stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ים מוסקבה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ים ירחי 
 על שם:  מוסקבה 
 נתונים ומידות
 אורך:  276 ק"מ 
 מיקום
 מיקום:  LQ15 
 גוף שמיימי:  הירח
 קואורדינטות:  27°17′N 148°07′E﻿ / ﻿27.28°N 148.12°E﻿ / 27.28; 148.12
  (למפת הירח מוגדלת) ים מוסקבה(למפת הירח רגילה) ים מוסקבה
 
ים מוסקבה
ים מוסקבה או הים המוסקובי (בלטינית: Mare Moscoviense - "מארה מוסקוביאנסה") הוא ים ירחי המצוי באגן מוסקבה בצד הרחוק של הירח. הים הוא אחד הימות הירחיות הבודדות המצויות בצד הרחוק. הים ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות 27.3° צפון 147.9° מזרח. קוטרו של ים מוסקבה - 275 ק"מ.
בדומה ליתר ימות הירח, אין מדובר בים אלא בעמק המכוסה בזלת.
העמק בו מצוי ים מוסקבה נוצר בעידן הנקטריאני והלבה שיצרה את הבזלת כיסתה את העמק בתקופה האימבריאנית העליונה.
מדרום מזרח לימה מצוי מכתש קומארוב ומצפון לימה מצוי מכתש טיטוב.
שמו של ים מוסקבה ניתן לו לאחר צילומו על ידי לונה 3 (בתחילה נקרא Mare Moscovrae- "מארה מוסקובראה" ולאחר מכן שונה השם ל -Mare Moscoviense), והוא קרוי על שם נסיכות מוסקבה.
יחסי גינאה–יפן

| יחסי גינאה–יפן |
| --- | --- |
גינאה: יפן


גינאה: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
245,857: 377,915
אוכלוסייה
14,840,980: 123,588,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
23,612: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,591: 34,088
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

שגרירות גינאה בטוקיו
יחסי גינאה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה לבין יפן.
סקירה כללית

בין רפובליקת גינאה לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה לבין יפן כוננו ב-14 בנובמבר 1958, עם הכרתה הרשמית של יפן בעצמאותה של גינאה.
ביקורים רמי דרג > מגינאה ליפן

למין סידימה, ראש ממשלת גינאה (2003)
אלפה קונדה, נשיא גינאה (2013, 2017, 2019)
נציגויות דיפלומטיות

גינאה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
יפן מיוצגת בגינאה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקונאקרי, בירת המדינה.
ים לינקולן

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  רוברט טוד לינקולן 
 מיקום:  אוקיינוס הקרח הצפוני 
 סוג:  ים 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה, גרינלנד 
 קואורדינטות:  83°17′37″N 57°08′02″W﻿ / ﻿83.293611111111°N 57.133888888889°W﻿ / 83.293611111111; -57.133888888889
  (למפת אוקיינוס הקרח הצפוני מוגדלת) ים לינקולן(למפת אוקיינוס הקרח הצפוני רגילה) ים לינקולן
 
ים לינקולן (באנגלית: Lincoln Sea) הוא חלק מאוקיינוס הקרח הצפוני, בין כף קולומביה במערב לכף מוריס ג'ספ שבמזרח. ים זה מכוסה שכבת קרח שעובייה מגיע ל-15 מטרים משך כל ימות שנה. מתחת למדף הקרח, משתנה עומק המים ונע בין 100 ל-300 מטרים. הים מחובר לתעלת רובסון (החלק הצפוני ביותר של מצר נארס).
הים נקרא על שם רוברט טוד לינקולן, שר המלחמה של ארצות הברית, ושמו ניתן לו על ידי רב החובל אגוסטוס גריילי במהלך מסע המחקר שערך בין השנים 1881–1884 למפרץ ליידי פרנקלין.
יחסי קניה–שוודיה

| יחסי קניה–שוודיה |
| --- | --- |
קניה: שוודיה


קניה: שוודיה
שטח (בקילומטר רבוע)
580,367: 450,295
אוכלוסייה
56,708,094: 10,619,488
תמ"ג (במיליוני דולרים)
107,441: 593,268
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,895: 55,866
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי קניה–שוודיה הם היחסים שבין רפובליקת קניה לממלכת שוודיה.
סחר ושותפות כלכלית

בשנת 1973 חתמו שתי המדינות על הסכם הימנעות ממס כפול. בין השנים 2003–2012 עלה המסחר בין שתי המדינות ב-310%.
בשנת 2012 נאמד סך הסיוע ההומניטרי של שוודיה בקניה בכ-8.7 מיליון אירו, כשסך הסיוע הכלכלי ותוכניות הפיתוח במשך השנים נאמד בכ-50 מיליון אירו.
הייצוא העיקרי של קניה לשוודיה כולל קפה, פרחים, פירות וירקות. הייצוא העיקרי של שוודיה לקניה כולל ציוד טלקומוניקציה, נייר, מכונות, מוצרים מיוצרים, ציוד רפואי וכלי רכב. בשנת 2012 ייצאה קניה לשוודיה סחורות בסך 47.34 מיליון אירו, ושוודיה ייצאה לקניה סחורות בשווי 61 מיליון אירו.
למעלה מ-50 חברות שוודיות בינלאומיות פועלות בניירובי, כשרוב החברות מנהלות משם את פעילותן ברחבי אפריקה, בשל מיקומה האסטרטגי של העיר.
ייצוג דיפלומטי

לקניה יש שגרירות בסטוקהולם, כששגריר זה מכהן גם כשגריר באיסלנד, דנמרק, נורווגיה ופינלנד.
לשוודיה יש שגרירות בניירובי.
יחסי קוסטה ריקה – קנדה

| יחסי קוסטה ריקה – קנדה |
| --- | --- |
קוסטה ריקה: קנדה


קוסטה ריקה: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
51,100: 9,984,670
אוכלוסייה
5,135,708: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
86,498: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
16,842: 53,718
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי קוסטה ריקה–קנדה הם יחסי החוץ בין קוסטה ריקה וקנדה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1961, ובאותה שנה פתחה קנדה את שגרירותה בסן חוסה.
קנדה וקוסטה ריקה נהנות מיחסים דו-צדדיים חזקים ומגוונים. שתי המדינות חולקות דעות דומות בתחומים רבים, כולל זכויות אדם, שלטון חוק, ביטחון וסחר חופשי, כמו גם דעות בנושאים אזוריים ובינלאומיים שהועלו במוסדות רב-צדדיים.
קנדה תומכת במאמצי האבטחה של קוסטה ריקה באמצעות התוכנית לבניית יכולות נגד פשע (GAC) של GAC. מאז 2009, ה-GAC סיפק כמעט 8 מיליון דולר בתכנות אבטחה לקוסטה ריקה באמצעות ה-ACCBP, עם פרויקטים דו-צדדיים או אזוריים המתמקדים בהתמודדות עם סמים אסורים, שחיתות, סחר בבני אדם והברחת מהגרים, מניעת פשע, רפורמה במגזר הביטחון והכנסות של פשע (כולל הלבנת כספים).
כמעט 10,000 תושבים קנדים חיים בקוסטה ריקה, כולל בעלי אזרחות כפולה, ועשרות אלפי קנדים נוסעים לקוסטה ריקה מדי שנה.
מזכר הבנות בין ממשלת קנדה לממשלת הרפובליקה של קוסטה ריקה בנושא ניידות נוער שנחתם באוגוסט 2010 נכנס לתוקף ביולי 2011. הסדר זה מאפשר לבני נוער בגילאי 18–35 לנסוע ולעבוד במדינה זו של זו עד שנתיים.
בשנת 2012, קוסטה ריקה הביעה את רצונה להצטרף ל-OECD, בה תומכת קנדה. קוסטה ריקה החלה את הליך ההצטרפות שלה ביולי 2015. נכון לאפריל 2018, 12 ועדות סיימו את הביקורות שלהן, והביקורות של 22 הוועדות הנותרות התקדמות היטב. הצטרפותה של קוסטה ריקה הייתה אמורה להסתיים בשנת 2019. קנדה סייעה במאמצי קוסטה ריקה בצורה של הדרכה וסיוע טכני.
יחסי סחר

קוסטה ריקה היא השותפה המסחרית הגדולה ביותר של קנדה במרכז אמריקה. סחר סחורות דו-צדדי הגיע בשנת 2017 ל-675 מיליון דולר. יצוא הסחורה הסתכם ב-159 מיליון דולר בשנת 2017 והיבוא מקוסטה ריקה הסתכם ב-516 מיליון דולר. הייצוא הקנדי כלל בעיקר מוצרי דגנים, מכונות, מכונות חשמל וירקות, ואילו מוצרי היבוא העיקריים כללו פירות ואגוזים, מכונות חשמל ומכשירים רפואיים.
כניסתו לתוקף של הסכם הסחר החופשי קנדה-קוסטה ריקה (CCRFTA) בנובמבר 2002 אפשרה פיתוח יחסי סחר בין שתי המדינות. הסכמים במקביל על הסביבה ועל העבודה בשיתוף גם שנחתמו באותה עת. אחת המטרות העיקריות של ה-CCRFTA היא ליצור הזדמנויות עסקיות חדשות עבור המדינות.
הסכם הובלה אווירי מסוג שמים פתוחים בין קנדה לקוסטה ריקה נכנס לתוקף באפריל 2012. הסכם זה מאפשר לכל חברת תעופה מקנדה או קוסטה ריקה לפעול בתדירות הרצויה בין שתי המדינות ובכל נקודה במדינות שלישיות.
נציגויות דיפלומטיות

קנדה מחזיקה בקוסטה ריקה שגרירות בסן חוסה.
קוסטה ריקה מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה, קונסוליה בטורונטו וקונסוליית כבוד בוונקובר.
ים מוסון

ערך זה עוסק בים באנטארקטיקה. אם התכוונתם לאתרים אחרים הקרויים על שמו של דאגלס מוסון, ראו .
ים מוסון (באנגלית: Mawson Sea) הוא השם המוצע לים שלאורך החוף של ארץ המלכה מרי במזרח אנטארקטיקה, מזרחית למדף הקרח שקלטון. ממערב לו, בצדו המערבי של מדף הרח שקלטון, נמצא ים דייוויס. ממזרח לו נמצאים האי באומן ומפרץ וינסנז.
השם הוצע כחלק מטיוטת הארגון ההידרוגרפי הבינלאומי בשנת 2002. הטיוטה הזו לא אושרה מעולם על ידי הארגון (או כל ארגון אחר) ומסמך הארגון ההידרוגרפי משנת 1953 (שאיננו כולל שם זה) עודנו בתוקף בשלב זה. בני סמכא בתחום הגאוגרפיה ואטלסים חשובים אינם משתמשים בשם זה, לרבות המהדורה ה-10 משנת 2014 של "אטלס העולם" של נשיונל ג'יאוגרפיק והמהדורה ה-12 משנת 2014 של אטלס העולם של טיימס.
שני קרחונים חשובים נשפכים אל ים זה: קרחון סקוט וקרחון דנמאן. התנתקות קרחון דנמאן מביאה להופעה תקופתית של אי הקרח פובדה.
השם הוצע להנצחת זכרו של חוקר אנטארקטיקה האוסטרלי דאגלס מוסון.
הערות שוליים

↑  http://www.iho-ohi.net/iho_pubs/standard/S-23/S23_1953.pdf (הקישור אינו פעיל, 04.11.2017)
יחסי קניה–תאילנד

| יחסי קניה–תאילנד |
| --- | --- |
קניה: תאילנד


קניה: תאילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
580,367: 513,120
אוכלוסייה
56,708,094: 71,655,872
תמ"ג (במיליוני דולרים)
107,441: 514,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,895: 7,186
משטר
רפובליקה: משטר צבאי

היחסים הדיפלומטיים בין תאילנד לרפובליקה של קניה כוננו בשנת 1967, והם כוללים יחסים דיפלומטיים מלאים, ושיתוף פעולה במגוון תחומים בין המדינות.
היסטוריה

ב--25 ביולי 1967 נפתחה שגרירות תאילנד בניירובי, ובשנת 1992 נפתחה קונסוליה קנייתית בבנגקוק, אשר שודרגה למעמד שגרירות בשנת 2006.
יחסים כלכליים

בשנת 2008 ערך הסחר של שתי המדינות היה 162.82 מיליון דולר. ערך היבוא מקניה לתאילנד היה בשווי 32.42 מיליון דולר, והיצוא מתאילנד לקניה היה בשווי 130.41 מיליון דולר, מה שהעניק לתאילנד מאזן של עודף סחר ב-97.99 מיליון דולר.
המצרכים המיוצאים מתאילנד לקניה כוללים שרף פלסטיק, מנועים, ציוד, זרעים, סוכר, בגדים, וכו', המצרכים המיובאים מקניה לתאילנד כוללים מוצרים כימיים, מחצבים, מתכות אחרות, פסולת מתכת ומוצריה, ברזל וכו'.
ים מירטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  בין פלופונסוס לאיים הקיקלאדיים המערביים
 סוג:  ים שולי
 ים של:  הים התיכון
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  יוון 
 קואורדינטות:  36°56′00″N 23°45′00″E﻿ / ﻿36.933333333333°N 23.75°E﻿ / 36.933333333333; 23.75
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןים מירטון(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןים מירטון
 
ים מירטון (ביוונית: Mυρτώο Πέλαγος, Myrtöo Pelagos) הוא ים שולי בים התיכון (בדרום-מערב הים האגאי) בין חצי האי פלופונסוס לבין האיים הקיקלאדיים המערביים.
הים נקרא על שם הגיבור היווני מירטילוס שלפי המיתולוגיה היוונית נזרק לתוכו על ידי פלופס.
הים כולל ארבעה מפרצים: מפרץ ארגוליס, מפרץ הידרה (Κόλπος Ύδρας), מפרץ אפידאורוס (Κόλπος Επιδαύρου) והמפרץ הסרוני.
הערות שוליים

↑  מפרץ הידרה למעשה מוגדר כמצר.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של יוון ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי קוסטה ריקה – רוסיה

| יחסי קוסטה ריקה – רוסיה |
| --- | --- |
קוסטה ריקה: רוסיה


קוסטה ריקה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
51,100: 17,098,242
אוכלוסייה
5,135,708: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
86,498: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
16,842: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב לוחץ את ידו של שגריר קוסטה ריקה ברוסיה, 2009
יחסי קוסטה ריקה–רוסיה הם יחסי החוץ בין המדינות קוסטה ריקה ורוסיה.
רקע

ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם קוסטה ריקה ב-8 במאי 1944.
היחסים כיום

שתי המדינות חברות באו"ם. מאז מאי 2019 בעלי דרכון רוסי אינם זקוקים לויזה כדי לבקר בקוסטה ריקה. הרוסים יכולים להישאר בקוסטה ריקה מקסימום 90 יום לצורך תיירות.
בעלי דרכון של קוסטה ריקה אינם זקוקים לויזה לרוסיה ויכולים להישאר בה לצורך תיירות של 90 יום.
נציגויות דיפלומטיות

קוסטה ריקה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה.
רוסיה מחזיקה בקוסטה ריקה שגרירות בסן חוסה.
יחסי ארצות הברית – מקסיקו

| יחסי ארצות הברית – מקסיקו |
| --- | --- |
ארצות הברית: מקסיקו


ארצות הברית: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 1,964,375
אוכלוסייה
345,891,750: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
79,103: 13,642
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרלית: רפובליקה פדרלית

היחסים בין ארצות הברית של אמריקה לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות הם יחסים בעלי היסטוריה רבת שנים שידעו עליות ומורדות. שתיהן המדינות הגדולות מבחינת אוכלוסייה ותמ"ג באמריקה הצפונית.
היסטוריה

היחסים בין המדינות התקיימו כבר עם הכרזת העצמאות של מקסיקו בשנת 1821, אלא שאז הם היו יחסים עוינים, והתלוו בכיבושים וסיפוחים של שטחים (בעיקר מצד ארצות הברית) במסגרת מלחמת ארצות הברית–מקסיקו. היחסים השתפרו בהדרגה עם רכישת גדסדן, ובתקופת שלטונו של פורפיריו דיאס התחממו היחסים אף יותר.
ארצות הברית הייתה בקשרים טובים עם משטר פוריפיריו דיאס, אך נטתה יותר לתמוך בכוחות הדמוקרטיים במקסיקו ובפרנסיסקו מדרו בשנת 1910. נשיא ארצות הברית וודרו וילסון, שנכנס לתפקידו זמן קצר אחרי רצח מדרו בשנת 1913, דחה את שיטת הממשל של ורטה נשיא מקסיקו, שיטה שנתפסה רודנית וצבאית והייתה ידועה בשם "ממשלת הקצבים". וילסון דרש ממקסיקו לקיים בחירות דמוקרטיות. לאחר שאנשי צי אמריקאים נעצרו בנמל טמפיקו, נערך קרב בין חיילים של ורטה לבין הצי האמריקאי, שפגע ביחסים בין שתי המדינות עוד יותר. היחסים לא התחממו עד עלייתו לשלטון של הנשיא הזמני פרנסיסקו קרבחאל.
בעקבות סיום השלב הצבאי של המהפכה המקסיקנית, היו טענות על נזק שהוגשו על ידי אמריקאים ומקסיקנים רבים. בעקבות כך הוקמה "ועידת החקירה האמריקאית-מקסיקנית". היחסים בתקופה זו התחממו עקב מטרתו של נשיא מקסיקו המהפכני, אלווארו אוברגון, לפתור את כל הבעיות והסכסוכים עם ארצות הברית. גם קלווין קולידג', נשיא ארצות הברית, תמך במהלכים לגישור על חילוקי הדעות בין המדינות.
כאשר פלוטארקו אליאס קאייס עלה לשלטון, הוא דחה את פתרונות הסכסוכים, והיחסים חזרו ליחסי קרירות ועוינות. בשנת 1926 פרצה התקוממות אזרחית במקסיקו עקב שינויים בחוקה ודיכוי הכנסייה הקתולית במדינה. הסכסוך הסתיים רק לאחר שקאייס ירד מהשלטון. לאחר ההתקוממות האזרחית התחממו שוב היחסים בין המדינות, והתרחשו שינויים רבים. "השגרירות האמריקנית" במקסיקו הפכה ל"שגרירות ארצות הברית של אמריקה" במקסיקו. במהלך השפל הגדול היחסים בין המדינות התחממו אף יותר, והיו מאמצים ניכרים מצד שתי המדינות לפתור אותו.
במלחמת העולם השנייה התקיימה בין המדינות ברית חזקה במטרה משותפת למגר את הנאצים והיפנים. נשיא מקסיקו, מנואל אווילה קמאצ'ו, נפגש באופן אישי עם שני נשיאי ארצות הברית בתקופתו: פרנקלין דלאנו רוזוולט והארי טרומן; קמאצ'ו היה ליברלי מאוד אך שמר על מדיניות מהפכנית, הוא היה פרו-עסקי ופרו-דתי, והיחסים עם ארצות הברית היו קרובים לליבו. במהלך ביקורו של קמאצ'ו בארצות הברית לרגל מאה שנה למלחמת ארצות הברית–מקסיקו, טרומן שיבח את הצי שמקסיקו שלחה ללחום במלחמת העולם השנייה.
בשנת 1964 ארצות הברית פתחה במקסיקו סיטי את שגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי.
שיתופי פעולה

שתי המדינות חברות כיום בהסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה יחד עם קנדה, מדינה שלישית חזקה באזור. במונחי שווי כוח הקנייה של התוצר המקומי הגולמי של חברות ההסכם, הוא גוש הסחר החופשי הגדול ביותר בעולם; ובמונחי תמ"ג נומינלי, שני רק לאיגוד הסחר החופשי האירופי. ההסכם נכנס לתוקף בינואר 1994, יחד עם שני הסכמים משלימים, NAAEC שדן בנושאי איכות סביבה ו-NAALC שדן בסוגיות הקשורות לתעסוקה.
מאז חתימת ההסכם, היקף המסחר בין שלוש המדינות שולש. המסחר של ארצות הברית עם שתי המדינות האחרות השותפות בהסכם מהווה יותר משליש מהיקף הסחר של המדינה, ובקנדה ובמקסיקו מהווה כ-80% מהיקף הסחר של המדינה. כמו כן הציג משרד המסחר נתונים לפיהם רמת האבטלה במשק האמריקאי ירדה, תוך גידול מתמיד בשכר הריאלי לשעה, גידול גם בשכר העובדים במקסיקו וגידול בייצוא החקלאי של ארצות הברית לקנדה ומקסיקו.
מקסיקו היא שותפת הסחר השנייה בגודלה של ארצות הברית, בהפרש קטן מקנדה, ולפני סין.
ההגירה הבלתי חוקית ממקסיקו לארצות הברית

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בעשור הראשון והשני של המאה ה-21, גברה כמות ההגירה הבלתי חוקית לארצות הברית ממקסיקו דרך הגבול הארוך המשותף ביניהן. בתקופה זו נכנסו לארצות הברית באופן בלתי חוקי כ-5–6 מיליון מהגרים ממקסיקו מדי שנה, שהיוו 52%-62% מכלל המהגרים הבלתי חוקיים לארצות הברית.
בתקופת קמפיין הבחירות שלו לנשיאות, קרא דונלד טראמפ לבניית מחסום יבשתי גדול יותר וחומה מבוצרת יותר בגבול ארצות הברית-מקסיקו ואף הצהיר כי על מקסיקו לשלם את עלות בניית החומה (בין 8 ל-12 מיליארד דולרים). במהלך הקמפיין נפגש טראמפ עם נשיא מקסיקו, ואמר לו, "כמו שאתה יודע, אני אוהב את ארצות הברית מאוד ואני רוצה להבטיח שהאנשים בארצות הברית יהיו מוגנים, אנחנו מאוחדים בדמוקרטיה ובתרומה של מיליוני מקסיקנים לארצות הברית. ולי יש רגשות נהדרים כלפי מקסיקנים-אמריקנים, אני מעסיק אותם בחברות שלי, הם אנשים מדהימים, המקסיקנים שגרים כאן דור שני ושלישי הם עובדים חרוצים. יש לי כבוד גדול אליהם, ואל ערכי המשפחה והקהילה שהם מאמינים בהם, לשנינו יש רצון לשמור על ביטחון, שגשוג וחופש. אף אחד לא ינצח באף מדינה כשמבריחים פוגעים בחפים מפשע. כשנשק וכסף מוברח מארצות הברית למקסיקו". הוא הדגיש את הצורך לגדוע את ההגירה הבלתי חוקית לארצות הברית, לא רק ממקסיקו אלא גם משאר מדינות דרום אמריקה. "זה אסון הומניטרי. אנשים מנוצלים על ידי הקרטלים, חייבים לפתור את זה", הסביר. בינואר 2016 נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו אמר כי מדינתו לא תשלם את עלות הבנייה, ומאוחר יותר השווה את נאומיו המתלהמים של הנשיא הנבחר טראמפ לראש ממשלת איטליה הפשיסט בניטו מוסוליני. ב-24 בינואר 2017 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ כי "מחר יום גדול לביטחון הלאומי. כמו הרבה דברים אחרים, אנחנו נבנה את החומה" ולמחרת, ב-25 בינואר 2017, טראמפ חתם על צו נשיאותי להתחלת בניית חומת הגבול. בתגובה, פניה נייטו ביטל פגישה עם טראמפ, ונאם בנאום טלוויזיוני לאומה והצהיר שוב כי מקסיקו לא תשלם את הבנייה והוסיף ש"מקסיקו לא מאמינה בחומות".
נציגויות דיפלומטיות

ארצות הברית מיוצגת במקסיקו על ידי שגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי ומקסיקו מיוצגת בארצות הברית על ידי שגרירות מקסיקו בוושינגטון. בנוסף על השגרירויות לכל אחת מהמדינות מספר רב של קונסוליות אצל שכנתה, בפרט בערים המרכזיות בכל מדינה ובערים רבות לאורך הגבול ביניהן.
יחסי קוריאה הדרומית – קזחסטן

| יחסי קוריאה הדרומית – קזחסטן |
| --- | --- |
קוריאה הדרומית: קזחסטן


קוריאה הדרומית: קזחסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
99,720: 2,724,900
אוכלוסייה
51,704,841: 20,655,596
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,712,793: 261,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
33,126: 12,656

יחסי קוריאה הדרומית–קזחסטן הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה של קוריאה לבין רפובליקת קזחסטן. שתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהן ב-28 בינואר 1992, זמן קצר לאחר שקזחסטן קיבלה עצמאות מברית המועצות. שתי המדינות משתפות פעולה בתחומים שונים כמו פוליטיקה, כלכלה והחינוך. בשנת 2002 התגוררו בקזחסטן כ-105 אלף קוריאנים שנקראים גם קוריאו-סאראם.
יחסים כלכליים

מאז כינון היחסים, שתי המדינות העמיקו בהדרגה את היחסים הכלכליים ביניהן, כשקזחסטן הפכה לשותפת הסחר הגדולה ביותר של דרום קוריאה במרכז אסיה. עסקים קוריאנים השקיעו יותר מ-2 מיליארד דולר בקזחסטן, ואזרחי דרום קוריאה מעורבים ביותר מ-300 חברות קזחיות.
בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין המדינות על כ-4.8 מיליארד דולר. דרום קוריאה ייצאה לקזחסטן סחורות בשווי 3.4 מיליארד דולר, עיקרן הוא מכונות, מתכות ופלדה וציוד חשמלי, ואילו קזחסטן ייצאה לדרום קוריאה סחורות בשווי כולל של 1.36 מיליארד דולר, עיקרן מינרלים, מתכות וכימיקלים אנאורגנים.
קשרי תרבות וחינוך

בשנת 2005 הוקמה האגודה ללימודי קזחסטן בקוריאה (ASAK) לאחר ביקורו של נשיא רו מו-היון בקזחסטן. האגודה מתיימרת לשפר את היחסים בין המדינות ואת המחקר האקדמי על קזחסטן, בדגש על המחקר בנושא החלוקה האתנית במדינה.
קוריאנים בקזחסטן

מתחילת שנות ה-60 של המאה ה-19 קוריאנים רבים נמלטו מחצי האי לרוסיה השכנה. בשנת 1937, לאחר עליית סטלין לשלטון בברית המועצות, הוחלט לגרש כ-170 אלף מהם מאזורי הגבול לאזורים מרוחקים יותר, ובעיקרם מרכז אסיה. כ-40 אלף מתוכם מתו במהלך המסע. לאחר הגירוש הועברו הקוריאנים תהליך של רוסיפיקציה, בו נדרשו ללמוד את הערכים הסובייטים, וכן נאסר עליהם ללמוד קוריאנית, איסור שנמשך עד עלייתו לשלטון של ליאוניד ברז'נייב.
יוליה גלושקו

| --- | --- |

יוליה גלושקו עם הגביע באליפות ישראל בטניס לשנת 2011
 לידה:  1 בינואר 1990  (בת 34) ארטמיבסק, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, ברית המועצות (כיום באוקראינה)
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  תל אביב, ישראל
 גובה:  1.70 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  2007–2019 (כ־12 שנים)
 סה"כ פרסים שצברה:  998,044 
 יחידים
 מאזן קריירה:  388–320 
 דירוג שיא:  79 (23 ביוני 2014)
 זכיות בטורנירים:  11 (כולן בסבב ה-ITF)
 זוגות
 מאזן קריירה:  182–165 
 דירוג שיא:  109 (4 בנובמבר 2013)
 זכיות בטורנירים:  14 (כולן בסבב ה-ITF)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 0
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  סיבוב ראשון (2014)
 אליפות צרפת הפתוחה:  סיבוב שלישי (2014)
 וימבלדון:  סיבוב ראשון (2014)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  סיבוב שלישי (2013)
 
יוליה גלושקו (באוקראינית: Глушко Юлія Сергіївна; נולדה ב-1 בינואר 1990) היא טניסאית עבר ישראלית. דורגה בשיאה במקום 79 בעולם (23 ביוני 2014) בדירוג ה-WTA. אלופת ישראל בטניס שלוש פעמים (בשנים 2011, 2013 ו-2014). היא אחותה הגדולה של הטניסאית לינה גלושקו.
קריירה מקצועית

גלושקו נולדה בעיר דונצק שבאוקראינה הסובייטית (בברית המועצות דאז), להורים מאמני טניס. אחותה הצעירה היא הטניסאית לינה גלושקו (צעירה ממנה בכעשר שנים).
החלה לשחק בגיל 4. בגיל 9 עלתה לישראל עם משפחתה. השתתפה בפעם הראשונה בטורניר מסבב הבוגרות בשנת 2004. בספטמבר 2008 גלושקו התגייסה לצה"ל, על תקן ספורטאית מצטיינת.
קריירה מקצועית > 2007

בשנה זו הגיעה לדירוג השיא שלה בסבב הנערות - המקום העשירי בעולם ביוני 2007. לצד השתתפותה בתחרויות הנערות השתתפה במספר תחרויות בסבב הבוגרות, ואף זכתה בתחרות הראשונה שלה בבוגרות, כשזכתה בתחרות בספרד על סך 10,000 דולר.
קריירה מקצועית > 2008

בשנה זו עברה באופן מלא לסבב הבוגרות. גלושקו רשמה הישגים נאים, ביניהם חצי גמר בתחרות על סך 50 אלף דולר ברוסיה ושני רבעי גמר בתחרויות על סך 25 אלף דולר. בסיום השנה התקדמה אל המקום ה-352 בעולם.
קריירה מקצועית > 2009

ב-2009 לא הצליחה גלושקו להתקדם, ואף שהצליחה להיכנס לרשימת 300 הטובות בעולם לזמן קצר, סיימה את השנה במקום 317 בעולם. בדצמבר 2009 העפילה לגמר אליפות ישראל בטניס שבו נוצחה בשתי מערכות בידי שחר פאר.
קריירה מקצועית > 2010

בתחילת השנה התקשתה גלושקו ליצור רצף ניצחונות. במאי זכתה בתחרות על סך 10,000 דולר ברעננה ופעמיים נוספות הגיעה לחצי גמר בתחרויות על סך25 אלף דולר, אך במרבית השנה נשארה באזור המקום ה-350 בעולם. באוקטובר זכתה בתחרות קטנה נוספת בעכו.
הפריצה בדירוג התרחשה בחודש נובמבר בסדרת של חמש תחרויות על סך 25,000 דולר באוסטרליה וניו זילנד. גלושקו רשמה שתי זכיות בקלגורלי ובטרארלגון (שם ניצחה בחצי הגמר את המדורגת 42 בעולם), בעקבותיהן עלתה למקום 235 בעולם.
באליפות ישראל שוב הגיעה לגמר מול שחר פאר, אך הפסידה בשלוש מערכות 0–6, 6-4, 5-7.
קריירה מקצועית > 2011

הדירוג הגבוה איפשר לגלושקו להיכנס לראשונה למוקדמות גראנד סלאם. בינואר שיחקה במוקדמות אליפות אוסטרליה הפתוחה אך הפסידה בסיבוב המוקדמות השני. בפברואר הגיעה לסיבוב המוקדמות השליש בטורניר WTA בבוגוטה, אך הפסידה לפרואנית המדורגת 253 בעולם. בסוף פברואר נכנסה לראשונה בקריירה לרשימת 200 הטניסאיות הטובות בעולם.
בהמשך השנה שילבה בין תחרויות ITF לבין מוקדמות תחרויות WTA אך התקשתה להמשיך את המומנטום החיובי. במוקדמות הרולאן גארוס ווימבלדון הפסידה בסיבוב הראשון.
באוגוסט העפילה מהמוקדמות בתחרות על סך 100 אלף דולר והגיעה עד רבע הגמר. במוקדמות אליפות ארצות הברית העפילה לסיבוב המוקדמות השלישי והאחרון, אולם לא הצליחה להעפיל להגרלה הראשית לאחר שהפסידה לאלכסנדרה ווזניאק (133 בעולם).
בזכות הישגים אלה הגיעה לדירוג 161 בעולם, שהיה הישג השיא שלה באותו הזמן. בעקבות אובדן הנקודות שצברה באוסטרליה בסוף השנה הקודמת ירדה אל מחוץ לטופ 200 בעולם.
באליפות ישראל בדצמבר היו אלו שוב גלושקו ופאר בגמר אליפות ישראל, בפעם השלישית ברציפות. בשנה זו הייתה לראשונה ידה של גלושקו על העליונה כשזכתה בתואר עם ניצחון 3–6, 4-6.
קריירה מקצועית > 2012

גם בתחילת שנה זו לא הצליחה גלושקו לרשום הישגים יוצאי דופן. במוקדמות אליפות אוסטרליה הגיעה לסיבוב השני, ובתחילת יולי ירדה עד למקום 237 בעולם.
בסדרת התחרויות בצפון אמריקה לקראת אליפות ארצות הברית הפתוחה הגיעה להישגים רבים: שני חצאי גמר (בתחרות על סך 100 אלף ו-25 אלף דולר), גמר (בתחרות 50 אלף בווטרלו, קנדה) וזכייה בטורניר על סך 50 אלף דולר בלקסינגטון, ארצות הברית.
בגראנד סלאם האחרון של השנה, אליפות ארצות הברית הפתוחה, עברה גלושקו שלושה סיבובי מוקדמות (בהם ניצחה את המדורגות 180, 136 ו-168 בעולם) והעפילה לראשונה בקריירה להגרלה הראשית בגראנד סלאם. גלושקו הוגרלה בסיבוב הראשון מול המדורגת 29 בעולם, הבלגית יאנינה וויקמאייר, והפסידה לה בשתי מערכות. בעקבות הישגים אלה הגיעה למקום ה-157 בעולם.
באליפות ישראל בדצמבר הפסידה במשחק הגמר לשחר פאר בתוצאה של 6:3, 5:7, 6:1.