stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תסמונת וסט
הערות שוליים

↑  דובלין ומנליס
↑  לרמן בספרו טוען שהשכיחות היא 1:5000. מחלה עם תקוה, עמ' 45.
↑  מחלה משפחתית עורית-עצבית עקב פגם גנטי שפוגע בעור ובמערכת העצבים, ומאופיין בפריחה מיוחדת בעור, באפילפסיה ובמוגבלות שכלית התפתחותית.
↑  נפיחות באזור הראש, שנגרמת עקב הצטברות של דם בין אחת מעצמות הגולגולת והקרום המכסה אותה.
↑  Nordli Jr, Douglas R.; Maxine M. Kuroda; Joanne CarrollDagger; Dorcas Y. KoenigsbergerDagger; Lawrence J. Hirsch; Harlan J. Brunerparallel; William T. Seidel; Darryl C. De Vivo (2002). "Experience With the Ketogenic Diet in Infants". Pediatrics. 108 (1): 129–133. doi:10.1542/peds.108.1.129. PMID 11433065.
↑  Kossoff, Eric H.; Paula L. Pyzik; Jane R. McGrogan; Eileen P. G. Vining; John M. Freeman (במאי  2001). "Efficacy of the Ketogenic Diet for Infantile Spasms". Pediatrics. 109 (5): 780–783. doi:10.1542/peds.109.5.780. PMID 11986436. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  . Goldberg-Stern et al, 2001 & Eisermann et al 2003 in: American journal of medical genetics part C, 2006, S. 163: Neurobehavioral disorders in children, adolescents and young adults with down syndrome
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012430934505171  LCCN: sh85126340 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
1010-1019 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1019 - 1010 לפני הספירה
אירועים ומגמות

1012 לפנה"ס - אכאסטוס, ארכון אתונה מת לאחר שלטון של 36 שנים. הוא מוחלף על ידי בנו, ארכיפוס.
1012 לפנה"ס - ליקוי חמה נצפה בעיר אוגרית בשעה 6:09 - 6:39 בבוקר ב-9 במאי.
1010 לפנה"ס - עוזה, תושב יהודה, מת לאחר שנגע בארון הקודש (תאריך משוער; ספר שמואל ב', פרק ו', פסוקים ו'–ז')
שאול מולך על ישראל.
אנשים משמעותיים

שמואל הנביא
שאול מלך ישראל.
| עשורים במאה ה-11 לפנה"ס |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1090–1099 לפנה"ס • 1080–1089 לפנה"ס • 1070–1079 לפנה"ס • 1060–1069 לפנה"ס • 1050–1059 לפנה"ס • 1040–1049 לפנה"ס • 1030–1039 לפנה"ס • 1020–1029 לפנה"ס • 1010–1019 לפנה"ס • 1000–1009 לפנה"ס • >> |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צפון-מזרח הודו

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 שטח:  262,230 קמ"ר
 קואורדינטות:  26°00′N 92°42′E﻿ / ﻿26°N 92.7°E﻿ / 26; 92.7 
 אזור זמן:  Indian Standard Time
 he
 
צפון-מזרח הודו, הידוע רשמית כהאזור הצפון מזרחי (NER) הוא האזור המזרחי ביותר של הודו המייצג חלוקה מינהלית גאוגרפית ופוליטית של המדינה. האזור כולל שמונה מדינות: ארונאצ'ל פרדש, אסאם, מניפור, מגהלאיה, מיזוראם, נאגאלנד וטריפורה (הידועות בכינוי "שבע האחיות") ומדינת "האח" סיקים.
האזור חולק גבול בינלאומי של 5,182 ק"מ (כ-99 אחוז מהגבול הגאוגרפי הכולל שלו) עם מספר מדינות שכנות – עם סין בצפון, עם מיאנמר במזרח, עם בנגלדש בדרום מערב, עם נפאל במערב, ועם בהוטן בצפון מערב. השטח הכולל של האזור הוא 262,184 קילומטרים רבועים (101,230 מילים רבועים), כמעט 8 אחוז מזה של הודו. פרוזדור סיליגורי מחבר את האזור לשאר היבשת הודו.
מדינות אזור צפון-מזרח הודו מוכרות רשמית במסגרת המועצה הצפון מזרחית (NEC), שהוקמה בשנת 1971 כסוכנות הפועלת לפיתוח מדינות צפון מזרח. מדינת סיקים הצטרפה כמדינה השמינית רק בשנת 2002. העיר גוואהטי באסאם מכונה "השער לצפון-מזרח" והיא המטרופולין הגדול ביותר בצפון מזרח הודו.
היסטוריה > מדינות שבע אחיות

"שבע האחיות" הוא כינוי פופולרי למדינות הרציפות של ארונאצ'ל פרדש, אסאם, מגהלאיה, מניפור, מיזוראם, נאגאלנד וטריפורה לפני הכללת מדינת סיקים לאזור הצפון מזרחי של הודו. הכינוי 'ארץ שבע האחיות' נטבע במקביל לחנוכת המדינות החדשות בינואר 1972 על ידי ג'יוטי פראסאד סאיקיה, עיתונאי בטריפורה, במהלך תוכנית אירוח ברדיו. מאוחר יותר חיבר ספר על התלות ההדדית ושכיחותן של שבע המדינות האחיות. הכינוי תפס בעיקר בגלל הפרסום הזה.
גאוגרפיה

ניתן לסווג את האזור הצפון-מזרחי מבחינה פיזיוגרפית למזרח ההימלאיה, הפטקאי והברהמפוטרה ומישורי עמק ברק. בצפון מזרח הודו (במפגש המחוזות הביו-גאוגרפיים ההודו-מלאיים, ההודו-סיניים וההודיים) יש אקלים סוב-טרופי לח בעיקר עם קיץ חם ולח, מונסונים קשים וחורפים מתונים. יחד עם החוף המערבי של הודו, באזור זה יש כמה מיערות הגשם האחרונים שנותרו בתת היבשת ההודית, התומכים בצמחייה ובעלי חיים מגוונים ובמספר מיני יבולים.
האזור מכוסה במערכות הנהרות האדירים ברהמפוטרה-ברק ויובליהם. מבחינה גאוגרפית, מלבד העמקים בראהמאפוטרה, ברק (אנ') ואימפהאל וכמה שטחים מישוריים בין הגבעות של מגהלאיה וטריפורה, שני השליש הנותרים של השטח הם שטח גבעות המשולב בעמקים ובמישורים; הגובה משתנה מגובה פני הים ליותר מ-7,000 מטרים (23,000 רגל) מעל גובה פני הים. כמות המשקעים הגבוהה באזור, בממוצע בסביבות 10,000 מילימטרים (390 אינץ') ומעלה יוצרת בעיות של המערכת האקולוגית, פעילות סיסמית גבוהה ושיטפונות. במדינות ארונאצ'ל פרדש וסיקים יש אקלים הררי עם חורפים קרים ומושלגים וקיץ מתון.
גנקטוק
אייזוואל, מיזוראם
שילונג
טריפורה
נגלנד
מחוז טוואנג, ארוצ'אל פרדש
בלוקפונג, ארוצ'אל פרדש
אגם לוקטק, מניפור
האי מג'ולי, אסאם
מפלי נוקאליקאי, מגהאליה
גאוגרפיה > טופוגרפיה > הפסגות הגבוהות ביותר

קנצ'נג'נגה, פסגת ההר השלישית בגובהה בעולם המתנשאת לגובה 8,586 מטרים (28,169 רגל), שוכנת בין מדינת סיקים למדינה הסמוכה נפאל.
גאוגרפיה > טופוגרפיה > אקלים

בצפון-מזרח הודו יש אקלים סובטרופי המושפע מהמונסונים הדרום-מערביים והצפון-מזרחיים. זהו האזור הגשום ביותר במדינה, במקומות רבים יורדת כמות משקעים שנתית ממוצעת של 2,000 מילימטרים (79 אינץ'), אשר מרוכזת בעיקר בקיץ בעונת המונסון. צ'רפונג'י, הוא אחד המקומות הגשומים ביותר בעולם עם כמות משקעים שנתית של 11,777 מילימטרים (463.7 אינץ'). הטמפרטורות מתונות במישורי הנהר הבראהמאפוטרה ועמק ברק אשר יורד עם הגובה באזורים ההרריים. בגבהים הגבוהים ביותר יש שלג קבוע. באופן כללי, באזור יש 3 עונות: חורף, קיץ ועונה גשומה שבה העונה הגשומה חופפת לחודשי הקיץ בדומה לשאר הודו. החורף הוא מתחילת נובמבר עד אמצע מרץ ואילו הקיץ הוא מאמצע אפריל עד אמצע אוקטובר.
גאוגרפיה > אזור סיסמי בסיכון גבוה

אזור צפון-מזרח הודו הוא אזור מועד למגה רעידת אדמה שנגרם על ידי סדקי העתק פעילים שנוצרו על ידי התכנסות של שלושה לוחות טקטוניים: הלוח ההודי, הלוח האירואסייתי ולוח בורמה. מבחינה היסטורית האזור סבל משתי רעידות אדמה גדולות – רעידת אדמה באסאם 1897 ורעידת אדמה אסאם-טיבט 1950 וכ-20 רעידות אדמה גדולות מאז 1897. רעידת האדמה של אסאם-טיבט בשנת 1950 היא עדיין רעידת האדמה הגדולה ביותר בהודו.
טבע > צומח

הקרן העולמית לשימור חיות בר זיהתה את כל מזרח ההימלאיה כאזור אקולוגי של גלובאל 200 בראש סדר העדיפויות. רשות השימור הבינלאומית (אנ') הוסיפה לאזור האקולוגי במזרח ההימלאיה את כל שמונה המדינות של צפון מזרח הודו, יחד עם המדינות השכנות בהוטן, דרום סין ומיאנמר.
האזור זוהה על ידי המועצה ההודית למחקר חקלאי כמרכז של חיידקי אורז. הלשכה הלאומית למשאבים גנטיים צמחיים (NBPGR), הודו, הדגישה את האזור כעשיר בקרובים פראיים של צמחי גידול. זהו מרכז המקור של פירות הדר. למרות שגידול ג'הום, שיטה מסורתית של חקלאות, נחשבת לעיתים קרובות כסיבה לאובדן כיסוי היער של האזור, פעילות כלכלית חקלאית עיקרית זו שבוצעה על ידי שבטים מקומיים הייתה אחראית על גידול של 35 זני יבולים. האזור עשיר בצמחי מרפא ובטקסות נדירות רבות אחרות בסכנת הכחדה. האנדמיות הגבוהה שלו הן בצמחים וסקולריים, בבעלי חוליות ובמגוון העופות הכשירה אותו כנקודה חמה למגוון ביולוגי.
הנתונים הבאים מדגישים את משמעות המגוון הביולוגי של האזור:
51 סוגי יערות נמצאים באזור, המסווגים באופן נרחב לשישה סוגים עיקריים – יערות נשירים לחים טרופיים, יערות טרופיים ירוקי עד למחצה, יערות עד טרופיים גשומים, יערות סובטרופיים, יערות ממוזגים ויערות אלפיניים.
מתוך תשעת סוגי הצמחייה החשובים של הודו, שישה נמצאים באזור הצפון-מזרחי.
יערות אלה מכילים 8,000 מתוך 15,000 מינים של בעלי פרחים. בעושר מיני הפרחים, המגוון הגבוה ביותר מדווח ממדינות ארונאצ'ל פראדש (5,000 מינים) וסיקים (4,500 מינים) במדינות צפון מזרח.
על פי "ספר הנתונים האדומים של הודו", שפורסם על ידי הסקר הבוטני של הודו, 10 אחוז מהצמחים הפורחים במדינה נמצאים בסכנת הכחדה. מתוך 1,500 מיני פרחים בסכנת הכחדה, 800 מדווחים מצפון מזרח הודו.
לרוב המדינות הצפון-מזרחיות יש יותר מ-60% שטח המכוסה ביער.
טבע > עולם החי

המועצה הבינלאומית לשימור ציפורים, בריטניה זיהתה את מישורי אסאם ואת מזרח ההימלאיה כאזור ציפורים אנדמי. באזור זה יש אקלים שונה במובהק, עם טמפרטורות ממוצעות חמות יותר ופחות ימים עם כפור, וכמות גשמים גבוהה בהרבה. זה הביא למגוון עשיר של מיני ציפורים באזור מוגבל. סטטרספילד וחב'. (1998) זיהו 22 מינים אנדמים, מתוכם 19 אנדמים לאזור זה והשלושה הנותרים נמצאים באזורים אנדמיים ומשניים אחרים.
| פארק לאומי | מקום | מדינה | שטח (ק"מ) | חשִיבות | צמחייה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הפארק הלאומי נמדאפה | מחוז צ'אנגלאנג | ארונאצ'ל פראדש | 1,985 | האזור המוגן הגדול ביותר במזרח ההימלאיה | יערות רחבי עלים לחים טרופיים וסובטרופיים, יערות הר |
| הפארק הלאומי מאנאס | רובע בקסה | אסאם | 950 | אתר מורשת עולמית של אונסק"ו | יערות עלים טרופיים וסובטרופיים לחים |
| הפארק הלאומי קזירנגה | מחוזות גולגהט ונגאון | אסאם |  882 | אתר מורשת עולמית של אונסק"ו | יערות ירוקי-עד למחצה של עמק ברהמפוטרה, סוואנה טראי-דואר ואדמות עשב |
| הפארק הלאומי קמצ'נדזונגה | מחוז צפון סיקים | סיקים | 850 | אתר מורשת עולמית מעורבת של אונסק"ו ואזור מוגן חיות בר בגובה הגבוה ביותר בהודו | סוב-טרופית לאלפינית, קרומהולץ (יער עקום) |
| הפארק הלאומי מולינג | מחוזות סיאנג עילית, מערב סיאנג ומזרח סיאנג | ארונאצ'ל פראדש | 483 |  | יערות טרופיים עד ממוזגים |
| הפארק הלאומי דיברו-סאיקהואה | מחוזות Dibrugarh ו-Tinsukia | אסאם | 350 |  | יערות חצי-עד של עמק ברהמפוטרה |
| הפארק הלאומי בלפקרם | מחוז דרום גארו הילס | מגליה | 220 |  | יערות נשירים סוב-טרופיים ירוקי עד |
| הפארק הלאומי אינטנגקי | מחוז פרן | נגאלנד | 202 |  | יערות עד ירוקי עד ממוזגים |
| הפארק הלאומי נמרי | מחוז סוניטפור | אסאם | 200 |  | יערות חצי-עד של עמק ברהמפוטרה |
| הפארק הלאומי מורלן | מחוז צ'מפאי | מיזורם | 100 |  | יער סוב-טרופי מונטני ירוק-עד למחצה |
| הפארק הלאומי אורנג | דאראנג וסוניטפור | אסאם | 79 |  | יערות ביצות עונתיים מזרחיים, מזרח ההימלאיה יערות נשירים לחים, שטחי עשב סחף רטובים במזרח |
| הפארק הלאומי Phawngpui | מחוז לונגטלאי | מיזורם | 50 |  | יערות ממוזגים |
| הפארק הלאומי נוקרק | רובע West Garo Hills | מגליה | 48 |  | יערות רחבי עלים לחים טרופיים וסובטרופיים |
| הפארק הלאומי סירוהי | מחוז אוכרול | מניפור | 41 |  | יערות גשם מיזורם-מניפור-קאצ'ין |
| הפארק הלאומי קיבול למג'או | מחוז בישנופור | מניפור | 40 | הפארק הלאומי הצף היחיד בעולם | Phumdi (ביצות צפות) |
| הפארק הלאומי ביזון (ראג'ברי). | מחוז דרום טריפורה | טריפורה | 32 |  | יערות נשירים טרופיים חצי ירוקי עד ולחים |
| פארק לאומי נמר מעונן | מחוז Sepahijala | טריפורה | 5 |  | יערות רחבי עלים לחים טרופיים וסובטרופיים |
דמוגרפיה

האוכלוסייה הכוללת של צפון מזרח הודו היא 46 מיליון תושבים, כאשר 68 אחוזים מתגוררים באסאם בלבד. לאסאם יש גם צפיפות אוכלוסין גבוהה יותר של 397 נפשות לקמ"ר מהממוצע הארצי של 382 נפשות לקמ"ר .
| מדינה | אוכלוסייה | זכרים | נקבות | יחס מין | אוריינות % | אוכלוסייה כפרית | אוכלוסייה עירונית | שטח (ק"מ 2) | צפיפות (/km 2) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארונאצ'ל פראדש | 1,383,727 | 713,912 | 669,815 | 938 | 65.38 | 870,087 | 227,881 | 83,743 | 17 |
| אסאם | 31,205,576 | 15,939,443 | 15,266,133 | 958 | 72.19 | 23,216,288 | 3,439,240 | 78,438 | 397 |
| מניפור | 2,570,390 | 1,290,171 | 1,280,219 | 992 | 79.21 | 1,590,820 | 575,968 | 22,327 | 122 |
| מגליה | 2,966,889 | 1,491,832 | 1,475,057 | 989 | 74.43 | 1,864,711 | 454,111 | 22,429 | 132 |
| מיזורם | 1,097,206 | 555,339 | 541,867 | 976 | 91.33 | 447,567 | 441,006 | 21,081 | 52 |
| נגאלנד | 1,978,502 | 1,024,649 | 953,853 | 931 | 79.55 | 1,647,249 | 342,787 | 16,579 | 119 |
| סיקים | 610,577 | 323,070 | 287,507 | 890 | 81.42 | 480,981 | 59,870 | 7,096 | 86 |
| טריפורה | 3,673,917 | 2,087,059 | 2,086,858 | 960 | 91.58 | 2,639,134 | 1,534,783 | 10,486 | 350 |
דמוגרפיה > הערים הגדולות ביותר לפי אוכלוסייה

על פי מפקד האוכלוסין של הודו 2011, הערים הגדולות ביותר בצפון מזרח הודו הן
| דַרגָה | עִיר | סוּג | מדינה | אוּכְלוֹסִיָה | דַרגָה | עִיר | סוּג | מדינה | אוּכְלוֹסִיָה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | גווהאטי | עִיר | אסאם | 968,549 | 9 | ג'ורהט | UA | אסאם | 153,889 |
| 2 | אגרטלה | עִיר | טריפורה | 622,613 | 10 | נגאון | UA | אסאם | 147,496 |
| 3 | אימפל | UA | מניפור | 414,288 | 11 | בונגאיגאון | UA | אסאם | 139,650 |
| 4 | דימאפור | עִיר | נגאלנד | 379,769 | 12 | טינסוקיה | UA | אסאם | 126,389 |
| 5 | שילונג | UA | מגליה | 354,325 | 13 | טזפור | UA | אסאם | 102,505 |
| 6 | אייזאול | עִיר | מיזורם | 291,822 | 14 | קוהימה | UA | נגאלנד | 100,000 |
| 7 | סילצ'אר | UA | אסאם | 229,136 | 15 | גנגטוק | עִיר | סיקים | 98,658 |
| 8 | דיברוגר | UA | אסאם | 154,296 | 16 | איטנגאר | עִיר | ארונאצ'ל פראדש | 95,650 |
UA : צבירה עירונית
דמוגרפיה > שפות

צפון מזרח הודו היא אזור שפה אחד בתוך ההקשר הלאומי ההודי, עם כ-220 שפות במשפחות שפות רבות (אינדו-אירופיות, סינו-טיבטניות, קר-דאי, אוסטרו-אסיאתיות, כמו גם כמה שפות קראוליות) אשר חולקות מספר תכונות שייחדו אותם מרוב האזורים האחרים של תת-יבשת הודו. השפה האסאמית, שפה אינדו-אריאנית המדוברת בעיקר בעמק ברהמפוטרה, התפתחה כלינגואה פרנקה לקהילות רבות. שפה בנגלית היא שפה אינדו-ארית נוספת המדוברת בדרום אסאם בעמק ברק ובטריפורה, והייתה השפה הראשית והרשמית בשני האזורים. משפחת השפות האוסטרו-אסיאתיות מיוצגת על ידי השפות ח'אסי, ג'ינטיה ושפת וור של מגלהיה. מספר קטן של שפות טאי-קדאי (אהום, טאי פקע, חמטי, וכו') מדוברות גם הן. סינו-טיבטנית מיוצגת ידי מספר שפות שהיו שונות משמעותית אחת מהשניה חלקן: גארו, רבה, קארבי, מיסינג, טיווה, דורי, פייט וכו ' (אסאם); גרו, ביאט (מגלהיה) או, אנג'מי, סמה, לוטה, קוניאק וכו '; מיזו, חמר, פאיט וכו '(מיזוראם); חראסו, טני, ניסי, אדי, אבור, נוקט, אפטאני, מיסימי וכו '. קוקבורוק היא השפה הדומיננטית בקרב בני השבטים של טריפורה ואחת השפות הרשמיות של המדינה.מיטהי היא השפה הרשמית במניפור, שפה הדומינננטית של עמק אימפאל; בעוד שפות "נאג" כגון פומאי, מאו, מרים, רונגמי (קאבואי) וטנגקול, ושפות קוקי-צ'ין כגון שפת תדו, מיזו, פייט, סימטה והמאר מדוברות באזורים הרריים של המדינה.
בין שאר השפות ההודו-אריות, החכמה מדוברת במיזורם והג'ונג באסאם ובמגהלאיה. נפאלית, שפה הודו-ארית, שולטת בסיקים, מלבד השפות הסיניות-טיבטיות לימבו, בותיה, לפצ'ה, ראי, טמאנג, שרפה וכו'. הבנגלית הפכה לשפה הרשמית של אסאם הקולוניאלית מ-1836 עד 1873.
דמוגרפיה > שפות > שפות רשמיות

| המדינה | שפות רשמיות |
| --- | --- |
ארונצ'אל פרדש: אנגלית
אסאם: אסאמית, בודו, בנגלית
מניפור: מיטהי
מגהלהאיה: אנגלית
מיזוראם: מיזו, אנגלית
נאגלאנד: אנגלית
סיקים: סקימז, ליפצ'ה, נפאלית, אנגלית
טריפורה: בנגלית, קוקבורוק, אנגלית
דמוגרפיה > דתות

ההינדואיזם הוא דת הרוב במדינות הצפון מזרחיות של אסאם, טריפורה, מניפור, סיקים ומיעוט ארונאצ'ל פרדש ואילו הנצרות היא דת הרוב במגלאיה, נאגאלנד, מיזוראם, ארונצ'ל פרדש ומיעוט במניפור. לאסלאם יש נוכחות משמעותית באסאם וכ-93% מכלל האוכלוסייה המוסלמית בצפון מזרח הודו מרוכזת באותה מדינה בלבד. חלק הארי של האוכלוסייה הנוצרית בהודו מתגורר בצפון מזרח, שכן כ-30% מהאוכלוסייה הנוצרית בהודו מתרכזת באזור צפון-מזרח בלבד. יש נוכחות משמעותית של בודהיזם בסיקים, ארונאצ'ל פרדש ומיזורם.
יועץ בכיר לנשיא ארצות הברית

| --- | --- |

  
 איוש נוכחי:  אלינה הבה פיטר נבארו מסעד בולוס
 תאריך כניסה לתפקיד:  20 בינואר 2025
 תחום שיפוט:  ארצות הברית 
 כפוף:  נשיא ארצות הברית
 מעון:  האגף המערבי של הבית הלבן
 מושב המשרה:  וושינגטון די. סי.
 ייסוד המשרה:  1993
 איוש ראשון:  רם עמנואל
 
יועץ בכיר לנשיא ארצות הברית (באנגלית: Senior Advisor to the President of the United States) הוא תואר המשמש את עוזריו הבכירים של נשיא ארצות הברית. יועצים בכירים בבית הלבן הם חברי משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית. תפקיד היועץ מוגדר רשמית מאז 1993.
סמכות התפקיד

עם הזמן, תפקיד היועץ הבכיר היה אחראי על הקבוצות הבאות:
משרד הבית הלבן ליוזמות אסטרטגיות
עניינים בין - ממשלתיים
עניינים פוליטיים
קשר ציבורי
תקשורת
היסטוריית המשרה

בשנת 1993 לפני ההסדר, עמדתו של "יועץ בכיר" היה שם המשמש למטרות שונות אחרות. דוגמאות רבות לתפקיד קיימות גם בכל המחלקות המנהלות ובסוכנויות העצמאיות של הסניף. לדוגמה, מינהל המזון והתרופות כולל משרה הנקראת היועץ הבכיר למדע. אגף הפנים כולל, למשל, יועץ בכיר לענייני אלסקה.
היסטוריית המשרה > רשימת יועצים בכירים לנשיא

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| שם הנשיא | שמות היועצים | תאריכי כהונה |
| --- | --- | --- |
| דונלד טראמפ | ג'ארד קושנר  סטיבן מילר | 20 בינואר 2017 - 20 בינואר 2021 |
| ג'ו ביידן | מייק דונילון  סדריק ריצ'מונד | 20 בינואר 2021 - 20 בינואר 2025 |
| דונלד טראמפ | אלינה הבה פיטר נבארו מסעד בולוס | 20 בינואר 2025- מכהנים |
טחבי עלים

| טחבי עלים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
תת־ממלכה:: צמחי עובר
מערכה:: טחבי עלים
שם מדעי
 Bryophyta ‏שימפר, 1879
טחבי עלים (שם מדעי: Bryophyta) היא קבוצה של טחבים הגדלים בדרך כלל ככרים צפופים במקומות מוצלים. בדרך כלל הפרטים בעלי עלים פשוטים שהם לרוב בעובי תא בודד. למרות שלכמה מינים ישנן מערכת הולכה בסיסית של נוטריאנטים או של מים, לרוב טחבי העלים אין רקמות כאלה הנפוצות בצמחים וסקולריים. אחרי הפריה לטחבי העלים לא נוצרים זרעים אלא ספרופיט המורכב מגבעול ארוך שבראשו קפסולה המכילה נבגים. רוב המינים בעולם ובארץ קטנים מאוד וגודלם אינו עולה על 1–3 סנטימטר אם כי בעולם קיימים גם פרטים המגיעים לגובה של 20 סנטימטר.
מעמדם של טחבי העלים שנוי במחלוקת. בעבר התייחסו אליהם כמחלקה במערכת הטחבים שהכילה גם את טחבי הכבד ואת האנתוצרוטה אך כיום נוטים לסווג אותם כמערכה בפני עצמה תחת השם "Bryophyta" (השם הקודם של הטחבים). טחבי העלים מהווים על פי החלוקה הפילוגנטית המודרנית את מערכת הצמחים החיים הקרובה ביותר לצמחים וסקולריים.
בעולם יש כ-12,000 מינים של טחבי עלים, ומתוכם גדלים בארץ 210 מינים המחולקים ל-64 סוגים ב-20 משפחות שונות.
מורפולוגיה

טחבי-עלים הם צמחים לא וסקולריים. הדבר מתבטא בכך שהם חסרים את הרקמות שאופייניות בדרך כלל לצמחים וסקולריים, במיוחד העצה. טחבי עלים קולטים מים וניוטריאנטים בעיקר דרך העלים שלהם ובדומה לשאר הצמחים מעבדים אור-שמש ופחמן דו-חמצני בתהליך הפוטוסינתזה. בדומה לאנתוצרוטה ולטחבי הכבד גם בטחבי העלים הגמטופיט ההפלואידי הוא השלב המרכזי במחזור החיים, זאת לעומת הצמחים הוסקולריים שמה הספורופיט הדיפלואידי הוא השלב המרכזי במחזור החיים. טחבי עלים מתרבים באמצעות נבגים ולא באמצעות זרעים, והם חסרי פרחים.
מורפולוגיה > מחזור החיים

בצמחים וסקולריים יש שני זוגות של כרומוזומים בתאים הוגטטיביים שלהם ולכן הם נקראים דיפלואידים, כלומר, לכל כרומוזום בתא יש זוג שמכיל מטען גנטי פחות או יותר דומה. בניגוד לכך, לטחבי-עלים ולטחבים אחרים יש רק עותק אחד של כל כרומוזום בתאים הוגטטיבים ולכן הם נקראים הפלואידים. רק בשלב הספרופיט של הטחב יש שני עותקים של הכרומוזומים לפני שמתחיל תהליך המיוזה.
ההפריה מתחילה כאשר טחב עלים משחרר תאי זרע מהאנטרידיום, נבגים אלה יגיעו אל הארכגוניום של פרט אחר מאותו המין באמצעות דרכי הפצה שונות (בטחבי עלים רוב המינים מפיצים את תאי הזרע באמצעות מים). בתוך הארכגוניום יתפתח מהמגע בין הביצית לזרע וייווצר עובר ראשוני שהוא הספרופיט. ברוב המינים לא ימצא ארכגוניום ואנטרידיום על אותו פרט ואז טחבים אלה יקראו "דו-ביתיים" (Dioicous) ובמקרים האחרים שבהם כן יהיו שני האיברים על אותו פרט יקראו טחבים אלה "חד-ביתיים" (Monoicous).
לאחר ההפריה תווצר זיגוטה בתוך הארכגוניום שתתפתח עד שייוצר עובר. עובר זה יתארך כאשר הוא יתבגר ויעלה מתוך הארכגוניום כזיף (Seta) בולט. בראש הזיף תמצא קופסית (Capsule) חלולה החסומה במכסה (Operculum). בחלק מהמינים ייווצרו בשולי הקופסית שיניים (Peristome) אשר מווסתות את יציאת הנבגים מהקופסית ומונעות הפצה בתנאים יבשים שאינם מתאימים לנבגים. לעיתים, בראש הקופסית יישארו שאריות מהרקמה של הארכגוניום ולשאריות אלה קוראים מצנפת (Calyptra), המצנפת תיפול כאשר הקופסית תתקרב לבשלות.
בתוך הקופסית, כאשר זאת תתקרב לבשלות, יעברו חלק מהתאים מיוזה ויחזרו להיות הפלואידים. תאים אלה הם הנבגים (Spores).כאשר הנבגים יבשילו המכסה יפתח והם יצאו החוצה. רוב המינים מפיצים את הנבגים באמצעות רוח או מים. כאשר הנבגים פוגעים באדמה הם מתפתחים למבנה הנקרא פרוטונמה שהוא מעין שרשרת של תאים המסוגלים לבצע הטמעה. המבנה הזה יתמיין עם ההתפתחות של הפרט לשתי קבוצות של תאים, אלה שיצרו את הריזואידים (Rhizoids) (שהם מקבילה של השורשים שהתפתחה בטחבים) ואלה שיצרו את הניצן (Bud) שיהפוך בהמשך לפרט בוגר. כאשר הפרט יתבגר הוא יגדל איבר שנקרא גמטופור שעליו יגדל אנתרידיום או ארכגוניום לפי מין הטחב וכך יחזור התהליך על עצמו.
מנוחים נפוצים לתיאור מחזור חיים של טחב עלים
תרגום המונחים למינוח המקביל בעברית
מורפולוגיה > צורת צימוח

מחלקים את הטחבים באופן כללי לשתי צורות צימוח, טחבים אקרוקרפים וטחבים פלאוקרפים. טחבים אקרוקרפים גדלים בדרך כלל בכרים קטנים ומעוגלים, הגבעולים שלהם בולטים מהמרכז והם כמעט ולא מפוצלים. טחבים פלאוקרפים יוצרים מעין שטיח, הגבעולים מפוצלים פעמים רבות ויוצרים נוף שרוע. רוב הסדרות המיוצגות בארץ הן אקרוקרפיות, מלבד הסדרות Hypnales ו-Leucodontales שמה המינים פלאוקרפים. הטחבים הפלאוקרפים הם קבוצה מונופילטית אשר התפצלה משאר טחבי העלים לפני כ-200 מיליון שנה.
טחב מהסוג Amblystegium, דוגמה קלאסית לטחב פלאוקרפי המתפצל פעמים רבות ויוצר נוף שטוח
טחב אקרוקרפי מהסוג Grimmia, הענפים כמעט לא מתפצלים או מתפצלים מבסיסם.
טחב אקרוקרפי מהסוג Grimmia, יוצרים נוף עגול ודמוי כרית.
מורפולוגיה > מבנה העלה

השונות הרבה בסידור ובמבנה של העלים בטחבי-עלים היא למעשה הכלי המרכזי לזיהוי מינים שונים של טחבי עלים. העלים של טחבים לרוב לא מחולקים והם לרוב מוארכים עד דמויי-מרית. כאשר מסתכלים על עלה של טחב-עלים בחתך רוחב במיקרוסקופ ניתן לחלק אותו לשני חלקים מובחנים:
1. ה-Costa - חלק מעובה (Multistratose) הנמצא במרכז העלה ומשמש כבסיס תמיכה למבנה העלה. במינים מסוימים נמצאים ב־Costa תאי הולכה (Guide cells) המעבירים תוצרים פוטוסינתטיים מהעלה אל בסיס הגבעול. ברוב הטחבים האקרוקרפים יש לרוב Costa ברורה ומובחנת המתחילה בבסיס העלה ונמשכת עד לקצה העלה (Percurrent costa) ובמינים מסוימים אף ממשיכה מחוץ לו כמעין זיף (Excurrent costa). בחלק מהטחבים האקרוקרפים ובטחבים הפלאוקרפים ה־Costa נמצאת רק בבסיס העלה ולא ממשיכה עד סופו ובמספר מינים אין Costa כלל. רוב העובי של ה־Costa ניתן לה מתאים בעלי דופן עבה הנקראים סטראידים (Stereids) המוקפים לרוב בתאים גדולים בעלי כלורופיל הנקראים תאים אפידרמיים (Epidermal cells). ברוב המינים נמצאים במרכז ה־Costa תאים גדולים ובעלי דופן דקה הנקראים תאי-הולכה (Guide cells) החוצים את ה־Costa. בקבוצות מסוימות נמצאים הידרואידים (Hydroids), שהם מצבורים קטנים של מים, בין הסטראידים לבין תאי ההולכה.
2. ה-Lamina - החלקים של העלה הנמצאים משני הצדדים של ה־Costa נקראים Lamina והם לרוב בעובי תא אחד (Unistratose) אם כי לעיתים הם בעובי של כמה תאים (Multistratose) לרוב התאים של ה־Lamina יכילו כלורופיל והם האחראים העיקריים על הטמעה בטחבי העלים.
בשולי העלה יהיו בחלק מהעלים שורה נוספת של תאים מתמחים היכולים להיות מכמה סוגים, לעיתים אלה יהיו תאים בעלי דופן עבה המזכירים את הסטראידים ותפקידם דומה, לתת תמיכה למבנה של ה־Lamina. במקרים אחרים תאים אלה יצרו מעין שינון בקצה העלה, שינון זה יכול להיות עשוי מתאים בודדים ובטחבים מסוימים יכולות להיות שיניים משמעותיות המורכבות ממספר תאים.
מבטים שונים על העלה של טחב מהסוג Tortella
הCosta - ניתן לראות את תאי ההולכה השקופים הגדולים ואת הסטראידים בעלי הדופן העבה הנראים צהובים. בראש המבנה ניתן לראות שכבה דקה של תאים ירוקים, אלה התאים האפידרמיים.
הLamina היא הרקמה הירוקה בעובי תא אחד בקצוות והCosta זה המרכז הצהבהב.
העלה במבט על - ניתן לראות את הקו שהCosta יוצרת במרכז ואת ה־Lamina בצידיה.
ברוב טחבי העלים התאים לאורך העלה משנים את צורתם והם יהיו מוארכים לקראת הבסיס ויותר עגלגלים בראשו.
מורפולוגיה > הקופסית

הבדלים בצורת הקופסית (Capsule) מהווים גם הם סממנים חשובים בהבדלה בין המינים השונים של טחבי-העלים. צורת הקופסית יכולה להשתנות ממש בין קבוצות שונות והיא יכולה להיות עגולה, דמוית אליפסה או אפילו דמוית גליל או קונוס מוארך. ברוב המקרים הקופסית תהייה בעלת סימטריה מעגלית אם כי בחלק מהמקרים היא יכולה להיות גם א-סימטרית (כמו בסוג Funaria (חבליל)). כשהספורופיט צעיר ולא בשל להפצה של הנבגים אז צבע הקופסית יהיה ירוק וכאשר זאת תגיע לבשלות ותהייה מוכנה לשחרר את הנבגים צבעה ישתנה לצהוב, אדום, חום או כתום.
במחלקה Bryopsida, שאליה שייכים כל טחבי העלים בארץ, מחלקים את הקופסית לשלושה חלקים עיקריים:
צוואר הקופסית (Basal neck) - החלק שבו הקופסית מתחברת אל הזיף (Seta). בחלק מהמינים של טחבי-העלים לא ניתן להבדיל בלי להסתכל במבנה התאי בין תחילת צוואר הקופסית לבין סוף הזיף ולמרות זאת המבנה התאי שונה בתכלית. ברוב הקבוצות של טחבי העלים התאים של הזיף ממשיכים אל תוך בסיס הקופסית והתאים של צוואר הקופסית מקיפים אותם. התאים בצוואר הקופסית מלאים בכלורופיל ומקיימים פוטוסינתזה והם למעשה אחראים ליותר מ־50 אחוז מהתוצרים הפוטוסינתתיים המשמשים את הקופסית.
תא הקופסית (נקרא לרוב Urn ולעיתים Theca) - החלק המרכזי של הקופסית המורכב מהתא המכיל בתוכו את הנבגים ומהסביבה המקיפה אותו. הנבגים יתפתחו במיוזה מתוך פנים תא הקופסית ושמה יפרדו גם מהמבנה הכללי. בראש המבנה של תא הקופסית יהיה פתח שלעיתים בקצותיו שיניים (Peristomes) האחראיות לוויסות יציאת הנבגים. מבנה השיניים וסידורן הוא גם כלי להבדלה בין כמה קבוצות של טחבי-עלים. בראש תא הקופסית נמצאת ריקמה המחברת את התא בצעירותו אל המכסה ונקראת אנולוס (Annulus), ריקמה זאת בנויה ממספר שכבות של תאים המתייבשים כאשר הספרופיט מגיע לבשלות ובעצם כך מאפשרים את הורדת המכסה ושחרור הנבגים.
מכסה הקופסית (Operculum) - החלק העליון של הקופסית המורכב מרקמה מתנתקת המאפשרת את יציאת הנבגים. בחלק מהמקרים (כמו בסוג Sphangnum ) המכסה יוצר לחץ בתוך הקופסית וכאשר המכסה משתחרר הנבגים נורים החוצה במעין פיצוץ.
מבטים שונים על הקופסית של טחבים שונים
ניתן לראות את החלוקה הברורה בין הזיף החום לבסיס הקופסית (בירוק בהיר) לקופסית עצמה (בירוק כהה) למכסה הקופסית (בחום)
איור המפרט את השלבים השונים של התפתחות הקופסית. באיור C, האות c מסמנת את בסיס הקופסית sg את התא ו-d את המכסה
תקריב אל עבר מכסה הקופסית המראה את המצב כאשר מכסה זה עדיין מחובר לקופסית.
השיניים הנמצאות בקצה הקופסית נחשפות לאחר הורדת המכסה ונפתחות כאשר הקופסית מתייבשת