stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלפטין
ביוגרפיה בדיונית > התייעצות בקשר ללוק סקייווקר

כ-3 שנים לאחר השמדת כוכב המוות, פלפטין ודארת' ויידר מרגישים בהפרעה ב"כוח", וויידר מתייעץ עם הקיסר. הם מגלים שההפרעה באה מלוק סקייווקר, בנו של אנאקין ששרד. ויידר מציע לפתות את לוק לבוא אליו ולהעביר אותו אל הצד האפל. פלפטין מקבל את ההצעה ואומר שמדובר ברעיון טוב שכן לוק יהווה בעל ברית חזק מאוד.
כאשר לוק ווידר נפגשים ב"עיר העננים" של בספין השניים עורכים דו-קרב בסיומו ויידר מנצח את לוק תוך שהוא כורת את ידו הימנית. ויידר מציע ללוק להצטרף אליו, ומגלה לו שהוא אביו. הוא מנסה לפתותו בכך שביחד הם יפילו את הקיסר פלפטין ו"ישלטו בגלקסיה כאב ובן". לא ברור האם פלפטין מודע להצעתו של ויידר ללוק לבגוד בקיסר, אך ויידר הציע הצעה דומה לאשתו פאדמה, לפני שנפצע אנושות בקרב על מוסטאפאר.
ביוגרפיה בדיונית > נפילתו של פלפטין

לאחר שנה, דארת' ויידר מביא את לוק שהסגיר את עצמו אל פלפטין לכוכב המוות השני. פלפטין מנסה לשכנע את לוק לעבור לצד האפל. קרב חרבות אור מתנהל בין ויידר ללוק, ובסוף ויידר מעורר את זעמו של לוק, שמנצח בקרב. פלפטין אומר ללוק להרוג את ויידר ולתפוס את מקומו, אבל לוק מסרב, זורק את חרב האור שלו ומודיע שלעולם לא יעבור לצד האפל. הקיסר מבין שלוק חסר תועלת ומחשמל אותו בברקים. לוק מתחנן לוויידר, אביו, שיעזור לו. לבסוף רחמיו של ויידר מתעוררים, הוא נוטש את הצד האפל ומשליך את הקיסר פלפטין לתוך הכור של כוכב המוות. פלפטין מת וגופתו מתפוצצת עם כוכב המוות.
פלפטין בנה תוכנית כמעט מושלמת להשתלטות על הגלקסיה. הדבר היחיד שבו טעה היה דארת' ויידר. פלפטין חשב שוויידר הוא רשע חסר כל-רגש חיובי שנאמן לו לחלוטין ולעולם לא יבגוד בו, אך הוא טעה. כפי שפאדמה ולוק טענו, בוויידר עדיין נותר טוב. הוא הצטרף ל"צד האפל" בגלל זעם, שנאה ואהבה, ולא בגלל רשע אימננטי או תיאבון בלתי-מוגבל לכוח והרס.
ביוגרפיה בדיונית > עליית סקייווקר

לאחר שהוא נותר בחיים על ידי העברת רוחו לשיבוט על כוכב הלכת הנסתר אקסגול שם נתמך על ידי כת של תומכי מסדר הסית', פלפטין חושף את היותו בחיים לקיילו רן. עיוור, גופו בתהליך ריקבון, חסר יכולת תנועה או עמידה עצמאית, תלוי לחלוטין במכונות ההחייאה שלו ועל סף מוות, פלפטין חושף בפני רן כי הוא זה שיצר את סנוק, שהוא ישות מלאכותית (והמקדש בו שכן פלפטין הכיל גופים רבים הזהים לסנוק בשלבי התפתחות שונים) וכמו כן כי קיילו מעולם לא דיבר לרוחו של דארת' ויידר, זהו פלפטין אשר הונה אותו במשך שנים. נחשף כי למעשה פלפטין יצר את המסדר הראשון (שאפוא התרגום המדויק של שמו הוא כנראה "הצו הראשון") כחלק מתוכנית המגירה שלו וכך, בהחבא, יצר את בנוסף את הצי הגדול ביותר שראתה הגלקסיה מעודה - הצו הסופי, כשברצונו לאחד כוחות עם המסדר הראשון ולהשתלט על הגלקסיה וייתכן ולהוריש לקיילו רן את הכס. קיילו רן לומד כי ריי היא נכדתו של הקיסר הקשיש מבנו שאינו אלא שיבוט כושל של הקיסר שהותר לו לחיות. כשריי נולדה פלפטין ניסה להביא אותה אליו על מנת לאמן אותה בדרכי הסית' אך מאוחר יותר החליט להורגה פן תהווה איום עתידי על כוחו. עושי דברו של פלפטין חקרו את הוריה והרגו אותם, אך ריי הייתה מוסתרת של ג'אקו תחת השגחתו של אנקאר פלאט.
פלפטין דורש מקיילו רן להרוג אותה אך לרן ישנן תוכניות אחרות, הוא רוצה לאחד כוחות עם ריי באמצעות הקשר המיוחד שלהם ב"כוח", להביס את סבה, ולשלוט על הגלקסיה ביחד. על במספר קרבות חרבות אור שריי וקיילו מנהלים, ניכר בריי הזעם (הנובע בין היתר ממוצאה מהסית' דארת' סידיוס) אך מנגד ניכר חוסר רצונו של קיילו רן לפגוע בריי.
בשלב הזה ריי מגיעה להתעמת עם פלפטין שמתגרה בה על מנת לעורר את חמת זעמה, לגרום לה להרוג אותו וכך לאפשר לרוחו לחיות בגופה ולשלוט לעד בגלקסיה. פלפטין מדבר אל ריי ברכות יחסית, מזכיר מספר פעמים את הקשר המשפחתי שלהם. ברגע שנראה כי תוכניתו נושאת פרי, ריי מעבירה את חרבה לבן סולו, שהספיק לחזור לצד המואר לאחר שחש במות אמו, הנסיכה ליאה. שניהם מוכנים להתעמת עם פלפטין אך אינם מהווים יריב ראוי לאדון הסית' על אף שהלה נמצא על סף מוות. פלפטין משליך את נשקם ושואב מהם את הכוח החי (הנמצא בכל יצור חי, יכולת כוח חדשה לקאנון החדש) שנשאר בהם, מה שכמעט מוביל למותם. פלפטין זוכה מחדש במאור עיניו ותוקף עם ברקיו את כל צי ההתנגדות ואת שלו עצמו, בעצמה חסרת תקדים אף עבורו. הג'דיי מן העבר עוזרים לריי לקום ולחזור לעימות לאחר שבן סולו הושלך לתהום על ידי פלפטין. על ידי ה"כוח", ריי זוכה בכל עוצמתם של הג'דיי שאי פעם חיו לפניה במאמץ האחרון להציל את הגלקסיה ולהביס את הסית' אחת ולתמיד. ריי בולמת בחרבות האור של לוק וליאה את ברקיו של סבה, הודפת אותם בחזרה עליו מה שגורם לגופו להתאדות לחלוטין, במותו, מתים אנשי הכת שלו והמקדש נהרס. הפעולה אמנם הורגת את ריי אך בן מקריב את חייו על מנת להחיות אותה, והסית' האחרון בגלקסיה הומת אחת ולתמיד.
כוחות ויכולות

דארת' סידיוס הוא, ככל הנראה, אדון הסית' החזק בהיסטוריה, ודאי שבקאנון החדש. הוא היה תלמידו של דארת' פלייגוס החכם, שלפי האמונה הרווחת אף יצר חיים יש מאין באמצעות הצד האפל של הכוח. פלפטין בגד במורו והרג אותו בשנתו. ממורו למד פלפטין הרבה מיכולותיו, כולל את יכולת יצירת החיים.
כוחותיו של פלפטין כוללים חיזוי עתידות וראיית הנולד, בשילוב עם יכולת תכנון אסטרטגית לטווח רחוק המאפשרת לו לרקום מזימות מסובכות ומורכבות, גרימת שינויים בקנה מידה גלקטי. בנוסף יכול פלפטין להזיז במהירות חפצים כבדים באמצעות ה"כוח".
כמו כן, נחשף כי פלפטין ידע ליצור חיים וכי הוא התנסה עם הצד האפל של הכוח בניסיון ליצור חיים יש מאין, ככל הנראה, אנאקין סקייווקר היה תוצאה עקיפה של אחד הניסויים האלו. כמו ידע להעביר את רוחו אל שיבוט שלו בכוכב הלכת המרוחק אקסגול בחלל הלא נודע, רגעים לפני שגופו פגע בשדה הכוח בכוכב המוות והתפוצץ, יכולת חסרת תקדים.
הוא נודע ביכולתו לירות ברקי חשמל רבי עוצמה מכפות ידיו. עוצמתם הייתה שנייה רק ל"בן" ממורטיס (מלחמת המשובטים). למעשה ברקיו של פלפטין היו כה עצמתיים עד שלא רק היממו את הקורבן או גרמו לעינויו, אלא אף יכלו לגרום למותו, כמו גם להדוף אותו באוויר פיזית. דוגמה לכך היא בקרב מול יודה בנקמת הסית'.
לפלפטין יש 2 חרבות אור בצבע אדום והוא נחשב לסייף המוכשר והקטלני ביותר שקם לסית'.
פלפטין הוא דיפלומט ופוליטיקאי מחונן. הוא תמיד יודע מה הדבר הנכון לומר וכיצד לרכוש את אמונם של אלה שהוא בא איתם בדברים. הוא מצוין בתמרון אנשים ובניצולם למטרותיו שלו. הוא יצר נסיבות ולתמרן את פאדמה אמידאלה לגרום להפלת הקנצלר ולמינויו הוא במקומו, ואילו את ג'אר ג'אר בינקס הוא שכנע להגיש הצעה הנותנת לקנצלר סמכויות מורחבות. פלפטין שכנע את אנאקין סקייווקר שהג'דיי מושחתים ולחבור אליו, אך דבר זה עלה בידו רק אחרי עבודה קשה, שיטתית וארוכת-טווח של פגישות שכנוע ומניפולציות. כישרונותיו הדיפלומטיים של פלפטין היו כה טובים עד שנסתר במשך שנים ממועצת הג'דיי ובראשה יודה ומייס ווינדו, שהוא אדון סית', על אף שנפגש איתם באופן יום יומי ושהה "ממש מתחת לאף שלהם".
סבלנותו של פלפטין הייתה נדירה. הוא חיכה 10 שנים עד אשר החלה מלחמת המשובטים, 13 בסך הכל עד אשר הפך לקיסר, זאת לאחר 23 שנות עיסוק בפוליטיקה. הוא בנה תוכנית מגירה במשך שנים ולאחר מותו הראשון, שב לחיים על אקסגול ובחש מרחוק בנעשה בגלקסיה, בעיקר בראשו של בן סולו הצעיר, שעבר לצד האפל. הוא חיכה 30 שנים עד אשר חשף את עצמו מחדש בפני הגלקסיה.
פלפטין מערער את נאמנותו של אנאקין במסדר הג'דיי.
פלפטין חושף את זהותו האמיתית לאבירי הג'דיי הבאים לעצור אותו.
פלפטין מחשמל את מייס ווינדו למוות.
דארת' ויידר ודארת' סידיוס, אבירי הסית' היחידים בגלקסיה, מפקחים על בניית כוכב המוות.
הולוגרמה של פלפטין, כפי שנקלטת בעמדת הקשר במשחתת הכוכבים הראשית של דארת' ויידר
דליה רז

| --- | --- |
אל"ם דליה רז, קצינת חן ראשית, 1979.
אל"ם דליה רז, קצינת חן ראשית, 1979.
 לידה:  19 בינואר 1937 (בת 87) ז' בשבט ה'תרצ"ז
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל  חיל הים הישראלי חיל הים
 תקופת הפעילות:  1955–1982 (כ־27 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקדת כיתה, מחלקה ופלוגה  בנח"ל  קצינת שלישות בבה"ד חיל הים  ראש ענף חוגרים במחלקת כוח האדם  קצינת ח"ן ראשית
 פעולות ומבצעים
   מבצע קדש   מלחמת ההתשה   מלחמת ששת הימים   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 דוברת החברה להגנת הטבע חברת מועצת העיר חיפה
 
דליה רז (נולדה ב־19 בינואר 1937) היא קצינת צה"ל בדימוס שכיהנה כקצינת ח"ן ראשית ה-8 בצה"ל בין השנים 1975–1982. לאחר שחרורה נעשתה חברת מועצת העיר חיפה.
משפחה

דליה נולדה בחיפה. הוריה נוח קופר עובד בוולקן (מפעל) ועליזה קופר גננת. התחנכה ובוגרת בית הספר הריאלי העברי.
שירות צבאי

רז החלה את שירותה בשנת 1955 כמ"כית בנח"ל, ומשם לאחר שהייתה מ"פ בנח"ל, עברה לחיל הים כקצינת שלישות בבה"ד חיל הים. התקדמה כראש ענף חוגרים במספן כוח האדם.
בשנת 1975 נעשתה רז קצינת ח"ן ראשית בתקופת כהונתה יצא לדרך קורס קצינות לנגדות, שאיפשר לנשות מקצוע להתקדם במסלול קצונה, כמקובל לנגדים גברים.
ביוזמתה של רז נפתחו בפני נשים תפקידים רבים כגון: שירות בכלי שיט, הדרכת חי"ר ושריון, חשמלאות מכנית וחשמלאות מטוסים, טכנאות קשר ואלקטרוניקה, אופטיקה ומלגזנות. הכשרתן של החיילות במקצועות אלה איפשרה במהלך מלחמת לבנון הראשונה לשבץ נשים גם בשירות מעבר לגבול, בלבנון.
תפקידים אזרחיים

לאחר שחרורה מצה"ל בשנת 1983 בדרגת אל"ם נעשתה דוברת החברה להגנת הטבע. בשנת 1989 נעשתה חברה במועצת עיריית חיפה, והובילה את נושא קליטת עולי ברית המועצות בעיר.
משפחה

בשנת 1959 נישאה לגדעון רוזמן אשר שירת בצה"ל כקצין תותחנים ושינה את שם המשפחה לרז. לזוג נולדו שני בנים שהפכו לטייסים בחיל האוויר. בשנת 2000 נפרד הזוג.
גלריה

מפקד חיל הים מיכאל ברקאי, תא"ל אורי פז וקצינת חן ראשית אל"ם דליה רז בהעלאת קצינת חן חילית אילנה מאיו לדרגת סא"ל, 1979.
מחוזות ליכטנשטיין

מבחינה מנהלית מחולקת ליכטנשטיין ל-11 מחוזות, שבמרביתם נכלל יישוב בודד.
מפת מחוזות ליכטנשטיין
| סמל | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2023 | שטח (קמ"ר) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רוגל | רוגל | Ruggell | 2,523 | 7.4 |
|  | שלנברג | שלנברג | Schellenberg | 1,155 | 3.5 |
|  | גמפרין | גמפרין | Gamprin | 1,768 | 6.1 |
|  | אשן | אשן | Eschen | 4,608 | 10.3 |
|  | מאורן | מאורן | Mauren | 4,586 | 7.5 |
|  | שאן | שאן | Schaan | 6,110 | 26.8 |
|  | פלנקן | פלנקן | Planken | 488 | 5.3 |
|  | ואדוץ | ואדוץ | Vaduz | 5,833 | 17.3 |
|  | טריזנברג | טריזנברג | Triesenberg | 2,674 | 29.8 |
|  | טריזן | טריזן | Triesen | 5,531 | 26.4 |
|  | בלצרס | בלצרס | Balzers | 4,747 | 19.6 |
ויין פינוק

ויין פינוק (באנגלית: Wayne Pinnock; נולד ב-24 באוקטובר 2000) הוא אתלט ג'מייקני, סגן אלוף העולם (בודפשט 2023) בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה > 2018 > מדליית ארד באליפות העולם עד גיל 20

באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה ביולי בטמפרה שבפינלנד זכה פינוק במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.90 מטר.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית סיים פינוק במקום התשיעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.88 מטר.
ביוגרפיה > 2023 > סגן אלוף העולם

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכה פינוק במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.50 מטר, אחרי מילטיאדיס טנטוגלו מיוון (8.52 מטר) ולפני בן ארצו טאג'יי גייל (8.27 מטר). בשלב המוקדמות קבע שיא אישי חדש ואת תוצאת השנה בעולם, 8.54 מטר.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לרוחק: 8.54 מטר (2023)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לרוחק: 8.33 מטר (2023)
מכתב אהבה למ"מ שלי

| --- | --- |

הגרסה האמריקאית של כרזת הסרט
 בימוי:  עטרה פריש
 הופק בידי:  אפרת כהן
 תסריט:  עטרה פריש
 עריכה:  ניב פוקס
 שחקנים ראשיים:  גילי בית הלחמי רוית דור שיר אברמוב
 צילום:  מתן בלטי
 מדינה:  ישראל 
 חברת הפקה:  גאודאמוס הפקות
 הקרנת בכורה:  ישראל ינואר 2017 ארצות הברית 6 בדצמבר 2018 איטליה 21 ביוני 2019 הונגריה 1 ביוני 2020
 משך הקרנה:  19 דקות
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט קצר, סרט עלילתי
 פרסים:  פסטיבל טרייבקה – ציון לשבח פסטיבל הקולנוע ירושלים – ציון לשבח מועמד לפרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר
 דף הסרט ב־IMDb
 
מכתב אהבה למ"מ שלי הוא סרט עלילתי קצר משנת 2017, שבוים בידי עטרה פריש והופק בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש, במסגרת הפרויקט "גיבורה" של אוניברסיטת תל אביב.
הסרט הוקרן לראשונה במסגרת "סטודנט ויז'ן" של פסטיבל טרייבקה האמריקאי, שבו גם זכה בציון לשבח. הסרט הוקרן לראשונה בבתי קולנוע ב־2018 כחלק מהמקבץ הראשון של מיזם הקפסולה "אהבה־שנאה". המיזם, מבית היוצר של חברת ההפקה גרין פרודקשנס ושל קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, איגד כמה סרטים קצרים ישראליים והציג אותם בבתי הקולנוע. באוקטובר 2019 נמכר הסרט ל־HBO אירופה בשם "The Love Letter"; הוא שובץ לשידור בערוצי רשת HBO אירופה מ־1 בנובמבר של אותה השנה.
ב־2021 עובד הסרט לסדרת הדרמה הקומית "המפקדת", שגם היא נוצרה בידי עטרה פריש, בשיתוף ניר ברגר, וזכתה לשבחים רבים.
עלילה

נועה, מפקדת טירוניות מסורה בצה״ל, מקבלת מאחת החיילות שלה מכתב אהבה מסתורי. החשד שמאחורי המכתב מסתתרת כוונה לא אמיתית של החיילת מאלץ אותה להתמודד עם הפער בין כללי המשמעת הצבאיים לבין הכמיהה שלה להרגיש, ולו לרגע אחד, נאהבת.
שחקנים

גילי בית הלחמי – סג"ם נועה – מ"מ בבסיס
רוית דור – טוראי שימרית – טירונית בבסיס
שיר אברמוב – סמל ספיר – סמלת בבסיס
ביקורות

הסרט גרף את פרס הציון לשבח בתחרות הסרט הקצר של פסטיבל ירושלים לקולנוע ופסטיבל טרייבקה, הוקרן בפסטיבל פאלם ספרינגס האמריקאי ובפסטיבלים רבים ברחבי העולם, והיה מועמד לפרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר.
הערות שוליים

↑  מכתב אהבה למ"מ שלי, באתר אידיבי
↑  מכתב אהבה למ"מ שלי, באתר Jerusalem Film Festival
↑  הסרט "מכתב אהבה למ"מ שלי" נמכר לשידור ב-HBO, באתר tau.ac.il
1 2  הסרט הישראלי הקצר "מכתב אהבה למ"מ שלי" נרכש לשידור ברשת HBO של מזרח אירופה, באתר אידיבי סרטים
↑  קפסולה #1: אהבה-שנאה | LEV
דריה בילודיד

דריה בילודיד (באוקראינית: Дар'я Білодід; נולדה ב-10 באוקטובר 2000) היא ג'ודוקא אוקראינית, זוכת מדליית ארד מאולימפיאדת טוקיו 2020 ופעמיים אלופת עולם (2018 ו-2019).
ביוגרפיה וקריירה

בילודיד נולדה בשנת 2000 בקייב למשפחה של ג'ודוקא; אמה סבטלנה הייתה ג'ודוקא בעברה וכך גם אביה גנדי שאף זכה פעמיים באליפות אירופה. תחילה הוריה התנגדו לשלוח אותה להתאמן בענפי אמנויות לחימה ובגיל שלוש שלחו אותה להתאמן בהתעמלות אומנותית. בגיל שש החליטה דריה כי היא רוצה לעבור לג'ודו והחלה להתאמן תחת הדרכתם של הוריה.
במהלך נעוריה היא צברה הישגים בתחרויות המרכזיות לגילאי נוער: בשנת 2016 זכתה באליפות אירופה לנוער שנערכה במלאגה, ושנתיים לאחר מכן זכתה באליפות העולם לנוער שנערכה בנסאו.
במרץ 2017 היא זכתה במדליה הראשונה שלה בתחרות בוגרים כאשר זכתה במדליית זהב בטורניר מסוג European Open בפראג. באליפות אירופה 2017 שנערכה בוורשה, זכתה בילודיד לראשונה בתואר האירופי לאחר שניצחה בגמר את אירינה דולגובה הרוסייה.
באליפות העולם 2018 אשר נערכה בבאקו, זכתה בילודיד בת השבע-עשרה לראשונה במדליית הזהב ובכך הפכה לג'ודוקא הצעירה ביותר (גברים או נשים) שזוכה בתואר זה. לאחר שלושה ניצחונות בסיבובים המוקדמים, היא הגיעה לשלב חצי הגמר בו פגשה את פאולה פארטו הארגנטינית וניצחה בווזארי לאחר תרגיל אוצ'י-גארי. בגמר היא התמודדה מול פונה טונאקי היפנית וניצחה באיפון כשתי דקות מפתיחת הקרב לאחר שהטילה את יריבתה על גבה שוב בעזרת תרגיל אוצ'י-גארי.
באליפות העולם 2019 אשר נערכה בטוקיו, זכתה בילודיד בפעם השנייה ברציפות בתואר העולמי. היא ניצחה את ארבעת קרבותיה הראשונים באיפון והגיעה לשלב הגמר שוב מול פונה טונאקי היפנית בשחזור הגמר משנה קודם לכן. שתי דקות ו-18 שניות מפתיחת הקרב, השיגה בילודיד ניקוד ווזארי לאחר תרגיל הראי-מקיקומי שהטיל את יריבתה על צידה. יתרון זה החזיק עד סוף הקרב ובילודיד ניצחה. באותה השנה היא גם זכתה בתואר האירופי בפעם השנייה בקריירה לאחר שניצחה בגמר שוב את אירינה דולגובה הרוסייה.
באליפות אירופה 2021 שנערכה בליסבון, זכתה בילודיד במדליית הכסף כאשר עקב פציעה משלב חצי הגמר שאותו ניצחה, נבצר ממנה להתחרות בגמר מול דיסטריה קראסניקי מקוסובו שזכתה בזהב בניצחון טכני.
באולימפיאדת טוקיו 2020, זכתה בילודיד במדליית הארד. לאחר שני ניצחונות מוקדמים, היא הגיעה לשלב חצי הגמר מול פונה טונאקי היפנית והפסידה באיפון כשלוש דקות בתוך זמן ניקוד הזהב לאחר ריתוק ונשרה לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה היא התמודדה מול שירה ראשוני הישראלית וניצחה באיפון בשניות הסיום לאחר ריתוק מוצלח.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | גראנד פרי | האג | הולנד הולנד |
| 2018 | גראנד פרי | תוניס | תוניסיה תוניסיה |
| 2018 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
| 2018 | גראנד סלאם | דיסלדורף | גרמניה גרמניה |
| 2018 | גראנד פרי | זאגרב | קרואטיה קרואטיה |
| 2019 | גראנד סלאם | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |
| 2020 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
הערות שוליים

↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑   אמיר ענבר, אמה בכלל רצתה שתהיה מתעמלת אמנותית. לחלופין, היא עשויה להפוך לג'ודוקא הגדולה בהיסטוריה, באתר הארץ, 18 בפברואר 2020
↑  נדב צנציפר, עלתה על המסלול: הדוגמנית שעשתה היסטוריה בג'ודו, באתר ynet, 21 בספטמבר 2018
אווה רוז'נסקה

אווה רוז'נסקה (בפולנית: Ewa Różańska; נולדה ב-22 בדצמבר 2000) היא אתלטית פולנייה, סגנית אלופת אירופה (מינכן 2022) ביידוי פטיש.
ביוגרפיה > 2022 > סגנית אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה במינכן שבגרמניה באוגוסט זכתה במדליית כסף ביידוי פטיש בשיא אישי חדש של 72.12 מטר, אחרי ביאנקה גהלבר מרומניה (72.72 מטר) ולפני שרה פאנטיני מאיטליה (71.58 מטר).
שיאים אישיים

יידוי פטיש: 72.12 מטר (2022)
מחוזות הונגריה

מבחינה אדמיניסטרטיבית, מחולקת הונגריה ל-19 מחוזות (megye, מֶגיֶה עד לשנת 2023, vármegye כיום) ועיר בירה. כל מחוז מחולק לנפות (járás), ובסך הכל קיימות במדינה 174 נפות.
| סמל | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה, נכון לשנת 2022 | שטח, קמ"ר | יישובים | נפות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | מחוז באץ'-קישקון | קצ'קמט | Bács-Kiskun | 495,318 | 8,445 | 119 | 10 |
|  | מחוז באראניה | פץ' | Baranya | 354,022 | 4,430 | 301 | 9 |
|  | מחוז בקש | בקשצ'בה | Békés | 315,222 | 5,630 | 75 | 8 |
|  | מחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן | מישקולץ | Borsod-Abaúj-Zemplén | 623,024 | 7,247 | 358 | 15 |
|  | מחוז צ'ונגראד-צ'נאד | סגד | Csongrád-Csanád | 391,124 | 4,263 | 60 | 7 |
|  | מחוז פייר | סקשפהרוואר | Fejér | 419,655 | 4,358 | 108 | 10 |
|  | מחוז גיור-מושון-שופרון | גיור | Győr-Moson-Sopron | 465,945 | 4,208 | 183 | 7 |
|  | מחוז היידו-ביהר | דברצן | Hajdú-Bihar | 519,141 | 6,211 | 82 | 9 |
|  | מחוז הווש | אגר | Heves | 285,892 | 3,637 | 121 | 7 |
|  | מחוז יאס-נאג'קון-סולנוק | סולנוק | Jász-Nagykun-Szolnok | 355,809 | 5,582 | 78 | 7 |
|  | מחוז קומארום-אסטרגום | טטבאניה | Komárom-Esztergom | 300,631 | 2,264 | 76 | 7 |
|  | מחוז נוגראד | שלגוטריאן | Nógrád | 182,459 | 2,545 | 131 | 6 |
|  | מחוז פשט | בודפשט | Pest | 1,333,533 | 6,391 | 187 | 16 |
|  | מחוז שומוג' | קאפושוואר | Somogy | 293,470 | 6,065 | 246 | 11 |
|  | מחוז סבולץ'-סטמאר-ברג | נירג'האזה | Szabolcs-Szatmár-Bereg | 529,381 | 5,936 | 229 | 12 |
|  | מחוז טולנה | סקסארד | Tolna | 207,931 | 3,703 | 109 | 5 |
|  | מחוז ואש | סומבטהי | Vas | 249,713 | 3,336 | 216 | 9 |
|  | מחוז וספרם | וספרם | Veszprém | 335,361 | 4,464 | 217 | 9 |
|  | מחוז זאלה | זאלאגרסג | Zala | 260,800 | 3,784 | 258 | 9 |
|  | עיר הבירה בודפשט | בודפשט | Budapest főváros | 1,685,342 | 525 | 1 | 1 |
ראו גם

חבלי הונגריה
ז'אן טלסניקוב

ז'אן טלסניקוב (נולד ב-11 בדצמבר 1972) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה > קריירה כשחקן

טלסניקוב נולד בשנת 1972 ברפובליקה הרוסית של ברית המועצות. הוא עלה לישראל בגיל 6, לאחר שהוריו עזבו את מולדתם מטעמים ציוניים. אביו של טלסניקוב, סשה, היה כדורגלן חובב ברוסיה, למד במכון וינגייט, ואימן קבוצות ילדים במחלקת הנוער של מכבי עירוני אשדוד, כאשר אצל אביו התאמנו עמיר תורג'מן, עופר טלקר וז'אן עצמו, וכך החל לשחק במחלקת הנוער של המועדון.
כשטלסניקוב היה בן 16 נפטר אביו במפתיע. את משחק הבוגרים הראשון ערך בשנת 1990 בליגה הארצית בקבוצה הבוגרת של עירוני אשדוד אותה אימן אריה רדלר. עונה מאוחר יותר עלה עם הקבוצה לליגה הלאומית (הליגה הבכירה דאז). בשנת 1995 ירדה הקבוצה לליגה השנייה ושנה מאוחר יותר, בשנת 1996 הוחתם על ידי בית"ר ירושלים, עבר להתגורר בירושלים, ואז ביצע את קפיצת המדרגה הגדולה בקריירה והתבלט כאחד הקשרים האחוריים הטובים בליגה ונחשב לנדבך חשוב באליפויות של בית"ר בשנים 1996/1997 ו-1997/1998, ובגביע הטוטו בה זכתה הקבוצה בשנים אלו.
בשנת 1998 צורף טלסניקוב לסגל נבחרת ישראל. את הופעת הבכורה שלו ערך במשחק ידידות מול נבחרת טורקיה, ובמשחק זה גם כבש את שערו הראשון בנבחרת. במסגרת הנבחרת שיחק טלסניקוב ב-21 משחקים בהם כבש 4 שערים.
בשנת 2000, עבר לשחק בקבוצת דנדי יונייטד הסקוטית, עבורו קיבלה בית"ר כמיליון דולר. אך חזר כעבור עונה אחת בלבד לשחק בבית"ר ירושלים. בשנת 2003 סיים את דרכו בבית"ר ועבר לשחק במועדון ספורט אשדוד, איתה הגיע לגמר גביע הטוטו בתחילת שנת 2005. בסוף שנת 2005 עבר לשחק בקבוצת הפועל ירושלים. בסוף עונת 2006/2007 ירדה הקבוצה לליגה השלישית ובמאי 2007 הודיע טלסניקוב על פרישתו ממשחק פעיל בגיל 35, לאחר כ-15 שנה של כדורגל מקצועני.
קריירה > קריירה כמאמן

עוד בטרם פרישתו החל בלימודי אימון כדורגל במכון ווינגייט. בשנת 2007 עסק במשחק ואימון בקבוצת "הכח" ירושלים במסגרת הליגה הישראלית בכדורגל חופים.
בשנת 2008 מונה לתפקיד עוזר מאמן קבוצת הנוער של בית"ר ירושלים.
בשנת 2009 מונה לתפקיד עוזרו של גיא עזורי, מאמן בהפועל באר שבע, ולאחר התפטרותו של עזורי שימש כעוזרו של מחליפו, ויקו חדד.
בסוף שנת 2010 מונה טלסניקוב לתפקיד מנהלה המקצועי של מחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד, תפקיד אותו מילא כשנה עד להתפטרותו מהמשרה בסוף שנת 2011.
בינואר 2012 מונה לעוזר מאמן בית"ר ירושלים, וביוני 2013 סיים את תפקידו.
בספטמבר 2013 מונה לעוזרו של גיא עזורי באימון אקדמיה לכדורגל בנות ונבחרות הנערות שהקימה ההתאחדות לכדורגל בישראל.
החל מ-2015 משמש טלסניקוב כנציג ההתאחדות לכדורגל ורכז פרחי ספורט באזור המרכז, ומאמן ילדים באופן פרטי. בנוסף, טלסניקוב הוא מאמן מנטלי למנהלים עסקיים וכדורגלנים בוגרים בליגת העל.
חיים אישיים ומחוץ לכדורגל

ז'אן טלסניקוב נשוי לסוניה. לזוג שלושה ילדים עימם הם גרים במושב מסילת ציון.
בשנת 2005 נהרג אחיו של ז'אן, דן טלסניקוב, שהיה לוחם בסיירת צנחנים ונפל בקרב סמוך לטולכרם.
עוד בשנת 2005 סיים טלסניקוב את לימודיו בבית הספר לאמנויות "קמרה אובסקורה", ובשנת 2006 סיים את לימודי התסריטאות בבית הספר סם שפיגל. באותה שנה שיחק בתפקיד משנה בסרט "גיבורים קטנים". כמו כן הופיע בסדרות הטלוויזיה "האלופה", "ראש גדול" (עונה 5) ו"לאהוב את אנה" בתור שחקן משנה.
בשנת 2010 סיים טלסניקוב את לימודיו בבית הספר "תות" הכשרת מאמנים לכישורי חיים.
תארים

אליפות המדינה (2): 1996/1997, 1997/1998
גביע הטוטו (1): 1997/1998
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אשר גולדברג‏, "חזרתי מסקוטלנד בגלל סיפור רומנטי. טעות ענקית", באתר וואלה, 7 באפריל 2022
1 2 3  אודות, באתר ז'אן טלסניקוב
↑  אייל לוי ויניב טוכמן, כשז'אן בכה, באתר nrg‏, 13 במאי 2005
↑  רון עמיקם, ‏‏סוג של חזרה בתשובה: החיים החדשים של ז'אן טלסניקוב, באתר ספורט1, 20 בינואר 2021
ולדיסלב לבסקי

ולדיסלב לבסקי (באוקראינית: Владислав Лавський; נולד ב-16 במרץ 2000) הוא אתלט אוקראיני, סגן אלוף אירופה (רומא 2024) בקפיצה לגובה.
ביוגרפיה > 2017 > מדליית ארד באליפות עולם עד גיל 18

באליפות העולם עד גיל 18 שנערכה בניירובי שבקניה ביולי זכה במדליית ארד בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.11 מטר.
ביוגרפיה > 2023 > אלוף האוניברסיאדה

באוניברסיאדת צ'נגדו זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.25 מטר.
ביוגרפיה > 2024 > סגן אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.29 מטר (השווה לשיאו האישי, אותו קבע בחודש מאי), אחרי ג'אנמרקו טאמברי מאיטליה (2.37 מטר) ולפני בן ארצו אולג דורושצ'וק (2.26 מטר).
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לגובה: 2.29 מטר (2024)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לגובה: 2.15 מטר (2019)
אילת כהנא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 ביולי 1987 (בת 37) קריית שמואל, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  ayelet.kahana
 טוויטר:  ayeletkahana
 
אַיֶּלֶת חיה כהנא (נולדה בכ"ח בתמוז ה'תשמ"ז, 25 ביולי 1987) היא עיתונאית ישראלית, המשמשת ככתבת בעיתון "מקור ראשון". שימשה בעבר ככתבת פוליטית בערוץ 20 וכעורכת וכתבת במדור בעלון השבת "עולם קטן".
ביוגרפיה

נולדה לאפרים ועציונה כהנא בקריית שמואל. היא הצעירה מבין 3 בנות. משפחתה היא ממייסדי השכונה.
כהנא למדה בבית הספר היסודי "אהרן הרא"ה" ובאולפנת בני עקיבא "סגולה" בקריית מוצקין. בוגרת תנועת הנוער "בני עקיבא".
התנדבה במסגרת השירות הלאומי במשך שנתיים בארגון נפגעי הטרור "משפחה אחת".
למדה במדרשה ללימודי יהדות יעוד בירושלים ובמעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות במגמת בימוי ותסריטאות. לכהנא תואר ראשון במדעי החברה מאוניברסיטת בר-אילן.
קריירה

את דרכה העיתונאית החלה בעלון השבת "מעייני הישועה" ובמגזין "פנימה" לאישה הדתית. לאחר מכן שימשה במשך ארבע שנים ככתבת בכירה בעולם קטן ועורכת המגזין מקום בעולם. במסגרת עבודתה בעולם קטן כהנא סיקרה את העולם הפוליטי, המשפטי, את מפעל ההתנחלויות ביהודה ושומרון וכן ענייני דת ומדינה ויהדות התפוצות.
בשנת 2019 מונתה לכתבת בחדשות ערוץ 20 שם סיקרה את העיר ירושלים אך עם הקדמת הבחירות לכנסת העשרים ואחת עברה לשמש גם ככתבת פוליטית וסיקרה בעיקר את מפלגות הציונות הדתית. עם המשבר אליו נקלע ערוץ 20 הייתה כהנא בין הכתבים היחידים שנותרו במערכת החדשות של הערוץ וקיבלה לידיה את סיקור רוב הנושאים בתקופת שנת הבחירות, בהם הצגת תוכנית השלום של הנשיא טראמפ ומבצע חגורה שחורה.
מלבד עבודתה בשטח ובאולפן, הנפיקה כהנא סרטונים קצרים בשם "חסידות לשבת" בהם הביאה רעיונות מתורת הבעל שם טוב והראתה כיצד הם משתלבים בחיי היומיום.
באפריל 2020 הודיעה כהנא על עזיבתה את ערוץ 20 והצטרפותה למערכת "מקור ראשון" ככתבת ועוסקת בין השאר בסיקור תחומי המשפטים וירושלים. כהנא הייתה אורחת קבועה בערוץ 20 ובערוץ כנסת.
חיים אישיים

כהנא מתגוררת בשכונת נחלאות בירושלים.
כהנא מקורבת לכמה דמויות רבניות בציבור הדתי ובפרט לרבנית ימימה מזרחי.
הערות שוליים

↑  גיא עזרא, ‏ברנז'ה: התפקיד החדש של הכתבת הסרוגה, באתר "סרוגים", 19 באפריל 2020