stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנטוניה ימין
משפחה

אנטוניה רוזמרי ימין נולדה במנהיים שבגרמניה. אמה היא גרמנייה נוצרייה שהגיעה ב-1986 לחופשה בישראל והחליטה להישאר לאחר שפגשה בחוף הים את מי שעתיד היה להיות בן זוגה. אביה הוא ישראלי ממוצא טריפוליטאי. השניים עברו לגרמניה ושם ימין נולדה. כשהייתה בת שנתיים חזרה עם הוריה לישראל, שהתמקמו בנתניה, שם גדלה והתחנכה.
ימין נשואה לשחקן אמיר הלל והשניים הורים לבת.
השכלה

ימין למדה במגמות פסיכולוגיה וספרות בתיכון ש"י עגנון וסיימה את לימודיה בשנת 2006. לאחר מכן, התגייסה לצה"ל ושירתה כמש"קית חינוך בחיל האוויר בקריה. במהלך השירות עברה גיור במסגרת קורס בבסיס מחו"ה אלון.
ימין היא בעלת תואר ראשון בתקשורת ומדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב. למדה גם לימודי עיתונאות בבית הספר לעיתונאות "כותרת" שבאוניברסיטת תל אביב.
עבודה עיתונאית

במהלך לימודיה האקדמיים, החלה ימין לעבוד באתר "onlife", תחילה כפרילנסרית ובהמשך ככתבת קבועה. לאחר מכן היא עבדה בפרנקפורט בעיתון "פרנקפורטר רונדשאו", והתמחתה בעיתונות מקומית. אחרי שובה לישראל החלה לעבוד כתחקירנית בחדשות 10. באוגוסט 2015 עזבה את ערוץ 10 לאחר שקיבלה הצעה מהטלוויזיה הציבורית הגרמנית ZDF לסקר את ישראל והרשות הפלסטינית, שם עבדה בשנים 2015–2016.
בספטמבר 2016 החלה לעבוד בתאגיד השידור הציבורי "כאן" ובשנת 2016 התמנתה לשמש כתבת לענייני אירופה. מאז היא חיה בברלין.
בשנת 2017 קיימה ימין ריאיון נדיר עם המשרתת של היטלר אחרי שזאת נצרה את סודה במשך 70 שנה.
בקיץ 2018 ימין חדרה ללב לבה של הסצנה הנאו-נאצית במזרח גרמניה כאשר צילמה בפסטיבל רוק נאו-נאצי, כתבה אשר סוקרה בהרחבה גם בתקשורת המקומית בגרמניה. במהלך שנת 2018 היא ראיינה פעמיים את קנצלר אוסטריה, סבסטיאן קורץ. בתחילת שנת 2019 ראיינה את קנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל, לרגל יום השואה הבינלאומי.
באוקטובר 2018 העניק הסופר עמוס עוז את הריאיון הטלוויזיוני האחרון שלו לאנטוניה ימין. במהלך הריאיון הוא דיבר גם על המוות. עוז הלך לעולמו חודשיים לאחר מכן.
בשנת 2019 זכתה בפרס לעיתונאות למצוינות בסקירת התפוצות בתקשורת הישראלית של ארגון "בני ברית".
בפברואר 2022 הודיעה כי תעזוב את העבודה בתאגיד השידור הישראלי לטובת הערוץ הגרמני של העיתון "בילד". היא החלה לעבוד ב"בילד" ב-1 במאי 2022. במאי 2023 החלה לעבוד ככתבת חדשות 12 בגרמניה.
הערות שוליים

↑  מה- ZDF הגרמני לשידור הציבורי בישראל, באתר כאן בלוג, ‏20 בספטמבר 2016
1 2 3 4 5 6  בן עופר, קצת גרמנייה, הרבה ישראלית: בקרוב על המסך של התאגיד החדש, באתר Xnet‏, 10 בינואר 2017
↑  יוני פרוים, החגיגה המשפחתית של גיל ריבה, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 24 באפריל 2016; ראו בתמונה האחרונה
↑   ציוץ של אנטוניה ימין ברשת החברתית אקס (טוויטר), 20 בדצמבר 2020
1 2  הכירו את אנטוניה ימין, באתר וואלה, 1 בספטמבר 2016
↑   הייתי המשרתת של אדולף היטלר, סרטון בערוץ "כאן דיגיטל,", באתר יוטיוב (אורך: 14:57)
↑  כאן חדשות - תאגיד השידור הישראלי (2018-07-03), "היהודים מסתירים את האמת": תיעוד מלב האירוע הניאו נאצי הגדול בגרמניה, נבדק ב-2019-03-19
↑  "Ich hätte nie gedacht, dass es noch so einen Hass gibt", www.t-online.de (בגרמנית)
↑  Thomas Vorreyer, Lidia Polito, Israelisches Filmteam lässt sich von Neonazis erklären, wie Juden angeblich die Welt beherrschen, Vice, ‏2018-08-23 (בגרמנית)
↑   מרקל בריאיון בלעדי: "אמרתי לפוטין שהאיראנים צריכים להתרחק מהגבול", בביצוע ערוץ-כאן חדשות,, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 10:21)
↑  כאן חדשות - תאגיד השידור הישראלי (2018-10-26), "פוחד מהמוות": הסופר עמוס עוז בריאיון גלוי, נבדק ב-2019-03-19
↑  כבוד: אנטוניה ימין וצביקה קליין יקבלו את פרס בני ברית, באתר אייס, 4 באפריל 2019
 כתב מקור ראשון צביקה קליין זוכה בפרס בני ברית למצוינות, בעיתון מקור ראשון, 4 באפריל 2019
↑  כאן חדשות: דב גיל-הר לאירופה, אנטוניה ימין לבילד טי.וי הגרמני, באתר וואלה, 16 בפברואר 2022
↑  ציקי ברנדוין, ‏אנטוניה ימין מ'כאן' עוזבת לתפקיד יוקרתי, באתר כיכר השבת, 16 בפברואר 2022
↑  לשעבר בכאן 11: הרכש החדש והמפתיע של חדשות 12, באתר מעריב אונליין, 8 במאי 2023
מיכאל שמש

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1996 (בן 28) בני ברק, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 מעסיק:  כאן 11 
 מספר צאצאים:  2
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  shemeshmichael
 טוויטר (X):  shemeshmicha
 טלגרם:  MichaelShemesh
 
מיכאל שמש (נולד ב-22 בספטמבר 1996) הוא עיתונאי ישראלי המשמש ככתב פוליטי בתאגיד השידור הציבורי.
ביוגרפיה

שמש נולד בבני ברק למשפחה חרדית והוא השמיני מבין 12 אחים. אביו הוא הרב משה שמש ראש כולל בית שלמה בתל אביב. אמו היא הרבנית והמרצה רות שמש. למד במוסדות חינוך ספרדיים וליטאים. בגיל 16 החל לעבוד בתחנת הרדיו החרדית קול ברמה בה שימש כתב ומגיש פינות, בתקופה הזו השתמש שמש בשם העט "אלי דניאל".
שמש התגייס לצה"ל ושרת בגלי צה"ל ככתב בכנסת וכתב לענייני ירושלים. הוא הכתב החרדי הראשון בתולדות התחנה הצבאית.
ככתב בכנסת פרסם שמש הקלטה ובה עימות בין חבר הכנסת מיקי זוהר ויושב ראש הקואליציה דוד ביטן על רקע דיונים על הקצבות כספים פוליטיות בוועדת הכספים. ככתב לענייני ירושלים פרסם כתבת תחקיר אודות חבר מועצת העיר מאיר תורג'מן. בעקבות תלונה במשטרה שהגיש תורג'מן בגין הטרדתו על ידי הכתב ופרסום פרטים שאינם נכונים לטענתו, זומן שמש לחקירה בניגוד לנוהלי משטרת ישראל בנוגע לחקירת עיתונאים. בעקבות התחקיר של שמש נפתחה חקירה בלהב 433 נגד תורג'מן בחשד לקבלת שוחד. ביולי 2020 הודיעה הפרקליטות על הגשת כתב אישום בגין שוחד נגד תורג׳מן וכמה אנשי עסקים שהופיעו בתחקיר שפרסם שמש.
לאחר שחרורו מגל"צ הצטרף לכאן תאגיד השידור הישראלי ככתב פוליטי. בין כתבותיו הבולטות היו חשיפת הקלטות יולי אדלשטיין נגד בנימין נתניהו, ותחקיר על עסקת נדל"ן בעייתית לכאורה בקריית יערים.
ביולי 2020 בעיצומה של המחאה נגד בנימין נתניהו חשף את הקלטות השר לביטחון הפנים אמיר אוחנה ומפקד מחוז ירושלים ניצב דורון ידיד. בהקלטות נשמע אוחנה כשהוא מפעיל לחצים על מפקד המחוז לשים סוף למחאה נגד ראש הממשלה נתניהו. בנוסף נשמע מפקד המחוז כשהוא מודה בכך שהוטלו קנסות חריגים נגד המפגינים בגין אי עטיית מסיכה במרחב הציבורי.
זכה בפרס הצטיינות עיתונאית ע"ש אילן רועה פעמיים בשנים 2020–2022.
במרץ 2021 נכנס לרשימת 30 הצעירים המשפיעים של 'פורבס ישראל'.
בדצמבר 2021 חשף קבלת מתנה אסורה על ידי שר החוץ יאיר לפיד. לפי התחקיר לפיד נהג להתארח בדירה של חברתו הזמרת עינת שרוף בפריז מבלי שקיבל לכך את האישורים הנדרשים ומבלי לשלם לה. בעקבות הפרסום לפיד העביר לשרוף תשלום על האירוח.
באוקטובר 2022, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, פרסם הקלטה של יו"ר מפלגת הציונות הדתית בצלאל סמוטריץ' מדבר נגד יו"ר הליכוד בנימין נתניהו בין היתר על כוונתו של זה האחרון להקים ממשלת ימין-חרדים בתמיכת רע"מ. סמוטריץ' נשמע בהקלטה אומר : "הייתי צריך להיכנס חזק בנתניהו", "נתניהו הוא שקרן בן שקרן", "נתניהו זה צרה", "מתישהו הוא יורשע בבית המשפט".
בפברואר 2023 חשף את כוונת ראש הממשלה נתניהו למנות את מנכ״ל משרדו ופעיל הליכוד יוסי שלי לתפקיד ראש הלמ"ס. חצי שעה לאחר הפרסום נתניהו חזר בו מהמינוי. בהמשך פרסם תחקיר איך ניסו בלשכת רה״מ לקדם את המינוי למרות ההתנגדויות.
שמש הוא בוגר תואר ראשון במשפטים בקריה האקדמית אונו ותואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית.
הוא נשוי ואב לשניים.
הערות שוליים

1 2  רוית הכט, מיכאל שמש הוא לא שופר של אף אחד, באתר הארץ, ‏26 באוגוסט 2021 (ארכיון)
↑  צביקה גרוניך, לראשונה: חייל חרדי ישמש ככתב בכנסת של גלי צה"ל, באתר כיכר השבת, 26 במרץ 2015
↑  שחר אילן, "לא מעניין אותי אף אחד. נטו - מיקי זוהר", באתר כלכליסט, 11 בינואר 2017
↑   נתי טוקר, בניגוד לנהלים - המשטרה זימנה לחקירה עיתונאי לאחר שפירסם תחקיר, באתר TheMarker‏, 26 באפריל 2016
↑  מיכאל שמש, ברקע המעצרים: התחקיר שחשף חשדות לשחיתות בעיריית ירושלים, באתר כאן תאגיד השידור הישראלי, ‏12 במרץ 2018
↑  לירן תמרי, הפרקליטות שוקלת להעמיד לדין את מאיר תורג’מן בחשד לקבלת שוחד של מאות אלפי שקלים, באתר mynet‏ ירושלים, 21 ביולי 2020
↑  כיכר השבת, ‏מיכאל שמש ישמש ככתב פוליטי ב'כאן', באתר כיכר השבת, 27 ביוני 2017
↑  מיכאל שמש, הקלטות יו"ר הכנסת: נתניהו שוקל לנאום בטקס הדלקת המשואות | מתוך חדשות הערב 30.01.18, באתר ערוץ כאן חדשות יוטיוב, ‏30 לינואר 2018
↑  מיכאל שמש, בלעדי: המשטרה בודקת הרחבת גבולות שביצע דרעי בקריית יערים | מתוך חדשות הערב 17.9.17, באתר ערוץ כאן חדשות יוטיוב, ‏17 לספטמבר 2017
↑  מיכאל שמש, "לעצור את הברדק": הקלטות השר ומפקד המחוז נחשפות, באתר יוטיוב כאן חדשות תאגיד השידור הישראלי, ‏26 ביולי 2020
↑  איציק אוחנה, מיכאל שמש זכה בפרס הצטיינות עיתונאית, באתר כיכר השבת, 30 בדצמבר 2020
↑  הכתב החרדי נכנס לרשימת 30 הצעירים המשפיעים, באתר בחדרי חרדים, 22 במרץ 2021
↑  דיווח: כך הסתבך יאיר לפיד בעקבות חופשה בפריז, באתר מעריב אונליין, 29 בדצמבר 2021
↑  חזקי ניימן, סמוטריץ' הוקלט נגד נתניהו: "שקרן בן שקרן, הייתי נכנס בו ומרוויח", באתר בחדרי חרדים, ‏23 באוקטובר 2022 (בעברית)
↑  בין הבוגרים והבוגרות שלנו, אתר הקמפוס החרדי - הקריה האקדמית אונו
רועי קייס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באוקטובר 1987 (בן 37) תל אביב-יפו, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 עיסוק:  עיתונאי
 מעסיק:  בעבר: ynet, הארץ  כיום: תאגיד השידור הישראלי
 סוג כתב:  כתב ענייני ערבים
 תחום סיקור:  ענייני ערבים
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  roi.kais
 טוויטר (X):  kaisos1987
 
רועי קייס (נולד ב-2 באוקטובר 1987) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כראש תחום לענייני ערבים בערוץ כאן 11. בעבר היה כתב החדשות ב-ynet.
ביוגרפיה

רועי קייס נולד וגדל בתל אביב-יפו. בבית הספר התיכון הגימנסיה העברית "הרצליה" למד 5 יחידות ערבית, ואת שירותו הצבאי עשה ביחידת חצב.
לאחר סיום השירות הצבאי ב-2009, הצטרף ל-ynet, שם שימש כקשב כללי וקשב לענייני העולם הערבי. באותה שנה החל ללמוד בבית הספר לעיתונאות ולתקשורת כותרת, הנמצא כיום בקמפוס של אוניברסיטת תל אביב, ובמקביל היה סטודנט להיסטוריה של המזרח התיכון באותה האוניברסיטה בין השנים 2009 ל-2012.
בתחילת 2012 מונה לכתב לענייני העולם הערבי ב-ynet, במקום רועי נחמיאס.
ב-2017 עבר קייס לדסק לענייני ערבים בערוץ כאן 11.
בשלהי חודש יוני 2023 נישא לשיר שנאפ.
הערות שוליים

1 2  מערכת כסית, רועי קייס: "הערבים מתעסקים באיך לגמור ת'חודש, לא בנו" (וידאו) - כסית
1 2  אלכסנדר כץ, אחרי 8 שנים: רועי קייס עוזב את ynet - לטובת התאגיד, באתר אייס, 13 בנובמבר 2017
↑  מאת גלעד כרמלי, בוגר שלי מוצלח, באתר טיים אאוט, ‏18 במאי 2016
לוקיוס יוניוס ברוטוס

לוקיוס יוניוס ברוטוס (בלטינית: Lucius Iunius Brutus, יליד המאה השישית לפנה"ס) היה ממייסדי הרפובליקה הרומית וכיהן כקונסול רומא הראשון לצד לוקיוס טארקוויניוס קולטינוס. בחייו נטל ברוטוס תפקיד מוביל בגירוש מלך רומא האחרון לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס וייסוד הרפובליקה הרומית. ברוטוס מצא את מותו בקרב סילבה ארסיה נגד המלך המגורש בשנת 509 לפנה"ס.
שנותיו הראשונות

לוקיוס יוניוס נולד לטארקוויניה (Tarquinia), בתו של מלך רומא החמישי, לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס ואחותו של מלך רומא השביעי והאחרון, לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס, בשלהי עידן המלוכה. שלטונו הטיראני של סופרבוס כלל הוצאות להורג של אצילים רומאים שנתפסו בעיניו כאיום אפשרי על שלטונו. בין האצילים שנהרגו היו אביו ואחיו של לוקיוס יוניוס. משנודע לו אודות רצח אחיו, גמל לוקיוס בליבו להעמיד פני טיפש על מנת להימנע מהתבלטות בחברה הרומאית ולהיתפש כאיום אפשרי למלך. כך זכה לוקיוס לכינוי ברוטוס (בלטינית: טיפש).
שנותיו הראשונות > נבואת האורקל מדלפי

על פי ליוויוס, בעת שעסק סופרבוס בהקמת מקדש ברומא נתגלה בעיניו אות מבשר רעות. בעקבות זאת שלח סופרבוס את שני בניו, טיטוס (Titus) וארונס (Aruns) יחד עם ברוטוס לאורקל של דלפי. בטרם עזבו את דלפי בקשו בניו של סופרבוס מהפיתיה שתגלה להם את זהותו של השליט הבא של רומא. הפיתיה השיבה כי הראשון מביניהם שישק לאמו יזכה לשלוט בעיר. כך יצאו השלושה חזרה לרומא כאשר בניו של סופרבוס ממהרים לפגוש את אימם עם שובם. ברוטוס, שחשד כי נבואתה של הפיתיה הייתה מטאפורית, העמיד פנים שהוא נופל ארצה ונשק לאדמה. הגישה המחקרית הרווחת רואה בסיפור הנסיעה לדלפי, כמו ברוב הסיפורים על ברוטוס, חבריו ויריביו, אגדה פוליטית חסרת ביסוס עובדתי.
אונס לוקרטיה והמרד

על פי המסורת הרומאית, הגורם שהצית את מרד העם כנגד המלוכה הרומית היה אונס לוקרטיה. סקסטוס (Sextus) טארקוויניוס, בנו של המלך אנס אישה אצילה בשם לוקרטיה (Lucretia), עת שישנה בביתה. לוקרטיה שלא ידעה את נפשה מרוב צער עקב אובדן כבודה וחרפת משפחתה, זימנה אליה את בעלה לוקיוס טראקוויניוס קולטינוס (Lucius Tarquinius Collatinus) ואביה ספוריוס לוקרטיוס טריקיפיטינוס (Spurius Lucretius Tricipitinus) אליהם נלוו לוקיוס יוניוס ברוטוס ופובליוס וולריוס פובליקולה (Publius Valerius Publicola). לאחר שסיפרה להם את שאירע וביקשה שינקמו את נקמתה, התאבדה לוקריציה בדקירת פגיון בלבה. לאחר מותה שלף ברוטוס את הפגיון ונשבע שירדוף את המלך על כל משפחתו וכי לא יסבול עוד מלוכה ברומא. הסובבים את ברוטוס לא הבינו מהיכן נבע אופיו הנחוש של האדם שחשבו עד אותו הרגע לטיפש. לאחר מכן לקחו ברוטוס, קולטינוס, וולריוס וספוריוס את לוקרטיה המנוחה לכיכר העיר וסיפרו את סיפורה. ברומא נשא ברוטוס נאום תקיף בגנות המלוכה, לאחריו גירשו אזרחי העיר את משפחת המלוכה. המלך שהיה עסוק באותה העת במערכה צבאית בארדיאה (Ardea) שמע על דבר המרד וניסה לחזור במהרה לרומא, שם מצא את שערי העיר סגורים בפניו ונאלץ למצוא מקלט בקאירי (Caere). במקביל, רכב ברוטוס לארדיאה במטרה לזכות בתמיכת הצבא בגירוש המלך. כאשר הגיע התקבל בשמחה על ידי הצבא, וילדיו של המלך אשר שהו במחנה גורשו.
ייסוד הרפובליקה > כהונה כקונסול

בתום המרד מונו ברוטוס וקולטינוס לקונסולים (בשמה הקודם-פראיטור) משותפים. המשרה החדשה שירשה את רוב סמכויות המלך הוגבלה לכהונה חד שנתית של שני פקידים נבחרים במטרה למנוע את שובה של העריצות לעיר.
מסופר כי פעולתו הראשונה של ברוטוס בשלטון הייתה להשביע את הרומאים לעולם לא לשוב ולקבל עליהם שלטון מלוכני, מחשש שמשפחת המלוכה תנסה להשפיע על אזרחי רומא החופשיים ולשוב לשלטון. חשש זה אכן התממש תוך זמן קצר כאשר נחשף קשר של מספר אזרחים רומאים להשיב את טראקווינוס. בין הקושרים היו גם שני בניו של ברוטוס, והוא הורה להוציאם להורג יחד עם שאר הקושרים.
ייסוד הרפובליקה > כהונה כקונסול > רפורמות

כפועל יוצא מההוצאות להורג התכופות תחת שלטונו של סופרבוס קטן מספר החברים בסנאט, שהיווה בשלב זה מועצה משנית בשיטת השלטון הרומאית. ברוטוס ביקש לחזק את כוחו של הגוף על מנת לתרום ליציבות המדינה והגדיל את מספר חבריו ל-300 באמצעות צירוף סנטורים חדשים מקרב הפרשים. המבנה החדש של הסנאט נועד ליצור מחויבות של כל המעמדות בחברה הרומאית לשלטון באמצעות צירוף חברים שלא נמנו על האצולה הפטריקית.
לאחר מכן ייצר ברוטוס את משרת הרקס סקרורום (בלטינית- מלך טקסי) על מנת להחליף את המלך בתפקידיו הדתיים. על נושא המשרה נאסר לכהן במהלך תקופתו בתפקיד פוליטי על מנת ליצור אופי דתי מובהק לתפקיד.
ייסוד הרפובליקה > כהונה כקונסול > גירוש הטראקווינים

בציבור הרומאי החל לפשוט חשש לחירות החדשה שהושגה ערב המהפכה. בראייתם המקור לסכנה היה לא אחר מהקונסול טראקוויניוס קולטינוס, שהשתייך למשפחת המלוכה המודחת. היות שהמשפחה כבר חזרה לכס המלכות בעבר (עם רציחתו של סרוויוס טוליוס) כל עוד הטראקווינים נותרו בשלטון קיימת סכנה לחזרת המלכים. ברוטוס פנה לקולטינוס וביקש ממנו 'לסייע' להמשך המהפכה ולהתפטר משלטון. קולטינוס אכן התפטר ויצא לגלות בלנוויום (Lanuvium), ופובליוס וולריוס פובליקולה הושבע לקונסול תחתיו. לאחר מכן העביר ברוטוס החלטה בסנאט לגרש את כלל בני משפחת טראקווינוס שנותרו ברפובליקה. ברוטוס, שהיה בעצמו אחיינו של המלך המודח חמק מגורל זה היות שהקשר המשפחתי היה מצד אימו.
ייסוד הרפובליקה > קרב סילבה ארסיה ומותו של ברוטוס

טראקוויניוס המודח המשיך בניסיונותיו העיקשים לחזור לכס המלוכה הרומאי. לאחר שמזימתו הקודמת העלתה חרס, פנה לבני העיר ויי (Veii) וביקש שיסייעו לו להילחם בגלוי ברומא ולהשיבו לשלטון. ויי האטרוסקית שבקשה לנקום על תבוסות עבר לרומא, חברה עם עיר אטרוסקית נוספת, טארקווני (Tarquinii) והכריזה מלחמה על רומא.
שני הצבאות נפגשו ביער בשטח רומא. הפרשים האטרוסקים הובלו בידי בנו של סופרבוס, ארונס ומנגד הפרשים הרומאים הובלו בידי ברוטוס. ארונס נמלא זעם כאשר זיהה את ברוטוס מתקרב על סוסו תחת סמלי השלטון הרומאים וביקש להילחם בו בעצמו. ברוטוס שזיהה את המתקפה המתקרבת בחר להשיב מלחמה. בזעמם, התעלמו שני הפרשים מביטחונם האישי והתרכזו רק בהסבת נזק לצד השני. כפועל יוצא נהרגו ברוטוס וארונס, האחד מחניתו של השני, ונפלו ארצה מסוסיהם. בתום הקרב שהסתיים ללא הכרעה ברורה בין הכוחות הרומאים לאטרוסקים, נסוגו הכוחות הזרים והוכרז על ניצחון רומאי.
עם חזרת הכוחות לרומא נערכה לברוטוס לוויה מפוארת ואזרחי העיר נמלאו צער על מותו. מסופר כי נשות רומא בפרט אבלו על מותו של ברוטוס במשך שנה תמימה, זאת משום שראו בו דמות אב היות שהוא החל את מלחמתו כנגד המלוכה כדי לנקום את אובדן כבודה של אישה.
בראי המחקר המודרני

מידת מהימנות תיאור ייסוד הרפובליקה הרומית וקורותיו של ברוטוס מצויים במחלוקת בקרב חוקרים. יש שדוחים את כלל הסיפור המהפכה, ואת קיומו של ברוטוס בפרט, בתואנה שמדובר בשכתוב דרמטי של אירועים הדרגתיים שהתרחשו לאורך מספר שנים. המצדדים בטענה זו מצביעים כי לברוטוס מיוחסים מעשים המהווים אידאות של קבוצות אינטרס שונות בחברה הרומאית בהם האריסטוקרטיה, הפלבאים והשושלת (gens) היוּנִיִית.
עבור האריסטוקרטיה הרומית, גילם ברוטוס ערכים שהצדיקו את הסדר החברתי של תקופת הרפובליקה, בהם גירוש מלוכה יהירה, כינון ממשל חוקתי והנכנות להקרבה עצמית בשירות המדינה. כאשר גויס צאצאו של ברוטוס, מרקוס יוניוס ברוטוס לקנוניית הקשר לרצח יוליוס קיסר, נטען בפניו שתפקיד זה עבר לו בירושה. את חיבורו ספרי השנים פתח ההיסטוריון טקיטוס במילים הבאות: ״בעיר רומא מלכתחילה החזיקו מלכים; את החירות והקונסולאט הנהיג לוקיוס ברוטוס״. את שמותיהם של חבריו למשׂרה לא ראה טקיטוס לנכון להזכיר.
בעבור הפלבאים תיאורו של מייסד הרפובליקה כפלבאי שרתה את האינטרסים הפוליטיים של קבוצה זו. בפועל, עצם קיומם של פלבאים בקום הרפובליקה ויכולתם לשרת בקונסולט מצוי כיום במחלוקת בקרב חוקרים. גם השושלת היונית עצמה הרוויחה מהתיאור ההיסטורי של ברוטוס כמייסדה האגדי מכיוון שבתקופת הרפובליקה היכולת להיבחר למשרות פוליטיות נקבעה על סמך תקדים משפחתי. אך היות שהרומאים נהגו למנות את השנים על פי שמות הקונסולים המכהנים, עובדת קיומו וכהונתו של ברוטוס כקונסול ברומא היא אכן סבירה, גם אם התפקיד אותו מילא בייסוד הרפובליקה הרומית נותר עלום.
ישנה תפיסה הגורסת כי תפקיד הקונסול הרומאי שהחליף בתקופת הרפובליקה את המלוכה התפתח באופן הדרגתי עוד בימי המלוכה תוך שהוא צובר סמכויות הולכות וגדלות על חשבון המלך. במקרה כזה אפשר שברוטוס כיהן כקונסול עוד בתקופת המלוכה. מבנה זה מזכיר את שלטונו של הטירן פייסיסטראטוס באתונה, בתקופתו כיהנו שני פקידים שנתיים שעל שמם נקראה השנה.
גם בקרב אלו המקבלים כי בשנים האחרונות למאה השישית לפנה"ס אכן התרחשה הפיכה ברומא (גם אם פרטיה סולפו במקצת ברבות השנים) מידת מעורבותו של ברוטוס בהפיכה אינה ברורה. לכאורה, ניתן לטעון שברוטוס שהיה בעצמו בן למשפחת המלוכה, ביקש לשלוט בעיר ולראייה ניתן להביא את דרישתו של ברוטוס מלוקיוס טרקוויניוס קולטינוס להתפטר מתפקידו. במקרה כזה לא ברור אם מבנה הקונסולט הכפול אכן התקיים מיד לאחר המהפכה הרפובליקנית.
ראו גם

ייסוד הרפובליקה הרומית
אונס לוקרטיה
המלוכה הרומית
הליקטורים מביאים לברוטוס את גופות בניו
לקריאה נוספת > מקור מודרני

דר' אפי זיו, המיתולוגיה הרומית, כנרת זמורה-ביתן, 2024, עמ' 76–78
(1995)T.J Cornell, THE BEGINNINGS OF ROME: italy and rome from the bronze age to the punic wars (c.1000-264 bc), Routledge, NY הספר ב-Google Books
אוניברסיטת חיפה, היסטוריה כללית, הרפובליקא הרומית, ד"ר אורי אמיתי, המהפכה הרפובליקנית
(2002)H.Cancik & H.Schneide,Iunius,BRILL'S NEW PAULY: encyclopaedia of the ancient world antiquity,vol 6,p. 1092, Brill ,Leiden
לקריאה נוספת > מקור עתיק

ליוויוס, תולדות רומא, פרקים: 1.56, 1.59, 2.1, 2.2, 2.5, 2.6, 2.7 (קישור באנגלית)
דיוניסיוס מהליקרנסוס, קדמוניות הרומאים, ספר: 4 (קישור באנגלית)
אוסביוס,הכרוניקה, עמ': 293 (קישור באנגלית)
קיקרו, ברוטוס, 62 (קישור באנגלית)
טקיטוס, ספרי השנים, 1.1. (קישור באנגלית)
הערות שוליים

1 2  דיונסיוס, 4.68
↑  ליוויוס, 1.56
1 2  קורנל 216
1 2  T.J Cornell, p215-218
↑  דיונסיוס, 4.70
↑  ליוויוס, 1.59
↑  ליוויוס, 2.1.9
↑  ליוויוס, 2.5
↑  ליוויוס, 2.1.10
↑  ליוויוס, 2.2
↑  ליוויוס, 2.2.11
↑  ליוויוס, 2.6
↑  ליוויוס, 2.7.4
↑  brill's new Pauly,6.1092
↑  פלוטארכוס, ברוטוס 10
↑  טקיטוס,1.1. (תרגום: ד״ר אוֹרי אמיתי, אונ' חיפה)
↑  קיקרו, 62
↑  אוסיביוס, עמ'293
↑  T.J Cornell, p215-241
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421499305171  GND: 1032033371  ISNI: 0000 0004 4891 5955  LCCN: n83206586  VIAF: 296192012   WorldCat (עם VIAF): 296192012 
פסל הנמצא בווינה ובו ברוטוס מחזיק את גופתה של לוקרטיה בידו האחת. בידו השנייה הוא מחזיק את הסכין שהוציא מלבה מאת איגנץ פרנטישק פלאצר.
סולימאן מסוודה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 ביולי 1995 (בן 29) הרובע המוסלמי בעיר העתיקה, ירושלים 
 שם לידה:  سليمان مسودة 
 השכלה:  אוניברסיטת ביר זית  המכללה האקדמית הדסה ירושלים
 תקופת הפעילות:  מ-2019
 עיסוק:  עיתונאי, כתב מדיני
 מעסיק:  כאן 11
 קישורים חיצוניים
 טוויטר (X):  SuleimanMas1
 טלגרם:  SuleimanMasNews
 
סולימאן מַסְוַודֶה (בערבית: سليمان مسودة; נולד ב-13 ביולי 1995) הוא עיתונאי ערבי-ישראלי יליד מזרח ירושלים, המועסק ככתב ומגיש בכאן 11, ומשמש ככתב בדסק הפוליטי-מדיני של תאגיד השידור הישראלי.
ביוגרפיה

מסוודה נולד וגדל ברובע המוסלמי של העיר העתיקה שבירושלים, למונזר מסוודה, נהג משאית, ואמאל מסוודה, עקרת בית. הוא אח בכור לשש אחיותיו. רוב חייו התגורר ברחוב אסעדייה, והתחנך בבית הספר התיכון אל-אימאן. מכיוון שנולד במזרח ירושלים, לא-אחז מסוודה מלכתחילה האזרחות ישראלית, אלא בתושבות קבע בלבד.
מסוודה הוא הראשון במשפחתו שלמד באקדמיה. הוא למד ראיית חשבון באוניברסיטת ביר זית הפלסטינית, ואז החליט לעבור ללמוד במוסד אקדמי ישראלי. במהלך המכינה הקדם-אקדמית, למד את השפה העברית, אחר כך למד לתואר ראשון בחוג לפוליטיקה ותקשורת של המכללה האקדמית הדסה ירושלים הישראלית.
קריירה

כסטודנט החל לעבוד כעוזר הפקה ברדיו מכאן בערבית, השייך לתאגיד השידור הישראלי. לאחר מספר חודשים עבר לשמש כקשב בדסק הערבים והפלסטינים של החדשות בעברית. ב-2019 מונה לכתב בדסק הערבים בערוץ כאן 11, ובהמשך לכתב באזור ירושלים.
ב-2021, לצד היותו כתב אזור ירושלים, מונה מסוודה גם ככתב לענייני המפלגות הערביות, והחל להגיש את התוכנית השבועית "הכול פוליטי", המשודרת בערוץ "כאן 11", עם יערה שפירא. הוא מגיש גם סדרת רשת ב"כאן" בשם "האיש בשטח". במרץ 2023 הודיע כי הוא עובר לדסק הפוליטי-מדיני בכאן חדשות.
חיים אישיים

מסוודה מתגורר בתל אביב-יפו. ב-2024 קיבל אזרחות ישראלית.
מסוודה נבחר כאחד מ-40 הצעירים המבטיחים מתחת לגיל 40 של האתר ice לשנת 2022. באפריל 2024 נבחר לרשימת פורבס ישראל  30Under30.
הערות שוליים

↑   ציוץ של סולימאן מסוודה ברשת החברתית אקס (טוויטר), 31 באוקטובר 2021
↑   פגישה עם רוני קובן | סולימאן מסוודה, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 34:42). דקה 13:47.
↑   איילת שני, "אומרים שאני משת"פ. חברים שהיו כמו אחים שלי לא מדברים איתי", באתר הארץ, 12 במאי 2021.
↑  סולימאן מסוודה, בוגר המכללה נבחר לאחד מהצעירים המבטיחים והמשפיעים של מגזין פורבס., באתר המכללה האקדמית הדסה (ארכיון)
↑   פגישה עם רוני קובן | סולימאן מסוודה, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 34:42). דקה 20:54.
↑   האיש בשטח - הקולות של סולימאן, רשימת השמעה, באתר יוטיוב
↑  גיל משעלי, תזוזות בתאגיד: סולימאן מסוודה מצטרף לדסק הפוליטי והמדיני, באתר מאקו, ‏29/03/23 (ארכיון)
↑  לרגל הפלטפורמה החדשה אתן סקופ: עברתי לתל אביב. טיפים להתמודדות עם לחות יתקבלו בברכה (בתמונה: הפרצוף שלי לפני שידעתי שאני צריך לתחזק מליון פלטפורמות), באתר Threads.net, ‏6.7.23
↑   פגישה עם רוני קובן | סולימאן מסוודה, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 34:42). דקה 2:05-2:06: "במלחמה, לפני חודשיים"; 29:34: "אנחנו מצלמים בתחילת אפריל".
↑  סולימאן מסוודה, 40UNDER40 - הצעירים המבטיחים 2022 - אייס, באתר Ice
↑  סולימאן מסוודה, באתר Forbes Israel
הסופר קאפ הבלארוסי

| --- | --- |
 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  2010
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל הבלארוסית
 מספר מתמודדים:  2
 מדינות משתתפות:  בלארוס בלארוס
 יבשת:  אירופה
 שמות קודמים:  גביע העונה
 זוכה:  דינמו מינסק
 הכי הרבה זכיות:  באטה בוריסוב (8 זכיות)
 אתר רשמי
 
הסופר קאפ הבלארוסי (בבלארוסית: Суперкубак Беларусі па футболе) הוא טורניר כדורגל שנתי של משחק אחד. שני המועדונים המתחרים בטורניר הם מחזיקי תואר אליפות ליגת העל הבלארוסית בכדורגל והגביע הבלארוסי. אם אותה קבוצה זכתה גם באליפות הליגה וגם בגביע באותה עונה, הקבוצה שתיפגש מולה בסופר קאפ תהיה זו שסיימה כסגנית הליגה. המשחק נערך בפתיחתה של העונה בבלארוס.
הגביע מחולק מאז שנת 2010 ואומנם בשנת 1994 שוחק "גביע העונה", בפורמט של סופר קאפ אך הוא נערך פעם אחת בלבד ואינו נספר כמשחק רשמי של הסופר קאפ.