stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנרי קרטייה ברסון
כצלם > הקמת סוכנות מגנום

כאשר עבד ברסון בתחום העיתונות, פגש את רוברט קאפה ואת דוד סימור (David Seymour), שניהם עיתונאים וגם צלמים, איתם ייסד בשנת 1947 את סוכנות הצילום "מגנום" ("Magnum"), אשר הפכה במרוץ השנים לאחת מסוכנויות הצילום החשובות בעולם. ברסון שימש כנשיא האיגוד בין השנים 1956–1966. הסוכנות הייתה שייכת לצלמים שעבדו בה והייתה מנוהלת כקואופרטיב. בשלהי שנות ה-70, עבדו בסוכנות כעשרים וחמישה צלמים-עמיתים בארצות שונות.
כצלם > לבטים של צלם

קאפה, חבר טוב של ברסון, אמר לו פעם "הזהר מתוויות, עוד "ידביקו" לך תווית אשר ממנה לא תוכל להפטר, תווית של צלם סוריאליסטי קטן". קאפה די צדק בדבריו. ברסון אכן "נתקע" עם תווית, אך לא של "צלם סוריאליסטי קטן", אלא של "צלם הרגע המכריע".
"הרגע המכריע", אשר מזוהה כגישתו של ברסון לצילום, שימש גם ככותרת של ספר הצילומים הראשון של ברסון שיצא לאור בשנת 1952. בספר זה הגדיר ברסון את הצילום כ"הכרה במשך שבריר של שנייה, בעת ובעונה אחת - בחשיבותו של אירוע ובקיומו של ארגון צורני מדוקדק המפיח רוח חיים באירוע זה".
מאז הוצאת ספר זה, יצא שמו לפניו כצלם שלא מפספס אף תמונה, אך אם רוצים לצפות בברסון ההססני שמתחבט מה להדפיס, מה להראות ומה לשמר, ניתן לראות זאת בספרו משנת 1946, "הנרי קרטייה-ברסון: אלבום הדבקות, תצלומים 1932-1946" ("Henri Cartier-Bresson: Scrapbook, Photographs 1946-1932"), ספר זה מכיל גרסאות כפולות של אייקונים רבים שלו.
מאחורי הספר קיים סיפור מעניין ביותר אשר חושף את הקושי בבחירת צילומים מסוימים מתוך צילומים רבים.
בשנת 1940 שבו הגרמנים את רב הטוראי הצרפתי ברסון. עד שנת 1942 נחשב כמת והמוזיאון לאמנות מודרנית (באנגלית:"MoMA") אף תכנן תערוכה לזכרו. בתקופה זו כבר היה ידוע ברסון בשל תצלומיו, אך כאמור, ברסון לא נהרג ובשנת 1943 נמלט מהשבי בחזרה לצרפת. בשנת 1945 החל במגעים עם האוצרים של המוזיאון על מנת להציג בתערוכה (במקום התערוכה לזכרו). ברסון הדפיס 346 מתצלומיו, הדביק את הצילומים על יריעות נייר (8 בדף), והכניס אותם אל תוך אלבום בשביל שהאוצרים יבחרו מהם.
התערוכה יצאה לפועל ונקראה בשם "תמונותיו של אנרי קרטייה ברסון" ("The Photographs of Henri Cartier Bresson"), היא נפתחה בפברואר 1947 והוצגו בה 163 תצלומים.
אלבום התמונות אוחסן ונשכח, עד שיום אחד, בשנות השמונים, מרטין פרנק, אשתו של ברסון, מצאה את ברסון קורע את התמונות מהאלבום. כאשר הגיעה, היה מאוחר מידי ונשארו רק דפים מועטים.
הערות שוליים

1 2 3  Bernstein, Adam. "The Acknowledged Master of the Moment". Washington Post, 5 Aug 2004: A01.
1 2 3 4  לנגפורד, מיכאל. המדריך השלם לצילום! הכל על אמנות הצילום ומלאכתו. ירושלים: כתר, 1978. עמ' 184.
1 2  לנגפורד, מיכאל. תולדות הצילום. רמת גן: פוקוס, 1994. עמ' 168.
↑  Kimmelman, Michael. "Innovator and Master, Side by Side". The New York Times, 19 Jan 2007.
↑  Clément Chéroux, (2008). Henri Cartier-Bresson, Le Tir Photographique, Paris: Découverts Gallimard
↑  Henri Cartier-Bresson, Image à la sauvette, Paris, Verve, 1952. quoted in: Clément Chéroux, (2008). Henri Cartier-Bresson, Le Tir Photographique, pp.38
↑  Boxer, Sarah. "THE Deciding Moment". Smithsonian Magazine, Apr 2007.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259458605171  PLWABN: 9810621323805606  AGSA: 3052  BIBSYS: 90107781  BNC: 000273075  BNE: XX1721353  BnF: cb11895367v (data)  CANTIC: a10464190  CiNii: DA02740675  GND: 118863460  ICCU: CFIV018504  ISNI: 0000 0001 1032 5675  LCCN: n50080992  LNB: 000038210  MusicBrainz: 39c340ee-4f95-4c78-a419-cde40f6a673e  NARA: 10580346  NDL: 00435449  NKC: ola2002158588  NLA: 35026332  NLG: 184324  NLK: KAC199604555  NSK: 000082086  NTA: 069043558  PIC: 2939  RERO: 02-A003080512  RKD: 105526  SELIBR: 181274  SNAC: w6ms3xmq  SUDOC: 027345335  TePapa: 5093  Trove: 799947  ULAN: 500115484  VcBA: 495/389185  VIAF: 109935928   WorldCat (עם VIAF): 109935928 
מצלמת הלייקה הראשונה של אנרי קרטייה ברסון
אנדרו הואנג

| --- | --- |

 לידה:  8 באפריל 1984 (בן 40) אוטווה, קנדה 
 מוקד פעילות:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת יורק 
 סוגה:  מוזיקת אמביינט, ראפינג, מוזיקת פופ, מוזיקה אלקטרונית, רוק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס, בנג'ו, מנדולינה, דוגם צלילים, modular synthesizer, פסנתר, יוקולילי 
 חברת תקליטים:  DFTBA Records 
 andrewhuang.com
 
אנדרו לואיס הואנג (נולד ב-8 באפריל 1984) הוא זמר-יוצר, רב-נגן ואושיית יוטיוב קנדי. הוא ידוע בזכות ערוץ היוטיוב שלו, המונה למעלה משני מיליון עוקבים.
קריירה

הואנג החל להעמיד את יצירותיו למכירה פומבית באתר eBay, בעת שלמד מוזיקה באוניברסיטה המקומית. הזוכים במכירה הפומבית היו מקבלים שיר מותאם אישית בכל ז'אנר, שכתוב ומוקלט לפי דרישותיהם.
לאור הצלחתו במכירות הפומביות בeBay, הקים הואנג אתר בשם "Songs To Wear Pants To", שבו המבקרים רשאים להזמין שירים בהתאמה אישית. פופולריות האתר גברה כאשר הואנג החל לעשות הזמנות בחינם, בתנאי שרעיון השיר עניין אותו. השירים החינמיים קיבלו תפנית קומית לעיתים קרובות, באמצעות לעג לאדם שהזמין את השיר. כתוצאה מכך נוצר ארכיון ענף של קטעי היפ הופ, מוזיקה קלאסית, דו-וופ, מוזיקה אלקטרונית, פולק, רוק והבי מטאל שבוצעו כולם בידי הואנג.
חיים אישיים

הואנג נולד וגדל באוטווה שבאונטריו. הוא בעל תואר ראשון לאמנויות יפות באוניברסיטת יורק. שם למד מוזיקה לפני שהפך למפיק מוזיקלי ואושיית יוטיוב במשרה מלאה. הוא גר בטורונטו יחד עם אשתו, אסתר באוזר ובתו אבלין.
דיסקוגרפיה

אלבומי אולפן
Summer (2009)
Autumn (2010)
Hearing a Truth Serum (2011)
Love Songs (2011)
Schism (2011)
Retrospective (2012)
Console (2012)
The New Neglect (2012)
Love & Desolation (2012)
Droop (2012)
You Are The Devil (2012)
The Final Countdown (2012)
Remixes (2012)
Magical Body (2013)
Lip Bomb (2013)
Voyager (2013)
The Coldest Darkness (2013)
Winter (2014)
Internet (2014)
Spring (2014)
Galaxy (2014)
Comet (2014)
Interplanetary (2014)
Darkness (2014)
Remixes II (2014)
Bouncy Castle (2015)
Cosmos (2015)
Pintxos (2015)
Interstellar (2016)
Lo-fi (2017)
Stars (2017)
FX (2018)
TV & Video Games (2018)
Synth City (2019)
Alabaster (2019)
Ganglia (2020)
Ooo (2021)
Spacetime (2021)
מיני-אלבומים (EPs)
Premonition (2011)
Musculature (2012)
Skeletons.exe (2012)
Supremacy (2012)
Youth Mouth (2013)
Food & Drink (2014)
Alloys (2014)
★★★★★ (2015)
Cosmic (2016)
Astrolabe (2016)
Level 5 Care (2018)
The Lyres in Trees (2019)
Monolith (2021)
סינגלים
One (2012)
Two Funks (2015)
We Are One (2015)
Good to Love (2016)
Alphabetical (2017)
Blaster (2017)
Rainbowgram (2017)
Love Is Real (2018)
Hangar Granular (2018)
Yours (2019)
Lake Louise (2019)
Summertime Feeling (2019)
Dolphins (2020)
Miss You (2020)
You (2020)
7 (2020)
Freak (2020)
Monster (2020)
Sparkle Mountain (2020)
Liftoff (2021)
20 Hz (2021)
Calyx (2021)
שיתופי פעולה
Ma Bicyclette (2012) - Andrew Huang & Side Pony Nation
Incongruent (2014) - Hank Green and the Perfect Strangers
Last Lights (2015) - Andrew Huang & Diveo
Hybrid (2015) - Andrew Huang & Brent Petrie
Friends (2016) - Andrew Huang & Friends
Coffee (2017) - Andrew Huang & Cuckoo
Find Me (2017) - Andrew Huang & Peter Hollens
Tines (2017) - Andrew Huang & Rob Scallon
You Make Winter Warm (2017) - Andrew Huang & Dusty Lima
Foreign Bodies Redux (2018) - Jeremy Blake, Cuckoo, Rachel K Collier, Andrew Huang
Running Redux (2018) - MALINDA, JVNA, Mr. Bill, Dyalla, Andrew Huang
Ten Hours (2018) - First of October
Practice Notes 35 Redux (2019) - Sarah the Illstrumentalist, Bad Snacks, Virtual Riot, Andrew Huang
Gourmet Ravioli (2019) - First of October
Droppy (2019) - Mr. Bill & Andrew Huang
Bass Horns (2020) - Andrew Huang & Moon Hooch
Top Secret (2020) - Andrew Huang & TWRP
Sparkle Mountain (WangleLine Remix) (2020) - Andrew Huang & WangleLine
הערות שוליים

↑  ANDREW HUANG - YouTube, www.youtube.com
↑  Andrew Huang: Songs To Wear Pants To, tapeop.com (באנגלית)
↑  Interview with Andrew Huang, Newgrounds.com (באנגלית)
↑  Efron, Sarah (2005-03-09). "Ballad for an albino kitten please". The Globe and Mail (בCanadian English). נבדק ב-2022-06-23.
↑  https://twitter.com/andrewhuang/status/1438179056323907588, Twitter
אנה דוברוביצקי

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1981 (בת 43) סנקט פטרבורג, רוסיה רוסיה
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 בן או בת זוג:  רודיה קוזלובסקי 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנה דוברוביצקי (ברוסית: Анна Вадимовна Дубровицкая; נולדה ב-4 ביולי 1981) היא שחקנית רוסיה-ישראלית.
ביוגרפיה

דוברוביצקי נולדה בלנינגרד שבברית המועצות (כיום סנקט פטרבורג, רוסיה). היא למדה באקדמיה לתיאטרון אצל סבטלנה קרוצ'קובה. בגיל 18 עלתה לארץ. בישראל למדה אנה בבית צבי, והיא שחקנית הבימה. היא בתו של הבמאי הרוסי ודים דוברוביצקי.
בתיאטרון שיחקה בהצגות "הם יורים גם בסוסים" בתיאטרון הקאמרי. "תה" של תיאטרון בית ליסין, בתיאטרון הספרייה ב"בית הבובות", "משחקי חופשה", "ועידת פסגה", בתמונע ב"מבוך המראות" וב"כוכב יאיר" ו"מוריס שימל" בתיאטרון הבימה.
ב-2006 שיחקה בסרט הקולנוע "סיפור חצי רוסי".
בשנת 2007 גילמה את דיאנה (אשתו של ולדה) בדרמת הפשע של HOT "הבורר".
בשנת 2008 שיחקה בהצגה "הדרך לג'אנה" בצוותא.
בשנת 2010, בעונה השנייה של "הכל דבש" היא גילמה מנהלת בית בושת. במהלך הסדרה, דמותה ביצעה אקט מיני לרקע תמונת הבאבא סאלי. הסצנה עוררה שערורייה בקרב מאמיניו הרבים. באותה שנה שיחקה דוברוביצקי בסדרת הדרמה היומית בשפה הרוסית "בין השורות" אשר שודרה ב-Yes.
ב-2013 גילמה את אליסה בסדרת הדרמה "בית המשאלות" בערוץ הראשון בבימויו של חיים בוזגלו.
מ-2014 היא מגלמת את דמותה של סטלה בהצגה "חשמלית ושמה תשוקה" בהפקה משותפת של התיאטרון הקאמרי ותיאטרון הבימה.
בשנת 2015 שיחקה בקומדיה של Yes, "השוטר הטוב", שם גילמה את שירה, בחורה לסבית אשר מנהלת רומן סודי עם דלית (ורד פלדמן), בת זוגו של דני קונפינו (יובל סמו).
ב-2015 שיחקה בסרט "סוף עידן התמימות".
ב-2017 יצא לאקרנים סרטו של הבמאי ארז תדמור, זוכה פרס אופיר, "נמל בית", בו מככבת בתפקיד מרכזי לצד לירון בן-שלוש, שמיל בן ארי, יורם חטב, דליה בגר ואחרים.
ב-2018 החלה לשחק בהצגה "לילה אחד, מרקוביץ'" מאת יואב שוטן-גושן ועירד רובינשטיין ובבימויו, על פי ספרה של איילת גונדר-גושן, בתיאטרון בית ליסין, בתפקיד סוניה.
במרץ 2019 החלה לשחק בסדרה בת אל הבתולה בתפקיד קסניה. בפברואר 2020 החלה לשחק בסדרה לעבור את הלילה בתפקיד מרינה. במרץ 2020 החלה לשחק בסדרה "הדבר הגדול המיוחד" בהפקת כאן 11 בתפקיד רותי.
ב-2020 שיחקה בסדרת הדרמה המשטרתית של כאן 11 "מנאייכ" את טניה לוין - אמו של נער עבריין שהוכה באכזריות על ידי שוטר. באותה שנה שיחקה גם בסרט הקולנוע אחד בלב.
ב-2021 גילמה את נטליה קארפין, חברת כנסת דוברת רוסית, בסדרה "מותק בול באמצע" של כאן 11. באותה שנה שיחקה בהצגה "אמוק" בתיאטרון מלנקי, בסרט "יותר ממה שמגיע לי", ובסדרת הטלוויזיה "מעילה" בתפקיד אלונה.
ב-2022 החלה לשחק בהצגה "פנקס הקטן" בתיאטרון תמונע.
חיים אישיים

דוברוביצקי נשואה לשחקן רודיה קוזלובסקי ולהם תאומים.
הערות שוליים

↑  קרן הקולנוע הישראלי - סיפור חצי רוסי, באתר www.filmfund.org.il
↑  תיאטרון - הדרך לג'אנה (הדרך לגן עדן), באתר www.habama.co.il
↑  הכל דבש, באתר www.ishim.co.il
↑  אורי בינדר, יוצאי מרוקו זועמים על הסדרה "הכל דבש", באתר nrg‏, 21 בינואר 2010
↑  עת קם‏, הבבא, לא בא בטוב, באתר וואלה, 26 בינואר 2010
↑  שמוליק דובדבני, "סוף עידן התמימות": לשחרר את ירושלים, באתר ynet, 7 באוקטובר 2015
↑  תיאטרון - נמל בית, באתר www.habama.co.il
↑  לילה אחד, מרקוביץ', באתר תיאטרון בית ליסין
↑  בת אל הבתולה, באתר www.ishim.co.il
↑  לעבור את הלילה, באתר www.ishim.co.il
↑  מנאייכ (2020) - שחקנים וצוות הפקה, באתר אידיבי
↑  אחד בלב | קולנוע לב | LEV
↑  מותק בול באמצע (2021) - שחקנים וצוות הפקה, באתר אידיבי
↑  צוות מצומצם של "אמוק" אנה... - תיאטרון מלנקי Malenki Theatre, באתר www.facebook.com
↑  יותר ממה שמגיע לי | יום הקולנוע הישראלי – סינמטק תל אביב
↑  מעילה, באתר www.ishim.co.il
↑  פנקס הקטן, באתר www.tmu-na.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009621184805171  LCCN: n2019030506  VIAF: 7156130956458311749   WorldCat (עם VIAF): 7156130956458311749
אסטרפותרים

| אסטרפותרים |
| --- | --- |
 איור של אסטרפותריום
תקופה
סוף פלאוקן-סוף מיוקן 59–12 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: מרידיונגולטיים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אסטרפותרים
שם מדעי
 Astrapotheria ‏ליידקר, 1894

אסטרפותרים (שם מדעי: Astrapotheria) היא סדרת יונקים קדומה מקבוצת המרידיונגולטיים, אשר מיניה חיו בסוף התקופות פלאוקן-מיוקן לפני 59-12 מיליון שנה בדרום אמריקה הקדומה ואף באנטארקטיקה הקדומה, כאשר הייתה טרופית. בסדרה זו היו שלוש משפחות.
היסטוריה

מינים אלה היו ארוכי לסתות ולחלקם גם היו ניבים וחדק דמויי פיל, אם כי היו קטני מהם בהרבה בעלי ניבים חדות וארוכות בתוך פיהם. האסטרפותריום, דמה לפיל או למסטודון עם חדק ארוך וניבים והגיע לגובה 2.5 מטר ולמשקל של 1 טון. מינים אחרים גדולים ממנו דמו יותר לקרנפים ללא קרניים ובעלי פרסות, צווארים ארוכים וחוטם מוארך עם ניבים גדולות.
ייתכן מאוד שחיו בביצות כמו היפופוטמים מודרניים וניזונו מעשבים בתוך המים.
מיון

משפחה אסטרפותריים (Astrapotheriidae)
סוג פראסטרפותריום (Parastrapotherium)
אנטארקטודון (Antarctodon)
Astrapodon
Comahuetherium
Liarthrus
Maddenia
תת-משפחה Albertogaudryinae
Albertogaudrya
Astraponotus
תת-משפחה Astrapotheriinae
Astrapothericulus
אסטרפותריום (Astrapotherium)
Scaglia
תת-משפחה Uruguaytheriinae
Uruguaytherium
גרנאסטרפותריום (Granastrapotherium)
Xenastrapotherium
הילרקותריום (Hilarcotherium)
משפחה אאואסטרפותריים (Eoastrapostylopidae )
Eoastrapostylops
משפחה Trigonostylopidae
Shecenia
Tetragonostylops
Trigonostylops
אריוברזנס הראשון, מלך קפדוקיה

אריוברזנס הראשון.
אריוברזנס הראשון פילורומאיוס (ביוונית עתיקה: Ἀριοϐαρζάνης Φιλορώμαιος; כונה "פילורומיוס" שמשמעותו "מאהב של רומא") היה מלך קפדוקיה משנת 95 לפנה"ס ועד לשנת 63 לפנה"ס לערך. אריוברזנס הראשון היה אציל קפדוקי ממוצא פרסי מעורפל.
משנת 102 לפנה"ס ואילך התחולל מאבק בין מיתרידטס השישי, מלך פונטוס לבין ניקומדס הרביעי מלך ביתיניה על השלטון בקפדוקיה, כאשר ניקודמס מצדד באריארתס השביעי ולאחר הירצחו באריארתס השמיני ואילו מיתרידטס מצדד בבנו אריארתס התשיעי ושם אותו בשלטון. תושבי קפדוקיה התקוממו כנגד מיתרידטס. לבסוף שטחו שני הצדדים את טענותיהם בפני הסנאט הרומי שהורה לשניהם ליסוג מקפדוקיה. בקפדוקיה נבחר למלך אריוברזנס הראשון, ונתמך על ידי לוקיוס קורנליוס סולה, הנציב הרומאי של קיליקיה (בערך בשנת 95 לפנה"ס).
במהלך מלחמות מיתרידטס כנגד רומא גורש אריוברזנס שלוש פעמים מקפדוקיה על ידי מיתרידטס. אריוברזנס הגדיל את שטחי ממלכתו תחת פומפיוס במהלך מלחמת מיתרידטס השלישית. בשנת 63 או 62 לפנה"ס הוא ויתר על כס המלוכה לטובת בנו, אריוברזנס השני.
אריוברזנס הראשון נשא לאישה אצילה יוונית בשם אתניאס פילוסטורגוס. אתניאס ילדה לו שני ילדים: אריוברזנס השני שירש את אביו, ובת בשם אייסיאס שנישאה לאנטיוכוס הראשון, מלך קומגנה.
אצטדיון אל-בית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 כינוי:  "הקונכייה"
 מיקום:  אל-ח'ור, קטר (מדינה) קטר
 קואורדינטות:  25°39′08″N 51°29′16″E﻿ / ﻿25.65222168°N 51.48777771°E﻿ / 25.65222168; 51.48777771
 תקופת הפעילות:  2020–הווה (כ־4 שנים)
 משטח:  דשא
 קבוצות:  נבחרת קטר בכדורגל
 מושבים:  60,000
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קטר מוגדלת) דוחה א-רויס אל-ח'ור אום סלאל א-דעאין א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי אצטדיון אל-בית(למפת קטר רגילה) דוחה א-רויס אל-ח'ור אום סלאל א-דעאין א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי אצטדיון אל-בית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון אל-בית (בערבית: استاد البيت; תעתיק מדויק: אסתאד אלבית'), הידוע גם כ"אצטדיון אל-ח'ור", הוא אצטדיון כדורגל שנבנה בקטר לכבוד משחקי גביע העולם בכדורגל 2022. בניית האצטדיון החלה ב-2015 והסתיימה בסוף שנת 2019. האצטדיון נחנך בפברואר 2020.
מבנה האצטדיון

אצטדיון אל-ח'ור תוכנן על ידי שארמיין ואלדי, בצורת אוהל בדואי מסורתי, כדי שהגג יעמוד בדיוק מעל הכיסאות. האצטדיון יחובר עם כמה מערכות תחבורה. החניון באצטדיון יוכל לאפשר חנייה לכ-7,000 מכוניות, בחניון יהיו כ-1,000 חניות שמורות למוניות, 350 לאוטובוסים ו-150 למיניבוסים. כמו כן, האצטדיון מתוכנן לאכלס כ-46,000–45,000 אנשים ביציעי האוהדים ו-1,000 עיתונאים ביציע העיתונות.
בסופו של דבר נזנחו התוכניות הראשוניות והאצטדיון הוגדל ב-15,000 מקומות, הוא מכיל 60,000 מושבים.
בזמן גביע העולם האצטדיון אמור להכיל בתוכו מלון סוויטות עם מרפסות המשקיפות אל הדשא.
הערות שוליים

↑  האצטדיון בטריילר הרשמי של מונדיאל 2022
↑  - "Revealed: The firms behind the construction Qatar's World Cup stadiums"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 3f67ebb7-f97b-440c-9ff1-7bf8aceab2c2
אצטדיון אל-ח'דר

| --- | --- |

 מיקום:  אל-ח'דר, בית לחם
 קואורדינטות:  31°42′16″N 35°09′38″E﻿ / ﻿31.704372°N 35.160617°E﻿ / 31.704372; 35.160617
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־17 שנים)
 עלות הבנייה:  שני מיליון דולר
 בעלים:  התאחדות הכדורגל הפלסטינית
 משטח:  דשא סינתטי
 קבוצות:  שבאב אל-ח'דר, ואדי א-ניס
 מושבים:  6,000
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) אצטדיון אל-ח'דר(למפת הרי ירושלים רגילה) אצטדיון אל-ח'דר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אצטדיון אל-ח'דר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אצטדיון אל-ח'דר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון אל-ח'דרי הוא אצטדיון כדורגל הממוקם
בעיירה אל-ח'דר, סמוך למחסום המנהרות בכביש 60 ולבית לחם.
האצטדיון נחנך בשנת 2007, מכיל 6,000 מושבים ונבנה במימון ממשלת פורטוגל. המגרש עומד בתקן הבינלאומי ובכל דרישות פיפ"א. אורכו 106 מטר ורוחבו 76 מטרים. באצטדיון משחקות קבוצות ואדי א-ניס ושבאב אל-ח'דר מליגת העל הפלסטינית.
הערות שוליים

↑  יוני מנדל‏, הדשא של הפלסטינים ירוק פחות, באתר וואלה, 5 במאי 2007
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אצטדיון אל לאנג

| --- | --- |

 מיקום:  סיינט פיטרסברג, ארצות הבריתארצות הברית
 קואורדינטות:  27°46′07″N 82°37′59″W﻿ / ﻿27.7685°N 82.6331°W﻿ / 27.7685; -82.6331
 תקופת הפעילות:  1947–הווה (כ־77 שנים) 
 בעלים:  סיינט פיטרסברג 
 מפעיל:  סיינט פיטרסברג 
 מושבים:  7,227 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פלורידה מוגדלת) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי אצטדיון אל לאנג(למפת פלורידה רגילה) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי אצטדיון אל לאנג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון אל לאנג (באנגלית: Al Lang Stadium) הוא אצטדיון ספורט בן 7,500 מושבים במרכז העיר סנט פטרסבורג, פלורידה, המהווה את המגרש הביתי הנוכחי של טמפה ביי רודיס מליגת הכדורגל המאוחדת (USL). הוא שימש כמעט אך ורק כפארק בייסבול במשך למעלה מ-60 שנה. עם זאת, מאז שעברו הרודיס למתקן בשנת 2011, הוא הוגדר מחדש כדי לארח משחקי כדורגל.
אצטדיון אל לאנג נבנה בשנת 1947 באתר של מתקן ישן יותר המכונה פארק אתלטיק סנט פטרסבורג. הוא נקרא על שמו של אל לנג, ראש עיריית סנט פטרסבורג לשעבר שסייע בהבאת הבייסבול בתחילת המאה ה-20 פארק המשחקים שוחזר בשנת 1976 ושופץ בהרחבה לפני שטמפה ביי רייס החלו להשתמש בו כמרכז האימונים הראשון באביב בשנת 1998. הרייס היו האחרונים בסדרה ארוכה של מועדוני בייסבול מליגת MLB שערכו אימוני אביב ואירחו קבוצות באצטדיון אל לאנג ובמרכזי הספורט הקודמים של סנט פטרסבורג. לפני הרייס, האצטדיון שימש בין היתר את היאנקיז, סנט לואיס קרדינלס, ניו יורק מטס ואת בולטימור אוריולס. האצטדיון אירח את משחק האימונים האחרון שלו במרץ 2008 והיה אתר לבייסבול חובבני ותערוכות מדי פעם בשנים הבאות.
טמפה ביי רודיס עברו לאצטדיון בשנת 2011, ובעקבות כך עבר האצטדיון שינוי מיגרש בייסבול למתחם כדורגל. מאז אוקטובר 2014, הסכם בין המועדון לעיר סנט פטרסבורג הפך את האצטדיון למתקן לכדורגל בלבד, והבעלים של הרודיס ערכו שיפוץ נרחב בתחילת 2015. בשנת 2016, הציע בעל המניות של הרודיס, ביל אדוארדס, להרחיב מאוד את תכולתו של האצטדיון ל-18,000 מושבים כחלק מהצעה שמועדונו ישתתף בליגת MLS. במאי 2017 עבר משאל עם מקומי אשר אישר לעיר סנט פטרסבורג לשאת ולתת עם הקבוצה על חוזה שכירות לטווח ארוך כדי לאפשר את הפרויקט.
באוקטובר 2018, הרודיס נרכשו על ידי טמפה ביי רייס, אשר העניקו למועדון הבייסבול את השליטה באצטדיון אל לאנג באמצעות העברת החוזה הקיים עם העיר סנט פטרסבורג לידיהם.
הערות שוליים

↑  "Al Lang Stadium". rowdiessoccer.com. Tampa Bay Rowdies. אורכב מ-המקור ב-14 באוקטובר 2012. נבדק ב-2017-01-04. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ave, Melanie; Krueger, Curtis (22 במרץ 2008). "Remembering Al Lang, St. Petersburg's Mr. Baseball". Tampa Bay Times. St. Petersburg, Florida. אורכב מ-המקור ב-2016-08-18. נבדק ב-2017-01-04. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Florida: Al Lang Stadium expansion approved by voters". Stadium DB (באנגלית). נבדק ב-12 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Muellner, Alexis (2 באוקטובר 2018). "Rowdies owner Bill Edwards talks about how the Rays deal came together". Tampa Bay Business Journal. נבדק ב-2 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Pransky, Noah; Zimmer, Beau (1 באוקטובר 2018). "The Tampa Bay Rays are buying the Tampa Bay Rowdies, control of Al Lang Stadium". WTSP (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-12 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
אלכסנדר ריבאק

| --- | --- |

ריבאק ב-2018
 לידה:  13 במאי 1986 (בן 38) מינסק, ברית המועצות (כיום בבלארוס)
 שם לידה:  Alexander Igorevich Rybak 
 שם במה:  Alexander Rybak 
 מוקד פעילות:  אקרסהוס, נורווגיה
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 מקום לימודים:  Barratt Due Institute of Music, מכללת קולומביה שיקגו 
 עיסוק:  זמר, שחקן, כנר, מלחין, פסנתרן
 סוגה:  פופ, פולק, מוזיקה קלאסית
 סוג קול:  טנור די גרציה 
 שפה מועדפת:  רוסית, אנגלית, בלארוסית, נורווגית 
 כלי נגינה:  כינור, פסנתר
 חברת תקליטים:  EMI, Universal Music
 פרסים והוקרה:  פרס שפלמן השנתי (2009)  תחרות הזמר של האירוויזיון (2009) 
 alexanderrybak.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אלכסנדר ריבאק (בבלארוסית: Алякса́ндр І́гаравіч Рыба́к, בנורווגית: Alexander Rybak; נולד ב-13 במאי 1986) הוא זמר, כנר, שחקן ומלחין בלארוסי-נורווגי.
ריבאק ייצג את נורווגיה באירוויזיון פעמיים; באירוויזיון 2009 עם השיר "אגדה" (Fairytale) וזכה במקום הראשון, ובאירוויזיון 2018 עם השיר "That's How You 'Write a Song" וסיים במקום ה-15 בגמר.
ביוגרפיה

אלכסנדר ריבאק נולד בבלארוס (בעת שהייתה חלק מברית המועצות). כשהיה בן ארבע עבר עם משפחתו לנורווגיה, שם חי את רוב חייו. ריבאק החל לנגן מגיל 5, וכיום הוא מנגן בכינור ובפסנתר. אמו, נטליה ולנטינובנה, היא פסנתרנית מפורסמת, ואביו, איגור אלכסנדרוביץ' ריבאק, הוא כנר מפורסם בנורווגיה.
ריבאק זכה בפרס "Anders Jahres Culture Prize" בשנת 2004. הוא השתתף בגרסה הנורווגית ל"כוכב נולד" שם הצליח להגיע לשלושת הפיינליסטים, וב-2006 זכה בתחרות הכישרונות Kjempesjansen, המקבילה הנורווגית ל"הדבר הגדול הבא".
ב-2007 גילם ריבאק את הכנר מאוסלו בסרט "כנר על הגג". בזכות תפקידו זה, זכה בפרס האדפריסן. ריבאק כיכב גם בסרט "יוהאן" של הבמאי גרטאה סלומונסן, לצד הדוגמנית איילר לי.
ביוגרפיה > אירוויזיון 2009

ריבאק זכה בתחרות נורווגית מקומית ונשלח לייצג את נורווגיה באירוויזיון 2009 עם השיר "אגדה" (Fairytale), שזכה ב-71.3% מקולות הבוחרים, אותו כתב והלחין בעצמו. את ההשראה לשיר קיבל ממוזיקת הפולק הרוסית-נורווגית. את השיר ליווה ריקוד עם טקסי אקרובטי מסוג האלינג (halling), לפי מסורת עתיקת יומין של נורווגיה. את הריקוד ביצעו חברי הלהקה המפורסמת "פריקאר". בנורווגיה זכה השיר לביקורות טובות והמגזין דאגבלאדט העניק לו את הציון "6 מתוך 6".
לאחר שעלה משלב חצי-הגמר לשלב הגמר של תחרות האירוויזיון, זכה ריבאק במקום הראשון עם 387 נקודות. בעת חלוקת הנקודות, אף מדינה לא פסחה על נורווגיה והיא קיבלה נקודות מכולן. בכך שבר את שיאה של לורדי באירוויזיון 2006 בשיא הנקודות של כל הזמנים. נוסף על כך, ההפרש שבין ריבאק לבין יוהאנה, אשר הגיעה למקום השני, עמד על 169 נקודות, ובכך שבר ריבאק גם את שיאה של קתרינה והגלים באירוויזיון 1997, בהפרש הגדול ביותר בין המקום הראשון לשני. בנוסף לזכייתו באירוויזיון, זכה ריבאק גם ב"פרס התקשורת ע"ש מרסל בזנסון" עבור השיר שביצע בתחרות, הודות לבחירה בו על ידי אמצעי התקשורת הרשמיים שסיקרו את תחרות האירוויזיון באותה שנה.
ביוגרפיה > לאחר האירוויזיון

ב-29 במאי 2009, ימים ספורים לאחר שובו של ריבאק לארצו מתחרות האירוויזיון בה זכה, החל להימכר אלבום הבכורה שלו "Fairytales".
באוקטובר 2012 סיפר ריבאק, במהלך הופעה בקישינב, כי זה שלוש שנים מטרידה אותו ללא הפסק נערה מישראל, אשר חוזרת ומטלפנת אליו כמעט מדי יום, גם לאחר שהחליף מספר טלפון. הנערה אף הגיעה לנורווגיה במטרה למצוא אותו. לאור הטרדה מאיימת זו, חיבר ריבאק את השיר "עזבי אותי" (Leave Me Alone).
בשנת 2015 ניסה ריבאק לחזור לאירוויזיון ככותב. במולדתו בלארוס הוקדשה לו תוכנית ריאליטי, שבמהלכה חיפש בנות ללהקה בשם "מילקי". ללהקה זאת הוא כתב שיר עבור קדם-האירוויזיון הבלארוסי. השיר, "Accent", הגיע בקדם האירוויזיון למקום הרביעי בלבד.
בשנת 2018 נבחר ריבאק בשנית לייצג את נורווגיה באירוויזיון, עם השיר "That's How You 'Write a Song". ב-10 במאי הופיע ריבאק בחצי-הגמר השני של האירוויזיון, ובסופו העפיל לשלב הגמר עם הכי הרבה נקודות מבין משתתפי חצי הגמר השני, אך סיים את התחרות במקום ה-15.
בשנת 2020 הופיע בהופעת קמאו בסרט הקומי "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga" בכיכובו של ויל פרל.
הערות שוליים

↑   Alexander Rybak - Leave me alone, Chisinau, 13.10.2012, באתר YouTube (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810587049205606  BIBSYS: 1079512  BnF: cb161756203 (data)  GND: 138232644  ISNI: 0000 0000 7852 5967  LCCN: n2012018627  MusicBrainz: 1e69316c-14fa-42ba-88f2-06f6743632f7  NTA: 324143095  VIAF: 103688963   WorldCat (עם VIAF): 103688963 
ריבאק בהופעה