stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קהילת בית ישורון (יוסטון)
היסטוריה > עדת ישורון

קהילת עדת ישורון נוסדה בשנת 1887 כאלטרנטיבה אורתודוקסית לקהילת "מקדש בית ישראל" (יוסטון, טקסס) (אנ'), אשר שינתה בשנת 1874 את הגדרתה מאורתודוקסית לרפורמית. מייסדי קהילת עדת ישורון היו יהודים מהגרים מרוסיה ופולין, שלא הסכימו עם דרך הרפורמה ביהדות של הקהילה הרפורמית, ובחרו בדרך שמרנית (קונסרבטיבית) יותר, השומרת על רוח האורתודוקסיה. לאחר תקופה שבמהלכה התכנסה הקהילה לתפילות בבתים פרטיים, נרכש בניין כנסייה לשעבר, בפינת שדרות ווקר ורחוב ג'קסון, שהוסב לבית כנסת. הקהילה גדלה משמעותית בשנת 1891, עם הגעת זרם של חברים שעברו ליוסטון לאחר ההוריקן של גלווסטון ב-1900 (1900 Galveston hurricane). צמיחת הקהילה חייבה חלל גדול יותר; ובשנת 1908 חנכה הקהילה בית כנסת גדול וחדש בפינת פרסטון והמילטון.
היסטוריה > קהילת בית אל

קהילת בית אל נוסדה בשנת 1924, והקימה את בית הכנסת הראשון של היהדות הקונסרבטיבית ביוסטון, טקסס. בשנת 1925 נרכש בית הכנסת בית אל, ששימש קודם את קהילת בית ישראל Congregation Beth Israel (Houston). בשנת 1945 בחרו חברי הקהילה להתמזג עם קהילת עדת ישורון, ולהקים את הקהילה היהודית "בית ישורון". במקביל, ולפי החלטת רוב חברי הקהילה, אימצה הקהילה את הגישה הקונסרבטיבית ביהדות, הרואה את ההלכה כמחייבת; ובו זמנית גם כנתונה להשפעה היסטורית מתמדת, שפסיקתה אמורה לשקף הן גישה מדעית-ביקורתית למקורות והן את אורחות חייו של כלל הציבור.
בית הכנסת הנוכחי

הבניין המקורי הוקם בשנת 1945 בסמוך לאוניברסיטת יוסטון .
בית הכנסת והמתחם של קהילת בית ישורון עברו למיקום הנוכחי ברחוב ביצ'נוט 4525 בשנת 1962. משנת 1998 עד 2004 בוצע שיפוץ גדול בבית הכנסת ונוספו למתחם יותר מ-30,000 רגל רבוע (כקילומטר רבוע) של בניה. במבואת בית הכנסת נמצאת אנדרטה לזכר היהודים שנרצחו בשואה, קשת באורך 26 רגל (7.9 מטרים) . את ארון הקודש בבית הכנסת מקיף רקע של זכוכיות ויטראז' המתארות את מוטיב הסנה הבוער. בית הכנסת כולל גם אולם חברתי, שקירותיו מעוטרים באיורים מסדרת הליטוגרפיות התנ"כיות של ראובן רובין. בבית ישורון שוכן גם מוזיאון לואי ומולי קפלן ליודאיקה, הכולל חפצי פולחן יהודיים וספרים.
בית ספר בית ישורון

בית הספר בית ישורון היה בית הספר היהודי הראשון בטקסס. הוא נוסד בשנת 1949 . עיקר שימושו הוא כצהרון להורים עובדים, המאפשר שהות של הילדים בו עד שעות אחר הצהריים המאוחרות. תלמידים רבים מגיעים אליו כצהרון לאחר הלימודים בבתי ספר אחרים.
במהלך מגפת COVID-19 בטקסס, גדל משמעותית מספר התלמידים בבית ספר בית ישורון, יותר מאשר בעבר. הסיבה לכך היא, שבית הספר היה פתוח גם כאשר מערכת בתי הספר הציבוריים הייתה סגורה ועברה ללימודים באינטרנט מהבית.
לקריאה נוספת

בל, רוזלין. "יוסטון." בתוך: Tigay, Alan M. (עורך) "הנוסע היהודי: המדריך של מגזין הדסה לקהילות ומראות יהודיים בעולם" . Rowman & amp; Littlefield, 1 בינואר 1994. עמ'. 215-220.ISBN 1568210787, 9781568210780.
תוכן גם ב: Tigay, Alan M. Jewish Travel-Prem . ברודוויי ספרים, 18 בינואר 1987.ISBN 0385241984ISBN 0385241984, 9780385241984 .
הערות שוליים

↑  The Golden Book of Congregation Adath Yeshurun: commemorating fifty years of service to the Jewish community of Houston, Texas, 1891-1941, By Congregation Adath Yeshurun, Houston, Tex. Published by D. H. White & co., Houston, 1942, p. 21.
↑  Olitzky, Kerry M.; Raphael, Marc Lee. The American Synagogue: A Historical Dictionary and Sourcebook, Greenwood Press, June 30, 1996, p. 349.
↑  The Golden Book of Congregation Adath Yeshurun: commemorating fifty years of service to the Jewish community of Houston, Texas, 1891-1941, By Congregation Adath Yeshurun, Houston, Tex. Published by D. H. White & co., Houston, 1942, p. 22.
↑  The Golden Book of Congregation Adath Yeshurun: commemorating fifty years of service to the Jewish community of Houston, Texas, 1891-1941, By Congregation Adath Yeshurun, Houston, Tex. Published by D. H. White & co., Houston, 1942, p. 22 and photos in several parts of the book.
↑  Kaplan, Barry J. (University of Houston). "Race, Income, and Ethnicity: Residential Change in a Houston Community, 1920-1970." The Houston Review. Winter 1981. pp. 178-202. CITED: p. 187.
↑  "Welcome - Congregation Beth Yeshurun". www.bethyeshurun.org. נבדק ב-2021-04-06.
↑  Tigay, Alan M. (בפברואר 1994). The Jewish Traveler: Hadassah Magazine's Guide to the World's Jewish Communities and Sights. p. 218. ISBN 9781461631507. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Meyerland Jewish day schools see increased enrollment during COVID-19 pandemic". 2022-01-09. נבדק ב-2022-01-09.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259902605171  LCCN: no2013086859  VIAF: 147121590   WorldCat (עם VIAF): 147121590
מינסוטה

מינסוטה (באנגלית: Minnesota; ‏IPA: /ˌmɪnɪˈsoʊtə/ ‏האזנהקובץ:En-us-Minnesota.ogg‏Ⓘ‏) היא מדינה השוכנת באזור המערב התיכון של ארצות הברית.
מינסוטה נוסדה על החצי המזרחי של טריטוריית מינסוטה והתקבלה לאיחוד כמדינה ה-32 בתאריך 11 במאי 1858. מינסוטה ידועה בכינוי "ארץ 10,000 האגמים".
כ-60% מתושבי מינסוטה מתגוררים במטרופולין מיניאפוליס-סיינט פול, הידועה בכינוי "הערים התאומות" (Twin Cities). המטרופולין הזו היא מרכז תחבורתי, עסקי ותעשייתי ויש בה גם קהילת אמנים מפורסמת. יתר המדינה, המכונה לעיתים "מינסוטה רבתי" או "מינסוטה החיצונית", מורכב מהאזורים הבאים: הערבות המערביות המפותחות על ידי חקלאים, היערות הנשירים המזרחיים העוברים תהליך בירוא והפיכה לאדמות חווה ויישוב והיער הצפוני שהוא האזור הפחות מאוכלס במדינה. אוכלוסיית המדינה מגוונת מבחינת המוצא האתני.
המדינה ידועה בשל מעורבות אזרחית גבוהה של רבים מהתושבים. אחוז ההצבעה בבחירות הוא גבוה. במדינה רמת חיים גבוהה ביחס למדינות ארצות-הברית, שנייה רק למסצ'וסטס וקונטיקט. מערכת הבריאות בה נחשבת לאחת מהטובות ביותר בארצות הברית, ואוכלוסייתה נחשבת למשכילה ועשירה באופן יחסי למדינות אחרות.
אטימולוגיה

המילה מינסוטה נגזרת מהשפה של שבט הסו עבור נהר מינסוטה: Mnisota. משמעותו של השורש Mni (נכתב גם mini או minne) היא מים. ניתן לתרגם את המילה Mnisota ל"מים בצבע שמיים", או ל"מים עכורים במידת מה". האינדיאנים הציגו את השם הזה בפני המתיישבים הראשונים באמצעות שפיכת חלב לתוך המים, תערובת שכונתה mnisota למקומות רבים במדינה יש שמות דומים, כגון מפלי מינהאהה (Minnehaha Falls, "מפלי מים"), מינייסקה (Minneiska, "מים לבנים"), מינטונקה (Minnetonka, "מים גדולים"), מינטריסטה (Minnetrista, "מים שבורים"), ומיניאפוליס שהוא שילוב של השורש mni ופוליס, המילה היוונית עבור עיר.
גאוגרפיה

מינסוטה היא המדינה הצפונית ביותר מלבד אלסקה; הזווית הצפון-מערבית שלה היא החלק היחיד של 48 המדינות הרציפות הנמצא צפונית לקו רוחב 49. מינסוטה נמצאת באזור של ארצות הברית הידוע בשם המערב התיכון העליון. גבול המדינה בימת סופיריור משיק לגבולות של מישיגן וויסקונסין בצפון-מזרח; יתרת הגבול המזרחי היא עם ויסקונסין. איווה נמצאת דרומית למינסוטה, דקוטה הצפונית ודקוטה הדרומית במערב, והפרובינציות הקנדיות אונטריו ומניטובה בצפון. שטחה של מינסוטה הוא כ-225,365 קמ"ר, והיא המדינה ה-12 בארצות הברית מבחינת הגודל.
גאוגרפיה > גאולוגיה ושטח

במינסוטה נמצאים סלעים עתיקים מאוד, וההערכה היא שגילם הוא כ-3.6 מיליארד שנים. לפני כ-2.7 מיליארד שנים פרץ זרם לבה בזלתית מהאוקיינוס הקדמוני: השרידים של הסלע הגעשי הזה יוצרים את המגן הקנדי. בצפון-מזרח מינסוטה הפעילות הוולקנית הזו, וכן הפעילות של האוקיינוסים בפרקמבריון, גרמו ליצירתו של רכס הברזל בצפון המדינה. לאחר תקופה של פעילות געשית לפני כ-1.1 מיליארד שנים, הפעילות הגאולוגית של מינסוטה הפכה ליותר מתונה, אך עם חדירות חוזרות ונשנות של הים שהותירו אחריהן רבדים רבים של סלעי משקע.
בתקופות יותר מאוחרות שטחה של המדינה היה מכוסה בגושי קרח גדולים בעובי של קילומטר אחד לכל הפחות. גושי הקרח הללו עצבו את פני השטח של מינסוטה כפי שרואים אותם היום. עידן הקרח ויסקונסין (אנ') התרחש לפני כ-12,000 שנים, והקרחונים הללו כיסו את כל שטחה של מינסוטה מלבד חלק קטן בדרום-מזרח המדינה, שהוא האזור המאופיין על ידי גבעות תלולות ונחלים הזורמים לתוך הקרקע. אזור זה ידוע בשם אזור ללא סחף בגלל היעדר סחף קרחונים. מלבד שטח קטן בצפון-מזרח המדינה, ברוב שטחי מינסוטה נותרו קרקעות סחף קרחוניות בעובי 15 מטרים שנוצרו לאחר שהקרחונים האחרונים נסוגו. לפני כ-13,000 שנים נוצר אגם אגאסיז הענק בצפון-מערב המדינה; זרימת המים מהאגם, המכונה נהר וורן הקרחוני, חצבה את העמק של נהר מינסוטה, ותחתיתו יצרה את הקרקעות הפוריות של עמק הנהר האדום. כיום, מינסוטה לא פעילה מבחינה גאולוגית; לעיתים רחוקות מתרחשות בה רעידות אדמה, אך רובן בעלות עוצמה נמוכה.
הנקודה הגבוהה ביותר במינסוטה היא פסגת הר איגל הנמצאת בגובה של 701 מטרים, והיא נמצאת במרחק 21 ק"מ בלבד מהנקודה הנמוכה ביותר (183 מטרים) בחוף ימת סופיריור. ללא נקודות שבהן יש הבדלים ניכרים בגובה, רוב המדינה היא מישור סחף מתון.
בחלק הצפון-מזרחי של מינסוטה יש נקודת מפגש בין שני קוי פרשת מים. היוצרת אגן ניקוז משולש. המשקעים יורדים בדרך כלל לאורך נהר מיסיסיפי בכיוון דרום לעבר מפרץ מקסיקו, נתיב המים סנט לורנס מזרחית לאוקיינוס האטלנטי, או אגן הניקוז של מפרץ הדסון המוביל אל אוקיינוס הקרח הצפוני.
כינויה של מינסוטה, ארץ 10,000 האגמים, מוצדק מכמה סיבות; במינסוטה יש 11,842 אגמים ששטחם עולה על 0.04 קמ"ר. חלקה של מינסוטה בימת סופיריור הוא 3,896 קמ"ר (הגדול ביותר מבין המדינות הגובלות בימה), והוא גוף המים העמוק ביותר במדינה (390 מטר). במינסוטה יש 6,564 נהרות ונחלים טבעיים, ואורכם הכולל הוא 111,000 ק"מ. נתיבו של נהר המיסיסיפי מתחיל באגם איטאסקה בפורט סנלינג, והוא חוצה את הגבול עם איווה במרחק 1,094 ק"מ במורד הזרם. הנהר קולט מים מנהרות קטנים אחרים המתנקזים אליו לאורך נתיבו. כ-42,900 קמ"ר משטחה של מינסוטה הם קרקעות לחות, וזהו אחוז הקרקעות הגדול ביותר מלבד באלסקה.
גאוגרפיה > חי וצומח

מינסוטה מחולקת לארבע מערכות אקולוגיות: ערבה בדרום-מערב ובמערב המדינה, יער נשיר ממוזג בדרום-מזרח, המתרחב באמצעות רצועה צרה לכיוון החלק הצפון-מערבי של המדינה, היכן שהוא הופך לערבת עשב גבוה וליערות הצפוניים של ארצות הברית, שהם אזור מעבר בין הטייגה הצפונית והיערות הנשירים. היערות הצפוניים הללו הם אזור טבע בראשיתי נרחב שגדלים בו עצי אורן ואשוחית ביחד עם אזורים נקודתיים של שדר וצפצפה. רוב היער הצפוני של מינסוטה נכרת, ונותרו רק אזורים בודדים של יער בראשיתי כגון היער הלאומי צ'יפווה והיער הלאומי סופיריור, ואילו בסמוך ליער זה יש שטח של אזור טבע בראשיתי בגודל 1,600 קמ"ר שלא נכרת. אף על פי שכריתת העצים נמשכת, הצמיחה מחדש משמרת את המצב שבו שליש משטחה של מינסוטה מיוער. כמעט כל הערבות וסוואנות האלונים במינסוטה נפגעו כתוצאה מפעילות האדם.
בעוד שאובדן בתי הגידול משפיע על אוכלוסיית בעלי החיים הטבעית כגון דלק אמריקני, אייל קנדי וביזון אמריקאי, בעלי חיים אחרים כגון אייל פרדי לבן-זנב ושונר מצוי משגשגים. במינסוטה נמצאת אוכלוסיית הזאבים המצויים הגדולה ביותר מחוץ לאלסקה, וכן חיות בה אוכלוסיות יציבות של דוב שחור אמריקני ואייל קורא. מינסוטה נמצאת בנתיב נדידת העופות מיסיסיפי, והיא מארחת בשטחה אוכלוסיות מהגרות של עופות ימיים כגון אווזים וברווזים, ועופות המשמשים כמטרה לציד כגון שכווי, פסיונים ותרנגולי הודו. במינסוטה חיות אוכלוסיות של עופות דורסים כגון עיטם לבן-ראש ועקב אדום-זנב. באגמים חיות אוכלוסיות של דגים פופולריים לדייגים כגון בס. הנחלים בדרום-מזרח המדינה מאוכלסים על ידי טרוטות ממינים שונים.
גאוגרפיה > אקלים

במינסוטה אקלים יבשתי, עם ארבע עונות מובחנות. הקיץ חמים וגשום, ואילו החורף מושלג, קר מאוד, עם טמפרטורות מתחת לאפס. טווח הטמפרטורות של מינסוטה אופייני לאקלים יבשתי; הפרש הטמפרטורות המרבי שנמדד הוא 174 מעלות פרנהייט (בין 60- ל-114 מעלות), השווה להפרש בין של 96 מעלות צלזיוס (45- עד 51). אירועים מטאורולוגיים העיקריים הם גשם, שלג וסופות שלג, סופת רעמים, ברד, טורנדו ופרצי רוח עזים אחרים. עונת הגדילה[דרושה הבהרה] נמשכת בין 90 יום ברכס הברזל ל-160 יום בדרום-מזרח המדינה ליד נהר מיסיסיפי, והטמפרטורה הממוצעת נעה בין 2°C ל-9°C. נקודת הטל הממוצעת בקיץ נעה בין 14.4°C בדרום ל-8.9°C בצפון. כמות המשקעים תלויה במיקום, והיא נעה בין 48.3 ס"מ ל-88.9 ס"מ, ופעם בעשר עד חמישים שנים מתרחשת בצורת.
גאוגרפיה > קרקעות מוגנות

הפארק המדינתי הראשון במינסוטה (איטאסקה) הוקם ב-1891, והוא נמצא באזור המוצא של נהר המיסיסיפי. נכון ל-2015 יש במינסוטה 72 פארקים מדינתיים ואזורי בילוי, 52 יערות מדינתיים המשתרעים על פני שטח של כ-16,000 קמ"ר, ושמורות טבע מדינתיות אחדות, כאשר כל השטחים הללו מנוהלים על ידי מחלקת משאבי הטבע של מינסוטה. היערות הלאומיים צ'יפווה וסופיריור לבדם משתרעים על פני שטח של 22,000 קמ"ר. מערבית ליער הלאומי סופיריור נמצא הפארק הלאומי וויאז'ורס. אזור הנופש והנהר הלאומיים מיסיסיפי (NMRRA), המשתרע על פני שטח של 116 קמ"ר, הוא "מסדרון" ארוך לאורך נהר המיסיסיפי העובר דרך אזור המטרופולין מיניאפוליס-סיינט פול, ומחבר בין מגוון אתרים בעלי חשיבות היסטורית, תרבותית וגאולוגית.
ממשל ופוליטיקה > הרשות המבצעת

בראש הרשות המבצעת עומד המושל. מושל מינסוטה הנוכחי הוא טים וולז, דמוקרט, שכהונתו החלה ב-7 בינואר 2019. כהונת המושל וסגנו נמשכת ארבע שנים. למושל יש קבינט המורכב מראשי הסוכנויות הממשלתיות הנקראים נציבים, המייעץ לו בנושאים שונים. גם משרות מזכיר המדינה, התובע הכללי ורואה החשבון של המדינה נקבעות בבחירות.
ממשל ופוליטיקה > הרשות המחוקקת

הרשות המחוקקת של מינסוטה היא גוף המורכב מהסנאט של מינסוטה ומבית הנבחרים של מינסוטה. מינסוטה מחולקת ל-68 מחוזות, ובכל אחד מתגוררים כ-60,000 תושבים. לכל מחוז יש סנאטור אחד ושני נבחרים (כל מחוז מחולק לחלק A ולחלק B). הסנאטורים מכהנים בתפקידם במשך ארבע שנים, והנבחרים במשך שנתיים. בבחירות שנערכו בנובמבר 2006 המפלגה הדמוקרטית-חקלאית-עבודה זכתה ב-19 מושבים בבית הנבחרים, וזכתה לרוב כולל של 85 מושבים מתוך 134. המפלגה שולטת גם בסנאט. בתחילת 2008 המפלגה זכתה במושב נוסף בסנאט, והגדילה את מספר הסנאטורים מטעמה ל-45. המפלגה מחזיקה בסנאט ברוב החסין מפני הטלת וטו.
ממשל ופוליטיקה > הרשות השופטת

מערכת בתי המשפט של מינסוטה מורכבת משלושה חלקים. הדיונים ברוב התיקים מתחילים בבתי המשפט המחוזיים, שסמכות השיפוט שלהם היא כללית. מינסוטה מחולקת לעשרה מחוזות שיפוט שבהם 227 בתי משפט מחוזיים. דיונים על ערעורים הנוגעים לפסקי דין וטענות כנגד החלטות ממשלתיות נערכים בבית המשפט לערעורים, המורכב מ-16 שופטים היושבים בדרך כלל בהרכב של שלושה. בית המשפט העליון של מינסוטה אחראי על שמיעת הערעורים על החלטות בית המשפט לנושאי מס, פיצויי פועלים, הרשעות על רצח מדרגה ראשונה, וערעורים מסוימים על החלטות בית המשפט לערעורים; לבית המשפט העליון יש את סמכות השיפוט הבכירה על מחלוקות בנושאי בחירות.
ממשל ופוליטיקה > ממשל מקומי

מתחת לסוגי ממשל רגילים בארצות הברית כגון עיר ומחוז, במינסוטה יש ישויות מנהליות נוספות שתפקידן לספק פיקוח ותכנון ממשלתי. חלק מהפעילויות במטרופולין הערים התאומות מתואם על ידי מועצת המטרופולין, ואגמים ונהרות רבים מנוהלים על ידי מחוזות גופי מים ומחוזות שימור קרקע ומים. במינסוטה יש ארבע קהילות דקוטה ושבע שמורות אנישינאאבי. לקהילות הללו יש אוטונומיה חלקית. מינסוטה מחולקת לשמונה מחוזות בחירה לקונגרס, והתושבים בכל מחוז בוחרים נציג אחד מטעמם לבית הנבחרים.
ממשל ופוליטיקה > נושאים פדרליים

מקרים הקשורים לבתי משפט פדרליים נדונים בפני בית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז מינסוטה, היושב במיניאפוליס, סיינט פול, דולות ומפלי פרגוס. הערעורים נדונים בפני בית המשפט השמיני לערעורים, היושב בסנט לואיס (מיזורי) ובסיינט פול.
ממשל ופוליטיקה > פוליטיקה

מינסוטה ידועה בשל המעורבות הפוליטית של אזרחיה, והמפלגות של המדינה השתמשו פעמים רבות בפופוליזם. שיעור ההצבעה במינסוטה הוא בדרך כלל גבוה, הנובע בחלקו מהחוקים הליברליים לרישום הצבעות, כאשר למעשה אין עדויות לזיופים בהצבעות. בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004 הצביעו 77.2% מבעלי זכות הבחירה במינסוטה, והיה זה האחוז הגבוה ביותר בארצות הברית בהשוואה לממוצע הכולל שעמד על 60.93%. מצביעים שבעבר לא היו רשומים בפנקס הבוחרים יכולים להירשם ביום הבחירות בקלפי שבו הם מצביעים, בתנאי שהציגו עדות לכך שהם גרים במינסוטה.
יוברט האמפרי הציב את מינסוטה באור הזרקורים הלאומי לאחר הנאום שלו בוועידת המפלגה הדמוקרטית ב-1948. מינסוטה מדינה ליברלית באופייה, ותושביה מצביעים בדרך כלל למועמד מטעם המפלגה הדמוקרטית לנשיאות מאז 1976, וזהו הרצף הארוך ביותר עבור אחת ממדינות ארצות הברית. מינסוטה הייתה המדינה היחידה שלא הצביעה עבור רונלד רייגן בשתי מערכות הבחירות שלו. למרות זאת, היא נחשבת מדינה מתנדנדת.
למפלגה הדמוקרטית והרפובליקנית יש כוח משמעותי במינסוטה, אך המפלגה "הדמוקרטית" המדינתית היא למעשה מפלגה נפרדת, הנקראת המפלגה הדמוקרטית-חקלאית-עבודה (DFL). המפלגה הוקמה לאחר ברית ב-1944 בין המפלגה הדמוקרטית למפלגת העבודה-חקלאים, וההיבדלות שלה מהמפלגה הדמוקרטית הכללית היא פרט טכני בלבד.
במינסוטה יש מפלגות פעילות נוספות. מפלגה הרפורמה, שכעת היא מפלגה עצמאית, הצליחה בבחירות לתפקיד המושל ב-1998 כאשר ג'סי ונטורה, המתאבק המקצועי לשעבר והמועמד מטעמה, זכה בבחירות. מפלגת העצמאות זכתה למספיק תמיכה על מנת לזכות במעמד של "מפלגה ראשית". מפלגת הירוקים, שאיבדה את מעמד המפלגה הראשית, היא עדיין בעלת נוכחות משמעותית בממשל המקומי, ובייחוד במיניאפוליס ודולות, היכן שהיא מתמודדת מול ה-DFL. המעמד של "מפלגה ראשית" (שלפיו ניתן המימון המדינתי לבחירות) מוענק למפלגות שזכו לפחות ל-5% בהצבעה הכללית של מינסוטה בבחירות לנשיאות ארצות הברית. מעמד זה נבדק מחדש פעם בארבע שנים.
הסנאטוריות המייצגות את מינסוטה הן איימי קלובצ'ר וטינה סמית', חברות המפלגה הדמוקרטית. נכון לשנת 2015, מתוך 8 נציגיה בבית הנבחרים של ארצות הברית, 5 דמוקרטים ו-3 רפובליקנים. למינסוטה 10 קולות אלקטורליים.
מושבי הסנאט של מינסוטה היו מפוצלים מאז תחילת שנות ה-90, ובקונגרסים ה-108 וה-109 כל המושבים של מינסוטה בשני הבתים התפצלו בין שתי המפלגות הגדולות. בבחירות ב-2006 זכו הדמוקרטים בכל משרות הממשל מלבד משרת המושל וסגנו, לאחר שטים פולנטי וקרול מולנאו זכו בניצחון דחוק בהתמודדותם על כהונה נוספת. ה-DFL הכריזה על ניצחון בשני בתי המחוקקים, בחרה באיימי קלובצ'ר הדמוקרטית לסנאט, והגדילה באחד את מספר הנציגים מהקאוקוס. קית אליסון נבחר לאמריקאי אפריקאי הראשון בבית הנבחרים מטעם מינסוטה, כמו גם למוסלמי הראשון שנבחר לקונגרס. באותה מערכת בחירות הפכה מישל בקמן לאישה השלישית ממינסוטה שנבחרת לכהן כחברת בית הנבחרים מטעם מינסוטה, וכאישה הרפובליקנית הראשונה המייצגת את מינסוטה בקפיטול.
כלכלה

בעבר מינסוטה הייתה יצרנית מובילה של חומרי גלם, אך במהלך 200 השנים האחרונות הכלכלה שלה מבוססת על מוצרים מוגמרים ועל מתן שירותים שונים. אחת התכונות הבולטות של כלכלת המדינה היא המגוון שלה; תפוקת המגזר העסקי של המדינה קרובה מאוד לזו של ארצות הברית כולה. לכלכלת מינסוטה היה תוצר מקומי גולמי של 234 מיליארד דולר אמריקני ב-2005. המשרדים הראשיים של 36 מתוך 1,000 החברות המובילות הנסחרות בציבור (לפי הרווח ב-2006) נמצאים במינסוטה. לתקציב של מינסוטה יש גירעון בגובה 935 מיליון דולר אמריקני. בשנת 2011 לאחר שהקונגרס של מינסוטה נכשל בהגעה להסכמה בנושא התקציב השנתי, הוכרז "Shut Down", ושירותי מדינה רבים פסקו למשך שנה לפחות. מינסוטה היא המדינה הראשונה בארצות הברית, בתקופת ממשל אובמה, שהוכרז בה "הפסקת פעילות" ("Shut Down"). בתקופה שבה אפשרות הפסקת הפעילות של שירותי הממשל הפדרלי נידונה בהרחבה בתקשורת האמריקאית.
ההכנסה השנתית לנפש ב-2008 הייתה 42,772 דולר, והיא העשירית בגודלה בארצות הברית. חציון ההכנסה התלת-שנתי בין 2002 ל-2004 היה 55,914 דולר, והוא החמישי בגודלו בארצות הברית והראשון בגודלו בין 36 המדינות שלא שוכנות לחוף האוקיינוס האטלנטי. משפחות לבנות מרוויחות יותר מהממוצע הלאומי, אך בקרב האוכלוסייה שמתחת לגיל 18, למעלה מ-20% מהאסייתים וההיספנים, למעלה מ-40% מהאפרו-אמריקאים ולמעלה מ-40% מבנות האינדיאנים במינסוטה חיים מתחת לקו העוני.
נכון לדצמבר 2018 עמד שיעור האבטלה במדינה על 2.8 אחוזים.
כלכלה > תעשייה ומסחר

בתחילת דרכה, התעשייה של מינסוטה הייתה מבוססת על סחר בפרווה ועל חקלאות; מיניאפוליס צמחה מסביב לטחנות קמח שהופעלו על ידי מפלי סנט אנתוני. אף שפחות מאחוז אחד מהאוכלוסייה מועסק במגזר החקלאי, הוא עדיין נחשב לחלק משמעותי בכלכלת המדינה, והוא מדורג במקום השישי מבחינת ערך המוצרים שנמכרו. מינסוטה היא המדינה המובילה בארצות הברית בייצור סלק סוכר, תירס מתוק, ואפונה למטרות עיבוד, ותרנגולי הודו הגדלים בחווה. היערנות היא ענף כלכלי חשוב, כולל כריתת עצים, עיבוד עצים לנייר, וייצור מוצרים הקשורים ליערות. מינסוטה התפרסמה בזכות המכרות שלה שבהם הופקו כמויות משמעותיות מתוצרת מינרלי הברזל העולמית במשך למעלה ממאה שנים. אף על פי שכמויות הברזל באיכות גבוהה התדלדלו, כריית טקוניטי (סוג של מינרל) הברזל נמשכת. בשנת 2004 מינסוטה הפיקה 75% מכלל תוצרת הברזל של ארצות הברית. בזכות צמיחת תעשיית הכרייה הוקם נמל דולות, הממשיך לשמש כנקודת מעבר חשובה עבור שליחת מחצבים, פחם ותוצרי חקלאות. המגזר הייצרני כולל בתוכו גם חברות טכנולוגיה והנדסה ביו רפואית, בנוסף לתעשיות המזון הוותיקות והתעשייה הכבדה.
מינסוטה היא אחת מ-42 המדינות בארצות הברית שבהן יש הגרלות לוטו עצמאיות, ומתקיימות בה הגרלות שונות כגון פאוורבול.
כלכלה > ניצול וייצור אנרגיה

מינסוטה מייצרת דלק אתנולי והיא הראשונה שהסדירה את תקני האיכות והשימוש בדלק זה. במינסוטה נמצאות למעלה מ-310 תחנות שירות המספקות דלק מסוג E85. מאז 2005 יש חובה להשתמש בדלק סולר בתערובת של ביו דיזל בשיעור 2% לכל הפחות. החל מדצמבר 2006 מינסוטה היא המדינה הרביעית בדירוג יצרניות אנרגיית הרוח בארצות הברית.
כלכלה > מיסים

מדיניות המסים במינסוטה היא פרוגרסיבית; שלוש המדרגות של מס ההכנסה הן 5.35%, 7.05% ו-7.85%. מינסוטה מדורגת במקום השישי בארצות הברית מבחינת הכנסות המדינה ממס לנפש. גובה מס המכירה הוא 6.5%, אך הוא לא חל על ביגוד, מרשמי תרופות, שירותים מסוימים, או פריטי מזון לצריכה ביתית. בית המחוקקים של מינסוטה מאפשר במקרים מסוימים לרשויות המקומיות לגבות מיסים מקומיים מיוחדים. הבלו חל על אלכוהול, טבק ודלק למטרות תחבורה. מינסוטה מטילה מס על מוצרים שמנוצלים בה אך נרכשו במקום אחר. בעלי נדל"ן משלמים מס רכוש למחוז שבו הם מתגוררים.
דמוגרפיה

בשנת 1850 התגוררו במינסוטה כ-6,100 תושבים, ועד לשנת 1900 מספרם עלה ל-1.75 מיליון. בכל אחד מששת העשורים הבאים האוכלוסייה גדלה בשיעור של 15%, ובשנת 1960 היא מנתה 3.41 מיליון תושבים. הצמיחה הואטה, והגיעה לשיעור של 11% ו-3.8 מיליון תושבים ב-1970, וממוצע של 9% במשך שלושת העשורים הבאים, כאשר במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2000 גודל האוכלוסייה היה 4.91 מיליון תושבים. לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית העריכה ב-1 ביולי 2007 כי גודל האוכלוסייה הוא כ-5.2 מיליון תושבים. מאפייני האוכלוסייה הסטטיסטיים, כגון טווח הגילאים ומספר האנשים מכל מין, קרובים לממוצע הכללי בארצות הברית. אולם, שיעור הגידול של אוכלוסיות המיעוטים ביחס לאוכלוסיית המדינה נמוך בהשוואה ליחס הכללי של ארצות הברית.
למעלה משלושה רבעים מתושבי מינסוטה הם ממוצא מערב אירופאי, וקבוצות המוצא הגדולות ביותר הן גרמנים (38%), נורווגים (17%), אירים (12%) ושוודים (10%). נכון ל-2006 כ-6.6% מתושבי מינסוטה הם ילידי חוץ, בהשוואה לשיעור של 12.5% בארצות הברית כולה. האוכלוסייה ההיספנית במינסוטה גדלה במהירות, ובמאה ה-21 מגיעים המהגרים מכל רחבי העולם, כולל וייטנאם, סומליה, הודו והגוש הסובייטי לשעבר.
אף על פי שהנצרות היא הדת השולטת, במינסוטה יש היסטוריה ארוכה של דתות אחרות. בית הכנסת הראשון בסיינט פול הוקם ב-1856 על ידי חלוצים ממוצא גרמני-יהודי, וישנן הערכות באשר למספר המאמינים באסלאם, בודהיזם ודתות אחרות. בסקר שנערך ב-2008 התברר כי הדת של 32% מהתושבים היא נצרות פרוטסטנטית, 21% אוונגליסטית, 28% קתולית, ו-1% עבור היהדות, אסלאם, בודהיזם ופרוטסטנטים שחורים ומספרים קטנים יותר עבור אמונות אחרות, ו-13% שאינם משתייכים לדת כלשהי.
במינסוטה אוכלוסייה מסומליה הגדולה ביותר במדינה, עם כ־57,000 תושבים, הריכוז הגדול ביותר מחוץ לקרן אפריקה.
דמוגרפיה > הערים הגדולות

סיינט פול, השוכנת במרכז-מזרח מינסוטה על גדות המיסיסיפי, היא עיר הבירה של מינסוטה, מאז 1849 שימשה כבירתה של טריטוריית מינסוטה, ואחרי 1858 כבירת המדינה. סיינט פול נמצאת בסמוך לעיר המאוכלסת ביותר במינסוטה, מיניאפוליס; שתי הערים, יחד עם הפרוורים שלהן, ידועות ביחד בכינוי "אזור המטרופולין של הערים התאומות", שהוא האזור המטרופוליטני ה-16 בגודלו בארצות הברית ומקום המגורים של 60% מתושבי מינסוטה (נכון ל-2005.) מלבד שתי הערים הללו יש במינסוטה 15 ערים נוספות שמספר תושביהן הוא מעל 50,000. רוצ'סטר, עם מעל ל-100,000 תושבים, היא השלישית מבחינת גדול אוכלוסייתה.
האוכלוסייה של מינסוטה ממשיכה לגדול, בעיקר במרכזים העירוניים. גודל האוכלוסייה במחוזות שרברן וסקוט הוכפל בין 1980 ל-2000, ובאותם עשורים הצטמק גודל האוכלוסייה ב-40 מתוך 87 המחוזות של מינסוטה.
מיניאפוליס
סיינט פול
רוצ'סטר
בלומינגטון
דולות
תרבות > אמנות

מוזיאוני האמנות היפה של מינסוטה כוללים את מוזיאון וייסמן לאמנות, מרכז האמנות ווקר, ומכון מיניאפוליס לאמנויות. תזמורת סיינט פול ותזמורת מינסוטה הן אנסמבלים מוזיקליים בהרכב מלא, המופיעים בקונצרטים ואחראים על תוכניות אמנותיות לקהילה. הנוכחות באירועי תיאטרון, מוזיקה וקומדיה היא גבוהה. תיאטרון גאת'רי, הידוע בשל שלוש הבמות המשקיפות על נהר המיסיסיפי, עבר למבנה חדש ב-2006. מספר מושבי התיאטרון במיניאפוליס וסיינט פול ביחס למספר התושבים הוא שני רק לניו יורק; בכל שנה נמכרים כ-2.3 מיליון כרטיסי תיאטרון. פסטיבל הפרינג' של מינסוטה הוא אירוע שנתי קבוע של מגוון תחומי אמנות. בפסטיבל הקיץ מופיעים במיניאפוליס למעלה מ-800 מבצעים במשך 11 ימים, והוא הפסטיבל הגדול ביותר בארצות הברית ללא שופטי תחרות.
תרבות > ספרות

אורח חייהם של המתיישבים החלוציים בערבות היו הנושא של יצירות ספרותיות שונות כגון בית קטן בערבה מאת לורה אינגלס וילדר. החיים בעיירות הקטנות תוארו על ידי סינקלר לואיס בספרו "Main Street", ובאופן יותר קליל על ידי גאריסון קילר בסיפוריו על לייק וובגון. הסופר פרנסיס סקוט פיצג'רלד כתב על חוסר הביטחון החברתי ועל השאיפות בעיר הצעירה במגוון סיפורים כגון "Winter Dreams" ו"The Ice Palace". הנרי וואדסוורת' לונגפלו כתב את הפואמה האפית המפורסמת "שירת היאותה". את ההשראה לכתיבה הוא מצא במינסוטה, וגופי מים רבים במדינה מוזכרים בפואמה.
תרבות > בידור

המוזיקאיים ממינסוטה מנגנים במספר תחומים רב. מבין שמות המוזיקאים הרבים שגדלו במינסוטה בולטים: בוב דילן, פרינס, האחיות אנדרוז, וזמר הרוקבילי אדי קוקרן. במינסוטה הוקמו גם כמה להקות ידועות כגון Hüsker Dü.
מינסוטה תרמה בצורה משמעותית לתחומי הקומדיה, תיאטרון וסרטי הקולנוע. גאריסון קילר ידוע בשל תוכנית הרדיו שלו המשודרת מאז שנות ה-70. תוכנית הסאטירה "The Bedtime Nooz" משודרת בטלוויזיה המקומית מאז שנות ה-60, ואילו ליז וינסטד וקרייג קילבורן סייעו ביצירתה של "הדיילי שואו" כמה עשורים לאחר מכן. השחקנים הבולטים שמוצאם או מקום מגוריהם הוא מינסוטה הם אדי אלברט, ג'ודי גרלנד, ג'סיקה לאנג, וינונה ריידר וריצ'רד דין אנדרסון. אנשי קולנוע ידועים אחרים הם הבמאי קולנוע ג'ואל ואיתן כהן, טרי גיליאם ומייק טוד.