stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2023/2024 ב-NBA
פלייאוף 2024 > פליי-אין

הקבוצות שסיימו בששת המקומות הראשונים בכל אזור העפילו ישירות לסיבוב הראשון של פלייאוף ה-NBA, בעוד שארבע הקבוצות שסיימו במקומות 7-10 בכל אזור השתתפו בטורניר הפליי-אין. הקבוצה שסיימה במקום ה-7 בכל אזור אירחה את הקבוצה שסיימה במקום ה-8 כשהמנצחת במשחק זה קיבלה את המקום השביעי בפלייאוף. הקבוצה שסיימה במקום ה-9 בכל אזור אירחה את הקבוצה שסיימה במקום ה-10 בכל אזור והמנצחת במשחק זה התמודדה מול הקבוצה שהפסידה במשחק בין מקומות 7-8 על הכרטיס האחרון לפלייאוף בכל אזור. משחק אותו אירחה המפסידה במשחק בין מקומות 7–8.
פלייאוף 2024 > פליי-אין > מזרח

| מארחת | תוצאה | מתארחת |
| --- | --- | --- |
| (7) פילדלפיה 76' | 105–104 | (8) מיאמי היט |
| (9) שיקגו בולס | 131–116 | (10) אטלנטה הוקס |
| מארחת | תוצאה | מתארחת |
| --- | --- | --- |
| מיאמי היט | 112–91 | שיקגו בולס |
פלייאוף 2024 > פליי-אין > מערב

| מארחת | תוצאה | מתארחת |
| --- | --- | --- |
| (7) ניו אורלינס פליקנס | 106–110 | (8) לוס אנג'לס לייקרס |
| (9) סקרמנטו קינגס | 118–94 | (10) גולדן סטייט ווריורס |
| מארחת | תוצאה | מתארחת |
| --- | --- | --- |
| ניו אורלינס פליקנס | 105–98 | סקרמנטו קינגס |
פלייאוף 2024 > סדרת הגמר

| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | משחק 1 | משחק 2 | משחק 3 | משחק 4 | משחק 5 | משחק 6 | משחק 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בוסטון סלטיקס | 1-4 | דאלאס מאבריקס | 107–89 | 105 – 98 | 99-106 | 122-84 | 106-88 | — | — |
הערות שוליים

↑  מערכת וואלה! ספורט‏, הקומישינר רטן, דייוויס לעג: עוד אולסטאר הפך להצגה "חסרת חיים", באתר וואלה, 19 בפברואר 2024
| עונות בליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1940 | 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| שנות ה-1950 | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 |  |
| שנות ה-1960 | 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 |  |
| שנות ה-1970 | 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 |  |
| שנות ה-1980 | 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 |  |
| שנות ה-1990 | 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| שנות ה-2000 | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| שנות ה-2010 | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 |  |
| שנות ה-2020 | 2019/2020 (הבועה) • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
פריסילה

| --- | --- |

כרזת הסרט הרשמית
 מבוסס על:  Elvis and Me 
 בימוי:  סופיה קופולה 
 הופק בידי:  סופיה קופולה, יורי הנלי, Lorenzo Mieli 
 תסריט:  סופיה קופולה 
 עריכה:  שרה פלק 
 שחקנים ראשיים:  ג'ייקוב אלורדי (אלביס פרסלי) קיילי ספאני (פריסילה פרסלי) 
 מוזיקה:  פיניקס 
 מדינה:  ארצות הברית, איטליה 
 חברת הפקה:  Tomer 
 חברה מפיצה:  שירותי ADS, ARP Sélection, Stage 6 Films, A24 
 הקרנת בכורה:  4 בספטמבר 2023 
 משך הקרנה:  113 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה, סרט שמבוסס על ספרים 
 פרסים:  גביע וולפי לשחקנית הטובה ביותר (קיילי ספאני) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
פריסילה (באנגלית: Priscilla) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2023. הסרט בוים ונכתב בידי סופיה קופולה, שאף לקחה חלק בהפקה. הסרט מבוסס על הספר "אלביס ואני" מאת פריסילה פרסלי וסנדרה הרמון, ועוקב אחר חייה של פרסלי, ויחסיה עם המוזיקאי אלביס פרסלי. קיילי ספאני וג'ייקוב אלורדי מככבים בתוך פריסילה ואלביס.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-80 של ונציה, והוא עתיד לצאת בארצות הברית ב-27 באוקטובר 2023.
תקציר עלילה

הסרט עוקב אחר פריסילה פרסלי, וחייה המשותפים עם אלביס פרסלי.
שחקנים

קיילי ספני בתפקיד פריסילה פרסלי
ג'ייקוב אלורדי בתפקיד אלביס פרסלי
דגמרה דומינצ'יק בתפקיד אן בולייה
ריין מונרו בולנד ואמילי מיטשל בתפקיד ליסה מארי פרסלי
ג'ורג'ה קיידנס בתפקיד פטסי פרסלי
רודריגו פרננדס-סטול בתפקיד אלן פורטס
לוק המפרי בתפקיד טרי ווסט
פרסים ומועמדויות

| פרס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי | השיער והאיפור הטובים ביותר | פריסילה | מועמדות |  |
| פרס בחירת הקהל | כוכב סרט הדרמה של השנה | ג'ייקוב אלורדי | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | השחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע - קומדיה או מחזמר | קיילי ספאני | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Critics Choice Awards 2024: All the Winners, TIME, ‏2024-01-15 (באנגלית)
↑  Taylor Swift, 'Barbie' and 'Grey's Anatomy' Score at 2024 People's Choice Awards: See the Full List of Winners, Peoplemag (באנגלית)
↑  I. P. A. Admin, IPA Reveals Nominations for the 28th Satellite™ Awards | International Press Academy (באנגלית אמריקאית)
פטרוס כריסטוס

| --- | --- |

 לידה:  1410? בארלה, בלגיה 
 פטירה:  1475  (בגיל 65 בערך) ברוז', צרפת 
 תחום יצירה:  Dutch painting 
 זרם באמנות:  הפלמים הפרימיטיביים 
 יצירות ידועות:  צורף בחנותו, דיוקן של ילדה צעירה, איזבלה מפורטוגל עם אליזבת הקדושה 
 
הורדת ישו מהצלב, 1450~
פטרוס כריסטוס (בהולנדית: Petrus Christus או פטר מברוז' (לפעמים: Petrus Brugensis‏); (1410 – 1476), היה צייר פלנדרי. מגדולי אמני צבעי השמן הפלנדריים בברוז' שבבלגיה, ומגדולי אמני הרנסאנס. נולד בברוז' אשר בבלגיה, ובה גם נפטר.
פטרוס כריסטוס עבד עבור משפחת ספורצה (איטלקית: Sforza).

לדעתו של פייטרו סומונטה (איטלקית: Pietro Summonte), בשנים 1456–1458 במילאנו, איטליה, היה פטרוס כריסטוס מורהו של אנטונלו דה מסינה, בזמן שזה הציג עצמו כאנטונלוס סיציליינוס  (איטלקית: Antonellus Sicilianus).
פטרה מורזה

| --- | --- |

 לידה:  1 באוקטובר 1964 (בת 60) קלגנפורט, אוסטריה 
 מדינה:  אוסטריה 
 בן או בת זוג:  סטפן מטוש 
 צאצאים:  סימון מורזה 
 פרופיל ב-IMDb
 
פטרה מורזה (בגרמנית: Petra Morzé; נולדה ב-10 באוקטובר 1964) היא שחקנית אוסטרית.
ביוגרפיה

מורזה נולדה בקלגנפורט כפטרה קוגלניק.
היא למדה משחק באוניברסיטת גראץ למוזיקה ואומנויות הבמה (Universität für Musik und darstellende Kunst Graz), לאחר מכן הופיעה במספר תיאטראות באוסטריה.
היא שיחקה בסרט הרימו עוגן מסדרת סרטי אסקימו לימון בתפקיד דנה, הבחורה בה בנצי מתאהב.
ב-2004 גילמה אחות המעורבת בתאונת דרכים בסרט "Antares" שהיווה את הנציג האוסטרי לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
ב-2007 שיחקה בסרט של הבמאי אולריך זיידל "Import/Export" שהיה מועמד לפרס דקל הזהב.
ב-2008 שיחקה בסרט הגרמני "Nordwand" העוסק באירוע אמיתי של ניסיונם של שני מטפסי מטפסים להגיע לפסגת הר האייגר.
ב-2009 גילמה את אמה של הרוזנת אנה פלוכל (Anna Plöchl) בסרט אודות בית לורן של רשת הטלוויזיה הגרמנית "ZDF"
ב-2010 הופיעה בסרט הטלוויזיה "Die Spätzünder" של ORF.
בנוסף היא שיחקה במגוון סדרות טלוויזיה.
יש לה בן ובת ממערכת יחסים עם השחקן סטפן מטוש.
פרוטוקול ALOHA

פרוטוקול ALOHA הוא פרוטוקול תקשורת מחשבים שפותח על ידי נורמן אברמסון בשנת 1970 באוניברסיטת הוואי. פרוטוקול זה מציע דרך ייחודית בפשטותה לאפשר למספר משתמשים במקביל להשתמש בערוץ תקשורת משותף. עקרונותיו של ALOHA מהווים בסיס לפרוטוקול ה-Ethernet הנמצא בשימוש רחב כיום. הפרוטוקול נמצא גם בשימוש ברשתות תקשורת סלולרית.
רקע היסטורי

בשנת 1970, ביחד עם עמיתיו באוניברסיטת הוואי, נורמן אברמסון הגה שיטה חדשה לפתור את בעיית הערוץ המשותף. פרוטוקול ALOHA שימש בבניית רשת מחשבים אלחוטית, מבוססת חבילות הראשונה בעולם. שיטת ALOHA סימנה התפתחות משמעותית בהנדסת תקשורת אלחוטית ובהנדסת רשתות תקשורת. בעקבות עבודה זו, אברמסון קיבל בשנת 2007 את מדליית אלכסנדר גראם בל מארגון IEEE (המכון למהנדסי חשמל ואלקטרוניקה) "על תרומתו בפיתוח רשתות מחשבים מודרניות"
הפרוטוקול

פרוטוקול ALOHA הוא פרוטוקול תקשורת עבור שכבה שנייה (שכבת הקו) במודל שבע השכבות לתקשורת (מודל OSI). הפרוטוקול מתאר דרך להעביר מידע בצורת מסגרות על ערוץ תקשורת משותף למספר לקוחות. פרוטוקול אשר מאפשר למספר לקוחות לגשת לערוץ תקשורת משותף מכונה פרוטוקול גישה מרובה (Multiple Access protocol).
הרעיון הכללי מאחורי ALOHA הוא פשוט: כל משתמש יכול לשדר על הערוץ מתי שהוא חפץ. במידה ויש התנגשות, המסגרות ששודרו נהרסו ויש לשדרם שנית במועד מאוחר יותר. מועד השידור החוזר נקבע בצורה אקראית כדי למנוע התנגשויות חוזרות.
התנגשויות ניתנות לגילוי לאחר השידור, מאחר שכל התחנות מאזינות אחת לשנייה.
בנוסף, מניחים שהערוץ נטול רעשים, כלומר נפילת חבילה מתרחשת רק בעקבות התנגשות עם חבילה אחרת.
ניתוח ביצועים

בכל פעם שלשתי מסגרות יש חפיפה בזמן השידור על הערוץ, תהיה התנגשות. למעשה, בהינתן שתי הודעות שמשודרות, מספיק שרק הביט האחרון של ההודעה הראשונה יתנגש עם הביט הראשון של ההודעה השנייה כדי ליצור התנגשות. עובדה זו יכולה לגרום לכמות גדולה מאוד של התנגשויות החל מעומס מסוים בכמות השליחות מלקוחות. השאלה הנשאלת אם כך היא: מה היא הנצילות שהפרוטוקול יכול לספק?
נצילות הערוץ מוגדרת כיחס בין כמות המידע שהועברה (או גודל כל המסגרות שעברו בהצלחה, בביטים) לבין קצב השידור (או כמות הביטים הכוללת שעברה בערוץ). בוצע ניתוח של נצילות הערוץ עבור מופע הודעות חדשות פואסוני בקצב λ הודעות לשנייה, הגורר קצב הופעת הודעות בערוץ (כולל שליחות חוזרות) g, עבור אורך הודעה ממוצע T שניות ועבור הסתברות הצלחת שליחת הודעה  P\ =e^{-2gT}\ . ניתוח זה מעלה נצילות:  S\ =gTe^{-2gT}\  מה שגורר נצילות מקסימלית של 18%. 
זוהי נצילות מקסימלית נמוכה למדי, ברור שעבור ערוץ עמוס יחסית הפרוטוקול נידון לחוסר יציבות, מספר רב של שידורים חוזרים ותעבורה נמוכה. חרף כך, נצילות עשויה להספיק ואכן מספיקה, לאפליקציות רבות.
ALOHA מחורץ

בעקבות פרוטוקול ALOHA המקורי, עוצבו במשך השנים פרוטוקולים מבוססי ALOHA נוספים (Slotted ALOHA,‏ CSMA ועוד) לכן ניתן לומר שכיום ALOHA למעשה מייצג משפחה של פרוטוקולים. בשנת 1972, הוצעה שיטה להכפיל את נצילות פרוטוקול ALOHA המקורי [Roberts,1972].‏ ALOHA מחורץ הוא פרוטוקול אשר מבוסס על הפרוטוקול שראינו, בהבדל אחד. 
במטרה להגדיל את נצילות הערוץ ולחסוך שידורים חוזרים, מוסיפים ל-ALOHA מנגנון סנכרון. סנכרון זה פירושו שצרכן יכול לשדר הודעה רק בזמנים מסוימים, במרחקים קבועים ושווים (רק בחריצים). עקב סנכרון זה נמנעות התנגשויות רבות ותפוקת הערוץ עולה משמעותית ממה שראינו ב-ALOHA הקלאסי, כי עכשיו הודעה שמגיעה לשידור תחכה עד להגעה לחריץ הבא ולא תתנגש בהודעות המשודרות בחריץ הנוכחי.
הפעם:  S\ =gTe^{-gT}\ , מה שגורר נצילות מקסימלית של 37%.
יש לציין שמנגנון הסנכרון איננו טריוויאלי ועשוי להוות מכשול אמיתי בהשגת התוצאות הללו במימוש הפרוטוקול על גבי מרחקים ארוכים.
ראו גם

מונחים ברשת מחשבים
OSI
שכבת הקו של מודל OSI
Ethernet
הגעת חבילות לתחנות ללא חריצים
זמני ההתנגשות
הגעת החבילות לתחנות עם חריצים
פרס וייטמן של קרן גיירנדר

| --- | --- |
 מדינה:  קנדה 
 הגוף המעניק:  קרן גיירנדר 
 תקופת הפרס:  1976–2022 (כ־46 שנים)
 
פרס וייטמן של קרן גיירנדר הוא אחד מפרסי גיירנדר המוענקים על ידי קרן גיירדנר. הפרס מוענק כל שנה לקנדי שהפגין מנהיגות יוצאת דופן בתחום הרפואה והמדע הרפואי.
הפרס הוענק לראשונה ב-1976 ומאז חולק פעם בכמה שנים. הפרס הוענק לאחרונה ב-2022 אז הופסק לחלקו.
זוכים

2015 - ג'נט רוסאנט
ראו גם

קרן גיירדנר
פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
הערות שוליים

↑  The Gairdner Foundation, Canada Gairdner Wightman Award, The Gairdner Foundation, ‏2023-04-04 (באנגלית)
↑  The Gairdner Foundation, Janet Rossant - Gairdner Foundation Speaker, The Gairdner Foundation, ‏2022-04-05 (באנגלית)
פרזאורולופוס

| פרזאורולופוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 76.5–73 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
משפחה:: הדרוזאוריים
סוג:: פרזאורולופוס
שם מדעי
 Parasaurolophus ‏פרקס, 1922

פרזאורולופוס (שם מדעי: Parasaurolophus; משמעות שמו: "סמוך לזאורולופוס") הוא סוג דינוזאור אשר חי בתקופת הקרטיקון, ממשפחת בעלי מקור הברווז (הדרוזאוריים).
תת-מינים

ידועים שלושה מינים של פרזאורלופוסים:
P. walkeri (פארקס, 1922)
P. tubicen (וימן, 1931)
P. cyrtocristatus (אוסטרום, 1961)
מאפיינים

הפרזאורולופוסים היו דינוזאורים גדולים בעלי אגן דמוי עוף (אורניתיסקיה). הם היו אוכלי צמחים יעילים, מצוידים בשיניים מיוחדות לטחינת מזונם ולחיים שריריות מאוד. הם חיו בעדרים והיו בעלי מערכת חברתית מפותחת. אורכו היה כ-10 מטרים (33 רגל) ומשקלו כ-3.2 טונות.
לפרזאורולופוס הייתה כרבולת ארוכה וחלולה על הראש. ייתכן שדרכה נשפו אוויר כדי להשמיע קול כמו חצוצרה, בדומה לקול שמשמיעים הפילים דרך החדק שלהם. משערים כי הקולות שהשמיעו הפרזאורולופוסים שימשו אותם להעברת מסרים כדוגמת מציאת מזון ואזהרה מפני אויבים לחבריהם בעדר.
גלגלות של פרזאורולופוס מעידות שהנזר דמוי הכרבולת על ראשו של הזכר היה ארוך מזה של הנקבה. ייתכן שכרבולות וקרניים שימשו את הזכרים בדינוזאורים כדי למצוא חן בעיני הנקבות.
כמו רוב ההדרוזאוריים, הם יכלו ללכת על שתי רגליהם האחוריות אך לרוב הלכו על כל ארבע גפיהם.
מאובניו של דינוזאור זה התגלו באמריקה הצפונית (קנדה וארצות הברית) ותוארו ב-1922.
בתרבות

הפרזאורולופוס מופיע בסרט דינוזאור, בו הוא מוצג כיצור החי בעדרים. פרזאורולופוס צעיר וסקרני מתקרב יותר מדי לקרנוטאורוס שיוצא החוצה, אך לא טורף אותו.
פרטים של פרזאורולופוס נראים בעדרים בסדרה פארק פרהיסטורי, שם חלק מהם נטרפים בידי דיינוסוכוס ואלברטוזאורוס.
הפרזאורולופוס הוא מהדינוזאורים הבודדים שמופיעים בכל סרטי פארק היורה וגם בספר העולם האבוד. הם מוצגים כיצורים צמחוניים החיים בעדרים לצד אוכלי עשב נוספים.
פרזאורולופוסים מופיעים בסרט האנימציה הדינוזאור הטוב.
פרזאורולופוס נקבה בשם 'פריס' מופיעה בסדרת הסרטים והמשחקים מלך הדינוזאורים, שם היא מופיעה כחלק מדינוזאורי העשב וכדינוזאור של זואי, חברת צוות ד'.
הוא מופיע גם בסדרות הפעולה פאוור ריינג'רס דינו צ'ארג' ופאוור ריינג'רס עוצמת הדינוזאור.
בנוסף הוא מופיע בסרט Sea Rex 3D ובסדרות פלאווורלד והדינוזאורים!.
הפרזאורולופוס מופיע גם בכמה משחקי מחשב כמו Jurassic Park: Operation Genesis, Jurassic World: Alive, פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic World Evolution וJurassic World Evolution 2.
גלריה

שחזור ראש של פרזאורלופוס ולקרי
שחזור צבעוני
שלד של Parasaurolophus cyrtocristatus
שחזור היפותי עם ציצת עור מתחת לכרבולת הצינורית
מאובנים של P. tubicen
פרס ז'אן אמרי

| --- | --- |
 תיאור:  פרס למסאות
 מדינה:  אוסטריה 
 נקרא על שם:  ז'אן אמרי 
 אתר רשמי
 
פרס ז'אן אָמֶרי למסאוּת אירופאית הוא "פרס על הישגים יוצאי דופן בתחום המסאוּת מאירת העיניים והחיונית לזמנהּ" שייסד־מחדש רוברט מנשה בשנת 1999 לזכרו של ז'אן אמרי. הפרס מוענק מדי שנתיים.
היסטוריה

הפרס הוקדש כבר ב־1982 על ידי מריה אמרי, אלמנתו של ז'אן אמרי, יחד עם חברת ההוצאה לאור של אמרי, Klett-Cotta, והוענק ארבע פעמים עד 1991. רוברט מנסה השתמש בכספי פרס המדינה האוסטרית לעיתונאות תרבות, שהוענק לו ב־1999, כבסיס להחייאת פרס ז'אן אמרי, המוענק בקביעות מאז שנת 2000.
בדברים שצוטטו בכתב העת הגרמני Profil, אמר מנסה: "[ז'אן אמרי כתב] חיבורים למופת ברוח הנאורות", כהסבר לקריאת הפרס על שמו.
לאורך השנים כלל חבר המושבעים העצמאי את: גינטר קונרט, הלמוט הייסנביטל, היינץ לודוויג ארנולד, וולפגנג בישר, וקרל־מרקוס גאוס. חבר השופטים נכון לנובמבר 2015 הוא: רוברט מנסה (יו"ר), לאסלו פ. פולדני, מיכאל קריגר, גילה לוסטיגר, כריסטינה וייס, וקלאודיו מגריס (חָבר כבוד בחֶבר השופטים). מאז 2015 חיזקו הוצאת קלט־קוטה וקרן התרבות אליאנץ, בשיתוף עם כתב העת Eurozine, את הדגש על אירופאיוּת בפרס.
הפרס, שגובהו 15 אלף אירו, הוא אחד מפרסי היצירה הנדיבים ביותר בעולם דובר הגרמנית.
זוכי הפרס

1982: לותאר באייר
1985: ברברה זיכטרמן
1988: מתיאס גרפראת
1991: ריינהרד מרקל, עורך דין פלילי ופילוסוף משפטי
2000: פראנץ שו
2002: דורון רבינוביץ'
2004: מיכאל ייסמן, עיתונאי, עבור "להתראות, אתמול: העבר הגרמני והפוליטיקה של המחר"
2007: דראגו יאנצ'ר
2009: אימרה קרטס
2012: דובראבקה אוגרשיץ'
2016: אדם זגייבסקי
2018: קרל־מרקוס גאוס
2020: איבן קרסטב
הערות שוליים

↑  Jean Améry-Preis für Dubravka Ugresic. In: Saarbrücker Zeitung (Kultur) vom 29. August 2012, S. B5
↑  orf.at: Karl-Markus Gauß erhält Jean-Amery-Preis. Artikel vom 15. Dezember 2017, abgerufen am 15. Dezember 2017.
↑  Jean Améry-Preis für europäische Essayistik an Karl-Markus Gauß, buchmarkt.de, 15. Dezember 2017, abgerufen am 15. Dezember 2017.
↑  Jean-Améry-Preis für europäische Essayistik geht 2020 an Ivan Krastev, buchreport.de vom 10. März 2020, abgerufen 24. März 2020
פטרה פריי

| --- | --- |

 לידה:  27 ביוני 1978 (בת 46) ואטנס, אוסטריה 
 מוקד פעילות:  אוסטריה 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 סוגה:  מוזיקת שלאגר 
 www.petrafrey.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פטרה פריי (בגרמנית: Petra Frey; נולדה ב-27 ביוני 1978) היא זמרת אוסטרית.
ביוגרפיה

פריי נולדה בעיירה במחוז אינסברוק באוסטריה, אלבומה הראשון יצא ב-1993 הנקרא "Bloß Träume im Kopf".
היא נבחרה לייצג את אוסטריה באירוויזיון 1994 עם השיר "Für den Frieden der Welt", היא סיימה במקום ה-17 עם 19 נקודות.
ב-2003 ניסתה לייצג את אוסטריה בפעם השנייה באירוויזיון עם השיר "Für den Frieden der Welt" אך לא הצליחה.
לאחר מספר שנים בו לקחה הפסקה מעבודתה, ב-2007 יצא אלבומה "Göttlich weiblich".
ב-2011 השתתפה פעם נוספת בגמר הלאומי של אוסטריה לקראת אירוויזיון 2011, אך הודחה בשלב חצי הגמר שנערך באינטרנט, באותה שנה גם הוציאה את האלבום "Einfach Frey".
פריסה (גאומטריה)

הדגמה של יצירת תריסרון משוכלל מהפריסה שלו, ולאחר מכן, פריסתו מחדש.
בגאומטריה, פריסה (או פרישׂה) של משטח תלת־ממדי, היא צורה גאומטרית דו-ממדית שעל ידי קיפולה, או עיקומה, ניתן ליצור את המשטח. משטח שיש לו פריסה, נקרא משטח פריס (developable). באופן גס, ניתן לסווג משטחים פריסים לשלושה סוגים: משטחי פאות, הבנויים מפאות מישוריות המחוברות זו לזו במקצועות, משטחים שפני השטח שלהם עקומים, ומשטחים שהם שילוב של משטחים עקומים ומשטחים מישוריים. אפשר להבדיל גם בין משטחים סגורים, הכולאים בתוכם גוף תלת-ממדי, ובין משטחים פתוחים. השימוש העיקרי בפריסות הוא ביצירת דגמים או מוצרים תלת-ממדיים, מחומרי גלם שטוחים. פריסה יכולה לשמש כעזר או הדגמה לחישוב שטח הפנים של גופים.
פריסה של משטח פאות

בגאומטריה, ההתייחסות לפריסה של משטחי פאות, היא, בדרך כלל, בהקשר של פאונים, שהם משטחי פאות סגורים. בשימושים טכנולוגיים, נפוצים מקרים של משטחי פאות, שהם לאו דווקא סגורים. 
צורת הפריסה של משטח פאות היא של מצולע הבנוי מחיבור כלל מצולעי פאות המשטח. על גבי הפריסה מוצגים קווי הקיפול, שהם הצלעות המשותפות לכל שתי פאות סמוכות. בפריסה כזו מתקיימים הדברים הבאים:
1. כל שתי פאות שהן שכנות זו לזו בפריסה, הן גם שכנות במשטח עצמו. 2. לכל שתי פאות שכנות יש צלע משותפת. 3. בכל קודקוד של הפריסה, סכום כל זוויות הפאות הנוגעות בו, קטן משלוש מאות וששים מעלות. 
פריסה של פאון מתקבלת, בדרך כלל, על ידי חיתוך מספר מקצועות, באופן שמאפשר הפרדה בין פאות סמוכות, פתיחת המעטפת והשטחתה על פני משטח מישורי. באופן הזה, פאות הפאון נשמרות, ומקצועות הפאון מוצגים על פני הפריסה כקווי קיפול. מספר המקצועות, שלאורכן יש לבצע חיתוך, תלוי במספר פאות הפאון. במקרה של קובייה, למשל, יש לבצע חיתוך לאורך שבעה, מתוך שנים עשר המקצועות שלה. במקרה של ארבעון, לעומת זאת, די בשלושה חיתוכים בלבד. בחירת המקצועות שלאורכם יתבצע החיתוך, קובעת את צורת הפריסה. הפאון שלו מספר הפריסות הקטן ביותר הוא הארבעון, שלו שתי פריסות בלבד. הארבעון הוא גם הפאון היחיד שפריסותיו הן קמורות. קיימים מקרים בהם ניתן ליצור מפריסה אחת יותר מפאון אחד.
בעיה מתמטית בלתי פתורה: האם לכל פאון קמור קיימת פריסה אחת לפחות?
פריסה של משטח עקום

לא לכל משטח עקום קיימת פריסה. רק למשטחים שהם חלק ממשטח ישרים קיימת פריסה. דוגמאות למשטחים כאלה הם הגליל הפתוח (ללא הבסיסים), והחרוט הפתוח (ללא הבסיס). עם זאת, לא לכל משטח ישרים קיימת פריסה (למשל, ההיפרבולואיד וההליקואיד). משטחים שעקמומיות גאוס שלהם שונה מאפס, כמו הכדור, או הטורוס, הם משטחים שאין להם פריסה. 
קיימים מספר הבדלים בין פריסה של משטח פאות לבין פריסה של משטח עקום: 1. בעוד שיצירת משטח-פאות מפריסתו נעשית על ידי קיפול הפריסה לאורך קווי הקיפול בלבד, במשטח עקום, יצירת המשטח נעשית על ידי עוות הפריסה בכל נקודה ונקודה על פניה. מסיבה זו, פריסה של משטח עקום אינה כוללת סימון של קווי קיפול. 2. צורת הפריסה של משטח עקום אינה בהכרח מצולע, והחיבור בין חלקים סמוכים של הפריסה יכול להיות נקודתי. 3. בעוד שיצירת פריסה של משטח פאות היא פשוטה וישירה, כיון שצורת הפאות אינה משתנה, במקרה של משטח עקום, יצירת הפריסה מבוססת בדרך כלל על חישוב מתמטי.
גופים שפני השטח שלהם כוללים משטחים עקומים

ניתן לסווג את הגופים שאינם פאונים, ושפני השטח שלהם פריסים, לשלוש קבוצות: 1. פני השטח בנויים משילוב של משטח, או משטחים, עקומים, ומשטח, או משטחים, מישוריים. דוגמאות: הגליל והחרוט 2. גופים שפני השטח שלהם בנויים ממספר משטחים עקומים. לדוגמה: דו-חרוט (Bi-cone) 3. גופים שפני השטח שלהם בנויים ממשטח חלק יחיד. לדוגמה: הספריקון (sphericon) והאולואיד (oloid).
גליל ישר וגליל נטוי - 
פריסה של גליל מעגלי ישר בנויה ממלבן, ושני עיגולים חופפים הצמודים לשניים מהניצבים הנגדיים שלו. המלבן הוא צורת מעטפת הגליל, לאחר ששוטחה, והעיגולים הם למעשה בסיסי הגליל השומרים על צורתם. אורך כל אחד מהניצבים הצמודים לעיגולים שווה באורכו להיקף העיגול הצמוד אליו, ואורך שני הניצבים הנותרים שווה לגובה הגליל. בגליל מעגלי נטוי, צורת הבסיסים היא של אליפסה, שצירה הקצר שווה באורכו לקוטר הגליל, וצירה הארוך נמצא ביחס הפוך לקוסינוס זווית הנטייה שלו.
חרוט ודו-חרוט - פריסה של חרוט בנויה מגזרת מעגל ומעיגול הצמוד אליה. גזרת המעגל היא מעטפת החרוט לאחר ששוטחה, והעיגול הוא בסיס החרוט המשמר את צורתו. רדיוס גזרת המעגל שווה לאורך הקו היוצר של החרוט, ואורך הקשת שלה שווה להיקף עיגול הבסיס. זווית הגזרה, ברדיאנים, שווה ליחס בין היקף מעגל הבסיס, לאורך הקו היוצר. 
פריסה של דו-חרוט בנויה משתי גזרות מעגל צמודות זו לזו. כל אחת מגזרות המעגל היא צורת מעטפת אחד החרוטים לאחר ששוטחה.
ספריקון - פריסה של ספריקון בנויה ממשטח יחיד. זוהי למעשה צורה זהה לצורת העיקבה שהספריקון מותיר בשעה שהוא מתגלגל על משטח ישר.
פריסה של פוליטופ

פוליטופ (polytope) הוא הכללה של פאון בממד מסדר כלשהו. בממד הרביעי פאונים מתפקדים כמו שצלעות מתפקדות בממד השלישי. מכאן שהפריסה של פוליטופ בממד הרביעי היא, למעשה, גוף הבנוי מפאונים, דהיינו, גוף תלת-ממדי.
שימושים טכנולוגיים

השימוש בפריסות רווח מאוד בתחום האריזות למיניהן. חומרי הגלם המקובלים בטכנולוגיה זו הם גיליונות נייר או קרטון, ויריעות מחומרים פלסטיים. צורת הפריסה נחתכת על ידי מבלט, אשר גם מדגיש את קווי הקיפול. המוצר הסופי מתקבל על ידי קיפול הפריסה בדרך מסוימת. יתרונות טכנולוגיה זו הם: פשטות, עלויות נמוכות, וחסכון בנפח אחסון. תחום נוסף בו רווח שימוש בפריסות הוא תחום הזווד האלקטרוני. חומרי הגלם המקובלים בטכנולוגיה זו הם לוחות אלומיניום או פלדה. צורת הפריסה נוצרת בדרך כלל על ידי חיתוך לייזר או בעיבוד שבבי, וכיפוף הפריסה למארז הסופי נעשה על ידי מכונות כיפוף מיוחדות. טכנולוגיה זו חוסכת את השימוש בהלחמות וריתוכים, וכן שימוש בברגים או במסמרות. גם בתחום הביגוד והאופנה נעשה שימוש נרחב בגזרות, שהן למעשה פריסות שעשויות מבד.
פריסה של משטח פתוח, דמוי קערה בעלת פתח משושה.
שתי הפריסות של ארבעון משוכלל.
אחת עשרה הפריסות של קובייה.
שש הפריסות של תמניון משוכלל.
פריסה של גליל מעגלי ישר בעל רדיוס r וגובה h.
פריסה של גליל מעגלי נטוי.
פריסה של חרוט מעגלי ישר בעל רדיוס r וגובה h.
פריסה של דו-חרוט.
פריסה של ספריקון.
פריסה של טסרקט.
פריסה של טסרקט קטום.
פטרוס דמיאנוס

| --- | --- |

 לידה:  1007 רוונה, איטליה 
 פטירה:  22 בפברואר 1072 (בגיל 65 בערך) פאאנצה, מדינת האפיפיור 
 מקום קבורה:  Faenza Cathedral 
 תפקיד:  cardinal-bishop of Ostia (1058–1066)  חשמן (14 במרץ 1058)  apostolic administrator (1060–1066)  אב מנזר 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 פרסים והוקרה:  מורי הכנסייה 
 
פרוטומה של פטרוס דמיאנוס
פטרוס דמיאנוס (לטינית: Petrus Damianus, או Pietro Damiani; חי בשנים 1007–1072) היה איש כנסייה, קרדינל, קדוש קתולי ומורה של הכנסייה.
חייו

נולד ברוונה, ועסק בתחילה בהוראה. אף שעשה חיל בלימודיו, החליט בסביבות 1035 שאינו מסוגל לשאת עוד את אורח החיים החילוני והצטרף למנזר פונטה אבלנה (Fonte Avellana) ליד גוּבְּיוֹ. ב-1043 התמנה לאב המנזר. בתפקידו זה הנהיג משמעת חמורה, שעוררה בתחילה התנגדות בקרב המלומדים אך עד מהרה אומצה גם במנזר מונטה קאסינו הידוע.
פטרוס דמיאנוס נודע כמתנגד חריף לפילוסופיה. הוא טוען שאסור לנזירים ללמוד פילוסופיה ושלא ניתן להגיע לישועה באמצעותה. הוא נחשב לאבי הרעיון שעל הפילוסופיה לשמש כמשרתת הדת. לדעתו, התבונה חייבת להיות כפופה לגמרי לאמונה המדריכה אותה.
פטרוס דמיאנוס ראה בדאגה את השחיתות של הכנסייה בימיו. ב-1051 פרסם את ה-Liber Gomorrhianus, ביקורת חריפה ביותר על מידותיהם הרעות של הכמרים. כן נמנה עם תומכיו של הילדברנד (שנתמנה מאוחר יותר לאפיפיור בשם גרגוריוס השביעי), שביקש להנהיג רפורמות בכנסייה. ב-1057 מינה אותו סטפנוס העשירי חרף התנגדותו לקרדינל-בישוף של אוֹסְטִיָה.
ב-1059 שלח אותו האפיפיור ניקולאוס השני למילאנו כדי להכריע בעימות בין ראשי הכנסייה המקומית, שבה היו נפוצים השוחד ונישואי הכמרים, לבין מתנגדיהם שביקשו להשיב את טוהר המידות על כנו. פטרוס דמיאנוס אחז בעמדה נחרצת כנגד השחיתות וכפה על ראשי הכנסייה את סמכותה של רומא. עוד בשירות הכנסייה עזר לאלכסנדר השני במאבקו נגד האנטי-אפיפיור קדלוסוס, ושכנע את היינריך הרביעי לא להתגרש מאשתו ברתה.
ב-1072 נשלח לרוונה כדי לפשר בין הכס הקדוש ובין תושבי העיר, שנודו בשל תמיכתם בקדלוסוס. בדרכו חזרה משליחותו נפל למשכב ליד פָאֶנְצָה ומת כעבור שבוע. גופתו נמצאת כיום בקתדרלה של פאנצה. לאו ה-12 קבע את יום מותו (23 בפברואר) כיום קדוש לכנסייה, והוסיף אותו למניין מורי הכנסייה. ביצירות אמנות הוא מצויר כקרדינל, או כעולה לרגל הנושא בידו מגילה מאת האפיפיור.