stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטאר (כלי נגינה)
הגרסה האויגורית

הסאטאר (בכתב סיני: 萨塔尔 באויגורית ساتار) הוא כלי נגינה חשוב, דומה ללאוטה. יש לו 13 מיתרים, אחד מוגבה לנגינה בקשת ו-12 מיתרים, המגיבים לצליל שמנוגן במיתר הקשת ומכווננים ליצירה המנוגנת.
ראו גם

סיטאר
הערות שוליים

↑  מסד הנתונים של כלי המיתר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553899305171  LCCN: sh96005270  MusicBrainz: f1299271-c5d7-4f7c-8b72-d64aa152c3bb 
ציור עתיק של בנות  איראניות עליזות רוקדות לצלילי כלי הנגינה סטאר בנשפי וחגיגות לילה
עלמה איראנית באיראן בשנת 1600 בערך מנגנת על כלי הנגינה סטאר
ציור נערה איראנית בקגאר איראן בארמון מנגנת בכלי הנגינה סטאר (הציור צויר בין השנים 1800 ל-1850)
המרכז לחקר העיר והאזור ע"ש קלצניק

| --- | --- |

 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־55 שנים)
 מייסדים:  פרופ' משה היל
 בעלי תפקידים
 יו"ר:  פרופ' ניר מועלם
 מיקום
 מיקום:  קריית הטכניון, נווה שאנן, חיפה
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°46′41″N 35°01′22″E﻿ / ﻿32.778147876881°N 35.022668559797°E﻿ / 32.778147876881; 35.022668559797
 curs.net.technion.ac.il
  (למפת חיפה מוגדלת) המרכז לחקר העיר והאזור ע"ש קלצניק(למפת חיפה רגילה) המרכז לחקר העיר והאזור ע"ש קלצניק(למפת הגליל המערבי רגילה) המרכז לחקר העיר והאזור ע"ש קלצניק(למפת הגליל המערבי מוגדלת) המרכז לחקר העיר והאזור ע"ש קלצניק
 
המרכז לחקר העיר והאזור על שם פיליפ ואתל קלצניק הוקם בטכניון בשנת 1969 על ידי פרופ' משה היל, והיה הראשון מסוגו בישראל. המרכז קשור הדוקות במסלול לתכנון ערים ואזורים שבפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים. הוא משתף פעולה עם מוסדות מחקר אחרים בטכניון ועם עמיתים-חוקרים בטכניון ובישראל בכללה. מנהל המרכז הנוכחי הוא פרופ' ניר מועלם.
פעילות

ייעודו של המרכז הוא לקדם את הידע, הנוגע להבנת תהליכים של התפתחות ותפקוד עירוניים ואזוריים, ולסייע בקביעת מדיניות פיתוח ברמה הלאומית, האזורית והיישובית-מקומית.
החוקרים הפעילים במרכז עוסקים בתחומים הבאים: תכנון שימושי קרקע, תכנון חברתי, תכנון כלכלי, היבטים פסיכולוגיים ביחסי אדם-סביבה, היבטים משפטיים בתכנון, היבטים סביבתיים בתכנון, דיור, תחבורה, שיקום עירוני, פיתוח אזורי, פיתוח נדל"ן, תכנון ומשאבי טבע (מים, אנרגיה), תכנון ועיצוב הנוף, שיטות ממוחשבות מתקדמות בתכנון, שיתוף הציבור בתכנון, מיתון קונפליקטים בתהליכי הפיתוח העירוני ותכנון עבור אוכלוסיות ספציפיות.
מחקרי המרכז ממומנים על ידי גופים וקרנות בינלאומיות ולאומיות, על ידי משרדי ממשלה בישראל, רשויות מקומיות וגופים ציבוריים אחרים בארץ. הידע הנאגר באמצעות המחקרים מופץ למקבלי החלטות, לציבור המתכננים, ולחוקרים עמיתים, באמצעים מגוונים: בראש ובראשונה באמצעות הוצאת ספרים עצמית, שבמסגרתה רואים אור ספרים, דוחות וניירות עמדה (בעברית ובאנגלית), וגם באמצעות ייזום סמינרים, ימי עיון וסימפוזיונים ציבוריים. החוקרים מרבים להשתתף בכנסים מדעיים ומקצועיים בינלאומיים וישראלים, ומכהנים לעיתים קרובות בוועדות ציבוריות, לאומיות ומקומיות.
תחומי מחקר ופרסום במרכז: תכנון ותוכניות לרמותיהן: רמה לאומית, אזורית ומקומית, דיור, בנייה והתחדשות עירונית, מדיניות קרקעית ופיתוח נדל"ן, פיתוח כלכלי ודינמיקה מרחבית, שימושי קרקע ותחבורה, משאבי טבע, איכות הסביבה והנוף, היבטים חברתיים ופסיכולוגיים בתכנון ותכנון בסקטור הערבי.
רוברט בנטלי

רוברט ג'וליאן בנטלי (באנגלית: Robert Julian Bentley; נולד ב-3 בפברואר 1943) הוא רופא ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל אלבמה בשנים 2011–2017.
ביוגרפיה

בנטלי נולד בעיר קולומביאנה שבאלבמה. אביו, דייוויד בנטלי עבד במנסרה והיה פעיל במפלגה הרפובליקנית. ב-1960 סיים לימודיו בבית ספר תיכון באלבמה וב-1964 סיים תואר ראשון בביולוגיה ובכימיה באוניברסיטת אלבמה.
לאחר שסיים את התואר הראשון, החל ללמוד בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת אלבמה. ב-1968 השלים את לימודי הרפואה, והחל את שנת הסטאז' שלו במרכז הרפואי המתודיסטי קראווי בברמינגהאם. בשנת 1969 התגייס לחיל האוויר של ארצות הברית ושירת בתקופת מלחמת וייטנאם כרופא צבאי בבסיס חיל האוויר פופ בפאייטוויל שבקרוליינה הצפונית. בשנת 1971 השתחרר בדרגת קפטן. לאחר שירותו הצבאי, החל בנטלי תקופת התמחות של שלוש שנים ברפואת עור באוניברסיטת אלבמה. ב-1974 עבר לטסקלוסה ופתח מרפאת עור. בנטלי הוא רופא עור מוסמך וכיהן במשך שתי קדנציות כנשיא אגודת רפואת העור של אלבמה.
קריירה פוליטית

ב-1998 התמודד בנטלי כמועמד רפובליקני לסנאט של אלבמה מול פיל פול והפסיד בהפרש של 58 קולות בלבד. בשנת 2002 נבחר בנטלי לראשונה לבית הנבחרים של אלבמה, מטעם מחוז טסקלוסה, לאחר שזכה בכמעט 65% מהקולות. ב-2006 נבחר לתקופת כהונה שנייה. במהלך כהונתו בבית המחוקקים ראה בנטלי בעדיפות עליונה להכשיר ספקי שירותי בריאות טיפול ראשוני ולהגביר תרומת איברים. הוא אחראי לשני תיקונים בחוקי אלבמה בתחום תרומת האיברים, האחד נוגע לנושא תרומת קרנית והשני עוסק בהגנה על זכויותיהם של תורמי איברים. בשנת 2010 הודיע שלא יתמודד שוב לבית המחוקקים על מנת להתמודד לתפקיד מושל אלבמה.
בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית שנערכו ב-13 ביולי 2010 ניצח את בראדלי ביירן ברוב של 44%-56%. ב-2 בנובמבר 2010, נבחר בפעם הראשונה לתפקיד מושל אלבמה לאחר שגבר על מועמד המפלגה הדמוקרטית ברוב של כ-57.6%. ב-17 בינואר 2011, שעות לאחר שהושבע לתפקיד המושל, חולל בנטלי סערה כשאמר: "אם אתם לא נוצרים, אתם לא אחיי".
ב-2014 נבחר לתפקיד בפעם השנייה. באפריל 2017 התפטר מתפקידו לאחר שנפתח נגדו הליך הדחה בגין חשד לעבירות אתיקה בנושא ניהול כספי קמפיין הבחירות שלו, עבירות שהתגלו במהלך חקירת פרשת הטיוח לרומן שלו.
חיים אישיים

בשנת לימודיו הראשונה בבית הספר לרפואה הכיר את מרת'ה דיאן ג'ונס ממונטגומרי, הם נישאו ב-24 ביולי 1965 ולהם ארבעה בנים. ב-29 בספטמבר 2015 התגרשו, גירושים שאירעו על רקע האשמות של רומן שקיים עם היועצת הפוליטית הבכירה שלו.
הערות שוליים

↑  רוברט בנטלי באתר אנצקלופדית אלבמה
↑  AP, מושל בארה"ב: אם אתם לא נוצרים, אתם לא אחיי, באתר ynet, 19 בינואר 2011
↑  The inside story of how Alabama Gov. Robert Bentley’s sex scandal broke wide open, וושינגטון פוסט, 31 במרץ 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1175487112  VIAF: 3154800119856190189   WorldCat (עם VIAF): 3154800119856190189
אשדות הנילוס

ששת אשדי הנילוס
האשד הרביעי
האשד השישי
אַשְׁדֵי הנילוס היא סדרת אֲשָׁדִים של הנהר נילוס, שישה במספר, אשר נספרים מצפון אל דרום הנהר. בלועזית הוגדר שמם כקאטארקטות ('נשפכים מטה' ביוונית) על אף שלא ניתן להגדיר אף אחד מהם כ'מפל'. הם מאופיינים במים לבנים ואיונים בתחומם.
מיקומם

במצרים:
האשד הראשון (24°04′41″N 32°52′41″E﻿ / ﻿24.078°N 32.878°E﻿ / 24.078; 32.878﻿ (האשד הראשון)) - ליד העיר אסואן. מיקומו המקורי נבחר להיות מיקומו של סכר אסואן
בסודאן:
האשד השני - הגדול (21°29′N 30°58′E﻿ / ﻿21.48°N 30.97°E﻿ / 21.48; 30.97﻿ (האשד הגדול)) - כעת מתחת לאגם נאצר מאז 1960
האשד השלישי - (19°46′N 30°22′E﻿ / ﻿19.76°N 30.37°E﻿ / 19.76; 30.37﻿ (האשד השלישי)) - ליד אתר ארכאולוגי טומבוס (אנ')
האשד הרביעי - (18°55′N 32°22′E﻿ / ﻿18.91°N 32.36°E﻿ / 18.91; 32.36﻿ (Fourth Cataract)) - כעת מתחת להצפה שנגרמה על ידי סכר מרואה (אנ') מאז 2008
האשד החמישי - (17°40′37″N 33°58′12″E﻿ / ﻿17.677°N 33.970°E﻿ / 17.677; 33.970﻿ (Fifth Cataract)) - בסמוך להצטרפות נהר עטברה לנילוס
האשד השישי - (16°17′17″N 32°40′16″E﻿ / ﻿16.288°N 32.671°E﻿ / 16.288; 32.671﻿ (Sixth Cataract)) - מקום חדירת נילוס סלע פלוטוני בסמוך למרואה
השיוך לאורך ההיסטוריה האנושית

בתקופת מצרים העליונה לאחר התפרקות הממלכה המצרית החדשה השליטה של מצרים הוגבלה על האשד הראשון בלבד ושאר האשדים היו בשליטת ממלכת כוש. בשנת 727 לפנה"ס עת השתלטה הממלכה על כל אגן הנילוס ונכנסה להיסטוריה כשושלת ה-25 של מצרים.
השליט האחרון ששלט בכל האשדים היה מלך אשור החדשה אשורבניפל. מאז המאה ה-20 שולטת מצרים על האשד הראשון, ושאר האשדים נמצאים בשליטת סודאן.
אלכסנדר ג'יקו

אלכסנדר קוואבנה באיידו ג'יקו (באנגלית: Alexander Kwabena Baidoo Djiku; נולד ב-9 באוגוסט 1994 במונפלייה שבצרפת) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים

ג'יקו גדל במחלקת הנוער של בסטיה. הוא ערך 45 הופעות ליגה במדי המועדון במסגרת ליגת העל הצרפתית, בהן הבקיע שער אחד.
ב-11 ביולי 2017 חתם ג'יקו בקן מליגת העל הצרפתית. הוא ערך 59 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-5 ביולי 2019 חתם ג'יקו בשטרסבורג מליגת העל הצרפתית.
ב-10 ביולי 2023 חתם ג'יקו בפנרבחצ'ה לשלוש שנים.
קריירה בינלאומית

ב-9 באוקטובר 2020 ערך ג'יקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בהפסד 0–3 לנבחרת מאלי במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022, וערך שלוש הופעות בטורניר. ב-18 בינואר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 2–3 לנבחרת קומורו במסגרת שלב הבתים של הטורניר.
נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  Coucou @alex_djiku! Le défenseur en provenance du @SCBastia s'engage pour 4 ans avec le @SMCaen #SMCaen #TeamSMC #Ligue1pic.twitter.com/avxVN8UAL3 בחשבון הטוויטר הרשמי של קן, 11 ביולי 2017 (בצרפתית)
↑  Otto Addo announces squad for World Cup finals באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הגנאית, 14 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  CAN 2023 : la liste du Ghana sans Partey ni un réfractaire ! באתר Afrik Foot, ‏ 1 בינואר 2024 (בצרפתית)
| נבחרת גאנה – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 נורודין •  2 ייאדום •  3 באפור •  4 ג'. מנסה •  5 פארטי •  6 אדו •  7 איסאהאקו •  8 קיירה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 וקאסו •  12 אטי-זיגי • 13 בואצ'י •  14 ג. מנסה • 15 פנטסיל • 16 וולאקוט • 17 רחמן • 18 אמרטי • 19 אווסו • 20 קודוס • 21 באבא • 22 סולימאנה • 23 ג'יקו • 24 אטה • 25 טטה • 26 עבדול מומין • 27 קוואיה • 28 אבנגה • מאמן: ראייבאץ |  1 נורודין •  2 ייאדום •  3 באפור •  4 ג'. מנסה •  5 פארטי •  6 אדו •  7 איסאהאקו •  8 קיירה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 וקאסו •  12 אטי-זיגי • 13 בואצ'י •  14 ג. מנסה • 15 פנטסיל • 16 וולאקוט • 17 רחמן • 18 אמרטי • 19 אווסו • 20 קודוס • 21 באבא • 22 סולימאנה • 23 ג'יקו • 24 אטה • 25 טטה • 26 עבדול מומין • 27 קוואיה • 28 אבנגה • מאמן: ראייבאץ | גאנה |
| נבחרת גאנה – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 אטי-זיגי •  2 למפטי •  3 אודוי •  4 סליסו •  5 פארטי •  6 אווסו •  7 איסאהאקו •  8 קיירה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 בוכארי •  12 דנלאד • 13 אפרייה •  14 מנסה • 15 אידו • 16 נורודין • 17 רחמן • 18 אמרטי • 19 ויליאמס • 20 קודוס • 21 עבדול סאמד • 22 סולימאנה • 23 ג'יקו • 24 סווה • 25 סמניו • 26 סיידו • מאמן: אדו |  1 אטי-זיגי •  2 למפטי •  3 אודוי •  4 סליסו •  5 פארטי •  6 אווסו •  7 איסאהאקו •  8 קיירה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 בוכארי •  12 דנלאד • 13 אפרייה •  14 מנסה • 15 אידו • 16 נורודין • 17 רחמן • 18 אמרטי • 19 ויליאמס • 20 קודוס • 21 עבדול סאמד • 22 סולימאנה • 23 ג'יקו • 24 סווה • 25 סמניו • 26 סיידו • מאמן: אדו | גאנה |
| נבחרת גאנה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 אופורי •  2 סיידו •  3 אודוי •  4 אופוקו •  5 שינדלר •  6 סליסו •  7 קניגסדרפר •  8 אשימרו •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 בוכארי •  12 וולאקוט • 13 פנטסיל •  14 מנסה • 15 אווסו • 16 אטי-זיגי • 17 חמידו • 18 אמרטי • 19 ויליאמס • 20 קודוס • 21 עבדול סאמד • 22 למפטי • 23 ג'יקו • 24 נואמה • 25 סמניו • 26 באבא • 27 סווה • מאמן: יוטון |  1 אופורי •  2 סיידו •  3 אודוי •  4 אופוקו •  5 שינדלר •  6 סליסו •  7 קניגסדרפר •  8 אשימרו •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 בוכארי •  12 וולאקוט • 13 פנטסיל •  14 מנסה • 15 אווסו • 16 אטי-זיגי • 17 חמידו • 18 אמרטי • 19 ויליאמס • 20 קודוס • 21 עבדול סאמד • 22 למפטי • 23 ג'יקו • 24 נואמה • 25 סמניו • 26 באבא • 27 סווה • מאמן: יוטון | גאנה |
קו הגברים

קו הגברים הוא שירות טלפוני לגברים הנמצאים במעגל האלימות במשפחה. הקו מהווה כתובת מקצועית לגברים לצורך קיום דיאלוג ראשוני אודות מצוקתם, ומיועד לגברים פוגעים או נפגעים.
המתנדבים בקו הם גברים שמעניקים לפונה אוזן קשבת והכוונה במטרה לבחון יחד כיצד ניתן לסייע לו ביציאה ממעגל האלימות במשפחה. הקו מהווה כתובת מתווכת להמשך טיפול מקצועי, והפנייה אליו יכולה להיות אנונימית. המענה בקו ניתן גם לבני משפחה ולחברים המבקשים ייעוץ סביב מצבי משבר זוגי אלים הידועים להם. עם המתנדבים בקו נמנים דוברי עברית, אמהרית וערבית. מספר הטלפון של הקו הוא 1800-39-39-04.
הרקע להקמת הקו

אלימות במשפחה היא תופעה נרחבת. מערכות הסיוע החברתיות בתחום האלימות במשפחה ברובן מיועדות לנשים, ואין בהן הכוונה מותאמת לגברים. בעקבות חוסר מודעות והכרה למצוקות בקרב גברים, לעולמם הרגשי, ולהתמודדות היומיומית בתחום האלימות ובכלל, ובשל הקושי בקרב גברים בחברה הישראלית לשתף, לדבר ולהיעזר בכל הקשור למצוקות וקשיים, גברים בדרך כלל אינם פונים מיוזמתם לקבל סיוע בנושא כאשר הם חשים מצוקה, אלא כאשר מופעלת מוטיבציה חיצונית, או בכפייה. השיח הציבורי מדבר בעיקר על הרחקה והענשה של גברים אלימים. גבר שמודע לצד האלים שבו, או שנתון במצוקה עקב אירוע התפרצות שתוצאותיו הן חרדה ותחושת בהילות, אין לו לאן לפנות. שירותי הרווחה נתפסים כמיועדים לשכבות החלשות, והמענה שם ניתן בעיקר על ידי נשים, דבר שמרתיע הרבה גברים. יש גברים שחוששים שאם יודו באלימות שלהם, ירחיקו אותם מהבית, או שייקחו מהם את הילדים. גברים שסובלים מאלימות מצד נשותיהם, בהרבה מקרים מתביישים לדבר על כך באופן גלוי.
לבני משפחה וחברים של גברים אלימים, שמודעים למצב ומבקשים למנוע את המשך ההידרדרות ולשמוע על האפשרויות לטיפול, אין לאן לפנות.
היסטוריה

הקו הוקם בשנת 2004 על ידי העובדת הסוציאלית מלכה גנחובסקי, מנהלת המרכז למניעה וטיפול באלימות המשפחה של ויצו ועיריית ירושלים. לאחר מספר שנות פעילות, נקלע הקו למצוקה כלכלית ונחלץ ממנה בעזרת ויצו ארצות הברית. מאז פועל הקו במימון של ויצו ארצות הברית. הגברים המאיישים את הקו הם מתנדבים שהוכשרו לכך, והם מלווים באופן שוטף על ידי אנשי מקצוע. כמות הפניות לקו עולה משנה לשנה, וניכרת במיוחד כשאירועי אלימות במשפחה מועלים בתקשורת. לקו פונים גם אנשי מקצוע שנתקלים באלימות במשפחה אצל מטופלים או תלמידים שלהם.
הערות שוליים

1 2  קו הגברים - הקו ליציאה ממעגל האלימות במשפחה, באתר קו הגברים
↑  אלימות במשפחה: לא מגיע לך לחיות ככה, באתר www.clalit.co.il
↑  אלימות במשפחה/ארגוני סיוע, באתר כל זכות
טיסה נעימה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  פרודיה על סרט האסונות משנת 1957 "שעת אפס!"
 בימוי:  ג'ים אברהמס דייוויד צוקר ג'רי צוקר
 הופק בידי:  ג'ון דיווידסון הווארד ו. קוך
 תסריט:  ג'ים אברהמס דייוויד צוקר ג'רי צוקר
 עריכה:  פאטריק קנדי
 שחקנים ראשיים:  רוברט הייז כרים עבדול-ג'באר ג'ולי הגרטי לזלי נילסן פיטר גרייבס לויד ברידג'ס רוברט סטאק פרנק אשמור לורנה פטרסון סטפן סטוקר
 מוזיקה:  אלמר ברנשטיין
 צילום:  ג'וזף פ. בירוק
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 ביולי 1980
 משך הקרנה:  87 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט סטירי, סרט אסונות, סרט פרודיה, סרט קומדיה, סלפסטיק 
 תקציב:  $3,500,000
 הכנסות:  $83,453,539
 הכנסות באתר מוג'ו:   airplane
 סרט הבא:  טיסה נעימה 2
 דף הסרט ב־IMDb
 
טיסה נעימה (באנגלית: !Airplane, באוסטרליה, ניו זילנד ויפן הסרט הופץ תחת השם Flying High!‎), הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1980, אותו כתבו וביימו ג'ים אברהמס, דייוויד צוקר וג'רי צוקר (צוקר, אברהמס וצוקר), שהופץ על ידי אולפני סרטי פרמאונט. בסרט מככבים רוברט הייז וג'ולי הגרטי, וכן משתתפים בו לזלי נילסן, רוברט סטאק, לויד ברידג'ס, פיטר גרייבס, כרים עבדול-ג'באר ולורנה פטרסון. הסרט הוא פרודיה על ז'אנר סרטי האסונות, שהיה פופולרי במהלך שנות ה-70, ובעיקר על סרטם של אולפני סרטי פרמאונט משנת 1957 "שעת אפס!". ההומור בסרט מתאפיין באבסורד ובנגיעה בסוריאליזם.
הסרט זכה במספר פרסים, לרבות פרס באפט"א לתסריט הטוב ביותר, וכן היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר מסוגת הקומדיה או הסרט המוזיקלי.
רקע

דייוויד צוקר, ג'רי צוקר (הידועים גם בשם "האחים צוקר") וג'ים אברהמס כתבו את התסריט של טיסה נעימה בעת שהופיעו במסגרת ה"קנטאקי פרייד ת'יאטר" (Kentucky Fried Theatre), תיאטרון קטן ומצליח שהקימו בשנת 1971. את הרעיון ליצור סרט פרודי על אסון מטוסים הגו לאחר שהקליטו בטעות את הסרט "שעת אפס!", כשהתכוונו להקליט פרסומות בטלוויזיה, להן יוכלו ללעוג במערכונים פרודיים.. אברהמס אף תיאר את הסרט "שעת אפס!" כ"גרסה הרצינית של טיסה נעימה". התסריט של טיסה נעימה היה התסריט הראשון שכתבו יחד השלושה. שמו המקורי של הסרט היה "The Late Show", ובגרסתו הראשונית של התסריט הוא כלל בעיקר פרודיות על פרסומות טלוויזיה. אולם לאחר הגהה שנערכה לתסריט הוחלט לקצר את ההתייחסות לפרסומות, ולבסוף - ההתייחסות אליהן הוסרה לגמרי. עם זאת, לאחר שסיימו את כתיבת התסריט - הם נתקלו בקשיים בניסיונם למכור אותו.
בהמשך פגשו השלושה את הבמאי ג'ון לנדיס, שהציע להם לכתוב סרט המבוסס על המערכונים המוצגים בתיאטרון שלהם. על בסיס המערכונים האלו הם יצרו את "סרט מטוגן", הפקה שיצאה לפועל בשלהי שנות ה-70. דייוויד צוקר אמר כי "הייתה זו הפעם הראשונה שהיינו אי פעם באתר צילומים של סרט. למדנו הרבה מכך. למדנו כי אם אתה באמת רוצה שסרט יופק לפי חזונך - אתה חייב לביים אותו. אם כך, בצילומי הסרט הבא שלנו, טיסה נעימה, התעקשנו להיות הבמאים".
תיאור העלילה

טד סטרייקר (רוברט הייז) היה טייס קרב, אך בהווה הוא סובל מפחד טיסה בעקבות הלם קרב ועובד כנהג מונית. כאשר איליין דיקינסון (ג'ולי האגרטי), בת-זוגו עוד מתקופת המלחמה, ודיילת אוויר בהווה, מחליטה לעזוב אותו, סטרייקר נאלץ להתגבר על הפחד שלו, עוזב את המונית שלו, ועולה על טיסתה של איליין, מלוס אנג'לס לשיקגו. במהלך הטיסה, איליין דוחה את ניסיונותיו להתפייס עימה.
לאחר שמוגשת ארוחת הערב, רבים מהנוסעים במטוס מתחילים לחלות, ובארי רומאק (לזלי נילסן), אחד מנוסעי המטוס שמתגלה כרופא, מאבחן במהירות כי כל הנוסעים שאכלו דג לארוחת הערב סובלים מהרעלת מזון. הדיילות מגלות כי כל צוות תא הטייס, הכולל את הטייס קפטן קלארנס אובר (פיטר גרייבס) וטייס המשנה רוג'ר מורדוק (כרים עבדול-ג'באר), סובל מהרעלת מזון, ולא נותר אף איש צוות שיטיס את המטוס.
איליין יוצרת קשר עם מגדל הפיקוח שבשיקגו, לשם קבלת עזרה. סטיב מק'קרוסקי (לויד ברידג'ס), האחראי במגדל הפיקוח, מורה לה להפעיל את הטייס האוטומטי - בובה מתנפחת העונה לשם "אוטו", שיוכל להטיס את המטוס עד לשיקגו - אך לא יוכל להנחית את המטוס. ד"ר רומאק משכנע את סטרייקר להטיס את המטוס, על אף שהוא אינו משוכנע שסטרייקר מסוגל להתמודד עם הלחץ ועם חוסר הכרותו עם דגם המטוס.
מק'קרוסקי מגיע למסקנה כי הוא זקוק לעזרה, ומזעיק את רקס קריימר (רוברט סטאק). על סטרייקר וקריימר, ששירתו יחדיו בזמן המלחמה, להתגבר על המחלוקות האישיות שביניהם. ככל שהמטוס מתקרב לשיקגו, כך סטרייקר נעשה יותר ויותר לחוץ, אך לאחר שיחות עידוד מצד ד"ר רומאק הוא לוקח על עצמו את המשימה להנחית את המטוס. בעודו מקבל זרם בלתי פוסק של עצות מקריימר, שנמצא במגדל הפיקוח, סטרייקר מצליח להתגבר על הפחדים שלו ומנחית בשלום את המטוס, למעט פציעות קלות של חלק מן הנוסעים, ונזק קל לציוד הנחיתה. אומץ הלב שגילה סטרייקר מצית מחדש את אהבתה של איליין אליו, והשניים מתנשקים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רוברט הייז | טד סטרייקר | נוסע במטוס, טייס לשעבר, סובל מהלם קרב, לשעבר בן-זוגה של איליין |
| ג'ולי הגרטי | איליין דיקינסון | דיילת, לשעבר בת-זוגו של טד |
| לזלי נילסן | בארי רומאק | נוסע במטוס, רופא |
| פיטר גרייבס | קלארנס אובר | קפטן המטוס |
| לויד ברידג'ס | סטיב מק'קרוסקי | סובל מהתמכרויות שונות |
| רוברט סטאק | רקס קריימר | קפטן |
| לורנה פטרסון | רנדי | דיילת, בלונדינית |
| סטפן סטוקר | ג'וני הנשואו-ג'ייקובס | פקח טיסה |
| פרנק אשמור | ויקטור בסטה |  |
| ג'ונתן בנקס | גאנדרסון |  |
| כרים עבדול-ג'באר | רוג'ר מורדוק\כרים עבדול-ג'באר | טייס המשנה |
| קרייג ברנסון | פול קארי |  |
ברברה בילינגסלי: 
| לי בריאנט | גב' האמן |  |
| ניקולאס פריור | מר האמן |  |
| ג'ויס בוליפאנט | גב' דייוויס |  |
| מרסי גולדמן | גב' גלין |  |
| ברברה סטיוארט | גב' קרמר |  |
| רוס האריס | ג'ואי האמן |  |
| ג'יימס הונג | גנרל יפני |  |
נורמן אלכסנדר ג'יבס: 
אל ווייט: 
דייוויד לייסור: 
| ג'יל ווילן | ליסה דייוויס |  |
| אתל מרמן | הרוויץ |  |
| לי טרי | גב' אובר |  |
| הווארד ג'רביס | נוסע במונית |  |
| אוטו | בתפקיד עצמו | הטייס האוטומטי |
הפקת הסרט

צילומי הסרט נמשכו 34 ימים, בעיקר במהלך אוגוסט 1979. במהלך הצילומים נעשה שימוש במטוס מדגם בואינג 707 של חברת TWA, אך המטוס הנראה ממריא על רקע הכתובית "The End" בסיום הסרט הוא לא בואינג 707, אלא בואינג 727. רעשו של מנוע המטוס הטס, שנשמע לאורכו של הסרט, נלקח מתוך פסקול הסרט "שעת אפס!".
הפקת הסרט > ליהוק

רוברט סטאק, לזלי נילסן ולויד ברידג'ס לוהקו דווקא לנוכח התדמית הציבורית שהייתה להם לפני צאתו: הם נודעו כשחקנים המגלמים דמויות קשוחות, הרפתקניות ורציניות. הם לא השתתפו לפני כן בסרטי קומדיה, ודייוויד צוקר הסביר כי הוא ושאר הבמאים סברו "שהם הרבה יותר מצחיקים מכל שאר הקומיקאים שהיו פעילים באותה תקופה". ליהוקו של סטאק לסרט זה מהווה מחווה לדמות קודמת שגילם בסרט האסונות "The High and the Mighty" משנת 1954 - תפקיד של קפטן שעובר התמוטטות עצבים. באופן דומה, גם ברידג'ס גילם קודם לכן את דמות מנהל שדה התעופה בסדרת הטלוויזיה "נמל התעופה הבינלאומי סן פרנסיסקו" (San Francisco International Airport), ופיטר גרייבס השתתף קודם לכן בסרט טלוויזיה בשם "אסון בשמים" (SST: Death Flight), בו מתקשה מטוס לנחות בשל מצב חירום.
דייוויד צוקר סבר כי סטאק הוא השחקן החשוב ביותר לליהוק, שכן הוא יהיה "הציר המרכזי" לעלילת הסרט. תחילה גילם סטאק את תפקידו באופן שונה מהאופן שבו ראו הבמאים את התפקיד בעיני רוחם. הם הראו לו קלטת של החקיין ג'ון ביינר (John Byner), מחקה את סטאק. בעקבות כך, סטאק גילם את תפקידו במהלך הסרט, כפי שתיארו זאת יוצריו, תוך שהוא מחקה את "ג'ון ביינר כשהוא מחקה אותו". תחילה רוברט סטאק לא היה מעוניין בתפקיד, אולם האחים צוקר שכנעו אותו להיענות להצעה לגלמו. לויד ברידג'ס לקח את התפקיד, על פי עצה שעצו לו ילדיו. סוכנו של גרייבס דחה את התסריט תחילה, מאחר שחשב כי מדובר ב"זבל חסר טעם". אברהמס, בתגובה, אמר: "אני לא מבין. מה כה חסר טעם, לדעתו, בפדופיליה?". רוברט הייז, שהיה שחקן לא מוכר יחסית, וג'ולי האגרטי, כוכבת סדרת הטלוויזיה "אנג'י", נבחרו לככב בשני התפקידים הראשיים.
שלושת הכותבים-במאים של הסרט, כמו גם בני המשפחה שלהם, מופיעים בסרט בהופעות קמאו. דייוויד וג'רי מופיעים כשני אנשי צוות קרקע, שבטעות מכוונים מטוס בואינג 747 אל תוך חלון הטרמינל. אברהמס הוא אחד מהקנאים הדתיים הרבים הפזורים לאורך הסרט. שרלוט צוקר (אמא של דייוויד ושל ג'רי) היא אישה המנסה להתאפר, למרות תזוזותיו החדות של המטוס. אחותם סוזן ברסלאו היא בודקת הכרטיסים השנייה בשדה התעופה. אמו של ג'ים אברהמס היא האישה שיושבת בתחילה לצדו של ד"ר רומאק.
הופעות קמאו נוספות הוכנסו לסרט לשם ההומור, בליהוק שחקנים מוכרים לתפקידים שאינם אופייניים להם:
ברברה בילינגסלי, הידועה בעיקר בשל הופעתה כג'ון קליבר בסדרת הטלוויזיה "תשאירו את זה לביבר", מופיעה בסרט כאישה הדוברת עגה אפרו-אמריקאית.
מורין מק'גברן מופיעה בתפקיד האחות אנג'לינה, פרודיה על דמות הנזירה בסרט "נמל תעופה 1975", בקריצה אל קריירת השירה שלה, כזמרת השרה את שירי הנושא זוכי פרס אוסקר של סרטי האסונות "הרפתקאות פוסידון" (1972) ו"המגדל הלוהט" (1974).
ג'ימי ווקר מופיע כאיש שפותח את מכסה המנוע של המטוס ובודק שמן לפני ההמראה. בעבר גילם ווקר תפקיד משנה בסרט האסונות "קונקורד... נמל התעופה 79'".
הווארד ג'רביס, מנהיג מרד נגד מס רכישה בקליפורניה, מגלם את הנוסע במונית של סטרייקר, שנשאר על המדרכה עם מונה, הפועל מזמן תחילתו של הסרט ועד לסצנת הסיום.
אתל מרמן, בהופעתה הקולנועית האחרונה, משחקת חייל הלום קרב שמשוכנע שהוא אתל מרמן.
הכדורסלן כרים עבדול-ג'באר, כוכב ליגת ה-NBA, משחק את טייס המשנה מרדוק, שמתגלה בהמשך כי הוא עבדול ג'באר האמיתי, שחי כביכול חיים כפולים סודיים. בפרשנות ה-DVD סיפרו האחים צוקר כי תפקיד זה נועד במקור לכוכב הבייסבול פיט רוז, שנאלץ לדחות את התפקיד בשל לוח הזמנים שלו ומחויבויות אחרות.
הפקת הסרט > מוזיקה

בשנת 1980 הפיצה חברת התקליטים "ריג'נסי" את פסקול הסרט על גבי תקליט אריך-נגן. הפסקול כלל דיאלוגים ושירים מתוך הסרט, קטעי קריינות מאת שאדו סטיבנס, וכן קטע מוזיקלי אחד, בשם "Love Theme from Airplane", מאת אלמר ברנשטיין. במדינות שבהן הופץ הסרט תחת השם Flying High נערכו שינויים בפסקול, והוחלפו מספר שירים מהפסקול המקורי.
ב-28 באפריל 2009 הודיעה חברת התקליטים "לה-לה לנד" כי בכוונתה להפיץ את הפסקול המקורי, שיכלול את יצירתו המלאה של ברנשטיין.
ביקורות ותגובות

לפני צאתו לאקרנים, היו לבמאים חששות כבדים בנוגע לאופן שיתקבל הסרט, בעקבות תגובות בינוניות באחת מההקרנות הראשונות שלו. עם זאת, טיסה נעימה הפך להצלחה כלכלית, והכניס מעל 83 מיליון דולר בצפון אמריקה בלבד, בעוד שהופק בתקציב בן 3.5 מיליון דולר בלבד. בנוסף, הכניס הסרט כ-40 מיליון דולר מהשכרה בספריות וידאו, והוא ממוקם רביעי ברשימת הסרטים בעלי ההכנסות הגבוהות ביותר לשנת 1980.
טיסה נעימה זכה לאהדת המבקרים ברחבי העולם, ונחשב לאחד הסרטים הטובים ביותר שיצאו בשנת 1980. באתר Rotten Tomatoes, המרכז ביקורות קולנוע ומציג 51 ביקורות על הסרט, 98% מהביקורות אודותיו היו חיוביות. רוג'ר איברט, מבקר הקולנוע של שיקגו סאן טיימס, כתב: "טיסה נעימה הוא חובבני, שקוף, צפוי, נדוש, אך לעיתים קרובות מאוד מצחיק. והסיבה שהוא מצחיק, בדרך כלל, היא כי הוא חובבני, צפוי, נדוש וכו'". ג'נט מסלין, מבקרת הקולנוע בניו יורק טיימס, כתבה: "טיסה נעימה הוא יותר מהפתעה נעימה... כמרפא לכל הסרטים מנופחי החשיבות העצמית שנתקלנו בהם לאחרונה, זהו בדיוק המרשם שרשם הרופא".
הסרט דורג בדירוגים שונים:
בשנת 1992 בחר בו המגזין "אנטרטיינמנט ויקלי" כ"סרט המצחיק ביותר" ברשימת 100 הסרטים המצחיקים ביותר שמופצים בווידאו.
בשנת 2000 הסרט דורג במקום העשירי ברשימת 100 הקומדיות האמריקאיות המצחיקות ביותר שערך מכון הסרטים האמריקאי.
הסרט דורג במקום השישי ברשימת "100 הסרטים המצחיקים ביותר" שערך ערוץ הטלוויזיה בראבו.
בשנת 2007 דורג הסרט, על פי סקר שנערך בידי ערוץ 4 הבריטי, במקום השני ברשימת "סרטי הקומדיה הגדולים ביותר בכל הזמנים" (במקום הראשון זכה הסרט "בריאן כוכב עליון" של מונטי פייתון).
בשנת 2008 הסרט נבחר על ידי המגזין "אמפייר" כאחד מ-500 הסרטים הגדולים של כל הזמנים. כמו כן, הוא נכלל ברשימה דומה של הניו יורק טיימס - של אלף הסרטים הטובים ביותר שנעשו אי פעם.
בשנת 2010 הסרט נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ספריית הקונגרס האמריקאית, לאחר שנקבע כי הסרט הוא "בעל חשיבות תרבותית, היסטורית או חשוב מבחינה אסתטית".
כתב העת "מקסים" דירג את התרסקות המטוס בסרט במקום הרביעי ברשימת "התרסקויות מטוסים המבעיתות ביותר".
הציטוט המפורסם שלהלן, מתוך הסרט, נבחר במקום ה-79 ברשימת 100 הציטוטים הקולנועיים הטובים ביותר שערך מכון הסרטים האמריקאי:
הטייס: מן הסתם, לא יכול להיות שאתה מדבר ברצינות.
בארי רומאק: אני רציני. ואל תקרא לי מינה.
Surely you can't be serious
I am serious... and don't call me Shirley