stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גולדפינגר
השפעתו ומורשתו

תסריט הסרט הפך לבסיס לתסריטי הסרטים הבאים בסדרת סרטי ג'יימס בונד. הסרט היה הראשון בסדרה שבו הסתמך בונד רבות על טכנולוגיה. כמו כן, בסרט הוצג, לראשונה בסדרה, התדרוך בענף Q, המאפשר לצופה לראות את הגאדג'טים בפיתוח.
הצלחת הסרט הובילה להופעתם של יצירות רבות אחרות בז'אנר הריגול וכן של פרודיות על ג'יימס בונד, דוגמת הסרט "Help!" ופרודה לרומן הראשון בסדרה שחיבר איאן פלמינג, "קזינו רויאל". נטען כי "גולדפינגר" היה הגורם לפריחה בז'אנר סרטי הריגול בשנות ה-60 של המאה ה-20.
הסרט ה-22 בסדרה, "קוונטום של נחמה", כולל הומאז' לסצנת המוות של ג'יל מסטרסטון על ידי כך שדמות נשית מתה על מיטה, כשהיא עירומה ומכוסה בשמן גולמי. אלמנטים נוספים מהסרט, דוגמת אודג'וב והשימוש שלו בכובעו כנשק, זכו להומאז'ים או לפרודיות בסרטי קולנוע ובסדרות טלוויזיה דוגמת "שקרים אמיתיים" ו"משפחת סימפסון".
הצלחת הסרט הובילה לכך שהרומנים מאת איאן פלמינג החלו לצבור פופולריות וכמעט 6 מיליון עותקים שלהם נמכרו בבריטניה ב-1964, כולל 964,000 עותקים של "גולדפינגר" בלבד. בין השנים 1962 עד 1967 נמכרו בסך הכל 22,792,000 עותקים של הרומנים.
משחק הווידאו "007 Legends (אנ')" משנת 2012 כולל שלב המבוסס על "גולדפינגר".
לקריאה נוספת

The James Bond Films: a Behind the Scenes History, by Steven Jay Rubin, Arlington House, 1981
Guide for the Film Fanatic, by Danny Peary, London: Simon & Schuster, 1986
United Artists, Volume 2, 1951–1978: The Company That Changed the Film Industry, by Tino Balio, Madison: University of Wisconsin Press, 1987
The James Bond Bedside Companion, by Raymond Benson, London: Boxtree, 1988
The Beatles Movies, by Bob Neaverson, London, New York: Cassell, 1997
The Essential Bond, by Lee Pfeiffer & Dave Worrall, London: Boxtree, 1998
Goldfinger, by Brian Dunbar, London: Longman, 2001
Bond Films, by Jim Smith, London: Virgin Books, 2002
The James Bond Phenomenon: a Critical Reader, by Christoph Lindner, London: Manchester University Press, 2003
The politics of James Bond: from Fleming's novel to the big screen, by Jeremy Black, University of Nebraska Press, 2005
Ken Adam and the Art of Production Design, by Christopher Frayling, London/New York City: Macmillan Publishers, 2005
The Art of Bond, by Laurent Bouzereau, London: Boxtree, 2006
James Bond: The Legacy 007, by John Cork & Bruce Scivally, New York: Harry N. Abrams, 2006
Licence to Thrill: A Cultural History of the James Bond Films, by James Chapman, London/New York City: I.B. Tauris, 2007
Sean Connery; The measure of a Man, by Christopher Bray, London: Faber and Faber, 2010
Epics, Spectacles, and Blockbusters: a Hollywood History, by Sheldon Hall & Stephen Neale, Detroit: Wayne State University Press, 2010
Some Kind of Hero: 007: the Remarkable Story of the James Bond Films, by Matthew Field & Ajay Chowdhury, Stroud, Gloucestershire: History Press, 2015
אלעזר שולמן

| --- | --- |

 לידה:  1838 קרטינגה, מחוז קובנה, ליטא
 פטירה:  1904  (בגיל 66 בערך) קייב
 עיסוק:  סופר, עיתונאי, חוקר יידיש
 שפות היצירה:  עברית, יידיש 
 סוגה:  סיפור קצר, זכרונות, חקר ספרות
 זרם ספרותי:  השכלה
 יצירות בולטות:  "האובדים והנדחים", "אוצר סיפורים", "שפת יהודית אשכנזית וספרותה"
 תקופת הפעילות:  1867–1904 (כ־37 שנים)
 
אלעזר שולמן (באנגלית: El‘azar Shulman; 1838 – 17 ביולי 1904) היה סופר עברי של סיפורים קצרים, עיתונאי וחוקר יידיש. שולמן נחשב לאחת הדמויות הבולטות בתנועת ההשכלה הליטאית, והוא תרם רבות לספרות העברית המודרנית ולחקר השפה והספרות היידית. יצירותיו משלבות תיאורים ריאליסטיים של חיי היהודים בעיירות ובערים בליטא עם ביקורת חברתית והומור, תוך שמירה על ערכים לאומיים ודתיים יהודיים.
חייו

אלעזר שולמן נולד ב-1838 בעיירה המחוזית קרטינגה (Kretinge), שבמחוז קובנה בליטא. ב-1866 פרסם רומן בשני חלקים בשם "האובדים והנדחים", שנכתב בהשראת "עלובי החיים" של ויקטור הוגו. הספר זכה לביקורות שליליות, ובעקבות זאת שולמן השמיד את רוב העותקים המודפסים שלו.
ב-1869 עבר שולמן לווינה, שם עבד ככותב מכתבים בחנות מסחרית וחלק את מגוריו עם ידידו, הסופר והעורך פרץ סמולנסקין. לאחר מכן נסע לרוסיה, שם, באמצעות חותנו, יצר קשר אישי עם משפחתו של איש העסקים העשיר אלעזר ברודסקי בקייב. שולמן מונה לגזבר הראשי של חברת אלכסנדרוב, שהופעלה על ידי משפחה זו.
יצירתו הספרותית

ב-1872 פרסם שולמן באופן אנונימי את שני סיפוריו הראשונים, "במצולות הים" ו"אורחי וריבי", בכתב עת העברי "השחר", בעריכת פרץ סמולנסקין. הסיפורים זכו לביקורות חיוביות, ובעקבות זאת המשיך שולמן לפרסם מונוגרפיות על סופרים יהודים ילידי אירופה, כגון היינריך היינה ולודוויג ברנה. החל מ-1886, סיפוריו הנוספים הופיעו בכתבי עת עבריים כגון "האסיף", "פרחים ושושנים", "ממזרח וממערב" ו"הזמן". ב-1894 פורסם בוורשה קובץ סיפוריו "אוצר סיפורים", הממחיש באופן ריאליסטי ומסורתי את הפולקלור של יהודי ליטא בעיירות ובערים, תוך תיאור מורכב של חייהם, כולל חולשותיהם ומעלותיהם.
ב-1894 פרסם שולמן 22 פרקים מזכרונותיו בכתב עת "המליץ", שלימים יצאו לאור בספר בשם "זכרונות עיר מולדתי" (1895) בסנקט פטרבורג. זכרונות אלה נכתבו בסגנון פילטונים והציגו ביקורת חברתית מסכילית בצורת נרטיב ודיון. ב-1895 החל שולמן לפרסם תרגומים, בעיקר של שירתו של היינריך היינה.
חקר היידיש

שולמן היה החוקר העברי הראשון שפרסם מאמרים אקדמיים על השפה והספרות היידיש. יצירתו הבולטת בתחום זה היא הספר "שפת יהודית אשכנזית וספרותה", שיצא לאור בסנקט פטרבורג ב-1903. ספר זה מהווה אבן דרך בחקר היידיש והשפעתה על התרבות היהודית.
השקפת עולם

יצירותיו של שולמן משקפות את מטרותיה של ההשכלה הליטאית, זרם בהשכלה העברית ששאף לשמר ערכים דתיים ולאומיים יהודיים תוך שחרור הציבור היהודי מבדלנותו. בניגוד לעקרונותיה של ההשכלה הגרמנית של משה מנדלסזון, שראתה בלאומיות היהודית סתירה לאוניברסליזם ולאהבת האנושות, שולמן, בדומה לפרץ סמולנסקין, ראה ביהדות השקפת עולם לאומית בעלת בסיס מוסרי דתי.
סיפוריו של שולמן מציגים את ההיבטים החברתיים, הכלכליים והמוסריים של חיי היהודים כמושחתים וכוזבים, אך גם כראויים לחמלה. דמויות הרבנים ביצירותיו משקפות עמדה אמביוולנטית: הם נתפסים כסמכויות דתיות מכובדות, אך מתנגדים לקדמה ולפרודוקטיביות. הוא מתאר את ההמונים היהודיים כעם שאינו מתאים לסביבתו, וכתמימים וחסרי גמישות. יצירותיו מקדמות ערכי השכלה כגון התקדמות חברתית, פרודוקטיביות, לימוד שפות ומדעים, ורפורמות בחינוך, תוך ביקורת על בורות, שחיתות ופנאטיות דתית בקהילות היהודיות המסורתיות.
לקריאה נוספת

ארלה בליצקי, אלעזר שולמן: חייו ויצירתו, 1837–1904, תל אביב, 1980.
יוסף קלוזנר, היסטוריה של הספרות העברית החדשה, כרך 5, עמ' 275–279, ירושלים, 1955.
גצל קרסל, לקסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים, כרך 2, עמ' 890, מרחביה, ישראל, 1967.
לוח אחיאסף, תרס"ד
סקוט פטרסון

| --- | --- |

 לידה:  11 בספטמבר 1958 (בן 66) פילדלפיה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Scott Gordon-Patterson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  לוס אנג'לס 
 השכלה:  אוניברסיטת ראטגרס  Haddonfield Memorial High School 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 
סקוט פטרסון (באנגלית: Scott Patterson; נולד ב-11 בספטמבר 1958) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בתפקידו כלוק דיינס ב"בנות גילמור" וכפיטר סטרהם בסדרת סרטי "המסור".
ביוגרפיה

פטרסון נולד ב-1958 בפילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית. וגדל בהדונפילד, ניו ג'רזי. הוא למד בתיכון הדונפילד ממוריאל, וסיים את לימודיו ב-1977. לאחר מכן למד באוניברסיטת ראטגרס, שם למד לתואר בספרות השוואתית, מאוחר יותר עזב על מנת לשחק בייסבול. הוא למד משחק בניו יורק אצל המורים הנודעים רוברט לואיס וסונדרה לי. הוא נחשף לתורתם של פול ניומן, ארתור פן ופרנק קורסארו באולפן השחקנים, הוא הופיע בהפקות תיאטרון רבות, כולל רספוטין ומיס ג'ולי.
קריירה > קריירת בייסבול

פטרסון בילה שבע שנים, מ-1980 עד 1986, כמגיש מקצועני בבייסבול של ליגת המשנה, והגיע לדרגת טריפל-A, הגבוהה ביותר לפני הליגה העליונה (MLB). פטרסון נבחר בתחילה על ידי אטלנטה ברייבס בסיבוב הראשון (במקום ה-12 הכללי) בדראפט המשני של ליגת הבייסבול של 1980. בשנת 1981 פטרסון ניצח 13 משחקים רצופים כמגיש פתיחה, הוא נבחר פעמיים כמגיש החודש של ה-Braves Minor League.
פטרסון הועבר מהברייבס לניו יורק יאנקיז בתמורה לבוב ווטסון ב-23 באפריל 1982, והוצב בסגל ליגת המייג'ור של היאנקיז ב-1983. ב-1985 הוא נבחר על ידי הטקסס ריינג'רס אך חזר לאחר מכן ליאנקיז. פטרסון חתם על חוזה ליגת המשנה עם קבוצת לוס אנג'לס דודג'רס, האלבוקרקי דיוקס, בסוף 1986 אך מעולם לא שיחק ברמת הליגה העליונה.
קריירה > קריירת משחק

פטרסון החל את קריירת המשחק שלו ב-1993. הוא שיחק בתפקיד הראשי בסרט העלילתי "המהלך הטוב ביותר שלה", בבימויו של נורם האנטר ובהשתתפות ליסה דאר. הוא גם הופיע בסרט "Little Big League", עם ג'ייסון רוברדס, וב-"Three Wishes", עם פטריק סווייזי ומרי אליזבת מסטרנטוניו. הוא גם הופיע בסרטים העצמאיים "Highway 395" ו-"Rhapsody in Bloom" עם פנלופה אן מילר ורון סילבר, "Boys of Abu Ghraib" עם שון אסטין ו-"Other People's Children" עם דיאן מרשל-גרין.
התפקיד הבולט ביותר שלו, אותו גילם במשך שבע שנים, בין 2000 ל-2007, היה בתוכנית הטלוויזיה "בנות גילמור". הוא גילם את לוק דיינס, בעל בית הקפה בעיירה סטארס-הולו, ומושא אהבתה של גיבורת הסדרה, לורליי גילמור (לורן גרהאם).
פטרסון  הופיע בסדרות נוספות בתפקידי אורח: ב"סיינפלד", דמותו של פטרסון נחשבה ל"ספוגית" על ידי איליין (ג'וליה לואי-דרייפוס). בפרק "דאס בוב" בסדרה "ויל וגרייס", לדמות שלו הייתה השפעה עמוקה על גרייס (דברה מסינג). פטרסון שיחקה גם את מושא האהבה של ג'ניפר גריי ב-"It's Like, You Know" ודמותו של שרון לורנס ב-"Fired Up". הוא הופיע גם ב-"Arli$$" וב-"Get Real".
פטרסון כיכב ב-"Aliens in America" ונותן את קולו לדמותו של המלך פאראדיי בסדרת האנימציה "Justice League Unlimited".
ב-2007 ו-2008 כיכב בסדרת סרטי "המסור", כשהופיע בסרטים "המסור 4" ו"המסור 5" וכן בקטעי פלאשבק ב"המסור 6".
ב-2008 הופיע במספר פרקים של העונה השנייה של "90210" בתור אביו לשעבר של ליאם קורט, ששוחרר לאחרונה מהכלא ורוצה לחדש את הקשר עם בנו.
פטרסון כיכב כמייקל ביוקנן בסדרת הדרמה של NBC "האירוע" ששודרה לראשונה ב-20 בספטמבר 2010. דמותו נהרגה בפרק 18.
בשנת 2016 גילם שוב את לוק דיינס עבור התוכנית "בנות גילמור: שנה בחייהן", אשר שודרה בנטפליקס ב-25 בנובמבר 2016 והורכבה מארבעה פרקים בני 90 דקות עם רוב צוות השחקנים המקורי.
ב-2023 החל להופיע כסאלי באחד התפקידים הראשיים בסדרה "הלב של סאליבן" המבוססת על סדרת הספרים של רובין קאר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | כוונה להרוג | אל | ישירות לווידאו |
| 1994 | ליגה קטנה גדולה | מייק מקגריווי |  |
| 1995 | Boy Called Hate | קצין CHP |  |
| 1995 | שלוש משאלות | אבא של סקוט |  |
| 2000 | כביש 395 | מארק בראדלי |  |
| 2007 | המהלך הכי טוב שלה | גיל דייוויס |  |
| 2007 | המסור 4 | הסוכן פיטר סטרהם |  |
| 2008 | המסור 5 | הסוכן פיטר סטרהם |  |
| 2012 | האחים פרנשטיין | ג'ורג' מרטין |  |
| 2013 | ראש מתמטי | פְּקַעַת |  |
| 2014 | Boys of Abu Ghraib | קפטן הייז |  |
| 2015 | ילדים של אנשים אחרים | פרנק טאסלר |  |
| 2016 | מנודה |   | מפיק |
| 2017 | קדחת צהובה | ג'ון סמארט |  |
| 2018 | Batman: Gotham by Gaslight | ג'יימס גורדון | דיבוב |
| 2018 | Con Man | מייקי המבוגר יותר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | תוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | The return of ironside | גילט | סרט טלוויזיה |
| 1994 | Alien Nation: Dark Horizon | אפוסנו | סרט טלוויזיה |
| 1995 | סיינפלד | בילי | בפרק: "The Sponge" |
| 1996 | Them | סימון טרנט | סרט טלוויזיה |
| 1996 | Silk Stalkings | צ'יק צ'נדלר | בפרק: "Pre-Judgement Day" |
| 1997 | Arliss | דן מנוויל | בפרק: "The Real Thing" |
| 1997–1998 | Fired Up | מיקי | 2 פרקים |
| 1998 | Rhapsody in Bloom | פיל | סרט טלוויזיה |
| 1998 | Vengeance Unlimited | הבלש טום סווין | 2 פרקים |
| 1999 | It's Like, You Know... | טד | בפרק: "The Client" |
| 1999 | Get Real | ג'ייקוב פריהיל | בפרק: "Performance Anxiety" |
| 1999 | ויל וגרייס | דון גרוריו | בפרק: "Das Boob" |
| 2000–2007 | בנות גילמור | לוק דיינס | תפקיד ראשי, 153 פרקים |
| 2002 | Hollywood Squares | עצמו | 5 פרקים |
| 2002–2003 | Pyramid | עצמו | 3 פרקים |
| 2005 | Justice League Unlimited | Agent King Faraday / Franco Bertinelli | תפקיד קולי, 3 פרקים |
| 2007 | Up Close with Carrie Keagan | עצמו | בפרק: "25 October 2007" |
| 2007–2008 | Aliens in America | גארי טולוצ'וק | תפקיד ראשי |
| 2010 | 90210 | פיניגן קורט | 3 פרקים |
| 2010 | Concrete Canyons | בן סלואן | סרט טלוויזיה |
| 2010–2011 | האירוע | מייקל ביוקנן | תפקיד ראשי |
| 2011 | CSI: מיאמי | ברנדון דוואיר | בפרק: "Killer Regrets" |
| 2011 | Celebrity Ghost Stories | עצמו | בפרק: "Scott Patterson/Maria Conchita Alonso/Christopher Atkins" |
| 2012 | Love at the Christmas Table | טום פאטון | סרט טלוויזיה |
| 2015 | Kidnapped: The Hannah Anderson Story | ג'יימס דימאג'יו | סרט טלוויזיה |
| 2016 | בנות גילמור: שנה בחייהן | לוק דיינס | מיני סדרה |
| 2018 | Home & Family | עצמו | בפרק: "Scott Patterson/Tate Ellington/Alexandra Catalano" |
| 2023 - הווה | הלב של סאליבן | סאלי | תפקיד ראשי; |
הערות שוליים

↑  "Gilmore Girls actor to return home to Haddonfield", Haddonfield news, August 23, 2019. Accessed February 23, 2023. "Patterson, 60, was born in Philadelphia, Pa., grew up in Haddonfield and is an alum of Haddonfield Memorial High School."
↑  Paolino, Tammy. "Scott Patterson talks Haddonfield childhood, 'Gilmore Girls,' Comic Con and coffee", Courier-Post, August 21, 2019. Accessed February 23, 2023. "Fast forward nearly 20 years since fans first began crushing on Luke, and Patterson, who was born in Philly and grew up in Haddonfield, is still pouring coffee. But we’ll get to that in a bit.... Patterson, 60, is an alum of Haddonfield Memorial High School and attended Rutgers University before dropping out to play pro ball."
↑  Abel, Olivia. "Out of the Bullpen", People, January 28, 2002, backed up by the Internet Archive as of November 1, 2008. Accessed February 23, 2023.
↑  "MLB News, Videos, Scores, Teams, Standings, Stats".
↑  Shanks, Bill. "Former Braves first baseman Bob Watson dies at 74," BravesCentral (Sports Illustrated), Friday, May 15, 2020. Retrieved May 26, 2020
↑  Newberg, Jamey (2009). The Newberg Report 2010 (באנגלית). Brown Books Publishing Group. p. 35. ISBN 9781933651774. נבדק ב-21 בינואר 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Names in the News". Los Angeles Times. 11 בנובמבר 1986. נבדק ב-21 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Scott Patterson as Luke Danes". CWTV.com. אורכב מ-המקור ב-2006-11-10. נבדק ב-2006-09-12.
↑  "NBC Picks Up Three New Series for 2010-11 Season with "The Event", "Outsourced" and "Love Bites"". The Futon Critic. 7 במאי 2010. נבדק ב-16 במאי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hibberd, James (16 במאי 2010). "NBC's fall schedule, upfront revealed". The Hollywood Reporter. אורכב מ-המקור ב-16 ביולי 2012. נבדק ב-16 במאי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jones, Holly (2022-08-25). "'Virgin River' Author's Follow-Up 'Sullivan's Crossing' Unveils First-Look Photos (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-2023-02-23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4788509  BnF: cb14214343b (data)  GND: 1035243474  ISNI: 0000 0001 1631 722X  LCCN: no2006123364  VIAF: 44511021   WorldCat (עם VIAF): 44511021 
פטרסון במדי הנאשוויל סאונדס ב-1983
כריס סייבורג

| --- | --- |
 
כריס סייבורג וחגורת האליפות שלה
 לידה:  9 ביולי 1985 (בת 39) קוריטיבה, ברזיל 
 מידע כללי
 שם לידה:  Cristiane Justino Venancio 
 מדינה:  ברזיל ברזיל
 משקל:  65.5 ק"ג 
 גובה:  1.73 מ'
 בן או בת זוג:  Evangelista Santos (?–2011) 
 www.criscyborg.com
 ספורט
 ענף ספורט:  ג'ו ג'יטסו ברזילאי
 משקל:  נוצה
 
כריס סייבורג (באנגלית: Cris Cyborg, נולדה בשם כריסטיאן ג'סטינו, באנגלית: Cristiane Justino; נולדה ב-9 ביולי 1985) היא לוחמת MMA ברזילאית, אלופת העולם לשעבר של ה-UFC בקטגוריית משקל נוצה, אלופת העולם לשעבר של ארגון סטרייקפורס (אנ') בקטגוריית משקל נוצה ואלופת העולם לשעבר של ארגון Invicta FC (אנ') בקטגוריית משקל נוצה.
ביוגרפיה

סייבורג נולדה בקוריטיבה ברזיל בשם כריסטיאן ג'סטינו. בצעירותה, שיחקה כדוריד בליגה הלאומית של ברזיל. בשנת 2005, נישאה ללוחם ה-MMA הברזילאי אוונג'ליסטה "סייבורג" סנטוס (אנ') (ממנו אימצה את הכינוי 'סייבורג'). בדצמבר 2011, בני הזוג נפרדו. סייבורג מתגוררת בסן דייגו, ארצות הברית.
קריירה

סייבורג החלה את קריירת ה-MMA המקצוענית שלה בשנת 2005. בשנת 2009, החלה להילחם במסגרת ארגון סטרייקפורס. לקראת קרב האליפות באותה השנה, שאל אותה כתב הספורט, אהרון טרו, כמה זמן ייקח לה להכניע את היריבה שלה בחניקה. סייבורג בתגובה התנפלה על הכתב, חנקה אותו באמצעות תרגיל חניקה אחורית וגרמה לעלפונו תוך מספר שניות בודדות. ב-15 באוגוסט 2009, זכתה בתואר אלופת העולם של סטרייקפורס בקטגוריית משקל נוצה לאחר שהביסה בסיבוב הראשון את ג'ינה קראנו בנוקאאוט. הקרב בין סייבורג לקראנו (Strikeforce: Carano vs. Cyborg) היה קרב הנשים הראשון שהוכרז כאירוע המרכזי (Main event) בארגון MMA בולט. סייבורג הגנה על תואר האליפות שלה שלוש פעמים נוספות לאחר שניצחה בשלושת קרבות האליפות בנוקאאוט טכני, אולם תוצאת קרב ההגנה על האליפות השלישי נפסלה ושונתה ל-NC ‏(No contest) לאחר שסייבורג נכשלה בבדיקת דם שגרתית בה נמצאו עדויות לשימוש בסטנוזולול (Stanozolol), וסייבורג הופשטה מתואר האליפות.
בשנת 2013, חתמה סייבורג על חוזה בארגון Invicta FC (ארגון MMA ללוחמות בלבד). ב-13 ביולי 2013, סייבורג נלחמה מול מרלוס קונן (אנ'), ניצחה אותה בנוקאאוט טכני בסיבוב הרביעי, ובכך הפכה לאלופת העולם הראשונה במשקל נוצה של ארגון Invicta FC. סייבורג הגנה שלוש פעמים על תואר האליפות שלה ב-Invicta FC. ב-14 במאי 2016, נלחמה מול לזלי סמית (אנ') בקטגוריית משקל מיוחדת (Catchweight) בארגון ה-UFC, וניצחה אותה בנוקאאוט בסיבוב הראשון. בספטמבר 2016, נלחמה מול לינה לנסברג (אנ') וניצחה אותה בנוקאאוט טכני. ב-29 ביולי 2017, התמודדה מול טניה אבינגר (אנ') על תואר האליפות במשקל נוצה, במסגרת אירוע UFC 214 (אנ'), וניצחה את אבינגר בנוקאאוט טכני בסיבוב השלישי. ב-30 בדצמבר 2017, במסגרת אירוע UFC 219 (אנ'), סייבורג נלחמה בקרב הגנה על תואר האליפות מול הולי הולם וניצחה אותה בהחלטת שופטים אחידה. ב-3 במרץ 2018, במסגרת אירוע UFC 222 (אנ'), סייבורג נלחמה בקרב הגנה על תואר האליפות מול יאנה קוניצקיה (אנ') וניצחה אותה בנוקאאוט טכני בסיבוב הראשון. ב-29 בדצמבר 2018, במסגרת אירוע UFC 232 (אנ'), סייבורג נלחמה בקרב הגנה על תואר האליפות במשקל נוצה מול אלופת העולם של ה-UFC במשקל תרנגול, אמנדה נונס. סייבורג הפסידה לנונס בסיבוב הראשון בנוקאאוט ובכך צברה את ההפסד השני בקריירה שלה.
נכון לדצמבר 2018, מאזן הקרבות של סייבורג עומד על 20 ניצחונות, שני הפסדים, ו-NC אחד. ההפסד הראשון של סייבורג נרשם לה בקרב ה-MMA המקצועני הראשון שלה בשנת 2005, לאחר שהפסידה בכניעה (נעילת בריח בברך). משנת 2005, סייבורג צברה ניצחונות בלבד (מתוך 19 ניצחונות - 16 ניצחונות השיגה בנוקאאוט או בנוקאאוט טכני) עד לקרב מול נונס ב-29 בדצמבר 2018.
הערות שוליים

↑  Cris 'Cyborg' Santos Separates From Evangelista 'Cyborg' Santos, bloodyelbow,  Feb 6, 2012
↑  Female MMA Fighter (Cris Cyborg) Chokes out Reporter During Interview, MMAWorldwide
אליהו בן חור

| --- | --- |

 לידה:  1907 האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  1985 (בגיל 78 בערך)
 תאריך עלייה:  1923
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   ההגנה הצבא הבריטי הצבא הבריטי   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 ממקימי הנודדת  סגן מפקד פלוגות השדה  סגן מפקד מחוז ירושלים  מפקד אזור פתח תקווה  מפקד פלוגות השדה  מפקד מחוז ירושלים  הממונה מטעם ההגנה על חיילי היישוב בצבא הבריטי  פעיל עלייה ממדינות ערב  חבר "ועדת הנגב"  ראש אגף ההדרכה במטכ"ל  נהג זחל"מ בחטיבת גבעתי  מייסד יחידות מתנדבים לעזרת יישובי הסְפר
 פעולות ומבצעים
 המרד הערבי הגדול  מלחמת העולם השנייה   מלחמת העצמאות
 תפקידים אזרחיים
 מנהל מחלקת הנדסת הייצור בקונצרן כור
 
אליהו בן חור (1907 – 1985) היה מאלופי צה"ל במלחמת העצמאות. בשל מחלוקת עם ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון ויתר על דרגת האלוף וכטוראי נלחם כנהג זחל"ם בחטיבת גבעתי. לאחר מכן הוחזרה לו דרגת האלוף.
קורות חייו > ילדות ונעורים

אליהו בן חור נולד בויטבסק שברוסיה הלבנה, בשם אליהו כהן, השני מחמשת בניהם של אבא וסוניה כהן. ב-1915 עברה המשפחה לחרקוב, ואחרי מהפכת אוקטובר נושלה מנכסיה ועזבה את רוסיה הסובייטית. ב-1923 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב. בן חור הפסיק את לימודיו ועבד עם אביו כפועל ביישור חולות. מאוחר יותר הועסק כנהג בעיריית יפו.
קורות חייו > בהגנה

בן חור הצטרף לארגון ההגנה כנער. ב-1928 עבר קורס סגנים (המקביל לקורס מפקדי כיתות בתקופות מאוחרות יותר), וב-1930 הקים את סניף ההגנה בשכונת בורוכוב. תפקידו המבצעי הראשון בשורות ההגנה היה הוצאה להורג של בוגד, סוכן של הבולשת הבריטית שמסר לה את מקום ׳הסליק׳ של הסניף.
בתקופת מאורעות תרצ"ו - תרצ"ז שינה בן חור את תוכניות ההדרכה של ההגנה, תוך דגש על ניצול הלילה ליציאה מתחומי היישובים - "היציאה מן הגדר" בלשון התקופה - ולתקיפת הערבים בשטח הפתוח ואף ביישוביהם. ב-1936 הקים יחד עם יצחק שדה את "הנודדת" של קריית ענבים. אחר-כך מונה סגן מפקד פלוגות השדה (הפו"ש), ובהמשך לסגן מפקד מחוז ירושלים. ב-1937 מונה למפקד אזור פתח תקווה והקים יחידה להגנת מחצבות מגדל צדק. בהמשך נתמנה למפקד פלוגות השדה. ב-1938, בעת הקמת גדר הצפון, היה אחראי לאבטחת העובדים שהקימו את הגדר. לאחר מכן היה מפקד אזור ירושלים. תקופה מסוימת היה מפקד הפו"ם של מחוז תל אביב.
קורות חייו > בצבא הבריטי

ב-1940, אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה, התנדב בן חור לצבא הבריטי. הוא שרת כטוראי בכמה פלוגות הובלה, אך היה לו מעמד מיוחד כממונה מטעם ההגנה על חיילי היישוב ששרתו בצבא הוד-מלכותו.
ב-1942, בתקופת מאתיים ימי החרדה, כאשר נשקפה סכנה כי הצבא הגרמני יכבוש את מצרים ומשם ימשיך לארץ-ישראל, נמנה בן חור עם מתכנני מבצע "מצדה על הכרמל" - תוכנית לרכז, במקרה פלישה, את היישוב לקרב הרואי אחרון באזור הכרמל. הוא יזם תוכנית ולפיה, במקרה של נסיגת הצבא הבריטי ממצרים ומארץ ישראל, ינטשו אלפי מתנדבי היישוב את יחידותיהם, יערקו עם נשקם וציודם לארץ, ויישארו בה לקדם את פני האויב הגרמני.
לקראת סיום המלחמה היה בן חור פעיל בתנועות הבריחה וההעפלה, במסגרתן חצו ניצולי שואה את אירופה, ממזרחה וממרכזה, בדרך לא דרך, אל נמלי איטליה על מנת להעפיל בספינות מעפילים לארץ ישראל. הוא הכין וניהל תוכניות חשובות להברחת נשק שאספו החיילים היהודים משדות הקרב של אירופה לארץ ישראל.
בן חור שירת בצבא הבריטי שש שנים.
קורות חייו > בהגנת הנגב

אחרי המלחמה שב בן חור לארץ. הוא נטל חלק במבצעי הברחת עולים מעיראק, סוריה ולבנון בדרך היבשה. בתקופת המאבק אחרי מלחמת העולם השנייה ועד מלחמת העצמאות היה בן חור, כחבר "ועדת הנגב", האחראי על הנחת קו צינור המים (במסגרת קווי המים ל-11 הנקודות) שהתחבר לישובי הנגב המערבי, גבולות וחצרים, והמתכנן של הגנת יישובי הנגב למקרה של פלישה ערבית לדרום. הוא יזם את הורדת יחידת הפלמ"ח הראשונה לנגב.
קורות חייו > במלחמת העצמאות

ב-1947, כשבועיים לפני החלטת החלוקה, מונה בן חור לראש אגף ההדרכה בהגנה. היה ממפקדי מבצע נחשון לפריצת הדרך לירושלים להקלת המצור. על כך סיפר:
”לעולם לא אשכח את ישיבת המטה שקדמה למבצע נחשון. ידענו כי אין לנו כלום וכי מצבם של מגיני ירושלים בכל רע. אספנו את הנשק מכל המקומות האפשריים. בחזיתות שלמות בגבול תל אביב נשאר רובה אחד או שניים. שאר הנשק נלקח למבצע. הכל בוצע בהצלחה למרות הקשיים”
בהמשך מלחמת העצמאות, עם כינון צה"ל, שימש בן חור כראש אגף ההדרכה במטכ"ל, שהתווה תוכניות להפיכת מגויסים, כולל ניצולי שואה, ללוחמים שנשלחו לחזית ממחנות העולים ולפעמים ישר מהנמל. כן היה חבר בוועדת המטכ"ל לענייני משטר ונוהג.
כאשר חלק בן חור על ראש הממשלה ושר-הביטחון דוד בן-גוריון, בשאלות ניהול המלחמה ועיצוב צה"ל, העדיף לוותר על דרגת האלוף ועל מעמדו בצמרת הביטחונית, הוריד עצמו לדרגת טוראי ובחודשי המלחמה האחרונים נלחם כנהג זחל"מ במסגרת חטיבת גבעתי. לימים [דרושה הבהרה] השיב לו בן גוריון את דרגות האלוף. במרץ 1949 לאחר מבצע עובדה, המבצע האחרון של מלחמת העצמאות שבמהלכו נכבשו הנגב הדרומי ואילת, פרש אליהו בן חור מצה"ל.
קורות חייו > בארצות הברית

אחרי שחרורו עבד בן חור כנהג אוטובוס, השלים את השכלתו התיכונית, וב-1951 יצא ללימודים בארצות הברית. במשך ארבע שנים למד הנדסת ייצור באוניברסיטת דרום קליפורניה, ובהמשך עסק שנתיים בעבודה מעשית.
בתקופת שהותו בארצות הברית נתקל בן חור בפעילות הסברתית ענפה של סטודנטים ערבים, וראה צורך לפעול בהסברה לטובת העניין הישראלי. לאחר מלחמת סיני ארגן בן חור סטודנטים ישראלים לפעולות הסברה והתקפת נגד אל מול התעמולה הערבית. על כך סיפר לימים: ”נחלצנו לפעולה. עברנו על פני ערים ועיירות. סיפרנו על חיי המתח המתמידים של יישובי הספר, על המסתננים והחבלנים הערבים. הוכחנו כי מצב זה הוא שהביא לפעולת התגמול הגדולה הקרויה מבצע קדש”.
אחרי חזרתו לארץ נתמנה בן חור כמנהל מחלקת הנדסת הייצור בקונצרן "כור".
קורות חייו > עזרה ליישובי הספר

בעת מלחמת ששת הימים הקים בן חור, לפי פניית הרמטכ"ל יצחק רבין, יחידת מתנדבים לעזרת יישובי הספר, לאחר מלחמת ששת הימים היה ממייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה עם אנשי צבא נוספים. ב-1969, במהלך מלחמת ההתשה, הקים שנית, בשיתוף עם משמר הגבול, יחידת מתנדבים לשמירה ביישובי הספר. ב-1971 עבר בן חור להתגורר בקריית שמונה, ועסק, עד פרישתו ב-1975, בענייני ביטחון ופיתוח התעשייה בעיר, כעוזר לראש העירייה.
אליהו בן חור היה דעתן, איש סוער ודינמי שעמד על דעותיו. העיתונאי יורם המזרחי, שסיקר באותה עת את גזרת הצפון והכיר את בן חור מפעילותו בגבול הצפון, כתב על צד אחר באישיותו:
את סיפורו של האיש קראתי, בנסיבות שהוחזרו לו דרגותיו. באותה כתבה עתונאית נרחבת, סופר סיפור קטן שהצביע על גדולתו של האיש. באמצע הקרבות של 1948, באחד הלילות של "בטרם קרב", הודיע מ"פ לאחד מחייליו שאמור היה להתחתן אחרי המלחמה, כי הוא נותן לחייל חופשה של 24 שעות, ללכת ולראות את זוגתו בטרם קרב. החייל הקשה בפני מפקדו, "הרי רק ללכת ולחזור בטרמפים, זה יקח לי יותר מ-24 שעות. "זה מה שיש" - המ"פ לחייל. המח"ט (אליהו בן-חור) שהיה עד שמיעה לוויכוח, אמר לחייל, הנה טנדר שלי, קח אותו, ותחזור בזמן. וכך היה.
אליהו בן חור נפטר בשנת 1985 בישראל, ונקבר בבית העלמין בקריית ענבים.