stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוב מצואי
ביוגרפיה

מצואי, דור שלישי לאמריקאים ממוצא יפני, נולד בסקרמנטו בירת קליפורניה, והיה בן חצי שנה כשהוא ומשפחתו נעקרו מסקרמנטו ונכלאו בידי הממשלה הפדרלית של ארצות הברית במרכז הרילוקיישן טול לייק ב-1942, שיא מלחמת העולם השנייה. ב-1963 השלים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי לימודי תואר ראשון במדע המדינה, ולאחר מכן ב-1966 קיבל תואר שני במשפטים ממכללת הייסטינגס למשפטים של אוניברסיטת קליפורניה. בשנת 1967 ייסד קליניקה משפטית בסקרמנטו. ב-1971 נבחר מצואי אל מועצת העירייה של סקרמנטו, נבחר מחדש בבחירות 1975 והיה לסגן ראש העיר כבר ב-1977.
בבחירות אמצע הכהונה ב-1978 התמודד מצואי בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס השלישי של קליפורניה בבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שנציג המחוז המכהן ג'ון מוס הודיע על פרישה מהחיים הפוליטיים. מצואי זכה בפריימריז עם 36% מקולות הבוחרים, וגבר בין היתר על ראש עיריית סקרמנטו פיל אייזנברג וחבר האספה המדינתית של קליפורניה יוג'ים גואלקו. ביום הבחירות הכלליות גבר על סנדי סמולי, מועמדת המפלגה הרפובליקנית, עם 53% מהקולות. הייתה זו הפעם הראשונה והאחרונה בקריירתו הפוליטית בה ניצב בפני תחרות צמודה אל הקונגרס האמריקאי, והוא נבחר מחדש 13 פעמים. אחר כך הוא מעולם לא גרף פחות מ-68% מהקולות. ב-1990, בעקבות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך באותה השנה, מחוזו נספר מחדש כמחוז הקונגרס החמישי.
בשנת 1988, מצואי סייע להעברת "חוק חירויות אזרחיות 1988", שמיסד התנצלות רשמית מטעם הממשלה הפדרלית על כליאת היפנים בארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה והציע פיצוי סמלי עבור הקרבנות שנאסרו על לא עוול בכפם. בנוסף, הוא מילא תפקיד מפתח בהכרה באחד ממחנות העקורים, "מנזנר" (Manzanar) שבעמק אוונס בקליפורניה, כאתר היסטורי לאומי ב-1992. מצואי גם פעל להבטיח הקצבת אדמות בוושינגטון הבירה לבניית אנדרטה לזכר הפטריוטיות היפנית-אמריקאית במלחמת העולם השנייה. במהלך כהונתו הקונגרס היה יו"ר ועדת הקמפיין הדמוקרטית לקונגרס והחבר הבכיר מטעם סיעת המיעוט הדמוקרטית בוועדת הדרכים והאמצעים. מצואי נודע כמתנגד נחרץ להפרטת הביטוח הלאומי של ארצות הברית, והיה בעל דפוס הצבעה ליברלי בשל התנגדותו לתנועות נגד הפלות, תמיכה בזכויות להט"ב ועריכת רפורמה בתחום ניירות הערך האמריקאי. הוא גם פעל למען אשרור הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה.
במה שתהא מערכת הבחירות האחרונה שלו, ב-2004, התמוד מצואי מול הרפובליקני מייק דוגאס ונבחר בקולת לתקופת כהונתו ה-14 עם 71.4% מהקולות, לעומת 23.4 האחוזים של דוגאס. בש-24 בדצמבר אותה שנה אושפז מצואי במרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד השוכן בבת'סדה בעקבות דלקת ריאות חמורה. הדלקת החריפה בעקבות הסלמה של התסמונת המיאלודיספלסטית, שהיא הפרעה נדירה בתאי גזע הגורמת לחוסר יכולת של מח העצם לקיים באופן תקין את מחזור הדם. ב-1 בינואר 2005 נפטר. בבחירות ביניים מיוחדות למילוי מקומו נבחרה אלמנתו, דוריס מצואי, עם למעלה מ-68%, והיא הושבעה ב-10 במרץ 2005.
הערות שוליים

↑  Congressman dies of rare disease, באתר CNN‏, 3 בינואר 2005 (באנגלית)
↑  AP‏, U.S. Rep. Matsui dies at 63, באתר NBC News‏, 2 בינואר 2005 (באנגלית)
↑  גרדינר האריס, Representative Robert T. Matsui, 63, Dies, באתר הניו יורק טיימס, 3 בינואר 2005 (באנגלית)
↑  ריצ'רד סימון, House Democrat Robert Matsui dies at 63, באתר שיקגו טריביון, 3 בינואר 2005 (באנגלית)
↑  ליבי לואיס,Calif. Democratic Rep. Robert Matsui Dies, באתר NPR‏, 2 בינואר 2005 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 8333 5500  LCCN: n2004064471  SNAC: w6t44vn1  SUDOC: 083006354  US Congress: M000249  VIAF: 118849493   WorldCat (עם VIAF): 118849493
ביאלובייז'ה

| --- | --- |
סמל ביאלובייז'הסמל ביאלובייז'ה

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודלסיה פודלסיה
 מחוז:  היינווקה
 תאריך ייסוד:  המאה ה-19
 גובה:  163 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,620 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  52°42′14″N 23°51′09″E﻿ / ﻿52.703888888889°N 23.8525°E﻿ / 52.703888888889; 23.8525 
 אזור זמן:  UTC +1
 www.bialowieza.biaman.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיביאלובייז'ה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיביאלובייז'ה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ביאלובייז'ה (בפולנית: Białowieża‏ [bʲawɔˈvʲɛʐa]; באוקראינית: Біловежа; בבלארוסית: 'Белавежа, בליטאית: Bialovieža) היא עיירה בת 1,830 תושבים (נכון למרץ 2011) בפרובינציה פודלסיה שבפולין, על נהר הנרווקה (אנ'), במרכז אזור הפארק הלאומי ויער ביאלובייסקה. בעבר התקיימה בעיירה קהילה יהודית משמעותית, וערב מלחמת העולם השנייה והשואה ישבו בה 550 יהודים.
היסטוריה

ראשית ההתיישבות בביאלובייז'ה הייתה בארמון ציד קטן שנבנה במאה ה-17 עבור מלכי פולין. הכפר התפתח במקום רק לקראת סוף המאה ה-19, אז חיברה מסילת ברזל בינו לבין היינווקה הסמוכה, והדבר אפשר הקמת תעשייה קלה של ענף העץ, כמו מנסרות שהוקמו במקום והובילו להתפתחותו.
תעשיית העץ של ביאלובייז'ה נוצלה בימי מלחמת העולם הראשונה בידי הגרמנים. לאחר המלחמה זכתה חברה בריטית בשם "סנצ'ורי" בזיכיון על יערות האזור והעסיקה אלפי פועלים בביאלובייז'ה ובהיינווקה. תעשייה זו הולאמה בידי השלטונות הפולנים ב-1929.
הנאצים כבשו את ביאלובייז'ה ב-1939, אך מסרו אותה לידי ברית המועצות בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב, וחזרו וכבשו אותה רק כעבור שנה ותשעה חודשים, ביוני 1941. העיירה הייתה תחת כיבוש גרמני עד השחרור בידי הצבא האדום בקיץ 1944.
יהודי ביאלובייז'ה

הקהילה היהודית בביאלובייז'ה שראשיתה בתחילת המאה ה-19, גדלה משמעותית עם הפריחה שידע האזור בעקבות כניסת הזכיינית הבריטית סנצ'ורי לתעשיית העץ המקומית לאחר מלחמת העולם הראשונה. היהודים התגוררו ברחוב אחד בבתי עץ ואף הקימו בית כנסת. בשנות ה-20 של המאה ה-20 כבר העסיקה הקהילה המקומית רב משלה, הרב אליעזר פופקא חתנו של הרב יעקב משה ספיר. בהמשך כיהן הרב פופקא כרבה של וליז' וכרב קהילה בפילדלפיה, בנו הוא הרב ברוך אהרן פופקו.
במהלך הכיבוש הגרמני הראשוני של העיירה בספטמבר 1939 נהרג יהודי אחד מתושבי המקום, אך רבים אחרים הותקפו באלימות גם בידי מקומיים פולנים אנטישמיים.
הכיבוש הסובייטי, החזיר רבים מיהודי המקום לתעשיית העץ שהפכה קואופרטיבית, וילדי המקום למדו בבית ספר מיוחד שהוקם בידי השלטונות ושפת הלימוד בו הייתה יידיש.
עם הכיבוש הגרמני (סוף יוני - תחילת יולי 1941), הופרדו 77 גברים ונערים לעבודות כפייה, ויתר יהודי העיירה נרצחו בירי ביער סמוך.
לקריאה נוספת

רחל גרוסבאום-פסטרנק, "ביאלובייז'ה", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 139–140.
בליי

ערך זה עוסק בעיר ברוסיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל בלייסמל בליי
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קראי:  מחוז עבר הבאיקל עבר הבאיקל
 נפה:  בלייסקיי
 ראש העיר:  אנדריי מישנקו Андрей Мищенко
 תאריך ייסוד:  המאה ה-19
 שטח:  49 קמ"ר
 גובה:  600 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  11,151 (1 בינואר 2018)
  ‑ צפיפות:  279 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  51°36′N 116°38′E﻿ / ﻿51.600°N 116.633°E﻿ / 51.600; 116.633
 אזור זמן:  UTC +9
 http://balei.narod.ru
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניבליי(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניבליי(למפת מחוז עבר הבאיקל רגילה) צ'יטה קרסנוקמנסק בורזיה פטרובסק זבאיקלסקי  אגינסקויה נרצ'ינסק מוגוצ'ה שילקה סאחה יקוטיה  אמור סין מונגוליה בוריאטיה אירקוטסקבליי(למפת מחוז עבר הבאיקל מוגדלת) צ'יטה קרסנוקמנסק בורזיה פטרובסק זבאיקלסקי  אגינסקויה נרצ'ינסק מוגוצ'ה שילקה סאחה יקוטיה  אמור סין מונגוליה בוריאטיה אירקוטסקבליי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בָּלֵיי (ברוסית: Балей) היא עיר בחבל עבר הבאיקל ליד הרי בורשבסקי על חוף נהר האונדה בסיביר. בליי היא העיר הראשית של בלייסקי. העיר ממוקמת 350 ק"מ מזרח מצ'יטה ויש בה שדה תעופה. מקור השם "בליי" מטונגוסית – "מקום שבו נמצא עץ קדוש".
היסטוריה

משנת 1858 החלו עבודות במכרה זהב ליד היישוב, שנקרא אז נובוטרויצקויה. משנת 1919 עד 1920 עודד ההטמאן גריגורי סמיונוב הפקה תעשייתית והוקם מפעל הפקת הזהב "בלייזולוטו". הפקת הזהב מהווה תעשייה חשובה בעיר עד היום. בשנת 1938 ניתן לכפר בליי מעמד של עיר ושמו הנוכחי. תושבי העיר סובלים ממחלות רבות, בשל הרעלת מי התהום והבארות בתוצרי הלוואי של תעשיית הזהב.
בוב מנספילד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת טקסס
 מעסיק:  אפל 
 תפקיד:  סגן הנשיא הבכיר לטכנולוגיה בחברת אפל
 בוב מנספילד באתר אפל (ארכיון)
 
בוב מנספילד (באנגלית: Bob Mansfield) הוא סגן הנשיא הבכיר לטכנולוגיה בחברת אפל.
חייו

מנספילד קיבל תואר BSEE מאוניברסיטת טקסס בשנת 1982. לאחר מכן הוא המשיך למלא תפקיד של מנהל בכיר בחברת SGI ותפקיד של סגן נשיא להנדסה בחברת Raycer Graphics, שנרכשה על ידי אפל בשנת 1999. בעקבות הרכישה, מנספילד נשאר עם אפל כדי למלא תפקידו החדש בתור סגן הנשיא הבכיר להנדסת חומרה במק, ופיקוח על צוותים שאחראיים של מוצרים כמו iMac ו-מקבוק.
בחודש אוגוסט 2010, מנספילד השתלט על העמדה להנדסת חומרת התקנים לאחר התפטרותו של מארק פייפרמאסטר. למרות שאפל הודיעה על פרישתו של בוב מנספילד ב-28 ביוני 2012, היא הודיעה ב-27 באוגוסט 2012 שמנספילד יישאר בחברה, ויעבוד על "פרויקטים עתידיים" ועם דיווחים למנכ"ל טים קוק. אפל הכריזה ב-29 באוקטובר 2012 כי מנספילד לקח על עצמו תפקיד חדש באפל כסגן נשיא בכיר לטכנולוגיה. כמו כן, בחברת אפל מנספילד אחראי לכל הקשור לרשת האלחוטית והתקשורת האלחוטית במכשירים של החברה.
הערות שוליים

↑  אחרי סטיב ג'ובס: המנכ"ל הבא של אפל. מגזין Fortune מה-11 באוגוסט 2010.
↑  אפל: להתראות לחומרת ההנדסה של בוב מנספילד, שלום לשל דן ריקיו. מאתר "Ars Technica", מה-12 ביולי 2012.
↑  מידע אודות עובדי חברת אפל באתר אפל. מקור מה-9 באוגוסט 2010.
↑  בוב מנספילד, סגן הנשיא הבכיר של הנדסת התוכנה, פורש, באתר אפל, מה-28 ביוני 2012.
↑  קרייג פדריהי, סגן הנשיא של אפל להנדסת תוכנה של מקינטוש, ודן ריקיו, סגן הנשיא של צוות הנדסת החומרה, קודמו לסגני הנשיאים הבכירים. אתר אפל, מה-27 באוגוסט 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6zq6qn7 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בוב מקנאב

רוברט "בוב" מקנאב (אנגלית: Robert "Bob" McNab; נולד ב-20 ביולי 1943 בהאדרספילד, יורקשייר) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
מקאנב החל את הקריירה שלו בהאדרספילד טאון, המועדון המקומי של עיר הולדתו, ושיחק שם כשבעים משחקים במשך שלוש עונות. הוחתם בארסנל על ידי ברטי מי באוקטובר 1966, וזכה מיד למקום קבוע בהרכב המועדון. מקנאב השתתף עם ארסנל במשחקי גמר גביע הליגה של 1968 ו-1969, בהם הפסיד המועדון ללידס יונייטד ולסווינדון טאון בהתאמה.
הופעת הבכורה של מקנאב במדי נבחרת אנגליה הייתה במשחק נגד נבחרת רומניה ב-6 בנובמבר 1968, ומקנאב השתתף בשלושה משחקים נוספים במדי נבחרתו אך לא הצליח להפוך לשחקן קבוע בסגל הנבחרת. ברמה הארצית הוא זכה ליותר הצלחה, בעיקר כאשר שחקני ארסנל הצליחו לזכות בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970 ובדאבל בעונת 1970/1971. מקנאב החסון היה חלק מחוליית ההגנה של ארסנל ביחד עם פט רייס ופרנק מקלינטוק, ובעונת הדאבל הוא שיחק ב-62 משחקים מתוך 64 בכל המסגרות.
מקנאב המשיך לשחק עבור ארסנל לאורך רוב שנות ה-70 המוקדמות, כולל ההפסד ללידס יונייטד בגמר גביע ה-FA של 1972; אולם, הוא החמיץ את רוב עונת 1971/1972 בגלל פציעה והוחלף על ידי סמי נלסון, אך בעונה שלאחר מכן החלים ושיחק ביותר מ-50 משחקים. בעונת 1973/1974 הוא נפצע פעם נוספת, ולפיכך חלק את עמדת הבלם השמאלי עם נלסון בשתי העונות הבאות. ב-1975 נאמר למקנאב בן ה-32 כי המועדון לא זקוק יותר לשירותיו כיוון שיש לו מחליף צעיר יותר, והוא שוחרר בקיץ בהעברה חופשית. מקנאב שיחק ב-365 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שישה שערים.
לאחר שעזב את ארסנל הוא שיחק בוולבס, ולאחר מכן עבר לסן אנטוניו ת'אנדר מה-NASL. לאחר ששיחק בארצות הברית הוא חזר לאנגליה כדי לשחק במועדון הכדורגל בארנט, ולבסוף חצה את האוקיינוס האטלנטי פעם על מנת לשחק בוונקובר וייטקאפס הקנדית ולאמן אותה, לפני שפרש כליל ממשחק פעיל.
מקנאב היגר ללוס אנג'לס לאחר פרישתו, שם הוא גם מתגורר באופן קבוע ועובד בפיתוח נדל"ן. ב-1999 הוא היה חלק מקבוצת אנשים בראשון מילאן מנדריץ' שרכשה את פורטסמות', ולמשך זמן קצר הוא חזר מפרישתו והיה המאמן הזמני של המועדון לאחר פיטוריו של אלן בול בדצמבר 1999, עד למינויו של טוני פוליס בחודש שלאחר מכן.
מלבד היותו כדורגלן הוא עסק בשנות ה-70 גם בתחום הטלוויזיה.  מקנאב היה חלק מהפאנל המיוחד של רשת ITV בזמן מונדיאל 1970, וב-1973 השתתף כשחקן אורח בסדרת טלוויזיה מקומית.
לקריאה נוספת

Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. ISBN 1-899429-03-4
הערות שוליים

↑  כתבה בעיתון הגארדיאן
↑  כתבה בעיתון האינדפנדנט
בליז במשחקים האולימפיים לנוער

| --- | --- |
בליז
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  BIZ
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 2010 • 2014 • 2018
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 לא השתתפה
בליז משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער בליזי לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתתפות של ספורטאי הנוער הבליזים היא בעיקר סמלית.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של בליז למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שלושה ספורטאים שהתחרו באתלטיקה. המשלחת לא הגיעה להישגים והשתתפותה היא סמלית. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים אופניים ואתלטיקה.
ראו גם

בליז במשחקים האולימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
בית העלמין טיחווינסקויה

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 דת:  נצרות אורתודוקסית
 תאריך הקמה:  1823
 מיקום:  הנפה המרכזית, סנקט פטרבורג
 קואורדינטות:  59°55′22″N 30°23′10″E﻿ / ﻿59.922777777778°N 30.386111111111°E﻿ / 59.922777777778; 30.386111111111
  (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) בית העלמין טיחווינסקויה(למפת סנקט פטרבורג רגילה) בית העלמין טיחווינסקויה he
 
בית העלמין טיחווינסקויה (ברוסית: Тихвинское кладбище) הוא בית קברות, הממוקם בשטח שהיה שייך בעבר למנזר אלכסנדר נבסקי, בסנקט פטרבורג.
אנשים מפורסמים הקבורים בבית העלמין

פיודור דוסטויבסקי
פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי
ניקולאי רימסקי-קורסקוב
מודסט מוסורגסקי
אלכסנדר בורודין
מיכאיל גלינקה
ניקולאי קרמזין
איוואן קרילוב
אנטון רובינשטיין
מילי באלאקירב
צזאר קואי
אלכסנדר דארגומיז'סקי
וסילי ז'וקובסקי
בוב מורס

| --- | --- |

 לידה:  4 בינואר 1951 (בן 73) פילדלפיה, ארצות הברית 
 עמדה:  סמול פורוורד 
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  9
 מכללה:  אוניברסיטת פנסילבניה
 דראפט:  בחירה 32, 1972 באפלו ברייבס
 קבוצות כשחקן
 1972–1981 1981–1984 1984–1986:  פלקנסטרו וארזה שארקס דאנטיב פלקנסטרו רג'אנה
 הישגים כשחקן
 הגביע הבין-יבשתי בכדורסל (1973)  3 גביעי אירופה לאלופות (1973, 1975, 1976)  גביע ספורטה (1980)  4 אליפויות ליגת העל האיטלקית בכדורסל (1973, 1974, 1977, 1978)  הגביע האיטלקי בכדורסל (1973)  50 הכדורסלנים הגדולים בתולדות פיב"א (1991)  50 התורמים הגדולים ליורוליג (2008)
 
רוברט דאנקן מורס (באנגלית: Robert Duncan Morse; נולד ב-4 בינואר 1951) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. הוא נבחר לאחד מ-50 הכדורסלנים הגדולים בתולדות פיב"א ב-1991, ובשנת 2008 לאחד מ-50 התורמים הגדולים ליורוליג.
קריירת מכללות

מורס סיים את לימודיו באוניברסיטת פנסילבניה ב-1972, לאחר ששיחק כדורסל מכללות בפן קווייקרס, קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה. הוא הוביל את הקבוצה בקליעות בכל אחת משלוש העונות, מ-1969/70 עד 1971/72, בהן מאזן הניצחונות-הפסדים של הקבוצה היה 78–6, כולל שתי הופעות ברבע גמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל של ה-NCAA ב-1971 ו-1972. מורס נבחר להיכל התהילה חמשת הגדולים של פילדלפיה ב-1977.
קריירת מועדונים

יכולת הקליעה של מורס עזרה לפלקנסטרו וארזה האיטלקית לזכות בשלושה גביעי אירופה לאלופות בשנות ה-70 (1973, 1975 ו-1976) בשבע הופעות רצופות בגמר היורוליג, ולזכות בארבע אליפויות איטליה (1973, 1974, 1977, 1978). מורס היה מלך הסלים של הסרייה א' בשש עונות, וב-11 עונות ששיחק בה העמיד ממוצעים של 27.8 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק. הוא קלע 60.9% מהשדה, 85.9% מקו העונשין ו-54.5% מהשלוש.
לאחר הפרישה

בשנת 2007 קיבל מורס תואר שני באומנויות באיטלקית מאוניברסיטת וירג'יניה. בשנת 2009, כהוקרה על תרומתו על המגרש ומחוצה לו, הפכה מועצת העיר של וארזה את מורס לאזרח כבוד של העיר. בשנת 2016, לאחר תשע שנים של הוראת איטלקית במכללת סנט מרי באינדיאנה, פרש מורס מהוראה. הוא מתגורר בפורטלנד, אורגון.
הערות שוליים

↑  Robert Morse, אוניברסיטת פנסילבניה
↑  סטטיסטיקות, באתר ליגת העל האיטלקית בכדורסל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017132836  VIAF: 4017150869801822190001   WorldCat (עם VIAF): 4017150869801822190001
בית העלמין חובנסקויה

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 תאריך הקמה:  1972
 שטח:  1.97 קמ"ר
 מיקום:  יישוב סוסנסקויה, מוסקבה
 קואורדינטות:  55°36′41″N 37°26′51″E﻿ / ﻿55.611516666667°N 37.447627777778°E﻿ / 55.611516666667; 37.447627777778
 he
 
בית העלמין חובנסקויה (ברוסית: Хованское кладбище) הוא בית הקברות הגדול ביותר במוסקבה, הממוקם ביישוב סוסנסקויה  שבמחוז האדמיניסטרטיבי מוסקבה החדשה.
בית העלמין חובנסקויה נוסד ב-1972, קיבל את שמו מהכפר ניקולו-חובנסקויה, שלידו הוא שוכן.
אנשים מפורסמים הקבורים בבית העלמין

אליזבטה ביקובה (אנ')
נינה רומשקובה
בוריס מורוקוב (אנ')
רוסלנה קורשונובה
ולדימיר אסטפובסקי (אנ')
ז'אנה פרוחורנקו (אנ')
טטיאנה וליקנובה
איוואן ספרונוב
סרגיי טימופייב (רו')
אסלן אוסויאן
בית הכנסת בפאזאנן שטראסה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת שנחרב 
 כתובת:  שרלוטנבורג 
 מיקום:  שרלוטנבורג-וילמרסדורף 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1912
 תאריך פתיחה רשמי:  1912 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו רומנסקית 
 קואורדינטות:  52°30′16″N 13°19′42″E﻿ / ﻿52.50433°N 13.3284°E﻿ / 52.50433; 13.3284
 he
 
בית הכנסת בפאזאנן שטראסה (בגרמנית: Synagogue Fasanenstrasse) היה בית כנסת של היהדות הרפורמית שנפתח בברלין ב-26 באוגוסט 1912 בשכונת שרלוטנבורג, קרוב לתחנת הרכבת ברלין גן החיות.
היסטוריה

הקהילה היהודית בשרלוטנבורג גדלה במהירות, ובשנת 1905 סוכם על נחיצות בנייתו של בית הכנסת החדש באזור. הבניין נבנה בסגנון נאו-רומנסקי ונפתח בשנת 1912. הוא כלל אולם תפילות ל-1,720 מתפללים ובית הספר. לאו בק היה בין מנהיגי הקהילה. החזן הראשי היה מגנוס דווידסון. בנוסף להיותו חזן ראשי הוא היה תורם קבוע לכתב עת בנושא חזנות שהיה יוצא לאור בשנים 1927–1938 על ידי ליאון קורניצר.
וילהלם השני, קיסר גרמניה נכח בפתיחת בית הכנסת, דבר שגרר ביקורת קשה מצד קורט טוכולסקי.
כבר בשנת 1931 מתפללי בית הכנסת הותקפו על ידי האס אה. למרות הקשיים, התפילות במקום התקיימו עד לשנת 1936. במהלך ליל הבדולח הבניין נהרס בהוראה ישירה של יוזף גבלס. לאחר ביזה של הבניין הוא נשרף. בשנת 1939 שרידי הבניין הועברו לחזקת הדואר. בשנת 1943 הבניין סבל מפגיעות של הפצצות.
לאחר השואה מספר היהודים בברלין היה קטן. ראש הקהילה, היינץ גלינסקי, ביקש להקים על יסודות הבניין מרכז קהילתי. בשנת 1957 וילי ברנדט השתתף בטקס הנחת אבן הפינה של הבניין החדש. הבניין החדש נפתח בשנת 1959, וחלק מחזית הבניין המקורי שולב בו.
בשנת 2006 כלל הבניין רק מרכז חינוך, ומשרדי הקהילה עברו לבניין חדש.
הערות שוליים

↑  עדותו של אורי בן ארי ביד ושם על שריפת בית הכנסת
בית הספר המקצועי צ'יוקאנול

צ'יוקאנול (ברומנית: Ciocanul) היה בית הספר המקצועי הראשון, שהוקם ברומניה. בית הספר הוקם ב-1899, בבוקרשט, בירת רומניה, על ידי התעשיין היהודי אדולף סולומון, על מגרש שנרכש על ידו ב-1889, ופעל, עם הפסקות קצרות, עד 1948, כאשר פורק. צ'יוקאנול נועד לילדים העניים של יהדות בוקרשט, כדי להכין כוח אדם מקצועי עבור התעשייה הרומנית המתפתחת.
צ'יוקאנול, ברומנית, זה "הפטיש", אך מקובל גם כחלופה הרומנית לשם "מכבי".
בית הספר הוקם באזור היהודי של בוקרשט, בדרך דודשט 127. לבית הספר היו מחלקת מכניקה, מחלקת מסגרות, מחלקת tinichigerie, מחלקה אלקטרו-טכנית ומחלקת מתקני חימום (מ-1915). תקופת הלימודים ארכה ארבע שנים והחניכים הנזקקים קיבלו מלגות, צורכי לימוד ובגדים. מחזור כלל בין 60 ל-80 תלמידים והתעודות זכו להכרה גם מחוץ לרומניה.
תנאי הקבלה לבית הספר כללו גיל 14 לפחות, 4 שנות לימוד ובריאות טובה. ב-1913 דמי הרישום היו 36 לאי ועלות שנתית לפנימיה 500 לאי. יתומים התקבלו בחינם. שעות הלימודים בקיץ היו בין 6 ל-12 בבוקר ובין 13.30 ל-18 אחרי הצהריים. בחורף השעות היו בין 7.30 ל-12 בבוקר ובין 13 ל-18 אחרי הצהריים.
מקצועות הלימוד היו: מכניקה תאורטית, גרמנית, פיזיקה וטכנולוגיה, אלקטרוניקה, מתמטיקה והנדסה, הנהלת חשבונות, תולדות היהודים, היגיינה, ציור, חינוך גופני, רומנית, היסטוריה, גאוגרפיה ומוזיקה.
ארנה מכבי

מאחורי המבנים של בית הספר השתרע מגרש גדול, שנוצל להקמת מגרש כדורגל בשם ארנה מכבי (ברומנית: Arena Maccabi). ב-1919 הוקם שם מועדון הספורט מכבי בוקרשט.
הערות שוליים

↑  O stradă celebră din București a dispărut. Au rămas doar poveștile (ברומנית)
↑  שילוב של גגנים ופחחים, עיבוד לוחות פח דקים לצורכי יצירת גגות פח, מרזבים, ארובות וכדומה.
↑  Strada Școala Ciocanul (1899-1948) (ברומנית)
↑  Evreii din Romania 1900 - 1920, עמוד 391 (ברומנית)
↑  Stadioane uitate ale Bucureștilor – Arena Dudești (ברומנית)
ביג בנד (פלורידה)

המפה מראה את חוף ביג בנד של פלורידה בכחול, ואת אזור ביג בנד באדום.
אזור ביג בנד (Big Bend) הוא שם לא רשמי של אזור בפלורידה, ארצות הברית, ללא גבולות רשמיים, המשתרע על מספר מחוזות במדינת פלורידה בתחום "ידית המחבת" (באנגלית: Florida Panhandle), ממזרח לנהר אפלצ'יקולה. חוף ביג בנד הוא חוף ביצתי ללא איי מחסום המשתרע לאורך מפרץ מקסיקו החל מנהר אוקלוקוני ועד לכף אנקלוטה.
ארגונים פרטיים שמציינים כי הם משרתים את אזור ביג בנד כוללים לרוב את המחוזות פרנקלין, גדסדן, ג'פרסון, לאון, ליברטי, מדיסון, טיילור ווואקאלה באזור השירות שלהם. העיר העיקרית באזור היא טלהאסי.
חוף ביג בנד הוא חוף המשתרע לאורך כ-350 ק"מ (220 מייל) משפך נהר אוקלוקוני סביב מפרץ אפלאצ'ה ובמורד החוף המערבי של חצי האי פלורידה. רצועת חוף זו כוללת את החופים של מחוזות וואקאלה, ג'פרסון, טיילור, דיקסי, לוי, סיטרוס, הרננדו ופאסקו. חוף ביג בנד הוא אזור קרסטי טבוע, המכוסה בביצה מלוחה. הוא כולל מעיינות מים מתוקים, שוניות צדפות, ואת הדלתא של נהר סווני.
ביאלה סלאטינה

| --- | --- |
בניין עיריית ביאלה סלטינה
בניין עיריית ביאלה סלטינה
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מחוז:  וראצה
 ראש העיר:  ונצ'יסלאב וסילב
 שטח:  82.383 קמ"ר
 גובה:  99 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  12,260 (15 במרץ 2024)
 קואורדינטות:  43°28′N 23°56′E﻿ / ﻿43.467°N 23.933°E﻿ / 43.467; 23.933
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.byala-slatina.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור ביאלה סלאטינה(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור ביאלה סלאטינה(למפת מחוז וראצה רגילה) וראצה קוזלודוי מזדרה אוריאחובו קריבודול רומניה פלבן לובץ' סופיה מונטנהביאלה סלאטינה(למפת מחוז וראצה מוגדלת) וראצה קוזלודוי מזדרה אוריאחובו קריבודול רומניה פלבן לובץ' סופיה מונטנהביאלה סלאטינה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ביאלה סלאטינה (בבולגרית: Бяла Слатина) היא עיר בצפון מערב בולגריה, השלישית בגודלה במחוז וראצה ושוכנת 101 ק"מ צפונית מהבירה סופיה ו-41 ק"מ מבירת המחוז וראצה.