stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מ.ק. 91
פרטים טכניים > אנטנה

ניתן לחבר כמה סוגים של אנטנות למכשיר. הנפוצה שבהן היא זו המכונה "לונג", המורכבת ממספר חוליות המשתלבות לאנטנת שוט באורך 291 ס"מ לאחר חיבור בית אנטנה קשיח, לא כולל מתאם תפוח. אנטנות אלה מצופות גומי בשתי החוליות העליונות על מנת להגן על נושא המכשיר מפני התחשמלות כאשר משתמשים במכשיר בקרבת קווי חשמל של מתח גבוה. אנטנה נפוצה נוספת מכונה "שורט" 988 שהיא אנטנה קצרה וגמישה המיועדת למשל ללוחמה בשטחים בנויים ותעלות. לאנטנה זו טווח שידור קטן יותר. טעות נפוצה היא לחבר את אנטנה AT-892 שאינה אופטימלית למ.ק. 91.
פרטים טכניים > אביזרי דיבור ושמע

ניתן לחבר למ.ק. 91 מגוון מערכות דיבור, אשר הנפוצה שבהן היא מערכת דיבור בצורת אפרכסת המכילה מיקרופון ואוזניה. כמו כן, ניתן לחבר רמקול רמ"ק 108 ליעילות במצב נייח. כמו כן ניתן לחבר אליה קופסת פיקוד ק"פ 1690 ולשליטה בערוצים ובמצבי הצפנה.
פרטים טכניים > גרסה לרכב

הגרסה הנישאת נקראת מ.ק 93. ניתן להשתמש במכלול הרדיו, אך נדרש מכלול שמע ייעודי. מתחבר אל רכב כמכשיר קשר קבוע, באמצעות מתאם ייעודי. המתאם מספק למכשיר מתח חשמלי קבוע ממצבר הרכב. אל מ.ק 93 מחברים רמקול רמ"ק 454 המאפשר לשמוע את השידור ברשת הקשר, ומתאם אנטנה המאפשר לחבר את המכשיר לאנטנה קבועה המותקנת על הרכב.
פרטים טכניים > מגבר

ניתן לחבר אל מ.ק. 91 מגבר בעזרת כבל קואקסיאלי שמגביר את הספק השידור עד ל-20 וואט.
הערות שוליים

↑  מ.ק. - מכשיר קשר
↑  אנשיל פפר, מ"ק 77 יוצא משירות: חדל קשקשת ברשת, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2009
לבוש באסלאם

הלבוש האסלאמי מתייחס לבגדים שלובשים מוסלמים. בגדים אלו נבדלים לפי הבדלים דמוגרפיים שונים. למרות הגיוון הרב בסגנון, הלבוש האיסלאמי נקבע על ידי כללי החג'אב לנשים.
חג'אב

המילה הערבית חג'אב בתרגום מילולי לעברית היא "רעלה" או כיסוי. חסידֵי האסלאם מאמינים במילוי חובות מוסכמות שנקבעו על ידי אלוהים עבור גברים ונשים מוסלמים מבוגרים. כללי הלבוש הם בנוסף להורדת המבט ולשמירת הצניעות.
נושא הרעלה עלה מחדש כנושא לשיחה בשנות ה-90, כאשר היה חשש לחדירה מערבית אפשרית של מנהגים אסלאמיים לארצות האסלאם. לרעלה הייתה מטרה חדשה לחסום נשים מוסלמיות מהשפעות מערביות. חלק מהמנהיגים המוסלמים חיזקו את העיקרון שמטרה נוספת של החג'אב היא להגן על המוסלמים ועל המנהגים האסלאמיים.
חג'אב > כללי החג'אב לגברים

על פי ארבע אסכולות האסלאם הסוני, על הגברים לכסות את הגוף מאזור הטבור עד הברכיים, אם כי יש מחלוקת אם המשמעות היא לכסות את הטבור ואת הברכיים או רק את מה שביניהם.
חג'אב > כללי החג'אב לנשים

על פי ארבע האסכולות של האסלאם הסוני, על הנשים לכסות את כל הגוף חוץ מידיהן ופניהן, ומותר לחשוף את כפות הרגליים על פי האסכולה החנפית.
חג'אב לפי מדינה

לחג'אב יש כמה מעמדים שונים חוקיים ותרבותיים במדינות שונות. קיימות מדינות שאסרו ענידתם ולבישתם של סמלים דתיים גלויים, כולל החג'אב בבתי ספר ציבוריים, אוניברסיטאות או בבנייני ממשל.
חג'אב לפי מדינה > אוסטריה

בשנת 2017, העביר הפרלמנט האוסטרי חוק האוסר את כיסוי הפנים האסלאמי.
חג'אב לפי מדינה > בלגיה

ב-31 במרץ 2010 אישרה הוועדה הקמרית הבלגית של ענייני פנים פה אחד את החקיקה שהטילה איסור ארצי על לבישת "הבורקה" - בגד המכסה את כל הגוף כולל הראש, בפומבי. ההצעה התקבלה על ידי בית הנבחרים ב-27 באפריל 2010, ורק שני חברי פרלמנט סוציאליסטים פלמיים נמנעו מההצבעה.
חג'אב לפי מדינה > בולגריה

בשנת 2016 אימץ הפרלמנט הבולגרי כלל האוסר על לבישת בגדים שמכסים את הפנים.
חג'אב לפי מדינה > צרפת

באפריל 2011, הפכה צרפת למדינה האירופית הראשונה שאסרה על כיסוי הפנים במקומות ציבוריים. כובעי גרב, ניקאבים "המכסים את הפנים", בורקות המכסות את כל הגוף ומסכות קרנבל (מחוץ לעונת הקרנבל). כל אלה אסורים על פי חוק, למרות שהחג'אב מותר במקומות ציבוריים, משום שהוא אינו מסתיר את הפנים. החוק הועבר פה אחד כדי להדגיש שכיסוי פנים, כולל רעלות נשים מוסלמיות, מנוגד לעקרונות הביטחון שעליהם הוקמה צרפת. בעקבות הדיון על קביעת סגנונות הבורקה ואיסורם, שהתארך לכמעט שנה, הועברה על צרפת ביקורת חריפה והמתנגדים אמרו בין היתר, כי התהליך כולו הטביע סטיגמה על אוכלוסיית המוסלמים בצרפת הנאמדת בכ-5 מיליון מוסלמים, האוכלוסייה המוסלמית הגדולה ביותר במערב אירופה. הם גם טוענים שזוהי מזימה פוליטית מהסיבה שרק 1,900 נשים לובשות כיסוי שמסתיר להן את הפנים.
ב-2023 אסרה צרפת על לבוש עבאיה בנימוק שהדבר סותר את חוק איסור הצגת סמלים דתיים בבתי הספר בצרפת.
חג'אב לפי מדינה > לטביה

בשנת 2016, חל איסור חוקי על בגדים אסלאמיים שמכסים את הפנים. החוק אומץ על ידי הפרלמנט הלטבי.
חג'אב לפי מדינה > הולנד

בינואר 2012, חוקק הפרלמנט ההולנדי חוק איסור על כיסוי הפנים, שהתפרסם בשם "איסור בורקה". החוק קובע שמי שעובר על החוק ייקנס בסכום עד 390 אירו. האיסור אינו חל על כיסוי פנים המשמש לשמירה על הבריאות, לבטיחות בעבודה או במקצועות ספורט מסוימים. האיסור לא חל על אירועים כגון סינטרקלאס, קרנבל, ליל כל הקדושים או אירועים מיוחדים אשר בהם ראש העיר העניק פטור מהאיסור. חוק האיסור לא כולל מקומות ובניינים המיועדים למטרות דתיות. האיסור אינו חל על אזורי מעבר בינלאומיים כמו נמלי תעופה.
חג'אב לפי מדינה > טורקיה

נשים טורקיות שרוצות ללבוש את החג'אב האסלאמי המסורתי שמכסה את השיער אבל לא את הפנים, בעבודות ציבוריות ומשרדי ממשלה, יכולות לעשות זאת מאחר שהממשלה הטורקית ביטלה את האיסור שנמשך עשרות שנים ואסר לבישת כיסוי ראש במוסדות המדינה. החוקים החדשים, שלא חלים על עובדי הצבא או מערכת המשפט, יצאו לפועל ב-2013, כדי לבטל חששות שהאיסור על חג'אב מונע מנשים עם רקע שמרני לגשת למקומות עבודה ממשלתיים או ללימודים גבוהים. "תקופת חושך הגיעה לסופה", אמר ראש הממשלה הטורקי רג'פ טאיפ ארדואן בזמן אספה בפרלמנט. "נשים עם כיסוי ראש הן בעלות חֲבֵרוּת מלאה ברפובליקה, בדיוק כמו נשים בלי כיסוי ראש." אשתו של ארדואן עצמו, אמינה, לובשת את החג׳אב ומתועדת כך בכל תמונה איתו.
חג'אב לפי מדינה > סוריה

בשנת 2011 ביטל נשיא סוריה, בשאר אל-אסד, את ההחלטה שאוסרת על המורות ללבוש את הניקאב. המהלך נתפס כניסיון להתפייס עם הסלפים כאשר עמד בפני ההתקוממות המסכנת את שלטונו החילוני. הממשלה אסרה על הניקאב ביולי 2010 שנחשב סמל לאסלאם הפוליטי. סוריה הייתה האחרונה בשורת המדינות מאירופה עד למזרח התיכון, ששקלה את עניין הניקאב, שהוא אולי הסמל הברור ביותר של האסלאם הסוני הפונדמנטליסטי.
הערות שוליים

↑  Building a New "World Fashion": Islamic Dress in the Twenty-first Century, www.researchgate.net
↑  Clothing - Oxford Islamic Studies Online, www.oxfordislamicstudies.com
↑  Ali Houissa, LibGuides: Women in Islam and Muslim Realms: Dress Code, guides.library.cornell.edu (באנגלית)
↑  "Islam and Hijab". BBC. נבדק ב-30 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mernissi, Fatima (1991). The Veil and the Male Elite. Reading, MA: Addison-Wesley. pp. 99–100.
↑  Public » Askimam, askimam.org
↑  sufyan, Covering the Nakedness for a Man: Answers – SeekersGuidance (באנגלית)
↑  Abdul Samad Ali,  &#39, Abdulqadir M. A. N. D. L. A. Nkosi, Maliki Fiqh: Matn al-'Ashmāwiyyah (English Translation)
↑  The Awrah Of Men According To Imams Shafi, Ahmad And Malik (A.R)., Darul Uloom Trinidad & Tobago, ‏2014-05-15 (באנגלית)
↑  sufyan, A Detailed Exposition of the Fiqh of Covering One’s Nakedness (awra) – SeekersGuidance (באנגלית)
↑  sufyan, Can You Clarify the Standard Explanation of the Verse of Hijab? [Shafi’i – SeekersGuidance] (באנגלית)
↑  WELT, DIE (16 במאי 2017). "Integration: Österreich stellt Tragen von Burka und Nikab unter Strafe". נבדק ב-3 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Edward Cody, Belgian lawmakers vote to ban full-face veils in public, Washington Post, ‏2010-04-30 (באנגלית)
↑  Angel Krasimirov, Bulgaria the latest European country to ban the burqa and niqab in public places, The Sydney Morning Herald, ‏2016-09-30 (באנגלית)
↑  "Are prohibited, without being exhaustive, wearing balaclava,veils (burqa, niqab ...), masks or any other accessories or clothes that have the effect, in isolation or in combination with others, to hide the face".Circulaire du 2 mars 2011 relative à la mise en œuvre de la loi n° 2010-1192 du 11 octobre 2010 interdisant la dissimulation du visage dans l'espace public. "JORF n°0052 du 3 mars 2011 page 4128". legifrance.gouv.fr (בצרפתית).
↑  "LOI n° 2010-1192 du 11 octobre 2010 interdisant la dissimulation du visage dans l'espace public - Legifrance". legifrance.gouv.fr (בצרפתית). נבדק ב-26 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Circulaire du 2 mars 2011 relative à la mise en œuvre de la loi n° 2010-1192 du 11 octobre 2010 interdisant la dissimulation du visage dans l'espace public - Legifrance". legifrance.gouv.fr (בצרפתית). נבדק ב-26 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ynet והסוכנויות, צרפת אוסרת על תלמידות ללבוש את השמלה המוסלמית: "בתי הספר חילוניים", באתר ynet, 28 באוגוסט 2023
↑  "A European government has banned Islamic face veils despite them being worn by just three women". 21 באפריל 2016. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Why Turkey Lifted its Ban on Islamic Headscarf". National Geographic News. נבדק ב-21 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Why Turkey Lifted its Ban on Islamic Headscarf". National Geographic News. נבדק ב-21 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh2003011747  TDVİA: kiyafet 
סטודנטיות לאמנות באפגניסטן, 2010
לבישת חג'אב נשים בבנגלדש עושות קניות בחנות כלבו בקומילה, בנגלדש
נערות מוסלמיות במסגד איסתיקלאל בג'קרטה
מאניפולוס

מאניפולוס (בלטינית: Manipulus) הוא שמה של יחידה טקטית שהייתה בשימוש בצבא הרומי.
תיאור

המאניפולוס הורכב מקבוצה הומוגנית של חיילים רגלים, בת 60 או 120 חיילים (כתלות בסוג החיילים). בכל מאניפולוס היו שני קצינים בדרגת שר מאה, מפקד וסגן. מאניפולוס בן 120 חיילים, נערכו לקרב בשש שורות בנות עשרים חיילים כל אחת. במאניפולוס של 60 חיילים, נערכו הלוחמים בשלוש שורות, כך שאורך המאניפולים היה זהה. כל מאניפולוס כלל שלושה סוגי חיילים. על האגפים הגנו 10 להקות בנות 30 פרשים כל אחת. בכל להקה היו שלושה דקוריונים מלפנים, שאחד מהם פיקד על הלהקה כולה, ושלושה אופטיונים מאחור.
על פי פוליביוס המאניפולים חולקו לארבעה סוגי חיל רגלים:
וליטים ‏ - 1,200 חיילים, חמושים בכידונים, חרב ומגן. הווליטים הורכבו מהחיילים הצעירים והעניים ביותר.
האסטאטים ‏ - 1,200 חיילים אמידים יותר, שהצטיידו במגן גדול בצורת מלבן מקומר (scutum), בחרב ובשני כידונים להטלה.
פרינקיפים ‏ - חיילים מבוגרים יותר מההאסטאטים, שהיו חמושים בצורה דומה ומנו גם כן 1,200 איש.
טריאריים ‏ - החיילים המבוגרים והמנוסים ביותר (וגם העשירים ביותר). הם מנו 600 איש, ונשאו חניתות דקירה במקום כידונים להטלה.
בתחילת הקרב, הלגיון כולו היה מורכב משורת וליטים רציפה בחזית, ומאחוריה 3 שורות, של 10 מאניפולים כל אחת, העומדים זה מלצד זה עם רווחים ביניהם. כאשר הלגיון הגיע לטווח מגע, נפתח הקרב. בתחילת הקרב הטילו הווליטים את כידוניהם. לאחר מכן הם נסוגו בין הרווחים של המאניפולים, והמשיכו להילחם בחרב. לדעת חלק מהחוקרים, לאחר הטלת הכידונים, נסוגו הווליטים לאגפים.  אחרי שהווליטים הטילו את כידוניהם, הטילו ההאסטאטים את כידוניהם, ולאחר מכן נלחמו בחרבות.  הפרינקיפים נלחמו מאחורי ההאסטאטים, ויכלו גם כן להטיל את כידוניהם מעל ראשי הלוחמים בקו הקדמי. הטריאריים נשארו מאחור, והצטרפו לקרב רק במידת הצורך. לאחר הקרב הרומאים ערכו בדרך כלל מרדף, שסייע להגדיל את אבדות הצד השני.
היסטוריה

בראשית ימיו של הצבא הרומי, הייתה טקטיקת הקרב הרומאית מבוססת על הפלנקס היווני. הרומאים למדו במהרה את חולשותיו של הפלנקס - חוסר גמישות, הקושי להיערך בקרקע לא שטוחה והקושי להתגונן כאשר הפלנקס מותקף מהאגפים. חולשות אלו הודגמו כאשר הצבא הרומי נאלץ להילחם בשבטים גאלים בהרי צפון איטליה. לפיכך פיתחו הרומאים את המאניפולוס, שיושם במהלך המלחמות נגד הסמניטים ומלחמת פירוס.
מאז המאה הרביעית לפני הספירה, גבר הלגיון הרומי על כל אויביו, והמבנה המניפולארי הוכיח את עצמו במשך מעל למאתיים שנה. אולם, העימותים עם חניבעל בזמן המלחמה הפונית השנייה, אילצו את הצבא הרומי לערוך שינויים מבניים. בזמן המלחמה הפונית השנייה, הצליח חניבעל להביס את הצבא הרומי בזכות שימוש יעיל בחיל פרשים, טקטיקות לחימה חדשניות וניצול מדויק של החולשות במבנה המניפולארי. קרב קאנאי מהווה דוגמה טובה לניצולן של חולשות אלו. למרות כל גמישותו, המאניפולוס היה פגיע להתקפה מן האגף והיה קטן מכדי לעמוד במשימה עצמאית. שכן כאשר התמוטטו הפרשים שהגנו על האגפים בידי פרשי העילית של חניבעל, התברר שהמאניפולוס אינו גמיש דיו, והמאניפולים בקו השני והשלישי לא הצליחו לרוב לבצע תפנית מהירה מספיק כדי להתגונן.
עדיפותו של המאניפולוס על הפלנקס היווני המיושן הוכחה במהלך קרב קינוסקאפאלאי בשנת 197 לפנה"ס. בקרב זה לחם הצבא הרומי נגד הצבא המוקדוני שהיה מאורגן במסגרת פלנקס. בקרב זה, כאשר הטילו שני הצדדים למערכה את כל כוחותיהם, שלחו הרומאים מתקפה מוחצת על האגף השמאלי המוקדוני, שהתנהל בכבדות בגלל הגבעות, ופוררו אותו. ההתפוררות אפשרה למפקד הרומאי טיטוס קווינטיוס פלמיניניוס להזרים 4,000 לגיונרים רומאים אל מאחורי האגף הימני המוקדוני. הפלנקס המוקדוני שהיה מסורבל בהרבה, לא הצליח להתמקם בזמן ולהדוף את ההתקפה. וכך גם האגף הימני התפורר והמוקדונים נסוגו. הקרב היווה הוכחה מוחצת לעדיפות המאניפלוס הרומאי הגמיש והמהיר, על פני הפלנקס המוקדוני המגושם והכבד. ויש אף המרחיקים לכת ומשווים אותו לקרב יינה-אאורשטדט במהלכו הביסו הטקטיקות החדשניות של הגרנד ארמה את הצבא הפרוסי המיושן.
ראו גם

לוחמה רומית
חיל פרשים בצבא הרומי
לקריאה נוספת

ישראל שצמן. תולדות הרפובליקה הרומית. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ן.
F. W. Walbank, A historical commentry on Polybius, Oxford university press, 1957
.Delbrück, Hans. Geschichte der Kriegskunst im Rahmen der politischen Geschichte (I Teil: Das Altertum). Berlin, Germany: Walter de Gruyter & Co, 1964 (יצא לאור במקור בשנת 1920)
הערות שוליים

↑  פוליביוס, ספר שישי, פרק 25.
↑  פוליביוס, ספר שישי, פרקים 21-24
↑  .Delbrück, pp 423-424
↑  שצמן, עמ' 248.
↑  שצמן, עמ' 247.
↑  שצמן, עמ' 249.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים ושלושה, 9.
↑  פוליביוס, ספר שמונה עשר, 28-32.
↑  צבי יעבץ, וזאב רובינזון, מרידות עבדים ברומי, אוניברסיטת תל אביב, הקיבוץ המאוחד, 1983. עמ' 76.
| יחידות צבאיות |
| --- | --- | --- |
| העת העתיקה | פלנקס • דקוריה • טורמה • מאניפולוס • קנטוריה • קוהורטה • לגיון • מורה |  |
| העת החדשה | חוליה • כיתה • צוות • מחלקה • פלוגה • גדוד • רגימנט • חטיבה (בריגדה) • אוגדה (דיוויזיה) • גיס (קורפוס) • ארמייה • קבוצת ארמיות • זירה • מטה כללי |  |
| יחידות בחיל הים וחיל האוויר | פלגה • שייטת • מספן • טייסת • כנף • בח"א • להק |  |
| יחידות בצה"ל | חטיבה מרחבית • אוגדה מרחבית • פיקוד מרחבי • המטה הכללי של צה"ל |  |
מאניפולוס
ליגת העל הסנגלית

| --- | --- |

 שם מלא:  ליגת העל הסנגלית בכדורגל
 כינוי:  ליג 1 - Ligue 1
 תחום:  כדורגל
 מדינות:  סנגל סנגל
 קונפדרציה:  CAF
 קבוצות:  14
 תקופת הפעילות:  1960 (הליגה הראשונה) 2009 (ליג 1 המקצוענית) – הווה
 אלופה נוכחית:  טונגווה (2023/2024)
 מירב הזכיות:  דיאראף (12 זכיות)
 מפעל מקביל:  סנגל אף איי קאפ קופ דה לה ליג סנגל
 מפעל נמוך:  ליג 2
 lsfp.sn
ליגת העל הסנגלית (בצרפתית: Championnat du Sénégal de Ligue 1 de football, מכונה גם Ligue 1), היא ליגת הכדורגל הבכירה בסנגל, שהוקמה רשמית בשנת 1960, והפכה למקצוענית ב-2009.
הליגה מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הסנגלית אשר כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).
נכון לעונת 2021/2022, בליגה 14 קבוצות. הקבוצות משחקות ביניהם 2 סיבובים בבית ובחוץ כאשר סך הכל ישנם 26 מחזורים. הליגה משוחקת מדצמבר ועד מרץ של השנה הקלנדרית העוקבת. האלופה מעפילה לתחרות המוקדמות של ליגת האלופות האפריקאית, בעוד סגניתה מעפילה לשלב המוקדמות של גביע הקונפדרציה האפריקאי. שתי הקבוצות במקום האחרון בליגה יורדות לליגת המשנה הסנגלית, "ליג 2".
קבוצת דיאראף היא הקבוצה המצליחה ביותר בסנגל, עם 12 זכיות באליפות הליגה (מאז 1975), שנייה בדירוג היא קבוצת ז'אן ד'ארק עם 10 זכיות באליפות הליגה, ושלישית היא קבוצת איי אס דואנס עם 6 זכיות באליפות הליגה, ומקורן של שלושתן הוא בעיר דקר, עיר הבירה של סנגל.
היסטוריה

הליגה הוקמה בשנת 1960, לאחר שסנגל קיבלה את עצמאותה מצרפת לאחר הכיבוש הקולוניאלי שלה ברפבוליקה הסנגלית.
לאחר שנים רבות שבהם שהתה הליגה בעידן החובבים, ה-CNF (ועדת הנורמליזציה של הכדורגל) החליטה להכניס מקצוענות בכדורגל הסנגלי. ליגת הכדורגל המקצועית של סנגל (LSFP) שהוא מוסד המחובר להתאחדות הכדורגל הסנגלית (ה-FSF), אחראית על הארגון, הבקרה, המעקב, ההסדרה ועמידה על ידי מועדונים בכללים הנורמטיביים של ניהול אדמיניסטרטיבי ופיננסי בכדורגל הסנגלי.
במסגרת בקרה זו, המועדונים נדרשים להמציא בשבועיים הראשונים של כל חודש, תלוש המסכם את כל העסקאות הכספיות שביצע המועדון. בתום העונה, מועדונים נדרשים לשלוח את הדוחות הכספיים שלהם ל-LSFP, וכך נמנע מצב שבו קבוצות לא משלמות או חייבות לשחקנים, מה שהיווה בעיה בעידן החובבני.
העונה הראשונה המקצוענית בכדורגל הסנגלי - עונת 2009 שוחקה עם 18 מועדונים מקצועיים אשר נבחרים לאחר שמועדוני הליגה הבכירה לשעבר (ה-Division 1) הגישו בקשה לאליפות מקצועית. בנוסף להיותם מזוהה באופן קבוע עם התאחדות הכדורגל הסנגלית (FSF), המועדונים שלוקחים חלק באליפויות אלו חייבים להתארגן כחברה מסחרית בע"מ (SA או SARL).
מספר הקבוצות המשתתפות באליפות "ליג 1" ירד מ-18 קבוצות במהלך עונות 2009 ו-2010 ל-16 קבוצות בעונת 2010/2011. החל מעונת 2010/2011 הליגה משוחקת בבית אחד בודד בניגוד לעונות 2009 ו-2010 ששוחקו ב-2 בתים.
האלופה נקבעת בתום סדרת משחקי בית וחוץ במהלכם כל מועדון פוגש את הקבוצות האחרות פעם בבית ופעם בחוץ. מאז הקמת הליגה הסנגלית המקצוענית בכל עונה זכתה קבוצה אחרת בתואר האליפות.
טבלת זוכות באליפות בעבר

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בסנגל FA קאפ באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
טבלת אליפויות

| # | קבוצה | אליפויות | עונות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | דיאראף (בעבר: פויה פרנס סנגל) | 12 | 1968, 1970, 1975, 1976, 1977, 1982, 1988/1989, 1995, 2000, 2003/2004, 2010, 2017/2018 |
| 2 | ז'אן ד'ארק | 10 | 1960, 1969, 1973, 1985, 1986, 1988, 1999, 2000/2001, 2001/2002, 2002/2003 |
| 3 | איי אס דואנס | 6 | 1992/1993, 1997, 2006, 2006/2007, 2008, 2014/2015 |
| 3 | סונא"ור (בעבר: סאי"ב וסונאקו"ס) | 4 | 1980, 1983, 1987, 1996 |
| 3 | גורי | 4 | 1978, 1981, 1984, 2015/2016 |
| 6 | איי אס אף איי דקר | 3 | 1971, 1972, 1974 |
| 6 | דיאמבור | 3 | 1991/1992, 1993/1994, 1998 |
| 6 | פורט אוטונום | 3 | 1990, 1990/1991, 2005 |
| 9 | אולימפיק ת'ייס | 2 | 1964, 1966 |
| 9 | ג'נרשן פוט | 2 | 2016/2017, 2018/2019 |
| 11 | איי אס פוליס | 1 | 1979 |
| 11 | יו אס רייל | 1 | 1962 |
| 11 | אספויה סנט-לואיס | 1 | 1967 |
| 11 | איי אס סי לינגור | 1 | 2009 |
| 11 | יו אס אואקאם | 1 | 2010/2011 |
| 11 | קאסה ספורטס | 1 | 2011/2012 |
| 11 | דיאמבאר | 1 | 2013 |
| 11 | איי אס פיקיין | 1 | 2013/2014 |
| 11 | טונגווה | 1 | 2020/2021 |
מאדי (נהר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  51 קילומטרים
 מוצא:  עמק מואפה
 יובלים:  White River 
 שפך:  הנהר וירג'ין באגם מיד
 מדינות באגן הניקוז:  נבדה
 
הנהר מאדי (באנגלית: Muddy River), או בשמו הקודם מואפה (Moapa River) הוא נהר קצר השוכן במחוז קלארק בדרום מדינת נבדה בארצות הברית. הנהר זורם בתוך מדבר מוהאבי, כ-100 קילומטרים צפונית לעיר לאס וגאס.
גאוגרפיה

אורכו של הנהר מאדי כ-51 קילומטרים. הוא מתחיל כסדרה של מעיינות חמים בעמק מואפה (Moapa Valley) וזורם לאגם מיד, שבו הוא נשפך לזרוע הצפונית של האגם סמוך לאוורטון (Overton 36°27′38″N 114°21′11″W﻿ / ﻿36.460468°N 114.353162°W﻿ / 36.460468; -114.353162). לפני שנבנה סכר הובר זרם המאדי לתוך הנהר וירג'ין.
בסמוך לעיירה גלנדייל נשפך למאדי נחל האכזב מדואו ואלי ווש (Meadow Valley Wash), ושניהם מהווים את מערכת הניקוז העיקרית לדרום-מזרח נבדה.
מקלט חיות הבר הלאומי מואפה

אזור עמק מואפה הוא משכן למגוון רחב של מינים בסיכון, כולל דגים, חסרי חוליות, עופות וצמחים. שלושה מיני דגים בסיכון שוכנים באזור Moapa coriacea (באנגלית Moapa dace), Gila seminuda‏ (Virgin River chub), ו-Crenichthys baileyi moapae‏ (White River springfish). מינים אלו שוכנים במעיינות השונים המכונים מעיינות מאדי (Muddy Springs) המזינים את הנהר מאדי.
שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית יצר את מקלט חיות הבר הלאומי מואפה (Moapa National Wildlife Refuge) ב"אזור הלאומי וורם ספרינגס" (Warm Springs Natural Area), כחלק ממתחם מקלט חיות הבר הלאומי המדברי (Desert National Wildlife Refuge Complex). בניסיון נוסף להגן על בתי הגידול השברירים באזור מעיינות מאדי ולשמר אותם, התארגנו "רשות המים של דרום נבדה" (Southern Nevada Water Authority) וגופים שונים להגנת הסביבה למיזם שמטרתו לשמר מינים אלו.
היסטוריה

האזור היה מולדתם של הילידים בני שבטי הפאיוט במשך מאות בשנים, כשבני המוהאבי שכנו מדרום. "מואפה" היא מילה בשפת הפאיוט שפירושה "בוצי". אף שהשם "נהר מואפה" היה בעבר השם הרשמי, המקומיים נהגו לתרגם את השם לאנגלית (Muddy באנגלית פירושו בוצי), והשם מאדי הפך לשם הרשמי של הנהר ב-1960.
במקור עקב השביל הספרדי הישן אחרי מסלולו של הנהר וירג'ין כל הדרך עד לשפך לנהר הקולורדו ואז המשיך עם הנהר מערבה. ב-1844 גילתה המשלחת של ג'ון פרימונט קיצור דרך שבעטיו נמנע הצורך להגיע עד נהר הקולורדו. הדרך החדשה הובילה בין רסטינג ספרינגס (Resting Springs) בקליפורניה לבין עמק הנהר וירג'ין דרך לאס וגאס ספרינגס וחצתה את הנהר מאדי סמוך לגלנדייל של ימינו. חלוצים מורמונים כבשו דרך לעגלות מסולט לייק סיטי ללוס אנג'לס לאורך דרך זו ב-1847. אחריהם הגיעו המהגרים לקליפורניה ב-1849 בעקבות הבהלה לזהב שרצו להימנע משלגי החורף של הסיירה נבדה, ושיירות העגלות של המתיישבים המורמונים בדרכם להתיישב בסן ברנרדינו ב-1852. מ-1855 הפכה הדרך לנתיב הובלת המשאות בעונת החורף בין יוטה לדרום קליפורניה והיא הייתה פעילה בדרום נבדה לתוך המאה ה-20.
מתיישבים מורמונים הקימו כמה יישובים באזור הנהר מאדי ב-1864, כולל העיירה סנט תומאס, שב-1938 שקעה תחת מי אגם מיד, עד שחורבותיה נחשפו מחדש בעקבות ירידת פני האגם. מסיבות שונות, כולל האקלים הקשה, תקופות בלתי צפויות של בצורת, עימותים עם בני הפאיוט שנהגו בעבר לגדל בחלקות שהמורמונים הפקיעו, ומחלוקות עם מדינת נבדה על גובה המיסים נטשו המורמונים את האזור ב-1871. המורמונים חזרו לאזור בשנות ה-80 של המאה ה-19 וכיום יש בו אוכלוסייה מורמונית משמעותית.
הערות שוליים

↑  Muddy River/Meadow Valley Wash Project
↑  Muddy River
↑  Muddy Mission
לימפוגרנולומה ונראום

| --- | --- |
בלוטות לימפה מפשעתיות מוגדלות בחולה צעיר עם לימפוגרנולומה ונראום אקוטית
בלוטות לימפה מפשעתיות מוגדלות בחולה צעיר עם לימפוגרנולומה ונראום אקוטית
 תחום:  מחלות זיהומיות 
 מיקום אנטומי:  lymph 
 גורם:  Chlamydia trachomatis 434/BU, כלמידיה טרכומטיס 
 תסמינים:  מורסה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  220869 
 MeSH:  D008219
 MedlinePlus:  000634
 סיווגים
 ICD-10:  A55
 ICD-11:  1A80 
 
לימפוגרנולומה ונראום (באנגלית – Lymphogranuloma venereum) היא מחלת מין המועברת על ידי הזנים L1-3 של החיידק Chlamydia trachomatis.
המחלה הייתה שכיחה באפריקה, הודו אמריקה המרכזית והקריבים ונקראה Tropical Bubo. מאז 2003 יש עלייה בשכיחות המחלה גם במערב אירופה ובמקרים רבים היא משולבת עם איידס. בישראל זו מחלת מין המחייבת דיווח למשרד הבריאות.
החיידק חודר דרך פגם ברירית ונודד דרך מערכת הלימפה לקשרי הלימפה הסמוכים שם הוא נבלע על ידי המקרופגים ונוצרת שם דלקת עם גרנולומות – מכאן שם המחלה.
תסמיני המחלה > השלב הראשון

3–31 יום לאחר המגע המיני מופיע כיב קטן ובלתי כואב באזור הפין אצל הגבר ובפות או בנרתיק אצל האשה. הכיב מתרפא ללא צלקת. אצל האשה אם הכיב נמצא עמוק בנרתיק אין היא מרגישה בו.
תסמיני המחלה > השלב השני

2–6 שבועות לאחר השלב הראשון מופיעה הגדלה כואבת של קשריות הלימפה במפשעה. הבלוטות יכולות להתמגל ולהתנקב. אצל הנשים בגלל מקום ההדבקה השונה יש רק 20%–30% הגדלה של קשרי הלימפה במפשעה ובמקומן מודלקים קשרי לימפה עמוקים בקרבת הרקטום דבר המקשה על האבחנה. בשלב זה יש גם סימנים מערכתיים של חום, צמרמורת וכאבי שרירים.
תסמיני המחלה > השלב השלישי

השלב הדלקתי מסתיים גם ללא טיפול אך מתפתחת במקום לייפת של הרקמות עם היצרויות ופיסטולות במערכת השתן, המין וברקטום. מעורבות הרקטום שכיחה יותר בגברים המקיימים יחסי מין עם גברים ובנשים שקיימו מין אנאלי.
אבחנה

אפשר לגדל את החיידק מחומר מבלוטת לימפה מודלקת אבל גידול החיידק הוא קשה ורק ב-30% אפשר לבודדו.
האבחנה מבוססת בעיקר על ידי שיטות סרולוגיות, בשיטת אימונופיקסציה או PCR.
טיפול

החיידק מגיב יפה לטיפול בדוקסיציקלין, 100 מ"ג*2 ל-21 יום, או לאריתרומיצין 500 מ"ג*4 ל-21 יום. יש חשיבות לאבחנה וטיפול מהיר. בשלב השלישי אין מקום לטיפול אנטיביוטי אלא כירורגי.
הערות שוליים

↑  לפי הצעת האקדמיה ללשון העברית יש לקרוא למחלה גרעינומת לימפה מועברת מינית
↑  מלטינית buboes, שמשמעותו בלוטות לימפה מוגדלות כמו שיש למשל בדבר בובוני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541169705171 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ליגת העל הסעודית

| --- | --- |

 שם מלא:  גביע הליגה המקצועני על שם הנסיך מחמוד בן סלמאן (MBS)
 כינוי:  ליגת MBS
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל של ערב הסעודית 
 מדינות:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 קונפדרציה:  AFC (אסיה)
 קבוצות:  16
 מירב הזכיות:  אל-הילאל (19 זכיות)
 תקופת הפעילות:  1976–הווה (כ־48 שנים)
 אלופה נוכחית:  אל-הילאל (2023/2024)
 מפעל גבוה:  גביע קונפדרציית הכדורגל של אסיה
 מפעל מקביל:  הגביע הסעודי
 מפעל נמוך:  הליגה הסעודית השנייה
 spl.com.sa/en
 
ליגת העל הסעודית או בשמה הרשמי גביע הליגה המקצועני על שם הנסיך מוחמד בן סלמאן (בערבית: دوري الأمير محمد بن سلمان للمحترفين; בקיצור ליגת MBS), היא ליגת הכדורגל הבכירה בערב הסעודית. הליגה הוקמה בשנת 1976. הקבוצה בעלת מספר האליפויות הרב ביותר היא אל-הילאל שזכתה ב-18 אליפויות. שמה עד 2007 היה "גביע ליגת האפוטרופוס של שני המסגדים הקדושים", ומאז קרוי על שם יורש העצר הסעודי. הליגה גם הייתה קרויה בעבר "ליגת הפרו הסעודית" (בקיצור SPL), כשכיום הליגה נודעת גם בשם RSL מטעמי חסות.[דרושה הבהרה]