stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'וזף דה וילל
ראש הממשלה > צנזורה

בתקופת שלטונו העיתונות הייתה נתונה לפיקוח קפדני. חוק שעבר ב-1822 דרש קבלת אישור מוקדם מהממשלה לפרסום ידיעות והתיר לה לאסור על עיתונים להתפרסם בשל עבירות של פגיעה באינטרסים של המדינה, זאת חרף התנגדותו.
ראש הממשלה > החינוך הציבורי

וילל פתח במדיניות של התאוששות שהחלה באוניברסיטה שהייתה בעיניו חממה מסוכנת של תסיסה, ולשם כך נסגרה הפקולטה לרפואה למשך שלושה חודשים, גורשו 75 סטודנטים והוטלו סנקציות על פרופסורים ומרצים. בנוסף, הוחלט שעל החינוך היסודי יפקחו בישופים ובחינוך העל-יסודי כמרים ישמשו כמורים לפילוסופיה.
ראש הממשלה > התערבות בספרד

במדיניות החוץ הממשלה השיגה הצלחות וחיזקה את מעמדה, לדוגמה בעת המשלחת של מאה אלף בני לואי הקדוש לספרד. המערכה בספרד נגד המורדים הליברלים הסתיימה בהצלחה והחזירה את צרפת לרשימת המעצמות האירופיות. אחרי ההצלחה הצבאית, פיזר דה וילל את הפרלמנט ובבחירות השיגו המלוכנים רוב מוחלט, כשרק 15 מתוך 430 נציגים היו מהליברלים.
ראש הממשלה > ימי השיא

במאמציו לייצב את השלטון, דה וילל העביר חוק שקבע כי כהונת הפרלמנט תימשך 7 שנים. כמו כן הוא נקט במדיניות פיסקלית מאוזנת ולעיתים גם בעודף תקציבי. כמו כן הוא פעל לממן פרויקטים גדולים כמו שיפוץ נמל דנקרק.
בספטמבר 1824 נפטר לואי השמונה עשר וירש אותו שארל העשירי, שהוכתר בקתדרלת ריימס ב-29 במאי 1825.
ראש הממשלה > חוקים שנויים במחלוקת

ב-1825, בהשפעת הכנסייה, הועבר חוק שעודד הקמת קהילות דתיות וקבע עונש מוות למי שהואשם בחילול הקודש. דה וילל עשה מאמצים לרכך את נוסח החוק, והוא מעולם לא יושם, למעט במקרה בו אדם אחד נשפט לעבודות פרך לכל החיים על גניבה.
באפריל 1825 הועבר חוק לפיצוי המהגרים שעזבו את המדינה במהלך המהפכה ורכושם הולאם, ובסך הכל סכום הפיצויים עמד על 650 מיליון פרנק.
ראש הממשלה > תקופת הדמדומים

החל מ-1826 החלה הפופולריות של הרוזן דה וילל לרדת, והלוויות של מנהיגים ליברליים הפכו למפגן מחאה נגד הממשלה. במקרה אחר, המשמר הלאומי השתתף גם הוא במחאה, מה שהוביל לפירוקו המיידי, והגדיל את הפער בין הממשלה למעמד הביניים העירוני. כדי לתקן את המצב, ב-1827 רצה להרחיב את הפיקוח על העיתונות ודרש שמאמרים יועברו לאישור הממשלה חמישה ימים לפני פרסומם.
בנובמבר נערכו בחירות חדשות לפרלמנט, ותומכיו של ז'וזף דה וילל איבדו את הרוב, תוך שהליברלים השיגו את ראשות בית הנבחרים. דה וילל פינה את מקומו לטובת הליברל המתון ז'אן בטיסט דה מרטינק ב-4 בינואר 1828.
פרישה מהפוליטיקה

לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים, הפסיק לקחת בה עוד חלק פעיל, ואף סירב להצעה להתמנות לראש ממשלת הפיוס. עם זאת, הוא הוסיף לייעץ לחברי פרלמנט רבים שפנו אליו. גם לאחר מהפכת יולי ועלייתו לשלטון של לואי פיליפ, הוא נותר נאמן לבית בורבון, והתנגד לכל ניסיון להרחיב את זכות ההצבעה.
מותו

ז'וזף דה וילל נפטר ב-13 במרץ 1854 בגיל 80 באחוזתו בטולוז. הלווייתו התקיימה בקתדרלת טולוז.
חיים אישיים

ז'וזף דה וילל נישא ב-13 באפריל 1799 למלאני פאנון דבאסן, בתם של מתיישבים עשירים בראוניון, ונולדו להם חמישה ילדים.
חזון עזרא

| --- | --- |

 מידע כללי
 שפת המקור:  רובו בעברית, מעט ביוונית ובלטינית
 סוגה:  ספרות דתית, פסאודואפיגרפיה
 
חזון עזרא (עזרא הרביעי) הוא אחד מן הספרים החיצוניים לתנ"ך המיוחס לעזרא הסופר. בספר שישה-עשר פרקים. הספר לא נכלל בתנ"ך, נמצא בוולגטה, אך לא בקאנון של אף אחת מהכנסיות הנוצריות.
הספר זכה לכמה וכמה שמות. בוולגטה הוא מכונה עזרא ד' (או עזרא הרביעי), כהמשך לספרי עזרא ונחמיה המקראיים וספר עזרא החיצוני. יש המכנים אותו ספר עזרא השני, אך השם הנפוץ שלו בלעז הוא עזרא הרביעי. בתרגומים אחרים הוא מכונה ספר עזרא הראשון, בתרגומים הסורי והערבי ספר עזרא, אצל איש הדת קלימינס מאלכסנדריה עזרא הנביא, אהרן קמינקא מכנה אותו בשם "ספר חזונות אַסִּר שאלתיאל", ואילו אברהם כהנא מכנה אותו חזון עזרא. יש המכנים אותו, על שום תוכנו, "אפוקליפסה של עזרא".
בנוסחו הלטיני מונה הספר שישה-עשר פרקים, כאשר שני הראשונים בהם ושני האחרונים בהם הם ממקור נוצרי. לכן החליט אברהם כהנא, בתרגומו לעברית, בעקבות קמינקא, להשמיט את ארבעת הפרקים הללו, שמופיעים בתרגום ללטינית שנשתמר. גם במהדורת ליכט הושמטו הפרקים הללו.
תוכנו של הספר אפוקליפטי, והוא מתאר את חזון אחרית הימים.
חזון עזרא. בתרגומו של אברהם כהנא. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 1
שפת המקור, זמן חיבורו וזהות המחבר

החוקרים סבורים כי רוב הספר - פרקים ג-יד - נכתב במקורו בעברית. חלקים קטנים מפרקים אלה נכתבו אולי ביוונית. פרקים א-ב ופרקים טו-טז נכתבו כנראה במקורם בלטינית, ואינם חלק מהחיבור המקורי. בכל מקרה, המקור העברי אבד.
זהות מחבר הספר אינה ידועה. אברהם כהנא סבור כי היה זה יהודי שחי בתקופת חורבן הבית השני. הוא היה כנראה מבכירי הקהילה, אדם משכיל ביותר שהכיר את כל כתבי הקודש וגם את הספרים החיצוניים. נראה שהיה סופר במקצועו, ובחר לייחס את ספרו לעזרא מאימת הצנזורה הרומית. שמו האמיתי היה, לדעתו, שאלתיאל - שם שנוסף לספר כשלא היה חשש מן הרומים.
גדליה אלון סבור כי "ספר עזרא הרביעי[---] נכתב בארץ ישראל כשלושים שנה לאחר החורבן ואוצר בתוכו יסודות שנתרקמו ונהגו או אף נרשמו בימים הסמוכים לחורבן ספר שכל עצמו הועלה ממצוקת הפרובלמטיקה [---] שתקפה את הלבבות עם חורבן הבית ונכתב בידי [---] מן הקרובים לחכמים.
תוכן הספר

שני הפרקים הראשונים - הוכחת יושבי יהודה על חטאיהם ו"נבואה" (בדיעבד) על בואו של המשיח הוא בן אלוהים. פרקים אלה הם כאמור תוספות נוצריות לחיבור המקורי, והם הושמטו מתרגומי הספר לעברית.
החיזיון הראשון - שאלת חורבן ציון והצלחת בבל. אוריאל המלאך מסביר את האותות שיבשרו את סוף העולם הזה ותחילת העולם הבא, זאת רק לאחר שהנהגת העולם תהיה כתיקונה ותתמלא מכסת הצדיקים.
החיזיון השני - מה יהיה גורלם של המתים? המלאך מסביר שגורלם יהיה זהה לזה של החיים, וחוזר ומתאר את אותות הקץ.
החיזיון השלישי - השאלה על מספרם הקטן של הניצולים ביום הדין וגורל הצדיקים והרשעים.
החיזיון הרביעי - החוזה מקונן על חורבן ירושלים של מעלה וחורבן ירושלים של מטה.
החיזיון החמישי - נשר עולה מן הים ולו שלושה ראשים, שתים עשרה כנפיים ושמונה כנפיים זעירות. אריה יוצא מן היער ושואג אל הנשר. כנפי הנשר וראשיו נעלמים וגופו נשרף. מהו הנמשל? - הנשר הוא המלכות הרביעית שבחזון דניאל והאריה הוא מלך המשיח. העם בא לעזרא ומבקשו לא לעזבו.
החיזיון הששי - בן אדם יצא מן הים, אויביו באו להילחם איתו והוא ניצחם, אחר כך באו אליו המון אנשי שלום. הפתרון? אותו אדם הוא מלך המשיח, אויביו הם הגויים ואנשי השלום הם עשרת השבטים.
החיזיון השביעי - עזרא שומע מתוך הסנה מצווה לכתוב תשעים וארבעה ספרים, ומהם לפרסם עשרים וארבעה ולמסור את היתר בסתר לחכמי העם. הכוונה לעשרים וארבעה ספרי התנ"ך ולשבעים ספרים חיצוניים.
פרקים ט"ו וט"ז - נבואות נוצריות מאוחרות שהתווספו לספר, כנראה במאה השלישית לספירה. הן, נחשבות על ידי החוקרים לזיוף מאוחר ואינן מובאות בתרגום לעברית.[דרוש מקור].
הספר זכה לכמה תרגומים לעברית. הוא תורגם על ידי קמינקא, על ידי אברהם כהנא, כחלק מהמפעל של הספרים החיצוניים שלו, ובשנת תשכ"ח על ידי יעקב ליכט.
לקריאה נוספת

שמעון דובנוב, האפוקליפסות הישראליות האחרונות, בתוך:  דברי ימי עם עולם, תל אביב: הוצאת דביר, תשי"ח. בתרגום לעברית מאת ברוך קרוא (מהדורה ערוכה וסדורה מחדש יצאה לאור בתשל"ב). כרך ג', §12.
צפורה טלשיר, עזרא החיצוני - דיוקן של תרגום, דברי הקונגרס העולמי למדעי היהדות, תשמ"ב/ 1982, עמ' 47
אברהם כהנא, חזון עזרא, בתוך: הספרים החיצונים - חלק שני, תל אביב, תרצ"ז, עמ' 279–325.
א. ש. הרטום, חזיונות עזרא־שאלתיאל, בתוך: הספרים החיצונים, חזיונות, כרך ב, הוצאת יבנה תל אביב, עמ' 1–88 (ממוספר מחדש לאחר חזון ברוך).
יעקב ליכט, ספר חזון עזרא , מוסד ביאליק, ספריית דורות, תשכ"ח. תרגום, פירוש והערות לספר, כולל מבוא.
גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
א. קמינקא, ספר חזונות אסר שאלתיאל , תל אביב: דביר, תרצ"ו, תרגום, פירוש והערות לספר, כולל מבוא .
גצל קרסל, חזונות אסר שאלתיאל, דבר, - כולל סקירה ספרותית של הספרים החיצוניים, כ"ח בחשוון תרצ"ז, 13 בנובמבר 1936
עדנה ישראלי, "בני המשיח" (filius meus Christus) בספר עזרא הרביעי (חזון עזרא), אוהב שלום, 2005, (תשסה), עמ' 143–164
M.E. Stone, Fourth Ezra, Minneapolis 1990
עזרא באיור מימי הביניים
זכוכית סוכר

זכוכית סוכר (נקראת גם זכוכית פריצה או זכוכית אכילה) היא ערבוב של סוכר, סירופ תירס ומים. זכוכית הסוכר נראית כמו זכוכית אמיתית לפרק זמן קצר מרגע שהתקשתה, ולאחר פרק זמן זה היא מתעקמת ונמסה מכיוון שהיא היגרוסקופית. היא משמשת לביצוע פעלולים בקולנוע ובטלוויזיה במקום זכוכית אמיתית היות שהיא נשברת בקלות ופחות מסוכנת ממנה. בשל איבוד מראה הזכוכית האמיתי פרק זמן קצר לאחר ההתקשות, יש להשתמש בזכוכית סוכר בסמיכות ליציקתה.
חלל עבודה משותף

חלל עבודה משותף (המכונה באנגלית: Coworking Space) הוא סביבת עבודה שבה מתאספים פרטים וחברות שונות, לרוב קטנות, לשם פעילות עסקית, כתחליף לעבודה מהבית או שכירת משרד. חללי העבודה המשותפים מציעים לרוב שירותים נוספים כגון חדרי ישיבות, מטבח, לובי ושירותים משרדיים. רבים מחללי העבודה גם משמשים לאירועים עסקיים וחברתיים.
חלל עבודה משותף, אינו רק מקום פיזי לעבודה, ולעיתים נבנית סביבו קהילה. חלל עבודה משותפים נוטים להתחלק לשתי קבוצות: חללי עבודה הממוקדים בנדל"ן, ועיקר הפעילות שלהן היא בהשכרת עמדות עבודה ומשרדים, והקבוצה השנייה ממוקדת בקהילה. ניתן גם להבחין בין חללי עבודה משותפים לבין חממות או אקסלרטורים. האחרונים אינם תואמים למודל העבודה המשותף, מכיוון שאין בהם מאפיינים של חיברות ושיתופיות. חלק מחללי העבודה גם ממוקדים בנישות או התמחויות, כגון חלל עבודה Wisdom בקליפורניה, המשלב מדיטציה, מיידנפולנס ויוגה. חלל העבודה The Wing נוסד כדי "לקדם זן מסוים של נשים", וחלל העבודה Work and Play בניו ג'רזי, כולל מעון לילדים.
קהל היעד של חללי העבודה המשותפים

לחללי העבודה המשותפים מגיעים בעיקר יזמים, פרילאנסרים, בעלי מקצועות חופשיים, הייטק, אנשי שיווק ופרסום דיגיטלי, חברות עסקיות, סטארט-אפים ועוד, עושים בחלל שימוש אופרטיבי יומיומי לשם תפעול צעדיהם הראשונים: החל בתשתיות של מקום עבודה, ציוד, מחשבים, חשמל ומים, ועד חדר ישיבות ומתחמים המיועדים לפגישות עבודה.
אותם גורמים משלמים שכירות משתנה למפעילי חללי העבודה, בין אם אלו ניתנים כשירות לקהילה על ידי גורמים ממשלתיים או עירוניים, ובין אם גורם עסקי.
בין הסיבות הנעוצות למספרם ההולך וגדל של חללי העבודה בעשור השני של המאה ה-21 ניתן למנות את התמורות של סביבת העבודה המודרנית – המעניקה את האפשרות לעבוד בכל זמן ובמספר מקומות בעולם. סיבה נוספת היא הצמיחה הגבוהה במספר היזמים, הפרילאנסרים והחברות השונות שבתהליכי הקמה – אשר מתחמי העבודה מהווים פתרון מצוין בעבורם. אוכלוסיות אלו יכולות לצאת מהבית ולהנות מסביבה עסקית מתקדמת ומאובזרת, בלי התחייבות לחוזה שכירות ארוך טווח.
לאור התרחבות המגמה של פתיחת חללי עבודה נוספים בעיר החלו לקום אתרים שמאגדים את כל חללי העבודה המשותפים במקום אחד כך שיזמים, חברות עסקיות וסטארטאפים יוכלו לקבל את התמונה המלאה של כל המשרדים המוצעים בעיר שבהם הם ממוקמים.
יתרונות חללי עבודה

שימוש במרחב עבודה שיתופי מאפשר למקצוענים מתחומים שונים לעבוד תחת אותה קורת גג ועל ידי כך להכיר זה את זה (נטוורקינג). מפגשים אלו יכולים להיות בסיס פורה ליזמות ורעיונות חדשים. גישה זו מקובלת מאוד ברחבי העולם וישנם חללי עבודה רבים אשר מארגנים מפגשי שיתוף פעולה וזאת כדי לקדם את הקהילה המתפתחת תחת החלל העבודה השיתופי.
אדם הבוחר לעבוד מתוך מתחם עבודה יכול להשקיע את עיקר זמנו בפיתוח העסק שלו ופחות באדמיניסטרציה. הוצאות המשרד, מדפסות, ריהוט, אינטרנט, ניקיון וכדומה הוא מקבל כחלק מהשירות שמציעות החברה שמספקת את חלל העבודה המשותף. מטרה משנית של חלל העבודה המשותף היא יצירת קהילה עסקית- חברתית.
שיטות תשלום ומודלים עסקיים

ישנם מודלים עסקיים שונים העונים על מגוון צרכים משתנים של לקוחות. רוב חללי העבודה המסורתיים מציעים מנוי חודשי או שנתי בלבד וזאת כדי ליצור סביבת עבודה קבועה עבור הלקוחות. בנוסף ישנם חללי עבודה אשר מציעים מרחב עבודה שיתופי לפי שעה או יום, וזאת כדי לאפשר סביבת עבודה יותר פתוחה ודינמית וכמובן כדי להוזיל עלויות ללקוחות מכיוון שסטודנטים ויזמים רבים בתחילת דרכם לא זקוקים לשירותי משרד יום יומיים. שיטה נוספת היא למכור ארנק דיגיטלי אשר נותן את האפשרות לתשלום לפי שימוש בלבד.
ניהול חללי עבודה

בעבר חללי עבודה רבים היו עושים שימוש בכלים רבים ועבודה ידנית על מנת לתפעל את השימוש בחללים. בשנת 2017 הוקמה חברת התוכנה כשירות Spacebring (לשעבר andcards) והייתה לאחת החברות הראשונות המספקות תוכנה לתפעול וניהול חכם של השימוש במשרדים המשותפים, התוכנה איפשרה לבעלי הנכסים לנהל את החשבונות של הלקוחות, כניסה עצמאית ללא מגע אדם, הזמנת עמדות עבודה, הזמנת חדרי ישיבות, הטבות ואירועי קהילה.
חללי עבודה משותפים בישראל

בישראל יש כיום יש יותר מ-40 אלף מ"ר המוגדרים כחללי עבודה משותפים (כ-200 מתחמים, בשטח ממוצע של 200 מ"ר בלבד). על פי אתר ספייסנטר, נכון לשנת 2022, ישנם בישראל למעלה מ־260 חללי עבודה משותפים. "האב תל אביב" שהוקם בשנת 2010 נחשב למתחם העבודה השיתופי הראשון בישראל, אשר ממוקם בבית מעריב בתל אביב. ההאב הציע מתחם עבודה שיתופי לצד קהילה עסקית תומכת. בשנת 2010 גם הקים היזם הישראלי אדם נוימן את שטח עבודה שיתופי ראשון בניו יורק בשם Green Desk שלאחר מכן הפך ל-WeWork, אשר מפעילה כיום למעלה מ־750 מתחמים ב־38 מדינות.
חללי העבודה בישראל התפתחו סביב מודלים שונים, כולל חללי עבודה מתמחים כגון מתחם עבודה לעורכי דין או לעמותות. קיימים בישראל חללי עבודה בתפעול של עיריות, כגון "הספרייה" בתל אביב, או "העגורן" של רעננה. לרוב אלה גם משלבים חממה לטיפוח סטרטאפים.
ראו גם

משרד
WeWork
Spacebring
שיטת השולחן החם
לקריאה נוספת

גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש - סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "קיבוץ 2.0", עמ' 334–339
הערות שוליים

↑  מוטי דטלקרמר ורותם זילברברג, ‏חללי עבודה משותפים הפכו לטרנדיים, אבל האם הם משתלמים?, באתר גלובס, 15 באפריל 2018
זיזף הצוף

| זיזף הצוף |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: זיזפיים
סוג:: זיזף הצוף
מינים
  15 
שם מדעי
 Lonchophylla ‏תומאס, 1903

זיזף הצוף (שם מדעי: Lonchophylla) הוא סוג של עטלף קטן-בינוני במשפחת הזיזפיים, הכולל 15 מינים, החיים בקצה אמריקה המרכזית ובאמריקה הדרומית. הסוג תואר מדעית לראשונה בשנת 1903 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס, ומשמעות שמו המדעי היא ״עלה חנית״.
תיאור

לזיזף הצוף ראש גדול, גוף קומפקטי וזנב זעיר. חוטמו ארוך, צר ומחודד, ומותאם להיכנס לתוך תפרחות. האוזניים קצרות ומשולשות עם צפירים זעירים, והעלה האפי שלו משולש, זקוף ודמוי זיז. השפתיים גדולות, והלשון ארוכה וחלקה עם חריצים ייחודיים בשני הצדדים שמותאמים לשאיבת צוף מפרחים. למרות התזונה, השיניים עדיין מפותחות למדי עם חותכות וניבים גדולים.
אורך הראש והגוף 45–83 מ״מ, אורך הזנב 5–11 מ״מ, אורך הזרוע 30–48 מ״מ ואורך האוזניים 14–19 מ״מ. המשקל נע בין 10 ל-23 גרם בהתאם למין.
הפרווה הקטיפתית של זיזף הצוף צפופה ורכה. צבעה משתנה בהתאם למין, ועשוי להיות חום קפה, שוקולד, זהוב, צהבהב, אפרפר, אוכרה, אפרסק, כתום-תפוז, אדמוני או שילוב בין הצבעים הללו. הכנפיים שחורות או סגלגלות, הפנים, הלוע והזרועות בצבע ורוד או בורדו, וקצות האוזניים והעלה האפי שחרחרים.
תפוצה וביולוגיה

הזיזפים הננסיים מצויים באמריקה הדרומית והמרכזית, וחיים בבתי גידול לחים דוגמת יערות גשם הרריים, טרופיים וסב-טרופיים, יערות מנגרובים, סוואנה טרופית ומטעים, לרוב בסמיכות לנהרות, נחלים או ביצות. במהלך היום הם ישנים בבדידות או בקבוצות קטנות בשקעי עצים וסלעים, ויוצאים לתור אחר מזון בלילה.
כפי שמרמז שמם, המינים בסוג ניזונים בעיקר מצוף ואבקנים שאותם הם מלקטים מתפרחות, ובמידה פחותה ניזונים גם מפירות וחרקים. בשל כך, הם משמשים כמאביקים חשובים עבור צמחים הפורחים בלילה. הארגון החברתי מורכב כנראה מהרמון של זכר ומספר קטן של נקבות. הזיזפית מביאה לעולם צאצא יחיד מדי שנה לאחר היריון של מספר חודשים, וההמלטה מתרחשת לרוב בתקופות שבהם יש מזון בשפע. מעבר לכך, אין מידע רב על האקולוגיה והביולוגיה של הסוג.
מנגנון שאיבת צוף

אף על פי שקיימים עטלפים רבים שניזונים מצוף (בפרט ממשפחות הזיזפיים ועטלפי הפרי) ורבים מהם גם בעלי לשון ארוכה, זיזף הצוף נבדל מהם בכך שלשונו מותאמת בצורה מורפולוגית לאיסוף צוף. לכל העטלפים האחרים, יש בקצה הלשון גבשושיות זעירות דמויות שיער שבאמצעותן הם מלקקים וסופגים את הצוף מהפרחים; אצל זיזף הצוף לעומת זאת, הלשון חלקה לגמרי, ובמקום גבשושיות יש לה חריצים עמוקים בצדדים שיוצרים מנגנון שאיבה ייחודי שאינו ידוע אצל אף יונק אחר: באמצעות תנועה פריסטלטית בחריצי הלשון, מופעלת נימיות בתוך הוואקום של הפרח, והצוף זורם מעלה לאורך החריצים עד לתוך פיו של הזיזף.
מנגנון השאיבה הייחודי, מאפשר לזיזף הצוף לתקוע את הלשון בתוך מקור הצוף ולינוק ממנו, לעומת עטלפים אחרים שצריכים להזיז את הלשון שוב ושוב בתוך התפרחת כדי ללקק או לספוג את הצוף. בשל כך, יש הבדלים בבחירת סוג הפרחים: זיזף הצוף מעדיף פרחים שבהם יש מאגר צוף מרכזי, בעוד שעטלפים אחרים מעדיפים צמחים שבהם הצוף מפוזר בין חלקי הפרח. מאידך, מנגנון השאיבה גורם לזיזף הצוף לשאוב בעיקר צוף דליל בסוכר ובעל רמת צמיגיות נמוכה.
מנגנון השאיבה הייחודי נבדק ואומת רק אצל זיזף הצוף, אולם ההערכות שהוא קיים גם אצל הסוגים: זיזף ערמוני, זיזף חוטמני וזיזף ויירה עקב מורפולוגיה דומה של הלשון.
מינים

בסוג 15 מינים, האחרון שבהם תואר ב-2015:
זיזף צוף בוקרמן (Lonchophylla bokermanni)
זיזף צוף קדנה (Lonchophylla cadenai )
זיזף צוף צ׳וקואני (Lonchophylla chocoana)
זיזף צוף דקייסר (Lonchophylla dekeyseri)
זיזף צוף פסיפי (Lonchophylla fornicata)
זיזף צוף הנדלי (Lonchophylla handleyi)
זיזף צוף מערבי (Lonchophylla hesperia)
זיזף צוף בלתי-צפוי (Lonchophylla inexpectata)
זיזף צוף גולדמן (Lonchophylla mordax)
זיזף צוף אורצ׳ס (Lonchophylla orcesi)
זיזף צוף מזרחי (Lonchophylla orienticollina)
זיזף צוף פטון (Lonchophylla pattoni)
זיזף צוף פרצ׳י (Lonchophylla peracchii)
זיזף צוף כתום (Lonchophylla robusta)
זיזף צוף תומאס (Lonchophylla thomasi)
זיזף צוף דקייסר.
זיזף צוף גולדמן ניזוף מצוף של קקטוס.
זיזף ויירה

זיזף ויירה (שם מדעי: Xeronycteris vieirai) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, שאנדמי למזרח ברזיל ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא התגלה בשנת 2005 ותואר מדעית על ידי צמד חוקרים ברזילאים על בסיס דגימה שנמצאה במוזיאון לזואולוגיה בסאו פאולו. החלק הראשון של שמו המדעי משמעותו "עטלף יבש" בהתייחסות לבית הגידול היוצא דופן שלו; החלק השני הוא על שמו של הביולוג הברזילאי קרלוס ויירה. זיזף ויירה דומה מאוד מבחינה חיצונית לזיזף החוטמני.
תיאור

לזיזף ויירה גוף קטן, ראש צר וחרוטי עם חרטום מוארך במיוחד. אוזניו קצרות ומשולשות עם צפירים קטנים. העיטור האפי שלו בצורת ראש חץ שנטוי קדימה, ללא דיסקית סביב הנחיריים. השפה התחתונה ארוכה מן העליונה ועליה שתי כריות בשרניות ישרות. הלשון ארוכה במיוחד ומכוסה בגבשושיות. הזנב קצר ומכוסה בכנף הזנב הגדול. אורך זרועותיו של זיזף ויירה 35–38 מ״מ, אורך זנבו 6–8 מ״מ ואורך אוזניו 10–12 מ"מ; מידות הגוף האחרות אינן ידועות.
הפרווה של זיזף ויירה צפופה וגסה. צבעה הכללי בז', חום קרם, חום אפרורי או חום בהיר, והיא שזורה בשיער אפור וצהוב. הגחון בהיר משאר הגוף והפנים והגב עשויים להיות כהים יותר. הכנפיים שחורות, העיטור האפי וקצות האוזניים שחרחרים, והשפתיים, פנים האוזניים, הזרועות והרגליים בצבע בורדו.
תפוצה וביולוגיה

זיזף ויירה אנדמי למזרח ברזיל, וטווח התפוצה המשוער שלו נופל בתחומי המדינות הברזילאיות: באהיה, סרז'יפה, פרנמבוקו, פאראיבה וכנראה גם בקצה הצפוני של מינאס ז'ראיס. בית הגידול של המין מורכב מסוואנת-שיחים קוצנית צחיחה למחצה ומיוערת בדלילות באזור הקטינגה (חלק מהסרטאו), לצד יערות יבשים על מחשופי אבן גיר. הפלורה בבית הגידול שלו נשלטת בעיקר על ידי צמחים ממשפחות הברומליים וצבריים.
בהתחשב באנטומיה שלו, זיזף ויירה ניזון בעיקר מצוף, אבקנים ואולי גם מחרקים; הקקטוסים תופסים חלק נכבד מהתזונה שלו. הוא פעיל בלילה, ומבלה את שעות היום במערות בקבוצות של כ-20 פרטים לצד מיני עטלפים אחרים (זיזף פירות, זיזף טונאטיאו, זיזף ארך-לשון, אשמן כלבי ועטלף חסר-אגודל). זיזף ויירה מתרבה לאורך השנה, עם שיאים בעונה היבשה בין יוני לדצמבר. הזיזפית ממליטה צאצא אחד בכל פעם. מעבר, לכך אין מידע נוסף אודות האקולוגיה של המין.
מצב

זיזף ויירה מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין חסר נתונים (DD), בשל היותו מין חדש יחסית שטרם נחקר היטב, והעדפות בית הגידול שלו כמו גם טווח תפוצתו המדויק אינם ידועים עדיין. המין סובל מאובדן בית גידול נרחב לטובת החקלאות המקומית, כריית מינרלים והקמת טורבינות רוח וסביר להניח שאוכלוסייתו נמצאת בירידה. נדרשים מחקרים ביולוגיים נוספים בכדי להעריך את מצבו ולייצר תוכניות שימור עבורו.
הערות שוליים

↑  זיזף ויירה באתר הרשימה האדומה של IUCN
חזון מצרים 2030

חזון מצרים 2030 (בערבית: رؤية مصر ٢٠٣٠) הוא חזון לאומי שהושק בפברואר 2016 על ידי ממשלת מצרים והוצג על ידי הנשיא המצרי, עבד אל-פתאח א-סיסי. החזון מחולק לשמונה יעדים לאומים עיקריים שאמורים להתממש עד לשנת 2030.
החזון עוסק בעידוד חדשנות, השגת צדק מרחבי, הורדת קצב הילודה, פיתוח עסקים קטנים ובינוניים, עידוד יזמות עסקית והעצמת נשים ובני נוער. בנוסף לכך, בינואר 2021 הצהיר דוקטור מוחמד נופאל, מומחה טכנולוגי למידע ולתקשורת מצרי כי מצרים נעה בכיוון הנכון לעבר טרנספורמציה דיגיטלית בכל התחומים במדינה, דבר המצביע על כך שחזונה של מצרים בעניינים דיגיטליים עת עתה 2030.
פרויקטים

מאז ההכרזה על אסטרטגיית חזון מצרים 2030, נקטה המדינה מאז 2016 צעדים מרובים על ידי מימון מגה-פרויקטים חדשים ברחבי מצרים ולכולם היו יעדים שונים אף שהם חלק מחזון 2030.
בירת מצרים החדשה עיר הבירה החדשה של מצרים היא הפרויקט הגדול ביותר במצרים המודרנית, הכולל רבים מהפרויקטים הגדולים המתוכננים והמצויים של מצרים בהקמה. פרויקטים עצומים אלה כוללים את המגדל האייקוני, האוקטגון, אובליסק הבירה, פארק הנהר הירוק, מסגד אל-פתאח אל-עלים, קתדרלת המולד של ישו ורובע העסקים המרכזי של העיר, עיר אולימפית ואף נמל תעופה בינלאומי שהוקם במטרה לשרת את העיר.
פרויקטים > ייצור צבאי מקומי

משרד הייצור הצבאי של מצרים (ער') פיתח תוכנית משולבת לפיתוח מערכת הייצור הצבאי במצרים. בתוכנית תושקע על פי התכנון כ-465,000,000 דולרים והיא נועדה לענות על צורכי צבא מצרים ולכוון את עוקף המערכות שנותרו בידיו לייצוא למדינות בעולם.
פרויקטים > קהיר איי

קהיר איי (אנ') הוא גלגל ענק שמתכונן לקום בקהיר ומטרתו תהיה להגביר את התיירות במצרים, זאת לאור העובדה שהגלגל יהיה גלגל הענק הגדול באפריקה ועל פי התכנון כ-2.5 מיליון אנשים יבקרו מדי שנה לאחר פתיחתו ב-2022.
הערות שוליים

↑  "Learn about the economic development axis in Egypt Vision 2030". بوابة الفجر (בערבית).
↑  "What are the features of Egypt Vision 2030?". CNBC (בערבית).
↑  "Sustainable Development Strategy: Egypt vision 2030". Green Growth Knowledge Platform (באנגלית).
↑  "Egypt's Vision 2030". Ministry of Planning and Economic Development | mped.gov.eg.
↑  "Egypt's Strategy for Sustainable Development (Egypt Vision 2030)". State Information Service | www.sis.gov.eg (בערבית).
↑   אי-פי, מצרים יוזמת תוכנית שאפתנית להורדת הילודה עד 2030, באתר הארץ, 10 ביוני 2015
↑  "Egypt Vision 2030: Big plans, fuzzy on the details". Mada Masr (באנגלית).
↑  "Egypt's Vision 2030". Egypt's Projects Map (בערבית).
↑  "Information technology expert: Egypt is moving in the right direction towards digital transformation | Egypt Vision 2030". www.almasryalyoum.com (בערבית). נבדק ב-2021-01-03.
↑  "EGP 7.3bn allocated to developing Egypt's military production". Daily News Egypt.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חסידות סטרוז'ניץ

| --- | --- |

רבי אשר מרדכי ממאשלוי (מימין) עם רבי שמואל יעקב קאהן
 שורשים, סיווג והנהגה
 קבוצה:  תנועת החסידות
 מקום ייסוד:  סטורוז'ינץ 
 מייסד:  ישכר בער רוזנבוים 
 
חסידות סטרוז'ניץ היא חסידות רומנית מגזע נדבורנה, אשר נוסדה בשנות ה-20 של המאה ה-20. האדמו"ר הראשון היה רבי ישכר בער רוזנבוים, בנו השני של רבי איתמר רוזנבוים מנדבורנה.
תולדות החסידות > הדור הראשון

רבי ישכר בער רוזנבוים נולד בכ"ב באלול תרס"ד (1904) בצ'רנוביץ לרבי איתמר רוזנבוים האדמו"ר מנדבורנה. היה חתנו של דודו זקנו רבי ישכר בער מסאטמר (בנו של רבי מרדכי לייפר מנדבורנה). בשנת תרפ"ה עבר לסטרוז'ניץ שבבוקובינה (אז ברומניה, כיום באוקראינה) והחל לכהן באדמו"רות. אחרי מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית שם התפרסם כאדמו"ר מסטרוז'ניץ. נפטר בכ"ח בטבת תשמ"א.
תולדות החסידות > הדור השני

בניו של רבי ישכר בער כיהנו כאדמו"רים בחייו.
בנו רבי אשר מרדכי מקליבלנד-סטרוז'ניץ נישא לבתו היחידה של דודו רבי מאיר לייפר מקליבלנד (בנו של רבי ישכר בער מסאטמר). ירש את חמיו שנפטר בשנת תש"א ונקרא אדמו"ר מקליבלנד. כיהן כאדמו"ר בוויליאמסבורג. נפטר בח' בתשרי ה'תשנ"א.
בנו רבי חיים מאיר ממושולו (אנ') שברובע הברונקס (ניו יורק) ובהמשך בבורו פארק. חתן רבי נפתלי טייטלבוים מעטשד. נפטר בכ"ח באדר תש"ס.
בנו רבי יצחק אייזיק מקליבלנד שכיהן כאדמו"ר מקליבלנד, בעיר זו ולאחר מכן ברעננה. נפטר בל' בשבט תש"פ.
בנו רבי יוסף מקאליש. חתן רבי שלום מיכלוביץ' מבראד-ראדוויל. נפטר בכ"ג באב ה'תשע"ט.
תולדות החסידות > הדור השלישי > בני רבי אשר מרדכי

רבי מאיר יוסף מסטרוז'ניץ ויליאמסבורג. חתן רבי שלום קרויז מאודווארי.
רבי יהושע העשיל מקליבלנד ויליאמסבורג. חתן רבי יואל בעער מראצפערט.
רבי אלטר זאב מנדבורנא ויליאמסבורג. חתן רבי משה חיים רובין מדינוב.
רבי יצחק אייזיק מסטרוז'ניץ לונדון.
תולדות החסידות > הדור השלישי > בני רבי חיים מאיר

רבי אשר מרדכי ממושולו בבורו פארק, חתן רבי משה טויב מקאלוב.
רבי דוד, רב קהילת "אור ישע" בוויליאמסבורג.
תולדות החסידות > הדור השלישי > בן רבי יצחק אייזיק

רבי אורי לייב הכהן רוזנבוים.
תולדות החסידות > הדור השלישי > בני רבי יוסף

בנו רבי משה יהושע, רב בית המדרש תפארת ישכר בוויליאמסבורג. חתן רבי יהושע לרנר מוואלאץ.
חתנו רבי מנשה לייפר מנדבורנא ויליאמסבורג.
בנו רבי יחיאל מיכל.