stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לייזל ג'ונס
ביוגרפיה

לייזל ג'ונס נולדה בקתרין, הטריטוריה הצפונית. היא התאמנה תחת הדרכתו של קן ווד במועדון השחייה רדקליף שבסקרבורו, קווינסלנד, יחד עם חבריה לנבחרת הלאומית אלופי העולם ג'ף היוגיל וג'סיקה שיפר. לאחר שלא הצליחה לזכות במדליית זהב באתונה החליטה לעבור להתאמן תחת הדרכתו של המאמן יליד שווייץ סטפאן וידמר, יחד עם האלופה ושיאנית העולם בסגנון החתירה ליבי טריקט בבריזביין. לאחר המעבר היא החלה לשתף את הציבור בחופשיות על הדיכאון והבעיות בהערכה העצמית שלה שהטרידו אותה, וזאת בעקבות דחיפתה לאור הזרקורים בגיל צעיר.
תחילת הקריירה של ג'ונס הייתה באולימפיאדת סידני (2000) שבה זכתה בשתי מדליות כסף. במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.49 דקות אחרי מייגן קוואן מארצות הברית (1:07.05 דקות) ולפני שיאנית העולם פני היינס מדרום אפריקה (1:07.55 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:01.59 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש (3:58.30 דקות) ולפני יפן (4:04.16 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפוקואוקה בשנת 2001 זכתה ג'ונס בשתי מדליות. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.96 דקות, אחרי לו קסיוג'ואן מסין (1:07.18 דקות) ולפני אגנס קובאץ' מהונגריה (1:08.50 דקות) ומדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא תחרות חדש של 4:01.50 דקות, לפני ארצות הברית (4:01.81 דקות) וסין (4:02.53 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום ה-4 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:25.46 דקות, ראשונה הייתה קובאץ' (2:24.90 דקות).
במשחקי חבר העמים שנערכו במנצ'סטר, אנגליה ביולי 2002, זכתה ג'ונס ב-3 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר חזה (1:08.74 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה (2:25.93 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:03.70 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה ביוקוהמה, יפן באוגוסט 2002 זכתה ג'ונס במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:00.50 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה (2:26.42 דקות).
ביוגרפיה > שיא עולם ראשון

באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה בשנת 2003 כבר בשלב חצי הגמר קבעה ג'ונס שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.37 דקות, שיפור לשיאה של היינס (1:06.52 דקות). למחרת היא לא הצליחה לשחזר את יכולתה וזכתה רק במדליית ארד (1:07.47 דקות) אחרי קסיוג'ואן (1:06.80 דקות) ואמנדה בירד מארצות הברית (1:07.42 דקות). במשחה ל-200 מטר חזה היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 2:24.83 דקות, אחרי בירד שהשוותה את שיא העולם 2:22.99 דקות ולפני הוי קווי מסין (2:25.78 דקות). במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב היא זכתה במדליית ארד נוספת בתוצאה של 4:01.37 דקות, אחרי סין (3:59.89 דקות) וארצות הברית (4:00.83 דקות).
חודש לפני המשחקים האולימפיים קבעה ג'ונס שיא עולם חדש בפעם הראשונה במשחה ל-200 מטר חזה (2:22.96 דקות, 3 מאיות השנייה מהר משיאה של בירד). יומיים מאוחר יותר החזירה לעצמה בירד את שיא העולם (2:22.44 דקות), במסגרת המבחנים האמריקאים לאולימפיאדה.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה ג'ונס במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.16 דקות, אחרי קסיוג'ואן (1:06.64 דקות) ובת ארצה ברוק הנסון (1:07.15 דקות). בשלב חצי הגמר קבעה ג'ונס שיא אולימפי חדש בתוצאה של 1:06.78 דקות. במשחה ל-200 מטר חזה היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 2:23.60 דקות אחרי בירד (2:23.37 דקות, שיא אולימפי חדש) ולפני אן פולסקה מגרמניה (2:25.82 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב היא וחברותיה זכו במדליית זהב בשיא עולם חדש בתוצאה של 3:57.32 דקות לפני ארצות הברית (3:59.12 דקות) וגרמניה (4:00.72 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול בשנת 2005 זכתה ג'ונס ב-3 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.25 דקות (5 מאיות השנייה איטי משיא העולם של ג'סיקה הארדי), לפני הארדי (1:06.62 דקות) וטארה קירק (1:07.43 דקות), שתיהן מארצות הברית. במשחה ל-200 מטר חזה היא ניצחה בפער עצום בשיא עולם חדש (2:21.72 דקות), לפני פולסקה מגרמניה (2:25.84 דקות) ומירנה יוקיץ' מאוסטריה (2:27.11 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא תחרות חדש (3:57.47 דקות) לפני ארצות הברית (3:59.92 דקות) וגרמניה (4:02.51 דקות).
ביוגרפיה > התחרות האיכותית ביותר

במשחקי חבר העמים שנערכו במלבורן, אוסטרליה במרץ 2006, זכתה ג'ונס ב-4 מדליות זהב בכל משחי החזה וקבעה 3 שיאי עולם חדשים. במשחה ל-100 מטר חזה (1:05.09 דקות, שיא העולם הנוכחי), במשחה ל-200 מטר חזה (2:20.54 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (3:56.30 דקות). בנוסף היא ניצחה במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.55 שניות, לפני בת ארצה האלופה ושיאנית העולם ג'ייד אדמיסטון.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן בשנת 2007 זכתה ג'ונס ב-4 מדליות, 3 מהן זהב. במשחה ל-100 מטר חזה בשיא תחרות חדש (1:05.72 דקות) לפני קירק (1:06.34 דקות) ואנה חליסטונובה מאוקראינה (1:07.27 דקות). במשחה ל-200 מטר חזה (2:21.84 דקות) לפני קירסטי באלפור מבריטניה ומייגן ג'נדריק (2:25.94 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש (3:55.74 דקות) לפני ארצות הברית (3:58.31 דקות) וסין (4:01.97 דקות). בנוסף, היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה (30.70 שניות) אחרי הרדי (30.63 שניות) ולפני קירק (31.05 שניות).
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה ג'ונס בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אולימפי חדש בתוצאה של 1:05.17 דקות, לפני רבקה סוני מארצות הברית (1:06.73 דקות) ויוקיץ' (1:07.34 דקות) ובמשחה ל-4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש (3:52.69 דקות) לפני ארצות הברית (3:53.30 דקות) וסין (3:56.11 דקות). בנוסף, היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה (2:22.05 דקות), לאחר שהפסידה לסוני (2:20.22 דקות) ששיפרה את שיאה העולמי ולפני שרה נורדנסטם מנורווגיה (2:23.02 דקות).
בשנת 2009 ג'ונס יצאה במסע פרסום מטעם WSPA - ארגון עולמי למען הגנה על בעלי חיים, כנגד ציד לווייתנים באוסטרליה ובניו זילנד.
ג'ונס החליטה שלא להשתתף באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 על מנת להשלים את לימודיה, ושיאה העולמי במשחה ל-100 מטר חזה נישבר באליפות על ידי סוני (1:04.84 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באירווין, ארצות הברית באוגוסט 2010 זכתה ג'ונס ב-3 מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה (1:05.66 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה (2:23.23 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (3:56.96 דקות). בנוסף, היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה (30.78 שניות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה ג'ונס בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.25 דקות, אחרי סוני (1:05.05 דקות) ולפני ליפינג ג'י מסין (1:06.52 דקות). מדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:57.13 דקות, אחרי ארצות הברית (3:52.36 דקות) וסין (3:55.61 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 31.01 שניות.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה ג'ונס במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אמילי סיבום, אלישיה קוטס ומלני שלנגר בתוצאה של 3:54.02 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:52.05 דקות ולפני יפן (3:55.73 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.95 דקות ולא הצליחה להגן על תוארה.
השגים

בסך הכל קבעה ג'ונס 12 שיא עולם, 8 שיאי עולם אישיים (4 במשחה 100 חזה, אחד מהם בבריכה של 25 מטר ו-4 במשחה 200 חזה, אחד מהם בבריכה של 25 מטר).
ג'ונס זכתה בתואר שחיינית השנה בעולם בשנים 2005 ו-2006.
ג'ונס זכתה בתואר שחיינית השנה באזור האוקיינוס השקט בשנים 2003, 2005 ו-2006.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חזה
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה
הערות שוליים

↑  Commonwealth Games Medallists - Swimming and Diving (Women), www.gbrathletics.com
↑  Pan Pacific Swimming Championships, www.gbrathletics.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AWR: AWE2455b  ISNI: 0000 0004 9792 4065  LCCN: no2016172076  Trove: 695081  VIAF: 8269148451588715970000   WorldCat (עם VIAF): 8269148451588715970000
מארי בארך

| --- | --- |
 לידה:  1744 
 פטירה:  31 במרץ 1827 (בגיל 83 בערך) 
 שם לידה:  Marie Knudsen 
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 
מארי בארך, לשעבר קנודסן (בדנית: Marie Barch;‏ 1744 - 31 במרץ 1827), הייתה בלרינה דנית, חלוצה בתחום הבלט הקלאסי בארצה.
ביוגרפיה

בארך סיימה את לימודיה בתיאטרון המלכותי הדני בגיל 14, בעונת 1758–1759. במדינה, שעד אז ראתה על בימת המחול בעיקר רקדנים ממוצא זר, נמנתה בארך עם החלוצים בתחום הבלט הדני, והיא בין הראשונים שהוכרו כרקדני בלט ילידי דנמרק: עונת 1758–1759 הייתה אולי הפעם הראשונה שרקדנים ילידי דנמרק השתתפו בלהקת הבלט של התיאטרון.
בעת הופעת הבכורה שלה, הייתה בארך מאורסת לעמיתה למחול ובעלה לעתיד, קרל וילהלם בארך, בן לאומן, שהופיע לראשונה כרקדן באותה הדמנות וחלק עמה את מעמד החלוציות. ידוע שהוא, לפחות, למד אצל מנהל הבלט האיטלקי של התיאטרון, אנטוני קומו, וייתכן שגם היא למדה אצלו. קומו, לשעבר חבר בלהקה האיטלקית של פייטרו מיניוטי, התמנה למנהל הבלט הראשון של התיאטרון רק שלוש שנים קודם לכן, ועליו הוטלה המשימה להכשיר את להקת הבלט הראשונה שלו.
בני הזוג בארך נחלו הצלחה רבתי בהופעת הבכורה שלהם וזכו לאהדת הקהל. מארי בארך נהנתה מהערכה הודות לכשרונה ויכולתה וניתנה לה משרה קבועה בתיאטרון. בשנת 1761 העליבה הרקדנית הראשונה של התיאטרון אותו זמן, האיטלקייה אנה ג'רינגלי קומו את אנה בארך, וארוסה התלונן לפני מנהל הבלט |(בעלה של העולבת). כתוצאה מכך, פוטרו שניהם, אלא שהפיטורין גרמו לגל מחאות כזה בקרב הקהל, שבני הזוג הוחזרו למשרותיהם וזכו לתשואות רמות מקהל הצופים בשובם. התקרית הביאה בסופו של דבר לכך, שהזוג קומו איבד את מקומו בתיאטרון בשנת 1763.
בארך נהנתה מקריירה מוצלחת במשך ארבעים שנה. בן-זוגה היה לרקדן הדני הראשון שלמד מעבר לים (וינה, ב-1763) והיה לרקדן שני, מלחין ומנהל בלט בשם בלבד לפני שפרש בשנת 1775. מארי בארך לא פרשה עד לאחר עונת 1798–1799.
לינצ'ינג

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  שאנדונג
 נציבות עירונית:  לְיַאוֹצֶ'נְג
 שטח:  954 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה עירונית:  794,529 (2020)
  ‑ צפיפות:  832.8 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  36°50′42″N 115°42′00″E﻿ / ﻿36.84500°N 115.70000°E﻿ / 36.84500; 115.70000
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.linqing.gov.cn/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןלינצ'ינג(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןלינצ'ינג(למפת שאנדונג רגילה) ג'ינאן צ'ינגדאו ליניי ווייפאנג ג'ינינג הדזה ינטאי טאילינצ'ינג(למפת שאנדונג מוגדלת) ג'ינאן צ'ינגדאו ליניי ווייפאנג ג'ינינג הדזה ינטאי טאילינצ'ינג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לִינְצִ'ינְג (בסינית מפושטת: 临清; בסינית מסורתית: 臨清; בפין-יין: Línqīng) היא נפה עירונית השייכת לנציבות העירונית לְיָאוצֶ'נְג במחוז שאנדונג שבמזרח הרפובליקה העממית של סין.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנפה מנתה 794,529 תושבים. העיר שוכנת בנקודת המפגש בין התעלה הגדולה של סין לנהר וֵיי ורחוקה 380 קילומטרים מבייג'ינג על קו מסילת הברזל גִ'ינְגגְ'יוּ שבין בייג'ינג להונג קונג. שטח הנפה הוא 954 קמ"ר וגובהה נע בין 29 מטרים ל-38 מטרים מעל פני הים. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא ℃12.8, הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה היא ℃41.4 והנמוכה ביותר ℃22.1-. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 590.4 מ"מ. בעיר יש בממוצע 205 ימים בשנה חופשיים מקרה ו-2,661 שעות שמש בשנה.
העיר לינצ'ינג חייבת את הקמתה לתעלה הגדולה של סין (ומשום כך בנויים רחובותיה הראשיים במקביל לתעלה) שהייתה הגורם לשגשוגה הכלכלי של העיר במשך שנים רבות. קטע התעלה המגיע אליה מדרום, מהעיר לְיָאוצֶ'נְג, מכונה "תעלת לוּ" וכיום לא זורמים בו מים בכל עונות השנה. קטע התעלה היוצא צפונה לכיוון העיר טיינג'ין מכונה "התעלה הצפונית" ומנצל את מימיו של הנהר וֵיי, ולכן יש בו מים כל השנה.
בשל התעלה הגדולה היה לעיר תפקיד כלכלי חשוב בהיסטוריה של סין. בתקופות השלטון של שושלת מינג ושושלת צ'ינג הייתה העיר מרכז גדול לסחר במוצרי טקסטיל. העיר הייתה גם המרכז הגדול ביותר בצפון סין לאחסון והפצת של דגנים. הממשלה המרכזית בנתה אסמים בעיר ומשרד ממשלתי פיקח על הפצת הדגנים. לתעשיית הלבנים של העיר יצא שם ברחבי סין והעיר הייתה חייבת לספק מיליון לבנים בשנה לבניית הארמונות הקיסריים. לינצ'ינג התפרסמה כמקום בו יוצרו הרעפים בשימוש החומה הגדולה של סין והעיר האסורה. כיום מבוססת הכלכלה המשגשגת של העיר על מספר מפעלי תעשייה קלה.
מלבד התעלה הגדולה של סין כוללים מוקדי המשיכה התיירותיים של העיר את הצוק הבולט של העיר, סטופה, מסגד וחורבות בית המכס ששימש פעם לגביית מס מעבר מתעבורת הסחר בתעלה הגדולה. פגודת שֶׁאלִי בסמוך לתעלה הגדולה היא נקודת ציון ידועה בעיר.
העיר, שבה ביקר פעם המיסיונר והסינולוג האיטלקי הידוע, מטאו ריצ'י בדרכו לבייג'ינג, הייתה מ-1931 מקומו מושבו של פרפקט אפוסטולי (לטינית prœfectus), אם כי המשרה לא אוישה מ-1981.
הערות שוליים

↑  China: Shāndōng (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  במדינות שבהם התנאים אינם מאפשרים הקמת דיוקסיה ממנים מיסיונר שהוא כומר קתולי לעמוד בראש יחידה ארגונית האחראית על טריטוריה.
לואיג'י ריבה

לואיג'י "גיגי" ריבה (באיטלקית: Luigi Riva;‏ 7 בנובמבר 1944 – 22 בינואר 2024), שנודע גם בכינוי "קול הרעם", היה כדורגלן איטלקי. היה השחקן הגדול ביותר בתולדות קליארי, וגדול כובשי נבחרת איטליה בכל הזמנים. זכה עם נבחרת איטליה ביורו 1968, ועלה עם נבחרתו לגמר מונדיאל 1970, וזאת לאחר שבאותה עונה הוביל את קבוצתו קליארי לאליפות היחידה בתולדותיה.
לואיג'י נפטר מהתקף לב ב-22 בינואר 2024.
תארים

סרייה א': 1969/1970
אליפות אירופה בכדורגל: 1968
גביע העולם בכדורגל (מקום שני): 1970
הערות שוליים

↑  FIFA Tournaments - Players & Coaches - Gigi RIVA - Player Profile - FIFA.com, web.archive.org, ‏2015-09-09
↑  Gigi Riva, è morto il mito del calcio italiano: nessuno ha segnato tanto come lui in azzurro, Calcio - La Repubblica, ‏22 בינואר 2024 (באיטלקית)
↑  אגדת איטליה ג'יג'י ריבה הלך לעולמו, באתר ערוץ הספורט, 22 בינואר 2024
↑  ג'יג'י ריבה, מלך שערי נבחרת איטליה בכל הזמנים, הלך לעולמו, באתר ynet, 22 בינואר 2024
| נבחרת איטליה – יורו 1968 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 אלברטוסי •  2 אנסטסי •  3 אנקילטי •  4 ברצלינו •  5 בורניץ' •  6 בולגרלי •  7 קסטאנו •  8 דה סיסטי •  9 דומנגיני •  10 פאקטי •   11 פריני •  12 גארנרי • 13 ג'וליאנו •  14 לודטי • 15 מאצולה • 16 פראטי • 17 ריבה • 18 ריברה • 19 רוסאטו • 20 סלבדורה • 21 ויירי • 22 זוף • מאמן: ולקארג'י |  1 אלברטוסי •  2 אנסטסי •  3 אנקילטי •  4 ברצלינו •  5 בורניץ' •  6 בולגרלי •  7 קסטאנו •  8 דה סיסטי •  9 דומנגיני •  10 פאקטי •   11 פריני •  12 גארנרי • 13 ג'וליאנו •  14 לודטי • 15 מאצולה • 16 פראטי • 17 ריבה • 18 ריברה • 19 רוסאטו • 20 סלבדורה • 21 ויירי • 22 זוף • מאמן: ולקארג'י | איטליה |
| נבחרת איטליה – מונדיאל 1970 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 אלברטוסי •  2 בורניץ' •  3 פאקטי •  4 פולטי •  5 צ'רה •  6 פרנטה •  7 ניקולאי •  8 רוסטו •  9 פויה •  10 ברטיני •   11 ריבה •  12 זוף • 13 דומנגיני •  14 ריברה • 15 מאצולה • 16 דה סיסטי • 17 ויירי • 18 ג'וליאנו • 19 גורי • 20 בונינסניה • 21 פורינו • 22 פראטי • מאמן: ולקרג'י |  1 אלברטוסי •  2 בורניץ' •  3 פאקטי •  4 פולטי •  5 צ'רה •  6 פרנטה •  7 ניקולאי •  8 רוסטו •  9 פויה •  10 ברטיני •   11 ריבה •  12 זוף • 13 דומנגיני •  14 ריברה • 15 מאצולה • 16 דה סיסטי • 17 ויירי • 18 ג'וליאנו • 19 גורי • 20 בונינסניה • 21 פורינו • 22 פראטי • מאמן: ולקרג'י | איטליה |
| נבחרת איטליה – מונדיאל 1974 |
| --- | --- | --- |
|  1 זוף •  2 ספינוסי •  3 פאקטי •  4 בנטי •  5 מוריני •  6 בורניץ' •  7 מאצולה •  8 קאפלו •  9 קינאליה •  10 ריברה •   11 ריבה •  12 אלברטוסי • 13 סבאדיני •  14 בלוג'י • 15 וילסון • 16 ג'וליאנו • 17 רה צ'קוני • 18 קאוזיו • 19 אנסטסי • 20 בונינסניה • 21 פוליצ'י • 22 קסטליני • מאמן: ולקארג'י |  1 זוף •  2 ספינוסי •  3 פאקטי •  4 בנטי •  5 מוריני •  6 בורניץ' •  7 מאצולה •  8 קאפלו •  9 קינאליה •  10 ריברה •   11 ריבה •  12 אלברטוסי • 13 סבאדיני •  14 בלוג'י • 15 וילסון • 16 ג'וליאנו • 17 רה צ'קוני • 18 קאוזיו • 19 אנסטסי • 20 בונינסניה • 21 פוליצ'י • 22 קסטליני • מאמן: ולקארג'י | איטליה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5571229  GND: 124234704  ICCU: CFIV049665  LCCN: n79041026  VIAF: 39457605   WorldCat (עם VIAF): 39457605 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים איטלקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מארק יודול

מארק אמרי יודול (באנגלית: Mark Emery Udall; נולד ב-18 ביולי 1950) הוא פוליטיקאי אמריקאי לשעבר, חבר המפלגה הדמוקרטית. יודול ייצג את מדינת קולורדו בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית — תחילה בבית הנבחרים (2009-1999) ולאחר מכן בסנאט (2015-2009). כמו כן, טרם היבחרו לקונגרס, היה חבר בבית הנבחרים המדינתי של קולורדו. בבחירות 2014 הפסיד את מושבו בסנאט ליריבו קורי גרדנר. לאורך הקריירה שלו הגה חקיקות לתמיכה באנרגיה מתחדשת, הרחבת הפארקים הלאומיים של ארצות הברית והגנה על משאבי הטבע.
הערות שוליים

↑  AP‏, GOP Senator Won't Seek 3rd Term In 2008, באתר CBS News‏, 15 בינואר 2007 (באנגלית)
↑  גרגורי ודאלה, Race to Succeed Senate-Bidding Colorado Rep. Udall Already Getting Crowded, באתר הניו יורק טיימס, 2 במאי 2007 (באנגלית)
↑  מייקל ריילי, Attack ads fail to shift Udall’s lead, באתר דנוור פוסט, 23 בספטמבר 2008 (באנגלית)
↑  לין בארטלס, GOP challengers for Sen. Mark Udall’s seat face big challenges, באתר דנוור פוסט, 12 ביולי 2013 (באנגלית)
↑  ולארי ריצ'רדסון, Colorado marijuana VIPs raise green stuff for Sen. Mark Udall, באתר וושינגטון טיימס, 25 בספטמבר 2014 (באנגלית)
↑  ניה-מקילה הנדרסון, Another poll shows Cory Gardner ahead in Colorado. Is the seat slipping away from Democrats?, באתר וושינגטון פוסט, 22 באוקטובר 2014 (באנגלית)
↑  איאן שוורץ, MSNBC's Wagner: Udall's "Singular Focus" on Women's Issues Has Been The Problem For His Campaign, באתר RealClearPolitics‏, 31 באוקטובר 2014 (באנגלית)
↑  פול לואיס, Colorado Republican Cory Gardner ousts Mark Udall in decisive Senate win, באתר הגרדיאן, 5 בנובמבר 2014 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2013086958  US Congress: U000038  VIAF: 305236793   WorldCat (עם VIAF): 305236793
מארי אראנה

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1949 (בת 75) לימה, פרו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן, Weinberg College of Arts and Sciences 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 mariearana.net
 
מארי אראנה (Marie Arana; נולדה ב-15 בספטמבר 1949) היא עורכת, סופרת ומבקרת ספרים אמריקנית.
ביוגרפיה

אראנה נולדה בפרו לאב פרואני ואם אמריקנית. בהיותה בת תשע עברה להתגורר בארצות הברית. לאראנה תואר ראשון בתרבות רוסית מאוניברסיטת נורת'ווסטרן ותואר שני בלינגוויסטיקה מאוניברסיטת הונג קונג.
אראנה שימשה כעורכת ראשית וכסגנית מנהלת בשתי הוצאות אמריקניות גדולות, הארקורט ברייס וסיימון ושוסטר, ומאז 1993 עורכת את 'עולם הספרים', מדור הספרות בוושינגטון פוסט. במסגרת זו ערכה אוסף מאמרים של כתבי ה'וושינגטון פוסט' על אמנות הכתיבה, The Writing Life, שראתה אור ב-2002. כמו כן הייתה חברה במועצת המנהלים של האגודה הלאומית למבקרי ספרות ושל האגודה הלאומית של עיתונאים היספניים, וכיהנה בוועדת השופטים לפרס פוליצר.
ספרה הראשון, American Chica: Two Worlds, One Childhood (לא תורגם לעברית), מתעד את זכרונותיה כנערה הגדלה בין התרבות ההיספנית לאמריקנית. הספר נבחר לאחד המועמדים הסופיים לפרס 'ספר השנה (National Book Award) ב-2001. ספרה השני, צלופן, הוא רומן סאטירי המתרחש בעמק ה
אמזונאס בפרו. כמו כן פרסמה מספר רב של מאמרים וביקורות ספרים במגוון כתבי עת, בהם USA Today, מגזין הסמית'סוניאן ונשיונל ג'יאוגרפיק.
מארק ואליינטה

מארק ואליינטה הרנאנדס (בספרדית: Marc Valiente Hernández; נולד ב-29 במרץ 1987) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הבלם בגואה.
קריירה

ואליינטה נולד בגרנולר, עיר במחוז ברצלונה שבקטלוניה, ספרד, וב-1997 הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה. ואליינטה החל את קריירת הבוגרים בקבוצת השלישית והשנייה של המועדון, אך לא הצליח להגיע לקבוצה הראשונה וב-2008 עזב לסביליה. גם בסביליה הוא החל את דרכו בקבוצת המשנה ורק ב-2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית הראשונה במדי הקבוצה הראשונה של סביליה. בעונת 2009/2010 זכה עם סביליה בקופה דל ריי. בסיום העונה עבר לריאל ואיאדוליד בה שיחק חמש עונות, בליגת המשנה ובליגה הבכירה בספרד.
בקיץ 2015 חתם במכבי חיפה. את שער הבכורה כבש מול הפועל עכו בחודש אוקטובר. בתום העונה זכתה חיפה בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב בניצחון 1-0 על מכבי תל אביב במשחק הגמר. בקיץ 2017 שוחרר מחיפה.
ב-27 ביוני 2018 חתם בפרטיזן בלגרד.
ב-25 ביולי 2019 חתם בספורטינג חיחון מהליגה הספרדית השנייה.
בקיץ 2022 חתם בגואה מהסופר ליג ההודי.
קריירה > קריירת נבחרות

בצעירותו שיחק ואליינטה בנבחרות ספרד עד גיל 19 ועד גיל 20, ואף זכה עם הנבחרת הספרדית באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 שהתקיימה בשנת 2006 בפולין. בנוסף לכך לוואליינטה יש הופעה אחת בנבחרת קטלוניה.
תארים

אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19: 2006
קופה דל ריי: 2009/2010
גביע המדינה: 2015/2016
הגביע הסרבי: 2018/2019
הערות שוליים

↑  מארק ואליינטה ירוק, כתבה באתר מכבי חיפה, 2 ביולי 2015
↑  אתר ערוץ הספורט – sport5.co.il, באתר m.sport5.co.il
מוזיקת צ'יל-אאוט

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  דראם אנד בייס, אמביינט, האוס, אלקטרוניקה
 מקורות תרבותיים:  אמצע שנות ה-90, הממלכה המאוחדת, אירופה, איביזה, סן פרנסיסקו, אמריקה הדרומית
 מוצא:  אירופה 
 כלים:  סינתיסיזר ממוחשב
 פופולריות מיינסטרים:  בינונית
 סוגות היתוך
 דאונטמפו, טריפ הופ, אמבינט האוס
 
צ'יל-אאוט (באנגלית: Chill-out) הוא מונח המשמש לתיאור סגנונות מוזיקליים שונים אשר מטרתם הרגעה, או השראת אווירה נינוחה בעת השמעתם. מוזיקת צ'יל אאוט היא לא אלקטרונית בהכרח, אם כי לרוב נעשה ביצירתה שימוש באלמנטים אלקטרוניים.
כמו כן, בשל ההגדרה הבעייתית של סגנון זה, הרי שהוא חופף עם ז'אנרים רבים אחרים, בין אם במוזיקה האתנית, האלקטרונית או אפילו הג'אז. קשה להצביע על חלוצים בז'אנר מאחר שנדמה שמוזיקה רגועה הייתה מאז ומתמיד.
בשנים האחרונות ניתן להבחין בדבר אחד בולט בסגנון המוזיקה שהוגדרה כ"צ'יל אאוט". מתוך כמה וכמה הרכבים מוכרים וגם כאלה שלא, קיים הרכב בולט אחד - "אניגמה". ההרכב, בראשו של מיכאל קרצו, יצר מוזיקה מרגיעה של צלילים בשילוב אלמנטים אלקטרוניים, אשר לרוב מלווה בשירה או קולות רקע בלבד. קיימים לחנים רבים שלהם אשר נוצלו כפסקולים לסרטים רבים ונעימות רקע. למרות שישנם אנשים שלא מגלים חיבור לסגנון זה, יש המזהים בין יצירותיהם את המפורסמת שבהן - "Return To Innocence". יצירות אחרות מקבלות עוצמה רבה יותר, שאינה בהכרח מרגיעה. בין המרגיעות אפשר להבחין בקיומן של מנגינות חושניות. דוגמה ליצירה שכזו ניתן למצוא בשיר "Smell of Desire", שאפילו שמו מרמז לכך. הלחן הוא שונה עם מקצב לא רועש אך ששומר על עוצמתו. בכלל בכל היצירות של הרכב זה יש משהו גותי, אפלולי ומסתורי. לרוב מנגינות ללא מילים אך עם אמירה מאוד מובהקת.
קיימים עוד הרכבים שונים ומוכרים בני זמננו. "ואנגליס" הוא מבין המוכרים ביותר, אשר לרוב משתמשים במנגינותיו כמוזיקת חתונות. אולם, כאן מדובר במשהו שונה. ישנן יצירות שמזכירות בלחן שלהם משהו כנסייתי ומאוד רוחני. יש כאלה מכילים טקסטים המדברים על נצרות.
רצועת צ'יל אאוט Wickethewok - Deepecho
ראו גם

מוזיקת העידן החדש
אמביינט
טריפ הופ
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוג קאבין רפובליקנס

| --- | --- |

 פעילות:  זכויות להט"ב בארצות הברית שדלנות למען המפלגה הרפובליקנית
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  וושינגטון די. סי., ארצות הברית
 נשיא:  קלארק קופר
 תקופת הפעילות:  1977–הווה (כ־47 שנים)
 www.logcabin.org
 
לוג קאבין רפובליקנס (באנגלית: Log Cabin Republicans (בעברית: רפובליקאנים של בקתת עץ) או LCR) הוא ארגון אמריקאי הפועל מתוך המפלגה הרפובליקנית ודוגל בשוויון זכויות לכל תושבי ארצות הברית. הארגון עוסק בשדלנות ותמיכה במפלגה ופועל למען זכויות להט"ב בארצות הברית.
החל ממאי 2010 קלארק קופר הוא המנהל בפועל של הארגון. קופר הוא יוצא ממשל ג'ורג' ווקר בוש, והיה בעברו יועץ לשגרירות ארצות הברית באו"ם.
מקור השם הוא בנשיא ארצות הברית הראשון מטעם המפלגה הרפובליקנית, אברהם לינקולן, שנולד בבקתת עץ (Log Cabin).
הארגון פועל ב-34  סניפים ב-26 מדינות ובוושינגטון די. סי.
היסטוריה

הארגון הוקם בשנת 1977 בקליפורניה, כיוזמה רפובליקנית המתנגדת ליוזמת בריגס, אשר נועדה למנוע מהומוסקסואלים ולסביות (או כל מי שתומך בפומבי בזכויות להט"ב) ללמד במערכת החינוך הציבורית.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1992, הארגון החליט שלא לתמוך במועמד המפלגה ג'ורג' הרברט ווקר בוש לכהונה שנייה, מכיוון שלא גינה קולות הומופובים לכאורה בתוך ועידת המפלגה.
בבחירות 2004 הקבוצה התנגדה שוב למועמד המפלגה לנשיאות- ג'ורג' ווקר בוש, בשל תמיכתו בחוק פדרלי המתנגד לנישואים חד-מיניים. בבחירות 2008, מועמד המפלגה ג'ון מקיין התנגד לחוק שנתמך על ידי בוש, ולכן נתמך על ידי הארגון.
בבחירות 2012, מיט רומני היה מועמד המפלגה לנשיאות. אמנם רומני התנגד לביטול החוק אל תשאל, אל תספר, אך למרות זאת הארגון תמך בו, זאת בשל דעותיו הביטחוניות והכלכליות.
בבחירות 2016 הארגון הכריז על חוסר תמיכה במועמד דונלד טראמפ, אשר לבסוף זכה במועמדות המפלגה ובנשיאות עצמה.
עמדות

הארגון תמוך בעמדות המפלגה הרפובליקנית- הגבלת השלטון, חיזוק הביטחון הלאומי, קפיטליזם, כלכלת שוק ומיסים נמוכים. לטענת הארגון, התנגדות לזכויות להט"ב אינה עולה בקנה אחד עם ערכי החירות של המפלגה.
הארגון אינו מחזיק בדעה רשמית בכל מה שקשור להפלות.
פסק דין לוג קאבין רפובליקנס נ' ארצות הברית

בשנת 2004 הוגשה בקליפורניה תביעה פדרלית כנגד מדיניות "אל תשאל, אל תספר" על ידי הארגון. המשפט החל בשנת 2010, וטענת התביעה הייתה שהמדיניות פוגעת בזכויותיהם של חיילים הומואים וחיילות לסביות לחופש הביטוי. מנגד, טענה המדינה כי המדיניות חיונית להשגת אינטרסים ממשלתיים לגיטימיים. התביעה הציגה הצהרות שונות של נשיא ארצות הברית ברק אובמה, בהן אמר: "המדיניות אינה תורמת לביטחוננו הלאומי", "המדיניות מחלישה את חוסננו הלאומי" וביטולה של המדיניות חיוני למען ביטחוננו הלאומי". לפי התביעה, הצהרות אלה בלבד ממלאות את אחריות התובעים להוכיח את טענותיהם כנגד המדיניות, ומאלצות את השופטים לפסוק לטובת לוג קאבין רפובליקנס.
ב-9 בספטמבר 2010 פסק בית המשפט שהחוק הפדרלי "אל תשאל, אל תספר" איננו חוקתי, שכן הוא מפר את התיקון הראשון והתיקון החמישי לחוקת ארצות הברית.
ראו גם

יוזמת בריגס