stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אן קולטר
ביבליוגרפיה

Coulter, Ann H. (1998). High Crimes and Misdemeanors: The Case Against Bill Clinton. Washington, DC; Lanham, MD: Regnery Pub. and distributed to the trade by National Book Network. ISBN 0895263602. OCLC 39380711.
Coulter, Ann H. (2002). Slander: Liberal Lies About the American Right. New York, NY: Crown. ISBN 1400046610. OCLC 49673076.
Coulter, Ann H. (2003). Treason: Liberal Treachery from the Cold War to the War on Terrorism. New York, NY: Crown Forum. ISBN 1400050308. OCLC 52133318.
Coulter, Ann H. (2004). How to Talk to a Liberal (If You Must): The World According to Ann Coulter. New York, NY: Crown Forum. ISBN 1400054184. OCLC 55746549.
Coulter, Ann H. (2006). Godless: The Church of Liberalism. New York, NY: Crown Forum. ISBN 1400054206. OCLC 69594152.
Coulter, Ann H. (2007). If Democrats Had Any Brains, They'd Be Republicans. New York, NY: Crown Forum. ISBN 9780307353450. OCLC 156784826.
Coulter, Ann H. (2009). Guilty: Liberal "Victims" and Their Assault on America. New York, NY: Crown Forum. ISBN 9780307353467. OCLC 230728938.
ליז רוז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בדצמבר 1960  (בת 63) דאלאס, טקסס, ארצות הברית
 שם לידה:  אליזבת וגנר
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 עיסוק:  פזמונאית
 סוגה:  קאנטרי
 שפה מועדפת:  אנגלית, גרמנית 
 שיתופי פעולה בולטים:  טיילור סוויפט, קיילי מינוג
 צאצאים:  Caitlin Rose 
 https://www.thelizrose.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
אליזבת וגנר (באנגלית: Elisabeth Wagner, נולדה ב-22 בדצמבר 1960) המוכרת בשם ליז רוז, היא פזמונאית אמריקאית. רוז ידועה ככותבת הלהיטים "White Horse", "Teardrops on My Guitar" ו-"You Belong with Me" של הזמרת טיילור סוויפט, אשר זכו להצלחה רבה בעולם.
כמו כן, זכתה רוז בשני פרסי גראמי כחלק מכותבת השירים "White Horse" ו-"Girl Crush".
ביוגרפיה

ליז רוז נולדת בדאלאס, טקסס שבארצות הברית, ב-22 בדצמבר 1960. היא התחילה את הקריירה שלה בתחילת שנות ה-2000 ובמהלכה עבדה ביחד עם אמנים שונים כדוגמת טיילור סוויפט, קיילי מינוג, נלי פורטדו, ג'ול וכדומה.
רוז ידועה בעיקר בשל עבודתה עם סוויפט בה השתיים כתבו שלל להיטים כדוגמת; "You Belong with Me", "White Horse" וכדומה.
פרסים ומועמדויות

| שנה | טקס פרסים | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | טקס פרסי גראמי | שיר השנה | "You Belong With Me" (ביחד עם טיילור סוויפט) | מועמדות |
| 2010 | טקס פרסי גראמי | שיר הקאנטרי של השנה | "White Horse" (ביחד עם טיילור סוויפט) | זכייה |
| 2015 | טקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי | שיר השנה | "Girl Crush" (ביחד עם לורי מק'קנה והילרי לינדזי) | זכייה |
| 2016 | טקס פרסי גראמי | שיר השנה | "Girl Crush" (ביחד עם לורי מק'קנה והילרי לינדזי) | מועמדות |
| 2016 | טקס פרסי גראמי | שיר הקאנטרי של השנה | "Girl Crush" (ביחד עם לורי מק'קנה והילרי לינדזי) | זכייה |
| 2016 | טקס פרסי אקדמיית הקאנטרי | שיר השנה | "Girl Crush" (ביחד עם לורי מק'קנה והילרי לינדזי) | מועמדות |
| 2024 | פרס איגוד מוזיקת הקאנטרי | שיר השנה | "Burn It Down" | מועמדות |
הערות שוליים

1 2  Liz Rose, Genius (באנגלית)
↑  GRAMMY.com, GRAMMY.com (באנגלית)
↑  Glenn Garner, CMA Awards: Morgan Wallen, Chris Stapleton Top Winners List, Deadline, ‏2024-11-21 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2007003518  MusicBrainz: 5cacf5c2-d21c-4103-8450-3900dd2c8f6c  VIAF: 26507203   WorldCat (עם VIAF): 26507203
להק 2 (חיל האוויר המלכותי)

| --- | --- |

 אנו נכבוש Vincemus
 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  חיל האוויר המלכותי חיל האוויר המלכותי
 סוג:  סיוע אווירי, לוגיסטיקה ותובלה
 בסיס האם:  בסיס חיל האוויר המלכותי היי ויקומב
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  אפריל 1918 – מרץ 1920  מרץ 1936 – מאי 1947  דצמבר 1948 – נובמבר 1958  אפריל 1993 – אפריל 1996  7 בינואר 2000 – הווה
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה 
 פיקוד
 יחידת אם:  פיקוד האוויר של חיל האוויר המלכותי
 יחידות בת:  9 טייסות ויחידות נוספות
 דרגת המפקד:  מרשל אוויר משנה
 
להק 2 של חיל האוויר המלכותי (באנגלית: No. 2 Group RAF) הוא להק האמון על יחידות התובלה, הסיוע וההגנה הקרקעית של חיל האוויר המלכותי, משום כך מוכר גם בכינוי להק הסיוע ללוחמה האווירית.
מפקדת הלהק נמצאת תחת פיקוד האוויר ויושבת בבסיס חיל האוויר המלכותי היי ויקומב.
היסטוריה

הלהק הוקם לראשונה ב-1 באפריל 1918 בתור להק 2 (אימון) האמון על טייסות האימון וההכשרה של חיל האוויר המלכותי, אך שנתיים לאחר מכן עם צמצום היחידות לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה הוא נסגר. ב-20 במרץ 1936 הוקם הלהק מחדש בתור להק 2 (הפצצה) כשהוא מפקד על 10 טייסות מפציצים מבסיס האם שלו באבינגדון, אוקספורדשייר. בתחילת מלחמת העולם השנייה היה הלהק תחת פיקוד המפציצים עד שבמאי 1943 הועבר לחיל האוויר הטקטי השני (תחילה כחלק מפיקוד מטוסי הקרב ובהמשך תחת חיל המשלוח האווירי של בעלות הברית) כשרוב טייסות הלהק התבססו על מפציצים טקטיים ומטוסי תקיפה (כגון ה-B-25 מיטשל והדה הבילנד מוסקיטו). לאורך המלחמה טסו יחידות הלהק למעלה מ-57,000 טיסות מבצעיות.
לאחר המלחמה פורק הלהק במאי 1947 למספר חודשים, אך הוקם מחדש בדצמבר 1948 תחת חיל האוויר הטקטי השני כשהוא מורכב משבעה כנפות שישבו ברחבי גרמניה המערבית, עד שפורק שוב בנובמבר 1958. יחידות הלהק הוכפפו לחיל האוויר המלכותי גרמניה ובאפריל 1993 הוקם הלהק מחדש על בסיס פיקוד חיל האוויר המלכותי גרמניה, באפריל 1996 הלהק התמזג לתוך להק 1.
ב-7 בינואר 2000 הוקם הלהק מחדש בגלגולו החמישי והנוכחי בתור להק המרכז את יכולות ההובלה, פיקוד ושליטה אווירית ורגימנט חיל האוויר המלכותי (הגנה קרקעית). ב-2006 להק 3 פורק וחלק מיחידותיו התמזגו עם להק 2.
מבנה

טייסות:
טייסת 10 - תובלה ותדלוק (מטוסי איירבוס A330 MRTT).
טייסת 24 - הכשרה ואימון.
טייסת 30 - תובלה (מטוסי איירבוס A400M).
טייסת 32 - תובלה קלה (מסוק אגוסטה וסטלנד AW109 ומטוס דאסו פלקון 900).
טייסת 47 - תובלה (מטוסי לוקהיד C-130 הרקולס).
טייסת 70 - תובלה (מטוסי איירבוס A400M).
טייסת 99 - תובלה כבדה (מטוסי בואינג C-17 גלובמאסטר III).
טייסת 101 - תובלה ותדלוק (מטוסי איירבוס A330‏ MRTT).
טייסת מילואים 622
רגימנט חיל האוויר המלכותי (בסיס חיל האוויר המלכותי הונינגטון)
ראו גם

להק 1 (חיל האוויר המלכותי)
חיל האוויר המלכותי גרמניה
אלביס פרקינס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בפברואר 1976 (בן 48) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בראון, בית ספר הרווארד-וסטלאק 
 סוגה:  רוק 
 חברת תקליטים:  אקס-אל רקורדינגס 
 www.elvisperkinssound.net
 פרופיל ב-IMDb
 
אלביס פרקינס (באנגלית: Elvis Perkins; נולד ב-9 בפברואר 1976) הוא זמר ומוזיקאי אמריקאי הפועל בעיקר בז'אנר הפולק-רוק. המוזיקה שלו מתאפיינת במנעד רחב ואקלקטי של השפעות ושימוש בתזמורים מורכבים ומלודיים.
ביוגרפיה

אלביס פרקינס נולד ב-1976. הוריו הם השחקן אנתוני פרקינס (כיכב בסרט "פסיכו") והצלמת ברי ברנסון. הוא גדל בניו יורק סיטי עם אחיו הגדול, אוז פרקינס. הוא נקרא אלביס על שם אלביס פרסלי, שכן אביו העריץ את הזמר. אביו נפטר מאיידס כשאלביס היה בן 16.
בגיל צעיר החל פרקינס לעסוק במוזיקה. בראשית הדרך למד לנגן בסקסופון ומאוחר יותר החל לנגן על גיטרה. הוא למד גיטרה אצל פרסקוט נילס, שהיה הבסיסט להקת "The Knack", והחל לכתוב שירים ולהלחין.
אמו של פרקינס נהרגה באסון התאומים כשהייתה על טיסה 11 של אמריקן איירליינס. אלבומו הראשון של פרקינס, "Ash Wednesday", שיצא ב-2007, הושפע מאוד מאירוע זה.
ב-10 במרץ 2009 הוציא פרקינס עם להקתו החדשה, "Elvis Perkins in Dearland", את אלבומו השני, הנושא את שם הלהקה.
דיסקוגרפיה

2007: Ash Wednesday
2009: Elvis Perkins in Dearland
2009: The Doomsday EP
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | 2024 | פרטיטורה מקורית – סרט אימה/מותחן | "לונגלגס" | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Paul Grein, ‘Emilia Pérez’ and Hans Zimmer Are Top Winners at 2024 Hollywood Music in Media Awards, Billboard, ‏2024-11-21 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007339814405171  BnF: cb155664324 (data)  GND: 133195015  ISNI: 0000 0000 7850 4664  LCCN: no2007062044  MusicBrainz: ca2f9ff7-c53d-4b8b-a687-a5001ce5fcf6  NKC: xx0107423  SUDOC: 250689154  VIAF: 103132603   WorldCat (עם VIAF): 103132603
עולם מופלא 3

| --- | --- |
 סוגה:  סדרות טבע
 יוצרים:  BBC
 מנחים:  דייוויד אטנבורו 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מספר פרקים:  8
 תוכנית מקור:  עולם מופלא ועולם מופלא 2
 הפקה
 מפיק:  דייוויד אטנבורו
 חברת הפקה:  BBC Natural History Unit 
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One
 תקופת שידור מקורית:  22 באוקטובר 2023 – 10 בדצמבר 2023
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
כנפתנים שוחים יחדיו.
זאב הרעמה בברזיל.
קרנף הודי.
עולם מופלא 3 (באנגלית: Planet Earth III) היא סדרת-טבע תיעודית עטורת פרסים, שהופקה על ידי ה-BBC בין אוקטובר לדצמבר 2023, והמהווה סדרת המשך לסדרה המצליחה עולם מופלא והסדרה העוקבת, עולם מופלא 2. הסדרה מורכבת מ-8 פרקים עיקריים, העוקבים אחר החיות השונות בכדור הארץ וכן על מצב השימור שלהם מול הסיכונים שהאנושות מציבה עבורם. קריין הסדרה הוא החוקר ושדרן ה-BBC המצליח דייוויד אטנבורו.
סדרה זו מהווה המשך לסדרות המצליחות: עולם מופלא מ-2006 ועולם מופלא 2 מ-2016 והיא מציגה את הסביבות ובעלי החיים שניצפו בהם, תוך הצגת האתגרים שהסביבה המודרנית מציבה בפניהם וגוררת את חלקם לסכנת הכחדה.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | 7-8 בספטמבר 2024 | הקריין הטוב ביותר | דייוויד אטנבורו | מועמדות |  |
| פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | 7-8 בספטמבר 2024 | הצילום הטוב ביותר בתוכנית עיון | לוק נלסון וג'ון שייר | מועמדות |  |
| פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | 7-8 בספטמבר 2024 | הרכב המוזיקה הטוב ביותר לסדרה דוקומנטרית או ספיישל (פריטטורה דרמטית מקורית) | ג'ייקוב שיי, שרה ברון והנס צימר | מועמדות |  |
| פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | 7-8 בספטמבר 2024 | עריכת הסאונד הטוב ביותר בתוכנית עיון או ריאליטי | ג'וני קרו, טים אוונס, אלי בולר ופול אקרמן | מועמדות |  |
| פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | 7-8 בספטמבר 2024 | מיקס הסאונד הטוב ביותר בתוכנית עיון | גרהם ווילד, אוליבר בולדווין ואולגה ריד | מועמדות |  |
| פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | 20 בנובמבר 2024 | פרטיטורה מקורית – סדרה תיעודית – טלוויזיה/דיגיטלי | ג'ייקוס שיי ושרה ברון | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  Eve Batey,Chris Murphy, Creative Arts Emmys 2024: See the Winners Here, Vanity Fair, ‏2024-09-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  Paul Grein, ‘Emilia Pérez’ and Hans Zimmer Are Top Winners at 2024 Hollywood Music in Media Awards, Billboard, ‏2024-11-21 (באנגלית אמריקאית)
| דייוויד אטנבורו |
| --- | --- | --- |
| משפחה | פרדריק אטנבורו (אבא) • ריצ'רד אטנבורו (אח) • מייקל אטנבורו (אחיין) • ג'ון אטנבורו (אח) |  |
| פילמוגרפיה | פילמוגרפיה |  |
| סדרת החיים | החיים עלי אדמות (1979) • הכוכב החי (1984) • מעגל החיים (1990) • החיים במקפיא (1993) • חייהם הסודיים של הצמחים (1995) • חיי הציפורים (1998) • חיי היונקים (2002) • החיים בסבך (2005) • החיים בדם קר (2008) |  |
| סדרות נוספות | חידת גן החיות (1954-1963) • עולם הטבע (1983-הווה) • העדן הראשון (1987) • העולמות האבודים, החיים הנכחדים (1989) • חיי בר מיוחדים (1995-הווה) • מצב הכדור (2000) • הכוכב הכחול (2001) • עולם מופלא (2006) • עולם מופלא: העתיד (2006) • צ'ארלס דרווין ועץ החיים (2009) • האירועים הגדולים של הטבע (2009) • חיים מופלאים (2009) • ראשית החיים (2010) • מדגסקר (2011) • עולם קפוא (2011) • אטנבורו: 60 שנה בטבע (2012) • אפריקה (2013) • עליית בעלי החיים (2013) • סיפור החיים (2014) • המצוד (2015) • שונית המחסום הגדולה (2015–2016) • עולם מופלא 2 (2016) • הכוכב הכחול 2 (2017) • שושלות (2018) • כוכב הלכת המופלא (2019) • ההוכחות לשינויי האקלים (2019) • שבעה עולמות, כוכב אחד (2019) • הוכחות להכחדה (2020) • כוכב מושלם (2021) • החיים בצבע (2021) • הכוכב הירוק (2022) • כוכב פרהיסטורי (2022) • עולם קפוא 2 (2022) • איים פראיים (2023) • עולם מופלא 3 (2023) |  |
| סרטי ותוכניות תלת-מימד | מפלצות מעופפות 3D‏ (2010) • מלך הפינגווינים (2011) • ממלכת הצמחים 3D‏ (2012) • גלאפגוס (2013) • המוזיאון להיסטוריה של הטבע בחיים (2014) • כיבוש השמים (2015) • החיים הזוהרים (2016) • החיים בכוכב הלכת שלנו (2020) • היום האחרון של הדינוזאורים עם דייוויד אטנבורו (2022) |  |
| שמות שנקראו להוקרתו | כדנית אטינבורו • קיפודן חרטומני אטנבורו • Auroralumina • אטנבורוזאורוס |  |
אוניית סער אמפיבית

אוניית הסער האמפיבית "בונהום רישר", של צי ארצות הברית. ניתן לראות את סיפון הטיסה ועליו מסוקים ומטוסי תקיפה בעלי יכולת המראה ונחיתה קצרה. כמו כן ניתן לראות את ירכתי האונייה, ובו פתח היציאה לנחתות
סרג'אנט ביי, נושאת מטוסים לליווי של צי ארצות הברית. תמונה מ-1944
מסוקים מדגם וסטלנד וירלווינד ממריאים מנושאת הקומנדו אה"מ "ת'זאוס" במהלך מבצע מוסקטיר, 1956
מסוק אפאצ'י ממריא מאוניית הסער האמפיבית "אושן"
אוניית הסער האמפיבית Dixmude של הצי הצרפתי מול חופי לבנון
אוניית הסער האמפיבית חואן קרלוס, של הצי הספרדי
אוניית סער אמפיבית (אנגלית: amphibious assault ship; מכונה גם "נושאת מטוסים קומנדו", commando carrier או "נושאת מטוסים להסתערות אמפיבית", amphibious assault carrier או נושאת מסוקים Helicopter carrier) היא סוג של אוניית מלחמה שנועדה לסייע בנחיתה אמפיבית. האונייה מיועדת להנחית מן הים כוחות, כמו נחתים, ולספק להם תמיכה מבצעית ולוגיסטית. סוג זה של אונייה התפתח מנושאות מטוסים, שהוסבו לנושאות מסוקים. כמו נושאות המטוסים, אוניות סער אמפיביות הן בעלות סיפון טיסה, אך הן אינן נושאות מטוסי קרב או מטוסי תקיפה, אלא בעיקר מסוקים שנועדו לסייע לכוח הנוחת, בתובלת כוחות וציוד, וכדומה. למרות זאת, חלק מאוניות הסער האמפיביות יכולות לשאת מטוסים בעלי יכולת המראה ונחיתה אנכית או קצרה, בעלי יכולת תקיפה או הגנה אווירית, וכן מסוקים בעלי יכולת לוחמה נגד צוללות.
בנוסף לסיפון הטיסה יש לאוניות הסער האמפיביות סיפונים נוספים, בהם ניתן לשאת כוחות לוחמים, ציוד, אספקה, תחמושת, וכדומה. לחלק מאוניות אלה ישנו סיפון בגובה פני הים שניתן להצפה, ובו ניתן לשאת נחתות או רחפות, המובילות את כוח הנחיתה אל החוף, ולאחר מכן מספקות לו ציוד, אספקה, וכו'.
אוניית סער אמפיבית היא אוניית לוחמה אמפיבית, ולעיתים יש המכנים אותה בשם זה. עם זאת, המונח הכולל "אוניית לוחמה אמפיבית" כולל סוגי אוניות שאינן אוניות סער. על פי קוד סיווג כלי שיט בצי בארצות הברית, בסוג "אוניית סער אמפיבית" נכללות אוניות מטיפוס LPH ‏(Landing Platform Helicopter; משטח נחיתה, מסוקים), LHA‏ (Landing Helicopter Assault; נושאת מסוקים, סער), וLHD‏ (Landing helicopter dock; נושאת מסוקים, בעלת סיפון עגינה). המשותף לאוניות אלה הוא סיפון טיסה למסוקים, ויכולתן לשאת כוח נחיתה. לחלקן גם יכולת לשאת נחתות, כאמור לעיל. אוניות לוחמה אמפיבית מטיפוס LPD‏ (landing platform/dock; נקראות גם Amphibious transport dock, מַעַגֶנַת תובלה אמפיבית), ו-LSD‏ (Landing Ship, Dock, או Dock landing ship; אוניית נחיתה בעלת מַעַגֵנָה) אינן נכללות בסוג "אוניית סער אמפיבית". הן אמנם נושאות נחתות וכוח נחיתה, אך הן בעלות סיפון טיסה קטן בלבד.
אוניות סער אמפיביות מופעלות כיום על ידי צי ארצות הברית, שלו המספר הרב ביותר של אוניות מסוג זה. ציים נוספים המפעילים אוניות מסוג זה הם הצי המלכותי הבריטי, הצי הצרפתי, הצי האיטלקי, הצי של קוריאה הדרומית, והצי הספרדי, הצי הטורקי, והצי המצרי.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

נושאות מטוסים לליווי (Escort Carriers) שימשו בתפקיד דומה לזה של אוניות סער אמפיביות, במהלך מבצעי נחיתה בזירת האוקיינוס השקט במהלך מלחמת העולם השנייה. הן סיפקו הגנה אווירית לשייטת האוניות שהובילו את כוח הנחיתה, ומטוסיהן תקפו את ביצורי החוף בעת הנחיתה וסייעו לכוחות הנוחתים. לעיתים התלוו נושאות אלה לנושאות המטוסים הגדולות, והיוו מסלול נחיתה למטוסיהן בעת חירום. מטוסיהן סיפקו הגנה אווירית לנושאות המטוסים הגדולות כאשר אלה היו עסוקות בהיערכות ובתדלוק מטוסיהן. בנוסף, נושאות המטוסים לליווי הובילו מטוסים וחלקי חילוף מארצות הברית לזירת הלחימה.
היסטוריה > לאחר המלחמה

למרות מבצעי הנחיתה הרבים שהתבצעו במהלך מלחמת העולם השנייה, עדיין נחשבה נחיתה מן הים למבצע מסובך ומסוכן. נחתות היו יכולות לנחות רק בחופים בעלי מבנה טופוגרפי מסוים, בעלות משטר גאות ושפל מוגדר, ועוד הגבלות שונות. בשל מגבלות אלה יכול היה האויב להעריך היכן ניתן לבצע נחיתה מהים, ולהגן על החוף בהתאם. כניסתם לשירות של מסוקים שינתה מצב זה: מסוקים יכולים להנחית כוחות על חוף גם ללא הגעה פיזית של נחתות אל החוף. בדרך זו ניתן להנחית כוחות במגוון רחב בהרבה של חופים, וכך הופכת משימת ההגנה מפני נחיתה כזו לכמעט בלתי אפשרית.
הפעם הראשונה שבה התרחשה הנחתת כוחות כזו הייתה במהלך מבצע מוסקטר באוקטובר 1956. מסוקים שהמריאו מנושאות המטוסים הקלות אה"מ אושן ותזאוס הנחיתו כוח בסדר גודל של בטליון (גדוד) בעיר סואץ. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 הסבו הבריטים שתי נושאות מטוסים נוספות, אה"מ אלביון ובולוורק לסוג של נושאות שנקראו "נושאות קומנדו". נושאת מטוסים נוספת, אה"מ הרמס הוסבה גם היא לתצורה זו, אך הוסבה חזרה לנושאת מטוסים לקראת סוף שנות ה-70 של המאה ה-20. צי ארצות הברית הסב שלוש נושאות מטוסים לאוניות סער אמפיביות: שלוש מסדרת אסקס: בוקסר, פרינסטון וואלי פורג', ונושאת ליווי אחת מסדרת "קזבלנקה", ת'טיס ביי.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 נבנו אוניות סער אמפיביות שתוכננו מראש לתפקידן זה, ולא הוסבו מנושאות מטוסים. בתחילת שנות ה-60 הושקו שבע אוניות מסדרת איוו ג'ימה, של צי ארצות הברית (כולן נקראו על שם מבצעים אמפיביים של צי ארצות הברית ושל חיל הנחתים של ארצות הברית: איוו ג'ימה, אוקינאווה, גוודלקנל, גואם, טריפולי, ניו אורלינס ואינצ'ון). אוניות אלה מסווגות LPH, כמפורט לעיל. בשנות ה-70 של המאה ה-20 הושקה סדרת טאראווה, שכללה חמש אוניות סער אמפיביות שסווגו כ-LHA (אוניות אלה נקראו על שם קרבות מפורסמים בהם השתתף חיל הנחתים: טאראווה, סאיפאן, בלאו ווד, נסאו ופלליו). בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 ובתחילת שנות התשעים הושקה סדרת ואספ, שהייתה דגם משופר של סדרת "טאראווה". סדרה זו כללה שמונה אוניות (ואספ, אסקס, קירסארג', בוקסר, באטאן, בונהום רישר, איוו ג'ימה, ומאקין איילנד). ב-2008 החל הצי בבניית סדרה חדשה של אוניות סער אמפיביות, סדרת אמריקה. נכון ל-2020 נכנסו לשירות שתי אוניות מסדרה זו, אמריקה וטריפולי.
גם בריטניה בנתה אוניות סער אמפיביות ייעודיות, שהראשונה שבהן הייתה אה"מ אושן. זו נכנסה לשירות ב-1998. צרפת בנתה את סדרת מיסטרל (ובה שלוש אוניות: מיסטרל, טונר וDixmude; שתי אוניות נוספות מסדרה זו נבנות עבור הצי הרוסי, ולדיווסטוק וסבסטופול), והצי האיטלקי בנה את סדרת סאן ג'יורג'יו (סאן ג'יורג'יו, סאן מארקו, וסאן ג'יוסטו). קוריאה הדרומית תכננה את סדרת דודקו, ממנה נבנתה רק אונייה אחת. ספרד השיקה את חואן קרלוס, ואוסטרליה רכשה מספרד שתי אוניות נוספות מסוג זה, קנברה ואדלאיד, הנמצאות בשלבי בנייה.
מאפיינים

אוניות סער אמפיביות דומות בצורתן לנושאות מטוסים, ויש להן סיפון טיסה הנמשך לכל אורכה של האונייה. מסיפון זה מופעלים מסוקי תובלה כמו מסוקי CH-53 סי סטאליון, וסטלנד סי קינג ומסוקים דומים. כמה מן האוניות מותאמות גם להפעלת מסוקים כבדים יותר, כמו בואינג CH-47 צ'ינוק. מסוקים אלה מיועדים להעברת כוחות ואספקה לחופי הנחיתה, וחלקם מיועדים למשימות התרעה מוקדמת ולוחמה נגד צוללות. כמה מן האוניות יכולות גם לשאת מסוקי תקיפה כמו AH-64 אפאצ'י. אוניות הסער החדשות של ארצות הברית, סדרת "אמריקה", נושאות גם כלי טיס מסוג בל-בואינג V-22.
בנוסף למסוקים יכולות אוניות הסער האמפיביות לשאת גם מטוסים בעלי יכולת להמראה ונחיתה אנכית או קצרה, בעיקר מטוסי הרייר. מטוסים אלה נועדו לספק סיוע אווירי לכוחות הנוחתים, וכן הגנה אווירית על אוניות הצי. מטוסים אלה יוחלפו בעתיד הקרוב במטוסי F-35 לייטנינג II, בגרסת המראה ונחיתה קצרה/אנכית. סיפוני הטיסה של האוניות מצוידים בכבלי עצירה לסיוע בנחיתות קצרות, ומערכות הכוונה לטייסים הנוחתים.
מעבר לכוח האווירי, נושאות אוניות סער אמפיביות כוח יבשתי שיכול לכלול כמה מאות חיילים או כמה עשרות טנקים או רכבים קרביים משוריינים. אוניית סער אמפיבית היא בדרך כלל אוניית הדגל של כוח משימה אמפיבי, ולפיכך יש בה מתקנים למטה פיקוד של כוח כזה.
כאמור, אוניית סער אמפיבית יכולה בדרך כלל לשאת כמה נחתות. בדגמים הראשונים נישאו הנחתות על סיפוני האוניות, אך כיום נמצאות הנחתות בסיפון תחתון, שניתן לפתוח אותו אל הים ולהציף אותו, וכך לאפשר לכלי השיט לצאת בשיוט ישירות אל החוף. באוניות הסער החדישות מחליפות רחפות את הנחתות הרגילות. אוניות הסער האמפיביות אמורות להוות מעין בסיס צף לכוחות הנחיתה, ולכן יש בהן אספקה וציוד, וכן בית חולים צף ובו עשרות מיטות.
חימושן של אוניות הסער האמפיביות מצומצם, והגנתן נשענת על המטוסים שהן נושאות ועל אוניות ליווי. עם זאת, יש עליהן לעיתים משגרי טילי ים-אוויר וכמה תותחים.
רון שחר

ערך זה עוסק בשחקן ישראלי. אם התכוונתם לכלכלן, ראו .
| --- | --- |

שחר בסרט "המוסד הסגור", 2007
 לידה:  2 בדצמבר 1970  (בן 53) ישראל נתניה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
רון שחר (נולד ב-2 בדצמבר 1970) הוא שחקן, קריין, דוגמן ומנחה טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה

שחר נולד בנתניה הילד השלישי מבין ארבעה ילדים, וגדל בבית מסורתי. הוריו ממוצא מרוקאי-רוסי. אביו עבד בעסקי היהלומים ואמו, במרפאת שיניים. את שירותו בצה"ל עשה כלוחם בחטיבת גבעתי. לאחר שחרורו, למד שחר משחק בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.
שחר שיחק, בין היתר, בסדרות הטלוויזיה "משחק החיים", "האודישן הגדול", "שמש", "אהבות אחרונות", "טלנובלה בע"מ", "נשות הטייסים" ו"בובות".
כמו כן השתתף בפרסומות עבור חברות מסחריות רבות ובהן yes, קוקה-קולה, בנק הפועלים, מכבי, לאומי ופלאפון.
שחר שיחק בתפקיד ראשי בסרטי הקולנוע "רגליים קרות" ו"המוסד הסגור". כמו כן, שיחק בסרט "מפריח היונים" של הבמאי נסים דיין, אשר יצא לאקרנים בשנת 2014.
בתיאטרון שיחק, בין היתר, בהצגות:
"יש דיבור" - הצגת נוער במסגרת בית הספר בנושא אלימות - כתב וביים
"אדמונד" - דייוויד מאמט - בתפקיד המטיף והאסיר
"פוטנציאל קומי" - אלן אייקבורן - ביים
"במרתף" - יהושע סובול. בתפקיד "טנא ריבק"
"הם יורים גם בסוסים" - בתפקיד סידני פולאק
"חוות החיות" - בתפקיד החמור בנימין
"החדר והחגיגה" - בתפקיד "למברט"
"הנסיך הקטן"
"ברוקלין בוי" - תיאטרון באר שבע
ב-2010 השתתף בתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בערוץ 2 של רשת, והגיע למקום השני עם אנה ארונוב.
מאז 2011, והחל מהעונה השנייה, החליף את רז מאירמן כמנחה תוכנית המציאות "המירוץ למיליון" של "רשת" בערוץ 2 (ולאחר מכן בערוץ 13). מאז התוכנית עברה לקשת 12 ונאלץ לעזוב את תפקיד המנחה, במקומו ינחה את התוכנית יהודה לוי.
ב-2014, השתתף יחד עם בת זוגו, מיה קרמר, בשעשועון "כלוב הזהב" בזכיינית "רשת" ערוץ 2, במסלול ה-VIP.
בשנת 2015 כיכב בסדרת הקומדיה "פרודים" ששודרה בערוץ 2 ביחד עם יוסי מרשק, קובי מימון, ופיני קידרון גילם את נדב שרתוק.
בשנת 2016 התחיל לשחק בהצגה הקומית "האורחת" לצד מגי אזרזר וגילת אנקורי, מאת סביון ליברכט בתיאטרון בית לסין.
ב-2018 גילם את דמותו של מאיר בסדרה "יש לה את זה".
החל מאוקטובר 2019, הוא משתתף בעיבוד המוזיקלי של הסרט "אפס ביחסי אנוש" בתיאטרון בית ליסין.
בשנת 2021 נטל חלק בעונה השנייה של "הזמר במסכה", המשודרת בשידורי קשת, בתור האיילה, והודח שני מהתוכנית.
ב-2023 השתתף בסדרה "שקשוקה", שם שיחק את שי דואני שהוא אביה של דור דואני (שלי ברק).
ב-2024 השתתף בעונה השלישית של הסדרה "מנאייכ". באותה שנה שיחק בסדרה "ספין" בתפקיד סטיבן.
ביוגרפיה > חיים אישיים

שחר היה נשוי לדפנה דנון בין השנים 2007–2009. מנישואיו השניים למיה קרמר, משתתפת העונה הראשונה של "המירוץ למיליון", ממנה נפרד באפריל 2019, שחר הוא אב לבת.
הערות שוליים

↑  רחלי מלק-בודה, על קו הזינוק: רון שחר נגד תרבות הריאליטי, באתר nrg‏, 7 ביולי 2016
↑  חגית גינזבורג, יש לי לפעמים תחושה ששכחו אותי בבית, באתר ynet, 10 באוגוסט 2007
↑  "מפריח היונים", במאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי "אידיבי"
1 2  גיא גולד, רון שחר נרגש מהתפקיד החדש, באתר Xnet‏, 20 בספטמבר 2011
↑  נועה רחמים, ‏רון שחר מגלה: האם 'הזמר במסכה' מסגיר את סיום דרכו ב'מירוץ למיליון'?, באתר מעריב אונליין, 19 באוקטובר 2021
↑  קרן נתנזון וערן בר-און, רון שחר ומיה קרמר נשואים, באתר ynet, 28 באוגוסט 2010
↑  בר זגה, המירוץ נגמר: רון שחר ומיה קרמר נפרדו, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 18 באפריל 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017002575  VIAF: 267148449906915692023   WorldCat (עם VIAF): 267148449906915692023
אליפות וימבלדון 1881

| --- | --- |

ויליאם רנשו, מנצח התחרות
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  2 ביולי 1881 – 13 ביולי 1881 (12 ימים) 
 מספר תחרות:  5 
 מספר מתמודדים:  49 
 עיר מארחת:  אצטדיוני הטניס בווימבלדון 
 → אליפות וימבלדון 1880 אליפות וימבלדון 1882 ← 
 
אליפות וימבלדון 1881 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-2 ביולי והסתיימה ב-13 ביולי.
בתחרות השתתפו 49 ספורטאים בריטים.
התחרות

התחרות נערכה בשני שלבים: בראשון התחרו 48 ספורטאים על הזכות להתמודד מול האלוף שנה שעברה. בשלב השני המנצח של השלב הראשון נפגש עם האלוף-משנה שעברה.
כול המשתתפים חולקו ל-3 קבוצות (16 ספורטאים בכ"א). מנצחי הקבוצה הראשונה והשנייה נפגשו בחצי גמר ומנצח הקבוצה השלישית הגיע ישירות למשחק הגמר.
המנצח של השלב הראשון היה ספורטאי בריטי ויליאם רנשו שניצח את ריצ'רד ריצ'רדסון ב-3 מערכות. המשחק בינו לבין ג'ון הארטלי (מנצח אליפות וימבלדון 1880) הסתיים לאחר 3 מערכות שנמשכו 37 דקות בניצחון של רנשו. קיימת הערכה שהארטלי היה חולה במהלך המשחק. ניצחון זה סימל תחילת עידן רנשו בטניס שזכה בסה"כ ב-7 תוארי אלוף בתחרויות גברים בווימבלדון מהם 6 ברציפות.
אחיו של המנצח, ארנסט רנשו, השתתף גם הוא בתחרות אך הפסיד בסיבוב השלישי.
אליפות וימבלדון 1883

| --- | --- |

 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  7 ביולי 1883 – 16 ביולי 1883 (10 ימים) 
 מספר תחרות:  7 
 עיר מארחת:  אצטדיוני הטניס בווימבלדון 
 זוכה:  ויליאם רנשו
 → אליפות וימבלדון 1882 אליפות וימבלדון 1884 ← 
 
אליפות וימבלדון 1883 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-7 ביולי והסתיימה ב-16 ביולי.
בתחרות השתתפו 24 ספורטאים בריטים.