stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרסימיר אטנאסוב
מחקר ופרסומים > פרסומים אקדמיים

אטנאסוב פרסם למעלה מ-370 מאמרים מדעיים בכתבי עת, כ-140 דו"חות בכנסים, ו-20 מונוגרפיות.
מבחר פרסומים עיקריים:
Atanassov K., Generalized Nets, World Scientific, Singapore, New Jersey, London, 1991.
Atanassov K., Intuitionistic Fuzzy Sets, Springer-Verlag, Heidelberg, 1999.
Atanassov K., On Some of the Smarandache's Problems. American Research Press, Lupton, 1999.
Atanassov K., V. Atanassova, A. Shannon, J. Turner. New Visual Perspectives on Fibonacci Numbers. World Scientific, New Jersey, 2002.
Vassilev-Missana, M., K. Atanassov. Some Smarandache Problems, Hexis, Phoenix, 2004.
אטנאסוב מכהן כעורך ראשי של כתבי העת הבאים:
"Notes on Intuitionistic Fuzzy Sets" (1995-)
"Notes on Number Theory and Discrete Mathematics" (1995-)
"Advanced Studies in Contemporary Mathematics" (2001-)
כמו כן הוא חבר בוועדת העורכים של כתבי העת הבאים:
"AMSE Press - Modelling, Measurement & Analysis" (1994-)
"Smarandache Notion Journal" (1999-)
"Analele Universitatii din Oradea-Fasc. Matematica" (2001-)
"Italian Journal on Pure and Applied Mathematics" (2002-)
ראו גם

קבוצות עמומות
תורת המספרים
רשת פטרי
קליקסטוס הראשון

קליקסטוס הראשון (בלטינית: callixtus I או callistus I) היה אפיפיור בין השנים 217–222, בתקופת כהונתם של הקיסרים אלאגבאלוס ואלכסנדר סוורוס. מעט ידוע על מעשיו, אך מאחר שהוא האפיפיור המוקדם ביותר המצוין בלוח המרטירים (depositio martirum) ניתן להניח כי היה מרטיר באמת, ואין מדובר רק במסורת.
עיקר ידיעותינו אודות קליקסטוס שאובות מכתבי שניים מאויביו, טרטוליאנוס והיפוליטוס מרומא לפי ה-philosophumena של היפוליטוס, ובהצלבה עם מחקריהם של דולינגר ודה רוסי, היה קליסטוס עבדו של קרפופורוס, נוצרי בחצר הקיסר. אדונו הפקיד בידיו סכומי כסף גדולים שקיבל כצדקה מנוצרים אחרים, ועם סכומים אלו הוא פתח בנק שבו סייע לאלמנות ויתומים. בנסיבות לא ברורות קליסטוס הפסיד את הכסף ונמלט על נפשו. קרפופורוס נסע אחריו לפורטוס, ושם עלה קליסטוס לספינה וכשראה שאדונו דולק אחריו קפץ לים, ככל הנראה כדי להימלט. הוא ניצל ונדון לעבודה בפיסטרינום (pistrinum)—מטחנת קמח ידנית שהטחינה באמצעותה נחשבה עבודת עבדים. כמה מנושי הבנק שאת כספו הפסיד ביקשו לשחררו כדי שישיב חלק מן הכסף, אך זמן קצר אחרי כן נעצר קליקסטוס שוב בעוון התפרעות בבית כנסת, ככל הנראה כאשר ניסה לגבות חובות מיהודים באלימות.
קליקסטוס נשלח למכרות בסרדיניה וזמן מה אחרי כן ביקשה מרקיה, פילגשו של הקיסר קומודוס להשיבו משם, יחד עם מרטירים נוצרים אחרים. קליקסטוס שב מן המכרות חולה ונשלח לאנטיום, שם קיבל משכורת חודשית באישורו של האפיפיור ויקטור הראשון. כאשר זפירינוס הפך לאפיפיור, נקרא קליקסטוס בחזרה והפך לאחראי על בית הקברות של הכנסייה בויה אפיה. אחוזת הקבר נקראת כיום "הקטקומבות של קליקסטוס הקדוש", מקום קבורתם של אפיפיורים רבים, והנכס הראשון שנרכש על ידי הכנסייה הקתולית. הקיסר יוליאנוס הכופר כתב על כך כי "הנוצרים זוכים לפופולריות רבה בשל מעשי הצדקה שלהם לזרים ודאגתם לקבורה ראויה למתיהם". בתפקידו כאחראי על המקום, קליקסטוס השפיע רבות על זפירינוס ואחר–כך הפך ליורשו.
כאפיפיור עורר קליקסטוס מחלוקת חריפה בכלל שחידש תקנה לפיה ניתן להעניק מחילה גם על חטאים חמורים, כאשר החוטא הביע חרטה וביצע כפרה על עוונותיו. טרטוליאנוס, אחד ממתנגדיו החריפים, התנגד ל"מחטף" הזכות להעניק מחילה על–ידי האפיפיור, וטען כי זכות זו מוענקת במפורש רק לפטרוס הקדוש (ad omnem ecclesiam Petri propinquam).
התנגדות עזה עוררה גם קביעתו של קליקסטוס כי אין לדון אדם על חטאים שביצע לפני טבילתו לאמונה וקבע כי לא בכל המקרים יש להדיח בישוף שביצע חטא שדינו מיתה. תקנה זו נועדה ככל הנראה כדי לאפשר לבישופים להינשא פעם שנייה ושלישית באמצעות ביטול החטא שבנישואים שלהם לפני המרתם לנצרות. היפוליטוס התנגד בחריפות לצעד זה גם משום שחלק מאותם בישופים גורשו על–ידו מהכנסייה.
ניתן רק לשער מה היו הסיבות שהניעו את קליקסטוס לפעולות אלו, אך הנחה סבירה היא כי הן היו קשורות למאבק על כוח וסמכות ברומא בינו לבין היפוליטוס האנטי אפיפיור. ההיתרים שהעניק לבישופים, כמו גם המשך ההיתר לנישואי הכמורה הנמוכה ולנישואים בין נשים ממעמד גבוה ועבדים או אנשים ממעמד נמוך, נועדו ככל הנראה כדי לגייס את הבישופים וגורמים מסוימים ברומא לצידו.
נטען כי קליקסטוס מת כמרטיר ב־14 באוקטובר 222. ייתכן והאירוע היה בזמן התקוממות עממית ברומא. לאגדה לפיה הושלך לבאר אין יסוד היסטורי.
קרסידה בונאס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בפברואר 1989 (בת 35) וינצ'סטר, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Cressida Curzon Bonas 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לידס  קונסרבטוריון טריניטי לאבאן למוזיקה ומחול  בית הספר סטואו  Prior Park College  Farleigh School 
 בן או בת זוג:  הארי ונטוורת'-סטנלי (יולי 2020–?)   הנסיך הארי, דוכס סאסקס (2012–2014) 
 פרופיל ב-IMDb
 
קרסידה קורזון בונאס (באנגלית: Cressida Curzon Bonas; נולדה ב-18 בפברואר 1989) היא שחקנית ודוגמנית אנגלייה.
ביוגרפיה

בונאס נולדה בעיר וינצ'סטר שבהמפשייר. היא בתם היחידה של האיט גירל ליידי מרי-גיי ג'ורג'יאנה לורנה קורזון (בתו של רוזן האו השישי מנישואיו השניים), ושל בעלה השלישי היזם ג'פרי בונאס. יש לה שבעה אחים למחצה, חלקם מצד אביה וחלקם מצד אמה.
בונאס קיבלה מלגת ספורט בפריור פארק קולג' בבאת' שבסאמרסט, והשלימה את הלימודים בבית הספר סטואו. אחר כך למדה מחול באוניברסיטת לידס והמשיכה בלימודי מחול בקונסרבטוריון למוזיקה ומחול טריניטי לאבאן בגריניץ'.
כשהייתה בבית הספר שיחקה בונאס בתפקיד סוכנת הבית הקוקנית גברת סוואב במחזה "Habeas Corpus" מאת אלן בנט, בתפקיד מיס ג'ולי במחזה "העלמה יוליה", ובתפקיד לורה במחזה "ביבר הזכוכית" מאת טנסי ויליאמס.
הופעת הבכורה של בונאס על המסך הייתה ב-2009 בתפקיד קטן בסדרת הטלוויזיה "טריניטי". ב-2014 הופיעה לראשונה בתיאטרון במחזה "There's a Monster in the Lake" שהועלה בפסטיבל היי (Hay Festival). ההצגה הועלתה גם בפסטיבל וולט בינואר 2015. במאי ויוני אותה שנה הופיעה בונאס בתפקיד לורה במחזה היחיד "An Evening with Lucian Freud" מאת לורה-ג'יין פולי בתיאטרון לסטר סקוור. היא זכתה לשבחים מג'יין שילינג בעיתון הדיילי טלגרף. ביוני 2014 פורסם שבונאס תופיע בסרט "קדחת הצבעונים" בתפקיד גברת סטין. בדצמבר 2016 ובינואר 2017 שיחקה בונאס בתפקיד הנשי הראשי, דייזי ביוקנן, במחזמר "גטסבי" בתיאטרון לסטר סקוור, המבוסס על ספרו של סקוט פיצג'רלד "גטסבי הגדול". ב-2020 גילמה בונאס את שילה קאפל בסדרת הטלוויזיה "White House Farm".
בונאס הצטלמה למגזין "וניטי פייר" על ידי מריו טסטינו. לפני כן נכללה ברשימת "המתלבשות הטובות ביותר" לשנת 2014. בינואר 2015, אחרי שהופיעה בקמפיין של חברת ברברי, כיכבה בקמפיין של חברת האופנה "Mulberry". היא השתתפה בסרטון פרסומת של החברה לצדו של השחקן פרדי פוקס.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בונאס כונתה "איט גירל". במאי 2012 הכירה את הנסיך הארי באמצעות הנסיכה יוג'יני. השניים נפרדו בידידות באפריל 2014. במאי 2018 הייתה אורחת בחתונת הנסיך הארי ומייגן מרקל.
ביולי 2020 התחתנה בונאס עם הארי ונטוורת'-סטנלי בטקס פרטי במערב סאסקס.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | טריניטי | Trinity | מעודדת |  |
| 2016 | דוקטור ת'ורן | Doctor Thorne | פיישנס אוריאל | מיני-סדרה |
| 2017 |  | The Bye Bye Man | סאשה |  |
| 2017 | קדחת הצבעונים | Tulip Fever | גברת סטין |  |
| 2020 | רצח בחווה הלבנה | White House Farm | שילה קאפל |  |
הופעות בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 |  | There's a Monster in the Lake | וולף | פסטיבל היי |
| 2015 |  | There's a Monster in the Lake | וולף | פסטיבל וולט |
| 2015 | חשיבותה של רצינות | The Importance of Being Earnest |  |  |
| 2015 |  | An Evening with Lucian Freud | לורה | תיאטרון לסטר סקוור |
| 2016/2017 | גטסבי הגדול | The Great Gatsby | דייזי ביוקנן | תיאטרון לסטר סקוור |
רוטב מורניי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  cheese sauce, רוטב בשאמל, רוטב לתיבול 
 על שם:  Philippe de Mornay 
 מוצא:  צרפת 
 תאריך יצירה:  1600 
 מרכיבים עיקריים:  רוטב בשאמל, גרוייר, פרמזן 
 
רוטב מורניי (בצרפתית: Sauce Mornay) הוא רוטב בשאמל שנוספה לו גבינה מגוררת, כמו פרמזן או גרוייר או שילוב של גבינות כמו גרוייר, אמנטל וצ'דר.
הרוטב משמש לתיבול מאכלי ים וירקות.
הרוטב קרוי על שם הדיפלומט הצרפתי פיליפ דה מורניי, מושל סומיר. כאשר רוטב זה הומצא הוא התבסס על הוספת גבינה לרוטב ולוטה (שכן באותה עת טרם הומצא רוטב הבשאמל).
הרוטב הפך פופולרי לאחר שהוגש במסעדת לה גראן ופור שבפאלה רויאל בפריז במאה ה-19.
מנת עוף דיוואן מוגשת עם רוטב זה.
הערות שוליים

↑  Joël Robuchon, Le grand Larousse gastronomique, 2, Larousse, 2007, עמ' 783, ISBN 2035823609. (בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb38071885k (data)
רב עינא (סבורא)

ערך זה עוסק בחכם מתקופת הסבוראים. אם התכוונתם לאמורא בשם זה, ראו .
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  הדור השני לסבוראים
 פטירה:  540 ד'ש'
 רבותיו:  רבינא האחרון
 בני דורו:  רב סימונא
 
רב עינא (רבים מזהים אותו עם רב גיזא או רב גדא שמופיע ב"סדר תנאים ואמוראים") - חכם יהודי מראשי הדור השני של הסבוראים. ראש ישיבת סורא שבבבל ומקבילוֹ של רב סימונא, ראש ישיבת פומבדיתא. היה תלמידו של רבינא האחרון. לפי דברי רב שרירא גאון באיגרתו, הוסיפו רב עינא ורב סימונא תוספות אנונימיות בתלמוד הבבלי, במסגרת העריכה הסבוראית שכללה ביאורים, דיוקים והכרעות. רב עינא נפטר בסביבות שנת ד'ש' (540).
ישיבת סורא בראשותו של רב עינא > רקע

בסוף תקופת האמוראים, הייתה ישיבת סורא המרכז הרוחני הגדול של היהדות בבבל (ובכלל), ובה התבצעה עריכת התלמוד הבבלי. עם פטירתו של רבינא האחרון, בסיומה של תקופת האמוראים, חלה ירידה משמעותית במעמדה של ישיבת סורא, והמרכז היהודי הגדול בתחילת ימי הסבוראים היה בעיר פומבדיתא, בראשותו של רבה יוסי (רב יוסף). יהודי סורא סבלו מרדיפות קשות, בעיקר מצידם של כמרי האמגושים, שזכו לשיתוף פעולה של השלטון הסאסאני.
ישיבת סורא בראשותו של רב עינא > תקופתו של רב עינא

לאחר פטירתו של רבה יוסי (ד'רע"ד - 514), החליטו חכמי הדור לחדש את הלימוד בישיבת סורא, בעקבות רגיעה מן הרדיפות. במקביל לרב סימונא, שהתמנה לעמוד בראש ישיבת פומבדיתא, עמד רב עינא בראש ישיבת סורא.
הלימוד בישיבת סורא בתקופה זו היה קשה, הן בגלל הרדיפות כנגד היהודים, שהתחדשו על ידי האמגושים הזורואסטרים, והן בגלל פעולתה של תנועה פרסית דתית-חברתית - המזדקים, בהנהגתו של מזדק. הללו, שהצליחו להשיג את תמיכתו של המלך קבאד הראשון, תבעו שיתוף מוחלט ברכוש ובנשים. פעילי התנועה היו נוהגים לערוך פרעות מפעם לפעם, כחלק מן הפעולות להשגת יעדיהם. משמעות הדבר, עבור היהודים, הייתה ניסיון לפגיעה חמורה בטהרת המשפחה. בעיר פומבדיתא היה ריכוז גדול ומבוסס של יהודים, שהייתה להם את היכולת להתגונן מפני הפרעות הללו. לעומת זאת, ליהודי העיר סורא והעיירות הקטנות לא הייתה היכולת להתגונן, ורבים עזבו את מקומם. הלימודים בישיבת סורא הצטמצמו משמעותית, ובירת יהדות בבל בתקופה זו הייתה פומבדיתא.
זיהוי עם "רב גיזא"

בספר "סדר תנאים ואמוראים", וכן ב"ספר הכריתות" לרבי שמשון מקינון, מוזכרת המסורת ש"רב גיזא ורב סימונא סוף סברא", כלומר - סוף תקופת הסבוראים, ורבים זיהו את "רב גיזא" עם רב עינא. הבסיס לזיהוי זה הוא העובדה שהמקורות הקדומים שמזכירים את רב עינא - איגרת רב שרירא גאון וספר הקבלה להראב"ד - אינם מזכירים חכם בשם רב גיזא או רב גדא; וכן להפך, במקורות שמוזכר רב גיזא (או רב גדא) - סדר תנאים ואמוראים וספר כריתות - רב עינא אינו מוזכר. אמנם יש שפקפקו בזיהוי זה, ומדובר - לדעה זו - בשני חכמים שונים.
לאור הזיהוי של רב גיזא עם רב עינא, מסמנת פטירתם של רב עינא ורב סימונא, בסביבות שנת ד'ש' (540), לפי דעת מספר חוקרים המסתמכים על המסורת ש"רב גיזא ורב סימונא סוף סברא", את סופה של תקופת הסבוראים. אולם חוקרים רבים מאריכים אותה אל מעבר לכך.
הערות שוליים

↑  לפי הרב אהרן היימאן, במקום אחד בתלמוד נזכר רב עינא הסבורא בשמו, בתלמוד בבלי, מסכת חולין, דף פ"ד, עמוד ב' (הרב אהרן הימן, "רב עינא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמוד 982, באתר היברובוקס).
↑  המשפט מופיע בנוסחאות אחרות ובשיבושים רבים בשמות החכמים, כגון: "רב זגאי ורב סימונא", "רב גדא ורב הונא", "רב סגי ור' סמי'", "רב עינא ורב המנונא" ועוד.
↑  גרץ בספרו שם, אטלס עץ חיים לרב רפאל הלפרין (כרך ד עמ' 320), מרגליות - אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, ועוד. אבל ראו "תקופת הסבוראים וספרותה" להרי"א אפרתי, פרק ג-ד.
↑  החוקר ר' יצחק אייזיק הלוי (בספרו "דורות הראשונים" חלק ג) מצדד בגרסה שמופיעה במחזור ויטרי - "רב גיזא ורב הונא", ולפיכך אין קשר בין רב גיזא לרב עינא. ראו גם "תקופת הסבוראים וספרותה" עמ' מג-מט.
↑  המצדדים ב"קיצור" התקופה הם: צבי גרץ בספרו "דברי ימי ישראל" חלק ג, עמ' 389; וכן אייזיק הירש וייס בספרו "דור דור ודורשיו" חלק ד. הרב ד"ר בנימין מנשה לוין, במהדורתו לאיגרת רב שרירא גאון, עמ' 71 בהערה. אבל ראו "תקופת הסבוראים וספרותה", לר' יעקב אליהו אפרתי (אגודת "בני אשר" פתח תקווה ה'תשל"ג) לדיון בנושא זה.
| סבוראים |
| --- | --- | --- |
בהתאם לספר הקבלה שחילק את הסבוראים לדורות
| דור ראשון | רבה יוסי ראש ישיבת פומבדיתא • רב רחומי השלישי |  |
| דור שני | ראשי ישיבת פומבדיתא: רב סימונא • רב אחא בר הונא • רב אחאי • רב שמואל בריה דרב אבהו • רב רבאי מרוב  ראשי ישיבת סורא: רב עינא |  |
| דור שלישי | רב חנן מאישקיא • רב מרי בר רב דימי סורגו • מר בר רב הונא • רב חנניה (חיננאי) |  |
| דור רביעי | רב יצחק (פירוז שבור) • |  |
| דור חמישי | רב ששנא • מר הונא |  |
תנאים • אמוראים • גאונים • ראשונים • אחרונים
רב סחורה

רב סחורה (מופיע גם בשם רב סחורא) הוא אמורא בבלי בדור השלישי והרביעי, תלמידו של רב הונא. מופיע בתלמוד כעשר פעמים, בכולם הוא מוסר בשם רב הונא, וכולם נאמרו על ידי רבא בשם רב סחורה, בנוסח: "אמר רבא אמר רב סחורה אמר רב הונא".
חייו

לא ידוע דבר על מקומו ומשפחתו. מוזכר בתלמוד חכם באותו דור בשם "רב הונא בר סחורה", וכן בירושלמי: "רבי אבינא בר סחורה", אבל אין הוכחה שהם בניו של רב סחורה.
רבא החשיבו כ"אדם גדול". מסופר עליו שרבא שיבח אותו בפני רב נחמן, והלה חפץ להכירו, ואמר לו: "כשיבוא לידך - הביאהו לידי". רב סחורה הגיע לרב נחמן כדי שיתיר לו נדר כלשהו, ורב נחמן חיפש למצוא פרצה בנדרו, האם בשעת נדרו חשב גם על אפשרות כזו וכזו, ורב סחורה השיב שאכן חשב על כל האפשרויות הללו. לבסוף הקפיד עליו רב נחמן, ושילח אותו מפניו. יצא רב סחורה והתיר לעצמו את הנדר, על פי המשנה במסכת אבות, פרק ב', משנה א': "איזו היא דרך ישרה שיבור לו האדם? כל שהיא תפארת לעושיה ותפארת לו מן האדם", ומכיוון שרב נחמן כעס עליו - על דעת כך לא נדר.
אף שרב סחורה לא היה רבו המובהק של רבא, החשיב אותו רבא כרבו והביא אותו כדוגמה להלכה ש"אפילו לא האיר עיניו אלא במשנה אחת - זה הוא רבו". רבא ציין שרב סחורה הסביר לו מהו הכלי "זוהמא ליסטרון" המוזכר במשנה.
ממאמריו בהלכה

הדר בחצר חבירו שלא מדעתו - אין צריך להעלות לו שכר, משום שנאמר (ישעיהו, כ"ד, י"ב): וּשְׁאִיָּה יֻכַּת שָׁעַר. כלומר, המגורים בבית החבר מועילים לחבר, משום שבית שומם שאיננו מתוחזק - ניזוק.
ממאמריו באגדה

כל שהקדוש ברוך הוא חפץ בו - מדכאו בייסורין.
מאי דכתיב (=מהו שכתוב): הון מהבל ימעט וקובץ על יד ירבה? אם עושה אדם תורתו חבילות חבילות – מתמעט, ואם קובץ על יד – ירבה.
ראביעה סליהו סעיד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 באפריל 1963 (בת 61) ונגארה, ניגריה 
 ענף מדעי:  פיזיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת רדינג  Bayero University Kano 
 פרסים והוקרה:  100 נשים (BBC) (2015)  OWSD-Elsevier Foundation Award (2015) 
 
ראביעה סליהו סעיד (בהאוסה: Rabia Salihu Sa'id; נולדה ב-21 באפריל 1963) היא פיזיקאית ניגרית, פרופסור לפיזיקה אטמוספירית ומזג האוויר בחלל. בנוסף היא חוקרת באוניברסיטת באיירו (Bayero University). היא תומכת במדעניות צעירות ביחד עם קרן ויסיולה (Visiola Foundation) וחיל השלום (Peace Corps). סעיד השתתפה בייסוד של הארגון הניגרי לנשים פיזיקאיות.
חיים אישיים

סליהו סעיד נולדה בבוונגרה, צפון ניגריה. היכן שסעיד גדלה לעיתים קרובות הבנות מקבלות חינוך מועט ומתחתנות בנעוריהן ובנוסף מצפים מהן להישאר בבית ולא לעבוד. סעיד למדה בבית ספר צבאי, והייתה התלמידה המצטיינת של כיתתה.
כיום היא אמא לשישה ילדים, שניים מהם עם מוגבלויות.
חיים אישיים > חינוך ותחילת קריירה

בשביל ללמוד באוניברסיטה היא מכרה שרשרת זהב מהנדוניה שלה כדי לשלם על הרישום. בנוסף היא ניהלה גן ילדים כדי לכסות את השאר. כיום היא סגן דיקן לענייני סטודנטים באוניברסיטת באיירו, ניגריה.
חיים אישיים > מחקר

המחקר שלה שואף לפתור אתגרים סביבתיים בניגריה, כמו הפחתת כריתת יערות על ידי הפיכת פסולת נגרים לשימוש במקום עצי הסקה.
המחקר שלה כלל אלקטרוניקה, פיזיקת חלקיקים, פיזיקת מזג אוויר אטמוספירית וחלל. הוא מיושם לצרכים סביבתיים מקומיים, כולל אנרגיה מימית ומיחזור פסולת.
פרסים והוקרה

באוגוסט 2015 התראיינה סעיד לעיתונאית של ערוץ החדשות BBC והוצגה בסדרת 100 נשים השנתית של BBC, תוך הדגשת מאמציה לקדם חינוך מדעי בניגריה.
בנוסף היא קיבלה פרס על עבודתה הקשורה לאתגרים סביבתיים בניגריה.
היא זוכת קרן אלסוויר לקריירה של נשים מדעניות צעירות בניגריה.
הערות שוליים

1 2  Early-Career Women Scientists From Developing Countries Honored at AAAS Annual Meeting | American Association for the Advancement of Science (AAAS), www.aaas.org (באנגלית)
↑  RABIA SALIHU SAID | Bayero University, Kano - Academia.edu, buk.academia.edu
↑  Katia Moskvitch, Developing world: The minority minority, Nature 519, 2015-03-01, עמ' 20–23 doi: 10.1038/519020a
↑  https://www.elsevier.com/connect/5-women-scientists-tell-their-stories-of-hard-earned-succes
↑  Elsevier, Here are the winners of the Women in Science Elsevier Foundation Awards – meet them at #AAASmtg, Elsevier Connect (באנגלית)
↑  Who are the 100 women?, www.bbc.co.uk, ‏2015
↑  Today's Scholars, Tomorrow's Leaders, twas.org
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ראביעה סליהו סעיד".
קירונה

| --- | --- |
קירונווארה
קירונווארה
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 מחוז:  נורבוטן נורבוטן
 חבל ארץ:  לפלנד לפלנד
 ראש העיר:  לארש טֶרְנְמן
 תאריך ייסוד:  1900
 שטח:  15.92 קמ"ר
 גובה:  550 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  17,513 (31 בדצמבר 2020)
  ‑ צפיפות:  1,140 נפש לקמ"ר (2005)
 קואורדינטות:  67°50′56″N 20°18′10″E﻿ / ﻿67.848888888889°N 20.302777777778°E﻿ / 67.848888888889; 20.302777777778 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://kiruna.se
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שוודיה מוגדלת) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי קירונה(למפת שוודיה רגילה) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי קירונה(למפת מחוז נורבוטן רגילה) לולאו יליוורה הפרנדה קרסואנדו פיטאו ארייפלוי שורק נורווגיה פינלנד וסטרבוטן המפרץ הבוטני קירונה(למפת מחוז נורבוטן מוגדלת) לולאו יליוורה הפרנדה קרסואנדו פיטאו ארייפלוי שורק נורווגיה פינלנד וסטרבוטן המפרץ הבוטני קירונה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קירונה (בשוודית: Kiruna, בסאמי: Giron) היא עיר בלפלנד השוודית. היא הוכרזה כעיר ב-1948. בשנת 2023 נתגלה בקירונה הריכוז הגדול באירופה של יסודות נדירים.
היסטוריה

קירונה נוסדה בידי כורי ברזל במפנה המאה ה-20, לאחר שבמרוצת המאה ה-19 הם עסקו בכריה בהר בשם קִירוּנָאוָארָה, שאוצר את אחד מגושי עפרות הברזל הגדולים בעולם.
העיר הצעירה התבססה כאזור חשוב לתעשיית עפרות הברזל השוודית. במהלך מלחמת העולם השנייה כמויות גדולות של מחצבים נכרו מקירונה ונמכרו לגרמניה. בעשורים שאחרי המלחמה, הייתה העיר למרכז בקנה מידה אירופי לתעשיות חלל ולמחקר בפיזיקה של החלל.
עם התדלדלות משאבי עפרות הברזל, עשתה הממשלה השוודית מאמץ להפחית את הסתמכות כלכלת העיר על ענף זה ולהגדיל את חלקם של המדע, הטכנולוגיה והעבודות הממשלתיות בכלכלת האזור. במסגרת זו תוכננה העתקת חלק מפעילות תאגיד החלל השוודי לאזור והקמת מרכז לחקר הסביבה והחלל בעיר. מרכז החלל אסריינג' הוקם בקירונה בשנות ה-60 של המאה ה-20. כמו כן בקירונה נמצאים המכון לפיזיקת החלל, והמחלקה למדעי החלל של אוניברסיטת לולאו לטכנולוגיה. תחנת קליטה במרכז החלל בעיר שימשה עבור סדרת לווייני צילום "ארוס" של התעשייה האווירית.
בשנת 2004, הוחלט כי יהיה צורך להעביר את מרכז העיר ממקומו, מחשש שמכרה הברזל העצום, הצמוד לעיר, יגרום להתמוטטות הבתים בו. אפשרות נוספת הייתה הפסקת הכרייה, אך הדבר היה פוגע קשות בכלכלת העיר. ב-8 בינואר 2007, הוצע מיקום חדש, מצפון-מערב למרגלות ההר Luossavaara, ליד אגם Luossajärvi.
העבודה הראשונה בפועל על העברת העיר נעשתה בנובמבר 2007, כאשר החלו העבודות על צינור ביוב ראשי חדש. באותו שבוע התפרסמו תוכניות ראשונות לחלק החדש של העיר, כולל המיקומים החדשים של בניין העירייה והכנסייה ואגם מלאכותי חדש. תוכנית רשמית פורסמה בתחילת אביב 2008, אשר נדונה לאחר מכן עם קבוצות אינטרסים שונות לפני שהופקה גרסה נוספת.
ביוני 2010 החליטה מועצת העירייה כי העיירה תועתק מזרחה, במקום המיקום הצפון-מערבי המוצע. בשנים 2012–2013 ערכה עיריית קירונה תחרות אדריכלים בינלאומית בנושא חזון, אסטרטגיה ועיצוב של מרכז העיר חדש של קירונה החדשה, בשיתוף עם איגוד האדריכלים השוודי.
העברת העיר החלה בשנת 2014 והתכנית מתארת תהליך שימשך עד שנת 2100. חברת המכרות LKAB הקצתה יותר ממיליארד דולר לפרויקט. ההעברה של העיר תבוצע בשלבים. הראשון שבהם החל בספטמבר 2014, שהונחה אבן הפינה לבית עירייה חדש. הכנסייה של קירונה, שזכתה בתואר הכנסייה היפה ביותר בשוודיה במשאל שנערך במדינה ב–2001, ומגדל השעון של בית העירייה יועברו בשלמותם. אולם, רוב בנייני העיר ייהרסו וייבנו שוב במיקום החדש, ובתי מגורים חדשים יתווספו לעיר.
בשנת 2021, הכריזה ממשלת שוודיה על הקמת מתחם חדש לשיגור לוויינים במרכז החלל אסריינג' הסמוך לעיר.
נכון ל-2019, חיים בעיר כ-22,906 תושבים.
גאוגרפיה

עיריית קירונה חולשת על שטח של 20,715 קמ"ר, והיא אפוא הגדולה בשטחה בשוודיה. זהו שטח דליל ביותר באוכלוסייה, ועשיר באוצרות טבע. אנשי קירונה מזוהים עם דיג, כרייה, ציד וסקי, וכן נהוגה הקפדה על דו-לשוניות, כששפת צפון-סאמי מקבלת משקל רב לצד השוודית. מרבית תושבי האזור העירוני, עם זאת, הם שוודים ולא סאמים, והאחרונים מתגוררים בכפרים שפזורים ברחבי שטח המועצה הענקית.
בינואר 1999 נרשמה הטמפרטורה הנמוכה ביותר בעיר, 43.3- מעלות צלזיוס, וביולי 1945 נרשמה הטמפרטורה הגבוהה ביותר, 31.6 מעלות צלזיוס.
הערות שוליים

↑  דרור מרום, ‏תמונות בחלל, באתר גלובס, 20 בדצמבר 2000
1 2  דיויד סטברו, קירונה, ‏העיירה עוברת דירה, באתר גלובס, 2 באפריל 2009
↑  ג'ונה ברומוויץ', הניו יורק טיימס, העיר הכי צפונית בשוודיה עוברת דירה, באתר הארץ, 22 במאי 2016
↑   הניו יורק טיימס, המרוץ השוודי לחלל מתחמם באזור הארקטי. האיילים לא יהיו מרוצים, באתר הארץ, 26 במאי 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554960705171  GND: 4098455-2  LCCN: n79015645  LNB: 000282852  MusicBrainz: e5433005-0137-47a2-a866-98bc2fc5bb6b  NKC: ge1134451  VIAF: 140703972   WorldCat (עם VIAF): 140703972
רוטב מרינרה

| --- | --- |

צלחת רביולי ברוטב מרינרה
 
 מאכלים
 סוג:  רוטב עגבניות 
 מטבח:  המטבח האיטלקי 
 מוצא:  איטליה 
 מרכיבים עיקריים:  עגבנייה, שום, בצל 
 
רוטב מרינרה (באיטלקית: Alla marinara) הוא רוטב עגבניות העשוי, בנוסף לבסיס שהוא עגבניות, בדרך כלל משום, עשבי תיבול ובצל. גרסאות שונות מכילות צלפים, זיתים, תבלינים ושפריץ יין. הרוטב נמצא בשימוש רחב במטבח האיטלקי-אמריקאי, הוא ידוע בשם אלה מרינרה באיטליה, פירוש המילה מרינרה באיטלקית הוא 'מַלָּח'. באיטליה הוא מוכן בדרך כלל מעגבניות, בזיליקום ואורגנו, אך לפעמים גם זיתים, צלפים ואנשובי מומלח. הוא משמש כרוטב לספגטי וורמיצ'לי, אבל גם לבשר או דגים.
מנה זו מבולבלת לעיתים עם המנה 'ספגטי מרינרה', מנה פופולרית באוסטרליה, ניו זילנד, ספרד ודרום אפריקה, שבה מערבבים רוטב על בסיס עגבניות עם פירות ים טריים. באיטליה, רוטב פסטה הכולל פירות ים נקרא בדרך כלל אלה פסקטורה (alla pescatora).
מקור

קיימות מספר תיאוריות עממיות לגבי מקורו של רוטב זה. על פי גרסה אחת, טבחים בספינות נפוליטניות שחזרו מאמריקה המציאו את רוטב המרינרה באמצע המאה ה-16 לאחר שהספרדים ייבאו את העגבנייה לאירופה. לפי תיאוריה אחרת זהו רוטב שהכינו נשותיהם של מלאחים נפוליטניים עם שובם מהים.
אולם מבחינה היסטורית, ספר הבישול האיטלקי הראשון שכלל רוטב עגבניות, Lo Scalco alla Moderna ('הדייל המודרני'), נכתב על ידי השף האיטלקי אנטוניו לטיני ופורסם בשני כרכים ב-1692 וב-1694. לטיני שירת בתפקיד דייל השר הראשון של המשנה למלך הספרדי של נאפולי. רוטב עגבניות מוקדם זה דומה יותר לסלסת עגבניות מודרנית.
רוטב דומה לרוטב המרינרה האיטלקי-אמריקאי ידוע באזורים מסוימים במרכז איטליה בשם "סוגו פינטו", שפירושו המילולי "רוטב מזויף" (מכיוון שאינו מכיל בשר).
הערות שוליים

↑  "Definition of marinara sauce on the Oxford Dictionary website". אורכב מ-המקור ב-14 בדצמבר 2013. נבדק ב-2013-12-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Definition of marinara sauce on the Your Dictionary website". Yourdictionary.com. 2013-04-17. נבדק ב-2013-05-03.
↑  De Laurentiis, Giada. "Marinara Sauce". foodnetwork.com. ארכיון מ-2017-05-31. נבדק ב-2013-05-03.
↑  Batali, Mario (2007-10-05). "Mario Unclogged: Marinara Sauce Recipe". Serious Eats. ארכיון מ-2007-10-11. נבדק ב-2013-05-03.
↑  "Ten "Italian" Foods You Won't Find in Italy". 4 במרץ 2013. נבדק ב-22 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Marco Guarnaschelli Gotti (2007).  Università degli Studi di Scienze Gastronomiche (ed.). Grande enciclopedia illustrata della gastronomia [Great Illustrated Encyclopedia of Gastronomy] (באיטלקית). Milan: Mondadori. ISBN 978-88-04-56749-3.
↑  "Recipe for Marinara from an Australian website". בינואר 2010. נבדק ב-2017-05-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Info on the origin of marinara sauce on the Italian Chef website". Italianchef.com. 2013-04-24. נבדק ב-2013-05-03.
1 2  Elizabeth David, Italian Food (1954, 1999), p 319, and John Dickie, Delizia! The Epic History of the Italians and Their Food, 2008, p. 162.
↑  Alan Davidson, "Europeans' Wary Encounter with Tomatoes, Potatoes, and Other New World Foods" in Chilies to Chocolate: Food the Americas Gave the World, (University of Arizona Press) 1992.
↑  Olver, Lynne. "Origins of Italian tomato sauce". The Food Timeline. נבדק ב-3 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Paolo Petroni (1985). Il libro della vera cucina fiorentina [The Book of True Florentine Cuisine] (באיטלקית) (13 ed.). Florence: Bonechi. p. 41. ISBN 88-7009-023-X.
כוס רוטב מרינרה