stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אגנש סאבאי
הישגים בולטים > זוגות > פיינליסטית (5)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מס' | תאריך | טורניר | משטח | שותפה | יריבות בגמר | תוצאה |
| 1. | 2 במאי 2004 | הונגריה בודפשט, הונגריה | חימר | הונגריה ויראג נמת' | הונגריה פטרה מנדולה אוסטריה ברברה שט | 6-3, 6-2 |
| 2. | 30 באוקטובר 2005 | בלגיה הסלט, בלגיה | קשה | הולנד מיכאלה קרייצ'ק | צרפת אמילי לואה סלובניה קטרינה סרבוטניק | 6-3, 6-4 |
| 3. | 26 בפברואר 2006 | קולומביה בוגוטה, קולומביה | חימר | גרמניה יסמין וור | ארגנטינה ג'יזלה דולקו איטליה פלאביה פנטה | (1)7-6, 6-1 |
| 4. | 3 במרץ 2007 | קטר (מדינה) אליפות קטאר טוטאל הפתוחה, דוחה | קשה | צ'כיה ולדימירה אולירבה | שווייץ מרטינה הינגיס רוסיה מריה קירילנקו | 6-1, 6-1 |
| 5. | 29 ביולי 2007 | אוסטריה באד גאסטיין, אוסטריה | חימר | צ'כיה ולדימירה אולירבה | צ'כיה לוסי הראדקה צ'כיה רנטה וורקובה | 6-3, 7-5 |
אמפייר דיסטריביושן

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  גאזי שאמי 
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־14 שנים) 
  
 empi.re
 
אמפייר דיסטריביושן (באנגלית: EMPIRE Distribution, Records and Publishing Inc.‎; משווקת כ-EMPIRE) היא חברת תקליטים והפצה אמריקאית, שהוקמה בשנת 2010 על ידי גאזי שאמי. החברה ממוקמת בסן פרנסיסקו, עם משרדים בניו יורק, לונדון, נאשוויל ואטלנטה. החברה הוציאה אלבומים בסוגות שונות אך היא מתמקדת בעיקר במוזיקת היפ הופ. חברות בולטות רבות שיתפו פעולה עם אמפייר, עם מוזיקה המופצת בפלטפורמות כגון אייטונס, גוגל פליי, אמאזון, דיזר, ספוטיפיי, SoundCloud ו-Rdio, לצד עותקים פיזיים של תקליטורים ותקליטים המופצים בחנויות תקליטים שונות.
אמפייר תמכה באלבומי בכורה והסינגלים הראשונים של אמנים בולטים רבים. בסצנה האזורית של אטלנטה, הייתה אמפייר לחברה הראשונה שהוציאה את תקליטיהם של טרינידד ג'יימס, ריץ' הומי קוואן, מיגוס, רוקו וקיי קאמפ. בלוס אנג'לס, הפיצו אלבומים עבור אמנים כגון קנדריק לאמאר, סקולבוי קיו, פרובלם, סקים וקרוקד איי. הם היו מעורבים גם בהפצת אלבומים של אמנים מניו יורק, בהם טרוי איי, סטיילס פי, קמ'רון ובאסטה ריימס. בסוגת ה-R&B, החתימו אמנים כגון אריק בלינגר, ג'אקיז, ג'סי בויקינס השלישי, ג'ון הארט וליריקה אנדרסון. אמפייר אף הוציאה אלבומי רגאיי מצליחים שונים, בהם אלבומו של אמן הרגאיי ג'יי בוג, Backyard Boogie.
מספר אלבומים וסינגלים שהופצו על ידי החברה נכנסו למצעדי הבילבורד, בהם "Taste" של טייגה בהשתתפות אופסט, "Look At Me" של XXXTentacion, "All the Way Up" של פאט ג'ו ורמי מה, "Broccoli" של דראם, "Flex (Ooh, Ooh, Ooh)" של ריץ' הומי קוואן, "Might Be" ו-"OTW" של די ג'יי לוק נאסטי, Malibu של אנדרסון פאאק, Section.80 של קנדריק לאמאר, "Gas Pedal" של סייג' דה ג'מיני, Phantom and the Ghost של סטיילס פי, "#IWantDat של מיינדלס ביהביור, Knock Madness של הופסין ו-Stoner's EP של סנופ דוג.
היסטוריה > הקמה

אמפייר הוקמה בשנת 2010 על ידי המנכ"ל גאזי שאמי, בוגר טכנולוגיית מוזיקה באוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו (אנ') ומנהל המוזיקה האורבנית לשעבר בחברת INgrooves (אנ'). בהפעלת החברה צטרפה אל שאמי נימה אטמינן, בוגרת תואר שני במנהל עסקים בניהול מדיה מבית הספר למדיה בהמבורג. אטמינן, מייסדת פלטפורמת ההיפ הופ DubCNN.com, פעלה להרחבת המשימה והשירותים ובשנת 2011 טיפלה בשיווק ו-A&R. אטמינן משמשת כיום כסגנית נשיא לתפעול ו-A&R.
היסטוריה > הוצאות

אחת מההוצאות הראשונות של החברה היה האלבום Authenticity של צמד ההיפ הופ "The Foreign Exchange", שיצא ב-12 באוקטובר 2010. האלבום נכנס למצעד הבילבורד 200, והגיע בשיאו למקום ה-145. במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ, הגיע האלבום למקום ה-23. אלבומו של הראפר סקולבוי קיו, Setbacks, שיצא בינואר 2011, הגיע למקום השישי במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ, ולמקום ה-100 במצעד הבילבורד 200. Longterm Mentality של אב-סול, שיצא באפריל שלאחר מכן, הגיע בשיאו למקום ה-32 במצעד אלבומי ה-Heatseekers של הבילבורד. בנובמבר 2013, אלבומו של הופסין, Knock Madness, הגיע בשיאו למקום ה-76 במצעד הבילבורד 200, ולמקום הראשון במצעד אלבומי ה-Heetseekers.
נינה אטמינן החתימה עד מהרה את אמן ההיפ הופ הקליפורני קנדריק לאמאר על הסכם הפצה, וכבר בתחילת 2012 אמפייר החלה לטפל בהפצה של כל הפרויקטים של חברת טופ דואוג אנטרטיינמנט, בהם Section.80 של לאמאר. האלבום יצא ב-2 ביולי 2011 והגיע למקום ה-113 במצעד הבילבורד 200, ולמקום הראשון במצעד אלבומי ה-Heatseekers.
בשנת 2012 יצאו אלבומים עבור אמנים כגון סלאם וילאג', טרינידד ג'יימס, סנופ דוג ופרדי גיבס, שחלקם נכנסו למצעדים. בשנת 2012 החברה סייעה בארגון סיבוב ההופעות המשותף של הראפרים טריי ת'ה טרות' וג'יי סטלין, שהתקיים ב-2013. בנוסף, הפיצה החברה את האלבום Still Goin In (Reloaded) אשר נבחר על ידי רולינג סטון למיקסטייפ העשירי הטוב ביותר לשנת 2013.
הערות שוליים

1 2  "EMPIRE: The Music Industry's Quiet Giant". HipHopDX.
↑  "J Boog – Chart history". Billboard. נבדק ב-2014-07-29.
1 2  "Nima Etminan: The Man Behind DubCNN". 2DBZ. 2011-12-01. נבדק ב-2014-05-30.
↑  "EMPIRE: A Music Industry Giant In An Unlikely City". GRAMMY.com (באנגלית). 2019-08-14. נבדק ב-2021-06-09.
נבגדת

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  דמיאן האריס
 הופק בידי:  מייקל פינל
 תסריט:  מרי אגנס דונהיו
 עריכה:  ניל טרוויס
 שחקנים ראשיים:  גולדי הון ג'ון הרד
 מוזיקה:  תומאס ניומן
 צילום:  ג'ק גרין
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי טאצ'סטון 
 חברה מפיצה:  סרטי טאצ'סטון
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 בספטמבר 1991
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט בלשי, סרט מתח 
 הכנסות:  28.7 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   deceived
 דף הסרט ב־IMDb
 
נבגדת (באנגלית: Deceived) הוא סרט מותחן פסיכולוגי משנת 1991 עם גולדי הון וג'ון הרד (אנ') בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על זוג נשוי שחייהם משתבשים לאחר שהבעל הסתבך ואשתו מגלה סודות אפלים בעברו.
תקציר העלילה

אדריאן סונדרס (גולדי הון) נשואה באושר לג'ק סונדרס (ג'ון הרד) ולהם בת – מארי (אשלי פלדון). אדריאן עובדת במוזיאון העירוני וג'ק הוא סוחר עתיקות שעוסק בזיוף עתיקות ובמכירתם. הכול מתנהל יפה עד שמומחה העתיקות תומאס (ז'אן רובס) מגלה זיוף של שרשרת מצרית עתיקה שג'ק מכר למוזיאון. מיד רוצח אותו ג'ק ותולה אותו כדי שהשוטר החוקר (סטנלי אנדרסון) ייקבע שמדובר בהתאבדות.
לאחר מכן מביים ג'ק תאונת דרכים על ידי כך שהוא לוקח טרמפיסט, רוצח אותו ואז מדרדר את המכונית שמתלקחת באש. זמן קצר לאחר מכן מגלה אדריאן שמספר הביטוח הלאומי של ג'ק זהה למספר של מישהו באותו שם שנהרג לפני שנים בנברסקה. החקירות שלה מגלות שג'ק הוא למעשה ג'ון סליבאן שנהרג בתאונת דרכים והיה חברו הקרוב של ג'ק. קרובת משפחה שלו אוולין סליבאן (איימי רייט) מפנה אותו לאימו של ג'ק (קייט ריד) שגרה בבית עלוב בברוקלין והיא מספרת לה את האמת על בנה.
העסק מסתבך כשהיא נקראת לחזור לבית האם שם היא נפגשת בג'ק שרצח את אימו והוא מספר לה כי הוא מסובך לאחר שאדם בשם דניאל שרמן נתן לו את השרשרת המקורית ומאיים כי יחסל אותו אם לא ישיב לו. בינתיים מתגנב ג'ק לדירתם כדי למצוא את השרשרת המקורית אך נתקל בעוזרת ליליאן (פרנצ'סקה בטלר) ורוצח אותה. אדריאן המבועתת מגלה כי למעשה ג'ק הוא אדם נשוי בשם דן שרמן ואשתו בהיריון.
ג'ק מתקשר אליה ודורש את השרשרת, הוא מציין כי הוא כעת עם מארי מה שמשתמע כאיום. מסתבר שמארי נתנה את השרשרת לחברתה. אדריאן לוקחת את הענק מהחברה וקובעת פגישה עם ג'ון. כשהם נפגשים היא מבקשת שיחזיר לה קודם את מארי וכשהוא מסרב היא דוקרת אותו. הוא מתאושש ורודף אחריה עד שהוא נופל לפיר מעלית ונהרג.
צוות השחקנים

צוות השחקנים כולל את:
| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גולדי הון | אדריאן סונדרס |  |
| ג'ון הרד | ג'ק סונדרס |  |
| אשלי פלדון | מארי סונדרס |  |
| ביאטריס סטרייט | אמא של אדריאן |  |
| סטנלי אנדרסון | קינסלה | בלש משטרה |
| טום אירווין | הרוויי שוורץ | עובד מוזיאון |
| איימי רייט | אוולין סונדרס |  |
| קייט ריד | רוזלי סונדרס | אמא של ג'ק |
| פרנצ'סקה בטלר | ליליאן | עוזרת בית |
| ז'אן רובס | תומאס | מומחה עתיקות |
הערות שוליים

↑   "נבגדת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
רושאן סת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באפריל 1942 (בן 82) פטנה, הודו 
 מדינה:  הראג' הבריטי, הממלכה המאוחדת, הודו 
 תקופת הפעילות:  מ-1972 
 מקום לימודים:  בית הספר דון  אוניברסיטת דלהי  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון 
 פרופיל ב-IMDb
 
רושאן סת (באנגלית: Roshan Seth; נולד ב-2 באפריל 1942) הוא שחקן אנגלי יליד הודו שמופיע בסרטי קולנוע בריטיים ואמריקאיים. הוא מוכר מהופעותיו שזכו לשבחי הביקורת בסרטים "גנדי", "מיסיסיפי מאסלה", "לא בלי בתי", "מכבסה יפהפייה שלי", "אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור", "Such a Long Journey", ו"סטריט פייטר". הוא אחיו של הדיפלומט ההודי אפטאב סת' (אנ').
ביוגרפיה

סת נולד בפטנה במדינת ביהר שבהודו הבריטית, לאם מוסלמית אנגליה-הודית ולאב הינדי. אביו היה מרצה לביוכמיה ב"פטנה מדיקל קולג'". הוא למד בבית הספר דון The Doon School, ואחר כך למד היסטוריה ב"סנט סטיבן קולג'". שם פיתח את מיומנות המשחק שלו ב"אגודת שייקספיר". לאחר מכן עבר לאנגליה ולמד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA).
פריצת הדרך בקריירה של סת הייתה בשנת 1972 כשהופיע בהפקה של פיטר ברוק למחזה "חלום ליל קיץ". ב-1974 הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "ג'אגרנאוט" בבימויו של ריצ'רד לסטר בתפקיד קטן של איש צוות באוניית נוסעים. הקריירה שלו נתקעה כי יוצרי הסרטים קיבלו אותו לתפקידים אתניים בלבד.
ביאושו ויתר סת על המשחק וחזר להודו, שם עבד כעורך ועיתונאי עד תחילת שנות השמונים. אז ביקש ממנו הבמאי ריצ'רד אטנבורו לגלם את דמותו של ג'ווהרלל נהרו בסרטו "גנדי" (1982). סת היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בסרט. ב-1988 גילם שוב את ג'ווהרלל נהרו בסדרת הדרמה ההיסטורית "Bharat Ek Khoj" של רשת Doordarshan ההודית.
עוד ב-1982 שיחק סת בתפקיד הסופר ההודי ויקטור מהטה במחזה הביוגרפי "A Map of the World" מאת דייוויד הר, בסיור הופעות באוסטרליה, לונדון וניו יורק. אחרי שהסרט עטור הפרסים "גנדי" יצא לאקרנים, סת הפך לשחקן מבוקש מאוד. כשהסתיימו ההופעות של המחזה "A Map of the World" בברודוויי המריאה הקריירה הקולנועית שלו. ב-1984 שיחק בתפקידים חשובים בסרט "אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור" ובסרטו של דייוויד לין "המעבר להודו". ב-1985 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "מכבסה יפהפייה שלי", וב-1988 גילם את פאנקס בסרט "דוריט הקטנה".
הסרטים בהם השתתף סת בשנות התשעים היו "לא בלי בתי" (1991), "מיסיסיפי מאסלה" (1991), "סטריט פייטר" (1994), "The Journey" של האריש סאלוג'ה (1997). ב-1993 שיחק בתפקיד הארון אמיר במיני-סדרה "הבודהה מהפרברים" עליו היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר של Royal Television Society. ב-1995 שיחק בתפקיד באבא בסרט "Flight" עליו זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של סוצ'י. ב-1998 שיחק בתפקיד ראשי, גוסטד נובל בסרט "Such a Long Journey" עליו זכה בפרס ג'יני לשחקן הטוב ביותר.
ב-2001 הופיע סת בסרט "חתונת מונסון" והמשיך לשחקן בקביעות בסרטי קולנוע בריטיים ואמריקאיים. ב-2003 שיחק בתפקיד ראשי בסרט האמריקאי "קוסמופוליטן" ששודר ברשת הציבורית PBS. ב-2012 הופיע בסרט ההודי "Ek Tha Tiger".
ביוגרפיה > חיים אישיים

לסת הייתה מערכת יחסים עם השחקנית לינט דייוויס (אנ'). הוא התחתן עם הסופרת פפיטה סת, הם נפרדו בסוף שנות השמונים והתגרשו ב-2004.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| 1974 | ג'אגרנאוט | Juggernaut | אזאד |
| 1982 | גנדי | Gandhi | פנדיט ג'ווהרלל נהרו |
| 1984 | אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור | Indiana Jones and the Temple of Doom | צ'אטאר לאל |
| 1984 | המעבר להודו | A Passage to India | עורך הדין אמריט ראו |
| 1985 | מכבסה יפהפייה שלי | My Beautiful Laundrette | פאפא |
| 1988 | דוריט הקטנה | Little Dorrit | פאנקס |
| 1988 |  | Bharat Ek Khoj |  |
| 1989 | מרדף בנהר הרוח | Slipstream |  |
| 1989 |  | In Which Annie Gives it Those Ones | Y.D. Billimoria/Yamdoot |
| 1990 | המסע אל הרי הירח | Mountains of the Moon | בן אמיר |
| 1990 |  | 1871 | לורד גרפטון |
| 1991 | לא בלי בתי | Not Without My Daughter |  |
| 1991 | מיסיסיפי מאסלה | Mississippi Masala | ג'יי |
| 1991 | לונדון הורגת אותי | London Kills Me | ד"ר בובה |
| 1992 |  | Electric Moon | ראנוויר |
| 1992 | סטלין | Stalin | לברנטי בריה |
| 1993 | הבודהה מהפרברים | The Buddha of Suburbia |  |
| 1994 | סטריט פייטר | Street Fighter | דהלסים |
| 1995 |  | Bideshi | אג'וי |
| 1995 |  | Solitaire for 2 | סנדיפ טמאר |
| 1997 |  | The Journey | קישאן סינג |
| 1998 |  | Bombay Boys | פסי שרוף |
| 1998 |  | Such a Long Journey | גוסטד נובל |
| 1998 |  | Secret of the Andes | דון בניטו |
| 1999 | אינדיאנה ג'ונס הצעיר | The Adventures of Young Indiana Jones: Tales of Innocence | שאיק קמאל |
| 2000 | מעבר לגבול הסכנה | Vertical Limit | קולונל אמיר סאלים |
| 2001 | חתונת מונסון | Monsoon Wedding | מוהאן ריי |
| 2001 |  | Wings of Hope | שקאר קאנה |
| 2001 |  | South West 9 | ראווי |
| 2003 | קוסמופוליטן | Cosmopolitan | גופאל |
| 2004 | נוכלים | Spivs | עומאר |
| 2005 |  | Frozen | נויין |
| 2005 | הוכחה | Proof | פרופסור בנדארי |
| 2006 |  | Broken Thread |  |
| 2007 |  | Guru |  |
| 2007 |  | Amal | סורש |
| 2008 |  | The Cheetah Girls: One World | הדוד קאמל בתיה |
| 2010 |  | The Truth About Tigers | קריינות |
| 2011 | טרישנה | Trishna | אבא של ג'יי |
| 2012 |  | Ek Tha Tiger | פרופ' קידוואי |
| 2014 |  | Brahmin Bulls | אשוק שארמה |
| 2016 | עיר של אורות זעירים | City of Tiny Lights | פרזאד אקטאר |
| 2019 | אחוזת ביצ'האם | Beecham House | שה עלאם השני |
| 2021 | מאחורי עיניה | Behind Her Eyes | ד"ר שארמה |
הערות שוליים

↑  Audio interview with Seth on NPR's All Things Considered, 3 June 2004
↑  Requiem for a rainbow: a Fijian Indian story – Satendra Pratap Nandan – Google Books
1 2  Levin, Eric (28 באוקטובר 1985). "By Deliberately Seeking Obscurity Indian Actor Roshan Seth Ensures His Magnetism Onstage". People. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  BFI Screenonline: Seth, Roshan (1942–) Biography
1 2  "Awards for Roshan Seth". Internet Movie Database. נבדק ב-24 בינואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  נסים דיין, צידו הבהיר של הירח, חדשות, 15 בדצמבר 1988
יפתח אילן, דיקנס הישן והטוב - "דוריט הקטנה" (בריטניה, 1988), במאית: כריסטין אדזארד, שחקנים: אלק גינס, דרק ג'קובי, שרה פיקרינג, ג'ואן גרינווד, סיריל קיינאק, כל העיר, 3 במרץ 1989
↑  Manmadhan, Prema (6 בדצמבר 2008). "A Malayali in spirit". The Hindu. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007328476405171  PLWABN: 9810529837805606  BIBSYS: 7002153  BNE: XX1323534  GND: 139029907  ICCU: UBOV644156  ISNI: 0000 0000 7886 079X  LCCN: no99082638  NKC: pna2006327294  NLA: 40454752  SUDOC: 079037917  Trove: 1447131  VIAF: 24241019   WorldCat (עם VIAF): 24241019
מרי ג'יין גולד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באוגוסט 1909 שיקגו, אילינוי, ארצות הברית 
 פטירה:  5 באוקטובר 1997 (בגיל 88) גאסין, ואר (מחוז), צרפת 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית ספר מאסטרס 
 
מרי ג'יין גולד (באנגלית: Mary Jayne Gold;‏ 12 באוגוסט 1909 – 5 באוקטובר 1997) הייתה יורשת אמריקאית, שמילאה תפקיד חשוב בסיוע ליהודי אירופה, אמנים ואנשי רוח ותרבות להימלט מגרמניה הנאצית בשנים 1940–1941, במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

גולד נולדה בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית, למשפחה עשירה מאוד. היא למדה בבית הספר בדובס פרי, ניו יורק, וסיימה בית ספר באיטליה. בשנות ה-30, הכסף שלה אפשר לה ליהנות מהסצנה החברתית התוססת בלונדון ובפריז. כשהיא טסה במטוס הפרטי שלה, טיילה ברחבי אירופה, בילתה את זמנה במלונות יוקרה, עשתה סקי באתרי הנופש הטובים ביותר באלפים, והתרועעה עם האליטה של אותם זמנים.
בזמן מלחמת העולם השנייה

גולד התגוררה בדירה בפריז, כשצרפת נפלה בידי הנאצים ב-1940. היא ברחה למרסיי, שלמרות שלא נכבשה על ידי הנאצים, הייתה בשליטתו של משטר וישי משתף הפעולה. במרסיי פגשה את מרים דבנפורט, סטודנטית אמריקאית לאמנות, ואת וריאן פריי, עיתונאי ואינטלקטואל אמריקאי שנשלח לסייע לפליטים על ידי הוועד לסיוע לשעת חירום. לפריי היו 3,000 דולר ורשימה קצרה של פליטים שמאוימים במעצר וגירוש על ידי סוכני הגסטפו, רובם יהודים. רבים צבאו על דלתו, בהם סופרים אנטי-נאצים, אמני אוונגרד, מוזיקאים ומאות אחרים שחיפשו נואשות כל סיכוי להימלט מצרפת. בהסכם שביתת הנשק בין גרמניה לצרפת המובסת, צרפת הסכימה "להסגיר על פי דרישה" פליטים לנאצים.
במקום לחזור לארצות הברית, גולד בחרה להישאר והצטרף לדיבנפורט ופריי יחד עם מתנדבים נוספים במחסה לפליטים ובארגון הבריחה שלהם דרך ההרים לספרד או על ידי הברחתם על סיפונן של ספינות משא המפליגות לצפון אפריקה או לנמלים בצפון או בדרום אמריקה. היא נעזרה בריימונד קורו, איש הלגיון הצרפתי שהפך לגנגסטר המקומי ואף הפך למאהב שלה.
גולד סייעה לסבסד את המבצע שבו ניצלו כ-2,000 פליטים, בין הנמלטים היו אמנים, אנשי רוח ותרבות בהם הפסל ז'אק ליפשיץ, האמן מארק שאגאל, הסופרת חנה ארנדט וחתן פרס נובל, הרופא והביוכימאי אוטו מאיירהוף.
בסתיו 1941, חזרה גולד לארצות הברית, בעוד קורו נסע לספרד והלאה לאנגליה, שם הפך לגיבור מלחמה.
אחרי המלחמה

לאחר המלחמה, היא חילקה את זמנה בין דירתה בניו יורק לבין בית שבנתה בכפר גאסין במחוז ואר, לא הרחק מסן טרופה. ב-1980 היא כתבה על חוויותיה בזמן המלחמה בספר הזיכרונות "צומת דרכים מרסיי 1940", שיצא לאור על ידי ההוצאה לאור "Doubleday" ב-1980, ותורגם לצרפתית ב-2001 על ידי אליס סילו. האחוזה של מרי ג'יין גולד הושארה לפייר סובאג'.
גולד מעולם לא התחתנה ולא היו לה ילדים. היא מתה מסרטן הלבלב ב-1997 בווילה שלה בגסין.
אמו של אחיינית רבא שלה, אליסון לסלי גולד, היא מחברת ידועה של ספרים על השואה. היא מחברת הספר Anne Frank Remembered: The Story of the Woman Who Helped Hide the Frank Family (1987), שנכתב בשיתוף עם מיפ חיס .
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011295714605171  BnF: cb13617151p (data)  CANTIC: a11115622  GND: 132865262  ISNI: 0000 0000 2934 7981  LCCN: n80060289  RERO: 02-A006461062  SUDOC: 056580835  VIAF: 56785671   WorldCat (עם VIAF): 56785671
דונה סאמר

| --- | --- |

דונה סאמר בשנת 2009
 לידה:  31 בדצמבר 1948 בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 פטירה:  17 במאי 2012 (בגיל 63) נייפלס, ארצות הברית 
 שם לידה:  דונה אדריאן גיינס
 מקום קבורה:  Harpeth Hills Memory Gardens 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1968–2012 (כ־44 שנים)
 סוגה:  דיסקו • פופ • R&B • דאנס • פוסט-דיסקו • Hi-NRG • יורודיסקו
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  גרמנית, אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  קזבלנקה רקורדס (1975-1980)   גפן רקורדס (1980-1988)   אטלנטיק רקורדס (1988-1991)   מרקיורי רקורדס (1994-1996)   בורגנדי רקורדס (2006-היום)
 בן או בת זוג:  ברוס סודאנו (16 ביולי 1980–17 במאי 2012) 
 צאצאים:  ברוקלין סודאנו, אמנדה סודאנו 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2013)  פרס גראמי להופעה מעוררת השראה (1985)  פרס גראמי להקלטת הדאנס הטובה ביותר (1985)  פרס גראמי להופעה מעוררת השראה (1984)  פרס גראמי לביצוע ה-R&B הווקאלי הטוב ביותר – אישה (1979)  פרס גראמי להופעת רוק קולית לאישה (1980)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
דונה אדריאן גיינס (באנגלית: Donna Adrian Gaines; ‏31 בדצמבר 1948 – 17 במאי 2012), הידועה בעיקר בשם הבמה דונה סאמר (Donna Summer), הייתה זמרת אמריקאית, זוכת חמישה פרסי גראמי ושישה פרסי המוזיקה האמריקאית, שהתפרסמה וזכתה להצלחה בתקופת הדיסקו של שנות ה-70 ובראשית שנות ה-80. להיטיה הגדולים, בהם "Love to Love You Baby", "I Feel Love" ו-"Hot Stuff", זיכו אותה בתואר הלא רשמי "מלכת הדיסקו". סאמר הייתה האמנית הראשונה ששלושה אלבומים כפולים רצופים שלה הגיעו למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקאי, ונכון ל-2010 אלבומיה נמכרו במעל 130 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ביוגרפיה > השנים הראשונות

סאמר נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס, אחת משבעת ילדיהם של זוג נוצרים אדוקים. כשהיא מושפעת מזמרת הגוספל מהליה ג'קסון, החלה סאמר לשיר בכנסייה בגיל צעיר. בשנות נעוריה הקימה מספר להקות, כולל אחת שכללה את אחותה ובת דודתה. היא עזבה את בית הספר התיכון ולא סיימה את לימודיה, וקיוותה שבאמצעות המוזיקה תצליח לעזוב את בוסטון, בה לא מצאה את מקומה.
בסוף שנות ה-60, בהשפעת ג'ניס ג'ופלין, הצטרפה סאמר ללהקת הרוק הפסיכדלי "The Crow", כסולנית הלהקה. הלהקה לא האריכה ימים והתפרקה זמן קצר לאחר שחבריה עברו לניו יורק. ב-1968 היא נבחנה לתפקיד של שילה במחזמר "שיער" שהועלה בברודוויי, אך לא זכתה בתפקיד. עם זאת, כשהמחזמר עבר לאירופה התפקיד הוצע לה, והיא הסכימה לקבלו. בעקבות כך עברה להתגורר בגרמניה, וחזרה לארצות הברית לאחר שש שנים.
במהלך שנות שהותה בגרמניה השתתפה במספר מחזות זמר. לאחר שהתמקמה במינכן, החלה להופיע עם מספר הרכבים מוזיקליים, כולל עם להקת הפופ "The Munich Machine". ב-1971, כשהשתמשה עדיין בשמה האמיתי דונה גיינס, הוציאה את הסינגל הראשון שלה, גרסת כיסוי לשיר "Sally Go 'Round the Roses", שלא זכה להצלחה. ב-1975 החלה להשתמש בשם הבמה דונה סאמר.
ביוגרפיה > הדעיכה וההתבטאויות השנויות במחלוקת

בספטמבר 1984 הוציאה סאמר את אלבום האולפן ה-12 שלה, Cats Without Claws. האלבום לא הצליח לייצר להיטים, נמכר בפחות מ-500,000 עותקים, והיה לאלבומה הראשון מאז אלבום הבכורה ב-1974 שלא הצליח להגיע למעמד של אלבום זהב. באותה התקופה סאמר גם הקליטה את השיר "Romeo", כחלק מפסקול הסרט "פלאשדאנס", ודחתה הצעותיו של ג'ורג'יו מורודר לבצע כמה משיריו, בהם "Rush Rush", שהוקלט לאחר מכן על ידי דבי הארי עבור פסקול הסרט "פני צלקת", ו-"Flashdance... What a Feeling", שהוקלט לאחר מכן על ידי איירין קארה והפך ללהיט ענק מתוך הסרט "פלאשדאנס". עם שתי בנות צעירות מנישואיה השניים, ובת נוספת מנישואיה הראשונים, סאמר רצתה לקחת פסק זמן מאור הזרקורים ולהתרכז במשפחתה.
סאמר חזרה ב-1987 עם האלבום All Systems Go, שלא זכה להצלחה מסחרית והיה לאלבום הראשון שלה שלא הצליח להיכנס ל-"100 הגדולים" במצעד האמריקאי. לאחר כישלון האלבום, סאמר עזבה את חברת גפן רקורדס, וב-1988 חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
במחצית השנייה של שנות ה-80 נפוצו שמועות על התבטאויות אנטי-הומוסקסואליות שנאמרו לכאורה על ידי סאמר, בהן הביעה דעתה שמגפת האיידס היא עונש מאלוהים על ההומוסקסואליות. הייתה לכך השפעה שלילית ניכרת על הקריירה של סאמר, ואלפי עותקים של אלבומיה הוחזרו לחברת התקליטים שלה במחאה של מעריציה הזועמים. עם זאת, סאמר הכחישה שהתבטאה בצורה כזו, ומספר שנים לאחר מכן, ב-1991, אף הגישה תביעה נגד ה-"ניו יורק מגזין", כשחזר ופרסם את השמועות והציג אותן כעובדה, לקראת צאת אלבום חדש שלה. התביעה יושבה בפשרה מחוץ לכותלי בית המשפט, שאף אחד מהצדדים לא חשף את פרטיה.
ביוגרפיה > הקריירה המאוחרת: 1989-2009

ב-1989 הוציאה סאמר את אלבום האולפן ה-14 שלה והראשון עם אטלנטיק רקורדס, Another Place and Time. האלבום הופק על ידי שלישיית המפיקים הידועה סטוק אייטקן ווטרמן, והניב את הלהיט "This Time I Know It's for Real", שהגיע למקום השביעי במצעד האמריקאי ולמקום השלישי במצעד הבריטי, והיה ללהיטה האחרון. הסינגלים הבאים שיצאו מתוך האלבום נכשלו מסחרית, ובשלב מסוים חברת התקליטים אף עצרה את קידום המכירות של האלבום. למרות זאת, האלבום הצליח להגיע למעמד של אלבום זהב בבריטניה.
ב-1991 יצא האלבום Mistaken Identity, שנכשל מסחרית, ובעקבותיו נפרדו דרכיהם של סאמר ואטלנטיק רקורדס. ב-1994 הוציאה את Christmas Spirit, אלבום שירי חג המולד בסגנון גוספל. האלבום לא הצליח מסחרית, אך סינגל אחד מתוכו, "Melody of Love", הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
בשנות ה-90 הופיעה מספר פעמים בתפקיד אורח בקומדיית המצבים "אריזה משפחתית". ב-1999 הצטלמה לספיישל טלוויזיוני עבור ערוץ המוזיקה VH1, שהיה לאחת התוכניות הנצפות ביותר של הערוץ באותה שנה.
ב-2008, 14 שנים לאחר אלבום האולפן האחרון שלה ו-17 שנים לאחר שהקליטה לאחרונה מוזיקה מקורית שלה, הוציאה סאמר את Crayons, בחברת התקליטים בורגנדי רקורדס. האלבום זכה להצלחה מסחרית מתונה, הגיע בשיאו למקום ה-17 במצעד הבילבורד 200, ושלושה סינגלים מתוכו הגיעו למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
ב-11 בדצמבר 2009 הופיעה סאמר במסגרת אירועי פרס נובל לשלום באוסלו, נורווגיה, לכבודו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה, שזכה בפרס באותה שנה.
ביוגרפיה > חייה האישיים

ב-1972, בעת שהתגוררה בגרמניה, התחתנה עם השחקן האוסטרי הלמוט זומר. נישואיהם לא החזיקו מעמד זמן רב והם התגרשו ב-1974, בעת שסאמר הייתה בהריון עם בתם מימי זומר, שנולדה ב-1975. ב-1980 סאמר התחתנה בשנית, עם ברוס סודאנו, ונולדו להם שתי בנות, ברוקלין ואמנדה.
ב-2012 מתה, בגיל 63, מסרטן הריאה.
פרסים והישגים

זכתה בחמישה פרסי גראמי, בשנים 1979, 1980, 1984, 1985 ו-1998, והייתה מועמדת לפרס 12 פעמים נוספות.
זכתה בפרס המוזיקה האמריקאית שש פעמים.
11 מאלבומיה הגיעו למעמד של אלבום זהב או אלבום פלטינה בארצות הברית.
12 סינגלים שלה הגיעו למעמד של סינגל זהב בארצות הברית.
השיר "Last Dance" בביצועה זכה בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר.
הייתה האמנית הראשונה ששלושה אלבומים כפולים רצופים שלה הגיעו למקום הראשון במצעד האמריקאי.
גרסאות כיסוי בולטות לשיריה

הביצוע של סאמר לשיר "I Feel Love" זכה לסימפולים רבים, בין היתר בשיריהם של מדונה, ויטני יוסטון, בט מידלר, דיאנה רוס, מולוקו, בריטני ספירס, רובי ויליאמס, דארן הייז, דייוויד גטה, מובי ואחרים.
"I Feel Love" זכה גם לגרסאות כיסוי רבות, בהן של ונסה-מיי מ-1998, של ברונסקי ביט ומארק אלמונד מ-1985, שהגיעה למקום השלישי במצעד הבריטי, ושל הלהקה הבריטית "Curve" מ-1992. מספר אמנים ביצעו גרסאות כיסוי של השיר בהופעותיהם, ביניהם מדונה, רד הוט צ'ילי פפרז, קיילי מינוג, ג'ון פרושיאנטה ובלונדי.
ביונסה סימפלה את "Love to Love You Baby" בשירה "Naughty Girl".
גרסת כיסוי של דולי פרטון לשיר "Starting Over Again" מ-1980 הגיעה למקום הראשון במצעד להיטי הקאנטרי האמריקאי.
לורה ברניגן הקליטה ב-1995 גרסת כיסוי לשיר "Dim All the Lights", שנכללה באלבום האוסף של להיטיה הגדולים.
השיר "All Through the Night" זכה לגרסאות כיסוי של KC and the Sunshine Band ב-1982 ושל הדוגמנית נעמי קמפבל ב-1995.
דאסטי ספרינגפילד הקליטה ב-1985 גרסת כיסוי לשיר "Sometimes like Butterflies".
זמרת הפופ שינה איסטון ביצעה גרסת כיסוי לשיר "Love Is in Control", שנכללה באלבום הדיסקו שלה, "Fabulous", בשנת 2000.
הדי ג'יי ומפיק ההאוס עופר ניסים הוציא רמיקס האוס לשיר "Power Of Love", שנכלל באלבומו "Forever Tel-Aviv" משנת 2007.