stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גמר גביע אירופה לאלופות 1966
הדרך אל הגמר > פרטיזן בלגרד

פרטיזן פתחה את משחקיה בטורניר מול נאנט הצרפתית. המשחק הראשון בבלגרד הסתיים בניצחון ביתי 2-0 לפרטיזן, ושוויון 2-2 בגומלין הספיק לנציגת יוגוסלביה כדי להשיג את הכרטיס לשלב הבא.
בשמינית הגמר המתינה לפרטיזן הגרלה קשה בדמותה של ורדר ברמן מגרמניה המערבית. המשחק הראשון נערך בבלגרד, ועד לדקה השבעים לא נכבשו שערים, אך אז בתוך עשרים הדקות האחרונות כבשה פרטיזן שלוש פעמים, וגברה על ברמן 3-0 מרשים בדרך לגומלין. במשחק החוץ גברה ברמן 1-0 על פרטיזן, אך עם 3-1 בסיכום שני המפגשים השיגה פרטיזן את הכרטיס לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר הייתה פרטיזן על סף הדחה על ידי ספרטה פראג הצ'כוסלובקית. במשחק הראשון בחוץ כבש מוסטפא חסנאגיץ' שער יתרון לפרטיזן כבר לאחר 16 דקות, אך כעבור ארבע דקות איזן אנדריי קבשניאק את התוצאה. עד לסיום קבשניאק השלים שלושער בדרך לניצחון 4-1 של ספרטה פראג, שהעמיד את פרטיזן בסכנה ממשית. במשחק הגומלין הגיעה פרטיזן ביכולת שיא למחצית הראשונה, עלתה ליתרון ראשון כבר בדקה הרביעית, ועד להפסקה צעדה ביתרון 5-0 (צמדים לולדיצה קובאצ'ביץ' ולמוסטפא חסנאגיץ'). התוצאה נשמרה עד לסיום, מהפך מרשים של פרטיזן שניצחה 6-4 בסיכום והעפילה לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה פרטיזן את מנצ'סטר יונייטד האנגלית. במשחק הביתי הראשון המשיך חסנאגיץ' את היכולת הגבוהה והעלה את פרטיזן ליתרון עם פתיחת המחצית השנייה. רדוסלב בצ'יאץ הכפיל, ופרטיזן הדהימה את מנצ'סטר עם 2-0 בסיום. במשחק הגומלין באולד טראפורד כבש נובי סטיילס בדקה ה-72, אך מנצ'סטר כשלה לכבוש פעם נוספת, ופרטיזן העפילה לגמר הראשון בתולדותיה עם 2-1 בסיכום שני המפגשים.
| ספרד 1939 ריאל מדריד | ספרד 1939 ריאל מדריד | ספרד 1939 ריאל מדריד | ספרד 1939 ריאל מדריד | סיבוב | הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה פרטיזן בלגרד | הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה פרטיזן בלגרד | הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה פרטיזן בלגרד | הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה פרטיזן בלגרד | הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה פרטיזן בלגרד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  |
| הולנד פיינורד | 6 – 2 | 1 - 2 (חוץ) | 5 - 0 (בית) | סיבוב ראשון | צרפת נאנט | 4 – 2 | 2 - 0 (בית) | 2 - 2 (חוץ) |  |
| סקוטלנד קילמרנוק | 7 – 3 | 2 - 2 (חוץ) | 5 - 1 (בית) | שמינית הגמר | גרמניה המערבית ורדר ברמן | 3 – 1 | 3 - 0 (בית) | 0 - 1 (חוץ) |  |
| בלגיה אנדרלכט | 4 – 3 | 0 - 1 (חוץ) | 4 - 2 (בית) | רבע הגמר | צ'כוסלובקיה ספרטה פראג | 6 – 4 | 1 - 4 (חוץ) | 5 - 0 (בית) |  |
| איטליה אינטר מילאנו | 2 – 1 | 1 - 0 (בית) | 1 - 1 (חוץ) | חצי הגמר | אנגליה מנצ'סטר יונייטד | 2 - 1 | 2 - 0 (בית) | 0 - 1 (חוץ) |  |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              ריאל מדריד :               פרטיזן בלגרד 
כדורגלני ריאל מדריד, גמר גביע אירופה 1966
כדורגלני פרטיזן בלגרד, גמר גביע אירופה 1966
גביע הקרמלין

| --- | --- |

לוגו הטורניר
 מיקום:  רוסיהמוסקבה, רוסיה
 מקום הטורניר:  אצטדיון אולימפיסקי
 משטח:  קשה/ אולמות
 האתר הרשמי
 הסבב העולמי לגברים (ATP)
 קטגוריה:  סבב המאסטרס העולמי 250
 הגרלה:  32S / 32Q/ 16D
 סך פרסים:  1,080,500‏$
 הסבב העולמי לנשים (WTA)
 קטגוריה:  הקטגוריה העליונה
 הגרלה:  28M / 32Q / 16D
 סך פרסים:  1,954,520‏$
חצי גמר הטורניר משנת 2005
גביע הקרמלין (ידוע גם בתור טורניר מוסקבה, ברוסית: Кубок Кремля) הוא טורניר טניס שנערך מדי שנה במוסקבה. הטורניר מתנהל על משטח קשה בתוך אולמות ספורט (indoor hard court). הטורניר הוא חלק מהסבב העולמי לגברים בסדרת "סבב המאסטרס העולמי 250", וחלק מהסבב העולמי לנשים בסדרת "טורנירי הפרמייר של WTA". הטורניר נערך מדי שנה באצטדיון האולימפיסקי משנת 1990 (למעט בשנת 2020, כשבוטל בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה).
הטורניר התקיים לראשונה בשנת 1990, והיה לטורניר הטניס הבינלאומי שנערך ברוסיה. עד שנת 1996 התחרו בטורניר אך ורק גברים, ואילו משנה זו נפתחו גם תחרויות לנשים כחלק מהטורניר. הטורניר זכה לתמיכת נשיא רוסיה בוריס ילצין שהיה חובב טניס מושבע.
בנק VTB הוא מעניק החסות של הטורניר.
טבלאות זוכים

טבלאות הזוכים משנות ה-2000 בתחרויות הגברים-יחידים והנשים-יחידות.
טבלאות זוכים > גברים

| שנה | אלוף | סגן | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | רוסיה יבגני קפלניקוב | גרמניה דויד פריסוניל | 6–2, 7–5 |
| 2001 | רוסיה יבגני קפלניקוב | גרמניה ניקולס קייפר | 6–4, 7–5 |
| 2002 | צרפת פול הנרי-מתיו | הולנד סג'נג סצ'לקן | 4–6, 6–2, 6–0 |
| 2003 | ארצות הברית טיילור דנט | ארמניה סרגיש סרגשיאן | 7–6(5), 6–4 |
| 2004 | רוסיה ניקולאי דוידנקו | הממלכה המאוחדת גרג רוסדסקי | 3–6, 6–3, 7–5 |
| 2005 | רוסיה איגור אנדרייב | גרמניה ניקולס קייפר | 5–7, 7–6(3), 6–2 |
| 2006 | רוסיה ניקולאי דוידנקו | רוסיה מראט סאפין | 6–4, 5–7, 6–4 |
| 2007 | רוסיהניקולאי דוידנקו | צרפת פול הנרי-מתיו | 7–5, 7–6(9) |
| 2008 | רוסיה איגור קוניצין | רוסיהמראט סאפין | 7–6(6), 6–7(4), 6–3 |
| 2009 | רוסיה מיכאיל יוז'ני | סרביהינקו טיפסרביץ' | (5)6–7, 6–0, 6–4 |
| 2010 | סרביה ויקטור טרויצקי | קפריסיןמרכוס בגדטיס | 3–6, 6–4, 6–3 |
| 2011 | סרביה ינקו טיפסרביץ' | סרביהויקטור טרויצקי | 6–4, 6–2 |
| 2012 | איטליה אנדראס ספי | ברזילתומאס בלוצ'י | 3–6, 7–6(7–3), 6–3 |
| 2013 | צרפת רישאר גאסקה | קזחסטן מיכאיל קוקושקין | 4–6, 6–4, 6–4 |
| 2014 | קרואטיה מרין צ'יליץ' | ספרד רוברטו באוטיסטה אגוט | 6–4, 6–4 |
| 2015 | קרואטיה מרין צ'יליץ' | ספרד רוברטו באוטיסטה אגוט | 6–4, 6–4 |
| 2016 | ספרד פבלו קרניו בוסטה | איטליה פאביו פוניני | 4–6, 6–3, 6–2 |
| 2017 | בוסניה והרצגובינה דמיר ג'ומחור | ליטא ריצ'רדאס בראנקיס | 6-2, 1-6, 6-4 |
| 2018 | רוסיה קארן חצ'אנוב | צרפת אדריאנה מנארינו | 6-2, 6-2 |
| 2019 | רוסיה אנדריי רובלב | צרפת אדריאנה מנארינו | 6-0, 6-4 |
טבלאות זוכים > נשים

| שנה | אלופה | סגנית | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | שווייץ מרטינה הינגיס | רוסיה אנה קורניקובה | 6–3, 6–1 |
| 2001 | סרביה ומונטנגרו ילנה דוקיץ' | רוסיה ילנה דמנטייבה | 6–3, 6–3 |
| 2002 | בולגריה מגדלנה מליבה | ארצות הברית לינדזי דבנפורט | 5–7, 6–3, 7–6(4) |
| 2003 | רוסיהאנסטסיה מיסקינה | צרפת אמלי מורסמו | 6–2, 6–4 |
| 2004 | רוסיהאנסטסיה מיסקינה | רוסיה ילנה דמנטייבה | 7–5, 6–0 |
| 2005 | צרפת מארי פירס | איטליה פרנצ'סקה סקיאבונה | 6–4, 6–3 |
| 2006 | רוסיה אנה צ'קבטדזה | רוסיה נדיה פטרובה | 6–4, 6–4 |
| 2007 | רוסיה ילנה דמנטייבה | ארצות הברית סרינה ויליאמס | 5–7, 6–1, 6–1 |
| 2008 | סרביה ילנה יאנקוביץ' | רוסיה ורה זבונרבה | 6–2, 6–4 |
↓  טורניר פרמייר  ↓
| 2009 | איטליה פרנצ'סקה סקיאבונה | בלארוס אולגה גובורצובה | 3-6, 0-6 |
| 2010 | בלארוס ויקטוריה אזרנקה | רוסיה מריה קירילנקו | 3-6, 4-6 |
| 2011 | סלובקיה דומיניקה ציבולקובה | אסטוניה קאיה קאנפי | 3–6, 7–6(1), 7–5 |
| 2012 | דנמרק קרוליין ווזניאקי | אוסטרליה סמנתה סטוסור | 6–2, 4–6, 7–5 |
| 2013 | רומניה סימונה האלפ | אוסטרליה סמנתה סטוסור | 7–6(1), 6–2 |
| 2014 | רוסיה אנסטסיה פבליוצ'נקובה | רומניה אירינה-קמליה בגו | 6–4, 5–7, 6–1 |
| 2015 | רוסיה סבטלנה קוזנצובה | רוסיה אנסטסיה פבליוצ'נקובה | 6–2, 6–1 |
| 2016 | רוסיה סבטלנה קוזנצובה | אוסטרליה דריה גברילובה | 6–2, 6–1 |
| 2017 | גרמניה יוליה גיורגס | רוסיה דריה קסטקינה | 6-1, 6-2 |
| 2018 | רוסיה דריה קסטקינה | תוניסיה אונס ג'אבר | 6-2, 1-4, 6-7 |
| 2019 | שווייץ בלינדה בנצ'יץ' | רוסיה אנסטסיה פאבליוצ'נקובה | 3-6, 6-1, 6-1 |
ראו גם

אליפות סנקט פטרבורג הפתוחה בטניס
גשר המילניום (לונדון)

| --- | --- |

גשר המילניום, מבט לכיוון הסיטי, פברואר 2008
 מידע כללי
 סוג:  גשר תלוי, גשר להולכי רגל 
 שימוש:  הולכי רגל
 כתובת:  לונדון 
 מיקום:  הסיטי של לונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2000
 תאריך פתיחה רשמי:  2000 
 שיטת בנייה:  גשר תלוי
 חומרי בנייה:  פלדה, בטון, אלומיניום וזכוכית
 עלות:  23 מיליון ליש"ט
 אדריכל:  נורמן פוסטר
 מידות
 אורך:  330 מטר
 רוחב:  4 מ' 
 מידע טכני
 מִפְתָּח מרבי:  144 מ' 
 קואורדינטות:  51°30′35″N 0°05′54″W﻿ / ﻿51.50972°N 0.09833°W﻿ / 51.50972; -0.09833
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסגשר המילניום(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסגשר המילניום(למפת הסיטי של לונדון רגילה) גשר המילניום(למפת הסיטי של לונדון מוגדלת) גשר המילניום
 
גשר המילניום
גשר המילניום הוא גשר תלוי המשמש לתנועת הולכי רגל מעל נהר התמזה בלונדון.
גשר המילניום מקשר את אזור הסיטי של לונדון, שבגדה הצפונית של הנהר, עם מוזיאון טייט מודרן שבגדה הדרומית. במבט מהגדה הדרומית דרך הגשר בולטת לעין קתדרלת סנט פול שבצדו השני.
הגשר נפתח לציבור ב-10 ביוני 2000. ביום פתיחתו צעדו עליו 90,000 אנשים, עד 2,000 בו זמנית. העומס הרב גרם לרעידה של הגשר, ולכן הוא נסגר יומיים לאחר פתיחתו. במשך שנה וחצי תוקנו הטעויות ההנדסיות שבגשר, והוא נפתח מחדש ב-22 בפברואר 2002. בעקבות התקרית קיבל הגשר בפי הלונדונים את הכינוי wibbly wobbly bridge.
עיצוב

עיצובו של הגשר נקבע במסגרת תחרות שהופקה על ידי מועצת סאות'וורק ב-1996. העיצוב הזוכה היה פרי עטם של ארוף, פוסטר ושות', וסיר אנתוני קארו. בעקבות הגבלות הגובה באזור וכדי לשפר את התצפית מהגשר, נקבעה התמיכה בגשר באמצעות כבלים שנמתחים מתחת לגובה הרציף של הנהר.
הגשר בנוי משלושה חלקים ראשיים באורך 81 מ', 144 מ' ו-108 מ'. אורכו המלא של הגשר הוא 325 מטרים ורוחבו 4 מטרים. תומכות הגשר מאפשרות משא של עד 2,000 טונות השווים ערך לכ-5,000 בני אדם אשר יכולים לעבור על הגשר באותו זמן.
בנייה

בניית הגשר החלה בסוף 1998 כאשר העבודות המרכזיות החלו ב-24 באפריל 1999 על ידי חברת מונברג תורסון וסיר רוברט מקאלפין. עלות הבנייה של הגשר עמדה על 18.2 מיליון ליש"ט והוא נפתח לקהל הרחב ב-10 ביוני 2000. 
תנודות של הגשר הובילו לסגירתו לצורך תיקונים יומיים בלבד לאחר פתיחתו.
נעשו ניסיונות לצמצום התנודות על ידי הגבלת מספר האנשים החוצים את הגשר, דבר שהוביל לתורים ארוכים ולא תרם לצמצום התנודות. סגירת הגשר הובילה לביקורת ציבורית רבה כפרויקט מילניום בריטי נוסף שכשל בדומה לכיפת המילניום.
שינויים ותיקונים נוספים הובילו לחיסול התנודות על הגשר והגשר נפתח בשנית בפברואר 2002.
הגשר נסגר פעם נוספת ב-18 בינואר 2007 במהלך השתוללות הסופה קיריל, עקב החשש שהרוחות החזקות יעיפו הולכי רגל מהגשר.
תהודה

תנודות הגשר נובעות ממשוב חיובי - תנודת צעדיהם של הולכי הרגל על גבי הגשר גרמה לתנודות קטנות של הגשר לצדדים. תנודות הגשר הגבירו את תנודת הצעדים (שנובעת מצורך לאזן את שיווי המשקל של הגוף הנע) וחוזר חלילה.
רעידותיו של הגשר בימים הראשונים לפתיחתו נבעו לפיכך ממספר הצועדים הרב על גבי הגשר, שביום פתיחתו נכלל במסלול צעדת צדקה. מספר האנשים שחצו את הגשר ביום הראשון של פתיחתו מוערך בכ-90,000 איש.
תנודות תהודה הנובעות מתנועת משא אנכי (כגון רכבות, כלי רכב והולכי רגל) הם סוגיה מוכרת בתכנון הנדסי של גשרים. במקרה ספציפי זה גרמה התנועה הלטראלית של הגשר לתנועה הולכי הרגל הצועדים עליו להשתלב בתנועה על הגשר ולהעצימה במידה שמתכנני הגשר לא שיערו.
אף על פי שתופעה זו יוצאת דופן, היא אינה ייחודית לגשר המילניום בלבד.
תופעה זו יכולה לבוא לידי ביטוי בכל גשר בעל תדירות תנועה צידית הפחותה מ-1.3 הרץ ובעל מסה נמוכה דיו, אם יהיו עליו מספיק גורמים שינועו עליו.
הגשרים האחרים בעולם שמתקיימת בהם תופעה זו:
גשר הולכי הרגל במרכז התצוגה הלאומי בבירמינגהם.
גשר גרובס בצ'סטר, במהלך מרוץ הסירות של נהר ג'ובילי ב – 1977.
גשר כלי הרכב בנמל אוקלנד במהלך הפגנה ב – 1975.
לאחר שנערך מחקר נוסף על ידי מהנדסי הגשר, הותקנו 37 סופגי אנרגיה שתפקידם לווסת תנועה אופקית ו-52 סופגי מסה שתפקידם למתן את התנועה האנכית של הגשר. עבודות התיקון עלו 5 מיליון ליש"ט וארכו כחצי שנה מחודש מאי 2001. לאחר תקופת מבחן, הגשר נפתח מחדש לציבור ב-22 בפברואר 2002 ומאז לא התקבלו תלונות על תנודות חזקות בגשר.
הגשר בתרבות הפופולרית

בסרט "הארי פוטר והנסיך חצוי הדם" נראה גשר המילניום הנופל למים על ידי אוכלי המוות של וולדמורט.
הגשר מופיע בפרק הראשון בסדרה מאפר לעפר.
הערות שוליים

↑  Where Thames Smooth Waters Glide
↑  BBC news: "High winds cause damage at Lord's," January 18, 2007.
↑  Strogatz, Steven et al. (2005). "Theoretical mechanics: Crowd synchrony on the Millennium Bridge," Nature, Vol. 438, pp, 43-44.
↑  Julavitz, Robert. "Point of Collapse," Village Voice. August 26, 2003.
↑  Dallard, P. et al. "The London Millennium Footbridge," Structural Engineer. November 20, 2001. 79:22, pp.17-35.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| מעלה הזרם: גשר בלקפריירס (גשר רכבת) | גשרים ומנהרות   החוצים את התמזה | מורד הזרם: גשר סאת'רק |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532769305171  GND: 4705568-6  LCCN: sh2003010154  VIAF: 237019261   WorldCat (עם VIAF): 237019261 
מראה הגשר מקתדרלת סנט פול והתורים הארוכים בכניסה אליו לאחר פתיחתו - כניסת הולכי הרגל הוגבלה במטרה להפחית את התנודות הקטנות של הגשר
ג'ורג' הויט ויפל

| --- | --- |
ג'ורג' הויט ויפל, 1934
ג'ורג' הויט ויפל, 1934
 לידה:  28 באוגוסט 1878 אשלנד, ארצות הברית 
 פטירה:  1 בפברואר 1976 (בגיל 97) רוצ'סטר, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  רפואה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט הופ (ניו יורק) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל  אקדמיית פיליפס  בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס 
 מוסדות:  אוניברסיטת רוצ'סטר  אוניברסיטת קליפורניה 
 תלמידי דוקטורט:  Ernest William Goodpasture 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1934)  מדליית ג'סי סטיבנסון קובלנקו (1962)  מדליית ג'ורג' מ. קובר (1939) 
 
ג'ורג' הויט ויפל (באנגלית: George Hoyt Whipple‏; 28 באוגוסט 1878, אשלנד, ניו המפשייר, ארצות הברית - 1 בפברואר 1976, רוצ'סטר, ניו יורק, ארצות הברית) היה רופא, חוקר ומרצה אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1934 יחד עם ג'ורג' ריצ'רדס מיינוט וויליאם פרי מרפי "על גילוי טיפול בכבד לריפוי מאנמיה".
ויפל למד באוניברסיטת ייל ובאוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבבולטימור, שם הוא סיים את לימודיו בשנת 1905. הוא עבד במחלקת הפתולוגיה באוניברסיטת הופקינס, ולאחר מכן עבד כפתולוג בבית חולים בפנמה בשנים 1907–1908. אחרי שהות בפנמה חזר לבולטימור והיה שם מרצה בשנים 1910–1914.
בשנת 1914 התמנה ויפל לפרופסור למחקר רפואי ולמנהל קרן הופר למחקר רפואי בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קליפורניה.
תחום המחקר העיקרי שלו היה אנמיה ופיזיולוגיה ופתולוגיה של הכבד. הוא היה הראשון אשר תיאר ב-1907 את מחלת ויפל וגילה את מין החיידק הגורם למחלה זו.
לבקשת אברהם פלקסנר, שעשה עבודה חלוצית בתחום של חינוך רפואי, ונשיא אוניברסיטת רוצ'סטר, ראש ריס, מונה ויפל בשנת 1921 לדיקן בית הספר לרפואה החדש שעדיין לא נבנה ברוצ'סטר. ויפל שימש דיקן בית הספר עד לשנת 1954, אך המשיך לעבוד שם במשך שארית חייו. הוא נפטר ב-1976 בגיל 97.
גמר גביע אירופה לאלופות 1970

שחקני פיינורד חוגגים את הזכייה
גמר גביע אירופה לאלופות 1970 התקיים באצטדיון סן סירו במילאן שבאיטליה ב-6 במאי 1970, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1969/1970 היא פיינורד ההולנדית, שניצחה במשחק את סלטיק הסקוטית בתוצאה 2–1 לאחר הארכה. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-15 של גביע אירופה לאלופות.
פיינורד זכתה בפעם הראשונה (והיחידה עד כה) בתולדותיה בגביע אירופה לאלופות, בהופעתה הראשונה בגמר המפעל. פיינורד הייתה לקבוצה ההולנדית הראשונה שזוכה בגביע אירופה, והשנייה שמופיעה בגמר, אחרי הפסדה של אייאקס אמסטרדם 0–4 למילאן בגמר הקודם. הייתה זו זכייה ראשונה מתוך ארבע רצופות של קבוצה הולנדית בתואר, כשבעקבותיה הגיעו שלוש זכיות רצופות של אייאקס. מנגד, סלטיק העפילה לגמר השני בתולדותיה, לאחר זכייתה בתואר ב-1967, אז גברה 2–1 על אינטר מילאנו.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר בזכות זכייתן באליפות המקומית לעונת 1968/1969. פיינורד זכתה באליפות הולנד לאחר שהקדימה את אייאקס בשלוש נקודות בראש הטבלה. סלטיק זכתה באליפות סקוטלנד בפעם הרביעית מתוך תשע זכיות רצופות, לאחר שהקדימה את יריבתה העירונית, גלאזגו ריינג'רס, בפער של חמש נקודות בראש הטבלה.
אצטדיון הסן סירו חזר לארח את גמר גביע אירופה לאחר חמש שנים, בפעם השנייה בתולדותיו, אם כי עצם קיום המשחק הוטל בספק בעקבות שביתות עובדים גדולות באיטליה באותה השנה. המשחק עצמו התאפשר רק בעקבות ויתור מצדה של התאחדות הכדורגל האיטלקית, שעשתה זאת על מנת שלא תיפסל השתתפותן של הקבוצות האיטלקיות במפעלים האירופים בשנה הבאה. במשחק עצמו עלתה סלטיק ליתרון לאחר שלושים דקות משערו של טומי גמל, אך פיינורד הגיבה מיד ולאחר שתי דקות השווה רינוס ישראל את התוצאה. המשחק הוכרע ארבע דקות לסיום ההארכה, כשאובה שינדוואל קבע 2–1 לפיינורד.
הדרך אל הגמר > פיינורד

פיינורד החלה את דרכה בסיבוב הראשון מול קיי. אר. רייקיאוויק האיסלנדית. במשחק הראשון בחוץ קבעה פיינורד את שיא ההבקעות לקבוצה במשחק אחד בתולדות הטורניר, במשחק שקבע את שיא השערים למשחק בהיסטוריה של הטורניר. פיינורד גברה 12-2 על רייקאוויק, ונהנתה בין היתר מרביעייה של רוד חילס, שלושער של אובה שינדוואל וצמד של וילם ואן הנחם. בגומלין הביתי השלימה פיינורד העפלה מרשימה עם ניצחון 4-0, בזכות צמדים של חילס ושינדוואל.
בשלב שמינית הגמר פגשה פיינורד את מילאן, אלופת אירופה המכהנת. במשחק הראשון בסן סירו, אצטדיון הבית של מילאן והאצטדיון אליו חזרה פיינורד למשחק הגמר, נוצחה פיינורד 1-0 משער מוקדם של נסטור קומבין הארגנטינאי. במשחק הגומלין העלה וים יאנסן את קבוצתו ליתרון מוקדם כבר לאחר שש דקות כדי לאזן את הסדרה. שמונה דקות לסיום קבע ואן הנחם 2-0 לפיינורד, שהביא להדחתה של אלופת אירופה כבר בשלב מוקדם של הטורניר.
לאחר שהרשימה בשני הסיבובים הקודמים, פגשה פיינורד ברבע הגמר את פורוורטס ברלין, אלופת גרמניה המזרחית. פיינורד השיגה תוצאות זהות לסיבוב הקודם, לאחר שהפסידה 1-0 במשחק הראשון בחוץ, וגברה 2-0 על יריבתה בבית. את שני השערים כבשה פיינורד בתוך המחצית השנייה, מרגליהם של שינדוואל והאנק וורי.
בשלב חצי הגמר פגשה פיינורד את לגיה ורשה הפולנית. המשחק הראשון בפולין הסתיים בשוויון 0-0, ובגומלין הביתי השלימה פיינורד את העפלתה לגמר הטורניר, לאחר שניצחה 2-0 משערים של ואן הנחם ופרנץ האסיל.
הדרך אל הגמר > סלטיק

סלטיק פתחה את הטורניר מול פ.צ. בזל השווייצרית בסיבוב הראשון. לאחר שהמשחק הראשון בחוץ הסתיים בשוויון 0-0, פתחה סלטיק את הגומלין הביתי עם שער כבר בדקה הראשונה של הארי הוד. טומי גמל הכפיל במחצית השנייה והבטיח את העפלתה של סלטיק לשמינית הגמר עם 2-0 בסיום.
בשמינית הגמר פגשה סלטיק את בנפיקה ליסבון הפורטוגלית. במשחק הראשון בבית גברה סלטיק 3-0 על בנפיקה ונראתה בטוחה ברבע הגמר. אלא שבמשחק הגומלין בליסבון, הציגה אלופת פורטוגל משחק מצוין בהובלתו של אאוזביו, שגם כבש את הראשון. בדקה התשעים השלימה בנפיקה את הקאמבק וקבעה 3-0, ששלח את המשחק להארכה, שהסתיימה ללא שערים נוספים. החל מאותה עונה, על פי החלטת אופ"א, לא שוחק עוד משחק פלייאוף במקרה של שוויון בתום שני המשחקים, וההכרעה ניטלה בהטלת מטבע. סלטיק הייתה זו שניצחה בהטלת המטבע, והתקדמה לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה סלטיק את פיורנטינה האיטלקית. במשחק הבית גברה סלטיק 3-0 על האיטלקים, והפסד מינימלי של 1-0 בסטאדיו קומונאלה הספיק לה כדי להעפיל לשלב חצי הגמר.
שלב חצי הגמר זימן מפגש דרבי בריטי בין הסקוטים לבין לידס יונייטד האנגלית. במשחק הראשון באלנד רואד כבש ג'ורג' קונלי כבר בדקה הראשונה וקבע את תוצאת המשחק, 1-0 לסלטיק. בשל הביקוש הרב לכרטיסים במשחק הגומלין, הוזז המשחק מסלטיק פארק להאמפדן פארק, אליו נהרו 136,505 צופים שקבעו את שיא כל הזמנים במפעל, שטרם נשבר. כרבע שעה מהפתיחה כבש בילי ברמנר את השער שהשווה את הסדרה, אך במחצית השנייה כבשו ג'ון יוז ובובי מרדוק את השערים שהשלימו מהפך, 2-1 לסלטיק שהעפילה לגמר השני בתולדותיה.
| הולנד פיינורד | הולנד פיינורד | הולנד פיינורד | הולנד פיינורד | סיבוב | סקוטלנד סלטיק | סקוטלנד סלטיק | סקוטלנד סלטיק | סקוטלנד סלטיק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |
| איסלנד קיי. אר. רייקיאוויק | 16 – 2 | 12 - 2 (חוץ) | 4 - 0 (בית) | סיבוב ראשון | שווייץ פ.צ. בזל | 2 – 0 | 0 - 0 (חוץ) | 2 - 0 (בית) |
| איטליה מילאן | 2 – 1 | 0 - 1 (חוץ) | 2 - 0 (בית) | שמינית הגמר | פורטוגל בנפיקה ליסבון | 3 – 3המ | 3 - 0 (בית) | 0 - 3ה (חוץ) |
| גרמניה המזרחית פורוורטס ברלין | 2 – 1 | 0 - 1 (חוץ) | 2 - 0 (בית) | רבע גמר | איטליה פיורנטינה | 3 – 1 | 3 - 0 (בית) | 0 - 1 (חוץ) |
| פולין לגיה ורשה | 2 – 0 | 0 - 0 (חוץ) | 2 - 0 (בית) | חצי הגמר | אנגליה לידס יונייטד | 3 - 1 | 1 - 0 (חוץ) | 2 - 1 (בית) |
סיכום המשחק

היו אלו השנים בהן הכדורגל ההולנדי החל להשתלב בפסגת הכדורגל האירופי. העפלתה של אייאקס לגמר עונה קודם לכן לא נחשבה מקרית, והגיעה בשיאו של עשור מוצלח לקבוצות ההולנדיות באירופה. עם זאת, הכדורגל ההולנדי כולו עדיין המתין לזכייה ראשונה בגביע אירופה. פיינורד, שזכתה עונה קודם לכן באליפות הולנד על פניה של אייאקס והדיחה  באותה עונה את מילאן האלופה המכהנת, הגיעה לגמר המפעל תחת המאמן האוסטרי ארנסט האפל. המאמן זיהה את ג'ימי ג'ונסטון כסכנה המרכזית לקבוצתו, ודאג לנטרלו לאורך כל המשחק כשהציב עליו שמירה כפולה, שמנעה ממנו להפיק את המשחק הרגיל שלו.
מן העבר השני, הגיעה סלטיק כקבוצה העדיפה למשחק הגמר בשל העובדה כי התמודדה לאורך כל הטורניר מול קבוצות חזקות, ובהן לידס יונייטד האנגלית בחצי הגמר, בנוסף לעובדה כי לזכותה ניסיון רב יותר במעמד בזכות הזכייה בתואר מספר שנים קודם לכן. מאמן הקבוצה ג'וק סטיין הביע אף הוא את התחושה כי המפגש מול פיינורד צפוי להיות קל יותר מהמפגש מול לידס בחצי הגמר.
בצל האיום על קיום המשחק בשל השביתות בתעשייה האיטלקית, נהרו לאצטדיון סן סירו במילאן כ-50 אלף צופים, שהתחלקו שווה בשווה בין שני מחנות האוהדים. כבר בפתיחה ניתן היה לזהות את השליטה ההולנדית במשחק, שהזכירה את מה שעשתה סלטיק בעצמה ללידס יונייטד בשלב חצי הגמר. על אף השליטה של פיינורד, השער הראשון נפל דווקא לטובתה של סלטיק. בדקה השלושים זכתה סלטיק בבעיטה חופשית על סף הרחבה. במקום לבעוט בעיטה ישירה ביצעו הסקוטים תרגיל מחוכם ומסירת עקב שהגיעה לטומי גמל. המגן השמאלי בעט בנגיעה אחת כדור חד שהכניע את אדי פיטרס חראפלנד, שוערה של פיינורד, וקבע 1-0.
לאחר שתי דקות בלבד השיגה פיינורד את השוויון המוצדק. כדור גובה לתוך הרחבה מצאה את ההגנה הסקוטית לא מרוכזת. מספר ניסיונות הרחקה בנגיחות הסתיימו דווקא אצל הקפטן רינוס ישראל, שנגח באין מפריע לקורה הרחוקה ופנימה כדי לקבוע שוויון 1-1, תוצאת הסיום של המחצית הראשונה.
פיינורד הוסיפה לשלוט במחצית השנייה, וכמעט ומצאה את שער היתרון. האנק וורי בעט מחוץ לרחבה וכבר הכניע את אוון ויליאמס, אך הבעיטה שלו נעצרה רק בקורת השער. עוד באותה המחצית הפגין ויליאמס יכולת מרשימה בין הקורות ומנע מפיינורד מספר מצבי כיבוש, וגם העמוד הציל את סלטיק פעם נוספת. עד לסיום נותרה התוצאה על שוויון 1-1, והקבוצות הלכו להכרעה בהארכה.
המגמה מהזמן החוקי נמשכה גם בהארכה. סלטיק עצמה חיפשה להכריע את המשחק אך נתקלה ביכולת טובה של חראפלנד, ומן העבר השני הצלה כפולה של ויליאמס לניסיון ראשון באחד-על-אחד של וורי ובעיטה מהכדור החוזר של אובה שינדוואל, הותירה את התוצאה על שוויון 1-1.
סיום המשחק במצב של שוויון, על פי חוקי אופ"א באותה תקופה, גרר משחק חוזר יומיים אחר כך באותו המגרש. המשחק היה בדרך לסיום ללא הכרעה, עד שפיינורד הצליחה להשיג את שער הניצחון בדקה ה-116. כדור ארוך שעשה את דרכו מחצי המגרש של פיינורד עד לרחבה של סלטיק, מצא את השוער ויליאמס לא מוכן. הוא לא הצליח לקרוא את תנועת הכדור, מעד ואף הדף את הכדור בשתי ידיו המושטות. עוד בטרם שרק השופט לפנדל, השתלט שינדוואל על הכדור בחזהו, והקפיץ בקלילות מול ויליאמס היוצא כדי לקבוע 2-1. התוצאה נשמרה בדקות הספורות שנותרו, ופיינורד הפכה להולנדית הראשונה אי פעם שמניפה את גביע אירופה לאלופות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 במאי 1970 | הולנד פיינורד | 2 - 1‏ה | סקוטלנד סלטיק | סן סירו, מילאן, איטליה צופים: 53,187 שיפוט: איטליה קונצ'טו לו בלו |
| 6 במאי 1970 | רינוס ישראל  32'   אובה שינדוואל  116' | (סיקור) | טומי גמל  30' | סן סירו, מילאן, איטליה צופים: 53,187 שיפוט: איטליה קונצ'טו לו בלו |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              פיינורד :               סלטיק
גמר גביע אירופה לאלופות 1973

גמר גביע אירופה לאלופות 1973 התקיים באצטדיון הכוכב האדום בבלגרד, יוגוסלביה ב-30 במאי 1973, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1972/1973 היא אייאקס אמסטרדם ההולנדית, שניצחה במשחק יובנטוס האיטלקית בתוצאה 1-0. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-18 של גביע אירופה לאלופות.
אייאקס השלימה שלוש זכיות רצופות בגביע אירופה, לאחר שהגיעה לגמר כאלופה המכהנת שזכתה פעמיים ברציפות בתואר קודם לכן, עם ניצחונות 2-0 על פנאתינאיקוס ב-1971 ו-2-0 על אינטר מילאנו ב-1972. הייתה זו זכייתה השלישית של אייאקס בתואר, והיא השלימה חמש עונות רצופות בהן נציגה הולנדית מעפילה לגמר המפעל, כשבנוסף לשלוש זכיותיה הרצופות, אייאקס עצמה העפילה לגמר ב-1969 (הפסידה 4-1 למילאן) ואחריה פיינורד זכתה בתואר ב-1970. מנגד, יובנטוס העפילה לגמר לראשונה בתולדותיה. היא הייתה לאיטלקית הרביעית שעושה זאת, אחרי פיורנטינה, מילאן ואינטר.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר בזכות הישגיהן בעונת 1971/1972. אייאקס זכתה באליפות אירופה באותה עונה, ועם זאת זכתה באופן מרשים גם באליפות הולנד, תוך שהיא מנצחת 30 מתוך 34 משחקיה, ומפסידה אחד בלבד. יובנטוס זכתה באליפות איטליה באותה עונה, בפער של נקודה בלבד מסגניתה מילאן.
המשחק עצמו הוכרע משער בודד כבר בדקה החמישית, אותו כבש בנגיחה ג'וני רפ לאחר הגבהה של הורסט בלנקנבורג.
הדרך אל הגמר > אייאקס אמסטרדם

אייאקס העפילה לטורניר כאלופת אירופה ואלופת הולנד, מה שהקנה לה העפלה אוטומטית מהסיבוב הראשון.
היא החלה את מסע ההגנה על התואר בשלב שמינית הגמר, מול צסק"א סופיה הבולגרית. במשחק הראשון בחוץ גברה אייאקס 3-1 על צסק"א, והשכילה לנצח גם בגומלין, שהסתיים בתוצאה 3-0 (צמד ליוהאן קרויף). אייאקס עלתה לשלב הבא עם 6-1 בסיכום המפגשים.
בשלב רבע הגמר פגשה אייאקס את באיירן מינכן, אלופת גרמניה המערבית. על אף עוצמתה של באיירן, הביסה אותה אייאקס 4-0 במשחק הראשון בבית (צמד לארי האן). בגומלין העלה פיט קייזר את אייאקס ליתרון אחרי שבע דקות בלבד, ועל אף המהפך שכפה גרד מילר עם צמד עוד בתוך המחצית הראשונה שקבע את תוצאת המשחק, העפילה אייאקס לשלב הבא עם 5-2 בסיכום שני המפגשים.
לאחר שגברה על המשוכה הקשה מגרמניה ברבע הגמר, המתינה לאייאקס משימה קשה גם בשלב חצי הגמר. אייאקס פגשה את ריאל מדריד הספרדית לצמד משחקים מכריע על המקום בגמר. במשחק הראשון באמסטרדם כבשה אייאקס פעמיים בתוך המחצית השנייה ועלתה ליתרון 2-0. דקות ספורות לסיום כבש פירי שער מצמק שהחזיר את ריאל לתמונה. במשחק הגומלין בחוץ השלימה אייאקס ניצחון כפול על אחת הקבוצות המעוטרות באירופה, עם 1-0 בסיום וניצחון 3-1 בסיכום שני המפגשים. אייאקס העפילה לגמר בפעם השלישית ברציפות, והרביעית בחמש עונות.