עדנה מודה
אִפיוּן

לפי מתיו ברונסון מ-"Creative Loafing", דמותה של עדנה מספקת את רוב האספקט הקומי של הסרט. ב"ווג איטליה", פורסמה ביוגרפיה על עדנה, בה תיארה אותה הסופרת ולנטינה פברי כדמות ש"יודעת שהיא הטובה ביותר והיא לא מסתירה את זה, וחוסר הצניעות שלה משתווה רק לאינטואיציה שלה", איתה בלתי אפשרי למעשה לנהל שיחה כי "היא נוטה להיות דומיננטית". ויקטוריה רוברטסון מ-"Screen Rant" ציינה כי לדמות "יש אישיות גדולה שארוזה בחיצוניות קטנה, [היא] לוקחת תכונות סטריאוטיפיות המיוחסות לרוב המעצבים והופכת אותן לשלה", בהן, ראשית, היא גאה בעבודתה בכל עת. אוליבר ליטלטון מ-"IndieWire" העיר כי עדנה היא ככל הנראה הדמות האינטליגנטית ביותר בסרט. ביקורותיה של עדנה על תחום האופנה יכולות להיראות לא נעימות לעיתים, אך הן מוקצנות עד כדי כך שהצופים מוצאים אותן קומיות. עדנה מעדיפה לחשוב תמיד על העתיד, תוך סירוב להתרפק על העבר, שלדעתה מסיח את הדעת מההווה, כפי שהדגימה באחת משורותיה במהלך הסרט: "אני אף פעם לא מסתכלת אחורה, חמוד, זה מסיח את הדעת מהעכשיו", ובכך הוכיחה שהיא מסוגלת לקבוע את הצרכים של קהל לקוחות גיבורי-העל שלה לפני שתהיה להם ההזדמנות לסיים את לחלוק את רעיונותיהם או מחשבותיהם בנושא. אישיותה של עדנה תוארה על ידי ג'ושוע וינינג של "GamesRadar+" כ"חצופה" ו"דוגרית". ב-"Q13 פוקס" תוארה עדנה כ"מעצבת מוכשרת, מאמנת חיים אסרטיבית ואשת שיחה שנונה", תוך שימוש במוחה ובאינטליגנציה שלה כאמצעי לפתרון בעיות יומיומיות. ב-"BuddyTV" צוין כי "גישתה הנועזת והאקסצנטרית" של הדמות מתחרה רק בכישרונה הניכר. לפי קווין קאר מ-"Film School Rejects", עדנה "לא סובלת שטויות מאף אחד" ובכל זאת "היא עושה זאת בנחת ובגאווה." קרלה מאייר מ"סן פרנסיסקו כרוניקל", טענה כי עדנה היא "יותר קריקטורה מאשר דמות ".
סקוט טוביאס מ"רולינג סטון" כינה את עדנה "תזכורת לכך שחליפת גיבורי-העל זקוקה לסינתזה מושלמת של צורה ותפקוד", שבלעדיה "לא מתאפשרת הגדולה שבלוחמה בפשע וייצוג כסמל." לפי תומאס ס. הישאק, מחבר הספר "100 סרטי ההנפשה האמריקאים והבריטיים הגדולים ביותר", עדנה מודאגת ממראה התלבושות שהיא מעצבת בדיוק כמו שהיא מודאגת מהשימוש והמעשיוּת שלהן, ובכך מוכיחה שהיא "נקודת מבט חדשה לגמרי לעולם גיבורי-העל", ושביכולתה לעצב תלבושות שיכולות להימתח, לשנות את צורתן ולהתנגד למתקפות כמו טילים ושריפות. הדמות אף מוכיחה שביכולתה לעצב עבור ויולט תלבושת המסוגלת להפוך לבלתי-נראית יחד איתה, דבר שאותו תיארה כמאוד מורכב ומסובך. לאורך הסרט, עדנה מסרבת לחלוטין לשלב גלימות בעיצוביה החדשים, מכיוון שהביאו למותם של גיבורי-על "מזויפים", כהגדרתה, בעבר. בסופו של דבר, נאומה בנושא הסכנות שמביאות איתן הגלימות משמש כרמז מטרים לסצנת מותו של סינדרום.
עדנה לבושה בלבוש "שחור עתידני", הכולל שמלה שחורה בעלת קווים מרובעים. בהערכה כי גובהה של הדמות עומד על כשלושה רגל בערך, כתבה דורותי וודנד מ-"The Tyee" כי עדנה לבושה בקפלי איסי מיאקי בעודה מ"מגדר בלתי מוגדר". ב-"VPRO" צוינו קווי דמיון בין תסרוקתה ואישיותה של הדמות לזו של עורכת "ווג", אנה וינטור, דמיון אותו ציינה קתרין דרלה מ"Tech Times" כ"הדבר הראשון שהצופים יזכרו כשהם רואים" את הדמות. על פי המגזין "STATUS", דמותה של עדנה מזוהה בשוגג כבת-דמותה של עורכת המגזין בעיקר בשל "החוצפה ו'הבוב' האייקוני" שלה. אנג'י האן מ-"/Film" התלוצצה ש"התנהגותה הדוגרית" של עדנה תשאיר את וינטור "רועדת במגפי השאנל שלה." כשנשאלה על קווי הדמיון לכאורה בינה לבין הדמות, וינטור חשפה שהיא טרם ראתה את הסרט. דרלה כתבה גם שעדנה מסוגלת "לנהל את העולם" אך בוחרת לפעול מאחורי הקלעים במקום זאת.
מכיוון שהיא מחשיבה עצמה כ"מוכשרת מדי" לעצב בגדים לבני אדם נורמליים, עדנה מתרעמת על כך שנאלצה לפנות לעיצוב בגדים עבור דוגמניות-על במהלך היעדרותם בת ה-15 שנים של גיבורי-על, ופוטרת אותן כ"מפונקות, בובות מקל קטנות ומטופשות עם שפתיים מטומטמות שחושבות רק על עצמן", דעה שהיא גיבשה לאחר שנאלצה לעבוד עם דוגמניות כאלו במילאנו ובפריז. עדנה מאמינה שעיצוב בגדים עבור גיבורי-על דומה לעיצוב עבור האלים, ולכן רואה את עצמה עדיפה בהרבה על מעצבי אופנה אחרים. למרות הצלחתה הניכרת כאחת ממעצבות האופנה המובילות בעולם, עדנה משתוקקת לחזור לעבוד עם גיבורי-על על מנת שתוכל לקרוא תיגר על עיצוביה באמצעות "מיזוג הטכנולוגיה העדכנית ביותר עם חוש האופנה המושלם שלה" עבור הציבור שממשיך להעריץ גם אותה וגם את יצירותיה, ומתעקשת שאין שום דבר "סופר" בדוגמניות-על. למרות עיצוב תלבושות משוכללות למחייתה, עדנה מעדיפה אסתטיקה פשוטה יותר לעצמה, ובדרך כלל נמנעת מלק ואקססוריז. קרלי ויסל מ-"Racked" ציינה כי על אף שייתכן שלסרט ההמשך "יש שורשים עמוקים בעיצוב מודרני של אמצע המאה... עדנה נשארת נאמנה לסגנון הצופה אל פני העתיד, ולובשת קימונו משי אדום כמו נדן א-סימטרי שמרגיש כמו עוד מחווה לעבודתה של קוואקובו." בנוסף להיותה מעצבת אופנה מוכשרת, עדנה מפגינה גם בקיאות בפסיכולוגיה. בנוסף לעיצוב בגדיהם, היא משיאה עצות ללקוחותיה בכל פעם שהיא מרגישה שהם דורשים זאת, ומדגימה "מדיניות אפס סובלנות לחולשה רגשית" אשר, לפי צ'ארלס ברמסקו מ-"The Dissolve", מייצגת את "קינתו של בירד על נטייתם של אנשים רגילים למנוע מאנשים מדהימים להיות מדהימים." עדנה ידועה בנטייתה להתייחס ללקוחותיה כ"יקיריי", בעוד שאלו מתייחסים אליה בחיבה כ"ע". בנוסף לציון דמיונה לווינטור, העיתונאית האדלי פרימן מ"הגרדיאן" ציינה כי השימוש של עדנה באופנה בסרט מייצג את "הפסגה הגבוהה ביותר של ההישג האנושי. בלעדיהם העולם היה מגיע לקיצו."