stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפצח אגוזים
בתרבות

לפחות מאז המאה ה-15, קיימים מפצחי אגוזים מעץ המגולפים בצורת חייל, אביר, מלך או בני אדם בעלי תפקידים דומים. בגרמניה, מפצח אגוזים נחשב כסמל לסימן טוב. אגדת עם מספרת כי יצרנית בובות ניצחה אתגר פיצוח אגוזים, על ידי יצירת בובת מפצח אגוזים, אשר פיה שימש לפצח את האגוזים. מפצלי האגוזים האלה מעוצבים בצורת אדם עם פה גדול, אשר נפתח על ידי הרמת מנוף בחלקו האחורי של הפסלון. האגוז מוכנס לפיו של הפסלון ועל ידי הלחץ המופעל מהורדת המנוף, מתפצחת קליפת האגוז. מפצח אגוזים דומה היה בדמות אריה, שהאגוז הוכנס לפיו וזנבו שימש כמנוף לפיצוח. מפצח האגוזים המודרני בסגנון זה משמש לקישוט, בעיקר בחג המולד, כהוא משמש כחלק מסמלי החג. הבלט מפצח האגוזים של צ'ייקובסקי, קיבל את שמו על שם סמלי החג.
לאחר מלחמת העולם השנייה, מפצחי נוי דקורטיביים הפכו פופולריים בארצות הברית, בעקבות ההפקה הראשונה של הבלט " מפצח האגוזים" ב -1940 וחשיפת חיילים אמריקאים לבובות בזמן המלחמה.
כמה אמנים ביניהם מייק אולדפילד, השתמשו בצלילים שהושמעו על ידי מפצח אגוזים, כחלק מיצירותיהם.
אליעזר בן-יהודה היציע את המילה "מַפְצֵעַ" במקום "מפצח אגוזים", אבל המילה לא נקלטה בשפה.
משחק טקטיקה מבוסס תורות

צילום מסך מהמשחק הקרב על ווסנות'
משחקי טקטיקה מבוססי תורות (באנגלית: Turn-based tactics‏, או בקיצור TBT) הוא תת-ז'אנר של משחקי אסטרטגיה ממוחשבים בהם השחקן שולט לרוב ביחידות צבא קטנות או במספר דמויות ומושם דגש על קבלת החלטות טקטיות בשדה הקרב, בעוד שכל שחקן במשחקים הללו צריך לבצע בתורו כמות מוגבלת או בלתי מוגבלת של פעולות.
משחקיות

במשחקי טקטיקה מבוססי תורות השחקן שולט בדרך כלל ביחידות צבא קטנות או במספר דמויות. בכל תור השחקן מקבל הזדמנות להזיז את היחידות בהן הוא שולט, לתקוף אויבים, להשתמש בלחשים או לבצע פעולות אחרות במסגרת המגבלות של חוקי המשחק. האסטרטגיה העיקרית במשחקים הללו טמונה לרוב בתגובה למהלכי היריבים תוך מיקסום האפקטיביות של היחידות שנמצאות בשליטת השחקן.
משחקי טקטיקה מבוססי תורות כוללים בדרך כלל סוגים שונים של יחידות צבאיות בעלי יכולות, חוזקות וחולשות ייחודיות. השחקן חייב בדרך כלל ללמוד למנף את החוזקות של היחידות שנמצאות תחת שליטתו תוך כדי שהוא לוקח בחשבון כיצד להשתמש בחולשות של היריבים נגדם על מנת לנצח בקרבות. ככל שמתמקדים במשחקים ניתן בדרך כלל להקים יחידות צבא חדשות, ולשדרג יחידות קיימות.
משחקים בולטים

סדרת משחקי X-COM
Gears Tactics (אנ')
הקרב על ווסנות'
Phoenix Point (אנ')
Mutant Year Zero: Road to Eden (אנ')
The Temple of Elemental Evil (אנ')
סדרת משחקי Jagged Alliance (אנ')
ראו גם

משחק טקטיקה בזמן אמת
משחק אסטרטגיה ממוחשב
משחק תפקידים טקטי
הערות שוליים

↑  Brown, Fraser (2019-12-12). "Turn-based tactics won the decade". PC Gamer. נבדק ב-2023-05-22.
| סוגות משחקי וידאו |
| --- | --- | --- |
| משחקי פעולה | משחק מכות (Hack and slash) • משחק לחימה • משחק פלטפורמה (משחק ריצה אינסופית) • משחק יריות (משחק ירי בגוף ראשון • Shoot 'em up • משחק יריות טקטי • משחק ירי בגוף שלישי • משחק באטל רויאל) |  |
| משחקי פעולה-הרפתקאות | משחק דמוי GTA • משחק התגנבות • משחק מטרוידבניה • משחק הישרדות-אימה |  |
| משחקי הרפתקה | משחק הרפתקאות גרפי • משחק הרפתקאות מבוסס טקסט • סרט אינטראקטיבי • רומן חזותי |  |
| משחקי תפקידים | משחק פעולה-תפקידים • Dungeon crawler • משחק תפקידים המוני ברשת • משחק תפקידים טקטי |  |
| משחקי אסטרטגיה | משחק אסטרטגיה בזמן אמת (הגנת מגדלים) • משחק אסטרטגיה מבוסס תורות • 4X • משחק ארטילריה ממוחשב • משחק זירת קרב מרובת משתתפים • משחק אסטרטגיה מקוון מרובה משתתפים בזמן אמת • משחק טקטיקה בזמן אמת • משחק טקטיקה מבוסס תורות • משחקי מלחמה ממוחשבים |  |
| משחקי סימולציה | סימולציות ניהול ובנייה (משחקי בניית ערים) • סימולציות חיים (סימולציות חברתיות • חיות מחמד וירטואליות) • משחק אלוהות • משחק ספורט ממוחשב • משחקי סימולציית כלי רכב (סימולציות טיסה • סימולציות טיסה בחלל • סימולציות מרוצים • משחקי מרוצי קארטינג • סימולציות רכבות) |  |
| סוגות אחרות | משחק חשיבה • משחק חינוכי • משחק התעמלות  • משחק וידאו מוזיקלי • משחק חברה ממוחשב • משחק שולחן ממוחשב |  |
| כללי | היסטוריה של משחקי הווידאו • משחק וידאו לשחקן יחיד • משחק מרובה משתתפים (Co-op • PVP) • משחק קונסולה • משחק מחשב • משחק ארקייד • משחק מובייל • משחק וידאו המבוסס על מיקום גאוגרפי • משחק מציאות מדומה • משחק רשת (משחק דפדפן • משחק רשת מרובה משתתפים • משחק רשת חברתית) • משחק מבוסס טקסט • משחק גלילה צדדית • משחקי עולם פתוח • משחק אינדי |  |
נוקלאופרוטאין

נוקלאופרוטאין (באנגלית: Nucleoprotein, "חלבון גרעיני") הוא אחד מכמה מערכות המצויות בתאיהם של יצורים חיים והמורכבות מחלבונים וחומצות גרעין.
במערכות אלה קיימים קשרים אלקטרוסטטי וקשרי מימן בין החלבונים וחומצות הגרעין.
הכרומוזומים הם נוקלאופרוטאינים. הם מורכבים מ-DNA הארוז בצפיפות ומלופף סביב חלבונים הקרויים היסטונים; הללו מאפשרים את האריזה הצפופה, מגנים עליו מפני אנזימים מעכלים ומסייעים בתהליך השעתוק. גם הריבוזומים הם נוקלאופרוטאינים. המורכבים מ-rRNA ומחלבונים מסייעים.
ניתן להתייחס גם לרוב  הנגיפים כאל נוקלאופרוטאינים; בכמה מקרים משמש החלבון כעטיפה מגינה סביב חומצת גרעין (לעיתים DNA ולעיתים - ברטרו-וירוסים, למשל - RNA).
משפחת אבו א-למע

מִשְׁפַּחַת אַבּוּ א-לַּמְע (בערבית: أبو اللمع או اللمعيون) היא משפחה לבנונית ממוצא תנוח'י אשר שלטה באזור אל-מתן שבהר הלבנון במאות ה-17 וה-18. בני משפחה זו היו דרוזים, אולם במאה ה-19 התנצרו והשתייכו לזרם המארוני בעקבות נתיניהם בהר הלבנון.
בשנת 1711 נתנו בני משפחת אבו א-למע הדרוזית חסות לחיידר שהאב ותומכיו מקרב השבטים הקייסים, עת חנו בראס אל-מתן. משם יצא שהאב למתקפת פתע נגד הכוחות הימנים בקרב עין דארה והביסם, דבר שהביא לביסוס שלטונו.
בשנת 1843, במטרה להפיג את המתיחות ההולכת וגוברת בין המארונים לדרוזים בהר הלבנון, ובמסגרת ניסיון השגת דריסת רגל אוסטרית בלבנון, הציע קלמנס ונצל פון מטרניך למנות שני נציגי נפה, קאימקאמים, האחד נוצרי מארוני ממשפחת אבו א-למע, חיידר אבו א-למע שישלוט על הנפה הנוצרית, והשני דרוזי ממשפחת ארסלאן שישלוט על הנפה הדרוזית, ושניהם כפופים לוואלי של צידון.
הערות שוליים

↑  קרב עין דארה, באתר המרכז למורשת הדרוזים בישראל
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נובי שוויירז'ן

| --- | --- |

 מדינה:  בלארוס בלארוס
 וובלסט:  מינסק (מחוז) מינסק
 ראיון:  סטוובצי
 גובה:  148 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,982 (2010)
 קואורדינטות:  53°27′N 26°44′E﻿ / ﻿53.450°N 26.733°E﻿ / 53.450; 26.733
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהנובי שוויירז'ן(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהנובי שוויירז'ן(למפת מחוז מינסק רגילה) מינסק בוריסוב סליהורסק מלדזייצ'נה ז'ודזינה סלוצק ויטבסק מוהילב הומל ברסט גרודנו ליטאנובי שוויירז'ן(למפת מחוז מינסק מוגדלת) מינסק בוריסוב סליהורסק מלדזייצ'נה ז'ודזינה סלוצק ויטבסק מוהילב הומל ברסט גרודנו ליטאנובי שוויירז'ן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נובי שוויירז'ן (בבלארוסית: Новы Свержань, נובי סוויירז'ן; בפולנית: Świerżeń Nowy, שוויירז'ן נובי; ביידיש: סוורז'נא, סוורז'ן) היא עיירה במחוז מינסק שבבלארוס, על גדתו המערבית של נהר נמונאס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

נובי שוויירז'ן נזכרת לראשונה בשנת 1568, עת היו בה כנסייה ומצודה. בשנת 1706, במהלך המלחמה הצפונית הגדולה, החריבו השוודים את היישוב.
בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1812 נערך בה קרב במהלך מלחמת רוסיה צרפת. בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי נובי שוויירז'ן

בשנת 1897 נמנו בעיירה 732 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 425 יהודים, כשליש מתושביה. עם כיבוש האזור בספטמבר 1939 בידי הסובייטים הולאמו בתי העסק של היהודים ביישוב.
ב-27 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובו ביום נרצח בה זוג יהודים. זמן קצר לאחר מכן הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, החרמת רכוש והגבלות תנועה. באוגוסט 1941 נרצחו שניים מיהודי העיירה בעת שוד רכושם. ב-4 באוקטובר 1941 הוציאו הגרמנים להורג בבית העלמין המקומי 30 צעירים יהודים לעיני הוריהם, וכן רצחו את רב הקהילה ובתו.
ב-25 באוקטובר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו סגור שהוקם בחלק מוזנח בה, בו שוכנו בצפיפות רבה, וממנו נלקחו מדי יום לעבודות כפייה. ב-5 בנובמבר 1941 הועלו רוב יושבי הגטו שבעיירה על משאיות, ונרצחו מחוץ לעיירה, תוך ירי במתנגדים עוד בשטח הגטו. כ-220 יהודים שהושארו בגטו, וכ-150 יהודים נוספים מטוז'ץ שהובאו ליישוב, שוכנו מחדש בגטו, שעתה גם גודר. בשלב זה התארגנה בגטו קבוצת מחתרת יהודית, אשר ב-28 בינואר 1943 הצליחה להבריח כ-220 מיושבי הגטו ליערות הסביבה. למחרת הבריחה רצחו שוטרים גרמנים את כל היהודים שנותרו בגטו.
מצבה בבית הקברות היהודי של נובי שווירז'ן.
משה ויא

| --- | --- |

 לידה:  6 במרץ 1944 (בן 80) ה' באדר תש"ד ברזיל 
 מדינה:  ישראל 
 
הרב משה ויא (נולד בשנת תש"ד, 1944) הוא רב ישראלי, מחבר ספרי הלכה בדיני כשרות המזון, יו"ר המכון להנחלת ההלכה, ומחלוצי תחום בדיקת המזון מחרקים ומחבר סדרת הספרים "בדיקת המזון כהלכה".
ביוגרפיה

נולד בברזיל, בשנות ה-50 עלה לישראל. למד בישיבת הנגב בנתיבות. בשנת תשכ"ו (1966) זכה בפרס משרד הדתות לחיבורים תורניים. לאחר נישואיו התגורר מספר שנים בנתיבות ולמד בכולל אברכים. בשנות ה-70 עבר להתגורר בירושלים ולמד כאברך בישיבת מיר. כעבור זמן עבר ללמוד בכולל של בית מדרש גבוה להלכה בהתיישבות החקלאית.
כיום מתגורר בשכונת סנהדריה המורחבת בירושלים.
ביוגרפיה > פועלו

בתקופת לימודיו בישיבה החל לעסוק בנושא כשרות המזון, בעיקר בתחום החרקים והתולעים בפירות וירקות. לאחר שעבר להתגורר בירושלים הציע לו הרב ישראל גנס להגביר את המודעות לנושא בקרב הציבור הרחב. הוא החל במתן סדרות הרצאות ושיעורים, בליווי שקופיות, לאברכים ולנשים. סיכומי שיעוריו הועלו על הכתב והופצו ברבים, ולימים שימשו הבסיס לסדרת ספריו "בדיקת המזון כהלכה". בתקופה שבה טרם גודלו ושווקו ירקות ללא חרקים,  הוא פרסם חוברת הדרכה לבדיקת חסה מתולעים.
במשך מספר שנים הוא עסק בבירור פרטי ההלכות אצל פוסקים חרדים בולטים ובראשם הרב שלמה זלמן אוירבך והרב יוסף שלום אלישיב. כתיבת ספרו נעשתה במסגרת לימודיו בכולל של בית מדרש גבוה להלכה בהתיישבות החקלאית, והמאמרים הראשונים בספר התפרסמו בחוברות "הליכות שדה" שבהוצאת המכון לחקר החקלאות על פי התורה.
הסדרה "כשרות המזון בהלכה" כוללת שלושה כרכים: הראשון – הלכות תולעים ובדיקת ירקות, השני – בדיקת פירות וכשרות הדגים והשלישי – בדיקת מזון יבש. בספר משולבות תמונות רבות והוא תורגם לאנגלית. כמו כן הוציא הרב ויא את החוברת "קיצור בדיקת המזון כהלכה" והיא תורגמה לכמה שפות ובהן צרפתית, ספרדית ופורטוגזית.
הרב ויא עומד בראש המכון להנחלת ההלכה. הוא מייעץ לחברות ולגופים שונים בתחום כשרות המזון ועוסק במתן כשרות על מוצרי ירקות ללא חרקים.
חיבוריו

בדיקת החסה לליל הסדר ולכל ימות השנה, תל אביב תשמ"ט
בדיקת מזון מתולעים: הדרכה מעשית, ירושלים תשנ"ב (שתי מהדורות) וירושלים תש"ס
בדיקת המזון כהלכה, מהדורה ראשונה (כרך א, ירושלים תשנ"ח, מבוא, הלכות, ירקות; כרך ב, תשס"ד, פירות, מזון מן החי; כרך ג, תשס"ז, מזון יבש, מפתחות [בשפות שונות]); מהדורה שנייה עם תמונות צבע (כרך א, ירושלים תשס"ה, מבוא, הלכות, ירקות; כרך ב, תשע"ד, פירות, מזון מן החי)
קיצור ספר בדיקת המזון כהלכה: הדרכה מעשית מקוצרת, ירושלים תשס"ד, תשס"ח, תשע"ג, תשע"ז
פסח כשר ושמח: הלכה למעשה, תשע"ד
כשרות המזון: תרומות ומעשרות
כשרות המזון: בשר בחלב, תשפ"ד
הערות שוליים

↑  תלמידי ישיבה מצטינים זכו בפרסים, הצופה, 3 באפריל 1966.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284229105171  ISNI: 0000 0000 8020 0539  LCCN: nr2003011591  VIAF: 97452149   WorldCat (עם VIAF): 97452149
מרקוס ליקיניוס קראסוס הצעיר

מרקוס ליקיניוס קראסוס הצעיר, שהיה ידוע גם בכינויים "החסכן" ו"העשיר", היה נכדו של קראסוס חבר הטריומווירט הראשון, שנהרג בחרן במסעו נגד הפרתים. הוא נולד בשנת 60 לפנה"ס והיה למצביא רומי. כמו רבים מן האצולה, החליף קראסוס מחנות מספר פעמים במהלך מלחמות האזרחים הרומיות, והצטרף למחנה אוקטביאנוס (לפני קרב אקטיום). בשנת 30 כיהן קראסוס כקונסול לצידו של אוקטביאנוס, אך הוא ידוע בעיקר בהצלחותיו הצבאיות שלא זיכו אותו בעיטורים שהיו נהוגים באותה עת.
פעילותו הצבאית

קראסוס הצעיר היה מצביא רומי אשר לחם בראשית מלחמות האזרחים הרומיות במחנות סקסטוס פומפיוס ומרקוס אנטוניוס (החל משנת 36 לפנה"ס). לאחר שחבר לאוקטביאנוס ומונה לקונסול לצידו, יצא קראסוס בקיץ שנת 30 לפנה"ס, לפני סיום כהונתו כקונסול, נגד הבסטרנים, בני שבט גרמאני שישבו מעבר לגבולות הפרובינקיה מקדוניה ואיימו לפלוש לאימפריה. קראסוס יצא נגדם עם כוח צבאי, ובתחילה הניס אותם לאחור מבלי להילחם בהם כלל. הוא רדף אחריהם במנוסתם למואסיה והבסטרנים שלחו אליו שליחים במטרה לפייסו, וטענו כי טרם עשו לרומאים דבר-מה שיצדיק את רדיפתו. קראסוס עיכב את השליחים במחנהו בטענה שיתן להם את תשובתו ביום המחרת, ואירח אותם ביד נדיבה באוכל ובמשקאות. לאחר שהשתכרו למד מהם את תוכניתם. כך הצליח בעזרת תחבולות להפילם במלכודת ולערוך בהם טבח גדול ליד אחד מיובלי הדנובה. במהלך הקרב הרג קראסוס במו-ידיו את מלך הבסטרנים. הוא לא שב מיד לרומא ובשנת 29 המשיך קראסוס בפעולות דיכוי אויבי רומא במחוז מואסיה ובניהם גם התראקים שהתנכלו לו ברדיפתו אחר הבסטרנים.
אותות ועיטורים

לאחר ניצחונו, הסנאט העניק לקראסוס ואוקטביאנוס את הכבוד הגדול של עריכת טריומף כבר בחורף שלסוף שנת 29 לפנה"ס. אוקטווינוס ויתר על השתתפות בטריומף, על אף שכבוד זה היה שיא הקריירה שאזרח רומי היה יכול לקוות לו. תהילת הטריומף נמשכה לאורך כל חייו של האזרח ואף יורשיו נהנו מפירותיה. ברומא תהילה צבאית הייתה ונשארה, לאורך כל ההיסטוריה, מרכיב חשוב ביותר של כוח פוליטי. עריכת תהלוכת הניצחון ברומא לא הייתה רק ציון והוקרה על השירותים הגדולים של המצביא המנצח, אלא הרבה מעבר לכך. במהלך התהלוכה המצביא היה מקושט וכמעט מחופש לאל. הוא שימש כנציג של האל מארס ואפילו כהתגלמותו.
עם זאת, לאחר ששב לרומא, לא הסתפק קראסוס בטריומף, אלא דרש גם כבוד נוסף של ספוליה אופימה המוענק למצביא רומי שהצליח תוך כדי קרב להרוג במו ידיו את מנהיג האויב. כבוד זה הוענק קודם לכן רק 3 פעמים בכל תולדות רומא. דרישתו של קראסוס, בנוסף לטריומף שכבר הוענק לו, קוממה את אוקטביאנוס. הנימוק לפסילת התואר היה שהספוליה אופימה הוענקה רק למפקד העליון של הכח הצבאי ובמקרה המדובר היה אוגוסטוס המפקד, וקראסוס היה רק בחזקת שליח (legatus). תקרית זו הייתה אחד מביטויי השינוי שחל במעמדה של האריסטוקרטיה ברומא עם כינון הפרינקיפט. גם התואר "אימפרטור" שהיה נהוג לתת לאזרח רומי אשר כובד בטיורמף לא חל על קראסוס. ערכם של ניצחונותיו הוקטן ככל הנראה מפאת חששות של אוקטביאנוס שהיוקרה שיקבל קראסוס תפגע במעמדו.
תארים ותפקידים נוספים

פרוקונסול של מקדוניה ואכאיה
לקריאה נוספת

צבי יעבץ,  אוגוסטוס: ניצחונה של מתינות (ת"א: דביר), 1988, עמ' 37-38.
קסיוס דיו. ההיסטוריה של רומא
הערות שוליים

↑  קסיוס דיו, 51.4,3.
↑  קסיוס דיו, 51,24,3
↑  קסיוס דיו, 51.23.2-5
↑  קסיוס דיו 51,25,2
נוקלאואיד

תמונה המציגה את המבנה של תא איקריוטי לעומת תא פרוקריוטי
נוקלאואיד ("כמו גרעין") הוא אזור בתא פרוקריוטי וכן במיטוכונדריה ובכלורופלסט, הדוחס בתוכו באופן זמני את כל או את רוב החומר התורשתי. בניגוד לגרעינים של תאים איקריוטיים, אין לנוקלאואידים ממברנה תוך-תאית המפרידה אותם באופן פיזי משאר הציטופלזמה.
הגנום של פרוקריוטים עשוי מסליל אחד של DNA כפול, ואורכו משתנה מאוד מאורגניזם אחד לאחר. הגנום של הפרוקריוטים, המאוחסן בנוקלאואיד, מכונה גם גנופור (genophore). הוא ארוז בתוך ב-DNA supercoil, בעוד הכרומוזומים ארוזים בכרומטין. בדרך כלל הגנום הפרוקריוטי בנוי בצורה מעגלית ובפרוקריוטים מעטים — בצורה קווית. האופי המעגלי של הגנופור מאפשר שכפול ללא טלומרים. כמו כן, הגנופור של הפרוקריוטים לרוב קטן בהשוואה לכרומוזומים של האיקריוטים.
עדויות מחקריות מצביעות על כך שכ-60% מהנוקלאואיד מורכב מ-DNA, אך הוא מכיל גם RNA וחלבונים. רוב החלבונים וה-RNA שנמצאו הם בעיקר mRNA וגורמי שעתוק. דחיסת הנוקלאואיד נעשית באמצעות חלבונים המכונים חלבונים נוקלאואידים (nucleoid proteins), שנבדלים בפעולתם מההיסטון של התאים האיקריוטיים. בניגוד להיסטון, חלבונים אלה לא יוצרים נוקלאוזומים שבהם ה-DNA סובב סביב חלבונים; במקום זאת משתמשים החלבונים הללו במנגנונים שונים המאפשרים קיפול יעיל של ה-DNA.
ראו גם

גרעין התא
פלסמיד
| בקטריולוגיה |
| --- | --- | --- |
| מונחי יסוד | פרוקריוטים • ארכאונים (חיידקים קדומים) • חיידקים אמיתיים • אנדוטוקסין |  |
| חלקי התא החיידקי ואברוניו | נוקלאואיד • פלסמיד • ציטופלזמה • ריבוזום • קרום התא • דופן התא: פפטידוגליקן (חומצה טיכואית) • פריפלזמה • קרום חיצוני: ליפופוליסכריד • קפסולה ו-Slime layer • שוטון • פילי • פימבריה • ביופילם |  |
| מורפולוגיה | נקד • מתג • סלילון |  |
| פיזיולוגיה | פליגה • קוניוגציה • טרנספורמציה • עמידות לאנטיביוטיקה |  |
| מטבוליזם | חיידקים אירוביים (אווירניים אובליגטוריים, אווירניים פקולטטיביים, מיקרואירופילים) • חיידקים אנאירוביים (אל-אווירניים אובליגטוריים, אל-אווירניים פקולטטיביים, אל-אווירני סובל אוויר) • תסיסה • חיזור סולפט מיקרוביאלי • חיידקים סגולים |  |
| שיטות בקטריולוגיות | צביעת גראם (חיידקים גראם-חיוביים, חיידקים גראם-שליליים) • צביעה יציבת חומצה • מבחן קטלאז • מבחן אוקסידאז • מבחן קואגולאז • סיווג לנספילד • מבחן CAMP |  |
| מיגור חיידקים | חיטוי • פסטור • עיקור • אנטיביוטיקה |  |
מרג'רי שארפ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בינואר 1905 סולסברי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  14 במרץ 1991 (בגיל 86) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לונדון, Streatham and Clapham High School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תקופת הפעילות:  מ-1930 
 
קלרה מרג'רי מליטה שארפ (25 בינואר 1905 - 14 במרץ 1991) הייתה סופרת אנגלייה שכתבה 25 רומנים למבוגרים, 14 רומנים לילדים, ארבעה מחזות, שני סיפורי תעלומות וסיפורים קצרים רבים. עבודתה הידועה ביותר היא סדרת המצילים על עכברה גיבורה בשם מיס ביאנקה ובן זוגה ברנרד; הסדרה עובדה מאוחר יותר לסרט המצויר הרפתקאות ברנרד וביאנקה (1977) - וסרט המשך, ברנרד וביאנקה במבצע אוסטרליה (1990) בהפקת אולפני ההנפשה של וולט דיסני .
קורות חייה

שארפ נולדה במחוז סולסברי במחוז וילטשייר, אנגליה. היא בילתה חלק מילדותה במלטה, תקופה שמאוחר יותר שימשה כרקע לרומן שלה "השמש במזל עקרב" (The Sun in Scorpio). 
ב-1914 חזרה לבריטניה ולמדה בבית הספר התיכון סטרטהאם. היא למדה צרפתית במכללת בדפורד, אוניברסיטת לונדון. לאחר מכן היא למדה במשך שנה אמנות בבית הספר לאמנות בווסטמינסטר. תוך כדי לימודיה הצטרפה לצוות הדיבייטינג לנשים של האוניברסיטה הבריטית והייתה חברה בצוות הראשון שהתחרה בארצות הברית.
מגזין פאנץ' החל לפרסם את סיפוריה כשהייתה בת 21. 
היא המשיכה וכתבה עבור מספר מגזינים אמריקאים ובריטים, כולל הרפרס בזאר, Ladies' Home Journal ו-Good Housekeeping.
את הרומן הראשון שלה, Rhododendron Pie, כתבה תוך חודש אחד והוא פורסם ב-1930.
ב-1938 היא נישאה למהנדס אווירונאוטיקה מייג'ור ג'פרי קאסל. במהלך מלחמת העולם השנייה עבדה שלוש שנים כמרצה לחינוך בצבא; 
במהלך תקופה זו היא כתבה את הרומן קלוני בראון (Cluny Brown) ועבדה על Britannia Mews, שתיאר את הפצצת לונדון.
ב-1940 עובד הרומן השביעי שלה, עץ המוסקט, למחזה בברודוויי, הגברת בהמתנה. ב-1948 עובד הספר לסרט ההוליוודי ג'וליה השובבה, בכיכובם של גריר גרסון ווולטר פידג'ן. אחד הרומנים הפופולריים ביותר שלה, קלוני בראון, עובד גם הוא לסרט הוליוודי על ידי ארנסט לוביטש ב-1946, עם זוכת פרס האוסקר ג'ניפר ג'ונס בתפקיד הראשי. הזכויות על הרומן Britannia Mews נקנו ב-1946 על ידי אולפני המאה ה-20, והוא הופץ בשם הרחוב האסור ב-1949. הסרט "בעלת הבית הידועה לשמצה" משנת 1963 מבוסס על סיפורה הקצר "הדייר הנודע לשמצה" משנת 1956.
ב-1959 היא פרסמה את "המצילים", ולמרות שנכתב עבור קהל מבוגר הוא הפך לפופולרי עצום בקרב ילדים. שארפ כתבה עוד שמונה ספרים בסדרה, שאוירו על ידי אריק בלגוולד וגארת' וויליאמס, שאייר גם קלאסיקות ילדים אחרות כמו הרשת של שרלוט וסטיוארט קטינא של א"ב וייט.
בשנת 1977 הפיצה חברת דיסני את סרט האנימציה העלילתי הרפתקאות ברנרד וביאנקה, שזכה לשבחי הביקורת ולהצלחה כלכלית, ואחריו סרט המשך, ברנרד וביאנקה במבצע אוסטרליה, בשנת 1990.
שארפ מתה באלדבורג, סאפוק ב-14 במרץ 1991. 
ב-2008 כל ספריה למבוגרים פרט ל"עין האהבה" אזלו, 
אך ב-2016 יצאו מהדורות קינדל של עשרה מהרומנים שלה.
עבודות נבחרות

Rhododendron Pie (1930)
Fanfare for Tin Trumpets (1932)
The Nymph and The Nobleman (1932)
The Flowering Thorn (1934)
Sophy Cassmajor (1934)
Four Gardens (1935)
The Nutmeg Tree (1937)
Harlequin House (1939)
The Stone of Chastity (1940)
Three Companion Pieces (1941) – contains Sophy Cassmajor, The Tigress on the Hearth and The Nymph and the Nobleman
Cluny Brown (1944) - תרגום לעברית: קליני בראון: רומן. עברית: עזריאל טל, ירושלים: מסדה, תש"ט
Britannia Mews (1946)
The Foolish Gentlewoman (1948)
Lise Lillywhite (1951)
The Gipsy in the Parlour (1954)
The Tigress on the Hearth (1955)
The Eye of Love (1957) – Martha Trilogy I
Something Light (1960)
Martha in Paris (1962) – Martha Trilogy II
Martha, Eric and George (1964) – Martha Trilogy III
The Sun in Scorpio (1965)
In Pious Memory (1967)
Rosa (1969)
The Innocents (1972)
The Lost Chapel Picnic and Other Stories (1973)
The Faithful Servants (1975)
Summer Visits (1977)
עבודות נבחרות > ספרים לילדים

Melisande (1960)
Lost at the Fair (1965)
The Magical Cockatoo (1974)
The Children Next Door (1974)
עבודות נבחרות > ספרים לילדים > סדרת המצילים

המצילים (1959)
העלמה ביאנקה (1962)
העלמה ביאנקה והאסיר בצריח (1963) - מאנגלית: נימה קרסו, תל אביב: זמורה-ביתן, 1990
העלמה ביאנקה במכרות המלח (1966) - מאנגלית: נימה קרסו, תל אביב: זמורה-ביתן, 1990
העלמה ביאנקה במזרח הקסום (1970) - מאנגלית: נימה קרסו, תל אביב: זמורה-ביתן, 1991
העלמה ביאנקה באנטארקטיקה (1971)
העלמה ביאנקה והשושבינה (1972)
ברנרד האמיץ (1977) - מאנגלית: נימה קרסו, תל אביב: זמורה-ביתן, 1990
ברנרד יוצא לקרב (1978) - מאנגלית: נימה קרסו, תל אביב: זמורה-ביתן, 1990
הערות שוליים

↑  "The Sun in Scorpio by Margery Sharp", Leaves & Pages, February 5, 2014.
↑  "Margery Sharp". Kids Encyclopedia. Britannica. נבדק ב-15 בפברואר 2017. {{cite encyclopedia}}:  (עזרה)
↑  Krueger, Christine L. (1 ביולי 2014). Encyclopedia of British Writers, 19th and 20th Centuries. Infobase Publishing. ISBN 9781438108704. נבדק ב-15 בפברואר 2017 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "A Discussion of the Writing of Margery Sharp". אורכב מ-המקור ב-5 במאי 2015. נבדק ב-15 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  OpenLibrary.org. "Margery Sharp". נבדק ב-15 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A brief biography", The Margery Sharp Blog.
↑  "Margery Sharp". אורכב מ-המקור ב-22 ביולי 2012. נבדק ב-15 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Forgotten Authors No 16: Margery Sharp", The Independent, 30 November 2008.
משהו יפה

| --- | --- |

 בימוי:  הייטי מקדונלד 
 הופק בידי:  טוני גרנט, Bill Shapter 
 תסריט:  ג'ונתן הארווי 
 עריכה:  Don Fairservice 
 שחקנים ראשיים:  סקוט ניל Steven M. Martin Andrew Fraser John Savage Julia Lee Smith מירה סיאל גלן ברי לינדה הנרי ג'יילו אדוורדס טמקה אמפסון בן דניאלס 
 מוזיקה:  ג'ון אלטמן 
 צילום:  Chris Seager 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Film4 Productions, World Productions 
 חברה מפיצה:  Sony Pictures Classics 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 במרץ 1996 
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סיפור התבגרות, סרט להט"בי 
 הכנסות:  $3,072,738
 הכנסות באתר מוג'ו:   beautifulthing
 דף הסרט ב־IMDb
 
משהו יפה (באנגלית: Beautiful Thing) הוא סרט התבגרות קומדי-רומנטי להט"בי-בריטי שיצא ב-1996.
עלילה

העלילה מתרחשת ומצולמת בטמאסמייד (אנ'), אזור פועלים שנמצא בדרום-מזרח לונדון.
ג'יימי, נער שמתאהב בחברו לכיתה, סטיי, נאלץ להתמודד עם אמו החד-הורית סנדרה, שעסוקה מראש בתוכניות שאפתניות לנהל את הפאב שלה ולנהל מערכות יחסים שונות עם מאהבים שונים. המאהב האחרון שלה הוא טוני, נאו-היפי.
סנדרה מוצאת את עצמה מסוכסכת עם לאה, שכנה חצופה וגסת רוח שגורשה מבית הספר, עוסקת סמים, ושומעת ללא הפסקה את התקליטים של מאמא קאס ששייכים לאמה. בעוד שההומוסקסואליות של ג'יימי נשארה לא ידועה, האופי המופנם שלו והסלידה שלו מכדורגל הם סיבה מספקת לכך שחבריו ללימודים מציקים לו בכל הזדמנות.
סטיי חי יחד עם אחיו העוסק בסמים ואביו המתעלל והאלכוהוליסט בדירה הסמוכה לדירה של ג'יימי. לילה אחד, הוא הוכה על ידי אחיו בצורה כזו קשה עד שסנדרה מרחמת עליו ונותנת לו לישון בדירתה. בהיעדר מיטה שלישית, סטיי נאלץ להסתפק בשינה "מלמעלה ועד אצבע" עם ג'יימי. בלילה השני, הם חולקים ביחד את המיטה. לאחר עיסוי ושיחה מינורית, הבנים מחליפים במהרה את סידורי השינה וג'יימי מנשק את סטיי בפעם הראשונה.
למחרת בבוקר, סטיי נבהל ועוזב לפני שג'יימי מתעורר, ונמנע מלדבר איתו במשך מספר ימים. כדי שג'יימי יירגע, הוא גונב את מגזין הגברים האנגלי המיועד להומואים וביסקסואלים, גיי טיימס. ככל הנראה, הוא החל לקבל את המיניות והחיבה שלו לסטיי. ג'יימי מוצא לבסוף את סטיי במסיבה סמוכה ומתעמת איתו. הם מתכוננים לעזוב יחד. המסיבה מסתיימת רע, כשסנדרה נוקמת בלאה על כך שהיא מרכלת, שלאחר מכן מאיימת "לשפוך את השעועית" על סטיי וג'יימי, ומתוודה על כך שהגנה על סטיי מול אביו ואחיו. סטיי מגיב בצורה לא טובה, דוחה בכעס את ג'יימי ובורח.
לאט לאט, סטיי מקבל את אהבתו של ג'יימי, והיחסים ביניהם מתחילים להתפתח כשהם מבקרים בגיי בר ביחד. סנדרה עוקבת אחריהם ומגלה את סודם, והסרט מגיע לשיאו כשטיול גרוע של לאה (על סם ללא שם) מזרז את הפרידה של סנדרה עם טוני. הידיעה על העבודה החדשה של סנדרה מתגלה, וסנדרה מתעמתת עם סטיי וג'יימי. סנדרה קיבלה את מערכת היחסים של בנה.
הסרט מסתיים בכך ששני הנערים רוקדים סלואו (אנ') בחצר לשיר "Dream a Little Dream of Me" של מאמא קאס, בעוד שסנדרה רוקדת לצדם עם לאה כשהתושבים המקומיים מסתכלים עליהם. חלקם המומים, חלקם לא מסתייגים, וחלקם נהנים מהרגע עצמו.