stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף שריג
ביוגרפיה

שריג נולד בקיבוץ בית השיטה, בן לנחום שריג, מפקדה הראשון של חטיבת הנגב, ולסופרת הילדים תקוה, בתם של יוסף ולאה זליגר. אחיו הוא רן שריג, לשעבר סגן מפקד אוגדה 90.
לאחר סיום לימודיו, התגייס לצה"ל וסיים קורס קציני שריון. עם שחרורו מהצבא ב-1966, החל ללמוד מוזיקה בסמינר אורנים. לאחר מכן השתלב במשקו, כשלצד עבודה חקלאית שימש גם כמורה למוזיקה באזור עמק בית שאן.
במלחמת יום הכיפורים לחם כמפקד פלוגת טנקים בגדוד 39 בחטיבה 188 בקרבות רמת הגולן ושם נהרג. לאחר מותו עוטר בעיטור המופת, והועלה לדרגת רב-סרן.
שריג היה נשוי לנורית מורן-שריג, והותיר שני בנים. בנו אסף שריג, חבר להקת "איפה הילד", שהיה כבן חמש במות אביו, הלחין לזכרו את השיר "כנפיים, אינך שומע" שכתב אביו, וביצע את השיר "מותי בא לי לפתע", שכתב אביו כחצי שנה לפני מותו.
יצירתו

שריג כתב שירה ושירים, פזמונים, מאמרים ומסות והלחין שירים רבים. שיריו נאספו והוצאו לאור תחת השם "עשרים שירים". כנגן אורגן ליווה ועבד עם הגבעטרון, ניגן בתזמורת הקיבוצית כשליוותה את ההצגה "מסיבה של עננים" שהעלו חברי קיבוץ עין גדי, והשתתף באירועי "ניחוחי חציר". המופעים נפתחו בדר"כ בחול המועד פסח במסגרת פסטיבל עין גב, המשיכו לאורך הקיץ בהופעות בכל רחבי הארץ, ונתנו ביטוי ליוצרים ומבצעים בתנועה הקיבוצית. בשנת 1972, לבקשתו של ראש עיריית ירושלים טדי קולק, הועלה המופע לראשונה ב-11 במאי בתיאטרון ירושלים, במסגרת חגיגות יום ירושלים, וכמחווה לעיר וליום חגה. וכך, כשנה וחצי טרם מותו, חיבר שריג את שירו הידוע ביותר "אור וירושלים", בביצועה של להקת הגבעטרון :
ראיתי עיר עוטפת אור
והיא עולה בשלל צבעי הקשת
והיא נוגנת בי כנבל העשור
ראיתי עיר עוטפת אור
לדברי נעמי שמר, סיפור הולדתו של השיר, סופר לה מפי אמו של המשורר, תקווה. לדבריה, ביום חורף בשנת 1965 נסעה משפחת שריג מעמק יזרעאל לירושלים, כדי להביא למנוחות את סבתו של יוסף שריג (אם אביו), יוכבד וייספיש, אשר הלכה לעולמה. היה זה יום חורף גשום, אך עם הגיעם לאזור שער הגיא הופיעה לפתע השמש ונראתה קשת בענן. ב-1972 התבקש שריג להלחין שיר ללהקת הגבעטרון במלאת חמש שנים לאיחוד ירושלים, וכך נולד השיר, אשר הפך לאחד מנכסי צאן הברזל של הזמר העברי.
לחן מוכר אחר הוא לחנו של שריג לשיר "האסופי" (למילים של נתן אלתרמן).
עיטור צבאי והנצחה

בעל עיטור המופת, אייר תשל"ה מאי 1975, על לחימתו במלחמת יום הכיפורים, כשבכל פעולותיו גילה אומץ-לב, קור-רוח, כושר-מנהיגות ודבקות במשימה למופת.
סמוך למקום נפילתו ברמת הגולן, על שביל הגולן, מדרום לרכס בשנית, הוקמה אנדרטה לזכרו. האנדרטה נקראת "אור וירושלים", לזכר שירו המפורסם.  האנדרטה לזכרו של יוסף שריג ברמת הגולן
הוקרת יצירתו והנצחה

שירו "מאזנים" נבחר על ידי אנשי העיר ליידן שבהולנד לייצג את ישראל בפרויקט השירים הבינלאומיים, שהם אספו וכתבו אותם על קירות הבתים בשנת 2000, זאת מעדות אלמנתו, נורית מורן-שריג
ב-2014 הנפיק השירות הבולאי את בול יום הזיכרון בהשראת השיר "שיבה" שכתב שריג. על הבול נכתב ציטוט מן השיר:
לֹא צְמֵאֵי מִלְחָמָה
אֶל הַקְּרָב הָלַכְנוּ
אָהַבְנוּ תָּמִיד אֶת הַבַּיִת,
הַשֶּׁמֶשׁ, שָׂדֶה הַנִּפְתָּח בַּנְּשָׁמָה
תקליט לזכרו שערכו והפיקו יגאל בוטון ואברהם זיגמן, ב-1976, במסגרת תוכנית הרדיו "ירוק ירוק" (תוכנית האם של "ניחוחי חציר"). בתקליט ששמו "אחי חזר מן השדה" (בהוצאת הד ארצי), 15 לחנים של שריג.
הערות שוליים

↑  רס"ן יוסף שריג ז"ל, באתר www.gvura.org
↑  [כְּנָפַיִם, אֵינְךָ שׁוֹמֵעַ? / יוסף שריג - פרויקט בן־יהודה], באתר benyehuda.org
↑  [מותי בא לי פתע / יוסף שריג - פרויקט בן־יהודה], באתר benyehuda.org
↑  יוסף שריג - תוכן עניינים - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
1 2  בעלייה משער הגיא נוצרה קשת בענן: הסיפור מאחורי השיר "אור וירושלים", באתר ynet, 10 במאי 2021
↑  דבריה של שמר בתוכנית הטלוויזיה "לכל שירייך", אשר שודרה במאי 1992 בערוץ 1
↑  מאזנים / יוסף שריג - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
↑  מידע על בול יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל התשע"ד, באתר התאחדות בולאי ישראל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284152905171  BnF: cb15981448d (data)  ISNI: 0000 0000 6667 7752  LCCN: no96006506  MusicBrainz: 8123600a-998d-4316-8714-90a4f28f8a1c  VIAF: 56201511   WorldCat (עם VIAF): 56201511 
הכיתוב על האנדרטה
טרנט סיינסבורי

טרנט סיינסבורי (באנגלית: Trent Sainsbury; נולד ב-5 בינואר 1992) הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק בסנטרל קואסט מארינרס מליגת העל האוסטרלית ובנבחרת אוסטרליה בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים > ראשית הקריירה

סיינסבורי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פרת' גלורי, אליה הצטרף בגיל 16. שנה לאחר מכן, הצטרף לאקדמיית AIS.
בשנת 2010 חתם בסנטרל קואסט מארינרס. ב-24 בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בדרבי נגד ניוקאסל ג'טס. עד לסיום העונה, סיינסבורי שיחק תשעה משחקי ליגה.
במהלך עונת 2011/2012 חתם על חוזה לשנתיים בקבוצה. בעונת 2012/2013 נבחר לשחקן השנה בקבוצה, בסיום העונה זו זכה עם הקבוצה באליפות ראשונה בתולדותיה.
ב-3 באפריל 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד גוויז'ואו רנה במסגרת ליגת האלופות האסיאתית. בדצמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל האוסטרלית בניצחון 1–2 נגד פרת' גלורי.
קריירת מועדונים > זוולה

בינואר 2014 סיינסבורי חתם לשנתיים וחצי בזוולה מליגת העל ההולנדית. ב-6 בפברואר 2014 סיינסבורי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אוטרכט, אך בדקה ה-72 של המשחק נפצע בברכו וסיים את העונה.
סיינסבורי חזר לשחק בסופר קאפ ההולנדי, בו ניצחה זוולה 0–1 את אייאקס.
קריירת מועדונים > ג'יאנגסו

בינואר 2016 חתם בג'יאנגסו סונינג מליגת העל הסינית לשלוש שנים תמורת 1.5 מיליון דולר.
ב-31 בינואר 2017 הושאל לאינטר מילאנו מהסרייה א' לחצי שנה. ב-28 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–5 נגד אודינזה, ובכך הפך לשחקן האוסטרלי הראשון שמשחק באינטר.
בפברואר 2018 הושאל לגראסהופרס ציריך עד לסיום העונה.
קריירת מועדונים > פ.ס.וו. איינדהובן

ב-7 באוגוסט 2018 סיינסבורי חתם בפ.ס.וו. איינדהובן.
קריירת מועדונים > מכבי חיפה

ב-29 באוגוסט 2019 סיינסבורי חתם במכבי חיפה. ב-31 באוגוסט 2019, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד הפועל חיפה. את שער הבכורה כבש ב-18 בינואר 2020 בניצחון 4:0 על סקציה נס ציונה. באוגוסט 2020 שחורר ממכבי חיפה לאחר 31 הופעות בהן כבש שני שערים.
קריירת מועדונים > קורטרייק

לאחר שעזב את מכבי חיפה, הצטרף סיינסבורי למועדון קורטרייק הבלגי.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, סיינסבורי שיחק בנבחרות הצעירות של אוסטרליה והשתתף בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2011.
במאי 2013 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. בספטמבר 2014, סיינסבורי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–2 לבלגיה.
סיינסבורי נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2015, בו זכתה אוסטרליה לראשונה בתולדותיה. במשחק הגמר אף נבחר לשחקן המצטיין.
תארים

ליגת העל האוסטרלית: 2012/2013
הגביע ההולנדי: 2013/2014
מגן יוהאן קרויף: 2014
גביע דרום אסיה עד גיל 16: 2008
גביע אסיה בכדורגל: 2015
כדורגלן השנה של סנטרל קואסט מארינרס: 2012/2013
נבחרת העונה של הליגה האוסטרלית: 2012/2013
השחקן המצטיין של גביע אסיה בכדורגל: 2015
נבחרת הטורניר של גביע אסיה בכדורגל: 2015
הערות שוליים

↑  דורון בן דור, ‏רשמי: מכבי חיפה החתימה את טרנט סיינסבורי, באתר ONE‏, 29 באוגוסט 2019
↑  ‏צפו: מכבי חיפה התפוצצה עם 0:4 על סקציה נס ציונה, באתר ספורט1, 17 בינואר 2020
| נבחרת אוסטרליה – גביע אסיה בכדורגל 2015 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 ריאן •  2 פראניץ' •  3 דוידסון •  4 קייהיל •  5 מיליגן •  6 ספירנוביץ' •  7 לקי •  8 הרד •  9 יוריץ' •  10 קרוז •   11 אואר •  12 לנגראק • 13 בחיץ' •  14 טרויסי • 15 ידינאק • 16 ברנס • 17 מקיי • 18 גלקוביץ' • 19 אנטוניס • 20 סיינסבורי • 21 לואונגו • 22 וילקינסון • 23 ברשיאנו • מאמן: פוסטקוגלו |  1 ריאן •  2 פראניץ' •  3 דוידסון •  4 קייהיל •  5 מיליגן •  6 ספירנוביץ' •  7 לקי •  8 הרד •  9 יוריץ' •  10 קרוז •   11 אואר •  12 לנגראק • 13 בחיץ' •  14 טרויסי • 15 ידינאק • 16 ברנס • 17 מקיי • 18 גלקוביץ' • 19 אנטוניס • 20 סיינסבורי • 21 לואונגו • 22 וילקינסון • 23 ברשיאנו • מאמן: פוסטקוגלו | אוסטרליה |
| נבחרת אוסטרליה – גביע הקונפדרציות 2017 |
| --- | --- | --- |
|  1 ריאן •  2 דגנק •  3 גרסבאך •  4 קייהיל •  5 מיליגן •  6 דילן מקגואן •  7 לקי •  8 קייט •  9 יוריץ' •  10 קרוז •   11 מקלארן •  12 לנגראק • 13 מוי •  14 טרויסי • 15 ג'גו • 16 בחיץ' • 17 חרוסטיץ' • 18 ווקוביץ' • 19 ריאן מקגואן • 20 סיינסבורי • 21 לואונגו • 22 אירוויין • 23 רוגיץ' • מאמן: פוסטקוגלו |  1 ריאן •  2 דגנק •  3 גרסבאך •  4 קייהיל •  5 מיליגן •  6 דילן מקגואן •  7 לקי •  8 קייט •  9 יוריץ' •  10 קרוז •   11 מקלארן •  12 לנגראק • 13 מוי •  14 טרויסי • 15 ג'גו • 16 בחיץ' • 17 חרוסטיץ' • 18 ווקוביץ' • 19 ריאן מקגואן • 20 סיינסבורי • 21 לואונגו • 22 אירוויין • 23 רוגיץ' • מאמן: פוסטקוגלו | אוסטרליה |
| נבחרת אוסטרליה – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 ריאן •  2 דגנק •  3 מרדית' •  4 קייהיל •  5 מיליגן •  6 ג'ורמן •  7 לקי •  8 לואונגו •  9 יוריץ' •  10 קרוז •   11 נאבוט •  12 ג'ונס • 13 מוי •  14 מקלארן • 15 ידינאק • 16 בחיץ' • 17 ארזני • 18 ווקוביץ' • 19 ריסדון • 20 סיינסבורי • 21 פטראטוס • 22 אירוויין • 23 רוגיץ' • מאמן: ואן מרוויק |  1 ריאן •  2 דגנק •  3 מרדית' •  4 קייהיל •  5 מיליגן •  6 ג'ורמן •  7 לקי •  8 לואונגו •  9 יוריץ' •  10 קרוז •   11 נאבוט •  12 ג'ונס • 13 מוי •  14 מקלארן • 15 ידינאק • 16 בחיץ' • 17 ארזני • 18 ווקוביץ' • 19 ריסדון • 20 סיינסבורי • 21 פטראטוס • 22 אירוויין • 23 רוגיץ' • מאמן: ואן מרוויק | אוסטרליה |
| נבחרת אוסטרליה – גביע אסיה בכדורגל 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 ריאן •  2 דגנק •  3 גרסבאך •  4 גרנט •  5 מיליגן •  6 ג'ורמן •  7 לקי •  8 לואונגו •  9 מקלארן •  10 קרוז •   11 נאבוט •  12 לנגראק • 13 ג'אגו •  14 יאנו • 15 יקומונידיס • 16 בחיץ' • 17 אמיני • 18 ווקוביץ' • 19 ריסדון • 20 סיינסבורי • 21 מביל • 22 אירוויין • 23 רוגיץ' • מאמן: ארנולד |  1 ריאן •  2 דגנק •  3 גרסבאך •  4 גרנט •  5 מיליגן •  6 ג'ורמן •  7 לקי •  8 לואונגו •  9 מקלארן •  10 קרוז •   11 נאבוט •  12 לנגראק • 13 ג'אגו •  14 יאנו • 15 יקומונידיס • 16 בחיץ' • 17 אמיני • 18 ווקוביץ' • 19 ריסדון • 20 סיינסבורי • 21 מביל • 22 אירוויין • 23 רוגיץ' • מאמן: ארנולד | אוסטרליה |
Asiasat

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  פברואר 1988 – הווה (כ־36 שנים) 
 מיקום המטה:  הונג קונג 
 עובדים:  154 
  
 www.asiasat.com
 
AsiaSat - חברה שמספקת שירותי לוויין. החברה הוקמה בשנת 1988. היא רשומה בברמודה והמטה שלה נמצא בהונג קונג.
החברה הוקמה כחברה ממשלתית סינית שנשכרת בבורסה לניירות ערך של הונג קונג. בשנת 2019 החברה עברה הפרטה. היא נמצאת כיום בבעלות פרטית של
Bowenvale Limited ומניותיה נמחקו מבורסה לניירות ערך.
היסטוריה

הלוויין הראשון AsiaSat 1 שוגר ב-7 באפריל 1990 ממרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג. במקור זה היה לוויין Westar 6 ששוגר ממעבורת החלל צ'לנג'ר במסגרת STS-41-B. הוא לא הגיע למסלול המתוכנן, הוחזר מהחלל על ידי מעבורת החלל דיסקברי במסגרת משימה STS-51-A ונמכר ל-AsiaSat. הלוויין פעל עד לשנת 2003.
בסך הכול בבעלות החברה היו 10 לוויינים מהם 5 פועלים (לפי הנתונים באתר החברה, נכון לספטמבר 2023). על פי הרוב הם מתוצרת SSL במשקל של מעל ל-4,000 ק"ג ומתוכננים לעבודה של כ-15 שנים.
רשימת לוויינים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| תאריך שיגור | לוויין | אתר שיגור/משגר | יצרן | הערות |
| 7 באפריל 1990 | AsiaSat 1 | מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג   צ'אנגג'נג 3 | יוז איירקראפט | נרכש בשנת 1994, פעל עד לשנת 2003. |
| 28 בנובמבר 1995 | AsiaSat 2 | מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג   צ'אנגג'נג 2E | לוקהיד מרטין | פעל עד לשנת 2012. |
| 24 בדצמבר 1997 | AsiaSat 3 | קוסמודרום בייקונור   פרוטון M | יוז איירקראפט | נמכר בשנת 1998 |
| 21 במרץ 1999 | AsiaSat 3S | קוסמודרום בייקונור   פרוטון M | יוז איירקראפט | לא פעיל |
| 12 באפריל 2003 | AsiaSat 4 | נמל החלל קייפ קנוורל   אטלס 3 | יוז איירקראפט | נמכר בשנת 2018. לא פעיל |
| 11 באוגוסט 2009 | AsiaSat 5 | קוסמודרום בייקונור   פרוטון M | SSL | פעיל |
| 7 בספטמבר 2014 | AsiaSat 6 | נמל החלל קייפ קנוורל   פלקון 9 | SSL | פעיל ביחד עם Thaicom 7. |
| 25 בנובמבר 2011 | AsiaSat 7 | קוסמודרום בייקונור   פרוטון M | SSL | פעיל |
| 5 באוגוסט 2014 | AsiaSat 8 | נמל החלל קייפ קנוורל   פלקון 9 | SSL | פעיל. |
| 28 בספטמבר 2017 | AsiaSat 9 | קוסמודרום בייקונור   פרוטון M | SSL | פעיל |
בנימין אליאב

| --- | --- |

 לידה:  26 באפריל 1909 ריגה 
 פטירה:  26 ביולי 1974 (בגיל 65) ירושלים 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל ישראל
 צאצאים:  יעל לוטן, מירי אליאב-פלדון 
 
בנימין (ביינוש) אליאב (לובוצקי) (26 באפריל 1909, ריגה – 1974, ירושלים) היה עיתונאי, איש רוח, חוקר, עורך ודיפלומט, יזם תרבותי.
קורות חיים

בנימין לובוצקי היה בנם של אליהו בן משה הכהן לובוצקי, ופייגה (פאני) בת משה אהרן לוונברג. הוא למד בחדר מתוקן בריגה (1915-19), את לימודי ההמשך שלו עשה בגימנסיות בבאד הומבורג ובברלין (1919-20), ובבתי-ספר גרמניים בריגה (1926-25). עלה לארץ ישראל כנער, כ"עולה זמני לעת-עתה", 1925, כדי לגמור את לימודיו התיכוניים בבית הספר הריאלי בחיפה.
אליאב שב לריגה ועלה שוב ב-1927, כדי לעבוד כמה חודשים בקבוצת "מנורה", של תנועת בית"ר לטביה, ששהתה במחנה הכשרה בפתח-תקוה. בסוף שנת 1927 יצא לגרמניה ולמד באוניברסיטת ברלין. מברלין המשיך לווינה ולמד באוניברסיטת וינה עד שנת 1932. בעת לימודיו שם עשה את צעדיו הראשונים בעיתונאות, ב"נויה ולט", בעריכת רוברט שטריקר. בווינה הוסמך לד"ר לפילוסופיה, ובשנים 1935-1932 היה פעיל בתנועת הצה"ר ובית"ר באירופה, כמזכיר כללי של שלטון בית"ר בפריז.
בשנת 1934 נשא לאישה את ברטה בת זלמן-אליהו פינקלמן. וב-1935 עלה עם רעייתו לארץ ישראל על מנת להשתקע. בין השאר עסק בעבודה עיתונאית וספרותית, לרבות עריכת כתבי זאב ז'בוטינסקי בעברית. הוא היה פעיל בתנועה הרוויזיוניסטית, במוסדותיה המרכזיים, בעריכת בטאוניה וכו'. שנים אחדות היה חבר בתנועת האצ"ל ונעצר ונכלא על ידי הבריטים שלוש פעמים – בכלא עכו ובמחנה המעצר בלטרון – בגלל נאומיו ומאמריו, שקראו לבריטים לצאת מארץ ישראל.
אחרי מותו של זאב ז'בוטינסקי החל בנימין אליאב לפעול להתקרבות בין התנועה הרוויזיוניסטית לתנועת העבודה. לקראת הבחירות לאספת הנבחרים בשנת 1944 הקים את תנועת העם למדינה עברית והוא נבחר כנציגה באספת הנבחרים. בכינוס הארצי הראשון של התנועה הוא אמר:
לאחר קום המדינה המשיך בעבודתו העיתונאית, בין היתר כעורך "הדור" ובכתיבה ב"דבר" וב"ידיעות אחרונות". כן נדפסו מאמריו בהרחבה בעיתונות היהודית בחו"ל, באירופה, בארצות הברית ובדרום אמריקה. שנים אחדות שימש כפרשן המדיני ב"קול ישראל".
בשנות החמישים הצטרף לשירות הדיפלומטי של משרד החוץ וכיהן כקונסול ונספח תרבות בשגרירות ישראל בבואנוס איירס וכקונסול כללי בניו יורק. החל מתקופה זו התמסר לניהול המערכה הציבורית במערב למען יהודי ברית המועצות וגייס למטרה זו אנשי רוח ידועי-שם וראשי מפלגות קומוניסטיות באירופה ובאמריקה הלטינית. לאחר פרישתו משירות המדינה היה אחד מעורכיה של "אנציקלופדיה יודאיקה" ושל "ספריית כתר – עם ישראל ותרבותו".
לאליאב ולרעייתו, ברטה, נולדו שתי בנות: יעל לוטן, סופרת ועורכת ופרופ' מירי אליאב-פלדון, היסטוריונית.
רחוב קטן בדרום-מזרח תל אביב, ביד אליהו, קרוי על שמו של בנימין אליאב.
ספריו

הדרך לשלטון עברי, 1945.
זכרונות מן הימין, 1990.
מצבם של יהודי ברית המועצות, 1969.
לח"י 1948, 1949.
היישוב בימי הבית הלאומי, 1976.
ספר הרצל ברגר: נחלתו, ממאמריו, מתולדותיו, 1966.
בחזית הקנטונים, 1937.
מתרגומיו

המילטון פיש-ארמסטרונג, טיטו מטיל צילו, מאנגלית, 1952.
ארתור קסטלר, היוגי והקומיסאר, מגרמנית, 1946.
יצחק דויטשר, סטלין ביוגרפיה פוליטית, 1953.
רפאל רין אברמוביץ', המהפכה הסובייטית 1917 - 1939, 1966.
מאמרים נבחרים שלו

התסיסה היהודית-הלאומית בברית המועצות, כתב העת בחינות, 1970.
הבעיה היהודית בברית המועצות, כתב העת בחינות, 1973.
המדינות הבלטיות, במאסף התפוצה, מזרח-אירופה, 1976.
פגישות עם אב"א אחימאיר, כתב העת האומה, 1975.
תולדות השואה תרומתו של אליאב ל"אנציקלופדיה יודאיקה", יד ושם, 1973.
הערות שוליים

↑  הרשימה ה-26 ..., המשקיף, 30 במאי 1944
↑  כנוס ארצי לתנועת העם, דבר, 1 ביולי 1945
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307929505171  GND: 119141906  ISNI: 0000 0000 6678 3213  LCCN: nr91002677  LNB: 000263350  NTA: 278602096  SUDOC: 249054116  VIAF: 64810974   WorldCat (עם VIAF): 64810974
לוטונג פוליוצפלוס

| לוטונג פוליוצפלוס |
| --- | --- |
 לוטונג פוליוצפלוס
מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: לוטונג
מין:: לוטונג פוליוצפלוס
שם מדעי
 Trachypithecus poliocephalus ‏Pousargues, 1898
תחום תפוצה


לוטונג פוליוצפלוס (שם מדעי: Trachypithecus poliocephalus) הוא מין של קוף מהסוג לוטונג. המין מצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע ונחשב לאחד הפרימטים הנדירים ביותר באסיה, וככל הנראה בעולם כולו, עם אוכלוסייה המוערכת בלא יותר מ-70 פרטים בוגרים. הוא חי בדרום-מזרח אסיה, בווייטנאם ובסין. במקור לוטונג זה השתייך למין Trachypithecus francoisi כפרטים לבקנים ובמשך גם כתת-מין נפרד, אך ב-1995 הופרד למין עצמאי. הוא קרובם של לוטונג ג'אווה ולוטונג ממושקף.
מאפיינים

הלוטונג מגיע לאורך של 50 סנטימטרים ולאורך זנב של 85 סנטימטרים בממוצע. המשקל של הזכרים ושל הנקבות מגיע לתשעה קילוגרם. פרוות הקופים הצעירים כתומה-זהובה ובחודש הרביעי הם הופכים לבעלי פרווה של בוגרים שצבעה שחור. הגרון והבטן בהירים, הכתפיים והחלק העליון של החזה ערמוניים, הלחיים זהובות והראש והאוזניים כהים. הם ניזונים בעיקר מעלים צעירים שהם קוטפים מצמרות העצים. העלים מהויים 70% מתזונתם והם מוסיפים גם קליפות עצים, פרחים ופירות.
קופים אלה חיים רוב זמנם קרוב לצוקים דמויי-צריחים עשויים מאבן גיר, הנפוצים בווייטנאם וסין. קופים אלה חיים בעיקר בין המערות ונקרות הצוקים ובהם הם ישנים, ניזונים ונחים. הם משתמשים בצוקים כדי להתגונן מטורפים וממזג אוויר סוער. עם זאת ציידים נמשכו אל קופים אלה והרגו אותם ביעילות בתוך הצוקים והמערות שסביבם.
הקופים ניצודו לאורך השנים עד שהגיעו לסכנת כליה, לטובת שימוש ברפואה עממית סינית בבשרם ועצמותיהם. הקופים חיו יחד כך שרבים מהם נהרגו עם כל ציד. הקופים מוגנים בשמורתם, אך פקחים ששמרו עליהם לעיתים נפגעו ונפצעו קשה מציידים ורבים מהם החליטו לעזוב את השמירה. בנוסף האי שבו חיים הקופים מצוי בתיעוש ונבנים מלונות למשיכת תיירים לאזור, במקום תחומי מחייתם של הקופים.
תת-מינים

Trachypithecus poliocephalus poliocephalus - מצוי באי קט בה (Cát Bà Island) שבווייטנאם
Trachypithecus poliocephalus leucocephalus - מצוי בגואנגשי שבסין
הערות שוליים

↑  לוטונג פוליוצפלוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
תאוריית האינטרנט המת

תאוריית האינטרנט המת (באנגלית: Dead Internet Theory) היא תאוריית קשר הטוענת כי האינטרנט מורכב ברובו מבוטים המייצרים תוכן באופן אלגוריתמי במטרה לשלוט באוכלוסייה ולצמצם את פעילותה ברשת. מצדדי התאוריה מאמינים שבוטים אלו נוצרו בכוונת זדון על מנת לתמרן אלגוריתמי חיפוש ו"פיד" משתמשים ברשתות החברתיות. יש המאשימים סוכנויות ממשלתיות בהפעלת בוטים אלה.
תאוריית האינטרנט המת משמשת לעיתים ככינוי גנאי לתוכן המיוצר על ידי בינה מלאכותית כגון ChatGPT, מבלי לתמוך בתאוריה המלאה.
התאוריה זכתה לתשומת לב רבה החל משנת 2021, בעיקר לאור הוכחות אנקדוטליות ומחקרים סטטיסטים המראים עלייה מתמדת בתעבורת הבוטים ברשת. עם זאת, הספרות המחקרית לא מצדדת בתאוריה המלאה. קרוליין בוסטה, מייסדת פלטפורמת המדיה "New Models", טענה במאמר בכתב העת "האטלנטיק" כי תאוריית האינטרנט המת היא "פנטזיה פרנואידית". במאמר בכתב העת "The New Atlantis", רוברט מריאני כינה את התאוריה "שילוב בין תאוריית קונספירציה אמיתית לבין קריפיפסטה."
היסטוריה

קשה להצביע על המקור המדויק של תאוריית האינטרנט המת. בשנת 2021, פורסם פוסט (שלאחר מכן נמחק) בפורום /x/ של אתר 4chan בשם "תאוריית האינטרנט המת: רוב האינטרנט מזויף". הפוסט טען כי האינטרנט "מת" בשנת 2016 או 2017, וכי רוב התכנים בו למעשה נוצרו על ידי בינה מלאכותית. התאוריה הופצה לרבים באמצעות ערוצי יוטיוב פופולריים וכן כתבות בתקשורת.
באוגוסט 2021 פורסם בכתב העת "האטלנטיק" מאמר שסקר את התאוריה ומקורותיה. מאמר זה צוטט בהרחבה והפיץ את התאוריה לציבור הרחב.
עיקרי הטענות

תאוריית האינטרנט המת מורכבת משתי טענות עיקריות: הראשונה היא שתוכן אנושי אורגני הוחלף בבוטים ואלגוריתמי חיפוש, והשנייה - שמנגנונים ממשלתיים משתמשים בבוטים אלו בכוונה על מנת לשלוט באוכלוסייה.
הטענה הראשונה מהווה מקור לגיטימי לדאגה עבור חוקרים ופעילי רשת. הפוסט המקורי משנת 2021 מצטט מאמר ממגזין "ניו יורק", הטוען כי רוב האינטרנט "מזויף". בנוסף, התאוריה גורסת כי גוגל ומנועי חיפוש אחרים מצנזרים ומסננים את הרשת על ידי שליטה בתוצאות החיפוש. כך למשל, טענתה של גוגל כי ישנם מיליוני תוצאות חיפוש רלוונטיות לשאלה מסוימת לא משתקפת ברשימת התוצאות הזמינות למשתמש. תופעות אלו הובילו אנשים להבין כי גוגל היא מעין כפר פוטימקין, וכי הרשת למעשה קטנה ומרוכזת. התאוריה גוזרת כי זהו חלק ממאמץ מכוון להוביל משתמשים למספר קטן של תכנים ספציפיים, שעלולים להיות תוצר של בוטים ובינה מלאכותית.
הטענה השנייה, שמתבססת על הראשונה, גורסת כי ממשלת ארצות הברית, תאגידי ענק, או שחקנים זדוניים אחרים תוחמים את הרשת בכוונה לכדי תכנים ספציפיים כדי לשלוט באוכלוסייה ממגוון סיבות. הפוסט המקורי טען כי "ממשלת ארצות הברית מנהלת מנגנון גזלייטינג על כל אוכלוסיית העולם בעזרת בינה מלאכותית".
ראיות ועדויות התומכות בתאוריה > מודלי שפה גדולים

GPT הוא סוג של מודל שפה גדול (LLM) שמטרתו לייצר תוכן הנראה אנושי. מודלים אלו עוררו חששות בנוגע לתוכן הרשת. לדוגמה, מכון קופנהגן לחקר העתיד טען בשנת 2022 כי "בתרחיש שבו GPT-3 'משוחרר ללא תקנה', לא נוכל כבר לזהות את הרשת". המכון חזה כי 99% עד 99.9% מהתוכן ברשת עלול להיות תוצר של בינה מלאכותית עד שנת 2030.
בשנת 2024 דיווחה גוגל כי תוצאות החיפוש שלה מוצפות באתרים ש"נראים כאילו הם נוצרו עבור מנועי חיפוש במקום לבני אדם". דובר גוגל הודה בראיון כי בינה מלאכותית יוצרת תרמה להתפשטות המהירה של תוכן זה.
ראיות ועדויות התומכות בתאוריה > מודלי שפה גדולים > ChatGPT

ChatGPT הוא צ'אטבוט מבוסס בינה מלאכותית ששוחרר לציבור הרחב בסוף 2022. מספר עיתונאים טענו כי קיומו של כלי כזה מקדם את תאוריית האינטרנט המת. רבים חששו שהאינטרנט יתמלא בתוכן מלאכותי מתוצרת בינה מלאכותית, ברמה שתטביע תוכן אנושי אורגני.
ראיות ועדויות התומכות בתאוריה > דוח הבוטים של Imperva

בשנת 2016, חברת האבטחה אימפרבה פרסמה דוח בנושא תעבורת הרשת של בוטים, ומצאה שהם אחראים ל-52% ממנה. יש הרואים בדוח זה הוכחה נוספת לתאוריית האינטרנט המת.
ראיות ועדויות התומכות בתאוריה > פייסבוק

בשנת 2024, מספר רב של תמונות שנוצרו בידי בינה מלאכותית יוצרת הפכו לוויראליות. רוב התמונות מורכבות מדמותו של ישו בתצורות שונות לצד אנשים שונים ואף חסילונים.
בנוסף, התגלה כי ניתן לתייג את החשבון "MetaAI" בתגובה לפוסט שפורסם בקבוצת פייסבוק על מנת לקבל תגובה אוטומטית, המיוצרת על ידי בינה מלאכותית. עם זאת, פיצ'ר זה לא פעיל במדינות רבות.
ראיות ועדויות התומכות בתאוריה > רדיט

עד שנת 2021, רשת הפורומים רדיט אפשרה למשתמשים גישה חופשית ל-API שלה, דבר שאפשר להם ליצור תוכנות ניהול ולאמן בינה מלאכותית באופן חופשי. בשנת 2021, הנהלת רדיט החלה לגבות תשלום עבור גישה למסד הנתונים שלה. החלטה זו יצרה מחלוקת גדולה בקהילה, בטענה שהנהלת רדיט מתעדפת רווחים מחברות בינה מלאכותית מאשר את בסיס המשתמשים שלה. מוערך כי חשבונות רבים באתר מבוססים לחלוטין על תוכן שמיוצר על ידי בינה מלאכותית כמו ChatGPT. פרופסור ג'ון ליקאטו מאוניברסיטת דרום פלורידה קרא לתופעה זו "אינטרנט מת".
ראיות ועדויות התומכות בתאוריה > טוויטר > "I hate texting"

מאז שנת 2020, מספר רב של חשבונות טוויטר החלו לפרסם ציוצים שמתחילים בביטוי "I hate texting" (אני שונא לסמס), כגון "i hate texting i just want to hold ur hand" (אני שונא לסמס, אני רק רוצה להחזיק לך את היד). פוסטים אלו זכו לעשרות אלפי לייקים, רבים מהם מבוטים חברתיים. תומכי התאוריה השתמשו בחשבונות אלה כדוגמה להשתלטות הבוטים החברתיים על הרשתות החברתיות.
ראיות ועדויות התומכות בתאוריה > טוויטר > רכישת טוויטר בידי אילון מאסק

מספר חשבונות הטוויטר המנוהלים על ידי בוטים הפך לנושא מרכזי בעת רכישת טוויטר בידי אילון מאסק. מאסק הטיל ספק בטענותיה של החברה כי פחות מ-5% מהמשתמשים היומיים הם בוטים. מאסק הזמין הערכות של אחוז הבוטים מחברת Cyabra, אשר מצאו כי המספר האמיתי הוא בין 11% ל-13.7%. חברת CounterAction, ממנה מאסק ביקש הערכה נוספת, העריכה כי 5.3% מהחשבונות היו בוטים.
חלק מבוטים אלו מספקים שירותים תמימים לציבור המשתמשים כגון ציוץ מחירי מניות. אחרים מפיצים שנאה, חדשות כזב, או מנסים להונות משתמשים.
ראיות ועדויות התומכות בתאוריה > יוטיוב

ברשת קיימים שווקים אפורים של "צפיות מזויפות" בסרטוני יוטיוב, שמטרתן להגביר את אמינותם של סרטונים, להגיע לקהלים רחבים יותר, ולזכות בחשיבות באלגוריתם האתר. בשלב מסוים השימוש בצפיות מזויפות הפך כה נפוץ, שחלק מהמהנדסים חששו שהאלגוריתם של יוטיוב יתייחס לצפיות המזויפות כצפיות אמיתיות ולהפך. מהנדסי יוטיוב כינו את התופעה "The Inversion" (ההיפוך). בוטים אלו והחשש מהתופעה צוינו כהוכחה לתאוריית האינטרנט המת.
ראיות ועדויות התומכות בתאוריה > SocialAI

SocialAI היא אפליקציה שפורסמה בשנת 2024 ובה משתמשים יכולים לדבר עם מגוון רחב של בוטים המופעלים בידי בינה מלאכותית, ללא אינטראקציה אנושית. יוצר האפליקציה, מייקל סיימן, הוא מנהל מוצר לשעבר בגוגל שעבד גם בפייסבוק, רובלוקס וטוויטר. מאמר באתר Ars Technica תיאר את האפליקציה בתור "תאוריית האינטרנט המת שהתעוררה לחיים".
ראו גם

תיבת תהודה
בועת הפילטר
שיטיפיקציה
אתיקה של בינה מלאכותית
טכנופוביה
קרב דמיאט

מיכאל (יומי) ברקאי, מפקד שייטת הסטי"לים
קרב דמיאט – נקרא גם קרב בלטים או קרב דמיאט–בלטים – היה קרב ימי בין חיל הים הישראלי לחיל הים המצרי שנערך מול חופי דמיאט ובלטים בדלתא של הנילוס בלילה של 8–9 באוקטובר 1973, הלילה השלישי למלחמת יום הכיפורים. במהלך הקרב הוטבעו שלוש ספינות טילים מצריות.