stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
AXA
הערות שוליים

↑  AXA Isle of Man Online, web.archive.org, ‏2012-03-08
↑  Axa, חברת הביטוח מס' 2 באירופה, תרכוש את המבטחת מס' 5 בבריטניה, באתר גלובס, 2 בפברואר 1999
↑  "Axa buys Swiss rival Winterthur" (באנגלית בריטית). 2006-06-14. נבדק ב-2021-05-29.
↑  Axa completes $15B acquisition of XL Group, ratings upgraded, Business Insurance
↑   מיזוג ענק בענף הביטוח: אקסה הצרפתית תרכוש את XL גרופ ב-15 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 5 במרץ 2018
↑  AXA מפסיקה להפיק פוליסות ביטוח שכוללות תשלומי כופר להאקרים, באתר ביטוח ופיננסים, ‏2021-05-18
↑  איי אונליין, AXA מינתה את סהר כשותפתה בישראל; צפוי גידול משמעותי בפעילות סהר, באתר TheMarker‏, 29 במאי 2000
↑  אלעזר לוין, ‏יו"ר חברת הביטוח AXA בוחן השקעות בהיי-טק בישראל והגברת השת"פ עם הפניקס, באתר גלובס, 28 בפברואר 2001
↑  admin, InsurTech Israel – תחרות הסטרטאפים הראשונה בישראל לעולם הביטוח יוצאת לדרך, באתר ITportal - תוכנה | חומרה | סיסטם | אינטרנט | תקשורת, ‏2016-11-22
↑  הסטארטאפים GetmeIns ו-Seegnature הם הזוכים בתחרות Insurtech Israel לטכנולוגיות ביטוח, באתר IT News, ‏2017-02-26
↑  ג'ון בן-זקן, Axa השקיעה 8 מיליון יורו בחברת הסטארט-אפ הישראלית Setoo, באתר אנשים ומחשבים, ‏2018-09-20
↑  מאיר אורבך, חברת הפינטק Zeitgold גייסה 10 מיליון יורו, באתר כלכליסט, 21 בינואר 2019
↑  מאיר אורבך, ענקית הביטוח AXA מקימה קרן של 150 מיליון דולר, שתשקיע בישראל, באתר כלכליסט, 22 בינואר 2019
↑  רונית מטיאס‏, וואלה! ביז: מי הגיע לרוץ במרתון תל אביב?, באתר וואלה, 26 בפברואר 2017
↑  ליאור ליברובסקי, ‏בזכות האצטדיון: בראגה מסתערת על הצ'מפיונס, באתר ONE‏, 25 באוגוסט 2010
↑  AXA IM s'associe à la Fondation Access to Medicine, Allnews, ‏2020-05-12 (בצרפתית)
↑  צועדת לקדמה: צפו במתחם החדש של ליברפול, באתר ערוץ הספורט, 17 בנובמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13739405d (data)  GND: 10180484-2  ISNI: 0000 0000 9330 0221  LCCN: nb2013021151  SUDOC: 06709435X  VIAF: 137058443   WorldCat (עם VIAF): 137058443
אצטדיון בוריס פאיצ'דזה

| --- | --- |

האצטדיון בשנת 2012
 כינוי:  אצטדיון דינמו
 על שם:  בוריס פאיצ'דזה 
 שמות קודמים:  אצטדיון ולדימיר איליץ' לנין
 מיקום:  טביליסי גאורגיה גאורגיה
 קואורדינטות:  41°43′23″N 44°47′23″E﻿ / ﻿41.723°N 44.78975°E﻿ / 41.723; 44.78975
 אבן יסוד:  1963
 תקופת הפעילות:  29 בספטמבר 1976 – הווה (48 שנים)
 שופץ:  2006
 בעלים:  דינמו טביליסי 
 מפעיל:  התאחדות הכדורגל הגאורגית 
 משטח:  דשא
 אדריכל:  גיאה כּוּרדִיאָנִי
 קבוצות:  דינמו טביליסי
 מושבים:  55,000
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טביליסי מוגדלת) אצטדיון בוריס פאיצ'דזה(למפת טביליסי רגילה) אצטדיון בוריס פאיצ'דזה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
האצטדיון הלאומי בוריס פאיצ'דזה (בגאורגית: ბორის პაიჭაძის სახელობის ეროვნული სტადიონი, אצטדיון דינמו לשעבר) הוא אצטדיון הכדורגל הביתי של דינמו טביליסי בטביליסי גאורגיה. האצטדיון נבנה מחדש בשנת 1976, בתקופת גאורגיה הסובייטית, בידי הארכיטקט הגאורגי, גיאה כּוּרדִיאָנִי.
היסטוריה

האצטדיון המקורי נקרא אצטדיון ולדימיר איליץ' לנין. הוא נוסד בשנת 1963 והיה קטן יותר – בעל תפוסה מקסימלית של 35,000 איש. מבנה זה נהרס לטובת בניית האצטדיון מחדש, שארכה 10 שנים. הופעותיה המוצלחות של קבוצת הבית של האצטדיון, דינמו טביליסי, הובילה את אדוארד שוורדנדזה, מהנהגת המפלגה השלטת במוסקבה, לדרוש מגרש הולם להצלחות הקבוצה. כשנסתיימה בניית המגרש היה זה המגרש השלישי בגודלו בכל רחבי ברית המועצות, עם תפוסה מקסימלית של 78,000 איש, ועמד גם בסטנדרטים של אופ"א.
המשחק הרשמי הראשון שהתקיים באצטדיון בוריס פאיצ'דזה היה ב־29 בספטמבר 1976 במסגרת גביע אופ"א, בו שיחקה דינמו טביליסי כנגד קארדיף סיטי מויילס. המשחק הסתיים בניצחונה של דינמו טביליסי 3:0.
המשחק אירח משחקים מהוללים עבור דינמו בתקופת הניצחון בשנים 1978 ו־1979. בשנת 1981 עמדו 80,000 אוהדי הקבוצה במגרש עם אבוקות כדי לברך אותה על ניצחונה בגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1980/1981.
כיום נחשב האצטדיון כאחד מהאצטדיונים הטובים ביותר במזרח אירופה. רוב המושבים בשורה השנייה מקורים בגג. נבחרת ברית המועצות בכדורגל שיחקה מספר משחקים בינלאומיים באצטדיון דינמו. גם קבוצות כמו ספרטק מוסקבה מרוסיה ודינמו קייב מאוקראינה שיחקו תכופות, במשחקי הסתיו הבינלאומיים, במגרש.
בפתיחת משחקי אליפות גאורגיה בכדורגל, משחק בין דינמו טביליסי נגד קולחתי 1913 פותי, נוכחו 100,000 אוהדים. בשנת 1979 תמכו 110,000 מאוהדי דינמו בקבוצה במשחק הניצחון של דינמו על ליברפול 3:0 ועלו לרבע גמר ליגת האלופות. בתקופת ברית המועצות היה אצטדיון דינמו בעל ממוצע הנוכחות הגבוה ביותר עם 45,000 איש בממוצע למשחק. הנוכחות הגבוהה של האוהדים חזרה גם בשנת 1995 במשחק גאורגיה נגד גרמניה, עם 110,000 איש.
בשנת 1995 שונה שם המגרש לאצטדיון הלאומי בוריס פיאצ'דזה על שם שחקן העבר האגדי של הקבוצה בוריס פאיצ'דזה. במשך מספר שנים היה האצטדיון מגרשה הביתי של נבחרת גאורגיה בכדורגל. גאורגיה ניצחה ניצחונות בלתי נשכחים על ויילס (5:0), פולין (3:0).
באפריל 2006 חכרה חברת "דינמו אינווסט קומפני" את המגרש ל־25 שנה, חידשה אותו והפכה אותו לאצטדיון כלל מושבי (All‐seater stadium) ‏ שהקטין את התפוסה המקסימלית של האצטדיון ל־55,000 איש. בחידוש המגרש הושקעו 10 מיליון דולר, ששיפרו את האצטדיון והתאימו אותו לסטנדרטים הגבוהים בעולם. מספר המושבים הוא כאמור 55,000 מושבים אישיים מודרניים, מקומות המוקצים לנכים, אולמות VIP,‏ 120 מושבים לעיתונאים, כרי דשא חדשים ומתקני תאורה חדשים. כל המצלמות הניידות לשידורי טלוויזיה תוקנו. בשנת 2007 נבנה אצטדיון אימונים חדש בעל תפוסה של 5,000 מושבים ומקושר ישירות למלון.
בשנת 2015 אירח האצטדיון את גמר הסופר קאפ האירופי בו גברה ברצלונה על סביליה בתוצאה 5-4.
הערות שוליים

↑  אצטדיון כלל־מושבי (All‐seater stadium)  אצטדיון ספורט שבו לכל צופה יש מושב.
קדחת הבהרות בישראל

קדחת הבהרות היא שם של קבוצת מחלות זיהומיות, הנגרמות על ידי חיידקי רִיקֶצְיָה. מבין המחלות שבקבוצה, נפוצה בישראל קדחת הכתמים הים תיכונית אשר שכיחה בעיקר באזור צפון השרון (בטווח היישובים הבאים: חדרה, בנימינה - גבעת עדה, אור עקיבא, פרדס חנה כרכור והסביבה). רוב ההדבקויות בה מתרחשות בעונת הקיץ אך גם בשאר עונות השנה יש הנדבקים ממנה. בשנות המנדט הבריטי ובמהלך העלייה ההמונית רוססו ב-DDT מיטלטליהם של יוצאי אירופה, הפליטים והעקורים, ששהו בגטאות, וממחנות הריכוז, העבודה, ההשמדה, והמעצר כדי למנוע מגפת טיפוס בישראל.
המחלה עלולה להיות קטלנית בקרב מבוגרים ומדוכאי מערכת חיסונית. היא מועברת לבני אדם על ידי עקיצת קרצייה, שהייתה על כלב נגוע. הכלב הוא הנשא של החיידק ואינו מפתח מחלה. המחלה אינה מועברת מאדם לאדם ואינה מדבקת.
במקרה של המצאות קרצייה על העור יש להוציאה באמצעות פינצטה ולא עם האצבעות, היות שקיים סיכוי שהקרצייה תמעך ויישארו חלקים ממנה הנושאים את החיידק בתוך העור.
תסמינים, סימנים וסיבוכים

התסמינים מופיעים כ-14–21 יום לאחר ההדבקה:
חום גבוה
צמרמורות
כאב ראש
סחרחורת
כאב שרירים
הקאה
דלקת גרון
כעבור עוד 3–7 ימים מופיעות בעור בהרות (ומכאן שם המחלה) - כתמים קטנים, אדומים ובהירים, בעלי צורה לא סדירה. הפריחה עלולה לכסות את כל הגוף, אך על פי רוב היא מוגבלת לפנים ולכפות הידיים והרגליים. הפריחה נמשכת שישה עד שבעה ימים.
המחלה עשויה לשכוך בעצמה בשבוע השלישי למחלה, אך עלולים להתפתח סיבוכים:
דלקת ריאות
הפרעות בכליות
דלקת שריר הלב
במקרים חמורים ביותר - מוות
טיפול ומניעה

בימינו ניתן לטפל בטיפוס הבהרות בעזרת אנטיביוטיקה וטיפול תומך.
ישנה חשיבות רבה להגברת המודעות והעירנות למניעת המחלה על ידי טיפול בבעלי-חיים. מומלץ לבצע טיפול סביבתי, בעיקר במקומות המרבץ של בעלי החיים, באמצעות תכשירים מיוחדים. כמו כן כדאי לשמור על הגיינה אישית לאחר טיול במקומות נגועים וכיבוס הבגדים והמצעים.
היסטוריה

בין השנים 1916–1918 השתוללה המגפה באזור צפת. הד"ר אברהם חיים גרין עסק במלחמה בטיפוס הבהרות באזור צפת, וגם נפטר ממחלה זו.
ב-1925 התפרצה המחלה בבאר טוביה
ב-1926 התחרשו מקרים בודדים של המחלה בנהלל
ב-1950 המחלה התפשטה בתל אביב
ב-1968 שבעה ילדים מהעיר באשדוד חלו במחלה
ב-1977 שלושה מקרי טיפוס התגלו בחיפה
בשנת 1999 הזמר מאיר אריאל נפטר לאחר שחלה במחלת קדחת הבהרות, לאחר שאובחן בטעות כחולה בשפעת.
באוקטובר 2017 נפטר נער בן 15 מהמחלה.
הערות שוליים

↑  דוד תדהר (עורך), "אברהם חיים גרין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 969
↑  סגירת בית ספר בבאר טוביה
↑  מצב הבריאות בעמק
↑  אמצעים נגד התפשטות טיפוס הבהרות
↑  מחלת טיפוס הבהרות נתגלתה באשדוד
↑  טיפוס בחיפה
↑  רויטל בלומנפלד‏, מת הנער בן ה-15 שלקה בקדחת הבהרות: "אמא לא הספיקה להיפרד", באתר וואלה, 2 באוקטובר 2017
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מתקפת הקומנדו המצרי בסיני

הנחתות קומנדו מצרי במלחמת יום הכיפורים
מתקפות הקומנדו המצרי בסיני הן סדרת הנחתות של כ-1,700 חיילי קומנדו שמהווים כ-5 גדודים בעורף קו הלחימה במערב חצי האי סיני במהלך המחצית הראשונה של מלחמת יום הכיפורים. ההנחתות בעורף הקו בוצעו בעיקרי אמצעות מסוקי סער מדגם מיל מי-8 וגם בסירות ליעדים קרובים לחוף הים התיכון. מטרת ההנחתות הייתה מארבי חסימה לכוחות המילואים של צה"ל בתנועתם לחזית, תקיפת יעדים אסטרטגיים עורפיים והיאחזות בחופו המזרחי של מפרץ סואץ. ההנחתה הגדולה ביותר בוצעה בערב היום הראשון למלחמה שבה השתתפו 46 מסוקים ומספר סירות והלכו והתמעטו בחלוף ימי הלחימה. ההנחתה האחרונה התבצעה ב-16 באוקטובר 1973. בסך הכל בוצעו 72 גיחות של מסוקים ובנוסף סירות שבהם הוטסו כ-1,700 חיילים מצוידים בנשק אישי ונשק אנטי טנקי רב. הכוח המצרי שהונחת הצליח להסב אבדות לצה"ל. רוב הכוח המצרי שהונחת הושמד או נשבה על ידי צה"ל לאחר שעות או ימים אחדים.
רקע

ב-6 באוקטובר, יום הכיפורים, סמוך לשעה 14:00, פתחו מצריים וסוריה במלחמה מתואמת בשתי חזיתות כנגד ישראל.
המלחמה בחזית המצרית נפתחה במתקפה נרחבת של מעל 200 מטוסי הפצצה מצריים על מטרות איכות צבאיות בסיני ובהרעשה ארטילרית כבדה מכ-2,000 קני תותחים לכל אורכה של תעלת סואץ ובפריסת גשרים רבים על פניה לשם צליחת כוח יבשתי גדול. כוח זה מנה שתי ארמיות, שבהן חמש דיוויזיות חי"ר ושריון (שמנו כ-1,700 טנקים). ההתקפה הפתיעה את צה"ל, שלא היה ערוך לבלימתה.
ההנחתות

בשעות הערב של יום המלחמה הראשון, לקראת השקיעה, בעוד המתקפה הקרקעית המצרית מתקדמת במלוא היקפה בהתאם לתכנון המצרי המוקדם, הפעיל צבא מצרים את תוכניתו להנחתת כוחות קומנדו מובחרים במסוקי סער מדגם מיל-מי 8 ובסירות במערב סיני במטרה לבודד את שדה הקרב ולשבש את זרימת התגבורות של צה"ל לעבר החזית, ולסייע לכוחות המצרים הצולחים.
סבב ההנחתה הראשון בוצע בשעה 17:30, כשלוש וחצי שעות מפתיחת המלחמה, לקראת החשיכה, חצו 46 מסוקי סער מסוג מיל מי-8 את תעלת סואץ בגובה נמוך אל יעדים נבחרים במערב סיני והובילו שלושה גדודי קומנדו. בשעה 21:00 הונחת גדוד נוסף. סבבי הנחתה קטנים יותר בוצעו בימים הלחימה הבאים כאשר האחרון שבהם בוצע ביום 16 באוקטובר 1973.
מפקדת חיל האוויר הישראלי קיבלה התראה על חדירת המסוקים. בתגובה הוזנקו מטוסי F-4 פנטום ליירט אותם. בשל טיסתם הנמוכה של המסוקים המצריים קשה היה ליחידת הבקרה האווירית הישראלית לאתר אותם ולעקוב אחריהם במכ"מי הגילוי האווירי. גם לטייסי הפנטום שהוזנקו לחפשם היה קשה לאתר את המסוקים בשל החשיכה שהחלה לרדת ובשל טיסתם הנמוכה. חלק ממבני המסוקים המצריים, בעיקר אלה שטסו בגזרה הצפונית, לא אותר, המשיך בדרכו מזרחה ליעדים והנחית את כוחות הקומנדו ללא התנגדות והמסוקים שבו למצרים. חלק אחר אותר על ידי המטוסים הישראלים. מטוסי הקרב הישראלים, שלא היו מתורגלים בתקיפת מסוקים בהיותם בטיסה, ניסו להפילם בתמרוני יירוט שונים ותוך ביצוע ניסיונות להטלת סוגי חימוש שונה.
הטייסים שיגרו טילי אוויר אוויר אך גילו שהם אינם אפקטיביים כנגד המסוקים. לאחר מכן טייסי הפנטום ביצעו יעפי צליפה בתותחי המטוסים. ירי התותחים פוצץ את המסוקים באוויר והפילם בזה אחר זה. מספר מסוקים נוספים הופלו באמצעות תמרון שבו חלף מטוס הפנטום הכבד בגובה נמוך מעל רוטור המסוקים תוך הפעלת מבערים. כך נוצרו מערבולות אוויר, שהביאו לסחרור המסוק ולהתרסקותו על הקרקע. לאחר שאותרו מבנים נוספים של מסוקים, התבקשו לסייע גם מטוסי נשר, שצלפו גם הם במבנים שאותרו.
ביעפים אלה הפילו מטוסי הפנטום והנשר כ-20 מסוקים. שישה מסוקים נוספים הופלו על ידי כוחות הקרקע (שניים מהם הופלו על ידי טנקים). 14 מתוך 26 המסוקים שהופלו נשאו בתוכם חיילי קומנדו.
חלק ממבני המסוקים נצפו טסים מעל סיני על ידי סוללות טילי הוק ישראליות, שביקשו אישור להפילם, אך בשל בעיות קשר שנבעו מהמתקפה האווירית המצרית המוקדמת, לא נענתה קריאתם והוחמצה ההזדמנות להפיל חלק מהם על ידי כוחות הנ"מ הישראליים.
הקרבות הקרקעיים לאחר ההנחתות

לאחר נחיתת כוחות הקומנדו המצריים, הותקפו חלקם על ידי כוחות קרקעיים ישראלים, שנשלחו לאזורי הנחיתה המשוערים. הם ניהלו עמם קרבות, שבהם הושמדו חלק מהכוחות המצריים המונחתים.
חלק מהכוחות המצריים הציבו מארבים שפגעו בכוחות צה"ל. התקיפה הקטלנית ביותר לכוחות צה"ל הייתה תקיפה של כוחות המילואים הישראלים שנעו על ציר אל עריש-קנטרה, שבה נהרגו 32 חיילי צה"ל ונפצעו כעשרים.
רוב כוחות הקומנדו המצרים שהונחתו בסיני זנחו את משימתם וחיפשו דרכם חזרה מערבה אל ריכוזי הכוחות המצריים בקו החזית. בסך הכול נהרגו 750 חילי קומנדו מצריים ועוד 331 נשבו.
בימי המלחמה הבאים ניסה צבא מצרים להזרים לכוחות הקומנדו שהונחתו בסיני אספקה של מזון ותחמושת בסירות דרך מפרץ סואץ, אולם הכוחות והאספקה טובעו על ידי חיל הים.
תוכנית מצרית להנחתת גדוד קומנדו שישי לתפיסת מעברי מרוחקים יותר בוטלה על ידי המצרים.
סיכום יעדי ההנחתות ותוצאותיהן

להלן רשימה חלקית של יעדי התקיפה:
| תאריך ההנחתה | מיקום | אופן ההנחתה והכוח | תיאור התקיפה והתוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 6 באוקטובר 1973 | ציר רומני בלוזה | פלוגה ב-8-5[דרוש מקור] מסוקים |   ערך מורחב – מארב הקומנדו המצרי ברומני  המסוקים חדרו בגובה נמוך והנחיתו פלוגה של חיילי קומנדו (עד 120 חיילים), במטרה לשבש את הגעת כוחות המילואים לחזית. המסוקים לא אותרו על ידי צה"ל וההנחתה הושלמה בהצלחה. חילי הקומנדו המצרי ביצעו מארב שהיה הקטלני ביותר מבין פעולות הקומנדו עד שהושמדו בקרב קרקעי. בסך הכל נהרגו 32 חיילי צה"ל והושמדו מספר טנקים וכלי רכב. |
| 6 באוקטובר 1973 | הציר למעוז בודפשט | שתי פלוגות על גבי סירות | שתי פלוגות קומנדו מצריות הקימו מארב על שרטון לצד הדרך המובילה למוצב. מספר שעות לאחר ההנחתה ביום 7 באוקטובר בשעה 03:00 נתקלה חוליית טנקים ישראלים במארב. טנק ישראלי אחד נפגע והחולייה נסוגה. בלילה שבין 7 לבין 8 באוקטובר נתקל כוח ישראלי שנע בציר במארב ונסוג. במהלך יום 8 באוקטובר נפגעו שני טנקים ישראלים ונגמ"ש נוספים מהמארב. ביום 9 באוקטובר נשלחה פלוגת חי"ר ישראלית לחסל את המארב אך נסוגה לאחר שספגה נפגעים בחילופי אש. בלילה שבין 9 - 10 באוקטובר נסוג כוח המארב המצרי. בסך הכל גרם המארב לצה"ל 6 הרוגים, 4 פצועים ונפגעו 3 טנקים. לא ידוע מספר הנפגעים לכוח המצרי. |
|  | אזור שדה התעופה אופיר | 12 מסוקים | המסוקים ובהם כוחות קומנדו חדרו בגובה נמוך ונתקלו במטוסי פנטום שהפילו שמונה מהם על החיילים שבהם. ארבעה מסוקים בלבד הצליחו להנחית את חיילי הקומנדו וחזרו לבסיסם במצרים. חיילי הקומנדו המצריים הושמדו לאחר נחיתתם. |
| 6 באוקטובר 1973 | נחל סודר | לפחות 18 מסוקים | 8 ממסוקים הופלו על ידי מטוסי חיל האוויר, מסוק נוסף הופל באמצעות טיל הוק. יתרת כוחות קומנדו המצריים שנותרו הונחתו בשני אתרים במטרה להציב מארבי חסימה. הכוחות המצריים התקשו בהתמצאות ורק לאחר 4 ימים בשטח מיקמו את המארב. בהיתקלות עם כוח צה"ל ביום 11 באוקטובר נגרמו לצה"ל 8 הרוגים, 7 פצועים, נפגע טנק אחד, זחל"ם אחד וג'יפ אחד. |
|  | אבו רודס | 9 מסוקים | המסוקים לא התגלו והצליחו לחדור לסיני ללא הפרעה. כמחצית המסוקים לא הצליחו לאתר את אזור הנחיתה המתוכנן והנחיתו את כוחות הקומנדו באזורים אחרים.  במרדפים מוּטָסִים (במסוקים) נגד לוחמי הקומנדו המצרי עסקה פלוגה ד' (מאי 73) של גדוד 890, שעדיין לא עברה קורס צניחה ורק החלה את מסלול הלוחם. במהלך כעשרה מרדפים הצליחו חיילי הפלוגה, בפיקודו של המ"פ עמנואל בן ישי, להרוג ולשבות כ-350 לוחמי קומנדו מצרים, כולל המג"ד וסגנו. במרדף האחרון נהרג בן ישי, כשביקש לבצע בעצמו ירי RPG-7, כדי לא לסכן חייל צעיר. חייליו המשיכו ללחום, הרגו תשעה לוחמי קומנדו ושבו עוד עשרים. |
|  | מכלי דלק בבלטים | 3 מסוקים | המסוקים לא התגלו והצליחו לחדור ליעדם ללא הפרעה. |
| 14 באוקטובר 1973 | דרומית למחנה טסה | פלוגה של כ-100 חיילים במסוקים | מטרת הכוח המצרי הייתה הצבת מארב. המסוקים המצריים זוהו על ידי כוחות צה"ל קרקעיים. כוחות צה"ל תקפו את הכוח שהונחת וניהלו מרדף אחריו. כל חיילי הקומנדו המצרי נהרגו. לצה"ל 2 הרוגים, 4 פצועים, 1 נגמ"ש נפגע. |
| 15 באוקטובר 1973 | הציר למעוז בודפשט | פלוגה (כ- 100 - 120 חיילים) על גבי דוברות | זהו המארב השני שהוצב על הציר לאחר שהמארב הראשון פעל במשך 4 ימים ונסוג ב-10 באוקטובר. כוחות צה"ל התקיפו את המארב פעמיים. הקרבות היו קשים בקרב השני הושמד רוב הכוח המצרי וחלקו נכנע ונשבה. בסך הכל גרם המארב לצה"ל 18 הרוגים, 35 פצועים, 5 זחל"מים נפגעו (אחד מהם בפיקוד משה לוי) ונפגעו מספר טנקים. למצרים 60 הרוגים ו-20 שבויים. |
תוצאות ההנחתה

הנחתת הקומנדו הפתיעה את צה"ל בהיקפה ובתעוזתה.
בסך הכול חדרו לסיני בשני ימי הלחימה הראשונים 72 מסוקי סער מדגם מי-8 ובהם 1,700 חיילי קומנדו מצריים. מתוכם הופלו על ידי חיל האוויר הישראלי כ-26 מסוקים.
חלק מיחידות הקומנדו שהונחתו בצידה הצפוני של גזרת הלחימה הצליחו לתקוף כוחות מילואים שעשו דרכם לחזית הקרבות בראשית המלחמה ולגרום לצה"ל נפגעים טרם שהושמדו או נשבו.
במצרים נמתחה ביקורת על ביטול המטס השני של תקיפת בסיסי צה"ל על ידי מטוסי הפצצה מצריים בערב היום הראשון ללחימה שהביא לדעתם להפלת מטוסי הסער הרבים על חיילי הקומנדו שבהם.
מפות

חיל האוויר נגד מסוקים מצריים בסיני - 6 באוקטובר 1973
מפת חיפוש מסוקים מצריים שנפלו במלחמת יום הכיפורים
מתקפות הקומנדו המצרי בצפון סיני - מלחמת יום הכיפורים
מארב הקומנדו המצרי באזור ראס סודר - 6-12 באוקטובר 1973
מפת הקומנדו המצרי באזור מפרץ סואץ - לפי כוחות קומנדו
מפת הקומנדו המצרי במרחב שלמה
ראו גם

מארב הקומנדו המצרי ברומני
המתקפה האווירית המצרית ביומה הראשון של מלחמת יום הכיפורים
הערות שוליים

↑  הארמיות המצריות היוו כל אחת למעשה עוצבה בסדר גודל של גיס.
↑  עמנואל בן ישי, באתר הגבורה;
 תא"ל במיל. אמל אסעד מספר על מפקדו עמנואל בן ישי ז"ל, סרטון בערוץ "reshettv", באתר יוטיוב (אורך: 02:26)
ארתור בראון (מוזיקאי)

| --- | --- |
ארתור בראון בהופעה, 2009.
ארתור בראון בהופעה, 2009.
 לידה:  24 ביוני 1942 (בן 82) ויטבי, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  אנגליה ויטבי (Whitby) שביורקשייר (אנגליה)
 תקופת הפעילות:  מ-1965
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לונדון, אוניברסיטת רדינג, Roundhay School 
 סוגה:  רוק פסיכדלי רוק אנד רול
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Polydor Records
 www.thegodofhellfire.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ארתור בראון (באנגלית: Arthur Brown; נולד ב-24 ביוני 1942 בשם ארתור וילטון - Arthur Wilton) הוא זמר רוק אנד רול אנגלי הידוע בעיקר בזכות סגנונו הצעקני והתיאטרלי ובזכות להיטו "Fire" משנת 1968. בין היתר, הייתה לו השפעה ניכרת על הזמר אליס קופר ועל הלהקה קיס.
ביוגרפיה

בראון למד באוניברסיטת לונדון ובאוניברסיטת רדינג לימודי פילוסופיה ומשפטים, אך נמשך לקריירה במוזיקה. במשך זמן מה היה חבר בלהקת הרית'ם אנד בלוז/סול/סקא הלונדונית "The Ramong Sound". מאוחר יותר אוחדה הלהקה ללהקת הסול "The Foundations", אבל טרם דרך כוכבה ובזמן שרק השיגה חוזה תקליטים ראשון, אצל חברת Pye Records, עזב בראון את הלהקה והקים להקה משלו - The Crazy World of Arthur Brown.
בראון צבר מוניטין תוך זמן קצר, בזכות הופעותיו המשונות ומעוררות-הבעתה לעיתים, שכללו שימוש בקסדת מתכת בוערת, שלווה מפעם לפעם בתקלות וליבויי אש פתאומיים. לעיתים מופעים אלו כללו גם התנהלות בעירום על הבמה. האש הייתה אלמנט מרכזי בהופעותיו, ובראון ניסה ליצור את התחושה כי כל העת הוא על סף העלאת הבמה בלהבות.
ב-1968 יצא לאור אלבום הבכורה שלו,  The Crazy World of Arthur Brown, בהפקת קיט למברט ובהפקה מוזיקלית של פיט טאונסנד מלהקת המי, והפך ללהיט ברחבי העולם. בין היתר כלל האלבום את להיט-הענק "Fire" וחידוש מקברי לקלאסיקה "I Put a Spell on You" של סקרימינג ג'יי הוקינס.
להקתו כללה נגן באורגן האמונד (וינסנט קריין), מתופף (דראצ'ן ת'יקר) ונגן בס (ניק גרינווד). במהלך מסע הופעות בארצות הברית עזב ת'יקר והוחלף בקרל פאלמר. זמן קצר לאחר מכן התפרקה הלהקה, בשנת 1969. קריין ופאלמר הקימו את Atomic Rooster (אנ') וגרינווד עזב ללהקת Khan.
בשנות ה-70, לאחר התפרקות "דה קרייזי וורלד אוף ארתור בראון", הקים בראון את להקת Kingdom Come, שהוציאה שלושה אלבומים, וזכתה להצלחה מסוימת, אולם הוא לא הצליח מעולם לשחזר את הצלחתו עם השיר "Fire". הלהקה Kingdom Come שילבה רוק מתקדם עם אלמנטים תיאטרליים: צליבה מדוּמה בהופעות, תחפושות שלמות, איפור וכדומה.
בהמשך הקריירה שלו הוא הוציא מספר אלבומי סולו ובין היתר השתתף בתפקיד אורח בסרט טומי של להקת המי. בשנות ה-80 הוא עבר לגור באוסטין, בירת טקסס, ורכש תואר שני בייעוץ.
ב-1996 הוא חזר לגור באנגליה. ב-1997 הקליט שוב את להיטו "Fire" עם הלהקה הגרמנית Die Krupps. הוא יצא לאחר מכן למספר סיבובי הופעות ברחבי העולם, וב-2002 הצטרף למסע הופעות של רוברט פלנט, ובכך זכה לחשיפה תקשורתית מוגברת.
בסך הכול, הוציא בראון במהלך הקריירה 25 אלבומים.
דיסקוגרפיה חלקית

1966 - The Game is Over - פסקול
1968 – The Crazy World of Arthur Brown
1969 - Strangelands (יצא ב-1989)
1970 - Jam, עם Kingdom Come (יצא ב-1994)
1971 – Galactic Zoo Dossier, & Kingdom Come
1973 – Kingdom Come, & Kingdom Come
1973 – Journey, & Kingdom Come
1974 - Tales of Mystery and Imagination, & Alan Parsons Project
1974 – Dance
1976 – Lost Ears
1976 – Chisholm in My Bosom
1979 - Dune with Klaus Schulze
1979 - Time Actor - Richard Wahnfried
1980 - Klaus Schulze Live, & קלאוס שולץ (Klaus Schulze)
1981 - The Intergalactic Touring Band
1979 – Faster Than the Speed of Light, & וינסנט קריין (Vincent Crane)
1980 - Brown Black And Blue
1980 – The Complete Tapes of Atoya, & קרייג לאון (Craig Leon)
1982 – Speaknotech
1982 – Requiem
1993 - Order From Chaos
2000 - Tantric Lover
2002 - Legboot - Arthur Brown on Tour
2003 - Vampire Suite
2003 - Fire - The Anthology
2007 - Voices of Love
& = עם
אצטדיון טוטנהאם הוטספר

| --- | --- |

 על שם:  טוטנהאם הוטספר 
 כתובת:  Bill Nicholson Way, 748 High Road Tottenham 
 מיקום:  טוטנהאם, לונדון
 קואורדינטות:  51°36′16″N 0°03′59″W﻿ / ﻿51.604444444444°N 0.066388888888889°W﻿ / 51.604444444444; -0.066388888888889
 אבן יסוד:  2014
 תקופת הפעילות:  3 באפריל 2019 – הווה (5 שנים)
 עלות הבנייה:  למעלה ממיליארד ליש"ט
 בעלים:  טוטנהאם הוטספר 
 מפעיל:  טוטנהאם הוטספר
 משטח:  דשא
 אדריכל:  פופולוס 
 קבוצות:  טוטנהאם הוטספר (2019–)
 מושבים:  62,062
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסאצטדיון טוטנהאם הוטספר(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסאצטדיון טוטנהאם הוטספר(למפת רובע הארינגיי רגילה) אצטדיון טוטנהאם הוטספר(למפת רובע הארינגיי מוגדלת) אצטדיון טוטנהאם הוטספר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון טוטנהאם הוטספר (באנגלית: Tottenham Hotspur Stadium) הוא אצטדיון כדורגל בשכונת טוטנהאם שבלונדון, מכיל 62,062 מקומות ישיבה ומשמש החל מאפריל 2019 את קבוצת טוטנהאם הוטספר. האצטדיון נבנה על הריסותיו של אצטדיונה הקודם של הקבוצה, וייט הארט ליין, אשר נהרס לטובת בניית האצטדיון החדש.
היסטוריה

במהלך המאה ה-21 החליטה קבוצת טוטנהאם הוטספר לעזוב את אצטדיון וייט הארט ליין המיושן והקטן, אשר שימש את המועדון יותר ממאה שנים. האצטדיון האולימפי היה מבין האפשרויות להיות אצטדיונה החדש, אולם ראשי טוטנהאם לא הסכימו לבסוף לשחק שם, בעיקר עקב המרחק משכונת טוטנהאם, ומסלול האתלטיקה שאמור להישאר באצטדיון וגורם לריחוק בין היציעים למגרש.
ב-2014 הודיעה הנהלת המועדון שהיא מתכננת לבנות אצטדיון חדש בצמוד ובמקום וויט הארט ליין. האצטדיון הוא חלק מ"פרויקט פיתוח נורת'מברלנד", אשר כולל גם בניית 579 יחידות דיור חדשות, בית מלון, מרכז רפואי קהילתי, מרכז קניות ומוזיאון לקבוצת הכדורגל. בניית האצטדיון החדש החלה ב-2016 בשטח הצמוד לוייט הארט ליין. בניית החלק הצמוד הסתיימה במהלך 2017 ולצורך המשך הבנייה נהרס האצטדיון הישן. בעקבות זאת בעונה 2017/2018 שיחקה טוטנהאם באצטדיון ומבלי, בו עשתה שימוש גם בעונת 2018/2019 עקב עיכוב במועד סיום בניית האצטדיון.
האצטדיון נחנך ב-3 באפריל 2019 במשחק ליגה מול קריסטל פאלאס בו ניצחה טוטנהאם בתוצאה 2–0.
גלריה

היציע הצפוני
היציע הדרומי
חדר ההלבשה
האצטדיון (משמאל) ממבט על בזמן בנייתו לצד הוייט הארט ליין
הערות שוליים

↑  האצטדיון החדש של טוטנהאם יהיה היקר באירופה: יותר ממיליארד ליש"ט, באתר כלכליסט, 5 בדצמבר 2017
↑  Daniel Levy says Tottenham will become one of biggest clubs in the world, Sky Sports,‏ 5 באפריל 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 9ae81fd7-7e37-47b3-8718-abad45eb49d0
בודוצ'נוסט פודגוריצה (כדורגל)

מועדון הכדורגל בודוצ'נוסט פודגוריצה (במונטנגרית: Fudbalski Klub Budućnost Podgorica) הוא מועדון כדורגל מונטנגרי מהעיר פודגוריצה, המשחק בליגת העל של מונטנגרו. אצטדיון הבית של הקבוצה הוא אצטדיון פודגוריצה סיטי בעיר, המכיל כ-12,000 מקומות ישיבה.
המועדון נוסד ב-1925, והחל לשחק בליגת העל היוגוסלבית בעונת 1946/1947. בודוצ'נוסט הייתה מהמשתתפות הראשונות בליגת העל של מונטנגרו עם הקמתה בעונת 2006/2007, ומאז זכתה להצלחה עם ארבע אליפויות וחמש גביעים.