קתדרלת ההשכלה
חדרי הלאומים

קתדרלת הלמידה היא בית ל-26 חדרי לאומים, בהם 24 כיתות ו-2 חדרי תצוגה, בקומות הראשונה והשלישית. כל חדר לאום תוכנן כדי להעלות על נס תרבות של לאום אחר שהשפיע על צמיחתה של פיטסבורג, ולשקף את התרבות הלאומית הזאת כפי שהייתה בשנות ה-20 של המאה ה-20, בעת בניית המגדל. נכון להיום (דצמבר 2007), כ-8 חדרים נמצאים בתהליכי אישור וגיוס כספים להקמתם. סיור וירטואלי בחדרים אפשרי באתר הרשמי http://www.pitt.edu/~natrooms.
בואומן החליט לערב את הקהילה ככל האפשר בבניית קתדרלת הלמידה, לכן הוא הציע שכל לאום שהוא בעל ייצוג משמעותי בקרב אוכלוסיית פיטסבורג יורשה לתכנן את חדר הלאומיות שלו. כל קבוצה הקימה ועדת חדר, שהייתה אחראית לגיוס הכספים, התכנון והרכישות. האוניברסיטה סיפקה רק את החדר, בעוד שכל החומרים, העבודה והתכנון סופקו על ידי הוועדות, שלעיתים נתמכו בידי הממשלות של הלאומים השונים אשר ".. הגיבו עם תמיכה נדירה, לעיתים קרובות סיפקו אדריכלים, אמנים, חומרים ומתנות כדי להבטיח אותנטיות ואיכות מעולה של הכיתות שלהן."
השלמת חדר טיפוסי בקומה הראשונה (כאלה שנבנו בין 1938 ל-1957) ארכה בין  3–10 שנים ועלתה סכום כסף השקול ל-300,000 דולר אמריקני ב-2006. החדרים החדשים יותר עלו כ-500,000 דולר.
תוכניה שנייה שהוצעה הציעה לבנות חדר לכל תקופה בהיסטוריה של אמריקה ואלה יהיו בעיקר בקומה השלישית. אף על פי שסדרת חדרים שורטטה בתוכניות, רק חדר אחד נבנה והוא ידוע כ-Early American Room.
באבן הפינה של המגדל מ-1939 ניצב לוח נחושת, מתנה מיו"ר ועדת חדרי הלאום, ובו כתוב:
מאז 1944, ארגון סטודנטים באוניברסיטת פיטסבורג בשם Quo Vadis מציע סיורים מאורגנים בחדרי הלאומים, בהם משתתפים כ-30,000 תיירים בשנה.
ארבעת החדרים הראשונים שנפתחו מוקדשים לסקוטלנד, רוסיה, גרמניה ושוודיה. הם נחנכו ב-1938. החדר החדש ביותר הוא החדר ההודי שנחנך בשנת 2000.
החדר הגדול ביותר הוא החדר המוקדש לאנגליה שתוכנן על בסיס בית הנבחרים הבריטי שנהרס בהפצצות הלופטוואפה ב-1941. האח שלו, אשר נלקח מ-Aye Lobby, מסומן בראשי התיבות V.R. המתייחסים לוויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת. ארבעת הפאנלים המגולפים בשיטת Linenfold (אנ'), ארבעת הקורבלים מאבן עם ורד בית טיודור וקישוטים אחרים הם מתנת הממשלה הבריטית שחולצה מהריסות מלחמת העולם השנייה. הפאנלים הגיעו לאוניברסיטה כאשר הם עדיין מכוסים בפיח. תמונות של בוגר האוניברסיטה והשגריר לשעבר לחצר סנט ג'יימס, אנדרו ו. מלון, ושל הרוזן לשעבר של צ'אתהאם, ויליאם פיט צ'אתהאם הראשון, שעל שמו נקראה העיר, מאגפות את חלונות הויטראז' במפרץ האחורי. לבנה מרחוב דאונינג 10 משמשת כאבן הפינה של החדר.
חדר מורשת ישראל נחנך ב-1 בנובמבר 1987. החדר תוכנן על ידי אלכסנדר קאופמן והאדריכל מרטין צ'טלין מ-A.I.A ומעוצב כמבנה אבן ישראלי מהמאה ה-1 לספירה. החדר מוקדש למורשת ישראל והעם היהודי.
החדר הקטן ביותר הוא החדר האירי. בחדר נמצאת אבן פינה מקורית ממנזר קלונמאקנויז (Clonmacnoise) ועליה כתוב באירית "למען תהילת האל וכבודה של אירלנד". בתוך האבן יש אדמה מצפון ודרום אירלנד.
החדר הארמני עוצב בהשראת מנזר סנאהין מהמאות ה-10 ועד ה-12. התכנון כולל שתי קשתות מצטלבות, הבנויות מאבן גיר של אינדיאנה, דבר ההופך את החדר לכבד ביותר מחדרי הלאומיות - במשקל של 22 טון. דבר זה הכריח לבנות חיזוקים בקומה שמתחת לחדר כדי לשאת את משקלו. אבן הפינה היא אבן בזלת מסאנאהין. בטיח שמאחוריה נמצאים טביעות אצבע של 5 מהזקנים ביותר שחיים בפזורה הארמנית באזור פיטסבורג וכן טביעת אצבע של פעוט, דבר המרמז על המשכיות.
האדריכלות הקלאסית של החדר היווני מייצגת את אתונה של המאה ה-5 לפני הספירה במהלך תור הזהב של פריקלס. ב-1940, שני עמודי שיש, שנבנו ביוון מאותן מחצבות שמהן נבנה הפרתנון, נסדקו לפני שנשלחו לארצות הברית. עם התקרבות צבאות כוחות הציר במלחמת העולם השנייה, לא היה ניתן להחליף את העמודים. האדריכל היווני ג'ון טראבלוס הורה לחרוט סדק תואם בעמודים השלמים כדי לשמור את הסימטריה. טראבלוס שמע על חנוכת החדר היווני ברדיו של ה-BBC בנובמבר 1941 בעת שהסתתר בדירתו.