ווטיפקירכה
היסטוריה

הכנסייה ממוקמת ברינגשטראסה (השדרות הטבעתיות המפורסמות) של וינה ברובע אלזרגרונד, בקרבת אוניברסיטת וינה, בסמוך לשער הסקוטים (Schottentor). למקום שבו הוחלט להקים את הכנסייה ולסיבה להקמתה יש היסטוריה בלתי רגילה עקב ניסיון התנקשות בקיסר פרנץ יוזף בידי הלאומן ההונגרי יאנוש ליבני (János Libényi). הקיסר טייל על באסטיון עירוני ביחד עם אחד מקציניו, הרוזן מקסימיליאן קארל למוראל או'דונל פון טירקונל (Maximilian Karl Lamoral O'Donnell von Tyrconnell), כאשר ליבני קרב אליו לפתע ונעץ סכין בצווארו. פרנץ יוזף נהג כמעט תמיד ללבוש מדים שהיו בעלי צווארון עבה וגבוה. מסתבר שצווארון זה היה עשוי מחומר חזק דיו כדי למנוע מהסכין לחתוך עמוק, ובכך הציל את חייו. או'דונל הגיב מהר ונטרל את ליבני בחרבו (התקפה על הקיסר, בגרמנית). או'דונל, שהיה עד אז רוזן רק בזכות מוצאו האציל האירי, מונה אחרי המאורע לרוזן של האימפריה ההאבסבורגית והוענק לו צלב המפקדים של המסדר המלכותי של לאופולד, ושלט האצולה של או'דונל הוגדל ושודרג בתחיליות ובמגן של הדוכסות של בית אוסטריה, וכן בעיט הדו-ראשי של האימפריה. שלטים אלה עיטרו את האכסדרה בבית מס' 2 בכיכר מיראבל (Mirabellplatz) בזלצבורג, שם בנה או'דונל את ביתו לאחר האירוע. עד נוסף לאירוע היה הקצב יוזף אטנרייך (Joseph Ettenreich) שאף הוא היה מעורב בהשתלטות על המתנקש. לאות תודה על מעשיו הוענק לו תואר אצולה. ליבני הועמד למשפט והוצא להורג ברובע זימרינג.
אחרי ההתנקשות הכושלת ב-18 בפברואר 1853 קרא אחיו של פרנץ יוזף, מקסימיליאן יוזף (לימים קיסר מקסיקו) לתושבי וינה לתרום להקמת כנסייה חדשה באתר שבו בוצע ניסיון ההתנקשות. הכנסייה תוכננה כסוג של מתנת הודיה לאל (Votiv), בתודה על הצלתו הניסית כביכול של פרנץ יוזף. הכנסייה יועדה להיות "מונומנט של פטריוטיות ומסירותו של העם לבית המלוכה הקיסרי".
על תכנון הכנסייה התנהל מכרז באפריל 1854, והוגשו 75 הצעות מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, גרמניה, אנגליה וצרפת. תוכניות מקוריות כללו הקמת קמפוס בסגנון אוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת קיימברידג'. תוכנית נוספת הייתה בניית קתדרלה לכל עמי האימפריה. בגלל עלויות גבוהות ושינוי במצב הפוליטי, קוצצה תוכנית זו. חבר השופטים בחר לבסוף בהצעה של היינריך פון פרסטל (Heinrich von Ferstel, 1828-1883), שהיה אז בן 26. הוא בחר לבנות את הקתדרלה בסגנון נאו-גותי, תוך התייחסות ישירה לסגנון הגותי הצרפתי המאוחר. בגלל תפישה זו, טועים רבים וחושבים את כנסיית ווטיפקירכה לכנסייה גותית מקורית. אלא שהווטיפקירכה לא הייתה חיקוי מתרפס של קתדרלות גותיות צרפתיות אלא כללה גם רעיונות מקוריים וחדשניים. היא נבנתה בידי אדריכל בודד, שהשגיח על הבנייה, ולא במשך מספר דורות כמקובל בקתדרלות של ימי הביניים.
הבנייה החלה ב-1856 והכנסייה נחנכה כעבור 23 שנה, ב-24 באפריל 1879. בתאריך זה חלה חתונת הכסף של הזוג המלכותי. הכנסייה לא שוכנת ישירות על הרינגשטראסה אלא לצד כיכר רחבה, שנקראה לימים פארק זיגמונד פרויד, המונחת לפניה. הווטיפקירכה עשויה מאבן חול לבנה, בדומה לקתדרלת סטפנוס הקדוש (השטפנסדום) שבמרכז הרובע הראשון, ולכן הייתה צריכה לעבור שיפוצים תמידיים כדי להגן עליה מזיהום האוויר וגשם חומצי שליכלכו ושחקו את האבן הרכה.
הכנסייה היא אחד המבנים הראשונים שנבנו ברינגשטראסה. מאחר שחומות העיר עמדו עדיין על תלן ולכן לא הייתה לכנסייה קהילת מתפללים טבעית. באותו זמן היא יועדה לשמש כנסייה עבור חיל המצב ושימשה מקום תפילה ופולחן עבור החיילים הרבים שבאו לווינה במסגרת מהפכת 1848.
הכנסייה עברה שיפוצים נרחבים לאחר שניזוקה קשות במלחמת העולם השנייה.
מאחר שגם כנסיית ווטיפקירכה וגם השטפנסדום בנויות בסגנון גותי מתבלבלים תיירים רבים וחושבים שהווטיפקירכה היא השטפנסדום, אף שנבנו בהפרש זמנים של כשבע מאות שנה.
כנסייה זו זכתה לחיקויים בגדכטניסקירכה (כנסיית הזיכרון) בשפייר, גרמניה ובכנסיית פטרוס ופאולוס הקדושים באוסטנדה, בלגיה.
בעשור השני של המאה ה-21 החזית המערבית של הכנסייה עברה טיפולי שימור ושיחזור, וחלקים ממנה מכוסים בפיגומים ועליהם מסך בד. עבודות ניקוי מבוצעות גם על החלק החיצוני של האפסיס. ב-2023 הוסרו הפיגומים ומסכי הבד והחזית המשופצת נפתחה לקהל הרחב.