stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Love + Fear (Acoustic)

Love + Fear (Acoustic) (בעברית: אהבה + פחד (אקוסטי)) הוא המיני-אלבום השביעי של הזמרת-יוצרת הוולשית מרינה. הוא יצא לאור דיגיטלית ב-13 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. המיני-אלבום הוכרז לראשונה מספר שבועות לפני יציאתו, והכיל חמש גרסאות אקוסטיות של שירים שהופיעו במקור באלבום האולפן הרביעי של מרינה, Love + Fear. את המיני-אלבום כולו הפיק בנג'מין פלטשר.
על מנת לקדם את המיני-אלבום, הופעה מרינה ב-Jimmy Kimmel Live! בשנת 2019, והוציאה קליפים לגרסאות האקוסטיות של "True",‏ "Superstar" ו-"Karma". כל הקליפים בוימו על ידי ניקו לאמר והועלו ליוטיוב במהלך ספטמבר 2019. המיני-אלבום זכה לביקורות חיוביות עד מעורבות ממבקרי המוזיקה, כשרבים מהם שיבחו את הגרסה החדשה של "Orange Trees".
רקע והוצאה

ב-2018, במטרה להתחיל רשמית פרק חדש בקריירה שלה, הודיעה מרינה בטוויטר שהיא מסירה את "and the diamonds" משם הבמה שלה, ומעתה תוציא מוזיקה תחת השם הפרטי בלבד, מרינה (מסוגנן באותיות גדולות; MARINA). היא הסבירה, "לקח לי הרבה יותר משנה להבין שהרבה מהזהות שלי קשורה במי שהייתי כאמנית,... ולא נשאר הרבה ממי שהייתי". לאחר ההכרזה, הוציאה מרינה את הסינגל הראשון שלה תחת השם החדש, "Baby", עם הלהקה הבריטית קלין בנדיט. ב-14 בפברואר 2019, הכריזה דיאמנדיס על אלבומה הרביעי, Love + Fear, אלבומה הראשון תחת השם "מרינה". לאחר מכן, יצאה הזמרת לסיבוב ההופעות Love + Fear Tour, שהחל ב-29 באפריל 2019, ב-O2 Academy Newcastle שבניוקאסל על הטיין, אנגליה.
ב-4 בספטמבר 2019 הכריזה מרינה באינסטגרם לראשונה על Love + Fear (Acoustic), הכולל גרסאות מיני-אלבום דיגיטלי המורכב מגרסאות אקוסטיות של שירים מ-Love + Fear. באותו היום אישרו חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס וניאן גולד רקורדס את ההכרזה, תוך תיאור המיני-אלבום כאוסף של שירים אקוסטיים "עוצמתיים". בראיון לבילבורד שפורסם ב-13 בספטמבר 2019, הצהירה מרינה כי הגרסאות האקוסטיות של שירים מאלבומיה הקודמים הפכו פופולריות בקרב מעריצים, מה שהביא לרעיון להוציא מיני-אלבום ייעודי לגרסאות אקוסטיות. מרינה אף חשפה כיצד קבעה אילו שירים מהאלבום יוקלטו מחדש עבור המיני-אלבום, ואמרה:
כשההפקה סינתטית יותר, לפעמים יש שירים שלא נשמעים טוב בצורה אקוסטית, אבל אני חושבת שהדבר קשור יותר למבנה השיר ולקלות שבלשיר אותו. זה תלוי עד כמה אני מרגישה בנוח לשיר את השיר, אז בחרתי שירים שהרגישו לי מאוד טבעיים וקלים לשיר.
לצד הקלטת השירים למיני-אלבום ב-2019, עשתה מרינה חזרות על הגרסאות האקוסטיות לשיריה כהכנה לסיבוב ההופעות Love + Fear Tour. השירים "True",‏ "Superstar",‏ "Karma",‏ "No More Suckers" ו-"Orange Trees" נבחרו לרשימת הרצועות הסופיות. אטלנטיק רקורדס הוציאה את Love + Fear (Acoustic) להורדה דיגיטלית ולשירותי הסטרימינג ב-13 בספטמבר 2019. המוזיקאי האנגלי בנג'מין פלטשר הוא המפיק היחיד של המיני-אלבום.
קידום

לאחר יציאתו באפריל 2019, זכה Love + Fear לתשומת לב רבה בעקבות הפסקתה הממושכת של מרינה. הזמרת הופיעה במספר תוכניות אירוח אמריקאיות בשעות הלילה המאוחרות, בהן Jimmy Kimmel Live! ב-4 בספטמבר 2019, שם ביצעה את "Karma". לדברי לייק שץ מ-Consequence of Sound, מטרת ההופעה בתוכנית הייתה קידום Love + Fear (Acoustic) בנוסף לאלבום ולסיבוב ההופעות בארצות הברית.
מרינה הוציאה שלושה קליפים לגרסאות המופיעות במיני-אלבום. כל הקליפים בוימו על ידי הצלם האמריקאי ניקו לאמר וצלמו במהלך השבוע האחרון של אוגוסט 2019. כולם הועלו לערוץ היוטיוב של מרינה במהלך החודש שלאחר מכן. הקליפ הראשון, ל-"Superstar", יצא לאור לצד המיני-אלבום ב-13 בספטמבר. שלושמה ימים לאחר מכן, ב-16 בספטמבר יצא הקליפ ל-"True". הקליפ השלישי, של "Karma", יצא ב-25 בספטמבר 2019.
ביקורות

המיני-אלבום זכה לביקורות חיוביות עד מעורבות ממבקרי המוזיקה. מייק ניד מ-Idolator כתב ביקורת חיובית למיני-אלבום, כתב כי מרינה "מפיחה חיים חדשים בסינגל הקודם 'Superstar'", וכי הגרסה האקוסטית של "Orange Trees" היא האהובה עליו והבולטת ביותר מהחמש. אליסון סטבלבין מ-Nylon כינתה את המיני-אלבום "אוסף של שירים מופשטים" והחשיבה אותו כהפתעה שנועדה לקהל המעריצים של מרינה.
ריאנה בוכמן מ-WRBB כתבה ביקורת מעורבת למיני-אלבום והעניקה לו שלושה כוכבים מתוך חמישה. היא ציינה כי נהנתה מהיות "Orange Trees" רצועת הסיום של המיני-אלבום ותיארה אותו כנקודת השיא המרכזית. עם זאת, סברה בוכמן כי המיני-אלבום "עמוס", ושירים כמו "Superstar" ו-"Karma" נשמעים כמו "עותקים אפרוריים של המקור". היא הוסיפה, "אף על פי שהמיני-אלבום האקוסטי מציג את מרינה כנה ופגיעה יותר, הוא גם חושף את חוסר העומק שבמילים של האלבום המקורי. בלי ההפקה המסיחה את הדעת, והבס הרועש הרועם, המילים מתגלות כפשוטות וקלישאתיות למדי".
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | True - Acoustic  | 3:19 |
| 2. | Superstar - Acoustic  | 4:01 |
| 3. | Karma - Acoustic  | 3:48 |
| 4. | No More Suckers - Acoustic  | 3:29 |
| 5. | Orange Trees - Acoustic  | 3:08 |
| משך כולל: | משך כולל: | 17:46 |
קרדיטים

הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל.
מרינה דיאמנדיס – כתיבה, שירה, קולות רקע
נוני באו – כתיבה (רצועה 1)
בן ברגר – כתיבה (רצועות 2, 3), קלידים נוספים (רצועה 2)
ג'יימס פלניגן – writer (רצועה 4), פסנתר (רצועה 4), כתיבת קלידים נוסף (רצועה 4)
אוסקר יירס – כתיבה (רצועות 1, 5)
אריק האסל – כתיבת (רצועה 5)
אוסקר הולטר – כתיבת (רצועה 1)
אלכס הופ – כתיבה (רצועה 4), פסנתר (רצועה 4), קלידים נוספים (רצועה 4)
ג'ייקוב ג'רלסטרום – כתיבה (רצועה 5)
ריאן מקמהון – כתיבה (רצועות 2, 3), קלידים נוספים (רצועה 2)
ג'ק פטרסון – כתיבה (רצועה 3)
ריאן רבין – כתיבה (רצועות 2, 3), קלידים נוספים (רצועה 2)
בנג'מין פלטשר – הפקה, הנדסה, גיטרה, כלי הקשה, פסנתר
קווין טפי – מאסטרינג
ג'וני בריקוול – מיקסינג, עוזר מיקסינג (רצועה 2), עוזר הנדסת מיקס (רצועות 3, 4)
דניאל מוילר – מיקסינג (רצועות 1-4), תכנות נוסף (רצועות 2, 3)
דן גרץ' – גיטרה נוספת (רצועה 1), סינתיסייזר (רצועה 1)
מארק ראלף – מיקסינג (רצועה 5), הפקה נוספת (רצועה 5), גיטרה נוספת (רצועות 3, 5)
סם דה ג'ונג – קלידים נוספים (רצועה 2)
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמט (ים) | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שונים | 13 בספטמבר 2019 | הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה | אטלנטיק |  |
ECM (חברת תקליטים)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  מאנפרד אייכר
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־55 שנים)
 חברת אם:  יוניברסל מיוזיק גרופ
 מיקום המטה:  מינכן 
  
 www.ecmrecords.com
 
ECM ‏(Edition of Contemporary Music; בתרגום חופשי: מהדורות למוזיקה עכשווית) היא חברת תקליטים המתמקדת בהוצאת מוזיקת ג'אז חופשי ומוזיקה קלאסית עכשווית ואמנים הנעים בין שתי הסוגות. כמו כן עוסקת החברה בהוצאת הקלטות של "מוזיקת עולם", שיתופי פעולה חוצי-סוגות והקלטות של אמנים מבצעים ומלחינים מארצות צפון אירופה (גרמניה, סקנדינביה, אסטוניה ועוד).
החברה נוסדה ב-1969 במינכן על ידי המפיק מאנפרד אייכר. במשך רוב שנותיה הונהגה על ידי צוות קטן שיצר לה סגנון צלילי וצורני מובחן וייחודי. הצוות מונה את המפיק המייסד אייכר, את טכנאי ההקלטה הנורווגים יאן אריק קונגסהאוג (Jan Erik Kongshaug) ומרטין וילאנד (Martin Wieland) ואת המעצבים הגרפיים דיטר רֵהם (Dieter Rehm) וברברה ובוקהרט ווירש (Barbara and Burkhart Wojirsch). חברי צוות זה עובדים באופן אישי על רוב תקליטי החברה.
המוטו של החברה, המצוטט מסקירה אודותיה משנת 1971 הוא "הצליל היפה ביותר, פרט לדממה". ואכן סקירות על המוזיקה של ECM כוללות דימויים של צלילות, טוהר, שקיפות, בהירות ודימויי נופים קרחוניים ומישורים נרחבים של טונדרה.
עד שנת 2009 הוציאה החברה למעלה מ-1,000 תקליטים.
תחילת הדרך

מאנפרד אייכר, יליד גרמניה 1943, היה בעל חנות תקליטים במינכן והחליט לייסד חברה קטנה עבור סוג המוזיקה שאהב.
האומנים הראשונים שהקליטו ב-ECM היו הפסנתרנים מאל ולדרון, קית' ג'ארט, צ'יק קוריאה ופול בליי, הסקסופוניסט יאן גרברק, נגן הויברפון גארי ברטון, המתופף פול מושן, הגיטריסטים ראלף טאונר, ג'ון אברקרומבי, פט מתיני וטרייה ריפדאל ונגני הקונטרבס אברהרד וובר, צ'ארלי היידן ודייב הולנד. ההקלטות, שהוקלטו כולן באולפני Rainbow באוסלו, היו בעלות צליל צלול, גבישי ונקי ביותר וכללו בדרך כלל לחנים מקוריים של האמנים המבצעים, רובם חדשניים מבחינת הסגנון, ההרכבים הלא-שגרתיים בג'אז (רובם הרכבים קטנים וסולו) והגישה שכונתה "מינימליסטית", "קרה" ו"אירופאית". עטיפות התקליטים היו מינימליסטיות גם הן וכללו איור מופשט או אלמנט גרפי עדין פרט לכיתוב וללא דמותו של האמן המבצע, צעד חריג באותה תקופה. יסודות אלה ממשיכים לאפיין במידה רבה את החברה עד היום.
אייכר החתים את האמנים על חוזה לתקליט אחד בכל פעם וכך נמנע המסתבכויות עסקיות ומצורך להוציא תקליטים שאינם עולים בקנה אחד עם הקו האמנותי של החברה.
חלק מהקלטות החברה אינן ניתנות לשיוך לסוגה מסוימת, כמו מוזיקה של היוצרת מרדית מונק וחלק מתקליטיו של קית' ג'ארט כמו למשל רב-המכר קונצרט קלן.
מוזיקת עולם ב-ECM

חלק מאמני החברה ובראשם יאן גרברק, דון צ'רי וסטפן מיקוס החלו באמצע שנות השבעים לחקור מוזיקה שמקורה מחוץ לאירופה, בדרום-מזרח אסיה, דרום אמריקה ,המזרח התיכון וכדומה, ולהקליט שילוב בין לחנים מקוריים לבין השפעות זרות אלה. הדבר הקדים את גל "מוזיקת העולם" שהפך אופנתי במערב במחצית השנייה של שנות השמונים. אמנים נוספים שהקליטו ב-ECM הם אמן העוד התוניסאי אנואר ברהם, נגן כלי ההקשה הברזילאי ננה וסקונסלוס ואחרים.
"הסדרה החדשה"

בשנת 1980 החליט אייכר לפתוח חברת-בת בשליטה מלאה של ECM שתקרא "הסדרה החדשה" (ECM New Series) ושתתמקד במוזיקה קלאסית, באופי המתאים לקו האסתטי של ECM. בסדרה החדשה הוקלטו מלחינים של מוזיקה עתיקה שלא הוקלטו כמעט בכלים מודרניים עד אז כתומאס טאליס ומלחינים מודרניים-עכשוויים, שחלקם "מדלגים" מעל מאות שנות התפתחות מוזיקלית ומתחברים אל יסודות קדומים כארוו פרט וסטיב רייך ומלחינים צעירים רבים מארצות אירופה הצפונית כארקי-סוון טיור, לייף זגרסטאם, וליו טורמיס ועוד.
בסדרה החדשה מוקלטות גם יצירות להרכבים קטנים או סולו מאת מלחינים כבאך, מוצארט, בטהובן ושוסטקוביץ'. הסדרה החדשה שומרת על אותו קו אסתטי וצלילי המאפיין את ECM.
אחד החידושים שהביאה הסדרה החדשה היה שילוב בין יוצרים מתחום הג'אז למוזיקה קלאסית. כך פסנתרן הג'אז קית' ג'ארט הקליט יצירות קלאסיות בסדרה החדשה בנגינת פסנתר וצ'מבלו. יאן גרברק ליווה בסקסופון את זמרי אנסמבל היליארד, השרים מזמורים גרגוריאניים (למשל ברב-המכר Officium משנת 1994). בשנת 1999 הוקלט האלבום In Darkness Let Me Dwell ובו ביצועים לשיריו של המלחין בן המאה ה-17 ג'ון דאולנד, בביצועם של הטנור ג'ון פוטר, נגן הלאוטה סטפן סטבס והכנרת מאיה הומבורגר, יחד עם מוזיקאי הג'אז האנגלים ג'ון סורמן וברי גאי.
עיצוב העטיפות

אחד מסמלי ההיכר של ECM הוא עיצוב העטיפות המוקפד שלה. לצוות העיצוב הגרפי המקורי שכלל את בני הזוג ברברה ובוקהרט ווירש הצטרף ב-1978 דיטר רֵהם, אשר התמנה לממונה על העיצוב הגרפי בחברה. העטיפות, שהיו עד אז מורכבות מאלמנטים גרפים ואיורים הוחלפו בצילומים אומנותיים של נושאים כאופק, ים, שדות וכדומה. הביטוי הגרפי מקיים דו-שיח עם המוזיקה המוקלטת. רק לעיתים רחוקות מצולם על גבי העטיפה האמן המבצע.
עיצוב האות, כולל זה של הלוגו, מורכב מגופנים פשוטים, חסרי-תגים (sans serif). על עיצוב העטיפות של ECM לבדו יצאו לאור שני ספרים (ראו פרטים להלן): Sleeves of Desire ו-The Cover Art of ECM.
ECM היא לא חברת תקליטים. היא הגדרה אסתטית של החיים. היא ניסוח-מחדש של מהות ומשמעות.
ביקורת

הביקורת על החברה באה בדרך כלל מצד מומחי ג'אז אמריקאים. הטענה המרכזית והאופיינית של המבקר סקוט יאנאו (Scott Yanow), למשל, היא ש-ECM אינה מציעה ג'אז. ג'אז אמורה להיות מוזיקה "מלוכלכת" המגיעה ממקום חם ומיוזע, מוזיקה של עבדים, של אנשים פשוטים. המוזיקה של ECM נקיה מדי, סטרילית מדי וקרה מדי מכדי להיות ג'אז.[דרוש מקור] כמו כן מובעת ביקורת על כך שאין למעשה "הצליל של ECM" אלא רק "טעמו האישי של מנפרד אייכר".[דרוש מקור]
לקריאה נוספת

Lars Muller (ed.), ECM Sleeves of Desire, Princeton Architectural Press, 1996 ISBN 978-1-56898-064-5
Lars Muller (ed.), The Cover Art of ECM, 2009 ISBN 978-3-03778-157-9
Steve Lake, Paul Griffiths (eds.), Horizons Touched: The Music of ECM, Granta UK, 2007, ISBN 978-1-86207-880-2
הערות שוליים

↑  יפה כמו שקט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007416154505171  BnF: cb138882185 (data)  GND: 10175720-7  LCCN: no2007083328  MusicBrainz: 1edf842b-d727-4d27-8db6-f31882443f89  VIAF: 142028914   WorldCat (עם VIAF): 142028914 
עטיפת האלבום Diary ("יומן") של הגיטריסט ראלף טאונר, מייצג של הקו האסתטי של החברה
PT-76

| --- | --- |

טנק PT-76
 מידע כללי
 סוג:  דגם רכב קרבי 
 מדינה מייצרת:  ברית המועצות
 יצרן:  מפעל הטרקטורים (וולגוגרד) 
 משתמשים עיקריים:  הצבא הלאומי האפגני 
 שנת ייצור:  1953-1963
 תקופת השימוש:  16 באוגוסט 1952 – הווה (72 שנים) 
 יחידות שיוצרו:  12,000 
 מידע טכני
 אורך:  6.91 מטר
 רוחב:  3.14 מטר
 גובה:  2.26 מטר
 משקל:  14 טון
 מהירות:  44 קמ"ש (כביש) ~10 קמ"ש (במים)
 טווח פעולה:  260 ק"מ
 מנוע:  דיזל, 240 כ"ס
 שריון:  7-25 מ"מ
 צוות:  3
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח 76.2 מ"מ
 חימוש משני:  מקלע מקביל 7.62 מ"מ
 
PT-76 הוא טנק אמפיבי קל שפותח בברית המועצות לאחר מלחמת העולם השנייה. הייצור התחיל בשנת 1950 ונפסק בשנות ה-60. הטנק שירת ומשרת בצבאות רבים בעולם, נחשב לאלטרנטיבה זולה לטנקי מערכה עיקריים והיה טנק הסיור הסטנדרטי של הצבא האדום עד החלפתו ב-BMP-1.
ייצור הטנק היה מרוכז במפעל קירוב בלנינגרד ומפעל הטרקטורים בוולגוגרד.
במלחמת ששת הימים תפס צה"ל טנקי PT-76 שלל והכניסם לשירות מבצעי. בין היתר פעלו הטנקים ביחידה 88 - דב לבן בחטיבה משוריינת 14 והשתתפו בצליחה לצד המערבי של תעלת סואץ ובקרבות הפשיטה והכיבוש שם במלחמת יום הכיפורים.
צבא צפון וייטנאם עשה שימוש בטנק במהלך מלחמת וייטנאם.
PT-76 היווה בסיס לרק"ם סובייטי רב - הנגמ"שים: BTR-50 ו-OT-62, רכב השיגור של הטיל הנ"מ SA-6 ותותח הנ"מ המתנייע ZSU-23-4. כמו כן רכב הגרירה הרב-תכליתי-MT-L והגרסה המשוריינת שלו MT-LB פותחו אף הם על בסיס ה-PT-76.
בסין מיוצר ה-Type 63, העתק משופר של הטנק החמוש בתותח 85 מ"מ.
Hit the Road Jack

| --- | --- |

 סינגל בביצוע ריי צ'ארלס
 מתוך האלבום Ray Charles Greatest Hits
 יצא לאור:  ספטמבר 1961
 תאריך הקלטה:  1961 
 סוגה:  רית'ם אנד בלוז
 שפה:  אנגלית 
 בי-סייד:  "The Danger Zone"
 אורך:  2:00
 חברת תקליטים:  ABC Records
 כתיבה:  פרסי מייפילד
 לחן:  פרסי מייפילד 
 
"Hit the Road Jack" (בעברית: "צא לדרך ג'ק") הוא שיר רית'ם אנד בלוז שכתב פרסי מייפילד, המוכר בביצועו של ריי צ'ארלס. השיר הוא דיאלוג בין ג'ק לאהובתו לשעבר המורה לו לארוז את חפציו, לצאת מביתה, ולא לחזור לעולם משום שהוא לא מסוגל להתפרנס.
השיר הוקלט לראשונה ב-1960 כדמו בגרסת אקפלה, והתפרסם לאחר שהוקלט בביצועו של הזמר והפסנתרן ריי צ'ארלס, יחד עם להקת הליווי שלו The Raelettes, כאשר מרג'י הנדריקס שרה בתפקיד האהובה לשעבר. גרסתו של צ'ארלס שהתה במשך שבועיים במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, החל מ-9 באוקטובר 1961. השיר אף שהה במשך חמישה שבועות במקום הראשון במצעד הרית'ם אנד בלוז של בילבורד, והיה שירו השישי של צ'ארלס ששהה במקום הראשון במצעד זה. בטקס פרסי הגראמי הרביעי (1962) הוכתר כשיר הרית'ם אנד בלוז הטוב ביותר. השיר מדורג במקום ה-377 ברשימת 500 השירים הגדולים של כל הזמנים שפרסם המגזין רולינג סטון.
לשיר בוצעו מספר גרסאות כיסוי במהלך השנים. הוא גם תורגם לעברית על ידי דוד אבידן, כ"הסתלקי רות". את השיר בתרגום זה ביצעה שלישיית התאומים בתוכניתה "הערב יוצאים" שעלתה ב-1966.
ביקורות > רשימות כל הזמנים

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 500 שירי הפופ של כל הזמנים | 248 |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1961)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1961)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1961)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1961)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 3 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 1 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 6 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 13 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  צרפת | SNEP | 90 |  |
הערות שוליים

↑  Scott Schinder, Andy Schwartz,‏ Icons of Rock, עמ' 43, באתר Google books
↑  The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1961: ריי צ'ארלס - "Let the Good Times Roll" | פרס גראמי לביצוע ה-R&B הטוב ביותר  1962: ריי צ'ארלס - "Hit the Road Jack" | הבא: 1963: ריי צ'ארלס - "I Can't Stop Loving You" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 09f547a1-bffe-37ef-8909-327ff77c198a 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Nur jedem das Seine, רי"ב 163

Nur jedem das Seine (בעברית: לכל אחד אשר לו), רי"ב 163, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בוויימאר, והוא ביצע אותה לראשונה ב-24 בנובמבר 1715, לכבוד יום ראשון ה-23 שלאחר חג השילוש הקדוש.
היסטוריה ומילים

באך עבד כמלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708, ובמרץ 1714 קודם לתפקיד הממונה על המוזיקה. בתפקיד זה היה אחראי להלחנה של יצירה חדשה מדי חודש, בעיקר של קנטטות, כשמטרתו הייתה להלחין תוך כמה שנים קנטטה עבור כל מועד בשנה. לפי הידוע כיום, קנטטה זו הייתה הרביעית שהלחין באותה שנה לאחר רי"ב 31, רי"ב 165 ורי"ב 185. את רי"ב 185 הוא הלחין ביולי והזמן הארוך שעבר בין הלחנת שתיהן מוסבר בתקופת אבל ששררה בחצר הדוכס, לאחר שבן אחיו של הדוכס, יוהאן ארנסט (אנ') מת ב-1 באוגוסט.
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל הפיליפים ומהבשורה על-פי מתי שכולל את האמרה הידועה של ישו, "תנו לקיסר את אשר לקיסר". הלברית נכתבה על ידי סלומון פרנק (Salomon Franck), משורר החצר שכתב את הלברית לקנטטות נוספות של באך בתקופה זו. הטקסט מצטט את האמרה של ישו ועוסקת בהשוואות שבין רכושו הפיזי של האדם לבין שייכותו הרוחנית של האדם לאלוהים. על פי ג'ון אליוט גרדינר, פרנק היה ממונה גם על המטבעות בחצר הדוכס ומכאן ההתייחסויות המגוונות לכסף ולמטבעות בלברית זו. הקטע האחרון בקנטטה לקוח ממזמור לותרני שכתב יוהאן הרמן (Johann Heermann), משורר גרמני בן המאה ה-16. הלחן לחלק האחרון אבד ומה ששרד ממנו הוא קו הבס לבדו.
בניגוד לרוב הקנטטות שלו מתקופה זו, אין עדויות לכך שהוא ביצע את הקנטטה פעמים נוספות בעת שעבד בלייפציג, אך חוקר המוזיקה כריסטוף וולף מעריך שהוא כן ביצע אותה שוב.
הקנטטה פורסמה לראשונה ב-1887 בכרך 33 של "חברת באך", שפרסמה את כל יצירותיו בצורה מסודרת בין השנים 1850-1900.
מבנה והרכב מוזיקלי

הקנטטה נכתבה לארבעה סולנים, סופרן, אלט, טנור ובס, למקהלה בת ארבעה קולות ולתזמורת הכוללת שני כינורות, ויולה שני צ'לו ובאסו קונטינואו. התזמור הכלי מועט וקאמרי ולא כולל כלי נשיפה בניגוד לקנטטות רבות אחרות. המוזקאי ג'וליאן מינצ'ם משער שהיה כתוצאה מניסוי מוזיקלי שבאך עשה או כתוצאה מהרכב הנגנים שהיה זמין לו באותו זמן. לקנטטה שישה חלקים:
אריה לטנור: Nur jedem das Seine (לכל אחד אשר לו)
רצ'יטטיב לבס: Du bist, mein Gott, der Geber aller Gaben (פועלך, אלהים, נותן כל המתנות)
אריה לבס: Laß mein Herz die Münze sein (תן ללבי להיות המטבע)
רצ'יטטיב בדואט לסופרן ולאלט: Ich wollte dir (בשמחה אתן לך)
אריה בדואט לסופרן ולאלט: Nimm mich mir und gib mich dir (קחני ממך ותנני לך)
כורל למקהלה: Führ auch mein Herz und Sinn (הולך נא את לבי ומחשבתי)
הקלטות

היצירה לא הוקלטה רבות, רק כ-8 פעמים, בהן על ידי מנצחים ידועים כגון ניקולאוס הרנונקור (ב-1983), טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1996) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן
↑  The Cantatas of J. S. Bach: With Their Librettos in German-English Parallel Text, Alfred Dürr, Richard D. P. Jones, עמוד 14
↑  ביוגרפיה של באך, מתוך מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים
↑  מתי, כב, 15-22
↑  ג'ון אליוט גרדינר, עמוד 9
↑  ג'ון אליוט גרדינר, עמוד 10
↑  כריסטוף וולף, עמוד 19
↑  פירוט פרסומי חברת באך, באתר IMSLP
↑  Julian Mincham
↑  רשימת הקלטות באתר קנטטות באך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576880105171  BnF: cb13909515q (data)  GND: 300008651  LCCN: no90014826  MusicBrainz work: 98440093-9d89-4135-b14b-a89cfb10fb9b  VIAF: 177201141   WorldCat (עם VIAF): 177201141
Nun komm, der Heiden Heiland, רי"ב 61

Nun komm, der Heiden Heiland (בעברית: בוא, גואל הגויים), רי"ב 61, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך ב-1714, בהיותו בוויימאר, והוא ביצע אותה לראשונה ב-2 בדצמבר באותה שנה, לכבוד יום ראשון הראשון של תקופת הציפייה. כקנטטות נוספות מאותה תקופה, הוא ביצע אותה שוב מאוחר יותר, כשעבד בלייפציג, ב-28 בנובמבר 1723.
היסטוריה ומילים

באך עבד כמלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708, ובמרץ 1714 קודם לתפקיד הממונה על המוזיקה. בתפקיד זה היה אחראי להלחנה של יצירה חדשה מדי חודש, בעיקר של קנטטות, כשמטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה, תוך כמה שנים. לפי הידוע כיום, קנטטה זו הייתה השביעית מתוך שמונה שהלחין באותה שנה, לאחר רי"ב 182, רי"ב 12, רי"ב 172, רי"ב 21, רי"ב 54 (כנראה) ורי"ב 199.
הלברית נכתבה על ידי התאולוג והמשורר הלותרני ארדמן נוימייסטר (Erdmann Neumeister), שכתב את הלברית גם לרי"ב 18. החלק הראשון לקוח ממזמור של מרטין לותר שמבוסס על מזמור לטיני קדום והוא המזמור העיקרי של תקופת הציפייה. אותו מזמור שימש גם לרי"ב 62, קנטטה בעלת שם זהה שהלחין באך ב-1724 לאותו מועד. החלק האחרון לקוח ממזמור של התאולוג והמשורר פיליפ ניקולאי (Philipp Nicolai) בן המאה ה-16 ועוסק אף הוא בביאתו הצפויה של ישו. בחלק הרביעי מצטט נוימייסטר מחזון יוחנן את הפסוק "הִנְנִי עֹמֵד בַּפֶּתַח וְדֹפֵק וְהָיָה כִּי־יִשְׁמַע אִישׁ לְקוֹלִי וּפָתַח הַפֶּתַח אָבוֹא אֵלָיו וְסָעַדְתִּי עִמּוֹ וְהוּא עִמִּי".
מבנה והרכב מבצע

הקנטטה נכתבה לשלושה סולנים, סופרן, טנור ובס ולמקהלה בת ארבעה קולות. הכלים המשתתפים הם שני כינורות, שתי ויולות ובאסו קונטינואו שמבוצע גם על ידי צ'לו ובסון. ייתכן שבביצוע המקורי היו גם אבובים שהכפילו והדגישו חלקים מסוימים של כלי הקשת, אולם הם לא מצוינים בפרטיטורה. בקנטטה שישה חלקים:
כורל-פנטזיה למקהלה: Nun komm, der Heiden Heiland (בוא, גואל הגויים)
רצ'יטטיב לטנור: Der Heiland ist gekommen (הגואל בא)
אריה לטנור: Komm, Jesu, komm zu deiner Kirche (בוא, ישו, אל בית תפילתך)
רצ'יטטיב לבס: Siehe, ich stehe vor der Tür (ראה, עומד אני לפני השער)
אריה לסופרן: Öffne dich, mein ganzes Herze (היפתח, לבי)
כורל למקהלה: Amen, Amen, komm du schöne Freudenkrone (אמן, אמן, בוא, נזר השמחה)
הקלטות

את הקנטטה ביצעו והקליטו כ-60 פעמים, חלקן על ידי מנצחים ידועים כגון טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1997), ג'ון אליוט גרדינר (ב-2000) וניקולאוס הרנונקור (ב-2006).
הערות שוליים

↑  על הקנטטה, כריסטוף וולף, עמוד 10
↑  ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן
↑  חזון יוחנן, ג 20
↑  Julian Mincham
↑  רשימת ההקלטות באתר קנטטות באך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007518899305171  GND: 300007450  LCCN: n82096220  MusicBrainz work: 0364eb16-76e8-481e-bea1-92c34d20980f  VIAF: 177081507   WorldCat (עם VIAF): 177081507
Love (שיר של לנה דל ריי)

Love (בעברית: אהבה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Lust for Life. השיר יצא לאור ב-18 בפברואר 2017, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-44 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי לנה דל ריי, ריק נואלס, בני בלנקו ואמיל הייני והופק על ידי לנה דל ריי, ריק נואלס, בני בלנקו, אמיל הייני וקירון מנזיס. ב-17 בפברואר 2017, פורסמו פוסטרים של השיר ברחבי לוס אנג'לס, עד שלמחרת הוא יצא באופן רשמי.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-180 מיליון השמעות.
הצלחה

השיר זכה להצלחה בארצות הברית, כאשר הצליח להיכנס אל מצעד הבילבורד הוט 100, תוך שהגיע שם אל המקום ה-44 בשיאו. באיטליה, זכה להצלחה גם כן, כאשר הגיע במצעד השירים של המדינה אל המקום ה-53 תוך שקיבל את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-25,000 עותקים במדינה.
איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי העניק לשיר את תואר הכסף, על מכירות של למעלה מ-200,000 עותקים במדינה.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא של השיר צולם ביוני 2016, כפי שפורסם ב-BreatheHeavy.com. מעצבת השיער של דל ריי, אנה קופון, שיתופה תמונות הקשורות אליו באינסטגרם, אך אלה נמחקו בהמשך. ב-20 בפברואר 2017, דל ריי הכריזה על צאתו הרשמית של הקליפ. זמן קצר לאחר מכן, היה זמין ביוטיוב.
נכון לדצמבר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-209 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 43 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 41 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 9 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 53 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 35 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 44 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרוק | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים האלטרנטיביים העכשוויים | 29 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 68 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 4 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 41 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 9 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 3 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 13 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 5 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 16 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 47 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 41 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 17 |  |
|  צרפת | SNEP | 84 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 48 |  |
|  רוסיה | טופ-היט | 261 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 49 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 27 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרוק | 20 |  |