stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קהילות שרות
מימוש החזון > מסורות פיוט, פייטנים ופייטניות בעבר ובהווה

עמותת "קהילות שרות פיוט וניגון" שואפת להנחיל בציבור הרחב את מסורות פיוט שהתפתחו בגלויות ישראל השונות.
המסורת המפורטות כאן, כולן לומדו בקהילות שייסדה "קהילות שרות פיוט וניגון" ברחבי הארץ, וכל הפייטנים והפייטניות המופיעים ברשימה להלן לימדו במהלך השנים פיוטים בקרב הקהילות של לומדי הפיוט.
מרוקו: ר' חיים לוק; מימון מני כהן; חי קורקוס; שיר יפרח; יוסי רווח; שרלי זריהן
בבל (עיראק): הרב דוד מנחם; אלעד גבאי; הרב יהודה פתיה; הרב ישי מנחם;
ספרד-ירושלים (חאלב): רוני איש רן; ארז עבדן; יוסי דוויק הכהן; מנחם נבאת
תימן: גילה בשארי
אלג'יריה: רחמים זיני; רפאל בן שושן
פרס: מורין נהדר; דר' ז'נט יהודיאן-רוטשטיין
חסידית: זאב קיציס; צבי זלבסקי, ובנו- נתנאל זלבסקי
תוניסיה: יוסף טייב
קוצ'ין- הודו: טובה קשטיאל
בני ישראל-הודו: יצחק דן
לאדינו: כוכבה לוי
טורקיה (לאדינו): הדס פל ירדן
טורקיה: מרסל קריספי
כורדיסטן: יניב עובדיה; אילנה אליה
אתיופיה: אבטה בריהון
לוב: יצחק בן דוד, חיים לחמיש
בוכרה: מנוחה דהאן
יהדות איטליה: דר' שרה לאור
אחת התאוריות החשובות טוענת כי שינויים מוזיקליים מתרחשים ביוזמתם של יחידים כפועל יוצא של הניסיון המוזיקלי שלהם ושל עמדותיהם כלפי המוזיקה. אולם השינויים הללו מתרחשים רק אם המערכת החברתית והתרבותית שבה הם פועלים מוכנה לקראתם.
התופעה של חידוש זמרת הפיוטים בישראל נבחנת במאמר על יסוד הגישות התאורטיות שצוינו: מוזיקה כביצוע חברתי, כיסוד של קבוצת זהות תרבותית, כיסוד ביצירת קולקטיב ושייכות, כמרכיב בתרבות לאומית והלגיטימציה של תתי־תרבויות מוזיקליות בתוך מדינת לאום, ויחידים כיוזמי שינויים במוזיקה.
מימוש החזון > פעולות שנעשו בראשית הדרך

קהילות שרות הייתה שותפה ליוזמה הראשונית של הקמת אתר הזמנה לפיוט, שהוקם ביוזמת קרן אבי חי ובתמיכתה ובמסגרת עמותת סנונית בשנת 2005. חומרים מתוך פעילויות של קהילות שרות מעשירים את מאגר ההקלטות של האתר.
במסגרת פסטיבל הפיוט הוקמה בשנת 2009 "מקהלת הפיוט" של קהילות שרות, שחבריה הם נשים וגברים השרים יחד פיוטים ממסורות ישראל. מנצח המקהלה בראשיתה היה הפייטן והמלחין רוני איש-רן, פייטן במסורת הספרדית-ירושלמית, בוגר האקדמיה למוסיקה ירושלים, ומייסד האנסמבלים למוזיקה "קדם" ו"שחרית".
בנוסף, עסק הארגון וממשיך במתן סדנאות וימי עיון ובהכשרת פייטנים ומנחים בנושא הפיוט.
מבנה ארגוני

יוסי אוחנה – מייסד, מנכ"ל עד שנת 2019, מנהל אמנותי; עופר אמסלם (מנכ"ל התזמורת הסימפונית ירושלים ובעבר מנהל התזמורת האנדלוסית) – מנכ"ל משנת 2019; פיני זרביב – יו"ר קהילות שרות פיוט וניגון;
ליבי רימר - מנהלת אדמיניסטרטיבית.
הישגי הארגון: תרומה לחברה בישראל

פעילות הארגון הייתה גורם מרכזי ב"מהפכת הפיוט" שהתחוללה בישראל בעשור הראשון של שנות ה-2000, בהפיכת הפיוט לז'אנר מוזיקלי מרכזי, בלגיטימציה המחודשת לה זוכה הן המוזיקה היהודית והן המוזיקה הערבית והמזרחית, בהתרחבות הקהל הפונה למוזיקה זאת מחוץ לבתי-הכנסת, ולפנייתם של מוזיקאים פופולריים בחזרה אל הפיוט.
אני מייחל לכך ש... בחוגים לספרות עברית והיסטוריה של עם ישראל, ילוו את לימוד פיוטי ימי הביניים ותור הזהב בספרד בחוויה מוזיקלית (בבצוע פיוטים על ידי פייטנים ופייטניות)! זה כל כך טבעי, שהרי פיוט ללא מוזיקה זה משהו בלתי-אפשרי, בלתי-נפרד.
הלימוד, ההערכה והמחקר שלהם (הפיוטים) במסגרת האקדמית הוא תנאי הכרחי לכך שיקבלו את מקומם הראוי ויהוו נדבך חשוב בתרבות הישראלית המתהווה.
התרומה לחברה מורכבת מן ההישגים:
עיצוב קאנון חוצה מסורות, הכולל מעל 15 מסורות.
יצירת מודל קהילתי חוצה מגזרים, ומפגש עם אנשים ממסורות שונות, מרקע שונה והיפתחות זה אל זה.
יצירת חממה ליוזמות פיוט חדשות ובכללן אתר הפיוט, מקהלת הפיוט של מכון בן צבי, מקהלת נשים אנדלוסית ישראלית.
יצירת חממה למוזיקאים והרכבים שונים שפנו אל עולם הפיוט כמקור השראה.
הצמחת דור שני לפייטנים (שיר יפרח, איתמר הולין).
חשיפת שכבות רחבות בציבור לפיוט, גם ציבור שהפיוט היה זר לו, ויצירת קהלים חדשים שהצטרפו להנכחת הפיוט בתרבות הישראלית.
מפגש רצוף בין פייטנים ממסורות שונות הביא להיכרות עם המסורות השונות ולהשפעה ולהפריה בין מסורות
פתיחת חלון אל התרבות הערבית-המזרח תיכונית והכשרת הלבבות לאפשרות לקשר עם שכיננו במזרח התיכון
בנוסף, הוכשרו מנחים לקבוצות הפיוט, שהמשיכו בתרומה משלהם לעולם הפיוט בישראל: יאיר הראל, אבי כהן, אורי קרויזר, עמוס יפרח, אורנה זכאי, ניצן-חן רזאל, אסף פדיה, אלי כהן, קשת מרגלית, דבי גולן, לירון סויסה, יורם בלומנקרנץ, דוד קפאח, יהלה לחמיש, שיר יפרח.
במפגשים של "קהילות שרות" מפיצים הפייטנים השונים את האוצר הבלום של עדות ישראל לאוכלוסיות מגוונות, שצמאות להכיר את מורשת הדורות הקודמים, להכיר פיוטים ולשמר אותם על ידי שינון והעברה לדורות תבאים. הלימוד עצמו חווייתי ומרגש: לימוד וזימרה בצוותא מובילים להתרוממות הרוח, לצד הטקסטים המופלאים של מיטב השירה היהודית בכל הדורות. אין ספק שארגון "קהילות שרות" השפיע רבות על תחיית הפיוט בתרבות הישראלית בעשור האחרון ובזכותו מחלחלים אל התרבות הישראלית פירות המפגשים הללו.
נראה שאין ארגון דומה ל"קהילות שרות" בשילוב החדשני שהוא יוצר בין מגוון המסורות, ובעומק האהבה לכלל המסורות שהוא מעניק לשותפיו, וביצירת הבסיסי לפתיחות, לכבוד ולהערכה ההדדית הנוצרת ביניהם.
חזון לעתיד

שילוב לימוד הפיוטים בחינוך בכל הגילאים, בצד הרחבה והעמקה של לימודי ההיסטוריה של קהילות ישראל בארצות האסלאם בתוכנית לבתי הספר היסודיים, לחטיבות הביניים ולבתי הספר התיכוניים.
פנייה למרחב המזרח התיכוני- אם עד היום היה מיקוד בחברה היהודית בישראל, היום ראוי לפנות "החוצה", לשיתופי פעולה עם אוכלוסייה ערבית בישראל ובארצות שכנות ולפיתוח מורשת תרבותית משותפת במזרח התיכון.
פרסים ל"קהילות שרות פיוט וניגון" ולמייסדה

אות "ליבי במזרח": בין מקבלי האות במסגרת פסטיבל "ליבי במזרח" במאי 2014 (תשע"ד) - יוסי אוחנה מייסד קהילות שרות פיוט וניגון.
פרס סיימון ואת'ל פלג לשנת תשע"ה. ניתן על ידי האוניברסיטה העברית בירושלים.
פרס ע"ש רונית איבגי בתחומי התרבות והאמנות של יהודי צפון אפריקה לשנת תשע"ט. ניתן בשיתוף אוניברסיטת בן-גוריון בנגב והארגון העולמי של יהודי צפון אפריקה.
פרס ירושלים לאחדות ישראל לשנת 2022.
ראו גם

שירת הבקשות
שירת ימי הביניים של יהדות ספרד
מוזיקה מזרחית
מוזיקה חסידית
חזנות
לקריאה נוספת

חביבה פדיה, הקול הגולה, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2004
נעם בן זאב, התרבות המזרחית מנסה לגשר על אי-הצדק התרבותי, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2009
נעם בן זאב, הז'אנר הנשכח של הפיוט חוזר לחיים, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2011
נעם בן זאב, המסע של חביבה פדיה על כנפי הפיוט, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2013
הערות שוליים

↑  אמנון רז־קרקוצקין, גלות בתוך ריבונות: לביקורת "שלילת הגלות" בתרבות הישראלית, תיאוריה וביקורת, גיליון 4 סתיו 1993, מכון ון ליר
↑  ארז שוייצר, בלי קשר לבית הכנסת, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2005
↑   נעם בן זאב, ההצלחה והקושי של "קהילות שרות", באתר הארץ, 2 בנובמבר 2014
↑  אופיר טובול, ייבוש תרבותי, באתר "העוקץ", 2 במרץ 2012
↑  שולה קשת, ארגון "קהילות שרות לפיוט ולניגון" עומד בפני סכנת סגירה, באתר "שיחה מקומית", 21 באוקטובר 2014
↑  נעם בן זאב, תיבת תהודה: עוד חוזר הפיוט, באתר הארץ, 6 ביולי 2009
↑  נעם בן זאב, פיוטים מכל כנפות התרבות המוסיקלית היהודית, באתר הארץ, 28 ביוני 2010
↑  בשמת חזן, הפיוט: מוזיקת הנשמה היהודית, באתר נאמני תורה ועבודה
↑  מקהלת הפיוט שליד מכון בן צבי, באתר יד יצחק בן צבי
↑  מקהלת "נובה" בהובלת הפייטנית והיוצרת זיווה בן עטר
↑  מערכת ישראל היום, הוכרזו הזוכים בפרס ירושלים לאחדות ישראל, באתר ישראל היום, 15 במאי 2022
ראשי העמותה יוסי אוחנה ויעל גידניאן מקבלים את פרס ירושלים לאחדות ישראל מהנשיא יצחק הרצוג בנוכחות השרה מירב כהן, חבר הכנסת ניר ברקת, אבי פרנקל ורחל שפרכר-פרנקל, יום האחדות 2022
קרל ויצל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 באוקטובר 1884 דיסלאקן, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  31 במאי 1976 (בגיל 91) מערב ברלין, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מקום קבורה:  ברלין 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  הצי הגרמני הקיסרי הצי הגרמני הקיסרי   רייכסמרינה רייכסמרינה   קריגסמרינה קריגסמרינה
 תקופת הפעילות:  1903–1945 (כ־42 שנים)
 דרגה:   גנרל-אדמירל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
קרל ויצל (בגרמנית: Karl Witzell;‏ 18 באוקטובר 1884 – 31 במאי 1976) היה אדמירל גרמני במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

ויצל נולד ב-18 באוקטובר 1884 בדיסלאקן שבקיסרות הגרמנית. ב-1903 הוא התגייס כצוער לצי הקיסרי הגרמני, ואת הכשרתו הבסיסית עשה על האנייה "מולטקה". הוא השתתף במשלחות ימיות שונות ושרת מספר שנים במושבות הגרמניות בסין. בתחילת מלחמת העולם הראשונה הוא היה בדרגת קפיטן-לויטננט ושרת על אוניית הקו "אולדנבורג". ב-1915 הוא הועבר לסיירת הקלה "אלבינג", והשתתף עמה בקרב יוטלנד. ביוני 1916 הועבר ל"פרנקפורט", ולאחר מכן מונה לנווט ולקצין הראשון של ה"גראודנץ". הוא נשאר בתפקיד זה גם לאחר סיום המלחמה ופירוקו של הצי הקיסרי.
ב-2 בפברואר 1920 הוא מונה למפקד כוחות הארטילריה בווילהלמסהאפן, ובמקביל מונה לחבר בוועדת המשנה של ועדת השלום מטעם חיל הים. בתפקיד זה, הוא ניסה לשאת ולתת עם נציגי מדינות ההסכמה על ארטילריית החופים הגרמנית. ב-29 ביוני של אותה שנה הוא הועלה לדרגת קורבטנקפיטן, וב-5 בפברואר 1921 הועבר למחלקת החימוש הימית. ב-11 בינואר 1926 מונה לקצין ראשון על ספינות הקו "בראונשוויג", וב-1 בפברואר של אותה שנה הועבר למלא את אותו התפקיד על ה"שלזוויג-הולשטיין". ב-1 באפריל 1927 הוא קודם לדרגת פריגטנקפיטן. ב-1 בדצמבר קודם לדרגת קפיטן צור זה, וב-1 באוקטובר 1934 לדרגת קונטר אדמירל. ב-1 באוקטובר 1934 מונה לראש מחלקת החימוש של הצי.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה מילא תפקידי מטה שונים והועלה לדרגת גנרל-אדמירל. ב-31 באוגוסט 1942 הוא התפטר משירות פעיל. למרות זאת, במאי 1945 הוא נידון ל-25 שנות מאסר בידי בית משפט רוסי, בעוון פשעי מלחמה. הוא שוחרר כעבור עשר שנים, ופרש לביתו במערב ברלין. הוא נפטר ב-31 במאי 1976 בגיל 91.
קרב שמפאן השני

קרב שמפאן השני (בצרפתית: Champagne) היה אחד מקרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. הקרב נערך בעיקרו בין 25 ל-30 בספטמבר 1915, אם כי רשמית הסתיים ב-6 בנובמבר. קרב זה היה חלק משרשרת של התקפות בו זמניות שיזם הרמטכ"ל הצרפתי ז'וזף ז'ופר על הגרמנים במטרה לעקרם, או לפחות להסיגם חלקית, משטחי כיבושיהם על אדמת צרפת. בין אלה היו קרב ארטואה השלישי, אשר חלקם של הבריטים בו ידוע בשם קרב לוס. כמו רוב הקרבות האחרים מסוג זה, גם הישגיו של קרב זה היו דלים, והאבדות בו - כבדות. מעמדם היציב של הגרמנים בחזית המערב נותר בעינו.
רקע

סיום שלב קרבות התנועה שלאחר הדיפת המתקפה הגרמנית בפתיחת מלחמת העולם הראשונה, ומאז המרוץ אל הים, בסתיו 1914, סימן את תחילתה של מלחמת החפירות הסטאטית, בעלת מאפיינים רבים של לוחמת מצור.
בהדרגה החלו להגיע לחזית המערבית גם כוחות בריטיים וכוחות מן האימפריה הבריטית, במספרים הולכים וגדלים, ואלה נטלו חלק גדול יותר ויותר באותם קרבות, שבעיקר עולם בשנים 1914 ו-1915 נשאו הצרפתים. אלא שכל הניסיונות לשינוי הסטטוס קוו נכשלו תוך אבדות כבדות.
עם זאת, באותו שלב, ולמעשה בכל מהלכה של שנת 1915, הגרמנים החליטו לרכז את מאמציהם בכיוון החזית המזרחית, ופרט לקרב איפר השני, הסתפקו במגננה במערב. אחת הסיבות ליוזמות ההתקפיות של מדינות ההסכמה בחזית המערב, היה הרצון לנצל מגמה גרמנית זו, כל עוד התקיימה.
הרמטכ"ל הצרפתי, ז'וזף ז'ופר, למרות האבדות הכבדות, החזיק בדעה כי המשך הסטטוס קוו מועיל לגרמנים יותר מאשר למדינות ההסכמה, שכן הזמן החולף מאפשר להם לייצב את הישגיהם מתחילת המלחמה. ואכן, הגרמנים חיזקו בהתמדה את קו ההגנה שלהם בחזית המערבית בכלל, ובגזרה האמורה בפרט. מספר התקפות מקומיות שערכו הצרפתים במרס ובאפריל הוכיחו את עמידות המערך הגרמני. בכל זאת, שיפורים מסוימים בהתנהלות הצרפתים, כהפקת לקחים מהתקפותיהם רוויות האבדות, כולל סיוע ארטילרי רב יותר, נתנו לדעת ז'ופר מקום לאופטימיות, ולפיכך, לאפשרות לתקוף פעם נוספת. דעה זו לא השתנתה גם לאחר קרב ארטואה השני, הגם שזה הביא לתוצאות דלות תוך ספיגת אבדות עצומות.
לצורך ההתקפה, פקד ז'ופר על הארמייה השלישית, להקצות את כל תחמושת ה-75 מ"מ, פרט ל-500 פגזים לתותח, לארמיות התוקפות, השנייה והרביעית. הסיוע הארטילרי בקרב זה (כולל ההתקפה של הארמייה השלישית, ר' להלן), כלל 2,842,400 פגזים של תותחי שדה, ו-577,700 פגזים כבדים.
הקרב

בעת שתקפו הצרפתים באזור שמפאן, צבאות מדינות ההסכמה ערכו עוד ארבע התקפות מקבילות, אשר ריתקו את צבאות מעצמות המרכז, האחת באזור איפר, השנייה, של האיטלקים, באיזונצו, השלישית, של הצרפתים והבריטים, בקרב ארטואה השלישי, והרביעית, של הארמייה השלישית הצרפתית, בנהר האן (Aisne). זו האחרונה, שנערכה בד בבד עם קרב שמפאן השני, נכשלה כליל.
לקרב קדם ריכוך ארטילרי צרפתי. זה נהנה מראות טובה בימים שקדמו להתקפה. עם זאת בלילה שבין 24 ל-25 בספטמבר, העכיר מזג האוויר וגשם כבד, אשר נמשך עד צהרי יום המחרת, החל לרדת. ב-25 בספטמבר 1915, בשעה 9:15 תקפו 20 אוגדות צרפתיות, מן הארמיות השנייה והרביעית, את קווי הגרמנים באזור שמפאן. כל אוגדה תקפה בחזית שרוחבה כ-1.5 עד 2 ק"מ. כעתודה להתקפה זו העמידו הצרפתים עוד שש אוגדות פרשים ואוגדת רגלים אחת. מול אלה עמדה הארמייה השלישית הגרמנית, ולה שש אוגדות, כאשר חייליהן של אלה צפו בהכנות הצרפתיות והיו מוכנים לבאות. הגרמנים רכזו את מאמצי ההגנה בקו החפירות השני, וכך ההתקפה הראשונית הצרפתית הצליחה למדי. הקו הראשון של הגרמנים נפרץ בארבעה מקומות, כאשר הצרפתים לוכדים כ-14,000 שבויים ולוקחים שלל מספר תותחים. עם זאת, הישגים אלה עלו לצרפתים באבדות כבדות. בשני מקומות, הצליחו הצרפתים להגיע גם עד קו ההגנה הגרמני השני. כאן מנע מהם מחסום תיל, שההפגזה לא הצליחה לקרוע, התקדמות נוספת. גם הארטילריה הגרמנית התרכזה בעיקר בקו השני.
ב-26 בספטמבר תקפו הצרפתים שוב, בחזית של כ-12 ק"מ, ובמקום אחד השיגו אחיזה בקו השני הגרמני. כן לקחו עוד כ-2,000 שבויים. בשלושת הימים הבאים התנפצו כל התקפות הצרפתים, ובהתקפות נגד הגרמנים כבשו חזרה חלק מן העמדות שאיבדו. כיוון שכך פקד ז'ופר על השעיית ההתקפה עד שתושג תחמושת נוספת, ועל התבססות במקומות שנכבשו. ב-3 באוקטובר ז'ופר פקד על סיום ניסיונות ההבקעה. עם זאת, עד 5 באוקטובר נמשכו התקפות צרפתיות על מספר כיסים גרמניים. ב-6 בנובמבר פקד ז'ופר סופית על סיום ההתקפה.
אחרית דבר

בהתקפה זו הצרפתים הצליחו להתקדם כארבעה ק"מ במחיר אבדות מחריד, 143,567 חיילים, כולל המתקפה בנהר האן. אבדות הגרמנים היו כמחצית ממספר זה והן כוללות כ-17,000 שבויים.
הוצאת מיליוני הפגזים, כולל אלה שנורו בקרב ארטואה השלישי, הביאה למחסור חריף בתחמושת ארטילרית עבור הצבא הצרפתי בחודשים הבאים. מחסור זה, יחד עם ההכרה כי בשיטות הקיימות אין בכוח הצרפתים לשנות מהותית את המצב, הביאו להפוגה בחודשים הבאים.
כך, לקראת סופה של שנת 1915 הוכח כי, ככל הנוגע לחזית המערב, האסטרטגיה הגרמנית ולפיה על כוחותיהם באותה חזית להחזיק מעמד ולשמור על הקיים, נחלה הצלחה מלאה. התקפות מדינות ההסכמה התנפצו פעם אחר פעם על מערכי ההגנה הגרמניים וקרב שמפאן השני היה רק דוגמה אחת, עקובה מדם, לכך. יחד עם הצלחתם בקרבות החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה, הייתה שנת 1915 שנה מוצלחת למדי לצד הגרמני.
לקריאה נוספת

Doughty, R. A. (2005). Pyrrhic Victory: French Strategy and Operations in the Great War. Cambridge, MA: Belknap Press. ISBN 0-67401-880-X.
Edmonds, J. E. (1928). Military Operations France and Belgium, 1915: Battles of Aubers Ridge, Festubert, and Loos. History of the Great War Based on Official Documents by Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence. Vol. II. London: Macmillan. OCLC 58962526.
Foley, R. T. (2007) [2005]. German Strategy and the Path to Verdun: Erich von Falkenhayn and the Development of Attrition, 1870–1916. Cambridge: CUP. ISBN 978-0-521-04436-3.
Humphries, M. O.; Maker, J. (2010). Germany's Western Front, 1915: Translations from the German Official History of the Great War. Vol. II (1st ed.). Waterloo Ont.: Wilfrid Laurier University Press. ISBN 978-1-55458-259-4.
Krause, J. (2013). Early Trench Tactics in the French Army: the Second Battle of Artois, May–June 1915 (1st ed.). Farnham, Surrey: Ashgate Publishing. ISBN 1-40945-500-9.
ז'וזף זופר
גזרת שמפאן, ספטמבר 1915
קרל וילהלם פטרסן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בינואר 1868 המבורג, הקונפדרציה הצפון-גרמנית 
 פטירה:  6 בנובמבר 1933 (בגיל 65) המבורג, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת היידלברג  אוניברסיטת לייפציג 
 תפקיד:  חבר הרייכסטאג של רפובליקת ויימאר  ראש עירייה  חבר הפרלמנט של המבורג 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית הגרמנית, מפלגת העם הפרוגרסיבית 
 השקפה דתית:  לותרניזם 
 
קרל וילהלם פטרסן (בגרמנית: Carl Wilhelm Petersen;‏ 1 בינואר 1868 – 6 בנובמבר 1933) היה עורך דין גרמני, פוליטיקאי של המפלגה הדמוקרטית הגרמנית (Deutsche Demokratische Partei, DDP) וראש העיר של המבורג (1924 – 1929 ו-1932 – 1933).
לפטרסן הייתה אם יהודייה, והוא נלחם באנטישמיות.
ברנהרד לוסטיג, (1884–1969), יהודי ששירת עם היטלר במלחמת העולם הראשונה באותו גדוד, סיפר שנתקל בהיטלר לאחר מלחמת העולם הראשונה, במינכן. בוויכוח שהתעורר לאחר דבריו של קרל פטרסן קם היטלר מקהל המאזינים, ולדברי לוסטיג פרץ במילות שנאה אנטישמיות, ו"האשים" את פטרסן שאמו יהודייה. פטרסן השיב להיטלר: ”
אכן, אמי יהודייה, היא הייתה אישה נפלאה.”
הערות שוליים

↑  Husen, Sebastian (2005). "Petersen, Carl Wilhelm". Hamburg Lexikon (in German) (3 ed.). Ellert&Richter. p. 371. ISBN 3-8319-0179-1.
↑  Pulzer, Peter G. J.. Jews and the German State: The Political History of a Minority, 1848-1933. United States: Wayne State University Press, 2003, p. 274
↑  Grenville, J A S. The Jews and Germans of Hamburg: The Destruction of a Civilization 1790-1945. United States: Taylor & Francis, 2013. p. 44
↑  ברנהרד לוסטיג, באתר www.myheritage.com
↑  Letter from Hans Lustig to his teacher Robert Raphael Geis « 1933, www.jmberlin.de
↑  נתן ריבון, האיש ששירת ברגימנט אחד עם היטלר, הארץ, 22 בדצמבר 1961
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007363909705171  BnF: cb17025111p (data)  GND: 118740245  ISNI: 0000 0001 1462 8593  LCCN: no2001092522  VIAF: 100372403   WorldCat (עם VIAF): 100372403 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרחון ניניס

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  אדוארד ניניס 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  68°22′00″S 147°00′00″E﻿ / ﻿68.3667°S 147°E﻿ / -68.3667; 147
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון ניניס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון ניניס
 
קרחון ניניס (באנגלית: Ninnis Glacier) הוא קרחון גדול, מלא גבנונים ובתרונים, היורד בתלילות ממרומי פנים היבשת אל הים בעמק רחב-ידיים, על חוף ג'ורג' החמישי באנטארקטיקה. הקרחון התגלה על ידי קבוצת המזרח הרחוק, פלג ממשלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה, (1914-1911) בהנהגת דאגלס מוסון, שקרא לו על שם אדוארד ניניס, חבר הקבוצה שנספה במסע המזחלות ב-14 בדצמבר 1912, כאשר תכסית השלג של בתרון עמוק בקרחון נבקעה תחתיו.
שלוחת הקרחון הפונה הימה היא הלשון הרחבה של קרחון ניניס 68°5′S 147°45′E﻿ / ﻿68.083°S 147.750°E﻿ / -68.083; 147.750. הלשון נמדדה בשנת 1962 ונמצא, שהיא מזדקרת כ-48 ק"מ אל תוך הים.
קיט וולסי

| --- | --- |

 לידה:  1943 (בן 81 בערך) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין  אוברלין קולג' 
 ספורט
 ענף ספורט:  ברידג', שש בש 
 
כריסטופר רובין קיט וולסי (‏נולד ב־1943; באנגלית: Christopher Robin "Kit'" Woolsey) הוא שחקן ברידג' ושחקן שש בש מצטיין.
ביוגרפיה

וולסי נולד בוושינגטון די. סי. וסיים את לימודיו באוברלין קולג' בשנת 1964. בשנת 1965 קיבל תואר שני במתמטיקה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. וולסי ואשתו סאלי, שחקנית ברידג' מצטיינת בעצמה, מתגוררים בקנסינגטון בקליפורניה.
ביוגרפיה > קריירת הברידג'

וולסי זכה באליפות העולם לקבוצות פתוחות (Rosenblum Cup) בשנת 1986. בשנת 1982 סיים במקום השני באותה תחרות. בשנת 1989 סיים במקום השני באליפות העולם לנבחרות לאומיות ( Bermuda Bowl). בשנת 2000 היה שותף לזכייתה של נבחרת הסניורים (שחקנים מעל גיל 60) של ארצות הברית במקום הראשון באולימפיאדה. בשנת 2003 זכה ביחד עם חבריו בנבחרת ארצות הברית במדליית זהב ב-Senior Bowl.
ביוגרפיה > קריירת השש בש

וולסי דורג במקום החמישי בעולם בשנת 2007. סיים במקום השני בגביע העולמי בשנת 1996.
הישגים בולטים > הישגים בתחרויות > אליפויות עולם

סיים פעם אחת במקום ראשון באליפות עולם ופעמיים במקום ראשון באליפות עולם לנבחרות סניורים (שחקנים מעל גיל 60). הישגים בולטים באליפויות עולם:
מקום ראשון באליפות העולם לקבוצות פתוחות (Rosenblum Cup) בשנת 1986. מקום שני באליפות העולם לקבוצות פתוחות (Rosenblum Cup) בשנת 1982.
מקום ראשון באליפות העולם לקבוצות סניורים (Senior Bowl) בשנת 2003
מקום הראשון באולימפיאדה בשנת 2000 באליפות לנבחרות סניורים
מקום שני באליפות העולם לנבחרות (Bermuda Bowl) בשנת 1989
הישגים בולטים > הישגים בתחרויות > אליפויות צפון-אמריקה

וולסי זכה שש עשרה פעמים באליפויות צפון אמריקה לפי הפירוט הבא:
זכייה במקום ראשון ב-Vanderbilt Cup בשנת 1991 ופעמיים במקום שני בשנים: 1992, 1999. תחרות זו היא אליפות ארצות הברית לקבוצות בשיטת נוק-אאוט.
שתי זכיות במקום ראשון ב-Grand National Teams בשנים 1984 ו-2009. שתי זכיות במקום השני באותה תחרות בשנים 1977 ו-2006. זוהי תחרות קבוצות בשיטת נוק-אאוט, שמשתתפות בה הקבוצות שעולות ממשחקים אזוריים.
זכייה במקום ראשון באליפות צפון-אמריקה לקבוצות פתוחות בשיטת Board A Match בשנת 1994.
שלוש זכיות באליפות צפון-אמריקה לקבוצות גברים בשיטת Board A Match בשנים 1978 ו-1986 ו-1989.
בשנת 1986 זכה בתחרות Jacoby Open Swiss Teams.
שלוש זכיות במקום הראשון ב-Blue Ribbon Pairs בשנים 1973 ,1975 ו-1990. שלוש פעמים סיים במקום השני בשנים 1985, 1986 ו-2002. תחרות זו נחשבת לתחרות הזוגות הקשה ביותר של התאגדות הברידג' האמריקאית.
שתי זכיות באליפות הפתוחה לזוגות בשנים 1987 ו-1989. סיים פעם אחת במקום השני בשנת 1981. כמו כן סיים במקום השני באליפויות זוגות פתוחות אחרות Silodor Open Pairs בשנת 1996 ו-Wernher Open Pairs בשנת 2004.
פעמים זכה במקום ראשון באליפות צפון-אמריקה לזוגות גברים בשנים 1972 ו-1985. בשנים 1973 ו-1974 סיים במקום השני בתחרות זו.
בשנת 1967 זכה באליפות לזוגות מעורבים.
שלוש פעמים סיים מקום שני בתחרות Spingold (תחרות קבוצות חזקה של התאגדות הברידג' האמריקאית בשיטת נוק-אאוט) בשנים 1979, 1981 ו-1992.
זכה במקום הראשון בתחרות Reisinger נוק-אאוט לקבוצות בשנת 1981
זכה במקום השני ב-Reisinger בשנת 1980.
שתי זכיות במקום ראשון ב Vanderbilt Cup בשנים 1992 ו-1999
בשנים 1971 ו-1972 זכה במקום השני ב-Nail Life Master Open Pairs.
הישגים בולטים > הישגים בתחרויות > אליפויות ארצות הברית

קיט וולסי זכה חמש פעמים באליפויות ארצות הברית
פעמיים זכה במקום ראשון במשחקי המבחן לקבוצות בשנים 1989 ו-2009
שלוש פעמים זכה במקום ראשון במשחקי המבחן לקבוצות סניורים בשנים 2000, 2001 ו-2003. בשנת 2005 סיים במקום השני בתחרות זו.
הישגים בולטים > הישגים בתחרויות > הישגים בולטים נוספים

זכה בשנת 1990 במקום ראשון בתחרות הקבוצות של Cavendish. באותה תחרות סיים במקום השני בשנת 1999. תחרות Cavendish נחשבת לתחרות חזקה מאוד, עם הפרסים הגבוהים ביותר. משתתפים בה רק זוגות וקבוצות המקבלים המזנה להשתתף.
זכייה במקום ראשון בתחרות הזוגות של Cavendish בשנים 1979, 1994 ו-2011. סיים במקום השני בתחרות זו בשנת 1980.
מקום שני בתחרות Goldman Pairs בשנים 1980 ו-1982.
הישגים בולטים > פרסים

Goren Trophy בשנת 1986. הפרס ניתן לשחקן שצבר באותה שנה את המספר הגבוה ביותר של נקודות אמן בליגה האמריקאית.
Precision Award בשנת 1978. הפרס ניתן לשחקן שכתב את סדרת המאמרים הטובה ביותר בנושא שיטות הכרזה או בנושא קונבנציות.
הישגים בולטים > אותות כבוד

ACBL Hall of Fame 2005
תרומתו כתאורטיקן וכותב

וולסי כתב ספרים רבים על ברידג'. הוא תרם לתאוריה של שיטות הכרזה. בין החידושים שלו the two-way checkback ושיטת הגנה נגד פתיחות של 1NT הקרויה על שמו: Woolsey Defense. הקונבנציה הזו דומה מאוד לקונבצית Landy המורחבת. וולסי היה הראשון שפרסם מאמר על קונבנציית ההכרזה CRASH, לאחר פתיחה מלאכותית של ♣1 של יריב המחזיק יד חזקה עם 16 נקודות או יותר. הקונבנציה פותחה על ידו ביחד עם Steve Robinson. המאמר על CRASH פורסם בשנת 1976 בעיתון The Bridge World. החל משנת 1984 וולסי הוא אחד מארבעת העורכים המתחלפים של The Bridge World's monthly Master Solvers Club (מאוחר יותר אחד מששת העורכים המתחלפים). בשנת 1978 זכה בפרס של International Bridge Press Association (IBPA) על המאמר או סדרת המאמרים הטובה ביותר על שיטות הכרזה או קונבנציות הכרזה.
תרומתו כתאורטיקן וכותב > ספריו > ברידג'

Woolsey, Kit (1982). Matchpoints. Shelbyville, KY: Devyn Press Inc. p. 343. ISBN 978-0-910791-00-7. OCLC 13491401. – (reprinted 1988 and 1992) Louisville, KY: Devyn Press Inc., pp. 343, OCLC 477153995.
Woolsey, Kit (1980). Partnership Defense in Bridge. Shelbyville, KY: Devyn Press Inc. p. 303. OCLC 7498214. – (reprinted 1991), pp. 303, ISBN 978-0-910791-68-7.
Woolsey, Kit (1981). Modern Defensive Signalling in Contract Bridge. Port Chester, NY: Barclay Bridge Supplies Inc. p. 64. – (reprinted 1992) Louisville, KY: Devyn Press Inc., pp. 64, ISBN 0-910791-40-6.
Baron, Randy; Champney, Ken; Woolsey, Kit (1979). Clobber Their Artificial Club. Shelbyville, NY: Baron Bridge Supplies Inc. p. 20. OCLC 69199994. – (reprinted 1980). – (2nd edition 1983), Louisville: Devyn Press Inc., pp. 32. OCLC 10409994. – (reprinted 1990), pp 32.
תרומתו כתאורטיקן וכותב > ספריו > שש בש

New Ideas in Backgammon (with Hal Heinrich)
How to Play Tournament Backgammon
Backgammon: Master Versus Amateur, vol. 1
MatchQiz Book: Greiner vs Phillip Marmorstein
MatchQiz Book: Hal Heinrich vs. Mika Lidov
MatchQiz Book: Joe Sylvester vs. Nack Ballard
Understanding Backgammon (with Tami Jones)
52 Great Backgammon Tips (with Patti Beadles)