stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחל חבר
גאוגרפיה

עם התחתרותו של הנחל בגיר הקשה של במת השוליים המזרחיים של מדבר יהודה, משתנה הנחל מערוץ רדוד לנקיק צר ועמוק. בנקיק מספר מפלים קטנים, שביניהם גבים ענקיים, האוגרים מים רבים. נקיק זה מביא את הנחל למפל הגדול שלו - גובהו למעלה מ-100 מטרים. בתחתית המפל גומחה גדולה, שנוצרה על ידי המים ששחקו את השכבה התחתונה בקיר המפל הבנויה מסלע רך יותר. סמוך לתחתית המפל, נובע מעין עונתי. בהמשך הנחל עוד שני מפלים, גובה הגדול שבהם כ-50 מטרים. אורך הקניון כולו, עד ליציאתו מתחומי מצוק ההעתקים - כ-5 ק"מ.
יובלו החשוב של נחל חבר הוא נחל חולד. שמו של הנחל נגזר משמה של העיר חברון שהשתמר בשם הערבי "ואדי חברה". שם נוסף של הנחל הוא "ואדי אלחייאת" - נחל הנחשים.
ארכאולוגיה

במצוקי נחל חבר נמצאו ממצאים ארכאלוגיים חשובים, בשתי מערות: מערת האימה הנמצאת במצוק הדרומי של הנחל, ומערת האיגרות הנמצאת במצוק הצפוני. מעל שתי המערות נתגלו מחנות מצור רומיים. במערות עצמן נמצאו מסמכים וחפצים מתקופת מרד בר כוכבא, ושלדי אדם רבים - מאנשי בר כוכבא ומשפחותיהם. במערת האיגרות נמצא ארכיון מכתבים מסודר של אשה בשם בבתא בת שמעון, וכן נמצאו אגרות רבות שכתב שמעון בר כוסבא (בר כוכבא) לפרנסי עין גדי מטעמו - יהונתן בן בעיה ומסבלה בן שמעון.
עצמות האנשים שנמצאו במערות נקברו בשנת 1982 על שפתו הצפונית של אפיק הנחל בטקס צבאי מלא ביוזמתו של הרב גורן.
היסטוריה

באוגוסט 1964 פעלה הוועדה הציבורית לסימון שבילים לסמן שבילים בנחל חבר.
חפירה ארכאולגיות בנחל חבר, מאי 1955
חפירה ארכאולגיות בנחל חבר, 1955
חפירה ארכאולגיות בנחל חבר, 1955
חפירה ארכאולגיות בנחל חבר, מאי 1957
חפירה ארכאולגיות בנחל חבר, מאי 1955
ראו גם

מערת האימה
מערת האיגרות
קברות המורדים מעל נחל חבר
הערות שוליים

↑  מיבצע לסימון שבילים לטיילים במדבר יהודה, על המשמר, 18 באוגוסט 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561346105171  BnF: cb12302873v (data)  LCCN: sh98001471  VIAF: 315528344   WorldCat (עם VIAF): 315528344
בית הקברות הצבאי הגרמני קאנוק צ'ייס

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 תאריך הקמה:  1956 
 מספר קבורים:  4,929 
 
 קואורדינטות:  52°44′23″N 2°01′21″W﻿ / ﻿52.7398°N 2.0224°W﻿ / 52.7398; -2.0224
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי בית הקברות הצבאי הגרמני קאנוק צ'ייס(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי בית הקברות הצבאי הגרמני קאנוק צ'ייס
 
השלט בכניסה לבית הקברות. במרכזו מופיע לוגו הוועדה הגרמנית לקברי מלחמה
בית הקברות הצבאי הגרמני קאנוק צ'ייס (DeutscherSoldatenfriedhof Cannock Chase) הוא בית קברות צבאי בבריטניה, שבו נקברו חיילים גרמנים, שנהרגו בעת התקפות על בריטניה או מתו במהלך שביים בה במהלך שתי מלחמות העולם.
רקע

במהלך שתי מלחמות העולם שבו מדינות ההסכמה ובעלות הברית כ-700 אלף חיילים גרמנים. רבים מהם הוחזקו במחנות שבויים בכל רחבי האיים הבריטיים והועסקו בעבודה בחוות ובמפעלים. מקצתם מתו בעת השבי. אלפי גרמנים אחרים נהרגו במהלך התקפות אוויר על בריטניה בשתי המלחמות, כאשר כלי הטיס שלהם הופלו בשמיה. גם ימאים גרמנים שטבעו נשטפו אל חופיה. כולם נקברו באתרים הפזורים בכל רחבי בריטניה.
בסך הכל נקברו בבריטניה כ-6,200 חיילים גרמנים, אוסטרים ואוקראינים. כ-1,300 מהם נקברו באתרים שבטיפול הוועדה האימפריאלית לקברי מלחמה. לגבי היתר נעשה בשנת 1959 הסכם בין בריטניה לבין גרמניה המערבית על העברת גופותיהם מהאתרים שבהם נקברו אל בית קברות צבאי חדש, שיוקם בתחומי בריטניה. האתר עבורו נבחר בהסכמה בין שתי המדינות. העברת המתים אליו ארכה מספר שנים והוא נחנך בשנת 1967.
בית הקברות

בית הקברות ממוקם ביער קאנוק צ'ייס בחבל סטפורדשייר, כ-30 קילומטרים מצפון לעיר בירמינגהאם. הוא שוכן בעמק מיוער, בשטח של כ-24 דונמים.
באתר נקברו כ-4,940 חיילים, מהם כמאה אלמונים. כ-2,650 הם מתי מלחמת העולם השנייה.
בבית הקברות 18 חלקות קבורה, וביניהן חלקה נפרדת לקברי האחים של צוותי ארבעה צפלינים גרמנים, שהופלו בשמי בריטניה במלחמת העולם הראשונה. בנקודה הנמוכה של העמק ניצב צלב גבוה.
המצבות באתר עוצבו על ידי הוועדה הגרמנית לקברי מלחמה. אלו הן מצבות לוח אנכיות מאבן גרניט אפורה, שעל גבי שני צידיהן נחרתו באותיות לבנות שמות חללים, דרגותיהם ותאריכי לידתם ומותם. כל מצבה משותפת לארבעה חללים.
באתר נקבר פילדמרשל ארנסט בוש, שנשבה ומת בשבי בבריטניה ב-1945. גנרל נוסף שמת בשבי ונקבר שם הוא מקסימיליאן פון הרף (Maximilian von Herff). הוא היה ראש אגף כוח האדם של האס אס והשתתף בין השאר בדיכוי מרד גטו ורשה.
בבית הקברות נבנו גם מבנה מבואה ובו פסל ברונזה מעשה ידי הפסל הגרמני הנס וימר (Hans Wimmer) ובניין מבקרים.
האתר נבנה במימון ממשלת גרמניה המערבית על ידי הוועדה הגרמנית לקברי מלחמה. הוא תוכנן על ידי דיאז ברנדי (Diez Brandi) מגטינגן, גרמניה והרולד דופמן (Harold Doffman) ופיטר ליץ' (Peter Leach) מסטפורד, בריטניה.
בהתאם להסכם בין גרמניה לבריטניה מתוחזק האתר על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.
ראו גם

בית הקברות לחיילים הגרמנים בנצרת
בית הקברות לחללי האויב
הערות שוליים

↑  מקור: דברי הקריינות הנלווים לסרטון הנזכר בקישורים החיצוניים
↑  מספר זה כולל אוויראים גרמנים נוספים שנהרגו, התגלו בבריטניה לאחר הקמת בית הקברות והובאו לקבורה בו.
↑  הצלב הוא בתבנית הצלבים המופיעים בלוגו הוועדה הגרמנית לקברי מלחמה.
Animal Crossing: New Horizons

| --- | --- |

כרזת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  20 במרץ 2020
 סוגה:  סימולציות חברתיות
 מספר שחקנים:  משחק וידאו לשחקן יחיד משחק מרובה משתתפים
 פיתוח:  נינטנדו
 הוצאה לאור:  נינטנדו
 ארץ מקור:  יפן
 שפות:  יפנית אנגלית
 הפצה:  נינטנדו
 סדרה:  Animal Crossing
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  LunchPack 
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  נינטנדו סוויץ'
 
 https://www.animal-crossing.com/new-horizons/
 
Animal Crossing: New Horizons הוא משחק וידאו מסוגת סימולציות חברתיות שפותח והופץ על ידי חברת נינטנדו עבור קונסולת הנינטנדו סוויץ' בשנת 2020. המשחק הוא החמישי בסדרת אנימל קרוסינג שהחלה את דרכה בשנת 2002. ב-New Horizons השחקנים שולטים בדמות שעוברת להתגורר באי בודד לאחר שרכשה חבילת תיירות מטום נוק. בהגיעם לאי, ביחד עם עוד שתי דמויות ללא שחקן (NPC), על השחקנים לפתח את האי ולעזור ליישב אותו. המשחק מבוסס על משחקיות לא ליניארית (ברוב המשחק אין משימה מוגדרת והשחקן יכול לפתח את האי כרצונו), איסוף משאבים, הזמנת דיירים נוספים להתגורר באי וסיוע בפתיחת מספר בתי עסק באי.
פיתוח המשחק החל בשנת 2012. במאית המשחק, איה קיוגוקו (אנ') ציינה שמכניקות שהתקיימו במשחקים הקודמים חזרו גם במשחק זה על מנת לשמח את המעריצים והבטיחה שהמשחק עצמו הוא פשוט וששחקנים חדשים יכולים להישאב אליו בקלות. בהקשר לגרפיקה ולאמנות שנעשה בהם שימוש, המפתחים ציינו שהמשחק עצמו הוא מאוד פשוט ושהוא מעניק המון מקום לדמיון של השחקנים. השחקנים יכולים לעצב את מראה האי שלהם לפי רצונם, מה שמבדיל את האי של השחקן מאיים של שחקנים אחרים. המשחק הוכרז בכנס E3 2019 (אנ') דרך פרזנטציית Nintendo Direct (אנ') ולבסוף שוחרר ב-20 במרץ 2020.
הביקורות היללו את המשחק ושיבחו את המשחקיות, את מערכת העיצוב שבו והכריזו שהוא המשחק הכי טוב בכל הסדרה. המשחק היה מועמד למספר פרסים והוכרז כמשחק השנה. המשחק היה הצלחה מסחרית, כאשר נמכרו מעל 40 מיליון יחידות ברחבי העולם ובכך הוא שבר את שיא "מספר היחידות למשחק קונסולה שמכרו בחודש בודד". המשחק הוא המשחק הכי נמכר בסדרה והמשחק השני הכי נמכר לנינטנדו סוויץ' (אנ'). בנוסף, המשחק הוכרז כהמשחק הכי נמכר ביפן והמשחק הכי נמכר בהיסטוריה (אנ'). הצלחת המשחק נבעה בעיקרה מתקופת השחרור שלו, פרוץ מגפת הקורונה והסגר העולמי (אנ') בשנת 2020. המשחק עזר לשחקנים לייצר קשרים עם אנשים אחרים דרך משחק משותף ברשת האונליין של הקונסולה בזמן שאלו היו נעולים בבתיהם. המשחק השפיע על מעריצים ותרם ליצירת אתר החלפות אינטרנטי (אנ'), תכנית אירוח הקשורה למשחק (אנ') וכן סדרות קומיקס ומוצרים נלווים. ב-5 בנובמבר 2021, המשחק קיבל עדכון גדול שהוסיף לו מספר תוספות ודמויות חדשות.
עדכונים

מאחר שהמשחק משתנה בהתאם לחגים ולעונות השנה, המשחק עודכן לעיתים קרובות. העדכונים כללו בדרך כלל חפצים שונים, אירועים ולעיתים גם מכניקות משחק חדשות. רוב העדכונים מבוססים על החגים השונים, כאשר העדכון הראשון עסק ב"חג הארנב" (גרסת המשחק לחג הפסחא) באפריל 2020. עדכונים נוספים כללו את "יום הטבע" (יום כדור הארץ), פסטיבל חודש מאי (אנ'), ליל כל הקדושים, יום תרנגול ההודו (חג ההודיה) וחג הצעצועים (חג המולד). אירועים משמעותיים נוספים כגון תחילת הקיץ נוספו למשחק יחד עם חפצים חדשים. כל עדכון התואר קודם הגיע עם דמות שהופיעה במשחקים הקודמים בסדרה שבאה להתארח באי לכבוד המאורע. בנוסף, האי השתנה בהתאם לעונות השנה, כך שבחורף הוא מושלג, בסתיו העלים נושרים מהעצים ופטריות צומחות על האי וכו'. עדכונים נוספים כללו חפצים ייחודיים השייכים למשחקים השונים של נינטנדו, ביניהם ביגוד וחפצים שמקורם במשחקי "האחים סופר מריו" שנוספו למשחק לכבוד ציון 35 שנה (אנ') למותג "מריו".
בפרנזטציית Nintendo Direct (אנ') שעסקה במשחק והתקיימה באוקטובר 2021, נינטנדו הכריזו על עדכון מספר 2.0 והצהירו שזהו יהיה העדכון החינמי המשמעותי האחרון שהמשחק ייקבל. העדכון החזיר את דמויותיהם של קאפ'ן וברוסטר, שתי הדמויות מביאות מבנה חדש ופעילות חדשה למשחק. בנוסף, המשחק הרחיב את "האי של הארווי", אי אליו השחקנים יכלו לטוס ובעזרת סטודיו לצילום שממוקם על האי, להצטלם עם הדיירים באי שלהם. העדכון הפך את האי של הארווי לגדול יותר ובמרכזו נפתח מעין "באזאר" בו דמויות שונות (שעד כה ביקרו באי של השחקנים באופן רנדומלי ומכרו את מרכולתם) יוכלו להתיישב בדרך קבע ולהקים את החנות שלהם שם. העדכון הוסיף חפצים חדשים לרכישה, דיירים חדשים שניתן להוסיף לאי ואת היכולת לבשל ולגדל ירקות. הפרנטצייה גם הכריזה על חבילת הרחבה בתשלום (DLC) בשם "Animal Crossing: New Horizons – Happy Home Paradise". במסגרת חבילת ההרחבה, השחקנים יכלו לעבוד במעין אתר נופש (ממוקם מחוץ לאי וכדי להגיע אליו על השחקנים לטוס) ולבנות בתי נופש לדמויות שונות הקיימות בסדרת המשחקים. חבילת ההרחבה זהה למשחק "Animal Crossing: Happy Home Designer (אנ')" לקונסולת ה-Nintendo 3DS. ההרחבה הוסיפה למשחקים בגדים וחפצים חדשים, אפשרויות חדשות לעיצוב האי ובתי השחקנים (למשל הוספת עמודים תומכים ומחיצות בתוך הבית). עדכון 2.0 החינמי שוחרר ב-3 בנובמבר 2021 וחבילת ההרחבה ב-5 בנובמבר 2021.
קורדליה אדוורדסון

| --- | --- |

אדוורדסון בסביבות 1964
 לידה:  1 בינואר 1929 מינכן, בוואריה, רפובליקת ויימאר
 פטירה:  29 באוקטובר 2012 (בגיל 83) סטוקהולם, שוודיה
 שם לידה:  Cordelia Maria Langgässer 
 מדינה:  שוודיה
 מקום מגורים:  שרלוטנבורג-וילמרסדורף 
 פעילות בולטת:  עיתונאות וכתיבה
 ידועה בשל:  ניצולת שואה וזוכת פרס האחים שול
 תקופת הפעילות:  1984–2006 (כ־22 שנים)
 מקצוע:  עיתונאית
 מעסיק:  Svenska Dagbladet 
 מספר צאצאים:  5 
 פרסים והוקרה:  פרס האחים שול (1986)  Jolopriset (2012)  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  מדליית המלך 
 
קורדליה אדוורדסון (בגרמנית: Cordelia Edvardson;‏ 1 בינואר 1929 – 29 באוקטובר 2012) הייתה עיתונאית שוודית, סופרת וניצולת שואה ילידת גרמניה. היא הייתה כתבת ירושלים בעיתון השוודי סוונסקה דאגבלאדט בין השנים 1977–2006. אדוורדסון דיווחה בהרחבה בעיתון זה על הסכסוך הישראלי-פלסטיני, והיא הייתה בעלת טור בעיתון עד שעזבה את התפקיד בשנת 2006.
קורות חיים

אדוורדסון נולדה במינכן, גרמניה, בשנת 1929. וגדלה כנוצרייה כקתולית. עם זאת, מאחר שאביה, הרמן הלר, היה יהודי, אדוורדסון נעצרה על ידי הנאצים במהלך השואה וגורשה למחנות הריכוז טרזיינשטט ואושוויץ. גם סבה מצד אמה היה יהודי והמיר את דתו לקתולי.
לאחר מלחמת העולם השנייה, אדוורדסון היגרה לשוודיה והחלה את הקריירה שלה כעיתונאית. בשנת 1984 פרסמה אוטוביוגרפיה המתעדת את חייה כניצולת שואה, אשר זיכתה אותה בפרס הספרותי "פרס האחים שול". לימים תורגמה האוטוביוגרפיה לעברית, תחת השם "ילדה שנכוותה נמשכת לאש".
קורות חיים > מותה

קורדליה אדוורדסון נפטרה ממחלה בסטוקהולם ב-29 באוקטובר 2012, בגיל 83.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Swedish journalist, Auschwitz survivor Cordelia Edvardson dies at 83 - The Washington Post, web.archive.org, ‏31 באוקטובר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260629005171  PLWABN: 9810672261605606  BIBSYS: 90070255  BnF: cb12093645n (data)  CiNii: DA06633586  GND: 118815733  ICCU: CFIV118890  ISNI: 0000 0001 2341 831X  KulturNav: c52de2c3-da1e-4f63-af9b-e0558738dccc  LCCN: n80034226  NDL: 00465992  NKC: mzk2014813324  NLA: 35690777  NTA: 072609052  RERO: 02-A003209189  SELIBR: 262173  SUDOC: 029274826  Trove: 1044238  VIAF: 66494475   WorldCat (עם VIAF): 66494475
אולימפיאדת הפיזיקה הבין-לאומית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  1967–הווה (כ־58 שנים) 
 www.ipho-new.org
 
זוכי מדליית ארד באולימפיאדת הפיזיקה ה-50 בתל אביב
אולימפיאדת הפיזיקה הבין־לאומית (באנגלית: The International Physics Olympiad, בראשי תיבות: IPhO) היא תחרות בינלאומית שנתית בפיזיקה לתלמידי תיכון.
כל מדינה המשתתפת בתחרות שולחת משלחת בת חמישה תלמידים ולרוב גם שני מלווים, ורשאית לשלוח משגיחים יחד עם המשלחת. המשלחת נבחרת על ידי תחרויות מקדימות ברמה ארצית. התלמידים נבחנים כיחידים, באמצעות מבחנים תאורטיים ומעבדתיים. בתום התחרות מוענקות מדליות זהב, כסף וארד לתלמידים המצטיינים. ציונים לשבח מחולקים למספר תלמידים נוספים.
היסטוריה

אולימפיאדת הפיזיקה הבינלאומית נערכה לראשונה בוורשה, בירת פולין, ב-1967. מספר חודשים לפני כן, שלחו מארגני התחרות בפולין הזמנות לכל מדינות מרכז אירופה. מביניהן ארבע מדינות נענו להזמנה: בולגריה, צ'כוסלובקיה, הונגריה ורומניה נענו להזמנה (חמש כולל פולין המארגנת). כל מדינה שלחה נבחרת בת 3 תלמידי תיכון, ומלווה אחד. אופי התחרות נקבע על פי כללי שלב הגמר של אולימפיאדת הפיזיקה הפולנית: היום הראשון מוקדש לשאלות תאורטיות וביום השני לביצוע ניסוי. הבדל אחד בין התחרות הבינלאומית לזו הפולנית הוא בכך שהתלמידים היו צריכים להמתין עד לבדיקת תשובותיהם. בזמן הבדיקה התלמידים נסעו לסיור בקרקוב ובגדנסק. בתחרות הראשונה התלמידים נדרשו לענות על ארבע שאלות תאורטיות ואחת ניסויית.
האולימפיאדה השנייה אורגנה על ידי פרופסור קונפלבי בבודפשט, בירת הונגריה, בשנת 1968. בשנה זו השתתפו 8 מדינות בתחרות. למדינות שהשתתפו שנה קודם הצטרפו גרמניה המזרחית, ברית המועצות ויוגוסלביה. גם הפעם כל מדינה שלחה שלושה תלמידי תיכון ומלווה אחד. זמן מה לפני התחרות השנייה יוסדו החוקים והכללים של החוקים באופן מפורש. המסמכים אושרו על ידי מלווי המשלחות מספר חודשים אחרי התחרות בפגישה שערכו בצ'כוסלובקיה.
האולימפיאדה אורגנה בפעם השלישית על ידי פרופסור קוסטיאל בברנו שבצ'כוסלובקיה ב-1969. כל מדינה שלחה חמישה תלמידי תיכון ושני מלווים. התחרות בברנו נעשתה בהתאם לכללים שגובשו מספר חודשים קודם לכן.
בפעם הרביעית האולימפיאדה התקיימה במוסקבה, בירת ברית המועצות, ב-1970. כל מדינה מהמדינות המשתתפות יוצגה על ידי שישה תלמידים ושני מלווים. בשנה זו הוכנסו שינויים קלים לתקנון התחרות. מאז הפעם החמישית שבה התחרות התקיימה בסופיה, בירת בולגריה, ב-1971, ועד היום, כל קבוצה מנתה חמישה תלמידים ושני מלווים.
התחרות לא התקיימה ב-1978 וב-1980, בגלל כניסתן של מדינות מערביות לתחרות. המדינה המערבית הראשונה שהשתתפה בתחרות הייתה גרמניה המערבית. הוצעה האפשרות שלסירוגין התחרות תאורגן על ידי מדינות הגוש המזרחי והמערבי. אולם מספר מדינות מערביות דחו את ההצעה. מדינות הגוש המזרחי סירבו לארגן את התחרות ב-1978 וב-1980. ב-1982 התחרות חזרה להתקיים במתכונת שנתית, משום שהצטרפו מספיק מדינות מערביות לחלוק את עול הארגון.
כיום, רשימת המדינות המארחות נקבעת מבעוד מועד. לאחר הצטרפות מדינה חדשה לתחרות, עליה להודיע תוך שלוש שנים על מוכנותה לארח את האולימפיאדה. לאחר הודעה זו, המדינה נכנסת לרשימת המתנה, שאורכה מספר עשרות שנים. מדינה אשר לא תעשה כך, תושעה מהתחרות באופן זמני. צרפת הושעתה באופן זה בשנת 2000.
מבנה התחרות

התחרות מתפרסת על פני שני ימי בחינה נפרדים:
יום אחד מוקדש לבחינה תאורטית. בחינה זו כוללת שלוש שאלות, המכסות לפחות ארבעה נושאים אשר נלמדים בבית ספר תיכון. על פי רוב, לכל שאלה יש מספר סעיפי משנה. מספר הנקודות המרבי בחלק זה הוא 30, לרוב כל שאלה מהווה 10 נקודות.
יום נוסף מוקדש לבחינה מעשית (מעבדה). בחינה זו כוללת ניסוי אחד או שניים. מספר הנקודות המרבי בחלק זה הוא 20.
שתי הבחינות נמשכות חמש שעות כל אחת. בין שני ימים אלו מתקיים לפחות יום אחד של מנוחה אשר לרוב מטיילים במדינה המארחת בטיול שהמדינה המארחת מארגנת למשתתפים.
המשתתפים הם תלמידי תיכונים, אך לא תלמידי מכללות או אוניברסיטאות. לרוב כל קבוצה מורכבת מחמישה תלמידים, ושני מלווים.
מספר הנקודות המזערי הנדרש על מנת לזכות במדליות אולימפיות או ציון לשבח נקבעת על ידי המארגנים בהתאם לחוקים הקבועים. לפני כמה שנים חל שינוי בתקנון, וכעת חלוקת המדליות היא על פי דירוג הנקודות: מדליית זהב מוענקת ל-8% המשתתפים הראשונים, מדליית כסף מוענקת ל-25% הראשונים ומדליית ארד מוענקת ל-50% הראשונים. ציון לשבח מוענק ל-67% המשתתפים הראשונים. יתר המתחרים מקבלים תעודות השתתפות. המתחרה בעל הציון הגבוה ביותר זוכה בפרס מיוחד, בנוסף למדליית הזהב.
ישראל בתחרות > מיונים

תהליך המיון של נבחרת ישראל לאולימפיאדה הבינלאומית נמשך מעל שנה עד שנתיים. משתתפים בו בעיקר תלמידי כיתות ט', י' ו-י"א.
השלב הראשון מורכב ממבחן בן 22 שאלות סגורות. בשלב זה משתתפים מדי שנה כ-5,000 תלמידי פיזיקה מרחבי הארץ.
כ-400 מהתלמידים שהשתתפו בשלב הראשון ממשיכים אל השלב השני (8 אחוזים).  השלב השני מורכב ממבחן עם 15 שאלות סגורות (אמריקאיות), ומשתי שאלות פתוחות.  השאלות אינן מכילות חומר/ידע שאינו במסגרת התיכון/הבגרות אך הן ללא ספק מערבות חשיבה והבנה פיזיקלית מעל רמת הבגרות בתיכון.  ניתן לצפות בשאלות באתר האולימפיאדה הישראלית: https://www.ipho.org.il/copy-of
כ-30 תלמידים עוברים את השלב השני וממשיכים לשלב השלישי (כחצי אחוז ממי שהתחיל את התחרות הארצית), שמתקיים בחופשת הקיץ באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. עד לשנת 2018 נערך בטכניון. במחנה ההכנה, התלמידים לומדים בצורה אינטנסיבית שלל נושאים בפיזיקה, מהבוקר עד הלילה, כהכנה לאולימפיאדות ברמה אקדמית הרבה מעבר לתיכון. במהלך המחנה מתקיימים מדי יום מבחן תאורטי ומעבדה. הנושאים הנלמדים ברמה אקדמית: מכניקה קלאסית, חשמל ומגנטיות, הידרודינמיקה והידרוסטטיקה, תרמודינמיקה, יחסות פרטית, קוונטים, אופטיקה וגלים.
כ-15 עוברים לשלב הרביעי הכולל למידה עצמית רבה, תוך הגשת תרגילים ועבודות במתכונת שבועית לצוות האולימפיאדה המורכב ממשתתפי אולימפיאדה בעבר. בנוסף, לכל תלמיד מוצמד מדריך אישי העוזר לו באופן פרטני. התרגילים הם ברמה אולימפית, ניתן לצפות בתרגילים באתר: https://ipho.olimpicos.net/
בחופשת פסח מתקיים מחנה נוסף, שבו נבחרים 8 התלמידים המצטיינים שייצגו את ישראל באולימפיאדת הפיזיקה האסייתית, שמתקיימת באביב וזהה באופייה לאולימפיאדה הבינלאומית. רמת השאלות קשה יותר מרמת השאלות בתחרות הבין לאומית.
לאחר שהנבחרת שבה מהאולימפיאדה האסייתית, נבחרים חמישה תלמידים שייסעו לאולימפיאדה הבינלאומית, שמתקיימת בקיץ לרוב בחודש ה-7.
ישראל בתחרות > השתתפות ישראל באולימפיאדות

מדליית הזהב באולימפיאדה שהתקיימה בישראל
צד קדמי
צד אחורי, המציג את מסלול הגשושית בראשית
ישראל הוזמנה לשלוח נציגים לאולימפיאדה בפיזיקה שנערכה בארצות הברית בשנת 1993. הנציגים היו פרופסור מנחם פיינגולד מהמחלקה להוראת המדעים בטכניון, ונציג משרד החינוך. בשנה לאחר מכן הוסבה התחרות הארצית, שהייתה בחסות חברת החשמל לישראל, להכנת נבחרת ישראלית לתחרות הבינלאומית. ישראל השתתפה לראשונה באולימפיאדה הבינלאומית ה-25 שהתקיימה בסין בשנת 1994. מאמן הנבחרת בשנה זו היה ד"ר אבי האוזר שהיה קודם לכן מאמן הנבחרת של ארצות הברית וחזר ארצה. כמו כן אימנו את הנבחרת מר איגור ליסנקר וד"ר עופר אייל. מאמן הנבחרת הישראלית משנת 1995 ועד היום הוא ד"ר אלי רז מהמחלקה לפיזיקה והנדסה אופטית במכללת אורט בראודה.
ישראל אירחה את האולימפיאדה הבינלאומית בפיזיקה בשנת 2019. בראש הוועדה המארגנת של האולימפיאדה עמד ד"ר אלי רז.
עד 2022 זכתה ישראל באולימפיאדה הבינלאומית ב-12 מדליות זהב שהושגו על ידי 10 משתתפים:
אריאל אמיר (1999) -לימים פרופסור לפיזיקה במכון ויצמן למדע
איתמר חסון (2009) - לימים ד"ר לפיזיקה מאוניברסיטת תל אביב
גל דור (2011) - לימים ד"ר למתמטיקה מאוניבסיטת תל אביב
אסף רוזן (2011) - לימים ד"ר לפיזיקה ממכון ויצמן למדע
דן קרלינר (2013)
גיא סגל (2014)
יונתן הדס (2017, 2018)
איל וולך (2018, 2019)
אביב טילינגר (2019)
רויטל ולך (2022)
בנוסף למדליות הנ"ל זכו הנבחרות לאורך השנים במדליות כסף וארד.
ישראל בתחרות > תואר המנצחת המוחלטת

רויטל ולך זכתה גם בתואר "המנצחת המוחלטת" (Absolute Female Winner), כלומר "התלמידה המצטיינת בעולם בפיזיקה".
ישראל בתחרות > אולימפיאדת הפיזיקה האסייתית

באולימפיאדת הפיזיקה האסייתית זכו יעקב ניימן (2003), גל דור (2011), אביב טילינגר (2019), מתן ויינמן ועמרי ניצן (2023) במדליות זהב.
רשימת המדינות המארחות

| מספר | שנה | מדינה | עיר מארחת |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1967 | פולין פולין | ורשה |
| 2 | 1968 | הונגריה הונגריה | בודפשט |
| 3 | 1969 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | ברנו |
| 4 | 1970 | ברית המועצות ברית המועצות | מוסקבה |
| 5 | 1971 | בולגריה בולגריה | סופיה |
| 6 | 1972 | רומניה רומניה | בוקרשט |
| 7 | 1974 | פולין פולין | ורשה |
| 8 | 1975 | גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית | גיסטרו |
| 9 | 1976 | הונגריה הונגריה | בודפשט |
| 10 | 1977 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | הראדץ קראלובה |
| 11 | 1979 | ברית המועצות ברית המועצות | מוסקבה |
| 12 | 1981 | בולגריה בולגריה | ורנה |
| 13 | 1982 | גרמניה המערבית גרמניה המערבית | מלנטה (אנ') |
| 14 | 1983 | רומניה רומניה | בוקרשט |
| 15 | 1984 | שוודיה שוודיה | סיגטונה (אנ') |
| 16 | 1985 | יוגוסלביה יוגוסלביה | פורטורוז' (אנ') |
| 17 | 1986 | בריטניה בריטניה | לונדון |
| 18 | 1987 | גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית | יינה |
| 19 | 1988 | אוסטריה אוסטריה | באד אישל |
| 20 | 1989 | פולין פולין | ורשה |
| 21 | 1990 | הולנד הולנד | חרונינגן |
| 22 | 1991 | קובה קובה | הוואנה |
| 23 | 1992 | פינלנד פינלנד | הלסינקי |
| 24 | 1993 | ארצות הברית ארצות הברית | ויליאמסבורג (אנ') |
| 25 | 1994 | הרפובליקה העממית של סין  סין | בייג'ינג |
| 26 | 1995 | אוסטרליה אוסטרליה | קנברה |
| 27 | 1996 | נורווגיה נורווגיה | אוסלו |
| 28 | 1997 | קנדה קנדה | גרייטר סדברי |
| 29 | 1998 | איסלנד איסלנד | רייקיאוויק |
| 30 | 1999 | איטליה איטליה | פדובה |
| 31 | 2000 | בריטניה בריטניה | לסטר |
| 32 | 2001 | טורקיה טורקיה | אנטליה |
| 33 | 2002 | אינדונזיה אינדונזיה | באלי |
| 34 | 2003 | טאיוואן טאיוואן | טאיפיי |
| 35 | 2004 | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | פוהאנג (אנ') |
| 36 | 2005 | ספרד ספרד | סלמנקה |
| 37 | 2006 | סינגפור סינגפור | סינגפור |
| 38 | 2007 | איראן איראן | אספהאן |
| 39 | 2008 | וייטנאם וייטנאם | האנוי |
| 40 | 2009 | מקסיקו מקסיקו | מרידה |
| 41 | 2010 | קרואטיה קרואטיה | זאגרב |
| 42 | 2011 | תאילנד תאילנד | בנגקוק |
| 43 | 2012 | אסטוניה אסטוניה | טרטו וטאלין |
| 44 | 2013 | דנמרק דנמרק | קופנהגן |
| 45 | 2014 | קזחסטן קזחסטן | אסטנה |
| 46 | 2015 | הודו הודו | מומבאי |
| 47 | 2016 | שווייץ שווייץ וליכטנשטיין ליכטנשטיין | ציריך |
| 48 | 2017 | אינדונזיה אינדונזיה | יוגיאקרטה |
| 49 | 2018 | פורטוגל פורטוגל | ליסבון |
| 50 | 2019 | ישראל ישראל | תל אביב |
| 51 | 2020 | עקב מגפת הקורונה, התחרות לא התקיימה |  |
| 52 | 2021 | ליטא ליטא | וילנה |
| 52 | 2022 | בלארוס בלארוס | מינסק |
| 53 | 2023 | יפן יפן | טוקיו |
| 54 | 2024 | איראן איראן | אספהאן |
| 55 | 2025 | צרפת צרפת | פריז |
| 56 | 2026 | קולומביה קולומביה | לא נבחרה |
| 57 | 2027 | הונגריה הונגריה | לא נבחרה |
| 58 | 2028 | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | לא נבחרה |
| 59 | 2029 | אקוודור אקוודור | לא נבחרה |
| 71 | 2041 | בנגלדש בנגלדש | לא נבחרה |
לוח מדליות שיאי כל הזמנים

להלן רשימת שיאי מס' המדליות ל-10 הדירוגים הראשונים, נכון לשנת 2022:
| דירוג | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין (CHN) ‏ | 141 | 21 | 9 | 171 |
| 2 | דרום קוריאה דרום קוריאה (KOR) ‏ | 83 | 27 | 24 | 134 |
| 3 | רוסיה רוסיה (RUS) ‏ | 82 | 46 | 10 | 138 |
| 4 | טאיוואן טאיוואן (TWN) ‏ | 77 | 32 | 18 | 127 |
| 5 | ארצות הברית ארצות הברית (USA) ‏ | 74 | 50 | 29 | 153 |
| 6 | רומניה רומניה (ROM) ‏ | 55 | 85 | 62 | 203 |
| 7 | סינגפור סינגפור (SGP) ‏ | 49 | 42 | 27 | 118 |
| 8 | הודו הודו (IND) ‏ | 46 | 48 | 14 | 107 |
| 9 | הונגריה הונגריה (HUN) ‏ | 45 | 68 | 97 | 210 |
| 10 | ברית המועצות ברית המועצות (USS) ‏ | 41 | 26 | 22 | 89 |
| סה"כ (10 מדינות) | סה"כ (10 מדינות) | 693 | 445 | 312 | 1450 |
↑  ברית המועצות השתתפה ב-IMO בפעם האחרונה בשנת 1991. משנת 1992, מדינות סובייטיות לשעבר - רוסיה - משתתפת בנפרד
ראו גם

אולימפיאדת הביולוגיה הבינלאומית (IBO)
אולימפיאדת הכימיה הבינלאומית (IChO)
האולימפיאדה הבינלאומית במדעי המחשב (IOI)
אולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית (IMO)
אולימפיאדת המדע הבינלאומית לנוער (IJSO)
נבחרות ישראל במדעים
הערות שוליים

↑  עליזה רוזן הברמן, כרמיאל: שתי מדליות זהב ושלוש מדליות כסף לנבחרת ישראל באולימפיאדה הבינלאומית לפיזיקה, באתר "בלינקר", 6 באוגוסט 2018
↑  הצלחה לנבחרת ישראל באוליפיאדת הפיזיקה בת"א: חמש מדליות: 2 זהב, 2 כסף וארד, "הידען", 15 ביולי 2019
↑  אורלי הררי, ישראל מארחת את האולימפיאדה הבינלאומית לפיזיקה, באתר ערוץ 7, 5 ביולי 2019
1 2  לירן כוג'הינוף,  "גאה להיות חנונית על": תלמידת האולפנה שכבשה את אולימפיאדת הפיזיקה, סרטון בערוץ "כאן חדשות", באתר יוטיוב, מתוך "חדשות הערב", 18 ביולי 2022
↑  List of Countries
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ko2018994106  VIAF: 142599261   WorldCat (עם VIAF): 142599261 
בחינה ניסויית באולימפיאדה ה-50
אולימפיאדת הפיזיקה ה-50 בתל אביב
פביאן וייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 ביוני 1869 קליפטון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  29 באפריל 1949 (בגיל 79) Amberley, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 השתייכות:  הצבא הבריטי 
 דרגה:  מייג'ור גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית  מפקד של מסדר הכתר הבלגי  אביר מפקד  במסדר הוויקטוריאני המלכותי  חבר במסדר האמבט  עמית מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש 
 
מייג'ור גנרל פביאן וייר (Fabian Ware;‏ 17 ביוני 1869 – 29 באפריל 1949) היה גנרל בריטי, מייסד ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.