל הגבלת הכהונה על משרת מושל וירג'יניה, שלא יכול להתמודד על יותר מתקופת כהונה רצופה אחת, המדינה היחידה בארצות הברית שקיימת בה הגבלה כזאת, לא התמודד אלן על תקופת כהונה נוספת ב-1997.
מושל וירג'יניה > רפורמת הרווחה

במהלך מערכת הבחירות, הבטיח אלן לקיים רפורמה במערכת הרווחה של וירג'יניה, בציינו ש"המחויבות שלנו כחברה היא לרומם את אלו שזקוקים לכך, יותר מאשר לתת להם נדבה... רווחה לא אמורה להיות מצב קבוע עבור אף אחד במשך חייו". באותה תקופה היקף מקרי הרווחה עלה ב-36 אחוזים מאז 1988, כשאחד מכל 12 תושבי וירג'יניה קיבל תלושי מזון. במרץ 1995, לאחר שזכה בתמיכה חוצת מפלגות בהצבעה, חתם אלן על חוק רפורמת הרווחה שלו שהניע את וירג'יניה קדימה, אף מעבר למאמצי הרווחה הלאומיים. בין סעיפי המפתח בחוק היו יוזמת וירג'יניה לתעסוקה ולא לרווחה, סיוע זמני מוגבל למשפחות נזקקות, והטבות למקבלי רווחה עד שנתיים תוך שהם נדרשו לעבוד במשך 90 יום כדי לקבלן. בעקבות יישום יוזמת העבודה במקום רווחה, ירד שיעור מקרי הרווחה ב-33 אחוזים, מ-73,926 משפחות במרץ 1995 ל-49,609 משפחות ביולי 1997. באזורים בהם התוכנית התקיימה במשך 12 חודשים, 74 אחוזים מהתושבים היו מועסקים אל מול 31 בממוצע הלאומי. על פי הדוח מ-1996 של מחלקת הבריאות ומשאבי האנוש של וירג'יניה, התוכנית חסכה למשלמי המיסים 24 מיליון דולר בשנתה הראשונה, ובנוסף לכספי הרווחה הפדרליים החיסכון הכולל בשנתיים הבאות הגיע ליותר מ-70 מיליון דולר.
חוק רפורמת הרווחה של ממשלו של אלן גם התייחס למשפחות החד-הוריות מקבלות הרווחה כאשר דרש מהאימהות לנקוב בשם אבי הילד ולספק שלושה פריטי מידע נוספים לסייע באיתור ההורה שלא במשמורת, או להתמודד עם אובדן ההטבות. מאז 1995, הגיעה וירג'ינה לשיעור של 98.5 אחוזים בזהות הורי הילדים, הגבוה ביותר בארצות הברית. באמצעות הסרת התמריץ לפירוק משפחות, אפשרה הרפורמה למשפחות דו-הוריות את אותו משך זמן של קבלת ההטבות כמו להורים יחידניים.
מושל וירג'יניה > רפורמת הענישה

במסע הבחירות שלו, הבטיח אלן לבטל את האפשרות של שחרור על-תנאי, הבטחה שהובילה אותו לניצחון סוחף בבחירות.
"אמת בגזר הדין" (Truth-in-sentencing) וביטול השחרור על-תנאי עברו בסופו של דבר במושב מיוחד של האספה הכללית של וירג'יניה כשבבית הנבחרים הם עברו ברוב של 89 תומכים מול 7 מתנגדים, ובסנאט עברו ברוב של 34 תומכים מול 4 מתנגדים. ב-1 בינואר 1995, הפכה ההבטחה המרכזית הזאת של אלן במסע הבחירות שלו למציאות כאשר ההחלטות נכנסו לתוקף. על פי חוק זה, עונשי מאסר עבור עבריינים ללא הרשעות קודמות בפשעים אלימים, הוארכו ב-125 אחוזים. לאלו עם הרשעות קודמות, הוארכו עונשי המאסר שבמקור עמדו על פחות מ-40 שנה ב-300 אחוזים, ועונשי המאסר על פשעים אלימים שבמקור עמדו על יותר מ-40 שנה הוארכו ב-500 אחוז. בין השנים 1994 ו-1995, הראו נתוני הסטטיסטיקה שבממוצע, במקרים של רצח מדרגה ראשונה עם עבר אלים נידונו הנאשמים ל-46 שנות מאסר במקום ל-15 שנות מאסר.
ב-1993, כמעט מחצית מכל הנידונים ששוחררו ממאסר נעצרו שוב על ביצוע פשע חדש תוך שלוש שנים. התוכנית הבטיחה שהאסירים ירצו מינימום של 85 אחוזים מגזר הדין שלהם. כתוצאה מהתוכנית, עלה שיעור הריצוי של עונשי המאסר על רצח מ-29 אחוזים ל-91 אחוזים. בעוד ששחרור על-תנאי בוטל עבור אלה שהורשעו לאחר ינואר 1995, הוא נותר בתוקף לאלו שנכלאו לפני הרפורמה, וכתוצאה מכך חלה ירידה חדה במקרי השחרור על-תנאי מ-46 אחוזים ב-1991 ל-5 אחוזים ב-1998.
מושל וירג'יניה > חינוך

ביוני 1995 אימצה מועצת החינוך של וירג'יניה את המלצת הוועדה של אלן בנושא בתי הספר המצטיינים למבחנים סטנדרטיים ברחבי המדינה לצורך אחריות אקדמית. מועצת החינוך הצביעה בעד יישום הסטנדרטים ללמידה שמדדו את הישגי התלמידים והבטיחו אחריות מצד בתי ספר בנושאי ליבה באנגלית, מתמטיקה, היסטוריה, כלכלה ומדעים. הוועדה המליצה גם על יצירת דוח שנתי לדירוג הישגיו של כל בית ספר ציבורי, בציינה ש"אם הצעירים וירג'יניה לא יכולים להצליח, אז גם בתי הספר שלהם לא יכולים להצליח". מומחים טענו שכדי לשפר את איכות הלמידה, על בית הספר להדגיש את המטרות האקדמיות ואת המנהיגות היעילה. באמצעות שימש באמצעי מדידה על ידי מבחנים, המדינה, המורים וההורים יכולים לעקוב אחר האפקטיביות של בתי ספר המלמדים את מקצועות היסוד הבסיסיים. צעדי החקיקה של אלן עשו שימוש בנתונים הציבוריים של תקני הלמידה יחד עם הנוכחות בבתי הספר ושיעורי הנשירה כדי להבטיח שבתי הספר שביצועיהם לא מספקים יתנו דין וחשבון באמצעות האיום של השתלטות המדינה עליהם על פי החלטות בית המשפט.
בתחילה, הצליח אלן לשמור את הרפורמה החינוכית בווירג'יניה עצמאית מול המימון הפדרלי באמצעות הטלת וטו על פי סמכותו על סעיפי תקציב המדינה. הוא טען שהמימון הפדרלי יאלץ את המדינה להיות כפופה לפיקוח הפדרלי, ולפיכך, להגביל את החירות של וירג'יניה לעצב את הסטנדרטים האקדמיים של תוכנית החינוך שלה. על אף מאמציו של אלן לשמור את וירג'יניה עצמאית מהמימון הפדרלי לחינוך, פנתה מועצת החינוך של וירג'יניה כדי לקבל כספים פדרליים לטובת החינוך.
מושל וירג'יניה > זיהום המים

ב-1994, ביטל ממשל אלן את תוכנית הפיקוח על זיהום המים של וירג'יניה. בסיס הנתונים על הזיהום, שנוהל במסגרת התוכנית וכלל את רמות זיהום המים של וירג'יניה, ננעל בכספת במהלך כהונתו של אלן כמושל. למדענים ולסוכנויות ממשלתיות נחסמה הגישה לנתונים על ידי מחלקת איכות הסביבה של ממשל אלן. דיווח בעיתון The Roanoke Times דרבן מחוקקים בווירג'יניה לפתוח בחקירה על ידי ועדת הביקורת המשותפת של בית המחוקקים. בחקירה, שהתנהלה ב-1999, התברר שמסמכים מבסיס הנתונים הושמדו ושהנתונים הגנוזים כללו מידע על רמות גבוהות של PCB בנתיבי המים של וירג'יניה, כולל בנהר שננדואה.
מושל וירג'יניה > שערוריית "אמריקה של דיסני"

ב-1993 הודיעה חברת וולט דיסני על תוכניותיה לבנות פארק שעשועים בהשראת ההיסטוריה של ארצות הברית שייקרא אמריקה של דיסני, ושימוקם במחוז הנסיך ויליאם בווירג'יניה. אלן תמך מאוד בהקמת הפארק, בציינו את כל המשרות החדשות שייווצרו עם בנייתו. עם זאת, ההכרזה על המיזם הובילה לתגובות חריפות מצידם של היסטוריונים והציבור. רבים חששו גם שהפארק הצבאי הלאומי מנאסס (אנ'), מיקומם של שני קרבות מרכזיים במלחמת האזרחים האמריקאית, קרב בול ראן הראשון וקרב בול ראן השני (אנ'), יושפעו באופן שלילי מהקמת הפארק המוצע. אלן הגיע ל-CNN כדי להתעמת עם מבקרי המיזם ודיבר בשימוע בקונגרס שהתנהל בנוגע להקמת הפארק. על כל פנים, בסופו של דבר בוטלו התוכניות להקמת הפארק על ידי חברת דיסני.