stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמנת נחמיה
מעמד חתימת האמנה > תפילת הלויים

כחלק מהווידוי על חטאיהם, נשאו הלוויים יֵשׁוּעַ וְקַדְמִיאֵל, בָּנִי, חֲשַׁבְנְיָה, שֵׁרֵבְיָה, הוֹדִיָּה, שְׁבַנְיָה, פְתַחְיָה, תפילה בה פירטו את חסדי ה' עם ישראל, ומנגד את כפיות הטובה שנהגו ישראל כלפי ה'.
מעמד חתימת האמנה > כריתת האמנה

עם תום התפילה, החל מעמד כריתת האמנה. על האמנה חתמו עשרות מראשי הקהל, שהיו ראשי המשפחות שעלו בימי זרובבל. רבות מהן היו משפחות כהונה ולוייה.
האמנה כוללת התחייבות לשמירת שורה של מצוות בהן מספר רב של מצוות התלויות בארץ כשמיטה, ביכורים, תרומות ומעשרות, מצוות שמירת השבת, הישמרות מנישואי תערובת, ועוד. בנוסף קיבלו עליהם התחייבויות נוספות שאינן חלק מתרי"ג מצוות, כמו התנדבות להביא קורבן עצים ושלישית השקל לצורכי המקדש מדי שנה:
וַאֲשֶׁר לֹא נִתֵּן בְּנֹתֵינוּ לְעַמֵּי הָאָרֶץ וְאֶת בְּנֹתֵיהֶם לֹא נִקַּח לְבָנֵינוּ:

וְעַמֵּי הָאָרֶץ הַמְבִיאִים אֶת הַמַּקָּחוֹת וְכָל שֶׁבֶר בְּיוֹם הַשַּׁבָּת לִמְכּוֹר לֹא נִקַּח מֵהֶם בַּשַּׁבָּת וּבְיוֹם קֹדֶשׁ וְנִטֹּשׁ אֶת הַשָּׁנָה הַשְּׁבִיעִית וּמַשָּׁא כָל יָד:

וְהֶעֱמַדְנוּ עָלֵינוּ מִצְוֹת לָתֵת עָלֵינוּ שְׁלִשִׁית הַשֶּׁקֶל בַּשָּׁנָה לַעֲבֹדַת בֵּית אֱלֹהֵינוּ:

לְלֶחֶם הַמַּעֲרֶכֶת וּמִנְחַת הַתָּמִיד וּלְעוֹלַת הַתָּמִיד הַשַּׁבָּתוֹת הֶחֳדָשִׁים לַמּוֹעֲדִים וְלַקֳּדָשִׁים וְלַחַטָּאוֹת לְכַפֵּר עַל יִשְׂרָאֵל וְכֹל מְלֶאכֶת בֵּית אֱלֹהֵינוּ: ס

וְהַגּוֹרָלוֹת הִפַּלְנוּ עַל קֻרְבַּן הָעֵצִים הַכֹּהֲנִים הַלְוִיִּם וְהָעָם לְהָבִיא לְבֵית אֱלֹהֵינוּ לְבֵית אֲבֹתֵינוּ לְעִתִּים מְזֻמָּנִים שָׁנָה בְשָׁנָה לְבַעֵר עַל מִזְבַּח ה' אֱלֹהֵינוּ כַּכָּתוּב בַּתּוֹרָה:

וּלְהָבִיא אֶת בִּכּוּרֵי אַדְמָתֵנוּ וּבִכּוּרֵי כָּל פְּרִי כָל עֵץ שָׁנָה בְשָׁנָה לְבֵית ה':

וְאֶת בְּכֹרוֹת בָּנֵינוּ וּבְהֶמְתֵּינוּ כַּכָּתוּב בַּתּוֹרָה וְאֶת בְּכוֹרֵי בְקָרֵינוּ וְצֹאנֵינוּ לְהָבִיא לְבֵית אֱלֹהֵינוּ לַכֹּהֲנִים הַמְשָׁרְתִים בְּבֵית אֱלֹהֵינוּ:

וְאֶת רֵאשִׁית עֲרִיסֹתֵינוּ וּתְרוּמֹתֵינוּ וּפְרִי כָל עֵץ תִּירוֹשׁ וְיִצְהָר נָבִיא לַכֹּהֲנִים אֶל לִשְׁכוֹת בֵּית אֱלֹהֵינוּ וּמַעְשַׂר אַדְמָתֵנוּ לַלְוִיִּם וְהֵם הַלְוִיִּם הַמְעַשְּׂרִים בְּכֹל עָרֵי עֲבֹדָתֵנוּ:

וְהָיָה הַכֹּהֵן בֶּן אַהֲרֹן עִם הַלְוִיִּם בַּעְשֵׂר הַלְוִיִּם וְהַלְוִיִּם יַעֲלוּ אֶת מַעֲשַׂר הַמַּעֲשֵׂר לְבֵית אֱלֹהֵינוּ אֶל הַלְּשָׁכוֹת לְבֵית הָאוֹצָר:

כִּי אֶל הַלְּשָׁכוֹת יָבִיאוּ בְנֵי יִשְׂרָאֵל וּבְנֵי הַלֵּוִי אֶת תְּרוּמַת הַדָּגָן הַתִּירוֹשׁ וְהַיִּצְהָר וְשָׁם כְּלֵי הַמִּקְדָּשׁ וְהַכֹּהֲנִים הַמְשָׁרְתִים וְהַשּׁוֹעֲרִים וְהַמְשֹׁרְרִים וְלֹא נַעֲזֹב אֶת בֵּית אֱלֹהֵינוּ:
התיאור המופיע באמנה, לפיה הכהנים זוכים במעשר ראשון המיועד ללויים, הוא המקור לקנסו של עזרא.
מועד המעמד

מפשטות המקראות עולה לכאורה כי מועד המעמד היה בימי פעילותם של עזרא ונחמיה, לאחר חנוכת המקדש, וכך גם עולה ממספר מקומות בדברי חז"ל ובפרשנים. אולם, ממקורות שונים, הן במקרא עצמו והן בדברי חז"ל והפרשנים, עולה כי מעמד האמנה והאירועים הנלוים לו הם חלק מ'ספר היחש' המופיע קודם לכן (ספר נחמיה, פרק ז'), שהוא עצמו ציטוט של ספר מימי זרובבל. הגישה הנפוצה היא לראות מעמד זה כשייך לדור נחמיה, אולם יש שהציעו לשייכו לימי זרובבל.
מועד המעמד > כריתת האמנה הייתה בימי עליית נחמיה

האסכולה הראשונה סוברת שהמאורעות התרחשו בימי נחמיה, לאחר סיום בניית החומה, וכפי סדר הפרקים בספר נחמיה. לשיטה זו, לאחר עליית עזרא לארץ בשנה השישית לארתחשסתא, חלה הידרדרות רוחנית בקרב העם, בעיקר בתחום נישואי התערובת. עם בוא נחמיה לארץ, התחזקו עזרא ונחמיה לעורר את העם לתשובה, והובילו אותם לכריתת האמנה..
מועד המעמד > כריתת האמנה הייתה בימי עליית זרובבל

אסכולה שנייה סוברת שעל אף שסיפור קריאת התורה וכריתת האמנה מובא בספר נחמיה, לאחר תיאור בניית חומת ירושלים בהנהגת נחמיה לאחר עלייתו לארץ באשרת מלך פרס, בפועל היא התרחשה שנים רבות קודם לכן, בימי עליית זרובבל לאחר הכרזת כורש. הסיבה לכך שסיפור זה הובא לקראת סוף ספר נחמיה היא שסיפור זה הוא המשך ציטוטו של "ספר היחס" ממנו מצטט נחמיה בהקשר של סיום בניית חומת ירושלים והפלת הגורלות להתיישבות בה.
משמעות האמנה

הגמרא במסכת שבת אומרת, כי בימי אחשוורוש עם ישראל קיבל את התורה מחדש - ”אמר רבא: אף על פי כן, הדור (=חזרו) קבלוה בימי אחשורוש” (תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף פ"ח, עמוד א'). הרמב"ן שם מסביר שכוונת הגמרא לקבלת התורה בימי עזרא, כלומר, לחתימת האמנה. לשיטתו, במעמד הר סיני עם ישראל לא קיבלו עליהם לשמור את המצוות גם בגלות, אף שהנביא יחזקאל הוקיע תפיסה זו. אך במעמד כריתת האמנה שהתרחש סמוך לעלייה לארץ בימי שיבת ציון, קיבלו על עצמם שנית את התורה באופן מוחלט, "שלא יטענו עוד שום תרעומות".
משמעות האמנה > נחיצותם של המנהיגים באותה תקופה לחידוש האמנה

לפי יהודה קיל, הצורך לחידוש אמנה זו הוא שבאותה תקופה היה העם מפורד ולא מקורב ליהדות מספיק, ולא ידע מהם החגים החוקים והמצוות של התורה.
למשל, מסופר על ראש-השנה ועל חג הסוכות, דברים שבמצב בו העם היה קשור ויודע את החוקים והמצוות מדי שנה בשנה לא היה צורך להזכיר. יותר מכך, חלק מן הפרשנים החדשים סבורים שמצות סוכה נשכחה מאז ימי יהושע, דבר שאירע 892 שנה לפני כן, וחודשה שוב בימי עזרא ונחמיה באמנת נחמיה.
יהודה קיל מוסיף שאמנה זו, שלא כמו הבריתות שנחתמו לפני כן בין העם וה', התבססה ברובה על התורה שבעל-פה, שכן אין אזכור של מקורות הכתובים. הסיבה לשינוי זה היא כיוון שהעם היה צריך באמת לחזור להאמין בה' כדי לכרות ברית שוב, וכיוון שלמרות קיומה של התורה שבכתב העם לא הלך לפיה בתקופות מסוימות. אז כדי לוודא שעם ישראל באמת רוצים לכרות עם ה' ברית, היה עליהם ללכת לפי תורה לא כתובה, המבוססת על האמונה בה' בלבד.
השפעת האמנה על קבוצות שונות > השפעת האמנה על עם ישראל

חידוש האמנה גרם לבני ישראל להתקרב אל היהדות - האמנה ברובה הייתה מבוססת על התורה שבעל פה. בני ישראל היו צריכים להסתמך על אמונת בה' בלבד, ללא התורה שבכתב.
חידוש האמנה גרם לליכוד עם ישראל: כאשר עם חותם על אמנה ומאמין בה, המהלך מלכד אותו וגורם לו להרגיש שייך ולהיות חלק מקבוצה ששומרת על אותם מסורות ומקיימת את אותן מצוות.
חידוש האמנה גרם להפחתת התבוללות: עצם האיסור על נישואי תערובת מונע מישראל להתבולל: "וַאֲשֶׁר לֹא נִתֵּן בְּנֹתֵינוּ לְעַמֵּי הָאָרֶץ וְאֶת בְּנֹתֵיהֶם לֹא נִקַּח לְבָנֵינוּ."
חידוש האמנה גרם לשגשוג בית המקדש: העם התחייב לתרום שליש שקל מדי שנה לבדק הבית וכן לתרום עצים ללשכת העצים, ממנה לקחו עצים למזבח, ובכך האמנה תרמה להצלחת תחזוקת בית המקדש.
השפעת האמנה על קבוצות שונות > השפעתה של האמנה על מתנגדיו הנוכרים של נחמיה

לנחמיה היו מתנגדים נוכרים כמו סנבלט החורוני, טוביה עבד עמוני, גשם הערבי והאשדודים. כאמור, נחמיה היה השליט הבלעדי מטעם המלך על ירושלים וסביבתה. הוא ביצר את ירושלים וחיזק את יהודה. דבר זה ערער את מתנגדיו שחששו שמעמדם ייפגע. מתנגדיו פעלו בהתאם והם ניסו לחבל בפעולות נחמיה, בעיקר באלה שאיימו עליהם מבחינה מדינית. נחמיה הגיע מבבל, ולכן מטרותיו היו הרבה פעמים דומות למטרות יהדות בבל.
בנוסף, אמנת נחמיה גרמה לליכוד עם ישראל, ובכך גרמה לעליה בפחד של מתנגדיו של נחמיה והם נקטו בהתאם.
השפעת האמנה על קבוצות שונות > השפעתה של האמנה על האצולה היהודית

נחמיה קיבל סמכות מהשלטון הפרסי, תפקידו היה להיות פחה של האזור שהיה פעם יהודה. עם סמכות זו שקיבל, ירד הכוח של האצולה היהודית ובמיוחד מעמדו של אלישיב הכהן הגדול. בנוסף, נחמיה היה ביחסים רעים עם המנהיגים של האזורים הסובבים אותו, וכאשר הוא החל להנהיג את העם היהודי זה פגע גם בקשרים בין האצולה היהודית לבין אותם המנהיגים הנוכרים.
נחמיה פעל למען צמצום הפערים הרבים שהיו בין העשירים לעניים בכך שביטל את החובות שהעניים חבו לעשירים (לאצולה). הוא שחרר את העם היהודי מחובות ומיסים מסוימים מה שפגע בכיסם ומעמדם של האצולה היהודית. וכן, עקב ביטול החובות, נפגע כיסם של העשירים שהלוו לעניים כסף בשעת הצורך, ומעמדם החברתי נפגע. נחמיה תמך וחיזק את האיכרים שהיו עניים, וכך הם הפסיקו להיות תלויים בעשירים ובכספים שהלוו להם.
הערות שוליים

↑  באותה שנה עברו את אלול ועשו 2 ימים לראש השנה (מצודות נחמיה ח יג בשם הגמרא בראש השנה יט ב).
↑  תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף ל"ב, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף י"ב, עמוד ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות תעניות, פרק א', הלכה י"ז; שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תקע"ו, סעיף ט"ז.
↑  על פי דעת ראב"ע, מצודות ומלבי"ם על נחמיה י', ל"ג, ששלישית השקל היא התחייבות נוספת מלבד מחצית השקל הנזכרת כמצווה בתורה.
↑  אסכולה זו מיוצגת ארוכות במאמר זה, ונשענת על הגמרא בתלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ט"ז, עמוד ב', ורש"י שם, וכן על מדרש שיר השירים רבה ה', א', רלב"ג נחמיה סוף פרק ז.
↑  אסכולה זו מיוצגת ארוכות במאמר זה, ונשענת על רש"י נחמיה פרק ז' פסוק ו', וכן מתבססת על דברי התלמוד ירושלמי, מסכת שביעית,  פרק ו', הלכה א', ועוד.

יש מפרשים[דרוש מקור: מי?] בדעת רש"י הנ"ל שמהפסוק "והגורלות הפלנו" שב הכתוב לספר על הנעשה בימי נחמיה, ויש אומרים[דרוש מקור: מי?] שפסוק זה מהווה ייצוג בדברי רש"י להתחייבויות השונות באמנה, והוא נכתב על דרך עד ועד בכלל. כך שלהסבר זה כל תוכן האמנה נכתב כולו בימי זרובבל.
↑  חידושי הרמב"ן, מסכת שבת, דף פ"ח, עמוד א', ד"ה והא דאמרינן. הרמב"ן שם אינו מזכיר בפירוש את האמנה, אלא רק את ימי עזרא באופן כללי, אבל בפירושו לתורה, דברים, ל', ב', הוא מזכיר בפירוש את כריתת האמנה. כך גם מקובל לבאר את דבריו, ראו למשל הרב יעקב דוד אילן, משא יד, חלק ד, בני ברק תש"פ, עמ' תרלז, ועוד.
1 2 3  יהודה קיל, למשמעותה של האמנה בימי עזרא, באתר מכללת הרצוג-לימודי יהדות ורוח, ‏1996
עוגיית שוקולד צ'יפס

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  עוגייה
 מטבח:  אמריקאי
 מוצא:  ארצות הברית
 ממציא:  רות וייקפילד
 תאריך יצירה:  1937
 אופן הגשה:  ממתק
 מרכיבים עיקריים:  חמאה קמח ביצה סוכר חום סוכר לבן שבבי שוקולד
 
עוגיית שוקולד צ'יפס או עוגיית שוקוצ'יפס (באנגלית: chocolate chip cookie, בתרגום: עוגיית שבבי שוקולד) היא עוגייה שהשוקולד הוא המרכיב המרכזי בה, ומקורה בארצות הברית. המתכון המסורתי משלב בצק המורכב מחמאה, סוכר חום ולבן ושבבי שוקולד שחור מריר. ישנן וריאציות שונות של העוגיה הכוללות תוספים אחרים כמו אגוזים או שיבולת שועל וגם סוגים אחרים של שוקולד.
היסטוריה

פיתוח עוגית השוקולד צ'יפס אירע בטעות על ידי רות ויקפילדם, בשנת 1930. רות ויקפליד, שסיימה בית ספר יוקרתי לכלכלת בית בשנת 1924 במסצ'וסטס, הייתה, יחד עם בעלה, הבעלים של פונדק בשם 'טול האוס' בעיירה קטנה בשם וויטמן. רות, שהייתה אחראית על המטבח, רכשה לעצמה מוניטין בזכות עוגיות חמאה וקקאו שנהגו להגיש בפונדק בשעת התה. באחת הפעמים, כשרצתה להכין את העוגיות המפורסמות שלה, היא גילתה שאספקת הקקאו לא הגיעה. רות, שהייתה מחויבת לספק ללקוחות את הסחורה, החליטה להשתמש בשוקולד נסטלה במקום בקקאו. ספר הבישול שלה שיצא ב-1936 הכיל את המתכון של עוגיות השוקולד צ'יפס ועד מהרה הוא הפך לפופולרי במטבחים האמריקאים.
במהלך מלחמת העולם השנייה נהגו חיילים אמריקנים ממסצ'וסטס, שקיבלו בחבילות שנשלחו מהמשפחות שלהם עוגיות שוקולד צ'יפס, להחליף אותם עם חיילים ממדינות אחרות. עד מהרה ביקשו החיילים ממשפחותיהם להכין גם את העוגיות הללו וווייקפילד הוצפה בבקשות מכל העולם לבקש את המתכון שלה. כך החל השיגעון העולמי על עוגיית השוקוצ'יפס.
היסטוריה > החוזה עם נסטלה

בחברת נסטלה שמו לב שעקומת מכירות השוקולד של החברה עלתה בצורה משמעותית ללא שום סיבה ברורה. כשבדקו את הסיבה לעליה הם גילו שעלייה במכירות נבעה עקב העובדה שנשות בוסטון, שבעיתון המקומי שם התפרסם המתכון לעוגיות, החלו לצרוך את השוקולד בכמויות גדולות.
ויקפילד מכרה את המתכון לנסטלה תמורת אספקה של שוקולד צ'יפס לכל החיים. המתכון המקורי של וייקפילד מופיע כיום על כל אריזה של שוקולד צ'יפס שנמכרת בצפון אמריקה.
כיום

אף על פי שהמתכון המפורסם על חבילות השוקולד של נסטלה הוא נפוץ ביותר, מותגים רבים של שוקולד צ'יפס מכילים מתכון של עוגיות שוקולד-צ'יפס על האריזה. כמעט כל ספר בישול מכיל וריאציה של מתכון לעוגיות הללו ואלו נמכרות בדרך כלל בכל חנות ומאפייה.
בשנת 1997 הוכרזה עוגיית השוקולד צ'יפס כעוגייה הרשמית של מדינת מסצ'וסטס.
וריאציות של המתכון

עוגיות השוקולד צ'יפס עשויות בדרך כלל מסוכר לבן, סוכר חום, קמח, מעט מלח, ביצים, אבקת אפייה, חמאה, תמצית וניל וכמובן - שוקולד צ'יפס. מתכונים מסוימים מכילים גם חלב או אגוזים (כמו אגוזי מלך קצוצים) בבצק. ישנן עוגיות פרווה שמכילות מרגרינה או שמן במקום חמאה.
המרקם של העוגייה יכול בין פריך לצמיגי יותר והוא משתנה ממתכון למתכון בהתאם ליחס בין החומרים וצורת ערבוב הבצק. בשונה מהחומרים אשר משתנים, כאמור, ממתכון למתכון, אופן הכנת הבצק נעשה לרוב אותו הדבר בכל המתכונים: תחילה שמים את החומרים הרטובים יחד עם הסוכר, ולבסוף מוסיפים את שאר המוצרים היבשים. שבבי השוקולד והאגוזים יתווספו בסוף הכנת הבצק כדי למזער את השבירה שלהם. לרב העוגיה נאכלת כאפויות אף על פי שלפעמים הבצק נאכל כפי שהוא או כתוספת לגלידת וניל.
ראו גם

עוגיה
שוקולד צ'יפס
הערות שוליים

↑  עוגיה שוקולד צ'יפס: סיפור של הצלחה. אתר טעמים.
↑  היסטוריה של נסטלה טול האוס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532185105171  LCCN: sh88001275 
רכיבים נפוצים של העוגיה
חברובסק

פסלו של ירופיי חברוב במרכז העיר
בית עיריית חברובסק
חברובסק בשנת 1900
חָבָּרוֹבְסְק (ברוסית: ‏Хаба́ровскקובץ:Хабаровск.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר בפדרציה הרוסית במזרח הרחוק הרוסי, כ־30 ק"מ מהגבול עם סין. העיר משמשת כבירת מחוז חברובסק ובמשך 18 שנים (משנת 2000 עד 2018) שימשה כמרכזו האדמיניסטרטיבי של מחוז המזרח הרחוק הפדרלי. זהו אחד המרכזים התרבותיים, ההשכלתיים והפוליטיים הגדולים באזור המזרח הרחוק.
האקלים קיצוני, ומשתנה בחדות בין חורפים קרים מאוד, לקייצים חמים ולחים יחסית, כשעיקר הגשמים יורדים בעונת הקיץ (כ-600 מ"מ גשם בשנה בממוצע).
העיר היא השנייה בגודלה במזרח הרחוק הרוסי, אחרי ולדיווסטוק השוכנת כ־800 ק"מ דרומה לה ומקושרת עמה ברכבת לילה לאורך תוואי הרכבת הטרנס סיבירית. מוסקבה נמצאת במרחק 8,533 ק"מ של נסיעת רכבת. בעיר ישנם 2 נמלי תעופה, 5 תחנות רכבת ונמל על נהר אמור.
העיר הוקמה בשנת 1858 כמצודה צבאית ונקראה חברובקה על שם ההרפתקן מהמאה ה־17, ירופיי חברוב. משנת 1880 הוכרזה המצודה כעיר והייתה לבירת מחוז פרימורסקי ומשנת 1884 הייתה למרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז המושלות עבר האמור. בשנת 1893 חברובקה שינתה שמה לחברובסק. ב־1922 הייתה חלק מרפובליקת המזרח הרחוק שסופחה לרוסיה הסובייטית. מאז 1926 מהווה העיר לבירת מחוז המזרח הרחוק ומשנת 1938 — בירת מחוז חברובסק. משנת 2002 עד 2018 הייתה בירת המחוז הפדרלי של המזרח הרחוק הרוסי. בעיר שוכן גם המשרד הפדרלי לפיתוח המזרח הרחוק, מטה הפיקוד הצבאי המזרחי של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית.
היסטוריה

שבטי האזור היו טונגוסים, ותרבות ילידים מקומית נשתמרה היטב במוזיאונים בעיר וביישובי ניינץ קרובים כסיחצ'י־אליין, שם נמצאו ציורי קיר בני 1,300 שנים.
בשנת 722 לפני הספירה, קיסר סין בן שושלת טאנג, שואן-דזונג, ייסד פרוטקטורט שבו ניתן שלטון עצמי לשבטים המקומיים ושהמרכז שלו שכן ליד מיקומה של העיר חברובסק של ימינו ונקרא "בּוֹלי".
היסטוריה > המאה ה-17

ב־26 במרץ 1652 התקיף כוח פרשים משולב של הסינים את הקוזאקים במבצר אצ'נסק, ששכן במקום בו נבנתה בהמשך חברובסק, אך הקוזקים הצליחו למנוע את כיבושו. שנתיים לאחר מכן התחולל במקום קרב הוטונג, בו ניצח צבא משולב מאנצ'ו־קוריאני את הרוסים. ב־1658 260 רובאים ותותחנים קוריאנים הביסו סופית את כוחותיו של הקוזאק אונופריג' סטפאנוב בשארודי, ליד שפך נהר הסונגארי. הם קטלו 270 מאנשיו והניסו את הרוסים מהאזור.
היסטוריה > המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20

בשנת 1858 החלה האימפריה הרוסית במגעים עם אימפריית צ'ין, כאשר מהצד הרוסי ניהל את המשא ומתן הרוזן ניקולאי מוראביוב־אמורסקי, המושל הכללי של מזרח סיביר, ומהצד הסיני ניהל את המשא ומתן המפקד העליון אישאן. יחד, חתמו השניים על חוזה אייגון שבמסגרתו האזור כולו עבר לשליטת רוסיה. באותה שנה מוראביוב פקד לשלוח לאזור את גדוד הקו הסיבירי ה־13 בפיקודו של יאקוב דיאצ'נקו. הגדוד הקים ב־31 במאי 1858 את מוצב הצבא חברובקה (Хаба́ровка) על שם מגלה הארצות הרוסי ירופיי חברוב, ותאריך זה נחשב ליום ייסוד העיר. המקום הנבחר התבסס על ממצאי המשלחת לנהר אמור בראשות מגלה הארצות גנאדי נבלסקי. המוצב גדל והיה למרכז כלכלי ותעשייתי חשוב במפגש הנהרות אמור ואוסורי.
בשנת 1864 נבנתה השדרה המרכזית של העיר, רחוב הגדה [ברגובאיה] (שונה בהמשך לרחוב שבצ'נקו). בשנת 1865 התגוררו בעיר 1,294 תושבים (רובם חיילים וקציני גדוד הקו הסיבירי ה־13) ומרבית המבנים בה נועדו לשימוש צבאי לרבות מחסני נשק, בתי מגורים לפיקוד הצבאי וחיל מצב. העיר התפתחה בשל היותה צומת תחבורתי ימי במפגש הנהרות אמור ואוסורי. בשנת 1873 נפתח בית ספר בעיר ובאותה שנה ביקר לראשונה אורח רם מעלה, הנסיך הגדול אלכסיי אלכסנדרוביץ' שעל שמו נקרא מכון ההשכלה הגבוהה שנפתח בשנת 1875.
לקראת 1880, 22 שנים לאחר הקמתה, התגוררו בעיר 2,036 איש, מהם 47.3% אנשי צבא, 21.3% זרים (בעיקר פועלים סינים), 1.4% מקומיים ו־7% קצינים, אנשי כמורה, סוחרים ותעשיינים. אומנם באותה עת, ניקולאייבסק שימשה כבירת המחוז אך לחברובסק היו נתונים גאוגרפיים טובים יותר ובאותה שנה המצודה הצבאית הפכה לעיר ובירת מחוז פרימורסקי. ב־1891 הגיע יורש העצר הרוסי, ניקולאי אלכסנדרוביץ', לביקור בעיר ובנוכחותו נחנך פסל לזכרו של ניקולאי מוראביוב־אמורסקי (הנחשב לאחד ממייסדי העיר). הפסל נהרס לאחר מכן על ידי שלטונות ברית המועצות.
ב־21 באוקטובר 1893 שינתה העיר את שמה לחברובסק בהתאם לצו מספר 9984 של שר הפנים לשינוי שם העיר חברובקה לחברובסק. בשנת 1894 נוסד בעיר סניף של החברה הגאוגרפית הרוסית שתרם לחיי התרבות בעיר בהקמת תיאטראות, מוזיאונים וספריות. באוקטובר 1895 הוקם בעיר המכון לתחבורה ומסילות ברזל שהיה למכון לימודי ראשון מסוגו בעיר בתחום הטכני. בשנת 1897 יצאה לדרך הרכבת הראשונה מהעיר. באותה עת עמדה האוכלוסייה על 14,900 איש. בשנת 1902 הוקמו מכוני ארטילריה שבשנת 1908 הפכו למפעל הנשק "ארסנל" (ששמו שונה בהמשך ל"דלדיזל"), שעובדיו היוו חלק מהמחאות וההפגנות שהתרחשו בעיר בשנים 1906–1907. בשנת 1908 הוקם בסיס שייטת אמור. בשנים 1913–1916 נבנה גשר יורש העצר אלכסיי ניקולאייביץ' שמעל נהר אמור וחיבר למעשה בין מסילות הברזל של חברובסק למזרח סיביר.
היסטוריה > לאחר מהפכת פברואר

לאחר מהפכת פברואר גדל כוחם של הסוציאליסטים ובעיקר מחנה המנשביקים שבחרו במרץ 1917 מועצה של פועלים ונציגי החיילים. הנציגים עצרו את מפקד המשטרה ואת המושל הכללי. ב־6 במרץ פיזרה הממשלה הרוסית את גדוד הז'נדרמריה וארבעה ימים לאחר מכן פורקה גם מחלקת המשטרה של משרד הפנים. העיר הוכפפה למחוז המזרח הרחוק ונוהלה על ידי קומיסרים. ב־14 באפריל 1917 הוחלפה המשטרה הקיסרית במיליציה עממית שנטלה על עצמה את תפקידי הביטחון.
העיר ספגה אבדות רבות במהלך מלחמת האזרחים והייתה לחלק מרפובליקת המזרח הרחוק שהפכה לחלק מברית המועצות ב־14 בנובמבר 1922. באפריל 1923 חודשה המועצה העירונית של חברובסק ובדצמבר הייתה למרכז האדמיניסטרטיבי של המזרח הרחוק הרוסי. בינואר 1926 עמדה אוכלוסיית העיר על 52,000 איש. במאי 1930 הייתה העיר ליחידה טריטוריאלית נפרדת. באוגוסט 1932 נחנך מפעל לרכבים שבתקופת מלחמת העולם השנייה ייצר טנקים.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה ולאחר מכן

בתקופת מלחמת העולם השנייה הייתה העיר למטה פיקוד הכוחות הסובייטיים במזרח הרחוק ובמסגרת זאת נפתחו בתי ספר לריגול נגדי. מ־25 ועד 30 בדצמבר 1949 נערכו בעיר משפטי חברובסק, בהם הואשמו תריסר חברי צבא קוואנטונג היפני בייצור ושימוש בנשק ביולוגי במהלך מלחמת העולם השנייה (ראו גם יחידה 731).
העיר ידעה התפתחויות רבות לאחר מלחמת העולם השנייה ובין השאר ב־5 בנובמבר 1956 נחנכה חשמלית, בשנת 1960 נחנכו אולפני טלוויזיה וב־1975 נחנך קו טרוליבוס ראשון.
ב־1996 נערכו לראשונה בתולדות העיר הבחירות לראשות העיר, בהן ניצח פאבל דמיטרייביץ' פיליפוב, שמועמדותו זכתה לתמיכת מושל מחוז חברובסק, ויקטור אישאייב. בשנת 2002 הפכה העיר למרכז הניהולי של המחוז הפדרלי של המזרח הרחוק הרוסי.
בשנת 2020 התקיימו בעיר הפגנות רחבות היקף כנגד ממשלת רוסיה בעקבות מאסרו של סרגיי פורגאל, מושל המחוז. קיים שוני בדיווחים סביב ההפגנות בין הגורמים השונים, וכמות המפגינים מוערכת בטווח של בין 5,000 ל-35,000 איש. על פי הערכות ראשי המחאה, מדובר בהפגנה הגדולה ביותר בהיסטוריה של העיר.
פוליטיקה וממשל

מאחר שהעיר נחשבת למרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז חברובסק, שוכנים בה מרכזי השלטון של המחוז בהם בית ממשלת מחוז חברובסק, מעון המושל ובית המועצה המחוזית המחוקקת של עבר הבאיקל. הרשות המבצעת בעיר היא עיריית חברובסק שברשה עומד אלכסנדר סוקולוב. המועצה המחוקקת היא הדומה העירונית של חברובסק (Хабаровская городская дума).
כלכלה וענפי יצור

התעשיות המרכזיות כוללות מפעלים לברזל ופלדה, בתי זיקוק לנפט, תעשייה כבדה, מספנות, תעשייה פרמצבטית, ומפעלים לאריזת בשר וקמח.
אוכלוסייה

על פי מפקד אוכלוסין מ־2016 אוכלוסיית העיר עומדת על 611,160 נפש. בעיר קיימת קהילה יהודית.
העיר מחולקת לחמישה רבעים:
הרובע המרכזי — 93,788 איש (2016)
רובע הצי האדום — 91,561 איש (2016)
רובע קירוב — 52,886 איש (2016)
רובע מסילת הברזל — 151,749 איש (2016)
רובע התעשייה — 221,176 איש (2016)
חינוך

בעיר ממוקמות כמה אוניברסיטאות המשרתות את המחוז כולו. המתמטיקאי יפים זלמנוב הוא בן העיר.
תיירות

הרחוב המרכזי בעיר הוא שדרת אמור המצטיינת במגוון חנויות ושווקים לאורכו. שלא כמו וולדיווסטוק, העיר לא נסגרה מעולם בפני זרים, אף על פי שמפקדת פיקוד המזרח הרחוק שכנה בה. לאחר נפילת ברית המועצות החלה מתגברת ההשפעה האסיאתית בעיר וכמיליון תיירים מסין מבקרים בה מדי שנה, יחד עם אנשי עסקים יפנים וקוריאנים שהשקיעו במפעלים ועסקים בעיר.
במוזיאון הטבע בחברובסק שמורים שבריו של מטאוריט סיחוטה-אלין שנפל 1947, שהחלק הכבד ביותר שנמצא ממנו שוקל 1,745 קילוגרם.
מוזיאון האמנות בחברובסק מציג אוסף נדיר של איקונין עתיקים.
תחבורה

קו הרכבת הטרנס סיבירית עובר בעיר. באמצעות קו זה העיר מקושרת לולדיבוסטוק בדרום ולכל התחנות במערב עד מוסקבה.
בעיר פועל נמל התעופה הבינלאומי "נובי" ("חדש" ברוסית) בו נוחתות טיסות מסין, קוריאה הדרומית, דרום מזרח אסיה, אירופה ומרכז אסיה. במהלך חודשי הקיץ מפעילה חברת התעופה המקומית טיסות שכר ישירות לנמל התעופה בן-גוריון. ישנו נמל תעופה נוסף, קטן יותר (ונקרא כך גם בשם "מאלי", "קטן" ברוסית).
הנהרות אמור ואוסורי נפגשים בקרבת העיר. שני הנהרות משמשים גבול בין רוסיה לסין, ושניהם משמשים כדרכי תחבורה בעיקר להובלת גזעי עצים הנכרתים לגדותיהם.
ספורט

בעיר פועלים מספר אצטדיונים — אצטדיון לנין, אצטדיון דינמו, אצטדיון יונוסט, אצטדיון נפטיאניק, אצטדיון לוקומוטיב ואצטדיון זאריה.
העיר אירחה שלוש פעמים את אליפות העולם בבנדי: ב־1980, ב־2015 וב־2018 (יחד עם העיר חרבין).
ספורט > מועדוני ספורט

בעיר פועלת קבוצת הכדורגל — סק"א חברובסק, שמתמודדת (נכון לשנת 2018) בליגת המשנה בכדורגל.
משנת 2003 פועלת בעיר קבוצת הוקי קרח אמור חברובסק, המתמודדת בליגת ההוקי הקונטיננטלית.
קבוצת הבנדי סק"א נפטיאניק היא אלופת ליגת העל הרוסית בבנדי לעונת 2016/17 ועונת 2017/18.
ערים תאומות

יפן ניאיגטה, ניאיגטה, יפן (מ־1965)
ארצות הברית פורטלנד, אורגון, ארצות הברית (מ־1988)
קנדה ויקטוריה, קולומביה הבריטית, קנדה (מ־1990)
הרפובליקה העממית של סין חרבין, חיילונגג'יאנג, הרפובליקה העממית של סין (מ־1993)
קוריאה הדרומית בוצ'ון, קוריאה הדרומית (מ־2002)
הרפובליקה העממית של סין סאן-יה, האינאן, הרפובליקה העממית של סין (מ־2011)
קוריאה הצפונית צ'ונגג'ין, קוריאה הצפונית (מ־2011)
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, רוסיה: אלפים נגד מעצר המושל שהביך את פוטין, באתר ynet, 11 ביולי 2020
↑  In Russia’s Far East, a New Face of Resistance to Putin’s Reign, ניו יורק טיימס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557271305171  BNE: XX452623  BnF: cb11974191p (data)  GND: 4369945-5  LCCN: n50061306  MusicBrainz: 06947da0-561a-417d-acf7-656bb9bb53b6  NDL: 01116292  NKC: ge765085  SUDOC: 027770788  VIAF: 158246246   WorldCat (עם VIAF): 158246246 
חזית הטרמינל בנמל התעופה נובי
מרכז הספורט פלטינום־ארנה
היכל הקרח ארנה ירופיי
אליפות העולם בבנדי 2015
מפרץ ההרפתקאות: הסרט

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  מפרץ ההרפתקאות
 בימוי:  קאל ברונקר
 הופק בידי:  ג'ניפר דודג'
 תסריט:  בילי פרוליק קאל ברונקר בוב ברלן
 שחקנים ראשיים:  איאן ארמיטאג' רנדל פארק דקס שפרד טיילר פרי קים קרדשיאן Ron Pardo יארה שאהידי מרסאי מרטין ג'ימי קימל 
 מדבבים:  איאן ארמיטאג' מרסיי מרטין יארה שאהידי קים קרדשיאן רנדל פארק דאקס שפרד טיילר פרי ג'ימי קימל וויל בריסבין
 מוזיקה:  היטור פררה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 חברת הפקה:  Spin Master Entertainment סרטי ניקלודיאון Mikros Image
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט Elevation Pictures (קנדה)
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע
 הקרנת בכורה:  הממלכה המאוחדתאירלנד 9 באוגוסט 2021 ארצות הברית 20 באוגוסט 2021 ישראל 12 באוגוסט 2021
 משך הקרנה:  86 דק'
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  הנפשה ממוחשבת, קומדיה, ילדים
 סרט הבא:  מפרץ ההרפתקאות: סרט העל (2023)
 www.pawpatrol.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
מפרץ ההרפתקאות: הסרט (באנגלית: PAW Patrol: The Movie) הוא סרט קולנוע אמריקאי-קנדי בהנפשה ממוחשבת, מסוגת קומדיה, שמבוסס על הסדרה "מפרץ ההרפתקאות" מאת קית' צ'פמן. הסרט בוים על ידי קאל ברונקר שכתב את התסריט יחד עם בילי פרוליק ובוב ברלן והופק על ידי ג'ניפר דודג'.
הסרט יצא לאקרנים בממלכה המאוחדת ובאירלנד ב-9 באוגוסט 2021, בישראל בדיבוב עברי ב-12 באוגוסט 2021, ובארצות הברית ובקנדה ב-20 באוגוסט 2021 בהפצת סרטי פרמאונט.
בשנת 2023 יצא סרט המשך בשם "מפרץ ההרפתקאות: סרט העל".