stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דאיזן מאדה
קריירת מועדונים

דאיזן מאדה החל את הקריירה המקצוענית שלו במצומוטו ימאגה במסגרת ליגת המשנה היפנית, ובהמשך שיחק במועדון במסגרת ליגת העל היפנית. בסך הכל ערך 55 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.
ב-6 בינואר 2017 הושאל מאדה למיטו הוליהוק מליגת המשנה היפנית למשך עונת 2017. הוא ערך 36 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 13 שערים.
ב-21 ביולי 2019 הושאל מאדה למשך עונה אחת למאריטימו מליגת העל הפורטוגלית. ב-11 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ספורטינג ליסבון במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2019/2020. ב-25 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-2 לטונדלה במסגרת המחזור השלישי בליגה. בסך הכל ערך 23 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-3 באוגוסט 2020 הושאל מאדה ליוקוהמה אף. מרינוס מליגת העל היפנית עד לתום עונת 2020. הוא ערך 23 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שלושה שערים. בתום העונה חתם על חוזה קבוע במועדון. בעונת 2021 ערך מאדה 36 הופעות ליגה, בהן הבקיע 23 שערים, וסיים כמלך השערים של ליגת העל היפנית, יחד עם לאנדרו דמיאו.
ב-31 בדצמבר 2021 הושאל מאדה עד לתום עונת 2021/2022 לסלטיק מליגת העל הסקוטית. ב-17 בינואר 2022 ערך מאדה את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על היברניאן במסגרת המחזור ה-21 בליגה. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. בסך הכל ערך מאדה 16 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה במועדון, בהן הבקיע שישה שערים. בתום העונה חתם על חוזה קבוע במועדון.
קריירה בינלאומית

מאדה היה חלק מסגל נבחרת יפן לטורניר קופה אמריקה 2019, וערך שתי הופעות בטורניר. ב-17 ביוני 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 4-0 לנבחרת צ'ילה במסגרת שלב הבתים של הטורניר.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית של יפן טורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021, וערך שלוש הופעות בטורניר, בו סיימה נבחרתו במקום הרביעי. הוא הבקיע שער אחד בטורניר.
ב-10 ביוני 2022 הבקיע מאדה את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 4-1 על נבחרת גאנה במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

אליפות סקוטלנד (1): 2021/2022
מלך השערים של ליגת העל היפנית (1): 2021
גל הקור באירופה (2017)

פני דנובה קפואים בבודפשט
בינואר 2017 הכה גל קור, שמקורו באזור הארקטי, במרכז ובמזרח אירופה וגרם למותם של לפחות שישים בני אדם, מרביתם בפולין. גל הקור גרם גם להשהיית שירותי טיסה, הפלגה ונסיעה בכבישים ובמסילות ברזל באזורים שונים באירופה. השיט בדנובה הופסק בגלל סכנת גושי הקרח הצפים. במהלך השבוע הראשון של ינואר מתו בפולין, בגלל מכת הקור, 46 בני אדם והטמפרטורה ירדה עד מינוס 42 מעלות צלזיוס.
מזג האוויר החריג גרם גם להפסקות חשמל מרובות וכתוצאה מכך אוכלוסיות גדולות נותרו ללא חימום וללא מאור זמן ממושך. נרשמו פציעות רבות בגלל החלקות על משטחי קרח ובמקומות רבים השלטונות פתחו מקלטים מאולתרים, שהציעו מחסה לחסרי בית. מהגרי עבודה ומבקשי מקלט בדרכם לאירופה נפגעו קשה במיוחד. באי לסבוס, תחנת מעבר של מהגרי עבודה ומבקשי מקלט מאסיה ומאפריקה, חיים רבים מהם באוהלים ומבוססים בבוץ, אולם בעקבות ביקורות קשות של סוכנויות הסיוע הרשויות הודיעו שיעבירו את שוכני האוהלים לחדרי מלון ריקים בעונה זו. ממשלת יוון הודיעה שתשלח ללסבוס ספינת צי צבאית, כדי שתשמש כמלון צף עבור הנזקקים.
גל הקור השבית לכמה ימים גם את נמל התעופה אטאטורק באיסטנבול, שמשמש לא מעט ישראלים כתחנת ביניים ליעדים אחרים. גם מזג האוויר בישראל הושפע בירידת טמפרטורות בירידת שלג בגליל.
הערות שוליים

↑  כבר 61 קורבנות בגל הקור הקיצוני באירופה, באתר ynet, 10 בינואר 2017
↑  איתי בלומנטל והסוכנויות, אירופה קופאת, בוטלו טיסות מישראל לטורקיה, באתר ynet, 9 בינואר 2017
↑  מתן צורי ואיתי בלומנטל, בגלל השלגים: ישראלים נצורים ליד סוריה, באתר ynet, 8 בינואר 2017
↑  שלג החל לרדת בהרי הגליל
ג'רג' הוסאר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באוקטובר 1911 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1 באפריל 2002 (בגיל 90) בודפשט, הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות הציבורי החדש בבודפשט 
 שם לידה:  Hirsch György 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת סגד, Madách Imre High School 
 תפקידים:  רופא שיניים, היסטוריון של הרפואה, עורך תורם 
 מספר צאצאים:  3 
 
ג'רג' הוסאר (במקור עד 1932 הירש, בהונגרית: Huszár György;‏ בודפשט, 1 באוקטובר 1911 – בודפשט, 1 באפריל 2002) היה רופא שיניים (MD) יהודי-הונגרי, היסטוריון רפואי, עורך עיתון, פרופסור באוניברסיטה, קנדידט (דוקטורט קטן .CSc) למדעי הרפואה (1960), דוקטורט מלא (.PhD או .DSc) (משנת 1978).
קורות חייו

ג'רג' הירש נולד במשפחה יהודית כבנם של (מוריץ פרקש) מרצל הירש (1884–1943),  רופא שיניים מוסמך מטעם המדינה, ושל אולגה לאסלו (1880–1971). ב-1929 סיים את לימודיו בגימנסיה הראשית אימרה מדאץ' בבודפשט. הוא השלים את השכלתו הגבוהה באוניברסיטת פרנץ יוזף בסגד, שם קיבל תואר דוקטור לרפואה ב-1935, ושלוש שנים לאחר מכן ניגש לבחינת מומחה במחלות שיניים ומחלות פה ולסת. לאחר שקיבל את ההסמכה, הוא בילה שנה כמתמחה של פרופסור פרנץ קיש במחלקה לאנתרופולוגיה של המכון לאנטומיה. לאחר מכן עבד בבית החולים הונווד בנג'קניז'ה במשך כמה חודשים. בשנים 1937-1938היה מתמחה בפוליקליניקה ברחוב סבטשג (Szövetség ) בבודפשט, ובשנים 1937-1939 היה מתמחה של דנש מאטה במרפאת הסטומטולוגיה של אוניברסיטת פאזמאן פטר (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). בין השנים 1940-1943 עבד כרופא משנה במחלקת השיניים של בית החולים אישטוואן בבודפשט. בשנה האחרונה של מלחמת העולם השנייה הוא היה הרופא של ההתנגדות הלאומית (כעריק), של ועדת MOKAN. בין 1945 לבין 1950, היה עוזרו של פרופסור קארוי באלוג במרפאת השיניים של אוניברסיטת בודפשט למדעי הרפואה (BOTE) (כיום שמה אוניברסיטת זמלווייס) ובשנים 1951–1952 היה רופא ראשי ומנהל מחלקה של מרפאות השיניים לבתי ספר של עיריית בודפשט. בין השנים 1953–1955 היה מרצה בכיר ולאחר מכן פרופסור חבר באוניברסיטה במחלקה לפרתודונטיה ב-BOTE ובפקולטה לרפואת שיניים של אוניברסיטת סמלווייס, בין 1955 לבין 1977 היה פרופסור חבר באוניברסיטה ובין 1968 לבין 1977 עמד בראש המחלקה לפרודוטיקה ומדעי החומרים. הוא פרש לגמלאות ב-1977, והחליף אותו בראש מעבדת ההוראה תלמידו, ג'רג' גץ. בשנת פרישתו, הגיש את עבודת הדוקטורט האקדמית שלו במדעי הרפואה לאקדמיה ההונגרית למדעים, שכותרתה הייתה שיטות חדשות לבדיקת שחיקת שיניים ותוצאות הערכות השוואתיות המבוססות עליהן. התזה התקבלה בתמיכת הסוקרים פה אחד, וכך עלה לדרגות רופאי שיניים בעלי תואר דוקטור אקדמי. ב-1978 יזמה הפקולטה לרפואת שיניים את קידומו לתואר פרופסור מן המניין באוניברסיטה, אותו קיבל ב-1982.
מ-1947 ערך את כתב העת "סקירת רופאי השיניים" (Fogorvosi Szemle) כעורך שותף, ולאחר מכן בין 1966 לבין 1988 הפך לעורך האחראי של המגזין. בתחילת דרכו המדעית פרסם מאמרים אנתרופולוגיים, לאחר מכן התעניינותו פנתה לפליאוסטומטולוגיה, להיבטים האנתרופולוגיים של רפואת השיניים, ובהקשר זה לשאלות טכנולוגיות-מטריאליסטיות, אודונטו-טכניות בתותבות שיניים. הוא השיג תוצאות חדשות ביסודו בתחום בחינת מחלות השיניים והשיניים של הונגרים של ימי הביניים המוקדמים, והיה מהראשונים שהכירו בחשיבות החברתית של מחלות שיניים. המחקר הג'ירונטו-סטומטולוגי שלו הוא חלוצי גם בעולם כולו.
משפחתו

אשתו היא מרגיט איריץ משנת 1940
ילדיו
ג'רג' הוסאר הבן (1941)
פרנץ הוסאר (1944)
דניאלה הוסאר (1948)
חבריות

חבר בוועדה להיסטוריה רפואית של האקדמיה ההונגרית למדעים
חבר הנהלה וסגן נשיא כבוד של האגודה ההונגרית להיסטוריה רפואית
חבר מועצת המנהלים של איגוד רופאי השיניים ההונגרי
חבר בוועדה לתולדות השיניים של איגוד רופאי השיניים הבינלאומי
פרסים והוקרה

עובד דגול בחינוך (1977)
מדליית הזיכרון של קארוי באלוג (1978)
מדליית הזיכרון של אישטוון וספרמי (1979)
מדליית הזיכרון של יוז'ף ארקבי (1993)
תעודת ציון לשבח של שר הבריאות (2001)
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 119891/1932. Forrás: MNL-OL 30796. mikrofilm 249. kép 2. karton
↑  "Születési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári születési akv. 2062/1911. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-26.
↑  "Dr. Huszár György elhunyt". Népszabadság. 2002-04-12. p. 21. נבדק ב-2021-02-26.
↑  "Hirsch Marcell halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1014/1943. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-26.
↑  "Hirsch Marcell gyászjelentése (1943)". נבדק ב-2021-02-26.
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 720/1910. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-06.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810600806505606  ISNI: 0000 0001 1155 0348  VIAF: 162203483   WorldCat (עם VIAF): 162203483 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'רג' הוסאר".
גביע המלך הספרדי 1903

| --- | --- |
תמונה קבוצתית של זוכת הטורניר אתלטיק בילבאו
תמונה קבוצתית של זוכת הטורניר אתלטיק בילבאו
 תקופת התחרות:  6 באפריל 1903 – 8 באפריל 1903 (3 ימים)
 מספר משתתפות:  3
 הזוכה:  אתלטיק בילבאו
 מספר משחקים:  3
 מספר שערים:  14 (4.67 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ספרד 1785 חואן אסטורקיה   ספרד 1785 ארמאנדו ג'רלט   ספרד 1785 אלחנדרו דה לה סוטה   (2 שערים לכל אחד)
 → 1902 Copa de la Coronación1904 ←
גביע המלך הספרדי 1903 הייתה התחרות הרשמית הראשונה של גביע המלך הספרדי. המשחקים נערכו מה-6 באפריל 1903 עד ל-8 באפריל 1903 במדריד.
בתחרות השתתפו 3 קבוצות, והגמר נקבע על ידי הקבוצה שמנצחת את משחקה. הקבוצה שהפסידה בשני משחקיה היא זו שמודחת.
אתלטיק בילבאו זכתה בגביע לאחר ניצחון 2–3 בגמר על ריאל מדריד.
משחקים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 באפריל 1903 | אספניול | 1–4 | מדריד | היפודרומו דה לה קסטיינה, מדריד, ספרד |
| 6 באפריל 1903 | סנארו   |  | ארמאנדו חירלט     ארמאנדו חירלט     חוסה חירלט     פדרו פארגס   | היפודרומו דה לה קסטיינה, מדריד, ספרד |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 באפריל 1903 | אתלטיק בילבאו | 4–0 | אספניול | היפודרומו דה לה קסטיינה, מדריד, ספרד |
| 7 באפריל 1903 | חואן אסטורקיה     חואן אסטורקיה     אלחנדרו דה לה סוטה     וולטר אוונס   |  |  | היפודרומו דה לה קסטיינה, מדריד, ספרד |
משחקים > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 באפריל 1903 | אתלטיק בילבאו | 3–2 | מדריד | היפודרומו דה לה קסטיינה, מדריד, ספרד שיפוט: ספרד 1785 חוסה מריה סולר |
| 8 באפריל 1903 | ארמנד קאסו  55'   אדוארדו מונטיו  70'   אלחנדרו דה לה סוטה  80' |  | מרקס דה ולדטראסו  15'   סאנצ'ס ניירה  40' | היפודרומו דה לה קסטיינה, מדריד, ספרד שיפוט: ספרד 1785 חוסה מריה סולר |
דארק שרה

| --- | --- |

 מקום הקמה:  קרבה, פינלנד
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 סוגה:  מטאל סימפוני • מטאל גותי  • מטאל נאו-קלאסי
 חברת תקליטים:  נאפלם
 www.darksarah.com
 חברים
 היידי פרוויאנן סאמי סאלונן ארקה קורהונן רוד רוטשטן תומאס טונקארי
 חברים לשעבר
 יוקה קוסקינן לאורי קווסלו JP לפאלוטו
 
דארק שרה (באנגלית: Dark Sarah) היא להקת מטאל סימפוני, מטאל גותי ומטאל נאו-קלאסי פינית המורכבת היידי פרוויאנן, סאמי סאלונן, ארקה קורהונן, רוד רוטשטן ותומאס טונקארי. הלהקה הוקמה על ידי פרוויאנן לאחר שעזבה את להקת המטאל הפינית אמבריאן דאון (אנ') ב-2012. הסגנון של הלהקה מתואר לעיתים קרובות כ"מטאל קולנועי".
אלבום הבכורה של דארק שרה, Behind the Black Veil, יצא לאור בשנת 2015.
קריירה > 2012–2015: הקמה ו-Behind the Black Veil

הזמרת היידי פרוויאנן החלה לעבוד על אלבום הבכורה של דארק שרה, Behind the Black Veil, לאחר שקיבלה את ההחלטה לעזוב את להקתה לשעבר, אמבריאן דאון (אנ'). כשכתבה את המילים הראשונות שלה לשיר "Save Me", העוסק בדמות בשם שרה, היא החליטה בסופו של דבר להקליט אלבום קונספט שיעסוק בצד האפל של אותה הבחורה. לאחר מכן, החליטה לקרוא ללהקה "דארק שרה" ("שרה האפלה"). כדי לקדם את האלבום, היא ביקשה מהמוזיקאים קספרי הייקינן, טימו לייטינן ויוקה קוסקינן להקליט את שני השירים הראשונים "Save Me" ו-"Poison Apple", שצורפו בהמשך לאלבום הבכורה של דארק שרה, Behind the Black Veil. כדי לממן את כל הפרויקט, החלו שלושה קמפיינים נפרדים באינדיגוגו, שכולם קיבלו מימון מלא על ידי המעריצים. התקליטור פוצל לשלושה חלקים, שנקראים פרקים, הפרק הראשון כלל את 4 הרצועות הראשונות, הרצועות השניות 5 עד 8, והרצועות השלישיות 9 עד 14.
ב-27 בספטמבר 2012 הוכרז כי מנואלה קרלר (אנ') (מלהקת קסנדריה) תשתתף בדואט לשיר "Memories Fall", כדמות הגורל. שני שיתופי פעולה נוספים הוכרזו מאוחר יותר, ב-13 בינואר 2013. הגיטריסטים סאמי סאלונן וארקה קורהונן, המתופף לאורי קווסלו ונגן הבס יוקה קוסקינן נוספו להרכב הרשמי של דארק שרה, בעוד פרוויאנן נשארה הסולנית.
קריירה > 2015–2017: The Puzzle

ב-16 בדצמבר 2015 הודיעה פרוויאנן דרך עמוד הפייסבוק שלה שהחלו הקלטות לשירים הראשונים של האלבום הבא. ב-6 במרץ 2016 יצא הטיזר הראשון ביחד עם שם האלבום החדש, שנקרא, The Puzzle. הסיפור של האלבום נמשך מהמקום בו הסתיים האלבום הקודם. פרוויאנן הצהירה כי: "The Puzzle הוא אלבום קונספט שממשיך את הסיפור שהתחיל באלבום הבכורה שנקרא, Behind the Black Veil. לאחר שהעץ הרשע מת ונפשה של שרה האפלה איתה, היא נשלחה להיסחף לאורך נהר המוות. הנחלים לקחו אותה לאי שאליו נלקחות הנשמות המגורשות. כדי לצאת מהאי היא צריכה לפתור את הפאזל ולמצוא שלושה מפתחות". לאחר מכן, החל קמפיין אינדיגוגו נוסף למימון האלבום.
הקליפ לשיר "Little Men" יצא ב-15 באפריל 2016. ב-24 באפריל חשפה פרוויאנן בעמוד הפייסבוק שלה ששוב יופיעו שלושה אורחים באלבום החדש. מנואלה קרלר גילמה בשנית את דמות הגורל בשיר "Rain", ויואה-פקה לפאלוטו (מלהקות כרון (אנ') ונורת'רן קינגס) מגלם את דמות הדרקון בשיר "Dance with the Dragon". ב-13 בספטמבר הוכרזה האורחת השלישית, שרלוט ווסלס (אנ') (מלהקות דיליין ופנטזמה) שמגלמת את בת הים הרעה בשיר "Aquarium".‏ The Puzzle יצא לאור ב-18 בנובמבר. ב-18 באוקטובר יצא קליפ המילים של השיר "Aquarium".
קריירה > 2017–הווה: The Golden Moth

במרץ 2017, הוכרז שהאלבום השלישי של דארק שרה נמצא בשלבי הקלטות, כאשר JP לפאלוטו הצטרף אליה מחדש. בהמשך, נודע שהוא ופרוויאנן הלחינו יחד את שירי האלבום. כמו כן, הוכרז על קמפיין מימון המונים נוסף לגיוס כסף לקליפ חדש. במסגרת הקמפיין הצהירה הלהקה כי: "הקונספט של דארק שרה בנוי סביב סיפור המספר על אישה צעירה בשם שרה והמאבק שלה בצד המרושע שלה, "שרה האפלה". האלבומים מספרים סיפור על מסעה בשלושה עולמות – העולם האמצעי, עולם החיים (האלבום Behind The Black Veil) ו-The Under World, שבו מתגוררים המתים (The Puzzle) והעולם העליון, שבו נמצאים רוחות ואלים". האלבום החדש תואר גם כהמשך לסיפורם של שרה האפלה והדרקון (שליט השאול), שנפגשים שוב בעולם העליון. ב-26 באוקטובר החל הקמפיין הנוסף באינדיגוגו, שהושלם ב-14 בדצמבר. יחד איתו פורסם גם השם של האלבום החדש, The Golden Moth, וקליפ חדש לשיר "Trespasser". ב-2 בנובמבר, הזמרת זוברו אזנארז מלהקת המטאל Diabulus in Musica (אנ') נחשפה כאורחת חדשה ראשונה באלבום בתור אלת מסכת הברזל בעמוד הפייסבוק של דארק שרה. מאוחר יותר, ב-3 בדצמבר נחשפו שני האורחים האחרים, הזמר ונגן הבס מארקו היטאלה מלהקת המטאל הפינית נייטוויש בתור אל הזקן הלבן ונגנית האקורדיון נטע סקוג מלהקת המטאל הפינית אנסיפרום כמגדת עתידות.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2015: Behind the Black Veil
2016: The Puzzle
2018: The Golden Moth
2020: Grim
2022: Attack of Orym
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2014: Violent Roses
הערות שוליים

1 2 3 4  Dark Sarah, Heidi Parviainen, Dark Sarah - Upcoming Album ATTACK OF ORYM - Cinematic Metal, DARK SARAH
1 2  Blabbermouth, Former AMBERIAN DAWN Singer Returns With New DARK SARAH Album 'The Puzzle', BLABBERMOUTH.NET, ‏2016-09-14
1 2  BraveWords, VAN CANTO Vocalist Pens Song For Former AMBERIAN DAWN Singer's DARK SARAH Project, bravewords.com (באנגלית)
↑  Behind the Black Veil, 2015-05-12, נבדק ב-2022-02-12
↑  Blabbermouth, Former AMBERIAN DAWN Singer's DARK SARAH: 'Behind The Black Veil' Album Artwork Unveiled, BLABBERMOUTH.NET, ‏2014-02-24
1 2  BraveWords, DARK SARAH - A New Day Dawns, bravewords.com (באנגלית)
↑  BraveWords, DARK SARAH - A New Day Dawns, bravewords.com (באנגלית)
↑  "Singer and leader Heidi Parviainen – Dark Sarah", www.metal-rules.com
↑  Dark Sarah - singer and leader Heidi Parviainen, Metal-Rules.com, ‏2017-01-28 (באנגלית אמריקאית)
↑  Blabbermouth, DARK SARAH Feat. Former AMBERIAN DAWN Singer HEIDI PARVIAINEN: 'Dance With The Dragon' Video, BLABBERMOUTH.NET, ‏2016-11-16
↑  Blabbermouth, DARK SARAH: Lyric Video For New Song 'Aquarium' Feat. DELAIN's CHARLOTTE WESSELS, BLABBERMOUTH.NET, ‏2016-10-18
1 2  DARK SARAH: JP LEPPÄLUOTO JOINS LINEUP FOR THIRD ALBUM, web.archive.org, ‏2018-09-02
↑  DARK SARAH & THE DRAGON - NEW music video, Indiegogo (באנגלית)
↑  DARK SARAH - The Golden Moth - NEW ALBUM, Indiegogo (באנגלית)
↑  DARK SARAH - Trespasser, נבדק ב-2022-02-12
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7147 6372  MusicBrainz: 6fdcb2f9-61b1-47fe-90b2-f5cfa0164b3e  VIAF: 949155284779587061007   WorldCat (עם VIAF): 949155284779587061007 
היידי פרוויאנן, 2009
דורותי הייט

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1912 ריצ'מונד, ארצות הברית 
 פטירה:  20 באפריל 2010 (בגיל 98) Howard University Hospital, וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 שם לידה:  Dorothy Irene Height 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Fort Lincoln Cemetery 
 השכלה:  אוניברסיטת ניו יורק (1932)  בית ספר שטיינהרט לתרבות, חינוך ופיתוח אנושי  אוניברסיטת קולומביה  בית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת קולומביה 
 מעסיק:  Harlem YWCA, YWCA USA 
 פרסים והוקרה:  מדליית ספינגארן (1993)  דוקטור לשם כבוד (1983)  דוקטור לשם כבוד (1985)  דוקטור לשם כבוד (1989)  דוקטור לשם כבוד (1982)  דוקטור לשם כבוד (1977)  honorary degree from Spelman College (1981)  דוקטור לשם כבוד (1975)  תואר אקדמי לשם כבוד (1974)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פרינסטון (1990)  דוקטור לשם כבוד (1993)  פרס (2003)  פרס (2003)  דוקטור לשם כבוד (1992)  פרס (2001)  דוקטור לשם כבוד (1996)  פרס (1999)  דוקטור לשם כבוד (1994)  פרס (2003)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הווארד (1975)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הרווארד (1970)  פרס קאנדס (1986)  מדליית הזהב של הקונגרס (6 בדצמבר 2003)  פרס הינז (2001)  היכל התהילה הלאומי לנשים (1993)  מדליית החירות הנשיאותית (1994)  פרס ארבעת החירוית - חירות מרצון (1944)  מדליית האזרחים הנשיאותית (1989)  דוקטור לשם כבוד (1970)  honorary degree from Spelman College (1981)  פרס ג'פרסון לשירות הציבור (2001)  דוקטור לשם כבוד (1967)  דוקטור לשם כבוד (1970)  Phoenix Award (1974, 1986)  אשת השנה של Ladies' Home Journal (1974)  פרס מפעל חיים  תואר אקדמי לשם כבוד (2004)  International Civil Rights Walk of Fame 
 
דורותי אירין הייט (באנגלית: Dorothy Irene Height;‏ 24 במרץ 1912 - 20 באפריל 2010) הייתה פעילת זכויות אדם, זכויות נשים, פעילת ציבור ומחנכת אפרו-אמריקנית, זוכת מדליית החירות הנשיאותית בשנת 1994 ומדליית הזהב של הקונגרס ב-2004. כיהנה כנשיאת המועצה הלאומית לנשים שחורות (National Council of Negro Women) במשך כארבעים שנה.
ביוגרפיה

הייט נולדה בריצ'מונד (וירג'יניה). כאשר הייתה בת 5 עברה משפחתה לרנקין, פנסילבניה. במהלך לימודיה בתיכון, הייתה אקטיביסטית בנושאים פוליטיים וחברתיים, והראתה כשרון רב כנושאת נאומים. היא נרשמה לתחרות נאומים וזכתה, כאשר הפרס היה מלגה ללימודים אקדמיים.
ב-1929, היא נרשמה למכללת ברנרד, אך בקשתה סורבה על כך שמדיניות המכללה אישרה רק שני סטודנטים שחורים במחזור אחד. היא נרשמה לאוניברסיטת ניו יורק וסיימה לימודי תואר ראשון ושני בפסיכולוגיה חינוכית. לאחר מכן היא למדה באוניברסיטת קולומביה בחוג לעבודה סוציאלית.
ב-1932, היא החלה לעבוד במחלקת הרווחה של העיר ניו יורק. תקופה קצרה לאחר מכן הפכה לפעילה למען זכויות נשים וזכויות האפרו-אמריקאים. היא השתתפה באירועים בינלאומיים רבים: כנסים, משלחות ותוכניות מנהיגות. ב-1955, החלה לעבוד עם ממשלת ליבריה.
ב-1957, מונתה לנשיאת "המועצה הלאומית של נשים שחורות" ושימשה בתפקיד זה עד 1997.
במהלך פעילותה של התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית בשנות ה-60 של המאה ה-20, ארגנה הייט את "רביעי במסיסיפי" - ארגון מפגשים בין נשים לבנות ושחורות מדרום וצפון ארצות-הברית לצורך דיאלוג והידברות.
ב-1977, הייט חברה לפעילי זכויות אזרח נוספים והם הקימו את "הפורום למנהיגים שחורים". ב-1982, זכתה בפרס "הזדמנות שווה" מטעם הליגה העירונית.
הייט הייתה ידידה של נשיאים רבים, כולל דווייט אייזנהאואר ולינדון ג'ונסון (אותו שכנעה למנות נשים אפרו-אמריקאיות לתפקידים בממשל). כמו כן הייתה ידידה קרובה של הגברת הראשונה של ארצות הברית אלינור רוזוולט.
הייט הייתה אורחת כבוד בעת ההשבעה לנשיאות של ברק אובמה, ב-20 בינואר 2009, וישבה על בימת האורחים.
ב-25 במרץ 2010, הובהלה הייט לבית החולים. היא נפטרה לאחר כשישה שבועות. עם ההודעה על מותה, ב-20 באפריל 2010, הורה נשיא ארצות הברית ברק אובמה להוריד את הדגל לחצי התורן.
הייט מעולם לא נישאה ולא הביאה ילדים לעולם. גוגל הקדיש ב-24 במרץ 2014 דודל לכבוד יום הולדתה ה-102.
הערות שוליים

↑  Civil Rights Icon Dorothy Height Dies at 98, NBC4 Washington (באנגלית אמריקאית)
↑  הסבר על ה"דודל" (שרבוט גוגל) שפרסמה גוגל לציון יום הולדתה ה-102 של דורותי הייט, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb165212660 (data)  GND: 129183571  ISNI: 0000 0001 2197 3432  LCCN: no90024764  NARA: 10574789  NKC: mzk20211114783  NTA: 068764375  SNAC: w6z901p0  SUDOC: 135646383  S2AuthorId: 51004333  VIAF: 162733747   WorldCat (עם VIAF): 162733747
גביע המלך פהד 1995

| --- | --- |
 מארחת:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 תקופת התחרות:  6 בינואר 1995 – 13 בינואר 1995 (8 ימים) 
 מספר משתתפות:  6
 הזוכה:  דנמרק דנמרק
 מספר משחקים:  8
 מספר שערים:  19 (2.38 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  165,000 (0 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  מקסיקו לואיס גרסיה פוסטיגו (מקסיקו)
 → 19921997 ←
 
גביע המלך פהד 1995 (בערבית: كأس الملك فهد 1995) הוא הטורניר השני במסגרת התחרות שתקרא לימים גביע הקונפדרציות, והאחרונה שנקראה בשמה הישן "גביע המלך פהד". התחרות נערכה בין ה-6 ל-13 בינואר 1995 ואורחה על ידי ערב הסעודית באצטדיון הבינלאומי המלך פהד שבריאד. בגמר גברה דנמרק על מחזיקת הגביע ארגנטינה בתוצאה 2-0.
הטורניר נערך באמצעות חלוקה של הנבחרות המשתתפות לשני בתים בני שלוש נבחרות, כאשר המסיימות ראשונות בבתים מעפילות לגמר, והמסיימות שניות עורכות משחק על המקום השלישי.
נבחרות שהשתתפו בטורניר

| נבחרת | מייצגת קונפדרציה | משתתפת בתור |
| --- | --- | --- |
|  ערב הסעודית | AFC | מארחת |
|  ארגנטינה | CONMEBOL | זוכת קופה אמריקה 1993 |
|  דנמרק | UEFA | זוכת יורו 1992 |
|  יפן | AFC | זוכת גביע אסיה 1992 |
|  מקסיקו | CONCACAF | זוכת גביע הזהב 1993 |
|  ניגריה | CAF | זוכת גביע אפריקה לאומות 1994 |
מהלך הטורניר

ששת הנבחרות שהשתתפו בטורניר חולקו לשני בתים: באחד דנמרק, מקסיקו וערב הסעודית, ובשני ארגנטינה, יפן וניגריה.
מהלך הטורניר > בית 1

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  דנמרק | 4 | 2 | 1 | 1 | 0 | 3 | 1 | 2 |
|  מקסיקו | 4 | 2 | 1 | 1 | 0 | 3 | 1 | 2 |
|  ערב הסעודית | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 4 | -4 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 בינואר 1995 |  ערב הסעודית | 0–2 |  מקסיקו | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
| 6 בינואר 1995 |  | (סיקור) | לואיס גרסיה פוסטיגו  65', 82' | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 בינואר 1995 |  ערב הסעודית | 0–2 |  דנמרק | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
| 8 בינואר 1995 |  | (סיקור) | בריאן לאודרופ  43'   מורטן ויגהורסט  90' | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 בינואר 1995 |  מקסיקו | 1–1‏ה |  דנמרק | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
| 10 בינואר 1995 | לואיס גרסיה פוסטיגו  25' | (סיקור) | פטר ראסמוסן  48' | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | קלאודיו סוארס:    מרסלינו ברנל:    חואקין דל אולמו:    לואיס גרסיה פוסטיגו:  | 2–4 | מישל סשיינברג:    מיכאל לאודרופ:    יס הג:    מארק ריפר:  |   |
מהלך הטורניר > בית 2

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארגנטינה | 4 | 2 | 1 | 1 | 0 | 5 | 1 | 4 |
|  ניגריה | 4 | 2 | 1 | 1 | 0 | 3 | 0 | 3 |
|  יפן | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 1 | 8 | -7 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 בינואר 1995 |  יפן | 0–3 |  ניגריה | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
| 6 בינואר 1995 |  | (סיקור) | עמנואל אמוניקה  4'   מוטיו אדפוג'ו  55'   דניאל אמוקאצ'י  65' | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 בינואר 1995 |  יפן | 1–5 |  ארגנטינה | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
| 8 בינואר 1995 | קאזויושי מיורה  57' | (סיקור) | סבסטיאן רמברט  31'   אריאל אורטגה  45'   גבריאל בטיסטוטה  47', 86' (פ)   חוסה צ'אמוט  54' | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 בינואר 1995 |  ניגריה | 0–0 |  ארגנטינה | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
| 10 בינואר 1995 |  | (סיקור) |  | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
מהלך הטורניר > המשחק על המקום השלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 בינואר 1995 |  מקסיקו | 1–1‏ה |  ניגריה | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
| 13 בינואר 1995 | רמון רמירס  20' | (סיקור) | דניאל אמוקאצ'י  31' | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | אלברטו גרסיה אספה:    לואיס גרסיה פוסטיגו:    בנחמין גלינדו:    קרלוס ארמוסיו:    קלאודיו סוארס:  | 5–4 | ג'יי ג'יי אוקוצ'ה:    מוטיו אדפוג'ו:    אוגוסטין אגואבואן:    בנדיקט אירוהה:    עמנואל אמוניקה:  |   |
מהלך הטורניר > הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 בינואר 1995 |  דנמרק | 2–0 |  ארגנטינה | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |
| 13 בינואר 1995 | מיכאל לאודרופ  8'   פטר ראסמוסן  75' | (סיקור) |  | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד |