stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאגי רוג'רס

| --- | --- |

 תוכנית טלוויזיה:  "סקובי דו"
 הופעה ראשונה:  הפרק "לילה כביר לאביר" (סקובי-דו, איפה אתה?; 1969)
 יוצרים:  ג'ו רובי קן ספירס
 גילום הדמות:  מת'יו לילארד (2002–2004) קאסי בדאו (צעיר; 2004) ניק פאלאטס (2009–2010)
 דיבוב:  קייסי קאסם (1969–1997, 2002–2009) בילי וסט (1998) סקוט אינס (1999–2009, 2017–2020) מת'יו לילארד (2004–2007, 2010–הווה) סקוט מנוויל (2006–2008) ויל פורטה (2020) איאן ארמיטאג' (צעיר; 2020–2022)
 דיבוב בשפה העברית:  יהויכין פרידלנדר (סקובי דו והאחים בו, לוני טונס: חוזרים לאקשן) טל מוסרי (סקובי-דו) יואב יפת (סקובי-דו 2: חופשי חופשי, מה חדש, סקובי-דו?) גיא רושיניאק (סקובי-דו! מסתורין בע"מ) ערן מור(סקובי-דו קול, סקובי דו!)
 מידע
 שם אמיתי:  נורוויל רוג'רס
 גיל:  17 שנה 
 תאריך לידה:  13 בספטמבר 1969 (יוליאני) 
 מקום לידה:  קולסוויל 
 מין:  זכר
 מקצוע:  חוקר פרטי, תלמיד
 כוחות:  מהירות-על 
 אזרחות:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  לוס אנג'לס 
 דמויות קשורות
 משפחה:  ראו קרובי משפחה
 חברים:  סקובי-דו פרד ג'ונס דפני בלייק ולמה דינקלי
 אויבים:  דיק דאסטרדלי, The Amazing Krudsky, Cerberus, Asa Shanks, Doctor Jonathan Jacobo, מאטלי, Principal Deedle, Wanda Grubwort, סקראפי-דו, Scrappy-Doo 
 
נורוויל "שאגי" רוג'רס (באנגלית: Norville "Shaggy" Rogers) הוא דמות בדיונית בזיכיון ההנפשה האמריקאי "סקובי-דו", העוסקת בעלילותיהם של רביעיית בני נוער, וכלבם הדני הענק, סקובי-דו, הפותרים תעלומות.
דמותו של שאגי מזוהה בעיקר עם המדבב קייסי קאסם, המדבב אותו מאז בסדרה "סקובי-דו, איפה אתה?" בשנת 1969, ועם שחקן הקולנוע מת'יו לילארד, שגילם את הדמות בסרטי הלייב אקשן "סקובי-דו" (2002) ו"סקובי-דו 2: חופשי חופשי" (2004), ולאחר מכן גם היה אמון על דיבוב הדמות מאז שנת 2004.
תיאור ואפיון

לאורך הופעותיו בזיכיון, דמותו של שאגי מזוהה עם צבעי ירוק-חום; ולבושו מורכב מחולצת טריקו ירוקה עם צווארון V, מכנסיים מתרחבים בצבעי חום כהה ונעליים שחורות. בסדרה "סקובי-דו ו-13 הרוחות" וכן בסרטי הזיכיון הראשונים שהופקו ישירות לטלוויזיה, דמותו של שאגי לובשת חולצת טריקו אדומה וג'ינס כחול.
כמו כלב המחמד שלו, סקובי-דו, שאגי משוחד לעיתים קרובות בחטיפי סקובי בגלל תיאבונו הגדול ואהבתו לאוכל. בסרט "סקובי-דו באי הזומבים", שאגי מביר כי הסיבה לרעבונם התמידי נעוצה בכך ש"להיות במצב מתמיד של טרור גורם לנו להיות רעבים כל הזמן!", ובסרט "סקובי-דו: אברקאדברה-דו" נחשף כי הארוחה האהובה על שאגי היא "פיצת גבינה אקסטרה עם חמוצים". בנוסף, בפרק הבכורה של הסדרה המקורית, "לילה כביר לאביר", שאגי מצהיר שהוא היה מתעמל – דבר המביר את כישוריו המדהימים בהתחמקות מנבלים. בחלק מהמקרים אף הוכח שביכולתו לרוץ אפילו מהר יותר מסקובי, גם כאשר האחרון רץ על ארבע כפותיו.
בסרט "סקובי-דו והמפלצת מִמקסיקו", מצהיר פרד כי הסיבה לכך ששאגי מצליח לשמור על מבנה גופו הצנום חרף זללנותו הרבה היא "חילוף החומרים גבוה". זאת על אף שבספיישל "סקובי-דו: מאחורי הקלעים", נאמר על ידי פרד כי הסיבה האמיתית למבנה גופו הצנום של שאגי היא עקב צמחוניותו (רפרנס לצמחוניותו של קייסי קאסם). שאגי מסוגל להישגים אתלטיים מרשימים כשהוא מפחד; עם זאת, יכולות הללו משמשות רק למטרות קומיות; למשל, לאחר שנבהל בסרט "סקובי-דו ומחנה הפחד", שאגי מנער את מוטות הברזל של תא כלא מיושן עד כדי כך שהם קורסים מאליהם.
תיאור ואפיון > רקע

בדומה לשאר בני החבורה, לשאגי סיפור רקע אישי ומוצא המשתנה לאורך הזיכיון.
ברוב הגרסאות, שאגי הוא יליד העיירה הבדיונית קולסוויל, אוהיו. בנערותו, שאגי אימץ את סקובי-דו מחוות הגורים "ניטינהאם", ובמהלך לימודיו בתיכון המקומי פגש והכיר את פרד ג'ונס, דפני בלייק ולמה דינקלי; איתם הקים את Mystery "מסתורין בע"מ". לפי הספיישל "סקובי-דו: מאחורי הקלעים", שאגי היה זה שקנה את מסחרית "מכונת המסתורין" במימון הוריה של דפני והיה אחראי על צבעיה הנוכחיים.
בסדרה "סקובי-דו! מסתורין בע"מ", שאגי ושאר חברי "מסתורין בע"מ" הם ילידי העיירה הבדיונית "קריסטל קוב"; מתגלה כי שמות הוריו הם קולטון ופולה רוג'רס, ונראה כי מצבו הכלכלי די יציב, שכן הוא מתגורר באחוזה. בנוסף, במהלך עונתה הראשונה של הסדרה, שאגי יוצא עם ולמה לתקופה קצרה.
פיתוח

את דמותו של שאגי רוג'רס יצרו ג'ו רובי וקן ספירס, ששאבו השראה מדמותו של מיינרד ג'י. קרבס (בגילומו של בוב דנבר) מהסיטקום האמריקאי "אהבותיו הרבות של דובי גיליס", ששודרה מסוף שנות ה-50 עד לתחילת שנות ה-60. על בסיס השראה זו, רובי וספירס עיצבו את שאגי עם זקן תיש ביטניקי, מראה מרושל ומגושם ושימוש חוזר במילה "like" (בתרגום בהקשר של המשפטים שלו: "כאילו..."); עם זאת, אישיותו של שאגי היא בעלת מאפיינים הקשורים להיפים מאשר לביטניקים.
קייסי קאסם, שהיה הראשון לדבב את דמותו של שאגי, הצהיר שבמקור הוא חש לא בנוח לאחר שלוהק לדיבוב דמותו של שאגי. קאסם הצהיר שאמנם הוא היה "נוח למה שעוסק בהיפים", אבל מעולם לא גילם דמות היפית. קאסם רצה לדבב את דמותו של פרד ג'ונס, ואילו פרנק ולקר רצה לדבב את דמותו של שאגי. במקום זאת, רשת "CBS" החליטה ללהק את השניים לתפקידים הנגדיים. מכיוון שלא היה בטוח כיצד אמור להישמע קולו של היפי, קאסם ביסס את הסגנון הווקאלי ואת המניירות שלו לדמותו של שאגי על בסיס דמותו של דמותו של ריצ'רד קרנה, וולטר דנטון, מסיטקום "Our Miss Brooks".
קאסם הצהיר שכאשר המשיך לדבב את שאגי, הדמות התפתחה וכמוהו גם הווקאליות שלו השתפרה וקיבלה איכות טובה ושנונה. קאסם הוסיף כי דמותו של שאגי בשנת 2002 "מבוהלת יותר היום ממה שהיה בהתחלה." בנוסף, קאסם שיכנע את המפיקים כי דמותו של שאגי צריכה להיות צמחונית, כמוהו.
קרובי משפחה

קרובי משפחה של שאגי שהוצגו או הוזכרו במהלך הסדרה כוללים בין היתר את:
אמא ואבא – הוריו של שאגי. ברוב העיבודים בזיכיון, מוזכר כי אביו של שאגי הוא שוטר. בשלב מסוים, הוריו של שאגי גרו בפלימות', מסצ'וסטס. בסדרה "סקובי-דו! מסתורין בע"מ", מתגלה כי שמות הוריו של שאגי הם קולטון ופולה רוג'רס.
מגי "סוגי" רוג'רס – אחותו הצעירה של שאגי.
וילפרד – בעלה של מגי וגיסו של שאגי.
גאגי רוג'רס – דודו של שאגי מצד האב.
דוד שאגי – דודו העשיר של שאגי, איתו הוא חולק תכונות גנטיות ומאפיינים זהים רבים.
דוד בורגארד – דודו המנוח של שאגי, שהשאיר לו בצוואתו את כל הונו ואת אחוזתו הדרומית. מוזכר בסרט "סקובי דו והאחים בו", ובהמשך מופיע כרוח רפאים וכאחד הנבלים בסרט.
שאגפורד ללא-פחד – דודו של שאגי, שבבעלותו נמצאת סוכנות הבילוש "ללא-פחד".
הדוד אלברט שאגלפורד – דודו העשיר והממציא של שאגי.
מקבאגי רוג'רס – אביו הקדמון של שאגי, שהתיישב בפלימות' של ימינו, מסצ'וסטס והוא הבעלים של אביו הקדמון של סקובי, יאנקי-דודל דו.
בטי לו שאגבילי – בת דודתו הדרומית של שאגי.
נתניאל – סבא רבא של שאגי, שמוזכר במהלך הפרק "תסבוכת לוך הנס".
בנג'מין – סבא רבא של שאגי, שמוזכר במהלך הפרק "תסבוכת לוך הנס".
מתילדה – סבתא רבתא של שאגי, שמוזכרת במהלך הפרק "תסבוכת לוך הנס".
טוני רוג'רס – דודנית רחוקה המופיעה ב"סקובי-דו! העימות של שאגי".
פרדריק רופוס "פרד" רוג'רס-דינקלי – בנם המשותף של שאגי וולמה, המופיע בסדרת הקומיקס "האפוקליפסה של סקובי".
הופעות בולטות נוספות > מחוץ לזיכיון

שאגי וסקובי-דו הופיעו בהופעת קמע בסדרה "כוח הטיטאנים" בפרק "I See You". שאגי, בדיבובו של מת'יו לילארד, מופיע פעם נוספת בפרק הקרוסאובר "Cartoon Feud", יחד עם שאר חברי "מסתורין בע"מ".
שאגי וסקובי-דו הופיעו בהופעת קמע בסרט "לוני טונס: חוזרים לאקשן", שם הם מתלוננים בפני מת'יו לילארד (שגילם את דמותו של שאגי) על הופעתו בסרט הלייב-אקשן הראשון של סקובי-דו, ומאיימים לרדוף אחריו אם יהרוס את סרט ההמשך.
שאגי מופיע גם בסרט "ספייס ג'אם: אגדה חדשה" משנת 2021; שם דמותו זהה לבת-דמותו מהסרט "סקובי דו!".
הופעות בולטות נוספות > משחקי וידאו

שאגי הוא דמות שניתן לשחק לצד סקובי במשחק הווידאו "Lego Dimensions". במשחק זה, דמותו של שאגי כוללת את "מכונת המסתורין", ואותו שב לדבב מת'יו לילארד. בנוסף, ניתן לשחק את דמותו של שאגי (שוב בדיבובו של מת'יו לילארד) במשחק הלחימה "MultiVersus".
הופעות בולטות נוספות > תופעת אינטרנט

דמותו של שאגי כלוחם מיומן ונועז כשהוא במצב מהופנט מתוך הסרט "סקובי-דו ואגדת הפנטזאור" הפכה לתופעת אינטרנט בשנת 2017, שהחל כאשר היוטיוברית "Midya" העלתה את "Ultra Instinct Shaggy", סצנה מתוך הסרט בו שאגי מביס לבדו כנופיית אופנוענים לצלילי השיר "Kyūkyoku no Battle", מתוך הפסקול של הסדרה "דרגון בול סופר", כפארודיה על הטרנספורמציה שעובר גיבור הסדרה, גוקו, במהלך סצנות המאבק באויביו. תופעה זו הולידה פאן-ארט רבים המציגים את דמותו שאגי כדמות אלוהית או אפילו כדמות מתוך "דרגון בול סופר", כמו גם צילומי מסך של ראיונות מאחורי הקלעים של הסרט משנת 2002, בהם חברי צוות השחקנים מעידים לכאורה על "כוחו העצום של שאגי" על הסט. התופעה הובילה גם לעצומה של Change.org להוספת דמותו של שאגי כדמות DLC במשחק הווידאו מורטל קומבט 11, אשר משכה את תשומת לבם של היוצר-שותף של סדרת "מורטל קומבט", אד בון, ושל מת'יו לילארד. למרות שלא הגיע למשחק, שאגי מופיע בצורת ה-"Ultra Instinct" שלו בסרט ההנפשה "Mortal Kombat Legends: Battle of the Realms", שם הוא מופיע בהופעת קמע בלוגו המונפש של האחים וורנר, שתופס את סקורפיון בצווארו ומושך אותו אל תחתית המסך. תיאור דמותו ויכולותיו של שאגי במשחק "MultiVersus" נגזרות גם מהמם "Ultra Instinct Shaggy".
ביקורות

מכיוון שלדמותו של שאגי חזות ומאפיינים היפיים, הנלווים לרעבונו התמידי, חלק גדול מצופי הסדרה המקורית האמינו כי שאגי מעשן מריחואנה. בריאיון עם "ניוזוויק", קייסי קאסם נשאל אם אי-פעם חשב על הסאבטקסט במהלך עבודתו על הסדרה, וקאסם הגיב ש"לא היה דבר כזה בכלל", והסביר: "[אני] מניח שזה בגלל, אני לא יודע, זו הייתה סדרה קרטונית מההתחלה ועד הסוף" ולא היה מודע לנקודת המבט של המעריצים עד שהועלתה על ידי המראיין. יוצרי הסרט "סקובי-דו" צילמו מספר סצנות המתייחסות לשימוש לכאורה של שאגי בסמים, אך מעט מהסצנות הללו נכללו בגרסה הסופית של הסרט. סצנה אחת שנכנסה לסרט כוללת דמות משנית שהציגה את עצמה לשאגי בשם "מרי ג'יין" (סלנג למריחואנה), והוא מגיב, "כאילו, זה השם האהוב עליי". מת'יו לילארד, שגילם בסרט את דמותו של שאגי, הכחיש את סוגיית עישון המריחואנה: "הוא פשוט נראה ככה. הוא מתנהג קצת טיפשי ועליז, הוא חביב ופחדן – ובמקרה יש לו דחף חזק ופתאומי לאכילה."
בריאיון מקוון ברדיו עם המנחה סטו שוסטק, יוצרי הסדרה, ג'ו רובי וקן ספירס, ציינו שהם מעולם לא התכוונו לכך שדמותו של שאגי תעשן מריחואנה, ו"התעלמו" מהבדיחות שריפררו לכך בסרט הלייב אקשן.
הערות שוליים

↑  "Shaggy Rogers". Behind the Voice Actors.
↑  "Scooby Doo 2: Monsters Unleashed: The Video Game". Behind the Voice Actors.
↑  Kit, Borys (March 1, 2019). "Will Forte, Gina Rodriguez and Tracy Morgan to Star in Animated Scooby-Doo Movie (Exclusive)". The Hollywood Reporter. Retrieved August 29, 2022.
↑  Burlingame, Russ (December 22, 2021). "Scoob!: Holiday Haunt First Look Revealed in HBO Max Teaser". ComicBook.com. Retrieved August 29, 2022.
↑  Authors, Various (June 15, 2013). "D20 Girls Magazine – Summer 2013". Le Nurd Mystique LLC. Retrieved August 29, 2022 – via Google Books.
↑  Mark Evanier (July 10, 2002). "News from Me". Povonline.com. Archived from the original on May 14, 2006. Retrieved July 16, 2013. Fred was based on Dobie, Velma on Zelda, Daphne on Thalia and Shaggy on Maynard"
1 2  Shostak, Stu (February 5, 2012). "Interview with Joe Ruby and Ken Spears". Stu's Show. Retrieved March 18, 2013.
1 2 3 4  Sigesmund, B.J. "The Inside Dope". Newsweek. June 14, 2002. Available at Lexis-Nexis.
↑  Barnes, Mike (June 15, 2014). "Casey Kasem, Iconic Radio Host, Dies at 82". Billboard. Retrieved August 29, 2022.
↑  Legum, Judd (June 15, 2014). "Casey Kasem's Secret Legacy: How He Used Scooby-Doo To Advance His Values". ThinkProgress. Retrieved August 29, 2022.
↑  "Why Those Shaggy Dragon Ball Memes Are Suddenly Everywhere (Again)". CBR. January 29, 2019. Retrieved August 29, 2022.
↑  Anderson, Sage (January 29, 2019). "Shaggy from 'Scooby Doo' has extreme powers in this new meme". Mashable. Retrieved August 29, 2022.
↑  Burks, Robin (February 1, 2019). "Mortal Kombat 11 Co-Creator Fuels Fire of Shaggy Meme". ScreenRant. Retrieved August 29, 2022.
↑  Asarch, Steven (January 29, 2019). "Could Shaggy from Scooby Doo end up in 'Mortal Kombat'?". Newsweek. Retrieved August 29, 2022.
↑  Radulovic, Petrana (January 28, 2019). "Powerful Shaggy: an investigation". Polygon. Retrieved August 29, 2022.
↑  Duckworth, Joshua (February 1, 2019). "Mortal Kombat 11 Director Shares Impressive Shaggy Character Mockup". Game Rant. Retrieved February 3, 2019.
↑  "New Mortal Kombat movie canonizes Ultra Instinct Shaggy". Polygon. August 31, 2021.
↑  "Dragon Ball Super: Ultra Instinct Shaggy Just Became Canon". Anime.
↑  MultiVersus Makes Ultra Instinct Shaggy Canon, GAMING
↑  Breznican, Anthony. "Are hidden meanings present in the 'Scooby-Doo' movie?, Filmmakers and cast members say some hints are there, but won't be understood by children." Philadelphia Inquirer. June 20, 2002. D10 Features Magazine. Retrieved August 29, 2022.
↑  "Scooby-Doo keeps it wholesome." Published in The Age. June 17, 2002.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 06592ac5-beef-4988-952c-e3e02de45e85 
את דמותו של שאגי בסרטי הלייב אקשן גילם השחקן מת'יו לילארד, שהפך מאז למזוהה עם גילום ודיבוב הדמות.
מטוס נוסעים

מטוס בואינג 787-9 של חברת אל על הישראלית
מטוס בואינג 400–747 של חברת קוואנטס
האוסטרלית
מטוס Tu-144LL בעת טיסה בשנת 1998
מטוס נוסעים הוא מטוס גדול שמטרתו העיקרית היא הובלת נוסעים. מטוס הנוסעים מופעל לרוב על ידי חברת תעופה שקונה את המטוס או חוכרת אותו.
הגדרת מטוס הנוסעים משתנה ממדינה למדינה, אבל לרוב נחשב מטוס למטוס נוסעים אם יש בו לפחות 20 מושבי נוסעים.
גודל המטוס

קיימים מטוסי נוסעים בגדלים שונים, המוצגים להלן בסדר יורד:
גודל המטוס > מטוסים רחבי-גוף

מטוסי הנוסעים הגדולים ביותר הם מטוסים רחבי-גוף. המונח המשמש לרוב בתעשייה לכינוי מטוסים כאלו הוא מטוסים "כפולי מעבר" מפני שסידור המושבים במטוסים אלו כולל לרוב שני מעברים נפרדים לכל אורכו של תא הנוסעים. בין המטוסים הכלולים בקטגוריה הזו בעבר בהווה הם: 767, 787, 747 ו-777 של חברת בואינג האמריקאית; DC-10 ו-MD-11 של מקדונל דאגלס (כיום חלק מבואינג); A330, A300, A310, A340, A350, A380 של תאגיד איירבוס האירופי; ו-Il-86 ו-ll-96 של איליושין הרוסית. מטוסים אלו לרוב כוללים בין 200 ל-400 מושבים. בשל צריכת הדלק הגבוהה המאפיינת את מטוסים אלו, ברוב חברות התעופה הם משמשים בעיקר לקווים ארוכים של מעל ל-4,000 קילומטר. אף שהם משמשים לעיתים בקווים קצרים עמוסים. בעיקר בחברות האסיאתיות.
גודל המטוס > מטוסים צרי-גוף

מטוסי הנוסעים הסילוניים הנפוצים ביותר ידועים כ"צרי-גוף" או "בעלי מעבר אחד". מטוסים מהקטגוריה הזו בעבר בהווה הם 707, 727, 737, ו-757 של בואינג, DC-8, DC-9 וסדרת MD-80 של מקדונל דאגלס, וסדרת A320 של איירבוס. מטוסים אלה לרוב כוללים בין 100 ל-200 מושבים. ומשמשים לטיסות לטווח קצר ובינוני. עלות השימוש בהן זולה לעומת מטוסים רחבי גוף, ולכן הם פופולארים בהרבה.
גודל המטוס > מטוסי נוסעים אזוריים

מטוסי נוסעים אזוריים כוללים לרוב פחות ממאה מושבים ומונעים על ידי מנועי טורבו-פרופ או מנועי סילון. .הטווח שלהם מותאם למרחקים קצרים של כמה מאות קילומטרים ולטיסות קצרות של עד שעתיים. רוב מטוסי הנוסעים האזוריים כוללים שירותים ודיילים. אך בשל מרחקי הטיסה הקצרים לרוב לא ניתנים בהם אוכל, ובידור. מטוסים מקטגוריה הזו הם בין היתר מטוסים מסדרת ERJ-145 של חברת אמבראר, סדרות CRJ ו-"Q" של חברת בומברדיה איירוספייס הקנדית, סאאב 340 וסאאב 2000 של סאאב, וכן ATR 42 ו־ATR 72 של ATR.
גודל המטוס > מוניות אוויריות

מטוס נוסעים בעל פחות מ-19 מושבים מכונה "מונית אווירית". הדבר תלוי בגודל המטוס, סוג המנועים והסדר הישיבה. על פי רוב, מטוסים מסוג זה אינם מכילים שירותים או מטבח ובדרך כלל אין משרתים עליהם דיילים. ישנן חברות רבות המייצרות מטוסים מסוג זה, לדוגמה חברת ביצ'קראפט (Beechcraft), ג'טסטרים (Jetstream), אמבראר (Embraer), ססנה (Cessna), פייפר (Piper) וכדומה.
תצורת סיפון הנוסעים

מטוס נוסעים עשוי לכלול מספר מחלקות טיסה שונות, שנבדלות זו מזו באיכות המזון, בגודל המושבים, בכמותם ובמרווח ביניהם, ובאיכות השירות של צוות הדיילים. נהוג לחלק את המחלקות לשלוש דרגות בסיסיות: מחלקה ראשונה, מחלקת עסקים ומחלקת תיירים. בחברות מסוימות מתחלקת מחלקת התיירים לשניים: מחלקה רגילה ומחלקת "פרימיום", אשר מתאפיינת לרוב גם ביותר מרחב לרגליים. ממחלקה למחלקה עולות רמת השירות ואיכות המזון. לדוגמה, במחלקת תיירים מוגש המזון בכלים חד פעמיים והוא נחשב ל"תעשייתי", בעוד שבמחלקה ראשונה מוגש המזון בכלים מפורצלן ומקרמיקה ונחשב למזון ברמה גבוהה מאוד. איכות וגודל המושבים משופרים אף הם במחלקות היקרות יותר. במחלקה ראשונה (ולעיתים גם במחלקת עסקים) יש לעיתים מושבים ההופכים למיטות ומאפשרים שינה נוחה בטיסות ארוכות.
תצורת סיפון הנוסעים > מושבים

סוג המושבים והמרחב לרגליים הניתן לכל נוסע נקבעים בהחלטה של כל חברת תעופה, ולא של יצרנית המטוס. המושבים מותקנים על מסילות על רצפת תא הנוסעים ויכולים לנוע קדימה ואחורה על ידי צוות התחזוקה של המטוס. המושבים והמסילות נועדים לעמוד בכמות גבוהה של כוח G, כך שבמקרי קיצון המושבים לא יזוזו ממקומם. ניתן אף להסיר את המושבים לגמרי. חלק מחברות התעופה מנסות להגדיל את כמות המושבים בכל מטוס ככל שניתן, על מנת לשנע את הכמות הגדולה ביותר (ולכן גם הרווחית ביותר) של נוסעים. חברות אחרות בוחרות להקטין במקצת את כמות המושבים, ולהשתמש בצפיפות הפחותה כיתרון שיווקי.
נוסעים שיושבים בשורות היציאה (שורות המושבים שצמודות לפתחי יציאת החרום מהמטוס) נהנים מהרבה יותר מרווח לרגליים מאשר הנוסעים היושבים בשאר השורות. שורות המושבים הנמצאות שורה אחת לפני יציאות החירום בדרך כלל כוללות פחות מקום לרגליים, ולעיתים גב המושבים בשורות אלה קבוע ואינו ניתן להטיה לאחור, במטרה למנוע חסימה של יציאת החירום. לפעמים ניתן לבקש בעת הכרטוס מקום בשורת הכיסאות של יציאת החירום. בתוכנית מקומות הישיבה משתדלות החברות להושיב בשורות שליד יציאות החירום נוסעים צעירים ובריאים שיוכלו לסייע במקרה חירום.
המושבים עצמם בנויים לעמוד בכוחות גדולים מאוד מבלי להישבר או להשתחרר מהמסילות שעל הרצפה במקרים של מערבולות אוויר או תאונות. גב המושב מצויד לרוב במגש נפתח לאוכל, לכתיבה או למיקום מחשב נייד. במושבים שאין לפניהם שורת מושבים מקופל המגש בדרך כלל בתוך ידית הכיסא. מושבים רבים כוללים כיום גם מסכי LCD אישיים הכוללים וידאו לפי דרישה ומשחקי מחשב. גם השליטה על המסך וחיבור האוזניות נמצאים לרוב בידיות הכיסא.
תצורת סיפון הנוסעים > תאי אחסון עיליים

תצורת תאי האחסון העיליים משתנה מחברת תעופה אחת לאחרת, בדומה לתצורת המושבים. יצרן המטוס יספק בדרך כלל את הגרסה הסטנדרטית של תאי האחסון, אך חברות התעופה יכולות לבחור תאים בגדלים, בצורות ובצבעים שונים. עם הזמן התפתחו תאים אלה ממדפים עיליים רגילים (בדומה לאלה שישנם כיום ברכבות או באוטובוסים, ששימשו לאחסון של מעילים ותיקים קטנים), לתאי אחסון סגורים, בגלל הסכנה המוגברת שבנפילת חפצים בעת מערבולות או במקרה תאונה.
תצורת סיפון הנוסעים > יחידות השירות לנוסע

מעל מושבי הנוסעים ישנן יחידות השירות לנוסע (PSU). היחידה כוללת בדרך כלל מנורת קריאה, פתח אוורור ולחצן קריאה לדייל. כיום בחברות רבות עוברים לשליטה ביחידה זו דרך מסכי המגע. לרוב כוללות היחידות גם כתובות מוארות של ההודעות "חגרו חגורת בטיחות" ו"אסור לעשן". בנוסף, נמצא בכל יחידה פתח שממנו נופלות מסכות חמצן במקרה של ירידת הלחץ בתא הנוסעים.
סיפון המטען

מטוס נוסעים חייב לכלול חלל לאחסון מטען שלא ניתן לאפסן בתא הנוסעים באופן בטוח. תאי המטען של המטוס נמצאים לרוב מתחת לסיפון הנוסעים, ומתוכננים לאחסן את מטען הנוסעים ומשאות שונים שחברת התעופה מעבירה. תא המטען נגיש בדרך כלל רק דרך דלתות שנמצאות מחוץ למטוס. דלתות מתא הנוסעים לתא המטען כמעט שאינן קיימות במטוסים מודרניים, למרות המוצג לעיתים בסרטי פעולה.
לרוב זהה לחץ האוויר בתאי המטען במהלך הטיסה ללחץ בתא הנוסעים, אך לעיתים הם אינם מחוממים. למרות שתא המטען מכיל בדרך כלל תאורה, לשימוש צוותי ההעמסה, התא עצמו חשוך בזמן שדלתות ההטענה סגורות. כל תאי המטען במטוסים החדישים כוללים מערכות לזיהוי שרפות, וכל מטוסי הנוסעים הגדולים כוללים מערכות אוטומטיות (או מופעלות מרחוק) לכיבוי שרפות.
סיפון המטען > מטען במטוסים צרי גוף

במטוסים צרי הגוף שבהם יותר מ-100 מושבים מכילים תא מטען, שנמצא מתחת לסיפון הנוסעים. מטוסים קטנים יותר כוללים לרוב אזור מיוחד למטען, שמופרד ממושבי הנוסעים אבל נמצא באותו המפלס. המטען מועמס לרוב בצורה ידנית למטוס, וממויין לפי אזורי יעד שונים. רשת שמחוברת לרוחב תא המטען מונעת תזוזה של מטען בעת הטיסה. מטוסי נוסעים מובילים לעיתים קרובות גם דואר ומשא.
סיפון המטען > מטען במטוסים רחבי גוף

מטוסים רחבי גוף כוללים לרוב תא אחסון בדומה למטוסים צרי גוף, אך רוב המטען במטוסים האלו מאוחסן במכולות מיוחדות שנקראות "יחידות הטענה" (Unit Load Devices – ULD). יש יחידות ההטענה בצורות ובגדלים שונים. הדגם הנפוץ ביותר הוא ה-3-LD.
יחידות המטען מועמסות בשדה התעופה ומועברות למטוס בעגלות מיוחדות, ומכונה מיוחדת מעלה אותן למטוס. ברצפת תא המטען יש גלגלות ומיסבים מיוחדים שמאפשרים להזיז את היחידות הללו בקלות ולקבע אותן למקום בעת טיסה.
יצרנים

בגלל מורכבות תהליכי הפיתוח והייצור ועלותם הגבוהה, שולטות יצרניות מטוסים מעטות בשוק מטוסי הנוסעים לחברות התעופה הגדולות. בואינג האמריקאית ואיירבוס האירופית שולטים ברובו של שוק מטוסי הנוסעים. כאשר בעשור השני של המאה ה-21 אמבראר הברזילאית מתחילה לתפוס נתח בשוק מטוסים צרי הגוף וקומק הסינית. יצרנים גדולים נוספים הם דה הבילנד מקנדה (כיום חלק מבומברדייה), ו-ATR הנמצאת בבעלות איטלקית-צרפתית משותפת, אך אלו מתמקדים יותר בתחום המטוסים האזוריים. יצרנים גדולים שהיו במאה ה-20 ואינם מייצרים כיום הם מקדונל-דאגלס קונבאייר, ולוקהייד מרטין האמריקאיות, וטופולב ואילושן הסובייטיות.
מאז שהפכה איירבוס למתחרה הראשית של בואינג, נמצאות שתי החברות, בתמיכת הממשלות שלהן (האיחוד האירופאי ומדינות אירופה מצד אחד, וממשלת ארצות הברית מצד שני), במריבה מתמשכת. החברות מאשימות אחת את השנייה בכך שהן מסובסדות על ידי הממשלות שלהן. איירבוס לדוגמה יכולה לקבל מימון מממשלות אירופה בתעריפים נמוכים וללא צורך להחזירו אם המוצר יוביל להפסדים, ואילו בואינג מקבלת חוזים למחקר ופיתוח מנאס"א וממחלקת ההגנה של ארצות הברית בנוסף לכמות גדולה של הזמנות צבאיות.
עם זאת, שתי החברות משתמשות בקבלני משנה רבים ממדינות שונות. לדוגמה, רבים ממרכיבי המטוסים של בואינג נבנים על ידי חברות ביפן. כמו כן, תתי-מערכות רבות נבנות באסיה ובאירופה. מטוסי איירבוס מצוידים לרוב במנועים, ביחידות כוח מסייעות וברכיבים אלקטרוניים שנבנו בארצות הברית. ולכן, למרות ניסיונן של החברות להציג את עצמן כ-"כל אירופיות" או "תוצרת ארצות הברית", כל מטוסי הנוסעים עשויים מרכיבים שמיוצרים בכל חלקי העולם.
מנועים

עד לתחילת תקופת הסילון היו מנועי בוכנה נפוצים על מטוסי נוסעים, לדוגמה דאגלס 3-DC. כיום מונעים כמעט כל מטוסי הנוסעים המודרניים על ידי מנועי טורבו-סילון, טורבו-פרופ וטורבו-מניפה, מכיוון שיעילותם של מנועים אלו רבה יותר בטיסה בגובה רב, אמינותם טובה משל מנועי בוכנה והם מאפשרים טיסה עם פחות רעידות ורעש לנוסעים.
מיגון מטוסי נוסעים

מאז פיגועי 11 בספטמבר, תופס נושא הבטיחות בטיסה מקום רחב. כל נושא הטיפול בנוסע והבידוק הביטחוני עבר מהפכה כלל עולמית. אך עדיין, מרגע שהמטוס עוזב את שדה התעופה, הוא נמצא במצב פגיע מאוד. הדבר הומחש כאשר ב-28 בנובמבר 2002, נורו שני טילי כתף מסוג SA-7 לעבר מטוס ארקיע שהמריא משדה התעופה בניירובי. הטילים החמיצו את המטוס, אך הנושא עלה לסדר היום. מדינת ישראל היא הראשונה שלקחה איום זה באופן רציני. המערכת הראשונה שהוצגה כפתרון לבעיה, הייתה מערכת המבוססת על מערכת צבאית דומה, ושפועלת על ידי ירי נורים הגורמים לטילים להתביית עליהם במקום על המטוס. מערכת זו בעייתית שכן רשויות תעופה שונות הכריזו כי יסרבו לאשר למטוסים המצוידים במערכת לנחות בשטחן, בגלל חשש בטיחותי. אל-אופ, חברת הבת של אלביט מערכות, פיתחה מערכת הגנה אקטיבית בשם C-Music, המבוססת על גלאים אלקטרו אופטיים, המפעילים לייזר שמטרתו להסיט את הטיל. מערכת זו נבחרה על ידי ממשלת ישראל להיות המערכת המותקנת במטוסי הנוסעים הישראלים, במימון המדינה. התהליך החל להתבצע בסוף 2011. עלות כל מערכת היא כמיליון דולר.
מטוסי נוסעים מפורסמים

כמה ממטוסי הנוסעים המפורסמים ביותר שיוצרו וטסו בעולם:
דקוטה דאגלס 3-DC - טס לראשונה בשנת 1935 ונחשב לאחד המטוסים המוצלחים מעולם. יוצרו יותר מ-10,000 מטוסים כאלה.
לוקהיד קונסטליישן - מטוס בעל זנב משולש שטס לראשונה בינואר 1943, היה אחד מהמטוסים המהפכניים בשירות התעופה האזרחית.
בואינג 707 - נכנס לשירות מסחרי בשנת 1958. הפך למטוס נוסעים מרכזי בשנות ה-60, ונותר נפוץ גם במהלך שנות ה-70. מטוס זה נתפס אצל רבים כמטוס שהוביל לתקופה הסילונית. הפך את בואינג לאחת מיצרניות מטוסי הנוסעים העיקריות והיה המטוס הראשון בסדרת ה-7x7 של החברה.
בואינג 737 - מטוס הנוסעים המסחרי, צר־הגוף, הנפוץ ביותר בעולם לטווח קצר עד בינוני. יוצר לראשונה ב-1967.
קונקורד - מטוס המסוגל לטוס במהירות כפולה ממהירות הקול. טס בשנים 1976–2003 בשתי חברות תעופה בלבד: אייר פראנס ובריטיש איירווייז. בעיקר מפריז ומלונדון לניו יורק.
בואינג 747 "ג'מבו" - יוצר לראשונה ב-1968 ועד 2007 היה מטוס הנוסעים היחיד בעל שני סיפוני נוסעים. הציב שיאים רבים בתחום התעופה. אחד מהשיאים נקבע על ידי אל על בעת הטסתם של 1087 עולים מאדיס אבבה לישראל בטיסה אחת במבצע שלמה.
איירבוס A380 "סופר ג'מבו" - מטוס הנוסעים הגדול ביותר בעולם כיום, בעל שני סיפוני נוסעים לכל אורך המטוס. המטוס החל את שירותו המסחרי בשנת 2007.
מחזור מטוסי נוסעים

מכיוון שמטוסי נוסעים יקרים מאוד לקנייה. כמאות מיליוני דולרים למטוס בודד, רובם מוחכרים לתקופות זמן ארוכות (בדרך כלל בין 10 ל-30 שנה). מעטים מאוד שבים לשירות לאחר תום תקופת ההחכרה, מפני שהתפתחות טכנולוגיית של מטוסי הנוסעים אינה מאפשרת למטוסים הישנים יותר להתמודד עם עלויות התפעול שגדלות ככל שהמטוס מתיישן. מטוסים רבים שסיימו את חייהם נמצאים באתר במדבר מוהאבי המשמש כבית קברות למטוסים. חלק מהמטוסים במקום מפורקים, ואילו אחרים נמצאים שם לתקופות שונות במקרים של מיתון בתעשיית התעופה או בין החכרה אחת לשנייה. אתר גדול נוסף לאחסון מטוסים נמצא במרנה, אריזונה (ארצות הברית). רובם המוחלט של מטוסי הנוסעים מפורקים בסוף חייהם. יוצאי הדופן הם מטוסים שמוצבים במוזיאונים שונים או מוטסים על ידי קבוצות חובבים.
רוב המטוסים עוברים בין חברות רבות במהלך חייהם. מטוס נוסעים שמתוחזק כראוי יכול לפעול באופן בטוח במשך עשרות שנים. הדבר תלוי באיזו תדירות טס המטוס (נקרא לרוב מחזור טיסה - המראה אחת ונחיתה אחת), באיזה מזג אוויר הוא מופעל והאם נזקים שונים מטופלים כראוי.
מה שיוביל בסופו של דבר לקרקוע המטוס הוא לרוב חוסר יכולת לספק לו חלפים, מכיוון שהיצרן המקורי כבר אינו מייצר או מספק אותם. קורוזיה (שיתוך) היא בעיה נוספת שדורשת טיפול רב יותר ויותר ככל שהמטוס מאריך ימים. לבסוף הופך מטוס הנוסעים הישן ליקר מדי לתפעול.