stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישנן בנות

ערך זה עוסק בשיר של יורם טהרלב ויאיר רוזנבלום. אם התכוונתם לסדרת דרמה אמריקאית, ראו .
"ישנן בנות" הוא שיר שכתב יורם טהרלב ללחן של יאיר רוזנבלום, לתוכנית העשרים של להקת הנח"ל "הנחלאים באים, הנחלאים באים" בשנת 1967. השיר בוצע על ידי בנות להקה, כשהסולנית הייתה שולה חן.
השיר מתאר בצורה הומוריסטית את עולמן של בנות קלות דעת, צרות אופקים והמוניות; והוא כתוב כמו לא מעט שירים אחרים של טהרלב - בגוף ראשון נקבה, כאשר הדוברת מתיימרת לא להיות כמו אותן בנות ומתנהגת בסוף בדיוק כמותן ("אני קוראת זאת עד הסוף אבל יודעת שזה בלוף"):
...

ישנן בנות, ישנן בנות

אשר קוראות ללא בושה

את השטויות ב"לאישה"

וזה, אם תשאלו אותי,

כל עולמן התרבותי.

...
גרסתה של דנה אינטרנשיונל

"ישנן בנות" הוקלט בשנת 1994 על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. את השיר הקליטה במסגרת האלבום אומפטמפה (1994), והוא יצא לאור כסינגל השלישי מתוכו לאחר יציאתו של "נוסעת לפטרה" כסינגל השני. השיר יצא לאור באוקטובר 1994 ובמרוצת השנים נכלל באלבום האוסף, דיווה – האוסף (1998).
השיר זכה להצלחה ארצית רבה כאשר הגיע למקום הראשון במצעד של רשת ג'.
גרסתה של דנה אינטרנשיונל > רקע

"ישנן בנות" הוא חידוש קצבי לשיר של להקת הנח"ל משנת 1967. הוא מתאר בצורה הומוריסטית בנות קלות דעת שמושכות את כל הגברים לכאורה. מבצעת השיר, מסבירה שהיא לעומת אותן הבנות אינה כזו ("אבל אני – איני כזאת"). החידוש (בעיבודו של עופר ניסים) כולל קטע ממארש צה"ל, כאשר מהגרסה המקורית הושמטו חלק מהבתים וסדרם השתנה.
בריאיון לפנאי פלוס שאירע בינואר 1995 הצהירה אינטרנשיונל: "אני ועופר ניסים חיפשנו שירים לאלבום החדש שלי, ושמענו את האלבומים של להקת הנח"ל. מכל השירים, 'ישנן בנות' היה הטוב ביותר. זה שיר כל כך יפה, התאהבתי בו מיד. לא רק כיוון שיש לו מנגינה גדולה, אלא גם בגלל המילים הנפלאות המבטאות את הסיפור שלי בדיוק".
גרסתה של דנה אינטרנשיונל > ביקורת והצלחה

"ישנן בנות" הפך ללהיט ארצי והגיע למקום הרביעי במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשנ"ה. בכתבה שהתפרסמה בראש אחד באוגוסט 1994 נכתב: "דנה שינתה מעט את המלים והוסיפה כמה גניחות לשיר. עופר נסים, המנהל המוזיקלי והאישי של דנה, ומי שהוציא את הגרסה החדשה, הוסיף אקורדיון והמנון של מצעד צבאי. כשהיא שרה 'אבל אני איני כזאת' אנחנו בהחלט יכולים להאמין לה, אבל כשהיא שרה 'אני צנועה בדרך כלל ואיש אליי אינו נטפל' אנחנו יכולים בהחלט לא להאמין לה".
בינואר 2014 עלתה בערוץ 24 סדרה בכיכובה של אינטרנשיונל, "ישנן בנות"; שמה של הסדרה נגזר משמו של השיר.
גרסתה של דנה אינטרנשיונל > הופעה

במופע "ארץ ישראל המתחדשת" (1996), ביצעה אינטרנשיונל את השיר עם שולה חן, הסולנית בגרסה המקורית. בנוסף, נכלל באלבום "יש מסיבה ישראלית" (2005).
גרסתה של דנה אינטרנשיונל > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1994–1995)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1994–1995)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1994–1995)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1994–1995)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 1 |  |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של גלי צה"ל | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1995)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1995)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1995)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1995)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השנתי של רשת ג' | 4 |  |
|  ישראל | המצעד העברי השנתי של גלי צה"ל | 3 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד של המדינה | 338 |  |
גרסתה של דנה אינטרנשיונל > היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | אוקטובר 1994 | תקליטור | IMP דאנס |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  ישנן בנות (שיר), באתר Dana International community
↑  נוסעת לפטרה, באתר Dana International community
↑  דיווה - האוסף, באתר Dana International community
↑  ישנן בנות – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  ישנן בנות עם דנה אינטרנשיונל - העונה הראשונה לצפייה ישירה | makoTV, באתר mako
↑   הביצוע המשותף, סרטון  באתר יוטיוב
| דנה אינטרנשיונל |
| --- | --- | --- |
| אלבומים • סינגלים • וידאוגרפיה • שירים | אלבומים • סינגלים • וידאוגרפיה • שירים |  |
| אלבומי אולפן | דנה אינטרנשיונל • אומפטמפה • איפיטמפה • מגנונה • חופשייה • יותר ויותר • החלום האפשרי • הכל זה לטובה |  |
| אלבומים אחרים | דיווה – האוסף • האלבום • אוסף הסינגלים • 101 כלבים דלמטים |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1998 • אירוויזיון 2011 • עופר ניסים • "דנה קמה" • "מחווה לדנה אינטרנשיונל" |  |
| דנה אינטרנשיונל – שירים |
| --- | --- | --- |
| דנה אינטרנשיונל | "פטה מורגנה" • "סמר-מר" • "מי שלא רוצה אותי" • "משחק הדמעות" • "No Alibi" • "ערוסה" • "Yes Sir, I Can Boogie" • "סעידה סולטנה" (2015) • "דנה אינטרנשיונל" • "ההצגה חייבת להמשך" |  |
| אומפטמפה | "לילה טוב אירופה" • "פטראנס" • "אני לא יכולה בלעדיך" • "ישנן בנות" • "Umpatampa" • "Qu'est-Ce Que C'est?" • "Right Now" •‏ "100% גבר" • "בתולה" • "Zomba" • "דרור יקרא" • "נוסעת לפטרה" |  |
| איפיטמפה | "אני רוצה לחיות" • "מי שלא רוקד עומד" • "פלאש גורדון" • "לילה טוב אירופה" • "דנה אינטרנשיונל" • "Qu'est-Ce Que C'est?" • "בתולה" |  |
| מגנונה | "מגנונה" • "Let Kiss" • "דון קיחוטה" • "יש בו אש" • "I'm Gonna Let" ‏• "Cinquemilla" • "מנפנפת" • "אות משמים" • "סיפור אהבתם של חס וחלילה" • "בוא" |  |
| דיווה – האוסף | "Power" • "שיר קדמשנתי (סקס אחר)" • "זמר שלוש התשובות" |  |
| חופשייה | "Dror Yikra (Traditional Prayer for Freedom)" •‏ "Free" • "מוכר הפרחים" • "Love Is All There Is" •‏ "Language of Love" • "עד סוף הזמן" • "La Vita è Bella" •‏ "Tease Me" •‏ "Glamorous" • "אני אוהבת" • "This Is the Night" •‏ "If You Don't Love Me The Way I Am" •‏ "Woman in Love" •‏ "Diva" |  |
| יותר ויותר | "ניצחתי" • "תן לחיות" • "אלף ימים של אהבה (קשר)" • "יותר ויותר" • "לקום בבוקר" • "אתה הורס" • "אתה הדי.ג'י. שלי" • "הרגשה טובה" • "שיר" • "בדרך אל החופש" • "הכל יהיה ורוד" • "ואחרי הכל" • "עד סוף הזמן" |  |
| החלום האפשרי | "עד היום" • "תחלום" • "תגיד לי, מי?" • "מכת חום (איי לה דיר לה דה דה)" • "החלום האפשרי" • "בסוף יהיה טוב..." • "רק לא היום" • "Gotta Move On" •‏ "Superman" • "סיפור קצר" • "ניצחתי" (גרסה אקוסטית) |  |
| הכל זה לטובה | "הכל זה לטובה" • "יום הולדת" • "בראשית" • "לא מאמינה" • "יאללה באלגן" • "סרט הודי" • "Love Boy" • "את מוכנה" • "איפה הלב" • "אתה ממגנט אותי" • "יום אחר" • "חורבות האהבה" |  |
| שירים אחרים | "Power" • "וזה לא מה ש..." • "במקום הכי נמוך בתל אביב" • "האם זו אהבה" • "עליי" • "Ding Dong" • "כשהגברים רוקדים" • "מה לעשות?" • "Loca" • "עיר שלמה" • "Down on Me" • "ילדים זה שמחה" • "אמונות קטנות" • "We Can Make It" • "רותי" • "יש לי אהבה (לה קוסטה)" • "נשארת איתך" • "Diva to Diva" •‏ "Just the Way You Are" • "מקהלה עליזה" • "אחלה גבר" • "לה קוקרצ'ה" • "Big D*** Energy" • "הכרזת מלחמה" • "שקיעה אחת" • "הכוס הכחולה" • "תדליקו את האור" |  |
הוקי קרח

משחק הוקי קרח - שחקן חובט לשער
משחק הוקי קרח
משחק בליגת ה-NHL
הוקי קרח הוא ענף ספורט קבוצתי קצבי ומהיר, אותו משחקים תוך כדי החלקה על הקרח, בעזרת מחליקיים, ובאמצעות מקלות ייעודיים בעלי להב מעוקל, המשמשים לחבטת דסקית עשויה גומי מגופר אל תוך שער הקבוצה היריבה כדי להבקיע אותו. הקבוצה שהבקיעה יותר שערים מיריבתה היא המנצחת במשחק.
המשחק משוחק על משטח קרח בזירה מלבנית בעלת פינות מעוגלות, הסגורה סביבה בקירות נמוכים ועליהם לוחות עשויים זכוכית אקרילית שקופה, על מנת למנוע מהדיסקית או משחקנים שספגו תיקול להיזרק החוצה מזירת הקרח מצד אחד, ולאפשר לקהל צפייה במתרחש מצד שני. מבנה הזירה מאפשר המשך המשחק לאחר שהדיסקית פוגעת בקירות או בלוחות.
משחק באורך מלא, ללא הארכה, משוחק בשלושה שלישים בני 20 דקות כל אחד, וקבוצה בהרכב מלא על הקרח – אם אין שחקנים מורחקים בשל עבירות שביצעו – כוללת שוער וחמישה מחליקים (המקבילים ל"שחקני שדה" בענפים קבוצתיים אחרים).
הגוף המנהל את הענף בעולם הוא פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF, ראשי תיבות של International Ice Hockey Federation) בה חברות 82 מדינות. הגוף המנהל את הענף בישראל הוא התאחדות ההוקי קרח הישראלית, החברה ב-IIHF מאז 1991.
מולדת הענף היא קנדה והוא נחשב לחלק מהותי מתרבותה, ואף נחשב בה רשמית למשחק הלאומי של החורף (לצד לקרוס שהוא הספורט הלאומי של הקיץ). הענף פופולרי גם בארצות הברית, בחלק מהמדינות הנורדיות (בעיקר בפינלנד ובשוודיה) וכן במרכז ובמזרח אירופה (בעיקר בצ'כיה, בסלובקיה, ברוסיה ובשאר מדינות ברית המועצות לשעבר). מדינות אלו שולטות בענף ההוקי קרח, כאשר מאז 1920 כל המדליות האולימפיות לגברים, למעט שש, וכל המדליות האולימפיות לנשים, למעט אחת, הוענקו לנבחרות אלו. ליגות מצליחות קיימות גם בשווייץ, בגרמניה, בבריטניה ובאוסטריה.
הליגה הנחשבת לטובה ולפופולרית בעולם היא ליגת ה-NHL הפועלת בצפון אמריקה. נתוני הקהל במשחקיה עולים בהרבה על אלה של הליגות המובילות האחרות, ומשחקיה משודרים בטלוויזיה בלמעלה מ-130 מדינות, בנוסף לשידורים באינטרנט על ידי הליגה ושותפיה הזמינים בעשרות מדינות נוספות.
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת

האטימולוגיה של המילה "הוקי" אינה ברורה. ישנה טענה כי כבר ב-1363 יש אזכור למשחק כדור בשם זה באנגליה, בפקודה שהוציא המלך אדוארד השלישי ובה אסר על משחקי כדור, כולל הוקי, אך השם "הוקי" מופיע למעשה רק בתרגומים מודרניים לאנגלית, ובפקודה המקורית בלטינית לא מופיעה התייחסות למשחק בשם זה. ב-1527 נאסרו משחקי כדור מסוימים גם בחוקי העיר גולוויי שבאירלנד, כולל "הטלת כדור קטן עם מקלות או קרשי הוקי" (hockie במקור).
האזכור הראשון המתועד למשחק בשם "הוקי" באנגלית ובכתיב הידוע היום הוא מתוך ספר בשם "ספורט ועיסוקי פנאי לצעירים" (באנגלית: Juvenile Sports and Pastimes) שפורסם באנגליה ב-1776 וכלל פרק בשם "שיפורים חדשים בדבר משחק ההוקי" (באנגלית: New Improvements On the Game of Hockey). בפרק מופיע גם תיאור ידוע ראשון ואיור ידוע ראשון של משחק בשם הוקי (למעשה גלגול מוקדם של הוקי שדה), והוא מאוזכר כמשחק ששוחק כבר בשנות ה-40 של המאה ה-18.
המשחקים הנחשבים למקורות השילוב בין משחק ההוקי ומשטח הקרח הובאו לצפון אמריקה על ידי מהגרים מאירופה, שהביאו עמם משחקים כמו הרלינג אירי והמשחק הסקוטי שינטי הדומה לו. עד היום, מתייחסים בקנדה להוקי "ללא חוקים" (משחק מאולתר ברחוב, על אגמים קפואים וכדומה) כ"שיני" (גלגול של "שינטי"). המשחק החדש התפתח במהירות גם בנובה סקוטיה. משחק נוסף שתרם להתפתחותו של ההוקי קרח המודרני הוא בנדי, משחק בו משחקים 11 שחקנים בכל קבוצה המנסים לחבוט כדור אל תוך שער היריבה על משטח קרח בגודל מגרש כדורגל, שהובא גם הוא לקנדה על ידי מהגרים וחיילים אירופים.
האזכור הכתוב הראשון למשחק הוקי ששוחק על קרח הוא במכתב שכתב חוקר אוקיינוס הקרח הצפוני ג'ון פרנקלין, המתוארך ל-6 בנובמבר 1825, על קורות אחת ממשלחותיו באזור הטריטוריות הצפון-מערביות של קנדה: ”עד שירד השלג, משחק ההוקי ששוחק על הקרח היה הספורט של הבוקר”. לא צוין במכתב אם המשחק שוחק תוך כדי החלקה, או שהיה בעצם משחק הוקי שדה.
היסטוריה > תחילת ימי ההוקי קרח המודרני

חלוצת ההוקי קרח המודרני הייתה אוניברסיטת מקגיל במונטריאול, שמרצים וסטודנטים שלה שיחקו את המשחק המתועד הראשון ששוחק באולם, ב-3 במרץ 1875. כמו כן, אנשי אוניברסיטת מקגיל היו הראשונים להשתמש בדיסקית במקום בכדור. הם הקימו את המועדון הראשון בקנדה, ואחריהם קמו מועדונים נוספים שאיפשרו עריכת טורנירים ומיסוד חוקים. ב-1886 קם איגוד הוקי חובבני בקנדה, שארגן בפעם הראשונה ליגה מסודרת.
אנשי אוניברסיטת מקגיל היו גם היוזמים של מערכת החוקים המסודרת הראשונה של המשחק, הידועה בשם "שבעת חוקי ההוקי", שגובשה ב-1887.
לאירופה הגיע המשחק ב-1885 במשחק של אוניברסיטת אוקספורד מול יריבתה המסורתית בענפי ספורט אחרים, אוניברסיטת קיימברידג'.
ב-1892 תרם המושל הכללי של קנדה, הלורד פרדריק סטנלי, גביע שיוענק לקבוצה המצטיינת בקנדה במהלך השנה. הגביע הוענק לראשונה ב-1893 והפך במשך השנים לגביע סטנלי, המוענק כיום לאלופת ה-NHL.
גם בארצות הברית החל המשחק באוניברסיטאות, בעיקר באוניברסיטת ייל. הליגה הראשונה בארצות הברית נוסדה בניו יורק ב-1896.
היסטוריה > העידן המקצועני

כבר ב-1902 החלה ליגה בפנסילבניה לשלם לשחקנים עבור המשחק, ובכך נוסדה למעשה הליגה המקצוענית הראשונה. במקביל החלו קמות ליגות מקצועניות בפרובינציות של קנדה. ב-1910 הוקמה הליגה המקצוענית הכלל-ארצית הראשונה בקנדה, "איגוד ההוקי הלאומי" (NHA). ליגת ה-NHA שינתה את החוקים הקיימים וקבעה את פרקי הזמן הנהוגים עד היום במשחק – שלושה שלישים בני 20 דקות, ואת שיטת העבירות והעונשים. ב-1917, בעקבות מאבקי כוח שהביאו לשינויים במבנה שלה, הפכה ה-NHA ל-NHL - הליגה הלאומית להוקי. ב-1924 התפשטה ה-NHL לארצות הברית, עם הקמתה של קבוצת בוסטון ברואינס המשחקת ב-NHL עד היום. באותן שנים עדיין התחרתה ה-NHL בליגות מקצועניות נוספות בקנדה, והאלופות של הליגות השונות נפגשו בסוף העונה לטורניר על הזכייה בגביע סטנלי. אך החל מ-1926, עם שקיעתן של הליגות המתחרות, הפך הגביע לנחלתה של ה-NHL בלבד.
לאחר תהפוכות רבות במחצית הראשונה של המאה ה-20, התייצבה ה-NHL ב-1942 על הרכב של שש קבוצות קבועות - מונטריאול קנדיאנס, טורונטו מייפל ליפס, בוסטון ברואינס, ניו יורק ריינג'רס, דטרויט רד וינגס ושיקגו בלאקהוקס, הרכב שהחזיק מעמד 25 שנה. שש הקבוצות מכונות שש המקוריות (באנגלית: The Original Six). מאז התרחבה ה-NHL משמעותית, כאשר עיקר התפשטותה היה לדרום ארצות הברית, עד להרכבה הנוכחי המונה 32 קבוצות.
באירופה, הליגה הכלל-ארצית הראשונה הייתה הליגה של צרפת שנוסדה ב-1907 ונקראת כיום על שמו של לואי מגנוס, מייסד פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית, והיא כיום הליגה הפעילה הוותיקה ביותר בעולם. הליגה של שוודיה קמה ב-1922 ושל פינלנד ב-1928, שתיהן כליגות חובבניות, שהוחלפו בליגות מקצועניות ב-1975. הליגה של צ'כוסלובקיה קמה בשנות ה-30, ואילו בברית המועצות עלה הענף ממעמד נחות אל מרכז הבמה לאחר מלחמת העולם השנייה. הליגות במזרח אירופה לא נחשבו באופן רשמי כמקצועניות, אך היו כאלו הלכה למעשה.
הליגה הבינלאומית להוקי קרח (LIHG), שהפכה לימים לפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF) המוכרת כגוף העליון של הענף בעולם, קמה ב-1908 עם ארבע מדינות מייסדות - צרפת, שווייץ, בריטניה ובלגיה, כשבהמשך השנה הצטרפה בוהמיה כמדינה החמישית בארגון.
ב-1910 קיימה ה-LIHG את המפעל הראשון שלה, אליפות אירופה שנערכה בשווייץ. עם התפתחות הענף בעולם וקבלת מדינות נוספות לארגון, הפך הענף לענף אולימפי ב-1920, וב-1930 התקיימה לראשונה אליפות העולם.
ליגת ה-NHL ותחרויות ההוקי קרח הבינלאומי בניהול ה-IIHF התנהלו ללא כל מסגרת משותפת עד 1972, אז נערכה סדרת הפסגה שהפגישה את נבחרת ברית המועצות, שנחשבה לנבחרת המובילה של ההוקי קרח הבינלאומי, עם נבחרת קנדה שהורכבה לראשונה ממיטב כוכבי ה-NHL. הסדרה פתחה עידן חדש של שיתוף פעולה בין שני הגופים בסדרה של מפעלים משותפים למועדונים ולנבחרות לאומיות, ששיאו בהשתתפות שחקני ה-NHL במסגרת נבחרותיהם הלאומיות בטורניר ההוקי קרח באולימפיאדת החורף, מאז אולימפיאדת נאגנו (1998) ועד אולימפיאדת סוצ'י (2014).
בשנים האחרונות גוברת באירופה המגמה של ליגות המאגדות קבוצות ממספר מדינות, כולל קבוצות הנוטשות את הליגה במדינתן ומצטרפות לליגה המבוססת במדינה שכנה. כך, למשל, ליגת ה-KHL המבוססת ברוסיה מאגדת גם קבוצות ממדינות שכנות כגון סין, בלארוס וקזחסטן, ובעבר איגדה קבוצות גם מפינלנד, לטביה, אוקראינה, צ'כיה, סלובקיה וקרואטיה.
חוקי המשחק

ספר החוקים של פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF) הוא ספר החוקים הרשמי של הענף, ועל פיו מתנהלים המפעלים הבינלאומיים והמקומיים המנוהלים על ידי הארגון וההתאחדויות המקומיות החברות בו.
לליגת ה-NHL ספר חוקים משלה, ובין שני ספרי החוקים קיימים מספר הבדלים, חלקם מהותיים.
חוקי המשחק > נתונים בסיסיים

במשחק הוקי קרח משתתפות שתי קבוצות המונות שישה שחקנים כל אחת: חמישה מחליקים (באנגלית: skaters, המקבילים ל"שחקני שדה" בענפי ספורט קבוצתיים אחרים) ושוער (במקרים מסוימים, כגון פיגור לקראת סיום המשחק, נוהגים להוציא את השוער ולהכניס מחליק נוסף כדי לנסות ולהשוות). מטרת המשחק היא לחבוט את הדסקית אל תוך שער היריב באמצעות מקלות הוקי - מחבטים בעלי להב מעוקל בקצוותיהם, והקבוצה אשר חבטה את הדיסקית יותר פעמים לתוך שער הקבוצה היריבה היא המנצחת.
חמשת המחליקים שעל הקרח מתחלקים בדרך כלל לשני מגינים ושלושה חלוצים. בפועל כל חמשת השחקנים משתתפים במאמצי ההגנה וההתקפה גם יחד, אם כי תפקידיהם במערך הקבוצתי משתנים בהתאם לעמדתם.
משחק הוקי קרח נמשך שלושה שלישים בני 20 דקות כל אחד, בזמן "נטו" - משמע, שעון המשחק נעצר כאשר המשחק עצמו נעצר. אם לא הושגה הכרעה, מתקיימת הארכה. אורכה של ההארכה משתנה בהתאם לליגה ולמסגרת (5, 10, או 20 דקות), והיא מתקיימת בשיטת "שער זהב" (באנגלית מכונה השיטה "sudden death", כלומר "מוות פתאומי") - כאשר קבוצה מבקיעה שער, המשחק מסתיים מיידית והקבוצה שהבקיעה מוכרזת כמנצחת. גם הרכב השחקנים על הקרח משתנה בהתאם לליגה ולמסגרת - ברוב המסגרות משוחקת הארכה עם הרכבים מצומצמים על הקרח, של ארבעה ואף של שלושה מחליקים לכל קבוצה במקום חמישה. אם המשחק אינו מוכרע גם לאחר ההארכה, מתקיים ברוב המסגרות דו-קרב חבטות עונשין; לעומת זאת, בפלייאוף של ליגת ה-NHL, כמו גם בפלייאוף של ליגות נוספות, משוחקת הארכה נוספת, וחוזר חלילה עד הבקעת "שער זהב".
הוקי קרח הוא משחק מהיר ומתיש, ומסיבה זו מחליפות הקבוצות את השחקנים על הקרח לעיתים תכופות - כל חצי דקה עד דקה. ההחלפה יכולה להתבצע כאשר המשחק מופסק מסיבה כלשהי, או תוך כדי שהמשחק משוחק (באנגלית: changing on the fly). לצורך כך נרשמים בסגל של כל קבוצה בהוקי קרח הבינלאומי 22 שחקנים, מתוכם שני שוערים (ב-NHL נרשמים 20 שחקנים בלבד).
במסגרת משחק הגברים (אך לא הנשים) מותר לשחקן ההגנה לפגוע בעזרת חלק הגוף העליון ואגן הירכיים בשחקן המחזיק את הדיסקית או בשחקן אשר החזיק אותה אחרון. חוק זה מוסיף למשחק חלק משמעותי מהאגרסיביות ומהקצב המאפיינים אותו. הגיל ממנו מותרים תיקולי גוף כאלה במשחקי נערים משתנה ממדינה למדינה ונע בין 11 ל-15.
חוקי המשחק > זירת הקרח > מבנה ומידות

המשחק משוחק על משטח קרח מלבני בעל פינות מעוגלות, הסגור סביבו בקירות נמוכים (גובהם עד 1.22 מטר - 48 אינץ' במידות אנגליות - ב-NHL, ו-1.07 מטר בהוקי הבינלאומי) ועליהם לוחות עשויים זכוכית אקרילית שקופה, על מנת למנוע מהדיסקית או משחקנים שספגו תיקול להיזרק החוצה מזירת הקרח מצד אחד, ולאפשר לקהל צפייה במתרחש מצד שני. מבנה הזירה מאפשר את המשך המשחק לאחר שהדיסקית פוגעת בקירות או בלוחות.
גובה לוחות הזכוכית האקרילית נמדד מהקצה העליון של הקירות עליהם הם מותקנים. ב-NHL גובהם הוא 8 רגל (כ-2.43 מטר) בפינות הזירה ובצלעות הקצרות שלה (מאחורי השערים) ו-5 רגל (כ-1.52 מטר) בצלעות הארוכות. בהוקי קרח הבינלאומי גובה הלוחות הוא 2.40 מטר מעל הקירות בצלעות הקצרות ובפינות, ו-1.80 מטר מעל הקירות בצלעות הארוכות. מאחר שגובה הלוחות מוגבל, ייתכנו מצבים בהם הדיסקית עולה מעליהם ויוצאת מזירת הקרח. במקרה כזה המשחק מופסק ומתחדש בעימות.
דיסקית היוצאת במהירות גבוהה מזירת הקרח אל היציעים עלולה לסכן את הקהל היושב בהם. האזור המסוכן ביותר מבחינה זו הוא ביציעים שמאחורי השערים, אליהם עלולה להינתז דיסקית שנחבטה בכוח רב אל השער. לכן תלויה מאחורי השערים רשת הגנה מתקרת האולם ועד ללוחות, כדי למנוע מהדיסקית מלהגיע לאזורים אלה באופן מוחלט. דיסקית הפוגעת ברשת ההגנה דינה כאילו יצאה מזירת הקרח – המשחק מופסק ומתחדש בעימות. בהוקי קרח הבינלאומי קיימת רשת ההגנה מזה עשרות שנים; ב-NHL הוכנסה רשת ההגנה לשימוש רק ב-2002 בעקבות מקרה מוות של אוהדת בת 14 שספגה פגיעת דיסקית בראשה.
הקרח צבוע מלאכותית בלבן, כדי שהדיסקית השחורה תבלוט על רקע הקרח.
מידות זירת הקרח שונות בין ליגת ה-NHL לבין ההוקי הבינלאומי, המנוהל על ידי פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF). אורך הזירה ב-NHL ארוך במעט מזה של ההוקי הבינלאומי (60 מטר בהוקי הבינלאומי, 60.98 מטר - 200 רגל במידות אנגליות - ב-NHL), אך זירת הקרח ב-NHL צרה ברוב המקרים הרבה יותר - 85 רגל (כ-25.9 מטר) היא המידה התקנית ב-NHL, לעומת 30 מטר ברוב הזירות בהוקי הבינלאומי, שהייתה המידה התקנית עד 2014. תיקונים לחוקה שהתקבלו מאז 2014 מאפשר לזירות הוקי בינלאומי להיות צרות יותר - עד כדי 25 מטר, כך שניתן חוקית לשחק משחקים בינלאומיים גם בזירת קרח במידות NHL.
חוקי המשחק > זירת הקרח > קו השער, קו האמצע והקווים הכחולים

במקביל לצלע הקצרה של זירת הקרח נמתח, לכל רוחב הזירה ודרך שני עמודי השער, קו השער. צבעו אדום. מרחקו מקצה זירת הקרח הוא 4 מטר בהוקי הבינלאומי, ו-11 רגל (3.35 מטר) ב-NHL. הדבר מאפשר לשחקנים להחליק או להעביר את הדיסקית גם מאחורי השערים. על מנת ששער ייחשב, הדיסקית צריכה להיכנס לשער כשהיא עוברת את כל רוחבו של קו השער במלוא היקפה.
את הזירה מחלק לשניים קו האמצע, צבעו אדום ובמקרים רבים (בעיקר ב-NHL) הוא מקווקו.
במקביל לקו האמצע ובמרחקים שווים משני צדדיו מסומנים שני קווי רוחב כחולים, המחלקים את הזירה לשלושה אזורים - אזור נייטרלי בין שניהם, ואזור הגנה לכל קבוצה הסמוך לשער שלה (שהוא אזור ההתקפה של היריבה). מרחק הקווים הכחולים מקצוות הזירה ב-NHL הוא 75 רגל (22.86 מטר) ובהוקי קרח הבינלאומי 22.5 מטר.
ב-NHL מסומן מאז 2005 מאחורי כל שער אזור טרפזי, שרק בתוכו מותר לשוער לגעת בדיסקית מאחורי קו השער. הסימון לא היה קיים בהוקי הבינלאומי, שם היה מותר לשוער לגעת בדיסקית בכל מחצית המגרש של קבוצתו. ב-2021 התווסף הסימון הטרפזי, במשמעות זהה, גם בהוקי קרח הבינלאומי.
חוקי המשחק > עימות (faceoff)

סמוך לכל שער מסומנים שני עיגולים בקוטר 4.5 מטר (ב-NHL הקוטר הוא 15 רגל - כ-4.57 מטר) שנקודה מסומנת במרכזו של כל אחד מהם. עיגול דומה משורטט במרכז המגרש. כמו כן, משורטטות שתי נקודות סמוך לכל אחד מהקווים הכחולים, באזור הנייטרלי. תשעת הסימונים האלה משמשים לעימות (faceoff) בין שני שחקנים יריבים, בעוד חבריהם ממתינים מחוץ לעיגול לדיסקית שתימסר לעברם. כל חידוש משחק בהוקי קרח נעשה באמצעות עימות בין שני יריבים, כאשר אחד מאנשי צוות השיפוט - בדרך כלל אחד הקוונים - מטיל את הדיסקית ביניהם, וכל אחד מהם מנסה למסור את הדיסקית לחבריו לקבוצה. מיקום העימות על אחת מתשע הנקודות ייקבע לפי מיקום הפסקת המשחק, הסיבה להפסקתו, ונסיבות חידושו.
בטרם הטלת הדיסקית, שני היריבים המשתתפים בעימות צריכים להיות במצב סטטי זה מול זה, כשביניהם אזור המיועד להטלת הדיסקית בין להבי מקלות ההוקי שלהם. כאשר הקוון מוכן להטלת הדיסקית, על שני היריבים להניח את להבי מקלותיהם על הקרח ולאפשר את הטלת הדיסקית. ב-NHL חייב שחקן הקבוצה האורחת להניח את להב מקלו ראשון כאשר העימות הוא באזור הנייטרלי. בעימותים קרובים לאחד השערים, שחקן הקבוצה המגינה מניח את להב מקלו ראשון.
אם אחד השחקנים מנסה להשיג יתרון בלתי הוגן בעימות בטרם הטלת הדיסקית, נענשת קבוצתו בהחלפת השחקן המשתתף בעימות מטעמה באחד משחקניה האחרים שעל הקרח, שמטבע הדברים מיומנותו בזכייה בעימות היא פחותה. יתרון בלתי הוגן יכול להיות מושג, בין השאר, על ידי כניסה מוקדמת לאזור הטלת הדיסקית, עיכוב ממושך בהנחת להב המקל על הקרח, או ניסיון למגע גופני עם היריב בטרם הטלת הדיסקית. אם אותה קבוצה מנסה שוב להשיג יתרון בלתי הוגן באותו עימות, היא יכולה להיענש בעבירה, בעקבותיה יורחק שחקן שלה לשתי דקות והיא תשחק בחסרון מספרי.
כיוון שכל חידוש משחק נעשה בעימות, יש חשיבות גדולה לשחקנים המחוננים ביכולת לנצח בעימות את יריביהם ולזכות בדיסקית עבור קבוצתם. כאשר העימות נערך בעיגולי העימות שליד אחד השערים, חשיבות הזכייה בו גבוהה עוד יותר - זכייה של הקבוצה התוקפת בעימות יכולה להוביל למצב הבקעה מיידי. אחוז ההצלחה בעימות הוא אחד מנתוני הסטטיסטיקה החשובים לקבוצת הוקי קרח.
חוקי המשחק > השער

מידות השער זהות ב-NHL ובהוקי הבינלאומי. גובה השער הוא 4 רגל (1.22 מטר) ורוחבו 6 רגל (1.83 מטר).
לפני פי השער משורטטת רחבת שער (באנגלית: Crease), שצורתה היא קשת קטומה בקווי אורך משני צידי השער. רחבת השער תחומה בקווים אדומים וצבועה בצבע תכול, כדי להבדיל אותה משאר חלקי זירת הקרח. למחליקים אסור ליזום מגע מכוון עם השוער היריב בכל תחומי זירת הקרח, אך בתוך רחבת השער השוער מוגן אף יותר - אסור לשחקני היריב להפריע לתנועתו בתוך הרחבה גם בצורה לא מכוונת, ושער שהובקע תוך מעבר על חוק זה ייפסל. עם זאת, כאשר הן השוער והן השחקן היריב מנסים להגיע לדיסקית, יותר מגע לא מכוון בשוער, ובלבד שהשחקן היריב ניסה לשחק בדיסקית ועשה כל שביכולתו לצמצם את המגע בשוער.
השער מקובע לקרח ביתדות המושחלות לקורות השער ולחורים מיוחדים בקרח המיועדים לכך על קו השער. היתדות עשויות חומר גמיש מספיק כדי לעמוד בזעזועים במקרה ששחקן מתנגש בשער ולהפחית את האפשרות שהשחקן ייפצע מהפגיעה, אך חזק מספיק כדי לקבע את השער למקומו. למרות זאת, אם הפגיעה של שחקן בשער חזקה מספיק, עלול השער להיעקר מקיבועו; במקרה כזה המשחק מופסק מיידית ומתחדש בעימות באחד מעיגולי העימות ליד השער, לאחר שהשער הוחזר למקומו - יתרון גדול לקבוצה המתקיפה, כיוון שאם היא מנצחת בעימות, הרי שהדיסקית וכל שחקניה נמצאים כבר באזור ההתקפה, והם יכולים לתקוף מיידית את השער בלי לחשוש ממצב של נבדל. אם שחקן של הקבוצה המגינה היה זה שעקר את השער ממקומו - גם אם לא בכוונה - קבוצתו לא תוכל להחליף את שחקניה על הקרח, ותיאלץ לחכות להזדמנות החילוף הבאה - עוד יתרון פוטנציאלי לקבוצה המתקיפה, שיכולה להחליף את שחקניה וליהנות משחקנים רעננים יותר על הקרח.
אם השער נעקר על ידי שחקן הגנה, בנוסף לחסרון קבוצתו במיקום העימות, עלולה קבוצתו לספוג עונש של הרחקת שחקן לשתי דקות על עיכוב המשחק, ובמקרים מסוימים - בפרט עם שחקן הגנה עקר את השער בכוונה כדי למנוע מצב הבקעה ודאי מהקבוצה היריבה - יכולים השופטים אף להעניק שער לקבוצה היריבה.
חוקי המשחק > דסקית ההוקי

דסקית הוקי (הנקראת באנגלית "פאק" [Puck], ברוסית "שייבה" [Шайба] ובצרפתית "פאלה" [Palet] או "דיסק" [Disque]) עשויה גומי מגופר מעורב בחומרים נוספים שתפקידם הוא להקשיח את הדיסקית ולצבוע אותה בשחור. קוטרה 7.62 ס"מ (3 אינץ' במידות אנגליות), עובייה 2.54 ס"מ (אינץ' אחד), ומשקלה בין 156 ל-170 גרם. לפני משחקים הדיסקית מוקפאת כדי להקטין את הקפיציות שלה על הקרח.
חוקי המשחק > שופטים

ברוב הליגות בעולם נמצאים על הקרח שופט אחד ושני קוונים, אם כי יותר ויותר ליגות וטורנירים בעולם עוברים לשיטה בה יש שני שופטים ושני קוונים. השופט הוא בעל הסמכות העליונה בזירה. הקוונים ניצבים בדרך כלל על הקווים הכחולים שמפרידים בין האזור הנייטרלי ואזורי ההגנה/התקפה, ועיקר תפקידם הוא לשפוט הפרות של חוקי היסוד - נבדל ואייסינג.
בנוסף לשופטים על הקרח ישנם שופטים מחוץ לקרח האחראים על ניהול שעון המשחק, אכיפת ביצוע עונשים על עבירות, ופסיקה על שער. במקרה של מחלוקת על שער ניתן, בהתאם לחוקי הליגה או הטורניר, להיעזר גם בווידאו.
השופטים הנמצאים על הקרח נדרשים ליכולת החלקה טובה על מנת לעמוד בקצב המהיר של המשחק ולהגיע במהירות לעמדותיהם על הקרח בהתאם למהלך המשחק ומיקומה של הדיסקית, תוך שמירה על ריכוז וקשר עין עם האירועים במשחק. ברוב הליגות והטורנירים הרשמיים בעולם לובשים חברי צוות השיפוט שעל הקרח חולצות מפוספסות בשחור ולבן.