stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1957/1958 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  27 באוקטובר 1957
 תאריך סיום:  13 באפריל 1958
 מספר קבוצות:  8
 מספר משחקים לקבוצה:  72
 דראפט 1957
 בחירה ראשונה:  רוד הנדלי
 על ידי:  סינסינטי רויאלס
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  בוסטון סלטיקס
 MVP של העונה הסדירה:  ביל ראסל (בוסטון סלטיקס)
 מלך הסלים:  ג'ורג' יארדלי (דטרויט פיסטונס)
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  בוסטון סלטיקס
 אלופת המערב:  סנט לואיס הוקס
 סדרת הגמר
 אלופה:  סנט לואיס הוקס
 MVP של סדרת הגמר:  לא נבחר
 → 1956/19571958/1959 ←
 
עונת 1957/1958 היא העונה ה-12 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה היחידה של סנט לואיס הוקס בתואר האליפות, לאחר שגברה בסדרת הגמר על בוסטון סלטיקס בתוצאה 4-2, בשחזור סדרת הגמר הקודמת. במשחק השלישי בסדרה, כשהתוצאה במשחקים עמדה על 1-1, נפצע ברגלו כוכב הסלטיקס וה-MVP של העונה הסדירה, ביל ראסל, מה שסלל את דרכם של ההוקס לאליפות. בוב פטיט הוביל את קלעי האלופה בסדרה עם 29.3 נקודות בממוצע למשחק, ועזר לו קליף הייגן שקלע 25.2 נקודות למשחק.
בתחילת העונה עברה קבוצת "פורט ויין פיסטונס" לדטרויט שבמישיגן, ושינתה את שמה ל"דטרויט פיסטונס". כמו כן עברה "רוצ'סטר רויאלס" לסינסינטי שבאוהיו, והפכה ל"סינסינטי רויאלס" (כיום "סקרמנטו קינגס").
דראפט 1957

בדראפט ה-NBA, שהתקיים ב-17 באפריל 1957 בסנט לואיס, מיזורי, נבחרו בסך הכול 85 שחקנים, מתוכם 19 שיחקו בליגת ה-NBA. בבחירה הראשונה לקחה קבוצת סינסינטי רויאלס את "הוט" רוד הנדלי, שהועבר בטרייד למיניאפוליס לייקרס בתמורה לקלייד לאבלט וג'ים פקסון. במהלך הקריירה השתתף הנדלי פעמיים במשחק האולסטאר, אך נאלץ לפרוש ממשחק בסוף עונת 1962/1963 בעקבות פציעות בברכיים. סם ג'ונס, שנבחר על ידי בוסטון סלטיקס בבחירה השמינית, זכה עם הסלטיקס ב-10 אליפויות NBA ולאחר פרישתו אף הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל. בבחירה ה-60 נבחר שחקן האולסטאר וודי סולדסברי, שזכה בסיום העונה בתואר רוקי השנה ב-NBA. כמו כן נלקח בבחירה ה-68 ג'ים בראון, שהעדיף להמשיך בקריירת פוטבול ולימים הפך לחבר היכל התהילה של הפוטבול ונחשב לאחד מגדולי שחקני ה-NFL בכל הזמנים.
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 14 סיבובים):
| מקרא |
| --- | --- |
: מסמל שחקן שנבחר להיכל התהילה של הכדורסל
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר ולאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר בלבד
: מסמל שחקן שנבחר לאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שלא שיחק מעולם בליגה
| סיבוב ראשון> מספר בחירה | סיבוב ראשון> שם | סיבוב ראשון> מדינה | סיבוב ראשון> מכללה/קבוצה | סיבוב ראשון> קבוצה בוחרת |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | רוד האנדלי | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת וירג'יניה המערבית | סינסינטי רויאלס (הועבר למיניאפוליס לייקרס) |
| 2 | צ'ארלי טיירה | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת לואיוויל | דטרויט פיסטונס (הועבר לניו יורק ניקס) |
| 3 | ג'ים קרבס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת סאות'רן מתודיסט | מיניאפוליס לייקרס |
| 4 | וין וילפונג | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של ממפיס | סנט לואיס הוקס |
| 5 | ברנדן מק'קאן | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת סנט בונבנטור | ניו יורק ניקס |
| 6 | לני רוזנבלות' | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת קרוליינה הצפונית | פילדלפיה ווריורס |
| 7 | ג'ורג' בון סאל | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת אילינוי | סירקיוז נשיונלס |
| 8 | סם ג'ונס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת קרוליינה הצפונית המרכזית | בוסטון סלטיקס |
אולסטאר 1958

משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-21 בינואר 1958 בסנט לואיס, מיזורי. את סגלי הקבוצות בחרו עיתונאים מרחבי ארצות הברית, ואת החמישיות הפותחות בחרו מאמני קבוצות האולסטאר.
המאמנים במשחק היו רד אאורבך מבוסטון סלטיקס ואלכס האנום מסנט לואיס הוקס. חמישיית המזרח כללה את בוב קוזי, ביל שרמן, וילי נאולס, דולף שייז וביל ראסל, וחמישיית המערב כללה את סלייטר מרטין, דיק גרמייקר, ג'ורג' יארדלי, מוריס סטוקס ובוב פטיט. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 130-118, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה כוכב קבוצת סנט לואיס הוקס המקומית, בוב פטיט, שקלע 28 נקודות ואסף 26 ריבאונדים עבור הקבוצה המפסידה.
טבלת העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בוסטון סלטיקס* | 49 | 23 | 0.681 | - |
| 2 | סירקיוז נשיונלס* | 41 | 31 | 0.569 | 8 |
| 3 | פילדלפיה ווריורס* | 37 | 35 | 0.514 | 12 |
| 4 | ניו יורק ניקס | 35 | 37 | 0.486 | 14 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סנט לואיס הוקס* | 41 | 31 | 0.569 | - |
| 2 | דטרויט פיסטונס* | 33 | 39 | 0.458 | 8 |
| 3 | סינסינטי רויאלס* | 33 | 39 | 0.458 | 8 |
| 4 | מיניאפוליס לייקרס | 19 | 53 | 0.264 | 22 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | ג'ורג' יארדלי | דטרויט פיסטונס | 27.8 |
| ריבאונדים למשחק | ביל ראסל | בוסטון סלטיקס | 22.7 |
| אסיסטים למשחק | בוב קוזי | בוסטון סלטיקס | 7.1 |
| אחוזים מהשדה | ג'ק טוויימן | סינסינטי רויאלס | 45.2% |
| אחוזים מקו העונשין | דולף שייז | סירקיוז נשיונלס | 90.4% |
| נקודות מדד | בוב פטיט | סנט לואיס הוקס | 26.3 |
פרסים

MVP של העונה הסדירה - ביל ראסל, בוסטון סלטיקס
רוקי העונה - וודי סולדסברי, פילדלפיה ווריורס
פרסים > חמישיות העונה

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


בוב קוזי (בוסטון סלטיקס): סלייטר מרטין (סנט לואיס הוקס)
ביל שרמן (בוסטון סלטיקס): קליף הייגן (סנט לואיס הוקס)
ג'ורג' יארדלי (דטרויט פיסטונס): טום גולה (פילדלפיה ווריורס)
דולף שייז (סירקיוז נשיונלס): מוריס סטוקס (סינסינטי רויאלס)
בוב פטיט (סנט לואיס הוקס): ביל ראסל (בוסטון סלטיקס)
פלייאוף 1958

סגל האלופה, סנט לואיס הוקס: בוב פטיט, קליף הייגן, סלייטר מרטין, ג'ק מקמהון, ג'ק קולמן, אד מקאולי, צ'אק שייר, וין וילפונג, וולט דייוויס ומד פארק.
מאמן ראשי: אלכס האנום.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | חצי גמר אזורי | חצי גמר אזורי |  |  | גמר אזורי | גמר אזורי |  |  | גמר ה-NBA | גמר ה-NBA |
:  
|  | מזרח | מזרח |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | מזרח | מזרח |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  (1) בוסטון סלטיקס |  4 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (1) בוסטון סלטיקס |  4 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (3) פילדלפיה ווריורס |  1 |   |   |  |  |
|  |  (2) סירקיוז נשיונלס |  1 |   |   |  (3) פילדלפיה ווריורס |  1 |   |   |  |  |
|  |  (2) סירקיוז נשיונלס |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) פילדלפיה ווריורס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) פילדלפיה ווריורס |  2 |   |   |  |  |   |   |  (1) בוסטון סלטיקס |  2 |
|  | מערב | מערב |   |   |  |  |   |   |  (1) בוסטון סלטיקס |  2 |
|  | מערב | מערב |   |   |  |  |   |   |  (1) סנט לואיס הוקס |  4 |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  (1) סנט לואיס הוקס |  4 |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  (1) סנט לואיס הוקס |  4 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (1) סנט לואיס הוקס |  4 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (2) דטרויט פיסטונס |  1 |   |   |  |  |
|  |  (2) דטרויט פיסטונס |  2 |   |   |  (2) דטרויט פיסטונס |  1 |   |   |  |  |
|  |  (2) דטרויט פיסטונס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) סינסינטי רויאלס |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) סינסינטי רויאלס |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקת סדרת הגמר, באתר basketball-reference.com
↑  סיכום עונת 1957/1958, באתר nba.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1957, באתר basketball-reference.com
↑  סיכום משחק האולסטאר 1958, באתר nba.com
| עונות בליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1940 | 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| שנות ה-1950 | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 |  |
| שנות ה-1960 | 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 |  |
| שנות ה-1970 | 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 |  |
| שנות ה-1980 | 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 |  |
| שנות ה-1990 | 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| שנות ה-2000 | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| שנות ה-2010 | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 |  |
| שנות ה-2020 | 2019/2020 (הבועה) • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
בוב פטיט עם פרס ה-MVP של משחק האולסטאר לשנת 1958
ג'ורג' יארדלי, מלך הסלים של העונה וחבר חמישיית העונה
סלמנקה (צ'ילה)

סלמנקה (בספרדית: Salamanca) היא עיר וקומונה בפרובינציית צ'ואפה במחוז קוקימבו בצ'ילה. סלמנקה השוכנת 316 קילומטרים צפונית לבירה סנטיאגו, על הגדה הצפונית של הנהר צ'ואפה.
היסטוריה

העיר נקראת על שם מתילד סלמנקה שהייתה בעלת הקרקע בראשית המאה ה-19. לאחר מותה של מתילד סלמנקה נוהל עזבונה על ידי הכנסייה, בהמשך הועבר לרווחת הציבור הכללי וב-1844 הוקם במקום כפר אשר התפתח והפך לעיר.
דמוגרפיה

ב-2002 התגוררו בקומונה 24,494 תושבים ומתוכם 12,689 תושבים בעיר עצמה. 53.2 אחוזים מתושבי הקומונה היו גברים ו-46.8 אחוזים נשים. בין 1992 ל-2002 נרשם גידול במספר התושבים בשיעור של 5.9 אחוזים.
סלמנדרת ענק יפנית

| סלמנדרת ענק יפנית |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: בעלי זנב
תת־סדרה:: סלמנדרות ענק
משפחה:: סלמנדרות ענקיות
סוג:: סלמנדרת ענק
מין:: סלמנדרת ענק יפנית
שם מדעי
 Andrias japonicus ‏טמינק, 1836
תחום תפוצה


Andrias japonicus
סלמנדרת ענק יפנית (שם מדעי: Andrias japonicus) היא מין מסוג סלמנדרת ענק האנדמית ליפן. הסלמנדרה עשויה להגיע לאורך של עד 1.5 מטר, והיא הדו-חיים השני בגודלו בעולם כיום, לאחר סלמנדרת הענק הסינית.
מאפיינים

סלמנדרת הענק היפנית מקיימת אורח חיים מימי וכמעט ואינה עולה אל היבשה. גופה כבד ומגושם וצבעה חום עם כתמים כהים. ראשה גדול ושטוח ובו זוג עיניים קטנות, ללא עפעפיים. שיניה מצויות בחיך ובלסתות. זימים קיימים אצל הצעירים בלבד, ואילו הבוגרים נושמים רק דרך העור. בצידי הגוף ישנם קפלי עור, המגדילים את שטח הפנים ומאפשרים ספיחה מרבית של חמצן מן המים, הודות לכלי הדם הרבים המצויים על פני העור.
עונת הרבייה חלה באוגוסט, אז מתכנסות סלמנדרות הענק באזורים קבועים. הזכרים מתחרים ביניהם בקרבות על הזכות להפרות את ביצי הנקבות. הנקבות מטילות 400–500 ביצים במים וכמה זכרים מפרים את הביצים. לאחר מכן, שומר כל זכר באגרסיביוות על ביצים שהטילו כמה נקבות עד בקיעתן, בתוך קן הנבנה במחילה על גדות הנהר. תוחלת החיים שלהם ארוכה (לעיתים אף למעלה מחמישים שנים), והם מקיימים אורח חיים לילי.
לסלמנדרת הענק היפנית אין אויבים טבעיים. תושבים מקומיים צדים אותה מדי פעם בשל בשרה, אך עיקר הסכנה לקיומה היא בירוא שטחי המחיה שלה למען צורכי האדם. עם זאת, בשל מעמדה החוקי כחיה מוגנת, כמה מאזורי המחיה שלה מוגנים בקפדנות וגודלה היחסי של האוכלוסייה נשמר.
משקל בוגר: 25 קילוגרם
אורך בוגר: 1.5 מטר
מזון: דגים, צפרדעים, יונקים קטנים ופרוקי-רגליים
בית גידול: נחלים מהירי זרימה באזורים הרריים, קרירים ולחים
הערות שוליים

↑  סלמנדרת ענק יפנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562923805171  LCCN: sh85083283  NDL: 01100648 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עיוורון הנהרות

| --- | --- |

 תחום:  מחלות זיהומיות 
 גורם:  Onchocerca volvulus 
 תסמינים:  דפיגמנטציה, קשריר, דלקת קשרירי הלימפה, פריחה, עיוורון, lichenification 
 טיפול:  איברמקטין  איברמקטין 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  224309 
 MeSH:  D009855
 סיווגים
 ICD-11:  1F6A 
 
עיוורון הנהרות או אונקוצרקיאזיס (onchocerciasis) היא מחלה הנגרמת על ידי תולעים טפיליות מסוג אונכוסרקה (Onchocerca volvulus) ועשויות להוביל לעיוורון. התולעים חודרות דרך העור ומתיישבות מאחורי העיניים. התולעים מועברות על ידי עקיצה של ישחור. התסמינים כוללים גירוד חמור, בליטות מתחת לעור ועיוורון. זוהי הסיבה השנייה בשכיחותה לעיוורון כתוצאה מזיהום, לאחר טרכומה.
כ- 15.5 מיליון בני אדם נגועים בעיוורון הנהרות. בערך 0.8 מיליון סובלים אובדן ראייה חלקי מהזיהום. מרבית הזיהומים מתרחשים באפריקה שמדרום לסהרה, אם כי דווחו מקרים גם בתימן ובאזורים מבודדים של מרכז ודרום אמריקה.
תסמינים

החולים במחלה סובלים מעקצוץ מתמיד המעורר גירוד, איבוד פיגמנטציה של העור והתדרדרות של הראייה. רוב התסמינים נגרמים על ידי המיקרופילריה, במיוחד אלו שמתו.
תפוצה

המחלה הייתה נפוצה בעיקר בקרבת נהרות במערב אפריקה.
בשנת 1974 הושקה יוזמה בינלאומית למיגור המחלה על ידי ריסוס הנהרות כדי להרוג את הזבובים מפיצי המחלה. אולם המחלה שבה והתרבתה ככל הנראה על ידי זבובים שהגיעו ממרחקים. עיוורון הנהרות הוגדר על ידי ארגון הבריאות העולמי כאחת מתוך 17 מחלות טרופיות מוזנחות שיש למגר מהעולם.
חברת מרק תרמה תרופות וקבוצה של תורמים גדולים השקיעו מאות מיליוני דולרים במיגור הזבובים שהפיצו את המחלה.
תרופות

עד שנת 1988 המחלה הייתה חשוכת מרפא. נעשו ניסיונות לטפל במחלה בסוראמין. בתחילת שנות ה-70 נעשו ניסיונות לפתח תרופה למחלה בישראל. במפעל ד"ר פישר פותחה תרופה בשם אונקוזן לטיפול במחלה. שני רופאי עיניים ישראליים פיתחו תרופה בשם הטראזאן.
ויליאם קמפבל פיתח את התרופה אברמצטין (אנ'), שתוקפת את התולעים הטפיליות הגורמות למחלה. התרופה אינה מחסלת את התולעים הבוגרות, אך היא מונעת מהן להתרבות.
כן נעשה שימוש בדוקסיציקלין התוקף את חיידקי הוולבכיה הטפילים בתולעים הגורמים למחלה.
הערות שוליים

1 2 3  אקונומיסט, "עיוורון הנהרות" והשיעור על אפריקה, באתר הארץ, 8 ביולי 2005
1 2  Onchocerciasis (river blindness), www.who.int (באנגלית)
↑  CDC-Centers for Disease Control and Prevention, CDC - Onchocerciasis, www.cdc.gov, ‏2019-04-19 (באנגלית)
↑  Theo Vos, Christine Allen, Megha Arora, Ryan M Barber, Global, regional, and national incidence, prevalence, and years lived with disability for 310 diseases and injuries, 1990–2015: a systematic analysis for the Global Burden of Disease Study 2015, The Lancet 388, 2016-10, עמ' 1545–1602 doi: 10.1016/S0140-6736(16)31678-6
↑  CDC health information for international travel : the Yellow Book 2012, Oxford: Oxford University Press, 2012, עמ' 258
↑  Eye Diseases in Hot Climates, page 174
↑  ד"ר אליהו סגל, רמזורים בחשכת העיוורון, מעריב, 29 ביוני 1962
↑  תרופה חדשה נגד בילהרציה פותחה בגרמניה, דבר, 3 ביולי 1980
↑  Neglected tropical diseases, WHO | World Health Organization
↑  Neglected tropical diseases, Uniting to Combat NTDs (באנגלית)
↑  גובר השימוש באונקוזן לריפוי מחלת עיורון הנהרות, מעריב, 3 ביולי 1973
↑  רופאים בישראל מפתחים תרופה ל"עוורון הנהרות", דבר, 27 באוגוסט 1971
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545911805171  BnF: cb119442215 (data)  LCCN: sh85094719  NKC: ph115590 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
עומר סנש

עומר סנש (נולד ב-16 באוגוסט 1984 בקלגרי, קנדה) הוא קריין ושדר רדיו ישראלי, בוגר גלי צה"ל. בן משפחתה של הצנחנית חנה סנש.
סנש הוא בין הבעלים-מקימים של תחנת הרדיו הישראלית "רדיו הקצה" ומשמש כמנהל הטכני שלה. 
בעל תואר ראשון בניו מדיה מהאקדמיה "בצלאל".
ביוגרפיה

דרכו המקצועית החלה בשנת 2003 כשהתקבל לשרת בגלי צה"ל, בה שימש כטכנאי ומפיק פרומו. בתקופת שירותו פעלה מחלקת הפרומו של גלי צה"ל וגלגלצ לקידום קו צעיר והומוריסטי יותר בזמרירי התחנות. עם שחרורו המשיך לניהול מחלקת הפרומו ברדיו חיפה, ואחר כך לעריכת והגשת תוכנית מוזיקה אלטרנטיבית אישית ברדיו אמצע הדרך.
בשנת 2007 עבר סנש להגיש את רצועת הבוקר בשעה שקדמה לתוכניתם של טל ברמן ואביעד קיסוס ברדיו תל אביב, לצידם של יניב מורוזובסקי וטלי מץ. בין השאר שימש כעורך התסכיתים הקבוע בתוכניתם של ערן זרחוביץ' ושרון טייכר בתחנה. במקביל שימש כמבקר מוזיקה ועורך באתר נענע 10 וכקריין פרסומות רדיו וטלוויזיה.
באמצע שנת 2010, לאחר רכישת רדיו 99 על ידי קבוצת רדיו ללא הפסקה ושינוי שמה ל-אקו 99 FM, הצטרף עומר לתחנה, ובה הגיש וערך רצועה יומית קבועה של תרבות, כלכלה, אקטואליה ואיכות סביבה.
בשנת 2011 הצטרף למכללת הסאונד בי.פי.אמ בתל אביב כראש המסלול לרדיו וצירף לצוות המנחים אישי רדיו מוכרים בהם יואב קוטנר, לאון פלדמן, עודד דווידוב ואחרים.
בשנת 2012 הצטרף כשותף עסקי לנדב רביד ואייל ("קוואמי") פרידמן, צוות המגישים-עורכים המקורי של תוכנית הרדיו "הקצה". באותה תקופה התוכנית ירדה מהאוויר לאחר כעשור של שידור בגלגלצ ומגישיה חיפשו את המשך דרכה. השלושה הקימו את תחנת "רדיו הקצה", שהחלה את שידוריה ב-1 באפריל אותה שנה. התחנה משדרת בעיקר דרך רשת האינטרנט, ובשיתוף פעולה עם תחנת 88FM של קול ישראל. בשידורי התחנה משתתפים מגישים ועורכים בולטים בתחום הרוק האלטרנטיבי, המוזיקה האלקטרונית והאינדי. התחנה לא הציגה עד כה רווחיות כלכלית.
כיום עומר סנש הוא בעלים-שותף בתחנת "רדיו הקצה", מועסק בחברת טכנולוגיות השמע הישראלית-אמריקאית Waves Audio (אנ') ומגיש משדרי מוזיקה בגלגלצ.
הערות שוליים

↑  "בלדה לנאיבים", בלייזר, אפריל 2013
סיפור משפחתי

| --- | --- |
כרזת ההצגה. מבוססת על עטיפת הספר
כרזת ההצגה. מבוססת על עטיפת הספר
 בימוי:  עמרי ניצן (סיפור משפחתי) עדנה מזי"א (רומן משפחתי)
 כתיבה:  עדנה מזי"א
 דמויות:  רות שטיין, אוטו שטיין, רוברט, פרדי, מרים, אנושקה, נעמי, גאון
 מוזיקה:  יוסי בן נון (רומן משפחתי)
 מקום ההתרחשות:  היידלברג, גרמניה וישראל
 תקופת ההתרחשות:  שנות ה-30 - שנות ה-40 המאוחרות
 מדינה:  ישראל
 סוגה:  דרמה
 הצגת בכורה:  8 במאי 1996 (סיפור משפחתי) ינואר 2013 (רומן משפחתי)
 משך ההצגה:  כשעה וחצי
 שפה:  עברית
 עמוד ההצגה "סיפור משפחתי" באתר הקאמרי, עמוד ההצגה "רומן משפחתי" באתר הקאמרי
עטיפת הספר "רומן משפחתי" שנכתב בעקבות המחזה
סיפור משפחתי הוא מחזה שנכתב על ידי הסופרת והמחזאית עדנה מזי"א בשנת 1996. בעקבות המחזה כתבה מזי"א את הספר "רומן משפחתי" שיצא לאור בשנת 2005 בהוצאת קשת. בשנת 2013 מזי"א כתבה וביימה את ההצגה "רומן משפחתי" בתיאטרון הקאמרי המבוסס על הספר שכתבה.
עלילה

במחזה מסופר על משפחה שמוצאה מווינה, העוברת להתגורר בהיידלברג בראשית שנות השלושים והעולה לארץ ישראל ב-1935 ועל התאקלמותה והיחסים הבין-אישיים ובין-דוריים במשפחה.
רות, אשה יפה אגוצנטרית ומניפולטיבית, נשואה לאוטו, אך מנהלת פרשיית אהבים עם רוברט, שניהם מדענים באוניברסיטת היידלברג, המפוטרים ממנה בשל יהדותם. מכיוון שרות מסרבת לעזוב את בעלה ובתם היחידה אנושקה בת החמש, רוברט, גבר יפה-תואר אגוצנטרי ומניפולטיבי אף הוא, עוזב אותה ועולה לפלשתינה, בעוד רות נשארת עם בעלה ובתה, אחיה רפה-השכל פרדי ודודתה מרים (שגידלה אותה ואת אחיה לאחר התאבדות אמם) בהיידלברג.
לאחר מספר שנים הנאציזם מתגבר בגרמניה ומרים משיגה למשפחה סרטיפיקטים, אך לא לעצמה בשל גילה המתקדם. המשפחה עולה לפלשתינה, שם רות אמורה לסדר לדודתה סרטיפיקט בסוכנות היהודית, אך רות הנתקלת בבירוקרטיה מסורבלת, אותה אינה יכולה לפצח באמצעות קסמה האישי, כפי שהייתה מורגלת, ומרים נשארת בגרמניה, שם היא מוצאת את מותה.
בהמשך חיי המשפחה בישראל, מתקשה אוטו להתאקלם, למרות שמוצעת לו משרה באוניברסיטה העברית הוא אינו מצליח להחזיק בה והופך למורה בתיכון. פרדי (אחיה של רות), מתגלה כפדופיל על ידי רות, וזאת מאשימה אותו שניצל את אנשוקה עת הייתה קטנה, דבר שמוביל להתאבדותו.
רוברט נהפך לקומוניסט. שנים לאחר עליית רות ומשפחתה לארץ, בסביבות 1948, הוא פוגש את אנשוקה (שהיא כבר בת 19) שהפכה אף היא לקומוניסטית כמרד נעורים נגד הבורגנות של הוריה, כאשר הוא אינו יודע שהיא בתה של רות. אנושקה נכנסת להיריון מרוברט.
לפי הוראות הבמה במחזה, בפינת הבמה כל ההצגה יושבת נעמי. הקהל אינו מבין את מהותה, אך לבסוף אנו מבינים שהיא הבת של אנושקה ורוברט, ובסוף המחזה הם מתאחדים, לאחר שרוברט ישב בבית כלא בשל היותו קומוניסט 4 שנים ללא ידיעתה. סוף זה שונה לחלוטין מהסוף בספר.
המחזה

המחזה עלה בפעם הראשונה בשנת 1996 בבימויו של עמרי ניצן. את התפאורה והתלבושות יצרה רות דר. בהצגה שיחק בין השאר שולי רנד. מזי"א סיפרה בראיון כי משחקו של רנד בהצגה גרם לה לרצות לפתח את המחזה לספר: "כשכתבתי את המחזה היה לי בראש שולי רנד לתפקיד של רוברט. כשפנינו אליו כבר התחילו לו המחשבות על חזרה בתשובה, אני זוכרת שהוא אמר לי שהוא רוצה להיות או רב גדול או שחקן גדול. בסופו של דבר הוא שיחק את התפקיד. בהצגה היו קטעים שהוא צריך ללטף לרות, הגיבורה, את הרגל, אבל על הבמה הוא רק העביר את היד שלו מעל הברך של השחקנית. אז הבנתי שההליכה של שולי לדת היא כמו ההליכה של רוברט לקומוניזם, והבנתי שאני צריכה לפתח את הרעיון הזה. הריק בנפש של שולי נראה לי כזה חד וברור, חוסר הסיפוק, החיפוש אחר משהו ערטילאי. אבל בניגוד לסמים, לאהבה ולאידאולוגיה - מהדת, בדרך כלל, לא חוזרים".
בשנת 2013 עלה המחזה בשנית בתיאטרון הקאמרי, ע"פ הספר רומן משפחתי, בבימויה של מזי"א עצמה.
הערות שוליים

↑  שירי לב-ארי, אפשר לקרוא לזה טרגדיה אירונית, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2005
פאול אלפרד ביפלד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 במרץ 1867 יושטדט, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  21 ביוני 1943 (בגיל 76) אוהיו, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון 
 מוסדות:  אוניברסיטת דניסון 
 
פאול אלפרד ביפלד (באנגלית: Paul Alfred Biefeld;‏ 22 במרץ 1867 – 21 ביוני 1943) היה פיזיקאי אמריקאי-גרמני שעל שמו נקרא אפקט ביפלד-בראון.
ביוגרפיה

פאול אלפרד ביפלד נולד ביושטדט בממלכת סקסוניה. בשנת 1881 המשפחה עברה לארצות הברית. הוא למד באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון ובשנת 1894 קיבל תואר בהנדסת חשמל. בשנת 1900 הוא סיים דוקטורט באוניברסיטת ציריך ובאותה שנה התחתן עם אמה באוך, ילידת פרנקפורט.
בשנים 1900–1906 הוא לימד פיזיקה והנדסת חשמל באוניברסיטה בגרמניה. בשנים 1906–1911 הוא היה פרופסור לפיזיקה ואסטרונומיה באקרון. בהמשך הוא עבר לאוניברסיטת דניסון, ולימד שם עד לשנת 1943.
פאול ביפילד ידוע בזכות גילוי אפקט ביפלד-בראון בתקופה שעבד באוניברסיטת דניסון.
סיפור מסגרת

סיפור מסגרת הוא אמצעי ספרותי עלילתי. סיפור המסגרת הוא סיפור או קו עלילה או סצנה שבתוכה משובצים סיפורים קצרים אחרים או קטעים מתוך סיפור ארוך אחר. סיפור המסגרת נותן מידע נוסף מפרספקטיבה אחרת על חלקי העלילה האחרים, וחסר מבנה עלילתי שלם בלעדיהם. לעומת זאת, חלקי העלילה האחרים עשויים להיות משמעותיים בלעדיו ולהיתפס כיצירות אמנות שלמות.
סיפור המסגרת מופיע, בדרך כלל, בתחילת ובסוף כל קטע סיפורת אחר – דהיינו אם יש סיפור מרכזי אחד, הוא יופיע בתחילתו ובסופו, ואם יש סיפורים מרכזיים עצמאיים אחדים, הוא יספק את קטעי הקישור ביניהם. אולם הדבר אינו חייב להיות כך. סיפור המסגרת יכול מצומצם יותר ולהופיע רק בתחילת או רק בסוף היצירה ואפילו בנקודה אחת במרכזה; סיפור המסגרת גם עשוי להיות נוכח יותר ולקטוע מפעם לפעם את הרצף העלילתי של הסיפור המרכזי.
מבחינה דקדוקית, סיפור המסגרת יכול להיכתב בזמן או בגוף אחר משאר היצירה. סיפור המסגרת עשוי להיכתב בסגנון שונה ממנה ואפילו על ידי מחבר אחר או בתקופה מאוחרת יותר מהתקופה בה נכתבה עיקר היצירה. במקרה קיצוני יש סיפור בתוך סיפור - לסיפור המסגרת יש עלילה מפותחת מאוד בפני עצמה.