stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהדות רומניה
אישים בולטים ביהדות רומניה

התהפוכות הפוליטיות ששינו לעיתים קרובות יחסית את גבולות רומניה, שינו גם את הרכבה של יהדות רומניה. לפיכך, יהדות רומניה כוללת בתוכה גם אישים ששפתם הייתה גרמנית, הונגרית או רוסית. בנוסף לכך היו יהודים יוצאי רומניה שהתיישבו במקומות שונים בעולם, סיגלו לעצמם את שפת המקום ואף הצטיינו בה. לכן, המונח "יהדות רומניה" כולל גם אישים שביטאו את עצמם בצרפתית ובאנגלית.
בין היהודים הבולטים, שנולדו ברומניה: רבי ישראל בן אליעזר, הידוע בכינוי הבעל שם טוב אבי תנועת החסידות (זאת לפי אחת הגרסאות); המחזאי והמשורר אברהם גולדפאדן; אנשי משפחת אהרונסון, ממקימי זכרון יעקב, ומראשי מחתרת ניל"י; חתן פרס נובל לשלום, אלי ויזל; מייסדי זרם הדאדא באומנות, מרסל ינקו וטריסטן צארה; משפחת עופר, אחת המשפחות העשירות בישראל; המשורר פאול צלאן; נשיא קונגרס פוקשאן ומזכיר הוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה, שמואל פינלס; השחקן ההוליוודי אדוארד ג'י רובינסון; המחזאי והסופר יוסף מונדי; המוזיקאי והמנצח מנדי רודן; המוזיקאי והמנצח גארי ברתיני; המוזיקאי והמנצח סרג'יו קומיסיונה; המלחין דובי זלצר; יצחק בן-אהרן, מי שכיהן כמזכ"ל ההסתדרות ומראשי אחדות העבודה; שר הפנים לשעבר של ישראל, אברהם פורז; ראש עיריית ראשון לציון, תת-אלוף במיל' מאיר ניצן; ראש עיריית נצרת עילית, מנחם אריאב; ההיסטוריונים מיכאל הרסגור וצבי יעבץ; הצייר ראובן רובין; חבר הכנסת והסופר אידוב כהן; אשת משרד החוץ וחברת הכנסת, קולט אביטל; פרופ' שמעון שמיר, מי שהיה שגריר ישראל במצרים ובירדן; ראש אגף המודיעין האלוף (מיל.) אהרן זאבי-פרקש; השחקנים יעקב בודו ומוסקו אלקלעי; הצייר אביגדור אריכא; העיתונאית ובעלת הטור אודטה שוורץ; זמר הרוק עוזי פוקס; במאי הקולנוע והטלוויזיה אנדריי קלראשו; זמר הבריטון מרדכי בן שחר; הזמר, שחקן, בדרן ומתרגם שמעון בר; המשורר אלכסנדרו טומה; המלחין, המעבד והמנהל מוזיקלי אריה לבנון, והמוזיקאי הבדרן ננסי ברנדס, המשפטן והדיפלומט מאיר רוזן והרב יגאל שפרן, רב לאתיקה רפואית.
מוזיאון מורשת יהדות רומניה

ביישוב ראש פינה הוקם "מוזיאון מורשת יהדות רומניה".
ראו גם

המעמד האזרחי-משפטי של יהודי רומניה
שואת יהודי רומניה
שואת יהודי צפון טרנסילבניה
רופאים יהודים ברומניה
העלייה מרומניה
יחסי ישראל–רומניה
התמורות בלבושם של יהודי הנסיכויות הרומניות
לקריאה נוספת

שבט רומניה: כתב-עת לתולדות יהדות רומניה, בהוצאת התאחדות עולי רומניה בישראל
Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנטולוגיה בהוצאת הספר - בוקרשט 2004. (ברומנית)
ברוך טרקטין, לוסיאן-זאב הרשקוביץ, אנציקלופדיה ליהדות רומניה במאות הט"ז-כ"א, מוסד הרב קוק, 2012. (הספר בקטלוג ULI)
היסטוריה של הסובלנות הדתית ברומניה מאת בוגדן פטריצ'ייקו חאשדאו, מעמוד 74 דן ביהדות רומניה (ברומנית)
הערות שוליים

↑  {{ |titlu=copie arhivă |archive-date=2019-12-21 |archive-url=https://web.archive.org/web/20191221220153/http://www.recensamantromania.ro/wp-content/uploads/2015/05/vol2_t1.xls |dead-url=yes }}
1 2  Contribuţia evreilor la modernizarea economică a României (ברומנית)
↑  EMANUELA COSTANTINI, NEITHER FOREIGNERS, NOR CITIZENS:ROMANIAN JEWS’LONG ROAD TO CITIZENSHIP, עמוד 6 (באנגלית)
↑  Ce ne-a rămas din Bucureștiul evreiesc (ברומנית)
↑  Contribuția evreilor din România la cultură și civilizație, הוצאת HASEFER‏ 2004, עמודים 648 - 652. (ברומנית)
↑  הרב יהודה לייב צירלסון, "קוץ שבקץ" המליץ, מאי 1898; הוצאה מוגהת ומוערת עם הקדמה מאת אהוביה גורן, השילוח, גיליון 1, אוקטובר 2016
↑  ישראל 50, בעמוד על מרץ 1949
↑  Situaţia evreilor în primele luni ale Statului Naţional-Legionar, עמוד 3 (ברומנית)
↑  Baruch Tercatin şi Lucian-Zeev Herşcovici, „Prezenţe rabinice în perimetrul românesc”, Editura HASEFER, Bucureşti, 2008 - ברוך טרקטין וזאב-לוצ'יאן הרשקוביץ', "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008, ע' 44
↑  Jewish Teams Worldwide
| יהדות אירופה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה (סיציליה) • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בלגיה • בלארוס • בוסניה והרצגובינה • בריטניה (גיברלטר • סקוטלנד • ויילס) • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה •  סן מרינו • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ • ברית המועצות • יוגוסלביה |  |
| מדינות שההכרה בהן מוגבלת | אבחזיה • קוסובו • צפון קפריסין • דרום אוסטיה • טרנסניסטריה |  |
| אזורים היסטוריים | אשכנז • מזרח אירופה • אוברלנד • אונטרלנד • אלזס • גליציה • טרנסילבניה • קטלוניה • הקרפטים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549962505171  LCCN: sh2008122415 
יהודי עם אווז ברומניה, ציור של ניקולאיה גריגורסקו
בית הכנסת של בראשוב
החלקה הצבאית לנופלי מלחמת העולם הראשונה בבית העלמין היהודי בבוקרשט
אנדרטה לנספים בשואה בעיר ביסטריצה ובסביבתה
החכם (שוחט) ממוינשט, ציור של שטפאן לוקיאן
עמידות נרכשת מערכתית

עמידות נרכשת מערכתית (באנגלית: Systemic acquired resistance, או SAR) היא תגובת עמידות של צמח שלם המתרחשת בעקבות חשיפה מקומית מוקדמת יותר לפתוגן. SAR מקביל למערכת החיסונית המולדת שנמצאת בבעלי חיים, ואף על פי שיש היבטים משותפים רבים בין שתי המערכות, נראה שמנגנון זה הוא תוצאה של אבולוציה מתכנסת. תגובת העמידות הנרכשת המערכתית תלויה בהורמון הצמח, חומצה סליצילית.
גילוי

מאז שנות ה-30 היה ידוע שלצמחים יש חסינות מושרית מפני פתוגנים, אך המחקר המודרני של עמידות נרכשת מערכתית החל בשנות ה-80, כאשר המצאת כלים חדשים אפשרה למדענים לחקור את המנגנונים המולקולריים של SAR. מספר גנים סמנים אופיינו בשנות ה-80 וה-90 וקושרו לחלק מתגובת ה-SAR. חלבונים הקשורים לפתוגנזה (PR) שייכים למשפחות חלבונים שונות. יש חפיפה משמעותית, אך עדיין יש ספקטרום משתנה של חלבוני PR המתבטאים בזני צמחים מסוימים. בתחילת שנות ה-90 התגלה שרמות החומצה הסליצילית (SA) עלו בטבק ובמלפפון לאחר הדבקה. דפוס זה שוכפל במינים רבים אחרים. מחקרים הראו שניתן לגרום ל-SAR גם ביישום אקסוגני של SA ושצמחי ארבידופסיס (Arabidopsis) מהונדסים שמבטאים גן חיידקי סליצילט הידרוקסילאז אינם מסוגלים לצבור SA או ליצור תגובה הגנה מתאימה למגוון פתוגנים.
קולטני צמחים ראשונים של חתימות חיידקיות שמורות זוהו באורז (XA21, 1995) ובארבידופסיס (FLS2, 2000).
מנגנון

לצמחים יש מספר מנגנוני חסינות להתמודדות עם זיהומים ועקה. כאשר הם נגועים בפתוגנים, המערכת החיסונית מזהה דפוסים מולקולריים הקשורים לפתוגן (PAMPs) באמצעות קולטני זיהוי דפוסים (PRR). הדבר מעורר PAMP (PTI) להפעיל חסינות. פתוגנים מסוימים נושאים אפקטורים המדכאים PTI בצמח ומעוררים רגישות מופעלת (ETS). בתגובה, צמחים מפתחים גנים של עמידות (R) המקודדים לחלבונים המסוגלים לזהות את משפיעני הפתוגן החדשים שפותחו, וכתוצאה מכך חסינות מופעלת באמצעות אפקטור (ETI). ETI גורם לעיתים לצורה של מוות תאי מתוכנת (PCD), הנקראת תגובת רגישות יתר (Hypersensitive response – HR) (אנ').
פתוגנים יכולים להתפתח ולפתח אפקטורים חדשים להתגברות על ETI, שאליהם יכולים צמחים להגיב על ידי פיתוח גני R חדשים המסוגלים לזהות את אפקטור הפתוגן, ובכך לספק ETI חדש. כאשר PTI ו-ETI מופעלים ברקמות הצמח הנגועות המקומיות, יש מפל איתות הגורם לתגובה חיסונית בכל הצמח.
התגובה החיסונית בכל הצמח נקראת עמידות נרכשת מערכתית והיא מאופיינת בהצטברות של מטבוליטים צמחיים ותכנות מחדש גנטי, הן מקומית והן מערכתית (רקמות מסביב שלא נגועות). חומצה סליצילית (SA) וחומצה N-הידרוקסיפיפכולית (N-hydroxypipecolic – NHP) הן שני מטבוליטים שמצטברים במהלך יצירת SAR. צמחים עם ייצור מופחת או ללא ייצור של SA ו-Pip (מבשר ל-NHP) מפגינים תגובת SAR לאחר זיהום.
שימוש בשליטה במחלות

באופן יוצא דופן, קוטל הפטריות הסינתטי אציבנזולאר-S מתיל (acibenzolar-S-methyl) אינו רעיל ישירות לפתוגנים, אלא פועל על ידי גרימת SAR בצמחי הגידול שעליהם שמים אותו. זהו חומר הדברה שהומר in vivo, כלומר בשטח, לחומצה 1,2,3-בנזותיאדיאזול-7-קרבוקסילית על ידי מתיל סליצילט אסטראז. ניסויי שדה מצאו כי אסיבנזולאר-S-מתיל יעיל בשליטה על מחלות צמחים מסוימות, אך עשוי להשפיע רק מעט על אחרות, במיוחד פתוגנים פטרייתיים שאולי אינם רגישים מאוד ל-SAR.
ראו גם

פיטופתולוגיה
לקריאה נוספת

Chuanfu et al, A. (2011). Salicylic acid and its function in plant immunity.
Conrath, U. (2006). Systemic Acquired Resistance. Plant Signaling and Behavior.
Deng et al, C. (2003). Rapid Determination of Salicylic Acid in Plant Materials by Gas Chromatography–Mass Spectrometry. Chromatographia.
Holmes et al, E. C. (2019). An engineered pathway for N-hydroxy-pipecolic acid synthesis enhances systemic acquired resistance in tomato. Sci Signal.
Huang et al, W. (2020). Biosynthesis and Regulation of Salicylic Acid and N-Hydroxypipecolic Acid in Plant Immunity. Molecular Plant.
Miller G, Schlauch K, Tam R, Cortes D, Torres MA, Shulaev V, Dangl JL, Mittler R (באוגוסט 2009). "The plant NADPH oxidase RBOHD mediates rapid systemic signaling in response to diverse stimuli" (PDF). Science Signaling. 2 (84): ra45. doi:10.1126/scisignal.2000448. PMID 19690331. S2CID 7717692. {{cite journal}}:  (עזרה)
Ryals JA, Neuenschwander UH, Willits MG, Molina A, Steiner HY, Hunt MD (באוקטובר 1996). "Systemic Acquired Resistance". The Plant Cell. 8 (10): 1809–1819. doi:10.1105/tpc.8.10.1809. PMC 161316. PMID 12239363. {{cite journal}}:  (עזרה)
הערות שוליים

↑  Ausubel FM (באוקטובר 2005). "Are innate immune signaling pathways in plants and animals conserved?". Nature Immunology. 6 (10): 973–9. doi:10.1038/ni1253. PMID 16177805. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Ryals, J., U. Neuenschwander, M. Willits, A. Molina, H. Steiner, and M. Hunt. 1996. Systemic Acquired Resistance. Plant Cell 8:1809–1819.
↑  Song WY, Wang GL, Chen LL, Kim HS, Pi LY, Holsten T, Gardner J, Wang B, Zhai WX, Zhu LH, Fauquet C, Ronald P (בדצמבר 1995). "A receptor kinase-like protein encoded by the rice disease resistance gene, Xa21". Science. 270 (5243): 1804–6. Bibcode:1995Sci...270.1804S. doi:10.1126/science.270.5243.1804. PMID 8525370. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Gómez-Gómez L, Boller T (ביוני 2000). "FLS2: an LRR receptor-like kinase involved in the perception of the bacterial elicitor flagellin in Arabidopsis". Molecular Cell. 5 (6): 1003–11. doi:10.1016/S1097-2765(00)80265-8. PMID 10911994. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Jeschke, Peter (2016). "Propesticides and their use as agrochemicals". Pest Management Science. 72 (2): 210–225. doi:10.1002/ps.4170. PMID 26449612.
↑  Vallad, Gary E.; Goodman, Robert M. (2004). "Systemic Acquired Resistance and Induced Systemic Resistance in Conventional Agriculture". Crop Science. 44 (6): 1920–1934. doi:10.2135/cropsci2004.1920. ISSN 1435-0653. נבדק ב-2020-11-27.
תגובה מערכתית לאחר זיהום פתוגן
יוז'ף ז'ודי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 באפריל 1923 אלברטירשה, הונגריה 
 פטירה:  16 בפברואר 2013 (בגיל 89) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (1946) 
 פרסים והוקרה:  פרס יאסאי מארי (1968) 
 בן או בת זוג:  ביטרה ז'ודי 
 
יוז'ף ז'ודי (בהונגרית: Zsudi József; אלברטירשה, 16 באפריל 1923 – 16 בפברואר 2013) היה במאי, שחקן יהודי-הונגרי, זוכה פרס יאסאי מארי (1968) אשתו הראשונה הייתה אנה ז'ודי עד 1968 ואשתו השנייה יודית ביטֵרה (1941).
ביוגרפיה

ז'ודי נולד במשפחה יהודית בעיירה במחוז פשט בעלת מסורת של התיישבות יהודית במשך כ-200 שנה. כבר בילדותו שיחק בתיאטרון הילדים של אדן שיליגא. בין השנים 1939–1943 למד את יסודות המשחק בבית הספר הפרטי של ג'רג' נאג' (עד שנאג' היהודי גויס למחנות שירות העבודה, שהיה עבודות כפייה ליהודים, ואף ניספה שם בתחילת 1945). ז'ודי, בשל היותו יהודי, לא יכול היה לעבוד כשחקן אלא רק בתיאטרון גולדמארק, (שהציג רק לקהל יהודי) במסגרת אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. שם מילא תפקיד במיוחד כעוזרה של השחקנית ז'וז'ה שימון, אך קיבל גם תפקידי משחק מינוריים. בתום מלחמת העולם השנייה בשנים 1945–1946 היה תלמיד באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע לתחום הדרמה. בין השנים 1945–1949 שיחק בתפקידים משניים בתיאטרון הונגרי וב"תיאטרון מדאץ'" (Madách Színház). בין השנים 1949–1951 היה בצוות של חברת מאפילם (אולפן הסרטים הגדול והמשמעותי בהונגריה שנוסד בשנת 1948). בין השנים 1951–1955 היה הבמאי של "תיאטרון הכפר הממלכתי" (התיאטרון הוקם בשנת 1951 עם מטה בבודפשט על בסיס החלטה שהתקבלה במאי אותה שנה. תפקיד התיאטרון היה לקיים הצגות תיאטרון ביישובים הרחק מתיאטראות העיר. משנת 1955 שינה התיאטרון את שמו ל"תיאטרון גברת דרי"). בין השנים 1955–1957 היה חבר ב"בימת המשחק ההונגרית". משנת 1957 עבד כחלק מצוות הבמה העליזה, ומשנת 1965 עד 1973 היה הבמאי הראשי שלה. הוא היה אספן תעודות על "תולדות התיאטרון" והיה מחבר שותף ב"לקסיקון ההומור" בו חיבר כמה וכמה ערכים. בחודש אפריל 2014, נחנך שלט הנצחה בבית מגוריו לשעבר, על קיר הבית ברחוב טומפה 20 ברובע 9 בבודפשט.
עבודותיו בתיאטרון

מספר הצגות הבכורה שלו שנרשמו במאגר התיאטרון: כמחבר: 3; כשחקן: 4; כבמאי: 54.
עבודותיו בתיאטרון > כמחבר

תקשיבו לכאן, אנשים! (1980)
ביחד, כל עוד יכולים (1983)
תחת עשן אחד (1990)
מחבר משותף של לקסיקון ההומור. עורך: מיקלוס קפושי. 2001; ISBN 963 86162 3 7
עבודותיו בתיאטרון > כשחקן

פטר טרדוש:טרמפים...אוסקר
ת'ורן-לוגן: יש שאוהבים את זה רותח...נהג מונית
עבודותיו בתיאטרון > כבמאי

| --- | --- |
 Kassai János: Zsuzsa boldogsága (1952)  Illés-Balázs: Az öregbéres (1953)  Kopányi György: Járó Kiss Péter (1953)  Egri Viktor: Közös út (1953)  Csizmarek Mátyás: A borjú (1953)  Csizmarek Mátyás: Házassági alkalmazott (1960)  Nagy Endre: A miniszterelnök (1961)  Baróti-Garai: Jaj a mama... (1962)  Róna Tibor: Több nyelven beszélünk (1964)  Róna Tibor: Kicsi vagy kocsi? (1965)  Csizmarek Mátyás: Nem élünk kolostorban (1965)  Zágon István: Hyppolit, a lakáj (1965)  Róna-Litványi-Romhányi: Nyugalom, a helyzet változatlan! (1966)  Róna-Litványi-Romhányi: Urak és elvtársak (1968-1969):  Róna-Litványi-Romhányi: És mi lesz holnap? (1970)  Bencsik Imre: Egy fiúnak négy mamája (1970)  Görgey-Gádor: Részeg éjszaka (1972)  Romhányi József: A rímfaragó (1984)  Zsudi: Egy füst alatt (1990)  Campaux: Csöngettek, madame! (1991)  Lakatos László: Vágyom egy ágy után (1993)  Tóth Miklós: Üldöznek a nők (1994)  Vaszary-Szántó: A hölgy vetkőzik (1995)  Nádasi László: A ravasz asszony (1996)  Tabi László: Enyhítő körülmény (1996)
סרטיו > עלילתיים

Micsoda éjszaka! (1958)
Szerelem csütörtök (1959)
Két emelet boldogság (1960)
Az ígéret földje (1961)
Megöltek egy lányt (1961)
Mici néni két élete (1962)
Felmegyek a miniszterhez (1962)
Meztelen diplomata (1963)
Párbeszéd (1963)
Nyáron egyszerű (1964)
Miért rosszak a magyar filmek? (1964)
Nem (1965)
Sok hűség semmiért (1966)
Nem szoktam hazudni (1966)
Nem várok holnapig… (1967)
Az utolsó kör (1968)
Az oroszlán ugrani készül (1969)
Hekus lettem (1972)
A dunai hajós (1974)
Te rongyos élet (1984)
Gyerekrablás a Palánk utcában (1985)
Akli Miklós (1986)
סרטיו > טלוויזיה

Két fiú ült egy padon (1973)
Bach Arnstadtban (1975)
Alfonshow (1980)
Mint oldott kéve (1983)
Kismaszat és a Gézengúzok (1984)
הערות שוליים

↑  Sándor Zsuzsanna: Üldözöttek színháza. Már csak két túlélője van a tragikus sorsú társulatnak = 168 Óra 2010. június 10.
↑  2013. október 24-i lekérdezés
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7944 0092  VIAF: 121522604   WorldCat (עם VIAF): 121522604
מרי אליזבת ויגמן

| --- | --- |

קרל פרדיננד זון, דיוקן של מרי ויגמן
 לידה:  7 בנובמבר 1820 Srebrna Góra, רפובליקת פולין 
 פטירה:  4 בדצמבר 1893 (בגיל 73) דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 בן או בת זוג:  רודולף ויגמן 
 
מרי אליזבת ויגמן (בגרמנית: Marie Elisabeth Wiegmann;‏ 7 בנובמבר 1820 – 4 בדצמבר 1893) הייתה ציירת ז'אנר ופורטרטים גרמניים שעבדה בבריטניה, גרמניה והולנד. היא הייתה ציירת ידועה לאורך כל למעלה מ-50 שנות הקריירה שלה.
ביוגרפיה

מרי ויגמן (לבית הנקה) נולדה ב-7 בנובמבר 1820 בסילברבג, שלזיה, בהווה סרברנה גורה, עיירה פולנית באזור שלזיה תחתית.
בשנת 1841, בגיל 21, היא הפכה לתלמידה של האקדמיה בדיסלדורף. היא למדה תחילה בהדרכתו של הרמן סטילקה, ואחר כך אצל האמן הגרמני קרל פרדיננד זון, שצייר גם דיוקן שלה. היא נחשבה בעיני בני דורה לאחת מגדולי התלמידים של סון, והיא זכתה במדליית זהב בברלין על אחת מיצירותיה – דיוקן של קרל שנאס שהוצג בגלריה הלאומית של ברלין. בשנת 1876 נכנסו שלוש מיצירותיה לגלריה הלאומית של ברלין: "גברת ונציאנית", "נערה צעירה עם ורדים" ו"אישה צרפתייה" משנת 1792.
היא טיילה רבות בגרמניה, אנגליה, הולנד ואיטליה. בשנת 1841 נישאה לרודולף ויגמן והתיישבה עמו בדיסלדורף, שם נולדו להם שני ילדים: הבת קלרה בשנת 1842, והבן ארנולד בשנת 1846. מכיוון שהייתה לה משיכה לאמנות איטלקית שהיא חלקה גם עם בעלה, היא נסעה לשם משנת 1843 עד 1845.
בין השנים 1846–1850 התמקדה ויגמן ביצירות המבוססות על אגדות וסיפורים מיתיים, בעיקר יצירות ספרותיות רומנטיות מאוחרות. אלה כללו ציור על פי השיר "האלפים" מאת לודוויג אולנד, ואיורים שונים אחרים שנכללו בספרי שירה מהמאה ה-19.
שניים מאיוריה נכללו ב"סנט ניקולס" 1883 – מגזין מאויר לצעירים.
הערות שוליים

↑  "Universität Düsseldorf: Marie Wiegmann" (ארכיון)
↑  Clara Erskine Clement Waters, Laurence Hutton, Artists of the Nineteenth Century and Their Works: A Handbook Containing Two Thousand and Fifty Biographical Sketches, Houghton, Mifflin and Company, 1889. (באנגלית)
↑  Saint-Nicholas, St. Nicholas, Conducted by M.M. Dodge, 1883. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 117361321  RKD: 347417  ULAN: 500359127  VIAF: 20455707   WorldCat (עם VIAF): 20455707
צסק"א מוסקבה במפעלים האירופיים

צסק"א מוסקבה הוא מועדון כדורגל רוסי, שמרבה להופיע במפעלים האירופיים והוא מועדון הכדורגל הראשון בפדרציה הרוסית שזכה בתואר אירופי, לאחר שזכה בגביע אופ"א בעונת 2005.
בעונת 2020/2021 צסק"א השתתפה בפעם ה־19 ברציפות במפעלים האירופיים, הישג שיא בקרב קבוצות כדורגל רוסיות.
היסטוריה

משחקה הראשון באירופה נערך ב-1971 נגד גלאטסראיי עליה גברה בתוצאה 0:3 ו-1:1 (3:1 בסיכום הכללי). היא לא הגיעה להישגים כלשהם בתקופת ברית המועצות והעפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות לראשונה בעונת 1993 וחזרה על כך גם בעונת 2004/2005 שגם הייתה העונה המוצלחת ביותר בתולדותיה באירופה כשזכתה בגביע אופ"א.
בעונת 2009/2010 העפילה לשלב רבע גמר ליגת האלופות, במה שמהווה להישג השיא שלה במפעלים האירופיים.
בעונת 2018/19 אוהדים היו מעורבים בתקרית לא נעימה ברכבת התחתית של רומא, כשעשרה אוהדים נפצעו ואחד מהם איבד את רגלו, לקראת משחק חוץ נגד רומא במסגרת ליגת האלופות. בפתח עונת 2019/2020 צסק"א הגיעה למאזן של 3 הפסדים רצופים בשלב הבתים של הליגה האירופית, הקבוצה הרוסית הראשונה שמגיעה למאזן עגום כזה. גם בעונת 2020/2021 לא הצליחה העפיל לפלייאוף כשסיימה במקום האחרון בבית שלה בליגה האירופית, עם מאזן של 3 שוויוניות ו־3 הפסדים והייתה הקבוצה הרוסית הראשונה שלא ניצחה אף משחק בשלב הבתים בליגה האירופית. בכך לא העפילה לפלייאוף המפעלים האירופיים עונה שלישית ברציפות.
המשחקים

זכייה בתואר      העפלה לגמר
סטטיסטיקה

| טורניר | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | אחוזי ניצחונות | הערות/הישג שיא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הגביע האירופי/ליגת האלופות | 103 | 34 | 25 | 44 | 122 | 153 | 40.58% | רבע גמר |
| גביע אופ"א/הליגה האירופית | 67 | 32 | 16 | 18 | 95 | 65 | 41.10% | אלופה (2004/2005) |
| מחזיקות הגביע האירופי / גביע המחזיקות | 4 | 2 | 0 | 2 | 5 | 5 | 50.00% | שלב המוקדמות הראשון |
| הסופרקאפ האירופי | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 3 | 0.00% | גמר |
| בסך הכל | 175 | 67 | 41 | 66 | 222 | 221 | 37.10% |  |
דירוג אופ"א

| מיקום | מדינה | קבוצה | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- |
| 41 | גרמניה גרמניה | פרנקפורט | 33.000 |
| 42 | רוסיה רוסיה | צסק"א מוסקבה | 33.000 |
| 43 | סקוטלנד סקוטלנד | גלאזגו ריינג'רס | 31.250 |
| 44 | צ'כיה צ'כיה | ויקטוריה פלזן | 31.000 |
| 45 | סרביה סרביה | הכוכב האדום בלגרד | 31.000 |
שיאני צסק"א באירופה > כובשים מצטיינים

להלן השחקנים הניצבים בראש טבלת כובשי השערים במדי צסק"א במפעלים האירופיים, נכון ל-3 בדצמבר 2020:
| מקום | שם השחקן | שערים |
| --- | --- | --- |
| 1 | ברזיל ואגנר לאב | 30 |
| 2 | חוף השנהב סיידו דומביה | 23 |
| 3 | רוסיה אלן דזגוייב | 18 |
| 4 | ברזיל דניאל קראבליו | 11 |
| 5 | רוסיה סרגיי סמאק | 6 |
| 6 | רוסיה סרגיי איגנשביץ' | 5 |
| 7 | קרואטיה ניקולה ולאשיץ' | 4 |
| 8 | ישראל ביברס נאתכו | 3 |
| 9 | רוסיה אלכסנדר גולובין | 2 |
| 10 | רוסיה פיודור צ'אלוב | 2 |
| 11 | ארגנטינה אדולפו גאיץ' | 1 |
שיאני צסק"א באירופה > מלכי ההופעות

| מקום | שם השחקן | שערים |
| --- | --- | --- |
| 1 | איגור אקינפייב | 132 |
| 2 | סרגיי איגנשביץ' | 112 |
| 3 | אלכסיי ברזוצקי | 107 |
| 4 | וסילי ברזוצקי | 106 |
| 5 | אלן דזגוייב | 76 |
| 6 | גאורגי שצ'ניקוב | 69 |
| 7 | יבגני אלדונין | 67 |
| 8 | ואגנר לאב | 58 |
| 9 | מילוש קראסיץ' | 52 |
| 10 | יורי ז'ירקוב | 48 |
| 11 | קיריל נבאבקין | 46 |
| 12 | זוראן טושיץ' | 45 |
| 13 | פונטוס ורנבלום | 41 |
ראו גם

זניט סנקט פטרבורג במפעלים האירופיים
הערות שוליים

↑  דירוג המועדונים של אופ"א
↑  ЦСКА в 19-й раз подряд сыграет в еврокубках
↑  צפו: המדרגות הנעות במטרו ברומא קרסו, אוהדי צסק"א נפצעו, באתר ynet, 23 באוקטובר 2018
↑  הליגה האירופית: ביברס נאתכו וצסק"א מוסקבה עלו לשמינית הגמר, באתר וואלה, 21 בפברואר 2018
↑  צסק"א מוסקבה עלתה לשמינית גמר הליגה האירופית, באתר ynet, 21 בפברואר 2018
↑  במשחק שנערך בVEB ארנה נכחו 29,284 איש, מספר שיא עבור צסק"א באצטדיון זה
↑  ЦСКА завершил выступление в Лиге Европы ничьей с «Арсеналом» в Москве
↑  נאתכו וצסק"א הודחו, אתלטיקו ומארסיי העפילו, באתר ONE‏, 12 באפריל 2018
↑   עוזי דן, משחק שלישי ברציפות בלי כיבוש: ריאל מדריד הפסידה לצסק"א בליגת האלופות, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2018
↑  0:1 לצסק"א מוסקבה על ריאל מדריד, באתר ynet, 2 באוקטובר 2018
↑  ליגת האלופות: צסק"א מוסקבה היממה וניצחה 0:1 את ריאל מדריד, באתר וואלה, 3 באוקטובר 2018
↑  ליגת האלופות: 0:3 מדהים לצסק"א מוסקבה על ריאל מדריד בברנבאו, באתר ynet, 12 בדצמבר 2018
↑  8 מהם במשחקי ליגת האלופות
| כדורגל ברוסיה רוסיה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | איגוד כדורגל רוסי • הפרמייר ליג הרוסי בכדורגל • ליגת הכדורגל הלאומית • התאחדות ליגת הכדורגל המקצוענית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות • מבנה מערך הליגות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל • הליגה הראשונה • הליגה השנייה • הליגה החובבנית • הליגה האזורית |  |
| תחרויות ליגה נוספות | ליגת הנוער • ליגת הצעירים • ליגת הנשים • ליגת הנערות בכדורגל |  |
| תחרויות גביע | הגביע הלאומי • הסופר קאפ •  הגביע בכדורגל נשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית (היסטוריה) • הנבחרת הצעירה • עד גיל 19 • עד גיל 17 • נבחרת רוסיה בכדורגל נשים |  |
| תחרויות עבר | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע הליגה הרוסית • גביע ליגת הכדורגל המקצוענית • גביע ליגת הכדורגל הלאומית |  |
| משחקי דרבי מרכזיים | דרבי ערי הבירה (זניט-ספרטק • זניט-צסק"א • זניט-לוקומוטיב) • זניט-קרסנודאר • הדרבי של מוסקבה (הדרבי הוותיק • ספרטק-צסק"א • לוקומוטיב-ספרטק) • דרבי המזרח הרחוק • הדרבי של סנקט פטרבורג • הדרבי של קרסנודאר • הדרבי של רוסטוב |  |
| רוסיה במפעלים האירופיים | אלניה • אנז'י • דינמו • זניט • טורפדו • לוקומוטיב • ספרטק • צסק"א • רובין • קרסנודאר • רוטור • רוסטוב |  |
| ראו גם | כדורגל נשים ברוסיה |  |
| כדורגל בברית המועצות  |
| --- | --- | --- |
| ניהול | פדרציית הכדורגל הסובייטית • ועדת הספורט של ברית המועצות • קבוצות • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל • ליגת המשנה הסובייטית • הליגה הסובייטית השנייה |  |
| תחרויות ליגה נוספות | אליפות אוקראינה הסובייטית בכדורגל • אליפות ארמניה הסובייטית בכדורגל • אליפות אוזבקיסטן הסובייטית בכדורגל • אליפות אזרבייג'ן הסובייטית בכדורגל • אליפות בלארוס הסובייטית בכדורגל • אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל |  |
| תחרויות גביע | הגביע הסובייטי • גביע הפדרציה הסובייטי • גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל • הסופר קאפ הסובייטי |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • עד גיל 19 • עד גיל 16 |  |
| תחרויות עבר | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • גביע טוסמן |  |
| ברית המועצות במפעלים האירופיים | דינמו קייב • שחטאר דונצק • דינמו • זניט • טורפדו • לוקומוטיב • ספרטק • צסק"א |  |