stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מירה (קומיקס)
ביוגרפיה בדיונית > ה-52 החדשים

בציר הזמן החלופי "פלאשפוינט" שנוצר בשגגה בידי הפלאש, מירה נרצחה בידי וונדר וומן בהגנה עצמית, ומותה גרם לאקוומן להכריז על מלחמה נגד אומת האמזונות, שהחלה בהטבעת מערב אירופה. לאחר קרב נגד פרופסור זום, יקום DC אותחל מחדש בידי הפלאש ופנדורה. בעקבות דחייתו בידי אנשי אטלנטיס והלעג אליו הוא זוכה כגיבור-על, מחליט אקוומן לחזור להתגורר במפרץ אמנסטי. מירה ניסתה לעודד אותו ולסייע לו למצוא מחדש את מקומו בעולם, אך סבלה ממוניטין כאקווהוומן "חסרת התועלת" כמו בן זוגה. לעיתים קרובות מוצג הקושי של מירה להסתגל לחברה האנושית ולשלוט בכעסה. היא סייעה לאקוומן ולקבוצת "האחרים" לחקור את נסיבות שקיעתה של אטלנטיס, ונלחמה במנטה שחורה.
לאחר אירועי "כס אטלנטיס", בהם אורם השתלט על אטלנטיס ותקף את בני היבשה, מירה נעצרה בידי כוחות המשטרה, לאחר שלא שלטה בכעסה וביצעה תקיפה אלימה. מירה משוחחת עם השוטרים, האומרים לה שעליה לכבד את החוק והחברה שמעל פני היבשה, כשלפתע הם הותקפו בידי המלך המת הדורש ממירה להוביל אותו לקסבל. המלך המת חוטף את מירה למשולש ברמודה ופותח את השער לקסבל, אך היא נמלטת כדי להזהיר את בני עמה. בהגיעה לקסבל היא נתקלת בנראוס, מלך קסבל הנוכחי, הטוען שהיה נשוי למירה ושואל לאן נעדרה. נראוס נראה כועס בשומעו כי מירה תומכת באטלנטיס ואהובתו של אקוומן, והמלך המת מגיע למקום ומקפיא את שניהם. אקוומן מגיע למקום ונלחם במלך המת, שמתגלה כאורין הראשון, מלך אטלנטיס הראשון ששואף להשתלט מחדש על שבעת הימים.
במהלך הקרב, מירה משחררת את נראוס וצבא קסבל הקפואים במחשבה שיסייעו בקרב, אך הם משתחווים למלך המת וטוענים כי הוא מלך שבעת הימים האמיתי. מירה ואקוומן מחליטים להימלט לאטלנטיס, אך הם מותקפים בידי אוכל נבלות ואנשיו. אקוומן מזמן קראקן כדי להילחם בכוחותיו של אוכל הנבלות, ומאבד את הכרתו רגעים לפני הגעתם של המלך המת וכוחות קסבל. כאשר אקוומן מתעורר, וולקו אומר לו כי שהה בתרדמת שארכה חצי שנה. מאוחר יותר, וולקו אומר לאקוומן שמירה נראתה לאחרונה כשיצאה לקרב נגד המלך המת. מירה נפלה בשביו של המלך המת השולט באטלנטיס, סירבה להתחתן עם נראוס והזהירה כי כאשר תשתחרר, תהרוג אותו. אקוומן הגיע ושחרר את אטלנטיס, השמיד את המלך המת, אילץ את נראוס וחיילי קסבל לסגת, והתאחד עם מירה.
הערות שוליים

↑  Aquaman #11
↑  Aquaman #18
↑  Aquaman #23
↑  Brightest Day #6
↑  Brightest Day #16
↑  Adventure Comics #452
↑  Aquaman #58-60
↑  Aquaman Vol.3 #1-5
↑  Aquaman Vol.5 #12-15
↑  Aquaman Vol.5 #47-48
↑  Aquaman Vol.5 #72-73
↑  JLA #66-75
↑  Infinite Crisis #3
↑  Aquaman: Sword of Atlantis #40-41
1 2  Aquaman: Sword of Atlantis #50
↑  Blackest Night #1
↑  Blackest Night #2
↑  Blackest Night #3
↑  Blackest Night #4
↑  Blackest Night #5
↑  Green Lantern Vol.4 #49
↑  Blackest Night: Wonder Woman #2
↑  Blackest Night #6
↑  Green Lantern Vol.4 #50
↑  Blackest Night: Wonder Woman #3
↑  Blackest Night #8
↑  Brightest Day #0
↑  Brightest Day #1
↑  Brightest Day #5-6
↑  Brightest Day #9
↑  Brightest Day #10
↑  Brightest Day #18
↑  Brightest Day #20
↑  Brightest Day #24
↑  Flashpoint: Wonder Woman and the Furies #2
↑  Flashpoint: Emperor Aquaman #1
↑  Flashpoint Vol.2 #5
↑  Aquaman Vol.7 #2
↑  Aquaman Vol.7 #8
↑  Justice League Vol.3 #15–17
↑  Aquaman Vol.7 #14–16
↑  Aquaman Vol.7 #17
↑  Aquaman Vol.7 #18
↑  Aquaman Vol.7 #19
↑  Aquaman Vol.7 #21
↑  Aquaman Vol.7 #22
↑  Aquaman Vol.7 #23
↑  Aquaman Vol.7 #24
↑  Aquaman Vol.7 #25
האיש האפור (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  "האיש האפור" רומן מאת מארק גריני
 בימוי:  אנתוני וג'ו רוסו
 הופק בידי:  אנתוני וג'ו רוסו
 תסריט:  כריסטופר מרקוס וסטיבן מק'פילי
 עריכה:  ג'ף גרות', פייטרו סקאליה 
 שחקנים ראשיים:  אנה דה ארמס כריס אוונס ראיין גוסלינג ג'סיקה הנוויק ואגנר מורה רגה ז'אן פייג'   ג'וליה בטרס אלפרה וודארד
 מוזיקה:  הנרי ג'קמן
 צילום:  סטיבן פ. וינדון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Gozie AGBO Roth/Kirschenbaum Films
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  ישירות לווידיאו, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 ביולי 2022
 משך הקרנה:  122 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה סרט מותחן סרט אקשן
 מקום התרחשות:  בנגקוק, מונקו, לונדון, טורקיה, וושינגטון די. סי., וירג'יניה, פלורידה, לאנגלי, ברלין, פראג, הונג קונג, קרואטיה, באקו, וינה, מחוז צ'יאנג מאי 
 תקציב:  200 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
האיש האפור (באנגלית: The Gray Man) הוא סרט אמריקאי מסוג מותחן ואקשן בכיכובם של ראיין גוסלינג, אנה דה ארמס, רגה ז'אן פייג', ואגנר מורה וכריס אוונס.
מהווה עיבוד קולנועי לספרו של מארק גריני, "האיש האפור". בוים על ידי האחים אנתוני רוסו וג'ו רוסו.
הסרט הופץ בפלטפורמות של נטפליקס ב-22 ביולי 2022.
תקציר עלילת הסרט

קורט ג'נטרי, סוכן CIA ותיק, נבגד על ידי הסוכנות שלו, מה שמאלץ אותו להימלט. לויד הנסן, עמיתו לשעבר בסוכנות, נשלח לצוד אותו.
שחקנים

ראיין גוסלינג – קורט ג'נטרי
כריס אוונס – לויד הנסן
אנה דה ארמס – דני מירנדה
ג'סיקה הנוויק - סוזן ברואר
רגה ז'אן פייג' - קר'מייקל
ואגנר מורה - לזלו סוזה
ג'וליה באטרס – קלייר פיצ'רוי
דהאנוש – אוויק סאן
אלפרה וודארד – מוריס קאהיל
בילי בוב תורנטון – דונלד פיצ'רוי
קאלן מאלווי - סיירה 4
רוברט קזינסקי – פריני
אמה איקווקר – מר פליקס
סם לרנר
דאוביה אופארי
הפקה > פיתוח

הסרט בהתחלה היה מיועד לחברת ההפקה "New Regency" עם ג'יימס גריי על הבימוי על פי תסריט של אדם קוזד בינואר 2011. בראד פיט היה אמור לככב בסרט אבל כבר באוקטובר 2015 הוא וג'יימס גריי כבר לא היו מעורבים בסרט.
שרליז ת'רון התכנסה גם היא בכדי לככב בסרט בגרסתה של "Sony Pictures" עם אנתוני וג'ו רוסו על כתיבת התסריט.
ביולי 2020 הוכרז כי אנתוני וג'ו רוסו יהיו על בימוי הסרט ואילו צמד התסריטאים כריסטופר מרקוס וסטיבן מק'פילי יהיו אחראים על התסריט לסרט בעבור "נטפליקס".
הפקה > ליהוק

ראיין גוסלינג וכריס אוונס לוהקו לסרט. בדצמבר 2020 הוכרזו ליהוקם של אנה דה ארמס, ג'סיקה הנוויק, ואגנר מורה, דהאנוש וג'וליה באטרס.
רגה ז'אן פייג', בילי בוב תורנטון, אלפרה וודארד, אמה איקווקר וסקוט הייז לוהקו לסרט במרץ 2021. במאי 2021 הוכרז על ליהוקו של דאוביה אופארי לסרט.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט נועדו לקרות ב-18 בינואר 2021 אך נדחו ל-1 במרץ. הצילומים הסתיימו ב-31 ביולי 2021.
הפצה

הסרט הופץ בנטפליקס בתאריך 22 ביולי 2022. הטריילר הרשמי לסרט יצא בתאריך 24 במאי 2022.
ז'קלין ז'ובר

| --- | --- |

 לידה:  29 במרץ 1921 הרובע התשיעי של פריז, צרפת 
 פטירה:  9 בינואר 2005 (בגיל 83) ניי-סיר-סן, צרפת 
 שם במה:  Jacqueline Joubert 
 שם לידה:  Jacqueline Annette Édith Pierre 
 מדינה:  צרפת 
 מקום לימודים:  תיכון קארנו  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 בן או בת זוג:  Georges de Caunes (1953–?) 
 צאצאים:  אנטואן דה קון 
 פרופיל ב-IMDb
 
ז'קלין אנט אדית פייר (בצרפתית: Jacqueline Annette Édith Pierre;‏ 29 במרץ 1921 – 8 בינואר 2005), הידועה גם בשם ז'קלין ז'ובר (Jacqueline Joubert), הייתה שחקנית ומנחת טלוויזיה צרפתייה. יחד עם ארלט אקאר, ז'ובר הייתה אחד משני הכרוזים הראשונים בטלוויזיה כאשר החלה בצרפת לאחר מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

ז'ובר הנחתה את אירוויזיון 1959 ו-1961, שנערכו בקאן. היא החלה להפיק ולביים תוכניות בידור בשנת 1966. תוך כדי כך, היא כתבה את המגזין "Récré A2".
חיים אישיים

היא הייתה נשואה לעיתונאי ז'ורז' דה קון, הייתה אמו של השחקן אנטואן דה קון, וסבתו של השחקנית אמה דה קון. היא הייתה נשואה גם לפיליפ לגייה. היא נפטרה בניי-סיר-סן בשנת 2005, בגיל 83.
הערות שוליים

↑  "Emma de Caunes cobaye de Récré A2". Le Figaro (בצרפתית). 2013-09-26. נבדק ב-2017-10-12.
↑  Sauvage, Monique; Veyrat-Masson, Isabelle; Poels, Géraldine (2012). Histoire de la télévision française: de 1935 à nos jours [History of French Television from 1935 to Our Time] (בצרפתית). Paris: Nouveau Monde. pp. 49–50. ISBN 978-2-84736-632-7.
↑  Bourdon, Jérôme; Méadel, Cécile (1997). "Jacqueline Joubert (entretien)".  In Bourdon, Jérôme (ed.). La grande aventure du petit écran: la télévision française, 1935-1975. Collection des publications de la BDIC (בצרפתית). Nanterre : [Paris]: Musée d'histoire contemporaine--BDIC avec lesoutien de l'Institut national de l'audiovisuel ; Diffusion, Edition La découverte/Sodis. pp. 242–243. ISBN 978-2-7071-2719-8.
↑  Rambert, Catherine; Maquelle, Sylvie; Baudrier, Jacqueline (1991). Des femmes d'influence: pouvoirs et télévision (בצרפתית). Paris: Hachette-Carrère. pp. 176–177. ISBN 978-2-01-018594-6.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12115327w (data)  GND: 12995375X  ISNI: 0000 0000 2016 6500  LCCN: no2013086479  MusicBrainz: e311ce6e-6717-4c9b-a849-9d282000496b  SUDOC: 027325768  VIAF: 4962374   WorldCat (עם VIAF): 4962374 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא צרפתים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המשחקים של ג'ראלד (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  "המשחקים של ג'ראלד" מאת סטיבן קינג
 בימוי:  מייק פלנגאן
 הופק בידי:  טרבור מייסי
 תסריט:  מייק פלנגאן ג'ף הווארד
 עריכה:  מייק פלנגאן
 שחקנים ראשיים:  קארלה גוג'ינו ברוס גרינווד
 מוזיקה:  האחים ניוטון
 צילום:  מייקל פימונגרי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Intrepid Pictures
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  19 בספטמבר 2017 (BFI סאות'בנק) ארצות הברית 29 בספטמבר 2017
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה מותחן פסיכולוגי
 מקום התרחשות:  Fairhope 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
המשחקים של ג'ראלד (באנגלית: Gerald's Game) הוא סרט אימה ומותחן פסיכולוגי שבוים ונערך על ידי היוצר מייק פלנגאן ונכתב על ידיו בשיתוף פעולה עם התסריטאי ג'ף הווארד. הסרט מבוסס על מותחן אימה באותו השם מאת סופר האימה המצליח סטיבן קינג ומככבים בו קארלה גוג'ינו וברוס גרינווד בתפקידים הראשיים. עד לרגע שבו פלנגאן החליט לעבד את הספר למסך, הספר נחשב בלתי ניתן לעיבוד.
הסרט עלה לכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-29 בספטמבר 2017.
צוות השחקנים

קארלה גוג'ינו - ג'סי ברלינגיים , אשתו של ג'ראלד.
קיארה אורליה - ג'סי בצעירותה.
ברוס גרינווד - ג'ראלד ברלינגיים, בעלה של ג'סי.
קארל סטרויקן - איש אור הירח/רימונד אנדרו ז'ובר.
הנרי תומאס - טום, אביה של ג'סי.
קייט סיגל - סאלי, אמה של ג'סי.
הפקה

ב-19 במאי 2014, "Deadline Hollywood" דיווח שהבמאי מייק פלנגאן עתיד לביים עיבוד למותחן האימה של סטיבן קינג, "המשחקים של ג'ראלד", עם תסריט שנכתב על ידיו ועל ידי התסריטאי ג'ף הווארד. המפיק טרבור מייסי הפיק את הסרט באמצעות חברת "Intrepid Pictures". בריאיון עם המגזין "Rue Morgue" בספטמבר 2016, פלנגאן אישר שבכורת הסרט תתקיים על גבי הפלטפורמות של נטפליקס, אך לא ציין מתי בכורת הסרט תתקיים או אישר את מעורבותו של סטיבן קינג בהפקת הסרט. קארלה גוג'ינו וברוס גרינווד לוהקו לדמויותיהם של ג'סי וג'ראלד ברלינגיים, לצדם של הנרי תומאס, קארל סטרויקן, קייט סיגל וקיארה אורליה.
צילומי הסרט החלו ב-17 באוקטובר 2016, במוביל, אלבמה.
הפצה

הסרט הופץ לראשונה במהלך פסטיבל BFI סאות'בנק שנערך ב-19 בספטמבר 2017. לאחר מכן, שירות הזרמת המדיה נטפליקס הפיצה את הסרט בכל הפלטפורמות שלה ב-29 בספטמבר 2017.
ביקורות

הסרט התקבל בשבחים. באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסרט קיבל דירוג של 90% על בסיס 59 ביקורות, ודירוג הממוצע של 7.6/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר קבע: "קארלה גוג'ינו נושאת את המתח המועט של המשחקים של ג'ראלד עם ביצועים מגדירי קריירה". באתר הביקורות "Metacritic", אשר משתמש בשקלול ממוצע, נתן לסרט את ציון של 77 מתוך 100, על בסיס 12 ביקורות, דבר המציין "ביקורות חיוביות לרוב". סטיבן קינג כינה את הסרט "מהפנט, מזוויע ונפלא" אחרי שצפה בסרט במהלך תהליך העריכה שלו.
הערות שוליים

↑  Shepherd, Jack  (September 28, 2017). "Gerald's Game: How director Mike Flanagan made Stephen King's 'unfilmable book' into a film". Independent.
↑  Fleming, Mike Jr. (May 19, 2017). "Cannes: Stephen King Novel 'Gerald's Game' To Be Adapted By 'Oculus' Helmer Mike Flanagan And Intrepid Pictures". Deadline Hollywood. Penske Business Media. Retrieved October 18, 2016.
↑  Fleming, Mike Jr. (October 17, 2016). "Carla Gugino & Bruce Greenwood Star In Stephen King's 'Gerald's Game' For Netflix". Deadline Hollywood. Penske Business Media. Retrieved October 19, 2016.
↑  Boyd, Jared (October 18, 2016). "Producer confirms Stephen King film production in Mobile". AL.com. Advance Local Media. Retrieved October 19, 2016.
↑  Coming Soon (August 23, 2017). "Netflix September 2017 Movie and TV Titles Announced". ComingSoon.net. CraveOnline Media. Retrieved August 23, 2017.
↑  "Gerald's Game (2017)". Rotten Tomatoes. Fandango Media. Retrieved September 19, 2018.
↑  "Gerald's Game Reviews". Metacritic. CBS Interactive. Retrieved September 29, 2017.
↑  Zinski, Dan (February 12, 2017). "Stephen King: Netflix's Gerald's Game Movie is 'Horrifying, Hypnotic'". Screen Rant. Retrieved July 13, 2018.
| מייק פלנגן |
| --- | --- | --- |
| סרטים | אבסנטיה (2011) • השער (2013) • שקט (2016) • להתעורר מפחד (2016) • הסיאנס 2 (2016) • המשחקים של ג'רלד (2017) • דוקטור סליפ (2019) |  |
| סדרות טלוויזיה | מי מתגורר בבית היל (2018) • מי מתגורר באחוזת בליי (2020) • טקס חצות (2021) • מועדון חצות (2021–22) |  |
Water

"Water" (בעברית: "מים") הוא שיר של הזמרת-יוצרת הדרום אפריקאית טיילה. הוא יצא לאור ב-28 ביולי 2023 בהוצאת חברת התקליטים אפיק רקורדס. בפברואר 2024, השיר זכה בפרס גראמי לביצוע הטוב ביותר של מוזיקה אפריקאית בטקס פרסי גראמי ה-66.
רקע

טיילה היא זמרת-יוצרת ורקדנית דרום אפריקאית עולה שזוכה להכרה בינלאומית. היא התחילה לכתוב שירים בגיל 12 והקליטה שירים מקוריים דרך ביטים ביוטיוב. ההשפעות המוקדמות שלה כוללות אמנים דרום אפריקאים כמו פרשליגראונד, כמו גם אמנים בינלאומיים כמו אליה, ריהאנה, וקאסי ונטורה. פריצת הדרך שלה הגיעה עם הקליפ לשיר "Getting Late" משנת 2020, שזכה לפופולריות והוביל לתהילה לאומית בדרום אפריקה. טיילה חתמה על חוזה הקלטות עם אפיק רקורדס והוציאה להיטי דאנס כמו "To Last" ו-"Been Thinking". היא הופיעה לראשונה בהופעה חיה בשבוע האופנה במילאנו, ולאחר מכן הופיעה ב־O2 ארנה בלונדון ובאפרו ניישן בפורטוגל. טיילה גם שיתפה פעולה עם איירה סטאר בשיר "Girl Next Door". היא צפויה להוציא את מיני-אלבום הבכורה שלה בסתיו 2023.
Tyla הייתה מופע החימום של סיבוב ההופעות "Under the Influence" של כריס בראון באירופה מוקדם יותר בשנת 2023.
לחן ומילים

השיר משלב ז'אנרים מוזיקליים שונים, ביניהם פופ, R&B, אפרוביטס ואמפיאנו.
ביקורות > רשימות ודירוגים

| ארגון | רשימה | דירוג | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 100 השירים הטובים ביותר של 2023: בחירות הצוות | 18 |  |
| הוליווד ריפורטר | 10 השירים הטובים ביותר לשנת 2023 | 10 |  |
| לוס אנג'לס טיימס | 100 השירים הטובים ביותר לשנת 2023 | 32 |  |
| רולינג סטון | 100 השירים הטובים ביותר לשנת 2023 | 68 |  |
| רולינג סטון | 40 שירי האפרו-פופ הטובים ביותר לשנת 2023 | 1 |  |
| The Africa Report | להיטי המוזיקה לשנת 2023 | 2 |  |
| BBC | השירים הטובים ביותר לשנת 2023 | 10 |  |
| Capital UK | השירים הטובים ביותר לשנת 2023 | 5 |  |
| Complex | 50 השירים הטובים ביותר לשנת 2023 | 6 |  |
| Crack | 25 הרצועות המובילים ביותר לשנת 2023 | 25 |  |
| Independent Online | 5 השירים המקומיים הטובים ביותר לשנת 2023 | 1 |  |
| NME | 50 השירים הטובים ביותר לשנת 2023 | 11 |  |
| NPR | 123 השירים הטובים ביותר לשנת 2023 | — |  |
| OkayAfrica | 20 שירי הדרום אפריקה הטובים ביותר לשנת 2023 | — |  |
| Stereogum | 40 שירי הפופ המובילים לשנת 2023 | 3 |  |
| וראייטי | השירים הטובים ביותר לשנת 2023 | — |  |
הצלחה

אתגר הריקוד של השיר היה לטרנד פופולרי בטיקטוק והוא היה לאחד השירים הפופולריים ביותר בפלטפורמה. אתגר הריקוד נוצר על ידי הכוריאוגרפית של טיילה, ליצ'י, שזכתה לויראליות רבה יותר על ידי פרסום סרטונים שלה רוקדת בטיקטוק. הריקוד כולל ניעור ירכיים, בעיטות ברגליים, ושפיכת בקבוק מים על הגב למילות השיר. לתגי ההאשטאג #TylaWater ו-#TylaWaterChallenge היו מעל ל-448.6 מיליון צפיות ביחד בטיקטוק, והשיר הופיע ביותר מחצי מיליון סרטונים. כוריאוגרפיית הריקוד של השיר נוצרה בהשראת אתגר הריקוד הדרום אפריקאי בקארדי, הכולל עבודת רגליים מורכבת, ריקודי בטן, טוורקינג ועוד. סרטון הריקוד הפופולרי ביותר של טיילה לשיר זכה ליותר מ-70 מיליון צפיות.
טיילה זכתה לתשומת לב ושבחים מכוכבים שונים, כולל נורמני, גאנה, ג'ק הארלו, דייב וחבר להקת BTS, קים טא-היונג (V).
עם השיר, טיילה נכנסה לראשונה לעשירייה הפותחת בהממלכה המאוחדת. רצועה זו גם הגיעה למקום הראשון במצעד האפרוביטס הרשמי של בריטניה, מה שהפך אותה לאישה הרביעית בלבד שעושה זאת מאז השקתו, בעקבות אמנים כמו טמס, ליביאנקה ואיירה סטאר. טיילה, בת 21, היא גם המוזיקאית הדרום אפריקאית הצעירה ביותר שהופיעה במצעד בילבורד הוט 100. השיר צבר מעל ל-3.6 מיליון צפיות ביוטיוב וצבר 10.7 מיליון מאזינים חודשיים בספוטיפיי לטיילה.
הצלחה > פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גראמי | 4 בפברואר 2024 | הביצוע הטוב ביותר למוזיקה אפריקאית | זכייה |  |
| פרס הווידאו קליפים של MTV | 11 בספטמבר 2024 | ה-R&B הטוב ביותר | מועמדות |  |
| פרס הווידאו קליפים של MTV | 11 בספטמבר 2024 | האפרוביטס הטוב ביותר | זכייה |  |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 12 בדצמבר 2024 | שיר R&B מוביל | מועמדות |  |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 12 בדצמבר 2024 | שיר אפרוביטס מוביל | זכייה |  |
וידאו קליפ

הקליפ של השיר זכה ליותר ממיליון צפיות ביוטיוב ביום הראשון ליציאתו ב-6 באוקטובר.
רמיקס

טיילה פרסמה שאמן גדול יצטרף אליה ברמיקס של השיר, מאוחר יותר נחשף שאמן זה הוא טראוויס סקוט. הרמיקס יצא לאור בחצות ב-16 בנובמבר 2023.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 6 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 6 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 46 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 6 |  |
|  איחוד האמירויות הערביות | רדיומוניטור | 4 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 14 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 6 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 10 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 17 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרדיו | 6 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי האפרוביטס | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי העולם הדיגיטליים | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 4 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 5 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 21 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הדיגיטליים | 14 |  |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 59 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 25 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 10 |  |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 5 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 6 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 26 |  |
|  המזרח התיכון וצפון אפריקה | מצעד המוזיקה של המזרח התיכון וצפון אפריקה | 16 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 4 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי האפרוביטס הבריטי | 1 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי ה-R&B הבריטי | 1 |  |
|  הפיליפינים | בילבורד הפיליפינים | 8 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 25 |  |
|  יוון | המצעד הבינלאומי | 5 |  |
|  לוקסמבורג | בילבורד | 6 |  |
|  לטביה | לטביה טופ 40 | 14 |  |
|  ליטא | AGATA | 14 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 14 |  |
|  ניגריה | טורן-טייבל טופ 100 | 13 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |  |
|  סורינאם | נשיונל טופ 40 סורינאם | 1 |  |
|  סינגפור | RIAS | 14 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 57 |  |
|  פולין | איירפליי טופ 100 | 22 |  |
|  פולין | סטרימינג טופ 100 | 83 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 15 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 32 |  |
|  צרפת | SNEP | 22 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 22 |  |
|  קרואטיה | טופ ליסטה | 26 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 10 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 11 |  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 18 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 15 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 24 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 52 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרדיו | 12 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי האפרוביטס של ארצות הברית | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 17 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 9 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ – איירפליי | 5 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ – דיגיטלי | 10 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B | 4 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 5 |  |
מיקומי שיא > גרסת הרמיקס

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ניו זילנד | מצעד השירים החמים | 6 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 75 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטריה (IFPI Austria) | זהב | 15,000 |
| אוסטרליה (ARIA) | 3× פלטינה | 210,000 |
| בלגיה (BEA) | פלטינה | 40,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 265,000 |
שניאור זלמן ליימן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ניו יורק
 ענף מדעי:  מדעי היהדות
 מקום מגורים:  קווינס 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פנסילבניה (1970) 
 מוסדות:  ברוקלין קולג' 
 
הרב שניאור זלמן ליימן (Shnayer Zalman Leiman) הוא פרופסור אמריטוס בברוקלין קולג' ומרצה בישיבה יוניברסיטי, חוקר מדעי היהדות.
ביוגרפיה

נולד ליצחק צבי (Harold Irving) ולהענטשא. קיבל את תואר הדוקטור שלו מאוניברסיטת פנסילבניה בשנת 1970, נושא הדוקטורט היה הקאנוניזציה של כתבי הקודש. במקביל הוא הוסמך לרבנות על ידי ישיבת מיר בברוקלין. בתקופת לימודיו היה שותף להקמת תא הסטודנטים "יבנה", תנועה אורתודוקסית של סטונדטים באוניברסיטאות בניו יורק.
שימש כמרצה במוסדות רבים, ביניהם: ישיבה יוניברסיטי, ברוקלין קולג', אוניברסיטת טורו, אוניברסיטת העיר ניו יורק, הרווארד (1984), האוניברסיטה העברית (1990), אוניברסיטת ג'ורג'טאון, אוקספורד (1994) וייל, שם היה אחראי על תוכניות הלימודים היהודיים, ועל ערכית הספרים בהוצאה.
תחומי מחקרו נעים בין חקר המקרא, אתיקה רפואית יהודית, התמודדות יהודית עם המודרנה ועוד. אפיק מחקר שלו שהתפרסם במיוחד הוא חקר שבתאות, ליימן פרסם על כך מאמרים רבים בהם חשף רבנים כשבתאים ואילו אחרים טיהר מאשמתם. נכון ל-2025 פרסם מעל ל-150 מאמרים בכתבי עת שפיטים ושאינם שפיטים בנושאי מחקרו.
לבד ממאמרים פרסם גם ערכים באנציקלופדיה בריטניקה, אנציקלופדיה מקראית ובאנציקלופדיה יודאיקה.
במשך כ-40 שנה, הוא מקיים בביתו דרשות בשבת המושכות קהל רב. ליימן גם מוביל מסעות לאירופה הכוללים ביקורים במחנות השמדה ובקהילות יהודיות שנכחדו. ליימן מנהל אתר אינטרנט של ספרייתו בו מתפרסמים מחקריו, בספרייתו כ-30,000 ספרים ו-70,000 פריטים נוספים.
ליימן הוא חבר בולט בוועדה שהוקמה על ידי ראש ממשלת ליטא ב-2023 לבדיקת הטיפול בבית הקברות בוילנה (אנ'). חבר כבוד בוועד של חברת מקיצי נרדמים.
בינואר 2018 פרסם בהוצאת מגיד יחד עם מספר חוקרים את הספר Judaism’s Encounter with Other Cultures: Rejection or Integration העוסק במפגש של היהדות עם דתות שונות ויחסה אליהם.
בספטמבר 2020 יצחק ברגר וחיים מיליקובסקי פרסמו ספר יובל לכבודו תחת השם "Essays in Jewish Studies in Honor of Shnayer Z. Leiman" הספר יצא בשיתוף עם ישיבה יוניברסיטי. ISBN 978-1602804029
מתגורר בקווינס ניו יורק.
הערות שוליים

↑  שניאור זלמן ליימן, Judaic Studies - THE ADVENTURE OF THE MAHARAL OF PRAGUE IN LONDON, ספריית ליימן, ‏2004. אילן היוחסין של אביו יצחק צבי, עם תמונתו באתר Geni
↑  Dr. Shnayer Leiman, Torah In Motion
1 2 3 4 5  Yair Rosenberg, 15 American Rabbis You Haven’t Heard Of, But Should, Tablet Magazine, ‏15 בספטמבר 2014
1 2  Sid Leiman, אוניברסיטת טורו (באנגלית)
↑  שניאור ליימן, Rabbinic Responses to Modernity, ספריית ליימן, ‏2007
↑   אתר האינטרנט הרשמי של ספריית ליימן
↑  Historic Statements by Prof. Sid Leiman Clarify Need to Dismantle Soviet Eyesore & Restore Old Vilna Jewish Cemetery, Defending History, ‏21  במרץ 2024 (באנגלית אמריקאית)
↑  האקריטי, שמריה בן אליהו, אלף המגן, מקיצי נרדמים, ירושלים תשס"ג, עמ' 2, באתר אוצר החכמה
↑  Chaim Milikowsky, ‏*‘In the Dwelling of a Sage Lie Precious Treasures’: Essays in Jewish Studies in Honor of Shnayer Z. Leiman*, eds. Yitzhak Berger and Chaim Milikowsky (New York: Yeshiva University Press, 2020), באתר Academia.edu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264470205171  PLWABN: 9813132759705606  VIAF: 3155167445372088860000   WorldCat (עם VIAF): 3155167445372088860000
מעין שלף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  תל אביב, ישראל
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  תל אביב-יפו 
 השכלה:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים  אוניברסיטת תל אביב  הפוליטכניקום של מילאנו  בית הספר לעיצוב רוד איילנד  אוניברסיטת ציריך לאמנויות 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 מקצוע:  אוצרת לאמנות
 מעסיק:  בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים, המכללה האקדמית ספיר 
 תפקיד:  מרצה  מרצה  מרצה 
 
מעיין שלף היא אוצרת וחוקרת אמנות עצמאית ישראלית. הפרויקטים שלה מתמקדים בסוגיות חברתיות ופוליטיות באמצעות שילוב פרקטיקות של אמנות וטכנולוגיה. לשלף תואר דוקטורט באוצרות מהתוכנית המשותפת של המחלקה לאמנות באוניברסיטת רדינג והתוכנית לתואר שני באוצרות באוניברסיטת ציריך לאמנויות.
ביוגרפיה

שלף גדלה והתחנכה בקריית אונו. היא למדה אמנות פלסטית בבית הספר תלמה ילין. לשלף תואר ראשון בעיצוב תעשייתי (B.Des) מהאקדמיה לאמנויות ועיצוב בצלאל, ולאחר מכן למדה בבית הספר לעיצוב ברוד איילנד ובאוניברסיטה הפוליטכנית במילאנו. בהמשך למדה לימודי תואר שני בתוכנית הבינתחומית לאמנויות באוניברסיטת תל אביב. את הדוקטורט שלה קיבלה מפלטפורמת האוצרות באוניברסיטת ציריך לאמנויות (ZHdK) בשיתוף אוניברסיטת רדינג, בריטניה. שלף לימדה באופן קבוע באקדמיה לאמנויות ועיצוב בצלאל במחלקה לצילום, בתוכנית הבינלאומית ללימודי אוצרות של סמינר הקיבוצים, בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה ובמכללה המכללה האקדמית ספיר. היא שימשה מרצה אורחת במוסדות רבים כמו המדרשה לאמנות, ותוכנית האוצרות של החטיבה ללימודי המשך ולימודי חוץ של הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל.