stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התיישבות המדיארים במרכז אירופה
פלישת ההונגרים > איחוד (902–907)

המועד שבו מוראביה חדלה להתקיים אינו בטוח, מכיוון שאין הוכחות ברורות לא על "קיומה של מוראביה כמדינה" לאחר שנת 902 (לפי ויקטור ספיניי (אנ')) או על נפילתה. הערה קצרה ב"ספרי השנים האלמנים" מסנט גאלן (Annales Alamannici) מתייחסת ל"מלחמה עם ההונגרים במוראביה" בשנת 902, שבמהלכה "הארץ נכנעה" אבל הטקסט אינו חד משמעי. לחלופין, מקור אחר מתייחס לשוקי המוראבים בשנת 905. לפי חיי נחום, ההונגרים כבשו את מוראביה, והוסיפו כי המוראבים ש"לא נלכדו על ידי ההונגרים, רצו לבולגרים". קונסטנטינוס פורפירוגנטוס גם מקשר את סופה של מוראביה בכיבוש על ידי המדיארים. הרס המרכזים והמצודות העירוניות מראשית ימי הביניים בכמה מקומות בסלובקיה המודרנית מתוארך לתקופה בסביבות 900.
לאחר מותו של [...] [סביאטופלוק הראשון, בניו] נשארו בשלום במשך שנה ואז קרו מריבות ומרד והם היו במלחמת אזרחים אחד נגד השני וההונגרים באו והרסו אותם לגמרי החזיקו בארצם, שבה חיים גם כעת [ההונגרים]. ואלו מהאנשים שנותרו היו מפוזרים ונמלטו למקלט לאומות הסמוכות, לבולגרים ול [הונגרים] והקרואטים ולשאר העמים.
(קונסטנטינוס פורפירוגנטוס)
לדברי אנונימוס, שלא כתב על מורביה, ההונגרים פלשו לאזור ניטרה (בשטח סלובקיה של ימינו) והביסו והרגו את זובור, שליט מקומי. לאחר מכן, כבשו ההונגרים תחילה את פאנוניה מה"רומאים" ולאחר מכן נלחמו עם גלאד וצבאו המורכב מבולגרים, רומנים ופצ'נגים מבאנאט. הוא נאלץ לוותר על כמה עיירות מהדוכסות שלו. לבסוף, אנונימוס כותב על הסכם בין ההונגרים למנומורוט, הקובע כי בתו של השליט המקומי תינתן בנישואין לבנו של ארפאד, זולטא.
אירוע חשוב בעקבות כיבוש האגן הקרפטים, רצח קורסן, תועד בספרי השנים של מנזר סנט גאלן ומנזר איינזידלן וגם ב-Annales Alamannici. הראשון מציב את האירוע בשנת 902, ואילו האחרים מתארכים אותו בשנת 904. שלושתם מציינים פה אחד כי הבווארים הזמינו את המנהיג ההונגרי לארוחת ערב בתואנה של משא ומתן על הסכם שלום ורצחו אותו בבגידה. היסטוריונים הונגרים אחרים טוענים כי ההנהגה הכפולה על ההונגרים הסתיימה במותו של קורסן.
ההונגרים פלשו לאיטליה בשנת 904 הם הגיעו כבעלי בריתו של המלך ברנגר הראשון נגד יריבו, המלך לואי העיוור ההונגרים החריבו את האזורים שנכבשו קודם לכן על ידי לואי לאורך נהר הפו, מה שהבטיח את ניצחונו של ברנגר. המלך המנצח אפשר להונגרים לבזוז את כל העיירות שתמכו בשלטון יריבו, והסכים לשלם להם מס שנתי של כ-375 ק"ג של כסף.
ספרי השנים של מנזר סנט גאלן מתארים קרב "הרה אסון" שנערך נגד ההונגרים בברצאלאושפורץ ב-4 ביולי 907. בקרב זה נהרגו כמה נסיכים-בישופים. מקורות אחרים מוסיפים כי גם לואיטפולד המארקגראף ו-19 רוזנים בוואריים מתו בקרב. רוב ההיסטוריונים זיהו את ברצאלאושפורץ כפרסבורג, אך כמה חוקרים זיהו אותה במוזבורג (אנ'), מבצרו של הוסאל ברסלב (שליט האזור שבין נהרות דראווה וסאווה) ליד נהר הזלה שבפאנוניה. ניצחון ההונגרים מנע מפרנקיה המזרחית להרחיב את שטחה מזרחה בעשורים הבאים ופתח את הדרך להונגרים לבזוז באופן חופשי שטחים עצומים של אותה ממלכה.
הנצחה

בשנת 1896, תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית התקיימו ברחבי הונגריה ובבירתה, בודפשט, חגיגות האלף ל"כיבוש המולדת" המדיארית.
לקריאה נוספת

Bartha A. - A magyar nép őstörténete. Akadémiai Kiadó, Budapest, 1988 (א. בארטה - ההיסטוריה הקדומה של העם ההונגרי, הוצאת האקדמיה, בודפשט, 1988)
Anonymus, Notary of King Béla: The Deeds of the Hungarians (Edited, Translated and Annotated by Martyn Rady and László Veszprémy) (2010). In: Rady, Martyn; Veszprémy, László; Bak, János M. (2010); Anonymus and Master Roger; CEU Press; ISBN 978-963-9776-95-1.
Constantine Porphyrogenitus: De Administrando Imperio (Greek text edited by Gyula Moravcsik, English translation by Romillyi J. H. Jenkins) (1967). Dumbarton Oaks Center for Byzantine Studies. ISBN 0-88402-021-5.
Liudprand of Cremona: Retribution (2007). In: The Complete Works of Liudprand of Cremona (Translated by Paolo Squatriti); The Catholic University of Press; ISBN 978-0-8132-1506-8.
Royal Frankish Annals (1972). In: Carolingian Chronicles: Royal Frankish Annals and Nithard's Histories (Translated by Bernhard Walter Scholz with Barbara Rogers); The University of Michigan Press; ISBN 0-472-06186-0.
Simon of Kéza: The Deeds of the Hungarians (Edited and translated by László Veszprémy and Frank Schaer with a study by Jenő Szűcs) (1999). CEU Press. ISBN 963-9116-31-9.
The Annals of Fulda (Ninth-Century Histories, Volume II) (Translated and annotated by Timothy Reuter) (1992). Manchester University Press. ISBN 0-7190-3458-2.
The Annals of St-Bertin (Ninth-Century Histories, Volume I) (Translated and annotated by Janet L. Nelson) (1991). Manchester University Press. ISBN 978-0-7190-3426-8.
The Chronicle of Regino of Prüm (2009). In: History and Politics in Late Carolingian and Ottonian Europe: The Chronicle of Regino of Prüm and Adalbert of Magdeburg (Translated and annotated by Simon MacLean); Manchester University Press; ISBN 978-0-7190-7135-5.
The History of al-Tabarī, Volume XXXVIII: The Return of the Caliphate to Baghdad (Translated by Franz Rosenthal) (1985). State University of New York Press. ISBN 0-87395-876-4.
The Hungarian Illuminated Chronicle: Chronica de Gestis Hungarorum (Edited by Dezső Dercsényi) (1970). Corvina, Taplinger Publishing. ISBN 0-8008-4015-1.
The Russian Primary Chronicle: Laurentian Text (Translated and edited by Samuel Hazzard Cross and Olgerd P. Sherbowitz-Wetzor) (1953). Medieval Academy of America. ISBN 978-0-915651-32-0.
The Taktika of Leo VI (Text, translation, and commentary by George T. Dennis) (2010). Dumbarton Oaks. ISBN 978-0-88402-359-3.
הערות שוליים

1 2 3 4  אנציקלופדיית האומות
↑  2004 Miklos Molnar ע' 18
↑  Miklós Molnár ע' 19
| היסטוריה של הונגריה |
| --- | --- | --- |
| פרהיסטוריה והיסטוריה מוקדמת | פאנוניה • הונים • אווארים • התיישבות המדיארים במרכז אירופה | הונגריה |
|  | הנסיכות הגדולה של הונגריה • ממלכת הונגריה תחת בית ארפאד • ממלכת הונגריה בימי הביניים המאוחרים • ממלכת הונגריה ההבסבורגית • הונגריה העות'מאנית | הונגריה |
| המהפכה והממלכה הדואלית | מהפכת 1848 בהונגריה • הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867 • ארצות הכתר של אישטוואן הקדוש | הונגריה |
|  | הונגריה במלחמת העולם הראשונה • הרפובליקה ההונגרית הראשונה • הרפובליקה הסובייטית ההונגרית • הרפובליקה ההונגרית • תקופת העוצרות • הונגריה במלחמת העולם השנייה • הרפובליקה ההונגרית השנייה • הונגריה הקומוניסטית • דמוקרטיה ורפורמה | הונגריה |
העמוד הראשון של "הכרוניקה המאוירת"
לוחם מדיארי (המאה ה-10) מהפטריארכיה של אקוויליה (פרסקו)
השבטים והקבוצות המדיאריות והמצוינים בשמות יישובים שונים, לפי שאנדור טרק
מפה מן המאה ה-19 המאיירת את כרוניקת "גסטה הונגרורום" של אנונימוס
הריסות המבצר המורבי בדוקובה (אנ'), סלובקיה
ארפד ואנשיו במעבר ורצקה, קטע מן ה"ציקלורמה" של הצייר פסטי המייצגת את כיבוש פאנוניה על ידי ההונגרים, 1892 - 1894
"כיבוש המולדת" ציור מאת מיהאי מונקאצ'י
נובה (מוזיקה אנדלוסית)

נוּבָּה היא יצירה במוזיקה האנדלוסית הצפון אפריקנית, הכוללת סולם מוזיקלי (בדומה למקאם המקובל במוזיקה המזרחית) ומערכת חוקים שעל פיהם נבנית היצירה.
היסטוריה

על פי חוקרי ההיסטוריה של המוזיקה, מסורת מוזיקלית זו נוצרה בספרד לפני כ-1150 שנה, על ידי המוזיקאי הפרסי עלי אבן נאפיע שהיה מכונה "זיריאב". עם השלמת הרקונקיסטה חדלה המוזיקה האנדלוסית מלהתקיים עוד בספרד, והמשיכה להתקיים בארצות צפון אפריקה בשל הקשרים התרבותיים עם ספרד המוסלמית, והתעצמה בהן בהשפעת ההגירות המוריות הגדולות שהביאה הרונקיסטה. קיימות שלוש מסורות במוזיקה האנדלוסית: ההתוניסאית, האלג'יראית והמרוקאית; כל אחת מהמסורות מייצגת מספר מסוים של נובות בעלי סגנון ייחודי משלה, המיוחס למקומות שונים בספרד. עם זאת, השתיים הראשונות אינן חפות מהשפעות עות'מאניות. מקובל לחשוב שבאופן מסורתי היו 24 נובות שנוצרו על ידי זיריאב, ומבוססות על 24 מודוסים (סולמות מוזיקליים) הנקראים "טובוע" (ביחיד - "טבע"), כנגד 24 שעות היממה. כיום קיימות 13 נובות הידועות בשלימותן, הכוללות קטעים מסוימים של נובות שאינן ידועות בשלימותן.
צורה וביצוע

בדומה לסוויטה במוזיקה המערבית, לכל נובה מספר פרקים מוזיקליים (הפרק מכונה "מיזאן"). הנובה מורכבת מ-5 פרקים שלכל אחד מהם מערכת קצבית קבועה, כשבין פרק לפרק מבוצע אלתור המוכנה "בייתין". היצירה מבוצעת על ידי מקהלת זמרים ומקהלת נגנים המנגנים על דרבוקה, תוף מרים, עוד, כינור ורבאב.
בדומה למקאם במוזיקה הערבית והמזרחית, הנובה אינה מייצגת רק סולם מוזיקלי הייחודי לה, אלא גם מערכת כללים שעל פיהם מבוצעת היצירה. עם זאת, בשונה מהמוזיקה הערבית והמזרחית, הנובה עושה שימוש בצלילים של טונים וחצאי טונים, לא ברבעים ושמיניות, על הנייר, אבל בשעת הביצוע ודרך הטיפול של הסילסולים האנדלוסים נוֹצָרִים רבעי טון, ושמיניות טון.
סולמות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שם הנובה / האלא | תיאור מוזיקלי | תווים וצלילים | מרווחים |
| רמל אל מייא (ער') (מרוקו) | מבוצעת על סולם דיאטוני ששורשו רה וזהה במערכת הצלילים שלו למודוס דורי. | השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע. | טון, חצי, טון, טון, טון, חצי, טון |
| חיג'אז אל כביר (ער') (מרוקו) | מבוצעת על הטון - רה, בסולם הדומה למודוס פריגי (מקאם חיג'אז), רק שבהרבה מן המקרים מוגבה הצליל השישי בסולם במעט יותר מרבע טון, במקום ההנמכה של חצי טון שבפריגי. מקבילתה האלג׳ירית היא הנובה "זידאן". | השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע. | חצי, טון וחצי, חצי, טון, חצי, טון, טון. אם הסולם עם רבעי טונים: חצי, טון וחצי, חצי, טון, שלושת רבעי, שלושת רבעי, טון. |
| חיג'אז אל משרקי (ער') (מרוקו) | מבוצעת על סולם מז'ור על רה עם הנמכה של הצליל השביעי של הסולם בחצי טון, סולם הזהה במרווחיו למודוס מיקסולידי ולסולם של הנובה "אל עושאק". | השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע. | טון, טון, חצי, טון, טון, חצי, טון |
| ראצ'ד דיל (ער') (מרוקו) | מבוצעת בעיקר על סולם דו מז'ור. | השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע. | טון, טון, חצי, טון, טון, טון, חצי |
| עָראק אל עָגַ'ם (ער') (מרוקו) | מבוצעת בעיקר על סולם סול מז'ור. | השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע. | טון, טון, חצי, טון, טון, טון, חצי |
| אלמיא (ער') (מרוקו) | מבוצעת בעיקר על דו מז'ור. | השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע. | טון, טון, חצי, טון, טון, טון, חצי |
| רצד (ער') (מרוקו) | סולם פנטטוני. | השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע. | טון, טון וחצי, טון, טון, וירידה של - טון, טון, טון וחצי, טון, טון, ועליה של טון |
| גריבת אל חוסיין (ער') (מרוקו) | מבוצעת בעיקר על דו מז'ור. | השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע. | טון, טון, חצי, טון, טון, טון, חצי |
| אל איסבהאן (ער') (מרוקו) | מבוצעת בעיקר על סולם דיאטוני ששורשו רה (הזהה לסולם של "רמל אל מייא"). | השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע. | טון, חצי, טון, טון, טון, חצי, טון |
| אל עושאק (ער') (מרוקו) | מבוצעת בעיקר על סולם דיאטוני ששורשו סול - מודוס מיקסולידי (הזהה לסולם של "חיג'אז אל משרקי"). | השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע. | טון, טון, חצי, טון, טון, חצי, טון |
| אל איסתהלאל (ער') (מרוקו) | מבוצעת בעיקר על דו מז'ור. | השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע. | טון, טון, חצי, טון, טון, טון, חצי |
במסורת יהודי מרוקו

במסורת הליטורגית של יהודי מרוקו נעשה שימוש נרחב בנובות, בעיקר ב-שירת הבקשות, המוסודרת לפי אחת עשרה הנובות הידועות שם. יתירה מזאת, יש טוענים שקטעי מוזיקה אנדלוסית שנשכחו אצל הערבים השתמרו אצל יהודי מרוקו.
אעג'אז אל-קוראן

אעג'ז אל-קוראן, או פלאיותו של הקוראן (בערבית: إعجاز القرآن) הוא עקרון באסלאם הקובע כי לקוראן יש איכות פלאית, חד פעמית שלא ניתן לחקותה. איכות זו באה לידי ביטוי בכך ששום יצירה אנושית אינה יכולה להשתוות לקוראן בתוכן או בצורה, כל עוד הוא כתוב בשפה הערבית.
הקביעה כי הקוראן הוא נס מהווה בעיני מוסלמים ראיה הן לאמיתות שליחותו של מוחמד, והן לעצם קיומו של אלוהים, ושורשיו של הרעיון מצויים כבר בקוראן עצמו. במידה מסוימת, בעת החדשה נוספו לתפיסה זו גם רעיונות העוסקים במדע בקוראן ובתחזיות היסטוריות.
כתב צנעא, כתב היד הקדום ביותר של הקוראן שנמצא ומתוארך לאמצע המאה ה-7
בקוראן

הרעיון של פלאיותו וחד-פעמיותו של הקוראן הוזכר בחמישה איאת (פסוקים) שונים בקוראן עצמו. מתנגדי הנביא מוחמד אותגרו ליצור משהו דומה לקוראן.
”אֱמֹר: אָכֵן לוּ הַתְאַסְּפוּ הָאָדָם וְהַגִּ'ין, לְמַעַן הָבִיא כַּקֻּרְאָן הַזֶּה, לֹא יָבִיאוּ כָמוֹהוּ, וְאִם גַּם יַעַזְרוּ אִישׁ אֶת רֵעֵהוּ”
”אִם יֹאמְרוּ: (מִלִבּוֹ) בְּדָאוֹ" אֱמֹר: "הָבִיאוּ אֵפוֹא עֶשֶר שׂוּרוֹת כָּמוֹהוּ בְּדוּיוֹת, וְקִרְאוּ אֵת אֲשֶׁר תּוּכְלוּ מִבַּלְעֲדֵי אֱלֹהִים, אִם אֱמֶת תְּדַבֵּרוּ: אַךְ אִם לֹא יֵעָנוּ לָכֶם, כִּי אָז דְּעוּ כִּי אָכֵן הוּרַד בְּדַעַת אֱלֹהִים וְכִי אֵין אֱלוֹהַּ זוּלָתוֹ, הֲתִהְיוּ אָז תְּמִימִים (עִמּוֹ)?”
”אִם יֹאמְרוּ: “מִלִּבּוֹ בְּדָאוֹ”, אֱמֹר: “הָבִיאוּ נָא שׂוּרָה כָּמוֹהוּ וְקִרְאוּ (לְעֵדִים) אֵת אֲשֶׁר תּוּכְלוּ אִם אֱמֶת תְּדַבֵּרוּ””
”אוֹ יֹאמְרוּ: “מִלִּבּוֹ יְדַבֵּר זֹאת”. לֹא כִי לֹא יַאֲמִינוּ: יָבִיאוּ נָא דְבָרִים כָּמוֹהוּ אִם אֱמֶת יְדַבֵּרוּ”
”וְכִי תָפוּנוּ בַּאֲשֶׁר הוֹרַדְנוּ עַל יַד עַבְדֵּנוּ, הָבִיאוּ נָא שׂוּרָה כָּמוֹהוּ וְקִרְאוּ עֵדֵיכֶם מִבַּלְעֲדֵי אֱלֹהִים אִם אֱמֶת תְּדַבֵּרוּ: אַךְ אִם לֹא תַעֲשׂוּ (כָזֹאת), וְאָכֵן לֹא תַעֲשׂוּ, הִנֵּה גוּרוּ מִפְּנֵי הָאֵשׁ אֲשֶׁר תֹּאכַל אֶת הָאֲנָשִׁים וְאֶת הָאֲבָנִים, לַכּוֹפְרִים הוּכָנָה”
בפסוקים הללו, מתנגדיו של מוחמד מוזמנים לנסות להפיק טקסט כמו הקוראן, ואפילו עשרה פרקים או פרק בודד הדומה לו. בקרב המוסלמים מקובל שהאתגר לא נענה מעולם.
פרשנות

לפי חוקי האסלאם, הקוראן הוא ספר טהור שירד לידי מוחמד מהשמים, בשפה ערבית טהורה. מכאן שלא ניתן לחקותו ואין זה ראוי לקרוא או לתרגם אותו לשפה אחרת שאינה שפת המקור, בצורה בה בחר האל להעביר את המסר, משום שהערבית מכילה ביטויים מיוחדים, וניסיון תרגום יוביל לעמעום או שינוי המסר שרצה האל להעביר.
בעוד שבמערב מייחסים בדרך כלל סיבות חברתיות, אידאולוגיות, פוליטיות או צבאיות להצלחת האסלאם הקדום, מקורות מוסלמים רואים באיכות הספרותית של הקוראן בשפה הערבית גורם מכריע לאימוץ האמונה האסלאמית במאה ה-7.
פרשנים מוסלמים רבים עסקו בשאלת ייחודיותו של הקוראן ובמה מתבטאת חד-פעמיותו. הדעה הרווחת אצלם היא כי הקוראן ניחן ברהיטות יוצאת דופן, הן בניסוח ובז'אנר, והן במשמעות ובתוכן, שכן סגנונו אינו ניתן לסיווג בשום סוגה ספרותית כגון שירה או פרוזה המובעים בדרך כלל בכל השפות. לעומת זאת, חלק מהפרשנים טענו כי לאחר מסירת הקוראן, אלוהים יצר את הנס וגורם לאנשים לא לחקות את הקוראן, אך רעיון זה לא זכה לפופולריות.
אבו בכר אל-בקילאני כתב במפנה המאה ה-11 ספר בשם "אעג'אז אל-קוראן" ("פלא ייחודיותו של הקוראן") והדגיש כי לא ניתן לסווג את סגנון הקוראן, והניסוח שלו קוהרנטי ועקבי לכל אורכו, למרות המעבר בין נושאים שונים. הנקודה של אל בקילאני הייתה שהקוראן פרץ דרך בסוגות הספרותיות על ידי יצירת ז'אנר ביטוי חדש, שאינו נכנס לקטגוריות הספרותיות האנושיות.
בעקבותיו, במאה ה-12 היהודי שהתאסלם סמואל אל-מוגרבי הזכיר בספרו אפחאם אל-יהוד את הפלא הקוראני כנס מתמשך, שההתוודעות אליו היא בלתי אמצעית. זאת לעומת ניסי התורה שהיו ניסים זמניים בלבד, ועליהם ניתן לדעת רק מפי השמועה.
פרשנים אחרים ראו בעובדת היותו של מוחמד אנאלפבית מקור לפלא, מאחר שכך מתחדדת ההבנה כי הוא לא היה יכול להמציא את הקוראן מעצמו.
פרשנות > הפלא המדעי

בעת החדשה עלו טענות כי פסוקים מסוימים בקוראן מכילים תאוריות מדעיות שהתגלו רק בעידן המודרני, והן מאששות את פלאיותו של הקוראן. לדוגמה, הקוראן ניבא את הפיזיקה המודרנית ואת גילוי תאוריית המפץ הגדול: ”כִּי הַשָּׁמַיִם וְהָאָרֶץ הָיוּ שְׁנֵיהֶם מוּצָקִים, וַנִּפְצְמֵם” (מחוברים, ואנו הפרדנו אותם), או את מוצא המינים באבולוציה: ”הֵן יָצַר אֶתְכֶם שׁוֹנוֹת, שלב אחרי שלב”. הטענות מצביעות על פסוקים רבים נוספים המנבאים את התגליות בנושאים מדעיים כמו טקטוניקת הלוחות, התפשטות היקום, חורים שחורים, ביולוגיה, מוצא האדם, ההיסטוריה של כדור הארץ ועוד.
טענות אלה זכו לביקורת מצד הקהילה המדעית בשל העובדה שהפסוקים מכילים כשלים וטעויות, ואינם מדעיים באמת.
פרשנות > הפלא הנבואי

בדומה לטענות על ה'פלא המדעי' של הקוראן, פרשנים ניסו גם להראות שהקוראן מנבא את העתיד. כך לדוגמה לאחר כיבוש ירושלים בידי הפרסים, לפי הטענה הקוראן ניבא את תבוסת האימפריה הסאסאנית לביזנטים בראשות הרקליוס, ולאחר מכן גם תבוסת הביזנטים לצבאות הראשידון בקרב הירמוך: ”גָּבְרוּ עַל הָרוֹמִים. בַּקְּרוֹבָה בָאֲרָצוֹת. וְאוּלָם אַחֲרֵי אֲשֶׁר גָּבְרוּ עֲלֵיהֶם, יִגְבְּרוּ הֵם, בִּשְׁנוֹת מִסְפָּר, לֵאלֹהִים הַפְּקֻדָּה מֵרֵאשִׁית וּמֵאַחֲרִית. וּבַיּוֹם הַהוּא יִשְׂמְחוּ הַמַּאֲמִינִים”.
פסוקים מסוימים קיבלו גם פרשנות מודרנית כנבואות, לדוגמה המרוץ לחלל, והנחיתה על הירח בתוכנית אפולו: ”וּבלַּיְלָה וּבַאֲשֶׁר יָעֵז, וּבַיָרֵחַ בְּהִלּוֹ, כִּי אָכֵן תִּסְעוּ מִמַּעֲרָכָה אֶל מַעֲרָכָה”.
פרשנות > צופן הקוראן

בשנת 1974 טען ביוכימאי מצרי בשם רשאד ח'ליפה כי גילה את צופן הקוראן, צופן מתמטי המבוסס על המספר 19 שחבוי בקוראן, ומתבסס בין היתר על הבסמלה הנאמרת בתחילת כל סורה, ועל המֻקַטַּעָאת (مقطعات), האותיות הקטועות שמופיעות ב-29 מהסורות בקוראן. ח'ליפה הסתמך על סורה 74, איה 30, כדי להוכיח את משמעות המספר: "תשעה עשר שומרים שמנו עליו".
דוגמאות לצופן זה ניתנו בכך שהבסמלה מורכבת מ-19 אותיות בדיוק; המילה הראשונה של הבסמלה, איסם (שם), ללא התכווצותה, מופיעה 19 פעמים בקוראן; והמילים השנייה, השלישית והרביעית (אללה, רחמן, רחים) מופיעות בקוראן רק מספר פעמים שיכול להתחלק ב-19 (2698, 57, 114 בהתאמה).
הערות שוליים

↑  סורת אל-אסראא 17 (מסע הליל) 88 / צ. בתרגום יוסף יואל ריבלין
↑  סורת הוד, 11 13 / טז
↑  סורת יונס, 10 38 / לט
↑  סורת א-טור 52 (ההר) 34 / לד
↑  סורת אל-בקרה 2 (הפרה) 23 / כא
↑  Vasalou, Sophia (2002). "The Miraculous Eloquence of the Qur'an: General Trajectories and Individual Approaches". Journal of Qur'anic Studies. 4 (2): 23–53
↑  סמואל אלמוגרבי, אפחאם אל יהוד באתר: ויקיטקסט בערבית (בערבית)
↑  ראו לדוגמה תרגום Pickthall, Yusuf Ali, and Daryabadi.
↑  סורת הנביאים 21, 30
↑  סורת נוח 71, 14. ריבלין לא תרגם "שלב אחרי שלב", אך כך הוא בתרגומים אחרים.
↑  מייקל קוק, The Koran : a very short introduction, Oxford : ,Oxford University Press, 2000 עמ' 30
↑  ראו גם: Malise Ruthven, A Fury for God: The Islamist Attack on America (Granta, 2002)
↑  "Secular Web Kiosk: The Koran Predicted the Speed of Light? Not Really". אורכב מ-המקור ב-9 בפברואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סורת א-רום 30 (הרומים), 1
↑  סורת אל אנשקאק 84 (קריעת הרקיע), 18
↑  Rashad Khalifa, Computer Speaks: God's Message to the World, First Edition, Islamic Productions, 1981-06-01, ISBN 978-0-934894-38-8. (באנגלית)
אלכסנדרו גצקאן

אלכסנדרו מיכאילוביץ' גאצקן (ברומנית: Alexandru Gaţcan; נולד ב-27 במרץ 1984 בקישינב שבמולדובה) הוא כדורגלן עבר מולדובני ששיחק בעמדת הקשר האחורי בקריליה סובייטוב.
קריירת מועדונים

גצקאן התחיל לשחק בעיר מולדתו קישינב במועדון יוניספורט-אוטו. באמצע עונה 2005 עבר לספרטק מוסקבה, אך שם שיחק רק בהרכב השני של הקבוצה (שיחק 14 משחקים ובהם הבקיע 2 שערים). בשאר עונת 2005 גצקאן שיחק במועדון הליגה הלאומית ספרטק צ'ליאבינסק.
בפברואר 2006 הצטרף לרובין קאזאן, שם שיחק במשך שנתיים. באוגוסט 2008, בשל רכישת שחקנים חדשים כמו סרגיי סמאק, נמכר גצקאן לרוסטוב. ב-18 במאי 2012 ערך את משחקו ה-100 במדי רוסטוב בניצחון 0–3 על שיניק ירוסלבל. ב-2 במאי 2015 המשחק מול טרק גרוזני הפך למשחק ה-200 שלו. בעונת 2015/16 גצקאן נבחר לקפטן של רוסטוב.
נבחרת לאומית

שיחק במדי הנבחרת 2 משחקים במוקדמות המונדיאל 2006, 8 משחקים במוקדמות היורו 2008 ו-2 משחקים במסגרת מוקדמות היורו 2012.
תארים

רוסיה רוסטוב
הגביע הרוסי: 2013/14
מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16
כדורגלן השנה של מולדובה: 2013, 2015, 2016, 2017
פרנץ קסאפר וולפגנג מוצרט

| --- | --- |

דיוקן משנת 1825
 לידה:  26 ביולי 1791 וינה, אוסטריה
 פטירה:  29 ביולי 1844 (בגיל 53) וינה, אוסטריה
 מקום קבורה:  Mozartův park 
 מוקד פעילות:  האימפריה האוסטרית 
 עיסוק:  מלחין ופסנתרן
 סוגה:  סימפוניה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
שני בניהם של וולפגנג אמדאוס מוצרט וקונסטנצה מוצרט: קרל תומאס (מימין) ופרנץ קסאפר וולפגנג מוצרט (משמאל) ציור של האנס האנסן, וינה, 1800
פרנץ קסאפר וולפגנג מוצרט (בגרמנית: Franz Xaver Wolfgang Mozart, או W.A Mozart Sohn - ו.א. פרנץ קסאפר וולפגנג מוצרט הבן; 26 ביולי 1791 - 29 ביולי 1844) היה מלחין ופסנתרן.
מקור השם

השמות פרנץ קסאפר הוענקו לו על שם תלמידו של מוצרט וידיד משפחתו פרנץ קסאפר זיסמאייר. השם וולפגנג הוענק לו כמחווה לאביו, אחד המלחינים הקלאסיים הגדולים ביותר של כל הזמנים.
תולדות חייו

פרנץ קסאפר נולד לוולפגנג אמדאוס וקונסטנצה מוצרט. הוא הצעיר מבין ששת ילדיהם והשני ששרד. נולד חמישה חודשים לפני פטירתו של אביו.
הוא למד מוזיקה אצל כמה מבין המעולים שבתחום: אנטוניו סליירי ויוהאן נפומוק הומל.
פרנץ קסאפר היה למוזיקאי מקצועי ונהנה מהצלחה מתונה כמורה וכמבצע. שלא כמו אביו, הוא היה צנוע ומכונס בתוך עצמו. הוא מיעט בערך כישרונו וחשש שיצירתו תושווה ליצירת אביו.
בשנות ה-20 של המאה ה-19, פרנץ קסאפר היה אחד מבין 50 המלחינים שכתבו וריאציות על נושא מאת אנטון דיאבלי. הוא התגורר מרבית חייו בלבוב, פולין. את שנותיו האחרונות חי בווינה, שם לימד, מ-1841, את הפסנתרן ארנסט פאוור. הוא מעולם לא התחתן ולא הוליד ילדים.
צל אביו השפיע גם לאחר מותו. הכתובת הבאה נחרטה על מצבתו:
"מי ייתן ושם אביו ייחרט על מצבתו, מאחר שההוקרה כלפיו הייתה תמצית חייו."
יצירות

רביעיית פסנתר בסול מינור, אופוס 1
סונטה לכינור ופסנתר בסי מז'ור, אופוס 7
סונטה לפסנתר בסול מז'ור, אופוס 10
קטעים לחליל ו-2 קרנות יער, אופוס 11 6
קונצ'רטו לפסנתר מס' 1 בדו מז'ור, אופוס 14
סונטה לכינור ופסנתר בפה מז'ור, אופוס 15
שישה פולונזים מלנכוליים לפסנתר, אופוס 17
סונטה לצ'לו או כינור ופסנתר במי מז'ור, אופוס 19
רביעיית פולונזים מלנכוליים לפסנתר, אופוס 22
וריאציות על פי רומנסה של מהול, אופוס 23
שני פולונזים לפסנתר, אופוס 24
קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 במי במול מז'ור, אופוס 25
"יומו הראשון של אביב", קנטטה לסולו, מקהלה ותזמורת, אופוס 28
סינפוניה
רונדו במי מינור לחליל ופסנתר
שירים בליווי פסנתר
הערות שוליים

↑  ראו: הנשים של מוצרט, ג'יין גלובר, ספרי עליית הגג 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280042705171  PLWABN: 9810691522805606  BIBSYS: 90819434  BNE: XX1619128  BnF: cb12439224g (data)  GND: 119176653  ICCU: PUVV192984  ISNI: 0000 0000 8369 3877  LCCN: n85000683  LNB: 000012941  MusicBrainz: dd7685f4-1e81-4da7-80a0-30299e94a9ab  NDL: 01044063  NKC: jx20051101012  NSK: 000645783  NTA: 097052523  RERO: 02-A003615145  SELIBR: 207846  SNAC: w6pk0szz  SUDOC: 112103871  VIAF: 32090102   WorldCat (עם VIAF): 32090102
ישראל באירוויזיון 1992

ישראל השתתפה באירוויזיון 1992 עם השיר זה רק ספורט בביצוע של דפנה דקל בעיר מאלמה, שוודיה.
לפני האירוויזיון > קדם אירוויזיון 1992

תחרות הקדם-אירוויזיון לשנת 1992 נערכה באולפני הטלוויזיה הישראלית בירושלים והונחתה על ידי רוני יובל ונועם אבירם, מגישי תוכנית הבוקר "בוקר טוב ישראל".
מתוך 12 שירים נבחר בתום התחרות השיר "זה רק ספורט", שבוצע על ידי דפנה דקל, לייצג את ישראל באירוויזיון 1992, שנערך באותה שנה במאלמה שבשוודיה. את השיר כתב אהוד מנור, והוא הולחן ועובד על ידי קובי אשרת.
לפני כל שיר בתחרות הוצג קטע קומי שהוגש על ידי אומן אחר לפי הסדר הבא:
רבקה מיכאלי, דבי ונולי, דובי גל וחני נחמיאס, מיקי קם, דודו טופז, ציפי שביט, גדי פור ומודי בר-און, יעל עמית, חנוך רוזן, דורון נשר, דוב'לה גליקמן וחנה לסלאו.
לאחר ההכרזה על דפנה דקל כעל זוכת התחרות, הביעה ענת עצמון מורת רוח על ההחלטה, וניהלה מאבק משפטי נגד דקל. טענתה של עצמון הייתה שהשיר "זה רק ספורט" חרג ב-17 שניות מהאורך המותר בתקנון, שהוא 3 דקות, ועל כן יש לפסול את השיר. לבסוף דחה בית המשפט את הערעור, והחלטת שופטי התחרות נותרה על כנה.
לפני האירוויזיון > קדם אירוויזיון 1992 > השירים המשתתפים

| סדר | שם המבצע | שם השיר | כותב | מלחין | מעבד | מקום | ניקוד סופי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 | לאה לופטין | היו לי חלומות | אבי קורן | אריק רודיך | אריק רודיך | 5 | 35 |
| 02 | אורי פיינמן | האור | עפרה חזה ובצלאל אלוני | עפרה חזה ובצלאל אלוני | ננסי ברנדס | 7 | 33 |
| 03 | אבי דור | טווידלדידי טווידלדידם | אבי דור | מירון מינסטר | מירון מינסטר | 10 | 20 |
| 04 | זהבה בן (עם אתי לוי) | דף חדש | אהוד מנור | רמי ברזל וננסי ברנדס | ננסי ברנדס | 12 | 3 |
| 05 | רונן בהונקר | ירושלם | שייקה פייקוב | שייקה פייקוב | שייקה פייקוב וערן מיטלמן | 3 | 59 |
| 06 | ענת עצמון | התקווה | אהוד מנור | ירוסלב יעקובוביץ' | ירוסלב יעקובוביץ' | 2 | 60 |
| 07 | דפנה דקל | זה רק ספורט | אהוד מנור | קובי אשרת | קובי אשרת | 1 | 61 |
| 08 | איציק בן ארי | נגני הרמוניקה | שמרית אור | יאיר קלינגר | ננסי ברנדס | 11 | 15 |
| 09 | ירון חדד | זודיאק | דודו ברק | יוני רועה | יהודה גבאי | 9 | 21 |
| 10 | עירית ענבי | השד הקטן שלי | יוני ערן | מירון מינסטר | מירון מינסטר | 5 | 35 |
| 11 | שלווה ברטי | מים | אברהם לוי | יואב ארבלי | ננסי ברנדס ועופר ניסים | 4 | 36 |
| 12 | אדי גרימברג | תל אביב שותה לחיים | אדי גרימברג | מיכל גבריאלוב | אדי גרימברג | 8 | 28 |
לפני האירוויזיון > קדם אירוויזיון 1992 > החלק האומנותי

בתום השמעת השירים עלתה לבמה קרולה, הזמרת השוודית זוכת אירוויזיון 1991, וביצעה את השיר Fångad av en stormvind שאיתו הביאה לשוודיה את הזכייה. מיד לאחר מכן הצטרפו אליה אורנה ומשה דץ, אשר ייצגו את ישראל באותה התחרות עם השיר "כאן". שלושתם שרו יחד בשפה העברית את השירים "לב אחד" ו"כאן". בהמשך ראיינו המנחים את קרולה, אשר הביעה את אהבתה לישראל ואת תמיכתה בעם היהודי.
השלושה חזרו לבמה גם בסיום המופע, מיד לאחר ההכרזה על דפנה דקל כעל הזוכה בתחרות. הם העניקו לה יחד פרחים וליוו אותה בביצוע החוזר של השיר המנצח, "זה רק ספורט".