stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית ספר גאלאטין
היסטוריה

בית הספר נוסד בשנת 1972 כ"אוניברסיטה ללא חומות". שמו שונה ל"מחלקת גאלאטין" ב-1976 על שם אלברט גאלאטין, שר האוצר בממשל תומאס ג'פרסון ומייסד אוניברסיטת ניו יורק. ב-1995 אימץ בית הספר את שמו הנוכחי, "בית ספר גאלאטין ללימודים פרטניים".
הרברט לונדון היה הדיקן הראשון של בית הספר עד 1992. בניין גאלאטין נמצא בתוך קמפוס אוניברסיטת ניו יורק, מזרחית לוושינגטון סקוור פארק בוושינגטון פלייס 1 במנהטן, ניו יורק.
בשנים 2007–2008 נערכו שיפוצים ושינויים במתקני בית ספר גאלאטין בפינת כיכר וושינגטון וברודוויי. במסגרת השיפוצים נבנו אולם מופעים, גלריית אמנות, חדרי כיתות, אולפנים ומשרדים. הבניין הראשי נקרא על שם ג'ורג'ינה בלומברג.
תחמים אקדמיים

תלמידי גאלאטין מפתחים תחום ריכוז, בניגוד למקצוע ראשי אקדמי, המותאם פרטנית לתחומי העניין שלהם ולמטרותיהם. תחום ריכוז יכול להקיף שדות לימוד רבים ובמקרים רבים כרוך בהשתתפות בקורסים בבתי ספר שונים באוניברסיטת ניו יורק. עם זאת, כדי להגיע לסיום הלימודים יש לעמוד בדרישות כלליות. אלה מתחילות ב"קורסי יסוד" ומסתיימות בבחינה תובענית בעל פה.
הערות שוליים

↑  לילי אלטיווינה, ניו יורק טיימס, "ליצור לך מקצוע ראשי משלך, מ"להיצמד למציאות" ל"מחוות רומנטיות מפוארות" 7 בפברואר 2012
↑  "דף הנהגה ועובדות של גאלאטין" בהוצאת גאלאטין, אוניברסיטת ניו יורק
↑  ניו יורק טיימס, חינוך, "גאלאטין"
↑  דרישות לקבלת תואר ראשון>תואר שני>אקדמאים> גאלאטין אוניברסיטת ניו יורק
בניין בית ספר גאלאטין
קראטה באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018)

| --- | --- |

 היכל:  פארק הספורט של רוקה
 תאריך התחלה:  17 באוקטובר 2018
 תאריך סיום:  18 באוקטובר 2018
 מתחרים:  48 (24 נערים ו-24 נערות)
טורנירי הקראטה באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018) התקיימו בפארק הספורט של רוקה בין התאריכים 17 באוקטובר עד ה-18 באוקטובר 2018. התחרויות הורכבו משלושה טורנירים לנערים ושלושה טורנירים לנערות, שבכל אחת מהן השתתפו שמונה לוחמי קראטה, ובסך הכל 48 לוחמי קראטה.
העפלה

ההעפלה לטורנירים היא אישית והמכסה ניתנת ללוחמים עצמם ולא לוועד האולימפי המקומי. הלוחמים המשתתפים בתחרויות נדרשים לציית להוראות האמנה האולימפית במלואם, כולל חוק 41 המחייב את הלוחמים להיות בעלי אזרחות של המדינה אותה הם מייצגים. בנוסף, הלוחמים נדרשים להיות בני 16 עד 18, בזמן המשחקים (תאריך הלידה בין ה-1 בינואר 2001 ל-29 ביוני 2002).
הוועד האולימפי הבינלאומי והפדרציה העולמית לקראטה סיכמו כי מספר הלוחמים בכל קטגוריית משקל יהיה שמונה. כל מדינה תוכל לשלוח עד שישה נציגים להתחרות בענף, שלושה נציגים מכל מגדר ונציג אחד לקטגוריית משקל. 2 המכסות הראשונות לכל קטגוריית משקל ייקבעו בהתאם לדירוג העולמי כפי שפורסם ב-1 ביוני 2018. אם לצורך הטורניר האולימפי אוחדו שתי קטגוריות משקל, המכסה תוקצה למדורג הגבוה ביותר. אחרת היא תוקצה לשני המקומות הראשונים. 2 מכסות נוספות עבור כל קטגוריית משקל נקבעו בטורניר העפלה שהתקיים ב-29 ביוני 2018 באומאג, קרואטיה. 2 מכסות נוספות עבור כל קטגוריית משקל ייקבעו למחרת בשלב השני של טורניר העפלה.
יתר המכסות יחולקו קודם כל לטובת יצירת ייצוג יבשתי בטורנירים לאחר חלוקת ההקצאות שפורטה בפסקה הקודמת. מכסה אחת תחולק למדורג הגבוה ביותר בדירוג העולמי כפי שפורסם ב-1 ביוני 2018 מבין כל קטגוריות המשקל ליבשת שטרם זכתה במכסת ייצוג בהתאם לדר העדיפות הבא: אוקיאניה, אפריקה, אמריקה, אסיה ואירופה. ההקצאות המוקצות למדינה המארחת ולהקצאה העולמית אינן באות לידי ביטוי בבדיקה האם כלל היבשות זוכות לייצוג בטורניר. אם לא יהיה צורך להקצאות את המכסות לטובת ייצוג יבשתי הולם, ההקצאות יחולקו למדורגים הגובהים ביותר בדירוג העולמי כפי שפורסם ב-1 ביוני 2018 עד שיישארו 2 מכסות שלא הוקצו בכל קטוגריית משקל. שתי המכסות האחרונות מוקצות להקצאה עולמית.
המדינה המארחת, ארגנטינה, זכאית לשתי מכסות לכל מגדר. אם המדינה המארחת תעפיל לטורניר באמצעות אחד ממסלולי העפלה שתוארו בסעיפים הקודמים, מכסת המדינה המארחת שלה תקוצץ למול אותה הקצאה. באופן הזה, אם יוקצו לארגנטינה מכסה אחת היא תהיה זכאית למכסת אחד השמורה למדינה המאחרת, ואם יוקצו לה שתי מכסות היא לא תהיה זכאית למכסות עבור המדינה המארחת.
העפלה > העפלה לטורנירי הנערים

| תחרות העפלה | תאריך | מדינה מארחת | כמות מכסות | מדינה מעפילה> 61- ק"ג | מדינה מעפילה> 68- ק"ג | מדינה מעפילה> 68+ ק"ג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| המדינה המארחת |  |  | 0-2 |  |  |  |
| הדירוג העולמי | 1 ביוני 2018 |  | 6 |  יפן  מקדוניה הצפונית |  איטליה  קזחסטן |  טורקיה  סלובקיה |
| טורניר העפלה ראשון | 29 ביוני 2018 | קרואטיה אומאג | 6 |  ערב הסעודית  ירדן |  אוקראינה  יפן |  יפן  רוסיה |
| טורניר העפלה שני | 30 ביוני 2018 | קרואטיה אומאג | 6 |  איראן  גואטמלה |  מרוקו  בלגיה |  מרוקו  איראן |
| ייצוג יבשתי | 1 ביוני 2018 |  | 0-4 |  |  |  |
| הקצאה עולמית |  |  | 2 |  |  |  |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 24 |  |  |  |
העפלה > העפלה לטורנירי הנערות

| תחרות העפלה | תאריך | מדינה מארחת | כמות מכסות | מדינה מעפילה> 53- ק"ג | מדינה מעפילה> 59- ק"ג | מדינה מעפילה> 59+ ק"ג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| המדינה המארחת |  |  | 0-2 |  |  |  |
| הדירוג העולמי | 1 ביוני 2018 |  | 6 |  טורקיה  יפן |  בריטניה  יפן |  יוון  דנמרק |
| טורניר העפלה ראשון | 29 ביוני 2018 | קרואטיה אומאג | 6 |  תאילנד  מצרים |  רוסיה  איראן |  פוארטו ריקו  נורווגיה |
| טורניר העפלה שני | 30 ביוני 2018 | קרואטיה אומאג | 6 |  איראן  אוזבקיסטן |  הונגריה  סרביה |  יפן  בריטניה |
| ייצוג יבשתי | 1 ביוני 2018 |  | 0-4 |  |  |  |
| הקצאה עולמית |  |  | 2 |  |  |  |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 24 |  |  |  |
לוח זמנים

| תאריך | יום | שעת התחלה | תחרות |
| --- | --- | --- | --- |
הערות שוליים

1 2 3 4  הוועד האולימפי הבינלאומי והפדרציה העולמית לקראטה (20 בדצמבר 2017). "Qualification System – Youth Olympic Games Buenos Aires 2018 - Karate" (PDF) (באנגלית). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2018-10-04. נבדק ב-22 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
ג'פרי באוורס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בדצמבר 1953 קיימברידג', ארצות הברית 
 פטירה:  30 בספטמבר 1987 (בגיל 33) בוסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת בראון  בית ספר למשפטים ע"ש בנג'מין קרדוזו  ישיבה יוניברסיטי 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 
ג'פרי פ באוורס (באנגלית: Geoffrey Bowers; 29 בדצמבר 1953 –  30 בספטמבר 1987) היה התובע באחד המשפטים הראשונים בנושא אפליה על רקע איידס.
חייו עד לקריירה המשפטית

באוורס נולד במסצ'וסטס. הוא קיבל את התואר הראשון שלו מאוניברסיטת בראון, שם למד מדעי המדינה. הוא עבד במפעל וכן ככתב הטלוויזיה החדשות לפני שנרשם לבית הספר קרדוזו למשפטים בניו יורק בסתיו 1979.
קריירה ואבחון

במהלך שהותו בבית הספר למשפטים, עבד במשרה חלקית, בתחילה כמגיה במשרד עורכי דין ובהמשך כחוקר וכותב במשרד פיליפס משרד עורכי דין חדש בניו יורק. לאחר סיום לימודיו הוא הצטרף לפיליפס, כעורך דין.
בחודש אוגוסט 1984, הצטרף באוורס למשרד עורכי הדין הבינלאומי בייקר אנד מקנזי. באוורס ניצל לצורך תפקידו את השליטה שלו בשפות איטלקית, גרמנית, צרפתית, הולנדית וספרדית. בשנה שלאחר מכן, החל באוורס לחוש כאבי ראש ולראות כתמים צהובים על גופו. הוא אובחן כחולה בדלקת קרום המוח וסרקומת קפוסי. באפריל 1986, אובחן כחולה איידס.
במאי 1986 שותפים במשרד עורכי הדין נתנו על באוורס חוות דעת משביעת רצון. חודשיים לאחר מכן, בחודש יולי, הצביעו לפטר אותו, מבלי להמתין לסיום הליכים נורמליים, כולל התייעצות עם הממונה עליו או חוות דעת מרשימה של לקוחותיו. הממונים עליו התנגדו להחלטה, ורצו לעכב את ביצועה. עם זאת, בחודש אוקטובר, 12 מתוך 15 שותפים שוב הצביעו לפטר אותו. הוא עזב את החברה ב-5 בדצמבר 1986.
התביעה נגד בייקר אנד מקנזי

באוורס לאחר מכן הגיש תלונה במדינת ניו יורק בדבר זכויות האדם בטענה לאפליה. ב-14 ביולי 1987, נערכו הדיונים הראשונים בתיק, בפני השופט עמוס קרנגי. נציג החברה טען כי באוורס פוטר בגלל בעיות ביצועים, בעוד התביעה טענה שהוא פוטר מעבודתו בשל פצעי העור שהחלו להופיע על גופו ופניו. באוורס מת בספטמבר, בגיל 33, חודשיים בלבד לאחר שהדיונים החלו מסיבוכי מחלת האיידס. בן זוגו מת שנה לאחר מכן, גם מאיידס.
39 ימי דיונים התקיימו שנפרשו על פני שנתיים. לקח יותר מ-6 שנים למקרה להיפתר, כאשר בדצמבר 1993 נפסק כי המשרד ישלם 500,000 $ פיצויים. בייקר אנד מקנזי ערערו, לאחר מכן נסוגו מן הערעור. בשנת 1995 לאחר משא ומתן חסוי בו הגיעו להסדר עם משפחתו של באוורס, כשכל הידוע מן ההסכם הוא ש"ההסכם אוסר על הצדדים אי פעם לדון במקרה או בתנאי ההסכם".
פילדלפיה

בשנת 1993 יצא הסרט פילדלפיה המספר את סיפורו של אנדרו בקט, עורך דין שפוטר בעקבות הידבקות באיידס, הסיפור נכתב בהשראת סיפורו של באוורס.
הערות שוליים

1 2  ‏ Vindicating a Lawyer With AIDS, Years Too Late; Bias Battle Over Dismissal Proves Costly Not Only  to Worker, but to Law Firm - כתבה אודות ג'פרי באוורס באתר העיתון הניו יורק טיימס, מתאריך 21/1/1994.
פרנסס אן הופקינס

| --- | --- |

 לידה:  2 בפברואר 1838 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  5 במרץ 1919 (בגיל 81) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 
פרנסס אן הופקינס (באנגלית: Frances Anne Hopkins;‏ 2 בפברואר 1838 – 5 במרץ 1919) הייתה ציירת בריטית. עבודותיה הידועות ביותר הם ציורים גדולים שהציגו את החיים בקנדה באמצע המאה ה-19.
ביוגרפיה

פרנסס אן הופקינס נולדה בלונדון, אנגליה לפרדריק ויליאם ביצ'י, ושרלוט סטפלטון ב־2 בפברואר 1838. היא הייתה הילדה השלישית מתוך חמישה ילדים. משפחתה הייתה מהמעמד הבינוני-הגבוה: משפחת אמנים וחוקרי אזור הקוטב הצפוני. אביה סר פרדריק היה אדמירל בצי המלכותי וצייר בצבעי מים. דודתה אן פיליס ביצ'י, הייתה ציירת מיניאטורות. סבה, סר ויליאם ביצ'י, היה צייר דיוקנאות וחבר באקדמיה המלכותית לאמנויות.
הציורים של פרנסס הופקינס מצביעים על הכשרה אומנותית, אך ייתכן שזו הייתה בבית ולא בלימודים רשמיים.
בגיל 20 התחתנה עם אדוארד מרטין הופקינס, מחברת מפרץ הדסון. לאדוארד הופקינס כבר היו שלושה ילדים מאשתו המנוחה אן (אוגדן), שנפטרה מכולרה. עבודתו של בעלה הביאה אותה למסעות שסיפקו נושאים ליצירות האמנות שלה.
ביוגרפיה > החיים בקנדה

משפחת הופקינס, יחד עם שלושת בניו הקודמים של אדוארד, עברו לקנדה זמן קצר לאחר נישואיהם בשנת 1858. אדוארד עבד שם כמזכירו של סר ג'ורג' סימפסון (אנ'), המושל מטעם חברת מפרץ הדסון.
המשפחה הגיעה ללשין (אנ')‏ (Lachine), התחנה המזרחית של סחר הפרוות במונטריאול, עם בעלה ובניו. הופקינס החלה לשרטט ולצייר את הסביבה שהקיפה את ביתה החדש. חלק מהנושאים שלה כללו את הבית והגינה של משפחת הופקינס, שנמצא על שפת נהר סנט לורנס.
בשנת 1860, לאחר מותו של סר ג'ורג' סימפסון, הפך אדוארד הופקינס למנהל אזור מונטריאול בחברת מפרץ ההדסון, וכתוצאה מכך נאלץ להעביר את משפחתו מלשין לאזור קוט-דה-נוי במונטריאול. בשנת 1861 נולדו להופקינס שני בנים משלה בשם ריימונד וילפרד, ונולדה לה בת נוספת בשנת 1863 בשם אוליב.
פרנסס הופקינס הייתה פעילה בחברת המעמד הגבוה של מונטריאול. היא הייתה מארחת של מבקרים אנגלים חשובים שהגיעו לעסקים הקשורים לסחר בפרוות, וקיימה קשרים חברתיים עם פטרוני האמנויות במונטריאול, שבאותה עת הקימו את חברות האמנות ובנו אוספי אמנות משלהם.
היא הייתה גם מעורבת בחגיגות שהתקיימו לכבוד ביקורו של נסיך ויילס בקנדה בשנת 1860. הופקינס ניצלה את ההזדמנות גם להפיק כמה רישומים במהלך החגיגות, אותם שכללה בהמשך לציורי צבעי מים גדולים לבקשת נסיך ויילס (לימים המלך אדוארד השביעי מאנגליה) לתלייה בטירת וינדזור.
במשך כל התקופה בקנדה ליוותה הופקינס את בעלה ברבות מהפלגותיו, במיוחד לאחר שאדוארד הועלה בדרגה. במונטריאול הצטרפה הופקינס לאדוארד בכמה מסיורי הבדיקה שלו במוצרי סחר הפרוות שלו. חלק מהנסיעות לתחנות סחר רחוקות נעשו בעזרת קאנו בעיקר באזור האגמים הגדולים. בהפלגות הללו ובטיולים שעשתה להנאה, רשמה הופקינס ותיעדה את חוויותיה ואת סביבתה. עם תמיכה של בעלה בה ובאמנותה, הופקינס הצליחה לנסוע גם באופן עצמאי באמצעות קאנו, דבר שהיה נדיר מאוד באותה תקופה. כתוצאה מכך, היא הפכה לאחת האמניות היחידות שהשתתפה באופן ישיר בהפלגת קאנו.
בשנת 1869 יצאו הופקינס ובעלה לסיור פרידה מאגם סופריור, כאשר הפרישה מחברת מפרץ ההדסון התקרבה. בשנת 1870 הפכה הופקינס לאישה הראשונה שהציגה גוף גדול של עבודה בתערוכה במונטריאול. מאוחר יותר באותה שנה, משפחת הופקינס חזרה לאנגליה לצמיתות ללא שניים מבניהם, מכיוון שאחד נפטר בשנת 1864 והשני בתחילת 1869.
ביוגרפיה > קריירה אומנותית

כאמור משפחת ביצ'י הייתה משפחה ידועה של אמנים. לפיכך ברור שפרנסס הופקינס, נחשפה לאמנויות יפות בילדותה על ידי משפחתה. הנסיעה לקנדה אחרי חתונתה, נתן לה הזדמנות נדירה לצייר.
במהלך מסעותיה בטבע, היא הייתה מציירת בעיקר עם צבעי מים, שהיה אמצעי טיפוסי ליצירות אמנות בחוץ באותה תקופה בגלל קלות ההובלה. המסעות שתיעדה בציורי השמן צוירו בהמשך ונוצרו ברובם מהסיורים שלה בדרכי המסחר בפרוות עם בעלה - במהלך 1864, 1866 ו-1869 הם ביקרו באגמים הגדולים העליונים ובנהרות אוטווה.
במהלך השנים שבין 1869 ל־1880, השלימה הופקינס כמה מציורי השמן הידועים ביותר שלה בסטודיו בהמפסטד, אנגליה, כשחזרה לשם לצמיתות. בשנת 1869 הציגה הופקינס את ציורי השמן שלה "קאנו בערפל, אגם סופריור" באקדמיה המלכותית בלונדון. האירוע סימן נקודת מפנה חשובה בקריירה שלה מכיוון שהפופולריות שלה בבריטניה הלכה וגדלה בהדרגה: האווירה הרומנטית של ציוריה משכה מאוד את הקהל הבריטי, והציורים נמכרו טוב בשוק האמנות בלונדון בהשוואה לשוק האמנות בצפון אמריקה. ציור השמן הבא שלה שהוצג באקדמיה המלכותית היה "טיולי קאנו בקנדה". בין השנים 1860–1891, הופקינס הציגה בסך הכל אחת-עשרה פעמים באקדמיה המלכותית.
ביוגרפיה > חיים מאוחרים

לאחר שחזרה לאנגליה, פרנסס אן הופקינס המשיכה לצייר כמעט מדי יום. היא עבדה בסטודיו שלה בהמפסטד, אנגליה. בעלה נפטר באנגליה בשנת 1893, וגרם להופקינס להיות מעורבת יותר בפן העסקי של קריירת האמנות שלה כדי לספק לעצמה הכנסה. מעורבות זו כללה ייצור ציורים לפי דרישת לקוחותיה, שליחת יצירות האמנות שלה לסוחרי אמנות וגלריות מסחריות שונות ומכירת עבודות משלה היא גם המשיכה להציג את עבודותיה באקדמיה המלכותית בלונדון, כאשר התערוכה האחרונה שלה נערכה בשנת 1902.
הופקינס נפטרה בהמפסטד, אנגליה ב־5 במרץ 1919. היא הייתה בת שמונים ואחת.
ביוגרפיה > סגנון ויצירות

המסעות של הופקינס עם בעלה השפיע משמעותית על יצירות האמנות שלה. נופי הטבע והים הפכו למרחב העבודה של הופקינס, שם טיפחה את היצירתיות שלה. בציורים מונצחים מסעותיה עם בעלה. בציוריה היא הציגה בפירוט רב סצנות רומנטיות. היצירה שלה מגלמת את אופי המסע, הריכוז, הסיבולת והיכולת שלהם בזמן המסעות.
סגנון הציור שלה הוא בריאליזם, אם כי, נותר לא ברור לגמרי. יתרה מזאת, חלק מציוריה מתארים תערובת של אידיאליזם רומנטי, ובמיוחד את ההיבט הנטורליסטי של יצירותיה האחרות.
ציורי נוף באותה תקופה נחשבו יוצאי דופן עבור אישה, אולם מסעותיה של הופקינס בקנדה איפשרו לה לבסס את המוניטין שלה כציירת מקצועית שהתמחה בציור נוף הטבע הקנדי. ציורי המסעות שלה ניכרים למדי בגלל התדירות שמשתמשים בהם בספרי לימוד להמחשה תקופתית, אולם שמה נשכח.
בשנת 1860 הוצגו לראשונה עבודות האמנות של הופקין בתערוכה בלונדון. בתערוכה של החברה המלכותית לאמנים בריטים, ושלושה ציורי צבעי המים שלה הוצגו.
במהלך חייה, היא הציגה בקנדה רק פעם אחת באגודה לאמנות של מונטריאול בשנת 1870. אבל למעלה ממאה שנים מאוחר יותר, בשנת 1990, הייתה תערוכה נרחבת של פרנסס אן הופקינס בגלריה לאמנות של ת'אנדר ביי.
גלריה

קאנו בערפל באגם סופריור
קאנו עם נוסעים
חניית לילה עם קאנו
מאכילת הציפורים
נעזב למותו
חציית אשדות
חניית שייט
רפסודת עץ
הערות שוליים

↑  Schultze, Thomas (2008). Frances Anne Hopkins: Images from Canada. Manotick, Ontario: Penumbra Press.
↑  Hopkins, Frances Anne, Oxford University Press, 2011-10-31, Benezit Dictionary of Artists
↑  LeVoyageur, Fur Trade Canoes and London Society: The Paintings of Frances Anne Hopkins, Voyageur Heritage, ‏2014-02-21 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  DSI: 4397  GND: 119067269  ISNI: 0000 0000 8168 2525  LCCN: nr90014366  RKD: 39673  SNAC: w6h16vk2  ULAN: 500008512  VIAF: 95733001   WorldCat (עם VIAF): 95733001 
פרנסס אן הופקינס, יליד קנדי, 1859
פרנסס אן הופקינס, רחוב סנט דומיניק, מונטריאול, 1866
בית חולים נאות המושבה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מאפייני הארגון
 סוג:  בית חולים גריאטרי
 שירותים
 מיטות:  כ-200 מיטות
 גאוגרפיה
 מיקום:  ישראל רח’ הפטיש 6, נס ציונה, ישראל
 קואורדינטות:  31°55′15″N 34°47′29″E﻿ / ﻿31.920903232843°N 34.791260265295°E﻿ / 31.920903232843; 34.791260265295
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית חולים נאות המושבה(למפת גוש דן רגילה) בית חולים נאות המושבה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית חולים נאות המושבה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית חולים נאות המושבה  he בית חולים נאות המושבהhe בית חולים נאות המושבהמפת  __ נס ציונה (in English: Ness Ziona)מצפון: __ ראשון לציון (in English: Rishon LeZion) ממזרח: __ באר יעקב (in English: Be'er Ya'akov), __ מועצה אזורית גזר (in English: Gezer Regional Council) מדרום: __ רחובות (in English: Rehovot) ממערב: __ מועצה אזורית גן רווה (in English: Gan Raveh Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית חולים נאות המושבה הוא בית חולים ובית אבות גריאטרי בנס ציונה המיועד לחוליים סיעודיים.
מבנה

נאות המושבה נוסד ב-2003 בנס ציונה על ידי רשת נאותים ולימים רכשה אותו רשת "Golden Care". בית החולים ממוקם בתוך מרכז מסחרי (ישפרו סנטר) הנמצא בתוך פארק ציבורי בהיקף אלף דונם.
נאות המושבה המורכב מבית חולים ובית אבות, מכיל 5 מחלקות הכוללות כ-200 מיטות:
שלוש מחלקות סיעודיות (108 מיטות): מאפשרת אשפוז מטופלים הזקוקים לעזרה בביצוע פעולות יומיומיות בסיסיות, המתקשים בתנועה וחלקם בכיסאות גלגלים. בבית החולים ישנן 36 מיטות לטיפול בחולים סיעודיים מורכבים.
שתי מחלקות לתשושי נפש: מאפשרות אשפוז 60 מטופלים תשושי נפש הסובלים מירידה קוגניטיבית שסובלים מירידה בזיכרון, בכושר שיפוט ובהתמצאות.
מחלקה לטיפול סיעודי מורכב (36 מיטות).
נאות המושבה כולל שני מכוני פיזיותרפיה, מרכז הדרכה וייעוץ לחולי דמנציה, מכון דיאליזה, אונקולוגיה ומחלקת מונשמים.
בית החולים מספק השגחה וטיפול רפואיים במהלך כל שעות היממה על ידי רופאים המתמחים בגריאטריה ופסיכוגריאטריה, אחים מוסמכים, פיזיותרפיסטים, דיאטניות, ועובדים סוציאליים.
חלק משיטות הטיפול כוללות הידרותרפיה, ריפוי בעיסוק ובדיבור וטיפול פליאטיבי. בית החולים מאפשר פינוי דחוף, לבתי החולים הסמוכים קפלן ברחובות ולשמיר בראשון לציון.
בית האבות כולל מספרה, בית מרקחת ושירותי כביסה.
ב-2019, חשף סוכן סמוי פרשת התעללות בקשישים סיעודיים.
22 (שיר של טיילור סוויפט)

"22" (מוכר גם כ-"Twenty Two") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, כרצועה השישית אלבומה הרביעי, Red. השיר נכתב על ידי סוויפט, יחד עם מפיקיו, מקס מרטין ושלבאק. השיר יצא לאור ב-12 במרץ 2013, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. מבחינה לירית, השיר מתאר את ההנאות של להיות בן 22. עם הזמן, צמח השיר לתופעה תרבותית המכנה את גיל עשרים ושתיים כאבן דרך.
עם פרסומו, "22" זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרי מוזיקה, ששיבחו את הפקת השיר והלחן הקליט. השיר הגיע בשיאו למקום ה-20 בבילבורד הוט 100, והפך לשיר השישי מהאלבום שהגיע ל-20 המובילים במצעד האמריקאי. בנוסף, הגיע השיר למקום התשיעי במצעד הסינגלים הבריטי, וכן לעשיריות הראשונות במדינות אחרות ברחבי העולם. "22" הוסמך לתואר פלטינה משולשת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי עבור מכירה של מעל 3 מיליון עותקים במדינה. הקליפ הנלווה לשיר צולם במאליבו, קליפורניה. בקליפ מופיעה סוויפט כאשר היא מבלה בבריכה ובחוף הים, ועורכת מסיבת בית עם חבריה. נכון ליוני 2021 הקליפ הגיע למעל ל-580 מיליון צפיות ביוטיוב.
רקע וכתיבה

לאחר שכתבה את אלבום האולפן השלישי שלה, Speak Now, לגמרי לבדה, בחרה סוויפט לשתף פעולה עם כותבי שירים ומפיקים שונים עבור Red. לכן, יצרה סוויפט קשר עם מקס מרטין ושלבאק, שני כותבי שירים ומפיקים שאותם העריצה, כדי לדון בשיתוף פעולה אפשרי. היא הסבירה למגזין בילבורד: "בשבילי, להיות בת 22 הייתה השנה האהובה עליי ביותר. אני אוהבת את העובדה שאף על פי שאתה עדיין לומד, אתה יודע מספיק. אתה עדיין לא יודע כלום, אבל אתה יודע שאתה לא יודע כלום. אתה מבוגר מספיק כדי להתחיל לתכנן את חייך, אבל אתה מספיק צעיר כדי לדעת שיש כל כך הרבה שאלות שלא נענו. זה מביא לתחושה נטולת דאגות שמבוססת על הססנות ופחד, ובאותו הזמן גם קלילות. להיות בת 22 לימד אותי כל כך הרבה".
השיר היה אמור להישלח לרדיו הלהיטים העכשוויים בארצות הברית ב-5 במרץ 2013, אם כי הדבר נדחה לשבוע שלאחר מכן, ב-12 במרץ 2013, וב-31 במרץ 2013 בבריטניה. כמו כן, פורסמה מהדורה מוגבלת של תקליטורים לחנות של סוויפט ב-13 במרץ 2013, באותו יום בו יצא הקליפ. התקליטור נמכר ביחידות, או באמצעות חבילה בלעדית עם חולצה ופריטים מסיבוב ההופעות השלישי של סוויפט, The Red Tour.
כמו כן, זכה השיר בשני פרסי BMI, בטקס שהתקיים בשנת 2015.
הרכב ומילים

"22" הוא שיר פופ, דיסקו, באבלגאם פופ, ודאנס-פופ. שארכו 3 דקות ו-52 שניות. על פי The Boot, השיר "הוא [חלק] חיוני משנות הקאנטרי שלה", אף על פי ש-"הסיבוב השלם של סוויפט ממוזיקת קאנטרי למוזיקת פופ ניכר בשיר זה". השיר כתוב במפתח G מז'ור, בקצב של 104 פעימות לדקה. השירה של סוויפט משתרעת על אוקטבה וחצי, בין G3 ל-D5. השיר נכתב על ידי סוויפט, יחד עם מקס מרטין ושלבאק, שעזרו לה בכתיבה ובהפקת להיטיה הקודמים, "We Are Never Ever Getting Back Together" ו-"I Knew You Were Trouble". המילים מתארות את הכיף בלהיות בת 22.
ביקורת

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
דיגיטל ספיי: 
"22" זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים. בבלוג "Idolator" נכתב כי "'22' היא רצועת פופ רועמת שמתחילה עם גיטרה אקוסטית ומגיעה לביט שמזכיר קצת את השיר "Teenage Dream" של קייטי פרי". ב"דיגיטל ספיי" זכה השיר לארבעה מתוך חמישה כוכבים, ונכתב "”We're happy free confused and lonely at the same time” (בעברית:”אנו שמחים, חופשיים, מבולבלים ובודדים בעת ובעונה אחת”), מודה סוויפט, לפני שהיא עוברת ל'תולעת האוזן', "twenty twooo-oo-oo" אשר ייתקע בראשך במשך שעות ארוכות. אולי היא כבר השיגה בתקופת נעוריה יותר ממה שהרוב משיגים בחייהם, אבל עם עוד שיר פופ אחד להוסיף לרפרטואר שלה, נראה שהיא רק התחילה". במגזין הבילבורד נאמר כי זהו "שיר הפופ הכי בוטה בקריירה של סוויפט".
ברולינג סטון, דורג השיר במקום ה-33 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
ביקורת > רשימות כל הזמנים וסוף שנה

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| אינדפנדנט | 100 רצועות האלבומים של טיילור סוויפט – מדורגות | 69 |  |
| רולינג סטון | כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 33 |  |
| BuzzFeed | 167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 68 |  |
| NME | השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 27 |  |
| Paste | 158 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 87 |  |
| Vulture | 179 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 46 |  |
פרסים ומועמדויות

| שנה | ארגון | פרס | תוצאה | הערה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | פרסי Neox Fan | שיר השנה | מועמדות |  |
| 2014 | פרסי V Chart | קליפ השנה | זכייה |  |
| 2015 | פרסי BMI | שירים עטורי פרסים | זכייה |  |
| 2015 | פרסי BMI | ההוצאה לאור של השנה | זכייה |  |
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של טיילור סוויפט ב-13 במרץ 2013. הקליפ בוים על ידי אנתוני מנדלר שביים עבור סוויפט גם את קליפ השיר "I Knew You Were Trouble.
בקליפ, שקיים בפורמט יחס גובה-רוחב של 4:3, מוצגת סוויפט כאשר היא מבלה בבריכה ובחוף הים, עורכת מסיבת בית עם חבריה, וחוגגת את יום הולדתה ה-22.
נכון לינואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על מעל ל-564 מיליון צפיות. הקליפ צולם במאליבו, קליפורניה.
הופעות חיות

סוויפט ביצעה את השיר לראשונה במהלך הלייב וובצ'אט שלה ב-13 באוגוסט 2012. כמו כן, היא ביצעה את השיר ב-Comic Relief, ב-22 בפברואר 2013 ובהופעה פרטית על ספינה בצרפת.
סוויפט ביצעה את השיר גם בסיבוב ההופעות השלישי שלה, "The Red Tour" וב-19 במאי 2013, בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד.
השיר בוצע גם שלוש פעמים במהלך סיבוב ההופעות החמישי של סוויפט, "Reputation Stadium Tour" – בשיקגו, אילינוי; בפוקסבורו, מסצ'וסטס, ובסידני, אוסטרליה.
ב-8 בדצמבר 2019 ביצעה סוויפט את השיר ב-"Jingle Bell Ball" של קפיטול FM בלונדון.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 21 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 18 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 12 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 20 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 19 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 9 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 12 |  |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 97 |  |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 4 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 9 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 28 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 14 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 23 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 36 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 9 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 3 |  |
|  צ'כיה | רדיו – טופ 100 | 100 |  |
|  צרפת | SNEP | 155 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 4 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 20 |  |
|  קנדה | CHR/Top 40 | 16 |  |
|  קנדה | Hot AC | 11 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 71 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 48 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 76 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 78 |  |