stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלון בראשית
הערות שוליים

↑  רינה רוזנברג, "קונדה נסט": מלון "בראשית" במצפה רמון מהטובים בעולם, באתר TheMarker‏, 21 באוקטובר 2012
מרכז עלמא

| --- | --- |

 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  2017–הווה (כ־8 שנים) 
 מיקום
 מיקום:  דולב 3 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°58′23″N 35°16′46″E﻿ / ﻿32.972968682307°N 35.279517575071°E﻿ / 32.972968682307; 35.279517575071
 israel-alma.org
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) מרכז עלמא(למפת הגליל המערבי רגילה) מרכז עלמא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז עלמא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז עלמא
 
מרכז עלמא – מרכז מחקרי חינוכי לאתגרי הביטחון של ישראל בצפון הוא מכון מחקר העוסק בגאופוליטיקה ובאתגרי הביטחון של מדינת ישראל בדגש על גבול ישראל–לבנון והוא בוחן את השפעתם על העורף הישראלי. המרכז ממוקם במגדל תפן שבגליל העליון והוא עמותה א־פוליטית. המרכז פעיל במיוחד בשפה האנגלית.
צוות המכון כולו הוא מתושבי הגליל והגולן, ומייסדת המכון היא שרית זהבי, שהיא סגן אלוף במילואים ותושבת הצפון.
המכון הוקם ב־2017.
פעילויות המכון

המכון פועל בתחום מחקר חזית הצפון של ישראל מול לבנון וסוריה, ומפרסם דו"חות שנכתבים בידי חוקרים אקדמאים ומומחים מתחום הביטחון. הדוחות עוסקים בסקירות שטח של גבול הצפון, כמו כן המכון מקיים סיורים המשלבים גאופוליטיקה ותרבות בגליל ובגולן. המכון מפיץ דוחו"ת וסקירות שמיועדים למעצבי דעת קהל, עיתונאים וגופי תקשורת, חברי קונגרס, וכן פונה לסטודנטים באוניברסיטאות בהם פעילה תנועת BDS. המכון עוסק באקלים התרבותי המשתנה ובמגמות הנוכחיות בחברות המוסלמיות של המדינות השכנות, והשפעתם על אתגרי הביטחון של ישראל בגבול הצפון. דוחות המכון מפורסמים לעיתים רבות בתקשורת הישראלית.
בנוסף, פעיל המכון בתחום החינוך והוא מקיים סדנא ב'חדר המצב של עלמא' של סימולציה המדמה את הליך קבלת ההחלטות בקבינט הישראלי בזמן משבר ביטחוני. סדנאות נוספות מדמות את פעילותם של קצין מודיעין ישראלי, ושל עיתונאי ישראלי.
הערות שוליים

↑  About Us, Alma Research and Education Center
↑  מרכז עלמא – מרכז מחקרי חינוכי לאתגרי הביטחון של ישראל בצפון, באתר המועצה המקומית התעשייתית מגדל תפן
↑  Education, Alma Research and Education Center
טיילור מלכוב

| --- | --- |

 לידה:  4 במאי 2002 (בת 22) כ"ב באייר ה'תשס"ב לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ישראל ישראל
 כינויים נוספים:  טיי
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 עיסוק:  זמרת, שחקנית, דוגמנית, אושיית רשת, מנחת טלוויזיה
 השקפה דתית:  יהדות 
 בן או בת זוג:  בן זיני (2017–2020)  לירן דנינו (אוגוסט 2020–פברואר 2023) 
 
טיילור מלכוב (נולדה ב-4 במאי 2002) היא זמרת, שחקנית, דוגמנית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה

מלכוב נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, לאב ישראלי ולאם אמריקאית ילידת-ישראל, ג'קי מלכוב ודבי מילשטיין, ועלתה לישראל עמם כתינוקת בגיל שנתיים. האם הייתה סגנית שנייה למיס ניו יורק (מלכת היופי של ניו יורק) לשנת 1982. לה שני אחים גדולים המתגוררים מחוץ לישראל, ומנישואיה השלישיים של אמה, אח-למחצה צעיר נוסף. התגוררו ברמת השרון, ולמדה במגמת תקשורת בתיכון רוטברג שבעיר. סבה וסבתה מצד אמה עלו מארצות הברית.
ביולי 2017 השתתפה בווידאו קליפ המשותף שלה עם בן זוגה באותה עת בן זיני לשיר "טיי". בחודש מאי 2018 השתתפה בווידאו קליפ לשיר "מיינימור". הזוג הוציא בשנת 2018 לאור את השיר "דייט ראשון". לאחר מכן הוציאו הצמד את הסינגל החמישי, "היי טיי". בשנת 2019 פרסמו מלכוב וזיני את הווידאו קליפ לשיר "נסיכה שלי". בשנת 2020 הוציאו הזוג את השיר "קוצי מוצי"
בפברואר 2021 החלה בקריירת סולו כזמרת, עם סינגל ראשון, "אהלן".
בפברואר 2021 התגייסה לצה"ל, ושובצה לשרת כמש"קית גיוסים בתל השומר.
קריירה > משחק, הנחיה, טלוויזיה וקולנוע

בקיץ 2016 השתתפה בשעשועון "הבנים והבנות" בערוץ הילדים, בו זכתה במקום ראשון משותף ובחביבת הקהל.
ב-2017 הנחתה את התוכנית "אונליין" בערוץ הילדים.
ב-2018 הנחתה את תוכנית הכישרונות לילדים "דה בוקס" לצד בן זוגה באותה עת, בן זיני, בערוץ Kidz.
בשנת 2018 השתתפה עם זיני בדוקו-ריאליטי "החיים על פי בן וטיי" ששודרה בערוץ Kidz למנויי HOT.
ב-2018 דיבבה לעברית את קלסי בסרט האנימציה האמריקאי "מפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה".
ב-2019 שיחקה בתפקיד מרכזי לצד בן זוגה באותה עת בן זיני, בסדרה המתח "תברחו" ב-HOT3.
ב-2020 הפיקה בפועל, כתבה וכיכבה בסרט הטלוויזיה "פשוט לשיר: הסרט".
ב-2021 עלתה תוכנית המציאות "זוג מנצח VIP" ברשת 13, בו היא משתתפה לצד בן זוגה במהלך צילומי התוכנית, בן זיני. השניים הודחו בשבוע השני של התוכנית, ונפרדו זמן קצר לאחר מכן. באותה שנה השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "גולסטאריות".
ב-2021 השתתפה גם בסרט "אל תחכי לי" (שעלילתו מתרחשת בשכונת פרדס כץ של שנות ה-90), בתפקיד עדן, אהובתו של הגיבור הראשי, מתן אייזנברג, שאותו מגלם עומר חזן.
קריירה > דוגמנות

ב-2016 כיכבה על שער כתב העת הישראלי "ראש אחד", לצידן של קים אור אזולאי ונועה כהן.
מלכוב השתתפה במספר קמפיינים, כגון בגדי הים של החברה הישראלית "גוטקס", רשת האופנה הישראלית "Twentyfourseven", ושל מותג האיפור האיטלקי "פופה" בישראל. היא משמשת כפרזנטורית לחברת האופנה הבריטית "Missguided" בישראל.
ב-2019 חתמה בסוכנות הדוגמנות הישראלית "עילית מודלס" בבעלות שי אביטל. כשלפני כן, הייתה חתומה בסוכנות הדוגמנות יולי.
ב-2019 השתתפה בשבוע האופנה תל אביב, בתצוגת האופנה של חברת בגדי הים "בננהוט" מבית נטע אלחמיסטר ונועה בני, לצד בן זוגה באותה עת בן זיני.
ב-2019 מלכוב וזיני לוהקו לקמפיין של חברת "רהיטי דורון".
ב-2019 התארחה בטקס פרסי האופנה הבריטיים, לצדן של בר זומר ואסתי גינזבורג.
חיים אישיים

בשנת 2017 החלה במערכת יחסים עם אושיית הרשת בן זיני עד לפרידתם בתחילת 2020.
מאוגוסט 2020 ועד פברואר 2023 הייתה בזוגיות עם לירן דנינו.
הערות שוליים

1 2  הדס בשן, ‏"מה הבעיה להצטלם בבגד ים? כולן הולכות עם בגד ים", באתר ‏מאקו‏, 10 באוגוסט 2017
↑  יפעת הללי אברהם, ‏מסודרות: טיילור מלכוב ואמה משוויצות בגזרה, באתר ‏מאקו‏, 18 בספטמבר 2019
1 2 3 4  הדס בשן, ‏"מה הבעיה להצטלם בבגד ים? כולן הולכות עם בגד ים", באתר ‏מאקו‏, 10 באוגוסט 2017
↑  מילים לשיר קוצ'י מוצ'י - בן זיני וטיילור, באתר שירונט
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏יוצאת לדרך חדשה: טיילור מלכוב מציגה את "אהלן", באתר ‏מאקו‏, 8 בפברואר 2021
↑  בר זגה, בוקר בבקו"ם: טיילור מלכוב מתגייסת, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 14 בפברואר 2021
↑  טיילור מלכוב ובן זיני מגיעים למסך הטלוויזיה שלכם, באתר ראש אחד, 26 ביולי 2018
↑  היכנס/י לפייסבוק, באתר Facebook
↑  טיילור מלכוב הולכת בדרכן של נטע אלחמיסטר וקורל סימנוביץ' | TMI, באתר https://tmi.maariv.co.il
↑  אופנה, שבוע האופנה תל אביב: נטע ברזילי ונטע אלחמיסטר רוקדות בבגדי ים, באתר Xnet‏, 12 במרץ 2019
↑  יפעת הללי אברהם, ‏הסכום המדהים שקיבלו טיילור ובן על קמפיין חדש, באתר ‏מאקו‏, 2 ביולי 2019
↑  השסע של בר זומר, המחשוף של טיילור מלכוב: הישראליות מככבות על השטיח האדום, באתר וואלה, 3 בדצמבר 2019
↑  אחרי שלוש שנות זוגיות: בן זיני וטיילור נפרדו, באתר ‏מאקו‏, 19 באפריל 2020
↑  יפעת הללי אברהם, ‏טיילור מלכוב על לירן דנינו: "התאהבנו בבידוד", באתר ‏מאקו‏, 5 באוגוסט 2020
↑  מאור בן הרוש‏, עכשיו זה רשמי: טיילור מלכוב ולירן דנינו נפרדו, באתר וואלה, 1 בפברואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007402120105171  VIAF: 38154921214163590643   WorldCat (עם VIAF): 38154921214163590643
הפיגוע בקריית שמונה (1974)

| חלק מהתבססות ארגוני טרור פלסטיניים בדרום לבנון |
| --- | --- |

בניין מספר 15 ברחוב יהודה הלוי, לאחר הפיצוץ בדירה בה שהו המחבלים
 תאריך:  11 באפריל 1974
 תאריך עברי:  י"ט בניסן ה'תשל"ד
 מקום:   קריית שמונה, ישראל ישראל
 קואורדינטות:  33°12′56″N 35°34′04″E﻿ / ﻿33.2156°N 35.5678°E﻿ / 33.2156; 35.5678
 סוג:  פיגוע 
 הרוגים:  18 ישראלים, מתוכם 8 ילדים
 פצועים:  15 ישראלים
 מבצע:   החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית
 מספר מפגעים:  3
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) הפיגוע בקריית שמונה(למפת אצבע הגליל רגילה) הפיגוע בקריית שמונה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הפיגוע בקריית שמונה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הפיגוע בקריית שמונה
 
הפיגוע בקריית שמונה היה פיגוע שביצעו מחבלים שחדרו לישראל מלבנון, ב-11 באפריל 1974. שלושת המחבלים הגיעו לעיירה קריית שמונה ורצחו בה 18 ישראלים – 16 אזרחים ושני חיילים, ואז נהרגו בהתפוצצות תרמיל חומר נפץ. 15 ישראלים נוספים נפצעו בפיגוע.
היה זה פיגוע הטרור הראשון בישראל, שבו חדרו מחבלים ליישוב עירוני, מהלך של כברת דרך מהגבול, ומבלי שהכינו לעצמם נתיב מילוט. משמעות הדבר היא בעיקר היכולת לפגוע במספר רב יותר של קורבנות, מבלי להקדיש אמצעים וזמן לשלב המילוט.
מהלך האירוע

שלושת המחבלים חצו את הגבול מלבנון לישראל בשעת בוקר מוקדמת, בחסות גשם וערפל, בסמוך למושב מרגליות. הם הלכו בנתיב מוסתר בתוך אפיק נחל מרגליות, המוביל מגבול לבנון אל תוך העיירה, והגיעו לקריית שמונה בשעה 07:30. חיילי משמר הגבול גילו את עקבות החדירה בשעה 06:40, ובעוד הם הולכים בעקבותיה נודע על חדירת המחבלים לעיירה.
המחבלים נכנסו תחילה לבית הספר היסודי ע"ש יאנוש קורצ'אק בעיירה, אך הוא היה ריק לרגל חופשת חול המועד פסח. משם פנו לרחוב יהודה הלוי. הם נכנסו לבניין מגורים בן ארבע קומות (מספר 13 ברחוב), פרצו לדירה בו ורצחו בה מספר תושבים. אחר כך פנו לבניין הסמוך (מספר 15), עברו בין הדירות ורצחו את מי שנתקלו בו.
בני הזוג מרים ויעקב גואטה שהתגוררו בקומה השלישית, שמעו את היריות מדירתה של משפחת שטרן שבקומה הראשונה. מרים ויעקב ירדו בריצה במדרגות, ובמקום להימלט אל מחוץ לבניין, פנו להיכנס לדירת משפחת שטרן. מרים נורתה ונרצחה מיד, ובן-זוגה נפגע ומת מפצעיו. בשניות שבהן נורו בני הזוג, ניצלו ילדי משפחת שטרן האחרים את ההזדמנות, קפצו מהחלון וניצלו.
בני משפחת ביטון, שהתגוררו בקומה הרביעית בבניין השני, ניסו למלט את ילדיהם דרך המרפסת לקומה שמתחתם. הילדים וכן אב המשפחה נורו בידי שניים מהמחבלים, ששהו עדיין בקומה השלישית.
יוסף שטרית שהה במקום עבודתו בעת שאשתו פאני וארבעת ילדיהם היו בביתם. הבת איריס שטרית, בת 9, ראתה את אחד המחבלים נכנס לדירה ונמלטה לחדרה, תוך שהיא אוספת את אחיה הקטן מוטי. אולם אחיה שנבהל מהיריות חמק מידיה, יצא מהחדר ונורה למוות. איריס הייתה הניצולה היחידה מבני המשפחה ששהו בדירה.
לזירת הפיגוע הגיע תחילה סיור של המשטרה, שני שוטרים בני העיר: לזר כהן ואלי עייש שגם נפצעו באירוע, ולאחר מכן כוח של משמר הגבול ויחידה של בני מיעוטים. סיור המשטרה נתקל באש מצד המחבלים. שוטרי משמר הגבול סברו שהמחבלים נמצאים בבית הספר, וניסו להתקרב אליו בחיפוי רימוני עשן. המחבלים, שנמצאו כבר בבניין המגורים הראשון אליו חדרו, פתחו לעברם באש ופגעו במספר שוטרים. בחסות חילופי האש עברו המחבלים אל בניין המגורים השני.
על כוחות צה"ל באירוע פיקד מפקד מחוז מירון בגבול לבנון מהר דב מערבה, אל"ם דוד כהן. בשעה 08:15 הגיעה למקום יחידת חיל רגלים במילואים של צה"ל. יחידה זו צרה על הבניין שבו נמצאו המחבלים וניהלה עמם חילופי אש. במהלך הקרב נהרגו שניים מחיילי צה"ל. המחבלים התבצרו בדירה בקומה העליונה של הבניין והתעלמו מקריאות שהופנו אליהם להיכנע. במהלך חילופי האש התפוצץ תרמיל חומר נפץ שנשאו המחבלים – כנראה מפגיעת כדור – ועקב כך נהרגו כולם.
תוצאות הפיגוע

שתי משפחות של אזרחים איבדו באותו יום שניים מבניהן, שתי משפחות איבדו שלושה, ובמשפחת שטרית נרצחו האם ושלושה מארבעת ילדיה.
בסך הכל נרצחו בפיגוע שמונה ילדים. בין הפצועים בפיגוע היו חמישה אזרחים, שבעה שוטרים ושלושה חיילים.
ארגונו של אחמד ג'יבריל, החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית נטל את האחריות לפיגוע.
הפיגוע התרחש בעיצומם של מלחמת ההתשה ברמת הגולן שלאחר מלחמת יום הכיפורים ושל המשבר הפוליטי שפרץ בישראל בעקבותיה. לטענת הפרשנים זאב שיף ואיתן הבר היה זה פיגוע הטרור הראשון שבו לא ניסו המחבלים לתפוס בני ערובה לצורכי מיקוח, אלא רק להרוג שם את כל מי שייתקלו בו, ושיטת פעולה זו באה לישראל בהפתעה. לפי טענה אחרת היה בדעת המחבלים להתבצר בבניין אליו חדרו ולנהל פיגוע מיקוח, אך לא כך קרה לבסוף (כיוון שלא היה איש בדירה בה בחרו להתבצר).
למחרת הפיגוע ובעקבותיו פשט צה"ל על שישה כפרים בדרום לבנון, ובהם הכפר שממנו יצאו המחבלים.
ראו גם

אסון מעלות
לקריאה נוספת

זאב שיף, איתן הבר, לקסיקון לביטחון ישראל; זמורה, ביתן, מודן, תל אביב 1976.
אמיל פוירשטיין, המאה העשרים; משרד הביטחון, תל אביב 1979.
הערות שוליים

↑  באותה עת טרם הוכרה קריית שמונה כעיר.
↑  על פי ניתוח מקרים מתועדים של פיגועים, באתר Jewish Virtual Library
↑  מרדכי גור, "מצפון ומים" - מתאר את שירותו כאלוף פיקוד צפון, הוצאת משרד הביטחון, 1998, עמודים 259-260.
↑  שיף והבר, לקסיקון לביטחון ישראל, עמ' 470‏
↑  שיף והבר, לקסיקון לביטחון ישראל
| פיגועי טרור נגד ישראלים במחצית השנייה של המאה ה-20 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | 1948 עד 1959 • שנות ה-60 • שנות ה-70 • שנות ה-80 • שנות ה-90 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | שנות ה-70: מתקפת הטרור בשדה התעופה של מינכן (10 בפברואר 70) • הפיגוע בטיסה 330 של סוויסאייר מציריך לנתב"ג (21 בפברואר 70) • חטיפת טיסת 571 של סבנה איירליינס מבריסל לנתב"ג (8 במאי 72) • טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן (5–6 בספטמבר 72) • משבר בני הערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק (28 בדצמבר 72) • הפיגוע בטיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס מנתב"ג לניו-יורק (8 בספטמבר 74) • חטיפת מטוס אייר פראנס 139 מנתב"ג לפריז (27 ביוני 76)  שנות ה-80: ניסיון ההתנקשות בשגריר הישראלי בלונדון (3 ביוני 82) • הפיגוע בראס בורקה (5 באוקטובר 85) • רצח הימאים הישראלים בברצלונה (5 באוקטובר 85) • הפיגועים בדלפקי אל על בנמלי התעופה של וינה ורומא (27 בדצמבר 85) • ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון (17 באפריל 86)  שנות ה-90: פיגוע האוטובוס במצרים (4 בפברואר 90) • הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה (17 במרץ 92) • הפיגוע בשגרירות ישראל בלונדון (26 ביולי 94) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
ועידת יאלטה

| --- | --- |

יושבים מימין לשמאל: סטלין, רוזוולט וצ'רצ'יל בוועידת יאלטה
 מיקום:  ארמון ליוואדיה 
 עיר:  יאלטה 
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 תאריכים:  4 בפברואר 1945 – 11 בפברואר 1945 (8 ימים) 
 עילה:  חלוקת השטחים ואזורי ההשפעה בין המדינות המנצחות במלחמת העולם השנייה
 משתתפים
 ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט  הממלכה המאוחדת וינסטון צ'רצ'יל  ברית המועצות יוסיף סטלין
 he
 → ועידת טהראןועידת פוטסדאם ←
 
ועידת יאלטה (באנגלית: Yalta Conference) הייתה ועידה שהתקיימה לקראת סופה של מלחמת העולם השנייה, מ-4 עד 11 בפברואר 1945, בהשתתפותם של מנהיגי ארצות הברית, הממלכה המאוחדת וברית המועצות: רוזוולט, צ'רצ'יל וסטלין.הוועידה התקיימה בארמון הקיסרי לשעבר ביאלטה שבחצי האי קרים שבברית המועצות.
כאשר התברר שבעלות הברית עומדות לנצח במלחמה התעוררה השאלה לגבי חלוקת השטחים ואזורי ההשפעה בין המדינות המנצחות. מטרת הוועידה הייתה לעצב את הסדר העולמי לאחר המלחמה. אף שהוועידה נועדה בעיקר לדון בשיקום מדינות אירופה ההרוסה ממלחמה, תוך שנים ספורות, היא הוגדרה כמקום בו החלה המלחמה הקרה.
תוכן הוועידה

כבר בקיץ 1944 חילקו ביניהן ברית המועצות והממלכה המאוחדת את אזורי ההשפעה בבלקן. בוועידת יאלטה הועלתה בעיקר השאלה בקשר לגבולותיה של פולין ששוחררה מידי הנאצים זמן קצר לפני הוועידה. סטלין תבע שגבולה המזרחי של פולין יהיה כמו ב-1941, וחלקה הצפוני של פרוסיה המזרחית יסופח לברית המועצות, ופולין, כתמורה על אובדן שטחים במזרח, תפוצה בשטחים ממערב לה. כל הצדדים הגיעו להסכם שגבולותיה הסופיים של פולין ייקבעו סופית בוועידת השלום, אך לכאורה היה ברור לכל הצדדים שברית המועצות תקבל את רצונה, ולזאת הסכימו רוזוולט וצ'רצ'יל מפאת העובדה שהשטחים הנידונים כבר היו בידי ברית המועצות, וכדי לשנות עובדה זו הם היו צריכים להשתמש בכוח, אלטרנטיבה שממנה ניסו להימנע בשלב זה. למרות זאת, הורה וינסטון צ'רצ'יל לצבאו להכין את מבצע לא יעלה על הדעת.
כמו כן דנו הצדדים בהצטרפותה של ברית המועצות למלחמה נגד האימפריה היפנית - מה שהוסכם על ידי סטלין בתמורה לשטחים באסיה. במהלך הוועידה הסכימו הצדדים על הקמת ארגון האומות המאוחדות (האו"ם). סטלין קיבל שלושה קולות במקום ה-16 שאותם רצה בתחילה (לפי חשבון של קול אחד לכל רפובליקה של ברית המועצות ואחד לאיחוד עצמו), ותינתן זכות וטו לחמש המעצמות - ארצות הברית, ברית המועצות, הממלכה המאוחדת, סין וצרפת שהצטרפה לאחר מכן. בין השאר הוחלט לחלק את גרמניה לארבעה אזורי כיבוש: צרפתי, בריטי, אמריקני וסובייטי. ברלין, שהייתה באזור הכיבוש הסובייטי, חולקה באופן דומה בין ארבע המנצחות. עוד הוסכם לחסל את כוחה הצבאי של גרמניה, לעקור ממנה את הנאציזם ולהביא את מנהיגיה בפני בית דין בינלאומי.
נקודות המרכזיות שעלו מהוועידה

להלן עיקרי ההסכמות של הוועידה:
כניעה ללא תנאי של גרמנית הנאצית. גרמניה וברלין יחולקו לארבעה אזורים כבושים.
סטלין הסכים כי לצרפת יהיה חלק בשטחים שנכבשו מגרמניה הנאצית.
גרמניה תעבור פירוז מנשק ודה-נאציפיקציה. בעלות הברית החליטו לפרק את גרמניה מנשקה ולפורר אותה צבאית ולהביא לדה-נאציפיקציה של גרמניה.
פיצויי מלחמה גרמניים יהיו בחלקם בצורת עבודת כפייה. עבודות הכפייה נועדו לשמש לתיקון הנזק שגרמניה גרמה לקורבנותיה.עם זאת, עובדים גם אולצו לעבוד בחקלאות,יעור ולבצע עבודות נוספות.
הקמת מועצה לפיצויים שתנוהל בברית המועצות.
נדון מעמדה של פולין. הוסכם על הכרה בממשלה הזמנית של הרפובליקה של פולין (אנ'), שהותקנה על ידי ברית המועצות "על בסיס דמוקרטי רחב יותר".
הגבול המזרחי של פולין יהיה קו קרזון, ופולין תקבל פיצוי טריטוריאלי במערב מגרמניה.
סטלין התחייב לאפשר בחירות חופשיות בפולין.
רוזוולט השיג התחייבות של סטלין שברית המועצות תשתתף באומות המאוחדות.
סטלין ביקש שכל 16 שהרפובליקות החברות בברית המועצות יקבלו חברות באו"ם. הבקשה נבחנה, אך 14 רפובליקות נדחו; רוזוולט וצ'רצ'יל הסכימו לחברות עבור אוקראינה וביילורוסיה. על מנת לאזן בין הכוחות המתהווים, רוזוולט ביקש קולות נוספים, כשצ'רצ'יל הסכים עקרונית וסטלין הציע שני קולות נוספים כדי להיות שווים לברית המועצות, ארצות הברית בסופו של דבר לא ביקשה יותר מקול אחד.
סטלין הסכים להיכנס למלחמה נגד האימפריה של יפן "תוך חודשיים או שלושה לאחר שגרמניה תיכנע והמלחמה באירופה תסתיים". כתוצאה מכך, הסובייטים ישתלטו על דרום סחלין והאיים הקוריליים, נמל בעיר דאליין יהפוך לבינלאומי, וחכירת הנמל ארתור על ידי הסובייטים.
לצורך הפצצת יפן, הושגה הסכמה על הצבת מטוסי בואיג B-29 של חילות האוויר של צבא ארצות הברית ליד שפך נהר אמור באזור קומסומולסק - ניקולייבסק, אך הדבר לא יצא אל הפועל.
איתור ומאסר של פושעי מלחמה נאצים לקראת העמדתם לדין והוצאתם להורג.
הקמת ועדה לפירוק גרמניה שמטרתה הייתה להחליט על חלוקת גרמניה למדינות קטנות.
האינטרסים של משתתפי הוועידה

סטלין - רצה לדאוג לכך שכניסתו למלחמה נגד יפן תבטיח לו שליטה בצפון סין. הוא ידע כי כניסתו למלחמה תזכה אותו בהכרת תודה מצד ארצות הברית ובכך תחזק את מעמדו באירופה. בנוסף הוא רצה לדחוק את שאלת פולין כדי שברית המועצות תוכל לבסס את מעמדה שם, דבר שהיה חשוב ביותר לסובייטים. סטלין היה המרוויח העיקרי של ועידת יאלטה.
צ'רצ'יל – הבין כי ברית המועצות משתלטת על מזרח אירופה, וכי צבאותיה לא יצאו מהאזורים שכבשו. הוא לא היה שותף לאופטימיות של רוזוולט החולה שרצה להמשיך את מדיניות "השכן הטוב". צ'רצ'יל היה הראשון שהגה אחרי ועידת יאלטה את המונח "מסך הברזל".
רוזוולט – לא חש בסכנה הסובייטית ורצה לפייס את סטלין ולמשוך אותו למלחמה נגד יפן כדי לקצר את המלחמה ולצמצם אבדות חיילים אמריקנים. רוזוולט גם רצה לדחוק את בריטניה בחלוקת השלל במזרח הרחוק, ובכך לצמצם השפעתה שם.
בוועידת יאלטה ניתן לראות את ניצניה של "המלחמה הקרה", למרות שמלחמת העולם השנייה טרם הסתיימה.
השלכות ועידת יאלטה

"יאלטה" הייתה סמל לבגידה במזרח אירופה וחוקרים ומדינאים האשימו את צ'רצ'יל ורוזוולט בכך שאפשרו לסטלין להכתיב את תוצאות הוועידה. ועידת יאלטה יצרה למעשה את "מסך הברזל" שחילק את אירופה בין המערב הדמוקרטי למזרח הקומוניסטי למשך כ-45 שנה, עד התמוטטות ברית המועצות.
סטלין רצה שפולין תשמש כאזור חיץ של ברית המועצות בשליטה ממשלה קומוניסטית צייתנית. בשיחות, צ'רצ'יל הציג את תביעותיה של ממשלת פולין הגולה בלונדון אך לא התעקש על התעקש להבסיטח את דרשותיהם. סטלין התיר לקיים בחירות בפולין, אך לא לפני ששלח חיילים סובייטים כדי לחסל כל התנגדות למפלגה הקומוניסטית ששלטה בממשלה הזמנית. הבחירות של 1947 קיבעו את השלטון הקומוניסטי בפולין ואת מעמדה כאחת ממדינות הלוויין הסובייטיות הראשונות.
השלכות ועידת יאלטה > החזרת קוזאקים לברית המועצות לאחר מלחמת העולם השנייה

החזרת הקוזאקים (אנ'), המכונה גם בגידת הקוזאקים, הייתה הסגרה של לפחות 25,000 קוזאקים, אתניים רוסים ואוקראינים שהתנגדו לברית המועצות ולחמו לצד גרמניה הנאצית. הם הוסגרו על ידי הכוחות הבריטיים והאמריקניים לברית המועצות לאחר סיום מלחמת העולם השנייה. לקראת סיום המלחמה בזירה האירופית, כוחות קוזאקים רבים, יחד עם אזרחים שהתלוו אליהם, נסוגו לאירופה המערבית במטרה להימנע מלכידה וכליאה על ידי הצבא האדום באשמת בגידה. הם קיוו שכניעתם לבעלות הברית המערביות, תוביל לענישה פחות נוקשה. עם זאת, לאחר שנשבו על ידי בעלות הברית, הם הועברו לברית המועצות ללא ידיעתם. הקוזאקים, גברים, נשים וילדים, נשלחו מזרחה לשטחים סובייטיים. רבים נשלחו למחנות הכלא של הגולאג, שם חלקם הועבדו למוות. החזרתם הוסכמה במסגרת ועידת יאלטה.סטלין טען שהשבויים היו אזרחים סובייטיים החל משנת 1939, למרות שרבים מהם עזבו את המדינה לפני או זמן קצר לאחר סיום מלחמת האזרחים הרוסית, או נולדו בחו"ל ולכן מעולם לא החזיקו באזרחות סובייטית.
לקריאה נוספת

מייקל דובס, שישה חודשים ב-1945, תרגמה כרמית גיא, ספרית אפקים, עם עובד, 2017.
מנחת מצפה רמון

תבנית:שדה תעופה
מנחת מצפה רמון הוא מנחת השוכן במישור הרוחות, כארבעה קילומטרים מצפון למצפה רמון. המנחת נמצא ממערב לכביש 40, מדרום לכביש 171 וממזרח לבה"ד 1, ומשמש בעיקר מטוסים מסוג אווירון זעיר ממדים ודאונים.
היסטוריה

המועצה המקומית יזמה את הקמת המנחת בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, במטרה לפתח את התיירות והמסחר בעיירה, על ידי קיצור זמן הנסיעה מאזור המרכז. המנחת הוקם לבסוף באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 עם מסלול טיסה מאספלט באורך של כ־600 מטרים. וב-1987 חברת ארקיע החלה להפעיל אליו טיסות סדירות מנמל התעופה דב הוז בתל אביב באמצעות מטוסי איילנדר דו מנועיים. הקו בוטל באופן סופי בשנת 2006.
בשנת 2001 החליטה ממשלת ישראל על שיפוץ ושדרוג המנחתת בעלות של 30 מיליון שקל, כולל סלילת מסלול טיסה חדש באורך של כ־1,300 מטרים, כ־300 מטרים ממערב ובמקביל למסלול הקודם. הפרויקט נועד לקדם את התיירות במצפה רמון, ולאפשר להגיע מהעיירה אל מרכז הארץ בטיסה בת כ־40 דקות. ב-12 בינואר 2001 הניח ראש הממשלה אהוד ברק, את אבן הפינה לפרויקט. הפרויקט נמסר לביצוע לקרן קיימת לישראל שפרסמה מכרז לסלילת מסלול באורך של 1,450 מטר, שיאפשר תנועת מטוסים בסדר גודל של עד 50 נוסעים. העבודות החלו בקיץ 2002, והיו אמורות להסתיים תוך 20 חודשים, אך הופסקו בשנת 2004 בשל חוסר בתקציב, לאחר שמשטח הכורכר שנועד למסלול תוחם ופולס. בנובמבר 2004 הבטיח שר התחבורה, מאיר שטרית, לתקצב את השלמת הפרויקט, אך הדבר לא יצא לפועל.
תוואי המסלול החדש שלא הושלם נפגע במשך השנים משיטפונות.
ב־24 במרץ 2013 אישרה רשות התעופה האזרחית את הפעלתו של מסלול הכורכר במנחת עבור מטוסים מסוג אווירון זעיר ממדים ומטוסי תעופה כללית היכולים לפעול בתנאי המקום. הפעלת המנחת נמסרה ל"מרכז דאיה נגב".
הערות שוליים

↑  יוסף גילת, מצפה־רמון; להיות או לחדול, על המשמר, 12 ביוני 1972
↑  דן ארקין, מצפה רמון, מעריב, 12 במרץ 1987
↑  גדי גולן, ‏30 מיליון שקל יושקעו בשדה במצפה רמון, באתר גלובס, 14 בינואר 2001
↑  גדי גולן, ‏מצפה רמון: קק"ל פרסמה מכרז למנחת, באתר גלובס, 26 באוגוסט 2001
↑  שלומי שפר, המינהל פירסם מכרז לבניית 52 דירות במצפה רמון, באתר הארץ, 18 ביולי 2002
↑  גדי גולן, ‏קק"ל תסיים המנחת במצפה רמון ב-2003, באתר גלובס, 20 ביולי 2003
↑  גדי גולן, ‏בניית מנחת המטוסים במצפה רמון הופסקה בשל אי העברת כספי משרדי הממשלה, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2004
↑  הארץ, שטרית הבטיח 4 מ' ש' לחידוש העבודה על המנחת במצפה רמון, באתר TheMarker‏, 22 בנובמבר 2004
↑  רינה רוזנברג קנדל, מלון בראשית: התיירים מגיעים בהמוניהם - אבל במצפה רמון לא רואים כסף, באתר TheMarker‏, 3 בפברואר 2012
| נמלי תעופה ומנחתים אזרחיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| נמלי תעופה בין-לאומיים | חיפה • בן-גוריון • רמון |  |
| שדות תעופה | ראש פינה • הרצליה |  |
| מנחתים | קריית שמונה • פיק • שמרת • אסיף • מגידו • הבונים • עין שמר • תנובות • ראשון לציון • בר-יהודה • ערד • באר שבע • שדה בוקר • קציעות • מצפה רמון • מישר • ספיר • קדמה |  |
| לא פעילים | דלתון • ציקלון • עטרות • דימונה • עובדה (צבאי בלבד) • יטבתה |  |
| נהרסו או פונו | בצת • שדה דב • קרני • קטיף • נווה זוהר • אילת |  |
| מנחתים מאולתרים | מנחת עמק המצלבה • מנחת גבעת שאול |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566808905171  LCCN: n82061913  VIAF: 144267415   WorldCat (עם VIAF): 144267415
תפיסת קידושין

| --- | --- |
 תלמוד בבלי:  מסכת קידושין, דף ס"ז, עמוד ב' - דף ס"ט, עמוד א'.
 משנה תורה:  ספר נשים, הלכות אישות, פרק ד'.
 שולחן ערוך:  אבן העזר, סימן ד' ואבן העזר, סימן מ"ד.
 
תפיסת קידושין הוא מושג הלכתי בדיני קידושין, המתייחס לחלות המעשה של הקידושין באשה המתקדשת.
בהלכה, כאשר איש מקדש אשה, לא בכל מקרה נעשית האשה מקודשת, כיון שבמקרים אחדים לא חלה תפיסת קידושין. יש נשים שאין בהן תפיסת קידושין כלל, יש גברים שלמעשה הקידושין שלהם אין כוח של תפיסת קידושין, ויש מקרים (כגון קרבת משפחה שיש בה איסור עריות) בהם טיב הקשר בין האיש והאשה גורם לכך שבמקרה כזה לא יחולו קידושין.