stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לודז'
היסטוריה > תקופת הכיבוש הנאצי

במהלך המערכה בפולין, הכוחות הפולניים של צבא לודז' בפיקודו של גנרל יוליוס רומל הגנו על העיר כנגד ההתקפות הגרמניות. חרף זאת, כבש הוורמאכט את העיר ב-8 בספטמבר. למרות התוכניות הגרמניות, שלפיהן העיר תסופח אל גנרלגוברנמן, כיבדו הנאצים את רצונו של המושל הגרמני של אזור הורתלנד, ארתור גרייזר, ואת רצונם של רבים מהגרמנים שחיו כבר בעיר, לספח את העיר לגרמניה הנאצית, דבר שנעשה בחודש נובמבר 1939. לעיר ניתן שם חדש, ליצמנשטאט (Litzmannstadt), כהוקרה לגנרל הגרמני קארל ליצמן שכבש את העיר במהלך מלחמת העולם הראשונה. אף על פי כן, סירבו חלק גדול מתושביה הגרמנים של לודז' להצטרף לפולקסדויטשה (Volksdeutsche), ובמקום זה הם גורשו לגנרלגוברנמן.
זמן קצר לאחר כיבוש העיר, הקימו הרשויות הנאציות בתוך העיר את גטו לודז'שאכלס יותר מ-200,000 יהודים מלודז' והסביבה. כאשר גורשו היהודים מלודז' להשמדה, הובאו יהודים אחרים במקומם לגטו. כתוצאה מהתוצרת הטובה של אוכלוסיית הגטו, בנוסף למספר קשרים אזרחיים, גטו לודז' היה הגטו הגדול האחרון שהושמד מיושביו. בסביבות 900 אנשים שרדו את האקציות האחרונות בגטו בחודש אוגוסט 1944. מספר מחנות ריכוז ומחנות השמדה הוקמו בסביבת העיר גם לאוכלוסייה הלא-יהודית של העיר, בעיקר לאוכלוסיית הצוענים ולילדים פולנים. כלא ראדוגושץ' (Radogoszcz) היה הידוע ביותר לשמצה.
אלפי אנשים ממוצא גרמני הובאו ללודז' מרחבי מזרח אירופה, רבים הובאו מרוסיה במהלך הברית של היטלר עם ברית המועצות (הסכם ריבנטרופ–מולוטוב) ובייחוד לאחר מבצע ברברוסה. בינואר 1945, מרבית האוכלוסייה הגרמנית ברחה מהעיר בשל הפחד מהצבא האדום. העיר ספגה אבדות עצומות כתוצאה מהחלטת הגרמנים להפקיע את כל המפעלים והמכונות ולהעבירם לגרמניה. למרות שהעיר לא סבלה רבות מהפצצות אוויריות ומלוחמה, היא איבדה את רוב התשתיות שלה.
לפני מלחמת העולם השנייה, מנתה האוכלוסייה היהודית של לודז' בסביבות 233,000 איש, שהיוו כשליש מאוכלוסיית העיר. מרבית הקהילה הושמדה בשואה. עם סיומה של המלחמה, לודז' איבדה בסביבות 420,000 איש מתושביה שלפני המלחמה, הכוללים 300,000 יהודי פולין מלודז' וסביבתה, בנוסף לכ-120,000 פולנים לא יהודים.
הצבא האדום נכנס לעיר ב-18 בינואר 1945. על פי דבריו של מרשל מיכאיל קאטוקוב, שכוחותיו השתתפו במבצע לכיבוש העיר, הגרמנים ברחו במהירות כל כך גדולה שהם לא הספיקו לפנות או להרוס את המפעלים בעיר כפי שעשו בערים אחרות. לאחר המלחמה הפכה לודז' להיות חלק מהרפובליקה העממית הפולנית.
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה

עם סיומה של מלחמת העולם השנייה, מנו תושביה של לודז' פחות מ-300,000. עם זאת, המספר החל לגדול כאשר פליטים החלו לחזור לעיר מורשה וממזרח לקו קרזון. עד לשנת 1948, שימשה העיר כעיר הבירה דה פקטו של פולין, בשל ההרס הרב שנגרם לוורשה, לאחר מרד ורשה, שהביא לכדי הריסת מרבית מוסדות השלטון. היו שתמכו בכך שלודז' תישאר בירתה הקבועה של פולין, אך רעיון זה לא צבר פופולריות. בשנת 1948 החלה בנייתה מחדש של ורשה.
תחת השלטון הפולני-קומוניסטי, משפחות תעשיינים רבות איבדו את כספם בשל הלאמת החברות הפרטיות.
באמצע שנת 1981, זרקורי העולם הופנו אל לודז' כתוצאה משביתת רעב ענקית בהשתתפות 50,000 מוחים, שכללו אימהות וילדיהן.
לאחר תקופה של שינוי כלכלי במהלך שנות התשעים של המאה העשרים, רוב המפעלים חזרו לידיים פרטיות.
מרכז הקהילה היהודית פועל כיום מבית קרול גבהארדט.
כלכלה

לפני שנת 1990, הכלכלה של לודז' התמקדה בעיקר בתעשיית הטקסטיל. כתוצאה מהצמיחה הגדולה של התעשייה בעיר, העיר כונתה לפעמים "מנצ'סטר הפולנית". בשל כלכלתה המפותחת, גדלה העיר מאוכלוסייה של 13,000 בשנת 1840 לאוכלוסייה של יותר מחצי מיליון בני אדם ב־1913.
מעט לפני תחילתה של מלחמת העולם הראשונה, לודז' הפכה לאחת מערי התעשייה המאוכלסות ביותר בעולם, עם 13,280 תושבים לקמ"ר.
רווחיות תעשיית הטקסטיל בעיר ירדה באופן חד בשנים 1990–1991, דבר שהביא לסגירתם של כל מפעלי הטקסטיל בעיר.
למרות זאת, מספר רב של חברות קטנות עדיין מספקות תוצרת של טקסטיל, בעיקר לייצוא לרוסיה ולשאר מדינות חבר המדינות.
מיקומה של העיר במרכז פולין מקנה לה יתרונות רבים. מספר מותגים מיקמו את מרכזיהם הלוגיסטיים במחוז לודז'. שני כבישים מרכזיים – A1, החוצה את פולין מצפון לדרום, ו-A2 החוצה את המדינה ממזרח למערב יצטלבו צפונית לעיר. כאשר הצפי לסיום סלילת שני הכבישים הוא בסביבות שנת 2012.
כמו כן, עבודת שדרוג ופיתוח של קו הרכבת לוורשה שבוצע בשנת 2009, הפחית את משך הנסיעה בת 137 הק"מ לשעה וחצי במקום שעתיים. כאשר בשנים הבאות מרבית פסי הרכבת יותאמו לקטרים הנעים במהירות של 160 קמ"ש, דבר שיחסוך עוד 75 דקות ברכבת.
בשנים האחרונות, ניתן היה לראות הרבה חברות בינלאומיות פותחות את סניפיהן בלודז'. למרות שזאת נחשבת לענייה שבערי פולין בעלות למעלה מחצי מיליון תושבים, התוצר הגולמי לנפש בלודז' עמד בשנת 2008 על 123,9% מהממוצע הפולני.
בחודש ינואר 2009, חברת דל הודיעה שהיא תעביר את הייצור של מוצריה מאירלנד ללודז', כאשר הסיבה המרכזית היא כוח העבודה הזול בפולין ביחס לזה שבאירלנד.
מדיניות העיר, המעודדת חברות זרות להשקיע בעיר, הביאו עד לחודש ינואר 2009 למשיכתן של 980 חברות זרות.
השקעות זרות הן אחת מהסיבות המרכזיות לירידת אחוז האבטלה בלודז' ל-6.5% בדצמבר 2008, כאשר ארבע שנים לפני כן, אחוז המובטלים עמד על 20%.
ערים תאומות ושיתופי פעולה

ללודז' שמונה-עשרה ערים תאומות או הסכמי שיתוף פעולה:
גרמניה קמניץ, גרמניה (מ־1972)
גרמניה שטוטגרט, גרמניה (מ־1988)
צרפת ליון, צרפת (מ־1991)
ליטא וילנה, ליטא (מ־1991)
רוסיה איוואנובו, רוסיה (מ־1992)
רוסיה קלינינגרד, רוסיה (מ־1992)
בלארוס מינסק, בלארוס (מ־1993)
אוקראינה אודסה, אוקראינה (מ־1993)
ישראל תל אביב-יפו, ישראל (מ־1994) (הסכם שיתוף פעולה)
הרפובליקה העממית של סין טיינג'ין, הרפובליקה העממית של סין (מ־1994)
גאורגיה רוסתווי, גאורגיה (מ־1995)
פורטוגל בארירו, פורטוגל (מ־1996)
פינלנד טמפרה, פינלנד (מ־1996)
מקסיקו פואבלה, מקסיקו (מ־1997)
ספרד מורסיה, ספרד (מ־1999)
שוודיה ארברו, שוודיה (מ־2001)
אוקראינה לבוב, אוקראינה (מ־2003)
הונגריה סגד, הונגריה (מ־2008)
לקריאה נוספת

מ. צאנין, לודז בתוך: תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 80–88 (תיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה, מבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים ומצבם של השורדים)
שמעון רדליך, חיים במעבר: יהודים בלודז' שלאחר המלחמה, 1950-1945, באר-שבע: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשע"ב.
נורית גוברין, "בכיפה שחורה תחת כנפי הכנסייה", בתוך: 'כתיבת הארץ - ארצות וערים על מפת הספרות העברית', כרמל, תשנ"ט 1988, עמ' 526 - 530.
הערות שוליים

↑  איתמר אייכנר, המנעולים הוחלפו, המתפללים סולקו: בית הכנסת בפולין ששרד את השואה נסגר במפתיע, באתר ynet, 25 באוגוסט 2022
↑  Weiner, Rebecca. The Virtual Jewish History Tour. Jewish Virtual Library, American-Israeli Cooperative Enterprise. Retrieved on 15 January 2008.
↑  "קינאתי במתים שלא צריכים לסבול כמונו": מינה בויאר נזכרת בגיהנום של אושוויץ | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554924405171  PLWABN: 9810694193605606  BNE: XX457142  BnF: cb11996781x (data)  GND: 4074299-4  LCCN: n80093570  MusicBrainz: 71ce186a-285d-4c01-b863-6e46bf10e249  NARA: 10045278  NKC: ge131525  NSK: 000648458  SUDOC: 028056418  VcBA: 494/52239  VIAF: 154716567   WorldCat (עם VIAF): 154716567 
אחוזת קבר משפחת פוזננסקי בבית העלמין היהודי בלודז'
רחוב פיוטרקובסקה
בית הכנסת הגדול, שנהרס על ידי הנאצים
היהודים בלאדז או קורות יום המנוחה. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 5
אתר ההנצחה לשואה בתחנת הרכבת רדגסט
Standing on My Own

Standing on My Own הוא האלבום הבינלאומי הראשון של הזמרת הישראלית שירי מימון והשלישי בסך-הכל שלה.
הפקה

האלבום הוקלט בשנת 2007 בלונדון על ידי המפיק הבריטי טיג'יי קיסס (TJ cases). טיג'יי צפה בשירי בתחרות ה"אירוויזיון" בשנת 2005, אותה שנה בה שירי השתתפה, והתרשם מאוד מיכולותיה הקוליות. האלבום הוקלט במשך שנה שלמה באולפן ההקלטות הפרטי של טיג'יי, וכולל שמונה שירי סולו של שירי באנגלית. בין השירים ניתן למצוא גרסאות אנגליות לשיריה של מימון בעברית מהאלבום "רגע לפני ש..."; "Hard To forget" המקביל ל"יותר טוב לסלוח", ו-"Angel" המקביל ל"לילה".
את השיר "Alone" הפיק סטיב גרינברג, מפיק אמריקאי שעבד בעבר עם בריטני ספירס.
האלבום נגנז כשנה לאחר השקתו בפברואר 2008 בארץ, על ידי מימון עצמה. (על-פי עיתון "7 לילות")[דרוש מקור].
רשימת השירים

"Tender Love"
"Hard To Forget" - הגרסה האנגלית ל"יותר טוב לסלוח"
"Crossroads"
"Eyes For You"
"Angel" - הגרסה האנגלית ל"לילה"
"Alone"
"Joy"
"Beautiful"
Love Is a Game

| --- | --- |
 שיר בביצוע אדל
 מתוך האלבום 30
 יצא לאור:  19 בנובמבר 2021
 תאריך הקלטה:  2018–2021
 שפה:  אנגלית
 אורך:  6:43
 חברת תקליטים:  מלטד סטון • קולומביה
 כתיבה:  אדל, אינפלו
 הפקה:  אינפלו
"Love Is a Game" (בעברית: "אהבה היא משחק") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אדל, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, 30‏ (2021). השיר יצא לאור ב-19 בנובמבר 2021, על ידי חברות התקליטים מלטד סטון וקולומביה רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.
השיר הגיע למקום ה-56 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אדל ואינפלו והופק על ידי אינפלו גם כן. בראיונות השער של אדל לגיליונות נובמבר 2021 של ווג בריטניה ושל ווג ארצות הברית, המראיינות ג'יילס האטרסלי ואבי אגוויר השמיעו קטעים מקדימים של השיר. האטרסלי הצהירה בהמשך לכך:
היא רוצה להשמיע לי שיר אחרון; שיר באורך שבע הדקות שמסיים את האלבום החדש. זה נוקאאוט.
 תענוג המשלב כלי מיתר ומוזיקת ג'אז. הוא עמוס בתחושות של אדל אודות עייפותה לעולם הזה".
הצלחה מסחרית

"Love Is a Game" זכה להצלחה מסחרית ברחבי העולם ובעיקר בארצות הברית. הוא דורג במקום ה-56 במצעד הבילבורד הוט 100 של בילבורד, ביחד עם שאר השירים מהאלבום שדורגו במצעד גם כן. השיר הגיע למקום ה-36 במצעד שירי הסטרימינג וה-37 בקנדה הוט 100. כמו כן, דורג במקום ה-33 בבילבורד גלובל 200 ובמקום ה-48 בבילבורד גלובל ללא ארצות הברית.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-23 מיליון השמעות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 33 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 48 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 56 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 36 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הדיגיטליים | 33 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 37 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 19 בנובמבר 2021 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | מלטד סטון • קולומביה |  |
הערות שוליים

1 2 3 4  Love Is A Game, 2021-11-19, נבדק ב-2021-12-15
1 2 3  The Hot 100, Billboard, ‏2013-01-02 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Adele – Love Is A Game, נבדק ב-2021-12-15
↑  Adele – Love Is A Game, נבדק ב-2021-12-15
1 2  Adele, Billboard (באנגלית אמריקאית)
| אדל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | 19 • 21 • 25 • 30 |  |
| מיני-אלבומים | ITunes Live from SoHo • iTunes Festival: London 2011 |  |
| אלבומי וידאו | Live at the Royal Albert Hall |  |
| סיבובי הופעות | An Evening with Adele • Adele Live • Adele Live 2016 • Weekends with Adele • Adele in Munich |  |
| ערכים קשורים | Adele at the BBC • Adele Live in New York City • Adele One Night Only |  |
| אדל – שירים |
| --- | --- | --- |
| 19 | "Hometown Glory" • "Chasing Pavements" • "My Same" • "Cold Shoulder" • "Make You Feel My Love" |  |
| 21 | "Rolling in the Deep" • "Someone like You" • "Set Fire to the Rain" • "Rumour Has It" • "Turning Tables" • "Lovesong" |  |
| 25 | "Hello" • "River Lea" • "When We Were Young" • "Million Years Ago" • "Send My Love (To Your New Lover)" • "All I Ask" • "Water Under the Bridge" • "Love in the Dark" • "I Miss You" • "Remedy" • "Sweetest Devotion" |  |
| 30 | "Strangers by Nature" • "Easy on Me" • "My Little Love" • "Cry Your Heart Out" • "Oh My God" • "Can I Get It" • "I Drink Wine" • "All Night Parking (Interlude)" • "Woman Like Me" • "Hold On" • "To Be Loved" • "Love Is a Game" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Many Shades of Black" • "Water and a Flame" |  |
| שירים אחרים | "I Can't Make You Love Me" • "Skyfall" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: bfcbaa00-ba27-4cad-9746-2f42fb069dc5
מדד הדמוקרטיה

ערך זה עוסק במדד עולמי של קבוצת האקונומיסט הבריטית. אם התכוונתם למדד הישראלי שמפרסם המכון הישראלי לדמוקרטיה, ראו .
מפת מדד הדמוקרטיה לשנת 2022 (לפי יחידת המודיעין של קבוצת האקונומיסט):

דמוקרטיות מלאות
  9.01–10
  8.01–9
דמוקרטיות פגומות
  7.01–8
  6.01–7
משטרי כלאיים
  5.01–6
  4.01–5
משטרים אוטוריטריים
  3.01–4
  2.01–3
  1.01–2.00
  0.00–1.00
אין מידע
  אין
מדד הדמוקרטיה הוא מדד שנערך ומפורסם על ידי קבוצת האקונומיסט, המוציאה לאור של מגזין האקונומיסט הבריטי. מטרת הדו"ח לנסות ולהציג מדד כמותי של רמת הדמוקרטיה ב-167 מדינות ברחבי העולם. המדד פורסם לראשונה בשנת 2006, תחילה עודכן בכל שנה זוגית, ובהמשך החל להתעדכן בכל שנה. המדד לא פורסם במסגרת אקדמית, והוא לא נבדק בתהליך של ביקורת עמיתים.
מתודולוגיה

כל מדינה המופיעה במדד מקבלת ציון על סולם הנע בין 0 ל-10, כאשר ציון של עשר מציין רמה דמוקרטית גבוהה. כך למשל, ב-2008 זכתה שוודיה לקבל את הציון הגבוה ביותר במדד לאותה שנה (9.88), בעוד קוריאה הצפונית דורגה במקום הנמוך ביותר עם ציון של 0.86. המדינות מדורגות גם על פי סולם איכותי החל מ"דמוקרטיה מלאה" (ציון 8–10), "דמוקרטיה פגומה" (ציון 6–7.99), "משטר כלאיים" (ציון 4–5.99) וכלה ב"משטר סמכותני" (ציון הנמוך מ-4).
ציונה של כל מדינה נקבע על פי שכלול של ציון ממוצע של חמש קטגוריות מרכזיות: תהליך הבחירות, תפקוד הממשל, מעורבות פוליטית, תרבות פוליטית וזכויות האזרח. הדירוג בקטגוריות נעשה על פי 60 שאלות קבועות זהות הנענות מדי שנה על ידי מומחים. שמות המומחים אינם מתפרסמים, זאת כפי שנוהג העיתון עם כל הכתבים המופיעים בו.
תהליך הבחירות ופלורליזם – למשל, קיום בחירות חופשיות, והענקת זכות הצבעה לכלל האזרחים.
תפקוד הממשל – למשל, האם הפוליטיקאים שנבחרים על ידי הציבור הם אלו שקובעים את מדיניות הממשלה בפועל? אפקטיביות האיזונים ובלמים בין הרשויות הממשלתיות, ויכולת הממשל לקבל החלטות באופן חופשי, ללא כפייה מצד גורמים צבאיים, או גופים אחרים, מקומיים או זרים.
מעורבות פוליטית – למשל, מידת מעורבותם הפעילה של אזרחי המדינה במערכת השלטון - אחוז הצבעה, ייצוג מיעוטים אתניים ונשים, חברות במפלגות וארגונים פוליטיים ואזרחות פעילה.
תרבות פוליטית – למשל, החשיבות של תרבות דמוקרטית לאזרחי המדינה, בה נמדדת מידת הקונצנזוס החברתי התומך בדמוקרטיה מתפקדת, אחוז האוכלוסייה התומך במשטר צבאי, ומידת המסורת של הפרדת דת ומדינה.
חירויות האזרח – למשל, בה נמדדת מידת חופש התקשורת, חופש ביטוי ומחאה והמקום בשיח התקשורתי למגוון דעות, הגבלות הגישה וצנזורה לאינטרנט, מידת ביטחונם של האזרחים מפני אלימות שמגיעה מצד הממשל, מידת עצמאותה של מערכת המשפט ביחס לממשלה, מידת הסובלנות לדתות מיעוטים ואפשרותם לקיים פולחן פומבי, ומידת שיוונם של האזרחים בפני החוק.
הגדרות

דמוקרטיות מלאות הן מדינות שבהן חירויות האזרח וחירויות היסוד הפוליטיות אינן זוכות רק לכבוד, אלא גם מחוזקות על ידי תרבות פוליטית אשר מסייעת לשגשוג של ערכים דמוקרטיים. למדינות אלו יש מערכת תקפה של בלמים ואיזונים, מערכת משפט עצמאית שהחלטותיה נאכפות, ממשלות שמתפקדות כראוי ואמצעי תקשורת מגוונים ועצמאיים. למדינות אלה יש רק מעט בעיות בתפקוד הדמוקרטי.
דמוקרטיות פגומות הן מדינות שבהן הבחירות הוגנות וחופשיות, וחירויות אזרחיות בסיסיות מכובדות, אך עשויות להיות להן בעיות, למשל: פגיעה בחופש התקשורת ודיכוי קל של אופוזיציה פוליטית ומבקרים. למדינות אלו יכולים להיות פגמים משמעותיים גם בהיבטים דמוקרטיים נוספים, כגון תרבות פוליטית לא מפותחת, רמות נמוכות של השתתפות בפוליטיקה וסוגיות בתפקוד הממשל.
משטרי כלאיים הם מדינות בהן מתבצעות הונאות בחירות באופן קבוע, מה שמונע מהן להיות דמוקרטיות הוגנות וחופשיות. למדינות אלה יש בדרך כלל ממשלות שמפעילות לחץ על אופוזיציה פוליטית, רשויות משפט לא עצמאיות, שחיתות נרחבת, הטרדה ולחץ המופעלים על התקשורת, שלטון חוק לקוי, תרבות פוליטית לא מפותחת, רמות נמוכות של השתתפות בפוליטיקה וסוגיות בתפקוד הממשל.
משטרים אוטוריטריים הם מדינות שבהן פלורליזם פוליטי אינו קיים, או שהוא מוגבל מאוד. מדינות אלו הן לרוב מונרכיות אבסולוטיות או דיקטטורות. ייתכן שיהיו בהן כמה מוסדות דמוקרטיים קונבנציונליים, אך לאלה תהיה משמעות זעומה. הפרות וניצול לרעה של חירויות האזרח הן דבר שבשגרה, הבחירות (אם הן מתקיימות) אינן הוגנות או חופשיות, התקשורת היא לרוב בבעלות המדינה או בשליטתן של קבוצות הקשורות למשטר, מערכת המשפט אינה עצמאית וצנזורה ודיכוי של ביקורת על השלטון הם דבר שבשגרה.
מבט על

לאורך השנים 2006–2019 הממוצע העולמי הראה תנודות משתנות, שנעו על טווח הציון 5.44–5.55. ירידה משמעותית יותר החלה החל משנת 2020, בה התמודדו מדינות העולם עם מגפת הקורונה, באופן שהגביל באותה עת את חירויות האזרח עם פרקטיקות דוגמת סגרים. במדינות רבות הייתה התאוששות של מדד הדמוקרטיה בשנת 2022, על רקע היציאה מתקופת הקורונה, אולם מדינות אחרות אימצו את ההגבלות באופן קבוע יותר.
נכון למדד של שנת 2023, המדדים של השנים 2008, 2014 ו־2015 היו המדדים בעלי הממוצע העולמי הגבוה ביותר, והמדדים בשנים 2021–2023 היו הנמוכים ביותר, כאשר זה של שנת 2023 הוא הנמוך שנמדד אי פעם.
מבט על > מדד הדמוקרטיה על פי סוג המשטר

הטבלה הבאה מתייחסת לנתוני המדד משנת 2023:
| סוג המשטר | מספר המדינות | אחוז המדינות במשטר זה | אחוז מאוכלוסיית העולם תחת משטר זה |
| --- | --- | --- | --- |
| דמוקרטיה מלאה | 24 | 14.4 | 7.8 |
| דמוקרטיה פגומה | 50 | 29.9 | 37.6 |
| משטר כלאיים | 34 | 20.4 | 15.2 |
| משטר סמכותני | 59 | 35.3 | 39.4 |
אוכלוסיית העולם בנתונים אלו היא סך כל האוכלוסייה של 167 המדינות שנסקרו במסגרת המדד.
מבט על > מדד הדמוקרטיה על פי אזור

הטבלה הבאה מתייחסת לנתוני המדד לשנת 2023:
| אזור | ממוצע דירוג לשנת 2023 | ממוצע בזמן תחילת המדד, שנת 2006 |
| --- | --- | --- |

| מערב אירופה | 8.37 | 8.60 |

| אמריקה הצפונית | 8.27 | 8.64 |

| אמריקה הלטינית | 5.68 | 6.37 |

| מרכז ומזרח אירופה | 5.37 | 5.76 |

| אסיה ואוסטרלאסיה | 5.21 | 5.44 |

| אפריקה שמדרום לסהרה | 4.04 | 4.24 |

| המזרח התיכון וצפון אפריקה | 3.23 | 3.53 |
| ממוצע כולל | 5.23 | 5.52 |
מבט על > מדד הדמוקרטיה על פי אזור > מערב אירופה

מדינות מערב אירופה בעלות ציון ממוצע גבוה, כאשר 8 מתוך 10 המקומות הראשונים בטבלה העולמית מגיעים מאזור זה, וכל המדינות המסווגות לאזור זה מוגדרות כבעלות משטרים דמוקרטים - מלאים או פגומים, ונמצאים בטווח דירוג בין 7.38 ל-9.81 – למעט מדינה אחת והיא טורקיה, המסווגת כ"משטר כלאיים" ובעלת דירוג 4.35. בסך הכל, מערב אירופה הוא האזור עם שיעור הדמוקרטיות המלאות הגבוה ביותר – 15 מתוך 24, נכון לשנת 2023.
במדד של שנת 2023 עקפה מערב אירופה לראשונה את אמריקה הצפונית בתור האזור המדורג עם הציון הממוצע הגבוה ביותר (אם כי זה קרה בעקבות שיפור בדירוג במערב אירופה, אלא בירידה בדירוג של אמריקה הצפונית).
הדירוג הממוצע של אזור זה עמד בתחילת המדד על 8.60, אולם לאחר המשבר הכלכלי של 2008 ירד בחדות ל-8.45, ומאז שמר על טווח דירוג של 8.35–8.45, למעט השנים 2020 ו־2021 (דירוגי 8.29, 8.22 בהתאמה) בהם הצטרף האזור למגמת ההיחלשות העולמית במדד על רקע מגפת הקורונה. בשנתיים שלאחר המגפה, אזור מערב אירופה הפגין את ההתאוששות המהירה ביותר מירידת הדירוג העולמית של תקופת הקורונה.
מבט על > מדד הדמוקרטיה על פי אזור > אמריקה הצפונית

במדד רק קנדה וארצות הברית מסווגות לאמריקה הצפונית, ומאחר ששתיהן בעלות דירוג גבוה יחסית (8.69 ו-7.85 בהתאמה) אמריקה הצפונית היא בעלת ממוצע גבוה. עד לשנת 2022 היה אזור זה בעל הממוצע הגבוה ביותר, אולם בעקבות ירידה בדירוג של קנדה, עקף אותו אזור מערב אירופה. הדו"ח מייחס את הירידה בדירוג של קנדה להגברת הקיטוב הפוליטי במדינה וירידה באמון הציבור במוסדות המדינה – מגמות שישנן זמן ממושך גם בארצות הברית.
מאז תחילת המדד האזור שמר על רמת דירוג אחידה למדי, על טווח של 8.56–8.64, עד לשנת 2021, אז הצטרף האזור למגמת ההיחלשות העולמית וירד אל הטווח 8.27–8.37.
מבט על > מדד הדמוקרטיה על פי אזור > אמריקה הלטינית

בשנים 2006–2015 עמד האזור על טווח יציב של 6.36–6.43, אולם החל משנת 2016 החל להתדרדר בהדרגה עד לדירוג של 5.68 במדד של 2023.
הממוצע מושפע באופן מהותי מהתחזקות סממנים סמכותניים במספר מדינות, ביניהן וונצואלה, אל סלוודור, ניקרגואה, בוליביה והאיטי שמוגדרת בדו"ח כמדינה בקריסה (אלו הצטרפו בתחתית הרשימה האזורית גם לקובה). אף על פי כן, בדירוג האזורי ישנן גם מדינות שבהן נרשמת התקדמות משמעותית בדמוקרטיזציה, דוגמת קולומביה ואורוגוואי, שנמצאת במקום ה־14 בדירוג העולמי ויחד עם קוסטה ריקה שתיהן נחשבות לדמוקרטיות המלאות היחידות של האזור. לצד שלוש מדינות אלו בראש הדירוג האזורי נמצאת גם צ'ילה.
חלק מהאתגרים העומדים בפני הדמוקרטיזציה של האזור הם בעיית הקיטוב, חוסר אמון האזרחים במוסדות השלטון, שחיתות שלטונית, ופעילותם של ארגוני פשיעה בינלאומיים. ארגוני הפשיעה של מרכז אמריקה, שעוסקים בעיקר בסחר בסמים, גורמים לפופולריזציה של מדיניות ממשלתית של דיכוי אגרסיבי, שפוגע באיכות הדמוקרטיה באזור.
מבט על > מדד הדמוקרטיה על פי אזור > מזרח אירופה

מדד מזרח אירופה נע בשנים 2008–2015 על הטווח 5.50–5.67 (הדירוג הראשון של ממד הדמוקרטיה לאזור זה בשנת 2006 היה הגבוה ביותר ועמד על 5.76) אולם בשנים 2016–2023 התדרדר לטווח של 5.36–5.43. עם זאת, על אף אתגרים אזוריים כמו מלחמת רוסיה אוקראינה, בניגוד למגמה של רוב אזורי העולם להתדרדרות מאז שנת 2020, האזור הפגין חוסן יחסית לאזורים אחרים בעולם, ואף שיפר מעט את הדירוג הממוצע.
במגמות באזור מעורבות כאשר מצד אחד ישנה עליה בדמוקרטיה במדינות שונות דוגמת ארמניה ואלבניה, וירידה באחרות דוגמת בלארוס וקירגיזסטן. אולם התמודדות איתנה יחסית עם משברים באזורי מרכז אירופה, הבלטים והבלקן מצביעים לדעת מחברי הדו"ח על נקודה חיובית.
בסך הכל מסקנות עורכי הדירוג הוא שתמונת המצב בעשור זה מצביעה על תרבות פוליטית חלשה שמקורה בשילוב נסיבות של קושי בשמירה על שלטון החוק, נורמות של שחיתות סביב מוקדי כוח, נטייה לדחייה של ערכים דמוקרטים-ליברלים, מידה של כמיהה למנהיג "חזק" שיידע לעקוף חסמים ביורוקרטים. נסיבות אלו הן קרקע המקשה צמיחה איכותית של דמוקרטיה. לצד זאת, בתקופת הפוסט קורונה, המאופיינת בקשיים כלכליים, ובהשפעת מלחמת אוקראינה–רוסיה על האזור, החלה מגמה חיובית יותר של מעורבות אזרחית בפוליטיקה המקומית. בראש המדד באזור זה לשנת 2023 נמצאות צ'כיה (7.97), אסטוניה (7.96) וסלובניה (7.75), ובתחתיתו טורקמניסטן (1.66) וטג'יקיסטן (1.94).
מבט על > מדד הדמוקרטיה על פי אזור > אסיה ואוסטרלאסיה

הדירוג הממוצע באזור הזה נע לאורך השנים על הטווח בין 5.41–5.74, כאשר 2015–2019 היו שנות השיא עם טווח של 5.65–5.74, ובשנים 2021–2023 נרשמה ירידה לטווח של 5.41–5.46.
מצב הדמוקרטיה באסיה תנודתי מאוד לעיתים, כאשר למשל בשנת 2019 טיפסה תאילנד 38 מקומות בדירוג, כאשר השתפרה מ-4.63 ל-6.32, ומנגד באותה השנה ירדה הודו 10 מקומות עם ירידה מ-7.23 ל-6.90. בשנת 2020 הפכו לדמוקרטיות מלאות קוריאה הדרומית, יפן וטאיוואן שהצטרפו לניו זילנד ואוסטרליה בפסגה האזורית. בתחתית הדירוג האזורי לשנת 2023 נמצאות אפגניסטן (0.26), מיאנמר (0.85) וקוריאה הצפונית (1.08) – שהן גם בעלות הדירוג הנמוך ביותר במדד העולמי כולו.
מבחינת חלוקה לתתי אזורים, אזורי דרום אסיה ודרום מזרח אסיה הם אלו בעלי הדירוג הנמוך ביותר למדד של שנת 2023, ואף נמצאים בהתדרדרות. לצד זאת, אזורי צפון אסיה ואוסטרלאסיה בעלי דירוג גבוה יותר ומפגינים חוסן יחסי בשמירה על הדירוג גם בעתות משבר.
מבט על > מדד הדמוקרטיה על פי אזור > אפריקה שמדרום לסהרה

באפריקה שמדרום לסהרה נפוצים במיוחד משטרים סמכותניים, כאשר משטרים סמכותניים מלאים פעילים בקרוב למחצית מהמדינות המדורגות מאזור זה. בשנים 2011–2018 עלה במקצת הדירוג האזורי בהשוואה לשנים של תחילת המדד (4.32–4.36), והחל משנת 2019 החלה התדרדרות בממוצע העולמי (4.26) שהתחזקה בשנים 2020–2023 (4.04–4.16) על רקע המגמה העולמית של ההתדרדרות שהייתה בשנים 2020–2021.
אזורים שונים באפריקה בעלי מגמות שונות בהקשר הדמוקרטי: בראש המדד באזור זה נמצאות מאוריציוס (8.14), בוטסואנה (7.73), כף ורדה (7.65) ודרום אפריקה (7.05) – בעיקר מדינות אפריקה הדרומית ומדינות-אי, ובתחתיתו הרפובליקה המרכז-אפריקאית (1.18), צ'אד (1.67) והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (1.68) – הנמצאות שלושתן בלב היבשת. מערב אפריקה הוא אזור שחווה התדרדרות בשנים האחרונות, שבשיאה מספר הפיכות צבאיות במדינות האזור (לצד ניסיונות הפיכה אחרות שלא צלחו). בחלק מהמקרים סייעה להתדרדרות השפעה ממדינות חיצוניות, בראשן רוסיה, המשפיעה על מדינות רבות באפריקה.
במדד של שנת 2022 ציינו מחברי הדו"ח שיפור מסוים בתרבות הפוליטית במדינות שונות באזור, שגרמו להתנגדות ציבורית בולטת יותר למשטרים הצבאיים במדינה. לצד זאת, ציינו שאחד האתגרים של השלטונות המקומיים הוא העדר משילות על האזורים המרוחקים מהערים המרכזיות, לצד חוסר הסכמה על לגיטימיות השלטון המרכזי על כל הטריטוריות. בדו"ח 2023 צוין כי בשני העשורים האחרונים 25 מתוך 54 המדינות באזור חוו לפחות הפיכה צבאית אחת. חלק מהסיבות לכך על פי מחברי הדו"ח היא תמיכה ציבורית מסוימת בהפיכה, בעקבות חוסר שביעות רצון מהפוליטיקה הממוסדת לצד עוני נרחב באזורים מסוימים.
מבט על > מדד הדמוקרטיה על פי אזור > המזרח התיכון וצפון אפריקה

זהו האזור עם הממוצע הנמוך ביותר. בשנים הראשונות של המדד הדירוג האזורי היה תנודתי ועלה וירד סביב טווח רחב יחסית משפל של 3.43 ועד לשיא של 3.73 בשנת 2012. מאז שנת 2012 האזור מתדרדר בדירוג משנה לשנה, ונכון לשנת 2023 נמצא בשפל של 3.23. נכון לשנת 2023, 6 ממדינות האזור (יותר מרבע) נמצאות בין 20 המדינות בעלות הדירוג הנמוך ביותר בעולם.
ההתדרדרות בדירוג מושפעת בין היתר מחוסר יציבות עקבי של מספר מדינות באזור, שחלקן התדרדרו למלחמות אזרחים בשנים האחרונות, לצד חוסר התמדה והתדרדרות דמוקרטית במדינות שהחלו לעלות בציון המדד לאורך השנים, דוגמת תוניסיה והרשות הפלסטינית. לצד זאת ישנם אתגרים אזוריים נוספים דוגמת מיליציות מקומיות, קבוצות מורדים וכוחות צבאיים של מדינות זרות הפועלים בשטחן של מדינות במשבר. הדו"ח מציין את האדישות והציניות בציבור הרחב לגבי האפשרות לשפר את מצב הדמוקרטיה במדינה, כגורם נוסף להתדרדרות במגוון מדינות באזור.
בראש המדד באזור זה נמצאת ישראל (7.93) – המדינה היחידה באזור שנמצאת בחצי העליון של הדירוג – ואחריה תוניסיה (5.51) ומרוקו (5.04) (שלוש המדינות היחידות באזור שלא מסווגות כ"משטרים סמכותניים), ובתחתיתו סוריה (1.43), סודאן (1.76) ולוב (1.78).