stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרשת השבת
הלכות ומנהגים > איסור קביעת סעודה בעת הדרשה

בתלמוד הבבלי מובאים דברי רבה, שקביעת סעודה בשבת בזמן הדרשה מהווה סיבה לכך שהנוהגים כך יורדים מנכסיהם. כראיה לכך מובא מעשה בשם רבי יוחנן, לפיו משפחה ירושלמית שקבעה את סעודתה "בשבתא" (כאשר על פי הסוגיה - הכוונה לעת הדרשה), "נעקרה".
בעקבות זאת, נפסקה ההלכה שאסור לקבוע סעודה בזמן דרשת השבת: ”אחר סעודת שחרית קובעים מדרש לקרות בנביאים ולדרוש בדברי אגדה, ואסור לקבוע סעודה באותה שעה” (שולחן ערוך אורח חיים הלכות שבת סימן ר"צ סעיף ב').
המשנה ברורה הוסיף שקל וחומר שאסור לעשות אז דברים אחרים שאינם מצווה, כמו טיול וכדומה: ”וזהו תוכחת מגולה לאותן האנשים שמטיילין בעת ההיא בשוקים וברחובות. כי אפילו סעודת שבת שהיא מצווה, אסור אז מפני בטול תורה. וכל שכן לטייל ולהרבות אז בשיחה בטלה שאסור”.
דרשות ארבע השבתות

בקהילות רבות נהגו לערוך דרשה מרכזית בארבע משבתות השנה. דרשות אלו נישאו בדרך כלל על ידי הרב הראשי, והתקבצו אליהן קהל גדול יותר מבשאר שבתות השנה. בשבת שלפני יום הכיפורים, המכונה שבת שובה, הרב נושא דברי מוסר והתעוררות לתשובה; בשבת זכור המקדימה את חג הפורים, ידרוש הרב בגנותו של עמלק, כדי לקיים את מצוות זכירת אשר עשה לישראל בצאתם ממצרים; בשבת שלפני חג הפסח, הנקראת שבת הגדול, הרב ידרוש בהלכות הפסח המרובות ויזהיר את הציבור על ביעור החמץ (לפי כמה פרשנים, כינויה של שבת זו הוא על שם הדרשה, אותה נושא הגדול שבעיר). השבת הקודמת לחג השבועות היא שבת כלה, בה הרב נושא דברים בשבח התורה ומעורר את הקהל ללימודה.
הערות שוליים

↑  ילקוט שמעוני תורה פרשת ויקהל רמז תח
↑  משנה ברורה סימן ר"צ סעיף קטן ו', בשם ב"ח ומגן אברהם.
↑  ”ומכאן סמכו בכל תפוצות הגולה להתקבץ בבתי כנסיות לקרות מקרא ולדרוש בדברי אגדה אחר סעודת שחרית” (בית יוסף אורח חיים סימן רצ).
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ר"צ, סעיף ב'.
↑  תלמוד בבלי מסכת גיטין דף לח עמוד ב
↑  משנה ברורה סימן ר"צ סעיף קטן ז'.
דנילו די-לוקה

| --- | --- |

די-לוקה בשנת 2007
 לידה:  2 בינואר 1976 (בן 48) פסקארה שבאיטליה איטליה
 כינוי:  הרוצח
 גובה:  174 ס״מ 
 משקל:  61 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  מטפס/מרוצים חד-יומיים
 קבוצה נוכחית:  אקווה א-ספונה
 קבוצות עבר:  ריזו סקוטי (1998) קנטינה טולו (1999-2001) סאקו-לונגוני ספורט (2002-2004) ליקוויגאס (2005-2007) LPR ברייקס (2008-2009)   קבוצת קטיושה (2011)
 הישגי שיא:  אליפות סבב הפרו טור (2005)    ג'ירו ד'איטליה (2007)   מרוץ אמסטל גולד (2005)   ג'ירו די לומברדיה (2001)   לה פלש ואלון (2005)   לייז'–בסטון–לייז' (2007)   הטור של חבל הבסקים (2005)
 www.danilodilucaweb.it
 
דנילו די-לוקה (באיטלקית: Danilo Di Luca; נולד ב-2 בינואר 1976) הוא לשעבר רוכב אופני כביש איטלקי מקצועני, שרכב עבור קבוצת אקווה א-ספונה מהסבב היבשתי המקצועני של ה-UCI. די-לוקה זכה במקום הראשון בסבב הפרו טור של 2005, בג'ירו ד'איטליה של 2007, בג'ירו די לומברדיה של 2001 ובמרוץ לייז'–בסטון–לייז' של 2007.
קריירה > ראשית הקריירה

די-לוקה נולד בספולטורה (אנ') שבנפת פסקארה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 1998 בקבוצת ריזו סקוטי. הוא הציג את כישרונו כאשר זכה בקטגוריית הרוכבים מתחת לגיל 23 של הג'ירו ד'איטליה. בשנת 1999 הוא עבר לקבוצת קנטינה טולו-אלקסיה אלומיניו, וניצח בקטע הראשון בג'ירו ד'אברוצו של אותה שנה. היה זה ניצחונו הראשון במרוץ מקצועני. הוא נשאר בקבוצה למשך שלוש שנים, והשיג ניצחונות נוספים, כדוגמת הג'ירו די לומברדיה והקטע הרביעי של הג'ירו ד'איטליה המקצועני ב-2001. לאחר מכן הוא עבר לקבוצת סאקו לונגוני-ספורט.
בשל פציעות מרובות ותמיכה מוגבלת מצד הנהלת קבוצתו, די-לוקה לא הגיע להישגים רבים במרוצים חשובים בשנים שלאחר מכן בקבוצת סאקו. ב-2004, הרשויות באיטליה חקרו את די-לוקה בחשד לשימוש בחומרים אסורים. כלפי די-לוקה נטען שהוא שוחח בטלפון עם אדי מצולני, ולכאורה הם דיברו על מוצרים הכוללים חומרים ממריצים. החשדות מנעו מדי-לוקה להשתתף בטור דה פראנס של 2004.‏
קריירה > ליקוויגאס

ב-2005, עבר די-לוקה לקבוצת ליקוויגאס-ביאנקי, וחבר לרוכבים אחרים כמו מריו צ'יפוליני, דריו צ'וני, סטפנו גרזלי ומגנוס בקסטדט. הוא הוביל את קבוצתו במרוצי הקלאסיקות של האביב. את ניצחונו הראשון במדי ליקוויגאס הוא השיג בקטע הראשון של מרוץ הטור של חבל הבסקים, שבו הוא זכה גם בדירוג הכללי לאחר שגבר על אייטור אוסה בקטע האחרון נגד השעון. הוא זכה במרוצי אמסטל גולד ולה פלש ואלון, ובעקבות כך נטל את החולצה הלבנה של מוביל סבב הפרו טור השנתי.
די-לוקה, שנחשב לפני כן כרוכב המתמחה במרוצים חד-יומיים ובמרוצי קטעים קצרים, הפתיע כאשר זכה להצלחה בג'ירו ד'איטליה של 2005, לאחר שניצח בשני קטעים במרוץ וסיים במקום הרביעי בדירוג הכללי. הוא סיים גם במקום החמישי בטור של פולין, ולאחר שסיים במקום הרביעי באליפות של ציריך, הוא הפך לאלוף סבב הפרו טור של שנת 2005.
בשנת 2006 די-לוקה פרש ראשון מהטור דה פראנס, בשל זיהום. הוא התאושש בהמשך השנה והשתתף בוואלטה אספניה. הוא ניצח במרוץ זה את הקטע החמישי, ולבש את החולצה הזהובה של המוביל במרוץ למשך שני קטעים, לפני שאיבד את ההובלה ליאנז ברייקוביץ'. יכולתו והישגיו של די-לוקה במרוצי הקלאסיקות, בג'ירו ובמרוצים האחרים באותה שנה, היו נחותים בהרבה מהישגיו בשנת 2005.
די-לוקה פתח את עונת 2007 עם זכייה במרוץ מילאנו–טורינו בחודש מרץ, ובמרוץ לייז'–בסטון–לייז' באפריל. הוא הגיע למקומות גבוהים גם במספר מרוצי קלאסיקות אחרים באותה שנה. הוא זכה לראשונה בקריירה שלו בג'ירו ד'איטליה, הגרנד טור השני בחשיבותו, לאחר שניצח בשני קטעים וסיים בזמן כולל של כשתי דקות פחות מאנדי שלק שבמקום השני.
לקראת סיום השנה נחשד די-לוקה כי השתמש בחומרים ממריצים במסגרת פרשיית סמים גדולה באיטליה. ב-28 בספטמבר הוא הודח מסגל המשלחת האיטלקית לאליפות העולם באופני כביש, בשל "שערוריית" שימוש בחומרים אסורים. די-לוקה הוביל את סבב הפרו טור השנתי לפני הג'ירו די לומברדיה, שהיה המרוץ האחרון של העונה, אך הוא הושעה לשלושה חודשים עם סיום העונה, ואיבד את ההובלה בדירוג הסבב, בשל מעורבותו בפרשיית הסמים.
קריירה > LPR

בשנת 2008 עבר די-לוקה לקבוצת LPR ברייקס. עונת 2008 הייתה שקטה עבורו, כאשר קבוצתו החדשה לא הוזמנה למרוצים רבים. בג'ירו ד'איטליה די-לוקה לא הצליח לשחזר את הצלחתו מהשנה הקודמת, וסיים במקום השביעי, כשבע דקות אחרי המנצח אלברטו קונטדור. הוא זכה בשנה זו בשני מרוצים, פחותי חשיבות ביחס למרוצים הגדולים - מרוץ הקטעים סטימנה סיקליסטיקה לומברדה והמרוץ החד-יומי ג'ירו דל'אמיליה. ב-2009 ניצח די-לוקה בשני קטעים בג'ירו דל טרניטו, וזומן שוב להשתתף בג'ירו ד'איטליה. הוא ניצח בקטע הרביעי בג'ירו ד'איטליה ובקטע החמישי עבר להוליך את הדרוג הכללי. בקטע העשירי ניצח די-לוקה שנית והגדיל את יתרונו בראש הדרוג. הוא איבד את המקום הראשון לדניס מנצ'וב בקטע ה-12 ועד סוף המרוץ ניסה, ללא הצלחה, לתקוף את מנצ'וב ולהחזיר לעצמו את חולצת המוליך במרוץ - החולצה הוורודה. בסיום דורג שני, בפיגור של 41 שניות אחרי מנצ'וב, כשהוא מסתפק בניצחון בדירוג הנקודות במרוץ.
קריירה > שיבה לדבוקה אחרי ריצוי עונש ההשעיה

ביולי 2009, התגלה כי שתי בדיקות הסמים שנערכו לדי-לוקה במהלך הג'ירו ד'איטליה נמצאו חיוביות. לפיכך, הושעה די-לוקה מידית מרכיבה על ידי איגוד האופניים הבינלאומי. בפברואר 2010 הוא הושעה לשנתיים (מיולי 2009 ועד יולי 2011) וכמו כן נקנס ב-280,000 אירו. השעייתו קוצרה לאחר ששיתף פעולה עם גופי החקירה האיטלקיים ובינואר 2011 פורסם כי די לוקה חתם חוזה עם קבוצת קטיושה על פיו ירכוב בה בשנת 2011 ללא שכר. ב-2011 התחרה, בין היתר, במרוצים בהם השיג בעבר ניצחונות, דוגמת הג'ירו ד'איטליה ולייז'–בסטון–לייז', אך התוצאות שהשיג לא היו בולטות. ב-2012 החל לרכוב בקבוצה האיטלקית אקווה א-ספונה. הוא הגיע בשנה זו למספר השגים, במיוחד במרוצים חד-יומיים. הוא ניצח במרוץ "GP Nobili Rubinetterie Coppa Città di St" (דרגה 1.1 של ה-UCI) והגיע לפודיום במספר מרוצים נוספים. כמו כן, הוא ניצח בקטע אחד בטור של אוסטריה.
הישגים בולטים כמקצוען

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  2000 - קנטינה טולו מקום ראשון בגרנד פרי לרצ'יאנו  מקום ראשון בטורפאו פנטליקה  מקום שני בוואלטה אספניה 2001 - קנטינה טולו-אקווה & סאפון מקום ראשון בג'ירו די לומברדיה  מקום ראשון בג'ירו ד'אברוצו 2002 - סאקו מקום ראשון בג'ירו דל ונטו  מקום ראשון בגרנד פרי פרד מנגוני  מקום ראשון בטורפאו ליגווגליה  מקום ראשון בטירני - אדריאטי 2003 - סאקו מקום ראשון בקופה פלאקי  מקום שלישי במרוץ אמסטל גולד  מקום ראשון בשלושת העמקים של וארזה  מקום ראשון בטור של ליגורה 2004 - סאקו מקום ראשון בטורפאו מטאוטי  מקום ראשון בבריקסיה טור  מקום שני בלה פלש ואלון  מקום רביעי במרוץ אמסטל גולד |  2005 - ליקוויגאס-ביאנקי אלוף סבב הפרו טור מקום ראשון במרוץ אמסטל גולד  מקום ראשון בלה פלש ואלון  מקום ראשון בטור של חבל הבסקים  מקום רביעי בג'ירו ד'איטליה  מקום רביעי באליפות של ציריך  מקום חמישי בטור של פולין 2006 - ליקוויגאס מקום שישי בלה פלש ואלון  מקום תשיעי במרוץ אמסטל גולד 2007 - ליקוויגאס מקום ראשון במילאנו - טורינו  מקום שלישי במרוץ אמסטל גולד  מקום שלישי בלה פלש ואלון  מקום ראשון בלייז'–בסטון–לייז'   מקום ראשון בג'ירו ד'איטליה 2008 - LPR ברייקס מקום ראשון בסטמנה סיקליסטה לומברדה  מלך ההרים בטור של בריטניה  מקום ראשון בג'ירו דל'אמיליה |  2009 - LPR ברייקס מקום שני בג'ירו ד'איטליה מקום ראשון בדירוג הנקודות |
הערות שוליים

↑  Cycling News article, June 28, 2007
↑  Di Luca withdraws from Worlds
↑  Di Luca set to ride for free with one year Katusha deal, אתר cyclingnews ‏, 10 בינואר 2011
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: פאולו בטיני (סבב הגביע העולמי) | אלוף סבב הפרו טור  2005 | הבא: אלחנדרו ולוורדה |
דנילה טקצ'נקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1989 (בן 35 בערך) מוסקבה, ברה"מ 
 תחום יצירה:  צילום 
 
דנילה טקצ'נקו (יליד 1989) הוא אמן חזותי רוסי הפועל בתחום הצילום התיעודי.
טקצ'נקו זכה בפרס הראשון מטעם -World Press Photo על סדרת עבודות המכונה 'בריחה'. סדרה נוספת, "אזורים מוגבלים", זכתה בפרס המפרסמים האירופאים לצילום. עבודותיו הוצגו ברוסיה, באירופה ובצפון אמריקה.
ביוגרפיה

טקצ'נקו נולד במוסקבה בשנת 1989. בשנת 2014 קיבל תואר בתחום הצילום התיעודי מבית הספר לצילום ומולטימדיה רודצ'נקו.
ב-2014 זכה בפרס הראשון World Press Photo בקטגוריית 'סיפורי דיוקנאות' על עבודתו "לברוח", המתארת אנשים שפרשו מהחברה כדי לחיות כמו נזירים בטבע.
עבודתו "אזורים מוגבלים", המתעדת ערי צבא נטושות ברוסיה, זכתה ב-2015 בתחרות האירופית למפרסמים עבור צילום.
עבודותיו של טקצ'נקו נכללות באוסף הקבוע של מוזיאון Salsali.
תערוכות > תערוכות יחיד

2014 Danila Tkachenko. לברוח, במסגרת  חודש הצילום האירופאי. 25books, ברלין, גרמניה.
2015 "אזורים מוגבלים", Benaki Museum, אתונה, יוון.
2017  Ritual, Galeria del Cembalo רומא (ביחד עם דויד מונטלאונה)
תערוכות > קבוצתי

2016 baboushka בגלריית Russiantearoom
2015 IX קרסנויארסק הספר תרבות הוגן. בקרסנויארסק, רוסיה.
2015 תני לי מחסה - מבצרים, דמיונות בשפלה. Nieuwersluis Port, הולנד.
2015 העקומה, מרכז לאמנות עכשווית, סנטה פה, ארצות הברית.
2015 הכוחות להיות, תחנת עצמאי פרויקטים, ניו-יורק, ארצות הברית.
פרסים

2012 מצלמת הכסף, מוסקבה, פרס מיוחד בקטגוריה "פנים".
2012 צעירים במאה ה-21, ליטא, פרס מיוחד.
2014 עולם צילום עיתונות, הולנד, 1 בקטגוריה דיוקנאות.
2015 LensCulture חשיפה, 1 בקטגוריה סדרה.
2015 קולות מחוץ לפסטיבל, ארל.
2015 לשרוף, קרן גרנט.
2015 קצף Fotografiemuseum אמסטרדם, קצף כישרון.
2015 מרכז פרס הבחירה. מקום 1.
2015 פרס הצילום המפרסמים האירופאיים.
פרסומים

בריחה. ברלין: Peperoni, 2014. ISBN 9783941825635.
אזורים מוגבלים
אזורים מוגבלים. היידלברג: Kehrer, 2015. ISBN 978-3-86828-653-3.
אזורים מוגבלים. Stockport: דאווי לואיס, 2015. ISBN 978-1-907893-82-7.
Zona restringida. ברצלונה: בלום, 2015. ISBN 978-84-9801-908-7.
אזורים מוגבלים. ארל: מילים והמעשים Sud, 2015. ISBN 978-2-330-05698-8.
אזורים מוגבלים. רומא: Peliti, 2015. ISBN 978-88-89412-70-1.
הערות שוליים

↑  "Danila Tkachenko". World Press Photo. נבדק ב-17 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ones to Watch: Danila Tkachenko". British Journal of Photography. Apptitude Media. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Airplane - amphibia with vertical take-off VVA14". נבדק ב-4 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ausstellung: "Escape" bei 25books - Ausstellungen". 25books.com. אורכב מ-המקור ב-2017-12-06. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Danila Tkachenko". Athens Photo Festival. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Красноярская ярмарка книжной культуры". prokhorovfund.ru. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gimme Shelter - English". gimme-shelter.nl. אורכב מ-המקור ב-2017-10-11. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Center The Curve Exhibits - Center". Center. אורכב מ-המקור ב-2017-10-11. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Powers That Be". Finnish Cultural Institute in New York. אורכב מ-המקור ב-2015-11-17. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Серебряная камера 2012". silvercamera.ru. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "III international youth photography competition 2011 - Kadras.lt". kadras.lt. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Danila Tkachenko". World Press Photo. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "LensCulture Exposure Awards 2014". LensCulture. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Super Utilisateur. "2015 lacritique.org Award". voies-off.com. אורכב מ-המקור ב-2017-09-17. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "emerging photographer fund". burn magazine. אורכב מ-המקור ב-17 בנובמבר 2015. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Foam Talent Call". Foam Fotografiemuseum Amsterdam. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Center Awards - Director's Choice". visitcenter.org. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2015 Winner". europhotobookaward.eu. אורכב מ-המקור ב-2015-11-17. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fiona Macdonald. "BBC - Culture - Restricted Areas: Eerie relics of a forgotten Russia". BBC. נבדק ב-16 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Announcing the Winners and Finalists". LensCulture. נבדק ב-22 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hannes Wanderer. "Peperoni Books : Escape". Peperoni Books. נבדק ב-17 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1055916814  ISNI: 0000 0004 3590 2186  LCCN: no2017035492  SUDOC: 197506194  VIAF: 309723676   WorldCat (עם VIAF): 309723676
דיאנה מונז

דיאנה מארי מונז-דיפטרו (באנגלית: Diana Marie Munz-DePetro; נולדה ב-19 ביוני 1982) היא שחיינית עבר אמריקאית. אלופה אולימפית (סידני 2000) ואלופת עולם (ברצלונה 2003) במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, סגנית אלופה אולימפית (סידני 2000) במשחה ל-400 מטר חופשי ו-3 פעמים ברציפות סגנית אלופת העולם (פרת' 1998, פוקואוקה 2001 וברצלונה 2003) במשחה ל-800 מטר חופשי והשחיינית המצטיינת באליפות הפאן פסיפיק (יוקוהמה 2002) לאחר שזכתה ב-4 מדליות זהב.
ביוגרפיה

מונז נולדה בקליוולנד, אוהיו אחות הצעירה במשפחה בת 4 אחים. הוריה הם מחליקים אמנותיים על קרח מצטיינים. אביה, רוברט, סיים במקום שישי באליפות העולם שנערכה בדורטמונד, גרמניה 1964, בריקוד זוגות ואמה, קרול, השתתפה במשחקים הפאן-אמריקאיים.
ביוגרפיה > 1997

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 1997 זכתה מונז ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי (16.17.06 דקות) ומדליות ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי (4:14.03 דקות) ול-800 מטר חופשי (8:29.06 דקות).
ביוגרפיה > 1998 > סגנית אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 זכתה מונז במדליית כסף, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:29.97 דקות, אחרי בת ארצה ברוק בנט (8:28.71 דקות) ולפני קירסטן ולייחואיז מהולנד (8:32.34 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:11.70 דקות.
ביוגרפיה > 2000 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת סידני (2000) זכתה מונז בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם ג'ני תומפסון, סמנתה ארסנולט ולינדזי בנקו בשיא אולימפי חדש של 7:57.80 דקות, לפני אוסטרליה (7:58.52 דקות) וגרמניה (7:58.64 דקות), כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:59.19 דקות, התוצאה המהירה בנבחרת ומדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.07 דקות, אחרי ברוק בנט (4:05.80 דקות) ולפני קלאודיה פול מקוסטה ריקה (4:07.83 דקות).
ביוגרפיה > 2001

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה בשנת 2001 זכתה מונז בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:28.84 דקות, אחרי האנה שטוקבאואר מגרמניה (8:24.66 דקות) ולפני בת ארצה קייטלין סנדנו (8:31.45 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:07.05 דקות, אחרי האנה שטוקבאואר (16:01.02 דקות) ופלאביה ריגאמונטי משווייץ (16:05.99 דקות).
ביוגרפיה > 2002 > שחיינית מצטיינת באליפות הפאן פסיפיק

באליפות הפאן פסיפיק שנערכה ביוקוהמה, יפן בשנת 2002 זכתה מונז ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי (4:09.50 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי (8:30.45 דקות), במשחה ל-1500 מטר חופשי (16:07.86 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 7:56.96 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:00.95 דקות.
ביוגרפיה > 2003 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 זכתה מונז ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם לינדזי בנקו, ראשל קומיסארז ורייאנון ג'פרי בשיא אליפות חדש של 7:55.70 דקות, לפני אוסטרליה (7:58.42 דקות) וסין (7:58.53 דקות). מדליית כסף, בפעם השלישית ברציפות במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:24.19 דקות, אחרי האנה שטוקבאואר שקבעה שיא אליפות חדש של 8:23.66 דקות ולפני רבקה קוק מבריטניה (8:28.45 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.67 דקות, אחרי האנה שטוקבאואר (4:06.75 דקות) ואווה ריסטוב מהונגריה (4:07.24 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:14.28 דקות.
ביוגרפיה > 2004

באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה מונז במדליית ארד, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:26.61 דקות, אחרי איי שיבאטה מיפן (8:24.54 דקות) ולור מנודו מצרפת (8:24.96 דקות).
חייה האישיים

בשנת 2006 נישאה מונז לפלמר דיפטרו ונולדה להם בת בשם סידני.
דיואי ריילי

| --- | --- |

דיואי ריילי
 סוג:  דמות בדיונית
 הופעה ראשונה:  "צעקה" (1996)
 הופעה אחרונה:  "צעקה" (2022)
 יוצרים:  קווין וילאמסון
 גילום הדמות:  דייוויד ארקט
 מידע
 כינויים:  "ריילי"
 סטטוס:  מת
 גזע:  בן אנוש
 מין:  זכר
 מקצוע:  שריף
 מקום מגורים:  וודסבורו, קליפורניה, ארצות הברית
 מקום פטירה:  בבית החולים בוודסבורו
 סיבת המוות:  נרצח על ידי גוסטפייס (אמבר פרימן), אשר בא לעשות וידוא הריגה.
 דמויות קשורות
 משפחה:  טייטום ריילי (אחות, מתה) גברת ריילי (אם) מר ריילי (אב) גייל וות'רס (גרושה)
 חברים:  סידני פרסקוט רנדי מיקס (מת) ג'ודי היקס (מתה) שריף ברק
 אויבים:  גוסטפייס
דווייט "דיואי" ריילי (באנגלית: Dwight "Dewey" Riley) הוא דמות בדיונית לצד גייל וות'רס וסידני פרסקוט בסדרת סרטי "צעקה". הדמות נוצרה על ידי קווין וילאמסון, ומגולם על ידי השחקן דייוויד ארקט. הדמות הופיעה לראשונה בסרט צעקה (1996), ועוד ארבעה סרטי המשך: צעקה 2, צעקה 3, צעקה 4 וצעקה (2022). דיואי מופיע בסרטי הצעקה כשוטר, ולאחר מכן כשריף. דיואי מאחד כחות עם סידני פרסקוט (נב קמפבל) וגייל וות'רס (קורטני קוקס), ולבסוף מתחתן איתה, וביחד הם משלבים כוחות לעצור את גוסטפייס.
הופעות בזיכיון > צעקה 1996

סידני פרסקוט, נערה צעירה אשר לומדת בתיכון וודסבורו, עם חברתה טייטום ריילי, אחותו של דיואי. גוסטפייס תוקף את סידני, ושורדת, דיואי לוקח אותה אל תחנת המשטרה בשל היותו כשוטר, והחשוד העיקרי בתקיפה הוא בן זוגה של סידני, בילי לומיס, אשר במעצר. במסיבה של סטו, ידיד של סידני, דיואי וגייל המאוהבים, מגיעים אל המסיבה כדי להודיע לה כי אביה לא נמצא. טייטום נרצחת על ידי גוסטפייס, ודיואי נדקר, הגוסטפייס מתגלה כבילי לומיס, וכ-סטו מאכר, שניהם נהרגים על ידי סידני בעזרתה של גייל.
הופעות בזיכיון > צעקה 2

כעבור שנתיים, סידני לומדת בקולג', ודיואי ניתק קשר עם גייל. לאחר שורה של רציחות, דיואי נדקר אנושות על ידי גוסטפייס, וגייל בורחת להעזיק עזרה בחשד שהרוצח הוא קוטון ווירי, "המואשם" החף מפשע שהיה חשוד ברצח מורין פרסקוט, אמה של סידני. גוסטפייס מתגלה כמיקי אלטירי, ידיד וסטודנט בקולג' אשר סידני לומדת בו, ושותפו הוא, ננסי לומיס, אמו של בילי אששר רוצה לנקום את מות בנה, ומחזיקה את גייל כבת ארובה, המניע של מיקי היה להתפרסם כרוצח סדרתי. מיקי מת על ידי ננסי על מנת להסיר איום פוטנציאלי, ומיקי יורה בגייל. קוטון ווירי וסידני הורגים יחד את ננסי, ומיקי מתגלה כחי, אך נורה על ידי גייל וסידני.
הופעות בזיכיון > צעקה 3

כעבור שלוש שנים, סידני פרסקוט מתגוררת בבית בדרום קליפורניה. שם היא חיה הרחק מהעיר, וגייל שכבר לא מחפשת תהילה, אך מחפשת מסקנה על עברה המסתורי של מורין פרסקוט, עליה כתבה ספר מצליח. יום למחרת, מארק קינקייד, בלש משטרה, מיידע לגייל ודיואי על הרצח של קוטון ווירי. גייל מבקרת בסט צילומים של הסרט "דקירה: בחזרה לוודסבורו" ופוגשת על הסט את השחקנית ג'ודי יורגנשטרן, תחת שם הבמה ג'ניפר ג'ולי (פארקר פוזי), אשר מככבת בסרט "דקירה 3" את גייל וות'רס. דיואי וגייל "נפרדו", והם מרבים להתווכח. לאחר שורה של רציחות, הרוצח מתגלה כרומן ברידג'ר, במאי הסרט "דקירה", הוא מסביר לסידני שהוא אחיה למחצה, ושאמה עברה אונס קבוצתי, ומסרה את רומן לאימוץ, רומן בעיקר כעס על כך שהחיים שהיו לסידני עם אמה, מורין, ולטענתו היו צריכים להיות שלו ורוצה לסיים את הכול בכך שיהרוג אותה. השניים מתאבקים אחד בשנייה, וסידני כמעט נהרגת במאבק האלים, אך דוקרת את רומן, דיואי וגייל מוצאים את סידני לאחר הקרב, אך רומן הגוסס מנסה שוב להרוג את סידני, ודיואי יורה בראשו ומחסל את רומן. למחרת, דיואי מציע נישואין לגייל בביתה של סידני, השלושה צופים בסרט, וכשסידני סוגרת את הדלת, וכעבור כמה רגעים נפתחת, מבינה סידני שאין לה כבר ממה לחשוש ולהרגיש חופשיה.
הופעות בזיכיון > צעקה 4

15 שנה לרציחות וודסבורו, סידני פרסקוט חוזרת אל בית ילדותה – וודסבורו, כדי לפרסם את ספרה, גייל וות'רס ריילי, נאבקת במחסום כתיבה, ודיואי מונה לתפקיד במשטרה כשריף, ושותפו לעבודה היא ג'ודי היקס, אחת מסגניו של דיואי. גייל מנסה לפענח את מסע הרציחות עד כה, ומגייסת עזרה על ידי שני תלמידים אשר הם חובבי קולנוע, צ'רלי ווקר ורובי מרסר, צ'רלי טוען שהרוצח משתמש בחוקי רימייק כדי לרצוח, וכי טוען גם שהרוצח צפוי לתקוף במסיבת 15 שנה לרציחות וודסבורו המתקיימת באותו יום. גייל נפצעת על ידי גוסטפייס במסיבה, ודיואי יורה בגוסטפייס אך מפספס, ולוקח את גייל אל בית החולים. צ'רלי מתגלה כגוסטפייס, בכך שקירבי, חברתה הטובה של ג'יל, "הצילה אותו" ונדקרת בבטנה. סידני מתאבקת בצ'רלי ומנסה לברוח, אך מתגלה גוסטפייס נוסף, וזוהי ג'יל, בת דודתה של סידני, המניע של צ'רלי וג'יל היה להיות מפורסמים כ"ניצולים" ולהיות רנדי וסידני החדשים, ומפלילים את טרבור, בן זוגה של ג'יל, כגוסטפייס. טרבור נורה ומת על ידי ג'יל. ג'יל מצהירה לסידני כי היא רוצה את כל התשומת לב שהיא מקבלת. לאחר מכן השניים רוצים לדקור ולפצוע אחד את השנייה כדי ליצור את האשליה כי הם הותקפו על ידי טרבור. ג'יל בוגדת בצ'רלי אשר דוקרת אותו בליבו ומת. ג'יל דוקרת את סידני בבטנה, וטוענת, כי היא "מתה", ג'יל פוצעת ודוקרת את עצמה כדי להעלים ראיות.
דיואי מודיע בבית החולים לג'יל שסידני חייה, ואומרת לו כי אותו דקירה בכתף יש גם לגייל. דיואי וגייל מבינים, כי איך ג'יל יודעת איפה גייל נדקרה, בזמן שג'יל פוצעת את סידני וחונקת אותה, דיואי נפצע על ידי ג'יל, ויורה בג'ודי, אך גייל מסיחה את דעתה של ג'יל, וסידני מחשמלת אותה באמצעות דפיברילטור. ג'יל קמה מחדש על רגליה, ג'יל הגוססת מנסה לדקור את סידני אך יורה בה בחזה ומתה, וג'ודי מתגלה כחייה.
הופעות בזיכיון > צעקה 5

25 שנה לרציחות וודסבורו, טרה קרפנטר, תלמידת תיכון, נדקרת ונפצעת על ידי גוסטפייס בביתה, סם קרפנטר, אחותה של טרה, מקבלת שיחת טלפון מווס היקס, אחד מחבריה של טרה והבן של ג'ודי היקס, אומר שטרה מתאשפזת כעת בבית החולים, סם חוזרת אל וודסבורו עם בן זוגה, ריצ'י קירש, סם פוגשת בבית החולים את חבריה של טרה: אמבר פרימן, וס, ליב מקנזי והאחים מינדי וצ'אד מיקס-מרטין. סם מותקפת על ידי גוסטפייס בבית החולים אך לא נפצעת, ומספרת לטרה כי עזבה את וודסבורו בכך שגילתה שאביה הביולוגי הוא בילי לומיס. ריצ'י וסם הולכים אל דיואי ריילי (אשר פרש מתפקידו כהיותו שוטר), השניים מבקשים ממנו עזרה, ומסביר להם על החוקים, ומגרש אותם מביתו, דיואי מתקשר לסידני ומודיע לה כי גוסטפייס חזר עם שורה של רציחות חדשות, ולגייל אשר התגרש ממנה כבר יותר משנתיים, שולח הודעה. לאחר שג'ודי היקס ובנה, וס היקס, נרצחים על ידי גוסטפייס, גייל פוגשת בזירת הרצח את דיואי אשר כועסת עליו ששלח לה הודעה ולא התקשר. סם מבינה כי אין אף אחד בבית החולים לא שומר על טרה, דיואי וסם בדרך אל בית החולים בזמן שגוסטפייס מתקשר אליהם, סם לוקחת את הזמן ולבסוף מגיעים ומבריחים את הגוסטפייס, ולפתע מגיע שוב ומתאבק בדיואי, אך דיואי מכניע אותו, ובזמן שעושה וידוא הריגה, דעתו מוסחת על ידי ניידו, וגוסטפייס הורג אותו. גייל המתאבלת פוגשת את סידני, ורוצות לעזור לסם לעצור את הגוסטפייס, אך מסרבת ועוזבת את העיר עם טרה וריצ'י, וסידני שמה מכשיר מעקב ברכבו של ריצ'י, טרה שכחה את המשאף שלה, וטוענת שהוא נמצא בביתה של אמבר אשר עורכת מסיבה, השלושה מגיעים אל ביתה, וסידני מודיעה לסם שזהו הבית של סטו מאכר, אשר עשה עם בילי את הטבח. הגוסטפייס מתגלה כאמבר ולאחר מכן גם ריצ'י, המניע שלהם היה ליצור סרט "דקירה" חדש בגלל אכזבתם של הסרט הקודם, אז השניים החליטו לצאת למסע הרג חדש ולהחזיר את צוות השחקנים המקורי. נוצר מאבק בין אמבר לסידני וגייל, ואמבר מצהירה כי היא זאת שהרגה את דיואי, השתיים מעלות אותה באש, וריצ'י נרצח על ידי סם, אמבר תוקפת את הקבוצה אך נורת על ידי טרה. סם מודה לגייל וסידני על עזרתן, וגייל אומרת לסידני שלא תכתוב על הרציחות שקרו אמש, אלא תכתוב מחווה לדיואי.
הערות שוליים

↑  The Ultimate Guide to the Best 1,000 Modern Movies on DVD and Video
↑  Wes Craven: The Art of Horror
↑  Wes Craven (Director) (1996). Scream (DVD). United States: Dimension Films
↑  Wes Craven (Director) (1997). Scream 2 (DVD). United States: Dimension Films.
↑  Wes Craven (Director) (2000). Scream 3 (DVD). United States: Dimension Films.
↑  Wes Craven (Director) (2011). Scream 4 (DVD). United States: Dimension Films.
| צעקה |
| --- | --- | --- |
| סרטים | צעקה (1996) • צעקה 2 (1997) • צעקה 3 (2000) • צעקה 4 (2011) • צעקה (2022) • צעקה 6 (2023) |  |
| שחקנים | נב קמפבל • קורטני קוקס • דייוויד ארקט • מליסה באררה • ג'נה אורטגה |  |
| דמויות | גוסטפייס • סידני פרסקוט • גייל ות'רס • דיואי ריילי • קייסי בקר |  |