stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיים ילין (סופר)
מכתביו

"פריז אין גרוי" (יידיש, פריז באפור), פאלקסבלאט, 22 באוקטובר 1937 (עמ' 8) – דיווח אחד מתוך סדרה שפורסמה ביומון, עת שהה בפריז בוועידת התרבות.
"במלחמה ובגיטו – כרוניקה בת זמננו" שני החלקים שנשתמרו (מתוך השלושה) נאספו בספר 'חיים ילין, לוחם הגיטו והסופר'.
לקריאה נוספת

חיים ילין - לוחם הגיטו והסופר; תורגם מיידיש, בעריכת: יעקב אולייסקי, מאיר ילין, ד"ר דב לוין, י. קפלן, הוצאת איגוד יוצאי ליטא בישראל, 1980, תש"ם.
חיים יעלין - דער געטא-קעמפער און שרייבער, תל אביב: איגוד יוצאי ליטא, תשל"ו/1975 (ביידיש)
דב לוין ואברהם צבי בראון, תולדותיה של מחתרת, ירושלים: הוצאת "יד ושם", 1962, תשכ"ב.
עזריאל לוי, המסע לאוגוסטובו, משואה: קובץ שנתי לתודעת השואה והגבורה, כ’: 240–243, 1992.
יוסף גאר,  אומקום פון דער יידישער קאוונע, מינכען: פארבאנד פון ליטווישע יידן אין דער אמעריקאנער זאנע אין דייטשלאנד, 1948.
הערות שוליים

↑  'חיים ילין - לוחם הגיטו והסופר', עורכים: י. אולייסקי, מ. ילין, ד"ר ד. לוין, י. קפלן, הוצאת איגוד יוצאי ליטא בישראל, 1980, תש"ם, עמ' 7–15 (מעתה ואילך - לג"ס).
↑  וילקי, ליטא, מפות גוגל
↑  'מחקרים בתולדות עם ישראל וארץ ישראל', עורך: א. רפפורט, הוצאת אונ' חיפה, 1978, תשל"ח, עמ' 303
↑  לג"ס, עמ' 13, על פי עדות של ישראל קפלן
↑  קשה לציין האם הספרייה הייתה חלק מה"קולטור ליגע" או שמא פעלה על ידה באופן עצמאי. בכל אופן ה"קולטור ליגע" היה מוסד שהוקם בקייב ב-1917 לטיפוח תרבות חילונית-מודרנית ביידיש (תיאטרון, ספרות, אמנות ומחקר). עד מהרה נוסדו סניפים באירופה ובאמריקה. הסניף המרכזי של קולטור ליגע עבר לוורשה ב-1921. (מתוך אתר יד ושם)(הקישור אינו פעיל)
↑  לפי "מרכז המידע אודות השואה", יד ושם. אולם קשה לקבוע במדויק - כך במקום אחר (לג"ס, 14) מוזכר כי היה חניך ב"השומר הצעיר". סביר להניח כי היה חניך בנצ"ח, שהיו חלק מתנועת "השומר הצעיר", והתפלגו ממנה באותן השנים.
↑  לפי "מרכז המידע אודות השואה", יד ושם. עם זאת, לא ברור מתי התפרסמו מכתביו של ילין ב"שטראלן", היות שהתנועה הקומוניסטית הייתה בלתי חוקית בליטא עד 1940. ניתן להניח כי הפרסומים היו בפרק הזמן שבו התקיימה הרפובליקה הסובייטית בליטא, עד הכיבוש הנאצי ביוני 1941.
↑  'MON RETOUR DE L’URSS', וילנר, אריה, ילקוט מורשת, 75: 87-96, 2003, עמ' 93
↑  "נסיבות וסיבות למתן ויזות-מעבר סובייטיות לפליטי פולין היהודיים בווילנה בשנים 1940-1941", פורת, דינה, שבות, 6: 58, הוצאת אונ' תל אביב, 1978.
1 2  לג"ס, עמ' 15
↑  'תולדותיה של מחתרת', ד. לוין, אברהם צבי בראון, הוצאת "יד ושם", ירושלים, 1962, תשכ"ב, עמ' 25–32 (יצא לאור באנגלית בהוצאת "גפן, בית הוצאה לאור" בשנת 2014). (מאילך – תולדותיה).
↑  תולדותיה, עמ' 99
↑  לג"ס, 20, קשה לדעת אם הניסוח מדויק, היות שהציטוט מובא מתוך עדות שמיעה.
↑  תולדותיה, עמ' 102-108
↑  בהנהגת מצו"ק ישבו מנהיגי המפלגות: הציונים הכלליים א', הציונים הכלליים ב', הרוויזיוניסטים והציונים הסוציאליסטים. תולדותיה, עמ' 76.
↑  תולדותיה, עמ' 115-118
↑  תולדותיה, עמ' 121-123
↑  לג"ס, עמ' 75 ואילך
↑  תולדותיה, עמ' 129-138
↑  תולדותיה, עמ' 139 ואילך
↑  תולדותיה, עמ' 188
↑  תולדותיה, עמ' 190-200
↑  תולדותיה, עמ' 356-357
↑  'ילין, חיים בן אליעזר', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 173 טור 2 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1371).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007460794505171  ISNI: 0000 0000 5015 6485  LCCN: nr97027400  VIAF: 76223372   WorldCat (עם VIAF): 76223372 
חיים ילין, לפני המלחמה.
ועד "ארגון המאבק האנטי-פשיסטי" בגטו קובנה (Kaunas; Kovno).
המחתרת היהודית בקובנה - חיפושי דרך אל הפרטיזנים
חומר אפל (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  Dark Matter 
 סוגה:  אופרת חלל, סדרת דרמה, מדע בדיוני 
 יוצרים:  ג'וזף מלוזי(אנ')   פול מולי (אנ')
 שחקנים:  ראו רשימה כאן
 ארץ מקור:  קנדה 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  3 
 מספר פרקים:  39 
 הפקה
 חברת הפקה:  דארק הורס קומיקס 
 הפצה:  NBC יוניברסל, נטפליקס 
 אתר צילומים:  טורונטו 
 אורך פרק:  42 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Space  Syfy
 תקופת שידור מקורית:  12 ביוני 2015 – 25 באוגוסט 2017
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חומר אפל (באנגלית: Dark Matter) היא סדרת טלוויזיה קנדית מסוגת המדע הבדיוני המבוססת על קומיקס באותו שם. יוצרי הקומיקס והסדרה הם ג'וזף מלוזי ופול מולי. שלוש עונותיה של הסדרה שודרו החל מיוני 2015 עד אוגוסט 2017 בערוצים Space ו-Syfy.
עונות

| עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (קנדה)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (קנדה)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 13 | 13 | 12 ביוני 2015 | 28 באוגוסט 2015 |
| 2 | 13 | 13 | 1 ביולי 2016 | 16 בספטמבר 2016 |
| 3 | 13 | 13 | 9 ביוני 2017 | 25 באוגוסט 2017 |
עלילה

שישה אנשים יוצאים מתוך תאי הקפאה בספינת חלל בשם "ראזה". הם לא זוכרים דבר על עברם עד לרגע שבו כל אחד מהם התעורר בתאו. הם מקצים לעצמם שמות מספרים מאחת עד שש, לפי סדר היציאה מהתאים. הם מוצאים אנדרואידית המתפעלת את ספינת החלל, וגם הזיכרון שלה מחוק כולו. השבעה מגלים שה"ראזה" הם צוות של שכירי חרב הידוע לשמצה ברחבי הגלקסיה. חברי הצוות מתגבשים בשנית ופותחים דף חדש בחייהם.
שחקנים ודמויות > תפקידים ראשיים

מליסה אוניל - שתיים (2) / רבקה / פורשה לין
אנת'וני למקי - שלוש (3) / מרקוס בון / טיץ'
אלכס מלארי ג'וניור - ארבע (4) / ריו טצודה / ריו אישידה
ג'ודל פרלנד - חמש (5) / דאס / אמלי קולברן
זואי פלמר - אנדרואיד / סוקי / אירנה שו
רוג'ר קרוס - שש (6) / גריפין ג'ונס / קאל ואריק
מארק בנדייוויד - אחת (1) / ג'ייס קרוסו / דריק מוס
שחקנים ודמויות > תפקידים משניים

מלאני ליברד - ניקס הרפר
נטלי בראון - שרה
אלן וונג - מיסאקי האן
טורי היגינסון - המפקדת דלייני טרופל
דייוויד ריצ'מונד-פק - המפקד ניימן
שון סייפוס - דבון
אנדרו מודי - טקו פונסי
ג'ף טרביינן - ג'ון אנדרס
אניס אסמר - וקסלר
דייוויד היולט - טייבר קאלצ'ק
מייק דופוד - ארקס נירו
כריס הולדן-ריד - קייל קרקן
ברנדן מארי - ויקטור
מישקה ת'יבוד - אדריאן מארו
איישה איסה - סולרה
ויל ויטון - אלכסנדר רוק
הפקה

שלוש העונות של הסדרה צולמו בטורונטו, בירת אונטריו. רוב הסצנות צולמו באולפן סגור.
טיוקוד

טיוקוד (בהונגרית: Tyukod) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית טיוקוד קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בכפר 4,780 תושבים ובשנת 2020 רק 5,231 תושבים.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-12.
יהודי טיוקוד

יהודים התיישבו בטיוקוד במחצית השנייה של המאה ה-18 ורובם היו חנוונים, רוכלים וכמה חקלאים בעלי אדמות. הקהילה השתייכה לזרם האורתודוקסי. במקום היו חברה קדישא, בית כנסת ובית קברות יהודי.
בזמן מלחמת העולם השנייה 16 יהודים מהכפר גויסו לעבודות כפייה ובמחצית השנייה של 1941 הם נשלחו לחזית באוקראינה, שם לחמו ההונגרים לצד הגרמנים, ורובם ניספו.
בסוף אפריל 1944, אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה (מרץ 1944), רוכזו יהודי טיוקוד בבית הכנסת ומשם הובלו לגטו מאטסלקה, בסוף מאי 1944 שולחו יהודי טוקוד למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לטיוקוד 11 יהודים ששרדו. הם מצאו את בניין בית הכנסת ואת בית העלמין שלמים בזכות תושבי הכפר הנוצרים ששמרו עליהם והצילו גם שני ספרי תורה. היהודים לא הצליחו לשקם את חייהם בכפר, חנויותיהם לא הוחזרו להם ומשקיהם היו מולאמים. אחר כך הוחרם גם בניין בית הכנסת לצורכי ציבור ורוב היהודים עזבו. ב-1964 נותרה בטוקוד רק משפחה מעורבת אחת.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 17 |  |
| 1880 | 32 | 947 |
| 1910 | 94 |  |
| 1920 | 107 |  |
| 1930 | 98 |  |
| 1941 | 80 | 3,547 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הקברות היהודי בטיוקוד
↑  תיעוד יהודי טיוקוד שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת צ'נגר |
| --- | --- | --- |
| יישובים | צ'נגר • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • פורצ'למה • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה |  |
טרבור אמבקווה

| --- | --- |

אמבקווה במדי מכבי תל אביב, 2015
 לידה:  24 בינואר 1989 (בן 35) סיינט פול, מינסוטה, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.05 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת מרקט מיאמי דייד קולג' אוניברסיטת מינסוטה
 דראפט:  לא נבחר, 2013
 קבוצות כשחקן
 2013–2014 2014–2015 2015–2016 2016–2017 2017–2018 2018 2019 2019:  וירטוס רומא ברוז במברג מכבי תל אביב זניט סנקט פטרבורג טורינו ריזן לודוויגסבורג אוסקה אווסה א.א.ק. אתונה
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות הליגה הגרמנית (2015) זכייה בגביע האיטלקי (2018)
טרבור אמבקווה (באנגלית: Trevor Mbakwe; נולד ב-24 בינואר 1989) הוא כדורסלן אמריקאי, ממוצא ניגרי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
ביוגרפיה

אמבקווה נולד בסיינט פול שבמינסוטה בנם של אנה דייוויס ומארק אמבקווה. ב-2007 החל ללמוד באוניברסיטת מרקט, בעקבות פציעה החמיץ את מרבית משחק הקבוצה, שותף ב-11 משחקים בלבד בהם רשם דקות מועטות ולא בלט. שנה לאחר מכן עבר לקולג' הקהילתי מיאמי דייד בפלורידה שלא משתייך לארגון ה-NCAA. הוא עזב את פלורידה לאחר שהסתבך בפלילים וקיבל עונש מאסר על תנאי לאחר עסקת טיעון. הוא עבר לאוניברסיטת מינסוטה והחל לשחק בקבוצת הכדורסל שלה ב-2010. בעונתו הראשונה במינסוטה השיג ממוצע של 13.9 נקודות, 10.5 ריבאונדים ו-1.5 חסימות למשחק. הוא היה חבר בנבחרת ארצות הברית לאוניברסיאדת שנג'ן (2011) בה סיימה במקום החמישי. בעונתו השנייה באוניברסיטה סבל מפציעה ושותף ב-7 משחקים בלבד. כמו כן עמד לדין על נהיגה בשכרות ונגזר עליו מאסר על תנאי לשנה, לאחר מכן הורשע שוב בהפרת תנאי המאסר שלו, ומאסרו על תנאי הוארך בשנתיים נוספות. בעונתו השלישית רשם ממוצע של 10 נקודות, 8.7 ריבאונדים ו-1.4 חסימות למשחק.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA חתם ב-2013 בקבוצת וירטוס רומא ושיחק במסגרתה בליגת העל האיטלקית בכדורסל וביורוקאפ. הוא רשם ממוצע של 10.6 נקודות ו-10 ריבאונדים למשחק. ב-2014 עבר לקבוצת ברוז במברג הגרמנית וזכה עמה באליפות הבונדסליגה, כמו כן שיחק עמה ביורוקאפ. הוא השיג בעונה זו ממוצע של 10.3 ו-7.2 ריבאונדים למשחק.
ביולי 2015 חתם במכבי תל אביב.
בנובמבר 2016 הצטרף לקבוצת זניט סנקט פטרבורג הרוסית.
הערות שוליים

↑  ישנם מקורות שונים לגבי גובהו, הנעים בין 2.07 מטר באתר היורוקאפ, ל-2.03 מטר באתרים אחרים כגון באתר אוניברסיטת מינסוטה.
↑  Trevor Mbakwe could face jail time, אתר ESPN‏, 18 באוקטובר 2012
↑  Minnesota's Trevor Mbakwe gets more probation, promises he'll have 'no more slip-ups', אתר CBS, ‏ 19 באוקטובר 2012
↑  ורד כהן‏, מכבי תל אביב: טרבור אמבקווה חתם לשלוש שנים, באתר וואלה, 2 ביולי 2015
חנוכת המשכן

חנוכת המשכן הוא אירוע המתואר בפרשת שמיני שבספר ויקרא, אשר פתח את העבודה במשכן אחרי סיום בנייתו.
האירוע ארך שמונה ימים, כאשר בשבעת הימים הראשונים הנקראים שבעת ימי המילואים הקריב משה את קרבנותיהם של אהרן ובניו על מנת לקדשם להיות כהנים לה', וביום השמיני החלו אהרן ובניו בהקרבת הקרבנות אשר יביאו להשראת השכינה על המשכן.
החל מהיום השמיני לחנוכת המשכן החלו נשיאי שבטי ישראל להקריב את קרבנות חנוכת המזבח, בכל יום הקריב נשיא אחר.
זמנה

על פי הדעה המרכזית בחז"ל, שבעת ימי המילואים חלו בסוף חודש אדר, והיום השמיני בא' בניסן. ואילו לפי דעת רבי עקיבא בא' בניסן החלו שבעת ימי המילואים, והיום השמיני חל בח' בניסן. לשתי הדעות הנשיאים הקריבו את קרבנות חנוכת המזבח מא' בניסן ועד י"ב בניסן.
לפי הפרשנות שרווחה בכת קומראן בתקופת בית שני, שבעת ימי המילואים התחילו בא' בניסן שבו הוקם המשכן, והסתיימו בח' בניסן כיוון שבשבת אסור להקריב. אחר כך הקריבו הנשיאים מהיום השמיני - ט' בניסן עד כ"ב בניסן, כי דילגו על י"א בניסן וי"ח בניסן, שתמיד חלים בשבת בלוח השנה במגילות קומראן, ולא דילגו על ימי חג הפסח כי לא חגגו במדבר אלא קורבן פסח בלבד. המסורת לחגוג בכל שנה את ימים אלה מתועדת במגילת המקדש ובמגילת תענית (אף ששם ניתן לה נימוק אחר).
התיאור בפסוקים

בתורה מצוי תיאור חנוכת המשכן שלוש פעמים:
בפרשת תצוה (שמות פרקים כח-כט), שם מתואר הציווי של ה' למשה על הקדשת הכהנים, על בגדיהם, ועל שבעת ימי המילואים בהם הכהנים ילמדו את העבודה. בימים אלו עבודת המשכן בוצעה על ידי משה.
בחומש ויקרא בפרשת צו (ויקרא פרק ח) מתואר הביצוע של שבעת ימי המילואים כפי שנאמר בפרשת תצווה. בפרשת שמיני (ויקרא פרקים ט-י) אומר משה לאהרן, לבניו ולזקני ישראל כיצד יש לנהוג ביום השמיני למילואים, ומתואר הביצוע, כולל הטרגדיה בה מתים שני בני אהרון, נדב ואביהוא.
בפרשת נשא שבחומש במדבר (במדבר פרק ז) מתוארים קרבנות הנשיאים, כאשר בכותרת נאמר "זאת חנוכת המזבח ביום המשח אותו", ומכאן סברו חז"ל שגם אירוע זה התרחש בתאריך א' בניסן. אם כי יש המפרשים שאירוע זה התרחש מאוחר יותר, בחודש אייר של אותה שנה ומדובר בשני אירועים נפרדים. ראה על כך: זמן קרבנות הנשיאים
שבעת ימי המילואים

בשבעת ימי המילואים קידש משה את אהרן אחיו וארבעת בניו להיות כהני ה' על ידי הקרבת קרבנותיהם במשכן, ואכילתם את החלק שלא הוקרב מהקרבן. כמו כן, אהרן ובניו הצטוו שלא לצאת מחצר המשכן בכל משך שבעת הימים. בכל יום משבעת הימים הקריב משה את הקרבנות שהביאו אהרן ובניו: שור לחטאת, איל אחד לעולה ואיל שני לשלמים, ושלושה סוגי קרבנות מצה כדוגמת קרבן המנחה.
היום השמיני למילואים

ביום זה, שעל פי הדעה המרכזית בחז"ל אירע בתאריך א' בניסן, החלו אהרן ובניו הכהנים לעבוד במשכן.
היום השמיני למילואים > הקרבנות

ביום זה נצטוו להביא מספר קרבנות מיוחדים. אהרן היה צריך להביא:
עגל בן בקר לחטאת.
איל לעולה.
בני ישראל היו צריכים להביא:
שעיר עיזים לחטאת.
עגל וכבש בני שנה לעולה.
שור ואיל לשלמים.
מנחה בלולה בשמן
היום השמיני למילואים > ההקרבה

אהרן שחט תחילה את עגל החטאת, בניו הוליכו את הדם, והוא זרק את הדם על ארבע קרנות המזבח, שפך ליסוד את שארית הדם והעלה את החלבים על המזבח כמו בקרבן חטאת. את בשר העגל שרף אהרן מחוץ למחנה כמו שנהוג בחטאת פנימית, אף על פי שהייתה זו חטאת חיצונה. לאחר מכן שחט אהרן את קרבן העולה שלו, זרק את דמו בשתי קרנות והקטיר את כל בשרה על המזבח, כנהוג בקרבן עולה.
אז עבר אהרן לקרבנות בני ישראל. תחילה הקריב את החטאת והעולה כמצוותם. לאחר מכן הביא את קרבנות השלמים וזרק את דמם. הכהנים הניחו את החלבים על חזות ושוקי הבהמות, הניפו אותם, והקטירו את החלבים על המזבח.
אהרן בירך את העם בברכת כהנים, וירד מעל גבי המזבח. אהרן נכנס יחד עם משה למשכן, ורש"י כותב שהיה זה כדי ללמד את אהרן את מעשה הקטורת, או שמכיוון שכל שבעת ימי המילואים של שרתה שכינה במשכן הם נכנסו עתה יחד כדי להתפלל שתשרה שכינה. משה ואהרן יצאו יחד וברכו את העם, ועל פי רש"י הברכה הייתה "יהי רצון שתשרה שכינה במעשה ידיכם".
מיד יצאה אש "מלפני ה'" ושרפה את העולה וחלבי החטאתו השלמים. העם ראה זאת ונפלו כולם על פניהם.
חטא נדב ואביהוא ומותם

בינתיים נדב ואביהוא הכהנים בני אהרן, לקחו מחתות, הניחו בהן גחלים וקטורת והכניסו אותם לתוך המשכן. מכיוון שלא נצטוו לעשות זאת, יצאה אש "מלפני ה'", ואכלה אותם והם מתו.
משה אמר לאהרן שזה מה שאמר שה' שהקדושה של המשכן תתגלה על ידי קרוביו, והנה זה התרחש שכולם ראו מה קורה למי שפוגע בקדושתו. משה ציווה את מישאל ואלצפן בני עוזיאל, בני הדודים של אהרן, שייקחו את נדב ואביהוא אל מחוץ למחנה.
משה ציווה את אהרן ואלעזר ואיתמר שלא לנהוג מנהגי אבילות, כמו לפרוע את השיער ולקרוע את הבגדים, וכן שלא לצאת מן המשכן. במקומם כל בני ישראל יתאבלו על מות נדב ואביהוא. כמו כן, אף על פי שהם נחשבים אוננים, ואונן לא אוכל מהקדשים, עליהם לאכול מקרבן השלמים והמנחה המיוחד של אותו יום.
פרשת שעיר החטאת

על פי רש"י, המפרש על פי הדעה המרכזית בחז"ל, שהיום השמיני חל בא' בניסן, באותו יום הוקרבו שלושה שעירי חטאת:
שעיר עיזים של היום השמיני שהביאו בני ישראל.
שעיר נחשון - שהביא הנשיא של שבט יהודה, על פי שיטת חז"ל שיום זה היה גם הראשון לקרבנות הנשיאים שבפרשת נשא.
שעיר ראש חודש (ניסן), כפי שמתואר בציווי על קרבנות המוספים בפרשת פנחס.
בפסוקים מסופר שמשה נוזף באלעזר ואיתמר על כך ששרפו את החטאת ולא אכלו ממנה. הסיבה הפשוטה לכך שהם לא אכלו מהחטאת ובמקום זאת שרפוה היא היותם אוננים. תשובתו של אהרן הייתה שאמנם משה ציווה אותם לאכול את קרבן השלמים והמנחה של היום השמיני, למרות אוננותם, וזאת מכיוון שאלו קורבנות חד פעמיים. אך שעיר ראש חודש אינו קרבן ייחודי, ועליו לא ציווה משה שיש לאכלו. משה הודה לאהרן שאכן הוא צודק בהוראתו, ואהרן נהג כהוגן כששרף את החטאת.
מנהגים

ישנם הנוהגים על פי דעת רבי עקיבא שחנוכת המשכן החלה בא' בניסן ובימים אלו גם הקריבו את קרבנות הנשיאים לקרוא קריאת התורה של פרשת הקרבן שהביא נשיא אותו היום אחר תפילת שחרית בבית הכנסת החל מא' ניסן ועד י"ב בניסן.
הערות שוליים

↑  ספרא, תחילת פרשת שמיני.
↑  וכן פירש רבי אברהם אבן עזרא על ספר שמות, פרק מ', פסוק ב'.
↑  ספר שמות, פרק מ', פסוק י"ז.
↑  ספר ברית דמשק.
↑  שהוא שביעי של פסח לפי כת קומראן ואסרו חג לפי חז"ל.
↑  Yoram Erder, "The First Date in Megillat Ta'anit in Light of the Karaite Commentary on the Tabernacle Dedication",‏ JQR 82 [3/4] (1992), pp. 263-283.
↑  ואכן כותב רש"י "לא מצינו חטאת חיצונה נשרפת אלא זו ושל מילואים וכלן על פי הדיבור" (שמות ט,יא, ד"ה ואת).
↑  על פי רש"י נזיפה זו הייתה באמת מכוונת לאהרון, אלא מפני כבודו של אחיו הגדול שהיה עתה גם הכהן הגדול, משה פנה לשני בניו הנותרים.
↑   לא נאמר במפורש בפסוקים שמדובר בחטאת של ראש חודש, וזוהי פרשנות של חז"ל (על פי השיטה הרווחת שהיום השמיני חל בראש חודש ניסן ולא בח' בו) שכן חטאת היום השמיני נשרפה על פי ציוויו של משה, ואילו חטאת נחשון הייתה גם כן ייחודית ליום זה והנימוק של אהרן לא מתאים לכך.
↑  שני לוחות הברית, דף ק"מ ע"ב; באר היטב סי' תכ"ט סק"ו.
| ספר שמות |
| --- | --- | --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |  |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |  |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |  |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • מסה ומריבה • רפידים • מלחמת עמלק |  |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |  |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |  |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |  |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |  |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |  |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור  • קלעי החצר |  |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |  |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
חיפוש והצלה קרבי

מסוק HH-60G בלק הוק מגיע לנחיתה במהלך אימון.
חיפוש והצלה קרבי (באנגלית: Combat Search And Rescue - CSAR) הם פעולות לחילוץ טייסים אשר נטשו את מטוסם, לפינוי לוחמים מנותקים או פצועים משדה הקרב ולחילוץ חשאי. כוחות החילוץ הקרבי נמנים עם הכוחות המיוחדים והם מתמחים ברפואת חרום, ובטכניקות חילוץ מיוחדות ביבשה ובים.
הרכב כוח משימה במבצע חילוץ משתנה ותלוי במשימה. הוא יכול לכלול כוח חילוץ רגלי, רכוב, מונחת או מוצנח  והוא יכול להתרחב למערך מורכב של מסוקי קרב, כטב"מים, מטוסי קרב, מטוסי תדלוק אווירי, ומטוסי פיקוד שליטה ובקרה.
היחידה הייעודית בצה"ל למשימות אלה היא יחידת החילוץ והפינוי הקרבי בהטס - 669.
היסטוריה > היסטוריה כללית

מלחמת העולם הראשונה הייתה הרקע לפיתוחה המוקדם של תורת חיפוש והצלה, בעיקר בזירות המלחמה בבלקן ובמזרח התיכון. בשנת 1915 מפקד הטייסת, ריצ'רד בל-דייוויס, איש חיל האוויר המלכותי הבריטי, ביצע את החילוץ המוטס הראשון בהיסטוריה, כאשר נחת בשטח לחלץ את סגן-משנה סמיילי שמטוסו הופל בבולגריה. הוא עוטר על כך בצלב ויקטוריה. ב-21 באפריל 1917 נחת קפטן ריצ'רד ויליאמס מחיל האוויר האוסטרלי מאחורי קווי האויב כדי להציל טייס שהופל. מבצעי חילוץ רבים בוצעו במהלך מסע מסופוטמיה. טייסים בריטים שמטוסם הופל בשטחי בדואים עוינים, אותרו על ידי סיורים אוויריים וחולצו.
מדינות רבות תרמו לפיתוח תורת חיפוש והצלה מודרנית. במלחמת הודו הראשונה, רופא צרפתי, טייס וצנחן בשם ולרי אנדרה היה חלוץ הפינוי הרפואי בהטס כאשר נחת עם מסוקו באזורי הקרבות לצורך טיפול רפואי בחיילים פצועים וחילוץ נפגעים.
במלחמת העולם השנייה, החל חיל האוויר הגרמני להפעיל מטוסים לביצוע חילוצים מהים.
בשנת 1972, במהלך מלחמת וייטנאם, סגן אלוף המבילטון, נווט בחיל האוויר האמריקאי היה הניצול היחיד ממטוס EB-66 שהופל במהלך מתקפת הפסחא. הוא שרד בשטח אויב עד להצלתו 11 וחצי ימים לאחר מכן. במהלך מבצע ההצלה, חמישה מהמטוסים שהשתתפו הופלו, נהרגו 11 חיילים ושני חיילים נתפסו בשבי. היה זה המבצע הגדול, הארוך והמורכב ביותר במהלך מלחמת וייטנאם כולה. במלחמת וייטנאם נרכש ניסיון רב בחילוץ ופינוי קרבי בהטס. במהלך המלחמה הצילו הכוחות האמריקנים 3,883 נפש. מבצעים אלה גבו את חייהם של 71 מחלצים ו-45 מטוסים שנמחו.
הטייסת הטקטית המיוחדת ה-24 של חיל האוויר האמריקאי הייתה מעורבת בקרב מוגדישו ב-1993. על פעולות הגבורה במהלך הקרב הוענק ללוחם החילוץ טימותי וילקינסון, צלב חיל האוויר.
ב-2 ביוני 1995, מטוס F-16 אמריקאי הופל על ידי הצבא הבוסני-סרבי באמצעות טיל קרקע-אוויר SA-6. הטייס האמריקני, סקוט או'גראדי, נפלט בשלום וחולץ כעבור שישה ימים. המבצע נודע כאירוע "גראד מרקוניג'ק". ב-1999 הצליחו לוחמי יחידת חילוץ של חיל האוויר האמריקני לחלץ בהצלחה טייס F-117 אשר נורה מעל יוגוסלביה בעודו במשימה של נאט"ו. הטייס חולץ תוך 6 שעות מתחילת האירוע.
במהלך רגעי הפתיחה של מלחמת המפרץ, צוות מטוס MH-53 מטייסת המבצעים ה-20 חילץ טייס מטוס F-14 שמטוסו נפל בעיראק.
היסטוריה > היסטוריה בישראל

הפינוי המוטס הראשון בארץ ישראל אירע בפברואר 1917. חייל בריטי שנפגע במארב פונה באמצעות מטוס קל. שימוש במטוסים קלים לפינוי פצועים נעשה גם בקרבות מלחמת העצמאות ובמבצע קדש. הפינוי המוסק הראשון בישראל אירע באוגוסט 1951 זמן קצר לאחר שהגיעו לארץ ראשוני המסוקים. טייס פייפר ביצע נחיתת אונס על חוף ימה של תל אביב ומסוק פינה אותו ללא פגע אל בסיסו. החילוץ המוסק הראשון, בפברואר 1953, היה מספינה של משמר החופים שעלתה על שרטון מול חופי נהריה.
החל משנת 1954 פעלה בחיל האוויר כיתת פינוי רפואי בהיטס של רופאים וחובשים. מבצע הפינוי הגדול ביותר התקיים במבצע קדש באוקטובר 1956, עת 120 פצועים מקרב המיתלה פונו במטוסי תובלה מסיני לארץ. ב-1967 במלחמת ששת הימים פינו המסוקים כ-800 פצועים ורק כ-300 פצועים פונו במטוסי תובלה, כולם מחזית מצרים. בששת ימי הלחימה חולצו 15 טייסים נוטשים מתוכם שבעה חולצו בשטחי האויב. ב-1973 במלחמת יום הכיפורים חולצו 43 אנשי צוות אוויר, אך היו גם ניסיונות חילוץ שהסתיימו ללא הצלחה. פחות מ-30% מהטייסים שהופלו מעבר לקווי האויב חזרו בסופו של דבר לבסיסם.
ב-1974 הוקמה בחיל האוויר "יחידת חילוץ ומילוט 669". הגם שייעודה המקורי היה חילוץ טייסים שנטשו בשטח אויב, היחידה מתפקדת כיחידת החילוץ הקרבי של צה"ל, והיא משמשת לחילוץ כוחות לוחמים ופינוי פצועים משדה הקרב. בשנת 2006 לאחר מלחמת לבנון השנייה שונה שם היחידה ל"יחידת החילוץ והפינוי הקרבי בהיטס 669".
ראו גם

יחידות לוחמי החילוץ (Pararescue) של חיל האוויר האמריקאי