stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היסטוריה של גרמניה במאה ה-18
מדינות קטנות יותר

ממערב לאוסטריה ופרוסיה ניצב החלק הנותר, הגדול, של גרמניה. קיומן של שתי המעצמות הגדולות מנע רפורמה רצינית במבנה הקונפדרציה של גרמניה; אך רפורמה של ממשלות המדינה והממשלות הפרטיות לא נכללה. התמונה הכללית הייתה מגוונת כמו המפה הפוליטית של האימפריה הרומית הקדושה, וקשה להכליל. אך רווח הרושם שבסך הכל, לאחר 1750 ובעיקר לאחר 1770, השתפר מעט מצבם הכללי של מעמד הביניים, הן מבחינה כלכלית והן מבחינה מדינית. רפורמות בוצעו במספר מדינות גדולות וקטנות. היו כמה שליטים הוללים, מרושעים ורפי-שכל, אבל היו גם כמה אישים מצטיינים. הביורוקרטים, גם אם לעיתים קרובות היו מושחתים, היו מוכשרים ומשכילים יותר מבעבר. סקסוניה נותרה בחזית הפעילות התרבותית הגרמנית, ופעילותה המסחרית והתעשייתית נותרה ניכרת; אבל מבחינה פוליטית, היא הואפלה על ידי שכנתה ברנדנבורג-פרוסיה. בוואריה הייתה ענייה במיוחד; זו הייתה ארץ כפרית עם חובות כבדים מאוד ומעט מרכזי צמיחה. בווירטמברג הוציא הדוכס כספים על ארמונות, פילגשים, חגיגות גדולות ומסעות ציד. בין הנסיכים הקטנים יותר, ניתן היה למצוא דמויות פוגעניות רבות, אך גם רבת יוצאות דופן, כגון וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג וקרל פרידריך, מרקיז באדן. תחת שלטונו של קרל פרידריך, חובב הנאורות, באדן נהנתה מכמה מהממשלות הטובות ביותר של המדינות הקטנות יותר. הצמיתות בוטלה ב-1783, אם כי הדבר נעשה בעיקר כדי למנוע תסיסה של איכרים ובריחה של איכרי באדן הבלתי חופשיים לברייסגאו השכנה לאחר שיוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ביטל את הצמיתות במחוז אוסטרי זה ב-1781
חלק גדול מגרמניה עדיין חי תחת שלטון הבישופים. התנאים בנסיכויות הכנסייתיות הללו היו מגוונים לא פחות מאלה של המדינות החילוניות. כל הבישופים היו נצר לשושלות השליטות או לאצולה הגבוהה והם ראו עצמם שליטים פוליטיים שחיו ופעלו בנוסח חברת החצר החילונית בת זמנם. גם תחושת האחריות שלהם ויכולת הניהול של השטחים שלהם השתנו מאוד. עם זאת, אפילו במיטבם, הם לא הצליחו להשיג את המשכיות השלטון שכמה מדינות שושלתיות החלו לרכוש.
בהסן-קאסל, שלט הרוזן פרידריך השני בין 1760 ל-1785 כעריץ נאור, וגייס כסף על ידי השכרת חיילים (שכונו "הסיאנים") לבריטניה הגדולה כדי לעזור להילחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית. הוא שילב רעיונות נאורות עם ערכים נוצריים, תוכניות קאמרליזם לשליטה מרכזית בכלכלה וגישה מיליטריסטית לדיפלומטיה.
נסיכות הבוחר מהנובר לא הייתה צריכה לתמוך בחצר מפוארת: שליטיה היו גם מלכי בריטניה והתגוררו בלונדון. ג'ורג' השלישי, שהיה גם נסיך-בוחר מ-1760 עד 1820, מעולם לא ביקר בהנובר. האצולה המקומית שניהלה את המדינה פתחה את אוניברסיטת גטינגן ב-1737; עד מהרה היא הפכה למרכז אינטלקטואלי ברמה עולמית.
חברה > אצולה

בחברה אגררית כבדה, הבעלות על הקרקע מילאה תפקיד מרכזי. אצילי גרמניה, במיוחד אלו במזרח – המכונים יונקרים – שלטו לא רק ביישובים, אלא גם בחצר הפרוסית, ובעיקר בצבא הפרוסי. יותר ויותר לאחר 1815, ממשלה פרוסית ריכוזית שבסיסה בברלין השתלטה על סמכויות האצילים, שמבחינת השליטה באיכרים הייתה כמעט מוחלטת. כדי לסייע לאצולה להימנע מחובות, הקימה ברלין מוסד אשראי למתן הלוואות הון ב-1809, והרחיבה את רשת ההלוואות לאיכרים ב-1849. כאשר הוקמה הקיסרות הגרמנית ב-1871, שלטה אצולת היונקרים בצבא ובצי, בבירוקרטיה ובחצר המלוכה; בדרך כלל הם קבעו מדיניות ממשלתית.
חברה > חיי האיכרים והכפריים

האיכרים המשיכו לרכז את חייהם בכפר, שם היו חברים בגוף תאגידי ועזרו לנהל את משאבי הקהילה ולפקח על חיי הקהילה. במזרח, הם היו צמיתים שהיו קשורים לצמיתות לחלקות אדמה. ברוב גרמניה, החקלאות התבצעה על ידי חקלאים חוכרים ששילמו דמי שכירות וביצעו שירותים מחייבים לבעל הבית, שהיה בדרך כלל אציל. מנהיגי איכרים פיקחו על השדות והתעלות וזכויות המרעה, שמרו על הסדר הציבורי והמוסר, ותמכו בבית משפט בכפר שטיפל בעבירות קלות. בתוך המשפחה קיבל הפטריארך את כל ההחלטות, וניסה לארגן נישואים מועילים לילדיו. חלק גדול מהחיים הקהילתיים של הכפרים התרכז סביב שירותי כנסייה וימי חג. בפרוסיה הגרילו האיכרים כדי לבחור מתגייסים שנדרשו על ידי הצבא. האצילים טיפלו בקשרים חיצוניים ובפוליטיקה עבור הכפרים שבשליטתם, ולא היו מעורבים בדרך כלל בפעילויות או החלטות יומיומיות.
בהיסטוריה הגרמנית האמנציפציה של הצמיתים הגיעה בין השנים 1770 ל-1830, כאשר האצולה בשלזוויג הייתה הראשונה שהסכימה לעשות זאת ב-1797, ואחריה חתמו המנהיגים המלכותיים והפוליטיים של דנמרק וגרמניה ב-1804 האיכרים, שכבר לא היו צמיתים, יכלו להחזיק באדמותיהם, לקנות ולמכור אותם ולהסתובב בחופשיות. האצילים אישרו; לעת עתה יכלו לקנות אדמות בבעלות האיכרים. הרפורמטור הראשי היה הברון וום שטיין (1757–1831), שהושפע מהנאורות, במיוחד מרעיונות השוק החופשי של אדם סמית. סופה של הצמיתות העלה את המעמד המשפטי האישי של האיכרים. הוקם בנק כדי שבעלי הקרקעות יוכלו ללוות כסף ממשלתי לקניית קרקע מאיכרים (האיכרים לא הורשו להשתמש בו כדי ללוות כסף לקניית קרקעות עד 1850). התוצאה הייתה שבעלי האחוזות הגדולים השיגו אחוזות גדולות יותר, ואיכרים רבים הפכו לחוכרים חסרי קרקע, או עברו לערים או שהיגרו לארצות הברית. שאר המדינות הגרמניות חיקו את פרוסיה לאחר 1815. בניגוד חריף לאירועים האלימים של המהפכה הצרפתית, גרמניה טיפלה ברפורמת הקרקע בדרכי שלום. בשלזוויג מילאו האיכרים, שהושפעו מהנאורות, תפקיד פעיל; במקומות אחרים הם היו פסיביים במידה רבה. ואכן, עבור רוב האיכרים, המנהגים והמסורות המשיכו ברובם ללא שינוי, כולל ההרגלים הישנים של הערכה כלפי האצילים שסמכותם המשפטית על תושבי הכפר נותרה חזקה למדי. למרות שהאיכרים כבר לא היו קשורים לקרקע, מערכת היחסים הפטריכיאלית הישנה בפרוסיה המזרחית נמשכה עד המאה ה-20.
הרפורמות האגרריות בצפון מערב גרמניה בשנים 1770–1870 הונעו על ידי ממשלות פרוגרסיביות ואליטות מקומיות. הם ביטלו את ההתחייבויות הפיאודליות וחילקו קרקע משותפת בבעלות קולקטיבית לנחלות פרטיות; וכך נוצרה כלכלה כפרית יעילה יותר מוכוונת שוק; התוצאה היא פריון גבוה יותר וגידול אוכלוסייה. היא חיזקה את הסדר החברתי המסורתי משום שאיכרים עשירים השיגו את רוב האדמה המשותפת לשעבר, בעוד שהפרולטריון הכפרי נותר ללא אדמה; רבים עזבו לערים או לאמריקה. בינתיים, חלוקת הקרקע המשותפת שימשה חיץ לשימור השלום החברתי בין אצילים לאיכרים. במזרח שוחררו הצמיתים, אך מעמד היונקרים שמר על אחוזותיו הגדולות וקיבל מונופול על כוחו הפוליטי.
בסביבות 1800 הולאמו המנזרים הקתולים, שהיו להם נחלות גדולות, ונמכרו על ידי הממשלה. בבוואריה הם שלטו ב-56% מהאדמה.
עידן הנאורות

לפני 1750, המעמדות הגבוהים הגרמנים פנו לעיתים קרובות לצרפת (או קודם לכן, איטליה) למנהיגות אינטלקטואלית, תרבותית ואדריכלית; צרפתית הייתה שפת החברה הגבוהה. עד אמצע המאה ה-18 ה"Aufklärung" (הנאורות) שינתה את התרבות הגבוהה הגרמנית במוזיקה, פילוסופיה, מדע וספרות. כריסטיאן וולף (1679–1754) היה החלוץ כסופר שפרש את הנאורות לקוראים הגרמנים; הוא נתן לגיטימציה לגרמנית כשפה פילוסופית.
יוהאן גוטפריד הרדר (1744–1803) פרץ דרך חדשה בפילוסופיה ובשירה, כמנהיג של תנועת Sturm und Drang של הפרוטו-רומנטיקה. קלאסיציזם ויימאר ("Weimarer Klassik") הייתה תנועה תרבותית וספרותית שבסיסה בויימאר שביקשה לבסס הומניזם חדש על ידי סינתזה של רעיונות רומנטיים, קלאסיים והנאורות. התנועה, מ-1772 עד 1805, כללה את הרדר וכן הפולימאט יוהאן וולפגנג פון גתה (1749–1832) ופרידריך שילר (1759–1805), משורר והיסטוריון. הרדר טען שלכל עם יש את הזהות המיוחדת שלו, שבאה לידי ביטוי בשפתו ובתרבותו. זה נתן לגיטימציה לקידום השפה והתרבות הגרמנית ועזר לעצב את התפתחות הלאומיות הגרמנית. מחזותיו של שילר ביטאו את הרוח חסרת המנוחה של דורו, שתיארו את מאבקו של הגיבור בלחצים חברתיים ובכוח הגורל.
המוזיקה הגרמנית, בחסות המעמדות הגבוהים, הגיעה לבגרות תחת המלחינים יוהאן סבסטיאן באך (1685–1750), יוזף היידן (1732–1809), וולפגנג אמדאוס מוצרט (1756–1791), ולודוויג ואן בטהובן.
בקניגסברג הנידחת ניסה הפילוסוף עמנואל קאנט (1724–1804) ליישב בין רציונליזם ואמונה דתית, חופש הפרט וסמכות פוליטית. עבודתו של קאנט הכילה מתחים בסיסיים שימשיכו לעצב את המחשבה הגרמנית – ולמעשה את כל הפילוסופיה האירופית – עד למאה ה-20.
הנאורות הגרמנית זכתה לתמיכתם של נסיכים, אריסטוקרטים ומעמדות הביניים, והיא עיצבה מחדש את התרבות לצמיתות.
הערות שוליים

1 2 3  Sheehan, James J. (1989). German History: 1770–1866. Clarendon Press. pp. 75, 207–291, 291–323, 324–371, 802–820. ISBN 978-0-19-822120-3.
1 2  Holborn, Hajo (1964). A History of Modern Germany: 1648–1840. pp. 291–302.
1 2  Sagarra, Eda (1977). A Social History of Germany: 1648–1914. pp. 140–154, 341–45. ISBN 9780841903326.
↑  For details on the life of a representative peasant farmer, who migrated in 1710 to Pennsylvania, see Bernd Kratz, "Jans Stauffer: A Farmer in Germany before his Emigration to Pennsylvania",Genealogist, Fall 2008, Vol. 22 Issue 2, pp 131–169
| היסטוריה של גרמניה |
| --- | --- | --- |
| היסטוריה מוקדמת | שבטים גרמאניים • נדידת העמים • הממלכות הברבריות • האימפריה הפרנקית | גרמניה |
| גרמניה של ימי הביניים | פרנקיה המזרחית • ממלכת גרמניה • האימפריה הרומית הקדושה | גרמניה |
| תחילת התקופה המודרנית | מדינות גרמניה במאה ה-18 • פרוסיה | גרמניה |
| הדרך לאיחוד | הקונפדרציה של הריין • הקונפדרציה הגרמנית • אביב העמים בגרמניה • הקונפדרציה הצפון-גרמנית | גרמניה |
| האיחוד והרייך הגרמני | הקיסרות הגרמנית • רפובליקת ויימאר • גרמניה הנאצית | גרמניה |
| גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה | אזורי הכיבוש בגרמניה • גירוש גרמנים לאחר המלחמה • היסטוריה של גרמניה המזרחית • היסטוריה של גרמניה המערבית • בריחת המוחות מגרמניה המזרחית • הגבול בין שתי הגרמניות • חומת ברלין • איחוד גרמניה המחודש • גרמניה אחרי האיחוד | גרמניה |
פורטל גרמניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565319205171  LCCN: sh85054566 
פרידריך השני, מלך פרוסיה (1712–1786)
מפה של לואיס דלרוצ'ט, שכותרתה מפת האימפריה של גרמניה: כולל כל המדינות המובנות תחת השם הזה עם ממלכת פרוסיה, 1782 לספירה
לאחר 1763 הפכה פרוסיה למעצמה אירופאית גדולה והחלה היריבות בין פרוסיה לאוסטריה על מנהיגות גרמניה
ארמון לודוויגסבורג בווירטמברג
"איכרים בטברנה" מאת אדריאן ואן אוסטד (בערך 1635), ב-Alte Pinakothek, מינכן
חצר המוזות של ויימאר, מחווה להארה ולקלאסיציזם של ויימאר המתאר את המשוררים הגרמנים שילר, וילנד, הרדר וגתה.
הקונפדרציה של הריין, קונפדרציה של מדינות חסות של הקיסרות הצרפתית הראשונה, התקיימה בין השנים 1806 ל-1813.
הגן הלאומי (טהראן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מכלול מבנים, קניין תרבותי 
 מיקום:  District 12 
 מדינה:  איראן 
 הקמה ובנייה
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות קאג'ארית, אדריכלות פהלווית 
 קואורדינטות:  35°41′16″N 51°25′01″E﻿ / ﻿35.687722222222°N 51.416833333333°E﻿ / 35.687722222222; 51.416833333333
  (למפת טהראן מוגדלת) הגן הלאומי(למפת טהראן רגילה) הגן הלאומי
 
הגן הלאומי (בפרסית: میدان مشق; בתעתיק לעברית מפרסית: באק-י מלי) או שער משרד החוץ הוא מתחם היסטורי וממשלתי בטהראן שבאיראן.
בעבר נקרא מידאן-י משק (בעברית: כיכר המצעד), המתחם שימש בעבר מטווח ירי צבאי בתקופת הקג'אר. לאחר מכן הוא הפך לפארק ציבורי לתקופה קצרה, ובסופו של דבר נבנו סביבו משרדים ממשלתיים חשובים ומוזיאונים.
במתחם נמצאים בניין מספר 9 של משרד החוץ (לשעבר "בית המשטרה"), האוניברסיטה לאמנות (לשעבר "בית הקוזקים"), המוזיאון הלאומי מאלכ, מוזיאון הדואר והתקשורת והמוזיאון הלאומי.
היסטוריה

השדה נבנה לראשונה כמטווח ירי, בתקופת שלטונה של השושלת הקאג'ארית. הוא שימש לחיל המצב הצבאי, והקוזאקים תרגלו בו מצעד צבאי. המקום התפתח בתקופת שלטונו של נאסר א-דין שאה קאג'אר, עם בניין חדש בשם "בית הקוזקים", שלאחר מכן עבר שינוי בתקופת שלטונו של מוזפר א-דין שאה קאג'אר.
תחת שלטונו של רזא שאה פהלווי משושלת פהלווי, המקום הפך לתקופה קצרה לפארק ציבורי, והשער המפורסם של המתחם נבנה על ידי מירזה מהדי חאן שאגגי לפני תחילת מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן נבנו סביב המתחם מבנים ממשלתיים חשובים, כמו: "בית המשטרה" (או "בית שהרבני") שנבנה עבור שהרבני (אנ'), ארגון האחראי על שמירת הביטחון בעיר.
גלריה

הגן הלאומי בשנות ה-60
השטח מול השער
האוניברסיטה לאמנות בטהראן (לשעבר "בית הקוזקים")
חלק מהמתחם של "בית הקוזקים" לשעבר
משרד החוץ (לשעבר "בית המשטרה")
מתחמי משרד החוץ
משרד ה-MFA איראן
שערי הגן הלאומי
הערות שוליים

↑  Iranshahr Encyclopedia of Architectural History (دانشنامه تاریخ معماری ایران‌شهر): The National Garden (باغ ملی)
הידריד

הידריד (באנגלית: Hydride) הוא יון שלילי של מימן (H-). המונח משמש גם לציון תרכובות של יון זה, ולעיתים תרכובות אחרות של מימן, בייחוד תרכובות אי-אורגניות.
סוגי הידרידים

הידריד אל-מתכתי - יצור לרוב תמיסה חומצית במים.
הידריד מתכתי - יצור לרוב תרכובת בעלת pH בסיסי במים. ההידרידים של המתכות אלקליות ומתכות אלקליות עפרוריות פולטים בדרך-כלל מימן בתגובה עם מים:  NaH_{(s)}+H_{2}O_{(l)}\rightarrow H_{2(g)}+Na_{(aq)}^{+}+OH_{(aq)}^{-}
הידרידים יוצאי דופן הם הידרידים היוצרים קשרי מימן (הידרידים שבהם קשורים היסודות חנקן, חמצן או פלואור למימן). ייחודם של הידרידים אלה הוא בכך שנקודות ההיתוך והרתיחה שלהם גבוהות בהשוואה להידרידים אחרים שאינם יוצרים קשרי מימן.
המים, החיוניים לחיים, הם ההידריד הנפוץ ביותר בכדור הארץ. בניגוד לרוב התמיסות המימיות של ההידרידים האל-מתכתיים, ה-pH של המים הוא נייטרלי.
השוואת נקודת הרתיחה

אלו הם ארבעה הידרידים מהשורה השנייה במערכה המחזורית והטורים שלהם עוקבים:
CH4 מטור רביעי.
NH3 מטור חמישי.
H2O מטור שישי.
HF מטור שביעי.
ההידריד הראשון, CH4, יוצר קשרי ואן דר ואלס ונקודת הרתיחה שלו היא 180- מעלות צלזיוס.
שלושת ההידרידים הבאים אחריו הם הידרידים היוצרים קשרי מימן ועל כן נקודת הרתיחה שלהם תהיה גבוהה יותר. נקודת הרתיחה של NH3 היא 25- מעלות צלזיוס. נק' הרתיחה של H2O היא 100 מעלות. נקודת הרתיחה של HF היא 25 מעלות.
ראו גם

הידרון, יון המימן החיובי +H.
ליתיום אלומיניום הידריד
הגן הורוד

| --- | --- |

 סינגל בביצוע שלומית אהרון
 מתוך האלבום אישי ואהובי
 יצא לאור:  נובמבר 1989
 שפה:  עברית 
 אורך:  5:09
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  צרויה להב
 לחן:  ירון בכר
 הפקה:  לואי להב
 
"הגן הורוד" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שלומית אהרון. את השיר הוציאה ביוני 1989 לאור חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השישית של אלבום הבכורה של הזמרת, אישי ואהובי.
על השיר

"הגן הורוד" נכתב והולחן על ידי צרויה להב וירון בכר. את הפקתו המוזיקלית ביצע לואי להב, שהפיק את רוב שירי האלבום. ב-14 בנובמבר 1989 נכנס למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' לראשונה במקום ה-23. ב-9 בינואר 1990 עלה לשיאו במקום השמיני. לבסוף, ב-27 בפברואר יצא מהדירוג לאחר עשרה שבועות צעידה רצופה. בדומה לשאר עטיפות סינגלי האלבום, גם זו של "הגן הורוד" מושפעת מעטיפת אישי ואהובי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1990)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1990)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1990)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1990)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | רשת ג' | 8 |  |
הערות שוליים

↑  המצעד השבועי של רשת ג', 14 בנובמבר 1989. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 9 בינואר 1990. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 27 בפברואר 1990. פזמונט
| שלומית אהרון |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אישי ואהובי • תקליט עברי • לאהוב יותר • כשתבוא תראה • שקט אמיתי |  |
| אלבומי מחזמר | ליידיס & ג'נטלמן • המופע המשותף עם הכל עובר חביבי • שלומית אהרון ושלושת הטנורים |  |
| אלבומי הופעה | דואט |  |
| אלבומי וידאו | שלומית אהרון ושלושת הטנורים |  |
| סינגלים | "אם תביט בי (עד עמקי נשמתי)" • "הגן הורוד" |  |
המכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל - חיפה

| --- | --- |

 מכללה
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־75 שנים)
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרופ' רנדה ח'יר-עבאס
 סגן נשיא:  ד"ר אימאן נחאס ד"ר אחמד בשיר ד"ר אסמאעיל סלמאן
 סגל:  240
 תלמידים
 כלל הסטודנטים:  2500
 סטודנטים לתואר ראשון:  2000
 סטודנטים לתואר שני:  500
 מיקום
 מיקום:  חיפה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°47′53″N 35°00′59″E﻿ / ﻿32.798083333333°N 35.016333333333°E﻿ / 32.798083333333; 35.016333333333
 Arabcol.ac.il
  (למפת חיפה מוגדלת) המכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל - חיפה(למפת חיפה רגילה) המכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל - חיפה(למפת הגליל המערבי רגילה) המכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל - חיפה(למפת הגליל המערבי מוגדלת) המכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל - חיפה
 
המכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל - חיפה (בערבית: الكلية الأكاديمية العربية للتربية في إسرائيل – حيفا) היא מכללה אקדמית לחינוך ולהכשרת מורים וגננות במגזר הערבי, השוכנת ברחוב החשמל בחיפה. המכללה הוקמה בשנת 1949, ובשנת 1996 קיבלה היתר מהמועצה להשכלה גבוהה להעניק תואר ראשון, בוגר בהוראה (.B.Ed) במספר מסלולים. בשנת 2010 קיבלה המכללה היתר להעניק תואר שני בחינוך (.M.Ed).
ראש המכללה היא פרופ' רנדה ח'יר-עבאס. במשך שנים רבות בתפקידים בכירים במכללה כיהן זכי כמאל.
חלל הפנים בכניסה למכללה הערבית לחינוך
בניין המכללה האקדמית הערבית לחינוך
במכללה לומדים כ-2,600 סטודנטים, ומלמדים בה כ-220 חברי סגל. בוגרי המכללה מהווים כמחצית מכלל עובדי ההוראה במגזר הערבי.
מסלולי לימוד

מסלולי הלימוד המוצעים במכללה הם:
מסלולי לימוד > תואר ראשון .B.Ed

מסלול גננות מלידה עד 6.
מסלול לגיל הרך וחינוך מיוחד
מסלול לבית הספר היסודי: ערבית, עברית, מתמטיקה ומדעים.
המסלול לבית הספר העל יסודי (ז'-י'): ערבית, עברית, אנגלית, מתמטיקה, מדעי המחשב, פיזיקה, כימיה וביולוגיה.
מסלול חינוך מיוחד (יסודי ועל יסודי מלידה-21).
מסלול המצוינים.
מסלולי לימוד > תואר שני > .M.Ed

חינוך מדעי: מדעי החומר, מדעי החיים, מתמטיקה.
חינוך לשוני: ערבית, עברית, אנגלית
הוראה ולמידה
לקויות למידה בשפה הערבית.
מסלולי לימוד > תואר שני > .M.Teach לבי"ס יסודי ולבי"ס על יסודי

מתמטיקה, מדעי המחשב, שפות: ערבית, עברית ואנגלית
הלמן-אלדובי

| --- | --- |

סמליל הלמן-אלדובי בית השקעות
 נתונים כלליים
 מייסדים:  רוני הלמן ואורי אלדובי
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־29 שנים)
 תאריך מיזוג:  14 יוני 2021
 ענפי תעשייה:  שירותים פיננסיים
 מוצרים עיקריים:  קרנות פנסיה, קרנות השתלמות, קופות גמל
 הכנסות:  122 מיליון ש"ח (2020)
 רווח תפעולי:  10.0 מיליון ש"ח (2020)
 רווח:  5.35 מיליון ש"ח (2020)
 הון עצמי:  179 מיליון ש"ח (2020)
 סך המאזן:  356 מיליון ש"ח (2020)
  
 www.hag.co.il
 
הלמן-אלדובי הוא בית השקעות ישראלי שהוקם בשנת 1995 על ידי רוני הלמן ואורי אלדובי. בית ההשקעות היה חברה ציבורית עד שנרכש על ידי הפניקס.
החברה, ששכנה בעבר בקומה ה-17 במגדלי ב.ס.ר 1 ברחוב בן-גוריון ברמת גן, ביצעה עסקה להעברת משרדיה למרכז עזריאלי באזור התעשייה של חולון בשנת 2015.
ביוני, 2021 נחתם הסכם מיזוג בין הלמן-אלדובי קופות גמל ופנסיה בע"מ לבין הפניקס אקסלנס פנסיה וגמל בע"מ ("הפניקס") במסגרתו הוסכם, על מיזוגן של החברות והעברת ניהולן של כלל הקופות לניהול הפניקס.
היסטוריה

בית ההשקעות הוקם בשנת 1995. ב-2004 הוקמה קרן הפנסיה הפרטית הראשונה. ב-2008 הועבר חלקית ניהול קופות הגמל של בנק יהב, תנועת המושבים ותנועת הפועל המזרחי. ב-2008 נרכשו קופות הגמל של בנק מרכנתיל דיסקונט על ידי "הדס ארזים קופות גמל בע"מ" בראשות לינדה בן שושן שבהמשך עזבה את המוסד. ב-2009 הועבר ניהול קופות הגמל של בתי הקולנוע לשליטה של הלמן-אלדובי.
ב-2010 החברה החלה לנהל את קופות הגמל של "אלומות ספרינט" ו"קרן ההשתלמות הסקטוריאלית של העיתונאים". ב-2011 הושלמה העברת הניהול של קופות הגמל וקרנות ההשתלמות של עובדי הקואופרציה הצרכנית אגודה שיתופית בע"מ ("קו-אופ") להלמן-אלדובי. ב-2012 אושר מיזוג פעילות קופות הגמל של חברת "אפסילון" לתוך הדס ארזים גמל.
בחודש אפריל 2013 איחד בית ההשקעות הלמן-אלדובי את כלל פעילותו של בית ההשקעות "הדס ארזים" לתוכו. ב־2018, "הלמן-אלדובי קופות גמל ופנסיה" ו-"IBI קופות גמל בע"מ" השלימו מהלך של מיזוג חברות. בחודש נובמבר 2016 נבחרה קרן פנסיה של הלמן-אלדובי על ידי רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון כאחת משתי קרנות ברירת המחדל הראשונות. היא נבחרה פעם נוספת באוקטובר 2018.
בחודש יולי 2017 הלמן-אלדובי הקימה את קרן ה-P2P הראשונה בישראל המשקיעה בתחום האשראי הצרכני בארצות הברית עם היתר לפרסום תשקיף ציבורי. בחודש יולי 2018 הלמן-אלדובי הושלם מיזוגה של חברת אי.בי.אי חברת ניהול קופות גמל וקרנות השתלמות בע”מ להלמן-אלדובי. היקף הנכסים המנוהלים בבית ההשקעות עומד בשנת 2019 על כ-63 מיליארד ש"ח. החברה משרתת כ-400,000 לקוחות, בקשת מוצרים הכוללת קופות גמל, קרנות השתלמות, קופות גמל אישיות (IRA), קרן פנסיה מקיפה, קרן פנסיה כללית, קרן פנסיה ותיקה, השקעות מתקדמות, ניהול תיקים ללקוחות פרטיים ומוסדיים וניהול תיקי השקעות עבור קרנות נאמנות.
בבית ההשקעות מועסקים מעל 250 עובדים. בחודש אוקטובר 2021 צפויה הלמן-אלדובי להתמזג לתוך חברת הפניקס ולהפוך לחברה אחת בשם "הפניקס פנסיה וגמל בע"מ".
ביוני, 2021 נחתם הסכם מיזוג בין הלמן-אלדובי קופות גמל ופנסיה בע"מ לבין הפניקס אקסלנס פנסיה וגמל בע"מ ("הפניקס")
היסטוריה > תחומי פעילות

ניהול קופות גמל
ניהול קופות IRA (קופות גמל בניהול אישי)
ניהול קרנות השתלמות
ניהול קרנות פנסיה חדשות וותיקות
ניהול פעילות השקעות מתקדמות - אלטרנטיבות לשוק ההון
ניהול תיקי השקעות ללקוחות פרטיים ומוסדיים
ניהול תיקי השקעות עבור קרנות נאמנות (קרנות הנאמנות בניהול איילון קרנות נאמנות בע"מ, ותיק ההשקעות שלהן מנוהל על ידי מנהל השקעות חיצוני – הדס ארזים ניהול תיקים בע"מ)
בית ההשקעות הלמן-אלדובי כפוף לממונה על שוק ההון ביטוח וחסכון במשרד האוצר ולרשות לניירות ערך.
תרומה לקהילה

זוכה אות מגן המילואים - בית ההשקעות הלמן-אלדובי הוא זוכה אות "מגן המילואים" - אות שר הביטחון למעסיקים ולחברות - לשנת 2011. האות הוא ביטוי הוקרה והערכה למעסיקים המקיימים כדרך שגרה מנגנונים ונהלים שתומכים בעובדיהם הנושאים בנטל שירות המילואים וביטחון המדינה.
קידום נוער - בית ההשקעות הלמן-אלדובי פועל באופן עצמאי במטרה לקדם בני נוער מהפריפריה ומשכונות מצוקה, ומאפשר לבני הנוער להשתלב באופן פעיל כעובדי החברה לכל דבר ועניין.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  הלמן-אלדובי: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  דותן לוי, הלמן־אלדובי וקבוצת קלי מצטרפים לפרברים, באתר כלכליסט, 12 בפברואר 2015
↑  הלמן-אלדובי קרנות פנסיה בע"מ, באתר הפנסיה שלי
↑  עמירם כהן, הלמן אלדובי תנהל את קופות הגמל של המושבים בהיקף 600 מיליון שקל, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2008
↑  שרון שפורר, הדס ארזים השלים רכישת קופות הגמל של מרכנתיל דיסקונט, באתר TheMarker‏, 22 באוגוסט 2010
↑  הדר רז, הלמן-אלדובי רוכש את קופות הגמל של אלומות, באתר כלכליסט, 25 בדצמבר 2009
↑  הלמן אלדובי תנהל את קופות הגמל של עובדי הקו-אופ, באתר גלובס, 18 בינואר 2012
↑  סהר אביב, קופות הגמל של אפסילון בשווי 460 מיליון ש' יועברו לידי הדס ארזים, באתר ביזפורטל, 22 באוגוסט 2012
↑  המיזוג הושלם: הלמן-אלדובי והדס ארזים מאחדים פעילות, באתר גלובס, 1 במאי 2013
↑  רחלי בינדמן, עכשיו זה רשמי: פעילות הגמל של אי.בי.אי תמוזג להלמן אלדובי, באתר כלכליסט, 30 בנובמבר 2017
↑  קרן פנסיה "ברירת מחדל", באתר "מיי גמל נט", 9 באוגוסט 2016
רון שטיין, ‏כצפוי: קרנות הפנסיה ברירת מחדל הן אלה של בתי ההשקעות, באתר גלובס, 14 באוקטובר 2018
↑  מיזוג הלמן אלדובי- שאלות ותשובות, באתר הפניקס
↑  מערכת עדיף, קבוצת הלמן-אלדובי זכתה ב"מגן המילואים", באתר פורטל עדיף, ‏21 ביוני 2011
| חברות שירותים פיננסיים והשקעות בישראל |
| --- | --- | --- |
| תאגידים סטטוטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון |  |
| בתי השקעות | IBI (מחזיקה גם בתמיר פישמן) • אימפקט • אינפיניטי • אלומות • אקסלנס נשואה • אלטשולר שחם • הלמן-אלדובי  • הראל השקעות • ילין לפידות • מגדל שוקי הון • מור • מיטב • פסגות • פעילים • קלאריטי |  |
| קרנות השקעות פרטיות | קרן פימי • קרן השקעות סקיי • קרן ריאליטי • קרן תשתיות ישראל  • קרן טנא •  פורטיסימו קפיטל |  |
| קרנות הון סיכון | TLV Partners • JVP • פיטנגו • קבוצת ברמ • ויולה ונצ'רס • תעוזה • בנצ'מרק ישראל |  |
| קרנות נדל"ן | ריט 1 • מגוריט • מניבים • סלע קפיטל |  |
| תעודות סל | תכלית תעודות סל • קסם מדדים |  |
| מוסד פיננסי חוץ-בנקאי | נאוי גרופ • פנינסולה • אמפא • מיכמן • טריא • מימון ישיר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309548405171 
סמלילו הקודם של בית ההשקעות
הידרוקסילציה

הידרוקסילציה היא תגובה כימית של הכנסת הידרוקסיל (OH-) לתוך תרכובת אורגנית. משתמשים בביוכימיה לתאר פעולה כימית של הכנסת כוהל OH- לתוך מולקולה בעל מטען חיובי,
תגובות הידרוקסילציה > הידרוקסילציות סינתטיות

התקנת קבוצות הידרוקסיל לתוך תרכובות אורגניות יכולה להיות מושפעת מזרזי מתכת שונים. זרזים רבים כאלה הם ביומימטיים, כלומר הם נוצרו בהשראת או נועדו לחקות אנזימים כגון ציטוכרום P450.
בעוד שהידרוקסילציות רבות מכניסות אטומי חמצן לקשרי C-H, חלק מהתגובות מוסיפות קבוצות OH למצעים בלתי רוויים. דיהידרוקסילציית שרפלס (אנ') היא תגובה כזו: היא הופכת אלקנים לדיולים (אנ'). קבוצות ההידרוקסי מסופקות על ידי מימן על-חמצני, שמתווסף על פני הקשר הכפול של האלקנים.
תגובות הידרוקסילציה > הידרוקסילציה ביולוגית

בביוכימיה, תגובות הידרוקסילציה מתאפשרות לעיתים קרובות על ידי אנזימים הנקראים הידרוקסילאזים. קשר C-H הופך לאלכוהול על ידי החדרת אטום חמצן לקשר C-H. סטויכיומטריות אופייניות להידרוקסילציה של פחמימן גנרי הן אלה:
כיוון ש- {\ce {O2}} עצמו הוא חומר הידרוקסילציה איטי ולא סלקטיבי, נדרשים זרזים כדי להאיץ את קצב התהליך ולהחדיר סלקטיביות.
הידרוקסילציה היא לעיתים קרובות השלב הראשון בפירוק תרכובות אורגניות באוויר. הידרוקסילציה חשובה בניקוי רעלים מכיוון שהיא הופכת תרכובות ליפופיליות למוצרים מסיסים במים (הידרופיליים) אשר מוסרים בקלות רבה יותר על ידי הכליות או הכבד ומופרשים. תרופות מסוימות (לדוגמה, סטרואידים) מופעלות או מושבתות על ידי הידרוקסילציה.
דוגמה: ויטמין C

ניתן להסביר בדוגמה של ייצור ויטמין C שנחוץ ליצירת החלבון קולגן, המאפשר יצירת רקמות ועצמות יציבות, ושומר על נימי הדם והשיניים. במקרה של חוסר קיצוני בוויטמין C עלולים לחלות במחלת הצפדינה, אך כיום מקרים כאלה מועטים. מחלה זו הייתה נפוצה בעבר אצל מלחים שלא אכלו פירות וירקות טריים במשך שהותם הארוכה בים.
ויטמין C משמש כתורם אלקטרונים (מחזר) לשמונה אנזימים שונים:
שלושה מהאנזימים משתתפים בהידרוקסילציה של קולגן. בתגובות אלו מתווספת קבוצת הידרוקסיל (OH) לחומצות האמינו פרולין וליזין, וכך מאפשרים למולקולת החלבון הזה לקבל את מבנה הסליל המשולש.
שניים מהאנזימים נחוצים לסינתזה של קרניטין (carnitine) הנחוץ להעברת חומצות שומן למיטוכונדריה, ליצירת ATP.
האנזים dopamine beta hydroxylase ההופך דופמין לנוראדרנלין
אנזים המוסיף קבוצת אמיד להורמונים פפטידים ומגביר כך את יציבותם
אנזים המשתתף במטבוליזם של טירוזין.