stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוגוגרמה
במזרח אסיה

שיטות כתב שבהן רוב הסימנים הם לוגוגרמות נפוצות עדיין במזרח-אסיה, בעיקר בסין וביפן. הכתב הסיני כולל עשרות אלפי לוגוגרמות. כל לוגוגרמה מבטאת מושג בשפה, ואפשר גם לצרף אותן להבעת מושגים נוספים. שימוש בשיטת רבוס נעשה לפעמים לצורך כתיבת שמות אנשים ומקומות זרים, אולם בדרך כלל צירופי הסימנים מתחשבים במשמעות הלוגוגרמות ולא בערכן הפונטי. השפות המדוברות בסין (כולן מכונות במערב "סינית") הן שפות אנליטיות, כלומר המורפולוגיה דלה, והמילים כמעט שאינן משתנות לפי מיקומן במשפט או קשריהן התחביריים עם מילים אחרות. לפיכך קל יחסית להשתמש בלוגוגרמות לכתיבת אחת מהשפות הסיניות.
השפה היפנית נכתבת בארבעה כתבים שונים, שניים מהם הברתיים (היראגאנה וקאטאקאנה), אחד מהם הוא תעתיק לטיני של יפנית (רומאג'י) ואחד מהם, המכונה קאנג'י, הוא כתב לוגוגרמי ששאל את סימניו מהכתב הסיני בתקופת שושלת האן. יפנית היא שפה בעלת מורפולוגיה עשירה יחסית. לפיכך הטקסט היפני הממוצע אינו נכתב בקאנג'י, אלא בהירגאנה שהיא הכתב היומיומי, ובו משובצים סימניות קאנג'י ומילים בקאטאקאנה.
כתב לוגוגרמות שימש חוקרים שערכו ניסויים בלשניים בקופי אדם. הפיזיולוגיה של קופי האדם לא מאפשרת הפקת צלילים דומים לצלילים אותם מאפשרת הפיזיולוגיה האנושית, לכן חוקרים משתמשים בשפת סימנים או בלוגוגרמות כדי לבדוק האם הקופים מסוגלים לרכוש שפה טבעית. קנזי, קוף ממין בונובו, למד לבטא את עצמו באמצעות לוגוגרמות. שפתו היא שפה מתוכננת, כלומר חיקוי של שפה טבעית, שבה במקום להגות את המילים, יש להקיש על לוגוגרמות המוטבעות על גבי מקלדת.
ראו גם

פיקטוגרמה
שומרוגרמה
אידאוגרמה
הערות שוליים

↑  Stanislav Segert, A Basic Grammar of Ugaritic Language: With Selected Text and Glossary, University of California Press, 1984, עמ' 25
↑  https://www.fluentin3months.com/wp-content/uploads/2021/09/hiragana-vs-katakana_FB.jpg, Fluent in 3 Months, ‏2018-09-17 (באנגלית אמריקאית)
לאון (ניקרגואה)

לֲאון (León) היא העיר השנייה בגודלה בניקרגואה, אחרי מנגואה. שמה החוקי המלא, שהוענק על ידי האימפריה הספרדית הוא סנטיאגו דה לוס קָבַּיֶרוֹס דה לאון. לאון היא עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר במחוז לאון. נכון לשנת 2022, בעיר מתגוררים כ-213,718 תושבים.
לאון נמצאת על נהר הריו צ'יקיטו, במרחק של 50 מיל צפון-מערב למנגואה ו-11 מיל צפון לאוקיינוס השקט. אף על פי שאוכלוסייתה קטנה משל מנגואה, זמן רב שהיא המרכז האִינְטֶלֶקְטוּאָלִי של האומה, מאז שייסדו את האוניברסיטה, בשנת 1813. היסטורית, לאון היא מרכז של השמאל בניקרגואה, ואילו גרנדה היא מרכז של הימין השמרני. לאון גם משמשת כמרכז תעשייתי ומסחרי גדול בניקרגואה.
לאון העתיקה נוסדה ב-1524, כ-30 ק"מ מזרחית למיקומה הנוכחי של העיר, על ידי פרנסיסקו ארננדס דה קורדובה. תושבי המקום הרגישו מאוימים בשל סדרה של אירועים מנבאי רע, ועזבו את העיר העתיקה ב-1610. הם עברו לעיר האינדיאנית סטיאבה.
לאון מהווה דוגמה מצוינת לאדריכלות קולוניאלית ספרדית - נמצאים בה קתדרלה שנבנתה בתחילת המאה ה-18, ושני בניינים שסופחו אליה ונבנו לאחר מכן.
כאשר ניקרגואה פרשה מהפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה בשנת 1839, לאון החלה לשמש כעיר הבירה לאומה החדשה של ניקרגואה. היו מספר שנים ש"תואר" עיר הבירה עבר לגרנדה. משטרים הליברלים העדיפו את לאון בתור עיר הבירה, לעומת משטרים שמרנים שהעדיפו על פניה את גרנדה. בשנת 1858 התקבלה פשרה שמנגואה תהיה לעיר הבירה.
ערים תאומות

גרמניה המבורג, גרמניה
אל סלוודור סנטה אנה, אל סלוודור
ארצות הברית ניו הייבן, קונטיקט, ארצות הברית
ראו גם

קתדרלת לאון
לאון העתיקה
כרונוסטרטיגרפיה

כרונוסטרטיגרפיה היא ענף הסטרטיגרפיה החוקר את גילאי שכבות הסלע ביחס לזמן.
מטרת הכרונוסטרטיגרפיה היא לארגן את רצף היווצרות המשקעים ומשך ההיווצרות של כל הסלעים בתוך אזור גאולוגי, ובסופו של דבר, את כל התיעוד הגאולוגי של כדור הארץ.
המינוח הסטרטיגרפי הסטנדרטי הוא מערכת כרונוסטרטיגרפית המבוססת על מרווחי זמן פלאונטולוגיים המוגדרים על ידי מכלולי מאובנים מוכרים – ביוסטרטיגרפיה. מטרת הכרונוסטרטיגרפיה היא לקבוע גיל משמעותי למרווחים וממשקים אלה של מכלול המאובנים.
מתודולוגיה

הכרונוסטרטיגרפיה מסתמכת במידה רבה על גאולוגיה איזוטופית וגאוכרונולוגיה כדי לתארך יחידות סלע מוכרות ומוגדרות המכילות את מכלול המאובנים הספציפיים המוגדרים על ידי המערכת הסטרטיגרפית. בפועל, קשה לתארך באופן איזוטופי את רוב המאובנים וסלעי המשקעים באופן ישיר, ולכן יש לבצע אומדנים על מנת להגיע לגיל המשקף את תחילת התקופה הגאולוגית.
המתודולוגיה בה נעשה שימוש נגזרת מעקרון הסופרפוזיציה בגאולוגיה ומעקרונות היחסים הרוחביים והמצטלבים.
כיוון שסלעי יסוד מתהווים במרווחי זמן ספציפיים והם מיידיים בקנה מידה גאולוגי, ומכיוון שהם מכילים מכלולי מינרלים אשר ניתן לתארך בצורה מדויקת בשיטות איזוטופיות, בניית כרונוסטרטיגרפיה מסתמכת במידה רבה על סלעי יסוד פלוטוניים וסלעי יסוד אקסטרוסיביים.
סלע אקסטרוסיבי הוא סלע וולקני שמקורו במאגמה חמה מתוך כדור הארץ הזורמת החוצה אל פני השטח כלבה או מתפוצצת בעוצמה לאטמוספירה ונופלת בחזרה כפירוקלסטים או טוף. לעומת זאת, סלע פלוטוני (חודרני, אינטרוסיבי) הוא סלע שנוצר על ידי מאגמה שמתקררת מתחת לפני השטח.
התמרה, המקושרת לעיתים קרובות עם העתקים, עשויה לשמש גם לתיארוך מרווחי משקעים בעמודה כרונוסטרטיגרפית. לעיתים ניתן לתארך סלעים מטמורפיים, וזה עשוי לתחום את התיארוך של גיל השכבה הגאולוגית. לדוגמה, אם שכבה המכילה מאובני גרפטוליטים (אורגניזמים מאמצע תור הקמבריון) מונחת על תשתית גבישית בשלב מסוים, תיארוך התשתית ייתן את הגיל המרבי של מכלול המאובנים הזה.
תהליך זה דורש מידה ניכרת של מאמץ ובדיקה של קשרי שטח ותאריכי גיל. למשל, ייתכנו מיליוני שנים רבות בין היווצרות שכבה לבין היווצרות הסלע שחדר אותה. אומדן הגיל חייב להיות בהכרח בין הסלע החודרני העתיק ביותר במכלול המאובנים לבין הסלע הצעיר ביותר עליו נשען מכלול המאובנים.
יחידות

יחידות כרונוסטרטיגרפיות, עם דוגמאות:
אאונותמה – eonothem – פנרוזואיקון
ארתמה – erathem – פלאוזואיקון
מערכת – אורדוביק
סדרה – אורדוביק עליון
במה – אשגיל
הבדלים מגאוכרונולוגיה

אין לבלבל בין יחידות גאוכרונולוגיות וכרונוסטרטיגרפיות. יחידות כרונוסטרטיגרפיות הן חומר גאולוגי, ולכן נכון לומר שמאובנים מהמין טירנוזאורוס נמצאו בסדרת הקרטיקון העליון. יחידות גאוכרונולוגיות הן פרקי זמן ומקבלות את אותו השם כמו יחידות סטרטיגרפיות סטנדרטיות אך הן מחליפות את המונחים עליון/תחתון במונחים מאוחר/מוקדם. לפיכך נכון גם לומר שטירנוזאורוס חי בתקופת הקרטיקון העליון.
כרונוסטרטיגרפיה היא ענף חשוב של הסטרטיגרפיה מכיוון שמתאמי הגיל הנגזרים באמצעותה הם חיוניים לשם יצירת מפה וכרונולוגיה באמצעות חתכים מדויקים של הארגון המרחבי של סלעים ולשם הכנת שחזורים פלאוגאוגרפיים מדויקים.
ראו גם

כרון
גאוכרונולוגיה
הערות שוליים

↑  Subcommission on Quaternary Stratigraphy (2002). "Chronostratigraphy". International Commission on Stratigraphy (ICS). ארכיון מ-28 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jackson, Juia A., ed. (1997). Glossary of Geology (4th ed.). Alexandria, Virginia: American Geological Institute. ISBN 978-0-922152-34-6.
↑  Schoch, Robert M. (1989). Stratigraphy: Principles and Methods. New York: Van Nostrand Reinhold. p. 351. ISBN 978-0-442-28021-5.
↑  Fastovsky, David E.; Weishampel, David B. (1996). The Evolution and Extinction of the Dinosaurs. Cambridge, England: Cambridge University Press. pp. 22–23. ISBN 978-0-521-44496-5.
↑  Smith, Joshua B.; Lamanna, Matthew C.; Lacovara, Kenneth J.; Dodson, Peter Jr.; Poole, Jason C.; Smith, Jennifer R.; Giegengack, Robert; Attia, Yousry (2001). "A Giant Sauropod Dinosaur from an Upper Cretaceous Mangrove Deposit in Egypt" (PDF). Science. 292 (5522): 1704–1706. Bibcode:2001Sci...292.1704S. doi:10.1126/science.1060561. ISSN 1095-9203. PMID 11387472.
↑  Salvador, Amos, ed. (1994). "Chapter 9. Chronostratigraphic Units". Stratigraphic Guide (Second (abridged) ed.). International Commission on Stratigraphy. ארכיון מ-12 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph849188
לבנית

| לבנית |
| --- | --- |
 אנפית השלג
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אנפתיים
סוג:: לבנית
שם מדעי
 Egretta ‏Forster, 1817

לבנית (שם מדעי: Egretta) היא סוג של עופות מים ממשפחת האנפתיים. לא כל המינים המכונים "לבנית" שייכים לסוג זה. למשל, לבנית גדולה שייכת לסוג אנפה.
הלבנית היא עוף שצבעו לבן, אפור או סגול בהיר. היא מצויה לחופי ימים, ביצות או אגמים. היא בעלת רגליים עם קרומי שחייה ומקור צהוב, ארוך וחד, באמצעותו היא חוטפת דגים וצפרדעים מהמים. לחלק מהלבניות נוצות ראש פרועות.
הלבניות חיות ברחבי כל היבשות. כמה מינים חיים גם בישראל.
מיון

סוג לבנית (Egretta )
מין לבנית קטנה (Egretta garzetta)
מין אנפית הצל (Egretta ardesiaca)
מין אנפית השלג (Egretta thula)
מין לבנית אדמדמה (Egretta rufescens)
מין לבנית אפרורה (Egretta vinaceigula)
מין לבנית לואיזיאנה (Egretta tricolor)
מין אנפה לבנת-פנים (Egretta novaehollandiae)
מין אנפה כחולה קטנה (Egretta caerulea)
מין לבנית שונית פסיפית (Egretta sacra)
מין לבנית ים סוף (Egretta gularis)
מין לבנית דימורפית (Egretta dimorpha)
מין לבנית סינית (Egretta eulophotes)
מין אנפה צבועה (Egretta picata)
מיני אנפית הבקר שויכו בעבר לסוג אך כיום שייכים לסוג נפרד בעוד המינים לבנית גדולה ולבנית בינונית הועברו לסוג אנפה.
גלריה

לבנית אדמדמה
אנפה לבנת-פנים
לבנית ים סוף
לבנית קטנה
לובין (עיר)

לובין (בפולנית: Lubin; בגרמנית: Lüben, ליבֶּן) היא עיירה בפרובינציית שלזיה תחתית שבדרום-מערב פולין. בעבר היא הייתה שייכת לפרובינציית לגניצה. לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2014, בעיירה היו אז 74,886 תושבים. בעיירה נולדה הסופרת הפולניה אלה סידי.
היסטוריה

לובין נוסדה בשנת 1280 תחת שלטונו של הדוכס פרזמקו של שינווה על ידי מתיישבים גרמנים. מ-1348 טירת לובין שימשה בתור מקום מגוריו של הדוכס לואיס פיאסט הראשון וצאצאיו.
בסוף המאה ה-15 הכנסייה הקהילתית של לובין נבנתה מחדש בסגנון גותי בשנת. 1951 הועבר המזבח הגבוה שלה לקתדרלת ורוצלב. תחת שלטונו של הדוכס ג'ורג הראשון, אלמנתו אנה פומרניה, והרפורמיסט קספר סצ'וונקפלד שנולד באושיק הסמוכה, הפכו את העיירה למרכז של הרפורמציה הפרוטסטנטית בשלזיה תחתית.
במהלך מלחמת העולם השנייה כ-70% מהמבנים בעיירה נהרסו. בשנת 1945 בין הימים חיילי הצבא האדום הרגו 150 גמלאים גרמנים ו-500 חולים בבתי חולים פסיכיאטריים בלובין. כתוצאה משינויי גבול שהותקנו בוועידת פוטסדאם ב-1945, העיירה הפכה לחלק מהרפובליקה של פולין. התושבים הגרמניים גורשו בכוח והוחלפו בהדרגה על ידי פולנים, רבים מהם עצמם גורשו מתחומי מזרח פולין שסופחו לברית המועצות.
גאוגרפיה

לובין ממוקמת באזור ההיסטורי של שלזיה תחתית בסמוך לנהר זימניקה (Zimnica), כ-71 קילומטר צפונית-מערבית לוורוצלב וכ-20 קילומטר צפונית ללגניצה. העיירה היא אחת המקומות התעשייתיים הגדולים בשלזיה תחתית.
ספורט

זגלמביה לובין – קבוצת כדורגל לגברים. אלופי פולין בשנים 1990–1991 ו-2006–2007.
זגלמביה לובין אינטרפרי – קבוצת כדוריד. משחקים בליגת העל הפולניה כדוריד.
מוסדות חינוך

המכללה המקצועית – אגן הנחושת
תיכון I. אוניברסיטת ניקולאוס קופרניקוס בלובין
תיכון לובין II
ערים תאומות

גרמניה באד אמס, גרמניה
גרמניה בובלינגן, גרמניה
הערות שוליים

1 2  Baza Demografia: Stan ludności 2014, Ludność stan w dniu 30 VI, Ludność według płci i miast, Dolnośląskie
↑  היסטוריה של לובין
↑  באתר הרשמי
↑  באתר הרשמי
↑  באתר הרשמי
↑  באתר הרשמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562293505171  GND: 4232534-1  LCCN: n86094548  MusicBrainz: 07e20f9e-2300-466d-b02e-a97bd17b3227  NKC: ge573838  VIAF: 144331925   WorldCat (עם VIAF): 144331925 
אצטדיון של זגלמביה לובין
לואיזה ליטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בפברואר 1989 (בת 35) קמדן, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק של סילביה יאנג 
 פרופיל ב-IMDb
 
לואיזה ליטון (באנגלית: Louisa Lytton; נולדה ב-7 בפברואר 1989) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה

ליטון נולדה ב-1989 ברובע קֶמְדֶן של לונדון.
ב-2005 החלה לשחק באופרת הסבון "איסטאנדרס", בה המשיכה לגלם את דמותה של הנערה רובי אלן גם בשנה שלאחר מכן, ושבה לסדרה שוב החל מ-2018. בסך הכל, השתתפה בתפקיד זה בלמעלה מ-300 פרקים.
ב-2006 זכתה בפרס בטקס פרסי אופרת הסבון הבריטי "The British Soap Awards" בקטגוריית השחקנית הסקסית ביותר.
בשנים 2007–2009 השתתפה ב-152 פרקי הסדרה "The Bill".
היא השתתפה בעונה הרביעית של תוכנית הריקודים "Strictly Come Dancing" והגיעה למקום הרביעי. באירוויזיון לרוקדים 2008 ייצגה את בריטניה עם מי שהיה בן זוגה בתוכנית וינסנט סימון והגיעו למקום התשיעי.
היא שיחקה בסרט "אמריקן פאי מציגים: ספר האהבה", בסרט הדרמה "Payback Season" וכן הופיעה במספר פרקים של קומדיית המצבים "Edge of Heaven".
ליאו פון קניג

| --- | --- |

 לידה:  28 בפברואר 1871 בראונשווייג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  21 באפריל 1944 (בגיל 73) טוטצינג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  Neuer Friedhof Tutzing 
 מקום לימודים:  אקדמיה ז'וליאן  האקדמיה הפרוסית לאמנות 
 תחום יצירה:  ציור 
 
ליאו פרייהר פון קניג (בגרמנית: Leo Freiherr von König‏; 28 בפברואר 1871 – 9 באפריל 1944) היה צייר גרמני, שהשתייך לזצסיון הברלינאי.
קורות חייו

ליאו היה בנו של הגנרל הפרוסי גוטס פרייהר פון קניג ואשתו הרטה, לבית פריין פון קרם.
ליאו פון קניג למד באקדמיה המלכותית לאמנויות בברלין בין השנים 1889 עד 1894, באקדמיה ז'וליאן בפריז בין השנים 1894 עד 1897 והיה בברלין משנת 1900. בשנים 1907 עד 1920 הוא היה נשוי לאמנית מתילדה טרדיף, שאת בתה אימץ.
משנת 1909 לימד ליאו פון קניג את אחייניתו בברלין. אשתו השנייה אנה פון קניג (1897–1992), הייתה גם תלמידה שלו. במהלך השנים היא הייתה המודל שלו לשלוש עשרה פורטרטים אישיים. מנישואים אלה נולדו שתי בנות. בנוסף, אהובתו של ליאו פון קניג, דולורס פון גרונליוס, לבית קבאלרו, ילדה בן לאחר מותו.
אחרי מקס ליברמן, לוביס קורינת ומקס סלפוגט, ליאו פון קניג היה אחד הנציגים הבולטים של הזצסיון בברלין. הוא התאמן באימפרסיוניזם בברלין ובפריז והוביל כיתת אמן בבית הספר לאמנות שימושית בברלין. יצירות המופת שלו כוללות פורטרטים של גרהרט האופטמן, ארנסט ברלך, אמיל נולדה, קתה קולוויץ ועוד.
הוא צייר את יוזף גבלס (1935), את בנותיו הלגה והילדה והתיידד עם ארנו ברקר, שאותו יצר בפסל חזה ברונזה במהלך שנת האולימפיאדה בברלין ב -1936. עם זאת, הוא נדחה במפורש על ידי אדולף היטלר, והסירו את ציוריו מתערוכת האמנות הגרמנית הגדולה בשנת 1937 ב"האוס דר דויטשן קונסט".
בשנת 1941 הוצע על ידי אלברט בורמן ללא הצלחה למדליית גתה, אך הועלה לחבר כבוד באקדמיה לאמנויות וינה על ידי בלדור פון שירך.
לאחר שהסטודיו שלו בברלין נהרס על ידי הפצצות בשנת 1943, הוא עבר לבוואריה, שם נפטר בשנה שלאחר מכן.
הערות שוליים

↑  Hugo Thielen: König, Ischi (eigentl. Ilse) von. In: Dirk Böttcher, Klaus Mlynek, Waldemar R. Röhrbein, Hugo Thielen: Hannoversches Biographisches Lexikon. Von den Anfängen bis in die Gegenwart. Schlütersche, Hannover 2002, ISBN 3-87706-706-9, S. 204 (books.google.de).
↑  Annette Wagner-Wilke: König, Leo von. In: Allgemeines Künstlerlexikon. Die Bildenden Künstler aller Zeiten und Völker (AKL). Band 81, de Gruyter, Berlin 2014, ISBN 978-3-11-023186-1, S. 136.
↑  Annette Wagner-Wilke: König, Leo von. In: Allgemeines Künstlerlexikon. Die Bildenden Künstler aller Zeiten und Völker (AKL). Band 81, de Gruyter, Berlin 2014, ISBN 978-3-11-023186-1, S. 136.
↑  König, Leo von. In: Hans Vollmer (Hrsg.): Allgemeines Lexikon der bildenden Künstler des XX. Jahrhunderts. Band 3: K–P. E. A. Seemann, Leipzig 1956, S. 80–81.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15044412r (data)  GND: 11877767X  ISNI: 0000 0001 0980 6092  LCCN: nr2002006863  LNB: 000229039  NKC: xx0225468  RKD: 45572  SUDOC: 066868092  ULAN: 500007527  VIAF: 64803458   WorldCat (עם VIAF): 64803458
לבנית אפרורה

| לבנית אפרורה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אנפתיים
סוג:: לבנית
מין:: לבנית אפרורה
שם מדעי
 Egretta vinaceigula ‏שרפ, 1895
תחום תפוצה


לבנית אפרורה (שם מדעי: Egretta vinaceigula) היא מין של עוף מים בסוג לבנית ממשפחת האנפתיים החי באפריקה הדרומית ובמרכז אפריקה והיא מצויה בסכנת הכחדה בטבע. אנפה זו מזכירה במראה גרסה כהה של לבנית כהה, אך בעלת מספר הבדלים קטנים, בעיקר במראה הצעירים.
תיאור

אנפה זו קטנה יחסית ומגיעה לאורך ממוצע של 43 ס"מ ולמשקל ממוצע של 250-340 גרם. צבע הנוצות כחול-אפור כהה עד שחור. היא בעלת צוואר חום-אדמדם היורד בפס ישר עד אמצע החזה. הרגליים צהובות וארוכות והמקור ישר ואפור-כהה עם בסיס צהוב.
האנפה מצויה לאורך גדות נהר, אגמים ובסוואנות לחות וביצות לאורך אפריקה הדרומית, בעיקר בזמביה, צפון נמיביה ובוטסואנה במספר אזורים ופארקים לאומיים כמו באגן האוקוונגו. היא לעיתים נודדת לאזורים נוספים כמו לצפונה של דרום אפריקה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ואולי גם במוזמביק, זימבבואה (סמוך לזמבזי) אנגולה ומלאווי. זוהי אנפה נדירה יחסית, כשבטבע נמצאים לפי ההערכות רק 3,000 עד 5,000 פרטים בוגרים.
האנפה היא פעילת יום החיה סמוך למקווי מים או על הצמחייה הקרקעית, לעיתים סמוך לאנטילופות כמו קובוס המשקפיים ושם צדה דגים, בעיקר אמנוניים קטנים, אך גם צפרדעים, סרטנים וחרקים. היא מקננת על עצים נמוכים כמו דקליים, שיטה, פיקוס ואף על קנים סמוך למים. הקן עשוי מצמחייה ונמצא בקרבה למים ובו הנקבה מטילה 1 עד 4 ביצים.
אוכלוסיית המין הזה מתמעטת  עקב ייבוש של כמה נהרות ויצירת סכרים באפריקה הדרומית. גורמים נוספים הם שריפות טבע,  רמיסות של אתרי הרבייה על ידי פילים נודדים וטריפה של צעירים  על ידי עופות דורסים כמו עיטם קולני.
מצב השימור של מין זה מוגדר כפגיע.
הערות שוליים

↑  לבנית אפרורה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ליאו פויכטוונגר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  18 באוקטובר 1892 כ"ז בתשרי ה'תרנ"ג מינכן, גרמניה
 פטירה:  4 במאי 1959 (בגיל 66) כ"ז בניסן ה'תשי"ט
 מדינה:  ישראל
 מקצוע:  בנקאי
 תואר:  דוקטור
ליאו (יעקב אריה) פויכטוונגר (בגרמנית: Leo Feuchtwanger; ‏18 באוקטובר 1892, כ"ז בתשרי ה'תרנ"ג – 4 במאי 1959, כ"ז בניסן ה'תשי"ט) היה בנקאי, ונדבן יהודי גרמני, מקים בנק פויכטוונגר בארץ ישראל.
קורות חיים

נולד במינכן לאנג'לו (אשר) ופריצי פראדל לבית שפיצר, כילד רביעי מתוך חמישה, התייתם מאימו בגיל 16. לאחר שרות צבאי לא משמעותי בחיל הפרשים של צבא בוואריה, למד באוניברסיטאות במינכן וציריך וקיבל את תואר הדוקטורט ב-1917.
בשנים 1917–1920 עבד במכון לתחבורה ימית וכלכלה עולמית בקייל, לאחר מכן בשנים 1920–1936 עבד בבנק המשפחתי כמנהל רכש.
בשנת 1936 עלה לארץ עם בת זוגו אילזה בלומנטל לה נישא בשנת 1929 והתיישב בפתח תקווה כחלק מקהילת היקים "מקור חיים" שהוביל הרב פינחס וולף. בשנת 1939 נולדה לזוג בתם היחידה אסתר שנישאה לכלכלן והעיתונאי דב גנחובסקי. עם עלייתו לארץ בשנת 1936 הקים את בנק פויכטוונגר בתל אביב וביחד עם אחיו תאודור ושימש כמנכ"ל הבנק עד פטירתו בשנת 1959.
אף על פי שהתרחק מפעילות ציבורית רשמית, תמך באופן קבוע במשפחות רבות מהעלייה החמישית שרבות מהן ברחו מגרמניה לאחר עליית הנאצים לשלטון והגיעו לארץ חסרות רכוש ואמצעים.
נפטר בשנת 1959 ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
הערות שוליים

↑  ליאו פויכטוונגר, באתר BillionGraves
לודוויג פיק

| --- | --- |

 לידה:  31 באוגוסט 1868 גוז'וב ויילקופולסקי, ממלכת פרוסיה 
 נרצח:  3 בפברואר 1944 (בגיל 75) טרזיינשטט, צ'כיה 
 ענף מדעי:  רפואה, פתולוגיה 
 מקום מגורים:  צלנדורף, שטגליץ-צלנדורף 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת לייפציג  אוניברסיטת היידלברג  אוניברסיטת קניגסברג 
 מוסדות:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 
לודוויג פיק (בגרמנית: Ludwig Pick;‏ 31 באוגוסט 1868 – 3 בפברואר 1944, גטו טרזין) היה פתולוג יהודי-גרמני יליד לנדסברג אן דר ורתה.
בשנת 1893 קיבל דוקטורט ברפואה בלייפציג ולאחר מכן עסק ברפואה במרפאה הפרטית של ליאופולד לנדאו. ב-1906 מונה למנהל המחלקה לאנטומיה פתולוגית בבית החולים העירוני פרידריכסהיין בברלין. מאוחר יותר נכלא על ידי הנאצים ומת ב-3 בפברואר 1944 במחנה הריכוז טרזין.
פיק תרם לפתולוגיה אקדמית, במיוחד בתחום מחלות גניטורינאריות וחקר הפיגמנטציה המלנוטית. בשנת 1912, הוא טבע את המונח פאוכרומוציטומה כדי לתאר את השינוי בצבע הכרומאפין בתאי גידול הקשורים לגידולי ליבת יותרת הכליה.
אפונימים משויכים

תסמונת לוברש-פיק (Lubarsch–Pick): שילוב נדיר של מקרוגלוסיה עם עמילואידוזיס שיטתי של העור ושרירי השלד. אבחן עם הפתולוג אוטו לוברש (1860–1933).
מחלת נימן-פיק: הפרעה ביוכימית המשפיעה על שומן הנקרא ספינגומיילין, הגורמת בדרך כלל להגדלה מתקדמת של הכבד והטחול (hepatosplenomegaly), יחד עם לימפדנופתיה, אנמיה והידרדרות נפשית ופיזית. אבחן עם ד"ר אלברט נימן (1880–1921).
תא פיק: היסטיוציט (אחד מהתאים הפגוציטיים) שנמצא בטחול ובמח העצם במחלת נימן-פיק. הוא דומה במראהו ל"תא גושה", אולם הציטופלזמה של התא נראית מוקצפת.
מחקרים

Über das elastische Gewebe in der normalen und pathologisch veränderten Gebärmutter רחם, 1900 – על רקמה אלסטית ברחם רגיל ושונה פתולוגית.
Die Weltanschauung Des Judentums, 1912 – השקפת העולם של היהדות.
Die Skelettform-ossuäre Form des Morbus Gaucher, 1927 – צורת השלד ביחס למחלת גושה.
Der Paratyphus, 1928 – הפרה-טיפוס.
הערות שוליים

↑  Medscape Pheochromocytoma Imaging
↑  Pheochromocytoma Support Page Early History of Pheochromocytoma
↑  Google Books Immunology & Serology in Laboratory Medicine5 by Mary Louise Turgeon
↑  WorldCat Search (published works)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295191605171  GND: 117685992  ISNI: 0000 0000 5106 403X  LCCN: nr2005030790  NKC: nlk20010093185  NTA: 130726648  SNAC: w6tc4441  SUDOC: 073725978  VIAF: 27854973   WorldCat (עם VIAF): 27854973
לודוויג פרדיננד, נסיך בוואריה

| --- | --- |

 לידה:  22 באוקטובר 1859 מדריד, ממלכת ספרד ספרד 1785 
 פטירה:  23 בנובמבר 1949 (בגיל 90) מינכן, גרמניה המערבית גרמניה המערבית 
 מדינה:  ספרד, גרמניה 
 מקום קבורה:  כנסיית מיכאל הקדוש, מינכן 
 בת זוג:  מריה דה לה פאס, נסיכת ספרד
 פרסים והוקרה
 הצלב הגדול של המסדר האזרחי של אלפונסו XII (1904)  מסדר העיט השחור  אביר במסדר גיזת הזהב 
 
לודוויג פרדיננד, נסיך בוואריה (בגרמנית: Ludwig Ferdinand von Bayern;‏ 22 באוקטובר 1859 – 23 בנובמבר 1949), היה חבר בית ויטלסבאך וכן גנרל חיל הפרשים. בעקבות נישואיו לאינפנטה מריה דה פאס מספרד, הוא גם הפך לאינפנטה ספרדי.
ביוגרפיה

לודוויג פרדיננד נולד ב-22 באוקטובר 1859 במדריד, ספרד, והוא היה הבן הבכור של אדלברט, נסיך בוואריה, בנו של לודוויג הראשון, מלך בוואריה, ואשתו אמליה פיליפינה, נסיכת ספרד, בתם של האינפנטה פרנסיסקו דה פאולה מספרד ולואיזה קרלוטה, נסיכת שתי הסיציליות.
דודיו של לודוויג פרדיננד מצד אביו היו מקסימיליאן השני, מלך בוואריה, אותון, מלך יוון לואיטפולד, הנסיך העוצר של בוואריה, ואילו דודו מצד אמו היה פרנסיסקו, דוכס קדיס, בעלה של איזבלה השנייה, מלכת ספרד, ובן דודו הראשון היה אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד, שהיה מבוגר ממנו בשנתיים. לודוויג פרדיננד נולד במדריד, אבל אחיו הקטנים נולדו בבוואריה, לשם חזרו הוריו.
לודוויג השני, אוטו ולודוויג השלישי, מלכי בוואריה, היו בני דודיו הראשונים. אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד היה אף הוא בן דודו הראשון.
אחיותיו של לודוויג פרדיננד היו איזבלה, דוכסית ג'נובה, אלוירה, רוזנת קוניץ, וקלרה, אם מנזר אנה הקדושה, ואחיו הצעיר היה אלפונס, נסיך בוואריה, בעלה של לואיז, נסיכת אורליאן.
הנסיך לודוויג פרדיננד היה החבר היחיד במשפחת המלוכה הבווארית, שתמיד נשאר ביחסים ידידותיים עם בן דודו, המלך לודוויג השני (למעט אליזבת, קיסרית אוסטריה) - והדודן היחיד שאי פעם הוזמן, יחד עם אשתו, לארמון הרנכימזה וכן לארוחות פרטיות במלון מינכן רזידנס. כאשר לודוויג השני נעצר בטירת נוישוונשטיין בשנת 1886, הוא התקשר אל לודוויג פרדיננד לעזרה, האחרון מייד התכוון לסייע לו, אך נמנע ממנו לעזוב את ארמון נימפנבורג על ידי דודו לואיטפולד שעמד להשתלט על הממשלה כנסיך העוצר.
ב-2 באפריל 1883 התחתן לודוויג פרדיננד עם בת דודתו, מריה דה לה פאס, נסיכת ספרד, בתם הצעירה ביותר של פרנסיסקו, דוכס קדיס ואיזבלה השנייה, מלכת ספרד, ונולדו להם שלושה ילדים.
בשנת 1885 חזרו הזוג הצעיר לבוואריה והתגוררו בעיקר באגף צדדי של ארמון נימפנבורג המלכותי, שניתן להם על ידי לודוויג השני. מאוחר יותר, הם רכשו ארמון שנרכש בעיר הפנימית של מינכן, ארמון לודוויג פרדיננד בוויטלסבאכפלאץ, והתגוררו בו יחד עם אחיו של לודוויג פרדיננד, אלפונס, נסיך בוואריה ומשפחתו.
לודוויג פרדיננד ומריה דה לה פאס הקימו את הענף הספרדי של משפחת המלוכה הבווארית, שהתחילו בנישואי הוריו של לודוויג פרדיננד אך התחזקו על ידי נישואים ספרדים רצופים במשך שלושה דורות.
לודוויג פרדיננד היה אחד מבני האצולה האירופיים המעטים שעבדו עבודה רגילה מחוץ לממשלה או לצבא, על ידי עבודה כרופא מנתח וגינקולוג. במלחמת העולם הראשונה הוא עמד כראש מחלקת הניתוח בבית החולים הצבאי של מינכן, למרות היותו קולונל הכבוד של רגימנט הרגלים הבווארי ה-18 וכן של רגימנט הדראגונים הפרוסי ה-3.
ב-23 בנובמבר 1949 מת לודוויג פרדיננד במינכן, והוא בן 90 שנים.
משפחתו

ב-2 באפריל 1883 התחתן לודוויג פרדיננד עם בת דודתו, מריה דה לה פאס, נסיכת ספרד, בתם הצעירה ביותר של פרנסיסקו, דוכס קדיס ואיזבלה השנייה, מלכת ספרד, ונולדו להם שלושה ילדים:
פרדיננד, נסיך בוואריה (1884–1958), התחתן עם מריה תרסה, נסיכת ספרד.
אדלברט, נסיך בוואריה (1886–1970), התחתן עם אוגוסטה, רוזנת זיפריד.
פילאר, נסיכת בוואריה (1891–1987).
לה דאנט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  68°57′00″S 70°58′00″W﻿ / ﻿68.95°S 70.9667°W﻿ / -68.95; -70.9667
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהלה דאנט(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהלה דאנט(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומילה דאנט(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומילה דאנט
 
לֶה דֶאנט או לֶה דֶאן או לֶז דֶנְטְס (באנגלית: Les Dents - נהגה "לז דאנטס"; בצרפתית - נהגה "לה דאנט" או "לה דאן"- מילולית: "השיניים") או ד'ה נידלז (באנגלית: The Neadles; מילולית: "המחטים") הן ארבע פסגות סלעיות בולטות, דמויות שיניים, בהרי רואן, בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
בשל בולטותן, הפסגות מהוות ציון דרך בולט באזור.
לפסגות גובה אחד - כ-1,500 מטרים מעל פני הים.