stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נוינבורג מול היער
היסטוריה > המאה ה-19 עד המאה ה-21

בשנת המהפכות של 1848 ("אביב העמים") הסתיימה הכפיפות בשחרור האיכרים. בשריפות ב-1746, 1800 ו-1876, הנוף העירוני השתנה באופן דרמטי. מבנים היסטוריים נמכרו או נהרסו. עם התיעוש, נוצרו מפעלי זכוכית באזור שמסביב. בשנת 1896 הגיע קו הרכבת מבודנווהר (Bodenwöhr) לעיר. משרד מחוז אוברוויכטך (Oberviechtach) הופרד מנוינבורג בשנת 1900. בשנת 1903 החלו עבודות חשמל ושירותים עירוניים. בשנת 1906 נבנתה כנסייה פרוטסטנטית ובשנת 1915 נפתח קו הרכבת לרץ (Rötz).
בתום מלחמת העולם השנייה באפריל 1945 החלו צעדות המוות של אסירי מחנות הריכוז ממחנה הריכוז פלוסנבירג למחנה הריכוז דכאו. ב-21 באפריל 1945 הגיעה צעדת מוות לנוינבורג. לצועדים שהוסעו ברכבת הביאה האוכלוסייה תפוחי אדמה ומים. האס אס ביצע טבח מחוץ לעיר. 160 מאסירי מחנה הריכוז שהשתתפו בצעדת המוות נרצחו וההרוגים נקברו ביער בפלטנברג (Plattenberg). זמן קצר לאחר מכן, כשהאמריקאים שחררו את נוינבורג, הם מצאו את הגופות. האמריקנים הורו לכל המבוגרים לקבור את המתים בכבוד. ב-29 באפריל 1945 נאלצו כל האזרחים לעבור על פני הארונות הפתוחים עם המתים בבית הקברות ולחלוק כבוד אחרון. השרידים נקברו בבית הקברות הקתולי בנוינבורג, ו-249 קורבנות נקברו מאוחר יותר בבית הקברות במחנה הריכוז פלוסנבורג. מאוחר יותר התגלו 615 מקרי מוות במחנות ריכוז מעיירות הסביבה ונקברו מחדש בבית הקברות של מחנה הריכוז בפלטנברג, שנבנה ב-1950.
לאחר מלחמת העולם השנייה גדלה האוכלוסייה עקב עקורים. קמו אזורי מגורים ואזורי תעשייה חדשים. ב-1963 הפכה עיר המחוז לחיל מצב של הבונדסווהר. הכביש לתחנת הרכבת בודנוור (Bodenwöhr) ואזור האימונים נבנה מחדש כך שיתאים למשאיות ולרכבים. הצריפים נסגרו ב-2007.
היסטוריה > התאגדויות

כחלק מהרפורמה האזורית בבוואריה התאגדו ב-1 בינואר 1972 הקהילות פורן (Fuhrn), קרבליץ (Kröblitz) וזברן (Seebarn) כחלק מהעיר תאן (Thann). ב-1 ביולי 1972 נוספו מיטרשאו (Mitteraschau), קצדורף (Katzdorf) וחלקים מקליינווינקלרן (Kleinwinklarn). אייקסנדורף (Eixendorf), לנגפלד (Lengfeld) ומייסנברג (Meißenberg), כמו גם חלק מהקהילות המפורקות של קמנת ביי פוהרן (Kemnath bei Fuhrn) ואונטראורבאך (Unterauerbach) שבאו בעקבותיהם ב-1 בינואר 1974. ב-1 במאי 1978 נוספו פנטינג (Penting) וחלקים מהעירייה המפורקת אלטסריד (Alletsried).
היסטוריה > התפתחות האוכלוסייה

בין 1988 ל-2018 גדלה העיר מ-7,301 תושבים ל-8,338.
התפתחות האוכלוסייה מ-1840 עד 2018:
פוליטיקה > מועצת העיר

מועצת העיר מורכבת מ-20 חברים וראש העיר. לאחר הבחירות המקומיות ב-15 במרץ 2020 עם אחוז הצבעה של 59.2 אחוז, חברי מועצת העיר מתחלקים בין המפלגות והרשימות הבודדות כדלקמן:
| SPD | Landesvereinigung Freie Wähler Bayern (FW) | CSU |
| --- | --- | --- |
| 3 מושבים | 6 מושבים | 11 מושבים |
פוליטיקה > ראש העיר

ראש העיר מאז 2011 הוא מרטין בירנר (CSU). בבחירות המקומיות ב-2020 קיבל 73.5 אחוזים מהקולות.
ראש העיר בעבר
1972–1993 יוזף מנליק (CSU)
1993–2011 וולפגנג באיירל (FW)
2011– 0000 מרטין בירנר (CSU)
תרבות ואתרים > מוזיאונים

מוזיאון ההיסטוריה המקומית של שוורצאכטאל
מוזיאון להיסטוריה מקומית של יער פפאלץ העליון
תרבות ואתרים > אמנות ומוזיקה

בית ספר עירוני למוזיקה בטירה
אולם הטירה: החדר, שהוסב בעבר לאולם משפט בסגנון ההיסטוריציסטי, משמש כאולם קונצרטים. במקום מתקיימים גם הרצאות וחגיגות.
להקות מקומיות הקימו את מועדון הנהר השחור (Black River Culture Club e) הפועל לקידום חיי התרבות בעיר ובסביבה.
קפלת העיר נוינבורג
תרבות ואתרים > מבנים

מבנים בולטים:
אם ביגרל (Am Bügerl): מבנים היסטוריים ורחובות צרים יוצרים את רובע העיר העתיקה. רבים מהמבנים הללו ושרידי חומת העיר הם מבנים מוגנים.
רחוב תחנת הרכבת (Bahnhof): מבנים מתחילת המאה והתקופה הנאו-בארוקית. מבנים בודדים עם גגות תלויים מאפיינים את הרחוב הזה.
העיר העתיקה: כנסיית סנט יוזף, הטירה, הארמון והביצורים עם מגדלים וחומות עומדים על שלוחת גרניט בין נחלי רצרבך (Rötzerbach) ושוורצבך (Schwarzach), ויחד עם בתי העיר לאורך גבעת העיר והמרכז הראשי מהווים את העיר העתיקה ההיסטורית של נוינבורג.
פורשטט / אם אייגן (Vorstadt / Am Aign): מרכז החלק העתיק ביותר של העיר העתיקה הוא כנסיית יעקב (Jakobskirche) הרומנסקית, כנסייה מבוצרת לשעבר שסביבה נבנה בית קברות שנטוש כיום. סביב ליבה זו התפתחו בתי הארחה ובתי מגורים.
כנסיית פיוס לותרנית אוונגליסטית עם מגדל פעמונים
מנזר נוינבורג עם בית תרזיה גרהרדינגר: במנזר פרנציסקני לשעבר זה, קרולינה גרהרדינגר ושתיים מחברותיה החלו בחיי נזירים ב-1833 עם התמקדות בחינוך. המנזר הפך לבית המייסד של מסדר אחיות בית הספר העניות של נוטרדאם
טירה חדשה
בית העירייה עם שרננפלץ (Schrannenplatz): בית העירייה בסגנון הגותי משנת 1411 בכיכר המרכזית של העיר העתיקה עם מריאנברונן (מזרקת מריאן, Marienbrunnen) מ-1888. שני מעברי שער מתחת לבניין העירייה, שוכנים זה מעל זה בכיוונים מנוגדים.
טירת נוינבורג
שווארצאכטאלהאלה (אולם עמק שווארצאך, Schwarzachtalhalle): אולם אירועים המחובר לפארק עם מגרש משחקים.
כנסיית סנט יוזף
תרבות ואתרים > מונומנטים אדריכליים

העיר היא ביתם של מבנים היסטוריים רבים ממגוון רחב של תקופות.
תרבות ואתרים > אירועי תרבות

פסטיבל באוויר הפתוח בנושא המלחמה ההוסיטית (הוסנקריג)
פסטיבל בעיר העתיקה עם מוזיקה ואמנות, באמצע אוגוסט
יריד עמק שוורצאך
שוק מימי הביניים
תרבות ואתרים > גסטרונומיה

מסעדת הגורמה "השלדג של הוברט אובנדורפר ("Obendorfers Eisvogel") במלון לנדהוטל בירקנהוף ברובע הופנשטטן, ולה שני כוכבי מישלן.
תרבות ואתרים > פארקים ושטחים ירוקים

פארק עירוני: מגרש מיני גולף, מתקן החלקה חדיש וסירות חתירה ודוושות
פארק בריכת השער
פארק דיטריך בונהופר
גן ורדים
גולף וקאנטרי קלאב "יער הפפאלץ העליון" (Oberpfälzer Wald) באדנגרוב (Ödengrub)
מאגר אייקסנדורף
תרבות ואתרים > אזורים מוגנים

שמורת טבע פפאל (Pfahl)
שמורת הטבע פראקנדורפר (Prackendorfer) וקולצר מוס (Kulzer Moos)
כלכלה ותשתיות > כלכלה

העיר מהווה מיקום כלכלי מרכזי באזור ומציעה עבודה לכ-3,300 עובדים, מתוכם 1,900 יוממים המגיעים לעבודתם בעיר. בשטח הצריפים לשעבר על פלטנברג הוקם פארק עסקים.
בעיר פועלת חברת הנדסת חשמל (Fleischmann Elektrotech Engineering, FEE), שהמשרדים הראשיים שלה בנוינבורג והיא המעסיקה הגדולה ביותר בעיר עם למעלה מ-1000 עובדים. חברות נוספות כוללות את The Lorenz Bahlsen Snack-World, אשר ממוקם בנוינבורג ומייצרת חטיפים, וחברת השכרת הרכב Buchbinder Rent-a-Car שמפעילה מרכז לוגיסטי בפארק העסקים במקום בו עמד צריף הבונדסווהר לשעבר.
כלכלה ותשתיות > מתקנים ציבוריים

המתקנים הציבוריים כוללים סניפים של משרד המזון, החקלאות והייעור, המשרד לדיגיטציה, פס רחב, ספריית העיר והקהילה, בריכת השחייה המקורה ובריכת הרפתקאות חיצונית.
כלכלה ותשתיות > חינוך

מוסדות חינוך:
בית ספר יסודי נוינבורג
חטיבת הביניים נוינבורג
בית ספר תיכון גרגור-פון-שר בנוינבורג
מרכז ההכשרה המקצועית של אוסקר פון מילר (חקלאות ויער)
מרכז חינוך מבוגרים נוינבורג
בית הספר למוזיקה נוינבורג
מנזר אחיות בית הספר העניות
כלכלה ותשתיות > בונדסוור

ב-1963 הוקם בעיר בסיס חיל מצב של הבונדסוור. בנוינבורג הוצבו גדוד הטנקים 114, גדוד התותחנים 115, יחידות נוספות של פאנצרגרנדיר (Panzergrenadierbrigade או Jägerbrigade) ה-11 ומנהלת מיקום. צריף פפאלץ גראף יוהאן (Pfalzgraf Johann) נסגר ב-2007. האתר נרכש על ידי חברת Buchbinder Rent-a-Car ומשמש בין היתר כאתר מכירות פומביות לכלי רכב מאז 2015.
כלכלה ותשתיות > תְנוּעָה > תחבורה פרטית

מספר כבישים מהירים של המדינה עוברים באזור העירוני. כביש המדינה 2151 מתחבר עם שוורצנפלד, לצומת כביש A93. הכביש המהיר של המדינה 2398 עובר בכיוון צפון דרך דיטרסקירכן (Dieterskirchen) עד אוברוויכטאך (Oberviechtach) ל-B22 אל ויידן (Weiden in der Oberpfalz) ובכיוון דרום אל בודנוור (Bodenwöhr) לכביש B85. משם אפשר לנסוע בכביש מחוז SAD1 לכיוון רגנסבורג.
הכביש המהיר של המדינה 2040 מחבר את המחוז המערבי של חאם (Cham) דרך העיר עם נאבורג (Nabburg).
כלכלה ותשתיות > תְנוּעָה > מסילת ברזל

משנת 1896 עברה מסילת הברזל בעיר. ב-1915 הוארך קו הרכבת.
בנוינבורג, בנוסף לתחנת רכבת עם אולמות סחורות ומחסנים, הייתה תחנה נוספת. בניין תחנת הרכבת לשעבר משמש כיום כשירותים ציבוריים. בסמוך לו, אנדרטת ברונזה מנציחה את מסילת הרכבת בנוינבורג. ב-13 בדצמבר 1969 הופסקה תנועת הנוסעים בקו הרכבת. לאחר מכן נסעו רכבות משא בודדות. ב-1994 הופסקה הפעילות והתוואי הורחב לשביל אופניים ב-1998.
כלכלה ותשתיות > תְנוּעָה > שבילי אופניים למרחקים ארוכים

העיר ממוקמת על קו הרכבת בודנוור-רץ (Bodenwöhr–Rötz) שהוצא משימוש. על תוואיו עוברים שבילי האופניים רגן-שווארצאך (Regen-Schwarzach) ונאבורג-ריבניק נאד רדבוזו (Nabburg-Rybník nad Radbuzou). שביל האופניים של עמק אש אל שנזה (Schönsee) מתחיל בעיר.
אנרגיה

משנת 1986 ועד סוף 1999, בפרויקט פיילוט במימון המדינה בהשתתפות Bayernwerk (היום E.ON), BMW, Linde וסימנס, החל ייצור מימן באמצעות אלקטרוליזה. השימוש בוצע באתר של שירותים עירוניים והחומר נחקר כדלק. מפעל מימן-סולרי זכה לתשומת לב לאומית אך הפרויקט נזנח ב-1999 ומרכז המידע שנבנה בסמוך למתקן נסגר. המבנים הורחבו והוסבו לאתר שירות עירוני. המערכת הפוטו-וולטאית הגדולה פועלת עד היום ומספקת חשמל ירוק לשירותים העירוניים.
שונות

בשנת 2015, הסרט "Starfighter - They Wanted to Conquer the Sky" צולם באגם אייקסנדורף.
בשנת 2017, משרד האוצר הפדרלי הוציא בול דואר מיוחד "1000 שנים לעיר" בשווי 45 סנט.
אישים > בנות ובני העיר

יוהאן (Pfalz-Neumarkt) (1383–1443), רוזן פלטין ודוכס בבוואריה
יוהאן שלגינפרן (1498–1560), רפורמטור
יוהאן אגריקולה (1590–1668), רופא ואלכימאי
גיאורג גרפלינגר (1620–1677), משורר בארוק
קרל זיגמונד הרוזן ולורד פון אופסס (1684–1745), רוזן ושופט מחוזי בנוינבורג
סבסטיאן דכאואר (1778–1863), תאולוג והיסטוריון מקומי בבוואריה עילית
יוזף אוגוסט רוקל (1783–1870), זמר אופרה, ידידו של בטהובן
אליזבת רוקל (1793–1883), זמרת אופרה, אשתו של יוהאן נפומוק הומל
גרגור פון שר (1804–1877), ארכיבישוף מינכן ופריזינג, על שמו בית הספר התיכון המקומי
הרמן שטדלר (1861–1921), פילולוג קלאסי והיסטוריון מדע
פליקס מינדל (1882–1956), פוליטיקאי מקומי ומפקח משפטים ראשי
פול זיידלר (1548–1627), הומניסט ומנהל בית הספר הלטיני בנוינבורג
יוהאן פון מנדל (1588–1666), מדינאי, מטפל של נוינבורג
קרולינה גרהרדינגר (1797–1879), דתייה מבורכת ומייסדת קהילת אחיות בית הספר העניות של נוטרדאם
סטפן אוסטר (* 1965), בישוף של פאסאו, בילה את שנות בית הספר היסודי שלו בנוינבורג
פרידריך מאייר (* 1935), פילולוג קלאסי, פרופסור לדידקטיקה של שפות עתיקות באוניברסיטת הומבולדט
ארנסט פרובסט (* 1946), עיתונאי מדע, מו"ל וסופר
אנגלה דיטריכסן (Angela Diederichsen) (* 1950), שופטת בבית המשפט הפדרלי לצדק
גינטר טרופמן (Günther Troppmann) (* 1951), מנכ"ל דויטשה קרדיטבנק
ארמין פליישמן (* 1965), גנרל חיל האוויר
מייקל שפר (* 1968), שחקן קרלינג, סגן אלוף העולם ואירופה
ספרות

גוטפריד דכאואר (ראש העיר) וסבסטיאן דכאואר: כרוניקה של העיר נוינבורג, 1841
אנטון נקרמן: מחוז נוינבורג, מינכן-אסלינג, 1968
Theo Men et al.: 1000 years of Neunburg vorm Wald 1017–2017. media9-Schmidl Druck, Neunburg vorm Wald 2016.
הערות שוליים

↑  Regesta Imperii II,4 n. 1901 (online; abgerufen am 5. April 2017).
↑  Konzentrationslager Flossenbürg, Peter Heigl, 1994, ISBN 3-921114-29-2, S. 27–41
↑  Gedenktafel am KZ-Friedhof Neunburg vorm Wald:

Datei:Gedenktafel 2 am KZ Friedhof Neunburg vorm Wald.jpg
↑  Gedenktafel am KZ-Friedhof Neunburg vorm Wald:

Datei:Gedenktafel 3 am KZ Friedhof Neunburg vorm Wald.jpg
↑  Datenbank Statistikdaten Bayern
↑  (אורכב [חסר תאריך] ב neunburgvormwald.de [Error: unknown archive URL])
↑  Oberpfälzer Kulturbund: Das Solar-Wasserstoff-Projekt in Neunburg vorm Wald, PDF, aufgerufen am 24. August 2012
↑  eOn, 2002: (אורכב [חסר תאריך] ב solarhydrogen.com [Error: unknown archive URL])
↑  BR-online, 2008 :Energie von der Sonne, aufgerufen am 24. August 2012
↑  Auflage vier Millionen Stück, aufgerufen am 1. Juni 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564471305171  GND: 4041847-9  LCCN: n83011501  MusicBrainz: 2ca7fc4f-bc47-4d61-8ae7-7831c8885676  NKC: ge760794  VIAF: 155972000   WorldCat (עם VIAF): 155972000 
מועדון גולף ביער פפאלץ העליון
אליזבת רוקל, אליז של בטהובן?
סלע פיירווי

| --- | --- |

סלע פיירווי, אביב 1989
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מיצר ברינג
 קואורדינטות:  65°37′31.08″N 168°44′33.36″W﻿ / ﻿65.6253000°N 168.7426000°W﻿ / 65.6253000; -168.7426000
 סוג:  איון
 שטח:  0.3 קמ"ר
 אורך:  0.70 קילומטר
 רוחב:  0.62 קילומטר
 גובה מרבי:  163 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 אוכלוסייה:  0 (2021)
 אזור זמן:  UTC -9
 מגלה:  ג'יימס קוק
 תאריך גילוי:  1778
  (למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורסלע פיירווי(למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורסלע פיירווי
 
סלע פיירווי (באנגלית: Fairway Rock) הוא איון הממוקם במיצר ברינג, בין איי דיומיד לבין כף הנסיך מוויילס ובמרחק יחסי מכף דז'נב. לאיון שטח של 0.3 קמ"ר.
סלע פיירווי נודע לאסקימואים תושבי האזור מאז התקופה הפרהיסטורית, ותועד לראשונה על ידי ג'יימס קוק בעת החדשה, בשנת 1778. פרדריק ויליאם ביצ'י נתן לאיון את שמו, סלע פיירווי, בשנת 1826. האיון אינו מאוכלס ואין בו פעילות אנושית מלבד גנרטור רדיואיזוטופי תרמואלקטרי שהפעיל הצי האמריקני בין שנות השישים של המאה העשרים לשנות התשעים של המאה העשרים. האיון ידוע כאזור בו מקננות ציפורים, ובייחוד אלקית מצוייצת ואלקית ננסית.
גאוגרפיה

סלע פיירווי הוא איון עשוי גרניט וכמו איי דיומיד הסמוכים לו הוא שריד לעידן קרח מוקדם.
סלע פיירווי ממוקם כ-19 קילומטרים מהאי דיומיד הקטן וכ-32 קילומטרים מכף הנסיך מוויילס, בקואורדינטות 65.52 צפון ו-168.74 מערב. אורכו של האי הוארך ב-300 מטרים עד קילומטר וחצי. האיון ניתן לצפייה בקלות יחסית ובעין בלתי מזוינת בימי ראות טובה מכף הנסיך מוויילס שבאלסקה.
האיון סלע פיירווי הוא חלק מארצות הברית והוא חלק ממדינת אלסקה. האיון נמצא באזור מפקד האוכלוסין של נום ובאחריות יחידה 22E במחלקת הטבע של אלסקה.
האיון שוכן בסמוך לקו התאריך הבינלאומי ובאזור הזמן הסטנדרטי של אלסקה, UTC -9, כשכ-40 קילומטרים ממנו בלבד הזמן מוקדם יותר בכמעט יום שלם (21 שעות).
אקלימו של סלע פיירווי דומה עד שווה לאקלים המצוי במזרח חצי האי הצ'וקצ'י ובאלסקה, הוא מוגדר כאקלים טונדרה (ET על פי שיטת קפן לסיווג אקלים). הקיץ באזור מתון וקריר והחורף קר, אין עונה גשומה וכמות המשקעים באזור זניחה.
חי וצומח

סלע פיירווי מהווה נקודה חשובה ואסטרטגית עבור ציפורים נודדות בעונות המעבר ובעיקר האביב, שמגיעות למיצר ברינג. באופן מסורתי הגיעו ילידי האיים הסמוכים ואלסקה לאסוף את ביצי הציפורים בעונת האביב. הילידים המשיכו במסורת זו עד שנות התשעים של המאה העשרים.
האיון תומך בחברה של כ-35,000 עופות ימיים שונים, ובעיקרם האלקית המצוייצת והאלקית הננסית. אוכלוסיות של מינים שונים כגון שחף לבן כנף, תוכי ים פסיפי ואוריה חייכנית תועדו מקננים באזור גם הם.
המין אריה ים שטלר הוא מין יונק המתקיים באיון.
הערות שוליים

↑  John Muir (1917). "XVII. Meeting the Point Barrow Expedition".  In William Frederic Badè (ed.). The Cruise of the Corwin. Sierraclub.org.
1 2  "Fairway Rock". The Columbia Gazetteer of North America. Columbia University Press. 2000. אורכב מ-המקור ב-2007-11-20. נבדק ב-2006-08-05.
1 2  "Little Diomede Island & Fairway Rock". The Important Bird Areas Historical Results. National Audibon Society. 2004. אורכב מ-המקור ב-12 במרץ 2007. נבדק ב-2006-08-05. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cape Prince of Wales". נבדק ב-2006-08-06.
↑  Alaska 2006–2007 Hunting Regulations (PDF). Division of Wildlife Conservation, Alaska Department of Fish and Game. 2006. pp. 92–93.
↑  "Neeluk" (PDF). Gacpc.com. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2007-10-05. נבדק ב-2013-04-01.
↑  "Icewindow". Icewindow. נבדק ב-2013-04-01.
↑  "Cenaliulriit Coastal Resource Service Area" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2008-07-19. נבדק ב-2013-04-01.
↑  Robert Jarvenpa; Hetty Jo Brumbach (2006). Circumpolar Lives And Livelihood: A Comparative Ethnoarchaeology of Gender And Subsistence. U of Nebraska Press. pp. 250–. ISBN 978-0-8032-2606-7.
1 2  "ESI data" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-03-03. נבדק ב-2013-04-01.
↑  Karl W. Kenyon; James W. Brooks (1960). "Birds of Little Diomede Island, Alaska". The Condor. 62 (6): 457–463. doi:10.2307/1365592.
סלע פיירווי, קיץ 1986
עומר פרלמן

| --- | --- |

 לידה:  20 ביולי 1993 (בן 31) תל אביב-יפו, ישראל ישראל 
 שם לידה:  עומר פרלמן שטריקס 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 מקום לימודים:  סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין  תלמה ילין 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
עומר פרלמן שטריקס (נולד ב-20 ביולי 1993) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה

פרלמן נולד וגדל בתל אביב. כשהיה בן 12 אמו התאבדה.
למד בתיכון תלמה ילין במגמת תיאטרון. בצבא שירת ככתב צבאי והשתחרר מהצבא לאחר עשרה חודשי שירות, ובמקום זאת עשה שירות לאומי במשך שנה. לאחר הצבא למד משחק בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין.
קריירה

פרלמן שיחק תפקידים קטנים במספר סדרות נוער בהן "יומני החופש הגדול" ו"שוברי גלים". ב-2014 שיחק בסרט "פרחים של מרציפן".
בשנת 2017 פרץ לראשונה לתודעה הציבורית, בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "שבאבניקים", שם גילם את דמותו של דב לייזר בראון, חרדי-אמריקאי מפונק ופסימי שאביו הוא נדבן עשיר, אחד מארבעת גיבורי הסדרה.
בשנת 2020 החל לשחק בסדרה "מנאייכ". באותה שנה שיחק גם בסדרת הדרמה "שעת נעילה".
בשנת 2022 השתתף בסדרה  הבינלאומית שצולמה בגרמניה MUNICH GAMES, לצד יוסף סוויד ורומי אבולעפיה.
בשנת 2024 השתתף בסדרה "שנות ה-90" בתפקיד גלעד צייר אתאיסט שותפו של שלום (דניאל אסייג) לדירה.
בתחום התיאטרון שיחק פרלמן בהצגת הילדים "דודה לאה - מאת שומיש", ואף זכה עליה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל חיפה 2017. בשנת 2018 השתתף בהצגה "מיקה שלי" בתיאטרון הבימה.
חיים אישיים

בשנת 2018 פרלמן יצא מהארון. הוא בזוגיות עם האדריכל רענן שטרן.
בראיון למאקו ביולי 2021 כשנשאל על מפגש עם חרדים בעקבות השתתפותו בסדרה שבאבניקים הוא אמר: "אני מספר שיש לי בן זוג ולפעמים הם שואלים אותי שאלות. זה לגיטימי. הם בעיקר מתאכזבים שלא התחזקתי אפילו בקצת, ואני תמיד אומר להם שאין מה לעשות, אני לא מאמין באלוהים."
הערות שוליים

↑  קיץ ברבנר, ‏עומר פרלמן: "אני חילוני, תל אביבי, הומו, אבל ה'שבאבניקים' היו מקבלים אותי", באתר מעריב אונליין, 13 בפברואר 2018
↑  דודה לאה- מאת שומיש, פסטיבל חיפה
↑  קיץ ברבנר, ‏עומר פרלמן: "אני חילוני, תל אביבי, הומו, אבל ה'שבאבניקים' היו מקבלים אותי", באתר מעריב אונליין, 22 באפריל 2020
↑  בר זגה, הכירו את בן הזוג החדש של כוכב "שבאבניקים", במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 5 באפריל 2018
↑  הדס בשן, ‏תמיד הייתי עומר הלחוץ. חרדה זה מכרה זהב לשחקן, באתר ‏מאקו‏, 29 ביולי 2021
פדריקה מונטסני

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 1905 מדריד, ספרד 
 פטירה:  14 בינואר 1994 (בגיל 88) טולוז, צרפת 
 שם לידה:  Federica Montseny Mañé 
 מדינה:  ספרד 
 מקום קבורה:  Cimetière Rapas 
 מפלגה:  CNT 
 בן או בת זוג:  Germinal Esgleas Jaume   Germinal Esgleas Jaume 
 
פדריקה מונטסני מאניה (בספרדית: Federica Montseny Mañé, בקטלאנית: Federica Montseny i Mañé;‏ 12 בפברואר 1905 – 14 בינואר 1994) הייתה פעילה אנרכיסטית ספרדייה, פמיניסטית, סופרת, משוררת, לוחמת נגד הפשיזם במסגרת מיליציה במלחמת האזרחים בספרד. הייתה מנובמבר 1936 עד מאי 1937 שרת הבריאות בממשלת החזית העממית בראשות פרנסיסקו לרגו קבלרו (האשה הראשונה שכיהנה בתפקיד שר בספרד).
תולדות חייה

נולדה במדריד לשני פעילים אנרכיסטים, חואן מונטסני (אנ')  ותרזה מאניה מירווט (אנ'), שערכו את המגזין האנרכיסטי La Revista Blanca ("המגזין הלבן"). ב-1912 שבו הוריה לקטלוניה, שם חיו בקהילה חקלאית ליד ברצלונה והפעילו הוצאה לאור של כתבים ליברטריאנים. כשבגרה, הצטרפה מונטסני לקונפדרציית העובדים האנרכו-סינדיקליסטית CNT וכתבה בביטאונים Solidaridad Obrera ("סולידריות עובדים"), Tierra y Libertad ("אדמה וחירות") ו-Nueva Senda ("נתיב חדש"). בכתיבתה הביעה תמיכה ברעיונות שחרור האשה וקראה לנשים לשחרור עצמי וביטוי עצמי. כאשר הוציא הרודן מיגל פרימו דה ריברה את CNT מחוץ לחוק ב-1927 והיא הפכה לתנועת מחתרת, הצטרפה מונטסני לפדרציית האנרכיסטים האיברית - FAI. בנוסף, חיברה כ-40 נובלות עד פרוץ מלחמת האזרחים.
בראשית מלחמת האזרחים ערכה מונטסני הפרדה בין שטחים המוחזקים בידי הפשיסטים, בהם הצדיקה פעולות התנגדות אלימות ואף ייסדה מיליציה בשם Tierra y Libertad ("אדמה וחירות"), לבין שטחים באחריות הרפובליקה, בהם יש להימנע מאלימות. בספטמבר 1936 מינה אותה פרנסיסקו לרגו קבלרו לשרת בריאות בממשלתו. בכך הייתה לאשה הראשונה שכיהנה בתפקיד שר בספרד והשלישית בכל מערב אירופה. במסגרת פעילותה כשרת בריאות החילה שינויים מהפכניים בהם החלת חינוך מיני בדגש על שימוש באמצעי מניעה גם לזוגות נשואים וביטול המגבלות החוקיות על הפלה מלאכותית.
ב-4 במאי 1937, הגיעה מונטסני לברצלונה יחד עם חואן גרסיה אוליבר על מנת לסייע לפתרון מלחמות הרחוב שפרצו בעיר בין נציגי מפלגות PSUC, UGT והמפלגה הקומוניסטית לבין נציגי CNT/FAI ו-POUM, מאבק שהיה שיאה של יריבות שפוררה את החזית העממית למלחמה בפשיזם. השניים נכשלו ושר האוצר, חואן נגרין שכנע את ראש הממשלה קבלרו להפעיל נגד POUM והאנרכיסטים את משמרות ההסתערות. בתגובה התפטרו מונטסני ויתר השרים האנרכיסטים מממשלת קבלרו.
עם תום המלחמה, ועלייתו של פרנקו לשלטון, נמלטה מונטסני לצרפת, שם שמשה כראש CNT בגלות עד 1942 והמשיכה לפרסם מאמרים וספרים. היא נכלאה על ידי משטרת צרפת של וישי בפריגו ובלימוז'. לאחר שחרורה המשיכה לפרסם ולהיות פעילה בקידום הפמיניזם וחיברה גם דיווחים היסטוריים, עדויות וניתוחים על שנות מלחמת האזרחים והתנועה האנרכיסטית בספרד.
בשנת 1977 שבה לספרד, אך המשיכה לחלק את זמנה בין ספרד לצרפת. נפטרה בטולוז בגיל 89.
הנצחה

על שמה בית חולים במדריד.
סיריל מ. קורנבלות'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 ביולי 1923 ניו יורק
 פטירה:  12 במרץ 1958  (בגיל 34) שיקגו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Cyril Kornbluth 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 שם עט:  Cecil Corwin 
 עיסוק:  סופר, עורך ספרותי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שיקגו, הסיטי קולג' של ניו יורק, הקמפוס החינוכי ג'ורג' וושינגטון 
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני 
 זרם ספרותי:  מדע בדיוני
 יצירות בולטות:  סוחרי החלל 
 תקופת הפעילות:  1939–1958 (כ־19 שנים)
 בן או בת זוג:  מרי קורנבלות' 
 פרסים והוקרה:  Retro Hugo Award for Best Novelette (2001)  פרס הוגו לסיפור הקצר (1973)  פרס פרומתאוס (1986)  פרס פרומתיאוס – היכל התהילה  כוכב הארד 
 
סיריל מ. קורנבלות' (באנגלית: Cyril M. Kornbluth;‏ 2 ביולי 1923 - 21 במרץ 1958) היה סופר מדע בדיוני יהודי אמריקאי, וחבר בולט של Futurians. הוא השתמש במגוון שמות עט, כולל ססיל קורווין, ס. ד. גוטסמן, אדוארד ג'בלן, קנת פלקונר, וולטר ג. דייוויס, סיימון אייזנר, פרק הירדן, ארתור קוק, פול דניס לאבונד ומארינר סקוט. תוספת ה-"M" בשמו של קורנבלות' היה אולי כמחווה לאשתו, מרי באיירס.
קורות חיים

קורנבלות' נולד וגדל באינווד בעיר ניו יורק. כנער, הוא הצטרף ל-Futurians, קבוצה רבת השפעה של חובבי מדע בדיוני וסופרי הז'אנר. כחבר בקבוצה זו, הוא פגש והתיידד עם אייזק אסימוב, פרדריק פול, דונלד א. וולהיים, רוברט לאונדס ואת אשתו לעתיד מרי באיירס. הוא גם השתתף בפנדום של איגוד עיתונאים חובבי פנטסיה (Fantasy Amateur Press Association).
קורנבלות' שירת בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה (בזירה האירופית). הוא קיבל את כוכב הארד על השתתפותו בקרב על הבליטה, שם שירת כחבר בצוות מקלע כבד. עם שחרורו, הוא חזר להשלים את לימודיו, שנקטעו על ידי המלחמה, באוניברסיטת שיקגו. בעת שהתגורר בשיקגו, הוא עבד גם בשירות ידיעות רדיופוני. בשנת 1951 הוא החל לכתוב במשרה מלאה וחזר לחוף המזרחי שם שיתף פעולה במספר סיפורים עם חברים ותיקים מה-Futurian פרדריק פול וג'ודית מריל.
עבודתו

קורנבלות' החל לכתוב בגיל 15. סיפורו הראשון, "ירי הרקטות של 1955" (The Rocket of 1955), יצא לאור באוגוסט 1939 בפנזין של ריצ'רד וילסון (אנ') "בריחה" ("Escape")‏; שיתוף הפעולה הראשון שלו, "בנים חורגים למאדים" (Stepsons of Mars), נכתב עם ריצ'רד וילסון ופורסם בשם "Ivar Towers", הופיע באפריל 1940 במגזין Astonishing Stories.
סיפורו התיק השחור הקטן (אנ') עובד לראשונה לתוכנית הטלוויזיה Tales of Tomorrow ב-30 במאי 1952. מאוחר יותר הותאם לטלוויזיה על ידי ה-BBC בשנת 1969 לסדרה Out of the Unknown. בשנת 1970, אותו הסיפור עובד מחדש על ידי רוד סרלינג (אנ') לפרק בסדרת ה-Night Gallery. בפרק זה כיכב ברג'ס מרדית' כאלכוהוליסט דוקטור ויליאם פול, שמזה זמן איבד את רישיון הרופא שלו והפך לאלכוהוליסט חסר בית. הוא מוצא את התיק השחור ובו טכנולוגיה רפואית מתקדמת מהעתיד (2098), ולאחר שנכשל בניסיון למשכן אותו, הוא משתמש בכליו בנדיבות.
הסיפור "מצעד המטומטמים" (אנ') הוא מבט על עתיד רחוק שבו אוכלוסיית העולם מורכבת מחמישה מיליארד אידיוטים וכמה מיליוני גאונים - מיעוט רעוע של "אליטה" העובדת מאחורי הקלעים באופן נואש כדי לשמור על תפקוד המערכות.
רבים מהרומנים של קורנבלות' נכתבו כשיתופי פעולה: או עם ג'ודית מריל (באמצעות שם העט סיריל ג'אד(אנ')), או עם פרדריק פול. בין החשובים בהם היו הרומנים גלדיאטור בחוק(אנ') וסוחרי החלל(אנ'). הסיפור "סוחרי החלל" תרם באופן משמעותי להתבגרות ז'אנר המדע בדיוני ולמכובדות אקדמית רחבה יותר שלו, לא רק באמריקה אלא גם באירופה. קורנבלות' גם כתב מספר רומנים תחת שמו שלו והמוצלחים בהם היו: The Syndic ו-Not This August.
מותו

קורנבלות' מת בגיל 34 בלווינטאון, ניו יורק. הוא אמור היה להיפגש עם בוב מילס בעיר ניו יורק, ופינוי השלג משביל הגישה של מכוניתו, גרם לו לאבד זמן ולמהר כדי להשיג את הרכבת. הוא קיבל התקף לב על רציף תחנת הרכבת.
מספר סיפורים קצרים נותרו בלתי גמורים עם מותו של קורנבלות', והם הושלמו בסופו של דבר ופורסמו על ידי פרדריק פול. אחד מהסיפורים האלה, "המפגש" (The Meeting) שפורסם בנובמבר 1972 במגזין לפנטזיה ומדע בדיוני (אנ'), היה שותף לפרס הוגו ב-1973 לסיפור הקצר הטוב ביותר, הוא זכה יחד עם סיפורו של ר. א. לפרטי (אנ')‏ "Eurema's Dam".
כמעט כל סיפורי המדע הבדיוני של קורנבלות' נאספו לספר His Share of Glory: The Complete Short Science Fiction of C. M. Kornbluth בהוצאת NASFA ב-1977.