stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Her Loss
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Rich Flex  | 3:59 |
| 2. | Major Distribution  | 2:50 |
| 3. | On BS  | 4:21 |
| 4. | BackOutsideBoyz (בביצוע דרייק)   | 2:32 |
| 5. | Privileged Rappers  | 2:40 |
| 6. | Spin Bout U  | 3:34 |
| 7. | Hours In Silence  | 6:39 |
| 8. | Treacherous Twins  | 3:00 |
| 9. | Circo Loco  | 3:56 |
| 10. | Pussy & Millions (בהשתתפות טראוויס סקוט)   | 4:02 |
| 11. | Broke Boys  | 3:45 |
| 12. | Middle of the Ocean (בביצוע דרייק)   | 5:56 |
| 13. | Jumbotron Shit Poppin (בביצוע דרייק)   | 2:17 |
| 14. | More M’s  | 3:41 |
| 15. | 3AM on Glenwood (בביצוע 21 סבאג')   | 2:58 |
| 16. | I Guess It’s Fuck Me (בביצוע דרייק)   | 4:23 |
| משך כולל: | משך כולל: | 60:33 |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2024)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 2 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 3 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 2 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1  |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הסטרימינג | 28 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הקטלוג | 44 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 6 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 2 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד אלבומי ה-R&B | 4 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 6 |
|  ליטא | AGATA | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 2 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 4 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 4 |
|  צרפת | SNEP | 10 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 2 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 1 |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 4 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 73 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 38 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הראפ | 24 |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | זהב | 35,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 35,000 |
אלברט אנסטסיה

| --- | --- |

אלברט אנסטסיה כפי שצולם בשנות ה-30 של המאה ה-20
 לידה:  26 בספטמבר 1902 טרופאה, איטליה 
 נרצח:  25 באוקטובר 1957 (בגיל 55) Park Central Hotel, ארצות הברית 
 שם לידה:  Umberto Anastasio 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות גרינווד 
 מקום מגורים:  ארצות הברית 
 
אלברט אנסטסיה (באנגלית: Albert Anastasia;‏ 26 בספטמבר 1902 – 25 באוקטובר 1957) היה אחד המאפיונרים הבולטים והנודעים לשמצה בהיסטוריית הפשע המאורגן בארצות הברית. הוא נמנה עם מייסדי המאפיה האמריקאית, עמד בראש יחידת המתנקשים "רצח בע"מ", שתפקדה כזרוע האכיפה של המאפיה, והיה ראש משפחת הפשע גאמבינו לאורך מרבית שנות ה-50 של המאה ה-20.
קורות חיים

אלברט אנסטסיה נולד בטרופיאה שבמחוז קלבריה באיטליה בשם אומברטו אנסטסיו (באיטלקית: Umberto Anastasio), לרפאלו אנסטסיו ולואיסה נומינה דה פיליפי. ב-1921 שינה את שמו לאנסטסיה.
ב-1919 הגיעו אנסטסיה ושלושת אחיו לניו יורק בעת שעבדו על אוניית משא. האחים נטשו את הספינה, נכנסו בצורה לא חוקית לארצות הברית ומצאו עבודה כסוורים בחוף של ברוקלין.
ב-21 במרץ 1921 הורשע אנסטסיה ברצח סוור אחר, ג'ורג' טורינו, אחרי מריבה בין השניים. הוא נידון למוות ונשלח לכלא סינג סינג בניו יורק, שם חיכה לביצוע גזר הדין. בעקבות בעיות משפטיות טכניות, אנסטסיה זכה למשפט חוזר ב-1922, ובסופו - עם היעלמותם של ארבעת עדי המפתח - שוחרר ממאסר. ב-6 ביוני 1923 הורשע שוב, הפעם באחזקה לא חוקית של נשק, ונשפט לשנתיים מאסר.
בשלהי שנות העשרים, אנסטסיה הפך למנהיג "התאגדות הסוורים העולמית" (ILA), כשתחתיו היו שש התאגדויות מקומיות בברוקלין, הכפופות לו. בשל מעמדו החשוב, הפך אנסטסיה לבעל בריתו של ג'וזפה "ג'ו הבוס" מאסריה, שהיה ראש כנופיית מורלו-טרנובה. תוך זמן קצר, אנסטסיה הפך למקורבם של בכירים בעולם הפשע - ג'ו אדוניס, צ'ארלי "לאקי" לוצ'יאנו, ויטו ג'נובסה ופרנק קוסטלו.
ב-1928, הואשם אנסטסיה ברצח בברוקלין, אך לא נמצאו עדים.
מלחמת הקסטלמארזים

ב-1930, פרצה מלחמה בין כנופיית ג'ו מסריה - הכנופיה הוותיקה בניו יורק, שנוסדה על ידי ג'וזפה מורלו ב-1905 - לכנופיה של סלבטורה מרנזנו - כנופיה חדשה שהתבססה על מהגרים מקסטלמארה שבסיציליה - אחד מבכירי מחנה מסריה היה לאקי לוצ'יאנו מידידיו של אנסטסיה; לוצ'יאנו ניצל את המלחמה כדי להשתלט על הפשע המאורגן, והוא נעזר במאיר לנסקי, בבאגסי סיגל ובאנסטסיה.
ב-15 באפריל 1931, לקח אנסטסיה חלק ברצח מסריה. לוצ'יאנו קבע עם מסריה לאכול במסעדה בקוני איילנד שבברוקלין. בזמן שלוצ'יאנו הלך לשירותים, אנסטסיה, ויטו ג'נובסה, ג'ו אדוניס ובאגסי סיגל נכנסו לתוך החדר וירו במסריה למוות.
בארגון מחדש של המאפיה בניו יורק תחת מרנזנו, אנסטסיה מונה לסגן של וינסנט מנאגנו, הבוס של משפחת הפשע (שקרויה על שמו), מנאגנו אז - גאמבינו של היום. ב-1931, חשש לוצ'יאנו שמרנזנו מתכנן לרצוח אותו ואת חבריו והוא שלח את לנסקי לרצוח את מרנזנו, והשתלט על המאפיה. כדי למנוע ויכוחים ומלחמות עתידיות בתוך משפחות הפשע השונות, לוצ'יאנו ולנסקי ייסדו מועצת מנהלים עליונה שעל פיה יתקבלו החלטות מרכזיות שיהיו תקפות בכל המשפחות החברות במאפיה. אנסטסיה התמנה לחבר במועצה.
ב-1932, הואשם אנסטסיה ברצח, אך בשל חוסר ראיות, התיק הוסר ב-1933.
רצח בע"מ

לאחר השתלטות לאקי לוצ'יאנו ומאיר לנסקי על המאפיה, ויסוד מועצת המנהלים של המאפיה, הם נזקקו לגורם חיצוני שיבצע את ההוצאות להורג. אנסטסיה ביחד עם חברו לואיס "לפקה" בוכהלטר גיבשו קבוצה של פושעים צעירים שביצעו חוזי רצח בשביל המאפיה. על חברי הקבוצה נמנו אייב רלס, באגסי גולדשטיין, והארי שטראוס. בפי עיתונאי אותה תקופה כונתה כנופיה זו "רצח בע"מ". בעשור של קיום, מוערך שכנופיה זו אחראית על 75 ועד 200 רציחות, שהרבה מהן מעולם לא פוענחו. אנסטסיה כונה "הכובען המטורף" (The Mad Hatter) או "הלורד המוציא לפועל" (The Lord High Executioner). בניגוד ל"לפקה", אנסטסיה מעולם לא הועמד לדין בגין הרציחות הללו. בתקופה הזאת, על כרטיס ביקורו של אנסטסיה היה כתוב שהוא "נציג מכירות" מטעם חברת מזרנים בברוקלין.
ב-1941 נעצר אחד מראשי הכנופיה - אייב רלס. במעצרו החליט רלס לשתף פעולה עם הרשויות ומסר מידע על שבעה מאפיונרים שהועמדו לדין זמן קצר אחר כך. אנסטסיה ידע שלרלס מספיק מידע שיכול להפליל אותו ולהכניס אותו לכלא, אז הוא הציע $100,000 בתמורה לראשו. רלס אובטח על ידי שוטרים בבנין בקומה שישית בזמן המשפט המתמשך, ועם כל זה ב-12 בנובמבר 1942, נמצאה גופתו של רלס זרוקה על רצפת רחוב תחת הבניין בו שהה בברוקלין. בחקירות שנעשו ב-1951, קבע חבר מושבעים כי רלס מת כתוצאה מתאונת נפילה כאשר ניסה לרדת למטה בעזרת קשירת הסדינים בחדרו. לעומת זאת, יש שטוענים שהוא נזרק למטה ואנסטסיה הוא זה שגרם לכך בעקיפין.
בוס

ב-1951, זימן הסנאט האמריקאי את אנסטסיה לענות על שאלות במסגרת שימועים הנערכים לראשי פשע מאורגן של "ועדת קיפאובר". אנסטסיה הגיע לשימוע, אך סירב לענות על שאלות. אף על פי שאנסטסיה היה כבר דמות חזקה במאפיה ושימש כסגן במשפחת הפשע של וינסנט מנאגנו, הוא הסתכסך עם מנאגנו, עקב קשריו החזקים עם לוצ'יאנו וקוסטלו, וחששו של מנאגנו שאנסטסיה יעדיף את האינטרסים שלהם על פניו. העניינים התחממו עד כדי כך שכמעט היה עימות פיזי בין השניים. ב-1951, הוכרז וינסנט מנאגנו כנעדר וגופתו לא נמצאת לעולם. ב-19 באפריל באותה שנה, התגלתה גופתו של פיליפ מנאגנו, אחיו של וינסנט, בברוקלין. לא נמצאו אשמים ברציחות של האחים מנאגנו, אך הציבור ייחס רציחות אלו לאנסטסיה.
לאחר מותם של האחים מנאגנו, אנסטסיה פנה ל"מועצה" וביקש אישור להשתלט על המשפחה של מנאגנו ולהיות הבוס העומד בראשה. פרנק קוסטלו אישר את המהלך, בעיקר כדי שאנסטסיה יהיה בצד שלו כשהעימות הקרוב בינו לבין ויטו ג'נובסה (שבינתיים חזר לארצות הברית), יגיע. ב-9 בדצמבר ביקשה הממשלה הפדרלית לשלול לאנסטסיה את אזרחותו מכיוון ששיקר במסמכיו.
ב-23 במאי 1955, הורשע אנסטסיה בהעלמת מס במשך כל שנות הארבעים. ב-3 ביוני, קיבל אנסטסיה שנת מאסר ונקנס ב-20,000$. לאחר הרשעתו, שוב היה ניסיון לבטל את אזרחותו על מנת לגרשו, אך בית המשפט דחה את הבקשה.
ב-1957, רצה ג'נובסה להשתלט על כנופייתו של קוסטלו (כנופיית מורלו-מסריה-לוצ'יאנו, בעבר, כנופיית ג'ינוביז כיום) ושלח מתנקש לרוצחו. ב-2 במאי 1957, הפתיע וינסנט ג'יגאנטה את קוסטלו בלובי של בניין מגוריו ירה בו ופצע אותו. אף על פי שקוסטלו נפצע באורח קל מאוד, הוא הבין את הרמז, נכנע, והכריז על פרישתו. ג'נובסה בלי לבזבז זמן השתלט מיד על המשפחה הנושאת את שמו עד היום. ג'וזף בוננו, הבוס של משפחת בונאנו, ייקח קרדיט כעבור שנים על כך שהוא זה ששכנע את אנסטסיה לא לפעול כנגד ג'נובסה על ניסיון ההתנקשות בקוסטלו.
מותו

בבוקר ה-25 באוקטובר 1957, נכנס אנסטסיה למספרה במלון פארק שרתון במנהטן. אנסטסיה היה ללא שומריו. ובעודו יושב על כיסא הספר, נכנסו 2 אנשים רעולי פנים וירו בו למוות. הרצח הפך לסיפור מרכזי בחדשות ומעולם לא פוענח. ההאשמות המרכזיות הופנו כלפי מאפיונר בשם ג'ו "המשוגע" גאלו ואף יוחס לג'נובסה וגאמבינו שתכננו את הכל ושלחו את גאלו לבצע את הרצח באנסטסיה.
קרלו גאמבינו, היה עתיד לרשת את משפחת הפשע של אנסטסיה וזה היה אמור להיות מוכרז בהתכנסות של כל המאפיונרים בארצות הברית ב"פסגת אפלאקין" ביוזמתו של ויטו ג'נובסה. הפגישה המתוכננת הפכה למפלה מוחלטת כשהשוטרים פשטו על הפגישה ועצרו מאפיונרים רבים. ההשתלטות של גאמבינו הייתה צריכה להידחות קצת. תחת שלטון גאמבינו, אחיו של אנסטסיה, אנטוני, שהיה חסר שביעות רצון מכל מהלך ההשתלטות, החל לשתף פעולה עם ה-F.B.I עד מותו ב-1963. תקופתו של ג'נובסה כבוס המשפחה לא נמשך הרבה זמן לאור כישלון "פסגת האפלאקין" ולוצ'יאנו (אולי כנקמה על אנסטסיה), לנסקי, קוסטלו וגאמבינו קשרו קשר נגד ג'נובסה בכך ששיחדו סוחר סמים להעיד שהוא וג'נובסה שיתפו פעולה בסחר בסמים וב-1959 הוא קיבל 15 שנות מאסר.
הלווייתו של אנסטסיה נערכה בברוקלין והשתתפו בה מעט חברים ובני משפחה.
אנסטסיה היה נשוי לאלסה בארנזי, לזוג היה בן יחיד - אנטוני אנסטסיה ג'וניור.
תרבות פופולרית

לאחר רצח אנסטסיה, כיסאות המספרה במלון "פארק שרתון" שונו לכיוון ההפוך, כנגד המראה. הכיסא עצמו הוצע במכירה פומבית ונמכר בשווי 7,000$. הכיסא מוצג היום במוזיאון המאפיה בלאס וגאס.
רצח אנסטסיה וההתייחסות ל"פסגת אפלאקין" הוזכרו בסרט "בואו נדבר על זה" בכיכובו של רוברט דה נירו.
"הבית הלבן", בעונה 4, אביו של טובי זיגלר מגיע לבקר אותו ומזכיר את הרצח של אנסטסיה בזמן שיחה עם בנו.
בפרק בסדרה "הסופרנוס" הדוד ג'וניור מזכיר את שנות החמישים כימים רגועים למאפיה וטוני בתגובה מזכיר לו את הרצח של אנסטסיה.
הראפר ריק רוס קרא למיקסטייפ שלו: "ה-אלברט אנסטסיה EP"
היריבות בין בית"ר ירושלים לבין בני סכנין

היריבות בין בית"ר ירושלים לבין בני סכנין היא אחת היריבויות הטעונות ביותר בכדורגל הישראלי, ולא אחת קרה שמפגשים אלו הובילו לגילויי אלימות בין מחנות האוהדים.
רקע

היריבות בין הקבוצות קיימת בעיקר בגלל השסע היהודי-ערבי על רקע הסכסוך הישראלי-פלסטיני בישראל. למרות ניסיונות הפישור והפיוס שנעשו על ידי ארקדי גאידמק ומאזן גנאים ב-2005. בעוד בני סכנין מייצגת את המגזר הערבי, בית"ר ירושלים היא קבוצת הדגל של הימין הפוליטי בישראל, ולא שיחק בשורותיה מעולם שחקן מוסלמי ממוצא ערבי-ישראלי. יריבות זו החלה ב-2003, אז עלתה בני סכנין לראשונה לליגת העל.
היסטוריית מפגשים > ליגת העל

המשחק הראשון בין הקבוצות בליגה העליונה נערך במהלך עונת 2003/2004 ב-6 בדצמבר 2003 באצטדיון טדי, הייתה זו העונה הראשונה של סכנין בליגה הבכירה והמשחק הסתיים בתוצאה 1–1. בסיבוב השני של אותה עונה ב-28 בפברואר 2004 בית"ר ירושלים ניצחה 2–0, באותו משחק כבש אבי נמני צמד.
בעונה שלאחר מכן הובסה בית"ר 1–4 באצטדיון קריית אליעזר (שהיה גם ההפסד הראשון של בית"ר לסכנין בליגה), כשלאחר המשחק תקפו אוהדי בית"ר באבנים את האוטובוס של קבוצתם. סכנין אף ניצחה 2–0 בסיבוב השני באצטדיון טדי מצמד של אגויה אלמיידה. בעקבות ההפסד קראו אוהדי בית"ר למאמן אלי אוחנה להתפטר וחלקם תקפו בחנייה את אוהדי סכנין שהגיעו.
המשחק הראשון בין הקבוצות באצטדיון דוחה היה ב-8 בינואר 2006 והסתיים בתיקו 0–0. כעבור חודשיים הגיעה בית"ר לדוחה פעם נוספת וניצחה את בני סכנין 3–0 מצמד של ליאור אסולין ואחד של ג'רום לרואה. בסיום עונה זו ירדה סכנין לליגה הלאומית, אך עלתה מיד בסיום העונה שלאחר מכן.
ההפסד הראשון של בית"ר בעונת 2006/2007 (0–1) היה לסכנין בטדי (שער של מאור בוזגלו) וזכור בעיקר מכיוון שנערך לעיני אוהד אחד בלבד – ארקדי גאידמק, בעקבות עונש משחק ללא קהל שהוטל על בית"ר. במחזור הסיום של עונה זו סכנין ניצחה 2–1 את בית"ר בטדי. לאחר המשחק אמר חבר הכנסת אחמד טיבי: "בית"ר זה פח האשפה של הכדורגל הישראלי" לאחר שאוהד בית"ר שירד מהיציע ניסה לתקוף אותו ונבלם על ידי השוטרים.
המשחקים בין הקבוצות בדוחה הסתיימו בתיקו 0–0 בעונות 2008/2009 וב-2009/2010.
בשנת 2010 ניצחה בית"ר את סכנין 1–0 בטדי (משער עצמי). לאחר מכן נכנסה בית"ר לרצף ארוך ללא ניצחונות על הקבוצה מסכנין.
בפברואר 2012 ניצחה סכנין 3–0, משערים של אחמד קאסום, אוהד קדוסי ועודד אלקיים. ההפסד חרץ למעשה את גורלו של מאמן בית"ר יובל נעים שפוטר לאחר המשחק ובעקבות ההפסד. לאחר המשחק אוהדי סכנין ריססו כתובות גרפיטי ו-13 מהם נעצרו לאחר שהשליכו אבנים על אוהדי בית"ר.
במחזור הסיום של עונת 2012/2013 אירחה סכנין את בית"ר למשחק במצב ששתי הקבוצות היו בסכנת ירידה לליגת המשנה. המשחק הסתיים בתוצאה 0–0 ושתי הקבוצות נשארו בליגה.
ב-5 באוקטובר 2015 התארחה בית"ר בדוחה במסגרת הליגה והצליחה לנצח את סכנין לראשונה לאחר כמעט 6 שנים (2,093 ימים) בתוצאה 3–1 מצמד של עומר אצילי ושער של דובב גבאי. בנוסף היה זה הניצחון הראשון של בית"ר בדוחה מזה 9 שנים (מאז 2006).
המשחק עם הכי הרבה שערים בין הקבוצות התקיים ב-16 באפריל 2023, והסתיים בתוצאה 4–3 לסכנין.
ב-6 במאי 2017 נפגשו הקבוצות והמשחק הסתיים בתוצאה 5–1 לבית"ר. זהו ההפרש הגבוהה ביותר במפגשים בין שתי הקבוצות (הפרש של 4 שערים).
מאז תחילת המפגשים עד ל-25 בינואר 2024, נערכו 54 מפגשים בין הקבוצות בליגת העל בהם ניצחה סכנין ב-21 מפגשים, 18 הסתיימו בתיקו וב-15 ניצחה בית"ר. יחס השערים הוא 63–59 לסכנין.
היסטוריית מפגשים > גביע המדינה

במסגרת גביע המדינה נערכו 2 משחקים בין הקבוצות.
הקבוצות נפגשו בפעם הראשונה במסגרת זו בעונת 2007/2008 בסיבוב ח' אז המשחק הסתיים ב–1–1 ולאחר דו-קרב פנדלים ניצחה בית"ר 4–2 ועלתה. בית"ר אף זכתה בדאבל בעונה זו.
כ-9 שנים לאחר מכן נפגשו הקבוצות בעונת 2016/2017 בשמינית הגמר אז ניצחה בית"ר 2–1 בטדי. בעונה זו העפילה בית"ר עד לחצי הגמר שם הודחה על ידי מכבי תל אביב.
הקבוצות צפויות להיפגש שוב בעונת 2024/2025 ברבע הגמר, בשל אילוצים ואי מוכנות של סכנין, המשחק בוטל, ונקבע ניצחון לביתר, ולאחר ערעור של סכנין לבית הדין העליון נקבע יתקיים משחק חוזר
| עונה | סיבוב | תאריך | תוצאה | כובשי השערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007/2008 | סיבוב ח' | 27 בפברואר 2008 | 1–1 | לבית"ר: מיכאל זנדברג ; לסכנין: איליה יברויאן |
| 2016/2017 | שמינית גמר | 26 בינואר 2017 |  2–1 לבית"ר  | לבית"ר: איתי שכטר, דן איינבינדר ; לסכנין: עידן שמש |
| 2024/2025 | רבע גמר | 25 בפברואר 2025 | - |  |
אלימות אוהדים

המשחקים בין הקבוצות נחשבים לטעונים ואלימים במיוחד, ולעיתים המשחק זוכה לכינוי "המשחק הטעון ביותר בכדורגל הישראלי". אלו הם אירועי האלימות הבולטים ביותר בין מחנות האוהדים:
ב-28 בפברואר 2004, כשעה לפני משחק בין הקבוצות באצטדיון קריית אליעזר, החלו אוהדי בית"ר להקניט בקללות את אוהדי סכנין. אלה השיבו בהשלכת אבנים וקללות נגד הרב כדורי, תוך שכוחות המשטרה נאלצו להתערב. שני אוהדים של סכנין נפצעו וארבעה אוהדי סכנין נעצרו בחשד שהשליכו אבנים. הם המשיכו ליידות אבנים בסיום לתוך היציע של אוהדי בית"ר. במהלך המשחק נטש יו"ר בית"ר מאיר פניג'ל, את יציע הכבוד לאחר שהשוטרים לא הסכימו לעצור אוהד סכנין שקילל אותו.
האירוע הבולט ביותר התרחש ב-8 בינואר 2006, מיד לאחר המשחק הראשון בין הקבוצות באצטדיון דוחה. אוהדי סכנין, שיצאו ראשונים מהמגרש, יידו אבנים לעבר היציע של אוהדי בית"ר, וכתוצאה מכך נאלצה המשטרה להכניס את אוהדי בית"ר לכר הדשא, מה שגרם לעימותים בין מחנות האוהדים שנותרו באצטדיון. כ-20 איש נפצעו (רובם אוהדי בית"ר) באחת התקריות הזכורות ביותר בתולדות הכדורגל הישראלי.
במאי 2011, חזיז שנזרק בתוך היציע של אוהדי בני סכנין ככל הנראה על ידי אוהדי סכנין, גרם לפציעת 12 איש. אחד מהם, נפצע באורח בינוני בראשו ואיבד את הראייה בעינו.
בסיום משחק שנערך בין הקבוצות בפברואר 2011 באצטדיון טדי, אוהדי סכנין נשארו ביציע על מנת לאפשר לאוהדי בית"ר לפנות את האצטדיון ואז החלו חילופי אבנים מחוץ ליציע ומתוך היציע בין האוהדים. בהמשך, אוהדי בית"ר השליכו אבנים ומוטות ברזל על אוטובוס אוהדי סכנין והמשטרה מנעה מהאוהדים להתקרב לאוטובוס של אוהדי סכנין. דווח גם על קטטה בין אוהדי הקבוצות בקניון מלחה, שם נעצרו עוד שלושה אוהדי סכנין. בסך הכול נעצרו 10 אוהדי סכנין ו-8 אוהדי בית"ר.
לפני משחק בין הקבוצות באוקטובר 2015, אוהדים רעולי פנים של בני סכנין חיכו לאוהדי בית"ר שייצאו מהמשחק. בנוסף, רכב של אוהדי בית"ר נרגם באבנים. בהמשך, אוהדי סכנין זרקו כיסאות, אבנים, מקלות וחזיזים לעבר השוטרים.
במהלך משחק בין הקבוצות בפברואר 2016, אוהדי סכנין זרקו חפצים לעבר שחקני בית"ר ירושלים, דבר אשר עיכב את פתיחת המחצית השנייה. בנוסף, בעלי בית"ר ירושלים אלי טביב ספג יריקות וקללות בתא הכבוד באצטדיון דוחה.
במהלך משחק בין הקבוצות במרץ 2023, אוהד ביתר ירה זיקוק מתוך היציע של בית"ר לעבר אוהדי סכנין, דבר אשר גרם לאוהד סכנין פציעה בידו. באותו המשחק אוהדי סכנין קיללו וזרקו חפצים לעבר בר כהן, שחקן של בית"ר ירושלים.
במהלך משחק בין הקבוצות באפריל 2023, אוהדי בני סכנין השליכו אבוקות לכר הדשא, והמשחק הופסק. בהמשך, המשחק הופסק בשנית, כיוון שאוהדי בית"ר ירדו לכר הדשא והתעמתו עם הסדרנים, שלטענת האוהדים הקניטו אותם. בסכנין ביקשו להפסיק את המשחק מחשש לבטיחות של שחקניהם ואנשי הצוות, אבל בסופו של דבר השופט החליט לחדש את המשחק, ששוחק עד סיומו.
משחקים ללא קהל חוץ

החל מהמפגשים בפלייאוף בעונת 2015/2016 ועד סוף עונת 2017/2018, בהחלטה משותפת של שתי הקבוצות ובתיאום עם מנהלת הליגה לכדורגל הוחלט כי המשחקים בין הקבוצות ישוחקו ביניהם ללא קהל חוץ לקבוצה האורחת.
וזאת בגלל האלימות הרבה והנזק שאוהדי הקבוצות היריבות היו משאירים באצטדיון מה שגרם להוצאות פיצויים, אבטחה ושיטור גבוהות של הקבוצות, וכמו כן לעיתים לעימותים פיזיים וסיכון של אוהדי הקבוצות, בעיקר באצטדיון בסכנין, שם הגישה לאצטדיון היא דרך העיר סכנין.
מפגש זה הוא היחידי בהיסטוריה של הכדורגל הישראלי שתואם מראש כך שיתקיים ללא קהל חוץ בין שני מועדונים יריבים בגלל המתיחות והעוינות בין הקהלים שלהם.
בתחילת עונת 2018/2019, לאחר רכישתה של בית"ר ירושלים על ידי משה חוגג, הושג הסכם בינו לבין הקהל להפסיק את האלימות והגזענות במגרשים, ובעקבות כך נחתם ב-23 בספטמבר 2018 הסכם חדש בין המועדון לבין בני סכנין שהחזיר מאז את קהלי החוץ למשחקים בין הקבוצות, במעמד בכירי המועדונים ונשיא המדינה ראובן ריבלין.
בפברואר 2024, הוחלט שהמשחקים בין הקבוצות יתקיימו ללא קהל חוץ עד סיום העונה, עקב חשש להתפרעויות בין הקהלים, כתוצאה מהמתיחות הביטחונית בתקופת מלחמת חרבות ברזל.
הערות שוליים

↑  אסף שקד ויצחק סולומון‏, אחמד טיבי: "אוהדי בית"ר הם פח הזבל של הספורט הישראלי", באתר וואלה, 30 במאי 2008
↑  ‏הגיע הזמן: בית"ר ניצחה בדוחא לאחר 2,093 ימים, באתר ספורט1, 5 באוקטובר 2015
↑  4–2 לבית"ר בפנדלים
↑  משה פרימו, ‏השתגענו: כך האלימות השתלטה על הכדורגל, באתר ערוץ הספורט, 6 באוקטובר 2015
↑  תומר גנור, בית"ר ירושלים ובני סכנין: היסטוריה של אלימות, באתר ynet, 9 בנובמבר 2012
↑  עלי גאלי ועודד זרגרי, הארץ בשיתוף‏, "זו טרגדיה עבור הספורט", באתר וואלה, 9 בינואר 2006
↑  דורון בן דור, ‏חזיז נזרק לתוך דוחא - 6 פצועים, אחד בינוני-קשה, באתר ONE‏, 21 במאי 2011
↑  זירת משחק בין בית"ר ירושלים ובני סכנין 04/02/2012, באתר ONE - מספר 1 בספורט
↑  דורון בן דור, אסי ממן ואמיר שיבי, ‏צפו: אוהדי סכנין מתפרעים אחרי ההפסד לבית"ר, באתר ONE‏, 5 באוקטובר 2015
↑  אלי טביב ספג יריקה,"הרגשנו כאילו אנחנו בלבנון" 19/03/2016, באתר ONE - מספר 1 בספורט
↑  שמעון אלבז, כמו טיל ביציע | תיעוד: אוהד בית"ר ירושלים ירה זיקוק לעבר אוהדי סכנין, באתר ynet, 12 במרץ 2023
↑  עכשיו 14, מכוער: אוהדי בני סכנין קיללו וזרקו חפצים על שחקן בית"ר י-ם | תיעוד, באתר עכשיו 14, ‏2023-03-11
↑  אופיר סער‏, צפו: אוהדי בית"ר ירושלים פרצו לכר הדשא וגרמו לעצירת המשחק מול סכנין, באתר וואלה, 16 באפריל 2023
↑  נדב צנציפר, לאור ההתפרעות - תיאסר כניסת קהל חוץ במשחקים בין בית"ר לסכנין?, באתר ynet, 17 באפריל 2023
↑  דורון בן דור וגיא בן זיו, ‏סופית: המשחקים של בית"ר וסכנין בלי קהל חוץ, באתר ONE‏, 9 במרץ 2016
↑  סכנין תארח את בית"ר ירושלים ללא קהל חוץ, באתר ערוץ הספורט, 11 בפברואר 2024
זכיינות

ערך זה עוסק בשיטה ניהולית, שיווקית ועסקית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
זכיינות היא שיטה ניהולית, שיווקית ועסקית, שבה חברה מזכה (Franchisor) מעניקה לזכיין (Franchisee) זכות, בדרך כלל לתקופה מוגבלת, לשימוש בסימני מסחר ובשיטות עסקיות מוכחות וזאת בתמורה לתשלומים אותם הזכיין מעביר למזכה מעת לעת, בדרך כלל תמורת אחוז ממחזור המכירות או מהרווח של הזכיין, תשלום חודשי קבוע, התחייבות לרכישת סחורה מהמזכה. חברות מזכות עשויות להציב לזכיין דרישות שונות לצורך קבלת הזיכיון, בהן: לימוד השיטות העסקיות, השקעות בפרסום, לימוד מיומנויות וקניית שירותים נלווים לעסק מהחברה המזכה. החברה המזכה גם עשויה לקיים ביקורות תקופתיות, או ביקורות פתע אצל זכייניה, כדי לוודא שאכן הם עומדים בתנאי הזיכיון. אי-עמידה בתנאי הזיכיון עלולה לגרום לאי-חידוש הזיכיון, או לביטולו בטרם עת.
עסק הפועל תחת הסכם זכיינות נקרא לעיתים חנות רשת. בארצות הברית חלק ניכר מן המחזור העסקי הכולל נעשה בעסקי זכיינות.
תיאור כללי

המונח "זכיינות", כתיאור למערכת עסקית, עשוי לסטות מקווי המתאר המתוארים מעלה. כך לדוגמה, מפעיל מכונות מכירה של דברי מזון עשוי להיות זכיין למכונות מסוימות, כולל סימן מסחר שלהן וחייב בתשלום אחוזים מן המחזור, אולם לימוד שיטה עסקית לא יהיה חלק מן הזיכיון שניתן לו. שיטה זו נקראת בשם "זכיינות מוצר" או "זכיינות סימן מסחר".
הסכם זכיינות יגדיר בדרך כלל את הטריטוריה שבה לזכיין קיימת בלעדיות (כך שזיכיון נוסף לא ימכר בשטח זה) וכן תוגדר המידה שבה הזכיין יקבל תמיכה מן החברה המזכה (בלימוד שיטות עסקיות, בפרסום, בשיווק וכדומה). עיקר ההסכם יעסוק בהתחייבויותיו של הזכיין כלפי הרשת ובסנקציות שיוטלו עליו במקרה ויפר את כל אחד מסעיפי ההסכם.
זכיינות בתחום האופנה

בתחום זה נהוגה שיטה המכונה "זכיינות תפעולית". בשיטה זו הזכיין מקים את הסניף על חשבונו אך הוא לא נדרש לרכוש את הסחורה/מלאי. הרשת אחראית על ניהול המלאי ותפקידה למלא (לעיתים כנגד ביטחונות) את חנותו של הזכיין בסחורה הנדרשת לניהול תקין של החנות. התפקיד של הזכיין בסוג זה של זיכיון הוא לנהל את החנות ולמכור את הסחורה (תפעול החנות). כל הפדיון של החנות מועבר לרשת, כלומר הקופה שייכת לרשת, אשר מפרישה לזכיין, בסוף כל חודש, עמלה מוסכמת מראש (בישראל מדובר על עמלה בגובה 43% בממוצע) ומתוך עמלה זו, על הזכיין לשלם את כל ההוצאות של החנות כגון שכר דירה, ארנונה, חשמל, שכר עבודה וכו'.
היסטוריה

תחילתה של הזכיינות היא כנראה בשנות החמישים של המאה ה-19. אייזק זינגר, אשר שיפר את מכונת התפירה, רצה להגדיל את הפצת מכונות התפירה שלו. מאמציו, אף שנכשלו בסופו של דבר, היו בין עסקי הזכיינות הראשונים בארצות הברית. זמן קצר אחר כך החל ג'ון ס. פמבלטון למכור זיכיונות למשקה קוקה-קולה, בהצלחה רבה יותר. דוגמאות נוספות מן ההיסטוריה האמריקאית של עסקי הזכיינות כוללים את מערכת הטלגרף, אשר הופעלה על ידי חברות רכבת שונות אבל נשלטה על ידי חברת וסטרן יוניון וכן הסכמי זכיינות בין מפעלי מכוניות שונים לבין הסוכנים המקומיים למכירת המכוניות.
הזכיינות המודרנית הגיעה לבשלות עם עליית רשתות הזכיינים בתחום המזון. אלה החלו בארצות הברית כבר בשנת 1919 במסעדות מזון מהיר של רשת A&W Root Beer. בשנת 1935 נוסדה בארצות הברית רשת הזכיינות של הווארד ג'ונסון, בתחום המלונאות. בשנות החמישים חוותה ארצות הברית פריחה בעסקי הזכיינות עם התפשטות רשת האוטוסטרדות במדינה. רשתות מזון מהיר ובתי מלון צצו בכל מקום. בתחילת המאה העשרים ואחת subway היא ללא ספק החברה המזכה המצליחה ביותר בעולם, עם יותר מסעדות מאשר כל רשת אחרת.
יתרונות

במסחר קמעונאי, זכיינות נושאת עימה את היתרון של פתיחת עסק חדש במהירות יחסית ועל פי שיטות שהוכיחו את עצמן בעולם העסקים. הזכיין קונה למעשה נוסחה להצלחה עסקית, בניגוד למצב שבו עליו להתחיל לבנות מן היסוד עסק חדש ובלתי מוכר ללקוחות, לעיתים נוכח תחרות קשה מצד עסקים אחרים באותו תחום. חברה מזכה טובה תציע לזכיין עסק שכל שנותר הוא רק לפתוח את הדלת ולהתחיל להפעילו: החל מבחירת המיקום המתאים לפתיחת העסק, דרך הדרכה ואימון הצוות, ליווי מקצועי של העסק בצעדיו הראשונים ובהמשך דרכו, עמידה בדרישות חוקיות ומתן מענה לבעיות המתעוררות בהפעלתו השוטפת של העסק. בזכות כוח הקנייה הגדול יותר של רשת החנויות יכולה החברה הזכיינית לספק לזכייניה מוצרים במחירים תחרותיים יותר.
כל עוד החברה המזכה מצליחה להוציא לפועל בדייקנות את הנוסחה שמצאה להצלחה העסקית, היא יכולה להפיץ ולהגדיל את מספר זכייניה בארצות וביבשות שונות ולקצור רווחים עצומים במהלך הדברים, בעוד שהזכיינים הם המבצעים את העבודה היום-יומית המפרכת של התמודדות עם לקוחות. החברה המזכה אף יכולה להקים רשת הפצה גדולה מבלי להתחייב להשקעה גדולה בתהליך זה.
חלק מן הלקוחות מעדיפים קניית מוצרים ושירותים ברשתות זכיינים כיוון שכך ניתן לוודא קבלת מוצר בעל איכות אחידה וידועה מראש.