stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ו רגלבוטו
הערות שוליים

↑  NOTED ALUMNI, באתר בית הספר טיש
1 2  Biography, באתר CBS
↑  Joe Regalbuto, באתר האמי
↑  מייגן קוק, 8 of the best and 8 of the worst TV shows that got canceled this year, so far, באתר insider‏, 16 באוקטובר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1732928  BnF: cb14219575q (data)  GND: 1018376518  ISNI: 0000 0000 7826 4058  LCCN: no2003064900  NKC: xx0181827  NLK: KAC2020N2492  SNAC: w68k7h58  SUDOC: 253601347  VIAF: 63699471   WorldCat (עם VIAF): 63699471
ברית יצחק ואבימלך

יצחק כורת ברית עם אבימלך, בעוד עבדי יצחק ורועי גרר מתווכחים על הבארות.
נחל גרר, אחד הזיהויים לגרר המקראית
ברית יצחק ואבימלך הוא סיפור מקראי אודות הברית בין יצחק לאבימלך מלך גרר. הסיפור מופיע בפרשת תולדות. סיפור זה ממשיך את סיפור ירידת יצחק לגרר המסופר בספר בראשית, פרק כ"ו, פסוקים א'–י"ד. בסיפור רואה אבימלך את יצחק "מצחק" עם רבקה, אף על פי שיצחק טען שהיא אחותו. אבימלך כועס על יצחק שלא דיבר אמת. לאחר מכן, רבים רועי יצחק עם רועי אבימלך על הבארות שחפרו (הריב על הבארות). לאחר מכן עולה יצחק לבאר שבע, עבדיו חופרים באר נוספת ויצחק קורא לה "שבעה", על שם העיר באר שבע. בסופו של דבר מגיע אבימלך בעצמו במשלחת כבוד אל יצחק ומבקש לכרות עמו ברית, יצחק עורך לכבודם משתה, הם נשבעים איש לאחיו ונפרדים לשלום.
סיפור זה מקביל לסיפור ברית אברהם ואבימלך המופיע בספר בראשית, פרק כ"א, פסוקים כ"ב–ל"ד. סיפור ברית יצחק ואבימלך הוא סיפור אטיולוגי הבא להסביר את שמה של העיר באר שבע.
רקע

בעקבות רעב בארץ כנען, ועקב רצונו של יצחק לרדת למצרים כאברהם אביו, ה' התגלה בנבואה ליצחק, ואמר לו ללכת לגרר ובמקום למצרים, כנראה בשל היחסים הטובים שהיו בין השליט לאביו:
אַל תֵּרֵד מִצְרָיְמָה, שְׁכֹן בָּאָרֶץ אֲשֶׁר אֹמַר אֵלֶיךָ: גּוּר בָּאָרֶץ הַזֹּאת וְאֶהְיֶה עִמְּךָ וַאֲבָרְכֶךָּ, כִּי לְךָ וּלְזַרְעֲךָ אֶתֵּן אֶת כָּל הָאֲרָצֹת הָאֵל, וַהֲקִמֹתִי אֶת הַשְּׁבֻעָה אֲשֶׁר נִשְׁבַּעְתִּי לְאַבְרָהָם אָבִיךָ: וְהִרְבֵּיתִי אֶת זַרְעֲךָ כְּכוֹכְבֵי הַשָּׁמַיִם, וְנָתַתִּי לְזַרְעֲךָ אֵת כָּל הָאֲרָצֹת הָאֵל, וְהִתְבָּרֲכוּ בְזַרְעֲךָ כֹּל גּוֹיֵי הָאָרֶץ: עֵקֶב אֲשֶׁר שָׁמַע אַבְרָהָם בְּקֹלִי, וַיִּשְׁמֹר מִשְׁמַרְתִּי מִצְו‍ֹתַי חֻקּוֹתַי וְתוֹרֹתָי
יצחק הלך אל אבימלך מלך פלשתים לארץ גרר, כמו שה' ציווה אותו בנבואה.
כשיצחק הגיע לגרר הוא לא רצה להגיד על רבקה שהיא אשתו כי פחד שכיון שהייתה טובת מראה אנשי המקום יהרגו אותו כדי לקחת אותה לאשה, ולכן כשאנשי המקום שאלו כיצד הוא קשור לרבקה, הוא ענה "אחותי היא".
לאחר שעברו ימים רבים, חששו של יצחק פחת, ולכן לא נזהר מפני הפלשתים. כשאבימלך מלך פלשתים השקיף מהחלון הוא ראה את יצחק מצחק (לשון תשמיש) עם רבקה אשתו. אבימלך הבין שרבקה היא אשתו של יצחק, ולכן שאלו מדוע אמר שהיא אחותו.
יצחק הצטדק באומרו כי שיקר מחשש שמא יהרגוהו, כדי לשאת אותה, ואבימלך קיבל את התנצלותו ולאחר תוכחה נוספת: "מַה זֹּאת עָשִׂיתָ לָּנוּ? כִּמְעַט שָׁכַב אַחַד הָעָם (לפי רש"י הכוונה למיוחד שבעם, שזה המלך) אֶת אִשְׁתֶּךָ, וְהֵבֵאתָ עָלֵינוּ אָשָׁם.", הודיע ברבים שליצחק יש הגנה מלכותית, ומי שיפגע בו ובאשתו יומת.
לאחר המעשה אבימלך לקח אותו תחת חסותו וציווה את עמו הפלשתים "הנוגע באיש הזה ובאשתו מות יומת".
עקב עמידתו בניסיון ואי עזיבתו את הארץ, ה' ברך את יצחק בזריעתו אפילו שהיה שנת רעב, ויצא לו מהקרקע מאה שערים (לפי רש"י כפול מאה ממה שראוי לצאת מהקרקע הזו, ולפי רבי יוסף בכור שור המספר "מאה" אינו בדווקא). ועקב כך הוא התפרסם ושמו גדל בגרר.
רקע > הריב על הבארות

היה ליצחק מקנה צאן, ומקנה בקר, ועבודה רבה (הכוונה שפועלו רב), ועקב כך הפלשתים קנאו בו.
בעקבות קנאתם הם סתמו את כל הבארות שעבדי אברהם אביו חפרו כשהיה בגרר ויצחק חידש אותם ומלאום עפר, בנימוק שזה יעודד גייסות לבוא לגרר.
כשאבימלך ראה את זה הוא ניסה למנוע את המריבה וביקש מיצחק ללכת מגרר בנימוק ש"עצמת ממנו מאד".
יצחק קיבל את דברי אבימלך ועבר לנחל גרר, שהיה רחוק מהעיר.
יצחק שב לחפור את בארות המים שחפרו עבדי אביו בימי אברהם אביו ופלשתים סתמום אחרי מות אברהם, ולאחר ששב וחפר קרא להן שמות כשמות שאביו קרא להם, בנוסף עבדי יצחק חפרו ומצאו עוד באר בנחל.
בעקבות מציאת הבאר רועי גרר רבו עם רועי יצחק למי שייך המים. יצחק לא רצה לריב, ולכן קרא שם הבאר "עשק" על שם שהתעשקו עמו, ועבר למקום אחר. לאחר שהתאקלם שם עבדיו חפרו עוד באר אחרת ורועי גרר ריבו גם עליה, יצחק קרא שם הבאר "שטנה", ועבר בשנית למקום אחר.
במקום השלישי עבדיו חפרו באר ופה כבר לא רבו עליה כי זה היה רחוק מאוד, ולכן קרא את שמה "רחבות" על שם שעכשיו ה' הרחיב לו.
אחרי הסיפור הזה יצחק עלה לבאר שבע כי פחד מהפלשתים, יצחק בנה שם מזבח כדי שיהיה לו נבואה, וה' התגלה אליו ואמר לו שלא יפחד "אנכי אלהי אברהם אביך אל תירא כי אתך אנכי וברכתיך והרביתי את זרעך בעבור אברהם עבדי". עבדיו כרו בבאר שבע באר בשם "שבועה" על שם הברית והשבועה שכרת עם אבימלך.
ברית יצחק ואבימלך

לאחר שיצחק מתעשר וגורם לקנאת הפלשתים, אבימלך מבקש ממנו ללכת מאיתם ולמעשה מגרש אותו. יצחק עובר לגור בקרבת מקום בנחל גרר. לאחר מספר מריבות על בארות בין יצחק לאנשי אבימלך, אבימלך עם פיכול שר צבאו ואחוזת רעהו הטוב, מופיע אצל יצחק ומבקש לתקן את יחסיהם, ולכרות ברית גם עם יצחק כשם שכרת ברית עם אברהם (ברית אברהם ואבימלך'), כי ראו שאלוהים היה עמו. יצחק מקבל אותו בתוכחה, אך לבסוף עושה לו משתה. אבימלך ואנשיו אף לנים אצלו, ובבוקר הם נשבעים אחד לשני, במה שנראה כמעשה ברית.
באותו יום אמרו לו עבדיו כי מצאו באר:
הקשר והבדלים בין ירידת יצחק לגרר לירידת אברהם למצרים ולגרר

מחבר המדרש הגדול טען בהתייחסו לזה שיצחק התמודד עם אותם מצבים שאברהם אביו התמודד אתם ש"כל מה שאירע לאברהם, אירע ליצחק".
עקב הדמיון אלישע שפי כותב ש"עלילות חייו (של יצחק) אינן כמעט אלא חזרה רפויה על חלק מעלילות אביו... התיאורים בסיפור יצחק כה חיוורים, עד כי חוקרים רבים רואים בו רק העתק מלאכותי מסיפורי אברהם". עם זאת משה דוד קאסוטו טוען שמטבע הדברים סיפורי יצחק קשורים לסיפורי אביו "בדין הוא שיהיו מאורעות חייו של יצחק מעורים בתחילה במאורעות של אביו ואחר כך במאורעות חייו של בנו". ועל כן "לא היה אפשר להימנע מכך שבסיפור האבות מופיע יצחק כבנו של אביו או כאביו של בנו, ופחות מכך כדמות עצמאית שאינה תלויה באחרת".
סיפור ירידת יצחק לגרר זהה לסיפור ירידת אברהם למצרים ולסיפור ירידת אברהם לגרר, יצחק, כמו אביו, נודד בגלל הרעב, מגיע לאותם המקומות, מתווכח עם אבימלך על עניין המים ואחר כך כורת עמו ברית. המקרא עצמו מעיד על הדמיון והזיקה שבין יצחק לאברהם בכמה מישורים בפרשה זו:
הרעב – "ויהי רעב בארץ מלבד הרעב הראשון אשר היה בימי אברהם" (בראשית כ"ו, א).
השבועה על ירושת הארץ – "גור בארץ הזאת... והקמתי את השבעה אשר נשבעתי לאברהם אביך" (שם, ג).
חפירות הבארות – "ויחפר את בארות המים אשר חפרו בימי אברהם אביו" (שם, יח).
שמות זהים לבארות – "ויקרא להן שמות כשמות אשר קרא להן אביו" (שם, שם).
הברכה ליצחק – "וברכתיך והרביתי את זרעך בעבור אברהם עבדי" (שם, כד). אלהי יצחק הוא אלהי אברהם – "וירא אליו ה'... ויאמר אנכי אלהי אברהם אביך" (שם, כה).
אך עדיין קיימים מספר הבדלים ביניהם:
בירידת אברהם למצרים ולגרר שרה נלקחת לבית המלך, בניגוד לירידת יצחק לגרר שם רבקה נשארת בבית יצחק.
אבימלך מגלה שהיא אשת יצחק עוד לפני שהיא נלקחת לבית המלך, באברהם היא הגיעה לפרעה.
בסיפור של אברהם הקב"ה מתערב ומזהיר את פרעה שהוא ימות בעקבות לקיחת האישה, וכשאברהם אצל אבימלך הוא פוגע (נגעים). לעומת זאת, במקרה של יצחק אין התערבות אלוקית.
בסיפור יצחק אין ניסיון, רבקה לא נמצאת במצוקה, המלך מגלה רק לאחר זמן (כי ארכו לו שם הימים) שרבקה שוהה עם יצחק וממילא נראה שהיא אשתו. לעומת זאת בסיפורי אברהם הגילוי ששרה היא אשת אברהם מופיע כאשר שרה נמצאת בבית המלך ושורה במצוקה.
בשני הסיפורים של אברהם, הוא מתעשר מהמלך, לעומת בסיפור יצחק אין לו רווח כלכלי מהמלך.
הבדלים אלו נובעים מכך ששרה נלקחה בפועל, לעומת רבקה שלא נלקחה.
הבדל נוסף:
יצחק מתיישב לזרוע בארץ, וברכת ה' חלה על היבול בשדהו, בעוד ברכת ה' לאברהם "בכל" (בראשית כ"ד, א) מתפרשת לפי דרך הפשט, על המקנה, על כסף וזהב, על עבדים ושפחות, ועל גמלים וחמורים, וכולם ניידים ומהלכים. ההתיישבות בארץ מופיעה כאן כקיום מצוות ה', כעיקר הסיפור, קיום הבטחת ה' לאברהם.
הערות שוליים

↑  אלכסנדר רופא, מבוא לספרות המקרא, ירושלים, כרמל, 2006, עמ' 28
↑  ספר בראשית, פרק כ"ו, פסוק י'
↑  רש"י
↑  רבי שמשון רפאל הירש, מגדולי חכמי אשכנז במאה ה-19, טוען שלא קנאו בו על ברכתו, שהרי הייתה בה ברכה לכלל, אך הם נפגעו מהעמדה והכבוד שהוא הגיע אליהם בשל כך. קנאתם התייחסה לאיש יותר מאשר לעושרו.
↑  על פי רש"י. לפי הרשב"ם זה היה כדי שלבניו לא יהיה חזקה בזה
↑  רש"י. לפי המלבי"ם זה היה מפני שנגמר המרעה לצאן.
↑  לפי המלבי"ם התגלה אליו דווקא בבאר שבע כי המקום ששם גר הצדיק והפיץ אור האמונה, קונה קדושה ומוכן להשראת השכינה, ולכן בבאר שבע ששם קרא אברהם בשם ה', נתקדש המקום והתגלה אליו ה'.
↑  בפתיחה לפרק
↑  ערך "יצחק" ב"לכסיקון מקראי", הוצאת "דביר" ת"א, תשכ"ה, כרך א', עמ' 395.
↑  ערך "יצחק" באנציקלופדיה המקראית, כרך ג', עמודה 753.
| ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| פרשת בראשית | בריאת העולם • תוהו ובוהו • רקיע • המים העליונים • בריאת אדם וחוה • אדם וחוה • פרייה ורבייה • גן עדן • נחש הקדמוני • חטא עץ הדעת • קללת האדם והאשה • עץ החיים • קין והבל • שירת למך • מעשה בני האלוהים |  |
| פרשת נח | תיבת נח • המבול • ברית הקשת • שבע מצוות בני נח • שכרות נח • תולדות בני נח • מגדל בבל |  |
| פרשת לך לך | מסע אברהם לארץ כנען • ירידת אברהם למצרים • פרידת אברהם ולוט • מלחמת ארבעת המלכים את החמישה • מלכי-צדק • ברית בין הבתרים • בריחת הגר ולידת ישמעאל • ברית המילה |  |
| פרשת וירא | ביקור המלאכים באוהל אברהם • מהפכת סדום ועמורה • לוט ובנותיו • ירידת אברהם לגרר • גירוש הגר וישמעאל • ברית אברהם ואבימלך • עקדת יצחק |  |
| פרשת חיי שרה | רכישת מערת המכפלה • מציאת אישה ליצחק • נישואי אברהם וקטורה • תולדות ישמעאל |  |
| פרשת תולדות | לידת יעקב ועשו • מכירת הבכורה • ירידת יצחק לגרר • הריב על הבארות • ברית יצחק ואבימלך • גנבת הברכות • בריחת יעקב מעשו |  |
| פרשת ויצא | חלום יעקב • נישואי יעקב עם רחל ולאה • לידת בני יעקב • מעשה הדודאים • בריחת יעקב מלבן • ברית יעקב ולבן |  |
| פרשת וישלח | מפגש יעקב ועשו • מאבק יעקב והמלאך • מעשה שכם ודינה • מעשה שמעון ולוי • קיום הנדר בבית אל • מות רחל וקבורתה • מעשה ראובן ובלהה • פרשת שמונת מלכי אדום |  |
| פרשת וישב | מכירת יוסף • מעשה יהודה ותמר • לידת פרץ וזרח • יוסף ואשת פוטיפר • חלומות שר המשקים ושר האופים |  |
| פרשת מקץ | חלומות פרעה • ירידת אחי יוסף למצרים |  |
| פרשת ויגש | התוודעות יוסף לאחיו • ירידת יעקב למצרים • מכירת ארץ מצרים לפרעה |  |
| פרשת ויחי | שבועת יוסף ליעקב • ברכת אפרים ומנשה • ברכת יעקב לבניו • מות יעקב וקבורתו |  |
| דמויות מרכזיות | אדם וחוה • קין והבל • נח • אברהם ושרה • לוט • הגר וישמעאל • יצחק ורבקה • עשו • יעקב רחל ולאה • בלהה וזלפה • ראובן • שמעון • לוי • יהודה • תמר • יששכר • זבולון • דן • נפתלי • גד • אשר • יוסף • בנימין |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
באר אברהם בבאר שבע העתיקה, לפי המסורת זו הבאר בבאר שבע
בית החולים הכללי של וינה

| --- | --- |

 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1686 
 שירותים
 מיטות:  2,200 
 www.akhwien.at
 גאוגרפיה
 כתובת:  Währinger Gürtel 18-20, 1090 Wien 
 מיקום:  וינה, אוסטריה
 קואורדינטות:  48°13′12″N 16°20′51″E﻿ / ﻿48.22°N 16.3475°E﻿ / 48.22; 16.3475
 he
 
דגם של קמפוס בית החולים
הנארנטורם
שרידי בית הכנסת בקמפוס הישן של בית החולים
בית החולים הכללי של וינה (בגרמנית: Allgemeines Krankenhaus der Stadt Wien; בראשי תיבות: AKH) הוא בית חולים אוניברסיטאי בעיר וינה, בירת אוסטריה. זהו בית החולים הגדול בעיר ובארץ כולה.
תולדות בית החולים

ראשיתו של בית החולים בשנת 1693. אז הורה הקיסר לאופולד הראשון על הקמת בית חולים, שהיה למעשה מעון לוותיקי מלחמה נכים. תוך ארבע שנים גרו בו יותר מאלף מהם.
במאה ה-18 הוקם בבית החולים ה"נארנטורם" - "מגדל השוטים" (Narrenturm), המבנה הייעודי הראשון בעולם לשיכונם של חולי נפש. ב-1903 הוקם בו בית כנסת. בית הכנסת הושחת במהלך ליל הבדולח ב-1938. בשנת 2005 הוא שוחזר ומשמש כיום כאנדרטה.
בבית חולים זה ערכו איגנץ זמלווייס וקרל לנדשטיינר במאות ה-19 וה-20 את מחקריהם אודות מניעת זיהומים אצל יולדות ואודות קבוצות הדם בבני אדם, בהתאמה.
בית החולים הוא מרכז רפואי שלישוני ובו שירותים בכל תחומי הרפואה. כיום הוא המרכז הגדול באירופה להשתלות ריאה והשני בגודלו בעולם בתחום זה (אחרי המרכז הרפואי של אוניברסיטת פיטסבורג).
תולדות בית החולים > הקמפוס החדש של בית החולים

בשנת 1957 התקבלה החלטה להקים לבית החולים קמפוס חדש במערבה של וינה, ובנייתו החלה ב-1964, במימון ממשלת אוסטריה ועיריית וינה. לב הקמפוס הוא בניין מסד רחב בגובה של 11 קומות, שעליו ניבנו שני מגדלי אשפוז גדולים בגובה של 14 קומות נוספות. בגובה כולל של 85 מטרים הם ממבני בתי החולים הגבוהים בעולם. אחד מהמגדלים משכן בעיקר מחלקות כירורגיות והאחר - בעיקר מחלקות בענפי הרפואה הפנימית. חדרי האשפוז בו משכנים עד שלושה חולים.
המבנה המרכזי והמגדלים הופעלו חלקית ב-1991 ונחנכו ב-1994. שטח בנייני הקמפוס מגיע ל-240 אלף מטר רבוע. הקמפוס מחובר באמצעות תחנה משלו לרכבת התחתית של וינה.
בקמפוס שוכנת גם האוניברסיטה הרפואית של וינה, אשר הוקמה על בסיס בית הספר לרפואה של אוניברסיטת וינה. בית החולים מסונף אליה ורופאיו מכהנים כמרצים בה.
הקמפוס הישן של בית החולים משמש כיום את אוניברסיטת וינה.
נתוני פעילות

להלן נתוני פעילות של בית החולים לשנת 2015:‏
מיטות בבית החולים: 2,048, מהן 1,834 מיטות אשפוז ו-214 מיטות באשפוז יום. מיטות האשפוז כוללות 1,560 מיטות רגילות, 130 מיטות טיפול נמרץ ו-144 מיטות טיפול ביניים.
חדרי ניתוח: 48 חדרי ניתוח כלליים, 11 חדרי ניתוח אמבולטוריים, 8 יחידות התאוששות.
עובדים - 8,838, מהם 1,578 רופאים, 2,690 אחים ואחיות.
אשפוזים: 106,869
ניתוחים: 41,782 בחדרי הניתוח, 11,392 ניתוחים אמבולטוריים
השתלות איברים: לב - 49, ריאות -116, כליה - 158, כבד - 51, לבלב - 4
ביקורים במרפאות חוץ: 1,112,765
הערות שוליים

↑  מקור: דוח פעילות של בית החולים לשנת 2015, באתר בית החולים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007425648005171  GND: 4299789-6  ISNI: 0000 0004 0520 9719  LCCN: n50055586  VIAF: 197593439   WorldCat (עם VIAF): 197593439
ג'ון אלכסנדר

| --- | --- |

 לידה:  1956 (בן 68 בערך) פורט נצ'ס, טקסס, ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת טקסס טק  קינגס קולג' לונדון 
 השתייכות:  צי ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1982–2019 (כ־37 שנים)
 דרגה:   תת-אדמירל
 תפקידים בשירות
 מפקד טייסת הלוחמה האלקטרונית 135  מפקד אוניית הלוחמה האמפיבית "ג'ונו"  מפקד נושאת המטוסים "אברהם לינקולן"  מפקד כוח משימה 70 של הצי השביעי  מנהל המבצעים הימיים בפיקוד כוחות הצי  מפקד הצי השלישי של ארצות הברית
 עיטורים
   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  לגיון ההצטיינות (2)  מדליית האוויר (3)
 
ג'ון ד. אלכסנדר (באנגלית: John D. Alexander, נולד ב-1956) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית. כיהן כמפקד הצי השלישי של ארצות הברית.
ביוגרפיה

אלכסנדר נולד בפורט נצ'ס שבטקסס. ב-1982 סיים תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת טקסס טק. בדצמבר 1982 התגייס לצי ארצות הברית ובנובמבר 1983 הוכשר כאיש צוות אוויר.
שירת כנווט ומפעיל מערכות במטוסי A-6E בטייסת התקיפה 165 על נושאת המטוסים "קיטי הוק", בטייסת התקיפה 155 על נושאת המטוסים "אינדיפנדנס", בטייסת התקיפה 196 על נושאת המטוסים "קרל וינסון", וכמדריך טיסה בטייסת 128. שירת בקבוצת המשחתות-סיירות השלישית על נושאת המטוסים "נימיץ" וכסגן מפקד נושאת המטוסים "דוויט אייזנהאור".
פיקד על טייסת התקיפה האלקטרונית 135 ("העורבים השחורים"), במאי 2006 מונה למפקד אוניית לוחמה אמפיבית "USS Juneau" ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2007. בין ינואר 2010 לספטמבר 2012 פיקד על נושאת המטוסים "אברהם לינקולן" והוביל אותה במהלך פעילות מבצעית ב"מבצע חירות מתמשכת", במהלכה ביצעו כוחותיה למעלה מ-2,000 גיחות מבצעיות ב-172 ימים.
כאדמירל משנה שימש עוזר למפקד פיקוד כוח האדם של הצי. באוקטובר 2014 מונה למפקד כוח משימה 70 וכוח נושאות המטוסים החמישי של הצי השביעי ושירת בתפקיד עד יולי 2016. בתפקידו הבא שימש מנהל המבצעים הימיים בפיקוד כוחות הצי.
בספטמבר 2017 קודם לדרגת תת-אדמירל ומונה למפקד הצי השלישי של ארצות הברית. הוא שירת בתפקיד עד ספטמבר 2019 ופרש מהצי.
במהלך שירותו צבר למעלה מ-3,200 שעות טיסה ומעלה מ-700 נחיתות על נושאות מטוסים.
אלכסנדר בעל תואר שני בלימודי ביטחון מקינגס קולג' שבאוניברסיטת לונדון, בוגר קורס פיקוד ומטה של הצי המלכותי הבריטי ובוגר התוכנית להנעה גרעינית של צי ארצות הברית. הוא נשוי לשרלוט ואב לשניים.
הערות שוליים

↑  USS Juneau (LPD-10)
↑  USS ABRAHAM LINCOLN CVN 72
↑  Forward-Deployed Carrier Strike Group Welcomes New Commander, אתר צי ארצות הברית, 7 באוקטובר 2014
↑  Command of 3rd Fleet Changes Hands as Tyson Retires, אתר צי ארצות הברית, 16 בספטמבר 2017
בנות בראון

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  עירית לינור
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  דרמה 
 הוצאה
 הוצאה:  קשת הוצאה לאור
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002312729
 
בנות בראון הוא רומן מאת העיתונאית והסופרת עירית לינור שיצא לאור בשנת 2002. הספר מספר אודות ההתרחשויות במושב הדמיוני כפר אילן מאמצע שנות השמונים עד ראשית שנות התשעים, וסובב סביב משפחת בראון, משפחה ממקימי המושב, שנמצא על סף פשיטת רגל, ונתונה בקרע בין חבריה הוותיקים במושב. "בנות בראון" הפך בהמשך לסדרת טלוויזיה בשמונה פרקים (כמספר הפרקים בספר) במסגרת "שידורי קשת" בערוץ 2.
עלילה

עלילת הספר מתפרסת על פני שמונה שנים: 1985–1992. המושב הפיקטיבי "כפר אילן" ליד חיפה נמצא על סף פשיטת רגל. למושב עובר לגור אלי מנשה, עורך דין אמיד, שמנסה להוציא את כפר אילן מן הבוץ ונבחר לראשות המועצה האזורית.
אלי מחזר אחרי דפי, הבת הצעירה של משפחת בראון, משפחה ממקימי המושב, ומקסים את אבי המשפחה, חזי, וכן את שאר המושב, בעזרת תוכנית הבנייה "כפר אילן הייטס", תוכנית בניית שכונות מגורים חדשות בכפר אילן. התוכנית מתוכננת לבנות על שדות החקלאות של רבים מחברי המושב, שיתעשרו כתוצאה מכך. אלי מנסה לשכנע את משפחת בראון למכור את השדות לטובת תוכנית הבנייה. המשפחה, שנתונה בלחצים רבים על מנת שימכרו את השדות, נתונה בקרע עם חבריהם הוותיקים למושב. המספרת, דפי, היא בת הזקונים המתוקה והצינית שמלווה את המושב הארץ-ישראלי בעל השדות הירוקים והחלום הישראלי שהיה ואיננו.
הדמויות > דמויות נוספות

ברכה אלקלעי: תושבת ותיקה של כפר אילן, שכנה וחברה טובה של חזי ואהובה בראון. אמו של גבי, חבר הילדות של חלי. ב-1985 נאלצת ברכה למכור את הבית בכפר ולעבור לעיר לאחר שבעלה נפטר והשאיר אותה עם חובות. היא יוצאת מכפר אילן בהרגשה לא טובה, וטוענת בצדק שלא קיבלה מספיק תמיכה ועזרה מהחברים איתם חיה כל חייה.
סיגי (סיגלית): מזכירתו האישית של אלי מנשה. עובדת איתו זמן רב, והייתה מעורבת בקשר איתו לפני נישואיו ואולי אף בתוכם. מרגישה פגועה לאחר שדפי מתחילה להיפגש עם אלי, ובין השתיים, שהיו חברות קודם לכן, שוררת מתיחות. סיגי מתוארת על ידי דפי כ"פרחה" ש"יודעת בערך חמש מילים, וברובן היא משתמשת בצורה שגויה".
עליזה שפס: תושבת ותיקה בכפר אילן. המנצחת והאחראית על המקהלה. הייתה מעורבת ברומן סוער עם גבר אחר, והתגרשה מבעלה בעקבות זאת. חברת מועצת הכפר, תומכת נלהבת של התוכנית להפשרת הקרקעות "כפר אילן הייטס". הייתה בין הפועלים לשכנע את אהובה למכור את האדמות, והשתמשה, לטענתה על פי הוראות של אלי מנשה, בתליית שלטים. בתה, ורד, פתחה את "גן גאון" שאילץ את אהובה בראון לסגור את הגן שלה.
גלית : אשתו של גבי, עורכת דין במקצועה.
הסדרה

| --- | --- |

 מבוסס על:  בנות בראון 
 סוגה:  דרמה
 יוצרים:  עירית לינור
 כותבים:  עירית לינור
 בימוי:  רני כרמלי (פרקים 1-4)  עירית לינור (פרקים 5–8)
 שחקנים:  ירדן בר-כוכבא, דורית לב ארי, אסי דיין, עליזה רוזן, גולן אזולאי, ליאור אשכנזי, רבקה מיכאלי, יאיר לוטן
 פסקול:  רפי קדישזון
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 מפיקים בפועל:  עמי אמיר, אריק ברנשטיין
 חברת הפקה:  מטר פלוס
 עורכים:  טלי הלטר-שנקר
 אתר צילומים:  מושב עשרת, חיפה
 צלמים:  אבי קורן
 אורך פרק:  כ-35 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  שידורי קשת
 תקופת שידור מקורית:  2002
 קישורים חיצוניים
 אתר הסדרה
 דף התוכנית ב-IMDb
 
זכיינית ערוץ 2, "קשת", הפיקה סדרת דרמה על פי ספרה של לינור, שהייתה מעורבת בהפקת הסדרה וביימה מספר פרקים. את הסדרה ליווה ביצוע מחודש של כוכבת הסדרה, ירדן בר-כוכבא, לשיר "אומרים ישנה ארץ" של שאול טשרניחובסקי ונעמי שמר, הסדרה זכתה בפרס הדרמה הטובה ביתר בפסטיבל ירושלים והייתה מועמדת לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריה הסדרה הדרמטית הטובה ביותר.
הסדרה > שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
ירדן בר-כוכבא: חלי בראון
דורית לב ארי: דפי בראון
אסי דיין: חזי בראון
עליזה רוזן: אהובה בראון
גולן אזולאי: אלי מנשה
ליאור אשכנזי: גבי אלקלעי
רבקה מיכאלי: ברכה אלקלעי
יאיר לוטן: יובל קראוס
חלי גולדנברג: מירי קראוס
אבי יקיר: גידי קראוס
רוזינה קמבוס: עליזה שפס
יולי הרגיל: גלית
נתן רביץ: רונן
דינה דורון: עדה שוורץ
הערות שוליים

↑  רותה קופפר, גאווה ונוסחה קדומה, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2002
↑  גואל פינטו, הזוכים בפרסי פסטיבל ירושלים, באתר הארץ, 29 ביולי 2002
עטיפת פסקול סדרת הטלוויזיה. מימין לשמאל: דורית לב-ארי כדפי בראון; ירדן בר-כוכבא כחלי בראון (קראוס) ועליזה רוזן כאהובה בראון
בליין מיי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בינואר 1998 (בן 26) הוורת', אוקלהומה, ארצות הברית 
 עיסוק:  שחקן קולנוע וטלוויזיה
 פרופיל ב-IMDb
 
בליין מיי (באנגלית: Blaine Maye; נולד ב-7 בינואר 1998) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

בליין נולד ב-7 בינואר 1998 בהוורת', אוקלהומה. הוא היה שחקן גולף מצליח שהיו לו הצעות לשחק בקולג', אך הוא דחה אותם כדי להתמקצע במשחק. הוא למד באוניברסיטת המדינה של אוקלהומה במשך סמסטר אחד ונשר בגיל 19 כדי לעבור ללוס אנג'לס.
קריירה

תפקידו הראשון של מיי היה בסרט הטלוויזיה, "If Looks Could Kill" משנת 2016 בו שיחק שחקן שנבחן לקראת תפקיד. בשנת 2017 שיחק בשלושה סרטים קצרים, "The Pickering Place", "Unnatural" ו-"אינסטינקט". באותה שנה שיחק בשני פרקים של אופרת הסבון, "צעירים חסרי מנוח".
בשנת 2018 שיחק בסרט הקולנוע "תמונה משפחתית" אך לא קיבל קרדיט על משחקו.
באותה שנה שיחק בעוד שני סרטים קצרים, בסרט "ילדי התירס: הבורחת" שייצא שירותי ההזרמה השונים ובסרט "You Should Meet My Son 2!".
בין השנים 2018–2019 שיחק בסדרות הטלוויזיה "צהוב!" בתפקיד ראשי והתארח בסדרת הטלוויזיה "Boss Cheer" בשנת 2019.
בשנת 2020 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "ג'ו בל". הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של ג'ו בל, שיצא לטיול ברחבי ארצות הברית כדי להעלות את המודעות לבריונות עקב התאבדות בנו ג'יידן, שהיה קורבן לבריונות הומופובית.
באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "סטריאוסקופ".
בשנת 2021 שיחק בסרט "Son" בתפקיד ראשי לצד השחקן אמיל הירש.
היערות שוליים

↑  Who is Blaine Maye Dating – Blaine Maye's Girlfriend & Exes, CelebsInsights, ‏ביוני 2021
↑  Blaine Maye, Celeb Networth Post, ‏5 בפברואר 2019
↑  Rollo Tomasi, WILDLIFE (2018) Movie Trailer 2: Jake Gyllenhaal’s Marriage to Carey Mulligan Jeopardized by a Forest Fire, FilmBook, ‏5 באוגוסט 2018
↑  Watch Children Of The Corn: Runaway online: Netflix, Hulu, Prime & streaming options • Couchpop, Couchpop, ‏2 בפברואר 2018
↑  Maitlyn Pezzo Dishes the “Dirt” — Carrie's Chronicles, Carrie's Chronicles, ‏1 בundefined 2020
↑  Kevin Slane, "Mark Wahlberg got ‘as thin as possible’ for new movie".
↑  Matt Grobar, Deadline, Deadline, ‏3 בספטמבר 2021
↑  Matt Grobar, Deadline, Deadline, ‏3 בספטמבר 2021
↑  Graeme Robertson, Movie Review – Son (2021), Flickering Myth, ‏4 בפברואר 2021
ג'ון אלכסנדר גילפילן

| --- | --- |

 לידה:  1793 ג'רזי 
 פטירה:  1864 (בגיל 71 בערך) מלבורן, אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  1830–1840 (כ־10 שנים) 
 יצירות ידועות:  View of Whanganui, New Zealand, 1847, JA Gilfillan, 
 
ג'ון אלכסנדר גילפילן (באנגלית: John Alexander Gilfillan;‏ 1793–1864) היה פרופסור לציור באוניברסיטת סטראטקלייד, שהיגר ל-Whanganui, ניו זילנד בשנת 1841. הוא התיישב בחווה אך כאשר זו נהרסה בשנת 1847 הוא עבר לאוסטרליה. בהיותו שם עבד כסוכן מכס וצייר מספר ציורים היסטוריים משמעותיים.
ביוגרפיה

ג'ון אלכסנדר גילפילן נולד בשנת 1793 באי ג'רזי, ליד חופי נורמנדי, צרפת. ג'ון בילה שמונה שנים בצי המלכותי לפני שהחליט לאמץ את האמנות כמקצוע. מאוחר יותר הוכשר כאמן בסקוטלנד והיה פרופסור לציור באוניברסיטת סטראטקלייד בגלאזגו.
ב-1841 הוא היגר לניו זילנד והגיע לוולינגטון ביום חג המולד. גילפילן השיג הקצאה של 450 דונם בעמק מטאראווה ליד וונגאנוי, ועבר אליה בסוף 1845. ההתיישבות על אדמת מאורים מסורתית יצרה תסיסה באזור וב-18 באפריל 1847 הותקפה החווה של גילפילן. ג'ון נמלט ופנה לכיוון ואנגאנוי בהאמינו שהוא היעד האמיתי ושמשפחתו לא תיפגע. הוא טעה. כשחזר למחרת עם יחידת משטרה חמושה הוא מצא את אשתו מרי ושלושה מילדיהם מתים. ביתם נהרס ובת נוספת נפצעה קשה בהתקפה.
הוא עזב את ניו זילנד זמן קצר לאחר מכן, והגיע לסידני ב-1847. גילפילן השתמש ברישומים שלו מתקופתו בניו זלנד כדי להשלים את ציור הפנים של "מועצת הילידים", שהוצג בתערוכה הגדולה בלונדון ב-1851. בשנים 1852–1853 ביקר גילפילן בחפירות הזהב הוויקטוריאניות והפיק מספר סקיצות שהופיעו אז ב-Illustrated London News מ-26 בפברואר יחד עם קטעים כתובים נילווים.
בדצמבר 1856, הוא עבד במחלקת המכס במלבורן. ויצירתו "מועצת הילידים" זכתה לתשומת לב רבה ונמכרה לר' גריס תמורת 160 פאונד. גילפילן התחיל גם בציור היסטורי שאפתני אחר. הפעם הנושא שלו היה 'נחיתתו של קפטן קוק במפרץ בוטני', וגילפילן טרח רבות להשיג דיוקנאות אותנטיים לדמויות הראשיות. ביוני 1857 העבודה הייתה לקראת סיום והתיאור של הציור הופיע ב'אדלייד טיימס'.
בנובמבר 1856, גילפילן, יחד עם תשעה אחרים, הכין את קוד הכללים של החברה הוויקטוריאנית לאמנויות יפות שהוקמה ונבחר לוועדה בשנה שלאחר מכן. הוא פרש ב-1861.
הוא מת ב-11 בפברואר 1864 במלבורן, ונקבר בבית הקברות הכללי של העיר.
הערות שוליים

↑  John Alexander Gilfillan - Jerripedia, www.theislandwiki.org
↑  John Alexander Gilfillan, www.nationalgalleries.org (באנגלית)
↑  'The Matarawa killings'
↑  CHORAL SOCIETY, (4 June 1853). Adelaide Observer (SA: 1843–1904), p. 3.
↑  NEWS OF THE DAY, (25 December 1856). The Age (Melbourne, Vic. : 1854 - 1954), p. 4.
↑  RECORD OF THE DAY, (20 June 1857). Adelaide Times (SA: 1848–1858), p. 2.
↑  Advertising, 1864, 16 February, The Argus (Melbourne, Vic.: 1848–1957), p. 8.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AAG: 2161  AGSA: 2439  FNZA: 5727  ISNI: 0000 0000 6707 2755  LCCN: nb2001036640  NLA: 36206276  RKD: 31659  TePapa: 865  Trove: 1229115  ULAN: 500031977  VIAF: 56115776   WorldCat (עם VIAF): 56115776 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ון אלכסנדר גילפילן".