stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
You're My Heart, You're My Soul
הערות שוליים

↑  בשם העט סטיב בנסון
↑  charts.de, web.archive.org, ‏2014-07-14
↑  charts.de, web.archive.org, ‏2014-07-14
1 2  "Modern Talking's singles chart-positions in Germany"
1 2 3 4  Datenbank: BVMI, www.musikindustrie.de
1 2  "Dieter Bohlen – Germany's Prince of Pop"
1 2 3 4 5  "Les Singles en Or"
↑  Modern Talking - You're My Heart, You're My Soul, Discogs (באנגלית)
1 2 3  Back For Good, 1998, נבדק ב-2021-12-07
↑  Modern Talking - You're My Heart, You're My Soul '98 - hitparade.ch, swisscharts.com
↑  charts.de, web.archive.org, ‏2014-08-26
↑  charts.de, web.archive.org, ‏2014-08-26
↑  Disque en France, web.archive.org, ‏2012-09-25
↑  ultratop.be - ULTRATOP BELGIAN CHARTS, www.ultratop.be
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2011-06-16
| מודרן טוקינג |
| --- | --- | --- |
| תומאס אנדרס • דיטר בוהלן  דיסקוגרפיה • שירים | תומאס אנדרס • דיטר בוהלן  דיסקוגרפיה • שירים |  |
| אלבומי אולפן | The 1st Album • Let's Talk About Love • Ready for Romance • In the Middle of Nowhere • Romantic Warriors • In the Garden of Venus • Back for Good • Alone • Year of the Dragon • America • Victory • Universe |  |
| אלבומים אחרים | The Final Album: The Ultimate Best Of • Dieter: Der Film |  |
| סינגלים | "You're My Heart, You're My Soul" • "You Can Win If You Want" • "Cheri, Cheri Lady" • "Brother Louie" • "Atlantis Is Calling (S.O.S. for Love)" • "Geronimo's Cadillac" • "Give Me Peace on Earth" • "Lonely Tears in Chinatown" • "Jet Airliner" • "Don't Worry" • "In 100 Years..." • "You're My Heart, You're My Soul '98" • "Brother Louie '98" • "Space Mix '98" • "We Take the Chance" • "You Are Not Alone" • "Sexy, Sexy Lover" • "Brother Louie '99" • "China in Her Eyes" • "Don't Take Away My Heart" • "Win the Race" • "Last Exit to Brooklyn" • "Ready for the Victory" • "Juliet" • "TV Makes the Superstar" |  |
| שירים אחרים | "No Face, No Name, No Number" • "Shooting Star" |  |
| ערכים קשורים | לואיס רודריגז • בלו סיסטם • סיסטם אין בלו • Dieter: Der Film |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: a2d2862d-2040-387b-a583-a6588a60d4b4
אל-הרג

המונח אל-הרג מתייחס להיעדרם של הריגה, איום בהריגה, והתנאים המאפשרים הריגה בחברה האנושית. על אף שהשימוש האקדמי במונח מתייחס בעיקר להרג בני אדם, הרי שלעיתים מורחב השימוש בו וכולל גם הריגה של בעלי חיים וצורות חיים אחרות. מונחים וציוויים דומים קיימים גם באתיקה הבודהיסטית ובמסורות רוחניות אחרות. לאחרונה אף נעשה שימוש במונח אל-הרג ב"אמנה לעולם ללא אלימות" (Charter for a World without Violence) שאושרה על ידי הפסגה השמינית של זוכי פרס נובל לשלום (דצמבר 2007).
אל-הרג מתייחס גם לשלום (היעדר מלחמה והתנאים המובילים אליה), אי-אלימות (פסיכולוגית, פיזית ומבנית) והמונח הסנסקריטי של אהימסה (אי-פגיעה במחשבה, דיבור ומעשה). מבלי להפחית מחשיבותם של מושגים וגישות אלו, אל-הרג מהווה גישה ייחודית בכך שהוא מאופיין הן בכימות יעדיו והן במהות הפתוחה והמגוונת של מימושם. בעוד השימוש של מונחים כגון "אי-אלימות" ו"שלום" מבוסס בדרך כלל על טיעונים קלאסיים ורעיונות מופשטים המוליכים לפאסיביות, הרי שהרג (וההופכי לו—"אל-הרג") יכול לעבור כימות, להיות מקושר לסיבות ספציפיות והוא מוליך לגישה מדעית ואקטיבית של בריאות הציבור (מניעה, התערבות וטיפול פוסט-טראומטי אל עבר ביטול הדרגתי של תופעת ההרג).
מאידך גיסא, גישת האל-הרג אינה מניחה או מכתיבה נתיב אחד להגיע לחברה חופשייה מהרג, כפי שמניחות ומכתיבות גישות אידאולוגיות ורוחניות אחרות הפועלות למניעה של נטילת חיים. כגישה פתוחה במהותה אל-הרג נסמכת על המגוון והיצירתיות האין-סופית של המין האנושי ומעודדת מחקר מתמשך בתחומי החינוך, הפעולה החברתית ועיצוב המדיניות. היא מעודדת פיתוח גישות מדעיות, מוסדיות, חינוכיות, פוליטיות, כלכליות ורוחניות חלופיות להרג. בנוסף, על אף המיקוד שלה, הרי שגישת האל-הרג מנסה להתמודד עם נושאים חברתיים רחבים יותר.
ביחס לתוקפנות פסיכולוגית, תקיפה פיזית, ועינויים מטילי אימה, גישת האל-הרג חותרת להעלים את הסיבות הפסיכולוגיות להם. ביחס להרג בני אדם באמצעות תנאים סוציו כלכליים והפניית משאבים למטרת הרג, אל-הרג חותרת לבטל את המחסור הקטלני במשאבים, כמו גם את התנאים למחסור. ביחס לאיום על החיוניות של הביוספרה, אל-הרג חותרת להפסקת הפגיעות הישירות והלא ישירות במשאבים משמרי-חיים. ביחס לאופני הרג לא מכוונים, גישת האל-הרג חותרת ליצירת תנאים חברתיים וטכנולוגיים שיפסיקו אותם.
בספרו "מדע מדינה גלובלי של אל-הרג" (Nonkilling Global Political Science), גלן פייג' (Glenn D. Paige) מעריך שפחות מחצי אחוז מכלל בני האדם שחיו אי פעם הרגו בני אדם אחרים. בנוסף לכך, ראיות אנתרופולוגיות מצביעות על כך כי בחברות ובתרבויות מסוימות הריגה היא תופעה זניחה מבחינה סטטיסטית. מכיוון שבני אדם חיו כציידים-לקטים —צורת חיים המהווה דוגמה לאל-הרג— במשך תשעים ותשעה אחוזים ממשך קיומם, הרי שניתן להעריך כי רמת ההרג והאלימות במשך קיומו של המין אדם היה נמוך מאוד.
במובניו הרחבים אל-הרג מתנגד לתוקפנות, רצח, התאבדות, עונש מוות, טיהור אתני, הרעבה, השמדת עם, הפלות, רצח על בסיס מגדרי, טרור, אלימות, מלחמה, ואופני הרג אחרים, ישירים, עקיפים, או מבניים.
ראו גם

נשק אל-הרג
אי-אלימות
פעולה ישירה
פציפיזם
מרי אזרחי
הערות שוליים

↑  "To address all forms of violence we encourage scientific research in the fields of human interaction and dialogue and we invite participation from the academic, scientific and religious communities to aid us in the transition to nonviolent, and nonkilling societies".
↑  8th World Summit of Nobel Peace Laureates, Charter for a World without Violence. Rome, December 15, 2007.
↑  "Nonkilling Global Society", in Peace Building, edited by Ada Aharoni, in Encylopedia of Life Support Systems (EOLSS), Developed under the auspices of the UNESCO, 2005, Eolss Publishers, Oxford .
↑  Antonino Drago, Nonkilling Science, in Toward a Nonkilling Paradigm, edited by Joám Evans Pim. Honolulu: Center for Global Nonkilling, 2009 .
↑  World Report on Violence and Health, 2002. Geneva: World Health Organization .
↑  Glenn D. Paige, Nonkilling Global Political Science. Center for Global Nonkilling, 2002; 3rd ed. 2009.
↑  "Nonkilling Global Society", in Peace Building, edited by Ada Aharoni, in Encylopedia of Life Support Systems (EOLSS), Developed under the auspices of the UNESCO, 2005, Eolss Publishers, Oxford .
↑  Glenn D. Paige, Nonkilling Global Political Science. Center for Global Nonkilling, 2002; 3rd ed. 2009, page 40.
↑  See online Encyclopedia of peaceful societies, .
↑  Leslie E. Sponsel, Reflections on the Possibilities of a Nonkilling Society and a Nonkilling Anthropology, in Toward a Nonkilling Paradigm, edited by Joám Evans Pim. Honolulu: Center for Global Nonkilling, 2009.
אליגטור סיני

| אליגטור סיני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: תנינאים
משפחה:: אליגטוריים
סוג:: אליגטור
מין:: אליגטור סיני
שם מדעי
 Alligator sinensis ‏Fauvel, 1879
תחום תפוצה


אליגטור סיני (שם מדעי: Alligator sinensis) מין בסוג אליגטור. האליגטור הסיני נפוץ בסין, והוא קטן מהאליגטור האמריקאי.
מאפייני המין

מבחינה פיזית, האליגטור הסיני הוא העתק מוקטן כמעט מושלם של האליגטור אמריקאי. אורכם הממוצע של האליגטורים הסינים הוא מטר וחצי, אולם לעיתים נדירות ניתן לצפות בפרטים שאורכם עולה על 2.1 מטרים. משקלם הוא כ-36 קילוגרמים. הם בעלי ראש גדול יחסית לאליגטורים אמריקניים צעירים בעלי גודל דומה. יש להם קשקשים מחוספסים יותר, ותבנית של פסים חלשים ובהירים על רקע גופם הכהה.
בעוד שבעבר האליגטור הסיני היה נפוץ במרבית אזוריה של סין, תפוצתו הנוכחית כוללת מספר קטן של שלוליות המכילות מספר מועט של פרטים שקטן לרוב מ-200. שלוליות אלו ממוקמות לאורך נהר היאנגצה התחתון על-יד המחוזות ג'יאנגסו, ג'ג'יאנג ואנחווי. הגורם המרכזי להידלדלות שנצפתה באוכלוסייתו של האליגטור הסיני הוא המרת בתי גידול בהם הוא חי לשטחים חקלאיים. גורם נוסף האחראי לכך הוא הרעלתן של חולדות, שהן מכרסמים מהן ניזון האליגטור. בעשור האחרון נראו קני אליגטורים בודדים בלבד, ורק במעטים מהם גדלו אליגטורים המסוגלים להתקיים בעצמם.
האליגטור הסיני נמצא בנספח אחד של אמנת ה-CITES, מה שאומר שהגבלות חמורות חלות על סחר בו וייצוא שלו ברחבי העולם. ארגון ה-IUCN מגדיר את מצבו כמין בסכנת הכחדה חמורה (Critically Endangered Species). מאמצים רבים נעשים כיום על מנת להשיב לטבע פרטים שהורבו בשבי, אולם עד כה הם נחלו הצלחה מועטה בלבד.
האליגטורים הסיניים מתרבים היטב בשבי. על פי ההערכות, מעל 10,000 פרטים חיים בשבי, רובם במרכז המחקר של אנחווי לאליגטורים סיניים, ובבנק לתנינאים שבמדראס, כמו גם במספר גני חיות. הוא נחשב למין צייתן יחסית, אולם בדומה לתנינים אחרים הוא יכול לגרום לחבלות גופניות קשות למאלפים או מטפלים לא זהירים.
הערות שוליים

↑  אליגטור סיני באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543183605171  LCCN: sh2009005884
אורנה כץ

| --- | --- |

אורנה כץ בסצנה מתוך ההצגה "איש ואישה אחת" בתיאטרון חיפה, 2011
 לידה:  15 במאי 1965 (בת 59)
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 צאצאים:  עלמא היבש, הללי היבש 
 פרופיל ב-IMDb
 
אורנה כץ (נולדה ב-15 במאי 1965) היא שחקנית, מתרגמת, במאית דיבוב ומדבבת ישראלית.
ביוגרפיה

אורנה כץ היא בוגרת אוניברסיטת תל אביב.
שיחקה בתיאטראות רבים, בהם - תיאטרון החאן, תיאטרון בית ליסין, תיאטרון הקאמרי, תיאטרון חיפה ותיאטרון אנסמבל הרצליה. בהם שיחקה בהצגות "וויצק", "המלט", "לס מואה ט'מה", "ארוחה עם חברים", "ריגוש", "רומיאו ויוליה", "מפלצת מקסימה שלי", "פרפר ברשת", "רצח", "מבזק חדשות", "אהובתי הנשואה", "האישה שבישלה את בעלה", "קומדיה של טעויות", "ירמה", "איש ואישה אחת" ועוד. כמו כן, כץ מדבבת בסרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה רבים, ביניהם "המלך בבר", "ספיידרוומן", "מדלן", "מדגסקר", "נסיך מצרים", "האגדה של קורה", "מעמקים","דיגימון", "תשאלו את ויקטור", "יש לנחש עם חן", "פלונטר עד עצם היום הזה", "מישמיש העכביש", "מדלן היפה", "אי המטמון", "סברינה: חברות לנצח", "זורו המדהים", "דרגון בול", "אמדאוס", "ארנבונים אמיצים", "קוסמים ליום אחד: הפרח המכושף" ו"נאדי הבלש בארץ הצעצועים".
במהלך עבודתה בדיבוב פגשה את אלי לולאי וכתוצאה מזה החלה לשתף איתו פעולה ביצירת אלבום הסולו שלו "סובב", בו היא כתבה או השתתפה בכתיבת מילות כל השירים ותרגמה לעברית סדרת קומיקס. בנוסף, השתתפה בסרט "הגרעין הקשה" של ענר פרמינגר וגילמה את סמדר בטלנובלה "האלופה" בערוץ הוט 3. ב-2023 ייצא הסרט המוזיקלי "המנצחים" בוא היא משחק בתפקיד מרכזי.
פעמיים זכתה בפרס השחקנית המצטיינת בפסטיבל עכו - בשנים 1989 ו-1996. לפני כן, זכתה בתואר "תגלית השנה" בעיר הנוער בתל אביב ב-1986.
בנותיה הן עלמא והללי היבש, אף הן מדבבות.
אלן פרליס

| --- | --- |

 לידה:  1 באפריל 1922 פיטסבורג, ארצות הברית 
 פטירה:  7 בפברואר 1990 (בגיל 67) ניו הייבן, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קרנגי מלון (1943)  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1949)  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1950)  תיכון טיילור אולדרדייס 
 מנחה לדוקטורט:  פיליפ פרנקלין 
 מוסדות:  אוניברסיטת ייל (1971–1990)  צי ארצות הברית (1951–1952)  אוניברסיטת פרדו (1952–1956)  אוניברסיטת קרנגי מלון (1956–1971)  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1948–1949) 
 תלמידי דוקטורט:  דייוויד פרנס, קווין טיירון לינץ', זהר מנה, Bob F. Caviness, ספנסר רוגבר, Rudolph Allen Krutar, Christopher Warwick Fraser, רוברט א. ואגנר, מרי שו, גארי לינדסטרום, J. Renato Iturriaga, ג'רום א. פלדמן, קאי לי, ג'יימס ג'. מיטשל 
 פרסים והוקרה:  פרס טיורינג (1966)  פרס חלוץ המחשב (1985)  דוקטור לשם כבוד 
 תרומות עיקריות
 עבודה חלוצית בתחום שפות התכנות, ממפתחי ALGOL
 
אלן ג'. פרליס (בשם מלא באנגלית: Alan J. Perlis‏; 1 באפריל 1922 – 7 בפברואר 1990) היה מדען מחשב יהודי-אמריקאי. ידוע בשל עבודתו החלוצית בשפות תכנות והיותו הזוכה הראשון בפרס טיורינג.
קורות חיים

פרליס נולד בשנת 1922 למשפחה יהודית בפיטסבורג, פנסילבניה.
בשנת 1943 קיבל תואר ראשון בכימיה ממכון קרנגי לטכנולוגיה (כיום אוניברסיטת קרנגי מלון).
במהלך מלחמת העולם השנייה שירת בצבא ארצות הברית, שם החל להתעניין במתמטיקה. בשנת 1949 קיבל תואר שני וב-1950 תואר דוקטור במתמטיקה מ-MIT.
נושא עבודת הדוקטורט שלו - "על משוואות אינטגרליות, פתרונן על ידי איטרציה והמשכה אנליטית".
ב-1952 השתתף בפרויקט המחשב "Whirlwind I". 
הצטרף לאוניברסיטת פרדו ולאחר מכן עבר למכון קרנגי לטכנולוגיה בשנת 1956. היה ראש החוג למתמטיקה ולאחר מכן חנך את תפקיד ראש המחלקה למדעי המחשב. בשנים 1962–1964 כיהן כנשיא ה-ACM.
בשנת 1966 התחיל ה-ACM להעניק את פרס טיורינג, ובחר בפרליס "על השפעתו בתחום טכניקות תכנות מתקדמות ומבנה מהדר". הכוונה, בין השאר, לעבודתו כחבר בצוות הפיתוח של שפת התכנות ALGOL.
בשנת 1971 עבר לאוניברסיטת ייל ושימש כראש המחלקה למדעי המחשב. ב-1977 נבחר לאקדמיה הלאומית להנדסה.
ב-1982 כתב מאמר בשם "מכתמים על תכנות" לכתב עת של ה-ACM, בו תיאר בתמצית תובנות מקריירת התכנות שלו. המכתמים צוטטו באופן נרחב.
נשאר בייל עד מותו ב-1990.
פרסומים

לקט מפרסומיו:
1965. An introductory course in computer programming. With Robert T. Braden. (קורס מבוא בתכנות מחשב)
1970. A view of programming languages. With Bernard A. Galler. (סקירה של שפות תכנות)
1975. Introduction to computer science (מבוא למדעי המחשב)
1981. Software Metrics: An Analysis and Evaluation. With Frederick Sayward and Mary Shaw. (מטריצות תוכנה: ניתוח והתפתחות)
על אלן פרליס:
Peter J. Denning. "אלן פרליס—1922–1990: האב המייסד של מדעי המחשב כתחום עצמאי". Communications of the ACM, כרך 33, מאמר חמישי, מאי 1990.
הערות שוליים

↑  Ulf Hashagen, Reinhard Keil-Slawik, Arthur L. Norberg (2002) History of Computing: Software Issues. p.26
↑  National Academy of Engineering (1979) "Alan Jay Perlis" in: Memorial tributes. Vol 10. p.168
↑  פתגמי מדעי המחשב (באנגלית)
| זוכי פרס טיורינג |
| --- | --- | --- |
| 1966–1980 | אלן פרליס (1966) • מוריס וינסנט וילקס (1967) • ריצ'רד המינג (1968) • מרווין מינסקי (1969) • ג'יימס וילקנסון (1970) • ג'ון מקארתי (1971) • אדסחר דייקסטרה (1972) • צ'ארלס באקמן (1973) • דונלד קנות' (1974) • אלן ניוול והרברט סיימון (1975) • מיכאל רבין ודנה סקוט (1976) • ג'ון באקוס (1977) • רוברט פלויד (1978) • קנת אייברסון (1979) • טוני הור (1980) |  |
| 1981–2000 | אדגר קוד (1981) • סטיבן קוק (1982) • קן תומפסון ודניס ריצ'י (1983) • ניקלאוס וירת (1984) • ריצ'רד קארפ (1985) • ג'ון הופקרופט ורוברט טרג'אן (1986) • ג'ון קוק (1987) • איוואן סדארלנד (1989) • וילאם קאהן (1990) • פרננדו קורבטו (1991) • רובין מילנר (1992) • באטלר לאמפסון (1993) • יוריס הארטמאניס וריצ'רד סטרנס (1994) • אדוארד פייגנבאום וראג' רדי (1995) • מנואל בלום (1996) • אמיר פנואלי • דאגלס אנגלברט (1997) • ג'ים גריי (1998) • פרד ברוקס (1999) • אנדרו יאו (2000) |  |
| 2001–2020 | אולה יוהאן דאל וקריסטין נייגארד (2001) • רונלד ריבסט, לאונרד אדלמן ועדי שמיר (2002) • אלן קיי (2003) • וינט סרף ובוב קאהן (2004) • פיטר נאור (2005) • פרנסס אלן (2006) • אדמונד קלארק, אלן אמרסון וג'וסף סיפאקיס (2007) • ברברה ליסקוב (2008) • צ'ארלס פ. ת'אקר (2009) • לסלי וליאנט (2010) • יהודה פרל (2011) • שפי גולדווסר וסילביו מיקאלי (2012) • לזלי למפורט (2013) • מייקל סטונברייקר (2014) • ויטפילד דיפי ומרטין הלמן (2015) • טים ברנרס-לי (2016) • ג'ון הנסי ודייוויד פטרסון (2017) יהושע בנג'יו, ג'פרי הינטון ויאן לקון (2018) • אדווין קטמול ופט הנרהן (2019) • אל אהו וג'פרי אולמן (2020) |  |
| 2021 ואילך | ג'ק דונגארה (2021) • רוברט מטקאלף (2022) • אבי ויגדרזון (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444983905171  ACM DL: 81100086771  BIBSYS: 90518339  CiNii: DA03273542  dblp: 91/2329  GND: 172317894  ISNI: 0000 0001 1749 6805  LCCN: n80160253  LNB: 000054739  MGP: 13112  NTA: 068335954  SNAC: w6qh44k9  SUDOC: 114470766  VIAF: 20995760   WorldCat (עם VIAF): 20995760 
user:Zollernalb -77.6.223.214 19:32, 22 ביוני 2019 (IDT)
אלן פרנקו

אלן סטיבן פרנקו פלמה (בספרדית: Alan Steven Franco Palma; נולד ב-21 באוגוסט 1998 בחוחאן שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת טאז'רס מליגת העל הארגנטינאית, בהשאלה מאתלטיקו מיניירו, ובנבחרת אקוודור.
קריירת מועדונים

פרנקו גדל במחלקות הנוער של ונסיה, נורטה אמריקה ואינדפנדיינטה דל ואיה. הוא ערך 62 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של אינדפנדיינטה דל ואיה במסגרת ליגת העל האקוודורית, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-4 ביוני 2020 חתם פרנקו באתלטיקו מיניירו מליגת העל הברזילאית.
ב-21 בדצמבר 2021 הושאל פרנקו למשך עונה אחת לשארלוט מה-MLS. ב-27 בפברואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-0 לדי. סי. יונייטד במסגרת הליגה. בסך הכל ערך עשר הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-27 ביוני 2022 השאלתו של פרנקו לשארלוט בוטלה, והוא הושאל למשך עונה אחת לטאז'רס מליגת העל הארגנטינאית.
קריירה בינלאומית

ב-11 בספטמבר 2018 ערך פרנקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אקוודור, בניצחון 2-0 על נבחרת גואטמלה במשחק ידידות. ב-14 בנובמבר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-0 על נבחרת טרינידד וטובגו במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר קופה אמריקה 2021, בו ערך ארבע הופעות.
נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר קופה אמריקה 2024.
הערות שוליים

↑  "Quem é Alan Franco, nova contratação do Atlético Mineiro para 2020? באתר Goal, ‏ 3 ביוני 2020 (בספרדית)
↑  Charlotte FC Signs Midfielder Alan Franco On Loan From Atlético Mineiro באתר הרשמי של שארלוט, 21 בדצמבר 2021 (באנגלית)
↑  Official: Charlotte FC loan Alan Franco to Talleres in Argentina באתר הרשמי של ה-MLS, ‏ 27 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  Aquí están los 26 jugadores elegidos por el DT Gustavo Alfaro para jugar la Copa Mundial FIFA, estamos listos para hacer historia באתר הרשמי של נבחרת אקוודור, 14 בנובמבר 2022 (בספרדית)
↑  Selección de Ecuador convocó sus 26 jugadores para la Copa América 2024 באתר El Comercio, ‏ 29 במאי 2024 (בספרדית)
| נבחרת אקוודור – קופה אמריקה 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 גלינדס •  2 טורס •  3 ארבולדה •  4 אינקפיה •  5 ארויו •  6 נובואה •  7 אסטופיניאן •  8 מרטינס •  9 קמפנה •  10 דיאס/גרואסו •   11 אסטרדה •  12 אורטיס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 פיניידה • 17 אנ. פרסיאדו • 18 אי. פרסיאדו • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 מ. קאייסדו • 24 לאון • 25 קרבאלי • 26 ג. קאייסדו • 27 פלאסיוס • 28 הורטדו • מאמן: אלפארו |  1 גלינדס •  2 טורס •  3 ארבולדה •  4 אינקפיה •  5 ארויו •  6 נובואה •  7 אסטופיניאן •  8 מרטינס •  9 קמפנה •  10 דיאס/גרואסו •   11 אסטרדה •  12 אורטיס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 פיניידה • 17 אנ. פרסיאדו • 18 אי. פרסיאדו • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 מ. קאייסדו • 24 לאון • 25 קרבאלי • 26 ג. קאייסדו • 27 פלאסיוס • 28 הורטדו • מאמן: אלפארו | אקוודור |
| נבחרת אקוודור – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 ארבולדה •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 אסטופיניאן •  8 גרואסו •  9 אי. פרסיאדו •  10 איברה •   11 אסטרדה •  12 רמירס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 אנ. פרסיאדו • 18 פלאסיוס • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 ראסקו • 25 פורוסו • 26 רודריגס • מאמן: אלפרו |  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 ארבולדה •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 אסטופיניאן •  8 גרואסו •  9 אי. פרסיאדו •  10 איברה •   11 אסטרדה •  12 רמירס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 אנ. פרסיאדו • 18 פלאסיוס • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 ראסקו • 25 פורוסו • 26 רודריגס • מאמן: אלפרו | אקוודור |
| נבחרת אקוודור – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 אורדונייס •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 לור •  8 גרואסו •  9 יבואה •  10 פאאס •   11 רודריגס •  12 רמירס • 13 אנר •  14 מינדה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 פרסיאדו • 18 אורטיס • 19 ג'. קאייסדו • 20 קורוסו • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 הורטאדו • 25 פורוסו • 26 מיקולטה • מאמן: סאנצ'ס |  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 אורדונייס •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 לור •  8 גרואסו •  9 יבואה •  10 פאאס •   11 רודריגס •  12 רמירס • 13 אנר •  14 מינדה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 פרסיאדו • 18 אורטיס • 19 ג'. קאייסדו • 20 קורוסו • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 הורטאדו • 25 פורוסו • 26 מיקולטה • מאמן: סאנצ'ס | אקוודור |
אליסון דוס סנטוס (כדורגלן)

אליסון איירס דוס סנטוס (בפורטוגזית: Allyson Aires dos Santos; נולד ב-23 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בקויאבה.
קריירה

דוס סנטוס התחיל את הקריירה שלו ב-2013 בגרמיו בראורי. ב-23 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. בחצי השנה הראשונה של עונת 2013 רשם 17 הופעות כאשר בכולן פתח בהרכב. ב-1 באוגוסט 2013 עבר לאינדנפנדנטה, אך הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה רק בתחילת העונה שלאחר מכן. ב-6 בפברואר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה.
ב-17 ביולי 2015 הגיע לישראל הצטרף למכבי פתח תקווה. ב-10 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק גביע הטוטו מול מכבי תל אביב.
ב-28 במאי 2017 חתם דוס סנטוס לשלוש שנים במכבי חיפה. ב-22 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0-1 נגד מכבי נתניה.
ב-17 בספטמבר 2019 חתם דוס סנטוס בבני יהודה תל אביב לעונה אחת.
בקיץ 2021, אליסון חתם בבאנדירמספור מהליגה הטורקית השנייה.
בקיץ 2022 הצטרף לאומרנייספור מליגת העל הטורקית.
ב-7 באפריל 2023 חזר לברזיל וחתם בקויאבה מליגת העל הברזילאית.
אלן פרבר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בדצמבר 1995 (בן 28)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 גובה:  1.82 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 מועדון:  מכבי תל אביב
 מאמן:  גרש גרשקוביץ'
 הישגים
 שיאים אישיים:  כידון: 72.10 מטר (2015)
 
אלן פרבר (נולד ב-25 בדצמבר 1995) הוא אתלט ישראלי, 3 פעמים ברציפות אלוף ישראל (2014, 2015 ו-2016) בהטלת כידון.
ביוגרפיה

פרבר גדל בריגה לטביה והתאמן בהטלת כידון בהדרכתה של אינדרה אורסון. בגיל 15 סיים רביעי באליפות לטביה לקדטים, ובגיל 16 זכה בתואר סגן-אלוף לטביה לנוער בהטלת כידון בסביבות 63 מטר.
בסוף שנת 2012 עלה לישראל עם משפחתו ולמד כשנה בכפר הנוער בן שמן. בהמשך התאמן בפנימיית המחוננים בווינגייט והיה חבר בקבוצת מכבי תל אביב בהדרכתו של גרש גרשקוביץ'.
בתחרויות המכביה התשע-עשרה לנוער שנערכו בשנת 2013 זכה פרבר במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 61.97 מטר, תוצאה טובה יותר מזו של המנצחים בבוגרים.
ביוגרפיה > אליפות ישראל

באליפות ישראל לנוער שנערכה ביוני 2014 זכה פרבר במדליית זהב בהטלת כידון בשיא ישראלי חדש לנוער של 69.98 מטר. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2014 הוא זכה באליפות ישראל בהטלת כידון במדליית זהב בתוצאה של 69.32 מטר, לפני האלוף היוצא עשהאל ארד מאתלטי כיוונים באר שבע (58.87 מטר) וניקולאי גילימוביץ מירושלים (55.90 מטר). שבוע לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה ביוג'ין, ארצות הברית בסוף יולי הוא סיים במקום 21 בהטלת כידון בתוצאה של 63.48 מטר.
בתחרות הזמנה שנערכה ב-10 ביוני 2015 קבע פרבר בהטלת כידון, שיא אישי חדש של 72.10 מטר. במשחקים האירופיים (2015) שנערכו בבאקו אזרבייג'ן בסוף יוני אותה שנה הוא סיים במקום שלישי בהטלת כידון בתוצאה של 70.18 מטר. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי הוא הגן על תוארו לאחר שזכה במדליית זהב, בהטלת כידון בתוצאה של 66.48 מטר, לפני עשהאל ארד (64.29 מטר) ואור כתב ממכבי חיפה כרמל (64.17 מטר).
שיאים אישיים

הטלת כידון: 72.10 מטר (2015)
הערות שוליים

↑  Winners and Medals
↑  תחרויות האתלטיקה היוו את אליפות אירופה דרג ג', ולכן השתתפו בה רק 14 מדינות, ומרבית הספורטאים הבכירים ביבשת לא נטלו בה חלק. לא חולקו מדליות אישיות בתחרויות אלה, אלא נערכה תחרות קבוצתית בין הנבחרות, כאשר בכל מקצוע משתתף ספורטאי אחד מכל מדינה ולשלוש הנבחרות הראשונות הוענקו מדליות. ארבע הנבחרות שכלל הישגי הספורטאים שלהן היו הטובים ביותר העפילו לדרג ב'. נבחרת ישראל סיימה במקום שלישי כללי.
אלן פרייס

אלן מילר-פרייס (בגרמנית: Ellen Müller-Preis; ‏6 במאי 1912 – 18 בנובמבר 2007) הייתה סייפת אוסטרית ממוצא יהודי. אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות מהן אחת זהב ו-3 פעמים אלופת העולם ברומח. היא השתתפה ב-5 אולימפיאדות בתקופה של 24 שנים, במשך אותה תקופה, שתי אולימפיאדות התבטלו בעקבות מלחמת העולם השנייה.
קורות חיים

פרייס נולדה בשרלוטנבורג-וילמרסדורף, ברלין לאמא גרמניה ואבא אוסטרי. בגיל 13 היא החלה ללמוד סיף בבית הספר לסיף של דודתה ויליאמינה וורדינק בווינה ובגיל 18 החלה להתאמן. לאחר שהוועד האולימפי הגרמני לא גילה בה עניין, עקב ריבוי סייפות מצטיינות גרמניות, הוועד האולימפי האוסטרי דווקא כן בחר בה.
באליפות אירופה בסיף שנערכה בווינה בשנת 1931 זכתה פרייס במדליית ארד.
קורות חיים > אלופה אולימפית

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכתה פרייס במדליית זהב בתחרות הרומח האישית. במדליית כסף זכתה ג'ודי גינס פן-יוז מבריטניה ובמדליית ארד זכתה ארנה בוגן מהונגריה.
באולימפיאדת ברלין (1936) זכתה פרייס במדליית ארד בתחרות הרומח האישית. במדליית הזהב זכתה אילונה אלק מהונגריה ובמדליית הכסף זכתה הלנה מאייר מגרמניה, שלוש המנצחות הן יהודיות.
באליפות העולם הראשונה בסיף שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1937 זכתה פרייס בשתי מדליות ארד, אחת ברומח אישי ואחת ברומח קבוצתי.
באליפות העולם בסיף, הראשונה לאחר מלחמת העולם השנייה שנערכה בליסבון, פורטוגל בשנת 1947 זכתה פרייס במדליית זהב בתחרות הרומח האישית.
באולימפיאדת לונדון (1948) זכתה פרייס במדליית ארד בתחרות הרומח האישית. במדליית הזהב זכתה אילונה אלק מהונגריה ובמדליית הכסף זכתה קארן לחמן מדנמרק.
באליפות העולם בסיף שנערכה בקהיר, מצרים בשנת 1949 זכתה פרייס במדליית זהב בתחרות הרומח האישית.
באליפות העולם בסיף שנערכה במונטה קרלו, מונקו בשנת 1950 זכתה פרייס במדליית זהב בתחרות הרומח האישית.
באולימפיאדת הלסינקי (1952) סיימה פרייס במקום 11 בתחרות הרומח האישית.
באולימפיאדת מלבורן (1956) בגיל 44 סיימה פרייס במקום שביעי בתחרות הרומח האישית.
אחרי הקריירה הספורטיבית

לאחר שפרשה מספורט תחרותי התעסקה פרייס במוזיקה. היא פיתחה טכניקות נשימה ותנועה, המאפשרות לשחרר את הגוף ממתח נפשי. לאחר פרישתה, היא המשיכה כפרופסור אמריטוס פעילה באוניברסיטה למוזיקה ואומנויות הבמה בווינה ואימנה בשיעורים פרטיים את הבמאים, השחקנים, הזמרים ועוזריהם באופרה של וינה ובבורגתיאטר, על מנת להבטיח שהופעת הסיף שלהם תהיה ראויה.
ב-18 בנובמבר 2007 נפטרה פרייס מאי-ספיקת כליות, בת 95 הייתה במותה.