stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיבטה
טכניקה

שריטות בצידי הקיבטה גורמות לפיזור האור ולשגיאות המדידה. מתלה מגומי או מפלסטיק יכול להגן על הקיבטה מפני מכה בטעות ושריטות על ידי מעטפת המכונה. גם הממס והטמפרטורה יכולים להשפיע על המדידות. קיבטות שתשמשנה בניסויים דו-כיווניים מעגליים לעולם לא צריכים להילחץ מכנית, מכיוון שהלחץ יביא לשבירה כפולה בקוורץ וישפיע על המדידות.
טביעות אצבעות וטיפות מים משבשות את קרני האור במהלך המדידה, לכן ניתן להשתמש בגאזה או בד עם מוך נמוך לניקוי השטח החיצוני של הקיבטה לפני השימוש. מגבת נייר או דומה לה עשויים לשרוט את הקיבטה. ניתן למרוח דטרגנט עדין או אתנול, ואחריו שטיפה במי ברז. בחומצה ואלקלי נמנעים מלהשתמש בגלל השפעותיהם המאכלות על זכוכית, ואצטון אינו מתאים בעבודה עם קיבטות פלסטיק. אם תמיסה מועברת לקיבטה באמצעות פיפטה המכילה אוויר, עלולות להיווצר בועות בתוך הקיבטה, מה שמפחית את טוהר התמיסה ומפזר קרני אור. גובה התמיסה בקיבטה צריך להיות גבוה מספיק כדי שיהיה בדרכו של מקור האור. במקרה והדגימה זקוקה לדגירה בטמפרטורה גבוהה, יש להקפיד להימנע מטמפרטורות חמות מדי לקיבטה.
ראו גם

עקומת כיול
הערות שוליים

↑  Perkin Elmer Inc (2006). "An Introduction to Fluorescence Spectroscopy". Spectroscopy
↑  Cuvette, chemed.chem.purdue.edu
↑  Tandem fluorescence cuvette
1 2  How to Select Cuvettes for UV VIS Measurements & Cuvette Material Guide, FireflySci Cuvette Shop (באנגלית)
↑  Cuvette, chemed.chem.purdue.edu
↑  https://www.pharmaguideline.com/2011/05/handling-cleaning-storage-of-cuvettes.html
↑  https://www.photophysics.com/circular-dichroism/chirascan-technology/chirality-and-cd/
↑  https://scienceworld.wolfram.com/physics/Birefringence.html
↑  https://www.cmscientific.com/cuvette_info.php
קיבטה בתוך ספקטרופוטומטר
קיבטת פלסטיק חד פעמית
קיבטת קוורץ.
קיבטת קוורץ UV.
יחסי הרפובליקה המרכז-אפריקאית – רוסיה

| יחסי הרפובליקה המרכז-אפריקאית – רוסיה |
| --- | --- |
הרפובליקה המרכז-אפריקאית: רוסיה


הרפובליקה המרכז-אפריקאית: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
622,984: 17,098,242
אוכלוסייה
5,437,499: 144,335,057
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,555: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
470: 14,005
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה פדרלית נשיאותית

נשיא רוסיה ולדימיר פוטין נפגש עם נשיא הרפובליקה המרכז-אפריקאית פוסטאן-ארקאנז' טואדרה, 2018
יחסי הרפובליקה המרכז-אפריקאית–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה המרכז-אפריקאית לרוסיה.
היסטוריה

ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה המרכז-אפריקאית ב-7 בדצמבר 1960. פוסטאן-ארקאנז' טואדרה, נשיא הרפובליקה המרכז-אפריקאית, ערך שני ביקורים במוסקבה, באוקטובר 2017 ובמאי 2018.
במרץ 2018 הסכימה רוסיה להעניק סיוע צבאי בחינם לרפובליקה המרכז אפריקאית, תוך שליחת נשק קל, תחמושת ו-175 מדריכים להכשרת הכוחות המזוינים במרכז אפריקה. ההערכה היא שהיועצים הם חברים בקבוצת וגנר. מאז אותה שנה היועץ לביטחון לאומי של הרפובליקה הוא ולרי זכרוב, אזרח רוסי שעבר בעבד עבור פריגוז'ין, ראש וגנר. החל מינואר 2019, הרפובליקה המרכז אפריקאית שוקלת לארח בסיס צבאי רוסי. מרגל רוסי לשעבר מונה על ידי נשיא מרכז אפריקה כיועצו הביטחוני.
מאז ה-11 במרץ 2020, ה-"G5 המרכז-אפריקני" - המורכב מהאיחוד האירופי, ארצות הברית, צרפת, הבנק העולמי והאו"ם - כלל גם את הפדרציה הרוסית. דבר זה מיסד את נוכחותה של רוסיה ברפובליקה המרכז אפריקאית ומכיר בתפקידה המרכזי של המדינה בפתרון המשבר במרכז אפריקה, מה שמגדיל את טביעת הרגל הצבאית העולמית שלה עוד יותר.
ב-2 בפברואר 2020, בלחץ רוסיה ובתמיכת סין, אישרה מועצת הביטחון של האו"ם הרפיה נוספת, אם כי קלה, של אמברגו הנשק שהוטל על הרפובליקה המרכז אפריקאית בשנת 2013. זאת בניגוד לייעוץ של צרפת, שנתמכה על ידי החברים האירופאים והאפריקאים במועצת הביטחון (דרום אפריקה, ניז'ר ותוניסיה).
על פי פקידי ביטחון מערביים, לוחמי וגנר המקורבים לממשלת רוסיה והמדריכים שלהם עבדים עם ממשלתה של הרפובליקה המרכז אפריקאית בניסיון להשתלט על אזורים עשירים במינרלים יקרים שניתן אחר כך לייצא דרך סודאן.
לפי הניורק טימס, ב-2022, רוסיה פעלה כדי להבטיח כי הנשיא הפרו־רוסי, פוסטן-ארקאנז' טואדרה, יישאר בתפקידו ללא הגבלת זמן.
יחסי הממלכה המאוחדת – פינלנד

| יחסי הממלכה המאוחדת – פינלנד |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: פינלנד


הממלכה המאוחדת: פינלנד
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 338,145
אוכלוסייה
69,381,250: 5,620,855
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 300,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,140: 53,406
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

בין הממלכה המאוחדת לבין פינלנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים.
היסטוריה

הקיסרות הגרמנית הכירה בפינלנד ב-28 במרץ 1918, וב-6 במאי 1919 כוננו היחסים בין שתי המדינות.
בסתיו 1939 תקפה ברית המועצות את פינלנד במלחמת החורף, ופינלנד זכתה לאהדה רבה בבריטניה, בשל עמידתה הנועזת נגד הסובייטים. בפברואר 1940 הציעו בעלות הברית סיוע צבאי ממשי. כמאה אלף חיילים אמורים היו לנחות בנמל נרוויק שבצפון נורווגיה, ולתמוך בפינלנד דרך שטח שוודיה. אולם רק חלק קטן מהכוח יועד להילחם לצד פינלנד. שוודיה ונורווגיה חששו כי מטרתו האמיתית של הכוח הייתה לתפוס ולהחזיק את נמל נרוויק וכן את מכרות הברזל שבצפון שוודיה, זאת על מנת לפגוע בייצוא המחצבים לגרמניה. כיוון שחששו כי ארצותיהם תהפוכנה בשל כך לשדה קרב בין בעלות הברית לרייך השלישי, סירבו נורווגיה ושוודיה לאשר את מעבר הכוח בשטחן. אחרי המלחמה התברר כי מפקד חיל המשלוח ששלחו בעלות הברית קיבל הנחיה מפורשת להימנע מכל מגע קרבי עם הסובייטים.
צרפת ובריטניה הבטיחו להקצות לפינלנד כוח עזר בן 20,000 חיילים עד סוף פברואר, בתנאי שבדרכו לחזית יותר לו לתפוס את אזוריה ההרריים של צפון שוודיה: הברזל שנחצב שם והועבר לגרמניה היה בבחינת עורק אספקה משמעותי למאמץ המלחמתי של הרייך השלישי. בעלות הברית סירבו להצעה להנחית כוחות עזר דרך נמל פטסאמו שבצפון מזרח פינלנד.
ממשלת שוודיה בראשותו של פר אלבין הנסון (Per Albin Hansson) סירבה לאשר מעבר כוחות צבא מזוינים בשטחה. אף על פי ששוודיה לא הכריזה על נייטרליות במלחמת החורף, היא הייתה נייטרלית בסכסוכים שבין צרפת ובריטניה לבין ברית המועצות מזה ולבין גרמניה מזה. הסכמה למעבר צבא צרפתי-בריטי בשטחה הייתה בבחינת סטייה משמעותית מהדין הבינלאומי בדבר נייטרליות. כשצרפת ובריטניה הבינו שפינלנד מתכוונת לחתום על הסכם שלום, הן הגישו הצעה לסיוע בן 50,000 חיילים. הגעתם הותנתה בכך שפינלנד תבקש את הסיוע לפני 12 במרץ. אולם בפועל רק 6,000 מהחיילים הללו יועדו להילחם למען פינלנד, ורוב הכוח יועד לאבטח את מכרות הברזל שבצפון שוודיה.
בקיץ 1941 הצטרפה פינלנד לגרמניה הנאצית במלחמה נגד הסובייטים, ותקפה את ברית המועצות במלחמת ההמשך. באוגוסט 1941 ניתקה פינלנד את יחסיה עם בריטניה בשל הפצצה בריטית על כוחות גרמניים שהיו מוצבים על אדמת פינלנד. בריטניה הכריזה מלחמה על פינלנד ב-6 בדצמבר 1941 כאשר במהלך המלחמה הייתה רק לחימה ימית מעטה בין שני הצדדים. בקיץ 1944 עברה פינלנד למחנה בעלות הברית, ואף גירשה את כוחות הוורמאכט משטחה במהלך מלחמת לפלנד, ולאחר המלחמה חידשו בריטניה ופינלנד את היחסים הדיפלומטיים ביניהן.
בשנת 1995 הצטרפה פינלנד לאיחוד האירופי, ובנוסף היא ובריטניה חברות במועצת אירופה ובארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
בשנת 2017 הצטרפה פינלנד לכוח התגובה המהירה הצבאית בראשות בריטניה, שנועד להיות גמיש יותר ולהגיב מהר יותר מברית נאט"ו הגדולה יותר. הוא השתמש בתקנים ובדוקטרינות של נאט"ו, כך שהוא יכול לפעול בשיתוף עם נאט"ו, האו"ם או קואליציות רב לאומיות אחרות.
בשנת 2022 התחייבה בריטניה להגן על פינלנד אם המדינה תותקף, כאשר נחתמה ברית הגנה.
יחסים דיפלומטיים

בריטניה מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי, ו-5 קונסוליות בקוטקה, מרייהאמן, אואולו, רובניימי, וטורקו. מאידך, פינלנד מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, ו-21 קונסוליות באברדין, בלפסט, ברמינגהאם, בריסטול, קארדיף, דובר, אדינבורו, ג'ילינגהאם, גלאזגו, גרימסבי, האל, ג'רסי, לידס, ליברפול, מנצ'סטר, מידלסברו, ניוקאסל, נוטינגהאם, פלימות', שפילד, וסאות'המפטון.
יחסי הממלכה המאוחדת – נורווגיה

| יחסי הממלכה המאוחדת – נורווגיה |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: נורווגיה


הממלכה המאוחדת: נורווגיה
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 323,802
אוכלוסייה
69,381,250: 5,603,951
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 485,513
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,140: 86,638
משטר
מונרכיה חוקתית

האבן הנורווגית בהייד פארק, לונדון
יחסי הממלכה המאוחדת–נורווגיה הם יחסי החוץ בין נורווגיה לבין הממלכה המאוחדת.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1905, אחרי שקיבלה נורווגיה את עצמאותה. אולם, היחסים בין העמים החלו במהלך התקופה הוויקינגית כאשר הוויקינגים פשטו על האיים הבריטיים, והקימו יישובי קבע במערב אנגליה, האי מאן, האיים ההיברידיים בסקוטלנד ואיי אורקני ושטלנד. כתוצאה מכך, השפה האנגלית הושפעה מאוד מהשפה הנורווגית, וכתוצאה מכך יחסי התרבות בין שתי המדינות נותרו מאוד קרובים.
לאחר שקיבלה נורווגיה עצמאות מלאה משוודיה, נבחר קרל, נסיך דנמרק למלך נורווגיה, ובחירתו הושפעה במידה רבה, בשל שני גורמים יוצאי דופן: ראשית, דנמרק הייתה מדינה קטנה ולא היה חשש לערעור מאזן הכוחות באירופה, ושנית, אשתו של קרל, מוד, הייתה נסיכה בריטית, מה שהיה צפוי להוביל מערכת יחסים קרובה עם הממלכה המאוחדת, אשר יכלה לספק לנורווגיה הגנה מההגמוניה הגרמנית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, נורווגיה הייתה נייטרלית. עם זאת, בשל העדפתה את הבריטים על פני הגרמנים, קיימה נורווגיה מערכת יחסים עם בריטניה של בעלת ברית נייטרלית.
במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשו הגרמנים לנורווגיה וכבשו את המדינה, ובעקבות כך הוקמה ממשלה גולה בלונדון. הצבא הבריטי עזר לארגן כוחות קומנדו נורווגים לתקוף את המתקנים הגרמניים בנורווגיה. כאות הערכה עץ חג המולד נורווגי נשלח כל שנה מאוסלו לכיכר טרפלגר בלונדון.
היחסים כיום

נורווגיה ובריטניה חולקים גבול משותף באנטארקטיקה, ומכירים הדדית בטענות על השטחים שם, כמו גם על אלה של אוסטרליה, צרפת וניו זילנד.
שתי המדינות הן חברות מלאות של נאט"ו ושל מועצת אירופה. ישנם כ-18,000 נורווגים החיים בבריטניה, ו-13,395 בריטים שחיים בנורווגיה. הבריטים הם אחת מקבוצות המהגרים נגדולולת בערים רבות. הערים עם הכי הרבה בריטים הן אוסלו (2,535), סטוונגר (1,542), ברגן (1,014), ברום (716), טרונדהיים (360), אסקר (307), קריסטיאנסנד (238), דראמן (144), ופרדריקסטד (111).
המלכה אליזבת השנייה ביקרה שלוש פעמים בנורווגיה במהלך שלטונה, בשנים 1955, 1981, ולאחרונה בשנת 2001, כאשר היא התקבלה על ידי המלך האראלד החמישי.
יחסים דיפלומטיים

נורווגיה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, ו-16 קונסוליות באברדין, בלפסט, דנדי, אדינבורו, גלאזגו, גרימסבי, אינברנס, האי מאן, ג'רזי, קירקוול, לרוויק, ליברפול, מנצ'סטר, ניוקאסל, פלימות' וסאות'המפטון. מאידך, בריטניה מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו ו-5 קונסוליות באלסונד, בודו, סטוונגר, טרומסו וטרונדהיים.
יחסי הממלכה המאוחדת – יוון

| יחסי הממלכה המאוחדת – יוון |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: יוון


הממלכה המאוחדת: יוון
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 131,957
אוכלוסייה
69,381,250: 9,983,484
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 238,206
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,140: 23,860
משטר
מונרכיה חוקתית: דמוקרטיה

יחסי הממלכה המאוחדת–יוון הם יחסי החוץ בין יוון לבין הממלכה המאוחדת. שתי המדינות היו בעלות ברית במהלך מלחמת העולם הראשונה ובמהלך מלחמת העולם השנייה, ויוון אף קיבלה סיוע צבאי מבריטניה במהלך מלחמת העצמאות היוונית.
יוון ובריטניה שומרים על יחסים מצוינים וראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון, ביקר ביקור רשמי באתונה בשנת 2011. שתי המדינות חברות באו"ם, נאט"ו ובמועצת אירופה.
היסטוריה

בריטניה תמכה ביוון במהלך מלחמת העצמאות היוונית מהאימפריה העות'מאנית בשנות ה-20 של המאה ה-19, ובאמנת קונסטנטינופול אושרר הסכם לונדון, ונקבעו גבולותיה של יוון.
בשנת 1850 שלח שר החוץ הבריטי לורד פלמרסטון שייטת מהצי המלכותי ליוון בעקבות תקרית פסיפיקו.
כאשר הודח אותון, מלך יוון בשנת 1862, נבחר בנה של המלכה ויקטוריה - הנסיך אלפרד נבחר לרשת אותו על ידי משאל עם של העם היווני, אולם ממשלת בריטניה לא אפשרה לו לקבל את ההצעה. בעלה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת -הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו היה נכדו של יורשו של אותון - גאורגיוס הראשון, מלך היוונים.
בריטניה השתלטה על האיים היוניים לאחר נפילת הקיסרות הראשונה של נפוליאון בשנת 1815, וארצות הברית של האיים היוניים נותרו תחת שליטה בריטית, גם לאחר העצמאות היוונית. עם זאת, בשנת 1864 העניקה בריטניה את השליטה על האיים ליוון, כמתנה על בחירתו של גאורגיוס הראשון, מלך היוונים.
בשנת 2000, סטיבן סונדרס, הנספח הצבאי הבריטי באתונה, נרצח על ידי חמושים רכובים על אופנוע, חברי ארגון ה-17 בנובמבר. החקירה בעקבות הרצח הובילה לרמה חסרת תקדים של שיתוף פעולה בין המשטרה היוונית למשטרה הבריטית, והביאה למעצרם של חברי הארגון.
כנס ההידרה התקיים באי הידרה במרץ 2000, במטרה להגביר את הידידות בין בריטניה ליוון. הדיונים בוועידה הדגישו את ההיבט הכלכלי של היחסים הללו, ואת הדרכים להגביר את הסחר בין בריטניה ליוון.
שיתוף פעולה תרבותי

ישנם בין 40 ל-45 אלף יוונים המתגוררים באופן קבוע בבריטניה, ולנצרות היוונית אורתודוקסית יש נוכחות חזקה בבריטניה. הנוכחות התרבותית הבריטית ביוון מקודמת בעיקר באמצעות המועצה הבריטית . יש נוכחות משמעותית של תלמידים יוונים בחינוך העל-תיכוני בבריטניה. קהילה קפריסאית גדולה, המונה 250-300 אלף - מאוגדת על ידי הפדרציה הלאומית של הקפריסאים בבריטניה ואיגוד הקהילות היוונית האורתודוקסיות של בריטניה.
שיש אלגין

בשנת 1801 קיבל השגריר הבריטי בקונסטנטינופול, תומאס ברוס, הרוזן מאלגין, "פירמן" (אישור) מהסולטאן להעתיק ולצייר את בנייני האקרופוליס, להסיר מבנים קיימים על מנת לאפשר צפייה של העתיקות, ולהסיר פסלים מהם. הוא ראה אישור זה כאישור לקחת כמה פסלים שיכול. חלק מן הפסלים הוא לקח מהפרתנון עצמו, אחרים הוא אסף מהקרקע, ואחרים הוא קנה מהאוכלוסייה המקומית.
היום נמצאים פסלים אלה במוזיאון הבריטי, שם הם ידועים כ"שיש אלגין". פסלים אחרים מהפרתנון נמצאים במוזיאון הלובר בפריז ובקופנהגן. שאר הפריטים נמצאים במוזיאון האקרופוליס שנמצא בסמוך לפרתנון. מקצת הפסלים והעיטורים עדיין מצויים על הבניין עצמו. הממשלה היוונית מנסה זה כמה שנים להשיב את הפסלים מהמוזיאון הבריטי ליוון. המוזיאון סירב לבקשות, וממשלות בריטיות לא ניסו לכפות זאת על המוזיאון.
יחסים דיפלומטיים

בריטניה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה ו-6 קונסוליות בקורפו, הרקליון, פטראס, רודוס, סלוניקי וזקינתוס. מאידך, יוון מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון ו-4 קונסוליות בברמינגהאם, אדינבורו, גלאזגו ולידס.
יחסי הממלכה המאוחדת – רומניה

| יחסי הממלכה המאוחדת – רומניה |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: רומניה


הממלכה המאוחדת: רומניה
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 238,391
אוכלוסייה
69,381,250: 18,952,319
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 351,003
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,140: 18,520
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי הממלכה המאוחדת–רומניה הם יחסי החוץ בין בריטניה ורומניה. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ביניהן בשנת 1880. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמה ממלכת רומניה לצד מדינות ההסכמה, ובכלל זה בריטניה, ואילו במלחמת העולם השנייה היא לחמה לצד גרמניה הנאצית, כחלק ממדינות הציר, נגד בריטניה, שהייתה חלק מבעלות הברית. לאחר המלחמה היו המדינות בשני צדדים מנוגדים של המלחמה הקרה; בריטניה הייתה חלק ממדינות המערב, בעוד רומניה הייתה חלק מברית ורשה. לאחר קריסת ברית המועצות התחממו היחסים בין המדינות, בשנת 1999 הצטרפה רומניה לנאט"ו, ובשנת 2007 היא הצטרפה לאיחוד האירופי. בשנים האחרונות היחסים בין בריטניה לרומניה התדרדרו בשל דיווחים של שנאת זרים בעיתונות הבריטית, הנגרמת בעקבות ההידרדרות הכלכלית בבריטניה, והביקורת על חופש התנועה במדינות האיחוד האירופי.
יחסים דיפלומטיים

רומניה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, ו-9 קונסוליות בבלפסט, בריסטול, גלאזגו, אינברנס, לידס, ליברפול, ניוקאסל, סאות'המפטון, וסוונסי. מאידך, בריטניה מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט בלבד.
יחסי הממלכה המאוחדת – קוריאה הצפונית

| יחסי הממלכה המאוחדת – קוריאה הצפונית |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: קוריאה הצפונית


הממלכה המאוחדת: קוריאה הצפונית
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 120,538
אוכלוסייה
69,381,250: 26,541,336
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,140: 
משטר
מונרכיה חוקתית: דיקטטורה, טוטליטריזם, משטר חד מפלגתי

יחסי הממלכה המאוחדת – קוריאה הצפונית הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה העממית של קוריאה לבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד. לקוריאה הצפונית ישנה שגרירות בלונדון, ולממלכה המאוחדת ישנה שגרירות בפיונגיאנג החל משנים 2001 ו-2003 בהתאמה כתוצאה מכינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות בשנת 2000.
החל מדצמבר 2015, שגריר הממלכה המאוחדת לקוריאה הצפונית הוא אלסטייר מורגן.
היסטוריה

במהלך מלחמת קוריאה היו שתי המדינות יריבות, כאשר הממלכה המאוחדת פיקחה על כוחות חבר העמים הבריטי בקוריאה, המשרתים את האומות המאוחדות (האו"ם). מאוחר יותר, במהלך המלחמה הקרה הממלכה המאוחדת הייתה בעלת ברית חזקה של ארצות הברית, בעוד שקוריאה הצפונית הייתה בעלת ברית של ברית המועצות.
בעקבות ההתקדמות הראשונית ביחסים בין צפון קוריאה לדרום קוריאה, צפון קוריאה והממלכה המאוחדת החלו לקיים יחסים דיפלומטיים ב-12 בדצמבר 2000, תוך פתיחת שגרירויות בלונדון ופיונגיאנג. הממלכה המאוחדת מספקת הכשרה לשפה האנגלית ולזכויות אדם לעובדי מדינה בקוריאה הצפונית, וקוראת לממשלת קוריאה הצפונית לאפשר ביקור של חברי הוועדה המיוחדת של האו"ם לזכויות האדם. בנוסף, היא מפקחת על פרויקטים הומניטריים בצפון קוריאה.
גרסה ערוכה של הסרט הבריטי, "שחקי אותה כמו בקהאם" שודרה בטלוויזיה של צפון קוריאה ב-26 בדצמבר 2010, יום הקופסאות. השגריר הבריטי בדרום קוריאה, מרטין אודן, אמר כי זהו "הסרט המערבי הראשון ששודר אי פעם בטלוויזיה" בצפון קוריאה.
הממלכה המאוחדת הביעה ביקורת על תוכנית הגרעין של צפון קוריאה.
בתאריך 5 באפריל 2013, ממשלת קוריאה הצפונית מסרה הודעה רשמית לשגרירות הבריטית, כמו גם ליתר השגרירויות הזרות הפועלות במדינה, לפיה לא יהא באפשרותה להמשיך ולהבטיח את ביטחונם של עובדי השגרירות לאחר ה-10 באפריל 2013. הודעה זו, המהווה חריגה מהנורמות המקובלות ביחסים הדיפלומטיים בין מדינות העולם, הייתה אחד מצעדי התגובה של ממשלת קוריאה הצפונית להחלטה 2094 של העצרת הכללית של האו"ם, ולהתדרדרות היחסים שבין קוריאה הצפונית לארצות הברית.
באוגוסט 2016, סגן שגריר צפון קוריאה בממלכה המאוחדת, טאהי יאנג-הו, ערק לדרום קוריאה בסיוע פקידי SIS בריטים.
ראו גם

שגרירות הממלכה המאוחדת בפיונגיאנג
שגרירות קוריאה הצפונית בלונדון
יחסי הממלכה המאוחדת – סנט וינסנט והגרנדינים

| יחסי הממלכה המאוחדת – סנט וינסנט והגרנדינים |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: סנט וינסנט והגרנדינים


הממלכה המאוחדת: סנט וינסנט והגרנדינים
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 389
אוכלוסייה
69,381,250: 100,208
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 1,066
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,140: 10,638
משטר
מונרכיה חוקתית: דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי הממלכה המאוחדת–סנט וינסנט והגרנדינים הם היחסים הדיפלומטיים שבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד לבין סנט וינסנט והגרנדינים. לשתי המדינות יש היסטוריה ארוכה, בעידן הקולוניאלית היה סכסוך בין צרפת לממלכה המאוחדת על שליטה באזור.
היסטוריה

האיים נשלטו עד שנת 1763 בידי צרפת. בחוזה פריז באותה השנה ויתרה צרפת על השליטה באזור מהרצון לשלוט באיים עם סוכר, משאב טבע שהיה חסר בצרפת. הצרפתים כבשו מחדש את האיים, אבל ויתרו עליהם פעם נוספת בחוזה פריז שממנו ועד קבלת העצמאות האיים היו שייכים לממלכה המאוחדת בלבד.
הבריטים הגו תוכנית חקלאית באי סנט וינסנט שכללה שדות רבים ומטעים מסביב לאי. "הקריביים השחורים" (הקבוצה האתנית המקומית) התנגדה לתוכנית אך היא בכל זאת בוצעה בידי הבריטים.
סנט וינסנט נותרה בשלטון בריטי מקיף כקולוניה עד 1969 למרות התנועות הרבות לעצמאות שהוקמו על יד בני העם בתחילת המאה ה-20.
סנט וינסנט קיבלה מעמד של מדינת חסות במקום קולוניה ב-27 באוקטובר 1969. המעמד החדש נתן לסנט וינסנט שליטה על עצמה ואת הזכות לבחור שליט, המעמד נתן לה לנהל את עניינה הפנימיים במידה רבה, אך לא כמו מדינה עצמאית. ב-27 באוקטובר 1979, בעקבות משאל עם סנט וינסנט והגרנדינים קיבלה עצמאות והפכה לאחת מהמדינות האחרונות בקריביים שמקבלות עצמאות משליטותיהן הולנד והממלכה המאוחדת.
יחסים קונסולריים

סנט וינסנט והגרנדינים חולקת נציבות גבוהה עם סנט קיטס ונוויס בדרום קנזינגטון, לונדון בירת הממלכה המאוחדת. הממלכה המאוחדת מיוצגת בסנט וינסנט והגרנדינים על ידי הנציבות הגבוהה שלה בברידג'טאון בירת ברבדוס.
ראו גם

המלוכה של סנט וינסנט והגרנדינים
יחסי הפיליפינים–שוודיה

| יחסי הפיליפינים–שוודיה |
| --- | --- |
הפיליפינים: שוודיה


הפיליפינים: שוודיה
שטח (בקילומטר רבוע)
300,000: 450,295
אוכלוסייה
116,398,382: 10,636,207
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,146: 593,268
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,756: 55,778

יחסי הפיליפינים–שוודיה הם היחסים הדו-צדדיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים בין הפיליפינים לבין שוודיה. יחסיהם הדיפלומטיים בוססו בשנת 1947. שוודיה כבר זמן רב הייתה שותפה בפיתוחים של הפיליפינים. ב-2016, שוודיה פתחה מחדש את השגרירות ב-מנילה לאחר שקודם לכן נסגר בשנת 2008.
יחסים כלכליים

ב-2016, 70 נציגים מ-28 חברות שוודיות הגיעו למנילה במטרה לחפש השקעות במדינה. היו ביניהם מכשירי חשמל ביתיים מיצרן אלקטרולוקס, וולוו, H&M וסוויידיש מאץ', אשר מפתחת טבק ומוצרי אור. שוודיה מדורגת כשותפת המספר ה-43 הגדולה ביותר בפיליפינים, עם סך הסחר בין שתי המדינות יותר מ-143.40 מיליון.
הסכמים

ב-2015, שתי המדינות חתמו על הסכם ביטוח לאומי אשר מרכזת את כללי שוודיה, ושיטות הפיליפינים לגיל מבוגר, ניצולי שואה וקצבת נכות.
הגירה לשוודיה

ישנם יותר מ-13,000 פיליפינים בשוודיה, כאשר רובם הם עובדים זרים.
המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה

המזרח התיכון ערב המלחמה
המערכה על סיני ועל ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה הייתה חלק מהזירה המזרח תיכונית של מלחמת העולם הראשונה, והתרחשה בעקבות הצטרפותה של האימפריה העות'מאנית למלחמה לצידן של מעצמות המרכז באוקטובר 1914. בראשית 1915 יזמו העות'מאנים ושותפיהם הגרמנים את מסע המלחמה הראשון, בניסיון כושל להשתלט על מרחב תעלת סואץ. בתקופה שבין ינואר 1915 לאפריל 1916 חלה הפוגה במערכה, שבה הקימו הבריטים מאחזים בצידה המזרחי של תעלת סואץ, והעמיקו את חדירתם לתוך חצי האי סיני בניסיון למנוע התקפות נוספות על התעלה. באפריל 1916 נערך מסע מלחמה כושל שני של העות'מאנים לעבר תעלת סואץ, שהגיע לקיצו בקרב רומני. לאחר מכן החלה התקדמות בריטית לכיוון ארץ ישראל. במרץ 1917 הגיע הצבא הבריטי לפאתי ארץ ישראל, אך נבלם בקרב עזה הראשון והשני באפריל 1917. באוקטובר 1917 הובקעו קווי ההגנה העות'מאניים בקרב באר שבע, ובעקבותיו גם נכבשה עזה. הבריטים התקדמו צפונה ומזרחה בסדרת קרבות תנועה שכונו מרדף פלשת. בדצמבר 1917 נכבשה ירושלים. מסוף דצמבר התייצבו הכוחות הלוחמים משני עבריו של קו חזית לרוחבה של ארץ ישראל, 'קו שתי העוג'ות', ועד ספטמבר 1918 חלה הפוגה במערכה. בספטמבר 1918 הובקעו קווי ההגנה העות'מאניים במערכת מגידו, ובקרב הפריצה נכבשו צפון ארץ ישראל, לבנון וסוריה.
המלחמה הביאה לקץ השלטון העות'מאני במזרח הים התיכון שנמשך כ-400 שנה, ולתחילת תקופת המנדט הבריטי על ארץ ישראל. במהלך המלחמה, ב-1917, נתנה ממשלת בריטניה ליישוב היהודי ולתנועה הציונית את הצהרת בלפור, שבה הבטיחה בריטניה מתן בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל. מאידך, בשנות המלחמה 1915–1916, התקיימה חליפת מכתבים רשמית למחצה שכונתה מכתבי חוסיין-מקמהון, בין המושל הבריטי במצרים הנרי מקמהון לבין השריף חוסיין בן עלי מהמשפחה ההאשמית, שבה נשאו ונתנו על התנאים למינויו של השריף למלכה של ממלכה ערבית חדשה שתכלול את חג'אז ואת סוריה הגדולה.
בסוף המלחמה חולק המזרח התיכון לאזורי השפעה בריטיים וצרפתיים על פי הסכם סייקס–פיקו, שנחתם במהלך המלחמה, ועל פי החלטות ועידת סן רמו שהתקבלו לאחר תום המלחמה.
רקע

ב-28 ביוני 1914 נרצח פרנץ פרדיננד, הארכידוכס ויורש העצר האוסטרי בעת ביקור בסרייבו, בירת בוסניה והרצגובינה, על ידי מתנקשים סרביים. אירוע זה נחשב לעילה הישירה לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, שכן הוא הוביל לסדרה של מהלכים שהביאו לפריצת מלחמה כוללת בין מעצמות המרכז, שכללו את גרמניה, אוסטרו-הונגריה, האימפריה העות'מאנית ובולגריה, לבין מעצמות ההסכמה, שכללו את האימפריה הרוסית, צרפת והאימפריה הבריטית, שאליהם הצטרפו בשלבים מאוחרים יותר איטליה, יפן וארצות הברית.
מלחמת העולם הראשונה נמשכה ארבע שנים, בין השנים 1914–1918, והתקיימה בחמש חזיתות עיקריות: החזית המערבית (שכללה את צרפת ואת ארצות השפלה), החזית המזרחית (שכללה את מזרח אירופה ואת גבול האימפריה הרוסית), החזית האיטלקית (שהתחוללה בין איטליה לאוסטרו-הונגריה וגרמניה), חזית הבלקן והחזית המזרח תיכונית.
הזירה הים תיכונית של המלחמה (הקרויה גם החזית הדרומית) כללה את החזיתות שבהן הייתה מעורבת האימפריה העות'מאנית, ויש הרואים בזירה זו המשך לסדרה של מלחמות כושלות שבהן הייתה מעורבים העות'מאנים בשנים שקדמו למלחמה: מלחמת קרים (1856-1853, בין העות'מאנים לרוסים), המלחמה האיטלקית-עות'מאנית (1911, שבה כבשה איטליה את לוב), ומלחמת הבלקן הראשונה (1912-1913, שבה איבדו העות'מאנים שטחים נרחבים בבלקן). להשתתפותה של האימפריה העות'מאנית במלחמה הייתה חשיבות עבור מעצמות המרכז בכך שהביאה להשבתת הנמלים הרוסיים בים השחור (עקב שליטת העות'מאנים במצרי הדרדנלים), והביאה להקלת הלחץ הצבאי על גרמניה ואוסטריה בחזית המערבית בשל החזיתות הנוספות שנפתחו מול רוסיה ובריטניה. עבור בריטניה וצרפת אפשרה הזירה הים תיכונית להרחיב את התפשטותן הקולוניאלית, על ידי כיבוש שטחיה הנרחבים של האימפריה העות'מאנית המתפוררת.
הזירה הים תיכונית כללה מספר מערכות מרכזיות:
סגירת מצרי הדרדנלים על ידי העות'מאנים הביאה לניתוק הנמלים הרוסיים בים השחור, ולפלישה בריטית לחצי האי גליפולי במטרה לפתוח את המצרים
מערכה בקווקז בין העות'מאנים לרוסים
מערכה בין האימפריה העות'מאנית לבריטניה במסופוטמיה
ניסיונות כיבוש עות'מאניים של תעלת סואץ על מנת לנתק את בריטניה ממושבת הכתר בהודו
המרד הערבי בחג'אז
כיבוש ארץ ישראל וסוריה על ידי בריטניה
הלחימה בחזית הים תיכונית החלה ב-2 באוקטובר 1914 והסתיימה ב-30 באוקטובר 1918. תוצאות המלחמה נקבעו בוועידת סן רמו באפריל 1920, ובהסכם סוור ב-10 באוגוסט 1920.