stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גודזילה (זיכיון)

| --- | --- |

 יוצר:  צובוראיה אייג'י
 סרטים וטלוויזיה
 סרטים:  גודזילה, גודזילה מכה שנית, קינג קונג נגד גודזילה, מוטרה נגד גודזילה, גודזילה מלך המפלצות ועוד
 שונות
 godzilla.jp
 
גודזילה (באנגלית: Godzilla) הוא שם של זיכיון סרטים המספר על גודזילה, זוחל פרהיסטורי מוטנטי הנלחם באויביו השונים. הזיכיון כולל ארבע סדרות נפרדות וסרט יפני מחודש.
סדרת סרטי שווה (1954–1975)

הרעיון של הפקת סרט יפני על מפלצות ענק היה חלום גדול של צובוראיה אייג'י כבר מתחילת דרכו, אם כי במקור תכנן זאת עבור תמנון ענקי. מספר שנים לאחר מכן, עם החזון בראשו, צובוראיה צפה בסרטים "קינג קונג" ו"המפלצת מ-20,000 הפאנטומים", סרטים אמריקאים שנעזרו בטכניקת סטופ מושן על מנת להנפיש את מפלצות הענק שבהן. סרטים אלו הציתו בו מחדש את הרצון ליצור סרט מפלצות משל עצמו. ויחד עם אישירו הונדה, השניים החלו לעבוד על הסרט "גודזילה".
תחילה צובוראיה רצה שגודזילה יעשה בדרך המסורתית של אנימציית סטופ מושן, אך מכיוון שתהליך זה היה יקר מאוד ולטענתו ייקח "שבע שנים נוספות", הוא המציא טכניקה חדשה בשם "suitmotion", צילום חליפות ובובות העשויות מספוג ולטקס.
בסרטו הראשון, גודזילה הוצג בתור זוחל פרהיסטורי עתיק אשר נחשף לקרינה עודפת מהניסויים האטומיים שנערכו ביפן ובעקבות זאת הפך ליצור עצום ופראי שהחל להשמיד כל דבר העומד בדרכו. בין אם מדובר בבניינים או במפלצות אחרות כמו אנגירוס, מות'רה וקינג קונג.
באישיות זו החזיק גם בשלושת הסרטים הבאים: גודזילה מכה שנית, קינג קונג נגד גודזילה ומות'רה נגד גודזילה. אך בסרט החמישי בסדרת שווה, גידורה, המפלצת התלת-ראשית, גודזילה סוף סוף קיבל את אישיותו המפורסמת: מושיע כדור הארץ המגן עליו מפני פולשים חיצוניים. בסרט זה הופיע לראשונה גם אויבו המושבע של גודזילה: המלך גידורה, דרקון תלת ראשי חייזרי אשר פלש לכדור הארץ על מנת לזרוע טרור.
סדרה זו קיבלה את שמה מתקופת השלטון של הקיסר הירוהיטו, היא התחילה ב-1926 ונמשכה עד 1984.
רשימת סרטי שווה:
גודזילה (סרט, 1954)
גודזילה מכה שנית (1955)
קינג קונג נגד גודזילה (1962)
מות'רה נגד גודזילה (1964)
גידורה, המפלצת התלת ראשית (1964)
הפלישה של האסטרו-מונסטר (1965)
אבירה, אימת המעמקים (1966)
בנו של גודזילה (1967)
השמדת כל המפלצות (1968)
מתקפת כל המפלצות (1969)
גודזילה נגד הידורה (1971)
גודזילה נגד גייגן (1972)
גודזילה נגד מגלון (1973)
גודזילה נגד מכה-גודזילה (1974)
האימה של מכה-גודזילה (1975)
הערות:
בסרטו המקורי גודזילה נהרג, לכן מהסרט השני מדובר ביצור אחר מאותו המין, או "גודזילה שני".
באופן טכני הסרט שובו של גודזילה נחשב סרט של שווה, מכיוון שהקיסר הירוהיטו עדיין היה בחיים.
אירועי "השמדת כל המפלצות" קרו בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 (בגרסה האנגלית נאמר שהשנה הספציפית היא 1999), יותר מעשרים שנים לאחר האימה של מכה-גודזילה. זאת בניגוד לשאר סרטי שווה, אשר עלילת כל אחד מהם מתייחסת לאותה השנה שבה הוא יצא.
סדרת סרטי הייסי

סדרת סרטי הייסי היא סדרת הסרטים השנייה של גודזילה. סדרה זו מהווה "אתחול" לסדרה, שכן היא מתעלמת מהאירועים הקודמים של סרטי שווה פרט לסרט המקורי ויוצרת ציר זמן חדש שבו אף גודזילה לא הופיע שוב ממותו של הפרט מ-1954 עד ל-1984, שבשנה זו הופיעה הגודזילה השנייה של אותו יקום. בסדרת היסיי מוסבר שגודזילה הוא מוטציה של מין דינוזאורים בדיוני הנקרא "גודזילזאור".
בהייסי, אישיותו של גודזילה השתנתה ליותר חייתית והרסנית וברוב הסרטים הוא מופיע כנבל או אנטי-גיבור אך בסופו של דבר הוא "עוזר" להביס פולשים חיצוניים או מוטנטים.
השם של סדרה זו, בדומה לסדרת סרטי שווה, הגיעה משמה של תקופת השלטון של הקיסר היפני אקיהיטו, שהחלה בשנת 1989 ונמשכת עד ימינו. סדרת הסרטים עצמה החלה קודם לכן בשנת 1984, ונמשכה עד 1995.
רשימת סרטי הייסי:
שובו של גודזילה (1984)
גודזילה נגד ביולנטה (1989)
גודזילה נגד קינג גידורה (1991)
גודזילה נגד מות'רה (1992)
גודזילה נגד מכה-גודזילה (1993)
גודזילה נגד ספייס-גודזילה (1994)
גודזילה נגד דסטורויה (1995)
סדרת סרטי מילניום

סדרת סרטים זו היא השלישית של גודזילה. בניגוד להייסי ושווה, שבהן יש עקביות רציפה ואחידה בה כל סרט מתחיל בסוף של קודמו, כל סרט מילניום קיים ביקום משל עצמו ואינו קשור לאף סרט אחר פרט למקורי. שני סרטי הקיריו (הגרסה של מילניום למכה-גודזילה) גודזילה נגד מכה-גודזילה וגודזילה: טוקיו S.O.S הם יוצאי דופן מכיוון שהם שני סרטי המילניום היחידים שקיימים באותו יקום (טוקיו S.O.S הוא המשך לנגד מכה-גודזילה). מעבר לכך, שני הסרטים האלה גם אושרו להיות עקביים למספר סרטי טוהו קלאסיים כמו "מות'רה", "רודן" ומספר אחרים.
באופן טכני הסדרה הזו נחשבת לחלק מהייסי, מכיוון שהקיסר אקיהיטו עדיין בחיים, אך מכיוון שהייתה הפסקה רשמית בין שאר סרטי הייסי לסדרה זו, היא נחשבת נפרדת ממנה.
גודזילה: המלחמות הסופיות הוא סרט גודזילה האחרון שהופק בידי טוהו ומציין חגיגת חמישים שנה לסדרה, הסרט אסף כמות גדולה של מפלצות של שווה ודחס אותן לסרט אחד.
לאחר סרט זה טוהו הניחו את הסדרה להפסקה של עשר שנים וחברת "Legendary Pictures" קיבלה את הזכויות לסדרה כדי לחדש את העניין בה.
רשימת סרטי מילניום:
גודזילה: 2000 מילניום (1999)
גודזילה נגד מגאגוירוס (2000)
גודזילה, מות'רה וקינג גידורה: מפלצות-ענק בהתקפה חזקה (2001)
גודזילה נגד מכה-גודזילה (2002)
גודזילה: טוקיו אס.או.אס (2003)
גודזילה: המלחמות הסופיות (2004)
סדרת סרטי "Legendary Pictures"

מספר שנים לאחר סרט המלחמות הסופיות, חברת Legendary Pictures קיבלה את הזכויות עבור דמותו של גודזילה. בשנת 2014 החברה הוציאה את סרט הגודזילה הראשון שלה. סרט זה מהווה אתחול עבור הסרט המקורי ואת פרק ההתחלה ביקום הקולנועי המשותף של גודזילה וקינג קונג, הנקרא "מונסטרוורס".
רשימת סרטי Legendary Pictures:
גודזילה (2014)
קונג: אי הגולגולת (2017)
גודזילה: מלך המפלצות (2019)
גודזילה נגד קונג (2021)
גודזילה נגד קונג: האימפריה החדשה (2024)
עידן ראיווה (2016 עד היום)

בשנת 2016, טוהו הוציאו אתחול יפני חדש בשם Godzilla: Resurgence (במקור Shin Godzilla, תרגום חופשי: "גודזילה החדש"). בסרט זה גודזילה מופיע כייצור ממין בלתי מזוהה אשר נלכד בפסולת גרעינית בשנות החמישים ובסופו של דבר למד לספוג את הקרינה מן החומר על מנת לקבל יכולת של מוטציה עצמית, אשר אפשרה לו להתפתח קדימה אבולוציונית לייצור ענקי דמוי צלופח המסוגל לנוע על היבשה באמצעות רגליים. במשך הסרט, גודזילה מתפתח קדימה אבולוציונית ובסופו של דבר מותקף על ידי כוחות צבא יפניים ואמריקאים שבסופו של דבר מרגיזים אותו ומניעים אותו להתקיף את טוקיו מספר פעמים. בסוף הסרט, הצבא היפני והאמריקאי מצליחים להביס את גודזילה בכך שקרקעו אותו באמצעות בניינים מתפוצצים ואף החדירו לו חומר אשר הקריש את כל הדם בגופו, דבר שהוביל לשיתוקו.
בסוף הסרט נראים מספר יצורים אנושיים דמויי גודזילה אשר בוקעים מקצה זנבו ומצביעים על הישארותו של גודזילה בחיים.
בשנת 2017 יצא לאקרנים הסרט "גודזילה: כוכב המפלצות" (Godzilla: Planet of the Monsters).
בשנת 2018 יצאו לאקרנים שני סרטים: "גודזילה: העיר בקצה הקרב" (Godzilla: City on the Edge of Battle), "גודזילה: טורף הכוכבים" (Godzilla: City on the Edge of Battle).
בשנת 2023 יצא לאקרנים הסרט "גודזילה מינוס אחת" (Godzilla Minus One) המהווה כעין סיפור מקור עבור גודזילה.
סרטים אמריקאים אחרים > גודזילה (1998)

בשנת 1998, החברה האמריקאית TriStar Pictures הוציאה סרט בשם "Godzilla" המהווה אתחול לסרט המקורי.
סרט זה קיבל ביקורות שליליות מאוד בטענה שהוא בעל עלילה חסרת טעם ויותר מדי מחקה את פארק היורה.
לכן, כדי למנוע בלבול, טוהו שינו את שמו של היצור שנטען להיות גודזילה בסרט ל"זילה" וכעת הוא נחשב דמות נפרדת. וכדי ללגלג עוד על האתחול, טוהו הוסיפו את זילה לסרט גודזילה: המלחמות הסופיות ואף התחולל קרב בינו לבין גודזילה בו גודזילה מנצח לאחר 11 שניות.
עם זאת, מספר שנים מאוחר יותר, TriStar Pictures יצרה סדרת אנימציה מצוירת המהווה המשך לאותו הסרט.
| יקום המפלצות של אולפני לג'נדרי |
| --- | --- | --- |
| סרטים | גודזילה (2014) • קונג: אי הגולגולת (2017) • גודזילה: מלך המפלצות (2019) • גודזילה נגד קונג (2021) • גודזילה נגד קונג: האימפריה החדשה (2024) |  |
| מפלצות | גודזילה • קינג קונג • קינג גידורה • מכה-גודזילה • מות'רה • רודאן • מוטו |  |
| זיכיונות קשורים | גודזילה • קינג קונג |  |
דמוקריטוס (היסטוריון)

ערך זה עוסק בהיסטוריון בן המאה ה-1 לספירה דָמוקריטוס. אם התכוונתם לפילוסוף היווני מהמאה ה-5 לפנה"ס, ראו .
דָמוֹקריטוּס (Damocritus, ביוונית: Δαμόκριτος) היה היסטוריון, שפעל ככל הנראה במאה ה-1 לספירה.
כתביו אבדו והוא ידוע לנו רק מהסודא, הלקסיקון הביזנטי מסוף המאה ה-10:
"דאמוקריטוס היסטוריון. (כתב חיבור) על תכסיסי מלחמה בשני ספרים (וגם חיבור) על היהודים, שבו הוא מציין כי הם משתחווים לראש חמור עשוי זהב, וכי מדי שבע שנים, בהיותם חסרי מעש, לכדו נוכרי והקריבוהו תוך גזירת בשרו לגזרים קטנים, וכך הרגוהו."
הניסוח הדחוס של הקטע המצוטט מעורר את המחשבה שמדובר בנוסח מקוצר או מקוטע, כנראה בגלל הזמן הרב שעבר מאז דמוקריטוס ועד ימי הסודא.
את החיבור בשם "על היהודים" ("Peri Ioudaion") כתב דמוקריטוס כנראה אחרי חורבן בית המקדש בשנת 70 לספירה. תארוך זה של פרופסור מנחם שטרן נעשה מתוך הנחה שמדובר בציטוט מילותיו של דמוקריטוס עצמו ("Ipsissima verba" (אנ')), תוך שימוש תכוף בלשון עבר ("בלתי מושלם", אימפרפקטום). לטענתו, שימוש לשוני זה היה מוכיח את התארוך, אם היה ביטחון שאלו אכן מילותיו שלו. שטרן מציין לעומת זאת, שהחוקר ס. א. שוורץ (C. E. Schwartz) ציין בכלליות שדמוקריטוס יצר את חיבורו זה לכל המוקדם במאה ה-1 לפנה"ס ולא מאוחר משנת 70 לספירה, אולם טוען כי שוורץ לא סיפק שום הוכחה לדעה זו.
דמוקריטוס חוזר בדבריו על עלילת פולחן החמור של היהודים וגם על עלילת הדם.
הוא הסופר היווני היחיד הידוע לנו מלבד אפיון שטען שהיהודים נהגו לבצע רצח פולחני של נוכרים, אולם הוא נבדל ממנו בפרטים: בזמן שאפיון מדגיש שהקורבן הוא יווני והטקס מתרחש בכל שנה, דמוקריטוס מתייחס לנוכרי באופן כללי והטקס מתרחש בכל 7 שנים. הדבר רומז שלא הייתה תלות הדדית קרובה בין שני הסופרים. ייתכן וציון המחזוריות של 7 שנים קשור לשנת השמיטה היהודית, שהייתה ידועה לכמה סופרים פגאניים.
ידוע היטב שקורבן אדם היה נפוץ בעולם העתיק. ההשקפה הנאורה ביוון ורומא ראתה בכך ביטוי גס של אמונה טפלה ברברית. השלטון הרומי אסר קורבן אדם ברומא וראה חובה לחסל את המנהג בקרב עמים אחרים שנפלו תחת שלטון רומא, בעיקר בקרב הגאלים. בתיוגו את הדת היהודית ככזאת שמעודדת את מנהג קורבן האדם, דמוקריטוס רומז שהיהדות מוחלת על אמונה טפלה ומיזנתרופיה.
הערות שוליים

↑  הגיית השם ביוונית: דמוקריטוס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף).
↑  דאמוקריטוס הוא תעתיק רווח שנועד להבדילו מהפילוסוף דמוקריטוס.
↑  במקום אחר בסודא: בכל 3 שנים – Suidas, s.v. Ἰούδας
↑  סודא, דמוקריטוס – Suidas, s.v. Δαμόκριτος
1 2  אריה כשר, (יוספוס פלאוויוס) נגד אפיון, כרך שני, פירוש לספר שני, פרק ח. עלילת הדם היוונית ופירכותיה, הערה 89, עמ' 390.
1 2 3  מנחם שטרן – Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976, Vol. I, LXXXV. Damocritus, pp. 530-531
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 102389853  VIAF: 69321096   WorldCat (עם VIAF): 69321096
דמוקרטים דרומיים

הדמוקרטים הדרומיים הם חברים במפלגה הדמוקרטית האמריקאית, המתגוררים בדרום ארצות הברית.
במאה ה-19 הדמוקרטים הדרומיים היו אנשים בדרום שהאמינו בדמוקרטיה ג'קסונית. בשנות ה-50 של המאה ה-19 הם הגנו על העבדות בארצות הברית וקידמו את התפשטותה למערב נגד האופוזיציה הצפונית. לאחר שתקופת השיקום הסתיימה בסוף שנות ה-70 של המאה ה-19, המפלגה הדמוקרטית הייתה הדומיננטית בדרום.
המונופול שהמפלגה הדמוקרטית החזיקה ברוב הדרום החל להסתיים בשנת 1948, כאשר דמוקרטים דרום לבנים רבים, שהיו מוטרדים ממדיניות ההתפלגות שנחקקה במהלך ממשל הנשיא הדמוקרטי הארי טרומן, יצרו את המפלגה הדמוקרטית לזכויות המדינות. מפלגה חדשה זו, המכונה בדרך כלל "דיקסייראטס", מינתה את מושל דרום קרוליינה סטרום ת'ורמונד לנשיאה. המפלגה זכתה ברוב הדרום העמוק, על חשבון טרומן. המפלגה החדשה קרסה לאחר הבחירות, ואילו ת'ורמונד הפך לרפובליקני בשנות השישים.
הנשיא לינדון ג'ונסון, אף שהוא דמוקרט דרומי בעצמו, חתם על חוק זכויות האזרח משנת 1964 ועל חוק זכויות ההצבעה משנת 1965. זה הוביל להתנגדות קשה מצד כלל תושבי הדרום – גם דמוקרטים וגם רפובליקנים. לאחר העברת החקיקה לזכויות האזרח, דרומיים לבנים רבים עברו למפלגה הרפובליקנית. חוקרים רבים טוענים כי הלבנים הדרומיים עברו למפלגה הרפובליקנית עקב שמרנות גזעית.
בשנים 2000–2010 זכו הרפובליקנים ליתרון מוצק על פני הדמוקרטים ברוב מדינות הדרום.
הערות שוליים

↑  Carmines, Edward; Stimson, James (1990). Issue Evolution: Race and the Transformation of American Politics. Princeton University Press. ISBN 9780691023311. אורכב מ-המקור ב-16 במאי 2018. נבדק ב-9 ביוני 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Valentino, Nicholas A.; Sears, David O. (2005). "Old Times There Are Not Forgotten: Race and Partisan Realignment in the Contemporary South". American Journal of Political Science. 49 (3): 672–88. doi:10.1111/j.1540-5907.2005.00136.x. ISSN 0092-5853.
↑  Ilyana, Kuziemko; Ebonya, Washington (2018). "Why Did the Democrats Lose the South? Bringing New Data to an Old Debate". American Economic Review. 108 (10): 2830–2867. doi:10.1257/aer.20161413. ISSN 0002-8282free{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: postscript (link)
גאורג פרידריך, מרקיז באדן-דורלאך

גאורג פרידריך, מרקיז באדן-דורלאך (בגרמנית: George Friedrich von Baden-Durlach;‏ 30 בינואר 1573 – 24 בספטמבר 1638) היה מרקיז באדן-דורלאך משנת 1604 ועד להתפטרותו ב-1622. הוא גם שלט בבאדן-באדן.
הוא היה בנם השלישי של קרל השני, מרקיז באדן-דורלאך ואשתו השנייה, אנה מוולדנץ. הוא היה הצעיר מבין שמונה ילדים והיה רק בן ארבע כשאביו נפטר.
הוא ירש את אחיו ארנסט פרידריך ב-1604. הוא גם המשיך בכיבושיו של אחיו בבאדן-באדן. גאורג פרידריך היה חבר בולט באיחוד הפרוטסטנטי.
הוא גייס צבא של 12,000 איש בתחילת מלחמת שלושים השנים ב-1618. כאשר כוחות הליגה הקתולית בפיקודו של גנרל טילי התקרבו לבאדן ב-1622 המערכה בפפאלץ), הוא צעד נגדם, אך הגיע מאוחר מדי לקרב מינגולהיים. לאחר שיצא לרדוף אחרי הקתולים הנסוגים, הוא הובס בקרב וימפפן, וצבאו הושמד, כמה ימים לאחר מכן.
בשנת 1627 הצטרף לצבא הדני. הוא מת בשטרסבורג ב-1638.
ביוגרפיה > ראשית חייו

גאורג פרידריך נולד בבאדן לקרל השני, מרקיז באדן-דורלאך ואנה מוולדנץ.
גאורג פרידריך היה רק בן ארבע כאשר ירש את מרקיזות באדן-זאוזנברג, והזדקק לעוצר. העוצרים היו אמו אנה, לודוויג השישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ (עד 1583), פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג ולודוויג השלישי, דוכס וירטמברג.
בשנת 1584, אחיו הגדולים ארנסט פרידריך ויאקוב (נפטר 1590) ואמו (נפטר 1586) לקחו על עצמם את האפוטרופסות. בשנת 1595, גאורג פרידריך הוכרז כמבוגר, והוא נכנס לממשלה בעצמו.
גאורג פרידריך למד את השפות הלטינית, הצרפתית והאיטלקית וקיבל את השכלתו הגבוהה בשטרסבורג, שם למד אחיו יאקוב קודם לכן.
הוא יצא לטיול הגדול לבזנסון, דול, בזל וסיינה.
ביוגרפיה > חלוקת מרקיזות באדן-דורלאך

אחיו הגדולים הוכרזו כבוגרים ב-1584. ארנסט פרידריך ויאקוב רצו לחלק את הירושה, אם כי צוואתו של אביהם אסרה זאת. עם זאת, הצוואה לא נחתמה ונחתמה כראוי, והאפוטרופוסים הנותרים קבעו כי משמעות הדבר היא שהם יכולים לאפשר לאחים לחלק את המרקיזות. ארנסט פרידריך קיבל את באדן התחתית, כולל העיירות הראשיות דורלאך ופפורצהיים.  יאקוב קיבל את מרקיזות באדן-הכברג.
גאורג פרידריך שמר על החלקים הדרומיים של באדן-דורלאך, הלורדיות של רוטלן ובאדנוויילר ומחוז זאוזנבורג. בעקבות כך, המרקיזות פוצלה עוד יותר, לאחר הפיצול המוקדם יותר לבאדן-באדן ובאדן-דורלאך.
כאשר אחיו הבכור של גאורג פרידריך, יאקוב מת ב-1590, באדן-הכברג נפלה בחזרה לאחיו הבכור ארנסט פרידריך, שנתן אותה לגאורג פרידריך ב-1595.
ביוגרפיה > שליט באדן-הכברג (1595–1604)

בהגיעו לבגרות, הפך גאורג פרידריך לשליט באדן-הכברג (באדן העליונה). בהתחלה הוא שלט מטירת רוטלן. ב-1599 העביר את מקום מגוריו ואת כל המינהל הלאומי לזולצבורג.   לאחר המרתם של אחיו ארנסט פרידריך לקלוויניזם קפדני ויאקוב לקתוליות, נשאר גאורג פרידריך לותרני והקים בית ספר לטיני משלו במעונו הקטן בזולצבורג,  כך שלא יצטרך לסמוך על חינוך הכמרים מהאסכולה הקלוויניסטית בדורלאך. הוא בנה כמה מבנים בסולצבורג, ביניהם אולם טניס אמיתי.  בין 1600 ל-1610 הוא בנה את כנסיית הטירה בזולצבורג.  מרקיזות באדן-דורלאך נשארה לותרנית מאחר שגאורג פרידריך שרד את הזמן הארוך ביותר מבין אחיו.
גאורג פרידריך חי בצורה סגפנית. מההערות בכתב יד בתנ"ך האישי שלו, ניתן להסיק שהוא קרא אותו במלואו לפחות 58 פעמים. זמן קצר לאחר שנכנס לתפקידו בבאדן העילית, הציג גאורג פרידריך את יוהאן וינינגר כמפקח הכללי החדש בסינוד רוטלן. בהזדמנות זו נשא נאום שדמה לדרשה.  בשנת 1601, הוא הבטיח לאזרחי פפורצהיים, שהתנגדו למינוי אנשי דת רפורמים על ידי אחיו ארנסט פרידריך, שיתמוך בהם כאשר התיק יגיע בפני ה- Reichskammergericht.
בשנת 1603, הוא הוציא תקנת ייעור עבור המרקיזות של סוזנברג והלורדות של רוטלן.
ביוגרפיה > מרקיז באדן-דורלאך (1604–1612)

כאשר ארנסט פרידריך מת ב-1604, גאורג פרידריך ירש את באדן-דורלאך, ואיחד אותה מחדש עם באדן-הכברג. הוא יזם מערך רחב של רפורמות משפטיות, מנהליות ודתיות. הוא הקים בית משפט גבוה והנהיג צו כנסייה. גאורג פרידריך היה מודע לכך שיוכל להשיג את מטרתו של מרקיז לותרני מאוחד של באדן רק בתמיכת העם. בתמורה לאישור מיסים למימון מדיניות ההגנה שלו, הוא נתן לאצולה את הזכות להביע דעה בשאלות דתיות.
כבר ב-1603  ייסד גאורג פרידריך, בשיתוף עם אצילי באדן העליונה, בנק חליפין, שניהל גם פנסיות יתומים ולאחר מכן התפתח לבנק פיקדונות. בנק זה נועד גם לארגן את הסחר ביין ובתבואה ולחסל סוחרים יהודים.  זה גם עזר למרקיז להתגבר על משבר השוק של תקופת "קיפר אונד ויפר".
הוא יזם את הקודיפיקציה של הקוד האזרחי של באדן. החוק שהתקבל תואר כ"היסודי ביותר מבין כל המדינות הטריטוריאליות הגרמניות". הוא פורסם בשנת 1622, אך בשל מלחמת שלושים השנים, לא ניתן היה להכניסו לתוקף עד 1654, תחת בנו ויורשו פרידריך החמישי. הוא נשאר בתוקף עד 1809.
בשנת 1613, היה לו מחלוקת דתית עם פרנץ השני, דוכס לורן. הוא התכוון לטעון את הנושא בעצמו. אולם זה נכשל כאשר פרנסיס, בניגוד להסכם קודם, שלח ישועים להתווכח על הצד הקתולי של המחלוקת.
גאורג פרידריך ראה את המצב המידרדר באימפריה, ובנסיכות שלו בפרט, ולמד לא רק תאולוגיה, אלא גם נושאים צבאיים. הודיעו לו על אקדמיית האבירים שיוהאן השישי, רוזן נסאו-דילנבורג ייסד בזיגן ב-1616.  בין 1614 ל-1617 כתב גאורג פרידריך חיבור על לוחמה מודרנית עבור בניו פרידריך, קרל וכריסטופר; חיבור זה מעולם לא פורסם בדפוס.
ביוגרפיה > פרוץ מלחמת שלושים השנים

תחת השפעה קתולית, התיק המתנהל בפני ה- Reichskammergericht על הכיבוש המתמשך של באדן העליונה איים נגד גאורג פרידריך ב-1622. הוא הגיב בהתערבות מזוינת במרד הבוהמי, סכסוך שהיווה את השלב הראשוני של מלחמת שלושים השנים.
בשנת 1608, גאורג פרידריך הצטרף לאיחוד הפרוטסטנטי. הוא מונה לגנרל של האיחוד, תפקיד שמילא עד לפירוקו במאי 1621.
ב-19 באוגוסט 1612 חתם גאורג פרידריך ברית הגנה עם הערים הפרוטסטנטיות ברן וציריך, שבאמצעותה רצה להגן על באדן העליונה, שכן היא הייתה תחומה בשטחים השייכים לאוסטריה הנוספת. כשפרצה המלחמה, לא הצליחו בני בריתו לספק סיוע צבאי. עם זאת, הברית אפשרה לגאורג פרידריך לגייס שכירי חרב בשווייץ בשנים 1621 ו-1622.
הבישוף של שפייר, פיליפ כריסטוף פון זטרן, חש מאוים על ידי המעצמות הפרוטסטנטיות שמסביב, ובשנת 1615, הוא החל להרחיב את מקום מגוריו באודנהיים למצודה. הוא שינה את השם אודנהיים לפיליפסבורג והחל בבניית מבצר פיליפסבורג, למרות הפגנות של העיר הקיסרית שפייר, ציבור הבוחר של פאלץ ומרקיזות באדן. בשנת 1618 החליטו פרידריך החמישי, גאורג פרידריך והעיר שפייר להרוס את המצודה. בכל זאת היא הושלמה בשנת 1623.
ממרץ עד יוני 1620 גאורג פרידריך חסם את הדרך מברייזאך לפרייבורג בפקודת האיחוד הפרוטסטנטי, שפעל ממחנה מבוצר באיהרינגן. המטרה הייתה למנוע מעבר של חיילי שכירי חרב של בוואריה והליגה הקתולית מאלזס לנקודות הכינוס שלהם בלאוינגן ודילינגן שעל הדנובה. אף על פי כן, לאחר שהקיסר פרדיננד השני הבטיח שחיילים מסוימים גויסו עבורו ולא עבור צבא הליגה הבווארית/קתולית, גאורג פרידריך איפשר לשלושת הרגימנטים לעבור  ונאלץ להשלים עם המצב כאשר הגדודים הללו הצטרפו לצבאו של הדוכס מקסימיליאן הראשון מבוואריה.
ביוגרפיה > קרב וימפפן

ב-1621, גאורג פרידריך החל לגייס חיילים למערכה נגד הכוחות הקתולים, שהחלו בהתקדמות מוצלחת ב-1620. כדי לא לאבד את המרקיזות שלו לחרם קיסרי על ניהול מלחמה בקיסר, הוא התפטר ב-1622, לטובת בנו, פרידריך החמישי.
באביב 1622, לאחר שהאצילים העניקו לו מס מלחמה מיוחד לשלוש שנים,  עמדו לרשותו בין 11,000 ל 12,000 שכירי חרב, עם כמות גדולה יחסית של ארטילריה, בנוסף לרגימנט שנשאר מאחור כדי להגן על באדן. ב-24/25 באפריל 1622, הוא החל במסע נגד הקיסר ובני בריתו הקתולים. עם זאת, הוא הגיע מאוחר מדי כדי להשתתף בקרב על מינגולהיים ב-27 באפריל, שם ניצח מפקד כוחות הפפאלץ הרוזן ארנסט פון מנספלד בצורה מוחצת את לוטננט גנרל טילי מהליגה הקתולית.
ב-27 באפריל הכריז גאורג פרידריך מלחמה על ההבסבורגים ושילב את כוחותיו עם אלו של מנספלד, כדי להילחם יחד בליגה הקתולית. כשהם הופרדו באופן בלתי מוסבר כמה ימים לאחר מכן, גאורג פרידריך ספג מתקפה של טילי, שנעזר בכוחות ספרדים תחת פיקודו של קורדובה. גאורג פרידריך הובס בקרב וימפפן ב-6 במאי 1622. הוא נפצע בפניו ונמלט בקושי לשטוטגרט, שם התפטר לטובת בנו הבכור.
כבר ב-13 במאי 1622 חזר גאורג פרדריק לדורלאך וניסה לשווא להקים צבא חדש. צבא קתולי של כ-12,000 חיילים פלש לבאדן והרס אותה ביסודיות. גאורג פרידריך ברח בתחילה למעוז באמנדינגן אותו ביצר בכבדות בתחילת המאה. ב-26 באוגוסט 1622, הקיסר מינה את וילהלם, בנו של אדוארד פורטונאט, בבאדן-באדן. משמעות הדבר היא שבאדן שוב פוצלה לבאדן-באדן קתולית ולבאדן-דורלאך פרוטסטנטית. פיצול זה נמשך עד שבאדן התאחדה מחדש ב-1771 תחת קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן.
ביוגרפיה > קריירה אחרי וימפפן

בשנת 1625 נסוג גאורג פרידריך לז'נבה, שם הגיע עד מהרה לעימות עם הממשלה הקלוויניסטית, משום שערך בדירתו טקסי כנסייה לותרנית. בשנת 1626 הוא עבר לתורן, שם צ'ארלס עמנואל מסבויה איפשר לו לקיים טקסי כנסייה לותרנית.
בקיץ 1627 הוא מונה ללוטננט גנרל של הצבא הדני על ידי כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק, שהיה מעורב במלחמת שלושים השנים בסקסוניה התחתונה והטיל על גאורג פרידריך לעצור את התקדמותו של ולנשטיין לצפון גרמניה. כשוולנשטיין התקרב, גאורג פרידריך נסוג לאי פול ולאחר מכן להייליגינהאפן בהולשטיין. חייליו משם צעדו לאולדנבורג בהולשטיין, שם נמחק כמעט לחלוטין בקרב על אולדנבורג  על ידי צבא קיסרי בפיקודו של היינריך שליק ונאלץ להיכנע ב-24 בספטמבר 1627. באוקטובר התפטר גאורג פרידריך מהשירות הדני, לאחר מחלוקת עם המלך הדני, שרצה להביא את הנושא בפני בית משפט צבאי.
ביוגרפיה > אחרית חייו

גאורג פרידריך פרש לביתו בשטרסבורג והתמסר בעיקר ללימודי ספרות דתית. עם זאת, הוא עדיין היה בקשר עם צרפת ושוודיה, וניסה להגשים את חלומו על באדן רבתי הלותרנית.  הוא נפטר ב-24 בספטמבר 1638 בשטרסבורג. גופתו הועברה כנראה לקריפטה הנסיכותית בכנסיית ס. מיכאל בפפורצהיים בשנת 1650.
משפחתו

גאורג פרידריך התחתן שלוש פעמים. נישואיו הראשונים היו ליוליאנה אורסולה מזאלם-נויוויל, בתו של פרידריך, רוזן זאלם-נויוויל, עימה התחתן ב-2 ביולי 1592, ממנה נולדו לו חמישה עשר ילדים:
אורסולה קתרינה (1593–1615), התחתנה עם אוטו, רוזן הסן-קאסל
פרידריך (1594–1659)
אנה אמליה (1595–1651), התחתנה עם וילהלם לודוויג, רוזן נסאו-זארבריקן
פיליפ (1596–1597)
קרל (1598–1625)
יוליאנה אורסולה (1600)
רודולף (1602–1603)
כריסטוף (1603–1632)
אנה אוגוסטה (1604–1616)
זיבילה מגדלנה (1605–1644), התחתנה עם יוהאן, רוזן נסאו-אידשטיין
פרנסיסקה (1606)
אורסולה מריה (1607)
פרנסיסקה זיבילה (1609)
סופיה דורותיאה (1610–1633)
ארנסטינה סופיה (1612–1658)
לאחר מותה של יוליאנה התחתן גאורג פרידריך בפעם השנייה, עם אגתה מארבאך-ברוברג, בתו של גורג השלישי, רוזן ארבאך ב-23 באוקטובר 1614, ממנה נולדו לו שלושה ילדים:
אגתה (1615–1616)
אנה מריה (1617–1672)
אליזבת (1620–1692)
נישואיו השלישיים של גאורג פרידריך היו נישואים מורגנטיים. ב-29 ביולי 1621 הוא התחתן עם אליזבת שטולץ, בתו של מזכירו, יוהאן תומאס שטולץ, אולם לא היו לו ילדים ממנה.
הערות שוליים

↑  Baumann, p. 21-22
↑  Jost Grosspietsch: Sulzburg. Ehemalige Markgräfliche Residenz, in: Das Markgräflerland vol. 2/1991, p. 6
↑  Ledderhose: Aus dem Leben..., p. 19
↑  Gothein, p. 50
↑  Wolfgang Stopfel: Neue Erkenntnisse zur Gestalt des Sulzburger Renaissanceschlosses - und zur Geschichte des Tennisspiels in Sulzburg, in: Das Markgräflerland, vol. 2/2006, p. 45-50
↑  Wolfgang Kaiser, Gitta Reinhardt-Fehrenbach: Kulturgeschichtliche und architektonische Ansichten aus Sulzburg, in: Das Markgräflerland, vol. 2/2006, S. 17
1 2  Gothein, p. 45
↑  Ledderhose, p. 17
1 2  Gothein, p. 47
↑  General State Archives
↑  Gothein, p. 49
↑  Table of Contents of the Civil Code
↑  Reitzenstein vol. II, p. 172
↑  Ledderhose, pp. 79-81
↑  Ledderhose p. 63-64
↑  Reitzenstein, vol. 1, p. 125-126
↑  Siegfried Fiedler: Taktik und Strategie der Landsknechte, Bonn, 1985, p. 167 ff
↑  Lederhose, p. 96
↑  "About the Battle at the Oldenburg". אורכב מ-המקור ב-2010-05-09. נבדק ב-2011-10-26.
↑  Ledderhose, p. 99
↑  Duch, p. 99
↑  Obser, p. 356-357
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810638814105606  GND: 11871693X  ISNI: 0000 0000 1000 6415  SUDOC: 13609869X  VIAF: 42632772   WorldCat (עם VIAF): 42632772 
גאורג פרידריך מבאדן-דורלאך ב-1603
גאורג פרידריך מבאדן-דורלאך בשנת 1630 מראה צלקות מפצע בראש על ידי רומח בקרב וימפפן ב-6 במאי 1622
מחנה מבוצר של מרקיז גאורג פרידריך באיהרינגן
גאורג פרידריך מבאדן
גטו ברשד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מדינה:  אוקראינה 
 מחוז:  ברשד 
 נתונים
 קואורדינטות:  48°22′00″N 29°31′00″E﻿ / ﻿48.3666666667°N 29.5166666667°E﻿ / 48.3666666667; 29.5166666667
 he
 
גטו ברשד (באוקראינית: Березівка; ברומנית: Berșad) היה אחד הגטאות שהקימו שלטונות הכיבוש הרומניים בתקופת מלחמת העולם השנייה בטרנסניסטריה. הגטו הוקם בעיירה ברשד שבמחוז בלטה, 144 ק"מ מדרום-מזרח לעיר ויניצה באוקראינה המודרנית. בגטו נכלאו כ-20,000 יהודים, מהם נספו במחלות, בקור וברעב כ-15,000. הגטו התקיים בין סוף 1941 למרץ 1944, אז שוחרר בידי הצבא האדום.
אוכלוסייה

בין 20,000 הכלואים בגטו ברשד היו כ-4,000 יהודים שחיו בברשד לפני מלחמת העולם השנייה. בנוסף להם נכלאו בגטו כ-15,000 יהודים שגורשו מבוקובינה, בסרביה וצפון מולדובה.