לינוקס (גרעין)
היסטוריה

באפריל 1991, לינוס טורבאלדס, סטודנט בן 21 באוניברסיטת הלסינקי בפינלנד, החל לעבוד על מספר רעיונות פשוטים למערכת הפעלה. טורבאלדס רצה לאפשר שימוש ביוניקס גם על מחשבים אישיים, והחל בכתיבת סדרן תוכניות ומדמה מסוף מחשב עבור מעבדי אינטל 386 באסמבלר. ב-25 באוגוסט טורבאלדס פרסם בקבוצת דיון comp.os.minix הודעה על כך שסיים לפתח גרעין מערכת הפעלה המבוסס על מיניקס.
במקור, פותחה מערכת מיניקס על ידי אנדרו טננבאום, מרצה באוניברסיטה החופשית של אמסטרדם שפיתח את מיניקס כחלק מקורס אקדמי בנושא פיתוח מערכות הפעלה. טורבאלדס התאכזב מחוסר הנכונות של טננבאום לפתוח את קוד המקור של מיניקס ולאפשר לבצע בה שינויים ושיפורים נדרשים. הרכיבים שטורבאלדס פיתח היו חלק מניסיונו לייצר מערכת הפעלה התואמת את תקן POSIX.
מכיוון שהקוד שכתב טורבאלדס היה זמין לכל דורש, קבוצה גדולה של מפתחי תוכנה החלה לתרום פיסות קוד ורעיונות לפרויקט, ובמיוחד אנשי קהילת המיניקס. באותה עת, פרויקט גנו כבר ייצר אוסף תוכנות ורכיבי תוכנה חופשים אשר דרושים למערכת הפעלה חופשית, אך הגרעין החופשי Hurd טרם הבשיל לידי שימוש. כמו כן, מערכת ההפעלה BSD טרם הבהירה את מצבה החוקי. מכיוון שלא הייתה חלופה אחרת, למרות היכולות המעטות בימיה הראשונים, זכתה לינוקס למספר רב של מפתחים ומשתמשים.
בספטמבר 1991, גרסה 0.01 של הגרעין פורסמה בשרת ה-FTP של אוניברסיטת הלסינקי. גרסה זו כללה כ-10,239 שורות קוד. באוקטובר 1991, יצאה גרסה 0.02. מספר גרסאות נוספות יצאו עד שגרסה 0.11 יצאה בדצמבר 1991. גרסה זו הייתה הגרסה הבשלה-דיה הראשונה שאפשרה להדר אותה על מערכת שבעצמה מריצה לינוקס. בעת יציאת גרסה 0.12 בפברואר 1992, בחר טורבאלדס ברישיון GPL על פני הרישיון הקודם שבו השתמש (אשר אסר על שימושים מסחריים בקוד).
קבוצת הדיון alt.os.linux הוקמה, וב-19 בינואר 1992 נשלחה אליה ההודעה
הראשונה. ב-31 במרץ, הוחלף שם קבוצת הדיון ל-comp.os.linux (מעין אישור שמדובר במערכת הפעלה "אמיתית" ולא "תחביב").
מערכת החלונות X הותאמה ללינוקס, והגרעין בגרסת 0.95 ממרץ 1992 היה הראשון שיכל להריץ את מערכת החלונות X. הקפיצה מגרסה 0.1x לגרסה 0.9x (אך לא סדרת 1.0) נבעה מהתחושה שלינוקס מתייצבת לכיוון מערכת יציבה ומוגמרת יחסית, אך טרם הגיעה לנקודה שבה היא עומדת ברשות עצמה. למרות האופטימיות הרבה, עד תחילת 1994, המשיכו להתפרסם גרסאות גרעין מ"סדרת" 0.99.
לבסוף, ב-14 במרץ 1994, התפרסמה גרסת הגרעין 1.0.0 ובה 176,250 שורות קוד.
העבודה על סדרת הגרסאות 2 החלה ב-9 ביוני 1996. נקודות ציון עיקריות:
25 בינואר 1999 - גרסה 2.2.0 יצאה (1,800,847 שורות קוד).
18 בדצמבר 1999 - גרסה 2.2.13 יצאה עם תמיכה בגרסאות מחשב מרכזי של IBM. גרסה זו מסמנת את הנקודה בה לינוקס הגיעה לבשלות לשימוש כמערכת ארגונית.
4 בינואר 2001 - גרסה 2.4.0 יצאה (עם כ-3,377,902 שורות קוד).
17 בדצמבר 2003 - גרסה 2.6.0 יצאה (5,929,913 שורות קוד).
ב-21 ביולי 2011, הודיע טורבאלדס על מעבר לסדרת גרסאות הגרעין מספר 3. המעבר לא לווה בקפיצת דרך טכנולוגית אלא היווה נקודת ציון לנוכח 20 שנות פיתוח.
ב-12 באפריל 2015 יצאה לאור גרסה 4.0 של לינוקס, וב-3 במרץ 2019 יצאה לאורגרסה 5.0. גרסה 6.0 יצאנ לאור באוקטובר 2022. גרסאות הגרעין הנתמכות כיום על ידי קבוצת המפתחים של לינוקס הן:
גרסה 4.9, שעליה מבוססת גרסה 9 של דביאן.
גרסה 4.14
גרסה 4.19, שעליה מבוססת גרסה 10 של דביאן. זוהי הגרסה הראשונה התומכת במעבדי ARM64.
גרסה 5.4, שעליה מבוססת גרסה 20.04 של אובונטו.
גרסה 5.10, שעליה מבוססת גרסה 11 של דביאן.
גרסה 5.15, שעליה מבוססות גרסה 22.04 של אובונטו, גרסה 15 של סלאקוור, וגרסה 7 של UEK.
גרסה 6.3, שהיא כיום הגרסה העדכנית ביותר.
עם זאת, קיימות הסתעפויות רבות של לינוקס שפותחו על ידי גורמים אחרים, תוך התבססות על מגוון גרסאות גרעין אחרות של לינוקס.