stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצודת עכאר
הערות שוליים

1 2  לפי מדידות הסוקרים ב-1999 גובהה בדרומהּ, בבסיס מגדל העוז שלה – 820 מ' מעל לפני הים, והוא מגיע בקצה הצפוני ל-790 מ'
1 2 3  פנתר (שם מדעי: Panthera) הוא סוג במשפחת החתוליים, הכולל בין היתר את המינים אריה ונמר
↑  בעברהּ נקראה בערבית בשם חִצן אבּן עכּאר (حصن ابن عكار), מבצר בן עכּאר
↑  על שם החמולה ששלטה באזור במאות ה-16 וה-17
↑  Gibelacar הא השם שניתן למקום בפי הצלבנים לפי جبل عكار (ג'בּל עכּאר, הר עכּאר); שם זה מקובל ברוב שפות אירופה, כמו גם השם Akkar
↑  שהוחזק בשבי בחלב אחרי התבוסה הצלבנית בקרב חארם (אנ') (حَارِم) באוגוסט 1164, ושוחרר רק ב-1173
↑  Kamal S. Salibi, "The Sayfās and the Eyalet of Tripoli 1579-1640", Arabica 20 (1), 1973, pp. 25–52
↑  Paul Deschamps, Les châteaux des croisés en Terre Sainte, III, La défense du Comté de Tripoli et de la Principauté d' Antioche, Paris, 1973, pp. 307-309
↑  Institut Français d’Archéologie du Proche Orient (IFAPO)
1 2  Thibaud Fournet et Jean‑Claude Voisin, "Le château de Aakar al-Aatiqa (Nord-Liban)", BAAL 4, 2000, pp. 149-163
מאיה קוסובר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בנובמבר 1982 (בת 42) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  בית הספר כותרת לעיתונאות ולתקשורת 
 מעסיק:  גלי צה"ל, תאגיד השידור הישראלי 
 מספר צאצאים:  2 
 קישורים חיצוניים
 www.mayakosoverpod.com
 
מאיה קוסובר (נולדה ב-29 בנובמבר 1982) היא יוצרת, מגישה ועורכת הסכתים ישראלית.
קוסובר היא ממקימות "כאן הסכתים", מחלקת הפודקאסטים של תאגיד השידור הישראלי, ומשמשת בה מגישה ועורכת בכירה מאז הקמתה. קוסובר ידועה בתור יוצרת, עורכת ראשית ומגישה קבועה של ההסכת "שיר אחד", אחד מההסכתים המואזנים ביותר בישראל.
ביוגרפיה

קוסובר נולדה בשכונת שפרינצק בחיפה, לשני הורים חירשים. אביה, אלי קוסובר, עבד כטכנאי בכיר ברפאל, ואימה מירה (לבית שטיין) עבדה בתעשייה הצבאית. סבתה של קוסובר מצד אימה, אביבה שטיין, שירתה בפלמ"ח כצלפית ומדריכת צלפים.
בצעירותה נהגו הוריה להשמיע לה ולאחיה שידורי רדיו ישראליים, כדי שיסגלו דיבור תקני ורהוט ולא יחקו את צורת הדיבור האופיינית לחירשים. קוסובר מייחסת לתקופה זו את אהבתה לרדיו ולהסכתים.
לאחר סיום לימודיה בתיכון ליאו באק שירתה קוסובר בצה"ל כמש"קית וקצינת חינוך. לאחר מכן למדה עיתונאות בבית הספר כותרת באוניברסיטת תל אביב, שם התנסתה לראשונה בלימודי רדיו. באותה תקופה עבדה כתחקירנית ועורכת תוכן ברדיו ובטלוויזיה. עם סיום לימודיה עבדה בגלי צה"ל כעורכת התכנית "אנשים בלילה" עם קובי מידן. התכנית בעריכתה זכתה בפרס מפקד גלי צה"ל בשנת 2011.
בין השנים 2010 ל-2013 ניהלה קוסובר את תחנת הרדיו 106fm.
בשנת 2014 הצטרפה לצוות ההסכת "סיפור ישראלי" ששודר בגלי צה"ל בפריים טיים של יום שישי בצהריים. ההסכת היה אחד ההסכתים הראשונים המשמעותיים בישראל, יחד עם ההסכת "עושים היסטוריה" של רן לוי. לאור ההצלחה של ההסכת בעברית, יצר הצוות גרסה באנגלית, שקיבלה תמיכה כלכלית מהבמאי סטיבן שפילברג. פרקים נבחרים מההסכת "סיפור ישראלי" שודרו גם ב-NPR, הרדיו הציבורי האמריקאי. מטרת ההסכת באנגלית הייתה להציג את החברה הישראלית לאמריקאית באופן אנושי, ולא רק פוליטי. פרק שיצרה קוסובר יחד עם צוות הפודקאסט המואזן Radiolab נבחר על ידי מגזין "אטלנטיק" כאחד מ-50 ההסכתים הטובים ביותר לשנת 2015 וזכה בפרס בינלאומי. פרק אחר של ההסכת, נכלל בין עשרת ההסכתים המומלצים לשנת 2014 של האתר Medium. בהסכתים שיצרה הביאה לקדמת הבמה סיפורים מהשוליים החברתיים בישראל ועסקה בשאלות שנוגעות במוסר, אתיקה, טכנולוגיות פריון, היסטוריה ותרבות ישראלית. בעקבות הצלחת ההסכת, נוצרה גם הצגה שהוצגה בארצות הברית ובקנדה.
ב-2017 הצטרפה קוסובר להקמה של "כאן הסכתים", מחלקת ההסכתים של תאגיד השידור הישראלי. במסגרת עבודתה בתאגיד, היא לקחה חלק ביצירת והגשת כמה מההסכתים המואזנים ביותר בישראל, בראשם "שיר אחד". קוסובר עורכת פרקים גם בהסכת הכלכלי "חיות כיס" וכן בספיישלים של כאן הסכתים על דמויות כמו לאונרד כהן, עמוס עוז ורנה שיינפלד.
קוסובר היא בוגרת של תוכנית מנהיגות יהודית בתרבות של מכון מנדל. היא מרצה במסלול ללימודי רדיו בחוג לתקשורת במכללת ספיר, ובעבר לימדה גם בבית הספר "כותרת" באוניברסיטת תל אביב. היא הייתה חלק מסגל של קורס רדיו ייחודי שהועבר בתחנת "רדיו פוקוס" אשר מופעלת על ידי אסירים מלב בית הסוהר איילון ומשדרת לכל בתי הסוהר בישראל. כמו כן, היא מעבירה קורסים, סדנאות והרצאות בנושאים שונים לארגונים חברתיים וחברות, כמו כן כתבה מספר טורים ב"הארץ".
בנובמבר 2022 שודר בתאגיד השידור הישראלי הפרק הראשון בגרסה הטלוויזיונית של ההסכת "שיר אחד", בה משמשת קוסובר כתסריטאית ומגישה.
בנובמבר ודצמבר 2022 שודר הפודקאסט "המגפה", אותו יצרה והגישה קוסובר יחד עם ניר גורלי ודניאל מאורר במסגרת "כאן הסכתים". ההסכת בוחן את תופעת האלימות כלפי נשים ואת המאבק בה ממגוון זוויות.
חיים אישיים

קוסובר מתגוררת ביפו עם בת הזוג שלה רתם ושלושת ילדיהן.
הערות שוליים

↑  ספוטיפיי מסכמת את 2021 עם רשימות הדירוגים של השנה, באתר gadgety
1 2    קרן מלמד–מרגלית, ‏איך שיר נולד: מאחורי הקלעים של ההסכת המואזן ביותר בישראל, בעיתון מקור ראשון, 4 בינואר 2022
↑  שטיין נחמנוביץ אביבה, באתר מוזיאון הפלמ"ח
↑  על החיים ועל המוות - עם דפנה לוי
1 2  טל ליברגל קדר, חלש אבל חזק: בת להורים חירשים ששומעת רק באוזן אחת, עושה רדיו, באתר Xnet‏, 3 במרץ 2016
↑   המכולה | הקשבה - מאיה קוסובר, יוצרת רדיו "סיפור ישראלי", סרטון בערוץ "כאן | דיגיטל - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 04:32)
↑  אלכסנדר כץ, בין זוכי פרס מפקד גל"צ ל-2011: ירדנה ארזי, דב גילהר אביב לביא וקובי מידן, באתר אייס, 31 ביולי 2011
↑   סיפור ישראלי אצל ירון לונדון, סרטון בערוץ "yochai maital", באתר יוטיוב (אורך: 04:06)
1 2 3 4 5   איתי שטרן, הפּוֹדקאסט הישראלי שהצליח להרשים את סטיבן ספילברג, באתר הארץ, 27 ביולי 2015
↑  "Why Spielberg Is All Ears for This Israeli Podcast". Haaretz (באנגלית). נבדק ב-2022-11-18.
↑  Laura Jane Standley, Devon Taylor, Eric McQuade, The 50 Best Podcast Episodes of 2015, The Atlantic, ‏2015-12-22 (באנגלית)
↑  Popular Israeli podcast comes to the stage, The Canadian Jewish News, ‏2018-04-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  The Mandel Leadership Institute | Fellows, institute.mandelfoundation.org.il
↑  מאיה קוסובר | קנלר ייצוג אמנים
↑   מאיה קוסובר, הייתי האשה הרביעית שעברה ניתוח לשינוי מין בישראל, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2017
↑   שיר אחד | ואלס להגנת הצומח, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 33:56)
↑  המגפה, באתר כאן - תאגיד השידור הציבורי, ‏23.11.22
מקנה

ערך זה עוסק בבהמות מבויתות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
עדר כבשים
מִקְנֶה הוא שם כולל לבהמות מבויתות המשמשות במשק החי של האדם.
שם כולל לעדרים של צֹאן, בקר ובהמות-עבודה (סוסים, חמורים וגמלים) שיש לאדם.
המקנה היה עיקר רכושו של הנווד בימי קדם, וחשיבותו הייתה רבה גם ביישוב החקלאי הקבוע. במלחמות המתוארות במקרא פירטו רשימות השלל את מספר בהמות המקנה שנלקחו מן האויבים.
מְגדְלֵי צאן ובקר נקראים "אנשי מקנה", "יושב אוהל ומקנה".
הביטוי הכולל "מקנה" מופיע פעמים רבות בסיפורי התורה: בסיפורי האבות (בספר בראשית), בתקופת המגורים במצרים (בספר שמות), ובזמן יציאת מצרים (בספר שמות, במדבר ועוד).
ראו גם

בקר
צאן
סוסים
צחינוואלי

| --- | --- |
סמל צחינוואליסמל צחינוואלי

אנדרטת הניספים בסכסוך הגאורגי-אוסטי
 מדינה / טריטוריה:  גאורגיה גאורגיה, דרום אוסטיה דרום אוסטיה
 מחוז:  כארתלי הפנימית
 חבל ארץ:  כארתלי
 תאריך ייסוד:  1398
 על שם:  Carpinus 
 שטח:  17.46 קמ"ר
 גובה:  860 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  32,699 (2020)
  ‑ צפיפות:  4,054 נפש לקמ"ר (2005)
 קואורדינטות:  42°13′57″N 43°58′30″E﻿ / ﻿42.23250°N 43.97500°E﻿ / 42.23250; 43.97500
 אזור זמן:  UTC +4
 tskhinval.ru
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גאורגיה מוגדלת) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור צחינוואלי(למפת גאורגיה רגילה) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור צחינוואלי(למפת כארתלי הפנימית רגילה) גורי כארלי חאשורי קאספי רוסיה רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית  אימרתי סאמצחה-ג'אוואחתי כארתלי תחתית מצחתה מתיאנתי צחינוואלי(למפת כארתלי הפנימית מוגדלת) גורי כארלי חאשורי קאספי רוסיה רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית אימרתי סאמצחה-ג'אוואחתי כארתלי תחתית מצחתה מתיאנתיצחינוואלי    מפת הפרובינציה האוטונומית של דרום אוסטיה, המראה את סביבות צחנוואלי, כ-15 ק"מ, המוגדר כ"אזור הקונפליקט הגאורגי-אוסטי" tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צחינוואלי בשנת 1886
צחינוואלי (בגאורגית: ცხინვალი, ‏האזנהקובץ:Tskhinvali.ogg‏Ⓘ‏, ברוסית: Цхинвали) היא עיר בקווקז ובירת דרום אוסטיה, השייכת דה פקטו לרוסיה, לאורך השנים ישבו בעיר גאורגים, ארמנים, אוקראינים ורוסים. בהגדרתה המנהלתית הרשמית, צחינוואלי היא חלק ממחוז כארתלי הפנימית, ובמעמד מנהלתי של נפה.
בעיר התקיימה קהילה יהודית גדולה ממוצא גאורגי אתני.
רובם עלו לישראל בעלייה מברית המועצות בשנות ה-70.
מקור השם

מקור השם צחינוואלי הוא מהמילה הגאורגית "כּרצחינוואלי" ("ქრცხინვალი"), שמשמעותה היא "אדמת האלה הלבנה", שהוא שמהּ ההיסטורי של העיר. משנת 1934 ועד לשנת 1961 נקראה העיר סטלינרי, על שמו של יוסיף סטלין. אוסטים מודרניים קוראים לעיר צחינוואל, כשהם בוחרים לוותר על הסיומת " י " שהיא יחסת הנושא (Nominative case) בסיומות גאורגיות. אוסטים אחרים מכנים את העיר, באופן בלתי רשמי, צֶ'רבּה.
היסטוריה

האזור סביב השטח שבו ממוקמת צחינוואלי היה מאוכלס כבר בתקופת הברונזה. היישובים שנתגלו, וממצאים ארכאולוגיים אחרים, מאותה תקופה, מצביעים על השפעות שתי התרבויות, האיברית (מזרח גאורגיה) והקולכית (מערב גאורגיה) עם אלמנטים סרמטיאנים, קונפדרציה רב-שבטית במערב סקיתיה.
צחינוואלי נזכרת לראשונה ברשומות במקור גאורגי משנת 1398 ככפר בכארתלי ומצוין בה כי מלך איבריה, אספגור ייסד אותה, במאה ה-3, כמצודה. בתחילת המאה ה-18, הייתה צחינוואלי, עיירה מלכותית קטנה, שאוכלסה בעיקר על ידי צמיתים נזירים. בשנת 1801 סופחה צחינוואלי על ידי האימפריה הרוסית יחד עם הממלכה המזרח גאורגית, כארתלי-קאחתי. העיר ממוקמת על נתיב המסחר בין צפון הקווקז לטביליסי וגורי. עקב מיקומה התפתחתה העיר בהדרגה לעיר מסחר מעורבת המאכלסת בתוכה יהודים, גאורגים, ארמנים ואוסטים. במפקד אוכלוסין שנערך בתחילת המאה ה-20 נספרו 5,033 איש, מתוכם 42.3% יהודים, 33% גאורגים, 13.4% ארמנים ו-11% אוסטים.
בשנים 1918-1920, סבלה העיר מהתנגשויות בין המשמר הלאומי הגאורגי לבין איכרים אוסטים מורדים פרו-בולשביקים, כאשר גאורגיה נהנתה מתקופת עצמאות קצרה מרוסיה. עם פלישת הצבא האדום לגאורגיה במרץ 1921, ושנה מאוחר יותר, בשנת 1922, הפכה צחינוואלי לעיר ולבירת הפרובינציה האוטונומית של דרום אוסטיה בתוך גאורגיה הסובייטית. לאחר מכן, הפכה העיר מאוכלסת בעיקרה באוסטים בעקבות עיור נמרץ, וקורניזציה (коренизация, מילולית: השרשה), המדיניות הסובייטית של ביסוס השורשים הלאומיים, שהביאה לזרימה של אוסטים מהאזורים הכפריים השכנים לצחינוואלי. ביסודו של דבר הפכה העיר למרכז תעשייתי, עם מפעלים לניסור עץ ומבנים של בתי חרושת, וכן גם מספר מוסדות תרבותיים ומוסדות השכלה כגון: "המוסד הפדגוגי" (כיום "אוניברסיטת צחינוואלי") ותיאטרון דרמה. על פי המפקד הסובייטי האחרון, בשנת 1989, התגוררו בצחינוואלי 42,934 איש.
בתקופת השלב החמור של אירועי הקונפליקט הגאורגי-אוסטי, הייתה צחינוואלי זירה להתפרצות המזוינת של המתיחות האתנית שבין הכחות הגאורגים לאוסטים. הפסקת האש של סוצ'י בשנת 1992, הותירה את צחינוואלי, בידי הבדלנים האוסטים, שעודדו את רוב האוכלוסייה הגאורגית לעזוב את העיר.
כיום, צחינוואלי מתפקדת כבירת הרפובליקה על פי הכרזה עצמית, דרום אוסטיה, ואוכלוסייתה מונה 33,724 איש.
יהודי צחינוואלי

אין עדויות על תחילת ההתיישבות באזור צחינוואלי. ישנם הסבורים כי החלה במחצית הראשונה של האלף הראשון לפנה"ס. בכל אופן ההתיישבות קדמה כנראה למאה ה-4 ותושביה היהודים הגיעו ממצחתה. העדויות הקדומות הקדומות ביותר המעידות על קיום יישוב יהודי באחלציחה הם משנת 1392.
לאחר ביטול האריסות ושחרור האיכרים בשנת 1864, רכשו מספר משפחות יהודיות אדמות בכפרים שמסביב לצחינוואלי. קבוצת יהודים מאחד הכפרים התיישבה כקבוצה בצחינוואלי עצמה ובנתה בית כנסת משל עצמה.
תהליך העיור של היהודים הביא לעליית מעמד הביניים שלה לישראל (הגורג'ים).
בשנת 1906 הקים הרב אברהם חוולס תלמוד תורה. שבו לימדו מלומדים מרוסיה בשפה העברית את כלל יהודי האזור האשכנזים והיהודים המקומיים. הלימודים היו ברוח לאומית ציונית. כן נפתחה ספרייה גדולה בה יכלו תלמידיו לקרוא ספרות ענפה בנושאים שנלמדו ובשפה העברית. פעילותו של חוולס הביאה לכך, כי מחצית מיהודי צחינוואלי ידעו עברית.
בתחילת המאה ה-20 היו היהודים הקבוצה האתנית הגדולה ביותר באוכלוסיית צחינוואלי. בתקופת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה ירד חלקם היחסי של היהודים בכלל האוכלוסייה. ובשנות ה-70 ירד חלקם היחסי באופן דרסטי. השלטונות הסובייטים הקשו על ניהול חיי דת יהודיים ובספטמבר 1937 נעצרו בצחינוואלי תשעה איש ממשפחת חכמוב (שניים מהם היו אשכנזים) והוצאו להורג בכלא ללא משפט. למרות זאת, המשיכו רוב יהודי גאורגיה המקומיים בחיים היהודיים המסורתיים.
בראשית 1947 נרשמה הקהילה, שהייתה קיימת כבר מספר שנים, כחוק. לרשותה הועמד בניין של בית כנסת לשעבר. בעקבות אירועי הקונפליקט הגאורגי-אוסטי הוכרחו יהודי צחינוואלי (המעט שנותרו) לעזוב את העיר. כיום מתגוררות בה משפחות אחדות.
ספורט

קבוצת הכדורגל העירונית, מועדון כדורגל צחינוואלי, נוסדה בשנת 1936, ומשחקת בליגת העל הגאורגית.
אתרים

העיר כוללת מספר אנדרטות בעלות ארכיטקטורה גאורגית מימי הביניים, וכן את "כנסיית קאבתי" - כנסיית גיאורגי הקדוש, המתוארכת למאות ה-8 - ה-10.
ערים תאומות

הערים התאומות של צחינוואלי הן:
רוסיה ארכנגלסק, רוסיה
מולדובה טירספול, מולדובה
הערות שוליים

↑  אלה לבנה - hornbeams, Carpinus
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538036005171  BnF: cb169476101 (data)  GND: 1027520871  LCCN: n98094814  VIAF: 140902151   WorldCat (עם VIAF): 140902151
נסיונל מדיירה

מועדון דפורטיבו נסיונל (בפורטוגזית: Clube Desportivo Nacional), או בקיצור דפורטיבו נסיונל, היא קבוצת כדורגל מהעיר פונשל שבאי מדיירה המשחקת בפרמיירה ליגה, הליגה הבכירה בפורטוגל.
הקבוצה נוסדה בשנת 1910 ואת מרבית שנותיה בילתה בליגות הנמוכות. רק באמצע שנות ה-90 הצליחה להעפיל לראשונה לליגה הבכירה. מיקום השיא של הקבוצה היה בעונות 2003/2004 ו-2008/2009 כאשר סיימה במקום הרביעי בליגה.
היסטוריה

נסיונל העפילה לליגה הראשונה לראשונה בתולדותיה באמצע שנות ה-90, כאשר היא חזרה אליה בעונת 2002/2003. העונה שלאחר מכן הייתה העונה הטובה ביותר בתולדות המועדון, כשהקבוצה סיימה במקום הרביעי והקדימה את קבוצת בראגה.
נסיונל לקחה גם חלק בעונת 2004/2005 במסגרת גביע אופ"א, אך היא הפסידה 1–4 בסיכום שני המשחקים לסביליה ולא הצליחה לעבור את השלב הראשון במפעל.
בעונת 2008/2009 נסיונל שחזרה את הישג השיא וסימה את העונה במקום הרביעי כשגם הפעם היא הקדימה את בראגה. הקבוצה לקחה חלק גם בגביע הפורטוגזי והגיעה עד לשלב חצי הגמר, אך לא הצליחה לנצח את פאסוס די פריירה ולהעפיל לגמר הגביע.
עונה לאחר מכן בעונת 2009/2010 העפילה הקבוצה לשלב הבתים של הליגה האירופית לאחר ניצחון על זניט סנקט פטרבורג בשלב המוקדמות. בשלב הבתים פגשה את אוסטריה וינה, אתלטיק בילבאו וורדר ברמן, ואף על פי שהשיגה מספר תוצאות טובות, לא הצליחה להעפיל לשלב שמינית הגמר.
בסיום עונת 2020/2021 שבה לליגת המשנה הפורטוגזית. ובסיום עונת 2023/2024 שבה לפרמיירה ליגה.
סגל הקבוצה

מעודכן ל-30 בספטמבר 2024
שחקני עבר מפורסמים

פורטוגל קושטיניה
פורטוגלפאביו קונטראו
שווייץדייגו בנאליו
ברזילקלאודמיר פריירה
פורטוגלרובן מיקאל
אשטוריל (כדורגל)

גרופו דשפורטיבו אשטוריל פראיה (בפורטוגזית: Grupo Desportivo Estoril Praia) הוא מועדון כדורגל מהעיר אשטוריל, קשקאיש, הנמצאת במחוז ליסבון. המועדון נוסד בשנת 1939, לאורך רוב שנותיו המועדון בילה בליגה השנייה של פורטוגל.
בעונת 2011/2012 המועדון העפיל לליגה הבכירה ובעונה לאחר מכן הגיע להישג השיא שלו כאשר הצליח לסיים במקום החמישי, ומשם העפיל לראשונה לסיבוב השלישי של הליגה האירופית שם פגש את הפועל רמת גן, ובסיכום שני המשחקים הצליח להעפיל לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית.
העונה הטובה ביותר בתולדות הקבוצה הייתה עונת 2013/2014, אז סיימה את הליגה במקום הרביעי - הגבוה ביותר בתולדותיה, והעפילה אוטומטית לשלב הבתים של הליגה האירופית. למרות ניצחון ביתי על פנאתינאיקוס, היא סיימה במקום השלישי בביתה, לאחר שאת שאר חמשת משחקיה היא לא הצליחה לנצח.
בסיום עונת 2017/18, אחרי 6 שנים רצופות בליגה הראשונה ירדה אשטוריל לליגה הפורטוגלית השנייה לאחר שסיימה אחרונה בליגה הראשונה. בסיום עונת 2020/21 היא חזרה לליגה הבכירה.
סגל הקבוצה

מעודכן ל-9 בספטמבר 2024
שחקני עבר מפורסמים

פורטוגל פאולו פריירה
פורטוגל פאולטה
הערות שוליים

↑  PLANTEL – Site Oficial do Estoril Praia (ב־European Portuguese)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 149498015   WorldCat (עם VIAF): 149498015 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל פורטוגזי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מונחון IUPAC

מונחון IUPAC (ראשי תיבות באנגלית: International Union of Pure and Applied Chemistry, האיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית) מתווה דרך שיטתית לתת שמות לתרכובות כימיות. באופן אידיאלי, לכל תרכובת אורגנית ואי-אורגנית צריך להיות שם שממנו אפשר לדעת את נוסחת המבנה שלו.
לפי שיטת IUPAC, כל שם מורכב מתחילית המתארת את המתמירים וההתפצלויות על השרשרת הראשית, שם מרכזי המציין את אורכה של השרשרת הראשית, וסיומת המתארת קבוצות פונקציונליות הנמצאות על השרשרת הראשית.
אלקַאנים

אלקאנים הם אחת הקבוצות הנפוצות ביותר בכימיה אורגנית. הם מורכבים מפחמנים ומימנים בלבד ללא קשרים כפולים או משולשים. לפיכך, הנוסחה הכללית שלהם היא  \mathrm {C} _{n}\mathrm {H} _{2n+2}. שרשראות הפחמן בתרכובת יכולות להכיל מספר רב של פחמנים.
אלקַאנים > סיומת

על פי מונחון IUPAC שרשרות של אלקאנים מקבלות את הסיומת "-ַאן" (ane).
אלקַאנים > שם מרכזי

שם השרשרת המרכזית באלקאן נקבע על פי מספר הפחמנים שבשרשרת הארוכה ביותר בתרכובת. ציון שם השרשרת הוא על פי השם הנגזר מן השפה היוונית למספר זה. הטבלה הבאה מסכמת את השיטה עבור שרשראות של עד 12 פחמנים:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מספר פחמנים | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| שם השרשרת | מֶת | אֶת | פְרוֹפ | בוּט | פֶנְט | הֶקְס | הֶפְט | אוֹקט | נוֹן | דֶק | אוֹנְדֶק | דוֹדֶק |
| באנגלית | meth | eth | prop | but | pent | hex | hept | oct | non | dec | ondec | dodec |
לדוגמה, האלקאן הפשוט ביותר הוא מתאן,  {\ce {CH_{4}}}, והפחמימן בעל תשעה פחמנים הוא נונאן,  {\ce {CH3CH2CH2CH2CH2CH2CH2CH2CH3}}, או בצורתו המקוצרת והמקובלת  {\ce {CH3(CH2)7CH3}}.
אלקַאנים > תחיליות

אלקאנים טבעתיים מקבלים את התחילית "ציקלו", לדוגמה ציקלובוטאן הוא  {\ce {C4H8}} ו- {\ce {C6H12}} הוא ציקלוהקסאן.
אלקאנים מסועפים, כלומר כאלה שיש להם קבוצות של מתמירים (קבוצות השונות ממימן) המסתעפות מן השרשרת הראשית, יקבלו תוספת לתחילית המציינת את הסיעופים והמתמירים השונים. מתמירים נפוצים הם קבוצת אלקיל, אשר למעשה מהוות התפצלות של שרשרת פחמנית משנית מתוך השרשרת הראשית. שם הקבוצה החדשה הוא כמו בטבלה למעלה עם סיומת יל (yl).
לדוגמה: שמה הטריוויאלי של התרכובת  {\ce {(CH_{3})_{2}CHCH{3}}} הוא איזובוטאן, והשם התקני שלה הוא 2-מתילפרופאן (2-methylpropane).
 כאשר מדובר בשרשרת כה קצרה לא חייבים לציין את מספר הפחמן שאליו מחוברת הקבוצה החדשה ואפשר לכנות את החומר מתיל פרופאן.
קיים עירפול מסוים בקשר למיקום הפחמן הראשון באלקיל (הקבוצה שנוספת לשרשרת העיקרית); מקובל לבחור במספר הנמוך האפשרי לספירה. לדוגמה:  {\ce {(CH_3)_2 CHCH_2 CH_3}} (איזופנטאן) יקרא 2-מתילבוטאן ולא 3-מתילבוטאן.
אם יש מספר אלקילים זהים בגודלים, מחוברים לשרשרת הראשית, יבוא פסיק בין המספרים המציינים את המיקום של האלקיל על השרשרת והתרכובת תקבל תחילית די, טרי, טטרה וכו'. לדוגמה:  {\ce {C(CH_3)4}}
‏(2,2-דימתילפרופאן). אם נוספות קבוצות אלקיליות שונות, הן נכתבות לפי סדר הא"ב עם הפרדה בעזרת פסיקים. (3-אתיל, 4 מתילהקאסן). במתן שמות מתייחסים לשרשרת הארוכה ביותר כאל השרשרת העיקרית, ולכן השם הנוסחתי תמיד יכיל "מתילפרופאן" ולא "פרופינמתאן", על אף שאין הבדל בנוסחת המבנה המשתמעת משני השמות.
אם יש תרכובת המורכבת מכמה שרשראות מסועפות, מונים את הספירה מנקודת החיבור של השרשרת העיקרית.
לדוגמה: השרשרת השמאלית נקראת 4-(1-מתילפרופיל)אוקטאן.
הסבר:
סיומת: אין קבוצות פונקציונליות על השרשרת הראשית ולכן אין צורך בסיומת מיוחדת.
שם מרכזי: אורך השרשרת העיקרית הוא 8 פחמנים, ולכן השם המרכזי יכיל אוקטה. כל הקשרים בין הפחמנים הם קשרים יחידים ומכאן שהוא אלקאן. לסיכום, הסיומת היא אוקטה + אן = אוקטן.
מהפחמן הרביעי בשרשרת האוקטן, מחוברת שרשרת צד.
את המספר 4 רושמים בתחילת השם ואת שם שרשרת הצד רושמים בסוגריים.
בשרשרת הצד יש 3 שלושה פחמנים (פרופ), בין כולם קשר יחיד (אן). וביחד פרופאן.
שרשרת הפרופאן היא מתמיר על שרשרת האוקטאן, מתמירים מקבלים שינוי שם – במקום פרופאן היא נקראת פרופיל.
בנוסף מחובר פחמן בודד (מתאן) לתחילת שרשרת הצד. היות שגם הוא מסתעף נקרא לו מתיל במקום מתאן.
אַלקֶנִים (alkenes) ואַלקִינִים (alkynes)

אלקֶנים הם פחמימנים עם קשר כפול, ואלקינים הם פחמימנים עם קשר משולש.
אלקֶנים מקבלים את הסיומת אֶן (ene) עם המספר המצביע על מיקום הקשר הכפול בשרשרת.  {\ce {CH_2=CHCH_2CH_3}} הוא 1-בּוטֶן.
אם יש מספר קשרים כפולים, תבוא הסיומת -דיאן או -טריאן וכו' בהתאם למספר הקשרים הכפולים, עם תנועת א נוספת באמצע המילה. לדוגמה:  {\ce {CH_2=CHCH=CH_2}} הוא 1,3-בוטאדיאן. לאיזומרים הפשוטים מהצורה של ציס וטראנס נכתבים עם הקידומת המתאימה, כלומר: ציס-פנטן או טראנס-פנטן. לאיזומרים מורכבים יותר יש להשתמש בכללי קאן אינגולד.
אלקינים מקבלים את שמותיהם בצורה דומה, כאשר הסיומת היא -אִין (yne) המצביע על קשר משולש, לדוגמה: פרופִין או אתִין.
כהלים

עבור כהלים ( {\ce {R-OH}}) לוקחים את הסיומת -אוֹל ומצמידים אותה לשם האלקאן המתאים להם לפי מספר הפחמנים. לדוגמה: 1-פרופאנוֹל הוא  {\ce {CH_3CH_2CH_2OH}}. גם כאן הספרה 1 באה לציין את מקום הקבוצה הפעילה. אם לשרשרת העיקרית יש כמה קבוצות הידרוקסיליות (קבוצות  {\ce {OH}}), תיכתב הסיומת -דיאול, -טריאול וכך הלאה, לפי מספר קבוצות ההידרוקסיליות. לדוגמה: 1,2-אתאנדיאול (השם הטריוויאלי הוא אתילן גליקול) היא  {\ce {CH_2OHCH_2OH}}.
אם יש יותר מקבוצה פעילה אחת, תבוא הקידומת "הידרוקסי", כמו במקרה של חומצה הידרוקסיפרופאנואית,  {\ce {CH_3CHOHCOOH}}.
אלקיל-הלידים

קבוצה פעילה המורכבת מהלוגנים תקבל תחילית בהתאם לשם ההלוגן כמו כלורו-, ברומו- וכו. לדוגמה: טריכלורומתאן (כלורופורם),  {\ce {CHCl_3}}.
קטונים

קטונים ( {\ce {R-CO-R}}) מקבלים את הסיומת -און עם מספר המציין את מקום הקבוצה הפעילה.
לדוגמה: 2-פרופאאון (אצטון)  {\ce {CH_3COCH_3}}. אם יש יותר מקבוצה פעילה אחת, החומר יקבל את הקידומת אוקסו-. לדוגמה: 3-אוקסוהקסאנאל,  {\ce {CH_3CH_2CH_2COCH_3CHO}}.
אלדהידים

אלדהידים ( {\ce {R-CHO}}) מקבלים את הסיומת -ַאל. היות שקבוצתם הפעילה יכולה לבוא אך ורק בסוף השרשרת, אין צורך במספר המציין את מקום הקבוצה הפעילה.  {\ce {HCHO}} הוא מֶתַנַאל (פורמלדהיד) ואילו  {\ce {CH_3CHO}} הוא אֶתַאנַאל (אצטילדהיד). אם יש קבוצות פעילות נוספות, הפחמן האלדהידי תמיד נספר ראשון.
אם האלדהיד הוא חלק משרשרת גדולה יותר ויש צורך בתחילית, משתמשים בתחילית אוקסו כמו בקטונים. לדוגמה חומצה 3-אוקסופרופאנואית  {\ce {CHOCH_3COOH}} כאשר המספר יציין את סוף השרשרת. אם הפחמן של הקבוצה הקרבונילית לא נמצא בתוך השרשרת (כמו במקרה של ציקלואלדהידים) משתמשים בתחילית "פורמיל" או הסיומת -"קארבאלדהיד. לדוגמה: ציקלוהקסאנקארבאלדהיד –  {\ce {C_6H_11CHO}}.
חומצות קרבוקסיליות

חומצות קרבוקסליות מקבלות את הסיומת – "ַאנוֹאִית". כמו לאלדהידים, הפחמן הקרבוקסילי הוא הראשון, אך לא מציינים את מספרו. לדוגמה חומצה מֶתַאנוֹאִית (פורמית) – HCOOH וחומצה אתאנואית (חומצת חומץ) CH3COOH.
אם יש מספר קבוצות קרבוקסיליות על אותה שרשרת אז תבוא הקידומת – "די", -"טרי" וכו'. במקרה הזה הפחמנים הקרבוקסילים לא נחשבים לחלק מהשרשרת ולא מונים אותם בספירה הכללית. דוגמה: חומצה ציטרית נקראת חומצה 2 הידרוקסי 1,2,3 פרופאנטריקרבוקסילית ולא חומצה 2 קרבוקסי הדרוקסיפנטאנואית.
אתרים

אתר (R-O-R) מורכבים משתי שרשרות פחמנים, המחוברות באטום חמצן. השרשרת היותר קצרה נחשבת לראשונה, ומקבלת את הסיומת -אוקסי, ואילו השרשרת הארוכה הופכת כולה לסיומת של השרשרת הקצרה. לדוגמה מתאאוקסיאתאן –CH3OCH2CH3 אם החמצן לא מחובר לסופה של השרשרת העיקרית, יבוא מספר המציין את מיקום החמצן.
אסטרים

אסטר (R-CO-O-R) מקבל את הסיומת -"וֹאַט" לשרשרת הקרבונילית. לדוגמה: מתיל מתַאנוֹאַט הוא CH3COOCH3, HCOOCH3 הוא מתיל אתנואט.
אם הקבוצה האלקילית לא מחוברת לקצה השרשרת, מיקום קשר האסטר, יקבל את הסיומת -איל.
לדוגמה: 2 בוטיל פרופאנאט – CH3CH2CCH3OOCH2CH2CH3
אמינים ואמידים

אמינים (R-NH2) נקראים על פי שרשרת האלקאן עם הסופית -אמין לדוגמה: מתילאמין – CH3NH2 אם יש צורך, מציינים את מיקום הקשר האמיני והתרכובת מקבלת את הקידומת "אמינו".
אמינים שניוניים (מהצורה של R-NH-R) השרשרת הארוכה ביותר מחוברת לאטום החנקן ומקבלת את השם של האמין הראשוני. לשרשרת השנייה מתייחסים כמו אל אלקיל עם הקידומת "אן". לאמינים השלישוניים קוראים בצורה דומה. לדוגמה: אן-מתילאתאנאמין – CH3NHCH2CH3 או אן - מתילאתילפרופאנאמין – CH3CH22N(CH3CH2CH2CH3
אמידים (R-CO-NH2) מקבלים את הסיומת "אמיד" אין צורך לציין את המיקום, היות שהם תמיד מסיימים את השרשרת. לדוגמה אתאנאמיד (אצטאמיד) הוא  {\ce {CH_3CONH_2}} במקרה של אמיד שניוני או שלישוני משתמשים בכללים של האמינים השניוניים והשלושוניים.
תרכובות טבעתיות

אם הטבעת היא שרשרת הפחמנים הארוכה ביותר במולקולה, מתייחסים לציקלואלקאנים ותרכובות ארומטיות כאל השרשרת המרכזית ומונים את מיקום הקבוצות הנוספות על פני הטבעת. לדוגמה שלושת האיזומרים של קסילן:  {\ce {CH_3C_6H_4CH_3}}, מקבלים את התחיליות "אורטה-" ו"פארה-" הם 1,2-דימתילבנזן, 1,3-דימתילבנזן ו-1,4-דימתילבנזן.
גם הטבעת עצמה יכולה להיות הקבוצה הפונקציונלית ואז תקבל את הקידומת "ציקלו", כמו ציקלובנזן.
מונחי IUPAC הופכים למסובכים יותר לתרכובות המכילות יותר מטבעת אחת או מכילות קבוצות פעילות שונות המקושרות לטבעת, לדוגמה: פנול, פוראן, אינדול וכו'.