stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברנדו איטון
פילמוגרפיה > טלוויזיה

זואי 101 (2008-2006)
הודעות מהבטן הרכה (2007)
אישה ביונית (2007)
CSI: זירת הפשע (2007)
המפענחת (2007)
המטייל בזמן (2007)
המופע של ביל אנגוול (2008)
המנטליסט (2008)
היחידה (2008)
נא לא להפריע (2008)
NCIS‏ (2009)
מנטל (2009)
בונז (2009)
ניפ/טאק (2009)
דקסטר (2011-2009)
סודות ההתבגרות (2012-2009)
מיאמי מדיקל (2010)
אימה אמריקאית: בית הרצח (2011)
סוכן מחוק (2012)
מיוצרת בג'רזי (2012)
גבוההלוהטתבלונדינית (2012) - סרט טלוויזיה
הוואי חמש-אפס (2013)
NCIS: לוס אנג'לס (2013)
מליסה וג'ואי (2014)
אוקוורד (2016-2014)
Swedish Dicks (2016)
ד"ר רוזווד (2016
אגוז לוז

ערך זה עוסק בפרי האגוז. אם התכוונתם למין של עץ ממשפחת השדריים, ראו .
| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  nut, אגוז, hazelnut, seed 
 מרכיבים עיקריים:  hazelnut shell 
 
אגוז לוז או אִלְסָר ("בונדוק" בערבית) הוא הפרי האכיל של שיחים נשירים בסוג (לוז) Corylus. פירותיו נחשבים לאגוזים מבחינה תרבותית אך אין הוא "אגוז אמיתי". את שיחיו מגדלים כיום לצרכים מסחריים בארצות שונות (טורקיה, ארצות הברית, ספרד, איטליה, צרפת, סין ואוסטרליה). הצמח זקוק למזג אוויר קר וחורפי על מנת לפתח תפרחת.
אגוזי הלוז גדלים באשכולות על השיח. כשהאגוזים מבשילים, הפרי הגדול והשעיר נפתח, והאגוז נושר לאדמה, מוגן בקליפתו הקשה. לשיח הלוז אורך חיים גבוה במיוחד והוא מספק אגוזים במשך מאות שנים. 
לאגוז עצמו קליפה דקה שעטופה במעטה מגן עבה. את האגוז צורכים טרי או קלוי.
ערכים תזונתיים

| --- | --- |
 ערך תזונתי ל-100 גרם
 
 קלוריות:  628 קק"ל
 
 חלבונים:  15 ג'
 פחמימות:  16.7 ג'
 שומן:  61 ג'
 
 ויטמינים:  ‏
  ‑ ויטמין B1:  0.64 מ"ג
  ‑ ויטמין B6:  0.56 מ"ג
  ‑ ויטמין B9:  0.113 מק"ג
  ‑ ויטמין E:  15 מ"ג
 
 ברזל:  4.7 מ"ג
 סידן:  114 מ"ג
 מגנזיום:  163 מ"ג
 מנגן:  6.2 מ"ג
 זרחן:  290 מ"ג
 אשלגן:  680 מ"ג
 נחושת:  1.7 מ"ג
 אבץ:  2.45 מ"ג
 סיבים תזונתיים:  9.7 ג'
 
 מקור: http://www.nal.usda.gov/fnic/foodcomp/search/
האגוז עשיר בשומן, חלבון, סיבים תזונתיים, ויטמין E וברזל. כמו כן הוא מכיל זרחן, אשלגן וסידן. כ-80% מתכולת השומן באגוז הוא שומן חד בלתי רווי.
מקילוגרם אגוזים אחד נשארים 460 גרם לאחר קילוף.
שימושים רפואיים לפי מקורות קדומים ובימינו

בתקופה הקלאסית האמינו שהאגוז מועיל לקיבה, מרפא שיעול ומצמיח שיער. בימי הביניים גידלו את הצמח באזור והשתמשו בו לניקוי ולחיזוק המעיים, לסתירת רעלים, לשיפור הזיכרון, לריפוי שטפי דם בחזה ובריאה, להפחתת גזים, לגרימת עצירות והקאה, לריפוי דלקות בדרכי השתן, לטיפול במחלת הנפילה, בפצעים פתוחים ובעוויתות בפנים. ברפואה העממית בימינו משמש האגוז לטיפול במחלות מעיים ולהורדת רמת הכולסטרול בדם, לטיפול בדימום, במחלות עיניים, וכן לשיפור הזיכרון, לריבוי הזרע ולריבוי חלב אם.
הערות שוליים

↑  אפרים לב וזהר עמר, סממני המרפא המסורתיים בארץ ישראל, ירושלים, תשס"ב, עמ' 74.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph274373 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כביש 41

| --- | --- |

 מידע כללי
 סיווג:  כביש ארצי
 ציר:  כביש רוחב
 אורך:  6 ק"מ
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 ערים ראשיות:   אשדוד
 נקודת התחלה:  צומת כניסה לנמל אשדוד
 נקודת סיום:  מחלף אשדוד
 
 קואורדינטות:  31°49′40″N 34°42′37″E﻿ / ﻿31.82777778°N 34.71027778°E﻿ / 31.82777778; 34.71027778
 he
 
כביש 41 הוא דרך ראשית המתחילה מהכניסה הצפונית לאשדוד עד לצומת בני דרום. בעבר הובילה הדרך עד לגדרה, אך חלק ממנה הוחלף בכביש 7. לכביש זה שני נתיבים לכל כיוון והפרדה בין המסלולים. כולל צמתים מרומזרים לכל אורכו (פרט למחלף אשדוד).
כביש 41 יחד עם כביש 7 יוצרים קשר רוחבי מאשדוד ליישובי גדרה ומזרחה. חשיבות תחבורתית נוספת של הכביש בקשר שהוא מאפשר בין הדרום לבין גוש דן. הכביש הוא עורק התחבורה של נמל אשדוד ולכן כל פיתוח הנמל מותנה בשדרוג הכביש והצמתים לאורכו.
ביולי 2011 פרסמה חברת נתיבי ישראל את המכרז להסבת חלקו המזרחי של כביש 41 לכביש 7 ובשנת 2014 הסתיימה ההסבה, תוך ביטול צמתים והפיכתם למחלפים במחלף גדרה ובמחלף בית רבן.
על פי תוכנית נתיבי ישראל, כביש 41 שנותר בין צומת נמל אשדוד ועד מחלף אשדוד, מתוכנן לעבור שדרוג ומיחלוף כהמשכו של כביש 7 הקיים כיום. בצומת עם שדרות בני ברית מתוכנן לקום מחלף בני ברית, וכן עתיד לעבור מיחלוף צומת ניר גלים. בכביש צפויים להיסלל שלושה נתיבים לכל כיוון.
על-פי תוכנית משרד התחבורה לעדכון המספור של רבים מכבישי ישראל שעליה פורסם בסוף שנת 2018 - כביש 7 וכביש 41 צפויים להיות ממוספרים כהמשכו של כביש 3 הקיים והמתוכנן בין מחלף שורק לכביש 443. על פי תוכניות משרד התחבורה, שינוי מספרי הכבישים בשלטי הדרכים השונים צפוי להתרחש בתוך שנתיים (עד סוף שנת 2020).
צמתים ומחלפים לאורך תוואי הכביש

| קילומטרים | שם | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- |
כביש 41 ממערב למזרח
| 0 | צומת כניסה לנמל אשדוד | נמל אשדוד | דרך לסקוב |

| 0.5 | מחלף נמל אשדוד (בתכנון) | נמל הדרום, נמל אשדוד, אשדוד | כביש פנימי |
| 1 | צומת דרך ניר גלים/שדרות הרצל | אשדוד | שדרות הרצל |
| 2 | צומת כניסה לתחנת כוח אשכול | אשדוד | כביש גישה לתחנת כוח אשכול |
| 3 | צומת נמל אשדוד | אשדוד | שדרות בני ברית, רחוב המדע (כניסה לאזור התעשייה הצפוני) |
| 4 | צומת ניר גלים | אשדוד/ניר גלים | כביש גישה ליישוב ניר גלים, רחוב הנפט (כניסה לאזור התעשייה הצפוני) |
| 5 | צומת כניסה לבני דרום | בני דרום | כביש גישה ליישוב בני דרום וישיבת נווה הרצוג |
| 6 | מחלף אשדוד | בני דרום |   כביש 4   כביש 7   כביש 42 |
ראו גם

כבישי ישראל
ריצ'רד אבדון

| --- | --- |

ריצ'רד אבדון
 לידה:  15 במאי 1923 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  1 באוקטובר 2004 (בגיל 81) סן אנטוניו, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה  בית הספר החדש למחקר חברתי  תיכון דוויט קלינטון  PS 6 
 תקופת הפעילות:  1945–2004 (כ־59 שנים) 
 הושפע על ידי:  הנרי פיץ' רובינסון 
 פרסים והוקרה:  פרס הסלבלד (1991)  פרס CFDA למפעל חיים (1988)  prix Nadar Gens d'images (1994)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  מדליית AIGA 
 בן או בת זוג:  Doe Avedon (1944–1949)  Evelyn Franklin 
 צאצאים:  John Avedon 
 www.richardavedon.com
 
ריצ'רד אבדון (באנגלית: Richard Avedon;‏ 15 במאי 1923 – 1 באוקטובר 2004) היה צלם יהודי-אמריקאי, אשר עבד כצלם אופנה ובהמשך הכין צילומים אמנותיים.
קורות חיים

אבדון נולד בניו יורק למשפחה יהודית רוסית. כישרונו כצלם התגלה על ידי אלכסיי ברודוביץ' שהיה מנהל אמנותי במגזין האופנה הארפר'ס בזאר. ב-1946 אבדון הקים סטודיו משלו, והחל לספק תמונות למגזינים כמו ווג, ומגזין לייף. לאחר מכן הפך לצלם הראשי בהרפר'ס בזאר. בניגוד לנהוג באותה תקופה, אבדון צילם דוגמניות שחייכו, צחקו, ופעמים רבות היו בתנועה בזמן הצילום.
ב-1966 אבדון החל לעבוד כצלם אופנה במגזין ווג, ובנוסף לכך החל לצלם נושאים רבים אחרים. בין היתר צילם בהפגנות נגד מלחמת וייטנאם, את הפגנות התנועה לזכויות האזרח, ומאושפזים בבתי חולים למחלות נפש. בהמשך צילם את נפילת חומת ברלין, ואת אביו בסדרת תמונות המתעדות את דעיכתו בשל מחלת הסרטן בה לקה.
מפורסמים ביותר הם צילומי הדיוקן של אבדון, שהתאפיינו ברקע לבן וחלק, ללא עצמים שיעזרו למקם את הדמות מבחינת הקשר, ובהעמדת המצולם בפשטות, מישיר מבט אל המצלמה. הוא התעניין במיוחד באופן בו ניתן ללכוד חלק מאישיותו ונפשו של האדם בצילום הדיוקן. ככל שהתפרסם צילם יותר ויותר דיוקנאות של ידוענים. בין היתר צילם את הביטלס, מרילין מונרו, ונסטסיה קינסקי.
במחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-20 יצא לצלם במערב ארצות הברית אנשים אקראיים בסטודיו ארעיים שהקים בשטח. את התמונות קיבץ בספר שהפך לרב-מכר בשם "במערב האמריקאי". הביקורת שהושמעה נגד אבדון הייתה שהוא מציג את אמריקה באופן משפיל. מנגד שיבחוהו
על האופן בו נהג במצולמיו בתשומת לב וכבוד השמורים בדרך כלל לפוליטיקאים חשובים או ידוענים.
אבדון זכה במהלך חייו בפרסים רבים כולל פרס הסלבלד ב-1991 ו-Master of Photography Award מהמרכז הבינלאומי לצילום ב-1993. בפרס Prix nadar ב-1994 על ספרו "עדות" (Evidence) וב-2003, שנה לפני מותו, קיבל את מדליית יובל 150 שנה של החברה המלכותית לצילום.
ואידאצ'קה

| --- | --- |
סמל ואידאצ'קהסמל ואידאצ'קה
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת שארושפטק
 שטח:  22.77 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,177 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°19′19″N 21°39′15″E﻿ / ﻿48.32195°N 21.654030555556°E﻿ / 48.32195; 21.654030555556 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://vajdacska.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ואידאצ'קה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ואידאצ'קה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ואידאצ'קה (בהונגרית: Vajdácska; ביידיש: וויידיטשקא) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי ואידצ'קה

המתיישבים היהודים הראשונים הגיעו למקום בתחילת המאה ה-19. הקהילה השתייכה לזרם האורתודוקסי. במקום היו חברה קדישא ובית תפילה.
בשנת 1941 גויסו 11 צעירים יהודים מהכפר לעבודות כפייה ובשנת 1944 הועברו יהודי המקום לגטו שאטוראליאויהיי, ומשם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לכפר שבעה ניצולים אך הם לא הצליחו לחדש את החיים היהודיים במקום. בשנת 1963 חיו בכפר רק שני יהודים שנשאו ללא יהודיות בנות המקום.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 6 |  |
| 1880 | 45 | 972 |
| 1910 | 68 |  |
| 1920 | 59 |  |
| 1930 | 62 |  |
| 1941 | 60 | 1,937 |
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 279
ואידאצקא, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 141–142. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
מחלף עד הלום

| --- | --- |

מחלף עד הלום, יולי 2020
 תאריך הקמת המחלף:  אוקטובר 2008 (ראשונית) 26 במאי 2009 (מלאה)
 מיקום:  דרום אשדוד
 כבישים במחלף:    כביש 4 רחוב מנחם בגין
 מסילות במחלף:  מסילת לוד-אשקלון
 אתרים סמוכים:  תחנת הרכבת אשדוד עד הלום, גשר עד הלום, פארק עד הלום
 קואורדינטות:  31°46′39″N 34°40′01″E﻿ / ﻿31.777514°N 34.666951°E﻿ / 31.777514; 34.666951
 
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אשדוד מוגדלת) מחלף עד הלום(למפת אשדוד רגילה) מחלף עד הלום(למפת השפלה רגילה) מחלף עד הלום(למפת השפלה מוגדלת) מחלף עד הלום  he מחלף עד הלוםhe מחלף עד הלוםמפת  __ אשדוד  __ גן יבנה [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית חבל יבנה ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית באר טוביה ממערב: הים התיכון tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחלף עד הלום (בעבר נקרא מחלף אשדוד דרום) הוא מחלף בכביש 4 המחליף את "צומת אשדוד דרום" ומשמש ככניסה הדרומית לאשדוד דרך שדרות מנחם בגין. הפרויקט לבניית המחלף כלל את שדרוג כביש 4 בקטע שבין שדה עוזיהו לגן יבנה והסדרת הצמתים של אזור התעשייה עד הלום, גן יבנה ובגין–משה סנה.
שמו ניתן לו מאחר שהוא נמצא בנקודה הצפונית ביותר אליה הגיע חיל המשלוח המצרי שפלש לארץ ישראל במלחמת העצמאות.
היסטוריה

פרויקט הקמת המחלף הוכרז כפרויקט לאומי, במרץ 2003. במטרה להעביר את הפרויקט לטיפול מואץ של הוועדה לתשתיות לאומיות. מטרת הפרויקט הייתה בין היתר גם להקים הפרדה מפלסית בין שדרות מנחם בגין למסילת לוד-אשקלון, בכניסה הדרומית לאשדוד, ולהקל את עומסי התנועה הכבדים במקום בשעות הבוקר ואחר הצהריים.
ראש המועצה המקומית גן יבנה, אהרון דרור, התנגד לתוכנית שהוצעה, מאחר שהיא לא אפשרה גישה ישירה מגן יבנה לתחנת הרכבת אשדוד – עד הלום, אלא האריכה את הנסיעה בכ-3 ק"מ. עקב כך תוקנה התוכנית, ונכלל בתכנון המחלף חניון חדש בצידה המזרחי של התחנה, וגישה אליו בגשר עילי להולכי רגל.
לאחר עיכוב של שנתיים: פורסם המכרז להקמת המחלף באוקטובר 2006, בעלות של 360 מיליון שקל. בדצמבר 2007, פקחי מנהל התכנון שהגיעו לבחון את עבודות ההקמה, גילו שאחד מעמודי הגשר חסר וכי בתוכניות הבינוי קוצר הגשר ב-50 מטר. לפקחים התברר כי תוכנית הגשר שונתה בלי שדווח על כך כנדרש לוועדת לתשתיות לאומיות. העבודות באתר הופסקו בזמן שנערך בירור באשר לשינויים שבוצעו בתוכנית ובאשר להשלכותיהם. התברר כי עקב איחור של חמישה חודשים בהסרת קווי מתח גבוה של חברת החשמל במקום נאלץ הקבלן לשנות את שיטת הקמת הגשר, תוך שהוא מקצר את אורכו ולכן חוסך בהצבת עמוד תומך נוסף.
בשלב הראשון נפתח באוקטובר 2008 גשר חדש שהחליף את הצומת הישן ובנוסף הוקם צומת זמני, וב-26 במאי 2009 הושלמה הכניסה לעיר והיציאה ממנה כך שהתנועה מתנהלת באופן רציף ללא רמזורים.
במסגרת העבודות שוקם גם גשר עד הלום העות'מאני.
גלריה

מחלף עד הלום ממערב
מחלף עד הלום, תחנת הרכבת ומתחם הקניות, יולי 2020
הערות שוליים

↑  מחלף עד הלום בכניסה הדרומית  לאשדוד הוכרז כפרויקט לאומי, באתר הארץ, 31 במרץ 2003
↑  גל ניסים, ‏תוכנית מחלף עד הלום תוגש לוועדה לתשתיות לאומיות, באתר גלובס, 9 בפברואר 2003
↑  ראש מועצת גן יבנה: מחלף עד הלום לא יאפשר לנו גישה ישירה לרכבת, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2003
↑  רון פז, ‏מע"ץ שינתה את תכנון מחלף עד הלום, באתר גלובס, 21 באוגוסט 2005
↑  שרון קדמי, החברה הלאומית לדרכים פירסמה את המכרז להקמת מחלף עד הלום בהיקף של כ-360 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 17 באוקטובר 2006
↑  אבי בר-אלי, הפקחים הופתעו: הגשר במחלף עד הלום קוצר ב-50 מטר, באתר TheMarker‏, 20 בדצמבר 2007
↑  דניאל שמיל, הכניסה הדרומית לאשדוד - מעתה באמצעות גשר חדש, באתר TheMarker‏, 22 באוקטובר 2008
↑  מחר ייפתח לתנועה מחלף עד הלום החדש, באתר PORT2PORT
↑  נועם דביר, כרוניקה של גשר ממלוכי בן 900 שנה: קם ונופל, נופל וקם, באתר הארץ, 10 במרץ 2010
שדרות בן-גוריון (הרצליה)

| --- | --- |

הקצה הצפוני של שדרות בן-גוריון, יולי 1998
 מידע כללי
 על שם:  דוד בן-גוריון ראש הממשלה הראשון של ישראל
 מיקום
 מדינה:  ישראל
 עיר:  הרצליה
 רובע:  מרכז העיר
 רחובות מסתעפים:  סוקולוב
 
 קואורדינטות:  32°09′33″N 34°50′33″E﻿ / ﻿32.159083333333°N 34.842472222222°E﻿ / 32.159083333333; 34.842472222222
 תבנית:לשוניות2
 
שלט רחוב בשדרות בן-גוריון
בית העירייה החדש, 2017
הקצה הדרומי של שדרות בן-גוריון
שדרות דוד בן-גוריון הוא אחד הרחובות הראשיים של הרצליה. הרחוב עובר מצפון לדרום, ממשיך את שדרות ח"ן החל מרחוב סוקולוב ועד "צומת כדורי" - בקטע זה הוא חלק מכביש 541, המוביל מהרצליה לרעננה. בצומת כדורי מצטלב הרחוב עם רחוב הרב קוק ורחוב ארלוזורוב, ובה הוא הופך להיות תחילתו של כביש 482, המהווה ציר גישה מרכזי מהרצליה למחלף הכפר הירוק. לקראת קצהו הדרומי עובר הרחוב בין השכונות שיכון משה"ב ונווה אמירים שממערב לו ושיכון דרום וצמרות שממזרח לו. בקצהו הדרומי הוא הופך לרחוב סוקולוב של רמת השרון.
בתחילה שם הרחוב היה 'העבודה', אך בסוף 1973, לאחר פטירת ראש הממשלה דוד בן-גוריון, הוחלף שם הרחוב ונקרא על שמו.
סלילת הרחוב

הצורך בסלילת כביש 482 מהרצליה לתל אביב, ששדרות בן-גוריון הן חלק ממנו, עלה בעקבות המרד הערבי, אז נסגרה הדרך לתל אביב, שעברה דרך שייח מוניס, ותושבי הרצליה ורמת השרון נאלצו לנסוע דרך רעננה, רמתיים, פתח תקווה ורמת גן, דרך שאורכה 35 ק"מ ונמשכה לעיתים יום שלם. ועדי היישובים החליטו על סלילת הכביש, שעלותו נאמדה ב-19 אלף לא"י. הרצליה מימנה כשני שלישים מהעלות, ורמת השרון את השליש הנותר. לשם כך משכן הוועד של רמת השרון את מכון המים של המושבה. חברת "סולל בונה" התחילה בסלילה בקיץ 1936, אך העבודות נתקלו בקשיים כבר מהרגע הראשון: הערבים התנגדו לכך שהכביש יעבור בשטחי הווקף, מושל המחוז עמד על כך שהכביש יעבור בשטחי שייח מוניס ולבסוף התברר כי העלויות גבוהות מהמשוער, והוועדים לא עמדו בהן. העבודות חודשו רק ב-1939, לאחר שהוועדים לקחו הלוואה, ולאחר שהוטל מס נסיעה על קווי אגד, לצורך מימון הסלילה. סוגיית הקרקעות נפתרה בסיועו של משה שרת. באוקטובר 1941 נחנך הכביש, בשם "דרך הרצליה", והדרך לתל אביב התקצרה ל-12 ק"מ.
אתרי הרחוב

הרחוב משמש בעיקר למגורים ולבתי עסק קטנים. ברחוב נמצאים האתרים הבאים (מצפון לדרום): המרכז המסחרי 'לב העיר' (בפינת רחוב סוקולוב), בית הכנסת הגדול (בפינת רחוב סוקולוב), מרכז רפואי כללית (בפינת רחוב רמב"ם), המרכז המסחרי 'שער העיר' ובו גם בית עיריית הרצליה, פארק יד לבנים ובית משפט השלום (בפינת רחוב הבנים), ומרכז רפואי כללית נוסף (בפינת רחוב ביל"ו). בקצהו הדרומי של הרחוב נמצא מגדל "צמרות" - סימן ההיכר של הכניסה להרצליה מכיוון רמת השרון, ומולו הגולפיטק - מגרש מיני גולף.
בעבר שכנה התחנה המרכזית של הרצליה בפינת רחוב בן-גוריון ורחוב סוקולוב, ובשנת 1960 הועברה למיקומה בהצטלבות רחוב בן-גוריון ורחוב העצמאות עד להריסתה ב-29 ביוני 2017 לצורך הקמתה של שכונת מגורים.
בפינת רחוב סירקין היוצא ממנו, בשנות השישים פעלו סוסים ועגלות למשלוחים וכדומה.
עד לשנת 1983 שכן בפינת הרחובות בן-גוריון וסוקולוב עד רחוב בר־אילן השוק העירוני, שכלל גם בתי מלאכה קטנים, קיוסקים ודוכני ירקות לאורך רחוב בן-גוריון. שטח השוק היה שייך לאגודת "מפעל המים" של הרצליה, שבין חבריה היו פרדסנים וחקלאים שרכשו מניה. עם פינוי השוק הוקם במקומו מגדל "לב העיר" ומרכז מסחרי (פסאז').
קיוסק "טוקר", הקיוסק הראשון לגזוז בהרצליה, נבנה בשנת 1935 בפינת הרחובות בן-גוריון וסוקולוב, על ידי המועצה המקומית הרצליה. הקיוסק הופעל על ידי גדליהו טוקר, אשתו טובה ובניהם משה ויחיאל, שהיו בין המתיישבים הראשונים בהרצליה כשנוסדה. במשך שנים היה הקיוסק מרכז הבילוי והמפגשים של המושבה.
באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 נשלמה בניית בית משפט השלום הרצליה, השוכן מול מתחם "שער העיר", סמוך לגן הבנים.
בקצהו הצפוני של הרחוב, המסתיים ברחוב סוקולוב, נערך שיפוץ כחלק מהשיפוץ של רחוב סוקולוב. השיפוץ נמשך כשנה וחצי. הוא החל בחודש מרץ 2006 והסתיים בסוף שנת 2007, אז נערכה בחג הסוכות לראשונה הביאנלה בהרצליה. במסגרת השיפוץ הוקמה ברחוב בן-גוריון אל מול הפסאז' כיכר גדולה עם מזרקות מים, ספסלי ישיבה, צמחייה ירוקה. לאחר בחירת ראש העיר משה פדלון בשנת 2015 ערכו שיפוץ נוסף לתיקון המגרעות שבשיפוץ הקודם.
ב-2017 עברה עיריית הרצליה למתחם "שער העיר" הממוקם ברחוב בן-גוריון.
תחבורה

מרבית קווי האוטובוסים הבינעירוניים בעוברים בהרצליה עוברים ברחוב זה, ומתוכנן שבעתיד יעבור בו קו המטרו M1 של המערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב.
לקריאה נוספת

מרדכי נאור, סיפורי הרצליה - ממושבה חקלאית למרכז היי-טק ומה"באסה" ועד פארק הרצליה, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2013, הפרק "נפתולי הכביש החדש לתל אביב", עמ' 98–102.
הערות שוליים

↑  שם לא רשמי, על שם חנות הצמיגים "כדורי" שפעלה במקום
↑  רחוב ורובע על-שם בן־גוריון, דבר, 11 בדצמבר 1973
↑  עם פתיחת הכביש החדש הרצליה–רמת השרון–תל אביב, דבר, 16 באוקטובר 1941
↑  מיני-גולף הרצליה
↑  טלי כהן גרבוז, חלל אורבני, באתר ynet, 25 בספטמבר 2007
↑  החלו העבודות לפתיחת רחוב סוקולוב ולהסרת אי-התנועה החוסם המרכזי, באתר של עיריית הרצליה, 9 במרץ 2015
↑   נמרוד בוסו, אחרי למעלה מ-20 שנה בהן עמד נטוש - אוכלס אחד הפילים הלבנים של המרכז, באתר TheMarker‏, 7 ביוני 2017
עונת 2021/2022 בליגת האלופות

| --- | --- |

 מארחת:  סטאד דה פראנס, פריז, צרפת צרפת (משחק הגמר)
 תקופת התחרות:  22 יוני 2021 – 28 במאי 2022 (341 ימים)
 מספר משתתפות:  32  (מתוך 80 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:  ספרד ריאל מדריד
 מספר משחקים:  125
 מספר שערים:  380 (3.04 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  4,327,255 (34,618 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  צרפת כרים בנזמה   (15 שערים)
 השחקן המצטיין:  צרפת כרים בנזמה
 → 2020/20212022/2023 ←
עונת 2021/2022 בליגת האלופות של אופ"א היא העונה ה-67 בה מתקיים טורניר הכדורגל שמאורגן על ידי אופ"א, והעונה ה-30 במתכונת החדשה מאז שונה שם הטורניר מגביע אלופות אירופה למועדונים לליגת האלופות של אופ"א.
ריאל מדריד שניצחה במשחק הגמר תשחק מול מנצחת גמר הליגה האירופית 2022, איינטרכט פרנקפורט, בסופר קאפ האירופי, וכן קיבלה כרטיס לשלב הבתים בעונת 2022/2023, והעפילה לגביע העולם למועדונים 2022.
בעונה זו לראשונה חולקו פרסי השחקן המצטיין של הטורניר והשחקן הצעיר המצטיין, בשני הפרסים זכו שחקנים מהאלופה ריאל מדריד - כרים בנזמה וויניסיוס ז'וניור.
הגמר היה אמור להיערך באצטדיון קרסטובסקי בסנקט פטרבורג, רוסיה אך הועתק לסטאד דה פראנס עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה. הגמר היה אמור עוד לפני כן להיערך באליאנץ ארנה במינכן, גרמניה. האצטדיון בסנקט פטרבורג נבחר במקור לארח את גמר ליגת האלופות של אופ"א 2021, אך בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בשנת 2020 והעתקתו של גמר 2020, מהאצטדיון המתוכנן באיסטנבול לאצטדיון חלופי בליסבון. לוח הזמנים של אירוח משחקי הגמר של ליגת האלופות נדחה בשנה, כאשר איסטנבול הייתה אמורה לארח את גמר 2021 (שהועבר בסוף לאצטדיון הדרגאו בפורטו), סנט פטרסבורג את גמר 2022, מינכן את גמר 2023 ואצטדיון ומבלי בלונדון את גמר 2024.
עונה זו היא העונה הראשונה מאז עונת 1999/1998 (העונה האחרונה בה שוחק גביע אירופה למחזיקות גביע) בה מאורגנות שלוש תחרויות מועדונים גדולות באירופה (ליגת האלופות, הליגה האירופית, וליגה חדשה שתיקרא הקונפרנס ליג). לא יערכו שינויים במתכונת של ליגת האלופות, אך קבוצות שמודחות מהסיבוב המקדים ומסיבוב המוקדמות הראשון בליגת האלופות יעברו לקונפרנס ליג במקום לליגה האירופית.
ב-24 ביוני 2021 אישרה אופ"א את ההצעה לבטל את חוק שערי החוץ בכל תחרויות המועדונים של אופ"א החל מעונה זו. (חוק שהיה בשימוש מאז שנת 1965). לכן, אם בסיכום שני משחקים בין שתי קבוצות, שתי הקבוצות הבקיעו כמות מצטברת זהה של שערים, המנצחת לא תוכרע על פי מספר שערי החוץ שהבקיעה, והמשחק ילך להארכה של 30 דקות, אם לא תושג הכרעה במהלך ההארכה, המשחק יוכרע באמצעות פנדלים.
בעונה זו השתתפה במפעל קבוצה ישראלית אחת: מכבי חיפה שהחלה את דרכה בשלב המוקדמות הראשון, בו הודחה על ידי קבוצת קאיראט אלמטי מקזחסטן לאחר שהפסידה בתוצאה 1–3 בסיכום צמד המשחקים נגדה (תיקו 1–1 במשחק הראשון והפסד 0–2 במשחק הגומלין).
העפלה

80 קבוצות מ-54 מתוך 55 ההתאחדויות החברות באופ"א משתתפות בליגת האלופות 2021/2022 (יוצאת מהכלל היא ליכטנשטיין, לה אין ליגה מקומית). דירוג ההתאחדויות מבוסס על דירוג הליגות של אופ"א ומשמש לקביעת מספר הנציגות מכל התאחדות.
ליגות המדורגות במקומות 1–4 שולחות 4 נציגות.
ליגות המדורגות במקומות 5–6 שולחות 3 נציגות.
ליגות המדורגות במקומות 7–15 שולחות 2 נציגות.
ליגות המדורגות במקומות 16–55 (למעט ליכטנשטיין) שולחות נציגה אחת.
מחזיקות הגביע בליגת האלופות ובליגה האירופית זכאיות לכרטיס נוסף אם לא זכו בו במסגרת הליגה המקומית שלהן.
העפלה > דירוג הליגות

הדירוג לעונת 2021/22 הוא דירוג הליגות לשנת 2020, שמביא בחשבון את ביצועי נציגות הליגה בליגת האלופות ובליגה האירופית בעונות 2015/2016 עד 2019/2020.
מלבד המקומות המוקצים לליגה, ייתכן שקבוצות נוספות יקבלו מקום בליגת האלופות:
(UCL) מחזיקת הגביע בליגת האלופות.
(UEL) מחזיקת הגביע בליגה האירופית.
העפלה > חלוקת הקבוצות לפי שלב

|  |  | קבוצות שמתחילות את דרכן בתחרות בשלב זה | קבוצות שמתקדמות מהשלב הקודם |
| --- | --- | --- | --- |
| שלב המוקדמות הראשוני (4 קבוצות) | שלב המוקדמות הראשוני (4 קבוצות) |  4 האלופות מהליגות המדורגות 52–55 |  |
| שלב המוקדמות הראשון (34 קבוצות) | שלב המוקדמות הראשון (34 קבוצות) |  33 האלופות מהליגות המדורגות 18–51 (למעט ליכטנשטיין) |  מנצחת הגמר של שלב המוקדמות הראשוני |
| שלב המוקדמות שני | מסלול האלופות (20 קבוצות) |  3 האלופות מהליגות המדורגות 15–17 |  17 המנצחות בשלב המוקדמות הראשון |
| שלב המוקדמות שני | מסלול הליגה (6 קבוצות) |  6 הסגניות מהליגות המדורגות 10–15 |  |
| סיבוב מוקדמות שלישי | מסלול האלופות (12 קבוצות) |  2 האלופות מהליגות המדורגות 13–14 |  10 המנצחות בשלב המוקדמות השני (מסלול האלופות) |
| סיבוב מוקדמות שלישי | מסלול הליגה (8 קבוצות) |  3 הסגניות מהליגות המדורגות 7–9  2 המסיימות במקום השלישי מהליגות המדורגות 5–6 |  3 המנצחות בשלב המוקדמות השני (מסלול הליגה) |
| סיבוב פלייאוף | מסלול האלופות (8 קבוצות) |  2 האלופות מהליגות המדורגות 11–12 |  6 המנצחות בשלב המוקדמות השלישי (מסלול האלופות) |
| סיבוב פלייאוף | מסלול הליגה (4 קבוצות) |  |  4 המנצחות בשלב המוקדמות השלישי (מסלול הליגה) |
| שלב הבתים (32 קבוצות) | שלב הבתים (32 קבוצות) |  מחזיקת הגביע בליגת האלופות  מחזיקת הגביע בליגה האירופית  10 האלופות מהליגות המדורגות 1–10  6 הסגניות מהליגות המדורגות 1–6  4 המסיימות במקום השלישי מהליגות המדורגות 1–4  4 המסיימות במקום הרביעי מהליגות המדורגות 1–4 |  4 המנצחות בשלב הפלייאוף (מסלול האלופות)  2 המנצחות בשלב הפלייאוף (מסלול הליגה) |
| שלב הנוקאאוט (16 קבוצות) | שלב הנוקאאוט (16 קבוצות) |  |  8 הראשונות בשלב הבתים  8 הסגניות בשלב הבתים |
השינויים המפורטים לעיל, יתבצעו אם מחזיקת הגביע בליגת האלופות או בליגה האירופית יהיו זכאיות לכרטיס לטורניר דרך הליגה המקומית שלהן:
בעקבות זכייתה בליגת האלופות של צ'לסי, שהייתה זכאית למקום בליגת האלופות גם דרך הליגה המקומית שלה, התבצעו השינויים הבאים:
אלופת הליגה המדורגת 11 (טורקיה) העפילה ישירות לשלב הבתים.
אלופת הליגה המדורגת 13 (דנמרק) התחילה את התחרות בשלב הפלייאוף במקום בשלב המוקדמות השלישי.
אלופת הליגה המדורגת 15 (צ'כיה) התחילה את התחרות בשלב המוקדמות השלישי במקום בשלב המוקדמות השני.
אלופות הליגות המדורגות 18 ו-19 (יוון וסרביה)התחילו את התחרות בשלב המוקדמות השני במקום בשלב המוקדמות הראשון.
המספר המקסימלי של נציגות שיכולה לשלוח ליגה אחת לליגת האלפות הוא 5, לכן אם זוכות ליגת האלופות והליגה האירופית מגיעות שתיהן מאותה הליגה והליגה מדורגת באחד מארבעת המקומות הראשונים בדירוג אופ"א, ושתיהן לא הצליחו להשיג את הכרטיס לליגת האלופות דרך הליגה שלהן. הקבוצה שסיימה רביעית בליגה לא תתמודד בליגת האלופות אלא בליגה האירופית.