stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת יום הכיפורים
ביאורים

↑  קיימות הערכות שונות של מספרי הנפגעים שנעות בין 2,000 ל-2,800 הרוגים ישראלים (כולל פצועים שנפטרו מפצעיהם). המספרים כאן מבוססים על ספרם של רונן ברגמן וגיא מלצר, "זמן אמת". זאב לקוייר הזכיר 2,812 ושאר מקורות הזכירו את ההרוגים בחזית הדרום עד להסכם הנסיגה מ"אפריקה" ובצפון עד ל-31 במאי 1974 והנסיגה מן ה"מובלעת" וקוניטרה ופתחת רפיד.
↑  על פי מקורות מצריים, סיום הקרבות היה ב-28 באוקטובר עם כניסת משקיפי האו"ם לעמדותיהם.
↑  בזכרונותיו של יאקושב ששירת מטעם ברית המועצות כמתורגמן זוהי התוכנית "גרניט-2" שנבנתה על ידי היועצים הסובייטיים. שם המבצע שניתן על ידי המצרים היה "מסגדים גבוהים".
↑  הופלו 12 מטוסים סוריים, ולא 13 כפי שמקובל לחשוב. המטוס ה-13 היה מיראז' ישראלי של יוסי שמחוני.
↑  ד"ר שמואל גורדון מסיק משלבי הסיום של מלחמת יום הכיפורים כי "על מנת שאפשר יהיה לנהל משא ומתן מעמדת כוח בתום מלחמה, לא די לנצח בה, אלא יש לנצח בה תוך שמירה על עוצמת הצבא ועל אי-תלותה של המדינה. דהיינו מוטב להסתפק בניצחון צנוע יותר, אך יקר פחות במונחים של שחיקה, כך שלא תוחרף בעקבותיו תלותה של המדינה בגורמי חוץ".
↑  התוכנית כנראה נועדה לספק תחושת ביטחון ללוחמי המעוזים, שכן בשל עלותה הגבוהה היא נבנתה רק ליד שני מעוזים ("מצמד" ו"חזיון"), כאשר כל מרחב תעלת סואץ פנוי לצליחה. וגם בשני המעוזים הללו היא לא הופעלה, אם בשל סתימתה על ידי כוחות קומנדו מצרים ואם בשל תקלות טכניות.
גמר גביע אופ"א 1989

גמר גביע אופ"א 1989 היה השלב שנעל את טורניר גביע אופ"א לעונת 1988/1989. הוא שוחק בשני מפגשים במתכונת בית-חוץ, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר היא נאפולי האיטלקית, שגברה על שטוטגרט מגרמניה המערבית בתוצאה 5–4 בסיכום שני המפגשים. הייתה זו המהדורה ה-18 של המפעל.
נאפולי, בהופעתה הראשונה בגמר של מפעל אירופי, זכתה בתואר אירופי ראשון בתולדותיה. היא הייתה לקבוצה השנייה בתולדות המפעל המעפילה לגמר, וכן לוזכה האיטלקית השנייה בתואר - 12 שנים אחרי זכייתה של יובנטוס בעונת 1976/1977. מנגד, גם עבור שטוטגרט הייתה זו הופעת בכורה בגמר אירופי. היא הייתה לקבוצה השישית מגרמניה המערבית המעפילה לגמר, אחרי בורוסיה מנשנגלדבך (שתי זכיות בארבע הופעות בגמר), איינטרכט פרנקפורט (זכייה אחת), המבורג (הופעה אחת בגמר), פ.צ. קלן (הופעה אחת בגמר) ובאייר לברקוזן (מחזיקת התואר היוצאת).
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב מיקומן בליגה בעונה החולפת. נאפולי סיימה את עונת 1987/1988 בסרייה א' כסגנית האלופה, במרחק שלוש נקודות בלבד מהאלופה מילאן. שטוטגרט סיימה את עונת 1987/1988 בבונדסליגה במקום הרביעי והבטיחה את השתתפותה במפעל.
במשחק הגמר הראשון באצטדיון סאן פאולו עלתה שטוטגרט ליתרון משער של מאוריציו גאודינו, אך הקפטן דייגו מראדונה איזן בפנדל במחצית השנייה, וקארקה השלים מהפך בדקות הסיום. במשחק הגומלין רב השערים בנקרשטדיון עלתה נאפולי ליתרון משער של אלמאו, יורגן קלינסמן איזן אך צ'ירו פרארה החזיר את היתרון לאורחת לפני המחצית. במחצית השנייה הוסיף קארקה בדרך ליתרון 3–1, שטוטגרט הצליחה לאזן אחרי שער עצמי של פרננדו דה נאפולי ושער של אולף שמאלר, והמשחק הסתיים בשוויון 3–3. בסיכום, 5–4 לנאפולי.
הדרך אל הגמר

| איטליה נאפולי | איטליה נאפולי | איטליה נאפולי | איטליה נאפולי | סיבוב | גרמניה המערבית שטוטגרט | גרמניה המערבית שטוטגרט | גרמניה המערבית שטוטגרט | גרמניה המערבית שטוטגרט |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |
| יוון פאוק סלוניקי | 2 – 1 | 1 - 0 (ב) | 1 - 1 (ח) | סיבוב ראשון | הונגריה טטבאניה | 3 – 2 | 2 - 0 (ב) | 1 - 2 (ח) |
| גרמניה המזרחית לוקומוטיב לייפציג | 3 – 1 | 1 - 1 (ח) | 2 - 0 (ב) | סיבוב שני | הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה דינמו זאגרב | 4 – 2 | 3 - 1 (ח) | 1 - 1 (ב) |
| צרפת ז'ירונדן דה בורדו | 1 – 0 | 1 - 0 (ח) | 0 - 0 (ב) | שמינית הגמר | הולנד חרונינגן | 5 – 1 | 3 - 1 (ח) | 2 - 0 (ב) |
| איטליה יובנטוס | 3 – 2 | 0 - 2 (ח) | 3 - 0ה (ב) | רבע הגמר | ספרד ריאל סוסיאדד | 1 – 1 (4 - 2פ) | 1 - 0 (ב) | 0 - 1ה (ח) |
| גרמניה המערבית באיירן מינכן | 4 – 2 | 2 - 0 (ב) | 2 - 2 (ח) | חצי הגמר | גרמניה המזרחית דינמו דרזדן | 2 – 1 | 1 - 0 (ב) | 1 - 1 (ח) |
הדרך אל הגמר > נאפולי

נאפולי החלה את דרכה בסיבוב הראשון מול פאוק סלוניקי היוונית. במשחק הראשון בבית קבע דייגו מראדונה את תוצאת המשחק בפנדל מדויק בדקה ה-58. בגומלין כבש קארקה את השער הראשון במשחק בדקה ה-17, גאורגיוס סקרטאדוס איזן בדקה ה-65 וקבע את תוצאת המשחק. בסיכום המפגשים, 2–1 לנאפולי בדרך לשלב הבא.
בסיבוב השני פגשה נאפולי את לוקומוטיב לייפציג מגרמניה המזרחית. במשחק הראשון בחוץ נקלעה נאפולי לפיגור משער של מתיאס צימרלינג בדקה ה-69, אך בחלוף ארבע דקות איזן ג'ובאני פראנציני וקבע את תוצאת הסיום, 1–1. בגומלין הביתי שוב כבש פראנציני, כבר לאחר שתי דקות. הייקו שולץ כבש שער עצמי בדקה ה-61, ונאפולי המשיכה לשלב הבא עם ניצחון 2–0, ועם 3–1 בסיכום המפגשים.
בשמינית הגמר הוגרלה נאפולי למפגש מול ז'ירונדן דה בורדו הצרפתית. במשחק הראשון בחוץ גברה נאפולי על בורדו בתוצאה 1–0, משער של אנדראה קרנבאלה לאחר שש דקות בלבד. לאחר משחק גומלין ללא שערים, המשיכה נאפולי לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה נאפולי את בת ארצה, יובנטוס. המשחק הראשון נערך בסטאדיו אולימפיקו, ובו התקרבה נאפולי להדחה מהמפעל. פסקל ברונו כבש לזכות המארחת בדקה ה-13, ושער עצמי של ג'אנקרלו קוראדיני קבע את תוצאת המשחק בדקה ה-45. למשחק הגומלין הביתי הגיעה נאפולי בפיגור וללא שער חוץ, ובדקה העשירית עלתה ליתרון מפנדל של מראדונה. קרנבאלה איזן את הדו-קרב בדקה ה-45 וקבע 2–0 לנאפולי. המשחק הסתיים והגיע להארכה, ובדקה ה-120, ממש על סף סיום ההארכה, כבש אלסנדרו רניצה שער דרמטי שקבע 3–0 לנאפולי, שממשיכה לחצי הגמר.
בחצי הגמר הוגרלה נאפולי למפגש מול באיירן מינכן, קבוצת הפאר מגרמניה המערבית. במשחק הראשון בבית השיגה נאפולי ניצחון מרשים, כאשר קארקה כבש בדקות הסיום של המחצית הראשונה, וקרנבאלה קבע את תוצאת הסיום לאחר כשעה של משחק, 2–0 לנאפולי בסיום. במשחק הגומלין באצטדיון האולימפי במינכן, כבש קארקה ראשון בדקה ה-61, אך שתי דקות לאחר מכן איזן רולאנד וולפארט את התוצאה. קארקה השלים צמד בדקה ה-76, ולאחר חמש דקות שוב איזנה באיירן את התוצאה משער של שטפן רויטר. בדקות הסיום לא הצליחה באיירן לכבוש שוב, 2–2 במשחק וניצחון 4–2 לנאפולי בסיכום בדרך לגמר גביע אופ"א הראשון בתולדותיה.
הדרך אל הגמר > שטוטגרט

בסיבוב הראשון הוגרלה שטוטגרט למפגש מול טטבאניה ההונגרית. במשחק הראשון בבית, לאחר מחצית מאופסת, העלה מאוריציו גאודינו את קבוצתו ליתרון בדקה ה-49. שתי דקות לסיום כבש פריץ ואלטר את השער שקבע 2–0 לשטוטגרט בסיום. במשחק שנערך בטטבאניה העלה קארולי צאפו את המארחת ליתרון 1–0 בדקה ה-58. קרל אלגוור קירב את שטוטגרט להעפלה עם פנדל מדויק בדקה ה-78, אישטוון שמידט החזיר את היתרון לטטבאניה שלוש דקות מאוחר יותר, אך למרות ההפסד 2–1, העפילה שטוטגרט עם 3–2 בסיכום.
בסיבוב השני פגשה שטוטגרט את דינמו זאגרב, שייצגה אז את יוגוסלביה. במשחק הראשון בזאגרב העלה יורגן קלינסמן את שטוטגרט ליתרון על סף ההפסקה, ואלטר הכפיל בדקה ה-51 ומיכאל שרודר קבע 3–0 בדקה ה-63. דראז'ן בסק רק צימק בדקה ה-79, 3–1 לשטוטגרט בחוץ בסיום. בגומלין הביתי כבש ואלטר פעם נוספת בדקה ה-48, ראדמילו מיכאילוביץ' איזן בדקה ה-66, ובסיום 1–1 שהעלה את שטוטגרט עם 4–2 בסיכום.
בשמינית הגמר המתינה חרונינגן ההולנדית, שאירחה את המשחק הראשון. שטוטגרט הכריעה את המשחק כבר במחצית הראשונה, כאשר אלגוור כבש ראשון בדקה ה-18, וגאודינו הוסיף צמד תוך שבע דקות, בדקות ה-32 וה-39. הני מייחר צימק בדקה ה-82, ושוב שטוטגרט חוזרת הביתה עם ניצחון חוץ 3–1. בבית לא התקשתה שטוטגרט לשמור על יתרונה, קלינסמן כבש צמד בדקות ה-22 וה-52 ושטוטגרט עם ניצחון כפול, מעפילה עם 5–1 בסיכום לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה שטוטגרט את ריאל סוסיאדד הספרדית. הפעם המשחק הראשון נערך בנקרשטדיון, והוכרע משער בודד של ואלטר בדקה ה-35, 1–0 לשטוטגרט בסיום. חסוס מריה סאמורה העניק לסוסיאדד יתרון 1–0 בדקה ה-17, תוצאה שנשמרה עד לסיום ההארכה. עם שוויון 1–1 בסיכום, ניגשו הקבוצות לדו-קרב פנדלים. הגרמנים כבשו את כל ארבע הבעיטות הראשונות שלהם, מול שתי החמצות של הספרדים ובסיום 4–2 בדו-קרב לשטוטגרט, בדרך לחצי הגמר.
לאחר הדרמה בשלב הרבע, פגש שטוטגרט בחצי הגמר את דינמו דרזדן, שכנתה מגרמניה המזרחית. אלגוור הפך לגיבור ההעפלה לגמר של הגרמנים, כאשר הכריע את המשחק הראשון בבית בדקה ה-69 וקבע 1–0 בסיום, ובגומלין בחוץ כבש פעם נוספת, בדקה ה-64. פרנק ליבראם עוד איזן בדקה ה-83, אך בסיכום 2–1 לשטוטגרט, שמעפילה לגמר אירופי ראשון בתולדותיה.
סיכום המשחק > המשחק הראשון > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              נאפולי :               שטוטגרט
סיכום המשחק > משחק הגומלין

שבועיים לאחר המשחק הראשון, נפגשו הקבוצות למפגש הגומלין בנקרשטדיון. בנאפולי, ביאנקי לא ערך שום שינוי מההרכב שפתח במשחק הראשון. מנגד, פתח ארי האן במערך התקפי יותר מאשר במשחק באצטדיון סאן פאולו. הוא ויתר על מערך שלושת הבלמים לטובת קו הגנה של ארבעה, לפניהם שני קשרים מרכזיים, וחלק התקפי מעובה שכלל שני קשרים התקפיים מאחורי שני החלוצים. על אף השינוי הטקטי, בהרכב עצמו ערך האן שינוי בודד, כאשר קלינסמן פתח במקום הקפטן במשחק הראשון, בוכוואלד. בעקבות הצבתו של קלינסמן כחלוץ לצד ואלטר, הוסט גאודינו לעמדת הקשר ההתקפי לצד סיגורווינסון.
המשחק יצא לדרך לעיני 67 אלף צופים, מתוכם אלפי אוהדי נאפולי. 18 דקות בלבד מן הפתיחה, עלתה האורחת לראשונה על לוח התוצאות. מראדונה תוקל בחריפות על ידי קטאנץ בחצי המגרש של האיטלקים, אך מראדונה הצליח לשחרר את הכדור לכיוונו של אלמאו. הקשר הברזילאי החלף בפריצה סוחפת בחצי המגרש הגרמני, החליף מסירה כפולה עם בן ארצו קארקה שהותירה אותו מול השוער, עם שלושה שחקני הגנה בגבו. על אף הלחץ מאחוריו, אלמאו הצליח לשחרר בעיטה שפגעה בגופו של השוער אימל אך חלפה על פניו וחדרה פנימה, 1–0 לנאפולי.
שבע דקות בלבד חלפו, ושטוטגרט השיגה את השוויון. כדור קרן מצד ימין של סיגורווינסון מצאה את ראשו של קלינסמן, שנגח לפינה הרחוקה וקבע שוויון 1–1. החלוץ הגרמני שהחמיץ את המשחק הראשון, כבש לזכות קבוצתו במשחק הגומלין. חמש דקות לאחר שער השוויון, נפצע והוחלף כובש שער היתרון של נאפולי, אלמאו, באנטוניו קרנאנטה.
הקצב המהיר נמשך והשער השלישי במשחק נכבש בדקה ה-39, כאשר נאפולי חזרה להוביל. כדור קרן של מראדונה מצד ימין הורחק על ידי ההגנה בחזרה אליו. מראדונה המשיך בנגיחה חזקה וקשתית אל תוך הרחבה, פרארה הסתנן ובעט מהאוויר מחמישה מטרים לפינה הרחוקה, 2–1 לנאפולי. השער הבטיח לנאפולי יתרון גם במניין שערי החוץ, וכעת נזקקה שטוטגרט לשלושה שערים כדי להוביל בדו-קרב. התוצאה נשמרה עד לסיום המחצית הראשונה.
בדקה ה-61 הוציאה נאפולי התקפה מתפרצת מושלמת שהפכה לשערה השלישי במשחק. פרארה הרחיק כדור גבוה מרחבת ה-16 של קבוצתו אל מחצית המגרש. קארקה המשיך בנגיחה לכיוון התנועה של מראדונה על קו החצי. מראדונה דהר לבדו בחצי המגרש של שטוטגרט. יורגן הארטמן שדלק בעקבותיו הצליח לעצור אותו על סף הרחבה. מראדונה הטעה את הארטמן פעם אחת, והמשיך במסירת עומק לקארקה. הברזילאי הקפיץ בקלילות מעל אימל כדי לקבוע 3–1 לנאפולי.
שבע דקות חלפו, ושטוטגרט הצליחה לחזור למשחק. גאודינו בעט כדור שטוח וחלש מחוץ לרחבה, אך הכדור פגע ברגלו של דה נאפולי, שינה כיוון ונחת ברשת, 3–2 לנאפולי. דקה לסיום, שגיאה חמורה של דה נאפולי הביאה לשוויון. הקשר ניסה להחזיר לכיוון השוער בכדור קשתי מאגף ימין, אך הכדור שלו מצא את ראשו של אולף שמאלר הפנוי בתוך הרחבה, והאחרון נגח פנימה.
בסיום. שוויון 3–3 מהנה שהעניק לנאפולי ניצחון 5–4 בסיכום שני המפגשים. הקפטן דייגו מראדונה הניף את הגביע האירופי הראשון בתולדות המועדון.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 במאי 1989 | גרמניה המערבית שטוטגרט | 3 - 3 | איטליה נאפולי | נקרשטדיון, שטוטגרט, גרמניה המערבית צופים: 67,000 שיפוט: ספרד ויקטוריאנו סאנצ'ס ארמיניו |
| 17 במאי 1989 | יורגן קלינסמן  25'   פרננדו דה נאפולי  68' (ע)   אולף שמאלר  89' | (סיקור) | אלמאו  18'   צ'ירו פרארה  39'   קארקה  61' | נקרשטדיון, שטוטגרט, גרמניה המערבית צופים: 67,000 שיפוט: ספרד ויקטוריאנו סאנצ'ס ארמיניו |
סיכום המשחק > משחק הגומלין > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              שטוטגרט :               נאפולי
אבו דאבי (אמירות)

אֵמִירוּת אַבּוּ דַאבִּי (בערבית: إمارة أبو ظبي; תעתיק מדויק: אמארת אבו ט'בי) היא האמירות הגדולה ביותר מבחינת שטחה והשניה בגודלה מבחינת אוכלוסייתה מבין שבע האמירויות המרכיבות את איחוד האמירויות הערביות. היא משתרעת על שטח של 67,340 קמ"ר, המהווה כ-87% משטח האיחוד. היא גובלת בצפון במפרץ הפרסי, בצפון-מזרח באמירויות דובאי ושארג'ה, במזרח בעומאן ובדרום ובמערב בערב הסעודית.
בירתה של האמירות היא העיר אבו דאבי, שהיא גם בירת איחוד האמירויות כולו.
אטימולוגיה

"דאבי" זהו השם בשפה הערבית למין של צבי שהיה בעבר נפוץ באזור זה. המילה "אבו" משמעה אביו של דבר מה בערבית. צירופן של שתי מילים אלו יוצר את המשמעות "אבא של דאבו", כלומר אבי הצבאים או "זה שיש לו צבאים", בתרגום חופשי יותר. נהוג לחשוב כי מקורו של שם זה הוא בכמות הרבה של הצבאים מסוג זה שהיו באזור בעבר, ולסיפור עם שכלל את השייח' שח'בוט בן ד'יאב אאל נהיאן.
היסטוריה

אזור אבו דאבי היה מיושב עוד מימי האלף השלישי לפנה"ס. ההתיישבות הראשונית באבו דאבי הייתה מבוססת על דיג ונוודות, באופן דומה לשאר ההתיישבויות העתיקות בתקופה זאת. אופי חיים זה התקיים באבו דאבי עד לאמצע המאה ה-20. בתקופה זו כבר החלה להתבסס תעשייה מקומית. תעשיית הפנינים פרחה והיוותה את רוב הייצוא.
בשנת 1939 כבר הוענקו זיכיונות להוצאת נפט מאדמות דאבי, אך תחום זה התפתח רק לאחר עצמאות המדינה בשנת 1971.
פוליטיקה וממשל

אמיר אבו דאבי, מוחמד בן זאיד אאל נהיאן, מכהן גם כנשיא איחוד האמירויות הערביות. המשטר הוא מונרכיה דתית ומתבסס על השריעה. אמנם אין פרלמנט נבחר, אך ישנה אספה עממית המאפשרת לאזרחים מידה מסוימת של חופש פוליטי.
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הכנסות המדינה מגוונות וכוללות הכנסות ממכירות נפט, הכנסות מתיירות והכנסות מתעשייה. בשנת 2011 התמ"ג המקומי הוערך בכ-806 מיליון דירהם.
גאוגרפיה

גבולות אבו דאבי אינם מוגדרים, והדבר שימש בעבר עילה לסכסוכים עם שכניה, ובייחוד בעניין נאות המדבר בוריימי. רוב שטחה של האמירות לא מיושב ומכוסה חולות. לשטח האמירות נוספים 200 איים שמחוץ לקו החוף שאורכו 700 ק"מ. בשנים האחרונות ישנו ניסיון ליער ולהפוך שטחים חקלאיים. 5% משטח המדינה כיום (2017) הוא מיוער ו-1.2% הוא חקלאי.
תחבורה

נמל התעופה הבינלאומי אבו דאבי מהווה את שער הכניסה הראשי לאמירות. בנוסף לכך קיימים נמלי תעופה נוספים על החלק היבשתי של האמירות. לחלק מהאיים כמו למשל לדלמה יוצאות טיסות פנימיות בנוסף לתחבורה ימית.
דמוגרפיה

אבו דאבי היא האמירות השנייה בגודל אוכלוסייתה אחרי דובאי. ב-2008 התגוררו בה כמיליון וחצי תושבים, שהם כ-31% הם אזרחי איחוד האמירויות הערביות, והם ערבים ילידי-המקום. ב-2011 גרו באמירות למעלה מ-2 מיליון בני אדם, כתוצאה מריבוי טבעי גבוה, הגירה ומתמותה נמוכה.
70.7% מאוכלוסיית המדינה הם גברים ו-60.96% מתגוררים באזורים עירוניים. הגיל הממוצע לנישואין הוא 26.7 לגברים ו-25.7 לנשים. תוחלת החיים עומדת על כ-70 שנים לנשים ו-69 לגברים.
דמוגרפיה > דתות

האסלאם היא הדת הרשמית במדינה, כך על פי הסעיף השביעי לחוקה של איחוד האמירויות הערביות. הממשלה מסבסדת כ-95% מהמסגדים ומעסיקה את האימאמים שלהם, כש-5% המסגדים הנותרים הם פרטיים לגמרי. רבים מהמסגדים באבו דאבי הם מהאסכולה המאלכית או המוואחידון. באזור אבו דאבי רוב המוסלמים משתייכים לאסלאם הסוני.
באבו דאבי יש גם בני מיעוטים של דתות אחרות, כשרבים מהם הם העובדים הזרים המתגוררים בה.
ראו גם

איתיחאד איירווייז - חברת התעופה הלאומית של האמירות אבו דאבי
הערות שוליים

↑  איחוד האמירויות הערביות (הקישור אינו פעיל)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566691505171  BNE: XX452116  BnF: cb120395118 (data)  GND: 4000287-1  ISNI: 0000 0004 0392 0945  LCCN: n81147503  MusicBrainz: d73e3cd8-011a-49b6-8bcb-6707ff051d4a  NKC: ge1002222  SUDOC: 032614608  UKPARL: GHG70iH2  VIAF: 245615266   WorldCat (עם VIAF): 245615266 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איחוד האמירויות הערביות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרשת כי תשא

בני ישראל סוגדים לעגל הזהב.
"והנה קָרַן עור פניו", משה מוריד את לוחות הברית החדשים.
פרשת כִּי תִשָּׂא היא פרשת השבוע התשיעית בספר שמות. על פי החלוקה לפרקים, היא מתחילה בפרק ל', פסוק י"א ומסתיימת בפרק ל"ד, פסוק ל"ה.
תחילת הפרשה עוסקת במצוות מחצית השקל, ובהוראות נוספות הקשורות למשכן, אך רוב הפרשה עוסקת בסיפור חטא העגל ובהשלכותיו.
בקריאת הפרשה בבית הכנסת, נוהגים ברוב הקהילות לחלק את הפרשה באופן לא פרופורציונלי בין שבעת העולים לתורה, כשרוב הפרשה נקראת בעלייה הראשונה והשנייה של הכהן והלוי, ורק מיעוט הפרשה נשאר לחמש העליות האחרונות. המטרה בחלוקה זו היא כדי שסיפור חטא העגל ייקרא בעליית הלוי, מכיוון שעל פי המסורת שבט לוי לא חטאו בחטא העגל.  מנהג זה לא מוזכר בראשונים, ויש קהילות, כגון פפד"מ, שלא קבלו את מנהג זה ומחלקים את הפרשה לעליות פחות או יותר שוות.
את פרשת כי תשא קוראים בין התאריכים ט"ו באדר-כ"ב באדר (בשנה מעוברת באדר א').
תוכן בפרשה > סיום מצוות המשכן

הפרשה פותחת בסדרה של ציוויים והוראות המשלימים את ענייני הקמת המשכן שנידונו בשתי הפרשות הקודמות. משה מצטווה לאסוף תרומה בסך מחצית השקל מכל אחד מבני ישראל לצורך הקמת המשכן. תרומה זו מצטרפת לתרומה של החומרים להקמת המשכן עליה הצטווה משה בתחילת פרשת תרומה. תרומת מחצית השקל מיועדת לשמש לעבודת המשכן, ומטרתה היא גם על מנת להזכיר את ישראל לפני ה' לכפר על נפשותיהם. מלבד זאת מצטווה משה להכין את הכיור ואת כנו העשויים נחושת. אהרון ובניו הכוהנים מחויבים לרחוץ בכיור את ידיהם ואת רגליהם לפני העבודה במשכן. משה מצווה להכין גם את שמן המשחה המכין שמן זית וחומרי בשמים. השמן ישמש למשוח את אוהל מועד ואת כל הכלים, ופעולת המשיחה תקדש אותם, להיות קודש קודשים. נאסר להכין שמן כזה שלא לצורך המשכן, וכן נאסר למשוח אדם זר בשמן המשחה. הציווי האחרון בסדרה זו הוא על הכנת הקטורת. בכתובים מוזכרים מספר חומרים מהם נעשתה הקטורת ובהם נטף, שחלת, חלבנה, ולבונה. בדומה לשמן המשחה, גם על הקטורת  ישנו איסור להכין כמותה שלא לצורך המשכן.
תוכן בפרשה > מינוי בצלאל ואהליאב

ה' מורה למשה למנות את בצלאל בן אורי ואת אהליאב בן אחיסמך לבעלי המלאכה הראשיים בבניית המשכן. בצלאל הוא משבט יהודה, ואהליאב הוא משבט דן. חז"ל ראו סמליות בכך שבניית המשכן תובל על ידי נציגים דווקא משני שבטים אלו: "אמר חנינא בן פזי אין לך גדול משבט יהודה ואין לך ירוד משבט דן ... אמר הקב"ה יבא ויזדווג לו שלא יהו מבזין אותו ושלא יהא אדם רוחו גסה עליו לפי שהגדול והקטן שוין לפני המקום בצלאל משל יהודה ואהליאב מדן"
תוכן בפרשה > מצוות השבת

בסיום הציוויים על בניית המשכן ישנה פרשיה קצרה בה מובאת מצוות שמירת השבת. בפרשיה זו, השבת מכונה ברית עולם, בין ישראל לבין ה'. מהפרשיה עולה כי השבת משמשת אות, סימן, במשמעות כפולה: היא מהווה אות לכך שה' מקדש את ישראל: "לדעת כי אני ה' מקדשכם", והיא מהווה אות לכך שה' ברא את העולם בשישה ימים ושבת ביום השביעי.  בנוסף, עולה מהפסוקים כי איסור המלאכה בשבת הוא חמור ביותר, והעונש על חילול השבת הוא מיתה. חכמים דרשו מסמיכות הפרשיות של שמירת השבת ובניית המשכן שכל מלאכות המשכן אסורות בשבת.
תוכן בפרשה > קבלת הלוחות וחטא העגל

מכאן ועד סיום הפרשה עוסקת התורה בחטא העגל ובהשלכותיו. משה מקבל את לוחות הברית ופונה לרדת מהר סיני, אך העם הממתינים למרגלות ההר זמן רב מתייאשים ופונים אל אהרן הכהן בדרישה: "קום עשה לנו אלהים אשר ילכו לפנינו, כי זה משה האיש אשר העלנו מארץ מצרים לא ידענו מה היה לו". אהרן אוסף תכשיטי זהב מבני ישראל. לפי רש״י אהרון אוסף מתוך מחשבה שהנשים והילדים חסים על התכשיטים ומתוך כך הדבר יתעכב עד שמשה יגיע, אך העם בזריזות הביא את הזהב ואהרון מכין את עגל הזהב. בני ישראל קוראים "אלה אלהיך ישראל", וקובעים למחרת יום חג.
אלוהים מורה למשה: "לך רד כי שיחת עמך". לפני ירידתו מתחנן משה לה' שלא ישמיד מיד את העם, וה' מסכים. משה יורד מן ההר, רואה את העגל משליך מידיו את לוחות הברית ושובר אותם. הוא לוקח את עגל הזהב, שורף אותו, טוחן אותו, מפזר אותו על המים, ומשקה את בני ישראל במים. לאחר מכן הוא פונה לאהרון, ושואל אותו מדוע הוא הביא את החטא הגדול על עם ישראל, ואהרון מספר לו את אשר אירע. משה עומד בשער המחנה ומכריז "מי לה' אלי". בני שבט לוי מתאספים אליו, והוא שולח אותם להרוג את העובדים לעגל. אחר כך הוא חוזר אל ה' ושוב מבקש שלא להשמיד את העם, "ואם אין, מחני נא מספרך אשר כתבת". ה' מכה את העם במגפה, אבל לא הורג את כל העם.
תוכן בפרשה > לוחות הברית השניים

משה יוצא מן העם ומעתיק את אוהלו אל מחוץ למחנה. הוא מבקש מה': "הראני נא את כבודך". ה' מסכים להראות למשה רק את צדו האחורי, "כי לא יראני האדם וחי... וראית את אחורי ופני לא ייראו". הוא מורה למשה להכין לוחות חדשים ולעלות אל ההר, ושם הוא מלמד אותו את שלוש עשרה מידות הרחמים. משה קד ומשתחווה, ואז מבקש מה' שילך בקרב ישראל, וכן מבקש שוב רחמים על עם ישראל: "וסלחת לעווננו ולחטאתנו ונְחַלתנו". ה' מקבל את בקשת משה ואומר לו שהוא כורת ברית עם ישראל, במסגרתה הוא יעשה לישראל נפלאות שלא היו מעולם. ה' מודיע שעם ישראל ייכנס לארץ ישראל, ושה'  יגרש מפני ישראל את עמי כנען. הוא מזהיר את ישראל מפני כריתת ברית עם יושבי הארץ, ומצווה להשמיד את אתרי העבודה הזרה. כאן מגיעה פרשיה הלכתית קצרה במסגרתה ה' חוזר על איסור עבודה זרה, על מצוות שלושת הרגלים, פסח, שבועות וסוכות, על מצוות בכור אדם ובכור בהמה, על מצוות ביכורים ועל איסור בשר וחלב.
לפי אחד הפירושים, משמעות בקשת משה הייתה להבין את האופן שבו האל מנהיג את העולם וההסבר לראייה של "אֲחֹרָי" לעומת "פָנַי לֹא יֵרָאוּ" משמעה שניתן להבין בבהירות את הנהגת האלוהים "רק במקום שאלוהים כבר חלף עליו – כלומר, רק ביחס לפעולותיו של האל בעבר".
משה מקבל את לוחות הברית השניים ויורד מן ההר לאחר ארבעים יום נוספים, "והנה קָרַן עור פניו". כשהוא מדבר עם בני ישראל, הוא שם על פניו מסווה.
מצוות בפרשה

|  | המצווה | מקור | עשה או לא תעשה | המצווה נוהגת בזמן הזה | המחויבים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מחצית השקל | "זֶ֣הו יִתְּנ֗וּ כָּל־הָעֹבֵר֙ עַל־הַפְּקֻדִ֔ים מַחֲצִ֥ית הַשֶּׁ֖קֶל בְּשֶׁ֣קֶל הַקֹּ֑דֶשׁ עֶשְׂרִ֤ים גֵּרָה֙ הַשֶּׁ֔קֶל מַחֲצִ֣ית הַשֶּׁ֔קֶל תְּרוּמָ֖ה לַֽיהוָֽה׃ כֹּ֗ל הָעֹבֵר֙ עַל־הַפְּקֻדִ֔ים מִבֶּ֛ן עֶשְׂרִ֥ים שָׁנָ֖ה וָמָ֑עְלָה יִתֵּ֖ן תְּרוּמַ֥ת יְהוָֽה׃ הֶֽעָשִׁ֣יר לֹֽא־יַרְבֶּ֗ה וְהַדַּל֙ לֹ֣א יַמְעִ֔יט מִֽמַּחֲצִ֖ית הַשָּׁ֑קֶל לָתֵת֙ אֶת־תְּרוּמַ֣ת יְהוָ֔ה לְכַפֵּ֖ר עַל־נַפְשֹׁתֵיכֶֽם" | עשה | לא (נוהגים לתת זכר למחצית השקל) | הגברים |
| 2 | קידוש ידיים ורגליים | "בְּבֹאָ֞ם אֶל־אֹ֧הֶל מוֹעֵ֛ד יִרְחֲצוּ־מַ֖יִם וְלֹ֣א יָמֻ֑תוּ א֣וֹ בְגִשְׁתָּ֤ם אֶל־הַמִּזְבֵּ֙חַ֙ לְשָׁרֵ֔ת לְהַקְטִ֥יר אִשֶּׁ֖ה לַֽיהֹוָֽה" | עשה | לא | הכהנים |
| 3 | משיחת הכהן הגדול | "וְאֶת־אַהֲרֹ֥ן וְאֶת־בָּנָ֖יו תִּמְשָׁ֑ח וְקִדַּשְׁתָּ֥ אֹתָ֖ם לְכַהֵ֥ן לִֽי" | עשה | לא | משה |
| 4 | סיכה בשמן המשחה לזר | "לבעַל־בְּשַׂ֤ר אָדָם֙ לֹ֣א יִיסָ֔ךְ וּ֨בְמַתְכֻּנְתּ֔וֹ לֹ֥א תַעֲשׂ֖וּ כָּמֹ֑הוּ קֹ֣דֶשׁ ה֔וּא קֹ֖דֶשׁ יִהְיֶ֥ה לָכֶֽם" | לא תעשה | לא | כולם |
| 5 | הכנת שמן המשחה לשימוש אישי | "אִ֚ישׁ אֲשֶׁ֣ר יִרְקַ֣ח כָּמֹ֔הוּ וַאֲשֶׁ֥ר יִתֵּ֛ן מִמֶּ֖נּוּ עַל־זָ֑ר וְנִכְרַ֖ת מֵעַמָּֽיו" | לא תעשה | לא | כולם |
| 6 | עשיית קטורת לשימוש אישי | "וְהַקְּטֹ֙רֶת֙ אֲשֶׁ֣ר תַּעֲשֶׂ֔ה בְּמַ֨תְכֻּנְתָּ֔הּ לֹ֥א תַעֲשׂ֖וּ לָכֶ֑ם קֹ֛דֶשׁ תִּהְיֶ֥ה לְךָ֖ לַיהֹוָֽה׃ אִ֛ישׁ אֲשֶׁר־יַעֲשֶׂ֥ה כָמ֖וֹהָ לְהָרִ֣יחַ בָּ֑הּ וְנִכְרַ֖ת מֵעַמָּֽיו" | לא תעשה | לא | כולם |
כמו כן, יש בפרשה עוד מצוות שחוזרות על ציוויים קודמים, כגון: שמירת שבת, שלוש רגלים, שמיטה ועוד.
תאריכי הקריאה

השבת בה קוראים את פרשת כי תשא יכולה לחול בעשרה תאריכים שונים:
שנת השא - ט"ו באדר
שנת הכז - ט"ז באדר
שנת גכה ושנת בשה - י"ח באדר
שנת בחג ושנת זשג - כ' באדר
שנת זחא - כ"ב באדר
שנת השג - ט"ו באדר א'
שנת החא - י"ז באדר א'
שנת גכז ושנת בשז - י"ח באדר א'
שנת בחה ושנת זשה - כ' באדר א'
שנת זחג - כ"ב באדר א'
מפטיר והפטרה

הפטרת הפרשה היא במעשה אליהו הנביא ונביאי הבעל, בספר מלכים א', פרק י"ח. בנוסח תימן קוראים את פסוקים א'–מ"ה, בנוסח הספרדים, נוסח איטליה, ק"ק פרנקפורט דמיין וק"ק פוזנא את פסוקים כ'–ל"ט, ובנוסח אשכנז (חוץ מפפד"מ ופוזנא) את פסוקים א'–ל"ט.  בנוסח רומניא הפטירו ספר ישעיהו, פרק מ"ג, פסוק ז' עד פרק מ"ד, פסוק ב'. הפטרה זו נקראת בפועל בשנים מעוברות, בשנים פשוטות מסוג הכז ובשנים פשוטות מסוג השא שלא בערים מוקפות חומה מימות יהושע בן נון.
בשאר השנים הפשוטות, פרשת כי תשא חלה בשבת שקוראים בה את הפרשייה השלישית מ"ארבע פרשיות" - פרשת פרה, ומפטירים בהפטרה המיוחדת לפרשת פרה. בשנים פשוטות מסוג השא, פרשת כי תשא נקראת בשבת בה חל שושן פורים (פורים משולש) ובערים מוקפות חומה קוראים את הפטרת שבת זכור.
הערות שוליים

↑  מגן אברהם תכח:ו.
↑  מנהגי ישורון, נוא יארק תרמ"ח, עמ' 42. וראו גם מנהגי בית הכנסת לבני אשכנז לשנת תשפ"ב, בני ברק תשפ"ב, עמ' 40.
↑  שמות רבה מ ד – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  ויקיפדיה, שמות לב פסוק ב רש״י, באתר ויקיפדיה
↑  יואב שורק, ‏"אמונה בקומת אדם", השילוח,  16, אוקטובר 2019
↑  ספר שמות, פרק ל', פסוקים י"ג–ט"ו
↑  ספר שמות, פרק ל', פסוק כ'
↑  ספר שמות, פרק ל', פסוק ל'
↑  ספר שמות, פרק ל', פסוק ל"ב
| פרשות השבוע |
| --- | --- | --- |
| ספר בראשית | בראשית • נח • לך לך • וירא • חיי שרה • תולדות • ויצא • וישלח • וישב • מקץ • ויגש • ויחי |  |
| ספר שמות | שמות • וארא • בא • בשלח • יתרו • משפטים • תרומה • תצוה • כי תשא • ויקהל • פקודי |  |
| ספר ויקרא | ויקרא • צו • שמיני • תזריע • מצורע • אחרי מות • קדושים • אמור • בהר • בחוקותי |  |
| ספר במדבר | במדבר • נשא • בהעלותך • שלח לך • קרח • חקת • בלק • פינחס • מטות • מסעי |  |
| ספר דברים | דברים • ואתחנן • עקב • ראה • שופטים • כי תצא • כי תבוא • נצבים • וילך • האזינו • וזאת הברכה |  |
גריזלי מן

| --- | --- |

 בימוי:  ורנר הרצוג 
 הופק בידי:  בילי קמפבל, טום אורטנברג 
 תסריט:  ורנר הרצוג 
 עריכה:  ג'ו ביני 
 מוזיקה:  ריצ'רד תומפסון 
 צילום:  פטר זייטלינגר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט, ערוץ דיסקברי 
 חברה מפיצה:  ליונסגייט פילמס 
 הקרנת בכורה:  24 בינואר 2005 
 משך הקרנה:  103 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט תיעודי, סרט ביוגרפי 
 מקום התרחשות:  אלסקה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   grizzlyman
 פרסים:  פרס גילדת הבאים לבמאי הטוב ביותר - סרט תיעודי (ורנר הרצוג)  פרס אגודת המבקרים הלאומית לסרט לא בדיוני (ורנר הרצוג)  פרס אלפרד סלואן 
 grizzlyman.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
גריזלי-מן (באנגלית: Grizzly Man) הוא סרט דוקומנטרי של הבמאי הגרמני ורנר הרצוג, שיצא ב-2005. הסרט סוקר את חייו ומותו של טימות'י טרדוול, אדם שבחר לחיות עם דובי גריזלי בפארק באלסקה בחודשי הקיץ, במשך 13 קיצים. טרדוול ובת זוגו, איימי הוגנרד, נהרגו ב-2003 בטריפה על ידי דוב גריזלי. הסרט כולל קטעי וידאו שצילם טרדוול בפארק וראיונות עם מקורביו. המוזיקה בסרט נכתבה על ידי המוזיקאי הבריטי ריצ'רד תומפסון.