stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
18 במרץ
נפטרו

953 – אלמנצור באללה אלפאטמי, הח'ליפה השלישי של השושלת הפאטמית (נולד ב-914)
978 – אדוארד המרטיר, מלך אנגליה (נולד ב-962)
1227 – האפיפיור הונוריוס השלישי (נולד ב-1148)
1321 – מאתה צ'אק, אציל הונגרי
1781 – אן רובר ז'אק טורגו, כלכלן ומדינאי צרפתי (נולד ב-1727)
1862 – צ'ארלס בירד קינג, צייר אמריקאי שנודע בתיאוריו של מנהיגים ואנשי שבטים אינדיאנים (נולד ב-1785)
1871 – אוגוסטוס דה מורגן, מתמטיקאי ולוגיקן בריטי (נולד ב-1806)
1913 – גאורגיוס הראשון, מלך יוון (נולד ב-1845)
1927 – פיליפ ויקסטיד, כלכלן אנגלי (נולד ב-1844)
1965 – פארוק, מלך מצרים (נולד ב-1920)
1975 – הרברט צ'יטפו, לוחם חירות זימבבואי (נרצח) (נולד ב-1923)
1980 – אריך פרום, פסיכואנליטיקאי ופילוסוף ממוצא גרמני (נולד ב-1900)
1980 – לודוויג גוטמן, נוירולוג בריטי יהודי יליד גרמניה, מאבות ספורט הנכים (נולד ב-1899)
1982 – וסילי צ'ויקוב, קצין בצבא האדום וממפקדי הקרב על סטלינגרד (נולד ב-1900)
1983 – דבורה בקון, שחקנית קולנוע ישראלית (נולדה ב-1951)
1986 – ברנרד מלמוד, סופר אמריקאי יהודי, זוכה פרס פוליצר (נולד ב-1914)
1996 – אודיסאוס אליטיס, חתן פרס נובל לספרות ממוצא יווני (נולד ב-1911)
2001 – ג'ון פיליפס, זמר, גיטריסט וכותב שירים אמריקאי (נולד ב-1935)
2008 – חיים מלובן, מפיק בולט בתעשיית הטלוויזיה הישראלית (נולד ב-1936)
2009 – נטשה ריצ'רדסון, שחקנית תיאטרון וקולנוע אנגליה (נולדה ב-1963)
2011 – זאב בוים, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל (נולד ב-1943)
2011 – ישראל בן אמיתי, קצין תותחנים ראשי, המנכ"ל הראשון של אוניברסיטת באר שבע (נולד ב-1922)
2016 – גידו וסטרוולה, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1961)
2019 – אפרים גוטמן, רב ישראלי, יליד רומניה, שנודע כרבם של יהודי רומניה בישראל (נולד ב-1928)
2019 – ג'רי קוב, טייסת אמריקאית (נולדה ב-1931)
2020 – קתרין המלין, גינקולוגית אוסטרלית (נולדה ב-1924)
2020 – אלפרד וורדן, אסטרונאוט אמריקאי (נולד ב-1932)
2020 – גיל תורן, מעצב פסקולים לסרטי קולנוע (נולד ב-1962)
2021 – יובל חמצני, תשבצאי, צייר ועורך-דין ישראלי (נולד ב-1950)
2022 – חיים קניבסקי, מנהיג רוחני בולט בציבור החרדי-ליטאי, פוסק הלכה ומחבר ספרים רבים במגוון מקצועות תורניים (נולד ב-1928)
2022 – דון יאנג, פוליטיקאי אמריקאי (נולד ב-1933)
2022 – אלכסיי בכרב, כדורגלן רוסי-אוקראיני ששיחק בעמדת הקשר (נולד ב-1976)
2024 – תומאס סטאפורד, לוטננט גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית, אסטרונאוט בתוכנית ג'מיני ובתוכנית אפולו (נולד ב-1930)
חגים ואירועים החלים ביום זה

ניו יורק: החל משנת 1990, יום מרסל מרסו
ארובה: יום הדגל
17 במרץ – 19 במרץ
מרץ
לוח אירועים שנתי
גרובר קליבלנד
פרדריק וילם דה קלרק
אמנות מצרים העתיקה

פסל מצרי קדום המתאר את נפרטיטי ואחנתון
אמנות מצרים העתיקה היא אמנות מונומנטלית שמטרתה הייתה להאדיר את שמם, כוחם ואלמותם של הפרעונים ועל מנת לפאר את ארמונותיהם, מקדשיהם וקברותם.
רוב החפצים, הפסלים והציורים נמצאו בתוך קברים. המצרים הקדמונים האמינו בחיים שלאחר המוות והכינו את עצמם לחיי נצח. באמצעות הציורים שתיארו את חייהם בעולם הזה, הם קיוו להמשיך את חייהם בעולם הבא לאחר מותם.
ככל שהמת היה חשוב יותר, כך קברו היה מפואר יותר. מלידתו של פרעה ועד מותו נבנה קברו על מנת לשמשו לאחר מותו, לעיתים נחנטו ונקברו עמו גם משרתיו, בני משפחתו ואפילו חיות המחמד שלו על מנת שיוכלו לעבור איתו ל"ארץ המערב" - החיים שלאחר המוות.
בדרך כלל, הייתה תלויה צורת הקבורה במעמד החברתי של המת, כך שהאצילים והכהנים נקברו במסטבות ופשוטי העם נקברו בבור באדמה. בשושלות השלישית ועד השישית נקברו הפרעונים בפירמידות אך מאחר שבניית פירמידות הייתה יקרה וכן מאחר שפירמידות בלטו בשטח ומשכו שודדים רבים, הופסקה צורת קבורה זו. הוחלט לקבור את המלכים במקומות נסתרים כגון עמק המלכים, מקום מרוחק ומבודד מכל מקום ישוב, אשר מעטים האנשים אשר ידעו על קיומו.
הקבר עצמו היה חצוב בתוך הסלעים והורכב מחדר אחד או מערכת של חדרים.
תכולת הקברים המפוארים שרדה עד היום, וממנה מסיקים איך חיו המצרים הקדמונים: במה הם האמינו, על מה הייתה המיתולוגיה שלהם מבוססת, מי היו האלים שלהם, מה היו מנהגיהם וכדומה. קירות הקברים כוסו בכתב הירוגליפי שסיפק פרטים על תהליך הקבורה, אורח חייו של המת וכן תפילות לאלים.
היסטוריה

את תולדות אמנות מצרים העתיקה מחלקים לשלוש תקופות עיקריות:
ממלכה קדומה: מ-3000 עד 2300 לפנה"ס.
ממלכה תיכונה: מ-2300 עד 1750 לפנה"ס.
ממלכה חדשה: מ-1750 עד 600 לפנה"ס.
זו חלוקה שרירותית, כיוון שבכל 3000 השנים הללו לא נעשו כמעט שינויים בקאנון האמנותי, אשר הוקדש לחיי הנצח ונשמר בקפידה. מטרת הקאנון הייתה לשמור על נצחיות הפרעונים. לתקופה קצרה מאוד, בתקופת הממלכה החדשה, העז הפרעה אמנחותפ הרביעי לשבור את הקאנון האמנותי. הוא ניסה לעשות שינוי באמונה ובאומנות גם יחד: הוא הפך את הדת המצרית מדת פוליתאסטית לדת מונותאיסטית והפך את אל השמש "אתון" לאל היחיד. לאחר מותו, חזרו המצרים לקאנון הפוליתאסטי.
הקאנון האמנותי

כל הפרעונים הוצגו בקאנון כדמות אידיאלית. הנושא המרכזי בציורים היה תיאור חייו של המלך באותה תקופה ועיסוקיו: רחצה בנילוס, משתה, דיג, עבודה בשדה ועוד. מלבד זאת, הציור במצרים העתיקה התאפיין בעוד מספר היבטים:
פרספקטיבה מצרית - חלוקת הציור לרצועות היוצרת עומק בציור השטוח, כך שכל רצועה היא מרחב אחר.
עיצוב הדמויות נעשה בקנה מידה קבוע כשהרגל משמשת כמידת בסיס. בדרך כלל גובה הגוף כולל הראש, הוא 24 רגליים, אך נעשו פסלים גדולים יותר שהעידו על חשיבות מרובה של הדמות המתוארת.
צבעוניות - חוקי הקאנון מכתיבים באילו צבעים יעשו שימוש בצביעת הגבר (חום אדמדם) והאישה (חרדל, צהוב כהה).
דמות האדם - מצוירת בזוויתה הברורה ביותר. הראש בפרופיל, העין בחזית; גוף וידיים חזיתיים, רגליים בפרופיל. בציור הדמויות ישנו חוסר פרופורציה מכוון: ככל שהדמות גדולה יותר ביחס לשאר הדמויות, היא במעמד גבוה יותר.
כתב ההירוגליפים - באלף ה-3 לפנה"ס הומצא הכתב המצרי, כתב ההירוגליפים המורכב מציורים ונכתב מלמעלה למטה, מימין לשמאל או לחלופין משמאל לימין. כתב ההירוגליפים נכתב על קירות הארמונות והמקדשים, בפירמידות ועל אובליסקים, וסיפרו על חייו, מותו וחזרתו של פרעה על פני האדמה. ההירוגליפים והציורים היו צבועים בשחור, חום, אדום וירוק, אך הצבעים לא שרדו את פגעי הזמן בשל הכנתם על בסיס מים. הציורים השונים בכתב זה סימלו מושגים שונים שהרכיבו את השפה הכתובה.
בעלי חיים - מיוחסים לתכונות של אלים: חיפושית, ברווז, קוף, בז, נחש.
פסלים נוספים היו של חיות מפלצתיות כדוגמת הספינקס. במצרים הוא משמש כסמל אפוטרופואי חיובי השומר על המקדשים והקברים מרוחות רעות העלולות להזיק למתים. הוא מורכב מראש אדם ומגוף אריה. 
פסל הספינקס הגדול מורכב מ-2 סלעים שונים, הגוף נחצב מתוך סלע שהיה במקום עוד מהתקופה שמצרים הייתה חלק מים טתיס, והראש הוסף מגוש סלע אחר צעיר יותר, ולכן ניתן לראות חוסר פרופורציות משמעותי ביניהם.
הקאנון האמנותי > צורות ההופעה של הפרעה

ישיבה עם ידיים על הברכיים - מסמל שלטון או כוח. לפעמים הוא מחזיק בידו שרביט. פסלים מסוג זה נמצאים לרוב בכניסה למקדש.
עמידה עם רגליים צמודות - הידיים לצדי הגוף או מוצלבות.
פישוק - גוף חזיתי אך הראש בצדודית.
תנוחת ה"צעידה אל הנצח" - רגל אחת נמצאת קדימה יותר מהרגל השנייה, אך הגוף עדיין שומר על סימטריה.
הקאנון האמנותי > סמלים מזהים של המלך

מצנפת בד בפסים כחול וזהב.
על המצח ציור של קוברה או בז. הבז מסמל את היותו בנו של אל הבז - הורוס ואת השתייכותו לממלכת האלים.
כתר כפול בצבע אדום ולבן - סמל לאחדות מצרים העליונה ומצרים התחתונה.
זקן ישר (שהיה למעשה תותב) - מלך בעולם החיים.
זקן מסולסל - מלך בעולם המתים (נמצא בקבר).
פלג גוף עליון עירום.
פלג גוף תחתון בחצאית וגוף מגולח למשעי.
כל האצבעות באותו האורך.
הקאנון האמנותי > עקרונות סגנון הפיסול

הפסלים מאוד ייצוגיים ומאוד גדולים, והפיסול נועד לייצג את האלוהי שבפרעה ולא את האנושי שבו. לכן, עיצוב הגוף הוא גרפי וסכמטי ולא נטורליסטי, והאיברים מעוצבים כמעט בנפרד ונראים כגליליים ומשולשיים. הפיסול פרונטלי ואינו מעובד מצידיו ואחוריו כיוון שהוא תמיד מול המתבונן ובמקרים רבים נחצב כאשר ההר בגבו.
הילדים מתוארים כדמויות אנשים קטנות ולא כבעלי מבנה גוף ילדותי ריאליסטי.
פסל גושי - כל הפסל עשוי מגוש אבן אחד.
אין חללים - בין הידיים והרגליים לגוף אין חלל. כדי לסמן את ההבדל נעשה שקע במקום, אבל לא כל האבן הורדה.
פסל סטטי/קפוא - תנועה או הבעה אינן יכולות לסמל את הנצח כיוון שהן מתחלפות.
הפסל חזיתי - אף פעם אין סיבוב של הגוף או של חלק ממנו, תמיד כל הפסל לכיוון החזית.
הפסל סימטרי - צד אחד של הפסל שווה לאחר.
כתפיים תמיד מאונכות.
כלליות - חלקי הגוף מתוארים באופן כללי, אין כניסה לפרטים, צורות פשוטות וגאומטריות: מלבן, טרפז או גליל.
ליטוש - לאחר סיום הפסל הוא עובר ליטוש, הפסל לא נשאר במצבו המחוספס.
ראו גם

מצרים העתיקה
היסטוריה של מצרים העתיקה
תרבות מצרים העתיקה
דיוקנאות המומיות מפיום
ציור קיר מצרי של המלכה נפרתרי.
פסלון מצרי עתיק
מיס תבל 1984

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  9 ביולי 1984 
 מספר תחרות:  33 
 מספר מתמודדים:  81 
 עיר מארחת:  המרכז הבינלאומי נייט 
 
 → מיס תבל 1983 מיס תבל 1985 ← 
 
מיס תבל 1984 היא תחרות מיס תבל ה-33 במספר, 81 מתמודדות השתתפו בתחרות.
התחרות תוכננה במקור להיערך בקלגרי שבקנדה אך לאחר מכן הועתק מיקומה למיאמי.
השתתפותן בתחרות של נציגות מהמדינות הקומוניסטיות פולין ויוגוסלביה הובילה למחאות על ידי פליטים קובנים בעיר.
תוצאות

| תואר | זוכה |
| --- | --- |
מיס תבל 1984:  שוודיה שוודיה - איבון רידינג
סגנית ראשונה:  דרום אפריקה דרום אפריקה - לטיסיה סנימן
סגנית שנייה:  ונצואלה ונצואלה - כרמן מריה מונטייל
סגנית שלישית:  הפיליפינים הפיליפינים - מריה דזירה ורדאדרו
סגנית רביעית:  קולומביה קולומביה - סוזנה קלדס למיטר
10 המועמדות הסופיות:  גרמניה גרמניה - בריגיט ברקס  הולנד הולנד - ננסי ניד  גואטמלה גואטמלה - אילמה אורוטיה  תאילנד תאילנד - סביני פקרננג  ארצות הברית ארצות הברית - מאי שאנליי
תוצאות > שופטים

קארן בולדווין
קרולינה הררה
רוני קוקס
ואגיז חידיאטוללין

ואגיז נאזירוביץ' חידיאטוללין (ברוסית: Ваги́з Нази́рович Хидияту́ллин; בטטרית: Вагыйзь Назир улы Һидиятуллин; נולד ב-3 במרץ 1959) הוא כדורגלן עבר סובייטי-רוסי ממוצא טטרי ששיחק בעמדת המגן.
ביוגרפיה > קריירת מועדונים

נולד למשפחה טטרית בעיירה בוגבאחה במחוז פרם. למד בפנימייה לספורטאים בעיר רוסטוב על הדון. בגיל 17 התחיל לשחק במועדון ספרטק מוסקבה. מאמן הקבוצה, קונסטנטין בסקוב, זיהה בו פוטנציאל והציב אותו בהרכב הפותח של הקבוצה. בשנת 1979 זכה עם הקבוצה באליפות ברית המועצות. בשנת 1980 עבר חידיאטוללין לקבוצת צסק"א מוסקבה וזאת כדי להימנע מגיוס לשירות הצבאי (צסק"א היה מועדון של הצבא וחברות בו נחשבה כתחליף לשירות צבאי). בשנת 1982 נפצע באימון ולאחר החלמתו הנהלת המועדון החליטה להעבירו לקבוצה אחרת של הצבא. חידיאטוללין ניסה לעבור בחזרה לספרטק, כשזה נודע לרשויות הצבא והוא נשלח לשרת כחייל פשוט במערב אוקראינה. לאחר כשנה בצבא הוא הסכים לשחק במועדון סק"א קרפטי (שהיה גם מועדון ששייך לצבא). רק בשנת 1986 הצליח חידיאטוללין לשוב לספרטק. בהתחלה שותף במשחקים כשחקן מחליף ובהמשך נכנס שוב להרכב הפותח של בקבוצה. בשנת 1987 זכה עם ספרטק בפעם השנייה באליפות ברית המועצות.
בשנת 1988 עזב את ברית המועצות לצרפת, שם שיחק שתי עונות בקבוצת טולוז. בשנת 1990 החליט המועדון לוותר על שירותיו. חידיאטוללין נשאר בצרפת לעוד ארבע שנים, במהלכן שיחק בקבוצות מהליגות הנמוכות. בשנת 1994 הוזמן על ידי מאמנו מימי ספרטק, קונסטנטין בסקוב, לשוב לרוסיה ולהצטרף לסגל דינמו מוסקבה. חידיאטוללין שיחק בשורות דינמו עונה אחת, זכה עם הקבוצה בגביע רוסיה, אך נאלץ לפרוש ממשחק פעיל בשל פציעה.
ביוגרפיה > נבחרת

חידיאטוללין שיחק בנבחרת הנוער ובנבחרת הצעירה של ברית המועצות. זכה עימן באליפות אירופה לנוער בשנת 1976 ובאליפות העולם לנבחרות צעירות בשנת 1977.
בשנת 1977 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת של ברית המועצות. הוא שותף לראשונה במשחק של הנבחרת ב-6 בספטמבר 1978 - במשחק ידידות נגד נבחרת איראן. באותו משחק הבקיע גם את שערו הראשון במדי הנבחרת. באולימפיאדת מוסקבה השתתף חידיאטוללין בכל ששת המשחקים של הנבחרת האולימפית והבקיע שני שערים (שניהם במשחק נגד נבחרת זמביה בשלב הבתים), וזכה עם הנבחרת במדליות הארד. הוא היה בסגל הנבחרת למונדיאל 1982, אך לא השתתף באף אחד מהמשחקים. לעומת זאת, ביורו 1988 ובמונדיאל 1990 השתתף בכל משחקי הנבחרת בשני הטורנירים. לאחר מונדיאל 1990 לא זומן יותר לנבחרת.
תארים

אליפות העולם לנבחרות צעירות - 1977
אליפות אירופה לנוער - 1976
מקום שלישי באולימפיאדת מוסקבה ב-1980
מקום שני באליפות אירופה - 1988
אליפת ליגת העל הסובייטית - 1979, 1987
גביע רוסיה - 1995
מיס תבל 1986

מיס תבל 1986 הייתה תחרות מיס תבל ה-35 במספר, התחרות נערכה בפנמה סיטי.
77 מתמודדות לקחו חלק בתחרות.
הזוכה הייתה מיס ונצואלה שמלכתחילה הייתה אחת המועמדות האהובות על העיתונאים שסיקרו את התחרות.
תוצאות

| תואר | זוכה |
| --- | --- |
מיס תבל 1986:  ונצואלה ונצואלה - ברברה פלסיוס
סגנית ראשונה:  ארצות הברית ארצות הברית - כריסטי פיצ'טנר
סגנית שנייה:  קולומביה קולומביה - מריה מוניקה אורבינה
סגנית שלישית:  פולין פולין - בריגידה בזיויקייביץ'
סגנית רביעית:  פינלנד פינלנד - טולה אירמלי פולבי
10 המועמדות הסופיות:  ברזיל ברזיל - דייזה נונס דה סוזה  צ'ילה צ'ילה - מריאנה וייאסנטה  פוארטו ריקו פוארטו ריקו -  אליזבת רוביסון  שווייץ שווייץ - אוולין גלנזמן  זאיר זאיר - אמה דובאלה
שופטים

סנדי דנקן
שון ות'רלי
זלטה פטקוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  11 בפברואר 1954 Svrljig, סרביה 
 פטירה:  3 בדצמבר 2012 (בגיל 58) בלגרד, סרביה 
 מדינה:  סרביה 
 מקום קבורה:  בית הקברות החדש של בלגרד 
 השכלה:  האקדמיה לאמנות הדרמה 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 בן או בת זוג:  סניה איליץ' 
 
זלטה פטקוביץ' (בסרבית: Злата Петковић; ‏11 בפברואר 1954 – 3 בדצמבר 2012) הייתה שחקנית סרבית.
ביוגרפיה

פטקוביץ' נולדה בבית סבתה בעיירה בדרום סרביה להורים שהתגוררו בניש. לאחר גירושי הוריה היא עברה לבלגרד והשתתפה בתחרות מוזיקה לזמרים צעירים, ואחרי כן היא הוזמנה על ידי עיתונאים להשתתף בתחרות היופי "מיס במבי" שאורגנה על ידי מגזין פופולרי ביוגוסלביה וזכתה במקום הראשון. שנה לאחר מכן זכתה בתחרות "מיס הנוער של יוגוסלביה" וייצגה את המדינה בתחרות בינלאומית לנערות וזכתה שם בתואר "מיס פוטוגניק", ב-1971 נבחרה למיס יוגוסלביה ונסעה ללונדון על מנת להשתתף במיס עולם, במסגרת השתתפותה היא גם רואיינה ב-BBC.
היא עבדה תקופה כמגישת טלוויזיה עד שהלכה ללמוד באקדמיה לדרמה של אוניברסיטת זגרב. במהלך לימודיה הרתה מבן זוגה וב-1973 נולד בנה. היא נהייתה לשחקנית פופולרית במדינתה ושיחקה במספר של סרטים וסדרות טלוויזיה. היא נישאה למוזיקאי סניה איליץ' (אנ') וב-1984 נולד בנה השני.
מותה

ב-22 בנובמבר 2012, פטקוביץ' נפגעה משבץ מוחי בדירתה. היא נותחה ב-30 בנובמבר, אך נפטרה שלושה ימים לאחר מכן בגיל 58. היא נקברה ב-6 בדצמבר 2012 בבית הקברות החדש בבלגרד.
הערות שוליים

↑  "Preminula glumica Zlata Petković". Blic.rs (בסרבית). נבדק ב-2018-09-21.
↑  Glumica Zlata Petković sahranjena na Novom groblju, www.novosti.rs (בסרבית לטינית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e694f831-ccd5-45b1-a412-31cd5b436405 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זלטה פטקוביץ'".
אברוס (יחידה אזורית)

| --- | --- |
כנסייה אורתודוקסית, דידימוטיכו שבאברוס
כנסייה אורתודוקסית, דידימוטיכו שבאברוס
 מדינה:  יוון יוון
 מחוז:  מזרח מקדוניה ותראקיה
 חבל ארץ:  תראקיה
 רשויות מוניציפליות ביחידה האזורית:  1. אלכסנדרופולי 2. דידימוטיכו 3. אורסטיאס 4. סמוטרקי  5. סופלי
 בירת היחידה האזורית:  אלכסנדרופולי
 שטח:  4,242 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביחידה האזורית:  133,802 (2021)
 קואורדינטות:  41°10′00″N 26°05′00″E﻿ / ﻿41.16666667°N 26.08333333°E﻿ / 41.16666667; 26.08333333 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   מיקומה של אברוס (באדום) ביוון    החלוקה המנהלתית של אברוס לרשויות מוניציפליות tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אברוס (ביוונית: Έβρου) היא יחידה אזורית של יוון הממוקמת בצפון יוון במחוז מזרח מקדוניה ותראקיה. שמו של אזור מנהלתי זה נגזר מנהר האברוס, הגובל אותו במזרחו. אברוס היא היחידה האזורית הצפונית ביותר ביוון. היא גובלת בטורקיה במזרח, בים האגאי בדרום,  ביחידה אזורית רודופי במערב, ובבולגריה בצפון ובצפון מערב. אברוס היא בין היחידות האזוריות הגדולות ביותר בשטחן ביוון,  כאשר השטח השיפוטי שלה עומד על 4,242 קמ"ר. אכלוסיית אברוס מונה, נכון ל-2011, 147,530 נפשות.
אברוס מחולקת לחמש רשויות מוניצפיאליות: אלכסנדרופולי המשמשת כבירת אברוס, בדרום, דידימוטיכו ואורסטיאס במרכז, סופלי) בצפון, והאי סמוטרקי בצפון הים האגאי.
מבחינה גאוגרפית, אברוס (למעט האי סמוטתרקי, ששייך לאיים האגאיים) היא חלק ממערב תראקיה. אורכה של אברוס, למעט סמוטתרקי, הוא כ-150 ק"מ מצפון לדרום, ורוחבה נע בין 70 ל-100 ק"מ ממזרח למערב. החלק המערבי של אברוס נשלט על ידי החלק המזרחי של הרי רודופי, רכס הרים אלפיני ממוצע גובה, המהווה חלק מהמסיב רילו-רודופ. שני הנהרות המרכזיים באזור הם האבורס, ונהר ארדה. האקלים באזור החוף סביב אלכסנדרופולי הוא בעיקרו אקלים ים-תיכוני,  בעוד בצפון ובמערב שורר אקלים קר יותר.
קארל נהאמר

קארל נהאמר (בגרמנית: Karl Nehammer; נולד ב-18 באוקטובר 1972) הוא פוליטיקאי אוסטרי ממפלגת העם האוסטרית (ÖVP) אשר כיהן כקנצלר אוסטריה מ־6 בדצמבר 2021 עד 10 בינואר 2025. כיהן גם כשר הפנים האוסטרי מ-2020 עד 2021, כמזכיר כללי של מפלגת העם מ-2018 עד 2020, והיה חבר במועצה הלאומית מ-2017 עד 2020.
ביוגרפיה

נהאמר גדל בווינה, וסיים את לימודיו ב-1992. את שירותו בצבא אוסטריה סיים ב-1997 עת השתחרר כאובר-לויטננט (סגן). לאחר מכן עבד כמאמן הדרכה לקציני מידע במשרד הפדרלי להגנה לאומית וכמאמן לתקשורת אסטרטגית עבור מוסדות שונים ובהם המכון לקידום מקצוע (BFI) והאקדמיה הפוליטית של מפלגת העם האוסטרית. בשנת 2012 סיים קורס אוניברסיטאי בן שנתיים בתקשורת פוליטית באוניברסיטת דנובה קרמס וסיים תואר שני.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

נהאמר הפך לפעיל במפלגת העם האוסטרית לאחר שחרור מהצבא, והיה בעל תפקידים שונים במפלגה החל מ-2007. באוקטובר 2015 התמנה לסגן מזכ"ל של הסתדרות העובדים של מפלגת העם. בבחירות הפדרליות של 2017 נבחר לפרלמנט כנציג וינה, ובנובמבר אותה השנה הפך לסגן ראש הסיעה בפרלמנט.
בבחירות ב־2019 היה מקום 5 ברשימת מפלגת העם במחוז וינה ומקום 11 ברשימה הפדרלית.
ביוגרפיה > שר הפנים

נהאמר הושבע כשר הפנים ב-7 בינואר 2020 בממשלת סבסטיאן קורץ השנייה. במהלך כהונתו, התרחש פיגוע הירי בווינה (2020). הוא היה אחד משלושה מנהלי משברים ציבוריים במהלך מגפת הקורונה באוסטריה שהוביל את מדיניות אכיפת הסגרים וההגבלות. הוא נחשב לתומך נלהב של מדיניות הפליטים של סבסטיאן קורץ.
נהאמר הוביל את תגובת הממשלה בעקבות הפיגוע בווינה בשנת 2020. הוא תיאר את התוקף כ"טרוריסט אסלאמיסטי" ואוהד המדינה האסלאמית והודה ששירותי הביון שהוא אחראי להם לא הצליחו להעביר מידע שיכול היה למנוע את הפיגוע. אשתו וילדיו של נהאמר קיבלו הגנה משטרתית כתוצאה מאיומי רצח שהתקבלו לאחר הפיגוע. כלקח מכשלי המודיעין הוא הורה לפרק את המשרד הפדרלי להגנת החוקה ומלחמה בטרור ולהקים במקומו את המינהל לביטחון המדינה ושירותי מודיעין. בנובמבר 2021 ערך ביקור רשמי בישראל.
ביוגרפיה > קנצלר אוסטריה

ב-2 בדצמבר 2021 קנצלר אוסטריה סבסטיאן קורץ הודיע כי יתפטר מכל תפקידיו ויפרוש מחייו הפוליטיים. זמן קצר לאחר מכן, ממלא מקום הקנצלר אלכסנדר שלנברג הודיע כי יתפטר מתפקידו לטובת מי שיבחר למנהיג ה-ÖVP החדש.
ב-3 בדצמבר מונה נהאמר פה אחד כמנהיג מפלגת העם על ידי ועדת המפלגה הפדרלית ומתוקף זאת הוצע לתפקיד קנצלר. הוא הושבע על ידי הנשיא אלכסנדר ואן דר בלן ב-6 בדצמבר. באמצע יולי 2022 הגיע לביקור בישראל בראש משלחת שרים, ביקורו השני בארץ והראשון בתור קנצלר. במהלכו, ביקר שוב ביד ושם. במהלך מלחמת חרבות ברזל, הביע תמיכה בישראל כמה פעמים וביקר בה לאחר טבח שבעה באוקטובר.
במהלך כהונתו עוגנה בחוקה הזכות להשתמש בכסף מזומן. בהנהגתו של נהאמר, ממשלת אוסטריה יישמה בשנת 2022 חבילת צעדים בשווי שישה מיליארד יורו שמטרתה לרכך את המכה למשקי הבית בשל עליית יוקר המחיה במדינה.
ב-8 בדצמבר 2022 היה נהאמר האדריכל של הווטו נגד צירוף בולגריה ורומניה לאזור שנגן ב-1 בינואר בשנה שלאחר מכן. הדבר גרם לזעם ברומניה, שהפחיתה באופן דרסטי את היחסים הבילטרליים עם אוסטריה כתוצאה מכך. נכון לנובמבר 2024, בולגריה ורומניה אינן חלק מלא מאזור שנגן. בראיון לעיתון הגרמני די ולט בספטמבר 2023, נהאמר הביע התנגדות לצירוף טורקיה לאיחוד האירופי ולפיתוח תפיסה חדשה במסגרת היחסים בין האיחוד האירופי לטורקיה.
בבחירות שנערכו ב-29 בספטמבר 2024, מפלגת העם האוסטרית הגיעה למקום השני לאחר מפלגת החירות האוסטרית. עם זאת, אף מפלגה בפרלמנט לא הסכימה להקים קואליציה עמה, מה שהוביל לכך שנהאמר התבקש על ידי הנשיא להקים ממשלה חדשה ב-22 באוקטובר. ב-4 בינואר 2025 הודיע נהאמר כי יתפטר, לאחר קריסת המשא ומתן להרכבת קואליציה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

נהאמר נשוי לקתרינה ויש להם שני ילדים.
ג'ונתן דייוויס (שחקן אמריקאי)

| --- | --- |

 לידה:  28 בפברואר 2000 (בן 24) Conroe, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 מקום לימודים:  Conroe High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ונתן דייוויס (באנגלית: Jonathan Daviss נולד ב-28 בפברואר 2000)  הוא שחקן אמריקאי. הוא נודע בשל תפקידו בתור פופ הייוורד בסדרת הדרמה של נטפליקס, "חופים של סודות".
ביוגרפיה

דייוויס גדל בקונרו (אנ'), טקסס. הוא למד בתיכון קונרו שם שיחק כדורגל. יש לו אחות צעירה יותר, אמו מכרה את ביתו והם עברו לקליפורניה כדי שימשיך להתמקד בקריירת משחק.  הוא סיים את לימודיו בסנטה מוניקה קולג' בקליפורניה.
קריירה

הופעתו הראשונה הייתה בטלוויזיה בפרק בסדרה "Revolution". שנה לאחר מכן שיחק בסרט הטלוויזיה "Deliverance Creek". בשנת 2018 שיחק בסרטי הקולנוע "Edge of the World" ו-"Age of Summer". באותה שנה שיחק גם בסרט הטלוויזיה "Shattered Memories" הוא סיים את לימודיו בסנטה מוניקה קולג' בקליפורניה.
בשנת 2019 לוהק דייוויס לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "חופים של סודות".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Edge of the World | ג'יי טיבס |  |
| 2018 | Age of Summer | מאטיס |  |
| 2022 | עושות נקמה  | אליוט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | מהפכה | ילד | פרק: "One Riot, One Ranger" |
| 2014 | Deliverance Creek | סמואל וושינגטון | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2018 | Shattered Memories | טדי | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2020−הווה | חופים של סודות  | פופ היוורד | תפקיד ראשי (3 עונות); 30 פרקים |
הערות שוליים

↑  Fuentes, Tamara (21 באפריל 2020). "How Old is the Cast of "Outer Banks" – Outer Banks Actors Ages". Seventeen. נבדק ב-25 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pope is played by Jonathan Daviss". PopBuzz (באנגלית). נבדק ב-2020-08-25.
↑  Daviss, Jonathan [@JDaviss28] (6 במאי 2020). "If you were wondering, yes I did grow up in Texas this is me in Highschool @ConroeHigh t.co/PpzrjWlBO7" (Tweet) (באנגלית). ארכיון מ-5 באוגוסט 2021. נבדק ב-22 באוגוסט 2021 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jonathan Daviss Biography, Age, Height, Girlfriend, Net Worth, Wealthy Spy, ‏4 בפברואר 2022
↑  Iona Rowan, Outer Banks cast - here's where you've seen them before, Digital Spy, ‏1 ביוני 2022
↑  Denise Petski, Deadline, Deadline, ‏5 באפריל 2019
↑  Jackson, Angelique (2021-06-24). "Jennifer Kaytin Robinson's Netflix Teen Comedy 'Strangers' Adds 7 to Cast, Including Austin Abrams, Alisha Boe, Jonathan Daviss". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-07-06.
↑  "Outer Banks: Who is Pope actor Jonathan Daviss? Where is he now?". 11 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
מסילת הרכבת אדלייד-דרווין

מסילת הרכבת אדלייד-דרווין היא שרשרת של חמש מסילות רכבת ברוחב סטנדרטי (אנ'), החוצה את יבשת אוסטרליה כולה מדרום לצפון, מהעיר אדלייד שבחוף הדרומי אל העיר דרווין שבחוף הצפוני.
המסילה חולפת בשטחיהן של מדינת דרום אוסטרליה והטריטוריה הצפונית. קטעי המסילה, באורך כולל של 2,975 קילומטר, נבנו בהדרגה במהלך המאה ה-20. היא הושלמה בשנת 2004. המסילה משרתת בעיקר רכבות מטען.
בניית המסילה

ההצעה לבנות מסילת רכבת שתחצה את יבשת אוסטרליה מצפון לדרום הועלתה לראשונה כבר בשנת 1858.
קודם לבניית המסילה נבנו שתי מסילות ברוחב צר שכיסו חלקים מהמרחק שבין אדלייד לבין דרווין:
מסילת מרכז אוסטרליה (CAR) (אנ') באורך של 1,241 קילומטר, בין פורט אוגוסטה לאליס ספרינגס. בניית מסילה זו החלה ב-1878 והיא נפתחה לשימוש ב-1929
מסילת צפון אוסטרליה (NAR) (אנ') באורך של 509 קילומטר, מבירדום (אנ') לדרווין. בנייתה החלה ב-1889 גם היא נפתחה לשימוש ב-1929.
המניע העיקרי לבניית קטע 2 של המסילה (ראו להלן) היה הצורך בשינוע פחם ממכרות הפחם שפותחו בשנות השלושים מצפון לפורט אוגוסטה, ואשר מסילת מרכז אוסטרליה לא נתנה לו מענה מספיק. מניע משני היה הרצון להקים בעתיד מסילה רציפה מצפון היבשת אל דרומה.
ב-1967 התעורר מחדש העניין בהקמת המסילה הטרנס-יבשתית. בניית קטע 4 מטארקולה (אנ') לאליס ספרינגס החלה ב-1975 והסתיימה חמש שנים לאחר מכן. בעקבות זאת הופסק השימוש במסילת מרכז אוסטרליה. מסילת צפון אוסטרליה נסגרה כבר ב-1976, בעקבות השבתת מכרה עפרות ברזל שאותו שירתה.
ב-1983 הכריזה הממשלה הפדרלית בראשות מלקולם פרייזר על כוונתה לבנות מסילה סטנדרטית בין אליס ספרינגס לדרווין, שתושלם עד 1988, שנת המאתיים לייסוד אוסטרליה. בעקבות הבחירות ב-1983 עלתה לשלטון ממשלה חדשה בראשותו של בוב הוק, אשר ביטלה את הפרויקט.
ב-1999 חודשה התוכנית לבנות את קטע 5 של המסילה. הממשלה הפדרלית וממשלות דרום אוסטרליה והטריטוריה הצפונית נשאו בחלק מעלות ההקמה, והיתרה מומנה על ידי קבלן פרטי בשיטת בנה-הפעל-העבר. הבנייה החלה ב-2001 והסתיימה בספטמבר 2003, בעלות של 1.2 מיליארד דולר אוסטרלי. ב-17 בינואר 2004 הגיעה רכבת המטען הראשונה על המסילה אל דרווין, ורכבת הנוסעים הראשונה הגיעה אליה על המסילה ב-4 בפברואר, לאחר שכיסתה את המרחק מאדלייד ב-47 שעות.