stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספלנקטומיה
הערות שוליים

↑  Brunt, M., et al., 'Comparative analysis of laparoscopic versus open splenectomy', The American Journal of Surgery, Volume 172, Issue 5, November 1996, pp. 596-601. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529446905171  BnF: cb123030987 (data)  GND: 4077686-4  LCCN: sh85126822 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פאונטיין הילס

| --- | --- |
המזרקה של פאונטיין הילס
המזרקה של פאונטיין הילס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אריזונה אריזונה
 מחוז:  מריקופה
 תאריך ייסוד:  1989 
 שטח:  47.2 קמ"ר
 גובה:  580 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  23,820 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  503.30 נפש לקמ"ר (2007)
 קואורדינטות:  33°36′17″N 111°43′43″W﻿ / ﻿33.60472°N 111.72861°W﻿ / 33.60472; -111.72861
 אזור זמן:  UTC -7
 http://www.fh.az.gov/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פאונטיין הילס(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פאונטיין הילס(למפת אריזונה רגילה) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקופאונטיין הילס(למפת אריזונה מוגדלת) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקופאונטיין הילס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פאונטיין הילס (באנגלית: Fountain Hills) היא עיר במחוז מריקופה, אריזונה, ארצות הברית. לפי מפקד התושבים של שנת 2007 חיו בעיר 25,316 תושבים. בשנות ה-90 הייתה פאונטיין הילס העיר השמינית בקצב גידול התושבים באריזונה.
פאונטיין הילס היא המזרחית בין הערים במטרופולין של פיניקס. ממזרח לה מדבר סונורה וממערב היא גובלת בסקוטסדייל.
במזרח העיר שוכן אגם מלאכותי גדול ובמרכזו מזרקה שמימיה מגיעים עד לגובה של 170 מטרים. המזרקה פועלת מדי שעה עגולה למשך 15 דקות ומהווה אטרקציה המושכת תיירים מכל רחבי ארצות הברית ומהעולם. המזרקה מופעלת באמצעות שלוש טורבינות בעלות 450 כוחות סוס כל אחת. כאשר שלוש הטורבינות פועלות המזרקה יכולה להגיע לגובה המרבי, אך בדרך כלל רק שתי טורבינות פועלות והמזרקה מגיעה לגובה של 91 מטרים. כאשר נבנתה בשנת 1970 הייתה זו המזרקה הגבוהה בעולם.
ערים תאומות

אל סלוודור אטאקו, אל סלוודור
גרמניה דירדורף, גרמניה
בלגיה קסטרלי, בלגיה
פולין זמושץ', פולין
פאונה

פאונה של חיות אוסטרליה וניו זילנד
פַאוּנָה (מלטינית: Fauna) היא אוכלוסיית בעלי חיים המצויה במקום מסוים ובזמן מסוים. המונח המקביל לצמחים נקרא "פלורה" ושניהם נחשבים לחלק מהביוטה הטבעית.
מקור המילה "פאונה" הוא במיתולוגיה הרומית, משמה של אלת האדמה והפוריות פאונה, קרובתו של האל פאונוס, ומרוחות יער פאונים (המוכרים גם כסאטיר). שלושת השמות מקורבים לפאן (Pan) מן המיתולוגיה היוונית (panis הוא המקביל היווני לפאונה).
ניתן לחלק פאונה לפי גודל:
מיקרופאונה (Microfauna) – בעלי חיים קטנים, בעיקר בגודל מיקרוסקופי.
מאקרו-פאונה (Macrofauna) – בעלי חיים שאורכם 4 עד 80 מילימטרים.
מגה-פאונה (Megafauna) – בעלי חיים גדולים.
דוגמאות לפאונה

החי בארץ ישראל
החי בניו זילנד
החי באוסטרליה
החי בקנדה
החי בארצות הברית
החי במדגסקר
החי בהודו
החי בברזיל
החי בים התיכון
החי במפרץ אילת
החי בכנרת
ראו גם

פלורה
אנדמיות (ביולוגיה)
עכברון הקמה

| עכברון הקמה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי עכבר
על־משפחה:: עכברים
משפחה:: עכבריים
סוג:: Micromys 
מין:: עכברון הקמה
שם מדעי
 Micromys minutus ‏פטר פאלאס, 1771
תחום תפוצה

שמות נוספים
 עכבר הקציר

קינו של עכברון הקמה, ארוג מגבעולי עשב ארוכים
עכברון הקמה (שם מדעי: Micromys minutus) נקרא גם עכברון הקציר הוא הקטן שבמשפחת העכבריים, ובסדרת המכרסמים בכלל. הוא המין היחיד בסוג Micromys.
מאפיינים

אורך גופו של עכבר הקמה 6-7 ס"מ, אורך זנבו זהה, ומשקלו כ-5 גרם. הגב אדמדם, הגחון לבן, האוזניים קטנות וכן גם העיניים. בית גידולו בשדות, ועל גדות נחלים, הוא זריז תנועה ביותר, ונעזר בזנבו לטיפוס על ענפים, עליהם הוא בונה את קינו, או קוטף מהם את מזונו..
הקן ארוג בקפדנות מגבעולי עשב ארוכים, ולו צורת כדור, שפתחו מן הצד. משך ההיריון 21 יום, מספר הוולדות 5–9, המלטות אחדות בשנה. עכבר הקמה ניזון מחרקים וזרעים, באביב הוא מכרסם ניצנים טריים של גבעולי עצים ושיחים. בחורף הוא מסתתר בחורים בתוך האדמה או תחת ערימות קש.
תפוצתו באירופה ובאסיה (ממזרח ועד מערב אירואסיה).
הערות שוליים

↑  עכברון הקמה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph115390
פסגת ויקטוריה (בליז)

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  1120 מטר
 מדינה:  בליז בליז
 מיקום:  דרום מרכז המדינה
 רכס הרים:  הרי מאיה
 קואורדינטות:  16°48′N 88°36′W﻿ / ﻿16.800°N 88.600°W﻿ / 16.800; -88.600
  (למפת בליז מוגדלת) בלמופן בליז סיטי  סן איגנסיו סן פדרו  אורנג' ווק טאון  קורוזל טאון  דנגריגה בנקו וייחו דל כרמן  פונטה גורדה  מקסיקו ג ו א ט מ ל ה  הונדורס מפרץ הונדורס הים הקריביויקטוריה(למפת בליז רגילה) בלמופן בליז סיטי  סן איגנסיו סן פדרו  אורנג' ווק טאון  קורוזל טאון  דנגריגה בנקו וייחו דל כרמן  פונטה גורדה  מקסיקו ג ו א ט מ ל ה  הונדורס מפרץ הונדורס הים הקריביויקטוריה
פסגת ויקטוריה (באנגלית: Victoria Peak) היא ההר השני בגובהו בבליז. הפסגה ממוקמת ברכס הרי מאיה, וגובהה 1,120 מטרים. פסגת ויקטוריה נמוכה בארבעה מטרים בלבד מהר דוילז דלייט, הפסגה הגבוהה ביותר בבליז.
פסגת ויקטוריה ממוקמת בתוך שמורת הטבע אגן קוקסקומב. מורדות ההר מכוסים יערות גשם טרופיים.
אזור הפסגה נחקר לראשונה על ידי מגלי ארצות בריטיים בין השנים 1888–1889 ובמהלך מסע מחקר זה ניתן לה שמה, על שם מלכת בריטניה באותה עת ויקטוריה.
עולם החי והצומח

רבים מצמחים ביער זה משמשמים לרפואה. עצים רבים גדלים על מורדות ההרים.יש בפארק 300 מינים של עופות, 100 מיני יונקים,זוחלים,דו-חיים וחרקים רבים.
עינת עובדיה

| --- | --- |

עינת עובדיה, 2021
 לידה:  23 ביוני 1982 (בת 42) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  תואר ראשון בלימודי מזרח אסיה, תואר שני במנהל עסקים
 מעסיק:  מכון זולת 
 תפקיד:  מנכ"לית מכון זולת לשוויון וזכויות אדם
 
עינת עובדיה (נולדה ב-23 ביוני 1982) היא מנהלת בתחום הפוליטי-פרלמנטרי, ופעילה חברתית. מאז מאי 2020 היא מכהנת כמנכ"לית של מכון זולת לשוויון ולזכויות אדם.
ביוגרפיה

עינת עובדיה נולדה בירושלים, לחיים עובדיה, יליד מרוקו, פרופסור לנוירואימונולוגיה בבית החולים הדסה עין כרם; ולחנה, ילידת מחנה פליטים בגרמניה, מורה ומחנכת. למדה בבית הספר בויאר. שירתה בצה"ל כמ״כית של טירונים, ולאחר מכן כמפקדת צוות בקורס קצינות, בקורס מ"כים, וכמפקדת פלוגה בקורסי הכנה לקצינות. השתחררה מצה"ל בדרגת סגן. לאחר מכן שירתה במילואים בעוצבת האש עד לידת בנה הבכור.
בשנת 2007 קיבלה תואר ראשון בלימודי מזרח אסיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, עם התמחות בשפה הסינית, וסיימה גם לימודים משלימים בסוציולוגיה, באנתרופולגיה וביחסים בינלאומיים. בשנת 2008 סיימה שנת לימודים של השפה הסינית ב-(Shaanxi Normal University) בשיאן, סין. בשנת 2010 קיבלה תואר שני במנהל עסקים מהמסלול האקדמי המכללה למינהל בראשון לציון, עם התמחות בניהול בינלאומי.
פעילות פוליטית

בין השנים 2006–2007 למדה את אופן עבודת הכנסת, ויזמה קורס על העבודה הפרלמנטרית, שיועד למתמחים במסגרת ״פרויקט מתמחים״ של עמותת רוח חדשה. בשנת 2008 החלה לשמש כעוזרת הפרלמנטרית של יו״ר סיעת מרצ בכנסת, זהבה גלאון. בבחירות לכנסת השמונה עשרה קיבלה מרצ שלושה מנדטים, וגלאון לא נבחרה לכנסת.
עובדיה החלה לעבוד בקואליציה, כרכזת סיעת הליכוד בכנסת. בין השנים 2009–2013 היא הייתה חלק מצוות ה"מצליף" של הקואליציה, והייתה אחראית על גיוס חברי הכנסת והשרים להצבעות במליאה ובוועדות הכנסת, ולתדרוך חברי הכנסת אודות פרטי החקיקה.
בשנת 2013, בסיום הקדנציה של הכנסת השמונה עשרה, עזבה את העיסוק בפוליטיקה לזמן קצר, ושימשה כמנהלת תפעול בחברת ״תדביק". לאחר שגלאון נבחרה ליו"ר מרצ, היא הציעה לעובדיה לחזור ולכהן כמנהלת הלשכה הפוליטית שלה, תפקיד אותו מילאה במשך שש שנים, עד לפרישתה של גלאון מהחיים הפוליטיים.
בשנים אלו הפכה עובדיה לדמות פוליטית מרכזית במפלגה, והיא נבחרה להנהלת המפלגה ולוועידת מרצ. עובדיה הייתה אחראית על ניהול המערך הפוליטי הפנימי של יו״ר מרצ, ניהול הלשכה וצוות העובדים. בשנים אלו היא ניהלה את מערכי המפקד, קמפיינים של בחירות פנימיות וארציות, הפעילה חמ"לים של מוקדי הצבעות, ותדרכה את רכזי הבחירות. כמו כן עסקה בגיוס תרומות למפלגה, בניהול מסגרת תקציבית ובקשר עם עיתונאים.
בתקופה זו, שימשה עובדיה בתפקידים בכירים גם במטות הבחירות הארציות של מפלגת מרצ. בין השנים 2018–2019 ניהלה את הקמפיינים לבחירות המוניציפליות של מרצ: התנועה הירוקה בהרצליה, בו זכתה הסיעה בשלושה מנדטים, ורשימת מרצ ברמת השרון, בה זכתה הסיעה בשני מנדטים. ניהלה את קמפיין הבחירות בסבב ב׳ לראשות העיר של הח״כ לשעבר איתן גינזבורג. בשנים אלו ניהלה גם שני קמפיינים של הח״כ לשעבר מיכל רוזין, בבחירות פנימיות במרצ.
בשנת 2016 התמודדה לראשות סיעת מרצ בנעמת, אך לא נבחרה.
בשנת 2020 החלה לשמש כמנ״כלית מכון זולת לשוויון וזכויות אדם.
עם ההכרזה של ממשלת ישראל השלושים ושבע על הרפורמה המשפטית בשנת 2023, הובילה עובדיה במסגרת מכון זולת את פרויקט "צו חירום", שאותו יזמה נשיאת "זולת" זהבה גלאון, ושגייס למעלה ממאה חברי כנסת ושרים לשעבר מכל המפלגות שכיהנו בכנסת לדורותיה, כדי להופיע בפני ועדות הכנסת במטרה למחות כנגד היוזמה של לוין, וכן בהופעות בתקשורת ובציבור כנגד המהלכים של הממשלה. חברי ״צו חירום״ הובילו עצומה שקראה לעצירת החקיקה, שעליה חתמו כ-450,000 איש.
פעילות ציבורית

במהלך לימודי התואר הראשון שימשה עובדיה כנציגת החוג ללימודי מזרח אסיה באגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית, מטעם תא הסטודנטים ״רוח חדשה״. בשנים 2006–2007 ניהלה את "פרויקט המתמחים" מטעם עמותת "רוח חדשה" באוניברסיטה העברית.
נכון לשנת 2023, עובדיה פעילה מזה כעשרים שנה בהגנה על נשים, על אוכלוסיות מוחלשות, לקידום של תפיסה פרו-אקטיבית דמוקרטית ולקידום תפיסה מתקדמת של הגנה על זכויות אדם, חופש הביטוי, שקיפות ושוויון. פעלה לעזור לנשים מסורבות גט, להגנה על זכויות עובדים, לתיקון אפליה ופערי שוויון בין קבוצות בחברה, ופעילה במאמץ לסיום הסכסוך הישראלי-פלסטיני, ויישום פתרון שתי המדינות. בין היתר היא משתתפת ב"קואליציית שתי המדינות" של יוזמת ז'נבה.
במסגרת פעילותה הובילה עובדיה, בשנת 2012, מאבק של עובדי מזנון הכנסת, שהיו מועסקים במשך תקופה ארוכה כעובדי קבלן, וזכויות העובדים שלהם נפגעו. עובדיה הייתה הראשונה ליזום פניות לחברי הכנסת ולגורמים נוספים בכנסת. היא תמכה במובילת המאבק שירה כהן, עד להתאגדות עובדי המזנון בוועד עובדים, ועד שהושגו שיפורים בהגנה על זכויותיהם.
בשנת 2018, בעקבות מותה של הפעוטה יסמין וינטה, עובדיה הייתה אחת מארבע אימהות שהובילו את מאבק הפיקוח וההסדרה של המעונות הפעוטונים ומסגרות חינוכיות אחרות לילדים עד גיל שלוש. המחאה החלה בפתח תקווה, ועד מהרה הפכה למחאה ארצית שהובילה למאסר ממושך של המטפלת של הפעוטה, והעלתה לסדר היום את תופעת ההתעללות של מטפלות בתינוקות, בפעוטות ובילדים.
עובדיה לימדה מנדרינית לתלמידי בית ספר תיכון במשך כ־15 שנים. היא הכשירה את אחת מארבע התלמידות היחידות בישראל שניגשו לבחינת בגרות בסינית, והתלמידה סיימה בהצלחה חמש יחידות לימוד.
חיים אישיים

עובדיה גרה בהרצליה, בזוגיות עם אריק בורנשטיין ולהם שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  ResearchGate אתר מדעי
↑  פנחס וולף‏, גלאון ניצחה בפריימריז במרצ: "נסתער על הרחובות", באתר וואלה, 8 בפברואר 2012
↑  אתר הפרויקט "צו חירום"
↑  ראיון בערוץ הכנסת, 3 ביולי 2020
↑  "נציג האיחוד האירופי נפגש עם העמותות שהוכרזו כארגוני טרור", 26 באוקטובר 2021
↑  שרה העצני-כהן למנכ"לית ארגון השמאל 'זולת': "אתם מסתירים טרור", באתר ערוץ 7 24 באוגוסט 2021
↑  רועי צ'יקי ארד, משפטה של "לך ולנסה" ממזנון הכנסת יוכרע היום, באתר הארץ, 26 ביוני 2012
↑   שירה כהן והמאבק של העובדים במזנון הכנסת, סרטון  באתר יוטיוב
↑  חיים ביאור, הישג למנהיגת המאבק של עובדי מזנון הכנסת, באתר TheMarker‏, 16 באוגוסט 2012
↑  "איפה כל האימהות, האבות, הסבים והסבתות? מדוע הם לא מגיעים?", באתר "מלאבס", 6 ביולי 2018
↑  אילן ליאור, לראשונה בישראל, בחינת בגרות בסינית, באתר הארץ, 5 ביולי 2011
↑  תומר ולמר, תורה מסין: ארבעה ניגשו לראשונה לבגרות בסינית, באתר ynet, 4 ביולי 2011
פוליטיקה של דרום סודאן

סאלווה קיר מאיארדיט, נשיא דרום סודאן
הפוליטיקה של דרום סודאן מתייחסת למערכת הממשל בדרום סודאן, מדינה במזרח אפריקה, העם, הארגונים והאירועים הכרוכים בכך.
היסטוריה

דרום סודאן הפכה לאזור אוטונומי בסודאן משנת 2005, לאחר חתימת הסכם שלום מקיף בין ממשלת סודאן לצבא השחרור העממי הסודאני, ועד שנת 2011 בה הכריזה דרום סודאן על עצמאותה והתנתקותה מסודאן.
לאחר מספר עשורים של מלחמת אזרחים, שהייתה אחת הארוכות והקטלניות במאה ה-20 (מלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה והשנייה), שנערכה בעיקר בשל מחלוקות בין הממשלה המוסלמית של סודאן לראשי המורדים הנוצרים בדרום, שדרשו יותר זכויות אוטונומיות על חבל דרום סודאן, נחתם ב-9 בינואר 2005 הסכם שלום הידוע כ-Naivasha Agreement שהביא לזכויות דרשו המורדים.
ב-9 בינואר 2005, הוקמה ממשלת דרום סודאן בראשות הנשיא ג'ון גראנג, שהיה מפקד המורדים בצבא השחרור העממי הסודאני עד לאותה עת.
ביולי 2005, נהרג ג'ון גראנג בהתרסקות מסוק באוגנדה וסגנו, סאלווה קיר מאיארדיט, מונה לממלא מקומו.
ב-12 באפריל 2013 ערך לראשונה שליט סודאן, עומר אל-בשיר, את ביקורו הרשמי הראשון בג'ובה, בירת דרום סודאן.
היסטוריה > משאל עם לעצמאות

משאל העם על עצמאות אזור דרום סודאן התקיים בין 9 ל-15 בינואר 2011, ונשיא ארצות הברית לשעבר, ג'ימי קרטר, היה נוכח בין מספר מכובדים זרים שהוזמנו לשמש כמשקיפים.
כאמור, המשאל החל ב-9 בינואר 2011, וב-12 בינואר, לאחר שלושה ימים, הודיע נציג צבא השחרור העממי הסודאני שעל פי הערכות, יש צורך ב-60% מהקולות (כ-2.3 מיליון קולות) כדי שההצבעה תקבל תוקף ועצמאות חבל דרום סודאן תושג. מאוחר יותר באותו היום פורסמה הודעה רשמית בנושא שמאשרת את מספר האחוזים הדרוש לקבלת ההצבעה. ג'ימי קרטר הודיע ב-13 בינואר 2011 שמשאל העם מתנהל על פי סטנדרטים בינלאומיים ומאפשר חופש בחירה למצביעים. האו"ם דווח שהתוצאות המקדימות של המשאל יפורסמו ב-2 בפברואר 2011 והתוצאות הסופיות יינתנו עד שבועיים לאחר מכן.
שלטון

בתקופת קבלת העצמאות, אושרה חוקה חדשה וזמנית. החוקה קובעת משטר נשיאותי, שבה הנשיא הוא ראש המדינה, ראש הממשלה ומפקד הכוחות המזוינים. לפי החוקה, הפרלמנט מורכב משני בתים: בית תחתון שנבחר ישירות על ידי העם, ובית עליון של נציגי המחוזות. בבית התחתון חברים כ-170 חברים. 160 מתוכם חברים במפלגתו של הנשיא סאלווה קיר מאיארדיט, שישה עצמאיים ועוד כארבעה חברים ממפלגה קטנה.
הערות שוליים

↑  "A Country Study: Sudan". The Library of Congress. ארכיון מ-2012-06-30. נבדק ב-2009-03-13.
1 2  "The Comprehensive Peace Agreement between The Government of The Republic of The Sudan and The Sudan People's Liberation Movement/Sudan People's Liberation Army". reliefweb.int. נבדק ב-2009-03-13.
1 2  "Official: South Sudan Voter Turnout to Reach 60 Percent Threshold". VOA News. 2011-01-12. נבדק ב-2011-01-13.
↑  "Carter: South Sudan Vote Will Meet International Standards". VOA News. 2011-01-13. נבדק ב-2011-01-13.
↑  "Turnout in Southern Sudan vote passes 60 percent - Yahoo! News". News.yahoo.com. 2011-01-12. ארכיון מ-2011-01-16. נבדק ב-2011-01-16.
פתקי ההצבעה בה השתמשו בעת משאל העם
עכבריים

| עכבריים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי עכבר
על־משפחה:: עכברים
משפחה:: עכבריים
שם מדעי
 Muridae ‏יליגר, 1811

גרביל מידי.
עכבריים (שם מדעי: Muridae) היא משפחה בסדרת המכרסמים המכילה כ-260 סוגים וכ-650 מינים.
המינים במשפחה זו קטנים עד בינוניים. המין הקטן ביותר הוא עכברון אפריקני (Mus minutoides), שאורך גופו (ללא זנב) 4.5-8 ס"מ ומשקלו 5–6 גרם, והוא גם המכרסם הקטן ביותר. המין הגדול ביותר הוא חולדת ענן חיוורת (Phloeomys cumingi), המגיעה לאורך של 48 ס"מ.
חברי המשפחה נפוצים בכל היבשות פרט לאנטארקטיקה וברוב האיים באוקיינוסים, וכמעט בכל אקלים - מטונדרה ועד אקלים טרופי.
רוב בני משפחת העכבריים נמצאים בתחתית שרשרת המזון, ניזונים על צומח ומשמשים כמזון לסוגים רבים של יונקים, עופות וזוחלים. בהתאם לכך, העכבריים מתרבים בצורה מהירה מאוד - ההריון קצר (לרוב פחות מחודש), וגודל השגר מגיע עד ל-12 ולדות גדולים.
תת-משפחות

קוצניים (Deomyinae) - בה 4 סוגים.
גרביליים (Gerbillinae) - בה 16 סוגים.
עכברי טוגו (Leimacomyinae) בה סוג ומין יחיד עכבר טוגו (Leimacomys buettneri).
עכברים (Murinae) - בה 129 סוגים.
ייתכן שגם חולדת הרעמה משתייכת לכאן, אך מקובל יותר לשייך אותה למשפחת האוגריים.
עכבריים והאדם

מחד גיסא בני משפחת העכבריים גורמים נזק אדיר לבני האדם. הנזקים שלהם לחקלאות נאמדים במיליארדי דולרים בשנה, הן לשדות והן למזון מאוחסן. מינים רבים משמשים כמפיצי מחלות, ביניהן כאלה שגרמו למגפות (כמו הדבר). מאידך גיסא, חלק מהמינים משמשים בהדברה ביולוגית של חרקים, אחרים משמשים כמזון ומינים נוספים משמשים כחיות מעבדה חשובות.
לקריאה נוספת

האנציקלופדיה לבעלי חיים - יונקים. הוצאת טבע הדברים
Myers, P. 2001. "Muridae" (On-line), Animal Diversity Web. Accessed July 09, 2005 at http://animaldiversity.ummz.umich.edu/site/accounts/information/Muridae.html.
פאוסט (סרט, 2011)

| --- | --- |

 מבוסס על:  פאוסט 
 בימוי:  אלכסנדר סוקורוב 
 הופק בידי:  אנדריי סיגלה 
 תסריט:  יורי אראבוב
 עריכה:  יורג אהוסשילד 
 שחקנים ראשיים:  יוהנס ציילר   אנטון אדאסינסקי   איסולדה דיהאוק   חנה שיגולה
 מוזיקה:  אנדריי סיגלה 
 צילום:  ברונו דלבונל 
 מדינה:  רוסיה, גרמניה 
 חברת הפקה:  לנפילם
 חברה מפיצה:  Proline-film
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בספטמבר 2011 (במסגרת פסטיבל הסרטים של ונציה)
 משך הקרנה:  134 דק' 
 שפת הסרט:  גרמנית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט אימה, סרט פנטזיה 
 תקציב:  8 מיליון אירו
 הכנסות:  $2,121,258 (רק בארצות הברית)
 הכנסות באתר מוג'ו:   faust
 פרסים:  פרס אריה הזהב 
 סרט קודם:  שמש
 דף הסרט ב־IMDb
 
פאוסט (Фауст) הוא סרטו של אלכסנדר סוקורוב, זוכה פרס "אריה הזהב" של פסטיבל הסרטים של ונציה. הסרט כולו צולם בגרמנית, חרף היותו סרט רוסי והקרנת הבכורה שלו נערכה במהלך פסטיבל הסרטים של ונציה.
הסרט נחשב לסרט החותם של סדרת סרטים בת ארבעה סרטים אודות אישים היסטוריים, מאת סוקורוב.
עלילת הסרט

הסרט מבוסס על החלק הראשון של פאוסט מאת גתה. הסרט מוקדש לפאוסט ולעולם שהעניק לו את רעיונותיו. זהו עיבוד עדכני, פילוסופי ואכזרי המתרחש בעולם מלוכלך של תאוות בצע.
הערות שוליים

↑  אמיר בוגן, פסטיבל ונציה: אריה הזהב ל"פאוסט" של סוקורוב, באתר ynet, 10 בספטמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015030252  VIAF: 314911873   WorldCat (עם VIAF): 314911873
ספלריט

| --- | --- |
דוגמת ספלריט
דוגמת ספלריט
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Zn,Fe+2)S)
 מערך קריסטלוגרפי:  איזומטרי
 צורת הגביש:  ארבעון, קובייה, דודקהדרון וצירופיהם, גודל הגביש עד 30 ס"מ, גבישים תאומים נפוצים מאוד. כמו כן מסיבי, גרגרי, דמוי אשכול ענבים וסיבי.
 צבע:  בדרך כלל שחור, אבל גם צהוב בהיר עד כהה, חום, אדמדם, כתום, אפור, ירוק, כחול בהיר, לעיתים רחוקות חסר צבע.
 ברק:  דמוי יהלום או שרף
 שקיפות:  הגבישים שקופים עד שקופים למחצה ואטומים בתכולת ברזל גבוהה
 פצילות:  מושלמת בשישה כיוונים היוצרים דודקהדרון.
 שבירה:  דמוית קונכייה, אבל קשה לראותה בשל הפצילות המושלמת.
 קשיות:  4-3.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  4.1-3.9
 שרטוט:  צהוב עד חום בהיר. לבן בדוגמיות טהורות
 מידע נוסף:  קווקווים על פאות הגביש, תופעת טריבולומסנציה (המינרל פולט אור כשמרסקים אותו), המינרל הוא פירואלקטרי (הוא נטען חשמלית כשמחממים או מקררים אותו).
 מינרלים נלווים:  קלציט, קוורץ, פיריט, פלואוריט, גלנה, כלקופיריט, מגנטיט ומינרלים הידרותרמיים רבים אחרים.
 סוגים
 מארמטיט   וורציט:  ספלריט עשיר בברזל בעל גוון שחור   פולימורף של ספלריט
ספלריט הוא מינרל המשמש כבצר העיקרי של אבץ. המינרל בנוי בעיקר מסולפיד האבץ, אבל כמעט תמיד יהיו בו גם כמויות משתנות של ברזל ולכן נוסחת המבנה שלו היא Zn,Fe+2)S).
| --- | --- |
: ספלריט, קוורץ וקלציט
גילוי המינרל

המינרלוג הגרמני גאורגיוס אגריקולה (1494–1555) תיאר לראשונה את הספלריט ב-1546, וכינה אותה "בלנדה" (blende), כינוי שמקורן בגרמנית – blenden (בלנדן), כלומר לעוור או לרמות. הסיבה לכינוי זה היא משום שהמינרל דומה מאוד למינרל גלנה. הגלנה היא בצר חשוב מאוד של עופרת, מתכת שהייתה אז שימושית מאוד, אבל בניגוד לגלנה הספלריט אינו מכיל עופרת. השם המקובל כיום למינרל, ספלריט, ניתן על ידי המינרלוג הגרמני ארנסט פרידריך גלוקר (Ernst Friedrich Glocker‏; 1858-1793) בשנת 1847. מקור השם מיוונית, ספלרוס (sphaleros), כלומר בוגדני. כמו הכינוי בלנדה הוא נועד לתאר את העובדה שהמינרל דומה לגלנה, אך אינו מכיל עופרת.
סוגי הספלריט

ספלריט – הסוג הנפוץ ביותר. במהלך השנים כונה המינרל בשמות נוספים, חלקם הם כינויים עממים שנהגו כורים להשתמש בהם:
בּלֶנְדֶה – כינוי זה שנועד במקור למינרל ספלריט הורחב לתאר כל מינרל שנראה דומה למינרל אחר המכיל מתכת. דוגמאות: הורנבלנדה שהוא מינרל סיליקטי, ופיצ'בלנדה הידועה כיום כאורניניט, העופרה ממנה בודדו בני הזוג קירי את הרדיום.
צינקבלנדה – "צינק" בגרמנית פירושו אבץ ושם זה נועד להבדיל את הספלריט מסוגי הבלנדה האחרים שתוארו לעיל.
גלנה מדומה
עופרה מדומה
בלק ג'ק (Black Jack)
בַּרְקִיַת האבץ שם עברי ארכאי למינרל
וורציט - פולימורף של הספלריט שהמערכת הגבישית שלו היא הקסגונלית. המינרלוג הצרפתי שארל פרידל (Charles Friedel ‏ 1899-1832) גילה את המינרל באזור עיר המכרות אורורו שבבוליביה ב-1861 וקרא לו על שם המורה הנערץ עליו, הכימאי הצרפתי ממוצא גרמני שארל אדולף וורץ (Charles Adolphe Wurtz ‏ 1884-1817)
מרמטיט – פולימורף של ספלריט בעל תכולת ברזל גבוהה. גבישי המרמטיט הם אטומים ובעלי גוון שחור מבריק. מקור השם במקום בו נמצא המינרל לראשונה, העיירה מרמטו (Marmato) במחוז קלדס שבצפון-מערב קולומביה.
קליופאן (cleiophane), סוג של ספלריט שגונו לבן המכיל ZnS כמעט טהור לחלוטין.
שלנבלנדה (Schalenblende) סוג בגוון חום (דמוי כבד ולכן הוא מכונה גם Leberblende) שהוא מקבץ דמוי אשכול ענבים של המינרל שבו יש שכבות קונצנטריות של וורציט וגלנה שנוהגים לעיתים לחתוך וללטש כאבן לקישוט.
תכונות המינרל

המינרל מתגבש במערכת הגבישית הקובייתית. אטומי האבץ והגופרית מקושרים במבנה הגבישי במבנה של ארבעונים. המבנה דומה למדי למבנה היהלום. פולימורף של הספלריט שהמערכת הגבישית שלו היא הקסגונלית מכונה וורציט ונוסחת המבנה שלו β-ZnS. קבוע הסריג עבור סולפיד האבץ במבנה הגבישי של הספלריט הוא 0.596 נאנומטר, והוא חושב מהגאומטריה של הסריג והרדיוסים של היונים – 0.074 נאנומטר לאבץ ו-0.184 לגופרית. צורת הסריג היא של שכבות במבנה ABCABC. ברזל מחליף את האבץ בכמויות משתנות, כאשר לעיתים גם מגנזיום או מנגן יכולים להופיע במינרל. במקומות מסוימים מכיל המינרל קדמיום, אינדיום או גליום.
הארבעונים של המבנה הבסיסי משולבים בדרך כלל יחד בצורת גבישים תאומים ולכן דומים לתצורת תמניון. לגבישים התאומים יש תצורה מיוחדת המכונה "תאומי ספינל" (משום שתצורה זו מופיעה בצורה המושלמת ביותר במינרל ספינל). ניתן לראות את המינרל בקבוצות של גבישים קובייתיים או בצורת דודקהדרונים מעוותים. פאות הגביש הן בדרך כלל מעוגלות. גודל הגביש עד 30 ס"מ. המינרל מצוי גם כגושים חסרי צורה, בצורת גרגרים, דמוי אשכול ענבים, כסיבים וכשברי פצילות ארוכים ומעוותים.
צבע המינרל בדרך כלל צהוב, חום, או אפור עד אפור-שחור, והוא יכול להיות מבריק או עמום. ברק המינרל הוא דמוי שרף. לספלריט טהור (ZnS) יש שרטוט לבן, אבל כיוון שהמינרל הנפוץ מכיל כמעט תמיד ברזל יהיה השרטוט שלו צהוב או חום בהיר, ותמיד בגוון בהיר יותר מהמינרל עצמו. קשיותו בסולם מוס נעה בין 3.5 ל-4, ומשקלו הסגולי הוא 4.1-3.9. לספלריט יש פצילות מושלמת בשישה כיוונים היוצרים דודקהדרון בעל פאות מעוינות, אם כי לא קל למצוא את ששת מישורי הפצילות בגלל תופעת התאומים הנפוצה. המינרל הוא פירואלקטרי (הוא נטען חשמלית כשמחממים או מקררים אותו). בתוך כמה דגימות של המינרל שגונם אפור-שחור אפשר לראות תופעה אופטית של אדום ססגוני והם מכונים "ספלריט רוּבּי". הסוגים שגונם צהוב או אדום מכילים מעט מאוד ברזל והם שקופים למחצה. הסוגים הכהים והאטומים יותר מכילים יותר ברזל. הספלריט מתמוסס בחומצת מלח.
אופטית המינרל הוא איזוטרופי, אך למרות זאת יש דגימות בהם מופיעה שבירה כפולה. חלק מדגימות המינרל הם פלואורסצנטיים בגוון כתום. הספלריט הוא אחד המינרלים בהם קיימת תופעת הטריבולומסנציה, כלומר שהמינרל פולט אור כשמרסקים אותו. מקדם השבירה של הספלריט (כפי שנמדד בנורת נתרן, 589.3 נאנומטר) הוא 2.37. הספלריט מתגבש במערכת הגבישית הקובייתית וניחן בפצילות מושלמת היוצרת דודקהדרון. גמי (Gemmy), סוג חיוור של ספלריט שמקרו באזור העיירה פרנקלין במדינת ניו ג'רזי בארצות הברית פלואורסצנטי באור כתום או כחול עז בהשפעת קרינת על-סגול באורכי גל ארוכים והוא מכונה קליופאן (cleiophane). זהו ספלריט הבנוי מסולפיד האבץ טהור כמעט לחלוטין.
הספלריט מצוי בדרך כלל בלוויית המינרלים גלנה, פיריט, וסולפידים אחרים יחד עם קלציט, דולומיט ופלואוריט.
הספלריט הוא זרז עבור תהליכים בהם מעורב אור (פוטוקטליזטור). עובדה זו הביאה זוג חוקרים אמריקאים מאוניברסיטת הרווארד, סקוט מרטין (Scot T. Martin) ושְׂיָאנְג גָ'אנְג (Xiang V. Zhang) להעלות השערה כי ראשית החיים על פני כדור הארץ החלה בתגובות כימיות שבהם נוצרו תרכובות אורגניות מפחמן דו-חמצני ואור בסביבה מימית, שבה היה נוכח ספלריט ששימש כזרז, כסוג של מעגל קרבס הפוך.
שימושים

הספלריט היא המקור עיקרי להפקת אבץ. במקומות אחדים הוא מכיל כמויות משמעותיות של קדמיום, גליום ואירידיום והוא מהווה מקור גם למתכות אלו.
גבישי ספלריט בגודל ובשקיפות מתאימים לוטשו כאבני חן, בדרך כלל תוך שימוש בחיתוך היהלום על מנת להציג בצורה המיטבית את הנפיצה הגבוהה בת ה-0.156 (כפי שהיא נמדדת בהפרש בין מקדמי השבירה בין אורכי הגל B ו-G של קווי פראונהופר) של הספלריט שהיא מעל לפי שלושה מזו של יהלום. קל לטעות ולחשוב שאבני חן שנחתכו זה עתה המציגות ברק יהלום הם סוג של יהלום צבעוני, אך בשל הקשיות הנמוכה מאוד של הספלריט ופצילותו המושלמת מעדיפים להשאיר את אבני החן בלתי משובצות כאבנים באוספים פרטיים או במוזיאונים (אם כי היו מקרים שספלריט שובץ בתליונים). אספנים מוכנים לשלם סכומים גבוהים עבור אבנים שמשקלן יותר מקרט אחד (כ-200 מיליגרם), משום שגבישים טהורים לגמרי קטנים מאוד בדרך כלל. צבעו של ספלריט באיכות של אבן חן הוא בדרך כלל צהבהב עד חום-דבש, אדום עד כתום, או ירוק.
שני המקורות החשובים ביותר לאבני החן הם קאננאה (Cananea) במדינת סונורה במקסיקו ו"פיקוס דה אירופה" (Picos de Europa - פסגות אירופה) שברכס ההרים הקנטבריים (Cordillera Cantabrica) סמוך לסנטנדר בחוף הצפוני של ספרד.