stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בלד א-שייח'
היסטוריה > מוקד לאומני במאורעות

במאורעות תרפ"ט תקפו תושבי הכפר את בית החרושת נשר ונהדפו. תוקפנות נוספת התרחשה ליד הכפר, במקום שזכה לכינוי הק"מ ה-4.5, בו שכן משק חקלאי זעיר של פועלות. בעקבות התרעות וחשש לחיי הפועלות יצא אוטובוס מנשר על מנת לחלצן. בדרכו למשק נתקל האוטובוס במחסום ובהמון משולהב שרגם את האוטובוס וחבט בו במקלות. האוטובוס פרץ את המחסום, הגיע למשק והפועלות עלו עליו. בדרכו חזרה לנשר נתקל האוטובוס במחסום שהוקם מחדש. רק יריות באוויר של נוסעי האוטובוס הבריחו את ההמון. משק הפועלות נשרף על ידי ההמון ולא שוקם.
בשנת 1934 הוקם בסמוך לכפר בית הקברות המוסלמי של חיפה בנשר, היה זה בית קברות חדש עבור תושביה המוסלמים של חיפה. בשנת 1935 נקבר במקום מנהיג ארגון הטרור כנופיית "היד השחורה", עז א-דין אל-קסאם, ומאז הפכו הכפר ובית הקברות למוקד לאומני, בסיס יציאה לפעולות טרור, מקור למתיחות תמידית, התפרעויות, התנכלות לתחבורה וחסימת הכביש הראשי ומסילת הברזל – חנויות ובתי הקפה של הכפר ישבו לצד הכביש.
שביתת פועלי מחצבת בית החרושת למלט נשר במאי 1936 הגבירה את המתיחות. בתחילת המאורעות המשיכו העובדים הערביים במחצבת נשר לעבוד, אך לאחר לחץ של המופתי של חיפה נפסקה העבודה ופועלי המחצבה שחלקם היו מהכפר זרקו אבנים על כל מכונית של יהודים שנסעה בכביש חיפה–נצרת שעבר בכפר.
בחודש מאי 1936, בעקבות הפגיעות באוטובוסים שעברו בכפר לכיוון עמק יזרעאל שכללו זריקת אבנים ופצצות, ושריפת רכוש יהודי, נפתחה במקום במימון תושבי הכפר תחנת משטרה.
ב-26 ביולי 1936 הותקף אוטובוס שהגיע מחיפה מתוך בית הקברות המוסלמי של חיפה ליד נשר. יריות נורו למרכז שכונת נשר גם מהר הכרמל ומתוך הכפר בלד א-שייח'.
באוקטובר 1936 התנהל ליד הכפר קרב בין כנופיה של טרוריסטים וכוחות צבא שזכו לסיוע אווירי.
ב-22 בפברואר 1937 שני שוטרים ממשטרת יגור שפסעו בכביש חיפה–נצרת ליד הכפר, הותקפו על ידי שני תושבי הכפר שהיו מצוידים ברובים. השוטרים ברחו לתוך בית קפה והסתתרו מתחת לשולחן, התוקפים עקבו אחריהם וירו באחד השוטרים שהיה תושב הכפר. הוצהר שהוא נרצח בגלל חלקו הגדול בחקירת רצח יהודים ביגור בשנת 1931.
ב-12 ביולי 1938 הותקפו ביריות שני כלי רכב שעברו בבלד א-שייח'. הרכב הראשון שהסיע פועלים מקריית חיים לבית החרושת בנשר נמלט. רכב שני שהגיע מנהלל נתקל במחסום והותקף ביריות ובפצצה. 3 הנוסעים ברכב השיבו אש ונמלטו. המכונית הוצתה על ידי התוקפים.
ב-15 באוגוסט 1938 נזרקה פצצה אל מכונית עובדי הדואר. ב-3 באוקטובר 1938, שלושה אוטובוסים הותקפו ביריות ופצצה נזרקה לעברם.
ב-4, ב-7 וב-8 במרץ 1939 נורו יריות מתוך הכפר על אוטובוסים שנסעו מחיפה לנשר וליגור. מחסומים הוצבו בפני האוטובוסים ומספר נשים נפצעו.
ב-18 באפריל 1939 נעשה חיפוש נרחב בכפר על ידי הצבא והמשטרה אחר חשודים במעשי רצח שאירעו בחיפה, מספר גדול של חשודים נעצרו לחקירה, עשרה מתוכם נאסרו.
ב-26 במאי 1939 נרצח נהג הקטר מרדכי שכטמן על המסילה כשעצר את הקטר בין הכפר לנשר כדי להעבירו למסילה אחרת. יחד איתו היה עוזרו הערבי. שני ערבים ניגשו לקטר וירו בראשו של שכטמן. בליל 13 ביוני 1939, כתגובה לרציחתו, חטפה חוליה של הפו"ם 5 תושבים מאחד הבתים ורצחה אותם מחוץ לכפר.
לקריאה נוספת

ישראל בן-דור, 100 שנות נשר, משכונת צריפים לעיר מגדלים, עירית נשר, 2023.
הערות שוליים

↑  Travels in Palestine, p.114
↑  Scripture lands, 1849, עמוד 263
1 2  אהרון גבע קלינברגר ויוסי בן ארצי, עריכה ההדרה ותרגום, הכרמל של פון מולינן, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים 2013, עמ'197
↑  קפץ ונפצע, דבר, 29 בינואר 1936
שביתה במחצבות נשר, דואר היום, 29 בינואר 1936
↑  זאב וילנאי, אנציקלופדיה אריאל, עמ 926
↑  Sami Hadawi, Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine, Beirut, 1970 דפים סרוקים באתר פלסטין רממברד מתוך 9849 דונם של אדמות הכפר 3,720 דונם היו קרקע ציבורית כנראה הקדש של הווקף, 285 דונם בבעלות יהודית ו-5,844 דונם בבעלות ערבית פרטית.
1 2 3 4 5 6  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 133.
↑  אהרון קמינקר, השכונה בצל ארובות העשן עמודים 97-93
י' זיבנברג, בני נשר עמוד 12-11
אהרון אשל, המלט ויוצריו - נשר ביובלו, מפעלי מלט פורטלנד ישראליים - נשר, 1976, עמ' 68
↑  Location of Haifa cemetery , פלסטיין פוסט, 21 בנובמבר 1934
↑  בית הקברות הוקם בלב שכונת הצריפים (זכתה לכינוי 'שכונת הזיתים' בגלל עצי הזית במתחם שחלקם קיימים עד היום בשטח בית הקברות) של נשר, שטח, שבעבר, הוחכר מן הווקף על ידי התושבים היהודים, והווקף דרש את פינויו בתוך שבוע תוך דחיית כל הבקשות לשינוי מיקום בית הקברות.
↑  אהרון קמינקר, השכונה בצל ארובות העשן עמודים 113-106
↑  הערבים במחצבת "נשר" שובתים, דבר, 3 במאי 1936
בבית חרושת נשר ובשכונת הפועלים, דבר, 19 ביולי 1936
↑  Security in the North, פלסטיין פוסט, 5 במאי 1936
↑  כדורי מרצחים אל נשר, דבר, 27 ביולי 1936
↑  Fighting on Carmel, פלסטיין פוסט, 9 באוקטובר 1936
↑  Now constable Fares was killed, פלסטיין פוסט, 26 בפברואר 1937
↑  יריות ופצצות למכוניות בבלד אל שייך, דבר, 12 ביולי 1938
↑  פצצה אל מכונית הנהלת הדואר, דבר, 15 באוגוסט 1938
↑  Shots at buse, פלסטיין פוסט, 4 באוקטובר 1938
↑  מכוניות הותקפו ליד בלד-א'שייך, דבר, 8 במרץ 1939
↑  Attacks on settlement, פלסטיין פוסט, 5 במרץ 1939
↑  Extensive searches in Haifa and countrysid, פלסטיין פוסט, 19 באפריל 1939
↑  מרדכי שכטמן, נהג קטר, נרצח בחיפה, דבר, 28 במאי 1939
↑  יהודה לפידות, פעולות תגובה ונקם של ההגנה, באתר "דעת"
↑  Riots mark start of strike, פלסטיין פוסט, 3 בדצמבר 1947
↑  בחיפה (המשך), דבר, 9 בדצמבר 1947
↑  Legionnaire shoots Jews, פלסטיין פוסט, 10 בדצמבר 1947
↑  זאב וילנאי, אנציקלופדיה אריאל, עמ' 927
1 2  בני מוריס, קורבנות, הוצאת עם עובד, 2003, עמ' 192-191
↑  יעקב מרקוביצקי, "המערכה על חיפה וסביבותיה במלחמת העצמאות", חיפה בהתפתחותה, 1918 - 1948, הוצאת יד בן צבי, 1989, עמ' 197
↑  עשרות ממרצחי בית הזיקוק נהרגו בהתקפות ההגנה, דבר, 2 בינואר 1948
↑  יואב גלבר, קוממיות ונכבה : ישראל, הפלסטינים ומדינות ערב, 1948, דביר, 2004, עמ' 65-64.
↑  יואב גלבר, קוממיות ונכבה: ישראל, הפלסטינים ומדינות ערב, 1948, דביר, תשס"ד 2004, עמ' 139
↑  Haifa traffic moving again, פלסטיין פוסט, 18 בינואר 1948
1 2  בני מוריס, 1948: תולדות המלחמה הערבית-ישראלית הראשונה. עם עובד וספריית ספיר, 2010, עמ' 169
↑  the Palestinian Refugee Problem 1947-1949 p. 207 באנגלית
↑  אהרון קמינקר, השכונה בצל ארובות העשן, 1978 עמוד 122
שלל רב נפל בידי ההגנה, דבר, 25 באפריל 1948
מרזי

| --- | --- |
מעבורת על נהר המרזי
מעבורת על נהר המרזי
 מידע כללי
 אורך:  112 ק"מ
 אגן ניקוז:  4,680 קמ"ר
 מוצא:  העיירה סטוקפורט שבמנצ'סטר רבתי
 יובלים:  River Bollin, Glaze Brook, Sankey Brook, Ditton Brook, Woolston Brook, River Jordan, River Irwell, Old Garston River, River Gowy, Micker Brook, River Weaver, River Tame, River Goyt 
 שפך:  מפרץ ליברפול (אנ') (הים האירי)
 מדינות באגן הניקוז:  אנגליה
 
 הנהר מרזי בכחול מודגש
 
נהר המרזי (באנגלית River Mersey) הוא נהר הזורם בצפון מערב אנגליה בממלכה המאוחדת. אורכו של הנהר 112 קילומטר, והוא זורם דרך הערים מנצ'סטר וליברפול. על שם הנהר קרוי מחוז מרזיסייד.
השם "מרזי" מקורו בשפה האנגלו סקסונית, בביטוי Mǽres-ēa שפרושו "נהר הגבול", כנראה בגלל שהנהר שימש בעבר כגבול של המחוזות מרסיה ונורת'מבריה.
תחילתו של הנהר בעיירה סטוקפורט (Stockport) שבמנצ'סטר רבתי, ושפכו במפרץ ליברפול שבים האירי. החלק הרחב ביותר בנהר נמצא סמוך לשפכו בנמל אלסמיר (Ellesmere Port), שם רוחבו של הנהר 5 קילומטרים. על הנהר שטה מעבורת נהר המרזי, המחברת בין ליברפול לחצי האי וירל. בנתיבה של המעבורת השתמשו עוד מהמאה ה-12, והיא פופולרית עד היום. מתחת לנהר עוברת מנהרת קווינסויי.
ראו גם

Ferry cross the Mersey
שביל ג'ון מיור

שביל ג'ון מיור (JMT) ( Paiute : Nüümü Poyo, N-ue-mue Poh-yo ) הוא טרק ארוך ברכס הרי סיירה נבאדה בקליפורניה, העובר דרך הפארקים הלאומיים יוסמיטי, קניון קינגס וסקויה. הוא נקרא על שמו של הטייל וחוקר הטבע של ג'ון מיור.
השביל נקרא לכבודו של חוקר הטבע הסקוטי-אמריקאי ג'ון מיור
מסלול

אורך ה-JMT הוא 213.7 מיל (343.9 קילומטרים). קצהו הצפוני הוא בעמק יוסמיטי, וקצהו הדרומי בפסגת הר ויטני. הנקודה הנמוכה ביותר על השביל היא הקצה הצפוני בעמק יוסמיטי, בגובה 1230 מטרים והנקודה הגבוהה ביותר על השביל היא הקצה הדרומי, הר וויטני, בגובה 4421 מטרים. רוב השביל הוא מעל 2400 מטרים. השביל חוצה שישה מעברי הרים בגובה שמעל 3400 מטרים: מצפון לדרום, מעבר דונוהו, מעבר מיור, מעבר מאתר, מעבר פינשוט, מעבר גלן ומעבר פורסטר (3998 מטרים). מעבר פורסטר הוא גם הנקודה הגבוהה ביותר לאורך שביל הרכס הפסיפי.
תוואי השביל

עונת הטיולים העיקרית היא מיולי עד ספטמבר. במהלך תקופה זו, רוב השלג מהשנה הקודמת נמס, אך עדיין לא ירד שלג חדש. בתחילת העונה מטיילים הצועדים בשביל נאלצים להתמודד לעיתים לא רק עם שלג ומדרונות קפואים ליד המעברים, אלא עם נחלים שוצפים עקב הפשרת שלגים. בהמשך העונה, לאחר סיום הפשרת השלגים, תנאי השביל משתפרים, ומזג האוויר בדרך כלל נשאר נעים עד ספטמבר. מזג האוויר בעונת הטיולים הוא בדרך כלל שמשי ויבש, אך סופות רעמים אחר הצהריים אינן נדירות. השביל משמש בעיקר תרמילאים ומטיילי יום, אך גם רצים, ורוכבים על סוסים.
נדרש אישור לטיול ב-JMT, אותו ניתן לקבל מהפארק הלאומי בו מתחיל המטייל את הטיול.
בטיולים מרובי ימים נדרשים המטיילים בדרך כלל לשאת את מזונם במכלי אחסון קשיחים, הידועים כמכלי דובים, כדי להגן על האוכל שלהם ופריטים ריחניים אחרים מפני גניבה על ידי דובים שחורים, הנפוצים באזור.
הערות שוליים

↑  "The JMT Wilderness Conservancy".
↑  Johnson 1971, pp. 160–161
1 2  Outdoor Project (2 בינואר 2017). "The 13 Best Places to Backpack in Northern California". 7x7. Natalie Wages. נבדק ב-26 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Aksamit, Inga (4 בינואר 2017). "What you need to know before hiking the John Muir Trail". The Press Democrat. נבדק ב-26 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Elevation profile for John Muir Trail". SummitPost. נבדק ב-26 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "John Muir Trail: The History and Significance". Sierra Trading Post. 17 ביוני 2013. נבדק ב-3 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bond, Morgan (8 בדצמבר 2014). "Hike the John Muir Trail". Backpacker Magazine. אורכב מ-המקור ב-25 ביולי 2023. נבדק ב-25 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bear canister requirements and protecting your food". Pacific Crest Trail Association. נבדק ב-4 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
האיים Happy על נהר מרסד בעמק יוסמיטי הוא הקצה הצפוני של שביל ג'ון מיור
מטיילים מתקרבים לקצה הדרומי של שביל ג'ון מיור. מרחוק ניתן לראות את רמת פסגת הר וויטני .
גשר עץ על שביל ג'ון מיור שחוצה חלק מאגם אלף האיים . הר דייוויס נראה ברקע.
פסגת הר וויטני היא הקצה הדרומי של שביל ג'ון מיור. תמונה זו צולמה ליד ראש השביל של פורטל ויטני .
פיגוע הירי בתחנת הדלק בעלי (2023)

| חלק מגל הטרור בישראל (2023) |
| --- | --- |

תחנת הדלק בה בוצע הפיגוע למטה מימין
 תאריך:  20 ביוני 2023
 תאריך עברי:  א' בתמוז ה'תשפ"ג
 מקום:  תחנת הדלק ליד עלי, מועצה אזורית מטה בנימין
 מטרה:  יהודים
 קואורדינטות:  32°03′50″N 35°15′51″E﻿ / ﻿32.0638439°N 35.2642327°E﻿ / 32.0638439; 35.2642327
 סוג:  פיגוע ירי
 נשק:  רובה סער M16
 הרוגים:  4
 פצועים:  4
 מבצע:  חמאס חמאס
 מספר מפגעים:  2
 מפגעים הרוגים:  2
 מניע:  טרור פלסטיני אסלאמי
  (למפת דרום השומרון מוגדלת) תחנת הדלק בעלי(למפת דרום השומרון רגילה) תחנת הדלק בעלי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת הדלק בעלי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת הדלק בעלי
 
פיגוע הירי הראשון בתחנת הדלק בעלי היה פיגוע ירי שבוצע על ידי שני מחבלים פלסטינים בא' בתמוז ה'תשפ"ג, 20 ביוני 2023 בתחנת דלק ליד עלי שבצפון בנימין. בפיגוע נרצחו ארבעה אזרחים ישראלים; ארבעה נוספים נפצעו – אחד קשה, שניים בינוני ואחד קל. שני המחבלים שביצעו את הפיגוע נהרגו, אחד מהם במהלכו והשני במרדף שהתנהל לאחריו.
מספר חודשים לאחר מכן בוצע פיגוע ירי נוסף באותו המקום.
רקע

במהלך החודשים שקדמו לפיגוע עלה מפלס הפיגועים באזור השומרון. בעקבות זאת הגביר צה"ל את פעילות המעצרים, ויום קודם לפיגוע נעצרו שני מחבלים בג'נין. במהלך נסיגת הכוחות התפתח קרב שבו נפצעו שבעה לוחמי צה"ל, נהרגו שישה מחבלים ונפצעו עשרות נוספים.
הפיגוע

הפיגוע התרחש סמוך לשעה 16:15. שני מחבלים, מהנד שחאדה וח'אלד מצטפא עבד א-לטיף צבאח, תושבי עוריף ופעילי חמאס שריצו עונשי מאסר בישראל על פעילות טרור ושוחררו, הגיעו ברכב לכניסה שתחת עלי בצפון בנימין. המחבלים פתחו באש לעבר שומר הכניסה לעלי ופצעו אותו באורח בינוני. הם המשיכו מזרחה, נכנסו למתחם תחנת הדלק הסמוכה, וירו לעבר מסעדת "חומוס אליהו" במתחם. הירי נמשך לתוך התחנה כשהם יורים לעבר אנשים בתחנה תוך צעידה לכיוון היציאה, אז נורה אחד מהם. חמישה בני אדם נפצעו, חלקם במצב אנוש, וכעבור זמן קצר נקבע מותם של ארבעה מהם. הנרצחים: אלישע אנטמן (בן 18) ועופר פיירמן (בן 63) שניהם תושבי עלי, הראל מסעוד (בן 21) תושב יד בנימין ונחמן שמואל מורדוף (בן 17) תושב אחיה.
סייר ביטחון של היישוב שהיה בקרבת מקום הרג את אחד המחבלים באמצעות נשקו האישי. המחבל הנוסף נמלט באמצעות רכב שגנב בתחנת הדלק, נטש אותו לאחר זמן מה, כשהוא משאיר בתוכו את הנשק עימו ביצע את הפיגוע, רובה M-16, ועלה על מונית בדרך לג'נין. צה"ל ערך חיפושים באזור מחשש למחבלים נוספים בזירה והנחה את תושבי עלי להסתגר בבתיהם. בתום מצוד שנערך כשעתיים בהובלת השב"כ, כוח של הימ"מ הרג את המחבל השני כששהה במונית ליד טובאס.
בעקבות הפיגוע

דובר חמאס, חאזם קאסם, הכריז כי שני המחבלים הם פעילי הזרוע הצבאית של חמאס, וטען כי הפיגוע הוא נקמה על פעולת צה"ל בג'נין יום קודם לכן. בשכם ובג'נין חילקו ממתקים עם היוודע דבר הפיגוע.
בשל ריבוי הפיגועים וניסיונות הפיגוע בשבועות שקדמו לפיגוע בעלי, דרש יו"ר מועצה אזורית שומרון יוסי דגן לצאת למבצע צבאי נרחב בצפון השומרון נגד הטרור, בהיקף של מבצע חומת מגן. לאחר הפיגוע הצטרפו לקריאתו גם חברים בממשלה ובאופוזיציה.
בעקבות הפיגוע > תגובה צבאית

| --- | --- |
 :  ראו גם – מבצע בית וגן
לאחר הפיגוע צה"ל תגבר את גזרת יהודה ושומרון בשלושה גדודים נוספים. באותו הלילה מיפה צה"ל את בתיהם של שני המחבלים בכפר עוריף לקראת הריסתם. שר הביטחון יואב גלנט הנחה את מתאם פעולות הממשלה בשטחים האלוף רסאן עליאן, לשלול את היתרי הכניסה והעבודה בישראל לבני משפחות המחבלים.
יום לאחר מכן צה"ל ביצע סיכול ממוקד באמצעות כלי טיס בלתי מאויש והרג שלושה מחבלים פלסטינים בדרכם לבצע פיגוע טרור סמוך לג'נין. זהו הסיכול הממוקד הראשון מהאוויר ביהודה ושומרון מאז האינתיפאדה השנייה, והוא בוצע על רקע הצעה של צה"ל "להעלות מדרגה" במטרה להחזיר את ההרתעה בצפון השומרון לאחר הפגיעה בהרתעה שהתבטאה בעימות בג'נין ובפיגוע בעלי.
זמן קצר לאחר הפיגוע פתח צה"ל במבצע בית וגן במחנה הפליטים בג'נין, אליה ניסה לברוח אחד המחבלים שביצעו את הפיגוע.
בעקבות הפיגוע > קידום הרחבת עלי והקמת מאחזים ביהודה ושומרון

למחרת הפיגוע הודיעו ראש הממשלה בנימין נתניהו, שר הביטחון יואב גלנט ושר האוצר בצלאל סמוטריץ' על קידום מיידי של תכנון כ-1,000 יחידות דיור חדשות בעלי.
בליל הפיגוע משפחות המאחז אביתר עלו אל המאחז והשתכנו בו, על דעת ראש הממשלה ושר הביטחון. בלילה שאחרי הפיגוע (בין רביעי לחמישי) הוקם מאחז חדש בשם המור בין מעלה לבונה ועלי.
בלילה השני שלאחר הפיגוע (בין חמישי לשישי) הוקמו מספר מאחזים שלא פונו. השר לביטחון לאומי, איתמר בן גביר, אמר שהוא נותן גיבוי מלא לכך.
בעקבות הפיגוע > פעולות נקם

בעקבות הפיגוע החלה שרשרת של פעולות נקם אלימות של יהודים בכפרים הפלסטינים הסמוכים ליישובים יהודים. בערב הפיגוע, מספר שעות בודדות לאחר הפיגוע, פעילי ימין קיצוני הציתו כלי רכב פלסטיניים בחווארה ומטעי זיתים כתג מחיר. צה"ל קרא לתושבים "לא לקחת את החוק לידיים", והדף פעילים מכניסה לעיירה בית פוריכ. כמאה אנשים השחיתו בית ספר בלובאן א-שרקיה. יממה לאחר הפיגוע, כ-200 פעילי ימין קיצוני הציתו כ-30 מכוניות ו-15 בתים פלסטינים בעיירה תורמוס עיא. בלילה שבין רביעי לחמישי פעילי ימין קיצוני מיצהר ניתקו את החשמל בכפר עוריף ממנו יצאו שני המחבלים. במהלך העימותים בתורמוס עיא נהרג פלסטיני אומאר קטין מאש כוח יס"מ שאבטח את לוחמי האש בזמן שפעלו לכיבוי ההצתות סביב הכפר.
בימים העוקבים היו פעולות נוספות של פורעים יהודים בכפרים לובאן א-שרקיה וחווארה. הם שרפו כלי רכב, ניפצו שמשות וחסמו את הגישה לכפרים באמצעות סלעי ענק שזרקו לכבישים.
בעקבות הפיגוע > פעולות נקם > מאורעות עטרת ואום צפא

בין המאחזים שהוקמו לאחר הפיגוע, הוקמה חווה סמוך לנווה צוף, שני קילומטרים ממערב לאום צפא. את החווה אכלסו רועי בקר שרעו באדמות הוואדי הסמוך לכפר, שאינן אדמות פרטיות. במחאה על הקמת המאחז, בימים חמישי ושישי (22–23 ביוני) חסמו תושבי אום צפא את כביש הגישה ליישוב עטרת, יידו אבנים על כלי רכב והציתו כלי רכב של צה"ל שהגיע לזירה. בזמן ההתפרעויות נסגר הכביש לנסיעת ישראלים. במהלך השבת (24 ביוני) יצאו כארבעים תושבים מהכפר אל המאחז, והחלו בירי זיקוקים ובהשלכת אבנים לעבר תושביו שרעו בסביבה. עשרות נערי גבעות הוזעקו לעזרת תושבי החווה, הם התעמתו עם תושבי אום צפא ולאחר מכן נכנסו לכפר וגרמו לנזקים ברכוש. הם נכנסו לתוך אום ספא כשפניהם רעולות וחלקם נשאו כלי נשק, ובין היתר הציתו שני בתים באמצעות צמיגים בוערים שהצמידו לדלתות, וניסו להצית בית שלישי, אך לא הספיקו. דווח אף שבוצע ירי חי. בתגובה, מפקד חטיבת בנימין, אליאב אלבז, יחד עם כוחות משטרה מימ"ר ש"י וכוחות שב"כ סגרו את היציאה מעטרת במשך שעות ובצעו חיפושים בבתים וברכבים על מנת לתפוס את המעורבים באירוע. מהתחקיר הראשוני של המשטרה עלה כי יהודים ששהו בעטרת הם אלו שחסמו את הכניסה למקום באמצעות פגיעה בשער, על מנת למנוע מהמשטרה להגיע לכלי הרכב החשודים כאלה ששימשו את המעורבים בתפרעות. נופצו גם מצלמות. כוחות הביטחון ערכו בידוק בכניסה להתנחלות. במוצאי השבת יצאו מאות תושבים מהיישוב עטרת ומיישובים סמוכים, למחות על מדיניות מערכת הביטחון. התושבים חסמו במשך שעות (או שעתיים לפי דיווח אחר) את היציאה מהיישוב כדי למנוע יציאה של רכב גרר שהחרים רכבים של החשודים. בשלב זה, השוטרים החלו להרחיק את התושבים ולעצור אותם, תוך שימוש בכוח. מכלל האירועים נעצרו שלושה חשודים ובהם גם חייל בחופשה.
בעקבות הפיגוע > התגובות לפעולות הנקם

ראש הממשלה בנימין נתניהו וראש מועצה אזורית בנימין ישראל גנץ גינו את ההתפרעויות. גם יו"ר מועצת יש"ע שלמה נאמן גינה את ההתפרעויות וקרא לרשויות אכיפת החוק לטפל בתופעה "ביד קשה".
גם שר האוצר בצלאל סמוטריץ' גינה את הפרעות אך מתח ביקורת על ראשי מערכת הביטחון בטענה לענישה קולקטיבית על עטרת ולא על אום צפא.
הרמטכ"ל הרצי הלוי, המפכ"ל קובי שבתאי וראש השב"כ רונן בר הוציאו הודעה משותפת בה כינו את התפרעויות המתנחלים ביהודה ושומרון "טרור לאומני". שר האנרגיה ישראל כ"ץ ושרת ההתיישבות אורית סטרוק גינו את הפרעות אך התנגדו לביטוי "טרור לאומני" והשרה סטרוק תקפה בחריפות את דברי השלושה.
בעקבות מעצרם של החשודים במאורעות באום צפא, קבוצת רבנים, בהם דוב ליאור, שמואל אליהו, ואליהו זיני חתמו על מכתב בו הם קוראים "לנקוט בענישה קולקטיבית כלפי חממות הטרור והפשע, מדיניות אקטיבית במטרה לגדוע את התקווה של האויב....לצערנו, עוצמת המשילות מופנית כעת מול ציבור יהודי אכפתי".
ב-30 ביוני התפרסמה בעיתון "הארץ" מודעה, בכותרת "אין זו דרכה של תורה", שבה קראו מאות מחברי הסגל של אוניברסיטת בר-אילן לממשלת ישראל ולכוחות הביטחון לעצור את הפורעים היהודים.
בעקבות הפיגוע > יצירה לזכר הנרצחים

בספטמבר 2023 הוציא הרב דביר טל שמשמש כרב בישיבת תורת החיים את השיר "בוחר באור" לזכרם ולעילוי נשמתם של נחמן שמואל מורדוף, בנו של חיים מורדוף בוגר הישיבה, והראל מסעוד, תושב יד בנימין.
בעקבות הפיגוע > צעדת תושבים וסיום ש"ס משניות

בתום ימי השבעה, יצאו תלמידי מוסדות בני דוד יחד עם תושבי עלי וחלק ממשפחות הנרצחים לצעדה שתכליתה היא הרמת הרוח היישובית והכלל ישראלית. בצעדה השתתפו כ-700 אנשים ובסיומה תלמידי המוסדות סיימו ש"ס משניות (פעמיים) לעילוי נשמת ארבעת נרצחי הפיגוע.[דרוש מקור]
בעקבות הפיגוע > חוות הראל

חבריו של הראל מסעוד שנרצח בפיגוע, הקימו לזכרו מאחז בגוש שילה (באזור המאחז בו התגורר הראל לפני שנרצח). מספר חודשים לאחר הפיגוע, הוציא הזמר החרדי מוטי וייס סינגל-קליפ שצולם בחוות הראל.
ראו גם

גל הטרור בישראל (2023)
אביתר (מאחז)
פיגוע הירי בתחנת הדלק בעלי (2024)
נחל יבנאל

| --- | --- |

מראה כללי על סביבת הנחל
 מידע כללי
 אורך:  18 ק"מ
 אגן ניקוז:  75 קמ"ר 
 מוצא:  מורדות רכס קרני חיטין
 גובה מוצא הנהר:  280 מטרים
 יובלים:  נחל אדמי, נחל סרגונה, נחל זורעים, נחל שרונה, נחל שובב, נחל פוריה, נחל חרצית, נחל ימה, נחל צידתה, נחל אלות 
 שפך:  נהר הירדן
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) נחל יבנאל(למפת עמק בית שאן רגילה) נחל יבנאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל יבנאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל יבנאל
 
נַחַל יַבְנְאֵל (בערבית: ואדי פג'אס) הוא נחל במזרח הגליל התחתון, הזורם לאורך כ-18 קילומטרים ממורדות רכס קרני חיטין אל עמק הירדן ונהר הירדן. בחלקו העליון הוא נחל אכזב, ובחלק התחתון הוא נחל איתן, הודות למעיינות הנובעים בערוצו.
ראשיתו של נחל יבנאל סמוך לקיבוץ לביא בגובה של כ-280 מטרים מעל פני הים. משם הוא יורד לעבר בקעת יבנאל וחוצה אותה מצפון-מערב לדרום-מזרח. ממזרח ליבנאל הוא יורד בתלילות ויוצר ערוץ קניוני בסלעי הבזלת לאורך כ-3 קילומטרים, עד צאתו למישור של עמק הירדן מצפון לתל עובדיה. הוא נשפך לנהר הירדן מדרום לכנרת כקילומטר נוסף מזרחה משם, מול אום ג'וני ודגניה ב', בגובה כ-200 מטרים מתחת לפני הים.
שם

מקור השם של נחל יבנאל הוא בעיר המקראית יבנאל, המזוהה בתל ינעם, סמוך למושבה יבנאל. שמו הערבי של הנחל הוא ואדי פג'אס, שיבוש השם היווני פֶּגַאִי (מעיינות).
רקע

בדפנות הערוץ הקניוני של הנחל נובעים מספר מעיינות, בהם עין פטל ועין כוש. בתקופה הביזנטית נבנתה אמת מים על שם ברניקי שהוליכה את מי המעיינות מכאן לבית ירח ולטבריה. שרידי האמה נראים בכמה מקומות ליד הנחל. קטע זה של נחל יבנאל הוא שמורת טבע הקרויה שמורת נחל יבנאל. באפיק הנחל יש ריכוז גדול של שיחי הרדוף הנחלים ושיח-אברהם מצוי, ובמדרונות מעליו צומחים עצי שיזף מצוי רבים, ושיחי שיזף השיח. המים יוצרים כמה בריכות קטנות ורדודות לאורך האפיק, בהם מצויים דגי שפמנון ודגים אחרים. בסבך הצמחייה מצויים עופות רבים, בהם תור צווארון, בולבול צהוב-שת, סבכי שחור-ראש ועוד. באביב פורחים באזור ריכוזים של כלנית מצויה ותורמוס ההרים. בסתיו ניתן לראות ריכוז יפהפה של חצבים וליהנות מפירות שיחי הפטל המפוזרים לאורך הנחל. לאורך ערוץ הנחל בחלקו התחתון ובסמוך לו עוברים כמה מסלולי טיולים, ביניהם קטע של שביל ישראל, המקשר בין אתר ירדנית לבין רמת יבנאל והר תבור. בין יובלי הנחל נמנים נחל אדמי, נחל שרונה ונחל ימה.
דרך החורנים

דורות רבים עברו מאז שהנחל הזה התחיל להיות דרך, נעו בו בדרכם מן החורן, אסם תבואה מזרח תיכוני מקומי. הם נעו אל מחסני הנמל בעכו. אותם ההולכים בנחל ממעברתו בירדן, בין דגניה ובית זרע של היום, אל עכו וחזרה, נעו בחבורות של נהגי גמלים ופרדים עמוסי תבואות, שעורה וחיטה ודוחן ודורה וכל מה שמזרח תיכוננו צורך. המסע נמשך כשלושה שבועות . כל אלה נתנו לנתיב הנחל את שמו 'דרך החורנים'. שיירות משא של עלומיהם הרחוקים, שהיו מתנהלות במורד הנחל או במעלהו, וחונות פה ושם בשעות החמות על כתמי הירק ובשולי הדקלים של ואדי פיג'אס.
אמת המים ברניקי

בשלהי השלטון הרומי בארץ (סוף המאה ה-3) שגשגה טבריה ומנהיגיה שאפו להידמות לעיר רומית. לשם כך בנו מבני ציבור כמו גנים, מזרקות, בתי מרחץ ושירותים ציבוריים. כדי להזין את כל אלו היה צורך במים זורמים ללא מגבלה. לשם כך בנו אמת מים שהחלה דרכה במעיינות הרבים שבנחל יבנאל וירדה לטבריה לאורך מורדותיה של רמת פוריה והזרימה מים בגרביטציה. בדרכה בנחל יבנאל הוסטו חלק מהמים לטחנות קמח שנבנו בנחל. בהמשך נבנו הסתעפויות מהתעלה שהובילו מים לאתרים שונים מדרום לטבריה כשההסתעפות הידועה ביותר היא ההסתעפות לבית ירח.
שריד של התעלה על 2 דפנותיה
שריד של התעלה על 2 דפנותיה. ניתן לראות את הטיח שציפה את פנים האמה
בסיס האמה וחלקו הצפוני של דופן האמה
שריד של התעלה בקבוצת כנרת
שריד של התעלה בקבוצת כנרת
שריד מצינור המים מתעלת ברניקי לתל בית ירח - מוצג בקבוצת כנרת
שריד מצינור המים מתעלת ברניקי לתל בית ירח - מוצג בקבוצת כנרת
שריד מצינור המים מתעלת ברניקי לתל בית ירח - מוצג בחפירות תל בית ירח
שריד מצינור המים מתעלת ברניקי לתל בית ירח - מוצג בחפירות תל בית ירח