stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היסטוריה של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
לאחר קבלת העצמאות > שלטון מובוטו

בשנת 1965 השתלט מפקד הצבא, מובוטו ססה סקו על המדינה והכריז על עצמו כנשיא למשך 5 שנים. מובוטו נבחר ללא התנגדות בבחירות שערך ב-1970, ומיד עם בחירתו הוא החל בהחדרת מודעות תרבותית במדינה. הוא שינה את שם המדינה ל"רפובליקה של זאיר" על מנת למחוק כל זכר לימי שלטון הבלגים, והכריח את התושבים לאמץ שמות אפריקאים. שלטונו של מובוטו היה שלטון רודני, הוא לא אפשר התפתחות אופוזיציה משמעותית נגדו ודיכא כל ניסיון התנגדות לשלטונו. עם תום המלחמה הקרה, החל לחץ בינלאומי משמעותי כנגד משטרו העריץ של מובוטו. בין השנים 1989–1990 נחלש משטרו של מובוטו כתוצאה מהלחץ הבינלאומי, הפגנות פנימיות מטעם ארגוני זכויות אדם, המצב הכלכלי הגרוע, והשחיתות השלטונית שהתבטאה בגילוי מעילות הענק שלו בכספי המדינה. באפריל 1990, בניסיון להישאר בכס השלטון, שינה מובוטו את המשטר במדינה למשטר רב-מפלגתי וקבע חוקה למדינה.
בין אוקטובר 1996 למאי 1997 התקיימה מלחמת קונגו הראשונה, שבסופה הצליחו מורדים בראשותו של לוראן-דזירה קאבילה להשתלט על המדינה. קאבילה התנהג אף הוא ברודנות וביטל את הבחירות שתוכננו. התנהגותו של קאבילה הובילה להתנגדות רבה נגדו. בשנת 2001 הוא נרצח ותחתיו עלה לשלטון בנו - ג'וזף קבילה, שהתנהג באופן שונה מאביו; קבע בחירות דמוקרטיות, ניצח בהן וקיבל את הסכמת מתנגדיו.
למרות זאת, בדומה למרבית מנהיגי אפריקה שעלו בבחירות דמוקרטיות, שלטונו של קבילה הבן הפך להיות דמוקרטי רק למראה עין. כל הבחירות שנערכו בשנים הבאות הואשמו על ידי האופוזיציה בזיופים, ובשנת 2016 קבילה הכריז שהוא דוחה את הבחירות למועד לא ידוע. ההכרזה גרמה לגל מחאות נרחב שמדוכא ביד חזקה על ידי כוחות הביטחון. בשנת 2017 הכריז מועמד חדש, אליהו שדי, על רצונו להתחרות בקבילה על הנשיאות אך בגלל הרדיפות כנגד האופוזיציה הוא נאלץ לפעול מחוץ לארץ - מירושלים. מדובר ביליד קינשאסה שהיגר לצרפת, התגייר, עלה לישראל ומשם הוא פועל כנגד קבילה.
ראו גם

פטריס לומומבה
מובוטו ססה סקו
ז'וזף קסא וובו
פשעי האימפריה הבלגית במדינת קונגו החופשית
הערות שוליים

↑  בכל מקום שבו כתוב "קונגו" בערך זה, הכוונה היא ל"רפובליקה הדמוקרטית של קונגו" או לשטח ששייך לה, להבדיל מהרפובליקה של קונגו או מאזורים אחרים שנקראים בשם זה.
↑  King Leopold's Ghost, Adam Hochschild (1999) ISBN 0-618-00190-5Houghton Mifflin Books
↑  , ערוץ 7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534265105171  LCCN: sh85149564 
צילום ילדים שידיהם נקטעו, לפי חוקי העבודה של המלך לאופולד השני. (צולם בסביבות 1905)
הנרי פרסי, הרוזן השישי מנורת'מברלנד

| --- | --- |

 לידה:  1502? נוטינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  29 ביוני 1537 (בגיל 35 בערך) 
 בן או בת זוג:  מרי פרסי, הרוזנת מנורת'מברלנד 
 
 פרסים והוקרה
 מסדר הבירית 
 
הנרי פרסי, הרוזן השישי מנורת'מברלנד (באנגלית: Henry Percy, 6th Earl of Northumberland; ‏1502–1537), רוזן נורת'מברלנד ובנו של הנרי אלג'רנון פרסי, הרוזן החמישי מנורת'מברלנד ושל אשתו קתרין ספנסר. הוא נודע בעיקר בשל אירוסיו עם אן בולין, עליהם נאלץ לוותר לאחר שהחל קשר בינה ובין המלך הנרי השמיני. כעסה של אן לאחר שאולצה לוותר על אירוסיה הוצג בכמה ספרים וסרטים שעסקו בחייה.
מועד אירוסיו לבוליין, שלימים הפכה לאשתו השנייה של המלך הנרי ולמלכת אנגליה, חל ככל הנראה באביב 1523, אז שימש בתור משרתו של החשמן וולזי. מששמע על החדשה, וולזי גער בפרסי לפני משרתיו, מאחר שלא ביקש היתר לנישואים מאביו או מהמלך, שלו היה עניין בנישואים אלו בשל חשיבותה של רוזנות נורת'מברלנד. למעשה, אביו של פרסי לא התיר את הנישואים, ובמקום זאת השיא אותו במהירות לליידי מרי טלבוט, בתו של ג'ורג' טלבוט, הרוזן הרביעי משרוסברי. נישואים אלו היו לא מוצלחים, ומאוחר יותר טלבוט ביקשה להתגרש מפרסי בשל אירוסיו לבוליין, אך בקשתה נדחתה.
מאחר שהיה בין הרוזנים החשובים, פרסי היה חבר במועצה שהרשיעה את אן בולין, שהייתה אז מלכת אנגליה, בניאוף. על פי רוב הדעות האישומים כנגד בוליין פוברקו על ידי אויביה. פרסי עצמו התעלף לאחר שתמך בהרשעתה של בוליין, ובעקבות כך נישא אל מחוץ לדיון. הוא נעדר מהדיון שהתקיים מיד לאחר מכן בעניינו של ג'ורג' בוליין, אחיה של המלכה, שהואשם בגילוי עריות עם אחותו.
פרסי מת בשנה שלאחר מכן, לאחר שנהג בירושתו בפזרנות ולאחר שהעביר נכסים רבים לחבריו בשל החלטתו לנשל את משפחת פרסי ככל הניתן. את יתרת נכסיו הוריש למלוכה. לאחר מותו, רוזנות נורת'מברלנד עברה לאחיינו, תומאס פרסי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: xx0199722  VIAF: 158144928929254441464   WorldCat (עם VIAF): 158144928929254441464
הכיבוש הגרמני של בלארוס במהלך מלחמת העולם השנייה

יהודי מוגילב נאספים לעבודות כפייה, יולי 1941
הפלישה הגרמנית לברית המועצות החלה ב-22 ביוני 1941 והובילה לכיבוש צבאי גרמני של בלארוס עד ששוחררה במלואה באוגוסט 1944 כתוצאה ממבצע בגרטיון. החלקים המערביים של בלארוס הפכו לחלק מ-Reichskommissariat Ostland ב-1941, ובשנת 1943, הרשויות הגרמניות אפשרו למשתפי פעולה מקומיים להקים ממשלה אזורית, הראדה הבלארוסית המרכזית, שהתקיימה עד שהסובייטים השיבו את השליטה על האזור. בסך הכל, יותר משני מיליון בני אדם נהרגו בבלארוס במהלך שלוש שנות הכיבוש הנאצי, כרבע מאוכלוסיית האזור,  או אפילו עד שלושה מיליון הרוגים או שלושים אחוז מהאוכלוסייה,  כולל 500,000 ל-550,000 יהודים במסגרת השואה בבלארוס. בסך הכל, בשטחה של בלארוס המודרנית, נהרסו ונשרפו יותר מ-9,200 כפרים ועיירות, ו-682,000 מבנים, וחלק מהעיירות נשרפו מספר פעמים.
רקע

ההיסטוריוגרפיה הסובייטית והבלארוסית חוקרת את נושא הכיבוש הגרמני בהקשר של בלארוס העכשווית, הנחשבת כרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית (BSSR), רפובליקה מכוננת של ברית המועצות בגבולות 1941 כולה. ההיסטוריוגרפיה הפולנית מתעקשת על טיפול מיוחד, אפילו נפרד, לאדמות המזרחיות של פולין בגבולות 1921 (" Kresy Wschodnie " או West Belarus), ששולבו בבלארוס הסובייטית לאחר פלישת הסובייטים לפולין ב-17 בספטמבר 1939. יותר מ-100,000 אנשים מרקע אתני שונה, רובם פולנים ויהודים במערב בלארוס, נכלאו, הוצאו להורג או הועברו למזרח ברית המועצות על ידי השלטונות הסובייטיים לפני הפלישה הגרמנית. ה-NKVD (המשטרה החשאית הסובייטית) הרגה יותר מ-1,000 אסירים ביוני וביולי 1941, למשל, בצ'רביאן.
הפלישה

לאחר עשרים חודשי שלטון סובייטי במערב בלארוס ובמערב אוקראינה, פלשו גרמניה הנאצית ובעלות בריתה בציריה לברית המועצות ב-22 ביוני 1941. מזרח בלארוס סבלה קשות במיוחד במהלך הלחימה והכיבוש הגרמני. בעקבות קרבות כיתור עקובים מדם, כל שטח בלארוס של ימינו נכבש על ידי הגרמנים עד סוף אוגוסט 1941. כאשר פולין התייחסה לסיפוח הסובייטי כבלתי חוקי, רוב האזרחים הפולנים לא ביקשו אזרחות סובייטית מ-1939 עד 1941, וכתוצאה מכך היו אזרחים פולנים תחת הכיבוש הסובייטי ואחר כך תחת הכיבוש הגרמני.
הכיבוש

בראשית ימי הכיבוש צמחה תנועת פרטיזנים סובייטית חזקה ומתואמת היטב. המסתתרים ביערות ובביצות, הסבו הפרטיזנים נזקים כבדים לקווי האספקה והתקשורת הגרמניים, שיבשו את פסי הרכבת, גשרים, חוטי טלגרף, תקפו מחסני אספקה, מערומי דלק ותחבורה, וארבו לחיילי הציר. באחת מפעולות החבלה המוצלחות ביותר של פרטיזנים של כל מלחמת העולם השנייה, מה שנקרא הסטת אסיפוביצ'י ב-30 ביולי 1943, הושמדו ארבע רכבות גרמניות עם אספקה וטנקי טיגר. כדי להילחם בפעילות הפרטיזנית, נאלצו הגרמנים להסיג כוחות ניכרים מאחורי קו החזית שלהם. ב-22 ביוני 1944, יצא לדרך מבצע המתקפה האסטרטגי הסובייטי הענק "בגרטיון", שהחזיר לבסוף את כל בלארוס עד סוף אוגוסט.
פשעי מלחמה

הפלישה והכיבוש הגרמני הביאו לאבדות אנוש כבדות, עם כ-380,000 איש שגורשו לעבודת כפייה, ולרצח המוני של מאות אלפי אזרחים נוספים. האוכלוסייה הבלרוסית הסלאבית האתנית נועדה להשמדה, גירוש או שעבוד כחלק ממבצע הטיהור האתני הגרמני בשם Generalplan Ost. לפחות 5,295 יישובים בלארוסים נהרסו על ידי הנאצים וחלק או כל תושביהם נהרגו (מתוך 9,200 יישובים שנשרפו או נהרסו בדרך אחרת בבלארוס במהלך מלחמת העולם השנייה), וליותר מ-600 כפרים כמו חאטין כל אוכלוסייתם הושמדה.
פשעי מלחמה > המלחמה עם הפרטיזנים

למרות שכמה היסטוריונים טענו שפרטיזנים סובייטים עוררו בכוונה פעולות תגמול גרמניות, ובחלקן הסבירו את מספר ההרוגים הגבוה, מסקנה זו שנויה במחלוקת. מחקר משנת 2017 שהתמקד בלוגיסטיקה של הרג המוני מצא "שהתקפות פרטיזנים סובייטיות נגד אנשי גרמנים עוררו פעולות תגמול נגד אזרחים אבל שלתקיפות נגד מסילות ברזל הייתה השפעה הפוכה. במקום שבו הפרטיזנים התמקדו בשיבוש קווי האספקה הגרמניים במקום להרוג גרמנים, כוחות הכיבוש ביצעו פחות פעולות תגמול, שרפו פחות בתים והרגו פחות אנשים".
פשעי מלחמה > יחידות נאציות

דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-14 גליציה (האוקראינית ה-1)
דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-29 RONA (הרוסית ה-1)
דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-30 (הבלארוסית ה-1)
דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-30 (הרוסית ה-2)
דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-36
איינזצגרופן
משטרת העזר האוקראינית
משטרת העזר הבלארוסית
פשעי מלחמה > אישים נאצים בולטים

אריך פון דעם באך-זלבסקי
גוסטבס סלמיש
אוסקר דירלוונגר
קורט פון גוטברג
קונראדס קאלייס
ברוניסלב קמינסקי
וילהלם קיובה
אנתוני סאווניוק
קרל שפר
יקוב שפורנברג
פשעי מלחמה > יחידות אחרות

קבוצת ארמיות מרכז
השואה

הגטו היהודי הגדול ביותר בבלארוס הסובייטית לפני תום מלחמת העולם השנייה היה גטו מינסק, שהוקם על ידי הגרמנים זמן קצר לאחר תחילת הפלישה. כמעט כל האוכלוסייה היהודית הרבה של בלארוס שלא התפנתה מזרחה לקראת ההתקדמות הגרמנית נהרגה במהלך השואה מכדורים. את רשימת הגטאות היהודים שהושמדו בפולין הכבושה על ידי הנאצים המשתרעת מזרחה לכיוון הגבול עם בלארוס הסובייטית ניתן למצוא במאמר הגטאות היהודיים בפולין הכבושה הגרמנית.
לאחר הכיבוש

מאוחר יותר ב-1944, 30 בלארוסים שעברו הכשרה גרמנית הוצנחו מאחורי קו החזית הסובייטי כדי לעורר אי סדר. אלה היו ידועים בשם "Čorny Kot" ("חתול שחור") בראשות מיכל ויטוסקה. הייתה להם הצלחה ראשונית מסוימת עקב חוסר ארגון במשמר האחורי של הצבא האדום. יחידות בלארוסיות אחרות חמקו דרך יער ביאלובייסקה ומלחמת גרילה בקנה מידה מלא פרצה ב-1945. אבל ה-NKVD חדר ליחידות אלה וניטרל אותן עד סוף 1946.
בסך הכל איבדה בלארוס רבע מאוכלוסייתה לפני המלחמה במלחמת העולם השנייה, כולל כמעט כל האליטה האינטלקטואלית שלה. כ-9,200 כפרים ו-1,200,000 בתים נהרסו. הערים הגדולות מינסק וויטבסק איבדו למעלה מ-80% מהמבנים והתשתיות שלהן. בשל ההגנה מפני הגרמנים, והעקשנות במהלך הכיבוש הגרמני, זכתה הבירה מינסק לתואר עיר גיבורה לאחר המלחמה. מבצר ברסט זכה בתואר מבצר גיבור.
הערות שוליים

↑  "The tragedy of Khatyn - Genocide policy". SMC Khatyn. 2005. ארכיון מ-2015-03-10.
↑  Donovan, Jeffrey (2005-05-04). "World War II -- 60 Years After: Legacy Still Casts Shadow Across Belarus". www.rferl.org. נבדק ב-2024-03-21.
↑  Waitman Wade Beorn (6 בינואר 2014). Marching into Darkness. Harvard University Press. p. 28. ISBN 978-0-674-72660-4. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Шведа, А.И., ed. (2022). ГЕНОЦИД БЕЛОРУССКОГО НАРОДА: ИНФОРМАЦИОННО-АНАЛИТИЧЕСКИЕ МАТЕРИАЛЫ И ДОКУМЕНТЫ [GENOCIDE OF THE BELARUSIAN PEOPLE: INFORMATIONAL AND ANALYTICAL MATERIALS AND DOCUMENTS] (PDF) (ברוסית and אנגלית). Минск: Издательство «Беларусь». p. 36. ISBN 978-985-01-1534-8.
↑  Zhukov, Yuri M. (2016). "On the Logistics of Violence". Economic Aspects of Genocides, Other Mass Atrocities, and Their Preventions. Oxford University Press. pp. 399–424. doi:10.1093/acprof:oso/9780199378296.003.0018. ISBN 978-0-19-937829-6.
↑  Zhukov, Yuri M. (2017-01-01). "External Resources and Indiscriminate Violence: Evidence from German-Occupied Belarus". World Politics. 69 (1): 54–97. doi:10.1017/S0043887116000137. ISSN 0043-8871.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532267905171  LCCN: sh89004903 
טור של שבויים סובייטים שנתפס ליד מינסק צועד מערבה
ראדה מרכז בלארוס, מינסק, יוני 1943.
בדרך לתחנת הרכבת במינסק צועדים צעירים מבלארוס על פני יו"ר המועצה המרכזית של בלארוס פרופסור רדאסלאו אסטרוסקי. הם עומדים לעבור הכשרה בגרמניה לפעולה צבאית, מינסק, יוני 1944.
אריך פון דם באך-צלבסקי ומשטרת הסדר, מינסק, בערך 1943
חבר מחתרת בלארוסית שנתלה, מינסק, 1942/1943.
משטרת עזר בלארוסית, מוהילב, מרץ 1943.
רצח המוני של אזרחים סובייטים ליד מינסק, 1943
קבוצת הקרב ולטר שימאנה, קיץ, 1943
הנשיקות שלי

"הנשיקות עליי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. הוא יצא לאור ב-12 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. נכתב על ידי אדם, לצד יונתן קלימי ותמר יהלומי, שגם הפיקו אותו.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-4.2 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-12 באוקטובר, יום צאת השיר. זהו סרטון מילים אנימטורי שהופק על ידי AVOXVISION.
נכון לאפריל 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-13 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 4 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 12 באוקטובר 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | NMC |  |
הערות שוליים

↑   הנשיקות שלי, בביצוע עומר אדם, סרטון  באתר יוטיוב
↑  הנשיקות שלי - Single
| עומר אדם |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נמס ממך • ילד טוב ילד רע • מוזיקה ושקט • מודה אני  • אחרי כל השנים • Omer • סוף העולם |  |
| מיני אלבומים | 5 בום! • The 8 • ‏3 • לכאורה • חמישה לילות |  |
| אלבומי הופעה | מהפכה! (Live) • אחרי כל השנים (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • אסף אטדגי • כוכב נולד |  |
| עומר אדם - שירים |
| --- | --- | --- |
| נמס ממך | "להאבד ברוח" • "אל תבכי" • "את בליבי" • "נמס ממך" • "הופה" |  |
| ילד טוב ילד רע | "מאושרת" • "קסם" • "מיליון נשיקות" • "בואי עכשיו" • "ילד טוב בגוף של ילד רע" • "בניתי עלייך" |  |
| מוזיקה ושקט | "מאמי זה נגמר" • "וואי לי" • "מתקרבת מתרחקת" • "נסיכה" • "כמו בימים" • "כובשת" • "תל אביב" • "תרחמי עליי" • "שקט" • "לבדי" |  |
| מודה אני | "נועצת מבט" • "מהפכה של שמחה" • "אחי" • "אז הלכתי" • "בוקרשט" • "היא רק רוצה לרקוד" • "עצוב לי שזה ככה" |  |
| אחרי כל השנים | "אחרי כל השנים" • "שדות של תירוצים" • "סיפור ישן" • "פוליטיקה וסקס" • "מביט מהצד" • "בסוף הכל חולף" |  |
| 5 בום! | "טמפרטורה" • "תיתן לה פרחים" • "שיר הרווק" • "תגידו לה / אהבה מטורפת" • "יום השישי" |  |
| Omer | "פעם בחיים" • "שני משוגעים" • "חברות שלך" • "אוהבת אותי אמיתי" • "בחורים טובים" • "רחוק מכולם" • "מאושרת בלעדיי" • "תגידי לי שטוב לך" • "חברות שלך 2" • "יעשו לנו כבוד" • "ניפגש בשמחות" • "כתבתי עלייך שיר" • "Beg" • "מים שקופים" • "שגרה מפוארת" |  |
| The 8 | "פסקול חיי" • "מה שנפל מהידיים" |  |
| סוף העולם | "אני" • "התעוררתי עם נמר" • "DXB to TLV" |  |
| חמישה לילות | "מבת ים ועד הנצח" ‏•‏‏ "אקדח" ‏•‏‏ "כסף או דמעות" ‏•‏‏ "לילות וקללות" ‏•‏‏ "רק שלך" |  |
| סינגלים אחרים | "Paradise" • "מזל" • "ככה זה מרגיש להתאהב" • "לא הפסקתי לחפש אותך" • "לרקוד ולזוז" • "לעולם בעקבות השמש" • "הלב שלי" • "יש לנו את הכוח" • "יש דברים שלא עושים" • "שירו של שפשף" • "קוקוריקו" • "תמחל לי" • "הנשיקות שלי" • "על מה בנות חושבות בלילה" • "פרצופים" • "Dale Mami" • "קאקדילה" • "יהיה טוב & מים שקופים" • "תרקוד לנצח" • "ואיך שלא" • "צמוד צמוד" • "ראיתי עולם" • "עברנו הכל" |  |
| השתתפות בסינגלים | "השתגע העולם" |  |
| שירים אחרים | "אהבתי לך" |  |
המסעדה שבסוף היקום

| --- | --- |

כריכת הספר במהדורה העברית
 מידע כללי
 מאת:  דאגלס אדמס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 מקום התרחשות:  כדור הארץ, מיליוויז, מקומות במדריך הטרמפיסט לגלקסיה 
 הוצאה
 הוצאה:  פאן ספרים 
 הוצאה בשפת המקור:  Macmillan Publishers
 תאריך הוצאה:  1980
 מספר עמודים:  163
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כתר ספרים
 תאריך:  1986
 תרגום:  מתי ונגריק ודנה לדרר
 סדרה
 ספר קודם:  מדריך הטרמפיסט לגלקסיה
 הספר הבא:  החיים, היקום וכל השאר
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0-345-39181-0
 הספרייה הלאומית:  003242806, 001040518
 
המסעדה שבסוף היקום הוא ספר המשך ישיר למדריך הטרמפיסט לגלקסיה מאת דאגלס אדמס, ומתרחש זמן קצר לאחר תום הספר הראשון, כאשר הוא ממשיך מאותה נקודה בעלילה.
עלילת הסיפור נכתבה על פי סיום עלילת תסכיתי הרדיו, בעוד ששלושת הספרים הבאים בסדרה נכתבו ללא הסתמכות על מקור אחר כלשהו.
תקציר העלילה

עלילת הספר מתחילה בנקודה שבה הסתיים הספר הראשון. ארתור דנט, פורד פרפקט, טריליאן וזאפוד ביבלברוקס עוזבים את כוכב הלכת מגרתיאה בחלליתם "ליבת הזהב" ומיד מותקפים על ידי ספינה של חייזרים המכונים "ווגונים". לחבורה מתברר שהם לא מסוגלים להימלט באמצעות "ההינע האי הסתברותי", מנוע השובר את חוקי ההסתברות המניע את חלליתם, משום שהמחשב המרכזי של החללית עסוק בהכנת תה לארתור. למזלם, הם מצליחים לזמן את אחד מאבותיו של זאפוד, זאפוד ביבלברוקס הרביעי, והוא מצליח להציל אותם.
זאפוד הרביעי משגר את זאפוד, יחד עם רובוט העונה לשם "מרווין", לכוכב בטא מינור, שבו ממוקמים המשרדים הראשיים של הוצאת "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה". זאפוד ומרווין חודרים למשרדים על מנת למצוא את "זרניוופ", שנמצא במסע בין-גלקטי בעולם וירטואלי. במהלך חיפושיהם הבניינים "מוטסים" לפלאנטה השנייה של מערכת פרוגסטאר על ידי מפציצי פרוגסטאר, הרודפים אחר זאפוד בשל פשעיו. זאפוד ומרווין פוגשים את "רוסטה", העוזר להם להגיע למשרדו של זרניוופ ומנחה אותם בהמשך דרכם.
במהלך בריחתם מלוחמי הפרוגסטאר דמות בשם גארגאוואר מתגלה בפניהם של זאפוד ומרווין, ומודיעה לזאפוד שהוא צפוי להוצאה להורג (או למעשה השמדה טוטלית) ב"מערבולת הפרספקטיבה הטוטאלית" - מערבולת המציגה את גודל היקום בהשוואה לגודלו של האדם, על מנת להציג את נחיתותו וחוסר חשיבותו. אך כאשר זאפוד נכנס לאותה מערבולת, המערבולת מראה לו שהוא היצור הכי חשוב בכל היקום.
זאפוד נמלט, ומוצא את זרניוופ שמסביר לו שהמערבולת נבנתה עבור זאפוד עצמו, ושהוא אכן היצור החשוב ביותר ביקום. מתברר שזאפוד החזיק כל הזמן הזה בגרסה מיניאטורית של ליבת הזהב בכיס המקטורן שלו. ליבת הזהב משוחזרת, וזאפוד חוזר אל ארתור, פורד וטריליאן שמשוגרים למסעדה הקרובה ביותר.
החבורה מגיעה אל המסעדה שבסוף היקום, הנמצאת בנקודת הזמן שבה נהרס היקום. שם, בעת אכילת חיות מהונדסות גנטית אשר רוצות להיאכל, הם צופים בהופעת הנביא זרקון ברגע האחרון וסוף היקום אשר חוזר על עצמו שוב ושוב באמצעות מסע חוזר ונשנה בזמן. כמו כן, הם מוצאים שם את מרווין, אותו הם נאלצו לנטוש בהווה, שעבד במשך מיליוני השנים בהחניית חלליות במסעדה. לאחר שהחבורה חוטפת חללית, הם חוזרים בזמן להווה, אך ארתור ופורד ניתקים מיתר החבורה, ומוצאים את עצמם בחללית של מהגרים.
ארתור ופורד מגלים כי זו חללית של בעלי-מקצועות-חסרי-טעם אשר רומו והוטסו על ידי יתר כוכבם אל עבר כוכב מרוחק, אשר בסיום הסיפור מתגלה ככדור הארץ הפרהיסטורי. לארתור ופורד מתברר כי הם תקועים בכדור הארץ הזה יחד עם המהגרים שבספינה (אשר התבררו כאבותיהם הקדמונים של בני האדם).
בכדור הארץ הפרהיסטורי ארתור מנסה לגלות את השאלה שתשובתה היא התשובה לחיים, היקום וכל השאר, באמצעות הוצאת אותיות באקראיות מתוך שק. השאלה שיוצאת היא "מה תקבל אם תכפיל שש בתשע?".
בסיום הספר זאפוד, טריליאן וזרניוופ חוזרים לליבת הזהב כדי למצוא את האיש ששולט ביקום, מרווין נאלץ להישאר מאחור, ופורד וארתור נשארים תקועים בכדור הארץ הפרהיסטורי.
הרפובליקה הצרפתית הראשונה

.
הרפובליקה הצרפתית הראשונה (בצרפתית: La Première République; בשמה הרשמי – République française) היא הכינוי המקובל בהיסטוריוגרפיה לסדרת המשטרים הפרלמנטריים שהתקיימה בצרפת בין הדחתו של לואי ה-16 ב-21 בספטמבר 1792 והכרזת רפובליקה, לבין ההכרזה על נפוליאון לקיסר ב-18 במאי 1804. הרפובליקה כללה בשיאה את שטחי צרפת, לוקסמבורג ובלגיה המודרניות לצד חלק קטן מגרמניה. במהלך קיומה, התחלפו בה שלושה משטרים שונים. אלו היו הוועידה הלאומית, שנוסדה כרשות מכוננת אך הוסיפה למשול בתוקף צווי חירום, שהתאספה ערב יום הכרזת הרפובליקה ופוזרה ב-27 באוקטובר 1795; הדירקטוריון, רשות מבצעת בת חמישה אנשים שפוקחה על ידי גוף מחוקק בן שני בתים, שנכנס ב-1 בנובמבר 1795; והקונסוליה, בה משלו שלושה קונסולים לצד גופים מייעצים חלושים, שקמה אחרי חיסול הדירקטוריון בהפיכת 18 בברימר ב-9 בנובמבר 1799.
הרפובליקה התבססה על עקרונות של ממשל ייצוגי להלכה, אם כי בפועל נשלטה באופן דיקטטורי כמעט לכל אורך התקופה, כשהרשות המבצעת מתעלמת מהחוק באמצעות תקנות חירום שונות או הסדרים זמניים. השלטון היה נתון בידי הגופים הנבחרים, אך מי שנתנו את הטון למעשה היו מנהיגים יחידים או קליקות שהצליחו לרכז השפעה בידיהם, בעוד הסיעות השונות נאבקות ביניהן. הכח החזק בראשית הרפובליקה היה ה"טריומווירט" של ז'ורז' דנטון, מקסימיליאן רובספייר וז'אן-פול מארה. אחרי הירצחו של מארה, ירידת קרנו של דנטון ומאבקים סיעתיים שונים הגיע רובספייר למעמד של כמעט דיקטטור (אם כי ללא שום מינוי רשמי מקביל) באביב 1794. תקופת עליונותו הייתה קצרה והוא הודח והוצא להורג בסוף יולי. מות רובספייר הותיר ריק, שמולא לבסוף על ידי אנשי הדירקטוריון, שהיו אמורים לשלוט בפיקוח המחוקק אך היו קליקה דיקטטורית לכל דבר והתערבו בהליכי הבחירות ובבתי המחוקקים באופן קבוע. הבולטים מביניהם היו פול בראס ועמנואל-ז'וזף סיאייס. סיאייס חיסל את הדירקטוריון בהפיכת ברימר, אותה יזם בסיוע הגנרל נפוליאון בונפרטה ויצר את הקונסולאט. נפוליאון גבר במהרה על סיאס והיה מנהיגה מאריך-השנים ביותר של הרפובליקה. הוא כיהן כ"קונסול הראשון" מ-1799 ל-1804, וביטל רשמית את הרפובליקה לאחר שהכריז על עצמו כקיסר נפוליאון הראשון. בכך הוא הקים את האימפריה הצרפתית הראשונה.
הנס מנשה

קינדר-טרנספורט, לונדון 1938
הנס מנשּה (בגרמנית: Hans Menasse; וינה, 5 במרץ 1930 – 28 בפברואר 2022) היה כדורגלן יהודי-אוסטרי חלוץ פירסט וינה ונבחרת אוסטריה בכדורגל (1953–1954).
קורות חיים

מנשה בן לאמא קתולית, אדולפין ואבא יהודי, רישארד מנשה, הצעיר מבין שלושה אחים. בשנת 1938, בהיותו בן שמונה, הגיע לאנגליה במסגרת קינדר-טרנספורט, מבצע הצלה בריטי של ילדים יהודים. בבריטניה שיחק בקבוצת הנערים של לוטון טאון.
לאחר מלחמת העולם השנייה, חזר לאוסטריה ובשנת 1947 שיחק בקבוצת הנוער של פירסט וינה. בשנים 1950–1958 שיחק בקבוצה הבוגרת. הוא היה חלק מההרכב הקבוע של הקבוצה ושנתיים ברציפות הבקיע 14 שערי ליגה בעונה. ב-12 באפריל 1953 נתן את אחד המשחקים הטובים ביותר שלו, לאחר שהבקיע 4 שערים נגד היריבה העירונית אוסטריה וינה החזקה בניצחון קבוצתו 5–2 לעיני 32,000 צופים. בעונה 1954/1955 הוא זכה עם קבוצתו באליפות אוסטריה . בשנים 1958–1959, הוא סיים את קריירת הכדורגל הפעילה שלו בקבוצת אוסטריה וינה.
קורות חיים > בנבחרת הלאומית

מנשה השתתף בשני משחקים בנבחרת אוסטריה בכדורגל בשנים 1953–1954.
חיים אישיים

בנו רוברט מנשה (1954) הוא סופר, מסאי, מתרגם. בתו אווה מנשה (1970) היא עיתונאית וסופרת.
הישגים ותארים

אליפות אוסטריה:
אלופה: 1954/1955
בשנת 2019 קיבל את מדליית הכבוד לשירותים של מדינת וינה
סטטיסטיקה > משחקים בנבחרת אוסטריה

| אוסטריה> # | אוסטריה> תאריך | אוסטריה> מקום המשחק | אוסטריה> מארחים | אוסטריה> תוצאה | אוסטריה> אורחים | אוסטריה> סוג | אוסטריה> שערים | אוסטריה> אירוע |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 26 באפריל 1953 | בודפשט, אצטדיון מג'רי | הונגריה | 1 – 1 | אוסטריה | ידידות | - |  |
| 2 | 3 באוקטובר 1954 | וינה, אצטדיון פראטר | אוסטריה | 2 – 2 | יוגוסלביה | ידידות | - |  |
|  | סך הכל |  |  | 2 | משחקים |  | 0 | שערים |
הערות שוליים

↑  אוסטריה וינה זכתה באותה עונה באליפות אוסטריה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009647289705171  GND: 1174846704  VIAF: 4824154741648553110002   WorldCat (עם VIAF): 4824154741648553110002 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הנס מנשה".
הקורפוס ההררי ה-22 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  12 באוגוסט 1943 – 8 במאי 1945 (שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   גנרל
 מפקדים:  הוברט לאנץ
 
הקורפוס ההררי ה-22 (בגרמנית: XXII. Gebirgs-Armeekorps) היה קורפוס הררי של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-12 באוגוסט 1943 ביוון, בשם "הקורפוס ההררי ה-22", והועמד תחת פיקוד הוברט לאנץ.
הקורפוס פעל ברחבי יוון, ולאחר מכן ברחבי יוגוסלביה נגד הפרטיזנים, כחלק מארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות F. באביב של שנת 1945, בעת נסיגתם של כוחות הורמאכט מהבלקן, נסוג הקורפוס להונגריה, ולאחר מכן לאוסטריה, שם לחם עד סוף המלחמה.
סדר הכוחות > 15 באוגוסט 1944

ב-15 באוגוסט 1944 כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
דיוויזיית היגר ה-104
סדר הכוחות > 1 במרץ 1945

ב-1 במרץ 1945 כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
דיוויזיית הפולק-הררית ה-1
דיוויזיית היגר ה-118
הניצוץ

ערך זה עוסק בספר. אם התכוונתם לסרט, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  סטיבן קינג
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספר אימה
 נושא:  סכיזופרניה, אלימות 
 מקום התרחשות:  Overlook Hotel, 6, 5 
 הוצאה
 הוצאה:  דאבלדיי 
 תאריך הוצאה:  1977
 מספר עמודים:  373
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מודן
 תאריך:  1977
 תרגום:  דן גיא
 סדרה
 ספר קודם:  חלקת סיילם 
 הספר הבא:  דוקטור סליפ, העמדה 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  000828831, 001330398
 
הניצוץ (באנגלית: The Shining) הוא ספר אימה אמריקאי משנת 1977, שכתב הסופר סטיבן קינג. זה הרומן השלישי של קינג שיצא לאור והצלחתו ביססה אותו כסופר מכובד בז'אנר ספרי האימה. הבמאי סטנלי קובריק יצר על פי הספר סרט באותו שם, שיצא לבתי הקולנוע ב-1980. עלילת הספר עובדה גם למיני-סדרה בטלוויזיה.
בינואר 2023 יתחילו בלונדון החזרות על עיבוד לתיאטרון של הספר, בכיכובו של בן סטילר.