stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קייט או'מרה

| --- | --- |

 לידה:  10 באוגוסט 1939 לסטר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  30 במרץ 2014 (בגיל 74) סאסקס, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Frances Carroll 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1963–2012 (כ־49 שנים) 
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק איידה פוסטר 
 בן או בת זוג:  ג'רמי יאנג (1971–1976)  ריצ'רד ויליס (אוקטובר 1993–?) 
 צאצאים:  Dickon Young 
 פרופיל ב-IMDb
 
קייט או'מארה ופיטר דייוויסון בחגיגות לציון יובל לסדרה "דוקטור הו"
קייט או'מרה (באנגלית: Kate O'Mara;‏ 10 באוגוסט 1939 - 30 במרץ 2014) הייתה שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה וסופרת אנגלייה. תפקידה הידוע ביותר היה בדמות קארס מורל, אחותה המניפולטיבית של אלכסיס קולבי באופרת הסבון האמריקנית "שושלת".
הופעת הבכורה של או'מרה בתיאטרון הייתה בהפקה משנת 1963 למחזה "הסוחר מוונציה". תפקידים נוספים שלה בתיאטרון היו אלווירה במחזה "Blithe Spirit" (ב-1974), ליידי מקבת' ב"מקבת'" (1982), קלאופטרה ב"אנטוניוס וקלאופטרה" (1982), גונריל ב"המלך ליר" (1987) ומרלן דיטריך בסרט "Lunch with Marlene" (ב-2008). ב-1970 השתתפה שני סרטי קולנוע של חברת "האמר הורור פילמס" "The Vampire Lovers" ו-"The Horror of Frankenstein". בטלוויזיה הופיעה בסדרה "האחים" בשנים 1975 ו-1976, באופרת הסבון "Triangle" (ב-1981 ו-1982), ובסדרת הדרמה "Howards' Way" (ב-1989 ו-1990). היא גילמה את "הראני" (אנ') בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". עוד הופיעה בסיטקום "פשוט נהדרת" בתפקיד ג'קי סטון אחותה של פטסי.
ביוגרפיה

או'מרה נולדה בשם פרנסס מרדית' קרול לג'ון פ. קרול, מדריך טיסה בחיל האוויר המלכותי, ולשחקנית הייזל בייברידג'. אחותה הצעירה היא השחקנית בלינדה קרול (אנ'). היא למדה בפנימיה ואחר כך בבית ספר לאמנות. ב-1963 הופיעה או'מרה בתפקיד הבכורה שלה בתיאטרון במחזה "הסוחר מוונציה". בקולנוע שיחקה לראשונה מספר שנים לפני כן ב-1956 בסרט "Home and Away" (בשם מרי קרול) יחד עם ג'ק וורנר, שגילם את דמות אביה, ועם קתלין הריסון.
הופעותיה הראשונות בטלוויזיה היו בשנות השישים של המאה העשרים בתפקידי אורח בסדרות כמו "Danger Man", Adam Adamant Lives!, "המלאך", "Z-Cars" ו"הגומלים". ב-1970 הופיעה בשני סרטי אימה של "האמר סטודיו" "The Vampire Lovers" ו-"The Horror of Frankenstein". משחקה של או'מרה בסרט הראשון הרשים את מנהלי החברה והם הציעו לה חוזה, שאותו היא דחתה מחשש להיות מזוהה עם דמות מסוימת.
בשנים 1975 ו-1976 שיחקה או'מרה בתפקיד קבוע בסדרת הדרמה של ה-BBC "האחים" בדמות ג'יין מקסוול. מ-1981 עד 1982 כיכבה באופרת הסבון "Triangle" של ה-BBC, שלפעמים נמנית עם סדרות הטלוויזיה הגרועות ביותר. או'מרה גילמה את דמות "הראני" בסדרה "דוקטור הו" והופיעה בשתי תתי-סדרות האחת "The Mark of the Rani" מ-1985, והשנייה "Time and the Rani" מ-1987. ב-1993 השתתפה בפרק ספיישל "Dimensions in Time", שנעשה לציון 30 שנה לסדרה "דוקטור הו", כחלק מאירוע הצדקה "Children in Need".
בין הופעותיה ב"דוקטור הו" שיחקה או'מרה בתפקיד קארס מורל באופרת הסבון האמריקנית "שושלת". בדמות אחותה של אלכסיס קולבי (ג'ואן קולינס) הופיעה או'מרה ב-17 פרקים בעונה השישית וב-4 פרקים בעונה השביעית של הסדרה בשנת 1986. היא לא אהבה את החיים בקליפורניה, והעדיפה את חילופי העונות בבריטניה. היא חשה הקלה רבה כששוחררה מהחוזה שנחתם לחמש שנים, אחרי שקולינס אמרה למפיקים שזה רעיון רע שיהיו בסדרה שתי נשים ברונטיות. אחרי שחזרה לבריטניה לוהקה שוב בתפקיד מרשעת ערמומית, לורה ויילד, באופרת הסבון "Howards' Way" של ה-BBC בה שיחקה ב-1989 וב-1990.
בשנות התשעים של המאה העשרים המשיכה או'מרה להופיע בטלוויזיה בין השאר בשעשועון "Cluedo" ובסיטקום "פשוט נהדרת". ב-2001 הופיעה בסדרת הדרמה של ITV "נערות רעות", ואחר כך בגרסה מחודשת של אופרת הסבון "קרוסרודס". היא המשיכה לשחק גם בתיאטרון. במרץ 2008 גילמה את דמותה של מרלן דיטריך במחזה בשם "Lunch with Marlene". מאוגוסט עד נובמבר 2008 שיחקה בתפקיד גברת שיבילי במחזה "בעל אידיאלי" מאת אוסקר ויילד שביים פיטר הול והפיק ביל קנרייט. או'מרה השתתפה גם בתסכיתים ברדיו ובמחזות אודיו. בשנת 2000 חזרה וגילמה את הראני במחזה אודיו "The Rani Reaps the Whirlwind" וב-2006 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה הקומית הרדיופונית "Nebulous".
או'מרה הייתה צמחונית ופעילה למען זכויות בעלי חיים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

או'מרה הייתה נשואה פעמיים. ב-1961 התחתנה עם ג'רמי יאנג, ממנו התגרשה ב-1976. ב-1993 התחתנה עם ריצ'רד ויליס, והנישואים פורקו ב-1996. נולדו לה שני בנים הבכור דיקון יאנג (1964–2012) והשני כריסטופר לינד (נולד ב-1965). שני הבנים נולדו מחוץ לנישואים, אבל דיקון אימץ את שם המשפחה של אביו החורג. היא מסרה לאימוץ את לינד, והוא נקרא בשם הוריו המאמצים, דרק וג'וי לינד.
בנה לינד, שהשחקנית הייתה מנותקת ממנו זמן רב, נולד מיחסיה עם השחקן דייוויד אורצ'ד. הבן יאנג היה מנהל במה של הלהקה השייקספירית המלכותית ואחר כך הקים חברה משלו. ב-31 בדצמבר 2012 נמצא תלוי בביתו בלונג מרסטון שבווריקשייר, מניחים שהתאבד. הוא ניסה להתאבד לפני כן. בעת מותו של בנה הייתה או'מרה מאושפזת בבית חולים בגלל דלקת ריאות וגופתו התגלתה שלושה שבועות אחרי מותו.
או'מרה כתבה ארבעה ספרים, שני רומנים "When She Was Bad" ו-"Good Time Girl", ושני ספרים אוטוביוגרפיים "Vamp Until Ready" ו-"Game Plan: A Woman's Survival Kit".
או'מרה נפטרה ב-30 במרץ 2014 בבית אבות בסאסקס מסרטן השחלה. היא הותירה ירושה של 350,000 ליש"ט מתוכם תרמה 10,000 לקרן צדקה לשחקנים. את השאר הורישה לאחותה הצעירה בלינדה קרול.
תפקידים בתיאטרון

1963: "הסוחר מוונציה" בתפקיד ג'סיקה בתיאטרון ליידי מקדאף שייקספיר (Lady Macduff Shakespeare for Schools Co)
1963: "The Rivals" בתפקיד לידיה לנגוויש בתיאטרון ולש (The Welsh Theatre Co)
1967: "הנערה האיטלקית" בתפקיד אלזה בתיאטרון וינדהאם
1970: "שלל פוינטון" בתפקיד פלדה וץ' בתיאטרון מייפר
1971: "The Avengers" (ביים לזלי פיליפס) בתפקיד גרדה פון מץ, בתיאטרון הנסיך מוויילס הערה
1971–1972: "Suddenly at Home" בתפקיד שילה ואליס בתיאטרון פורצ'ן
1974: "Blithe Spirit" בתפקיד אלווירה בתיאטרון בריסטול אולד ויק
1974: "Sherlock's Last Case" בתפקיד ליזה מוריאטי בתיאטרון אופן ספייס ובתיאטרון פורצ'ן
1977: "פשעו של לורד ארתור סאביל" בתפקיד סיביל מרטון בתיאטרון סדלרס ולס
1977: "Arms and the Man" בתפקיד לוקה בפסטיבל הונג קונג
1978: "עמל אהבה לשווא" בתפקיד רוזלין בתיאטרון תורנדייק
1978: "אילוף הסוררת" בתפקיד קתרינה בפסטיבל לודלו
1978: "Rattle of a Simple Man" סירין
1979: "The Elder Statesman" בתפקיד מוניקה קלוורטון-פרי
1979: "Misalliance" בתפקיד לינה בתיאטרון ברמינגהאם רפ
1979: "The Crucifer of Blood" בתפקיד איירין סט קלייר בתיאטרון היימרקט
1980: "לילה ויום" בתפקיד רות בסיבוב הופעות בפוסט-לונדון
1981: "Duet for One" בתפקיד סטפני אברהמס בסיבוב הופעות וביוגוסלביה
1981: "מהומה רבה על לא דבר" בתפקיד ביאטריס בתיאטרון ניו שייקספיר
1982: "אילוף הסוררת" בתפקיד קתרינה בתיאטרון נוטינגהאם פלייהאוס / ניו שייקספיר (New Shakespeare Co)
1982: "חלום ליל קיץ" בתפקיד טטיאנה / היפוליטה בתיאטרון ניו שייקספיר (New Shakespeare Co)
1982: "מקבת'" בתפקיד ליידי מקבת' בתיאטרון מרקורי
1982: "אנטוניוס וקלאופטרה" בתפקיד קלאופטרה בתיאטרון נוטינגהאם פלייהאוס
1982: "דרכו של עולם" בתפקיד מילמנט בתיאטרון נוטינגהאם פלייהאוס
1983: "The Rehearsal" בתפקיד הורטנס
1984: "נשות וינדזור העליזות" בתפקיד מיסטרס פורד בתיאטרון ניו שייקספיר
1985–1987 "Light Up the Sky" בתפקיד פרנסס בלק בתיאטרון אולד ויק ותיאטרון הגלוב
1987: "המלך ליר" בתפקיד גונריל בתיאטרון קומפאס
1988: "The Relapse" בתפקיד ברינתיה בתיאטרון מרמייד
1990: "The Last Englishman" בתפקיד טורפרידה בתיאטרון אורנג'
1990: "מי מפחד מווירג'יניה וולף?" בתפקיד מרתה בתיאטרון איוון ארנו
1991: "נשקיני קייט" בתפקיד לילי ואנסי סיור הופעות של RSC
1992: "The Provoked Wife" בתפקיד ליידי פנסיפול בתיאטרון הלאומי
1992: "Venus Observed" בתפקיד רוזבל בפסטיבל צ'יצ'סטר
1992: "קין" בתפקיד חוה בפסטיבל התיאטרון בצ'יצ'סטר
1992: "המלך ליר בניו יורק" בתפקיד ג'קי בפסטיבל צ'יצ'סטר
1994: "On Approval" בתפקיד מריה ויזלק
1995: "The Simpleton of the Unexpected Isles" בתיאטרון אורנג' טרי (The Orange Tree)
1995: "My Cousin Rachel" בתפקיד רייצ'ל בתיאטרון אינגליש, בסיור הופעות בווינה
1996: "הלילה השנים עשר" בתפקיד אוליביה בתיאטרון היימרקט בבייסינגסטוק
1996–1997: "בעל אידיאלי" בתפקיד גברת שיבילי בתיאטראות היימרקט, אלבורי וגילגוד
2000: "The Rivals" בתפקיד גברת מלפרופ / לוסי
2000: "Colombe" בתפקיד מאדאם אלכסנדרה בתיאטרון סליסברי פלייהאוס
2003: "Noel and Gertie" בתפקיד גרטרוד לורנס
2004: "A Woman of No Importance" בתפקיד גברת ארבותנוט
2005: "The Marquise" בתפקיד אלואיז בתיאטרון מרקורי
2005: "We Happy Few" בתפקיד הלן בתיאטרון גילגוד
2008: "Lunch with Marlene" בתפקיד מרלן דיטריך בתיאטרון ניו אנד
2010: "פשעו של לורד ארתור סאביל" בתפקיד ליידי וינדרמיר בתיאטרון מרקורי
לקריאה נוספת

O'Mara, Kate (2003). Vamp Until Ready: A Life Laid Bare. Robson Books Ltd. ISBN 978-1861057006.
הערות שוליים

1 2  Michael Coveney Obituary: Kate O'Mara, The Guardian, 30 March 2014
↑  "She's not a superbitch after all". Edinburgh Evening News. 25 באפריל 2002. נבדק ב-23 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Kate O'Mara at the Internet Movie Database
1 2  Robert Michael 'Bobb' Cotter The Women of Hammer Horror: A Biographical Dictionary and Filmography, Jefferson, North Carolina: McFarland, 2013, p. 142
1 2   Kate O'Mara - obituary, The Telegraph, 30 March 2014
↑  Emma G. Fitzsimmons "Kate O’Mara, a Schemer on ‘Dynasty’, Dies at 74", New York Times, 30 March 2014.
↑  Charles, Marissa (27 באוקטובר 2009). "Kate O'Mara". Metro News. נבדק ב-23 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dynasty star Kate O'Mara dies". BBC News. 30 במרץ 2014. נבדק ב-18 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nebulous". BBC comedy. נבדק ב-18 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Webber, Richard (2010). "The shape I'm in: Kate O'Mara". Mail Online. נבדק ב-23 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2   Kate O'Mara 'beyond distraught' over son's suspected suicide, The Telegraph, 3 January 2013
1 2  "She was the worst mother ever': Bitter wrath of the son Dynasty star Kate O'Mara dumped... and left without a penny". Daily Mail. נבדק ב-16 באפריל 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dolan, Andy (17 באפריל 2013). "Dickon O'Mara: son of Dynasty actress Kate O'Mara hanged himself in her garage after 'issues' with drink but body was undiscovered for three weeks". Dailymail.co.uk. נבדק ב-31 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dynasty and Triangle star Kate O'Mara dies aged 74". Itv.com. נבדק ב-30 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Coveney, Michael. "Kate O'Mara obituary". The Guardian. נבדק ב-31 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810610986205606  BNE: XX1619094  BnF: cb14212053b (data)  GND: 1268901059  ISNI: 0000 0000 6779 9057  LCCN: nb2005000388  MusicBrainz: 87fa56f4-df7a-4bd9-9179-1f2963841f68  Trove: 1002738  VIAF: 56129320   WorldCat (עם VIAF): 56129320
שיווי משקל אפסילון

בתורת המשחקים, שיווי משקל אפסילון ( \ \varepsilon ) הוא פרופיל אסטרטגיה שמקיים בקירוב את התנאי של שיווי משקל נאש.  \varepsilon  הוא מספר המייצג את הקרבה לשווי המשקל במשחק שבו לא מתקיים שווי משקל נאש מדויק, והוא יכול להיות קטן כפי רצוננו.
שיווי משקל-ε נפוץ בעיקר במשחקים אקראיים, שעלולים להיות בעלי אורך אין סופי.
קיימים מספר משחקים כאלה ללא שיווי משקל נאש, אבל בעלי שיווי משקל- \varepsilon  עבור כל  \varepsilon  גדול ממש מ-0.
הגדרה

בהינתן משחק וערך  \varepsilon  לא שלילי, נאמר שפרופיל אסטרטגיה הוא בעל שיווי משקל- \varepsilon  אם אף שחקן לא יוכל להרוויח יותר מ  \varepsilon  על ידי שינוי אסטרטגיה.
כל שיווי משקל נאש מהווה שיווי משקל- \varepsilon  עבור  \varepsilon =0.
הגדרה מתמטית:
יהי  G=(N,S=S_{1}\times \cdots \times S_{N},u:S\rightarrow \mathbb {R} ^{N}) משחק של N שחקנים, כאשר לשחקן ה-i קבוצת אסטרטגיות  S_{i}, ופונקציית תועלת  u_{i}.
בהינתן  \varepsilon \geq 0 פרופיל  S\in S_{1}\times \cdots \times S_{N} יהיה שיווי משקל- \varepsilon  אם מתקיים ש     u_{i}(S)\geq u_{i}(s_{i}^{'},s_{-i})-\varepsilon
עבור כל   s_{i}^{'}\in S_{i},i\in N.
דוגמה

דוגמה למשחק ללא שיווי משקל נאש אבל כן בעל שיווי משקל- \varepsilon  לכל  \varepsilon  גדול מ-0.
תיאור המשחק: שחקן א' מטיל מטבע, ושחקן ב' צריך לנחש את מה שמורה המטבע.
אם שחקן ב' מנחש נכון הוא זוכה במטבע. אם הוא ניחש פלי והתוצאה הייתה עץ המשחק נגמר עם תמורה 0 לשני השחקנים.
אם הוא ניחש עץ והתוצאה הייתה פלי ממשיכים במשחק ושחקן א' מטיל את המטבע שוב. אם המשחק ממשיך עד אינסוף התמורה היא 0 לשני השחקנים
אין אסטרטגיה של שחקן ב' שיכולה להבטיח תמורה של 1, ולכן במשחק זה לא מתקיים שיווי משקל נאש.
לעומת זאת, בהינתן  \varepsilon >0 שחקן ב' ינקוט באסטרטגיה הבאה: הוא ינחש פלי בהסתברות של  \varepsilon  וינחש עץ בהסתברות של  1-\varepsilon . תוחלת התועלת של שחקן ב' באסטרטגיה זו היא לפחות  1-\varepsilon  בעוד שראינו שאין אף אסטרטגיה עם תועלת של 1.
מכאן נובע ששחקן ב' לא יכול לשפר את תוחלת הרווח שלו ביותר מ- \varepsilon , ולכן זהו שיווי משקל- \varepsilon .
שבט אבו רביעה

.
שבט אבו רביעה (בערבית: أبو ربيعة) הוא שבט בדואי המשתייך לקבוצת שבטים בשם אלד'לאם (בערבית: قبيلة الظلام; תעתיק מדויק: קבילת אלט'לאם), אשר מוצאם בחבל החג'אז שבערב הסעודית. בקבוצה זו נכללים גם השבטים: אלג'נאביב, אבו גריינאת, ואבו ג'וויעד, המתגוררים בנגב הצפוני באזור כסייפה, ערוער ותל מלחתה.
שורשים ומקום התיישבות

בני שבט אבו רביעה מתגוררים בשכונה הדרומית של כסייפה, במכחול ובכפרים הבלתי מוכרים אבו רביעה מרכז וכוחלה. שורשי משפחת אבו רביעה חוזרים לשבט "אלד'לאם" (בערבית: قبيلة الظلام), שהוא פלג לשבט "בילי" (בערבית: قبيلة بلي), שמוצאו מתימן ומחבל החג'אז בערב הסעודית. כמו כן, חלק משבטי ירדן מקושרים במוצאם לשבט זה.
שבט אבו רביעה מחולק למספר בתי אב (משפחות): בכפר כוחלה ובכפר אבו רביעה מרכז בתי האב הם: עיד אבן עודה, סאלם אבן עודה, עודה אבן עיד, עלי אבן עיד, חסן אבן סאלם שיך המשפחה אברהים אבן סאלם, חארב אבן סאלם, ד'יב אבן סאלם, צאלח חליל, רשיד חליל, סלאמה בן עיד, סאלם עודה סלימאן חליל. בכסייפה בתי האב הם: בני חליל, סאלם, חדר, חמאד וסלמאן.
אישים בולטים

השבט נחשב לאחד השבטים הבדואים המוכרים והמשפיעים, ושמו נקנה לו בין היתר בזכות השייח' סלמאן אבו רביעה, שהנהיג את השבט בתקופת המנדט הבריטי והיו לו קשרים ענפים עם אמירויות המפרץ ובית המלוכה ההאשמי בירדן; ובזכות הקאדי (שופט מסורתי) הידוע עיד סאלם אבו רביעה, שפסקיו ליישוב סכסוכים בין השבטים היריבים באזור ארץ ישראל ובירדן ידועים ומפורסמים עד היום.
חבר הכנסת הבדואי הראשון, חמאד אבו רביעה, היה מבני שבט זה. בתקופת כהונתו פעל אבו רביעה רבות למען קידום מצב הערבים הבדואים בדרום הארץ. בשנת 1981, משום שלא התפטר מתפקידו על מנת לאפשר לשייח ג'בר מועדי להיכנס לכנסת, נרצח על ידי בניו של מועדי.
כמו כן, רבים מבני השבט רכשו השכלה גבוהה, ויש בהם מורים, רופאים, ומרצים, ביניהם:
עודה סאלם אבו רביעה, הבדואי הראשון בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים בהצטיינות יתרה ומנהל בית-הספר העל-יסודי הראשון במגזר הבדואי.
ד"ר עאריף אבו רביעה מהמחלקה ללימודי המזרח התיכון בפקולטה למדעי הרוח והחברה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
חליל אבו רביעה, טוען שרעי ועורך דין ומרצה באוניברסיטת בן-גוריון,מכללת ספיר ואחווה ומחבר ספרים.
ד"ר יונס אבו רביעה, הרופא הבדואי הראשון מאוניברסיטת בן-גוריון.
עזאת אבו רביעה, המדריך הבדואי הראשון במשרד התיירות.
ד"ר סראב אבו רביעה קווידר, ראש הקתדרה ללימודי המדבר על שם משפחת קושלנד ומרצה בכירה באוניברסיטת בן-גוריון.
סאלם אבו רביעה, ראש מועצת כסייפה לשעבר.
מנהיגים

גם לפני הנהגתו של סלמאן אבו רביעה, אביו וסביו - חליל אבן סאלם ו-סאלם אבו רבעה (כונה גם "סאלם הגדול") - הובילו את השבט והיוו דמויות מפתח בקרב כלל השבטים באזור כולו בזמן מלחמות ("חרב אלדולאם ואלגיסיה") [דרוש מקור]. אבו רבעה אף עבד כגובה ("ג'אבי") מטעם האימפריה העות'מאנית באזור כולו, תפקיד שנחשב לסמל סטטוס, וגם אביו, עיד אבו רביעה, מילא תפקיד דומה והיה קשור לשלטון העות'מאני.
שושלתו של סאלם אבו רבעה, "סאלם הגדול", המשיכה להיות דומיננטית בשבט וכרתה בריתות עם שבטים שכנים, שסייעו לשבט אבו רביעה לבסס את מעמדו באזור.
מקור השם

מסופר כי סבו של סאלם אבו רבעה - סלימאן אבו עיד - כינה את בנו הצעיר - עיד - בשם "אבו רביעה", שכן בצעירותו זחל באופן המזכיר ריצה של סוס אצילי, הנקראת בערבית "רבּע" (כנראה ربع) [דרוש מקור].
הערות שוליים

↑  יצחק ביילי, שבט אל ג'נאביב: עובדות ומסורות סיפוריות, אתר סנונית
↑  אתר tribe
↑  http://zroob.in-goo.com/t51-topic אתר Zroob
שפות בלטיות

השפות הבלטיות מהוות משפחה של שפות הודו-אירופיות הכוללת בעיקר את השפות ליטאית ולטבית. שפה בלטית נוספת, שנכחדה בינתיים, היא פרוסית עתיקה (אנ').
אף שאסטוניה היא מדינה בלטית, השפה המדוברת בה, אסטונית, אינה שפה בלטית ואף אינה שפה הודו אירופית; היא מקורבת לפינית ולהונגרית ומהווה שפה אוּראלית.
בין המאפיינים הייחודיים של משפחת השפות הבלטיות הוא הקיום של טונים, דבר נדיר בלשונות הודו אירופיות.
לדעת רוב הבלשנים, המשפחה הבלטית קרובה מאוד למשפחת השפות הסלאביות בזכות דמיון רב באופן נטיית השם, מאפיינים פונולוגיים משותפים (סאטמיזציה וחינכוך) ואוצר מילים משותף ועל-כן מאחדים את שתי המשפחות למשפחת-העל של שפות בלטו-סלאביות. יש גם החולקים על טענה זו ומייחסים את הדמיון בין שתי הקבוצות להשפעה תרבותית הדדית רבת שנים בין העמים הבלטיים לעמים הסלאביים.
שפות בלטו-סלאביות

שפות בלטו-סלאביות, לפי התפתחות
קבוצת השפות הבלטו-סלאביות היא משפחת שפות היפותטית בתוך משפחת השפות ההודו-אירופיות. קבוצת השפות הבלטו-סלאביות כוללת בתוכה את משפחות השפות הבלטיות והסלאביות. בין השפות הסלאביות והשפות הבלטיות קיים דמיון רב, וישנם מאפיינים רבים המשותפים לשתי משפחות שפות אלו אך לא לאף ענף אחר של השפות ההודו-אירופיות. שיוכן של השפות הסלאביות והבלטיות למשפחת שפות אחת, בלטו-סלאבית, מהווה ביטוי של ההשערה כי קיימת קרבה גנטית בין השפות - כלומר שיש להן מוצא משותף. על פי השערה זו, הייתה קיימת בעבר שפה אם, פרוטו בלטו-סלאבית, שממנה התפצלו השפות פרוטו סלאבית (שממנה נוצרו לאחר מכן כל השפות הסלאביות) ופרוטו בלטית (שממנה נוצרו לאחר מכן כל השפות הבלטיות). טענה זו נחשבת היום יחסית מקובלת במחקר הבלשני, אולם יש החולקים עליה[דרוש מקור] ומייחסים את הדמיון בין משפחות השפות לאינטראקציות היסטוריות בין אוכלוסיות הדוברים.
רכס בלאק (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק ברכס הרים באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,500 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס דיפ פריז 
 קואורדינטות:  74°24′S 163°36′E﻿ / ﻿74.4°S 163.6°E﻿ / -74.4; 163.6
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס בלאק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס בלאק
 
רכס בלאק  או מצוק בלאק (באנגלית: Black Ridge; מילולית: הרכס השחור) הוא מצוק נישא ברכס דיפ ריז בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
אורכו של המצוק 13 קילומטרים, והוא מגיע לגובה של 1,500 מטרים מעל פני הים.
המצוק מפריד בין קרחון פריסטלי וקרחון קורנר.
היסטוריה > גילוי הרכס

הרכס התגלה לראשונה על ידי המשלחת הצפונית של המשלחת האנטארקטית הבריטית שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1913–1910.
היסטוריה > מקור השם

הרכס נקרא בשם זה בשל צבעו הכהה.
לקריאה נוספת

• PETER OBERHOLZER, CARLO BARONI, JOERG M. SCHAEFER, GIUSEPPE OROMBELLI, SUSAN IVY OCHS, PETER W. KUBIK, HEINRICH BAUR and RAINER WIELER, , Antarctic Science 15 (4): 493–502 (2003) DOI: 10.1017/S0954102003001603
• R. G. Adamson, ,New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 14:3, 486-503, DOI: 10.1080/00288306.1971.10421943
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  תצלום טיפוס על רכס בלאק - ראו את צבעו הכהה ביחס לצבע סביבתו
שבוע אלי

שבוע אלי (באנגלית: Ally Week) הוא שבוע מודעות שמובל ומקודם על ידי הנוער בארצות הברית. אירוע זה מעודד את התלמידים ליחס טוב יותר עם חברי הקהילה הגאה, בין היתר בגינוי בריונות, הטרדות וכינויי גנאי. שבוע אלי מתקיים בבתי ספר K-12 ומכללות. שבוע אלי הראשון נוצר על ידי ג'ו מונטנה ובני נוער אחרים של הקבוצה הלאומית לקידום מנהיגות JumpStart של GLSEN. שבוע אלי נעשה באותו רוח כמו יום השתיקה, שבא לחנך בנושאי הטרדה אנטי-להט"בית. שבוע אלי נערך בדרך כלל בספטמבר או באוקטובר, לרוב במקביל ליום היציאה מהארון הבינלאומי ב-11 באוקטובר. אוקטובר הוא גם חודש ההיסטוריה הלהט"בית (אנ'). האירוע החל באוקטובר 2005 וצמח מאז.
מטרת שבוע אלי היא לצמצם את הסטריאוטיפים וההדרה תוך הדגשה כי תמיכה בתלמידים להט"בים חזקה יותר ממה שהתלמידים עצמם חשבו. בסקר שנערך בקרב 240 סטודנטים לתארים מתקדמים בדבר איזו תמיכה עמיתית הם הרגישו שיש להם לסטודנטים להט"בים, נמצא כי עמדותיהם האישיות היו חיוביות משמעותית מכפי שחשבו שחבריהם וחבריהם סטודנטים החזיקו. בעלות הברית מזוהות כתומכות, אך אינן בהכרח חברות בקבוצה שולית.
במהלך שבוע אלי, מתבקשים אנשים לחתום על התחייבות בעלת ברית כי ”[הם] ינקטו עמדה [בשביל לקיים] בית ספר בטוח ונטול הטרדות לכל התלמידים”, וכי הם לא ישתמשו בשפה אנטי-להט"בית או מושמצת, הם יתערבו במידת האפשר כדי להפסיק את הבריונות וההטרדה ויתמכו במאמצים בטוחים יותר בבתי ספרם. ב-2008, נעשה שימוש בטעות בכרטיסי המשכון עם גני ילדים ומתנגדי הנישואים החד-מיניים, ובכך הם השתמשו בכך שתאושר הצעה 8 (אנ') בקליפורניה, GLSEN הצהירה כי הם יעקבו אחר ההצעה ויבטיחו שהם יתאימו את שבוע אלי לכל השכבות.
ב-2010, הקמפיין עודד מודעות לחוק לשיפור בתי ספר בטוחים, בדומה לחוק "חוק הכבוד לכל התלמידים" (אנ') שנחתם במדינת ניו יורק להגנה על תלמידים להט"בים מפני בריונות.
לקריאה נוספת

Goldman, Linda, Coming out, coming in: nurturing the well-being and inclusion of gay youth in mainstream society, CRC Press, 2008, ISBN 0-415-95824-5, ISBN 978-0-415-95824-0.
Marcus, Eric, What If Someone I Know Is Gay?: Answers to Questions about What It Means to Be Gay and Lesbian, Simon and Schuster, 2007, ISBN 1-4169-4970-4, ISBN 978-1-4169-4970-1.
Meyer, Elizabeth J., Gender and Sexual Diversity in Schools: Volume 10 of Explorations of Educational Purpose, Springer, 2010, ISBN 90-481-8558-0, ISBN 978-90-481-8558-0.
Windmeyer, Shane L., The Advocate college guide for LGBT+ students, Alyson Books, 2006, ISBN 1-55583-857-X, 9781555838577.
הערות שוליים

↑  Windmeyer, 256.
1 2 3 4  Meyer, 78.
↑  Goldman, 261.
↑  Jason Lamphier, "Hottest Young Gay Activist", page 131, Out, June 2006.
↑  Goldman, 323.
↑  Marcus, 115.
↑  Daryl Presgraves, "GLSEN's Ally Week Brings Attention to Importance of 'Allies'in Safe Schools Movement ; Students Across Country Take Pledge to be Allies Against Anti-LGBT+ Bullying", U.S. Newswire, October 16, 2006.
1 2 3  Goldman, 187.
↑  "Parents protest student pledge forms on gays", Associated Press, October 30, 2008.
↑  Joseph Pedro, "Going Back to School — Let's Make it Safe!", Passport Magazine, August 30, 2010.
↑  Joseph Pedro, "New York Governor Signs Comprehensive Anti-Bullying Legislation", Passport Magazine, September 8, 2010.
שמואל אטלס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1899 ה'תרנ"ט קמאיאי, ליטא ליטא
 פטירה:  1977  (בגיל 78 בערך) ה'תשל"ז
 ענף מדעי:  פילוסופיה
 עיסוק:  חוקר תלמוד
 
שמואל ה. אטלס (ה'תרנ"ט, 1899 – ה'תשל"ז, 1977) היה פילוסוף וחוקר תלמוד. מהדיר חידושי הראב"ד על מסכת בבא קמא והשגות הרמ"ך על הרמב"ם. פרופסור בהיברו יוניון קולג' ומאנשי סגל בית המדרש לרבנים באמריקה.
תולדות חייו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אין שום מידע על המשך חייו לאחר הגירתו לארצות הברית.
נולד בקמאי שבליטא, לאברהם ליב בן רפאל אטלס, וברכה בת אליהו, אחותו של רבי ברוך הורוביץ מאלקסוט. למד בישיבות ליטא, בהן בישיבה שהוקמה בעיר הולדתו על ידי רבי ישראל זיסל דבורץ, ובימי מלחמת העולם הראשונה ב'קיבוץ' של רבי איצל'ה פוניבז'ר שהתקיים אז בשל תנאי המלחמה במריאופול על חוף הים האזובי בדרום-רוסיה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, התיידד בליטא עם רבי יחיאל יעקב וינברג, ובעקבותיו יצא ללמוד באוניברסיטאות גרמניה, באוניברסיטת ברלין ובגיסן. הקשר ביניהם נמשך גם בשנים שלאחר מכן, וכלל התכתבות ודברי הערכה.
למד בבית המדרש הגבוה למדעי היהדות בברלין, ובהמשך לימד במכון למדעי היהדות בוורשה. עוד לפני השואה, הביא לדפוס את חיבורו הגדול, מהדורה מדעית של חידושי הראב"ד על מסכת בבא קמא.
אטלס נמלט ללונדון והדפיס בה בשנת ה'ת"ש (1940) את מהדורת חידושי הראב"ד שלו, וקטעים מכתב ידו של הרמב"ם בספרו משנה תורה, שאותם הקדיש לרעייתו צילה. ביתו נפגע בהפצצות על לונדון במלחמת העולם השנייה וכתבים רבים שלו עלו באש. ב-1942 הוא היגר לארצות הברית.
כתביו

נתיבים במשפט העברי, ניו יורק תשל"ח, הוצאת האקדמיה האמריקאית למדעי היהדות (304 עמ')
בנוסף, כתב מאמרים בכתבי עת, כמו סיני ותרביץ, ובספרי יובל שונים. בכתביו עסק במשפט עברי, בפילוסופיה ואתיקה, ובמשנתו של שלמה מימון.
אטלס ההדיר מספר חיבורים מספרות הראשונים, שלהם צירף הקדמות והערות:
חידושי הראב"ד, שיצא במהדורה מדעית, והקנה לאטלס פרסום. הספר על מסכת בבא קמא נדפס בקיידאן, אך כל עותקי הספר למעט 350 שנשלחו לארצות הברית ולבריטניה הושמדו במלחמה. לאחר שנמלט ללונדון הדפיס בה בשנת ה'ת"ש (1940) את מהדורת חידושי הראב"ד שלו. חידושי הראב"ד הודפסו עם הקדמה בעברית ובאנגלית, ועם הערותיו של רבי יחיאל יעקב וינברג.
"השגות" של רבי משה הכהן מלוניל על חלקים ממשנה תורה לרמב"ם, מכתב יד יחיד. החיבור פורסם בספר השנתי של היברו יוניון קולג'.
קטעים מספר יד החזקה לרבנו משה בן מימון ז"ל – קטעים מכתב ידו של הרמב"ם בספרו משנה תורה, שבספרייה הבודליינית של אוניברסיטת אוקספורד, עם הערות, ביאורים והשוואות. בית הדפוס בו יצא לאור החיבור הופצץ ונשרף במלחמת העולם השנייה, ורק עותקים בודדים שרדו את השריפה.
לקריאה נוספת

שמואל אטלס, קווים לדמותו (של רבי יחיאל יעקב וינברג), סיני, נח, תשכ"ו, עמ' רפא-רצב.