stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוייא
הכחדה

ההויא נכחדה עקב ציד יתר אנושי למען נוצותיה, וכן עקב כריתת היערות בהם היא חיה. הפרטים האחרונים שנראו ממנה נצפו ב-1907, אם כי נראה ששרדה עד ל-1960. היא הייתה נדירה עוד לפני הגעת האירופאים ונמצאה בעיקר סביב רכסי ההרים Kaimanawa‏, Remutaka‏, Tararua ו-Ruahine, כולם באי הצפוני.
ציפור זו נודעת בתרבות של המאורים ובייחוד במיתולוגיית המאורים, בו היא נחשבת לקדושה, והיה טאבו על נגיעה באיש שנשא את עורה או את נוצותיה, לאחר שצדו מספר פרטים.
הערות שוליים

↑  הוייא באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531295305171  GND: 1094922900  LCCN: sh85062814
הלגיון השישי הרקוליה

| --- | --- |
סמל הלגיון על פי נוטיטיה דיגניטטום
סמל הלגיון על פי נוטיטיה דיגניטטום
 פרטים
 מדינה:  האימפריה הרומית
 שיוך:  הצבא הרומי
 סוג:  לגיון
 בסיס האם:  פאנוניה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  המאה השלישית – לא ידוע
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  נשק קר, בעיקר פילום, גלדיוס, סקוטום, לוריקה לוריקה סקוומטה (שריון שרשראות)
הלגיון השישי הרקוליה (בלטינית: Legio VI Herculia) היה לגיון רומאי, אשר הוקם בידי הקיסר דיוקלטיאנוס והוצב במחוז פאנוניה ליד הדנובה.
היסטוריה

המידע על הלגיון מועט. הוא הוקם בידי הקיסר דיוקלטיאנוס, ככל הנראה בתחילת שנות שלטונו. הלגיון נקרא "הרקוליה" אשר משמעותו "מוקדש להרקולס". הרקולס היה פטרונו של מקסימיאנוס, שותפו לשלטון של דיוקלטיאנוס. הלגיון הוקם במקביל ללגיון החמישי יוביה, אשר נקרא על שם יופיטר (המכונה גם יוביוס), הפטרון של דיוקלטיאנוס. הלגיון החמישי הרקוליה הוצב לצד הלגיון השישי הרקוליה במחוז פאנוניה ליד נהר הדנובה. במאה החמישית הלגיון נזכר בנוטיטיה דיגניטטום, עדיין בבסיסו הישן על יד הדנובה. גורלו של הלגיון לאחר מכן אינו ידוע.
הערות שוליים

↑  הלגיון השישי הרקוליה, באתר livius.org (באנגלית)
הלגיון השישי פרתיקה

הלגיון השישי פרתיקה (בלטינית: Legio V Parthica) היה לגיון רומאי, שהוקם בידי הקיסר דיוקלטיאנוס (284–305), בסוף המאה ה-3 לספירה.
היסטוריה

הלגיון אורגן על ידי דיוקלטיאנוס, כנראה יחד עם הפרתיקה השלישית והשישית, כחלק מארגון מחודש של הפרובינקיות המזרחיות. הלגיון נקרא "פרתיקה" על שם האויב – הפרתים, ששלטו באזור איראן של ימינו, והופלו על ידי האימפריה הסאסאנית כמה עשורים לפני הקמת הלגיון. השם והמספר של לגיונות אלה נבחרו ככל הנראה בעקבות שלושת לגיונות ה"פרתיקה" שהיו כבר קיימים, וככל הנראה נבע מארכאיות.
בשנת 359 הלגיון שהוצב בעיר אמידה (דיארבקיר), הגן על אחד המבצרים שמילאו תפקיד חשוב במלחמות פרס–רומא, שכן הלגיון ישב על צומת חשובה, ליד הגשר שעל החידקל שיצר את הדרך שחיברה בין מרכז אנטוליה לאשור. הוא הותקף בידי כוחות של הצבא הסאסני ותוגבר בשישה לגיונות נוספים, אך לאחר מצור של 73 יום הלגיון נוצח והעיר אמידה נכבשה על ידי כוחות הסאסאנים ובני בריתם בראשות המלך שאפור השני, הלגיון המנוצח הושמד ברובו בקרבות, ונראה שמעולם לא הוקם מחדש, שכן הוא חסר ברשימת הלגיונות הרומאים המזרחיים בתחילת המאה ה-5.
הערות שוליים

↑  Legio V Parthica – Livius, www.livius.org
↑  Apamea. The II legio parthica., Supplementum Epigraphicum Graecum
היבשה התחתית (קולומביה הבריטית)

| --- | --- |

 מדינה:  קנדה קנדה
 שטח:  36,303.31 קמ"ר
 קואורדינטות:  49°05′00″N 122°21′00″W﻿ / ﻿49.083333333333°N 122.35°W﻿ / 49.083333333333; -122.35 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   אזור היבשה התחתית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
היבשת התחתית (באנגלית: Lower Mainland) הוא שם נפוץ לאזור המטרופולין של העיר ונקובר הממוקם במחוז קולומביה הבריטית שבקנדה. המחוז משתרע על פני 36,303 קמ"ר.
נכון לשנת 2011, חיו באזור היבשה התחתית 2,590,921 תושבים (59% מכלל אוכלוסיית קולומביה הבריטית). 16 מתוך 30 המחוזות המאוכלסים ביותר של קולומביה הבריטית ממוקמים באזור יבשת התחתית.
הערות שוליים

↑  "Data table, Census Profile, 2021 Census of Population - Lower Mainland--Southwest [Economic region], British Columbia". נבדק ב-10 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0378 9916
האחיות מגדלנה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  פיטר מולאן 
 הופק בידי:  פרנסס היגסון 
 תסריט:  פיטר מולאן 
 עריכה:  Colin Monie 
 שחקנים ראשיים:  אן-מארי דף נורה ג'יין נון דורותי דאפי ג'רלדין מקיואן
 מוזיקה:  קרייג ארמסטרונג 
 צילום:  Nigel Willoughby 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, צרפת, אירלנד 
 חברת הפקה:  Momentum Pictures, PFP Films, Temple Film and Television Productions 
 חברה מפיצה:  Magna Home Entertainment, וודו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2002 (אנגליה)
 משך הקרנה:  119 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות:  20,957,001‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   magdalenesisters
 פרסים:  פרס אריה הזהב 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
האחיות מגדלנה (אנגלית: The Magdalene Sisters) הוא סרט קולנוע שנכתב ובוים בידי פיטר מולאן והופק בשנת 2002. הסרט מספר את סיפורם של מנזרי מגדלנה באירלנד. זכה בפרס אריה הזהב.
עלילת הסרט

הסרט מתמקד בארבע נערות, כל אחת עם סיפור אישי משלה, אשר הוביל את כולן לאותו גורל:
מרגרט (אן מארי דאפי), נאנסה על ידי בן-דודה ומצאה עצמה אשמה בפרשה.
ברנדט (נורה ג'יין נון), יתומה שפלרטטה עם הבנים וסומנה על ידי מוריה השמרניים.
רוז (דורותי דאפי) וקריספינה (איילין וולש), שתיהן ילדו ילד מחוץ לנישואין, האחת כתוצאה מסקרנות מינית, והשנייה כתוצאה מאונס, ככל הנראה.
כולן נשלחו על ידי האחראים עליהן אל מנזר מגדלנה, שם נועדו לעבודת פרך ככובסות מקומיות, אשר עבודתן הקשה נועדה להבטיח את ניקוי חטאיהן, אך גם נועדו לחיות שם את שארית חייהן. המנזר מנוהל תחת שליטתן של הנזירות, בראשן האחות הראשית בריג'ט (ג'רלדין מקיואן) אשר שליחותן האלוהית מהווה הצדקה להשפלות בלתי פוסקות במטרה לדכא את נפשן ורצונן של הנערות לחזור אל העולם שבחוץ, בידיעה שסומנו לעד כחוטאות.
עלילתו של הסרט מתרחשת בשנות השישים. הסרט מתאר את המסלול שעברו הנערות שנשלחו למנזר, מהרגע שבו הן רק מקוות לברוח בחזרה, עד הרגע שבו הן משעבדות את עצמן למקום בידיעה שהן לבדן בעולם: מרגרט, בהגעתה למנזר, מחליטה לברוח באחד מהלילות הראשונים, אך כשהיא עומדת להוציא לפועל את הבריחה המיוחלת, חוזרת בה כשנערה אחרת שברחה מן המנזר מובאת חבולה ודחויה בידי אביה (המגולם על ידי פיטר מולאן, במאי הסרט), ומחליטה בתוכה כי זהו גם גורלה. גם ברנדט מנסה לברוח מהמנזר, אך נתפסת ועוברת התעללות על ידי הנזירות, אוגרת את זעמה, מתכנסת בתוך עצמה ומאמצת את שיטת עבודת הפרך של המנזר.
דיכוי רוחן של הנשים במנזר הוא חלק מהשיטה המתמשכת של הנזירות האחראיות. בעוד הנשים מסתפקות בתנאים מינימליים ובאוכל דל, הנזירות מתפנקות על אוכל משובח אל מול הנשים המורעבות, דרך אשנב שבו הן נראות מדושנות עונג. בנוסף לעבודת הפרך והתנאים הירודים, עריצותן הישירה של הנזירות היא חלק בלתי נפרד החיים השותפים. בהגעתן המשותפת של מרגרט, ברנדט ורוז, מציגה האחות ברידג'ט את חוקי המקום, ולאחר מכן עוברת על פני כל אחת מן הנערות כדי לשבור את רוחן, כאשר לרוז היא משנה את השם לפטרישיה (השם בו הובאה לנצרות), מאחר שכבר קיימת במנזר אחת בשם רוז. בשגרת היומיום הנשים אסורות מלדבר אחת עם השנייה וליצור חברויות, ומי שעוברת על חוקים אלו נענשת בעקבות אי צייתנות. באחת הסצנות הקשות בסרט הנערות ניצבות עירומות במקלחות, אל מול הנזירות המתבדחות על הפגמים הגופניים שלהן.
דמות נוספת בסרט היא אישה קשישה בשם קייטי, שככל הנראה עשתה אותן השגיאות של הנערות הצעירות, אך גילה הוא הדבר היחידי המבדיל ביניהן, ונוכחותה בסרט מביאה נקודת מבט על שאר הנשים הנמצאות במנזר מלבד הנערות הצעירות, מה שמחזק את ההשקפה כי כל מי שנשלחה אל המנזר לא נועדה לצאת ממנו לעולם.
עלילת הסרט > היציאה מן המנזר

בסופו של הסרט כל אחת מארבע הנערות עוזבת את המנזר, בדרך זו או אחרת. במהלך השהות במנזר מגלה מרגרט כי קריספינה, הסובלת מפיגור קל, מנוצלת מינית על ידי הכומר הראשי של המנזר, האב פיצרוי, ומחליטה להתנקם בו על ידי טמינת סרפד בתוך הכביסה שלו. במהלך טקס פומבי בעיירה שבסמוך למנזר, אליו מובאות הנערות, הסרפד מתפשט על גופו של הכומר והוא פושט את בגדיו אל מול כל הנוכחים החוזים בגופו הפצוע. אז מסתבר שהסרפד עבר גם אל ירכיה של קריספינה בעקבות משגל שנערך עם הכומר זמן מה לפני, והיא מתחילה לאבד את העשתונות בנוכחות כל תושבי העיירה (בצעקות האשמה כלפי הכומר "אינך איש האלוהים!"). כתוצאה מכך מחליטה האחות ברידג'ט לשלוח את קריספינה למוסד לחולי נפש. מרגרט מנסה לבוא להגנתה של קריספינה, אך מתקפלת מול זעמה של האחות ברידג'ט.
בחג המולד השלישי להגעתן, מגיע אחיה הצעיר של מרגרט, עתה בוגר בן שמונה עשרה, עם מכתב אישור מן הכומר של המשפחה על מנת להוציא את אחותו מן המנזר. ביציאה מן המנזר עוצרת מרגרט את האחות ברידג'ט והארכיבישוף הנוכח בבקשה שתיתן לה לעבור על פניהם. האחות ברידג'ט בזה לגילוי עזות המצח של מרגרט ואוסרת עליה לצאת מן המנזר עד שתסור מדרכה, אך זו כורעת על ברכיה לתפילה, והנוכחים מוותרים על ההמתנה וממשיכים הלאה.
בשנה הרביעית לשהייתן של השתיים הנותרות, מבקשת רוז מהאחות ברידג'ט רשות לשלוח גלויה ליום הולדתו של בנה, אך האחות העסוקה בלמצוא את המפתח האבוד לכספת של המנזר, פוטרת אותה בבוז בטענה כי אין לה הזכות להיקרא אמא. רוז מצטרפת בחוסר רצון לחיפושים אחר המפתח, וכאשר היא מוצאת אותו חבוי מתחת לשידת מגירות היא אינה מדווחת על מציאתו.
ברנדט, שכבר אמצה את שיטת המנזר, מתנערת מכל גילוי של נדיבות וטוב לב שהיה בה לפני שהגיעה. אך כאשר קייטי הקשישה נפטרת היא מחליטה שהיא לא מתכוונת לסיים כמוה. היא ורוז הן מחליטות לברוח עוד באותו הלילה. הן מוצאות במשרד את המפתח לדלת הכניסה, וכאשר מגיעה האחות ברידג'ט היא נאבקת בברנדט עד אשר רוז שולפת את המפתח של הכספת, ותאוות הבצע של האחות ברידג'ט מנצחת אותה. השתיים בורחות מן המנזר ומגיעות אל דבלין, שם הן מוצאות מקלט אצל בת דודתה של ברנדט, ספרית במקצוע. רוז עובדת לליברפול וברנדט נשארת אצל בת דודתה ומתמקצעת כספרית.
עלילת הסרט > הדמויות האמיתיות- סיום

מרגרט מעולם לא נשאה, הפכה להיות מורה ובהמשך לסגנית מנהל בית ספר.
ברנדט פתחה מספרה משל עצמה, נישאה והתגרשה שלוש פעמים.
רוז נישאה והולידה שתי בנות. נפגשה מחדש עם בנה בשנת 1996, שנתיים לפני מותה.
קריספינה, ששמה האמיתי מחוץ למנזר היה הרייט, נפטרה בביה"ח מאונט ורנון בגיל 24 מאנורקסיה
הסרט מנסה להצביע על השגיאות של הממסד הדתי ועל שיתוף הפעולה של החברה השמרנית, ששתקה ונתנה לאירועים כאלה להתממש בתוך חומות המנזר, בעוד החברה המודרנית ממשיכה הלאה.
הארדיקאנוט

הארדיקאנוט (בדנית: Knud III Hardeknud, מילולית: "קאנוט החזק"; 1018 או 1019 – 8 ביוני 1042) היה מלך דנמרק משנת 1035 ומלך אנגליה משנת 1040 ועד מותו.
ביוגרפיה

הארדיקאנוט היה בנם של המלך קאנוט הגדול ואמה מנורמנדיה. לאחר מות אביו, ירש הארדיקאנוט את הכתר הדני בתור קאנוט השלישי, אך הסתכסך עם מגנוס הראשון מלך נורווגיה, שמנע ממנו להפליג לאנגליה כדי להבטיח את שלטונו שם. כתוצאה מכך, הוסכם כי אחיו הממזר של הארדיקאנוט, הרולד "קל-הרגליים", ימשול באנגליה כעוצר בשמו.
הרולד לקח את הכתר האנגלי לעצמו ב-1037, בטענה כי "הארדיקאנוט שהה זמן רב מדי בדנמרק". לאחר שכרת ב-1039 ברית עם מגנוס, לפיה אם אחד מהם ימות ללא צאצאים יירש האחר את מקומו, תכנן הארדיקאנוט לפלוש לאנגליה כדי להדיח את הרולד, והגיע לפלאנדריה, שם שהתה אמו הגולה. אך הרולד מת בטרם הספיק הארדיקאנוט לפלוש לאנגליה, במרץ 1040. הארדיקאנוט נחת בסנדוויץ' ביוני, "שבעה ימים לפני אמצע הקיץ", ועמו 62 ספינות מלחמה. מאחר שלא הספיק להילחם בהרולד כשעוד היה בחיים, הוא הוציא את גופתו מקברה והשליכה לביצה.
הארדיקאנוט היה מלך אכזר ובלתי אהוד. הוא גבה מעמו מיסים גבוהים, ובשל כך פרץ כנגדו ב-1041 מרד, שכשל לבסוף. הוא קרא לאחיו-למחצה אדוארד (בנם של אמה מנורמנדיה והמלך אתלרד השני), שהיה בגלות בנורמנדיה, לשוב לאנגליה ולשלוט עמו, ולרשת אותו לאחר מותו, מאחר שלו עצמו לא היו צאצאים.
ב-8 ביוני 1042 כשהתארח הארדיקאנוט בחתונתו של נושא דגלו לשעבר והרים כוסית לבריאותם של החתן והכלה, נפל ומת ככל הנראה משבץ, ונקבר בווינצ'סטר. אחיו אדוארד ירש אותו לאחר מכן, והשיב את בית וסקס לשלטון.
הוי אן

הוי אן (ווייטנאמית Hội An) היא עיר קטנה, הנמצאת לחוף ים סין הדרומי, במרכז וייטנאם. העיר ממוקמת בשפך הנהר ט'ו בון (Thu Bon), לחופה המזרחי של וייטנאם, ליד מחוז קואנג נאם, כ-600 ק"מ מדרום להאנוי, ובמרחק דומה מצפון להו צ'י מין סיטי, לשעבר סייגון. אוכלוסייתה מונה כ-121,716 נכון ל-2008.
הגשר היפני, סמלה של הוי אן
היסטוריה

העיר צמחה בשפכו של נהר, על בסיס של אדמות סחף וטיט שנסחפו על ידי הנהר. נמצאו באתר שרידים קדומים של תרבות סא הווין (Sa Huynh), המתוארכים לתקופה שבין המאה ה-1 לפנה"ס ועד המאה ה-1 לספירה. יורשיהם של בני תרבות סא היון היו בני אומת צ'אמפה ששלטה במרכז ודרום וייטנאם. הוי אן, שנקראה באותה תקופה לאם אפ פו (Lâm Ấp Phố) התפתחה להיות אחד הנמלים הגדולים בדרום-מזרח אסיה.
במאה השמינית ירדה הוי אן מגדולתה, והפעילות המסחרית עברה לנמל ט'י נאי (Thi Nay), ליד קי ניון (Quy Nhon) של היום. החל מן המאה ה-12 ועד המאה ה-15 הייתה הוי אן מרכז חשוב על הדרך הראשית בין הצפון לדרום, ובשל מיקומה גם שימשה כמרכז לסחר עם הארצות שממערב.
במאה ה-16 ובמאה ה-17 התפתחה העיר כמרכז סחר חשוב, במקביל להתפתחות המסחר באזורים הפנימיים של הארץ. ישבו בה סוחרים סיניים ממחוזות שונים, יחד עם סוחרים יפניים, הולנדים והודים. בתקופה זו נקראה העיר האי פו (Hai Pho), "עיר חוף". חלק מן העיר היה מושבה יפנית, שהייתה מחוברת לשאר העיר בגשר; הגשר (Chùa cầu) הוא מבנה ייחודי, מקורה לכל אורכו בקירוי שנבנה על ידי היפנים, ובקצהו פגודה בודהיסטית. מיקומה של העיר שוב הועיל מאוד בתקופה זו, הן בשל היותה עיר נמל, והן בשל מיקומה על הדרך בין הצפון לדרום. עד סוף המאה ה-18 זכתה העיר לפריחה כלכלית.
האירופים - צרפתים, ספרדים, פורטוגזים והולנדים - הכירו את הוי אן בשם פייפו (Faifo). הוצעו מספר הסברים לשם זה; יש הטוענים שזהו שיבוש השם האי פו; אחרים טוענים שהשם בא מקיצור השם הוי אן פו (Hội An-phố) שפירושו "העיר הוי אן"; השם קוצר להוי פו, ומשם הגיע השיבוש פייפו.
לקראת סוף המאה ה-18 החלה הוי אן לרדת מחשיבותה. במהלך המאה ה-19 גדלה הוי אן, אך חשיבותה המשיכה לרדת, עד שאבדה לקראת סוף המאה, והעיר הפכה לעיר קטנה ובעלת חשיבות נמוכה.
ב-1999 הוכרזה העיר העתיקה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. העיר זכתה להכרזה זו משתי סיבות: היותה דוגמה לשימור מוצלח של עיר נמל מסחרית בדרום-מזרח אסיה, מן המאות החמש עשרה עד התשע עשרה, וכן בשל השילוב ייחודי בין סגנון הבנייה המקומית לבניינים שנבנו בהשפעה זרה.
העיר כיום

הוי אן היא עדיין עיר קטנה כיום, אך היא מושכת אליה מספר רב של תיירים, ומהווה נקודה קבועה במסלולי טיול של תרמילאים. מבקרים רבים מגיעים בשל חנויות אמנות ומלאכת יד המצויות בה, כמו גם האווירה המערבית ביחס לערים אחרות של וייטנאם.
אתרי העיר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
העיר מתוירת ומלאה בבתי מלון קטנים ובמסעדות המגישות אוכל מערבי.
אזור מוכר בהוי אן הוא "רובע התופרות" שבגללו העיר כולה מכונה לעיתים "עיר החייטים". הרובע מורכב מכמה רחובות והצטלבויות ומכיל למעשה הרבה מתפרות קטנות, לרוב ביתיות שבהן תופרים ותופרות מקבלים הזמנות יומיומיות לרוב מתיירים שמגיעים למקום ומבקשים לרכוש בגדים מעוצבים אישית, הן בבד ובגזרה, ומותאמים למידותיהם. הרובע מפורסם בשל איכות התפירה הגבוהה ביחס למחיר הזול. קיימות גם סנדלריות שבהן ניתן לרכוש נעליים בהתאמה ובעיצוב אישי.
הערות שוליים

↑  נטע רובינשטיין, טיול אחרי צבא: המקומות שאתם חייבים לבקר בהם, באתר כיפה, ‏21 בינואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530897705171  BnF: cb18053961q (data)  MusicBrainz: f428ec7a-b787-4313-9b98-ef2d5ee6e796  NARA: 10037654  NKC: ge1002778  VIAF: 245816911   WorldCat (עם VIAF): 245816911
הטעויות המוצלחות שלי

| --- | --- |

סמליל התוכנית
 סוגה:  ראיונות
 יוצרים:  ירון טן ברינק ענת גורן רז דדי
 מנחים:  ענת גורן
 משתתפים:  ראו בהמשך
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  12
 הפקה
 מפיק:  מושיק פארן
 מפיקים בפועל:  שרית קורן
 חברת הפקה:  סלוצקי אפיקי תקשורת
 עורכים:  עורכת ראשית: רינת קליין עורך תוכן: ירון טן ברינק עורכת משנה: רוני אורון
 אתר צילומים:  אולפני אוטופיה
 צלמים:  אורי אקרמן ברק מרטון דורון פלד רמי קצב
 אורך פרק:  26-30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 פורמט (תמונה):  16:9, HDTV
 תקופת שידור מקורית:  5 ביולי 2022 – 22 בספטמבר 2022 (80 ימים)
 קישורים חיצוניים
 אתר התוכנית
הטעויות המוצלחות שלי היא תוכנית ראיונות ישראלית בהנחיית ענת גורן שבמסגרתה היא מראיינת אישיות מפורסמת על הכישלונות והטעויות שלה במהלך חייה. התוכנית כללה 12 פרקים והיא שודרה החל מ-5 ביולי עד 22 בספטמבר 2022 בכאן 11.
מבנה התוכנית

בכל פרק, ענת גורן נפגשת לשיחה אחד עם אישיות מפורסמת, בה הם מדברים על הטעויות והכישלונות במהלך חייה. המרואיינים חושפים את הטעויות ששינו את חייהם ועיצבו אותם מחדש, כיצד התמודדו עם הכישלונות האישיים והמקצועיים ואיך הם קמו מחדש אחריהם.
התוכנית מתקיימת בחלל המדמה את "מאחורי הקלעים", בו גורן מובילה את המרואיינים לשיחה שנעה בין תחנות שונות הנמצאות בחלל.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 12 | 12 | 5 ביולי 2022 | 22 בספטמבר 2022 |
סקירת הסדרה > פרקים

| מספר פרק | מרואיין/ת | תאריך שידור מקורי ישראל | נתוני צפייה> אחוזי צפייה | נתוני צפייה> מספר צופים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סתיו שפיר | 5 ביולי 2022 | – | – |  |
| 2 | צביקה הדר | 12 ביולי 2022 | 4.1% |  |  |
| 3 | אוולין הגואל | 19 ביולי 2022 | 2.9% |  |  |
| 4 | יוסי ביילין | 26 ביולי 2022 | 3.6% |  |  |
| 5 | ירדנה ארזי | 2 באוגוסט 2022 |  |  |  |
| 6 | גילה אלמגור | 9 באוגוסט 2022 |  |  |  |
| 7 | אוהד קנולר | 18 באוגוסט 2022 |  |  |  |
| 8 | יוסף סוויד | 25 באוגוסט 2022 |  |  |  |
| 9 | דורי בן זאב | 1 בספטמבר 2022 | 3.4% | 78,000 |  |
| 10 | שקמה ברסלר | 8 בספטמבר 2022 |  |  |  |
| 11 | רון כחלילי | 15 בספטמבר 2022 |  |  |  |
| 12 | זאב רוטשטיין | 22 בספטמבר 2022 |  |  |  |
↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה
↑  במגזר היהודי
↑  באוכלוסייה הכללית
ביקורת

רועי אבן מאתר "tvbee" ציין לטובה את ”ההנאה של גורן מהמרואיינים שלה, שעליהם היא מתבוננת בעיניים סקרניות ומרותקות, מדבקת”, אך גם כתב ש”צרתה העיקרית של 'הטעויות המוצלחות שלי' היא המבנה התזזיתי, שמתנהל כולו 'מאחורי הקלעים' של שום דבר”.
נועם פתחי מעיתון "ישראל היום" שיבח את גורן כמראיינת וכתב: ”יש לה יכולת להתקרב ולגעת, ולהיות הבסטי של האורח מהשנייה הראשונה”, וציין את היתרון הקיים בפורמט התוכנית: ”בעיה של 'הטעויות' הופכת ליתרון: הכישלון לא באמת סוחף, מה שמאלץ את גורן לאלתר בהצלחה סביבו ולהפוך את התוכנית לאחד־על־אחד כייפי וציני”.
הערות שוליים

↑  אחרי חצי שנה: נתוני הרייטינג של כאן 11 נחשפים, באתר אייס, 13 ביולי 2022
↑  רייטינג, בערוץ הטלגרם של רן בוקר, 20 ביולי 2022
↑  רייטינג, בערוץ הטלגרם של רן בוקר, 27 ביולי 2022
↑  מתוך דו"חות של הוועדה הישראלית למדרוג
↑  רועי אבן, ‏נופלים וקמים, באתר ‏מאקו‏, 6 ביולי 2022
↑  נועם פתחי, לענת גורן יש חוש הומור שאין למנחים אחרים, באתר ישראל היום, 6 ביולי 2022
היגיאיה

ערך זה עוסק בדמות במיתולוגיה. אם התכוונתם לאסטרואיד, ראו .
| --- | --- |

 אלים מקבילים:  Valetudo, Salus 
 אב:  אסקלפיוס 
 אם:  אפיונה 
 אחים:  מכאון, פנקיאה, טלספורוס, אגלאה, אקסו, איסו, פודלריוס 
 
הִיגִיאֵיַה (מיוונית: Ὑγιεία, מרומית: סאלוס) היא אלת הבריאות במיתולוגיה היוונית ובמיתולוגיה הרומית, בתו של אסקלפיוס, אל הרפואה.
במיתולוגיה היוונית ובמיתולוגיה הרומית הייתה היגיאה אלת הבריאות והניקיון, ומאוחר יותר גם אלת הירח. היא הייתה בעלת תפקיד חשוב במסורות שנבנו סביב דמותו של אביה, אסקלפיוס.
מהשם של היגיאיה ומתפקידה נגזר המושג "היגיינה".
היגיאיה היא אחת מארבעת האלים המוזכרים בשבועת היפוקרטס ”אני נשבע בשם אפולון המרפא, בשם אסקלפיוס, היגיאיה ופנקיאה”.
גלריה

היגיאיה בעיני הצייר גוסטב קלימט  בווינה
פסל של היגיאיה בארמיטאז' בסנקט פטרבורג
פסל של היגיאיה בגלריית אופיצי  בפירנצה
פסל של היגיאיה במוזיאון הישן בברלין
פסל של היגיאיה במוזיאונים הקפיטוליניים
פסל של היגיאיה בארמון שנברון
הוי

ערך זה עוסק באי בסקוטלנד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  58°51′N 3°18′W﻿ / ﻿58.85°N 3.3°W﻿ / 58.85; -3.3
 שטח:  143.18 קילומטר רבוע
 אורך:  20 קילומטר
 רוחב:  9 קילומטר
 גובה מרבי:  גבעת וורד
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אוכלוסייה:  419 (2011)
 אזור זמן:  UTC+0
 עיר ראשית:  ליינס 
  (למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני הוי(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני הוי
 
הוי (באנגלית: Hoy; מנורדית: Háey - "האי הגבוה") הוא אי באיי אורקני שבצפון סקוטלנד בממלכה המאוחדת. שטחו של האי 143 קמ"ר ומתגוררים בו כ-430 תושבים (2011). האי הוא השני בגודלו מבין איי אורקני (אחרי האי מיינלנד).
כביש האייר (The Ayre), העובר על סוללה, מקשר את האי לאי סאות' וולס.
לחופי האי מצוקים גבוהים - מהגבוהים שבממלכה המאוחדת. גבוהו של מצוק ראש סנט ג'ון (John's Head) הוא 350 מטרים. בין תצורות הטבע הידועות שבאי הוא האיש הזקן מהוי.
באי מצוי חורש טבעי - הצפוני ביותר באיים הבריטיים. הנקודה הגבוהה באי, ולמעשה הנקודה הגבוהה ביותר באיי אורקני, היא גבעת וורד (Ward Hill) שגובהה 479 מטרים.
היסטוריה

ממצאים ארכאולוגיים שהתגלו באי ובהם קבר סלע חצוב שמכונה דוורפי סטיין הממוקם במערב האי, מעידים על התיישבות מהתקופה הנאוליתית. קבר זה דומה באופיו לקברים מתקופה זו או מתקופת הברזל שהתגלו לחופי הים התיכון.
האי היה מיושב בתקופה הויקינגית ועל פי המיתולוגיה הנורדית, האי הוא אתר הקרב הנצחי בין הדינג והוגני.
בשל חשיבותו האסטרטגית של האי הוקמו בו ביצורים בתקופת מלחמות נפוליאון ובהם הצפוני שבין מגדלי מרטלו. כמו כן, האי, השוכן לחופי אגן סקפה פלו, שימש כמרכז עבור הצי המלכותי ובליינס שבאי היה ממוקם בסיס מרכזי של הצי במלחמת העולם הראשונה והשנייה.
חלקו הצפוני של האי משמש כיום כשמורת טבע בשל ציפורי הים המקננות בו ובייחוד החמסנים הגדולים (Stercorarius skua) וצוללנים אדומי הגרון (Gavia stellata).
תחבורה

מעבורות אורקני מפעילה קווי מעבורת המקשרים את ליינס שבאי ואת לונגהופ שבסאות' וולס עם האי פלוטה ועם יוטון שבמיינלנד, ואת מואנס שבהוי עם האי גראמסיי ועם סטרומנס שבמיינלנד.
אזכורים תרבותיים

האי שימש רקע לוידאו קליפ משנת 1984 של השיר "Here Comes The Rain Again" של להקת יוריתמיקס.
גלריה

צוקי החוף האטלנטי של הוי, דרומית לרקוויק
האיש הזקן מהוי, מבט מדרום
מרכז המבקרים סקאפה פלו
המגדלור הגבוה של הוי
מרכז האי
חלקו הדרומי של האי
החזית הרומנית (האימפריה הרוסית)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  האימפריה הרוסית, דגל לשימוש פרטי (1914–1917) האימפריה הרוסית רומניה ממלכת רומניה
 שיוך:   צבא האימפריה הרוסית צבא רומניה
 סוג:  חזית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1916–1918 (כשנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
 
החזית הרומנית (ברוסית: Румынский фронт) של צבא האימפריה הרוסית, הייתה חזית רוסית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

החזית הוקמה במהלך מלחמת העולם הראשונה בשנת 1916, ולמפקדה מונה ולדימיר זכארוב. החזית הוקמה על בסיס המטה של ארמיית הדנובה. מטרתה של הארמייה הייתה לסייע לממלכת רומניה, בעלת בריתה של רוסיה, במלחמתה כנגד מעצמות המרכז. דה פקטו, מפקד החזית היה פרדיננד הראשון, מלך רומניה, אולם בפועל מפקדיה היו קצינים רוסיים שמונו בידי הסטאבקה. החזית כללה בתחילה רק יחידות רוסיות, אולם בהמשך סופחו אליה גם שתי ארמיות רומניות. בשנת 1918, בעקבות המהפכה הרוסית, התפוררה החזית, ורוב חייליה נמלטו אל הרפובליקה הדמוקרטית המולדובנית, או אל הרפובליקה העממית של אוקראינה.
סדר כוחות

הארמייה הרביעית הרוסית
הארמייה השישית הרוסית
הארמייה התשיעית הרוסית
הארמייה הראשונה הרומנית
הארמייה השנייה הרומנית
הארמייה השמינית הרוסית
מפקדים

גנרל חיל הפרשים ולדימיר זכארוב (12 בדצמבר 1916 - 1 באפריל 1917)
גנרל חיל הרגלים דמיטרי שצ'רבצ'וב (1 באפריל 1917 - 25 במרץ 1918)
האקספלויטד

| --- | --- |

 מקום הקמה:  אדינבורו 
 מוקד פעילות:  סקוטלנד
 תקופת הפעילות:  מ-1978
 סוגה:  הארדקור פאנק  פאנק רחוב  Crossover thrash Oi!
 חברת תקליטים:  Dream Catcher Records
 http://www.the-exploited.net/
 חברים
 וואטי בוצ'אן רובי דיווידסון איריש רוב וילי בוצ'אן
 
האקספלויטד (באנגלית: The Exploited) היא להקת פאנק מהגל השני של הפאנק בבריטניה.
הלהקה הוקמה בשנת 1978 באדינבורו שבסקוטלנד. אלבומה הראשון של הלהקה Punk's Not Dead יצא בשנת 1981. האלבום הפך במהרה לאחד האלבומים המצליחים בהיסטוריה של הפאנק ועד היום משמשת הסיסמה Punk's Not Dead כסיסמת דגל לאוהבי הפאנק בעולם.
את אלבומה השני Troops of Tomorrow הוציאה הלהקה בשנת 1982.
האלבום כלל בתוכו את השיר Sid Vicious Was Innocent שדיבר לזכותו של סיד וישס אשר הואשם בדקירתה למוות של חברתו לחיים ננסי ספאנג'ן.
עם השנים הוציאה הלהקה עוד מספר אלבומי אולפן ואלבומי הופעה חייה שזכו להצלחה גדולה בקרב חובבי מוזיקת הפאנק והפכו את הלהקה לאחת הלהקות המזוהות ביותר עם תנועת הפאנק.
בשנת 1993 ערכה הלהקה שתי הופעות בישראל.
דיסקוגרפיה

Punk's N ot Dead -‏ 1981
Troops Of Tomorrow -‏ 1982
Let's Start A War -‏ 1983
Horror Epics -‏ 1985
Jesus Is Dead -‏ 1986
Death Before Dishonor -‏ 1987
The Massacre -‏ 1990
Beat The Bastards -‏ 1996
Fuck The System -‏ 2003
הערות שוליים

↑  מסביב הכל שחור, Rockbar,‏ 12 במרץ 1993
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 9876cc18-e3c4-487a-b330-e67b08eee2b2  NKC: xx0020570  VIAF: 138275688   WorldCat (עם VIAF): 138275688
ה'תל"ט

ה'תל"ט (5,439) ובקיצור תל"ט – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-17 בספטמבר 1678, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 6 בספטמבר 1679.
המולד של תשרי חל ביום שישי, 10 שעות ו-791 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנת שמיטה, ושנת 5 במחזור העיבור ה-287. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 7 (סימנה זידא) במחזור השמש ה-195.
שנה זו היא שנת 1,610 לחורבן הבית, ושנת 1,990 לשטרות.
נולדו

רבי משה בירדוגו, אב בית דין וראש ישיבה במקנס.
כ"א בשבט – רבי יצחק למפרונטי, רב איטלקי, מחבר האנציקלופדיה ההלכתית "פחד יצחק". (נפטר בי"ב בכסלו ה'תקי"ז)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל