stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבנק האסייני להשקעות בתשתיות
מדינות חברות

בבנק חברות 61 מדינות מתוכן 40 מדינות אזוריות הנכללות באזור הפעילות של הבנק (ובכללן ישראל) ו-21 מדינות לא-אזוריות. בנוסף ישנן 23 מדינות הצפויות להצטרף לבנק (8 אזוריות ו15 לא-אזוריות).
פירוט המדינות החברות וכוח ההצבעה היחסי שלהן:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מדינה | כח הצבעה | מדינה | כח הצבעה | מדינה | כח הצבעה |
| אוזבקיסטן אוזבקיסטן | 0.44% | ירדן ירדן | 0.35% | עומאן עומאן | 0.48% |
| אוסטרליה אוסטרליה | 3.55% | ישראל ישראל | 0.92% | ערב הסעודית ערב הסעודית | 2.52% |
| אזרבייג'ן אזרבייג'ן | 0.47% | לאוס לאוס | 0.28% | פיג'י פיג'י | 0.2% |
| איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות | 1.31% | מונגוליה מונגוליה | 0.28% | הפיליפינים הפיליפינים | 1.12% |
| אינדונזיה אינדונזיה | 3.26% | מזרח טימור מזרח טימור | 0.21% | פקיסטן פקיסטן | 1.17% |
| איראן איראן | 1.666% | מיאנמר מיאנמר | 0.48% | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 3.59% |
| אפגניסטן אפגניסטן | 0.27% | המלדיביים המלדיביים | 0.25% | קזחסטן קזחסטן | 0.90% |
| בנגלדש בנגלדש | 0.84% | מלזיה מלזיה | 0.34% | קטר (מדינה) קטר | 0.79% |
| ברוניי ברוניי | 0.29% | ניו זילנד ניו זילנד | 0.66% | קירגיזסטן קירגיזסטן | 0.27% |
| גאורגיה גאורגיה | 0.29% | נפאל נפאל | 0.32% | קמבודיה קמבודיה | 0.3% |
| הודו הודו | 7.74% | הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | 26.92% | רוסיה רוסיה | 6.10% |
| הונג קונג הונג קונג | 0.88% | סינגפור סינגפור | 0.47% | תאילנד תאילנד | 1.52% |
| וייטנאם וייטנאם | 0.84% | סרי לנקה סרי לנקה | 0.49% | טורקיה טורקיה | 2.58% |
| טג'יקיסטן טג'יקיסטן | 0.27% |  |  |  |  |
מדינות לא-אזוריות שהצטרפו לאחר ההקמה:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מדינה | כח הצבעה | מדינה | כח הצבעה | מדינה | כח הצבעה |
| אוסטריה אוסטריה | 0.69% | דנמרק דנמרק | 0.58% | ספרד ספרד | 1.82% |
| איטליה איטליה | 2.55% | הולנד הולנד | 1.17% | פולין פולין | 0.99% |
| איסלנד איסלנד | 0.26% | הונגריה הונגריה | 0.28% | פורטוגל פורטוגל | 0.3% |
| אירלנד אירלנד | 0.31% | לוקסמבורג לוקסמבורג | 0.31% | פינלנד פינלנד | 0.52% |
| אנגליה אנגליה | 2.98% | מלטה מלטה | 0.26% | צרפת צרפת | 3.27% |
| אתיופיה אתיופיה | 0.23% | מצרים מצרים | 0.83% | שוודיה שוודיה | 0.81% |
| גרמניה גרמניה | 4.26% | נורווגיה נורווגיה | 0.74% | שווייץ שווייץ | 0.88% |
מדינות אזוריות הממתינות להצטרף (נכון לדצמבר 2017):
איי קוק איי קוק
ארמניה ארמניה
בחריין בחריין
ונואטו ונואטו
טונגה טונגה
כווית כווית
סמואה סמואה
קפריסין קפריסין
מדינות לא אזוריות הממתינות להצטרף (נכון לדצמבר 2017):
אקוודור אקוודור
ארגנטינה ארגנטינה
בוליביה בוליביה
בלגיה בלגיה
בלארוס בלארוס
ברזיל ברזיל
דרום אפריקה דרום אפריקה
ונצואלה ונצואלה
יוון יוון
מדגסקר מדגסקר
סודאן סודאן
פרו פרו
צ'ילה צ'ילה
קנדה קנדה
רומניה רומניה
מבנה ארגוני

הבנק האסייני להשקעות מנוהל בשלוש רמות. ברמה העליונה עומדת מועצת הנגידים (Board of Governors) אשר מתכנסת אחת לרבעון ומורכבת מנציגי כל המדינות והארגונים החברים בארגון. כל מדינה מיוצגת על ידי נגיד (Governor) או ממלא מקומו (Alternate Governor).
ברמה השנייה נמצאת מועצת המנהלים (Board of Directors) המורכבת מ-12 חברי דירקטוריון (או ממלאי המקום שלהם במקרה הצורך), שישה מתוכם מייצגים מדינות בודדות והיתר מייצגים קבוצות של מדינות (Constituencies). מועצת המנהלים משמשת כנציגת הדירקטוריון בפני הנהלת הבנק, והיא פועלת מולה באופן שוטף בנושאים של אישור הלוואות והכוונת מדיניות (תכנון אסטרטגי, מדיניות פיננסית ופיקוח על סיכונים).
ברמה השלישית ישנו נשיא הבנק וההנהלה. נשיא ה-AIIB נבחר על ידי המדינות החברות לתקופת כהונה של חמש שנים והוא מנהל את ישיבות מועצת המנהלים ואחראי על הניהול הכולל של הבנק. מר ג'ין ליקון (Jin Liqun) הוא הנשיא הראשון והנוכחי של הבנק, החל מהקמתו בשנת 2016.
מבנה אחזקת מניות הבנק

הון הבנק נקבע ל-100 מיליארד דולר שמתחלק למיליון מניות בעלות של 100,000 דולר למניה. המדינות בעלות המניות משלמות 20% מעלות המניות שברשותם (Paid-in shares), ו-80% מהתשלום הוא בהתחייבות (Callable shares) של המדינות כלפי הבנק. כמות המניות המוקצה עבור כל מדינה נקבעת לפי גודל הכלכלה שלה כאשר המדדים שנלקחים בחשבון הם תמ"ג נומינלי (60%) ותמ"ג לנפש לפי שווי כוח הקנייה (40%).
ישנם שלושה סוגים של קולות אשר קובעים את קולה של מדינה בהצבעות השונות:
קולות בסיסיים: מהווים 12% מסך הקולות כאשר הם מתחלקים בשווה בין המדינות השונות.
קולות לפי מניות: מהווים 85% מסך הקולות ומתחלקים באופן יחסי לבעלות המניות של כל מדינה.
קולות המייסדים: מהווים 3% מסך הקולות ומתחלקים בשווה בין המדינות המייסדות.
הבנק וישראל

מדינת ישראל אשררה את הצטרפותה בתאריך 15 בינואר 2016 ועל כן הייתה שותפה מלאה בכל ישיבות ההנהלה שקיים הבנק.
כוח ההצבעה של ישראל עומד על 0.922% וכמקובל ישראל חברה לקבוצה של מדינות על מנת להגדיל את כוח השפעתה בדירקטוריון הבנק. מדינת ישראל חברה בקבוצה הקוריאנית ולצידה אוזבקיסטן ומונגוליה ולאחרונה הצטרפה פיג'י, כוח ההצבעה של הקבוצה עומד על 5.46%. בראש הקבוצה עומד דירקטור מדרום קוריאה (Taesik YOON) והדירקטור החליפי (Alternate Director) הוא אסף שירמן, נציג משרד האוצר בשגרירות סין ומסייע בתקשורת מול הבנק האסייני להשקעות. החברות במועצת המנהלים (Board of Directors) מאפשרת לישראל לקחת חלק משמעותי בהחלטות ההנהלה הקשורות בעיצוב פני הבנק ומדיניותו בשנותיו הראשונות.
ראו גם

הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח
הבנק העולמי
הבנק האירופאי לשיקום ולפיתוח
בנקים בין-לאומיים לפיתוח
הערות שוליים

↑  About AIIB Overview - AIIB, www.aiib.org (באנגלית)
↑  Only connect, The Economist (באנגלית)
↑  "In Development Bank Battle, Surge to China Rattles Japan". Bloomberg.com (באנגלית). 2015-03-18. נבדק ב-2018-06-12.
↑  רועי ילינק, ‏ענק וננס: חלומות וחששות ביחסי ישראל-סין, השילוח, 13, פברואר 2019
↑  פירוט פרויקטים שמנהל הבנק האסייני להשקעות בתשתיות, באתר הבית של הבנק
↑  AIIBOrganizational Structure
↑  Board of Directors - AIIB, www.aiib.org (באנגלית) (ארכיון)
↑  Senior Management - AIIB, www.aiib.org (באנגלית)
↑  הבנק האסייני להשקעות בתשתיות, באתר משרד האוצר
↑  Asian Infrastructure Investment Bank - Articles of Agreement
↑  Members of the Bank - AIIB, www.aiib.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1126279064  LCCN: no2016122347  SUDOC: 196211905  VIAF: 3810147665870360670009   WorldCat (עם VIAF): 3810147665870360670009
היינריך השלישי, רוזן הסן העילית

| --- | --- |
 לידה:  15 באוקטובר 1440 שפאנגנברג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  13 בינואר 1483 (בגיל 42) מרבורג, רוזנות הסן 
 מדינה:  גרמניה 
 בן או בת זוג:  Anna von Katzenelnbogen (30 באוגוסט 1458–?) 
 
היינריך השלישי, רוזן הסן העילית, כונה "העשיר" (בגרמנית: Heinrich III. „der Reiche“ von Hessen;‏ 15 באוקטובר 1440‏ - 13 בינואר 1483)
ביוגרפיה

היינריך נולד ב-15 באוקטובר 1440, והיה בנם השני של לודוויג הראשון, רוזן הסן ולאנה מסקסוניה, רוזנת הסן, בתם של פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה וקתרינה מבראונשווייג-לינבורג.
בשנת 1458 מת אביו, ורוזנות הסן חולקה בין לודוויג שקיבל את הסן התחתית (הסן-קאסל), לבין אחיו לודוויג שקיבל את הסן העילית (הסן-מרבורג). האחים נלחמו ביניהם על התיחום המדויק של נחלותיהם עד מאי 1470. באמצעות נישואיו לאנה מקאצנלבוגן, בתו של פיליפ הראשון, רוזן קאצנלבוגן, ירש היינריך נחלות נרחבות באזור הריין, ומשום כך כונה "העשיר".
ב-13 בינואר 1483 מת היינריך במרבורג, ובנו וילהלם השלישי, רוזן הסן העילית ירש את נחלותיו. לווילהלם לא היו ילדים, ומשום כך לאחר מותו ירש אותו בן דודו וילהלם השני, רוזן הסן.
משפחתו

בשנת 1458 התחתן היינריך עם אנה מקאצנלבוגן, בתם של פיליפ הראשון, רוזן קאצנלבוגן ואנה מווירטמברג, ממנה נולדו לו  6 ילדים:
פרידריך (מת בצעירותו)
לודוויג השלישי מהסן (1461-1478)
אליזבת מהסן (1466-1523) התחתנה עם יוהאן החמישי, רוזן נסאו-דילנבורג והם היו הסבים של וילם הראשון, נסיך אורנז'.
וילהלם השלישי, רוזן הסן העילית (1471-1500), התחתן עם אליזבת מפפאלץ, רוזנת הסן.
מכטילד מהסן (1473-1524), התחתנה עם יוהאן השני, דוכס קלווה, והם היו הסבים של אן מקלווה.
היינריך (1474)
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Morby, John. Dynasties of the World: a chronological and genealogical handbook (Oxford, U.K.: Oxford University Press, 1989), page 135.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 137944918  VIAF: 86107292   WorldCat (עם VIAF): 86107292
המפעל האלקטרומטלורגי באבינסק

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2006–הווה (כ־18 שנים)
 מיקום המטה:  רוסיה
 ענפי תעשייה:  התכת פלדה, ערגול הפלדה, ייצור מוצרי מתכת, חמצן, וסיד
 עובדים:  4000
  
 abinmetall.ru
 
המפעל האלקטרומטלורגי באבינסק הוא מפעל מטלורגיה ויצרן של מוצרי פלדה ברוסיה, הממוקם בעיר אבינסק במחוז קרסנודאר.
ההיסטוריה

בשנת 2007 הונחה אבן הפינה של המפעל העתידי. וביולי 2010 הושק האגף לערגול הפלדה. בשנת 2011 התחילה הבנייה בשלב השני – האגף לייצור והתכה חשמלית של פלדה שיועד להפיק 1.3 מיליון טונות של פלדה בשנה. הפרויקט הושלם בהצלחה בשנת 2013. יחד עם האגף להתכה חשמלית של פלדה הושק גם האגף לייצור הסיד. בשנת 2015 מתחם הייצור קיבל עצמאות רבה יותר עם היכולת לייצור עצמאי של חמצן. עד נובמבר 2015 הפיק האגף את מיליון הטונות הראשון של הפלדה. במאי 2016 הושק מתקן ערגול הפלדה נוסף. באותה השנה, בהשתתפות של ראש המנהל במחוז קרסנודאר קונדטרייב נערך הטקס חגיגי לתחילת שלה הפיתוח הרביעי ולהנחת האבן הפינה של המפעל  לייצור מוצרי מתכת. האגף הושק ב-20 במרץ 2019. בשנת 2016 הוקם גם מרכז הכשרה שקיבל רישיון להכשרת עובדים. באוגוסט 2018 באגף לייצור והתכה חשמלית של פלדה נוצרו 140,224 טונות של קורות (פרופילים) של פלדה.
מבנה החברה

החברה מורכבת מחמישה אגפים (התכת פלדה, ערגול הפלדה, ייצור מוצרי מתכת, הפקת חמצן והפקת סיד) המשולבים באמצעות רשת טכנולוגית משותפת. האגף לייצור והתכה חשמלית של פלדה הפועל במפעל האלקטרומטלורגי של אבינסק מסוגל לייצר בערך 1,500,000 טונות פלדה בשנה. והיום מבצע התכה ויציקת פלדה מסוגים שונים. האגף לערגול החלקים מבצע ערגול של מוצרים גדולים וקטנים, וכן חוטי תיל. רמת הייצור מאפשרת לייצר בערך 1,100,000 טונות מתכת כל שנה. ייצור מוצרי מתכת במפעל האלקטרומטלורגי של אבינסק מיוצג על ידי האגף לייצור תיל פלדה. תפוקת האגף: 85,000 טונות של תיל בשנה. מפעל החמצן מסוגל לייצר 110,000 טונות של חמצן נוזלי בשנה. בנוסף, החברה מייצרת ארגון נוזלי (5,600 טונות בשנה) וחנקן נוזלי (4,500 טונות בשנה).
בשנת 2019 מפעל האלקטרומטלורגי של אבינסק רכש מסברססטל את המפעל בלאקובו, הממוקם במחוז סראטוב, המתמח בייצור אביזרי בנייה, זוויתנים ותעלות מתכת.
מחזור עסקים

בשנת 2018 הכנסות המפעל האלקטרומטלורגי של אבינסק הסתכמו ב-29.39 מיליארד רובל רוסי. כתוצאה מכך, החברה נכנסה לרשימת עשר החברות התעשייתיות המובילות בחבל קרסנודאר, ועל פי דירוג RBC הגיעה באותה שנה למקום שלישי במחוז בקטגוריה זו. באותה השנה הוביל מפעל האלקטרומטלורגי של אבינסק את קטגוריית "יצואן השנה בתחום הטכנולוגיות הגבוהות של עסק גדול", כאשר ייצא לחו"ל מוצרים בשווי קרוב ל-20 מיליארד רובל רוסי.
הערות שוליים

↑  Металлургический завод в Абинске запускает третью очередь // Ведомости, 17 July 2015
↑  Абинский электрометаллургический завод планирует запустить еще две очереди // Коммерсант, 18 June 2014
↑  Абинский метзавод дополнят печью // Коммерсант, 2 September 2011
↑  5 млрд руб. в проволоку // Ведомости, 2 October 2013
↑  На Абинском электрометаллургическом заводе открылся цех по производству метизных изделий // Коммерсант, 20 March 2019
1 2  Мощность Абинского электрометзавода будет увеличена // Коммерсант, 2 October 2013
1 2  Начато строительство четвертой очереди металлургического завода в Абинском районе // Коммерсант, 21 July 2016
הפארק הלאומי אטושה

| --- | --- |

עדר של גנואים כחולים בסמוך לאגם באטושה
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1907
 נתונים ומידות
 שטח:  22,270 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  נמיביה נמיביה
 קואורדינטות:  18°47′07″S 16°15′50″E﻿ / ﻿18.785278°S 16.263889°E﻿ / -18.785278; 16.263889
 www.etoshanationalpark.org
  (למפת נמיביה מוגדלת) וינדהוק ואלוויס ביי סווקופמונד צואמב קיטמנסהופ אנגולה זמביה בוטסואנה דרום אפריקה האוקיינוס האטלנטי הפארק הלאומי אטושה(למפת נמיביה רגילה) וינדהוק ואלוויס ביי סווקופמונד צואמב קיטמנסהופ אנגולה זמביה בוטסואנה דרום אפריקה האוקיינוס האטלנטי הפארק הלאומי אטושה
 
הפארק הלאומי אטושה הוא פארק לאומי המצוי בצפון נמיביה. הפארק הוקם ב-22 במרץ 1907, על ידי מושל דרום אפריקה, פרידריך פון לינדנקוויסט (Friedrich von Lindequist) כשמורת טבע. השמורה הפכה לפארק לאומי ב-1967 על ידי המנדט של דרום-מערב אפריקה ששלט בשטחי נמיביה. בהמשך הפארק הועבר למדינת נמיביה, במחוז קוננה.
הפארק משתרע על 22,270 קמ"ר ומכיל מאות מינים של יונקים, עופות וזוחלים שרבים מהם מצויים בסכנת הכחדה.
נוף הפארק הוא נוף של סוואנה יבשה וכולל מעט מיני צמחים, בעיקר ממשפחת הדגניים וכן עצי שיטה ושל עצי טמבוטי (Spirostachys africana). כמו כן ישנם שיחים נמוכים וקוצניים.
מבחינת החי ישנם 114 מיני יונקים, 340 עופות, 110 זוחלים, 16 דוחיים ומין אחד של דג. רוב המינים הם שוכני סוואנות הנפוצים ברחבי אפריקה כמו פיל אפריקני, קרנף צר שפה, אריה, צבוע מנומר, נמר, ברדלס, זאב טלוא, שועל אוזנן מיני פרסתנים כמו הדלגן, זברה מצויה, תאו אפריקני, ראם הצבי וג'ירף. מבין העופות בולטים יען מצוי, פלמינגו מצוי, פלמינגו זוטר, שקנאי מצוי ועופות מים שונים. כמו כן עגוריים, חוברה אפריקנית, שרקרקים ואורגיים.
עדרי זברות מצויות, דלגנים ופילים אפריקנים מתקבצים ליד בור מים.
המשחקים העולמיים לנשים 1930

| --- | --- |
 עיר מארחת:  פראג, צ'כוסלובקיה
 מדינות משתתפות:  14
 ספורטאים משתתפים:  200 אתלטיות
 תחרויות:  12 תחרויות באתלטיקה
 טקס הפתיחה:  6 בספטמבר 1930
 טקס הנעילה:  8 בספטמבר 1930
 האצטדיון הראשי:  גנרלי ארנה
 
הלינה קונופצקה מפולין, מנצחת בזריקת דיסקוס
המשחקים העולמיים לנשים 1930, הם אירוע השלישי, שנערך בין ה-6 ל-8 בספטמבר 1930 בגנרלי ארנה, פראג, צ'כוסלובקיה. המשחקים אורגנו על ידי אליס מיליאט והתאחדות ספורט הנשים הבינלאומי (FSFI) Fédération Sportive Féminine Internationale. התחרויות נפתחו בטקס רשמי כמו במשחקים האולימפיים בנוכחותם של כ-15,000 אנשים. בתחרויות השתתפו 200 אתלטיות מ-14 מדינות ב-12 תחרויות שונות ונקבעו מספר שיאי עולם. מדליה מיוחדת הונפקה למשתתפות.
ב-8 בספטמבר נערך משחק יחיד בכדורסל בין קנדה לצרפת. קנדה ניצחה 18–14.
מדינות משתתפות

| --- | --- |
 אוסטריה אוסטריה   איטליה  בלגיה בלגיה  גרמניה גרמניה  הולנד הולנד  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת - 16 אתלטיות  יפן יפן - 6 אתלטיות:  לטביה לטביה  פולין פולין  צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה  צרפת צרפת   קנדה - קבוצת כדורסל  שוודיה שוודיה  שווייץ שווייץ
אתלטיות מצטיינות

סטניסלבה ואלשביץ' (פולין פולין), זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד
קינואה היטומי (יפן יפן), זכתה ב-4 מדליות, 1 זהב, 1 כסף ו-2 ארד
המנצחות בתחרויות > ריצות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 60 מטר | סטניסלבה ואלשביץ'   פולין פולין | 7.7 שניות | ליזה גיליוס   גרמניה גרמניה | 7.8 שניות | קינואה היטומי   יפן יפן | 7.8 שניות |
| ריצת 100 מטר | סטניסלבה ואלשביץ'   פולין פולין | 12.5 שניות | טולין סחורמן   הולנד הולנד | 12.6 שניות | ליזה גיליוס   גרמניה גרמניה | 12.6 שניות |
| ריצת 200 מטר | סטניסלבה ואלשביץ'   פולין פולין | 25.7 שניות | טולין סחורמן   הולנד הולנד | 25.8 שניות | נלי הלסטד   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 26.0 שניות |
| ריצת 800 מטר | גלאדיס לן   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 2:21.9 דקות | מארי דולינגר   גרמניה גרמניה | 2:22.0 דקות | בריטה לובן   שוודיה שוודיה | 2:24.8 דקות |
| ריצת 80 מטר משוכות | מאי יקובסון   שוודיה שוודיה | 12.4 שניות | גרדה פירך   גרמניה גרמניה | 12.7 שניות | אורסולה בירכהולץ   גרמניה גרמניה | 12.7 שניות |
| ריצת שליחות 4x100 מטר | גרמניה גרמניה   רוזה קלנר   אגאתה קרר   לואיזה הולצר   ליזה גיליוס | 49.9 שניות | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת   איילין היסקוק   אתל סקוט   אייבי ווקר   דייזי רידג'לי | 50.5 שניות | פולין פולין   אלינה הולניקה   מרילה פרייוולד   סטניסלבה ואלשביץ'   פליציה סכבינסקה | 50.8 שניות |
המנצחות בתחרויות > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | אינגה בראומילר   גרמניה גרמניה | 1.57 מטר | לין כיסולף   הולנד הולנד | 1.57 מטר | הלמה נוטה   גרמניה גרמניה | 1.53 מטר |
| קפיצה לרוחק | קינואה היטומי   יפן יפן | 5.90 מטר | מיוריאל קורנל   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 5.76 מטר | זלמה גרימה   גרמניה גרמניה | 5.71 מטר |
| זריקת דיסקוס | הלינה קונופצקה   פולין פולין | 36.80 מטר | טילי פליישר   גרמניה גרמניה | 35.82 מטר | ויטורינה ויוינצה    איטליה | 35.23 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | גרטה הובליין   גרמניה גרמניה | 12.49 מטר | גוסטל הרמן   גרמניה גרמניה | 12.12 מטר | ליזל פרקהאוס   אוסטריה אוסטריה | 11.48 מטר |
| הטלת כידון | ליזל שומאן   גרמניה גרמניה | 42.32 מטר | אוגוסטינה הארגוס   גרמניה גרמניה | 40.99 מטר | קינואה היטומי   יפן יפן | 37.01 מטר |
| טריאתלון   (100, גובה, כידון) | אלן בראומילר   גרמניה גרמניה | 198 נקודות | קינואה היטומי   יפן יפן | 194 נקודות | רות סוודברג   שוודיה שוודיה | 175 נקודות |
טבלת דירוג לפי ניקוד

| מקום | מדינה | ניקוד |
| --- | --- | --- |
| 1 | גרמניה גרמניה | 57 |
| 2 | פולין פולין | 26 |
| 3 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 19 |
| 4 | יפן יפן | 13 |
| 5 | שוודיה שוודיה | 10 |
הערות שוליים

↑  Plakietka III Ženske Světove Hry v Praze, 1930 (בצ'כית)
| המשחקים העולמיים לנשים |
| --- | --- | --- |
| המשחקים העולמיים לנשים | פריז 1922 • גטבורג 1926 • פראג 1930 • לונדון 1934 |  |
| אולימפיאדות לנשים | אולימפיאדה לנשים 1921 • אולימפיאדה לנשים 1922 • אולימפיאדה לנשים 1923 • אולימפיאדה לנשים 1924 • אולימפיאדת החן 1931 |  |
הפארק הלאומי אגטלק

מערות הקארסט של אגטלק והקארסט הסלובקי הם אתרי מורשת עולמיים של אונסק"ו הכוללים 712 מערות על פני שטח גדול המשתרע בגבול שבין הונגריה לסלובקיה. אתר המורשת מורכב מתתי-אתרים שחלקם בהונגריה וחלקם בסלובקיה.
בחלק ההונגרי נמצאת מערת אגטלק שהיא מערת הנטיפים הגדולה באירופה, ואורכה כ־26 ק"מ, מתוכם 8 ק"מ בשטח סלובקיה – שם שמה דומיצה (Domica). נראה שבמערה נעשה שימוש מאז האלף השישי לפני הספירה. האזכור הראשון של המערה הוא משנת 1549 והיא אתר תיירות מאז 1920. בחלק מהמערה נעשה גם שימוש רפואי. במערה מסלולי סיור באורכים משתנים, עד 7 ק"מ, והאולם הגדול ביותר בה, אולם הענקים המרהיב, הוא באורך 125 מטר, ברוחב 55 מטר ובגובה 30 מטר. הגישה למערה היא מהכפר בעל השם הזהה, אגטלק (Aggtelek) השוכן כחמישים ק"מ מצפון-מערב לעיר מישקולץ.
המפעל (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  יורי ביקוב 
 הופק בידי:  יורי ביקוב, ויטאלי שליאפו, אלכסנדר קושאייב, אלכסיי טרוציוק 
 תסריט:  יורי ביקוב 
 שחקנים ראשיים:  דניס שבדוב איוואן יאנקובסקי ולדיסלב אבשין אנדריי סמוליאקוב אלכסנדר בוכארוב 
 מוזיקה:  יורי ביקוב, אנה דרוביץ' 
 מדינה:  רוסיה, צרפת 
 חברה מפיצה:  סנטרל פרטנרשיפ 
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  2018 
 משך הקרנה:  109 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט מתח 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
המפעל (ברוסית: Завод) הוא סרט מותחן פשע רוסי משנת 2018 שבויים ונכתב על ידי יורי ביקוב, בכיכובם של דניס שבדוב ואנדריי סמוליאקוב. הסרט נבחר להקרנה בקטע של הקולנוע העולמי העכשווי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו 2018 וזכה לשבחים רבים.
עלילה

בעל המפעל המקומי קלוגין מודיע לעובדים שהוא חייב לסגור את המפעל ברגע שזה לא יהיה רווחי. הבוס, אוליגרך מקומי בשם קלוגין נחטף ממכוניתו על ידי רעולי פנים וחמושים שדורשים עבורו כופר גדול. הכסף נלקח לעובדים על ידי ראש צוות הביטחון האישי של האוליגרך. שכירי חרבם החמושים בכבדות מגיעים בלילה למפעל בו מוחזק הבוס כבן ערובה.
מי שהתבצר באתר המפעל הם עובדים מקומיים בראשות חיל הכוחות המיוחדים לשעבר, המכונה סדוי. שישה חודשים ללא משכורת ופשיטת הרגל הממשמשת ובאה של המפעל דחפו אותם לביצוע הצעד הנואש של חטיפת הבוס שלהם.
כדי לשלוף את הבוס שלהם, שום דבר לא יעצור את שכירי החרב. אך בשונה משכירי החרב, לעובדים קשיי-היום כבר אין עוד מה להפסיד.
שחקנים ודמויות

דניס שבדוב כסדוי
אנדריי סמוליאקוב בתפקיד קונסטנטין קלוגין
ולדיסלב אבשין בתפקיד טומן
איוואן יאנקובסקי בתפקיד ולדימיר
אלכסנדר בוכרוב בתפקיד טרחוב
דמיטרי קוליצ'קוב כריאבוי
קיריל פולוחין כאנדרייץ'
הפקה

צילומי הסרט החלו באוקטובר 2017.
הערות שוליים

↑  Главные российские премьеры 2018 года
↑  Твердовского и Быкова получили европейскую поддержку
↑  Четыре российских кинопроекта получили поддержку фонда «Евримаж»
↑  В новом фильме Юрия Быкова "Завод" рабочие возьмут в заложники олигарха
↑  Завод, 2017
↑  "TIFF Adds More High-Profile Titles, Including Jonah Hill's 'Mid90s,' 'Boy Erased,' 'Hold the Dark,' and Many More". IndieWire. נבדק ב-24 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  המפעל
↑  Юрий Быков начал съемки фильма «Завод»
| יורי ביקוב |
| --- | --- | --- |
| סרטים שביים | לחיות (2010) • הברינקס (2012) • המייג'ור (2013) • השוטה (2014) • עצי אשוח 1914 (2014, נובלת "הדוב") • השיטה (2015) • מעבר לכוכבים (2017, חלקית) • רדומים (2017) • המפעל (2018) • השומר (2019) • אפס (2021) •  בעלים (2021) |  |
הגישה ההתייחסותית

הגישה ההתייחסותית היא אסכולה בת זמננו בפסיכואנליזה, המדגישה את תפקיד מערכות היחסים בנפש האדם. הגישה החלה להתפתח בשנות השמונים בארצות הברית, בניסיון לשלב את הפסיכואנליזה הבינאישית העוסקת בחקירת יחסי גומלין בין-אישיים, עם רעיונות של תאוריית יחסי אובייקט אודות החשיבות הפסיכולוגית של הפנמת מערכות יחסים.
הגישה ההתייחסותית שונה מן הגישה הפרוידיאנית, אשר מבוססת על הרעיון לפיו האורגניזם נולד עם דחף ביולוגי אותו הוא רוצה לספק וכי הדחף הוא המקור לקונפליקט המשמעותי. משלא מסופק אותו הדחף ייווצר מצב שלילי של מתח. באם יסופק אותו הדחף, האורגניזם יחזור למצב של רגיעה, וחוזר חלילה.
הגישה ההתייחסותית, מדגישה קשרים ומערכות היחסים, כגורם משמעותי המשפיע על האישיות ועל בריאותו הנפשית של הפרט. לפיה האדם נולד עם נטייה לחפש קרבה לאחר. ומכאן שאישיותו תתפתח מתוך יחסים אלה, אשר מתחילות במערכות היחסים הראשוניות וממשיכות בחיים הבוגרים של הפרט.
הגישה ההתייחסותית מניחה כי הנפש האנושית היא בבסיסה תופעה חברתית, וכל אינדיבידואל ממקד ומממש אותה באופן משני.
האדם נולד עם רצון ליצור יחסים עם סובביו, והאישיות מתפתחת מתוך מערכות היחסים הראשוניות של התינוק עם הוריו ודמויות משמעותיות אחרות.
הגישה ההתייחסותית אפשרה בדיקה מחדש של תפיסות מסורתיות והתייחסות אחרת לאפיונים כמו מסגרת הטיפול, נייטרליות, הימנעות, התנגדות, העברה וחשיפה עצמית.
התהליך הטיפולי מתמקד בקשר ובחוויה הרגשית, כאשר הפירוש הוא כלי להעמקת הקשר, בניגוד לתפיסה המסורתית בה הקשר הוא לכל היותר תנאי מקדים לפעולה הטיפולית של הפירוש. המשמעויות נוצרות, לא מתוקף הסמכות והידע של המטפל, אלא מתוך יצירת משמעות משותפת שמוטב שתנוסח על ידי המטופל.
מטפלים התייחסותיים בני זמנינו משוכנעים שהקשר הרגשי בין המטפל למטופל הוא גורם מרפא חי וחשוב ביותר, אם לא החשוב מכולם בחדר הטיפול.
התאורטיקנים המוכרים ביותר בגישה ההתייחסותית הם סטיבן מיטשל, לואיס ארון, ג'סיקה בנג'מין וג'יי גרינברג. הספר "יחסי אובייקט בתאוריה פסיכואנליטית" נחשב כספר המרכזי הראשון שתיאר גישה זו.
רקע

תאורטיקנים של יחסי אובייקט מתארים מציאות בה לדוגמה, תחושות רעב של התינוק שנחוות אצלו כתופעה שלילית ומאיימת מושלכות על האם הנחווית במצב זה כאם רעה, ולעומת זאת, תחושה של רוגע ושובע נחוות באופן חיובי ומושלכות על האם הנחווית כאם טובה.
בניגוד לגישה זו, הנס לאוולד מתאר מציאות ראשונית בה אובייקטים אינם דבר מה שנלקח פנימה או מגורש החוצה, כי במצב הקיום הראשוני אין פנים וחוץ. האדם והאובייקטים סביבו הם חלק משדה אחד הנחווה באופן דחוס וטעון. רק בשלב שני של ההתפתחות האדם הוא משייך אובייקטים מסוימים אליו ואובייקטים אחרים לסובבים אותו. לדוגמה, אם נבחן מנקודת מבט זאת תכונות אופי, ניתן להניח שאנו נולדים עם כל קשת התכונות, אך עם התפתחות העצמי אנו משייכים תכונה מסוימת לנו ואחרת לאחר (ניתן להשוות תאוריה זו עם רעיונות של הפסיכואנלטיקאי קרל גוסטב יונג אודות תת-מודע קולקטיבי).
איננו אלא התוצר הסופי של תהליך מורכב של הבחנה - מנקודת מבט אחרת, תהליך של הזרה עצמית - שתחילתו באחדות הראשונית של המצע הנפשי אם-תינוק
כשם שאין פנים וחוץ, כך גם אין עצמי ואחר, מציאות ואשליה. לואוולד אינו מבטל את קיומה של מציאות בניגוד לאשליה, אך להשקפתו הבחנה זו היא רק דרך אחת לארגן את החוויה ולהבנות אותה, אך כדי שהחיים יהיו משמעותיים, חיוניים ויציבים, אין ליצור הפרדה מוחלטת בין האשליה למציאות. בנוסף, הוא טוען שהאשליה נדרשת כדי לחוות את המציאות.
אופנים של התייחסותיוּת

הבדל מרכזי בין גישה זו לגישות אחרות היא המניע של הנפש. התאוריה הפרוידיאנית מניחה שהמניע המרכזי של הנפש מקורו בדחפים מיניים ותוקפניים. דחפים אלו הם ביולוגיים ומולדים ואינם מעוצבים על ידי ההתנסויות במהלך החיים. הגישה ההתייחסותית, לעומת זאת, מניחה כי המניע המרכזי של הנפש הוא הרצון ליצור קשר עם אחרים. כתוצאה מכך, מערכות יחסים עם הדמויות המטפלות הראשונות מעצבות את הציפיות של האדם לגבי האופן בו מתנהלות מערכות יחסים והאופן בו מתייחסים לצרכיו. מסיבה זו לא ניתן לבחון דחפים ותשוקות במנותק ממערכות יחסים בהן הם מתעוררים.
שלא כמו הגישה ההתנהגותית, שטוענת שהמניע נוצר על ידי הסביבה, הגישה ההתייחסותית מניחה כי המניע ליצור קשר הוא מולד, אך מתעצב על פי מערכות היחסים של האדם. המצאותנו בקשר היא בסיסית וטבעית עד כדי כך שאין לשאול מה מביא אותנו להיות בקשר עם אחרים, בדיוק כשם שאין מקום לתהות מדוע עלה על ענף נמצא בסמוך לעלים אחרים. הקשרים החברתיים הם הסביבה הטבעית להתפתחות האדם ולמחקר נפש בני האדם.
הפסיכואנליטיקאי סטיבן מיטשל בספרו "התייחסותיוּת" מתאר לראשונה בגישה זו מודל שיטתי של אופני ארגון התייחסותיים. בניגוד לאסכולות קודמות שתיארו מודלים חדשניים, הוא מציב את המודל ההתייחסותי בהקשר ישיר של המסורת הפסיכואנליטית ועל ידי כך מצמיח גישה אינטגרטיבית שנותנת כבוד לגישות אחרות ונשענות על תאוריות מגוונות.
מתוך הבנה שנפש אנושית לא יכולה לצמוח אלא מתוך המצע הלשוני, החברתי, ההתייחסותי בתוכה היא מגלה את עצמה, הוא מפתח 4 אופנים שונים של התייחסותיוּת. כל אחד מאופנים אלו מכיל שיטת ארגון ונקודת ראות שונה ומהווה ממד שונה של יחסי גומלין. מידת התחכום של שיטת הארגון בכל אופן עולה בהדרגה.