stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לסביות פוליטית
הערות שוליים

↑  Bindel, Julie (27 במרץ 2004). "Location, location, orientation". The Guardian. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Krebs, Paula. "Lesbianism as a Political Strategy". Off Our Backs 17.6.
1 2  My sexual revolution, Julie Bindel, The Guardian, 30 January 2009
↑  Helen G, Women born women?, The F-Word, ‏2012-05-21 (באנגלית) (ארכיון)
1 2  Bunch, Charlotte/The Furies Collective, "Lesbians in Revolt", in The Furies: Lesbian/Feminist Monthly, vol. 1, January 1972, pp.8–9
1 2  Lesbianism and Feminism, Anne Koedt, 1971
↑  Ramazanoglu; Routledge, Feminism and the Contradictions of Oppression, Routledge, 1989. pp84-86
↑  Christine Skelton, Becky Francis, Feminism and the Schooling Scandal, Taylor & Francis, 2009 ISBN 0-415-45510-3, ISBN 978-0-415-45510-7 p. 104.
↑  Sarah Hoagland, Lesbian Ethics: toward new value, p. 60, 154, 294.
↑  Davis, Flora. Moving the Mountain: The Women's Movement in America since 1960, University of Illinois Press, 1999, ISBN 0-252-06782-7, p271
| לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב)  |
| --- | --- | --- |
| זהות ונטייה מינית | ביסקסואליות (הקהילה הביסקסואלית) • הומוסקסואליות • הטרוסקסואליות • לסביוּת • פאנסקסואליות • קוויר •  פוליסקסואליות • אומניסקסואליות • מונוסקסואליות • בי-קיוריוס • א-מיניות • הטרופלקסיביליות • דמוגרפיה • סאפיוסקסואליות • א-מיניות אפורה |  |
| זהות מגדרית | מגדר • מגדריזם • התפתחות הזהות המגדרית • ביטוי מגדרי • כינוי גוף מגדרי • התאמה מגדרית • ניתוח להתאמה מגדרית • חרטה על הליך התאמה מגדרית • טרנסג'נדר (אישה טרנסית, גבר טרנס) • סיסג'נדר • טרנסקסואליות • קרוס-דרסינג • ג'נדרקוויר • ביג'נדר • אינטרסקס • אג'נדר • פאנג'נדר • טריג'נדר |  |
| מושגי יסוד | הקהילה הגאה • גיבוש זהות • יציאה מהארון • אאוטינג • מהומות סטונוול • חודש הגאווה • מצעד הגאווה • טיפול המרה • הומופוביה • הומופוביה מופנמת • ביפוביה • טרנספוביה • טרנסמיזוגניה • הטרוסקסיזם • הומונורמטיביות • הטרונורמטיביות • גאווה • פינקוושינג • סטרייטוושינג |  |
| סמלי להט"ב | משולש ורוד • משולש שחור • דגל הגאווה • דגל גאווה • הדגל הלסבי • דגל הגאווה הפאנסקסואלי • דגל הגאווה הביסקסואלי • דגל האינטרסקס • דגלי גאווה נוספים |  |
| שונות | גברים המקיימים יחסי מין עם גברים • נשים המקיימות יחסי מין עם נשים • יחסי מין הומוסקסואליים • יחסי מין לסביים • G0y • דייקס און בייקס • הומופיל • אלימות נגד להט"ב • התאבדויות בני נוער • לסביות פוליטית • פמיניזם לסבי • שבוע המודעות הטרנסג'נדרי • מבטא הומוסקסואלי • סטריאוטיפים על להט"בים • בריונות והטרדות נגד להט"ב • הזדקנות בקהילה הגאה • לימודי להט"ב |  |
לקטגוריה • לפורטל
ליה דלריה

| --- | --- |

ליה דלריה ב-2015
 לידה:  23 במאי 1958 (בת 66) בלוויל, אילינוי, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 עיסוק:  קומיקאית, שחקנית, זמרת
 מקום לימודים:  Belleville High School-West 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (1998) 
 http://www.leadelaria.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ליה דלריה (באנגלית: Lea DeLaria; נולדה ב-23 במאי 1958) היא קומיקאית, שחקנית וזמרת ג'אז אמריקאית. היא ידועה בעיקר בשל תפקידה בסדרה המקורית של נטפליקס, "כתום זה השחור החדש", שם גילמה את האסירה קארי "ביג בו" בלאק.
דלריה, לסבית מוצהרת, פעילה למען זכויות להט"ב ולמען זכויות נשים ופמיניזם. דלריה הייתה הקומיקאית הלסבית המוצהרת הראשונה שהופיעה בטלוויזיה האמריקאית, כשהופיעה בתוכנית האירוח "המופע של ארסניו הול" ב-1993.
ראשית חיים

דלריה נולדה בבלוויל, אילינוי, בתם של ג'רי ג'ין, עקרת בית, ורוברט ג'ורג' דלריה, פסנתרן ג'אז ועובד סוציאלי. סבא וסבתא של אמה היו איטלקים. היא למדה בגן עד כיתה ח' בבית הספר היסודי סנט מרי בבלוויל.
קריירה

קריירת הסטנד-אפ של דלריה החלה בשנת 1982 כשעברה לסן פרנסיסקו וביצעה מופעי סטנד-אפ בעיקר על חייה כלסבית אותם הציגה בהומור. בשנת 1988 כיכבה דלריה בסרט "דוס לסבוס", קומדיה מוזיקלית על שתי לסביות העוסקות בסוגיות החיים המשותפות. המופע זכה לביקורות חיוביות מאוד בפריסה ארצית. דלריה הופיעה בתוכנית היכל ארסניו בשנת 1993, היא הייתה הקומיקאית הגאה הראשונה שהופיעה בתוכנית פופולרית זו. בזמן שהופיעה בתוכנית אמרה דלריה, "שלום לכולם, שמי ליה דלריה, וזה נהדר להיות כאן, כי זה שנות התשעים! זה הולך להיות מוזר! אני דיק גדול." מאוחר יותר אמרה דלריה שנאמר לה כי לא הייתה צריכה להשתמש במונח דיק בשידור. אולם הגן עליה לאחר מכן, ואמר, "אם היא רוצה לקרוא לעצמה דיק, זה עניינה." דלריה ידועה גם בזכות תפקידה ב"קומדיה מוזיקלית על סוטים", (1987–1989), כמו גם "נערת יום שישי", קומדיה אותה כתבה, ביימה וגם וכיכבה בה כשחקנית ושזכתה ב"גולף הזהב" בשנת 1989 עבור הקומדיה הטובה ביותר.
דלריה הוציאה גם שני ספרים הומוריסטים ומספר תקליטורים בהן היא שרה ומנגנת מוזיקת ג'אז.
דלריה מופיעה לעיתים קרובות בשיתוף פעולה עם הקומיקאית מגי קסלה. מאז 2013 היא הופיעה בסדרה המקורית של נטפליקס, "כתום זה השחור החדש", שם היא מגלמת אסירה. "ביג בו", לסבית מוצהרת ובעלת התנהגות ומראה חיצוני גברי.
חיים אישיים

בינואר 2015 התארסה דלריה למעצבת האופנה צ'לסי פיירלס לאחר שנתיים וחצי של היכרות. השתיים הכירו באמצעות חברתה של פיירלס, השחקנית אמה מיילס, אשר שיחקה יחד עם דלריה בכתום זה השחור החדש. בינואר 2017, אישרה דלריה שהיא ופיירלס נפרדו.
ב-14 בפברואר 2015, קיבלה דלריה את פרס חופש השוויון באילינוי על עבודתה אמר ברנרד צ'רקסוב, מנכ"ל שוויון אילינוי: "כפרפורמרית מהשורה הראשונה שהשתמשה בכישרונה כדי לבדר ולהאיר מיליוני אמריקאים". עם קבלת הפרס ב"גאלה השוויונית של אילינוי" בשיקגו, אמרה דה לריה: "כפרפורמרית שמחוץ לארון במשך למעלה מ-33 שנה שהפכה את חייה למען שינוי תפיסת העם של קווירים ולהט"בים, זה כבוד עבורי לקבל הכרה כזאת מהמדינה בה נולדתי, אני מרגישה שאני מתגאה בבלוויל, צאו מהארונות!".
זמן קצר לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית, ספגה דלריה ביקורת על פוסט שהעלתה באינסטגרם בו נראה כי היא קוראת לאלימות נגד מי שתמך בדונלד טראמפ. לאחר מכן היא מחקה את הפוסט.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | הצלת התשוקה | סאדי |  |
| 1996 | מועדון הנשים הראשונות | המעריצה של אליז |  |
| 1997 | בדיה שמנמנה | מר סגול |  |
| 1998 | Homo Heights | קלמנטינה |  |
| 1998 | קצה ה-17 | אנג'י |  |
| 2006 | ורד שמן וציוץ | ורד שמן |  |
| 2013 | Ass Backwards | דב |  |
| 2013 | יומן מטומטם יקר | גברת ברונטפורד |  |
| 2016 | דוב איתנו | ריינג'ר סטיוארט הראשי |  |
| 2017 | מכונית 3 | מיס פריטר |  |
| 2018 | תתמכו בבנות | בובו |  |
| 2021 | תפוח אדמה חולם על אמריקה | תמרה |  |
| 2023 | נצנצים ואבדון | בוסטון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | תוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | החיים | עצמה/ מארחת | פרק 1 |
| 1994 | מטלוק | פט ג'ורדן | 2 פרקים |
| 1994-5 | המופע של ג'ון לרוקאט | לורלי | 2 פרקים |
| 1995 | מרכז האופ של טום קלנסי | סמל לבן | סרט טלוויזיה |
| 1995 | בחוץ בהוליווד | עצמה | המשך לסרט הטלוויזיה משנת 1993 "שם בחוץ" |
| 1996 | חברים | אשה | "The One with the Lesbian Wedding" |
| 1997 | המופע של דרו קארי | תכשיט | פרק 1 |
| 1998 | החוצה דרך הדלת | דמויות שונות | סרט טלוויזיה |
| 1998 | ככה אנחנו מצחיקים | עצמה | תיעודי |
| 1999 | הופעות מעולות | עצמה | סדרת טלוויזיה |
| 1999-2001 | חיים על מנת לחיות | מאדאם דלפינה | 31 פרקים |
| 2000 | הקצב | קתי |  |
| 2001 | זנבות של העיר | ווילי אומיאק | מיני סדרה |
| 2001 | המישורים | הלגה פוגלי | 7 פרקים |
| 2001 | העבודה | קיקי | פרק 1 |
| 2003 | ויל וגרייס | האחות קרבר | פרק 1 |
| 2004 | מרקורי ברטרוגרד | בטסי בריק |  |
| 2009 | יומני פטאון | דלריה | סרט טלוויזיה |
| 2009 | חוק וסדר: מדור מיוחד | פרנקי | פרק 1- פרק המעברים |
| 2012 | קליפורניקיישן | דבי | פרק 1- פרק גולמי |
| 2012 | הגשות לבד |  | פרק 1- הפרעה נוספת |
| 2013 | Dear Dumb Diary | גב' ברונטפורד | סרט טלוויזיה הולמרק |
| 2019-2013 | כתום זה השחור החדש | קארי "בו-ביג" בלאק | 63 פרקים (עונות 1–3 חוזרת, 4-5, ראשית, 6-7 אורחת) |
| 2014 | אוקוורד | קעקוע | פרק 1- אחרי שעות |
| 2014-2017 | קלרנס | מס' דמויות שונות | 9 פרקים |
| 2017 | ברוד סיטי | דב | פרק 1- פשפשים |
| 2017 | חסרי בושה | עוקץ | פרק 1- הסעות הצפון של פרנק |
| 2019 | תגמול | קוויני |  |
| 2020 | מספיק טוב (דיבוב) |  | פרק 1 |
פילמוגרפיה > פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | סרט/ סדרה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Drama Desk Award | Drama Desk Award for Outstanding Featured Actress in a Musical | על העיר (מחזמר) | מועמדות |
| 1998 | פרס אובי |  | על העיר (מחזמר) | זכייה |
| 1998 | פרס התיאטרון העולמי |  |  | זכייה |
| 2015 | פרס גילדת שחקני המסך | Screen Actors Guild Award for Outstanding Performance by an Ensemble in a Comedy Series | כתום זה השחור החדש | זכייה |
| 2016 | פרס גילדת שחקני המסך | Outstanding Performance by and Ensemble in a Comedy Series | כתום זה השחור החדש | זכייה |
| 2017 | פרס גילדת שחקני המסך | Screen Actors Guild Award for Outstanding Performance by an Ensemble in a Comedy Series | כתום זה השחור החדש | זכייה |
הערות שוליים

↑  You & Lea DeLaria, web.archive.org, ‏4 ביולי 2011
1 2  Lea DeLaria Biography (1958-), www.filmreference.com
↑  Lea DeLaria | Biography & History, AllMusic (באנגלית)
↑  Nick Reynolds, BBC - Music - Review of Lea Delaria - Double Standards, www.bbc.co.uk (באנגלית)
↑  Tellement gay ! Homosexualité & pop culture - Inside | ARTE+7, web.archive.org, ‏24 ביוני 2017
↑  Orange Is the New Black Star Lea DeLaria Engaged to Chelsea Fairless, PEOPLE.com (באנגלית)
↑  Orange Is the New Black's Lea DeLaria Calls Off Engagement, Us Weekly, ‏12 בינואר 2017 (באנגלית)
↑  EQIL Honors Lea DeLaria with Freedom Award « Equality Illinois (באנגלית)
↑  Brent Furdyk, Anti-Trump ‘OITNB’ Star Lea DeLaria Deletes Controversial Instagram Post Theatening To ‘Pick Up A Baseball Bat And Take Out Every F***ing Republican’, ET Canada, ‏12 בנובמבר 2016
↑  'Orange is the New Black' actress Lea DeLaria says she wants to 'take out' Trump supporters with baseball bat, Fox News, ‏11 בנובמבר 2016 (באנגלית)
↑  Obie Awards, Obie Awards (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007403041805171  BnF: cb14170488p (data)  GND: 135250218  ISNI: 0000 0000 5517 8333  LCCN: no99071500  MusicBrainz: 003447ea-d815-4c4a-805d-4b133b851cc4  SNAC: w6c251t0  SUDOC: 084121416  Trove: 1569889  VIAF: 44508915   WorldCat (עם VIAF): 44508915
זכויות להט"ב בסן מרינו

| --- | --- |

סן מרינו
 מעמד בחוק:  חוקי מאז 1864
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  הגנה מוחלטת מפני אפליה על רקע נטייה מינית (בחוקה) וזהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  ישנה הכרה בחיים משותפים לא רשומים מאז 2012 (למטרות הגירה בלבד) ואיחוד אזרחי מאז 2019
 אימוץ:  ישנה הכרה באימוץ חורג על ידי זוגות חד מיניים מאז 2019
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בסן מרינו מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית של גברים או נשים היא חוקית בשטחי המדינה מאז 1864, אם כי משקי בית בראשות זוגות חד-מיניים אינם זכאים לאותן ההכרות המשפטיות הזמינות לזוגות הטרוסקסואלים.
אפליה על רקע נטייה מינית אסורה על פי תיקוני 2019 לחוקת סן מרינו. בנובמבר 2018 אישרה המועצה הגדולה והכללית הצעת חוק להכשרת איחודים אזרחיים. החוק, שנכנס לתוקף ב-5 בדצמבר 2018 וחל לפעול במלואו ב-11 בפברואר 2019, לאחר מספר שינויים משפטיים ומנהליים נוספים, החל לאפשר לזוגות חד מיניים והטרוסקסואלים להיכנס לאיחוד ולקבל חלק מהטבות נישואים.
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית בשטחי סן מרינו מאז 1864. עם זאת, אם גרמה ל-"שערורייה ציבורית" על פי סעיף 274 משנת 1974, ניתן היה להעניש מעשים הומוסקסואלים במאסר של שלושה חודשים עד שנה. עם זאת, לא קיימים דיווחים על כך שהסעיף נאכף אי פעם בפועל מחקיקתו. בספטמבר 2004 בוטל הסעיף. גיל ההסכמה הוא מוצג באופן שווה ל-14 שנים עבור זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות > איגודים אזרחיים

ב-15 בנובמבר 2018 אישרה המועצה הגדולה והכללית של סן מרינו הצעת חוק להכשרת איגודים אזרחיים. החוק, שנכנס לתוקף ב-5 בדצמבר 2018, נכנס לתוקף מלא ב-11 בפברואר 2019, לאחר מספר שינויים משפטיים ומנהליים נוספים. הוא מאפשר לזוגות חד-מיניים ולזוגות הטרוסקסואלים להיכנס לאיחוד ולקבל זכויות משפטיות מסוימות לגבי תושבות, אזרחות, זכויות פנסיה, שירותי בריאות, זכויות ירושה ואימוץ ילדים חורגים.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות > נישואים חד מיניים

נישואים חד מיניים אינם מוכרים בסן מרינו, אם כי המועצה הגדולה והכללית חוקקה עם הצבעת רוב של 33 מול 20 מתנגדים ב-26 ביוני 2012 הענקה עבור זוגות חד מיניים ממדינה זרה את האפשרות להגיש בקשה לאישור שהייה ובכך הוביל להכרה דה פקטו בזוגות הומוסקסואלים.
ב-19 בספטמבר 2014 נדחתה הבקשה להכרה בנישואים חד מיניים הנחגגים מחוץ לשטחי סן מרינו על ידי המועצה הגדולה והכללית עם 35 קולות נגד ו-15 קולות בעד.
בדצמבר 2017 אישר הפרלמנט תיקון להצעת חוק התקציב לשנת 2018, שיאפשר לערוך נישואים חד מיניים של זוגות זרים בסן מרינו, במטרה לעודד תיירות. עם זאת, החוק לא מתיר לזוגות חד מיניים סן מרינים להינשא. על הממשלה מוטלת כעת המשימה לנסח חקיקה ליישום התיקון.
הגנה מפני אפליה

החוק בסן מרינו אוסר על אפליה על בסיס אתניות, מין, דת, דעה פוליטית, מוצא לאומי או אזרחות, מעמד חברתי, מוגבלות, נטייה מינית או זהות מגדרית, גיל, שפה, מצב חיובי ל-HIV, או נוכחות של מחלות מידבקות אחרות.
ב-28 באפריל 2008, הפרלמנט אישר תיקונים לחוק העונשין, האוסר אפליה ודברי שטנה על בסיס נטייה מינית. החוק נכנס לתוקף ב-3 במאי 2008. חוק העונשין מעניק גם החמרות ענישה לפשעי שנאה המניעים את הנטייה המינית של הקורבן.
בנובמבר 2018, במהלך הדיון האחרון בדיני האיחוד האזרחי, הציע חבר הפרלמנט דוידה פורצ'ליני להוסיף במפורש את המונח נטייה מינית לסעיף 4 של חוקת סן מרינו. ההצעה זכתה לתמיכה ממספר מפלגות וכן מספר חברי פרלמנט עצמאיים. במרץ 2019 אישר הפרלמנט את ההצעה עם רוב של 35 הצבעות בעד, 8 נגד ונמנע יחיד. עם זאת, נדרשו 39 הצבעות למען העברתו. בשל אי עמידה ברף זה, הסעיף הוגש לאישור במשאל עם. ב-2 ביוני 2019, המצביעים אישרו את התיקון עם רוב של 71.46% בעד.
סעיף 4 לחוקת סן מרינו נכתב כעת כדלקמן:
"כולם שווים במספרם, ללא הבדל מגדר, נטייה מינית, תנאים אישיים, כלכליים, חברתיים, פוליטיים או דתיים".
בנובמבר 2019, במהלך הסקירה התקופתית האוניברסלית של המדינה, סן מרינו קיבלה המלצות מליכטנשטיין, לוקסמבורג ומקסיקו לאסור אפליה על רקע זהות מגדרית.
שירות צבאי

לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים רשאים לשרת בכוחות המזוינים של סן מרינו. קוד ההתנהגות של המשטרה אוסר על אפליה בלתי הוגנת בגיוס. יתר על כן, פקידי המשטרה מוכשרים להגיב כראוי לאפליה ולזהותה, בין אם בפומבי ובין אם במסגרת המשטרה עצמה.
תרומת דם

הומוסקסואלים וביסקסואלים רשאים לתרום דם בסן מרינו ללא מגבלות.
תנאי חיים

עד לעשורים האחרונים של המאה ה-21, תושבי להט"ב בסן מרינו לא נראו בעיני הציבור, עם מעט מאוד דיונים ציבוריים או דיונים הקשורים לנושאי זכויות להט"ב, בין אם בתקשורת, בחברה בכלל ובפוליטיקה בעוד כאשר קבוצות של פעילים ביקשו מהממשלה להכיר ב-17 במאי כיום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה בתחילת שנות ה-2000, היא דחתה את ההצעה. מאז, החלו חברי קהילת הלהט"ב בסן מרינו להיות מאורגנים מבחינה חברתית, תרבותית ופוליטית במגמה רחבה. תוכנית החינוך המיני במדינה, המלווה בתוכניות חינוך רגשי, מספקת במפורש ידע על מערכות יחסים חד מיניות בעוד "תוכנית הלימודים לחינוך לאזרחות" מספקת גם כן ידע בענייני להט"ב.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 1864)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים (14):  (מאז 1992)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה:  (מאז 2008, מאז 2019 באופן חוקתי עבור נטייה מינית)
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים:  (מאז 2008, מאז 2019 באופן חוקתי עבור נטייה מינית)
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה):  (מאז 2008, מאז 2019 באופן חוקתי עבור נטייה מינית)
חוקים נגד אפליה הנוגעים לזהות מגדרית בכלל התחומים:  (מאז 2016)
חוקים נגד פשעי שנאה הכוללים נטייה מינית:  (מאז 2010)
נישואים חד מיניים:  (הוצעה ב-2014 הכרה בביצועם מחוץ לשטחי המדינה ו-2017 עבור זוגות זרים אך נדחתה)
הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים):  (ישנה הכרה בחיים משותפים לא רשומים מאז 2012 (למטרות הגירה בלבד) ואיחוד אזרחי כולל מאז 2019)
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים: 
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים:  (מאז 2019)
אימוץ על ידי יחידים:  (מאז 1986)
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא:  (אין איסור מפורש)
זכות לשינוי מגדר בחוק: 
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות: 
טיפולי המרה אסורים בחוק:  (ביצוע טיפולי המרה עלול להיות מנוגד לקוד האתי של איגוד הפסיכולוגים)
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם:
הערות שוליים

↑  ILGA Euroletter 52, web.archive.org, ‏2016-03-04
↑  San Marino Rtv, Approvata la legge sulle Unioni Civili. La commissione pari opportunità: "giornata storica per San Marino", San Marino Rtv, ‏2018-11-16 (באיטלקית)
↑  James Besanvalle, BREAKING: San Marino passes civil union law for same-sex couples, Gay Star News, ‏2018-11-16 (באנגלית בריטית)
↑  Progetto di legge di iniziativa popolare "Regolamentazione delle Unioni Civili" - Consiglio Grande e Generale, www.consigliograndeegenerale.sm
↑  robo, Repubblica di San Marino: estesa la residenza ai conviventi anche se dello stesso sesso, Pinkblog, ‏2012-07-30 (באיטלקית)
↑  San Marino apre le porte della Repubblica alle coppie gay | Linkiesta, web.archive.org, ‏2013-12-13
↑  San Marino Rtv, No all'Istanza sul riconoscimento dei matrimoni gay. Si apre il confronto sui diritti civili, San Marino Rtv, ‏2014-09-19 (באיטלקית)
↑  <img Class='single-Author-Avatar' Height='50' Width='50' Src='https://Secure.gravatar.com/Avatar/Bfa887c4a6d34eb25f704ad6aa5c6c2a?s=100, d=mm, r=g' />Gianluca Pellizzoni, A San Marino arriva il matrimonio egualitario, ma solo per gli stranieri - Gay.it, www.gay.it (ב־)
↑  Rainbow Europe, rainbow-europe.org
↑  European Commission against Racism and Intolerance (ECRI) - Homepage, European Commission against Racism and Intolerance (ECRI) (באנגלית בריטית)
↑  Luca Santocchia, San Marino approva legge su unioni civili: "Più snella della Cirinnà", euronews, ‏2018-11-16 (באיטלקית)
↑  San Marino Rtv, Unioni Civili: l'entusiasmo esplode sui social. Comitato Promotore: "Festeggiamo ma resteremo vigili", San Marino Rtv, ‏2018-11-16 (באיטלקית)
↑  San Marino Rtv, Consiglio: la Revisione Costituzionale non ottiene la maggioranza qualificata. Ci sarà referendum confermativo, San Marino Rtv, ‏2019-03-20 (באיטלקית)
↑  San Marino Rtv, Consiglio, chiusura col botto: riferimento di Renzi sull'Europa e parola ai cittadini su modifiche alla Carta dei Diritti, San Marino Rtv, ‏2019-03-20 (באיטלקית)
↑  Stefania Sarrubba, San Marino bans discrimination on grounds of sexual orientation, Gay Star News, ‏2019-06-04 (באנגלית בריטית)
↑  Decreto Delegato 11 febbraio 2015 N.13 - Codice di condotta per gli appartenenti ai Corpi di Polizia - Consiglio Grande e Generale, www.consigliograndeegenerale.sm
↑  Associazione Sammarinesi Volontari del Sangue e degli Organi » Informazioni al donatore, web.archive.org, ‏2019-03-27
↑  Ordine degli Psicologi Repubblica di San Marino | Codice Deontologico, www.ordinepsicologirsm.sm
מדלן פרנץ'-מאלן

| --- | --- |

 לידה:  1880 מלטה, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  1944 (בגיל 64 בערך) דבלין, אירלנד 
 מקום קבורה:  בית הקברות דינס גריינג' 
 בת זוג:  קתלין לין
 
מדלן פרנץ'-מאלן (באנגלית: Madeleine ffrench-Mullen;‏ 30 בדצמבר 1880 – 26 במאי 1944) הייתה מהפכנית אירית, ופעילה למען זכויות נשים וזכויות עובדים שלקחה חלק במרידת חג הפסחא בדבלין ב-1916.
פרנץ'-מאלן הייתה חברה בארגון הנשים לאומני איניניה נה הרין. במהלך הנעילה הגדולה של בשנת 1913, שביתת העובדים הגדולה בדבלין, היא עבדה בבית התמחוי בליברטי הול. לאחר מכן היא הצטרפה לצבא האזרחים האירי (ICA). במרד הפסחא היא עבדה באוהל עזרה ראשונה. היא נעצרה בעקבות ההתקוממות ושוחררה כעבור כחודש. היא הצטרפה לשין פיין וכן נבחרה למועצת מחוז רתמיינס ב-1920.
ראשית דרכה

מדלן פרנץ'-מאלן נולדה ב-30 בדצמבר 1880 במלטה, שם היה מוצב אביה, סנט לורנס פרנץ'-מאלן, מנתח בצי המלכותי. היו לה שני אחים, סנט לורנס פטריק ג'וזף (1890–1891) ודאגלס (1893–1943).
פעילות למען זכויות נשים

פרנץ'-מאלן התעניינה בפוליטיקה החל מגיל צעיר. אביה היה מתומכי צ'ארלס סטיוארט פרנל, וביתם בדנדרם היה מטה בקמפיין הבחירות שלו. היא הייתה פמיניסטית ורפובליקנית רדיקלית במהלך כל חייה. היא הצטרפה לתנועת זכות הבחירה לנשים, שם פגשה בנשים עם השקפת עולם וערכים משותפים. באותה העת, התנועה הסופרג'יסטית נכללה ברשימת משטרת דבלין של ארגונים קיצוניים, וכך רבות מהפעילות היו תחת פיקוח משטרתי. פרנץ'-מאלן הצטרפה לארגון אינינה נה הרין, ארגון נשים לאומני רדיקלי שיסדה מוד גון בשנת 1900. עם הקמת הארגון קומן נה מאן בשנת 1913, התמזגו שתי הקבוצות. הערכים הסופרג'יסטים היו עקרונות מרכזיים של קומן נה מאן, יחד עם מחויבות להילחם לצד הגברים עבור עצמאותה של אירלנד מבריטניה. נשים רבות בארגון ראו בעמידה על שוויון לנשים חזרה לערכים היסטוריים גאליים שהופקעו מהן עם פלישות כוחות זרים לאי, וגישה זו עלתה בקנה אחד עם פעילות שעשו לשימור המורשת הגאלית והשפה האירית (בין היתר, דרך ארגון הליגה הגאלית). פרנץ'-מאלן הגדירה עצמה כסוציאליסטית, ותמכה ברעיונות השוויון האוניברסלי החברתי של הסינדיקליסט ג'יימס קונולי וצבא האזרחים האירי.
מרידת 1916

במהלך מרידת חג הפסחא ב-1916, פרנץ'-מאלן שימשה כסגן בצבא האזרחים האירי. היא השתתפה בפעולה קרבית בסנט סטיבן גרין ובבניין מכללת המנתחים המלכותית, שני המוקדים המרכזיים של ההתקוממות. בסנט סטיבן גרין היא פקדה על יחידה של 15 נשים מצבא האזרחים, שהקימו תחנה רפואית ומטבח שטח. תוך כדי כיבוש סנט סטיבן גרין, היא ופקודותיה ספגו אש כבדה מכיוון מלון שלבורן, משם פעלו הכוחות הבריטים, וממבנים נוספים מהצד הצפוני של הגרין. לאחר כניעת הכוחות במכללת המנתחים, פרנץ'-מאלן הייתה אחת מ-77 נשים אשר נעצרו ונכלאו על השתתפותן בלחימה. ביניהן הייתה גם חברתה ד"ר קתלין לין. בזמן שהוחזקה בידי הבריטים, פרנץ'-מאלן הועברה שלוש פעמים, כך שישבה בשלושת בתי הכלא המרכזיים בהם הוחזקו המהפכניות האיריות: כלא קילמיינהאם, כלא מאונטג'וי, ומחנה ריצ'מונד. היא שוחררה ב-5 ביוני 1916.
לאחר שחרורה וחזרתה לדבלין, פרנץ'-מאלן חיפשה דרך לסייע לאותן נשים שאיבדו את מקורות פרנסתן בעקבות השתתפותן במרידה, והקימה מפעל חולצות בליברטי הול. היוזמה הכניסה מעט כסף, אך הנשים לא גילו התלהבות יתר ולאחר זמן קצר הגיעה לסופה.
פרנץ'-מאלן וקתלין לין

פרנץ'-מאלן פגשה את לין לראשונה באיניניה נה הרין. ב-1915 היא עברה לגור עמה בביתה של לין ברחוב בלגרייב ברתמיינס, פרוור של דבלין, והשתיים חיו יחדיו כשלושים שנה, עד מותה של פרנץ'-מאלן ב-1944.
פרנץ'-מאלן כתבה ביומנה בכלא בשנת 1916 שהיא הצליחה להתמודד עם כליאתה ללא פחד מהרגע שהיא ולין היו שם ביחד. ההיסטוריונית קתרין לינץ' מתארת אותן כשותפות לחיים, חלק מרשת לסביות שחיו בדבלין אשר כללה את הלנה מולוני (גם היא חברה קרובה של לין), לואי בנט ואליזבת אופרל אשר נפגשו דרך פעילותן למען זכות הבחירה לנשים, ואחר כך גם במהלך פעילותן הרפובליקנית, ובתנועת איגודי העובדים.
מורשת: סנט אולטן

ב-1919 פרנץ'-מאלן ולין הקימו את בית החולים לילדים סנט אולטן, שהיה מרכז רפואי לתינוקות בניהול נשים. בפרויקט סייעו פעילות רפובליקניות נוספות, כולל האחיות גריפין, קתלין קלארק, הרוזנת מרקייביץ', הרוזנת פלנקט והלנה מולוני. בית החולים עסק בבריאות ורווחה של ילדים, תחום אשר נתפש בזמנו כעניינן של נשים. באותה התקופה התמודדה אירלנד עם ההתפרצות הקשה של השפעת הספרדית. במוסד טופלו תחילה ילדים שנדבקו במחלה, אך אחר כך גם פעילי צבא האזרחים הבריטי. ד"ר לין טיפלה בחולים בעזרת חיסון, ולא היה אף מקרה מוות בין מטופליה, בעוד המחלה הייתה קטלנית ביותר, ומתו בגינה בין 50 ל-100 מיליון נפשות ברחבי העולם. בעקבות מלחמת העולם הראשונה התעוררו בעיות רפואיות רבות, כולל עלייה בשיעור מחלות מין כגון עגבת, אשר הפיצו חיילים שחזרו מן המלחמה. כתוצאה, תינוקות רבים סבלו מעגבת מולדת, בה נדבקו מאמותיהם, אשר נדבקו בתורן מן הגברים. מחלת השחפת הייתה אנדמית באירלנד בתקופה שהייתה קולוניה בריטית. אל מול התנגדות חריפה מצד המדינה והכנסייה הקתולית, השתיים הקימו פרויקט חיסונים, בו חוסנו אלפי ילדים עניים אשר אחרת כנראה היו נדבקים במחלה. הצלחתן הובילה לייסודה של תוכנית ה-BCG באירלנד, אשר דרכה כל התינוקות מחוסנים מאז 1950.
מותה

פרנץ'-מאלן נפטרה במוסד סיעודי בדבלין ב-26 במאי 1944, בגיל 63. היא נקברה לצד הוריה, סנט לורנס (1846–1895) ומרגרט (1857–1912), ואחיה הצעירים סנט לורנס פטריק ג'וזף (1890–1891) ודאגלס (1893–1943), בחלקה המשפחתית בGlasnevin Cemetery. לין נפטרה בשנת 1955 ונקברה בבית העלמין דינס גרנג'.