stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סזראק
הערות שוליים

↑  Master The Classics: Sazerac, אתר יו-טיוב
↑  סזראק, אתר shaken.
| קוקטיילים רשמיים של איגוד הברמנים הבין-לאומי (IBA) |
| --- | --- | --- |
| בלתי נשכחים   The Unforgettables | אלכסנדר •  אמריקנו • אנג'ל פייס • אוויאיישן • בין הסדינים • בולברדייה • ברנדי קרסטה • קזינו • קלווור קלאב • דאקירי • דרי מרטיני • ג'ין פיז • האנקי פאנקי • ג'ון קולינס • מילה אחרונה • מנהטן • מרטינז • מארי פיקארד • בלוטת הקופים • נגרוני • אולד פאשנד • פארדייז • פלאנטרס פאנץ'  • פורטו פליפ • ראמוס פיז • ראסטי נייל • סזראק • סיידקאר • סטינגר • טוקסידו • Vieux Carré •  ויסקי סאוור • וייט ליידי |  |
| קלאסיקות עכשוויות   Contemporary Classics | בליני • רוסי שחור (רוסי לבן) • בלאדי מרי • קאיפיריניה • קוקטייל שמפניה • קורפס רוויוור 2 • קוסמופוליטן • קובה ליברה • פרנץ' 75 • פרנץ' קונקשן • גולדן דרים • גראסהופר • המינגוויי ספיישל • צוואר סוס • אייריש קופי • קיר • לונג איילנד אייסד טי • מאי תאי • מרגריטה • מימוזה • מינט ג'ולפ • מוחיטו • מוסקו מיול • פינה קולדה • פיסקו סאוור • סי בריז • סקס על החוף • סינגפור סלינג • טקילה סאן רייז • וספר •  זומבי |  |
| משקאות עידן חדש   New Era Drinks | ברקודה • ברכי דבורה • ברמבל • קנהנצ'ארה • דארק אנ סטורמי • אספרסו מרטיני • פרננדיטו • פרנץ' מרטיני •  לא חוקי • למון דרופ מרטיני •  עירום ומפורסם  • ניו יורק סאוור • אולד קובן  •  פלומה • מטוס נייר • פניצילין • ראשן ספרינג פאנץ' • סולת'סייד • ספייסי פיפטי • שפריץ • ספרינג באסטרד • טיפררי • טומיס מרגריטה • טרינידד סאוור • VE.N.TO • ציפור צהובה |  |
ורד אהרונוביץ'

ורד אהרונוביץ' (נולדה ב-16 במאי 1980) היא אמנית ישראלית.
ביוגרפיה

ורד אהרונוביץ' נולדה בשנת 1980 וגדלה בבני יהודה. למדה לתואר ראשון באמנות באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל בירושלים (2004), ולתואר שני באמנות באוניברסיטת חיפה (2009). אהרונוביץ' היא ממקימי הגלריה השיתופית חנינא, שהוקמה בשנת 2009 בתל אביב. משנת 2012 מלמדת במוזות - בית הספר התיכון לאומנויות ביפו.
אמנות

אהרונוביץ' יוצרת פסלים ריאליסטיים, דמויות המפורטות לפרטי פרטים בלבוש ותווי הפנים. הדמויות לרוב שרויות בסיטואציות אנושיות כואבות או קשות אך לעיתים נוטות גם להומור. הדמות המרכזית שאהרונוביץ' יוצרת היא ילדה אחת ג'ינג'ית, החוזרת בפסליה בסצנות שונות ומציגה באמצעותה מנעד רחב של רגשות. לדברי אהרונוביץ' "עד היום פיסלתי בעיקר את הילדה הזו, שליוותה אותי, כל השנים, עוד מהציורים. הילדה הייתה מעין דוברת שלי, והיא ביטאה את התכנים שרציתי לבטא."
תערוכות

בשנת 2014 הוצגה בחצר גלריית אלפרד מזרקה שיצרה אהרונוביץ'. המזרקה עשויה פיברגלס ומשאבות מים ומתארת סצנת ניצחון של שש ילדות ג'ינג'יות נגד אל הים, פוסידון. המזרקה הועברה לאחר מכן לגג מוזיאון אילנה גור, בגן הפסלים.
בשנת 2019 הוצגה תערוכה של ורד אהרונוביץ' "אבא יביא ת'ירח" בגלריה בגליל. הפסלים בתערוכה מתארים ניסיונות שונים של האב להביא לבתו את הירח (בדומה לסיפור "הנסיכה שרצתה את הירח" של ג'יימס ת'רבר). הבת היא ילדה ג'ינג'ית, שמנסה לסייע לאביה להשיג את הירח בחלק מן הפסלים. האב, שאינו יכול להביא את הירח, מנסה למצוא פתרונות יצירתיים, לדמות את הירח שרחוק מהישג ידו.
בשנת 2019 הוצגה תערוכתה ""שעון הקוקיה" במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, בה היא משלבת דמויות המבוססות על בני משפחתה ומעניקה לצופה מבט מציצני לתוך בית המשפחה. הסיטואציות מוכרות לעין המקומית – בית ישראלי טיפוסי שחושף את מערכות היחסים בין בני המשפחה ורגעים אינטימיים. כאשר הדמויות שבויות בריטואלים אינסופיים של תחזוקת הגוף והבית. התערוכה מחולקת לארבעה "איים" עיקריים, האחד מציג פסל בדמות האם שמתנדנדת על נדנדה, השני מציג בית קברות לחיות מחמד ומסיבת יום הולדת, השלישי הוא בית עץ המחובר בגשר לבית המרכזי. הבית המרכזי הוא דגם של בית ילדותה של האמנית אשר מתפקד כשעון קוקייה. אוצרת התערוכה, איה לוריא, מסבירה את מנגנון השעון: "מדי רבע שעה יוצאת מהדלת, על סרט נע, תהלוכה גרוטסקית והזויה של בני המשפחה, שתכליתה לרוקן את האשפה שנאגרה בבית. אך שאיפת בני המשפחה לכונן בבית סדר וניקיון נידונה לכישלון, שכן עד מהרה, השיירה מכניסה את האשפה חזרה לפנים הבית."
השכלה

2000–2004: תואר ראשון באמנות בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים.
2007–2009: תואר שני באמנות באוניברסיטת חיפה.
תערוכות יחיד

2014: המזרקה, אוצרת, דריה קאופמן. אלפרד מכון שיתופי לאמנות ותרבות, תל אביב.
2015: כיתת אמנות, אוצר, אורן פישר. גלריה משונע, תל אביב.
2016: ליל הסדר, אוצר, יונתן הירשפלד. גלריה חנינא, תל אביב.
2016: כיתת אמנות, גלריה ניר אלטמן, מינכן.
2019: אבא יביא ת'ירח, אוצרת, הגר רבן. גלריה גליל, עכו.
2019: שעון הקוקיה, אוצרת ד'ר איה לוריא. מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, הרצליה.
תערוכות קבוצתיות

2004: תערוכת בוגרים, אקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים.
2004: סלון הסתיו, אוצרת דבי לוזיה. גלריה שטרן, תל אביב.
2005: לשחק מחבואים, גלריה ברנרד, תל אביב.
2008: בשורות ראשונות, הבית לאמנות מבשרת, מבשרת
2009: ויטמין H: תערוכת בוגרי תוכנית התואר השני באמנות, מוזיאון ראובן ועדית הכט, חיפה.
2009: חשיפה לצפון - תערוכת בוגרי תואר שני באמנות מאוניברסיטת חיפה, סדנאות האמנים בתל אביב, תל אביב.
2009: לו-לי-טה, אוצר, רון ברטוש. גלריה המשרד, תל אביב.
2009: הזדמנות ראשונה 2, גלריה אגריפס 12, ירושלים.
2009: תרבית, בית הנסן, ירושלים.
2009: זיהום, גלריה חנינא, תל אביב.
2010: אבא, גלריה חנינא, תל אביב.
2010: בית 2, אוצרת רותם ריטוב. גלריה אפרט ארט, תל אביב.
2011: גברויות, אוצרת סיגל ברקאי. גלריית החללית, תל אביב.
2011: פה פתוח, שיניים חשופות, אוצרת מיטל רז. גלריה גל-און, תל אביב.
2012: בשקט בשקט, אוצר יונתן הירשפלד. גלריה אלפרד, תל אביב.
2012: דיוקנאות קין: ייצוגים של 'אחרים' באמנות העכשווית בישראל, אוצר חיים מאור. גלריית הסנאט באוניברסיטת בן-גוריון, באר שבע. בליווי קטלוגי.
2012: מודוס ויוונדי, גלריה חנינא, תל אביב.
2012: חיפה-ירושלים-תל אביב, אוצרת, רותי דירקטור. מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה.
2013: תערוכה זוגית, אוצרים יעל אזולאי ויונתן הירשפלד. גלריה חנינא, תל אביב.
2013: ורד אהרונוביץ' ואורלי הומל, אוצרת, זיוה ילין. הגלריה של קיבוץ בארי, קיבוץ בארי.
2013: התעוררות, אוצרת, גילת נדיבי. גלריה פלורנטין 45, תל אביב.
2013: חילון הקודש, גוף ישראלי גשמי: שלם-מקוטע-היברידי, אוצר, אליק מישורי. הגלריה האוניברסיטאית של האוניברסיטה הפתוחה, רעננה. בליווי קטלוגי.
2014: חם קר נוזל מוצק, אוצרת עדי שלח. אגף החינוך, מוזיאון חיפה
2015: BAGGAGE, אוצרת הגר רבן. גלריה Neurotitian, ברלין.
2015: משחקי קופסה, אוצרת, נאווה ט ברזני. הגלריה לאמנות במכללה ע"ש דוד ילין, ירושלים. בליווי קטלוגי.
2016: תערוכת זוכי פרס משרד התרבות. אוצרת, טלי בן נון. מוזיאון הרצליה לאמנות.
2016: שתי פסלות: יוליה סגל, ורד אהרונוביץ', מוזיאון אילנה גור, תל אביב.
2017: Happily Ever After, אוצרת דליה דנון. גלריה הסדנה לאמנות, יבנה. בליווי קטלוגי.
2017: גומלי DATA, אוצרת, טלי קיים. בית הנסן, ירושלים.
2017: מים, לב, פנים, אוצרת אביטל נאור וקסלר. הביאנלה של ירושלים, ירושלים.
2017: בגוף אני מבינה, אוצרת זיוה ילין. המכללה האקדמית ספיר, אשקלון.
2017: הילד הפנימי, אוצרת, קרן סגל. קן הקוקיה, תל אביב.
2018: בראש טוב, אוצרת, קרן שפילשר. גלריית החווה, חולון.
2018: ילדות בלתי נשכחת, בית האמנים ע"ש יוסף זריצקי, תל אביב.
2018: היה פעם אני, אוצרת, רותם ריטוב. זוזו – גלריה להנעה תרבותית, עמק חפר.
2018: עיניים גדולות אוצר ד'ר גיא מורג בגלריה העירונית נתניה בליווי קטלוגי
2018: אתונה בתל אביב אוצרת שירה פרידמן גלריה נווה שכטר, תל אביב. בליווי קטלוגי
2018: בינינו אוצרת שיר ימגוצ'י אגף הנוער במוזיאון ישראל, ירושלים
2019: היה פעם אני, מרכז אמנויות ע"ש ברר - מעלות, הגלריה ע"ש אפטר, מעלות תרשיחא.
2019: מתחת לרדאר, הגלריה ברח' הנמל 21, עיר תחתית חיפה.
2019: הקולקטיביסטים: דיוקן קבוצתי, אוצרת אורלי הופמן. בית האמנים ע"ש יוסף זריצקי, תל אביב.
פרסים

2014: מענק קרן רבינוביץ' ועיריית תל אביב.
2015: פרס האמן הצעיר מטעם משרד התרבות.
2015: מענק ממועצת מפעל הפיס לתרבות ואמנות.
2019: מענק לאמנות עכשווית ע"ש לורן ומיטשל פרסר.
הערות שוליים

↑  חגית פלג רותם, ורד אהרונוביץ הופכת את שולחן הסדר, באתר פורטפוליו, ‏13/4/2016
↑  דריה קאפמן, המזרקה, באתר אלפרד מכון שיתופי לאמנות ותרבות, ‏2014
↑  אפרת בראשי מפן‏, מלחמת מים על גג מוזיאון אילנה גור, באתר וואלה, 27 באפריל 2015
↑  הגר בריל, אבא יביא ת'ירח, באתר האקדמית גליל מערבי, ‏אפריל 2019
↑  רעות ברנע, הילדה הכי חדה בגן של ורד אהרונוביץ, באתר כלכליסט, 22 באפריל 2019
1 2  איה לוריא, ורד אהרונוביץ | שעון הקוקיה | זמן דיוקן I, באתר מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, ‏2019
↑  בר אילוטוביץ, ריח של בית ישראלי: התערוכה שתחזיר אתכם לשנות ה-80, באתר גלובס, ‏28/11/2019
יוחנן דוד סלומון (סופר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1931 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  2014 (בגיל 83 בערך) 
 מקום לימודים:  שערי תורה (תלמוד תורה ביפו), ישיבת היישוב החדש, ישיבת חברון כנסת ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
ערך זה עוסק בסופר. אם התכוונתם לפעיל ציבור בירושלים, ראו .
יוחנן דוד סלומון (תרצ"א, 1931 – תשע"ד, 2014) היה סופר ופובליציסט מחבר סדרת הספרים "בעין יהודית". היה בעל טור קבוע בעיתון יתד נאמן תחת השם יוחנן דוד.
ביוגרפיה

נולד בירושלים, לנפתלי סלומון בנו של יוחנן דוד סלומון ונכדו של יואל משה סלומון, ממייסדי נחלת שבעה ופתח תקווה. מצד אמו הוא נכדו של הרב שמואל גדליה ניימן, שהיה ר"מ בישיבת עץ חיים ומחבר הספר "גידולי שמואל".
למד בתלמוד תורה "שערי תורה", בישיבת היישוב החדש ובישיבת חברון. לאחר נישואין החל ללמד בבית הספר צייטלין בתל אביב. עם הקמת תנועת "אל המקורות" החל סלומון לכתוב מאמרים בבטאון התנועה מחשבת. כן כתב מאמרים שנדפסו בקביעות במוסף לשבת של עיתון יתד נאמן. מאמרים אלו כונסו לימים בחמשת כרכי הספרים "בעין יהודית". הכרך האחרון יצא בשנת תשע"ה לאחר פטירת מחברו. כמו כן עסק סלומון בעריכת ספרים שונים, ביניהם הספר "יהדות" של הרב יצחק זלר.
מורשתו

סיגנונו של הרב סלומון היה ייחודי לאותה תקופה, לרוב היה מביא סיפור ומתוכו היה מפיק לקחים ואת המסרים שרצה להעביר. אחריו החלו עוד הרבה סדרות בסגנון הזה כמו סדרות הספרים "בך בטחנו" "טובך יביעו" "אמונה שלמה" ועוד. כמו כן עד היום אף לאחר פטירתו, מאמריו מובאים באתרים רבים.
משפחתו

אשתו, רבקה, היא נכדתו של הרב אברהם וינברג שהיה האדמו"ר מסלונים.
בתו שרה-מיכל נשואה לרב אברהם שינדלר דיין בבית הדין הרבני הגדול בירושלים.
בתו תמר, רואת חשבון.
בנו הרב ישי הוא דיין בית הדין לגיורים.
הערות שוליים

↑  יוחנן דוד סלומון (1931-2014)
↑  כל התכנים של הרב יוחנן דוד סלומון
↑  דוגמה לציטוט מהטור שכתב בעיתון
↑  מערך הספרים והמידע, אוניברסיטת בר-אילן
↑  מאמרי הרב סלומון במגזין ברסלב
↑  מאמר של הרב סלומון שמובא באתר חדרי חרדים
↑  כל התכנים של הרב יוחנן דוד סלומון באתר הידברות
↑  מוטי זרנרביץ, ‏לקראת יום הכיפורים: מהו הקשר בינו לבין העולם היומיומי שלנו?, באתר מעריב אונליין, 4 באוקטובר 2022
↑  אושרו: ששת הדיינים החדשים במערך הגיור, באתר "סרוגים", 14 במרץ 2021
↑  אישור מינוי דיינים לבתי הדין המיוחדים לגיור במערך הגיור
ז'וזף מייסטר

| --- | --- |

 לידה:  21 בפברואר 1876 הרובע השמונה-עשר של פריז, צרפת 
 התאבד:  24 ביוני 1940 (בגיל 64) פריז, הממשל הצבאי הגרמני בצרפת הכבושה במלחמת העולם השנייה 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות באנייה 
 מעסיק:  מכון פסטר 
 
ז'וזף מייסטר (בצרפתית: Joseph Meister‏; 21 בפברואר 1876 – 24 ביוני 1940) היה האדם הראשון שחוסן נגד כלבת, טיפול שנעשה על ידי לואי פסטר, ובכך היה לאדם הראשון שטופל בהצלחה בזיהום הקטלני.
ביוגרפיה > אירוע החיסון

בשנת 1885, מייסטר בן התשע ננשך קשות על ידי כלב שככל הנראה היה נגוע בכלבת. לאחר שהתייעץ עם אלפרד וולפיאן (אנ'), ועם ז'אק ז'וזף גראנשה (אנ'), וקיבל את עזרתם, הסכים לואי פסטר לחסן את הילד בעזרת נוזל שדרה שנלקח מארנבות שמתו מכלבת, בהן השתמש בהצלחה למניעת המחלה אצל כלבים. הטיפול הצליח, והילד לא חלה בכלבת.
ביוגרפיה > המשך חייו

כבוגר שימש מייסטר כאחראי נכסים במכון פסטר עד מותו בשנת 1940 בגיל 64. ב־24 ביוני 1940, עשרה ימים לאחר כיבוש פריז בידי הצבא הגרמני, במהלך מלחמת העולם השנייה, התאבד מייסטר באמצעות אקדח הגז שלו.
אף על פי שהיא חוזרת ונשנית לעיתים קרובות, הגרסה לפיה התאבדותו נבעה מאי רצונו לאפשר לוורמאכט להיכנס לקריפטה של הפסטרים אינה בת קיימא. במקום זאת, מאמר בכתב עת עכשווי, וכן עדות נכדתו של מייסטר, מצביעים על כך שמחשש לשלום משפחתו ביקש מהם מייסטר לעזוב, בעודו נשאר מאחור כדי להגן על מכון פסטר מפני החיילים הגרמנים. הוא האמין, בטעות, שזה גרם לכך שהם נלכדו על ידי הנאצים. באירוניה טרגית, משפחתו חזרה למכון כמה שעות לאחר שמייסטר שם קץ לחייו.
תיאורים

את מייסטר גילם דיקי מור (אנ') בסרט "סיפורו של לואי פסטר" (אנ') מ-1936. סיפור החיסון העלול להיות מסוכן של מייסטר כנגד כלבת (מה שהוכח כזמן קצר לאחר חיסונו של מייסטר כפתרון היחידי באותה תקופה מול לפתח את תסמיני המחלה הקשים והמייסרים עם מוות איטי ובלתי נמנע בדרך כלל בין 3-7 ימים מהופעת התסמינים הקליניים הראשונים) על ידי פסטר הופיע גם בפרק מסדרת הטלוויזיה "Dark Matters: Twisted But True" (אנ') ובסדרת הדרמה התיעודית של ה-BBC "Microbes and Men" משנת 1974.
עדות

ניתן להאזין לדיווח של מייסטר על פגישתו עם פסטר בכתובת https://m.ina.fr/audio/PHD85000080 (ארכיון לאומי בצרפת)
לקריאה נוספת

ג'רלד ל' גייסון. המדע הפרטי של לואי פסטר (הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, 1995) (ISBN 0691034427)
כלבת בהסכת מינהר הזמן.
הערות שוליים

↑  Wasik, Bill; Murphy, Monica (2012). Rabid: A Cultural History of the World's Most Diabolical Virus. Penguin. ISBN 978-1101583746. OCLC 759911217.
↑  René Dubos, Louis Pasteur: Freelance Of Science, Little, Brown and Company, 1950.
1 2  Eugène Wollman, Archives de l'Institut Pasteur, Fond Eugène Wollman, cote WLL1.A.1, "Journal d’Eugene Wollman”, 1940.
↑  Hubert Marneffe, Archives de l'Institut Pasteur, Fond Hubert Marneffe, cote MRF.ARC.13, note d'Hubert Marneffe : "Mort de Joseph Meister".
↑  Asimov, Isaac. The New Intelligent Man's Guide to Science. Basic Books, New York, 1965.
↑  H. D. Dufour et S. B. Carroll, "Great Myths Die Hard", Nature 502, p. 32–33, 2013.
1 2  Veterinary Medicine 35, p. 5538, 1940
↑  Blog de Mijo Demouron, 21 janvier 2008.
↑  Harris, Karen. "The Life and Death of Joseph Meister". History Daily (באנגלית). נבדק ב-2020-10-22.
על-טבעי

ערך זה עוסק באמונות בעל-טבעי. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה, ראו .
אליהו הנביא עולה בסערה השמיימה בכרכרת אש (ספר מלכים ב', פרק ב', פסוק י"א). תחריט עץ של גוסטב דורה
"מלאך שומר" מאת הצייר הגרמני ברנהרד פלוקהורסט מתאר מלאך שומר שמטפל בשני ילדים. מלאכים נתפסים לעיתים קרובות כיצורים על טבעיים.
על טבעי או פראנורמלי מתייחס לתופעות או ישויות שהן מעבר לחוקי הטבע. המונח נגזר מלטינית supernaturalis של ימי הביניים, מלטינית סופר- (מעל, מעבר או מחוצה לו) + natura (טבע). למרות שלמונח הנלווה "טבע" היו משמעויות מרובות מאז העולם העתיק, המונח "על טבעי" הופיע בימי הביניים ולא היה קיים בעולם העתיק.
העל-טבעי מופיע בפולקלור ובהקשרים דתיים, אך יכול להופיע כהסבר גם בהקשרים חילוניים יותר, כמו במקרים של אמונות טפלות או אמונה בפרא-נורמלי. המונח מיוחס לישויות לא פיזיות, כגון מלאכים, שדים, אלים, ורוחות. זה כולל גם יכולות נטענות המגולמות או מסופקות על ידי יצורים כאלה, כולל קסם, כישוף, נס, טלקינזיס, הגדת עתידות, טלפתיה, ריחוף, חוויות חוץ-גופיות, גלגול נשמות, אסטרולוגיה.
יש הבדלים בניסוחים המדויקים של מהו על טבעי, אולם יש הסכמה רחבה על רשימת הדברים שאינם נחשבים כחלק מהמדע.
תאוריות או השערות שיכולות להבחן על פי השיטה המדעית ואינן סותרות תצפיות קיימות, יכולות בעתיד להפוך לתאוריה מדעית – הן אינן מוגדרות כעל טבעיות. כך גם תצפיות שאין ביד התיאוריות המקובלות כיום להסביר והן יכולות להיות משוחזרות בסטנדרטיים מדעיים (כגון האפקט הפוטואלקטרי בזמנו). גם השערות שאינן ניתנות לאישוש או להפרכה באמצעים הקיימים, כדוגמת תורת המיתרים, לא נחשבות לעל-טבעיות.
העיסוק בעל־טבעי באופן המתיימר להיות מדעי קרוי פסאודו-מדע. מתנגדי הפאראפסיכולוגיה, קריפטוזואולוגיה ותופעות הקשורות למשולש ברמודה רואים בהם לרוב פסאודו-מדע.
מושגים על טבעיים > אלים

אל היא ישות על טבעית הנחשבת אלוהית או קדושה. סקוט ליטלטון מגדיר אלוהות כ"ישות בעלת כוחות גדולים יותר מאלה של בני אדם רגילים, אך מקיימת אינטראקציה עם בני אדם, לחיוב או לשלילה, בדרכים המובילות בני אדם לרמות תודעה חדשות, מעבר לעיסוקים המבוססים של החיים הרגילים". אלוהות זכר היא אל, בעוד אלוהות נקבה היא אלה.
ניתן לסווג דתות לפי מספר האלים להן הדתות סוגדות. דתות מונותיאיסטיות מקבלות רק אלוהות אחת (המכונה בעיקר אלוהים), דתות פוליתאיסטיות מקבלות מספר אלים. דתות הנותאיסטיות מקבלות אלוהות עליונה אחת מבלי להתכחש לאלוהויות אחרות, מחשיבות אותן כהיבטים מקבילים של אותו עיקרון אלוהי; ודתות לא-תאיסטיות שוללות כל אלוהות בורא נצחית עליונה אך מקבלים פנתיאון של אלוהויות שחיות, מתות ונולד מחדש בדיוק כמו כל יצור אחר.
תרבויות שונות המשיגו אלוהות אחרת מאל מונותאיסטי. ישות אלוהית לא חייבת להיות כל יכולה, נוכחת בכל מקום, יודעת כל, כל-טוב או נצחית, לעומת זאת, לפי מאמינים בדתות מונותיסתיות לאל המונותאיסטי יש את התכונות הללו. דתות מונותיאיסטיות מתייחסות בדרך כלל לאלוהים במונחים גבריים, בעוד שדתות אחרות מתייחסות לאלוהויות שלהן במגוון דרכים – גבריות, נשיות, אנדרוגיניות ונייטרליות מגדריות.
מבחינה היסטורית, תרבויות עתיקות רבות – כמו הודו העתיקה, מצרים העתיקה, יוון העתיקה, רומה עתיקה, נורדית ואסיה העתיקה – פרסמו תופעות טבע, בהתאמה, כגורמים מודעים או פשוט השפעות שלהן. חלק מהאלוהויות האווסטניות והוודיות נתפסו כמושגים אתיים. בדתות הודיות, אלוהויות נתפסו כמתבטאות בתוך המקדש של גופו של כל יצור חי, כאברי חישה ונפש. אלוהויות נתפסו גם כצורת קיום (Saṃsāra) לאחר לידה מחדש, עבור בני אדם שזוכים להישגים דרך חיים אתיים, שבהם הם הופכים לאלוהויות שומרות וחיים באושר בגן עדן, אך נתונים גם למוות כאשר הכשרון שלהם אוזל.
מושגים על טבעיים > מלאכים

מלאך הוא בדרך כלל יצור על טבעי שנמצא בדתות ומיתולוגיות שונות. בדתות האברהמיות ובזורואסטריות, מלאכים מתוארים לעיתים קרובות כיצורים שמימיים מיטיבים הפועלים כמתווכים בין אלוהים או שמיים וארץ. תפקידים אחרים של מלאכים כוללים הגנה והדרכת בני אדם, וביצוע משימותיו של אלוהים. בתוך הדתות האברהמיות, מלאכים מאורגנים לרוב לפי היררכיות, אם כי דירוגים כאלה עשויים להשתנות בין כתות בכל דת, והם מקבלים שמות או תארים ספציפיים, כגון גבריאל או "מלאך משמיד". המונח "מלאך" הורחב גם למושגים שונים של רוחות או דמויות המצויות במסורות דתיות אחרות. המחקר התאולוגי של מלאכים ידוע בשם "אנג'לולוגיה".
באמנות, מלאכים מתוארים בדרך כלל כבעלי צורה של בני אדם בעלי יופי יוצא דופן; לעיתים קרובות הם מזוהים באמצעות סמלים של כנפי ציפורים, הילות ואור.
מושגים על טבעיים > שדים

שד (מיוונית δαιμόνιον daimónion) הוא ישות על טבעית ולעיתים קרובות זדונית הרווחת בדת, תורת הנסתר, ספרות, סיפורת, מיתולוגיה ופולקלור.
בדתות המזרח הקדום, כמו גם במסורות האברהמיות, לרבות הדמוניולוגיה הנוצרית העתיקה וימי הביניים, שד נחשב לישות רוחנית מזיקה, מתחת למישורים השמימיים שעלולה לגרום לחזקה על שדים, הקוראת לגירוש שדים. בתורת הנסתר המערבית ובקסם הרנסאנס, שצמחו מתוך שילוב של קסם יווני-רומאי, אגדה יהודית ודמוניולוגיה נוצרית, מאמינים כי שד הוא ישות רוחנית שניתן להעלות באוב ולשלוט בה.
מושגים על טבעיים > נבואה

נבואה כוללת תהליך שבו מסרים מועברים על ידי אל לנביא. מסרים כאלה כוללים בדרך כלל השראה, פרשנות או גילוי של רצון אלוהי בנוגע לעולמו החברתי של הנביא ולאירועים עתידיים. נבואות קיימות בתרבויות רבות. זהו רכוש משותף של כל החברות העתיקות הידועות ברחבי העולם, חלקן יותר מאחרות. מערכות וכללים רבים לגבי נבואות הוצעו במשך אלפי שנים.
מושגים על טבעיים > קסם

קסם הוא שימוש בטקסים, סמלים, פעולות, מחוות או שפה במטרה לנצל "כוחות על-טבעיים". אמונה בקיומם של קסמים ותרגול קסמים קיים מאז התרבויות האנושיות הקדומות ביותר וממשיך להיות בעל תפקיד רוחני, דתי ורפואי חשוב בתרבויות רבות כיום. למונח קסם יש מגוון משמעויות, ואין הסכמה גורפת להגדרה שלו.
חוקרי דת הגדירו קסם בדרכים שונות. גישה אחת, הקשורה לאנתרופולוגים אדוארד טיילור וג'יימס ג'י פרייזר, מציעה כי קסם ומדע הם הפכים. גישה חלופית, הקשורה לסוציולוגים מרסל מוס ואמיל דורקהיים, טוענת שהקסם מתרחש בפרטיות, בעוד שהדת היא פעילות קהילתית ומאורגנת. חוקרי דת רבים דחו את התועלת של המונח "קסם" והוא הפך פחות ופחות פופולרי במחקר מאז שנות ה-90 של המאה ה-20.
מושגים על טבעיים > כישוף

כישוף פירושו באופן כללי תרגול ואמונה במיומנויות וביכולות מאגיות המופעלות על ידי מתרגלים וקבוצות בודדים. כישוף הוא מונח רחב המשתנה מבחינה תרבותית וחברתית, ולכן קשה להגדיר אותו במדויק, ויש ליישם הנחות בין-תרבותיות לגבי המשמעות או המשמעות של המונח בזהירות. כישוף משמש לעיתים קרובות לשם ניבוי-עתידות או רפואה דתית, ולעיתים קרובות נוכח בתוך חברות וקבוצות שהמסגרת התרבותית שלהן כוללת השקפת עולם קסומה.
התנגדות לרעיונות על טבעיים

רעיונות על טבעיים, לפחות ברובם המכריע, זוכים לאנטגוניזם מצד חוגי ספקנות, נטורליסטים ומטריאליסטים. בין הספקנים הפועלים לשלילת טענות להוכחת קיומן של תופעות על טבעיות נמנים ג'יימס רנדי, ואל ולנטינו ועוד. דוגמאות לקרנות העוסקות בכך:
קרן החינוך של ג'יימס רנדי ואתגר מיליון הדולר להוכחת העל-טבעי שבניהולה;
הוועדה למחקר סקפטי(אנ');
ראו גם

מטאפיזיקה
העידן החדש
תפיסה על-חושית
העין השלישית
יחידה 10003
הערות שוליים

↑  כתב העת Journal of Parapsychology הגדיר פראנורמלי כ"בלתי אפשרי לפי ההנחות הרווחות במדע כיום". ריצ'רד דוקינס (בספריו השען העיוור ויש אלוהים? האשליה הגדולה של הדת, או אונליין) מגדיר כפראנורמלי רק מה שהמדע לא יוכל להסביר לעולם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551032605171  NDL: 00573734  NKC: ph559647
סוקולנטים

חנות צמחים ובה סוקולנטים
צמח הבריאות, סנסיווריה, בבניין משרדים
קקטוס Eriosyce aurata
כפנית לילכית
סוּקוּלֶנטים (על פי האקדמיה ללשון: עָסוּסִים, בלטינית: Succulentus) היא קבוצה פוליפילטית של צמחים אשר לרוב הם בעלי עלים וגבעולים עבים ובשרניים המכילים תאים אוגרי מים, ולכן לא דרושה להם השקיה רבה. משמעות המילה "סוקולנט" בלטינית היא "עסיס", ומכאן שמם העברי "עָסוּס".
אף על פי שכל הצמחים אוגרים מים, סוקולנטים מותאמים במיוחד לאגור מים למשך תקופה ארוכה. מאפיין זה מאפשר להם להתקיים בסביבה צחיחה, בה אין צמחים רבים ואוכלי עשב רבים. לעיתים, הטל עוזר לצמחים אלו להתקיים, שכן למינים רבים יש שערות המאפשרות לספוג את הטל.
למינים רבים יש ציפוי דמוי שעווה על גזעיהם ועליהם, המאפשר להם לשמור על לחות. נפח מקסימלי ופני שטח מינימליים עוזרים גם הם למניעת אובדן של מים.
הנפוצים שבצמחים בעלי מאפיין זה הם צמח האלווי וצמח האגבה. סוגים נפוצים פחות הם ההוורתיה (Haworthia), החלבלוב (Euphorbia), וכל משפחת החיעדיים (Azoaceae) הכוללת בתוכה את ה-Conophytum ועוד מינים רבים אחרים. גם הקקטוס, ממשפחת הצבריים (Cactaceae), הוא סוקולנט אך בעל מאפיינים בוטניים שונים.
סוקולנטים רבים משמשים כצמחי נוי, בין אם בבית או בגינה. צורותיהם המיוחדות ועמידותם להזנחה הפכו את הצמחים היובשניים לא אחת למושאי אספנות. סוקולנטים הם מרכיב מפתח בגינון יובשני, אשר לעיתים קרובות עוסק בהם כמוטיב מרכזי ("גני קקטוסים").
תכונות

עם הסוקולנטים נמנים צמחים ממשפחות רבות, ולכולם תכונות משותפות:
יכולת לאגור כמויות גדולות של מים (בזכות קיום פוטוסינתזה מסוג CAM מטבוליזם של חומצת הטבוריתיים).
יכולת להצטמק כשהנוזלים אוזלים בעת יובש.
יכולת להתעורר לאחר רדת הגשמים.
רבייה וגטטיבית - מה שמקל על ייחור שלהם באדמה חדשה.
בזכות תכונותיהם, הסוקולנטים יכולים להמשיך לחיות באזורים יבשים במיוחד ואינם מתים מחוסר מים.
אזורים

הסוקולנטים מרוכזים בשלושה אזורים עיקריים בעולם:
מקסיקו ודרום-מערב ארצות הברית
מרכז אמריקה הדרומית
החלק הדרומי של אפריקה והאי מדגסקר
המשותף לכל שלושת האזורים הוא אקלים ערבתי חמים של גשמים מועטים בעונה החמה ויובש בעונה הקרה. גם בישראל, בזכות האקלים המדברי בנגב, הסוקולנטים נקלטים ומתפתחים יפה.
הסוקולנטים חביבים במיוחד על בעלי גינות פרטיות וציבוריות, בזכות צריכת המים המזערית שלהם והשרידות הגבוהה שלהם.
הסוקולנטים לסוגיהם מגוונים מאוד. הם נפוצים בכל העולם, מכיוון שבאזורים השונים "אימצו" אותם, ודאגו לאקלומם. חלקם נראים במיטבם בחורף, וחלקם בקיץ. יש שמתאימים לגידול בחוץ (בקרקע או בכלים/ עציצים/ מיכלים), ויש שאוקלמו להיות בתוך בתים ללא שמש, אך רצוי שיראו אור. הסוקולנטים הגדלים בבית מתאקלמים יפה בכלים זעירים בקוטר של כ־3 ס"מ ועד לעציצים גדולים.
צורה, צבע ותנאי סביבה

העלים בשרניים מאוד, בצבעים שונים, ובצורות שונות, לרבות צורות גאומטריות (ראו תמונה). הצבע משתנה בהתאם לעונה, לטמפרטורה ולמידת החשיפה לשמש. מכיוון שכך, יש יתרון לסוקולנטים במיכלים בחצר, מכיוון שניתן להזיזם בעונות השונות וממש להשפיע על הצבע המתקבל. למשל: הצבתם במיקרו אקלים קריר, יביא לשינוי צבע עלים הנוטה לאדום; לעומת זאת, הצבתם במיקרו אקלים חמים עם חשיפה ארוכה לשמש, יביא לצבע הנוטה יותר לצהוב עז; לחלקם יש פרחים שיתרונם בגינה שהם פורחים כאשר הפרחים "הרגילים" בתרדמת חורף מסוימת.
לפי Baldwin 2017, קיימים סוקולנטים עם תופעות של צימוח ציציות/ כרבולות (Crested Phenomenon ובעברית קריסטטה - ראו תמונה). לדבריה, אין תנאים ידועים להופעת הסוג הזה שהופעתו אקראית. תופעה זו היא ייחודית לסוקולנטים וקקטוסים.
בתורת הפנג שואי צורה וצבע של אובייקט מהווים חלק מעקרונות היסוד שלה. לפי מדריך הפאנג שווי לעיצוב הבית, רצוי לעצב חללים בבית עם סוקולנטים בעלי עלים בשרניים ומעוגלים בצבע ירוק, כי הצבע הירוק תורם לרגיעה ואווירת התחדשות. לפי "פפירוס - הפורטל הישראלי לגינון", ניתן להשתמש בסוקולנטים בעלי צורה וצבע שונים ליצירת מרבדים "אמנותיים" על הקרקע וגם בצורה אנכית על קירות.
הערות שוליים

↑  מדובר בסוקולנטים נטולי הקוצים, כלומר קקטוסים.
↑  Pamela Crawford, 7, Easy Container Gardens, Color Garden, Incorporation, 2008.
↑  Debra Lee Baldwin, Succulent Simplified, Timber Press, 2017.
↑  שמעון ביגלמן, גינון ביתי (Home Gardening), הוצאת כתר, 2006 עמ' 169–179.
↑  יפעת טופול, מדריך פנג שואי לעיצוב הבית. דורנת שיווק בע"מ 2003.
↑  פפירוס - הפורטל הישראלי לגינון, באתר www.papirusgan.co.il.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543730705171  BnF: cb11933148g (data)  GND: 4058540-2  LCCN: sh85129595  NDL: 00572652  NKC: ph116334 
חתך של עלה האלווי
קריסטטה - סוקולנט בעל צורות משונות