מלחמת גאליה
צבאות ופיקוד > רומאים > פיקודו של הצבא הרומי

| פרטי הקצינים הרומאים (מהדרגה הבכירה לזוטרה) ובעלי הברית הגאלים> .שם ותעתיק ללטינית | פרטי הקצינים הרומאים (מהדרגה הבכירה לזוטרה) ובעלי הברית הגאלים> .דרגה בעת השירות בצבאו של קיסר ותקופת שירות | פרטי הקצינים הרומאים (מהדרגה הבכירה לזוטרה) ובעלי הברית הגאלים> .השתתפות בקרבות | פרטי הקצינים הרומאים (מהדרגה הבכירה לזוטרה) ובעלי הברית הגאלים> .פרטים ביוגרפיים |
| --- | --- | --- | --- |
| טיטוס לאביינוס (Titus Labienus) | לגאטוס, פרו-פרייטור, סגנו של יוליוס קיסר | השתתף בכל הקרבות העיקריים במערכה | טיטוס לאביינוס (בערך 100 לפנה"ס - 17 במרץ 45) היה אריסטוקרט רומי ממעמד הפרשים, אם כי משפחתו לא הייתה ממוצא מיוחס במיוחד. התחיל את הקריירה הפוליטית בשנת 63 והצטרף לקיסר בתחילת המערכה בגאליה. היה גנרל מוצלח מאוד תחת הנהגתו של קיסר ואף מונה לנציב גאליה קיסאלפינה על ידי קיסר. בסופו של דבר בגד בקיסר, ערק ליריבו פומפיוס בזמן מלחמת האזרחים ומונה למפקד הפרשים של פומפיוס. בניגוד לקריירה המוצלחת תחת קיסר, תחת הנהגתו של פומפיוס לא נחל הצלחה מיוחדת. סופו היה בקרב מונדה בשנת 45 כשנלחם לצד בניו של פומפיוס נגד קיסר. |
| פובליוס וטניוס (Publius Vatinius) | לגאטוס או טריבון |  | התחיל את קשריו הפוליטיים עם קיסר בעת כהונתו במשרת טריבון הפלבס. שירותו בדרגת לגאטוס במערכה בגאליה היה קצר והוא חזר עד מהרה לרומא להמשך קריירה פוליטית, אם כי ללא הצלחה גדולה. בשנת 51 חזר לגאליה לשרת תחת פיקודו של קיסר בדרגת לגאטוס. במלחמת האזרחים שמר על נאמנות לקיסר וצידד בו. כאות הוקרה על שירותו סודר לו הקונסולאט של שנת 47. |
| אולוס הירטיוס (Aulus Hirtius) | לגאטוס (54 - 50) |  | הירטיוס (90 - 43 לפנה"ס) ידוע בעיקר בזכות הוספת ספר שמיני לשבעת הספרים שכתב יוליוס קיסר אודות מלחמת גאליה. |
| סרוויוס סולפיקיוס גלבה (Servius Sulpicius Galba) | לגאטוס | ידוע בזכות השתתפותו בקרב אוקטודורוס | לפני שירותו תחת קיסר שירת תחת גאיוס פומטינוס והשתתף בדיכוי מרד הגאלים משבט האלוברוגים בשנת 61 והכיר את הזירה, בניגוד לקצינים רבים אחריו במטהו של קיסר שלא הייתה להם הכרות מוקדמת עם גאליה. לאחר המלחמה הגאלית נטר טינה לקיסר בגלל התנגדותו לבחירתו לקונסול והשתתף בקשר לרציחתו. |
| קווינטוס פדיוס (Quintus Pedius) | לגאטוס |  | היה גנרל נאמן של קיסר. השתתף איתו במערכה בגאליה וגם במלחמת האזרחים. לאחר רציחתו של קיסר העביר חוק, שקיבל את אישור הסנאט, להענשת רוצחיו של קיסר. |
| קווינטוס טיטוריוס סאבינוס (Quintus Titurius Sabinus) | לגאטוס | קרב נגד וירידוביקס, קרב אטואטוקה נגד האבורונים | ככל הנראה שירת תחת פיקודו של קיסר מתחילת המערכה; נהרג בקרב נגד האבורונים בשנת 54 לפנה"ס. |
| לוקיוס אורונקוליוס קוטה (Lucius Aurunculeius Cotta) | לגאטוס |  | בדומה לסאבינוס, שירת עם קיסר מתחילת המערכה; נהרג יחד עם סאבינוס בקרב אטואטוקה נגד האבורונים. |
| קווינטוס טוליוס קיקרו (Quintus Tullius Cicero) | לגאטוס 54 - 51 | מצור על המחנה | אחיו הצעיר של הנואם המפורסם מרקוס טוליוס קיקרו. שירת בצבאו של קיסר בעת הפלישה השנייה לאי הבריטי ובעת מרד האמברונים. במלחמת האזרחים צידד בפומפיוס וזכה בחנינתו של קיסר לאחר מכן. |
| פובליוס ליקיניוס קראסוס (Publius Licinius Crassus) | praefectus equitum (מפקד חיל הפרשים) ובשנת 57 קודם לדרגת לגאטוס; שירת עם קיסר עד שנת 56. |  | בנו הצעיר של בן הברית הפוליטי של קיסר, מרקוס ליקיניוס קראסוס. נהרג יחד עם אביו בקרב חרן. |
| דקימוס יוניוס ברוטוס אלבינוס (Decimus Junius Brutus Albinus) | לגאטוס, התבלט כמפקד הצי. | התבלט בקרב מפרץ קיברון נגד הוונטים. | בעת מלחמת האזרחים צידד בקיסר ופיקד על ציו גם במערכה זו, אך לאחר מכן היה בין קושרי הקשר לרציחתו. |
| גאיוס קאניניוס רבילוס (Gaius Caninius Rebilus) | טריבון ובהמשך לגאטוס 50–52 | מצור על אלסיה, מצור על אוקסלודונום | התבלט בעת מצור על אלסיה. בשנת 51 נשלח לכבוש את אוקסלודונום, אך לא הצליח לעשות זאת ללא עזרה. לאחר סיום מלחמת גאליה נותר נאמן לקיסר וסייע לו בעת מלחמת האזרחים נגד הסנאט ופומפיוס. |
| לוקיוס קורנליוס באלבוס (Lucius Cornelius Balbus) | פרפקטוס פאברום (מהנדס ראשי; praefectus fabrum) |  | באלבוס (נולד בשנת 100 או 97, שנת מותו לא ידועה), יליד גדס (קדיס המודרנית), היה ידיד ותיק של קיסר ומבין מקורביו הנאמנים ביותר. תפקידו במערכה היה קטן יחסית והוא חזר עד מהרה לרומא, שם שימש כנאמנו של יוליוס קיסר ודאג לתחזוקת קשריו הפוליטיים של קיסר. |
| מרקוס ויטרוביוס מאמורה (Marcus Vitrubius Mammura) | פרפקטוס פאברום | בתפקידו כמפקד ההנדסה של קיסר הצטיין בעת בניית הגשר מעל הריין ובעת מצור אלסיה. | מאמורה (90 - כנראה 45), לא התבלט מחוץ לשירותו אצל קיסר ונודע בחמדנותו. |
| מרקוס ליקיניוס קראסוס | קווסטור (53 לפנה"ס) |  |  |
| מרקוס אנטוניוס | קווסטור (54) - עד סוף המלחמה |  | מרקוס אנטוניוס (83 - 30) היה מתומכיו הנאמנים של יוליוס קיסר. לאחר שירותו בגאליה תמך בו במהלך מלחמת האזרחים ואף מונה למגיסטר אקוויטום (סגנו של הדיקטטור). לאחר רציחתו של יוליוס קיסר היה חלק מהטריומווירט השני. לאחר פירוקו של הטריומווירט נלחם נגד אוגוסטוס על השליטה ברומא, אך הפסיד. התאבד בשנת 30 במצרים. |
|  לוקיוס וורנוס (Lucius Vorenus)  טיטוס פולו (Titus Pullo) | קנטוריונים (כל המלחמה) |  | שני קנטוריונים מהלגיון האחד עשר קלאודיה. צוינו לשבח על ידי יוליוס קיסר על אומץ לבם. דמותם שימשה השראה לשתי דמויות ראשיות בסדרה רומא מתחילת המאה ה-21. |
| דיוויקיאקוס (Diviaciacus) | דרואיד משבט האודוי |  | שיתף פעולה עם יוליוס קיסר במאבק נגד ההלווטים והגרמאנים תחת אריוביסטוס. |
| ולריוס פרוקילוס (Valerius Procillus) | אריסטוקרט גאלי מהפרובינקיה גאליה קיסאלפינה |  | סייע רבות ליוליוס קיסר בעת מלחמתו בהלווטים |
| טאסגטיוס (Tasgetius) |  |  | מונה על ידי קיסר למלך על הקארנוטים (Carnutes) בשנת 57. נרצח על ידי מתנגדי השלטון הרומי בגאליה בשנת 54. |
על כל קנטוריה פיקד קנטוריון, שהיה קצין מקצועי. הקנטוריונים היוו את עמוד השדרה של הצבא הרומי; תפקידם לא הוגבל רק לפיקוד על הקנטוריה, אלא גם לאימון החיילים ולפיקוח על המשמעת בקנטוריה. על הלגיון עצמו פיקדו שישה טריבונים, חלקם לא היו אנשי צבא מקצועיים והיו צעירים בתחילת דרכם הפוליטית, אך חלקם היו בני מעמד הפרשים והיו קצינים מנוסים ששירתו בלגיון זמן רב. עם זאת, אף טריבון לא מונה למפקד עליון של הלגיון. בכל שנה נבחרו ברומא 24 טריבונים, אך רק חלק מהם יועדו לתפקידים צבאיים. לכן, סביר להניח שרוב (או אפילו כל) הטריבונים מונו על ידי קיסר עצמו. בנוסף, היו בלגיון בעלי תפקידים נוספים.
בנוסף לקצינים האינטגרליים של הלגיונות נהנה קיסר ממטה שכלל מספר לגאטים וקצינים נוספים כמו הקווסטור. לגאטים אלו יכלו לקבל על עצמם מגוון תפקידים, החל מפיקוד עצמאי על לגיון או אפילו על כוח גדול, וכלה במשימות דיפלומטיות ולוגיסטיות מורכבות. שרשרת הפיקוד המסודרת איפשרה מקצועיות רבה וביצוע יעיל של הפקודות שניתנו על ידי הפיקוד הגבוה. יתרה מכך, הקצונה המקצועית בדמותם של הקנטוריונים איפשרה לקיסר לגייס לגיונות חדשים ולאמנם תוך כדי המלחמה ובכך לדאוג להזרמה מתמדת של כוח אדם איכותי לצבא שהתדלדל בקרבות.