stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jealousy (שיר של קווין)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע קווין
 מתוך האלבום Jazz
 יצא לאור:  27 באפריל 1979
 פורמט:  תקליט ויניל 
 תאריך הקלטה:  אוקטובר 1978
 סוגה:  גלאם רוק • רוק קל
 שפה:  אנגלית 
 בי-סייד:  Don't Stop Me Now (בברית המועצות), Fun It
 אורך:  3:13
 חברת תקליטים:  אלקטרה רקורדס
 כתיבה:  פרדי מרקיורי
 לחן:  פרדי מרקיורי 
 הפקה:  קווין, רוי תומאס בייקר
 
"Jealousy" (בעברית: "קנאה") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין ששוחרר במקור באלבומם השביעי Jazz משנת 1978, ושנה מאוחר יותר שוחרר כסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום. השיר נכתב על ידי פרדי מרקיורי.
נכון לאוגוסט 2023 הושמע השיר למעלה מ-12 מיליון פעמים בספוטיפיי.
רקע לשיר

השיר שוחרר רק בחמש מדינות כסינגל: ארצות הברית, קנדה, ברזיל, ניו זילנד ובברית המועצות, אך לא הצליח להיכנס למצעדים בשום מקום. הסינגל היה הסינגל היחיד של הלהקה בברית המועצות. בברית המועצות, הבי-סייד לסינגל היה Don't Stop Me Now, אך ביתר המדינות הבי-סייד היה "Fun It". ב-1980, השיר נכלל ברשימת השירים של אולימפיאדת מוסקבה (1980). Jealousy נכתב בידי פרדי מרקיורי, וכולל את בריאן מיי שמנגן בגיטרה אקוסטית שלו Hallfredh. הגיטרה קיבלה גשר חלופי מעץ קשיח, מסותת שטוחה, עם חתיכה קטנה של סריג חוט קטן שהונח בינו לבין המיתרים של הגיטרה ששכבו בעדינות מעל. המיתרים יצרו אפקט באזינג של סיטאר. האפקט הזה כבר שומש בשיר "White Queen (As It Began)" מאלבומם Queen II. במגזין בילבורד חשו כי האפקט הזה גרם לשיר להישמע בסגנון של הביטלס ("ביטלסקי"). כל הקולות הוקלטו על ידי מרקיורי.
ביקורת על השיר

במגזין קאש בוקס אמרו כי השיר מתחיל עם "קטע פתיחה מעניין של פסנתר וצליל של סיטאר. הם אמרו עוד כי לשיר יש "מקצב נוקשה, תיפוף מובהק, נגינת פסנתר ישירה וקולות תזמור אופייניים" וש"הקולות של פרדי מרקיורי מעוררים" ו"נגינת הגיטרה של בריאן מיי בלתי רגילה". ברקורד וורלד אמרו כי "Jealousy" היא בלדה קלילה יותר מאשר שירי קווין הטיפוסיים.
קרדיטים

פרדי מרקיורי - זמרה, קולות רקע, פסנתר
בריאן מיי - גיטרה אקוסטית
רוג'ר טיילור - תופים
ג'ון דיקון - גיטרה בס
הערות שוליים

↑  Jealousy - Remastered 2011, 1978-11-10, נבדק ב-2023-08-22
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 02063158-60e7-315b-b9da-9c452bccf15d
Inna

Inna (בעברית: "אינה") הוא אלבום האולפן הרביעי של זמרת הפופ דאנס הרומנייה, אינה. האלבום יצא לאור ב-30 באוקטובר 2015. האלבום מכיל גרסה נוספת שיצאה ונקראת: Body and the Sun (בעברית: הגוף והשמש) האלבום יצא לאור ב-23 ביוני 2015.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-45 במצעד האלבומים המקסיקני.
רקע וסוגה

האלבום מכיל בתוכו שירים הכוללים בתוכם סגנונות רבים ושפות רבות. בין היתר, נכללים באלבום שירים בשפות הבאות; ערבית, אנגלית, ספרדית, צרפתית, רומנית ופורטוגזית. כמו כן, השיר "Yalla", הפך ללהיט בין-לאומי וצבר למעלה מ-330 מיליון צפיות.
הסינגל הראשון מתוך האלבום "Cola Song", הצליח לקבל את מעמד הפלטינה בספרד.
מהדורות אלבומים

האלבום יצא בשתי מהדורות אחת בשם "Inna", השנייה "Body and the Sun", המהדורות מכילים כמעט ואותם שירים וזמינים בעולם במקביל. האלבומים ישנם עטיפות שונות ורשימת מספר הרצועות שונות.
רשימת רצועות

| מהדורת Inna> מס' | מהדורת Inna> שם | מהדורת Inna> משך | מהדורת Inna>  | מהדורת Inna>  | מהדורת Inna>  | מהדורת Inna>  | מהדורת Inna>  | מהדורת Inna>  | מהדורת Inna>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Heart Drop  | 3:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Bamboreea (בשיתוף ג'-בן)   | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Bad Boys  | 2:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Too Sexy  | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Bop Bop (בשיתוף אריק טרנר)   | 3:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Rendez Vous  | 3:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Yalla  | 2:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Walking on the Sun  | 3:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Fool Me  | 3:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Body and the Sun  | 3:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Salinas Skies  | 3:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Devil's Paradise  | 2:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Diggy Down (בשיתוף מריאן היל)   | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Low  | 3:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Tell Me  | 3:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Diggy Down (גרסת פסנתר מורחב)   | 2:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Sun Goes Up  | 3:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Summer in December  | 3:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | We Wanna (בשיתוף אלכסנדרה סטאן, דדי יאנקי)   | 3:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 62:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| מהדורת Body and the Sun> מס' | מהדורת Body and the Sun> שם | מהדורת Body and the Sun> משך | מהדורת Body and the Sun>  | מהדורת Body and the Sun>  | מהדורת Body and the Sun>  | מהדורת Body and the Sun>  | מהדורת Body and the Sun>  | מהדורת Body and the Sun>  | מהדורת Body and the Sun>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Too Sexy  | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Bop Bop (בשיתוף אריק טרנר)   | 3:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Rendez Vous  | 3:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Cola Song (בשיתוף ג'יי באלווין)   | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Yalla  | 2:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Walking on the Sun  | 3:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Fool Me  | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Body and the Sun  | 3:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Salinas Skies  | 3:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Devil's Paradise  | 2:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Diggy Down (בשיתוף מריאן היל)   | 3:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Low  | 3:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Tell Me  | 3:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Diggy Down (גרסת פסנתר מורחב)   | 2:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Sun Goes Up  | 3:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Take Me Higher  | 2:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | ללא שם (בשיתוף פיטבול)   | 3:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Summer in December (בשיתוף מורנדי)   | 3:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Take Me Higher (Embody Remix)  | 4:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 57:28 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  יפן | אוריקון | 157 |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 45 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Body and the Sun
| עולם | 23 ביולי 2015 | הורדה דיגיטלית | רוטון \ אימפריה |  |
| יפן | 31 ביולי 2015 | הורדה דיגיטלית | וורנר |  |
| יפן | 5 באוגוסט 2015 | תקליטור | וורנר |  |
Inna
| עולם | 30 באוקטובר 2015 | הורדה דיגיטלית | וורנר |  |
| טורקיה | 6 בנובמבר 2016 | הורדה דיגיטלית | יני דיוניה |  |
| טורקיה | 29 באפריל 2016 | תקליטור | יני דיוניה |  |
| מקסיקו | 11 במרץ 2016 | הורדה דיגיטלית | וורנר |  |
| מקסיקו | 25 במרץ 2016 | תקליטור | וורנר |  |
הערות שוליים

↑  AMPROFON - INNA de @inna_ro puesto #45 del #Top100MX del... | Facebook, web.archive.org, ‏2016-05-19
↑  INNA (2015-11-12), INNA - Yalla | Official Music Video, נבדק ב-2019-05-25
↑  Listas semanales - Listas - Promusicae - Productores de Música de España, www.promusicae.es
↑  "Body and the Sun (Japan Edition) by Inna on iTunes". iTunes Store. 23 ביולי 2015. אורכב מ-המקור ב-6 במרץ 2016. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Body and the Sun (Liner notes/ CD booklet). Inna. Japan. (Barcode: 4943674214976): Warner Music Group. 2015.{{cite AV media notes}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link) תחזוקה - ציטוט: others in cite AV media (notes) (link)
↑  "Body and the Sun by Inna on Apple Music". iTunes Store. 31 ביולי 2015. אורכב מ-המקור ב-24 ביולי 2015. נבדק ב-11 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Inna: Inna: Amazon.co.uk: MP3 Downloads". Amazon.com. 30 באוקטובר 2015. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Inna (Liner notes/ CD booklet). Inna. Turkey. (Barcode: 8693644012779): Yeni Dünya Müzik. 2016.{{cite AV media notes}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link) תחזוקה - ציטוט: others in cite AV media (notes) (link)
↑  "Inna by Inna on Apple Music". iTunes Store. 6 בנובמבר 2015. נבדק ב-11 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Inna (Liner notes/ CD booklet). Inna. Mexico. (Barcode: 0825646205370): Warner Music Group. 2016.{{cite AV media notes}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link) תחזוקה - ציטוט: others in cite AV media (notes) (link)
↑  "Inna de Inna en Apple Music". iTunes Store. 11 במרץ 2016. אורכב מ-המקור ב-21 בספטמבר 2016. נבדק ב-11 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
| אינה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Hot • I Am the Club Rocker • Party Never Ends • Inna • Nirvana • Yo • Heartbreaker • Champagne Problems • Just Dance |  |
| סיבובי הופעות | INNA en Concert • I Am the Club Rocker Tour • Party Never Ends Tour • Nirvana Tour |  |
| אינה – שירים |
| --- | --- | --- |
| Hot | "Hot" • "Love" • "Déjà Vu" • "Amazing" • "10 Minutes" |  |
| I Am the Club Rocker | "Sun Is Up" • "Club Rocker" • "Un Momento" • "Endless" • "Wow" |  |
| Party Never Ends | "Caliente" • "Crazy Sexy Wild" • "Inndia" • "More than Friends" • "Be My Lover" • "In Your Eyes" |  |
| Inna | "Cola Song" • "Good Time" • "Diggy Down" • "We Wanna" • "Bop Bop" • "Yalla" • "Rendez Vous" |  |
| Nirvana | "Gimme Gimme" • "Ruleta" • "Nirvana" • "Heaven" • "No Help" |  |
| Yo | "Ra" • "Iguana" • "Sin Ti" • "Tu Manera" • "Te Vas" |  |
| Heartbreaker | "Flashbacks" • "Maza" |  |
| סינגלים אחרים | "Oh My God" • "Up" • "Tare" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Me Gusta" • "Bebe" • "Not My Baby" • "Cool Me Down" • "It Don't Matter" • "Papa" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: edff44bf-1150-4d17-9aa1-8656090d4f20
דגל מיקרונזיה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל אזרחי ומדיני, דגל הצי המדיני והאזרחי
 יחס אורך/גובה:  10:19
 הונף לראשונה:  10 בנובמבר 1979
 מוטיבים עיצוביים:  דגל תכלת, מעגל של ארבעה כוכבים
דגל מיקרונזיה אומץ ב-10 בנובמבר 1979. השטח הכחול מייצג את האוקיינוס השקט, וארבעת הכוכבים מייצגים את ארבע קבוצות האיים של מיקרונזיה: צ'ואוק, פונפיי, קוסראה ויאפ.
בשנת 1965 אימצו שטחי החסות של האיים באוקיינוס השקט, בראשות האומות המאוחדות, דגל דומה בעל 6 כוכבים. קוסרה ופונפיי יוצגו תחת כוכב אחד. שלושת הכוכבים הנוספים הם של פלאו, איי מרשל ואיי מריאנה הצפוניים, שבחרו שלא להצטרף למיקרונזיה.
דגל זה מכיל את הריכוז הגדול ביותר של צבע כחול – 97.7% ממנו צבועים בכחול.
ראו גם

סמל מיקרונזיה
המנון מיקרונזיה
The Show Must Go On

"The Show Must Go On" (בעברית: "המופע חייב להימשך") הוא סינגל ושיר רוק של הלהקה הבריטית קווין, אשר נכלל באלבומם ה-14, Innuendo והאחרון בו פרדי מרקיורי היה חי בצאתו לאור. השיר נכתב בידי בריאן מיי והופק בידי דייוויד ריצ'רדס. זהו השיר האחרון באלבום.
הפקה

השיר נכתב כפרידה ממרקיורי בשל מאבקו במחלת האיידס. כשהגיע הזמן להקליט את מרקיורי, חשש מיי כי מרקורי לא יוכל לעשות זאת פיזית. מרקיורי אמר: "אני פאקינג אעשה את זה, דארלינג!" (I'll fucking do it, darling!), שתה שוט של וודקה והקליט. השיר יצא באוקטובר 1991, ולאחר כחודש פנה מרקיורי בהודעה לתקשורת, שם הודיע לראשונה לציבור כי הוא חולה במחלת האיידס. הוא נפטר יום לאחר ההודעה.
קצב השיר דומה לשיר "I Want It All". השיר מתחיל בסינתיסייזר (מסוג Korg M1) ובקטע בעל ארבעה תיפופים. לאחר מכן מתחילה השירה שמובילה לסולואים בסגנון רוק כבד.
הווידאו כולל לקט של קליפים של הלהקה לאורך הקריירה המקצועית של מרקיורי.
אלטון ג'ון ביצע שתי גרסאות כיסוי יחד עם מיי, דיקון וטיילור. הפעם הראשונה הייתה בשנת 1992 במופע המחווה לפרדי מרקיורי ביחד עם הגיטריסט טוני איומי מלהקת בלאק סבאת', ובפעם השנייה בשנת 1997 עם להקת הבלט השווייצרית Béjart Ballet בפריז. הביצוע של אלטון ג'ון מ-1997 מופיע גם באלבום האוסף של קווין Greatest Hits III. השיר גם בוצע בסרט מולין רוז'.
Spread Your Wings

"Spread Your Wings" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, מתוך האלבום News of the World משנת 1977. הוא נכתב על ידי בסיסט הלהקה ג'ון דיקון, ויצא כצד א' של הסינגל "Sheer Heart Attack" בשנת 1978.
השיר כולל את פרדי מרקורי בפסנתר ובשירה, בריאן מיי בגיטרה חשמלית, רוג'ר טיילור בתופים וג'ון דיקון בגיטרה בס וגיטרה אקוסטית. גרסה חיה לשיר מופיעה באלבום הלהקה Live Killers משנת 1979. השיר הגיע למקום ה-34 במצעד הסינגלים הבריטי.
השיר לא יצא כסינגל בצפון אמריקה. עם זאת, הגרסה החיה מ-Live Killers הוצגה כצד B ללהיט של קווין משנת 1979, "Crazy Little Thing Called Love", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית.
קרדיטים

פרדי מרקורי – זמרה, פסנתר
בריאן מיי – גיטרה חשמלית
רוג'ר טיילור – תופים, כלי הקשה
ג'ון דיקון – בס, גיטרה אקוסטית
פרידריק ויליאם מקמוני

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1863 Brooklyn Heights, ארצות הברית 
 פטירה:  22 במרץ 1937 (בגיל 73) בית החולים דוקטורס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרנקליף 
 מקום לימודים:  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות 
 תקופת הפעילות:  1878–1937 (כ־59 שנים) 
 יצירות ידועות:  Major General George B. McClellan, Nathan Hale 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (1896) 
 חתימה:   
 
פרדריק ויליאם מקמוני (באנגלית:Frederick William MacMonnies‏; 28 בספטמבר 1863 - 22 במרץ 1937) היה הפסל האמריקאי הידוע ביותר מבית הספר לאמנויות יפות בפריז. הוא היה גם צייר מוכשר מאוד.
השכלה

בשנת 1880 החל מקמוני בחניכות אצל אוגוסטוס סן-גאודנז, ועד מהרה הועלה לדרגת עוזר בסטודיו, והחל את ידידותו לכל החיים עם הפסל המוערך. מקמוני למד בלילה באקדמיה הלאומית לעיצוב ובליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק.
בשנת 1884 נסע מקמוני לפריז ללמוד פיסול באקול דה בו-ארטס, וזכה פעמיים בפרס הגבוה ביותר שניתן לסטודנטים זרים. בשנת 1888 פתח סטודיו בפריז והחל ליצור כמה מהפסלים המפורסמים ביותר שלו, אותם הגיש מדי שנה לסלון פריז. באטלייה שלו הוא הדריך אמנים בולטים כמו ג'נט סקודר ומרי פוטה.
הפסל "נייתן הייל"

הפסל נייתן הייל בגודל טבעי היה העבודה הגדולה הראשונה שהשיג מקמוני. הוא הוקם בשנת 1890 בסיטי הול פארק, ניו יורק, והוצב ליד המקום בו חשבו שהוצא להורג נייתן הייל. העתקים של הפסל פזורים במוזיאונים ברחבי ארצות הברית, שכן מקמוני היה אחד הפסלים האמריקאים המוקדמים שהשלימו את שכרם על ידי מכירת רפרודוקציות לציבור. במוזיאון המטרופוליטן יש עותק, כמו גם במוזיאון לאמנות באוניברסיטת פרינסטון, הגלריה הלאומית לאמנות, מוזיאון האמנות של פיניקס, מוזיאון האמנות של אורלנדו, והמוזיאון לאמנות מיד במכללת אמהרסט.
עבודות גדולות

בשנת 1888, בתיווכו של סטנפורד וייט השיג מקמוני שתי עבודות גדולות בפיסול גן עבור אמריקאים בעלי השפעה: פסל דקורטיבי של מזרקת פאן של רוהליון, באחוזת ניו יורק של הבנקאי אדוארד אדמס. עבודה זו פתחה בפניו מעגל חברתי של ניו יורקים שהעריכו אמנות. עבודה נוספת הייתה עבור השגריר ג'וזף ה. צ'ואטה, בסטוקברידג', מסצ'וסטס.
בשנת 1889 קיבל ציון כבוד בסלון פריז לפסל "דיאנה" שלו ולעוד עבודות פומביות, כולל תבליטים על קשת וושינגטון הקבועה של סטנפורד ווייט, ניו יורק, ואנדרטת הייל סיטי פארק, שנחשף בשנת 1893.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, ויתר מקמוני על הקמת ביתו הגדול בפריז. הוא נסע מדי שנה לארצות הברית כדי לפגוש סוחרים ופטרונים, וחזר לפריז כדי לעבוד. מגוריו לטווח ארוך בצרפת היו בז'יברני.
בשנת 1891 הוא קיבל את הקמת המזרקת במרכז התערוכה העולמית של קולומביה בשיקגו בשנת 1893. יצירת המזרקה הדקורטיבית הגדולה הזו הפכה למוקד התערוכה והציבה את מקמוני כאחד הפסלים החשובים של אותה תקופה.
בשנת 1894 השיג לו סטנפורד וייט עוד עבודה יוקרתית ציבורית - שלוש קבוצות פסלי ארד עבור קשת הזיכרון לחיילים ולספנים ברחבת הצבא בברוקלין. קבוצות הדמויות המסובכות העסיקו אותו במשך שמונה השנים הבאות.
בשל תהילה שקיבל בתערוכה העולמית הקולומביאנית של 1893, הוא הוזמן לייצר פסל ציבורי גדול שמנציח את חלוצי המערב הישן האמריקאי, יצירתו היחידה בנושא זה. מקמוני החלה את העבודה בשנת 1906, והיצירה נחשפה בשנת 1911. האנדרטה מציגה תיאור של קיט קרסון, והיא מסמנת את סופו של שביל סמוק היל, מסלול פופולרי בקולורדו שעברו בו מחפשי זהב, והממוקם ליד נהר סמוקי היל.
בשנת 1908, הוקמה אנדרטת המלחמה שלו בפרינסטון, שנוצרה בשיתוף עם האדריכלים Carrere & Hastings, הממוקמת בפרינסטון, ניו ג'רזי. האנדרטה הושלמה עד שנת 1922.
לאחר 1915 כשחזר לניו יורק, המשיך בעבודתו המסוגננת הגדולה במזרקה לבניין העירייה של ניו יורק 1909–1922. עבודה זו הייתה נושא למחלוקת ניכרת מכיוון שהיא מתארת גבר שדורס מספר דמויות נשים, המייצגות נשים מרושעות. הדבר הביא לביקורת ציבורית. הפסל הועבר בשנת 1941 לאולם קווינס בורו הרחוק ולאחר מכן בדצמבר 2013 לבית הקברות גרין ווד בברוקלין.
האנדרטה האמריקאית

בסוף 1917 הוזמנה על ידי קבוצת אזרחים חשובים בניו יורק, עבודה על פסל לכבוד אלה שמתו בקרב הראשון על המארן, כמתנה לעם הצרפתי בתמורה לפסל החירות. הפסל, הממוקם במאו, צרפת, גובהו 22 מטרים. האדריכל היה הנאו-קלאסיסט האמריקאי תומאס הייסטינגס. העבודות על הפסל החלו בשנת 1924, והסתיימו בשנת 1932. בזמן חנוכתו, הפסל הזה היה אנדרטת האבן הגדולה בעולם.
אנדרטת מלחמת העולם הראשונה, באטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי, מכילה גרסת ברונזה של 9 מטרים של הפסל.
הערכה

בסלון פריז הוענקה לו מדליית הזהב הראשונה שניתנה אי פעם לפסל אמריקאי. הוא נבחר ללגיון הכבוד הצרפתי. בשנת 1896 הוענק למקמוני הפרס הגדול בתערוכת פריז. זה היה עשור של פרודוקטיביות עצומה וסיפוק אישי.
במקביל הוא פיתח לאט קריירה שנייה של צייר. הוא קיבל הכרה ציבורית טובה בשנת 1901, כשקיבל אות כבוד בסלון פריז על הציור הראשון שהכניס אליו. הוא זכה גם במדליית כסף בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ 1932.
חיים אישיים

בשנת 1888 נישא מקמוני לאמנית אמריקאית אחרת, מרי פיירצ'יילד, שהתגוררה בפריז בעזרת מלגת לימודים לשלוש שנים. עם השלמת המלגה, היא ומקמוני נישאו והמשיכו לחיות ולעבוד בפריז, אף שחזרו לעיתים קרובות לארצות הברית.
הם חלקו את תשומת הלב בתערוכת שיקגו משנת 1893 כאשר הוזמנו ליצור את המזרקה הקולומביאנית המלכותית שהייתה מרכז היריד. מרי התבקשה לצייר ציור קיר ענק, "אישה פרימיטיבית", עבור הרוטונדה של בניין האישה. יצירת פנים, "אישה מודרנית", הגיעה מהציירת מרי קאסאט.
בני הזוג רכשו בית בז'ברני, מושבת האמנים שהקימה קלוד מונה. נולדו להם שלושה ילדים. אבל חיי הנישואים התפוגגו, כאשר פרידריק נסע לסטודיו שלו בפריז לביצוע פרויקטים גדולים. שם ניהל רומן ארוך שנים עם אמנית אמריקאית אחרת - אליס ג'ונס. הוא הגיש בקשה לגירושין בשנת 1909 ושנה לאחר מכן נישא לג'ונס ונולד לו בן (1910).
בהיעדרותו, האמן האמריקאי הגולה ויל היקוק לאו, שבילה את הקיץ בז'ברני, פיתח רומן עם אשתו של מקמוני - מרי. כשנפטרה אשתו של לאו, הם התחתנו בשנת 1909.
בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה מקמוני עבר להתגורר לצמיתות בארצות הברית בשנת 1915. הוא התגורר בעיר ניו יורק עד מותו.
פרידריך ויליאם מקמוני נפטר מדלקת ריאות בשנת 1937, בן 73. הוא קבור בבית הקברות פרנקליף, הרטסדייל, מחוז ווסטצ'סטר, קברו אינו מסומן.
גלריה

קופידון
נער ואווז
דיאנה
פאן והרון
פסל על קשת הניצחון בברוקלין
מאבל קונקינג
הפרש הצרפתי
מאי פלמר
הערות שוליים

↑  The World's Work, Doubleday, Page & Company, 1905. (באנגלית)
↑  Biographical Note | A Finding Aid to the Frederick William MacMonnies papers, 1874-1997, www.aaa.si.edu (באנגלית)
↑  Home | Birmingham Museum of Art (באנגלית אמריקאית)
↑  Popular Mechanics Magazine: Written So You Can Understand it, Popular Mechanics Company, 1922. (באנגלית)
↑  "American Monument for Marne Battlefield; Great Figure in Honor of French Heroism to be Erected by the People of United States--The Sculptor Talks of His Task". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 1917-11-11. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-08-09.
↑  Hearst Magazines, Popular Mechanics, Hearst Magazines, 1932-12. (באנגלית)
↑  Greek Temple Monument (World War I Memorial) in Atlantic City, New Jersey on dcmemorials.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438672405171  BnF: cb13775042c (data)  GND: 123857414  ISNI: 0000 0000 6681 3574  LCCN: n88222091  RKD: 88069  SNAC: w64q8cd8  SUDOC: 092736408  ULAN: 500031496  VIAF: 27989817   WorldCat (עם VIAF): 27989817 
רפרודוקציה של הפסל נתן הייל
המזרקה בתערוכה הקולומביאנית
אנדרטת המלחמה בפרינסטון
Back Chat

"Back Chat" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין משנת 1982, מתוך האלבום Hot Space. הוא נכתב על ידי נגן הבס ג'ון דיקון. הוא הגיע למקום ה-40 במצעד הסינגלים בבריטניה, מקום 18 בדרום אפריקה ומקום 19 באירלנד. השיר יצר כסינגל עם השיר "Staying Power" בצד "B".
בשיר פרדי מרקיורי שר כסולן, ג'ון דיקון ניגן בבס, בריאן מיי ניגן בגיטרה ורוג'ר טיילור בתופים.
את הקליפ לשיר ביים בריאן גרנט. הצילומים התקיימו ביולי 1982. הקליפ נעשה במתכונת של ביצוע שיר פשוט, והתפאורה בקליפ הייתה עשויה בסגנון טכנו.
הצילומים מהקליפ הופיעו בקליפים של השירים "Radio Ga Ga" ו-"The Show Must Go On".
Las Palabras de Amor

"Las Palabras de Amor" (בעברית: "מילות האהבה") הוא בלדת רוק של להקת קווין. השיר יצא לאור כסינגל השלישי מאלבומם משנת 1982 Hot Space. השיר מושר רובו ככולו באנגלית, אך גם עם מספר מילים בספרדית. השיר נכתב בידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי וזכה ליותר פופולריות מאשר הסינגל הקודם שהוציאו מאותו אלבום ("Body Language"), והגיע למקום ה-17 במצעד הסינגלים הבריטי. למרות התגובות המעורבות לאלבום האם, השיר הפך למועדף על המעריצים מאלבום זה.
רקע לשיר

מילות השיר נכתבו על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי. את השירה ביצע סולן הלהקה פרדי מרקיורי, ביחד עם בריאן מיי שסיפק קולות הרמוניים גבוהים. השיר נוצר בהשראת מערכת היחסים הקרובה של הלהקה עם מעריציה הארגנטינאים. השיר סימן את הופעתה האחרונה של הלהקה בתוכנית הטלוויזיה Top of the Pops (לאחר שבעבר הלהקה הופיעה בתוכנית זו על מנת לקדם את "Seven Seas of Rhye", "Killer Queen", "Now I'm Here" ו-"Good Old-Fashioned Lover Boy" בהתאמה). בהופעה הממדית הזו, נראה מיי מנגן על פסנתר כנף כמו גם על הגיטרה שלו, ובהקלטה הוא מנגן גם בפסנתר וגם בסינתיסייזר, בנוסף לגיטרות אקוסטיות וחשמליות. מיי שר גם בשירה מובילה יחד עם מרקיורי את השורה ההרמונית "this night and evermore" (הלילה הזה ולנצח) לאורך השיר כולו. במהלך מופע המחווה לפרדי מרקיורי משנת 1992 באצטדיון ומבלי, זה היה השיר השלישי במחצית השנייה של ההופעה, שבוצע ביחד עם קווין וזוקרו (Zucchero). בהופעה משנת 2008 של קווין עם פול רודג'רס Rock the Cosmos Tour, הוא בוצע במדינות דוברות ספרדית ששר מיי. השיר גם נכנס לאלבום הלהקה Greatest Hits III והשיר הופיע גם ב־DVD Greatest Video Hits 2 שיצא בנובמבר 2003.
שחקנית התיאטרון המוזיקלי איליין פייג' הקליטה את השיר באלבומה לקאברים של שיריי קווין The Queen Album משנת 1988.
קרדיטים

פרדי מרקיורי - זמרה, קולות רקע
בריאן מיי - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, קלידים, קולות רקע, זמרה
רוג'ר טיילור - תופים, קולות רקע
ג'ון דיקון - בס
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 10 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 68 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 26 |  |
|  פולין | ZPAV | 1 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 13 |  |
Headlong

"Headlong" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין. הוא יצא כסינגל השלישי מתוך אלבומה של קווין מ-1991, Innuendo.
השיר נכתב על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי, שרצה לכלול אותו באלבום הסולו שלו, Back To The Light, אך לאחר ששמע את מרקורי שר את השיר, הסכים בסוף לכלול אותו באלבום הלהקה. השיר היה הסינגל השלישי באלבום. השיר זכה להצלחה רבה, ונוסף לאלבומי הלהיטים של הלהקה Classic Queen ו-Queen Rocks. עטיפת הסינגל נראית כחלק מקליפ השיר המראה את חברי הלהקה יושבים, אולם בארצות הברית בעטיפת הסינגל מופיע הליצן מעטיפת האלבום Innuendo שאויר על ידי ז'אן גרנדוויל בן המאה ה-19. הסינגל יצא ב-14 בינואר 1991, והוא הראשון שיצא בארצות הברית במסגרת חוזה הלהקה עם הוליווד רקורדס.
הקליפ

הקליפ של "Headlong" היה אחד הקליפים האחרונים של קווין שבו צולם הסולן פרדי מרקיורי, כשנה לפני מותו מהאיידס. הקליפ מציג את הלהקה באולפן מבצעת את השיר.
צילומי הקליפ, בהם מרקורי לובש סוודר צהוב, צולמו בדצמבר 1990, והצילומים בהם מרקורי לובש שתי חולצות כחולות שונות צולמו בנובמבר 1990. זה גם הקליפ
האחרון בצבע שבו הופיע פרדי מרקיורי, שמצבו הבריאותי התדרדר בגלל מחלת האיידס. הקליפים של השירים "I'm Going Slightly Mad" ו-"These Are the Days of Our Lives" הוקלטו במהלך פברואר ומאי 1991 בהתאמה, ושניהם צולמו בשחור-לבן.
כמו כל הקליפים האחרים באלבום Innuendo, את הקליפ של "Headlong" ביים צוות הבמאים האוסטרי DoRo, שכלל את רודי דולזאל והאנס רוסאכר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1991)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1991)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1991)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1991)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 25 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי המיינסטרים רוק | 3 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 43 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 14 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | - |  |
|  קנדה | RPM | 25 |  |
There Must Be More to Life Than This

| --- | --- |
 שיר בביצוע פרדי מרקיורי
 מתוך האלבום Mr. Bad Guy
 יצא לאור:  29 באפריל 1985
 תאריך הקלטה:  1981 (במקור)•2014 (עיבוד מחדש)
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  3:00 (בגרסת הסולו של פרדי מרקיורי)•3:27 (בגרסה עם מייקל ג'קסון)
 חברת תקליטים:  קולומביה
 כתיבה:  פרדי מרקיורי
 לחן:  פרדי מרקיורי 
 הפקה:  ריינהולד מק, פרדי מרקיורי, ויליאם אורביט
 
"There Must Be More to Life Than This" (בעברית: "חייב להיות יותר לחיים מאשר זה") הוא הרצועה השמינית מאלבום הסולו של סולן להקת קווין פרדי מרקיורי Mr. Bad Guy, שיצא לאור ב־29 באפריל 1985 על ידי קולומביה רקורדס.
השיר הוקלט במקור על ידי קווין לאלבומם משנת 1982 Hot Space, אך הלהקה כשלה ליצור את הגרסה הסופית לאלבום. קודם לכן, השיר הוקלט כדואט של מרקיורי ביחד עם מייקל ג'קסון, ביחד עם עוד 2 שירים: "State of Shock" (שעובד מאוחר יותר על ידי מיק ג'אגר לגרסה מאת חמישיית הג'קסונים) והשיר "Victory" (שלבסוף לא הוצא לאור).