stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איליי מאנינג
ביוגרפיה > קריירה מקצועית > עונת 2009

ב-2009 מאנינג הוביל את קבוצתו פעם נוספת להתחלה מצוינת, בה הג'איינטס ניצחו בחמשת המשחקים הראשונים של העונה. במשחק הרביעי, נגד הקנזס סיטי צ'יפס, מאנינג נפצע בעקבו ונשאר לעוד מהלך אחד, בו מסר מסירת טאצ'דאון של 54 יארדים להאקים ניקס, רסיבר מבטיח שנבחר בסבב הראשון של הדראפט. על אף הפציעה, מאנינג שיחק במשחק הבא נגד האוקלנד ריידרס ומסר לקוורטרבק רייטינג מושלם, הישג נדיר ביותר. ההגנה, שהייתה מקום ראשון בליגה עד לאותה נקודה, התפרקה במחצית השנייה של העונה, והג'איינטס הפסידו בשמונה מתוך אחד-עשר המשחקים הנותרים ופיספסו את הפלייאוף לראשונה מאז עונת 2004. משחקו של מאנינג היה מנקודות האור הבודדות עבור הג'איינטס בסיום העונה לאחר שלראשונה בקריירה שלו מסר ללמעלה מ-4000 יארדים ול-27 טאצ'דאונים.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית > עונת 2010

במשחק הראשון של הקדם-עונה נגד הניו יורק ג'טס, מאנינג הבהיל רבים כאשר מצחו התמלא בדם לאחר שברנדון ג'ייקובס, הרנינגבק של הג'איינטס, התנגש בו מאחור. הפציעה לא הייתה רצינית ומאנינג חזר לשחק שבועיים לאחר מכן. באותו משחק, ויקטור קרוז, רסיבר שלא נבחר בדראפט ונלקח מאוחר יותר על ידי הג'איינטס, משך את תשומת לבם של רבים כשצבר 145 יארדים ו-3 טאצ'דאונים.
העונה נפתחה בניצחון מרושל של הג'איינטס על הקרוליינה פנת'רס בו מאנינג מסר ל-3 טאצ'דאונים לצד 3 חטיפות. המשחק הבא היה נגד האינדאנפוליס קולטס והפעם השנייה בקריירה בה שיחק נגד אחיו פייטון. הג'איינטס הפסידו הפסד משפיל של 14–38 ומאנינג מסר רק ל-17 יארדים במחצית הראשונה ואיבד את הכדור שלוש פעמים, בזמן שאחיו שיחק מצוין ומסר ל-3 טאצ'דאונים. העונה המשיכה להיות מלאה בעליות וירידות. לאחר הפסד 10–29 לטנסי טייטנס, הג'איינטס ניצחו בחמישה משחקים ברציפות, אך לאחר מכן הפסידו שני משחקים ברצף בתוך ה-NFC מזרח לקאובויס ולאיגלס. במשחק הבא מאנינג הוביל את קבוצתו לניצחון קאמבק נגד הג'קסונוויל ג'אגוארס ושבוע לאחר מכן הג'איינטס הביסו את הוושינגטון רדסקינס 7-31.
המשחק הבא היה משחק קריטי נגד הפילדלפיה איגלס ונראה בשליטתם של הג'איינטס עד הרבע הרביעי, בו הובילו 10–31. אך ההגנה של הג'איינטס התפרקה והאילגס השיגו 28 נקודות ברבע הרביעי וסגרו קאמבק היסטורי. הג'איינטס יכלו להבטיח לעצמם מקום בפלייאוף אם היו מנצחים במשחק הבא נגד הגרין ביי פאקרס, אך הם ספגו הפסד משפיל של 17–45, משחק בו מאנינג זרק 4 חטיפות. לג'איינטס היה עוד סיכוי קלוש להיכנס לפלייאוף בתנאי שינצחו את הוושינגטון רדסקינס והפאקרס יפסידו במקביל לברס. אך לבסוף, הפאקרס ניצחו והג'איינטס פיספסו את הפלייאוף עונה שנייה ברציפות.
בדומה לשאר הקבוצה, מאנינג שיחק באופן לא מאוזן במשך העונה. הוא מסר ל-31 טאצ'דאונים, מקום שלישי בהיסטוריה של הג'איינטס, אך עם זאת, סיים מקום ראשון בליגה עם 25 חטיפות וספג ביקורות רבות על כך.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית > עונת 2011

לפני העונה מאנינג יצר מהומה תקשורתית כשענה בחיוב לשאלה האם הוא שייך לאליטה כקוורטרבק ב-NFL והאם הוא ברמה של טום בריידי. תשובתו הייתה שנויה במחלוקת, בעיקר משום שזרק 25 חטיפות בעונה הקודמת ומשום שנכשל להוביל את קבוצתו לפלייאוף שנתיים ברציפות.
הציפיות מהג'איינטס לא היו גבוהות לעונת 2011. לפני העונה, סטיב סמית' וקווין בוס, שניים מהשחקנים החביבים על מאנינג, חתמו על חוזים עם הפילדלפיה איגלס והאוקלנד ריידרס והסעירו רבים מן האוהדים שהתקשו להאמין שהג'איינטס יצליחו למצוא תחליפים באותה רמה. כמו כן ההגנה של הג'איינטס התמלאה בפציעות, דבר שרק העצים את דיכדוך האוהדים.
הציפיות לא עלו כשהג'איינטס הפסידו לוושינגטון רדסקינס במשחק הפותח של העונה. אך הקבוצה התאוששה מההפסד וניצחה שלושה משחקים ברציפות, ביניהם ניצחון על האיגלס – שהיו פייבוריטים גדולים לנצח ב-NFC מזרח לפני העונה – וניצחון קאמבק מרשים נגד האריזונה קרדינלס. במשחק נגד האיגלס, מאנינג מסר ל-4 טאצ'דאונים, ובעקבות ההופעה המרשימה, זכה בתואר שחקן ההתקפה של ה-NFC לשבוע ההוא. כמו כן, הג'איינטס מצאו פתרון לעזיבתו של סטיב סמית' כשויקטור קרוז הוכיח שנית את יכולותיו ושיחק את אחת העונות המוצלחות ביותר של רסיברים בהיסטוריה של הג'איינטס. הרצף של הניצחונות נשבר כשהג'איינטס הפסידו הפסד מביך לסיאטל סיהוקס. הג'איינטס חזרו לעצמם וניצחו בשלושה משחקי קאמבק מרשימים, כאשר הבולט ביניהם היה ניצחון 20–24 על הניו אינגלנד פטריוטס, אותה קבוצה שהפסידה לג'איינטס בסופרבול 42.
בסוף המחצית הראשונה של העונה, הג'איינטס שוב מצאו את עצמם במאזן 2–6, אך נאלצו לשחק נגד כמה מן הקבוצות הטובות בליגה במחצית השנייה, ביניהן הסן פרנסיסקו פורטי ניינרס, הניו אורלינס סיינטס והגרין ביי פאקרס – קבוצה שלא הפסידה אף משחק עד לאותה נקודה. הג'איינטס הפסידו ארבעה משחקים ברציפות ושוב נמצאו בסכנה לפספס את הפלייאוף. העונה ניצלה בעוד ניצחון קאמבק מרשים, הפעם נגד הדאלאס קאובויס, שהותיר את הג'איינטס במירוץ לנצח ב-NFC מזרח. אך שוב הג'איינטס אכזבו במשחק בו היו פייבוריטים גדולים לנצח נגד הוושינגטון רדסקינס והפסידו הפסד משפיל של 10–23. אך הג'איינטס התאוששו וניצחו במשחק הבא נגד הניו יורק ג'טס, משחק שרבים כינו "הקרב על ניו יורק". במשחק הבא, הג'איינטס שוב פגשו את הקאובויס במשחק שישים קץ לעונתה של הקבוצה המפסידה, בזמן שהקבוצה המנצחת נכנסת לפלייאוף. הג'איינטס ניצחו במשחק 14–31 בקלות מפתיעה וניצחו ב-NFC מזרח עם מאזן 7–9.
מאנינג סיים את העונה הרגילה עם 359 השלמות מתוך 589 ניסיונות ומסר ל-4,933 יארדים, 29 טאצ'דאונים לעומת 16 חטיפות. מספר הניסיונות, ההשלמות והיארדים היו הרבים ביותר בהיסטוריה של הג'איינטס. במהלך העונה, מאנינג הוכיח שוב ושוב את יכולותיו להוביל את קבוצתו מפיגורים ברבע הרביעי ושבר את השיא של הליגה כשמסר ל-15 טאצ'דאונים ברבע הרביעי של משחקים. בעקבות העונה המוצלחת, מאנינג נבחר פעם שנייה לפרו בול.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית > עונת 2011 > פלייאוף

הג'איינטס הביסו את אטלנטה פלקונס 2–24 בסבב הראשון של הפלייאוף במשחק בו ההגנה של הג'איינטס לא איפשרה להתקפה של הפאלקונס להשיג נקודות (הפאלקונס השיגו את שתי הנקודות היחידות כתוצאה מסייפטי של ההגנה). במשחק הבא הג'איינטס ניצחו 20–37 את הפאקרס שהיו בעלי המאזן הגבוה ביותר בליגה והפייבוריטים להגיע לסופרבול. זה היה השבוע השלישי ברציפות בו מאנינג מסר לשלושה טאצ'דאונים. כתוצאה מניצחון זה, הג'איינטס העפילו לחצי הגמר נגד הסן פרנסיסקו פורטי ניינרס. חצי הגמר היה משחק בוצי וגשום וקו ההתקפה של הג'איינטס התקשו לשמור על מאנינג ואיפשרו להגנה הקטלנית של הפורטי ניינרס להשיג 6 סאקס על מאנינג. עם כל זה, מאנינג שמר על הכדור ולא זרק חטיפה אחת במשך כל המשחק. הג'איינטס ניצחו במשחק בהארכה 17–20, ומאנינג זכה להערכה רבה על כך ששמר על קור רוח למרות כל המכות שספג במהלך המשחק.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית > עונת 2011 > סופרבול XLVI

הג'איינטס שוב מצאו את עצמם משחקים נגד הניו אינגלנד פטריוטס בסופרבול. בדומה לסופרבול XLII, הג'איינטס נחשבו לאנדרדוגס אך הפעם לא באופן קיצוני, בעיקר משום שבעיני רבים מאנינג התקרב יותר ויותר לרמת משחקו של טום בריידי. המשחק היה הסופרבול הראשון בהיסטוריה בו שיחקו שני קוורטרבקים בעלי תואר MVP של סופרבול.
מאנינג פתח את המשחק עם 9 השלמות רצופות ובכך קבע שיא למספר השלמות רצופות בתחילת משחק בסופרבול. הג'איינטס הובילו 0–9 ברבע הראשון לאחר מסירת טאצ'דאון של מאנינג לוויקטור קרוז ולאחר שג'סטין טאק, הדיפנסיב אנד של הג'איינטס, כפה סייפטי על טום בריידי. אך הפטריוטס השיגו 17 נקודות ללא מענה מהג'איינטס, והג'איינטס פיגרו 9–17 ברבע השלישי. מאנינג הוביל את הג'איינטס לשתי בעיטות שדה ובכך צמצם את הפיגור ל-15–17. והג'איינטס מצאו את עצמם פעם נוספת בפיגור ברבע הרביעי, דבר שהפך אצלם לשיגרה בעונה זו. מאנינג קיבל את הכדור עם 3:46 דקות נותרות במשחק.
במהלך הראשון של הדרייב, מאנינג מסר מסירה מושלמת למריו מאנינגהם של 38 יארדים. מאנינגהאם ביצע תפיסה מצוינת בעודו שומר על רגליו בתוך המגרש. מהלך זה הושווה לתפיסתו של דייוויד טיירי בסופרבול XLII, בעיקר בגלל הרגע הקריטי בו מאנינהם ביצע את התפיסה. עם 1:04 דקות נותרות במשחק, הג'איינטס היו במרחק 6 יארדים מהאנד זון והיו זקוקים לבעיטת שדה בלבד על מנת לנצח במשחק. ביל בליצ'יק, המאמן של הפטריוטס, ציווה על ההגנה שלו לאפשר לג'איינטס להשיג טאצ'דאון על מנת להעניק זמן לטום בריידי לנצח במשחק. אף על פי שמאנינג פקד על אחמד בראדשו, הרנינג בק של הג'איינטס, לעצור לפני האנד זון, בראדשו התקשה למלא את המשימה ונפל לתוך האנד זון לטאצ'דאון. בריידי לא הצליח לנצל את 57 השניות שנותרו לו, והמשחק הסתיים בניצחון 17–21 של הג'איינטס לאחר שטום בריידי לא הצליח להשלים מסירת הייל מרי ששיגר לאנד זון עם 5 שניות נותרות במשחק.
מאנינג זכה שוב בתואר MVP של משחק הסופרבול, ויותר ויותר אנשים החלו לאמץ את הצהרותיו לפני העונה שהוא שייך לאליטה של הקוורטרבקים ב-NFL. בפלייאוף מאנינג השלים 65% ממסירותיו ל-9 טאצ'דאונים לעומת רק חטיפה אחת ושבר שיא בפלייאוף כשמסר ל-1,219 יארדים. מאנינג שייך לחמשת הקוורטרבקים היחידים בהיסטוריה שניצחו יותר מ-MVP אחד בסופרבולים, רשימה שכוללת גם את ג'ו מונטנה, ברט סטאר, טרי בראדשו וטום בריידי. כמו כן, בעונה זו מאנינג השווה את השיא של אחיו פייטון עם 7 קאמבקים ברבע הרביעי של משחקים.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית > עונת 2012

מאנינג שיחק היטב במחצית הראשונה של העונה והוביל את הג'איינטס בפעם השישית בקריירה המקצועית שלו למאזן 2–6. אך לאחר ניצחון קאמבק מרהיב של 23–27 נגד הוושינגטון רדסקינס בשבוע השביעי, מאנינג חווה רצף משפיל של ארבעה משחקים בהם לא מסר לאף טאצ'דאון. בעקבות זאת, היו שקבעו כי הוא סבל מ-"זרוע מותשת". המחצית השנייה של העונה הייתה מלאה בעליות ומורדות, והג'איינטס סיימו את העונה עם מאזן 7–9, לא מספיק כדי להיכנס לפלייאוף.
על אף שהעונה הייתה מאכזבת, מאנינג הציג מספר הופעות מרשימות במהלכה. הוא קבע שיאים אישיים כשמסר ל-510 יארדים במשחק השני של העונה וכשמסר ל-5 טאצ'דאונים במשחק האחרון נגד הפילדלפיה איגלס. עם זאת, מאנינג לא הצליח להשלים 60% ממסירותיו בפעם הראשונה מאז עונת 2008 ומסר לפחות מ-4,000 יארד בפעם הראשונה מאז עונת 2009. מאנינג סיים את העונה עם 321 השלמות מתוך 536 ניסיונות, 3948 יארדים, 26 טאצ'דאונים לעומת 15 חטיפות ונבחר לשחק בפרו-בול בעונה השנייה ברציפות, אך בפעם זו כממלא מקום.
Appetite for Democracy 3D

| --- | --- |

מהדורת ה-DVD+2CD
 וידאו מאת Guns N' Roses
 יצא לאור:  1 ביוני 2014
 הוקלט:  21 בנובמבר 2012
 מקום הקלטה:  דה ג'וינט, לאס וגאס, ארצות הברית
 סוגה:  הארד רוק, הבי מטאל, גלאם מטאל
 שפה:  אנגלית
 אורך:  167:13
 חברת תקליטים:  אינטרסקופ, יוניברסל
 הפקה:  ברי סאמרס
Appetite for Democracy 3D הוא סרט הופעה תלת־ממדי ואלבום הווידאו העשירי של להקת הרוק הכבד האמריקאית Guns N' Roses שיצא לאור ב-1 ביוני 2014. סרט זה בוים על ידי קרי אסמוסן והופק על ידי ברי סאמרס. הופעה זו הוקלטה שנתיים לפני כן, ב-21 בנובמבר 2012 בג'וינט בהארד רוק קזינו בלאס וגאס במסגרת סיבוב ההופעות Appeite for Democracy (בו ציינה הלהקה 25 שנים ליציאתו של אלבומה הראשון Appetite For Destruction ו-4 שנים ליציאתו של אלבומה האחרון Chinese Democracy). סרט זה היה הסרט הראשון שהלהקה הוציאה לאור מאז Welcome to the Videos משנת 1998, וסרט ההופעה הראשון שהלהקה הוציאה לאור מאז Use Your Illusion I & II: World Tour - 1992 in Tokyo משנת 1992.
כרזת הסרט עוצבה בהשראת עטיפת האלבום הראשונה של Appetite For Destruction (בה מצוירת מפלצת עם חרבות במקום שיניים שתוקפת רובוט האונס אישה) שהוחרמה (בעיקר) על ידי תנועות דתיות למיניהן.
בשבוע הראשון לשחרורו של הסרט (בפורמט ה-DVD) נמכרו כ-4,800 עותקים ובשבועיים הראשונים לשחרורו נמכרו כ-6,400 עותקים. הסרט הגיע למקום הראשון בבילבורד במצעד הסרטים המוזיקליים בפורמט DVD. בנוסף, הסרט זכה בקטגוריית שימוש בפיצ'רים תלת־ממדיים מוזיקליים בטקס פרסי האגודה הבינלאומית לתלת ממד והדמיה מתקדמת לשנת 2015.
הלהקה הוציאה ליוטיוב ארבעה וידאו-קליפים לשירים שהופיעו בסרט: "Chinese Democracy","Welcome To The jungle,"Sweet Child O' Mine" ו-"November Rain".
רקע

בשנת 2012 הכריז גיטריסט להקת Guns N' Roses ריצ'רד פורטוס על סיבוב הופעות חגיגי בשם Appetite for Democracy בסניף של הארד רוק קפה בלאס וגאס לציון 25 שנים ליציאתו של אלבום הבכורה של הלהקה ו-4 שנים ליציאתו של אלבומה האחרון של הלהקה.
הופעתה העשירית של הלהקה במסגרת סיבוב ההופעות הוקלטה והופצה שנתיים אחר כך על ידי הלהקה.
ביקורות

| Appetite for Democracy 3D> ציוני ביקורות.מקור | Appetite for Democracy 3D> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
Antimusic: 5/5
Metal.de: 7/10
This is not a Scene: נמוך
שילוב של יכולות מוזיקליות מצוינות, נוכחות במה מהפנטת, רוקנ'רול ועבודה קולנועית מעולה.
בעבר הלהקה כונתה "הלהקה המסוכנת בעולם", ולאחר הצפייה בסרט ניתן להחליף את המילה "מסוכנת" ב"מצחיקה" ואף "מביכה"
רשימת רצועות

הרשימה הנ"ל מתייחסת למהדורות ה־Blu-ray וה-DVD בלבד. במהדורת ה-2CD מכיל תקליטור 1 את השירים 1-6, 8-11, 13-15 ותקליטור 2 מכיל את השירים 17–28.
| מס' | שם | כותב(ים) | אלבום מקורי | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Chinese Democracy  | אקסל רוז • ג'וש פריז • אריק קאודיו • קארם קוסטנזו • רובין פינק • דיזי ריד • טומי סטינסון • פול טוביאס | Chinese Democracy |   |
| 2. | Welcome to the Jungle  | רוז • סלאש • דאף מק'אגן • איזי סטראדלין • סטיבן אדלר | Appetite for Destruction |   |
| 3. | It's So Easy  | רוז • סלאש • מק'אגן • סטראדלין • אדלר • ווסט ארקין | Appetite for Destruction |   |
| 4. | Mr. Brownstone  | רוז • סלאש • מק'אגן • סטראדלין • אדלר | Appetite for Destruction |   |
| 5. | Estranged  | רוז | Use Your Illusion II |   |
| 6. | Rocket Queen  | רוז • סלאש • מק'אגן • סטראדלין • אדלר | Appetite for Destruction |   |
| 7. | Blacklight Jesus of Transylvania  | ריצ'רד פורטס |   |   |
| 8. | Live and Let Die  | לינדה מקרטני • פול מקרטני | Live and Let Die |   |
| 9. | This I Love  | רוז | Chinese Democracy |   |
| 10. | Better  | רוז • פינק | Chinese Democracy |   |
| 11. | Motivation  | סטינסון | Village Gorilla Head |   |
| 12. | No Quarter  | ג'ון פול ג'ונס • ג'ימי פייג' • רוברט פלאנט | Houses of the Holy |   |
| 13. | Catcher in the Rye  | רוז • סטינסון • ריד • פינק • טוביאס | Chinese Democracy |   |
| 14. | Street of Dreams  | רוז • סטינסון • ריד • פינק • טוביאס | Chinese Democracy |   |
| 15. | You Could Be Mine  | רוז • סטראדלין | Use Your Illusion II |   |
| 16. | Ballad of Death  | די ג'יי אשבה |   |   |
| 17. | Sweet Child o' Mine  | רוז • סלאש • מק'אגן • סטראדלין • אדלר | Appetite for Destruction |   |
| 18. | Another Brick in the Wall Part 2  | רוג'ר ווטרס | The Wall |   |
| 19. | November Rain  | רוז | Use Your Illusion I |   |
| 20. | Objectify  | רון "במבלפוט" ט'אל | Abnormal |   |
| 21. | Don't Cry  | רוז • סטראדלין | Use Your Illusion I |   |
| 22. | Civil War  | רוז • סלאש • מק'אגן | Use Your Illusion II |   |
| 23. | The Seeker  | פיט טאונסנד |   |   |
| 24. | Knockin' on Heaven's Door  | בוב דילן | Pat Garrett & Billy the Kid |   |
| 25. | Nightrain  | רוז • סלאש • מק'אגן • סטראדלין • אדלר | Appetite for Destruction |   |
| 26. | Used to Love Her  | רוז • סלאש • מק'אגן • סטראדלין • אדלר | G N' R Lies |   |
| 27. | Patience  | רוז • סלאש • מק'אגן • סטראדלין • אדלר | G N' R Lies |   |
| 28. | Paradise City  | רוז • סלאש • מק'אגן • סטראדלין • אדלר | Appetite for Destruction |   |
רשימת השירים המקורית

במקור, הלהקה ביצעה בהופעה גרסת כיסוי לשיר "Don't Let It Bring You Down" של ניל יאנג, אך זה הושמט מהסרט בכל הפורמטים בהם יצא לאור.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  Appetite for Democracy 3D> מדינה |   ‏‏‏  Appetite for Democracy 3D> מצעד |   ‏‏‏  Appetite for Democracy 3D> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 57 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  בלגיה | מצעד שירי בלגיה | 191 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 93 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 44 |
|  צרפת | SNEP | 79 |
משתתפים

אקסל רוז - שירה מובילה, פסנתר ב-Another Brick in the Wall Part 2 ו-November Rain, שריקה ב-"Patience" ומשרוקית ב-"Nightrain" ו-"Paradise City"
דיזי ריד - קלידים, פסנתר ב-"Estranged", "This I Love", "Catcher in the Rye", "Street of Dreams" ו-"Nightrain", כלי הקשה בשירים "Welcome to the "Jungle", "Mr. Brownstone", "Rocket Queen ו-"You Could Be Mine" וקולות רקע
טומי סטינסון - בס, קולות רקע ושירה מובילה ב-"Motivation"
די ג'יי אשבה - גיטרה מובילה וגיטרת קצב
רון במבלפוט ט'אל - גיטרה מובילה, גיטרת קצב, גיטרה אקוסטית ב-"Used to Love Her" ו-"Patience", קולות רקע ושירה מובילה ב-"Objectify"
ריצ'רד פורטוס - גיטרת קצב, גיטרה מובילה, גיטרה אקוסטית ב-"Patience", גיטרת סלייד ב-"Rocket Queen" וקולות רקע
כריס פיטמן - קלידים, סינתיסייזר, קולות רקע וטמבורין ב-"Welcome to the Jungle" ו-"The Seeker"
פרנק פרר - תופים וטמבורין ב-"Don't Cry"
קסנדרה סופר סטילי - רקדנית
אנג'לה אקוסטה - רקדנית
ליסה קנון - רקדנית
טארה מקלינטיק - רקדנית
אליסה מקרו - לוליינית
קלי מילאודון - לוליינית
אשלי פארק - רקדנית על עמוד
אשלי מייס - רקדנית על עמוד
לאונה גינצבורג

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1909 אודסה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  5 בפברואר 1944 (בגיל 34) רומא, ממלכת איטליה 
 מדינה:  ממלכת איטליה 
 מקום קבורה:  קמפו ורנו 
 השכלה:  Liceo Classico Massimo D'Azeglio  אוניברסיטת טורינו 
 מעסיק:  אוניברסיטת טורינו 
 מפלגה:  מפלגת הפעולה 
 בן או בת זוג:  נטליה גינצבורג (1938–5 בפברואר 1944) 
 
לֶאונֶה גינצבורג (באיטלקית: Leone Gintsburg;‏ 4 באפריל 1909 אודסה, האימפריה הרוסית – 5 בפברואר 1944 רומא, איטליה) היה עורך, סופר, עיתונאי ומורה איטלקי ממוצא יהודי, וכן פעיל פוליטי אנטי-פשיסטי וגיבור תנועת ההתנגדות האנטי-פשיסטית באיטליה בזמן מלחמת העולם השנייה. בעלה של הסופרת נטליה גינצבורג ואביו של ההיסטוריון קרלו גינצבורג.
ביוגרפיה

לאונה גינצבורג נולד באודסה ב-1909 לזוג הורים יהודים, פדור ניקולאייביץ' גינצבורג וורה גריליכס. הוא היה הצעיר מבין שלושה אחים (אחיו מרוסה נולד ב-1896 ואחיו ניקולה ב-1899). אביו הביולוגי היה רנצו סיגר, איטלקי אתו ניהלה אימו של גינצבורג רומן בזמן חופשה בוויארג'ו שבאיטליה. אך פדור גינצבורג הכיר בו כבנו, וגינצבורג ראה אותו כאביו.
משפחת גינצבורג הייתה משפחת סוחרים בורגנית עשירה ותרבותית. אב המשפחה היה קרוב למפלגה הדמוקרטית החוקתית, האם הייתה פעילה בקרב חוגי השמאל, וכך גם הילדים: אחיו ניקולה הפך לסוציאל-דמוקרט ומרוסה הייתה פעילה בין הסוציאליסטים המהפכניים. דמות חשובה בילדותו הייתה מריה סיגר, אחותו של אביו הביולוגי (שמוצאה באיטליה) שהתגוררה אצל המשפחה כאומנת משנת 1902. מריה לימדה את שלושת הילדים צרפתית ואיטלקית, והיא שיצרה את הקשר בין משפחת גינצבורג לאיטליה. לאונה ביקר באיטליה לראשונה ב-1910 ובילה שם את החגים עם אמו ועם אחיו. ביקורים כאלה היו למנהג משפחתי שנשמר עד תחילת מלחמת העולם הראשונה ב-1914. כשפרצה המלחמה חזרו האם ושני האחים הבוגרים לאודסה, ואילו לאונה גינצבורג, כדי להימנע ממסע מסוכן בים, נשאר באיטליה עם מריה סיגר, שהפכה כמעט לאם שנייה עבורו.
בזמן המלחמה חי גינצבורג באיטליה – ברומא ובוויארג'ו. בוויארג'ו למד בבית הספר היסודי ונרשם לגימנסיה. בינתיים, בעקבות מהפכת אוקטובר, נקלע משפחתו ברוסיה לבעיה; אף שבני המשפחה תמכו במהפכה, נתקלה המשפחה במגבלות רבות. הראשון שעזב את אודסה (ב-1919) היה ניקולה שהיגר לטורינו, שם נרשם לאוניברסיטת טורינו (אנ'). באותה שנה היגרו כל שאר בני המשפחה לטורינו. לאונה התאחד עם משפחתו והחל ללמוד בבית ספר התיכון "מאסימו ד'אדזליו" (Liceo Classico Massimo d'Azeglio) בטורינו, שבין כתליו התחנכו נערים אינטלקטואלים בעלי מודעות פוליטית, שבבגרותם היו למתנגדי המשטר הפשיסטי של מוסוליני. לקבוצה זו אף היה חלק בכינון המשטר הדמוקרטי באיטליה לאחר מלחמת העולם השנייה. חבריו לכיתה של גינצבורג היו לאינטלקטואלים איטלקים בולטים: נורברטו בוביו (אנ'), פיירו גובטי (אנ'), צ'זארה פבזה, ג'וליו אינאודי (אנ'), מאסימו מילה (איט'), ויטוריו פואה (אנ'), ג'אנקרלו פייטה (אנ') ופליצ'ה בלבו (איט')‏.
ב-1921 היגרה משפחת גינצבורג לברלין בעקבות עסקיו של אב המשפחה. גינצבורג, שרצה לשמר את הרוסית שלו, נרשם ללימודים בגימנסיה הרוסית בעיר. בסתיו 1924 חזרה המשפחה לטורינו, לאחר מות האב.
בתחילת שנות ה-30, לימד גינצבורג שפות סלאביות וספרות רוסית באוניברסיטת טורינו, ופעל להצגת סופרים רוסים בפני הציבור האיטלקי. הוא איבד את משרת ההוראה שלו ב-1933, לאחר שסירב להישבע אמונים למשטר הפשיסטי, חובה שהוטלה על כל המרצים באוניברסיטאות. הוא היה בין המרצים הבודדים באוניברסיטת טורינו שסירבו להישבע אמונים למשטר.
גינצבורג ייסד, יחד עם ג'וליו אינאודי, את בית ההוצאה לאור "אינאודי" – אחד מבתי ההוצאה לאור הבולטים באיטליה.(איט').
רדיפה וגלות

יחד עם עוד 14 יהודים מטורינו, ביניהם סיון סגרה (Sion Segre) (איט'), נעצר גינצבורג על שותפותו בפרשת "פונטה טרסה" (Ponte Tresa), והואשם בהברחת ספרות אנטי- פשיסטית משווייץ לאיטליה. הוא נשפט לארבע שנות מאסר, ומחצית מעונשו הופחתה. בשנת 1935 הוא נעצר שוב יחד עם קרלו לוי, סופר יהודי-איטלקי, בגין פעילותו כמנהיג הסניף האיטלקי של "צדק וחירות"(אנ') (Giustizia e Libertà), מפלגת הצדק והחופש שייסד קרלו רוסלי בפריז ב-1929.
ב-1938 התחתן גינצבורג עם נטליה לוי, בתו של ג'וזפה לוי. באותה שנה הוא איבד את אזרחותו האיטלקית בעקבות חוקי הגזע שחוקק המשטר הפשיסטי. ב-1940 נשלחו בני הזוג גינצבורג לגלות פנימית בכפר המרוחק והעני פיצולי (Pizzoli) שבחבל אברוצו. הגלות נמשכה עד שנת 1943. במהלך התקופה זו הצליח גינצבורג להמשיך את עבודתו כראש הוצאת אינאודי.
ב-1943 ייסד גינצבורג את "מפלגת הפעולה" (Partito d'Azione) החשאית, מפלגה של ההתנגדות הדמוקרטית לפשיזם, וערך את העיתון של המפלגה -"איטליה החופשית" (L'Italia Libera)(איט').
לכידתו ורציחתו

ב-1943, לאחר פלישת בעלות הברית לסיציליה ונפילתו של מוסוליני, עזב גינצבורג את מקום גלותו ונסע לרומא. משפחתו נותרה באברוצו. כאשר גרמניה הנאצית פלשה לאיטליה בספטמבר, אשתו נטליה ברחה עם שלושת ילדיהם מפיצולי לרומא. היא עלתה על משאית גרמנית וסיפרה לנהג שהם פליטי מלחמה שאיבדו את תעודותיהם. ברומא התאחדה המשפחה והם הסתתרו ברומא.
ב-20 בנובמבר 1943 נעצר גינצבורג (תחת שמו המחתרתי "ליאונידה ג'אנטורקו", Leonida Gianturco) על ידי המשטרה האיטלקית, בעת שהיה בבית הדפוס החשאי של העיתון "איטליה החופשית". הוא נלקח אל המחלקה הגרמנית של בית הכלא "רג'ינה צ'לי" (Regina Coeli) (אנ') שם עונה עינויים קשים.
כאשר הוחזר לתאו פגש את סנדרו פרטיני, פעיל אנטי-פאשיסטי ולימים נשיא איטליה, ומצא את הכוח ללחוש לו: "אוי, אם בסוף המלחמה אנחנו צריכים להאשים את כל העם הגרמני על רשעותם של כמה". הוא מת בכלא כתוצאה מהעינויים בבוקר ה-5 בפברואר 1944, בגיל 34. הוא נקבר בבית הקברות וֶראנו (Verano) (אנ') שברומא.
הוקרה והנצחה

ספריית בית הספר התיכון שבו למד בטורינו, מאסימו ד'אזליו, נקראת על שמו.
יצירותיו

Scrittori russi, Collana Saggi, Torino, Einaudi, 1948.
Scritti, Introduzione di Norberto Bobbio, Collana Saggi n.338, Torino, Einaudi, 1964. Nuova edizione a cura di Domenico Zucaro, prefazione di Luisa Mangoni, Collezione Biblioteca n.99, Einaudi, 2000.
Lettere dal confino 1940-1943, A cura di Luisa Mangoni, Collezione Biblioteca, Torino, Einaudi, 2004, ISBN 978-88-06-16566-6.
La tradizione del Risorgimento, Prefazione di Maurizio Viroli, Collana etcetera, Roma, Castelvecchi, 2014, ISBN 978-88-6826-143-6.
Garibaldi e Herzen, Collana etcetera, Roma, Castelvecchi, 2015, ISBN 978-88-6944-095-3.
ראו גם

ג'וזפה לוי
נטליה גינצבורג
קרלו גינצבורג
קרלו לוי
סנדרו פרטיני
בית הספר "מאסימו ד'אדזליו"
לקריאה נוספת

"קשה לאדם לדבר על עצמו: שיחות עם נטליה גינצבורג", הוצאת הכרמל, ירושלים, 2005
D. Zucàro, Ginzburg, Torino, Einaudi, 2000
L. Mangoni, Ginzburg, Lettere dal confino (1940-1943), Torino, Einaudi, 2004
N. Bobbio, Odessa a Torino: Conversazioni con Marussia Ginzburg, Torino, Albert Meynier, 1989
V. Foa, Il cavallo e la torre: Riflessioni su una vita, Torino, Einaudi, 1991.
Florence Mauro, Vita Di Leone Ginzburg: Intransigenza Passione Civile, donzelli editore, Rome, 2013
Gianni Sofri,Biographical Dictonary of Italian, Instititue of the Italian Encyclopaedia, Rome, 2001
Storie Della Resistenza, ottobre terza edizine, 2013
Scuola di Italiani, Liceo Classico "Massimo D'Azeglio"'. Torino, 2012
הערות שוליים

1 2  Gianni Sofri,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'Biographical Dictonary of Italian, Rome:'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'Institue of the Italian Encyclopaedia, 2001
1 2 3  Storie Della Resistenza, ottobre terza edizine, 2013, עמ' 390
↑  Scuola di Italiani, Torino:'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'Liceo Classico Massimo D'Azeglio, 2012, עמ' 99-108
1 2  קשה לאדם לדבר על עצמו: שיחות עם נטליה גינצבורג, הוצאת הכרמל, 2005, עמ' 16
↑  קשה לאדם לדבר על עצמו: שיחות עם נטליה גינצבורג, הוצאת הכרמל, 2005, עמ' 80
↑  Vita Di Leone Ginzburg: Intransigenza Passione Civile, Donzelli editore, 2013, עמ' 5
↑  Storia, Liceo Classico Statale D'Azeglio
↑  Scuola di Italiani, Torino:'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'Liceo Classico Massimo D'Azeglio, 2012, עמ' 109-111
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261748805171  PLWABN: 9810680514305606  BIBSYS: 15005016  BnF: cb144750420 (data)  GND: 119050811  ICCU: CFIV020120  ISNI: 0000 0001 0056 4349  LCCN: nr91034101  MusicBrainz: d06376d3-77bb-4854-ab97-dc521787a00b  NKC: js2008480015  NLA: 36000443  NTA: 275399656  RERO: 02-A003297974  SNAC: w6hz44dp  SUDOC: 069441243  Trove: 1179373  VcBA: 495/314193  VIAF: 94052107   WorldCat (עם VIAF): 94052107 
לאונה ונטליה גינצבורג
הספרייה על שמו של לאונה גינצבורג, בבית הספר התיכון שבו למד, מאסימו ד'אזליו, בטורינו.
ישיבת הכותל

| --- | --- |

ישיבת הכותל (מבט מדרום-מזרח)
 ישיבת הסדר
 השתייכות:  ישיבות הסדר   ציונות דתית   מרכז ישיבות בני עקיבא
 תקופת הפעילות:  ח' באב ה'תשכ"ז – הווה
 מייסדים:  הרב ישעיהו הדרי   הרב אריה בינה
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה:  הרב ברוך וידר
 משגיח:  הרב טוביה ליפשיץ
 תלמידים
 :  כ-330
 מיקום
 מיקום:  הרובע היהודי
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°46′31″N 35°13′58″E﻿ / ﻿31.7752°N 35.2327°E﻿ / 31.7752; 35.2327
 www.hakotel.org.il/hebrew/
  (למפת ירושלים העתיקה מוגדלת) ישיבת הכותל(למפת ירושלים העתיקה רגילה) ישיבת הכותל(למפת ירושלים רגילה) ישיבת הכותל(למפת ירושלים מוגדלת) ישיבת הכותל
 
בית המדרש וההיכל לפני השיפוץ, 9/07
הרב אביגדר נבנצל בעת שיחה בפני תלמידים בבית המדרש בישיבה
קבלת שבת בישיבה בעת הצעידה לרחבת הכותל המערבי
ישיבת הכותל היא ישיבת הסדר, השייכת למרכז ישיבות בני עקיבא. הישיבה הוקמה לאחר סיום הקרבות ברובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים בח' באב ה'תשכ"ז (אוגוסט 1967).