stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליאור חורב

| --- | --- |

 לידה:  10 בינואר 1972 (בן 52) ירושלים, ישראל 
 שם לידה:  ליאור חרנוביצקי 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  התיכון ליד האוניברסיטה 
 
ליאור חורב (נולד ב-10 בינואר 1972) הוא איש יחסי ציבור ויועץ אסטרטגי-תקשורתי-פוליטי בינלאומי. מנכ"ל חברת חורב השקעות ויושב ראש פרספטו אינטרנשיונל. בעבר כיהן כמנכ"ל חברת ארד תקשורת וכמנכ"ל קבוצת התקשורת יורו ישראל. מכהן כיו"ר קבוצת גולדפינגר, כמנטור במיזם קולקטיב אימפקט וכפעיל בעמותת עולים ביחד.
ביוגרפיה

חורב נולד בירושלים בשם ליאור חרנוביצקי. את לימודיו התיכוניים למד בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים. היה חניך תנועת הנוער "המחנות העולים". בין השנים 1993-1990 שירת בצה"ל, ממנו השתחרר בדרגת רס"ל. בהמשך החל בלימודי משפטים באוניברסיטה העברית, לימודים שאותם לא סיים.
בין השנים 2011–2013 שימש חורב כמנהל אסטרטגיה ראשי בחברת "Azura Consulting LTD" כרייה בינלאומית וייעוץ עתודות טבעיות. חורב היה שותף-מייסד בקבוצת "יורו RSCG ישראל". בתפקיד זה הוא שימש כיועץ ראשי עם חברות מסחריות, כיועץ בינלאומי לניהול משברים, למסעות בחירות ולעיצוב דעת הקהל. כיהן בתפקידים ניהוליים בחברות ייעוץ אסטרטגי, בהם תפקידו כמנכ"ל יורו ישראל וארד תקשורת, ומנכ"ל-שותף בחברת הייעוץ האסטרטגי של "Active 2000". חורב היה מעורב ביותר מ-100 קמפיינים מוניציפליים בישראל. היה אסטרטג בכיר בקמפיינים לראשות הממשלה של אריאל שרון בהם זכה ב-2001 וב-2003, וכיהן בתפקיד דומה בבחירות 2006 בהן ייעץ למועמד אהוד אולמרט שנבחר בסופו לראשות הממשלה. את הקריירה הבינלאומית שלו עשה כיועץ אסטרטגיה במסעות נשיאותיים במרכז ומערב אפריקה, אירופה ודרום אמריקה. חורב שימש יועץ אסטרטגי למועמדים באירופה ובמדינות הבלקן ואמריקה הלטינית.
בסוף שנות ה-90 היה פעיל במאבק נגד סגירת כביש בר-אילן בטענה כי ההחלטה אינה חוקית, שכן היא נתקבלה בלא להיוועץ עם תושבי השכונות החילוניות ועם ראש הרשות המקומית וכי את ההחלטות מנחים שיקולים פוליטיים של שר התחבורה יצחק לוי, עתירה שהגיעה בסופה לבג"ץ וקבעה תקדימים משפטיים ידועים.
בשנת 2010 נקשר שמם של חורב ואייל ארד עם פרשת מסמך הרפז, לאחר שלוגו המשרד של ארד הופיע מעל המסמך המדובר. השניים הכחישו את מעורבותם בפרשה והגישו תלונה במשטרה. ברקע לקשירתו לאירועים אלו מצויה ככל הנראה היכרות עמוקה שלו עם המועמד לרמטכ"לות דאז, יואב גלנט, במסגרת פורום החווה של אריאל שרון.
בשנת 2012 הודיע חורב שהוא עובר לתחום העסקים הפרטים בהם ידברר את דן גרטלר ויהיה אחראי גם על הפיתוח העסקי של עסקיו, לאחר שהחלו רינונים בעיתונות סביב כשרותם.
בבחירות 2015 עבד חורב כיועץ אסטרטגי בקמפיין של מפלגת כולנו בראשות משה כחלון.
בפברואר 2016 בעת שהחל את שירותו כיועץ אסטרטגי למפכ"ל המשטרה דרך התקשרות לחברת גולדפינגר תקשורת, נמתחה ביקורת רבה מצד גורמים שונים על אופי פעילותו כיועץ במשטרה. באוקטובר 2017 מתח ראש הממשלה בנימין נתניהו ביקורת על העסקתו במשטרה בעקבות חשדותיו כי הוא הגורם להדלפות מכוונות בעניין חקירותיו בתיק 1000 ו-2000, מצד המשטרה, וטען כי עצם העסקתו היא בעייתית כאשר שירותו הוארך ללא מכרז. ב-19 בנובמבר 2017 הודיע חורב כי הוא מסיר עצמו מרשימת היועצים מטעמה של חברת "גולדפינגר תקשורת", המעניקה שירותים למשטרה, זאת ברקע הביקורת סביב העסקתו כיועץ חיצוני, בשל התבטאויותיו נגד שרים וחברי כנסת מהממשלה.
חורב מלמד בבית הספר לממשל במרכז הבינתחומי הרצליה (IDC), ויועץ אסטרטגי לכנס הרצליה במכון למדיניות ואסטרטגיה במרכז הבינתחומי.
חורב הגיש תביעת דיבה נגד העיתונאי ינון מגל, בית המשפט קיבל את התביעה, בהיעדר כתב הגנה, וחייב את מגל לפצות את חורב ב-150 אלף ש"ח ולמחוק את הציוץ נשוא התביעה.
במסגרת תחקיר בינלאומי פורסם בחודש פברואר 2023 כי ליאור חורב מנהל חברה המבצעת "מבצעי תודעה" הכוללים שימוש בדמויות פיקטיביות ודיס-אינפורמציה על מנת לערער משטרים וגופים לפי דרישת הלקוחות.
חיים אישיים

חורב נשוי לאורית ואב לארבעה. מתגורר ביישוב כפר בן נון.
הערות שוליים

↑  Lior Chorev - Crunchbase Person Profile, Crunchbase (באנגלית)
↑  About us, PERCEPTO International. (באנגלית אמריקאית)
↑  בג"ץ 5016/96 ליאור חורב ואחרים נ' שר התחבורה ואחרים, ניתן ב־13 באפריל 1997
↑  נתי טוקר, היועץ האסטרטגי עובר לעסקים: ליאור חורב מצטרף לדן גרטלר, באתר TheMarker‏, 14 בנובמבר 2012
↑  ראשית הטענות נגד גרטלר בעיתונות ב-2012 (הגארדיאן)
↑  לילך ויסמן, ‏הכוורת של כחלון: היועצים הכלכליים, הפוליטיים והאסטרטגיים, באתר גלובס, 18 במרץ 2015
↑  יניב קובוביץ, האיש החזק בדיונים אצל המפכ"ל - שותף של חשודים בפלילים ויועץ של פוליטיקאים, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2016
↑  אמרי לוי סדן‏, "רה"מ תוקף את השליח": ליאור חורב, היועץ שלא מפסיק לצייץ ומפחיד את נתניהו, באתר וואלה, 16 באוקטובר 2017
↑  אבי אשכנזי‏, היועץ החיצוני למשטרה ליאור חורב התפטר: "מתנהלת מערכה נגד הארגון", באתר וואלה, 19 בנובמבר 2017
↑  אבי כהן, בעקבות הציוץ נגד ליאור חורב: ינון מגל יפצה את יועץ התקשורת ב-150 אלף שקלים, באתר ישראל היום, 6 בפברואר 2023
↑   גור מגידו, מפעל רפש מרמת גן: חברת מבצעי התודעה של ליאור חורב ורועי בורשטיין נחשפת, באתר TheMarker‏, 16 בפברואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011662674005171  VIAF: 933166717386727150002   WorldCat (עם VIAF): 933166717386727150002
מארק חלאסקו

| --- | --- |

 לידה:  14 בינואר 1934 ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  14 ביוני 1969 (בגיל 35) ויסבאדן 
 מדינה:  פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 שפות היצירה:  פולנית, אנגלית 
 יצירות בולטות:  Pierwszy krok w chmurach 
 בן או בת זוג:  Sonja Ziemann (1962–1969)   Agnieszka Osiecka (1956–1958) 
 
מַארֶק חְלַאסקוֹ (בפולנית: Marek Hłasko, נכתב גם הלאסקו; 14 בינואר 1934 – 14 ביוני 1969) היה סופר פולני, תסריטאי וגיבור תרבות. היה סמל לסופר הצעיר והמרדן של תקופתו.
ספריו שתורגמו לעברית

היום השמיני בשבוע, מארק חלאסקו, עברית - בנימין טנא, גדיש, תל אביב, 1972.
להרוג את הכלב השני, ביום מותו מארק חלאסקו, עברית - עילי הלפרן, אסיה, רמת השרון, 2018.
מארק וסט

מארק אנדרה וסט (באנגלית: Mark Andre West; נולד ב-5 בנובמבר 1960) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1983–2000. ממוצעיו הכוללים לאורך 17 עונותיו ב-NBA הם 5.7 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-1.3 חסימות למשחק.
קריירת מכללות ונבחרת ארצות הברית

וסט נולד בבסיס צבא ארצות הברית פורט קמפבל אשר בדרום קנטקי, וגדל בפיטרסבורג שבווירג'יניה. בין השנים 1979–1983 למד באוניברסיטת אולד דומיניון אשר בנורפוק, וירג'יניה, וב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה רשם ממוצעים של 11.4 נקודות, 9.5 ריבאונדים ו-3.8 חסימות למשחק. לאורך תקופתו באולד דומיניון השיג 3 פעמים טריפל דאבל שמורכב מנקודות, ריבאונדים וחסימות.
בין עונתו השלישית לרביעית בליגת המכללות השתתף באליפות העולם בכדורסל 1982 כשחקן נבחרת ארצות הברית, אשר זכתה במדליית הכסף. וסט עצמו שותף בשישה מתוך תשעת משחקי נבחרתו, וקלע 9 נקודות בסך הכול.
קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1983 נבחר וסט בבחירה ה-30, על ידי דאלאס מאבריקס. ב-4 וחצי עונותיו הראשונות ב-NBA שיחק עבור המאבריקס, מילווקי באקס וקליבלנד קאבלירס, בעיקר כשחקן ספסל, ותרם 5.1 נקודות ו-4.1 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בפברואר 1988 נשלח על ידי הקאבלירס בטרייד לפיניקס סאנס, יחד עם קווין ג'ונסון וטיירון קורבין, בתמורה ללארי נאנס ומייק סנדרס. במהלך עונת 1988/1989 ביסס את מעמדו כסנטר הפותח של הקבוצה, ובעונה העוקבת רשם שיאי קריירה של 10.5 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק, הוביל את כל שחקני הליגה עם 62.5% קליעה מהשדה, והעפיל עם הסאנס לגמר האזור המערבי בפעם השנייה ברציפות. בעונת 1992/1993 סייע לפיניקס להעפיל לגמר ה-NBA בפעם השנייה בלבד בתולדותיה, ואף פתח בכל 24 משחקי הקבוצה בפלייאוף, לצדם של צ'ארלס בארקלי, ריצ'י דומאס, דן מארלי וקווין ג'ונסון. בסדרת הגמר עצמה הפסידו הסאנס בתוצאה 2–4 מול שיקגו בולס, אשר זכתה בתואר האליפות בפעם השלישית ברציפות.
בקיץ 1994 הועבר וסט בטרייד לדטרויט פיסטונס, במדיה שיחק בשתי העונות הבאות. בין השנים 1996–2000 שיחק עבור קליבלנד קאבלירס, אינדיאנה פייסרס, אטלנטה הוקס ופיניקס סאנס, עד לפרישתו ממשחק בסיום עונת 1999/2000. בעת פרישתו ממשחק ניצב במקום השני בתולדות ה-NBA באחוזי קליעה מהשדה, אחרי ארטיס גילמור, עם 58.0%. כמו כן ניצב במקום השני בתולדות פיניקס סאנס בסך חסימות בקריירה, אחרי לארי נאנס, עם 897 חסימות כשחקן הקבוצה.
קריירת אימון וניהול

בשנת 2001 מונה וסט לעוזרו של ג'נרל מנג'ר פיניקס סאנס, בראיין קולנג'לו, ובין השנים 2013–2015 שימש במועדון כעוזר מאמן, תחת המאמן הראשי ג'ף הורנסק. בסיום עונת 2014/2015 עבר לתפקיד "מנהל קשרי שחקנים" ("Director of player relations") של הסאנס.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של וסט ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של וסט, באתר sports-reference.com
↑  ביוגרפיה של וסט, באתר אוניברסיטת אולד דומיניון
↑  נבחרת ארצות הברית בכדורסל 1982, באתר USA Basketball
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1983, באתר basketball-reference.com
↑  מובילי ה-NBA באחוזי קליעה מהשדה, נכון לשנת 2000, באתר basketball-reference.com
↑  המובילים הסטטיסטיים של הסאנס, באתר basketball-reference.com
↑  פיניקס עורכת שינויים בצוות האימון, באתר azcentral.com,‏ 29 במאי 2015
מגאפון

ערך זה עוסק במכשיר נייד להגברת קול הדיבור. אם התכוונתם לעיתון חדשות ישראלי מקוון, ראו .
רוברט קנדי נושא דברים באמצעות מגאפון
מגאפון הוא מכשיר נייד המשמש להגברת קול הדיבור, בעיקר כאשר המשתמש בו נושא דברים בפני מספר רב של מאזינים. מבנהו הקוני של המגאפון מונע מגלי הקול להתפזר, וממקד אותם בכיוון מסוים. יתרון זה הוא גם חסרונו של המגאפון, שכן מי שאינו נמצא בכיוון אליו מכוון המגאפון לא שומע את הדברים באותה עוצמה בה שומע את הדברים מי שהמגאפון מכוון כלפיו.
ראשוני המגאפונים, שכונו "חצוצרות דיבור", פותחו בידי סמואל מורלנד ואתנסיוס קירכר, והוצגו לחברה המלכותית ב-1671. כיום, מרבית המגאפונים הם אלקטרוניים, וכוללים גם מיקרופון, מגבר ורמקול.
מגאפונים משמשים, בין היתר, דוברים בהפגנות, כרוזים באירועי ספורט, ואנשי משטרה וכוחות הצלה לשם פיזור התקהלויות.
לודוביקו ספורצה

לודוביקו מאריה ספורצה (באיטלקית: Ludovico Maria Sforza;‏ 27 ביולי 1452 – 27 במאי 1508) היה דוכס מילאנו.
ביוגרפיה

ספורצה, בנו של פרנצ'סקו ספורצה דוכס מילאנו, נולד בויג'באנו (כיום בחבל לומברדיה שבאיטליה). החל מ-1481 שימש כעוצר בשם אחיינו, ג'אן גלאצו (שהיה נער חולני) ולמעשה ניהל את כל ענייני הדוכסות. החל מ-1483 היה פטרונו של לאונרדו דה וינצ'י שעבר להתגורר בעיר. הוא היה גם פטרונם של אמנים רבים אחרים (ובהם דונטו ברמנטה), הקים בניינים מפוארים, ייסד את האוניברסיטה של פאביה ופתח בתי ספר למדע במילאנו.
כצייר החצר של דוכסות מילאנו צייר לאונרדו בין היתר את המדונה בין הסלעים (1483–1485) ואת הסעודה האחרונה (1495–1498), ועיצב דגם חומר ענק לאנדרטת פרש לזכר פרנצ'סקו ספורצה. לאונרדו שימש גם כמהנדס צבאי וכאדריכל ועסק בפרויקטים אמנותיים רבים. בינואר 1491 נשא ספורצה לאישה את ביאטריצ'ה (ביאטריס), בתו של ארקולה ד'אסטה, דוכס פרארה, ודה וינצ'י ארגן עבורו את חגיגות הנישואים. לספורצה היו מאהבות רבות, אך המאהבת המועדפת עליו הייתה צ'צ'יליה גאלראני, שילדה לו בן, צ'זארה ספורצה ויסקונטי, בשנה בה נישא לביאטריצ'ה. צ'צ'יליה הצעירה הייתה המודל לציור "הגבירה עם החמוס" המוצג במוזיאון צ'רטוריסקי בקרקוב וכן משערים שהייתה המודל של לאונרדו בציוריו "מדונה בין הסלעים".
ב-1494 מת אחיינו, וספורצה תפס את השלטון והוכתר לדוכס מילאנו.
באותה שנה קרא לשארל השמיני מלך צרפת לפלוש עם צבאו לאיטליה ולכבוש את נאפולי, שהייתה בשליטת ספרד. אך בעוד שארל השמיני מתקדם אל עבר נאפולי, לואי השני דוכס אורליאן (לואי השנים עשר מלך צרפת לעתיד, שהיה נכדה של ולנטינה ויסקונטי ונינו של ג'אן גלצו הראשון, דוכס מילאנו) פלש אף הוא עם צבאו לאיטליה במטרה לכבוש את מילאנו. ספורצה התחרט עד מהרה על כך שהזמין את הצרפתים לאיטליה, והצטרף לליגה של ונציה שכללה את פרננדו השני, מלך אראגון את מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואת האפיפיור אלכסנדר השישי.
ב-6 ביולי 1495 צבא הליגה של ונציה גבר על זה של שארל השמיני בקרב פורנובו, אבל האחרון הצליח לשוב עם צבאו לצרפת. ב-1498 לואי השני דוכס אורליאן, שבינתיים הפך ללואי השנים עשר מלך צרפת, פלש שוב לאיטליה עם צבאו וכבש את מילאנו באוקטובר 1499. ספורצה נמלט אל חצרו של מקסימיליאן הראשון, אך שב עם צבא שכירים שווייצרי, גרמני ואיטלקי וכבש את מילאנו מידי הצרפתים (5 בינואר 1500).
כעבור שלושה חודשים בלבד נתפס ספורצה בידי הצרפתים (10 באפריל 1500). הוא נלקח כאסיר לצרפת ונכלא במצודת העיר לוש שבעמק הלואר. ב-1508 ניסה להימלט מכלאו, אך נתפס שוב ונכלא באותה מצודה בתנאים מחמירים. לודוביקו ספורצה מת בכלא במאי של אותה שנה. קריסטופורו סולרי פסל את קברו.
ראו גם

הברבורים של לאונרדו
כתיבת ספרי תורה, תפילין ומזוזות

כתיבת האותיות האחרונות בספר התורה
כתיבת ספרי תורה, תפילין ומזוזות (מוכרים בראשי התיבות: סְתָ"ם) כרוכה בטכניקות מיוחדות של כתיבה כפי הנדרש על פי ההלכה היהודית, המפרטת את סוג הדיו, הקלף, את צורת הכתב (כתב סת"ם) ופרטים נוספים.
קלף נוצה ודיו המשמשים לכתיבת סת"ם
הקלף

על הקלף להיות עשוי מעור של חיה טהורה אשר מעובד בעפצים, ולחלק מהדעות אף בסיד, מלח או כל אמצעי אחר על מנת לייבשו מנוזליו. העור המעובד נקרא גוויל. את הגוויל ניתן להפריד לשני חלקים – קלף (השכבה החיצונית) ודוכסוסטוס (השכבה הפנימית – ומשמשת אך ורק לכתיבת מזוזות). חשוב לעבד את העור "לשם כתיבת התורה".
קלף משוח – עור אשר נמשח בציפוי של תערובת סיד וקלף מותך המאפשר כתיבה מהירה וחלקה יותר וכן שימוש בעור מאיכות נמוכה. המשיחה יוצרת סוגיות הלכתיות, שכן הציפוי והאותיות עלולים להפגם והכתיבה לא מתבצעת ישירות על גבי הקלף.
קלף שליל – קלף לא משוח מעור משובח (עור של ולדות בקר שעודם במעי אימם, מבהמות שנשחטו).
הקולמוס

הנוצה המשמשת לכתיבת סת"ם נקראת קולמוס. את הקולמוס מכינים מנוצה (רצוי עיקרית) של עוף גדול – בימינו בעיקר תרנגול הודו. את הנוצה מרככים על ידי השריה בחומץ או מים רותחים.
ביהדות תימן נהוג לכתוב סת"ם עם קולמוס מענפי עץ הבמבוק.
נהוג לכתוב בקולמוס של קנה (על פי תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ', עמוד ב').
צריך שיהיה חתך בתחילת הקולמוס, כדי שהדיו יזרום לראשו ויכתוב.
הדיו

הרמב"ם כותב במשנה תורה, ספר אהבה הלכות תפילין פרק א הלכה ד שהדיו מיוצר בצורה כזו:
מקבצים עשן של שמנים (על ידי הרתחה) או של זפת או של שעווה
מערבבין אותם בשרף ובמעט דבש
משרים וכותשים אותו עד אשר נהיה כרקיק (דקיק)
בשעת הכתיבה משרהו במי עפצים (מי עפצים מופקים מענפי אלון שנדקרו על ידי צרעה ואותם סוחטים ותפוקה מהסחיטה נקראת מי עפצים).
שרטוט

שרטוט הוא סימון שורות על גבי הקלף. השרטוט נעשה על ידי התווית חריצים בקלף באמצעות מרצע וסרגל. שורות השרטוט תוחמות את האות רק בחלקה העליון. כמו כן צריך לשרטט את העמודות משני צידיהן, ועוד שירטוט נוסף בתחתית העמוד. עיקר חובת השרטוט הוא בספר תורה, מזוזה, ומגילה. אמנם נהגו הסופרים לשרטט גם פרשיות תפילין.
כתיבה לשמה

על הסופר להתכוון לכתוב "לשמה" כלומר לשם ספר התורה, התפילין או המזוזה. כמו כן עליו להתכוון לכתוב את השמות הקדושים לשמם.
צורת האותיות

ספרי תורה, תפילין ומזוזות נכתבים בגופן מיוחד, הקרוי אותיות סת"ם. קיימים מנהגים אחדים ביחס לאותיות אלה:
הכתב האשכנזי מתחלק לשלושה סוגים:
כתב בית יוסף – מנהג האשכנזים.
כתב האר"י – מנהג על פי חכמת הקבלה בספרו של האר"י עץ חיים ופרשנותו את ספר הזוהר. שונה מכתב בית יוסף בכמה פרטים. התקבל על חלק מחצרות החסידים. פולמוס גדול בעניין זה היה הפירוש השבתאי שניתן לכתב, והאשמת מחייבי הכתב באימוץ דעות שבתאיות.
כתב אדמו"ר הזקן (בעל התניא) – מנהג חסידי חב"ד.
כתב ספרדי – מנהג עדות המזרח. הכתב מכונה כתב "וועליש" או כתב "מור וקציעה" כשם הספר בו הוא מתואר.
כתב תימני – מנהג עדת תימן, כולל אותיות משונות ולפופות.
הכתב האשכנזי נחשב לקשה יותר לכתיבה מן הכתב הספרדי.
חלק מן האותיות בכתב סת"ם מעוטרות בתגים. התיוג נועד בעיקר ליפות את האותיות אם כי יש לו גם משמעות דרשנית ולפי הגמרא, רבי עקיבא היה לומד דרשות ממיקום התגים באותיות. חוסר תגים באותיות אינו פוסל את הכתב.
אחד מהדברים המורכבים שנדרש מסופר הסת"ם לדייק בהם היא כתיבת התגים באופן שלא יגעו זה בזה.
ביטוי מפורסם המבוסס על כובד המטלה אותה מבצע הסופר הוא: "מדקדק על קוצו של יוד" שפירושו שסופר הסת"ם נדרש לדקדק עד לפרט הקטן ביותר שזה הקוץ התחתון של האות יו"ד שחסרונו מעכב את כשרות האות
גדרי הכתיבה > כסדרן

בתפילין ומזוזות, כל האותיות, המילים והפרשיות חייבות להכתב כסדרן, כלומר, לפי סדר הופעתן בתורה. (אין משמעות לסדר כתיבת חלקי האות עצמה).
בתוך כל פרשה – אם נתגלתה שגיאה או אות פסולה, או נתגלה חוסר אות לאחר הכתיבה, צריך לגנוז את המזוזה או התפילין.
בין הפרשיות – אם נתגלתה טעות לאחר כתיבת 4 הפרשיות, ונתגלתה טעות בפרשה הראשונה, יצטרך הסופר לכתוב את כל ארבע הפרשיות מחדש או למצוא פרשה ראשונה שנכתבה לפני שלוש הפרשיות.
גדרי הכתיבה > חק תוכות

אם האות נוצרת על ידי מחיקה ולא על ידי כתיבה, הרי זה "חק תוכות" והאות פסולה, כגון שנכתב ו' במקום י' אסור לגרד את חלקו התחתון של הו' כדי שיהיה י', משום שהי' נוצרה על ידי מחיקה ולא על ידי כתיבה. דבר זה נלמד מהפסוק "וְכָתַב לָהּ סֵפֶר כְּרִיתֻת" ודרשו חז"ל: "וכתב ולא חקק". וכמו שכך ההלכה בגיטין, הוא הדין גם לספר תורה.
הפסול "חק תוכות" חל בין אם מתחילתה האות לא נכתבה כראוי, בין שאות אחת נדבקה לחברתה ואיבדה צורתה, ובין שנפלה טיפת דיו על האות וקילקלה את צורתה, ובין אם נכנסה אות אחת לתוך חברתה ואיבדה צורתה (כגון אות ל' שנכנסה לתוך הך' שמעליה והך' נראית כאות ה').
נדבקה אות לחברתה באופן שלא השתנתה צורת האות, מותר להפריד ביניהם ואין בזה "חק תוכות".
גדרי הכתיבה > מוקף גוויל

דין בכתיבה המצריך שכל אות בקלף תהיה מוקפת שטח קלף ריק מכל צדדיה, ללא נגיעת דיו, קרע בקלף או מקרה שבו האות הגיעה לסוף הקלף (בעיקר באותיות סופיות).
ספרים בולטים בנושא הסת"ם

תיקון תפילין – רבי אברהם מזונשהיים
ברוך שאמר – רבי שמשון בן אליעזר
כתרי אותיות תפילין – רבי יהודה החסיד
אלפא ביתא עם קונטרס טעמי תפילין – רבי יום טוב ליפמן מילהויזן
דעת קדושים – הרב אברהם דוד מבוטשאטש. הגהות מקדש מעט וגדולי הקודש על דעת קדושים מאת תלמידו הרב אורי פייבל רבה של בראדשי
בית אהרן – רבי אהרן מירלש, רבה של ורעשנא
מלאכת שמים – הרב יצחק דב במברגר, רבה של וירצבורג
מאיר עיני סופרים – הרב דב בער קארסיק
קונטרס תיקון סופרים – רבי יוסף שאול נתנזון וגיסו הרב מרדכי זאב איטינגא (בתוך "מגן גבורים")
קסת הסופר – רבי שלמה גנצפריד
משנת סופרים – רבי ישראל מאיר הכהן
משנת אברהם – רבי אברהם בן רבי צבי יפה
כתוב לחיים וכתיבה תמה – אברהם חיים שמאלעוויצר, הסופר ממינסק
משנת הסופר – הרב יעקב מאיר שטרן
ילקוט צורת אותיות – הרב דוד לייב גרינפלד, ראש משמרת סת"ם בארצות הברית
מכון סת"ם

ישנה מעבדה מיוחדת לבדיקת תפילין ותשמישי קדושה הנקראת: "מכון סת"ם" ובה עובדים כל בעלי המקצועות הקשורים לכך.
לקריאה נוספת

זהר עמר, עיבוד עור ג'ירפה לכתיבת סת"ם, מסורה ליוסף ט, תשע"ו, עמ' 135–148
ראו גם

בדיקת מזוזות, תפילין וספרי תורה
הערות שוליים

↑  זוהי הדעה המקובלת וכפי שפסק בשו"ע, אך לדעת הרמב"ם החלוקה להפך.
↑  ספר דברים, פרק כ"ד, פסוק א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף כ', עמוד א'
| ספר תורה |
| --- | --- | --- |
| כתיבת סת"ם | כתב סת"ם • דיו סת"ם • קלף • גוויל • סופר סת"ם • שרטוט בסת"ם • כתיבת ספרי תורה, תפילין ומזוזות • מכון סת"ם |  |
| קריאת התורה | הוצאת ספר תורה • אתה הראת • ויהי בנסוע • בריך שמיה • קריאת התורה • בעל קורא • עלייה לתורה • ברכו • ברכות התורה • הגבהה • גלילה • מי שברך |  |
| צורת האותיות | קרי וכתיב • אותיות גדולות וקטנות בתנ"ך • אותיות תלויות • אותיות נקודות • תיוג |  |
| נוסח התורה | מסורה • נוסח המסורה • כתב יד לנינגרד • כתר ארם צובא • כתר דמשק • תנ"ך קניקוט • ספר תאגי • ווי העמודים |  |
| מצוות ואיסורים | מצוות כתיבת ספר תורה • קריאת התורה  • תלמוד תורה |  |
| מנהגים | הכנסת ספר תורה • היכל • ארון קודש • יד • מעיל • עצי חיים • וימפל • בדיקת מזוזות, תפילין וספרי תורה |  |
| תפילין |
| --- | --- | --- |
| סוגי התפילין | תפילין של רש"י • תפילין של רבנו תם • תפילין דשימושא רבא |  |
| הנחת תפילין | תפילין של ראש • תפילין של יד • ברכת לשמור חוקיו |  |
| הפרשיות | קדש לי כל בכור • והיה כי יביאך • שמע ישראל • והיה אם שמוע |  |
| חלקי התפילין | קשר של תפילין • ארבע פרשיות (תפילין) • בית התפילין • רצועות התפילין |  |
| שונות | חינוך קטן לתפילין • כתיבת ספרי תורה, תפילין ומזוזות • מבצע תפילין • חבש פאר • בדיקת תפילין |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554971705171 
כתב סת"ם על פי מסורת הבית יוסף
ליבת השמש

מבנה השמש - כוכב הסדרה הראשית מסוג G:



1. ליבת השמש

2. האזור הקרינתי

3. האזור ההסעתי

4. פוטוספירה

5. כרומוספירה


6. עטרה

7. כתם שמש

8. גִּרְעוּן

9. התפרצות סולרית
ליבת השמש מוגדרת כאזור הנמצא בין מרכז השמש עד למרחק של 0.2 עד 0.25 רדיוס שמש מהמרכז ומכיל 34% ממסת השמש. זהו האזור החם ביותר בשמש עצמה ובמערכת השמש כולה. הצפיפות בליבה מגיעה עד ל-150 גרם לסנטימטר מעוקב (פי 150 מצפיפותם של מים נוזלים) והטמפרטורה קרובה ל-15,000,000 מעלות קלווין. לשם השוואה, הטמפרטורה על פני השמש היא כ-6,000 מעלות קלווין. הליבה מכילה פלזמה חמה וצפופה, בלחץ המוערך ב-265 מיליארד בר. בליבה מתבצע תהליך ההיתוך הגרעיני המהווה את מקור האנרגיה של השמש.
ראו גם

שרשרת פרוטון-פרוטון
מאט בווין

מת'יו גריזוולד בווין (באנגלית: Matthew Griswold Bevin; נולד ב-9 בינואר 1967) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי. כיהן כמושלה ה-62 של מדינת קנטקי בשנים 2015–2019. בווין הוא השלישי מן המפלגה הרפובליקנית שנבחר למושל קנטקי מאז מלחמת העולם השנייה, אחרי ארני פלטשר (2003-2007) ולואי נון (1967–1971).
בווין נולד דנוור שבקולורדו, וגדל בשלבורן שבניו המפשייר. ב-1989 היה לבוגר אוניברסיטת וושינגטון ולי, ולאחר מכן שירת בצבא ארצות הברית במשך ארבע שנים והשתחרר בדרגת קפטן. הוא התעשר מעסקי השקעות ועבר ללואיוויל שבקנטקי ב-1999. ב-2011 נטל עצמו בווין את נשיאות "חברת הייצור האחים בווין" - חברת ייצור הפעמונים האחרונה שנותרה באמריקה. בווין, העומד בראשות החברה אשר בבעלות משפחתו מאז היווסדו ב-1832, נאבק עליה כשהייתה על סף סגירה. בווין הפיח בחברה רוח חיים והחזיר את רווחיותה.
ב-2013, הודיע בווין על כוונתו להתמודד בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית לתפקיד מועמד המפלגה לסנאט מטעם קנטקי מול מיץ' מקונל - נציגה הבכיר של קנטקי בסנאט של ארצות הברית ומנהיג המיעוט הרפובליקני. אף על פי שקיבל את תמיכתם של ארגונים שונים, בהם תנועת מסיבת התה, תקף אותו מקונל שוב ושוב על חוסר עקביות בהצהרותיו הציבוריות ובמדיניותו וניצח אותו בפער של כמעט 25 אחוזים. בווין ויתר על שאיפותיו הסנאטוריאליות והכריז כי יתמודד בבחירות למושלות קנטקי ב-2015, ובפריימיריז הרפובליקני הביס את מתחרו, נציב החקלאות של קנטקי, ג'יימס קומר ב-83 קולות. ב-3 בנובמבר אותה השנה ניצח בבחירות הכלליות שנערכו במדינה את מועמד המפלגה הדמוקרטית והתובע הכללי של קנטקי דאז, ג'ק קונוויי.
ראשית חייו והשכלה

בווין נולד ב-9 בינואר 1967 בדנוור שבקולורדו. הוא השני מבין ששת ילדיהם של אייברי ולואיז בווין. הוא גדל בעיירה הכפרית שלבורן השוכנת בניו המפשייר, בבית חווה קטן. אביו עבד במפעלי עץ, ואמו עבדה במשרה חלקית במחלקת קבלה בבית חולים. משפחתו גידלה בעלי חיים וגידלה את מרבית המזון שלהם. בגיל שש הרוויח בווין כסף באמצעות אריזת ומכירת זרעים לשכניו. בווין מייחס את מעורבותו בתנועת הנוער "4-H", שם כיהן כנשיא הסניפים המקומיים והארציים וכחבר מועצת הנוער הארצית של התנועה, כמה שפיתח את כושר הנאום והמנהיגות שלו.
תחילה למד בבית ספר נוצרי קטן, ובכיתה י' נרשם ללימודים באקדמיית גולד, בית ספר תיכון פרטי מעבר לגבולות קנטקי בעיירה בת'ל שבמיין. הוא שילם את שכר הלימוד לאקדמיה באמצעות שילוב של סיוע כספי ומשכורתי מעבודתו כמדיח כלים בקמפוס האקדמיה ומעבודות שונות בהן עבד בחופשת הקיץ. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, החל בווין ללמוד באוניברסיטת וושינגטון ולי שבלקסינגטון, וירג'יניה, במסגרת תוכנית המלגות ROTC (תוכנית עתודאים אמריקאית). בעת לימודיו הגבוהים למד ביפן ונהיה לשולט בשפה היפנית. הוא קיבל תואר ראשון בלימודי מזרח אסיה ב-1989.
לאחר שבילה שמונה שבועות ברכיבה על אופניים לאורך 3,800 מיל (6,100 קילומטר) מאורגון לפלורידה, התגייס בווין לצבא ארצות הברית והוסמך לדרגת לוטננט שני. ב-1990 סיים קורס בן שישה שבועות להכשרת קצינים צעירים במוצב פורט נוקס שבקנטקי. מאוחר יותר העיד בווין כי האזור בו שכן המוצב הזכיר לו היכן גדל, ושאם תהא לו הזדמנות להקים משפחה, ירצה לעשות זאת בקנטקי. הוא הועבר לרגימנט ארטילריית השדה ה-25 של דיוויזיית חיל הרגלים החמישית בפורט פולק שבלואיזיאנה. במהלך הצבתו שם, הוא אומן בנוסף בפורט סיל שבאוקלהומה, והשלים קורס בן 40 שעות מטעם אוניברסיטת מרכז מישיגן. הוא עלה לדרגת קפטן, עוטר במדליית ההישג של הצבא, במדליית שירות הביטחון הלאומית, אות השירות הצבאי ומספר עיטורים צבאים נוספים - כל זאת לפני שהצטרף לכוחות המילואים של הצבא ב-1993.
קריירת עסקים

לאחר שסיים את שירותו ב-1993, עבד בווין כיועץ פיננסי בחברת ההשקעות סי.אי. איי בפנסילבניה ובבוסטון, ולאחר מכן שימש כסגן נשיא בחברת פאטנם והשקעות. ב-1999, הוצעה לו החזקת נכס בחברה ובווין עבר לקנטקי כדי ליטול עליו את המשרה. לאחר שהחברה נמכרה ב-2003, גייס בווין קבוצת מנהלים מתאגיד נשיונל סיטי לשם ייסוד חברה חדשה. החברה טיפלה ביותר ממיליארד דולר אמריקני בהשקעות כאשר בווין מכר אותה לחברה "מאנדר קפיטול מנג'מנט" (Munder Capital Management) ב-2011.
ב-2008, השתלט בווין על ניהול "חברת הייצור האחים בווין" שבעיירה מזרח האמפטון, קונטיקט. החברה נוסדה ב-1832 על ידי סבא של סבא-רבא של בווין, ומאז נותרה החברה בבעלות המשפחה. היא החברה האמריקאית האחרונה המייצרת פעמונים באופן בלעדי. עד 2011, החברה הייתה חייבת 116,000 דולר אמריקני במיסים שנשכחו עבריין ונודעה בציבור כחברה החייבת מיסים שנזנחו. באופן קולקטיבי, החליטו מנהלי החברה כי מאט בן המשפחה היחיד עם החוש והכישרון העסקי הנדרש ועם המשאבים הפיננסים שיכול לשמור על החברה סולבנטית. ב-2011, נהפך בווין לנשיא החברה. בתוך שנה הוא שילם את המיסים השכוחים של החברה, הפך את החברה לרווחית והרחיב את שכר עובדיו.
סופת ברקים הציתה אש שהחריבה את המפעל ב-27 במאי 2012. אף על פי שבידיו היה יותר ביטוח אחריות סטנדרטי, ונוסף על השרפה שפרצה נבזזו כ-4,500 פעמונים בידי גנבים, התחייב בווין לבנות ולשקם מחדש את החברה. בריאיון עיתונאי שהעניק ל"הארטפורד קוראנט" אמר: "אני בווין, והבווינים עושים פעמונים". בשלהי יוני 2012 הודיע מושל קונטיקט, דן מלוי, כי חברת האחים בווין יקבלו 100,000 דולר כמענקים במסגרת התוכנית "עסקים קטנים אקספרס" של המדינה במטרה לסייע במאמצי שיקום החברה. בהשתתפותו של הסנאטור ריצ'רד בלומנטל, בווין הודיע ביולי 2012 כי ימכור מזכרות, כולל חולצות טריקו, פעמונים ולבנים שיצאו מהמפעל ההרוס, כדי לגייס כספים נוספים לבנייה מחדש. תוך תפעול העסק ממיקום זמני, חידשה החברה ייצור מוגבל בספטמבר 2012.