stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ססטרי לבנטה
גאוגרפיה

ססטרי לבנטה נמצאת בערך באמצע הדרך בין שתי עריה המרכזיות של ליגוריה: לה ספציה וג'נובה. היא נמצאת בקצהו המזרחי של מפרץ טיגוליו (איט') (שקצהו המערבי נמצא בפורטופינו). בגבולותיה המוניציפליים ישנם מספר מפרצים קטנים. המפרצים המרכזיים הם Baia delle Favole ("מפרץ האגדות", על שם הסופר הדני הנס כריסטיאן אנדרסן ששהה בעיירה לתקופה קצרה ב-1833) שבצפון. ו-Baia del Silenzio (מפרץ הדממה) שבדרום. על לשון היבשה שבין שני המפרצים נמצא חלקה העתיק של העיירה. אל מפרץ האגדות נשפך נחל קטן בשם גרומולו (איט').
מדרום למפרץ הדממה נמצאת לשון היבשה ההררית, פונטה מנארה, ומעברה המזרחי נמצא מפרץ גדול יחסית, שלחופו שוכנת שכונה בשם ריבה טריגוסו (Riva Trigoso) המהווה חלק משטחה המוניציפלי של ססטרי לבנטה.
היסטוריה

ראשיתה של ססטרי לבנטה היא כמרכז מסחר ימי ששכן על אי מצוקי קטן שהתחבר מאוחר יותר ליבשה. בתקופת האימפריה הרומית נודע בשם סגסטה טיגולורום, או בקיצור, סגסטה. המקום מוזכר בתעודה משנת 909 – כתב אישור של אדם בשם ברניאריו, שחלק מהשטח שבבעלותו הועבר לבזיליקה די סן ג'ובאני די פאביה; לאחר שברברים פלשו אליו. במהלך ימי הביניים החלה ססטרי לבנטה להתרחב.
ב-1133, משפחת פיאסקי – משפחת אצולה מלוואניה (Levagna) תקפה את מפרץ טיגוליו שלחופו שוכנת העיר. הם נהדפו על ידי הרפובליקה של ג'נובה, דבר שהביא להצטרפותה של ססטרי לבנטה לרפובליקה, לצורכי הגנה. ב-1145 כנסיית סן קולמבאנו שבעיר נרכשה על ידי הג'נובזים והפכה מאוחר יותר למצודה.
ב-1170 הותקפה העיר על ידי הצי של העיר פיזה אך הצליחה לעמוד בהתקפה זו. ב-1327 ניסה צבא העיר לוקה בפיקודו של קסטרוצ'ו קסטרקני (אנ') להטיל מצור על העיר, אך נכשל בכיבושה, דבר שעלה בידי בית ויסקונטי ב-1365 שיצר במקום אזור קטן בשליטתו. ב-1432 ניסה הצי של הרפובליקה של ונציה לכבוש את העיר, אך נכשל. ב-1542 עברה העיר מסע ביזה שבוצע על ידי טורקים וב-1607 סבלה ביזה דומה מצד הסרצנים.
מופיעה בשם ססטרי בקומדיה האלוהית מאת דנטה (תחילת המאה ה-14), בקנטון ה-19 בקנטיקה השנייה "בכור המצרף – הפורגטוריום".
מ-1797 ועד 1805 השתייכה לרפובליקה הליגורית, מדינת חסות קצרת שנים שהוקמה על ידי נפוליאון בונפרטה, ומ-1805 ועד 1814 לקיסרות הראשונה. ב-1815 צורפה, על פי החלטות קונגרס וינה, לממלכת סרדיניה, וב-1861 לממלכת איטליה.
אוכלוסייה

תושבי העיר נקראים ססטרזי. אוכלוסיית העיר עלתה בהדרגתיות, מרמה של כ-7,600 נפש בשנת 1861 עד לשיא של כ-21,500 נפש ב-1981. מאז החל תהליך ירידה ונכון ל-2015 מונה אוכלוסיית העיר כ-18,500 נפש. באותה עת, היו 1,280 מתוך תושבי העיר (6.87%) מהגרים. מדינות המוצא הבולטות הן: רומניה (243), אקוודור (241), אלבניה (166) ומרוקו (117).
כלכלה

הודות ליופים הטבעי של חופיה, מהווה התיירות מרכיב חשוב בכלכלת ססטרי לבנטה; הן תיירות מקומית והן תיירות זרה. התיירות ממוקדת בעיקר בשני החופים של העיר.
בעבר, הייתה בעיר נוכחות חזקה של תעשייה. המספנות השוכנות בסמוך לריבה טריגוסו הוקמו בסוף המאה ה-19 וחיש מהר הפכו לבעלות חשיבות רבה באיטליה. לאחר מלחמת העולם השנייה, הודות לקרבתה למשולש המסחרי הבולט: ג'נובה-טורינו-מילאנו, התמקמו בססטרי לבנטה תעשיית בניית הספינות ושרשרת האספקה שלה ומפעל גדול לצינורות פלדה (F.I.T). מפעל הצינורות נסגר בחלקו ב-1982 בעקבות משבר בענף, ורוב שטחו הוסב לשטח מסחרי ובהמשך גם למגורים. רק מתקן ייצור הפלדה של המפעל ממשיך להיות פעיל.
בריבה טריגוסו נמצאת מספנה בבעלות תאגיד המספנות הגדול, פינקנטיירי (אנ') (הגדול בענף באירופה והרביעי בגודלו בעולם). מספנה זו מתמחה בבניית כלי שיט צבאיים, בעיקר עבור הצי האיטלקי, כולל בניית נושאת המטוסים "קאבור" (אנ'), כלי השיט הגדול בצי האיטלקי, שהושקה ב-2004. ב-1982, בעקבות משבר כלכלי כללי באיטליה, פוטרו עובדים רבים מהמספנות וב-2008 היה משבר נוסף כלכלי נוסף שגם הוא הביא לפיטורים נרחבים.
ענף הדיג שהיה בעל חשיבות מסורתית, פחת בצורה ניכרת בעשורים האחרונים. דיג האנשובי, שתפס מקום מרכזי והביא לקיומו של פסטיבל בניון (אנ') (מרק מדגי אנשובי) בריבה טריגוסו, עדיין ממשיך בהיקף נמוך ונהנה ממיתוגו במסגרת מעמד גאוגרפי מוגן כ"אנשובי מומלח מהים הליגורי".
עדי ברקן

| --- | --- |

עדי ברקן בהרצאה בהרצליה, 2015
 לידה:  7 ביוני 1959 (בן 65)
 תחום יצירה:  צילום
 www.adibarkan.co.il
עדי ברקן (נולד ב-7 ביוני 1959) הוא צלם אופנה וסוכן דוגמנות ישראלי. נודע בין השאר בשל קמפיין שניהל בעד חקיקה האוסרת על העסקת דוגמניות הלוקות בתת-משקל ובאנורקסיה.
ברקן עבד ברחבי העולם כצלם אופנה כ-15 שנה (בשנות ה-80 וה-90), בלונדון, פריז וניו יורק.
בשנת 1997 נולדה לו בת.
ב-1998 חזר לישראל ופתח סוכנות דוגמנות משלו בתל אביב. בין השאר היה הסוכן של הדוגמניות סנדי בר, מורן אטיאס, שרי גבעתי, אור גרוסמן ואסתי גינצבורג. ב-2001 השיק את מגזין האופנה "ביקיני", שנסגר לאחר תקופה קצרה.
באחד מראיונותיו בטלוויזיה דיבר על ידידתו הילה אלמליח (אנ'), דוגמנית שלקתה באנורקסיה, התמוטטה ואושפזה (בהמשך נפטרה, ב-2007, במשקל פחות מ-30 ק"ג), ובעקבות זאת קיבל טלפונים מנערות ונשים רבות שסבלו מאנורקסיה. הוא החל להעסיק דוגמניות רק לאחר הצגת בדיקות BMI תקינות, והפעיל ברחבי הארץ והעולם קמפיין הדוגל בכך. ב-2004 הגיש בכנסת הצעת חוק, בשיתוף חברת הכנסת ענבל גבריאלי, לפיה סוכנויות דוגמנות בישראל חייבות להשתמש בבדיקות BMI בעת העסקת דוגמניות, ולוודא שה-BMI אינו נמוך מ-18.5. בכך הפכה ישראל למדינה הראשונה בעולם המחוקקת חוק בתחום זה. המהלך נתמך על ידי משרד הבריאות.
ב-2005 הקים ברקן את "המרכז הישראלי לשינוי הרגלי אכילה", ששינתה לאחר מכן את שמה ל"סימפלי יו - פיקוח על תפיסת דימוי הגוף. העמותה מספקת מענה לפניות סביב מצוקה הקשורה לדימוי גוף נמוך והפרעות אכילה. בנובמבר 2013 השיק את הקמפיין "Simply You" ("פשוט את"), במטרה להעלות את המודעות להשפעת תעשיית האופנה על דימוי הגוף. בין השאר הועלה במסגרת הקמפיין סרטון שעורר מחלוקת, שהשווה בין צילומי דוגמניות אנורקטיות לבין צילומים מתקופת השואה.
ב-2012 תרם לחקיקה בכנסת של "חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות", בשיתוף חברת הכנסת רחל אדטו.
באוקטובר 2017 השתתף ברקן בסדרת הריאליטי The Fashion Hero ושימש כצלם ומנטור בתוכנית.
ב-2017 פרסם כתב הארץ עידו אפרתי ביקורת נגד ברקן, בה נטען כי האופן בו הוא מגדיר את מרבית מקרי האנורקסיה כ"אנורקסיה חברתית-תרבותית" בלבד ללא התייחסות לגורמי מצוקה מורכבים אחרים, והשיטות בהן הוא מנסה לסייע לנשים ולנערות עם הפרעות אכילה המנוגדות לשיטות של הממסד הרפואי והמדעי, פוגעים בתהליך השיקום של המטופלות. ב-2019 הגיש ברקן תביעת לשון הרע נגד עיתון "הארץ" והכתב עידו אפרתי על הכתבה.
ב-2023 השתתף בצילומים של עונה נוספת של סדרת הריאליטי The Fashion Hero.
ב-2024 הגיש ברקן תביעת לשון הרע נגד הכתבת יולן כהן, העורך אבי וייס, חברת החדשות ושידורי קשת על כתבה שפרסמו ב-2019 בתוכנית חסכון.
הערות שוליים

↑  ליאורה שוסטר, שפשוף נעים, באתר nrg‏, 18 בינואר 2001
↑  איתי יעקב, עדי ברקן לדוגמנית אניה מרטירוסוב: "אם את כוכבת יש לך אחריות", באתר Xnet‏, 1 בינואר 2013
↑  מרב יודילוביץ', מציאות מושכת, באתר ynet, 9 בינואר 2001
↑  רזה עד להיעלם, 14 בדצמבר 2007, באתר מגזין המושבות
↑  איתי יעקב, אין גבול? עדי ברקן משווה דוגמניות שדופות ליהודים בשואה, באתר Xnet‏, 2 בדצמבר 2013
↑  עידו אפרתי, ללא הכשרה ובעזרת שיטות מפוקפקות, עדי ברקן מסב נזק לנערות עם הפרעות אכילה, באתר הארץ, 16 במרץ 2017
↑  חמש שנים אחרי: עדי ברקן תובע את חדשות 12 בעקבות כתבה נגדו, באתר https://tmi.maariv.co.il, ‏2024-05-25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PIC: 384773
על חומות העולם

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'יימס טיפטרי ג'וניור
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 הוצאה:  ספרי ברקלי 
 הוצאה בשפת המקור:  Berkley Books
 תאריך הוצאה:  1978
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עם עובד
 תרגום:  עמנואל לוטם
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0-399-12083-1
 הספרייה הלאומית:  000911606
 
על חומות העולם (באנגלית: Up the Walls of the World) הוא ספר מדע בדיוני מאת ג'יימס טיפטרי ג'וניור (שם העט של אליס שלדון), משנת 1978. זה היה הספר הראשון באורך מלא שכתבה, מאחר שלפני כן יצרה לעצמה שם בתחום הסיפור הקצר.
הספר תורגם לעברית על ידי עמנואל לוטם, ויצא ב-1978 בהוצאת עם עובד.
הספר חוקר את האפשרות שטלפתיה היא אמיתית, כמו גם כוחות מוחיים אחרים. הוא מתאר באופן אוהד ניסיונות פלישה לכדור הארץ על ידי חוצנים בעלי כוחות טלפתיים מתקדמים, מן הכוכב טיירי.
הוא בוחן את נושא התבונתיות בצורות חיים שונות אשר מתקיימות בסביבות שונות מאוד, במחשבים ובתושב החלל העמוק אשר מתקיים בצורת רשת צמתים מפוזרים. הכישרון של שלדון ניכר בכתיבתה באופן משכנע את החוויות של כל היצורים השונים האלו.
הסיפור מתרחש בשלוש סביבות אשר מתפתחות במקביל.
בכדור הארץ, במעבדת טלפתיה של הצי האמריקאי.
בכוכב טיירי, ענק גזים המיושב על ידי יצורים נבונים הדומים למנטה ריי, ואשר צפים בזרמי האוויר של האטמוספירה העצומה של הכוכב.
בחלל העמוק, ה"משמיד", יצור אינטליגנטי ענק, גדול יותר ממערכת סולרית, אך בעל דחיסות דומה לחלל עצמו, מכיוון שהוא בנוי כולו מצמתים מבוזרים המקושרים ביניהם.
קלארק גרג

| --- | --- |

 לידה:  2 באפריל 1962 (בן 62) בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית ארצות הברית 
 שם לידה:  Robert Clark Gregg 
 סוגה מועדפת:  דרמה, קומדיה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות ע"ש טיש (1986)  אוניברסיטת וסליין  אוניברסיטת ווסליאן באוהיו  בית הספר התיכון צ'אפל היל 
 בן או בת זוג:  ג'ניפר גריי (2001–2021) 
 צאצאים:  סטלה גרג 
 פרסים והוקרה:  פרס מעגל מבקרי הקולנוע של פלורידה לליהוק הטוב ביותר (2000)  פרס אגודת מבקרי האינטרנט לליהוק הטוב ביותר (2000)  פרס מועצת המבקרים הלאומית לליהוק (2000)  פרס סאטורן לשחקן המשנה הטוב ביותר (2013) 
 פרופיל ב-IMDb
 
קלארק גרג, וונדר-קון 2016
רוברט קלארק גרֶג (באנגלית: Robert Clark Gregg; נולד ב-2 באפריל 1962) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה, תסריטאי ובמאי אמריקאי.
התפרסם בזכות הופעותיו בסדרה "כריסטין הישנה" ובתפקיד הסוכן פיל קולסון ביקום הקולנועי של מארוול.
ביוגרפיה

גרג נולד בבוסטון למרי ליין ולרוברט קלארק גרג. ההחל את דרכו בהופעות קטנות בקולנוע בסרטים "החשוד המיידי" ו"מגנוליה" ובהפקות טלוויזיה כגון "אישה ושמה ג'קי" ו"טייסון".
גרג פרץ לראשונה ב-1998 בדרמה הקומית "הרפתקאותיו של סבסטיאן קול" בה שיחק בתפקיד האנק אביו החורג של הצעיר סבסטיאן קול (אדריאן גרנייה) העובר ניתוח לשינוי מין. גרג הועמד על הופעתו לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר. בשנת 2000 כתב גרג את התסריט לסרטו המצליח של רוברט זמקיס "האמת שמתחת לפני השטח" והופיע בקומדיה של דייוויד מאמט "סטייט פינת מיין".
ב-2001 החל את תפקידו בתור סוכן האף. בי. איי מייקל קספר בסדרת הדרמה "הבית הלבן", גרג הופיע בתפקיד זה בשמונה פרקים במשך 3 עונות בסדרה. ב-2003 הופיע במותחן "11:14" בתפקיד השוטר הנגאן ובדרמה "הכתם האנושי". ב-2004 שיחק בקומדיה "בחברה טובה", ובאותה שנה שיחק בסרט המלחמה "בידי האויב", על התקפה של צבא ארצות הברית וצבא בריטניה על הצבא הנאצי בעזרת צוללות גרעיניות.
בשנת 2006 זכה בתפקיד ראשי בקומדיית המצבים "כריסטין הישנה" בה שיחק במשך ארבע עונות בתפקיד ריצ'רד קמפבל, הגרוש של גיבורת הסדרה כריסטין "הישנה" קימבל (ג'וליה לואי-דרייפוס).
ב-2008 גרג כתב וביים את סרטו הראשון "עמוק בגרון" שזכה לביקורות טובות ולהתעניינות בפסטיבל סאנדנס. באותה שנה גם השתתף בסרט גיבורי העל המצליח "איירון מן" בתפקיד הסוכן הממשלתי פיל קולסון. גרג הופיע בתפקיד גם בסרט ההמשך "איירון מן 2", ב"תור" וב-2012 בשובר הקופות "הנוקמים".ב-2009 הופיע גרג בדרמה הקומית "500 ימים עם סאמר" בתור ויינס הבוס של טום הנסון (ג'וזף גורדון-לוויט). ב-2011 שיחק בקומדיה "מר פופר והפינגווינים" בתפקיד מומחה הפינגווינים נת ג'ונס.
מ-2013 עד 2020 שיחק בסדרת הלייב-אקשן סוכני S.H.I.E.L.D. בתור הסוכן פיל קולסון. אל תפקידו של קולסון הוא שב גם ב"קפטן מארוול" ב-2019.
בשנת 2019 לוהק לתפקיד בסרט מוקסי משנת 2021, אותו ביימה איימי פולר.
בשנת 2024 שיחק בסרט הקולנוע, תלמה.
חייו האישיים

לגרג בת אחת מאשתו השחקנית היהודייה ג'ניפר גריי לה היה נשוי מ-2001 עד 2020. הוא מגדיר עצמו כחלק ממשפחה יהודית.
לגרג חגורה שחורה בג'יו ג'יטסו ברזילאי.
פילמוגרפיה > קולנוע

יוצרי הצללים (1989)
סכנה ברורה ומיידית (1994)
צרות בכותרות (1994)
החשוד המיידי (1995)
העוקץ הספרדי (1997)
אני, אמא והמאפיה היהודית (1997)
הרפתקאותיו של סבסטיאן קול (1998)
מגנוליה (1999)
סירת נהר (2000)
סטייט פינת מיין (2000)
ממש מושלמות (2001)
אינטליגנציה מלאכותית (2001)
לחיות בתמונות (2002)
חיילים היינו (2002)
11:14 (2003)
Northfork‏ (2003)
הכתם האנושי (2003)
בידי האויב (2004)
בחברה טובה (2004)
כשזר מתקשר (2006)
שריקת הינשוף (2006)
השביל לחג המולד (2008)
לך תבין נשים (2007)
אוויר לנשימה (2007)
עמוק בגרון (2008)
איירון מן (2008)
500 ימים עם סאמר (2009)
איירון מן 2 (2010)
תור (2011)
מר פופר והפינגווינים (2011)
הנוקמים (2012)
סמוך עליי (2013)
התנסות חובה (2013)
מהומה על לא דבר (2013)
הכוכב הבהיר ביותר (2013)
יום הפועלים (2013)
בחורות טובות (2015)
חי את הלילה (2016)
איש הפכפך (2018)
קפטן מארוול (2019)
רוצי, מותק, רוצי (2020)
מוקסי (2021)
הזוג ריקרדו (2021)
תלמה (2024)
G20 ‏ (2025)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

אישה ושמה ג'קי (1991)
טייסון (1995)
ספורט באוויר (2000)
הבית הלבן (2001–2004)
כריסטין הישנה (2006–2010)
ספיידרמן איש העכביש (2012–2017)
סוכני S.H.I.E.L.D. (2013–2020)
הצד האפל של פלורידה (2023)
אימפריית הכאב (2023)
וויל טרנט (אנ') (2023)
Zero Day‏ (TBA)
פילמוגרפיה > כבמאי

עמוק בגרון (2008)
פילמוגרפיה > כתסריטאי

האמת שמתחת לפני השטח (2000)
עמוק בגרון (2008)
הערות שוליים

↑  N'Duka, Amanda (5 בנובמבר 2019). "'After' Star Josephine Langford Joins Amy Poehler's 'Moxie'". Deadline Hollywood. נבדק ב-5 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Marcia Gay Harden, ‘Agents of S.H.I.E.L.D.’s Clark Gregg & More Round Out The Cast Of Amy Poehler’s ‘Moxie’
↑  Matt Grobar, June Squibb, Fred Hechinger, Richard Roundtree, Parker Posey, Clark Gregg & Malcolm McDowell Set For Josh Margolin Comedy ‘Thelma’, Deadline, ‏2022-11-21 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421497805171  PLWABN: 9810648946205606  BIBSYS: 10047560  BnF: cb14103013z (data)  GND: 139516123  ISNI: 0000 0001 1469 5999  LCCN: no2005113508  NKC: osd2010555682  NLK: KAC201716792  SUDOC: 180661965  VIAF: 101247241   WorldCat (עם VIAF): 101247241
סולט אנ' פפה

| --- | --- |

 מקום הקמה:  קווינס 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 סוגה:  ראפ, היפ הופ
 חברת תקליטים:  Polygram
 שיתופי פעולה בולטים:  En Vogue
 www.saltnpepa.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 שריל ג'יימס ("סולט") נדרה דנטון ("פפה")  דירדרה רופר ("די ג'יי Spinderella")
 חברים לשעבר
 לטויה הנסון
 
סולט אנ' פפה (באנגלית: Salt-N-Pepa בתרגום חופשי לעברית: מלח ופלפל) היא שלישיית היפ הופ אמריקאית, במקור מקווינס, ניו יורק. הקבוצה, שכוללת את שריל ג'יימס ("סולט"), סנדרה דנטון ("פפה"), ובמקור גם את לטויה הנסון, אשר הוחלפה על ידי דירדרה רופר ("די ג'יי Spinderella"), הוקמה ב-1985, והייתה אחד מהרכבי הראפ הנשיים הראשונים. הן זכו ב-1995 בפרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר של צמד או קבוצה.
היסטוריה > התחלות

הקבוצה נכנסה לתעשיית המוזיקה בזמן שמוזיקת היפ הופ נחשבה לטרנד חולף, וחברות התקליטים הגדולות סירבו להחתים אמני היפ הופ. כתוצאה, רבים מאמני ההיפ הופ המוקדמים הפיקו את תקליטיהם בלייבלים עצמאיים. הלהקה, שקראה לעצמה במקור Super Nature, יצאה בסינגל הראשון שלהן, Showstopper, ב-1985. השיר סימפל מנגינה מתוך פסקול הסרט "נקמת המרובעים", וזכה לזמן אוויר בתוכנית רדיו מקומית, ואז הפך ללהיט במצעד ה-R&B. סולט אנ' פפה עשו רושם חזק בעולם ההיפ הופ בתור הלהקה הראשונה שמורכבת מנשים בלבד. בתקופה בה פמיניסטיות יצאו בעוצמה נגד ההיפ הופ, שנטה לכלול קליפים שמחפיצים את גופן של נשים ומילים סקסיסטיות ואלימות, Salt-N-Pepa הציעו אלטרנטיבה חדשה, שעדיין נכללת בז'אנר ההיפ הופ. גם בשיריהן סקס היה נושא גלוי, ו"בואו נדבר על סקס" היה להיט ענק.
היסטוריה > אלבומים > Hot, Cool & Vicious ‏(1986)

עם ההצלחה הראשונית של הסינגל, שם הקבוצה שונה ל-Salt-N-Pepa (כך כינו את עצמן, בבית הראשון של השיר) והן חתמו עם הלייבל העצמאי Next Plateau כדי להקליט אלבום באורך מלא. רופר הצטרפה לקבוצה בתור הדי. ג'יי, כ-Spinderella, במקום לטויה הנסון. והאלבום הראשון של הלהקה לא איחר לבוא, Hot, Cool & Vicious, ב-1986. האלבום הופק על ידי הרבי אזור, בן זוגה בזמנו של סולט, ומנהלה של הלהקה. שנים מאוחר יותר, עלו בעיות משפטיות בין הנשים ואזור, כשהן שהאשימו אותו על תשלום לא הוגן של תמלוגים. האלבום הניב להיטים מינוריים מהסינגלים שבו – כולל "My Mic Sound Nice", "Tramp", ו-"Chick On The Side". אבל כאשר הדי. ג'יי והמפיק מסן פרנסיסקו, קמרון פול, יצר רמיקס לשיר "Push It", שהיה בבי-סייד של "Tramp", הלהקה חוותה את הלהיט הענק הראשון שלה. "Push It" – שהגיע למקום 19 במצעד האמריקאי, ולמספר 2 במצעד הבריטי – זכה לסטטוס פלטינה בארצות הברית ובעוד מספר ארצות. הוא היה למועמד לפרס גראמי, דבר שהזניק את מכירות האלבום לפלטינה, כשדנטון, ג' יימס, ורופר זכו להיות הנשים הראשונות בז'אנר הראפ שזכו לכך.
היסטוריה > אלבומים > A Salt with a Deadly Pepa ‏(1988)

האלבום הבא של סולט אנ' פפה יצא ב-1988, A Salt with a Deadly Pepa. הוא כלל את הלהיט "Shake Your Thang", בהשתתפות להקת הגו-גו E. U., וגם את הלהיטים "Get Up Everybody (Get Up)" ו-"Twist and Shout" האלבום נמכר ב-800,000 עותקים ברחבי העולם עם בערך 600,000 בארצות הברית, וזכה לסטטוס אלבום זהב.
היסטוריה > אלבומים > Blacks' Magic ‏(1990)

האלבום השלישי של ההרכב, Black's Magic, יצא ב-1990. זו הייתה הפעם הראשונה שרופר הופיעה בשירה, ולא רק בתקלוט. האלבום כלל שישה סינגלים, שחלקם הפכו ללהיטים, כולל "Expression", שהגיע למקום 26 בארצות הברית ומקום 23 בבריטניה, והגיע לסטטוס פלטינה; "Independent"; "I Don't Know" ; "Do You Want Me" שהגיע למספר 21 בארצות הברית, ומספר 5 בבריטניה, והוסמך כזהב; "Let's Talk About Sex" (מספר 13 בארצות הברית, מספר 2 בבריטניה) הוסמך כזהב, והוקלט מחדש מאוחר יותר בתור "Let's Talk About Aids"; ו-"You Showed Me" שהגיע למקום 15 במצעד הבריטי. האלבום נמכר ב-1.6 מיליון עותקים והוסמך כפלטינה.
אלבום מיטב הלהיטים A Blitz of Salt-N-Pepa Hits יצא ב-1992, וכלל להיטים משלושת האלבומים הראשונים.
היסטוריה > אלבומים > Very Necessary ‏(1993)

האלבום הרביעי נקרא Very Necessary, ויצא באוקטובר 1993 בלייבל London Records/Polygram. האלבום היה לאלבום הנמכר ביותר שלהן עד כה, עם להיטים שכללו את "Shoop" (ארצות הברית #4, בריטניה #13); "Whatta Man" (ארצות הברית #3, בריטניה #7) (בהשתתפות En Vogue); ו-"None of Your Business". נמכרו שבעה מיליון עותקים של האלבום ברחבי העולם, כאשר חמישה מיליון מהם בארצות הברית (5x פלטינה), מה שהפך אותם לאקט הנשי הראשון (בין אם אקט סולו או הרכב) בתחום הראפ להשיג אלבום מולטי-פלטינה. חברות ההרכב נהנו מפרסום גדול יותר, ואף השתתפו בסרטים ותוכניות טלוויזיה. השלישייה זכתה בפרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר ב-1995 עבור הסינגל "None of Your Business", מה שהפך אותן גם לנשים הראשונות שזכו בגראמי עבור שיר ראפ.
היסטוריה > אלבומים > Brand New ‏(1997)

עד שיצא האלבום הבא שלהם, Salt-N-Pepa סיימו את תהליך ההתנתקות החוקי מאזור, שאותם הם האשימו באי תשלום תמלוגים. סולט כבר לא הייתה איתו בקשר רומנטי בשל העליות והמורדות התכופים. השלישייה גם עזבה את London Records וחתמו עם Red Ant Records, עדיין בהפצת Polygram. ‏Red Ant Records הציעו להרכב מענק חתימה בסכום 15 מיליון דולר. וכך ב-1997 יצאה האלבום החמישי שלהם. ואולם, חברת ההפקה פשטה רגל זמן קצר לאחר מכן, והפסיקה את קידום כל האלבומים שלהם, כולל זה של סולט אנ' פפה. הקבוצה יצאה למסע הופעות בתמיכה באלבום, אבל ללא קידום או שיווק, הצליחו לייצר רק להיטים מינוריים – "R U Ready" ו-"Gitty Up". האלבום הוסמך כזהב בארצות הברית, עם מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים שם, ו-200,000 נוספים ברחבי העולם. אמנם לא רב-מכר כמו קודמו, הרצף של אלבומי פלטינה וזהב של השלישייה לא נקטע.
היסטוריה > פירוק

במרץ 1999, ההרכב יצא לסיבוב הופעות. פפה נישאה לבן זוגה מזה שנים, טריץ', מהרכב הראפ Naughty by Nature. בינואר 2000, יצא אלבום להיטים, The Best of Salt-N-Pepa, באירופה. ב-2001 טריץ' ופפה התגרשו.
מכיוון שהקבוצה לא הייתה מחויבת בשלב זה להקלטות נוספות, סולט החליטה שזה זמן טוב לפרוש, מכיוון שמאסה בתעשיית המוזיקה. הקבוצה התפרקה רשמית ב-2002. היא הודיעה על אלבום סולו שתוציא, אך זה לא התממש. היא השתתפה בהקלטת אלבום ראפ נוצרי, Holy South Worldwide, ב-2004.
פפה הופיעה בעונה החמישית של התוכנית של VH1‏ The Surreal Life. היא גם פרסמה אוטוביוגרפיה בשם Let's Talk About Pep באוגוסט 2008. הספר נכתב יחד עם הסופרת קארן הנטר. את ההקדמה כתבה קווין לטיפה, ואת אחרית הדבר מיסי אליוט. יחד עם הספר, פתחה אתר באותו השם, ואף הפיקה תוכנית בשם זה ב-VH1.
ספינדרלה (רופר) היא אישיות רדיו בלוס אנג'לס, ומארחת תוכנית ארצית של היפ הופ קלאסי. היא גם מתקלטת לעיתים במועדונים.
היסטוריה > הקמה מחדש

ב-2005, סולט ופפה הופיעו יחד בתוכנית "Hip Hop Honors" ב-VH1, כאשר ההרכב הוכר בה על מקומו בהיסטוריית ההיפ הופ. כל שלוש הנשים חברו להופעה משותפת בתוכנית שנה מאוחר יותר, ושרו את "Whatta Man" יחד עם En Vogue, הפעם הראשונה מזה שש שנים שהופיעו יחדיו. ב-2007, הוקמה הלהקה מחדש.
באוקטובר 2007, התוכנית The Salt-n-Pepa Show שודר לראשונה ב-VH1. זו הייתה תוכנית ריאליטי, שתיעדה אירועים בחייהן של סולט ופפה בזמן שאלה חזרו אל אולפן ההקלטות, ואת הבעיות שחוו על הדרך. גם ספינדרלה השתתפה במספר פרקים. מאוחר יותר, בשנת 2008, השלישייה הופיעה בטקס פרסי ההיפ הופ של BET. באותה שנה, הן גם השתתפו בהופעת במה מיוחדת עם נשים בולטות אחרות משנות השמונים, ובשנים הבאות המשיכו להופיע בפסטיבלים ואירועים מיוחדים. באוקטובר 2010, זכתה השלישייה בפרס I Am Hip Hop מטעם פרסי ההיפ הופ של BET.
מופעים בולטים אחרים של חברות ההרכב כוללים את X פקטור אוסטרליה, פרסומת לחברת ביטוח Geico, ו-Lip Sync Battle, אותה מארח הראפר הקלאסי אל אל קול ג'יי.
דיסקוגרפיה

1986: Hot, Cool & Vicious
1988: A Salt with a Deadly Pepa
1990: Blacks' Magic
1993: Very Necessary
1997: Brand New
1990: A Blitz of Salt-n-Pepa Hits
1991: The Greatest Hits
1992: Rapped in Remixes: The Greatest Hits Remixed
1999: The Best of Salt-N-Pepa
2008: 20th Century Masters: The Millennium Collection
2011: Icon
פרסים ומועמדויות

American Music Awards
1995: Favorite Hip-Hop Artist ‏(nominated)
1995: Favorite R&B/Soul Duo or Group ‏(nominated)
Grammy Awards
1989: Best Rap Performance by a Duo or Group: "Push It" ‏(nominated)
1992: Best Rap Performance by a Duo or Group: "Let's Talk About Sex" ‏(nominated)
1995: Best R&B Performance by a Duo or Group: "Whatta Man" ‏(w/ En Vogue) ‏(nominated)
1995: Best Rap Performance by a Duo or Group: "None of Your Business"‏ (winner)
MTV Video Music Awards
1994: Best Dance Video "Whatta Man" – winner
1994: Best R&B Video "Whatta Man" – winner
1994: Best Choreography In A Video "Whatta Man" – winner
1995: Best Dance Video "None of Your Business" ‏(nominated)
1995: Best Choreography "None of Your Business" ‏(nominated)
2nd Annual VH1 Hip Hop Honors Honoree
ראו גם

TLC (להקה)
En Vogue
מישל דאנקן

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1978 (בת 46) פרת', הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סנט אנדרוז  אוניברסיטת המלכה מרגרט  אקדמיית פרת' 
 פרופיל ב-IMDb
 
מישל דאנקן (באנגלית: Michelle Duncan; נולדה ב-14 באפריל 1978) היא שחקנית סקוטית.
ביוגרפיה

דאנקן נולדה בפרת' שבסקוטלנד. הוא למדה באוניברסיטת קווין מרגרט באדינבורו, ואחר כך למדה אנגלית ולימודים קלאסיים באוניברסיטת סנט אנדרוז.
ביוגרפיה > קריירה

בטלוויזיה שיחקה דאנקן בסדרות "שוגר אהובתי", "דוקטור הו", "Low Winter Sun", "אבודה בעולמה של ג'יין אוסטן" ובסרט הטלוויזיה "Whatever Love Means" בדמות הנסיכה דיאנה לצדם של אוליביה פולט בתפקיד קמילה, דוכסית קורנוול ולורנס פוקס שגילם את הנסיך צ'ארלס.
תפקידיה בקולנוע כוללים את הסרטים "כפרה", "The Broken", ומושא אהבתו של רופרט גרינט בסרט "שיעורי נהיגה" לצדה של ג'ולי וולטרס. הופעתה של דאנקן בסרט "כפרה" זכתה לשבחרים מאנתוני ליין, מבקר התיאטרון של הניו יורקר.
בתיאטרון הופיעה דאנקן במחזה "Time and the Conways" בתיאטרון המלכותי בבאת' ובסיבוב הופעות, במחזה "חלום ליל קיץ", ובמחזה "The Burning" בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו.
עוד בטלוויזיה שיחקה דאנקן בתפקידי אורח בסדרה "תחבולות חדשות" ובסדרת הדרמה "מיילדת".
ב-2006 דיבבה דאנקן עיבוד לספר "בת הים הקטנה" מאת האנס כריסטיאן אנדרסן בתיאטרון הבובות ליטל אנג'ל לצדם של ג'ודי דנץ', מייקל גמבון, רורי קיניר, קלאודי בלקלי, רוזמונד פייק, קלייר ראשברוק ופיטר וייט.
ב-2007 לוהקה דאנקן לתפקיד פורציה במחזה "הסוחר מוונציה" בתיאטרון שייקספיר גלוב, אבל לא היה באפשרותה להופיע והוחלפה על ידי קירסטי בסטרמן.
ב-2012 הופיעה דאנקן לצדה של אמנדה הייל בסרט "Scrubber" שכתבה וביימה רומולה גראי.
ב-2013 הופיעה בעונה השלישית של סדרת הדרמה של ה-BBC "לות'ר", ובסדרה "Case Histories".
ב-2014 שיחקה בדרמה של ITV "גרנטצ'סטר".
ב-2015 כיכבה דאנקן לצדם של רות נגה, דאגלס הנשל וטום ברוק בסרטו של סקוט גרהם "Iona". הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים של אדינבורו.
עוד ב-2015 שיחקה בתפקיד בי (במקור בגילומה של הלן בקסנדייל) במחזה "The Distance" מאת דבורה ברוס, בבימויה של שארלוט גווינר בתיאטרון קרוסיבל בשפילד ובתיאטרון אורנג' טרי.
פרסים

דאנקן הייתה מועמדת לפרס באפט"א סקוטלנד על הופעתה בסדרת הדרמה "Sea of Souls".
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 |  | Are You Afraid of the Dark? | אנדראה | בפרק "The Tale of the Time Trap" |
| 2005 |  | Sea of Souls | קלייר מוריסון | בפרק "Amulet" |
| 2005 | שוגר אהובתי | Sugar Rush | מיס פורבס | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2005 |  | Whatever Love Means | ליידי דיאנה ספנסר | סרט טלוויזיה |
| 2006 | שיעורי נהיגה | Driving Lessons | בריוני |  |
| 2006 | דוקטור הו | Doctor Who | ליידי איזובל | בפרק "Tooth and Claw" |
| 2006 |  | Low Winter Sun | לואיז קאלן | סרט טלוויזיה |
| 2006 |  | Chosyu Five | אמילי |  |
| 2007 | כפרה | Atonement | פיונה מגווייר |  |
| 2008 |  | The Broken | קייט קולמן |  |
| 2008 | אבודה בעולמה של ג'יין אוסטן | Lost in Austen | שארלוט לוקאס | מיני-סדרה |
| 2012 | תחבולות חדשות | New Tricks | ג'ורג'יה רייט | בפרק "The Girl Who Lived" |
| 2013 |  | Case Histories | רייצ'ל סטיוארט | בפרק "Nobody's Darling" |
| 2013 | לות'ר | Luther | קירה מילס | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2014 | תקראו למיילדת | Call the Midwife | ג'נט הקפורד | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2014 | גרנטצ'סטר | Grantchester | אנאבל מוריסון | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2015 |  | Iona | אליזבת' |  |
| 2018 | רפסודיה בוהמית | Bohemian Rhapsody | שלי שטרן |  |
| 2023 | דלגליש (אנ') | Dalgliesh | קרוליין דופיין | 2 פרקים |
| 2024 | ריבוס (אנ') | Rebus | מגי בלנטייר | 5 פרקים |