stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלכלת בריאות
מאפיינים מיוחדים של שוק הבריאות

התועלת משירותים ומוצרים בתחום הבריאות מתקבלת בעקבות מחלה (מלבד במקרים של טיפול מונע) וקיים קושי מיוחד לצפות ביקוש מסוג זה, להבדיל מביקוש למוצרים אחרים כגון מזון או בגדים אשר יהיה בדרך כלל סדיר וצפוי יותר. לכן, קיימת אי ודאות גבוהה ולכן הביקוש הוא בלתי צפוי ובלתי סדיר. בנוסף, הסיכון להזדקק לטיפול רפואי מכיל רכיבים של עלויות נוספות, מלבד העלות של הטיפול הרפואי עצמו, לדוגמה כתוצאה ממחלה ניתן לאבד את היכולת לתפקד באופן עצמאי ומצב זה עלול לדרוש תקופת החלמה ושיקום, ולפגוע ביכולת ההשתכרות בעתיד. הביקוש מבוסס לעיתים קרובות על קביעותיו של מטפל אשר מאבחן את המחלה ומחליט על דרך הטיפול. לעיתים המטפל עצמו אינו נושא בעלויות הטיפול או בעליות של בדיקות וטיפולים נוספים ובמקרים אלו עלולה להופיע בעיית הסוכן.
במדינות רבות, היצע השירותים מוגבל על ידי רישיונות ממשלתיים. הן לגבי רישוי מקצועות בבריאות, רישוי מיטות ומכשירים רפואיים מיוחדים. זאת בניגוד לתיאורית השוק התחרותי שבו רמת ההיצע של סחורה מובטחת על ידי הכלל שאין סחורה אחרת שניתן לייצר עם אותם המשאבים כך שהתשואה המתקבלת מהשימוש במשאבים תגדל. דרך משמעותית נוספת לשליטה על ההיצע והאיכות היא הגבלת מספר המקומות ללימודי רפואה באקדמיה. בנוסף, הגבלות אלו מצמצמות לעיתים את מגוון האיכויות של השירותים והמוצרים בתחום הבריאות. לדוגמה שיטת הרישיונות והמכסות על כמות הסטודנטים לרפואה, בתנאי שהיא מגבלה אפקטיבית, מצמצת את מגוון הסטודנטים היכולים לגשת ולהשלים את לימודי הרפואה ולאחר מכן לספק שירותים רפואיים לצרכנים. זאת להבדיל מסחורות ושירותים בתחומים אחרים שבהם קיים מדרג רחב יותר של איכות.
המגבלות האתיות החלות על המטפל הרפואי נוקשות יותר מאשר אלו החלות על מוכרי שירותים או מוצרים בתחומים שונים. על המטפל הרפואי לדאוג בראש ובראשונה לרווחת המטופל, ברמה גבוהה מזו אשר מצופה ממוכרי שירותים או מוצרים בתחומים אחרים אשר רמת הרווחיות מהווה גורם מרכזי בפעילותם. ניתן לשייך לכך את העובדה שהרוב המוחלט של המיטות לאשפוז כללי במדינת ישראל מופעלים במסגרות שאינן למטרות רווח (בשנת 2018 כ-3% בלבד מהמיטות לאשפוז כללי במדינת ישראל הופיעו ברישיונם של ארגונים למטרות רווח) . כמו כן, פערי הידע הקיימים בדרך כלל בין המטפל לבין המטופל יוצרים מצב של יתרון מובהק למטפל, כך שמתקיימת אסימטריות במידע. לצד זאת, חשוב לזכור כי פערי הידע קטנו במהלך עשרות השנים מאז נכתב מאמרו של ארו, זאת בין היתר הודות למהפכת המידע שחולל האינטרנט, וכיום מונגש למטופלים מידע רב על פרוצדורות רפואיות ועל מחלות. נושא אי הוודאות בקרב המטופל בעל חשיבות רבה, והגברת הוודאות בקרב המטופל חשובה הן לטובת הליך הריפוי והן מבחינת החששות לגבי מימון הטיפול. נדרש יסוד של אמון מיוחד בין המטופל למטפל הרפואי. במקרים רבים אין למטופל אפשרות לבצע ניסוי של השירות המסופק מראש אלא עליו להתנסות בו רק במועד אספקת השירות. כמו כן, ידוע שטיב היחסים בין המטפל למטופל משפיע על הצלחת הטיפול. לרוב א-סימטריות המידע ברורה לשני הצדדים ויחסי המטפל-מטופל "נצבעים" על ידי כך.
השוואה למודל התחרותי

בתחום הבריאות, הנושא הוא נרחב יותר מאשר ההבדל בין מוצר פרטי לציבורי, עלויות ותועלות פרטיות וציבוריות. להלן מספר דוגמאות:
מאפיינים טכניים שאינם מאפשרים קביעת מחיר מתאים. במקרים אלו, הפרט אינו נדרש לשלם בעבור עלויות שהוא גורם לאחרים או ליהפך, לקבל תגמול בעבור חיסכון שהושג בעזרתו בעלויות של אחרים. הדוגמה הבולטת ביותר היא מתחום המחלות המדבקות, כאשר הימנעות מהידבקות בשפעת עונתית משפיעה לא רק על הפרט עצמו אלא גם אל החברה שבסביבתו. במערכת מחירים מיטבית, על פרט שלא מבצע פעולות מניעה, היה לשלם לאותם אנשים בעבור הסיכון בפגיעה בבריאותם, תשלום בגובה שיספק את אותם האנשים, או לחלופין מחיר שהחברה תשלם לפרט אשר יגרום לו לבצע פעילות מונעת בטרם ההידבקות.
מגבלות חוקיות - בחלק מהמדינות קיימות מגבלות על תשלום בעבור מוצרים בתחום הבריאות. לדוגמה במדינות רבות החוק אוסר סחר באיברים. הגישה הרווחת בעולם המערבי היא שאין לשלם על תרומת איבר מכיוון שאיברי בני אדם אינם מצרכים וכדי למנוע ניצול מצוקתם של עניים המסכימים לתרום איברים לא בגלל רצון חופשי אלא בגלל מצוקה כלכלית. מנגד נטען שמתן אפשרות תשלום עבור איברים יגדיל את היצע האיברים ויתרום לרווחתו של התורם.
לעיתים קרובות לא ניתן לפצל יחידה הנותנת שירות רפואי, ובמקומות שבהם קיימת צפיפות אוכלוסין נמוכה ייתכן מרחק רב בין חלק מהתושבים ליחידה. כמו כן, על מנת לשמור על רמה מסוימת של יעילות, על מרכזים רפואיים לשמור על גודל מינימלי מסוים.
לימודי הרפואה מוגבלים בכמות מקומות וקיים סבסוד של לימודים אלו. פתיחה של תחום זה לתנאי שוק חופשי זה אומר לבטל את המכסות ואת סבסוד שכר לימוד. ביטול המכסות יכול להוריד את איכות הרופאים וביטול סבסוד שכר הלימוד יכול להקשות על הסטודנטים לבחור את לימודי הרפואה הארוכים. אגב, ירידה באיכות הרופאים אינה בהכרח דבר רע מהבחינה הכלכלית.
במאמרו, Arrow מזכיר מספר שיטות לקביעת מחירים ונהלים להתחשבנות בין המטפל למטופל:
הפליית מחירים לפי רמת ההכנסה של המטופל (בעיקרון, ככל שהמטופל אמיד יותר כך המחיר גבוה יותר);
תשלום לפי שירות ("fee for service");
תשלום קבוע מראש ("prepayment");
הסדר ביטוחי עם ספק השירותים ("closed panel plans") - ספק השירות הוא גם המבטח של המטופל.
להסדרי התשלום עבור הספקת שירותים רפואיים ישנן השפעות רבות על התנהגותם של הישויות הפועלות במערכת הבריאות בתחומים כגון: מגוון השירותים, פריסתם, איכותם ורמת השימוש בהם, שביעות הרצון של המטופלים, מידת השוויוניות במערכת, קיום תמריצים להתייעלות, סך ההוצאה על בריאות.
בעקבות המאפיינים המיוחדים של שוקי הבריאות בעולם המערבי אשר לא מאפשרים לשווקים לפעול ברמת תחרותיות גבוהה, ממשלות נוהגות להתערב במחירי השירותים הרפואיים והתרופות. לדוגמה, במדינת ישראל מחירי התרופות והשירותים המסופקים במסגרת הרפואה הציבורית מפוקחים בשיטת מחיר מקסימלי מתוקף חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים, התשנ"ו-1996.
לקריאה נוספת

גבי בן נון, יצחק ברלוביץ, מרדכי שני, מערכת הבריאות בישראל, עם עובד, 2005.
Martin Gaynor and Robert J. Town, Competition in Health Care Markets, Bristol Institute of Public Affairs - University of Bristol
Victor R. Fuchs, Who Shall Live? health, econnomics and social choice, World Seintific, 2011
הערות שוליים

1 2 3  Kenneth J.Arrow, Uncertainty and the Welfare Economics of Medical Care, The American Economic Review Volume 53, (Dec., 1963), עמ' Issue 5, 941-973
↑  Health Economics (3rd ed.), Boston: Addison Wesley, 2003, ISBN 0-321-06898-X
1 2  גבי בן נון, יצחק ברלוביץ, מרדכי שני, מערכת הבריאות בישראל, עם עובד, 2005
↑  Fuchs, Victor R., "health economics", The New Palgrave: A Dictionary of Economics, 1987
↑  Fuchs, Victor R., "Economics, Values, and Health Care Reform", American Economic Review, 2007
↑  Fuchs, Victor R., Who Shall Live?, Health, Economics, and Social Choice, Expanded edition, 1998
↑  Wolfe, Barbara, "health economics", The New Palgrave Dictionary of Economics, 2008
↑  חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים, תשנ"ו-1996, באתר נבו - המאגר המשפטי
↑  הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מדינת ישראל, ההוצאה הלאומית לבריאות 2016-1962, ‏16/11/2017
↑  ההסתדרות הרפואית בישראל, עדכון נוסחת הקפיטציה
↑  מעבר בין קופות החולים, באתר האינטרנט של משרד הבריאות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560498105171  BNE: XX538787  BnF: cb11950690b (data)  GND: 4130935-2  LCCN: sh85082915  NDL: 00956488  NKC: ph182335
כריית טקסט

כריית טקסט (באנגלית: Text Mining) המכונה גם כריית נתונים של טקסט, היא תהליך של הפקת מידע איכותי מטקסט. התהליך, המתבצע על ידי מחשב, הוא למעשה גילוי של מידע חדש באמצעות על ידי חילוץ אוטומטי של מידע ממשאבים כתובים שונים. משאבים כתובים הם, למשל, אתרי אינטרנט, ספרים, מיילים, ביקורות ומאמרים, והליך הגילוי מתבצע, לרוב, באמצעות למידה סטטיסטית של דפוסים ומגמות. כריית טקסט כוללת בדרך כלל תהליך של בניית (structuring) משאבי טקסט (בדרך כלל ניתוח, יחד עם הוספת כמה תכונות לשוניות נגזרות והסרה של אחרות, והכנסה למסד נתונים), לאחר מכן מציאת דפוסים בתוך המידע המובנה (structured data), ולבסוף הערכה ופרשנות של התוצאות. משימות כריית טקסטים אופייניות כוללות סיווג טקסט לפי קטגוריות, חלוקת טקסט לאשכולות שונים, סיכום מסמכים, ניתוח סנטימנט (למשל, האם טקסט מסוים מעורר רגשות שליליים או חיוביים) ועוד.
ניתוח טקסט כולל תהליכים כמו אחזור מידע, ניתוח מילוני ללימוד התפלגות תדירות מילים, זיהוי תבניות (פאטרנים), טכניקות כריית נתונים (כולל ניתוח קישורים ואסוציאציות), ו-ויזואליזציה. מטרת העל של ההליך היא בסופו של דבר להפוך טקסט לנתונים אשר ניתן לנתח, באמצעות יישום של עיבוד שפה טבעית (NLP), סוגים שונים של אלגוריתמים ושיטות אנליטיות.
יש המכנים את הליך כריית הטקסט כניתוח טקסט, ואלו לרוב מתייחסים למספר טכניקות לשוניות, סטטיסטיות וכאלו מעולם למידת המכונה, המבנות (structuring) את תוכן המידע של מקורות טקסטואליים, ובונות מודלים על מנת להסיק מסקנות הנדרשות למחקרים שונים ולבינה עסקית. המונח "כריית טקסט" הוטבע על ידי רונן פלדמן, במאמר שכתב על נושא זה בתחילת שנות האלפיים. המונח "ניתוח טקסט" משמש כיום בתדירות גבוהה יותר בהקשרים עסקיים בעוד ש-״כריית טקסט״ משמשת בעיקר במחקרים מודיעיניים ובמחקר מדעי החיים.
אופן התהליך

אופן התהליך, באופן טיפוסי, מתבצע באמצעות סריקת קבוצה של מסמכים הכתובים בשפה טבעית ואכלוס מסד נתונים או אינדקס חיפוש עם המידע שחולץ. המסמך הוא האלמנט הבסיסי בכריית הטקסט, והוא מוגדר במסגרת ההליך כיחידה של נתונים טקסטואליים.
התהליך מורכב ממספר תתי משימות, לרוב:
הפחתת ממדים (המשמשת גם בעיבוד נתונים). טכניקת זיהוי מילת השורש של מילים בפועל והקטנת גודל נתוני הטקסט.
מציאת הקורפוס (מאגר טקסט רחב) הרלוונטי. כלומר, איסוף או זיהוי קבוצת חומרים טקסטואליים, ברשת, במערכת קבצים, או במסד נתונים, לצורך ניתוח.
עיבוד נרחב של שפה טבעית, כמו ניתוח תחבירי.
זיהוי שם ישות (NER - Named Entity Recognition), כלומר זיהוי מאפייני טקסט בעלי שם: אנשים, ארגונים, מקומות, סמלי מניות, קיצורים מסוימים וכו'.
חלוקת מונח למשמעות הנכונה. כלומר, שימוש ברמזים הקשריים כדי להחליט היכן, למשל, המילה "פורד" מתייחסת לנשיא ארצות הברית לשעבר, מתי לחברת הרכבים, מתי לכוכב הקולנוע או לישות אחרת.
זיהוי תבניות כמו מספרי טלפון, כתובות דואר אלקטרוני, כמויות (עם יחידות) באמצעות ביטוי רגולרי ועוד.
אִשְׁכּוּל מסמכים: זיהוי וחלוקה לקבוצות של מסמכי טקסט דומים.
זיהוי של שמות עצם ומונחים המתייחסים אליהם. למשל, מהביטוי "יוסי אמר לשרגא שהוא יקבל העלאה בדרגה" לא ניתן לדעת מי מהשניים יקבל את ההעלאה. לשם כך נדרש ניתוח טקסט של יתר המסמך כדי להבין מההקשר במי מדובר.
חילוץ קשרים, עובדות ואירועים: זיהוי של אסוציאציות בין ישויות ומידע אחר בטקסט.
ניתוח סנטימנט: הפקת צורות שונות של מידע בנוגע לסנטימנט, דעה, מצב רוח ורגש. טכניקות ניתוח טקסט מועילות בניתוח סנטימנט ברמת הישות, המושג או הנושא.
יישומים

כיום, טכנולוגיות כריית טקסט מיושמות באופן נרחב למגוון רחב של צרכים ממשלתיים, מחקריים ועסקיים. כך למשל, ממשלות וגופים ביטחוניים משתמשים בכריית טקסט למטרות ביטחון לאומי ומודיעין (למשל, על מנת לזהות טקסט המעיד על כוונה לבצע פיגוע טרור) ובפענוח או הצפנה של טקסט. בעסקים, יישומים משמשים לתמיכה במודיעין עסקי ובמציאת מיקום אידיאלי למודעות פרסומיות, ועוד.
יישומים > יישומים ביו-רפואיים

יישומי כריית טקסט משמשים בספרות הביו-רפואית, ומסייעים בחישובים שונים הנדרשים למחקרי כולל גישות חישוביות לסיוע במחקרים הנוגעים, למשל, לאינטראקציות חלבון, ומחלות הקשורות בחלבון. בנוסף, כריית טקסט מסייעת במחקרים קליניים של אוכלוסיות מסוימות בהן המטופלים מדווחים על תופעות לוואי מסוימות, באמצעות ניתוחים על מערכי נתונים של מידע דמוגרפי.
יישומים > יישומי תוכנה

נכון לסוף 2022, ענף כריית הטקסט עודנו בצמיחה, והדבר מתבטא בפיתוח תוכנות המשתמשות בטכנולוגיות ושיטות שונות של טכנולוגיה זו, בין היתר על ידי חברות ענק כמו IBM ומיקרוסופט. דוגמה לתוכנה פופולרית למטרות לימוד, שפותחה על ידי אוניברסיטת וואיקאטו בניו זילנד, היא תוכנת Weka, המשמשת גם כנקודת כניסה מצוינת למתחילים. בפייתון קיימות ספריות שונות לכריית טקסט, בין הפופולריות שבהן נמצאות SpaCy, NLTK ו-Gensim.
יישומים > יישומי מדיה

כריית טקסט נמצאת בשימוש על ידי חברות מדיה גדולות, על מנת לשפר את בהירות המידע ולשפר את יעילות חיפוש המסמכים.
יישומים > יישומים עסקיים ושיווקיים

כריית טקסט נמצאת בשימושים שונים בענף השיווק, בין היתר באמצעות מודלים המאפשרים לחזות נטישת לקוחות, ומודלים המאפשרים לחזות תשואות מניות.
יישומים > ניתוח סנטימנט

ניתוח סנטימנט עשוי לשמש בניתוח ביקורות. כך למשל, התהליך יכול להעריך עד כמה ביקורת טובה לסרט, ובכך לאתר מבקרים שליליים במיוחד. הדבר גם מאפשר לחזות האם לסיפור ילדים מסוים תהיה השפעה חיובית או שלילית על ילדים.
השלכות

עד לאחרונה, מנועי חיפוש אינטרנטיים, כמו גוגל, השתמשו לרוב בחיפושים מבוססי טקסט, שמצאו רק מסמכים המכילים מילים או ביטויים ספציפיים שהוגדרו על ידי המשתמש. כיום, באמצעות שימוש ברשת סמנטית (בסיס נתונים רשתי המבוסס על הקשרים סמנטיים בין הפריטים ברשת), כריית טקסט יכולה למצוא תוכן בהתבסס על משמעות והקשר. כריית טקסט משמשת גם בשירותי סינון דואר זבל, באמצעות זיהוי המאפיינים של הודעות שסביר להניח שהם פרסומות או חומר לא רצוי אחר.
כנסיית סן-פייר (קן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסיית רובע 
 על שם:  פטרוס 
 מיקום:  קן 
 מדינה:  צרפת 
 בעלים:  City of Caen 
 הקמה ובנייה
 חומרי בנייה:  אבן קן 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית 
 קואורדינטות:  49°11′03″N 0°21′39″W﻿ / ﻿49.184166666667°N 0.36083333333333°W﻿ / 49.184166666667; -0.36083333333333
 אתר רשמי
  (למפת נורמנדי מוגדלת) רואן אוורה לה האבר דייפ קן מון-סן-מישל שרבור סן-לו אלנסון ברטאן פיי דה לה לואר סאנטר- עמק הלואר  איל-דה פראנס  א.ד.פ. תעלת למאנשכנסיית סן-פייר(למפת נורמנדי רגילה) רואן אוורה לה האבר דייפ קן מון-סן-מישל שרבור סן-לו אלנסון ברטאן פיי דה לה לואר סאנטר- עמק הלואר  א.ד. פר.  א.ד.פ. תעלת למאנשכנסיית סן-פייר
 
כנסיית סן-פייר (בצרפתית: Église Saint-Pierre) היא כנסייה קתולית בקן, נורמנדי שבצרפת. היא ניצבת בכיכר סן-פייר שבמרכז העיר.
הכנסייה נבנתה בין המאות ה-13 וה-16, כאשר האפסיס (במזרח) נבנה על ידי הקטור סוהייר (Hector Sohier) בשנים 1518-1545. הצריח הבודד של כנסייה נהרס ב-1944, אך נבנה מחדש אחרי המלחמה. עד המאה ה-19 החלק המזרחי של הכנסייה השקיף על תעלה, אך היא נסתמה והוחלפה בכביש.
הכנסייה בנויה ברובה באדריכלות גותית כאשר הסגנונות השולטים הם הסגנון הגותי המאוחר, סגנון גותי לוהב וסגנון שמהווה מעבר בין הגותיקה לאדריכלות הרנסאנס. מגוון אמנים, ביניהם גלפים (עושי תגליפים) תיעדו את הכנסייה על רקע התעלה.
האפסיס והתמיכות הדואות בחזית הצפונית
האפסיס והתמיכות הדואות בחזית הדרומית
חלון הרוזטה
תגליף של הכנסייה והתעלה
מאיר הורמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1905 לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1971 (בגיל 66 בערך) 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 יצירות ידועות:  בית ציוני אמריקה, בית רומנו 
 
הכניסה לבית ציוני אמריקה, 2008
מאיר הורמן (1905–1971) היה אדריכל ישראלי, הידוע כמתכננו של בית ציוני אמריקה בתל אביב.
חייו

הורמן נולד בשנת בעיר לבוב שבפולין (כיום באוקראינה). את הכשרתו המקצועית רכש בצ'כיה ובשנת 1935 עלה לארץ ישראל ופעל כאדריכל שכיר במשרדיהם של האדריכלים המובילים בתל אביב של אותם הימים: זכי שלוש וזאב רכטר.
בשנת 1941 פנה הורמן לדרכו העצמאית, עת פתח משרד תכנון בשיתוף המהנדס נתן אור אינציגר. שיתוף הפעולה הפורה בין הורמן לבין ההסתדרות הציונית, הביא למימושם של פרויקטים ייחודיים ובולטים: בית רומנו בתל אביב הנחשב לקניון הראשון בארץ, תכנון כפר סילבר הכולל מדרשה חקלאית ואת "בית ציוני אמריקה" שבלב תל אביב.
הורמן עסק בבינוי ערים, ובכך תרומתו הגדולה והחשובה לעיצוב המרחב הישראלי. בין השאר תכנן את שכונת צהלה בצפונה של העיר תל אביב, את רמת אפעל, את מתחם הבורסה ברמת גן, שכונה במעלות ואת שכונותיה הראשונות של העיר כרמיאל.
בתו, עדה, נישאה לאדריכל מנחם כהן.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אדריכלים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוקסמבורג באירוויזיון 1956

לוקסמבורג באירוויזיון 1956 השתתפה עם השירים, "Ne crois pas" ו-"Les amants de minuit" שבוצעו על ידי הזמרת הצרפתייה, מישל ארנו.
לפני האירוויזיון

בניגוד לרוב המדינות שהשתתפו באירוויזיון 1956, רשות השידור הלוקסמבורגית (RTL-CLT), הקימה ועדה מיוחדת הממונת על בחירת שני השירים שייצגו את לוקסמבורג בתחרות. מספר השירים שנשלחו אל הוועדה אינו ידוע. לבסוף, הכריזה הוועדה כי השירים שנבחרו לייצג את לוקסמבורג באירוויזיון הם, "Ne crois pas" ו-"Les amants de minuit".
באירוויזיון

השיר "Ne crois pas" הושר שישי בסדר ההופעות, לפני איטליה ואחרי צרפת. השיר "Les amants de minuit" שובץ במקום ה-13 בסדר ההופעות, לפני איטליה ואחרי צרפת. מיקומם הסופי של השירים אינו ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד.
הערות שוליים

↑  Eurovision 1956 Luxembourg: Michèle Arnaud - "Ne Crois Pas"
↑  Eurovision 1956 Luxembourg: Michèle Arnaud - "Les Amants De Minuit"
↑  Eurovision Song Contest 1956
כביש 1

ערך זה עוסק בכביש בישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 

מחלף בן-גוריון
 מידע כללי
 כינוי:  כביש ירושלים–תל אביב
 סיווג:  כביש ארצי
 ציר:  כביש רוחב
 כביש מהיר:  ממחלף קיבוץ גלויות עד מחלף שער הגיא
 כביש אגרה:  הנתיב המהיר והשמאלי ממזרח למערב בין מחלף בן-גוריון למחלף קיבוץ גלויות
 אורך:  96 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  תל אביב-יפו, נמל התעופה בן-גוריון, לוד, ירושלים, מעלה אדומים
 נקודת התחלה:  מחלף קיבוץ גלויות
 נקודת סיום:  צומת בית הערבה
 קואורדינטות:  31°48′38″N 35°02′45″E﻿ / ﻿31.81055556°N 35.04583333°E﻿ / 31.81055556; 35.04583333
  מפת מיקום  מפה מפורטת  מסלול הכביש  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כביש 1
הגשר האקולוגי שבין שער הגיא למחלף שורש
בניית מחלף שער מוריה
כביש 1 מטפס בנחל נחשון בחלק שבין חוות שער הגיא לשואבה – מבט ממשלט המסרק. ניתן להבחין בשטח הפתוח שחילק את הכביש לשניים בנקודה זו
מראה הכביש בעת העבודות לשדרוגו בשנת 2014
צומת מישור אדומים
מנחם ועליזה בגין בטקס פתיחת כביש 1, עם מארגן הטקס יהודה אילן 1979
כביש 1 בגובה פני הים בירידה מירושלים ליריחו
כביש 1 ומחלף שער הגיא. מראה מכיוון דרך בורמה
אנדרטת פורצי הדרך לירושלים וברקע כביש 1
מחלף חמד - בקדמת התמונה מתחם עין חמד וברקע אבו גוש ובית נקופה
כביש 1 מהקסטל. ברקע הר המנוחות
מנהרת הארזים
שלט הכוונה בכניסה לנתיב המהיר
מראה מהקסטל לעבר מחלף הראל
העלייה לירושלים והכניסה למנהרות הקסטל
כביש שבע האחיות מטפס ממוצא עילית למבשרת ציון ולקסטל, מימין קטע מכביש 1 שהחליף את כביש שבע האחיות בדרך ירושלים - תל אביב.
מבט מצומת רמות
כביש הטבעת המזרחי (כביש 4370) במפגש עם כביש 1 בצומת עיסאוויה. ניתן לראות את החומה בין הנתיבים להפרדה בין תנועה של ישראלים ושל פלסטינים על כביש 4370
הכפר א-זעיים לצד מחסום א-זעיים על כביש 1 ולצד גדר ההפרדה
"התעוררות" - של הפסלת אור-נה רן פני הים, לצד כביש 1, מירושלים לים המלח
כביש 1 הוא כביש ראשי בישראל שבחלקו מסומן ככביש מהיר המחבר בין תל אביב-יפו, ירושלים, מעלה אדומים ויריחו ומוכר גם בשם "כביש ירושלים–תל אביב" ובחלקו זה נסמך ברובו על הדרך ההיסטורית יפו-ירושלים. חרף השם הנפוץ, לכביש ישנו חלק נוסף הנמשך ממזרח לירושלים, דרך מעלה אדומים ומדבר יהודה לבקעת הירדן. כך למעשה הוא אחד משלושת הכבישים היחידים בארץ שחוצים אותה לכל רוחבה (שני הכבישים האחרים הם: כביש 25 וכביש 57). קטע מהכביש הוא גם חלק מכביש M40 ברשת הכבישים הערבית הבינלאומית משריק.
אורכו של הכביש 96 קילומטרים, וחלק הדרך ממחלף קיבוץ גלויות עד מחלף שער הגיא הוא כביש מהיר. ממחלף קיבוץ גלויות עד מחלף בן שמן וממחלף ענבה עד מחלף שער מוריה, כביש 1 הוא בן שלושה נתיבי נסיעה לכל כיוון; רובו של יתר הכביש הוא בן שני נתיבי נסיעה, למעט המקטע בין צומת אלמוג לצומת בית הערבה, שבו יש נתיב נסיעה אחד לכל כיוון ואין בו הפרדה בין הנתיבים. בעשור הראשון של המאה ה-21 נסלל בחלקו המערבי של הכביש נתיב מהיר לכיוון תל אביב.
מסלול הכביש

אורכו הכולל של הכביש הוא 96 קילומטרים והוא מורכב משלושה חלקים עיקריים:
כביש שטוח ומהיר ברובו, המתחיל במחלף קיבוץ גלויות בתל אביב, בהתפצלות מנתיבי איילון, חולף על פני נמל התעופה בן-גוריון והעיר לוד ומגיע עד לשער הגיא.
העלייה ההיסטורית לירושלים ממחלף שער הגיא.
כביש ירושלים–ים המלח (או כביש ירושלים–יריחו). חלק זה מסתיים בצומת בית הערבה, צומת מפגש עם כביש 90 בסמוך לקיבוץ בית הערבה בבקעת ים המלח. מצומת זה נמשך חלק נוסף באורך של חמישה קילומטרים הסגור לציבור אך נמצא בשימוש צה"ל, ומוביל לגשר עבדאללה ההרוס. מעבר לנהר הירדן קיים כביש המשך.
היסטוריה

כביש 1 עובר בעיקרו על תוואי הדרך ההיסטורית יפו–ירושלים.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

בשנת 1921 תואר הכביש מירושלים ללטרון כבעל איכות נמוכה ומלא בגומות עמוקות.
במהלך המרד הערבי הגדול היה הכביש מסוכן יחסית לנסיעה, בשל קרבתו ליישובים ערבים רבים הן בחלקו המערבי (בשפלה), והן בחלקו המזרחי (משער הגיא לירושלים), שם גם עבר הכביש בתוואי נשלט וקל לתקיפה וחסימה. מטעמי ביטחון הונהגה נסיעה בשיירות, כאשר טנדר נוטרים ליווה את השיירה לעיתים יחד עם רכב משטרה בריטי חמוש במקלע. תחנת משטרה בריטית הוקמה בשער הגיא, ותחנות נוטרים הוקמו בסמוך לקסטל ('נחלת יצחק') ובמוצא. מצודות טגארט נבנו בסמוך לכביש: בצומת בית דגן, רמלה, לטרון ואבו גוש.
היסטוריה > מלחמת העצמאות

בשלבים הראשונים של מלחמת העצמאות נעו שיירות בכביש בליווי אנשי ההגנה ולעיתים בליווי בריטי, אך לאחר פברואר 1948 העבירו הבריטים את תנועת רכביהם לתוואי כביש 443 של ימינו, ועל היישוב היהודי היה לספק בעצמו הגנה לנסיעה בכביש. בתקופה זו היו התקפות על התחבורה היהודית הן בחלקו המערבי והן בחלקו המזרחי של הציר, אך בעוד לחלק המערבי היה כביש עוקף דרך רחובות, צומת מסמיה וחולדה, לחלק המזרחי לא היה כל נתיב עוקף, ותוואי הכביש המתפתל בעומק נחל לצד רכסים שולטים הקל את ההתקפה על התנועה בכביש, והקשה על ההגנה על השיירות. דבר זה הוביל לאבדות ניכרות בקרב השיירות, ולאחר מכן עם המעבר לפעולה התקפית לקרבות קשים באזור שער הגיא, קרבות בהם ניתנה הוראה לכבוש את הכפרים הערביים 'בכל מחיר' על מנת לאפשר את פתיחת הדרך לתנועה.
היסטוריה > לאחר קום המדינה

בתחילת קיץ 1948 החזיק צה"ל בחלקו המזרחי של הציר ובחלקו המערבי, אך באזור לטרון כשלו כל ניסיונות ההתקפה והכביש בנקודה זו נשאר בשליטת הלגיון הירדני. ב-7 באוקטובר 1948 נחתם הסכם לפיו ינועו בכביש אוטובוסים ישראלים בליווי משוריינים ישראלים וירדנים וג'יפים של האו"ם. בפועל נסללה דרך עוקפת זמנית – דרך בורמה, שמסלולה החל באזור קיבוץ הראל, עקף את אזור לטרון מדרום, וטיפס לשלוחת שיירות ובית מאיר (בית מחסיר) דרך תוואי הנחל הקרוי כיום 'נחל דרך בורמה'. עם הרחבת השטח שבשליטת ישראל מדרום ללטרון לאחר מבצע ההר, החלה סלילת כביש הגבורה כנתיב תנועה עוקף לקטע רמלה–לטרון–שער הגיא. הכביש העוקף התבסס על חלקו המזרחי של כביש 44 (מרמלה לצומת נחשון ולמחלף שמשון) ועל חלקו הצפוני של כביש 38 (ממחלף שמשון לשער הגיא), שם התחבר הכביש העוקף בחזרה לתוואי המקורי. הסכם שביתת הנשק בין ישראל לירדן כלל סעיף בדבר פתיחת הכביש לתנועה יהודית באזור לטרון, אך סעיף זה לא מומש למעשה. רק כיבושה של לטרון במלחמת ששת הימים אפשר את פתיחת הקטע רמלה–לטרון–שער הגיא לתנועה מחדש. בשנות ה-50 התקשה הכביש לשאת את עומסי התנועה שנסעו עליו והתנועה עליו הייתה איטית מאוד בגלל משאיות שנסעו עליו באיטיות רבה ועכבו את שאר הרכבים. הוחל בפריצת כביש בעמק רפאים שיתחבר לכביש 386 ויישא את המשאיות לירושלים, אך פריצת הכביש לא הושלמה.
באמצע שנות ה-60 הוחל בהרחבת הכביש לכביש דו־מסלולי עם הפרדה בין כיווני הנסיעה. בשנת 1965 הושלמה הרחבת קטע הכביש בין מוצא לירושלים ל-4 נתיבים. לצורך הרחבת הכביש הוגבה מפלס הנחל באזור שער הגיא באמצעות מילויו בעפר. מעקף מדרום לקטע שעבר בתוך אבו גוש נפתח ב־1971. התוואי ההררי הוביל לכך שחלקים ניכרים מהדרך הם ללא שוליים או עם שוליים צרים, דבר המוביל לעומסי תנועה ניכרים בכביש במקרה של חסימת נתיב נסיעה עקב תאונת דרכים או תקלה טכנית ברכב. לאורך קטע זה של הכביש, באזור שער הגיא, פזורים ה"משוריינים" – רכבי קרב מתקופת מלחמת העצמאות, אשר נפגעו בדרכם לירושלים הנצורה (למעשה רובם של המשוריינים המקוריים שהיו במקום הוחלפו במהלך שנות ה־60 בשלדות כלי רכב אחרים). חלק מהרחבת הכביש כללה חציבה בצידי הכביש, ובמספר מקרים נחסמה חלק מהדרך לתנועה לזמן קצר עקב מפולות סלעים על הכביש באזור שער הגיא ובאזור אבו גוש. בסמוך לחוות שער הגיא הפריד שטח פתוח את הכביש לשני נתיבים חד סטריים, כאשר במרכז השטח הפתוח קברו של שייח' עלי.
היסטוריה > סלילת הכביש המהיר

ב-1965 החל תכנון כביש מהיר מתל אביב לנמל התעופה בן-גוריון, בתוואי צמוד למסילת הרכבת מתל אביב ללוד. בנייתו שהייתה אמורה להסתיים ב-1966 התעכבה ולבסוף נחנך ב-26 בפברואר 1970 הכביש מחלף גנות–נתב"ג (המסלול הצפוני בלבד, שהתנועה בו נעה בשני הכיוונים). לקראת פתיחתו של הקטע נחנך באוקטובר 1969 הגשר הראשון של מחלף גנות. הקטע מגנות לנמל התעופה תוכנן מתוך מחשבה להרחיבו בעתיד לכיוון ירושלים ולתל אביב, ללא החלטה על התוואי המדויק. לאחר מכן הוחלט לבנות את הכביש המהיר בין תל אביב למחלף שער הגיא בתוואי חדש דרך לטרון, במקום להרחיב את הכביש הישן (כביש 44). קטע הדרך גנות–לטרון ארוך ב-10 קילומטרים מהכביש הישן (עקב מעקף סביב לוד ובן שמן), אך הנסיעה בו מהירה יותר בשל תכנונו ככביש מהיר עם מיעוט צמתים ומחלפים. בינואר 1978 נחנך הקטע בין לטרון לשער הגיא, וביולי 1978 נפתח הקטע לנסיעה לכל אורכו בין מחלף קיבוץ גלויות עד לטרון (שם התחבר עם הכביש הישן), אך עם רמזורים זמניים ונתיב בודד בחלקים מסוימים. הקטע כולו נחנך רשמית באוגוסט 1979 בטקס חגיגי ומתוקשר אליו הוזמנו רבים. את הסרט גזר ראש הממשלה מנחם בגין, בהמשך, אחד הנוסעים הראשונים בחלק החדש של הכביש היה נשיא מצרים אנואר סאדאת בעת ביקורו בישראל בנובמבר 1977. היה זה עוד לפני שנסתיימה סלילת הכביש. ראש הממשלה באותה תקופה, מנחם בגין התעקש שסאדאת יסע בכביש המהיר כדי שיתרשם מהפיתוח בישראל.
במהלך השנים הוחלפו צמתים על הכביש במחלפים. מחלף הראל נפתח ב־1971, מחלף חמד ב־1972, מחלף לטרון, מחלף לוד, מחלף קיבוץ גלויות ומחלף בן-גוריון ב־1978-1979 (עם פתיחת הכביש המהיר, מחלף גנות נבנה עוד קודם לכן), מחלף בן שמן ב־1981, מחלף מוצא ב־1990, מחלף שער הגיא ב־1994 ומחלף שורש ב־2005.
הכביש חצה את השטחים החקלאיים של מקוה ישראל ולפיכך הוקם מעליו, בין מחלף גנות לקיבוץ גלויות, גשר מתכת המיועד לטרקטורים.
באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 חוברו נתיבי איילון לכביש 1, כך שהכביש הוא המשכם של נתיבי איילון.
סלילת הכביש המהיר בתוואי מצפון ללטרון הובילה לכך שהכביש הוא מהתשתיות הלאומיות הבולטות בישראל שחוצות את הקו הירוק. בין משטרת לטרון לאמאוס ניקופוליס חוצה הכביש את מה שהייתה פעם שלוחה ירדנית שהסתיימה במנזר השתקנים, מעבר למנזר ומסביב לשלוחה היה שטח הפקר ברוחב של קילומטר עד 2.5 קילומטר. מחלף לטרון עצמו נמצא כקילומטר מעבר לקו הירוק.
בינואר 2013 הועלתה מהירות הנסיעה המותרת בין מחלף גנות למחלף שער הגיא מ־100 קמ"ש ל־110 קמ"ש.