stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לג'ון
הערות שוליים

↑  מפת האזור עם ציון שם היישוב. 1940 1:25,000 בהוצאת 'ההגנה' (גליון 12 משמר העמק), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
1 2  Roy Marom, Yotam Tepper, Matthew J. Adams, Lajjun: forgotten provincial capital in Ottoman Palestine, Levant, 2023-05-09, עמ' 1–24 doi: 10.1080/00758914.2023.2202484
↑  הנרי רומנוב, "פרקים בתולדות עם ישראל העת החדשה" בפרויקט בן-יהודה.
↑  יותם טפר, כביש רומי ב"מעבר עירון" - שרידי סלילה מקיסריה למחנה הלגיון השישי בלגיו, מחקרים בארץ ישראל - ספר אביאל רון, ‏2004.
↑  ענייני קרקעות - מכירת קרקעות ליהודים, באתר ארכיון המדינה.
↑  קרב לג'ון, באתר "מפת אתרי מלחמת העצמאות".
1 2  בתי קברות לג'ון - מגידו, באתר ארכיון המדינה.
↑  מירון בנבנישתי, Sacred Landscape, גוגל ספרים, ‏2000 (באנגלית), עמ' 319.
↑  מירון בנבנשתי, ומה ישראל עושה למסגדים?, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2005.
↑  נגה קדמן, בצד הדרך ובשולי התודעה, 2008, נספח א'.
↑  ווליד אטרש, גיליון 127 לשנת 2015 - ח'אן אל-לג'ון, באתר "חדשות ארכאולוגיות", ‏26 בפברואר 2015.
↑  סערה בקיבוץ: צאצאי עקורי 48' דורשים את אדמות מגידו | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2023-06-22
↑   אסתר זנדברג, העיר האוטופית אלג'ון מממשת את זכות השיבה, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2013
גשר לַג'וּן מעל נחל קיני, ברקע – חאן לג'ון. ציור זה מופיע בכרך השני של "ארץ ישראל הציורית" (1881) ומלווה את מאמרה של מרי אליזה רוג'רס על השומרון ועל עמק יזרעאל.
גשר לג'ון - צילום משנת 1908 מאת גוטליב שומאכר.
וייטהורס

וייטהורס (באנגלית: Whitehorse בתרגום חופשי: סוס לבן) היא בירת טריטוריית יוקון, והעיר הגדולה בצפון קנדה. בשל מיקומה בלב עמק וייטהורס, האקלים בעיר מתון יותר מאשר ביישובים אחרים השוכנים באותו קו רוחב.
העיר נקראת על שם מפלי וייטהורס שהיו בסמוך לעיר, שנעלמו בשנת 1958 לאחר שנבנתה במקום תחנת כוח הידרואלקטרית.
היסטוריה

בעת הבהלה לזהב בקלונדייק שהחלה בשנת 1896, הייתה העיר מרכז מסחרי חשוב עבור מחפשי הזהב. בשנת 1990 הוקמה מסילת רכבת שקישרה בין וייטהורס לסקגווי שבאלסקה, דבר שגרם לעיר להתפתח כמרכז תחבורתי חשוב.
משנת 1942 התפתחה העיר במהירות לאחר שנחנך כביש אלסקה העובר בעיר. הכביש, המחבר בין דוסון קריק שבקולומביה הבריטית לעיירה דלתא שבאלסקה, נבנה במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית, כנתיב אספקה יבשתי בין ארצות הברית לאלסקה.
בשנת 1953 העבירה יוקון את בירתה מדוסון סיטי לווייטהורס.
ספורט

ה"יוקון קווסט" (The Yukon Quest) הוא מרוץ כלבי מזחלות למרחק של  כ-1000 מיל (1,600 ק"מ) הנערך בחודש פברואר בין הערים וייטהורס לפיירבנקס שבאלסקה הסמוכה. בשנים זוגיות מתחיל המרוץ בפיירבנקס ובשנים אי־זוגיות - בווייטהורס. המירוץ נערך משנת 1984 בכל חורף.
ערים תאומות

לווייטהורס ערים תאומות:
ארצות הברית ג'ונו, אלסקה, ארצות הברית
ברזיל פוז דה מינאס, ברזיל
יפן אושיקו, יפן
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552813005171  GND: 4226987-8  LCCN: n82094788  MusicBrainz: 9011612e-3497-46a9-a7b8-95a7ffbe250c  NARA: 10037302  VIAF: 146603962   WorldCat (עם VIAF): 146603962
חישה מרחוק

חישה מרחוק (באנגלית: Remote sensing) הוא מונח כולל למגוון שיטות לאיסוף מידע מאזור נתון על פני כדור הארץ ללא מגע ישיר עמו, שמתבצע באמצעים מכניים, אלקטרוניים ואופטיים. מטרת החישה היא גילוי וזיהוי של מטרות מסוגים שונים - החל מפעילות צבאית, דרך מדידת זיהום אוויר ועד גילוי נפט. תהליכים אלה משלבים ניתוח ממצאים ממוכן ואנושי.
חישה מרחוק מבוססת על קליטת פוטונים שהמטרה פולטת או מחזירה. פוטונים אלה נקלטים בגלאי (אנטנת רדיו, מצלמה, גלאי תרמי ועוד). הגלאי עשוי להיות מותקן על פני הקרקע, בכלי רכב, במטוס או על לוויין. גלאים מסוימים מורכבים ממספר גלאים, המאפשרים איסוף מידע בתחומים שונים של הספקטרום האלקטרומגנטי. המידע שנאסף בגלאים השונים מוצלב במטרה לאתר בו דפוסים מסוימים, כדי לגלות ולזהות מטרות מסוגים שונים.
מכיוון שבחישה מרחוק אין יודעים באיזה מקום נמצאת המטרה, ואם היא בכלל קיימת, אחד האתגרים הוא לכסות אזור גדול ככל שניתן בזמן קצר ככל האפשר, ולאסוף את מירב האינפורמציה מהאזור הנמדד. החישה יכולה להיות פסיבית (מסתמכת על פליטת פוטונים של אור או חום שהמטרה פולטת בעצמה או מחזירה מקרינה קיימת, למשל אור השמש) או אקטיבית (מסתמכת על הארה יזומה של האזור הנמדד על ידי ציוד החישה, למשל על ידי לייזר או רדאר).
הגלאי

בגלאי נמצאת עדשה שקולטת את האנרגיה שמגיעה מהאזור הנמדד. במקרים רבים אנרגיה זו מופרדת לאורכי הגל השונים על ידי מנסרה או סריג ואלה נופלים על מערך של חיישנים שכל אחד מהם פולט זרם חשמלי כאשר נופלת עליו קרינה. מידע זה נשמר (בדרך כלל באופן דיגיטלי), לרוב כמספר תמונות של אותו אזור נמדד. כל פיקסל בתמונות השונות מתעד את עוצמת הקרינה שהגיעה לחיישן מאזור נתון בפני השטח, באורכי הגל השונים.
רזולוציה

בחישה מרחוק מבדילים בין ארבעה סוגי רזולוציה (הפרדה):
רזולוציה מרחבית - רזולוציה ויזואלית המתייחסת לגודל האזור בפני השטח שנמדד כפיקסל אחד
רזולוציה ספקטרלית - מספר החיישנים במצלמה ומידת החפיפה בין החיישנים המתעדים את אותו אזור בפני השטח - ככל שמספר הערוצים רב יותר וטווח אורכי הגל שקולט כל ערוץ מצומצם יותר, יתקבל מידע ספקטרלי מדויק יותר על המטרה, המאפשר פענוח כימי ופיזיקלי של הרכבה ומצבה.
רזולוציה רדיומטרית - מספר גוני האפור שהחיישן יכול לקלוט. נספרת בסיביות (ביטים). לדוגמה: 8 ביט שווים ל-256 גוונים.
תחום דינמי - מידת הדיוק של כל חיישן, המושפעת גם מיכולת אחסון המידע של הגלאי
רזולוציה זמנית (טמפורלית) - מתייחסת לקצב המדידה של האזור (למשל, תדירות המעבר של לוויין מעל אזור מסוים או קצב סריקה של רדאר.
חשוב לבחור ברזולוציות מתאימות למטרת הבדיקה, ומקובל ליצור איזון ופשרה כדי להגיע לתוצאה אופטימלית. ככלל, ככל שהרזולוציה הספקטראלית גבוהה יותר כך הרזולוציה המרחבית עלולה להיות נמוכה יותר. דבר זה נובע מכך שהגלאי זקוק לכמות מספקת של פוטונים/אנרגיה שיגיעו אליו על מנת לייצר תמונה ברורה בכל ערוץ ספקטראלי. כאשר הערוצים צרים (בגלאים בעלי רזולוציה ספקטרלית גבוהה) כמות האנרגיה המתקבלת פר ערוץ מכל תא שטח נמוכה משמעותית ממצב בו הערוצים רחבים (רזולוציה ספקטרלית נמוכה). על כן, על מנת לאסוף כמות מספקת של אנרגיה ניתן לבצע אחד משני הדברים הבאים:
1. הגדלת זמן האינטגרציה - זהו הזמן בו שוהה מערכת החישה מעל המטרה.
2. הגדלת תא השטח המינימלי של התמונה (הפיקסל הבודד) על מנת לקבל יותר פוטונים פר תא שטח מינימלי.
מכיוון שבמערכות לווייניות ולרוב גם במערכות מוטסות לא ניתן להגדיל את זמן האינטגרציה הפתרון הוא הגדלת הפיקסל ועל כן ירידה ברזולוציה המרחבית.
בנוסף, בתחום האור התת-אדום קצר הגל (1.4-2.5 מיקרון), התת-אדום הבינוני (3-5 מיקרון) והתת אדום ארוך הגל (8-14 מיקרון) מתקבלת כמות פחותה של אנרגיה ביחס לתחום הנראה והתת-אדום הקרוב (0.4-1.3 מיקרון). גם כאן הפתרון הוא לרוב הגדלת גודל הפיקסל.
מכאן נובע כי תמונות הלוויין בעלות הפוטנציאל לרזולוציה המרחבית הטובה ביותר הן תמונות בעלות ערוץ בודד רחב בתחום הנראה והתת-אדום הקרוב. אלה נקראות תמונות פאנכרומטיות והן בעלות סקלת צבעי אפור (תמונות "שחור-לבן") בהתאם לרזולוציה הרדיומטרית של החיישן. תמונות מרובות ערוצים, בייחוד באורכי גל ארוכים, יהיו לרוב בעלות רזולוציה מרחבית נמוכה. זו אחת הסיבות לכך שכיום לא ניתן לקבל תמונות לווייניות מרובות ערוצים בתחום התת-אדום ארוך הגל.
חישה לוויינית

לוויינים מאפשרים איסוף של מידע רב מבלי לחשוף את הגוף האוסף. ללוויינים יתרונות רבים ביחס למטוסים, אך עלות השיגור שלהם יקרה ואורך חייהם קצר יחסית. מבדילים בין שני סוגי לוויינים: לוויין גאוסטציונרי שנמצא בנקודה קבועה מעל פני כדור הארץ, בגובה 36,000 קילומטר. הוא יכול לספק מידע על אותו מקום בכל זמן נתון, ולאור גובהו שטח הכיסוי שלו גדול מאוד - אך בגלל שאינו נע ביחס לכדור הארץ, הוא אינו מסוגל לספק שום מידע לגבי אזורים אחרים (דרושים שלושה לוויינים גאוסטציונריים כדי לכסות את כל כדור הארץ - מלבד חלק מהקטבים), ולוויין פולארי - לוויין העובר בצורת לולאה בין הקטבים ומגיע אליהם מדי 90 דקות. הלוויין מגיע לקוטב, יורד וחוזר לקוטב, ונמצא בגובה של כ-700 ק"מ; ישנם גם לוויינים במגוון גבהים אחרים, במגוון מהירויות ומסלוליהם מעל כדור הארץ. חלק מהלוויינים המשמשים לחישה מצלמים באופן רציף, אחרים מכסים בצילומיהם שטחים נבחרים לאחר קבלת הוראה מהקרקע.
פיענוח

את פיענוח התמונה המתקבלת ניתן לבצע באופן ויזואלי, בדומה לפענוח תצלומי אוויר, אך ניתן גם לפענח את הספקטרום באופן ממוחשב. בפיענוח זה מושווה עוצמת הקרינה באורכי הגל השונים בכל הפיקסל, כפי שנקלט באמצעות החיישנים. היחסים בין העוצמות באורכי גל שונים ובתחומי ספקטרום שונים הם מעין טביעת אצבע המאפשרת הבחנה בין חומרים שונים ובין מצבים שונים של אותו חומר: לכל חומר דפוס שונה של בליעה והחזרה של פוטונים, שניתן לזיהוי בספקטרום הנמדד ממנו. בהתאם למידע הספקטרלי ניתן להפיק גם מפה נושאית של אזורים שונים.
פיענוח הדימות נעשה כיום באמצעים דיגיטליים על-גבי מחשבים, באמצעות תוכנות ייעודיות שפיתחו חברות כמו PCI, RSI ו-ERDAS. תוכנות אלה מאפשרות צפייה ויזואלית במטריצות הפיקסלים (הדימות), ניתוח של הספקטרום, הצלבה בין הערוצים, חישובים מתמטיים בין הערוצים, יצירת מפות נושאיות והגדרה של אזורי עניין על-גבי הדימות כחלק מהשוואה בין ספקטרום החומרים שנאספו בשטח לבין ספרייה ספקטרלית מקיפה המאפשרת זיהוי של החומר.
עד לשנות ה-70 של המאה ה-20 פותחה החישה מרחוק בעיקר ליישומים צבאיים ורק מאוחר יותר החל פיתוח יישומים אזרחיים. כיום החישה מרחוק היא מסחרית בעיקרה, באמצעות לווייני SPOT ו-Landsat הפולאריים. במקביל יורדים מחירי הדימות והשימוש הופך לפשוט ולידידותי. כיום מקובל במקרים רבים להחליף את השימוש בתצלומי אוויר בתצלומי לוויין, שהרזולוציה המרחבית שלהם הולכת ומשתפרת.
איל בן דור היה מן הראשונים שהראה כי תכונות קרקע יכולות להקבע על ידי מדידה מהירה של החזרת האור ופיתח תחום ייחודי זו.
יישומים

להלן מספר דוגמאות לשימושים עכשוויים בחישה מרחוק:
עדכון מפות וניטור שינויים (למשל, גודל יישובים)
ניטור אסונות, באמצעות השוואה בין הדמאות מלפני האסון ולאחריו
שימושים מטאורולוגיים (עננים, סופות, אבק)
יישומי איכות הסביבה (ניטור ריכוזי אוזון באטמוספירה, מעקב אחר זיהום הים, זיהוי רכיבים מרחפים)
שימושים גאולוגיים (הרכב קרקעות)
מדידת טמפרטורה על-פני השטח באמצעות חיישנים תרמיים.
שימושים חקלאיים: איתור ריכוזי צמחייה, זיהוי סוגי צמחים ובדיקת מצבם, בין היתר באמצעות אינדקס NDVI (Normalize Deviation Vegetation Index) לזיהוי מצבה הבריאותי של הצמחייה באמצעות חישוב בין ערוצים, הבוחן את השינוי בעוצמת הבליעות וההחזרות האופייניות לצמחייה בריאה - בהתאם לריכוזי מים וכלורופיל ומבנה העלה - לעומת צמחייה בתהליך התייבשות.
ראו גם

ISPRS
צילום אוויר
פוטוגרמטריה
תוכנית חישה מרחוק ההודית
לקריאה נוספת

בנימין זאב קידר, אבינועם דנין (עורכים), חישה מרחוק, צילומי אוויר ודימותי לוויינים ככלים במחקר הארץ, הוצאת יד בן צבי, 2000
שערוריית סוסורלוק

שערוריית סוסורלוק (טורקית Susurluk Skandalı) הייתה פרשה שזיעזעה את טורקיה בשנים 1996 ו-1997, והצביעה על קשר בין רשויות השלטון, כוחות הביטחון והפשע המאורגן במדינה.
תחילתה של הפרשה בתאונת דרכים מקרית שארעה ב-3 בנובמבר 1996 בשעה 19:25 ליד סוסורלוק בנפת בלקסר במערב טורקיה, בין רכב מסוג מרצדס לבין משאית. בתאונה נהרגו שלושה מנוסעי המרצדס:
היסיין קוג'אדא (Hüseyin Kocadağ) - בכיר לשעבר במשטרת איסטנבול;
אבדולה צ'טלה (Abdullah Çatlı) - מנהיג ארגון הזאבים האפורים, תנועת הנוער של מפלגת התנועה הלאומית וארגון טרור ימני, לאומי וקיצוני. בנוסף היה צ'טלה עבריין במנוסה ומבוקש בגין עבירות רצח וסחר בסמים, והתאונה חשפה את העובדה ששימש כמשתף פעולה עם המשטרה הטורקית.
גונג'ה אוס (Gonca Us), חברתו של צ'טלה ומלכת יופי לשעבר שנחשבה כאשת הפשע המאורגן בטורקיה.
הנוסע הרביעי ברכב שרק נפצע היה סדט בוג'ק (Sedat Bucak), חבר האספה הלאומית הגדולה של טורקיה מטעם מפלגת הדרך הנכונה.
אם לא היה די בצירוף המטריד של נוסעי הרכב - חבר פרלמנט, שוטר בכיר לשעבר, אשת ארגון פשע ומנהיג ארגון טרור - על גופו של צ'טלי נמצאו בין היתר 2,900 דולר, 44.5 מיליון לירות טורקיות ישנות, רישיון נהיגה על שם אחד מהמט אזבאי ואישור חתום בידי מהמט איאר (Mehmet Ağar), שר המשפטים עד מרץ 1996 ולאחר מכן שר הפנים, על שם אותו מהמט אזבאי. במכונית עצמה נמצאו 7 אקדחים, 10 מחסניות, כ-300 כדורי אקדח ושתי לוחיות זיהוי לרכב הרשום באיסטנבול.
הפרשה התפתחה עד מהרה לשערורייה הגדולה ביותר בהיסטוריה של טורקיה, וגל של מחאה ציבורית שטף את המדינה. ב-8 בנובמבר 1996 הודיע שר הפנים איאר על התפטרותו מהממשלה, ומספר בכירים במשטרה, כולל מפקד משטרת איסטנבול, הושעו מתפקידם. הפרשה איימה גם על משרתם של מספר אנשי ציבור ופקידים בכירים נוספים. אחד מצעדי המחאה המתוקשרים ביותר לאחר המקרה, כונה "דקת חשיכה למען אור תמיד" (Sürekli Aydınlık İçin Bir Dakika Karanlık), ובמסגרתו כובו האורות ברחבי המדינה בכל ערב בשעה 21:00 למשך דקה, החל ב-1 בפברואר 1997 ועד ה-28 בפברואר 1997. ביום זה התחוללה בטורקיה המהפכה הצבאית הרביעית שזכתה לשם ה"מהפכה הפוסט-מודרנית" (Postmodern darbe), וראש המטות המשולבים של טורקיה אילץ את ראש הממשלה נג'מטין ארבקן, מנהיג מפלגת הרווחה המסורתית-מוסלמית, להתפטר. התפטרותו של ארבקן נבעה לכאורה מכך שהמדיניות שנקטה ממשלתו לא עלתה בקנה אחד עם עקרונות המדינה החילונית, אולם ברי ששערוריית סוסורלוק וגלי המחאה וחוסר הפופולריות של הממשלה ניצבו ברקע להתרחשות.
הפרשה הובילה להכנת מספר דוחות חקירה בענינה. הדוח הראשון היה של ארגון הביון הלאומי של טורקיה (Millî İstihbarat Teşkilatı או MİT), אך זה נחשד כדוח מניפולטיבי ו"מטעם" אשר נועד לטייח את הפרשה, והוא רק העצים את גלי ההתנגדות והמחאה. דוח חקירה נוסף הוכן על ידי פקידים במשרד ראש הממשלה, ולבסוף נערך בחודש אפריל 1997 דוח של ועדת חקירה פרלמנטרית מטעם האספה הלאומית הגדולה של טורקיה. 
הדוח קבע כי גופים רשמיים של המדינה פעלו בשיתוף פעולה עם ארגון הזאבים האפורים וגרמו למסכת המאבקים והטרור בין הימין והשמאל, אשר שטפו את המדינה בשנות ה-70.
ראו גם

היסטוריה של הרפובליקה הטורקית
הזאבים האפורים
מזכ"ל נאט"ו

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  מארק רוטה (1 באוקטובר 2024) 
 תחום שיפוט:  נאט"ו נאט"ו
 מעון:  מטה נאט"ו 
 מושב המשרה:  בלגיה מטה נאט"ו, בריסל, בלגיה
 משך כהונה קצוב:  4 שנים; ניתן להאריך לכהונה נוספת
 ייסוד המשרה:  24 במרץ 1952
 איוש ראשון:  הייסטינגס איזמי
 אתר רשמי
 
המזכיר הכללי של ארגון האמנה הצפון-אטלנטית (באנגלית: Secretary General of NATO) הוא נושא המשרה האזרחית הרמה ביותר בנאט"ו. נושא המשרה הוא דיפלומט העוסק במסגרת התפקיד בשיתוף פעולה בין חברות ארגון האמנה, עומד בראש ועידות ופסגות אזרחיות של החברות, מנהיג את המטה הבינלאומי של הארגון ואחראי על יו"ר הוועדה הצבאית של נאט"ו (אנ'). כהונת המזכ"ל נמשכת 4שנים וניתן להאריך אותה ב-4 שנים נוספות. נושא המשרה הנוכחי הוא ראש ממשלת הולנד לשעבר, מארק רוטה, שהתמנה ב-2024.
אחריות וסמכות

בראש ובראשונה, המזכיר הכללי עומד בראש המועצה הצפון-אטלנטית, גוף קבלת ההחלטות הפוליטי העיקרי של הברית, וכן בראש ועדות בכירות אחרות, כמו קבוצת התכנון הגרעיני, מועצת נאט"ו-רוסיה ומועצת השותפות האירו-אטלנטית. כמו כן, לצד נציג אוקראיני, המזכיר הכללי עומד בראש ועדת נאט"ו-אוקראינה, כמו בראש ועדת נאט"ו-גאורגיה לצד נציג גאורגי. מעבר לתפקיד היושב ראש, למזכ"ל יש סמכות להציע נושאים לדיון ולשמש כבורר במקרה של מחלוקות בין מדינות שונות בברית.
המזכיר הכללי מקיים קשר ישיר עם ראשי מדינות, ממשלות, שרי חוץ והגנה של החברות בנאט"ו, על מנת להקל על תהליך שיתוף הפעולה. הדבר כרוך בביקורים קבועים במושבי מטות נאט"ו ובמדינות השותפות, כמו גם פגישות דו-צדדיות עם בכירים ממדינות שונות המבקרים במטה נאט"ו. למעשה, תפקידו של המזכ"ל מאפשר לו להשפיע במידה מסוימת על תהליך קבלת ההחלטות תוך כיבוד העיקרון הבסיסי לפיו הסמכות לקבלת החלטות נתונה רק בידי הממשלות החברות עצמן.
המזכיר הכללי הוא גם הדובר הראשי של הברית, אשר מייצג אותה בפומבי ברחבי העולם ומשקף את עמדותיהן המשותפות של המדינות החברות בה. הוא גם מייצג את נאט"ו מול ארגונים בינלאומיים אחרים וכן מול התקשורת והציבור הרחב. לשם כך עורך המזכ"ל באופן קבוע תדרוכים וכנסים לעיתונאים וכן הרצאות ונאומים לציבור. המזכיר הכללי הוא בעל התפקיד הביצועי הבכיר של הסגל הבינלאומי של נאט"ו, האחראי על מינויים של צוות ופיקוח על עבודת הסגל האזרחי.
מינוי וכהונה

על המזכיר הכללי להיות דמות פוליטית בכירה ממדינה החברה בנאט"ו, הממונה על ידי המדינות החברות לכהונה בת ארבע שנים. הבחירה מתבצעת באמצעות התייעצויות דיפלומטיות לא פורמליות בין המדינות החברות, המציגות מועמדים לתפקיד. שום החלטה לא תאושר עד שתושג הסכמה לגבי מועמד אחד. בתום כהונת המזכיר הכללי, ייתכן שיציעו המדינות החברות לבעל התפקיד להישאר לקדנציה נוספת. נושא המשרה הוא באופן מסורתי דמות פוליטית בכירה מבין החברות באירופה.
ישנו גם סגן המזכיר הכללי, העובד בכפוף למזכ"ל ומחליף אותו בהיעדרו. סגן המזכיר הכללי הוא גם יו"ר של מספר ועדות בכירות, ועדות אד הוק וועדות עבודה.
רשימת מזכ"לים

| מס' | שם | תמונה | תחילת כהונה | סוף כהונה | משרה קודמת | מדינת מוצא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הייסטינגס איזמי |  | 24 במרץ 1952 | 16 במאי 1957 | מזכיר המדינה של חבר העמים הבריטי | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |
| 2 | פול-אנרי ספאק |  | 16 במאי 1957 | 21 באפריל 1961 | ראש ממשלת בלגיה | בלגיה בלגיה |
| 3 | דירק סטיקר |  | 21 באפריל 1961 | 1 באוגוסט 1964 | שר החוץ של הולנד | הולנד הולנד |
| 4 | מנליו ברוסיו |  | 1 באוגוסט 1964 | 1 באוקטובר 1971 | שגריר לממלכה המאוחדת | איטליה איטליה |
| 5 | יוזף לונס |  | 1 באוקטובר 1971 | 25 ביוני 1984 | שר החוץ של הולנד | הולנד הולנד |
| 6 | פטר קרינגטון |  | 25 ביוני 1984 | 1 ביולי 1988 | מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |
| 7 | מנפרד ורנר |  | 1 ביולי 1988 | 13 באוגוסט 1994 | שר ההגנה של גרמניה | גרמניה גרמניה |
| - | סרג'יו בלנזינו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (13 באוגוסט עד 17 באוקטובר 1994) | סרג'יו בלנזינו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (13 באוגוסט עד 17 באוקטובר 1994) | סרג'יו בלנזינו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (13 באוגוסט עד 17 באוקטובר 1994) | סרג'יו בלנזינו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (13 באוגוסט עד 17 באוקטובר 1994) | סרג'יו בלנזינו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (13 באוגוסט עד 17 באוקטובר 1994) | איטליה איטליה |
| 8 | וילי קלאס |  | 17 באוקטובר 1994 | 20 באוקטובר 1995 | שר החוץ של בלגיה | בלגיה בלגיה |
| - | סרג'יו בלנזינו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (20 באוקטובר עד 5 בדצמבר 1995) | סרג'יו בלנזינו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (20 באוקטובר עד 5 בדצמבר 1995) | סרג'יו בלנזינו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (20 באוקטובר עד 5 בדצמבר 1995) | סרג'יו בלנזינו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (20 באוקטובר עד 5 בדצמבר 1995) | סרג'יו בלנזינו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (20 באוקטובר עד 5 בדצמבר 1995) | איטליה איטליה |
| 9 | חאבייר סולאנה |  | 5 בדצמבר 1995 | 14 באוקטובר 1999 | שר החץ של ספרד | ספרד ספרד |
| 10 | ג'ורג' רוברטסון |  | 14 באוקטובר 1999 | 17 בדצמבר 2003 | מזכיר ההגנה של בריטניה | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |
| - | אלסנדרו מינוטו-ריזו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (17 בדצמבר 2003 עד 1 בינואר 2004) | אלסנדרו מינוטו-ריזו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (17 בדצמבר 2003 עד 1 בינואר 2004) | אלסנדרו מינוטו-ריזו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (17 בדצמבר 2003 עד 1 בינואר 2004) | אלסנדרו מינוטו-ריזו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (17 בדצמבר 2003 עד 1 בינואר 2004) | אלסנדרו מינוטו-ריזו בתפקיד מ"מ מזכ"ל נאט"ו (17 בדצמבר 2003 עד 1 בינואר 2004) | איטליה איטליה |
| 11 | יאפ דה הופ שפר |  | 1 בינואר 2004 | 1 באוגוסט 2009 | שר החוץ של הולנד | הולנד הולנד |
| 12 | אנדרס פוג ראסמוסן |  | 1 באוגוסט 2009 | 1 באוגוסט 2014 | ראש ממשלת דנמרק | דנמרק דנמרק |
| 13 | ינס סטולטנברג |  | 1 באוגוסט 2014 | 1 באוקטובר 2024 | ראש ממשלת נורווגיה | נורווגיה נורווגיה |
| 14 | מארק רוטה |  | 1 באוקטובר 2024 | מכהן | ראש ממשלת הולנד | הולנד הולנד |
דייוויד ססיל

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1902 האטפילד האוס, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1 בינואר 1986 (בגיל 83) דורסט, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  איטון קולג'
 מעסיק:  ודהאם קולג', ניו קולג', גרשאם קולג' 
 בן או בת זוג:  רייצ'ל מקארת'י (13 באוקטובר 1932–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס לזכר ג'יימס טיט בלק (1929)  פרס הות'ורנדן (1929)  עמית כבוד 
 
לורד אדוארד כריסטיאן דייוויד גאסקוין־ססיל, CH (9 באפריל 1902 – 1 בינואר 1986) היה ביוגרף והיסטוריון בריטי. הוא מכונה "לורד" כבן הצעיר של מרקיז.
נעורים ולימודים

דייוויד ססיל היה הצעיר מארבעת ילדי ג'יימס גאסקוין־ססיל, המרקיז הרביעי מסולסברי, ושל ליידי סיסלי גוֹר (בתו השנייה של ארתור גור, הרוזן החמישי מאראן). אחיו היו ליידי ביאטריס אדית מילדרד ססיל (לימים הברונית הארלך), רוברט גאסקוין־ססיל, המרקיז החמישי מסולסברי (1893–1972) וליידי מרי אליס ססיל (לימים מרי קוונדיש, הדוכסית מדבונשייר). ססיל היה ילד עדין, שסבל מבלוטה שחפתית בצווארו בגיל 8, ולאחר ניתוח בילה זמן רב במיטה, שם פיתח את אהבתו לקריאה.
בשל בריאותו הרופפת שלחו אותו הוריו לבית הספר איטון מאוחר יותר מאשר בנים אחרים, ושם הוא נאלץ לבלות יום אחד בשבוע במיטה. לאחר התיכון המשיך לכרייסט צ'רץ', אוקספורד, כסטודנט לתואר ראשון.
קריירה

ססיל למד היסטוריה מודרנית באוקספורד ובשנת 1924 סיים בהצטיינות בדרגה ראשונה. משנת 1924 עד 1930 נמנה עם הסגל בקולג' וודהאם, אוקספורד. פרסומו הראשון, "הצבי הנקטל" (1929), מחקר אוהד על המשורר ויליאם קאופר, הקנה לו באופן מיידי מעמד כהיסטוריון ספרותי. הוא המשיך ופרסם מחקרים על וולטר סקוט, על סופרים ויקטוריאניים מוקדמים, ועל ג'יין אוסטן.
בשנת 1939 החל ללמד בניו קולג', אוקספורד, שם היה עמית עד 1969, ואז הפך לעמית כבוד.
בשנת 1947 התמנה למשך שנה לפרופסור לרטוריקה במכללת גרשם, בלונדון; ב־1948 חזר לאוניברסיטת אוקספורד והמשיך לכהן שם כפרופסור לספרות אנגלית עד 1970. תקופת מה היה ססיל מקורב לקבוצה הספרותית הידועה בשם "אינקלינגס", שכללה מחברים בולטים כמו ג'. ר. ר. טולקין, ק.ס. לואיס ואוון ברפילד. על תלמידיו בניו קולג' נמנים קינגסלי אמיס, בידהו בהוסאן דאס, ר.ק. סינהא, ג'ון ביילי, דניס ברדן (חוקר ג'ון מילטון), ולודוביק קנדי. כך מתאר ניל פאוול את מערכת היחסים של איימיס עם ססיל:
המנחה שהוקצה ל[אמיס] היה לורד דייוויד ססיל, שנראה שלא נטה להנחות שום דבר; לאחר שחלף סמסטר וחצי ללא כל קשר ביניהם, החליט קינגסלי ללכת לחפש אותו בניו קולג'. הדבר גרם לשעשוע רב בבית השרתים, כאילו ביקש את השאה הפרסי: "הו לא, אדוני. לורד דייוויד? אה, תצטרך לקום מוקדם מאוד בבוקר כדי לתפוס אותו. נו נו... לורד דייוויד בַּקולג', איפה נשמע כדבר הזה?"
במהלך הקריירה האקדמית שלו פרסם ססיל מחקרים על תומאס הרדי, ויליאם שייקספיר, תומאס גריי, וולטר פייטר, ודורות'י אוסבורן. בנוסף למחקרי הספרות שלו, פרסם ססיל גם ביוגרפיה היסטורית בשני כרכים על לורד מלברן (שהיה קרוב רחוק שלו) וכן ביקורות על אמנים חזותיים – אוגוסטוס ג'ון, מקס בארבוהם, סמואל פאלמר ואדוארד ברן-ג'ונס.
בגמלאות פרסם מחקרים ספרותיים וביוגרפיים נוספים על וולטר דה לה מר, ג'יין אוסטן, צ'ארלס לם ודזמונד מקארתי, וכן היסטוריה של משפחתו שלו, The Cecils of Hatfield House, ותיאור של Some Dorset Country Houses. בשנת 1975 פרסם [(אנתולוגיה)] של סופרים שהסבו לו עונג מיוחד, בשם Library Looking Glass.
חיי משפחה

בשנת 1932 נשא ססיל לאישה את רייצ'ל מקארתי, בתו של העיתונאי הספרותי סר דזמונד מקארתי. נולדו להם שלושה ילדים, ביניהם השחקן ג'ונתן ססיל.
כתביו

1929 - The Stricken Deer or The Life of Cowper
1933 - Sir Walter Scott: The Raven Miscellany
1934 - Early Victorian Novelists : essays in revaluation
1936 - Jane Austen
1939 - The Young Melbourne and the Story of his Marriage with Caroline Lamb (reprinted 1948 and 1954)
1941 - The English Poets
1941 - The Oxford Book of Christian Verse (עורך)
1942 - Men of the R.A.F.
1942 - Hardy the Novelist: an Essay in Criticism (Clark Lectures)
1944 - Antony and Cleopatra
1945 - Poetry of Thomas Gray (Warton Lecture)
1948 - Two Quiet Lives
1949 - Poets & Story-tellers (מסות)
1949 - Reading as One of the Fine Arts
1954 - Lord M, or the Later Life of Lord Melbourne
1955 - Walter Pater--the Scholar Artist Rede Lecture
1957 - Augustus John: Fifty-two Drawings
1957 - The Fine Art of Reading and Other Literary Studies
1958 - Modern Verse in English 1900-1950
1964 - Max
1969 - Visionary and Dreamer: Two poetic painters, Samuel Palmer & Edward Burne-Jones (from the A.W. Mellon Lectures)
1970 - The Bodley Head Beerbohm (עורך)
1970 - Max Beerbohm: Selected Prose (עורך)
1971 - A Choice of Tennyson's Verse (עורך)
1973 - The Cecils of Hatfield House: a Portrait of an English Ruling Family
1973 - Walter de la Mare [English Association leaflet]
1975 - A Victorian Album: Julia Margaret Cameron and her Circle (with Graham Ovenden)
1975 - Library Looking-Glass (אנתולוגיה)
1976 - Lady Ottoline's Album
1978 - A Portrait of Jane Austen
1983 - A Portrait of Charles Lamb
1984 - Desmond MacCarthy, the Man and His Writings (עורך)
1985 - Some Dorset Country Houses
1987 - A Choice of Bridges's Verse (עורך)
הערות שוליים

↑  "Cecil". Who Was Who. Oxford University Press. בדצמבר 2007. נבדק ב-5 בפברואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259531605171  PLWABN: 9810584930105606  BIBSYS: 90290103  BnF: cb123339374 (data)  CiNii: DA0090610X  GND: 102856578X  ICCU: LO1V036253  ISNI: 0000 0001 0931 6747  LCCN: n79008214  NDL: 00435583  NKC: kup19990000014233  NLA: 35026768  NLG: 145121  NTA: 069881847  RERO: 02-A003086234  SNAC: w61k04n5  SUDOC: 03227906X  Trove: 800339  VcBA: 495/330010  VIAF: 108623419   WorldCat (עם VIAF): 108623419
לאהטי

| --- | --- |
סמל לאהטיסמל לאהטי
מראה העיר
מראה העיר
 מדינה:  פינלנד פינלנד
 אזור:  פּאייט-המה
 ראש העיר:  יירקי מיליבירטה
 רשות מחוקקת:  מועצת העיר לאהטי 
 שפה רשמית:  פינית 
 תאריך ייסוד:  1 בנובמבר 1905
 שטח:  154.58 קמ"ר
 גובה:  122 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  120,809 (29 בפברואר 2024)
  ‑ צפיפות:  764.07 נפש לקמ"ר (2013)
 קואורדינטות:  60°59′0″N 25°39′0″E﻿ / ﻿60.98333°N 25.65000°E﻿ / 60.98333; 25.65000
 אזור זמן:  UTC +2
 www.lahti.fi
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פינלנד מוגדלת) הלסינקי רובניימי אואולו קאיאני יואנסו קואופיו מיקלי סייניוקי קוקולה ואסה טמפרה ייבסקילה פורי טורקו לאפנראנטה המנלינה קוטקה מרייהאמן רוסיה שוודיה נורווגיה המפרץ הבוטני  המפרץ הפיני  הים הבלטי לאהטי(למפת פינלנד רגילה) הלסינקי רובניימי אואולו קאיאני יואנסו קואופיו מיקלי סייניוקי קוקולה ואסה טמפרה ייבסקילה פורי טורקו לאפנראנטה המנלינה קוטקה מרייהאמן רוסיה שוודיה נורווגיה המפרץ הבוטני  המפרץ הפיני  הים הבלטי לאהטי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לאהטי (בפינית: Lahti; בשוודית: Lahtis) היא עיר בדרום פינלנד, ובירת אזור פּאייט-המה.