stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המלכה קנדקה ממרואה
באגדות אלכסנדר > דיוקן אלכסנדר

קנדקה הייתה הראשונה בהיסטוריה המתועדת להשתמש בדיוקנות לצורך זיהוי ואיתור אויבים. לאחר שקנדקה שמעה על הצלחת הבסתו של אלכסנדר את המלכים האדירים, והחלה לראות בו יריב ראוי, ביקשה קנדקה מאיש חצרה, צייר יווני, להתלוות למשלחת תשלום המס לאלכסנדר ולצייר את דיוקנו עבורה מבלי שיבחין בכך (לפי ה"אסכנדר-נאמה" הדיוקן צויר עוד בעת שהייתו של אלכסנדר במצרים). לאחר שהדיוקן הושלם היא טמנה והסתירה את הדיוקן. קיימים מספר סברות היכן הוחבא הדיוקן, כשהסברה הרווחת היא במחסן אוצרות הארמון. הדיוקן מתואר ב"שאהנאמה" כדיוקן של צלם שובה לב אשר הוכן על גיליון משי, כדומה לאלכסנדר וכתמונה משמחת לבב.
באגדות אלכסנדר > השפלת אלכסנדר

אז אלכסנדר כשליח בארמונה של קנדקה מעביר בשנית את בקשתו למיסים והאחרונה כועסת אך שותקת ומבקשת לתת את תשובתה למחרת. קנדקה מזמינה את אלכסנדר לסיור בארמון שבמהלכו היא קוראת לאלכסנדר בשמו, אלכסנדר מתנגד ואומר שהוא אינו אלכסנדר, למרות שזהו לו לכבוד להיקרא כך. קנדקה מובילה את אלכסנדר לחדר בו היא מראה לו את הדיוקן שהכינה וחושפת את זהותו. לאחר שקנדקה מקניטה את אלכסנדר על כך שאישה יחידה הביסה אותו. אלכסנדר מצטער שלא הביא עמו לארמון פגיון להחזיק בו, שכן בלעדיו האדם אבוד וכי אילו החזיק בפגיון היה מציל את עצמו. לאחר שקנדקה טוענת שבשום דרך אלכסנדר לא היה מצליח להציל עצמו, טוען אלכסנדר כי אילו היה עם פגיון ולא הייתה לו דרך להיחלץ היה הורג את קנדקה ולאחר מכן את עצמו. אלכסנדר נכנס למצוקה ורעד, קנדקה מקניטה אותו על רעידותיו ועל כך שלמרות שהביס את כל המלכים הגדולים, כעת נפל בידייה של אישה אחת ללא קרב. אז קדר על אלכסנדר היום, ותקף מילולית את קנדקה כליש שנדחק לפינה, בניסיון להראות שהוא שולט במצב, אך כשלמעשה קרה בדיוק ההפך.
באגדות אלכסנדר > צידוד והבטחת שמירת זהותו של אלכסנדר

קנדקה מבטיחה לאלכסנדר שלא תחשוף את זהותו לאור זאת שסייע לבנה בהצלת אשתו (לפי ה"שאהנאמה" הסיבה הייתה כדי לגרום לאלכסנדר לראות בה כשווה לו ועל-מנת לגרום לו להבטיח שלא ירע לממלכתה או לצאצאיה), ואלכסנדר מנקודה זו החל לראות בה כחכמה וכאם, והפך לשבע רצון ושמח על ההגנה שקנדקה סיפקה לו. לא דאג וישן טוב מבלי שהעלה קמט בעניין.
אלכסנדר ממשיך בבקשתו בפעם השלישית למיסים או מלחמה. אז טואס כועס על התנהגותו של אלכסנדר מול המלכה, קורא לו כסיל, לא ילוד אישה ומבקש ממנו להתבייש. עוד הוא טוען כי אילו אימו לא הייתה לצידו היה כורת את ראשו של אלכסנדר. קנדקה אז נחלצת להגנתו של אלכסנדר בכך שאומרת שהאחרון אינו אלא שליח ושדבריו אינם שלו ושולחת את טואס החוצה לשדה ומזהירה את אלכסנדר להישמר לחיו מפני טואס. בעקבות רצון אלכסנדר להציל את נפשו ממזימת טואס, מבקש האחרון לקרוא לטואס בחזרה לא
רמון ומציע להסגיר לידי טואס את אלכסנדר. בתמורה להצעה מבקש טואס לתת לאלכסנדר המחופש לשליח מתנות ולמנותו לשליט, יועץ וגזבר. קנדקה צופה בזאת כמשועשעת מחייכת ומסתירה את פניה מאחורי צעיפה. אלכסנדר אז מטעם עצמו ניגש לקנדקה ומבטיח לה שלא יאונה כל רעה לבנה, שלא יצא נגדה למלחמה או ירקום נגדה מזימות ושישמור לה אמונים.
באגדות אלכסנדר > הפרידה

לפי ה"שאהנאמה" קנדקה מחייכת כמבודרת בעוד נפשו של אלכסנדר סוערת. קנקדה מבקשת לשלם לאלכסנדר מיסים רק לאחר שהאחרונה משתכנעת בתום ליבו של אלכסנדר, כשביקש לבטל את בקשתו למיסים והתנהג אל קנדקה כאל שווה. במהלך שנראה כאילו במטרה ללמד את אלכסנדר לקח והוא שהדברים החומריים אינם החשובים בחיים, אלא מניעת מלחמות ושפיכות דמים. בין המתנות שהיא מעניקה לאלכסנדר: צמיד ענק זהב וכתר שאין שני לו בערכו, ששמרה לבנה הבכור. כשמעניקה קנקדה את הכתר לאלכסנדר היא אומרת שמצאה את הקיסר המתאים לכתר, שהוא בן כבנה בכורה. הכתר הוא כמעין סימן לקבלתו של אלכסנדר כמתאים למלוכה וכבנה. ב"שאהנאמה" נראה שקנדקה היא זו שנפרדת מאלכסנדר כשידיה על העליונה, היא זו שעשתה עם אלכסנדר חסד בכך שלא חשפה את זהותו ועשתה חסד כפול לאחר ששילמה לו גם מיסים שלא הייתה מחויבת להם.
לפי "רומן אלכסנדר" היווני, הסיבה להענקת המתנות לאלכסנדר היא בשל חוכמתו וכגמול על כך שמנע את הדו-קרב בין בניה, לאור דאגתה של קנדקה ובקשתה לסיוע מאלכסנדר. ובכך יוצא אלכסנדר כשווה בין שווים עם קנדקה על הטובה שהעניקה לו באי-חשיפת זהותו.
עדכון הסיפור בהתאם לתקופה ולמקום

גרסאות שונות של הסיפור מתארות את סיפורם המשותף של קנדקה ואלכסנדר או אלמנטים ממנו בצורה שונה.
עדכון הסיפור בהתאם לתקופה ולמקום > בתרבות האירופאית

המלכה קנדקה מתוארת כמלכה אירופאית לבנה לכל דבר, כשגם תיאורי ארמונה וממלכתה מתוארים כאירופאים.
עדכון הסיפור בהתאם לתקופה ולמקום > בתרבות הפרסית-אסלאמית

לפי הרומן "אסכנדר-נאמה" אלכסנדר מתייעץ עם אשתו, בתו השנייה של מלך מצרים ומקבל את ברכתה לתוכנית ההתחזות לשליח, לשם כניסה לממלכתה של קנדקה. בפגישתו הראשונה של אלכסנדר את קנדקה מתוארת קנדקה כאישה בגיל העמידה, בעלת יופי יוצא מהכלל, כשליטה הקודמת של מצרים ובכך גם מתוארת כשליטה וכובשת חזקה, כבעלת גוון עור כהה, גבוהה, כמעט אלוהית במראה. בנוסף, אלכסנדר רואה בה דמיון לאמו, אולימפיאס, כשקנדקה בסיטואציה זו מכסה את פניה ברעלה. כמו כן היא מתוארת בעיני אלכסנדר כמפחידה, נשית, ובעלת חסד. קנדקה חושפת את זהותו של אלכסנדר בפניו בהצגת הדיוקן בסיטואציה בה היא מתחזה לשפחה ומבקרת את אלכסנדר באמצע הלילה. אלכסנדר לאחר מכן רואה בה כאישה הטובה מ-1,000 גברים והתמלא פחד מקנדקה וזעם על חשיפת זהותו. לאחר שקנדקה מבטיחה שלא לחשוף את זהותו כדי שלא תואשם במותו של אלכסנדר (אדם גדול ודגול) בשטחה, אלכסנדר חש הקלה אך לא נרגע. אלכסנדר חושש לחייו לכן ישן עם נר דולק לצד מיטתו והרגיש כי כל אשר השיג בעולם באמצעות גבריותו הוקטן לעומת מעשיה של קנדקה שהגדילה לעשות באמצעות נשיותה. אלכסנדר גם מצטער על החסד שעשתה עמו קנדקה ומצטער על שלא הרגה אותו, שכן בכך שלא הרגה אותו הוא חב לה כעת את חייו. קנדקה מאוחר יותר מבקשת להצטרף לאלכסנדר לכשישוב ליוון לחיות עמו כאשתו. אז אלכסנדר מתחתן עם קנדקה ומבטיח לשלוח אנשים לאסוף אותה לאחר שישתכן בשלום. כמו כן, מבטיח אלכסנדר לא לקחת ממנה או מצאצאיה מיסים.
בעקבות רצונו של טואס בנקמה על מות אבי אשתו בלחימה מול אלכסנדר, מציע אלכסנדר המתחזה לשליח להסגיר בידי טואס את אלכסנדר. אז טואס נופל על ברכיו ואומר שאם אלכסנדר המתחזה לשליח יעשה זאת יחשיב טואס לעבדו. קנדקה בתגובה מתמלאת פחד על בנה ושואלת את אלכסנדר על עתידו, אלכסנדר מרגיע את קנדקה ומבטיח כי רק טוב יקרה לבנה. אלכסנדר וקנדקה בילו את לילם האחרון יחדיו, ולמחרת קנדקה סייעה לאלכסנדר בהעמסת הפרדות והגמלים במתנות הנדירות. התירוץ הרשמי לתשלום המיסים הוא הרצון להימנע ממלחמה, אולם נראה כי תשלום המיסים נובע גם מרצונה של קנדקה לפצות את אלכסנדר על חשיפתו על-ידה. שכן כל פעם שקנדקה ניגשת לאלכסנדר לאחר החשיפה היא מגישה לו מתנות ומצטערת. בעת הפרידה קנדקה טומנת בידו של אלכסנדר את יד בנה, טואס, ובכך הפגינה את ביטחונה בשמירתו של אלכסנדר על בנה. אלכסנדר אז מבטיח לקנדקה שישים את יד בנה ביד אלכסנדר כפי שהיא טמנה את יד בנה בידו. לאחר שחושף אלכסנדר את זהותו בפני טואס, טומן אלכסנדר את ידו ביד טואס ומקיים את הבטחתו תוך כדי הענקת גלימת כבוד, כתר וחגורה לטואס ושליחתו חזרה לעירו.
ביבליוגרפיה

פרדוסי. 2010. שאה נאמה. בתרגום כגן אליעזר. ירושלים: מוסד ביאליק.
Ira M. Lapidus. 1984. Muslim Cities in the Later Middle Ages. USA: University of Cambridge.
Southgate, M.S. 1977. Portrait of Alexander in Persian Alexander-Romances of the Islamic Era. Journal of the American Oriental Society 97(3).
Steven. 2011. Novel: An Alternative History: Beginnings to 1600, New-York: Continuum.
R. Stoneman, trans. 1991. The Greek Alexander Romance. London: Penguin, Book III, 18-23.
Moore, Steven. 2011. Novel: An Alternative History: Beginnings to 1600, New-York: Continuum.
Netto I. Richard, Erickson, Kyle. 2012. The Alexander Romance in Persia and the East. Groningen: Barkhuis Publishing & Groningen University Library.
M.S. Southgate, trans. 1978. Iskandarnamah - A Persian Medieval Alexander Romance. New York: Columbia University Press. (Persian Heritage Series, No. 31).
Wolohojian M. Albert. 1969. The Romance of Alexander The Great By Pseudo-callisthenes. New-York: Columbia University Press.
לקריאה נוספת

Julia Rubanovich, "QAYDĀFA," Encyclopædia Iranica, online edition, 2014
הערות שוליים

1 2  Gutenberg, David M. (2003). The Curse of Ham: Race and Slavery in Early Judaism, Christianity, and Islam. Princeton: Princeton University Press. ISBN 0-691-11465-X.(קריאת הספר בתצוגה מלאה באתר "גוגל ספרים" )
↑  Morgan, J.R. and Stoneman, Richard (1994). Greek Fiction: The Greek Novel in Context. Routledge. pp. 117–118. ISBN 0-415-08507-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Candace of Meroe (3rd century BCE-2nd Century CE), black history pages
ויקיפדיה האירית

| --- | --- |


 סוג:  אנציקלופדיית אינטרנט חופשית
 הקמה:  אוקטובר 2003 
 בעלות:  קרן ויקימדיה 
 שפה:  אירית 
 הרשמה:  לא חובה
 ערכים:  60,753
 https://ga.wikipedia.org/ 
 הסטטיסטיקה של ויקיפדיה האירית
  סטטיסטיקת צפיות של ויקיפדיה האירית ב-30 הימים האחרונים   קטגוריה:דפים עם גרפים מושבתים באופן זמני –  ההרחבה Graph להצגת תרשימים שיחת תבנית:גרף#שימו לב: הגרפים לא מוצגים בוויקיפדיה!!!.
 
ויקיפדיה האירית (באירית: Vicipéid na Gaeilge) היא הגרסה של ויקיפדיה בשפה האירית, המנוהלת על ידי קרן ויקימדיה והוקמה באוקטובר 2003, כאשר הערך הראשון בה נכתב בינואר 2004. מייסד ויקיפדיה זו היה גבריאל ביצ'ם.
נכון ל-2 באוקטובר 2024 ישנם בוויקיפדיה האירית 60,753 ערכים ו-91 משתמשים פעילים.
בנובמבר 2013, נוצר הערך ה־28,000 בוויקיפדיה, והפך אותה לוויקיפדיה ה־85 בגודלה לפי כמות ערכים.
הוויקיפדיה מקיפה כיום מגוון רחב של נושאים, כולל נושאים מגוונים כמו פילוסופיה, גנטיקה, ומונחים ימיים. הוויקיפדיה לוקחת מידע (באישור) ישירות מ־Fréamh an Eolais, אנציקלופדיה של מדע וטכנולוגיה בשפה האירית.
ויקיפדיה זו התקבלה לטובה על ידי אמצעי תקשורת בשפה האירית. במאמרו בנושא החזרת הלמידה לטכנולוגיית הלמידה, הציע בארי מקמלין מאוניברסיטת דבלין סיטי, כי אף על פי שוויקיפדיה האירית לעולם לא תכיל מאמרים רבים כמו הוויקיפדיה בשפות הנפוצות בעולם, היא עדיין משאב שימושי. הוא הרגיש שחיפוש ידע על תחומי נושא מסוימים זה עשוי להיות מועיל יותר מאשר חיפוש בוויקיפדיות באנגלית ובשפות אחרות, מכיוון שאופי ההתפתחות שלה יביא אותו להכיל את המאמרים היחידים, הראשוניים או המוחלטים בוויקיפדיה בשפה כלשהי על האזורים האלה.
מקורות אקדמיים אחרים הדגישו את ערכו החינוכי של האתר. תפקידה של הוויקיפדיה האירית ככלי חינוכי ברמה השלישית הוכר בהקשר של שימוש בוויקימדיה, הכוללת פרויקטים הנתמכים על ידי NUI Galway, האוניברסיטה הלאומית של אירלנד.
ראו גם

ויקיפדיה הוולשית
הפוריטנים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מלחין:  וינצ'נצו בליני
 לבריתן:  Carlo Pepoli 
 מבוסס על:  Têtes rondes et Cavaliers 
 סוגה:  אופרה
 שפה:  איטלקית
 מספר מערכות:  3
 זמן התרחשות העלילה:  תחילת 1658
 מקום התרחשות העלילה:  סקוטלנד
 תפקידים
 Lord Arturo Talbo  Sir Giorgio Valton  Sir Riccardo Forth  Lord Gualtiero Valton  Sir Bruno Robertson  Elvira  Enrichetta di Francia 
 
וינצ'נצו בליני
כותב הלברית הרוזן קרלו פפולי
הפוריטנים (בשמה המלא: הפוריטנים של סקוטלנד, באיטלקית: I Puritani) היא אופרה שנכתבה בשנת 1835 על ידי וינצ'נצו בליני. האופרה נכתבה במקור בשתי מערכות ואחר כך שונתה לשלוש מערכות בעצתו של ג'ואקינו רוסיני, שהמלחין הצעיר בליני התיידד איתו. המוזיקה הולחנה על פי הלברית של הרוזן קרלו פפולי, משורר וגולה איטלקי אותו פגש בליני בטרקלין שניהלה הנסיכה בלג'ויוזו הגולה אף היא שהפך למקום מפגש של מהפכנים איטלקים רבים. הבכורה התקיימה בפריז. אופרה אחרונה זו של בליני (שנפטר בגיל 33, כ-9 חודשים אחרי הבכורה) מציבה בפני הזמרים משימה קשה. בקולו של הגיבור הראשי הטנור, ישנם צלילים גבוהים דו, רה, ואפילו פה במקום אחד, שהופכים את האופרה לכמעט בלתי ניתן לשירה.
הדמויות

| הדמויות | קול |
| --- | --- |
לורד וולטון, מושל: בַּס
סר ג'ורג', אחיו של וולטון: בַּס
לורד ארתור טלבוט, אציל רם תומך הסטיוארטים: טֶנוֹר
ריצ'רד פורת, קצין, חסיד הפוריטנים: בָּרִיטוֹן
בראון, קצין, חסיד הפוריטנים: טֶנוֹר
הנרייט מצרפת (גברת וילה פורטה), אלמנתו של צ'ארלס הראשון.: מצו-סופרן
אלווירה, בתו של לורד וולטון: סוֹפּרָן
מקהלה, חיילים, לוחמים, שליחים, גבירות אצילות, קדטים, אנשי העם:
עלילה > מערכה ראשונה

מתכוננים לחתונה בטירה של לורד וולטון. ריצ'רד מגיע מרחוק, עכשיו הוא כבר יודע שאת הנערה - שאת ידה הבטיח לו המושל - ילווה הלורד ארתור טלבוט לטקס.
אלווירה לומדת מדודה - סר ג'ורג' - שאביה כבר לא מתעקש שתינשא לריצ'רד פורת. הוא מרשה שלורד טלבוט ישא אותה לאישה.
ארתור (לורד טאלבוט) שמגיע מתקבל בהתלהבות בטירה. המושל אינו יכול להשתתף בחתונת בתו מכיוון שהוא צריך ללוות את הגברת של וילה פורטה לפרלמנט. ארתור נשאר לבדו לכמה רגעים עם הגברת האלמונית, שבה הוא מזהה בתדהמה את המלכה. כתומך נאמן בסטיוארטים, הוא מחליט להציל את המלכה, אם כי בלבו הוא יודע שהוא חייב להישאר עם אהובתו לחתונה. כשארתור והמלכה רוצים לצאת מהאולם ביחד, ריצ'רד היריב עומד בדרכם. הוא לא מזהה את המלכה, כל מה שהוא רואה שיריבו רוצה להימלט עם אישה אחרת ביום חתונתו. להפתעתם הגדולה ביותר, ריצ'רד אינו מסגיר אותם, ואף מבטיח לשמור על הבריחה בסוד לזמן מה. פעולתו לא מונעת מנדיבות, אלא מהיותו בטוח שאלווירה תשנא את ארתור בדרך זו. לורד וולטון מתחיל לרדוף אחרי הנמלטים, ואלו שנותרו בבית רואים שההלם הגדול גרם לאלווירה לזעזוע.
עלילה > מערכה שנייה

אלווירה שוקעת מדי פעם ביגון עמוק, ומדי פעם היא עליזה בצורה בלתי מובנת. היא זקוקה לזעזוע עז ופתאומי כדי להחזיר את שיווי משקלה הנפשי. ריצ'רד הצליח בינתיים לסווג את הלורד טלבוט כבוגד. אם ייתפס, המוות מחכה לו. סר ג'ורג' מתרגש מהסבל של אלווירה ומצליח לשכנע את ריצ'רד צמא הנקם להשלים.
עלילה > מערכה שלישית

בפארק הארמון, לורד ארתור טלבוט שנמלט מרודפיו, פוגש את אהובתו ומספר מה גרם לו להיראות כבוגד. נפשה של אלווירה נרגעת שוב, אך כשהם שומעים את הרודפים וארתור רוצה להימלט, הטירוף שלה פורץ שוב. הפוריטנים מקיפים את מושיע המלכה כדי לשפוט אותו. זהו הלם נוסף לאלווירה, שמאשימה את עצמה בגורל אהובה. שליחי הפרלמנט מגיעים ברגע האחרון עם החנינה. לורד טלבוט ניצל ואלווירה נרפאית כעת לצמיתות.
קטעים מפורסמים

אה! Per semper io ti perdei - האריה של ריצ'רד במערכה הראשונה.
Your, o cara, amor talora - רביעייה מהמערכה הראשונה.
Qui la voce sua soave - האריה של אלווירה מהמערכה השנייה
לקריאה נוספת

Kimbell, David (2001), "I puritani" in Holden, Amanda (Ed.), The New Penguin Opera Guide, pp. 46–55. New York: Penguin Putnam. ISBN 0-140-29312-4
Körner, Axel, "Pepoli, Carlo" in: Dizionario Biografico degli Italiani
Maguire, Simon; Forbes, Elizabeth; Budden, Julian (1998), "I puritani", in Stanley Sadie, (Ed.), The New Grove Dictionary of Opera, Vol. Three, pp. 1184–1185. London: Macmillan Publishers, Inc. ISBN 1-56159-228-5
Orrey, Leslie (1973), Bellini (The Master Musicians Series), London: J. M. Dent, Ltd. ISBN 0-460-02137-0
Rosselli, John (1996), The Life of Bellini, New York: Cambridge University Press. ISBN 0-521-46781-0
Thiellay, Jean; Thiellay, Jean-Philippe (2013), Bellini, Paris: Actes Sud. ISBN 978-2-330-02377-5 (in French)
Willier, Stephen Ace (2002), Vincenzo Bellini: A Guide to Research. New York: Routledge. ISBN 0-8153-3805-8 and on books.google.com.
הר אוכמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  451 מטרים
 מדינה:  ישראל 
 מיקום:  שמורת נחל בצת, הגליל המערבי
 רכס הרים:  רכס אדמית
 קואורדינטות:  33°04′25″N 35°13′47″E﻿ / ﻿33.073611111111°N 35.229722222222°E﻿ / 33.073611111111; 35.229722222222
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) הר אוכמן(למפת הגליל המערבי רגילה) הר אוכמן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר אוכמן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר אוכמן
 
הר אוכמן הוא הר בגובה 451 מטרים מעל פני הים בגליל המערבי. ההר ממוקם בין אפיק נחל בצת לנחל גליל, כקילומטר מדרום־מזרח לכפר הבדואי ערב אל-עראמשה וכקילומטר וחצי מצפון־מזרח לקיבוץ אילון.
בקרבת ההר מצויים כמה אתרים ארכאולוגיים בהם מערות וחורבות. בנוסף מצויה בו פריחה של מגוון צמחים במשך מספר תקופות בשנה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויל טילסטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בינואר 2007 (בן 17) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויל טילסטון (באנגלית: Will Tilston נולד ב-12 בינואר 2007) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בתפקידיו בסרט הביוגרפי להתראות כריסטופר רובין וכגרגורי, הילד השביעי של משפחת ברידג'רטון, בדרמה הטלוויזיונית עטורת הפרסים, ברידג'רטון.
ביוגרפיה

טילסטון גילה לראשונה את המשחק כששיחק במחזה בבית הספר הממלכתי. הוא למד בשבתות באקדמיה לאמנויות הבמה "D&B" בברומלי. שם עודדו אותו לחתום עם סוכן.
קריירה

טילסטון היה בן תשע כשנבחן ולוהק לתפקידו המקצועי הראשון של כריסטופר רובין מילן הצעיר  בסרט הביוגרפי של סיימון קרטיס, להתראות כריסטופר רובין בכיכובם של דונל גליסון ומרגו רובי,  ובן עשר עד יציאת הסרט לאקרנים ב-2017.   טילסטון עשה את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה כשהחל לשחק בתפקיד גרגורי, הילד השביעי של משפחת ברידג'רטון והבן הצעיר במשפחה,  בדרמה התקופתית ברידג'רטון בהפקת נטפליקס משנת 2020, עיבוד שהופק על ידי שונדלנד לרומנים מאת ג'וליה קווין.
פילמוגרפיה

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | להתראות כריסטופר רובין | כריסטופר רובין מילן בן ה-8 |  |
| 2020–הווה | ברידג'רטון | גרגורי ברידג'רטון | תפקיד ראשי |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | רפ>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | פרסי גילדת שחקני המסך | ביצוע יוצא מן הכלל של אנסמבל בסדרת דרמה | ברידג'רטון | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  George, Crystal (17 במרץ 2022). "Bridgerton cast ages: How old are the actors in real life?". נבדק ב-29 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Hannah Furness, ‏Meet Christopher Robin star Will Tilston who landed role in first ever audition, The Telegraph, 25 September 2017
↑  "Will Tilston starring in major feature film". D&B Academy of Performing Arts. באוקטובר 2016. נבדק ב-29 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Will Tilston". 3 באפריל 2018. נבדק ב-29 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Powell, Emma (20 בספטמבר 2017). "Margot Robbie close to being upstaged by child star Will Tilston at Goodbye Christopher Robin premiere". נבדק ב-29 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Weintraub, Steve. "Will Tilston and Director Simon Curtis on Making 'Goodbye Christopher Robin'". נבדק ב-29 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mullen, Matt (3 באוקטובר 2017). "How two young actors brought Christopher Robin to life". נבדק ב-29 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Who plays Gregory Bridgerton in Bridgerton? – Will Tilston". PopBuzz. נבדק ב-29 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (29 ביולי 2019). "Shondaland's 'Bridgerton' Netflix Series Rounds Out Core Cast, Taps Julie Anne Robinson As Director". נבדק ב-29 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Who's Burning Up Lady Whistledown's Papers? Meet the 'Bridgerton' Season 1 Cast". Netflix. 2 בנובמבר 2021. נבדק ב-29 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The 27th Annual Screen Actors Guild Awards". Screen Actors Guild Awards (באנגלית). נבדק ב-2021-02-04.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007403209405171  LCCN: no2018010872  VIAF: 6151776773618012024   WorldCat (עם VIAF): 6151776773618012024
הר הובס (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,135 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס נפטון 
 קואורדינטות:  83°45′00″S 58°50′00″W﻿ / ﻿83.75°S 58.8333°W﻿ / -83.75; -58.8333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר הובס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר הובס
 
הר הובס (באנגלית: Mount Hobbs) הוא הר בגבעות ויליאמס, ברכס נפטון, בהרי פנסקולה, בארץ המלכה אליזבת שבאנטארקטיקה.
ההר, שגובהו 1,135 מטרים מעל פני הים;
הר הובס הוא ההר ה-2,035 בגובהו באנטארקטיקה, הוא הפסגה הגבוהה ביותר בגבעות ויליאמס.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1956–1966.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
ההר נקרא על שמו של ג'יימס ו. הובס (James W. Hobbs), לוטננט זוטר בצי ארצות הברית, ששירת בתחנת אלזוורת' בחורף האנטארקטי של 1958.
לקריאה נוספת

• Claus-Dieter Hillenbrand, Michael J. Bentley, Travis D. Stolldorf, Andrew S. Hein, Gerhard Kuhn, Alastair G.C. Graham, Christopher J. Fogwill, Yngve Kristoffersen, James. A. Smith, John B. Anderson, Robert D. Larter, Martin Melles, Dominic A. Hodgson, Robert Mulvaney, David E. Sugden, , Quaternary Science Reviews, Volume 100, 2014, Pages 111-136, ISSN 0277-3791, https://doi.org/10.1016/j.quascirev.2013.07.020.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
1 2  מידע על גובה ההר
↑  לפי מקור אחר הר הובס הוא ההר ה-3,776 בגובהו באנטארקטיקה
↑  בגאזט האנטארקטי המשווה SCAR כתוב בטעות כי הצילום בוצע בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1963–1964
הפיגוע בסיטי של לונדון (1993)

| חלק מהסכסוך בצפון אירלנד |
| --- | --- |

הרס בזירת הפיגוע תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 תאריך:  24 באפריל 1993 
 מקום:  רובע בישופסגייט 
 מטרה:  הסיטי של לונדון 
 קואורדינטות:  51°30′56″N 0°04′56″W﻿ / ﻿51.5156°N 0.0822°W﻿ / 51.5156; -0.0822
 סוג:  פיצוץ מכונית או משאית 
 הרוגים:  1 
 פצועים:  44 
 מבצע:  הצבא האירי הרפובליקני הזמני 
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסהפיגוע בסיטי של לונדון(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסהפיגוע בסיטי של לונדון(למפת הסיטי של לונדון רגילה) הפיגוע בסיטי של לונדון(למפת הסיטי של לונדון מוגדלת) הפיגוע בסיטי של לונדון
 
הפיגוע בסיטי של לונדון התרחש ב-24 באפריל 1993. משאית תופת שהוצבה על ידי אנשי הצבא האירי הרפובליקני התפוצצה ברובע בישופסגייט (Bishopsgate) בסיטי של לונדון, בירת בריטניה. בעקבות אזהרה טלפונית מוקדמת בדבר הצבת משאית התופת פונה האזור מאנשים לפני ההתפוצצות. בפיגוע נהרג אדם אחד, נפצעו 44 ונגרם נזק כבד ביותר לרכוש.
הפיגוע

הפיגוע התרחש במסגרת ניסיונו של ארגון הצבא האירי הרפובליקני להביא לנסיגת הצבא הבריטי מצפון אירלנד ולאיחודה עם המדינה האירית. במסגרת זאת ערך הארגון פיגועים רבים באנגליה מאז תחילת שנות ה-70. הפיגוע היה אחד משרשרת פיגועים של משאיות תופת שערך הארגון באנגליה. הפיגוע נערך גם על רקע ניסיונות לכונן תהליך שלום בצפון אירלנד, שעמדו באותו זמן בראשיתם.
מכונית התופת הייתה משאית עפר שנגנבה בחודש מרץ באנגליה. היא נצבעה בצבע כחול והועמסה עליה תערובת דשן ANFO במשקל של טון אחד, ששימשה כחומר נפץ. התערובת הוברחה לאנגליה מצפון אירלנד והוסוותה על גבי המשאית על ידי שכבה של אספלט שהונחה מעליה.
ביום שבת, 24 באפריל, בתשע בבוקר הוצבה המשאית על ידי שני אנשי הצבא האירי הרפובליקני ליד מגדל המשרדים בישופסגייט 99. היא הוצבה בלב הרובע הפיננסי של לונדון, כקילומטר ממזרח לקתדרלת סנט פול (כ-200 מטר ממיקומו של מגדל סוויס רה, שטרם נבנה אז). רכב מילוט אסף מהמקום את שני האנשים. מספר שיחות טלפוניות נערכו על ידי אנשי המחתרת מתא טלפון בכפר בצפון אירלנד כדי להזהיר בדבר הצבת מכונית התופת, תוך שימוש בקודים ידועים של הארגון לעניין זה. השיחות הראשונות נערכו כשעה לפני התפוצצות המשאית. באותה עת כבר החלו שני שוטרים לבדוק את טיבה של המשאית, והמשטרה החלה בפינוי האזור. כיוון שהיה זה יום שבת הייתה נוכחות האנשים ברובע דלילה יחסית.
מטען החבלה שעל המשאית התפוצץ בשעה 10:27. על פי הערכה הייתה עוצמת ההתפוצצות שקולה להתפוצצות 1.2 טון של TNT. היא חוללה הרס במבנים במרחק של עד 500 מטר מהמשאית. פטריית עשן שחור היתמרה ממקום ההתפוצצות ונראתה למרחק רב ממנו. במקום שבו עמדה המשאית נפער מכתש ברוחב של 4.5 מטר ובעומק של למעלה משני מטרים. מבנה כנסייה מימי הביניים שנמצא מספר מטרים מהמשאית קרס עקב ההתפוצצות. ההדף ניפץ מאות חלונות זכוכית. חזיתות הזכוכית של מגדל נטווסט נפגעו קשה וניזוקה גם תחנת הרכבת ברחוב ליברפול הסמוכה למקום ההתפוצצות. הרחובות נזרעו בשברים והריסות. צלם עיתונות שהתעלם מאזהרות המשטרה והתקרב למשאית נהרג ונמצא לאחר שעות של חיפוש מתחת לערימת הריסות. 44 אנשים נפצעו.
בסך הכל נפגעו בהתפוצצות משרדים בשטח של כ-140,000 מטר מרובע ונשברו זכוכיות במשקל של 500 טון. עלות הנזק לרכוש נאמדה תחילה בעלות של מיליארד לירות בריטיות, אך עלות תיקון הנזקים עמדה בסופו של דבר על 350 מיליון לירות.
הפיגוע התרחש שנה לאחר פיגוע דומה (פיגוע הבורסה הבלטית) (אנ') של הצבא האירי הרפובליקני שנעשה במרחק קצר משם, שבו היו אבדות רבות יותר בנפש ונגרם נזק כבד לרכוש.