stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיווה האוס
הערות שוליים

↑  Childs, Peter; Mike Storry (1999). Encyclopedia of Contemporary British Culture. Routledge. p. 260. ISBN 9780415147262. ארכיון מ-2022-10-15. נבדק ב-29 בדצמבר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Flick, Larry (11 יולי 1992). "A Little More Stansfield; Erasure Heads For Covers". Billboard. Billboard. p. 23. ארכיון מ-2022-10-15. נבדק ב-28 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "handbag house". Everything2.com. 2001-12-14. ארכיון מ-2012-11-05. נבדק ב-2011-02-10.
↑  Brewster, Bill; Frank Broughton; Frank Broughton (2000). Last Night a DJ Saved My Life: The History of the Disc Jockey. Headline Book Publishing. p. 396. ISBN 9781555846114. ארכיון מ-2022-10-15. נבדק ב-28 בדצמבר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  Reynolds, Simon (21 באוגוסט 1998). Energy Flash: A Journey Through Rave Music and Dance Culture. Picador. ISBN 9781593764777. נבדק ב-23 באוקטובר 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Gilbert, Jeremy (19 בספטמבר 1999). Discographies: Dance Music Culture and the Politics of Sound. Discographies: Dance Music Culture and the Politics of Sound. Routledge. p. 70. ISBN 9780203012062. ארכיון מ-2022-10-15. נבדק ב-23 באוקטובר 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Brill, Dunja (15 דצמ' 2008). Goth Culture: Gender, Sexuality and Style. Bloomsbury Academic. ISBN 9781845207687. ארכיון מ-2022-10-15. נבדק ב-2022-06-07. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Brill, Dunja; Deicke, Wolfgang; Hodkinson, Paul (2007). ""Gender, status and subcultural status in the goth scene."". Youth Cultures: Scenes, Subcultures and Tribes. Routledge. p. 122. ISBN 9781134184774. ארכיון מ-2022-10-15. נבדק ב-2022-06-07.
דרום טירול (נפה)

דרום טירול (בגרמנית: Südtirol; באיטלקית: Sudtirolo) היא נפה אוטונומית בצפון איטליה, המוכרת גם בשם אלטו אדיג'ה. יחד עם נפת טרנטו מרכיבה דרום טירול את האזור האוטונומי טרנטינו - אלטו אדיג'ה. שטח הנפה הוא כ-7,400 קמ"ר, ומתגוררים בה כ-520,000 תושבים (נכון ל-2015). בירת הנפה היא בולצנו.
רוב אוכלוסיית הנפה דוברת גרמנית. בערך כרבע מהתושבים דוברים איטלקית, ומיעוט מהם דוברים לדינית כשפת אם. לדרום טירול מוענקת מידה משמעותית של שלטון עצמי, שבמסגרתו כוח חקיקתי בלעדי, ומשטר כלכלי המאפשר לנפה להחזיק בכ-90% מכל המיסים שנגבים בנפה.
יחד עם מדינת טירול האוסטרית ונפת טרנטו, אשר שטחיהם חופפים כמעט לחלוטין לשטחי האזור ההיסטורי של טירול, היא מיוצגת באיחוד האירופי בשם האזור האירופאי טירול-דרום טירול-טרנטינו.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564322405171  BNE: XX457069  BnF: cb13601510j (data)  GND: 4078047-8  ISNI: 0000 0001 2348 4130  LCCN: n80043529  MusicBrainz: 17fc26b3-cf6f-4d9a-a367-b50b4ca201e5  NKC: ge520032  RERO: 02-A000021366  SUDOC: 053506294  VIAF: 149551740   WorldCat (עם VIAF): 149551740 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דרום יורקשייר

דרום יורקשייר (באנגלית: South Yorkshire) הוא מחוז שייר בצפון אנגליה, הממלכה המאוחדת. המחוז ממוקם באזור יורקשייר והאמבר, ובירתו היא שפילד. כמחוז השוכן בצד המזרחי של הרי הפניין, הוא גובל ממערב בדרבישייר, מצפון-מערב במערב יורקשייר, מצפון בצפון יורקשייר, מצפון-מזרח במזרח יורקשייר, ממזרח בלינקולנשייר ומדרום-מזרח בנוטינגהאמשייר.
גאוגרפיה

מרבית האוכלוסייה מתגוררת במטרופולין של בירת המחוז שפילד, אשר מהווה המטרופולין העשירית בגודלה בבריטניה. הזרמים הדתיים הדומיננטיים באזור הם הבפטיזם, מתודיזם והספיריטואליזם.
למרות שהמחוז עצמו הוקם בשנת 1974, ההיסטוריה של האזור היא בת מאות ואלפי שנים. בצפון המחוז נמצאו עדויות ארכאולוגיות מן התקופה המזוליתית (כ-10,000 שנה לפני זמננו). בנוסף על כך, נמצאו בדרום יורקשייר חפצים גם מסוף התקופה הפלאוליתית (לפני כ-12,800 שנים). האזור עצמו היה גבולה של האימפריה הרומית בבריטניה.
סביבת דרום יורקשייר התפתחה מאוד בזכות תעשיית הפלדה והכרייה, אשר התפתחו בצפון המחוז ובמערבו. דרום יורקשייר נוצר בשל חקיקת חוק השלטון המקומי (1972), ששינה את החלוקה האדמיניסטרטיבית של מחוז יורקשייר. עד שנת 1986 פעלה במחוז מועצה מחוזית, אך זו התבטלה בסופו של דבר, ביחד עם מרבית מן המועצות המחוזיות באנגליה. לכן המחוז נשאר טקסי בעיקרו.
דוכס אורליאן

| --- | --- |

שלט האצולה של בית אורליאן
 תחום שיפוט:  ממלכת צרפת
 ייסוד המשרה:  1344
 איוש ראשון:  פיליפ, דוכס אורליאן
 איוש אחרון:  פרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן
 תאריך ביטול המשרה:  1842
 
דוכס אורליאן (בצרפתית: Duc d'Orléans) היה תואר שמור עבור המלוכה הצרפתית, ושנוצר לראשונה בשנת 1344 על ידי פיליפ השישי, מלך צרפת לטובת בנו פיליפ, דוכס אורליאן. התואר ידוע בשם נסיכי הדם, וניתן בדרך כלל לאחיו הבכור של מלך צרפת. כך, עד שנת 1830, הם יצרו קו ביטחונות של משפחת המלוכה הצרפתית, עם זכות בסופו של דבר לרשת את כס המלוכה אם נסיכים בכירים יותר ימותו. בדרך זו, התואר של דוכס אורליאן עשוי להיחשב כמקביל של דוכס יורק, אשר ניתן באופן מסורתי לאחיו של מלך אנגליה (ומאוחר יותר המלך הבריטי).
בתקופה של המשטר הקדמון בעל התפקיד מילא לעיתים קרובות תפקיד פוליטי. הענף של אורליאן של בית ולואה הגיע אל כס המלכות עם לואי השנים עשר, מלך צרפת (המאה ה-15). לואי פיליפ השני, דוכס אורליאן, תרם להשמדת המשטר הישן. בראש מפלגה בשם "אורליאניסטים" שממוקמת בפאלה רויאל, הוא התווכח על סמכותו של דודנו לואי השישה עשר, מלך צרפת בלובר הסמוך. בנו עלה בסופו של דבר על כס המלוכה בשנת 1830 בעקבות מהפכת יולי כמלואי פיליפ, מלך הצרפתים. צאצאי המשפחה הם מעמידי הפנים האורלינאים לכתר הצרפתי, ותואר זה מוחזק על ידי כמה מחברי הבית. בעל התואר החזיק בסגנון של הוד רוממות.
Île d'Orléans נקרא על שמו של אנרי השני וניו אורלינס על שם פיליפ השני.
בית ולואה

בפעם הראשונה התואר נוצר עבור פיליפ מוולואה, הבן השביעי של פיליפ השישי, מלך צרפת ואחיו הצעיר של ז'אן השני, מלך צרפת בשנת 1344. בתואר התמזגו ההנחלות של טורן וולואה. עם זאת, התואר התבטל לאחר מותו של פיליפ ללא ילדים לגיטימיים.
בית ולואה-אורליאן

בפעם השנייה התואר נוצר בשנת 1392 על ידי שארל השישי, מלך צרפת עבור לואי, רוזן בומון, הבן הצעיר של שארל החמישי, מלך צרפת. תפקידו כדמות מובילה בחצר המלוכה, יורש עצר של אחיו במהלך הטירוף שלו, בעל קרקעות עשיר, כמו גם ראש מפלגת ארמניאק, העניק לצאצאיו לשמור על תפקיד חשוב בפוליטיקה הצרפתית. נכדו לואי השנים עשר, מלך צרפת הפך למלך אחרי שנכחד הענף הישיר של בית ולואה בשנת 1498, בעוד נינו פרנסואה הראשון, מלך צרפת ירש את האחרון בשנת 1515. הענף הישיר של ולואה-אורליאן נכחד עם מותו של לואי השנים עשר בשנת 1515, אם כי דוכסות אורליאן שולבה בין הנחלות של הכתר לאחר עלייתו על כס המלוכה בשנת 1495.
בית ולואה-אנגולם

בפעם השלישית התואר נוצר על ידי פרנסואה הראשון, מלך צרפת עבור בנו השני אנרי עם לידתו. כאשר אחיו הבכור של אנרי, הדופן פרנסואה השלישי, דוכס ברטאן, מת ללא ילדים ב-1536, אנרי החליף אותו בתור הדופן והעביר את התואר לאחיו הצעיר , שארל, דוכס אנגולם, שמת אף הוא ללא ילדים ב-1545.
בפעם הרביעית התואר נוצר על ידי אנרי השני, מלך צרפת עבור בנו לואי עם לידתו. הדוכס הילד, לעומת זאת, מת שנה לאחר מכן, והתואר הועבר לאחיו, שארל, שהפך למלך צרפת בשנת 1560. התואר הועבר לאחיו של שארל, אנרי, דוכס אנגולם, שש שנים לאחר מכן החליף את התואר למען התואר דוכס אנז'ו, והפך ליורש של הכתר.
בית מדיצ'י

לאחר חילופי הנחלות של אנרי, העניק שארל התשיעי, מלך צרפת את התואר לאמו קטרינה דה מדיצ'י, מלכת צרפת לשעבר, כמענק על תפקידה כעוצרת הממלכה, ובעיקר על פוליטיקה של סובלנות. היא הייתה הדוכסית היחידה ששלטה בדוכסות, כך שהיא נכללת בין הדוכסים השולטים.
בית בורבון-אורליאן בפעם הראשונה

בפעם החמישית התואר נוצר בשנת 1626 על ידי אנרי הרביעי, מלך צרפת עבור בנו השלישי גאסטון, דוכס אנז'ו. גאסטון הפך לדמות ליברלית נכלולית בחצר המלוכה, ותכנן את ההתנקשות בחייו של הקרדינל רישלייה ואחר כך הצטרף למרד הפרונד, קואליציה של אצילים שהתנגדה לריכוזיות המלכותית. לבסוף סלח לו אחיו לואי השלושה עשר, מלך צרפת, אולם הוא מת ללא יורשים זכרים, והתואר בוטל.
בית בורבון-אורליאן בפעם השנייה

התואר נוצר בפעם השישית והאחרונה עבור פיליפ, דוכס אנז'ו, שקיבל את התואר מאחיו לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. באמצעות נישואיו עם אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ, הוא ייסד שושלת ארוכה שהגיעה לבסוף אל כס המלוכה בשנת 1830, עם התפטרותו שארל העשירי, מלך צרפת והכתרתו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים. לואי פיליפ העביר את התואר לבנו פרדיננד פיליפ, דוכס שארטר, שמת בתאונה ב-1842.
שימוש נוכחי

הלגיטימיסטים מכירים בז'אן, רוזן פריז, ראש בית אורליאן, כ"דוכס אורליאן", שירש את התואר כצאצא הזכר של פיליפ הראשון, דוכס אורליאן.
האורליאניסטים מכירים בז'אק ד'אורליאן, בנו של אנרי, רוזן פריז, כ"דוכס אורליאן", מאחר שהתואר התמזג עם הכתר, וניתן שוב לאחיו הצעיר של הטוען לכס המלוכה.
הערות שוליים

↑  Amédée René, Les Princes militaires de la maison de France, Paris, 1848, p. 49
↑  "Louis-Philippe Biography". The Biography.com Website. נבדק ב-13 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Unwin, Brian (2014). A Tale in Two Cities: Fanny Burney and Adèle, Comtesse de Boigne. New York: I.B. Taurus & Co. pp. 210–212. ISBN 978 1 78076 784 0.
דיסקוגרפיה של כריסטינה אגילרה

| דיסקוגרפיה של כריסטינה אגילרה |
| --- | --- |
 
 אלבומי אולפן ↙:  7
 אלבומי אוסף ↙:  6
 מיני-אלבומים ↙:  1
 סינגלים ↙:  42
 וידאו קליפים ↙:  31
 אלבומי וידאו ↙:  4
 פסקולים ↙:  1
 סינגלים שיווקיים ↙:  10
 הערות שוליים
מאז 1998 הוציאה כריסטינה אגילרה שבעה אלבומי אולפן, מיני-אלבום אחד ושלושים סינגלים. את אלבומיה הוציאה אגילרה תחת חסות חברת התקליטים תקליטי RCA.
אלבומים > אלבומי אולפן

| שם | פרטים | מיקום שיא במצעדי אלבומים> ארצות הברית  | מיקום שיא במצעדי אלבומים> אוסטרליה  | מיקום שיא במצעדי אלבומים> אוסטריה  | מיקום שיא במצעדי אלבומים> קנדה  | מיקום שיא במצעדי אלבומים> גרמניה  | מיקום שיא במצעדי אלבומים> אירלנד  | מיקום שיא במצעדי אלבומים> הולנד  | מיקום שיא במצעדי אלבומים> ניו זילנד  | מיקום שיא במצעדי אלבומים> שווייץ  | מיקום שיא במצעדי אלבומים> בריטניה  | תארים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Christina Aguilera |  יצא לאור: 24 באוגוסט 1999  חברת תקליטים: תקליטי RCA  פורמט: תקליטור, קלטת שמע | 1 | 21 | 15 | 1 | 13 | 10 | 21 | 5 | 5 | 14 |  ארצות הברית: פלטינה ×8  אוסטרליה: פלטינה  קנדה: פלטינה ×7  ניו זילנד: פלטינה  שווייץ: זהב  בריטניה: זהב |
| Mi Reflejo |  יצא לאור: 12 בספטמבר 2000  חברת תקליטים: RCA  פורמט: תקליטור, קלטת שמע | 27 | — | — | — | — | — | — | — | 54 | — |  ארצות הברית: פלטינה ×6 |
| My Kind of Christmas |  יצא לאור: 24 באוקטובר 2000  חברת תקליטים: RCA  פורמט: CD, cassette | 28 | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  ארצות הברית: פלטינה |
| Stripped |  יצא לאור: 26 באוקטובר 2002  חברת תקליטים: RCA  פורמט: תקליטור, קלטת שמע | 2 | 7 | 10 | 3 | 6 | 2 | 3 | 5 | 9 | 2 |   ארצות הברית: פלטינה ×4  אוסטרליה: פלטינה ×4  אוסטריה: פלטינה  קנדה: פלטינה ×3  גרמניה: פלטינה  אירלנד: פלטינה  ניו זילנד: פלטינה ×3  שווייץ: פלטינה  בריטניה: פלטינה ×5 |
| Back to Basics |  יצא לאור: 10 באוגוסט 2006  חברת תקליטים: RCA  פורמט: תקליטור, הורדה דיגיטלית | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | 1 |  ארצות הברית: פלטינה  אוסטרליה: פלטינה ×2  אוסטריה: זהב  קנדה: פלטינה ×3  גרמניה: פלטינה  אירלנד: פלטינה ×3  ניו זילנד: פלטינה  שווייץ: פלטינה  בריטניה: פלטינה |
| Bionic |  יצא לאור: 4 ביוני 2010  חברת תקליטים: RCA  פורמט: תקליטור, הורדה דיגיטלית | 3 | 3 | 3 | 3 | 6 | 4 | 6 | 6 | 2 | 1 |  אוסטרליה: זהב  אוסטריה: זהב |
| Lotus |   יצא לאור: 9 בנובמבר 2012   חברת תקליטים: RCA   פורמט: תקליטור, הורדה דיגיטלית | 7 | 19 | 13 | 7 | 13 | 29 | 12 | 29 | 10 | 28 |  קנדה: זהב |
"—" מסמן מצעד בו האלבום לא דורג.
אלבומים > אלבומים נוספים

| שם | פרטים |
| --- | --- |
Just Be Free:  סוג: אלבום דמו  יצא לאור: 21 באוגוסט 2001  חברת תקליטים: וורלוק רקורדס  פורמט: תקליטור, הורדה דיגיטלית
סינגלים

| שם | שנה | מיקום שיא במצעדים> ארצות הברית  | מיקום שיא במצעדים> אוסטרליה  | מיקום שיא במצעדים> אוסטריה  | מיקום שיא במצעדים> קנדה  | מיקום שיא במצעדים> גרמניה  | מיקום שיא במצעדים> אירלנד  | מיקום שיא במצעדים> הולנד  | מיקום שיא במצעדים> ניו זילנד  | מיקום שיא במצעדים> שווייץ  | מיקום שיא במצעדים> בריטניה  | תארים | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Reflection" | 1998 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | מולאן |
| "Genie in a Bottle" | 1999 | 1 | 2 | 1 | 1 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 1 |  ארצות הברית: פלטינה  אוסטריה: זהב  אוסטרליה: פלטינה  גרמניה: פלטינה  ניו זילנד: פלטינה  שווייץ: זהב | Christina Aguilera |
| "What a Girl Wants" | 1999 | 1 | 5 | 22 | 5 | 18 | 7 | 9 | 1 | 17 | 3 |  ארצות הברית: זהב  אוסטרליה: זהב | Christina Aguilera |
דיס

דיס (באנגלית: Diss קיצור של המילה: "disrespect" שתרגומה הוא "חוסר כבוד") הוא שיר שמטרתו להעליב או לזלזל באדם או בקבוצה אחרת. השימוש בדיס נפוץ בהיפ הופ כחלק מתופעת היריבות בהיפ הופ.
רקע

הסכסוך הראשון בין שני זמרים שגם השתמשו במאפייני הדיס בשירים היה בין פול מקרטני לבין ג'ון לנון בשנת 1971. מקרטני הוציא לאור את השיר "Too Many People" מהאלבום "Ram". בשיר הוא צחק על ג'ון לנון ועל אשתו, יוקו אונו. יותר מאוחר באותה השנה לנון השיב למקרטני עם השיר "How Do You Sleep?‎" מהאלבום "Imagine".
הדיס הראשון שיצא לאור היה "Roxanne's Revenge‎". של הראפרית רוקסן שנטה (אנ') (חברה בקולקטיב ההיפ הופ ג'וס קרו (אנ')) כנגד ההרכב UTFO (אנ'). הדיס יצא לאור בשנת 1984, כשרוקסן הייתה בת 14.
בין סוף שנות ה-80 לתחילת שנות ה-90 השימוש בדיסים הלך וגדל. אם סי האמר היה ידוע בדיסים רבים שיצר באותה תקופה, כנגד מפיקי היפ הופ וראפרים שונים, כמו: אם סי סרץ' (מההרכב ת'רד בס), אל אל קול ג'יי, רדמן, ראן די אם סי ועוד. כמו כן, באותה תקופה התפתחה יריבות בין בוגי דאון פרודקשיין בראשות KRS-One לבין ג'וס קרו בראשות מארלי מארל, במהלך היריבות נוצרו דיסים רבים בין שני הצדדים.
באמצע שנות ה-90 היריבות בין הראפרים של החוף המערבי לראפרים של החוף המזרחי בארצות הברית, ובפרט היריבות בין דת' רואו רקורדס לבאד בוי רקורדס הובילה ליצירת דיסים רבים אחד כנגד השני. שני הדיסים המוכרים ביותר ביריבות זו היו: "Hit 'Em Up" של טופאק שאקור ו-"Who Shot Ya?‎" של ביגי סמולס.
ב-2013 הוורס (קטע מלל שמשמש כבית בשיר) של קנדריק לאמאר בשיר "Control" של ביג שון עורר כנגדו מספר רב של דיסים מראפרים ידועים, ובהם דרייק, B.O.B, ג'ואל אורטז, ג'ו באדן, לופה פיאסקו ועוד.
דיסים מוכרים

1987: בוגי דאון פרודקשיין - "The Bridge Is Over" (כנגד חברי ג'וס קרו)
1987: אל אל קול ג'יי - "Jack The Ripper" (כנגד קול מו די)
1990: אל אל קול ג'יי - "To Da Break Of Dawn" (כנגד אייס טי, קול מו די ואם סי האמר)
1991: אייס קיוב - "No Vaseline" (כנגד רות'לס רקורדס, N.W.A וג'רי הלר)
1992: ד"ר דרה (עם סנופ דוג) - "Fuck wit Dre Day (And Everybody's Celebratin')" (כנגד טים דוג, איזי אי, Luke ורות'לס רקורדס)
1993: איזי אי (עם דרסטה ו-B.G. Knocc Out)‏ - "Real Muthaphuckkin G's" (כנגד דת' רואו, סנופ דוג וד"ר דרה)
1994: די ג'י קוויק - "Dollaz + Sense" (כנגד אם סי אייט)
1995: ת'רי 6 מאפיה‏ - "Live By Yo Rep (Bone Dis)‎" (כנגד בון ת'אגס אן הרמוני)
1996: טופאק שאקור - "Against All Odds" (כנגד ביגי סמולס, נאז, ג'יי זי, פאף דדי, מוב דיפ, דה לה סול, ג'ימי הנצ'מן, האיטיאן ג'ק, סטרטץ' ו-King Tut)
1996: קומון - "The Bitch In Yoo" (כנגד אייס קיוב)
1998: קאניבוס- ".2nd Round K.O" (כנגד אל אל קול ג'יי)
2001: נאז - "Ether" (כנגד ג'יי זי)
2001: ג'יי זי - "Takeover" (כנגד נאס ופרודיג'י)
2002: אמינם - "The Sauce / Nail In The Coffin" (כנגד דייב מייס, דה סורס ובנזינו), "Go To Slep" (כנגד ג'ה רול ובנזינו)
2003: פיפטי סנט - "Back Down" (כנגד ג'ה רול), אמינם - "Bully" (כנגד ג'ה רול, דה סורס, ירוו גוטי ובנזינו), "Doe Rae Me\Hailie's Revenge" (כנגד ג'ה רול ומרדר אינק.), ג'ה רול - "Loose Change" (כנגד דר. דרה, שיידי/אפטרמאת' רקורדס, D12 ואמינם)
2003: רויס דה "9'5 - "Malcolm X" (כנגד D12)
2010: ניקי מינאז' - "Roman's Revenge" (כנגד ליל קים)
2014: ליל קים - "Flawless (remix)‎" (כנגד ניקי מינאז')
2016: טיילור סוויפט - "Bad Blood" (כנגד קייטי פרי)
2017: קייטי פרי - "Swish Swish" (כנגד טיילור סוויפט)
2017: רון נשר - "תן לי פה לייק" (כנגד סאבלימינל)
2018: רון נשר - "#לירזובתאל" (כנגד סטטיק ובן-אל)
2018: משין גאן קלי - "Rap Devil" (כנגד אמינם)
2018: אמינם - "Killshot" (כנגד משין גאן קלי)
2018: דודו פארוק - דרעבאלך (כנגד סטטיק ובן-אל)
2019: פיודיפאי - Bitch Lasagna (כנגד טי סיריז)
2020: ג׳וש ריצ׳רדס - still softish (כנגד ליל האדי)
לקריאה נוספת

דיסים בהיפ-הופ הישראלי
הערות שוליים

↑  מתן שרון‏, קנדריק לאמאר מסתכסך עם עולם ההיפ הופ, ומחזיר אותו לחיים, באתר וואלה, 20 באוגוסט 2013
דרום לבנון (מחוז)

ערך זה עוסק במחוז בלבנון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 נפות במחוז:  3
 בירת המחוז:  צידון
 שטח:  929.6 קמ"ר
 דת:  שיעים (70%)  סונים (17%)  נצרות (13%)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  590,078 (31 בדצמבר 2017)
 קואורדינטות:  33°33′00″N 35°23′00″E﻿ / ﻿33.55°N 35.383333333333°E﻿ / 33.55; 35.383333333333 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז דרום לבנון (בערבית: محافظة الجنوب, בתעתיק מדויק: מֻחאפט'ת אלג'נוב, בתרגום לעברית: מחוז הדרום) הוא אחד ממחוזות לבנון. שטחו הכולל של המחוז הוא 929.6 קמ"ר ובירתו היא העיר צידון.
נפות

מחוז דרום לבנון מחולק לשלוש נפות:
נפת צידון (צידון)
נפת ג'זין (ג'זין)
נפת צור (צור)
ראו גם

דרום לבנון
דייב מארי

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1956 (בן 67) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  David Michael Murray 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1972 
 סוגה:  הבי מטאל 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  EMI 
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד מייקל מארי (באנגלית: David Michael Murray; נולד ב-23 בדצמבר 1956 בלונדון) הוא גיטריסט וכותב שירים הידוע בעיקר כאחד החברים המקוריים בהרכב של להקת ההבי מטאל איירון מיידן, אליה הצטרף חודשיים לאחר הקמתה, ב-1975.
חייו

מארי גדל במשפחה ענייה, אשר עברה לעיתים קרובות ממקום אחד למשנהו. בגיל 15 החל לגלות עניין ברוק, לאחר ששמע את וודו צ'יילד של ג'ימי הנדריקס. בעודו נער הקים את הלהקה הראשונה שלו, שנקראה Stone Free. הלהקה כללה גם את אדריאן סמית', שהפך אחר-כך לאחד מחברי איירון מיידן. מארי היה חבר בעוד מספר להקות לפני שפגש את סטיב האריס והצטרף לאיירון מיידן לראשונה. הוא עזב את הלהקה לתקופה קצרה לאחר שרב עם הסולן דאז, דניס וילקוק. מארי הצטרף לסמית', ללהקת ארצ'ין והקליט תקליט שדרים אחד, "Black Leather Fantasy". לאחר מכן הוא עזב את ארצ'ין והצטרף מחדש לאיירון מיידן, לאחר שווילקוק עזב את הלהקה.
דיווה די

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 1971 (בת 52) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
דיווה די היא דמות דראג קווין המגולמת על ידי האמן דניאל יאיר (נולד ב-10 בנובמבר 1971), והיא מלכת הדראג הפעילה הוותיקה ביותר בישראל המופיעה מזה כ-30 שנים.
ביוגרפיה

יאיר גדל במשפחה חילונית בירושלים. בצעירותו למד בלט קלאסי ואופרה, ואף דגמן תקופה מסוימת. בתחילת שנות ה-90 עבד כרקדן מועדונים בירושלים. כבר בראשית דרכו הופיע במראה עמום מגדרית. תחילה כונה על ידי העיתונות 'דני הכתום' או 'דני השקוף' על שם תלבושות שנהג ללבוש ובהמשך קיבל את שם הבמה דני רקדני, מאיש חיי הלילה הירושלמי ינקי בכר. בנערותו היה חובב של סרט הקאלט מופע הקולנוע של רוקי וביום הולדתו ה-16 הופיע בהקרנה פעילה של הסרט שהייתה גם הפעם ה-300 בה צפה בו. מרבית הופעותיו בתקופה זו היו דווקא מחוץ לסצנת המועדונים הגאים של ירושלים. הופעת הדראג המקצועית הראשונה שלו הייתה ב-1 באוגוסט 1990 והופעותיו הראשונות היו בחצר החאן. בהיעדר מלכות דראג מבוגרות יותר ללמוד מהן את התחום, נעזר יאיר בספרים וסרטים מחו"ל. סיפור אהבה בשלושה פרקים השפיע עליו לדבריו במיוחד.
יאיר הוא בעל תואר שני בספרות השוואתית מהאוניברסיטה העברית. במחקרו האקדמי בחן את הייצוג המגדרי של דמויות הנשים בתיאטרון השייקספירי (אשר גולמו במקור על ידי גברים). לטענתו, דראג איננו עוסק בנשים ובנשיות בלבד, אלא מהווה מעין מגדר בפני עצמו המאמץ גם אספקטים קיצוניים של התנהגויות שמיוחסות לנשיות אך מותיר על כנם גם דפוסי ההתנהגות המזוהים כגבריים בו בזמן.
על אף שהופעותיו אינן מכילות בהכרח תוכן פוליטי מפורש, יאיר מתייחס לעצם אמנות הדראג בכלל, ולבחירה לפתח את הדראג הירושלמי בפרט כאל אמנות פוליטית. לתקופה מסוימת בצעירותו אף חי בירושלים כשהוא לובש דראג גם שלא במסגרת הופעות
דיווה די

את השם דיווה די אימץ יאיר בשנת 1994. עד שנת 1998 הופיעה דיווה די במופעי סולו, ואז הקימה יחד עם האמנית סילבי ורסקו (ארז מור מושיוב) את הצמד 'תאומות הנשייה' שהופיע במשך שנה במופע בשם דראגסטור בתיאטרון צוותא. בשנת 2001 השתתפו הצמד במופע בשם 'עקב בצד אגודה'. ב-1995 השתתפה בפתיחת התערוכה 'זז בין המינים'. דיווה די הנחתה את מצעדי הגאווה הראשונים בירושלים בשנים 2002 ו-2003.
ב-2004 הקימה דיווה די יחד עם אמניות הדראג הירושלמיות גלינה פור דה-ברה, טלולה בונט, קיארה דופלה, ג'ינג'ר וליידי דיי את הרכב 'פאות קדושות' בתיאטרון החאן. בשנת 2007 הופיעה עם ההרכב בסן פרנסיסקו כחלק מחגיגות 25 שנה לקהילה היהודית הרפורמית, קהילת "שער הזהב". ב-2009 השתתפה כחלק מההרכב בסדרה תמיד אותו חלום וב-2015 השתתפה עם ההרכב גם בתוכנית הבידור 'הכל הולך'. בשנת 2014 עלה מופע מחודש של פיאות קדושות בבימויו של אמיר פרישר גוטמן שעיצוב התלבושות והפאות אליו נעשה על ידי דיווה די בשיתוף עם אלה קולסניק.
ב-2016 הופיעה בתפקיד עצמה בהפקה הישראלית של בנות הזהב. בשנת 2012 עלתה דיווה די גם במופע יחיד בשם 'מסקנות ותאונות'.
כמלכת הדראג הוותיקה בישראל, דמותה של דיווה די מתייחסת רבות לגילה, כמו גם ל'תלמידות' הרבות שחנכה לאורך השנים ('בנותיה'). דמותה מתאפיינת בהומור שחור ובוטה והיא מרבה ללגלג על עמיתותיה הצעירות ממנה, על הקהל ועל עצמה.
חיים אישיים

לאחר שנים ארוכות של מגורים בירושלים, עבר יאיר להתגורר בתל אביב בעקבות הרצח במצעד הגאווה בירושלים ב-2015. מלבד תחום הדראג עובד יאיר גם כמאפר, סטייליסט, מורה לפיתוח קול ומנחה שחקנים ומלכות דראג.
בשנת 2021, אימץ יאיר את השם דיווה די באופן רשמי, ושמו בתעודת הזהות דניאל דיווה די יאיר.
הערות שוליים

1 2  רועי יולדוס רוזנצוייג, ‏על הבמה היא היסטריה: דיוה D במופע סולו חדש, באתר ‏מאקו‏, 26 בדצמבר 2012
↑  יובל הימן, במבט לאחור: כך התפתחה סצנת הגייז הירושלמית, זמן ירושלים, 22 ביוני 2006
1 2 3 4  Jacob Newberry, Diva D, the Godmother of Jerusalem Drag, Can’t Leave the Holy City Alone, Tablet, 23 march 2016, (באנגלית)
↑   גיל נוה, כשהדראג חודר למיינסטרים, באתר הארץ, 12 במאי 2015
↑   נרי ליבנה, גשם של גברים, הללויה!, באתר הארץ, 8 במרץ 2014
↑  דראג ירושלמי יורד לת"א, באתר הארץ, 1 בנובמבר 2007
↑   גיל נוה, הרכב הדראג "פאות קדושות": מכסים את ישראל בנצנצים, באתר הארץ, 17 ביולי 2014
↑  גיא ארליך, מי רוצה להיות דראג קווין כשיהיה גדול?, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2011
דיווה די במועדון ה-Q בירושלים ב-1995
צמד 'תאומות הנשייה' עם סילבי וורסקו, מתוך המופע "עקב בצד אגודה". צילום: יאיר קוקי
דרום טרנסדנוביה

| --- | --- |
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 מחוזות בחבל:  3
 בירת החבל:  פץ'
 שטח:  14,198 קמ"ר (דירוג: 3)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בחבל:  879,596 (דירוג: 7, 1 בינואר 2019)
  ‑ צפיפות:  63.7 נפש לקמ"ר (דירוג: 7, 2015)
 קואורדינטות:  46°04′15″N 18°13′59″E﻿ / ﻿46.07083°N 18.23306°E﻿ / 46.07083; 18.23306
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דרום טרנסדנוביה (בהונגרית: Dél-Dunántúl) הוא אחד מחבלי הונגריה המוגדרים לצרכים סטטיסטיים ותכנוניים ושוכן בחלקו הדרום מערבי של המדינה. הוא כולל בתוכו את המחוזות באראניה, שומוג' וטולנה. מרכז החבל נמצא בעיר פץ'.
ערים מרכזיות

| שם העיר | אוכלוסייה |
| --- | --- |
פץ': 144,675
קאפושוואר: 62,446
סקסארד: 32,528
שיופוק: 25,468
פקש: 18,970
אתרי מורשת עולמית

הנקרופוליס הנוצרי המוקדם בפץ'
הערות שוליים

1 2 3  Gazetteer of Hungary, 1 January 2017 (בהונגרית) (באנגלית)
↑  Eurostat - Population density by NUTS 2 regions
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של הונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דניאל אישטרושה

| --- | --- |
 לידה:  1584 ה'שמ"ב סלוניקי, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  16 באוקטובר 1653  (בגיל 69 בערך) כ"ה בתשרי התי"ד
 מקום קבורה:  סלוניקי
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית
 תקופת הפעילות:  ?–1654 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה
 רבותיו:  הרב מרדכי קלעי
 תלמידיו:  רבי דוד קונפורטי, רבי גבריאל אספרנסה ועוד רבים
 חיבוריו:  שו"ת מגן גיבורים
 אב:  ר' משה
 צאצאים:  נינו, רבי חיים אברהם אישטרושה
 
הרב דניאל אישטרושה או איסטרוסה (ה'שמ"ב, 1584 – כ"ה בתשרי התי"ד, 16 באוקטובר 1653) היה רב, פוסק וראש ישיבה בסלוניקי ומחבר ספר מגן גיבורים.
ביוגרפיה

נולד בסביבות שנת ה'שמ"ב לרבי משה בסלוניקי. למד אצל רבי מרדכי קלעי, וכיהן, עוד בחיי רבו כראש ישיבה בק"ק פורטוגאל יחייא בעיר שמרוב גודלה נחלקה ל"שבעה מהדורות", (כיתות). מתלמידיו שם נמנים רבי דוד קונפורטי, מחבר ספר קורא הדורות, שלמד שם במהדורה השנייה, רבי גרשון בן אברהם מוטאל, רבי יצחק די אלבה ורבי גבריאל אספרנסה, המשורר יעקב דניאל, הרב בנימין מדינה, שהיה רבה של מונסטירייו שבמוקדוניה, שבתי עמנואל חסן, מחבר ספר חסן ישועות ועוד רבים. שימש כאחד מארבעת הרבנים הכוללים של סלוניקי.
היה ידוע כ"עניו מאד וחסיד ומראהו כמלאך ה' צבאות"
נפטר במגפה שפרצה בסלוניקי בכ"ה בתשרי התי"ד ועל מצבתו נכתב:
אבן יקרה בה: נגנז גברא רבה

רחים ליה עלמא טובא: איש חמודות דניאל

לכפר על עם קדושים: נגזר על חמד אישים

יבא חכם חרשים: כען יתקרי דניאל

רב ועצום בתורה: לו זרוע עם גבורה

 ארי שבחבורה: ויהי דניאל

באלהיו נפשו קשורה: ובקרבו שכינה שורה

בקי בסתרי התורה: לא נמצא מכלם כדניאל

 על קדם מלכא: בחיבה ובנשיקה

הרב הגדול כארי יתנשא כ'מ'ה'ר

 דניאל אישטרושה זלה"ה יום ה' כ"ה

לתשרי שנת הת'י'ד' ליצירה

תנצב"ה
ביוגרפיה > צאצאיו

הותיר שלושה בנים, רבי יוסף, רבי דוד ורבי יצחק. נכדו היה רבי חיים אברהם אישטרושה, שהיה רבה של שירון.