stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוק לעידוד מחקר, פיתוח וחדשנות טכנולוגית בתעשייה
היסטוריה חקיקתית

החוק אושר בכנסת העשירית ב-28 במרץ 1984, בשם חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה, התשמ"ד-1984, ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 1985. דברי ההסבר להצעת החוק הציגו את הרקע לחקיקתו:
מטרות החוק הוצגו בסעיף 1 שלו:
מטרת חוק זה היא עידוד מחקר ופיתוח בתעשייה לשם –­
תיקון ראשון לחוק, שאושר בכנסת ב-25 ביולי 1995, התבסס על הניסיון שנרכש במשך שמונה שנות הפעלתו הראשונות במסגרת לשכת המדען הראשי.
שינויים מהותיים בסביבה העסקית, ובהם האצת תהליך הגלובליזציה, הביאו למקצה שינויים נוסף בחוק, שאושר בכנסת ב-13 בנובמבר 2002. בתיקון זה נוסחו מחדש מטרות החוק:
מטרות חוק זה הן:
בתיקון מס' 7 לחוק, שאושר בכנסת ב-29 ביולי 2015 וכלל רפורמה בחוק שבמרכזה הקמת רשות החדשנות, שונה שם החוק לשמו הנוכחי, חוק לעידוד מחקר, פיתוח וחדשנות טכנולוגית בתעשייה, התשמ"ד-1984.
מרכיבי החוק

חוק המו"פ קובע תנאים למתן מענקים, הלוואות, פטורים והקלות שיינתנו לתוכניות מאושרות. יישום התמיכה במו"פ התעשייתי נעשה הן על ידי מימון ישיר באמצעות קרן המו"פ והן באמצעות תוכניות מיוחדות ובהן תוכנית פיתוח והרחבה של תשתית טכנולוגית לתעשייה באמצעות סיוע למו"פ הגנרי (תוכנית מגנ"ט), קידום העברת ידע מהאקדמיה לתעשייה (תוכנית מגנטו"ן ונופר), טיפוח שיתופי פעולה בינלאומיים בתחום המו"פ התעשייתי ותמיכה ביזמים בתחילת דרכם בין אם בחממות טכנולוגיות ובין אם במסגרת תוכנית תנופה.
בשל הפוטנציאל הגלום במגזרי הננוטכנולוגיה והביוטכנולוגיה, הכריזה ועדת המחקר[דרושה הבהרה] על מתן העדפה לתוכניות המוגשות לה ממגזרים אלו. על פי ההחלטה תוכניות אלו יזכו לשיעור מענק של 50% ולתנאים מועדפים נוספים במתן המענק.
מרכיבי החוק > קרן המחקר

קרן המחקרקרן המחקר (תכנית מדען ראשי) - תמיכה במחקר ופיתוח תעשייתי (ארכיון) היא המסגרת הכללית שבה מופעל חוק המו"פ. במסגרת קרן המחקר תומך המדען הראשי של משרד הכלכלה בפעילות המו"פ של החברות. התוכנית העיקרית בקרן המחקר (מעל ל-50% מתקציבה) היא התוכנית לתמיכה במו"פ תעשייתי. במסגרת תוכנית זו מוענקים מענקים בהיקף של 20% - 50% מהיקף התוכניות המאושרות.
מרכיבי החוק > ועדת המחקר

חוק המו"פ הגדיר כי הוועדה האמונה על חלוקת המשאבים לעידוד התעשייה תורכב מסגני ראש המנהל למחקר ופיתוח תעשייתי, שני נציגי משרד הכלכלה במינויו של שר הכלכלה, שני נציגי משרד האוצר במינויו של שר האוצר, שלושה נציגי ציבור אשר ממונים על ידי שרי האוצר ושר הכלכלה ומהמדען הראשי במשרד הכלכלה אשר ישמש גם כראש הוועדה.
ועדת המחקר דנה בבקשות לתמיכה, מאשרת ומדרגת את התוכניות, על פי קריטריונים קבועים מראש. הקריטריונים המרכזיים המשמשים כאמת מידה בקביעת אישור הוועדה ושיעור המענק כוללים: מידת החדשנות והמקוריות, רמת הסיכון הטכנולוגי והעסקי, היקף הייצור ושיעור הערך המוסף בישראל ותרומת הפיתוח לתעשייה. דירוג הבקשות נעשה בסיועם של יועצים המוזמנים על פי החלטת יו"ר הוועדה.
מרכיבי החוק > חוק המו"פ החדש

חוק המו"פ החדש בא להתמודד עם הסייג שאסר על הוצאת ידע מחוץ לישראל. החוק החדש מבין כי חברות כיום פועלות בעולם גלובלי וחלקן אף חברות בינלאומיות. בנוסף, חברות הזנק רבות נרתעו בעבר מלגשת לקבל מענקי מדען. יזמים אשר מבקשים לבצע בשלב מסוים אקזיט חלקי או מלא כמו גם לגייס הון לשלבים מאוחרים יותר של הפיתוח והשיווק על ידי משקיעים זרים, לא יכלו לממש את תוכניתם בשל המגבלות שחוק המו"פ הביא.
חוק המו"פ החדש מסדיר למעשה את אפשרויות הוצאות הקניין הרוחני לחו"ל ומסמיך את ועדת המחקר לאשר את הוצאת הידע. החוק מאפשר ליזמים לבצע אקזיט ולחברה הקונה להעביר את מרכז הפיתוח מישראל. העברה זו אפשרית או על ידי פיצוי המדינה על ידי תשלום תגמולים מוגדלים או הכנסת זכויות שימוש של ידע חלופי לישראל.
מרכיבי החוק > הסכום המרבי לתשלום בעד העברת ידע

ב-5 בנובמבר 2012 נחתמו תקנות הסכום המרבי לתשלום בעד העברת ידע, התשע"ב - 2012 ואושרו בפועל התיקונים לחוק המו"פ.
תיקונים אלו קבעו לראשונה סכום גג לתשלום במקרי הוצאת ידע שפותח במסגרת חוק המו"פ אל מחוץ לישראל.
סכומי הגג שנקבעו הם:
במקרה של שמירה על פעילות הפיתוח של החברה בישראל: 300% מהיקף הכספים שניתנו במסגרת חוק המו"פ עבור פיתוח הידע.
במקרה של הפסקת פעילות הפיתוח בישראל: סכום גג של 600% מהיקף הכספים שניתנו במסגרת חוק המו"פ עבור פיתוח הידע.
חשוב להדגיש כי סכומים אלו הם הסכומים המרביים לתשלום ולא כל חברה שמבצעת מכירה של הידע, או אקזיט, תגיע לרפים אלו.
מרכיבי החוק > שיתוף פעולה בינלאומי במו"פ תעשייתי

פרק ז' לחוק עוסק בשיתוף פעולה בינלאומי במחקר ופיתוח תעשייתי. שיתוף פעולה זה נעשה במסגרת קרנות דו-לאומיות אשר הוקמו מתוקף הסכם בין ישראל ומדינה זרה ובמסגרת תוכניות EUREKA.
בין קרנות הדו-לאומיות נמצאות קרן בירד, הקרן הדו-לאומית למחקר ופיתוח תעשייתיים ישראל - ארצות הברית (BIRD), ישראל-קנדה (Cirf), ישראל-קוריאה (Koril) ועוד. אלו הן קרנות אוטונומיות שאינן כפופות להגבלות המופיעות בחוק המו"פ.
מעורבות המדען הראשי קיימת בשיתופי פעולה הנעשים במסגרת תוכנית EUREKA, שייעודה שיתוף פעולה בין חברות ישראליות לחברות אירופאיות. לקבלת מענק תמיכה החברות צריכות תחילה לפנות במשותף ל-EUREKA אשר מאשרת את שיתוף הפעולה. לאחר אישור זה כל חברה פונה בצורה עצמאית לגוף הממונה במדינה למתן המענקים. חברות ישראליות הפונות לאפיק זה מגישות בקשת תמיכה רגילה למדען הראשי וועדת התמיכה בוחנת את הבקשה בצורה מקלה יותר ובכך מספקת "רוח גבית" לבקשה.
קרן תמורה

הרעיון העומד מאחורי הקמת קרן תמורה הוא כי תמורת השתתפות המדינה בסיכון היא זכאית להחזר המענק במקרה של הצלחה. הכספים הנגבים בקרן מועברים לתקציב קרן המחקר וכך מגדילים את תקציב המענקים הניתנים למחקר ופיתוח. שיעור התמלוגים ממכירות החברה בשלוש השנים הראשונות למכירת המוצרים המבוססים על ידע נתמך, עומד על 3% ומהשנה הרביעית ואילך על 3.5%.
הערות שוליים

1 2  חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה, התשמ"ד-1984, ס"ח 1114 מ-4 באפריל 1984
↑  הצעת חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה, התשמ"ד-­1984, ה"ח 1677 מ-26 במרץ 1984
↑  חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה (תיקון), התשנ"ה-1995, באתר הכנסת
↑  חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה (תיקון מס' 2), התשס"ג-2002, באתר הכנסת
↑  חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה (תיקון מס' 7), התשע"ה-2015, ס"ח 2501 מ-10 באוגוסט 2015
גורטין

| --- | --- |

הריסות רומיות בגורטין
 מדינה:  יוון יוון
 גובה:  157 מטרים
 קואורדינטות:  35°03′36″N 24°56′58″E﻿ / ﻿35.060067°N 24.949458°E﻿ / 35.060067; 24.949458 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןגורטין(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןגורטין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
גורטין או גורטינה (ביוונית: Γόρτυν) הייתה עיר עתיקה חשובה בדרום כרתים.
היסטוריה

בתקופת הברונזה התקיים יישוב באקרופוליס של גורטין, שנשלט על ידי הארמון המינואי של פאיסטוס (אנ'), עיר המדינה הסמוכה והחשובה.
באיליאדה מוזכרת גורטין כעיר בצורה לצד ערים נוספות בכרתים, ובאודיסיאה מוזכר הצוק הנושק לים הסוער שבקרבת גורטין כמקום שאליו הגיעו היוונים השבים ממלחמת טרויה. לעיר היו קשרים נוספים למיתולוגיה: בקרבת העיר היה מעיין מפורסם הקשור לדמות בשם סאורוס, שמסביבו צמחו עצי צפצפה נושאי פרי; מעיין מפורסם נוסף בקרבת העיר נחשב למקום שבו שכב זאוס עם אירופה.
בתחילת התקופה הארכאית של יוון, במאות ה־8–7 לפנה"ס, התפשטה העיר למישור. היא קיימה מסחר בעזרת כמה נמלים, בעיקר מֵטַלּוֹן ולבנה (אנ'). כשמונים שברים קובץ חוקים נמצאו במקדש אפולון ומתוארכים לאמצע המאה ה־7 לפנה"ס. הם עוסקים בסמכויות שופטים, שמירת הדת, ובעיקר במשפט אזרחי: דיני סחר חליפין ומכירה, נדוניה, אימוץ, ירושה, הסגת גבול, ירושה וכופר נפש.
מהתקופה הקלאסית לא שרדו שרידים רבים מהעיר. בתקופה זאת, בסביבות 470 לפנה"ס. כן שרד מתקופה זאת קובץ חוקי גורטין (אנ'), שנשמרו כמעט בשלמותם חקוקים על קיר באורך כ־8 מטר ובגובה מטר וחצי, כתובים ב־12 טורים בבוסטרופידון, ומתוארכים לאמצע המאה ה־5 לפנה"ס. לשונם היא הניב הדורי. הם מקור חשוב להכרת החוקים ביוון לפני התקופה ההלניסטית. הקובץ מכיל תיקונים ותוספות לחוקים הקדומים, ועוסק במשפט אזרחי בלבד, בעיקר במשפחה וברכוש משפחתי. ההליך המשפטי נערך כולו בעל פה, ואפילו פסק הדין לא נכתב אלא מתבסס על זכרונו של השופט. השופט הוא תמיד שופט יחיד.
בתקופה ההלניסטית המשיכה גורטין בשגשוגה, והשתתפה במלחמות פנימיות בכרתים. ב־189 לפנה"ס העניקה גורטין מקלט לחניבעל. לאחר מכן תמכה בפלישתו של קווינטוס קאיקיליוס מטלוס קרטיקוס (אנ') לכרתים, וניצלה את ההזדמנות לגדול לגודל חסר תקדים, וב־27 לפנה"ס הפך הקיסר אוגוסטוס את גורטין לבירת הפרובינקיה כרתים וקירנאיקה. גורטין המשיכה לגדול ולשגשג, ונבנו בה מבנים רומיים רבים. בעקבות רעידת האדמה בכרתים (אנ') ב־365 לפנה"ס הידרדר מעמדה של העיר. העיר זכתה לעדנה מחודשת תחת הביזנטים, מזרחה למיקומה המקורי, ונבנו בה כמה בזיליקות, בהן בולטת כנסיית טיטוס הקדוש.
חורבות העיר נמצאות בקרבת הכפר המודרני איוי דקה (אנ').
גלריה

האקרופוליס של גורטין
שלישייה אלוהית ממקדש אתנה בגורטין, המאות ה־8–7 לפנה"ס
החלק התחתון של פסל אישה ישובה ממקדש אתנה, המאה ה־7 לפנה"ס
חוקי גורטין
פקסימיליה של חוקי גורטין שנחקקו על הקיר
אירופה יושבת על עץ, על מטבע גורטיני
אירופה רוכבת על השור על מטבע גורטיני
מקדש אפולון ופסל שנמצא בו
תצלום אוויר של הפראיטוריום הרומי באתר
פסלי פלוטו־סרפיס עם קרברוס ופרספונה־איסיס שנמצאו במקדש האלים המצריים בגורטין, המאה ה־2 לספירה
כנסיית טיטוס הקדוש
כנסיית טיטוס הקדוש מאחור
הערות שוליים

1 2  "גוֹרְטִין", האנציקלופדיה העברית (כרך י), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשכ"ט, עמ' 496
1 2 3 4 5  "GORTYNA", in: Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, vol. 12, p. 262
1 2 3 4 5  Mark Cartwright, גורטין, 13 בינואר 2016, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
↑  הומרוס, איליאדה, שיר 3 שורה 646
↑  הומרוס, אודיסיאה, שיר 4 שורה 294
1 2  John Edwin Sandys, "GREEK LAW", in: Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, vol. 12, p. 502
↑  קורנליוס נפוס, על אישים מפורסמים, ספר 23: חניבעל, פסקה 9 (ראו במקור הלטיני ובתרגום לאנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536733605171  BnF: cb123358093 (data)  GND: 4093792-6  LCCN: sh87007073  SUDOC: 032302134  VIAF: 315170067   WorldCat (עם VIAF): 315170067 
קטע מחוקי גורטין
בוניפסיו גלובל סיטי

| --- | --- |

 מדינה:  הפיליפינים הפיליפינים
 תאריך ייסוד:  7 בפברואר 1995 
 גובה:  16.0 מטרים
 קואורדינטות:  14°33′03″N 121°03′03″E﻿ / ﻿14.55080556°N 121.05097222°E﻿ / 14.55080556; 121.05097222 
 אזור זמן:  Philippine Standard Time
 http://www.fbdcorp.com/
 he
 
בוניפסיו גלובל סיטי (באנגלית: Bonifacio Global City; ידועה גם בראשי התיבות BGC) היא רובע עסקים מודרני בעיר טאגיג שבמטרופולין מנילה, הפיליפינים. האזור נחשב לאחד ממרכזי העסקים, הפיננסים והבילוי המובילים במדינה, עם גורדי שחקים, קניונים, מסעדות יוקרה, מוסדות חינוך ומרכזי תרבות.
היסטוריה

בעבר, שטחה של בוניפסיו גלובל סיטי היה בסיס צבאי של הצבא הפיליפיני, שנקרא מחנה פורט בוניפסיו. בשנות ה-90, חלק מהשטח הועבר לפיתוח מסחרי, ונמכר לחברות פרטיות שפתחו את האזור כמרכז עסקי ויוקרתי.
פיתוח ותשתיות

כיום, BGC היא אחת מהקהילות העירוניות המתקדמות ביותר בהפיליפינים, עם רחובות רחבים, תכנון עירוני מודרני ומערכת תחבורה נוחה. האזור מארח בנקים בינלאומיים, מטות של תאגידים, בתי מלון יוקרתיים ומרכזי בילוי וקניות כמו SM Aura Premier ו-Market! Market!.
חינוך ותרבות

ב-BGC נמצאים מוסדות חינוך נחשבים, כולל בתי ספר בינלאומיים מובילים.
חינוך ותרבות > International School Manila

International School Manila (בקיצור: ISM) הוא אחד מבתי הספר הבינלאומיים היוקרתיים והוותיקים ביותר בפיליפינים. הוא נוסד בשנת 1920 ומשרת קהילה מגוונת של תלמידים מיותר מ-80 מדינות.
ISM מציע תוכנית לימודים אמריקאית עם תוכנית דיפלומת הבגרות הבינלאומית (IB). בית הספר ידוע ברמתו האקדמית הגבוהה, בתשתיות מתקדמות ובמערכת חינוכית המעודדת יצירתיות, חשיבה ביקורתית ומעורבות חברתית. בין המתקנים של בית הספר ניתן למצוא מעבדות מדע מתקדמות, ספרייה רחבת היקף, מתקני ספורט מהשורה הראשונה ואולמות אמנות וביצוע.
לבית הספר יש קהילת בוגרים בולטת הכוללת אנשי עסקים, מדענים ואמנים שהשתלבו במוסדות אקדמיים ומקצועיים מובילים בעולם.
כלכלה ותיירות

הודות לפיתוח המואץ וההשקעות הזרות, BGC הפכה ליעד פופולרי עבור משקיעים, תיירים ואנשי עסקים. רשתות בינלאומיות רבות הקימו סניפים באזור, והוא נחשב למרכז כלכלי שני בחשיבותו אחרי מקטי.
תחבורה ונגישות

למרות שאין לבוניפסיו גלובל סיטי תחנת רכבת משלה, היא מחוברת היטב באמצעות אוטובוסים, ג'יפים ושירותי תחבורה חכמה כמו Grab. קיימות תוכניות עתידיות לשיפור הקישוריות עם מערכת הרכבות המטרופולינית.
IntelliJ IDEA

| --- | --- |


 מפתח:  JetBrains
 מחזור חיים:  ינואר, 2001 – הווה (כ־2,024 שנים)
 גרסה אחרונה:  v2024.3.2 (17 בינואר 2025) 
 מערכת הפעלה:  Windows, MacOS, Linux
 נכתבה בשפות:  Java, Kotlin
 סוג רישיון:  Community Edition: Apache License 2.0
 קטגוריה:  סביבת פיתוח משולבת
 http://www.jetbrains.com/idea/
 
IntelliJ IDEA היא סביבת פיתוח משולבת שכתובה ב-Java, ב-Kotlin ובספריה הגרפית Swing של Java. היא פותחה על ידי תאגיד התוכנה הצ׳כי JetBrains (ששמו הקודם היה IntelliJ), אשר ידוע בפיתוחן של סביבות פיתוח משולבות כגון Pycharm – לפיתוח בשפת פייתון, Rider – לפיתוח בסביבת מיקרוסופט (J#, סי שארפ, וכו׳), PhpStorm – לפיתוח ב-PHP ו-Webstorm.
ל-IntelliJ ישנן 3 מהדורות:
IntelliJ Education – סביבת פיתוח משולבת לצורכי למידה. חינמית.
IntelliJ Community – לפיתוח במכונה הווירטואלית של ג׳אווה (JVM) ובמערכת ההפעלה אנדרואיד. חינמית.
IntelliJ Ultimate – בתשלום. פיתוח enterprise ו-web.
היסטוריה

הגרסה הראשונה של IntelliJ IDEA שוחררה בינואר, 2001, והייתה לאחת מסביבות הפיתוח הראשונות של Java בעלות פיצ׳רים מתקדמים כגון ניווט בקוד ושיפור קטעי קוד תוך כדי שמירה על משמעותם (באנ׳: Code Refactoring).
בשנת 2010, מגזין טכנולוגית המידע InfoWorld דירג את IntelliJ במקום הראשון מתוך ארבע סביבות הפיתוח של Java:
Eclipse, IntelliJ IDEA, NetBeans ו־JDeveloper.
בדצמבר 2014, הכריזה Google על שחרור גרסה 1.0 של Android Studio – הגרסה היציבה ראשונה של סביבת הפיתוח המשולבת שלה לפיתוח תוכנות במערכת ההפעלה אנדרואיד שנפוצה בטלפונים חכמים. סביבה זו התבססה על קוד המקור של גרסת הקהילה של IntelliJ IDEA.
סביבות נוספות אשר מתבססות על IntelliJ הן AppCode, CLion, DataGrip, GoLand, PhpStorm, Pycharm, Rider, RubyMine, WebStorm ו-MPS.
דרישות מערכת

|  | Windows | macOS | Linux |
| --- | --- | --- | --- |
| גרסת מערכת ההפעלה | Windows 10 64 סיביות גרסה 1809 (או Windows Server 2019) והאלה. | MacOS BigSur והלאה. | כל גרסת לינוקס אשר תומכת ב Gnome, KDE, או- Unity DE. |
RAM: לפחות 2GB RAM, מומלץ 8GB RAM ומעלה.
זיכרון בדיסק הקשיח: לפחות 3.5 GB ו־GB נוסף למטמון, מומלץ 5GB ומעלה.
גרסת ערכת הפיתוח של ג׳אוה (JDK): JDK 7 עד 21 נתמכת.
גרסת JRE: ארוז עם JAVA 17.
רזולוצית המסך: רזולוציה מינימלית: 768×1024, רזולוציה מומלצת: 1080×1920.
פיצ׳רים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
IntelliJ IDEA מספק מספר שירותים כגון השלמה של קוד באמצעות ניתוחו, שיפור של הקוד מבלי לשנות את משמעותו (Code Refactoring), ניפוי שגיאות, זיהוי בעיות פוטנציאליות באמצעות ניתוח הקוד, והצעות לתיקון.
בנוסף, IntelliJ מספק שילוב בין כלי עזר כגון grunt, bower, gradle ו־SBT.
ניתן לגשת ישירות למסדי נתונים (Databases) כגון Microsoft SQL Server, Oracle, PostgreSQL, SQLite ו־MySQL בגרסת המלאה (Ultimate Edition) של IntelliJ באמצעות הכלי DataGrip, שגם הוא מבית JetBrains.
שפות תכנות נתמכות:
Clojure (באמצעות תוסף)
CloudSlang (באמצעות תוסף)
Dart (באמצעות תוסף)
Elm (באמצעות תוסף)
Erlang (באמצעות תוסף)
Go (באמצעות תוסף)
Gosu (באמצעות תוסף)
Groovy
Haskell (באמצעות תוסף)
Haxe (באמצעות תוסף)
Java
Julia (באמצעות תוסף)
Kotlin
Lua (באמצעות תוסף)
Perl (באמצעות תוסף)
Python (באמצעות תוסף)
Rust (באמצעות תוסף)
Scala (באמצעות תוסף)
XML/XSL
R (באמצעות תוסף)
שפות הנתמכות רק בגרסה המלאה ("Ultimate Edition").
ActionScript/MXML
CoffeeScript
HTML/XHTML/CSS
JavaScript
PHP (באמצעות תוסף)
Ruby/JRuby
SQL
TypeScript
הערות שוליים

↑  אנדרו בינסטוק, "InfoWorld review: Top Java programming tools", מגזין טכנולוגית המידע InfoWorld, ‏22 בספטמבר,  2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 8b2b9523-1042-4169-ae40-314bd9dfcd19
בית הכנסת מונטיפיורי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  רמסגייט 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 נוסח תפילה:  נוסח הספרדים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1833
 תאריך פתיחה רשמי:  1833 
 אדריכל:  David Alfred Mocatta 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 
 קואורדינטות:  51°20′26″N 1°25′40″E﻿ / ﻿51.3405°N 1.42784°E﻿ / 51.3405; 1.42784
  (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים בית הכנסת מונטיפיורי(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים בית הכנסת מונטיפיורי
 
בית הכנסת מונטיפיורי הוא מבנה מהמאה ה-19 שנמצא ברמסגייט, במחוז קנט באנגליה. הבית היה בעבר בית הכנסת הפרטי של משה מונטיפיורי. בית הכנסת הוא בניין רשום מדרגה II*.
היסטוריה

בשנת 1832 רכש משה מונטיפיורי אחוזה בשם "איסט קליף". בשטח זה הייתה בזמן הקנייה חממה בסגנון איטלקי שמשכה את עינו של מונטיפיורי והשפיעה על החלטתו. הוא בנה במקום את מעון הקיץ שלו, בצמוד לבית בנה מונטיפיורי גם בית כנסת. המיקום שנבחר הוא תל שממנו נשקף גן גדול. ביתו של מונטיפיורי נהרס עם השנים אולם בית הכנסת שרד ושימש את יהודי העדה הספרדית במקום.
 בית הכנסת התבסס על דגם של כנסיית אחוזה אנגלית, שבה הלורד ממנה את הכמרים והשמשים וכל המתפלל בה עושה זאת בחסות הלורד. בבית כנסת מינה מונטיפיורי את הרבנים, וחייב אותם ללמוד אנגלית ולהעביר את כל שיעוריהם ודרשותיהם בשפה זו. פתיחתו צוינה במסיבה רבת משתתפים שחלקם הגדול היה נוצרים מחוגם החברתי של מונטיפיורי ואשתו.
בשנת 2007 חברת (General Practitioner (GP קיבלה רשות להקים מרכז רפואי על שמו של מונטיפיורי, במקומו של בית האחוזה. זאת בתנאי שהחברה תקציב סכום כסף לשימור בית הכנסת והיער שמסביבו שנקרא גם הוא על שם מונטיפיורי. בטקס חנוכת המרכז הרפואי הביע צאצא של המשפחה, סימון סבאג מונטיפיורי, את שביעות רצונו מכך שהמרכז נקרא על שם המשפחה. בישראל נעשו מספר פניות להעביר את עצמותיו של מונטיפיורי לקבורה בארץ, אולם בינתיים ללא תוצאות.
אדריכלות המבנה

בית הכנסת הוא דוגמה מובהקת לאדריכלות שהתקיימה באנגליה בתחילת המאה ה-19, ושבה נבנו רבות מהכנסיות, הקרויה "סגנון Regency". האדריכל היה אחיין של יהודית מונטיפיורי אשתו של משה מונטיפיורי. זהו בית הכנסת היחיד באנגליה שעומד על אדמה פרטית, והראשון שתוכנן בידי אדריכל יהודי. הבית בנוי מלבנים ומכוסה בטיח מקושט. צורתו מלבנית בעל זוויות משופעות שממעל מתנשאת כיפה. גומחה דמוית חצי עיגול נמצאת כלפי מזרח ובה נמצא ארון הקודש. פרוזדור קטן ובו גרם מדרגות, מוביל לעזרת הנשים. בחזית הבניין שעון שנושא את הכתובת ”הזמן חולף ביעף, הנדיבות לעולם נשארת”. מאוחר יותר נוסף לשעון סמל משפחתו של מונטיפיורי. במרכז האולם, כיפת הזכוכית מתומנת, המעוטרת בשוליה בקישוטים צבעוניים. על הקיר שנמצא מימין לכניסה כתובה תפילה בעברית שמכילה קטע באנגלית שתוכנו ברכה ותפילה לשלום בית המלוכה הבריטי ולמלך ג'ורג' החמישי. במקור הייתה הברכה מכוונת למלכה ויקטוריה, אך זו הועברה לבית כנסת בעיר בריסטול. והכתובת הנוכחית נעשתה לכבוד חגיגות מאה השנה לבית הכנסת בשנת 1933. במקור קירות בית הכנסת היה צבועים לבן. העמודים משיש וגרניט בצבעי אפור ורוד ושמנת, נוספו על ידי יורשיו של מונטיפיורי בשנת 1912. הרהיטים מעץ האלון ושבכת הברזל נוספו בשנת 1933. באותו זמן נוספו לבית הכנסת גם חלונות מזכוכית צבעונית, בצד הצפוני והדרומי של הבניין. מעקה עזרת הנשים עשוי שבכת עץ גבוהה בצורת רשת. בספסלי הישיבה עדיין נותר שלט המורה על מקומה של לידי מונטיפיורי (כיסא מספר 3).
בזמן האחרון, חודש גג בית הכנסת והבניין שופץ מבפנים ומבחוץ. תשמישי הקדושה שהיו במקום הועברו למקום מוגן. זאת לאחר שבשנת 2000 נגנבו מבית הכנסת שני רימונים, אחד מהם הולנדי מהמאה ה-18.
הקבר

סמוך לבית הכנסת נמצא הקבר של מונטיפיורי ואשתו יהודית. לזוג שהיה חשוך בנים היה יחס מיוחד לקבר רחל שהתבטא גם בצורת קברם שהוא העתק של קבר רחל המקורי. בשנת 1841 השיג מונטיפיורי פירמן, מטעם הסולטאן אבדילאזיז לבנית חדר נוסף לקבר ולשיפוץ המבנה כולו.
קבר מונטיפיורי בנוי כקובייה ומעליה כיפה. הכניסה ממרפסת שפתחה מקושת, מעליה כתובת מתוך תפילת אדון עולם: ”בְּיָדו אַפְקִיד רוּחִי. בְּעֵת אִישָׁן וְאָעִירָה” התקרה בתוך מבנה הקבר עשויה זכוכית צבעונית וזהו הקישוט היחידי שקיים בו. שני הקברים שבתוכו זהים בצורתם עם מכסה שיש ופניהם לעבר ירושלים, הרצפה עשויה אריחי קרמיקה. במרפסת מעקה ברזל בסגנון מורי. מחוץ לקבר על גבי מסד, מונח עמוד אבן בזלת מהגליל שמונטיפיורי הביא עמו בחזרתו מהלבנט.
הערות שוליים

1 2 3  אדיק קפצן, וכל הכבוד לשר: טיול בעקבות מונטיפיורי באנגליה, באתר ynet, 6 במאי 2013
1 2  Carol Herselle Krinsky, Synagogues of Europe; Architecture, History, Meaning; MIT 1985; revised edition, MIT Press, 1986; Dover reprint, 1996, p. 127
↑  Surgery on synagogue site opened
↑  הדרי לנתניהו: העלה עצמות מונטיפיורי
↑  עומר כרמון, קברו של משה מונטיפיורי בסכנה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 17 באוגוסט 2008
1 2 3 4  Sharman Kadish, Jewish Heritage in England: An Architectural Guide, English Heritage, 2006, pp. 58–62
↑  300,000 examples of heritage
↑  צבי הראל, ספר תורה מתחת למעיל, באתר הארץ, 30 בינואר 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: zmp20251253410 
הצד הצפוני מערבי של המבנה
היכל בית הכנסת
מצבות הזוג מונטיפיורי
חוק נטישת בעלי חיים (1960)

|  פרטי החוק |
| --- | --- |
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 גוף מחוקק:  הפרלמנט של בריטניה 
 שטחים שעליהם חל החוק:  הממלכה המאוחדת 
 
חוק נטישת בעלי חיים (1960) (8 ו-9 אליז.2, בערך 43(אנ')) היה חוק נגד נטישת בעלי חיים שהתקבל על ידי הפרלמנט הבריטי.
היסטוריה

ב־2 ביוני 1960 החוק קיבל הסכמה מלכותית. החוק הפך לעבירה פלילית לנטישת בעל חיים (אנ') או להרשות נטישתו, "בנסיבות העלולות לגרום לבעל החיים סבל מיותר". העבירה טופלה כ"אכזריות" במסגרת תנאי חוק הגנת בעלי חיים (1911), סעיף 1, סעיף קטן 1 (אנ'), אשר, כפי שתוקן, קובע כיום קנס או עד שישה חודשי מאסר בהרשעה. החוק חל על אנגליה, ויילס וסקוטלנד. בשנת 2006 בוטל החוק באנגליה ובוויילס על ידי חוק רווחת בעלי חיים (2006) ובסקוטלנד על ידי חוק בריאות ורווחת בעלי חיים (סקוטלנד, 2006).
הערות שוליים

1 2  Expert Participation, Protection of Animals Act 1911, www.legislation.gov.uk (באנגלית)
↑  "Animal Welfare Act 2006: Schedule 4: Repeals". legislation.gov.uk. The National Archives on behalf of HM Government. נבדק ב-28 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  UKPARL: yYQSNbad 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פקודת המשטרה

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  1926
 גוף מחוקק:  ממשלת המנדט
 שטחים שעליהם חל החוק:  ישראל 
 חוברת פרסום:  חוקי ארץ ישראל ב' - קיב
 משרד ממונה:  המשרד לביטחון הפנים
 נוסח מלא:  פקודת המשטרה [נוסח חדש], תשל״א–1971
 
פקודת המשטרה היא החוק שמכוחו פועלת משטרת ישראל. המילה "פקודה" בשם החוק משקפת את מקורו – הפקודה נחקקה על ידי שלטון המנדט הבריטי בשנת 1926, ומאז עברה שינויים רבים.
היסטוריה > הנוסח המקורי ותיקוניו

פקודת המשטרה, 1926 נחקקה על ידי שלטון המנדט הבריטי בשנת 1926, לשם הסדרת פעולתה של משטרת המנדט. עד להקמת המדינה תוקנה הפקודה 19 פעמים.
בדומה למרבית החקיקה המנדטורית, גם פקודה זו הוכנסה לספר החוקים הישראלי סמוך להקמת המדינה, במסגרת פקודת סדרי השלטון והמשפט - דבר החקיקה הראשון של מועצת המדינה הזמנית.
תיקונים עיקריים:
בשנת 1955, עם חקיקתו של חוק שירות המדינה (גמלאות), העוסק גם בפנסיה לשוטרים, בוטל חלק ט' של פקודת המשטרה, שעסק בכך קודם לכן.
בשנת 1963 נוסף לפקודה פרק העוסק בדין משמעתי לשוטרים.
היסטוריה > נוסח חדש ותיקוניו

בשנת 1971 פורסם נוסח חדש לפקודה, שנכנס לתוקף ב-27 במרץ 1971. מאז פרסומו עבר נוסח זה 36 תיקונים.
תיקונים עיקריים לנוסח החדש:
בתיקון משנת 1975 נוסף לפקודה פרק רביעי 1 (סעיפים 49א–49ח), המסדיר את פעולת המשמר האזרחי.
ב-1978 הוקם לראשונה איגוד שוטרים בישראל. בתגובה, קבע מפכ"ל המשטרה בפקודות הקבע של המשטרה איסור על התאגדות שוטרים. נגד פקודת המפכ"ל הוגשה עתירה לבג"ץ, שקבע כי בהיעדר הסמכה מפורשת בחוק, למפכ"ל אין סמכות לאסור על ההתאגדות. בעקבות פסיקת בג"ץ תיקנה הכנסת את פקודת המשטרה, והוסיפה לפקודה את סעיף 93ב, האוסר התאגדות של שוטרים.
בתיקון משנת 1980 נוסף לפקודה פרק שביעי 1 (סעיפים 91א–91יח), העוסק הבירור קבילות שוטרים. פרק זה בוטל בשנת 2006, עם חקיקתו של חוק המשטרה (דין משמעתי, בירור קבילות שוטרים והוראות שונות), התשס"ו-2006, שבהמשך שונה שמו לחוק המשטרה.
בשנת 1988 נוסף לפקודה פרק חמישי, שעיקרו הסדרה של העמדה של שוטרים לדין משמעתי. פרק זה בוטל בשנת 2006, עם חקיקתו של חוק המשטרה (דין משמעתי, בירור קבילות שוטרים והוראות שונות), התשס"ו-2006.
בשנת 1992 נוסף לפקודה פרק רביעי 2, המעביר את חקירת עבירות שוטרים למחלקה לחקירות שוטרים (מח"ש), שהוקמה במשרד המשפטים.
בשנת 1998 נוספו לפקודה סעיפים 77ח1–77ח25, העוסקים במעצר ועיכוב של שוטרי חובה.
במסגרת חקיקתו של חוק שירות לאומי-אזרחי, התשע"ד-2014, נוסף לפקודה פרק רביעי 1א' (סעיף 49ח1), המסדיר את השירות במשטרה של המשרתים בה כשירות לאומי-אזרחי.
בשנת 2017 נוסף לפקודה פרק שלישי1 (סעיפים 24א–24יד), המסדיר עריכה של בדיקות התאמה לתפקיד למועמדים לתפקידים במשטרת ישראל ולנושאים בתפקידים בה.
בדצמבר 2022 תוקנה הפקודה ביוזמת חבר הכנסת איתמר בן גביר, ונקבע בה שהמשטרה כפופה לממשלת ישראל והשר לביטחון הפנים הוא הממונה עליה, וכן שהשר יתווה את מדיניות המשטרה ואת העקרונות הכלליים לפעילותה, והוא רשאי להתוות מדיניות כללית בתחום החקירות לאחר התייעצות על היועץ המשפטי לממשלה ועם המפקח הכללי של משטרת ישראל. סעיף 8ד שנכלל בתיקון זה וקובע שהשר רשאי להתוות מדיניות כללית בתחום החקירות, בוטל בפסר דין של בג"ץ