stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המצפה
היסטוריה

הגיליון הראשון של העיתון התפרסם בפולין ב-15 באפריל 1904. השער הראשון של העיתון הוקדש להצהרה על מדיניות העיתון ומטרותיו על ידי עורך העיתון שמעון מנחם לאזר. בהמשך הדגיש לאזר את הצורך בעיתון זה כתוצאה ממצבה הרע של העיתונות העברית ברוסיה באותה העת ומצבם הרע של היהודים בה וחששם מהמשטר. לאזר הצהיר כי העיתון מיועד לכלל קוראי העברית ברוסיה הצארית, אך הבהיר כי העיתון ימלא קודם כל את תפקידו החשוב ככלל העיתונים ולא יעסוק רק בעניינים יהודיים וציוניים בלבד, ולא יפורסם רק לשם בידור ושעשוע.
מבנה העיתון כלל שמונה עמודים והכיל מגוון מדורים וביניהם מדור אקטואליה שעסק בנעשה ברוסיה בפרט ובעולם בכלל תוך פירושם מזווית יהודית וציונית. מדור אחר עסק בחדשות בקרב העולם היהודי ומוסדותיו תוך דגש על העולם הציוני ועל הנעשה בארץ ישראל. מדור שלם הוקדש לשאלות הלכתיות שונות ושאלות היסטוריות.
העיתון הכיל מגוון רחב של כותבים, וביניהם נכלל נפתלי הרץ אימבר שפרסם את שירו "התקווה" בגיליון השני של העיתון. העיתון פורסם בקביעות מדי שבוע בין השנים 1904–1914 ואף המשיך להתפרסם בזמן מלחמת העולם הראשונה, אך במהלך השנים העיתון הפסיק מדי פעם להתפרסם כתוצאה מקשיים כלכליים. במרץ 1921 העיתון הפסיק סופית את פעילותו.
"המצפה" זכה להיות הראשון שפרסם יצירה של ש"י עגנון בעברית, השיר "גיבור קטן" (שנת 1904). גם אביגדור המאירי פרסם את שירו הראשון ב"המצפה": "בן עתיד" (שנת 1907).
לקריאה נוספת

שמעון מנחם לזר, על המצפה; מבחר כתבי שמעון מנחם לאזר, מוסד הרב קוק, 1969
המפרי, דוכס גלוסטר

המפרי, דוכס גלוסטר (באנגלית: Humphrey, Duke of Gloucester;‏ 3 באוקטובר 1390 – 23 בפברואר 1447) היה בנו הרביעי וצעיר הבנים של המלך הנרי הרביעי, ושל רעייתו הראשונה מרי די בוהן. המפרי היה אחיו של המלך הנרי החמישי ודודו של המלך הנרי השישי.
ביוגרפיה

מקום הולדתו של המפרי אינו ידוע. המפרי נקרא על שם סבו מצד אימו - המפרי דה בוהן, רוזן הרפורד.
המפרי רכש השכלה (בעוד שאחיו הבכורים לחמו לאורך הגבולות של אנגליה עם ויילס וסקוטלנד). לאחר מות אביו, בשנת 1414, קיבל המפרי את התואר דוכס גלוסטר, וכן את התואר "לורד צ'מברלין של אנגליה", ומושב בפרלמנט. בשנת 1415 הפך המפרי לחבר במועצת המלך של הממלכה המאוחדת.
בתקופת מסעותיו הצבאיים של הנרי החמישי בצרפת, שימש המפרי כמפקד הצבא האנגלי וזכה להצלחה רבה בשל הידע הרב שהיה לו בלוחמת מצור (ידע שרכש במסגרת לימודיו הקלסיים). בעקבות הצלחותיו בשדה הקרב קיבל את התפקיד של מפקד דובר (Constable of Dover), לורד חמשת הנמלים ומשנה למלך (King's Lieutenant).
במות אחיו, המלך הנרי החמישי, בשנת 1422, מונה המפרי לתפקיד הלורד המגן (Lord Protector) לאחיינו, יורש העצר, המלך הנרי השישי. במות אחיו הבכור, ג'ון דוכס בדפורד, טען המפרי לזכותו לכהן בתפקיד העוצר, אולם דודו-למחצה, הנרי ביופורט, חבר מועצת המלך, התנגד לכך. (בשנת 1978 נמצאה במכללת איטון צוואתו של הנרי החמישי, ובה נכתב כי רצונו של המלך היה שהמפרי יכהן כעוצר).
המפרי זכה לפופולריות רבה של תושבי אנגליה, והיה ידוע כתומך באמנויות ובהשכלה, יחד עם רעייתו ניהל חצר שוקקת בארמון פלסנטיה בגריניץ', בה התארחו אמנים, מדענים ואנשי ציבור וחברה. הפופולריות שלו איפשרה לו להתמנות לשופט הראשי של דרום ויילס. רעייתו, אלינור קובהם, הייתה לא פופולרית בקרב התושבים, ואויביו של המפרי הביאו למאסרה בעוון כישוף ולשון הרע. בעקבות המשפט פרש המפרי מהפוליטיקה.
ב-20 בפברואר 1447 נאסר המפרי בעוון בגידה. הוא נפטר זמן קצר לאחר מכן, ב-27 בפברואר, ונקבר בכנסיית סנט אולבנס. בתקופתו נפוצו השמועות כי למעשה נרצח בלא משפט, אולם כיום סבורים ההיסטוריונים שככל הנראה נפטר משבץ.
אגדה אורבנית מציינת כי המפרי נקבר בקתדרלת סנט פול הישנה (למעשה היה זה קברו של ג'ון מגונט).
נישואים וצאצאים

בשנת 1422 לערך נשא המפרי לאישה את ז'קלין, רוזנת אנו ורוזנת הולנד (אנ'), בתו של וילם השני, דוכס בוואריה-שטראובינג ורוזן אנו.
בעקבות נישואים אלה זכה המפרי לתואר "רוזן הולנד, זילנד ואנו". לבני הזוג נולד בן אחד בשנת 1424 אולם התינוק נפטר בלידתו.
הנישואים בוטלו בשנת 1428 וז'קלין נפטרה בשנת 1436.
מיד לאחר ביטול הנישואין נישא המפרי לאלינור קובהאם (פילגשו).
לבני הזוג נולדו שני ילדים:
ארתור (נפטר בשנת 1447 לערך)
אנטיגונה, אשר נישאה להנרי גריי, רוזן טנקרוויל, ולאחר פטירתו נישאה לג'ון ד'אמאנקייה.
בשנת 1441 אלינור, שהייתה שנואה על ידי הציבור, הואשמה בכישוף, הוגלתה ונכלאה במקום גלותה.
אחוזתו של המפרי דוכס גלוסטר

המפרי ירש מהוריו את אחוזת גריניץ' גדר את האחוזה ובכך יצר את פארק גריניץ'. בשנת 1428 הורה המפרי על הקמת ארמון על גדת התמזה אשר נודע בשם "החצר היפה" (Bella Court ) ולימים הפך לארמון פלסנטיה. מגדל הארמון, אשר נקרא על שמו "מגדל הדוכס המפרי" נהרס בשנת 1660 ובמקום הוקם מצפה הכוכבים המלכותי.
ספריית הדוכס המפרי

המפרי היה ידוע כתומך האמנויות וההשכלה, תמך באוניברסיטת אוקספורד ותרם לה 280 כתבי יד. כתבי יד אלה היו הבסיס ל"ספריית הדוכס המפרי" המהווה כיום חלק מהספרייה הבודליינית.
אזכורים תרבותיים

הדוכס המפרי מופיע כדמות במחזהו של ויליאם שייקספיר "הנרי השישי, חלק ראשון" וכן מוזכר במחזות הנרי הרביעי, חלק שני והנרי החמישי ובספרה של מרגרט פרייזר "The Bastard's Tale".
שלט אצולה

בהיותו בן של המונרך, השתמש המפרי בשלט האצולה של המונרך כאשר ההבדל היחיד הוא בתגית הסמל.
המערכת הגבישית הטריגונלית
ראו גם

מערכת גבישית
לקריאה נוספת

Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., pp. 64 - 65, ISBN 0-471-80580-7
הערות שוליים

↑  מיוונית טריגון – משולש
↑  מיוונית רומבוס – מעוין + הדרון – פאון, כלומר פאון שפאותיו מעוינים או מעוינון
↑  מיוונית חצי צורה
↑  באנגלית Rhombohedral
↑  באנגלית Trigonal Trapezohedral
↑  באנגלית Hexagonal Scalenohedral, שני קצות הגביש יכולים להסתיים בפירמידה.
המצעד על רומא

בניטו מוסוליני, איטלו באלבו ופשיסטים אחרים במהלך "המצעד על רומא".
המצעד על רומא הוא הכינוי שניתן לסדרת אירועים שהובילו לעלייתו של בניטו מוסוליני לשלטון באיטליה בין ה-22 באוקטובר ל-29 באוקטובר 1922. התעמולה הפאשיסטית ניסתה להציג את האירועים כתפיסת השלטון בכוח, אך למעשה הוענקה משרת ראש הממשלה למוסוליני על ידי מלך איטליה, ויטוריו אמנואלה השלישי באופן חוקתי, עוד בטרם עלו הצועדים על רומא.
רקע היסטורי

ב-1919 הקים בניטו מוסוליני את הארגון הפשיסטי האיטלקי (Fasci Italiani di Combattimento), על רקע משבר כלכלי וחברתי קשה, בעקבות מלחמת העולם הראשונה, בה נחלה איטליה תבוסות בשדה הקרב, על אף שלחמה לצד מעצמות ההסכמה שניצחו במלחמה. בבחירות בשנת 1919 נחל מוסוליני אכזבה, אך בבחירות בשנת 1921 נבחר לפרלמנט. במקביל למפלגה הוקם ארגון "החולצות השחורות", מיליציה של בריונים, ותיקי המלחמה ואחרים, ששימשו ככוח להרתעתם הפיזית של המתנגדים למפלגה. בכוח זה נעשה שימוש מגוון. כך למשל, הוא ניתן להשכרה לתעשיינים שביקשו לשבור שביתות במפעליהם, כגון, שבירת השביתה הכללית במפעלי אלפא רומיאו באוגוסט 1920. כן שימש הכוח בידי המדינה לפגוע בארגוני שמאל, במיוחד בעמק הפו. רבים חששו באותה התקופה, שכונתה "biennio rosso" - השנתיים האדומות, מפני נפילתה של איטליה לידי הקומוניזם.
בבחירות ב-1921 התמודדו הפשיסטים במסגרת מפלגתו של ג'ובאני ג'וליטי "האיחוד הלאומי", וזכו ל-36 מושבים. לאחר הבחירות פרש מוסוליני מרשימתו של ג'וליטי וניסה להגיע להבנה עם המפלגה הסוציאליסטית. דבר זה לא היה לרוחם של הקיצונים מבין אנשי החולצות השחורות, שכונו "squadristi", ומנהיגיהם שכונו "ראס". ביולי 1921 ניסה ג'וליטי לפרק את שורות הסקואדריסטי, אך ללא הצלחה. מוסוליני, מצידו, חזר בו מנסיונותיו להגיע להסכמה עם הסוציאליסטים, וייסד את "המפלגה הפשיסטית הלאומית", שהייתה עצמאית מכל גורם אחר. ביולי 1922 מנתה המפלגה כ-700,000 חברים. מוסוליני היה נחוש לקבל את השלטון לידיו. כאשר שמע כי ראש הממשלה החלש לואיג'י פאקטה (Facta) ביקש מהמשורר גבריאלה ד'אנונציו לארגן הפגנת המונים ב-4 בנובמבר 1922 על מנת לחגוג את ניצחונה של איטליה במלחמה, החליט לפעול, על מנת למנוע נפילת השלטון בידי מתחריו.
המצעד

"הרביעייה" (quadriumvirs) שהנהיגה את המפלגה הפאשיסטית, אמיליו דה בונו, איטלו באלבו, מיקלה ביאנקי (Bianchi) וצ'זארה מריה דה וקי (de Vecchi), ארגנה מצעד ענק לרומא, בעוד שהדוצ'ה, מוסוליני, נותר מאחור. ב-24 באוקטובר 1922 מוסוליני נאם בפני המון בן כ-60,000 אנשים בנאפולי והכריז: "אנו רוצים להפוך למדינה". לאחר מכן נסע למילאנו בעוד שאנשי החולצות השחורות תפסו נקודות אסטרטגיות ברחבי המדינה. ב-24 באוקטובר הזהיר ראש הממשלה לשעבר, אנטוניו סלאנדרה, את ראש הממשלה לואיג'י פאקטה כי מוסוליני דורש את התפטרותו וכי הוא מתכונן לעלות על רומא בראש אנשיו. פאקטה לא האמין לסלאנדרה, וחשב שמוסוליני יסכים, בסופו של דבר, להצטרף לממשלה בשקט בתפקיד בכיר. על מנת להיערך כנגד אנשי החולצות השחורות שנאספו מחוץ לרומא הורה פאקטה על מצב חירום צבאי. משהביא את הצו לחתימתו של המלך ויטוריו אמנואלה השלישי סירב הלה לחתום, וב-28 באוקטובר הורה המלך על מינויו של מוסוליני לראש ממשלת איטליה, וזאת בתמיכת הצבא, בעלי העסקים, אנשי הימין והליברלים. על אף שהצועדים מנו 30,000 איש, ונראה היה כי הצבא יצליח לדכאם, חשש המלך ממלחמת אזרחים במיוחד לאור שליטת הסקואדריסטי בעמק הפו. מוסוליני התבקש להרכיב את הממשלה ב-29 באוקטובר 1922, בעוד ש-25,000 מאנשיו צועדים ברחובות רומא. את המינוי קיבל מוסוליני באופן חוקתי. המצעד לא היווה תפיסת השלטון בכוח, אלא הפגנת עוצמה שבאה לאחר הניצחון הפוליטי.
הניצחון הפוליטי הושג, אמנם, אל מול הפגנת עוצמה ונחישות פאשיסטית וחולשת הממשלה, מתוך הנחה של גורמים במערכת הפוליטית כי יצליחו לשלוט במוסוליני לאחר שזה יעלה לשלטון. תקוות אלו נכשלו, ומשעלה מוסוליני לשלטון, הקים תוך שנים ספורות דיקטטורה פאשיסטית, וביטל את המשטר הפרלמנטרי. משטרו החזיק מעמד 21 שנים, עד שהודח על ידי המועצה הפשיסטית העליונה באירוע שסימן את נפילת המשטר הפשיסטי באיטליה.
בניטו מוסוליני
המצעדים הפיניים הרשמיים

| --- | --- |
 תחום:  תעשיית המוזיקה 
 מדינה:  פינלנד 
 תקופת הפעילות:  ינואר 1991 – הווה (כ־33 שנים) 
 www.ifpi.fi/lista/
 
המצעדים הפיניים הרשמיים (באנגלית: The Official Finnish Charts; בפינית: Suomen virallinen lista; בשוודית: Finlands officiella lista) הוא ארגון האחראי על פרסום מצעדי המוזיקה הלאומיים בפינלנד, על פי נתוני מכירות והזרמת מוזיקה שנאספים על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הפיני.
היסטוריה

מצעדי המוזיקה הראשונים בפינלנד פורסמו לראשונה ב-1951, אשר פורסמו מדי חודש או שבועיים.
בינואר 1991, תחנת הרדיו Radiomafia, שהייתה תחת בעלותה של Yle, החל לפרסם את מצעד המוזיקה, תחת השם Radiomafian lista, מדי יום ראשון. בינואר 1994, שמו של מצעד המוזיקה שונה לשמו הנוכחי, לאחר שאיגוד תעשיית ההקלטות הפיני החל להשתתף בהכנת מצעד המוזיקה.
מצעד המוזיקה מתפרסם במספר אופנים:
מצעד האלבומים הפיני הרשמי (50 מיקומים; Suomen virallinen albumilista)
מצעד הסינגלים הפיני הרשמי (20 מיקומים; Suomen virallinen singlelista)
מצעד האלבומים במחיר בינוני (10 מיקומים)
מצעד תקליטורי ה-DVD המוזיקליים (10 מיקומים)
המצעד הדיגיטלי הפיני הרשמי (30 מיקומים; Suomen virallinen latauslista)
מצעד האיירפליי הפיני הרשמי (100 מיקומים; Suomen virallinen radiosoittolista)
הערות שוליים

↑  "ÄKT:n nimi muuttuu – Äänitemyynti kääntyi nousuun" (בפינית). Musiikkituottajat - IFPI Finland. אורכב מ-המקור ב-2016-11-20. נבדק ב-2013-08-26.
↑  Pennanen, Timo (2006). Sisältää hitin – levyt ja esittäjät Suomen musiikkilistoilla vuodesta 1972 (בפינית) (1st ed.). Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava. p. 8. ISBN 978-951-1-21053-5.
↑  Nyman, Jake (2005). Suomi soi 4: Suuri suomalainen listakirja (בפינית) (1st ed.). Helsinki: Tammi. p. 18. ISBN 951-31-2503-3.
↑  "Suomen Virallinen Singlelista uudistuu - musiikin tilauspalvelut mukaan" (בפינית). IFPI Finland. 2012-04-05. ארכיון מ-2014-08-20. נבדק ב-2013-06-24.
↑  "Tilastot – Suomen virallinen lista" (בפינית). ארכיון מ-2017-07-21. נבדק ב-2011-06-10. Note: Click to open the PDF file "Suomen Virallisen Listan säännöt" on the right side of the page.
↑  "In English". ארכיון מ-2012-12-03. נבדק ב-2011-06-10.
↑  "Suomen Virallinen Lista laajenee" (בפינית). Musiikkituottajat - IFPI Finland. 2013-11-25. ארכיון מ-2014-05-05. נבדק ב-2014-05-05.
| מצעדי מוזיקה |
| --- | --- | --- |
| אפריקה | דרום אפריקה • המזרח התיכון וצפון אפריקה • ניגריה |  |
| אסיה | אינדונזיה • הודו • הונג קונג • המזרח התיכון וצפון אפריקה • הפיליפינים • וייטנאם • טאיוואן • יפן • ישראל • לבנון • סין • פקיסטן • קוריאה הדרומית • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • איטליה • אירלנד • אסטוניה • בלגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד (הולנד טופ 40 • מצעדי הולנד) • הונגריה • הממלכה המאוחדת • טורקיה • יוון • ליטא • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • קרואטיה (שירי קרואטיה • טופ ליסטה) • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית • מקסיקו (איירפליי • שירי מקסיקו • טופ 100 • מוניטור לטינו) • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| אמריקה הדרומית | ארגנטינה • ברזיל (טופ 100 ברזיל • שירי ברזיל • ברזיל הוט 100) • ונצואלה • סורינאם • פרגוואי • פרו • קולומביה |  |
| אמריקה המרכזית | אמריקה המרכזית • הונדורס • קוסטה ריקה |  |
המערכת הגבישית הטריקלינית

המינרל מיקרוקלין, דוגמה לגביש טריקליני
תיאור סכמטי של המערכת הטריקלינית
בקריסטלוגרפיה המערכת הגבישית הטריקלינית או המערכת התלת-נטייתית היא אחת משבע המערכות הגבישיות.
מערכת גבישית מוגדרת על ידי שלושה וקטורים או גם צירים (a‏, b ו-c) והזוויות ביניהם (α‏, β, ו-γ), כאשר כל זווית נמדדת במישור הניצב לציר והיא הזווית בין שני הצירים הנגדיים לאות, למשל α היא הזווית בין b ל-c. במערכת הטריקלינית כל שלושת הווקטורים הם באורך שונה (a ≠ b ≠ c) בדומה למערכת הגבישית האורתורומבית, אבל בשונה ממנה אף זווית ביניהם אינה זווית ישרה (90° ≠ α, β, γ).
הסריג הטריקליני הוא הסריג בעל הסימטריות המועטה ביותר מבין 14 סריגי בראבה. לסריג יש את מינימום הסימטריה שיש לכל הסריגים: נקודות היפוך לכל נקודה בסריג ושבע נקודות נוספות לכל נקודת סריג: באמצע המקצועות והפאות, ובנקודות המרכז. זהו סוג הסריג היחיד שאין בו מישורי סימטריה (מישור המחלק את הגביש לשני חלקים שכל אחד הוא בבואת ראי של החלק השני).
במערכת הגבישית הטריקלינית כלולות שתי חבורות סימטריות נקודתיות בלבד. לחבורה אחת יש מרכז סימטריה בלבד, ולחבורה השנייה אין סימטריה בכלל. החבורה הראשונה מכונה טריקלינית רגילה או גם טריקלינית-פינקואידית, והשנייה טריקלנית המיהדרליתאו גם טריקלנית-פדיאלית, הטבלה הבאה מפרטת את שתי החבורות על פי הסימונים המקובלים בקריסטלוגרפיה: סימון הרמן-מוגן וסימון שנפליס.
| שם | הרמן-מוגן | שנפליס |
| --- | --- | --- |
| טריקליני רגיל או גם טריקליני-פינקואידי |  {\overline {1}} | Ci (סימון נוסף הוא גם S2) |
| טריקליני המיהדרלי או גם טריקליני פדיאלי | 1 | C1 |
לכל חבורה נקודתית מוגדרת רק חבורת סימטריות מרחבית אחת. הקו מעל ל-1 בסימון הרמן-מוגן ( {\overline {1}}) בא לציין קיום של מרכז סימטריה. הערך 1 בא לציין שנדרש סיבוב מלא של הגביש על מנת לחזור על מקצוע או פאה.
חוסר הסימטריה אין פירושו שמערכת זו היא אמורפית, כלומר חסרת סדר. האטומים בגביש יכולים להתיישב במקומות מסוימים בלבד ובמקרה של גבישים טריקליניים מקומות אלו אינם מסודרים בצורה סימטרית, אבל לגביש יש מבנה מסודר.
דוגמאות למינרלים השייכים למערכת הטריקלינית הרגילה ( {\overline {1}}) כוללות את הפלגיוקלז, המיקרוקלין, הרודוניט, הטורקיז, הוולאסטוניט והאמבליגוניט. בסך הכל יש כ-250 מינרלים המשתייכים למערכת זו.
דוגמאות למינרלים השייכים למערכת הטריקלינית ההמיהדרלית כוללות את האפיסטיבליט, הקאוליניט והלאוקופניט. בסך הכל יש כ-50 מינרלים המשתייכים למערכת זו.
ראו גם

מערכת גבישית
לקריאה נוספת

Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., pp. 64 - 65, ISBN 0-471-80580-7
הערות שוליים

↑  פינקואיד (Pinacoid מיוונית לוח) מתאר מצב של שתי פאות מקבילות בגביש.
↑  המיהדרל (hemihedral – מיוונית חצי פאות) הוא גביש המכיל רק חצי מכמות הפאות הנדרשות למקסימום הסימטריה של המערכת לה הוא משתייך.
↑  פדיון (Pedion מיוונית מישור) הוא גביש חסר סימטריה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4322770-3
המערכת הגבישית ההקסגונלית
ראו גם

מערכת גבישית
לקריאה נוספת

Cornelius S. Hurlbut, Cornelis Klein, 1985. Manual of Mineralogy, 20th ed., pp. 64 - 65, ISBN 0-471-80580-7
הערות שוליים

↑  מיוונית הקסגון – משושה
↑  מיוונית חצי צורה
↑  באנגלית Hexagonal Trapezohedral
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4312570-0
המערכת הגבישית המונוקלינית

המינרל אזוריט, דוגמה לגביש מונוקליני
בקריסטלוגרפיה המערכת הגבישית המונוקלינית או המערכת החד-נטייתית היא מערכת גבישית שהגבישים שבה הם בעלי יחידה בסיסית שאורכה, רוחבה ועובייה שונים זה מזה.
מערכת גבישית מוגדרת על ידי שלושה וקטורים או גם צירים (a‏, b ו-c) והזוויות ביניהם (α‏, β, ו-γ), כאשר כל זווית נמדדת במישור הניצב לציר והיא הזווית בין שני הצירים הנגדיים לאות, למשל α היא הזווית בין b ל-c. במערכת המונוקלינית כל שלושת הווקטורים הם באורך שונה (a ≠ b ≠ c), בדומה למערכת הגבישית האורתורומבית, אבל בשונה ממנה שתיים משלוש הזוויות שביניהם בלבד הן זוויות ישרות. (90° = β ≠ 90° α, γ). הפאון הנוצר במצב זה הוא מקבילון. זוהי המערכת הגבישית הנפוצה ביותר, שליש מכלל המינרלים שייך למערכת זו.
בסריג המונוקליני ייתכן ציר סימטריה אחד בזווית של 180° (שתי פעולות סיבוב על מנת לקבל אוריינטציה זהה), ומישור סימטריה (מישור המחלק את הגביש לשני חלקים שכל אחד הוא בבואת ראי של החלק השני) אחד. במערכת הגבישית המונוקלינית כלולים 13 חבורות סימטריות מרחביות, שני סריגי בראבה ושלוש חבורות סימטריות נקודתיות.
שני סריגי בראבה הכלולים במערכת הגבישית המונוקלינית הם: מונוקליני פשוט, ומונוקליני ממורכז בסיס כפי שמופיע בשרטוט להלן:
| --- | --- |
מונוקליני פשוט: מונוקליני ממורכז בסיס

שלוש החבורות הסימטריות הנקודתיות הכלולות במערכת הגבישית המונוקלינית הן:
החבורה המונוקלינית הרגילה - החבורה הסימטרית ביותר. חבורה זו מאופיינת על ידי ציר סיבוב אחד (שהוא גם אחד מצירי המערכת), ומישור סימטריה אחד המאונך לציר הסיבוב. חבורה זו מכילה כ-1,100 מינרלים, והיא חבורת הסימטריות הנקודתית המכילה את המספר הרב ביותר של מינרלים.
החבורה המונוקלינית ההמימורפית – חבורה זו מאופיינת על ידי ציר סיבוב אחד בלבד. צורת הגבישים המשתייכים לחבורה זו היא המימורפית, כלומר לשני קצות הגביש תהיה צורה שונה. חבורה זו מכילה 70 מינרלים, ובנוסף מתגבשים בתצורה זו תרכובות אורגניות כדוגמת סוכרוז וחומצה טרטרית.
החבורה המונוקלינית ההמיהדרלית - בחבורה זו יש מישור סימטריה אחד בלבד. גביש בחבורה זו זה מסתיים בצורה דמוית כיפה. חבורה זו מכילה 40 מינרלים.
הטבלה הבאה מפרטת את שלוש החבורות על פי הסימונים המקובלים בקריסטלוגרפיה: סימון הרמן-מוגן וסימון שנפליס.
| שם | הרמן-מוגן | שנפליס | חבורות סימטריה מרחביות | דוגמה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מונוקליני רגיל |  2/m\  | C2h |  \mathrm {P} 2/\mathrm {m} \,\!  \mathrm {P} 2_{1}/\mathrm {m} \,\!  \mathrm {C} 2/\mathrm {m} \,\!  \mathrm {P} 2/\mathrm {c} \,\!  \mathrm {P} 2_{1}/\mathrm {c} \,\!  \mathrm {C} 2/\mathrm {c} \,\! | גבס, אורתוקלז, נציץ |
| מונוקליני המימורפי |  \ 2 | C2 |  \mathrm {P} 2\,\!  \mathrm {P} 2_{1}\,\!  \mathrm {C} 2\,\! | האלוטריציט |
| מונוקליני המיהדרלי |  \ m | C1h |  \mathrm {Pm} \,\!  \mathrm {Pc} \,\!  \mathrm {Cm} \,\!  \mathrm {Cc} \,\! | אנטיגוריט |
ראו גם

מערכת גבישית
לקריאה נוספת

Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., pp. 64 - 65, ISBN 0-471-80580-7
הערות שוליים

↑  באנגלית monoclinic normal או גם The Prismatic Class, המחלקה הפריזמטית
↑  באנגלית monoclinic hemimorphic או גם The Sphenoidal Class, המחלקה של היתדון
↑  מיוונית חצי צורה
↑  באנגלית monoclinic hemihedral, או גם The Domatic Class, מחלקת הכיפות. המיהדרלי (hemihedral – מיוונית חצי פאות) הוא גביש המכיל רק חצי מכמות הפאות הנדרשות למקסימום הסימטריה של המערכת לה הוא משתייך.
המערכת הגבישית הקובייתית
ראו גם

מערכת גבישית
מודל מבנה צסיום כלוריד
לקריאה נוספת

Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., pp. 64 - 65, ISBN 0-471-80580-7
הערות שוליים

↑  מיוונית "אותה מידה" רמז לשלושת צירים השווים
↑  באנגלית Tetartoidal
↑  באנגלית Diploidal
↑  באנגלית Gyroidal
↑  באנגלית Hextetrahedral
↑  באנגלית Hexoctahedral
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4314776-8
הנרי נויפלד

אין תמונה חופשית
הנרי נויפלד (13 במרץ 1923 - 15 בדצמבר 1986) היה קרדיולוג ורופא ישראלי, חתן פרס ישראל לרפואה וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
ביוגרפיה

נויפלד נולד בלבובק שבפולין, וסיים את לימודיו האקדמיים ברפואה באוניברסיטת וינה בשנת 1948. בשנת 1951 סיים את תקופת התמחותו בקרדיולוגיה, ועלה לישראל. עם הגיעו, הצטרף נויפלד לצוות בית החולים תל השומר (לימים המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר), כשנה עבד במחלקה הפנימית ולאחר מכן עד שנת 1959 עבד כקרדיולוג. לאחר מכן הוא השתלם במרפאת מאיו שבמינסוטה בארצות הברית והיה עמית כבוד באוניברסיטת מינסוטה. בשנת 1961 הוא שב לישראל וכעבור שנה ייסד את המכון לחקר הלב בבית החולים תל השומר, והיה מנהלו הראשון. במכון פעל למיסוד בקרדיולוגיה כענף עצמאי, עסק בהפרדת האנגיוגרפיה ממחלקת הרנטגן ובשנת 1968 היה ממקימי היחידה לטיפול נמרץ.
במקביל לפעילותו המעשית, כיהן נויפלד לאורך השנים כמדען הראשי של משרד הבריאות וכפרופסור וראש הקתדרה לקרדיולוגיה על שם חיים שיבא בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב. הוא השתתף בהנהלת האוניברסיטה, ישב במספר ועדות מקצועיות והיה חבר סנאט האוניברסיטה. כמו כן היה נויפלד פעיל באגודות מקצועיות, שימש נשיא האיגוד הקרדיולוגי בישראל, נשיא האיגוד הקרדיולוגי האסיאתי-פסיפי, נשיא ההתאחדות הקרדיולוגית הבינלאומית (שש שנים) ונשיא מייסד של האגודה הבינלאומית לתרופות קרדיו-ווסקולריות. נויפלד כיהן גם כיו"ר הנהלת האגודה המדעית ארצות הברית-ישראל וכיהן כסגן יו"ר המועצה לקרדיולוגיה קלינית במסגרת ההתאחדות הקרדיולוגית הבינלאומית. נוסף לכך הוא היה פעיל במסגרת ארגון הבריאות העולמי והשתתף בצוותי הארגון שפעלו למיגור מחלות לב ולמקרי חירום הנוגעים למחזור הדם.
בקשריו המקצועיים הבינלאומיים ראה נויפלד חשיבות לקידום מעמדה של מדינת ישראל.
נויפלד היה חתן פרס ישראל לרפואה לשנת 1985, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים משנת 1984, חבר כבוד באיגודי קרדיולוגיים במדינות שונות (בהן ארצות הברית, ניו זילנד, אוסטרליה, פורטוגל, בריטניה, גרמניה ומקסיקו) ובמועצה לקרדיולוגיה קלינית, וחתן חמיה פרסים על הרצאות מיוחדות. במהלך שנות פעילותו, התפרסמו על ידו עשרה ספרים מקצועיים ונכתבו כ-400 מאמרים, בהם עבור ה-Cardiovascular Drugs and Therapy Journal שהוא נמנה בין עורכיו המייסדים. בהיותו מייסד המכון לחקר הלב היו מחקריו בעלי אופי ראשוני ובעלי חשיבות בתחום, ובהם פרסומיו בשנים הראשונות לפעילות המכון על שינויים בעורקים כליליים אצל ילדים ומחקר ארצי על פקידי ממשלה שערכו במכון בדיקות שגרתיות.
מתלמידיו : פרופ' יחזקאל קישון ופרופ' אלכסנדר בטלר.
המערכת הגבישית האורתורומבית

המינרל פורסטריט, דוגמה לגביש אורתורומבי
בקריסטלוגרפיה, הַמַּעֲרֶכֶת הַגְּבִישִׁית הָאוֹרְתוֹרוֹמְבִּית היא אחת משבע המערכות הגבישיות.
מערכת גבישית מוגדרת על ידי שלושה וקטורים או גם צירים (a‏, b ו-c) והזוויות ביניהם (α‏, β, ו-γ), כאשר כל זווית נמדדת במישור הניצב לציר והיא הזווית בין שני הצירים הנגדיים לאות, למשל α היא הזווית בין b ל-c. במערכת האורתורומבית כל שלושת הווקטורים הם באורך שונה (a ≠ b ≠ c) אבל הזווית ביניהם היא זווית ישרה 
(90° = α, β, γ).
בסריג האורתורומבי ייתכנו צירי סימטריה בזווית של 180° (שתי פעולות סיבוב על מנת לקבל אוריינטציה זהה), מישורי סימטריה (מישור המחלק את הגביש לשני חלקים שכל אחד הוא בבואת ראי של החלק השני) המקבילים לצירים, ומרכז סימטריה. במערכת הגבישית האורתורומבית כלולים שלוש חבורות סימטריות נקודתיות, ארבעה סריגי בראבה ו-59 חבורות סימטריות מרחביות.
ארבעת סריגי בראבה הכלולים במערכת הגבישית האורתורומבית הם: אורתורומבי פשוט, אורתורומבי ממורכז בסיס, אורתורומבי ממורכז גוף ואורתורומבי ממורכז פאה כפי שמופיע בשרטוט להלן:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| אורתורומבי פשוט | אורתורומבי ממורכז בסיס | אורתורומבי ממורכז גוף | אורתורומבי ממורכז פאה |

שלוש החבורות הסימטריות הנקודתיות הכלולות במערכת הגבישית האורתורומבית הן:
החבורה האורתורומבית הדיפירמידלית - החבורה הסימטרית ביותר. חבורה זו מאופיינת על ידי שלושה צירי סיבוב (שהם גם הצירים של המערכת, a‏, b ו-c) והם גם משמשים כישרים בנקודות החיתוך בין שני מישורי סימטריה הניצבים זה לזה. אם קיימים כל שלושת מישורי הסימטריה אזי המפגש ביניהם יוצר את הצירים ואת מרכז הסימטריה. בהפשטה רבה אפשר לתאר חבורה זו כתיבה. חבורה זו מכילה מספר רב מאוד של מינרלים והיא קבוצת המינרלים השנייה בגודלה.
החבורה האורתורומבית הפירמידלית – חבורה זו מאופיינת על ידי שני מישורי סימטריה וציר סיבוב אחד בלבד. ציר זה משמש כישר החותך את מפגש שני מישורי הסימטריה. צורת הגבישים המשתייכים לחבורה זו היא המימורפית, כלומר לשני קצות הגביש תהיה צורה שונה.
החבורה האורתורומבית הדיספנואידלית - בחבורה זו יש שלושה צירי סיבוב הניצבים זה לזה, אבל אין מישורי סימטריה. צורת הגביש דמוית שתי יתדות צמודות כאשר פאות היתדון בנויות ממשולשים שוני צלעות.
הטבלה הבאה מפרטת את שלוש החבורות על פי הסימונים המקובלים בקריסטלוגרפיה: סימון הרמן-מוגן וסימון שנפליס.
| שם | הרמן-מוגן | שנפליס | דוגמה |
| --- | --- | --- | --- |
| אורתורומבי דיפירמידלי |  2/m\ 2/m\ 2/m | D2h | קבוצת האוליבין, אנדלוזיט, אנהידריט, ארגוניט, גופרית, טופז, אנסטטיט |
| אורתורומבי פירמידלי |  \ 2mm | C2v | המימורפיט, נתרוליט |
| אורתורומבי דיספנואידלי |  \ 222 | D2 | אפסומיט |
ראו גם

מערכת גבישית
לקריאה נוספת

Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., pp. 64 - 65, ISBN 0-471-80580-7
הערות שוליים

↑  מיוונית אורתו – ישר, רומבוס – מעוין, דהיינו מעוינים שביניהם יש זוויות ישרות
↑  באנגלית orthorhombic bipyramidal או גם orthorhombic dipyramidal שני קצות הגביש יכולים להסתיים בפירמידה.
↑  מיוונית חצי צורה
↑  באנגלית Orthorhombic Disphenoidal, דיספנואיד או יתדון הוא פאון הבנוי מארבעה משולשים שווי שוקיים או שוני צלעות זהים
הנרי מקמסטר

הנרי מקמסטר (באנגלית: Henry McMaster, נולד ב-27 במאי 1947) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מן המפלגה הרפובליקנית המשמש מאז ינואר 2017 כמושל קרוליינה הדרומית ה-117. בשנים 2015–2017 כיהן מקמסטר כסגן המושלת ניקי היילי (אשר התפטרה מתפקידה על מנת להיות שגרירת ארצות הברית באומות המאוחדות.
מקמסטר הוא האדם המבוגר ביותר שכיהן בתפקיד זה, היה בן 69 שנים ו-8 חודשים בהשבעתו.