stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרצדס-בנץ
מרצדס בישראל

היבואן הרשמי של מרצדס-בנץ היא חברת כלמוביל. בנוסף לכלמוביל, פועלים עשרות יבואנים מקבילים ואישיים המייבאים רכבי מרצדס לישראל.
החל משנות ה-70' של המאה ה-20' החלו לתפוס מכוניות תוצרת מרצדס-בנץ מקום מרכזי בצי המוניות בישראל.
החל משנת 1973 אוטובוסים מתוצרת מרצדס-בנץ תפסו מקום הולך וגדל בצי הרכב של חברת התחבורה הציבורית אגד.
באותה תקופה נכנסו לשירות בצה"ל, כשלל מצבאות ערב, משאיות שטח "אונימוג" מתוצר מרצדס-בנץ.
בשנת 2007 נמכרו לצה"ל 6 מובילי טנקים בהתאמה אישית המבוססים על שלדות חדישות מדגם "אקטרוס" של מרצדס.
בשנים מאוחרות יותר מוקמה מרצדס-בנץ במיקום גבוה בטבלת המכירות של מכוניות היוקרה בישראל.
בנובמבר 2017, נפתח מרכז מחקר ופיתוח של מרצדס בתל אביב. המרכז מכוון ככל הנראה לתחום הדיגיטלי של טכנולוגיית החברה.
חסויות

מרצדס-בנץ היא נותנת החסות הרשמית של נבחרת גרמניה בכדורגל ושל קבוצת הכדורגל של שטוטגרט המשחקת בבונדסליגה, שגם אצטדיונה קרוי בשם המותג מרצדס-בנץ ארנה. הקבוצה היא גם נותנת החסות לאצטדיון המרצדס בנץ סופרדום (Superdome) בניו אורלינס, המשמש כאצטדיון הבית של קבוצת ניו אורלינס סיינטס המשחקת בליגת הפוטבול האמריקאית (NFL).
הערות שוליים

↑  The top 10 best-selling luxury vehicles in the world, Driving, ‏22 בפברואר 2016 (באנגלית)
↑  Mercedes-Benz gains on BMW in global luxury car sales race, www.ft.com
↑  Mercedes-Benz, Forbes (באנגלית)
↑  נעם וינד, כך שירתה תעשיית הרכב הגרמנית את השלטון הנאצי, באתר the car כל מה שצריך לדעת על גלגלים, ‏12 באפריל 2018
↑  Robert Klara, Hitler's car exerts grim fascination even if it just gave the Führer a lift to the airport, the Guardian, ‏13 בספטמבר 2015 (באנגלית)
↑  עד 2025 לכל מכונית מרצדס תהיה גרסה כל-חשמלית, באתר טופ גיר, ‏22 ביולי 2021
1 2  בית התפוצות, הגאון היהודי שהמציא את המכונית ונמחק על ידי הנאצים - בית התפוצות – מוזיאון העם היהודי, באתר הארץ, 4 ביוני 2019
↑  Mercedes-Benz Corporate history., www.mercedes-benz.com (באנגלית)
↑  Daimler "Reitwagen": erstes Motorrad der Welt, marsClassic (בגרמנית)
↑  Daimler delivers production car to Sultan of Morocco, marsClassic (באנגלית)
↑  ד"ר חיים גלאון, "מי הייתה מרצדס המסתורית?", "הארץ", 19.8.1987
↑  פרוטוקול' מס' 63 מישיבת ועדת הכלכלה יום רביעי יא' בתמוז תשנ"ג, 30.6.93., באתר הכנסת
↑  מכוניות המחקר של מרצדס-בנץ webcitation.org
↑  Mercedes-Benz to enter Formula E in Season 6, FIAFormulaE.com, 24 July 2017
↑  Mercedes set to quit Formula E ahead of Gen3 era, Motorsport.com, 15 August 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565554805171  BNE: XX4576536  GND: 4038692-2  LCCN: sh85083748  NKC: ph208020 
בנץ פטנט-מוטורוואגן, המכונית הראשונה בהיסטוריה אשר פותחה על ידי קרל בנץ
לוגו חברת בנץ
כרזה של מכונית המרצדס אשר יוצרה על ידי חברת דיימלר-מוטורס בשנת 1908
דיימלר בנץ לאחר האיחוד
מרצדס-בנץ 300SL
מרצדס-בנץ CLA-קלאס
מרצדס-בנץ C-קלאס סטיישן
מרצדס-בנץ E-קלאס
מרצדס-בנץ GLS-קלאס
מרצדס-בנץ S-קלאס
מרצדס-בנץ SL-קלאס
מרצדס-בנץ G-קלאס AMG
צמד המכוניות של קבוצת מרצדס בגרנד פרי של מלזיה (2013)
לזגינקה

שלוש בנותיו של אלכסנדר צ'בצ'בדזה, יקתרינה, נינה וסופיה, שהיו ידועות ביופיין, רוקדות לזגינקה בטביליסי, ציור של גריגורי גגרין, המאה ה-19
רוקדים לזגינקה בדאגסטן, שנות ה-70 של המאה ה-19
לזגינקה (ברוסית: Лезгинка) הוא ריקוד קווקזי עממי-מסורתי הפופולרי בקרב תושבי הקווקז. מקור הריקוד הוא העם הלזגיני, ומכאן שמו. הריקוד נפוץ בקרב כלל עמי הקווקז בהם אזרים, צ'רקסים, יהודי ההרים (ג'והורו), ארמנים, אווארים קווקזים, גאורגים, אבחזים, אוסטים ועוד), וכל עם הוא מתאפיין בסגנון שונה.
מהות הריקוד

הריקוד משלב בעיקר עבודת רגליים מאומצת, עם קואורדינציה. לעיתים ריקוד סולו של גבר (לרוב עם חרב) ולעיתים ריקוד זוגי של גבר ואישה. תנועותיו של הגבר מחקות את תנועות העיט, עוף מרשים אשר בעוצמתו ובגודלו ומסמל את דמות הגבר. הריקוד מאופיין בעבודת ברכיים ובצעדים חדים, חזקים ותמציתיים. כאשר הריקוד מבוצע בזוג, אין מגע בין הרקדנים. האישה רוקדת בעדינות ובאיטיות בובתית ביחס לריקוד של הגבר.
הריקוד מהווה, ככל הנראה, שריד של אמונות ומסורות פגאניות, ומשערים שבתקופה קדומה הופיע הופיע בבגד מיוחד עם נוצות של עיט, הנחשב לציפור קדושה באזור.
בעבר שימש הריקוד גם כאמצעי להיכרות בין הצעירים. בעוד שעל פי המסורת אסור היה לבחורה צעירה לצאת לבדה לרחוב, כך שלא הייתה דרך לנערים ונערות להכיר אלו את אלו, הרי שבאירועים שונים מותרים היו ריקודי לזינקה משותפים לנערים ונערות, אך ללא מגע ישיר ביניהם.
קיימת תאוריה אשר מקשרת את הריקוד עם המיתוס היווני על פרומתאוס. על פי המיתוס נקשר פרומתאוס לצוק בהרי הקווקז, ובכל יום הגיע אל הצוק עיט, לנקר את כבדו של פרומתאוס. הכבד היה מגליד במשך הלילה, ולמחרת שוב חזר העיט, וחוזר חלילה. בשפה הלזגינית משמשת אותה מילה - "לק" (лекь) - גם לעיט וגם לכבד. גם בשפות נוספות של עמי הקווקז קיים קשר בין המילים.
בישראל פועלות כיום מספר להקות מחול קווקזי מסורתי בעיקר בערים שיש בהן ריכוז גדול של אוכלוסיית יהודי ההרים (ג'והורו): שדרות, חדרה, באר שבע, אשקלון, עכו והקריות.
הערות שוליים

↑  חיים הכט ונעה חסלוביצר, הן רק רוצות לרקוד, באתר ynet, 6 בנובמבר 2017
IIACF

| --- | --- |

 מטה הארגון:  וושינגטון 
 מייסדים:  בנימין אלון 
 
IIACF - International Israel Allies Caucus Foundation ("הקרן הבינלאומית לשדולות חברי פרלמנט אוהדי ישראל") הוא ארגון גג של שדולות פרו-ישראליות הפועלות בבתי הקונגרס האמריקאים, הפרלמנט האירופי ובפרלמנטים אחרים ברחבי העולם. משרדי הארגון ממוקמים בוושינגטון, בריסל וירושלים. מקים הארגון ונשיאו היה השר וחבר הכנסת לשעבר, הרב בני אלון.
היסטוריה ומטרות

בשנת 2004 הקימה קבוצה חברי כנסת ממפלגות שונות את Knesset Christian Allies Caucus (השדולה לקידום היחסים עם הקהילות הנוצריות), שפעלה על מנת לקדם את הקשרים בין חברי פרלמנט נוצרים אוהבי ישראל ברחבי העולם לבין החברים בשדולה, והיוותה את הבסיס לקרן. בשנת 2006 חברו יחד חברי קונגרס משתי המפלגות האמריקאיות (עומדים בראשה שני יושבי-ראש-עמית מהמפלגה הרפובליקנית ושני יושבי-ראש-עמית מהמפלגה הדמוקרטית) להקמת (Congressional Israel Allies Caucus (CIAC הפועלת בחסות הקרן. מאז הוקמו כ-20 שדולות נוספות ברחבי העולם: בקנדה, אורוגוואי, ברזיל, דרום אפריקה, פינלנד, אנגליה, יפן, הפיליפינים, קוריאה הדרומית, מלאווי ועוד.
מטרות הקרן הן לרתום את הפרלמנטים השונים והממשלות ברחבי העולם לתמיכה בישראל, לתאם ביניהם את הסיוע לישראל וביצוע של יוזמות משותפות ואחידות בעזרת קידום ושיתוף תקשורת ומידע בין חברי פרלמנט ומחוקקים.
הערות שוליים

↑  ידידיה בן אור, אלפי נוצרים הפגינו את תמיכתם בישראל, ערוץ 7, 2 באוקטובר 2012
Mylo Xyloto

Mylo Xyloto (בעברית: מיילו קסילוטו) הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הרוק הבריטית קולדפליי. האלבום יצא ב-24 באוקטובר 2011 והופק על ידי בריאן אינו.
האלבום הגיע למקום הראשון במכירות בממלכה המאוחדת ומכר 208 אלף עותקים בשבוע הראשון להפצתו. במקביל, גם ארבעת האלבומים הקודמים של הלהקה נכנסו לרשימה.
בארצות הברית האלבום נמכר ב-447 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
סגנון

מיילו זיילוטו הוא אלבום קונספט ולפי כריס מרטין, סולן הלהקה, האלבום "מבוסס על סיפור אהבה עם סוף שמח", עם שתי דמויות עיקריות: מיילו וזיילוטו, שחיים בסביבה אורבנית מדכאת ונפגשים במסגרת כנופיה שנקראת "הבנים האבודים" שם הם מתאהבים. מקורות ההשפעה העיקריים על אווירת האלבום והתכנים שבו הם תנועת הוורד הלבן, סדרת הטלוויזיה האמריקאית "הסמויה" והגרפיטי האמריקאי.
הערכה ביקורתית

עטיפת האלבום דורגה במקום ה-33 ברשימת "50 עטיפות האלבומי הפופ הטובים ביותר ב-5 השנים האחרונות" שנערך על ידי מגזין Complex.
סינגלים

ב-31 במאי 2011, הודיעה הלהקה ששירם החדש "Every Teardrop Is a Waterfall" יהיה זמין להורדה ב-3 ביוני. באותו חודש פורסם באתר הלהקה שאלבום EP קצר יהיה זמין להורדה דיגיטלית ב-26 ביוני ויכלול 3 שירים: "Every Teardrop Is a Waterfall", "Major Minus" ו-"Moving to Mars".
הסינגל השני מתוך האלבום, "Paradise" שוחרר ב-12 בנובמבר 2011. באותו יום חשף כריס מרטין שהזמרת ריהאנה תשתתף בשיר "Princess of China".
ב-19 באוקטובר פרסם מגזין בילבורד האמריקאי ש-"Princess of China" יהיה הסינגל השלישי מתוך האלבום, בתגובה הודיעה הלהקה ששחרור השיר כסינגל כלל לא נקבע עם חברת התקליטים שלה.
ב-20 בנובמבר הודיעה הלהקה שהסינגל הבא מתוך האלבום הוא "Charlie Brown" והוא ישוחרר באופן רשמי ב-10 בינואר 2012. השיר הושמע לראשונה כסינגל שיווקי מן האלבום בשווייץ, ולאחר מכן בגרמניה. בנוסף, הלהקה אישרה שוידאו קליפ לסינגל יופק במקביל לשחרורו כסינגל רשמי בכל שאר המדינות, ב-10 בינואר 2012.
רשימת שירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי גאי ברימן, ג'וני באקלנד, וויל צ'מפיון וכריס מרטין.
| Mylo Xyloto> מס' | Mylo Xyloto> שם | Mylo Xyloto> משך | Mylo Xyloto>  | Mylo Xyloto>  | Mylo Xyloto>  | Mylo Xyloto>  | Mylo Xyloto>  | Mylo Xyloto>  | Mylo Xyloto>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Mylo Xyloto  | 0:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Hurts Like Heaven  | 4:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Paradise  | 4:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Charlie Brown  | 4:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Us Against the World  | 4:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | M.M.I.X.  | 0:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Every Teardrop Is a Waterfall  | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Major Minus  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | U.F.O.  | 2:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Princess of China (בהשתתפות ריהאנה)   | 3:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Up in Flames  | 3:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | A Hopeful Transmission  | 0:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Don't Let It Break Your Heart  | 3:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Up with the Birds  | 3:46 |  |  |  |  |  |  |  |
היסטוריית מצעדים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 2 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  אירופה | מצעד האלבומים האירופאי | 1 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 1 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 1 |
|  דנמרק | היטליסטן | 1 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 1 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 1 |
|  יוון | IFPI Greece | 2 |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 3 |
|  פולין | ZPAV | 1 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 1 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 2 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 1 |
|  צרפת | SNEP | 1 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 1 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 1 |
הערות שוליים

1 2  Mapes, Jillian (21 באוקטובר 2011). "Coldplay's 'Mylo Xyloto': Track-By-Track Review". Billboard. נבדק ב-3 בינואר 2017. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ferguson, Wm. (14 בנובמבר 2011). "I Like the New Coldplay. Sue Me". The New York Times. אורכב מ-המקור ב-15 ביולי 2015. נבדק ב-15 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thompson, Derek (24 באוקטובר 2011). "Coldplay's 'Mylo Xyloto': A Hallmark of Feel-Good Pop Rock". The Atlantic. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "NPR - Coldplay's 'Mylo Xyloto'". Npr.org. 12 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wood, Mikael (24 באוקטובר 2011). "Coldplay, 'Mylo Xyloto' (Capitol)". Spin. נבדק ב-18 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The 50 Best Pop Album Covers of the Past Five Years, Complex (באנגלית)
| קולדפליי |
| --- | --- | --- |
| כריס מרטין • ג'ון באקלנד • גאי ברימן • ויל צ'מפיון | כריס מרטין • ג'ון באקלנד • גאי ברימן • ויל צ'מפיון |  |
| אלבומי אולפן | Parachutes • ‏A Rush of Blood to the Head • ‏X&Y • ‏Viva la Vida or Death and All His Friends • ‏Mylo Xyloto • ‏Ghost Stories • ‏A Head Full of Dreams • Music of the Spheres • Moon Music |  |
| מיני אלבומים | Safety • ‏Brothers & Sisters • ‏The Blue Room EP • ‏Acoustic • ‏Mince Spies • ‏Remixes • ‏Prospekt's March • ‏Every Teardrop Is a Waterfall • ‏A Sky Full of Stars • ‏Kaleidoscope EP |  |
| אלבומי הופעה | Live 2003 • ‏LeftRightLeftRightLeft • ‏Live in Madrid • ‏iTunes Festival: London 2011 • ‏Coldplay Live 2012 • ‏Ghost Stories Live 2014 • ‏Live from Spotify London |  |
| אלבומי אוסף | The Singles 1999–2006 |  |
| סיבובי הופעות | Parachutes Tour • ‏A Rush of Blood to the Head Tour • ‏Twisted Logic Tour • ‏Viva la Vida Tour • ‏Mylo Xyloto Tour • ‏Ghost Stories Tour • ‏A Head Full of Dreams Tour |  |
| קולדפליי - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Parachutes | Don't Panic • Shiver • Yellow • Trouble |  |
| A Rush of Blood to the Head | In My Place • God Put a Smile upon Your Face • The Scientist • Clocks |  |
| X&Y | White Shadows • Fix You • Talk • Speed of Sound • The Hardest Part • What If |  |
| Viva la Vida or Death and All His Friends | Violet Hill • Viva la Vida • Lost! • Lovers in Japan • Strawberry Swing |  |
| Mylo Xyloto | Every Teardrop Is a Waterfall • Paradise • Charlie Brown • Princess of China • Up with the Birds • Hurts Like Heaven • Up in Flames |  |
| Ghost Stories | Magic • Midnight • A Sky Full of Stars • True Love • Ink |  |
| A Head Full of Dreams | Adventure of a Lifetime • Hymn for the Weekend • Up & Up • A Head Full of Dreams • Everglow |  |
| Kaleidoscope EP | Something Just Like This • Miracles (Someone Special) |  |
| Music of the Spheres | Higher Power • My Universe • Let Somebody Go |  |
| סינגלים נוספים | Brothers & Sisters • Life in Technicolor II  • Christmas Lights |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2011: ממפורד אנד סאנז – Sigh No More | פרס המוזיקה של בילבורד לאלבום הרוק המוביל  ' 2012: קולדפליי – Mylo Xyloto  | הבא: 2013: ממפורד אנד סאנז – Babel |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 61b7b6cd-86a6-4728-9478-b58c93bca8fd
המחאות בקירגיזסטן (2020)

מפגינים בבישקק משתלטים על הבית הלבן שבו שוכן הפרלמנט
המחאות בקירגיזסטן בשנת 2020 (המכונות על ידי התקשורת המקומית בשם "המהפכה השלישית") החלו ב-5 באוקטובר 2020 כתגובה לבחירות לפרלמנט 2020, שנתפסו בעיני המפגינים כלא הוגנות. תוצאות הבחירות בוטלו ב-6 באוקטובר 2020, אך הדבר לא הרגיע את המהומות ונשיא קירגיזסטן סואורונבאי ג'נבקוב הכריז על מצב חירום.
רקע

קירגיזסטן התמודדה עם שתי מהפכות בראשית המאה ה-21, כולל מהפכת הצבעונים בשנת 2005 והמהפכה העממית בשנת 2010.
באוגוסט 2020, נשיא קירגיזסטן, סואורונבאי ג'נבקוב, ציין שהבחירות לפרלמנט לא יידחו למרות מגפת הקורונה. במהלך הבחירות הואשמו כמה מפלגות ברכישת קולות. כמה עיתונאים דיווחו גם שהם הוטרדו או הותקפו על ידי הרשויות והוועדה הממלכתית לביטחון לאומי. מבין המפלגות שהגיעו לפרלמנט, רק "קירגיזסטן המאוחדת" מתנגדת בעקביות לממשלה המכהנת בראשות ג'נבקוב.
אנליסטים פוליטיים קשרו את מחאת 2020 לפער הסוציו-אקונומי בין הדרום החקלאי של קירגיזסטן לצפון המפותח יותר. מבין תוצאות הבחירות הראשוניות, 100 מתוך 120 המנדטים מילאו דרומיים שתמכו בג'נבקוב. בתקופת נשיאותו של ג'נבקוב הצטרפה קירגיזסטן לאיחוד הכלכלי האירו-אסייתי בראשות רוסיה וסגרה את בסיס המעברים האמריקאני מאנאס, ששימש כתמיכה בכוחות הלוחמים במלחמה באפגניסטן.
תגובות

הרפובליקה העממית של סין ב-7 באוקטובר דוברת משרד החוץ הסיני הואה צ'וניינג אמרה כי "בתור שכנה ידידותית ושותפה אסטרטגית, סין מקווה בכנות שכל הצדדים בקירגיזסטן יוכלו לפתור את הנושא על פי החוק באמצעות דיאלוג והתייעצות ולדחוף ליציבות בקירגיזסטן בהקדם האפשרי."
רוסיה ב-7 באוקטובר אמר נשיא רוסיה ולדימיר פוטין כי הוא מודאג מהתסיסה הפוליטית המתרחשת בקירגיזסטן השכנה ומקווה לחזור במהירות ליציבות. רוסיה גם הבטיחה שהיא בקשר עם כל הצדדים וקיוותה שהתהליך הדמוקרטי יוחזר לקדמותו. ב-8 באוקטובר, דובר הקרמלין, דמיטרי פסקוב, אמר כי "המצב נראה כמו בלגן וכאוס." ורוסיה מחויבת באמצעות אמנה ביטחונית למנוע התמוטטות מוחלטת של המדינה.
ראו גם

ההפיכה העממית בקירגיזסטן (2010)
Screamadelica

Screamadelica ("סקרימדליקה") הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק האלטרנטיבי הסקוטית פריימל סקרים. הוא יצא לאור לראשונה ב-23 בספטמבר 1991 בבריטניה בלייבל "Creation Records" וב-8 באוקטובר 1991 בארצות הברית ב-Sire Records. האלבום סימן שינוי כיוון משמעותי מצליל האינדי רוק המוקדם של הלהקה. חלק ניכר מהפקת האלבום נעשה על ידי אנדרו וות'רול וטכנאי ההקלטות הוגו ניקולסון, שעשו רמיקסים להקלטות הלהקה בהשפעת סגנון האסיד האוס.
סקרימדליקה, היה האלבום הראשון של הלהקה שזכה להצלחה מסחרית, והגיע לשיא במקום השמיני במצעד האלבומים הבריטי עם יציאתו. הוא זכה לשבחים רבים מהמבקרים, וזכה לא פעם בתואר אחד האלבומים הטובים של שנות ה-90 בסקרים שונים. הוא זכה בפרס מרקורי למוזיקה הראשון בשנת 1992, ונמכר בלמעלה משלושה מיליון עותקים ברחבי העולם.
רקע, מוזיקה, השפעות והקלטות

כשנשאל מה היו ההשפעות על "Screamadelica", הזמר בובי גילספי (אנ') אמר שפריימל סקרים היו כמו להקת רוקנ'רול שיש לה טעם מגוון למדי. ז'אנרים רבים עניינו אותם כמו ג'אז חופשי, פאנק, סול, קאנטרי, בלוז, מוזיקה אלקטרונית, פוסט-פאנק, מוזיקת אמביינט ומוזיקה פסיכדלית משנות ה-60. לגבי להקות הפוסט-פאנק שהאזין להן בשנותיו המכוננות אמר: "הרבה מהרעיונות האלה מושרשים בפריימל סקרים, ואולי להקות הרוק הגדולות האחרונות היו סוזי והבנשיז, הבאזקוקס וג'וי דיוויז'ן . [. . . ] הרעיונות במוזיקה והמילים של שלוש הלהקות הללו השפיעו לחלוטין על פריימל סקרים". "סקרימדליקה" הושפע גם מהאלבום Pet Sounds של הביץ' בויז (1966). גילספי אומר שאחרי שגילו את האלבום, השירים שלהם נעשו הרבה יותר רכים. גילספי גם ציין את אלבומה של ניקו "The Marble Index" כבעל השפעה גדולה עליו בזמן הקלטת "סקרימדליקה" ואמר שהוא "האזין לו כל הזמן". חברי הלהקה היו גם "מעריצים גדולים של הרגאיי והדאב של שנות ה-70."
בהשראת סצנת האסיד האוס, שפרחה באותה תקופה, גייסה הלהקה לתפקיד המפיק את התקליטן אנדרו וות'רול. הלהקה אהבה את העובדה שוות'רל היה דיג'יי שמעולם לא היה מפיק ראשי באולפן לפני כן. לדברי גילספי היה לוות'רול: "הכישרון הטבעי ליצור את המוזיקה והמבנה ולעבד מוזיקה בצורה שמעולם לא שמענו קודם". וות'רול בחר את החלקים והכלים מההקלטות של הלהקה שהוא אהב ויצר מהם עיבוד מוזיקלי חדש: "הוא היה ממש מעולה בלקחת את כל הדברים האלה ולארגן אותם מחדש ולהפוך אותם למוזיקה הפנטסטית הזו".
"Loaded" היה השיר הראשון בו השתתף וות'רול. הוא עשה רמיקס לבלדה "I'm Losing More Than I'll Ever Have", מהאלבום הקודם של הלהקה, שבו פירק את השיר ובנה אותו מחדש עם לופ (אנ') תופים שלקח מגרסת בוטלג איטלקית של השיר "What I Am" של אידי בריקל, איתו שילב סאמפל מהשיר "I Don't Want to Lose Your Love" של להקת "The Emotions" (אנ'), סאמפל של גילספי שר שורה מתוך "Terraplane Blues" של רוברט ג'ונסון, ואת הסאמפל הפותח את השיר מתוך הבי מובי עם פיטר פונדה "The Wild Angels". התוצר הפך ללהיט הגדול הראשון של הלהקה, והגיע למקום ה-16 במצעד הסינגלים הבריטי.
הסינגל השני מהאלבום, "Come Together" יצא לאור באוגוסט 1990 והגיע למקום ה-26. גרסת הסינגל של השיר, במיקס של טרי פארלי, שונה בתכלית מגרסת האלבום שהופקה על ידי אנדרו וות'רל. בעוד שלמיקס של פארלי יש מבנה של שיר פופ סטנדרטי, גרסת האלבום המורחבת של וות'רול מושפעת יותר ממוזיקת האוס ודאב, מכילה סאמפל מנאום של ג'סי ג'קסון, ואין בה את השירה של בובי גילספי בכלל. הגרסה הקצרה של השיר מופיעה באלבום השני של פסקול הסרט טריינספוטינג.
שני סינגלים נוספים יצאו לאור בהמשך, "Don't Fight It, Feel It" בו שרה הזמרת דניס ג'ונסון, שהייתה פעילה בסצנת המוזיקה של מדצ'סטר, ו-"Higher Than The Sun" שהופק על ידי The Orb. הלהקה כתבה גם שיר בשם "Screamadelica", אך הוא לא מופיע באלבום. שיר זה, בן עשר הדקות, הופק גם הוא על ידי וות'רול ושרה בו דניס ג'ונסון. הוא מופיע ב-EP "‏Dixie-Narco" שיצא ב-1992, וגם בפתיחה של קלטת הווידאו הנדירה "Screamadelica".
עטיפה

עטיפת האלבום של "Screamadelica" צוירה על ידי האמן הבית של "Creation Records", פול קאנל. קאנל קיבל השראה מכתם רטיבות שראה על תקרת משרדי חברת התקליטים לאחר שנטל LSD.
האלבום היה בין עשר עטיפות אלבומים שנבחרו על ידי הדואר המלכותי לסט של בולי דואר "Classic Album Cover" שהונפקו בינואר 2010.
הצלחת האלבום

"Screamadelica" יצא לאור ב-23 בספטמבר 1991 בבריטניה. הוא הגיע למקום ה-8 במצעד האלבומים הבריטי, ולאחר מכן זכה למעמד פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי. האלבום מכר 715,000 עותקים נכון לספטמבר 2020. הסינגל "Movin' on Up" היה הלהיט הפורץ של הלהקה בארצות הברית: הוא הושמע רבות תחנות רדיו של רוק אלטרנטיבי, והגיע למקום השני במצעד הבילבורד "Modern Rock Tracks". הוא גם הגיע למקום ה-28 במצעד "Mainstream Rock Tracks" היות שהושמע גם בתחנות רדיו רוק.
ביקורת ומורשת

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
AllMusic: 
Encyclopedia of Popular Music: 
Entertainment Weekly: +B
לוס אנג'לס טיימס: 
Mojo: 
NME: 10/10
פיצ'פורק: 9.0/10
The Rolling Stone Album Guide: 3.5
Select: 10/10
Uncut: 
"Screamadelica" התקבל היטב בקרב המבקרים. בביקורת למגזין "Spin" (אנ'), נכתב שהתקליט "מעיף את המוח לחלוטין" וששיריו הטובים ביותר היו "כמעט בלתי ניתנים לסיווג". ב-AllMusic, נכתב שה"אלבום מתעלה על הזמן וההשפעה שלו". AllMusic רואה באלבום כטוב ביותר של הלהקה. פיצ'פורק שיבחו את האלבום ברשימת "100 האלבומים המובילים של שנות ה-90" לשנת 2003, ואמרו: "ההכלאה מלאת הדמיון של האווירה ב-"Screamadelica" של עבר, הווה ועתיד תפסה את הרגע בצבעים ובהדר, והוא עדיין מקרין עם זוהר קליידוסקופי." רוברט כריסטגאו מ-The Village Voice, לעומת זאת, הקצה לו דירוג "לא זה ולא זה", המעיד על אלבום שאינו מצדיק האזנה חוזרת אך אינו נפל מוחלט.
האלבום היה אלבום השנה של מלודי מייקר בשנת 1991 כמו גם של המגזין "Select" בעוד NME מיקמו אותו במקום השלישי. האלבום זכה בפרס מרקיורי, בפעם הראשונה שהוענק, ב-1992. בשנת 1996, "Select" בחר בו כאלבום מספר 1 של שנות ה-90. בשנת 2000, מגזין Q מיקם את האלבום במקום ה-18 ברשימת "100 האלבומים הבריטיים הגדולים". בשנת 2001, בסקר של מגזין Q מוקם האלבום במקום ה-81 ברשימת "100 האלבומים המובילים בכל הזמנים". בשנת 2003, NME דרגו אותו במקום 23 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר אי פעם". ב-2003, פיצ'פורק מיקם אותו במקום ה-77 ברשימת "100 האלבומים המובילים של שנות ה-90". הוא הופיע ברשימת "100 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" של ערוץ 4. בביקורת משנת 2009, ה-BBC הכתיר את האלבום כ"קלאסיקה מזהב מוצק". NME גם כינה אותו ב-2011 "האלבום הכי מסומם אי פעם". לפי Acclaimed Music, אתר שמשתמש בסטטיסטיקה כדי לייצג באופן מספרי קבלת ביקורת, "Screamadelica" הוא האלבום ה-107 המוערך ביותר בכל הזמנים, וה-16 המוערך ביותר בשנות התשעים. הוא דורג במקום ה-437 במהדורת 2020 של רשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של הרולינג סטון.
לרגל יום השנה ה-30 לאלבום בשנת 2021, פנדר יצרה מספר מוגבל של פנדר סטראטוקסטר עם עטיפת האלבום על גוף הגיטרה.
לציון יום השנה ה-20 ליציאת האלבום, פריימל סקרים ביצעה את כל האלבום בהופעה חיה בלונדון ב-26 וב-27 בנובמבר 2010. ההופעה כללה מקהלת גוספל מלאה. אחרי הופעות אלו יצאה הלהקה גם לסיבוב הופעות בבריטניה במרץ 2011, שגם בו הלהקה ביצעה את האלבום במלואו.
הערות שוליים

↑  "Primal Scream". Official Charts Company. נבדק ב-2011-12-03.
↑  ROCK / The 1992 Mercury Music Prize: Andy Gill looks at the winner of, The Independent, ‏1992-09-09 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7  Healy, Matty, The 1975's Matty Healy in conversation with Bobby Gillespie, The Face, ‏5th May 2020 (באנגלית בריטית)
↑  Hart, Ron (12 באפריל 2016). "The Beach Boys' Pet Sounds Celebrates its 50th Anniversary: Artists Pay Tribute to the Eternal Teenage Symphony". Pitchfork. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nur, Yousif (4 במאי 2016). "Howls From The Soul: Bobby Gillespie's Favourite Albums". The Quietus. נבדק ב-3 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית)
↑  Primal Scream | full Official Chart History | Official Charts Company, www.officialcharts.com
↑  Sloan, Billy (10 בינואר 2010). "Primal Scream star Bobby Gillespie hails artist who [was] behind iconic Screamadelica cover after stamp tribute". Daily Record. נבדק ב-9 ביוני 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Caspar Llewellyn Smith. "Primal Scream: The band who made a rave new world | Music | The Observer". Theguardian.com. נבדק ב-2014-06-09.
↑  Michaels, Sean (8 בינואר 2010). "Coldplay album gets stamp of approval from Royal Mail". The Guardian. London. נבדק ב-2010-01-08. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "UK Albums". Official Charts Company. נבדק ב-2016-08-06.
↑  SCREAMADELICA by PRIMAL SCREAM sales and awards, bestsellingalbums.org
↑  "The best-selling Mercury Prize winning albums revealed". www.officialcharts.com (באנגלית). נבדק ב-2019-09-19.
↑  LLC, SPIN Media (1 בנובמבר 1991). "SPIN". SPIN Media LLC – via Google Books. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Plagenhoef Scott, Top 100 Albums of the 1990s - Page 3, Pitchfork (באנגלית)
↑  Christgau, Robert (2000). "Primal Scream: Screamadelica". Christgau's Consumer Guide: Albums of the '90s. Macmillan Publishers. p. 251. ISBN 0-312-24560-2. נבדק ב-9 באוקטובר 2015. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Rocklist.net ... Melody Maker End of year Lists – The '90's". Rocklistmusic.co.uk. נבדק ב-2011-12-03.
↑  "Rocklist.net ... Select End Of Year Lists". Rocklistmusic.co.uk. נבדק ב-2011-12-03.
↑  "Rocklist.net ... NME End Of Year Lists 1991". Rocklistmusic.co.uk. 1992-05-09. נבדק ב-2011-12-03.
↑  "Radiohead romp home in Q poll". BBC. 2001-09-13. נבדק ב-2007-02-21.
↑  "Rocklist.net ... NME Writers Lists". Rocklistmusic.co.uk. נבדק ב-2011-12-03.
↑  "Channel4 – 100 Greatest Albums".
↑  Wade, Ian (11 במרץ 2009). "BBC – Music – Review of Primal Scream – Screamadelica". BBC. נבדק ב-9 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Primal Scream". Acclaimed Music.
↑  "The 500 Greatest Albums of All Time". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). 2020-09-22. נבדק ב-2020-10-27.
↑  "30TH ANNIVERSARY SCREAMADELICA STRATOCASTER®". Fender. נבדק ב-21 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Primal Scream to play Screamadelica for 20th anniversary". Metro. 17 בפברואר 2010. נבדק ב-9 ביוני 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 48a1839c-f4e0-3223-831f-fc36ca6ff7cf