stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעל פוליאקוב
ביוגרפיה

פוליאקוב היא בתם של שוש פוליאקוב ושל השחקן והקומיקאי ישראל (פולי) פוליאקוב.
פוליאקוב השתתפה בילדותה בתוכנית "רחוב סומסום" ודגמנה עבור אופנת ליז.
בין השנים 1992–1994 הייתה פוליאקוב חברה בלהקת "צעירי תל אביב", והופיעה בסדרות הלהקה "לא כולל שירות" ו"תלויים באוויר" ששודרו בערוץ הראשון.
למדה בתיכון א' לאמנויות תל אביב.
את שירותה הצבאי עשתה פוליאקוב בלהקת חיל החינוך.
בשנת 1998 זכתה לחשיפה ראשונה כבוגרת, בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה הדרמטית "משפחה וחצי" בטלוויזיה החינוכית, שגילמה במשך שלוש עונות. במקביל, באותה השנה הנחתה את התוכנית "סטגדם" בקשת בערוץ 2.
בשנת 1999 שיחקה בתיאטרון הבימה במחזה המוזיקלי "תל אביב הקטנה", מאת חיים חפר ודן בן אמוץ ובבימויו של אלדד זיו.
ב-2003 כיכבה פוליאקוב בסדרה ההומוריסטית "אחד העם 1" ב"רשת" בערוץ השני, והשתתפה בתוכנית "מישהו מטפל בכם" בערוץ "החיים הטובים".
בשנת 2004 השתתפה כקומיקאית בתוכניות "כל לילה עם אסף הראל" ו"דובל'ה עולמי" בערוץ 10, ושיחקה את אילנה יועצת בית הספר בעונה הראשונה של סדרת הטלווזיה היומית "ראש גדול".
ב-2007 שיחקה פוליאקוב בסרט הקולנוע "אין לה אלוהים" של ינקול גולדווסר. באותה שנה זכתה לחשיפה משמעותית, כשעלתה ב"רשת" של הערוץ השני הסדרה "הכל דבש", אותה יצרה וכתבה (בשיתוף עומר תדמור), ובה מככבת בתפקיד הראשי, המבוססת על חייה וחיי משפחתה, ולצדה כיכב אביה, ישראל פוליאקוב. בסוף אותה השנה פוליאקוב הוכתרה במקום הראשון כ"אשת השנה בטלוויזיה" של שנת 2007 על ידי המגזין רייטינג.
בשנת 2009 השתתפה בעונה הרביעית והאחרונה של הסדרה "פעם בחיים" ששודרה ב-yes stars ישראלי, ובה נשלחה ביחד עם דורית בר אור למנזר מריה מגדלנה בהר הזיתים שבירושלים.
בשנת 2010 עלתה לאוויר עונת המשך לאחד העם 1, "אחד העם 101", שבה פוליאקוב לגלם את דמותה של שולה נמירוביץ-נמיר, אשת חברה גבוהה.
בשנת 2012 הנחתה את תוכנית השידוכים "סינגלס" בערוץ הוט קומדי סנטרל, לצד עידו רוזנבלום.
בשנת 2013 שיחקה תפקיד ראשי בסדרת הדרמה "מקימי", ובה גילמה את דמותה של עלמה, שדרנית רדיו, המבוססת על דמותה של נעה ירון דיין.
בריאיון למוסף "זמנים מודרניים" של ידיעות אחרונות לכבוד חג השבועות 2011 חשפה פוליאקוב את דעותיה הפוליטיות הימניות והצהירה על חוסר נכונותה לוותר על חלקים מארץ ישראל. פוליאקוב סיפרה גם באותו ראיון על אמונתה באלוהים ועל רצונה לשלב ערכים מסורתיים במשפחתה לכשתקימנה.
פוליאקוב השתתפה בעונה ה-11 של "ארץ נהדרת", יחד עם שותפה, הקומיקאי אילן פלד (איתו שיתפה פעולה עוד באחד העם 1), כחלק מסדרת מערכונים הנקראת "להקת ארבע". אולם, הפינה ירדה אחרי שלוש תוכניות בלבד לאחר שלא התקבלה יפה בקרב קהל הצופים.
בשנת 2014 השתתפה בקליפ השיר "Everybody Needs a Man" של עופר ניסים ומאיה סימנטוב.
בשנת 2015 השתתפה בעונה השנייה של תוכנית הדוקו-ריאליטי "גולשי ספות", לצד אחיה הגדול איתמר פוליאקוב.
בשנת 2016 הופיעה בסדרה "פוליאקובים" לצד משפחתה.
בשנת 2017 עלתה העונה השנייה לסדרה "פוליאקובים".
בנובמבר 2019 החל שידורה של הסדרה "הנוכלות", סדרת המשך לסדרה "אחד העם 101", בה היא מופיעה בתפקיד הראשי.
בדצמבר 2022 החלה להשתתף באופן קבוע יחד עם אימה, שוש פוליאקוב, בתוכנית האירוח הסאטירית "מה שתגידו" של כאן 11.
באוקטובר 2023 החלה להנחות את תוכנית האירוח הלילית "הלילה עם תם ויעל" לצד תם אהרון, ברשת 13.
בינואר 2024 לוהקה לעונה האחת עשרה של התוכנית "מחוברים" בערוץ HOT3.
חיים אישיים

לפוליאקוב בן מבעלה הראשון עופר זר.
ב-2014 פוליאקוב נישאה בשנית לאיש העסקים אלעד מילוא, ולהם שתי בנות.
מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

↑  דוד אברהם‏, פינת המערכונים של יעל פוליאקוב ואילן פלד ב"ארץ נהדרת" תרד, באתר וואלה, 28 בינואר 2014
↑  ערן סויסה, להקת "ארבע" מתפרקת, באתר ישראל היום, 28 בינואר 2014
↑   Offer Nissim feat Maya Simantov Everybody Needs A Man, וידאו קליפ של השיר בערוץ "עופר ניסים", באתר יוטיוב (אורך: 3:40), 23 בספטמבר 2014
↑  מה שתגידו, באתר כאן 11
| ארץ נהדרת |
| --- | --- | --- |
| כותבים ראשיים ויוצרים | דוד ליפשיץ • מולי שגב • אסף שלמון |  |
| משתתפים קבועים | מריאנו אידלמן • ליאור אשכנזי • גיה באר גורביץ' • רועי בר-נתן • ירון ברלד • ליאת הר לב • עלמה זק • ערן זרחוביץ' • שחר חסון • תום יער • שני כהן • אורי לייזרוביץ' • יובל סמו • אלי פיניש • איל קיציס • אסי כהן • תמיר בר • אוראל צברי |  |
| משתתפי עבר | אורנה בנאי • אודי כגן • מאור כהן • דב נבון • יעל פוליאקוב • אילן פלד • טל פרידמן |  |
| הפקות ספין-אוף | זוהי סדום • הפרלמנט • עוד כותרות |  |
| ראו גם | ארץ נהדרת - דמויות • מתוקה מהחיים • שאולי ומלחמת האזרחים • שאולי • ניר וגלי • ערוץ הכיבוד • רועי כפרי |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2007 - אסף הראל, דוד ליפשיץ, איתי רייכר, בני בשן, דניאל נקסטרד וערן זרחוביץ' ("מסודרים") | פרס האקדמיה לטלוויזיה - התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית  2008 - יעל פוליאקוב ועומר תדמור ("הכל דבש") | הבא: 2009 - דורון צור וירון ניסקי (רד בנד) |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2007 - קרן מור (קצרים) | פרס האקדמיה לטלוויזיה - השחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית  2008 - יעל פוליאקוב (הכל דבש) | הבא: 2009 - קרן מור (קצרים) |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2009 - דורון צור וירון ניסקי (רד בנד") | פרס האקדמיה לטלוויזיה - התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית  2010 - יעל פוליאקוב ("הכל דבש") | הבא: 2011 - סייד קשוע (עבודה ערבית) |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2009 - קרן מור (קצרים) | פרס האקדמיה לטלוויזיה - השחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית  2010 - יעל פוליאקוב (הכל דבש) | הבא: 2011 - קלרה ח'ורי (עבודה ערבית) |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 64037634-c47b-4109-b991-69bb94e8f854
אוסמה ח'לאילה

אוסאמה ח'לאילה (בערבית: أسامة خلايلة; נולד ב-6 באפריל 1998) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי, המשחק בעמדת החלוץ בצ'רקאסי מליגת העל האוקראינית.
קריירת מועדונים

ח'לאילה נולד בסח'נין, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. אחיו הצעיר הוא הכדורגלן מוחמד ח'לאילה.
צעדיו הראשונים בכדורגל היו בקבוצת הילדים של הפועל משגב, ושיחק בין היתר גם במכבי חיפה ובמכבי נתניה. בגיל 17 הצטרף לקבוצת הנוער של בני סכנין.
ב-6 במאי 2017 ערך ח'לאילה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בני סכנין, בהפסד 1–5 לבית"ר ירושלים, במסגרת ליגת העל.
בעונת 2019/2020 בליגה הלאומית הפך ח'לאילה לשחקן הרכב בקבוצה. ב-22 באוגוסט הבקיע ח'לאילה את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 2–3 מול הפועל אום אל-פחם. את העונה סיים ח'לאילה עם 13 שערים ב-32 משחקי ליגה, והיה שותף לחזרה של הקבוצה לליגת העל, לאחר שירדה עונה קודם לכן לליגה הלאומית.
ב-2 בנובמבר 2020 הבקיע ח'לאילה את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 2–2 נגד הפועל באר שבע.
ב-22 ביוני 2021 חתם במכבי תל אביב מליגת העל לשלוש שנים. ב-29 ביולי הבקיע צמד ראשון במדי הקבוצה, בניצחון 1–3 על סוטייסקה ניקשיץ' המונטונגרית במוקדמות הקונפרנס ליג של אופ"א.
ב-6 בספטמבר 2022 הושאל למכבי בני ריינה מליגת העל, לעונה אחת.
ב-4 ביולי 2023 חתם בגבאלה מליגה האזרית.
ב-30 באוגוסט 2024 חתם ב-LNZ צ'רקאסי מליגת העל האוקראינית.
קריירה בינלאומית

שיחק בנבחרות הנוער של ישראל עד גיל 19 ועד גיל 18, ולזכותו גם שמונה הופעות בנבחרת ישראל הצעירה עד גיל 21.
בנובמבר 2020 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של ישראל. ב-9 ביוני 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת, כשנכנס כמחליף במשחק ידידות מול פורטוגל, שהסתיים בהפסד בתוצאה 0–4.
הערות שוליים

↑  אסי ממן, ‏עם אבא דוחף ועניין מחיפה: חלאילה בא לנבחרת, באתר ONE‏, 13 בנובמבר 2020
↑  יניב טוכמן‏, מכבי תל אביב: אוסמה חלאיילה חתם לשלוש שנים, באתר וואלה, 22 ביוני 2021
↑  רז אמיר, ‏יש חלוץ: מכבי ת"א עלתה שלב, צמד לחלאילה, באתר ONE‏, 29 ביולי 2019
↑  חלאילה הושאל לבני ריינה, באתר מכבי תל אביב, ‏6 בספטמבר 2022
↑  Осама Халайла – гравець ЛНЗ, FC LNZ, ‏2024-08-30 (באוקראינית)
↑  דורון בן דור, ‏עלי עותמאן: זו גאווה גדולה לייצג מדינה שלמה, באתר ONE‏, 11 בנובמבר 2020
↑  הכנה: פורטוגל הביסה 0:4 את ישראל, באתר וואלה, 9 ביוני 2021
קילרים

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  רוברט לוקטיק 
 הופק בידי:  סקוט אברסנו ג'ייסון גולברג מייק קרז אשטון קוצ'ר צ'אד מרטינג כריסטופר ס. פרט ג'וזי רוזן
 תסריט:  בוב דה רוזה טד גריפין
 עריכה:  ריצ'רד פרנסיס-ברוס, מארי ג'ו מארקי 
 שחקנים ראשיים:  קתרין הייגל אשטון קוצ'ר
 מוזיקה:  רולף קנט 
 צילום:  ראסל קרפנטר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  קטליסט מדיה
 חברה מפיצה:  ליונסגייט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 בינואר 2010
 משך הקרנה:  96 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט מתח 
 מקום התרחשות:  ניס, ארצות הברית 
 תקציב:  75,000,000$
 הכנסות:  $98,159,963
 הכנסות באתר מוג'ו:   heiglkutcheraction
 פרסים:  פרס פטל הזהב - השחקן הגרוע ביותר (אשטון קוצ'ר) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קילרים (באנגלית: Killers) הוא מותחן קומי-רומנטי בו מככבים קתרין הייגל, אשטון קוצ'ר, טום סלק וקתרין אוהרה. הסרט הופץ בקנדה ובארצות הברית ב-4 בינואר 2010. עלילת הסרט עוסקת באישה צעירה הפוגשת בחופשה בניס את גבר חלומותיה שמתברר מאוחר יותר כרוצח שכיר.
עלילה

מעט אחרי שחברהּ נפרד ממנה נוסעת ג'ניפר (קתרין הייגל) עם הוריה (טום סלק וקתרין אוהרה) לחופשה בניס, צרפת. במלון היא פוגשת את ספנסר איימס (אשטון קוצ'ר) המציע לה לשתות איתו בערב, הצעה לה היא נענית.
ספנסר, רוצח שכיר שהגיע לניס כדי לפוצץ מסוק מבצע את מטלתו ומגיע בשעה שנקבעה לדייט עם ג'ן. הלילה עובר ולאחר שג'ן מתוודה שהיא לא האדם ה"זורם" שהיא ניסתה להציג במהלך הערב, ספנסר מחליט להתוודות בפניה שהוא רוצח שכיר. למרבה הצער, כשהוא מסיים את דבריו הוא מבחין שג'ן לא שמעה אותם - היא נרדמה.
בהמשך מציע ספנסר נישואין לג'ן והם מתחתנים. ספנסר מודיע לבוס שלו שהוא פורש מעבודתו וזה האחרון מאיים עליו כי עבודה כמו שלו אי אפשר לעזוב. ספנסר מתריס לעומתו, נישא לג'ן וממשיך בחייו בעבודה אחרת.
שלוש שנים מאוחר יותר, ביום הולדתו של ספנסר מביאה לו ג'ן במתנה כרטיס זוגי לחופשה בניס. לאור קשריו המפוקפקים עם האזור, ספנסר לא נלהב לחזור לשם. כשג'ן שופכת את ליבה בפני חברותיה על חוסר ההתלהבות המוזרה של ספנסר הם אומרות לה שייתכן שזה מצביע על משבר בנישואים.
באותו זמן ספנסר מקבל גלויה מהבוס שלו לשעבר בו הוא נקרא לתפקד במשימה כלשהי. אביה של ג'ן שמגיע לארוחת ערב מבחין בגלויה ומביע בקול את תמיהתו למראה ה"חיבוקים והנשיקות" שצוינו בסוף הגלויה, לא דבר שמקובל לקבל מבוס לשעבר. אביה של ג'ן לוקח את ספנסר לבית כדי להחליף בגדים, אולם אז מתברר שהעצירה בבית הייתה עילה להביא אותו למסיבת הפתעה שארגנה לו ג'ן.
בבוקר שלאחר מכן ג'ן נוסעת לשדה התעופה, משם היא אמורה לקחת טיסה לסן פרנסיסקו אליה נשלחה מטעם עבודתה. בסופו של דבר היא חוזרת כמה שעות מאוחר יותר הביתה, שם היא מגלה את ספנסר נאבק בהנרי, אחד משכניהם. בעודו נאבק על חייו, ספנסר צועק לה להביא אקדח - אשר על קיומו לא הייתה מודעת - מהשידה שליד המיטה. ג'ן יורה בזרועו של הנרי וספנסר מצליח לגבור עליו ובהמשך, לאחר מרדף מכוניות ממושך מצליח להרוג אותו. בחקירתו של הנרי קודם לכן מתברר שעל ראשו של ספנסר מוצעים 20 מיליון דולר.
במהלך היום הם נתקלים במארבים שונים משכנים ומכרים שלהם ומצליחים להימלט מכולם. ג'ן שאינה מרגישה טוב ומגיבה בתוקפנות לכל דבר חושדת שהיא בהריון. הם עוצרים בסופרמרקט וקונים בדיקת הריון על מנת לאמת את חשדה. כשהם מגיעים למשרד כדי לבצע את בדיקת ההריון ספנסר עוזב לכמה רגעים את ג'ן, ואז מותקף על ידי מזכירתו, אותה לבסוף הורגת ג'ן.
בסופו של דבר, הם מגיעים הביתה, שם לאחר כמה זמן מגיע אביה של ג'ן ומתברר שאביה של ג'ן ידע כבר בזמנו אודות עבודתו של ספנסר ושכר את השכנים כבר לפני שלוש שנים עבורו למקרה ויחזור לבוס הישן שלו. הוא מגלה גם שאף הוא רוצח שכיר וכן שהוא היה היעד של ספנסר, שלוש שנים קודם לכן, בניס. כשראה את הגלויה שנשלחה לספנסר מהבוס החדש שלו הוא חשב שספנסר חוזר לעבודה הישנה שלו ולפיכך הפעיל את המתנקשים, השכנים אותם שכר.
ספנסר מצהיר שהוא מחוץ לעסק ואין לו כוונות לחזור, וכהוכחה הוא שומט את האקדח שלו המכוון כנגד אביה של ג'ן ואומר לו שאין לו שום כוונה להרוג אותו. ג'ן מגלה להוריה שהיא בהריון ובסצנת הסיום רואים את בני הזוג משאירים את תינוקם לטיפולם של הוריה של ג'ן.
ביקורת

הביקורת שקיבל הסרט היו ברובן שליליות. האתר Rotten Tomatoes ציין כי רק 11% מהמבקרים נתנו ביקורות חיוביות על הסרט, מבוסס של 100 ביקורות, עם ציון ממוצע של 3.3/10. הקונצנזוס הביקורתי סבר כי הסרט הוא "משעמם, נוסחתי וחסר כימיה. הסרט חסר ריגושים והומור".
טום היטון

תומאס דייוויד היטון (באנגלית: Thomas David Heaton; נולד ב-15 באפריל 1986) הוא שחקן כדורגל מקצועי אנגלי שמשחק כשוער במועדון הפאר של הכדורגל האנגלי מנצ'סטר יונייטד אשר משחק בפרמייר ליג.
היטון החל את הקריירה שלו כנער צעיר באקדמיה של רקסהאם, שבה שיחק גם כשוער וגם כקשר. לאחר מכן עבר לאקדמיה של מנצ’סטר יונייטד, אך לא הצליח להגיע לקבוצה הראשונה ובשל כך הושאל לפרקי זמן רבים לקבוצות רבות כמו סווינדון טאון, רויאל אנטוורפן, קארדיף סיטי, קווינס פארק ריינג’רס, רוצ’דייל, וויקום וונדררס. לאחר ששוחרר ממנצ’סטר יונייטד ביולי 2010, הצטרף היטון לקארדיף סיטי שם שיחק חודשיים ולאחר מכן עבר לבריסטול סיטי מהליגה השנייה, שם שיחק שש שנים. ב-2019 עבר לאסטון וילה ולאחר שנתיים שב למועדון שבו התחיל, מנצ’סטר יונייטד.
היטון שיחק בעברו בנבחרת אנגליה ברמות הנוער, מהנבחרת הצעירה עד גיל 16 ועד לנבחרת הצעירה עד גיל 21. הוא נכלל בסגל הנבחרת הבוגרת מאז 2015 ועשה את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד אוסטרליה ב-27 במאי 2016 והספיק לצבור 3 הופעות בלבד עד לשנת 2017 במדי נבחרת שלושת האריות ומאז לא זומן עוד לנבחרת אנגליה.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר יונייטד

היטון נולד בצ’סטר, צ’שייר, והתחיל את קריירת הכדורגל שלו ברֶקסהַם הוולשית, שבה שיחק גם כשוער וגם כקשר במרכז . לאחר שהוא שיחק שם ב-20 משחקים עבר במהרה לקבוצת הנוער של מנצ'סטר יונייטד וחתם עבור יונייטד כשחקן נוער ב-8 ביולי 2002. בעונת 2002/03 הפך הוא לשחקן קבוע בקבוצת הנוער של הקבוצה וזכה במדליית גביע הנוער למרות ששימש כשוער מחליף לשוער לוק סטיל במשך כל התחרות.
בעונה שלאחר מכן, הוא עשה את הופעתו הראשונה בקבוצת המילואים של מנצ'סטר יונייטד, הופעת הבכורה שלו הייתה בניצחון 3–1 בבית מול ברמינגהאם סיטי בליגת המילואים של הפרמיירליג ב-2 באוקטובר 2003. בסיום עונת 2003/04, הוא קיבל מקום בספסל בגמר גביע הסניורים של מנצ’סטר יונייטד נגד מנצ’סטר סיטי, וזכה במדליית התחרות מבלי לשחק כלל.
בעונת 2004/05, היטון הפך לשוער הראשון של קבוצת המילואים של מנצ’סטר יונייטד, וישב על הספסל למשחקי הידידות "הטסטימוניאל" של סטן טרננט ב-17 באוגוסט 2004, היטון נכנס לבסוף לשחק כחילוף בדקה ה-76 במקומו של לוק סטיל אחרי שסטיל שימש במשחק המחליף של טים הווארד. כאשר היטון היה בשער ב-17 מתוך 28 משחקי ליגת המילואים הצפונית ו-12 מתוך 22 משחקי ליגת המילואים המרכזית באנגליה, הקבוצה זכתה בשני תוארי ליגה בפער של תשע וחמישה נקודות בהתאמה.
הופעותיו של היטון בקבוצת המילואים הביאו לכך שהוא הושאל לסווינדון טאון בתחילת עונת 2005/06, בהופעתו הראשונה שם ב-1 בינואר 2006 היטון שיחק במשחק גביע הליגה נגד וויקומב וונדררס, ובהופעה השנייה שלו מול יאוביל טאון בליגה הוא הציל פנדל של לי ג'ונסון. בתקופתו בסווינדון, הוא שיחק יותר מ-20 משחקים, ותואר כ"אחד במינו העתידי" על ידי המנג'ר איפי אנוארה. הוא חזר למנצ'סטר יונייטד, אך לאחר החזרה של ריצ'י ג'ונס מהשאלתו, היטון נשלח לרויאל אנטוורפן למשך שארית העונה לאחר שיונייטד דחתה פנייה לקנות אותו מהאדרספילד טאון.
היטון בילה את עונת 2007/08 עם הקבוצה הראשונה של מנצ'סטר יונייטד, ישב ברוב המשחקים על הספסל ושיחק כאשר אדווין ואן דר סאר היה בחוץ עקב פציעה.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר יונייטד > קארדיף סיטי (השאלה)

בסוף עונת 2007/08, הסכים היטון לעבור למועדון הצ'מפיונשיפ קארדיף סיטי בהשאלה למשך עונת 2008/09. הוא נבחר כשוער הראשון של המועדון, לפני פיטר אנקלמן, לתחילת העונה על ידי המנג'ר דייב ג'ונס. הוא שיחק בכל המשחקים עד סוף נובמבר, למעט התיקו בגביע הליגה נגד סוונסי סיטי בסיבוב השלישי, אז הוחלף על ידי אנקלמן. עם זאת, מאוחר יותר בעונה בתבוסה 2–1 של קארדיף בחוץ מול פלימות' ב-22 בנובמבר 2008, היטון נפצע ונאלץ לעזוב את המגרש. הפציעה הזו המשיכה לעלות להיטון במקומו בקבוצה עת שהמועדון נותר ללא הפסד עם אנקלמן בשער במשך למעלה מחודשיים.
בפברואר, אנקלמן נאלץ לעבור ניתוח בברך שגרם להיטון לחזור לשער הקבוצה ב-16 בפברואר 2009, כאשר קטף את פרס איש המשחק בהפסד 4–0 בידי ארסנל. למרות הופעתו המרשימה, היטון קרע את שריר הירך שלו במהלך המשחק, מה שהרחיק אותו ממשחק פעיל לחמישה שבועות. עם שובו, היטון מצא את עצמו על הספסל על חשבון המושאל סטיוארט טיילור, אך לאחר תבוסה 6-0 מול פרסטון נורת' אנד, הוא החליף את טיילור בשלושת המשחקים האחרונים של העונה. עם זאת, הוא לא הצליח להשאיר את קארדיף במקומות הפלייאוף אשר מובילים לעלייה לפרמיירליג והוא חזר למנצ'סטר יונייטד בתום העונה.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר יונייטד > קווינס פארק ריינג'רס (השאלה)

ב-15 באוגוסט 2009, היטון הושאל על ידי קווינס פארק ריינג'רס בהסכם חירום קצר-מועד לשלושה חודשים בלבד. תנאי הסכם ההשאלה אפשרו לו להתחרות בגביע הליגה. תקופת ההשאלה של היטון הסתיימה ב-8 בנובמבר 2009. הוא ערך הופעה אחת בקבוצה הראשונה של המועדון במהלך השאלתו, היה זה בתבוסה 1–0 לצ'לסי בגביע הליגה ב-23 בספטמבר 2009.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר יונייטד > רוצ'דייל (השאלה)

לאחר שחזר מ-QPR (קווינס פארק ריינג'רס), היטון הצטרף לרוצ'דייל ב-13 בנובמבר 2009 עד סוף דצמבר 2009. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 3–2 מול צ'סטרפילד ב-14 בנובמבר 2009. ההשאלה הוארכה לאחר מכן עד ל־23 בינואר 2010, ולאחר מכן הארכה נוספת שהרחיקה את תאריך סיום ההשאלה ל-31 בינואר. ב-12 הופעותיו במדי רוצ'דייל, היטון ספג רק עשרה שערים - כולל ארבעה משחק בהם סיים עם רשת נקייה - והפסיד רק במשחק אחד.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר יונייטד > וויקומב וונדררס (השאלה)

היטון בילה פחות משבועיים במנצ'סטר יונייטד לפני שיצא להשאלה בוויקומב וונדררס ב-12 בפברואר 2010. הוא נכנס היישר להרכב הפותח של וויקומב למשחק החוץ שלהם מול ברנטפורד למחרת, בו קבוצה עשתה תיקו 1–1 . היטון ערך את ההופעה השנייה שלו עבור "הצ'ירבויס" בתיקו 0–0 שלהם מול סאות'המפטון ביום שלישי ה-23 בפברואר 2010. באותו משחק ביצע הצלה מרהיבה שהספיקה כדי לשמור על "הצ'ירבויס" בתוצאת תיקו עם "הסיינטס".
קריירת מועדונים > חזרה לקארדיף סיטי

בפגישתן עם מנג'ר מנצ'סטר יונייטד, סר אלכס פרגוסון, על עתידו במועדון, תוך כדי שחוזהו בקבוצה כבר פג, סירב היטון להצעה להישאר באולד טראפורד כשוער שלישי בהיררכיה, והחליט במקום זאת לעזוב בהעברה חופשית עקב רצונו לשחק באופן קבוע. לאחר שחרורו על ידי יונייטד, היטון חתם ב-15 ביוני 2010 בקארדיף סיטי. ב-1 ביולי 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה השנייה שלו בניצחון 4–1 על ברטון אלביון בגביע הליגה. לאחר שהשוער הראשון, דייוויד מרשל, סבל מפציעה במפרק המרפק, היטון עם הזמן ביסס את עצמו כשוער הפותח של קארדיף. עם זאת, בסוף פברואר הוא סבל מפציעה במפשעה, מה שגרם לשוערים ג'ייסון בראון וסטיבן ביוצר להגיע לקבוצה בהשאלה. עם שובו מהפציעה, היטון נכנס לשחק מול דרבי קאונטי, באותו המשחק קבוצתו ניצחה 4–1, היה זה הניצחון הראשון של הקבוצה בארבעה משחקים. ההופעות של היטון במהלך עונת 2010/11 זיכו אותו בפרס שחקן השנה הצעיר של המועדון.
תחת המנג'ר החדש, מלקי מאקי, היטון מצא את עצמו כשוער המחליף של דייוויד מרשל אבל למרות זאת הוא שיחק חלק מרכזי במשחקי גביע הליגה של המועדון בו הם הגיעו לגמר הודות לשתי הצלות של היטון בדו-קרב פנדלים בשלב חצי הגמר מול קריסטל פאלאס. הוא סבל מפציעה בקרסול רגע לפני משחק הגמר, אבל הוא התגבר על הפציעה כדי לפתוח במשחק הגמר באצטדיון וומבלי. בסופו של דבר הוא הפסיד לליברפול עת היא ניצחה בדו-קרב 3–2. למרות ריצת הגביע המוצלחת, היטון עדיין מצא את עצמו כשוערה השני של הקבוצה ושוחרר בסוף העונה לאחר שדחה חוזה חדש בבירה הוולשית.
קריירת מועדונים > בריסטול סיטי

ביולי 2012 ניהל היטון משא ומתן עם ווטפורד על מעבר אפשרי. אולם, הבעלים החדשים של ווטפורד החליטו לפרוש מהמהלך. מאוחר יותר באותו החודש, היטון נכנס למשא ומתן עם בריסטול סיטי ולבסוף חתם בקבוצה והצטרף לאימוניה במהלך מחנה האימונים שלהם לפני העונה בספרד, היה זה חוזה קצר-זמן. ב-27 ביולי, היטון חתם על הסכם חדש, לשנה עם המועדון, עם אופציה לשנה נוספת בחוזה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-18 באוגוסט 2012, בתבוסה 1-0 במשחק החוץ מול נוטינגהאם פורסט. עונה מאכזבת בבריסטול הובילה לכך שהמועדון שבר את שיא ההגנה הגרוע בליגה כאשר ספג 84 שערים, והם ירדו לליגה השלישית בתום העונה. היטון פתח ב־43 מתוך 46 המשחקים של בריסטול סיטי בצ'מפיונשיפ באותה עונה, ולמרות זאת נחשב לאחד השחקנים הטובים ביותר של המועדון באותה העונה.
קריירת מועדונים > ברנלי

היטון הצטרף לברנלי במאי 2013, לאחר שדחה חוזה לשנה נוספת בבריסטול סיטי שירדה ליגה. ברנלי הציעה להיטון חוזה לשנתיים עד יוני 2015, עם אופציה לשנה שלישית בקבוצה. המנג'ר שון דייץ' תיאר את היטון כ"טכנאי טוב" עם "מיקום נהדר". היטון הפך מיד לשוערה הראשון של ברנלי בעקבות עזיבתם של השוערים לי גרנט ובריאן ג'נסן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בברנלי נגד בולטון וונדררס ב-3 באוגוסט 2013. ב-24 באוגוסט, הוא קיבל כרטיס צהוב (השני שלו באותו המשחק) על מגע בכדור ביד לאחר ששחרר אותו תוך כדי המשחק מול ברייטון, משחק בו הפסידו 2 –0. היטון היה חלק מההגנה של ברנלי שספגה רק 37 שערים, המספר המועט ביותר בליגה האנגלית השנייה, כאשר ברנלי חזרה לפרמיירליג (הליגה האנגלית הראשונה) לראשונה מאז עונת 2009/10. היטון גם שמר 19 פעמים בעונה זו על רשת נקייה, הכי הרבה מבין כל השוערים במהלך העונה הסדירה.
היטון ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמיירליג ב-18 באוגוסט נגד צ'לסי בהפסד 3–1. היטון לא החמיץ אפילו דקה אחת בקמפיין הפרמייר-ליג של ברנלי, והיה לשוער היחיד בליגה שעשה זאת. אבל המאמצים של היטון לבדו לא יספיקו, שכן ברנלי וההתקפה הגרועה ביותר שלהם בליגה הודחו בסוף העונה וירדו חזרה לליגה האנגלית השנייה. בסיום העונה, היטון נבחר על ידי חבריו לקבוצה לשחקן השנה של ברנלי.
ב-30 ביוני 2015, היטון חתם על חוזה חדש בברנלי לשלוש שנים נוספות במועדון עד קיץ 2018. היטון נבחר לקפטן בעונת 2015/16, הוא שימש כקפטן הקבוצה בפעם הראשונה ב-8 אוגוסט 2015, ביום הפתיחה של עונת 2015/16 במשחק מול לידס יונייטד שהסתיים בתיקו 1–1. היטון שמר על 20 שערים נקיים במהלך העונה, שני רק לדימיטריוס קונסטנטופולוס ממידלסברו. בנוסף ברנלי לא הפסידה במחצית השנייה של עונת הצ'מפיונשיפ בדרכה לאליפות ועלייה חזרה לפרמיירליג בניסיון הראשון שלה. לקראת סוף העונה, היטון נבחרה לקבוצת השנה של התאחדות הצ'מפיונשיפ.
ב-20 ביולי 2016, היטון חתם על חוזה חדש פעם נוספת, הפעם על חוזה לארבע שנים עד קיץ 2020. ב-29 באוקטובר, היטון ביצע מספר הצלות במהלך המשחק מול קבוצתו לשעבר מנצ'סטר יונייטד, גולת הכותרת הייתה הצלה מרהיבה לחלוטין של היטון לבעיטה של חלוץ יונייטד זלאטן איברהימוביץ' שלטענתו של היטון "כמעט שבר את זרועו". לאחר מכן במשחק, היטון נזקק לטיפול רפואי אך נשאר במשחק כדי להוביל את ברנלי לתיקו 0–0, וזכה בתואר איש המשחק. באותה עונה ב-22 בינואר 2017, היטון ערך את הופעתו ה-150 בליגה במועדון כאשר קבוצתו הובסה 2-1 מול ארסנל משער של אלכסיס סאנצ'ס בדקה ה־97.
קריירת מועדונים > אסטון וילה

היטון חתם ב-1 באוגוסט 2019 בקבוצת הפרמייר-ליג שעלתה באותה עת אסטון וילה תמורת סכום העברה שאינו ידוע, על פי ההערכות מדובר ב8 מיליון ליש"ט. ב-1 בינואר 2020, היטון סבל מפציעה בברכו. בסיומה של אותה העונה במהלך ניצחון 2-1 מול קבוצתו לשעבר ברנלי, גם חברו לקבוצה ווסלי סבל מפציעה חמורה בברך.
בספטמבר 2020, כשהיטון עדיין היה פצוע, וילה החתימה את אמיליאנו מרטינס מארסנל כשוער הראשון של הקבוצה. ב-10 בנובמבר 2020, לאחר יותר מעשרה חודשים בחוץ, היטון חזר לשחק עבור אסטון וילה עד גיל 23, בתיקו 2–2 בחוץ מול ברנלי עד גיל 23 בפרמייר ליג 2. ב-26 בדצמבר 2020, היטון חזר לסגל הקבוצה הראשונה בפעם הראשונה מאז הפציעה שלו, שהופיע כמחליף בניצחון ביתי 3-0 על קריסטל פאלאס.
ב-28 במאי 2021, הוכרז כי היטון יעזוב את אסטון וילה בתום חוזהו.
קריירת מועדונים > החזרה למנצ'סטר יונייטד

לאחר שחרורו על ידי אסטון וילה, היטון סיכם על החזרה למועדון בו בעצם התחיל, מועדון הפאר האנגלי מנצ'סטר יונייטד ב-2 ביולי 2021 כשחקן חופשי. היה זה 11 שנים לאחר שעזב את מנצ'סטר יונייטד לראשונה. הוא חתם על חוזה לשנתיים בקבוצה עם אופציה לשנה נוספת בחוזה. ב-8 בדצמבר 2021, היטון ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה, באותה הופעה הוא החליף את השוער דין הנדרסון בדקה ה-68 של משחק שלב הבתים של ליגת האלופות נגד יאנג בויז ברן.
ב-10 בינואר 2023, היטון פתח במשחקו הראשון עבור מנצ'סטר יונייטד, היה זה במשחק גביע הפוטבול ליג מול צ'רלטון אתלטיק, במשחק זה היטון שמר על שער נקי והוא נגמר בניצחון 3-0 ויונייטד העפילה לחצי הגמר. ב-1 בפברואר 2023, הוא פתח במשחק השני של חצי הגמר הגביע מול נוטינגהאם פורסט, כשהוא מצליח לשמור על רשת נקייה פעם נוספת כאשר מנצ'סטר יונייטד ניצחה 2–0 במשחק (5–0 במצטבר) והגיעה לגמר הגביע האנגלי.
קריירה בינלאומית

היטון ששיחק עבור אנגליה ברמות נוער שונות. לאחר מכן, היטון התקדם ושיחק בהופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגליה עד גיל 21 במרץ 2008 כאשר שהחליף את ג'ו הארט במהלך משחק מול נבחרת פולין. למרות זאת, הוא לא נכלל בסגל הסופי של נבחרת שלושת האריות לאליפות אירופה עד גיל 21 ב-2009.
ב-21 במאי 2015, זומן היטון לראשונה לנבחרת אנגליה הבוגרת לקראת משחק ידידות מול הרפובליקה של אירלנד ומשחק מוקדמות יורו 2016 של אופ"א מול נבחרת סלובניה. היטון המשיך להיכלל בסגל הנבחרת של רוי הודג'סון עד שלבסוף ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף בדקה ה-87 במקומו של פרייזר פורסטר במשחק הכנה של אנגליה ליורו 2016 מול אוסטרליה, שנערך באצטדיון האור של סנדרלנד. הוא נכלל בסגל נבחרת אנגליה ליורו 2016 של אופ"א ולבש את מספר החולצה 23.
ב-16 במאי 2018, הוא היה אחד מחמישה שחקנים שהוגדרו "בכוננות" עבור הסגל של נבחרת אנגליה לקראת מונדיאל 2018. היטון היה גם חלק מהנבחרת שסיימה במקום השלישי בגמר ליגת האומות 2018/2019 בפורטוגל, היה זה ההישג הבינלאומי הגדול ביותר של נבחרת אנגליה מאז יורו 1968.
סטטיסטיקה של השחקן

הנתונים מעודכנים לתאריך ה־28/04/2024