stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Weedkiller
הערות שוליים

↑  Siobhain, O'Connor (1 במרץ 2023). "Ashnikko has announced their debut album 'WEEDKILLER'". DORK. נבדק ב-2 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ASHNIKKO SHARES NEW TRACKS 'PANIC ATTACKS IN PARADISE' & 'MAGGOTS'". DIY. 30 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Geraghty, Hollie (2 במרץ 2023). "Ashnikko announces debut album 'WEEDKILLER' and huge world tour". NME. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  David, Renshaw (2 במרץ 2023). "Ashnikko announces new album WEEDKILLER and world tour dates". The Fader. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Weedkiller by Ashnikko". Apple Music. נבדק ב-3 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "WEEDKILLER by Ashnikko on Apple Music". Apple Music. נבדק ב-3 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "WEEDKILLER CD". Ashnikko.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "WEEDKILLER Cassette - Recycled Coral". Ashnikko.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "WEEDKILLER Standard Recycled Vinyl 1LP". Ashnikko.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
| אשניקו |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Weedkiller |  |
| מיקסטייפ | Demidevil |  |
| מיני-אלבומים | Sass Pancakes • Unlikeable • Hi, It's Me |  |
| סינגלים | "Blow" • "Nice Girl" • "Invitation" • "No Brainer" • "Hi, It's Me" • "Stupid" • "Working Bitch" • "Tantrum" • "Cry" • "Daisy" • "Deal With It" • "Panic Attacks in Paradise" • ‏"Maggots" • You Make Me Sick!‏ • "Worms" |  |
| סינגלים שיווקים | "Halloweenie" • "Special" • "Halloweenie II: Pumpkin Spice" • "Halloweenie III: Seven Days"‏ "Halloweenie IV: Innards‏ • "Carol Of The Bells (Spotify Singles Holiday)" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Mosquito" • "Not That Girl" • "Pancake" • "Break My Back" • ‏"Fire Again" |  |
| הופעות | The Demidevil Tour • Weedkiller Tour |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 790a6265-a1a8-4c7c-b6e6-2c8e11d57656
יעקב סלומון (פרופסור)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מקום לימודים:  ישיבה יוניברסיטי, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
 מנחה לדוקטורט:  גאנג טיאן 
 תלמידי דוקטורט:  יואל גרומן, שרה טוקצ'ינסקי, רן טסלר, אמיתי נצר-צרניק 
 אתר אישי
 
יעקב (ג'ייק) סלומון הוא פרופסור מן המניין למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

נולד בארצות הברית. סיים תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה בהצטיינות יתירה בישיבה יוניברסיטי בשנת 2000. בשנת 2006 סיים דוקטורט במתמטיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
עלה לארץ בגיל 26 ובשנת 2008 מונה למרצה בכיר באוניברסיטה העברית בירושלים, בשנת 2014 מונה לפרופסור חבר ובשנת 2019 מונה לפרופסור מן המניין.
משמש כעורך הראשי בכתב העת Selecta Mathematica.
תחומי המחקר העיקריים שלו הם גאומטריה דיפרנציאלית, גאומטריה סימפלקטית והיבטים קשורים של פיזיקה.
חיים אישיים

סלומון מקיים אורח חיים חרדי, נשוי לשולמית, ד"ר למתמטיקה גם היא, אב לשישה ילדים.
נבחרת קוסטה ריקה בכדורגל

נבחרת קוסטה ריקה בכדורגל (בספרדית: Selección de fútbol de Costa Rica) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של קוסטה ריקה. מנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל של קוסטה ריקה.
כינויה של הנבחרת הוא "לוס טיקוס" (בספרדית: Los Ticos). תושבי מרכז אמריקה מכנים את תושבי קוסטה ריקה "Ticos". הכינוי דבק בהם כיוון שבתרבות המקומית נוהגים לסיים מילים רבות בסיומת Tico.
הדירוג הנוכחי של נבחרת קוסטה ריקה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-50 בעולם, נכון ל-24 באוקטובר 2024; הניקוד הוא 1,465.57 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 13 נמדד לראשונה בפברואר 2015, והדירוג הנמוך ביותר 93 נמדד לראשונה ביולי 1996.
לזכותה של נבחרת קוסטה ריקה חמש הופעות בגביע העולם בכדורגל. הראשונה במונדיאל 1990 בה הפתיעה הנבחרת האלמונית, כשסיימה במקום השני בשלב הבתים, לאחר ניצחונות על נבחרות שוודיה וסקוטלנד והפסד לברזיל.
קוסטה ריקה נעצרה בשלב שמינית הגמר לאחר שהפסידה לצ'כוסלובקיה בתוצאה 4:1.
ההופעה השנייה של הנבחרת הייתה במונדיאל 2002. קוסטה ריקה הוגרלה לבית יחד עם נבחרת ברזיל שזכתה בתואר, וטורקיה שסיימה במקום השלישי.
קוסטה ריקה ניצחה את סין, סיימה בתיקו עם טורקיה והפסידה לברזיל.
היא הפסידה את העלייה לשלב שמינית הגמר לאחר שסיימה את שלב הבתים עם מספר נקודות זהה לזה של טורקיה, אך עם הפרש שערים פחות טוב.
קוסטה ריקה העפילה למונדיאל בפעם השלישית ב-2006. היא הופיעה במשחק הפתיחה בו הפסידה לגרמניה המארחת 2:4. במשחק השני הפסידה נבחרת קוסטה ריקה לנבחרת אקוודור 0:3 ובכך איבדה סיכוי להעפיל לשמינית הגמר.
בהופעתה הרביעית במונדיאל 2014 שובצה נבחרת קוסטה ריקה עם אנגליה, איטליה ואורוגוואי בבית שכונה "בית המוות". לאחר שני מחזורים קוסטה ריקה הבטיחה את מקומה בשמינית הגמר לאחר ניצחונות 3:1 על אורוגוואי ו-1:0 על איטליה. במשחק השלישי סיימה בתיקו 0:0 מול אנגליה והעפילה מהמקום הראשון. בשמינית הגמר פגשה קוסטה ריקה את נבחרת יוון. לאחר 1:1 בתום 120 דקות, קוסטה ריקה ניצחה בבעיטות הכרעה 5:3 והעפילה לרבע הגמר מול נבחרת הולנד. המשחק נגמר בתיקו מאופס ובבעיטות ההכרעה הולנד ניצחה 3:4.
בהופעתה החמישית במונדיאל 2018 קוסטה ריקה הפסידה בשלב הבתים לסרביה וברזיל ובכך איבדה סיכוי להעפיל לשמינית הגמר. במשחקה האחרון סיימה בתיקו 2-2 עם שווייץ.
בהופעתה השישית במונדיאל 2022, קוסטה ריקה פתחה את משחקיה בתבוסה 7-0 לספרד, תוצאה המהווה את הפסדה הגדול ביותר במסגרת המונדיאל ותוצאה זהה לתבוסתה הגדולה בכל הזמנים. בהמשך גברה קוסטה ריקה על יפן 0-1 ואף הייתה קרובה להפתיע את גרמניה ולהעפיל לשמינית הגמר, אולם היא איבדה יתרון 1-2, הפסידה 4-2 וסיימה אחרונה בבית.
ההישג הטוב ביותר של נבחרת קוסטה ריקה בגביע הזהב של CONCACAF היה בשנת 2002, כשסיימה במקום השני, לאחר שהפסידה במשחק הגמר לנבחרת ארצות הברית בתוצאה 2:0.

בשנים האחרונות מוזמנת קוסטה ריקה להשתתף בטורניר הקופה אמריקה. עד כה השתתפה הנבחרת חמש פעמים בטורניר, והצליחה להעפיל פעמיים לשלב רבע הגמר.
קוסטה ריקה היא שיאנית הזכיות בקופה סנטרואמריקנה (לשעבר גביע UNCAF לאומות), עם 8 תארים.
גביע העולם בכדורגל

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אורוגוואי 1930: לא נרשמה
הממלכה האיטלקית 1934: לא נרשמה
צרפת 1938: לא נרשמה
ברזיל 1950: לא נרשמה
שווייץ 1954: לא נרשמה
שוודיה 1958: לא העפילה
צ'ילה 1962: לא העפילה
אנגליה 1966: לא העפילה
מקסיקו 1970: לא העפילה
גרמניה 1974: לא העפילה
ארגנטינה 1978: לא העפילה
ספרד 1982: לא העפילה
מקסיקו 1986: לא העפילה
| איטליה 1990 | שמינית גמר | 4 | 2 | 0 | 2 | 4 | 6 |
ארצות הברית 1994: לא העפילה
צרפת 1998: לא העפילה
| קוריאה הדרומית יפן 2002 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 5 | 6 |
| גרמניה 2006 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 9 |
דרום אפריקה 2010: לא העפילה
| ברזיל 2014 | רבע גמר | 5 | 2 | 3 | 0 | 5 | 2 |
| רוסיה 2018 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 5 |
| קטר (מדינה) 2022 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 11 |
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 6/22 | 21 | 6 | 5 | 10 | 22 | 39 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל אליפויות CONCACAF/גביע הזהב

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אל סלוודור 1963 | מקום ראשון | 6 | 5 | 1 | 0 | 14 | 2 |
| גואטמלה 1965 | מקום שלישי | 5 | 2 | 2 | 1 | 11 | 4 |
הונדורס 1967: לא נרשמה
| קוסטה ריקה 1969 | מקום ראשון | 5 | 4 | 1 | 0 | 13 | 2 |
| טרינידד וטובגו 1971 | מקום שלישי | 5 | 2 | 1 | 2 | 6 | 5 |
האיטי 1973: לא העפילה
מקסיקו 1977: לא העפילה
הונדורס 1981: לא העפילה
| 1985 | מקום שלישי | 8 | 2 | 5 | 1 | 10 | 8 |
| 1989 | מקום ראשון | 8 | 5 | 1 | 2 | 10 | 6 |
| ארצות הברית 1991 | מקום רביעי | 5 | 1 | 0 | 4 | 5 | 9 |
| ארצות הברית מקסיקו 1993 | מקום שלישי | 5 | 1 | 3 | 1 | 6 | 5 |
ארצות הברית 1996: לא העפילה
| ארצות הברית 1998 | סיבוב ראשון | 2 | 1 | 0 | 1 | 8 | 4 |
| ארצות הברית 2000 | רבע גמר | 3 | 0 | 2 | 1 | 5 | 6 |
| ארצות הברית 2002 | מקום שני | 5 | 3 | 1 | 1 | 8 | 5 |
| ארצות הברית מקסיקו 2003 | מקום רביעי | 5 | 2 | 0 | 3 | 10 | 8 |
| ארצות הברית 2005 | רבע גמר | 4 | 2 | 1 | 1 | 6 | 4 |
| ארצות הברית 2007 | רבע גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| ארצות הברית 2009 | חצי גמר | 5 | 2 | 2 | 1 | 10 | 6 |
| ארצות הברית 2011 | רבע גמר | 4 | 1 | 2 | 1 | 8 | 6 |
| ארצות הברית 2013 | רבע גמר | 4 | 2 | 0 | 2 | 4 | 2 |
| ארצות הברית קנדה 2015 | רבע גמר | 4 | 0 | 3 | 1 | 3 | 4 |
| ארצות הברית 2017 | חצי גמר | 5 | 3 | 1 | 1 | 6 | 3 |
| ארצות הברית קוסטה ריקה ג'מייקה 2019 | רבע גמר | 4 | 2 | 1 | 1 | 8 | 4 |
| ארצות הברית 2021 | רבע גמר | 4 | 3 | 0 | 1 | 6 | 4 |
| ארצות הברית קנדה 2023 | רבע גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 7 | 8 |
ארצות הברית קנדה 2025: 
| סה"כ | 22/27 | 104 | 45 | 29 | 30 | 167 | 109 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
קופה אמריקה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1916 - 1995: לא הוזמנה
| בוליביה 1997 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 10 |
פרגוואי 1999: לא הוזמנה
| קולומביה 2001 | רבע גמר | 4 | 2 | 1 | 1 | 7 | 3 |
| פרו 2004 | רבע גמר | 4 | 1 | 0 | 3 | 3 | 8 |
ונצואלה 2007: לא הוזמנה
| ארגנטינה 2011 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 4 |
צ'ילה 2015: לא הוזמנה
| ארצות הברית 2016 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 6 |
2019 - 2021: לא הוזמנה
| ארצות הברית 2024 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 4 |
| סה"כ | 6/48 | 20 | 6 | 4 | 10 | 19 | 35 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
ליגת האומות של CONCACAF

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית 2019-2020 | א | מקום רביעי | 6 | 1 | 5 | 0 | 6 | 5 |
| ארצות הברית 2022-2023 | א | שלב הבתים | 4 | 2 | 0 | 2 | 4 | 4 |
| ארצות הברית 2023-2024 | א | רבע גמר | 2 | 0 | 0 | 2 | 1 | 6 |
| ארצות הברית 2024-2025 | א | רבע גמר | 6 | 2 | 3 | 1 | 9 | 4 |
| ארצות הברית 2026-2027 | א |  |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 18 | 5 | 8 | 5 | 20 | 19 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
סגל הנבחרת

סגל הנבחרת לקראת משחקי מונדיאל 2022
הנתונים מעודכנים ל-9 בנובמבר 2022
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שוער | קיילור נבאס | 15 בדצמבר 1986 | 107 | 0 | אנגליה נוטינגהאם פורסט |
| 18 | שוער | אסטבן אלבארדו | 28 באפריל 1989 | 25 | 0 | קוסטה ריקה ארדיאנו |
| 23 | שוער | פטריק סקיירה | 1 במרץ 1999 | 2 | 0 | ספרד דפורטיבו לוגו |

| 3 | הגנה | חואן פבלו וארגס | 6 ביוני 1995 | 12 | 1 | קולומביה מיונאריוס |
| 4 | הגנה | קיישר פולר | 12 ביולי 1994 | 31 | 2 | קוסטה ריקה ארדיאנו |
| 6 | הגנה | אוסקר דוארטה | 3 ביוני 1989 | 71 | 4 | ערב הסעודית אל-וחדה |
| 8 | הגנה | בריאן אוביידו | 18 בפברואר 1990 | 76 | 2 | ארצות הברית ריאל סולט לייק |
| 15 | הגנה | פרנסיסקו קאלבו | 8 ביולי 1992 | 75 | 8 | טורקיה קוניאספור |
| 16 | הגנה | קרלוס מרטינס | 30 במרץ 1999 | 7 | 0 | קוסטה ריקה סאן קרלוס |
| 19 | הגנה | קנדל ווסטון | 1 בינואר 1988 | 63 | 9 | קוסטה ריקה דפורטיבו סאפריסה |
| 22 | הגנה | רונלד מטאריטה | 9 ביולי 1994 | 52 | 3 | ארצות הברית סינסינטי |

| 2 | קישור | דניאל צ'אקון | 11 באפריל 2001 | 8 | 0 | ארצות הברית קולורדו ראפידס |
| 5 | קישור | סלסו בורחס | 27 במאי 1988 | 155 | 27 | קוסטה ריקה אלחואלנסה |
| 9 | קישור | ג'ואיסון בנט | 15 ביוני 2004 | 7 | 2 | אנגליה סנדרלנד |
| 10 | קישור | בריאן רואיס | 18 באוגוסט 1985 | 146 | 29 | קוסטה ריקה אלחואלנסה |
| 13 | קישור | חרסון טורס | 28 באוגוסט 1997 | 13 | 1 | קוסטה ריקה ארדיאנו |
| 14 | קישור | יוסטין סאלאס | 17 ביוני 1996 | 4 | 0 | קוסטה ריקה דפורטיבו סאפריסה |
| 17 | קישור | ילטסין טחדה | 17 במרץ 1992 | 73 | 0 | קוסטה ריקה ארדיאנו |
| 20 | קישור | ברנדון אגילרה | 28 ביוני 2003 | 4 | 0 | קוסטה ריקה גואנאקסטקה |
| 21 | קישור | דוגלאס לופס | 21 בספטמבר 1998 | 3 | 0 | קוסטה ריקה ארדיאנו |
| 24 | קישור | רואן וילסון | 1 במאי 2002 | 3 | 0 | קוסטה ריקה מוניסיפל גרסיה |
| 25 | קישור | אנתוני הרננדס | 11 באוקטובר 2001 | 3 | 1 | קוסטה ריקה פונטרנאס |
| 26 | קישור | אלברו סאמורה | 9 במרץ 2002 | 3 | 0 | קוסטה ריקה דפורטיבו סאפריסה |

| 7 | חלוץ | אנתוני קונטררס | 29 בינואר 2000 | 9 | 2 | קוסטה ריקה ארדיאנו |
| 11 | חלוץ | יוהאן ונגאס | 27 בנובמבר 1988 | 82 | 11 | קוסטה ריקה אלחואלנסה |
| 12 | חלוץ | ג'ואל קמפבל | 26 ביוני 1992 | 119 | 25 | מקסיקו לאון |
שחקנים מפורסמים

פאולו ונצ'ופה
מיכאל אומאנה
מאוריסיו סוליס
רולנדו פורסקה
רונלד גומז
ג'ילברטו מרטינז
וינסטון פארקס
לואיס מארין
אלבארו סבוריו
ג'ואל קמפבל
אלחנדרו מוררה סוטו
קיילור נאבאס
שיאי שחקנים

נכון ל-29 ביוני 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סלסו בורחס | 2008 – הווה | 163 | 27 |
| 2 | בריאן רואיס | 2005 - 2022 | 147 | 29 |
| 3 | ג'ואל קמפבל | 2011 - הווה | 141 | 27 |
| 4 | וולטר סנטינו | 1995 – 2009 | 137 | 24 |
| 5 | לואיס מרין | 1993 – 2009 | 128 | 5 |
| 6 | קיילור נבאס | 2008 - הווה | 114 | 0 |
| 7 | רולנדו פונסקה | 1992 - 2011 | 113 | 47 |
| 8 | אלבארו סבוריו | 2002 - 2016 | 111 | 36 |
| 9 | מאוריסיו סוליס | 1993 - 2006 | 110 | 6 |
| 10 | מיכאל אומאנייה | 2004 - 2017 | 103 | 1 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | רולנדו פונסקה | 1992 - 2011 | 47 | 113 | 0.42 |
| 2 | פאולו ואנצ'ופה | 1997 - 2010 | 45 | 73 | 0.62 |
| 3 | אלבארו סבוריו | 2002 - 2016 | 36 | 111 | 0.32 |
| 4 | בריאן רואיס | 2005 - 2022 | 29 | 147 | 0.2 |
| 5 | חואן אויואה | 1955 - 1961 | 27 | 27 | 1 |
| 5 | סלסו בורחס | 2008 – הווה | 27 | 163 | 0.17 |
| 5 | ג'ואל קמפבל | 2011 - הווה | 27 | 141 | 0.19 |
| 8 | רונלד גומס | 1993 - 2008 | 24 | 91 | 0.3 |
| 8 | וולטר סנטינו | 1995 – 2009 | 24 | 137 | 0.18 |
| 10 | חורחה מונגה | 1955 - 1961 | 23 | 27 | 0.85 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
סלסו בורחס שיאן ההופעות (163) בנבחרת קוסטה ריקה בכל הזמנים.
רולנדו פונסקה מלך השערים (47) בנבחרת קוסטה ריקה בכל הזמנים.
פרדיס (איראן)

| --- | --- |

כיכר בעיר
 מדינה:  איראן איראן
 פרובינציה:  אלבורז
 נפה:  נפת פרדיס
 שפה רשמית:  פרסית
 גובה:  1,237 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  181,174 (2016)
 קואורדינטות:  35°43′21″N 50°59′18″E﻿ / ﻿35.7225°N 50.988333333333°E﻿ / 35.7225; 50.988333333333 
 אזור זמן:  UTC +3:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איראן מוגדלת) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פקיסטן טורקמניסטן אוזבקיסטן אזרבייג'ן ארמניה טורקיה עיראק כווית ערב הסעודית  קטר איחוד האמירויות הערביות ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןפרדיס(למפת איראן רגילה) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פק. טורקמניסטן או. אזר. א. ט. עיראק כ. ערב הסעודית  ק. אי. ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןפרדיס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פַרְדִיס (בפרסית: فردیس) היא עיר בפרובינציה אלבורז בצפון איראן. העיר נמצאת דרומית לעיר כרג' וכ-40 ק"מ מערבית לבירת איראן טהראן. אוכלוסיית העיר מונה 181,174 אלף אזרחים על פי מפקד האוכלוסין האחרון של איראן משנת 2016.
היסטוריה

בשנת 2010, נפת כרג' שבה העיר פרדיס התפצלה ממחוז טהראן כחלק מהקמת פרובינציית אלבורז. לאחר 3 שנים, התפצלה נפת פרדיס מנפת כרג' ובירתה היא העיר פרדיס.
דמוגרפיה > אוכלוסייה

על פי מפקד האוכלוסין של איראן משנת 2016 גרו בעיר 181,174 אנשים ב-58,953 דירות.
הפלישות המונגוליות ליפן

הפלישות המונגוליות ליפן של 1274 ו-1281 היו מאורעות היסטוריים בעלי חשיבות עליונה על אף שהפלישות נכשלו לבסוף. ניסיונות פלישה אלו הם בין המאורעות הידועים ביותר בהיסטוריה היפנית. חסימת התפשטות של האימפריה המונגולית הייתה בעלת משמעות גם בהיסטוריה העולמית. בספרות היפנית יש התייחסויות רבות לאירועים אלו והם המקרים הראשונים בהם נעשה שימוש נרחב בביטוי "קמיקאזה" או "רוח אלוהית". ניסיונות פלישה כושלים אלו היו המקרה היחיד בו עמדה יפן בסכנת פלישה ב-1500 השנים שעד לסיומה של מלחמת העולם השנייה וכיבוש יפן.
הפלישות

קובלאי חאן הוכתר כקיסר סין ב-1259 וקבע את בירתו בבייג'ינג ב-1264. קוריאה נאלצה להיכנע למרות המונגולית. שנתיים אחר־כך, בשל רצונו להרחיב את האימפריה ולכתר את ממלכת סונג הדרומית, ולהשתלט על הזהב של יפן, שלח קובלאי חאן שליחים ליפן בדרישה כי היפנים ייכנעו למרות המונגולית או שיועמדו בפני פלישה. קבוצה שנייה של נציגים נשלחה ב-1268 אך חזרה כמו קודמיה בידיים ריקות. שתי קבוצות השליחים פגשו ב"צ'ינזאי בוגיו", הממונה מטעם השוגון על הגנת קיושו והוא העביר את המסר לשוגון בקמקורה, והקיסר בקיוטו.
מספר מסרים הגיעו גם אחר־כך באמצעות שליחים קוריאנים וחלקם באמצעות שגרירים מונגולים. ממשלת השוגון, ה"באקופו", הורתה לכל בעלי האחוזות באזור קיושו (האזור הקרוב ביותר לקוריאה, ולכן בעל הסיכוי הרב ביותר להיות מותקף). לחזור לאדמתם, וכוחות הצבא בקיושו הוזזו מערבה ובכך חוזקו ההגנות על מקומות הנחיתה האפשריים. בנוסף, אורגנו טקסי תפילה רבי משתתפים ורוב הפעילות הממשלתית הושבתה על מנת להתמודד עם משבר זה.
החאן רצה לצאת למלחמה כבר בשנת 1268, אך גילה כי באותה תקופה לא היו לקוריאנים המשאבים הנדרשים על מנת להקים צבא מספיק או צי. הוא שלח כוח חלוץ צבאי לקוריאה ב-1273, אך זה לא הצליח לקיים את עצמו על התוצרת החקלאית המקומית, שהייתה דלה, ולכן חזר לסין להצטיידות (מספר הסוסים הנדרש לתמוך בצבא המונגולי ושטח המרעה הנדרש בהתאם, הגביל משמעותית את תנועת הכוחות במקום שבו לא צמח כמעט דבר).
בסופו של דבר, הצי המונגולי היה מוכן ב-1274, וכלל כ-15,000 חיילים מונגולים וסינים ו-8,000 לוחמים קוריאנים, ב-300 ספינות גדולות וכ-400–500 ספינות קטנות יותר. הם לכדו תחילה את האיים צושימה ואיקי בקלות יחסית, ואז נחתו במפרץ האקאטה ב-19 בנובמבר, במרחק קצר מדאזאיפו, המרכז המנהלי של קיושו בתקופה זו. ביום שלמחרת התחולל קרב בונאי (文永の役), הידוע גם כ"קרב מפרץ האקאטה". למונגולים היו טקטיקה וכלי נשק עדיפים אך הם היו בנחיתות מספרית בולטת יחסית למספר הלוחמים היפניים, אשר התכוננו לפלישה במשך חודשים, ואשר תוגבר בכוחות נוספים עם הגעת הידיעה על אובדן האיים צושימה ואיקי. המונגולים לא הצליחו לפרוץ את קווי ההגנה היפנים, ובנוסף, סופה שפרצה באותו הלילה שכנעה את המונגולים לסגת[דרוש מקור].
החל מ-1275 ה"באקופו" הגבירו את מאמציהם כהכנה להתגוננות מפני פלישה נוספת, אשר בבואה היו בטוחים. בנוסף לארגון טוב יותר של סמוראי קיושו, הם גם הורו על הקמת מבצרים ומבני הגנה אחרים באתרי פלישה אפשריים, כולל האקאטה. בינתיים, ניסה מלך קוריאה פעמים רבות לשאת ולתת עם המונגולים, בניסיון לשכנעם לוותר על ניסיונות פלישה נוספים ליפן.
באביב 1281 התעכב הצי הסיני של המונגולים בשל קשיי הצטיידות ובאיוש מספר רב של ספינות. הצי הקוריאני שלהם הפליג וספג אבדות כבדות בצושימה ונסוג. בקיץ, כוח המשימה הקוריאני-סיני כבש את האי איקי והמשיך לקיושו, תוך שהוא נוחת במספר מקומות שונים. במספר קרבות נפרדים, הידועים בשם הכולל קרב קואן (弘安の役) או "הקרב השני של מפרץ האקאטה", נדחקו המונגולים חזרה אל ספינותיהם. סופת טייפון שכונתה ביפנית טייפון קמיקאזה (רוח שמיימית), הלמה בחופי קיושו במשך יומיים וגרמה להשמדת רובו של הצי הפולש[דרוש מקור].
תוצאות

קובלאי חאן שאף לפלוש ליפן שוב ב-1286, אך מצא כי משאביו דלים לניסיון מסוג זה. ביפן, ההתארגנות הנרחבת שנדרשה על מנת להדוף את המונגולים סחטה את משאבי הכלכלה והצבא וניצלה את משאבי הארץ עד תום. ההתקפות סיפקו ל"באקופו" את התירוץ להמשך שלטונם על הארץ, במקום להחזיר את השליטה לקיסר יפן. הם המשיכו לחזק את ההגנות של קיושו במשך מספר שנים, ואמצעים צבאיים רבים ננקטו במשך שנים רבות.
על אף שאין הסכמה גורפת בנושא, סבורים חוקרים רבים כיום כי מספר הלוחמים משני הצדדים בפלישות היה נמוך בהרבה ממה שנטען באופן מסורתי. חוקרים רבים טוענים כי היפנים היו מסוגלים להדוף את הפולשים גם ללא המקרה בר־המזל של טייפון הקמיקאזה.
בתרבות

המשחק Ghost of Tsushima שיצא לקונסולות הפלייסטיישן 4, הפלייסטיישן 5 והמחשב האישי מבוסס על הפלישה המונגולית לאי צושימה שביפן.
חומת המגן בהאקאטה. מוֹקוֹ שוּּראי אקוטובה (蒙古襲来絵詞) בערך 1293
הסמוראי סואנגה ניצב מול חציהם ופצצותיהם של המונגולים. מוֹקוֹ שוּּראי אקוטובה(蒙古襲来絵詞) בערך 1293
יפנים תוקפים ספינות. מוֹקוֹ שוּּראי אקוטובה (蒙古襲来絵詞) בערך 1293
סמוראים יפנים עולים על ספינות מונגוליות ב-1281. מוֹקוֹ שוּּראי אקוטובה (蒙古襲来絵詞) בערך 1293
נטלי מארי נלסון

| --- | --- |

איווה מארי באקסס של רסלמניה 32
 לידה:  19 בספטמבר 1984 (בת 40) וולנאט קריק, קליפורניה, ארצות הברית
 שם במה:  איווה מארי
 משקל:  57 ק"ג
 גובה:  1.73 מטר
 מקום מגורים:  לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  1 ביולי 2013 – הווה (11 שנים)
 מאמנים:  WWE Performance Center נטליה ניידהארט בריאן קנדריק
נטלי מארי נלסון או בשמה לאחר הנישואים נטלי מארי קויל (באנגלית: Natalie Marie Coyle; נולדה ב-19 בספטמבר 1984) היא מתאבקת אמריקאית. היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיעה תחת שם הבמה איווה מארי. כמו כן, מארי היא שחקנית, מעצבת אופנה ודוגמנית.
החיים שלפני

איווה מארי נולדה בוולנאט קריק, קליפורניה, לאמא ממוצא מקסיקני ולאבא ממוצא איטלקי. מארי היא הבת הצעירה במשפחה, לצד שלושה אחים גדולים בשם נתן, ניל וניק. בילדותה רצתה להיות כדורגלנית, אך התכנונים שלה נקטעו בעקבות פציעה בקרסול בתקופתה בתיכון בשנת 2002. איווה מארי בעלת תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני בניהול משאבי אנוש, לאחר מכן עברה ללוס אנג'לס במטרה להתחיל בקריירה בדוגמנות ובמשחק.
השתתפותה במדיה ובטלוויזיה

בשנת 2014 איווה מארי נבחרה במקום ה-83 ברשימת "מאה הלוהטות" של המגזין מקסים. בשנת 2016 איווה מארי ביחד עם חברת Bellami Hair השיקה ליין משלה של תוספות שיער שנקרא TestaRossa. באותה שנה היא השיקה גם ליין אופנה משל עצמה בשם NEM Fashion.
בשנת 2019 השתתפה בגרסה האמריקאית של תוכנית המציאות "האח הגדול", בעונה השנייה של גרסת ה-VIP, שם הייתה למודחת השישית, כאשר זכתה במקום הראשון השחקנית מריסה ג'ארט וינוקור.
בשנת 2021 שיחקה המותחן הפעולה "מת להרוג" בכיכובו של ברוס ויליס. בשנת 2021 השתתפה בסדרת הדרמה המוזיקלית "Paradise City" מבית פריים וידאו, בהשתתפותם של בלה ת'ורן, קמרון בויס ודראה דה-מתאו.
חיים אישיים

ב-23 באוגוסט 2014 נישאה איווה מארי לג'ונתן קויל. לפני שהצטרפה ל-WWE, מארי הודתה שהיא הייתה בכלא למשך שלושה חודשים בעקבות סדרה של היתפסויות בנהיגה בשכרות.
הישגים

הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI
PWI דירג אותה במקום ה-50 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2016
הישגים במגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter
הקרב הגרוע של השנה (2013)  - עם ברי בלה, קמרון, ג'וג'ו, נעמי, נטליה וניקי בלה נגד AJ לי, אלישיה פוקס, אקסנה, קייטלין, רוזה מנדס, סאמר רה וטמינה סנוקה
הערות שוליים

↑  איווה מארי מושעית מה-WWE
↑  איווה מארי וה-WWE נפרדים
↑  איווה מארי נכנסת לרשימת מאה הלוהטות של המגזין מקסים
↑  מארי משיקה ליין תוספות שיער
↑  מארי משיקה ליין אופנה חדש
↑  איווה מארי וג'ונתן קויל מתחתנים
↑  איווה מארי מודה שהייתה בכלא משום שנהגה בשכרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2021047922   WorldCat (עם LCCN): no2021-047922 
איווה מארי ברסלמניה 32
חי (שיר)

"חי" הוא שיר של הזמרת עפרה חזה, שכתב המשורר והפזמונאי אהוד מנור והלחין אבי טולדנו, בעיבודו של ננסי ברנדס. השיר הופיע באלבומה של הזמרת באותו השם, ייצג את ישראל באירוויזיון שנערך בשנת 1983 במינכן שבגרמניה והגיע למקום השני בתחרות.
השיר נמכר בלמעלה מחצי מיליון עותקים.
רקע

לדברי מנור, החליט לכתוב את מילות השיר מיד כששמע שהאירוויזיון של שנת 1983 עתיד להתקיים על אדמת גרמניה. את השיר הציעו מנור וטולדנו תחילה לירדנה ארזי, אך היא העדיפה להמשיך עם שמרית אור והנרי ברטר שכתבו עבורה בשנה שלפני כן את השיר "מוזיקה נשארת", והתחרתה בתחרות הקדם אירוויזיון עם השיר "שירו שיר אמן". טולדנו פנה לחזה ולאמרגנה, בצלאל אלוני, שכלל לא ניסו להתקבל באותה השנה, לאחר ניסיונות חוזרים ונשנים להתקבל בשנים הקודמות לקדם עם השיר "אמן למילים" ו"הוא" (שהפך בהמשך לשיר "תפילה"). לבסוף, ביצעה חזה את השיר בתחרות קדם-אירוויזיון 1983 וזכתה במקום הראשון, בנקודה אחת יותר משירה של ירדנה ארזי "שירו שיר אמן". את העיבוד לשיר כתב ננסי ברנדס, וניצח עליו באירוויזיון. את כוריאוגרפית השיר יצר שלמה רוזמרין.
שנים לאחר מכן, סיפרה ארזי בריאיון לסדרה התיעודית "הרצל פינת רפאלי", שרפי גינת, שישב בחבר השופטים, סיפר לה לאחר אותו הערב שהייתה טעות בספירת הקולות בהצבעה, והיא זו שהייתה אמורה לזכות במקום הראשון. ארזי בחרה לשמור מידע זה בסוד. לימים, שלל גינת את הטענות בריאיון שהעניק לאתר "הארץ".
בתחרות האירוויזיון האירופית זכה השיר במקום השני (בהפרש 6 נקודות ממקום הראשון), ונבחר ל"שיר השנה" הן במצעד של קול ישראל והן בזה של גלי צה"ל. מנור סיפר שהייתה זו התרגשות גדולה לראות את חזה שרה את המילים "עם ישראל חי" מעל במה במינכן שבגרמניה, 38 שנים לאחר תום מלחמת העולם השנייה. השורות: "חי, חי, חי – עם ישראל חי", "טוב שלא אבדה עוד התקווה" ו"בשמיי עמוד האש עוד קם" מתייחסות באופן ברור לשואת יהודי אירופה. כמו כן, מתייחס השיר בעקיפין גם לטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן, שהתרחש 11 שנים קודם לכן.
כנהוג באירוויזיון, בזכות דירוג השיר במיקום גבוה בתחרות, הוקלט השיר בצרפתית, באנגלית ובגרמנית.
במאי 2021, כחלק מהפרויקט של כאן 11, "אחים אנחנו", ביצע הזמר החסידי אלי הרצליך את השיר.
בשנת 2024, במסגרת גמר תוכנית הטלוויזיה "הכוכב הבא" ביצעה הזמרת נועה קירל את "חי", עם מחוך בצבע צהוב עליו הוטבעה המילה "חי" בצבע כסף.
תוכן השיר

השיר מהווה המנון ניצחון והתרסה של העם היהודי כנגד אלו שניסו להשמידו. בשיר פונה הכותב לבני העם היהודי ולאומות העולם, ומבהיר כי עודנו חי ובכוונתו להמשיך ולחיות. השיר מתייחס לניסיונות ההשמדה, שכוונו נגד העם היהודי לאורך הדורות, במילים "זה השיר שסבא שר אתמול לאבא והיום אני".
המעצבת דורין פרנקפורט הלבישה את עופרה חזה ומלוויה באופן שתרגם את מילות השיר לתלבושות. המלווים הולבשו בבגדים צהובים – צבע הטלאי של היהודים בגטאות ובמחנות הריכוז. לצידם, לבשה עפרה חזה לבן, צבע המסמל תקווה ושלום.