stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלסן סאסא
מוצרי החברה > מיגון בליסטי לכלי רכב, כלי טיס ושיט

החברה פיתחה מספר כלי רכב ממוגנים ייחודיים המבוססים על שלדות יצרניות רכב כגון פורד, האמר, משאיות וולוו, אינטרנשיונל, אושקוש, ומק ומדוגמות בשריון מרוכב תוצרת פלסן.
"סנד קט", נקרא בעברית: "קרקל", הוא רכב ממוגן על בסיס שלדת טנדר פורד, לטענת החברה מדובר ברכב השטח הממוגן הטוב מסוגו בעולם. באחת התצורות שלו מורכבת על הרכב מערכת טילים יבשתיים–טקטיים מדגם ספייק של חברת רפאל.
"היירקס", רכב ממוגן על בסיס שלדת ג'יפ מרצדס G קלאס.
"גארדנר", רכב ממוגן על בסיס משאית MAN.
מיגון רכבי הסופה עבור צה"ל, יחד עם תעשיות רכב נצרת.
מיגון רכבי HMMWV לצה"ל ולצבאות נאט"ו.
ערכות מיגון העשויות מחומרים מרוכבים קלי משקל עבור כלי רכב צבאיים.
תוספות שריון עבור כלי רכב ורק"מ.
מיגונים שונים לתעשיית הרכב האזרחית.
מיגונים לכלי טיס בעלי כנפיים קבועות ולמסוקים, וכן לכלי שיט שונים.
וילדר – רכב שטח ממוגן קומפקטי.
מוצרי החברה > מיגון קשיח אישי

פלסן מפתחת ומייצרת אפודי מגן מתקדמים, כולל אפודי מגן קרמיים, ואפודים בליסטיים המבוססים על חומרים מרוכבים, כמו כן פיתחה החברה מערכת ייחודית למיגון אישי.
מוצרי החברה > חלקים מסיבי פחמן לתעשיית הרכב האזרחית

פלסן מפתחת טכנולוגיות ייצור לחלקים העשויים סיבי פחמן לתעשיית הרכב האזרחית, זאת על מנת שיסייעו בהורדת ממוצע צריכת הדלק של המכוניות.
הערות שוליים

↑  דובי בן גדליהו, ‏בישראל מבינים ברכבי מלחמה: חברת פלסן זכתה בפרס עיצוב לרכב קרבי ממוגן, באתר גלובס, 9 בפברואר 2009
↑  דירוג החברות הגדולות בתעשייה, Dun's 100
↑  יורם גביזון, מנכ"ל פלסן סאסא: "העובדים בתעש יאבדו את מקום עבודתם מהר משחושבים", באתר TheMarker‏, 21 בינואר 2011.
↑  יואב קווה, כאן השריונים: מאז פרוץ האינתיפאדה, המפעלים שממגנים מכוניות מפני ירי אינם עומדים בקצב ההזמנות., באתר הארץ, 1 במאי 2001
↑  פלסאן: תקופה רעה למדינה - תקופה טובה לעסקים, הארץ 13 בנובמבר 2000.
↑  אמנון ברזילי, חברת פלסן של קיבוץ סאסא מכרה כ-200 ג'יפי המר ממוגנים ליוון ב-10 מיליון דולר, באתר הארץ, 23 במרץ 2004
↑  יעל גרוס אנגלנדר, ‏עוד עסקה לפלסן סאסא: מפעל המיגון הבליסטי ימגן כ-1,500 כלי רכב אמריקניים ב-200 מיליון דולר, באתר גלובס, 6 בינואר 2008
↑  אבי שאולי, פלסן סאסא רוכשת מפעל ייצור בארה"ב, באתר ynet, 13 בספטמבר 2006
↑  יעל גרוס אנגלנדר, ‏יצוא התעשיה הקיבוצית לארה"ב בשנת 2007 עלה ב-44% ל-820 מיליון דולר, באתר גלובס, 31 במרץ 2008
↑  גולן חזני, בלעדי - מכרז ענק לפלסן: תספק מיגון לצבא ארה"ב ב-300 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 2 ביולי 2009.
↑  גיל קליאן, צרות בקיבוץ סאסא: מפעל מיגון הרכבים פלסן יבצע גל פיטורים נוסף, באתר כלכליסט, 9 בספטמבר 2013
↑  ניר קוסטי, המשטרה ומג"ב מקבלים את כלי הרכב המשוריין "קרקל", במחנה, 14 ביולי 2010.
↑   אורה קורן, פלסן הישראלית שותפה לזכייה במכרז של צבא אוסטרליה ב-1.3 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 8 באוקטובר 2015
↑  רפאל תציג מערכת טילים יבשתיים לטווח של עד 25 ק"מ, אתר צה"ל, 7 בנובמבר 2010
↑  ניר בן זקן, את רכב השטח הישראלי הזה לא ציפיתם לראות, באתר ynet, 13 ביוני 2022
↑  יעל גרוס אנגלנדר, ‏לא רק מיגון: פלסן סאסא מייצרת חלקים קלים וחסכוניים בדלק למכוניות קורבט בארה"ב, באתר גלובס, 17 ביולי 2008.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 5997 4555
קרוסלת המלך טריטון

קרוסלת המלך טריטון (באנגלית: King Triton's Carousel of the Sea) היא קרוסלה המצוייה בפארק השעשועים ההרפתקה הקליפורנית של דיסני באתר הנופש דיסנילנד שבקליפורניה.
המתקן קרוי על שם אביה של אריאל בסרט "בת הים הקטנה". בשונה מקרוסלת המלך ארתור שבדיסנילנד וממלכת הקסם, במקום סוסים משמשים בקרוסלה זו יצורים ימיים כגון סוסוני ים, דגים מעופפים, לווייתנים, דולפינים, אריות ים וכלבי ים.
נתוני המתקן

פתיחה רשמית: 8 בפברואר 2001 (עם פתיחת פארק ההרפתקה הקליפורנית של דיסני)
מתכנן: וולט דיסני אימג'ינירינג
מספר חיות הים: 56
משך הנסיעה במתקן: 1:30
סוג המתקן: קרוסלה
עיטורי המתקן

סביב המתקן מוצגים תמונות של רציפים שונים לאורך חופי קליפורניה:
רציף אבוט קיני, ונציה (1905)
רציף ונציה של אמריקה, ונציה (1904)
רציף מיליון הדולרים של פרייזר, אושן פארק (1912)
רציף התענוגות פיקרינג, אושן פארק (1920)
רציף ליק, אושן פארק (1923)
רציף וניס, ונציה (1925)
רציף אושן פארק, אושן פארק (1929)
רציף לוף, סנטה מוניקה (1908)
רציף סנטה מוניקה, סנטה מוניקה (1909)
פארק האוקיינוס השקט, סנטה מוניקה (1958)
הפייק, לונג ביץ' (1905)
נו פייק, לונג ביץ' (1950)
פארק וירג'יניה, לונג ביץ' (1939)
פארק בלמונט, סן דייגו (1925)
טיילת חוף סנטה קרוז, סנטה קרוז (1907)
פלילנד שעל החוף, סן פרנסיסקו (1928)
הכניסה לקרוסלת המלך טריטון.
אנג'לה מורטימר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 באפריל 1932 (בת 92) פלימות', הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 בן או בת זוג:  John Barrett 
 יד חובטת:  ימין, יד אחת בחבטת גב יד
 יחידים
 מאזן קריירה:  603–90
 דירוג שיא:  1 (1961)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 3 ביחידים, 1 בזוגות נשים
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  זכייה (1958)
 אליפות צרפת הפתוחה:  זכייה (1955)
 וימבלדון:  זכייה (1961)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  חצי הגמר (1961)
 
אנג'לה מורטימר (באנגלית: Florence Angela Margaret Mortimer Barrett;‏ נולדה ב-21 באפריל 1932) הייתה טניסאית בריטית. היא זכתה במקום ראשון בתחרויות נשים באליפות וימבלדון, באליפות צרפת הפתוחה בטניס ובאליפות אוסטרליה הפתוחה ובסך הכול זכתה ב-4 ניצחונות בתחרויות גראנד סלאם.
ביוגרפיה

אנג'לה מורטימר נולדה בפלימות'. היא התחילה לשחק טניס בגיל צעיר.
באליפות צרפת הפתוחה 1951 מורטימר השתתפה לראשונה. בשנת 1955 היא זכתה בתחרות נשים ובשנת 1956 היא הפסידה בגמר.
באליפות וימבלדון 1951 מורטימר הודחה בשלבים המוקדמים. בשנת 1958 היא הצליחה להגיע לגמר תחרות נשים ובשנת 1961 ניצחה בגמר. בתחרות זוגות נשים היא ניצחה בשנת 1955.
באליפות ארצות הברית הפתוחה מורטימר לא זכתה להצלחה יתרה. ההישג שלה היה הפסד בחצי הגמר תחרות נשים בשנת 1961.
באליפות אוסטרליה הפתוחה מורטימר ניצחה בשנת 1958 בתחרות נשים. באותה שנה היא הפסידה בגמר בתחרות זוגות נשים וזוגות מעורבים.
מורטימר סבלה מילדות מבעיות שמיעה. בשנת 1962 היא עברה ניתוח ששיפר את השמיעה שלה אך יכולות משחק טניס ירדו. היא הפסיקה להשתתף בתחרויות גדולות.
אנג'לה מורטימר התחתנה עם ג'ון בארט, שחקן טניס ושדרן ספורט.
מורטימר כתבה ספר על פעילותה בטניס My Waiting Game.
בשנת 1967 היא התקבלה למסדר האימפריה הבריטית.
בשנת 1993 מורטימר נכללה בהיכל התהילה של הטניס.
הישגים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שנה | יריבה בגמר | תוצאה |
| אליפות צרפת הפתוחה 1955 | ארצות הברית דורותי הד | 2–6, 7–5, 10-8 |
| אליפות צרפת הפתוחה 1956 | ארצות הברית אלתיאה גיבסון | 0–6, 10–12, |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה 1958 | אוסטרליה לוריין קוהלן | 6–3, 6–4 |
| אליפות וימבלדון 1958 | ארצות הברית אלתיאה גיבסון | 6–8, 2–6, |
| אליפות וימבלדון 1961 | הממלכה המאוחדת כריסטין טרומן | 4–6, 6–4, 7-5 |
פייר דרמון

| --- | --- |

 לידה:  14 בינואר 1934 (בן 91) תוניס, תוניסיה הצרפתית 
 מדינה:  צרפת צרפת
 פעילות כמקצוען:  1950–1968 (כ־18 שנים) 
 
פייר דרמון (בצרפתית: Pierre Darmon; נולד ב-14 בינואר 1934) הוא טניסאי עבר יהודי-צרפתי, שנולד בתוניס. בשיאו דורג במקום 8 בעולם (1963). 9 פעמים אלוף צרפת ביחידים (1957, 1959, 1960, 1961, 1963, 1965, 1966, 1967 ו-1968), יותר מכל טניסאי צרפתי אחר ו-4 פעמים אלוף צרפת בזוגות גברים.
קריירת טניס

דרמון היה הטניסאי הבכיר ביותר בצרפת בין השנים 1957 ל-1969, וזכה בתואר הלאומי ליחידים תשע פעמים באותה תקופה. הוא זכה באליפות הזוגות הלאומית בצרפת בשנת 1957 (עם פול רמי), ב-1958 (עם רוברט היילט), ב-1961 (עם גרארד פילט) ובשנת 1966 (עם פרנסואה יופרט).
בשנת 1963, הצטיין דרמון ביחידים באליפות צרפת הפתוחה. בשלב חצי הגמר הוא ניצח את מנואל סנטנה מספרד (2 בעולם) ב-5 מערכות (3-6, 6-4, 6-2, 7-9, 2-6) ובשלב הגמר הוא הפסיד לרוי אמרסון מאוסטרליה (1 בעולם) בגמר ב-4 מערכות (6–3, 1–6, 4–6, 4–6). נוסף לכך, בשנת 1963 הוא הגיע לגמר בווימבלדון בזוגות, יחד עם ז'אן קלוד ברקלי והפסידו לרפאל אוסונה ואנטוניו פלפוקס ממקסיקו ב-4 מערכות (6–4, 2–6, 2–6, 2–6).
דרמון ניצח, יחד עם רעייתו רוזי דרמון, בזוגות מעורבים, בטורניר בינלאומי של ותיקים בשנת 1961. בשנים 1968 ו-1975 הגיע לאותה תוצאה עם גייל שאנפראו.
קריירת טניס > גביע דייוויס

דרמון היה חבר בנבחרת גביע דייוויס הצרפתית בשנים 1956–1967, וניצח 44 מתוך 68 המשחקים בהם השתתף. דרמון מחזיק בשיא צרפת עבור הכי הרבה ניצחונות ורוב הניצחונות ביחידים. הוא ייצג את צרפת ב-34 תחרויות גביע דייוויס, שני רק לפרנסואה יופרט שהשתתף בתחרות אחת יותר. בשנת 2002 קיבל את פרס הצטיינות גביע דייוויס.
קריירת טניס > אולימפיאדה

באולימפיאדת מקסיקו (1968) סיים דרמון במקום שלישי בטורניר לזוגות גברים, שהיה טורניר הדגמה.
הנצחה

בשנת 1997 נכלל דרמון בהיכל התהילה היהודי הבינלאומי בספורט.
הערות שוליים

↑  "Pierre Darmon". Jews in Sports. נבדק ב-9 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Collins, Bud (2016). The Bud Collins History of Tennis (3rd ed.). New York: New Chapter Press. p. 414. ISBN 978-1-937559-38-0.
↑  "Emerson On Way To Slam". The Canberra Times. 28 במאי 1963. p. 24 – via National Library of Australia. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Davis Cup Award of Excellence". www.tennisfame.com. International Tennis Hall of Fame.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12072693v (data)  ISNI: 0000 0003 7513 2078  SUDOC: 029011035  VIAF: 227053494   WorldCat (עם VIAF): 227053494
ססקטון

ססקטון (באנגלית: Saskatoon) היא עיר בפרובינציית ססקצ'ואן בקנדה. העיר שוכנת על גדות נהר סאות' ססקצ'ואן בדרום-מרכז הפרובינציה. נכון ל-2021, בעיר מתגוררים כ-266,141 תושבים, מה שהופך אותה לעיר הגדולה ביותר מבחינת אוכלוסייה בססקצ'ואן.
היסטוריה

ססקטון הוקמה ב-1882 על ידי חברת הקולוניזציה טמפרנס (Temperance Colonization Society) שמקורה היה בעיר טורונטו. אנשי החברה, שהונהגו על ידי ג'ון ניילסון לייק (John Neilson Lake), היו מתודיסטים שרצו לברוח מהסחר במשקאות חריפים בטורונטו ולהקים קהילה "יבשה" בערבות קנדה. מקור השם הוא במילה בשפת קרי המקומית שהיא השם של פרי יער מקומי. ב-1885 ההתיישבות הפכה לבסיס של השלטונות הקנדיים במהלך המרד הצפון-מערבי.
בתחילת המאה ה-20 ססקטון החלה לגדול באופן משמעותי. ב-1903 היא קיבלה מעמד של עיירה, וב-1906 היא קיבלה מעמד של עיר.
השפל הגדול וסופות קערת האבק בשנות ה-30 של המאה ה-20 גרמו להגירה של חוואים מהאזור לעיר בתקווה לעתיד טוב יותר. בעקבות מלחמת העולם השנייה העיר עברה תהליך תיעוש ועיור והמשיכה לגדול במהירות עד שהפכה לעיר הגדולה בססקצ'ואן.
כלכלה

כלכלת ססקטון מתבססת על כריית משאבים באזורה, כמו אשלג, פחם ואורניום, הפקת נפט, חקלאות, ותעשיות הנלוות לתחומים אלו. מרכזה של פוטש קורפוריישן אוף ססקצ'ואן (Potash Corporation of Saskatchewan), אחת מחברות האשלג הגדולות בעולם, נמצא בססקטון.
חינוך

בעיר פועלים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת ססקצ'ואן.
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי ססקטון ג'ון ג'י. דיפנבייקר, הקרוי על שמו של ג'ון דיפנבייקר, ראש ממשלת קנדה ה-13. בנוסף לנמל זה יש שדה תעופה קטן יותר המשמש לתעופה כללית במרחק של כ-20 קילומטרים דרומית לססקטון.
ערים תאומות

הרפובליקה העממית של סין שה-ג'יאג'וואנג, הרפובליקה העממית של סין
אוקראינה צ'רנוביץ, אוקראינה
שוודיה אומאו, שוודיה
הערות שוליים

↑  מידע ממפקד האוכלוסין של קנדה משנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559521905171  GND: 4259002-4  LCCN: n79041628  LNB: 000319443  MusicBrainz: 69d732db-6750-46f3-aa30-3d712c562ef5  NARA: 10045688  NKC: ge660232  VIAF: 142522215   WorldCat (עם VIAF): 142522215
1884 בארצות הברית

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1883   1882  1881 |  דגל ארצות הברית | 1884  בארצות הברית |  »»»  1885   1886   1887 |
כל ערכי השנים בארצות הברית • אירועים בולטים בעולם ב-1884 פורטל ארצות הברית • לוח שנה של שנת 1884
1884 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 108 שנה מיום היווסדה.
הנהגה

הנשיא: צ'סטר ארתור (המפלגה הרפובליקנית)
סגן הנשיא: התפקיד לא אויש
אירועים בולטים

5 באוגוסט – הנחת אבן הפינה של פסל החירות.
4 בנובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1884: הסנאטור הדמוקרטי גרובר קליבלנד מביס את הסנאטור הרפובליקני ג'יימס בליין.
6 בדצמבר – מסתיימת הקמת אנדרטת וושינגטון
17 במאי – אלסקה הופכת לטריטוריה של ארצות הברית
6 באוקטובר – מכללת המלחמה של הצי הוקמה בניופורט, רוד איילנד
4 בנובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1884: הסנאטור הדמוקרטי גרובר קליבלנד מביס את הסנאטור הרפובליקני ג'יימס בליין.
נולדו

16 בפברואר – רוברט פלאהרטי, במאי קולנוע וראינוע אמריקאי, חלוץ הסרט הדוקומנטרי (נפטר ב-1951)
8 במאי – הארי טרומן, נשיאה ה-33 של ארצות הברית (נפטר ב-1972)
4 באוקטובר – דיימון ראניון, סופר אמריקאי (נפטר ב-1946)
11 באוקטובר – אלינור רוזוולט, הגברת הראשונה של ארצות הברית ופעילה הומניטרית (נפטרה ב-1962)
1 בינואר – אדווין ג'ונסון, סנאטור אמריקאי מקולורדו מ-1955 עד  1957 (נפטר ב-1970)
12 בינואר – לואיס הורסט, כוריאוגרף, מלחין ופסנתרן (נפטר ב-1964)
26 בינואר – רוי צ'פמן אנדרוס,  הרפתקן וחוקר טבע (נפטר ב-1960)
1 באפריל – ג'ורג' וילסון, סנאטור אמריקאי בין השנים 1943 ל-1949 (נפטר ב-1953)
17 באפריל – ליאו פרנק, מפקח מפעל ורוצח מורשע (נפטר ב-1915)
נפטרו

1 ביולי – אלן פינקרטון, ראש השירות החשאי של ארצות הברית בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית ומייסד חברת החקירות פינקרטון (נולד ב-1819)
10 ביולי – פול מורפי, שחמטאי אמריקאי (נולד ב-1837)
6 במאי – יהודה פיליפ בנימין, סנאטור ארצות הברית מ-1853 עד 1861 (נולד ב-1811)
רב אושעיא

ערך זה עוסק ברב אושעיא, אמורא ארצישראלי בדור השני והשלישי. אם התכוונתם לאישים אחרים בשם זה, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  בבל
 פטירה:  המאה הרביעית ארץ ישראל
 מקום פעילות:  בבל ובעיקר ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  שני לאמוראים
 השתייכות:  ישיבת טבריה
 רבותיו:  רב יהודה, רב הונא, רבי יוחנן
 בני דורו:  רב חנינא אחיו, עולא
 אב:  ייתכן שנחמני אבי רבה
 
רב אושעיא (או הושעיא) היה אמורא בדור השני והשלישי, שנולד בבבל ובצעירותו עלה לארץ ישראל, אחיו של האמורא רב חנינא.
ביוגרפיה > בבבל

נולד בבבל למשפחת חכמים כהנים המיוחסת לעלי הכהן, והתגורר כנראה בנהרדעא. היה תלמיד מובהק של רב יהודה, ראש ישיבת פומבדיתא, שכינה אותו "בני", ולמד גם מרב הונא ראש ישיבת סורא. בתקופה זו התגורר כנראה בנהרדעא, שכן במספר מקומות בתלמוד הבבלי מוזכר שהוא הביא משם ברייתות.
יש הסוברים שאחיהם היה רבה בר נחמני, ראש ישיבת פומבדיתא בדור השלישי לאמוראי בבל, שהיה אף הוא מיוחס לעלי הכהן. בשני מקומות מסופר שרב אושעיא ביקש מרבה לשאול שאלות את רבותיו רב הונא ורב חסדא כאשר ילך ללמוד אצלם. לאחר עלייתם לארץ ישראל הם קראו לרבה לעלות גם הוא לארץ הקודש וללמוד מרבי יוחנן, ונראה שרבה נענה להצעתם ועלה לארץ ישראל לזמן מועט.
ביוגרפיה > בארץ ישראל

רב אושעיא ורב חנינא עלו לארץ ישראל עוד בצעירותם, ולמדו אצל רבי יוחנן בישיבת טבריה. רבי יוחנן רצה לסמוך אותם לרבנות, אך לא עלה בידו לעשות זאת, והוא הצטער על כך. הם הסבירו לו שהואיל והם צאצאים של עלי הכהן, רובצת אליהם הקללה שנאמרה לעלי ”וְלֹא יִהְיֶה זָקֵן בְּבֵיתְךָ כָּל הַיָּמִים” (ספר שמואל א', פרק ב', פסוק ל"ב), ואין הכוונה רק לזקן ממש, אלא אפילו לרב מוסמך המוכנה גם "זקן". כיוון שלא נסמכו, הם לא זכו לתואר "רבי" כנהוג בקרב אמוראי ארץ ישראל, אלא כונו "רב" או "חבר", ושניהם יחד נקראו "חבריהון דרבנן" – חבריהם של החכמים.
רב אושעיא למד גם מרבי אמי ורבי אסי, גדולי תלמידי רבי יוחנן, ובין חבריו ללימוד היו עולא, רבי זירא, ורבי אבא, איתם נשא ונתן הן בבבל והן בארץ ישראל (שכן גם הם עלו לארץ ישראל).
חברו העיקרי ללימוד היה אחיו רב חנינא, והם עסקו יחד הן בלימוד הלכה והן בלימוד תורת הסוד. בכל ערב שבת הם היו עוסקים בספר יצירה, באמצעותו היו בוראים עגל משובח ואוכלים אותו. כאשר היו רווקים היו עוסקים לפרנסתם במכירת נעליים בשוק של זונות, ועל אף שהזונות הסתכלו עליהם הם לא הגביהו את עיניהם לראותן. האמורא רבא אמר שעליהם נאמר שרווק שמתגורר בעיר ואינו חוטא – הקדוש ברוך הוא מכריז עליו בכל יום. גם הזונות הכירו בצדקותם והיו נוהגות להישבע בחייהם, וכינו אותם "רבנן קדישי דבארעא דישראל" – החכמים הקדושים שבארץ ישראל.
בהמשך נשא רב אושעיא את בתו של רב שמואל בר רב יצחק, והייתה בבעלותו חנות שפעלה בטבריה.
כמנהגו בבבל להביא מנהרדעא ברייתות, גם בארץ ישראל עסק בחיפוש ברייתות נשכחות, והביא מן הדרום ברייתות של בר קפרא. רב ספרא שהיה צעיר ממנו החשיב אותו מאוד. רבי שמואל בר חנינא ורבי תימא בר פפייס מסרו הלכות בשמו.
התלמוד הירושלמי מספר שכאשר הוא נפטר נפל 'קלון' בטבריה, והמפרשים הסבירו שמדובר בדקל גבוה (פני משה) או עמוד חשוב (גיליון אפרים).
לעיתים ניתן לטעות בין רב אושעיא לבין רבי אושעיא מהדור הראשון, במיוחד במקומות בהם כתוב בתלמוד ר' בראשי תיבות, ולא ידוע אם הראשי תיבות הוא של המילה רבי או רב.
אמרותיו

בשם רב: אדם הראשון, גופו מבבל וראשו מארץ ישראל ואבריו משאר ארצות.
סקוקי (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  הרברט וייז 
 הופק בידי:  רוברט ברגר 
 עריכה:  סטפן א. רוטר 
 שחקנים ראשיים:  דני קיי ג'ון רובינשטיין אלי וולך קרל ריינר 
 צילום:  אלכס תומסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  CBS 
 הקרנת בכורה:  17 בנובמבר 1981 
 משך הקרנה:  125 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סקוקי (באנגלית: Skokie) הוא סרט טלוויזיה מסוגת התעודרמה משנת 1981, אודות ניסיונה של המפלגה הנאצית האמריקנית לקיים מצעד בעיירה סקוקי, בסוף שנות השבעים. העיירה סקוקי היא פרוור של שיקגו, שבסוף שנות השבעים קרוב לשישית מאוכלוסייתו הייתה יהודית והיה בו ריכוז גבוה של ניצולי השואה. הסרט בוים על ידי הרברט וייז (Herbert Wise).
עלילה

שלוותו של הפרוור מופרת כאשר פרנק קולין (Frank Collin, מגולם על ידי ג'ורג' דזונדזה, George Dzundza), מנהיג נאו-נאצי אמריקני בוחר בו כאתר למצעד הבא של המפלגה הנאצית האמריקנית. רבים מתושבי הפרוור רואים במצעד זה תזכורת לחייהם במחנות הריכוז.
בקהילה היהודית עולים קולות הקוראים לכיבוד החוק האמריקני ולהתנגדות למצעד רק במסגרת החוק, אך הקהילה מחליטה להילחם במצעד בכל מחיר, עד שהמנהיגים המתונים ברט סילורמן (אלי וולך) ורוברט רוזן (קרל ריינר) משכנעים את הקהילה להתעלם לחלוטין מהפרובוקציה וכך לא לעזור לה לתפוס הד תקשורתי.
תושב אחד, ניצול שואה בשם מאקס פלדמן (דני קיי) מתעמת עם ההנהגה. הוא טוען שארבעים שנה קודם לכן, בגרמניה, הוא הסכים כמו כולם להתעלם מהנאצים וההתעלמות הביאה את השואה. הוא טען שבהתחלה הוא התעלם גם שם וחיש קל הוא מצא את עצמו מובל למחנה ריכוז. פלדמן מכריז שהוא יצא לרחוב עם אלת בייסבול כדי להפסיק את המצעד. הוא עורך מסע שכנועים בביתו שלו ובכל הקהילה, מערער על מעמד הרבנים ומשיג אחדות דעים בין תושבי הפרוור – לא יהיה מצעד ויהי מה.
התנועה הנאצית שוכרת עורך דין יהודי (ג'ון רובינשטיין) ומעבירה את המאבק לקיום המצעד אל בית המשפט. שם הדיון עוסק בעיקר בתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, המבטיח את חופש הביטוי.
בסופו של דבר, המצעד אינו יוצא אל הפועל.
ראו גם

מוזיאון השואה של סקוקי
הערות שוליים

↑ ניסיון הנאצים לצעוד בסקוקי בסוף שנות השבעים, אתר הספרייה העירונית של סקוקי
Levine, Lisbeth (2009-04-17). "Skokie To Open New Holocaust Museum: Site of Neo-Nazi March That Launched Shoah Education". The Forward. נבדק ב-2009-07-02.
פיגוע מכונית התופת בצומת כפר דרום

| --- | --- |
 תאריך:  9 באפריל 1995 
 מקום:  צומת כפר דרום 
 קואורדינטות:  31°24′13″N 34°21′19″E﻿ / ﻿31.403611111111°N 34.355277777778°E﻿ / 31.403611111111; 34.355277777778
 סוג:  פיגוע, פיגוע תופת 
 הרוגים:  8 
 פצועים:  30 
 מספר מפגעים:  1
 מפגעים הרוגים:  1
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) פיגוע מכונית התופת בצומת כפר דרום(למפת מערב הנגב רגילה) פיגוע מכונית התופת בצומת כפר דרום(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פיגוע מכונית התופת בצומת כפר דרום(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פיגוע מכונית התופת בצומת כפר דרום
 
פיגוע מכונית התופת בצומת כפר דרום הוא פיגוע טרור שבוצע ב־9 באפריל 1995 על ידי מחבל מתאבד פלסטיני, חבר ארגון הג'יהאד האסלאמי, בצומת הסמוך ליישוב כפר דרום, אשר התנגש עם רכבו העמוס מטעני חבלה, באוטובוס קו 36 של אגד, שנסע מאשקלון דרך ציר כיסופים לאזור כפר דרום ברצועת עזה, כשהוא מלא בחיילים שחזרו לבסיסיהם מחופשת השבת, והתפוצץ. הרכב והאוטובוס נהרסו כליל.
כתוצאה מהפיגוע נרצחו 6 חיילים ואזרחית אחת, ונפצעו 30 נוספים. יממה לאחר הפיגוע נפטר עוד חייל שנפצע (הנרצח השמיני).
הפיגוע

ביום ראשון 9 באפריל 1995, בשעה 11:00 בבוקר, יצא אוטובוס אגד מס' 36, מהתחנה המרכזית באשקלון לכיוון גוש קטיף, כשעליו חיילים רבים. באותה שעה הסתתר חאלד חטיב, צעיר פלסטיני בן 22, איש הג'יהאד האסלאמי, תושב מחנה הפליטים נוסייראת, בפרדס, במרחק כקילומטר אחד מצומת כפר דרום. חטיב, הגיע למקום מכיוון ח'אן יונס ברכב מסוג פולקסווגן טרנספורטר בצבע כחול, כשהרכב עמוס בעשרות ק"ג של חומרי נפץ ומטעני חבלה, זאת מתוך כוונה לארוב ולפגוע באוטובוס הנמצא בדרכו למקום. להסוואה הונחו ברכב ארגזים מלאים בעשבים.
חטיב גויס על ידי נביל א-שרחא, מבכירי הג'יהאד האיסלאמי, תושב נוסייראת אף הוא, שהיה אחראי לגיוס והכנת צעירים רבים, לביצוע פיגועי התאבדות ברצועת עזה, ולתכנונו של הפיגוע. היה זה חלק מתוכנית של ארגון הג'יהאד, שבאה בעקבות החתימה על הסכמי אוסלו, להוציא לפועל פיגועים, במטרה לטרפד את התהליך המדיני בין ישראל לפלסטינים. (כמו פיצוץ מכוניות התופת בבית-ליד ב-22 בינואר 1995. פיגוע שבוצע בשיתוף פעולה עם החמאס).
האוטובוס נסע כשרוב הנוסעים יושבים על כיסאותיהם, והאחרים נוסעים בעמידה. כשהגיע האוטובוס למחסום כיסופים, הצטרפו אליו שני ג'יפים צבאיים, אחד מלפנים ואחד מאחור, כליווי שניתן באותם ימים לכל אוטובוס ישראלי, שנסע ליישובים בלב רצועת עזה. חטיב הכיר את לוח הזמנים של האוטובוס הישראלי, וידע בדיוק מתי הוא יגיע לציר כפר דרום. סמוך לשעה 12:00 חלפה שיירת כלי הרכב בצומת, ופנתה צפונה, לעבר כפר דרום. חטיב החל לנסוע על שביל העפר, כשהוא מתקדם אל עבר האוטובוס. כאשר חלף הג'יפ הראשון על פני מכונית התופת, עלה המחבל על הכביש, תוך שהוא מאיץ את מהירות הרכב. ברגע שהוא הדביק את האוטובוס, סטה לכיוונו והתנגש בו. על פי עדויות של אנשים שהיו במקום, נשמע קול פיצוץ עז, וחלקי מתכת מן הרכבים התעופפו באוויר למרחק רב. החיילת אורית טאפט, שנפצעה בפיגוע סיפרה: ”לא ממש הבנו בהתחלה מה קרה. היה הרבה עשן ושקט אחר כך התחילו יריות וצעקות, כאשר התפזר העשן ראיתי את האסון מסביבי, ושם התחלתי לנסות ליישם את מה שלמדתי כמגישת עזרה ראשונה במד"א ירושלים, עוד לפני הגיוס”. לדבריה של טאפט, החיילים שעמדו באוטובוס, שימשו לה כמגנים חיים, על תפקודה בעת הפיגוע, למרות פציעתה, קיבלה טאפט צל"ש מפקד חיל הים.
בינתיים החלו זורמים למקום כוחות צבא והצלה. המוקד של המועצה האזורית חוף עזה, שלח באופן מיידי צוותים רפואיים אזרחיים, שהחלו פועלים בטיפול בפצועים הרבים בשטח, לצד חובשים צבאיים. כוחות רפואה מתוגברים הגיעו לזירה מבתי החולים שבדרום, במסוקי חיל האוויר, תוך כ־20 דקות. בתוך זמן קצר הוקם בפרדס הסמוך בית חולים שדה.
תוצאות הפיגוע פורסמו באותו יום. 6 חיילים נרצחו, ועוד תלמידת סמינר אחת, אזרחית ארצות הברית. כן נמנו 30 פצועים. אחד הפצועים, סמל אברהם ארדיטי, נלחם על חייו בבית החולים במשך יממה ומת מפצעיו והיה למעשה הנרצח השמיני במניין בפיגוע.
נרצחי הפיגוע: רב"ט איתי דינר, סמ"ר מאיר שנוולד, סמל נטע סופרין, סמל יובל רגב, סמל צבי נרבט, רב"ט טל ניר, אליסיה פלאטו, סמל אביבי ארדיטי.
ב־12 באפריל 1995 קיימה הכנסת כנס מיוחד לרגל הפיגוע ופיגוע נוסף שהיה בסמוך לנצרים.
ב־25 בדצמבר 2003, בתקיפת מסוקים, בה שוגרו מספר טילים אל מכונית במרכז העיר עזה, נהרג בכיר הג'יהאד נביל א-שרחא שתכנן את הפיגוע.
שלושה מנרצחי הפיגוע היו בני ראשון לציון ולזכרם הוקם "גן השלושה" ברחוב ירושלים בעיר זו.
דייוויד גאריסון

| --- | --- |

גאריסון, 2008
 לידה:  30 ביוני 1952 (בן 72) לונג ברנץ', ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1974 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוסטון  המכללה לאומנות יפה של אוניברסיטת בוסטון  תיכון פריהולד 
 http://www.davidgarrison.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד גאריסון (באנגלית: David Garrison; נולד ב-30 ביוני 1952) הוא שחקן תיאטרון וטלוויזיה אמריקאי. ידוע בעיקר מתפקידו בתור סטיב רודס מנשואים פלוס בשנים 1987–1992.
ביוגרפיה

גאריסון נולד ב-1952 בלונג בראנץ' שבניו ג'רזי לארל ב. גאריסון, מנהל בית ספר ולמוד ב. גאריסון, מורה. למד בתיכון פרייהולד עד 1970 ולאחר מכן למד באוניברסיטת בוסטון שם סיים לימודי משחק בהצטיינות יתרה. לאחר לימודים עבר לוושינגטון.
גאריסון החל לשחק ב-1974 בתיאטרון במחזות זמר ואחרים ובהמשך עבר גם לתוכניות טלוויזיה שונות.
קריירת משחק

הוא הופיע בתיאטראות ברודוויי במנהטן במגוון הצגות כמו: מרשעת, טיטאניק, סיפור אהבה בשלושה פרקים, ללכת שבי אחריו, ברנשים וחתיכות, העטלף, קנדיד ועוד.
בנוסף על משחקו בתיאטרון הוא הופיע במספר סדרות טלוויזיה. בין 1984 עד 1985 שיחק את נורמן לאב בסדרה "אני, אמי והשכן ממול" וב-1987 שיחק בתפקידו הידוע בנשואים פלוס בתור סטיב רודס, שכנם של משפחת באנדי. הוא שיחק בתפקיד זה עד 1992, כשהוא העדיף את התיאטרון החי על הופעת סיטקום. מאז הוא הופיע בהופעות אורח בעוד עונות כשאת מקומו החליף טד מק'גינלי בתור ג'פרסון דארסי.
בנוסף על נשואים פלוס הוא הופיע בעוד סדרות ביניהם: קימי שמידט, מזכירת המדינה, הבית הלבן, רוק 30, חוק וסדר, הפרקליטים, ללא עקבות, כולם אוהבים את ריימונד, NYPD Blue, המשפט של איימי, מרפי בראון, פרקליטי אל איי, האשה הטובה וסדרת המוזיקה של רשת PBS "Great Performances".
הפיגוע בקניון ערים

תבנית:פיגוע טרור
הפיגוע בקניון ערים הוא פיגוע התאבדות שבוצע ב-4 בנובמבר 2002 בקניון ערים שבכפר סבא. בפיגוע נהרגו שני ישראלים וכ-70 נפצעו.
הפיגוע

ביום שני בשעה 18:10 ניסה מחבל מתאבד להיכנס לתוך קניון ערים בכפר סבא. בשל התראות שהתקבלו לביצוע פיגוע במקום, הוגברה בו האבטחה. הקניון שהוא קניון פתוח בעל כניסות רבות, אובטח באותה עת על ידי 24 מאבטחים. אחד המאבטחים במקום ששהה באזור אחת הכניסות זיהה את המחבל מנסה להיכנס למרכז הקניון. הוא ניגש אליו במהירות תוך כדי צעקות אזהרה לעוברים ושבים. כשהתקרב אליו פוצץ המחבל את המטען. מן הפיצוץ נהרגו שניים: המאבטח חוליו מגרם, ונער בן 15 שהיה עולה חדש מארגנטינה ותלמיד תיכון ברעננה, גסטון פרפיניאל, ששהה בסמוך, ונפגעו עוד כ-70 בני אדם, רובם נפגעי הלם.
כשבועיים לאחר הפיגוע קיבלו אמו ובת זוגו של המאבטח, תעודת הוקרה ממשטרת כפר סבא ומראש העיר כפר סבא יצחק ולד, על פעולתו לעצירת המחבל שהצילה חיי רבים.