stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דלקת כבד אוטואימונית
טיפול > טיפול ראשוני

דלקת כבד אוטואימונית היא מחלה כרונית וטרם נמצא לה מרפא. הטיפול הנפוץ במחלה הוא טיפול תרופתי שמטרתו לדכא את מערכת החיסון, על מנת להקשות עליה להמשיך לתקוף את הכבד. טיפול זה שואף להגיע לנסיגה של המחלה ולמנוע הידרדרות לסיבוכים אפשריים בעקבותיה, כדוגמת שחמת הכבד ואי-ספיקת כבד. הטיפול התרופתי נעשה באמצעות קורטיקוסטרואידים, כגון: פרדניזון ובודסוניד (Budesonide), ובאמצעות תרופה בשם אזתיופרין (שם מסחרי: אימורן). שלוש דרכי הטיפול הנפוצות הן:
שילוב של פרדניזון ואזתיופרין
טיפול במינון גבוה של פרדניזון בלבד
שילוב של בודסוניד ואזתיופרין
אחד מן האתגרים בטיפול בדלקת כבד אוטואימונית הוא בחירת דרך הטיפול המתאימה ביותר לכל מטופל, וכן בחירת שלב תחילת הטיפול ושלב הפסקתו. שתי דרכי הטיפול הראשונות, הכוללות פרדניזון, הן הנחקרות ביותר ובעלות רמת יעילות דומה בבחינת השאיפה לנסיגה של המחלה. בתחילת הטיפול נעשה לרוב שימוש במינון גבוה של פרדניזון על מנת לרסן את התפתחות דלקת הכבד. לאחר מכן מורידים את המינון בהדרגה, עד ההגעה למינון הנמוך ביותר של פרדניזון שאיתו ניתן לבקר על המחלה, משום שלפרדניזון עשויות להתלוות תופעות לוואי רבות:
עליה במשקל
חולשה בעצמות
הידלדלות שיער
אקנה
פני ירח - פנים עגולות ונפוחות
סוכרת
יתר לחץ דם
קטרקט
גלאוקומה
לחץ ובלבול
לעיתים בוחרים בדרך הטיפול השלישית, הכוללת בודסוניד במקום פרדניזון, מכיוון שלבודסוניד יש פחות תופעות לוואי. עם זאת, דרך טיפול זו היא יקרה יותר, וכרגע אין מחקרים שמעידים על נסיגה ממושכת של דלקת הכבד האוטואימונית לאחר טיפול בבודסוניד ללא פרדניזון. טיפול מסוג זה נבחר לרוב כשמדובר במטופלים שתופעות הלוואי של הפרדניזון עלולות להחמיר משמעותית את מצבם הבריאותי, כמו מטופלים שכבר סובלים מהשמנת יתר, סוכרת, יתר לחץ דם או אוסטאופניה (מצב שבו צפיפות העצם נמוכה מהצפיפות הנורמלית).
גם לאזתיופרין עשויות להתלוות תופעות לוואי שונות, לדוגמה:
רמות נמוכות של תאי דם לבנים בדם
בחילה
הקאות
פריחה
נזק לכבד
דלקת לבלב
טיפול > נסיגת המחלה

נסיגה של דלקת כבד אוטואימונית (רמיסיה - Remission) מוגדרת כמצב שבו תסמיני המחלה נעלמים, ממצאי בדיקות תפקודי הכבד הם תקינים ואין סימנים של דלקת בביופסיה של הכבד. מצב הנסיגה מושג בכ-80% מהמטופלים כשנה עד שנתיים לאחר תחילת הטיפול.
כשישה שבועות לאחר ההגעה לנסיגת המחלה, ניתן להפחית בהדרגה את הטיפול התרופתי, בהתאם לרצונו של המטופל והמלצת הרופא. לרוב מומלץ לבצע ביופסיה נוספת של הכבד טרם הפסקת הטיפול, כדי לוודא היעדר דלקת בתאי הכבד. הימצאות הדלקת בביופסיה עשויה להעיד על סיכוי גבוה יותר להישנות של דלקת הכבד האוטואימונית, ובמצב זה לא מומלץ להפסיק את הטיפול. כמו כן, גם במצב שבו עדיין קיימות רמות גבוהות של ALT ו-AST בדם לא מומלץ להפסיק את הטיפול.
במהלך הפסקת הטיפול, מומלץ לבצע בדיקות של הכבד אחת לארבעה שבועות במשך שלושה חודשים, ולאחר מכן במשך שישה חודשים, על מנת לוודא שאין הישנות של המחלה.
טיפול > הישנות המחלה

הישנות המחלה ׁׁ(רִילָפְּס - Relapse) מוגדרת כמצב שבו מהלך המחלה ותסמיניה חוזרים לאחר תקופה של נסיגה. ההישנות של דלקת כבד אוטואימונית היא מצב שכיח לאחר הגעה למצב נסיגה, והיא עשויה להתפתח אצל כ-80% מהמטופלים שהפסיקו את הטיפולים התרופתיים. הישנות המחלה מאובחנת על ידי רמות גבוהות מחדש של ALT או AST בדם. עם החזרה, יש לבצע מחדש טיפול תרופתי הכולל קורטיקוסטרואידים.
כישלון הטיפול התרופתי מוגדר כמצב שבו יש עליה גבוהה ברמות של ALT ו-AST בדם במהלך נטילת התרופות. כישלון הטיפול יתרחש אצל כ-7% מהמטופלים. אם המטופל הגיע למצב של אי-ספיקת כבד חריפה, יש לשקול אפשרות של השתלת כבד. כ-10-15% מכלל החולים בדלקת כבד אוטואימונית יזדקקו להשתלת כבד במהלך חייהם.
טיפול > השתלת כבד

השתלת כבד נערכת כאשר הכבד הגיע למצב סופני עקב הדלקת, ויש סכנה לחיי המטופל. שיעורי השרידות לאחר ההשתלה גבוהים מאוד. דרך הטיפול השכיחה ביותר אצל מטופלים לאחר השתלת כבד היא שילוב של קלצינורין (Calcineurin) עם פרדניזון. הישנות של דלקת הכבד האוטואימונית לאחר ההשתלה מתרחשת בכ-25-30% מהמקרים, והיא שכיחה יותר כאשר לא ממשיכים בטיפול הכולל פרדניזון. לפיכך, פרדניזון משמש לרוב לאחר ההשתלה, במינון נמוך. הטיפול בהישנות המחלה לאחר ההשתלה בשילוב פרדניזון וקלציניאורין לרוב מוצלח.
טיפול > דרכי טיפול חלופיות

אם אין תגובה טובה לטיפול בקורטיקוסטרואידים ובאזתיופרין, נהוג להשתמש בתרופות אחרות שמדכאות את מערכת החיסון, כגון: מיקופנולט מופטיל (Mycophenolate Mophetil), טקרולימוס וקלציניאורין, בשילוב עם פרדניזון.
פרוגנוזה

במקרים שבהם יש תגובה טובה לטיפול התרופתי, הפרוגנוזה של החולים בדלקת כבד אוטואימונית טובה. מרבית המטופלים יגיעו למצב נסיגת המחלה ואחוז השרידות כעבור עשר שנים נע בין 83.8% ל-94%. עם זאת, הישנות המחלה היא תופעה שכיחה מאוד, ולכן רוב המטופלים יזדקקו לטיפולים נוספים.
יש מחלוקת בנוגע לתוחלת החיים של חולים בדלקת כבד אוטואימונית שהגיעה למצב השחמת טרם התחלת הטיפול. מחקרים מסוימים מעידים שתוחלת החיים של חולים בעלי שחמת למשך עשר שנים זהה לשל מטופלים שאין להם שחמת, ומחקרים אחרים מעידים שתוחלת החיים של מטופלים עם שחמת נמוכה יותר.
שיעורי השרידות של מטופלים שעברו השתלת כבד עומדים על 75% לשמונה שנים. שיעורי הישנות המחלה בכבד המושתל נפוצים יותר כשמופסק הטיפול בפרדניזון.
עם זאת, אף על פי שהלוקים בדלקת כבד אוטואימונית יכולים להפגין תגובות ראשוניות טובות לטיפולים מדכאי מערכת החיסון, והמחלה עשויה להגיע למצב נסיגה, ישנם מחקרים שמצביעים על כך שתוחלת החיים של המטופלים עם דלקת כבד אוטואימונית נמוכה יותר מתוחלת החיים של כלל האוכלוסייה. אחת הסיבות לכך היא שדיכוי מערכת החיסון במהלך הטיפולים התרופתיים, גם לאחר השתלת כבד, מגביר את הנטייה לזיהומים ואת הסבירות לפתח גידולים בגוף.
נוסף על כך, כמחצית מן החולים בדלקת כבד אוטואימונית שאינם מקבלים שום טיפול יפתחו שחמת בכבד תוך 15 שנים.
היסטוריה

דלקת הכבד האוטואימונית התגלתה לראשונה בשנת 1942 על ידי ס' אמברג, וכן בשנת 1950 על ידי ד"ר יאן וולדנסטרום, שהעניק לה את שמה הנוכחי. בשנת 1951, הוחלף שם המחלה ל"דלקת כבד היפרגאמאגלובולינית כרונית" על ידי ה.ג. קאנל, ובשנת 1955 הוחלף השם שנית על ידי ד"ר א.ר. מקאיי לשם "דלקת כבד זאבית" (או זאבתית), שכן ההפרעות החיסוניות של הלוקים במחלה קושרו על-ידו עם מחלת הזאבת.
עם זאת, מכיוון שלדלקת כבד אוטואימונית יש מספר מגוון של דפוסים, ולא כולם קשורים למחלת הזאבת, השם "דלקת כבד זאבית" אינו בשימוש עוד. בשנות ה-60 של המאה ה-20 קיבלה המחלה את שמה המקורי והנוכחי. במהלך עשור זה התגלה גם כי ניתן לבקר על המחלה באמצעות גלוקוקורטיקואידים (תת-קבוצה של קורטיקוסטרואידים) ובאמצעות אזתיופרין.
ראו גם

דלקת כבד
שחמת הכבד
שחמת ראשונית של המרה
אי-ספיקת כבד חריפה
סרטן הכבד
מחלה אוטואימונית
נוגדן עצמי
הערות שוליים

1 2 3 4 5  American Liver Foundation, Autoimmune Hepatitis. Updated on January 14th, 2015.
1 2  Medscape, Author: David C Wolf, MD, FACP, FACG, AGAF, FAASLD, Autoimmune Hepatitis. Updated on February 18th, 2016
1 2 3 4 5 6 7  National Organization for Rare Disorders, Autoimmune Hepatitis. Publised in 2016.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27  Cleveland Clinic, Andrea Fialho, William D, Carey, MD, Autoimmune Hepatitis. Published on July 2015.
1 2 3 4 5 6 7 8  National Institute of Diabetes and Digestive and Kidney Diseases, Autoimmune Hepatitis. Archived from the original on September 15th 2010. Retrieved on October 9th, 2010.
↑  Krawitt, E.L., Autoimmune hepatitis. N Engl J Med, 2006. 3541: p. 54-66.
↑  Manns, M.P. and D. Vergani, Autoimmune hepatitis. Semin Liver Dis, 2009. 293: p. 239-40.
↑  Manns, MP; Czaja, AJ; Gorham, JD; Krawitt, EL; Mieli-Vergani, G; Vergani, D; Vierling, JM; American Association for the Study of Liver, Diseases (June 2010). "Diagnosis and management of autoimmune hepatitis.". Hepatology (Baltimore, Md.). 51 (6): 2193–213. doi:10.1002/hep.23584. PMID 20513004.
↑  Columbia University Medical Center, Autoimmune Hepatitis.
↑  Hurlburt KJ, McMahon BJ, Deubner H, Hsu-Trawinski B, Williams JL, Kowdley KV. Prevalence of autoimmune liver disease in Alaska Natives. Am J Gastroenterol 2002; 97:2402–2407.
1 2 3  גסטרו ישראל, המרכז למחלות דרכי עיכול, דלקת כבד אוטואימונית.
1 2 3 4  Mayo Clinic, Autoimmune Hepatitis.
↑  https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/37331808/
↑  Liver.ca, Canadian Liver Foundation, Autoimmune Hepatitis.
1 2 3 4 5  דלקת כבד אוטואימונית - Autoimmune hepatitis – ויקירפואה, באתר www.wikirefua.org.il
↑  American Cancer Society, Liver Cancer Risk Factors.
↑  הערך אוסטאופניה, באתר InfoMed.
↑  הערך הישנות מחלה, באתר InfoMed.
↑  Ngu, Jing Hieng; Gearry, Richard Blair; Frampton, Chris Miles; Stedman, Catherine A.M. (2013). "Predictors of poor outcome in patients with autoimmune hepatitis: A population-based study". Hepatology. 57 (6): 2399–2406. doi:10.1002/hep.26290. ISSN 0270-9139.
↑  ד"ר מריוס בראון, מחלות אוטואימוניות וחזרתן בכבד מושתל, עמותת מושתלי כבד, 24.1.2016.
1 2  Springer Medizin Verlag Heidelberg, Hepatology Textbook and Atlas, Chapter: Autoimmune Hepatitis, 2008.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סנט קיטס ונוויס

מבט מסנט קיטס על נוויס
פדרציית סנט קיטס ונוויס (באנגלית: Federation of Saint Kitts and Nevis) היא מדינה זעירה המורכבת משני איים (סנט קיטס ונוויס), בצפון האנטילים הקטנים שבים הקריבי. באיים, שהיו מיושבים מאז האלף השלישי לפנה"ס, נוסדה במאה ה-17 המושבה הבריטית הראשונה באיים הקריביים. הבריטים ביססו את שלטונם לאחר מאבק עם צרפת, ושלטו באיים עד לקבלת עצמאותם ב-1983.
סנט קיטס ונוויס היא המדינה הריבונית הקטנה ביותר בשטחה ובמספר תושביה ביבשת אמריקה, ובין הקטנות בעולם. מספר תושביה נאמד ב-53,000 נפש בלבד. התושבים הם ברובם הגדול ממוצא אפריקני, צאצאי עבדים שהובאו לאי במאה ה-17 וה-18.
הכלכלה התבססה מאז ההתיישבות הקולוניאלית ועד סוף המאה ה-20 על גידול קנה סוכר ועיבודו, אך במאה ה-21 נעשתה מגוונת והיא כוללת גידולים חקלאיים שונים, תעשייה ותיירות.
היסטוריה

מתיישבים אינדיאנים התיישבו בסנט קיטס כבר באלף השלישי לפנה"ס. בהמשך התיישבו בו בני טאינו ולאחריהם בני קאריב (קאלינאגו).
סנט קיטס הייתה למושבה האנגלית הראשונה בקריביים בשנת 1623, וזמן קצר לאחר מכן נוסדה בחלק אחר של האי מושבה צרפתית. האנגלים והצרפתים השתמשו באיים כבסיס יציאה להקמתן של מושבות נוספות ברחבי הים הקריבי. ב-1626 ערכו הצרפתים והאנגלים יחד טבח באלפי ילידים קריביים, ואלו ששרדו גורשו לדומיניקה. אנגלים מסנט קיטס הקימו ב-1628 את המושבה האירופית הראשונה בנוויס. ספרד החריבה את המושבות הצרפתיות והאנגליות ב-1629 אך הסכימה ליישובן מחדש, וב-1670 הכירה בתביעה האנגלית על האיים.
בשנים הראשונות להתיישבות האירופית עסקו המתיישבים בעיקר בגידול טבק, אך לאחר זמן קצר עברו לגידול קנה הסוכר הרווחי יותר, תוך התבססות בעיקר על עמלם של עבדים שיובאו מאפריקה. עם הזמן הפכו האפריקאים וצאצאיהם לרוב גדול באוכלוסייה. צרפת ובריטניה נלחמו ביניהן מספר פעמים על השליטה באיים במהלך המאה ה-17 וראשית המאה ה-18, מאבק שהוכרע כאשר בחוזה אוטרכט מ-1713 הכירה צרפת בריבונות הבריטית על האי. ניסיון צרפתי לכבוש את האיים ב-1782, תוך ניצול העובדה שהבריטים התרכזו במלחמת העצמאות האמריקנית, נהדף, וצרפת הכירה שוב בריבונות הבריטים על סנט קיטס ונוויס בחוזה פאריס (1783).
העבדים יצאו לחופשי לאחר הטלת איסור על עבדות ברחבי האימפריה הבריטית, ב-1834. הכלכלה הוסיפה להתבסס על ענף הסוכר, על אף שרווחיותו פחתה מאוד לעומת המאה ה-17. האיים סבלו מדלות, תת-פיתוח והיעדר הזדמנויות, והדבר עורר את צמיחתה של תנועת פועלים חזקה, שממנה התפתחה מפלגת הלייבור של סנט קיטס ונוויס. בתקופת השלטון הבריטי לא היוו האיים יחידה נפרדת. לכל אי הייתה מועצת אי נפרדת, ושניהם נכללו יחד עם איים נוספים מאיי ליווארד במושבה בריטית, שתחומה המדויק השתנה לאורך השנים. סנט קיטס ונוויס היו חלק מהפדרציה של איי הודו המערבית קצרת הימים, בין 1958 ל-1962. בשנת 1967 הפכו, יחד עם אנגווילה, למדינת חסות עם אוטונומיה פנימית רחבה, כמהלך מקדים לקראת עצמאות. אנגווילה, שביקשה להישאר תחת ריבונות בריטית, הורשתה להתנתק בשנת 1971. סנט קיטס ונוויס הפכה למדינה עצמאית ב-1983.
באוגוסט 1998 התקיים בנוויס משאל עם על עצמאות, אולם לא הושג הרוב הנדרש של שני שלישים ושני האיים המשיכו להתקיים כיישות מדינית פדרטיבית אחת.
פוליטיקה

סנט קיטס ונוויס היא מדינה עצמאית המשתייכת לחבר העמים הבריטי. מלך בריטניה, המיוצג על ידי מושל כללי, הוא ראש המדינה הסמלי. בראש הרשות המבצעת עומד ראש הממשלה, שהוא מנהיג המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט.
למדינה יש בית מחוקקים חד-ביתי, "האספה הלאומית". האספה מורכבת מ-14 או 15 חברים, תלוי בנסיבות. אחד עשר נציגים נבחרים (אשר שלושה מהם מהאי נוויס), שלושה ממונים על ידי המושל הכללי, ופרקליט המדינה מכהן מתוקף תפקידו (אקס אופיציו). ייתכן מצב שבו פרקליט המדינה נבחר או ממונה לאספה ללא קשר לתפקידו, ואז יהיו באספה 14 חברים. אחרת, יהיו בה 15.
שלושת החברים הממונים על ידי המושל נקראים סנאטורים. שניים מהם ממונים בעצתו של ראש הממשלה, והשלישי בעצתו של ראש האופוזיציה. על אף השם, הם לא מרכיבים בית נבחרים נפרד.
כל חברי האספה הלאומית נבחרים לתקופה של חמש שנים. ראש הממשלה והקבינט אחראים על הפרלמנט.
בנוסף להיותה חברה בחבר הלאומים הבריטי, סנט קיטס ונוויס חברה גם בקהילייה הקריבית (CARICOM – Caribbean Community).
סנט קיטס ונוויס מוגדרת כפדרציה בעלת שני רכיבים. לאי נוויס יש ממשל עצמי אוטונומי ובית מחוקקים משלו, המונה שמונה חברים.
כוח ההגנה של סנט קיטס ונוויס כולל כ-300 חיילים.
כלכלה

חקלאות ותיירות הן ענפי הכלכלה העיקרים. גידול הסוכר, שעליו התבססה כלכלת האי באופן היסטורי, נעשה בלתי רווחי בעקבות ירידת מחירי הסוכר בעולם, והממשלה צמצמה את תעשיית הסוכר עד סגירתה הסופית ב-2005 ופעלה כדי לגוון את ענפי החקלאות והכלכלה בכלל. בין הגידולים החקלאיים העיקריים בתחילת המאה ה-21 נמנים גידולי ירקות, בעיקר פלפל חריף, בטטות ותפוחי אדמה, ומשק חי – חזירים, צאן, עופות ובקר לבשר ולחלב. כן התפתח מגזר תעשייתי מגוון יחסית לזעירותה של המדינה.
האקלים הטרופי, החופים והנוף מושכים תיירים, בעיקר תיירי שיט בספינות פאר מארצות הברית. בראשית המאה ה-21 נרשם שיעור גידול ניכר בהיקף התיירות. עוד ענף כלכלי שחשיבותו עולה בהתמדה הוא הפיכת סנט קיטס ונוויס למקלט מס ומרכז לפעילות הון שמקורו בחלקו מפוקפק. המדינה מעניקה אזרחות לזרים המשקיעים סכום מסוים בנכסים בתחומה.
כלכלה > תחבורה

קו מעבורת סדיר פועל בין הבירה בסטר שבסנט קיטס לצ'ארלסטאון, בירת נוויס, הפלגה של כ-40 דקות. בבסטר פועל נמל מים עמוקים, הבנוי לעגינתן של מעבורות נוסעים גדולות. מעגנות קטנות יותר פועלות בצ'ארלסטאון ובעיירות נוספות.
בסנט קיטס פועל שדה התעופה הבין-לאומי על-שם ברדשאו, המפעיל טיסות ישירות ללונדון וליעדים בארצות הברית וקנדה, וטיסות ליעדים נוספים דרך אנטיגואה. שדה בין-לאומי קטן יותר פועל בנוויס, ומפעיל טיסות ליעדים באיים הקריביים.
התחבורה הציבורית מבוססת על אוטובוסים ומוניות. מסילת רכבת ברוחב צר, שהוקמה במקור לצורכי שינוע קנה סוכר, מקיפה את סנט קיטס, ומשמשת לנסיעת רכבת תיירותית.
גאוגרפיה

שטח המדינה הוא 261 קילומטר רבוע, והיא הקטנה שבמדינות אמריקה ובין הקטנות בעולם. היא מורכבת משני איים געשיים: הגדול שביניהם הוא סנט קיטס (168 קמ"ר), שבו שוכנת הבירה באסטר, והקטן הוא נוויס. בין האיים מפריד מצר ים ברוחב כשלושה ק"מ. האיים הם חלק מאיי ליווארד שבצפון שרשרת איי האנטילים הקטנים, בים הקריבי. מבחינה אזורית מקובל לשייך את המדינה למרכז אמריקה.
האקלים הטרופי מתמתן על ידי רוח קבועה מכיוון הים. הטמפרטורה משתנה רק במידה מעטה לאורך חודשי השנה, והיא נעה בטווח של 24 עד 27 מעלות. כמות המשקעים גבוהה מאוד, כ-2,370 מילימטר בשנה. החודשים בין מאי לנובמבר הם הגשומים ביותר, אך גשם בכמות משמעותית יורד גם בשאר חודשי השנה.
בפנים האיים מתרוממות מספר פסגות געשיות. הנקודה הגבוהה ביותר היא פסגתו של הר הגעש ליאמויגה (1,156 מטר מעל פני הים) שבצפון-מערב האי סנט קיטס.
האיים מועדים להוריקנים בין יולי לאוקטובר.
דמוגרפיה

אוכלוסיית סנט קיטס ונוויס מונה כ-53,000 נפש, על פי הערכה מ-2019. גודל האוכלוסייה השתנה רק במעט מאז סוף המאה ה-19, עקב שיעור הגירה גבוה מחוץ לאיים.
מרבית האוכלוסייה היא ממוצא אפריקאי (92.7%), צאצאי עבדים. שאר התושבים הם ממוצא מעורב, ממוצא אירופי (בעיקר צאצאי בריטים ופורטוגזים) או צאצאי מהגרים אחרים, בהם לבנונים, סינים והודים.
לפי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2001, החלוקה הדתית במדינה היא:
82.4% מחשיבים את עצמם לנוצרים,
הכנסייה האנגליקנית מהווה את הקבוצה הדתית הגדולה ביותר בנצרות של המדינה, עם 20.6% מהאוכלוסייה.
המתודיסטים הם הקבוצה השנייה בגודלה (19.1%).
הזרם השלישי בגודלו היא הפנטקוסטליזם,
"כנסיית האל" (6.8%). 6.7% מהאוכלוסייה הם קתולים.
נוצרים אחרים כוללים מוראבים (5.5%), בפטיסטים (4.8%), הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי (4.7%), האוונגליסטים *(2.6%), ברזים (1.8%), עדי יהוה (1.3%) וצבא הישע (0.1%)
2.8% מיעוטים דתיים:ראסטאפארי-1.6% מכלל האוכלוסייה, מוסלמים-0.3%, הינדים-0.8%, ובהאים-0.04%.
5.2% חסרי דת
כ-40,000 תושבים (75%) גרים באי סנט קיטס, מהם 15,500 בבירה בסטר, ו-13,000 בנוויס. רובם המכריע של התושבים שוכן ביישובים לחופי האיים.
השפה הרשמית היא אנגלית, אך התושבים מדברים בניב קריאולי מקומי.
שלמה ידידיה זעפראני

| --- | --- |

 לידה:  11 ביולי 1954 (בן 70) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת היישוב החדש  ישיבת איתרי 
 
 תפקידים נוספים:  נשיא 
 
מנשק את ידי הרב שלום כהן
בצעירותו
הרב שלמה ידידיה זעפראני (נולד בי' בתמוז תשי"ד, 11 ביולי 1954) אב בית הדין 'כתר תורה', וראש הישיבה לצעירים 'שפתי חיים', ראש הכולל בישיבת תפארת שרגא, ומחבר ספרי הלכה. החל משנת ה'תשע"ו מכהן כנשיא איגוד עמלי התורה.
ביוגרפיה

נולד בירושלים למזל ולחכם יצחק זעפראני ראש כולל "כתר תורה". נקרא שלמה על שמו של סביו חכם סלים (שלמה) זעפראני, ראש ישיבת 'דגל תורה' חאלב וממצילי כתר ארם צובא, את שמו ידידיה הוסיף בגיל מבוגר מחמת שחשש לצוואת רבי יהודה החסיד.
בצעירותו למד בישיבת היישוב החדש, ולאחר מכן בשנת התשל"ג החל ללמוד בישיבת איתרי אצל רבי מרדכי אליפנט והרב רפאל הלוי וכסלבוים. בשנת תשל"ד נישא לרעייתו רחל בת הרב עזרא הררי רפול - מנהל רוחני ב"שדה חמד", הרב עובדיה יוסף ערך את חופתו.
אחר נישואיו עבר לגור בבית וגן, והצטרף לכולל "תפארת שרגא" בראשות הרב משה שמעון מירניק, בו למד במשך שלושים שנה. במקביל, למד גם בכולל שעל ידי ישיבת קול יעקב במשך 15 שנה, ונחשב מקורב לרב יצחק דזימיטרובסקי ולרב יהודה עדס, אשר אותו הוא מכנה מורי ורבי.
במשך השנים היה בקשר קרוב גם עם הרב בן ציון אבא שאול שהתבטא עליו "ידידי ורב חביבי הרב המובהק המופלג בתוי"ש איש האשכולות בקי וחריף טובא".
פעילות ציבורית

בשנת ה'תשמ"ה הוסמך לדיינות על ידי רבי מנצור בן שמעון, הרב שלום מזרחי והרב עובדיה יוסף. בשנת ה'תש"ן החל לעסוק בדיינות בבית הדין לממונות בשכונת הר נוף, יחד עם הרב חנוך פרידמן והרב געלדצאלער.
החל משנת ה'תשס"ד שימש כדיין בהרכב בית דין בארץ ישראל ובצרפת, לצד הרב מרדכי גרוס.
בשנת ה'תשמ"ד התמנה לרב קהילת אהל משה בהר נוף. החל משנת ה'תשנ"ג מכהן גם כאב בית הדין כתר תורה בהר נוף, וכראש כולל "כתר תורה" שהוקם על ידי אביו.
בשנת ה'תשע"ח ייסד את ישיבת "שפתי חיים" לצעירים בשכונת הר נוף, והוא מכהן בה כראש הישיבה. בשנת ה'תשע"ט עברה הישיבה למשכנה החדש.
החל משנת ה'תשע"ו מכהן כנשיא איגוד עמלי התורה המונה תחתיו עשרים ושש קהילות אברכים מבני ספרד בירושלים, וכל הנעשה בקהילות הללו נעשה על פיו. כמו כן מכהן כנשיא וכרב קהילות בבית שמש, פוריה, חריש ועוד. בשנת ה'תשע"ח ערך איגוד עמלי התורה כינוס באולמי תמיר ונכחו בו כ-700 אברכים. כיום בקהילות שבנשיאות הרב זעפראני חברים לפי הערכות כשלושת אלפים אברכים, מבני קהילות ספרד.
משמש גם כאב"ד בבית הדין שע"י ישיבת "חברת אהבת שלום" בראשות הרב יעקב משה הלל.
בשנת ה'תשפ"א הוקם בית ההוראה "חקת משפט צפון" בעיר רכסים, בנשיאותו.
גישתו ההלכתית

הרב זעפראני מרבה לעסוק בנושאים אקטואליים, בדיני ממונות בשאלות העולות בבית הדין, או בשאלות אקטואליות הנשלחות אליו מציבור האברכים בקהילות שבנשיאותו. על פי רוב, הוא עוסק בספריו בדברי הגמרא והפוסקים הראשונים ובחקר והעמקה בהם, ופחות בהבאת ציונים רבים ומראי מקומות.
פסק שמותר על פי ההלכה לרוב השכנים לכוף את דעתם על מיעוט השכנים כדי לאשר חוק פינוי בינוי על דירתם, כאשר מוסכם על רב או דיין בצד ג' שהעסקה כדאית.
באייר תשע"ו הצטרף וחתם על פסק הדין של הרב אברהם שרמן נגד הסכמי קדם נישואין.
הרב זעפראני מצדד בחובת שמירת חוקי המדינה כחובה הלכתית, ופסק לאסור לפקיד עובד ציבור הממונה על הקצאת מגרשים, לקבל "מתנות אישיות" על מנת לזרז את תהליך ההקצאה, ואף אסר על הנותן לתת, על אף שנותן בכדי לדחות משחדים אחרים.
במהלך שנת 2020 פרסם פסקי הלכה רבים בשאלות הנובעות מהתפרצות נגיף הקורונה.
עמדה פוליטית

במשך שנים הרב זעפראני נמנע מהשתייכות באופן מובהק לצד פוליטי כלשהו בציבור החרדי. הוא החזיק בקשר קרוב ומתמשך עם הרב שמואל אויערבאך וקבל ממנו הסכמה לספריו. הרב אויערבאך מכנהו "ידידי וחביבי יקר היקרים". מאידך, קשור לרבים מחברי מועצת גדולי התורה של דגל התורה, ובפתיחת ישיבת שפתי חיים עלה למעונם של הרב חיים קניבסקי והרב גרשון אדלשטיין.
ביחס לעמדתו הפוליטית בציבור החרדי-ספרדי, מחד הוא נחשב למקורב לרב יהודה עדס ובכנס השלישי של ארגון מרביצי תורה אף נשא דברים. עם זאת נחשב במשך השנים למקורב לרב עובדיה יוסף ולבנו הראשון לציון הרב דוד יוסף.
החל משנת ה'תש"פ החל להתקרב לתנועת ש"ס ולהשתתף בכינוסיה, כיום הוא תומך בתנועת ש"ס בבחירות לכנסת ובבחירות לרשויות המקומיות.
ספריו

שו"ת שמרו משפט א' - דיני ממונות וברורים וחקרי הלכות בדינים המצויים, מתוך בית הדין כתר תורה, תשס"ד
שו"ת שמרו משפט ב' - דיני ממונות וברורים וחקרי הלכות בדינים המצויים, מתוך בית הדין כתר תורה, תשס"ח
שו"ת שמרו משפט ג' - דיני ממונות וברורים וחקרי הלכות בדינים המצויים, מתוך בית הדין כתר תורה, תשע"ו
שו"ת שמרו משפט ד' - דיני ממונות וברורים וחקרי הלכות בדינים המצויים, מתוך בית הדין כתר תורה, תשע"ו
ויזרע יצחק - באורי סוגיות ובירורי הלכות שנמסרו כשיעורים, הלכות מליחה ובשר בחלב, תשנ"ח
ויזרע יצחק - באורי סוגיות ובירורי הלכות שנמסרו כשיעורים, הלכות תערובות, תשס"ב
ויזרע יצחק - באורי סוגיות ובירורי הלכות שנמסרו כשיעורים, הלכות שבת, תשס"ב
יבא ידיד (שני חלקים) - שו"ת בארבעת חלקי שולחן ערוך (נכתב על ידי תלמידיו), תשע"ד
יחד עם הרב אלעזר מנחם מן שךמשפט שלמה א' - ביאור הלכות וסוגיות אקטואליות בהלכות נזיקין ושכנים, תשנ"ה
משפט שלמה ב' - ביאור הלכות וסוגיות אקטואליות בהלכות שכירות, תשנ"ו
משפט שלמה ג' - ביאור הלכות וסוגיות אקטואליות בהלכות אבידה, שאילה ונושאים נוספים, תשנ"ז
משפט שלמה ד' - ביאור הלכות וסוגיות אקטואליות בנושאים בחושן משפט, תש"ס
עטרת שלמה 'אורח חיים' - בירורי הלכות מצויות, תשע"א
עטרת שלמה 'אבן העזר' - בירורי הלכות מצויות, תש"פ
עין ידיד א' - ביאורים ופלפולים בסוגיות הלכתיות בהלכות נדה וייחוד, תשע"ד
עין ידיד ב' - ביאורים ופלפולים בסוגיות הלכתיות בהלכות שבת, תשע"ז
תשורי מראש אמנה - שיחות ומאמרים ופרקי אמונות, דעות והשקפות, על פי סדר פרשיות התורה ומועדי ישראל, תשס"ג
עין ידיד (שמיטה) - ביאורים ופלפולים בסוגיות הנוגעות למצוות השמיטה, הוצאת טקסט רץ, ירושלים תשפ"ב
הערות שוליים

↑  איגוד עמלי התורה, לוח הקהילות - אלול ה'תש"ף, ירושלים: טקסט רץ
↑  הרב שלמה ידידיה זעפראני, משפט שלמה, ירושלים, תשנ"ז, עמ' 19
↑  משפט שלמה א', עמ' 16
↑  עין ידיד, תשס"ד, עמ' 45
↑  הרב שלמה ידידיה זעפראני, משפט שלמה א, ירושלים, תשנ"ה, עמ' 3
↑  בהסכמה לספר משפט שלמה חלק ב', מובא בעמוד 4
↑  שלמה ידידיה זעפראני, יבוא ידיד, ירושלים, עמ' 9 (בהקדמה)
↑  זאב בלוי, ‏הר נוף: כנס ייסוד לישיבה לצעירים – ' שפתי חיים', באתר JDN‏, 27 בדצמבר 2017
1 2  משה ויסברג, הישיבה הספרדית נוסדה בבתי גדולי ישראל הליטאים, באתר בחדרי חרדים, 3 ביוני 2018
↑  זאב בלוי, ‏ישיבת שפתי חיים חנכה את משכנה החדש • גלריה, באתר JDN‏, 30 בדצמבר 2018
↑  לוח הקהילות 9, חשון תשפ"א
↑  לוח הקהילות 10, כסלו תשפ"א
↑  משה ויסברג, משמרים את האווירה הישיבתית: הכירו את עמלי התורה הספרדים, באתר בחדרי חרדים, 3 בדצמבר 2017
↑  בהתאסף גיליון ט"ו, עמלי התורה, תשרי תשפ"א
↑  איגוד עמלי התורה, לוח הקהילות - גיליון כ"ב, ירושלים, תשפ"ב
↑  עמלי התורה, בהתאסף - גיליון ב', ירושלים תשע"ז, עמ' 8
↑  הדיין הרב שרמן נגד הסכמי קדם נישואים, באתר JDN‏, 5 ביוני 2016
↑  שמרו משפט ח"א סי' א', ירושלים, תשס"ד
↑  עמלי התורה, בהתאסף גיליון ט"ו, תשרי תשפ"א, עמ' נב
↑  בהסכמה לספר משפט שלמה ב', הובא בעמ' 6
↑  חוברת מרביצי תורה ספרדים באתר אוצר החכמה, ירושלים תשנ"ד, עמ' 64
↑  מעמד סיום הש"ס נערך בירושלים בהשתתפות שבע מאות אברכים, באתר כותל המזרח, ‏14 באוקטובר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303001305171  ISNI: 0000 0004 0195 2601  LCCN: n93006643  VIAF: 297146555   WorldCat (עם VIAF): 297146555 
הרב זעפראני מימין, לשמאלו הרב דוד אברהם
יחד עם הרב יהודה עדס
Vibrio parahaemolyticus

| Vibrio parahaemolyticus |
| --- | --- |
 Vibrio parahaemolyticus במיקרוסקופ אלקטרונים
מיון מדעי
על־ממלכה:: חיידקים אמיתיים
ממלכה:: Pseudomonadati
מערכה:: חיידקים ארגמניים
מחלקה:: Gamma Proteobacteria
סדרה:: Vibrionales
משפחה:: Vibrionaceae
סוג:: Vibrio
מין:: Vibrio parahaemolyticus
שם מדעי
 Vibrio parahaemolyticus ‏(Fujino et al. 1951) Sakazaki et al. 1963

Vibrio parahaemolyticus הוא מין חיידק גראם-שלילי בצורת מתג מעוגל מהסוג Vibrio, הנפוץ בסביבה ימית ועלול לגרום לזיהומים, בפרט דלקת הקיבה והמעיים לאחר אכילה של מאכלי ים נאים.
החיידק התגלה לראשונה בשנת 1951 על ידי צונסבורו פוג'ינו כמחולל של הרעלת מזון לאחר התפרצות נרחבת ביפן שהובילה למותם של 20 בני אדם בקרב צרכני "שיראסו" (מאכל ים יפני של סרדין מיובש למחצה). פוג'ינו קרא לחיידק בשם Pasteurella parahaemolytica. בשנת 1960, עם התפתחות שיטות הטקסונומיה, שויך החיידק למין Vibrio תחת השם Vibrio parahaemolyticus.‏
תפוצה

החיידק נפוץ ברחבי העולם בסביבה הימית, ובכלל זה בים הפתוח, במי חופים ובשפכי נהר. הוא משגשג במי ים ובמים מליחים בשחייה חופשית, על גבי משטחים תת־מימיים או בסימביוזה עם צורות חיים ימיות אחרות, כגון זואופלנקטון, דגים ורכיכות באזורים עם אקלים טרופי או ממוזג. נוכח התפרצות שאירעה לאחר צריכת צדפות שמקורן במפרץ אלסקה הועלתה סברה כי ההתחממות העולמית מרחיבה את תפוצתו של החיידק לקווי רוחב צפוניים יותר.
גנטיקה

ל-V. parahaemolyticus שני כרומוזומים מעגליים המכילים יחד כ-4,800 גנים על פני 5.2 מיליון זוגות בסיסים, עם תכולת נוקלאוטידים מסוג G ו-C של 45.4% בכל אחד מהם. רוב הגנים האחראים על גדילה והתפתחות נמצאים על גבי כרומוזום 1, כמו גם הגנים לכל החלבונים הריבוזומליים וגנים המקודדים לרנ"א מוביל. גנים אחרים, הכרחיים לתהליכים מטבוליים, נמצאים על כרומוזום 2. כמו כן, כרומוזום 2 מכיל יותר גנים האחראים לבקרת שעתוק ולהובלה של מצעים שונים, דבר המצביע על כך שלכרומוזום 2 תפקיד בהסתגלות החיידק לתנאי הסביבה המשתנים.