stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס פרייד
עבודתו

בשנת 1893 אחותו מייבל פרייד התחתנה עם ויליאם ניקולסון, ארבע שנים לאחר שהשניים נפגשו בזמן שלמדו בבית הספר לאמנות של הוברט פון הרקומר בבושיי, בהרטפורדשייר. באותה שנה הקימו פרייד וניקולסון את השותפות "Beggarstaff" ("הקבצנים") שנמשכה עד 1899, והפיקו עיצובים גרפיים וכרזות חדשניות של פוסטרים.
בין 1894 ל־1899 ניסה פרייד את ידו כשחקן, בקטעים קצרים בכמה הצגות. בנה של אלן טרי, אדוארד גורדון קרייג, עימו סייר פרייד בסקוטלנד בשנת 1895, תיאר את גיימס כ"אחד הציירים הטובים שחיו אי פעם ואחד הלבבות הגדולים ביותר עלי אדמות". אבל לקרייג לא היו שום אשליות לגבי היכולת הדרמטית של פרייד: "כשחקן הוא מעולם לא היה קיים: אבל רעיון המשחק, רעיון התיאטרון – או ליתר דיוק האווירה של המקום, הייתה לה הרבה משמעות. כן, אני חושב שהוא קיבל הרבה 'השראה' מתיאטרון – המחשבה והתחושה כמו של מקום קסום".
הוא היה מקורב לחברה הבינלאומית לפסלים וציירים משנת 1901 וסגן נשיא החברה בשנת 1921.
תערוכת היחיד הראשונה נערכה בגלריה ביילי בשנת 1911. הוא גם הציג בגלריה גופיל, בגלריית לסטר, בגלריית גרוסוונור, בסלון לונדון, במועדון האמנות החדשה באנגליה, באוניברסיטת רויאל היברניאן, במכון המלכותי של גלאזגו לאמנויות היפות, ובאקדמיה הסקוטית המלכותית.
בשנת 1934 נבחר לחבר כבוד במכון המלכותי לציירי שמן.
עבודתו היחידה כמעצב תיאטרון הייתה להפקה בתיאטרון סבוי בשנת 1930.
הוא חלה בשנת 1939, ונפטר ב־24 בפברואר 1941 בבית החולים סנט מרי אבוטס בקנזינגטון.
קבלתו בעולם האמנות

פרייד לא היה שייך לאף אסכולה או תנועה אמנותית. עבודתו זכתה להערכה רבה בחייו.
בשנת 1922 תיאר אותו פרנק רוטר, בספרו "אמנים עכשוויים", כ"מפליא". אבל היו לו רק שתי תערוכות יחיד, בשנת 1911 בגלריה ביילי ובשנת 1933 בגלריות לסטר.
בשנת 1949 נערכה תערוכת זיכרון של מועצת האמנות באדינבורו, ברייטון ולונדון.
עבודתו כצייר זכתה לתשומת לב מעטה עד 1992, אז נערכה תערוכה בגלריה הלאומית הסקוטית לאמנות מודרנית באדינבורו.
גלריה

עץ המלכה אליזבת
כלה
ויליאם ניקולסון
שער מגזין
שער מגזין
גן נטוש
נוף רומנטי
הערות שוליים

↑  Pryde, James Ferrier, Benezit Dictionary of Artists (באנגלית)
↑  Pryde, James Ferrier (1866–1941), artist and designer, Oxford Dictionary of National Biography (באנגלית)
↑  Colin Campbell (1990) The Beggarstaff Posters: The Work of James Pryde and William Nicholson. London: Barrie & Jenkins
↑  James Pryde; the Edgar Allan Poe of Painting (ארכיון)
↑  The Correspondence of James McNeill Whistler :: Biography, www.whistler.arts.gla.ac.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007384457505171  PLWABN: 9810627736005606  AGSA: 2950  BNE: XX5575631  BnF: cb135118750 (data)  GND: 11630605X  ISNI: 0000 0003 6861 1636  LCCN: nr91017824  NGV: 4326  RKD: 208406  SNAC: w65h8t83  SUDOC: 050384872  Trove: 1082475  ULAN: 500018191  VIAF: 64754739   WorldCat (עם VIAF): 64754739
ג'וני כהן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 46  מפקד גדוד 198  מפקד חטיבה 600
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן    מבצע צוק איתן
 
ג'וני כהן (נולד ב-1972) הוא הוא קצין שריון במילואים בצה"ל בדרגת אלוף-משנה. כיהן כמפקד חטיבה 600, וכראש פרויקט צי"ד וחופת את"ר בזרוע היבשה.
ביוגרפיה

כהן החל את שירותו בחיל הקשר ושירת בין השאר כקצין קשר בגדוד שריון וכמפקד פלוגת השלמה חילית של חיל הקשר. ב-1997 עבר הסבה מלאה לשריון, לרבות אימון מתקדם וקורסי פיקוד. בחיל השריון הוא שימש תחילה כמפקד מחלקה בפלוגת צמ"פ, מפקד פלוגת צמ"פ ומפקד פלוגה מבצעית בגדוד 52, אז עלה לדרגת רב-סרן. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 46, בהמשך כעוזר קצין אג"ם בעוצבת הפלדה במלחמת לבנון השנייה וקצין אג"ם של חטיבה 401. במהלך מבצע עופרת יצוקה פיקד על גדוד 46 שלחם לצד חטיבת גולני. ב-2009 מונה למפקד גדוד 198 בחטיבה 460, ביולי 2011 מונה לקצין אג"ם של אוגדה 162 אשר השתתפה במבצע עמוד ענן וביולי 2013 מונה למפקד חטיבה 600, חטיבת שריון במילואים וכיהן בתפקיד עד סגירתה באפריל 2014. במבצע צוק איתן שימש מפקד המרכז לאימוני חטיבות והצטרף לצוות הקרב החטיבתי של חטיבה 460. שימש ראש מחלקת תורה והדרכה וראש פרויקט צי"ד וחופת את"ר בזרוע היבשה.
הערות שוליים

↑  גדוד "עזוז" - 198 - "להכשיר את האדם שבטנק לנצח", אתר יד לשריון
↑  מח"ט חדש בחטיבה 600, חטיבת נתיבי האש, אתר יד לשריון
↑  חטיבת השריון 600 - נ ס ג ר ה!, אתר יד לשריון
ברווז צדפות

| ברווז צדפות |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ברווזיים
תת־משפחה:: ברווזי צדפות
סוג:: ברווז צדפות
שם מדעי
 Chloephaga ‏אייטון, 1838

ברווז צדפות או אווז צדפות (שם מדעי: Chloephaga) הוא סוג של עופות מים מאמריקה הדרומית השייכים למשפחת הברווזיים. ברווזים אלה דומים לאווזים ורובם מכונים בשם זה, אף שאינם שייכים לתת-משפחת האווזים אלא לברווזי הצדפות הקטנים מהם. הם קרובי משפחתם של אווז אורינוקו (שכמוהם אינו אווז אמיתי), הטדורנה והיאורית.
לברווזים אלו רגליים ארוכות, גוף לבן או אפרפר, צוואר ארוך מט ומקור קצר וחרוטי. כולם חיים בדרום אמריקה, באזורים ממוזגים והם מצויים הרבה זמן מחוץ למים, בשדות או בחופים. הם אוכלי עשב או אוכלי אצות ורכיכות שונות.
מינים

אווז מגלני (Chloephaga picta)
אווז הקלפ (Chloephaga hybrida)
אווז ראש אפר (Chloephaga poliocephala)
אווז אדום ראש (Chloephaga rubidiceps)
Chloephaga robusta - נכחד
בעבר שייכו לסוג זה גם את אווז האנדים, אך כיום הוא כלול בסוג נאוצ'ן לצד אווז אורינוקו.
ג'יימס לואיס

ג'יימס טיילור לואיס (באנגלית: James Taylor Lewis;‏ 30 באוקטובר 1819 –  5 באוגוסט 1904) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מוויסקונסין, איש המפלגה הדמוקרטית ולאחר מכן המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית המחוקקים של מדינתו, על שני בתיו, בשנים 1852–1854, לאחר מכן ועד 1856, כסגן מושל המדינה הרביעי, כמזכיר המדינה השביעי בשנים 1862–1864, ולאחר מכן ועד 1866 כמושל ויסקונסין התשיעי.
ראשית חייו

ג'יימס לואיס נולד בעיירה קלרנדון שבצפון מדינת ניו יורק, כבנם של שובאל לואיס ואשתו הראשונה אלינור (לבית רוברטסון). אביו היה חוואי וקולונל במיליציה של מדינת ניו יורק, והחזיק בבעלותו אחוזות גדולות בניו יורק ובטריטוריית ויסקונסין. ג'יימס היה השלישי מבין ארבעה בנים. ב-1834 נפטרה אימו, ואביו נישא בשנית לפרנה ניקולס, שסייעה בגידולו.
לואיס התחנך בבתי ספר ציבוריים והשלים את חינוכו באנגלית ובלימודים קלאסיים באקדמיית קלארקסון ובסמינר קלינטון. מגיל צעיר הוא גילה עניין בנושאי צבא, והשתתף בפעילות המיליציה של ניו יורק. ב-1838 הוא קיבל דרגת סמל, וב-1840 הוא היה ללוטננט ברגימנט ה-215. ב-1842 החל לואיס ללמוד משפטים בקלארקסון בהדרכתו של הנרי ר. סלדן, שלימים היה סגן מושל מדינת ניו יורק. לזמן קצר הוא לימד בבתי הספר של המחוז סביב לקלארקסון. לאחר שהשלים את לימודיו, הוצעה לו שותפות במשרד עורכי דין בקלינטון שבניו יורק, אך הוא דחה את ההצעה, ותחת זאת הוא בחר לעבור מערבה לטריטוריית ויסקונסין והתיישב בעיר קולומבוס, שהייתה למקום מגוריו העיקרי עד יומו האחרון.
קריירה

בקולומבוס התקבל לואיס ללשכת עורכי הדין. בשנים 1846–1852 הוא שימש בתפקידי התובע המחוזי ושופט, ונבחר לתקופות כהונה באספה המדינתית של ויסקונסין ובסנאט שלה. הוא גם היה חבר בוועידת החוקה של ויסקונסין של 1847–1848, בה הוא ייצג את מחוז קולומביה. לואיס היה חבר במסדר העצמאי של העמיתים יוצאי הדופן בקולומבוס, וכיהן כראש הסניף ב-1851. בשנים 1854–1856 כיהן לואיס כסגן מושל ויסקונסין, ובשנים 1862–1864 כמזכיר המדינה שלה.
לאחר שנבחר כמועמד מטעם הרפובליקנים תומכי האיחוד, נבחר לואיס כמושל ויסקונסין, תפקיד בו הוא כיהן מ-6 בינואר 1864 ועד 5 בינואר 1866. הוא היה אחרון מושלי המדינה שכיהנו במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית, ובתקופה זו הוא דאג לגיוס הכוחות שנדרשו למאמץ המלחמתי ולסיוע עבורם ועבור משפחותיהם. הוא ביקר את הכוחות בשדה המערכה, וסייע להקים בתי חולים בוויסקונסין למען הפצועים. בבחירות של 1865 הוא בחר שלא להתמודד לתקופת כהונה שנייה. הנשיא אברהם לינקולן הציע לו תפקיד דיפלומטי, אך תחת זאת הוא בחר לשוב לעיסוקו בעריכת דין בקולומבוס.
חיים אישיים

ב-1845 נשא לואיס לאישה את אורלינה מ. סטרגיס מקלארקסון, ניו יורק. לשניים נולדו ארבעה ילדים.
ג'יימס לואיס נפטר בקולומבוס ב-4 באוגוסט 1904. הוא נטמן בבית הקברות הילסייד שבעיר. ביתו לשעבר הוכנס ב-1982 אל המרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1727-1728
הערות שוליים

1 2 3  "War Governor off State Dead; James T. Lewis Died Yesterday in Columbus. Was Honored by Laurence; Was in Public Life From Early Manhood and Has Served the State Well. A Friend of the Soldiers". The Post-Crescent. Appleton, Wisconsin. August 5, 1904. Page 8, column 1.
1 2  The United States Biographical Dictionary and Portrait Gallery of Eminent and Self-made Men. Vol. Wisconsin. Chicago: American Biographical Publishing Company. 1877. pp. 5–7.
↑  Davis, Julie; Garfield, Leonard T. (December 8, 1981). "National Register of Historic Places Inventory - Nomination Form: Lewis, Gov. James T., House". National Archives Catalog. National Archives and Records Administration.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1191221733  LCCN: n95060983  SNAC: w68k7vnp  VIAF: 14019005   WorldCat (עם VIAF): 14019005
בלייק האריסון

| --- | --- |

האריסון בטקס חלוקת פרסי הבאפט"א, 2009
 לידה:  23 ביולי 1985 (בן 39) פקהאם, לונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  מכללת בריט לאמנויות הבמה  East 15 Acting School  בייקון'ס קולג' 
 פרופיל ב-IMDb
 
בלייק האריסון (באנגלית: Blake Harrison; נולד ב-1985) הוא שחקן אנגלי, המוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד ניל סאת'רלנד בסדרה זוכת הבאפט"א "קרועים" של ערוץ E4.
ביוגרפיה

האריסון נולד בפקהאם שבלונדון. הוא כיכב בשלוש עונות ובשני סרטי קולנוע של הקומדיה זוכת הפרסים "קרועים". עוד בטלוויזיה שיחק האריסון בסדרות הקומיות "Way to Go" ו"הוא והיא" של ערוץ BBC Three, בסדרה הקומית "Big Bad World" של קומדי סנטרל, בפרודיה על ספרי דיקנס "בית קדרות לממכר וכאלה", ובסדרה "The Bill". האריסון כיכב בכל שלוש העונות של הסדרה "The Increasingly Poor Decisions of Todd Margaret" של דייוויד קרוס.
בתיאטרון הופיע האריסון במחזה "Step 9 of 12" בטרפלגר סטודיוס בלונדון, ובמחזה "The Accidental Lives of Memories" בתיאטרון וייט בר.
האריסון שיחק בסרטי הקולנוע "Keeping Rosy" לצדה של מקסין פיק, וב"לאחד את הרובינסונים" יחד עם טימותי ספול. הוא כיכב בסרט הקצר "Her Eyes Met With Mine" בהפקת "Slightly Ajar Productions".
ב-2014 גילם האריסון את אלפי בסיטקום "Edge of Heaven" של רשת ITV.
האריסון דיבב את סקופ בגרסאות הבריטית והאמריקאית של סדרת הטלוויזיה לילדים "בוב הבנאי".
ב-2016 שיחק האריסון בתפקיד טוראי פייק בעיבוד הקולנועי של הסדרה "הצבא של אבא".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | לאחד את הרובינסונים | Reuniting the Rubins | ניק |  |
| 2011 |  | Mancrush | ויל | סרט קצר |
| 2011 | קרועים: הסרט | The Inbetweeners Movie |  |  |
| 2014 |  | Keeping Rosy | רוג'ר |  |
| 2014 |  | Queen of Diamonds |  | סרט קצר |
| 2014 | קרועים 2 | The Inbetweeners 2 | ניל סאת'רלנד |  |
| 2016 | הצבא של אבא | Dad's Army | טוראי פייק |  |
| 2017 |  | Hooves of Clay | גאי | סרט קצר |
| TBA |  | Spread |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 |  | The Bill | פיט מונקס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2008–2010 | קרועים | The Inbetweeners | ניל סאת'רלנד | סדרת טלוויזיה |
| 2010–2011 | הוא והיא | Him & Her | בארני | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2010–2012, 2016 | טוד מרגרט | The Increasingly Poor Decisions of Todd Margaret | דייב | סדרת טלוויזיה |
| 2011 |  | Day of the Match Aka Halftime | דני | פרק פיילוט |
| 2011–2012 |  | White Van Man | ריקי | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2012 | בית קדרות לממכר וכאלה | Bleak Old Shop of Stuff | סמולקום | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2012 |  | Comedy Showcase | סטיב לוסון | בפרק "The Function Room" |
| 2012 |  | Them From That Thing | תפקידים שונים | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2013 |  | Way to Go | סקוט | סדרת טלוויזיה |
| 2013 |  | Big Bad World | בן טרנבול | סדרת טלוויזיה |
| 2014 |  | Edge of Heaven | אלפי | סדרת טלוויזיה |
| 2014 |  | Homeboys | דייוויד | סרט טלוויזיה |
| 2015 |  | Tripped | דני | מיני-סדרה |
| 2015– | בוב הבנאי | Bob The Builder | סקופ | דיבוב |
| 2016 | הודיני ודויל | Houdini and Doyle | ליימן ביגס | בפרק "Spring-Heel'd Jack" |
| 2017 | החשוד העיקרי 1973 | Prime Suspect 1973 | סמל בילוש ספנסר גיבס | מיני-סדרה |
| 2017 | בידיים טובות | Trust Me | קארל | סדרת טלוויזיה |
| 2018 | שערורייה אנגלית למדי | A Very English Scandal | אנדרו ניוטון | מיני-סדרה |
| 2019–2023 | עולם בלהבות | World on Fire | סטן רדינגס | 8 פרקים |
| 2020–2021 | קתרינה | The Great | אלוף-משנה סבנקה | 3 פרקים |
| 2023 | ערים (אנ') | Still Up | ואגי | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Way To Go". British Comedy Guide. BCG. 2013. אורכב מ-המקור ב-2016-07-19. נבדק ב-12 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Football". BBC Three. 27 בספטמבר 2010. ארכיון מ-25 בספטמבר 2010. נבדק ב-12 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Inbetweeners star Blake Harrison and Caroline Quentin in Big Bad World – First Look". Radio Times. Immediate Media Company Limited. 28 בינואר 2013. ארכיון מ-30 בינואר 2013. נבדק ב-13 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Bleak Old Shop of Stuff". BBC HD. 27 בפברואר 2012. ארכיון מ-2 במרץ 2012. נבדק ב-13 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2    Guy Kelly, ‏Blake Harrison: 'From the Inbetweeners to Dad's Army, all groups of lads are the same', The Telegraph, 2 February 2016
↑  Enoch, Nick, Yes he can have a makeover! Bob the Builder gets a fresh look for new TV series, Daily Mail, 10 October 2014. Retrieved 10 December 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2012022075  VIAF: 231789881   WorldCat (עם VIAF): 231789881
ביטחון סמנטי

בקריפטוגרפיה, ביטחון סֵמַנְטִי (Semantic security) היא הגדרה של ביטחון אלגוריתם הצפנה דטרמיניסטי או הסתברותי, סימטרי ואסימטרי כאחד. נניח שליריב או התוקף גישה לזוג טקסטים קריאים כלשהם  m_{0},m_{1} ובאפשרותו לראות את תוצאת ההצפנה שלהם עם האלגוריתם אותו הוא מעוניין לפצח. האלגוריתם ייקרא בטוח סמנטית אם היריב לא יוכל ללמוד בזמן ריצה פולינומי בהסתברות גבוהה מחצי בשיעור שאינו זניח האם תוצאת האלגוריתם היא הצפנה של  m_{0} או  m_{1} מבלי לראות את המפתח. המילה סמנטי מקורה מהגדרה היסטורית של ההצפנה בה הוצפנו מילים ואותיות.
אי-יכולת הבחנה

הוכח, שביטחון סמנטי שקול להגדרת ביטחון מערכת הצפנה שנקראת 'אי-יכולת הבחנה' (indistinguishability) המסומנת בקיצור IND, שפירושה שהיריב לא יכול להבחין בין טקסטים מוצפנים של המערכת לבין טקסט אקראי אמיתי בהסתברות גבוהה מחצי בשיעור שאינו זניח (non-negligable). אפשר לחלק את ההגדרה של ביטחון סמנטי לכמה דרגות בהתאם ליכולות היריב מהקל לכבד. מהיבט תאורטי ההנחה היא שליריב בעל עוצמת חישוב גבוהה גישה ל"אורקל הצפנה" או "אורקל פענוח". ההבדל ביניהם הוא שבראשונה היריב מקבל תוצאות הצפנה של טקסטים קריאים אותם הוא מגיש לאורקל לפי בחירתו, מה שקרוי התקפת גלוי-נבחר, או בקיצור IND-CPA. יש לציין שבהצפנה אסמטרית מעצם ההגדרה, היריב יכול תמיד לקבל הצפנה של טקסטים קריאים כרצונו, בגלל שיש לו גישה למפתח הציבורי. בשנייה הוא מגיש טקסטים מוצפנים לאורקל לפי בחירתו ומקבל בחזרה את הפענוח שלהם. זוהי התקפת מוצפן-נבחר בקיצור IND-CCA שהיא ההגדרה היותר מחמירה וגם היא מתחלקת לשני סוגים CCA1 ו-CCA2 (ראו גם חשילות).
כל פרימיטיב קריפטוגרפי דטרמיניסטי כמו RSA אם משתמשים בו ישירות, לא יעמוד במבחן הגדרה זו כיוון שבהינתן שני מסרים שהוצפנו עם מפתח זהה הטקסט המוצפן ייראה תמיד זהה. עובדה זו 'מדליפה' מידע כלשהו אפילו אם מועט ליריב פוטנציאלי ועל כן אינו בטוח סמנטית.
במודלים המתוארים מוקנת ליריב עוצמה רבה, במיוחד במודל CCA2. הגישה לאורקל משמעה במציאות גישה מלאה למערכת ההצפנה באופן שניתן להצפין או לפענח מבלי לראות את מפתח ההצפנה. לא תמיד המודלים הללו קיימים במציאות, אך יש סיטואציות שבהן זה אפשרי במידה חלקית. למשל אם המערכת מפיקה הודעות שגיאה שונות בהתאם לסיטואציות שונות או שזמן התגובה של המערכת משתנה באופן ניכר בהתאם למצבים שונים כגון שגיאה באחד הפרמטרים, הרי שהמערכת מדליפה באופן עקיף מידע מסוים למתקיף שיכול לעזור לו לפרוץ אותה. קיימות דוגמאות מעשיות של התקפות מוצלחות נגד מערכות אבטחה על בסיס מידע כזה. בהקשר הזה, הודעת השגיאה עצמה נחשבת ל'אורקל'.
הקשר לסודיות מושלמת

ביטחון סמנטי הוא גרסה חלשה של סודיות מושלמת. לפי שאנון שיטת הצפנה תקרא מושלמת אם יריב פסיבי אפילו בעל עצמת חישוב בלתי מוגבלת, לא יוכל ללמוד מאומה אודות טקסט המקור מהתבוננות בטקסט-המוצפן בלבד, כיוון שכל טקסט יכול היה להיות המקור במידה שווה. לכן ציתות לערוץ התקשורת בו עובר המידע המוצפן לא יועיל ליריב במאומה. ביטחון סמנטי לעומת זאת מוגבל ליריב בעל עצמת חישוב מוגבלת בזמן ומקום.
ההגדרה הפורמלית של סודיות מושלמת היא; עבור כל שני מסרים אקראיים כלשהם המסומנים בקיצור  (m_{0},m_{1}) אם ההתפלגות של ההצפנה  {\text{ENC}}_{K}(m_{0}) וההצפנה  {\text{ENC}}_{K}(m_{1}) זהה לחלוטין ולא ניתן להבחין ביניהם בשום אופן, אזי ההצפנה מספקת סודיות מושלמת. למשל הוכח שאם  K הוא מחרוזת אקראית כלשהי (לפחות כמו המסר עצמו) הרי ש-XOR של המסר עם  K מספק ביטחון מושלם, כלומר הצופן אינו טומן בחובו שום מידע לגבי המקור. ההוכחה נכונה רק אם  K נבחר באקראי בהסתברות שווה, מתוך מרחב המפתחות שגודלו לפחות כמרחב המסר, כלומר  |K|\geq |M|.
אם מפתח ההצפנה הוא כאורך המסר מתקבל פנקס חד-פעמי והוא בטוח ללא סייג, בתנאי שנעשה בו שימוש פעם אחת בלבד (ומכאן השם). מסיבות ברורות, עובדות אלו מציבות קושי בשימוש בשיטה מבחינה מעשית. יתרה מזו, את המפתח צריך להעביר בערוץ בטוח (למשל: על ידי שליח נאמן) לצד המקבל, כדי שיוכל לפענח איתו את המידע המוצפן; ואם יימצא ערוץ כזה, שניתן להעביר דרכו מפתח כה ארוך בסודיות - אז אפשר באותה מידה להשתמש באותו ערוץ כדי להעביר את המסר עצמו, ואז אין צורך במפתח כלל. כדי להצפין באופן יעיל (אך לא מושלם), יש למצוא דרכים להעביר מסרים גדולים בערוץ פתוח ללא הגבלה, עם מפתח קטן ככל האפשר, ובגודל קבוע. אולם אז מאבדים את תכונת הסודיות המושלמת, כי בדרך זו מועבר ליריב מידע, באמצעות מפתח קטן בהרבה מהמסר (ההנחה היא, שליריב ידוע אורך המפתח איתו נעשה שימוש).
למעשה, כעת בידי היריב שתי אופציות, שאותן תמיד יוכל לנצל כדי לתקוף את הצופן, ללא תלות בביטחונו. הראשונה: ניחוש אקראי. אם מפתח ההצפנה שאיתו נעשה שימוש בגודל  k סיביות והוא נבחר באקראי מתוך הטווח המקסימלי של המפתחות האפשריים, ההסתברות שהניחוש יצליח היא  2^{-k}. אך אם המפתח קל לניחוש, כגון: אם נבחר מתוך רשימה קצרה של מפתחות, או שמכיל יתירות מסוימת - דהיינו שאינו אקראי לחלוטין, הניחוש הרבה יותר קל. האופציה השנייה היא כוח גס, דהיינו הניסיון לנחש מהו המפתח על ידי  2^{k-1} ניסיונות הצפנה במקרה הממוצע, עם כל המפתחות האפשריים. אם התקפת איזון זמן/זיכרון אפשרית או תקיפת היפגשות באמצע (MITM), התוקף יכול להשתמש בטבלאות חיפוש. למשל אפשר לאחסן טבלה של כל אפשרויות ההצפנה (עם כל המפתחות האפשריים) ולחפש התאמה. חיפוש בטבלה אמנם מתבצע בזמן של  {\text{log }}k אך דרישות הזיכרון מאידך אינן מעשיות. אף על פי שקיימות טכניקות לאיזון בין צריכת זיכרון לזמן חישוב, אם המפתח גדול התקפה כזו לא תהיה מעשית.
פונקציית זניחות

בניסוח פורמלי, indistinguishability (אי-יכולת הבחנה) פירושה שאם נתונה סכמת הצפנה ופענוח (בקיצור: Enc/Dec), הפרמטר  \epsilon  ומפתח אקראי  K, אז לכל שני מסרים  M_{0},M_{1} כלשהם ופונקציה בוליאנית  T בסיבוכיות לפי פרמטר  t (הפרמטרים יובהרו בהמשך), מתקיים:
כלומר: בהינתן תוצאות ההצפנה של שני המסרים, היריב לא יכול לזהות בהבדל משמעותי (שאינו זניח) ביניהם, ולומר מי מהן היא תוצאה של המסר הראשון ומי מהן של השני. רצוי שהפרמטר  t יהיה גדול, מסדר גודל של  2^{90}. הפרמטר  \epsilon  הוא טווח השגיאה, כלומר המידה שבה הפונקציה היא זניחה (להלן).
כלי שימושי להגדרת בטיחות ההצפנה היא המושג פונקציה זניחה (Negligible function). הפונקציה  \nu :\mathbb {N} \rightarrow \mathbb {R} ^{+} נקראת זניחה, אם לכל פולינום  p ו- k גדול מתקיים:
כלומר: תכונת אי-ההבחנה מתקיימת, אם ההסתברות שהיריב יצליח לזהות הבדל בין שני המסרים המוצפנים גדול מחצי בשיעור כה קטן, עד שהוא זניח (לא מורגש). לדוגמה:  k^{-{\text{log }}k} היא פונקציה זניחה, היות שהיא מתכנסת ל-0 בקצב "מהיר"; לעומת זאת,  1/k^{1000} אינה פונקציה זניחה. שני פרמטרים שימושיים נוספים להגדרה קונקרטית של ביטחון סמנטי, הם הפונקציה  I(m) שהיא כמות המידע שיש בידי התוקף לגבי ההתפלגות  X של טווח המסר  M לפני ההצפנה והפונקציה  f(m) מייצגת את המידע שהתוקף מעוניין להשיג לגבי  m על ידי ציתות. ייתכן שהתוקף מעוניין בחשיפת המסר כולו או מסתפק בסיבית אחת בלבד.
ההגדרה הקונקרטית של ביטחון סמנטי, בהינתן סכמת הצפנה (Enc,Dec), הפרמטרים  (t,o,\epsilon ), אם עבור כל התפלגות  X וכל פונקציה  I:\{0,1\}^{m}\rightarrow \{0,1\}^{*} ופונקציה  f:\{0,1\}^{m}\rightarrow \{0,1\}^{*}. עבור כל אלגוריתם  A בסיבוכיות  t_{A}+t קיים אלגוריתם  A' בסיבוכיות  t_{A}+o, כך שמתקיים:
במילים, ההסתברות שאלגוריתם  A עם פונקציית ההצפנה  Enc יפיק פלט  f(m) כלומר ישיג את היעד שנקבע, לא גדולה בשיעור שעולה על  \epsilon , מההסתברות ש- A' יצליח לעשות זאת (ללא ההצפנה). כלומר המידע הנוסף לתוקף על ידי ההצפנה זניח. פרמטרים מעניינים מבחינה מעשית יכולים להיות למשל:  t=2^{90} ו- \epsilon =2^{-70} וסיבוכיות  o צריכה להיות קטנה מאוד. אפשר לראות שאם  \epsilon =0 ו- t לא מוגבל, ההגדרה המתוארת תהיה מקבילה לסודיות מושלמת.
התקפת גלוי-נבחר

כאשר בידי התוקף ידע מוקדם לגבי זוגות טקסט-מוצפן/טקסט-מקור מתאימים, שהוצפנו במפתח שאינו ידוע לו. למשל אם ביכולתו לבקש הצפנה של טקסט גלוי כלשהו לפי בחירתו, או כאשר מסר שהיה בתחילה סודי הפך לאחר הזמן להיות לא סודי (כך שעלה בידו להשיג את המקור ואת ההצפנה שלו אך לא את המפתח). לסוג כזה של התקפה קוראים התקפת גלוי-נבחר או בקיצור CPA. אי יכולת הבחנה תחת התקפת גלוי נבחר המסומנת בקיצור IND-CPA, פירושה שמניחים שהתוקף יכול לבחור זוגות טקסטים גלויים כלשהם, להציגם בפני אורקל הצפנה, שמחזיר לו הצפנה של אחד מהם באופן אקראי (לפי הטלת מטבע) ותפקידו לנסות להבחין איזה מהטקסטים ששלח הוצפן. ההצפנה תהיה בטוחה תחת הנחה זו, רק אם אין בידי התוקף יתרון כלשהו שעוזר לו לגלות איזה מהטקסטים הוצפן בהסתברות גבוהה מחצי בשיעור כלשהו שאינו זניח (non-negligible).
בניסוח פורמלי עבור סכמת הצפנה (Enc,Dec), פונקציה בוליאנית  T בסיבוכיות  \leq t, פרמטר  \epsilon  המייצג פונקציית זניחות כלשהי ושני מסרים אקראיים כלשהם  m_{0},m_{1}, מתקיים:
צריך לשים לב שבהצפנה א-סימטרית מעצם הגדרתה ליריב תמיד תהיה היכולת לבחור זוגות טקסט-גלוי/טקסט-מוצפן. כמו כן קיימות הגדרות מחמירות של ביטחון סימנטי מסוג זה תחת התקפת מוצפן-נבחר שהיא יותר חזקה, המסומנת בקיצור IND-CCA.
בעיקרון כל פונקציה פסאודו-אקראית מוכחת יכולה לשמש לבניית סכמת הצפנה שתהיה בטוחה לפי הגדרת IND-CPA וכן IND-CCA.
היסטוריה

המושג ביטחון סמנטי הועלה לראשונה על ידי גולדווסר ומיקלי במאמרים מ-1982 הדנים בחסרונות של הצפנה א-סימטרית דטרמיניסטית דוגמת RSA והציעו רעיון שנקרא הצפנה הסתברותית שאמורה להתמודד עם חסרונות אילו. צופן אל-גמאל הוא הדוגמה הטובה ביותר לכך. הם הציעו דרך משלהם ליישום הצפנה הסתברותית הנקראת הצפנת בלום-גולדווסר.
דוגמאות

שיטת הצפנה דטרמיניסטית כמו RSA מכילה מטבעה מספר חולשות מהותיות:
היא אינה בטוחה עבור כל מסר במידה שווה (למשל במסרים קטנים מאוד, הצפנת הערך 0 או 1 תניב תוצאה זהה, כך שקל לזהות זאת).
קל לעיתים לחשב מידע חלקי אודות מקור הצופן מתוך הטקסט המוצפן. למשל ב-RSA ניתן לחשב את הסיבית הנמוכה ביותר של המסר על ידי חישוב סימן יעקובי.
הצפנה חוזרת של אותו המסר תניב תמיד תוצאה זהה. אפשר לזהות בקלות תעבורה של מסרים תדירים בעלי אופי מיוחד גם אם לא ניתן לקרוא את תוכנם.
אפשר להפוך כל שיטה דטרמיניסטית לבטוחה סמנטית על ידי הוספת אקראיות למסר לפני תהליך ההצפנה. הכנת מסר באופן זה נהוגה למעשה כחלק מתקן מפתח פומבי של RSA ונקראת RSA-OAEP.
הערות שוליים

↑  S. Goldwasser and S. Micali, Probabilistic encryption & how to play mental poker keeping secret all partial information, Annual ACM Symposium on Theory of Computing, 1982.
↑  Bellare, M., A. Desai, D. Pointcheval, and P. Rogaway (1998). Relations among notions of security for public-key encryption schemes
↑  S. Goldwasser and S. Micali, Probabilistic encryption. Journal of Computer and System Sciences, 28:270-299, 1984.
↑
בית הכנסת ברסלב בתי מחסה

בית הכנסת ברסלב בתי מחסה. 2020 תש"פ
בית הכנסת ברסלב בשכונת בתי מחסה ברובע היהודי הוא מבנה ראשון בין חומות העיר העתיקה של ירושלים שהיה אי פעם בבעלות חסידי ברסלב. הוא נבנה בשנת 1860 (תרכ"א) על ידי כולל הולנד-דויטשלנד ונקנה מהם בשנת 1947 על ידי מנהיג חסידי ברסלב בארץ ישראל הרב אברהם שטרנהרץ, נינו של הרב נתן שטרנהרץ מברסלב (תלמידו של רבי נחמן מברסלב). ב-1948 ניזוק המבנה קשות מהפגזות הירדנים במלחמת השחרור, ומאז 1967 נגאל, שוקם ושופץ במהלך השנים על ידי הרב משה בורשטיין ונכדו אברהם לייב בורשטיין - ומאז ועד היום משמש המבנה את חסידי ברסלב הוותיקים בירושלים.