stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היי-און-וואי

| --- | --- |
ארוניות ספרים בחצר הטירה
ארוניות ספרים בחצר הטירה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומה:  ויילס ויילס
 מחוז:  פוויס
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,598 (2011)
 קואורדינטות:  52°05′N 3°08′W﻿ / ﻿52.08°N 3.13°W﻿ / 52.08; -3.13
 אזור זמן:  UTC
 http://www.hay-on-wye.co.uk
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים היי-און-וואי(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים היי-און-וואי(למפת ויילס רגילה) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיהיי-און-וואי(למפת ויילס מוגדלת) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיהיי-און-וואי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
היי-און-וואי (באנגלית: Hay-on-Wye, בוולשית: Y Gelli Gandryll או Y Gelli) אשר מכונה בחיבה "עיר הספרים", היא עיירת שוק קטנה במחוז פוויס אשר בוויילס.
גאוגרפיה

העיירה שוכנת לצד נהר וואי אשר מהווה את הגבול הטבעי והמנהלי בין אנגליה לוויילס ונמצאת בתוך הפארק הלאומי ברקון ביקונס, מרחק קילומטרים בודדים צפונית להרים השחורים בוויילס.
בהיי מתגוררים כ-1,900 תושבים והעיר הקרובה ביותר היא הרפורד במרחק של 35 קילומטרים מזרחה.
חלק מהיי-און-וואי גולש לתוך מחוז הרפורדשייר. חלק זה של העיירה מהווה כפר נפרד הקרוי קיוזופ (Cusop).
עיר הספרים

היי-און-וואי נחשבת לגן-עדן עבור חובב הספרים שכן בעיירה הקטנה ישנם יותר מ-30 חנויות ספרים, דבר אשר עבורו מפורסמת היי ברחבי העולם וידועה כ"עיר ספרים".
רוב החנויות מוכרות ספרים מיד שנייה ואין זה נדיר למצוא בחנויות ספרים מימי המאה ה-19.
בנוסף, מפוזרים בעיר דוכני ספרים המבוססים על יושר (Honesty Bookshops), כלומר ללא קופאים. לדוגמה, בחצר של טירה או מבנה ישנו ארון ספרים והמבקרים רשאים לעלעל בהם, לבחור ולשלשל את הסכום המבוקש לתיבה הממוקמת קרוב לדוכן.
חורבות טירה

האתר הבולט בעיר הספרים הוא הטירה אשר שוכנת בכניסה למרכז העיירה, אשר למרות מצבה הנוכחי ההרוס עדיין נראית מרשימה. הטירה נבנתה במאה ה-13 וספגה נזק משמעותי במרד הוולשי אשר הונהג על ידי אווין גלינדור (Owain Glyndwr) בשנת 1400, אך עדיין חיו בה עד לתחילת המאה ה-20.
פסטיבל הגארדיאן היי

מאז שנת 1988 נערך בהיי פסטיבל ספרות בשיתוף עם העיתון היומי "הגארדיאן". את הפסטיבל פוקדים כ-80,000 מבקרים לאורך עשרת ימיו בתחילת חודש יוני בכל שנה, כדי לראות ולשמוע סופרים ומשוררים חשובים מרחבי העולם.
ערים תאומות

להיי שתי ערים תאומות:
בלגיה רדו, בלגיה
מאלי טימבוקטו, מאלי
ראו גם

שבוע הספר העברי
הערות שוליים

↑  Ward/Town population 2011
↑  "חנויות ספרים בהיי-און-וואי". hay-on-wye.co.uk. נבדק ב-2007-12-04.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007482432805171  GND: 4537553-7  LCCN: n2003037945  VIAF: 152642220   WorldCat (עם VIAF): 152642220 
מרכז העיירה
חורבות הטירה
המלחמה הסורית השנייה

המלחמה הסורית השנייה הייתה המלחמה השנייה שפרצה בין בית סלאוקוס לבית תלמי על השליטה בקוילה סוריה, והתרחשה בין השנים 260 לפנה"ס ל-253 לפנה"ס.
לאחר שבמלחמה הסורית הראשונה לא נוצר שינוי מהותי בין שני הצדדים, שיתף אנטיוכוס השני פעולה עם אנטיגונוס גונאטס מלך מוקדון, וכן עמים נוספים מאסיה הקטנה ומאיי הים האגאי, כמו רודוס, שרצו לבלום את ההתפשטות של הממלכה התלמית לאורך חופי אסיה הקטנה. רוב העימותים התרחשו בזירה הימית של הים האגאי. ביבשה, אנטיוכוס השני, הצליח להעתיק את קו הגבול דרום לאזור בין בירות לצידון. לבסוף בשנת 252 לפני הספירה נחתם הסכם שלום, שבו בריניקי, בתו של תלמי השני, נישאה לאנטיוכוס השני. הסכם זה לא החזיק מעמד בגלל מאבקי החצר באימפריה הסלאוקית. אנטיוכוס השני מת במסתוריות בזמן ביקור באחוזה של אשתו הראשונה, לאודיקה. היא במהרה הכריזה על בנה סלאוקוס השני, למלך על אסיה הקטנה, וכן היא שכנע את אנשי החצר באנטיוכיה להרוג את ברניקי ואת בנה הקטן ולהכתיר את בנה סלאוקוס השני כמלך האימפריה הסלאוקית, אירועים אלו הביעו לפרוץ המלחמה הסורית השלישית
לקריאה נוספת

בצלאל בר כוכבא, "המלחמות הסוריות" - מלחמת מאה השנים בין המעצמות הגדולות על גורל דרום סוריה וארץ ישראל: 200-301 לפנה"ס, זירת קרב - קרבות הכרעה בארץ-ישראל, 2007 (תשסז), עמ' 61–86
המלחמה הסורית הראשונה

המלחמה הסורית הראשונה הייתה המלחמה הראשונה שפרצה בין בית סלאוקוס לבית תלמי על השליטה בקוילה סוריה, והתרחשה בין השנים 274–271 לפני הספירה.
לאחר מותו של אלכסנדר הגדול, עברה קוילה סוריה מספר ידיים ובסופו של דבר הייתה לנחלתו של בית תלמי, מלכי מצרים. המלכים הסלאוקים טענו שהארץ הובטחה להם מכוח הסכמים שנכרתו בינם לתלמיים, אך למרות זאת התלמיים סירבו לוותר על הארץ. בעת היפרדות בתי סלאוקוס ותלמי בשנת 301 לפנה"ס, נותרו שטחי ארץ ישראל שאלה פתוחה. הארץ הייתה תחת שלטון בית תלמי, אולם הסלאוקים המשיכו לטעון לבעלות. בשנת 274 לפנה"ס הובילה שאלה זו למלחמה הסורית הראשונה. תלמי השני חדר לממלכה הסלוקית עד לצפון סוריה, אולם לאחר הניצחון של אנטיוכוס הראשון על הגאלטים, הוא הצליח לסלק את התלמים מצפון סוריה וליצב מחדש את שלטונו. המלחמה לא שנתה באופן מהותי את גבולות שתי הממלכות, למעט אולי שינויי בעלות על ערי גבול כמו דמשק ואזורי חוף באסיה הקטנה.
בסוף המלחמה ערך תלמי השני תהלוכת ניצחון גדולה באלכסנדריה.
לקריאה נוספת

בצלאל בר כוכבא, "המלחמות הסוריות" - מלחמת מאה השנים בין המעצמות הגדולות על גורל דרום סוריה וארץ ישראל: 200-301  לפנה"ס, זירת קרב - קרבות הכרעה בארץ-ישראל, 2007 (תשסז), עמ' 61–86
הערות שוליים

↑  תולדות התקופה ההלניסטית, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה 5 (כותבים: בנימין שימרון, רחל צלניק), לוח כרונולוגי, עמ' 15.
↑  תולדות התקופה ההלניסטית, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה 5 (כותבים: בנימין שימרון, רחל צלניק), לוח כרונולוגי, עמ' 16.
היימווהר

מצעד ראווה של ההיימווהר
ההיימווהר (גרמנית: Heimwehr, מילולית: שומרי הבית) שכונו לעיתים גם היימטשוץ (גרמנית: Heimatschutz, מילולית: מגונני הבית) היו קבוצה פרא-צבאית לאומנית שפעלה באוסטריה בשנות ה-20 וה-30, ודמתה בשיטותיה ובתפיסת עולמה לפרייקורפס הגרמנים. על אף התנגדותו לדמוקרטיה, שימר הארגון גם זרוע פוליטית בשם היימטבלוק אשר שיתף פעולה עם הממשלה השמרנית של אנגלברט דולפוס. ב-1936 התאחד הארגון אל תוך מפלגת חזית המולדת האוסטרית בהוראת קורט שושניג, והוקמה מיליציה חדשה, נאמנה למשטר, ה'פרונטמיליץ'.
ההיימווהר הוקמה על ידי חיילים אוסטרים משוחררים לאחר מלחמת העולם הראשונה כמיליציה מאורגנת באופן רופף, במטרה להגן על גבולות אוסטריה. בדומה לפרייקורפס בתחילתן, ההתארגנות נעדרה הנהגה מרכזית ופוליטית בתחילה. בקרינתיה, למשל, החלה ההתארגנות על מנת להתגונן מיחידות סלובניות ויוגוסלביות. איגנץ סייפל, פעיל המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית ארגן את הקבוצות מחדש, ככוח נגד לשוצבונד הסוציאליסטי. ההיימווהר היו בין הגורמים לפרוץ מהומות יולי 1927, ובין הכוחות שפעלו לדכאן. תו הזיהוי של אנשי ההיימווהר היה כובע ירוק ובו נוצת תרנגול שחורה.
בשנות ה-30 התאחדו הקבוצות גם סביב בסיס שמרני לאומני אוסטרי, דחייה של הדמוקרטיה הליברלית ושל הרעיונות המרקסיסטיים, ושאיפה לשלטון אוטוקראטי. הלאומנות האוסטרית בידלה אותם מהתפיסה הפאן-גרמנית של אנשי המפלגה הנאצית האוסטרית. ההיימווהר ביקשו לשמור על אוסטריה עצמאית, ולעיתים אף נרשמו עימותים בינם לבין כוחות נאציים.
אנגלברט דולפוס במדי ההיימווהר, והכובע עם נוצת התרנגול.
עם זאת, לאחר שדולפוס הקים את מפלגת חזית המולדת ב-1934 הצליח לכנס תחת הנהגתו גם את ההיימווהר ואיחד אותה עם ארגונים פרא-צבאיים ימניים אחרים, בסיועו של מנהיג ההיימווהר ארנסט רודיגר סטארמברג. בתוך החזית הייתה השפעת ההיימווהר הלאומיים-אוסטרים פחותה ביחס לגישה הפאן-גרמנית השלטת. יורשו של דולפוס, קורט שושניג, הטמיע ב-1936 את שאריות המנגנונים העצמאיים של ההיימווהר בחזית. ארנסט סטארמברג נותר מחוץ לסדר השלטוני החדש, בניסיון לשים קץ ליריבויות בין צבאות פרטיים.
האן סולו

| --- | --- |

האן סולו
 שם סרט:  מלחמת הכוכבים
 הופעה ראשונה:  מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה (1977)
 הופעה אחרונה:  מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר (2019)
 יוצרים:  ג'ורג' לוקאס
 גילום הדמות:  האריסון פורד (פרקים 4–7, 9)   אלדן ארנרייך (סולו: סיפור מלחמת הכוכבים)
 מידע
 תאריך לידה:  32 BBY
 גזע:  אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  טייס ומבריח סחורות
 שיוך:  האימפריה הגלקטית ברית המורדים המחתרת
 מומחיות:  טיסה, ירי באקדח וברובה, תחבולנות
 כלי נשק:  אקדח בלאסטר
 כלי רכב:  חללית המילניום פלקון
 אזרחות:  האימפריה הגלקטית, הרפובליקה החדשה, Galactic Federation of Free Alliances 
 תאריך פטירה:  34 ABY
 מקום פטירה:  בסיס מחסל הכוכבים 
 סיבת המוות:  נרצח על ידי בנו קיילו רן
 דמויות קשורות
 משפחה:  ליאה אורגנה  קיילו רן לוק סקייווקר
 חברים:  קירה צ'ובאקה לאנדו קלריסיאן לוק סקייווקר  ריי 
 אויבים:  דררידרן ווס טוביאס בקט ג'אבה ההאט דארת' ויידר בובה פט
 
האן סולו (באנגלית: Han Solo;‏ 32 BBY עד 34 ABY) הוא דמות בדיונית המככבת בטרילוגיה המקורית של סרטי "מלחמת הכוכבים". גולם על ידי השחקן האריסון פורד מפרק 4: תקווה חדשה עד לפרק 7: הכוח מתעורר וגולם על ידי השחקן אלדן ארנרייך בסולו: סיפור מלחמת הכוכבים. ג'ורג' לוקאס, יוצר סאגת הסרטים, תיאר את סולו כ"אדם בודד המגלה את חשיבות היותו חלק מקבוצה ועוזר לטובת הכלל". מעריצים רבים שיערו כי דמותו מבוססת על חברו הוותיק של לוקאס, ובמאי מכובד בפני עצמו, פרנסיס פורד קופולה.
ביוגרפיה בדיונית > נעוריו ותחילת דרכו

בילדותו, האן סולו עבד בחללית בשם מזל הסוחרים, שריד מחללית שנלחמה במלחמת המשובטים, שם החוק אשר שלט היה "כולם עובדים". לאחר שבילה את מרבית ילדותו בחללית, ווקית אלמנה בשם דיולאנה לקחה את סולו תחת חסותה. בגיל 19, סולו השתחרר מעבודתו, כאשר ברח מהחללית.
לאחר שצבר יכולות טיסה מרשימות, הצטרף סולו לצי הטייסים של האימפריה הגלקטית. במהלך קריירת השירות בצי, מפקדו של סולו הורה לו להתעלל באחד מהווקים אשר תפקדו כעבדים, תחת שלטונה של האימפריה. כאשר האן סירב לעשות זאת, הוא גורש מהצי, אך הכיר את חברו לחיים, אשר חב את חייו להאן – צ'ובאקה. האן זכה בחללית המילניום פלקון מידיד שעבד כשכיר חרב בשם לאנדו קלריסיאן, בטורניר סאבאק בכוכב בספין.
ביחד, סולו וצ'ובאקה עסקו בהברחות לא חוקיות, וזכו למוניטין מכובד ביותר בקרב העוסקים במקצוע זה. לרוע מזלו של סולו, בזמן פעילות לא חוקית בכוכב קסל הוא נרדף בידי צי חלליות אימפריאלי ונאלץ לשחרר חלק ממטענו הלא חוקי כדי להימנע ממאסר. מהלך זה גרם לפתיחת חוב גדול אצל אחד מראשי הפשע הגדולים והמאיימים ביותר הידועים בגלקסיה, ומעסיק לשעבר של האן, ג'אבה ההאט. ג'אבה הציב פרס כספי על ראשו של האן, וגרם לכך שירדפו אחריו ציידי-ראשים שונים, בין היתר, גם גרידו, אותו לבסוף סולו הרג.
פרק זה של חייו מתואר בסדרת ספרים "The Han Solo Trilogy".
ביוגרפיה בדיונית > תקווה חדשה

מצבו של סולו היה קשה, עד כדי כך שהוא הסכים להסיע שני זרים, לוק סקייווקר ואובי-וואן קנובי, לכוכב הלכת אולדריאן, תמורת 17,000 קרדיטים. במהלך הטיסה לכוכב הלכת, אשר לבסוף התברר כי הושמד, המילניום פאלקון נגררה אל תוך תחנת החלל האימפריאלית שהשמידה אותו: כוכב המוות הענקי.
בכוכב המוות נגרר סולו למשימת הצלתה של הנסיכה ליאה אורגנה, אחת ממנהיגי ברית המורדים הגלקטית, הנלחמת באימפריה הגלקטית. לאחר שהרג כמה שוטרים אימפריאליים, כמעט ונמחץ למוות במכל אשפה ענקי, וניצב מול צבא חיילי-סער ענק לבדו, סולו הצליח לברוח מתחנת החלל, ביחד עם לוק, ליאה, ושני הדרואידים R2D2 ו-C3PO.
בהגיעם לבסיס המורדים בכוכב יאבין 4, סולו קיבל את הפרס הכספי שהובטח לו על הצלתה של ליאה. הוא סירב להצטרף לצי החלליות אשר התכוון לתקוף ולהשמיד את כוכב המוות בטענה שמדובר במשימת התאבדות. לוק המאוכזב המריא אל עבר המתקפה, כשהאן נפרד ממנו במשפט "יהי ה'כוח' עמך".
כשהצי החל לאבד את רוב טייסיו, והמצב נראה אבוד, סולו התערב במתקפה, ויירט את דארת' ויידר ממסלולו, שנייה לפני שהאחרון כמעט והפיל את לוק. הדבר אפשר ללוק לירות את הטיל שהשמיד את כוכב המוות הראשון. כהוקרת תודה על הריסת הנשק האולטימטיבי של אויבה, ברית המורדים העניקה ללוק והאן מדליות-כבוד על תרומתם ועזרתם.
ביוגרפיה בדיונית > האימפריה מכה שנית

3 שנים לאחר אירועי הסרט הקודם, היה האן מפקד בברית המורדים על הכוכב המושלג והקופא הות'. כאשר לוק יצא לסקור את השטח, ולא חזר (בעקבות התקפת יצור שלג בשם וומפה), האן יצא לחפשו. לבסוף, הוא מצא אותו, על סף קפיאה למוות. האן הציל את לוק מקפיאה ולאחר ששהו לילה שלם בקור המקפיא של הכוכב, לוק והאן חולצו על ידי חבריהם.
חששותיהם של המורדים התגשמו והאימפריה מצאה את בסיסם. כוחות המורדים הפסידו בקרב נגד כוחות האימפריה, אשר הספיקו להשתכלל רבות במהלך שלוש השנים שחלפו, ונמלטו מהכוכב. בעוד שלוק פנה אל עבר כוכב דגובה, שם נמצא מאסטר יודה, האן, ליאה, צ'ובאקה ו-C-3PO נמלטו בתמרונים מתוחכמים מחלליות האימפריה ופנו אל עבר "עיר העננים", הנמצאת בכוכב בספין, בה נמצא חברו הוותיק של האן, לנדו, מתוך שתקווה שהלה יספק להם מקלט.
בדרכם לשם הם כמעט ונאכלו על ידי תולעת-חלל ענקית, בזמן שהסתתרו בשדה אסטרואידים מפני חלליות אימפריאליות, אך התגלו בידי צייד הראשים בובה פט אשר רדף אחרי האן בשל הפרס שהוצע על ראשו על ידי ג'אבה. כשהגיעו לכוכב, לנדו קיבל את פניהם בשמחה, ואף שיכן אותם באחת מהדירות המובחרות שבכוכב, אך משהזמין אותם לחדר האוכל הם גילו בו את דארת' ויידר, שבלם את התקפותיו של האן ואסר אותו ואת חבורתו. האן הפגוע והנבגד גילה כי לנדו הסגיר אותם לכוחות האימפריה מחוסר ברירה, לאחר שמיקומם הוסגר בידי בובה פט.
ויידר החליט להקפיא את האן בפחמן (קרבוניט) כדי לבדוק את בטיחות ההליך, מאחר שתכנן להביא כך את לוק סקיווקר לקיסר פלפטין. רגע לפני שהחל תהליך ההקפאה, ליאה התוודתה על אהבתה כלפיו, באחת מהסצנות הידועות בסרט החמישי:
| --- | --- |
ליאה: "אני אוהבת אותך.": ".Leia: "I love you
האן: "אני יודע.": ".Han: "I know
לאחר שאמר זאת האן הוקפא, ניתן לבובה פט והפך לקישוט לקיר שאמור להיות מוצג בארמונו של ג'אבה. לאנדו, אשר ניסה לכפר על מעשיו, גבר בעזרת כוחות עיר העננים על חיילי האימפריה, וניסה להציל את האן מידי בובה פט. ניסיונו נכשל, והאן הועבר אל הכוכב טטואין. למרות זאת לא ויתרו כוחות המורדים, והסרט מסתיים כאשר לוק וחבריו יוצאים להציל את האן.
ביוגרפיה בדיונית > שובו של הג'דיי

לאחר שנתפס על ידי ג'אבה, האן הקפוא נתלה על קיר ארמונו כאות אזהרה למועסקיו. חברי ברית המורדים לא התייאשו, ויצאו למבצע ההצלה. במהלכו, נפלו ליאה (אשר הצליחה להפשיר את האן) וצ'ובאקה בשבי, כאשר לנדו התחזה לאחד משומריו של ג'אבה, ושני הדרואידים, R2-D2 ו-C-3PO שימשו כמשרתיו. לבסוף, הגיע לוק סקייווקר, כעת מיומן עוד יותר באומנויות הג'דיי, וניסה לשכנע את ג'אבה להחזיר את חבריו. כאשר ג'אבה צחק בפניו, לוק ניסה להתקיפו, אך נפל למלכודת, וניצב אל מול מפלצת הראנקור. כשהוא הרג אותה, הוא נשלח, ביחד עם האן וצ'ובאקה, אל עבר מפלצת החול המכונה הסארלאק. גם מהוצאה להורג זו הצליחו המורדים להתחמק, ואחרי שפוצצו את ספינת הדגל של ג'אבה, אותו ליאה הרגה, הם נמלטו מהכוכב.
בחללית הדגל של המורדים הם מגלים כי לנדו יוביל את צי החלליות שיתקיף, ובתקווה גם ישמיד, את כוכב המוות השני (שנמצא בבנייה), בעוד שעל קרקע הירח אנדור, האן ויחידתו יהרסו את הבונקר המכיל את הגנרטור היוצר את שכבת המגן העוטפת את תחנת החלל. האן מאשר ללנדו לטוס עם המילניום פלקון, וחש תחושה מוזרה, כי זו הפעם האחרונה שיראה את השניים.
בכוכב עצמו, נתפסה החוליה של האן, ליאה ולוק על ידי איווקים (Ewoks), יצורים מקומיים הנראים כדובונים קטנים. לאחר שיצרו עמם קשר של שלום, חיילי המורדים נעזרו באיווקים על מנת לנצח את כוחות האימפריה על הקרקע, ולהרוס את הבונקר. האן עצמו ממלא תפקיד מפתח בהריסת הבונקר, כאשר הוא מוצא דרך חכמה וערמומית לחדור אל הבונקר בו התבצרו חיילי הלגיון המובחר של הקיסר. למעלה, בכוכב המוות עצמו, נערך דו-קרב בין לוק לאביו, דארת' ויידר, אשר בסופו הצליח לוק להחזיר את אביו ל"צד המואר" של "הכוח" וגרם לו להרוג את מורו ואדונו, דארת' סידיוס.
כשהאימפריה חוסלה, והאן התאחד עם חבריו (וגם עם ספינתו), הוקמה לה הרפובליקה הגלקטית החדשה, וביחד איתה, מסדר הג'דיי החדש.
ביוגרפיה בדיונית > הכוח מתעורר

לאחר הקרב על אנדור, האן וליאה ניהלו מערכת יחסים רומנטית והביאו בן לעולם שקראו לו בן סולו. בן אומן על ידי דודו, לוק סקייווקר, להיות אביר ג'דיי. אך בן פותה לחבור לצד האפל של הכוח בעידודו של השליט העליון סנוק. שבור מן הטרגדיה, האן פרש מברית המורדים, עזב את ליאה וחזר ביחד עם צ'ובאקה לחיי מבריח סחורות גנובות. האן יצר קשרים עם מספר כנופיות ולווה מהם כספים בידיעה שלא יוכל להחזיר אותם. בנוסף לכך, המילניום פלקון נגנבה ממנו בכוכב הלכת ג'אקו.
30 שנה אחרי הקרב על אנדור, האן מוצא את המילניום פלקון ועליה ריי תושבת ג'אקו ופין, חייל סער עריק. הם טענו כי הם מובילים מידע חשוב על מקום הימצאו של לוק שנעלם בתוך הדרואיד BB-8 ושיש למסור אותו למחתרת. האן מחליט לעזור להם והוא לוקח אותם למאז קאנאטה, בעלת טברנה עם ידע רב, שהיא תוכל למסור אותו למחתרת. בזמן שהותם בטברנה, המסדר הראשון תוקף את הכוכב בהנהגת בן סולו, שמתקרא עכשיו קיילו רן. המחתרת מסייעת להם להתגבר על המסדר הראשון אך ריי נחטפת על ידי רן. ליאה מגיע לכוכב והיא משכנעת את האן להצטרף אליהם להביס את המסדר ולהחזיר את בנם למוטב. המחתרת מתכננת תוכנית התקפה נגד נשק השמדת הכוכבים של המסדר הראשון. האן יוצא עם פין וצ'ובאקה לכוכב בו נמצא הנשק והם מצליחים לאתר את ריי ולנטרל את ההגנות של הכוכב כדי שהמחתרת תתקוף. האן נתקל בבנו, ומפציר בו שיחזור הביתה אל הוריו, קיילו רן מהסס ומשתף את אביו בכאבו ולבסוף מפעיל את חרב האור שלו ובכך הורג אותו וגורם לו ליפול לתהום הבסיס. ניכר כי גם אחרי בגידת בנו, האן עדיין אוהב אותו.
בתום הקרב, ריי וצ'ובאקה לקחו פיקוד על המילניום פאלקון.
ביוגרפיה בדיונית > סולו (2018)

בסרט מוצג סיפור קצת אחר כיצד הכיר את צ'ובאקה. לפי סיפור זה הוא נזרק לתא על מנת להיאכל על ידי צ'ובאקה אך הצליח להבין את שפתו ושכנע אותו להימלט יחד. על פי סיפור זה הוא הצטרף לאקדמיה של הצי לאחר שרצה לחזור לכוכב הבית שלו "קורליה", היכן שנשארה מושא אהבתו ק'ירה, שלבסוף עוברת לעבוד בעבור דארת' מול.
ביוגרפיה בדיונית > עלייתו של סקייווקר

האן סולו מופיע מול קיילו רן בתור זיכרון, ובשיחה ביניהם משכנע את רן לחזור לצד המואר.
הבחירות לראשות העבודה (2007)

הבחירות לראשות מפלגת העבודה נערכו ב-12 ביוני 2007. עקב אי שביעות רצון מהיו"ר עמיר פרץ, הוכרזו בחירות לראשות המפלגה. סיבוב ההצבעה הראשון נערך ב-28 במאי ובו התמודדו חמישה מועמדים. מאחר שאיש מבין המתמודדים לא זכה בלפחות 40% מהקולות כפי שמחייבת חוקת המפלגה, נערך סיבוב הצבעה שני בו התמודדו שני המתמודדים שזכו במירב הקולות בסיבוב בראשון, אהוד ברק ועמי אילון. סיבוב ההצבעה השני נערך ב-12 ביוני, ובו ניצח אהוד ברק עם 51.29% מהקולות.
הבחירות

בבחירות התמודדו חמישה מועמדים:
ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק שניסה לחזור לפוליטיקה לאחר מעברו של שמעון פרס לקדימה.
עמי אילון שהכריז על שאיפתו להיות ראש ממשלה.
יו"ר המפלגה עמיר פרץ.
אופיר פינס-פז שהיה יו"ר הקואליציה בכנסת החמש עשרה. הוא היה המזכיר הכללי של המפלגה בשנים 2001-2003. בבחירות 2006 הוצב במקום השלישי ברשימת העבודה-מימד, אחרי עמיר פרץ ויצחק הרצוג. כשישראל ביתנו הצטרפה לקואליציה ואביגדור ליברמן מונה לשר, התפטר פינס-פז מהממשלה. התפטרותו נכנסה לתוקף ב-1 בנובמבר 2006.
דני יתום
הבחירות כללו שני סיבובים, הראשון שבהם התקיים ב-28 במאי 2007. אהוד ברק זכה בניצחון קל בפריימריז במפלגה, כשגבר על איילון, ראש השב"כ לשעבר. שני המועמדים סיימו הרבה לפני עמיר פרץ, אך אף אחד מהם לא השיג 40% מהקולות כפי שמחייבת חוקת המפלגה. פרץ, אז ראש המפלגה המכהן, הגיע למקום השלישי ולא עלה לסיבוב השני. לאחר מכן הוא תמך באילון, בעוד פינס-פז תמך בברק. דני יתום הגיע למקום האחרון.
ברק ניצח בסיבוב השני בהפרש קטן עם 51.3% מהקולות לעומת 47.7% לאילון, כאשר 1% מהמצביעים נמנעו.
בסיבוב הראשון זכה אילון בקולות רבים בקיבוצים, בעוד פרץ זכה בקולות רבים מהמגזר הערבי.
בעקבות ניצחונו, ב-18 ביוני 2007 החליף אהוד ברק את עמיר פרץ בתפקיד שר הביטחון וסגן ראש הממשלה.
| מועמד> מועמד.65% | מועמד> מועמד.65% | סיבוב ראשון> קולות.65% | סיבוב ראשון>  %.65% | סיבוב שני> קולות.61% | סיבוב שני>  %.61% | 61% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | אהוד ברק | 23,887 | 35.63% | 34,542 | 51.29% |  |
|  | עמי אילון | 20,514 | 30.60% | 32,117 | 47.69% |  |
|  | עמיר פרץ | 15,037 | 22.43% |  |  |  |
|  | אופיר פינס-פז | 5,330 | 7.95% |  |  |  |
|  | דני יתום | 1,806 | 2.69% |  |  |  |
|  | קולות פסולים | 462 | 0.69 | 683 | 1.01 |  |
|  | סה"כ | 67,036 | 100.00 | 67,342 | 100.00 |  |
סקרי דעת קהל > הסיבוב הראשון

| סוקר | תאריך | ברק | אילון | פרץ | פינס-פז | יתום | אחר / לא יודע |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גלובס | 17 במאי 2007 | 35% | 33% | 15% | 9% | 2% | 6% |
סקרי דעת קהל > הסיבוב השני

| סוקר | תאריך | ברק | אילון | אחר / לא יודע |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מכון רפי סמית | 6 ביוני 2007 | 49% | 44% | 7% |
הערות שוליים

↑  "Israeli Labor Party". Haaretz (באנגלית). נבדק ב-2022-04-19.
↑  מזל מועלם, ברק: אתמודד על ראשות העבודה; שגיתי לא מעט, אך בידי הבשלות לכהן כשר ביטחון, באתר TheMarker‏, 7 בינואר 2007
↑  "CNN.com - Peres quits Labor Party, backs Sharon - Nov 30, 2005". edition.cnn.com. נבדק ב-2022-05-08.
↑  "אופיר פינס-פז" [Ofir Pines-Paz]. main.knesset.gov.il. נבדק ב-2022-06-08.
↑  פינס סיים תפקידו כמזכ"ל העבודה, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2003
↑  "For Israel's Battered Labor Party, Signs of Hope After Four-year Decline". Jewish Telegraphic Agency (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-06-08.
↑  "רשימות המועמדים לכנסת ה-17" (PDF). Israel Democracy Institute. ארכיון (PDF) מ-2019-08-19. נבדק ב-2022-04-19.
↑  אטילה שומפלבי, פינס: אני מתפטר, אתמודד על ראשות המפלגה, באתר ynet, 30 באוקטובר 2006
↑  "Israeli Labor Party Leader Ousted". www.globalsecurity.org. נבדק ב-2022-04-19.
↑  ענת ברשקובסקי, אילון: אצלנו העבודה לא תבקש סליחה, באתר ynet, 5 ביוני 2007
↑  אטילה שומפלבי, פינס: ברק מציב רף מוסרי - אני איתו, באתר ynet, 6 ביוני 2007
↑  ברק ניצח - יתמודד מול אילון בסיבוב שני, באתר וואלה, 29 במאי 2007
↑  "סקר "גלובס": ברק מוביל על איילון בסיבוב הראשון". Globes. 2007-05-17. ארכיון מ-2022-04-19. נבדק ב-2022-04-19.
↑  סקר: אילון מוביל על ברק בפער קטן, באתר ynet, 6 ביוני 2007
הבחירות לראשות העבודה (2019)

הבחירות לראשות מפלגת העבודה הישראלית נערכו ב-2 ביולי 2019 בין מתפקדי המפלגה. הבחירות הקודמות לראשות המפלגה נערכו בשנת 2017, והבחירות ב-2019 נערכו בשל פרישתו של אבי גבאי מראשות המפלגה.
רקע

אבי גבאי, יו"ר המפלגה בכנסת ה-21, פרש בשל תוצאות הבחירות לכנסת העשרים ואחת, בהן קיבלה המפלגה 6 מנדטים. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים שנערכו לאחר שלא הורכבה ממשלה בכנסת ה-21, התקיימו בחירות לראשות המפלגה.
הבחירות ליושב הראש

בבחירות אלו אחוז ההצבעה היה 45.6%. נמוך מאשר בבחירות ב-2017, אז אחוז ההצבעה עמד על כ-59%.
הבחירות ליושב הראש > מועמדים

ארבעה מועמדים הציגו את מועמדותם, לאחר שאבי גבאי, יו"ר המפלגה לשעבר וטל רוסו, חבר הכנסת, הכריזו על פרישתם מהפוליטיקה:
סתיו שפיר - חברת הכנסת מטעם המפלגה, הייתה יו"ר ועדת השקיפות ומהפעילות הבולטות במחאה החברתית
דוד לנדסמן - חבר המפלגה.
איציק שמולי - חבר המפלגה, חבר הכנסת ויו"ר הסיעה
עמיר פרץ - יו"ר המפלגה לשעבר וחבר כנסת, היה בעברו שר הביטחון וראש עיריית שדרות.
הבחירות ליושב הראש > תוצאות

בבחירות אלה עבר עמיר פרץ את רף 40 האחוזים הנדרש כדי להיבחר בסיבוב הראשון, וכך נמנע סיבוב בחירות שני.
פרץ נבחר בפעם השנייה לתפקיד, לאחר שניצח בבחירות לראשות המפלגה בשנת 2005. בשנת 2007, על רקע ביקורת כלפי תפקודו כשר הביטחון במלחמת לבנון השנייה, התמודד פרץ שוב על ראשות העבודה, אך הגיע למקום השלישי בלבד בסיבוב הראשון ואהוד ברק נבחר ליו"ר המפלגה לאחר הסיבוב השני. לאחר מכן ניסה פעמים נוספות להיבחר לתפקיד יו"ר המפלגה אך כשל, עד לבחירות אלו.
| מועמד | קולות | אחוזים |
| --- | --- | --- |
| עמיר פרץ | 13,898 | 46.57% |
| סתיו שפיר | 8,036 | 26.93% |
| איציק שמולי | 7,835 | 26.25% |
| דוד לנדסמן | 19 | 0.06% |
| נמנעים | 51 | 0.19% |
| סך הכל מצביעים | 29,839 | 100% |
| בעלי זכות בחירה | 65,436 | 45.6% הצבעה |
‏מקור: אתר המפלגה
בעקבות הבחירות

בסמוך למועד הגשת הרשימות עברה סתיו שפיר לרשימת המחנה הדמוקרטי, שם הוצבה במקום השני כיו"ר התנועה הירוקה. לעומתה החליט איציק שמולי להישאר במפלגה. המפלגה בראשות פרץ חברה למפלגת גשר בראשות אורלי לוי-אבקסיס לרשימת העבודה-גשר שקיבלה בבחירות לכנסת 6 מנדטים, מספר זהה למספר המנדטים בו זכתה רשימת העבודה לבדה בבחירות במרץ.
הערות שוליים

↑   יהונתן ליס, נסגרו הקלפיות, שיעור ההצבעה הסופי עומד על 45.6%, באתר הארץ, 2 ביולי 2019
↑  אבי גבאי נבחר לראשות מפלגת העבודה, באתר הארץ, 10 ביולי 2017
↑  טל שניידר, ‏נמשכת הדרמה במפלגת העבודה: ח"כ טל רוסו הודיע על פרישה, באתר גלובס, 10 ביוני 2019
דני זקן, ‏אבי גבאי פורש מהחיים הפוליטיים: "לא הצלחתי לשנות את מפלגת העבודה", באתר גלובס, 12 ביוני 2019
↑  אטילה שומפלבי, אהוד ברק ועמי אילון הולכים לסיבוב שני, באתר ynet, 28 במאי 2007
↑  ברק ואילון יפגשו מחר, באתר וואלה, 13 ביוני 2007
הכתרת הבתולה (ולאסקס)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  דייגו ולאסקס
 תאריך יצירה:  בין השנים 1635–1644
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  180 ס״מ 
 גובה:  178.5 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  P001168 (מוזיאון הפראדו) 
 מיקום:  מוזיאון הפראדו מדריד שבספרד
 
הכתרת הבתולה (בספרדית: Coronación de la Virgen) הוא ציור שמן של הצייר דייגו ולאסקס, שצויר בין השנים 1635–1644. היצירה מוצגת במוזיאון הפראדו במדריד.