stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוניות המערכה מסדרת קווין אליזבת

| --- | --- |
אה"מ קווין אליזבת בלמנוס, 24 באפריל 1915
אה"מ קווין אליזבת בלמנוס, 24 באפריל 1915
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית מערכה
 צי:  הצי המלכותי הבריטי
 דגל הצי:  
 סדרה קודמת:  אוניות המערכה מסדרת איירון דיוק
 סדרה עוקבת:  אוניות המערכה מסדרת רוונג'
 אוניות בסדרה:  אה"מ קווין אליזבת   אה"מ וורספייט   אה"מ וליאנט   אה"מ ברהאם   אה"מ מלאיה   אה"מ אז'נקור
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  בסיס הצי המלכותי דבונפורט 
 הוזמנה:  1912
 הושקה:  1913
 תקופת הפעילות:  1914–1947 (כ־33 שנים)
 אחריתה:  1 בוטלה, 1 הוטבעה על ידי צוללת, 4 נגרטו
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם הראשונה 
 מידות
 הֶדְחֶק:  סטנדרטי: 32,590 טון, מקסימלי: 33,260 טון
 אורך:  196.2 מטר
 רוחב:  27.6 מטר
 שוקע:  10.2 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  24 קשרים
 גודל הצוות:  1,249–1,262 איש
 טווח שיוט:  14,446 ק"מ במהירות 10 קשר
 הנעה:  24 דוודים המזינים 4 טורבינות בהספק 56,000 כוחות סוס
 צורת הנעה:  4 מדחפים
 אמצעי לחימה
 שריון:  שריון עיקרי – 330 מ"מ   שריון סיפון – 25–76 מ"מ   צריחי תותחים – 279–330 מ"מ   ברבטות – 178–254 מ"מ   מגדל הניווט – 330 מ"מ
 חימוש:  8 תותחי Mk I BL‏ 15 אינץ' (381 מ"מ)/42 קליבר   16 תותחי Mk XII‏ 6 אינץ' (152 מ"מ)/45 קליבר   2 תותחי נ"מ QF‏ 3 אינץ' (76 מ"מ)   4 צינורות טורפדו 21 אינץ' (533 מ"מ)
 
אוניות המערכה מסדרת קווין אליזבת (באנגלית: Queen Elizabeth-class battleship) היו סדרה של חמש סופר-דרדנוטים שנבנו עבור הצי המלכותי במהלך העשור השני של המאה ה-20. אוניות מערכה אלו היו עדיפות בכוח האש, ההגנה והמהירות על קודמותיהן מסדרת איירון דיוק של הצי המלכותי וכן היו עודפות על האוניות הגרמניות מסדרת קניג. הספינות המקבילות מסדרת באיירן נחשבו באופן כללי לתחרותיות, אם כי סדרת קווין אליזבת הייתה מהירה יותר ב-2 קשר (3.7 קמ"ש) וגברה על הסדרה הגרמנית 5:2. אוניות הסדרה קווין אליזבת נחשבות בדרך כלל לאוניות המערכה המהירות הראשונות של תקופתן.
אוניות הסדרה היו אוניות המערכה הראשונות שהיו חמושות בתותחי 15 אינץ' (381 מילימטרים), ותוארו במהדורת 1919 של "Jane's Fighting Ships" כ"הסוג המוצלח ביותר של אוניית ראשה שעדיין תוכננה". האוניות ראו שירות רב בשתי מלחמות העולם. ברהם אבדה בהתקפת צוללות ב-1941, אך האחרות שרדו את המלחמות ונגרטו בסוף שנות ה-40.
תיאור

הספינות של סדרת קווין אליזבת היו באורך 600 רגל 6 אינץ' (183.0 מטרים) בין הניצבים, ובאורך 634 רגל 6 אינץ' (193.4 מטרים) בקו המים, והאורך הכולל היה 643 רגל 9 אינץ' (196.2 מטרים), למעט הירכתיים המותאמות במספר ספינות. הייתה להם רוחב של 90 רגל 6 אינץ' (28 מטרים) ושוקע של 33 רגל 7 אינץ' (10.2 מטרים) בתפוסה מלאה. היה להם הדחק של כ 32,590 טונות ארוכות (33,113 טונות) בתפוסה סטנדרטית והדחק של 33,260 טונות ארוכות (33,790 טונות) בתפוסה מלאה. לאניות היה גובה מטאצנטרי של 6.5 רגל (2.0 מטרים) בתפוסה מלאה. הצוות שלהם מנה בין 923 ל-951 קצינים ומלחים בעת כניסתן לשירות; עד 1920, מספר אנשי הצוות גדל ל-1,016 ולאחר מכן ל-1,025. השירות כספינת דגל הגדיל את המספרים הללו מ-1,249 ל-1,262 באותה שנה.
הם הונעו על ידי שני סטים של טורבינות קיטור עם הנעה ישירה, טורבינות פרסונס הותקנו בקווין אליזבת, וורספייט ובמלאיה ואילו ברהאם ווליאנט כללו טורבינות בראון-קרטיס. הזוג האחרון לא היה מצויד בטורבינות השיוט כדי לשפר את צריכת הדלק במהירויות איטיות שהיו בשימוש בשלוש הספינות הראשונות. כל סט טורבינות הניע שני צירים בקוטר 12 רגל (3.7 מטרים), עם מדחפים תלת להבים, באמצעות קיטור המסופקים על ידי 24 דודי Babcock & Wilcox בלחץ של (1,620 kPa) בסך הכל מלבד וורספייט וברהם, שקיבלו דוודים מתוצרת Yarrow. הדוודים פלטו לזוג ארובות. הטורבינות חולקו לשלושה תאים אטומים למים המסודרים זה לצד זה; הטורבינות בלחץ הנמוך שהניעו את זוג הצירים הפנימיים היו בחדר המכונות המרכזי יחד, בעוד שהטורבינות החיצוניות בלחץ גבוה היו בחדרים משני הצדדים.
הטורבינות דורגו ב-75,000 כוחות סוס (56,000 קילוואט) בעומס יתר ונועדו לתת לאוניות מהירות מרבית של 25 קשר (46 קמ"ש), אף על פי שהם לא הגיעו למהירות הנ"ל. בשל המלחמה רק ברהאם ניהלה את ניסויי הים שלה במסלול מדוד; באוגוסט 1916 היא הגיעה למהירות מרבית של 23.9 קשר (44.3 קמ"ש) מ-70,788 כוח סוס (52,787 קילוואט) בתפוסה מלאה. אחסון הדלק הסתכם ב-3,400 טונות ארוכות (3,500 טונות) של מזוט שאיפשר לאוניות להפליג לאורך 5,000 מיילים ימיים (9,300 ק"מ) במהירות שיוט של 12 קשר (22 קמ"ש), שירדה ל-1,600 מיילים ימיים (3,000 ק"מ) במהירות מלאה.
תיאור > שריון

הגנת השריון שונתה מסדרת איירון דיוק הקודמת, עם חגורה עבה יותר והגנה תת-מימית משופרת. קנה המידה של שריון הסיפון היה פחות נדיב, אם כי אופייני לפרקטיקה העכשווית.
אוניות הסדרה

אוניה נוספת אושרה בשנת 1914 והיא נקראה אז'נקור (שם שהוחל מאוחר יותר על דרדנוט שהופקעה מטורקיה העות'מאנית). אף על פי שרוב המקורות וכמה מאמרים רשמיים בכריכת הספינות של הסדרה מתארים אותה כחזרה נוספת על עיצוב קווין אליזבת, היסטוריון אחד – ניקולס למברט – הציע שאז'נקור נבנתה על קווים של סיירת מערכה. עיצוב זה שמר על חימוש קווין אליזבת, אך החליף שריון דק יותר עד 10 אינץ' (254 מילימטרים) במקום 12 אינץ' (305 מילימטרים), למשל כדי להשיג מהירות מרבית של 28 קשרים (52 קמ"ש).
בכל מקרה, אז'נקור בוטלה בפרוץ המלחמה ב-1914. הביטול, שהוצע על ידי צ'רצ'יל בתזכירים מ-1 ו-14 ביוני 1914, נועד להפחית כ-900,000 ליש"ט מההערכות הצי של אותה שנה, שנתקלו בהתנגדות של חברים מובילים במפלגה הליברלית השלטת. הוצע לבנות סוג חדש של סיירת טורפדו צוללת למחצה, סדרת פוליפמוס, במקום אז'נקור, וצוללות במקום אוניית מערכה מתוכננת אחרת, אה"מ רזיסטאנס, ובמקום כל המשחתות המתוכננות של אותה שנה מלבד שתיים או שלוש.
| שם | המספנה | הנחת השדרית | השקה | כניסה לשירות | גורל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קווין אליזבת | HM Dockyard, פורטסמות' | 21 באוקטובר 1912 | 16 באוקטובר 1913 | 22 בדצמבר 1914 | נגרטה בדלמויר, 1948 |
| וורספייט | HM Dockyard, דוונפורט | 31 באוקטובר 1912 | 26 בנובמבר 1913 | 8 במרץ 1915 | נגררה לגריטה בפאסלנה; עלתה על שרטון במפרץ פרוסיה באפריל 1947   נגרטה במראזיון, 1950 |
| וליאנט | פיירפילד, קליידבנק | 31 בינואר 1913 | 4 בנובמבר 1914 | 13 בינואר 1916 | נגרטה בקיירניאן, 1948 |
| ברהאם | ג'ון בראון, קליידבנק | 24 בפברואר 1913 | 31 בדצמבר 1914 | 19 באוקטובר 1915 | הוטבעה על ידי צוללת, 25 בנובמבר 1941 |
| מלאיה | ארמסטרונג ויטוורת', טיינסייד | 20 באוקטובר 1913 | 18 במרץ 1915 | 1 בפברואר 1916 | נגרטה בפאסלנה, 1948 |
| אז'נקור | HM Dockyard, פורטסמות' | — | — | — | בוטלה, אוגוסט 1914 |
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה

במלחמת העולם הראשונה, קווין אליזבת נותקה מהשייטת והשתתפה במערכת הדרדנלים, אך החמיצה את קרב יוטלנד בזמן שהיא עברה תחזוקה כללית.
בקרב יוטלנד, ארבע מהאוניות יצרו את שייטת אוניות המערכה החמישית של אדמירל יו אוון-תומאס, ובהתנגשות עם קבוצת הסיור הראשונה הגרמנית בפיקודו של אדמירל פרנץ פון היפר הם "ירו במהירות ובדיוק יוצאי דופן" (על פי האדמירל ריינהרד שר, מפקד צי הים הפתוח), ופגעו בליצו וזיידליץ ועוד מספר ספינות מלחמה גרמניות. אוניות מערכה אלו הצליחו לירות על סיירות מערכה גרמניות בטווח של 19,000 יארד (17,400 מ'), שהיה מעבר לטווח המרבי של התותחים של הגרמנים. שלוש מאוניות הסדרה נפגעו מאוניות מערכה גרמניות במהלך הקרב, ובכל זאת כולן חזרו הביתה. וורספייט הייתה הפגועה ביותר, כשההגה שלה נתקע והיא ספגה חמש עשרה פגיעות, והיא כמעט וטבעה.
היסטוריית שירות > בין המלחמות

בין המלחמות זכו הספינות לשדרוגים ניכרים, לרבות מכונות חדשות, דוודי צינורות קטנים, שדרוגי שריון סיפון, שריון חגורת טורפדו, גופי ארובות, חימוש משני חדש ונשק נ"מ, ושיפורים רבים בהנחת תותחים ואלקטרוניקה. קווין אליזבת, וליאנט ו-וורספייט היו המודרניות ביותר, כאשר שלושתן קיבלו את המבנה העילי החדש "אחוזות המלכה אן" עבור הגשר, בעוד עשרים תותחים דו-תכליתיים 4.5 אינץ' ב-10 תושבות צריח החליפו את החימוש המשני בקוטר 6 אינץ' על קווין אליזבת ווליאנט. וורספייט שמרה על תותחי ה-6 אינץ' המשניים שלה, שהופחתו כעת לארבעה בלבד לכל סוללה.
היסטוריית שירות > מלחמת העולם השנייה

עד מלחמת העולם השנייה, הסדרה הראתה את גיל האוניות. ברהם ומלאיה, הפחות מודרניות בסדרה, היו בעמדת נחיתות בהשוואה לספינות קרב מודרניות. למרות זאת, מנעה מלאיה התקפה על שיירה טרנס-אטלנטית על ידי סיירות המערכה הגרמניות המודרניות שרנהורסט וגנייזנאו בנוכחותה. קווין אליזבת, וורספייט ו-וליאנט, המודרניות יותר בסדרה, הצליחו טוב יותר. עם ציוד בקרת האש המודרני שלה, וורספייט השיגה פגיעה בספינת קרב איטלקית במהלך קרב קלבריה בטווח של יותר מ-26,000 יארד, אחת מפגיעות הארטילריה הימית לטווח הארוך ביותר בהיסטוריה.
הטרפדות המודרניות גברו על ההגנה של חגורת הטורפדו שלהן: בנובמבר 1941 טורפדה ברהאם על ידי צוללת וטבעה תוך חמש דקות, עם אובדן של למעלה מ-800 מאנשי הצוות שלה, כשמחסני התחמושת שלה התפוצצו. וורספייט שרדה פגיעה ישירה ושתי כמעט החטאות של פצצות גולשות גרמניות, בעוד קווין אליזבת ו-וליאנט תוקנו והוחזרו לשירות לאחר שניזוקו קשות ממוקשי צלעות שהוצבו על ידי לוחמי צפרדע איטלקים במהלך פשיטה על נמל אלכסנדריה ב-1941.
היסטוריית שירות > אה"מ קווין אליזבת

קווין אליזבת השתתפה במערכת הדרדנלים של 1915 בהפגזת מבצרים, אך החמיצה את קרב יוטלנד ב-1916. היא הפכה לספינת הדגל של אדמירל דייוויד ביטי ב-1917 לאחר שקיבל את הפיקוד על ה"גרנד פליט" ("הצי הגדול"). במלחמת העולם השנייה היא מוקשה על ידי אנשי צפרדע איטלקים וניזוקה קשות, אך לא שקעה במים הרדודים של נמל אלכסנדריה בשנת 1941. לאחר מכן היא תוקנה, ושירתה במזרח הרחוק עד 1945.
היסטוריית שירות > אה"מ וורספייט

לוורספייט נגרם נזק חמור בקרב יוטלנד, והיא נפגעה מלפחות 15 פגזים כבדים. היא איבדה 14 אנשי צוות, ובנוסף 32 פצועים, וירתה בסך הכל 259 פגזים. במלחמת העולם השנייה היא השתתפה בקרבות רבים, כולל נרוויק, כף מטפן, כרתים וסלרנו, שם נפגעה מפצצה גולשת. היא מעולם לא תוקנה במלואה, והפכה לספינת הפגזות חוף, שחיפתה על הנחיתה בנורמנדי, פעולות נוספות בחלקים אחרים של צרפת וטיהור האי וולכרן. היא מחזיקה בתוארי הקרב הרבים ביותר עבור ספינה בודדת בהיסטוריה של הצי המלכותי, עם 15 תארים.
היסטוריית שירות > אה"מ וליאנט

וליאנט לא ספגה פגיעות ביוטלנד אבל אחד מאנשיה נפצע והיא ירתה 288 פגזים. במלחמת העולם השנייה היא השתתפה בהתקפה על הצי הצרפתי במרס אל כביר, ומוקשה וניזוקה באלכסנדריה ב-1941. היא תוקנה ושירתה במזרח הרחוק עד 1944. ב-8 באוגוסט 1944 בעודה ברציף הצף בטרינקומאלי, ציילון, היא נפגעה קשות כאשר המזח קרס וכתוצאה מכך התיקונים הופסקו.
היסטוריית שירות > אה"מ ברהאם

ברהאם נקראה על שמו של לורד ברהאם, הלורד הראשון של האדמירליות. ברהאם ספגה חמש פגיעות בקרב יוטלנד, שגרמו ל-26 הרוגים ו-46 פצועים וירתה 337 פגזים. במלחמת העולם השנייה, היא לחמה בכף מטפן. ב-25 בנובמבר 1941 היא נפגעה משלוש טורפדות מהצוללת הגרמנית U-331, בפיקודו של אובר-לויטננט צור זי הנס-דיטריך פון טיזנהאוזן, וירדה למצולות עם 850 מאנשי הצוות שלה.
היסטוריית שירות > אה"מ מלאיה

מלאיה נפגעה שמונה פעמים ביוטלנד, שגרמו ל-63 הרוגים ו-68 פצועים, וירתה 215 פגזים. במלחמת העולם השנייה, היא ליוותה שיירות וניזוקה מטורפדו מ-U-106 בשנת 1941. לאחר מכן, היא ליוותה מספר שיירות ותמכה בפעולות שונות בעקבות הפלישה לנורמנדי עד שהוצאה משירות ב-1945.
היסטוריית שירות > אה"מ אז'נקור

אה"מ אז'נקור הייתה אמורה להיות האונייה השישי בסדרת קווין אליזבת. היא תוכננה ב-1913, ונועדה להשלמה בסוף 1916, אך בוטלה לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה. אין לבלבל אותה עם אה"מ אז'נקור שהוזמנה על ידי ברזיל, נמכרה לאימפריה העות'מאנית בזמן הבנייה, ונתפסה לשימוש על ידי הצי המלכותי לפני תחילת מלחמת העולם הראשונה.
היסטוריית שירות > ספינות אחרות

הצעת חוק הסיוע הימי הקנדי משנת 1913 נועדה לספק את הכספים לשלוש אוניות מערכה מודרניות, שככל הנראה היו אמורות להיות חלק מסדרת קווין אליזבת, וכונו אכדיה, קוויבק ואונטריו, ומומנו כמעט באותו אופן כמו מלאיה. הצעת החוק נתקלה בהתנגדות עזה בפרלמנט, ולא התקבלה. לא ברור אם האוניות הללו היו משרתות בצי המלכותי (כמתנה מוחלטת כמו מלאיה או סיירת המערכה ניו זילנד), או אם הן היו משרתות בצי המלכותי הקנדי (כמו אאה"מ אוסטרליה, סיירת מערכה מסדרת אינדפטיגבל, ששירתה בצי המלכותי האוסטרלי).
תוכנית האונייה מתוך מדריך הצי השנתי של Brassey 1923; האזורים המוצללים מייצגים את חיפוי השריון של הספינות
קווין אליזבת בערך 1918 מציגה את שני הקזמטים של החימוש המשני האחורי מחופים
תותח סיפון חזית כפי שנוסף לכל הספינות בשנים 1915–1916, נראה כאן על וורספייט לאחר קרב יוטלנד
אה"מ וורספייט ליד סלרנו, 1943
אי הנסיך אדוארד

ערך זה עוסק בפרובינציה בקנדה. אם התכוונתם לאיים אנטארקטיים בשם זה, ראו .
אי הנסיך אדוארד (באנגלית: Prince Edward Island; צרפתית: l'Île-du-Prince-Édouard), אחת מפרובינציות קנדה, השוכנת לחוף האוקיינוס האטלנטי.
שטחו של האי 5,660 קילומטר רבוע, הפרובינציה הקטנה מבין הפרובינציות של קנדה.
אוכלוסיית האי מונה כ- 160,536 תושבים (הערכה לשנת 2021), ובכך הוא גם הפחות מאוכלס מבין הפרובינציות, אך צפיפות האוכלוסייה בו היא הגבוהה מבין הפרובינציות והטריטוריות.
אי הנסיך אדוארד זכה לפרסום בעקבות סדרת ספריה של לוסי מוד מונטגומרי, שהראשון בהם הוא "האסופית", המתרחשים באי.
מקור השם

האי נקרא על שם הנסיך אדוארד אוגוסטוס, דוכס קנט, שחי בין השנים 1767 ו-1820, והיה אביה של המלכה ויקטוריה.
גאוגרפיה

הפרובינציה נמצאת כולה על אי הממוקם בין קו רוחב 46° ו-47° צפון, ובין קו אורך 62° ו-64° מערב. האי נמצא במפרץ סנט לורנס מזרחית לפרובינציית ניו ברנזוויק וצפונית לנובה סקוטיה, כאשר בין נובה סקוטיה לאי מפריד מצר נורת' אמברלנד (אנ'). ב-1997 נבנה על המצר גשר הקונפדרציה המקשר בין הפרובינציה לניו ברנזוויק.
בירת הפרובינציה והעיר הגדולה ביותר בה היא שארלוטטאון, הנמצאת לחופו הדרומי של האי.
ההתיישבות האירופית באי הביאה לשינוי פני האי - מאחר שבשל התיישבות זו נכרתו למעלה ממחצית היערות שכיסו את האי.
האופי הפסטורלי של האי השפיע רבות על הסופרת לוסי מוד מונטגומרי ועל ספריה.
היסטוריה

האי היה בעבר חלק ממושבת אקדיה שבצרפת החדשה. מושבה זו הפכה להיות מושבת נובה סקוטיה לאחר סיפוחה על ידי האנגלים בעקבות חוזה פריז ב-1763 והם קראו לאי סנט ג'ונס. בשנת 1769 הפך האי סנט ג'ונס שעד אז היה חלק מנובה סקוטיה למושבה עצמאית, ולאחר מכן שונה שמו לאי הנסיך אדוארד על מנת שלא יתבלבלו בינו לבין אזורים אחרים באותו שם הנמצאים בקנדה - סנט ג'ון בניו ברנזוויק, סנט ג'ונס בניופאונדלנד ולברדור ועוד.
כלכלה

עיקר כלכלת הפרובינציה מתבססת על תעשיות עונתיות של חקלאות, תיירות ודייג, כאשר חקלאות מהווה מקור ההכנסה הדומיננטי של הפרובינציה גם כיום, כפי שהיה הדבר בתקופה הקולוניאלית. המשאבים הטבעיים של הפרובינציה מוגבלים ביותר, אף שנמצאו מצבורים קטנים של גז טבעי בחלקה המזרחי של הפרובינציה. הפרובינציה מספקת יותר משליש מתצרוכת תפוחי האדמה של קנדה. בפרובינציה מבקרים כמיליון תיירים מדי שנה על מנת לבקר בחופים ובמגרשי הגולף שבאי. עיקר התיירות מגיעה לאי בחודשים יולי ואוגוסט. תיירים מגיעים גם בחודשים ספטמבר ואוקטובר על מנת לראות את השלכת. בשל העובדה שבין החודשים דצמבר ואפריל קופא הים סביב הפרובינציה, הדייג הוא עונתי ומתרחש רק בקיץ. עיקר הדיג הוא של סרטנים ופירות ים.
איחוד הסחר החופשי

איחוד הסחר החופשי (באנגלית: Free Trade Union; לימים נודע בשם הליגה לסחר חופשי) היה ארגון בריטי שפעל בין השנים 1903–1972 ותמך בסחר חופשי. הארגון נוסד כתגובה למסע פרסום שבו החל יושב ראש לשכת המסחר הבריטית ג'וזף צ'מברלין במאי 1903. תוכניתו של צ'מברלין נועדה לקדם סחר מועדף בין מושבות האימפריה הבריטית, באמצעות הטלת מכסים על טובין שיובאו מחוץ לאזור המועדף. מזכירו הראשון של הארגון היה לאונרד הובהאוס, ששימש בתפקידו עד 1905.
בשנים 1959-1948 שימש אנדרו מקפדיאן (Andrew McFadyean) כמזכיר הארגון. בתקופה זו שיתף הארגון פעולה עם האגף הימני במפלגה הליברלית הבריטית. ב-1959 מנה הארגון כ-2000-1000 חברים וסבל מקשיים כספיים שאיימו על קיומו. ב-1959 השתלטו על הארגון איש העסקים אוליבר סמדלי (Oliver Smedley) והעיתונאי סטנלי וולטר אלכסנדר (Stanley Walter Alexander) שהביאו לפרישה מהארגון של מספר חברים מהמפלגה הליברלית.
ב-1962 שינה הארגון את שמו ל-"ליגה לסחר חופשי" (Free Trade League), במטרה למנוע בלבול עם איגודי העובדים (באנגלית: Trade Unions). הארגון פורק סופית ב-1972, אם כי מספר מחבריו, ובראשם דייוויד ודג'ווד (David Wedgwood) הקימו ארגון חדש בעל שם זהה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2005019366  VIAF: 153859544   WorldCat (עם VIAF): 153859544 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אי אלמוגים

אי אלמוגים באיים המלדיביים.
אי אלמוגים הוא סוג של אי שנוצר מדריטוס (אנ') אלמוגים ומחומר אורגני נלווה. הוא מתרחש באזורים טרופיים וסוב-טרופיים, בדרך כלל כחלק משונית אלמוגים שגדלה עד כדי כיסוי שטח הגדול משטח השונית שמתחת לים. ניתן להשתמש במונח "אי נמוך" כדי להבדיל בין איים מסוג זה לאיים גבוהים שנוצרים כתוצאה מפעולה געשית.
מערכת אקולוגית

שוניות אלמוגים הן חלק מהמערכות האקולוגיות העתיקות ביותר על פני כדור הארץ, לאורך זמן גאולוגי הן יוצרות שוניות מסיביות של אבן גיר. סביבת השונית תומכת ביותר מיני צמחים ובעלי חיים מכל בית גידול אחר. שוניות אלמוגים חיוניות לחיים בהיבטים מרובים שחלקם כוללים מבנה, אקולוגיה ומחזורי תזונה אשר כולם תומכים במגוון הביולוגי שבשוניות.
שוניות אלמוגים בונות שלדים גירניים מסיביים המשמשים כבתים לבעלי חיים כמו דגים המסתתרים בתוך השונית ודגי השבלול (אנ') הנצמדים ישירות למבנה האלמוגים. המבנים מסייעים גם לצמחים הזקוקים לשמש לבצע פוטוסינתזה, על ידי הגבהת הצמחים אל פני האוקיינוס, שם אור השמש יכול לחדור למים. המבנים גם יוצרים אזורים רגועים באוקיינוס המספקים מקום לשגשוג של דגים וצמחים.
לאורך זמן גאולוגי שונית עשויה להגיע לפני השטח ולהפוך לאי אלמוגים, שם היא מתחילה מערכת אקולוגית חדשה לגמרי עבור יצורים מבוססי יבשה.
היווצרות

אי אלמוגים מתחיל כאי וולקני מעל נקודה חמה. כאשר הר הגעש מגיח מהים, בפאתי הר הגעש צומחת שונית שוליים. בסופו של דבר הר הגעש זז מהנקודה החמה באמצעות טקטוניקת הלוחות. ברגע שזה קורה, הר הגעש כבר לא יכול לעמוד בקצב שחיקת הגלים ועובר שקיעה.
ברגע שהאי שקוע, האלמוגים חייבים להמשיך לגדול כדי להישאר באזור האפילגי, מה שגורם לאלמוג לגדול לאטול עם לגונה רדודה באמצע. הלגונה עוברת הצטברות ויוצרת אי העשוי כולו מחומרי קרבונט. התהליך מתוגבר מאוחר יותר עם שרידי צמחים שגדלו באי.
היווצרות > אי נמוך לעומת גבוה

המונח "אי נמוך" מתייחס למקור גאולוגי ולא לסיווג של גובה. ישנם איים נמוכים, כמו בנבה, מקאטה, נאורו וניואה, המתנשאים לכמה מאות מטרים מעל פני הים, בעוד ש"איים גבוהים" רבים (אלה ממוצא געשי) מתנשאים לכמה מטרים מעל פני הים, ולעיתים מסווגים כ"סלעים " בלבד. "איים נמוכים" מקיפים את הלגונות של האטולים. שני סוגי האיים נמצאים לעיתים קרובות בסמיכות זה לזה. תופעה זו מצויה במיוחד באיים של דרום האוקיינוס השקט, שבהם איים נמוכים נמצאים בשוניות השוליות המקיפות את רוב האיים הגבוהים.
תפוצה

רוב איי האלמוגים בעולם נמצאים באוקיינוס השקט, אך ניתן למוצאם גם באוקיינוס האטלנטי ובאוקיינוס ההודי. הטריטוריות האמריקאיות של איי ג'רוויס, בייקר והאולנד הם דוגמאות לאיי אלמוגים באוקיינוס השקט. אטולים באוקיינוס האטלנטי נמצאים בארכיפלג סן אנדרס, פרובידנסיה וסנטה קטלינה של קולומביה. טריטוריית האיחוד של איי לאקשדוויפ של הודו היא קבוצה של 39 איי אלמוגים, יחד עם כמה איים קטנים. חלק מהאיים השייכים לקיריבטי נחשבים לאיי אלמוגים. האיים המלדיביים מורכבים מאיי אלמוגים. האי סנט מרטין הוא אי אלמוגים ששטחו 8 קמ"ר וממוקם בבנגלדש. איי אלמוגים ממוקמים גם ליד פטאיה וקוסאמוי שבתאילנד.
אקולוגיה

האלמוגים חשובים למגוון הביולוגי ולגידול אוכלוסיות הדגים. איי אלמוגים רבים הם קטנים עם גובה נמוך מעל פני הים. לפיכך הם נמצאים בסכנה מפני סופות ועליית מפלס הים. באמצעות שינויים כימיים ופיזיקליים בני אדם יכולים לגרום לפגיעה משמעותית במערכות השוניות ולהאט את יצירתן של שרשראות איי אלמוגים.
שוניות האלמוגים מאוימות על ידי השפעות אנתרופוגניות רבות, שלחלקן כבר היו השפעות משמעותיות ברחבי העולם. שוניות גדלות במים רדודים, חמים ודלים בחומרים מזינים, שם אינן מתחרות עם הפיטופלנקטון. על ידי הוספת דשנים לנגר המים, אוכלוסיות פיטופלנקטון יכולות להתפוצץ ולחנוק את מערכות שוניות האלמוגים. הוספת יותר מדי משקעים עלולה לגרום לבעיה דומה על ידי חסימת השמש, הרעבה של הזואוקסנטלות שחיים על האלמוגים וגורמים להם לעבור תהליך הלבנת אלמוגים.
מידת החומציות של האוקיינוס היא גם גורם המשפיע על איי האלמוגים. האלמוגים עשויים מסידן פחמתי ומומסים על ידי חומצה פחמתית. עם העלייה בפחמן דו-חמצני מתגובות בעירה באטמוספירה באמצעות משקעים, פחמן דו-חמצני מתערבב עם מים ויוצר חומצה פחמתית המעלה את חומציות האוקיינוס שמאטה את צמיחת האלמוגים.
למרות שלאיים נמוכים עשויים להיות פחות בתי גידול פוטנציאליים מאיים גבוהים, ולכן מגוון המינים נמוך יותר, מחקרים על שני סוגי האיים בפאלאו מצאו שמגוון המינים, לפחות במים שמסביב לאי, מושפע יותר מגודל האי מאשר ממקורו.
אקלים ויכולת מגורים

באיים נמוכים יש אדמה דלה וחולית ומעט מים מתוקים, מה שמקשה על עיבודם. הם לא יכולים לתמוך במגורים אנושיים כמו גם באיים גבוהים. הם גם מאוימים על ידי עליית פני הים עקב התחממות כדור הארץ. האנשים שכן חיים על איים נמוכים שורדים בעיקר בשל דיג. לאיים נמוכים יש בדרך כלל אקלים אוקיאני.
הערות שוליים

↑  Murphy, Raymond E. (ביולי 1949). "'High' and 'Low' Islands in the Eastern Carolines". Geographical Review. 39 (3). doi:10.2307/210643. JSTOR 210643. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Barnes, R.S.K.; Mann, K.H. (1991). Fundamentals of Aquatic Ecology. Blackwell Publishing. pp. 217–227. ISBN 978-0-632-02983-9.
↑  Fuchs. T (2013). "Effects of Coral Reef Complexity on Invertebrate Biodiversity". Immediate Science Ecology Publishing: 1–10. אורכב מ-המקור ב-אפריל 2, 2015.
↑  Heatwole, Harold (1981). A Coral IslandL The story of One Tree Island. Australia: William Collins. p. 130. ISBN 978-0002164429.
↑  Erickson, Jon (2003). Marine Geology: Exploring New Frontiers of the Ocean. United States: Facts on File, Inc. pp. 126. ISBN 978-0816048748.
↑  Andréfouët, Serge; Guzman, Hector M. (2005-03-01). "Coral reef distribution, status and geomorphology–biodiversity relationship in Kuna Yala (San Blas) archipelago, Caribbean Panama". Coral Reefs (באנגלית). 24 (1): 31–42. doi:10.1007/s00338-004-0444-4. ISSN 0722-4028. S2CID 11831104.
↑  Donaldson, Terry J. (2002). "High Islands Versus Low Islands: A Comparison of Fish Faunal Composition of the Palau Islands". Environmental Biology of Fishes (באנגלית). 65 (2): 241–248. Bibcode:2002EnvBF..65..241D. doi:10.1023/A:1020067931910. ISSN 0378-1909.
הר געש עם שונית שוליים, לשונית מחסום, ולבסוף היווצרות לאטול אלמוגים.
אלמוגים מולבנים עקב עליית טמפרטורת הים, חומציות מוגברת ו/או זיהום.
אלקו אסקנדריאן

אלקו אסקנדריאן (באנגלית: Alecko Eskandarian; נולד ב-9 ביולי 1982) הוא כדורגלן עבר אמריקאי.
ביוגרפיה

אסקנדריאן נולד בניו ג'רזי. הוא בנו של הכדורגלן האיראני, אנדרניק אסקנדריאן, ששיחק בקבוצת ניו-יורק קוסמוס מליגת ה-NASL.
לפני שהחל לשחק כדורגל מקצועני, שיחק אסקנדריאן שלוש שנים בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת וירג'יניה. בשנת 2000, זכה בתואר רוקי השנה של ה-ACC ובשנת 2002, זכה בפרס הרמן אחרי שכבש 25 שערים ובישל ארבעה בישולים לטובת קבוצתו.
בשנת 2003 נבחר אסקנדריאן על ידי די.סי. יונייטד במקום הראשון בסופר-דראפט. בעונתו הראשונה בליגה כבש אסקנדריאן שלושה שערים ובישל שני בישולים ב-23 משחקי ליגה. בעונה שלאחר מכן, לאחר שמאמן הקבוצה ריי האדסון הוחלף בפיטר נוואק, אסקנדריאן החל לשחק יותר והצדיק את היותו בחירה ראשונה בדראפט.
אסקנדריאן שיחק את משחקו הראשון בגביע ה-MLS ב-14 בנובמבר 2004. הוא סייע לדי.סי. יונייטד לנצח את קנזס סיטי וויזרס, בכך שכבש שני שערים בארבע דקות, וזכה בתואר ה-MVP של המשחק. את עונת 2005 סיים אסקנדריאן מוקדם עקב זעזוע מוח.
אלנה ברמובה

| --- | --- |

 מוקד פעילות:  בולגריה 
 מקום לימודים:  האקדמיה הבולגרית הלאומית למוזיקה 
 סוג קול:  סופרן 
 
אלנה בראמובה (בבולגרית: Елена Баръмова) היא סופרן אופרה ילידת בולגריה.
ביוגרפיה

ילידת בולגריה, אלנה ברמובה למדה שירת אופרה באקדמיה הלאומית למוזיקה (בולגריה), סופיה, בהדרכתה של פרופסור קונסטנצה ואצ'קובה, מאוחר יותר באקדמיית בוריס כריסטוף ברומא, בהדרכת מירלה פארוטו, ומשנת 2001, בהדרכתה של גנה דימיטרובה. בשנים 2001–2002 שרה בקונצרטים עם גנה דימיטרובה בבולגריה, וינה, פראג ובודפשט.
בראמובה זכתה בפרסים בתחרות בתחרות האופרה הבינלאומית של ג'וליאן גאיארה, פמפלונה, בהפקת חוסה קאררס, ובתחרות האופרה הבינלאומית של רייקה בלקנטו בקרואטיה. היא זכתה בפרס בתחרות הבינלאומית Hristo Brambarov, וזכתה בפרס הראשון עבור הביצוע הטוב ביותר לשירים הונגריים ובולגריים במכון התרבות ההונגרית, סופיה.
היא הופיעה באופרה הלאומית של סופיה בתור דונה אלווירה ב"דון ג'ובאני", ליידי מקבת במקבת'", אלווירה" ב"ארנני", מיני ב"הנערה מהמערב", ב"טוסקה", "טורנדוט" ו"נורמה", ובהופעות אורח של "אאידה" באופרה הלאומית הפולנית, פסטיבל האופרה של אוונצ'ס, ה-Classic Openair Solothurn, שווייץ, בית האופרה של קהיר, וארנה של טייפה, טייוואן בהפקה משותפת של האופרה של רומא ושל התזמורת הסימפונית של טייפה.
ברמובה שרה את ליידי מקבת ב"מקבת" של ורדי ב-Grosses Festspielhaus, זלצבורג, בתיאטרון באליקנטה, ספרד, ובלודז', אביגיל ב"נבוקו" ב-Teatr Wielki, פולין, האופרה הממלכתית של פראג, האופרה הלאומית של אסטוניה, Vorst Nationaal, בריסל, Stadsschouwburg, אמסטרדם, וה-Grenslandhallen, Hasselt, בלגיה.
עם טורנדוט היא הופיעה באופרה דה מאסי, פריז, האופרה הממלכתית של פראג, טוקיו בונקה קאיקאן, מרכז איצ'י לאמנויות, נגויה, היכל הזיכרון הלאומי Sun Yat-sen, טייפה, אנדרטת צ'יאנג קאי שק, טאיפיי, ופסטיבל ליריקה, Massa Marittima, Teatro delle Fonti, Ripatransone, ו-Teatro D'Annunzio, פסקארה באיטליה.
היא בצעה את אלווירה ב"דון ג'ובאני" ב-Classic Openair Solothurn, שווייץ, "טוסקה" ב-Teatr Wielki, לודז', אלוירה ב"ארנני" בפסטיבל המוזיקה הבינלאומי של וארנה, בולגריה, ואמליה ב"נשף המסכות" בבית האופרה של קהיר.
בראמובה היא סולנית אורח עם אנסמבל התזמורת קאנאזווה, יפן, ותזמורת הקונסרבטוריון של ברן בארנס ד'אוונש.
רֶפֶּרטוּאָר

"טורנדוט" - טורנדוט
"מיני" – La fanciulla del West
"טוסקה" – טוסקה
"Madama Butterfly" – מאדאם באטרפליי
"Santuzza" – אבירות כפרית
"ליידי מקבת" - מקבת'
"אביגיל" - נבוקו
"אלווירה" – ארנאני
"אליזבטה" – דון קרלו
"אאידה" – אאידה
"לאונורה" - הטרובדור
"נורמה" - נורמה
"Fiordiligi" - כך עושות כולן
"דונה אלווירה" - דון ג'ובאני