stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קאפו די פונטה
גאוגרפיה

העיירה קאפו די פונטה שוכנת בגובה 362 מטרים מעל פני הים בערך במרכז ואל קמוניקה, עמק ארוך (כ-90 קילומטרים) במורדות הרי האלפים. לאורך כל העמק זורם נהר האוליו (Oglio) והוא עובר מערבית לעיירה. שני נחלים: קלניה (Clegna) ורה די טרדנוס (Re di Tredenus בקצרה רה) נשפכים לאוליו בסביבות העיירה. הנחל רה מוזכר במקורות ההיסטוריים כגורם מרכזי לשיטפונות. בשנת 1315 יצר השיטפון ביצה גדולה בעמק בין קאפו די פונטה לסלרו (Sellero). ב-1698 נסחף הכפר הקטן צרו (Zero), מזרחית לקאפו די פונטה, במימי הנחל.
הגרעין המקורי של העיירה שוכן מערבית לגשר שעל הנהר לכיוון היישוב הקטן צ'מו (Cemmo) והוא שנתן את שמו לעיירה (כאמור "ראש הגשר"). העיירה והקומונה הנושאת את שמה דווקא משתרעים מזרחית לנהר.
היסטוריה

ההיסטוריה האנושית של עמק קמוניקה, שקאפו די פונטה מצויה במרכזו, מתחילה בסוף עידן הקרח לפני כ-15,000 שנים. מניחים כי ציידים, נוודים למחצה, שנהגו לחצות את האלפים, חנו בעמק למשך תקופות קצרות. סימנים לכך הם מיקרוליתים (להבים קטנים שסותתו מאבן ושובצו בתוך ידית מעץ או עצם), וכן מבנים מהתקופה המזוליתית. בתקופה הנאוליתית, עם עליית הטמפרטורות ונסיגת הקרחונים מהעמק, החלה התיישבות הקבע בוואל קמוניקה, כשהתושבים הראשונים להתנחל הגיעו משפלת הפו. עד סוף תקופת הברזל חרתו תושבי העמק מאות אלפי פטרוגליפים על אבני החול שלוטשו בידי קרחונים. הפטרוגליפים, שבהם מופיעים מוטיבים של ציד, לחימה ואלמנטים דתיים, מפוזרים בכל רחבי ואל קמוניקה, אך הריכוז הגדול ביותר מצוי סביב קאפו די פונטה.
בין המאה ה-11 למאה ה-14 הייתה קאפו די פונטה ישוב קטן, חלק מהיישוב צ'מו (הפוך למצב כיום). אדמות היישוב היו שייכות למנזר הסמוך, "סן סלווטורה דלה טצה" (San Salvatore delle Tezze).
מ-1454 היה ואל קמוניקה בשליטת ונציה. עם נפילתה כתוצאה מפלישת נפוליאון לאיטליה ב-1796, צורף העמק למדינת החסות הצרפתית שהקים נפוליאון בצפון איטליה, רפובליקה צ'יסאלפינה, שמרכזה במילאנו. ב-1797 נוסדה "הקומונה של קאפו די פונטה" (comune of Capo di Ponte) ושנה אחר-כך, ב-1798 שונה שמה ל"קומונה של צ'מו וקאפו די פונטה" (comune of Cemmo and Capo di Ponte). השם שונה שוב ב-1816, ונקבע סופית לשם הנוכחי ב-1859 תחת שלטון ממלכת סרדיניה.
אתרים

ציורי סלע
"הפארק הלאומי של הסלעים המגולפים של נַקְוָאַנֶה" (Parco nazionale delle incisioni rupestri di Naquane) - הפארק, המצוי בגובהים שבין 400 ל-600 מטרים מעל לגובה פני הים, משתרע על שטח של 350 דונם וכולל 104 מחשופי סלעים שעל פניהם מצויים פטרוגליפים.
"הפארק הארכאולוגי הלאומי של הסלעים של צֶ'מוֹ" (Parco archeologico nazionale dei Massi di Cemmo) - - האתר שחשף לעולם את ציורי ואל קמוניקה. ב-1909 ראה הגאוגרף לאנג שני סלעים שעליהם נחרטו במשך כמה שלבים בתקופת הנחושת פגיונות רמדליאניים ובעלי חיים רבים: איילים, יעלים ושועלים.
"הפארק הארכאולוגי הקומונלי של סֶרַדִינָה-בֶּדוֹלִינָה" (Parco archeologico comunale di Seradina-Bedolina) - - ציורי סלע מתקופת הברזל, וציור מפורט של עבודת חריש.
כנסיות:
המנזר "סן סלווטורה דלה טצה" (San Salvatore delle Tezze) – מנזר עתיק ממזרח לעיירה. הוא מוזכר בכתובים לראשונה בבולה אפיפיורית ב-1095, אך לדעת לוצ'יה מורנדיני (Lucia Morandini) שחקרה את המנזר האלמנטים העתיקים בו הם מהמאה השמינית או התשיעית. המנזר הוזנח עם השנים, בייחוד בתקופת המהפכה הצרפתית. כיום נותרה רק הכנסייה ממכלול המנזר והיא עברה שיפוץ ב-2009.
"כנסיית הקדושות פאוסטינה וליברטה" (chiesa delle sante Faustina e Liberata) – כנסייה מהמאה ה-17. על סלע סמוך חקוקות טביעות ידיים המשויכות על פי האגדה לשתי הקדושות. החוקרים משייכים את הטביעות לציורי הסלע הפרהיסטוריים של ואל קמוניקה.
הערות שוליים

↑  היחידה האדמיניסטרטיבית הקטנה ביותר באיטליה הכוללת בדרך כלל עיירה או כפר שנתנו את שמם ליחידה
↑  Monastero di San Salvatore
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561823405171  LCCN: n79046424  VIAF: 141879841   WorldCat (עם VIAF): 141879841
צרפת באירוויזיון לרוקדים צעירים

| --- | --- |
 מדינה:  צרפת צרפת
 רשת שידור:  France 2/France 3
 השתתפות ראשונה:  איטליה רג'ו אמיליה, 1985
 זכיות:  צרפת פריז, 1989
 השתתפויות:  7 (7 גמר)
 היעדרויות:  8
 אירוח האירוויזיון:  צרפת פריז, 1989   צרפת ליון, 1999
 השתתפות אחרונה:  צרפת ליון, 1999
 
צרפת נטלה חלק באירוויזיון לרוקדים צעירים 7 פעמים.
הרקדנים והריקודים שייצגו את צרפת באירוויזיון לרוקדים צעירים

| שנה | אמן | ריקוד | כוריאגרף | חצי גמר | גמר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985 | כריסטינה לאנדאלט וסטאפני אליזבה | לא ידוע | לא ידוע | לא התקיים חצי גמר | - |
| 1987 | מריה-סוזיק קבה | Aurora's variation from the first act of "Sleeping Beauty" | מ. פטיפה | לא התקיים חצי גמר | - |
| 1989 | אגנס לטסטו | לא ידוע | לא ידוע | - | 1 |
| 1991 | עמנוטל טריבאלט | "La Sylphide" | א. טגילוני | - | 2 |
| 1993 | רפאלה דלנוי-באליבל | "Paquita, 2nd variation" from "Pas de trois" | מ. פטיפה | - | 3 |
| 1995 | קארל פאקוויטה | "La Bayadère" | ר. נורייב | - | - |
| 1999 | עמנואל אגרמורט וג'ולייטה ראודיט | "Les Chiens" | ג. בויוויאר ור. אובדיה | - | - |
אירוח התחרות

צרפת אירחה את התחרות פעמיים, ב-1989 וב-1999.
| שנה | העיר המארחת | מקום התחרות | מנחים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | פריז | מרכז הקונגרסים של פריז (אנ') | זיזי ג'אנמרי ואלאין דואלט |
| 1999 | ליון | האופרה הלאומית של ליון (אנ') | אלכס טיילור |
ראו גם

האירוויזיון לרוקדים צעירים
צרפת באירוויזיון
הערות שוליים

1 2  בשנה זו, הוענקו 2 פרסים. אחד לבלט והשני לריקוד עכשווי (אנ'). צרפת זכתה בפרס לריקוד עכשווי (אנ')
1 2 3  "Eurovision Young Dancers 1999: About the show". European Broadcasting Union. נבדק ב-5 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
קונסטנטין זיריאנוב

קונסטנטין גאורגייביץ' זיריאנוב (ברוסית: Константин Георгиевич Зырянов, נולד ב-5 באוקטובר 1977 בפרם, רוסיה) הוא כדורגלן עבר רוסי בינלאומי, המאמן כיום את צ'רנומורץ נובורוסייסק.
קריירה

הוא החל את הקריירה במועדון הכדורגל אמקאר פרם שבו שיחק 7 עונות. משם עבר לקבוצת טורפדו מוסקבה, שגם בשורותיה שיחק 7 שנים. ב-2007 עבר לזניט סנקט פטרבורג, ובה התפתח מקצועית בצורה ניכרת. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא זכה עמה באליפות רוסיה, וכמו כן בתואר כדורגלן השנה ברוסיה (ספורט אקספרס).
זיריאנוב היה קשר ויכול היה לשחק גם בהגנה ובקבוצתו זניט אף סייע לעיתים בהתקפה כמבקיע יצירתי, תחת הדרכתו של המאמן דיק אדבוקט. ב-2008 כבש שער מול באיירן מינכן בחצי גמר גביע אופ"א ועזר לקבוצתו להגיע למשחק הגמר, שבו התמודדה מול קבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית. במשחק הגמר הוא כבש את שערה השני של זניט, שסייע לה לנצח 0–2 ולזכות בגביע בזכייה היסטורית.
זיריאנוב שיחק בנבחרת רוסיה החל משנת 2006. הוא סייע לנבחרתו להעפיל במפתיע עד לחצי גמר יורו 2008 ואף כבש שער במסגרת הטורניר, מול נבחרת יוון. ב-17 בדצמבר 2012 הודיע על פרישתו מהנבחרת. בסיום עונת 2016/2017 בליגת העל הרוסית הודיע על פרישה ממשחק וצורף כמאמן בקבוצת זניט-2 סנקט פטרבורג. ביוני 2018 הועבר להדריך את מחלקת הנוער של זניט.
באוקטובר 2022, מונה למאמן קבוצת צ'רנומורץ נובורוסייסק, אותה הוליך בתום עונת 2022/2023 להעפלה לליגת המשנה.
פרא (סרט ישראלי, 2018)

ערך זה עוסק בסרט ישראלי משנת 2018. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט
 הופק בידי:  שלום גוטמן
 תסריט:  דנאל אל-פלג אוריאל סיני
 עריכה:  נילי פלר
 מוזיקה:  אופיר לייבוביץ'
 צילום:  אוריאל סיני
 מדינה:  ישראל
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  תיעודי
פרא הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2018 בבימוייהם של דנאל אל-פלג ואוריאל סיני, העוסק במציאות היומיומית איתה מתמודדים גיבורי הסרט אריאלה רוזנצוויג, וטרינרית בבית החולים לחיות הבר, ושמוליק לנדאו, מטפל ראשי בבית החולים. כמו כן, הסרט נעשה בתמיכת יס דוקו, קרן רבינוביץ' ומפעל הפיס.
העבודות על הסרט נערכו במשך 3 שנים שבהן עקבו אוריאל סיני ודנאל אל-פלג אחר המתרחש בכותלי בית החולים ובמאבק של המטפלים להציל את חיות הבר הפצועות בתקווה להשיבן בחזרה לטבע.
סמוך לסוף צילומי הסרט הלך לעולמו לנדאו, המטפל הראשי בבית החולים ואחד מגיבורי הסרט, והסרט הוקדש לזכרו.
השתתפות בפסטיבלים וזכייה בפרסים

הסרט השתתף בפסטיבלים הבאים:
פסטיבל דוקאביב 2018
פסטיבל הסרטים התיעודיים הבינלאומי של בודפשט 2019
פסטיבל הסרטים הבינלאומי מוסקבה 2019
פסטיבל סרטי הרפתקה 2019
פסטיבל הקולנוע החברתי לוד 2020
כמו כן, הסרט זכה בפרסים הבאים:
סרט הביכורים הטוב ביותר, פסטיבל דוקאביב 2018
סרט הביכורים הטוב ביותר, פורום היוצרים הדוקומנטרי 2018
ראו גם

להציל את חיות הבר
קיוויאק

| --- | --- |
 
 מאכלים
 סוג:  מעדן 
 מרכיבים עיקריים:  אלקיים 
 
קיוויאק הוא מאכל אינואיטי מסורתי, הנאכל בחודשי החורף בגרינלנד במהלך חגיגות או אירועים רבי משתתפים (כגון חתונות). כיום מקובל לאכול מאכל זה בארוחת חג המולד בגרינלנד.
תהלך הכנת הקיוויאק כולל דחיסת עופות ים ממשפחת האלקיים לתוך עור כלב ים ותסיסת הבשר בתהליך אל-אווירני מבוקר טמפרטורה. עופות רבים נדרשים על מנת למלא את עור כלב הים, ולעיתים אף נדרשים כ-500 אלקיימים. העופות מוכנסים לכלב הים כשהם שלמים, עם הנוצות, המקורים וכלל האיברים הפנימיים. לאחר מכן נתפר העור, הפתח מצופה שומן ונלחץ מתחת אבן גדולה כדי למנוע חדירת אוויר. העופות מרקיבים ותוססים במשך מספר חודשים.
קונסטנטין זמפיר וסיליו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 במאי 1882 פוקשאן, רומניה 
 פטירה:  1 ביוני 1946 (בגיל 64) 
 דרגה:  גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 
קונסטנטין זמפיר וסיליו המכונה פיקי (ברומנית: Constantin Zamfir Vasiliu‏; 16 במאי 1882 – 1 ביוני 1946) היה איש צבא ופוליטיקאי רומני, מפקח כללי של הז'נדרמריה הרומנית ותת מזכיר מדינה במשרד הפנים הרומני ולפני כן ראש עיריית קראיובה. נשפט על ידי בית דין עממי על ביצוע פשעי מלחמה במהלך מלחמת העולם השנייה, הורשע והוצא להורג בירייה.
קונסטנטין וסיליו נולד בפוקשאן, רומניה, בנו של הגנרל הרומני זמפיר וסיליו. הוא בוגר בית הספר לקציני חיל רגלים ופרשים של בוקרשט ובית הספר המיוחד לפרשים של טרגובישטה, שם התיידד עם יון אנטונסקו.
ב-1 בנובמבר 1920 הועלה לדרגת לוטננט קולונל בחיל הז'נדרמריה. ב-1 בדצמבר 1923 הועלה לדרגת קולונל בז'נדרמריה. בהמשך הועלה לדרגות בריגדיר גנרל, מייג'ור גנרל ולבסוף לוטננט גנרל. בסוף שנות השלושים של המאה העשרים פרש והיה לראש עיריית קראיובה. כשהוחזר לשירות צבאי בז'נדרמריה, התמנה למפקח הכללי של הז'נדרמריה ותחת פיקודו הז'נדרמריה לקחה חלק גדול בהגליית ורציחת יהודים וצוענים ברחבי בסרביה ובוקובינה.
לאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944 נעצר ונמסר לידי הצבא האדום והועבר למוסקבה לחקירה. לאחר החזרתו לרומניה נשפט על ידי בית דין עממי על ביצוע פשעי מלחמה במהלך מלחמת העולם השנייה, הורשע, נידון ל-4 עונשי מוות ול-4 עונשי מאסר של 20 שנה. ב-1 ביוני 1946 הוצא להורג בירייה בבית הכלא ז'ילבה.
הערות שוליים

↑  Vasiliu, Z. Constantin (באנגלית)
קונסטנטין וויקולסקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בפברואר 1890 
 פטירה:  17 בספטמבר 1955 (בגיל 65) 
 דרגה:  מייג'ור גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 
קונבטנטין וויקולסקו (ברומנית: Constantin Voiculescu‏; 23 בפברואר 1890 - 17 בספטמבר 1955) היה מייג'ור גנרל בצבא רומניה במלחמת העולם השנייה, המושל הצבאי של בסרביה בתקופת כיבושה על ידי צבא רומניה והוורמכט, נשפט על מעשיו, נלקחה ממנו דרגתו ונידון למאסר עולם. מת בכלא הרומני.
ב-1 ביולי 1927 הועלה לדרגת לוטננט קולונל. ב-1 בינואר 1934 הועלה לדרגת קולונל. ב-29 באוקטובר 1939 הועלה לדרגת בריגדיר גנרל וכעבור שלוש שנים בדיוק הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. מ-23 ביולי 1941 ועד 29 במרץ 1943 היה המושל הצבאי של בסרביה.
ב-12 באוקטובר 1944 נעצר, ב-22 במרץ 1945 שוחרר מהצבא וב-1946 נשפט ונידון למאסר עולם על מעשיו במלחמת העולם השנייה.
וויקולסקו ציווה ב-25 ביולי 1941 על הקמת גטו קישינב. וויקולסקו טען בפני יון אנטונסקו, שהוא לוחם בשחיתות בכל כוחו, אך בעזבו את צ'רנוביץ לקח למזכרת שתי משאיות עמוסות שטיחים פרסיים.
הערות שוליים

↑  Voiculescu, Gh. Constantin (באנגלית)
↑  תולדות השואה - רומניה, כרך א', עמוד 591
צלליות ידיים

צלליות ידיים הם סוג של אמנות שבה סיפור או מחזה מוצג בפני קהל כאשר האמנים משתמשים בידיהם מול מקור אור כדי לייצר צלליות, המופיעות על מסך או על קיר. אמנות זו פופולרית אצל בדרנים שונים ובעיקר אצל קוסמים.
היסטוריה

האמנות המודרנית של צלליות ידיים הפכה פופולרית במאה ה-19 הודות לבדרן הצרפתי פליסיאן טרווי (אנ') וצלליות האישים המפורסמים שיצר.  לעומת זאת פופולריות זאת דעכה במידה ניכרת לאחר סוף המאה ה-19, בעיקר לאחר שהקולנוע והטלוויזיה הפכו לאמצעי הבידור הפופולריים בעולם.
אופן ההצגה

על ידי הצבת האצבעות בצורות מסוימות האמן מסוגל ליצור צלליות בצורות שונות המזכירות דמויות בעלי חיים, אישים מפורסמים, כלי רכב, נופים ועוד. ניתן גם לעשות שימוש בחתיכות קרטון קטנות על מנת להדגיש פרטים שונים בדמויות השונות, אותם לא ניתן להציג באמצעות האצבעות בלבד. האמן המציג ומקור האור יכולים להימצא לפני משטח ההצגה או מאחוריו, כאשר לכל מצב יתרונות משלו. בשעת ההצגה על האמן להתבונן בצללית שהוא יוצר ולא בידיו, וכשהוא מניע את ידיו הוא מחייה את הדמויות ויכול לשנות אותן  במהירות מפתיעה.
בישראל

האמן הישראלי אלברט אלמוזנינו התפרסם בעולם בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 במופע צלליות ידיים, ואף הוציא ספר דוגמאות בשם "The Art of Hand Shadows".
ראו גם

תיאטרון צלליות
אמנות הבמה
מיצג
אלברט אלמוזנינו
לקריאה נוספת

Almoznino, Albert (1970), The Art of Hand Shadows, New York: Stravon Educational Press, ISBN 0-87396-027-0 (ספר מאת אלברט אלמוזנינו, זמין באופן חלקי לצפייה אונליין)
קיווירוניוס

| קיווירוניוס |
| --- | --- |
 גולגולת  שחזור אפשרי
תקופה
פליוקן-הולוקן כ-4,900,000–13,400 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פילאים
משפחה:: גומפותריומיים
סוג:: קיווירוניוס
מינים
 Cuvieronius hyodon  Cuvieronius oligobunis  Cuvieronius priestleyi  Cuvieronius tropicus
שם מדעי
 Cuvieronius ‏אוסבורן, 1923

קיווירוניוס (שם מדעי: Cuvieronius) הוא סוג של פיל גדול נכחד ממשפחת הגומפותריומיים אשר חי באמריקה הדרומית בין הפליוקן להולוקן לפני 4.9-0.0134 מיליון שנה מהיום. הוא קרוי על שם החוקר הצרפתי הידוע ז'ורז' קיווייה, שם שניתן לו ב-1923 בידי החוקר הנרי פיירפילד אוסבורן. המין Cuvieronius hyodon התגלה לראשונה באידלגו שבמקסיקו ובפלורידה אך בהמשך נמצאו מינים נוספים אשר חצו את הגשר היבשתי לאמריקה הדרומית, שם הם התגלו באקוודור, בוליביה, צ'ילה וארגנטינה.
הקיווירוניוס היה פילאי בגובה 2.3 מטר ומשקל 3.4-3.9 טון. הוא היה בעל אוזניים קטנות ובעל חטים ענקיים שבלטו מלסתו העליונה ונטו כלפי מטה, אולי עזרו ליצור לחפור שורשים ופקעות מהאדמה. היה לו מראה קרוב מעט למסטודון, שנחשב לקרובו בתחילה. בהמשך התברר שהמסטודון שייך לקבוצה מפותחת יותר הקרובה לפיליים המודרניים.
איור של Cuvieronius hyodon
פניר טיקה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מזון 
 מוצא:  הודו 
 מרכיבים עיקריים:  גבינת פניר 
 
פניר טיקה (בהינדי: पनीर टिक्का; באנגלית: Paneer tikka או Paneer Soola או Chhena Soola) הוא מאכל הודי העשוי מנתחי גבינת פניר או גבינת צ'הנה כבושים בתבלינים וצלויים בטנדור. זוהי אלטרנטיבה צמחונית לעוף טיקה ומנות בשר אחרות. זהו מאכל פופולרי שזמין בהודו ובמדינות עם פזורה הודית.
הכנה

נתחי גבינת פניר, סוג של גבינה טרייה, מושרים בתבלינים ואז מסדרים אותם על שיפוד עם פלפלת (פלפלים), בצל ועגבניות. שיפודים אלו נצלים בטנדור (תנור) ולאחר מכן המנה מוגשת חמה, מתובלת במיץ לימון וצ'אט מסאלה. לפעמים המנה מלווה בסלט או צ'אטני נענע. מנות טיקה הולכות באופן מסורתי טוב עם צ'אטני נענע. הפניר, על אף שהוא רך, יש לו חריכה חדה על פני השטח ואינה מתפרקת.
וריאציות

כשפניר טיקה מוגשת עם רוטב, היא נקראת פאניר טיקה מסאלה. היא מוגשת גם בעטיפה (כמו לאפה), כרול פאניר טיקה, כאשר הפאניר טיקה עטופים לתוך לחם שטוח הודי בהגשה. סוג של פאניר טיקה עשוי גם כקבב.
במהלך השנים, היו כמה וריאציות, כמו Kashmiri paneer tikka, שבו הפניר ממולא בשקדים קצוצים וצלוי על הגריל, מגוון מאכלים מהמטבח סיני, paneer tikka masala chow mein, ודוסה ממולאת פניר טיקה.
גם רשתות מזון מהיר בינלאומיות בהודו שילבו את הפניר טיקה בתפריטיהן. לדוגמה, פיצה האט ודומינו'ס פיצה מציעות תוספת של פניר טיקה על הפיצות שלהן, בעוד שסאבוויי מציעה כריך פאניר טיקה ולמקדונלד'ס יש רול של פניר טיקה בתפריט שלה. מותג הבינגו של חטיף תפוחי אדמה של החברה ההודית הענקית ITC ייצרה חטיף בטעם פניר טיקה. לפני כן, בשנת 2003, מאג'י (Maggi) של נסטלה יצאה לשוק במגוון מוכן לבישול של פאניר טיקה. גם חברות אחרות מציעות תערובות תבלינים וגרסאות מוכנות לאכילה של פניר טיקה.
הערות שוליים

↑  "Paneer Ka Soola Recipe: How to Make Paneer Ka Soola Recipe | Homemade Paneer Ka Soola Recipe". recipes.timesofindia.com (באנגלית). נבדק ב-2023-04-10.
1 2  Dalal, Tarla (2007). Punjabi Khana. Sanjay & Co. p. 29. ISBN 978-8189491543.
↑  "Fine dining on Nizami fare". The Hindu. 9 בנובמבר 2011. נבדק ב-20 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Paneer tikka & kali dal at Kwality". Daily News and Analysis. 9 באוגוסט 2008. נבדק ב-20 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kapoor, Sanjeev (2010). Paneer. Popular Prakashan. p. 3. ISBN 978-8179913307.
↑  "Paneer platter". The Hindu. 26 במאי 2007. אורכב מ-המקור ב-1 באוקטובר 2008. נבדק ב-20 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "A new avatar". The Telegraph. 2 באוגוסט 2009. אורכב מ-המקור ב-7 באוגוסט 2009. נבדק ב-21 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "In US, Indian cuisines sell like hot curry!". The Economic Times. 20 בדצמבר 2006. נבדק ב-21 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kapoor, Sanjeev (2009). Punjabi. Popular Prakashan. pp. 13, 14. ISBN 978-8179913116.
↑  Kapoor, Sanjeev (2009). Tandoori Cooking @ Home. Popular Prakashan. p. 17. ISBN 978-8179913987.
↑  Osbaldeston, Peter (2007). The Palm Spring Diner's Bible. Pelican Publishing. p. 268. ISBN 978-1589804708.
↑  "Bombay Brasserie". The Houston Chronicle. 14 בדצמבר 2006. נבדק ב-20 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jean-Bernard Carillet, Matt Phillips (2006). Ethiopia & Eritrea. Lonely Planet. p. 99. ISBN 1741044367.
↑  "A roll at your doorstep". The Hindu. 4 בדצמבר 2004. אורכב מ-המקור ב-9 במאי 2005. נבדק ב-20 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Khatau, Asha (2009). Epicure's appetisers mocktails and cocktails. Popular Prakashan. p. 154. ISBN 978-8179914816.
↑  "Cuisine from the Valley". The Hindu. 8 ביוני 2006. אורכב מ-המקור ב-25 בינואר 2013. נבדק ב-20 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Velly Happy Diwali". The Times of India. 2 בנובמבר 2002. אורכב מ-המקור ב-10 ביוני 2013. נבדק ב-20 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Go for 'dosa'". The Hindu. 30 באפריל 2003. אורכב מ-המקור ב-31 במרץ 2004. נבדק ב-20 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Punjabi by platter!". The Times of India. 31 באוגוסט 2009. אורכב מ-המקור ב-10 ביוני 2013. נבדק ב-20 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bhatia, S.C. (2008). Retail Management. Atlantic Publishers & Dist. p. 287. ISBN 978-8126909810.
↑  "Subway plans 12 outlets by March". The Economic Times. 15 בדצמבר 2002. נבדק ב-20 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'Bingo!' ITC has finally got it". Rediff.com. 1 במאי 2007. נבדק ב-21 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jaydeep Mukherjee, Kanwal Nayan Kapil (2011). Case Studies in Marketing. Pearson Education India. p. 46. ISBN 978-8131756331.
↑  "Norwegian company Orkla acquires 100% of Rasoi Magic through MTR Foods". FNBNews.com. 4 במאי 2011. נבדק ב-21 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
קוומינטנג

| --- | --- |

 מדינה:  טאיוואן 
 מייסד:  סון יאט-סן, Yeung Ku-wan 
 מנהיגים:  Wu Den-yih 
 תקופת הפעילות:  10 באוקטובר 1919 – הווה (105 שנים) 
 אידאולוגיות:  לאומיות סינית, שלושת העקרונות של העם, אנטי קומוניזם
 מטה:  טאיפיי 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין 
 ארגונים בינלאומיים:  האינטרנציונל המרכז-דמוקרטי, האיחוד הדמוקרטי הבינלאומי 
 נציגויות בפרלמנטים
 חברי פרלמנט:  35 (היואן המחוקק) 
 אתר רשמי
 
הקְווֹמִינְטַנג (בסינית: 中國國民黨, פין-יין: Zhōngguó Guómíndăng, המפלגה הלאומית הסינית) היא מפלגה הפועלת ברפובליקה הסינית של טאיוואן.
המפלגה הוקמה זמן קצר לאחר סיומה של מהפכת שינהאי, מהפכה שהדיחה את שושלת צ'ינג הקיסרית מהשלטון בסין. לאחר נפילת השלטון הקיסרי לחמה המפלגה באדוני מלחמה, בתומכי הקיסר, ובאנשי המפלגה הקומוניסטית הסינית על שימור השלטון במדינה ואופייה העתידי. כשליטה בפועל של סין, נלחמה על קיומה של סין לאחר הפלישה היפנית והפסד בירת סין 1937, ובהמשך, במה שהתגלגל להיות מלחמת העולם השנייה ובמאבק לשיקום סין תוך כדי מלחמת אזרחים. המפלגה הפסידה במלחמתה כנגד הקומוניסטים וב-1949 נסוגה לאי טאיוואן שם הקימה את הרפובליקה הסינית, שבה שלטה כמפלגה יחידה עד סוף שנות השבעים. מבחירה מנהיגותית העבירה המפלגה את המדינה הסמכותנית, בה השליטה כארבעים שנים "טרור לבן", למערכת רב מפלגתית ובהמשך לדמוקרטיה. לאחר פתיחת המערכת הפוליטית בטאיוואן למפלגות נוספות המשיכה המפלגה להחזיק בשלטון עד לבחירות לנשיאות שהתקיימו בשנת 2000, אז הפסידה המפלגה את מקומה בשלטון למפלגה הדמוקרטית. בבחירות 2008 חזרה המפלגה לשמש מפלגת השלטון בטאיוואן, ומאז 2016 היא מפלגת אופוזיציה.
השקפותיה של המפלגה כיום ממקמות אותה במרכז-ימין מן הבחינה הכלכלית. ביחסי החוץ היא דוגלת בקו פייסני כלפי סין העממית ומתנגדת להכרזת עצמאות רשמית של טאיוואן.
דגלה של מפלגת הקוומינטנג, אשר עוצב כבר ב-1895, כולל את הכוכב בעל 12 הקרניים, המסמל את 12 שעות היממה הסינית המסורתית שמייצגות את רוח הקדמה.
ראשיתה של המפלגה

הקוומינטנג נוסדה ב-25 באוגוסט 1912 במחוז גואנגדונג בסין, על ידי סונג צ'יאו ג'ן וסון יאט-סן כהמשך של הברית המהפכנית אשר איגדה תחתיה מספר קבוצות מהפכניות לכדי מפלגה סוציאל-דמוקרטית.
עם ההכרזה על הקמת הרפובליקה הסינית ב-1912 זכתה המפלגה לרוב בקרב חברי הוועדה המכוננת של הרפובליקה, אולם ימי שלטונה לא האריכו ימים ועם עלייתו של יואן שה-קאי לשלטון הרפובליקה ב-1913, הוא פיזר את המפלגה, הגלה את סון ליפן והורה על התנקשות בחייו של סונג.
סון הקים מחדש את הקוומינטנג תחת מעטה חשאיות בזמן גלותו ביפן וב-1918 חזר לסין כדי לייסד מחדש את משטר הרפובליקה. ב-1923 הסכים הקוומינטנג לקבלת עזרה במלחמתו מצד ברית המועצות, לאחר שפניותיו לעזרה ממעצמות המערב הושבו בשלילה. נציגיה של ברית המועצות שנשלחו לסין על מנת לייעץ לקוומינטנג היו אלה שהביאו לבסוף לאיחודה של המפלגה עם המפלגה הקומוניסטית לטובת מלחמתן המשותפת בשאריות השלטון הקיסרי.
בקונגרס המפלגה הראשון, שנערך בשנת 1924 ואשר כלל גם נציגים של המפלגה הקומוניסטית, קיבלה על עצמה המפלגה את הפילוסופיה הפוליטית של סון שנקראה שלושת העקרונות של העם – לאומיות, דמוקרטיה ורווחת העם.
מלחמת העולם השנייה ומלחמת האזרחים

במאבק השליטה במפלגה, לאחר מותו של סון יאט-סן, זכה בבכורה סגנו וגיסו צ'יאנג קאי שק, אשר כצעד ראשון שיגר מסע כיבוש אל עבר בייפנג (שהיום נקראת בייג'ינג) ותומכי הקיסר שבסביבותיה, ובעיקר איילי מלחמה אופורטוניסטיים שחלקו את סין לאזורי שליטה. בדרכו צפונה עצר צבא הקוומינטנג בשאנגחאי. עימותים בין כוחותיו של צ'יאנג לבין אנשי המפלגה הקומוניסטית בעיר החלו למעשה את מה שיתפתח בעתיד להיות מלחמת האזרחים הסינית. כוחות הקוומינטנג המשיכו בדרכם לבייג'ינג והשלימו את כיבושה בשנת 1928, שנה בה החלה המפלגה לראשונה בתולדותיה לקבל הכרה בינלאומית נרחבת כמייצגת של העם הסיני. לאחר כיבוש בייג'ינג החלה במדינה תקופה של פטרונות פוליטית מצד הקוומינטנג, שמשלה במדינה תוך הדרכת העם לגבי אופי ודרך החיים תחת משטר דמוקרטי לכאורה.
המסע הגדול צפונה והתקיפות על כוחות הקומוניסטים ודחיקתם מבסיסיהם בדרום המדינה מערבה, להרים, היה המשך של איחוד סין תחת דגל המפלגה. כוחות הקוומינטנג המשיכו להכות בכוחות הקומוניסטים ולהדוף אותם מבסיסיהם. פתיחת הדרך להמלטות הקומוניסטים מערבה וצפונה, איפשרה לקוומינטנג לכבוש עוד ועוד שטחי השפעה בליבה של סין. מצב הלחימה נגד הקומוניסטים לא פסק גם במרבית מהלכה של מלחמת סין–יפן השנייה, מלחמה שבחלק ממהלכה אולצו לשתף פעולה הקומוניסטים והלאומנים כנגד פלישת היפנים למדינה. היו אלה המרשל הצעיר (ג'אנג צ'ואליאנג) שניסה לאלץ את צ'יאנג קאי-שק לשתף פעולה עם הקומוניסטים בתקרית שיאן, והיו אלה האמריקאים שתמכו בקוומינטנג בתנאי שיישתפו פעולה עם הקומוניסטים.
לאחר כניעת היפנים בעקבות ההתקפה הגרעינית האמריקאית על יפן, התחדשה מלחמת האזרחים בסין בהיקף מלא. בהוראת צ'יאנג קאי-שק, נסוגו כוחות הקוומינטנג לערים הגדולות על מנת להגן על התעשייה ועל המערכת הפיננסית במדינה, כשהם מפקירים בכך את אזורי הכפר והספר לשליטתם המלאה של הקומוניסטים. לקראת סוף שנת 1949 שלטו הקומוניסטים ברוב שטחה של סין היבשתית, והדפו את הקוומינטנג, יחד עם כ-2 מיליון פליטים, לבסיסם החדש בטאיוואן.
הקוומינטנג בטאיוואן > מפלגת שלטון יחידה

כבר ב-1947, לאחר מהומות 228 (שהחלו בפברואר 28), הכיל הקוומינטנג טרור לבן על אנשי טאיוואן, שחלקם שבטיים, חלקם האקה וחלקם מהגרים וותיקים ממחוז פוג'יין הסמוך, ושכחלק מהאימפריה היפנית לחמו גם נגד סין. בשנת 1950 נקבע במקום מושבה החדש של הרפובליקה בטאיוואן חוקי חירום כל צעד לעברם של "שלושת עקרונות העם" (ובכללם שאיפה למִינצ'וּ'אֵן, המקבילה הסינית לדמוקרטיה) עד לכיבושה החוזר של סין היבשתית. במהלך אותה התקופה סבלו תושבי האי ממה שנקרא אז "הטרור הלבן" - דיכוי פוליטי חריף שהונהג על ידי ראשי המפלגה. מוסדות המפלגה הועתקו מהעיר נאנג'ינג שביבשת, אל הבירה החדשה טאיפיי (באופן רשמי הם הועברו "זמנית", כיוון שטאיפיי היא בירה זמנית עד לכיבושה מחדש של נאנג'ינג). המפלגה בראשות הרפובליקה אף שימשה כחברה קבועה במועצת הביטחון של האו"ם עד להחלפתה ברפובליקה העממית של סין (סין היבשתית) ב-1971.
ב-1970 התירה המפלגה לראשונה קיום בחירות "משלימות" לפרלמנט שנועדו לבחור נציגים חדשים שיחליפו את נציגי המפלגה המזדקנים. למרות האיסור לקיום פעילות פוליטית שמהווה אופוזיציה למפלגה, הותר לנציגי ה"טאנגוואי" (מילולית: "מחוץ למפלגה") לקיים פעילות פוליטית.