אדולף נויבאואר
הערות שוליים

↑  שם משפחתו של נויבאואר בעברית נכתב באופנים שונים. בימי חייו נכתב שם המשפחה בדרכים הבאות: נאיבואיר (מופיע בספרו: "מלאכת השיר" וכן במאמרו ב"קבץ על יד"), נייבויער (בספר "תהלה למשה" לכבוד שטיינשניידר, ושוב במאמרו ב"קבץ על יד", לצד השם הקודם. במאמר הוא גם מציין כי כך שמו "בפי האשכנזים"), או נויבואר (בספר "תפארת שיבה" לכבוד צונץ). לאחר מותו נכתב השם כך: נויבאואר (צורה זו היא הפופולרית ביותר בעברית והיא מופיעה ברשימות הביבליוגרפיות של מחקרים רבים, בפרט כאשר מצוין ספרו "סדר החכמים וקורות העתים", או כאשר נעשה שימוש בכתב יד מהקטלוג שערך על כתבי היד שבספרייה הבודליאנית), נויבואר (כך נכתב שמו בספריה הלאומית ובמפעל הביבליוגרפיה העברית), נויבוער (במאמר של בועז כהן ב"קריית ספר"), או נייבויאר (במאמר של גצל קרסל ב"ארשת"). בנוסף, נודע בסוף ימיו בכינוי החיבה ‘Old Nob’.
↑  בביוגרפיה מוקדמת (משנת 1912) על נויבאואר, מאת סמואל ר. דרייבר, ראו Samuel Rolles Driver, Neubauer, Adolf (1832–1907), Dictionary of National Biography (והיא הביוגרפיה החשובה ביותר, עליה – או על גרסה מוקדמת שלה: Canon Driver, Neubauer, Adolf, Jewish Chronicle, Dec., 1899; ib. 8 March 1901 – התבססו רוב הביוגרפיות האחרות), נכתב, בעמ' 5 (טור שני), כי נולד ב-7 במרץ 1832. דרייבר מציין בסוף הביוגרפיה, בעמ' 7 (טור ראשון), כי את האינפורמציה על נויבאואר הוא כתב, בין היתר, מהיכרות אישית (דרייבר ונויבאואר היו שותפים לכתיבת הספר: The fifty-third chapter of Isaiah, according to the Jewish interpreters), אך נראה כי מדובר בטעות, שכן 11 במרץ 1831 מצוטט כתאריך הלידה של נויבאואר בכל הביוגרפיות המאוחרות (ראו בפרקים: "לקריאה נוספת" ו"קישורים חיצוניים, עליו").
1 2 3 4  Neubauer, Adolf, Encyclopaedia Judaica, Jewish Virtual Library website.
↑  מחוץ לציון מקום הולדת זה, קיימות שתי גרסאות נוספות למקום הולדתו: דרייבר, שם, כותב כי נויבאואר נולד בקוטשו (Kottesó), במחוז טרנצ'ין, שבצפון הונגריה, אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום Kotešová בסלובקיה); ואילו באנציקלופדיה היהודית נכתב כי נולד בביטסה (Bittse), עיר שכנה לקוטשו (כיום Bytča בסלובקיה). ראו Joseph Jacobs, Goodman Lipkind, Neubauer, Adolf, Jewish Encyclopedia.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  Samuel Rolles Driver, Neubauer, Adolf (1832–1907), Dictionary of National Biography
1 2 3 4 5 6  Miriam Kochan, Adolf Neubauer 1831 - 1901, Oxford Jewish Heritage website. הביוגרפיה נכתבה על ידי נכדתו של אברהם אדולף ביכלר (ביכלר היה אחיינו של נויבאואר, איתו עמד נויבאואר בקשרי ידידות ועבודה, ובסוף חייו התגורר עמו בביתו).
1 2 3 4  גצל קרסל, "לביו־ביבליוגרפיה של אברהם־אדולף נייבויאר", ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך ו', בעריכת א.מ. הברמן, ישראל מהלמן ויצחק רפאל, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשמ"א, עמ' 206 - 210. קרסל מסתמך בין היתר על ביוגרפיות קודמות, שנכתבו על נויבאואר (לחלק מהן ראו בפרקים: "לקריאה נוספת" ו"קישורים חיצוניים").
↑  קרסל, לביו־ביבליוגרפיה של אברהם־אדולף נייבויאר, בעמ' 207 - 208, קובע מפורשות כי כל התאריכים האחרים שהוצעו בקשר להגעתו של נויבאואר לירושלים חייבים להידחות מפני דברי נויבאואר עצמו, שכתב כי הגיע לירושלים במאי 1859.
↑  המכתב פורסם במוסף ראשון לגיליון 36, שנה 23, מיום 29 באוגוסט 1859. הוא תורגם לעברית על ידי אברהם ברטורא, ירושלים בעיני רואיה, תולדות בתי המחסה לעניים והכנסת אורחים על הר ציון, ירושלים: תש"ל (מהדורה שנייה: תשל"ח), עמ' 72 - 76. להמשך הפרשה ראו אצל גצל קרסל, פותחי התקוה, מירושלים לפתח תקווה, תוכניות לעבודה ויגיע כפיים ביישוב הישן, תקצ"ט-תרל"ח, 1839-1878, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשל"ו-1976. המידע לפי קרסל, לביו־ביבליוגרפיה של אברהם־אדולף נייבויאר, בעמ' 208.
↑  קרסל מציע כי ביקורתו של נויבאואר כנגד מפעל בתי המחסה לא הייתה אלא בעקבות חיכוכים אישיים שהיו לו עם עסקני היישוב הישן. הוא מתבסס בעניין זה על מכתב נוסף שפרסם נויבאואר, מיום 22 בנובמבר 1859, בו מציג נויבאואר עמדה הפוכה למכתבו הקודם וטוען כי היה זה הוא שסידר את קניית בתי המחסה. בהמשך המכתב, הוא אף מציע את שירותיו לצבי הירש להרן, מי שהיה ראש ארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם, ויריבם של כולל הולנד ודויטשלנד (כולל הו"ד) ושל הויזדרוף, שעמד בראש הכולל, וטוען: "יכול אני ליישר הרבה הדורים". על הסתירה בין שני המכתבים, זכה נויבאואר לביקורת חריפה. ראו לעניין זה אצל קרסל, לביו־ביבליוגרפיה של אברהם־אדולף נייבויאר, בעמ' 209.
↑  בהמשך יערוך מסעות נוספים לספריות לארצות אחרות באירופה. לפרטים נוספים על המסעות והספרים ראו בפרק "תולדות הספרות הצרפתית".
↑  La géographie du Talmud, mémoire couronné par l’Académie des inscriptions et belles-lettres, Paris: Michel Lévy frères, 1868; לפרטים נוספים על הספר ראו בהמשך, בפרק "מחקריו, הגאוגרפיה של התלמוד".
↑  נויבאואר החל לפרסם קטלוג של תעודות אילו, אך לא סיים אותו, בשל בעיות בראייה. הקטלוג פורסם לבסוף על ידי מחליפו Arthur Ernest Cowley. ראו בהקדמה (Introductory note) לכרך השני של "קטלוג כתבי היד בספרייה הבודליאנית". ראו גם בהמשך, בפרק: "קטלוג כתבי היד העבריים בספריית בודליאנה".
↑  Joseph Jacobs, Goodman Lipkind, Neubauer, Adolf, Jewish Encyclopedia.
↑  ביכלר היה בנה של נטע, אחותו של נויבאואר.
↑  Isidor Harris, History of Jews' college, November 11th 1855 - November 10th 1905, London: Luzac & Co., 1906, p. CLXXV.
↑  Herbert Henry Edmund Craster, History of the Bodleian Library, 1845-1945, Oxford: 1952. למידע על נויבאואר ופועלו ראו באינדקס השמות.
↑  מאה שנה להולדת נייבויאר, דבר, 24 ביוני 1931.
↑  ארכיון אדולף נויבאואר, בספרייה הלאומית
↑  לפרטים על הביבליוגרפיות ראו בפרק: "לקריאה נוספת".
↑  תרגום מאנגלית של: "and at once placed its author in the first rank of Rabbinical scholars", ראו מאמרו של דרייבר, בעמ' 5 (טור שני).
1 2  ראו J. Morgenstern, Die französische Academie und die "Geographie des Talmuds", Berlin: Druck von F. Schlesinger, 1870.
↑  המאמר פורסם שוב בתדפיס נפרד, בשנת 1863, בשם: Notice sur la lexicographie hébraique, avec des remarques sur quelques grammairiens postérieurs á Ibn-Djanâh, extrait no. 10 de l’année 1861 du Journal Asiatique, Paris: Imprimerie Impériale, 1863.
↑  Ad. Neubauer, Die Firkowitz’sche Sammlung, Mélanges asiatiques tirés du Bulletin de l’Académie Impériale des Sciences de St.-Pétersbourg, St.-Pétersbourg: Académie Impériale des Sciences, 1864, pp. 119 - 164.
↑  Rapports faits a m. le Ministre de l’instruction publique, sur les manuscrits hébreux de la collection Firkowitz (et observations sur ces rapports faites a l’Académie des inscriptions et belles-lettres, par M. Munk), Paris: 1865.
↑  Aus der Petersburger Bibliothek, Beitraege und Documente zur Geschichte des Karaeerthums und der karaeischen Literatur, Leipzig: O. Leiner, 1866.
1 2  הספר יצא לאור גם בתדפיס נפרד: Leipzig: Oskar Leiner, 1866.
↑  Report on Hebrew-Arabic manuscripts at St-Petersburg,
Offprint of Oxford University gazette, Oxford: 1876.
↑  Ernest Renan and Adolf Neubauer, Les rabbins français du commencement du quatorzième siècle, extrait du tome XXVII de L’Histoire littéraire de la France, Paris: Imprimerie nationale, 1877, pp. xxii, 431 - 764 (second edition: Farnborough: Gregg, 1969).
↑  Ernest Renan and Adolf Neubauer, Les écrivains juifs français du XIVe siècle, extrait de L’Histoire littéraire de la France, tome XXXI, Paris: Imprimerie nationale, 1893, pp. xviii, 5 - 469 (second edition: Farnborough: Gregg, 1969).
↑  לפרטים נוספים על המסע, ראו בדו"ח שחיבר עליו: Notes sur des manuscrits hébreux existant dans quelques bibliothèques de l’Espagne et du Portugal: 2ème sér., v. 5, 1868, pp. 423 - 435.
↑  לפרטים נוספים על המסע ראו בדו"ח שחיבר עליו: Rapport sur une mission dans le Midi de la France, à l’effet de cataloguer les manuscrits hébreux qui s’y trouvent, et en Italie pour recueillir des documents hébreux concernant l’histoire des rabbins français: 3ème sér., v. 1, 1873, pp. 551 - 561.
↑  לפרטים נוספים על המסע ראו בדו"ח שחיבר עליו: Rapport sur une mission dans l’Est de la France, en Suisse et en Allemagne, pour l’histoire littéraire des rabbins français, in Archives des missions scientifiques et littéraires, Paris: 3ème sér., v. 1, 1873, pp. 563 - 575.
↑  בדרך כלל נהוג לצטטו כאשר נעשה שימוש בכתב יד הנמצא בקטלוג. הדרך שבה נעשה הדבר היא על ידי רישום: "קטלוג נויבאואר", ולצד הרישום מופיע מספר כתב היד בקטלוג. ראו דוגמה אצל רבי עזריאל הילדיסהיימר, הלכות גדולות א', ידיעות המכון לחקר השירה העברית, ירושלים: חברת מקיצי נרדמים, תשל"ב, עמ' מ"ט (הערת שוליים 20), באתר היברובוקס.
↑  Raphael Loewe, The contribution of German-Jewish scholars to Jewish studies in the United Kingdom, Second chance, two centuries of German-speaking Jews in the United Kingdom, Werner Eugen Mosse (editor), Tuebingen: J.C.B. Mohr (P. Siebeck), 1991, pp. 437 - 464, p. 444.
↑  Moritz Steinschneider, Catalogus librorum hebraeorum in bibliotheca Bodleiana, 3 volumes, Berolini: typis A. Friedlaender, 1852-60.
↑  Facsimiles of Hebrew manuscripts in the Bodleian Library, illustrating the various forms of rabbinical characters, with transcriptions by Adolf Neubauer.
↑  Catalogue of the Hebrew manuscripts in the Jews’ college, London, Oxford: Printed for private circulation by Horace Hart, 1886.
↑  Catalogue of the Hebrew Manuscripts in the Bodleian Library - Supplement of Addenda and Corrigenda to Volume I (A. Neubauer's Catalogue), edited by R.A. May. Oxford: Clarendon Press, 1994. [General Editor: M. Beit-Arié].
↑  לפרטים נוספים ראו בדף המכון לתצלומי כתב יד עבריים, פרסומים, באתר הספרייה הלאומית.
↑  אף שמרבית החיבורים יצאו בהוצאות מדעיות נפרדות, ממשיך הספר להתפרסם במהדורת צילום רבות. בין היתר יצא לאור בירושלים, בשנת 1967; במהדורת צילום של מהדורת 1967, בהוצאת ח. וגשל, ללא ציון תאריך הוצאה ובכרך אחד; וכן בהוצאות נוספות, ללא ציון ההוצאה ותאריך ההוצאה לאור.
↑  תרגום של ספר הקבלה של בן שלמה, מהדורת נויבאואר, יצא לאור בשפה הספרדית. ראו Sefer ha-kabbalah, Libro de la tradicion, de R. Abraham ben Salomon de Torrutiel; traducido del hebreo por Jaime Bages (El texto que ha servido para nuestra traducciâon, es el publicado por A. Neubauer en su obra Madival Jewish Chronicles. Vd. I Oxford 1887), Granada: Tip. de El Defensor, 1923.
↑  נויבאואר הוא אשר מצא את המגילה בספריית הקתדרלה, שבטולדו, ספרד. ראו בנימין קלאר, מגילת אחימעץ, ירושלים: הוצאת תרשיש, מהדורה שנייה מחודשת, תשל"ד, עמ' 5.
↑  המידע לפי הספרייה הלאומית, ביבליוגרפיה של הספר העברי ר"ל-תש"כ.
↑  למידע נוסף בעניין זה, ראו Shulamit Elizur and Michael Rand, new fragment of the book of Ben Sira, T-S AS 118.78. באתר ספריית אוניברסיטת קיימברידג' (אוסף טיילור - שכטר).
↑  הדפסה שנייה: אשדוד: מכון תפארת יוסף לחקר היהדות הקראית, תשס"ז.
1 2  לכרך הראשון קיים גם שער (ותוכן) בעברית: פירושי הנה ישכיל עבדי, על פי חז"ל הוציאם לאור מספרי דפוס וכ"י אברהם בן יעקב, אוקספורד: דפוס קלארינדון, תרל"ו (ניו יורק: הוצאת KTAV‏, 1969).
1 2  יצא לאור שוב בשם: The "suffering servant" of Isaiah, according to the Jewish interpreters (with an introduction by Edward B. Pusey), New York: Hermon Press, 1969. בארכיון האינטרנט. הדפסה נוספת: ניו יורק: הוצאת KTAV‏, 1969.
↑  הספר יצא שוב בהדפסה שלישית (הדפסת צילום של ההוצאה שנייה), בכרך אחד, ירושלים: הוצאת ח. וגשל בע"מ. כמו כן קיימים לספר מהדורות צילום נוספות, ללא ציון שם ההוצאה או תאריך ההוצאה לאור.
↑  השנה "תרנ"ג", מופיעה בשער העברי ואילו השנה "1895" מופיעה בחלק הלועזי של כרך ב'.
↑  שער הספר וההקדמה בצרפתית, אם כי הטקסט הוא בערבית באותיות עבריות.
↑  לספר כותר בעברית: "ספר זכירה". הכותרת הגרמנית בתרגום לעברית היא: "דיווחים בעברית על רדיפת יהודים בתקופת מסעי הצלב". הספר נערך על ידי נויבאואר ושטרן, ותורגם לגרמנית על ידי באר.
↑  הביוגרפיה עודכנה על ידי Sinéad Agnew, בשנת 2004.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265954005171  PLWABN: 9810648907605606  BIBSYS: 3062163  BnF: cb12305337b (data)  CiNii: DA07970082  GND: 115745548  ICCU: PALV042332  ISNI: 0000 0000 8130 1024  LCCN: n93095672  NKC: zmp2012709799  NLA: 35380496  NSK: 000704540  NTA: 070564078  RERO: 02-A003635775  SNAC: w6392fj5  SUDOC: 031928498  Trove: 932276  VcBA: 495/82512  VIAF: 51755599   WorldCat (עם VIAF): 51755599 
עמוד מתוך הכרך הראשון של "קטלוג כתבי היד העבריים בספריית בודליאנה", משנת 1886.