stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרוליינה הצפונית (BB-55)
תכנון > שינויים

קרוליינה הצפונית זכתה למספר שדרוגים במהלך הקריירה שלה, הכוללים בעיקר מכ"ם וסוללות נ"מ משופרות. עד נובמבר 1942, האונייה קיבלה שלושה ערכות מכ"ם בקרת אש Mark 3 לסוללה הראשית, ארבעה מכ"מים Mark 4 עבור התותחים המשניים, מכ"ם חיפוש אווירי CXAM ומכ"ם חיפוש פני השטח SG. במהלך השיפוץ שלה בתחילת 1944, היא קיבלה מכ"ם חיפוש אווירי SK במקום ה-CXAM ומכ"ם SG שני; המכ"מים Mark 3 הוחלפו במכ"ם מתקדם יותר Mark 8, אם כי היא שמרה על אחד מהם כגיבוי. בספטמבר, מכ"ם ה-SK הוחלף במכ"ם SK-2, והמכ"מים Mark 4 הוחלפו בשילוב של מכ"מים Mark 12 ו-Mark 22. לאחר המלחמה היא קיבלה מכ"ם חיפוש אווירי משני SR ומכ"ם חיפוש SCR-720.
במהלך השיפוץ שלה בסוף 1942, הוחלפה סוללת הנ"מ של קרוליינה הצפונית ב-40 תותחי בופורס 1.1 אינץ' (28 מ"מ) בעשרה צריחים מרובעים, ו-46 תותחי אורליקון 20 מ"מ (0.79 אינץ') בצריחים בודדים. עד יוני 1943 הוגדל חימוש הנ"מ שלה בארבעה צריחים מרובעים נוספים של תותחי בופורס 40 מ"מ, ובנובמבר, נוסף צריח נוסף על גבי צריח הסוללה הראשי האחורי. עוד שני תותחי 20 מ"מ נוספו בסוף 1944, ושמונה נוספים הותקנו באפריל 1945. עד סוף המלחמה באוגוסט, סוללת תותחי ה-20 מ"מ שלה צומצמה לשמונה צריחים תאומים ועשרים צריחים בודדים.
היסטוריית שירות

השדרית של קרוליינה הצפונית הונחה במספנת הצי של ניו יורק ב-27 באוקטובר 1937. היא הושקה ב-13 ביוני 1940 ונכנסה לשירות בצי ב-9 באפריל 1941 בטקס בהשתתפות מושל קרוליינה הצפונית ג'יי מלוויל ברוטון. המפקד הראשון של האונייה היה קפטן אולף מ. הוסטבדט. קרוליינה הצפונית יצאה לשייט הניסויים שלה בים הקריבי ובילתה את שארית השנה בעבודה בזמן שארצות הברית נשארה נייטרלית במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר המתקפה היפנית על פרל הארבור ב-7 בדצמבר, קרוליינה הצפונית החלה באימוני קרב נרחבים כדי להתכונן ללחימה בזירת האוקיינוס השקט.
המבצע הראשון שלה התקיים באפריל 1942, כאשר נפרסה לתחנה הימית של ארגנטיה ב-23 באפריל כחלק מכוח שנועד לחסום גיחה אפשרית של אוניית המערכה הגרמנית טירפיץ אם תנסה לפרוץ לנתיבי השיירות של צפון האוקיינוס האטלנטי. עם זאת, טירפיץ נשארה בנורווגיה, וקרוליינה הצפונית הוחלפה במהירות באוניית המערכה דקוטה הדרומית, מה שאפשר לקרוליינה הצפונית לצאת לדרך לאוקיינוס השקט באמצע 1942. היא עברה דרך תעלת פנמה ב-10 ביוני יחד עם נושאות המטוסים ואספ ולונג איילנד ותשע משחתות. ב-15 ביוני, קרוליינה הצפונית שובצה לכוח המשימה (TF) 18, שהוקם סביב נושאת המטוסים הורנט, יחד עם ארבע סיירות ותשע משחתות, בפיקודו של אדמירל משנה ליי נויס.
היסטוריית שירות > המערכה באיי גילברט ומרשל

לצורך ההסתערות על איי גילברט, הצי אורגן ב-TF 50, שחולק למספר קבוצות משימה (TG). האונייה יצאה לדרך ב-10 בנובמבר, שוב יחד עם אנטרפרייז כחלק מ-TG 50.2 כדי לתמוך במערכה באיי גילברט ומרשל, שהחלה בהתקפות על מקין, טאראווה ואבמאמה. הקבוצה כללה גם את מסצ'וסטס ואינדיאנה וזוג נושאות מטוסים קלות ושש משחתות. קרוליינה הצפונית חיפתה על נושאות המטוסים בזמן שהם פשטו על האיים החל ב-19 בנובמבר. ב-8 בדצמבר, קרוליינה הצפונית נותקה ליצירת TG 50.8 עם שאר אוניות המערכה של הצי - מסצ'וסטס, אינדיאנה, דקוטה הדרומית ווושינגטון - שוב בפיקודו של לי. האוניות הפגיזו את האי נאורו בזמן שהצי התכונן למבצע הבא במערכה באיי מרשל. לאחר מכן ליוותה קרוליינה הצפונית את נושאת המטוסים בנקר היל במהלך סדרת תקיפות על קאוויאנג באי ניו אירלנד בסוף דצמבר.
ב-6 בינואר 1944, TF 58, כוח המשימה של נושאות המטוסים המהירות, נוצר בפיקודו של אדמירל משנה מארק מיטשר; קרוליינה הצפונית המשיכה בתפקידה כמלווה של נושאות המטוסים עם היחידה במסגרת TG 58.2. במהלך קרב קווג'לין, קרוליינה הצפונית נשארה בתחילה עם נושאות המטוסים במהלך ההפגזה שלפני הפלישה, אך לאחר מכן נותקה כדי לצמצם טווח אל האי ולהצטרף לקבוצת ההפגזות המכוונת לרואה-נאמור, שכללה גם את וושינגטון, אינדיאנה ומסצ'וסטס. במהלך התקיפה היא הטביעה ספינת משא בנמל. לאחר שהאיים נכבשו בארבעה ימים של קרבות קשים, TF 58 יצאו לפשוט על טרוק, שהיה אזור ההיערכות העיקרי של יפן במרכז האוקיינוס השקט. בשלב זה, קרוליינה הצפונית הועברה ל-TG 58.3. המתקפה, שזכתה לשם הקוד מבצע כדור ברד, גרמה לנזק חמור, הטביעה או השמידה 39 ספינות, השמידה 211 מטוסים ופגעה ב-104 מטוסים נוספים.
כשאיי מרשל וגילברט מאובטחים, כוח המשימה של נושאות המטוסים המהירות יצא לסדרה של פשיטות במרכז האוקיינוס השקט כדי להתכונן למתקפה הקרובה על איי מריאנה. הצי יצא ממג'ורו, הבסיס החדש שלו באיי מרשל, בסוף מרץ כדי להתחיל בהתקפה הראשונה על פלאו ו-וולאי, שנערכה בין 31 במרץ ל-1 באפריל. במהלך פעולות אלה הפילה קרוליינה הצפונית מטוס יפני. לאחר מכן הפליג הצי דרומה כדי לתמוך בנחיתה של צבא ארצות הברית בהולנדיה במהלך המערכה בגינאה החדשה בין 13 ל-24 באפריל. התקפה נוספת על טרוק התרחשה ב-29–30 באפריל; קרוליינה הצפונית הפילה מטוס יפני נוסף במהלך המתקפה. שניים מהמטוסים הימיים שלה קינגפישר נשלחו לחלץ טייס שהופל שהתרסק על השונית; אחד מהם התהפך בנחיתה והשני לא הצליח להמריא עם המשקל הנוסף מצוות המטוס הראשון והטייס שהם נסעו לאסוף, אז הצוללת טאנג אספה את האנשים במקום. ב-1 במאי, קרוליינה הצפונית ושש אוניות מערכה אחרות התארגנו כ-TG 58.7, הפגיזו את פונפיי, הרסו סוללות ארטילריה יפניות, תותחים נגד מטוסים ופגעו בשדה התעופה באי. לאחר מכן TF 58 חזרה לבסיסיה במג'ורו ובאניווטוק ב-4 במאי; משם, קרוליינה הצפונית עזבה לפרל הארבור לתיקון ההגה שלה.
היסטוריית שירות > המערכה באיי מריאנה ופלאו

לאחר השלמת תיקונים הצטרפה קרוליינה הצפונית לצי במג'ורו בזמן שהתכוננה למתקפה על איי מריאנה. כשהגיעה חזרה ל-TG 58.7, שחולק בין ארבע קבוצות המשימה של נושאות המטוסים. היא ושאר TF 58 יצאו ב-6 ביוני כדי להשיק את התקיפה הראשונה במערכה, המכוונת לאי סאיפאן. בנוסף לחיפוי על נושאות המטוסים, קרוליינה הצפונית גם הפגיזה את האי כדי לחפות על שולות המוקשים בזמן שהם פינו נתיבים לחוף הפלישה. היא הפגיזה את נמל טנפאג, הטביעה כמה כלי שיט קטנים והשמידה כמה מערומי אספקה. ב-15 ביוני עלו הנחתים לחוף והתקפת נגד יפנית פגעה בצי, אם כי כל המטוסים מלבד שניים הופלו על ידי הסיור האווירי הקרבי של נושאות המטוסים; מבין השניים הללו, קרוליינה הצפונית הפילה אחד. הנחיתה הייתה פריצה של היקף ההגנה הפנימי של יפן שהניעה את הצי הקיסרי היפני לשגר דחף נגד גדול עם הצי הנייד הראשון, כוח הפגיעה העיקרי של נושאות המטוסים.
כשהצי היפני התקרב, קרוליינה הצפונית ושאר TF 58 הפליגו לפגוש אותו ב-18 ביוני, מה שהוביל לקרב ים הפיליפינים ב-19–20 ביוני. קרוליינה הצפונית ואוניות המערכה האחרות, עם ארבע סיירות ושלוש עשרה משחתות, נפרסו כ-15 מיל ימי (28 קילומטרים; 17 מיל) ממערב לקבוצות נושאות המטוסים כדי לסייר את נתיב הגישה הסביר. היפנים שיגרו תחילה את המטוסים שלהם, ובזמן שבדקו את ההגנות של הצי האמריקאי, קרוליינה הצפונית ווושינגטון היו אוניות המערכה הראשונות שפתחו באש על המטוסים היפנים התוקפים. במהלך הפעולה, שהתבצעה בעיקר על ידי נושאות המטוסים, הסב הצי האמריקני אבדות חמורות ליפנים, השמידה מאות מכלי הטיס שלהם והטביעה שלוש נושאות מטוסים. במהלך הקרב הפילה קרוליינה הצפונית שני מטוסים יפניים. קרוליינה הצפונית נשארה בעמדה ליד מריאנה במשך השבועיים הבאים לפני שנותקה לצורך שיפוץ במספנת הצי של פיוג'ט סאונד.
היסטוריית שירות > השבתה

האונייה הוצאה משירות ב-27 ביוני 1947 בניו יורק והוכנסה למילואים. בזמן שהיא לא הייתה בשירות, הצי שקל כמה תוכניות לחדש או להסב את האונייה למטרות אחרות. סדרת המחקרים הראשונה ב-1954 נסבה סביב שיפור מהירות האונייה ל-31 קשרים (57 קמ"ש), מה שידרוש הפחתה משמעותית בהדחק האונייה ומערכת הנעה הרבה יותר חזקה. ניתן לפתור את בעיית ההדחק על ידי הסרת הצריח האחורי, אך לא היה מספיק מקום בגוף האונייה כדי להציב תחנת כוח הדרושה כדי להגיע למהירות הרצויה. הצי גם העריך הצעה להמיר את קרוליינה הצפונית לנושאת מסוקים; התוכנית הייתה כרוכה בהסרת כל התותחים הראשיים והמשניים שלה (אם כי הצריח הקדמי יישמר כדי לשמור על איזון האונייה כראוי) בתמורה לסיפון טיסה ומתקנים לעשרים ושמונה מסוקים וסוללה של 16 תותחי 3 אינץ' (76 מילימטרים). הצי החליט בסופו של דבר שנושאת מסוקים חדש ייעודית תהיה זולה יותר ולכן הפרויקט נזנח.
היא נשארה במילואים של הצי עד שנמחקה מרשימות הצי ב-1 ביוני 1960, ונועדה להתפרק לגרוטאות. איש קרוליינה הצפונית, ג'יימס קרייג, ייסד מסע להצלת כלי השיט בדגם של ועדת אוניית המערכה טקסס שרכשה בהצלחה את אוניית המערכה הישנה טקסס לשימור כספינת מוזיאון. הוא שכנע את המושל לותר ה. הודג'ס לבקש מהצי לעכב את גריטת האונייה, ולאחר מכן הוביל קמפיין לגייס את 250,000 הדולרים הדרושים להכנת אתר לארח את כלי השיט, לגרור אותה לשם ולעבוד להכנתה למבקרים. בעזרת תחנת הטלוויזיה WRAL - ששידרה קמפיין פרסומת "הצילו את האונייה שלנו" - ועיתוני מדינה רבים, הצליח קרייג להשיג יותר מ-330,000 דולר עבור הפרויקט. בהמשך היו שיקולים של האתר שבו יש להשתמש; שלוש ערים נחשבו: סאות'פורט, מורהד סיטי, ווילמינגטון. האחרונה נבחרה, מכיוון שהיא הייתה יותר בפנים הארץ ולכן מוגנת יותר מפני סופות הוריקן.
תחנת הכוח הגרעינית קולה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  תחנת כוח גרעינית 
 מיקום:  מחוז מורמנסק 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 מפעיל:  רוסאנרגואטום 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1970
 תאריך פתיחה רשמי:  1970 
 מידע טכני
 כושר ייצור חשמל:  1,760 מגה-ואט 
 
 קואורדינטות:  67°27′55″N 32°29′00″E﻿ / ﻿67.46528°N 32.48333°E﻿ / 67.46528; 32.48333
 kolanpp.rosenergoatom.ru
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניתחנת הכוח הגרעינית קולה(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניתחנת הכוח הגרעינית קולה he
 
תחנת הכוח הגרעינית קולה, היא תחנת כוח גרעינית הממוקמת 12 ק"מ מפוליארניה זורי, שבמחוז מורמנסק בצפון מערב רוסיה. התחנה מופעלת על ידי רוסאנרגואטום, חברה האחראית לתפעול תחנות הכוח הגרעיניות ברוסיה ומהווה חלק מחברת אטום-אנרגופרום שהיא חברת בת של רוסאטום, התאגיד הפדרלי לאנרגיה אטומית.
היסטוריה

בלוק 1 (הכולל את כורים 1 ו-2) בתחנת הכוח הגרעינית קולה נכנס לשירות בשנת 1973 וב-1974 בהתאמה והם חלק מהדור הראשון של כורי PWR של רוסיה (סוג VVER 440/230). בלוק 2 (כורים 3 ו-4) נכנס לשירות בשנת 1981 ו-1984 מסוג VVER 440/213 המשופר.
כורי בלוק 1 תוכננו לעבוד במשך 30 שנה ובמקור אמורים היו להיות מושבתים בשנת 2003 וב-2004, אולם ההשבתה לא בוצעה. במקום זאת, הורחבה תוחלת החיים המבצעית של שני הכורים, לאחר מאמץ שדרוג בטיחות מאסיבי שכלל כ-200 פרויקטים לשדרוג מערכות בטיחות שמומן בחלקו על ידי ממשלות נורווגיה, שוודיה, פינלנד וארצות הברית.
תחנת הכוח מייצרת כמחצית מהאנרגיה של מחוז מורמנסק. הכור הוא מהסוג הדומה שפועל בתחנת הכוח הגרעינית לובייסה (Loviisa) בפינלנד, התואם את דרישות הרגולציה הנחשבות בדרך כלל למחמירות בעולם.
נתוני הכורים

בתחנת הכוח הגרעינית קולה ארבע יחידות כור:
| יחידה | סוג הכור | קיבולת נטו | קיבולת כוללת | בנייה | רשת חשמל | הפעלה | השבתה מתוכננת |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קולה-1 | VVER-440/230 | 411 MW | 440 MW | 1969-05-18 | 1973-06-29 | 1973-12-28 | (2033) |
| קולה-2 | VVER-440/230 | 411 MW | 440 MW | 1969-05-15 | 1974-12-08 | 1975-02-21 | (2034) |
| קולה-3 | VVER-440/213 | 411 MW | 440 MW | 1977-04-01 | 1981-03-24 | 1982-12-03 | (2026) |
| קולה-4 | VVER-440/213 | 411 MW | 440 MW | 1976-08-01 | 1984-10-11 | 1984-12-06 | (2029) |
קמפיין לסגירת התחנה

כמה תנועות סביבתיות וארגונים הכוללים אקולוגים מנורווגיה ורוסיה תומכים בקמפיין תקשורתי שנועד לסגור את תחנת הכוח הגרעינית קולה תוך ציון חששות לרמת הבטיחות בכורים שבבלוק 1 והפרות לכאורה של החוק הרוסי להגנת הסביבה, במהלך השדרוגים שנועדו להאריך את תוחלת החיים שלהם.
רישיון הכורים בבלוק 1 איפשר להאריך את עבודת הכורים בחמש שנים נוספות. הרישיון שהוענק על ידי השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי, הרגולטור הגרעיני האזרחי של הפדרציה הרוסית, הוענק מבלי לערוך מחקר לבדיקת ההשפעה על הסביבה. ביצוע מחקרים ברמה הפדרלית מעוגנים בסעיף 11 לחוק "אודות מחקרים על השפעה על הסביבה".
באפריל 2005 פרסם התובע המחוזי של מורמנסק המלצה לפתור את ההפרות סביב הארכות תוחלת החיים של הכורים ולכפות על גופי הרגולציה ורוסאנרגואטום, קונצרן תחנות הכוח הגרעיניות ברוסיה, לבצע את מחקרי ההשפעה על הסביבה. אך ההמלצה לא יושמה.
התובעים במורמנסק הורו שוב לגופי הממשל למלא את הצו, אך שוב לא צלחו. מגזין הטבע והנוער של נורווגיה ומגזין "סביבה וזכויות" של בלונה הנורווגי, הפנה לראשונה את תשומת לבם של התובעים לחוקיות הבעייתית בהארכת משך החיים של הכורים בשנת 2004.
לאחר מכן הוציא רוסטחנדזור רישיון להארכת תוחלת החיים של הכורים בחמש עשרה שנים נוספות של הכורים בבלוק 1, ביוני 2008, לאחר בדיקות נוספות ועבודות שדרוג.
בשנת 2016 הוכרזו התוכניות הראשוניות לבנות כור מדגם VVER-600 עד שנת 2030. ה-VVER-600 מהווה גרסת קירור קטנה יותר של שני מעגלי הקירור של הכור מדגם VVER-1200 הנוכחי, המיועדת לאזורי ושווקים קטנים יותר.
ראו גם

תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד
הערות שוליים

↑  "Kola nuclear power plant much safer".
↑  "NPP behind polar circle" (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-2012-03-15.
↑  "Joint inspection participants highly appreciated the safety level at Kola NPP".(הקישור אינו פעיל, December 2017)
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2014-08-17. נבדק ב-2013-08-16. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Russia to build 11 new nuclear reactors by 2030". World Nuclear News. 10 באוגוסט 2016. נבדק ב-17 בספטמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
אולם הטורבינות בתחנת הכוח הגרעינית קולה.
יחידת הכורים 1 בתחנת הכוח הגרעינית קולה.
כנס המפתחים העולמי של אפל

| --- | --- |


 סוג:  אירוע שנתי, recurring product launch 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  אפל פארק 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  1983–הווה (כ־42 שנים) 
 developer.apple.com/wwdc
 
כנס המפתחים העולמי של אפל (באנגלית: Apple Worldwide Developers Conference ובשמו המקוצר WWDC; בלשון הדיבור נקרא גם Dub Dub) הוא כנס שנתי של חברת אפל שמתקיים בסן חוזה, קליפורניה. אפל משתמשת באירוע כדי להציג את התוכנות והטכנולוגיות החדשות שלה עבור מפתחי תוכנה. המשתתפים יכולים להשתתף במעבדות מעשיות עם מהנדסי אפל ולהשתתף בפגישות מעמיקות הסוקרות מגוון רחב של נושאים.
ה-WWDC החל בשנת 1987 בסנטה קלרה. לאחר 15 שנה בסן חוזה הקרובה, הוועידה עברה לסן פרנסיסקו, שם היא הפכה בסופו של דבר לאירוע המדיה השנתי העיקרי של אפל שכל הכרטיסים אליו נמכרו מראש באופן קבוע. ה-WWDC חזר לסן חוזה 13 שנה לאחר מכן. את כנס 2020 אפל מתכננת לקיים בתאריכים 22–26 ביוני, באופן מקוון, בשל מגפת הקורונה המתמשכת.
השתתפות באירוע

יש לרכוש כרטיס כניסה בסך 1,599 דולר על מנת להיכנס לכנס. ניתן להשיג כרטיסים באמצעות הגרלה מקוונת. קיימות מלגות עבור סטודנטים וחברים בארגוני STEM (Science, technology, engineering, and mathematics). על המשתתפים להיות מגיל 13 ומעלה, וחברים בתוכנית Apple Developer.
עד 2007, מס' המשתתפים נע בין 2,000 ל-4,200; עם זאת, במהלך כנס WWDC 2007, סטיב ג'ובס ציין כי היו מעל 5,000 משתתפים. אירועי ה-WWDC שהתקיימו בין השנים 2008 ל-2015 היו מלאים לחלוטין, וכל הכרטיסים אליהם נמכרו מראש ל-5,000 משתתפים (5,200 כולל המשתתפים המיוחדים). ב-WWDC 2018 השתתפו 6,000 איש מ-77 מדינות, בהם 350 מקבלי מלגה.
תוכן

ה-WWDC מתקיים מדי שנה מיום שני עד שישי בשבוע אחד בחודש יוני. הכנס מורכב בעיקר מנאום מרכזי, מפגשי מצגת, התייעצויות "מעבדה" אחד על אחד ומפגשים ואירועים מיוחדים.
הכנס מתחיל בנאום המרכזי ביום שני בבוקר, של טים קוק ומנהלים אחרים של אפל (משנת 1998 ועד התפטרותו ומותו ב-2011, סטיב ג'ובס מסר את הנאום המרכזי, שהתקשורת כינתה לעיתים קרובות בשם "Stevenote"). בנוסף לבאי הכנס, בכנס משתתפת גם התקשורת, מכיוון שאפל מודיעה בו בקביעות הודעות לגבי מוצריה. חומרה שהוכרזה במהלך הנאום מוצגת לעיתים באולם הכנס לאחר מכן. אחרי הנאום המרכזי, בשעות אחר הצוהריים, מתקיים נאום Platforms State of the Union, בו מדגישים ומדגימים שינויים בפלטפורמות מפתחי התוכנה של אפל המפורטות בפגישות בהמשך השבוע. גם פרסי העיצוב של אפל (Apple Design Awards) מוכרזים ביום הראשון של הכנס.
מספר רצועות מפגש פועלות במקביל משלישי עד שישי. המצגות עוסקות בתכנות, בעיצוב ובנושאים אחרים ונעים בין רמת היכרות לרמת מתקדמים. כמעט כל המצגות המתוזמנות באופן קבוע מועברות על ידי עובדי אפל. מצגות אלה מוזרמות בשידור חי, וניתן לצפות בהקלטות לפי דרישה באתר Apple Developer ביישומי ה-iOS וה-tvOS של הכנס. מפגשי הצוהריים מועברים על ידי מגוון מרצים אורחים מומחי תעשיות הטכנולוגיה והמדע; מפגשים אלה אינם מוזרמים או מוקלטים. בעבר, כמה מפגשים כללו זמן של שאלות ותשובות, וסשן פופולרי של Stump the Experts ("הכה את המומחה") הציג אינטראקציה בין עובדי אפל למשתתפים.
במעבדות, שפועלות לאורך כל השבוע, מהנדסי אפל זמינים להתייעצויות אחד-על-אחד עם המפתחים בקהל. מומחי עיצוב ממשקי משתמש ונגישות זמינים גם להתייעצות בתיאום מראש.
אפל מארגנת מפגשים חברתיים במהלך הכנס לקבוצות שונות, כדוגמת נשים בטכנולוגיה או מפתחים המתעניינים בלוקליזציה או בלמידת מכונה. אירוע ה"Bash" (בעבר נקרא "Beer Bash") ביום חמישי בערב שמתקיים בפארק הסמוך כולל מוזיקה חיה, אוכל ושתייה לכל המשתתפים בני 21 ומעלה.
היסטוריה

| שנה | תאריכים | מקום האירוע |
| --- | --- | --- |
| 1987 |  | מרכז הכנסים סנטה קלרה |
| 1988 |  | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 1989 | 8–12 במאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 1990 | 7–11 במאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 1991 | 13–17 במאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 1992 | 11–15 במאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 1993 | 10–14 במאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 1994 | 16–20 מאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 1995 | 8–12 במאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 1996 | 13–17 במאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 1997 | 12–16 במאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 1998 | 11–15 במאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 1999 | 10–14 במאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 2000 | 15–19 במאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 2001 | 21–25 במאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 2002 | 6–10 במאי | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 2003 | 23–27 ביוני | מוסקון ווסט |
| 2004 | 28 ביוני–2 ביולי | מוסקון ווסט |
| 2005 | 6–10 ביוני | מוסקון ווסט |
| 2006 | 7–11 באוגוסט | מוסקון ווסט |
| 2007 | 11–15 ביוני | מוסקון ווסט |
| 2008 | 9–13 ביוני | מוסקון ווסט |
| 2009 | 8–12 ביוני | מוסקון ווסט |
| 2010 | 7–11 ביוני | מוסקון ווסט |
| 2011 | 6-10 ביוני | מוסקון ווסט |
| 2012 | 11–15 ביוני | מוסקון ווסט |
| 2013 | 10–14 ביוני | מוסקון ווסט |
| 2014 | 2–6 ביוני | מוסקון ווסט |
| 2015 | 8–12 ביוני | מוסקון ווסט |
| 2016 | 13–17 ביוני | אודיטוריום ביל גרהם סיוויק  מוסקון ווסט |
| 2017 | 5–9 ביוני | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 2018 | 4–8 ביוני | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 2019 | 3–7 ביוני | מרכז הכנסים סן חוזה |
| 2020 | 22–26 ביוני | כנס וירטואלי |
| 2021 | 7–11 ביוני | כנס וירטואלי |
היסטוריה > שנות ה-80

בכנס המפתחים WWDC 1989 הוכרזה מערכת ההפעלה System 7.
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21 > 2010

כנס המפתחים WWDC 2010 הוכרז ב-28 באפריל 2010 ונערך במרכז מוסקון ווסט בין התאריכים 7 ל-11 ביוני. אפל דיווחה כי הכרטיסים לכנס אזלו תוך 8 ימים מהיום שהוצעו לראשונה, למרות שהכרטיסים היו זמינים רק במחיר המלא של 1599 דולר (ב-2009 וקודם לכן ניתן היה לקנות כרטיסים בהנחת "משכימי קום" של 300 דולר). ב-7 ביוני 2010, ג'ובס הודיע על האייפון 4. כמו כן, ב-WWDC 2010 הוכרז גם על שינוי שם מערכת ההפעלה של מכשיר ה־iPhone, מ"iPhone OS" ל"iOS". גם האפליקציות FaceTime ו-iMovie לאייפון הוכרזו. הלהקה OK Go ניגנה בגני ירבה בואנה. המשתתפים קיבלו ז'קט שחור עם הכיתוב "WWDC" לאורך החלק הקדמי ועם המספר "10" תפור מאחור.[דרוש מקור]
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21 > 2011

כנס המפתחים WWDC 2011 נערך במרכז מוסקון ווסט בין התאריכים 6 ל-10 ביוני 2011. על פי הדיווחים, הכרטיסים לאירוע אזלו תוך 12 שעות בלבד לאחר ש-5,000 הכרטיסים הועמדו למכירה ב-28 במרץ 2011. מחיר הכרטיס נותר זהה גם מזה שהיה בשנת 2010, ונמכר תמורת 1,599 דולר. עם זאת, התמחור אחרי המכירה עבור כרטיס נע בין 2,500 ל-3,500 דולר. בנאום המרכזי חשפה אפל את תוכנת הדור הבא שלה: Mac OS X Lion, המהדורה השמינית העיקרית של Mac OS X; את iOS 5, הגרסה הבאה של מערכת ההפעלה הסלולרית המתקדמת של אפל המפעילה את ה-iPad, iPhone ואת ה-iPod Touch; ו-iCloud, שירות הענן העתידי של אפל. Michael Franti & Spearhead ניגנו ב-Bash בגני ירבה בואנה ב-9 ביוני. המשתתפים קיבלו ז'קט שחור הדומה לזה של השנה הקודמת, אך עם כיתוב "WWDC" קטן יותר מלפנים ועם המספר "11" תפור מאחור. זה היה האירוע האחרון של אפל שאירח ג'ובס.
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21 > 2012

כנס המפתחים WWDC 2012 נערך במרכז מוסקון ווסט בין התאריכים 11 ל-15 ביוני. מחיר הכרטיס נותר זהה לזה שהיה בשנת 2010, ונמכר תמורת 1,599 דולר. אפל שינתה את תהליך הרכישה בכך שדרשה לבצע רכישות באמצעות Apple ID המשויך לחשבון מפתחים בתשלום של אפל. הכרטיסים יצאו למכירה זמן קצר לאחר השעה 8:30 (EST) ביום רביעי, 25 באפריל 2012, ונמכרו תוך שעה ו-43 דקות. הנאום המרכזי הדגיש את ההשקה של יישום המפות, והכריז גם על דגמים חדשים של ה-MacBook Air ו-MacBook Pro, כולל אחד עם תצוגת רטינה. אפל הציגה גם את OS X Mountain Lion ו-iOS 6.
בשנים קודמות נדרשו המשתתפים להיות בני 18 לפחות. בשנת 2012, אפל שינתה דרישה זו ל-13 שנים לפחות לאחר שקטינה שקיבלה "בטעות" מלגת לסטודנטים בשנת 2011 עתרה בהצלחה לטים קוק לשמור את המענק. למרות השינוי, המשתתפים ב-Beer Bash עדיין חייבים להיות לפחות בני 18, ובני 21 כדי לצרוך אלכוהול, בהתאם לחוקים המקומיים והפדרליים. Neon Trees הופיעו ב-Bash ה-WWDC.
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21 > 2013

כנס המפתחים WWDC 2013 נערך בין התאריכים 10 ל-14 ביוני 2013 במרכז מוסקון ווסט. הכרטיסים הועלו למכירה בשעה 10:00 (PDT), ב-25 באפריל 2013, וכולם נמכרו תוך 71 שניות (דקה 1 ו-11 שניות). אפל הודיעה גם כי תעניק 150 כרטיסי מלגת סטודנט בחינם ב-WWDC 2013 למשתתפים צעירים, כדי שיהנו מהסדנאות הרבות של הכנס.
בנאום המרכזי חשפה אפל דגמים מעוצבים מחדש שלMac Pro, AirPort Time Capsule, AirPort Extreme ו-MacBook Air, והציגה את OX X Mavericks, iOS 7, iWork עבור iCloud, ושירות הזרמת מוזיקה חדש בשם Radio iTunes. ומפייר ויקנד הופיעו ב-Bash ב-13 ביוני, בגני ירבה בואנה. המשתתפים קיבלו מעיל רוח שחור עם האותיות "WWDC" לאורך החלק הקדמי, ועם המספר "13" תפור מאחור.
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21 > 2014

כנס המפתחים WWDC 2014 נערך בין התאריכים 2 ל-6 ביוני 2014 במרכז מוסקון ווסט. לראשונה ניתנה האפשרות לקנות כרטיסים באופן אקראי למפתחים שהיו חברים בתוכנית המפתחים של אפל בזמן ההכרזה על הכנס, ונרשמו באתר המפתחים של אפל. אפל העניקה גם 200 כרטיסי מלגת סטודנט בחינם. הנאום המרכזי התקיים ב-2 ביוני, ואפל חשפה כמה פריטי תוכנה חדשים, כולל iOS 8 – העדכון הגדול ביותר ל-iOS מאז יציאת ה-App Store, ו-OS X Yosemite, הכולל ממשק שעוצב מחדש בהשראת iOS. ההכרזות כללו את שפת התכנות החדשה סוויפט, ערכות מפתחים רבות וכלים ל-iOS 8, אך לא חומרה חדשה. באסטיל הופיעו בגני ירבה בואנה, והמשתתפים קיבלו מעיל רוח שחור עם האותיות "WWDC" לאורך החלק הקדמי, ועם המספר "14" תפור מאחור, יחד עם כרטיס מתנה ל-iTunes בשווי 25 דולר לציון השנה ה-25 לכנס.
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21 > 2015

כנס המפתחים WWDC 2015 נערך בין 8 ל-12 ביוני 2015 במרכז מוסקון ווסט שבסן פרנסיסקו. ההכרזות הגדולות היו התכונות החדשות של iOS 9, הגרסה הבאה של OS X בשם OS X El Capitan, עדכון התוכנה הגדול הראשון ל-Apple Watch, הופעת הבכורה של אפל מיוזיק ב-30 ביוני, ועל כך שהשפה סוויפט הופכת להיות תוכנה בקוד פתוח התומכת ב-iOS, OS X ו-Linux. ה-Beer Bash נערך בגני ירבה בואנה ב-11 ביוני, ו-Walk the Moon הופיעו שם.
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21 > 2016

כנס המפתחים WWDC 2016 נערך בין 13 ל-17 ביוני 2016 באודיטוריום ביל גרהם סיוויק ובמרכז מוסקון ווסט שבסן פרנסיסקו. ההכרזות באירוע כללו את שינוי השם של OS X ל"macOS", את הגרסה החדשה למערכת ההפעלה, בשם macOS Sierra, וכמו כן, עדכונים ל-iOS 10, watchOS 3 ול-tvOS 10. אפל הצהירה כי הנאום המרכזי יהיה הגדול ביותר אי פעם עבור המפתחים, כאשר אפשרו למפתחי צד-שלישי להרחיב את הפונקציונליות בהודעות, מפות וסירי. סיסקו מערכות ואפל הכריזו על שותפות ב-WWDC 2016. ממשקי API של סיסקו, שניגשים דרך Cisco DevNet, יהיו אמורים להיות בעלי יכולת פעולה הדדית רבה יותר עם Apple iOS ו-API.
הנאום המרכזי עסק יותר בעדכוני תוכנה ותכונות, ולא הוצגה חומרה חדשה. אפל הוציאה את אפליקציית Home שעובדת עם HomeKit כמרכז בקרה לכל יישומי צד-שלישי המספקים פונקציות לבית. כמו כן, Swift Playgrounds הוכרזה כאפליקציה בלעדית לאייפד המסייעת לאנשים צעירים ללמוד קוד באמצעות שפת התכנות של אפל סוויפט. ב-Bash שהתקיים באודיטוריום ביל גרהם סיוויק הופיעה הלהקה גוט שארלוט.
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21 > 2017

כנס המפתחים WWDC 2017 (מעוצב כ-WWDC17) נערך בין התאריכים 5 ל-9 ביוני 2017 במרכז הכנסים סן חוזה הממוקם בסן חוזה, קליפורניה, זו הייתה הפעם הראשונה מאז 2002 שהוועידה התקיימה בעיר. הכרזות תוכנה כללו את iOS 11, watchOS 4,macOS High Sierra ועדכונים ל-tvOS. הכרזות על חומרה כללו עדכונים ל-iMac, MacBook, ול-MacBook Pro, כמו גם הוכרז ה-iMac Pro החדש, iPad Pro בגודל 10.5 אינץ' והרמקול החכם, ה-HomePod. פול אאוט בוי הופיעו ב-Bash שהתקיים בפארק דיסקברי מידו ב-8 ביוני.
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21 > 2018

כנס המפתחים WWDC 2018 נערך בין התאריכים 4 ל-8 ביוני 2018, במרכז הכנסים סן חוזה הממוקם בסן חוזה, קליפורניה. ההכרזות באירוע כללו את iOS 12, macOS Mojave, watchOS 5 ועדכונים ל-tvOS. בדומה לשנת 2016, לא היו הכרזות חדשות בנוגע לחומרה. פאניק! אט דה דיסקו הופיעו ב-Bash בפארק דיסקברי מידו.
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21 > 2019

כנס המפתחים WWDC 2019 נערך בין 3 ל-7 ביוני 2019 במרכז הכנסים סן חוזה הממוקם בסן חוזה, קליפורניה. ההכרזות באירוע כללו את iOS 13, macOS Catalina, watchOS 6, tvOS 13, iPadOS, Mac Pro מהדור השלישי ו-Pro Display XDR. ויזר הופיעו ב-Bash בפארק דיסקברי מידו.
היסטוריה > העשור השלישי של המאה ה-21 > 2020

כנס המפתחים WWDC 2020 נערך, לראשונה, ככנס מקוון בלבד בגלל מגפת הקורונה המתמשכת. ההכרזות באירוע המקוון, שהתקיים ב-22 ביוני כללו את iOS 14,‏ iPadOS 14,‏ watchOS 7,‏ tvOS 14,‏ macOS Big Sur והמעבר של אפל למעבדי ARM מותאמים אישית עבור משפחת המחשבים האישיים שלהם, מקינטוש, כולל אב טיפוס של מק מבוסס ARM לשימוש המפתחים. צילומי הווידאו של האירוע הוקלטו באפל פארק בקופרטינו, קליפורניה.