stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוועידה הצפון-אמריקאית למען יהדות אתיופיה

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  ניו יורק 
 www.nacoej.org
 
הוועידה הצפון-אמריקאית למען יהדות אתיופיה (North American Conference of Ethiopian Jewry או בקיצור NACOEJ) הוא ארגון יהודי-אמריקאי העוסק בקידום רווחתם והעלאתם של יהודי אתיופיה לישראל. הארגון הוקם בשנת 1982 על ידי קבוצת יהודים-אמריקאים שהתאכזבו מעמדתה של האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה כלפי מדינת ישראל.
מטרות הארגון לפי אתר האינטרנט שלו הן:
לעזור ליהודי אתיופיה לשרוד באתיופיה
לעזור ליהודי אתיופיה לעלות לישראל
לעזור בקליטת יהודי אתיופיה בישראל
לשמר את התרבות והמורשת העתיקה של יהודי אתיופיה
מאז הקמתו היה מעורב הארגון בהקמת מחנות באתיופיה וסיוע בנושאי חינוך רווחה. בשנת 1991 היה הארגון פעיל בארגון וביצוע מבצע שלמה. כיום הארגון מסייע לבני הפלשמורה אשר נשארו באתיופיה ומעוניינים להגיע לישראל.
הערות שוליים

↑  Mitchell G. Bard, From Tragedy to Triumph: The Politics Behind the Rescue of Ethiopian Jewry, 2002, ISBN 9780275970000, p. 121
הילד והקסמים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מלחין:  מוריס ראוול
 לבריתן:  קולט 
 תאריך יצירה:  1925 
 סוגה:  אופרה
 שפה:  צרפתית
 מספר מערכות:  1
 זמן התרחשות העלילה:  המאה ה-20
 מקום התרחשות העלילה:  בבית הילד
 
הילד והקסמים (בצרפתית: L'Enfant et les Sortilèges) היא אופרה מאת מוריס ראוול. זוהי האופרה השנייה שלו (הראשונה היא "שעה ספרדית") והיא בת מערכה אחת שהוצגה ב-21 במרץ 1925 במונטה-קרלו. המנצח היה ויקטור דה סאבאטה. הלברית נכתבה על ידי הסופרת קולט.
תולדות האופרה

הסיפור של האופרה התפרסם בשנת 1916 בצורת שיר של הסופרת הצרפתייה קולט. המנהל דאז של האופרה קומיק (ז'אק רושה) אהב את הנושא והציע למחברת לשכתב אותו לבלט של אגדות. רושה המליץ לסופרת על כמה מלחינים שיתאימו לכתוב מוזיקה לסיפור. עם זאת, קולט בחרה מיד בראוול. הלברית הושלמה עד מהרה ונשלחה בדואר למלחין שנלחם אז במלחמת העולם הראשונה בחזית ורדן, אך החבילה אבדה ולכן ראוול קיבל אותה רק לאחר שחרורו מהצבא בשנת 1918 (כאשר נשלחה אליו בפעם השנייה). בתום הקרבות, המלחין היה במצב בריאותי ירוד. השנים חלפו על רקע תהליך החלמתו ורק בשנת 1922 החל שוב להלחין. היו שטענו כי האופרה נכתבה בין השנים 1916-1925 במשך כמעט עשר שנים, אך אין זה סביר, שכן הוא בוודאי לא קיבל את הלברית עד 1918.
לקראת סוף ההלחנה, פנה אליו במפתיע איש בית האופרה של מונטה קרלו: האופרה הראשונה של המלחין (שעת הרועים) שהוצגה שם בבכורה נחלה הצלחה רבה ולכן הם רצו לקיים גם את הבכורה של האופרה החדשה במונטה קרלו. ראוול, כמובן, הסכים, ובשנת 1924 שלח את הפרטיטורה המוגמרת לבית האופרה. הבכורה התקיימה במרץ בשנה שלאחר מכן, בהצלחה רבה.
דמויות האופרה

| הדמות | הקול |
| --- | --- |
הילד: מצו-סופרן
האם: אלט
הכורסה: בַּס
כיסא הכרית: סופרן
שעון: בַּס
קנקן התה: בָּרִיטוֹן
הכוס הסינית: סופרן קולורטורה
האש: סופרן קולורטורה
הילד הרועה: אלט
הנערה הרועה: סוֹפּרָן
הנסיכה: סוֹפּרָן קולורטורה
הזקן הקטן: טֶנוֹר
החתול: בָּרִיטוֹן
החתולה: סוֹפּרָן
העץ: בָּרִיטוֹן
השפירית: אלט
הזמיר: סוֹפּרָן קולורטורה
העטלף: סוֹפּרָן
הינשוף: סוֹפּרָן
הצפרדע: טֶנוֹר
הסנאי: מצו-סופרן

אורך האופרה: שלושת רבעי שעה
עלילה

(ההוראות של רוול היו שהתפאורה על הבמה תוגדל כך שהזמרת ששרה את דמות הילד תראה בגודל של ילד בן 8 עד 10 שנים ביחס לתפאורה).
הילד יושב בחדרו ועליו להכין שיעורי בית, אבל כמובן שלא מתחשק לו. הלימודים משעממים אותו. הוא גם מכתים את החוברת ואת השטיח שלו בדיו. אמו נכנסת לחדרו ומזמינה אותו לארוחת ערב. היא מאוכזבת כאשר היא מגלה שהילד שלה אפילו לא התחיל לכתוב את השיעורים, הוא פלגמטי מאוד, ויש בלגן גדול בחדרו. הילד מגיב בצורה חצופה למילות הנוזפות של אמו, ואף מוציא אליה את לשונו. בסופו של דבר האם מחליטה להעניש את הילד: היא נותנת לו רק תה ולחם מריר לארוחת הערב ומזהירה אותו, שיקבל אוכל רגיל רק אם יסיים את מטלותיו. זה מוציא עוד יותר מגדרו את הילד בן השבע.
לאחר שאמו עוזבת, הוא קורע את מחברתו ומתחיל לענות את בעלי החיים שלו. אז פתאום הכל משתנה: הוא מתחיל להבין את התנהגות החפצים סביבו ואת שפת החיות. כולם מתלוננים על כך שהוא מתנהג אליהם בגסות. טפט שמקשט את הקיר של חדרו, הנערה הרועה והילד הרועה מתחילים לבכות כי הילד חתך את נייר הטפט במספריים כך שזה הפריד ביניהם. אז מגיעה הנסיכה שמגלמת את סיפור המעשייה, הנסיכה שהיא אהבתו הגדולה הראשונה של הילד נוזפת בו על כך שכמעט אינו קורא בספר, בו הוא יכול לקרוא עליה. אז מופיע גם הזקן הקטן שיצא מספר המתמטיקה. הוא מתחיל להתלונן על כך שהנער מביא בושה על ראשו מכיוון שכל הזמן מקלקל את הדוגמאות בספר הלימוד שלו. במהלך המונולוג שלו, המספרים מתעוררים לחיים ומזגזגים בחדר יותר ויותר בפראות. השעון העומד שהילד קיבל בירושה מסבו כל כך מתקומם וכועס שהוא רוצה להכות את הילד במטוטלת שלו כאשר הוא צריך להכות בשעה הקרובה.
הכאוס גדל וגדל והילד הקטן פוחד יותר ויותר. הוא מזעיק את אמו, אך לשווא. בתוך המהומה הגדולה, הסנאי נפצע, הילד מרחם עליו וחובש לו את הפצע. פעולה זו משככת את כעסם של החפצים שמרדו נגדו, כך שבסופו של דבר כולם חוזרים לאט למקומם. הם קוראים כעת לאמא ביחד עם הילד הקטן והאם מופיעה ומחבקת את בנה.
המוזיקה

ראוול עצמו אמר שהוא שם את הדגש על המנגינה שעליה עבד ברוח הקומדיות האמריקאיות. כמעט כל האובייקטים והיצורים המתעוררים לחיים קיבלו שורות שירה ולחן שייצגו את הדמויות לרבות הניואנסים ביניהן. ריקוד הכורסאות, למשל, הוא מינואט זריז, והדואט של קנקן התה וכוס התה הוא פוקסטרוט. הדיאלוג בין הכד לבין הכוס הוא דוגמה טובה לחוכמתו ולכושר המצאתו של ראוול: במהלך הצלילים הגבוהים והמקבילים של הסולם הפנטטוני הסיני, הכוס מזמרת במילים מוזרות, שנשמעות כמלים מהמזרח. במקומות מסוימים האופרה מתקרבת לבולות המוזיקה של מחזמר. התזמורת לכל אורך האופרה משרתת בתפקיד בכפיפות למה שקורה על הבמה, אך המלחין לא ויתר על האפשרויות של וירטואוזיות אינסטרומנטלית. הריקודים ממלאים תפקיד חשוב: היצירה כוללת גם כמה מחולות תוססים מהמינואט ועד הפוקסטרוט.
לקריאה נוספת

Holden, Amanda (Ed.) The New Penguin Opera Guide. New York: Penguin Putnam, 2001. ISBN 0-14-029312-4
Orenstein, Arbie (Ed.) A Ravel Reader: Correspondence, Articles, Interviews. Mineola: Dover Publications, 2003. ISBN 0-486-43078-2
קולט בשנת 1932
היפרכיה

| --- | --- |

 לידה:  350 לפנה״ס? Maroneia, יוון 
 פטירה:  280 לפנה״ס? (בגיל 70 בערך) 
 זרם:  ציניקנים 
 תחומי עניין:  פילוסופיה, ציניקנים 
 עיסוק:  פילוסופית 
 בן או בת זוג:  קראטס מתבאי 
 צאצאים:  Pasicles 
 
היפרכיה (יוונית: Ἱππαρχία) נחשבת לפילוסופית הראשונה. אשת קראטס מתבאי, בן המאה הרביעית לפני הספירה, פילוסוף שנמנה עם הציניקנים, תלמידו של דיוגנס מסינופ.
חייה

היפרכיה נולדה במרונאה שבתראקיה בערך ב-346 לפנה"ס. היא החליטה להפוך לפילוסופית ציניקנית בהשפעת אחיה מטרוקלס, שהיה תלמידו של אריסטו בליקיאון, ומאוחר יותר הפך לאחד מחסידיו של הציניקן קראטס מתבאי.
רוב הידע אודותיה מקורו באנקדוטות ובדבריהם של סופרים מאוחרים יותר. דיוגנס לארטיוס מספר שהיפרכיה, שהייתה תלמידתו של קראטס מתבאי, הזדהתה עם תורתו והעריצה את דרך חייו. היא הייתה כה להוטה להינשא לו עד כי איימה בהתאבדות אם לא יעלה הדבר בידה. אם כי קראטס היה מבוגר ממנה, היא דחתה צעירים בגילה שביקשו את ידה. הוריה ביקשו מקראטס לנסות להניאה מתוכניתה, וכאשר לא הצליח לשכנעה, זרק לרגליה את גלימתו ואמר לה: "הנה החתן והנה כל רכושו. החליטי בהתאם!" היא החליטה להינשא לו, להצטרף אליו בנדודיו ולהפוך לציניקנית.
הציניקנים מאסו במוסכמות החברתיות, ויתרו על כל רכושם, לבשו גלימה בלה וביקשו נדבות למחייתם. יש אומרים כי קראטס והיפרכיה קיימו יחסי מין מתחת לאכסדרת עמודים ציבורית. אנשים נדהמו ממעשה זה, אך הציניקנים למדו להתעלם ממבטיו של הזולת ולנהל את חייהם על פי העיקרון המוצהר של תורתם האומר שעל האדם "לחיות בהתאם לטבע".
דיוגנס לארטיוס מספר כי היפרכיה הלכה לסעוד עם ליסימכוס מלך תראקיה שקיים סימפוזיון בביתו. היא תקפה את הפילוסוף תאודורוס האתאיסט בטיעון הבא: "אם מותר לתאודורוס לעשות דבר מסוים, מותר גם להיפרכיה לעשות כך. ואם אין כל רע בדבר שתאודורוס סוטר לעצמו, מותר גם להיפרכיה לסטור לו." תאודורוס, שנותר ללא מענה, משך בגלימתה כדי להפשיטה, אך היא לא התביישה ולא נעלבה. ואז תאודורוס שאל: "מיהי האישה שנטשה את האריגה?" והיא השיבה: "זו אני. אך האם רע הדבר בעיניך שהחלטתי להקדיש את זמני לפילוסופיה, במקום לאבדו באריגה?"
היפרכיה כתבה מכתבים, מהתלות ומאמרים פילוסופיים, אולם מכל אלה לא שרד דבר.
היפרכולסטרולמיה משפחתית

| --- | --- |
 תחום:  אנדוקרינולוגיה 
 טיפול:  אזטימיב  רוזובסטטין  colesevelam  סטטין 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  121298 
 MeSH:  D006938
 
היפרכולסטרולמיה משפחתית (FH) היא מחלה תורשתית (גנטית), שגורמת לעליית רמת כולסטרול בדם. ההפרעה נגרמת עקב פגם גנטי בקולטן של LDL-cholesterol, ולכן הגוף לא מסוגל לספוג את הכולסטרול בדם, ונוצרים בדם עודפים ממנו. למחלה שני סוגים עיקריים. הנפוץ יותר, אוטוזומלי דומיננטי (הטרוזיגוטי) בשם HeFH שיכולה לגרום לעליית רמת כולסטרול מסוג LDL בדם לכמויות כפולות מהנורמה (מעל 190 מ"ג). לחולים כאלו יש שינוי בעותק אחד של גן מבקר-כולסטרול. הצורה השנייה היא רצסיבית (הומוזיגוטית, נובעת משינוי בשני העותקים של הגן) בשם HoFH. צורה זו מסוכנת יותר אך מאוד נדירה. היא מתרחשת אצל אחד ממיליון אנשים ויכולה לגרום לרמה עודפת של כולסטרול LDL בדם של פי שישה מהממוצע.
בדרך כלל מתעורר חשש של היפרכולסטרולמיה אצל מבוגרים שסובלים מערכי כולסטרול הגבוהים מ-280 מ"ג או בנערים מתחת לגיל 16 כאשר ערכי סך הכולסטרול גבוהים מ-250 מ"ג, דרך אחרת לאבחן חשש היא כשרמת הכולסטרול LDL גבוהה מ-190 מ"ג אצל מבוגרים ויותר מ-150 מ"ג אצל ילדים מתחת לגיל 16. ולפעמים כאשר יש במשפחה מדרגה ראשונה מי שחלה באוטם שריר הלב או שסובל מערכי כולסטרול הגבוהים מ-280 מ"ג.
בישראל, המחלה נפוצה אצל הציבור האשכנזי, ומשערים כי היא נפוצה אצלם פי חמישה מאשר בשאר הציבור בישראל.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
קריטריונים לאבחון של FH הטרוזיגוטי (98% סגוליות)
|  |  | קרובי דרגה ראשונה | קרובי דרגה ראשונה | אוכלוסייה כללית | אוכלוסייה כללית |
| גיל | כולסטרול | mg/dL | mmol/L | mg/dL | mmol/L |
| < 18 | סה"כ | > 220 | > 5.7 | > 270 | > 7.0 |
| < 18 | LDL - C | > 155 | > 4.0 | > 200 | > 5.2 |
| 20 -29 | סה"כ | > 240 | > 6.2 | > 290 | > 7.5 |
| 20 -29 | LDL - C | > 170 | > 4.4 | > 220 | > 5.7 |
| 30 -39 | סה"כ | > 270 | > 7.0 | > 340 | > 8.8 |
| 30 -39 | LDL - C | > 190 | > 5.0 | > 240 | > 6.2 |
| 40 | סה"כ | > 290 | > 7.5 | > 360 | > 9.3 |
| 40 | LDL - C | > 205 | > 5.3 | > 260 | > 6.7 |
קרובי משפחה  מדרגה ראשונה הם הורים, צאצאים, אחים ואחיות.
בדרך כלל הטיפול במחלה הוא באמצעות דיאטה והתעמלות אך נהוג גם להציע תרופות המעכבות את ייצור כולסטרול בכבד. עם זאת, אין מחקרים התערבותיים המראים הפחתת תמותה על ידי הורדת כולסטרול במחלה זו. במאמר שפורסם ב-2018 על ידי חוקרים שעבדו בשירות יצרני תרופות, נטען כי מחקרים כאלו אינם ניתנים לביצוע עקב הסיכון הגבוה למחלות לב וכלי דם במצב זה.
הערות שוליים

↑  S. E. Humphries, J. A. Cooper, M. Seed, N. Capps, Coronary heart disease mortality in treated familial hypercholesterolaemia: Update of the UK Simon Broome FH register, Atherosclerosis 274, 2018-07, עמ' 41–46 doi: 10.1016/j.atherosclerosis.2018.04.040
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph866335 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הטראם של לונדון

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 עיר:  לונדון 
 מפעיל:  הטראם של לונדון 
 מידע על ההקמה
 פתיחת הקו:  11 במאי 2000 
 מידע על הקו
 רוחב המסילה:  1435 מ"מ 
 מתח חשמלי:  750 V DC railway electrification 
 אתר רשמי
 תרשים הקו
  
 
הטראם של לונדון (באנגלית: London Trams, לשעבר Tramlink) הוא מערך קווי רכבת קלה חשמלית, הפועל בדרומה של לונדון רבתי, ברובע קרוידון וברבעים ברומלי, סאטון ומרטון הגובלים בו. ב-2017/18 השתמשו בשירותיו 29 מיליון נוסעים. באותה תקופה דורג השירות במקום הרביעי במספר הנסיעות בו בין מערכי הרכבת הקלה בבריטניה.
הקמת הטראם

שירות טראם פעל בלונדון רבתי ובכלל זה ברובע קרוידון עד לשנת 1952 ואז נסגר. שירות הטראם הנוכחי בדרום לונדון הוקם בעקבות יוזמה של מועצת רובע קרוידון ו-LRT (הגוף שקדם ל-TfL, תאגיד התחבורה של לונדון רבתי) משנת 1990. הקמת התשתית לשירות החלה ב-1996 והוא החל לפעול בשנת 2000. השירות הוקם על בסיס מסילות ברזל סטנדרטיות קיימות, שמקצתן עמדו קודם לכן ללא שימוש, בשילוב עם מסילות חדשות שהונחו במיוחד עבורו, וחלקן נבנו ברחובות הרבעים. נעשה שימוש גם בתחנות רכבת קיימות, שהרציפים שלהן הותאמו למידות הנדרשות לטראם.
בשנת 2008 רכש TfL את השליטה בשירות מידי בעליו הקודמים, תאגיד Tramtrack Croydon, תמורת 98 מיליון לירות. מאז הוא מנהל את השירות ביחד עם שירותי התחבורה האחרים של לונדון רבתי.
מערך הטראם

כיום (2019) כולל מערך הטראם שלושה קווים. מצויות בהם מסילות באורך כולל של 28 קילומטר ו-39 תחנות נוסעים, שאינן מאוישות. ראש המסילה המערבי מצוי בוימבלדון שברובע מרטון, ראש המסילה הצפון-מזרחי נמצא ב-Beckenham Junction שברובע ברומלי, וראש המסילה הדרום-מזרחי נמצא ב-New Addington שברובע קרוידון. שלושת קווי המערכת מתכנסים במרכז קרוידון.
בתחנת הטראם בווימבלדון יש מעבר לתחנת הרכבת התחתית של לונדון, בתחנת West Croydon בלב הקו יש מעבר לרכבת העילית של לונדון (מאז 2010). כמו כן יש ליד תחנות הטראם ממשק לקווים של אוטובוסי לונדון. שבע מתחנות הטראם ממוקמות בקרבת תחנות רכבת בינעירוניות. ליד תחנת East Croydon יש תחנת רכבת, שבה רכבות לנמלי התעופה גטוויק ולוטון.
נכון ל-2019 משרתים בקווי הטראם 36 קרונות משני דגמים מתוצרת החברות בומברדייה ו-Stadler.
מפעילת המערכת בחוזה עם TfL עד לשנת 2030 היא חברת FirstGroup.
בשנת 2014 החל יישומה בשלבים של תוכנית בעלות של 737 מיליון לירות להרחבת קווי הטראם, שיפור השירות בו, הכפלת מספר הקרונות והעלאת מספר הנוסעים במערכת ל-60 מיליון איש בשנה עד שנת 2031.
הערות שוליים

↑  מקור: אתר TfL.
↑  מקור: .
היפרכוס (לוויין)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוכנות חלל:  סוכנות החלל האירופית
 מפעיל:  סוכנות החלל האירופית 
 יצרן:  Thales Alenia Space/Matra Marconi Space
 תאריך שיגור:  8 באוגוסט 1989
 משגר:  אריאן 4
 אתר שיגור:  ELA-2 
 אתר רשמי
 משימה
 סוג משימה:  תצפית אסטרונומית
 מסלול:  מסלול גאוסטציונרי
 זמן הקפה:  628.9 דק' 
 משך המשימה הכולל:  8 באוגוסט 1989 – 15 באוגוסט 1993 (4 שנים) 
 מידע טכני
 משקל:  1140 ק"ג
 קוטר:  29 ס״מ 
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  20169
 מאגר המידע הלאומי:  1989-062B
 
היפרכוס (באנגלית: Hipparcos), היה לוויין ששוגר על ידי סוכנות החלל האירופית במטרה לקבל נתונים מדויקים בתחום עוצמת הארה, תנועה עצמית והיסט של כוכבים. הלוויין נקרא על שם אסטרונום יווני היפרכוס, אך גם מהווה ראשי תיבות של HIgh Precision PARallax COllecting Satellite.
היסטוריה

הרעיון הוצע על ידי המרכז הצרפתי הלאומי לחקר החלל ובשנת 1980 קיבל תמיכה של סוכנות החלל האירופית. המטרה הייתה לספק נתונים לגבי 100 אלף כוכבים עם דיוק גבוה. במטרה זו הוחלט להציב על החללית טלסקופ בקוטר 29 ס"מ. בסופו של דבר התקבלו נתונים של 120 אלף כוכבים עם דיוק כפול מהמתוכנן.
הלוויין ומכשירי תצפית ומדידה שהותקנו בו נבנו על ידי חברות אירופאיות מאיטליה, צרפת, גרמניה, ספרד, הולנד, שוודיה ושווייץ. הלוויין שוגר לחלל ב-8 באוגוסט 1989 ממרכז החלל הגיאני בעזרת משגר מדגם אריאן 4. בגלל תקלה במנוע, הלוויין לא הצליח להגיע למסלול המתוכנן. למרות זאת בעזרת תחנות בקרה בקרקע היה ניתן לנצל אותו והוא עבד קרוב ל-3.5 שנים.
על בסיס מידע שהתקבל פורסם Hipparcos Catalogue שכולל 118,218 כוכבים עם דיוק משופר של הנתונים. לצורכי מיפוי הכוכבים בוצע ניתוח נתונים בעזרת Tycho Data Analysis Consortium ופורסם קטלוג שכולל מעל למיליון כוכבים. עבודה על הנתונים הסתיימה בשנת 1996 וקטלוגים פורסמו ביוני 1997. מאז 1997 פורסמו אלפי מאמרים מדעיים שניצלו מידע מקטלוגים אלו.
בשנת 2000 הסתיים עיבוד נתונים נוסף שאיפשר לפרסם Tycho-2 Catalogue שכולל 2.5 מיליון כוכבים.
לאור הצלחת המשימה בשנת 2013 שוגר טלסקופ החלל גאיה.
לנארט לינדגרן (שוודיה) ומייקל פרימן (בריטניה) שהובילו את הצד המדעי של הפרויקט קיבלו פרס שאו בשנת 2022
החברה הפתוחה ואויביה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  קרל פופר
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות פוליטית
 נושא:  היסטוריציזם, חברה פתוחה 
 הוצאה
 הוצאה:  ראוטלג' 
 מקום הוצאה:  לונדון 
 תאריך הוצאה:  1945 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  שלם
 תאריך:  2003
 תרגום:  אהרן אמיר
 מספר עמודים:  818
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002310470
 
משמאל לימין: אפלטון, הגל, מרקס
החברה הפתוחה ואויביה (באנגלית: The Open Society And Its Enemies) הוא שם ספרו של הפילוסוף קרל פופר שיצא לאור ב-1945 ומקורו בשני כרכים. בספר זה מבקר פופר הן את ההיסטוריציזם של אפלטון, הגל, מרקס ואחרים והן את השאיפה ליצירת חברה סגורה אוטופית. לטענתו, היסטוריציזם אינו יכול להיות בעל תוקף מדעי, מאחר שכמות הנתונים שישנם בעולם רבה מדי, ולא ניתן להכליל את כולם במסגרת תאוריה היסטוריוסופית אחת.
במבוא לספר כתב קרל פופר כי אם חפצים אנו בקיום הציוויליזציה שלנו, עלינו להיגמל מן ההרגל לבטל עצמנו מפני אנשים גדולים. אנשים גדולים עלולים לשגות שגיאות גדולות. המרקסיזם, למשל, עושה רדוקציה של החברה האנושית לשורת תהליכים כלכליים ותוצאותיהם. אי אפשר לבחון אם תאוריה זו נכונה, שכן כל מה שלא מתאים לתאוריה מוסבר על ידי גורם נוסף שלא התחשבו בו דיו.
השאיפה לחברה אוטופית, טוען פופר, היא שאיפה לחברה שאינה משתנה. אם החברה אוטופית אזי כל שינוי הוא הרעה בהכרח של המצב הקיים. מכאן שיצירת אוטופיה דורשת גם יצירתם של חוקים המונעים שינוי. מכיוון שאף תאוריה חברתית לא יכולה לקבל תוקף מדעי, אזי גם לא ניתן לדעת אם החברה האוטופית המוצעת היא אכן אוטופית. הבחירה באוטופיה, על פי פופר, היא הימור שמחירו כבד, שכן מרגע שנבחרה ה"אוטופיה" שוב לא ניתן לשנותה.
מכאן יוצא פופר להגנת הדמוקרטיה. לטענתו, הדמוקרטיה מאפשרת שינויים מעצם בסיסה, ומתקדמת בהדרגה לקראת חברה טובה יותר. בעולם, המשתנה תמיד, השארת האפשרות לשינוי חברתי פתוחה היא דבר שבהכרח, ואין בה מן הסיכון הכרוך בקבלת מרות אוטופית. השאלה העיקרית בדמוקרטיה לפי קרל פופר איננה איך בוחרים את השליט אלא מה הדרך האפשרית לפטר את השליט במידת הצורך.
הספר תורגם לעברית ויצא במספר מהדורות.
לקריאה נוספת

קרל פופר, החברה הפתוחה ואויביה, תרגם אהרן אמיר, הוצאת שלם, 2003.
החברה העליזים

| --- | --- |

 בימוי:  גריגורי אלכסנדרוב
 תסריט:  ניקולאי ארדמן, ולדימיר מאס, גריגורי אלכסנדרוב 
 שחקנים ראשיים:  לאוניד אוטיוסוב, ליובוב אורלובה
 מוזיקה:  איסאק דונייבסקי
 צילום:  ולדימיר נילסן, Boris Aretskiy 
 מדינה:  ברית המועצות 
 חברת הפקה:  מוספילם
 חברה מפיצה:  מוספילם 
 הקרנת בכורה:  1934
 משך הקרנה:  89 דקות
 שפת הסרט:  רוסית
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט קומדיה, מלודרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
החברה העליזים (ברוסית: Весёлые ребята) הוא סרט קולנוע בבימויו של גריגורי אלכסנדרוב משנת 1934. הוא היה הראשון בסדרה של קומדיות מוזיקליות של הבמאי בשיתוף פעולה עם איסאק דונייבסקי. בשנת 1934 הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים בוונציה וזכה לשבחים. הסרט נחשב לקלסיקה של הקולנוע הסובייטי ורוסי.
עלילת הסרט

הסרט מתאר הרפתקאות של רועה צאן ומוזיקאי בשם קוסטיה פוטכין. בתחילת הסרט הוא מכיר זמרת מתלמדת שחושבת שהוא מנצח איטלקי. היא מזמינה אותו לנשף שנערך בביתה המפואר אך הוא נאלץ להביא לאזור המסיבה את כל החיות שלו. במהלך המסיבה הוא פוגש את אניוטה - עוזרת בית שהיא גם זמרת מוכשרת והם מתאהבים. החיות פורצות לבית ובסופו של דבר היא מגלה שקוסטיה אינו המנצח האיטלקי. בהמשך להקה ג'אז בניצוחו מופיעה במוסקבה ביחד עם אניוטה והם זוכים להצלחה רבה. במסגרת ההכנות לתחרות הלהקה מנגנת בלוויה ברחובות מוסקבה.
תסריטאי הסרט נעצרו במהלך הטיהורים הגדולים ושמותיהם לא הוזכרו בכתוביות הסרט עד לתחילת שנות ה-60.
בשנת 1978 גריגורי אלכסנדרוב החליט על הכנת גרסה חדשה של הסרט ושחקנים חדשים שרו את שירי הסרט מחדש. בסוף שנות ה-60 בלחץ הציבור הגרסה הוצאה משימוש.
בשנת 1978 גריגורי אלכסנדרוב שוב הוציא גרסה חדשה עם תיקונים נוספים בפסקול. זו הייתה הגרסה שהוקרנה עד לשנת 2010.
בשנת 2010 בערוץ הראשון של הטלוויזיה הרוסית הוקרנה גרסה צבעונית של הסרט שהתבססה על הגרסה המקורית של שנת 1934. במרץ 2010 הופק DVD צבעוני ושחור לבן של הסרט המשוחזר בהתאם לגרסה המקורית של שנת 1934.
השיר הידוע ביותר של הסרט "הלב" ("רינה" בגרסה עברית) נכתב עבור לאוניד אוטיוסוב עוד לפני הסרט ושולב בו.
בשנת 1991 צולם סרט באורך מלא המתאר צילומי הסרט המקורי. הסרט צולם באתרי הצילום המקוריים והנופים היו בסיס להכנת הגרסה הצבעונית של הסרט המקורי בשנת 2010.
המאה ה-39 לפנה"ס

המאה ה-39 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 3900 לפני הספירה והסתיימה בשנת 3801 לפני הספירה. זוהי המאה ה-39 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
אירועים בולטים בעולם

3807 לפנה"ס - במחוז סאמרסט שבאנגליה נבנית דרך מוגבהת, שהיא אחת הדרכים העתיקות ביותר שנתגלו והדרך נתמכת עצים העתיקה ביותר בצפון אירופה. התיארוך המדויק בוצע על סמך תיארוך באמצעות טבעות עצים.
הבצורת של המאה ה-39 לפנה"ס (אנ') - המדבור האינטנסיבי ביותר בתקופת ההולוקן. הבצורת גרמה להגירה עולמית לעמקי נהר הנילוס, מה שהוביל בסופו של דבר להיווצרות של הציוויליזציות המורכבות והמאורגנות הראשונות באלף הרביעי לפני הספירה.
דרך סוויט טאק שבסאמרסט
המאה ה-38 לפנה"ס

המאה ה-38 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 3800 לפני הספירה והסתיימה בשנת 3701 לפני הספירה. זוהי המאה ה-38 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
אירועים בולטים בעולם

תחילת התפתחות התרבות בכרתים
רעידת אדמה בקרבת תרבות הנאוליתית בסוטירה שבקפריסין מחריבה חלק ניכר מהתשתית המקומית.
3800 לפנה"ס לערך - תקופת עובייד מגיעה לסיומה במזרח חצי האי ערב.
בסוריה התגלו קברי המונים בתל ברק המתוארכים ל־3800 עד 3600 לפנה"ס, מה שמעיד על כך שלכאורה התקיימה מלחמה באזור זה בתקופה זו.
3760 לפנה"ס - בריאת העולם לפי סדר עולם רבה.
3750 לפנה"ס לערך - התפתחות השפה הפרוטו-שמית.
המאה ה-40 לפנה"ס

המאה ה-40 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 4000 לפני הספירה והסתיימה בשנת 3901 לפני הספירה. זוהי המאה ה-40 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
אירועים בולטים בעולם

הופעת התרבות העירונית במסופוטמיה ואזור הסהר הפורה
ביות הסוס בערבות של אוקראינה של היום.
החל השימוש במחרשה
בהתאם לממצאים שהתגלו בשרידי כלי חרס בארמניה, הכלים נוצלו לעיבוד ענבים.
תחילת תקופת ארך בשומר.
תחילת התיישבות בעיר אור בשומר.
הוורד (תיאטרון)

הוורד (באנגלית: The Rose) היה תיאטרון שפעל בלונדון בתקופה האליזבתנית.
התיאטרון היה באזור בנקסייד בסאת'ק על הגדה הדרומית של התמזה - אזור שהיה מחוץ לשטח השיפוט של הסיטי של לונדון ועל כן לא חל עליו האיסור להפעיל תיאטראות שהיה בתוקף בלונדון עצמה.
הקמת התיאטרון

תיאטרון הוורד נבנה ב-1587 על ידי פיליפ הנסלו וג'ון צ'ולמלי. מספר שנים מאוחר יותר הורחב המבנה, שהיה מצולע בקוטר 21 מטרים, כך שיכיל כ-2000 צופים.
התיאטרון שימש את להקת אנשי האדמירל אשר שיחקה במחזות של כריסטופר מארלו והתחרתה בלהקת התיאטרון של ויליאם שייקספיר. בשנת 1605 ננטש המבנה.
חפירות ארכאולוגיות

בשנת 1989 היה חשש ששרידי המבנה יהרסו בשל פרויקטי פיתוח באזור. לאחר לחץ ציבורי שבראשו עמדו פגי אשקרופט ולורנס אוליבייה, הוחלט שהבנייה מעל שרידי המבנה לא תפגע בשרידים, ובפרויקט מיוחד נערכה במקום חפירה ארכאולוגית.
בשנת 1999 נפתח האתר לציבור ומוצגים בו ממצאים שנתגלו במקום.
ראו גם

תיאטרון הגלוב
המאה ה-37 לפנה"ס

המאה ה-37 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 3700 לפני הספירה והסתיימה בשנת 3601 לפני הספירה. זוהי המאה ה-37 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
אירועים בולטים בעולם

תחילת התפתחות תרבות נקאדה (Naqada) במצרים
תחילת התפתחות התרבות המינואית.
בדרום אנגליה החלה בניית אנדרטאות בסביבות שנת 3700 לפנה"ס.
בעיר ארך שבדרום מסופוטמיה נמצאו אסימונים אשר לפי אחת ההשערות שימשו לעסקאות מסחר בתקופה זו.
תרבות מייקופ החלה בסביבות שנת 3700 לפנה"ס באזור מערב הקווקז.
ערים חדשות

3700 לפנה"ס לערך - נוסדה העיר לות'אל (אנ') (Lothal) בעמק האינדוס שבהודו
החברה הפסיכואנליטית בישראל

| --- | --- |

מכון ישראלי לפסיכואנליזה
 תחום:  פסיכואנליזה 
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  ירושלים 
 מייסדים:  מקס אייטינגון 
 תקופת הפעילות:  1933–הווה (כ־91 שנים) 
 www.psychoanalysis.org.il
 
החברה הפסיכואנליטית בישראל היא עמותה הפועלת בישראל לטיפוחה, קידומה, והפצתה של הפסיכואנליזה כתאוריה וכשיטת טיפול.
היסטוריה

החברה הפסיכואנליטית נוסדה באמצע 1933 על ידי מקס אייטינגון, אחד מתלמידיו של זיגמונד פרויד שעלה לארץ מגרמניה בעקבות עליית הנאצים לשלטון. אייטינגון ניסה להגשים את חזונו של פרויד להקים קתדרה לפסיכואנליזה באוניברסיטת העברית, ומשלא הצליח, הקים את המכון, שפעל בראשית דרכו ברחוב החבשים בירושלים, בטרם עבר לשכונת טלביה (למבנה המכונה "מכון ישראלי לפסיכואנליזה" - אף שאין זה שמה של העמותה).
בראשיתה, נקראה החברה בשם החברה הפסיכואנליטית לפלשתינה (Palestinian Psychoanalytical Society). בעת ייסודה מנתה החברה ארבעה חברים נוספים:  משה וולף, אנה-חנה סמילנסקי, איליה שליט, וואלטר קלוגה. ב-1934 התקבלה החברה לשורות ההתאחדות הפסיכואנליטית הבינלאומית (אנ'). עם הקמת מדינת ישראל שינתה שמה להחברה הפסיכואנליטית בישראל (Israel Psychoanalytical Society).
במכון נערכו קורסים והשתלמויות בתחום הפסיכואנליזה, בנוסף להכשרת פסיכואנליטיקאים מעביר המכון קורס לפסיכותרפיה דינמית, ומיועד לפסיכולוגים, פסיכיאטרים ועובדים סוציאליים קליניים ומטפלים באמנויות בעלי תואר שני. כמו כן, נערכים במכון טיפולים לציבור הרחב ולמטפלים.
בעקבות פעולת המכון, וניסיונו הרב בטיפול בנפגעי הלם קרב לאחר מלחמת יום הכיפורים, נבחר המכון לארח את הכנס הפסיכואנליטי הבינלאומי בשנת 1977 - הייתה זו הפעם הראשונה שבה הכנס נערך מחוץ לאירופה. רק בשנה זו, ובעקבות הכנס, הוקמה קתדרה לפסיכואנליזה באוניברסיטה העברית, אשר נקראה על שם פרויד. בהמשך הוקם גם מכון מחקר לפסיכואנליזה במסגרת האוניברסיטה.
האגודה נרשמה כעמותה ב- 1982.
לקריאה נוספת

ערן רולניק, עושי הנפשות: עם פרויד לא"י 1918–1948, עם עובד, 2007
גידו ליברמן, פסיכואנליזה בארץ ישראל 1948-1918, הוצאת כרמל, 2016
הכוחות המזוינים של סינגפור

הכוחות המזוינים של סינגפור (באנגלית: Singapore Armed Forces; ר"ת: SAF; מנדרינית: 新加坡武装部队; מלאית: Angkatan Bersenjata Singapura; טמילית: சிங்கப்பூர்) הם הזרוע הצבאית של כח ההגנה של סינגפור, וכן המרכיב הצבאי במשרד הביטחון של המדינה. ה-SAF מורכב משלוש זרועות: צבא סינגפור, חיל האוויר של סינגפור וחיל הים של סינגפור.
ה-SAF נשען במידה רבה על חיילים בגיוס חובה בשירות סדיר ובמילואים. בצבא כ-71,000 חיילים בשרות פעיל וניתן לגייס בשרות מילואים למעלה מ-350,000 חיילים.