stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בואינג 787 דרימליינר
הערות שוליים

1 2  תבנית:Https://www.boeing.com/commercial/
↑  "Boeing Statement on Federal Aviation Administration 787 Action".
↑  אחרי יותר מ־3 חודשי קירקוע: בואינג קיבלה אישור להפעיל מחדש את הדרימליינר, באתר כלכליסט, 19 באפריל 2013
↑  חזי שטרנליכט, אל על החליפה את מנועי הדרימליינר כדי להימנע ממשבר, באתר כלכליסט, 10 בפברואר 2019
↑  טיימס, ניו יורק (2019-04-22). ""לעולם לא אטוס במטוס הזה": התחקיר שחושף בעיות בטיחות קשות במפעל לייצור הדרימליינר". TheMarker. נבדק ב-2019-04-22.
↑  /News, טיסת בכורה ל'דרימליינר' של בואינג, באתר ערוץ 7
↑  "מטוס הבואינג 10–787 דרימליינר הראשון נמסר לסינגפור איירליינס". פורט2פורט. נבדק ב-2018-03-27.
↑  "צפו: מטוס הדרימליינר התקבל בטקס המוני - כיכר השבת". כיכר השבת. נבדק ב-2017-08-23.
↑  דני שדה ועמית קוטלר, סיאטל, לאן יטוס הדרימליינר הראשון של אל על?, באתר ynet, 26 ביוני 2017
↑  "חלום של מטוס: נמסר מטוס הדרימליינר ה־500". פורט2פורט. נבדק ב-2016-12-27.
| מטוסים אזרחיים מתוצרת בואינג |
| --- | --- | --- |
| מטוסי מדחף | 40 • 50 • 73 • 75 • 80 • 200 • 221 • 247 • 307 • 314 • 377 |  |
| מטוסי סילון (סדרת 7x7) | 707 • 717 • 727 • 737 (קלאסי • NG‏ • MAX‏) • 747 (747-400 • 747-8) • 757 • 767 • 777 (777X‏) • 787 • BBJ |  |
| מטוסי מחקר | 367 • 7J7 • 2707 • פליקן • סוניק קרוזר • X-40 • X-43 • X-48 • X-53 • Y1 • Y2 • Y3 |  |
קטגוריה: בואינג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564160305171  PLWABN: 9810699919505606  LCCN: sh2006004828 
הדמיה של גרסה 10 של המטוס
גרסה 10 של המטוס
פנגרמה

פנגרמה (מיוונית: Pan Gramma - "כל אות") היא משפט הכולל את כל האותיות באלפבית.
הפנגרמה משמשת להצגת גופנים ולבדיקת ציוד תקשורת, למשל "איך נטוס עם גד כץ, הזקן שמֻחלף בצרפת?" - פנגרמה שמשמשת לבדיקת גופנים.
פנגרמה מושלמת היא פנגרמה שבה כל אות מופיעה בדיוק פעם אחת.
מציאת פנגרמה מושלמת בעלת משמעות הגיונית כמשפט היא מטלה מסובכת. למעשה, הטכניקה למציאת פנגרמה מושלמת היא כמו של מציאת אנגרמה לביטוי ארוך, כשהפעם הביטוי שצריך למצוא לו אנגרמה הוא קבוצת כל האותיות באלפבית המיועד (לדוגמה, בעברית: אבגדהוזחטיכלמנסעפצקרשת).
דוגמאות לפנגרמה בעברית > בתנ"ך

בתורה ישנם שני פסוקים הכוללים את כל אותיות הא"ב,  בנביאים 15 פסוקים, ובכתובים ישנם תשעה פסוקים. להלן שני פסוקי התורה:
זה הדבר אשר צוה ה', לקטו ממנו איש לפי אכלו. עמר לגלגלת, מספר נפשתיכם. איש, לאשר באהלו תקחו (ספר שמות, פרק ט"ז, פסוק ט"ז)
או הנסה אלהים, לבוא לקחת לו גוי מקרב גוי, במסת באתת ובמופתים ובמלחמה וביד חזקה ובזרוע נטויה ובמוראים גדלים. ככל אשר-עשה לכם ה' אלהיכם, במצרים - לעיניך (ספר דברים, פרק ד', פסוק ל"ד)
ישנו רק פסוק אחד בתנ"ך הכולל את כל האותיות, כולל חמש האותיות הסופיות בספר צפניה:
לכן חכו לי נאם ה' ליום קומי לעד, כי משפטי לאסף גוים לקובצי ממלכות, לשפך עליהם זעמי כל חרון אפי, כי באש קנאתי תאכל כל הארץ (ספר צפניה, פרק ג', פסוק ח').
דוגמאות לפנגרמה בעברית > דוגמאות לפנגרמה מושלמת (ללא חשיבות לסופיות)

איך בלש תפס גמד רוצח עז קטנה?
הס לך שפן אחד! וטעמת גזר בקיץ?
שפן אכל קצת גזר בטעם חסה, ודי.
השפן טעם ביס ואכל קצת גזר חד.
קזחסטן ארץ מעלפת, גדושה בכי.
החזיר שמצא כספות בלע דג קטן.
כפיל שקט נסע בגדה, צרח ואז מת.
צפע חזק נשך דג מת באוסטרליה.
איש עם זקן טס לצרפת ודג בחכה.
פגז מחק את העצל שבכורדיסטן.
הקצין גד חזר ותבע כיסא למשפט.
חלזון גֹרש כי התעסק בצדף טמא.
עצבת-חטא סרק, יזום כנגד פשלה.
לביא טרף גמד זקן שחסך הצעות.
גנב שהעז אכל חינם צדף קר וטס.
איש מצטדק פגע בזונה חסרת כל.
זקן, אך גס-רוח בדם, יעץ להתפשט.
חסכן קל דעת בארץ פשוט הגזים.
הזר שטיגן תפוד בכלא צעק חמס.
אין חזך רופס למעט קצת גב השד.
פריחת נטע שסק בצד אגוז המלך.
הפרד בעט קצת סחוג לאשכנזים.
עוגיפלצת אכן סחט שקד מזברה.
כצפרדע בגיא מנסה לחזות שקט.
דוגמאות לפנגרמה בעברית > דוגמאות לפנגרמה מושלמת (כולל האותיות הסופיות)

משפטי תרגול כתיבה עתיקים, במשקל שמונה תנועות לצלע, מחולקות שתיים שתיים:
הָקֵץ - עָצֵל - דַּיָּךְ - מִנּוּם / גָּרֵשׁ - כָּזָב - פֶּן תֹּ-סֶף חֵטְא
אַתָּה - גֹחִי - צוּר מִ-בֶּטֶן / כָּל זֹ-עֵם סַף - קָדְשָׁךְ - נַפֵּץ
אֶצְלָךְ - חֵפֶץ - גָּזַר - הַשֵּׁם / טוֹב מִ-כֶּסֶף - קִנְיַן - דַּעַת
אחר:
איך נטוס עם גד כץ, הזקן שמֻחלף בצרפת?
עטלף אבק נס דרך מזגן שהתפוצץ כי חם.
כהרף־עין נשבט לךָ גוץ צְמֵא־דם. תְּפֹס חָזָק!
מנעולן הפך כף חצץ שגזר קט איבד סתם.
מחבל קנטרן שזעף פצץ אגד וכך הסתים.
סכנה! זאב גוי עצל קפץ דרך מטף שתן חם.
צף עץ, כה זך ושקט נד, פן אגבס למחרתים.
הזריחות, צפנן מוכר. מסף דתם אגע לקץ טוב.
דַּאֲגָן זֶה יִשְׁפֹּט בְּקֶצֶף: נְסַעְתֶּם מִחוּץ לַכְּרַךְ!
טִיל מְפוֹצֵץ כָּךְ אָסָם: הֶדֶף חָזָק, עָשָׁן. נִתְגַּבֵּר!
כָּךְ הַגֵּב, לַמְדָן זָעֵף: אִם צָץ תִּינוֹק, חַפֵּשׂ סֶרֶט!
קַמְצָן אָץ עִם כַּף, מָצָא פְּרוּטַת בְּדִיל, שֶׁגְּנָזָהּ.
אִם תַּן קוּנְדָּסִי צָץ כָּךְ, מֵעֵז לְחַפֵּשׂ טֶרֶף, הַגֵּב!
אֵיךְ פָּרַץ גָּנַב לַמִּטָּה, צַד שָׁם חָתָן, וְזָעַק "כֶּסֶף!"
כָּךְ הַגּוֹאֵל נָתַן שָׁם רֵצֵפְּט: חֲסִיד זֹעֵף מְקַבֵּץ
קָפַץ, צָרַח "כֵּן!", אַף סָנַט: "תַּגְמוּלְךָ --- עִזִּים בַּשָּׂדֶה!"
אַתָּה צָרִיךְ גַּמָּד זָקֵן לִשְׁטוֹף פֶּחָם־עֵץ בַּכֶּנֶס?
פנגרמות בשפות אחרות > בריטניה אנגלית

The quick brown fox jumps over the lazy dog
The five boxing wizards jump quickly
Jackdaws love my big sphinx of quartz
פנגרמות בשפות אחרות > צרפת צרפתית

Portez ce vieux whisky au juge blond qui fume
פנגרמות בשפות אחרות > גרמניה גרמנית

Zwölf große Boxkämpfer jagen Viktor quer über den Sylter Deich
Falsches Üben von Xylophonmusik quält jeden größeren Zwerg
Fix, Schwyz!“ quäkt Jürgen blöd vom Paß„
פנגרמות בשפות אחרות > פולין פולנית

Pchnąć w tę łódź jeża lub ośm skrzyń fig
Pójdźże, kiń tę chmurność w głąb flaszy
פנגרמות בשפות אחרות > רוסיה רוסית

Любя, съешь щипцы, — вздохнёт мэр, — кайф жгуч
Шеф взъярён тчк щипцы с эхом гудбай Жюль
Широкая электрификация южных губерний даст мощный толчок подъёму сельского хозяйства
פנגרמות בשפות אחרות > אספרנטו אספרנטו

!He, Miĥĉj', ĵaŭdgrafbluzpec' vektŝanĝos
Gajecvoĉa fuŝmuĝaĵo de knabĥoro haltpaŭzis
ראו גם

אנגרמה
פלינדרום
אקרוסטיכון
אמביגרמה
ביטוי משוכל
שיכול עיצורים
הערות שוליים

↑  https://he.chabad.org/library/article_cdo/aid/2273634 משמעות כל האותיות בפסוק אחד
↑  https://nifla-ot.co.il/2016/01/27/אותיות-בתנך/
↑  https://forum.otzar.org/viewtopic.php?t=8088#p155096 שאר הפסוקים
↑  פרופ' שולמית אליצור, ""טוב מכסף קניין דעת": על תרגילי כתיבה חינוכיים ושקולים מימי הביניים", פרופ' לובה חרל"פ (עורכת), העברית סג, ג–ד (עמ' 146–150), ה'תשע"ה–ה'תשע"ו
פאסיל גמב

פאסיל גמב במרכזה של גונדר. מראה ממלון גוהה שמצפון למתחם
פַאסִיל גִמבּ (געז ፋሲል ግቢ - "מגדל פאסיל", ובעבר "אצה גמב"), המכונה גם "המתחם הקיסרי" או "המתחם המלכותי", הוא מתחם מבוצר מוקף בחומת אבן, השוכן במרכזה של העיר גונדר שבצפון אתיופיה, ושימש כמרכז השלטון וכמעונם של קיסרי אתיופיה במשך 220 שנה עד מחצית המאה ה-19. המתחם נוסד על ידי פאסילידס (ፋሲልደስ), קיסר אתיופיה (המכונה גם פאסיל, ומכאן שמו של האתר), ב-1635 או בשנה שאחריה. קודם להקמת פאסיל גמב שכן באתר שבו נמצאת גונדר, כפר קטן וחסר חשיבות ובו כנסייה; לכן מועד ייסוד פאסיל גמב נחשב גם למועד הקמתה של העיר גונדר. בכך נפתחה תקופת גונדר בתולדות האימפריה האתיופית, כשגונדר בירתה.
פאסיל גמב משתרע על פני שטח של 70 דונם (70,000 מ"ר), והוקמו בו ארמונות, כנסיות ומבני ציבור. מבנים אלו נבנו על ידי קיסרי הענף הבוגר של השושלת הסולומונית בסגנון אדריכלי ייחודי שהושפע ממספר סגנונות זרים ומסגנון אתיופי מקומי. ב-1855 העביר הקיסר תוודרוס השני את הבירה מגונדר לדברה תבור, וזמן קצר לאחר מכן, הותקפו העיר והמתחם, ונחרבו בידי הקיסר החדש עצמו וצבא המהדייה.
חלק גדול מהמבנים בפאסיל גמב לא שרד את מאורעות הזמן, אך המקום עדיין עשיר במבנים ששופצו הן על ידי הכובש האיטלקי בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20, והן לאחר שאתיופיה זכתה שוב בעצמאותה. האתר הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו ב-1979, אשר קבע בהחלטתו שהאתר מייצג נאמנה את הציוויליזציה האתיופית המודרנית ברמה שמצפון לאגם טאנה אשר הופיעה בראשית המאה ה-17, והשפיעה על האדריכלות האתיופית לאורך שנים רבות.
יחד עם פאסיל גמב, נכללו בהכרזה גם מרחצאות פאסילידס, שהקמתן מיוחסת גם היא לפאסילידס, והמתחם הקיסרי של הקיסרית מאנטאוואב בקוסקאם. פאסיל גמב נחשב לאחד היעדים התיירותיים החשובים במדינה.
מיקום

פאסיל גמב שוכן בחלקו המזרחי של מרכז העיר גונדר, בגובה של 2,226 מטרים מעל פני הים. צורתו של המתחם היא אליפטית, אם כי גבולו המזרחי נמתח לאורך קו ישר. אורכו מצפון לדרום הוא כ-340 מטרים, רוחבו המרבי מגיע ל-210 מטרים והיקפו כ-900 מטרים. המתחם מוקף רחובות מכל צדדיו, ובצדו הצפוני משתרע מגרש חניה. מיד מדרום למתחם, במקום בו שכן ה"אדבבאי" (አደባባይ - "כיכר עירונית"), כיכר העיר ההיסטורית, נמצא המרכז האזרחי של גונדר המודרנית, ובו הגן הציבורי החדש, בניין העירייה ו"כנסיית ישו באדבבאי". בקצהו הצפון-מזרחי של האדבבאי, מזרחית לחלקו הדרומי של המתחם, שוכנת "כנסיית תקלה היימנות באדבבאי".
היסטוריה > מאז סופה של תקופת גונדר

מצבה החמור של הקיסרות המפוררת החל משתנה כאשר הקיסר תוודרוס השני הדיח את סהלה דנגל ב-1855, ופתח את תקופת הגיבוש האתיופית, תקופת שיקום ורסטורציה שבמהלכה אוחדה המדינה המתפוררת מחדש והקיסר זכה שוב בכוחו ובסמכויותיו. אולם לגונדר ולפאסיל גמב לא הביאה תקופה זו נחמה. תוודרוס השני העביר את בירתו לדברה תבור, ובכך איבדו גונדר והמתחם המלכותי שבלבה את מעמדם, ותקופת גונדר הגיעה לסופה. בנוסף, ב-1864 וב-1866 בזז תוודרוס השני את כנסיות גונדר באופן שיטתי, ורוקן אותן מאוצרותיהן וספריהן. לבסוף גרש את תושבי העיר והעלה אותה באש. לימים עברה הבירה מדברה תבור לאמבה מריאם, וכאשר המשלחת הצבאית הבריטית לאתיופיה כבשה את האחרונה ב-1868, היא בזזה תבות רבים ואת אוצרותיה הכתובים של השושלת הסולומונית. חלקים ממסמכים אלה שמורים כיום במוזיאון הבריטי בלונדון, ואחרים מפוזרים בספריות ברחבי אירופה. עם זאת, המבנים העיקריים בפאסיל גמב - טירותיהם של פאסילידס, ייאסו הראשון, בקפה ומאנטאוואב, כמו גם החומה ההיקפית של המתחם - שרדו את החורבן. הקיסר הבא, תקלה גיורגיס השני, שמלך במשך ארבע שנים, בין 1868–1872, תיקן מעט מהנזקים שגרם קודמו, וסיפק משאבים לשיפוץ ההרס, אך העיר הותקפה שוב ב-1888, הפעם על ידי צבא המהדייה, והמעט שנותר ממנה, בייחוד הכנסיות (42 מתוך 44)‏, חרב. אולם מבני האבן העיקריים בפאסיל גמב שרדו גם הפעם.
חלק גדול מפאסיל גמב שופץ לראשונה על ידי האיטלקים שכבשו במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה את גונדר ב-1 באפריל 1936. האיטלקים שיפצו את המבנים, אך לא חקרו ולא שחזרו אותם, ושיפוץ זה, שהחל במאי 1938, אחראי לחלק מחוסר הבהירות האופף את תיארוך המבנים ואופיים המקורי המדויק. האיטלקים עשו שימוש נרחב בבטון מזוין ובמלט מודרני שפגם בחזות ההיסטורית של המבנים, ושהסתבר לעיתים, בחלוף השנים, כמעמס כבד מדי לכושר הנשיאה שלהם. השלטון האיטלקי עשה בחלק מהמבנים שימוש ושיכן בהם משרדים ממשלתיים. הרס ונזקים נגרמו לעיר ולפאסיל גמב ב-1941 במהלך המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה כתוצאה מהפצצות הצבא הבריטי שהדף את האיטלקים מאמהרה, וסיים בכך את הכיבוש האיטלקי של אתיופיה. עבודת שיפוץ אקראיות נערכו במתחם עד לסוף שנות ה-60 של המאה ה-20. ב-1979 הוכרז המתחם המלכותי כאתר מורשת עולמית, ומאז נערכו בו שוב עבודות שחזור ושיפוץ במספר הזדמנויות.
על סגנון הבנייה הגונדרי > מאפיינים

מארמונותיו של פאסיל גמב, כמו גם ממספר קטן נוסף של מבנים בגונדר, בעיקר ראס גמב, מתחם הקיסרית מאנטאוואב בקוסקאם ומרחצאות פאסילידס, ניתן לעמוד על חלק ממאפייניו האדריכליים העיקריים של סגנון הבנייה הגונדרי. המבנים רבועים או מלבניים, מאסיביים ועוצמתיים; ומשדרים סגירות, למרות מספר הפתחים הגדול. מגדלים עגולים שאינם חורגים מגובהו הכללי של המבנה, בדרך כלל נושאי כיפות, צמודים לבניינים הגדולים בפינותיהם; ומגדל רבוע וגבוה במיוחד ממקד את תשומת הלב, בין שהוא מצטרף למגדלים עגולים נוספים ובוודאי כאשר הוא ניצב לבדו. פתחים רבים - דלתות וחלונות - נקבעו כמעט בכל החזיתות, ומרפסות עץ תולות מהקומות העליונות ובולטות מקו החזית. כל הפתחים מעוגלים ממעל בצורת קשת, וחלק ניכר מקשתות אלה מעוטר באבן גיר אדומה שהובאה מקוסקאם. למעט במגדלים העגולים, מעטרות שורות שינות את כל הגגות - הן של המבנה והן של המגדלים הרבועים - וספק אם לאלה נודעה בשלב כלשהו מטרה הגנתית; תחת זאת אומצו השינות כפריט אדריכלי אסתטי. גרם מדרגות חיצוני עשוי להצטרף למדרגות הפנימיות השוכנות פעמים רבות במגדל הרבוע, והוא ממוקם בניצב לקיר הבניין ולא במקביל ובצמוד לו. פנים המבנה מחולק לחדרים רבועים, והקומות הגבוהות יותר נישאו על ידי קורות עץ שנקבעו בחריצים שהוכנו לשם כך בקירות. הגגות נגישים.
בשל מצבו של האתר, קשה יותר להתחקות אחר מאפייני העיטורים שעטרו את פנים המבנים, ובעניין זה ניתן להסתמך בעיקר על הכרוניקה הקיסרית ועל עדויותיהם של נוסעים אירופים שביקרו בגונדר. ברי שבציפוי ועיטור הקירות נעשה שימוש בחומרי גלם יקרים דוגמת שנהב, זהב, נחושת ואבני חן. לצד אלה נעשה שימוש גם בבדים, מראות, עיטורי סטוקו, מלאכת יד מסורתית מקנים ובאותה אבן קוסקאם אדומה ששימשה לקישוט הפתחים. הריהוט היה, לפחות ברובו, מעץ, אך ניתן לשער כי היו גם רהיטים מחומרים אחרים דוגמת אבן.
על סגנון הבנייה הגונדרי > מקורו של סגנון הבנייה בגונדר

הבישוף דייוויד מת'יו ששימש כשליח הכס הקדוש לאתיופיה ב-1945 הביע את דעתו בעניין הסגנון האדריכלי הגונדרי:
"הקמתה של בירה חדשה זו, הייתה מלאכתם של אנשי מקצוע שניזונו מהמסורת הפורטוגזית-חבשית, אך סביר להסיק שהתפיסה הכללית הייתה, לפחות בחלקה הגדול, אתיופית".
מונרו-היי מסכם כי קביעה זו אכן אפשרית מבחינה היסטורית, שכן בזמן הקמת גונדר, באמצע המאה ה-17, כבר הוקמו באתיופיה די טירות וארמונות כדי לעלות בקנה אחד עם מסקנתו של מתיו. עם זאת, הוא קובע כי מקורו של הסגנון שהתפתח בפאסיל גמב הגיע מחוץ לקיסרות במחצית הראשונה של המאה ה-17, מועד בו עדיין הייתה באתיופיה נוכחות ניכרת של פורטוגזים, עות'מאנים והודים (ייתכן שגם הודים אלה היו למעשה פורטוגזים שהגיעו ממושבות האימפריה הפורטוגזית בתת-היבשת ההודית).
במועד הקמת המתחם הקיסרי, היו באתיופיה שני סוגים של בנייני אבן - הסגנון הראשון, מקומי בעיקרו, אפיין את המתחמים המלכותיים המוקדמים, דוגמת אלה שהוקמו בגורגורה ובדנקז; והאחר היה פורטוגזי-ישועי שיובא כמו שהוא מאירופה. רוב הנוסעים שביקרו בגונדר והתייחסו לנושא, ייחסו את הטירות בפאסיל גמב ישירות לפורטוגזים, ויכול שקביעה זו אף הייתה נכונה, שכן ייתכן מאוד שאנשי מלאכה פורטוגזים או פורטוגזים למחצה בנו אותן. עם זאת, הסגנון הגונדרי אינו זהה לסגנון הפורטוגזי-ישועי, אלא מתאפיין בקווים עצמאיים, גם אם למעלה מסביר שהראשון אכן שאב מהאחרון. ברוח זו, ברי כי האדריכלים המקומיים לא הביאו לעולם סגנון אדריכלי יש מאין, ומבני הציבור שהוקמו באתיופיה בתקופה מוקדמת בהרבה, לדוגמה בימיהם של הקיסרית הלני והקיסר גלאוודיוס, שניהם בני המחצית הראשונה של המאה ה-16, היו פרי יצירתם של אדריכלים ואמנים מצרים, ארמנים, סורים ואירופים.
יהא מקורו המדויק של הסגנון שהתפתח בבירה החדשה אשר יהא, נראה כי בבסיס הקמתם של מבני פאר אלה ניצב הצורך הממשי לשקם את מעמדה של השושלת הסולומונית, עם תום תקופת השפל האתיופית ותחילתה של תקופת התחייה; להשיב לקיסרות המדולדלת הוד-מלכות ותהילה, ולשדר עוצמה ויוקרה. בזכות טירותיו וארמונותיו, זכה פאסיל גמב בכינוי "קמלוט של אפריקה".
אתרי המתחם העיקריים > החומה והשערים

אורכה של חומת המתחם הכפולה הוא 900 מטרים לערך, וגובהה עמד על כשלושה מטרים. בין החומה החיצונית והפנימית נסלל רציף הליכה מוגבה (Parapet), ומגדלי שמירה הוקמו לאורכה במרווחים קבועים. עוד צוידה החומה בשינות ובחרכי ירי. בחומה הותקנו שערים בזמנים ובמקומות שונים, ואלה נודעו בשמות שונים, הכל בהתאם לתקופה ולמקור. בספרו "טירות גונדר" (I Castelli di Gondar) מציין אלסנדרו מונטי דלה קורטה (Alessandro Augusto Monti Della Corte), כי לשערים נודעו תפקידים מוגדרים - חלקם שימשו את בני המלוכה, חלקם יועדו לאנשי דת, אחרים שימשו את אנשי החצר והיו שנועדו עבור המושלים האזוריים. בסופו של דבר הוליכו 12 שערים אל המתחם:
"שער ג'אן טקל" (כונה גם "שער פיט", היינו, "השער הקדמי" או "השער המוקדם" - 1) - שער זה הוליך לאדבבאי, וכיום הוא חסום.
"שער וומבר" ("שער השופטים" - 2) - שכן ליד "מגדל אוואג' מנגאריה" ("מגדל הכרוז"), והוביל גם הוא לאדבבאי. גם שער זה חסום כיום.
"שער תזכרו" ("שער האזכרה" - 3) - הוביל לאדבבאי, ובעבר היה מחובר אליו גשר.
"שער אזאג' טוקורה" ("שער ראש הלשכה טוקורה" - 4) - הוביל אל כנסיית תקלה היימנות שבאדבבאי דרך "גשר הקשת בענן" שהקים הקיסר ייאסו הראשון.
"שער אדנגר" ("שער הטווים" - 5) - הוביל גם הוא דרך גשר אל מחוץ למתחם הקיסרי. באמצעותו ניתן היה להגיע אל כנסיית רפאל הקדוש שברובע הטווים, ומכאן שמו.
"שער קוואלי" ("שער המוך" - 6) - קבוע במבנה בן שתי קומות וכיום הוא חסום.
"שער אימביטה" ("שער החלילנים" - 7) - הוליך אל כנסיית אסאמה מיכאל הקדוש, אחת מכנסיות המתחם.
"שער בלדראס" ("שער מפקד חיל הפרשים" - 8) - שער זה אינו נמנה עם 12 השערים "המסורתיים", שכן הספירה המקובלת כוללת את "שער אלפין" (להלן), שאיננו שער חיצוני, אלא מחבר בין שני מתחמים פנימיים בפאסיל גמב. שער זה קרוי על-שמו של בית מפקד חיל הפרשים הסמוך לו (להלן).
"שער ראס" (9) - שער זה הקרוי על-שם הראס פעיל גם כיום.
"שער רגב" או "ארגב" ("שער היונים" - 10) - כיום חסום.
"שער אינקויה" ("שער (הנסיכה) אינקויה" - 11) - קרוי על-שם אמה של הקיסרית מאנטאוואב ונמצא בשימוש גם כיום.
"שער גימג'בית מריאם" (12) - מוביל אל כנסיית גמג'יבית מריאם (אוצר מרים) ומכאן שמו (להלן).
"שער אלפין" ("שער האלפין" ("דירה פרטית") - 13) - חסום כיום. אף על פי שאינו שער חיצוני, הוא נמנה עם 12 שערי המתחם. בעבר הוא הוביל מכנסיית אסאמה מיכאל הקדוש, דרומה אל אזור המגורים המוגבל, ומיקום זה הקנה לו את שמו.
אתרי המתחם העיקריים > טירת פאסילידס

"טירת פאסילידס" (ፋሲል ግምብ ‏- 1) הייתה המבנה הראשון שהוקם בפאסיל גמב, וגם כיום הוא הבולט והמרשים במבני המתחם. בניית המבנה החלה מיד לאחר שפאסילידס בחר במקום, ב-1635 או 1636. מונטי דלה קורטה מציין בספרו כי לפי האגדה עסקו מאה אדריכלים ואמנים זרים בהקמת הטירה, וכי היא שימשה בסופו של דבר, כמודל לכל המבנים שהוקמו לימים בפאסיל גמב. המבנה העיקרי של הטירה בן שתי הקומות רבוע ואורך כל אחת מצלעותיו הוא 25 מטרים. בכל אחת מארבע פינותיו ניצב מגדל עגול נושא כיפה, ובפינה הדרום-מערבית שלו, צמוד למגדל העגול שבפינה זו, הוקם מגדל חמישי, רבוע בצורתו, המתנשא לגובה של 32 מטרים הערוכים בארבע קומות. גגו של מגדל זה, כמו גם גג הגוף המרכזי של הטירה, נושא קו שינות היקפי. המבנה הוקם מאבנים כהות לא מסותתות שחוברו זו לזו במלט, והקשתות שמעל הדלתות והחלונות עוצבו מאבן גיר אדומה שהובאה מקוסקאם. בקומה הראשונה נקבעו פתחים בכל צדדיה של הטירה, ונראה שפאסילידס לא היה מוטרד מהתקפה. לקומה השנייה שתי כניסות - מדרגות וכבש בחזית הצפון-מערבית, ומדרגות בלבד בחזית הצפון-מזרחית. בחזית הדרום-מערבית, תלויות ארבע מרפסות עץ - מרפסת גדולה בקומה השנייה, מרפסת קטנה יותר בקומת הגג, ושתי מרפסות קטנות בקומה הרביעית של המגדל הרבוע ובקומת הגג שלו. אל כל המרפסות מובילים פתחים שעוצבו בצורת קשת, ונשקף מהן נוף למרחק רב, עד לאגם טאנה. שלוש מרפסות עץ קטנות נתלו גם בחזית הצפון-מערבית. המרפסות לא היו רק אביזר אדריכלי, אלא שימשו מטרות שלטוניות.
קומת הקרקע של הטירה מחולקת על ידי שני קירות לשלושה חללים ארוכים. מונטי דלה קורטה ציין, עת חקר את האתר בראשית הכיבוש האיטלקי באתיופיה, כי במבט ראשון נראתה הטירה במצב שימור טוב, אף על פי שדלתותיה וחלונותיה היו חסרים; אך פנים המבנה היה הרוס לחלוטין. עם זאת, הוא הבחין במספר מוטיבים מסטוקו עשויים:
..."...בטעם ערבי, ובמיוחד בסמל הכוכב הסולומוני שלו שש פינות" (תמונה לעיל).
לצד הטירה שכנו מגורי השומרים, וממזרח לה ניצב מבנה בעל גג עשוי קמרון חבית, שתואר כבריכת רחצה, בריכת דגים או בית מרחץ, אך סביר ששימש כמאגר מים בתוך תחומי המתחם (2). בצידו הדרומי של המבנה מוביל אולם ארוך וצר עד ל"שער וומבר" ("שער השופטים") ול"מגדל אוואג' מנגאריה" ("מגדל הכרוז" - 3). "הטירה הקטנה של פאסילידס" (5), המכונה גם "אנקולל גמב", היינו, "טירת הביצה", על-שום כיפתה, היא מבנה קטן שיכול ששימש כמגורי הקיסר בזמן שהטירה העיקרית הוקמה. אם סברה זו נכונה, זהו מבנה הקבע העתיק ביותר ששרד במתחם. מאוחר יותר הוקמה טירתו של ייאסו הראשון בין שני מבנים אלה. פנים המבנה נחלק לאולמות גדולים שתקרתם גבוהה, וכן הוקמה בו קפלה שלה גג קמרון חבית. הריהוט הפנימי והדלתות, שככל הנראה היו עשויים מעץ, לא שרדו; אולם עיטורים שנחקקו בקירות עדיין נראים היטב.
מדיה וקבצים בנושא טירת פאסילידס בוויקישיתוף
אתרי המתחם העיקריים > הספרייה והלשכה

הספרייה (ዮሐንስ ጽሕፈት ቤት -‏ 9) והלשכה (ዮሐንስ ቤተመጻሕፍት - ‏8) - שתיהן במרכז המתחם מצפון לטירת פאסילידס - מיוחסות לקיסר יוהנס הראשון, "הצדיק", אך לא בוודאות מלאה.
ברי שהספרייה, או "פקר גמב" ("טירת האהבה"), הייתה קיימת לפחות ב-1707, עת הקיסר תקלה היימנות ערך בה סינוד. צילומים מראשית המאה ה-20 מראים את המבנה במצב עגום, עת גגו היה חסר, אך לאחר מכן הוא שופץ באופן אינטנסיבי על ידי האיטלקים, שהחליפו עד שמונים אחוזים מחומר הגלם המקורי. מבנה הספרייה הוא בניין רבוע בן שתי קומות, הנושא שורות שינות על גגו. החזית פונה לכיוון דרום-מערב, לעבר טירת פאסילידס, ובקומתה הראשונה שתי דלתות - גדולה וקטנה, ושורה של חמישה חלונות מעוטרים באבן גיר אדומה בקומה השנייה. גרם מדרגות חיצוני מוביל אל הקומה השנייה בצידה הצפון-מערבי, הצד הפונה לעבר הלשכה. בחזית זו ארבעה חלונות הקבועים בשתי הקומות ללא סימטריה. על קירות הספרייה, העשויים אבן אפורה, הודבק סטוקו צהבהב, ועיטורי צלבים נחרתו מעל הפתחים. בקומת הקרקע שוכנים שלושה חדרים, והגדול שבהם מחולק לשניים על ידי ארקדה מעוטרת באבן גיר אדומה מקוסקאם. הקומה השנייה נחלקת גם היא לשלושה חדרים, אך בתוואי שונה מזה של קומת הקרקע. גם בתוך המבנה יש עיטורי סטוקו בדמות חלונות מדומים, ומת'יו גרס, כנראה בעקבות מונטי דלה קורטה, כי ייתכן שהם תוצר של השפעת ספרדית-מורית. עיטורים נוספים בצידם החיצוני של הפתחים מציגים בעיקר צלבים קופטים ואתיופים.
הלשכה שוכנת צפונית-מערבית לספרייה, וייתכן שיש לזהותה עם "ביתא מנגסט" ("בית הארכיון הממלכתי") שנזכר במספר מקורות. גם מבנה זה מתנשא לגובה של שתי קומות, אך הוא נושא מגדל קטן ורבוע המוסיף לו קומה שלישית. אף שגגו של מגדל זה מוקף בשינות, כמו גג המבנה המרכזי, בעבר הייתה מונחת עליו גם כיפה. בחזית הדרומית של הקומה הראשונה קבועים שני פתחים גבוהים ונושאי קשתות. שרידי קורות עץ, בקומה השנייה של חזית זו, מראים כי פעם תלתה ממנה מרפסת. בפינה הצפון-מזרחית של הלשכה ניצב מגדל עגול שהיה צמוד למבנה, אך הוא קרס. שני גרמי מדרגות מקשרים בין קומות הבניין - האחד פנימי, והאחר מחוץ לבניין בצידו הצפון-מערבי. בכל קומה אולם בודד - קומת הקרקע שימשה לשימועים והקומה השנייה הכילה את ארכיון המסמכים המשפטיים והפיסקלים. גם בניין זה הגיע למצב של הרס חלקי וגם הוא שוחזר, אך לא באותה דקדקנות שמאפיינת את שחזור הספרייה.
מדיה וקבצים בנושא הספרייה בוויקישיתוף
מדיה וקבצים בנושא הלשכה בוויקישיתוף
אתרי המתחם העיקריים > טירת ייאסו הראשון

טירת הקיסר ייאסו הראשון, "הגדול" (ታላቁ እያሱ ግምብ - ‏4) שוכנת סמוך לטירת פאסילידס סבו, בצידה הצפון-מזרחי של האחרונה. שני המבנים דומים, אם כי טירת ייאסו הראשון קטנה בהרבה, והיא מלבנית ולא רבועה: אורכה 24 מטרים ורוחבה 14 מטרים. בדומה לטירה הגדולה יותר, גם לטירת ייאסו הראשון היה מחובר מגדל רבוע נושא כיפה ושינות, אך חלקו קרס זה לא מכבר. בצידה הצפוני של הטירה הוקם מגדל עגול שסביבו גרם לולייני בן 26 מדרגות המעפילות אל הקומה הראשונה, אלמנט ייחודי ולא אופייני לסגנון הגונדרי. מגרם מדרגות זה מוביל פתח אל אולם שלו תקרת קמרון חבית, וזה העניק לטירה את הכינוי "טירת האוכף". דלתות נפתחות מקירות המבנה בכל ארבעת צדדיו, ואל החזית הדרום-מערבית היו מחוברים מבנים שקישרו בין הטירה לטירתו הוותיקה של פאסילידס. שרידים של מבנים אלה עדיין נראים בשטח.
בפנים המבנה מבואה המוליכה אל האולם המרכזי, ולאורך קירותיו שורות של חריצים המסמנים את המקום בו היו קבועות קורות העץ אשר נשאו את רצפת הקומה השנייה. לפי הכרוניקה של ייאסו הראשון, הייתה תקרת המבנה מכוסה במראות וב"פנג'אל" (בדולח או חרסינה). תקרה זו נשענה על קשתות.
טירת ייאסו הראשון ניזוקה במלחמת העולם השנייה, עת הצבא הבריטי הניס מגונדר את הצבא האיטלקי, וגם כיום מצבה ירוד.
מדיה וקבצים בנושא טירת ייאסו הראשון בוויקישיתוף
אתרי המתחם העיקריים > אולם הכס של דווית השלישי

אולם הכס של הקיסר דווית השלישי (ዳዊት ፫ ዙፋን ቤት‏ - 6), הוקם מעט צפונה ובמנותק מהמבנים שהיו קיימים עד אז. לעיתים הוא מכונה "אולם השירה" ("זפאן בית"), ככל הנראה תוצאה של שיבוש השם "זופאן בית" ("אולם הכס"). טעות זו השתרשה בקרב מספר חוקרים: מת'יו כינה את המבנה "אולם השמחה", וגם האיטלקים כינו אותו "Casa del Canto" ("בית השירה") או "Casa Dell'Allegria" (אולם השמחה)‏. נראה שבעת הקמתו עדיין לא הורחב שטחו של פאסיל גמב, והמבנה הוקף בחומה משלו שרק שרידים ממנה נראים בשטח. מספרו של ברוס "מבוא לתולדות חבש" (A preface to the history of Abyssinia) עולה כי המבנה אכן שימש כאולם לקבלות פנים ואירועים, וידוע כי השימוש במבנה למטרה זו המשיך לפחות בימיו של הקיסר חובב האירועים, בקפה. בקפה חגג באולם בשתי הזדמנויות לפחות את ניצחונו בקרבות, והטקס כלל את הצגת עורלותיהם של חיילי האויב והשלכתן אל הרצפה. קשה להתחקות במדויק אחר אזכוריו של המבנה, שכן אולמות כס שכונו גם הם בשם "זופאן בית", היו קיימים גם לפני ימיו של דווית השלישי.
למבנה זה היו, לפי מונטי דלה קורטה, שתי קומות, אך מונרו-היי מדווח בזהירות 65 שנים מאוחר יותר, כי "עובדתית" ("Substantial") הוא בן קומה בודדת. בצידו הדרום-מזרחי של המבנה ניצב בעבר מגדל עגול, ומבנה עגול נוסף, קטן יותר, היה צמוד לו בפינתו הצפון-מזרחית. גם בפינה הצפון-מערבית שכן מגדל, אך זה היה רבוע, ורובו הרוס כיום. גג האולם חסר, ורק שורת השינות שהקיפה אותו מכל צדדיו ניצבת עדיין במקומה. בפנים המבנה, שאורכו 30 מטרים ורוחבו 12.5 מטרים, היו רק שני חדרים - מבואה ואולם גדול וארוך. לא פחות מ-14 פתחים הובילו אל אולם הכס - חמישה בכל אחת מחזיתות האורך ושניים נוספים בכל אחת מחזיתות הרוחב. בקומה השנייה מוקמו 14 חלונות, אחד מעל כל פתח.
אתרי המתחם העיקריים > אולם בקפה

אולם בקפה (በካፋ ግምብ ‏- 12) נושא את שמו של הקיסר לו הוא מיוחס. המבנה מהווה חלק מהחומה ההיקפית הצפונית לאורך חמישים מטרים לערך, והקמתו סימנה את הרחבתו של פאסיל גמב לממדיו הנוכחיים. במבנה חלל בודד, אולם משתה ענק ארוך וצר, ומגדל גונדרי אופייני, נושא כיפה עגולה, צמוד לו בקצהו המזרחי. הבניין בן קומה בודדת, ותחת גגו המקורי שאבד, יצקו האיטלקים תקרת בטון. בחזית הדרומית של המבנה נקבעו שלושה פתחים. אלה פונים אל חצר קטנה בצורת טרפז, התחומה מדרום על ידי המבנה המוארך של האורוות (11). בחזית הצפונית המשולבת בחומה ההיקפית של המתחם נקבעו חלונות. בצידו המזרחי של המבנה, מקום בו החומה ההיקפית פונה צפונה, צמודים לו מבנה קטן בן שתי קומות ומגדל עגול נוסף. באולם האירועים ניצב שולחן כה גדול, עד כי הוא זכה בכרוניקה של הקיסר לשם משלו - "אזמאטץ'". כל מבני הצבר נושאים שינות.
מדיה וקבצים בנושא אולם בקפה בוויקישיתוף