stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוסילו באמבאנג יודהויונו
שירותו הצבאי

יודהויונו התחנך שלוש שנים באקדמיה הצבאית האינדונזית וסיים הכשרתו בשנת 1973 בהצטיינות, כראשון מבין בני מחזורו. לאחר תום הכשרתו הפך למפקד פלוגת מילואים בחטיבה המוטסת מספר 330 של צבא אינדונזיה. בנוסף לתפקידו הפיקודי הופקד יודהויונו על הוראת אנגלית וידע כללי לחיילי החטיבה. בזכות שליטתו בשפה האנגלית, נשלח בשנת 1975 להשתלמות בצבא ארצות הברית, בבית הספר לחיל רגלים בפורט בנינג.
בשנת 1976 שב יודהויונו לאינדונזיה ומונה למפקד פלוגה בחטיבה 305 שהוצבה במזרח טימור, אשר הייתה אותה עת בשליטת אינדונזיה. במהלך שירותו הצבאי הוצב יודהויונו מספר פעמים במזרח טימור, ובדומה למפקדים אחרים בצבא אינדונזיה, הואשם בביצוע פשעי מלחמה בעת שירותו במקום. יודהויונו לא הועמד לדין בגין האשמות אלה. בשנת 1977, לאחר סיום תפקידו במזרח טימור מונה יודהויונו למפקד פלוגת רגמים. עוד בשנת 1977 קודם לתפקיד קצין מבצעים של חטיבה מוטסת ובין השנים 1979–1981 שימש כמפקד גדוד. בין השנים 1981–1982 שירת בתפקיד מטה בצבא אינדונזיה.
בעת שירותו כקצין מטה נשלח פעם נוספת לפורט בנינג בארצות הברית, שם סיים קורס מתקדם כקצין רגלים, והתאמן עם הדיוויזיה המוטסת ה-82 של צבא ארצות הברית. יודהויונו אף הוכשר בבית הספר ללוחמת ג'ונגל בפנמה. בשנת 1983 שב לאינדונזיה ומונה למפקד בית הספר לחיל הרגלים של צבא אינדונזיה. עם סיום תפקידו זה נשלח להכשרה צבאית בבלגיה ובגרמניה המערבית להכשרה בלוחמה נגד טנקים. בשנת 1985 נשלח להכשרה בלוחמת קומנדו במלזיה.
בין השנים 1986–1988 שירת בפיקוד אודיאנה של צבא אינדונזיה האחראי לאזור באלי וחלק מאיי סונדה, בתפקיד מפקד חטיבה. בשנת 1989 מונה למרצה בבית הספר לפיקוד ומטה של הצבא. בעת תקופת עבודתו כמרצה צבאי, נסע להכשרה נוספת בארצות הברית במכללת צבא ארצות הברית לפיקוד ומטה, בפורט לוונוורת' בקנזס ואף השלים, בשנת 1991, לימודי תואר שני במינהל עסקים באוניברסיטת ובסטר.
בשנת 1992 הועבר יודהויונו למחלקת המידע של צבא אינדונזיה ועבד ככותב הנאומים של גנרל אדי סודראג'אט, מפקד צבא היבשה. בשנת 1993 הפך אדי לרמטכ"ל צבא אינדונזיה ויודהויונו צורף למטהו. אדי לא החזיק זמן רב בתפקידו, ומיד עם פרישתו הועבר יודהויונו לתפקיד מפקד חטיבה. תפקידו הבא היה עוזר לענייני מבצעים של מפקד אזור ג'קרטה ולאחר תפקיד זה מונה למפקד פיקוד דיפונגורו במרכז ג'אווה. בין השנים 1995–1996 נשלח יודהויונו כמפקד כוח משקיפי או"ם במלחמת בוסניה.
לאחר שובו לאינדונזיה מונה למפקד פיקוד בצבא אינדונזיה שתחום אחריותו הוא דרום סומטרה, תפקיד בו שימש עד לשנת 1997. הוא מונה לתפקיד אחראי לעניינים מדיניים-חברתיים והשתתף במסע הבחירות של סוהארטו לתקופת כהונה שביעית. לאחר התפטרותו של סוהארטו מן הנשיאות, ב-21 במאי 1998, וכדי להפחית ממעורבות הצבא בניהולה המדיני של אינדונזיה, שונה בשנת 1999 תוארו של יודהויונו לקצין חינוך ראשי בצבא אינדונזיה. החל מאותה עת החלה עלייה באהדה ליודהויונו, בזכות רעיונותיו לשינוי הצבא, והוא נודע בכינוי "הגנרל החושב".
דרכו המדינית

בשנת 1999 מונה יודהויונו לשר המכרות והאנרגיה בממשלת הנשיא עבד א-רחמן וחיד ובכך סיים יודהויונו את דרכו הצבאית בדרגת תת-אלוף, אף על פי שבשנת 2000 הוענקה לו דרגת אלוף לשם כבוד. בחודש אוגוסט 2000, לאחר שינוי תפקידים בממשלה, הפך יודהויונו לשר המתאם לענייני מדיניות וביטחון. אחד מתפקידיו היה לדאוג לאי מעורבות של הצבא בענייני מדיניות, דבר שעלה בקנה אחד עם רעיונותיו, עוד בעת שירותו הצבאי. יודהויונו אף מונה לתווך בין הנשיא וחיד לבין משפחת סוהארטו בניסיון לשכנע את המשפחה להשיב למדינה כספים שהגיעו אליה בעת שלטונה, ניסיון שלא עלה יפה. בחודש יולי 2001, בניסיון לשמור על שלטונו, דרש וחיד מיודהויונו להכריז על משטר חירום במדינה, ומשזה סירב, הוא פוטר ממשרתו בממשלת וחיד.
ב-23 ביולי 2001 הודח וחיד ממשרתו כנשיא, והוחלף בנשיאה מגוואטי סוקרנופוטרי. זמן קצר לאחר היבחרה, הציע יודהויונו את מועמדותו לתפקיד סגן הנשיאה, אולם לא נבחר לתפקיד זה. יודהויונו שב למלא את תפקידו בממשלת מגוואטי כשר המתאם לענייני מדיניות וביטחון. לאחר הפיגועים בבאלי בשנת 2002, הוא מונה לאחראי לחקירת האירועים ולמציאת המפגעים, וקנה לעצמו אהדה נרחבת בציבור האינדונזי כמי שמחויב למלחמה בטרור.
בחודש אוגוסט 2001, ביוזמת אחד מאוהדיו של יודהויונו, החלה הקמת המפלגה הדמוקרטית, במטרה לתמוך במועמדותו של יודהויונו בבחירות לנשיאות שנועדו לשנת 2004. הקמת המפלגה הוכרזה באופן רשמי ב-9 בספטמבר 2001. הכרזת המפלגה וארגונה נועדו באופן מפורש למינויו של יודהויונו לנשיאות ולקידום רעיונותיו, ואף תאריך הכרזת הקמת המפלגה נקבע ביום הולדתו של יודהויונו. על אף יוזמות אלה, יודהויונו המשיך בתפקידו כשר בממשלת מגוואטי. התפנית ביחסיו עם מגוואטי באה ב-1 במרץ 2004, עת מזכירתו הכריזה כי בששת החודשים הקודמים מודר יודהויונו ממוקדי קבלת ההחלטות בעניינים מדיניים וביטחוניים. למחרת הגיבה מגוואטי כי מעולם לא מידרה את יודהויונו, ובעלה כינה את האשמותיו של יודהויונו "ילדותיות". לאחר שמגוואטי סירבה לבקשתו של יודהויונו, הוא הכריז עוד בחודש מרץ על התפטרותו מן הממשלה ועל הגשת מועמדותו לנשיאות. מאותה עת נסקה האהדה אליו בציבור, אולם אהדה זו לא קיבלה ביטויה בבחירות לבית המחוקקים. המפלגה הדמוקרטית זכתה רק ב-7.5% מקולות המצביעים, אולם שיעור זה מקולות המצביעים העניק לה את הזכות להציע את יודהויונו כמועמד לנשיאות. יודהויונו מינה את יוסוף קאלה כמועמד לתפקיד סגנו ושלוש מפלגות אינדונזיות הצטרפו אל המפלגה הדמוקרטית בתמיכה במועמדותו.
את מצעו פרסם יודהויונו בספר בשם "חזון לשינוי", אשר הופץ בחינם בעת מסע הבחירות. בספר מנה ארבעה יסודות: שגשוג, שלום, צדק ודמוקרטיה, עליהם הבטיח לבסס את מדיניותו. הוא הציע תוכנית להגברת השגשוג הכלכלי אשר שמה לה למטרה קצב גידול שנתי בשיעור 7% לפחות, תוך דגש על יוזמות בקנה מידה קטן ובינוני. הוא אף הציע לפתור את מצוקת האשראי, לקצץ בביורוקרטיה הממשלתית, לשפר את חוקי העבודה ולהפחית את השחיתות השלטונית. בזכות כישוריו התקשורתיים הפך יודהויונו למועמד המוביל בסקרים בעת מערכת הבחירות. בסיבוב הבחירות הראשון, ב-5 ביולי 2004, הוביל יודהויונו עם 33% מקולות המצביעים. בעת סיבוב הבחירות השני, אשר נערך בין שני המועמדים המובילים, זכה יודהויונו ב-60.87% מן הקולות ונבחר לנשיאות. הוא הושבע לתפקידו ב-20 באוקטובר 2004.
כהונתו כנשיא

ביום השבעתו לנשיאות בשנת 2004 הכריז יודהויונו כי ממשלתו החדשה תהיה ממשלת אינדונזיה המאוחדת (באינדונזית: Kabinet Indonesia Bersatu). לממשלה מונו 36 שרים והיא כללה חברים מן המפלגה הדמוקרטית, גולקר והמפלגות PPP, PBB, PKB, PAN, PKP ו-PKS. לממשלה מונו אף אנשי מקצוע, רובם בתיקים כלכליים. לממשלה מונו גם חמישה אנשי צבא לשעבר וארבע נשים. באוקטובר 2009 מונתה ממשלת אינדונזיה המאוחדת השנייה, לאחר שיודהויונו נבחר לתקופת כהונה נוספת באותה השנה.
בין השגי ממשלתו הראשונה של יודהויונו היה כריתת הסכם סחר חופשי עם יפן בשנת 2007. ממשלתו הראשונה של יודהויונו אף פתחה בשנת 2005 בתוכנית סיוע תפעולי לבתי ספר, במסגרתה ניתן סיוע כלכלי למנהלי בתי ספר לצורך תפעולו של בית הספר והפחתת שכר הלימוד. בשנת 2006 הכריז יודהויונו על תוכנית למימון ספרי לימוד לתלמידי בתי הספר. בשנת 2005 החלה אף תוכנית לביטוח בריאות לאוכלוסייה העניה.
הערות שוליים

↑  Ibrahim, Anwar (2009-04-30). "The 2009 TIME 100 - TIME". Time (באנגלית אמריקאית). ISSN 0040-781X. נבדק ב-2021-09-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812456388205606  BnF: cb165940220 (data)  GND: 133702189  ISNI: 0000 0001 2098 6725  LCCN: n00902195  NLA: 41727341  NTA: 197781780  SUDOC: 088873072  Trove: 1455860  VIAF: 3670469   WorldCat (עם VIAF): 3670469 
הנשיא יודהוינו בפגישה עם נשיא ארצות הברית ג'ורג' וו. בוש בעת פיסגת APEC בשנת 2004
סוללת ניקל מתכת-הידריד

סוללות ניקל מתכת-הידריד נטענות.
סוללת ניקל מתכת-הידריד (NiMH) היא סוללה שניונית בה האלקטרודות עשויות ניקל ותערובת מתכות. דגם זו הוא השכיח ביותר מבין הסוללות הנטענות במכשירי חשמל קטנים. סוללות אלו החליפו את סוללות הניקל-קדמיום הישנות והרעילות יותר. כיום, סוללות ליתיום-יון מחליפות בחלק מהמקרים את סוללות הניקל מתכת-הידריד.
היסטוריה

פיתוח הסוללות החל עם פיתוח סגסוגות Ti2Ni+TiNi+x מסונטרות עבור האנודה ואלקטרודות NiOOH עבור הקתודה – פרי עבודת מרכז המחקר Battelle-Geneva בשווייץ בשנת 1967. העבודות מומנו על ידי Daimler-Benz ו-Volkswagen AG. לסוללות אלו הייתה אנרגיה ספציפית של (Wxh/kg 50, (180 kJ/kg, צפיפות הספק של 1000 W/kg ואורך חיים סביר של 500 מחזורי טעינה (לאחר 100% פריקה).
בשנות ה-70 של המאה ה-20 החלה התעניינות באנודות AB5 לאחר התמסחרות סוללות הניקל-מימן עבור אפליקציות לווייניות. טכנולוגיות הידריד אפשרה לאחסן מימן בצורה שתפסה פחות נפח. מחקר שבוצע על ידי מעבדות פיליפס CNRS מצרפת הביא לפיתוח סגסוגות היברידיות עתירות אנרגיה שהכילו מתכות-נדירות עבור האנודה ונקראו AB5. אולם סגסוגות אלו סבלו מחוסר יציבות באלקטרוליטים אלקאליניים והיו בעלי מספר מחזורי חיים קטן. בשנת 1987, ווילהמס ובושו (Willems and Buschow) הדגימו סוללה מוצלחת שהתבססה על אנודה זו. סוללה זו השתמשה בתערובת La0.8Nd0.2Ni2.5Co2.4Si0.1 עבור האנודה וששמרה על 84% מהקיבול שלה לאחר 4000 מחזורי פריקה-טעינה. סגסוגות מוצלחות יותר שהתבססו על "מישמטאל" ( mischmetal) במקום לאנתאלום פותחו מאוחר יותר. תאי NiMH מודרניים מבוססים על מערכת זו שכוללות אנודות מסוג AB5. בסופו של דבר, תאי ה- NiMH המסחריים עבור אפליקציות קטנות הופיעו בשוק בשנת 1989 לאחר שני עשורים של מחקר ופיתוח.
במקביל להתפתחות זו, חברת Ovonic Battery שינתה ושכללה את סגסוגת ה- Ti-Ni במשך השנים. סגסוגותיה מבוססות על אי סדר מבני ומספר רב של רכיבים כימיים - אנודות מסוג AB2. לאנודות אלה ישנו קיבול גבוה באופן משמעותי מהקיבול באנודות AB5. במשך השנים נעשו שכלולים באנודות אלה על מנת לשפר את תפקודן בטמפרטורות נמוכות ועל מנת להעלות את קצב התגובה בתנאים סטנדרטים. נכון לשנת 2012, לסגסוגות אלה יש חיי מדף קצרים ומספר מחזורי פריקה-טעינה נמוך. לפיכך, רוב סוללות ניקל מתכת-הידריד המיוצרות כיום מבוססות על אנודות AB5. התפתחות ויישום אנודות אלה מוגבל גם עקב פטנט בבעלות חברת Cobasys, שהיא חברת בת של תאגיד הנפט Texaco.
הקתודה פותחה על ידי מסהיקו אושיטאני מחברת GS Yuasa (שהיא גם החברה הראשונה שפיתחה טכנולוגיית הדבקת אלקטרודות). צירופה עם סגסוגות אנודה מתקדמות הוביל לפיתוח הסוללות.
מאפיינים

הקתודה עשויה מניקל אוקסי-הידריד (NiOOH) בדומה לסוללת ניקל-קדמיום. אולם, בשונה ממנה האנודה עשויה מסגסוגת מתכתית שעברה תהליך ספיחת מימן והיא מחליפה את אנודת הקדמיום. סוללת ניקל מתכת-הידריד יכולה להיות בעלת קיבול הגדול פי 2–3 מסוללת ניקל-קדמיום ובעלת צפיפות אנרגיה נפחית קרובה לזו של סוללת ליתיום-יון.
האנרגיה הספציפית של תאי ניקל מתכת-הידריד היא בסביבות 100W•h/kg ועבור תאים גדולים יותר 75W•h/kg. זאת לעומת ניקל-קדמיום עם 40-60W•h/kg וליתיום-יון עם 100-160W•h/kg. לניקל מתכת-הידריד ישנה צפיפות אנרגיה של-300-350W•h/L. נתון טוב מאשר לניקל-קדמיום עם 50-150W•h/L ודומה לליתיום-יון עם 250-360W•h/L.
הקיבול הספציפי הטיפוסי הוא 290–320 mAh g−1. קיבול מטען נומינלי (C) של סוללת AA נע בין 1100mA•h ל-3100mA•h עם מתח טיפוסי של 1.2V. (הערכים נמדדו עבור קצב פריקה שבה התא נפרק לגמרי לאחר 5 שעות (C/5) ). הקיבול האפקטיבי הוא פונקציה יורדת כתלות בגודל הזרם בסוללה, אך עד קצבים של 1xC (שימוש מלא תוך שעה או יותר) הקיבול האפקטיבי לא משתנה משמעותית. על אף שהסוללות עובדות על מתח חשמלי של 1.2V - נמוך יותר מזה של סוללות אחרות - הן יפעילו בהצלחה את אותם מכשירים ייעודיים ברוב המקרים.
חיסרון עיקרי בסוללה הוא קצב פריקה-עצמית גבוה. הסוללה מאבדת עד כ-3% מהמטען בכל שבוע של אחסון. הפריקה העצמית מתחילה ב-5-10% ביום הראשון ומתייצבת על 0-1% ליום בטמפרטורת החדר. דבר זה לא מהווה בעיה עבור יישומים שמשתמשים בסוללה לטווח הקצר לאחר טעינה (צילום או נסיעה ברכב חשמלי) אך הוא בעייתי עבור יישומים ארוכי טווח (שעונים, שלטים, התקני בטיחות). קצב הפריקה העצמית גם תלוי בטמפרטורת האחסון לאחר הטעינה, ככל שהטמפרטורה גבוהה יותר היא תתפרק בקצב גבוה יותר. על מנת להתמודד עם בעיה זו, בשנת 2005 פותחה סוללה בעלת "פריקה עצמית נמוכה". על פי היצרן, היא בעלת ספרטור חדשני שמונע פריקה עצמית עד לשמירה של בין 70-80% מהקיבול לאחר אחסון של שנה. לעומת זאת, הקיבול הנקוב של סוללות אלה הוא נמוך ב-20-30% מהסוללות הרגילות עקב תפיסת יותר נפח על ידי הספרטור.
יתרונות הסוללה לעומת סוללות אחרות הן מספר המחזורים הגבוה. כתלות בעומק פריקת הסוללה (עד כמה השימוש "מגיע עד הסוף") ניתן לפרוק ולטעון אותה במשך אלפי ואפילו עשרות אלפי מחזורי פריקה וטעינה. לעומת זאת, לסוללה המתחרה העיקרית, ליתיום-יון, יש מספר מחזורים מוגבל של 2000-3000 (עבור DOD אופייני) עד לסוף חייה.
ניתן לפרוק את הסוללה עד הסוף, זאת בניגוד לסוללת ליתיום-יון אשר עלול לגרום לה נזק בלתי הפיך.
אלקטרוכימיה

בתגובה האלקטרוכימית, M מייצגת את הסגסוגת המתכתית שמכילה את אטומי המימן באנודה.
סגסוגות רבות פותחו עבור האנודה. האנודה הנפוצה ביותר היא מסוג AB5 (סטוכיומטרית על כל אטום A יש 5 אטומי B) כאשר A היא תערובת של מתכות נדירות כגון לנתן, צריום, נאודימיום, פרסאודימיום, ו-B מייצג תערובת של מתכות מעבר כגון ניקל, קובלט, מנגן ואלומיניום. סוג נפוץ פחות נקרא AB2. מטרתן של כל הסגסוגות מכל ההרכבים והסוגים היא אחת: לאגור את המימן.
האלקטרוליט עשוי ממים עם 30% משקלי KOH, הספרטור (הגוף שמפריד בין האנודה לקתודה) עשוי מפולימרים שונים.
על מנת לשפר את הזרמים המקסימליים של הבטרייה וכדי לשפר את ביצועיה בטמפרטורות נמוכות, נעשו שינויים הנדסיים רבים באנודות לאורך השנים. בין היתר, עשרות תערובות והרכבים כימיים באנודות נוסו עד שהגיעו להרכבים אופטימאליים מבחינת ביצועים ומחיר. בנוסף לכך, נוספו קטליסטים על בסיס ננו-חלקיקים של סגסוגות ניקל על פני שטח האנודה על מנת להגביר את הזרמים המקסימליים בבטריה. שיפור נוסף נעשה על מנת להגביר את הביצועים בטמפרטורות נמוכות. לשם כך נוספו ננו-תעלות על פני שטח האנודה. תעלות אלו מעלות את השטח האפקטיבי שלה ויוצרות מסלולים מהירים לצורוני התגובה כדי שיוכלו להגיב עם מימן נוסף בעומק האנודה.
הסוללה כוללת מנגנון כשל אופייני שקובע את אורך חיי הסוללה; קורוזיה באנודה שמתגברת ככל שמספר מחזורי הטעינה-פריקה עולה עקב התרחבות סדקים וחדירת אלקטרוליט.
נתונים מסחריים

כ-22% מהסוללות-ניידות הנטענות שנמכרו ביפן ב-2010 היו מסוג ניקל מתכת-הידריד. בשווייץ ב-2009, הנתון המקביל היה 60%. אחוז זה דעך עם הזמן הודות לייצור המוגבר של סוללות מסוג ליתיום-יון. בשנת 2000, כמעט חצי מכל הסוללות הניידות הנטענות ביפן היו מסוג ניקל מתכת-הידריד.
סוללות ניקל מתכת-הידריד מהוות מרכיב עיקרי במכוניות היברידיות ובחלק מהמכוניות החשמליות ה"מלאות". הסוללות פותרות את בעיית חומרי הגלם הנדירים הנמצאים בחלקם הגדול בסין ובכך ניתן להוריד את מחיר המכוניות. נכון לשנת 2011, שני מיליון מכוניות היברידיות השתמשו בסוללות אלו, רבים מהם מיוצרים על ידי החברות פנסוניק וסאניו. הסוללה נמצאת גם בסדרה של כלי רכב חשמליים מלאים.
רוב הסוללות הנטענות מהסטנדרטים AA ו-AAA הם מסוג זה.
הערות שוליים

↑  "R & D of Hydrogen Absorbing Alloys in Japan". Acta Metallurgica Sinica 10 (3): 249–255. Retrieved 10 September 2011.
↑  In search of the perfect battery, The Economist,
↑  High power nickel–metal hydride batteries and high power alloys/electrodes for use therein", published July 2, 2002
↑  A Nickel Metal Hydride Battery for Electric Vehicles
↑  Recent advances in NiMH battery technology
↑  Battery University. November 2006. Retrieved 10 September 2011 whats the best battery
↑  Ni-MH Technical Bulletin, במקור, מאתר Duracell; כעת מתוך ארכיון האינטרנט
↑  22"epanorama.net: Battery Power Supply Page". Retrieved 2009-07-10. "A NiMH battery can lose up to 2% of its charge per day sitting on the shelf
1 2  handbook of batteries, third edition, david linden & thomas reddy
↑  Japanese Nonwoven Battery Applications
1 2  secondary battery sales by statistics and volume
↑  Avicenne Conf., Nice 2008, M.A. Fetcenko/ECD
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561154505171  GND: 4508373-3  LCCN: sh93003489
נחכה לך

"נחכה לך" הוא סינגל שהקליטו המוזיקאים הישראלים נתן גושן וישי ריבו. השיר יצא לאור ב-24 בנובמבר 2019 כסינגל הרביעי מתוך אלבומו החמישי של נתן גושן, באתי לחלום, על ידי חברות התקליטים יוניסל וטדי הפקות. שיר זה יצא כחלק מקידום הופעתם של גושן וריבו בהיכל מנורה מבטחים.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי גלעד שמואלי. השיר הוא בסגנון הרוק אשר משלב בתוכו את סגנון המוזיקה היהודית.
באוקטובר 2019 הושמע השיר בבכורה בהופעתם המשותפת של גושן וריבו באמפי לייב פארק בראשון לציון.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הרביעי במצעד השבועי של Noise Chart, ואל המקום השמיני במצעד השבועי של מדיה פורסט.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל למיליון השמעות.
וידאו קליפ

טרם פורסם הווידאו קליפ המלא לשיר, האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של גושן ב-24 בנובמבר 2019, בסמוך לצאת הסינגל.
נכון לאפריל 2023 מונה הצפיות של הקליפ ביוטיוב עומד על כ-27 מיליון.
ביקורת

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
גל אוחובסקי סקר את השיר במאקו וטען שזהו שיר הדתה. כנגד סקירה זו נמתחה ביקורת רבה.
יוסי חרסונסקי נתן לשיר ביקורת מעורבת תוך שהעניק לו שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה.
גרסאות כיסוי

לשיר יצאו גרסאות כיסוי רבות בהם של יעקב שוואקי ודובי מייזעלס וגרסה ווקאלית של אודי דמארי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 4 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 10 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 3 |  |
|  ישראל | מאקו ורדיו תל אביב | 5 |  |
הערות שוליים

↑  "ישי ריבו ונתן גושן בהופעה". הארץ. נבדק ב-2020-02-12.
↑  "נחכה לך": ישי ריבו ונתן גושן משיקים את הדואט החדש. צפו, באתר "סרוגים", 24 בנובמבר 2019
↑  - Home -, Noise Chart (באנגלית)
↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group, ‏1 בדצמבר 2019
↑  נחכה לך, נבדק ב-2019-11-28
1 2  נתן גושן וישי ריבו - נחכה לך Nathan Goshen & Ishay Ribo, נבדק ב-2013-09-20
↑  גל אוחובסקי, ‏אוי אלוהים, באתר ‏מאקו‏, 12 בדצמבר 2019
↑  אברהם בלוך, ‏החוצפה של גל אוחובסקי, באתר "סרוגים", 14 בדצמבר 2019
↑  נתן גושן: לקרוא לשיר שלי הדתה? זה משהו שהוא לא ליברלי בעליל, באתר כיפה, ‏2020-01-12
↑  דודו כהן, גל אוחובסקי, למה ישי ריבו ונתן גושן מפחידים אותך כל כך?, באתר Hidabroot, ‏15 בנובמבר 2019
↑  נתן גושן וישי ריבו, נחכה לך, באתר יוסמיוסיק, ‏2019-11-24
↑   מחרוזת קומזיץ, בביצוע יעקב שוואקי, דובי מייזעלס, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 12:06)
| נתן גושן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נתן גושן • בין כל הרעשים • דברי איתי יותר • שלושים • באתי לחלום |  |
| אלבומי פסקול | סיפור אחר |  |
| פילמוגרפיה | סיפור אחר |  |
| ערכים קשורים | יוניסל • NMC • טדי יזמות והפקות |  |
| נתן גושן - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| נתן גושן | "כל מה שיש לי" • "איפה את" • "גבולות הגיון" • "יודע" • "פנים אחרות" |  |
| בין כל הרעשים | "עוד" • "מה אם נתנשק" • "רץ לשום מקום" • "למרות הכל" |  |
| דברי איתי יותר | "סערה" • "דברי איתי יותר" • "Thinking About It (Let It Go)" |  |
| שלושים | "זה שלנו" • "חיכיתי" • "26" • "דור הסתלבט" |  |
| סיפור אחר | "סיפור אחר" |  |
| באתי לחלום | "באתי לחלום" • "מתגעגעת" • "חזרי אלי" • "נחכה לך" • "הכל פה יגמר" • "היום יהיה שמח" • "סופר נשימות" |  |
| סינגלים נוספים | "כחומר ביד היוצר" • "Home" • "חיים מאושרים" • "אשרי יושבי ביתך" • "שני ילדים בעולם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "הייתי כאן" • "מתחילים מחדש" |  |
| ישי ריבו |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | תוכו רצוף אהבה • פחד גבהים • שטח אפור • אלול תשע"ט • סוף חמה לבוא |  |
| אלבומי הופעה | במה קהל ואהבה |  |
| ערכים קשורים | NMC • דברי שיר • צמאה |  |
| ישי ריבו - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| תוכו רצוף אהבה | "תוכו רצוף אהבה" • "מטבע הדברים" • "קול דודי" • "הניסיון הזה" • "השבעתי" |  |
| פחד גבהים | "מקשה אחת זהב" • "מציל אותי כל יום" • "קול פעמונים" • "זוכר אני" • "אור החיים" |  |
| שטח אפור | "הנה ימים באים" • "לשוב הביתה" • "אחת ולתמיד" • "כל הזמן" • "לים" • "הבוקר יעלה" • "Comme Les Oiseaux" • "משגיח מן החלונות" • "אדון עולם" |  |
| אלול תשע"ט | "נפשי" • "הלב שלי" • "סדר העבודה" |  |
| סוף חמה לבוא | "פורחים לשובם" |  |
| במה קהל ואהבה | "לבחור נכון" • "ניצחת איתי הכל" |  |
| סינגלים אחרים | "ימין ה' רוממה" • "בן יקיר לי" • "נחכה לך" • "כתר מלוכה" • "סיבת הסיבות" • "תכף יפתח" • "לא נפסיק לחלום" • "אני שייך לעם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "והאמת" • "המסובב" • "כל מעייני" |  |
נשיא זמביה

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  האקאינדה היצ'ילמה
 תאריך כניסה לתפקיד:  24 באוגוסט 2021
 תחום שיפוט:  זמביה
 משך כהונה קצוב:  5 שנים
 ייסוד המשרה:  24 באוקטובר 1964 
 איוש ראשון:  קנת קאונדה
 
נשיא זמביה הוא ראש מדינת זמביה ומכהן במקביל גם כראש ממשלתה. הנשיא נבחר בכל 5 שנים ומאז 1991 יכול להיבחר פעמיים בלבד לתפקיד.
התפקיד נוצר עם הכרזת העצמאות ב-1964, והראשון שכיהן בו הוא קנת קאונדה. הבאים אחריו היו: פרדריק צ'ילובה, לוי מוואנוואסה, רופיה באנדה ומייקל סאטה. החל מ-31 באוגוסט 1991 נשיא זמביה עומד גם בראשות ממשלת המדינה, בעקבות ביטולו של תפקיד ראש הממשלה.
היסטוריה > רודזיה הצפונית

כאשר המושבה הבריטית של רודזיה הצפונית הופרדה מרודזיה הדרומית ומשלטון ה-British South Africa Company, בראשה עמדה הממלכה הבריטית המיוצגת במושבה על ידי המושל של רודזיה הצפונית אשר הפעיל סמכות ביצועית כראש המדינה והממשלה. בבחירות הכלליות של רודזיה הצפונית שנערכו בשנת 1964, נוצרה משרת ראש הממשלה של רודזיה הצפונית כדי לעמוד בראשות הממשלה לקראת קבלת העצמאות. ב-19 במאי 1964, מזכיר המדינה של המשרד לקשרי חבר העמים הבריטי (Commonwealth Relations) דנקן סנדיס, הכריז שרודזיה הצפונית תהפוך עצמאית תחת ממשל נשיאותי והבחירות לנשיא הראשון ייערכו בבחירות חשאיות בין חבריהם הנבחרים של המועצה המחוקקת .
היסטוריה > זמביה

בעת קבלת העצמאות ושינוי שמה של המדינה לזמביה, ראש הממשלה קנת קאונדה נבחר לנשיא הראשון. משרת ראש הממשלה בוטלה ובכך הפכה הנשיאות לרשות מבצעת. בתחילה המדינה תפקדה כדמוקרטיה רב מפלגתית.
נשיאי זמביה

מפלגות פוליטיות:
מפלגת העצמאות הלאומית המאוחדת (UNIP)
התנועה לדמוקרטיה רב-מפלגתית (MMD)
החזית הפטריוטית (PF)
המפלגה המאוחדת לפיתוח לאומי (UPND)
סמלים:
§: נבחר ללא מתנגדים
† מת בתפקיד
| # | דיוקן | שם (לידה-פטירה) | נבחר | תחילת כהונה | סוף כהונה | שיוך מפלגתי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | קנת קאונדה (1924–2021) | 1968 1973 § 1978 § 1983 § 1988 § | 24 באוקטובר 1964 | 2 בנובמבר 1991 | UNIP |
| 2 |  | פרדריק צ'ילובה (1943–2011) | 1991 1996 | 2 בנובמבר 1991 | 2 בינואר 2002 | MMD |
| 3 |  | לוי מוואנוואסה (1948–2008) | 2001 2006 | 2 בינואר 2002 | 19 באוגוסט 2008 † | MMD |
| 4 |  | רופיה בנדה (1937–2022) | 2008 | 19 באוגוסט 2008 | 23 בספטמבר 2011 | MMD |
| 5 |  | מייקל סאטה (1937–2014) | 2011 | 23 בספטמבר 2011 | 28 באוקטובר 2014 † | PF |
| – |  | גאי סקוט (1944–) | — | 28 באוקטובר 2014 | 25 בינואר 2015 | PF |
| 6 |  | אדגר לונגו (1956–) | 2015 2016 | 25 בינואר 2015 | 24 באוגוסט 2021 | PF |
| 7 |  | האקאינדה היצ'ילמה (1962–) | 2021 | 24 באוגוסט 2021 | מכהן | UPND |
הערות שוליים

↑  The Philadelphia Inquirer from Philadelphia, Pennsylvania, Newspapers.com, ‏1964-05-20
↑  Brown, Spencer (1967). The Journal of Developing Areas. Vol. 2. Western Illinois University. p. 483
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סוס בלגי

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  בלגיה
 מיון
 משפחה:  סוסיים
 מין:  סוס רמכי
סוס בלגי
תצוגת גרירת בולי עץ בעזרת סוס בלגי
סוס בלגי (בצרפתית: Cheval de trait belge‏; בפלמית: Belgisch Trekpaard‏; ידוע אף בשמות: Brabançon; Brabant ;Belgian horse) הוא גזע סוס עבודה כבד, אשר מקורו מפרובינציית ברבן (Brabant), בתחומי בלגיה המודרנית, ומיועד למשיכת עגלות משא וציוד חקלאי ומכאן שיוכו לקבוצת סוסי ה"דראפט" (draught horse בבריטניה, draft horse בארצות הברית). הבלגי הוא אחד מגזעי הסוסים החזקים והכבדים ביותר.
מאפייני הגזע

צבעו של הסוס הבלגי הוא בדרך כלל ערמוני, עם רעמה וזנב בהירים. משקלו של סוס בלגי אופייני עולה על 900 ק"ג. הסוס הבלגי הגבוה בעולם הוא ראדר (Radar) אשר נולד איווה בשנת 1998, ארצות הברית, בגובה 202 ס"מ עד לשיא הגב, ומשקלו 1100 ק"ג. לסוס הבלגי יכולת יוצאת דופן למשיכת משאות כבדים. הסוסים הבלגים משמשים עדיין כסוסי עבודה במשקים חקלאיים, אולם הפכו גם לסוסים אהודים בהופעות סוסים ומשמשים גם לרכיבת פנאי. בבלגיה קיים אף ענף חקלאי של גידול הסוס בתעשיית הבשר.
בגזע הסוס הבלגי שכיחות גבוהה של מחלה גנטית, Junctional epidermolysis bullosa‏ (JEB), הגורמת לסייחים לאבד שטחי עור גדולים ולמומים נוספים, המאלצת מגדלים להמית את הסוס. במחקר שנערך בשנים 2001–2003 נמצא כי 17.1% מכלל הסוסים הבלגים שנבדקו בארצות הברית וקנדה הם נשאים למחלה. אם מקפידים שלא להרביע זכר ונקבה שהם נשאים, ניתן למנוע את ביטוי המחלה בסוס ונעשים מחקרים במאמץ להכחיד את המחלה. ספר הגזע של הסוס הבלגי בארצות הברית מציב כתנאי לרישום, ביצוע בדיקה גנטית לגילוי הנשאות למחלה. לסוסים בלגים אף סיכון מוגבר לחלות ב-Chronic progressive lymphedema‏ (CPL), מחלה הגורמת להתנפחות הגפיים, וייתכן כי אף מחלה זו מקורה גנטי.
היסטוריית הגזע

מקורו של הסוס הבלגי בברבן שבבלגיה, שם שימש כחיית משק, בעיקר לעבודות חקלאיות. עד לשנות ה-40 של המאה ה-20 היו הסוס הבלגי והברבן (Barbant) גזע אחד. לאחר מלחמת העולם השנייה מגדלי הברבן שנותר באירופה פתחו את הגזע לסוס בעל גוף גדול וכבד יותר, בעוד שמגדלי הסוס הבלגי בארצות הברית פתחו סוס גבוה וקל יותר.
בשנת 1887 נוסדה במדינת אינדיאנה האגודה האמריקאית של מייבאי ומגדלי סוסי העבודה הבלגים (American Association of Importers and Breeders of Belgian Draft Horses), אשר הקימה מרשם לגזע סוס זה בארצות הברית. בתחילת המאה ה-21 הסוס הבלגי הוא סוס העבודה הכבד הנפוץ ביותר בארצות הברית.