יאקוב הנלה
קורות חיים > שנותיו הראשונות והתחלת הקריירה המדעית והאקדמית

הנלה למד רפואה באוניברסיטת היידלברג והחל מאוקטובר 1827 ב-אוניברסיטת בון. בסתיו של שנת 1829 הוא הצטרף לבורשנשפאט (איגוד סטודנטים) שפעל בבון. די מהר התאכזב מהתנהגותם של כמה מעמיתיו בלימודים, התנתק מהאגודה ומהאוניברסיטה ובאביב 1830 חזר לאוניברסיטת היידלברג
מילר צירף אותו לנסיעה לפריז, בה הם פגשו את ז'ורז' קיווייה (1832-1769) ואת רנה דוטרושה (1847-1776). בז'רדן דה פלאנט וחקרו את האנטומיה ההשוואתית של הדגים.
ב-4 באפריל 1832 קיבל הנלה בבון את דיפלומת הדוקטורט לרפואה כשעבודת הגמר שלו דנה בקרום האישון ועל כלי הדם של העין.
במרץ 1833 עבר בברלין את הבחינה הממלכתית לרפואה ומיד התמנה לעוזר מחקר {"פרוסקטור") של יוהנס מילר בבית החולים שריטה.
בשש שנות עבודתו זו בברלין ערך הנלה מחקרים היסטולוגיים רבים בעזרת המיקרוסקופ ופרסם הנלה יחד עם מילר שלוש מונוגרפיות אנטומיות על כמה מינים חדשים של בעלי חיים וכמו כן פרסם מאמרים רבים על מערכת הלימפה, על הרקמות האפיתליות השונות בגוף האדם, על מבנה השיער, היווצרות הליחה והמוגלה.
באפריל 1833 התמנה לפרופסור לאנטומיה ולפיזיולוגיה באוניברסיטת ברלין. וב-1834 נבחר הנלה להיות פרוסקטור במכון האנטומי של מילר.
על פיזור הרקמה האפיתלית בגוף האדם, על מבנה השיער והתפתחותו, על הפרשות הריריות והמוגלה וכו'.
ב-1840 התמנה כפרופסור לאנטומיה באוניברסיטת ציריך וב-1844 נקרא הנלה להיידלברג כדי ללמד שם לא רק אנטומיה, אלא גם פיזיולוגיה ופתולוגיה. בתקופה זו כתב שישה כרכים לאנטומיה כללית כחלק מספר הלימוד המקיף של סמואל תונאס פון זומרינג שפורסם בלייפציג בשנים 1844-1841.
ב-1846 פרסם הנלה את ספרו הידוע "ספר לימוד לפתולוגיה רציונלית" שנחשב לציון דרך בעידן החדש במחקרים הפתולוגיים. בספר זה דן הנלה בפיזיולוגיה ובפתולוגיה כענפים של אותו המדע, כשהוא תיאר את הקשר בין סימני המחלות ותסמיניהן ולבין המנגנונים הפיזיולוגיים.
ב-1852 עבר הנלה לאוניברסיטת גטינגן, בה עמל על הוצאתו לאור של ספרו המקיף "ספר לימוד לאנטומיה השיטתית של האדם". הכרך הראשון פורסם ב-1855 והאחרון יצא לאור רק בשנת 1873. הספר היה אולי המקיף והמפורט בזמנו, והצטיין לא רק בתיאורים האנטומיים המדוקדקים אלא גם במספרם ואיכותם של האיורים שהעניקו תמונה מפורטת של כלי הדם, הקרומים הנסיוביים, הכליות, העיניים, הציפורניים, מערכת העצבים המרכזית וכו'. הנלה גילה שני מבנים בכליות: הלולאה והצינוריות הנושאים את שמו.
עם תגליותיו האנטומיות והפתולוגיות הנושאות את שמו נמנים:
קריפטות הנלה: כיסים מיקרוסקופיים בלחמית .
סיבי הנלה :הסיבים הפנימיים של התאים קולטי האור ברשתית
גופי האסאל-הנלה: גופים שקופים בשולי הקרום ע"ש דסמה בעין.
פיסורה על שם הנלה: רקמה סיבית בין סיבי שריר הלב
משפך הנלה: משפך החצוצרה
שכבת הנלה: שכבת התאים החיצונית במעטפת השורש של זקיק השיער
רצועת הנלה: הגיד של שריר הבטן הרוחבי
הקרום ע"ש הנלה: שכבת ברוך או קרום ע"ש ברוך (Bruch) - השכבה הפנימית ביותר של הדמית בעין
המעטפת על שם הנלה (אנדונאוריום) : רקמת חיבור התומכת את השכבה החיצונית של סיבים עצביים בצרור או עמודה (funiculus) )
הקוץ ע"ש הנלה - קוץ מעל פתח השמיעה החיצוני (supra-meateal spine) המשמש ציון דרך לזיז הפטמתי (מסטואידי)
בלוטות הנלה - שקעים בעיניים שבהם מצטברים תאי אפיתל במקרים של גרענת צלקתית
צינוריות ע"ש הנלה - צינוריות עדינות מרובות המחברות את השכבה הדמית לרשתית ומכילות כלי דם ועצבים.
על בסיס רעיונות של ג'ירולמו פרקסטורו ומחקרים של אגוסטינו באסי בספרו Von den Miasmen und Kontagien ) ‏ (1840) פיתח הנלה את המושגים של contagium vivum ו contagium animatum (הידבקות מיצור זעיר חי), מה שהפך אותו לאחד ממבשרי תאוריית המיקרואורגניזמים כגורמי מחלות זיהומיות - מיקרובים או חיידקים ונגיפים.
הוא לא גילה מין ספציפי של חיידק, דבר שהצליח להשיג תלמידו רוברט קוך. אז התבססו חוקי היסוד של הגדרת המחלות הנגרמות על ידי חיידקים - הפוסטולטים ע"ש קוך-הנלה או העיקרים של קוך.
יאקוב הנלה נפטר בגטינגן במאי 1885.