stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון פיטר ראסל
סגנון ועבודות

ראסל התעניין לראשונה באימפרסיוניזם בפריז, שם התנסה במגוון טכניקות שונות. בשנת 1885, הוא עשה טיול לקורנוול וביקר במושבות הציירים שם. ב־1897 וב־1898 אנרי מאטיס ביקר בבל איל. ראסל הכיר לו את האימפרסיוניזם ואת עבודתו של ואן גוך (שהיה יחסית לא ידוע אז). הסגנון של מאטיס השתנה באופן קיצוני, ומאוחר יותר הוא אמר "ראסל היה המורה שלי, וראסל הסביר לי את תורת הצבעים." ראסל היה ידוע במיוחד בזכות מיומנותו בצבע - במהלך שהותו בבל איל הוא טחן וערבב את כל הפיגמנטים שלו.
בסוף שנות השמונים של המאה ה־19 הוא פגש את קלוד מונה. ראסל התייחס למונה כ"נסיך האימפרסיוניסטים". הם היו חברים קרובים ולעיתים קרובות התראו. מאוחר יותר קנה ראסל אדמות באי בו נפגשו השניים והתגוררו שם בעשרים השנים הבאות.
הערות שוליים

1 2  Ann E. Galbally, Australian Dictionary of Biography, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University
↑  John Peter Russell. Part 2 – Belle Île, Monet and Matisse, my daily art display, ‏2013-10-09 (באנגלית)
↑  "John Russell :: The Collection :: Art Gallery NSW"
↑  "John Russell, an Australian impressionist in France – in pictures". The Guardian (באנגלית בריטית). 2018-07-22. ISSN 0261-3077. נבדק ב-2021-04-17.
↑  Author jonathan5485, John Peter Russell. Part 1. Van Gogh and portraiture, my daily art display, ‏2013-10-04 (באנגלית)
↑  "John Russell: Van Gogh's little-known Aussie Impressionist mate"
↑  Bonhams : John Peter Russell (1859-1930) Dadone c.1900, www.bonhams.com (באנגלית בריטית)
↑  "The Art of John Peter Russell" Women's Weekly. 3 May 1967. p. 34
↑  Roger Butler, 'Proctor, Alethea Mary (Thea) (1879–1966)', Australian Dictionary of Biography, Volume 11, Melbourne University Press, 1988, p. 301.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AAG: 2022  ADB: russell-john-peter-8302  AGSA: 3573  BnF: cb12483482s (data)  DAAO: john-peter-russell  GND: 11944996X  LCCN: n96101223  NGV: 511  NLA: 35485401  NTA: 071090797  RKD: 68966  SNAC: w6b85m6q  SUDOC: 034038205  Trove: 970076  ULAN: 500016249   WorldCat (עם LCCN): n96-101223
ארנולד רוזה

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1863 יאשי, הנסיכויות הרומניות המאוחדות 
 פטירה:  25 באוגוסט 1946 (בגיל 82) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Arnold Josef Rosenblum 
 מקום קבורה:  בית הקברות של גרינצינג 
 מוקד פעילות:  וינה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  רומנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 צאצאים:  Alfred Rosé, אלמה רוזה 
 פרסים והוקרה:  מסדר פרנץ יוזף 
 
ארנולד יוזף רוזה (Arnold Josef Rosé; ‏24 באוקטובר 1863 - 25 באוגוסט 1946) כנר יהודי-אוסטרי יליד רומניה. רוזה היה הכנר הראשי של הפילהרמונית של וינה במשך כיובל שנים ועבד עם יוהנס ברהמס. רוזה היה ידוע בעיקר בתחום העבודה שלו כנגן הראשי בתזמורת, ופחות ככנר סוליסט והנהיג את רביעיית המיתרים רוזה במשך 23 שנים.
קורות חיים

נולד כארנולד יוזף רוזנבלום ביאשי ומשפחתו עברה בעודו ילד מרומניה לווינה, לאחר שהוא ואחיו גילו כישרון מוזיקלי. רוזה למד באקדמיה למוזיקה של וינה אצל הכנר קרל הייזלר.
רוזה היה גיסו של גוסטב מאהלר. בתו של רוזה, אלמה רוזה הייתה עצמה כנרת ידועה אשר מתה במחנה הריכוז אושוויץ-בירקנאו, שם שימשה מנצחת תזמורת הנשים של המחנה. גם בנו של רוזה, אלפרד, היה מלחין ומוזיקאי.
רוזה נפטר ב-1946 בלונדון.
ברברה הקדושה

ערך זה עוסק בקדושה הנוצרייה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  273 ניקומדיה, רומא העתיקה 
 פטירה:  306 (בגיל 33 בערך) ניקומדיה, רומא העתיקה 
 חג:  4 בדצמבר, 4 בדצמבר 
 
ברברה הקדושה
פסל ברברה הקדושה בראש פסל מאת פרדיננד מקסימיליאן ברוקוף בגשר קארל ולצידה מרגרט מסקוטלנד, ואליזבת מתורינגיה
ברברה (ביוונית: Αγία Βαρβάρα, בקופטית: Ϯⲁⲅⲓⲁ Ⲃⲁⲣⲃⲁⲣⲁ, באוקראינית: святої варвари) היא קדושה נוצרייה בכנסייה הקתולית והאורתודוקסית אשר מתה על אמונתה במהלך המאה ה-3. קיומה ההיסטורי אינו מוכח. יום חגה הוא ה-4 בדצמבר אצל הקתולים וה-17 בדצמבר אצל האורתודוקסים. היא נימנית על ארבעה-עשר הקדושים המסייעים ומגינה מפני ברקים, סכנת אש, חום, דבר ומוות פתאומי.
מקור השם ברברה ביוונית ומשמעותו – "הזרה".
על פי המסורת הנוצרית, היא נולדה בסביבות שנת 300 לספירה באזור בעלבכ בלבנון.
אביה עמד בראש משפחה אריסטוקרטית אמידה אך היה פגאני ואכזר, כולם אהבו את ברברה בשל יופייה חוכמתה וענוותה, לכן אביה החליט לנעול אותה בתוך חדר במגדל וזאת כדי לשמור עליה ממחזרים. היא הושפעה מכומר זוטר בשם ולנטיניוס (שאחר כך הפך לבישוף ומרטיר בעצמו) והמירה את דתה בחשאי לנצרות.
על מנת שלא תלך לבתי הרחצה הציבוריים, אביה הורה לבנות לה בית רחצה פרטי ובו שני חלונות, ברברה ביקשה מהעובדים להוסיף עוד חלון על מנת שיהיה זה ציון סימבולי לשילוש הקדוש, כמו כן היא חצבה צלב ברצפת השיש של החדר.
כאשר התוודע לכל השינויים שנעשו הבין האב כי בתו המירה את דתה לנצרות, הוא קצף עוד יותר כאשר זו ניסתה לשכנע אותו להמיר גם הוא את דתו לנצרות, הוא נעל אותה שוב במגדל, אך בעקבות תפילותיה נפער חור בקיר והיא הצליחה לברוח. אביה ושומריו רדפו אחריה והיא הצליחה למצוא מסתור בערוץ נחל בין ההרים, עד שבגד בה רועה והסגיר את מקומה (האגדה מספרת שהרועה הפך לפסל שיש והעדר שלו לחרגולים).
אף על פי שעינו אותה במשך היום, כל לילה קרו ניסים נוספים – החשיכה נתמלאה באור יקרות ופצעיה החלימו באורח פלאי והלפידים בהם השתמשו מעניה כבו בכל פעם שהתקרבו לעורה. אך בסופו של דבר אביה הסגיר אותה לרשויות של האימפריה הרומית, אשר באותה תקופה אסרה על הפולחן הנוצרי, ודינה נגזר להוצאה להורג. אביה החליט לבצע את גזר הדין בעצמו, לקח אותה להר וערף את ראשה, לאחר המעשה נמלא פחד ונסה לברוח, אך ברק פגע בו והרג אותו.
ברברה הקדושה משמשת כקדושה מגינה של כורים, גאולוגים, יצרני פעמונים, נפחים, פועלי בניין, סתתים, נגרים, אלקטרונאים, אדריכלים, חיילי ארטילריה, העוסקים בעבודות פירוטכניקה, זיקוקים וחומרי נפץ צבאיים, כבאים, קברנים, כובענים, אסירים ונערות. היא נחשבת לאחת מארבעה-עשר הקדושים המסייעים ומגינה מפני ברקים, סכנת אש, חום, דבר ומוות פתאומי.
מאמינים כי גופתה החנוטה קבורה בכנסיית "מריה מגדלנה של הר הזיתים" (הכנסייה הרוסית או כנסיית הבצלים) בירושלים.
פולחן

עיד איל-בורברה (בערבית: عيد البربارة) הוא חג שנחגג מדי שנה ב-4 בדצמבר (על פי הלוח השנה הגרגוריאני), ב-17 בדצמבר (על פי הלוח השנה היוליאני). החג מצוין על ידי ערבים נוצרים שגרים לבנון, סוריה, ירדן והרשות הפלסטינית ובחלקים נוספים בלבנט.
חגיגתו של החג חולקת אלמנטים רבים עם ליל כל הקדושים וזאת על אף היותו העובדה עיד איל-בורברה ציון עוד לפני ליל הקדושים.
באופן מסורתי, מבוגרים וילדים לבושים בתחפושת ומסתובבים ברחבי הכפרים ואף רוקדים במקביל, כמו כן על פי המסורת לכל בית אשר מגיעים עליו אנשים בעלי הבית מציעים להם אוכל שהוכן במיוחד לאותה סעודה (ולפעמים גם כסף). הוא נחגג לכבוד הקדושה הנוצרית, ברברה הקדושה. האמונה הכללית בקרב הנוצרים הלבנונים היא שברברה הקדושה התחפשה לדמויות רבות ושונות כדי לחמוק מהרומאים שרודפים אותה.
ראו גם

כנסיית ברברה הקדושה
הערות שוליים

↑  כנסיות הר הזיתים
| תאולוגיה נוצרית |
| --- | --- | --- |
| האלוהות | השילוש הקדוש • האל האב • ישו • רוח הקודש • קרדו • ומן הבן • אריאניות • הסבליאניות • המקדוניות | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| כריסטולוגיה | לוגוס • אינקרנציה • דיופיזיטיות • מונופיזיטיזם/מיאפיזיטיות • דונאטיזם • מונותליטיזם • נסטוריאניזם • לידת הבתולין • עליית ישו • הביאה השנייה | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| האדם והאל | החטא הקדמון • כפרה • פלגיאניזם • חטא • שבעת החטאים • חסד • גאולה • פרדסטינציה • יוסטיפיקציה • קדוש (קדוש מגן) • הסקרמנטים • טרנסובסטנציאציה | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| תאולוגים חשובים | טרטוליאנוס • אוריגנס • פוליקרפוס • אתנסיוס • בסיליוס הגדול • גרגוריוס מנזיאנזוס • הירונימוס • אמברוזיוס • אוגוסטינוס • יוחנן כריסוסטומוס • קירילוס האלכסנדרוני • ברנאר מקלרבו • תומאס אקווינס • אנסלם • לותר • צווינגלי • קלווין • וסלי | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
פורטל נצרות • מושגים בנצרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007436407705171  BNC: 000392838  GND: 118506471  ISNI: 0000 0000 8892 2587  LCCN: n83059080  NKC: jn20020903025  VcBA: 495/85253  VIAF: 35826107   WorldCat (עם VIAF): 35826107
ברברה הרשב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1940 (בת 84 בערך) דטרויט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 שפות היצירה:  אנגלית, עברית, יידיש 
 
ברברה הַרשָׁב (אנגלית: Barbara Harshav; נולדה ב-1940) היא מתרגמת אמריקאית, ידועה בתרגומיה לאנגלית מיידיש ועברית.
מתרגמת לאנגלית ספרות יפה, מחזות, שירה וספרי עיון, מעברית, יידיש, צרפתית וגרמנית.
בין תרגומיה הבולטים: שירה יידית (בין היתר של אברהם סוצקבר), שירת יהודה עמיחי, הרומן "תמול שלשום" לש"י עגנון, מחזות משל חנוך לוין, הרומנים "עשו" ו"כימים אחדים" למאיר שלו, זיכרונותיהם ממרד גטו ורשה של שמחה רותם ("קאז'יק") ויצחק צוקרמן ("אנטק"), ויומן גטו וילנה של הרמן קרוק.
ביוגרפיה

הרשב נולדה בדטרויט, מישיגן. למדה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (תואר ראשון בהצטיינות יתרה, 1962), באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון (תואר שני, 1965) ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי (לימודים מתקדמים נוספים, 1965–1967).
בשנת 1964 כיהנה כמרצה להיסטוריה באוניברסיטת טסקיגי שבאלבמה. בשנים 1965–1966 הייתה מרצה להיסטוריה של ארצות הברית באוניברסיטת המדינה של סן פרנסיסקו (קליפורניה). לאחר מכן כיהנה כמרצה בכירה (assistant professor) להיסטוריה של ארצות הברית באוניברסיטה המרכזית של קרוליינה הצפונית (North Carolina Central University) (ב-1967–1969) ובאוניברסיטה של מחוז קולומביה (University of the District of Columbia) בוושינגטון הבירה (1969–1975).
במקביל, בשנים 1971–1975, עבדה כמנהלת תוכנית ב-Upward Mobility College של משרד הבריאות, החינוך והרווחה האמריקאי.
משנת 1978 עובדת כמתרגמת עצמאית.
בשנים 1978–1986 עבדה עם יד ושם, וב-1988–1989 הייתה מתרגמת הבית של מכון ייווא שבניו יורק.
מאז שנת 2000 מעבירה סמינרים וסדנאות לתרגום כמרצה מן החוץ במחלקה ספרות השוואתית של אוניברסיטת ייל.
חברת האגודות Pi Gamma Mu ו-Phi Beta Kappa, חברת ארגון הסופרים הבינלאומי (PEN), האגודה לשפות מודרניות והאגודה האמריקאית למתרגמי ספרות יפה (American Literary Translators Association,‏ ALTA), שבשנים בשנים 2007–2009 כיהנה כסגנית נשיאתה ובשנים 2009–2011 כיהנה כנשיאתה.
בשנת 1997 קיבלה יחד עם בעלה בנימין הרשב מדליית כסף מאוניברסיטת טור ורגטה של רומא עבור תרגומיה.
ב-2004 זכתה בפרס TLS-Porjes לתרגום מעברית לאנגלית, על תרגומה The Labor of Life: Selected Plays, קובץ של 8 מחזות משל חנוך לוין.
מתגוררת בעיר ניו הייבן שבקונטיקט.
לקריאה נוספת

"Harshav, Barbara 1940-." in: Contemporary Authors, New Revision Series, Gale, 2005, HighBeam Research.
ארנולד שוופלברג

ארנולד שוופלברג (רומנית: Arnold Schwefelberg‏; 1896–1979) היה משפטן יהודי רומני, ממנהיגי יהדות רומניה בתקופת מלחמת העולם השנייה, אביה של ורוניקה פורומבקו.
ארנולד שוופלברג היה יד ימינו של וילהלם פילדרמן בהנהגה הלא רשמית של יהדות רומניה בתקופת מלחמת העולם השנייה. בתחילת שנות החמישים של המאה ה-20 הוא נעצר במסגרת משפטי הציונים ברומניה, במקרה באותו יום בו בתו, ורוניקה פורומבקו, קיבלה את פרס המדינה.
הוא חיבר את הספר Amintirile Unui Intelectual Evreu Din Romania "זכרונותיו של אינטלקטואל רומני", שיצא לאור בשנת 2000 בהוצאת הספר ברומניה.
לקריאה נוספת

Evreii din România - Breviar biobliografic, Editura Hasefer, Bucureşti, 2008, עמוד 353.
בית הגל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון
 על שם:  גיאורג וילהלם פרידריך הגל
 כתובת:  אֵבֵּרהארד-שטראסה 53
 מיקום:  שטוטגרט
 מדינה:  באדן-וירטמברג, גרמניה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  המאה ה-16
 תאריך פתיחה רשמי:  1991
 קואורדינטות:  48°46′23″N 9°10′37″E﻿ / ﻿48.7731°N 9.17694°E﻿ / 48.7731; 9.17694
 www.hegel-haus.de
 he
 
מוזיאון בית הגל (בגרמנית: Museum Hegel-Haus) הוא מוזיאון המוקדש לחייו ולהגותו של הפילוסוף הגרמני גיאורג וילהלם פרידריך הגל. המוזיאון שוכן בעיר שטוטגרט בגרמניה, בבית שבו נולד הגל ב-1770. הגל גדל בבית זה עד לאוקטובר 1788, כשעזב ללימודי תאולוגיה בטיבינגן לאחר התיכון. כתובת הבית היא אֵבֵּרהארד-שטראסה 53, והקמתו מתוארכת למאה ה-16.
הבית משמש כמוזיאון משנת 1991. המוזיאון נסגר באופן זמני בשנת 2019 לרגל עבודות שיפוץ, וב-27 באוגוסט 2020 נפתח מחדש לרגל 250 שנה להולדת הגל. בית הגל הוא חלק ממשפחת המוזיאונים של העיר שטוטגרט (אנ').
תערוכת הקבע כולל מיצב מולטימדיה בתלת-ממד, וחפצים מקוריים שונים של הגל, כגון כובע הבארט שלו. המיצב מוצב בקומת הקרקע ואורכו כ-18 דקות. הוא מתאר את הביוגרפיה והפילוסופיה של הגל וכן את העיר שטוטגרט של שלהי המאה ה-18. לסרט תרמו את קולם השחקן וולטר סיטלר (אנ') והשחקנית נינה סיוורט (גר').
תערוכת הקבע בקומה הראשונה והשנייה עוסקת בדמותו של הגל וביצירתו הענפה. בנוסף לשלבי החיים השונים מבית הספר ועד הפיכתו לפרופסור בכיר באוניברסיטת ברלין, נכללת הצגה של יצירתו של הגל והשפעתה על הדורות הבאים ועל תולדות הפילוסופיה. התערוכה הקבועה מוצעת בשלוש שפות (גרמנית, אנגלית, וסינית).
בנוסף נכלל במוזיאון בקומה השנייה חדר בריחה. על המבקרים לפתור משימות שונות תוך יישם עקרונות ורעיונות השאובים מן הפילוסופיה של הגל.
בית הגל בבמברג

אתר נוסף המכונה "בית הגל" היא דירתו של הגל בפפאלפלאטצ'אן בעיר במברג (Das Wohnhaus Hegels am Pfahlplätzchen in Bamberg.) שבבוואריה. במקום זה חי ופעל בשנים 1807–1808. בתקופה זו, שלאחר הפסקת עבודתו באוניברסיטת ינה כמרצה מן החוץ וכתיבת 'הפנומנולוגיה של הרוח', עבד כעורכו של העיתון "במברגר צייטונג" (גר').
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Museum Hegel-Haus (באנגלית)
↑  טרי פינקרד, הגל - ביוגרפיה: כרך א', תרגום: ד"ר טלי וולף, עריכה מדעית: רועי בר, הוצאת רסלינג, 2010, עמ' 43.
↑  טרי פינקרד, הגל - ביוגרפיה: כרך א', תרגום: ד"ר טלי וולף, עריכה מדעית: רועי בר, הוצאת רסלינג, 2010, עמ' 290.
חזית דירתו של הגל בעיר במברג
בחנותו של ראצ'יק

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מידע כללי
 צייר:  אריה ארוך
 תאריך יצירה:  1967–1968
 טכניקה וחומרים:  צבעי-שמן על לוח עץ
 רוחב:  57 ס״מ 
 גובה:  84.5 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  B68.0714
 מיקום:  מוזיאון ישראל
 
"בחנותו של ראצ'יק" (1967–1968) הוא ציור מאת אריה ארוך.
תיאור

הציור "בחנותו של ראצ'יק", שנוצר בין השנים 1967–1968, שייך לקבוצה של עבודות בהן חוזר האמן, בצורה מורכבת, אל ילדותו. בציור משרטט ארוך קומפוזיציה של מבנים גאומטריים-נפחים, מעין טבע דומם, בעזרת קווי קונטור שחור. אף על פי שבעבודה גוונים שונים, הרי רובה נשלט על ידי צבע כחול-אפור. צורת החרוט, המאזכרת הן את "מונומנט לאינטרנציונאל השלישי" (1919) והן גוש סוכר על דלפק החנות.
על אף שארוך מתייחס בכותרת ציורו אל נקודת זמן ומקום ספציפיים, כמו בסדרת "צקפר", הרי שסגנון העבודה המופשט מצביע על תהליכים ארס פואטיים. יונה פישר כתב על עבודה זו כי "ב'חנותו של ראצ'יק' (1967/8) ו'לזכר הבחורים הטובים של התחלת המאה' (1969) מבוססות הצורות, בהכרתו של האמן, על חיפושי הצורה הדו-ממדיות והתלת-ממדיות אצל הקונסטרוקטיביסטים הרוסים בשנות העשרים. בחיפושים האלה רואה ארוך את האפשרות ליצור צורה שתהיה צורת יסוד וצורה ייחודית בעת ובעונה אחת".
גדעון עפרת קשר את הציור אל העבודה "הזכוכית הגדולה" מאת מרסל דושאן.
בשנים 1973-1972 יצר ארוך הדפס אבן על פי ציור זה בסטודיו של דוד בן שאול בירושלים. על פי פישר ארוך המיר את הציור המרובד ל"מבנה צורני חמור ומאופק" המנצל את טכניקה ההדפס ליצירת "שילוב תמציתי ביותר של הצורה והחומר".
הערות שוליים

1 2  פישר, יונה, אריה ארוך: זמנים, מקומות, צורות, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1976 (ללא מספרי עמודים)
↑  ראו: עפרת, גדעון, בספרייתו של אריה ארוך, בבל, תל אביב, 2001, עמ' 298
בחלום

בחלום הוא שם אלבום הסולו הראשון של השחקנית והזמרת ענת עצמון.
הפקה

האלבום יצא ב-1989, לאחר השתתפות עצמון בקדם האירוויזיון עם שיר הנושא של האלבום. עצמון קיבלה תגובות נאות על הביצוע בקדם, והחלה לעבוד עם ירוסלב יעקובוביץ' על האלבום. בין היתר כדי לקדם את מכירותיו, שוחררו השירים "בחלום", "עוברת אורח", "כמה אפשר", "לבד בסתיו" ו"אל תשפטו" אל תחנות הרדיו. לשירים אלה צולמו וידאו קליפים. במהדורת הדיסק הופיעו שני שירים נוספים: "ז'ה טאם" ו"כריזמה".
רשימת השירים באלבום

| שיר | אורך | מילים | לחן | עיבוד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כמה אפשר | 04:00 | מיכל ורד וענת עצמון | ירוסלב יעקובוביץ' | ירוסלב יעקובוביץ' |
| עוברת אורח | 04:13 | מיכל ורד | ירוסלב יעקובוביץ' | ירוסלב יעקובוביץ' |
| אל תשפטו | 03:36 | ענת עצמון | ענת עצמון | ירוסלב יעקובוביץ' |
| יוליה | 05:32 | מיכל ורד | ירוסלב יעקובוביץ' | ירוסלב יעקובוביץ' |
| מוכת ירח | 03:57 | מיכל ורד | ענת עצמון | ירוסלב יעקובוביץ' |
| בחלום | 03:07 | מיכל ורד | ירוסלב יעקובוביץ' | ירוסלב יעקובוביץ' |
| מול הים התיכון | 04:44 | מיכל ורד וענת עצמון | ירוסלב יעקובוביץ' | ירוסלב יעקובוביץ' |
| לבד בסתיו | 03:23 | מיכל ורד וענת עצמון | ירוסלב יעקובוביץ' | ירוסלב יעקובוביץ' |
| נסיך המדבר | 04:21 | מיכל ורד | ירוסלב יעקובוביץ' | ירוסלב יעקובוביץ' |
| פה גדול (בדואט עם הראפר אמנון ילון "הגדול") | 04:24 | מאיר גולדברג ורונן מאיר | ירוסלב יעקובוביץ' | ירוסלב יעקובוביץ' |
| ז'ה טאם | 03:42 | מיכל ורד וענת עצמון | ירוסלב יעקובוביץ' | ירוסלב יעקובוביץ' |
| כריזמה | 03:56 | מיכל ורד | ירוסלב יעקובוביץ' | ירוסלב יעקובוביץ'   |
בייבי דול

ערך זה עוסק בזמרת סרבית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

בייבי דול בשנת 1991
 לידה:  2 באוקטובר 1962 (בת 62) בלגרד סרביה יוגוסלביה
 שם לידה:  Dragana Šarić
 שם במה:  בייבי דול
 מוקד פעילות:  סרביה 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 עיסוק:  זמרת, יוצרת, מלחינה ושחקנית
 סוגה:  פופ, מוזיקת נשמה
 שפה מועדפת:  סרבית 
 חברת תקליטים:  PGP-RTSMascom
 פרופיל ב-IMDb
 
דראגנה טודורוביץ' (Dragana Todorović) נולדה ב-2 באוקטובר 1962, והיא ידועה יותר תחת שם הבמה בייבי דול (Bebi Dol מאוית גם Baby Doll), היא זמרת ופזמונאית סרבית ויוגוסלבית. אשר נולדה בבלגרד, פריצתה החלה בשנת-1981 אז הוציאה את הסינגל "מוסטפא" שזכה להצלחה רבה. לאחריו עלתה לגדולות ולפופולריות רבה עם אלבום הבכורה שלה Ruže i krv. כמו כן בייבי דול ייצגה את יוגוסלביה בתחרות האירוויזיון בשנת 1991 עם השיר "ברזיל " שהגיע למקום הלפני אחרון בתחרות באותה שנה. עד היום הקליטה בייבי דול ארבעה אלבומים ושירים רבים מתוכם הפכו ללהיטים בסרביה וביוגוסלביה.
חיים מוקדמים

דראגנה שריץ' נולדה ב-2 באוקטובר 1962 בבלגרד, יוגוסלביה, אמה מגדלנה, עבדה עבור הטלוויזיה הממלכתית בבלגרד ואביה מיליסב, היה מוזיקאי צבאי. שלושה חודשים לאחר שנולדה עברה משפחתה לקופנהגן, דנמרק, משפחתה המשיכה לעבור בין מדינות באירופה בעקבות עבודתו של אביה, שהופיע בבסיסי צבא אמריקאים. כאשר הגיעה שריץ׳ לגיל שבע, חזרה משפחתה להתגורר בבלגרד, בכדי שתוכל ללמוד בבית ספר סרבי. שריץ׳ למדה בבית הספר למוזיקה מוקרנג'אק.
קריירה > שנות ה-2000-הווה

בשנת 2002, בייבי דול הוציאה את אלבום הקאמבק שלה Ljuta sam... (אני כועסת...), בהפקת ולדה מרקוביץ', תחת חברת התקליטים PGP-RTS. בייבי דול הצהירה בראיונות שהיא מקדישה את האלבום לכל האנשים שאיבדה בחייה. שנה לאחר מכן באפריל 2003, התחרתה הזמרת פעם נוספת בפסטיבל Beovizija עם שירה "Tvrdoglava" ("אקשן"), שקיבל את המקום העשירי בלבד. באותה שנה, החלה בייבי דול להנחות תוכנית אירוח משלה שנקראה ״בלה בלה ביבי״ ושודרה ב-TV Art. בסוף 2006, הוציאה בייבי דול אלבום בשפה האנגלית, בשם Čovek rado izvan״ sebe živi״ (טוב לאדם לחיות מחוץ לעצמו), בחברת התקליטים Mascom Records. בשנת 2007, הוציאה בייבי דול אלבום מהופעה חיה, שהוקלט כחלק מקונצרט שערכה בתיאטרון Terazije בפברואר 2007. האלבום נקרא ״Veče u pozorištu״ (לילה בתיאטרון) והוא כולל קאברים לשירים של לני קרביץ, סיימון וגרפונקל, פינק פלויד, לואיס ארמסטרונג ומייקל ג'קסון, כמו גם הקלטה מחודשת של שירים מאלבומיה הקודמים. בשנת 2008 הוציאה בייבי דול אלבום אוסף בשם ... Pokloni se... (...קוד קידה...). שכולל גרסאות חדשות לשיריה מהאלבומים הקודמים.
מאז 2009, שריץ' התמודדה במספר תוכניות ריאליטי בטלוויזיה. ובנוסף במהלך שנת 2017 השתתפה בייבי דול כמתחרה בעונה הסרבית הרביעית של התוכנית ״Your Face Sounds Familiar״, וזכתה בפרק הראשון. בשנת 2020, הופיעה בייבי דול בסדרה Tajkun (Tycoon), בבימויו של Dragan Bjelogrlić, כזמרת פולק בשם מרטינה, וביצעה את השיר "Rano je za tugu" ("מוקדם להיות עצוב"), שביצעה במקור על ידי האריס דז'ינוביץ'.
שיתופי פעולה

במהלך הקריירה שלה, ביבי דול התארחה רבות בפרויקטים מוזיקליים של אמנים שונים. היא שרה בין היתר באלבומיהם של YU Grupa, Igra Staklenih Perli, Kozmetika, Leb i Sol, Idoli, Du Du A, Zona B, Bajaga i Instruktori, Oliver Mandić, Massimo Savić ואמנים נוספים.
חיים אישיים

בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים שריץ' הייתה בת זוגו של הגיטריסט גוראן ויווודה במהלך שנות השמונים יצאה עם הזמר מאסימו סאביץ', איתו הקליטה את הדואט "Sunce sja, trava miriše" ("השמש זורחת, ריח הדשא באוויר").
ב-27 בספטמבר 2014, היא נישאה לאלכס טודורוביץ' פרופסור סרבי לשפה וספרות רוסית יליד לוס אנג'לס, לאחר ארבע שנות היכרות. בפרסומים שונים בתקשורת הסרבית דווח כי שריץ׳ שינתה את שם משפחתה לטודורוביץ'.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| שם האלבום | שם האלבום בעברית | שנה |
| --- | --- | --- |
| Ruže i krv | שושנים ודם | 1983 |
| Ritam srca | קצב הלב | 1995 |
| Ljuta sam... | אני כועסת... | 2002 |
| Čovek rado izvan sebe živi | טוב לאדם לחיות מחוץ לעצמו | 2006 |
דיסקוגרפיה > אלבומים מהופעה חיה

| שם האלבום | שם האלבום בעברית | שנה |
| --- | --- | --- |
| Veče u pozorištu | לילה בתיאטרון | 2007 |
פילמוגרפיה והופעות בטלוויזיה

| שָׁנָה | שם הסרט | תַפְקִיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1986 | Protestni album | פלורה | סרט |
| 2017 | Malesh | בת בכורה | סרט קצר |
| שָׁנָה | שם התוכנית | תַפְקִיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Bolji život | זמרת בבר | פרק אחד |
| 2003 | Lisice | עַצמָה | פרק אחד |
| 2009 | Farma | עַצמָה | עונה 1, הודחה |
| 2010 | Dvor | עַצמָה | עונה 1, הודחה |
| 2013 | Farma | עַצמָה | עונה 4, הודחה |
| 2015 | Farma | עַצמָה | עונה 6, הודחה |
| 2017 | Tvoje lice zvuči poznato | עַצמָה | עונה 4, מקום 10 |
| 2017-2018 | Elita | עַצמָה | עונה 1, הודחה |
| 2020 | Tajkun | מרטינה | שני פרקים |
| 2022 | Prvi bend Srbije | עַצמָה | לִשְׁפּוֹט |
ארנולד שוטלנדר

| --- | --- |

 לידה:  2 באפריל 1854 ז'יימביצה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  9 בספטמבר 1909 (בגיל 55) ברסלאו, הקיסרות הגרמנית 
 מדינה:  גרמניה
 הערות:  יהודי
 
קברו של שוטלנדר בבית הקברות היהודי העתיק בוורשה
ארנולד שוטלנדר (בגרמנית: Arnold Schottlander‏; 2 באפריל 1854 – 9 בספטמבר 1909) היה שחמטאי יהודי-גרמני.
ביוגרפיה

שוטלנדר נולד ומת בוורוצלב, והיה אחד מתלמידיו של אדולף אנדרסן. הוא חלק מקום 8–9 בתחרות לייפציג 1879 (ניצח: ברטולד אינגליש), חלק מקום 9–10 בתחרות ויסבאדן 1880 (ניצחו: ג'וזף הנרי בלקברן, ברטולד אינגליש ואדולף שוורץ), הגיע למקום ה-12 בתחרות נירנברג 1883 (ניצח: שמעון אברמוביץ וינוור), הגיע למקום ה-16 בתחרות המבורג 1885 (ניצח: איזידור גונסברג), חלק מקום 5–6 בתחרות לייפציג 1888 (ניצחו: קורט פון ברדלבן ופריץ רימן) וחלק מקום 11–13 בתחרות דרזדן 1892 (ניצח: זיגברט טאראש).
הערות שוליים

↑  Leipzig (Germania) 1°Congresso degli Scacchi Tedeschi, 14/20 luglio 1879, באתר La grande storia degli Scacchi
↑  Wiesbaden 1880, באתר La grande storia degli Scacchi
↑  Norimberga, 3°Congresso degli scacchi tedeschi, 1883, באתר La grande storia degli Scacchi
↑  Amburgo 1885, 4°Congresso degli scacchi tedeschi, באתר La grande storia degli Scacchi
↑  Leipzig 1888, באתר La grande storia degli Scacchi
↑  Dresda 1892, באתר La grande storia degli Scacchi
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'וליאן קורבט

| --- | --- |

 לידה:  12 בנובמבר 1854 למבת', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  21 בנובמבר 1922 (בגיל 68) סטופהם, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  היסטוריה
 
סר ג'וליאן סטאפורד קורבט (באנגלית: Julian Stafford Corbett ‏12 בנובמבר 1854 – 21 בספטמבר 1922) היה היסטוריון של הלוחמה הימית וגאו-אסטרטג בריטי שפעל בשלהי המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. עבודותיו עזרו לעצב את הרפורמות של הצי המלכותי הבריטי של אותה תקופה. אחת היצירות המפורסמות ביותר שלו היא "עקרונות מסוימים של אסטרטגיה ימית", שנחשבת לקלאסיקה בקרב תלמידי לוחמה ימית. קורבט היה חבר טוב של אדמירל ג'ון פישר, הלורד הראשון של האדמירליות. כתב את ההיסטוריה הרשמית של פעולות הצי הבריטי במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה

קורבט היה בנו של צ'ארלס ג'וזף קורבט, אדריכל ובעל נכסים לונדוני, שבבעלותו היו בין היתר הנכסים אימבר קורט בווסטון גרין ות'מז דיטון, שם היה בית המשפחה. היו לו שלושה אחים.
ג'וליאן קורבט התחנך במרלבורו קולג' (1869–1873) ולמד בטריניטי קולג', קיימברידג' (1873–1876), שם רכש תואר ראשון בהצטיינות במשפטים. קורבט נעשה לעורך דין בשנת 1877 ועסק בכך עד 1882. לאחר מכן פנה לכתיבה כקריירה. קורבט הוקסם מהתקופה האליזבתנית וכתב לראשונה רומנים היסטוריים על תקופה זו. הוא הפך לכתב של Pall Mall Gazette, ודיווח על הכיבוש האנגלו-מצרי של סודאן בשנת 1896. קורבט הגיע להיסטוריה הימית באמצע החיים ומתוך רקע אזרחי. הוא היה אדם עצמאי, בעל אמצעים, שטייל רבות.