stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גזרות קנ"א
מוקדי הפרעות

בסוף המאה ה-14 גברה המתיחות בין המלוכה לאצולה, בין העירונים לבין עצמם ובינם לבין האצולה, וכן בין האיכרים לאדוניהם. היהודים נמצאו בתווך, בין המחנות הניצים, וסבלו מתגרת ידם של כולם. בשנת 1378 הטיף סגן הבישוף פראנד מרטינז (Ferrand Martínez) מהעיר אסיחה (Écija) לבודד את היהודים בעיר סביליה ולהרוס את בתי הכנסת שלהם. בראש חודש תמוז ה'קנ"א, 4 ביוני 1391, פרצו פרעות בעיר, יהודים נרצחו ובתיהם הוצתו. רבים מאנשי הקהילה מתו על קידוש השם ואחרים נמכרו כעבדים לערבים או השתמדו.
במהלך חודש יוני עבר גל החורבן והשמד מקהילה לקהילה והגיע לכל רחבי חצי האי האיברי: מאנדלוסיה לקסטיליה ומשם לולנסיה, שבה נרצחו בז' באב מאתיים וחמישים איש תחת הסיסמה: "היהודים חייבים להתנצר או למות". הפרעות הגיעו עד לאיים הבלאריים, ובהמשך גם לקהילות קורדובה ומדריד. קהילות שלמות חרבו, כמו קהילת ברצלונה. בטולדו נרצח רבי יהודה נכד הרא"ש עם משפחתו ותלמידיו.
חואן הראשון, מלך קסטיליה מת בשנת 1390, ובנו אנריקה השלישי, מלך קסטיליה היה קטן מכדי למלוך. השלטון, שהיה נתון בידי אפוטרופוסים, היה חלש ולא הצליח למנוע את התפשטות המהומות.
מחמת הייאוש והסכנה היו שהמירו את דתם. הבולט בין היהודים המומרים היה שלמה הלוי מהעיר בורגוס שבקסטיליה שהפך כעבור זמן לאיש דת נוצרי חשוב ולמטיף נגד היהודים. הוא עלה לדרגת כהונה נוצרית וחיבר ספר ושמו "חקירה ודרישה של הכתובים" (Scrutinium Scripturarum) ובו הסביר מדוע הפך לנוצרי. הוא חיווה דעתו כי גזרות קנ"א גרמו ליהודים לגלות את "דת האמת". הוא המליץ להמשיך בהשפלת ודיכוי העם היהודי. לעומת זאת, רבים מהמומרים הוסיפו לראות עצמם יהודים לכל דבר, ונהגו כנוצרים רק כלפי חוץ; דוגמה בולטת לכך הוא הפילוסוף היהודי רבי פרופייט דוראן, שנאלץ להתנצר במהלך הפרעות אך שמר על זהותו ואמונתו היהודית, ואף המשיך לכתוב ולפרסם לאחר מכן בעילום שם דברי פולמוס לטובת היהדות וחיבורים לגלגניים נגד הנצרות.
תגובת השלטון

בינתיים הגיעו הידיעות לחואן הראשון, מלך אראגון שישב בסרגוסה, והוא הגיב בזעם רב, וגער באחיו, השליט המקומי בקסטיליה, בשל אדישותו מול "פשע כה מתועב" – מחאה כמעט חסרת תקדים מול פרעות ביהודים. הפרעות הופסקו, אך מבצעיהן לא נענשו.
המלך שיבח את אנשי ברצלונה, שבלמו את ההמונים, והודיע שבאוגוסט יבקר בעצמו בוולנסיה כדי לעמוד על הפשעים שבוצעו נגד היהודים, אולם משהגיע אוגוסט נרצחו גם בברצלונה 400 יהודים בידי האספסוף, והיתר התנצרו. בין המתנצרים היו גדולי הנכבדים היהודים. בינתיים דחה המלך את יציאתו, אולי כדי להגן על יהודי עירו שלו.
בכל הזמן הזה עשה המלך מאמץ גדול לבלום את המתקפות על היהודים, אך לשווא. רק בסרגוסה עירו ניצלו מרבית היהודים. ההרג ביהודים היה חלק מהתקוממות של איכרים, שהייתה עתידה להפוך בהיסטוריה של ספרד למלחמת אזרחים של ממש, אך השתתפו בה גם שכבות גבוהות.

אומנם קשה לראות את המלך חואן כחסיד אומות העולם, מפני שבמידה רבה היה מוּנָע על ידי רצון לשמור את היציבות. את נכסיהם של מקדשי השם לקח לעצמו בהיותם בעיניו "מתאבדים" ולא הותיר אותם ליורשיהם הלגיטימיים. באוקטובר ערך המלך מסע לערים, ונהג כלפי הפורעים בסלחנות, אם כי כמה עשרות נתלו ונתבעו קנסות, שהגיעו לקופת המלך. בשנה שאחר כך דיכא המלך מהומות בעודן באיבן. עם חלוף הזמן ניסו חלק מהיהודים שנותרו ולא ברחו מהארץ, לשקם את קהילותיהם החרבות, ודבר זה זכה לברכת המלך, שחפץ להביא יהודים (אפילו בכפייה) להתיישב בברצלונה ובוולנסיה. המוציא והמביא בעניינים אלו היה רבי חסדאי קרשקש.
התגובה היהודית

הפילוסוף הגדול רבי חסדאי קרשקש, שהיה ידיד המלך, ניסח את המצב באומרו: "מכל רכושנו לא נשאר לנו בלתי גוויותינו, ובכל זאת לבנו יהגה אימה ועינינו אל אבינו שבשמים". לגבי ההשתמדות משער יצחק בער, שדווקא העשירים והמשכילים היו נוחים יותר לנטוש את דתם, שבה האמינו אמונה פילוסופית, זאת לעומת פשוטי העם שדבקו בה מתוך אמונה תמימה.
גזירות קנ"א הן שיצרו את המוני האנוסים, אלו שהמירו דתם בעל כורחם, והדוקטרינה הנוצרית שללה מהם את האפשרות לחזור ליהדות (אף שלא תמכה בהמרתם בכפייה מלכתחילה).
רבי שם טוב אבן שם טוב (הראשון) ראה בהמרת הדת ההמונית תוצאה של הגישה הפילוסופית לאמונה, וטען שאלו שהחזיקו באמונה תמימה נשארו איתנים בדתם למרות הגזירות.
גל ההגירה

גזרות קנ"א הובילו לגל הגירה גדול מחצי האי האיברי. דוגמה לכך היא משפחת אברבנאל שהיגרה מסיביליה לפורטוגל אחרי המרת שמואל אברבנאל בימים הסמוכים לגזרות קנ"א. תחילה הלכו המהגרים לפורטוגל ובהמשך פנו רובם לצפון אפריקה ואפילו למדינות בספרד מחוץ למסגרת המלוכה של אראגון, קסטיליה ונווארה.
בין המהגרים הידועים שהגיעו לצפון אפריקה יש לציין את הריב"ש (ר' יצחק בר ששת) והרשב"ץ (ר' שמעון בן צמח דוראן) שהיו למנהיגיה הרבניים החשובים של קהילת אלג'יר. למהגרים היהודים-ספרדים הייתה השפעה עצומה על הקהילות היהודיות בצפון אפריקה והם הביאו לתחייה תרבותית בקרב יהודי האזור.
ימי המאה ה-15 היו ליהודים מעין אתחלתא דגאולה. נפילת קונסטנטינופול, היא "רומא השנייה", בידי הסולטאן העות'מאני מהמט השני ב-29 במאי 1453, ואותות שנראו בשמיים באותם הימים[דרושה הבהרה] סייעו לאמונות העממיות על לידת המשיח במזרח, ולכן אנו עדים להתעוררות בקרב האנוסים להגר לשטחי האימפריה העות'מאנית באותם הימים. כנראה יצאו לאמירות גרנדה המוסלמית, משם לנמל מאלגה ובאוניות לאיטליה וללבנט. השיבה ליהדות מחוץ לגבולות ספרד נקטעה בשנת 1487 עם הקמת האינקוויזיציה.
כך פנו מהגרים לארץ ישראל. עם זאת, מספר העולים לארץ ישראל בעקבות הגזרות ולאורך המאה ה-15 היה קטן למדי. רק לאחר הגירוש מספרד בשנת רנ"ב (1492) החלו להגיע לארץ ישראל גלי עלייה גדולים מחצי האי האיברי.
חלק קטן מן הנמלטים הגיעו לצ'כיה (כמו הלוויים בני משפחת הורוביץ) ולמזרח אירופה דרך נדודים יבשתיים או באמצעות ספינות ששטו מנמלי פורטוגל.
תעודת יהודי (האגרון העברי)

באסופת אגרות (אגרון) מסרגוסה מהמאה ה-15 נמצאה תעודה עברית ששימשה מעין תעודת-דרכון ליהודי, פליט גזרות קנ"א, המעידה על נושאו כי הוא יהודי כשר שלא המיר את דתו. בתעודה זו, של מאיר ב"ר טודרוס בר' חסדאי (כלומר נכדו של רבי חסדאי קרשקש), רשום שהוא "קרוב מאוד למאור הגדול מרנא ורבנא הה"ר חסדאי ע"ם יש"י" (על משכבו יבוא שלום ינוח). התעודה ניתנה בשנת 1412. מטרת התעודה לאפשר לבעליה להציגה בפני קהילות יהודיות אם יצא "אל מרחקי ארץ", ואז ייוודע ברבים כי: "זאת תורת טהרת הבחור הלז, כל הימים טעמו בו, וריחו לא נמר".
תעודה זו מעידה על יהודים שלמרות הבעת הנכונות להמיר את דתם לנצרות, התכוונו להגר לקהילה אחרת אפילו בחצי האי האיברי, ולשמור על יהדותם, ועל מומרים שהתכוונו לחזור ליהדותם.
ראו גם

גירוש ספרד
אשת הרב אשת הבישוף
חסדאי קרשקש
לקריאה נוספת

יצחק בער, תולדות היהודים בספרד הנוצרית, תל אביב: הוצאת עם עובד.
בן-ציון דינור, תנועת עליה מספרד לא"י לאחר גזירת קנ"א, ציון, ל"ב, תשכ"ז, עמ' 161-174.
חיים ביינארט, יציאת אנוסים מחצי האי האיברי במאות הט"ז- הי"ז, בתוך: ראובן בונפיל, מריה מאיר מודנה, יוסף ברוך סרמוניטה, דניאל קארפי, ג'ורג'ו רומאנו (עורכים), ספר זיכרון לשלמה אומברטו נכון, קובץ מחקרים לתולדות היהודים באיטליה, ירושלים: הוצאת מוסד שלמה מאיר, מוסד רפאל קאנטוני, תשל"ח-1978, עמ' 63–106.
עליזה מיוחס ג'יניאו, יהודים, אנוסים, ו"נוצרים חדשים" בספרד, תל אביב: אוניברסיטה משודרת, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1999
אליהו רפאל מרציאנו, ספרד וגירוש קנ"א, ירושלים: מכון הרש"מ, תשנ"א-1991
הערות שוליים

↑  Teofilo F. Ruiz, The Western Mediterranean and the World: 400 CE to the Present, Wiley, 2017. עמ' 120 והער"ש בעמ' 143.
↑  בספרדית: (call או callum) כנראה מהשורש "קהל"
↑  מקור:עליזה מיוחס ג'יניאו - פרק ו': גזרות קנ"א
↑  מדובר בשמואל אברבנאל אחר משמואל אברבנאל בנו של דון יצחק אברבנאל
↑  מושגי יסוד, באתר עיל״ם העמותה הישראלית לחקר שורשי משפחה
↑  חיים ביינארט, עמוד 64
↑  וראו זיקתם ועלייתם של יהודי ספרד לארץ ישראל 1391-1492, יוסף הקר, עמוד 12 (יד בן צבי)
| יהדות ספרד |
| --- | --- | --- |
| קהילות יהודיות בספרד ובפורטוגל (טרם האיחוד הנוצרי ברקונקיסטה) | יהדות אנדלוסיה • יהדות אסטוריאס • יהודי בלמונטה • יהדות טולדו • יהדות מדריד • יהדות סרדיניה • יהדות פורטוגל • יהדות קטלוניה |  |
| יהודים ספרדים מתקופת הראשונים | ארבעת השבויים • רבי חנוך בן משה • רבי שמואל הנגיד • רי"ץ גיאת • ר"י מיגאש • רבי יהודה הברצלוני • רמ"ה • רבי שמואל הסרדי • רבי יונה גירונדי • רבי יהודה בן הרא"ש • מהר"ם חלאווה • אבודרהם • רבי יעקב בעל הטורים • רבי יוסף חביבא • רבי שמואל ירונדי (אוהל מועד) |  |
| בית המדרש הקדום בספרד המוסלמית | רבי שמואל הנגיד • רי"צ אבן גיאת |  |
| בית המדרש של יהדות צפון אפריקה שנדד לספרד | רבנו נסים בן יעקב • רבנו חננאל • רי"ף מעבר לספרד • ר"י מיגאש • רמב"ם מעבר לצפון אפריקה |  |
| בית המדרש בעיר טולדו | רמ"ה • רבי יצחק מאיר אבן מיגאש (בנו של הר"י מיגאש) • (ראב"ן הירחי) • רבנו יונה |  |
| בית מדרשו של הרמב"ן בצפון ספרד הנוצרית | הרמב"ן • רא"ה • רשב"א • ריטב"א • ר"ן • רבי פרץ הכהן • הריב"ש מעבר לצפון אפריקה • רשב"ץ • רבי יצחק קנפנטון • רבי יצחק אבוהב (גאון קסטיליה) • רבי יעקב בירב מעבר לצפון אפריקה בגירוש ספרד |  |
| מדענים ואנשי ממשל יהודים ספרדים | אברהם בר חייא • שלמה בן אדרת • אבן עזרא • שלמה אבן גבירול • בנימין מטודלה • אפרים אנקווה • אברהם זכות • יהודה אבן תיבון • יהודה הלוי • יהודה אברבנאל • יצחק אברבנאל • בנבנידה אברבנאל |  |
| אישים בולטים לאחר גירושי ספרד ופורטוגל | שלמה מולכו • יוסף יעבץ • יוסף קארו • יוסף טאיטאצאק • אברהם זכות • דונה גרציה נשיא • משה זכות דון יוסף נשיא • שלמה בן יעיש • אוריאל אקוסטה • שלמה די אוליוירה • אליהו מונטאלטו • יהודה ביבאס • יהודה אלקלעי • אמה לזרוס • בנימין זאב הרצל • משה מונטיפיורי |  |
| אירועים ופוגרומים | גירוש ספרד במאה השביעית • תור הזהב בספרד • ויכוח ברצלונה • ויכוח טורטוסה • פרעות קנ"א • גירוש ספרד • גירוש פורטוגל • יהודי ספרד בהודו |  |
| קהילות לא-יהודיות שמוצאן מיהודי ספרד | אנוסים • לנסאדוס • נאופיטי • צ'ואטה |  |
הקבינט של גרמניה

ערך זה עוסק ברשות המבצעת של גרמניה. אם התכוונתם לקבינט המכהן, ראו .
| --- | --- |
סמליל הממשלה הפדרלית של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה

העיט הפדרלי של הממשלה הפדרלית
 מידע כללי
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 תחום שיפוט:  גרמניה גרמניה
 תאריך הקמה:  15 בספטמבר 1949
 חוק:  חוקת גרמניה
 מטה מרכזי:  ברלין ברלין
 bundesregierung.de
הקבינט הפדרלי או הממשלה הפדרלית (בגרמנית: Bundeskabinett, או Bundesregierung, בקיצור: BReg, השם המלא בגרמנית: Die Bundesregierung der Bundesrepublik Deutschland, השם המלא בעברית: הממשלה הפדרלית של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה) הוא הרשות המבצעת של גרמניה. הקבינט מורכב מהקנצלר (ראש הממשלה) ושרים שונים. נוהלי הקבינט מושתתים על סעיפים 62 עד 69 בחוקת גרמניה.
בניגוד לשיטת הממשל ברפובליקת ויימאר, הבונדסטאג רשאי רק לפטר את הקנצלר בהצבעת אי אמון קונסטרוקטיבית (תוך בחירת קנצלר חדש במקביל ליצירת ממשלה חדשה) ואינו יכול לפטר שרים בודדים. נהלים ומנגנונים אלו נקבעו בחוקה, הן כדי למנוע דיקטטורה מחד, והן כדי להבטיח שלא יישאר ואקום פוליטי בעקבות סילוקו של הקנצלר הקיים. זאת לאחר שבתקופת ויימאר קאנצלרים הודחו ללא הצבת אלטרנטיבה.
אם הקנצלר מפסיד בהצבעת אמון פשוטה (ללא בחירת קנצלר חדש על ידי הבונדסטאג), הוא אינו מחויב להתפטר, אלא יכול לבקש מנשיא גרמניה לפזר את הבונדסטאג ולקיים בחירות בתוך 60 יום. תרחיש זה קרה ב-1972, ב-1983 וב-2005. אופציה נוספת העומדת בפני הקנצלר היא לבקש מהנשיא להכריז על מצב חירום חוקתי המאפשר לקבינט להשתמש בהליך חקיקה פשוט יותר אשר תלוי רק בבונדסראט. תרחיש זה מעולם לא יושם. עם זאת, בשני המקרים, הנשיא אינו מחויב למלא אחר בקשת הקנצלר.
לקנצלר ולחברי הקבינט האחרים מותר להיות גם חברי הבונדסטאג, ורובם למעשה אכן מחזיקים בשני התפקידים בו-זמנית.
נכון לינואר 2022, המפלגות המרכיבות את הקבינט הן המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, מפלגת הירוקים והמפלגה הדמוקרטית החופשית. העומד בראש קבינט זה הוא אולף שולץ מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית, וסגנו הוא רוברט האבק ממפלגת הירוקים.
תהליך המינוי לקבינט

הקנצלר נבחר על ידי הפרלמנט הפדרלי (בונדסטאג) על פי הצעתו של נשיא גרמניה. עם זאת, הבונדסטאג רשאי להתעלם מהצעתו של הנשיא (תרחיש אשר מעולם לא קרה). במקרה זה הפרלמנט עשוי לערוך הצבעות נוספות תוך 14 יום ולנסות לבחור אדם אחר לתפקיד. במקרה ומועמד כלשהו מצליח להיבחר על ידי רוב הפרלמנט – הנשיא מחויב למנותו. אם הבונדסטאג לא מצליח בכך, תיערך הצבעה אחרונה ביום ה-15 לאחר הבחירות. אם גם בשלב זה אף מועמד לא מצליח לקבל את רוב הקולות, הנשיא רשאי למנות את המועמד שקיבל הכי הרבה קולות בהצבעה האחרונה. אופציה אחרת העומדת בפני הנשיא היא לפרק פיזור הפרלמנט והכרזה על בחירות תוך 60 יום.
לאחר הבחירות בבונדסטאג, הקנצלר הנבחר מקבל את כתב המינוי בארמון בלוו. זה הרגע שבו המתמודד המנצח נכנס לתפקידו. לאחר טקס המינוי, חוזר הקנצלר לבונדסטאג, על מנת להישבע לתפקיד. לאחר שנשבע, הקנצלר החדש חוזר לארמון בלוו על מנת להציג את מועמדיו לחברות בקבינט. הנשיא הוא זה שממנה רשמית את חברי הקבינט החדשים. לאחר מינוי השרים הם חוזרים לבונדסטאג ונשבעים את לתפקיד.
תפקוד הקבינט

הקנצלר הוא ראש הקבינט. לכן כהונתו של הקבינט קשורה באופן ישיר לכהונתו של הקנצלר. כהונתו של הקבינט מסתיימת עם הצבעת אי אמון או כינון קבינט חדש. מלבד הצעת אי האמון המציבה קנצלר וקבינט חדשים, הקנצלר וחברי הקבינט נשארים בתפקידם כממלאי מקום על פי בקשת הנשיא עד לבחירת קבינט חדש.
הקנצלר רשאי בכל עת לבקש מהנשיא לפטר שר או למנות שר חדש; מינויו של הנשיא הוא פורמליות בלבד, והוא אינו רשאי לסרב לבקשת קנצלר לפיטורים או למינוי שר. הקנצלר גם מחליט על היקף תפקידיו של כל שר ויכול על פי שיקול דעתו, למנות את בשרים במשרדים השונים ואף למנות שרים ללא תיק. הקנצלר יכול גם להיות שר בעצמו בנוסף על הובלת הקבינט. למרות חירויות אלו, ישנן כמספר הוראות חוקתיות בנוגע למינוי חברי הקבינט: הקנצלר אינו יכול להיות שר הביטחון, הכלכלה והמשפטים, ועליו למנות שרים אחרים לשם כך. אם שני שרים לא מסכימים בסוגיה מסוימת, הקבינט פותר את הסכסוך ברוב קולות, או בהחלטת הקאנצלר בעצמו.
על הקנצלר למנות את אחד משרי הממשלה לסגנו, שעשוי למלא את תפקידו של הקנצלר בהיעדרו. בממשלות קואליציה סגן הקנצלר הוא בדרך כלל השר מנהיג מפלגת הקואליציה השנייה בגודלה. במקרה של מוות או נבצרות של הקאנצלר – סגנו מחליף אותו עד לבחירתו של קנצלר חדש על ידי הבונדסטאג.
הקוורום לקיום ישיבות הקבינט הוא נוכחות של לפחות מחצית משריו והקנצלר או סגנו. הקבינט מתכנס באופן קבוע ביום רביעי בבוקר.
התפקידים והמשרדים בקבינט

קנצלר גרמניה
סגן הקנצלר
הקנצלר הפדרלי (BKAmt)
משרד הפנים, הבינוי והקהילה (BMI)
משרד האוצר (BMF)
משרד החוץ הפדרלי (BMF)
משרד ההגנה (BMVg)
משרד הכלכלה והאנרגיה (BMWi)
משרד התחבורה והתשתיות הדיגיטליות (BMVI)
משרד הבריאות (BMG)
משרד החקלאות והמזון (BMEL)
המשרד לפיתוח ושיתוף כלכלי (BMZ)
המשרד למשפחות, האזרחים הוותיקים, הנשים והנוער (BMFSFJ)
המשרד לאיכות הסביבה, שמירת הטבע ובטיחות גרעינית (BMU)
משרד המשפטים והגנת הצרכן (BMJV)
משרד העבודה והרווחה (BMAS)
משרד החינוך והמחקר (BMBF)
מבט אווירי על הרובע הממשלתי, 
ברלין - 2016
בניהו ברונר

| --- | --- |

הרב בניהו ברונר
 לידה:  תשכ"א (בן 63 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  מכון בני דוד פסגות  ישיבת בני עקיבא נחלים  ישיבת מרכז הרב  אוניברסיטת חיפה 
 השתייכות:  ציונות דתית
 רבותיו:  הרב מרדכי אליהו והרב אברהם אלקנה שפירא
 
 תפקידים נוספים:  נשיא ישיבת ההסדר צפת
 
 מנחה לדוקטורט:  גרשון גליל 
 
הרב בניהו ברונר (נולד בתשכ"א, 1961) הוא נשיא ישיבת ההסדר צפת, אב בית דין לממונות ולגיור, דוקטור למקרא, ראש בית המדרש לבנים והמדרשה לבנות במכללה אקדמית צפת. ראש בית ההוראה של ארגון רבני 'צוהר', שימש בעבר כראש מיזם הנישואין של הארגון. שימש כשנה כראש מערך הגיור.
ביוגרפיה

נולד לזאב ונעמי. למד בבית הספר נצח ישראל בפתח תקווה, בישיבת נחלים ולאחר מכן, בין השנים תשל"ז–תשמ"ה, בישיבת מרכז הרב אצל הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא. נסמך לרבנות, לרבנות עיר ולדיינות על ידי הרב מרדכי אליהו ורבו הרב שפירא. שירת בצה"ל בחיל השריון. למד לדיינות מספר שנים בכולל אברכים בפסגות.
בעל תואר ראשון במדעי הרוח מהאוניברסיטה הפתוחה, תואר שני במקרא מאוניברסיטת חיפה ודוקטורט למקרא בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת זו. את עבודת הדוקטורט עשה בנושא "עבדים וגרים בסקטור הארמון ובסקטור המקדש", בהנחיית פרופ' גרשון גליל.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית והרבצת תורה

בשנת תשמ"ט הגיע לצפת, והקים שם את הגרעין התורני. לאחר מכן, בשנת תשנ"ז, ייסד את ישיבת ההסדר בעיר, בה הוא מכהן כנשיא עד היום.
התמנה גם כראש בית המדרש לבנים וכראש המדרשה לבנות במכללה האקדמית צפת. בעבר לימד במכללת שאנן ובמכללת אורות. כן לימד בחוג לטוענות רבניות באוניברסיטת בר-אילן ובמכללת אוהלו. שימש כמנחה ליהדות מטעם החמ"ד וכרב בתי הכנסת הלאומיים בקריית אתא.
כתב טור קבוע בעלון 'מגד ירחים' בהוצאת בית הרב קוק ופרסם מאמרים בכתב העת צהר. עד שנת תשס"ח השיב למאות תשובות באתר כיפה.
ביוגרפיה > בתי דין לממונות ולגיור

הרב ברונר עומד בראש בית הדין לענייני ממונות 'גזית' בעיר צפת וכן אב בית דין לגיור בעיר חיפה. שימש במשך כשנתיים כראש כולל דיינות "כרמי משפט" ביישוב ענב.
ביוגרפיה > ראש מערך הגיור

בינואר 2022 הודיע שר הדתות מתן כהנא כי המליץ לראש הממשלה נפתלי בנט למנות את הרב ברונר לממלא מקום ראש מערך הגיור במשרד ראש הממשלה. כעבור מספר ימים מונה הרב ברונר בידי ראש הממשלה לתפקיד. הוא ניאות לתפקיד זה על רקע בקשתו של הרב חיים דרוקמן. הוא המשיך בתפקידו גם תחת ראש הממשלה יאיר לפיד.
לאחר המינוי פורסם כי הרב הראשי לישראל, הרב דוד לאו, לא חותם על תעודות ההמרה של גיורים עליהן חתום הרב ברונר, ובוחן כל אחת ואחת מהן בפני עצמה. כתוצאה מכך נצטברו מאות תיקי גיור על שולחנו של הרב הראשי. כשנשאל על הנושא השיב הרב לאו כי הרב ברונר "מנסה לשנות כללים ולקבוע דברים", זאת בניגוד לקודמו בראשות מערך הגיור, הרב משה ולר, שהיה לדברי הרב לאו "דיין ירא שמים תלמיד חכם".
בינואר 2023 פקעה כהונתו של הרב ברונר כממלא מקום ראש מערך הגיור.
הקמת הגרעין התורני בצפת

מטרתו העיקרית הייתה כדי לחזק את צפת והגליל בתחומי חברה וחינוך. בעקבותיו הגיעו לצפת והאזור מאות משפחות ויחידים במהלך השנים, כשחלק נכבד מהם נשאר להכות שורשים במקום. רוב חברי הגרעין שהקים השתלבו במערכות החינוך הציוניות דתיות והשפיעו על רמתן ואיכותן.
כיום משתייכות לגרעין מעל מאה משפחות, כשהגרעין הצעיר מונה כ-40 משפחות מתוכן. הגרעין מסייע לחברי הקהילה במציאת תעסוקה, בפעילויות תרבותיות וחברתיות ומארגן שלל פרויקטים בעיר לרווחת התושבים. במהלך השנים הקים הגרעין התורני ישיבת הסדר, מדרשה לבנות, מרכז סיור והדרכה 'רוח צפת'.
משפחה

נשוי לאתי לבית גרטנברג, יועצת חינוכית, מורה בתיכון לבנות של רשת אמי"ת בצפת ומטפלת בשיטות שונות כגון קואוצ'ינג. אב לשמונה וסב ל-12.
הערות שוליים

↑  סיפורו של זאב ברונר – איש משפחה ומחנך, באתר "רב דורי"
↑  מתוך אתר נשפיע
↑  מאמרו מתוך כתב העת
↑  מדור שו"ת עם הרב ברונר,  באתר כיפה
↑  מתן כהנא הכריע: הדיין הרב בניהו ברונר ימונה לראש מערך הגיור, באתר ערוץ 7, 4 בינואר 2022
↑  פרסום ראשון: למרות  מכתב הרב דוד לאו, הרב בניהו ברונר החל בתפקידו, באתר ערוץ 7, 12 בינואר 2022
↑  הרב ברונר: הרב דרוקמן הפציר בי להתמנות לראש מערך הגיור ואמר לי שחוק הגיור הוא חוק טוב, באתר ערוץ 7, ‏21 בפברואר 2022; קובי נחשוני, בגלל עימותים בקואליציה: למרות הזינוק במספר הלא-יהודים – אין ראש למערך הגיור, באתר ynet, 10 בינואר 2023
↑  לפיד האריך מעבר למקובל: הרב ברונר ימשיך בתפקידו, באתר בחדרי חרדים, 13 ביולי 2022
↑  קובי נחשוני, "מוחזקים כבני ערובה": מאות מתגיירים לא מוכרים כיהודים בגלל מאבק הרב הראשי, באתר ynet, 8 במרץ 2022
↑  יהונתן גוטליב, הרב דוד לאו: ראש מערך הגיור "מנסה לשנות כללים ולקבוע דברים", באתר ערוץ 7, 12 באוקטובר 2022
↑  דביר עמר, פרסום ראשון: הרב יהודה עמיחי ימונה למ"מ ראש מערך הגיור, באתר ערוץ 7, 12 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528563905171  VIAF: 315204006   WorldCat (עם VIAF): 315204006
התמכרות לאינטרנט

התמכרות לאינטרנט (אנגלית: Internet Addiction Disorder, ראשי תיבות: IAD) הוא מונח המתאר שימוש יתר באינטרנט, במידה המהווה הפרעה למרקם החיים התקין של המשתמש: פגיעה במערכות יחסים, בבריאות או במקום העבודה של המשתמש. בשל המחלוקת הקיימת בקרב חוקרים וארגונים שונים ובציבור הרחב על השימוש במונח "התמכרות" לתיאור תופעה זו — נפוצים גם השמות "שימוש יתר באינטרנט" או "שימוש בעייתי באינטרנט" להגדרת התופעה, זאת מכיוון שהמשתמשים אינם רק שוהים במרחב דיגיטלי אלא נוהגים לגלוש בעזרתו לאתרים בעלי אופי ממכר (הימורים או פורנו למשל). השימוש באינטרנט כשלעצמו אינו נחשב למחלת נפש, אך קיימות טענות ששימוש לא מידתי בגלישה באינטרנט מגביר מחלות נפש אחרות כמו הפרעות אובססיביות, או בעיות שליטה בדחפים.
רקע

המושג "התמכרות לאינטרנט" הוגדר בשנת 1995 על ידי ד"ר איוון גולדברג במתיחה סאטירית[דרוש מקור], תוך שימוש בהגדרת הימור פתולוגי ב-DSM-IV כמודל. הרעיון זכה לכיסוי תקשורתי נרחב[דרוש מקור] ועורר דיון ציבורי[דרוש מקור].
למרות מקורו הסאטירי, יש התומכים בראיית מושג זה כמצביע על הפרעה נפשית של ממש, תוך שהם מחלקים אותו לקטגוריות משנה כגון התמכרות לפורנוגרפיה, התמכרות להימורים, מעורבות שלילית ברשתות חברתיות מקוונות ובלוגים, והתמכרות לקניות באינטרנט. המתנגדים להגדרת התופעה כהתמכרות, טוענים בין השאר כי התנהגויות אלה בצורתן הפתולוגית מאפיינות את האדם הלוקה בהן גם ללא קשר לאינטרנט, וכי האינטרנט הוא רק אחד האמצעים לביטוין (למשל, אדם המכור לקניות מבצע רכישות מופרזות גם מחוץ למרחב הווירטואלי, והאינטרנט הוא רק אמצעי נוח העשוי להקל עליו לבטא התמכרות זו). עד שנת 2013 התופעה לא הייתה מוגדרת במדריך האבחוני DSM-IV, ולכן לא נחשבה להפרעה, אך לאחר מחקרים ודיונים הוחלט לציין אותה במהדורה הנוכחית של מדריך זה, DSM-V, שיצאה ב-2013. בסופו של דבר היא הוכללה תחת השם "התמכרות למשחקי מחשב באינטרנט", במסגרת פרק 3 במדריך זה: "מצבים הדורשים מחקר נוסף"; כלומר, כיום היא לא משמשת לאבחון קליני, אך הדבר דורש בדיקה מקיפה נוספת.
התמכרות או שימוש יתר באינטרנט נחשבת לבעיה האופיינית לדור הפלזמה. מאפייניה כוללים עיסוק יתר בפעולות באינטרנט ובמחשבות עליהן, קושי בעת התנתקות מהאינטרנט, ותגובה נרגזת להפרעה בזמן גלישה באתרים. מחקרים מעריכים כי כ-9 מיליון אמריקאים סובלים משימוש יתר באינטרנט, והערכות גבוהות לתופעה קיימות גם לגבי צעירים ממדינות מזרח אסיה כגון סין, טאיוואן וקוריאה הדרומית.
גורמים

התומכים בהגדרת התופעה כהתמכרות טוענים כי בדומה לסוגי התמכרות אחרים, אדם המכור לאינטרנט מפתח בו יחסי תלות.
לדעתם, המאפיינים של האינטרנט התורמים ליצירת תלות זו הם מגוונים:
האינטרנט מכיל תכנים וירטואליים, כמו צ'אט וירטואלי עם מצלמת אינטרנט, המאפשר לאדם להתרחק מהיומיום המציאותי ולהתמכר לעולם מדומה.
האינטרנט מתעדכן כל הזמן. תמיד יכול המשתמש למצוא עניין באינטרנט מכיוון שתמיד יש בו חידוש.
האינטרנט חוקי (בניגוד לסמים לדוגמה) וכך מאפשר פורקן בלי חשש.
בניגוד להתמכרויות כמו סמים והימורים, לא ניכרת כלפי חוץ התרחקות חברתית, משום שהאדם יכול להתכתב באמצעות האינטרנט עם אנשים אחרים (טוקבקים, דואר אלקטרוני, מסנג'ר ועוד).
נגישות - החיבור לאינטרנט נמצא במחשב האישי ונגיש לאדם בקלות. בנוסף, האינטרנט יכול לשמש ככלי עבודה ומקור מידע ולפיכך נגיש עוד יותר בחיי היומיום של האדם.
האנונימיות שמאפשר האינטרנט מקלה על האדם להרגיש יותר בנוח להשתמש בו בחופשיות שימוש יתר למטרות שונות (כגון פורנוגרפיה), שלרוב לא היו מקבלות לגיטימציה בעולם המציאותי ללא מעטה האנונימיות.
טיפול

יש הטוענים כי הירידה בשימוש היתר באינטרנט מתרחשת לא פעם מעצמה, וכי רבים מה"מכורים" מפחיתים בהדרגה את השימוש המוגזם באינטרנט בתוך כשנה, ללא טיפולים חיצוניים. אחרים טוענים כי הגמילה בתופעה זו דומה בעיקרה לגמילה מהתמכרויות אחרות, וניתן להשתמש בשיטות כגון מניעת גלישה באתרים מסוימים באמצעות תוכנות שליטה על תכנים באינטרנט או ייעוץ פסיכולוגי וטיפול קוגניטיבי התנהגותי. ההבדל הוא שבגמילה מאינטרנט לא נדרשת בהכרח התנזרות מוחלטת, אלא תיתכן גם ירידה בצריכה תוך רכישת יכולת לחוש שליטה על השימוש העצמי לצורך שימוש נחוץ בלבד.
ביקורת על עצם המושג

כיום יש אנשי מקצוע הטוענים כי המושג "התמכרות לאינטרנט" הוא מכליל ורחב מדי, ולכן שגוי.
להלן חלק מהטענות כנגד המושג:
חלק מהמכורים לאינטרנט, כביכול, הם למעשה מכורים לפורנוגרפיה ברשת, ונמצאים בקטגוריה של התמכרות למין.
חלק נוסף מהמכורים לאינטרנט מכורים להימורים ברשת, והגדרתם המקצועית היא התמכרות להימורים (שהיא סוג התמכרות ספציפי), על כל המשתמע מכך, כאשר האינטרנט הוא רק הכלי.
מבין הגולשים שאינם שייכים לשתי הקבוצות הקודמות, יש לדעת המתנגדים קושי ערכי בהגדרת גלישה מרובה לאתרי תוכן, כהתנהגות מתמכרת המביאה את הגולש לפגיעה של ממש בחייו ובחיי אחרים, כהגדרת מאפייני המתמכר הרשומים ב-DSM.
הגדרת "ההתמכרות לאינטרנט" כמכלול, שנעשתה בשנת 1995, והורחבה בסוף שנות ה-90, אינה מתאימה לתקופתנו, לאור ההתפתחות הטכנולוגית הנרחבת. בשנות התשעים עדיין לא היה האינטרנט כלי עבודה ותקשורת משמעותי כמו היום. לדוגמה, הרעיון להתחבר לחשבון הבנק באמצעות המחשב בבית, למשל, או לעבוד ולהתנדב מתוך הבית באמצעות המחשב באופן קבוע, נראה בשנות התשעים כחלום בלתי ריאלי. הטענה היא, שכאשר דנים במושג חברתי מתחומי המחשבים והאינטרנט - אין זה נכון להסתמך כיום על מונח שהוגדר בשנת 1995.
ראו גם

סייבר-פסיכולוגיה
התמכרות
הערות שוליים

↑  Department of Health & Human Services, Internet addiction, www.betterhealth.vic.gov.au (באנגלית)
↑  Internet Addiction, Addiction Center (באנגלית אמריקאית)
↑  Matthias Brand, Can internet use become addictive?, Science 376, 2022-05-20, עמ' 798–799 doi: 10.1126/science.abn4189
↑  איתי גל, התמכרות לאינטרנט - הפרעה נפשית רשמית, באתר ynet, 3 באוקטובר 2012
↑  American Psychiatric Association (2013). Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (Fifth ed.). Arlington, VA: American Psychiatric Publishing. pp. 797–798.
↑  Internet Addiction: Recognition and Interventions
↑  Hooked on the Web: Help Is on the Way
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554148605171  GND: 7842524-4  LCCN: sh97009080  NDL: 01178140  NKC: ph988986
הלל נשיאה

הלל נשיאה (הנשיא, בארמית), המכונה גם הלל השני והלל האחרון, היה נשיא הסנהדרין בדור החמישי לאמוראי ארץ ישראל, במאה הרביעית לספירה. על פי המסורת, הוא אחראי על המעבר ללוח העברי המחושב. במחקר, הלל מזוהה עם הפטריארך "יולוס", הנזכר באיגרת של הקיסר יוליאנוס.
ביוגרפיה

הלל חי ופעל בארץ ישראל במקביל לזמנם של אביי ורבא בבבל, ומעט אחריהם. הוא היה צאצא למשפחת הנשיאים של רבן גמליאל ורבי יהודה הנשיא, השושלת של הלל הזקן.
ביוגרפיה > ייחוסו

בכתבי הגאונים והראשונים הוא נזכר כ"הלל בנו של רבי יהודה נשיאה", אך קיימות מספר השערות לגבי ייחוסו המדויק:
בנו של רבי יהודה נשיאה הראשון
בנו של רבי יהודה נשיאה השני (נכד של הראשון)
בנו של רבי יהודה נשיאה השלישי