stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיגוע הדריסה בצומת גבעת אסף
לאחר הפיגוע

חבר הכנסת צבי סוכות  מצא את המחבל בבית החולים, וקרא לעברו: "אנחנו נדאג שמדינת ישראל תהרוג אותך. נעביר חוק שיהרוג אותך". לאור ריבוי המחאות על אשפוזו של המחבל בבית חולים, הוא הועבר למתקן ביטחוני.
ביתו של המחבל מופה על ידי כוחות צה"ל לקראת הריסתו.
שר הפנים משה ארבל וראש מועצת בית אל שי אלון ביקרו בזירת הפיגוע לאחר מספר ימים, הדליקו נר נשמה וקראו "להרחיב את ההתיישבות בבית אל".
הערות שוליים

↑  ניר דבורי, ‏הותר לפרסום: סמ"ר גרי גדעון הנגהאל, בן 24 מנוף הגליל, נהרג בפיגוע הדריסה בבנימין, באתר ‏מאקו‏, 11 בספטמבר 2024
↑  סמ״ר גרי גדעון הנגהאל פעל לפי ההנחיות, אך לא שרד את פיגוע הדריסה בבנימין | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-09-11
1 2  אלינור פבריקר, "הגענו כדי לזרוק אותו מהמיטה": מחאה על אשפוז המחבל ב"שערי צדק", באתר מקור ראשון, ‏12.09.2024
↑  שילֹה פריד, ח"כ סוכות הסתנן לחדר המחבל מפיגוע הדריסה: "נעביר חוק שיהרוג אותך", באתר ynet, 12 בספטמבר 2024
↑   הגר שיזף, עידו אפרתי ועופר אדרת, חייל נדרס למוות בידי נהג פלסטיני ליד המאחז גבעת אסף, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2024
↑  אורי איזק ניר דבורי ענבר טויזר, ‏פצוע אנוש בפיגוע דריסה ליד בית אל שבבנימין, המחבל נוטרל, באתר ‏מאקו‏, 11 בספטמבר 2024
↑  חזקי ברוך, השר משה ארבל בזירת הפיגוע בצומת גבעת אסף: "נוסיף חיים בהתיישבות", באתר ערוץ 7, ‏17.09.2024
אי-רציונליות של פאי

ב-1761 הוכיח המתמטיקאי יוהאן היינריך למברט לראשונה כי הקבוע המתמטי ℼ הוא מספר אי-רציונלי – כלומר לא ניתן לבטאו כיחס בין שני מספרים שלמים.

ב-1873 מצא שארל הרמיט הוכחה המשתמשת בכלים בסיסיים בחשבון אינפיניטסימלי. שלושה פישוטים להוכחתו של הרמיט נערכו בידי ניקולא בורבאקי, מרי קרטרייט ואיוון ניוון. הוכחה נוספת, המהווה פישוט להוכחתו המקורית של למברט, נערכה בידי מיקלוש לצקוביץ'. רבות מן ההוכחות האלה הן בדרך השלילה.
ב-1882 הוכיח פרדיננד לינדמן כי לא זאת בלבד ש- \pi  אי-רציונלי, אלא גם מספר טרנסצנדנטי – כלומר אינו שורש של אף פולינום בעל מקדמים רציונליים.
למברט

ראשית, הראה למברט באמצעות חילוק פולינומים שוב ושוב כי הפונקציה  \tan(x) ניתנת לביטוי כשבר משולב אינסופי:
לאחר מכן הוכיח כי אם  x\neq 0 רציונלי אזי הביטוי הנ"ל תמיד אי-רציונלי – במילים אחרות, אם הביטוי הנ"ל מספר רציונלי אזי  x אי-רציונלי.

מאחר שמתקיים  \tan \left({\frac {\pi }{4}}\right)=1 אזי המספר  {\frac {\pi }{4}} אי-רציונלי, וכך גם  \pi .
הרמיט

נניח בשלילה כי  \pi  רציונלי. נגדיר שתי סדרות פונקציות ממשיות:
באינדוקציה מתמטית ניתן להוכיח כי
ועל כן נקבל כי  U_{n}(x)={\frac {A_{n}(x)}{x^{2n+1}}}. לכן
באמצעות שימוש בהגדרת הסדרה ובאינדוקציה מתמטית ניתן להראות כי
כאשר  P_{n},Q_{n} פולינומים במקדמים שלמים, ומתקיים  \deg(P_{n})\leq {\bigl \lfloor }0.5n{\bigr \rfloor } (מעלת הפולינום). בפרט,  A_{n}(0.5\pi )=P_{n}(0.25\pi ^{2}).
הרמיט אף מצא נוסחה סגורה לסדרה הראשונה:
הוא לא הצדיק את הטענה, אך היא ניתנת להוכחה בקלות. ראשית, טענה זו שקולה לביטוי
נמשיך באינדוקציה. עבור  n=0 מתקיים
עתה נניח כי הנוסחה נכונה עבור  n=k, ונוכיח כי היא נכונה עבור  n=k+1.

תוך שימוש באינטגרציה בחלקים ובכלל לייבניץ לגזירה תחת סימן האינטגרל, נקבל כי
אם  {\frac {\pi ^{2}}{4}}={\frac {p}{q}} כאשר  p,q\in \mathbb {N} , אזי מפני שמקדמי  P_{n} שלמים וכן  \deg(P_{n})\leq {\bigl \lfloor }0.5n{\bigr \rfloor } – נובע כי  q^{\lfloor 0.5n\rfloor }P_{n}(0.25\pi ^{2})=N מספר שלם. במילים אחרות:
ובבירור מתקיים  N>0, מאידך, הגבול של ביטוי זה כאשר  n\to \infty  הוא 0, כלומר עבור  n גדול מספיק מתקיים  0<N<1. סתירה.
הערה: הרמיט לא הציג הוכחה זו כבפני עצמה אלא כמחשבה נוספת במהלך חיפושיו אחר הוכחה לטרנסצנדנטיות של ℼ. הוא דן ושקל בנוסחאות הנסיגה לצורך השגת ייצוג אינטגרלי נוח. כאשר מתקבל ייצוג אינטגרלי זה, ישנן דרכים שונות להציג הוכחה תמציתית ועצמאית החל מן האינטגרל (כפי שמופיע בהוכחותיהם של בורבאקי, קרטרייט וניוון) אשר הרמיט הבחין בהן בקלות (כפי שעשה בהוכחתו לטרנסצנדנטיות של e).

בנוסף, הוכחתו של הרמיט קרובה להוכחתו של למברט יותר מכפי שנראה. למעשה,  A_{n}(x) היא ה"שארית" של השבר המשולב שהציג למברט עבור הפונקציה  \tan(x).
בורבאקי

נניח בשלילה כי  \pi  רציונלי, כלומר קיימים  a,b\in \mathbb {N}  עבורם  \pi ={\frac {a}{b}}.

לכל  n\in \mathbb {N}  נגדיר פולינום
מתקיים  f(x)=f(\pi -x) ולכן
עתה נגדיר  N=\int \limits _{0}^{\pi }\sin(x)f(x)dx. האינטגרנד חיובי בקטע הפתוח  (0,\pi ) ומתאפס רק בקצוות, ולכן מתקיים  N>0.

שימוש חוזר באינטגרציה בחלקים מאפשר לנו להסיק כי
האינטגרל האחרון מתאפס מפני שהביטוי  f^{(2n+1)}\!(x) הוא פולינום האפס, שכן  \deg(f)=2n.

מכיוון שלכל  0\leq k\leq 2n הפונקציות  f^{(k)}\!(x),\sin(x),\cos(x) מקבלות ערכים שלמים בקצות הקטע, אזי  N מספר שלם.
מאידך, בקטע הפתוח מתקיים
ולכן  0<N<\pi {\frac {(\pi a)^{n}}{n!}}. אך עבור  n גדול מספיק מתקיים  0<N<1. סתירה.
ניוון

הוכחה זו זהה ברובה להוכחתו של בורבאקי לעיל. נגדיר  f(x),A_{n} כנ"ל. עתה נגדיר
נגזור פעמיים, ומפני שהביטוי  f^{(2n+2)}(x) הוא פולינום האפס נקבל כי
מהמשוואה האחרונה נקבל
הביטוי האחרון הוא מספר שלם, שכן בהוכחה הקודמת הראינו כי הפונקציות  f^{(k)}\!(x) מקבלות ערכים שלמים בקצוות. המשך ההוכחה זהה.
קרטרייט

נניח בשלילה כי  \pi ={\frac {a}{b}}, כאשר  a,b\in \mathbb {N} .

לכל  n\in \mathbb {N}  נגדיר פולינום
עתה נגדיר  A_{n}=\int \limits _{-1}^{1}f(x)\cos(0.5\pi x)dx=2\int \limits _{0}^{1}f(x)\cos(0.5\pi x)dx.
שימוש חוזר באינטגרציה בחלקים מאפשר לנו להסיק כי
הביטוי האחרון הוא מספר שלם, ומתקיים  0<N_{n}<{\frac {\pi }{2}}{\frac {a^{2n}}{n!}}. אך עבור  n גדול מספיק מתקיים  0<N_{n}<1. סתירה.
הערה: בדרך זו ניתן להוכיח כי גם  \pi ^{2} אי-רציונלי.
ראו גם

מספר טרנסצנדנטי
טרנסצנדנטיות של e
טרנסצנדנטיות של ℼ
שארל הרמיט
ניקולא בורבאקי
מרי קרטרייט
קת'רין מאהר

| --- | --- |

 לידה:  18 באפריל 1983 (בת 41) וילטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת ניו יורק (2005)  האוניברסיטה האמריקאית בקהיר (2003) 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 מעסיק:  NPR 
 תפקיד:  Chief Executive Officer of the Wikimedia Foundation (14 במרץ 2016–21 באפריל 2021)  public relations officer (14 באפריל 2014–14 במרץ 2016) 
 בן או בת זוג:  Ashutosh Upreti 
 
מאהר מדברת על ויקידאטה ב-2017
קתרין רוברטס מאהר (באנגלית: Katherine Roberts Maher; נולדה ב-18 באפריל 1983) היא המנכ"לית של Web Summit ויו"ר מועצת המנהלים של קרן Signal. היא מנכ"לית לשעבר של קרן ויקימדיה.
מאהר עבדה עבור יוניסף, המכון הלאומי הדמוקרטי, הבנק העולמי ו-Access Now לפני שהצטרפה לקרן ויקימדיה. לאחר מכן היא הצטרפה למועצה האטלנטית וכיום מכהנת במועצת מדיניות החוץ של משרד החוץ האמריקאי.
ביוגרפיה

מאהר גדלה בווילטון, קונטיקט, ארצות הברית ולמדה בתיכון וילטון. ב-2003 סיימה את לימודיה בתוכנית האינטנסיבית לשפה הערבית של המכון לשפה הערבית של האוניברסיטה האמריקאית בקהיר, שהיא זוכרת כחוויה מכוננת שהנחילה אהבה עמוקה למזרח התיכון. מאוחר יותר למדה מאהר ב-Institut français d'études arabes de Damas בסוריה ושהתה זמן מה בלבנון ובתוניסיה.
בשנת 2005 קיבלה מאהר תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון והאסלאם מאוניברסיטת ניו יורק.
קריירה

בשנת 2005 החלה לעבוד ב-HSBC בלונדון, בגרמניה ובקנדה כחלק מתוכנית פיתוח המנהלים הבינלאומית שלהם.
בשנת 2007 חזרה לניו יורק, שם עבדה בין השנים 2007 ל-2010 ביוניסף כקצינת חדשנות ותקשורת. היא פעלה לקידום השימוש בטכנולוגיה לשיפור חייהם של אנשים ונסעה רבות כדי לעבוד בנושאים הקשורים לבריאות האם, מניעת HIV/איידס ושיתוף בני נוער בטכנולוגיה. אחד הפרויקטים הראשונים שלה ביוניסף כלל בדיקת הרחבות של מדיה-ויקי הקשורות לנגישות באתיופיה.
בשנים 2010–2011 עבדה במכון הלאומי הדמוקרטי כמנהלת תוכנית טכנולוגיות מידע ותקשורת (ICT). מ-2011 עד 2013 עבדה בבנק העולמי כמומחית חדשנות ב-ICT ויועצת נושאי טכנולוגיה לפיתוח בינלאומי ודמוקרטיזציה, תוך התמקדות בתפקידם של טלפונים ניידים וטכנולוגיות אחרות בהקלת החברה האזרחית ורפורמה מוסדית, במיוחד במזרח התיכון ובאפריקה. בשנת 2012 עדכון הטוויטר של מאהר בנושאים הקשורים למזרח התיכון צוין בסיקור האביב הערבי.
מ-2013 עד 2014 הייתה מנהלת הסברה ב-Access Now בוושינגטון די סי. כחלק מעבודה זו, היא התמקדה בהשפעתם של חוקים בנושא אבטחת סייבר, מוסר והשמצה של המדינה המגבירים את הצנזורה של המדינה ומפחיתים את ההתנגדות. Access Now חתמה עם ארגונים נוספים על הצהרת חירות האינטרנט.
מאהר הייתה מנהלת התקשורת הראשית של קרן ויקימדיה מאפריל 2014 עד מרץ 2016. היא התראיינה ל"וושינגטון פוסט" על חוק זכויות היוצרים של ארצות הברית.
היא מונתה למנכ"לית זמנית של קרן ויקימדיה במרץ 2016 בעקבות התפטרותה של המנכ"לית לילה טרטיקוב ומונתה למנכ"לית ב-23 ביוני 2016.
בשנת 2019 מונתה למנכ"לית ויקימדיה. היא פרשה מתפקידיה כמנכ"לית קרן ויקימדיה ב-15 באפריל 2021. מריאנה איסקנדר מונתה כמחליפתה.
מאהר מצהירה שהיא מתמקדת בהכללה דיגיטלית גלובלית כדרך לשפר ולהגן על זכויותיהם של אנשים למידע באמצעות טכנולוגיה.
בשנת 2022 הצטרפה למועצת מדיניות החוץ של מחלקת המדינה של ארצות הברית, פאנל מומחים שהוקם בשנת 2011 על ידי מזכירת המדינה דאז הילרי קלינטון כדי לייעץ לבכירים בארצות הברית. החל משנת 2023 היא יושבת ראש מועצת המנהלים של קרן סיגנל. באוקטובר אותה שנה, Web Summit מינתה את מאהר למנכ"לית שלה, כדי להחליף את פאדי קוסגרייב, בעקבות התבטאויותיו.
קריירה > תפקידים

האוניברסיטה האמריקאית בביירות, חברת מועצת המנהלים
המועצה ליחסי חוץ, חברה
Sunlight Foundation, חברת מועצת המנהלים
2011: קרן נוער לטכנולוגיה, חברת מועצת המנהלים
2013: טרומן פרויקט לביטחון לאומי, עמית מדיניות, עמיתה לביטחון לאומי ועמיתת מחקר, יוזמת דמוקרטיה וזכויות אדם
2013: קרן טכנולוגיה פתוחה, חברת ועדה מייעצת
2016: הפורום הכלכלי העולמי, חברה במועצת הרשת העולמית לעתיד זכויות האדם
2018: אוקספורד יוניון, על טכנולוגיה ואימפריה
2019: הפורום הכלכלי העולמי מנהיגה עולמית צעירה
2021: יוזמת הדמוקרטיה והטכנולוגיה של המועצה האטלנטית, עמיתה בכירה
2022: משרד החוץ של ארצות הברית, חברה במועצה למדיניות חוץ
חיים אישיים

מאהר התחתנה עם עורך הדין אשוטוש אופרטי ביולי 2023.
המאה ה-25 לפנה"ס

המאה ה-25 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 2500 לפני הספירה והסתיימה בשנת 2401 לפני הספירה. זוהי המאה ה-25 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
האכלה בכח של עגוראים בתבליט מהמאה ה-25 לפנה"ס  במוזיאון המצרי בברלין
אירועים בולטים בעולם

2494 לפנה"ס: סיום השושלת הרביעית של מצרים, תחילת השושלת החמישית של מצרים, הפירמדות שנבנו על ידי שושלת זו קטנות מהפירמדות שבנו בני השושלת הרביעית.
2492 לפנה"ס: מועד מסורתי לתחילת קיום העם הארמני.
תחילת גידולי אורז בשטח מלזיה של היום.
בניית ההיפוגאום של חל-ספליני במלטה.
2450 לפנה"ס: כיבוש כיש על יד שבט קמזי (ככל הנראה מאזור כורדיסטן)
2450 לפנה"ס: כיבוש חלקים של שומר על ידי עילם.
2436 לפנה"ס: שלושת המלכים וחמשת הקיסרים בסין - מותו של הקיסר גְ'ווָאנשׂוּ', הקיסר קוּ, עולה לשלטון (תאריכים משוערים).
פלישת קלטים לאירופה.
עאנאטום, שליט לגש משתלט על רוב שטחי שומר.
ערים חדשות

2450 לפנה"ס: העיר ג'נין יושבה לראשונה בארץ ישראל, יהודה ושומרון.
אישים משמעותיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תגליות והמצאות

מבוית הגמל החד-דבשתי באזור חצי האי ערב ובאותו הזמן, במרכז אסיה מבוית הגמל הדו-דבשתי
ציור קיר על סלע ברודוי מהתקופה הזאת בערך, באזור דרום נורווגיה הוא ההוכחה הקדומה ביותר להמצאת הסקי
ראשית השימוש באובניים באזור סין
שומר - ניצול חמורי הבית במרכבות במהלך הקרב.
בניית הספינה של ח'ופו במצרים.
תקופת השיא של האמנות הקיקלדית, בה פוסלו צלמיות אשר שרדו עד ימינו.
נותן ברוק

לוגו נותן ברוק
נותן ברוק הייתה תוכנית רדיו ששודרה בשנים 2009-2024 בתחנת הרדיו כאן 88 של תאגיד השידור הישראלי (בעבר בתחנת 88FM של קול ישראל רשות השידור). את התוכנית הגיש וערך השדרן בן רד.
היסטוריה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא ראו דף השיחה.
התוכנית עלתה לשידור ב-18 בינואר 2009, ביוזמת מנהל התחנה דאז, יובל גנור, שביקש לעשות שינויים מוזיקליים ולהכניס תכנים חדשים ומרעננים, והיא הוקדשה לרוק על כל גווניו וסגנונותיו.
בתוכנית התארחו כמה מהאמנים הבינלאומיים הגדולים ברוק. כמו כן, שודרו הופעות חיות בישראל של אמנים בינלאומיים.
התוכנית צברה קהל מאזינים גדול והפכה לקהילת הרוק הגדולה בישראל. עיקר פעילותה מתרכזת בארגון אירועים ומסיבות הקשורים במוזיקת רוק בינלאומית.[דרוש מקור]
היסטוריה > פעולות לקידום הופעות בישראל

מאז עלייתה לאוויר, הפכה התוכנית לקהילת רוק הפועלת למען קידום הופעות ואירועי רוק בארץ. בן רד, עורך ומגיש התוכנית, שאף להחזיר את הרוק להשמעות בתחנות הרדיו, והניע הופעות של הרכבי רוק בארץ.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  השדרן בן רד ("נותן ברוק") פורש מהרדיו אחרי כ-30 שנה, באתר ynet, 8 ביולי 2024
יצחק גויטיין

יצחק גויטיין הוא ספורטאי פאראלימפי ישראלי לשעבר.
גויטיין הוא נכה צה"ל שידו השמאלית נקטעה מפגיעה בטנק בו לחם במלחמת יום הכיפורים.
במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) השתתף בארבע תחרויות אתלטיקה ושחייה בדרגת נכות E: בתחרות הטלת כידון דורג במקום הרביעי עם תוצאה של 37.94 מטר, במשחה 50 מטר בסגנון חופשי דורג במקום השישי עם תוצאה של 39.85 שניות, במשחה 50 מטר בסגנון גב דורג במקום החמישי עם תוצאה של 49.77 שניות ובמשחה 50 מטר בסגנון פרפר דורג במקום הרביעי עם תוצאה של 42.62 שניות.
בשנת 1970 סיים גויטיין לימודי ראיית חשבון.
הערות שוליים

↑  טלי חרותי-סובר, ‏יוקו אונו, כשרה למהדרין, באתר גלובס, 7 ביוני 2006
↑  רשימת מקבלי תעודה בראיית חשבון, דבר, 3 במרץ 1970
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)  |
| --- | --- | --- |
|    אתלטיקה | צבי בן-צבי •  משה ברבלט • יצחק גויטיין •  אורה גולדשטיין •  יצחק גליצקי •  דניאל גלעדי • יקותיאל גרשוני •  אהרון דנציגר • דניאל הדס •  צבי הופמן • בלה ויינשטוק • שמואל חיימוביץ' • חיים כהן •  עמרן כהן • רפי כהן • יעקב כנעני •  אברהם לוי • צבי מור • משה מטלון •  יששכר נבון •  ניצן עצמון • נסים פילוסוף •  חיים פליטר • רפאל פלח •  רוני פרדקין •  ראובן פרח • נחום פריטל • שלמה קובה • אליעזר קלינה •  צפורה רובין • אהרון שאטל • אריה שולמן |  |
|    הרמת משקולות |  שמואל חיימוביץ' •  אברהם שטרויך |  |
|    טניס שולחן |  מיכל אסקפה • יצחק בדלי •  ברוך חגאי • יוסף מוגלניצקי • אהרון שאטל • יוסף שרב |  |
|    כדורסל |  נבחרת ישראל בכדורסל (גברים) (ששון אהרוני, אריה ביזם, משה דנינו, ברוך חגאי, חיים כהן, רפי כהן, משה לוי, משה מוסאי, צבי פוטשניק, דוד פרח, דוד קראוס, אריה רובין, דני שחר, יואל שפרן) •   נבחרת ישראל בכדורסל (נשים) (רחל טסה, אסתר כהן, אריאלה כהן, איילה מלחן, מרגלית פרץ, צפורה רובין, חמדה שבח, בתיה שוויקי) |  |
|    כדורעף |  נבחרת ישראל בכדורעף (גברים) (משה ברבלט, דניאל גלעדי, אהרון דנציגר, חגי זמיר, גד לנצר, יששכר נבון, ניצן עצמון, יגאל פזי, רוני פרדקין, אליעזר קלינה) |  |
|    כדורשער | נבחרת ישראל בכדורשער (גברים) |  |
|    סיף |  נבחרת ישראל בסיף (נשים) (איילה מלחן, מרגלית פרץ, חמדה שבח) • ששון אהרוני •  רחל טסה •  איילה מלחן • מרגלית פרץ • חמדה שבח |  |
|    קליעה | חיים אנלין •  נסים פילוסוף • עופר צור •  יוסף שרב •  יגאל תם |  |
|    שחייה | אסף אגמון • עודד בלבן •  אורי ברגמן • יצחק גויטיין •  אורה גולדשטיין •  דניאל גלעדי • אהרון דנציגר • צבי הופמן •  בלה ויינשטוק •  יוסף ונגר •  רחל טסה •  אריאלה כהן •  משה כהן •  עמרן כהן • יעקב כנעני • אברהם לוי •  משה לוי • גד לנצר • משה מוסאי • יגאל פזי •  שלמה פינטו •  שלמה קובה • אריה שולמן •  משחה שליחים (עודד בלבן, אורי ברגמן, יוסף ונגר, משה לוי) •  משחה שליחים (אורי ברגמן, משה כהן, משה לוי, אריה רובין) •  משחה שליחים (יוסף ונגר, משה לוי, שלמה פינטו) |  |
הללויה (שיר של לאונרד כהן)

"הללויה" (באנגלית: "Hallelujah") הוא שיר מאת הזמר-יוצר היהודי-קנדי לאונרד כהן שכתב והלחין אותו, שיצא לראשונה בשנת 1984. עם יציאתו זכה השיר להצלחה מועטה, בעיקר כי האלבום שבו הופיע, Various Positions, לא הופץ בארצות הברית. אך הוא צבר פופולריות רבה כשפורסמה גרסת הכיסוי של ג'ון קייל (1991). מאוחר יותר (1994) יצאה גרסתו של ג'ף באקלי, שהגדילה עוד יותר את הפופולריות של השיר. בשנת 2004 דורגה גרסת באקלי במקום ה-259 ב-500 השירים הגדולים של כל הזמנים של המגזין רולינג סטון. בשנת 2001 קיבל השיר חשיפה עצומה כשגרסתו של ג'ון קייל שולבה בסרט שרק. בפסקול הסרט נכללה גרסה נוספת, של רופוס וויינרייט, וגם היא סייעה לפופולריות הרבה של השיר.
השיר הוא אחד משירי הרוק המושמעים ביותר בהיסטוריה ובוצעו לו למעלה מ-300 גרסאות כיסוי מוכרות בהקלטות ובהופעות. בשיר גם נעשה שימוש רב בפסקולים לקולנוע וטלוויזיה. זהו שירו המפורסם ביותר של כהן.
"הללויה" חווה עניין מחודש בעקבות מותו של כהן בנובמבר 2016 והופיע מחדש במצעד הסינגלים הבינלאומי, כולל כניסה ל-Billboard Hot 100 האמריקאית בפעם הראשונה.
השיר תורגם לעברית על ידי קובי מידן. הוא בוצע בגרסאות כיסוי רבות מאד, ביניהן גם בתרגומים שונים לעברית.
בשנת 2010, צורף השיר לאלבום ההופעה Hope for Haiti Now, שיצא למען רעידת האדמה בהאיטי.
לקריאה נוספת

Alan Light, The Holy or the Broken: Leonard Cohen, Jeff Buckley, and the Unlikely Ascent of "Hallelujah", New York: Atria Books, 2013. ISBN 9781451657845.
גילי איזיקוביץ, "הללויה": סיפורו של לאונרד כהן דרך שיר אחד, באתר הארץ, 15 במאי 2023
הערות שוליים

↑  Arjatsalo, J., Riise, A., & Kurzweil, K. "A Thousand Covers Deep: Leonard Cohen Covered by Other Artists". The Leonard Cohen files.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  האם לא אמרתי הכל?, באתר ynet, 26 בנובמבר 2004
| לאונרד כהן |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | Songs of Leonard Cohen • Songs from a Room • Songs of Love and Hate • New Skin for the Old Ceremony • Death of a Ladies' Man • Recent Songs • Various Positions • I'm Your Man • The Future • Ten New Songs • Dear Heather • Old Ideas • Popular Problems • You Want It Darker • Thanks for the Dance |  |
| אלבומי הופעה | Live Songs • Cohen Live • Field Commander Cohen: Tour of 1979 • Live In London • Live at the Isle of Wight 1970 • Songs from the Road • Live in Dublin • Can't Forget: A Souvenir of the Grand Tour |  |
| שירים בולטים | "Hallelujah" • "Who by Fire" • "Chelsea Hotel #2" • "Bird on the Wire" • "Everybody Knows" • "Suzanne" • "Dance Me to the End of Love" • "First We Take Manhattan" • "I'm Your Man" • "Famous Blue Raincoat" • "You Want It Darker" • "Lover Lover Lover" |  |
| ספרים | המשחק האהוב • מפסידנים יפים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb161653609 (data)  MusicBrainz work: 9d0296b2-e2d6-3aaa-8e38-7f15d38ed906
בסיס האי סרדני

בסיס האי סרדני (ברוסית: Остров Средний) שדה תעופה צבאי באי סרדני והוא שדה התעופה הפעיל היחיד בסברנאיה זמליה.
באי סרדני יש שדה התעופה היחיד בסברנאיה זמליה, כמו גם מחסני דלק, בנייני חוץ ומוצב גבול פעיל. מאז 1981, יחידת התעופה המשרתת את שדה התעופה ממוקמת שם. המסלול מתחיל בחלקו המרכזי של האי ממש מאחורי גבעה קטנה וכמעט כל המשלחות המדעיות והתיירותיות יוצאות מהאי סרדני. לדוגמה, בשנת 2005 החלה המשלחת הרוסית הראשונה לקוטב הצפוני בתחנת Svyataya Rus, בראשותו של המטייל הרוסי ולנטין יפרמוב וב-18 בדצמבר 2007, יצא המשלחת הראשונה בסקי מסוורנאיה זמליה לחוג הקוטב.
לשדה התעופה יש קישורים אוויריים בעיקר עם שדות תעופה אחרים בצפון הסמוכים, כמו בחטנגה, דיקסון או קרסנויארסק.
בשנת 2014 השיקה סוכנות הבנייה המיוחדת הפדרלית תוכנית להקמתם של עיירות ושדות תעופה צבאיים בשישה אזורים באזור הארקטי, אחד מהם שנבחר היה האי סרדני. לדברי ראש המטה הכללי הרוסי, גנרל הצבא ולרי גרסימוב, בתחילת 2015, תוכנן להקים מרכז ייעודי להכשרת חיילים באזור הארקטי. בשנת 2016 הוקם גדוד אווירי, שנועדו להפוך לחלק בלתי נפרד מכוחות האוויר והחלל של רוסיה.
הערות שוליים

↑  Русский полюс. На воздушном шаре к оси земли
↑  Журнал «Спорт-Экспресс», выпуск от апреля 2005 года
↑  "Лыжный переход к Северному полюсу". אורכב מ-המקור ב-2013-12-08. נבדק ב-2019-01-06.
↑  "Отчёт о лыжном спортивном походе 5 (пятой) категории сложности по архипелагу Северная Земля". אורכב מ-המקור ב-2009-10-12. נבדק ב-2019-01-06.
↑  Спецстрой России: около 1,5 тысяч рабочих строят военные объекты в шести точках Арктики
↑  Арктические стройки подготовили к работе в условиях полярной ночи. 23.12.2015
בית הכנסת הקטן באוסייק

| --- | --- |

המבנה בו שכן בית כנסת כפי שצולם ב-2017
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 כתובת:  רחוב ד.טוצוביצ'ה 32, אוסייק בקרואטית: 32 ,Osijek, D. Tucovića ulica
 מיקום:  אוסייק
 מדינה:  קרואטיה קרואטיה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1902–1903
 תאריך פתיחה רשמי:  1903 
 אדריכל:  וילהם קרל הופבאוור (Wilhelm Carl Hofbauer)
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-מורית אדריכלות נאו-רומנסקית (אנ')
 מידות
 קומות:  3
 
 קואורדינטות:  45°33′24″N 18°43′18″E﻿ / ﻿45.55667°N 18.72167°E﻿ / 45.55667; 18.72167
  (למפת קרואטיה מוגדלת) זאגרב ספליט רייקה זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי בית הכנסת הקטן באוסייק(למפת קרואטיה רגילה) זאגרב ספליט רייקה זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי בית הכנסת הקטן באוסייק
 
בית הכנסת הקטן באוסייק (בקרואטית: Mala Sinagoga u Osijek) היה בית כנסת אשכנזי, שפעל בעיר אוסייק במזרח קרואטיה בין השנים 1903–1941. המבנה שרד את מלחמת העולם השנייה, ב-1970 נמכר והוסב לכנסייה פנטקוסטליסטית.
היסטוריה

ראשוני היהודים הורשו להתיישב באוסייק באמצע המאה ה-18 ובעיר התחתונה התיישבו 11 משפחות יהודיות. קהילה מאורגנת אשכנזית קמה במקום ב-1849, עת התגוררו באוסייק 160 משפחות יהודיות. הקהילה נחלקה לשני קהלים. בעיר העילית התגורר הקהל הגדול יותר ובעיר התחתית קהל קטן יותר. ב-1850 הוקם בית עלמין יהודי בעיר העילית וב-1860 הוקם בית עלמין בעיר התחתית. ב-1856 הוקם בית ספר יסודי יהודי וב-1869 נחנך בית הכנסת המרכזי בעיר העילית. בשלהי המאה ה-19 כיהן ארמנד קמינקא כרב הראשי ליהודי אוסייק ולאחריו כיהן ד"ר שמעון אונגר שכיהן מ-1901 ולמשך 36 שנים כרב הראשי של הקהילה. מינויו של הרב אונגר שהשתייך לזרם הנאולוגי נחשב ניצחון לגישה הליברלית בניהול חיי הקהילה.
המבנה

המבנה תוכנן על ידי האדריכל וילהם קרל הופבאוור בדומה למבנה בית הכנסת הגדול, וניצב במנח מערב-מזרח. המבנה שכן ברחוב מרכזי בעיר התחתית של אוסייק, בנייתו החלה ב-1902 והסתיימה שנה מאוחר יותר. חזית הבניין נחלקת לשלושה נדבכים, כניסה מרכזית ומשני צידיה שני מגדלים. הכניסה למבנה קמורה ומעליה ויטראז' מעוגל. מעל דלת הכנסייה הוצב מגן דוד. שני המגדלים צמדים למבואה, בכל אחד מהם גרם מדרגות המוביל לעזרת הנשים אשר שכנה בקומה השנייה, ולעליית הגג שהיוותה למעשה את הקומה השלישית במבנה. ראשי המגדלים עוטרו בכיפות כסופות דמויות בצל, ועוטרו בראשם במגן דוד. פנים המבנה נחלק לשלושה חלקים. המבואה, אולם התפילה המרכזי, והבמה וארון הקודש. האולם המרכזי הוא חלל עץ גדול, מקומר לצורת חבית.
עד למלחמת העולם הראשונה השפה המדוברת בקרב בני הקהילה ובכלל זה שפת התפילה בבית הכנסת הייתה הגרמנית. לאחר המלחמה וכינון ממלכת יוגוסלביה הפכה בהדרגה הסרבו-קרואטית לשפה הדומיננטית.
עם הפלישה ליוגוסלביה, ב-10 באפריל 1941 נכנסו לעיר כוחות הוורמאכט בלווי אנשי אוסטאשה. בסיוע פולקסדויטשה החלו ברדיפות, ביזה ומאסרים בקרב בני הקהילה. תכולת בית הכנסת נבזזה. קהילת אוסייק חרבה בשואה. לאחר המלחמה שבו שרידי הקהילה וניסו לחדש את הפעילות הקהילתית. המבנה שרד את המלחמה, וב-1970 נמכר והוסב לכנסייה פנטקוסטליסטית. נכון ל-2023 היה המבנה במצב טוב, וניתן היה לאתר סממנים לשימושו הקודם, כגון תבליטים של עשרת הדברות ומספר מגיני דוד.
ראו גם

בית הכנסת הגדול באוסייק
הערות שוליים

1 2  הקהילה היהודית באוסייק, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 28–31.
↑  Carl Bethke, "Keine gemeinsame Sprache?", LIT Verlag, Münster, Deutschland ,2013, pp 68, 87, 89, 193, באתר גוגל ספרים, מסת"ב 9783643117540, (בגרמנית).
↑  בית הכנסת "הקטן" בעיר התחתית (1999), באתר "המרכז לאמנות יהודית".
↑  מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1990, עמודים 161–162.
בית הכנסת הגדול באוסייק

| --- | --- |

בית הכנסת כפי שצולם ב-1926
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 כתובת:  רחוב ז'ופאנייסקה, אוסייק בקרואטית: Osijek, Županijska ulica
 מיקום:  אוסייק
 מדינה:  קרואטיה קרואטיה
 רב בית הכנסת:  ארמנד קמינקא, שמעון אונגר, חיים (צ'ארלס) שטקל
 נוסח תפילה:  נאולוגי
 מנהל:  הוגו שפיצר
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1867–1869 (כשנתיים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1869 
 תאריך פירוק:  1950
 אדריכל:  תיאודור שטרן
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-מורית אדריכלות נאו-רומנסקית (אנ')
 מידות
 קומות:  3
 
 קואורדינטות:  45°33′33″N 18°40′34″E﻿ / ﻿45.55917°N 18.67611°E﻿ / 45.55917; 18.67611
  (למפת קרואטיה מוגדלת) זאגרב ספליט רייקה זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי בית הכנסת הגדול באוסייק(למפת קרואטיה רגילה) זאגרב ספליט רייקה זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי בית הכנסת הגדול באוסייק
 
הגלעד להנצחת בית הכנסת כפי שצולם ב-2020 באוסייק
בית הכנסת הגדול באוסייק (בקרואטית: Velika Sinagoga u Osijek) היה בית כנסת אשכנזי, שפעל בעיר אוסייק במזרח קרואטיה בין השנים 1869–1941. ב-1950 נהרס המבנה, במקומו הוקם בניין מגורים, והוקם גלעד להנצחת בית הכנסת.
היסטוריה

ראשוני היהודים הורשו להתיישב באוסייק באמצע המאה ה-18 ובעיר התחתונה התיישבו 11 משפחות יהודיות. קהילה מאורגנת אשכנזית קמה במקום ב-1849, עת התגוררו באוסייק 160 משפחות יהודיות. הקהילה נחלקה לשני קהלים. בעיר העילית התגורר הקהל הגדול יותר ובעיר התחתית קהל קטן יותר. ב-1850 הוקם בית עלמין יהודי בעיר העילית וב-1860 הוקם בית עלמין בעיר התחתית. ב-1856 הוקם בית ספר יסודי יהודי וב-1869 נחנך בית הכנסת המרכזי בעיר העילית. בשלהי המאה ה-19 כיהן ארמנד קמינקא כרב הראשי ליהודי אוסייק ולאחריו כיהן ד"ר שמעון אונגר שכיהן מ-1901 ולמשך 36 שנים כרב הראשי של הקהילה. מינויו של הרב אונגר שהשתייך לזרם הנאולוגי נחשב ניצחון לגישה הליברלית בניהול חיי הקהילה. ב-1903 הוקם בית כנסת בעיר התחתית לקהל המתפללים שם.