stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יגאל שדה
מתפקידיו הבולטים

בתיאטרון באר שבע: "אהובת החייל" (חייל בריטי), "תמונות ציד" (אברם), "אילוף הסוררת" (לוצ'נסיו), "מותו של סוכן" (ביף), "דודתו של צ'ארלי" (ג'ק צ'סני), "טובת המולדת" (מייג'ור רוס), "הבֵּיצה" (גוסטב), "בורגנים" (פיוטר), "דון ז'ואן" (פיירו), "מפיסטו" (אוטו אולריך).
בתיאטרון הבימה: "ליל העשרים" (עקיבא), "ירמה" (ויקטור), "בחורים טובים" (ג'ק רוס), "משרתם של שני אדונים" (פלורינדו), "שלוש אחיות" (טוזנבאך), "ביקור הגברת הזקנה" (המורה), "השושנה המקועקעת" (מניאקוואלו), "חודש בכפר" (ראקיטין), "נמר חברבורות" (דוד לתלפיות), "אנטיגונה" (קריאון), "איולף הקטן" (אלפרד), "אותו הים" (המספר), "כוכב יאיר" (גבריאל), "הסוחר מוונציה" (שיילוק), "המאהב" (אדם), "עת דודים" (אהרון), "יהוא" (זיף), "פליישר" (הרב אנגל), "עלובי החיים" (ז'אבר), ״מיכאל קולהאס״ (עו״ד/מרטין לותר), ״עושה כרצונו״ (הרב זילבר), "חברון" (בעז מימון, מושל חברון), "מישהו שישמור עלי" (מייקל), "מאמא מיה" (סאם), "מצדה 1942" (יוסף), "עוד חוזר הניגון" (נתן אלתרמן), "את שאהבה נפשי", "הגברת הראשונה" (משה דיין) ו"בית בובות" (טורבלד הלמר).
בהפקה משותפת של הקאמרי והבימה: "שלוש אחיות" (הברון טוזנבאך).
בתיאטרון החאן: "נוף ילדות" (רימונד), "מידה כנגד מידה" (אנג'לו), "שמיים" (מילר), "הבתולה מלודמיר" (יצחק), "האישה מן הים" (הזר), "השחף" (קוסטיה), "השיבה למדבר" (עזיז), "נדל"ן" (ריקי רומא).
בתיאטרון הרצליה: "תנינים" (נאדל), "אז הלכנו לכסית" [ערב שירי אלתרמן].
במחזות זמר: "מלך היהודים" (הרצל), "זעקי ארץ אהובה" (אבשלום קומאלו), "מרי לו" (ריקרדו), "היפה והחיה" (החיה), "איש חסיד היה" ועלובי החיים (ז'אבר).
בקולנוע: "אישה זרה" (מוקי), "אהבה ממבט שני", "חיים זה חיים", "ריטה – שם זמני" (גדי), "סוף שבוע בגליל" (יואל), "שליחותו של הממונה על משאבי האנוש" (מפקח משמרת הלילה), "הדרך לאן", "הילה".
בטלוויזיה: "האישה האחרת","101", "רצח, מצלמים", "שתיקת הצופרים" (האלוף ישראל טל), "אהבה מעבר לפינה", "זכותא", "ראש גדול", "אולי הפעם", "מעברות".
כמדבב: "היפה והחיה" (גסטון), "פוקהונטס" (ג'ון סמית), "נסיך מצרים" (רעמסס), "חתול תעלול" (החתול), "הארי פוטר" (ארתור וויזלי), "הרפתקאותיו של טינטין" (סכרין / קראדם), "מגה-מוח" (סוהר), קסם של בית (ג'ק).
פרסים

1998 – פרס ההסתדרות הכללית של העובדים בא"י ע"ש השחקן דוד ורדי
2007 – פרס מטעם תיאטרון הבימה ע"ש שמוליק סגל
2007 – פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה
2009 – פרס מטעם תיאטרון הבימה ע"ש אהרן מסקין
הערות שוליים

↑  תלמה אדמון, תמונות צייד מהשדה, מעריב, 5 ביוני 1987
↑  רחלה זנדבנק, אהובת החייל — תיאטרון באר־שבע, כותרת ראשית, 11 בנובמבר 1987
שוש אביגל, בכורה - האופנה האירית לא עובדת, חדשות, 2 בנובמבר 1987
↑  יוסי עוזרד, בכורה - לצוד גולגולת ולנוח, חדשות, 30 ביוני 1987
↑  שוש אביגל, בכורה/ בשפל - בורגנים מאת גורקי, חדשות, 15 בינואר 1990
↑  עכבר העיר, חולות וחלומות, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2006
↑  ירמי עמיר, ‏יופי של טרגדיה, באתר גלובס, 7 בינואר 2007
↑  מיכאל הנדלזלץ, איולף הקטן: לאורו העכור של המוות, באתר הארץ, 23 בפברואר 2009
↑  איתן בר יוסף, עכבר העיר, "אותו הים" - עמוס עוז תיאטרלי, באתר הארץ, 25 בפברואר 2010
טל פרי, ‏ים למיטיבי לכת, באתר גלובס, 4 בפברואר 2010
↑  רון שוורץ, ‏לאהוב את אנה, באתר גלובס, 24 בינואר 2011
טל פרי, ‏כוכב לא מאיר, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2010
↑  מרט פרחומובסקי, עכבר העיר, המאהב: תחושה של עייפות החומר, באתר הארץ, 9 במאי 2014
 מיכאל הנדלזלץ, "המאהב": צורת הדברים, באתר הארץ, 11 במאי 2014
↑  כמחליפו של דב רייזר
↑  מיכאל הנדלזלץ, "פליישר": הוכשר בהשגחת השחקנים, באתר הארץ, 30 ביוני 2016
↑  עידית סוסליק, עכבר העיר, "עלובי החיים" עושים כבוד למסורת הפקות הענק, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2016
 מיכאל הנדלזלץ, העליבות הזוהרת של "עלובי החיים", באתר הארץ, 19 באוקטובר 2016
↑  תמרה שרייבר, ‏חברון, משחק הדמעות, באתר גלובס, 24 ביוני 2007
מיכאל הנדלזלץ, מלים ורוח וחבל, באתר הארץ, 6 ביולי 2007
↑  עכבר העיר, על המשמר, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2006
ירמי עמיר, ‏כואב, אבל פחות, באתר גלובס, 11 בינואר 2007
↑   ננו שבתאי, "מאמא מיה" מזכירה שגם בגיל מאוחר ניתן עוד לממש אהבה, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2021
↑   ננו שבתאי, למרבה הצער, ההצגה "את שאהבה נפשי" עדיין מאוד רלוונטית, באתר הארץ, 14 בפברואר 2022
↑   ליאור סורוקה, מימון המונים הביא את "שלוש אחיות" של צ'כוב להבימה, באתר הארץ, 27 ביוני 2016
 יאיר אשכנזי, "שלוש אחיות": זה פוליטי גם כשכן קוראים צ'כוב, באתר הארץ, 26 באפריל 2017
↑  "מלך היהודים" - מחזה מוזיקלי שכתבה דבורה עומר, חדשות, 18 בדצמבר 1992
↑  נילי ברקן, ‏סיבה למסיבה?, באתר גלובס, 11 ביולי 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007440946305171  LCCN: no2010123464  VIAF: 137622990   WorldCat (עם VIAF): 137622990
נפתלי צבי וייס

הרב נפתלי צבי וייס (נולד בכ"ה באייר ה'תש"ח, 1948) הוא האדמו"ר מספינקא בארצות הברית, בורו פארק.
ביוגרפיה

נולד לרב יעקב יוסף וייס, האדמו"ר מספינקא, ולפערל בת רבי אביש הורוביץ מקראלי. למד בישיבת טלז בקליבלנד, נישא לבת רבי חיים שמחה ישכר בער רובין מטומשוב, ועמד לימין אביו בניהול מוסדות החסידות.
בחודש ניסן ה'תשמ"ח נפטר אביו, ועל פי צוואתו הוא מונה לממלא המקום באדמו"רות בבורו פארק, לצד שני אחיו, רבי ישראל חיים וייס שמונה לאדמו"ר בבני ברק ורבי מאיר אלעזר וייס שהקים קהילה עצמאית בבורו פארק. אחיהם הגדול, הרב יצחק אייזיק וייס, נהרג כמה שנים לפני כן בתאונת דרכים.
למוסדות בראשותו כוללי אברכים, ישיבות ותלמוד תורה. כמו כן ישנם בתי מדרש שלו בבני ברק בראשות חתנו הרב אשר ישעיה אייכנשטיין, ובית המדרש "חקל יצחק" בלייקווד בראשות בנו הרב מאיר יצחק אייזיק וייס.
ב-2007 נעצר בלוס אנג'לס בחשד לעבירות מס, ונדון ל-24 חודשי מאסר, אותם ריצה החל מדצמבר 2010 ביוסטון שבטקסס.
בנו הרב יהושע שלום וייס הוא רב הקהילה בבורו פארק. חתנו הוא הרב חיים מאיר הגר, בן רבי מנחם מנדל הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ 
- מרכז.
הערות שוליים

↑  לעיקוואד: הרחבת גבולי הקדושה אין קהל חקל יצחק ספינקא מיטן אפקויף פון דריי לאטס פאר ביהמ"ד באתר "בחצרות הקודש" (ביידיש)
↑  ניצן ארליך, ‏כ"ק האדמו"ר מספינקא נשפט ל-24 חודשי מאסר, באתר כיכר השבת, 21 בדצמבר 2009
ניצן ארליך, ‏האדמו"ר מספינקא נכנס לכלא: "גזירה מהשמים", באתר כיכר השבת, 14 בדצמבר 2010
תערובת תבלינים

כתישה של מספר תבלינים גולמיים ביחד ליצירת תערובת תבלינים טריה
תערובת תבלינים היא שילוב מוכן מראש של מספר תבלינים ביחס כמותי מסוים.
הכנה

כל תערובת מוגדרת על פי מרכיביה והכמות היחסית של כל אחד מהם בתערובת. הרבה פעמים הכנה מדויקת של תערובת תבלינים מחייבת הכנה של כמות גדולה מאוד של תערובת, למשל כאשר מאחד המרכיבים נדרשים גרמים בודדים וממרכיב אחר מאות גרמים. לכן, במקרים רבים הכנת כמות מזערית של תערובת תבלינים עשויה לייצר כמות תערובת גדולה מזו הנדרשת להכנת מאכל ספציפי. כתוצאה מכך נפוצה מאוד מכירה של תערובות מוכנות מראש. אלו מוכנות ומשווקות על ידי מוכרי תבלינים ולעיתים גם על ידי יצרני מזון תעשייתיים. סיבה נוספת לפופולריות של קניית תערובות תבלינים מן המוכן היא שחלק מתערובות התבלינים עשויות להכיל רכיבים יקרים או קשים להשגה.
עם זאת, הכנה ביתית של תערובת תבלינים עשויה להוביל לתוצאה איכותית בהרבה משימוש בתערובת קנויה, כאשר התערובת מוכנה בסמוך לשימוש בה וטריותה וריחה באים לידי ביטוי באוכל. הכנת תערובת תבלינים ביתית תכלול קלייה וכתישה של תבלינים המגיעים במצבם הגולמי, על מנת למנוע חימצון התערובת. בנוסף, תערובות תבלינים תעשייתיות מכילות לא פעם תוספים "זרים" לתערובת כגון דקסטרוזה, עמילן תירס, מונוסודיום גלוטמט, סודיום בנזואט ועוד, שהוספתם על ידי היצרן לתערובת נובעת משיקולים שיווקיים. תערובת פלפל לימון היא בעיקר של הכנה ביתית.
שימוש

בבישול, כאשר נעשה לעיתים קרובות שימוש בשילוב מסוים של תבלינים, הופכת ההכנה מראש של התערובת את הבישול לקל יותר. ספרי בישול רבים מציינים את כמות תערובת התבלינים הנדרשת למתכון מבלי לפרט את מרכיביה, מתוך הנחה שייעשה שימוש בתערובת קנויה.
מטבחים שונים משתמשים בדרך כלל בתערובות תבלינים אופייניות להם, במגוון רחב של מנות.
תערובות תבלינים אופייניות

במטבח הסיני – תערובת חמשת התבלינים.
במטבח ההודי – הקארי והמסאלה הן "משפחות" של תערובות תבלינים, המבוססות על מרכיבים עיקריים קבועים עם חלופות שונות של המרכיבים המשניים.
במטבח המזרח-תיכוני – זעתר, בהרט.
במטבח הצפון אפריקאי – ראס אל חנות, פלפל צ'ומה.
במטבח הצרפתי – ארב דה פרובאנס, בוקה גרני.
במטבח המקסיקני – אבקת צ'ילי.
תערובת תבלינים נוספת שמופקת בעיקר בצורה תעשייתית וזוכה לפופולריות רבה היא סוכר וניל.
ראו גם

רוטב
נבחרת בלגיה בכדורסל נשים

| --- | --- |
בלגיה
 מידע כללי
 כינוי:  Belgian Cats
 התאחדות:  פדרציית הכדורסל של בלגיה
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 דירוג פיב"א (26 באוגוסט 2024):  6      
  - ניקוד פיב"א:  684.1
 מאמן:  Rachid Meziane 
 www.basketballbelgium.be
 
 אליפות העולם בכדורסל נשים
 הופעות:  2 (הראשונה ב-2018)
 ההישג הטוב:  מקום 4
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  2 (הראשונה ב-2020)
 ההישג הטוב:  מקום 4 (2024)
 אליפות אירופה בכדורסל נשים
 הופעות:  17 (הראשונה ב-1950)
 ההישג הטוב:  זכייה: 2022
 
נבחרת בלגיה בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של בלגיה. הנבחרת זכתה במדליית ארד באליפות אירופה בכדורסל נשים בשנים 2017 ו-2021.
נבחרת בלגיה העפילה לאליפות העולם בכדורסל נשים ומשחקים האולימפיים מספר פעמים, אך לא זכתה במדליה.
הדירוג הנוכחי של נבחרת בלגיה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות נשים, הוא המקום ה-6 בעולם, נכון ל-26 באוגוסט 2024, ללא שינוי לעומת דירוג קודם.
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיב"א
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוני ארליך

| --- | --- |

 לידה:  5 באפריל 1977 (בן 47) ארגנטינה בואנוס איירס, ארגנטינה
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  תל אביב, ישראל
 גובה:  1.80 מטר
 יד חובטת:  ימין (חבטת גב היד ביד אחת)
 פעילות כמקצוען:  1996–הווה (כ־29 שנים)
 סה"כ פרסים שצבר:  2,827,240 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  6-6
 דירוג שיא:  292 (4 באוקטובר 1999)
 זכיות בטורנירים:  אין
 זוגות
 מאזן קריירה:  336–265
 דירוג שיא:  5 (7 ביולי 2008)
 זכיות בטורנירים:  19
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 1 זוגות גברים
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  זכייה (זוגות ב-2008)
 אליפות צרפת הפתוחה:  סיבוב שלישי (זוגות ב-2004, 2007, 2008, 2014)
 וימבלדון:  חצי גמר (זוגות ב-2003, 2015)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  רבע הגמר (זוגות ב-2005)
 תאריך עדכון 21 ביולי 2018
 
יונתן דריו (יוני) ארליך (נולד ב-5 באפריל 1977), הוא טניסאי עבר ישראלי. דורג בשיאו במקום החמישי בעולם בזוגות (7 ביולי 2008).
ארליך זכה ב-22 תארים בזוגות גברים, כולל גראנד סלאם אחד - אליפות אוסטרליה הפתוחה 2008 עם אנדי רם. בזכייתו זו הפך לטניסאי הישראלי השני אי פעם שזכה בטורניר גראנד סלאם כלשהו (הראשון היה אנדי רם בזוגות מעורבים).
יוני ארליך ואנדי רם (מכונים לעיתים בתקשורת הספורט גם "אנדיוני") היו הצמד המצליח ביותר בתולדות הטניס הישראלי. ארליך הוא שיאן ההופעות של נבחרת גביע דייוויס של ישראל, ומשמש היום כקפטן שלה.
ב-2024 התקבל ארליך כחבר ביד לאיש הספורט היהודי, לצד שותפו אנדי רם.
ביוגרפיה

ארליך נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה.
קריירה מקצועית

ארליך זכה ב-13 טורנירים לזוגות, רובם יחד עם עמיתו אנדי רם הישראלי. ההישג הראשון של ארליך הוא ההעפלה לחצי גמר טורניר וימבלדון לזוגות בשנת 2003, יחד עם אנדי רם. באולימפיאדת אתונה (2004) הגיעו רם וארליך לשלב רבע גמר לזוגות.
ב-2004 הגיע לחצי גמר אליפות אוסטרליה בזוגות מעורבים עם ליזל הוב, והפסידו לזוג לאנדר פאס ההודי ומרטינה נברטילובה
את שנת 2005 סיימו ארליך ורם במקום השמיני בעולם אבל לא עלו לטורניר גביע המאסטרס והגיעו רק כמחליפים לטורניר.
בסיום שנת 2006 העפילו יוני ארליך ואנדי רם לטורניר המאסטרס אך לא צלחו את שלב הבתים. הצמד סיים במאזן שלילי 2-1, כשאת ניצחונם היחיד בטורניר השיגו דווקא מול הזוג המוביל בעולם, האחים בריאן.
בשנת 2007 היה שותף להישג יחד עם אנדי רם, להעפלה של נבחרת ישראל לבית העליון בגביע דייוויס, כאשר נבחרת ישראל גברה על נבחרת איטליה 0-3 (המדורגת במקום ה-24 בעולם).
בסיום שנת 2007 העפילו יוני ארליך ואנדי רם לטורניר המאסטרס כזוג מחליף לאחר שהאחים בריאן מארצות הברית, שסיימו ראשונים בדירוג העולמי, פרשו עקב פציעה מהתחרות, אך שוב, כמו בשנה שלפני כן, לא צלחו את שלב הבתים. השניים סיימו במאזן שלילי 2-1 את המשחקים בשלב הבתים.
בינואר 2008 זכו רם וארליך באליפות אוסטרליה הפתוחה (מה שהבטיח את השתתפותם בטורניר המסכם בשאנגחאי), הישג השיא בקריירה שלהם.
ב-11 ביולי 2009 היה שותף בניצחון נבחרת ישראל על נבחרת רוסיה שהעלה את ישראל לחצי גמר גביע דייוויס, לראשונה בתולדותיה.
במהלך עונת 2009 נפצע ארליך והידרדר בדירוג העולמי, ובעקבות כך הופסק שיתוף הפעולה שלו עם רם.
בשנת 2010 בגרנד סלאם הראשון של העונה: אליפות אוסטרליה הפתוחה, הגיע ארליך יחד עם בן זוגו החדש ארנו קלמנט עד לשלב רבע הגמר, שם הפסידו במשחק דרמטי 6-7 במערכה השלישית לזוג נסטור וזימוניץ' (2 בעולם). בעקבות הצלחתו חזר ארליך ל-100 הראשונים בעולם לזוגות, לראשונה מאז חזרתו מפציעה. באליפות קווינס קלאב שיחק ארליך עם בן זוג חדש, נובאק ג'וקוביץ' (שדורג אז 3 בעולם ביחידים). למרות שהם לא היו מדורגים בטורניר, הפתיעו השניים וזכו בטורניר. הייתה זו הזכייה הראשונה של ארליך מאז שנת 2008, אז זכה עם אנדי רם בטורניר סינסינטי, ועבור ג'וקוביץ' - שנכון לשנת 2023 עדיין מנהל קריירת יחידים מפוארת - זהו תואר הזוגות היחיד בקריירה.
ב-2012, עלה לרבע גמר הטורניר האולימפי - בלונדון והפסיד לאחים בריאן.
בפברואר 2022 שיחק בטורניר הזוגות במונפלייה יחד עם אדוארד רוג’ר-ואסלין, וניצחו 3:6 ו-4:6 את הזוג מרסלו מלו ואלכסנדר זברב, המדורג שלישי ביחידים. בעקבות הניצחון העפילו לשלב רבע הגמר בטורניר המתקיים באולם.
בספטמבר 2022 הודיע על פרישה ממשחק.. טורניר הפרידה שלו היה אמור להיערך באליפות תל אביב ווטרג'ן הפתוחה 2022, עם נובאק ג'וקוביץ' כשותפו; אך בעקבות פציעה נאלץ לבטל את השתתפותו בטורניר.
ראו גם

אנדי רם ויוני ארליך
הערות שוליים

↑  תוצאות טורניר ווימבלדון לזוגות 2003 באתר atptour, באתר ATP Tour
↑  תוצאות טורניר הזוגות באולימפיאדת אתונה 2004 באתר olympedia, באתר www.olympedia.org
1 2 3  הרבה יותר מעוד שחקן טניס: יוני ארליך יורד מהבמה, באתר ynet, 28 בספטמבר 2022
↑  דירוג ATP לזוגות גברים בסוף שנת 2005, באתר ATP Tour
↑  תוצאות טורניר הזוגות בטורניר מאסטרס 2006
↑  גביע דייוויס 2007
↑  תוצאות טורניר הזוגות בטורניר המאסטרס 2007
↑  דף תוצאות של אליפות אוסטרליה הפתוחה 2008 באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס, באתר www.itftennis.com
↑  גביע דייוויס 2009
↑  איטן דהן, בלתי נגמר: יוני ארליך ושותפו גברו על זברב ומלו, באתר ynet, 1 בפברואר 2022
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת אתונה (2004)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • נילי אברמסקי • אסף בימרו • אירנה לנסקי • היילה סטאין |  |
|  ג'ודו | אודי וקס •  אריק זאבי • גל יקותיאל • מיכל פיינבלט • יואל רזבוזוב |  |
|  היאבקות | יורי יבסייצ'יק • יאשה מנשרוב • גוצ'ה ציציאשווילי |  |
|  התעמלות מכשירים | פבל גופמן |  |
|  התעמלות אמנותית | קטיה פיסצקי |  |
|  טאקוונדו | מאיה ערוסי |  |
|  טניס | יוני ארליך • אנה סמשנובה • אנדי רם |  |
|  טניס שולחן | מרינה קרבצ'נקו |  |
|  סיף | איילת אוחיון |  |
|  קיאק | רועי ילין • לריסה פסחוביץ' • מיכאל קולגנוב |  |
|  קליעה | אלכסנדר דנילוב • גיא סטריק |  |
|  שחייה | ורד בורוכובסקי • אניה גוסטומלסקי |  |
|  שחייה אמנותית | אנסטסיה גלושקוב • אינה יופה |  |
|  שיט | ורד בוסקילה • אודי גל •  גל פרידמן • לי קורזיץ • ניקה קורניצקי • גידי קליגר |  |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת בייג'ינג (2008)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • איתי מגידי • היילה סטאין • ניקי פאלי |  |
|  ג'ודו | אריק זאבי • גל יקותיאל • אליס שלזינגר |  |
|  התעמלות אמנותית | נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (אלונה דבורניצ'נקו, רחלי ויגדורצ'יק, ורוניקה ויטנברג, מריה סבנקוב, קטיה פיסצקי) • נטע ריבקין • אירה ריסנזון |  |
|  התעמלות מכשירים | אלכס שטילוב |  |
|  טאקוונדו | בת אל גטרר |  |
|  טניס | ציפי אובזילר • יוני ארליך • שחר פאר • אנדי רם |  |
|  סיף | תומר אור • דלילה חטואל • נעם מילס |  |
|  קיאק | מיכאל קולגנוב |  |
|  קליעה | דורון אגוזי • גיא סטריק • גיל סימקוביץ' |  |
|  שחייה | תום בארי • גיא ברנע • אניה גוסטומלסקי • אלון מנדל • גל נבו • איתי צ'מה • נמרוד שפירא בר אור |  |
|  שחייה אמנותית | אנסטסיה גלושקוב • אינה יופה |  |
|  שיט | נופר אדלמן • ורד בוסקילה • אודי גל • מעין דוידוביץ' •  שחר צוברי • ניקה קורניצקי • גידי קליגר |  |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת לונדון (2012)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | זוהר זימרו • דונלד סנפורד • ג'יליאן שוורץ |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן |  |
|  ג'ודו | טומי ארשנסקי • אריק זאבי • גולן פולק • סוסו פללשווילי • אליס שלזינגר |  |
|  התעמלות אמנותית | נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (מורן בוזובסקי, אליאורה זולקובסקי, פולינה זקלוז'ני, נועה פלצ'י, ויקטוריה קושל, מרינה שולץ) • נטע ריבקין |  |
|  התעמלות מכשירים | פליקס אהרונוביץ' • ולריה מקסיוטה • אלכס שטילוב |  |
|  טניס | יוני ארליך • שחר פאר • אנדי רם |  |
|  קליעה | סרגיי ריכטר |  |
|  שחייה | אמרי גניאל • יעקב טומרקין • גל נבו • עמית עברי • נמרוד שפירא בר אור |  |
|  שחייה אמנותית | אנסטסיה גלושקוב • אינה יופה |  |
|  שיט | נופר אדלמן • ורד בוסקילה • גיל כהן • ערן סלע • שחר צוברי • לי קורזיץ • גידי קליגר |  |
ואסאבי

| ואסאבי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צלפאים
משפחה:: מצליבים
סוג:: Wasabia
מין:: ואסאבי
שם מדעי
 Wasabia japonica ‏קוידזומי, 1930
גידול צמח הואסאבי
ואסאבי (שם מדעי: Wasabia japonica) הוא מין יחיד בסוגו של צמח רב שנתי ממשפחת המצליבים המכונה גם "חזרת יפנית" ומקורו ביפן. הוא משמש בעיקר כתבלין ומגדלים אותו בשל גבעולו המיוחד אשר מעניק לו טעם חריף, פיקנטי ומעט מתקתק. הצמח דורש תנאים מיוחדים לגידולו ולכן הוא מהווה מוצר יקר ומבוקש בשוק. הוואסאבי מוערך במיוחד בשל טעמו החריף ומשמש במידה רבה להכנת רטבים ותבלינים במטבח היפני. השורש מכיל את רוב הטעם והוא החלק הנפוץ ביותר לשימוש, אם כי העלים והקנה מכילים גם כן חלק מהטעם. טעם הוואסאבי דומה לטעמו של צמח החזרת (Armoracia rusticana), שהוא צמח רב-שנתי נוסף ממשפחת הברסיקאים. ישנו הבדל עדין בטעם בין הצמחים, לעומת טעמה העוצמתי של החזרת, טעמו של הוואסאבי נעלם במהירות בפה, אך משאיר טעם מתוק שנשאר ללא תחושת צריבה.
תנאי גידול

צמח הוואסאבי גדל באדמות רטובות באזורים גבוהים וכן באדמות שטוחות עם סלעים וחול שמוצפים במים (באזורי נחלים ומעיינות). תהליך גידולו משלב בין טכניקות מסורתיות וחדשניות ודורש תנאים אקולוגיים מיוחדים על מנת להשיג גידול איכותי ויעיל. תנאי הגידול של הוואסבי דורשים תשומת לב מיוחדת וטיפוח קפדני. גידול הצמח מצריך צל חלקי, וטמפרטורות קרות יחסית, בטווח של 10–20 מעלות צלזיוס. יש להקפיד על הזנת הצמח בחומרים מזינים מתאימים ולשמור על רמות לחות תקינות. בשל הדרישות המיוחדות הללו, גידול הוואסבי עשוי להיות מאתגר ודורש ידע מתמיד וטיפוח מקצועי.
שימושי הצמח

במטבח היפני מכינים משורש הצמח ממרח ירוק חריף, שמקובל להגישו בצד סושי, כאשר הוא מפוסל כפלסטלינה. במדינות המערב משתמשים בדרך כלל בחיקוי ואסאבי, שהוא אבקה צבועה ירוק המיוצרת מחזרת. ביפן נהוג לומר כי הוואסאבי המוגש יחד עם הסושי מחסן את הגוף כנגד הרעלת דגים. הוא מהווה בסיס לאפונת ואסאבי, מאכל יפני פופולרי. הוואסאבי נמכר כשורש המצריך טחינה, כאבקה או כמשחה המגיעה בשפופרות.
בשורש הוואסאבי נעשה גם שימוש רפואי, הצמח מציע פוטנציאל רב במניעת מחלות ושיפור הבריאות. הוא מכיל תרכובות העשויות לשמש ככלי למניעת מחלות לב, זיהומים והפחתת דלקות בגוף.
הערות שוליים

↑  J. A. Depree, T. M. Howard, G. P. Savage, Flavour and pharmaceutical properties of the volatile sulphur compounds of Wasabi (Wasabia japonica), Food Research International 31, 1998-06-01, עמ' 329–337 doi: 10.1016/S0963-9969(98)00105-7
↑  Catherine I. Chadwick, Thomas A. Lumpkin, Leslie R. Elberson, The botany, uses and production ofWasabia japonica (Miq.) (Cruciferae) Matsum, Economic Botany 47, 1993-04-01, עמ' 113–135 doi: 10.1007/BF02862015
↑  Carol A,Miles, Growing Wasabi in the Pacific Northwest, Washington State University, 2008
↑  Tamanna Sultana, Geoffrey P. Savage, Wasabi - Japanese Horseradish, Bangladesh Journal of Scientific and Industrial Research 43, 2008, עמ' 433–448 doi: 10.3329/bjsir.v43i4.2234
| עשבי תיבול ותבלינים עיקריים |
| --- | --- | --- |
| עשבי תיבול | ריחן מצוי (בזיליקום) • עלי דפנה • תמכה (צ'רוויל) • שום העירית (צ'ייבס) • כוסברה • עלי קארי • שמיר • אזוביון (לבנדר) • עשב לימון (למון גראס) • לואיזה לימונית • לאושטיאן • אזוב תרבותי (מָיוֹרָם) • נענע • אורגנו • פטרוזיליה • רוזמרין • מרווה (סייג') • צתרה (סייבורי) • חומעה (סורל) • לענה (טרגון) • קורנית (תימין) |  |
| תבלינים | פלפל אנגלי • אניס • פלפל שחור • פלפל ברזילאי • כרוויה (קימל) • הל (אנ') • פלפל חריף (פלפל קאיין • צ'יפוטלה • פלפל אדום כתוש(אנ') • חלפניו • טבסקו) • קינמון • ציפורן • כמון • שבת ריחני (שמיר) • שומר • גרגרנית יוונית • גלנגל • שום • זנגביל • חזרת הגינה • לימון פרסי • שוש קירח (ליקוריץ) • מסטיקא • מחלב • קצח תרבותי • מוסקט • אבקת בצל(אנ') • פפריקה • פלפל פרואני • זרעי פרג • זעפרן • שומשום • פלפל סצ'ואן • כוכב אניס • אוג (סומאק) • תמרהינדי • טונקה • כורכום • ואסאבי • יוזו • גרידת פרי הדר |  |
| תערובות | בוקה גרני • ארב דה פרובאנס • גאראם מסאלה • צ'אט מסאלה • אבקת קארי • טנדורי מסאלה(אנ') • תערובת חמשת התבלינים • אבקת שום(אנ') • מלח שום(אנ') • חמלי סונלי • פלפל לימון • Mixed Spice • פאמפקין ספייס • שארנה סול • טאביל • ברבר • ראס אל חנות • בהרט • דקה • אריסה • חוויאג' • זעתר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00574156 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון ובנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ואסאבי
אריך הפנר

| --- | --- |

אריך הפנר
 לידה:  14 בספטמבר 1886 פרנקפורט על האודר, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 הוצאה להורג:  8 באוגוסט 1944 (בגיל 57) ברלין, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מדינה:  גרמניה הנאצית 
 כינוי:  הפרש הזקן
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1905–1942 (כ־37 שנים)
 דרגה:   גנרל-אוברסט
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה הקלה ה-1   מפקד הקורפוס ה-16   מפקד ארמיית הפאנצר הרביעית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה הפלישה לפולין  המערכה על צרפת  מבצע ברברוסה  הקרב על מוסקבה
 עיטורים
  צלב האבירים של צלב הברזל     צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
אריך הפנר (גרמנית: Erich Hoepner;‏ 14 בספטמבר 1886 – 8 באוגוסט 1944) היה איש צבא גרמני במלחמת העולם השנייה. היה מפקד שריון מצטיין במספר מערכות של הוורמאכט. הוצא להורג בשל השתתפותו בקשר העשרים ביולי לרציחת אדולף היטלר.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

הפנר נולד ב-14 בספטמבר 1886, בפרנקפורט על האודר שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1905 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-13 (שלזוויג-הולשטיין), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה.
לאחר המלחמה נותר הפנר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1927 הועלה הפנר לדרגת מיור, ומונה לתפקיד מטה במטה הכללי. בשנת 1930 מונה למפקד גדוד ברגימנט הרגלים ה-17 (פרוסיה / בראונשווייג). בשנת 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד רגימנט הפרשים ה-4 (הפרוסי). ב-1 בפברואר 1933 מונה לראש מטה של הדיוויזיה ה-1 של הרייכסווהר, וב-1 באוקטובר 1934 מונה לראש מטה הקורפוס ה-1. בשנת 1935 הועלה לדרגת אוברסט, וב-15 באוקטובר 1935 מונה לראש מטה לקבוצת הארמייה ה-1.
הפנר היה מראשוני המצדדים בלוחמת שריון, בתקופה שבה המחשבה הצבאית המקובלת טרם הבחינה ביכולותיו של הטנק ככלי המסוגל להכריע בשדה הקרב בתנועה של עוצבות עצמאיות. בשנת 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור, ובסתיו 1937 מונה למפקד הדיוויזיה הקלה ה-1. ב-30 בינואר 1938 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובסתיו 1938 מונה למפקד הקורפוס הממונע ה-16. הפנר היה מעורב גם בתוכניות להפיכה צבאית אפשרית נגד היטלר, שלא הגיעה לביצוע עקב הסכם מינכן, וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

הפנר, שכונה בחיבה "הפרש הזקן" ("Der Alte Reiter") הוביל את הקורפוס שבפיקודו במהלך המערכה בפולין כחלק מהארמייה העשירית בפיקוד קבוצת ארמיות דרום, ובשל הצטיינותו בקרב קיבל ב-27 באוקטובר 1939 את צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך המערכה על צרפת לחם הפנר עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות B, ומילא תפקיד משמעותי בקרב. הפנר פיקד על הכוחות הגרמנים שהשתתפו בקרב הטנקים הגדול ביער ז'מבלו בבלגיה ב-12 במאי 1940. קרב זה, שבו השתתפו 1,500 טנקים וכלים משוריינים, נחשב לגדול ביותר עד אז, ותוצאותיו היו מעורבות, הצרפתים נסוגו, אך השיגו את הזמן הדרוש להם להתחפרות על נהר הדייל, שנדרש על פי תוכנית המבצעים הצרפתית. בדיעבד התברר כי תנועת הכוחות הגרמנים בצפון בלגיה ובהולנד, הייתה אך הסחה שנועדה להסוות מבקע בעורף הארמיות הצרפתיות, בגזרת סדאן, וכי לקרב הייתה חשיבות משנית בלבד.
ב-19 ביולי 1940 הועלה הפנר לדרגת גנרל אוברסט, וב-17 בפברואר 1941 מונה למפקד "קבוצת הפאנצר הרביעית" שלאחר מכן הפכה ל"ארמיית הפאנצר הרביעית". במהלך מבצע ברברוסה הייתה קבוצת הפאנצר הרביעית חלק מקבוצת ארמיות צפון, תחת פיקודו של וילהלם פון לב.
כוחותיו של הפנר נעו עם קבוצת ארמיות הצפון לכיוון לנינגרד, עד שנקראו להשתתף, כחלק מקבוצת ארמיות מרכז, במערכה לכיבוש מוסקבה. במהלך מתקפת הנגד הסובייטית בקרב על מוסקבה, בינואר 1942, הורה הפנר לכוחותיו לסגת, בשל עוצמת המתקפה. היטלר ראה זאת באופן שלילי, והורה ב-8 בינואר 1942 על פיטוריו של הפנר בבושת פנים, בשל "פחדנות וחוסר ציות". כל עיטוריו של הפנר נשללו ממנו, ונאסרה עליו לבישת המדים.
ביוגרפיה > הקשר נגד היטלר ואחריתו

עוד מאמצע שנות ה-30 היה הפנר פעיל בקבוצות של מתנגדי המשטר הנאצי שפעלו בצבא. כקצינים רבים אחרים התנגד למגבלות שהוטלו על גרמניה בחוזה ורסאי, אך סבר שמדיניותו של היטלר היא הרפתקנית, וסופה שתוביל לאסון. ב-1938 היה הפנר אחד מקבוצת הקצינים שהתרכזה סביב פרנץ הלדר שתכננו להדיח את היטלר. תוכניות אלו כשלו בעקבות הצלחותיו המדיניות של היטלר בהסכם מינכן. הצלחותיו של היטלר בכיבוש פולין וצרפת הביאו רבים מקרב הקושרים למחשבה שייתכן שטעו בהתנגדותם להיטלר, אך הכישלונות מול הצבא הרוסי ב-1941 ו-1942 הביאו לחידוש תנועת המרד.
ביחד עם אישים כהנינג פון טרסקו, הנס אוסטר וקלאוס שנק פון שטאופנברג, היה הפנר פעיל בקבוצת הקצינים שתכננה את רציחת היטלר והחלפתו, בקשר העשרים ביולי. לאחר כישלונו של הקשר נחשפה מעורבותו של הפנר, והוא נתפס ועונה בידי הגסטאפו. הוא נשפט בבית הדין העממי הידוע לשמצה של רולנד פרייזלר, נדון למוות, ונתלה ב-8 באוגוסט 1944 בבית הכלא פלצנזה בברלין.
הנצחה

שמו של אריך הפנר מונצח כיום בגרמניה. על שמו נקראים בתי ספר ומספר רחובות בערי גרמניה, וכן מוצבת לוחית זיכרון לזכרו ולזכר הנינג פון טרסקו בבית הפרלמנט הפדרלי, ה"בונדסהאוס" בברלין.