stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Big in Japan
רקע

שם השיר בא מן הביטוי "Big in Japan" ששימש לתיאור להקות מערביות שזוכות להצלחה גדולה ביפן, אך מקבלות תשומת לב מעטה בארצות מוצאן. ב-1986 טען מריאן גולד כי הוא קנה אלבום של להקה בריטית לא ידועה שנקרא Big in Japan. הוא הסביר כי כוונת הביטוי היא ש"אם אינך זוכה להכרה מהסביבה הקרובה, אתה יכול להצליח במקום אחר. יפן מספיק רחוקה. הביטוי הזה מתאים לסיפור על זוג האוהבים בשיר שמנסה להיגמל מהרואין, ומדמיין כמה נפלא יהיה לאהוב מבלי שיצטרכו את הסם. לכן השתמשתי בו בפזמון של השיר".
את הווידאו קליפ של השיר ביים דיטר מאייר. במשך השנים הוציאה הלהקה גרסאות נוספות לשיר, ואמנים אחרים הוציאו אף הם גרסאות כיסוי לשיר, בהם להקת גואנו אפס בשנת 2000.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1984)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1984)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1984)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1984)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 4 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 67 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 1 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 4 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 66 |  |
|  גרמניה המערבית | GfK – טופ 100 | 1 |  |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 5 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 5 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 8 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 3 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 2 |  |
|  פולין | ZPAV | 9 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 2 |  |
|  צרפת | SNEP | 13 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 67 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  פולין | ZPAV | 72 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 14 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1984)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1984)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1984)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1984)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 26 |  |
|  גרמניה המערבית | GfK – טופ 100 | 5 |  |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 20 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 42 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 66 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 27 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| גרמניה (BVMI) | זהב | 250,000 |
גרסתה של סנדרה

בשנת 1984, הקליטה הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה את "Big in Japan" בגרסה מחודשת, בשפה הגרמנית בשם "Japan Ist Weit". גרסתה של סנדרה הופצה כסינגל רשמי באותה השנה, בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. עם זאת, הוא לא נכלל באף אלבום אולפן שהוציאה.
השיר הופק על ידי בעלה לעתיד מיכאל קרצו והיה הניסיון הראשון של סנדרה כאמנית סולו שעזבה את שלישיית ערבסקה.
גרסתה של סנדרה > רקע

בשנת 1976, הוציאה סנדרה את סינגל הבכורה שלה, "Andy mein Freund", שלא זכה להצלחה משמעותית. לאחר מכן, הוחלט כי תעזוב את שלישיית ארבסקה בה הייתה חברה. בעקבות כך, ניסתה כוחה כאשר הקליטה את הלהיט הבין-לאומי "Big in Japan" בגרסה בשפת האם שלה, גרמנית. הניסיון הוביל לכך שהיא פגשה את מיכאל קרצו, שלימים הפך לבעלה, אשר הפיק וכתב לה את מרבית השירים והאלבומים שהוציאה במהלך הקריירה המוזיקלית שלה. השיר הופץ בפורמטים שונים במטרה לעזור בקידום שלו.
בשנת 2016 הוציאה סנדרה את מארז התקליטורים The Very Best of Sandra בו נכלל "Japan Ist Weit".
גרסתה של סנדרה > הצלחה מסחרית

מספר עשורים לאחר יציאתו המקורית, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי שם צבר למעלה מחמישה מיליון השמעות בסך הכול.
גרסתה של סנדרה > היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 1984 | תקליט 7 אינץ' • תקליט 12 אינץ' | וירג'ין |  |
הערות שוליים

↑  אלפאויל, Big In Japan (שירי שנות השמונים, 1984), באתר חרסונסקי מיוזיק
↑  Mason, Stewart. "Big in Japan – Song Review". AllMusic. נבדק ב-26 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  BIG IN JAPAN by ALPHAVILLE, באתר Songfacts
↑  Datenbank: BVMI, www.musikindustrie.de
1 2 3 4 5 6 7  Sandra - Japan Ist Weit (באנגלית), נבדק ב-2023-04-07
↑  ¿Cómo luce hoy Sandra, la cantante alemana que cantaba “María Magdalena”? | Guioteca.com, Guioteca.com | Los 80, ‏2018-08-16 (ב־)
↑  The Very Best Of Sandra, 2016-05-27, נבדק ב-2023-04-07
↑  Japan ist weit, 2016-05-27, נבדק ב-2023-04-07
| סנדרה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | The Long Play • Mirrors • Into a Secret Land • Paintings in Yellow • Close to Seven • Fading Shades • The Wheel of Time • The Art of Love • Back to Life • Stay in Touch |  |
| אלבומים שונים | Reflections • The Platinum Collection • The Very Best of Sandra |  |
| אלבומי אוסף | Everlasting Love • My Favourites • So80s Presents Sandra |  |
| אלבומי להיטים | Ten on One (The Singles) • 18 Greatest Hits • The Essential Sandra |  |
| ערכים קשורים | ערבסקה • אניגמה • מיכאל קרצו |  |
| סנדרה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| The Long Play | "(I'll Never Be) Maria Magdalena" • "In the Heat of the Night" • "Little Girl" |  |
| Mirrors | "Innocent Love" • "Hi! Hi! Hi!" • "Loreen" • "Midnight Man" |  |
| Ten on One (The Singles) | "Everlasting Love" • "Stop for a Minute" |  |
| Into a Secret Land | "Heaven Can Wait" • "Secret Land" • "We'll Be Together" • "Around My Heart" |  |
| Paintings in Yellow | "Hiroshima" • "(Life May Be) A Big Insanity" • "One More Night" |  |
| Close to Seven | "Don't Be Aggressive" • "I Need Love" |  |
| 18 Greatest Hits | "Johnny Wanna Live" |  |
| Fading Shades | "Nights in White Satin" • "Won't Run Away" |  |
| My Favourites | "Secret Land '99" • "In the Heat of the Night '99" • "(I'll Never Be) Maria Magdalena '99" |  |
| The Wheel of Time | "Forever" • "Such a Shame" • "I Close My Eyes" |  |
| The Art of Love | "The Way I Am" • "What Is It About Me" |  |
| Back to Life | "In a Heartbeat" • "The Night Is Still Young" |  |
| Stay in Touch | "Maybe Tonight" • "Infinite Kiss" |  |
| סינגלים אחרים | "Andy mein Freund" • "Japan Ist Weit" • "Everlasting Love (PWL Remix)" • "Secrets of Love" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 7d625a1a-6d16-374b-a5a0-2f3262f5e665
מואסיה

מואסיה סופריור (שנת 125)
מואסיה אינפריור (שנת 125)
מואסיה (בלטינית: Moesia; ההגייה בלטינית קלאסית: מוֹיְסְיָה, ובלטינית מאוחרת: מֶסְיָה) הוא שמו הקדום של חבל ארץ בבלקן, לאורך הגדה הדרומית של הדנובה, שהפך לימים לפרובינקיה רומית. הפרובינקיה מואסיה השתרעה על פני שטחיהן של דרום סרביה של ימינו (מואסיה העילית), מקדוניה הצפונית, צפון בולגריה, דוברוג'ה שברומניה, דרום מולדובה ובוג'אק (מואסיה התחתית).
תולדותיה

פרובינקיית מואסיה הוקמה בסביבות 44 לפנה"ס, אך התאריך המדויק אינו ידוע. במהלך שלטונו של אוקטביוס נשלח מרקוס ליקיניוס קראסוס להכניע את תושביה המקומיים. משימה זו צלחה ב-30 לפנה"ס. הקיסר קלאודיוס צירף לשטח הפרובינקיה את חלקה הצפוני של תראקיה לאחר סיפוחה לאימפריה הרומית בשנת 46 לספירה. עד לשלטונו של הקיסר דומיטיאנוס הייתה מואסיה פרובינקיה מאוחדת אחת תחת שלטונו של לגאטוס קיסרי שכיהן בעבר כקונסול, אך בזמן שלטונו של קיסר זה חולקה למואסיה עילית ותחתית, שנשלטו כל אחת הן על ידי לגאטוס והן על ידי פרוקוראטור. עקב מיקומה האסטרטגי של הפרובינקיה המחולקת בגבולה הצפוני של האימפריה הרומית, בוצרה מואסיה באופן אינטנסיבי לאורך הגדה הדרומית של נהר הדנובה, שתפקד כגבולה הטבעי של רומא באותה עת. כמו כן, נבנתה חומה לרוחבה של הפרובינקיה להגנה בפני תקיפות ברברים.
היחסים בין רומא למואסיה היו לתועלת שני הצדדים, בעיקר משום שמואסיה הייתה עשירה במשאבים, שכללו זהב ומינרלים שונים. יתר על כן, למואסיה היו שטחי מרעה ומטעים נרחבים. אמנם מטרות האימפריה הרומית היו אגואיסטיות לחלוטין – לנצל ככל שניתן את המשאבים הטבעיים בחבל הארץ – אך בכך גם שיפרה רומא את החקלאות המקומית, המריצה את הכלכלה והעלתה את רמת החיים של תושבי המקום. מואסיה מצידה שלחה באופן קבוע חיילים ותבואה לרומא. סילבנוס אליאנוס, שכיהן בין השנים 57-67, היה למושל הראשון ששלח כדרך קבע כמויות גדולות של חיטה ממואסיה לרומא.
גם מבחינה כלכלית ותרבותית שמרו התראקים במואסיה על עצמאות מסוימת, לצד נאמנות לרומא. לדוגמה, בעיירה תומיס המטבע המקומי היה מוטבע על ידי בני המקום. תהליך הרומניזציה של תושבי המקום היה קיים – לעיתים קרובות היו נערכים משחקים לכבוד הקיסר – אך לא מוחלט. ניתן להסביר זאת בעובדה כי השבטים המקומיים נטו לנדוד לעיתים קרובות למדי. כך נוצר מצב שאמנם השבטים דיברו לטינית, אך דווקא ליוונית הייתה השפעה גדולה על השפה המקומית.
תושבה המפורסם ביותר של תומיס ומואסיה היה ללא ספק אובידיוס, המשורר הרומי הנודע, שהוגלה על ידי אוגוסטוס בשנת 8 (או לפי עדויות אחרות, 9), לספירה. אובידיוס לא התרשם מהעיירה ומהפרובינקיה, ותיאר את תושביה כ"ברברים". באחד מספריו, תוגות, תיאר זאת כך:
עוד הוא ציין כי התושבים נדרשו להביא כוחות צבאיים בכל פעם שהם נדרשו לעבוד את שדותיהם. עקב מיקומה האסטרטגי של הפרובינקיה, היא הייתה קורבן למתקפות של הגותים ושבטים גרמאנים נוספים. בשנת 85 פלשו הדאקים לפרובינקיה. הנציב הרומי אופיוס סבינוס נהרג במהלך ניסיון לבלום את הדאקים באזור שפך נהר הדנובה לים השחור ומספר מוצבים רומים נפלו לידי הדאקים. 4 הלגיונות שהוצבו בפרובינקיה הצליחו לשמור על עמדתם והקיסר דומיטיאנוס תגבר את הפרובינקיה בלגיון נוסף ונסע בעצמו אל מואסיה בראשות כוח גדול שגויס מקרב המשמר הפרטוריאני. לנוכח העוצמה הצבאית הרומית שרוכזה באזור נסוגו הדאקים בחזרה מעבר לדנובה, כנראה ללא קרב. בשנת 105 פלשו הדאקים בשנית לפרובינקיה לתקופה קצרה. פלישה מפורסמת נוספת הייתה של הקרפיאנים והגותים בתקופת הקיסר אורליאנוס (270-275).
מואסיה איבדה את חסותה הרומית ב-396, כאשר הקיסר תאודוסיוס הראשון מת. בכך רומא איבדה פרובינקיה אסטרטגית. ללא רומא מואסיה לא הייתה מסוגלת להגן על עצמה. היא צורפה לשטחה האימפריה הביזנטית ששלטה בה או בחלקה עד למאה ה-7. השבטים הפולשים שהגיעו לגבול הארץ גילו אותו פרוץ ולא מאויש, כיוון שלתראקים המקומיים לא היה את כוח האדם הנדרש לאיישו.
החלוקה הרומית של הבלקן במאה הרביעית
ארתור סאליבן

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1842 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  1 באוגוסט 1903 (בגיל 61) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 שם לידה:  Arthur Seymour Sullivan 
 מקום קבורה:  קתדרלת סנט פול בלונדון 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית למוזיקה, בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג, בית הספר הצבאי המלכותי ע"ש הדוכס מיורק 
 סוגה:  אופרה, בלט, קנטטה, סימפוניה, מוזיקת ליווי, שיר, אורטוריה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר, עוגב 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר הוויקטוריאני המלכותי (1897)  אביר בלגיון הכבוד  Mendelssohn Scholarship  Knight Bachelor 
 פרופיל ב-IMDb
 
סר ארתור סימור סאליבן (באנגלית: Arthur Sullivan;‏ 13 במאי 1842 – 22 בנובמבר 1900) היה מלחין אנגלי שנודע בעיקר במוזיקה שחיבר לאופרטות שכתב ויליאם שוונק גילברט.
אביו היה מנצח תזמורת כלי נשיפה, וכך רכש סאליבן הילד את ידיעותיו הראשונות במוזיקה. בגיל צעיר זכה במלגה על שם פליקס מנדלסון-ברתולדי, שאיפשרה את לימודיו באקדמיה המלכותית בלונדון ולאחר מכן בקונסרבטוריון בלייפציג. בתחילה חיבר יצירות לתזמורת - סימפוניה, קונצ'רטו לצ'לו, מוזיקה למחזה "הסערה" של שייקספיר, וכן מוזיקה דתית והמנונים לכנסייה.
בשנת 1871 פגש בלבריתן ויליאם שוונק גילברט, ומאז החלה תקופה ארוכה של שיתוף פעולה, שהניבה 14 אופרטות (באנגליה הן מכונות "אופרות קומיות"). הצמד הצליח מאוד, ובשנת 1881 בנה האמרגן ריצ'רד ד'וילי קארט תיאטרון בלונדון שנועד להעלות את ההפקות של גילברט וסאליבן. התיאטרון נקרא תיאטרון סבוי, וכך נקבע המונח "אופרת סבוי".
פעילותם של גילברט וסאליבן הייתה חלק חשוב בתרבות של התקופה הוויקטוריאנית באנגליה, במקביל לפעולתם של יוהאן שטראוס בווינה וז'אק אופנבך בפריז.
אופרטות בולטות שהלחין

אוניית הוד מלכותו פינאפור (1878)
שודדי הים מפנזאנס (1879)
יולנטה (1882)
המיקאדו (1885)
שייטי הגונדולות (1889)
הנצחה

קרחון סאליבן באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של ארתור סאליבן.
ראו גם

גילברט וסאליבן
הגנת הצרכן

הגנת הצרכן הוא עיקרון בתפיסה המודרנית של חיי המסחר והצרכנות, שמטרתו להגן על הזכויות של ציבור הצרכנים בעיקר מפני הטעייה וניצול מצד בעלי עסקים ויצרנים. החוק נותן גושפנקא לעקרונות יסוד של מסחר הוגן, תום לב והגינות, וזרימת מידע נכון וחופשי בעולם המסחר. במדינות רבות בעולם נחקקו חוקים, והוקמו ארגונים, שתפקידם לשמור על זכויות הצרכנים. בבסיס דיני הצרכן עומד חוסר השוויון בין הצרכן לעוסק, בגינו מתערב  המחוקק בדיני החוזים במסגרת אסדרה, על מנת להגן על הצד החלש יותר. דיני הצרכן מטילים איסורים על העוסקים, כמו איסור הטעייה בפרסומת, וגם מחייבים אותם בנקיטת צעדים אקטיביים, כגון חובת גילוי מידע חשוב לצרכנים.
הגנת הצרכן בישראל

איסורים שנועדו להגן על הצרכן היו כבר קיימים במשפט העברי. במשפט הישראלי עמוד התווך של דיני הגנת הצרכן נעוץ בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א - 1981. החוק עבר תיקונים רבים ומכוחו הותקנו תקנות. אכיפת החוק מוטלת על משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ועל הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן והממונה שעומד בראשה. כדי להגן על ציבור הצרכנים הוקמו ארגונים ובהם המועצה הישראלית לצרכנות.
החוק נולד בעקבות התפתחות חיי המסחר וריבוי תלונות של ציבור הצרכנים בגין הטעייה וניצול. מטרת החוק להגן על זכויות הצרכנים, שמצויים בנחיתות מבחינת כושר המיקוח והמידע שברשותם, לעומת כוחם הרב של העוסקים.
חובות החוק חלות בעיקר על "עוסק" – שמוגדר: "מי שמוכר נכס או נותן שירות דרך עיסוק, כולל יצרן".
החוק אוסר על עוסק להטעות צרכנים במעשה או במחדל בכל עניין מהותי בעסקה. החוק מביא רשימה לא סגורה של עניינים שיחשבו מהותיים בעסקה. חל איסור גם על ניצול מצוקתו של הצרכן, בורותו, או הפעלת השפעה בלתי הוגנת עליו. על העוסק חלות חובות גילוי בנוגע לכל פרט שעשוי להיות מהותי.
ראו גם

חוזה אחיד
לקישורים חיצוניים

פרופ' נחום רקובר, המסחר במשפט העברי שער ראשון - הגנת הצרכן במשפט העברי. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשמ"ח-1987.
הערות שוליים

↑  נחום רקובר, הגנת הצרכן במשפט העברי באתר "דעת"
| חוק ומשפט |
| --- | --- | --- |
| ענפים עיקריים | משפט ציבורי • משפט חוקתי • משפט מנהלי • משפט פלילי • דיני חיובים • דיני חוזים • דיני נזיקין • דיני עשיית עושר ולא במשפט • דיני קניין • דיון אזרחי • דיון פלילי • משפט בינלאומי פומבי • דיני היושר |  |
| תחומים נוספים | משפט ימי • דיני חדלות פירעון • דיני תאגידים •  דיני הגבלים עסקיים • משפט בינלאומי פרטי • דיני הגנת הצרכן • דיני משפחה • דיני ירושה • קניין רוחני • דיני עבודה • משפט צבאי • דיני מיסים • דיני נאמנות |  |
| מקורות המשפט | חוקה • חוק • תקנות • צו • תקדים • קודקס • מנהג • פקודה • אסדרה |  |
| שיטות משפט | משפט קאנוני • המשפט המקובל • המשפט הקונטיננטלי • המשפט הרומי • משפט עברי • שריעה • יאסה • השיטה האינקוויזיטורית • השיטה האדברסרית |  |
| תורת המשפט | פוזיטיביזם משפטי • פורמליזם משפטי • ריאליזם משפטי • הגישה הביקורתית למשפט • משפט הטבע • משפט השוואתי • הגישה הפמיניסטית למשפט • ניתוח כלכלי של המשפט • מחשבה מדינית |  |
| מוסדות ובעלי תפקידים | רשות מחוקקת • הרשות השופטת • רשות מבצעת • שופט • עורך דין • בוררות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557835505171  GND: 4117338-7  LCCN: sh85031486  NARA: 10640504  NKC: ph123665 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
קוז'יקוד

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 מדינה:  קרלה
 שטח:  177 קמ"ר
 גובה:  1 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  436,556 (2001)
 קואורדינטות:  11°15′N 75°47′E﻿ / ﻿11.250°N 75.783°E﻿ / 11.250; 75.783
 אזור זמן:  UTC +5:30
 http://kozhikode.nic.in
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיקוז'יקודה(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיקוז'יקודה(למפת קרלה רגילה) טריוונדרום קוצ'יקוז'יקודה(למפת קרלה מוגדלת) טריוונדרום קוצ'יקוז'יקודה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קוז'יקוד (במלאיאלאם: ‏കോഴിക്കോട്קובץ:Kozhikode mal.ogg‏Ⓘ‏; לשעבר קליקוט) היא עיר במדינת קרלה שבדרום-מערב הודו.
היסטוריה

העיר שימשה בעבר כבירתה של ממלכת הזאמורים (אנ') העצמאית ושל מחוז מלבר. בעבר שימשה העיר כמרכז מסחר, ויש מקורות כבר מן המאה ה-14 המתארים את המסחר שהתקיים בעיר.
ב-20 במאי 1498 עגן מגלה הארצות ואסקו דה גאמה מול חופי העיר ובכך גילה את הנתיב הימי להודו. לאורך המאה ה-18 התקיימו מספר מלחמות על השליטה באזור בין הפורטוגלים למקומיים.
החל משנת 1947 שייך האזור להודו.
על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2001 מתגוררים בעיר 436,527 תושבים וסך הכל קרוב למיליון במטרופולין שמסביבה.
שמה הקודם של העיר, קליקוט, בא ממלאית, ומשמעותו היא "ארמון מבוצר". בהולנדית ובשפות הסקנדינביות נקרא תרנגול הודו בשיבושים שונים של שמה של קליקוט, הנמצאת בהודו.
הערות שוליים

↑  Bailey W. Diffie and George D. Winius, Foundations of the Portuguese Empire, 1415–1580, University of Minnesota Press, 1977, p. 180.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555119205171  BNE: XX6079247  BnF: cb15538833f (data)  GND: 4302447-6  LCCN: n83060710  SUDOC: 192090844  VIAF: 125525481   WorldCat (עם VIAF): 125525481 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ז'יגמונד מאניאי

זהו שם הונגרי; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בפברואר 1877 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  30 בינואר 1922 (בגיל 44) הרובע החמישי של בודפשט, הונגריה 
 שם לידה:  Mandl Zsigmond 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 מוקד פעילות:  הונגריה 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 סוג קול:  בריטון 
 צאצאים:  לאיוש מאניאי 
 
ז'יגמונד מאניאי (במקור ז'יגמונד מַאנדל, בהונגרית: Mányai Zsigmond; בודפשט, 13 בפברואר 1877 – בודפשט, 30 בינואר 1922) היה זמר אופרה (בריטון) יהודי-הונגרי, אביו של השחקן לאיוש מאניאי, סבה של השחקנית ז'וז'ה מאניאי.
ביוגרפיה

ז'יגמונד מאניאי נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף מַנְדל (סיטונאי) ושרולטה קליין. הוא הפך לתלמיד האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בשנת 1893, וסיים את לימודיו כמה חודשים בלבד לאחר תחילת שנתו השנייה, בשנת 1894 ופרש ב-20 בנובמבר.
הוא החל את הקריירה שלו בתיאטרון הלאומי (ההונגרי) בקולוז'וואר בשנת 1899, משם עבר כסטודנט במלגה לבית האופרה של בודפשט על פי חוזה שהחתים אותו המלחין ומנצח רז'ה (ראול) מאדר. בשנים 1901–1902 הוא היה במאי ושחקן באופרה של ברטיסלבה. בשנת 1902 נסע לווינה. לאחר מות אמו פרש מהבמה לתקופה מסוימת, עסק במסחר, אך לאחר מלחמת העולם הראשונה הופיע שוב על במת "תיאטרון הפארק העירוני" (Városligeti Színház). הוא היה זמר בריטון בעל קול נעים. מותו הפתאומי נגרם על ידי דלקת ריאות, ושפעת. מקום קבורתו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
חייו הפרטיים

אשתו הייתה פלורה קראוס, בתם של לאיוש קראוס ושל רגינה אוברזון, הוא נשא את פלורה לאישה ב-5 בפברואר 1911 בעיר קסטהיי.
תפקידיו העיקריים

מסקאני: אבירות כפרית – אלפיו
אמברואז תומא: מיניון – לותריו
ורדי: הטרובדור – הרוזן לונה
ורדי: ריגולטו – מונטרון
ורדי: לה טרוויאטה – הברון דופל
לקריאה נוספת

לקסיקון התיאטרון ההונגרי. עורך ראשי. ג'רג' סקיי. בודפשט, 1994.
לקסיקון המשחק ההונגרי. אלאדר שופפלין. בודפשט, איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה, 1929.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 212/1877. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 68/1922. folyószáma alatt".
↑  Elhunyt Mányai Zsigmond (1922. február 1.) Az Ujság, 20. évfolyam, 26. szám
↑  "Házasságkötési bejegyzése a keszthelyi polgári házassági akv. 8/1911. folyószáma alatt".
פאולה דפה

| --- | --- |

 לידה:  12 באוקטובר 1886 Rokycany, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  4 באוקטובר 1922 (בגיל 35) פסאו, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
פאולה דפה (בגרמנית: Paula Deppe;‏ 12 באוקטובר 1886 – 4 באוקטובר 1922) הייתה ציירת וגרפיקאית גרמנית. היא יצרה ציורים, תחריטים, רישומים ואיורים.
ביוגרפיה > משפחה

פאולה דפה הייתה הילדה השנייה מתוך ארבעה אחים. אביה קלמנס דפה (1855–1933) התחתן עם לואיז ברטרם (1862–1943) ב־30 בספטמבר 1884. את רוב חייה בילתה תחת קורת גג אחת עם הוריה ואחיה. במהלך לימודיה היא גרה גם עם אחיה קלמנס, אחותה לואיז ואמה בדירה במינכן-שוואבינג.
משפחת דפה התגוררה ברוקיצ'אני שבבוהמיה עד סוף מלחמת העולם הראשונה. כאשר הועבר מפעל העור הגרמני שניהל קלמנס דפה למדינה הצ'כית, החליטה המשפחה באביב 1918 לעבור להרלאקינג ליד מינכן, ולאחר מכן לעבור לפסאו שבבוואריה התחתונה בשנת 1919. שם קנה האב מנסרה עם משק צמוד. פולה דפה ואחותה הגדולה פרידה עברו להתגורר בבית בשכונת לאופנבאך. פולה דפה בילתה את שלוש השנים האחרונות לחייה עם משפחתה בלופנבאך ובסיסטטן. פאולה דפה הייתה רווקה ובטוחה כלכלית מנכסי משפחתה.
היא נפטרה ב־6 באוקטובר 1922 במרפאת דיידהיימר בפסאו מהרעלת דם.
ביוגרפיה > חינוך

פאולה דפה החלה את הכשרתה בראשית המאה ה-20 באקדמיה לציור בפילזן, שנפתח באוקטובר 1894. האקדמיה הזו הייתה פתוחה רק לנשים וכללה יחידות הוראה שונות. באוקטובר 1907 נסעה פאולה דפה למינכן כדי להתחיל את לימודיה באקדמיה לנשים של התאחדות האמנים במינכן. בעיקרון, השיעורים התבססו על שיעורי האקדמיה לאמנויות. פאולה דפה למדה קורסים אצל היינריך קניר (1862–1944) ופרדיננד גץ (1874–1941). על מנת להעצים את הכשרתה למדה פאולה דפה גם בבית הספר הפרטי לציור של יוליוס זיילר (1873–1955).
יצירה

במינכן פיתחה דפה את סגנונה האישי, והתמידה בו בהמשך בביתה הבווארי בזשטטן ליד פסאו. נושאי עבודותיה על קנבס ונייר היו טבע דומם, נופים, מוטיבים דתיים, דיוקנאות ודיוקנאות עצמיים.
היצירה האמנותית של פאולה דפה מאופיינת בשלבי עבודה אישיים שניתן לראותם בקשר הדוק עם השתתפות בתערוכות או בתחרויות. היא עבדה בטכניקות שונות, הדיוקנאות בשנות האקדמיה המוקדמות הוחלפו בציורי נוף בצבעי מים, גואש, דיו וגיר אדום וכן תחריטים ולימודי קומפוזיציה דתית, שהוחלפו בציורי טבע דומם ונוף מתקופתה בזשטטן.
פאולה דפה הציגה מבחר מעבודותיה כבר בשנת 1914 בתערוכה הבינלאומית לסחר וגרפיקה של ספרים (BUGRA) ובשנים 1919 ו-1921 בתערוכות הזצסיון החדש במינכן.
חברתה הקרובה ביותר של פולה דפה הייתה ציירת טבע הדומם והנוף גרטה שפרינגר (1880–1960). בשנת 1917 היא הקימה את המגעים הראשונים בין פולה דפה לזוג האמנים מריה קספר-פילזר וקרל קספר - מייסדי הזצסיון החדש במינכן. שנתיים לאחר מכן הצליחה פאולה דפה לקחת חלק בתערוכת ארמון הזכוכית יחד עם קבוצה זו.
הערות שוליים

↑  Max Brunner, Petra Gruber, Sandra Gabert (eds.): Paula Deppe – Lebensskizzen einer Künstlerin. (exhibition catalog) OberhausMuseum Passau, 2011
↑  Paula Deppe: Aus den Tagebüchern der Paula Deppe. Neuauflage. Hamburg-Harburg 1942.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118524720  ISNI: 0000 0000 2745 8987  LCCN: n83229112  NKC: pna2011661008  RKD: 216654  VIAF: 64798787   WorldCat (עם VIAF): 64798787
עימנואל וירט

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1842 Žlutice, צ'כיה 
 פטירה:  5 בינואר 1923 (בגיל 80) ברלין, רפובליקת ויימאר 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  ויולה, כינור 
 
עימנואל וירט, 1904
עמנואל וירט (בגרמנית: Emanuel Wirth;‏ 18 באוקטובר 1842 –  5 בינואר 1923) היה מורה למוזיקה, כנר וויולן גרמני, חבר ברביעיית יואכים, הוא נחשב לאחד המבצעים המבריקים ביותר בתקופתו.
ביוגרפיה

וירט נולד בז'לוצ'י (בגרמנית: Luditz) במערב בוהמיה. הוא למד בפראג אצל מוריץ מילדנר. זמן מה הוא היה אמן הקונצרטים של תזמורת הספא בבאדן-באדן. בין השנים 1864 -1877 עבד ברוטרדם והציג קונצרט של אחת התזמורות המקומיות וכמורה, הוא הוביל רביעיית מיתרים. בשנת 1877, בשל עזיבתו של אדוארד רפולדי לדרזדן, הוא הוזמן לתפוס את מקומו בברלין כאחד מעוזריו של יוזף יואכים. הוא היה מורה לכינור וויולה בבית הספר הגבוה für Musik (בברלין), של יואכים. שם לימד לנגן על כינור וויולה. אוגוסט וילהלמי אמר שהוא המורה הטוב ביותר לכינור בדורו. התלמידים שלו כללו את אדמונד סוורן, אלברט סטויל, קרל פרילינג, וכריסטיאן טימנר.
וירט נפטר בברלין.
בנו ג'וזף וירט התחתן עם ג'וליה וירט לבית שטוקהאוזן (1886–1964), בתו של הזמר והמורה לקול יוליוס שטוקהאוזן.
על פי אחד מחבריו: ”לימוד הכינור עבורו פולחן, דת, ואני חושב שהוא האמין שאלוהים שלח אותו ארצה ללמוד לנגן בכינור.”
וירט ורביעיית יואכים

עימנואל וירט היה חבר ברביעיית יואכים כמעט 30 שנה, בין השנים: 1877-1906.
הקדשת יצירות לוירט

לוירט כמו רבים מהנגנים, גם הוקדשו יצירות. להלן רשימה חלקית:
רביעיית מיתרים מספר 3, אופוס 15b (וולדמר ברגיאל)
רביעיית מיתרים מס '5, אופ' 63 (היינריך פון הרצוגנברג)
שלישיית הפסנתר מס '2, אופ' 73 (צ'ארלס ויליירס סטנפורד)
תאודור האגן

| --- | --- |

 לידה:  24 במאי 1842 דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  12 בפברואר 1919 (בגיל 76) ויימאר, רפובליקת ויימאר 
 מקום קבורה:  בית הקברות ההיסטורי בוויימאר 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות של דיסלדורף (1868) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם 
 הושפע על ידי:  אוסוולד אכנבאך 
 
תאודור יוזף האגן (בגרמנית: Theodor Joseph Hagen‏; 24 במאי 1842 – 12 בפברואר 1919) היה צייר נוף גרמני.