stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עידן ארץ
קורות חיים

נולד בראשון לציון בשם עידן הולשטיין ולמד בכיתת מחוננים בבית הספר "הראשונים" בהרצליה. ב-2014 תרגם לאנגלית את הספר "קוד הנצח" ("The Immortality Code") של לירון פיין. בגיל 20, שינה את שם משפחתו ל"ארץ". במהלך תקופת נעוריו השתייך לשמאל הציוני, היה פעיל בנוער העבודה, תמך בשלי יחימוביץ וגילה עמדות סוציאל-דמוקרטיות. בוגר תואר ראשון בכלכלה ובהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2016 החל לכתוב טורי דעה באתר מידה, ב-2020 כתב בלוג ב-TheMarker בשם "רדיקל חופשי" במקביל לעבודתו כחוקר רגולציה בפורום קהלת. ביוני 2021 עזב את TheMarker ואת פורום קהלת והחל לכתוב בגלובס כעיתונאי דאטה.
כחלק מפעילותו למען קידום חופש הפרט בישראל, היה ממקימי העמותה "חופש לכולנו", ארגון לקידום ערכי חופש הפרט והשוק החופשי ולהקטנת התערבות של פוליטיקאים בחיי האזרחים. וחבר הלובי הפוליטי "האינטרס שלנו".
בבחירות לכנסת העשרים וארבע היה חבר בצוות שניסח את המצע הכלכלי של מפלגת תקווה חדשה.
בשנת 2020 החל להגיש את הפודקאסט "שנקל" עם רועי שוורץ תיכון. עם הצטרפותו לגלובס הצטרף למערך הפודקאסטים שלהם והגיש את הפודקאסט "צוללים לתקציב".
בתחילת 2025 החל לשמש ככתב אנרגיה בגלובס.
דעותיו

ארץ מחזיק בדעות ליברטריאניות. הוא תומך בשוק חופשי, הפחתת רגולציות והורדת מיסים מתוך תפיסה שזה יצמצם את העוני בישראל. עוד תומך ארץ בלגליזציה של סמים, ביטול גיוס חובה והפיכת צה"ל לצבא מקצועי, הורדת אחוז החסימה, חיזוק סמכויותיה של רשות האסדרה, הנהגת אגרת גודש בכבישי המרכז וביטול החריגים ברפורמת הייבוא. ביחס למשבר הדיור בישראל, ארץ מאמין כי הפתרון טמון ברפורמה במיסוי העירוני והסרת חסמי בירוקרטיה על בנייה מתוך תפיסה שכך יגדל ההיצע.
חיים אישיים

נשוי לליאור שפירא, בעלת טור במקור ראשון ומקדמת אתרים. השניים גרים בירושלים.
הערות שוליים

↑  חופש לכולנו - למען חירות הפרט (ע"ר) - בעלי תפקידים, באתר www.guidestar.org.il
↑  האינטרס שלנו – הלובי שלך בכנסת
↑   ציוץ של עידן ארץ ברשת החברתית אקס (טוויטר), 6 במרץ 2025
↑  לגליזציה של כל הסמים, נבדק ב-2021-07-30
↑  עידן ארץ, ישראל תרוויח ממעבר לצבא מקצועי, באתר מידה, ‏2016-08-17
↑  עידן ארץ, ‏את מה חוסם אחוז החסימה, השילוח, מרץ 2024
↑  עידן ארץ (2021-10-29), למה שיניתי את דעתי על מחירי הדיור, נבדק ב-2024-09-21
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007415076705171  VIAF: 81156675140333582484   WorldCat (עם VIAF): 81156675140333582484
אינטרוספציה

אינטרוספציה היא היכולת לחוש, לקבל ולאמוד אותות הנובעים מתוך הגוף. חוש זה משמש את בני האדם לקבלת מושג על מצבם הגופני בין אם מודע או לא, וכן בסיס לרגשות ומצב רוח. בניגוד למושג "אקסטרוספציה" המשמש להגדרת החישה של אותות שאינם נובעים מתוך הגוף, כדוגמת חום, כאב וגירוד, אינטרוספציה, משמשת להגדרת החישה של אותות הנובעים מתוך הגוף עצמו, ללא קשר לאותות חיצוניים. המודעות לאותם אותות גופניים משתנה מאדם לאדם בדרך שבה הם אומדים, ניגשים, ומגיבים לאותן תחושות. תפקידה של האינטרוספציה הוא שימור הומאוסטזיס בגוף (איזון בסביבה הפנימית של הגוף), ומעלה מודעות עצמית אצל האדם.
מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים של אינטרוספציה

ישנם שלושה נתיבים עצביים המובילים את המידע מתוך הגוף אל המוח:
מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים של אינטרוספציה > סיבי למינה 1 (Lamina 1 spinothalamic pathway)

סיבים עצביים אלה מרשתים את כל רקמות הגוף המחוברות ללמינה 1 בחומר האפור שבחוט השדרה, ומעבירים תשדורות בנוגע לפעילות, טמפרטורה, כימיה, מטבוליזם וסטטוס הורמונלי של העור, שרירים, מפרקים, שיניים וקרביים. אותות תחושתיים אלה נכנסים לחוט השדרה דרך השכבה השטחית של הקרן הדורסלית (גבו של עמוד השדרה שדרכו נכנסים אותות סנסוריים ומוטוריים). מהקרן הדורסלית המידע מועבר לתלמוס, ונוירונים מסדר שלישי (Third order neurons) בגרעין ה-VPM שבתלמוס מעבירים את המידע הלאה לאינסולה.
מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים של אינטרוספציה > נתיב החישה (Visceroceptive pathways)

נתיב זה מעביר מידע מאזור הקרביים והאיברים השונים בו אל המוח. עצב הואגוס מעביר מידע חישתי אל גזע המוח, משם המידע עובר לתלמוס ולאינסולה.
מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים של אינטרוספציה > נתיב פרופריוספציה (Somatosensory pathways)

נתיב זה מעביר מידע על פרופריוספציה (מיקום הגוף והאיברים בחלל) ומגע עדין שמגיע מרצפטורים בעור. מידע ממכנורצפטורים (רצפטורים בעור הרגישים ללחץ על העור) ומקולטני פרופריוספציה מגיע אל גנגליוני השורש הגבי (צבירים של גופי תאי עצב). משם המידע מועבר למדולה ולתלמוס, ומהתלמוס לאזור הסומטוסנסורי בקליפת המוח.
אינטרוספציה בהקשר לתסמונות פיזיולוגיות ופסיכיאטריות

במגוון של תסמונות פסיכיאטריות ופיזיולוגיות ישנו שיבוש במנגנון האינטרוספטי.
הפרעת פאניקה - הפרעות בנשימה ובקצב לב הם סימפטומים המזוהים עם התקף פאניקה. מחקרים הראו כי מטופלים עם הפרעת פאניקה, מדווחים על מודעות תחושתית גבוהה יותר לסימפטומים הגופניים, אך אין לדעת אם דבר זה אכן נכון או מושפע מניסיון קודם של אותם מטופלים עם התקפים דומים. עם זאת, מחקרים נוספים מצאו כי מטופלים עם הפרעת פאניקה מרגישים את פעימות לבם באופן מדויק יותר מאנשים בריאים, גם כאשר ניתנות להם תרופות המטשטשות את קצב הלב, כלומר הם מציעים כי מטופלים אלה בעלי מודעות אינטרוספטית גבוהה יותר מהרגיל.
פוסט-טראומה - מחקרי הדמיה מצאו כי מטופלים בעלי פוסט טראומה הפגינו ירידה בפעילות האינסולה הקדמית הימנית, אזור זה אחראי על זיהוי חוסר ההתאמה בין מצב קוגניטיבי וגופני (אינטרוספטי). בנוסף נמצא כי מטופלים אלה הראו ירידה באקטיבציה של סיבי הלמינה 1, המקושרים לתלמוס ולאינסולה ומועברים דרכם תחושות גופניות, כלומר הוצע כי מטופלים אלה חווים חוסר באינטרוספציה.
אנורקסיה נרבוסה - מטופלים בעלי אנורקסיה נרבוזה לרוב מפתחים חוסר רגישות לאותות אינטרוספטיים מהגוף, כמו רעב, אך עם זאת מדווחים על רגישות לתחושות אחרות. למרות הפוקוס העיקרי במחלה על נראות חיצונית של הגוף, ישנם דיווחים על שינויים בתוך הגוף עצמו, למשל תחושה בלתי מובחנת של שובע או חוסר הבחנה בין מצבים רגשיים לתחושות גופניות (אלקסיתימיה).
דיכאון מז'ורי - מחקרים מצאו כי נשים הסובלות מדיכאון זה נוטות להיות פחות מדויקות במשימה של זיהוי קצב לב (משימה אינטרוספטית), מאשר גברים עם אותו דיכאון. בנוסף נמצא שמטופלים עם דיכאון זה, באופן כללי מדייקים פחות במשימת זיהוי קצב הלב, לעומת זאת, מטופלים מדוכאים בעלי התקפי חרדה, מראים דפוס של עלייה באנטרוספציה לעומת מדוכאים ללא חרדה.
הפרעה טורדנית-כפייתית - נמצא כי בעלי הפרעה זו מראים דיוק גבוה יותר במשימת זיהוי קצב לב.
אוטיזם - נבדקים על הספקטרום האוטיסטי מראים פחות מודעות אינטרוספטית מאשר נבדקים נוירוטיפיקליים. יש המשערים שדפוס זה נובע מאלקסיתימיה (חוסר יכולת להרגיש, להביע ולזהות רגשות), שלרוב מקושרת עם אוטיזם. עם זאת, ישנם מחקרים המראים שלאורך זמן, אוטיסטים מראים עלייה באינטרוספציה ואף עוקפים את הנבדקים הנוירוטיפקלים.
אינטרוספציה בהקשר לתסמונות פיזיולוגיות ופסיכיאטריות > קשר לרווחה נפשית

כיום ישנו ריבוי של מחקרים העוסקים בניסיון להבין לעומק את מנגנון האינטרוספציה, בדגש על איך עיבוד אינטרוספטי מעוצב על ידי ניסיון בתרגול יכולת זו. הבנה זו חשובה משום שהיא תוכל לספק תשובות בנוגע למרכיבים ברווחה נפשית ועמידות לסטרס. הקשר בין אינטרוספציה לרווחה נפשית מתווך על ידי מנגנון של ויסות עצמי, אשר עוזר לאדם להגיע להומאוסטזיס (איזון גופני) - אשר מוביל לרווחה הנפשית. כלומר, כאשר אדם הוא בעל יכולת אינטרוספטית גבוהה יותר, יש סיכוי גדול שהוא יהיה בעל יכולת לווסת את רגשותיו ותגובותיו בצורה אדפטיבית ומיטבית, וויסות זה יוביל לרווחה נפשית גבוהה יותר.
בנוסף, מחקרים מציעים כי רפלקציה על תהליכים אינטרוספטים חשובה להתנהגות אדפטיבית בעולם, כלומר כאשר אדם חושב על אינטרוספציה או מבצע אותה, הדבר מוביל אותו להתנהג באופן התואם יותר את סביבתו. הגוף שלנו מעביר לנו מסרים באופן קבוע, בנוגע לתחושות פיזיות, רגשות ועוד, ככל שאדם לומד להקשיב לגופו באופן מדויק וסדיר יותר, הוא מקבל יותר מידע על עצמו, ומודע לעצמו. אותה מודעות עצמית מובילה את האדם להגיב לסביבתו בצורה מותאמת יותר, פרופורציונלית יותר ובהתאמה למציאות הגופנית והרגשית של אותו אדם.
אינטרוספציה בהקשר לתסמונות פיזיולוגיות ופסיכיאטריות > אינטרוספציה במדיטציות, בדגש על מיינדפולדנס

מדיטציות המבוססות גוף (בעלות דגש להתבוננות פנימית וחיצונית על הגוף), לרוב מערבות קשב לתחושות אינטרוספטיות. למדיטציות אלה מספר מטרות מעבר לתרגול מודעות אינטרוספטית, ומעניקות שיטה ייחודית לאימון אותה מודעות. אחת מהמדיטציות הללו היא מיינדפולדנס, המכילה בתוכה תרגול אינטרוספטי נרחב. מקובל להגדיר מיינדפולדנס כיום כמודעות פתוחה, לא שיפוטית וקשובה לזרם המחשבות והחוויות בהווה, עם דגש על חוויות פנימיות וחיצוניות בגוף. מיינדפולדנס קיבלה בשנים האחרונות במה מרכזית במחקרים מדעיים עקב השפעתה על בריאות, ובמיוחד על הקשר לדיכאון. נמצא כי מיינדפולדנס אינטרוספטי משנה תפקודים קוגניטיביים נרחבים כמו ייחוס עצמי, קשב, וויסות רגשי.
אינטרוספציה בהקשר לתסמונות פיזיולוגיות ופסיכיאטריות > שינויים מוחיים בעקבות תרגול מדיטציה הכוללת אינטרוספציה

מגוון מחקרים בדקו את ההשערה כי תרגול אינטרוספטי ושיפור יכולת זו, בעל השפעה מיטיבה על המוח במגוון אופנים:
עלייה בצפיפות החומר האפור-
בעזרת MRI (דימות תהודה מגנטית), נבדקו מוחות של מתרגלי מדיטציה ולא מתרגלים, בבחינת אזורים ספציפיים הידועים כפעילים בעת המדיטציה. התוצאות הראו כי ישנה צפיפות חומר אפור גדול יותר בהיפוקמפוס הימני, האינסולה הימנית, ובג'יירוס הטמפורלי במוחות המתרגלים לעומת הלא מתרגלים. ממצא נוסף המחזק את הממצא הוא שניתן היה לצפות את רמת הצפיפות באזורים אלה, על פי כמות תרגולי המדיטציה. משמעות הגדלת הצפיפות החומר האפור במוח היא יותר גופי תאים באותו אזור, כלומר יותר תקשורת והעברה עצבית באותו האזור.
הגברת פעילות באזורים הקשורים למדיטציה אינטרוספטית-
במחקרים אחרים נמצאו שינויים באזורים מוחיים מגוונים כתוצאה מתרגול מדיטציה הכוללת בתוכה מרכיב אינטרוספטי בהיקף רחב בהשוואה ללא מתרגלים. עיקר הממצאים הראו פעילות מוגברת באזורים מסוימים ואף קישוריות גבוהה יותר בינם לבין אזורים אחרים, כלומר התקבלה תמונה מוחית שונה באופן הפעילות והקישוריות בין מתרגלי מדיטציה ללא מתרגלים.
ב ACC האחראי על ויסות של קשב ורגשות נמצאה פעילות מוגברת אצל המתרגלים לאחר המדיטציה בתגובה למצבים שונים כגון סטרס ורגיעה.
ב PFC (הקורטקס הפרה פרונטלי) המשתתף בעיבוד קשב ורגשות נמצאה אקטיבציה גבוהה יותר וקשר חזק יותר לאמיגדלה (המקושרת לרגשות של פחד וגועל).
באינסולה האחראית על מודעות ועיבוד רגשות, נמצאה אקטיבציה מוגברת אצל מתרגלי המדיטציה בזמן מנוחה לעומת לא מתרגלים.
בסטריאטום האחראי על ויסות של קשב ורגשות נמצאה אקטיבציה גבוהה יותר אצל מתרגלי המדיטציה בזמן מנוחה לעומת אנשים שלא מתרגלים.
יעקב גליקסמן

אין תמונה חופשית
יעקב גליקסמן (1901– ו' שבט תשל"ו; 7/8 בינואר 1976) היה צלם ארץ ישראלי תושב טבריה, הנחשב לאחד ממתעדי האזור הבולטים בשנות ה-20 עד שנות ה-50.
ביוגרפיה

נולד למשפחה דתית בעיירה קיילצה שבפולין. בצעירותו למד צילום. לאחר מלחמת העולם הראשונה תכנן את עלייתו לארץ ישראל. הוא יצא מפולין לאיטליה, ובזמן ההמתנה לקבלה אשרת עלייה עבד במשך כשנתיים עבד אצל צלם מקומי.
בתחילת שנות ה-20 עלה לארץ ישראל והתיישב בטבריה. נשא את אשתו זהבה, ובשנת 1924 נולדה בתו רחל, שלימים סייעה לו בסטודיו לצילום. מיד עם עלותו ארצה פתח סטודיו לצילום, בעיר העתיקה של טבריה, מול בית החולים הסקוטי (כיום המלון הסקוטי), סמוך לכנרת.
גליקסמן נחשב ל'צלם הראשי' בטבריה. הוא צילם את אירועי העיר הציבוריים והפרטיים, וכן צילם גם עבור מועצת העיר טבריה. כמו כן הירבה לצלם ביישובי הסביבה, בעמק הירדן, ואף בעבר הירדן ובדמשק. עם התפתחות העיר העביר גליקסמן את הסטודיו לצילום לרחוב הגליל שבמרכז העיר.
גליקסמן היה חבר "ההגנה" בטבריה.
בשנת 1945 הקים גליקסמן את בית הקולנוע "אביב" בטבריה. בשנת 1953 מכר גליקסמן את הסטודיו לצלם מקומי ועבר להתגורר בתל אביב. ב־1963 נפטרה אשתו זהבה והוא נישא בשנית לטקלה. גליקסמן נפטר בשנת 1976, ונקבר בטבריה.
האוסף הגדול של אלבומי התמונות וכל התשלילים שהיו ברשות אלמנתו נעלמו. חלק מתמונותיו נמצא בארכיון "יד שטרית" בטבריה, וכן בספרייה הלאומית וב"יד בן צבי".
הערות שוליים

1 2 3  יעקב גליקסמן באתר מוזיאון ארץ ישראל
↑  תעודה של ארגון "ההגנה" בטבריה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282768605171 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יעקב גליקסמן".
אסתר ניצבת בפני אחשוורוש (ארטמיזיה ג'נטילסקי)

| --- | --- |

אסתר ניצבת בפני אחשוורוש, ארטמיזיה ג'נטילסקי
 מידע כללי
 צייר:  ארטמיזיה ג'נטילסקי 
 תאריך יצירה:  1629? 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  273.7 ס"מ 
 גובה:  208.3 ס"מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  69.281 (מוזיאון המטרופוליטן לאמנות) 
 מיקום:  מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
 
אסתר ניצבת בפני אחשוורוש הוא ציור מאת האמנית האיטלקייה מהמאה ה-17, ארטמיזיה ג'נטילסקי. הציור מציג את הגיבורה המקראית אסתר כאשר היא ניצבת בפני אחשוורוש ומתחננת בפניו להציל את עמה. היצירה מוצגת כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, לאחר שנתרמה למוזיאון על ידי אלינור דורנס אינגרסול בשנת 1969.
למרות שהציור אינו אחד מהיצירות המוכרות ביותר של ג'נטילסקי, השימוש שלה בתאורה, בדמויות ובסגנון תורם להצלחת הצגת אסתר כגיבורה מקראית וכדמות המרכזית בציור.
רקע על האמנית

ארטמיזיה ג'נטילסקי הייתה אחת הנשים היחידות בתקופת הבארוק שקיבלה הכשרה ויכולת להפוך לציירת מקצועית, והיא נחשבת לאחת האמניות הבולטות של התקופה.
ארטמיזיה הייתה בתו הבכורה של האמן אוראציו ג'נטילסקי והוכשרה בסדנתו יחד עם אחיה, אך הפגינה כישרון רב מהם. סגנונה הושפע מקאראווג'ו, שכן גם אביה שאב השראה ממנו.
נושא הציור

הציור מבוסס על מגילת אסתר ומתאר את הרגע שבו אסתר, אשתו היהודייה של המלך אחשוורוש (המזוהה לעיתים כקסרקסס), ניגשת אליו ללא הזמנה כדי לבקש ממנו להציל את עמה מגזירת ההשמדה שהטיל על היהודים בממלכת פרס. פעולה זו שברה את כללי החצר וסיכנה את חייה. ברגע המתואר בציור, אסתר מתעלפת לפני המלך.
מרכיבים צורניים > קומפוזיציה

הרכב היצירה
היצירה מתארת את הסצנה המקראית שבה אסתר ניצבת בפני אחשוורוש כדי להתחנן על עמה. עם זאת, סגנון הלבוש והסביבה בציור תואמים יותר לתקופה שבה חיה ופעלה ארטמיזיה ג'נטילסקי. האופן שבו היא מציירת את אסתר ואת המלך משקף את סגנונה האישי ואת תפיסותיה. אסתר מוארת היטב, בעוד שאחשוורוש מצוי בצל. נוסף על כך, המלך מתואר כשהוא חובש כובע נוצות מפואר ונועל מגפיים מרופדות בפרווה ומעוטרות בתכשיטים. לעומתו, אסתר לבושה בבגדים אלגנטיים ומעודנים יותר. בדרך זו, ג'נטילסקי מסמנת אותה כדמות המרכזית בסצנה ומעניקה לה סוכנות רבה יותר, תוך הדגשת מעמדה כגיבורה מקראית.
צבעי היצירה נוטים להיות מעומעמים ואינם בולטים במיוחד. גווני אדום שולטים ברקע אך מתכהים לחומים, היוצרים תחושת צל. גם בבגדיו של אחשוורוש מופיע הצבע האדום, במיוחד בסרט הבד הכרוך סביב צווארו. על רקע זה, שמלתה הצהובה של אסתר בולטת במיוחד, מה שמושך את תשומת הלב לדמותה. נוסף על כך, היא מוארת באופן משמעותי יותר מהמלך, שנותר כמעט בצל. צבעי בגדיו של אחשוורוש – לבן וירוק כהה – שונים מהצבעים הדומיננטיים ברקע, אך בהיותם כהים יחסית, הוא אינו ניכר באותה מידה כמו אסתר.
שימוש בזוויות בציור תורם לאופיו הבימתי ומשקף את סגנון תקופת הבארוק. הן אסתר והן המלך מוצגים בזוויות אלכסוניות כמעט מקבילות: אחשוורוש רוכן קדימה בכיסאו, בעוד אסתר מתעלפת לאחור, נתמכת על ידי הנשים שסביבה. גם הווילונות שלפניו ומאחוריו מסודרים בזוויות אלכסוניות, דבר היוצר אפקט המושך את עין הצופה לעברו, כמעין תזכורת שלא להתמקד באסתר בלבד. נוסף על כך, ניכר ניגוד ברור בין תנוחותיהם: אסתר נופלת אחורנית, סנטרה שוקע לצווארה, בעוד אחשוורוש נוטה לפנים ונראה כמי שעומד לקום, סנטרו מזדקר לעברה. הסצנה כולה דינמית מאוד וכוללת תנועה רבה של שתי הדמויות הראשיות.
ג'נטילסקי הקדישה תשומת לב רבה לפרטי הבדים, לקפלים שבמגפי אחשוורוש ואף לתפרים בשולי שמלתה של אסתר, שעוצבו בדיוק רב עד כי הם נראים כמעט מציאותיים. דיוק זה ניכר גם בסדקים שעל רצפת השיש, בפרוות המעטרת את מגפי המלך ואף בפרטי הכפות המעוטרות על כיסאו. מרקמי החומרים בציור נראים מוחשיים וממשיים, מה שתורם לתחושת הקרבה וההזדהות של הצופה עם הסצנה.
מרכיבים צורניים > השוואות

ציוריה של ארטמיזיה ג'נטילסקי מתאפיינים לעיתים קרובות בתיאורים של נשים המבצעות מעשי אלימות כלפי גברים, במיוחד ביצירתה הידועה ביותר, יהודית עורפת את ראשו של הולופרנס. ג'נטילסקי, שהייתה אחת האמניות הבולטות הבודדות בתקופת הבארוק, זכתה להכרה נרחבת. השימוש החוזר במוטיבים של נשים בעלות כוח על גברים ואף רוצחות אותם עשוי לשקף נרטיב נקמה, הקשור לעובדה שג'נטילסקי נאנסה בגיל צעיר על ידי חברו של אביה, הצייר אגוסטינו טאסי. יצירותיה עוסקות לעיתים גם בנושאים של החפצת נשים על ידי גברים, כפי שניתן לראות בציור שושנה והזקנים. הציור "אסתר ניצבת בפני אחשוורוש" מהווה דוגמה ליצירה המשלבת את שני הנושאים הללו.
השפעות

ציירים רבים בתקופה עסקו בנושא אסתר לפני אחשוורוש, כמו גוארצ'ינו, שגם הוא תיאר את אסתר מתעלפת בזרועות נשותיה.
ממצאים חדשים

בבדיקות קרני רנטגן שנערכו על ידי מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, התגלה כי במקור צויר ליד ברכו של המלך צלו של נער אפריקאי האוחז בכלב, אך דמותו נמחקה בהמשך.
היסטוריית הבעלות

מחקרים חדשים מצביעים על כך שהציור ייתכן שהחל להיעשות בעת שהותה של ארטמיזיה בוונציה, לפני שעברה לנאפולי. הציור תועד לראשונה באוסף הרוזנים פון הארך בווינה בשנת 1856.
הערות שוליים

1 2 3 4  "Esther before Ahasuerus". The Metropolitan Museum of Art.
1 2  Bissell, “Artemisia Gentileschi and the Authority of Art”, עמ' 135.
↑  McBee, Richard. "Richard McBee, Fine Artist and Writer". Richard McBee Artist and Writer (באנגלית בריטית).
↑  Cohen, "The Trials of Artemisia Gentileschi: A Rape as History”
↑  "Esther before Ahasuerus". UMMA.
↑  Treves, Letizia (2020). Artemisia. London: The National Gallery Company Ltd. ISBN 978-1857096569.
↑  "Immunity From Seizure: Artemisia" (PDF). The National Gallery, London.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  Bildindex: 20183815 
אסתר ניצבת בפני אחשוורוש, טינטורטו, האוסף המלכותי
וכתבתם

| --- | --- |

 מייסדים:  ברוך שמואל דויטש 
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־25 שנים) 
 
ממלכת התורה "וכתבתם" הוא ארגון חרדי-ליטאי, שמטרתו עידוד כתיבת חידושי תורה. שמו לקוח מפסוק בפרשת שמע.
היסטוריה

ארגון "וכתבתם" נוסד בשנת ה'תש"ס בידי הרב דניאל בן אבו, ובנשיאותו עומד הרב ברוך שמואל דויטש מראשי ישיבת קול תורה, ובהכוונת הרב יוסף שלום אלישיב, מנהיג הציבור הליטאי. הארגון פועל בישיבות גדולות ובכוללים בארץ ובעולם.
הסלוגן הראשון שלו היה הארגון העולמי לעידוד כתיבת חידושי תורה, ובשנת תש"ע מותג הארגון מחדש ומאז נקרא ממלכת התורה "וכתבתם".
בחורי ישיבה ואברכים שולחים למערכת חידושי תורה על הש"ס, באורך של 4 עד 8 עמודים. מדי שנה מגיעים למשרדי הארגון אלפי 'חבורות' (המינוח הישיבתי למאמרים) מתוכם נבחרת - בתיאום עם ראשי המוסדות - ה'חבורה' הטובה שמזכה את כותבה במלגה בסך 10,000 ש"ח, שתי חבורות נוספות זוכות ב-2,000 ש"ח כל אחת, ומאה חבורות נוספות זוכות ב-500 ש"ח כל אחת. הארגון הוציא לאור ספרים הכוללים כמאה וחמישים חבורות נבחרות. בחודש ניסן מדי שנה מקיים הארגון כנס בבני ברק בראשות רבנים ובו מוכרזים הזוכים ומחולקים המלגות והספרים.
בנוסף לכך יצא לאור על ידי "וכתבתם" סדרה ספרים "תורת ראשי הישיבות" למעלה מארבעה עשר כרכים על שיעורים מראשי הישיבות זיע"א מדור העבר, על כל הש"ס.
בנשיאות הארגון עומדת ועדת ראשי ישיבות: הרב מנחם צבי ברלין, ראש ישיבת רבנו חיים עוזר בבני ברק, הרב אריה מלכיאל קוטלר, ראש ישיבת לייקווד בארצות הברית, הרב אביעזר פילץ, ראש ישיבת תושיה במושב תפרח, הרב אליהו דב וייכטפויגל, ראש ישיבת זיכרון משה סאוט' פאולסברג בארצות הברית, והרב מרדכי גרוס גאב"ד חניכי הישיבות.
פטרונו הרוחני של הארגון מאז הקמתו היה הרב אלישיב, ולאחר פטירתו - הרב שמואל אוירבך. מאז הפילוג בציבור הליטאי משתתפים בכינוסי הארגון רבנים ותלמידי ישיבות המזוהים עם "בני תורה".
תמונות

המעמד השנתי בבני ברק
הרב ברוך שמואל דויטש נואם בכנס
הכנס השנתי בבני ברק, במרכז התמונה הרב שמואל אוירבך נואם.
הרב שמואל יעקב בורנשטיין נואם
הרב ב"ש דויטש הרב ש"י בורנשטיין והרב א"א דסלר בכנס 'וכתבתם'
המשפחה העליזה

| --- | --- |

"המשפחה העליזה" מאת יאן סטיין
 מידע כללי
 צייר:  יאן סטיין
 תאריך יצירה:  1668 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  141
 גובה:  110.5
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  SK-C-229 (רייקסמוזיאום) 
 מיקום:  רייקסמוזיאום
 
המשפחה העליזה (בהולנדית: Het vrolijke huisgezin), הידוע גם בשם כפי שהזקנים שרים, כך מצייצים הצעירים (Soo de ouden songen, pijpen de jongen), הוא ציור מאת יאן סטיין, שנוצר בשנת 1668. הציור נמצא באוסף של רייקסמוזיאום שבאמסטרדם. זהו יצירה טיפוסית של סטיין, המשקפת את הביטוי "בית של יאן סטיין", המתאר בית מלא כאוס ואי-סדר.
תיאור הציור

הציור מציג סצנה בתוך בית, שבה מופיעות שלוש דורות במשפחה. כל אחד עסוק בעיסוקיו השונים, והאווירה פרועה וחסרת שליטה. הרצפה והשולחן עמוסים בבלאגן, והילדים מחקים את מעשי המבוגרים: אחד מהם שותה יין מכד, ואחר מעשן מקטרת בעודו יושב על אדן החלון. אף אחד מן המבוגרים אינו עוצר זאת. בכך משקף הציור את הפתגם ההולנדי "בית של יאן סטיין", המבטא בית חסר משמעת וסדר. סטיין אף צייר את עצמו בתמונה, מנגן בחמת חלילים - כלי נגינה אשר היה מקושר בימים ההם להוללות ושטות.
המוטיב ביצירה

על הקיר, מעל האח, תלוי פתק שעליו כתוב: "Soo D'Oude Songen, Soo Pypen De Jonge" ("כפי שהזקנים שרים, כך מצייצים הצעירים"). משמעותו היא שהילדים לומדים ממעשיהם של המבוגרים, לטוב ולרע. בציור נראה כיצד המבוגרים מציגים דוגמה שלילית, כשהאב שקוע בהוללות, מה שמוביל את ילדיו לחקותו בהתנהגויות בלתי הולמות. המסר של סטיין ברור: כך אין לנהוג. הציור מתפקד כאזהרה לחברה מפני חוסר שליטה והתמסרות להנאות רגעיות.
חתימה ותיארוך

הציור חתום בפינה הימנית התחתונה עם הכיתוב: "JSteen 1668".
הערות שוליים

↑  H. Perry Chapman, Wouter Th. Kloek & Arthur K. Wheelock, Jr. (1996) Jan Steen. Schilder en verteller, p. 172
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKDimages ID: 6502 
הכתובת על הקיר: "כפי שהזקנים שרים, כך מצייצים הצעירים"
התקפת שיבוש

בתקשורת נתונים, התקפת שיבוש (באנגלית: Jamming Attack) היא סוג של התקפת מניעת שירות על רשת מחשבים המנצלת שימוש בתווך משותף כגון תקשורת אלחוטית ב-Wi-Fi כפלטפורמה לחסימה אלקטרונית של הרמה הפיזית במטרה למנוע מעבר תקין של נתונים על גבי אותו התווך בין הצמתים ברשת. בניגוד להתקפות מניעת שירות אחרות, התקפת שיבוש אינה מכוונת לצמתים ברשת, אלא לתווך הפיזי המקשר ביניהם שהוא גם משותף במרבית המקרים לכל מי שנמצא במרחק פיזי מסוים מהרשת. בהתקפות מעין אלו נעשה שימוש צבאי נרחב כנגד מכ"מים ועם שילוב אמצעי התקשורת האלחוטיים גם לצורכי תקשורת מחשבים, הם יושמו גם בעולם זה. בין הרשתות שניתן לציין כמועדות להתקפות אלו הן רשת Wi-Fi, רשת סנסורים ורשת אד-הוק.
שיטות התקפת שיבוש

התקפות השיבוש על רשתות מחשבים סטנדרטיות מתבססות על העובדה שהרשת עצמה מניחה שכל הצמתים שבה פועלים לפי הגדרות פרוטוקול התקשורת של שכבת הקו של מודל ה-OSI או השכבה הפיזית של מודל ה-TCP/IP. בניגוד לשאר הצמתים ברשת, התוקף מצידו יכול להתעלם מפרוטוקול ה-MAC ולפרוץ לשידור כרצונו. בעשותו כן הוא מונע את פעולתו התקינה של הפרוטוקול ושאר הצמתים, שממשיכים לפעול לפיו, נמנעים משידור או מקבלת המידע המבוקש.
כדי להשיג את מטרת השיבוש ניתן למנות את הדרכים הבאות:
שיבוש רצוף (Constant jamming) - שידור רציף של אותות על התווך המשובש בהתעלמות מוחלטת מהפרוטוקול המיושם בו.
שיבוש אקראי (Random jamming) - דומה לשיבוש רצוף אך שידור האותות אקראי על מרחב הזמן. שיטה זו מאפשרת למשבש מוגבל במשאבים להגדיל את משך השיבוש הנגרם.
שיבוש מטעה (Deceptive jamming) - שידור רצוף של חבילות מידע על התווך המשובש כביכול במסגרת הפרוטוקול, אך מבלי לאפשר לצמתים אחרים לשלוח חבילות אחרות בין לבין, בניגוד אליו.
שיבוש ריאקטיבי (Reactive jamming) - שיטת השיבוש המתוחכמת ביותר מבין אלו שנמנו לעיל. בשיטה זו המשבש מאזין לתווך מבלי לשדר דבר עד שהוא מזהה יציאה לשידור של אחד מהצמתים ברשת, ורק ברגע זה הוא נכנס לפעולה ומתפרץ לשידור. השידור של הצומת החוקי ישובש מבלי שהוא או המקבל יבינו מדוע. בשיבוש ריאקטיבי המשבש יכול למקד את מטרת ההתקפה ולשבש אך ורק את התעבורה היוצאת מצומת מסוים ובכך למנוע ממנו בלבד תקשורת.
זיהוי התקפת שיבוש

זיהוי התקפות השיבוש הוא צורך הכרחי על מנת שהרשת תוכל להתמודד עם התקפות אלו, אולם פעולת הזיהוי של ההתקפה היא מסובכת שכן היא נדרשת להבחין בין ההתקפה לבין אירועים לגיטימיים אחרים שעלולים להתרחש ברשת, בפרט אם מדובר ברשת אלחוטית, כגון עומס ברשת, כשל באחד הצמתים וכן הלאה. להלן פירוט השיטות השונות לזיהוי התקפות שיבוש מסווגות לפי שיטה.
זיהוי התקפת שיבוש > מדידים סטטיסטיים

מדידת עוצמת השידור - זיהוי זה מתבסס על דגימת עוצמת השידור של הרשת לאורך זמן כך שברגע שמתרחשת התקפת שיבוש היא משפיעה מיידית על העוצמה לאורך זמן כך שאפשר לזהות את האירוע. כמובן ששיטה זו אינה מאפשרת זיהוי של שיבוש ריאקטיבי או אקראי, ואינה מאפשרת הבחנה בין רשת עמוסה לבין שיבוש מטעה.
מדידת ה-Carrier Sense - בפרוטוקולים מבוססי CSMA ניתן לדגום את משך ה-Carrier Sense כדי לקבוע האם קיים משבש ברשת או לא.
מדידת יחס החבילות שהועברו בהצלחה - מדידת פרמטר זה (באנגלית: Packet Delivery Ratio או בקיצור: PDR) מאפשרת זיהוי ירידה חריגה במספר החבילות שהועברו בהצלחה ברשת, ומכאן ניתן להסיק במגבלות מסוימות על תחילת פעולתו של משבש ברשת, שכן ככל שפעולתו של המשבש תהיה יעילה יותר כך ה-PDR ישאף לאפס. שיטה זו אינה יעילה כנגד משבשים לא אגרסיביים, דוגמת משבש אקראי, ואינה מבחינה בין אירועים רשתיים אחרים שיכולים לגרום לירידה ב-PDR גם כן כמו יציאה מטווח השידור האפקטיבי, כשלים בהספק החשמלי של המשדר ונפילה של אחד מהצמתים ברשת. וריאציות אחרות משתמשות במדידת מספר ההתנגשויות בין שידורים ברשת.
מדדים משולבים - שילוב שניים או יותר מהמדדים לעיל מאפשר לעדן את תוצאות הזיהוי ולהצליב את התוצאות המתקבלות ממדידה אחת עם תוצאות נוספות כדי לוודא שאכן מדובר בהתקפת שיבוש.