stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אזימוט טכנולוגיות

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  שלמה רייזמן
 תקופת הפעילות:  1986 – 2010 (מוזגה לתוך אלביט מערכות)
 חברת אם:  אלביט מערכות
 משרד ראשי:  רעננה
 בעלות:  אלביט מערכות
 ענפי תעשייה:  תעשייה ביטחונית
 מוצרים עיקריים:  פיתוח וייצור מערכות לרכישת מטרות והכוונת אש
 מנכ"ל:  יוסף גונן (2005 - 2010)
 עובדים:  170
 
אזימוט טכנולוגיות היא חברה ישראלית בבעלות אלביט מערכות. החברה מתמחה בתכנון, פיתוח וייצור של מערכות לרכישת מטרות והכוונת אש (גילוי, זיהוי ואיכון של מטרות אויב בשדה הקרב), מערכת ניווט לוויינית ואלקטרואופטיקה, ומערכות תקשורת נתונים המיועדים לשימושים צבאיים. בנוסף פיתחה וייצרה מכשירי מדידה אופטיים מדויקים לשוק האזרחי.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1986 על ידי סא"ל במילואים שלמה ריזמן, מהנדס יוצא סיירת מטכ"ל, אחר כך הצטרף לניהול החברה אחיו יעקב ריזמן. שלמה רייזמן שימש כיו"ר דירקטוריון, והחזיק במישרין ובעקיפין בכ-56% ממניותיה, וכן שימש עד ל-2003 כמנכ"ל החברה, ואחר כך מנכ"ל משותף (לצד עידו חקלאי). המוצר העיקרי שפיתחה החברה, מערכות לרכישת מטרות והכוונת אש שפיתחה, נמכר בהצלחה לצה"ל. והיווה בסיס לפיתוח מוצרים נוספים.
בהמשך החברה נכנסה גם לפעילות בתחום הפיננסי, ששילבה השקעה במכשיר פיננסיים שונים (מניות, איגרות חוב, כתבי אופציה וחוזה עתידיים) תוך שימוש במנוף פיננסי על ידי הלוואות מבנקים.
בפברואר 1992 הונפקו לראשונה מניות החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. אולם לאחר ארבע שנים ביקשו בעלי השליטה למחוק אותה מהמסחר והגישו הצעת רכש שלא התקבלה.
בשנת 1993, הייתה אזימוט אחת החברות הראשונות בעולם שהשיקה מכשיר ניווט לוויני נייד.
בשנת 1999, הפרידו האחים ריזמן את הפעילויות, כאשר שלמה רייזמן רכש את פעילות פיתוח המוצרים. לאחר הפרדת הפעילות החברה שעסקה בפעילות בתחום הפיננסי המשיכה להיסחר בבורסה ושינתה את שמה ל"אינסייט קפיטל". ב-2002 נמחקו מניות "אינסייט קפיטל" מהמסחר בבורסה.
שלמה ריזמן הנפיק שוב את החברה בבורסה בתל אביב, תחת השם "אזימוט טכנולוגיות" ביולי 2000. באותה שנה הוקמה גם חברת הבת "וו.וו.אס וויקום פתרונות תקשורת" שפיתחה טכנולוגיה לאיתור כלי רכב במצוקה. בישראל השתמשה בטכנולוגיה חברת "פוינטר טלוקיישן" (במקור "עדן טלקום"), שהקמה על ידי חברת פלאפון תקשורת במטרה להתחרות עם חברת איתוראן. הטכנולוגיה נמכרה גם לחברת צ'יינה מובייל בסין. לאחר מספר שנים נסגרה פעילות חברת וויקום והחברה חזרה להתמקד בשוק הצבאי.
בסוף 2020 חתמה החברה על הסכם שיתוף פעולה עם חברת רפא"ל לפיתוח ומכירת מערכי שליטה וניהול אש לטילי נ"ט מסוג ספייק, המיוצרים על ידי רפא"ל.
במאי 2008, קיבלה את ההזמנה הגדולה בתולדותיה עד אז, בסך 51 מיליון שקל, מחברת Bharat Electronics מהודו.
המוצרים הצבאיים של החברה נמכרו גם לטורקיה, אירופה וארצות הברית.
באוקטובר 2008, חברת אלביט מערכות רכשה 19.5% מאזימוט טכנולוגיות תמורת 13 מיליון שקל, ובשנת 2010 רכשה את יתרת המניות לפי שווי שוק של 210 מיליון שקל.
לאחר מכירת החברה נקלע מייסד החברה שלמה ריזמן לסכסוך עם רשות המיסים, על שיעור המס שעליו לשלם על 115 מיליון שקל שקיבל ממכירת מניות החברה, זאת עקב שינויים היסטוריים בשיעור מס רווח הון על מכירת מניות בחברה ציבורית. בדצמבר 2018 קיבל שופט בית המשפט המחוזי אחיקם סטולר את עמדתו של רייזמן, וקבע כי כל רווח ההון חייב במס של 25% ולא את עמדת רשות המיסים לפיה יש לעשות חישוב ליניארי של שיעור המס (שחלקו צריך להיות 50%). ביוני 2021 הפך בית המשפט העליון את ההחלטה וקיבל את עמדת רשות המיסים.
ראו גם

אלביט מערכות
הערות שוליים

↑  טל שלו‏, התדריך האחרון של יוני נתניהו: "לא האמנו שמבצע מטורף כזה יאושר", באתר וואלה, 4 ביולי 2016
↑  הארץ, אזימוט תספק לצה"ל מערכות להרכשת מטרות ב-16 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 4 באפריל 2003
↑  מירב ארלוזורוב, חברת אזימוט יוצאת בהנפקה, חדשות, 30 בדצמבר 1991
↑  שי שלו, ‏יעקב רייזמן בעקבות מייקל דיוויס, באתר גלובס, 26 באוגוסט 1999
↑  דוח בורסה- המדד הניח אופטימיות חדשה בבורסה, חדשות, 17 בפברואר 1992
↑  מירב ארלוזורוב, ‏אזימוט: הצעת הרכש שונתה בעקבות התערבות רשות ני"ע, באתר גלובס, 30 בדצמבר 1997
שי שלו, ‏האזימוט של לוחמי הסיירת החוצה מהבורסה, באתר גלובס, 11 בדצמבר 1997 
שי שלו, ‏אזימוט: בעלי השליטה ממשיכים לחפש את הדרך החוצה מהבורסה, באתר גלובס, 13 ביולי 1999
↑  רוני חסיד, חברת אזימוט חשפה מערבת חדשנית לניווט, המאפשרת שימוש משולב במפה רגילה ובלווייני ניווט, לשימוש צבאי ואזרחי, חדשות, 28 באפריל 1993
↑  אזימוט - רשות ניירות ערך אישרה הפיצול, באתר גלובס, 15 בספטמבר 1999
↑  שי שלו, ‏אז מי הפיננסייר במשפחת רייזמן?, באתר גלובס, 24 ביולי 2000
↑  שלומי גולובינסקי, יוצאים מאזימוט, באתר TheMarker‏, 10 באפריל 2001
↑  TheMarker digital, אינסייט קפיטל: המנכ"ל יעקב ריזמן יוצא בהצעת רכש מלאה למניות החברה במחיר של 80 אגורות למניה, באתר TheMarker‏, 28 באוגוסט 2002
אמיר טייג, לאחר שלוש שנים של הפסדים כבדים: יעקב ריזמן ימחק ממסחר את אינסייט קפיטל באמצעות הצעת רכש, באתר TheMarker‏, 28 באוגוסט 2002
↑  שלומי גולובינסקי, אזימוט טכנולוגיות תנסה לגייס 33 מיליון שקל בבורסה של תל אביב, באתר TheMarker‏, 21 ביולי 2000
ליאור כגן, אזימוט טכנולוגיות השלימה גיוס של 33 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 27 ביולי 2000
↑  אודי בן ש"ך, אזימוט טכנולוגיות: החברה הבת וויקום תמכור יחידות לאיתור כלי רכב במצוקה בחצי מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 11 בספטמבר 2000
↑  דפנה ברמלי גולן, ‏שת"פ בין וויקום, מקבוצת אזימוט טכנולוגיות, ובין עדן טלקום, באתר גלובס, 2 בינואר 2001
↑  קרן צוריאל, ‏אזימוט טכנולוגיות הישראלית תספק שירותי תקשורת לצ'יינה מובייל, באתר גלובס, 30 באפריל 2000
↑  אילן מוסנאים, שנתיים לאחר שהגדילה פי 4 את השווי של אזימוט טכנולוגיות - קיים חשש לגבי המשך קיומה של וויקום, באתר TheMarker‏, 3 ביוני 2002
↑  אלי דניאל, אזימוט טכנולוגיות ורפא"ל חתמו על הסכם שיתוף פעולה במערכות שליטה וניהול אש, באתר TheMarker‏, 30 בדצמבר 2002
↑  מיכאל רוכוורגר, אזימוט קיבלה הזמנה של 51 מיליון שקל מלקוח הודי, באתר הארץ, 11 במאי 2008
↑  אזימוט טכנולוגיות קיבלה הזמנה של 2 מיליון דולר ממשרד ההגנה הטורקי, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2001
↑  עירית אבישר, ‏אזימוט תספק ציוד ב-13 מיליון שקל למדינה החברה בברית נאט"ו, באתר גלובס, 3 בינואר 2008
↑  אורי שוסטרן, ‏הזמנה חוזרת לאזימוט טכנולוגיות לאספקת מערכות לממשלת ארה"ב בהיקף של 12 מיליון שקל, באתר גלובס, 21 בנובמבר 2006
↑  מיכאל רוכוורגר, אלביט מערכות רכשה 19.5% מאזימוט טכנולוגיות תמורת 13 מיליון שקל בפרמיה של 45% לעומת מחיר השוק, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2008
↑  יורם גביזון, אלביט מערכות רוכשת את אזימוט לפי שווי חברה של 210 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 25 בינואר 2010
↑  אפרת נוימן, כך ניצח שלמה רייזמן את רשות המסים בוויכוח על 115 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 30 בדצמבר 2018
אלה לוי-וינריב, ‏השופט השווה את שלמה רייזמן לסטיב ג'ובס, ומחלוקת מס של שנים הסתיימה בפסיקה מפתיעה, באתר גלובס, 30 בדצמבר 2018
↑   אפרת נוימן, העליון הפך את פסיקת המחוזי – ושלמה ריזמן ישלם עוד מיליונים לרשות המסים, באתר TheMarker‏, 15 ביוני 2021
שמואל אלעזר היילפרין

| --- | --- |

הרב שמואל אלעזר היילפרין
 לידה:  15 באוקטובר 1932 ט"ו בתשרי ה'תרצ"ג 
 פטירה:  8 במרץ 2009 (בגיל 76) י"ג באדר ה'תשס"ט 
 מקום קבורה:  הר המנוחות בירושלים.
 מקום פעילות:  ירושלים
 תקופת הפעילות:  ? – 8 במרץ 2009 
 השתייכות:  חסידות חב"ד-לובביץ'.
 תחומי עיסוק:  רב שכונה, ראש ישיבה
 רבותיו:  הרב משה אריה לייב שפירא, הרב שלמה יוסף זוין והרב נחום שמריהו ששונקין
 חיבוריו:  ספר הצאצאים
 
הרב שמואל אלעזר היילפרין (ט"ו בתשרי תרצ"ג, אוקטובר 1932 - י"ג באדר תשס"ט, מרץ 2009) היה רב שכונת בית ישראל בירושלים וראש ישיבת תורת אמת. חסיד חב"ד, דור שביעי לבעל התניא ומייסד ויו"ר איגוד צאצאי רבנו הזקן.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לרב חנניה יוסף ולרבנית בריינה הלפרין, נכד לשושלת רבנים שמוצאה בעיר ברז'ן שבגליציה. אם אביו היא הרבנית פשה הדסה נינת הרבנית מנוחה רחל סלונים אם היישוב החב"די בעיר חברון, נכדת הרב בעל התניא.  למד בישיבת חיי עולם בירושלים, אצל הרב שלמה שרייבר, ראב"ד בד"ץ של אגודת ישראל בירושלים, ובישיבת סלבודקה בבני ברק בראשות הרב יצחק אייזיק שר. בחודש אייר תשי"א החל ללמוד בישיבת תורת אמת חב"ד בירושלים, שם נעשה לתלמידו המובהק של ראש הישיבה, רבי משה אריה לייב שפירא, רבה של שכונת בית ישראל. היה גם תלמידו של הרב שלמה יוסף זוין, שהסמיכו לרבנות ולדיינות וצירפו למערכת האנציקלופדיה התלמודית (בכרכים יב-טז), ככותב ובודק ערכים. הוא החשיב לרבותיו את המשפיע החב"די הרב נחום שמריהו ששונקין ואת הרב חיים שאול ברוק, ראש ישיבת אחי תמימים בראשון לציון.
בין השנים תשי"ב-תשי"ז ניהל את סניף צעירי אגודת חב"ד בירושלים.
בשנת תשי"ז, 1957, נשא לאישה את הרבנית חסא יוכבד לבית משפחת הגר, בתו של רבי יהודה זונדל הגר מסטנוויץ סאווראן, נכדת הרב שמואל אהרון שזורי.
בין השנים תשכ"ד-תשל"ו כיהן כראש ישיבת תורת אמת חב"ד בירושלים. בשנת תשל"ו מונה לרב שכונת בית ישראל בירושלים. בשנת תשמ"ח החל לכהן כרבו של בית הכנסת חב"ד "בית יוסף" בשכונה (כממלא-מקום אביו). היה ממונה וחבר הנהלת כולל חבת ירושלים של יוצאי גליציה.
נפטר בי"ג באדר תענית אסתר תשס"ט, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
בשנת תשל"ב (1972) הקים את איגוד צאצאי רבנו הזקן, במטרה לחזק את קשר צאצאי הרב שניאור זלמן מלאדי עם מורשת סבם. האיגוד מקיים כנסים שנתיים, אירועים אזוריים ומפגשי ענפים. בעבר הפיק האיגוד את ביטאון "מחצבת", והוא ממשיך להוציא לאור מנשרים ועלונים. האיגוד הוציא את "ספר הצאצאים" - ספר המרכז את אילן היוחסין לצאצאי רבי שניאור זלמן מלאדי. בספר מופיעים רוב אלו שנולדו עד לשנת הדפסתו בתש"מ (1980).
מתלמידיו

הרב חנניה יוסף אייזנבך, ראש ישיבת תומכי תמימים חב"ד בבני ברק
הרב עדין אבן ישראל (שטיינזלץ)
הרב חיים יהודה רבינוביץ, אב"ד בירושלים
הרב משה שפירא, ראש מדרשת "שובה" בעפרה
כתביו

פרסם מאמרי הגות ומחשבה בשבועון כפר חב"ד, ביומון המודיע ועוד. פלפולים תורניים וסוגיות הלכתיות פרסם בירחון "קול תורה" (שראה אור בעריכת סבו הרב שזורי) ובקבצים תורניים.
"ציון לנפש חי"ה" - הערות וביאורים על ספר התניא, לזכר רעייתו חסא יוכבד היילפרין (ירושלים, תשס"א).
"בצילא דמהימנותא" - זיכרונות משהותו בחצר הרבי מנחם מנדל שניאורסון בברוקלין (טבריה, תשס"ט).
"מנחם משיב נפשי" - אסופת מאמריו סביב אישיותו של הרבי מנחם מנדל שניאורסון (קריית מלאכי, תשס"ח).
"אנשים של צורה" - מאמרי הערכה על רבותיו ומעצבי דמותו (כפר החורש, תשס"ו).
תשובה הלכתית לפסק דין של הרב עובדיה יוסף.
משפחתו

בתו שרה מלכה, רעיית הרב נחום וילהלם, מחבר הספר 'יסודות ושרשים בשער היחוד והאמונה'
בתו הדסה יעקובוביץ, רעיית הרב יונה אלימלך יעקובוביץ, ר"מ בישיבת תומכי תמימים בקריית גת
בנו הרב יצחק מאיר, יו"ר איגוד צאצאי רבנו הזקן
בנו הרב משה צבי (חתן הרב ישעיהו הרצל) רב בית כנסת חב"ד בשכונת בית ישראל ומראשי איגוד הצאצאים
אחיו הרב לוי יצחק הלפרין. היה ראש המכון מדעי טכנולוגי להלכה
הערות שוליים

↑  "אתה יודע שהוא ממשפחת בית הרב" - רבי מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ' על ייחוסו של הרב
↑  חברת הוועד הפועל הארצי של נשי ובנות חב"ד בישראל ויו"ר הארגון בירושלים
↑  בית הכנסת חב"ד בשכונת בית ישראל - התולדות והמורשת - סקירה היסטורית על בית מדרשו של הרב היילפרין, ירושלים, תשס"ג
↑  מצבתו   באתר שטורעם
↑  ספר הצאצאים
↑  "בצילא דמהימנותא"
↑  מנחם משיב נפשי
↑  אנשים של צורה
↑  קישור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007450293605171  LCCN: n82073470  VIAF: 4148267924305110255   WorldCat (עם VIAF): 4148267924305110255
הרמיוני קורפילד

| --- | --- |

קורפילד, 2022
 לידה:  19 בדצמבר 1993 (בת 31) וסטמינסטר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 מקום לימודים:  בית הספר דאון האוס 
 פרופיל ב-IMDb
 
הרמיוני איסלה קוניגהאם קורפילד (באנגלית: Hermione Isla Conyngham Corfield; נולדה ב-19 בדצמבר 1993) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אנגלייה.
ביוגרפיה

קורפילד נולדה בלונדון, בתו של ריצ'רד קוניגהם קורפילד, ממשפחת קורפילד מצ'טוול הול, שרופשייר, ומעצבת החולצות אמה וויליס.
קריירה

קורפילד הופיעה לראשונה בסרט הקולנוע Colton's Big Night ב-2014 סצנה בסרט "50 נשיקות", בבימויו של סבסטיאן סולברג, שם היא מגלמת דמות בשם אנה.
בשנת 2015, היא שיחקה לצד איאן מקלן ולורה ליני בסרט הקולנוע מר הולמס, והופיעה בסרט "משימה בלתי אפשרית: אומת הנוכלים" עם טום קרוז.
קורפילד הופיעה עם פנלופה קרוז במסע פרסום עבור שוופס. בשנת 2014, היא לוהקה לתפקיד בסרט "נפילה" בתור גבריאל גיבנס.
בשנת 2016, היא הופיעה בסרט "גאווה ודעה קדומה וזומבים" בתור קסנדרה פת'רסטון.
בשנת 2017 היא הופיעה בסרטים "XXX: הילוך גבוה" לצד וין דיזל, "קינג ארתור: אגדת החרב" בבימויו של גאי ריצ'י, "מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי" בתפקיד טלי לינטרה, מפקדת הטייסת ובדרמת הטלוויזיה "The Halcyon" בתור אמה גרלנד.
בשנת 2018 היא שיחקה בסרט הקומדיה הבריטי "בית המטבחיים רולז" לצד אייסה באטרפילד, פין קול, מייקל שין, ניק פרוסט וסיימון פג.
קורפילד זכתה לשבחים מהמבקרים על הופעתה בסרט "Rust Creek", שיצא לאקרנים בבתי הקולנוע ב-4 בינואר 2019. בשנת 2020 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "We Hunt Together".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | 50 נשיקות | אנה |  |
| 2015 | מר הולמס | אן קלמוט |  |
| 2015 | משימה בלתי אפשרית: אומת הנוכלים | מוכרת בחנות תקליטים / סוכן IMF |  |
| 2016 | גאווה ודעה קדומה וזומבים | קסנדרה פת'רסטון |  |
| 2016 | נפילה (אנ') | גבריאל "גבי" גיבנס |  |
| 2017 | XXX: הילוך גבוה | איינסלי |  |
| 2017 | קינג ארתור: אגדת החרב | סירנה מספר 3 |  |
| 2017 | מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי | טליסן "טלי" לינטרה |  |
| 2018 | Bees Make Honey | טטיאנה |  |
| 2018 | בית המטבחיים רולז | קלמזי לורנס |  |
| 2019 | Rust Creek | סוייר סקוט |  |
| 2019 | נולד מלך | מרי, הנסיכה המלכותית |  |
| 2019 | Sea Fever | סיובהאן |  |
| 2021 | The Misfits | הופ פייס |  |
| 2021 | The Road Dance | קירסטי מקלאוד |  |
| TBA | Family Secrets |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Endeavour | קאסי ווטקינס | פרק אחד |
| 2017 | The Halcyon | אמה גרלנד | 8 פרקים |
| 2020 | We Hunt Together | פרדי ליין | תפקיד ראשי |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | לגו מלחמת הכוכבים: סאגת הסקייווקר | טאליסאן "טלי" לינטרה (קול) |  |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה | תוצעה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | פרסי הסרטים הלאומיים בבריטניה | פרס השחקנ/ית החדשה | משימה בלתי אפשרית: אומת הנוכלים | מועמדות |  |
| 2018 | פסטיבל הסרטים של ברקנידג' | השחקנית הטובה ביותר | Rust Creek | זכייה |   |
| 2018 | פסטיבל ג'פרסון סטייט פליקס | השחקנית הטובה ביותר | Rust Creek | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  "Hermione Isla Conyngham CORFIELD". Company House UK.
↑  Burke's Landed Gentry 1952, ed.
↑  "Prince Charles' shirtmaker, Emma Willis MBE, on tailoring during the pandemic". luxurylondon.co.uk. 11 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Knowles, James (12 בפברואר 2016). "The Drapers Interview: British shirtmaker Emma Willis". Drapers. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Colton's Big Night – Behind the Scenes". YouTube. 31 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hermione Corfield – Schweppes Advertisement". YouTube. 24 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hermione Corfield at the Los Angeles Italia Film Festival 2015". YouTube. 18 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Last Jedi: Rian Johnson Confirms A-Wing Leader Tallie Lintra is Played by Actress Hermione Corfield". starwarsnewsnet. 4 באוקטובר 2017. נבדק ב-14 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Meet the cast of The Halcyon". Radio Times. נבדק ב-12 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Exclusive: Hermione Corfield & Finn Cole on the bloody fun of Pegg & Frost's Slaughterhouse Rulez - HeyUGuys, HeyUGuys, ‏2 בספטמבר 2018
↑  Graham, Alison. "The Halcyon Series 1 – Episode 1 Review". Radio Times.
1 2  "Hermione Corfield Awards". IMDB (Index source only). נבדק ב-19 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019083803  VIAF: 1645152080585007230000   WorldCat (עם VIAF): 1645152080585007230000
השמדת יהודי טיקטין

נער עטוף בדגל ישראל מביט אל עבר אחד מבורות הירי
חניכים מתנועת הנוער העובד והלומד ביער
קבר אחים יהודים ביער לופוחובה עטור בדגלי ישראל
האנדרטה למרגלות אחד הבורות
השמדת יהודי טיקטין התרחשה באוגוסט 1941 ביער לופוחובה שבצפון מזרח פולין, ליד העיירות טיקטין, ביאליסטוק, לומז'ה, אוסטרולנקה ואסטרוב-מזוביצקה, ובקרבת מחנה ההשמדה טרבלינקה.
השמדת יהודי טיקטין

באוגוסט 1941 הגיעו אנשי גסטפו ליער ופקדו על חפירת שלושה בורות ירי, מהם שניים גדולים, שאורך כל אחד מהם 12 מטר, רוחבו 4 מטרים ועומקו 5 מטר, ואחד קטן יותר. התושבים הניחו שהבורות נדרשים לצורך הסתרת טנקים ודלק.
ב-24 באוגוסט 1941, בשעה שש בערב, נשמע קול התוף של הכרוז הטיקטיני "יבלונסקי" הסובב בעיר: "כל יהודי טיקטין, אנשים, נשים וטף, פרט לחולים ובעלי מום, יתייצבו מחר, 25 באוגוסט, בשעה שש בבוקר בכיכר השוק". למחרת ב-7:00 בבוקר הגיעו אנשי הגסטפו מצוידים במשאיות ענק, לקחו את הגברים, סידרו אותם מהגבוה לנמוך, והצעידו אותם לכפר זבד שם הם נכלאו בבית ספר מקומי. בדרך הם נדרשו לשיר באיומי שוטים. כמנהג ההטעיה של הגרמנים, נאמר ליהודים ולז'נדרמים הפולנים שהיהודים יועברו משם לגטו צ'רבוני-ברו. מבית הספר נלקחו היהודים בקבוצות במשאיות ליער לופוחובה, הועמדו על שפת הבור ונורו במכונת ירייה אל מותם. באותו יום נרצחו מעל 1,400 מיהודי טיקטין. בלילה כוסו הבורות בידי פולנים מקומיים בהשגחת הגרמנים. הגרמנים סיפרו לפולנים שמונחות שם גופותיהם של חללי מלחמה המובאות לקבורה. הפולנים שכיסו את הבורות סיפרו שהאדמה זזה מפרפורי המתים, וכי היא קיבלה גוון אדמדם מהדם.
למחרת, בלוויית חיילים פולנים, עברו הגרמנים מבית לבית, הוציאו את כל הנשים, הזקנים והחולים שלא התייצבו ביום הראשון וריכזו אותם בכיכר השוק, למעלה מ-700 נפש. הגרמנים העמיסו אותם על משאיות והובילו גם אותם ליער לופוחובה, שם הושלכו אל תוך הבור השני ומכונות הירייה פתחו באש. לאחר מכן כיסו הפולנים את הבור השני. בשעה שתיים ב-26 באוגוסט סיימו הנאצים את מלאכתם. אלה שהצליחו להימלט נתפסו לאחר מכן והובלו לבור השלישי. רק מתי מעט מן הקהילה הגדולה של יהודי טיקטין נותרו בחיים.
זיכרון

במדריך אתרי זיכרון מלחמת העולם השנייה בפולין משנת 1968 מוזכר האתר כ"אנדרטה באתר רצח קורבנות - בשנים 1941-1943 הנאצים ירו ביער ליד הכפר לופוחובה כ-3,000 תושבים של טיקטין, זוואדי וכפרים אחרים. לזכר הקורבנות הוקמה מצבה".
כיום שלושת הבורות מגודרים ולידם מוצבות אנדרטאות עם מגן דוד המציינים את היות הנרצחים יהודים. בנוסף, חלק ממשפחות הנספים השאירו לוחות זיכרון אישיים על גדרות הבורות. למקום מגיעים משלחות רבות של יהודים מישראל ומהעולם במסגרת מסע בני נוער לפולין, משלחות צה"ל וביקורי שורשים נוספים..
הערות שוליים

↑  Scenes of fighting and martyrdom: guide: war years in Poland, 1939-1945, page 54
↑  טקס ביער לופוחובה, עדים במדים
53°10′46″N 22°41′42″E﻿ / ﻿53.179347°N 22.694993°E﻿ / 53.179347; 22.694993
פסטיבל

פסטיבל טדו ביפן
פסטיבל אוכל בבחריין
פסטיבל "Winter Lights" בהגנים הבוטניים האוניברסיטאיים בירושלים
פסטיבל (בלועזית: Festival. לפי האקדמיה ללשון העברית: תְּחִגָּה) הוא חגיגת אירועים אמנותיים או בידוריים בהיקף גדול מהרגיל. אירועי ותכני הפסטיבל הם על פי רוב בעלי מכנה משותף, כמו נושא או צורה אומנותית. רבים מהפסטיבלים מתקיימים באופן סדיר פעם בשנה.
מקור המונח

מקור המילה "פסטיבל" (Festival) בצרפתית ובאנגלית של ימי הביניים. המילה התפתחה מהמילה הלטינית festa, שפירושה סעודה, משתה, חגיגה.
סוגי פסטיבלים

ישנם פסטיבלים העוסקים בתחום רחב מאוד, אותו הם פורטים באמצעות תכנים שונים לנושאים וסוגות – לדוגמה פסטיבלי מוזיקה; וישנם אחרים, המקדישים עצמם לנושא מצומצם בתוך תחום רחב – כדוגמת "פסטיבל מוזיקת הרנסאנס של קופנהגן". לצד אלה ישנם אף "פסטיבלי-נישה": אלו הם אותם פסטיבלים המתמקדים ברעיון צר יחסית, או המעלים את קרנה או פועלה של אישיות ספציפית, למשל פסטיבל ריכרד וגנר. בשולי הפסטיבל יתקיימו, על פי רוב, הרצאות, פאנלים ומספר אירועי-משנה קטנים המיועדים לתמוך בנושא האירוע המרכזי – כתערוכות, או להשלים את אווירת החג, כדוכני מזון.
פסטיבל בהיקף קטן יכול להתרחש כולו על במה אחת, שעליה עולים הרכבים מוזיקליים רבים בזה אחר זה במשך שעות אחדות (למשל פסטיבל שירי ילדים). פסטיבל כזה ייועד על פי רוב לקהל מקומי או קטן. פסטיבל גדול, שמושך קהל רחב יותר ועשוי אף למשוך אורחים מארצות אחרות, יכול להתרחש במהלך ימים אחדים (כאלה הם למשל פסטיבלי רוק) ואפילו במשך חודש (למשל פסטיבל ישראל), ויכול להתרחש על במה אחת, במות אחדות או אף במקומות רבים ברחבי אותה עיר.
פסטיבלים יכולים להיות מאורגנים על ידי רשות מקומית או על ידי יזם פרטי. אולם כמעט כל הפסטיבלים הם בעלי מטרה של קידום ערך כלשהו/צורת אמנות מסוימת בציבור הרחב החי בסביבה שבה נערך אותו פסטיבל.
פסטיבל שמשולב בשוק או אירועי מכירה של מוצרים ייחודיים נקרא יריד (לדוגמה יריד החלב של ויסקונסין). קרנבל הוא פסטיבל תחפושות וריקודים בהשתתפות הקהל, לרוב בליווי תהלוכה בעלת אלמנטים קרקסיים. זהו פסטיבל שמקורו דתי בימי הביניים. רוב הפסטיבלים הנערכים בעידן המודרני, מכילים אירועי אמנות כסרטי קולנוע, הצגות, או מופעי מוזיקה, ריקוד ולוליינות, לעיתים בשילוב של מספר צורות אמנות (כמו בפסטיבל ישראל) ולעיתים תוך ייחוד של צורת אמנות אחת (כפסטיבלי תיאטרון).
ראו גם

קרנבל
מסיבה
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528997405171  BNE: XX527401  BnF: cb11931402h (data)  GND: 4154198-4  HDS: 017447  LCCN: sh85047932  NARA: 10638920  NKC: ph166544
קרנבל

ערך זה עוסק בפסטיבל תחפושות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קרנבל בסלובניה
קרנבל בוולפך (גר') גרמניה
קרנבל בקולומביה
קַרְנָבָל הוא פסטיבל תחפושות וריקודים בהשתתפות הקהל. קרנבלים לרוב מלווים בתהלוכה בעלת אלמנטים קרקסיים. קרנבלים מתרחשים לרוב פעם בשנה בזמן קבוע, דוגמת הקרנבל בוונציה, הקרנבל בברזיל, או ה״עדלאידע״ בתל אביב.
מקורות הקרנבל

אפשר לאתר את שורשי הקרנבל לפני הנצרות, בין השאר בחגיגות היווניות לכבוד דיוניסוס ובחגיגות הרומיות לכבוד סטורנאליה.
הקרנבל התפתח בנצרות. המילה "קרנבל" משמעותה "סילוק הבשר" או "פרידה מהבשר" (מלטינית: carni = בשר, vale = פרידה). באירופה נהגו הנוצרים הקתולים להתנזר מבשר ומכל הנאה גופנית אחרת במשך 40 יום או שישה שבועות לפני חג הפסחא, כהזדהות עם סבלו של ישו, תקופה הידועה כ'לנט'. לפני צום הבשר התקיימו חגיגות זלילה וחטאים, שבאיטליה, שווייץ, צרפת, פורטוגל וספרד התלוו למסיבות רחוב של ריקודים, תחפושות ומסכות. הקרנבל הגיע לשיאו בימי הביניים, אז היה נחוג במקומות רבים באירופה. בערים הגדולות התארכו החגיגות עד שלושה חודשים.
ניתן למצוא סימנים לדעיכת הקרנבל האירופי, בעיקר במישור הסמלי, החל מתקופת הרנסאנס, מאז נחוג יותר כמסורת ולא כחג דתי.
במאמרו "רבלה וזמנו" מנסה הוגה הדעות הרוסי מיכאיל בכטין להצביע על ההשפעה העצומה של הקרנבל על הספרות בכלל ועל זרם המניפאה (Menippea) (אנ') בפרט. בכטין מרחיב את יסוד הקרנבל לרמה הבלשנית. לדידו מהות הקרנבל היא חציית הקווים המוכרים והפיכת הסימנים על פיהם. השולי הופך למרכזי: פעולות הגוף והפרשותיו נהיים מוקד עניין, המעמדות הנמוכים תופסים את מרכז הזירה, העבד מוכתר למלך. הקרנבל מוגדר על ידי המציאות היומיומית המשמימה ומשמש כאנטיתזה מאתגרת עבורה, בכך שהוא פותח לדיון מחודש את סמליה. בכטין טוען שהקרנבל מלא בסמלים אמביוולנטיים. "סמלים שמכילים דואליסטיות ומאחדים שני קטבים מנוגדים של שוני ואסון".
הקרנבל אליו התייחס בכטין היה החגיגה שלפני צום ששת השבועות, שמקדים את חג הפסחא הנוצרי. בכטין ייחס לקרנבל משמעות עמוקה על חיי הקהילה בהציבו אלטרנטיבה פרועה, משוחררת ומאתגרת לשגרת היומיום, המאופיינת בהיררכיה ובניכור חברתי. ה"אחר" משתחרר ותופס את מרכז הבמה. הכנסייה ומוקדי הכוח הפיאודליים הופכים ליעד של בוז, לעג ופרודיה. הקרנבל מאופיין על ידי מופעי ראווה חזותיים, קומדיה ופרדוקסים מילוליים. כל המחסומים החברתיים הרגילים נפרצים, הבדלי מין, גזע וגיל נמחקים. נותרת תקשורת חדשה בגובה העיניים שמבוססת על "מגע חופשי ומוכר".
מבחר קרנבלים בעולם

הקרנבל בברזיל: חגיגה שנתית בת ארבעה ימים, המתקיימת ארבעים יום לפני חג הפסחא ברחבי ברזיל.
קרנבל המסכות בוונציה
מרדי גרא
עדלאידע: קרנבל פורים שראשיתו בראשית ימי תל אביב, היה לאירוע המוני בתקופת היישוב וחודש בימי המדינה.
הקרנבל של טרינידד וטובגו
הקרנבל הדומיניקני
קרנבל סנטה קרוס דה טנריפה
קרנבל נוטינג היל
ראו גם

פסטיבל
לקריאה נוספת

רונית יואלי טללים (עורכת). קרנבלים: איים בים השגרה. 1995, הוצאת מסע אחר
הערות שוליים

↑  משה גלעד, אם כבר קר, אז קרנבל, באתר הארץ, 29 בינואר 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284886305171  BnF: cb11936675g (data)  GND: 4276473-7  HDS: 011515  LCCN: sh85020377  LNB: 000055181  NDL: 00576154  NKC: ph292463
קרינה

איור של קרינת אלפא
בפיזיקה, קרינה היא שם כללי למספר תופעות בהן אנרגיה נפלטת מחומר ומתפשטת לסביבתה. לפעמים היא ניתנת לתיאור על ידי פליטה של חלקיקים יסודיים נושאי אנרגיה, היוצאים ממקור כלשהו, ומתפשטים ממנו בכיוון מסוים, אחד או יותר. לחלופין, ניתן לתאר קרינה כהפרעה מחזורית, או גל היוצא ממקור מסוים ומתפשט במרחב. בין סוגי הקרינה:
קרינה אלקטרומגנטית בתדרים שונים, הכוללת: קרינת רדיו, קרינת מיקרוגל, קרינה תת-אדומה (המורגשת כחום על ידי האדם והחי), אור נראה על שלל צבעיו, קרינה על סגולה, קרינת רנטגן וקרינת גמא
קרינה אקוסטית, כמו גלי קול, אולטרה סאונד וגלים סייסמיים
קרינת חלקיקים, כמו קרינת אלפא, קרינת בטא, וקרינת נייטרונים
קרינת כבידה, בצורת גלי כבידה, או תנודות בעקמומיות המרחב-זמן
אנרגיה מתפשטת בצורות שונות – הולכה, הסעה וקרינה. בניגוד להולכה והסעה, רוב סוגי הקרינה אינם זקוקים לשום תווך חומרי לצורך מעבר דרכו. כך, קרינה מגיעה אלינו מהשמש ומהכוכבים כשהיא עוברת בחלל, הריק מחומר.