stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות אירופה בכדורגל נשים 2022
שלב הנוקאאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | 20 ביולי – ברייטון | 20 ביולי – ברייטון |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 20 ביולי – ברייטון | 20 ביולי – ברייטון |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   אנגליה (ה) |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   אנגליה (ה) |  2 |   |   | 26 ביולי – שפילד | 26 ביולי – שפילד |   |   |  |  |
|  |   ספרד |  1 |   |   | 26 ביולי – שפילד | 26 ביולי – שפילד |   |   |  |  |
|  |   ספרד |  1 |   |   |   אנגליה |  4 |   |   |  |  |
|  | 22 ביולי – לי | 22 ביולי – לי |   |   |   אנגליה |  4 |   |   |  |  |
|  | 22 ביולי – לי | 22 ביולי – לי |   |   |   שוודיה |  0 |   |   |  |  |
|  |   שוודיה |  1 |   |   |   שוודיה |  0 |   |   |  |  |
|  |   שוודיה |  1 |   |   |  |  |   |   | 31 ביולי – לונדון (ומבלי) | 31 ביולי – לונדון (ומבלי) |
|  |   בלגיה |  0 |   |   |  |  |   |   | 31 ביולי – לונדון (ומבלי) | 31 ביולי – לונדון (ומבלי) |
|  |   בלגיה |  0 |   |   |  |  |   |   |   אנגליה (ה) |  2 |
|  | 21 ביולי – לונדון (ברנטפורד) | 21 ביולי – לונדון (ברנטפורד) |   |   |  |  |   |   |   אנגליה (ה) |  2 |
|  | 21 ביולי – לונדון (ברנטפורד) | 21 ביולי – לונדון (ברנטפורד) |   |   |  |  |   |   |   גרמניה |  1 |
|  |   גרמניה |  2 |   |   |  |  |   |   |   גרמניה |  1 |
|  |   גרמניה |  2 |   |   | 27 ביולי – מילטון קינס | 27 ביולי – מילטון קינס |   |   |  |  |
|  |   אוסטריה |  0 |   |   | 27 ביולי – מילטון קינס | 27 ביולי – מילטון קינס |   |   |  |  |
|  |   אוסטריה |  0 |   |   |   גרמניה |  2 |   |   |  |  |
|  | 23 ביולי – רות'רהאם | 23 ביולי – רות'רהאם |   |   |   גרמניה |  2 |   |   |  |  |
|  | 23 ביולי – רות'רהאם | 23 ביולי – רות'רהאם |   |   |   צרפת |  1 |   |   |  |  |
|  |   צרפת (ה) |  1 |   |   |   צרפת |  1 |   |   |  |  |
|  |   צרפת (ה) |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   הולנד |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   הולנד |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
שלב הנוקאאוט > רבע הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 ביולי 2022   22:00 |  אנגליה | 2–1‏ה |  ספרד | אצטדיון פאלמר, ברייטון צופים: 28,994 |
| 20 ביולי 2022   22:00 | אלה טון  84'   ג'ורג'יה סטנוויי  96' | (סיקור) | אסתר גונסאלס  54' | אצטדיון פאלמר, ברייטון צופים: 28,994 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 ביולי 2022   22:00 |  גרמניה | 2–0 |  אוסטריה | אצטדיון ברנטפורד, לונדון צופים: 16,025 |
| 21 ביולי 2022   22:00 | לינה מאגול  25'   אלכסנדרה פופ  90' | (סיקור) |  | אצטדיון ברנטפורד, לונדון צופים: 16,025 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 ביולי 2022   22:00 |  שוודיה | 1–0 |  בלגיה | כפר הספורט ליי, ליי צופים: 7,517 |
| 22 ביולי 2022   22:00 | לינדה סמבראנט  90+2' | (סיקור) |  | כפר הספורט ליי, ליי צופים: 7,517 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 ביולי 2022   22:00 |  צרפת | 1–0‏ה |  הולנד | אצטדיון ניו יורק, רות'רהאם צופים: 9,764 |
| 23 ביולי 2022   22:00 | איב פריסה  102' (פ) | (סיקור) |  | אצטדיון ניו יורק, רות'רהאם צופים: 9,764 |
שלב הנוקאאוט > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 ביולי 2022   22:00 |  אנגליה | 4–0 |  שוודיה | בראמל ליין, שפילד צופים: 28,624 |
| 26 ביולי 2022   22:00 | בת' מיד  34'   לוסי ברונז ‏ 48'   אלסיה רוסו  68'   פראן קירבי  77' | (סיקור) |  | בראמל ליין, שפילד צופים: 28,624 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 ביולי 2022   22:00 |  גרמניה | 2–1 |  צרפת | אצטדיון MK, מילטון קינס צופים: 27,445 |
| 27 ביולי 2022   22:00 | אלכסנדרה פופ  40', 76' | (סיקור) | מרלה פרוהמס  44' (ע) | אצטדיון MK, מילטון קינס צופים: 27,445 |
שלב הנוקאאוט > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 ביולי 2022   19:00 |  אנגליה | 2–1‏ה |  גרמניה | אצטדיון ומבלי, לונדון צופים: 87,192 |
| 31 ביולי 2022   19:00 | אלה טון  62'   קלואי קלי  110' | (סיקור) | לינה מאגול  79' | אצטדיון ומבלי, לונדון צופים: 87,192 |
פרסים ותארים

נבחרת הטורניר:
| שוערת | הגנה | קישור | התקפה |
| --- | --- | --- | --- |
| אנגליה מארי אירפס | גרמניה ג'וליה גווין     אנגליה ליאה וויליאמסון     גרמניה מרינה הגרינג     צרפת סאקינה קרשאווי | אנגליה קיירה וולש     גרמניה לנה אוברדורף     ספרד אייטנה בונמטי | אנגליה בת' מיד     גרמניה אלכסנדרה פופ     גרמניה קלרה בול |
השחקנית המצטיינת של הטורניר:
אנגליה בת' מיד
השחקנית הצעירה של הטורניר:
גרמניה לנה אוברדורף
מלכת השערים:
אנגליה בת' מיד (6 שערים ו-5 בישולים)
שער הטורניר:
אנגליה אלסיה רוסו (נגד שוודיה)
הערות שוליים

1 2 3  שלושת הסגניות הטובות ביותר העפילו ישירות לטורניר
1 2  רוסיה ניצחה את פורטוגל בסיבוב הפלייאוף, אך בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה הושעתה רוסיה מכל התחרויות המאורגנות על ידי אופ"א, ופורטוגל העפילה במקומה לטורניר.
| אליפויות אירופה בכדורגל נשים |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | פאן-אירופי 1984 • נורווגיה 1987 • מערב גרמניה 1989 • דנמרק 1991 • איטליה 1993 • פאן-אירופי 1995 • נורווגיה ושוודיה 1997 • גרמניה 2001 • אנגליה 2005 • פינלנד 2009 • שוודיה 2013 • הולנד 2017 • אנגליה 2022 • שווייץ 2025 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1984 • 1987 • 1989 • 1991 • 1993 • 1995 • 1997 • 2001 • 2005 • 2009 • 2013 • 2017 • 2017 • 2022 • 2025 |  |
פול סמית'

| --- | --- |

 לידה:  30 באוקטובר 1906 מחוז יוטון, ארצות הברית 
 פטירה:  25 בינואר 1985 (בגיל 78) גלנדייל, ארצות הברית 
 שם לידה:  פול ג'יי סמית'
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  קולג' איידהו 
 תקופת הפעילות:  1934–1962 (כ־28 שנים)
 מקצוע:  מלחין • מוזיקאי
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר (1939)  אגדות דיסני (1994) 
 
פול ג'יי סמית' (באנגלית: Paul J. Smith;‏ 30 באוקטובר 1906 – 25 בינואר 1985) היה מלחין וכנר אמריקאי הידוע בעיקר בזכות עבודתו בדיסני.
ביוגרפיה

סמית' נולד בקאלומט, מישיגן ב-30 באוקטובר 1906. אביו, ג'וזף סמית', החל ללמד אותו לנגן במגוון כלי נגינה החל בפסנתר בגיל ארבע וכינור בגיל שבע. כמו כן הוא גם ניגן בחצוצרה ובויולה, ועד גיל 12 ניגן בתוף בס עבור הלהקה העירונית. הניסיון שלו עזר לו להשיג ידע מעשי יותר על התזמורת והוא המשיך להיות מנצח בתיכון. עם סיום התיכון, הוא למד מוזיקה במכללה של איידהו מ-1923 עד 1925 לפני שהתקבל לקונסרבטוריון בוש בשיקגו, אילינוי. יכולותיו בתיאוריה ובהלחנה זיכו אותו במלגה ללימוד תורת המוזיקה בבית הספר ג'וליארד, עם זאת, לא ברור אם אי פעם פנה להזמנה זו.
סמית' בילה חלק ניכר מחייו בעבודתו בדיסני כמלחין עבור פסקולים רבים של סרטי החברה, בהנפשה ובלייב אקשן כאחד, בקולנוע ובטלוויזיה כאחד; את עבודתו בחברה הוא החל משנת 1934, הוא היה "בוגר טרי מהאוניברסיטה ומלא ברעיונות מוזיקליים", כפי שציינו האנימטורים פרנק תומאס ואולי ג'ונסטון בספרם "אשליית החיים" (1981).
משנת 1962 עד 1963, הוא הלחין מוזיקה לקומדיית המצבים "Leave It to Beaver". ב"פנטסיה" הוא אחד מעובדי האולפן שבתזמורת. הוא גם חיבר את מוזיקת הרקע לכמעט כל סרטי הסדרה "True-Life Adventures".
בשנת 1950, סמית' ואוליבר ולאס הלחינו את הפרטיטורה המוזיקלית לסרט "סינדרלה".
שותפתו ועמיתתו העיקרית של סמית' הייתה הייזל "גיל" ג'ורג', שכתבה את השיר לסרט "האור ביער" (1958) יחד איתו ולורנס ווטקין. עוד אחד ממשתפי הפעולה של סמית' היה ג'ורג' בראנס שעבד איתו במספר סרטים. סמית' זכה בפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר עם לי הרליין ונד וושינגטון עבור הסרט "פינוקיו", זו הייתה זכייתו הראשונה והיחידה באוסקר. סמית' קיבל שבע מועמדויות נוספות לאוסקר עבור "שלגיה ושבעת הגמדים", "סלודוס אמיגוס", "ניצחון באמצעות כוח אווירי", "שלושת הקבלרוס", "שירת הדרום", "סינדרלה" ו"פרי".
לאחר כשלושה עשורים מוצלחים עם אולפני וולט דיסני, בהם חיבר בין היתר מוזיקה לכמעט 70 סרטי הנפשה קצרים, סמית' פרש מהחברה בשנת 1962. הוא נפטר ב-25 בינואר 1985 בגלנדייל, קליפורניה, ממחלת אלצהיימר בהיותו בן 78. כעשור לאחר מותו, בשנת 1994, הוא קיבל את התואר אגדת דיסני.
פילמוגרפיה > סרטי הנפשה

1936
מבעד למראה
1937
מנקי השעון
דון דונלד
ציידי האיילים
שלגיה ושבעת הגמדים
1938
אחייניו של דונלד
1939
החזיר המעשי
1940
פינוקיו
צרות עד העצם
פנטסיה (כנר בתזמורת)
Fire Chief
חבר למשחק
כלבלב נושא מקלות
A Gentleman's Gentleman
הדרקון העקש (מוזיקה נוספת)
1942
דונלד מגויס
במבי
סלודוס אמיגוס
1943
Fall Out Fall In
ניצחון באמצעות כוח אווירי
The Old Army Game
1944
Donald's Off Day
1945
Tiger Trouble
שלושת הקבלרוס
The Eyes Have It
Californy'er Bust
רצח הוקי
1946
The Lady Said No
שירת הדרום (מקטעי ההנפשה)
1947
חופשי ומאושר
כלב הדואר
1948
עת הזמיר ("פקוס ביל" ו"ג'וני אפלסיד")
1949
כה יקר ללבי
Toy Tinkers
1950
סינדרלה
Trailer Horn
Puss Cafe
Motor Mania
Pests of the West
Food For Feudin
Hook, Lion and Sinker
Camp Dog
לא לזוז
1951
מנוחת האריה
דוד דאק
Test Pilot Donald
Lucky Number
R'Coon Dawg
Get Rich Quick
Cold Turkey
Fathers Are People
Out of Scale
No Smoking
1952
Two-Gun Goofy
סוזי המכונית הכחולה הקטנה
The Little House
1953
Father's Day Off
הדברים הפשוטים
פילמוגרפיה > סרטי לייב אקשן

1948
Glamour Girl
The Strange Mrs. Crane
1949
מאושרים באהבה (מנצח)
1950
In Beaver Valley
1951
Pecos River
1952
About Face
Water Birds
1953
המדבר מתעורר
1954
The Vanishing Prairie
20,000 מיל מתחת למים
1956
מרדף הקטרים הגדול
Secrets of Life
!Westward Ho, the Wagons
1957
פרי
1958
האור ביער
1959
הכלב המדובלל
1960
פוליאנה
1961
אבא מתארס
1962
טייס לילה
נסיעה טובה!
ילדי רב החובל גרנט
1963
נס הסוסים הלבנים
Yellowstone Cubs
שלושת החיים של תומסינה
הערות שוליים

↑  Disney's Complete "Silly Symphony" Soundtrack Collection-Cartoon Research
↑  The College of Idaho Department of Music. A Tribute to Professors: Beale, Smith, Skyrm, Davidson, Cerveny, and Gabbard. The College of Idaho. pp. 5–7.
↑  Macdonald, Scott (Spring 2006). "Up Close and Political : The Short Ruminations on Ideology in the Nature Film". Film Quarterly. 3 (59).
↑  "2 Women That Had a Profound Influence on Walt Disney's Life". disneyfanatic.com. נבדק ב-7 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  When Cinderella Played "Snow White" on Records-Cartoon Research
↑  Paul Joseph Smith, Composer Of Scores for Disney Movies-NY Times
↑  The Cartoon Music Book-Google Books (pg.33)
↑  The Cartoon Music-Google Books (pg. 35)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273760405171  PLWABN: 9810553068505606  BNE: XX1565091  BnF: cb162199575 (data)  GND: 13490009X  ISNI: 0000 0001 0786 3296  LCCN: no92010060  MusicBrainz: 443ead81-02ce-4136-a759-71453184c002  NKC: xx0204635  SNAC: w6254t86  SUDOC: 202968278  VIAF: 95316956   WorldCat (עם VIAF): 95316956
צ'ארלס דניאל

צ'ארלס עזרא דניאל (באנגלית: Charles Ezra Daniel‏; 11 בנובמבר 1895 – 13 בספטמבר 1964) היה סנאטור אמריקאי מקרוליינה הדרומית ומייסד דניאל אינטרנשיונל קורפ.
ביוגרפיה

דניאל נולד ב-11 בנובמבר 1895 באלברטון, ג'ורג'יה, והוא עבר עם משפחתו לאנדרסון, קרוליינה הדרומית ב-1898. הוא למד בבתי הספר הציבוריים, היה צוער במצודה (צ'ארלסטון) מ-1916 עד 1918 ובמהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כלוטננט בחיל הרגלים מ-1917 עד 1919. הוא היה איש עסקים עם אינטרסים בבנייה, בנקאות, ציוד בנייה, טלקומוניקציה, ביטוח וחברות תעופה, והיה נאמן לחיים של מכללת קלמסון וחבר במועצת המנהלים של קרן קרוליינה הדרומית למכללות עצמאיות.
הוא ור. יו דניאל הקימו יחד את Daniel International Construction Corporation, שהייתה בעבר חברת הבנייה הגדולה בעולם. התאגיד היה מבוסס בבניין לנדמרק אשר ממוקם בגרינוויל, קרוליינה הדרומית. ב-1963 הוענק לו פרס "התעשיין של השנה" על ידי הנשיא קנדי.
דניאל מונה, ב-6 בספטמבר 1954, כחבר דמוקרטי בסנאט האמריקני כדי למלא את התפקיד שהתפנה בשל מותו של ברנט ר. מייבנק, וכיהן מ-6 בספטמבר 1954 ועד להתפטרותו ב-23 בדצמבר 1954; הוא לא הועמד לבחירה למילוי התפקיד הפנוי. הוא חידש את ניהול האינטרסים העסקיים שלו ועזר לשכנע את קוהלר לבנות מפעל בספרטנבורג על מגרש של 260 דונם בשנת 1955. הוא מת בגרינוויל ב-13 בספטמבר 1964 ונקבר בבית הקברות של ספרינגווד.
פרנסיס קייס

פרנסיס היגבי קייס (באנגלית: Francis Higbee Case‏; 9 בדצמבר 1896 – 22 ביוני 1962) היה פוליטיקאי ועיתונאי אמריקאי, שכיהן כחבר הקונגרס של ארצות הברית מטעם מדינת דקוטה הדרומית, ראשית בבית הנבחרים (1937–1951) ואחר כך בסנאט (1951–1962).
ביוגרפיה

קייס נולד בעיר אוורלי שבצפון איווה, בנם של מרי אלן (לבית גרניס) והכומר הרברט ליוולן קייס. בגיל 13 עבר עם הוריו לעיירה סטורגיס שבדקוטה הדרומית, שם השתקעו. לאחר שסיים את לימודיו בבתי הספר הציבוריים, למד באוניברסיטת וסליאן דקוטה וב-1920 סיים לימודיו באוניברסיטת נורת'ווסטרן. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בחיל הנחתים של ארצות הברית, ובהמשך שירת בכוחות המילואים של צי ארצות הברית ושל צבא ארצות הברית.
מיד לאחר תום לימודיו האקדמיים, החל בקריירה בת 15 שנה כעורך עיתונים. עד שנת 1922 היה עוזר העורך הראשי של העיתון אפוורת' הראלד (Epworth Herald) בשיקגו. בשנים 1922–1925 היה כתב הטלגרף והעורך של ה"דיילי ג'ורנל" ברפיד סיטי שבדקוטה הדרומית. בשנים 1925–1931 היה העורך והמוציא לאור של העיתון "הוט ספרינגס סטאר". לבסוף, משנת 1931 עד שנבחר לקונגרס היה העורך והוציא לאור של "הקאסטר כרוניקל" בעיירה קוסטר שבדרום דקוטה הדרומית.
קייס נכנס לפוליטיקה של ארצות הברית ב-1934 כאשר התמודד על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית אם כי ביום הבחירות הכלליות הפסיד למועמד המפלגה הדמוקרטית. עם זאת, ב-1936 הוא נבחר לבית הנבחרים וכיהן שם במשך שבע תקופות כהונה, שהן 14 שנה. לפני כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה בעקבות ההתקפה על פרל הארבור בידי האימפריה היפנית, היה קייס תומך מתון באידאולוגיית ההתבדלות. קייס עזב את בית הנבחרים ב-1951 עם היבחרו לסנאט.
ב-1950 החליט קייס להתמודד לסנאט של ארצות הברית ובבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית גבר על ג'ון צ'נדלר "צ'ן" גרני. בבחירות הכלליות הוא ניצח את ג'ון א. אנגל הדמוקרטי, וקיבל 63% מקולות הבוחרים. בקדנציה הראשונה שלו בסנאט שימש כיו"ר הוועדה לענייני מחוז קולומביה של הסנאט בשנים 1953–1955, והיה תומך בשלטון עצמאי רחב יותר במחוז הפדרלי. ב-1954 היה חבר בוועד לחקירת צנזור הסנאטור ג'וזף מקארתי. קייס נבחר מחדש לסנאט ב-1956, במערכת בחירות צמודה ביותר בה קיבל יריבו קנת' הולום 50.8% מהקולות.
קייס היה ידוע כסנאטור מתון שמטרתו העיקרית הייתה להרחיב את תשתית הכבישים והנתיבים המהירים בארצות הברית, במיוחד בדקוטה הדרומית. אגם פרנסיס קייס, לאורך נהר המיזורי, קרוי על שמו והוא מאגר המים ה-11 בגודלו בארצות הברית. קייס הצביע בעד חוק זכויות האזרח מ-1957 ומ-1960. ביוני 1962 נפטר קייס כתוצאה מהתקף לב במרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד אשר בבת'סדה שבמרילנד. מותו היה חודשים ספורים בטרם הסתיימה כהונתו השנייה בסנאט, והוא נטמן בבית העלמין הלאומי בלאק הילס בסטורגיס.
הערות שוליים

↑  פרנסיס קייס, מסמך מאת South Dakota Historical Society Press (באנגלית)
↑  פרנסיס ה. קייס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6120 1915  LCCN: n87870666  NARA: 10571033  SNAC: w6xw8f5t  US Congress: C000221  VcBA: 495/161417  VIAF: 33524709   WorldCat (עם VIAF): 33524709
סאלאם

| --- | --- |
 סינגל בביצוע מוש בן ארי ולהקת שבע
 מתוך האלבום החתונה השמיימית
 יצא לאור:  1997
 סוגה:  מוזיקת עולם, אתנית
 שפה:  עברית
 כתיבה:  מוש בן ארי
 לחן:  מוש בן ארי
 
"סאלאם" (הידוע גם על פי שורת הפתיחה "עוד יבוא שלום עלינו") הוא שיר בביצוע מוש בן ארי ולהקת שבע. בן ארי כתב והלחין את השיר בסגנון מוזיקת עולם.
רקע

השיר הוא פזמון שהוקלט לראשונה לאלבום הבכורה של להקת מוזיקת העולם "שבע" שיצא לאור בשנת 1997 ונקרא "החתונה השמימית". להקת "שבע" נוסדה כשנתיים לפני כן בידי המוזיקאים מוש בן ארי, גיל רון שמע ואבישי בר נתן. מוש בן ארי היה מראשוני הישראלים שנדדו להודו לאחר הצבא וטייל בעולם תוך כדי שהוא מגלה סגנונות מוזיקליים שלא היו מקובלים בישראל.

כשחזר לארץ הצטרף לקבוצת התיאטרון "מטטרון" שהציגה בפסטיבל עכו של שנת 1995 מופע בשם "חתונה", שהיה הבסיס של האלבום "החתונה השמימית". קבוצת "מטטרון" הפכה בחלקה ללהקת "שבע", שעבדה שנתיים על אלבום הבכורה שלה. רוב האלבום מכיל קטעים אינסטרומנטליים איטיים אך חריג באלבום היה השיר "סאלאם", שיר עם מעט מילים שמדבר על התקווה לשלום בכל העולם.

המילים "עוד יבוא שלום עלינו" לקוחות מתוך השיר "עוד יהיה" של אריק איינשטיין. השיר "סאלאם" היה חלק מהתמה המרכזית של להקת "שבע" שכללה רצון לאחדות אנושית ולהפסקת האלימות. על אף שרוב חומרי האלבום היו מורכבים מדי, השיר "סאלאם" היה לאחד השירים המצליחים ביותר מסחרית שיצאו בישראל באותן השנים. השיר הפך מאז לשיר עם ישראלי שמושר בתנועות הנוער, בטקסים רשמיים רבים ובהרקדות שונות.
ביצועים נוספים לשיר

הזמרת חגית יאסו ביצעה את השיר בטקס חניכת שגרירות ארצות הברית בישראל שנערך בשנת 2018.
הזמר היהודי משיקגו אליוט דבורין ותזמורת "כי טוב" ביצע גרסה קצבית לשיר בליווי רקדנים.
הזמרת היהודיה סינדי פאלי מלוס-אנג'לס הקליטה גרסה משלה לשיר.
הזמרת נסרין קדרי שרה את השיר בערבית ובעברית בפרק הסיום של סדרת הטלוויזיה "גולסטאריות" ששודרה בערוץ HOT.
הערות שוליים

↑  סאלאם, באתר הספרייה הלאומית
↑  Salaam (Od Yavo Shalom Aleinu) - Elliot Dvorin | Key Tov Orchestra - סלאם (עוד יבוא שלום עלינו), באתר יוטיוב, ‏23.5.2018
↑  Cindy Paley, Od Yavo Shalom, יוטיוב, ‏16.10.2014
↑  גולסטאריות - עוד יבוא שלום עלינו, באתר יוטיוב, ‏2.4.2018
פנטסיה בארץ הפלאות

| --- | --- |

כריכת התקליט הכפול שכולל את שירי המופע
 בימוי:  צדי צרפתי
 הפקה:  מיקי פלד
 מדינה:  ישראל ישראל
 הצגת בכורה:  חג סוכות 1980
 משך ההצגה:  90 דקות
 שפה:  עברית
פנטסיה בארץ הפלאות הוא מופע מוזיקלי ישראלי לכל המשפחה בתקציב של 900 אלף דולר, אשר הוצג בשנת 1980 במהלך חג סוכות, בביומו של צדי צרפתי ובהפקתו של מיקי פלד. המופע כולל ביצועים לשירים מתורגמים לעברית מסרטי קולנוע ומחזות זמר קלאסיים בניהולו של אילן מוכיח, לצד קטעי קישור אותם כתבה לאה נאור, בכיכובם של ציפי שביט, ששי קשת, נורית גלרון, להקת סקסטה, תמיר כהן ולהקת חטיף.
בעקבות הצלחת המופע, הופק תקליט כפול שכלל בתוכו את שיריו, כמו כן צולם ספיישל טלוויזיוני בן שני חלקים ששודר פעמים רבות בערוץ הראשון.
רקע

באוגוסט 1980, כשהחלו החזרות למופע בהפקת חברת קלסיפופ, הכריזו עליו לראשונה בעיתונות, כאשר פורסם שהוא יעלה בחג סוכות של אותה שנה בהיכל התרבות ושהוא יכלול ביצועים לשירים מתורגמים לעברית מסרטי קולנוע ומחזות זמר קלאסיים בניהולו של אילן מוכיח, ביניהם "עליסה בארץ הפלאות", "פיטר פן", "שלגיה ושבעת הגמדים", "פינוקיו", "אוליבר!", "צלילי המוסיקה" ו"מרי פופינס". עוד נודע שאת המופע יביים צדי צרפתי, שהכוריאוגרפיה תנוהל על ידי יעקב קלוסקי ושיככבו בו ציפי שביט, ששי קשת, נורית גלרון, להקת סקסטה ויגאל בשן, כשהאחרון בסופו של דבר לא לקח חלק. עוד השתתפו במופע ילד הפלא תמיר כהן ולהקת חטיף, כשהוקמה במיוחד עבור מופע זה.
אורך המופע היה כ-90 דקות, והוא כלל כ-200 תלבושות, תפאורות רבות, 24 רקדנים ותזמורת, כשתקציבו הוא 900 אלף דולר. המופע הוצג כעשרים פעמים וזכה להצלחה רבה, לכן הוחלט לצלם ספיישל טלוויזיוני בהצגתו. הספיישל צולם באוקטובר 1980, ומאז שודר פעמים רבות בערוץ הראשון בשני חלקים. כמו כן, הופק תקליט כפול בהוצאת חברת ישראדיסק, הכולל את שירי המופע בביצוע משתתפיו, ובנוסף כולל שירים נוספים שהוקלטו על ידי החברה, אשר בוצעו על ידי מייק בורשטיין, ריקי גל, צבי בומס ולילך גליקסמן. התקליט הכפול כולל 51 רצועות.
המופע תוכנן להיות ראשון מתוך סדרה חד שנתית של מופעים, שבסופו של דבר לא הופקו. בחנוכה 1981, שנה לאחר הצגת המופע, עלה הפסטיגל, שמוצג בכל חג חנוכה בקונספט חדש. בפסטיגל 1989 שהיה בנושא משפחה, ביצעו שביט, חנה לסלאו וספי ריבלין מחרוזת שירים מתוך המופע.
ראו גם

פסטיבל שירי הילדים
הערות שוליים

↑  סמדר שיר, קול על הכל, בעיתון מעריב, 14 באוגוסט 1980
1 2  יעקב הכהן, מה חדש?, בעיתון מעריב, 4 באוגוסט 1980
↑  טלי נתיב, מכל הרוחות, בעיתון דבר, 29 באוגוסט 1980
1 2  מירי פז, פנטאסיה בארץ הפלאות, בעיתון דבר, 11 באוגוסט 1980
↑  אירה רוזנברג, סימפונית השעשועים, בעיתון מעריב, 18 בספטמבר 1980
↑  פנטזיה בארץ הפלאות, באתר של צדי צרפתי
1 2  פרסומת למופע, בעיתון מעריב, 6 באוקטובר 1980
↑  פנטזיה בארץ הפלאות - 1980 פרק 1 - כאן 11 לשעבר רשות השידור, באתר יוטיוב, 7 בדצמבר 2016
↑  פנטסיה בארץ הפלאות (1980), באתר סטריאו ומונו
↑  פסטיגל 1989
עבדאללה בן עבד אל-מטלב

| --- | --- |
 לידה:  545? מכה, ערב הסעודית 
 פטירה:  570 (בגיל 25 בערך) אל-מדינה, ערב הסעודית 
 מקום קבורה:  מחוז אל-מדינה 
 בן או בת זוג:  אמינה בנת והב 
 
עבדאללה בן עבד אל-מטלב (בערבית: عبد الله بن عبد المطلب) (545-570) היה אביו של הנביא ומייסד האסלאם מוחמד.
מסופר כי עבדאללה היה בנו של שייבה בן האשם (עבד אל-מוטליב אבן האשם), והיה נשוי לאמינה בנת והב. הוא נפטר ממחלה זמן קצר לאחר הולדת בנו, מוחמד בשנת 570, בהיותו בדרך בין מדינה למכה, בגיל 25.
בספרות הערבית והאסלאמית הוקדש מקום נרחב לדיון בשורשיו של הנביא (נסב). המסורת מציגה רשימת יחש ענפה החוזרת אחורה דורות רבים, עד לעדנן האב המיתולוגי של שבטי ערב:[דרוש מקור: מראה מקום לציטוט]
עַבְד אַללֻה בן שַיְבַה עבד אל-מטלב, בן עַמְר הַאשִם, בן אל-מֻעַ'יְרַה עַבְד אל-מַנַאף, בן זַיְד קֻצַי, בן כִלַאב, בן מֻרַּה, בן כַעְב, בן לֻוַי, בן עַ'אלִב, בן פַהְר קֻרַיְש, בן מַאלִכ, בן קַיס אלנּצִ'ר, בן כִנַאנַה, בן חֻ'זַיְמַה, בן עאמר מֻדְרִיכַה, בן אִלְיַאס, בן מֻצַ'ר, בן נִזַאר, בן מַעַד, בן עדנאן מזרע ישמעאל.
יוסף ליפשיץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  אוגוסט 1887 ביאליסטוק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  17 בדצמבר 1950 (בגיל 63) 
 
יוסף ליפשיץ (אוגוסט 1887, כ"ז באייר תרמ"ז - 17 בדצמבר 1950, ח' בטבת תשי"א) היה מהדמויות החשובות בחיפה העברית בשלהי התקופה העות'מאנית ובתקופת המנדט הבריטי. ליפשיץ הקים את חנות הספרים העברית הראשונה בחיפה, חבר ועד הקהילה העברית, ממייסדי בית הספר הריאלי העברי ומזכיר לשכת המסחר והתעשייה העברית כחיפה.
קורות חיים

יוסף ליפשיץ נולד בביאליסטוק. אביו מיכאל היה מגבירי הקהילה היהודית בעיר. המשפחה עלתה לארץ ישראל ב-1905. תחילה עלו לירושלים וב-1906 עבר לחיפה שם פתח ב-1908 חנות ספרים וצרכי כתיבה. ליפשיץ היה מוכר ומקושר בכל ארץ ישראל. הוא הציע מנויים לעיתון המבשר שיצא בקושטא (היא איסטנבול של ימינו) ול"הד הזמן" שיצא בווילנה.
עם התמנותו לוועד קופת המלווה "קדימה" בחיפה מכר את חנותו.
ליפשיץ התחתן עם ציפורה (אפריל 1889 - נובמבר 1951), נכדת שרה איטה פלמן, חלוצת הפרדסנות בארץ ישראל. במלחמת העולם הראשונה ברחו לדמשק כדי שיוסף לא יתגייס, שם גם נולד להם בנם.
ב-1913 היה ציר חיפה והגליל לקונגרס הציוני העולמי ה-11 שהתקיים בווינה.
ליפשיץ היה ממייסדי בית הספר הריאלי העברי בחיפה. במקביל היה ממקימי שכונת "מצפה" (אזור רחוב מסדה כיום). כמו כן היה חבר ומזכיר ועד הקהילה העברית, גוף שאיחד את כל הציבור היהודי בחיפה. הוא היה גם מנהל סניף חיפה של חברת הביטוח "יהודה" בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20, ומזכיר לשכת המסחר והתעשייה העברית של חיפה והמחוז.
ב-1933 ניהל את עיתון "השער", מקומון חיפאי שעורכו היה פנחס מרגולין, עורך הדין היהודי הראשון בחיפה. כמו כן כתב בעיתונים השקפה, הצבי ודאר היום.
ב-1937 קיבל את אות מסדר האריה הלבן הציכי. על שמו רחוב "נתיב יוסף" בעיר התחתית.
הערות שוליים

1 2  צבי ברסקי, חנות ותווית - מוכרי ספרים בארץ-ישראל 1948-1870, הוצאת מנגד, 2019, עמ' 223
↑  הבנקאות בחיפה - אפ"ק ב"חיפה מבלי לקום מהכורסא"
1 2 3 4  תדהר
↑  משפחתו וילדותו של סבא רענן ליפשיץ - הקשר הרב דורי, באתר הקשר הרב דורי, ‏27 במאי 2018
↑  שרה הלפרין, ד"ר א. בירם ובית הספר הריאלי, דרכים חדשות ומסלול קבוע, ירושלים: הוצאת ספרים ראובן מס, 1970, עמ' 90
↑  חיים אהרנוביץ, הדר הכרמל: מסכת עמל ויצירה של דור המיסדים, בהוצאת "ועד הדר הכרמל בחיפה", 1958, עמ' 46
↑  ענת קדרון, מים סוערים בנמל הבית: המאבק על מעמדו והפעלתו של נמל חיפה במעבר מיישוב למדינה, בתוך: מרדכי בר-און, יצחק גרינברג ומאיר חזן (עורכים), כלכלה במלחמה, הוצאת יד בן צבי, אוניברסיטת תל אביב והעמותה לחקר כוח המגן, 2017, עמ' 80
↑  פרסומת לחברת יהודה, דואר היום, 24 בדצמבר 1925
↑  יחיאל לימור ויאיר ספרן, השער — עיתון חיפאי נשכח, קשר, גיליון 56
↑  עמירם חרלף, חיי המשפט בחיפה בימי המנדט ובראשית המדינה, חמו"ל, 2000, עמ' 85
מנגן ושר (שיר של אבנר גדסי)

| --- | --- |
 שיר בביצוע אבנר גדסי
 מתוך האלבום מנגן ושר
 יצא לאור:  6 בדצמבר 1980
 שפה:  עברית
 אורך:  4:23
 כתיבה:  משה בן-שאול
 לחן:  אבנר גדסי
 הפקה:  אלדד שרים
 
"מנגן ושר" הוא פזמון שכתב משה בן-שאול והלחין וביצע אבנר גדסי בעיבוד של אלדד שרים. גדסי הופיע עם השיר בדצמבר 1980 בפסטיבל הזמר המזרחי והגיע עימו למקום השני.
השיר הופיע באלבום בעל אותו השם של גדסי שיצא לאור באותה השנה.
רקע

גדסי ביצע את השיר בפסטיבל הזמר והפזמון בסגנון עדות המזרח "למנצח שיר מזמור" בשנת תשמ"א 1980. גדסי הגיע למקום השני אחרי השיר "משה" שביצע שימי תבורי.
תוכן השיר עוסק בזמר הצועד ברחוב ריק בשעת לילה מאוחרת ומזמר לו לאיטו. הזמר חולם להתפרסם ולהצליח בתחומו אך מוצא עצמו שר והד קולו דועך משום שאין מי שישמע את שיריו.
גרסאות כיסוי

ב-29 באוגוסט 2007, ביצע בועז מעודה את השיר בגמר העונה החמישית של תוכנית הכישרונות "כוכב נולד", והביצוע הוביל לזכייתו במקום הראשון.
חיים משה ביצע את השיר בדואט עם גדסי לאלבום "הדואטים" שיצא לאור בשנת 2009.
סדרת הטלוויזיה "מנגן ושר" ששודרה ב-Yes הטלוויזיה בלוויין ב-2021 נקראת על שם השיר. שנה קודם לכן, חידש כוכב הסדרה בר צברי את השיר לפרויקט צו השעה.
הערות שוליים

↑  מנגן ושר באתר פזמונט
אפרים אדלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 במאי 1855 מויסלינג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  20 בינואר 1910 (בגיל 54) Nordrach, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 תפקידים:  רופא 
 
ד"ר אפרים אדלר (בגרמנית: Ephraim Adler;‏ 21 במאי 1855, ליבק-מויסלינג – 20 בינואר 1910, נורדראך) היה רופא כללי גרמני, חבר בקהילה הדתית הישראלית בליבק וחבר התנועה הציונית.