stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היפרכוס

ערך זה עוסק באסטרונום הלניסטי מהמאה ה-2 לפני הספירה. אם התכוונתם למשמעויות אחרות, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  190 לפנה"ס ניקיאה, ביתיניה 
 פטירה:  120 לפנה"ס (בגיל 70 בערך) רודוס, יוון העתיקה 
 שם לידה:  Ἵππαρχος 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה, מתמטיקה, גאוגרפיה
 מקום מגורים:  יוון העתיקה
 פרסים והוקרה:  חללית אירופאית.
 תרומות עיקריות
 חקר תנועות הירח והשמש, פיתוח שיטה לחיזוי ליקוי חמה, פיתוח טבלאות טריגונומטריות, כתיבת קטלוג כוכבים.
 
הִיפַּרְכוֹס (ביוונית: Ίππαρχος) (חי בסביבות 190–120 לפנה"ס) היה אסטרונום, גאוגרף ומתמטיקאי הלניסטי. עם הישגיו נמנים חישוב אורך השנה בסטייה של כ-6 דקות, המצאת שיטת קואורדינטות למציאת מיקומו המדויק של כל כוכב וקביעת סולם לדירוג עוצמת האור של כוכבים, המשמש אסטרונומים עד היום.
היפרכוס נולד בניקאה (Nikaia), כיום אִיזְנִיק שבטורקיה, ומת ככל הנראה באי רודוס. ידוע כי פעל בין השנים 147 לפנה"ס ו-127 לפנה"ס. היפרכוס נחשב לגדול הצופים בכוכבים ובעיני אחדים לגדול האסטרונומים של העת העתיקה. הוא היה היווני ההלניסטי הראשון שפיתח מודלים כמותיים ומדויקים של תנועת השמש והירח. לצורך כך השתמש בתצפיות האסטרונומיות ובידע שהצטבר במשך מאות שנים אצל הכשדים שבבבל. הוא גם היה הראשון אשר יצר טבלה טריגונומטרית, שאפשרה לו לפתור כל משולש. בעזרת התאוריות הסולאריות והלונאריות והטריגונומטריה המספרית שלו, היה כנראה הראשון שפיתח שיטה אמינה לחיזוי ליקויי חמה. הישגיו האחרים כוללים את גילוי הנקיפה (פרצסיה) של נקודות השוויון, חיבור קטלוג הכוכבים הראשון של העולם המערבי וכפי הנראה גם את המצאת האצטרולב. הסינתזה של פטולמאוס קלאודיוס (תלמי), שפעל שלוש מאות שנים אחרי היפרכוס והסתמך עליו, דחקה בסופו של דבר את עבודתו. היפרכוס כתב לפחות ארבעה-עשר ספרים, אך מכולם נשתמר על ידי מעתיקים מאוחרים רק הקומנטאר שלו על הפואמה האסטרונומית המפורסמת של אראטוס (Aratos). משום כך ידיעותינו אודות היפרכוס מועטות יחסית.
הוא נפטר ברודוס, יוון.
היפרכוס ומנגנון אנטיקיתרה

השערה נפוצה, שאין לה הוכחה, היא שהיפרכוס סיפק את הידע האסטרונומי לחרש בן תקופתו, פוסידוניוס, לבניית מחשב מכני לחישוב מיקום גרמי השמים שנקרא מנגנון אנטיקיתרה. ההשערה נסמכת על כך שהיפרכוס היה גדול האסטרונומים בתקופתו, פוסדוניוס לגדול החרשים בתקופתו שאף בנה מספר רובוטים מכניים, ושניהם גרו באותה תקופה באי רודוס.
על שמו של היפרכוס נקראו מכתש היפרכוס על הירח, אסטרואיד 4000 היפרכוס וכן היפרכוס, לוויין של סוכנות החלל האירופית ששוגר ב-1989 ופעל עד 1993. בלוויין היה מכשור מדעי ששימש למדידת מרחקים מדויקים לכוכבים ועצמים בשביל החלב.
היפרכוס ואורכו של חודש סינודי

היפרכוס הוא הראשון שהגיע לערך די מדויק של החודש הסינודי, דהיינו החודש הירחי. הוא חישב זאת על ידי חלוקת ההפרש שבין שני ליקויים - שביניהם כ-350 שנה - במספר החודשים שביניהם. תוצאתו היא: 29-31-50-8-20 יום בבסיס 60, כלומר 29.530594135802 יום. ערך זהה לזה הובא כבר לפניו על ידי קידינו (אנ') הכשדי, אך ללא הדרך כיצד הגיע לתוצאה זו.
מזמן שערך זה פורסם על ידי תלמי, ערך זה נחשב לבלתי מעורער במשך מאות שנים, עד ימי הביניים.
בלוח העברי נזכר מספר זהה לזה - המכונה כ"ט י"ב תשצ"ג כלומר 29 יום, 12 שעות, ו-793 חלקים, על ידי רבן גמליאל במאה השנייה לספירה, ומאוחר יותר נקבע על ידי הלל, במאה הרביעית לספירה, ככלל בסיסי בלוח העברי.
תנועת הירח

היפרכוס חקר את תנועת הירח ואישר את הערכים המדויקים עבור שתי תקופות של תנועתו, שהאסטרונומים הבבלים העריכו לפניו. הערך המסורתי (ממערכת בבלית ב') עבור החודש הסינודי 29.5305941... ימים.
ערך זה שימש מאוחר יותר בלוח השנה העברי. הכשדים גם ידעו ש-251 חודשים סינודיים ≈ 269 חודשים כוכביים. היפרכוס השתמש בכפולה של תקופה זו בקבוע - 17, כי המרווח הזה מסייע לניבוי תקופת ליקוי חמה, והוא גם קרוב למספר שלם של שנים (4,267 חודשים סינודיים = 4,573 חודשים כוכביים = 344.996 שנים = 126,007.02 ימים = 126,352.016 סיבובים).
מה שהיה יוצא דופן ושימושי במחזור היה שכל זוגות ליקוי החמה של 345 שנים מתרחשים במרווח של 126,007 ימים ± 1 שעה. היפרכוס יכול היה לאשר את חישוביו על ידי השוואת ליקויים מתקופתו שלו (ככל הנראה 27 בינואר 141 לפנה"ס ו-26 בנובמבר 139 לפנה"ס לפי טומר) עם ליקויים מתעודות בבליות, שהתרחשו 345 שנים קודם לכן.
מאוחר יותר ציינו אל-בירוני (קאנון VII.2.II) וקופרניקוס (de revolutionibus IV.4) שהתקופה של 4,267 חודשים ירחיים ארוכה בחמש דקות בערך מהערך לתקופת הליקוי שתלמי מייחס להיפרכוס. עם זאת, לשיטות התזמון של הבבלים הייתה שגיאה של לא פחות משמונה דקות. חוקרים מודרניים מסכימים שהיפרכוס עיגל את תקופת הליקוי לשעה הקרובה, והשתמש בה כדי לאשר את תקפותם של הערכים המסורתיים, במקום לנסות להפיק ערך משופר מהתצפיות שלו. מאפמרידים מודרניים ובהתחשב בשינוי באורך היום. מעריכים כי הטעות באורך המשוער של החודש הסינודי הייתה פחות מ-0.2 שניות במאה הרביעית לפני הספירה ופחות מ-0.1 שנייה. בתקופתו של היפרכוס.
הערות שוליים

↑  britannica, precession-of-the-equinoxes
↑  אלמגסט חלק 4 פרק 2
↑  /Toomer, Gerald J. (1980). "Hipparchus' Empirical Basis for his Lunar Mean Motions". Centaurus. 24 (1): 97–109. doi:10.1111/j.1600-0498.1980.tb00367.x.
↑  /Stephenson, F. Richard; Fatoohi, Louay J. (1993). "Lunar Eclipse Times Recorded in Babylonian History". Journal for the History of Astronomy. 24 (4): 255–267. doi:10.1177/002182869302400402. ISSN 0021-8286. OCLC 812872940
↑  /Steele, J. M.; Stephenson, F. R.; Morrison, L. V. (1997). "The Accuracy of Eclipse Times Measured by the Babylonians". Journal for the History of Astronomy. 28 (4): 337–345. doi:10.1177/002182869702800404. ISSN 0021-8286. OCLC 5723829772
↑  /Chapront, J.; Chapront-Touzé, M.; Francou, G. (2002). "A new determination of lunar orbital parameters, precession constant and tidal acceleration from LLR measurements". Astronomy & Astrophysics. 387 (2): 700–709. doi:10.1051/0004-6361:20020420
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262754505171  PLWABN: 9810586661305606  BIBSYS: 95002236  BNE: XX1588034  BnF: cb13521687n (data)  CiNii: DA14388047  GND: 100499651  ICCU: SBLV285514  ISNI: 0000 0001 0785 5341  LCCN: no91008369  NLA: 35765179  NLG: 160182  NTA: 06973996X  RERO: 02-A000080432  SELIBR: 309852  SUDOC: 05977682X  Trove: 1077177  VcBA: 495/17914  VIAF: 302240082   WorldCat (עם VIAF): 302240082 
תרשים המשמש לשחזור אחת השיטות של היפרכוס לקביעת המרחק לירח. התרשים מייצג את מערכת כדור הארץ-ירח במהלך ליקוי חמה מלא
שלומי אלדר

| --- | --- |

 לידה:  11 בפברואר 1957 (בן 68) הרצליה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 בן או בת זוג:  מיכל אהרוני (ינואר 2002–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס סוקולוב (2007) 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  shlomi.eldar
 טוויטר (X):  shlomieldar
 
שלומי אלדר (נולד ב־11 בפברואר 1957) הוא עיתונאי ישראלי, במאי של סרטים תיעודיים וסופר. עיקר כתיבתו עוסקת בנושאי ביטחון צבא של מדינת ישראל. הוא שימש כתב ועורך בערוץ 1 בין 1990 ל־2003 וכתב חדשות 10 לענייני רצועת עזה מ־2003 עד נובמבר 2012 . הוא כותב בנושא צבא וביטחון בעיתון הארץ.
חיים אישיים

אלדר מתגורר בנס ציונה עם אשתו, העיתונאית והמחזאית מיכל אהרוני. לזוג שני בנים. לאלדר שלושה ילדים נוספים מנישואיו הראשונים.
ספריו

עזה כמוות, ידיעות ספרים, 2005
להכיר את חמאס, הוצאת כתר, 2012 - הספר זכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית
חמאס מתנועה חברתית לפשעי מלחמה הוצאת כתר, 2024
הערות שוליים

1 2 3   ציוץ של שלומי אלדר ברשת החברתית אקס (טוויטר), 16 ביולי 2023
1 2 3   ינאי יחיאל, "אני במרכז, אבל עצם העובדה שאני מסקר פלסטינים מתייגת אותי כשמאלני", באתר הארץ, 20 בדצמבר 2023
↑   "אפשר קולה?": בחזרה לחילוץ הדרמטי של שירן פרנקו, סרטון בערוץ "כאן חדשות, תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 05:52)
↑  על הספר "עזה כמוות", באתר ידיעות ספרים
↑  שלומי אלדר, נפצע במילוי תפקידו, באתר העין השביעית, 1 במרץ 2005
↑  רן בנימיני, עם שלומי אלדר בעזה, באתר העין השביעית, 1 ביולי 2005
↑  נעמה לנסקי, משחקי כבוד, באתר הארץ, 27 בפברואר 2007
↑  גילי איזיקוביץ, העיתונאי שלומי אלדר עוכב לחקירה לאחר שיצא מרצועת עזה, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2008
↑  בן כספית, אני מסופק: אהוד אולמרט בראיון פרידה, באתר nrg‏, 24 בינואר 2009
↑  קובי בן-שמחון, להציל את מוחמד אבו-מוסטפה. שלומי אלדר עשה סרט על חיינו כאן, באתר הארץ, 1 ביולי 2010
אריאל קריל‏, ראווה ישראלית: אל תנכסו את "חיים יקרים" של שלומי אלדר למאמץ ההסברה, באתר וואלה, 12 באפריל 2011
↑  מרב יודילוביץ', "חיים יקרים" יוקרן ב-30 בתי קולנוע בצרפת, באתר ynet, 23 במרץ 2011
↑  דוד אברהם‏, נטישה נוספת בבית הוורד: שלומי אלדר עוזב את ערוץ 10, באתר וואלה, 26 בנובמבר 2012
↑  שלומי אלדר(הקישור אינו פעיל, 29.9.2021) באתר המכון
↑  הכירו את המתמודד שלומי אלדר, באתר ‏מאקו‏, 25 בינואר 2015
↑  ארץ זרה - סרטו התיעודי של העיתונאי שלומי אלדר, בערוץ יוטיוב של כאן 11
↑  פסטיבל הסרטים חיפה 2017: "העדות" ו"ארץ זרה" הם המנצחים הגדולים, באתר וואלה, 12 באוקטובר 2017
↑  שגיא בן נון‏, "האופה מברלין" הוא הזוכה הגדול בטקס פרסי אופיר, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2018
↑  משה בנימין, למרות מחאת רגב: כאן 11 ישדר את "ארץ זרה" של שלומי אלדר, באתר אייס, 28 בפברואר 2018
שגיא בן נון‏, "האופה מברלין" הוא הזוכה הגדול בטקס פרסי אופיר, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2018
↑  להיות ענם קם באתר דוקאביב
↑  מי יהיה הנציג לאוסקר? אלו המועמדים לפרסי אופיר 2021, באתר מעריב אונליין, 16 באוגוסט 2021
↑   שלומי אלדר, לכבוש את ייצרנו לפני שנכבוש את עזה, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2023
↑   שלומי אלדר, ישראל לא ממהרת להחזיר את החטופים. היא מעדיפה את חיסול חמאס, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2023
↑  הפודקסט של שלומי אלדר, באתר Spotify
↑   שלומי אלדר, בחמאס באמת חשבו שהם יכבשו את ישראל. הם כבר חילקו את המדינה לקנטונים, באתר הארץ, 4 באפריל 2024
↑   שלומי אלדר - "מלח הארץ": פרק 1, החיילים של גודו, סרטון בערוץ "Relevant רלוונט", באתר יוטיוב (אורך: 10:32)
↑   שני ליטמן, למה שלומי אלדר הרגיש לא רצוי פה?, באתר הארץ, 14 במרץ 2018
↑   מאיה בקר, שלומי אלדר נכנס לראש של סינוואר, באתר הארץ, 2 ביולי 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463349305171  BnF: cb150597647 (data)  GND: 143997955  ISNI: 0000 0000 5019 406X  LCCN: no2006008559  RERO: 02-A020233100  SUDOC: 157289060  VIAF: 76603279   WorldCat (עם VIAF): 76603279
פסיכואנליזה - מונחים

פרשנות (פסיכולוגיה): כלי מרכזי להתערבות טיפולית במסגרת טיפול פסיכודינמי, בו תגובת המטפל מאפשרת תובנה חדשה או חוויה חדשה אצל המטופל.
איד: מונח שטבע זיגמונד פרויד לציון החלק בנפש האדם המורכב מדחפים ואינסטינקטים פרימיטיביים.
אגו: העצמי או האני. מונח שטבע פרויד לציון החלק בנפש שתפקידו מציאת דרכים בטוחות ונאותות לספק דחפים אינסטינקטיביים.
סופר אגו: אני עליון, מצפון. מונח שטבע פרויד לציון החלק בנפש שמפנים את הכללים והערכים של ההורים והחברה.
קיבעון: הכישלון לעבור את אחד משלבי ההתפתחות הפסיכו-סקסואליים של פרויד. עקב כך ממשיך האדם לחוות את הסוגיות האלה שוב ושוב בדרכים סמליות.
העברה (פסיכולוגיה): הפניה בלתי-מודעת של רגשות מאדם אחד לאדם אחר. לרוב, משתמשים במושג זה בתוך קשר טיפולי כהעתקת יחס רגשי מודחק שחש המטופל כלפי אדם משמעותי בעברו - אל המטפל.
נסיגה בשירות האגו: מצב שבו האדם נסוג במודע, במכוון ובבחירה אל חוסר פעילות או עשייה בתחום מסוים, מתוך מטרה לשמר כוחות לבנין האישיות שלו בתחומים אחרים.
תאוריית יחסי אובייקט: ענף של תיאורית הפסיכואנליזה אשר שם דגש על יחסים בינאישיים, בעיקר על המשפחה ובמיוחד בין האם לילד. המשמעות של "אובייקט" היא למעשה אדם, ובמיוחד האדם המיוחד המהווה אובייקט או מטרה של רגשות וכוונות של אדם אחר. המשמעות של "יחסים" מתכוונת ליחסים הבינאישיים ומדברת על המשקעים של מערכות יחסים בעבר, המשפיעים על אדם בהווה. תאורטיקנים של יחסי אובייקט מתעניינים בתמונות פנימיות של העצמי ושל אחרים ובאופן בו הן מבטאות עצמן במצבים בינאישיים.
אובייקט מעבר: תיאור והגדרת היחס של התינוק אל חפץ שהתינוק מתקשה להתנתק ממנו, בשל העובדה כי החפץ נבחר בידיו, לסמל ולייצג לו את האם, שאיננה יכולה להיות נגישה לו כפי רצונו.
מונחים נוספים

פסיכולוגיה חברתית - מונחים
פסיכולוגיה התפתחותית - מונחים
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דילן יוסף שטרית

| --- | --- |

דילן יוסף שטרית ב-2021 בפסטיבל הקולנוע ירושלים
 לידה:  6 באפריל 1999 (בן 25) תל אביב, ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 תחום יצירה:  קולנוע
 
דילן יוסף שטרית או דילן יוסף (נולד ב-6 באפריל 1999) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק ישראלי.
ביוגרפיה

בנם של אסיה, עובדת בשגרירות קנדה, ואלי, קבלן בניין. שטרית נולד וגדל בתל אביב, ולמד בבית הספר לאמנויות. כשהיה בן 12, יצר, הגיש וערך את תוכנית היוטיוב "דה טוק" בה נהג לבקר סרטונים ויראליים מרחבי המרשתת. "דה טוק" נחשבת לאחת מתוכניות הרשת הראשונות בישראל וזכתה להצלחה בקרב ילדים ובני נוער. לאחר מכן למד שטרית במגמת הקולנוע בתיכון תלמה ילין, שם יצר סרטים קצרים.
שטרית התגייס לצה״ל ושירת כלוחם בגדוד 101 של חטיבת הצנחנים. בקיץ 2020 סיים את שירותו הצבאי ויצר את "שמש זורחת למטה", סרט קצר שכתב וביים אשר נעשה בהפקת גרילה כמעט ללא תקציב. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע ירושלים וזכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר. בן 22 באותה עת, שטרית היה לבמאי הצעיר ביותר לזכות בפרס זה. שנתיים לאחר מכן יצר את "מולדת", סרט קצר שצולם ב־16 מ״מ והוקרן גם כן בפסטיבל ירושלים, בתחרות הקולנוע הניסיוני.
בשנת 2024 הוציא שטרית את סרטו הקצר השלישי "פרנצ'" העוסק בנקודת מפנה ביחסיהן של מניקוריסטית והלקוחה שלה. הסרט, בהשתתפותן של הדס ירון ורונה לי שמעון ערך את בכורתו בפסטיבל פאלם ספרינגס בקליפורניה, היה מועמד לפרס אופיר בקטגוריית הסרט הקצר הטוב ביותר, זיכה את הדס ירון בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל צ'לסי בניו-יורק, וזכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בערבה ובציון לשבח בפסטיבל ירושלים.
באותה שנה יצר שטרית יחד עם הראפר רביד פלוטניק את הסרט הדוקומנטרי ״תוך כדי תנועה״ אשר מלווה את תהליך יצירת אלבומו של פלוטניק, בעל אותו שם.
פילמוגרפיה

״שמש זורחת למטה״ (2021)
״מולדת״ (2023)
״פרנצ׳״ (2024)
״תוך כדי תנועה״ (2024)
הערות שוליים

↑  ענבל סינגר, ‏כוכב נולד, באתר ‏מאקו‏, 29 בספטמבר 2012
↑  זוכי פסטיבל הקולנוע ירושלים 2021, באתר Jerusalem Film Festival
↑  Yaron Ten Brink, קוראים לו דילן שטרית. מי שלא רצה אותו ביוטיוב יקבל אותו באוסקר, באתר מי שלא רצה דילן יוסף שטרית ביוטיוב - יקבל אותו באוסקר - טיים אאוט, ‏2021-09-17
↑  מאיה גדש, ‏רונה לי שמעון משתפת: "זו הטראומה הקשה בחיי", באתר מעריב אונליין, 3 ביולי 2024
אנקופרזיס

| --- | --- |
 תחום:  פסיכיאטריה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/928795 
 MeSH:  D004688
 MedlinePlus:  001570
 סיווגים
 ICD-10:  R15, F98.1 
 ICD-11:  6C01, 6C01.1 
 
אנקופרזיס או הִצְטאוּת (מיוונית: Encopresis; לעיתים מכונה בעברית: "התלכלכות") היא הפרשת צואה לא רצונית בילדים לאחר שעברו גמילה מחיתולים. ילדים הסובלים מאנקופרזיס מפרישים בדרך כלל לתחתוניהם. מושג זה מתייחס לילדים ותופעה דומה אצל מבוגרים מכונה דליפת צואה.
שכיחות

על פי הערכות שכיחות אנקופרזיס בילדים בני ארבע היא בין אחוז ל-3 אחוזים. התופעה נפוצה יותר אצל זכרים מאשר נקבות ביחס של 6 ל-1.
על פי DSM-5, ההערכה היא כי לאחוז אחד מבני 5 יש אנקופרזיס, וההפרעה שכיחה אצל בנים יותר מאשר בנות.
גורמים

לעיתים קרובות אנקופרזיס נגרם מעצירות, מהתאפקות בהטלת צואה, מגורמים פיזיולוגיים שונים, גורמים פסיכולוגיים, הפרעות נוירולוגיות, או כתוצאה מנזקי ניתוח (אירוע נדיר).
מים נספגים מן הצואה בדרך כלל במעי הגס. אם הצואה נותרת במעי הגס זמן רב מדי, בגלל התאפקות מכוונת או עצירות מגורם אחר, רוב המים שבצואה נספגים במעי והצואה מתקשה והטלתה גורמת לילד כאב בעת הישיבה בבית שימוש.
אירועים מעין אלה עלולים ליצור מעגל אכזרי שבו הילד נמנע מהטלת צואה כדי להימנע מן הכאבים הצפויים לו בבית השימוש. תגובה זו עלולה למנוע מן הילד את היכולת הטבעית לרפות את שרירי רצפת האגן ופי הטבעת בעת הישיבה על האסלה, תופעה הנקראת אניסמוס. תופעה זו עלולה להתרחש אפילו בעת הרדמה כללית, כאשר אין שליטה רצונית על פי הטבעת. אצל הילד המתאפק, הצואה ממשיכה להצטבר ולהתקשות, כשהיא מרחיבה את המעי הגס או החלחולת עד אשר התחושות הרגילות המלוות בדרך כלל את הצורך להטיל צואה, אינן מופיעות עוד.
לבסוף, צואה רכה יותר דולפת סביב הצואה הקשה החוסמת את החלחולת ולא ניתן למנוע את דליפתה בפי הטבעת. כתוצאה מכך מתלכלכים התחתונים. בדרך כלל לילד אין שליטה על אירועי ההתלכלכות בדליפת צואה, והוא אף אינו חש שאירוע כזה עומד להתרחש, או שהתרחש, בגלל אובדן תחושה בפי הטבעת ואובדן הרפלקס המכווץ את פי הטבעת.
כאב בעת עשיית הצרכים עלולה להוביל לעצירות ולמעגל של התנהגויות הימנעותיות, שהופכות את הסיכוי לפיתוח ההפרעה לסביר יותר.
שימוש בתרופות (למשל, תרופות נוגדות פרכוסים, מדכאי שיעול) עלול להגביר את העצירות ולהגביר את הסיכוי לפיתוח ההפרעה.
התגובות הנפשיות לאירועים שליליים חוזרים של אנקופרזיס הן קשות. תגובות נפשיות אלה עלולות להקשות על הטיפולים הכוללים שימוש בתרופות משלשלות, בדרישה לשבת על האסלה בזמנים קבועים, ובטיפולים ביהביוריסטים.
תחילת האנקופרזיס אצל ילדים היא באירועים שגרתיים, הכרוכים בדרך כלל בטיפול גמילה מחיתולים, בהם דרישות כי הילד ישב זמן ארוך על האסלה ותגובות הוריות קשות לאירועים בהם הילד לכלך את תחתוניו. תחילת לימודים בבית ספר, או בגן ילדים, או שהות הילד בסביבה שבה בתי שימוש משותפים, אף הם יכולים להיות אירועים המתחילים אנקופרזיס. מריבות משפחתיות בין ההורים, או בין אחים, או אירוע של גירושים במשפחה, עלולים אף הם לגרום לעצירות ואחריה אנקופרזיס. ככל שהתופעה נמשכת והופכת כרונית, האירוע שגרם לתחילת האנקופרזיס הופך משמעותי פחות בטיפול בה.
אבחון

בספר האבחנות הפסיכיאטריות DSM-V קיימים הקריטריונים הבאים לאנקופרזיס:
הטלת צואה חוזרת ונשנית במקומות לא הולמים (לדוגמה, בבגדים או על הרצפה) בין אם באופן רצוני או באופן לא רצוני.
לפחות אירוע אחד שכזה בחודש לאורך שלושה חודשים.
גיל כרונולוגי של 4 שנים לפחות (או גיל התפתחותי זהה).
ההתנהגות אינה נובעת כתוצאה מהשפעה פיזיולוגית של חומר (למשל, משלשלים) או ממצב רפואי אחר, זאת להוציא מנגנון של עצירות.
בציון:
עם עצירות בריחת שתן: ישנן עדויות לעצירות בבדיקה גופנית או בהיסטוריה.
ללא עצירות ובריחת שתן: אין שום עדות לעצירות בבדיקה גופנית או לפי היסטוריה.
ה-DSM-V מבחין בין שני תתי-סוגים של אנקופרזיס האחד המלווה בעצירות ובדליפת צואה לאחר התמלאות יתר, והשני שאינו מלווה בעצירות. בתת-הסוג המלווה בעצירות, הצואה הדולפת בדרך כלל אינה מוצקה והדליפה מתמשכת ומתרחשת בשעות שינה ועירות גם יחד. בתת-הסוג שאינו מלווה בעצירות, הצואה מוצקה ואירועי התלכלכות אינם נמשכים כל העת, אלא הצואה מוטלת בבת אחת. תת-סוג זה עשוי להתלוות להפרעת התנגדות מתריסה, או הפרעת התנהגות, או שהיא עשויה להיות תוצאה של החדרת אצבעות או עצמים לפי הטבעת, או אנקופרזיס כרוני שגרם לאלחוש נרחב של המעי הגס ופי הטבעת.
מתוארים שני סוגים:
אנקופרזיס ראשוני - מתייחס לילדים שמעולם לא הצליחו לסגל שליטה על צורכיהם והרגלי שימוש בשירותים, גם בגיל בו לא אמורה להיות לכך סיבה פיזיולוגית.
אנקופרזיס שניוני - מתייחס לילדים שהצליחו להיגמל מחיתולים בשלב ההתפתחותי המתאים, אך פיתחו את הבעיה בשלב מאוחר יותר, לרוב בהקשר של שינויים או לחצים נפשיים סביבתיים שהתרחשו בחייהם.
הפרעת האנקופרזיס יכולה להמשך עם החמרות לסירוגין, במשך שנים.
דלקות בדרכי השתן יכולות להיות נלוות עם אנקופרזיס והן שכיחות יותר אצל נשים.
השלכות ההפרעה

כיום מקובל להתייחס לאנקופרזיס כהפרעה בעלת היבטים פיזיולוגים, נפשיים והתנהגותיים. להפרעה קיימות השלכות שליליות בשלושה תחומים עיקריים: הפן החברתי, היחסים בין ההורה לילד וכן דימויו העצמי של הילד.
הפן החברתי נפגע בשל התרחקות ודחיה של קבוצת השווים, מהסיבה שקשה להסתיר את ההפרעה. לעיתים עד ליצירת התנהגות הימנעותית של הילד, והקטנת מעגלי אינטראקציה לזמנים בהם הוא שולט באשר קורה לו. בנוסף לא פעם ההפרעה גוררת סלידה, דחייה וכעס בקרב צוותי בית הספר, הגן ואף מטפלים.
היחסים בין ההורים לילד עלולים להידרדר, בשל תחושות חוסר אונים או כעס על אשר נראה להם ככישלון בהשגת דרישת החיברות הראשוני של הילד. כישלון זה עלול לעורר בהם רגשות כבדים של בושה ואשמה המקשים עליהם לחפש סיוע.
דימויו העצמי של הילד נפגע מתגובות הסביבה כלפיו והתמודדותו יכולה להתבטא בהכחשה ("לא ברח לי"), הסתרה (החבאת תחתונים מלוכלכים בצואה), חוסר שיתוף פעולה בטיפול, סירוב לדבר והתנהגויות מתריסות.
קיימת משמעות רבה לנסות ולפתור את בעיית האנקופרזיס מוקדם ככל הניתן על מנת למנוע נזקים משניים בתחומי תפקוד והסתגלות רבים.
פרוגנוזה

מרבית הילדים שטופלו באנקופרזיס נרפאו, אף על פי שהזמן הנדרש לטיפול משתנה. יש לחדש את הטיפול אם עצירות או בריחת שתן צואתית חוזרות. גיל מוקדם של הופעת העצירות וההיסטוריה המשפחתית ניבאו את עמידות הסימפטומים.
מצד שני, ישנן עדויות מועטות לגבי תוצאות ארוכת הטווח אצל ילדים עם אנקופרזיס שאינו מתמשך. במחקר בו עקבו במשך עשר שנים אחר ילדים עם אנקופרזיס שאינו מתמשך, רק 29% מהילדים חוו פחות מאפיזודה אחת של בריחת שתן וצואה בשבועיים, זאת שנתיים לאחר טיפול רפואי והתנהגותי. בגיל 18, 15% מהילדים הגיעו לבגרות עם בריחת שתן בצואה. במחקר זה לא נמצאו גורמים פרוגנוסטיים להצלחה.
טיפול מוצלח באנקופרזיס דורש גישה של עבודת צוות המשותפת לבני המשפחה, ספקי שירותי הבריאות והמטופל
על ספקי שירותי הבריאות מוטלת האחריות להסביר כי לעיתים קרובות עצירות מובילה למעגל קסמים המביא למניעת צואה, שימור צואה וכן בריחת שתן בצואה.
חיוני להבהיר למשפחה כי בריחת שתן בצואה נגרמת כתוצאה מדחף פי הטבעת והיא אינה בשליטת הילד.
על ההורים להבין כי אין פתרון מהיר למצב זה. עם זאת יש להרגיע את ההורים כי החלמה אפשרית עם טיפול הולם ולעיתים ממושך.
הערות שוליים

↑  גילי מור, יופ מאיירס, צופי מרום, איוה גלבוע-שכטמן, טיפול קוטניטיבי התנהגותי בילדים - עקרונות טיפוליים: פרק 16 על בריחת צואה, דיונון, 2011
↑  McGrath, M. L., Mellon, M. W., & Murphy, L. (2000). Empirically supported treatments in pediatric psychology: Constipation and encopresis. Journal of Pediatric Psychology, 25(4), 225-254.
↑  Phelps, L., Brown, R. T., & Power, T. J. (2002). Pediatric psychopharmacology: Combining medical and psychosocial interventions. American Psychological Association.
↑  Ritterband, L. M., Cox, D. J., Gordon, T. L., Borowitz, S. M., Kovatchev, B. P., Walker, L. S., & Sutphen, J. L. (2006). Examining the added value of audio, graphics, and interactivity in an Internet intervention for pediatric encopresis. Children's Health Care, 35(1), 47-59.
1 2  Ollendick, T. H., & King, N. J. (2004). Empirically supported treatments for children and adolescents: Advances toward evidence-based practice. In P. M. Barrett & T. H. Ollendick (Eds.), Handbook of interventions that work with children and adolescents: Prevention and treatment (pp. 3–25). New York, NY: Wiley.
1 2  Voskuijl WP, Reitsma JB, van Ginkel R, Büller HA, Taminiau JA, Benninga MA. Longitudinal follow-up of children with functional nonretentive fecal incontinence. Clin Gastroenterol Hepatol. 2006 Jan;4(1):67-72.
↑  Coulter, I. D., Favreau, J. T., Hardy, M. L., Morton, S. C., Roth, E. A., & Shekelle, P. (2002). Biofeedback interventions for gastrointestinal conditions: a systematic review. Alternative therapies in health and medicine, 8(3), 76-83.
↑  Reid, H., & Bahar, R. J. (2006). Treatment of encopresis and chronic constipation in young children: clinical results from interactive parent-child guidance. Clinical pediatrics, 45(2), 157-164.
↑  Berg, I. K., & Dolan, Y. (2001). Tales of solutions: A collection of hope-inspiring stories. WW Norton & Co.
↑  Coehlo, D. P. (2011). Encopresis: A medical and family approach. Pediatric Nursing, 37(3), 107.
↑  Reid H. and Bahar R., Treatment of Encopresis and Chronic Constipation in Young Children: Clinical Results from Interactive Parent-Child Guidance. CLIN PEDIATR March 2006 vol. 45 no. 2 157-164
↑  Yilanli, M., & Gokarakonda, S. B. (2020). Encopresis. StatPearls [Internet].
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543344605171  BnF: cb14473382k (data)  LCCN: sh85042990 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תסמונת פיקה

| --- | --- |
חפצים שנמצאו בקיבה של לוקה בתסמונת פיקה
חפצים שנמצאו בקיבה של לוקה בתסמונת פיקה
 תחום:  פסיכיאטריה 
 תסמינים:  אכילה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  914765 
 DiseasesDB:  29704
 MeSH:  D010842
 MedlinePlus:  001538
 סיווגים
 ICD-10:  F50.8, F98.3
 ICD-11:  6B84 
 
תסמונת פיקה (באנגלית: Pica Syndrome) היא הפרעת אכילה הגורמת לאכילה חוזרת ונשנית של חומרים שאינם ראויים למאכל, כגון עפר, קרח, שיער, פחם, לכלוך, נייר, חול, עובש ועוד. התסמונת נחשבת לתסמונת של גיל הילדות, אך יכולה (בעיקר כשאינה מטופלת בילדות) להופיע גם כמצב כרוני בגיל הבגרות.
שמה של התסמונת מגיע מהמילה "Pica" – שמה הלטיני של ציפור העקעק, שהיא אוכלת כל. אין לבלבל תסמונת זו עם המחלה הנוירולוגית הנקראת מחלת נימן פיק.
היסטוריה

תיעוד של תסמונת פיקה בספרות הרפואית הופיע כבר במאה ה-18, בקרב עבדים בארצות הברית. אחד המקרים הבולטים של תסמונת פיקה שהתפרסמו היה של הבדרן הצרפתי מישל לוטיטו. הוא אובחן כסובל מפיקה בילדותו וכונה "מר אוכל כל". לוטיטו אכל במשך שנתיים מתכות של מטוס ססנה שלם שפורק לחתיכות.
אבחנה

פסיכיאטר יאבחן תסמונת פיקה על פי DSM 5 אם יתקיימו התנאים הבאים:
אכילה מתמשכת של חומרים או חפצים שאינם אוכל ואינם בעלי ערך תזונתי לאורך תקופה של חודש לפחות
אכילת החומרים והחפצים אינה תואמת את שלב ההתפתחות של הילד/תינוק.
אכילת החומרים אינה חלק מטקס חברתי נורמטיבי בתרבות אליה משתייך האדם.
אם התסמונת מתרחשת על רקע הפרעה נפשית אחרת (מגבלה אינטלקטואלית, הספקטרום האוטיסטי או סכיזופרניה) או מצב רפואי (לרבות הריון) והיא חמורה מספיק כדי להסב את תשומת הלב.
על פי מדריך ה-DSM, תסמונת זו מאובחנת כאשר במשך חודש ימים לפחות מתבצעת אכילת דברים שלא נועדו למאכל אדם, בגיל בו הדבר נחשב להפרעה בהתפתחות ובחברה בה אין מדובר בחלק מהתרבות.
תסמונת זו קשורה במגוון של הפרעות נפשיות, כגון טראומה נפשית והזנחה הורית. המחלה נפוצה בקרב ילדים ובקרב נשים בהריון, וכן בקרב אנשים הסובלים ממחלות התפתחותיות. שכיחות התסמונת אינה ידועה כיום. בקרב אנשים עם מגבלה שכלית התפתחותית ישנה מגמת עליה בשכיחות התסמונת, ככל שהמגבלה השכלית התפתחותית חמורה יותר, כגון אוטיזם.