stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד ג'ונסון
יצירתו

העבודות החתומות של ג'ונסון הן בדרך כלל בפורמט קטן, צבועות היטב, מטופלות בעדינות וצבעוניות עשירה. בהתבסס על רישומים ראשוניים ושפע עיון בעצים ספציפיים בסביבתם הטבעית, הציורים שלו הם ייצוגים מדויקים ומזמינים של הנוף הצפון-מזרחי ו"דוגמאות לסגנון שמכונה בהווה לומיניזם." ג'ונסון צייר כמה סצנות של אגם ג'ורג' בסוף שנות ה-60 של המאה ה-19 ותחילת שנות ה-70, כולל "נוף דרזדן, אגם ג'ורג'".
ההצלחה הגדולה ביותר של ג'ונסון הושגה באמצע שנות ה-70 של המאה ה-19, כאשר הציג ציורים של אזורי נוף פופולריים כמו הרי קטסקיל, אגם ג'ורג' וההרים הלבנים, כמו גם סצנות פסטורליות של מדינת ניו יורק המרכזית, אזור שהוא היה המקום היחיד שאמן שהה בו לעיתים תכופות.
הוא הציג בהרחבה במרכזי אמנות אמריקאיים גדולים, כולל שיקגו, בוסטון ופילדלפיה, ובסלון פריז של 1877.
מכאן ואילך סגנון עבודתו השתנה ושיקף את השפעתו של אסכולת ברביזון הצרפתית. המעבר הסגנוני זכה לביקורת קשה מצד עמיתיו.
עם זאת, המעבר ייצג דילמה שעמדה בפני ציירי אסכולת נהר ההדסון שביקשו להישאר רלוונטיים ככל שהטעמים האסתטיים השתנו.
הציור "בייסייד, ניו רושל, ניו יורק", היא דוגמה לעבודותיו המאוחרות של ג'ונסון, כאשר ההשפעה של אסכולת ברביזון גברה על סגנונו הקודם של אסכולת ההדסון.
ג'ונסון נפטר בוולדן, ניו יורק, בשנת 1908.
הערות שוליים

↑  American Paradise: The World of the Hudson River School, libmma.contentdm.oclc.org (באנגלית)
↑  David Johnson Gallery, web.archive.org, ‏2013-04-06
↑  Artwork by David Johnson, www.bedfordfineartgallery.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118935690  ISNI: 0000 0001 1867 3551  LCCN: n87877648  RKD: 42406  SUDOC: 184701171  ULAN: 500005613  VIAF: 31063109   WorldCat (עם VIAF): 31063109 
דייוויד ג'ונסון, נוף באגם ג'ורג', 1875
דייוויד ג'ונסון, בייסייד ניו ראשל, ניו יורק, 1866
Arms

Arms (בעברית: זרועות) הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית כריסטינה פרי. השיר נכתב על ידי כריסטינה עצמה, ומשמש כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה שלה Lovestrong. השיר הגיע למקום ה-94 בילבורד הוט 100. הווידאו קליפ המלווה של השיר עלה לראשונה ב-28 באפריל 2011 ב-VH1. ב-2017 זכה השיר להצלחה מחודשת והגיע למקום ה-36 במצעד ה-iTunes.
רקע

השיר נכתב על ידי פרי וג'יי באררה עיבד אותו מוזיקלית. השיר יצא לאור ב-iTunes ב-15 במרץ 2011.
הרכב השיר

כמו הסינגל הקודם של כריסטינה Jar of Hearts, גם Arms מלווה במנגינת פסנתר שלווה. השיר מתחיל כשיר אהבה איטי ועובר לקצב מהיר המלווה בתופים. מבחינת תוכן המילים, כרסטינה מתחילה את השיר כשהיא מדברת על אהבה ומערכת יחסים מוצלחת, "מעולם לא חשבתי שאתה תהיה האחד שתכבוש את ליבי.... אתה באת וכבשת אותי מההתחלה". ככל שהשיר מתקדם, היא מתחילה להטיל ספק במערכת היחסים, ובסופו של דבר מוצאת נחמה כשהיא מסיימת את השיר כשהיא חוזרת על פזמון השיר. השיר מתקדם מבלדה עממית לשיר אהבה מלודי קצבי, ומשלב בתוכו תופי טימפאני.
כריסטינה תיארה את השיר, וציינה ״שהוא מדבר על המאבק בין ליבך למוח שלך. הלב שלך רוצה שיאהבו אותך אבל הראש שלך אומר לך תמיד סיבות לא להיות איתו או איתה, או איך אתה לא שווה את האהבה. זה קשור למאבק ולבסוף להיכנע כשאתה עטוף בזרועותיהם. ואז אתה מבין. ואז אתה מרגיש נאהב ואהבה מנצחת".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ לסינגל צולם במשך יומיים כרסטינה תיארה את ימי הצילומים כ"צילום של יומיים שקרע לי את הצורה". כריסטינה כתבה בעצמה את התסריט של הקליפ. לסצנות שבה היא נראית מרחפת באוויר היא הייתה צריכה להתאמן במשך שבועות. הווידאו קליפ יצא לאור בבכורה ב-VH1 ב-28 באפריל 2011. הסרטון נוסף לחשבון היוטיוב הרשמי של כרסטינה יום לאחר יציאתו הרשמית.
הקליפ מתחיל בכך שפרי שוכבת במיטה עם החבר שלה (בגילומו של השחקן והדוגמן, ג'ון אנדרסון) כשהיא שרה את מילות השיר ומביטה היישר אל המצלמה כשאר לאורך הקליפ לסירוגין חוזרים אל סצנה זו. כשהמצלמה מתרחקת, מתגלה שהמיטה ממוקמת באחו הררי. כאשר כריסטינה עוצמת את עיניה בשינה, הסרטון מתחיל לקחת נושא של רצף חלומי. בחלומה, כרסטינה מתעופפת כאשר היא נעטפת בסדיני המיטה שלה עד שהיא נופלת לתוך מים. בהמשך החלום היא יוצאת מהמים אל תוך לילה סוער ונמשכת אל סירה על ידי שני אלמונים המתחילים לנגן בכלי נגינה לפי הקצב של השיר. כאשר היא מגיעה אל הסירה, אשכול בלונים שחורים עוטף סרט שחור סביב זרועה של כריסטינה וסוחב אותה אל השמים מעל לונדון ואז מעל שדה פתוח. כאשר כרסטינה מתקרבת לשדה הפתוח, היא משחררת את עצמה מסרט הבלונים ונופלת בבטחה על מיני BMW. לאחר מכן, היא מסיעה את הרכב בחזרה למיקום מיטתה ורצה לזרועותיו של החבר שלה, כחלק מהסיום של הקליפ.
נכון לאפריל 2017, נצפה 49.2 מיליון פעמים בחשבון יוטיוב הרשמי של פרי.
וידאו קליפ > קליפ עם מילים לשירים

פרי חשפה סרטון מוזיקה עם מילים לסינגל, שיצא ב-15 במרץ 2011. את הקליפ ביים אליוט סלרס, שיצר בנוסף קטעי וידאו עם כתוביות לשירים אחרים שהוציאה כרסטינה. הסרטון כולו מצולם מאחורי מקרן ישן, שבו מוקרנות מילות השיר לצד אוהל ריק.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  (Arms (2011> מדינה |   ‏‏‏  (Arms (2011> מצעד |   ‏‏‏  (Arms (2011> מיקום שיא |   ‏‏‏  (Arms (2011>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 94 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 9 |  |
הערות שוליים

↑  "Arms". AllMusic. נבדק ב-2011-07-26.
↑  Scott Shetler (2011-03-29). "Christina Perri, 'Arms' - New Song". AOL Radio Blog. נבדק ב-2011-04-30.
↑  "Christina Perri, 'Arms (Official Lyric Video)' - Exclusive - AOL Music Blog". Blog.music.aol.com. 2011-03-15. נבדק ב-2011-04-30.
↑  "Christina Perri talks "action hero" Arms video, wants to be Superman : Beatweek Magazine". Beatweek.com. 2011-04-04. אורכב מ-המקור ב-23 במאי 2011. נבדק ב-2011-04-30. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Arms" Music Video Debuts On VH1! - Blog Detail". ChristinaPerri.com. אורכב מ-המקור ב-2011-05-01. נבדק ב-2011-04-30.
↑  VH1 (2011-04-28). "Video Premiere: Christina Perri, "Arms" | Vh1 Blog". Blog.vh1.com. נבדק ב-2011-07-26.
↑  ""Arms" Available Today + Official Lyric Video On AOL! - Blog Detail". ChristinaPerri.com. 2011-03-15. אורכב מ-המקור ב-2011-05-04. נבדק ב-2011-04-30.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 703a6512-4410-4f75-8746-71b303c63e58
ויליאם סידני מאונט

| --- | --- |

 לידה:  26 בנובמבר 1807 לונג איילנד, ארצות הברית 
 פטירה:  19 בנובמבר 1868 (בגיל 60) לונג איילנד, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האקדמיה הלאומית לעיצוב 
 זרם באמנות:  אסכולת נהר הדסון 
 
ויליאם סידני מאונט (באנגלית: William Sidney Mount ;‏26 בספטמבר 1807 - 19 בנובמבר 1868) היה צייר אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות ציורי הז'אנר שלו, אם כי הוא גם צייר נופים ודיוקנאות. הוא היה בתקופת אסכולת נהר ההדסון.
ביוגרפיה

ויליאם מאונט נולד ב Setauket, לונג איילנד, ניו יורק, ב־26 בנובמבר 1807 לג'וליה אן הוקינס ותומאס שפרד מאונט, בעלה.
הוא למד באקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק, ובשנת 1832 הפך לאקדמאי מלא.
הוא נפטר כמו אחיו ממחלת הכולרה ב Setauket ב -19 בנובמבר 1868.
אף על פי שהחל כצייר אירועים היסטוריים, מאונט עבר לציור סצנות מחיי היומיום.
בנוסף לציור, ויליאם סידני מאונט היה נגן ומלחין מוכשר למוזיקה לכינור.
הבית והסטודיו שלו, בית ויליאם סידני מאונט, הוא נקודת ציון היסטורית לאומית.
אחד מבתי הספר היסודיים המקומיים במחוז נקרא על שמו, וכך גם בית הספר היסודי בפארק רגו, קווינס.
על שמו נקרא בניין מגורים הממוקם ברוט קוואד בקמפוס אוניברסיטת סטוני ברוק.
משפחה

הוא עבד הרבה עם אחיו, שפרד אלונזו מאונט (1804–1868), שגם הוא היה אמן, הידוע בעיקר כצייר פורטרטים,
הפך לאקדמאי לאומי בשנת 1842.
אחייניתו אוולינה מאונט הייתה גם אמנית הקשורה לאסכולת נהר ההדסון,
היא קיבלה חלק מההכשרה שלה מויליאם וידוע שהיא העתיקה את ציוריו מדי פעם.
הערות שוליים

↑  The Long Island Museum – of American Art, History & Carriages, longislandmuseum.org
↑  Chisholm, Hugh, ed, Mount, William Sidney, 1911 Encyclopædia Britannica Volume 18
↑  William Sidney Mount and his circle : an exhibition of paintings and drawings by William Sidney Mount, with a group of works by his friends and contemporaries, January 31, 1945, libmma.contentdm.oclc.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426850505171  BnF: cb14434930d (data)  GND: 118785168  ISNI: 0000 0000 8393 5186  LCCN: n50006681  NTA: 071515259  RKD: 58038  SNAC: w6z343nt  SUDOC: 085853968  ULAN: 500017404  VIAF: 72190237   WorldCat (עם VIAF): 72190237 
ויליאם סידני מאונט, סחר סוסים 1835
וילאם סידני מאונט, כוחה של המוזיקה, 1847
ויליאם סידני מאונט, רוקדים באסם, 1831
ויליאם סידני מאונט, מגלגלים צמר, 1836
ציפור מדבר

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אתניX
 מתוך האלבום אתניX
 יצא לאור:  1990
 סוגה:  סינת'-פופ
 שפה:  עברית 
 חברת תקליטים:  הליקון
 כתיבה:  זאב נחמה
 לחן:  זאב נחמה ויועד נבו
 
"ציפור מדבר" הוא סינגל של הלהקה הישראלית אתניX. את מילות השיר כתב זאב נחמה, והלחין בשיתוף עם יועד נבו.
רקע

נכלל באלבום הבכורה של הלהקה, הנושא את שמה, שיצא בשנת 1990.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תש"ן (1990) דורג השיר במקום השני. במצעדים השבועיים של התחנה צעד השיר במשך 32 שבועות, מתוכם שלושה שבועות במקום הראשון.
בשנת 2008 ביצעה יהודית רביץ גרסת כיסוי לשיר עבור האלבום "עבודה עברית".
בשנת 2020, ביצע עדן חסון גרסת כיסוי דנסית עם מוטיבים מזרחיים לשיר עבור החלק השני של האלבום "צו השעה".
בשנת 2024 בצעה את השיר בכוכב הבא יובל רפאל שורדת אסון הנובה, במשמעות מסיבת הריקודים שהייתה במדבר.
הערות שוליים

↑  שני פישר‏, יהודית רביץ עושה "ציפור מדבר", באתר וואלה, 25 במרץ 2008
↑  צו השעה, החלק השני: מארינה מקסימיליאן עם שמעון בוסקילה ויסמין מועלם וטונה שרים אביב גפן, באתר ‏מאקו‏, 27 באוקטובר 2020
↑  הכוכב הבא 2024, הדחה כפולה 57:12, באתר מאקו, ‏26.12.2024
מלון מומבאי

| --- | --- |

כרזת הסרט מלון מומבאי בעברית
 בימוי:  אנת'וני מאראס 
 הופק בידי:  בזיל איבניק, ג'ימון תומאס, Mike Gabrawy, Andrew Ogilvie, Gary Hamilton, Julie Ryan 
 תסריט:  אנת'וני מאראס, ג'ון קולי
 עריכה:  פיטר מקנולטי, אנת'וני מאראס 
 שחקנים ראשיים:  ארמי האמר דב פאטל Tilda Cobham-Hervey נזאנין בוניאדי ג'ייסון אייזקס אנופם קר 
 מוזיקה:  האושקה
 צילום:  Nick Remy Matthews ACS 
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה  הודו הודו  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Thunder Road Pictures  Arclight Films  Electric Pictures  Xeitgeist Entertainment Group  ShivHans Pictures
 חברה מפיצה:  ורטיגו מדיה, Icon Productions, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 באפריל 2019 
 משך הקרנה:  125 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט ביוגרפי, סרט מתח 
 מקום התרחשות:  מומבאי 
 תקציב:  17.3 דולר אמריקאי
 הכנסות באתר מוג'ו:   hotelmumbai
 פרסים:  פרס AACTA לעריכה הטובה ביותר (פיטר מקנולטי, אנת'וני מאראס) 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מלון מומבאי הוא סרט פעולה משנת 2018 בבימויו של אנתוני מארס. התסריט נכתב יחד על ידי הבמאי יחד עם ג'ון קולי. הסרט בהפקה משותפת אוסטרלית-אמריקאית-הודית, נעשה בהשראת הסרט הדוקומנטרי "לשרוד את מומבאי" (באנגלית: "Surviving Mumbai") משנת 2009 על מתקפת הטרור במומבאי בשנת 2008 במלון המלון ארמון טאג' מהאל בהודו. בסרט מככבים דב פאטל, ארמי האמר, נזאנין בוניאדי, אנופם קר, טילדה קובהם-הארווי, ג'ייסון אייזקס, סוהיל נייאר, נגאש בוסלה ונטשה ליו בורדיזו. המתקפה במומבאי בנוסף לכך הוצגה בעוד שני סרטים עלילתיים, אחד הודי ואחד צרפתי־בלגי.
עלילה

הסרט מתאר את התקפת הטרור שהתרחשה בבירת העסקים של הודו, ב-26–29 בנובמבר 2008, במהלכה תקפו חוליות מחבלים מספר יעדים בעיר, בהם בית חב"ד, והותירו אחריהם כמאתיים הרוגים. תוצאות האירוע חשפו את אוזלת ידם של כוחות הביטחון ההודיים ושל הממשלה, מה שהביא אף לטלטלה פוליטית.
שחקנים

ארמי האמר כדייוויד
דב פאטל כארג'ון
נזאנין בוניאדי בתור זהרה
טילדה קובהם-הארווי בתפקיד נני סאלי
אנופם קר בתפקיד השף המנט אוברוי
ג'ייסון אייזקס בתפקיד וסילי
אנגוס מקלארן בתפקיד אדי
נטשה לי בורדיזו בתפקיד ברי
הפקה > ליהוק

ב-11 בפברואר 2016, הוכרז כי דב פאטל וארמי האמר לוהקו לסרט, יחד עם שחקנים נוספים: נזנין בוניאדי, טרסה פאלמר, וסוהיל נאייר, ושמתנהל משא ומתן גם לליהוק של השחקנים ניקולאי קוסטר-ולדאו ואנופם קר; בסופו של דבר השחקנים פאלמר וקוסטר-ולדאו לא היו מעורבים בסרט. ג'ון קולי והבמאי אנת'וני מאראס כתבו את התסריט, בהפקה של בזיל איווניק בשיתוף עם חברת ההפקה Thunder Road Pictures יחד עם ג'ומון תומאס מ-Xeitgeist, גארי המילטון מ-Arclight Films, מייק גברוי מElectric Pictures, אנדרו אוגילווי וג'ולי ראיין.
ביוני הצטרפה טילדה קובהם-הארווי לקאסט לאחר שתרזה פאלמר נכנסה לחודשי ההריון הראשונים שלה ובאוגוסט לוהק ג'ייסון אייזקס. ב-7 בספטמבר 2016, נטשה לי בורדיזו הצטרפה לסרט כדי לשחק את ברי, תיירת אמריקאית שנקלעה לפיגוע.
הפקה > הצילומים

באוגוסט 2016 החל שלב הצילומים הראשי של הסרט באולפני הסרטים של אדלייד באוסטרליה המנוהלים על ידי תאגיד הקולנוע הדרומי האוסטרלי. הצילומים נמשכו בהודו בתחילת 2017.
יציאה לאקרנים

במאי 2016 רכשה חברת ויינשטיין זכויות הפצה בארצות הברית ובבריטניה לסרט. עם זאת, באפריל 2018 הוכרז כי חברת ויינשטיין כבר לא תפיץ את הסרט. באוגוסט 2018, חברות ההפצה בליקר סטריט ו-ShivHans Pictures רכשו את זכויות ההפצה האמריקאיות לסרט.
הקרנת הבכורה העולמית של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-7 בספטמבר 2018. הוא יצא לאקרנים באוסטרליה ב-14 במרץ 2019, על ידי חברת ההפצה אייקון סרטים, ובארצות הברית ב-22 במרץ 2019. בבריטניה הופץ על ידי שתי חברות שונות שקידמו את הסרט כסרט מקורי של חברת סקיי בבריטניה.
הסרט ירד מהאקרנים בבתי הקולנוע בניו זילנד עקב הטבח במסגד כרייסטצ'רץ' ב-15 במרץ 2019, וההקרנות הושעו עד 28 במרץ.
נטפליקס הייתה אמורה להפיץ את הסרט בהודו ובשטחים אחרים בדרום אסיה ובדרום-מזרח אסיה. עם זאת, נטפליקס החליטה לרדת מזה מאוחר יותר, בעקבות סכסוך חוזי עם המפיץ ההודי פלוס אחזקות. הסרט אמור לצאת לאקרנים בבתי הקולנוע בהודו ב-29 בנובמבר 2019 על ידי אולפני Zee ו-Purpose Entertainment. הטריילר הרשמי של הסרט בשפה ההינדית שוחרר על ידי אולפני זי ב-23 באוקטובר 2019.
הכנסות וביקורות > בקופות

"מלון מומבאי" גרף סכום כולל של 9.7 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה, ו-11.5 מיליון דולר במדינות אחרות שטחים אחרים, בסכום כולל של 21.2 מיליון דולר ברחבי העולם.
הקרנת הסרט בארצות הברית החלה בארבעה קולנועים שונים ולאחר מכן התחרבה לכ-924 בתי קולנוע. הכנסות הסרט בסוף השבוע השני בו הוקרן שם היו כ-3.1 מיליון דולר.
הכנסות וביקורות > תגובות

באתר האינטרנט Rotten Tomatoes, לסרט יש דירוג של 76% על סמך 204 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.91 מתוך 10. על פי דעת הרוב באתר נכתב על הסרט: "תיאורי האימה כפי שהתרחשו בחיים האמיתיים יכולים לעיתים להיתפס כניצול ציני של המציאות, אך "מלון מומבאי" נותר סרט עשוי היטב הממחיש בדרמטיזציה עשויה היטב את האירועים הטרגיים." האתר Metacritic העניק לסרט ציון ממוצע של 62 מתוך 100, המבוסס על 33 מבקרים, המעידים על "ביקורות חיוביות בדרך כלל". קהלים שנבדקו על ידי פוסט טראק העניקו לסרט ציון חיובי כולל של 77% והמלצה מעורבות של כ-50% מהנשאלים.
פיטר דברוז' ממגזין וראייטי כתב: "הצפייה באירועים המחרידים שוב כמעט עשור לאחר שקרו, כמעט ולא ניתנת להגדרה של 'בידור'. הסרט מנגן לרבים מאיתנו על אותם דחפים בלתי נראים שהופכים את סרטי האסונות למושכים כל כך, ומנצלים את הטרגדיה של המצב עבור למען המחזה."
גידי אורשר כתב על הסרט: "(...) סרט בנוי מהודק, עם דרמה שמתפתחת נכון, עם הצגה מדודה של הדמויות הראשיות ועם ניהול האירועים ותרגומם הקולנועי באופן שבונה מתח. הקלות הבלתי נסבלת שבה המרצחים מבצעים את המעשים האיומים בקור רוח, הירי ללא הבחנה, נטול הגיון וחסר אנושיות(...) הם חומרים דרמטיים שמעוררים את תחושות החרדה והרצון בנקמה שלנו הצופים. גם בחירת הדמויות המרכזיות, טבח המלון, המלצר הנאמן ועוד כמה מאנשי השרות במלון כמי שהחליטו לשמור על חיי האורחים ההולכים ומתמעטים, הזוג הצעיר, האומנת והתינוקת שלהם, המפיונר הרוסי בחבורת האורחים ולקראת הסוף גם כמה אנשי משטרה שמנסים לפרוץ למלון כדי לשחרר את בני הערובה. כל אלה ממלאים נכון את הפונקציות שסרט אסונות מניח על כתפיהם. יש סיטואציה אלימה ומסוכנת, יש ניסיונות אמיצים לפתור אותה, יש רגעים הרואים ויש מרכיבים אנושיים מרגשים. לעיתים אפילו מלודרמטיים במיוחד." למרות זאת הוא מציין שיש הרבה חוסרים בסרט: אין בו אמירה פוליטית, היגד חברתי ותובנות מוסריות. מה שהופך אותו לסרט ריק ומאכזב במידה רבה. (...) כסרט ש”משחק לנו בבטן”, אולי יש בו סיבה למפגש. כ”סרט המשחק לנו בראש”, הוא חסר ערך וחבל. אפשר היה לנצל אותו לעשות את החיים הקשים מסביבנו, לעיתים חסרי הפשר, למשהו טוב ומועיל יותר. והקולנוע היה יכול לבוא כאן לעזרה.
שמוליק דובדבני כתב כי הסרט "אפקטיבי ומותח, גם אם יש בו בעיות אתיות". לטענתו, ההיצמדות לפרספקטיבה המוגבלת של הנוכחים במלון לא מאפשרת יצירה של הקשר רחב יותר לאירועים כפי שהתרחשו, אך זו אינה מטרתו העיקרית של הסרט. דובדבני טוען כי השחזור של 60 שעות החרדה והטראומה בסרט מבקש להעביר את החוויה ואכן עושה זאת באמצעים אפקטיביים. הבמאי בחר שלא להציג סיפור שבמהלכו הצופים מתחברים ומזדהים במיוחד עם אחת מהדמויות על פעולה הרואית אלא בוחר שלהציג רצף של רגעי אימה שנחווים על ידי הצופה באופן אינטימי, בעיקר כאשר המצלמה מלווה את מנוסתם של השורדים מפני המחבלים שנמצאים מטרים ספורים מאחוריהם, יורים ופוגעים ללא הבחנה. על פי דובדבני הסרט פועל אך ורק במישור חווייתי-בסיסי: "ברור שבחירה אסתטית זו מוותרת על אלמנטים חיוניים להבנת האירוע במלואו – אך הבנה כזו ממילא לא הייתה אפשרית תוך כדי התרחשותו. אמנם בסצנה אחת הסרט מבקש להציג את אחד המחבלים הצעירים ברגע של משבר – אבל בחירה זו נדמית כמעט כפויה. הטראומה הלאומית נהפכת בסרטו של מאראס לחיזיון בלהה, והתוצאה בעייתית ואפקטיבית כאחת".
אורי קליין לעומתו כותב בהארץ כי הסרט הוא שטחי וסטריאוטיפי ועושה ניצול ציני באירועי טרור מציאותיים כבידור.
ראו גם

מומבאי
מלון ארמון טאג' מהאל
לקריאה נוספת

נדב איל, המרד נגד הגלובליזציה. "טרור במומבאי 2008" (עמוד 85), ידיעות אחרונות, 2018
הודו זוכרת: עשור למתקפת הטרור במומבאי, באתר ynet, 26 בנובמבר 2018
סרט חדש: סיפור גבורתם של שליחי חב"ד שנרצחו בבומביי, סרטה של טלי אברהמי, המשלב בתוך העלילה הכללית את סיפורם של שליחי חב"ד גבי ורבקי הולצברג שנרצחו בפיגוע
רעידות האדמה בניו מדריד (1811–1812)

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  16 בדצמבר 1811
 תאריך סיום:  7 בפברואר 1812
 משך האסון:  16 בדצמבר 1811 – 7 בפברואר 1812 (54 ימים)
 מגניטודה:  לפחות 7.5 וככל הנראה שתיים מהן הגיעו לדרגה 8 בסולם מגניטודה לפי מומנט
 במדינות או באזורים:  נזקים והרס במבנים במיזורי, טנסי, אילינוי, ארקנסו, מיסיסיפי, אלבמה,לואיזיאנה ועוד
 מוקד:  אזור ניו מדריד
 קואורדינטות:  36°24′N 89°36′W﻿ / ﻿36.4°N 89.6°W﻿ / 36.4; -89.6
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה רעידות האדמה בניו מדריד(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה רעידות האדמה בניו מדריד(למפת מיזורי רגילה) ג'פרסון סיטי קנזס סיטי סנט לואיס ספרינגפילד סנט ג'וזף ג'ופלין אילינוי קנ. טנסי ארקנסו אוקלהומה קנזס נב. איווהרעידות האדמה בניו מדריד(למפת מיזורי מוגדלת) ג'פרסון סיטי קנזס סיטי סנט לואיס ספרינגפילד סנט ג'וזף ג'ופלין אילינוי קנ. טנסי ארקנסו אוקלהומה קנזס נב. איווהרעידות האדמה בניו מדריד
 
בתחילת המאה ה-19, פקדו את אזור העיירה ניו מדריד (אנ'), מיזורי, ארצות הברית שלוש רעידות אדמה גדולות בתוך פחות מחודשיים: הראשונה ב-16 בדצמבר 1811, השנייה ב-23 בינואר 1812 והשלישית ב-7 בפברואר 1812. בהיעדר מכשירי מדידה בעת ההיא, גודל (מגניטודת) רעידות האדמה הללו הוערך במסגרת מחקר מאקרוסייסמי (אנ'), שמסתמך בעיקר על תעודות היסטוריות שעל פיהן מוערכת התפרושת המרחבית של העוצמה הסייסמית, ועל פיה גם גודל הרעידה. החוקרים שעסקו בחקר רעידות האדמה הללו העריכו את גודלן בלפחות 7.5 בסולם ריכטר, או בסולם המומנט. ג'ונסטון ושוייג מביאים ממצאים שלפחות שתיים מתוך השלוש היו בגודל של בערך 8 בסולם המומנט, ממצא שצ'ארלס ריכטר פרסם כבר ב־1958.
רעידות אדמה אלו היו הגדולות ביותר שנרשמו בארצות הברית באזורים שממזרח להרי הרוקי, והעובדה שהתרחשו שלוש רעידות כה גדולות בפרק זמן של פחות מחודשיים, מהווה חריג בקנה מידה עולמי. בנוסף, הן רעידות האדמה הפנים יבשתיות. הגדולות ביותר שהתרחשו באמריקה הצפונית מאז יישובה על ידי האירופאים בסוף המאה ה-15.
גאולוגיה וסייסמולוגיה > סייסמולוגיה

ג'ונסטון ושוויג (1996) העריכו במחקרם המאקרוסייסמי שהרעידה הראשונה, יחד עם הרעידה העוקבת הגדולה שהתרחשה כמה שעות לאחר מכן, שחררו כ-50 אחוז מהאנרגיה האלסטית שהצטברה בקרום כדור הארץ באזור הסייסמוגני של ניו מדריד, עדיה. הרעידה השנייה שחררה כ-16 אחוז ממנה, והשלישית את היתרה. בדרך כלל, לא כל האנרגיה הזו משתחררת ברעידה העיקרית, וחלקה משתחרר במהלך הרעידות העוקבות שמתרחשות במשך זמן רב אחריה - לעיתים אף שנים אחריה. על כך ראו בפרק המשנה העוסק ברעידות העוקבות להלן. באשר לסייסמולוגיה עכשווית, הרי שבין השנים 1971 (החל מחודש יוני) ל-2011 (עד חודש יולי), נקלטו על המבנה המתואר בפרק "סטרוקטורה" להלן, כ-4,000 רעידות אדמה: רובם בגדלים שמתחת לסף החישה של בני אדם, ומיעוטם מעט מעל לסף זה.
גאולוגיה וסייסמולוגיה > פלאוסייסמולוגיה

במהלך 4,500 השנים האחרונות התרחשו באזור הסייסמי של ניו מדריד כמה וכמה רעידות אדמה גדולות במגניטודות של בין 7 ל-8. רצף של רעידות אדמה זוהה לתקופה של 2350 לפני הספירה, 900 לספירה, ובשנת 1450 לספירה. שתי רעידות אדמה קטנות יותר, אך הרסניות, התרחשו באזור גם אחרי שנת 1812: אחת, ב-5 ינואר 1843 ליד העיר לפאנטו, ארקנסו (אנ') - כ-110 ק"מ דרומית מערבית לניו מדריד וגודלה הוערך ל-7.6; השנייה ב-31 באוקטובר 1895 ליד העיר צ'ארלסטון, מיזורי (אנ') - כ-35 ק"מ מצפון-מזרח לניו מדריד וגודלה הוערך ל־6.7.
גאולוגיה וסייסמולוגיה > סטרוקטורה

ההעתקים שעליהם התרחשו שלוש הרעידות הללו הם העתקי תזוזה אופקית בעלי הסטה ימנית. קשה להעריך את הממדים של אורך השברים שפעלו ברעידות אלה וכמויות ההסטה. זאת עקב העדר נתונים ממכשירים. ג'ונסטון ושוויג (1996) מקיימים דיון בעניין זה במחקרם, אך האפשרויות שהם מעלים רבות מלפרטן וכך גם הסתירות שעולות מכל אחת מהן, כפי שהם עצמם רמזו על כך בכותרת מחקרם. ברם, התאוריה המקובלת לפשרן של רעידות האדמה הללו היא תאוריית הבקע הכושל. המבנה הגאולוגי שקיים מתחת למשקעים של נהר המיסיסיפי באזור הסייסמי של ניו מדריד נקרא בשם "רילפוט ריפט" (Reelfoot Rift). מדובר, להערכת החוקרים, בשריד של תהליך טקטוניקת הלוחות שהתרחש לפני כ-750 מיליון שנה, כשיבשת העל רודיניה (המקבילה לפנגיאה של העידן האחרון) עברה את תהליך ההתנתקות הראשון שלה. מה שהפך ל"רילפוט-ריפט" היום, היה שלוחה אחת של צומת משולש, ש"נכשלה" בתהליך ההתנתקות. "כישלון" זה, עדיין הותיר אחריו מבנה גאולוגי צר וארוך (ראו איור משמאל), שמהווה מישור חולשה (צלקת) בקרום כדור הארץ, ושעליו מתרחשות רעידות אדמה, עקב מכניזם התנועה לאורך קווי השבר העתיקים, שממשיך להתקיים. פעילות זו הביאה להתרחשות רעידות אדמה גדולות מאוד במבנה הגאולוגי הזה, אך עם זמני חזרה ארוכים מאד.
גאולוגיה וסייסמולוגיה > רעידות עוקבות של סדרת הרעידות 1811–1812

ככל שהרעידה העיקרית גדולה יותר, כך מספר הרעידות העוקבות גדול יותר, ומשך הזמן שבו הן מתרחשות ארוך יותר. כאמור לעיל, הרעידה העוקבת הראשונה בסדרת הרעידות העוקבות התרחשה כמה שעות לאחר הרעידה העיקרית של ה-16 בדצמבר 1811, בבוקרו של אותו יום. במשך אותו יום ולאחריו, התרחשו עוד 3 רעידות עוקבות בגודל של בין 6 ל-6.5. בסה"כ, רצף רעידות האדמה של דצמבר 1811 – פברואר 1812 מורכב מ-7 רעידות אדמה בגודל של 6 עד 7.5 לפחות, וייתכן ששתיים מהן, אלה של ינואר ופברואר 1812, מתקרבות אף למגניטודה 8. נוטלי (1973) דיווח במחקרו המוזכר לעיל על יותר מ-200 רעידות עוקבות בינוניות וגדולות בתקופה שבין 16 בדצמבר 1811 ל-15 במרץ 1812. עשר מתוכן היו גדולות מ-6, כמאה מהן היו בגודל שבין 5 ל-6 ו-89 מהן היו בערך בגודל 4, ועוד 1,800 רעידות עוקבות חלשות יותר, אך מעל לגודל 3 מכיוון שהורגשו על פני השטח.
קשה מאוד לעקוב אחרי מספר הרעידות העוקבות שהתרחשו לאחר מכן. זאת מכיוון שהחל מחודש יוני אותה שנה, ואף לפני כן, עיתוני התקופה והמסמכים בארכיונים השונים, עסקו בעיקר במלחמת ארצות הברית-אנגליה ובמלחמת רוסיה–צרפת, ולא ניתנה ככל הנראה תשומת לב לאירועי הרעידות העוקבות באזור.
ביאורים

↑  מחקר רעידות אדמה המתבסס על מקורות איכותניים שאינם מדידים, להבדיל ממחקר מיקרוסייסמי שמסתמך על נתונים ממכשירי מדידה (סייסמומטרים).
↑  רוב מכריע של רעידות האדמה הגדולות מתרחשות בגבולות שבין הלוחות הטקטוניים, וככל שמדובר ביבשות - בשוליהן. רעידות אלה התרחשו בפנים היבשת, וההשערות אודות הסיבה לכך נידונות בהמשך.
↑  לפני כן אין רקורד היסטורי, אם כי קיימים מחקרים פלאוסייסמיים על רעידות אדמה עתיקות יותר, על בסיס ניתוח הפרעות בשכבות סלע.
↑  המכון הגאולוגי האמריקאי (.U.S.G.S)בתמצית המחקרים על הרעידות הללו מציין שהשטח בו הורגשו היה בגודל פי 10 מהשטח שהושפע על ידי הרעידה הגדולה בסן-פרנסיסקו, ופי 2 או 3 מהשטח שהורגשה בו רעידת האדמה של "יום שישי הטוב" באלסקה, בשנת 1964 שהייתה במגניטודה 9.2.
↑  הסדרה ששמה המקורי באנגלית הוא "Little House on the Prairie" מתבססת על ספר בשם זה, המתאר את החיים במערב התיכון בתקופה זו.
↑  אחד מהחוקים האמפיריים העיקריים שנוסחו לתופעת הרעידות העוקבות: "הרעידה העוקבת המקסימלית תהיה קטנה פי 1.2 מהרעידה העיקרית". ריכטר, 1958, עמ' 69.
↑  אם התהליך לא היה נכשל, העמק שיצר הרילפוט ריפט היה נמתח, "הקרום" היה נקרע והיה נפתח אוקיינוס עוברי שמפריד בין 2 יבשות.
↑  ראו בתמצית המחקר על רצף רעידות האדמה הללו מטעם המכון הגאולוגי האמריקאי - ה-.U.S.G.S, אשר שימשה להכנת הסיכונים הסייסמיים מטעמו בשנת 2014.