stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חסידה לבנת-גרון

| חסידה לבנת-גרון |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חסידאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חסידתיים
סוג:: חסידה
מין:: חסידה לבנת-גרון
שם מדעי
 Ciconia episcopus ‏בודארט, 1783
תחום תפוצה


חסידה לבנת-גרון או דִּיסוּרָה (שם מדעי: Ciconia episcopus) היא מין של חסידה ממשפחת החסידתיים החיה בדרום-מזרח אסיה, הודו ואפריקה שמדרום לסהרה (מאוגנדה עד לקניה).
מאפיינים

גובה החסידה 85 ס"מ בממוצע והיא בעלת נוצות כהות עד שחורות עם צוואר לבן וכיפה כהה. פניה ומקורה אפורים ועינייה אדומות. הרגליים ורודות והבטן לבנה.
החסידה חיה באתרי ביצות וגדות נהר וגם סוואנות לחות ולעיתים גם סביב החופים, שם היא מחפשת טרף כמו דגים, צפרדעים וחרקים. החסידה ניזונה לבדה אך חיה עם בן זוג ולעיתים תעוף בלהקות קטנות.
חסידה זו מצויה בסכנה בטבע.
תת-מינים

Ciconia episcopus episcopus
Ciconia episcopus microscelis
Ciconia episcopus neglecta
הערות שוליים

↑  חסידה לבנת-גרון באתר הרשימה האדומה של IUCN
| חסידתיים |
| --- | --- | --- |
| פשוק מקור | פשוק-מקור אסייתי • פשוק-מקור אפריקני |  |
| חסידה | חסידה שחורה • חסידה אבדימית • חסידה לבנת-גרון • חסידת סטורם • חסידת מגווארי • חסידה לבנה • חסידה מזרחית |  |
| חסידת אוכף | חסידת האוכף • חסידה שחורת-צוואר |  |
| יאבירו (סוג ומין יחיד) | יאבירו |  |
| מרבו | מרבו אפריקני • מרבו קטן • מרבו ענק |  |
| חסידן | חסידן מילקי • חסידן אפריקני • חסידן צבוע • חסידת עצים |  |
טור ריניווי

| --- | --- |

רוכבי אופניים במרוץ בעת שנשא את השם אנקו טור
 מדינות:  בלגיה בלגיה, הולנד הולנד, לוקסמבורג לוקסמבורג
 סוג:  מרוץ קטעים
 חודש:  אוגוסט
 משך:  שבוע
 היסטוריה
 התקיים לראשונה:  2005
 מרוצים עד כה:  19
 מנצח ראשון:  ארצות הברית בובי ג'וליץ'
 מוביל במספר הניצחונות:  טים ולנס (2014, 2015, 2023, 2024)
 מנצח אחרון:  בלגיה טים ולנס
 שנת מרוץ אחרונה:  2024
 
טור ריניווי (בהולנדית, צרפתית ואנגלית: Renewi Tour) הוא מרוץ אופני כביש רב שלבי השייך לסבב המרוצים UCI World Tour. בעבר נקרא גם בשמות: "אנקו טור", "בינקבנק טור" ו"בנלוקס טור". המרוץ מאורגן על ידי מדינות בנלוקס: בלגיה, הולנד ולוקסמבורג, ונערך בהן. עד 2016 הייתה חברת האנרגיה ההולנדית Eneco המממנת הראשית של המרוץ והוא נקרא אנקו טור (Eneco Tour). החל ב-2017 המממנת הראשית של המרוץ היא חברת ברוקראז' הולנדית להשקעות באמצעות המרשתת בשם Binck Bank. עד שנת 2021 נקרא המרוץ "בינקבנק טור", בשנה הזו הפסיקה חברת בינקבנק לשמש כספונסרית הראשית של המרוץ, והוא עבר להיקרא "טור בנלוקס". בשנת 2022 המרוץ בוטל ונדחה לשנת 2023 וזאת, לטענת המארגנים, כתוצאה מאילוצים וצפיפות בלוח מרוצי האופניים.
ב-2023 הפך תאגיד המיחזור "Renewi" למממן הראשי של המרוץ והוא נקרא בשמו.
המרוץ הראשון התקיים בין ה-3 באוגוסט ל-10 באוגוסט 2005. קדמו לו הטור של הולנד, הטור של לוקסמבורג והטור של בלגיה, והוא מהווה איחוד של שלושתם. החלטה זו הביאה לגידול במספר המשתתפים, מ-120 ל-184, לגידול בסיקור התקשורתי ולגידול של 150% בתקציב.
למרות זאת, ממשיכים להתקיים גם "הטור של בלגיה" (בסוף חודש מאי) ו"הטור של לוקסמבורג" (בתחילת חודש יוני).
בשנותיו הראשונות נמתחה ביקורת על המרוץ, על כך שהקטעים המישוריים שמרכיבים את עיקרו מסתיימים בדרך כלל במאוצים רבי-משתתפים ומביאים לחד-גוניות. ב-2012 שילבו המארגנים מסלול מקוצר של המרוץ הקלאסי רונדה ון פלנדרן כקטע באנקו טור. ב-2013 הוסיפו המארגנים גם קטע מקוצר של המרוץ הקלאסי לייז'–בסטון–לייז' כקטע במרוץ. בהמשך לביקורות החיוביות על מתכונתו החדשה של המרוץ, נוסף ב-2014 קטע שכלל מסלול מקוצר של המרוץ הקלאסי אמסטל גולד. עם זאת, המרוץ עדיין (נכון ל-2017) כולל שבעה קטעים בלבד והקטעים ה"קלאסיים" החליפו קטעים רגילים שנכללו קודם לכן במסלול המרוץ. מתכונתו החדשה של המרוץ הביאה לו יוקרה והפכה אותו ליעד מבוקש לחלק מהרוכבים המתמחים במרוצים הקלאסיים החד-יומיים.
רשימת המנצחים בשנים האחרונות

2005 - ארצות הברית בובי ג'וליץ'
2006 - גרמניה סטפן שומכר
2007 - ספרד חוזה איוון גוטיירז
2008 - ספרד חוזה איוון גוטיירז
2009 - נורווגיה אדוואלד בואסון האגן
2010 - גרמניה טוני מרטין
2011 - נורווגיה אדוואלד בואסון האגן
2012 - הולנד לארס בום
2013 - צ'כיה זדנק שטיבר
2014 - בלגיה טים ולנס
2015 - בלגיה טים ולנס
2016 - הולנד ניקי טרפסטרה
2017 - הולנד טום דימולן
2018 - סלובניה מאטיי מוחוריץ'
2019 - בלגיה לורנס דה פלוס
2020 - הולנד מת'יו ואן דר פול
2021 - איטליה סוני קולברלי
2023 - בלגיה טים ולנס
2024 - בלגיה טים ולנס
הערות שוליים

↑  Benelux Tour rescheduled to 2023, באתר הרשמי של בנלוקס טור, 8 ביוני 2022
↑  Eneco Tour preview, באתר cyclingquotes.com,‏ 10 באוגוסט 2014
טורא אפורה

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  אריה אלואיל
 תאריך יצירה:  1924
 טכניקה וחומרים:  הדפס אבן
 ממדים בס"מ
 אורך:  32
 רוחב:  24
"טורא אפורה" (בארמית: ההר האפור) היא סדרה של שמונה הדפסי אבן שיצר הצייר אריה אלואיל באוסטריה בשנת 1924.
תיאור

בין השנים 1925-1922 שהה אריה אלואיל בווינה, אוסטריה, שם למד אמנות והתקרב אל החוגים האקספרסיוניסטים. ב-1924 יצר את סדרת ההדפסים עבור תערוכה של קבוצת "קונסט-שאו" (Kunstschau) שהתקיימה בשנת 1925 בעיר. עם זאת, לא ברור האם אכן הוצגו העבודות בתערוכה זו. ההדפסים יצאו לאור כאלבום בשם "טורה אפורה", שהיה בעל שני שערים - האחד בעברית והשני בגרמנית תחת השם "Graues Band". בשנת 1925 חזר אלואיל לארץ-ישראל, אולם הוא לא הציג אותה מעולם. סדרת ההדפסים הוצגה לראשונה בתערוכה "שבת בקיבוץ", שהתקיימה בשנת 1998 במוזיאון בית אורי ורמי נחושתן. בשנת 2011 הוצגה הסדרה בשנית באותו מוזיאון בתערוכה "אריה אַלוַאיל: מביתניה לוינה ובחזרה". בשנת 2015 הוצגו העבודות בתערוכה רטרוספקטיבית של האמן במשכן לאמנות ע"ש חיים אתר בעין חרוד ובתערוכה "100 שנות אמנות הדפס בישראל - הסדרות הגדולות" שהוצגה בסדנת ההדפס ירושלים.
שמונת ההדפסים נוצרו בטכניקה של הדפס-אבן, על נייר בגובה של 32 ס"מ וברוחב 24 ס"מ (כ"א). הסדר המיועד של ההדפסים איננו ידוע, אולם הם מציגים דימויים מסוייטים העשויים להתפרש כאלגוריים. בין הדימויים אדם קובר גופה כשברקע שלוש נשים; אדם בבית קברות; אשה המעניקה פרח לילד או גבר; דמות גבר עירום על ברכיו כלצידו אבן ומקל נדודים; דמות גבר כורע בפני אישה ולראשה כתר על רקע עיר העולה בלהבות ועוד. סגנון היצירה של ההדפסים הוא חופשי, ומדגיש את הרישום החופשי של האמן על נייר ההעברה אל פלטת ההדפס. סגנון הרישום מתבסס על שילוב בין כתמיות לבין ניגודיות בין הדימוי לרקע. חלק מן הדמויות אף נוצרו על ידי יצירת חללים נגטיבים ברישום. בכל העבודות הרישום איננו מגיע לקצוות הפורמט, כי אם מסתיים ב"פתאומית", דבר המעצים את תחושת הדרמה. גליה בר אור טענה כי הסדרה מבטאת "קרע וסכסוך פנימי" המבטאים "חרדה ואבדן לצד מה שנדמה ככמיהה לגאולה ותחיה". וזיהתה בה עירוב של איקונוגרפיה נוצרית ויהודית.
פרשנות ביוגרפית לעבודות הציע מוקי צור שראה בעבודות ביטוי של תקופת שהותו של האמן בביתניה עילית, תקופה שקדמה לנסיעתו של אלואיל לוינה. לעומתו, הדגישו שולה קשת וגדעון עפרת את הממד האלגורי-היסטורי בעבודות, המבטא את גורל העם היהודי.
לקריאה נוספת

בר אור, גליה, אריה אלואיל: אות, דמות, נוף, המשכן לאמנות ע"ש חיים אתר, עין חרוד, 2015
קשת שולה, "מביתניה לווינה ובחזרה: התבוננות חדשה בסדרת ההדפסים של אריה אלואיל 'טורא אפורה'", קתדרה 145 ,תשרי תשע"ג [2014]
הערות שוליים

↑  ראו: בר אור, גליה, אריה אלואיל: אות, דמות, נוף, המשכן לאמנות ע"ש חיים אתר, עין חרוד, 2015, עמ' 46.
↑  קשת, שולה, "מביתניה לווינה ובחזרה: התבוננות חדשה בסדרת ההדפסים של אריה אלואיל 'טורא אפורה'", קתדרה 145 ,תשרי תשע"ג[2014]
↑  בר אור, גליה, אריה אלואיל: אות, דמות, נוף, המשכן לאמנות ע"ש חיים אתר, עין חרוד, 2015, עמ' 60.
↑  ראו: בר אור, גליה, אריה אלואיל: אות, דמות, נוף, המשכן לאמנות ע"ש חיים אתר, עין חרוד, 2015
↑  קשת, שולה, "מביתניה לווינה ובחזרה: התבוננות חדשה בסדרת ההדפסים של אריה אלואיל 'טורא אפורה'", קתדרה 145 ,תשרי תשע"ג[2014]
↑  ראו: עפרת, גדעון, 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 20
טור סיביו

| --- | --- |
 מדינות:  רומניה רומניה
 סוג:  מרוץ קטעים
 חודש:  יולי
 משך:  6 קטעים
 היסטוריה
 התקיים לראשונה:  2011
 מרוצים עד כה:  12
 מנצח ראשון:  בולגריה ולדימיר קואב
 מנצח אחרון:  איטליה ג'ובאני אלאוטי
 שנת מרוץ אחרונה:  2022
 
טור סיביו (שם רשמי: Sibiu Cycling Tour; ברומנית: Turul Ciclist al Sibiului) הוא מרוץ אופני כביש בקטעים בדרג 2.1 בסבב האירופי של ה-UCI החל משנת 2011, השנה בו נוסד. המרוץ הוא מרוץ הקטעים הבולט ברומניה ומתקיים במחוז סיביו.
מסלול

המרוץ מתחיל בקטע פרולוג בתור העיר סיביו, על אבני המרצפות של העיר. הוא כולל גם שני קטעים הרריים, שהראשון מביניהם עובר בטרנספגרשאן כשהוא מסתיים באגם בלאה.
מנצחים

| שנה | רוכב | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 2011 | בולגריה ולדימיר קואב | Konya–Şekerspor–Torku–Vivelo |
| 2012 | ספרד ויקטור דה לה פרטה | SP Tableware |
| 2013 | איטליה דווידה רבלין | CCC–Polsat–Polkowice |
| 2014 | קרואטיה רדוסלב רוגינה | אדריה-מוביל |
| 2015 | איטליה מאורו פינטו | Southeast Pro Cycling |
| 2016 | בולגריה ניקולאי מיחאילוב | CCC–Sprandi–Polkowice |
| 2017 | קולומביה איגן ברנל | אדנרוני–סידרמק |
| 2018 | קולומביה איוואן סוסה | אנדרוני–ג'יאקטולי |
| 2019 | קוסטה ריקה קווין ריברה | אנדרוני–ג'יאקטולי |
| 2020 | אוסטריה גרגור מילברגר | בורה–הנסגרוהה |
| 2021 | איטליה ג'ובאני אלאוטי | בורה–הנסגרוהה |
| 2022 | איטליה ג'ובאני אלאוטי | בורה–הנסגרוהה |
הערות שוליים

↑  עד 2015 נקרא המרוץ "Cycling Tour of sibiu
טד נאש (חותר)

תיאודור "טד" אליסון נאש (באנגלית: Theodore "Ted" Allison Nash;‏ 29 באוקטובר 1932 – 3 ביולי 2021) היה חותר תחרותי ומאמן חתירה אמריקאי, אלוף אולימפי (רומא 1960) ומאמן נבחרת ארצות הברית ב-11 אולימפיאדות ברציפות מאז 1960.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת רומא (1960) זכה נאש במדליית זהב בחתירה לרביעיות ובאולימפיאדת טוקיו (1964) הוא זכה במדליית ארד גם כן בחתירה לרביעיות.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו ב-1959 ו-1963 הוא זכה במדליות זהב.
נפטר ב-3 ביולי 2021.
חוק גה-ליסאק

חוק גה-ליסאק - אחד מחוקי הגז האידיאלי, אשר נוסח בשנת 1802 על ידי הפיזיקאי הצרפתי לואי ז'וזף גה-ליסאק. החוק אומר, שעבור גז שנמצא בנפח קבוע  \ V, הלחץ  \ P והטמפרטורה  \ T (בקלווין) נמצאים ביחס ישר, כלומר: בהינתן גז שתופס נפח קבוע, ככל שנחמם אותו יותר, הלחץ שלו יגדל, ולהפך.
ובניסוח מתמטי:  \ {\frac {P_{1}}{P_{2}}}={\frac {T_{1}}{T_{2}}}, או  \ {\frac {P}{T}}=const.
חוק גה-ליסאק הוא מקרה פרטי של משוואת הגז האידיאלי לתהליך איזוכורי (שווה-נפח).
חוק אחר של גזים, הקרוי על שמו של גה-ליסאק, קובע שהיחס בין נפחי שני גזים לבין נפח התוצר המתקבל מתגובתם, אם גם הוא גזי, הוא מספר שלם קטן. על-סמך חוק זה, שגה-ליסאק גילה ב-1809, ניסח אמדאו אבוגדרו את השערתו, שהיא הבסיס לסטויכיומטריה של גזים.
| תרמודינמיקה |
| --- | --- | --- |
| חוקי יסוד | חוקי שימור (החומר, האנרגיה) • חוקי התרמודינמיקה: אפס, ראשון, שני (ראו גם: תנועה נצחית, השד של מקסוול), שלישי |  |
| קבועים | קבוע הגזים • קבוע בולצמן • קבוע אבוגדרו • קבוע פלאנק |  |
| משתנים | אינטנסיבים (טמפרטורה, לחץ, פוטנציאל כימי) • אקסטנסיבים (אנטרופיה, נפח, מספר חלקיקים) • משוואת מצב |  |
| יחידות מידה | טמפרטורה (צלזיוס, קלווין, יח' אחרות) • נפח (ליטר, מטר מעוקב) • לחץ (בר, אטמוספירה, פסקל) • מספר חלקיקים (מול) • אנרגיה (ג'אול, קלוריה) |  |
| אפיון | הפיכות • שינוי האנתלפיה (תהליך אקסותרמי, תהליך אנדותרמי) • שינוי באנרגיה (תהליך ספונטני, תהליך מאולץ) • תהליך (איזוברי, איזותרמי, איזוכורי, אדיאבטי, איזנטרופי, איזואנתלפי) |  |
| פוטנציאלים תרמודינמיים | אנרגיה פנימית • אנתלפיה • האנרגיה החופשית של הלמהולץ • האנרגיה החופשית של גיבס |  |
| מצבי צבירה ומעברי פאזות | מצבי צבירה (מוצק, נוזל, גז) • מעברי פאזות (התכה, התאדות, המראה, התעבות, הקפאה) • נקודת התכה • נקודת רתיחה • נקודה משולשת • נקודה קריטית • דיאגרמת פאזות • משוואת קלאוזיוס-קלפרון • חוק הפאזות של גיבס |  |
| גזים | גז אידיאלי • גז ואן דר ואלס • התאוריה הקינטית של הגזים • לחץ חלקי • חוק ראול • מודל דלטון • חוק בויל-מריוט • חוק גה-ליסאק • חוק שארל• משוואת הגז האידיאלי |  |
| חום וטמפרטורה | האפס המוחלט • יח' מידה לטמפרטורה • שיווי משקל תרמודינמי • קיבול חום • יחס קיבולי החום • חום כמוס • חוק הס • קלורימטר • אפקט ג'ול-תומסון • הסעת חום • מוליכות חום • מעבר חום • קרינה תרמית • קשר מאייר • האינדקס האדיאבטי |  |
| מעגלי עבודה | מעגלים תרמודינמיים (קרנו, סטרלינג, ברייטון, אריקסון, רנקין, סטירלינג, דיזל, לנואר, אוטו, היגרוסקופי, סקודירי, סטודרד) • נצילות |  |
| יישומים | מכונות חום • מנועים • משאבות • משאבת חום • מחליף חום • מיזוג אוויר • מקרר • קירור תרמואלקטרי • תחנות כוח |  |
| מונחים נוספים | תאוריית הקלוריק • תנועה בראונית • פונקציית מצב • תרמודינמיקה סטטיסטית • קשרי מקסוול • תרמוכימיה |  |
| דמויות בולטות | דניאל ברנולי (1700–1782) • בנג'מין תומפסון (1753–1814) • סאדי קרנו (1796–1832) • אמיל קלפרון (1799–1874) • רוברט מאייר (1814–1878) • ג'יימס ג'ול (1818–1889) • ויליאם ג'ון מקורן רנקין (1820–1872) • הרמן פון הלמהולץ (1821–1894) • רודולף קלאוזיוס (1822–1888) • ויליאם תומסון (1824–1907) • ג'יימס קלרק מקסוול (1831–1879) • יוהנס דידריק ואן דר ואלס (1837–1923) • ג'וסיה וילארד גיבס (1839–1903) • לודוויג בולצמן (1844–1906) • מקס פלאנק (1858–1947) • פייר דוהם (1861–1916) • קונסטנטין קרתיאודורי (1873–1950) • לארס אונסגר (1903–1976) |  |
טד מק'גינלי

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1958 (בן 66) ניופורט ביץ', קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  תיכון ניו פורט הארבור 
 בן או בת זוג:  גיגי רייס (1991–?) 
 http://tedmcginley.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טד מק'גינלי (באנגלית: Ted McGinley; נולד ב-30 במאי 1958) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה

מק'גינלי נולד בקליפורניה. בתיכון היה גולש ועבד כמציל, כשלמד באוניברסיטת דרום קליפורניה היה קפטן נבחרת הכדורמים של האוניברסיטה והיה חבר באחוות סטודנטים, הוא החל את הקריירה שלו כדוגמן שפורסמה תמונתו במגזין GQ ולאחר מכן החל לשחק בסדרה "ימים מאושרים" כרוג'ר פיליפס, אחיינה של מריון.
ב-1984 שיחק בסרט "נקמת המרובעים" כאנטגוניסט המרכזי וכן הופיע בסדרות "שושלת" ו"ספינת האהבה".
בשנים 1989–1999 שיחק את תפקיד ג'פרסון דארסי בסדרה "נשואים פלוס". ב-1999 החל לשחק בסדרת הדרמה של אהרן סורקין "ספורט באוויר", לצדם של פיטר קראוזה ופליסיטי האפמן.
הוא גם גילם כתב טלוויזיה בסדרה "הבית הלבן" ושיחק בתפקיד הראשי בקומדיית המצבים "הופ ופיית'". בשנת 2008 התמודד בעונה השביעית של תוכנית המציאות האמריקאית, "רוקדים עם כוכבים", והיה למודח השני.
ב-2016 שיחק בסדרה הקומית "כאילו אין מחר" ברשת The CW. בשנת 2017 שיחק בקומדיית הנעורים "המנודים" בכיכובם של ויקטוריה ג'סטיס ופייטון ליסט. בשנת 2019 שיחק בסדרת הטלוויזיה "נקמתה של ניק".
בשנת 2021 שיחק לצדה של ויויקה איי פוקס במיני-סדרה "Keeping Up With The Joneses" של רשת הטלוויזיה לייפטיים.
חיים אישיים

נשוי משנת 1991 לשחקנית גיגי רייס ולהם 2 בנים, בו ו-קווין.
ח'מיס מושייט

| --- | --- |

מראה כללי של העיר
 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 מחוז:  עסיר
 ראש העיר:  סעיד בן מושייט
 שפה רשמית:  ערבית
 גובה:  2,066 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  535,065 (2022)
 קואורדינטות:  18°18′00″N 42°44′00″E﻿ / ﻿18.3°N 42.733333333333°E﻿ / 18.3; 42.733333333333 
 אזור זמן:  UTC +3
 אתר העיר
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ערב הסעודית מוגדלת) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף ח'מיס מושייט(למפת ערב הסעודית רגילה) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף ח'מיס מושייט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ח'מיס מושייט (בערבית: خميس مشيط, תעתיק מדויק: ח'מיס משיט) היא עיר במחוז עסיר שבדרום-מערב ערב הסעודית. העיר נמצאת כשלושים ק"מ צפון-מזרחית לבירת המחוז אבהא, כ-820 ק"מ דרום-מערבית לבירה ריאד, כמאה קילומטר צפונית לגבול עם תימן, כמאה קילומטר מזרחית לים סוף (הים האדום) וגובהה 2,066 מטרים מעל פני הים.
אוכלוסייה

עד שנות ה-70 של המאה ה-20 הייתה ח'מיס מושייט עיר קטנה בת פחות מ-50,000 תושבים המשרתים את האזור החקלאי המקיף אותה, אך מאז גדלה האוכלוסייה בקצב מהיר במיוחד, ל-217,870 בני אדם במפקד 1992, 372,511 בני אדם במפקד 2004, 430,828 בני אדם במפקד 2010 ו-535,065 בני אדם במפקד 2022. ח'מיס מושייט היא העיר הגדולה ביותר במחוז עסיר והעיר העשירית בגודלה בממלכה כולה.

גרף גידול האוכלוסייה בעיר:
העיר מוקפת בחוות לייצור גידולים חקלאיים.
גלריית תמונות

פסל קפה ערבי מאזור המורשת בעיר
שביל הליכה בעיר
פסל של בתים ישנים באזור המורשת בעיר
ממשק המועדון דמכ בעיר
בית החולים הלאומי "אל-חיאת" בעיר
מבנים באזור המורשת בעיר
מסגד המלך פהד בעיר
הערות שוליים

1 2  Aseer Region (Saudi Arabia): Places in Governorates - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552524805171  LCCN: n79118730  VIAF: 131339956   WorldCat (עם VIAF): 131339956 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ערב הסעודית ובנושא יישובים במזרח התיכון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חגית צוברי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בינואר 1960 (בת 64)
 מדינה:  ישראל ישראל
 
חגית צוברי (נולדה ב-16 בינואר 1960) היא טניסאית עבר ישראלית. 3 פעמים אלופת ישראל בטניס (1975, 1979 ו-1980).
ביוגרפיה

צוברי גדלה בכרם התימנים, תל אביב בת לאם חד הורית, ברכה, ואחותם הצעירה של איתן ונאווה. בילדותה עברה ליד מגרשי הטניס בדרכה מבית הספר, עד שנתקלה באחד מתושבי הכרם שעבד בצוות שמתפעל את המגרש, ונתן לה את ההזדמנות הראשונה לשחק עם מחבט. היא התאמנה בקבוצת מכבי תל אביב.
ביוגרפיה > 1975 > אלופת ישראל

באליפות ישראל שנערכה במאי 1975 בהיותה בת 15, היא ניצחה במשחק הגמר את רונית הלר (1-6, 0-6) וזכתה בתואר אליפות ישראל לנשים לראשונה בקריירה שלה.
ביוגרפיה > 1979

באליפות ישראל שנערכה בתחילת אוקטובר 1979 היא זכתה בפעם השנייה בתולדותיה באליפות ישראל לנשים, לאחר ניצחון במשחק הגמר על האלופה היוצאת פאולינה פלד (4-6, 3-6).
ביוגרפיה > 1980

באליפות ישראל שנערכה ב-1 באוקטובר 1980 היא הגנה על תוארה וזכתה בפעם השלישית בתולדותיה באליפות ישראל לנשים, לאחר ניצחון במשחק הגמר על רקפת בנימיני ב-3 מערכות (6-3, 1-6, 3-6).
ביוגרפיה > גביע הפדרציה

בשנים 1976–1980 ייצגה את ישראל ב-10 מפגשים במסגרת גביע הפדרציה.
הערות שוליים

↑  שלם אלוף ישראל בטניס, דבר, 18 במאי 1975
↑  גליקשטיין וחגית צוברי הגנו על תואריהם באליפות הטניס, דבר, 3 באוקטובר 1980
חוות מלאבס

סרקופג בשימוש משני
חוות מלאבס הוא אתר רומי-ביזנטי הכולל מכלול גתות ומתקני עיבוד חקלאים. האתר היה ממוקם בפתח תקווה באזור לב הסביונים ושכונת אם המושבות. ידוע גם כאתר יד לגיבורים.
בחפירת הצלה באתר נתגלתה גת מהתקופה הביזנטית והצלבנית (על ידי שלמה גודוביץ`), הגת כוסתה בעפר ונבנתה מעליה גינה לרווחת הציבור. כיום מתקיימת המשך חפירה על ידי ענאן עזב מצפונית לגת. את החפירה המורחבת המשיך אלי הדד.
גת עתיקה מחוות מלאבס
גת עתיקה מחוות מלאבס
באתר נתגלו שרידים רבים מהתקופות הביזנטית והצלבנית, ביניהם מבנה מסיבי הבנוי אבני גזית המכיל גתות נוספות. ומבנה הכולל מטבח עם תנור שלם ומבנה שכנראה שימש כמחסן או חדר תפילה.
ממצא מעניין באתר הוא חלק תחתון של סרקופג (ארון קבורה) עשוי אבן כורכר בשימוש משני כאגן איסוף נוזלים, בו נקדח חור לצורך איסוף הנוזלים.
ב-18 בפברואר 2007, עלו דחפורי העירייה על האתר והרסו אותו עד ליסוד, לצורך הקמת פארק במקום.
חלק מהגתות הועברו באדיבות רשות העתיקות לתצוגה פתוחה בפארק יד לבנים.
טד מרטין

| --- | --- |

 לידה:  21 בדצמבר 1960 (בן 63) מסצ'וסטס, ארצות הברית 
 כינוי:  Ted 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית  אוניברסיטת ובסטר  מכללת המלחמה של הצי 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד החטיבה הראשונה בדיוויזיית החי"ר הרביעית  קצין שריון ראשי  מפקד המרכז הלאומי לאימונים  מפקד דיוויזיית חיל הרגלים השנייה  סגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין (3)  לגיון ההצטיינות (3)   כוכב הארד (3, כולל אות V)
 
תאודור "טד" מ. מרטין (באנגלית:  Theodore "Ted" D. Martin) (נולד ב-21 בדצמבר 1960) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל. שירת כמפקד מרכז האימונים המשולב והמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת'.
ביוגרפיה

מרטין הוא בנם של ג'ואן ואפרים ולו שלושה אחים שאף הם שירותו בצבא. אביו היה קצין בדרגת לוטננט-קולונל וטייס מסוקים שהשתתף במלחמת קוריאה ובמלחמת וייטנאם. הוא פרש לאחר שחלה כתוצאה מאייג'נט אורנג'.
למד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית ושימש קפטן נבחרת השחייה. בסיום לימודיו ב-1983 התגייס לצבא.
שירת כקצין שריון וסיים קורס קציני חי"ר מתקדם. פיקד על פלוגה ושימש קצין מבצעים בגדוד השני של רגימנט השריון ה-64 בדיוויזיית חיל הרגלים השלישית שהוצבה במערב גרמניה. שימש קצין מטה במרכז האימונים המשולבים שבפורט לוונוורת'. במשך שנתיים שימש מדריך צבאי בכיר לשני גדודים של הצבא הערבי הסעודי. שימש קצין מבצעים של דיוויזיית החי"ר הרביעית ופיקד על הגדוד הראשון ברגימנט הפרשים העשירי ("לוחמי הבאפלו") של דיוויזיית החי"ר הרביעית בתקופת מלחמת עיראק. שימש ראש צוות השטח בעיראק של כוח המשימה למציאת פתרון לבעיית מטעני הצד (IED). בנוסף שימש ראש מחלקת שריון וראש מחלקת לוחמה בפיקוד כוח האדם של הצבא. הוא פיקד על החטיבה הראשונה בדיוויזיית החי"ר הרביעית במלחמת עיראק.
בפברואר 2011 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לקצין שריון ראשי בבסיס פורט בנינג. באוגוסט 2011 מונה למפקד הצוערים בווסט פוינט. בינואר 2013 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד מרכז האימונים הלאומי, ולמפקד המרכז המשולב למצוינות בפורט אירווין שבקליפורניה. במקביל שימש סגן לנושא אימונים בארגון של מחלקת ההגנה למאבק במטעני הצד. באפריל 2015 מונה למפקד דיוויזיית חיל הרגלים השנייה בקוריאה הדרומית. שירת בתפקיד עד יולי 2017 (הוחלף על ידי סקוט מקין) והוצב בפנטגון. במרץ 2018 מונה לסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית. במאי 2021 מונה למפקד מרכז האימונים המשולב והמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת'. שירת בתפקיד עד אוקטובר 2022.
מרטין בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי, בעל תואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ובסטר.
הערות שוליים

↑  Fort Benning: Ted Martin takes reins as brigadier general, ‏ledger-enquirer.com, ‏5 בפברואר 2011
↑  West Point welcomes new commandant from Armor School, אתר צבא ארצות הברית, 18 באוגוסט 2011
↑  2ID welcomes Maj. Gen. Theodore "Ted" D. Martin to Warrior Country, אתר צבא ארצות הברית, 24 באפריל 2015
חוואינאן

| --- | --- |

חומת העיר העתיקה של נפת שואו
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  אנחווי
 שטח:  5,530 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנציבות העירונית:  3,033,528 (2020)
  ‑ במטרופולין:  1,561,636 (2020)
  ‑ צפיפות:  548.6 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  32°28′59″N 117°00′59″E﻿ / ﻿32.483056°N 117.016389°E﻿ / 32.483056; 117.016389 
 אזור זמן:  UTC +8
 https://www.huainan.gov.cn/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןחוואינאן(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןחוואינאן    מיקומה של חוואינאן במחוז אנחווי tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
חוואינאן (בסינית: 淮南; בפין-יין: Huáinán; בתרגום מילולי: "מדרום לנהר חוואי (אנ')") היא נציבות עירונית בצפון מחוז אנחווי שבמזרח הרפובליקה העממית של סין. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 התגוררו בנציבות העירונית 3,033,528 תושבים, מתוכם 1,561,636 בשטח האורבני.
העיר מפורסמת בעיקר בזכות תעשיות הפחם ותחנות הכוח הגאותרמיות שלה. עץ העיר הוא הדולב המזרחי, והפרח שלה הוא הוורד הסיני. העיר נחשבת גם למקום הולדתו של הטוֹפוּ.
חלוקה מנהלית

הנציבות העירונית חוואינאן מנהלת חמש מועצות ושתי נפות בשטח כולל של 5,530 קמ"ר.
| שם | כתב סיני | פין-יין | אוכלוסייה (מפקד 2020) | שטח | צפיפות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מועצת דאטונג | 大通区 | Dàtōng Qū | 165,671 | 311.3 | 532.2 |
| מועצת טיינג'יא'אן | 田家庵区 | Tiánjiā'ān Qū | 730,078 | 254.1 | 2,873 |
| מועצת שיה-ג'יאג'י | 谢家集区 | Xièjiājí Qū | 221,589 | 268 | 826.8 |
| מועצת באגונגשאן | 八公山区 | Bāgōngshān Qū | 118,221 | 69.31 | 1,706 |
| מועצת פאנג'י | 潘集区 | Pānjí Qū | 326,077 | 597.5 | 545.8 |
| נפת פנגטאי | 凤台县 | Fèngtái Xiàn | 633,385 | 1,087 | 582.8 |
| נפת שואו | 寿县 | Shòu Xiàn | 838,507 | 2,943 | 284.9 |
כלכלה

העיר היא מרכז גדול לייצור פחם, ובשנת 2006 עמד הייצור בעיר על 43.28 מיליון טונות פחם.
ערים תאומות

ברזיל בארה מאנסה, ברזיל
איטליה ברגמו, איטליה
בריטניה טאמסייד, מנצ'סטר, בריטניה
הונגריה סולנוק, הונגריה
יפן סטסו, יפן
הערות שוליים

↑  China: Ānhuī (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  Huainan Tofu, anhui.chinadaily.com.cn
↑  William Shurtleff, Akiko Aoyagi, History of Tofu and Tofu Products (965 CE to 2013), Soyinfo Center, 2013-05, ISBN 978-1-928914-55-6. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535861405171  GND: 5088524-8  LCCN: no98080109  MusicBrainz: be7333a8-3e0a-4089-b734-27bd116d2d23  VIAF: 149241701   WorldCat (עם VIAF): 149241701 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של סין ובנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.