כביש 101 (ארצות הברית)
קטעים היסטוריים

עדיין ניתן למצוא חלקים מכביש 101 ההיסטורי במחוז סן דייגו בין אושנסייד והגבול עם מקסיקו תחת מגוון שמות שונים. באושנסייד הוא נקרא "כביש החוף המהיר" (Coast Highway). בקרלסבד הוא הופך לשדרות קרלסבד (Carlsbad Boulevard), אבל מדרום באנסיניטס (אנ') הוא הופך ל"כביש חוף 101" (Coast Highway 101). סולנה ביץ' (אנ') משמרת אותו עקבי עם "כביש מהיר 101", אבל דל מאר (אנ') משנה אותו לקמינו דל מאר (Camino Del Mar). כל אלה יחד מרכיבים את הכביש המחוזי CRS 21. משם הוא ממשיך לאורך כביש טורי פינס (Torrey Pines Road), רחוב לה הויה וילג' (La Jolla Village Dr) ורחוב גילמן (Gilman Dr) כדי להתמזג עם כביש בין-מדינתי 5 בלה הויה (אנ'). על הכביש בין-מדינתי 5, הוא מתנתק מהכביש המהיר כדי לעקוב אחר רחוב מישן ביי (Mission Bay Dr) לפני שהוא מצטרף מחדש לכביש בין-מדינתי 5. מסלול כביש 101 הישן ממשיך בכביש בין-מדינתי 5 בסן דייגו עד לכביש המהיר הפסיפי (Pacific Highway), הכביש המהיר US 101 הישן מעט מערבית לכביש הבין-מדינתי 5 הנוכחי. לאחר מכן הוא ממשיך ברחוב הרבור (Harbor Drive) וברודוויי דרך מרכז העיר סן דייגו וצ'ולה ויסטה, ואז אל שדרת נשיונל סיטי (National City Boulevard) בנשיונל סיטי (אנ'). כשהוא חוזר לסן דייגו בדרכו לגבול מקסיקו, הוא עוקב אחרי שדרות באייר (Beyer) דרך אוטאי מסה (Otay Mesa) ולאחר מכן דרך חלקים אחרים של סן דייגו ליד הגבול בשדרות באייר איסט (Beyer East) ושדרת סן איסידרו (San Ysidro Blvd) בסן איסידרו. החלקים הדרומיים של הכביש הבין-מדינתי 5 היו כביש 101 לתקופה לפני השלמת הכביש הבין-מדינתי 5. כולם הוצאו משימוש, אבל הכבישים עדיין קיימים ומדי פעם הם משולטים בתור הכביש ההיסטורי 101.
רוב כביש 101 ההיסטורי בין גילרוי (אנ') לסן פרנסיסקו עדיין פעיל, משולט כ-Business US 101 או כ-SR 82 (אנ'). עם זאת, מעקף US 101A הוא ברובו לא רציף והוא מקביל לכביש המהיר בפועל, בחלק מהמקרים משמש ככביש גישה לכביש המהיר.
חלקים גדולים מהכבישים של Business US 101 ו-SR 82 הישנים בין סן פרנסיסקו לסן דייגו מוגדרים אל קמינו ריאל (אנ') (הדרך המלכותית), ייעוד שניתן במקור לכל נתיב בסמכותו הישירה של מלך ספרד והמשנה למלך שלו. חלקים אלה מהווים את הדרך הראשית הראשונה בקליפורניה.
לפני שגשר שער הזהב הושלם, היה כביש 101 מפוצל באזור מפרץ סן פרנסיסקו. כביש 101W (W כסימון למערב) היה זהה לכביש 101 של ימינו מסן חוזה לסן פרנסיסקו. כביש 101E (E כסימון למזרח) היה במסלול של כביש בין מדינתי 880 (I-880) של ימינו מסן חוזה לאוקלנד, ואז חצה את גשר קארקינז (אנ') כדי להמשיך בנתיב של מה שהוא כיום SR 37 (אנ'), והצטרף לכביש 101W. מכיוון שגשר שער הזהב לא היה קיים עדיין השתמש כביש 101W במעבורת על פני מצר שער הזהב. כמו היום המשיך כביש 101W במעלה ואן נס (Van Ness), אך ללא פנייה שמאלה בלומברד, והסתיים במזח הייד סטריט (Hyde Street Pier). משם, היו הרכבים עולים על ספינת מעבורת שחצתה את שער הזהב לסאוסליטו שם היו כלי הרכב יורדים מהמעבורת ישירות אל הרחוב הראשי של סאוסליטו, ששוּלט שוב כביש 101.
הסימון כביש 101E בוטל בשנות ה-40 של המאה ה-20 והפך תחילה ל-SR 17 ואחר כך ל-I-880 ו-I580, בין סן חוזה לסנטה קרוז (אנ'). מכיוון שהכביש המהיר ביישור (Bayshore Freeway) נסלל לאורך הצד המזרחי של חצי האי סן פרנסיסקו בתחילת שנות ה-50, השלטים בכביש 101 הישן לאורך אל קמינו ריאל שונו ל"כביש 101 אלטרנטיבי" (US 101 Alternate) או כביש 101A, והכביש המהיר סומן "כביש 101 מעקף" (US 101 Bypass) או כביש 101B. בשנת 1964, כאשר קליפורניה מספרה מחדש מספר רב של כבישים מהירים של המדינה, אל קמינו מוספר מחדש כ-SR 82 והכביש המהיר ביישור איבד את הסימון של המעקף.