stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השושלת ה-25 של מצרים
תרבות והשפעה

למרות מוצאם הדרומי רחשו מלכי הנובים כבוד למסורות המצריות. המטרה שלהם הייתה להשיב את מצרים לימי הזוהר שלה בתקופת הממלכה החדשה והממלכה התיכונה. הם החשיבו את עצמם כפרעוני מצרים, השולטים בתמיכתו של האל אמון. אימצו מנהגי מלכות, תארים ומנהגי קבורה מצריים, וקידמו חידוש של סגנונות מצריים עתיקים באומנות וארכיטקטורה ושל מסורות שפה ודת . עם זאת הם שימרו את שמותיהם הנוביים, ואת המאפיינים הפיזיים השונים שלהם בייצוגיהם בפסלים ובציורים, ודבקו במסורת מנהגי ההורשה שלהם לפיהם לעיתים המלוכה עוברת ממלך לאחיו (ולא לבנו).
מלכי השושלת

המידע על מלכיה הנובים של תחילת השושלת לוקה בחסר. המלך הראשון שנזכר בכתובות הוא כשתא ((Kashta, ששלט בנוביה בצפון עד יב (Elephantine ) שבגבול עם מצרים, הוא או בנו פ-ענח'י הגיעו להסכם עם שליטי תביי שככל הנראה נשבעו אמונים לנוביה עבור תמיכה צבאית .
מלכי השושלת > פ-ענח'י (Piye)

ב-728 לפנה"ס שאיפותיו הטריטוריאליות של תפנאח'ת (Tefnakht), מושל סיי, איימו על עצמאותה של נוביה והיוו מניע לפיענח'י לשלוח את צבאו צפונה. אחת אחרי השנייה נכנעו או נכבשו ערי מצרים. פיענח'י הניח לשליטי הערים המקומיות הכנועות להמשיך לשלוט בעריהם. בתום מסע הכיבוש חזר פיענח'י לעירו נפאטה והקים בג'בל ברקל במקדש אמון מצבת גרניט המתארת במפורט כיצד הכניע את אויביו בארצות הצפון.
מלכי השושלת > שאבאכא

שאבאכא היה אחיו של פיענח'י, שאבאכא (Shabaka) פלש כעשר שנים מאוחר יותר, בערך ב-711 לפנה"ס, למצרים וכבש אותה, הוא שלט באופן רשמי על כל מצרים, שלטונו היה יציב וההיסטוריון המצרי מנתון מחשיב אותו כמייסד השושלת ה-25.
מלכי השושלת > שאבאכא > האיום האשורי

שאבאכא, הבין את הסכנה שנשקפת למצרים מהאימפריה האשורית בראשות סרגון השני, וניסה באמצעות סוכניו לעודד למרד את יושבי ארץ ישראל וסוריה, מזימת המרידה התגלתה לסרגון השני והם זנחו את תוכניותיהם והצהירו אמונים לאשור. בשנת 705 לפנה"ס ירש סנחריב את מלכות אשור מאביו. 
שאבאכא הצטרף לברית מלכי ארץ ישראל וסוריה כנגד אשור והשתתף בקרב אלתקה. בראש הצבא המצרי הפקיד שאבאכא את תרהקה, בנו של פיענח'י אחיו. סנחריב הכה ללא קושי את המצרים, החריב את ארץ יהודה וצר על ירושלים. במהלך המצור לעג רבשקה, שליחו של סנחריב לחזקיהו על הישענו על הסיוע המצרי. הִנֵּה בָטַחְתָּ עַל מִשְׁעֶנֶת הַקָּנֶה הָרָצוּץ הַזֶּה עַל מִצְרַיִם אֲשֶׁר יִסָּמֵךְ אִישׁ עָלָיו וּבָא בְכַפּוֹ וּנְקָבָהּ כֵּן פַּרְעֹה מֶלֶךְ מִצְרַיִם לְכָל הַבֹּטְחִים עָלָיו (ישעיהו לו, ו) סנחריב כנראה נסוג מהמצור בשל מגפה אצל חייליו. נראה שההצלה היטיבה עם מצרים לא פחות מאשר עם ממלכת יהודה . 
בשארית מלכותו של שאבאכא ככל הנראה שרר שקט. שאבאכא מת סמוך לשנת 700 לפנה"ס
מלכי השושלת > שאבאתאכא

שאבאתאכא היה בנו של שאבאכא. בימיו היה סנחריב טרוד בקצה המזרחי של מלכותו, ונראה שמלכותו הייתה שקטה.
מלכי השושלת > תרהקה

תרהקה היה בנו של פיענח'י, עלה למלוכה ב-690 לפנה"ס לאחר מותו של שאבאתאכא. מלך במשך 25 שנה ותקופתו נחשבת לתקופת שיא בשושלת . תרהקה בנה מבנים רבים והביא לתחיה מחודשת של האומנות המצרית. לאחר 13 שנות שקט, ב-674 לפנה"ס התחדשה הלחימה עם האשורים אשר התפשטו למצרים התחתונה ודחקו את השושלת הנובית למצרים העליונה בלבד. במצרים התחתונה היה ממשל כפוף לאשורים. תרהקה מוזכר בספר מלכים ב.
מלכי השושלת > תנות-אמון

בשנת 663 לפנה"ס מת תרהקה ואחריו עלה תנות-אמון בנו של שאבאכא. בעקבות חלום על שליטה גם במצרים התחתונה, יצא למסע כיבוש צפונה, השתלט על רובה של מצרים התחתונה וקבע את מושבו במוף. בשנת 661 לפנה"ס הגיע אשורברניפל לאחר שהגיעו אליו שמועות על המרד, כבש את מצרים. תנות אמון ברח לנפאטה, ובכך בא הסוף לשושלת הנובית. תקופה לאחר גירוש השושלת נקראת דודקארכיה.
הערות שוליים

↑  John H.tailor, Egypt and Nubia. (London: British Museum, 1991). p 38
↑  ג'מס הנרי ברסטד. "דברי ימי מצרים" מאנגלית: ש, אטינגר (תל אביב: ש. פרידמן 1957) ע' 400.
1 2  John H.tailor, Egypt and Nubia. (London: British Museum, 1991). p 39
↑  Marjorie m.fisher, Ancient Nubia:African Kingdoms in the Nile, (cairo,new York:the American University in Cairo Fress, 2012)
↑  John H.tailor, Egypt and Nubia. (London: British Museum, 1991). p 39
↑  John H.tailor, Egypt and Nubia. (London: British Museum, 1991)p 38
↑  John H.tailor, Egypt and Nubia. (London: british museum, 1991). p 38
↑  ג'מס הנרי ברסטד. "דברי ימי מצרים" מאנגלית: ש, אטינגר (תל אביב: ש. פרידמן 1957) ע' 395.
1 2  ג'מס הנרי ברסטד. "דברי ימי מצרים" מאנגלית: ש, אטינגר (תל אביב: ש. פרידמן 1957) ע' 395.
↑  ג'מס הנרי ברסטד. "דברי ימי מצרים" מאנגלית: ש, אטינגר (תל אביב: ש. פרידמן 1957) ע' 396.
↑  ג'מס הנרי ברסטד. "דברי ימי מצרים" מאנגלית: ש, אטינגר (תל אביב: ש. פרידמן 1957) ע' 397.
↑  ג'מס הנרי ברסטד. "דברי ימי מצרים" מאנגלית: ש, אטינגר (תל אביב: ש. פרידמן 1957) ע' 397.
↑  John H.tailor, Egypt and Nubia. (London: British Museum, 1991). p 40
↑  John H.tailor, Egypt and Nubia. (London: British Museum, 1991). p 41
↑  ג'מס הנרי ברסטד. "דברי ימי מצרים" מאנגלית: ש, אטינגר (תל אביב: ש. פרידמן 1957) ע' 398-399.
↑  ג'מס הנרי ברסטד. "דברי ימי מצרים" מאנגלית: ש, אטינגר (תל אביב: ש. פרידמן 1957) ע' 400
אסטלה של שאבאכא
תנות-אמון
עונת 1969/1970 בליגת המשנה ההולנדית

| --- | --- |
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  פולנדם, אקסלסיור רוטרדם
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  742 (2.42 בממוצע למשחק)
 → עונת 1968/1969עונת 1970/1971 ←
 
עונת 1969/1970 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-14 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה.
בסיום עונה זו, פולנדם ואקסלסיור רוטרדם העפילו לליגה הראשונה, וולוויקרס, פורטונה פלארדנינגן וראסינג הימשטאד נשרו לליגה השלישית.
מבנה

על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, 13 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, פורטונה סיטארד ופולנדם, והעולות מהליגה השלישית דה חראפסחאפ, פורטונה פלארדנינגן ואקסלסיור רוטרדם. ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצות במקומות 1 ו-2 העפילו לליגה הראשונה, והקבוצות במקומות 16, 17 ו-18 נשרו לליגה השלישית.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פולנדם  | 34 | 19 | 11 | 4 | 57 | 22 | 35 | 49 | העפלה לליגת העל |
| 2. | אקסלסיור רוטרדם  | 34 | 19 | 10 | 5 | 56 | 31 | 25 | 48 | העפלה לליגת העל |
| 3. | בלו וויט אמסטרדם  | 34 | 16 | 13 | 5 | 41 | 20 | 21 | 45 |  |
| 4. | אלינקוויק  | 34 | 17 | 9 | 8 | 52 | 35 | 17 | 43 |  |
| 5. | דן בוס  | 34 | 13 | 14 | 7 | 39 | 24 | 15 | 40 |  |
| 6. | וילם II  | 34 | 15 | 9 | 10 | 42 | 37 | 5 | 39 |  |
| 7. | ויטסה ארנהם  | 34 | 13 | 6 | 15 | 54 | 55 | 1- | 32 |  |
| 8. | קמבור  | 34 | 9 | 14 | 11 | 41 | 43 | 2- | 32 |  |
| 9. | דה חראפסחאפ  | 34 | 12 | 8 | 14 | 49 | 51 | 2- | 32 |  |
| 10. | הראקלס אלמלו  | 34 | 9 | 12 | 13 | 33 | 40 | 7- | 30 |  |
| 11. | הולנדיה ויקטוריה  | 34 | 9 | 12 | 13 | 34 | 45 | 11- | 30 |  |
| 12. | פיינדאם  | 34 | 10 | 10 | 14 | 38 | 49 | 11- | 30 |  |
| 13. | הלמונד ספורט  | 34 | 10 | 9 | 15 | 26 | 32 | 6- | 29 |  |
| 14. | פורטונה סיטארד  | 34 | 9 | 11 | 14 | 39 | 51 | 12- | 29 |  |
| 15. | די אף סי  | 34 | 8 | 12 | 14 | 36 | 45 | 9- | 28 |  |
| 16. | וולוויקרס  | 34 | 10 | 8 | 16 | 37 | 51 | 14- | 28 | ירידה לליגה השלישית |
| 17. | ראסינג הימשטאד  | 34 | 10 | 6 | 18 | 35 | 56 | 21- | 26 | ירידה לליגה השלישית |
| 18. | פורטונה פלארדנינגן  | 34 | 7 | 8 | 19 | 33 | 55 | 22- | 22 | ירידה לליגה השלישית |
| עונות בליגת המשנה ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת המשנה ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 |  |
סת (סדרת ספרים)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  ג'יין רוברטס 
 סוגה:  העידן החדש 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1970 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-0-9711198-0-2
 
סת' היא סדרת ספרים שנכתבה על ידי המדיום ג'יין רוברטס החל מ-1963 ועד למותה של רוברטס ב-1984. רוברטס הכתיבה לבעלה את הספרים, כאשר לטענתה, קולה משמש ל"תקשור" של ישות בשם סת'. ספרי סת' נחשבים לאחת מאבני היסוד של העידן החדש, לצד "קורס בניסים". אחרי מותה של רוברטס התפרסמו "תקשורים" אחרים של סת', שחוברו על ידי סופרי "עידן חדש" אחרים והוקמו קבוצות למידה לדיון בתקשורי סת'.
רקע

רוברטס ובעלה נהגו להשתמש בלוח אויג'ה ל"תקשור" ולמה שרוברטס כינתה "מחקר בתפישה על-חושית". במסגרת זו החלה להכתיב את הדברים שאמר סת' "דרכה". בניגוד למתקשרים ומדיומים ידועים אחרים, כמו אדגר קייס, רוברטס לא השתמשה במבנה תחבירי או באוצר מילים שונה כשסת' דיבר (לכאורה) מגרונה, אלא השתמשה בשפה מודרנית ויומיומית.
הרעיונות הכלליים המועברים בתקשורי סת' אופייניים לאמונות העידן החדש: הנפש משפיעה על החומר; היחיד אחראי דרך רוחניותו על המציאות; והיכולת להשפיע היא באמצעות תודעה. ספרי סת' גם עוסקים בשאלת האלוהות וטבעה, חיים ולידה מחדש, וסיפור ישו. לטענת סת'/רוברטס, ישו הוא למעשה גלגול של ישות ה"קריסטוס" ובמהלך חייו זו התגלגלה לשניים נוספים - יוחנן המטביל ופאולוס.
הרעיונות הפילוסופים המוזכרים בספרי סת

בספרי סת מוצגים רעיונות פילוסופים שונים שהשפיעו במידה רבה על המחשבה של העידן החדש. בין היתר, סת מדבר על: גלגול נשמות, בו-זמניות, קיום יקומים מקבילים, קיום מישורים אסטארליים (מסע אסטראלי) והשפעת המחשבה על החומר.
כמו כן, מדבר סת על כך שהאנושות הושפעה מתרבויות קודמות, כגון: אטלנטיס, למוריה ותרבות בשם "הדוברים", וטוען שבעתיד ישתנה העולם ויהפוך יותר רוחני. בספרים (ובעיקר בספר "הטבע של המציאות האישית") מציע סת דרכים ליישום רעיונותיו לחיים.
הספרים

"החומר של סת" (1970); תרגום עברי בהוצאת מרקם ב-1993. בספר הוא מדבר על חלומות, גלגולי נשמות, ומסביר שהוא ישות מטפיזית. בספר יש מושגים חדשניים כגון: "מחשבה יוצרת מציאות".
"סת מדבר - התקפות הנצחית של הנשמה" (1972); תרגום עברי בהוצאת מרקם ב-1995. זהו ספר המשך שממשיך לעסוק במסריו של סת'. בחלק השני מסביר סת מושגים שעליהם דיבר בספר בהרחבה כמו על תרבות "הדוברים".
"סת - הטבע של המציאות האישית" (1994); תרגום עברי בהוצאת מרקם ב-1995. בספר זה מתמקד סת בגישה אקזיסטנציאליסטית הרואה את האדם היחיד במרכז מעבר לרעיונות הגדולים ובאה לעזור לו ליישם את הרעיונות של סת לחייו.
השפעות

קתרין ל. אלבנז, חוקרת מדעי הדתות מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה, טענה כי ספרי סת' הובילו לגל של עיסוק בנושא התקשור ותרמו לעלייתה של תנועת העידן החדש ולדימוי שלה. חוקר דתות אחר, רוברט צ. פולר מאוניברסיטת ברדלי, כתב כי סת' ממלא תפקיד של "מדריך" עבור מאמיניו, המשתייכים על פי פולר ל"רוחניות האמריקאית הלא-מאורגנת בכנסיות" (unchurched American spirituality), ומציג בפני המאמינים נושאים כמו לידה מחדש, קרמה, רצון חופשי, ידע מטאפיזי עתיק ו"מודעות לישו". וותר האנגראף מאוניברסיטת אמסטרדם מצביע על הדרך שבה תפיסת ה"אני" של רוברטס, וכן השפה והמונחים בה השתמשה, חלחלו והשפיעו על ספרות העידן החדש.
ביקורת

ביקורת נמתחה על סדרת סת' ממספר כיוונים. מספר מבקרים נוצריים טענו לחוסר הבנה של הנצרות ושל דתות המזרח. ג'יימס אלקוק, פסיכולוג ומבקר ידוע של זרם העידן החדש, הצביע על ההשפעות של רוברטס, וטען כי קשה לקבוע אם ספרי סת' הם "הונאה מכוונת" (שבהם רוברטס הייתה מודעת לעצמה בעת ההכתבה), או על מצב של שכנוע עצמי.
עונת 1969/1970 בליגה הלאומית בכדורסל

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  17 באוקטובר 1969 
 תאריך סיום:  12 במאי 1970 
 מספר משתתפות:  12
 זוכה:  מכבי תל אביב
 סגנית:  הפועל תל אביב
 מלך הסלים:  עופר אשד  29.9 למשחק
 http://basket.co.il
 → 1968/19691970/1971 ←
 
עונת 1969/1970 בליגה הלאומית בכדורסל  הייתה עונתה ה-16 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה צומצמה ל-12 קבוצות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלתה קבוצת הפועל אשדות יעקב. העונה הסדירה החלה ב-17 באוקטובר 1969 הסתיימה ב-12 במאי 1970 בניצחון של מכבי תל אביב. רק שתי קבוצות שמרו על מאזן סלים חיובי, הקבוצה שזכתה במקום האחרון פגרה אחרי הקבוצה שזכתה במקום השלישי בשתי נקודות בלבד.
בהתאם לתוצאות העונה הפועל ירושלים והפועל בית אלפא ירדו ליגה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 22 | 21 | 1 | 2140 | 1578 | 562 | 43 |
| 2 | הפועל תל אביב | 22 | 20 | 2 | 2039 | 1684 | 355 | 42 |
| 3 | הפועל חולון | 22 | 10 | 12 | 1856 | 1866 | 10- | 32 |
| 4 | הפועל גבעת ברנר | 22 | 10 | 12 | 1810 | 1826 | 16- | 32 |
| 5 | מכבי רמת גן | 22 | 10 | 12 | 1782 | 1850 | 68- | 32 |
| 6 | הפועל אשדות יעקב | 22 | 10 | 12 | 1627 | 1706 | 79- | 32 |
| 7 | הפועל ניר דוד | 22 | 9 | 13 | 1551 | 1621 | 70- | 31 |
| 8 | הפועל קריית חיים | 22 | 9 | 13 | 1773 | 1885 | 112- | 31 |
| 9 | מכבי חיפה | 22 | 9 | 13 | 1627 | 1844 | 217- | 31 |
| 10 | הפועל חיפה | 22 | 8 | 14 | 1773 | 1795 | 22- | 30 |
| 11 | הפועל ירושלים | 22 | 8 | 14 | 1834 | 1966 | 132- | 30 |
| 12 | הפועל בית אלפא | 22 | 8 | 14 | 1751 | 1942 | 191- | 30 |
ראו גם

גביע המדינה בכדורסל 1969/1970
על מי ועל מה

אין תמונה חופשית
על מי ועל מה, מחזה תיאטרון מאת המחזאי האמריקאי-פקיסטני איאד אקטאר, זוכה פרס פוליצר. ההצגה בתרגומו ובבימויו של משה נאור בתיאטרון חיפה החל משנת 2017.
עלילה

משפחה פקיסטנית שהיגרה לאטלנטה מתמודדת עם שאלות של זהות נשית מוסלמית, מול גל התעוררותה של מגמת ההדתה האיסלאמית בעולם. האב
(איציק כהן) הצליח להגשים את החלום האמריקאי מבחינה כלכלית. הוא הקים חברת מוניות מוצלחת ומקבל 30% מסך ההכנסות. הדבר מאפשר לו לפרנס את שתי בנותיו בכבוד. אך צרה צרורה נפלה עליו, כאשר אשתו נפטרה מסרטן. האב חרד לשתי בנותיו, משום שאינן מקיימות את מצוות הדת. שתיהן מקיימות דרך-חיים מודרנית וללא סממנים חיצוניים של דת האסלאם. הוא דואג להן בכסף ובצד החומרי ולכן מתערב באופן אישי, בחלק ניכר מפגישותיה של בתו הבכורה, זרינה (אלמה דישי). הדבר מעורר בה התנגדות וזעם רב. במקביל בתו השנייה מתחתנת לפני הבכורה. מאוחר יותר יתבררו יחסיה יוצאי הדופן, ומוכנות אביה לקבל תפיסות מודרניות ביחסי אהבה בין גברים ונשים. האב פוגש את הגבר המעוניין להיפגש עם בתו זרינה. השיחה חושפת את עמדתו הבלתי-מתפשרת באשר לחופש הבחירה של בתו. כאשר מתברר לנו שזרינה כותבת ספר על הנביא מוחמד, מתרחשת דרמה עוצמתית, במאבק בין המסורת הדתית לבין עמדתה של זרינה, בהגנתה על חופש הבחירה, על זכות חירות ההבעה, הדיבור והכתיבה של נשים בחברה דתית. זרינה מדגישה את זכותה לחפש תיאור מתאים יותר לדמותו של הנביא, היות שהתיאורים שבאו לידי ביטוי בכתובים ובספרים, אינם מאפשרים לבני אדם להכירו כראוי. קונפליקט עז זה בא לידי ביטוי גם עם בחיר ליבה, איליי (אותו מגלם מיכאל מושונוב), וגם עם אביה ואפילו עם אחותה, מהוויש, (אותה מגלמת יסמין עיון), הנעמדת לצד אביהן. הגרסה שכתבה זרינה בספרה, דוחפת את אביה לקטוע את מערכת היחסים ביניהם. המשפחה גם מותקפת מכל עבר בידי הקהילה המסורתית, אך עומדת בטלטלה קשה זו, בכוחה של אהבה עמוקה ונוגעת ללב בין בני המשפחה.
דמויות

זרינה - במשחקה של אלמה דישי - התאהבה בעבר בגבר שרצתה לשאתו, אך אביה התנגד, והדבר גרם לה מפח נפש גדול. היא דמות עוצמתית, רגשית מאוד ובעלת עמדות אידאולוגיות יציבות, עקרוניות וחריפות.
האב - במשחקו של איציק כהן. מקדיש את חייו להצלחת בנותיו. אך התערבותו שאיננה עומדת בקנה אחד עם תפיסת העולם של זרינה, יוצרת מאבק רב עוצמה בין שתי הדמויות, המייצגות כל אחת עולם מלא - זרינה את העולם הנשי הנאבק למען זכויות של חופש בחירה והבעה, והאב את עולם הדת והמסורת.
איליי - במשחקו של מיכאל מושונוב - בחיר ליבה של זרינה הוא נוצרי שהתאסלם. בתחילה נראה חלש אופי, אך יתגלה אחרת בהמשך המחזה.
מהוויש (הבת השנייה) - במשחקה של יסמין עיון - נשואה. מספרת על יחסים מחוץ לנישואין בעידודה של אחותה, התומכת בה אידאולוגית.
על מה המחזה

"המחזה הוא חלון לארבע נשמות שונות שכולן פחות או יותר מאמינות באותם דברים ומסתכלות על העולם בדרך אחרת", אומר מושונוב, בכלכליסט.
הערות שוליים

↑  סיכום העלילה, אתר תיאטרון חיפה
↑  מאיה נחום שחל, משפחתי ובמות אחרות, באתר כלכליסט, 3 בדצמבר 2017
עמודי תבל (מיני-סדרה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  עמודי תבל מאת קן פולט
 סוגה:  דרמה היסטורית
 כותבים:  ג'ון פילמייר
 בימוי:  סרג'ו מימיקה-גזאן
 שחקנים:  איאן מקשיין
 פסקול:  טרוור מוריס
 ארץ מקור:  קנדה קנדה גרמניה גרמניה הונגריה הונגריה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  8
 תוכנית המשך:  "עולם ללא קץ"
 הפקה
 מפיק:  רידלי סקוט, טוני סקוט, John Ryan 
 מפיקים בפועל:  דייוויד צוקר, רידלי סקוט, Michael Prupas 
 עורכים:  ריצ'רד קומאו 
 צלמים:  אטילה סלאי 
 מוזיקה:  טרבור מוריס 
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Crave 
 תקופת שידור מקורית:  23 ביולי 2010 – 27 באוגוסט 2010
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
עמודי תבל (באנגלית: The Pillars of the Earth) היא מיני-סדרה בת שמונה פרקים משנת 2010. הסדרה היא עיבוד טלוויזיוני לרומן באותו שם מאת קן פולט. שידור הבכורה היה ב-23 ביולי 2010, בארצות הברית בערוץ Starz, ובקנדה ברשת The Movie Network. בממלכה המאוחדת שודרה הסדרה לראשנה באוקטובר 2010 בערוץ 4. הסדרה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב בשלוש קטגוריות, בהן המיני-סדרה הטובה ביותר או סרט הטלוויזיה הטוב ביותר. איאן מקשיין היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר, והיילי אטוול הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר.
תקציר עלילה

כמו ברומן שעליו מבוססת הסדרה, העלילה מתרכזת בבניית הקתדרלה בעיר הבדיונית קינגסברידג', בתקופה הסוערת הידועה בשם האנרכיה, שהתרחשה במאה ה-12.
הבנאי הראשי השאפתני טום הבנאי (רופוס סוול), והנזיר המסור פריור פיליפ (מת'יו מקפדיין) יוצרים קשר הדוק כשהם שואפים לבנות קתדרלה מפוארת, מול אתגרים מצד האציל חסר הרחמים ויליאם המלי (דייוויד אוקס) ו-ולרן ביגוד (איאן מקשיין), בישוף ערמומי ושאפתן, העוסק בתמרונים פוליטיים ומבקש להגדיל את כוחו ועושרו. לבינתיים, אליינה (היילי אטוול), אשת אצולה בעלת רצון חזק, נלחמת להחזיר את מעמדה של משפחתה, בעוד ג'ק ג'קסון (אדי רדמיין), אדריכל צעיר ומוכשר, הופך לחלק בלתי נפרד מבניית הקתדרלה. מסעותיהם שזורים עם אלן (נטליה וורנר), אמו המסתורית ובעלת התושייה של ג'ק והיא בעלת השפעה משמעותית על גורלן של הדמויות.
ככל שהסיפורים שלהם מתפתחים, מערכות היחסים של הדמויות מעוצבות על ידי דינמיקה כוחנית, אהבה, נאמנות ובגידה. על רקע מלחמת אזרחים, הקתדרלה הופכת לסמל של תקווה וחוסן, ומאחדת את הדמויות במרדף המשותף שלהן אחר עתיד מזהיר יותר באמצעות נושאים של שאפתנות, אמונה וצדק.
תקציר עלילה > הבדלים בין הסדרה לרומן

נערכו שינויים אחדים באפיון של חלק מהדמויות. למשל, ולראן הוא מבוגר יותר מאשר ברומן, ואילו רמיגיוס הוא צעיר יותר. כמו כן השחקנים המגלמים את אלפרד, ג'ק, ריצ'רד ואליינה הם מבוגרים יותר מאשר גילם בתחילת הרומן. הדמויות של הנרי מבלואה, אנדרו סקריסט, מיליוס, ותומאס בקט, לא מופיעות כלל בסדרה. גילוי העריות שבין רייגן לבנה ויליאם, לא קיים ברומן. סיפורם של פיליפ ואחיו פרנסיס, שניצלו על ידי האב פיטר אחר מות הוריהם, הושמט מהסדרה. במקום זה סופר שאב המנזר ג'יימס הוא זה שהביא את פיליפ הילד למנזר. הדמות של הגנב שתוקף את מרתה, וגונב את החזיר שלהם, מתמזגת בסדרה עם הנזיר ג'וני אייטפנס.
יש שינויים גם באירועים שקורים לדמויות שונות. ג'ק שרבורג, המאהב של אלן ואביו של ג'ק, לא נהרג בתלייה אלה מועלה על המוקד. אלן אינה בהיריון, אלא נושאת בידיה תינוק. הקשר הרומנטי בין אלן לטום לא מתרחש אחרי מותה של אגנס, אלא אלן מתקרבת אל טום, כשהיא מבקשת שג'ק יהיה חניך שלו בבנייה. כמו כן, לא נראה שאלפרד מתנהג בבריונות כלפי מרתה או ג'ק. סצנת התלייה של ברת'ולמיו, בה אליאנה פונה בתחינה לסטיבן שיחוס על אביה, וסטיבן מציע לריצ'רד להיות אביר, לא מתרחשת ברומן, שבו ברת'ולמיו מת לבדו בכלא. ברומן ג'ק לא נלחם בוולטר כדי לקבל את הזכויות על המחצבה, כפי שבמופיע בפרק שלוש, וידו אינה נשברת. פרסי האמליי מת ברומן מוות בתליה, ואילו בפרק ארבע של הסדרה, רייגאן אשתו מקיזה את דמו עד מוות. כמו כן נוספה לסדרה הרעלה של ג'ק שמתרחשת בפרק השישי.
שינויים נוספים בעלילה כוללים את גופת הקדוש שנשרפת בכנסייה, ולא נשמרה כמו ברומן, ואילו הגולגולת נעלמת. עוד בסדרה, טום אומר לג'ק לפסל את דמותו של אדולפוס הקדוש. ברומן הנרי מבלואה, ולא סטיבן, הוא שמבקר באתר הבנייה של הקתדרלה. הסצנה של השחייה באגם, שבה אליינה שוחה ואחר כך מצילה את אלפרד מטביעה, אינה מופיעה ברומן. סיפור מסעותיהם של ג'ק ואליאנה בספרד אינו מתרחשים בסדרה. לכן, במקום הפסל הבוכה שג'ק מקבל בטולדו, הוא מגלף בעצמו פסל מעץ, ושם בו אבן שנדחתה על ידי הבנאים בסן דניס. לא מופיעים ברומן אירועים שמתרחשים בפרק 7 של הסדרה, בהם הפיכת רמיגיוס לאב המנזר במקום פיליפ, ניסיון ההתנקשות של קאתברט בג'ק, ורצח רייגאן על ידי ויליאם. בסדרה ולראן נופל מהקתדרלה ונהרג, ואילו ברומן הוא נאשם על חלקו ברצח תומאס בקט, יורד מגדולתו והופך לנזיר. לבסוף, ולראן ובני הזוג האמליי אינם מוזכרים ברומן כמי שנכחו בספינה הלבנה, ולא הוצגו כמו שהתקיפו את הנסיך הצעיר ואשתו. אחת הסצנות המרגשות ברומן, בה מתוארת פגישתו של ג'ק עם משפחת אביו, מוצגת בסדרה בצורה נטולת דרמה.
צוות השחקנים

איאן מקשיין – ולראן ביגוד
רופוס סוול – טום הבנאי
מת'יו מקפדיין – פיליפ
אדי רדמיין – ג'ק
היילי אטוול – אליינהאיאן מקשיין
שרה פאריש – רייגן האמליי
נטליה וורנר – אלן
אנטול טאובמן – רמיגיוס
ג'ון פילמייר – קאת'ברט
רוברט בת'רסט – פרסי האמליי
קלייב ווד – המלך הנרי הראשון
סם קלאפלין – ריצ'רד
ליאם גריגן – אלפרד
דייוויד אוקס – ויליאם האמליי
גץ אוטו – וולטר
טוני קוראן – סטיבן, מלך אנגליה
דונלד סאת'רלנד – ברת'ולומיו
אליסון פיל – מוד
גורדון פיסנט – הארכיבישוף
דאגלס בות' – יוסטס, בן 15
הפקה

הפקת המיני-סדרה ארכה לערך שנה, ועלותה הייתה כארבעים מיליון דולר. את הפרויקט מימנו חברת ההפקה הגרמנית Tandem Communications, החברה הקנדית Muse Entertainment Enterprises, וחברת Scott Free Productions שבסיסה בארצות הברית ובממלכה המאוחדת. הצילומים נערכו באוסטריה ובהונגריה בשנת 2009. צילומי האוויר העכשוויים בסיום הסדרה נעכו בעיר סולסברי. באמצעות טכניקת CGI שולבו בצילומים קתדרלת סולסברי וקתדרלת ולס, כדי לייצג את הקתדרלה הבדיונית של קינגסברידג'. אלה היו שתי הקתדרלות שהיוו השראה לפולט בכתיבת הרומן. ב-2012 הופקה סדרת המשך המבוססת על הרומן "עולם ללא קץ", ספר ההמשך של "עמודי תבל".
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | זוכים | תוצאה | הערות>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | עריכת הסאונד הטובה ביותר במיני-סדרה, סרט טלוויזיה, או תוכנית ספיישל  עבור הפרק "The Work of Angels" | מרסל פותייר כריסטיאן ריבסט דומיניק פגאס גאי פלטייר אנטואן מורין טום טרפלסקי גאי פרנקואר | זכייה |  |
| 2011 | פרסי ג'מיני | הסאונד הטוב ביותר במיני-סדרה, סרט טלוויזיה, או תוכנית ספיישל  עבור הפרק "The Work of Angels" | מרסל פותייר כריסטיאן ריבסט דומיניק פגאס גאי פלטייר אנטואן מורין טום טרפלסקי גאי פרנקואר | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  Chozick, Amy (23 ביולי 2010). "Small Screens, Big Budgets". Wall Street Journal. נבדק ב-6 באוגוסט 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Pillars of the Earth - Muse Entertainment". Muse Entertainment Enterprises. נבדק ב-7 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ken Follett: Is Kingsbridge real?". Ken Follett. אורכב מ-המקור ב-2012-06-23. נבדק ב-25 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ken Follett on the Cathedrals in The Pillars of the Earth". Oprah.com. 3 במאי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Person of Interest". Emmys.com. נבדק ב-20 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gemini Awards (2011)". IMDb.
דונלד סאת'רלנד, היילי אטוול, נטלי וורנר, רופוס סוול וקן פולט
עונת 1978/1979 בלה ליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  2 בספטמבר 1978 – 3 ביוני 1979 (275 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  ריאל מדריד
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  825 (2.7 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  אוסטריה הנס קרנקל   (29 שערים)
 → 1976/19771978/1979 ←
 
עונת 1978/1979 הייתה העונה ה-48 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-2 בספטמבר 1978 והסתיימה ב-3 ביוני 1979.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-17 יעברו בסוף העונה לליגת משנה.
מליגת המשנה עלו רקראטיבו ולבה, סלטה ויגו, וריאל סרגוסה.
ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם ה-19 בתולדות המועדון ועונה השנייה ברציפות.
סלטה ויגו, ראסינג סנטנדר ורקראטיבו ולבה ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
כדורגלנים מצטיינים

"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק: הנס קרנקל (אוסטריה אוסטריה), ברצלונה, שכבש 29 שערים ב-30 משחקים. זו הייתה זכייתו השנייה ברציפות.
"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק: חוסה לואיס מנזנדו (ספרד (1945–1977) ספרד), ולנסיה, שספג 26 שערים ב-25 משחקים.
פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון דון בלון:
הספרדי המצטיין: קיני (ספרד (1945–1977) ספרד), ספורטינג חיחון
הזר המצטיין: אולי שטיליקה (גרמניה גרמניה), ריאל מדריד
מאמן העונה: לואיס מולוני (ספרד (1945–1977) ספרד),  ריאל מדריד (עונה שנייה ברציפות)