stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ערב רב
בעת החדשה

הגר"א בביאורו לתיקוני זוהר חדש כתב שנשמות הערב רב הם העשירים הגאוותנים שבעם, הרודפים אחרי התאוות ומזלזלים בתלמידי חכמים, והם ראשי ישראל בגלות. בעקבות כך, במאה ה-19 שימש הביטוי לציון יהודים אשר מתדמים לגויים ונוהגים כמעשיהם. לאחר הקמת מדינת ישראל, הביטוי הפך לכינוי גנאי לחלק ממפלגות השמאל, בפי המתנגדים להן.
כמטבע לשון, המונח "ערב רב" משמש לציון תערובת גם מחוץ להקשר היהודי, בעיקר תערובת של אנשים מעמים שונים.
ראו גם

יציאת מצרים
חטא העגל
עקבתא דמשיחא
חבלי משיח
הערות שוליים

↑  שמות רבה, פרשה מ"ב, פסקה ו'
↑  ראו זהר חלק א דף כה,א - כה, ב.
↑  (וכן מובא במדרש רבא, ספר שמות, פרשה מב, ובמדרש תנחומא, כי תשא, סימן כ"א, סימן ל')
↑  ראו זהר חלק א דף כה,א - כה, ב.
↑  ראו ציטוטים באתר dani18.com
↑  ראו למשל: בחוץ לארצנו, המליץ, 22 בדצמבר 1884
↑  ראו למשל: השקפה כללית על מצב אחינו בבולגריא, הצפירה, 30 באוגוסט 1887
פיליפה דה מונטה

| --- | --- |

 לידה:  1521 מכלן, בלגיה 
 פטירה:  4 ביולי 1603 (בגיל 82 בערך) פראג, ממלכת בוהמיה 
 מוקד פעילות:  פראג 
 שפה מועדפת:  הולנדית 
 
פיליפה דה מונטה (באנגלית: Philippe de Monte;‏ 1521 – 4 ביולי 1603) היה מלחין פלמי בשלהי הרנסאנס. הוא חיבר מדריגלים במספר רב יותר מכל מלחין אחר בתקופת הרנסאנס והיה מן המשפיעים ביותר בין מלחיני הצורה הזאת.
חייו

דה מונטה נולד במחלן, פלנדריה. אחרי הכשרה מוזיקלית בנעוריו בקתדרלה של סנט רומבולדס במחלן, שם היה נער מקהלה, נסע דה מונטה לאיטליה - יעד מקובל למלחין פלמי צעיר במאה ה-16 - שם עשה לו שם כמלחין, זמר ומורה (במלוא מובן המילה, כיוון ששיווה לשמו צורה איטלקית, פיליפו די מונטה). הוא חי ועבד בנאפולי משנת 1543 עד 1551, וברומא, בשירות החשמן אורסיני, עד 1568, אם כי תקופה קצרה עשה באנגליה בין 1554 ל-1555, בתקופת שלטונה של המלכה מרי הראשונה, כשהייתה נשואה לפליפה השני מלך ספרד. לדברי מונטה, הוא לא סבל לעבוד במקהלה של פיליפ, משום שכל יתר החברים בה היו ספרדים.
בשנת 1568 התמנה מונטה לממשיכו של יאקובוס וט כממונה על המוזיקה, קאפלמייסטר, בקאפלה של מקסימיליאן השני. נראה שהצליח בגיוס מוזיקאים חדשים לקאפלה, כיוון שלאסוס עצמו ציין את האיכות המדהימה של הביצוע המוזיקלי בווינה שנתיים בסך הכל אחרי שמונטה היה למנצח שם. מונטה המשיך לעבוד בשארית חייו הארוכים בחצרות הבסבורג, הן בווינה והן בפראג. הוא מת בפראג ונקבר בכנסיית סנט יאקוב.
מוזיקה והשפעה

מונטה היה מלחין פורה ביותר וכתב מוזיקה דתית וחילונית, כולה ווקאלית. הוא כתב כ-40 מיסות וכ-260 יצירות קודש אחרות, ביניהן מוטטים ומדריגלי ספיריטואלי (יצירות הנבדלות מן המדריגלים רק באופיים הדתי של הטקסטים). הוא הוציא לאור מעל 1100 מדריגלים חילוניים, ב-34 ספרים, אבל לא כולם שרדו. הפרסום הראשון שלו היה בשנת 1554, כשהיה בן 33, אבל הוא כתב מעט מאוד עד שהחל לעבוד אצל בני הבסבורג, ב-1568, כשהיה בן 47 - השראה למאחרים לפרוח באשר הם. קובץ המדריגלים האחרון שלו יצא לאור רק בשנת 1601 והוא אחד מקובצי היצירות הספורים של בן שמונים מתקופת הרנסאנס.
מבחינה סגנונית, המדריגלים של מונטה משתנים מסגנון מוקדם, מתקדם מאוד, רצוף כרומטיקה, שתכליתה לתת ביטוי לטקסט (אף כי חדשנותו בתחום זה איננה מגעת לזו של מרנציו או לאסוס), לסגנון מאוחר, מפושט במידה רבה, שהתבטא במוטיבים קצרים ומרקמים הומופוניים תכופים. שלא כמונטוורדי, שהחל בסגנון שמרני והיה לנסיין וחדשן בהמשך חייו, קריירת ההלחנה של מונטה התפתחה בעקומה הפוכה, מחדשנות נסיונית אל אחדות ופשטות ביצירות המאוחרות.
מעטים מלחיני התקופה שהשיגו מוניטין גדולים משל מונטה, שנודע לתהילה ברחבי אירופה; יצירות הודפסו שוב ושוב וזכו לתפוצה רחבה. אף כי תואר כ"שקט, מאופק וצנוע כנערה", היה לו חוג ידידים רחב, שכלל מלחינים מפורסמים כמו לאסוס וויליאם בירד; היו לו תלמידים רבים, ועל ידם הנחיל את כישורי ההלחנה שלו ואת ניסיונו לדור, שפיתח את סגנון הבארוק המוקדם; רבים מן המדריגלים שלו מבוצעים עד היום.
לקריאה נוספת

Article "Philippe de Monte", in The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ISBN 1-56159-174-2
Gustave Reese, Music in the Renaissance. New York, W.W. Norton & Co., 1954. ISBN 0-393-09530-4
פישוט סימולטני

סמל פישוט סימולטני
פישוט סימולטני בכנס נגישות ישראל, 2017
פישוט סימולטני הוא התהליך של תרגום לשפה פשוטה, בזמן אמת. הפישוט הסימולטני מהווה אמצעי להנגשה לשונית של מידע דבור (בדומה לתהליך הפישוט הלשוני של מידע כתוב), כקבוע בין השאר בתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות לשירות). תהליך הפישוט הסימולטני מאפשר לאנשים עם מוגבלות קוגניטיבית (לרבות מוגבלות שכלית) לקחת חלק באירועים ותחומי חיים שאינם נגישים עבורם כגון הרצאות, כנסים, אירועים ומופעים.
התהליך

בתהליך הפישוט הסימולטני של מידע דבור מתבצעים בו זמנית תרגום ועריכה כך שהתוצר המתקבל הוא מידע פשוט, ברור, חד משמעי וקל להבנה.
בתהליך זה מומר מידע מורכב או מקצועי למידע במשלב לשוני נמוך יותר, תוך שימוש בשפה פשוטה. כך אנשים יכולים לקבל מידע בשפה המובנת להם גם כאשר הדובר מדבר בשפה אחרת או בשפה מקצועית ומורכבת.
פישוט סימולטני בישראל

פישוט סימולטני בוצע ביולי 2015 על ידי המכון הישראלי להנגשה קוגניטיבית במסגרת הכינוס הבינלאומי השישי של בית איזי שפירא בתחום המוגבלויות: "אחדות ושונות – הלכה למעשה". בכנס זה לקחו חלק אנשים עם מוגבלות, כולל אנשים עם מוגבלות קוגניטיבית, לצד אנשי מקצוע. במחקר מלווה שבדק את יעילות השימוש בפישוט הסימולטני, נמצא כי הן משתתפים עם מוגבלות קוגניטיבית והן אנשי צוות שנלוו אליהם העריכו כי הפישוט הסימולטני איפשר לאנשים עם מוגבלות קוגניטיבית לקחת חלק פעיל בכנס כשווים בין שווים.
בכנס שנערך בירושלים על ידי נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות וארגון "בזכות" ב-21 בדצמבר 2015 בנושא סעיף 12 באמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות, ביצעה אקים הנגשה קוגניטיבית לעברית בשפה פשוטה באמצעות פישוט סימולטני של הרצאות בעברית ובאנגלית.
החל משנת 2016 מתבצע פישוט סימולטני בכל הוועידות של נגישות ישראל על ידי המכון הישראלי להנגשה קוגניטיבית בשיתוף עם ישראיק מתורגמני ישראל.
באירוויזיון 2019 שנערך בישראל, שודר פישוט סימולטני של חצי הגמר הראשון בערוץ ייעודי של "כאן 11" ביוטיוב.
הערות שוליים

↑  תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות לשירות) בוויקיטקסט.
↑  תקן ישראלי 1918 חלק 4: נגישות הסביבה הבנויה: תקשורת (פברואר 2015)
↑  אתר האינטרנט של המכון הישראלי להנגשה קוגניטיבית.
↑  הכינוס הבינלאומי השישי בתחום המוגבלויות, אחדות ושונות – הלכה למעשה, 2015:

"דבר אלי בשפתי" – מושב בשפה קלה – יו"ר: ריבה מוסקל ורמי הנר, ישראל;

ד"ר בנימין הוזמי, ישראל – הנגשה קוגניטיבית ללימודים אקדמיים לבוגרים עם מוגבלות שכלית – איך עושים את זה?
↑  Yalon-Chamovitz, S., and Avidan-Ziv, O., Simultaneous Simplification: Stretching the Boundaries of UDL, Networking, Implementing, Research, and scaling Universal Design for Learning, עמ' 66-68
↑  דף האינטרנט של מכון אקים להנגשה קוגניטיבית
↑  תמר שפנייר, כנס סעיף 12 – עוברים מאפוטרופסות לקבלת החלטות נתמכת (עמ' 43), באתר בית איזי שפירא, ‏21 בדצמבר 2015
↑  אתר האינטרנט של ישראיק מתורגמני ישראל.
↑   אירוויזיון 2019 | בשידור מונגש גם לאנשים עם מוגבלות קוגניטיבית, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:19:26 שעות), 14 במאי 2019.
עמנואל שברייה

| --- | --- |

 לידה:  18 בינואר 1841 אמבר, המונרכיה של יולי 
 פטירה:  13 בספטמבר 1894 (בגיל 53) הרובע התשיעי של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Alexis-Emmanuel Chabrier 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סן לואי 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופה הרומנטית, הרומנטיקה 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
עמנואל שַבְּרִיֶיה (בצרפתית: Emmanuel Alexis Chabrier; ‏18 בינואר 1841 – 13 בספטמבר 1894) היה מלחין צרפתי מהתקופה הרומנטית.
קורות חייו

עמנואל שברייה נולד באמבר בחבל אוברן במרכז צרפת. הוא החל את לימודי המוזיקה בגיל שש. יצירותיו המוקדמות ביותר ששרדו בכתב יד הן יצירות לפסנתר משנת 1849. הוריו עברו עמו לפריז כשהיה בן 11. הוא למד בליצאום סן לואי והמשיך לבית ספר למשפטים, שאותו סיים בשנת 1861. בשנים 1861-1880 עבד במשרד הפנים הצרפתי. עם זאת, לא ויתר על אהבתו למוזיקה ובשנות ה-60' הלחין מספר רב של יצירות קטנות לפסנתר. אחת מיצירותיו מתקופה זו ,!!Le Scalp!, עובדה בהמשך ל-Marche des Cipayes. בשנים אלה החל להתעניין בוגנר והעתיק את הפרטיטורה התזמורתית של טנהויזר. בשנת 1862 הצטרף אל חברי אסכולת הפארנאס הפריזאית, שכמה מהם שיתפו עמו פעולה ביצירתו. עניינו בשירה הוליד ידידות רבת-שנים עם פול ורלן, שתרם לברית לשתי אופרטות מוקדמות, ששברייה לא השלים.
שברייה המשיך בעבודתו במשרד הפנים הצרפתי בשנים של מלחמת צרפת–פרוסיה והקומונה הפריזאית, 1870-71, ועבר עם המשרד מטור לבורדו ומשם לוורסאי. בשנת 1873 נשא לאישה את מרי אליס דז'אן. לזוג נולדו שלושה ילדים, שאחד מהם מת בילדותו.
קורות חייו > יצירתו

שברייה נודע אומנם בעיקר בשתיים מיצירותיו התזמורתיות, "אספנייה", רפסודיה לתזמורת, ו"מארש שמח" (Joyeuse Marche), אך הוא הניח אחריו גם אוסף נכבד של אופרות (בהן "הכוכב" L'étoile, שהפופולריות שלה גדלה והולכת), שירים ומוזיקה לפסנתר. איכותן של יצירות מעטות אלה גבוהה ושברייה נהנה מהערכתם של מלחינים שונים ונבדלים, כמו דביסי, ראוול, ריכרד שטראוס, סאטי, פלורנט שמיט, סטרווינסקי וחבורת המלחינים, שנודעה בשם קבוצת השישה. סטרווינסקי הזכיר את "אספניה" בבלט שלו פטרושקה, ראוול כתב, שהתיבות הראשונות של Le roi malgré lui שינו את מהלך ההרמוניה בצרפת. פולנק כתב ביוגרפיה של שברייה, וריכרד שטראוס ניצח על ההפקה הבימתית הראשונה של האופרה Briséïs, שכתיבתה לא הושלמה. המלחין היהודי-צרפתי אמיל ולדטויפל כתב יצירה בשם "אספניה" על פי נושאים מ"אספניה" של שברייה, מיצירותיו הבודדות של ולדטויפל שהזמן לא השכיחן.
שברייה התרועע גם עם אחדים מבכירי הסופרים והציירים של תקופתו. בעיקר התיידד עם הציירים מונה ואדואר מאנה, ואסף ציורים אימפרסיוניסטים לפני שהאימפרסיוניזם נכנס לאופנה. כמה ציורים מן האוסף האישי שלו מוצגים עכשיו בכמה מחשובי המוזיאונים לאמנות בעולם.
קורות חייו > שברייה כפסנתרן

יש כמה תיאורים של שברייה כפסנתרן מתקופה זו; כעבור שנים רבות כתב וינסנט ד'אינדי: "אף כי זרועותיו היו וקצרות מדי, אצבעותיו עבות מדי וכל מנהגו מגושם משהו, הוא הצליח להשיג דרגת עידון ושליטה במבע, שמעטים מאוד הפסנתרנים - פרט לליסט ואנטון רובינשטיין - שהגיעו אל מעבר לה". 
אשתו של רנואר, ידידו של שברייה, כתבה "שברייה בא יום אחד וניגן לי את הרפסודיה שלו לתזמורת, "אספניה". נגינתו נשמעה כמו התפרצות של סופת הוריקן. הוא הלם והלם במקלדת. הרחוב היה מלא אנשים, וכולם האזינו, מוקסמים. כששברייה הגיע לאקורדים המשתברים האחרונים נדרתי ביני לביני, שלעולם לא אגע שוב בפסנתר... חוץ מזה, שברייה קרע כמה מיתרים בפסנתר והוציא אותו מכלל פעולה." אלפרד ברונו ציין, כי "הוא [שברייה] ניגן בפסנתר כפי שלא ניגן עוד איש לפניו, או ינגן אי פעם...."
בשנות ה-70' החל שברייה יצירות אחדות לבימה. הראשונה שבהן שהושלמה הייתה "הכוכב", שהגיעה ל-48 הופעות מצליחות ב"תיאטרון הקומי הפריזאי"
(Bouffes-Parisiens) בשנת 1877 והציגה לראווה את מגעו הקל, הביטחון העצמי שלו כמוזיקאי ושנינותו הקומית.
קורות חייו > מלחין במשרה מלאה

ידידיו של שברייה מן האוונגארד האמנותי בפריז היו המלחינים גבריאל פורה, ארנסט שוסון ווינסנט ד'אינדי, הציירים אנרי פנטין-לאטור, אדגר דגה ואדואר מאנה, שבערביות "ימי חמישי" שלו היה שברייה מבקר קבוע. 
וסופרים כגון אמיל זולא, אלפונס דודה, ז'אן מוריאה, ז'אן רישפן, וילייה דה ל'איל-אדם וסטפאן מלארמה). בנסיעה למינכן עם המלחין אנרי דיפארק ב-1879, גילה שברייה את יצירת המופת של וגנר, טריסטן ואיזולדה. מאורע זה האיר את עיניו לעובדה, שאהבתו האמיתית נתונה להלחנה ובשנת 1880 פרש ממשרד הפנים והתמסר לכתיבת מוזיקה. בה בשנה חיבר את המחזור לפסנתר "קטעים ציוריים" (Pièces pittoresques); ה"אידיליה" מתוך מחזור זה השפיעה מאוד על פרנסיס פולנק.
שברייה השתקע בפרטיטורות של וגנר והגיש עזרה רבת-ערך לשארל למורו בהכנת ביצועים קונצרטיים ליצירות רב-האמן הגרמני בפריז. הוא נסע ללונדון (1882) ולבריסל (1883) לשמוע את מחזור הטבעת. עם זאת, עוצמת אישיותו המוזיקלית של שברייה וה"צרפתיות" המהותית של מזגו ורגישותו לא אפשרו לו להתנסות במשהו מעבר לנהלים הטכניים השטחיים יותר של וגנר, והוא לא הגיע לכלל מעורבות בתאוריות האסתטיות והפילוסופיות.
ב-1882 יצא שברייה לביקור בספרד, שהיניב את יצירתו המפורסמת ביותר, "אספניה" מ-1883, מזיגה של שירים פופולריים ששמע עם פרי דמיונו. לדעת חברו דיפארק, יצירה תזמורתית זו הציגה סגנון אינדיבידואלי, שבא לכאורה משום מקום; מלחינים אחרים בני זמנם גילו יחס פטרוני יותר.
האופרה של שברייה, "גוונדולין", שעלילתה נטועה באנגליה בתקופה האנגלו סקסית, נדחתה על ידי האופרה של פריז אך נחלה הצלחה בהצגת הבכורה שלה בלה מונה בבריסל, בניצוח הנרי ורדהרדט ב-1885. מכל מקום, האופרה הוסרה מן הבמה לאחר שתי הצגות בסך הכל משום שהאמרגן פשט את הרגל. על אף אכזבה רבתי זו, שברייה מצא עד מהרה מיזם לירי חדש להעסיקו - "Le roi malgré lui" ("המלך, בניגוד לרצונו") והשלים את כתיבתה תוך שישה חודשים. אבל גם הפעם פגע בו מזל ביש והצגות האופרה, שהתקבלה בעין יפה, באופרה-קומיק בפריז נקטעו כאשר התיאטרון עלה באש אחרי ההצגה השלישית.. ד'אינדי חיוה דעתו, ששברייה הרעיף מוזיקה מן היפה ביותר שכתב על "המלך, בניגוד לרצונו", אבל גינה את הלברית בטענה, ש"אנשים כל הזמן נכנסים כשהם צריכים לצאת ולהפך". למרבה המזל, (הודות לקשרי הידידות של שברייה עם הטנור הבלגי ארנסט ואן דייק וכתוצאה מכך עם המנצח פליקס מוטל, במאי תיאטרון בלייפציג ובמינכן גילו עניין בשתי היצירות ושברייה שבע נחת בכמה מסעות לגרמניה.
קורות חייו > דעיכה ושנים אחרונות

בשנותיו האחרונות, נקלע שברייה לבעיות כספים כתוצאה מקריסת הבנקאים שלו וסבל מבריאות רופפת ומדיכאון לנוכח ההתעלמות מיצירותיו הבימתיות בצרפת. הצורך להשלים את האופרה Briséïs, שאת ההשראה לכתיבתה קיבל מטרגדיה של גתה ומהדי מלודיות של וגנר רדף אותו. בהצגת הבכורה הפריזאית של "גוונדולין", שהתקיימה לבסוף בדצמבר 1893, היה מצב המלחין החולה כזה, שבשבתו בתא התיאטרון לא הבין, כי הקהל מריע לו.
בשנת חייו האחרונה הכריע אותו ה"שיתוק הכללי", סיבוך של העגבת, והוא מת בפריז בגיל 53. אף כי הביע את רצונו להיקבר סמוך לקברו של מאנה, נקבר שברייה בבית הקברות של מונפרנאס.
שברייה זכור בהרמוניות שלו, המרהיבות בצבעיהן, ובשליטתו בהלחנה תזמורתית. יצירותיו לפסנתר מפגינות מידה רבה של מקוריות ויופי. מן המכתבים הרבים שהותיר אחריו מתקבל רושם חי וססגוני של אופיו, רעיונותיו וחייו..
יצירתו "חג פולני" (Fête Polonaise) מהאופרה "Le roi malgré lui" ("המלך, בניגוד לרצונו") הייתה אות הפתיחה לתוכניות מחפשים את המטמון ששודרו בקול ישראל.
בין יצירותיו > אופרות

L'étoile (1877)
Une éducation manquée (1879)
Gwendoline (1885, UA 1886)
Le roi malgré lui (1887)
בין יצירותיו > יצירות לתזמורת

Lamento (1874)
Larghetto לקרן ותזמורת (1875)
España (1883)
Joyeuse marche (1888; Chabrier's orchestration of Marche française for piano 4-hands (1883/5)). Revised version by the composer for piano solo, 1890.
Prélude pastorale (1888)
Suite pastorale (1888, orchestrations by the composer of four pieces from the Pièces pittoresques for piano)
בין יצירותיו > יצירות לפסנתר

Rêverie (1855)
Julia. Walzer op.1 (1857)
Le Scalp (1861)
Souvenirs de Brunehaut. Waltz (1862)
Marche des Cipayes (1863)
Pas redoublé (Cortège burlesque) (1871)
Suite de valses (1872)
Impromptu in C major (1873)
10 Pièces pittoresques (1881)
Trois valses romantiques for 2 Pianos (1883)(also orchestrated by Felix Mottl)
Prélude et Marche française for piano 4-hands (1883/5). Prélude orchestrated by Chabrier as "Prélude pastorale, "Marche française" orchestrated as "Joyeuse Marche" (both 1888; the latter revised 1890, and also arranged for piano solo)
"Habanera" (1885, also orchestrated by the composer)
"Souvenirs de Munich". Quadrille on Themes from "Tristan und Isolde" for piano 4-hands(1885-86)
"Bourrée fantasque" (1891, also orchestrated by Felix Mottl)
הערות שוליים

↑  Lecture on Chabrier and Dukas by d'Indy at a Pasdeloup concert on 8 April 1920.
↑  from Renoir J. Renoir, my father, quoted in Myers R. Emmanuel Chabrier and his Circle. London, J M Dent & Sons, 1969.
↑  Quoted in Myers R. Emmanuel Chabrier and his Circle.
↑  Delage, R. Emmanuel Chabrier. Fayard, Paris, 1999. Chapter XI explores the close friendship between Manet and Chabrier.
↑  Myers R. Emmanuel Chabrier and his Circle, p7.
↑  Poulenc wrote in his book Emmanuel Chabrier: "Even today I tremble with emotion in thinking of the miracle that was produced: a harmonic universe suddenly opened in front of me, and my music has never forgotten this first loving kiss" (Ivry, 1996).
↑  Myers R. Emmanuel Chabrier and his Circle. J M Dent & Sons, London, 1969.
↑  Delage, R. Emmanuel Chabrier. Fayard, Paris, 1999.
↑  Myers R. Emmanuel Chabrier and his Circle.
↑  Desaymard J. Emmanuel Chabrier d'après ses lettres. L'homme et l'oeuvre. Paris, Fernand Roches, 1934.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259789605171  PLWABN: 9810643057805606  BNE: XX1053620  BnF: cb138923333 (data)  CANTIC: a10272690  CiNii: DA06431650  GND: 11866901X  ISNI: 0000 0001 2103 5016  LCCN: n79105801  MusicBrainz: 3d217bc1-cc90-4261-a230-46c0f6b7492c  NDL: 00762889  NKC: ola2002153163  NLA: 35991808  NLK: KAC199604724  NTA: 070393281  SELIBR: 182792  SNAC: w6vt1qnf  SUDOC: 027511227  Trove: 1176378  VcBA: 495/180484  VIAF: 102317293   WorldCat (עם VIAF): 102317293
פול קוק

| --- | --- |

פול קוק מופיע כחלק מסקס פיסטולס בפרדיסו, אמסטרדם, הולנד
 לידה:  20 ביולי 1956 (בן 68) האמרסמית', לונדון, אנגליה
 שם לידה:  פול תומאס קוק
 מוקד פעילות:  לונדון
 תקופת הפעילות:  מ-1975
 עיסוק:  מתופף
 סוגה:  פאנק רוק
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  תופים, קולות, ויבראפון
 חברת תקליטים:  וירג'ין רקורדס, האחים וורנר
 שיתופי פעולה בולטים:  סקס פיסטולס (1975–1978, 1996, 2002–2003, 2007–היום), המקצוענים (1980–1982), Chiefs of Relief (1987–1988), Man-Raze (2004–2010), Vic Godard & Subway Sect (2010–היום)
 צאצאים:  Hollie Cook 
 Sex Pistols Official Sex Pistols web site, Vic Godard & Subway Sect Official web site of Vic Godard & Subway Sect
 פרופיל ב-IMDb
 
פול תומאס קוק (אנגלית: Paul Thomas Cook; ‏נולד ב־20 ביולי 1956) הוא מתופף אנגלי וחבר בלהקת הפאנק רוק סקס פיסטולס.
נעוריו ותחילת דרכו

קוק יליד האמרסמית לונדון, למד בבית הספר כריסטופר רן שם פגש את סטיב ג'ונס. בשנים 1972-1973, קוק וג'ונס, יחד עם חברם מבית הספר, וואלי נייטינגייל, הקימו את הלהקה, The Strand. קוק היה החבר הראשון בקבוצה שהשקיע בפועל בהבאת ציוד (מערכת תופים), ולא לגנוב אותו. ובמהלך שלוש השנים הקרובות The Strand הפכה לסקס פיסטולס.
קריירה לאחרונה

לאחר שהסקס פיסטולס התפרקה לאחר הופעתם האחרונה בסן פרנסיסקו ב-14 בינואר 1978, קוק וג'ונס החלו לעבוד על פסקול לסרטו של מלקולם מקלארן, The Great Rock 'n' Roll Swindle (תרמית הרוק 'נ' רול הגדולה). השניים הקליטו גם כמה שירים תחת השם "Sham Pistols" יחד עם ג'ימי פרסי מלהקת שאם 69. לאחר מכן הקימו להקה חדשה, "המומחים", עם אנדי אלן. אלן גרם לכמה בעיות משפטיות; הוא ניגן בגיטרת בס בשיר "דבר טיפשי" ובכמה מן ההקלטות הראשונות של "המומחים", אך לא היה אף חוזה הקלטות ולכן לא קיבל קרדיט על הבס וגם לא קיבל תשלום. לכן, האלבום שפרסמה חברת וירג'ין רקורדס, Cash Cows, שכלל את השיר של "המקצוענים" "Kick Down The Doors", לא פורסם. קוק וג'ונס ניגנו יחד באלבום הסולו של ג'וני ת'נדרס, So Alone.
"המקצוענים" שחררו ארבעה סינגלים ואלבום אחד (אלבום של דמואים פורסם לאחר מכן), אך מעולם לא דמה להצלחה המסחרית של הפיסטולס.
בשנות השמונים המוקדמות קוק, יחד עם ג'ונס, גילה את להקת הבנות בננָרַמה. קוק עזר לשלישייה להקליט את סינגל הבכורה שלהן, "איי אה מואנה", והיה המפיק של אלבום הבכורה שלהן ב-1982, Deep Sea Skiving.
בשנות ה-80 המאוחרות, קוק הופיע עם הלהקה Chiefs Of Relief ועם הגיטריסט לשעבר של הלהקה Bow Wow Wow, מתיו אשמן ולאחר תקופה מחוץ לתעשיית המוזיקה, ניגן עם פיל קולן בשנות ה-90. הוא התאחד מחדש עם חברי להקת הסקס פיסטולס שנותרו בחיים בשנת 1996 עבור Filthy Lucre בסיבוב הופעות עולמי.
הסקס פיסטולס, כולל פול קוק, הופיעו לרגל יום השנה ה-30 של Never Mind The Bollocks באקדמיית בריקסטון ב-8 בנובמבר 2007. עקב דרישת הקהל, שתי הופעות נוספות הוכרזו ב-9 וב-10 בנובמבר וארבעה תאריכים נוספים נוספו.
בשנת 2008 הופיעו הסקס פיסטולס ב-Isle Of Wight Festival, בפסטיבל האהבה השלום בשוודיה, ב-Live at Loch Lomond Festival שבסקוטלנד, וה-Summercase Festival במדריד
קוק תופף עם Raze-Man, שכלל גם את פיל קולן מ-Def Leppard ואת חברם סיימון לאפי שניגן בלהקה של קולן לפני Girl, Leppard. הם שחררו את אלבום הבכורה Surreal בשנת 2008, והופיעו ברחבי בריטניה בסוף 2009. הם עושים סיבוב הופעות ברחבי 2012 ובמרץ 2012 מקליטים אלבום חדש "Now 1979" עם אדווין קולינס.
בשנת 2011 הצטרף ל-Vic Godard & Subway Sect, וחידש את שיתוף הפעולה שלו עם פול מאיירס מסקס פיסטולס להפוך את הלהקה ל-The Professionals & Vic Godard.
פיאט 2470

| --- | --- |

Fiat 2470
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאט
 שנות ייצור:  1979–1986
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל אחריו:  פיאט 2471
 חברת אם:  פיאט
 סיווג:  טרוליבוס
 אורך:  12,000 מ"מ
 רוחב:  2,500 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע חשמלי מיוצר על ידי חברת (Compagnia generale di elettricità" (CGE"
תרשים חלקיו של טרוליבוס: שני מוטות (13) מובילים את האנרגיה אל בסיסם (15) ומשם היא מועברת אל המנוע. המוטות מתחברים באמצעות תופסנים (12) אל חוט החשמל (1), וכאשר אינם בשימוש ניתן לקבעם אל גג הרכב (14). שני חוטים מתוחים (11) מושכים את המוטות אל מרכז הרכב לאחר שאלה נעים לצדדים בשל אילוצי הדרך, והחוט מאוחסן בשני תופים (10)
פיאט 2470 (באיטלקית: Fiat 2470 ) הוא אוטובוס חשמלי מסוג טרוליבוס אשר יוצר על ידי חברת פיאט האיטלקית בין השנים 1979–1986. הדגם מונע באמצעות רשת חשמל, מושך חשמל באמצעות כבל בתקרה המחובר לרשת המספקת חשמל.
דגם הטרוליבוס "פיאט 2470" דומה בחזותו ובמבנהו לאוטובוס רגיל, אך הוא מצויד במנוע חשמלי.
את מרכב הדגם ביצעה חברת "Cansa".
פיאט 2470

סך הכל הדגם יכול להכיל 110 נוסעים. מושב הנהג מימין. אורך הדגם 12.0 מטר.
לדגם 2 דלתות צדדיות, (יוצרו מספר יחידות עם 3 דלתות צדדיות).
טרוליבוס

טרוליבוס הוא סוג של אוטובוס חשמלי אשר מושך חשמל מכבל תקרה. מעל גג האוטובוס מחובר מוט לרשת החשמל. ה"טרוליבוס" נבדל מסוגים אחרים של אוטובוסים חשמלים אשר מסתמכים על סוללה חשמלית.
על רשת החשמל המזינה את הטרוליבוס לכלול שני חוטי חשמל מקבילים הסוגרים מעגל חשמלי.
בדרך כלל הכח החשמלי הנפוץ הוא 600 וולט זרם ישיר.
נתיב הנסיעה הוא תמיד קדימה (דגמי הטרוליבוס לא מסוגלים לנסוע אחורנית).
בניגוד לחשמלית שהיא כלי תחבורה ציבורית הנעה על מסילה ברחובות ערים, ה"טרוליבוס" נע על כביש אספלט ללא צורך במסילה.
באיטלקית ה"טרוליבוס" קרוי: "Filobus".
מכירות ותפוצת דגם "פיאט 2470 באיטליה

ברוב הערים הגדולות כולל מילאנו
גלריה

פיאט 2470
פיאט 2470
פיאט 2470
פיאט 2470
פיאט 2470
פיאט 2470 (משמאל)
פיאט 2470 (מימין)
לקריאה נוספת

פיאט 2470 - תמונה  ( Фото: Сан-Ремо, Троллейбус Fiat 2470 № 1201 )
דגמי טרוליבוס באיטליה    ( L'Italia in filovia - Stagniweb)
פורבו

ערך זה עוסק בעיר בפינלנד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל פורבוסמל פורבו

 מדינה:  פינלנד פינלנד
 אזור:  אוסימה
 רשות מחוקקת:  מועצת העיר פורבו 
 שפה רשמית:  פינית, שוודית 
 שטח:  654.56 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  51,464 (29 בפברואר 2024)
 קואורדינטות:  60°23′35″N 25°39′50″E﻿ / ﻿60.393055555556°N 25.663888888889°E﻿ / 60.393055555556; 25.663888888889 
 אזור זמן:  UTC+2
 https://www.porvoo.fi/, https://www.porvoo.fi/sv/, https://www.porvoo.fi/en/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פינלנד מוגדלת) הלסינקי רובניימי אואולו קאיאני יואנסו קואופיו מיקלי סייניוקי קוקולה ואסה טמפרה ייבסקילה פורי טורקו לאפנראנטה לאהטי המנלינה קוטקה מרייהאמן רוסיה שוודיה נורווגיה המפרץ הבוטני  המפרץ הפיני  הים הבלטי פורבו(למפת פינלנד רגילה) הלסינקי רובניימי אואולו קאיאני יואנסו קואופיו מיקלי סייניוקי קוקולה ואסה טמפרה ייבסקילה פורי טורקו לאפנראנטה לאהטי המנלינה קוטקה מרייהאמן רוסיה שוודיה נורווגיה המפרץ הבוטני  המפרץ הפיני  הים הבלטי פורבו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פורבו (בפינית: Porvoo), או בורגו (בשוודית: Borgå), היא עיר על חופה הדרומי של פינלנד, כ-35 ק"מ מזרחית לקצה הלסינקי וכ-50 ק"מ ממרכזה. זוהי אחת משש הערים הפיניות הקיימות מימי הביניים, שהוזכרה לראשונה בטקסטים מהמאה ה-14. בפורבו שוכנת הדיוקסיה של בורגו (אנ') דוברת השוודית, השייכת לכנסייה האוונגליסטית לותרנית הפינית (אנ').
העיר העתיקה מהווה יעד תיירותי פופולרי, הידוע במבנים שמורים היטב מהמאה ה-18 וה-19, ובקתדרלת פורבו מהמאה ה-15. העיר העתיקה ועמק נהר פורבו (Porvoonjoki) מהווים אתרים חשובים היסטורית ותרבותית בפינלנד.
השפות הרשמיות בפורבו הן פינית ושוודית. ב-2014 דיברו 64.6% מתושבי העיר פינית כשפת אם, 30.1% דיברו שוודית ו-5.4% שפה אחרת.
שמה של העיר מגיע משמה של מצודה שוודית מימי הביניים השוכנת על גדות נהר פורבו, שזורם דרך העיר. השם פורבו מהווה את הגרסה הפינית של שם המצודה "בורגו" (Borgå), כאשר borg משמעו "טירה" ו-å "נהר".
פישון

ערך זה עוסק בנהר מקראי. אם התכוונתם לכדורגלנית צרפתייה, ראו .
איור מהמאה ה-12 המתאר את ארבעת הנהרות היוצאים מגן העדן.
פִּישׁוֹן הוא נהר מקראי המוזכר בספר בראשית.
על פי המסופר בספר בראשית, הושקה גן העדן על ידי נהר שהתפצל לארבעה נהרות:
"וְנָהָר יֹצֵא מֵעֵדֶן, לְהַשְׁקוֹת אֶת-הַגָּן; וּמִשָּׁם, יִפָּרֵד, וְהָיָה, לְאַרְבָּעָה רָאשִׁים. יא שֵׁם הָאֶחָד, פִּישׁוֹן--הוּא הַסֹּבֵב, אֵת כָּל-אֶרֶץ הַחֲוִילָה, אֲשֶׁר-שָׁם, הַזָּהָב. יב וּזְהַב הָאָרֶץ הַהִוא, טוֹב; שָׁם הַבְּדֹלַח, וְאֶבֶן הַשֹּׁהַם. יג וְשֵׁם-הַנָּהָר הַשֵּׁנִי, גִּיחוֹן--הוּא הַסּוֹבֵב, אֵת כָּל-אֶרֶץ כּוּשׁ. יד וְשֵׁם הַנָּהָר הַשְּׁלִישִׁי חִדֶּקֶל, הוּא הַהֹלֵךְ קִדְמַת אַשּׁוּר; וְהַנָּהָר הָרְבִיעִי, הוּא פְרָת.
בעוד שהפרת והחידקל הם נהרות שמיקומם ידוע כיום, ושמתמזגים לנהר אחד בעיראק, אין הסכמה על זהותם של הגיחון והפישון.
הפישון מוזכר גם בספר בן סירא (פרק כ"ד פסוק 25), לצד נהר החידקל.