stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסולת בניין
סילוק פסולת בניין

פינוי פסולת בניין הוא חלק בלתי נפרד מתעשיית הבניה והשיפוצים בארץ ובעולם. בזמן שיפוץ ובכל אחד משלבי הבניה נוצרת פסולת האופיינית לתהליך המתבצע ויש צורך לסלקה על מנת שלא תפריע להמשך הפעילות ועל מנת שלא תיפגע באיכות הסביבה באזור. פינוי הפסולת חייב להעשות לפי התקנים וההוראות הקבועים בחוק כאשר על הפסולת להיות מפונה לאתרים ייעודיים אשר הוקצו למטרה זו על ידי המדינה. על מנת שאיסוף הפסולת והפינוי יעשו באופן יעיל יש להשתמש במכולות מיוחדות הניתנות לשינוע לאתרי ההטמנה או המחזור.
הצטברות פסולת הבניין מתרחשת באזורים מצומצמים ובכמויות גדולות ולא רציפות. גם בכך שונה פסולת הבניין מן האשפה הביתית, שהיווצרותה סדירה באזורים מאוכלסים. מסיבה זו אין סבירות לפינוי פסולת בניין באופו סדיר, כפי שהדבר נעשה באשפה ביתית והפסולת מפונה בדרך כלל, באופן עצמאי על ידי בעל אתר הבניה או החברה שמבצעת את עבודות הבניה.
פינוי פסולת בניין נוגעת בסוגי פסולת רבים, חלקם אורגניים כמו האדמה המוצאת בעת חפירת התשתית ליסודות וחלקם שילוב של חומרים שונים כמו ברזל ובטון במיוחד כאשר מדובר בהריסת תשתית קיימת לפני שיפוץ או בניה. העברת הפסולת אל המכולות נעשית בדרך כלל באמצעות מנופים ובובקאט ומחייבת בעלי מקצוע מיומנים.
חוסר הסדירות בהיווצרותה של פסולת הבניין והאמצעים המיוחדים הנדרשים לסילוקה, הביאו למציאות בה במהלך רוב ההיסטוריה, לא היה פתרון מסודר לפינוי פסולת הבניין. לעיתים הייתה הפסולת מועברת למזבלות המיועדות לאשפה ביתית, אך במקרים השכיחים יותר, היא הייתה מושלכת בשטחים פתוחים ללא בקרה או טיפול.
בשנים האחרונות הוגברה האכיפה בכל הקשור לפינוי פסולת בניין ובאתרי הפסולת וההטמנה נדרשים אישורים המונפקים על ידי המשרד לאיכות הסביבה הן עבור החברות אשר להן המומחיות והכלים לעיסוק בתחום והן עבור סוג הפסולת המותרת בכל אתר ואתר והן עבור כמות הפסולת היומית המותרת בכל אחד מהם. יזמים וקבלנים של פרויקטי הבינוי השונים מודעים לקנסות על השלכת הפסולת באתרים האסורים למטרה זו ועל פינוי שלא כחוק וחשוב כאשר מפקחים על בנייה או שיפוץ, ליצור קשר עם אתר מורשה המפיק אישורים על השלכת הפסולת והכמות המושלכת. אישורים אלו נדרשים גם בעת פינוי פסולת בניין בעת בניית בניין חדש על מנת לעמוד בחוקי הבנייה.
פינוי פסולת בניין הוא מעבר לצורך של קבלן, יזם או משפץ, יש בו אלמנטים חשובים לאיכות חיים, איכות סביבה וסביבה ירוקה בכלל גם בהיבט קצר הטווח של סביבת המגורים שלנו וגם היבט ארוך טווח בנוגע לאופן ההטמנה ואיכות המיחזור באתרי הפסולת.
פסולת בניין בישראל

פסולת בניין נותר כזרם הפסולת האחרון המשמעותי בישראל שטרם עבר הסדרה רגולטורית. מצב זה הביא לידי כך שכ- 900,000 טון פסולת בניין, המהווים 25% מהכמות השנתית, מסולקים בצורה פיראטית בכל שנה על מנת למנוע עלויות של טיפול ופינוי מוסדרים.
במרוצת השנים התפתחו בשולי הערים בישראל, אזורים בהם נשפכו כמויות גדולות של פסולת בניין באופן לא מוסדר. תופעה של הפיכת שטחים ריקים לאתרי פסולת, התגברה גם בגלל קרבת אינטרסים בין חברות קבלניות לבין הרשויות המקומיות. לאורך השנים יצרה שפיכת הפסולת מפגעים בריאותיים ונופיים ובסופו של דבר, הפכה שטחים מסוימים לבלתי ניתנים לניצול. כיום מדובר על כמות אדירה של כמאה עשרים מיליון טון של פסולת בניין המושלכת בשטחים פתוחים בישראל.

ברבות השנים החלו הרשויות לנקוט בפעולות כדי לצמצם את השפיכה הפירטית של פסולת בניין בשטחים פתוחים. המהלך הראשון הייתה מינוי מפקחים של המשרד להגנת הסביבה כדי ללכוד משאיות פסולת עברייניות והמהלך השני היה לחייב כל יזם בנייה להתקשר עם אתר מורשה לקליטת פסולת בניין ולשלם לו עבור קליטת פסולת בניין בכמות יחסית לגודל הבניה. כיום ההערכה היא כי חמישית מכמות פסולת הבניין בישראל מגיעה להטמנה או למיחזור. רב הכמות עדיין מושלכת באופן עברייני בשטחים פתוחים.
מיחזור פסולת בניין

החל מתחילת שנות ה-90, נעשים מאמצים ברחבי העולם למחזר פסולת בניין מתוך כוונה להקטין את כמויות הפסולת המוטמנות. שיטת המחזור הפופולרית ביותר היא גריסה וניפוי. בשיטה הזו מפוררים את הפסולת וממיינים את הפירורים לפי גודלם, כדי להשיג מוצרי מיחזור המזכיר חול או חצץ. בשיטה זו, טיב החומר הממוחזר תלוי באיכות הפסולת.
הצעת חוק לתיקון חוק פסולת בניין

במהלך שנת 2016, הכין המשרד להגנת הסביבה הצעה לתיקון חוק שמירת הניקיון (פינוי פסולת בניין), על מנת להעביר את הסמכות לטיפול ואכיפה בענף, לרשויות המקומיות, יחד עם הסמכות לגבות כספים בגין טיפול זה. הצעת החוק טרם עברה קריאה ראשונה. במהלך חודש אוגוסט 2017, פרסם המשרד להגנת הסביבה תזכיר של הצעת חוק ממשלתית לתיקון חוק שמירת הניקיון (פינוי פסולת בניין) להערות הציבור, זאת לפני שהוא עולה לדיון בוועדות הרלוונטיות של הכנסת והממשלה.
ראו גם

פסולת
מיחזור
הערות שוליים

↑  כמו משרד התחבורה, משרד הבינוי והשיכון והמשרד להגנת הסביבה
↑  המשרד להגנ"ס מקדם חוק חדש לטיפול במפגעי פסולת בניין, באתר infospot, ‏20.06.2016
↑  תזכיר חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' _)(פינוי פסולת בניין), התשע"ז-2017, הופץ ב-6 באוגוסט 2017 על ידי משרד להגנת הסביבה באתר החקיקה הממשלתי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4125111-8
פרומפטואריום איקונום אינסיגניאורום

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  גיום רואייה 
 שפת המקור:  לטינית 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  ליון 
 תאריך הוצאה:  1553 
 
תרח ב"פרומפטואריום איקונום אינסיגניאורום"
פרומפטואריום איקונום אינסיגניאורום (בלטינית: Promptuarium Iconum Insigniorum) הוא ספר באיקונוגרפיה שנכתב על ידי גיום רוייה (Guillaume Rouillé), ופורסם בליון שבצרפת ב־1553.
היצירה כוללת פורטרטים שעוצבו כמדליות וביוגרפיות קצרות של דמויות בולטות רבות. אף על פי שג'וליאן שרמן (Julian Sharman), מחבר הספר "הספרייה של מרי מלכת הסקוטים", סבר שאין בספר עניין נומיסמטי, הוא מציין ש"יצירה זו הוכרזה כאחת הפלאים של תחריטי עץ מוקדמים". הספר כולל, בסך הכול, 950 דיוקנאות בחיתוכי עץ. רבות מן הדמויות הן ממוצא אנגלי. הדמויות מתחילות באדם וחוה. בהקדמה משבח המו"ל את היצירה.
לקריאה נוספת

"Abhandlungen Der Königlich Preussischen Akademie Der Wissenschaften, Philosophisch-Historische Classe." Verlag der Königlichen Akademie der Wissenschaften, 1908.
Sharman, Julian. The library of Mary Queen of Scots. E. Stock, 1889.
Stark, John Mozeley. A Catalogue of Foreign and English Theology ...: A Collection of Aristotelic, Scotist, Thomist, and Other Writers from the Twelfth to Eighteenth Century ... Specimens of Early Typography ... and a Few Miscellaneous Works .... J.M. Stark, 1871.
הערות שוליים

↑  השם המלא: Prima pars Promptuarii iconum insigniorum à seculo hominum, subiectis eorum vitis, per compendium ex probatissimis autoribus desumptis
↑  Sharman, p. 153.
↑  Sharman, p. 152.
↑  Stark, p. 118. "Promptuarii Iconum insigniorum a Seculo Hominum, with 950 fine woodcut medallion portraits (many English)."
↑  "Abhandlungen Der Königlich Preussischen Akademie Der Wissenschaften, Philosophisch-Historische Classe.", p. 3. "I. In der Prima pars promptuarii iconum insigniorum a seculo hominum, subiectis eorum vitis, per compendium ex probatissimis autoribus desumptis. Lugduni, apud Gulielmum Rovillium 15 5 3 beginnt die Reihe der kleinen münzenartig gezeichneten Holzschnittbildchen mit Adam, neben den zunächst Eva gestellt ist. In der Vorrede rühmt der Verleger den Nutzen seines Werkes, und sein Latein mit einigen griechischen, freilich nicht immer in ganz richtiger Gestalt erscheinenden Zieraten schmückend, bemerkt er..."
פרנצ'ישק רשיה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באפריל 1896 חלמנו, רפובליקת פולין 
 הוצאה להורג:  21 ביולי 1942 (בגיל 46) ורשה, גנרלגוברנמן 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 מדינה:  פולין 
 מקצוע:  רופא, מרצה באוניברסיטה 
 בת זוג:  Stanisława Deniszczuk (1923)
 מספר צאצאים:  2
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (11 באפריל 2000) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  פרנצ'ישק רשיה
 
קברו של פרנצ'ישק רשיה
פרנצ'ישק רשיה (בפולנית: Franciszek Raszeja;‏ 2 באפריל 1896 – 21 ביולי 1942) היה מנתח פולני וחסיד אומות העולם.
קורות חייו

פרנצ'ישק רשיה נולד וגדל בחלמנו (אנ')‏ והיה ידידו של קורט שומכר (אנ'), לימים יושב ראש מפלגת ה-SPD.
רשיה למד רפואה במינסטר, קרקוב ופוזן ולאחר מכן ניהל מרפאה אורתופדית בשפארזנץ (Swarzędz) שליד פוזן. ב-1935 פתח מרפאה אורתופדית בבית החולים בפוזן. בשנות השלושים היה רשיה תומך בזכויות האדם והתנגד לנטיות האנטישמיות שרווחו בפולין באותה העת.
שני אחיו של רשיה, מקסימיליאן ולאון, נהרגו בסוף 1939, עם תחילת הכיבוש הגרמני בפולין. בדצמבר 1939 הגיע רשיה לוורשה, שם היה פרופסור ומנתח נודע. הוא היה פעיל במחתרת הפולנית, לימד בבית החולים האוניברסיטאי בוורשה והיה במגע תכוף עם לודוויג הירשפלד, ממגלי סוגי הדם, וכן עם עוזרו, הרופא קזימיש פולק, שהצטרף לאשתו היהודיה שנכלאה בגטו ורשה. רשיה נהג לטפל ביהודים בגטו ורשה ככל יכולתו, במסגרת אישורים שהשיג על ידי בעלי קשרים עם הרשויות הגרמניות.
קורות חייו > פעולותיו להצלת יהודים בפולין הכבושה

ב-21 ביולי 1942, ערב תחילת גירוש יהודי גטו ורשה למחנה ההשמדה טרבלינקה, ביקר רשיה בגטו ורשה כדי לטפל בחולה יהודייה. את האישור להיכנס לגטו השיג דרך קשרים עם השלטונות הגרמניים. כאשר ישב רשיה ליד מיטתה של החולה, פרצו אל הבניין אנשי גסטפו ורצחו ביריות את כל הגברים בבניין, בהם רשיה.
הנצחה

בשנת 2000 הכיר יד ושם ברשיה בתור חסיד אומות העולם.
פרנצ'ישק טפה

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1829 לבוב, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  23 בדצמבר 1889 (בגיל 60) לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות ליצ'קוב 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות בווינה  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן  האקדמיה לאמנויות היפות 
 תקופת הפעילות:  1848–1889 (כ־41 שנים) 
 זרם באמנות:  ריאליזם, אוריינטליזם 
 הושפע על ידי:  פרדיננד גאורג ולדמילר, ארי שפר, וילהלם פון קולבאך, Léon Cogniet 
 
פרנצ'ישק טפה (בפולנית: Franciszek Tepa‏; 17 בספטמבר 1829 – 23 בדצמבר 1889) היה צייר ריאליסטי פולני, שהתמחה בפורטרטים ובנושאים אוריינטליסטים.
במהלך המהפכות של שנת 1848, טפה היה מעורב פוליטית בתנועת העצמאות. הוא הפיק סדרת דיוקנאות של מנהיגי פולין של מרד נובמבר נגד חלוקת פולין. הוא נכלא כאסיר פוליטי בהיותו בבירת אוסטרו-הונגריה וינה.
ביוגרפיה

אביו היה קונדיטור. את לימודיו האמנותיים החל ב"אקדמיה סטנובה" עם יאן מסקובסקי בין השנים 1842–1844, ואחר כך למד באקדמיה לאמנויות יפות בווינה בין השנים 1847–1848, שם למד אצל פרדיננד וולדמולר.
המשיך באקדמיה לאמנויות יפות, מינכן בין השנים 1849–1852, שם היה מורו וילהלם קאולבך. ובפריז בין השנים 1854 עד 1860, תחת הדרכתו של ארי שפר וליאון קוגניט בהיותו בווינה הוא השתתף במהפכות של 1848.
בשנת 1852, יחד עם אדם יוזף פוטוצקי והעיתונאי מאוריסי מאן (1814–1876), יצא טפה לטיול דרך יוון, מצרים וארץ ישראל והביא את הדוגמאות הראשונות לציירים האוריינטליסטים הפולנים.
הוא גם הביא כמה עתיקות שהוצגו מאוחר יותר באוסולינאום.
עם שובו מפריז בשנת 1860, התיישב באופן קבוע בלבוב, שם הפיק עבודות על חיי העם והנופים המקומיים מטעם הרוזן ולדז'ימייז' דזידושקי, מייסד "מוזיאון המדינה להיסטוריה של הטבע".
במהלך תקופה זו הוצע לו תפקיד כפרופסור באקדמיה לאמנויות בקרקוב, אך הוא סירב בגלל רצונו להישאר בלבוב.
הוא התמחה בפורטרטים, התפרסם בזכות המיניאטורות שצוירו על שנהב והעביר שיעורים.
רבות מיצירותיו נותרו בלבוב כאשר האזור עבר לשליטת אוקראינה לאחר מלחמת העולם השנייה.
גלריה

ילדי משפחת פוטוצי
ליד אלכסנדריה
נער מפודוליה
במדבר
הערות שוליים

1 2  Franciszek Tepa, www.kuriergalicyjski.com
1 2  Franciszek Tepa (1828 - 1889, Polska). (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810612035705606  GND: 103344457X  ISNI: 0000 0004 0165 6482  RKD: 460739  SUDOC: 230170242  VIAF: 296091091   WorldCat (עם VIAF): 296091091 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרנצ'ישק טפה".
פרנצ'ישק טפה, דיוקן עצמי 1852
פרנצ'ישקה (סרט תיעודי)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  לינה צ'פלין 
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  2024 
 דף הסרט ב־IMDb
 
פרנצ'ישקה (באנגלית: Francesca) הוא סרט תיעודי ביוגרפי ישראלי משנת 2024, בבימויה של לינה צ'פלין. הסרט עוסק בסיפורה של פרנצ'סקה מאן, שהייתה רקדנית בלט שהרגה קצין אס אס בתאי הגזים באושוויץ.
עלילה

פרנצ'סקה מאן, רקדנית יהודייה מוורשה, נשלחה על ידי הנאצים ב-23 באוקטובר 1943 למחנה ההשמדה אושוויץ. מאן נכללה במשלוח של 1,700 יהודים שהגיעו למחנה אושוויץ-בירקנאו, אף שנאמר להם שהם יוסעו לשווייץ לשם החלפה בשבויי מלחמה גרמנים. אף על פי שהגרמנים הבטיחו להם כי זו רק תחנה בדרכן לשווייץ, הנשים מהמשלוח מצאו את עצמן במהרה מובלות לתא הגזים. על גורלה של מאן בהמשך יש גרסאות שונות, אך עולה מהן שהיא ירתה למוות בקצין האס אס יוזף שילינגר, כנראה באמצעות אקדחו שלקחה ממנו, ובירייה נוספת פצעה את איש האס אס וילהלם אמריך (Wilhelm Emmerich). מעשה זה גרם להתקוממות של יתר הנשים שבאותו חדר, ולרציחתן בידי תגבורת שהוזעקה למקום. מעשה הגבורה הזה לא זכה לתהודה גדולה, ייתכן בעקבות העובדה שהייתה שמועה שמאן שיתפה פעולה עם הנאצים.
ריבוי הגרסאות בנושא הצמיח מיתוס, הבנוי על גרעין אמת המבוסס על העובדות הידועות: קצין אס אס נורה ונהרג ביריית אקדח שבוצעה על ידי אישה, מאקדחו האישי. פרנצ'סקה מאן לא הותירה אחריה כמעט דבר: נמצאו תמונות אחדות, כמה מאמרי עיתונות על הופעותיה בוורשה לפני המלחמה והרבה מאוד עדויות שונות וסותרות על התנהלותה בזמן המלחמה.
הפקה

יוצרות הסרט, ברכה זיסמן כהן ולינה צ'פלין, התבססו על הסיפורים ההיסטוריים בבניית המיתוס של מאן. הסרט מבוסס על חומרי ארכיון של מאן עצמה וראיונות מצולמים, חלקם חדשים וחלקם ממקורות קודמים. רוב האנשים שזוכרים את מאן בפועל כבר מבוגרים מאוד. בנוסף מופיעים בסרט קטעים מצולמים של מופע המחול "ממנטו – הריקוד האחרון באושוויץ של פרנצ'סקה מאן" שמוקדש לזכרה של מאן. המופע בוצע על ידי להקת "בלט ירושלים" ועלה לראשונה במרכז סוזן דלל.
הסרט הוצג בפסטיבל דוקאביב 2024. התסריט נכתב על ידי ברכה זיסמן כהן ולינה צ'פלין שגם ביימה אותו. הסרט בהפקת דניאלה רייס ובתמיכת הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, yes דוקו, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי ומפעל הפיס.
הערות שוליים

↑  פרנצ'ישקה, באתר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, ‏7 במאי 2024
↑  עופר ליברגל, פסטיבל דוקאביב 2024: הזוכים, "דגל שחור", "מוות באום אל-חיראן", "פרנצ'ישקה", "מבוקש: רוני קלדרון", באתר "סריטה", ‏1 ביוני 2024
↑  ספיר ברמן, אבי נשר והבלרינה שהרגה קצין אס אס: הסרטים הישראלים בדוקאביב, באתר ynet, 17 באפריל 2024
פפן

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  7°20′25″N 151°50′19″E﻿ / ﻿7.3401666666667°N 151.8385°E﻿ / 7.3401666666667; 151.8385
 שטח:  13.2 קילומטר רבוע
 גובה מרבי:  298 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  מיקרונזיה מיקרונזיה
 אוכלוסייה:  4,047 (2008)
 אזור זמן:  UTC+10
  (למפת מיקרונזיה מוגדלת) פליקיר ונו טופול קולוניה קולוניה האוקיינוס השקטפפן(למפת מיקרונזיה רגילה) פליקיר ונו טופול קולוניה קולוניה האוקיינוס השקטפפן
 מפת האיים הכוללת את האי פפן
 
פפן (באנגלית: Fefan) הוא האי השלישי בגודלו בלגונת טרוק שבמדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה.
האי הוא גם האי השלישי בגודלו בקבוצת איי מריאנה הצפוניים, השוכנת במזרח האוקיינוס השקט.
גאוגרפיה

שטחו הכולל של האי הוא 13.2 קמ"ר. החלק הצפוני של האי הוא הררי והנקודה הגבוהה באי היא בגובה 298 מטרים מעל פני הים.
חינוך

משרד החינוך של צ'ואוק (אנ') מפעיל בתי ספר ציבוריים.
בית הספר התיכון סאות'רן נמונאס (Southern Namoneas High School) ממוקם על האי פפן.
דמוגרפיה

באי ישנם 4,047 תושבים (נכון ל-2008).
הערות שוליים

↑  V6AK Radio Broadcast Station about to restore normal operation arrangements, web.archive.org, ‏2016-10-01
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10037022 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איים ובנושא גאוגרפיה של אוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרנק דרבונט

| --- | --- |

 לידה:  28 בינואר 1959 (בן 65) מובליאר, דו, צרפת 
 שם לידה:  Ferenc Árpád Darabont 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מקום לימודים:  בית הספר התיכון הוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרנק דרבונט (אנגלית: Frank Darabont; נולד ב-28 בינואר 1959) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק סרטים אמריקאי.
ביוגרפיה

דרבונט נולד במחנה פליטים במונטבילרד, צרפת. הוריו ברחו מהונגריה אחרי המרד ההונגרי של 1956. בעודו תינוק הוא והוריו עברו לארצות הברית, שם בילה את שארית שנותיו.
ב-1990 ביים את סרטו הראשון באורך מלא - סרט הטלוויזיה "נקבר חי". ב-1994 יצא לאקרנים הסרט שבזכותו התפרסם, חומות של תקווה, אותו הוא ביים וכתב. הסרט אף הביא אותו למועמדות לפרס האוסקר, עבור כתיבת התסריט. ב-1999, לאחר הפסקה של חמש שנים יצא אל האקרנים סרטו הבא, "גרין מייל". הסרט התקבל באהדה רבה. בגרין מייל תפקד דרבונט ככותב, מפיק ובמאי. כמו "חומות של תקווה", גם סרט זה מבוסס על ספר של סטיבן קינג. דרבונט קיבל שתי מועמדויות לאוסקר (לתסריט הטוב ביותר ולסרט הטוב ביותר).
דרבונט שימש מפיק בפועל של סדרת הטלוויזיה "המתים המהלכים".
פרס גרובר לצדק

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 הגוף המעניק:  קרן גרובר 
 תקופת הפרס:  2001–2011 (כ־10 שנים)
 www.gruberprizes.org
 
פרס גרובר לצדק (באנגלית: The Gruber Prize for Justice) היה פרס בינלאומי שהוענק החל משנת 2001 ועד לשנת 2011 על ידי קרן גרובר. סכום הפרס היה כחצי מיליון דולר והוא היה אחד מחמישה פרסים שנוסדו על ידי הקרן שנקראת על שם פיטר ופטרישיה גרובר.
הפרס הוענק לאישים או ארגונים אשר תרמו לקידום הצדק באמצעים משפטיים. זוכי הפרס נקבעו על ידי ועדה בינלאומית של מומחים בנושאים של משפט וזכויות אדם.
בפרס  זכו שני ישראלים: אהרן ברק, נשיא בית המשפט העליון בשנת 2006, והאגודה לזכויות האזרח בשנת 2011.
רשימת זוכי הפרס

2001 - אנתוני רוי גובאי; שטרנפורד מויו
2002 - פאלי סם נרימאן (אנ')
2003 - רוזלי אבלה; ברטה וילסון (אנ')
2004 - ארתור צ'סקלסון (אנ'); פיוס לנגה (אנ')
2005 - דאטו פארם קומאראסוואמי (אנ')
2006 - אהרן ברק
2007 - כרמן ארגיבאי (אנ'); קרלוס סרדה פרננדס; מוניקה פריה טינטה (אנ')
2008 - תומאס בורגנטל;  ג'רום ג'יי שסטאק (אנ')
2009 - בריאן סטיבנסון (אנ'); מנכ"ל יוזמת שוויון צדק; מרכז זכויות רומא האירופי
2010 - מייקל קירבי (אנ'); ג'ון דוגארד (אנ'); מרכז משאבי משפט הודי
2011 - ברברה ארנווין (אנ'); מוריס דיס (אנ'): האגודה לזכויות האזרח בישראל: מרכז ללימודי משפטים וחברה: פרויקט זכויות האדם הכורדי (אנ')
הערות שוליים

↑  תומר זרחין, האגודה לזכויות האזרח בישראל זכתה בפרס גרובר הבינלאומי לצדק, באתר הארץ, 30 ביוני 2011
פרס הסקס הגרוע בסיפורת

פרס הסקס הגרוע בסיפורת (באנגלית: Bad Sex in Fiction Award) הוא פרס הניתן לסופרים שיצרו את תיאור סצנת הסקס האיום ביותר ברומן שמכלל ההבטים נמצא ראוי לפרסום.
מטרת הפרס "להעלות את המודעות לדלות והרפטטיביות של סופרים בכל הנוגע לתיאור יחסי מין" ולהפנות את תשומת הלב ל"פסקאות שמתארות יחסי מין וכתובות גרוע, מיותרות או סתם מעוררות חלחלה".
הפרס נוסד ב–1993 על ידי עורך מגזין הספרות הבריטי אוברון וו ומבקרת הספרות רודה קוניג. נותני החסות לפרס הם אנשי המגזין "Literary Review" (אנ').
הזוכים מוכרזים מדי שנה במועדון בלונדון. במהלך 26 שנות הפרס זכו בו בעיקר סופרים גברים ורק שלוש נשים.
זוכי הפרס

הפרס הוענק מדי שנה מאז שנת 1993. בין הזוכים:
2004: טום וולף
2006: אייאן הולינגשיד וטים וילוקס
2007: נורמן מיילר
2009: נוטות החסד, ג'ונתן ליטל
2015: מוריסי
2016: ארי דה לוקה
2018: הסופר האמריקאי ג'יימס פריי על הרומן "קתרינה"
2019: הסופרים דידייה דקווה הצרפתי וג'ון הארווי הבריטי
2020: הפרס לא הוענק בטענה ש"אנשים סבלו מספיק דברים גרועים השנה"
הערות שוליים

↑  אורי שצ'יגובסקי, כואב לקרוא: פרס הסקס הגרוע בספרות, באתר ישראל היום, 3 בדצמבר 2019
↑   הגרדיאן, פרס "הסקס הגרוע", באתר הארץ, 3 בדצמבר 2019
↑  "Entertainment | Author Wolfe wins 'bad sex' prize". BBC News. 2004-12-13. נבדק ב-2012-08-01.
↑  רויטרס,חינוך מחדש, מעריב, 3 בדצמבר 2006
↑  איתמר זוהר, פרס סצינת הסקס הספרותית הגרועה ביותר הוענק לסופר ג'יימס פריי, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2018
↑  יובל פלוטקין, הסקס הכי גרוע שתקראו השנה, באתר ynet, 3 בדצמבר 2019
↑  Chandler, Mark (8 December 2020). "Bad Sex award cancelled to spare people from more bad things". The Bookseller.
פרופיל מזויף

פרופיל מזויף הוא פרופיל שאינו של האדם שיצר את הפרופיל, ומכיל לדוגמה שם או תמונה של אדם אחר. פרופילים אלו נפוצים ברשתות החברתיות.
לפעמים פרופילים מזויפים אלו נועדו לאנשים פרטיים אשר רוצים להגן על פרטיותם ולא לחשוף פרטים אישיים. עם זאת, ניתן לראות שימוש נרחב בפרופילים מזויפים לטובת ניסיונות הטיית דעת הציבור במערכות בחירות פוליטיות ברחבי העולם, כולל בישראל.
"המרחב הדיגיטלי של תעמולת הבחירות הפך בשנים האחרונות למערב פרוע. בעוד שחוקי התעמולה נוקשים על העיתונות, הרדיו והטלוויזיה, באינטרנט כמעט ואין הגבלות על אופן הפרסום, על שימוש בנתונים פרטיים ועל תקצוב הפרסום. היעדר ההסדרה כבר הוכח ככזה שעלול להטות תוצאות בחירות ולהביא לשימוש של בעלי עמדות כוח בשלטון המקומי בידע שהעירייה כגוף שלטוני צוברת אודותינו."
במערכת הבחירות האחרונה בארצות הברית נעשה שימוש נרחב בפרופילים פיקטיביים רבים מונעים בידי בוטים (אוטומציה הנכתבה על ידי מתכנתים) על מנת להגיע לשימוש מקסימלי בפרופילים אלו למטרת הפוליטיות לשמם הם נוצרו, חקירה בנושא נמשכת זה יותר משנתיים בארצות הברית על מנת לאמוד את היקפה ומי עומד מאחוריה.
כחלק מההכנות למערכת הבחירות של מדינת ישראל המתוכננות לאפריל 2019 הולכים וגוברים החששות וההתראות מבכירים במערכות הביטחוניות והאמונים על מערך הבחירות מחשש להתערבות זרה וניסיון הטיית תוצאות הבחירות באמצעים הנ"ל.
הערות שוליים

↑  ד"ר תהילה שוורץ אלטשולר, ד"ר גיא לוריא, חוסן דיגיטלי, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 14 באוקטובר 2018
↑  CNN Editorial Research, 2016 Presidential Election Investigation Fast Facts, CNN, ‏12 October 2017
↑  Emilio Ferrara, Disinformation and Social Bot Operations in the Run Up to the 2017 French Presidential Election, SSRN, ‏13 August 2017
↑  Emilio Ferrara, Social Bots Distort the 2016 US Presidential Election Online Discussion, SSRN, ‏7 November 2016
↑  אוריאל בארי, ‏אחרי השב"כ: "גורמים בגוגל ופייסבוק מתריעים מהתערבות זרה בבחירות", באתר "סרוגים", 13 בינואר 2019
↑  אמיר בוחבוט ויקי אדמקר‏, "ראש השב"כ הזהיר: מדינה זרה מתכוונת להתערב בבחירות בישראל", באתר וואלה, 8 בינואר 2019
↑  יקי אדמקר‏, נתניהו על החשש מהתערבות זרה בבחירות: "ערוכים לכל תרחיש", באתר וואלה, 9 בינואר 2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרומיתאס פטרס

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1986
 מדינה:  יוון יוון
 אולם ביתי:  אצטדיון דימיטריס טופאלוס (4,200 מושבים)
 ליגה:  ליגת העל היוונית   הגביע היווני   ליגת האלופות בכדורסל
 מאמן:  ספרד לואיס קאסימירו
 www.asp-promitheas.gr
 
מועדון כדורסל פרומיתאס פטרס (ביוונית: Προμηθέας Πατρών K.A.E) הוא מועדון כדורסל יווני מהעיר פטרס המשחקת בליגת העל היוונית ובליגת האלופות בכדורסל. הוא משמש כמחלקת הכדורסל של איגוד האתלטיקה פרומיתאס פטרס ומהווה את קבוצת הכדורסל הבכירה בעיר.
צבעי המועדון הם שחור וכתום, הוא נקרא על שם הטיטאן המיתולוגי פרומתאוס (הטיטאן שנתן לאדם את האש, המופיעה בסמל המועדון) ואולם הבית של המועדון הוא אצטדיון דימיטריס טופאלוס, המכיל 4,200 מקומות ישיבה.
היסטוריה

מועדון האב, איגוד האתלטיקה פרומיתאס פטרס, ב-1985, ושנה לאחר מכן נוסדה מחלקת הכדורסל של המועדון. מעונת 1986/87 עד 2012/13 שיחקה פרומיתאס בליגת האזוריות של יוון, ובעונת 2013/14 החלה לשחק בליגה הרביעית. בעונה זו סיימה במקום הראשון עם מאזן 3–21 ועלתה לליגה השלישית. גם בליגה השלישית סיימה במקום הראשון עם מאזן 2–24 ועלתה לליגת המשנה. בעונת 2015/16 סיימה במקום השלישי עם מאזן 14–24, שהספיק לעלייה לליגה הבכירה בפעם הראשונה בתולדות המועדון. באותה עונה השתתפה הקבוצה בגביע היווני, והגיעה לשמינית הגמר.
בעונתה הראשונה בליגה הראשונה סיימה פרומיתאס במקום ה-9, עם מאזן שלילי של 10–16. גם בעונה הזאת הגיעה הקבוצה לשמינית גמר הגביע. בעונת 2017/18 סיימה פטרס במקום השלישי בעונה הסדירה (מאזן 9–17), ניצחה את לאווריו 2-0 ברבע בגמר, אך הפסידה לאולימפיאקוס 0-3 בחצי הגמר ולפאוק סלוניקי 0-3 בסדרה על המקום השלישי. באותה עונה שוב הודחה הקבוצה ברבע גמר הגביע. בעונה שלאחר מכן סיימה פרומיתאס במקום הרביעי בעונה הסדירה עם מאזן 10–16, ניצחה את פאוק 0–2 ברבע הגמר ואת א.א.ק. אתונה 3-2, ונכנעה בגמר לפנאתינאיקוס 0-3. באותה עונה שיחקה הקבוצה לראשונה באירופה, בליגת האלופות, העפילה לשמינית הגמר מהמקום הרביעי (במאזן 6–8), אך הודחה על ידי טנריפה. בעונה זו הודחה ברבע גמר הגביע. בעונת 2019/20 סיימה שוב במקום הרביעי בליגה עם מאזן 7–12, אך העונה הופסקה בעקבות מגפת הקורונה. באותה עונה שיחקה הקבוצה ביורוקאפ, אז סיימה במקום הרביעי בבית בשלב הראשון עם מאזן 6–8 ובמקום הראשון בבית בשלב השני עם מאזן 2–4 והעפילה לרבע הגמר, אבל גם ביורוקאפ בוטלה העונה. בגביע היווני הגיעה הקבוצה לגמר, אחרי שניצחה את פנאתינאיקוס 81-79 ואת פריסטרי אתונה 67-61, אך הפסידה לא.א.ק. אתונה 57-61. בעונת 2020/21 סיימה פרומיתאס במקום השלישי עם מאזן 6–16, ניצחה את פריסטרי 1–2 אבל הפסידה ללאבריו 2–3 בחצי הגמר ולא.א.ק 1–3 בקרב על המקום השלישי. באותה עונה שוב השתתפה הקבוצה ביורוקאפ, אך הודחה בשלב הראשון כשסיימה במקום האחרון בבית עם מאזן 2–8. בגביע שוב הגיעה פטרס לגמר, כשניצח את קולוסוס רודוס 73-68 ברבע הגמר ואת פאוק 69–76 בהארכה, אך הפסידה לפנאתינאיקוס 79–91.
הישגים ותארים

ליגת העל היוונית
סגנות (1): 2018/19
הסופר קאפ היווני
זכייה (1): 2020
סגנות (1): 2021
הגביע היווני
סגנות (2): 2020,2021
שחקני עבר מפורסמים

ארצות הברית איאן מילר
ארצות הברית כריס באב
ארצות הברית עבדול גאדי
ארצות הברית טרל פארקס
ארצות הברית קייסי פראת'ר
ארצות הברית ג'יימס בל
ארצות הברית מקנזי מור