stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיליפ פון בסלאגר
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

פיליפ פון בסלאגר נולד בשנת 1917 כילד רביעי מבין שמונת ילדיהם של אביו אלברט פון בסלאגר ואמו מריה-תרזה פון סליס-סוליו באחוזת המשפחה, טירת היימרצהיים שבקרבת בון. במשפחה האריסטוקרטית שררה רוח הקתוליות של חבל הריין.
כקתולי אדוק גילה בסלאגר כבר בנעוריו עמדה מהוססת כלפי הנאציזם. הסרת הצלבים מבתי הספר קוממה אותו. בשנת 1936 השלים את לימודיו בבית הספר של המסדר הישועי בבאד גודסברג. כוונתו הייתה ללמוד משפטים, על מנת להצטרף לשירות החוץ הגרמני. סבו ייעץ לו שלא לפנות למסלול זה בגלל עמדת השלטון הנאצי, ותחת זאת להתגייס לצבא, ובסלאגר הצעיר הצטרף לרגימנט הרכוב בפאדרבורן.
ביוגרפיה > במלחמת העולם השנייה

בסלאגר הוצב כעוזרו האישי של גנרלפלדמרשל גינתר פון קלוגה בחזית המזרחית. שם התוודע לראשונה להשמדה השיטתית של יהודים וצוענים. מגעיו עם קציני אס אס בכירים ועם ראשי המפלגה הנאצית שכנעוהו בחוסר המוסריות של הנאציזם וביחסו קל-הערך לחיי אדם. בשנת 1942 הכיר את הנינג פון טרסקו במהלך התדרוך היומי של זה האחרון על המצב בשטחים שנכבשו מברית המועצות, והצטרף לקבוצת המורדים שהיה מראשיה.
במרץ 1943 היה בסלאגר מעורב בניסיון התנקשות בהיטלר. כאשר עמד היטלר לבקר בחזית, עלתה האפשרות להתנקש בחייו, ופיליפ בסלאגר ואחיו גאורג התנדבו למשימה. התוכנית הייתה לירות בהיטלר למוות, אלא שגנרלפלדמרשל פון קלוגה שלל אפשרות זו.
פסטיבל ישראל

| --- | --- |
 סוג:  פסטיבל אמנויות 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  ירושלים 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  1961–הווה (כ־63 שנים) 
 www.israel-festival.org
 
פסטיבל ישראל הוא פסטיבל רב-תחומי המתקיים מדי שנה באביב או בסתיו למשך מספר שבועות, ומרכזו בירושלים. הפסטיבל החל את דרכו ב-1961 כפסטיבל קיץ למוזיקה קלאסית. מהשנה השנייה ובמשך מספר שנים הוא כלל גם מופעי תיאטרון. עם השנים הורחבו תחומי ומוקדי פעילותו, וכיום הוא כולל מופעי מוזיקה קלאסית, תיאטרון, מחול, מוזיקת ג'אז, תערוכות אמנות פלסטית, הרצאות מומחים. התוכנית רב-תרבותית ומשלבת מופעים בינלאומיים לצד מופעים ישראליים.
בתחילה נערך הפסטיבל במוקדים שונים בארץ – בעיקר בירושלים, בתל אביב ובתיאטרון קיסריה. ב-1982 הוא אומץ על ידי עיריית ירושלים, ומאז מתקיימות מרבית ההופעות בתחומי העיר. עלו טענות כנגד מחיר הכרטיסים הגבוה, אך עם זאת מתקיימים במסגרת הפסטיבל גם מופעי רחוב והכניסה לחלק מההופעות היא ללא תשלום. הפסטיבל פועל כגוף ללא כוונת רווח.
היסטוריה

הפסטיבל הראשון, שנערך באוגוסט–ספטמבר 1961, נקרא "פסטיבל המוזיקה בישראל". המנהל האדמיניסטרטיבי שלו, מטעם החברה הממשלתית לתיירות, היה אהרן צבי פרופס, והמנהל האמנותי – הכנר והמנצח אלכסנדר שניידר (רביעיית בודפשט) מארצות הברית, שנעזר בכנר אייזק שטרן.
הפסטיבל משך אליו מספר מוזיקאים ידועים מרחבי העולם (יהודים ולא-יהודים), והוא התאפשר הודות להסכמתם של האמנים להופיע בהתנדבות. בכיר האמנים היה הצ'לן הקטלאני הקשיש פבלו קזאלס. מלבדו הופיעו עוד רביעיית בודפשט, הפסנתרים היהודים ארתור רובינשטיין, רודולף סרקין, שלישיית איסטומין-שטרן-רוז (ההרכב המוזיקלי היהודי-אמריקאי שכלל את הפסנתרן יוג'ין איסטומין, הכנר אייזק שטרן והצ'לן ליאונרד רוז) וזמרת הקונטרה אלט הקנדית מורין פורסטר (כמה מהם שבו להופיע בפסטיבלים הבאים).
מישראל הופיעו בין היתר התזמורת הפילהרמונית הישראלית ומקהלת רינת.
המלחין היהודי-צרפתי דריוס מיו חיבר לכבוד הפסטיבל את הקנטטה "בר-מצווה לישראל" (Cantate de L'initiation: Bar mitzvah Israël 1948-1961).
א"צ פרופס ניהל את 15 הפסטיבלים הראשונים, עד 1976. החליף אותו יעקב ביסטריצקי, ואחריו גארי ברתיני.
מאז 1992 נוהל הפסטיבל על ידי יוסי טל-גן, שנעזר ביועצים בתחומי המוזיקה הקלאסית, מוזיקת עולם, ומחול. דן הלפרן הוא יו"ר ההנהלה. ב-2013 הודיע טל-גן על פרישתו מניהול הפסטיבל ובאוגוסט 2014 התמנה לתפקיד אייל שר.
הערות שוליים

↑  תמר רותם, גלריה הארץ, 5 באוגוסט 2014
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פסטיבל יוצרים יוצאים

פסטיבל יוצרים יוצאים 6 (2010)
פסטיבל יוצרים יוצאים הוא פסטיבל שאורכו שבוע ונערך בחיפה משנת 2005 עד 2012.
הפסטיבל הוקם ונערך על ידי מועצת הנוער העירונית של חיפה, שהיא הגוף הרשמי והמייצג של בני הנוער בעיר, הפועלת תחת גלגל המועצות של מועצת התלמידים והנוער הארצית בבימויו והפקתו של גדי בכר.
הפסטיבל התקיים בחודש מרץ, בהפקה גדולה וחגיגית על ידי מרכזי הנוער בעיר או על ידי להקות הנוער השונות בחיפה (מפגשים ברכס, להקת הנוער הלאומי, להקת הנוער הייצוגית של קריית חיים, הכרמלים ועוד). המופע התקיים באודיטוריום בשכונת מרכז הכרמל.
פסטיבל "יוצרים-יוצאים" היה יוזמה ייחודית לחיפה, שאפשרה לבני נוער וצעירים לבטא את עצמם במסגרת חיי התרבות בחיפה. את הפסטיבל יזמו רשות הנוער והצעירים בחיפה אשר לקחו חלק פעיל בהפקתו תוך רצון לפיתוח הכישרונות הצעירים בעיר במגוון תחומי האמנות: תיאטרון, שירה, גרפיטי, רוק, מחול, נגינה, צילום, קולנוע, פיסול ועוד. הפסטיבל נועד לעודד יצירה בקרב בני הנוער, לאפשר הכרה וחשיפה של כישרונות צעירים ולעלות את צריכת התרבות באזור. אירועי הפסטיבל כללו הפקות של נוער וצעירים, מופעים ותחרויות כישרונות צעירים בתחומים שונים.
במיוחד לפסטיבל נכתב והולחן על ידי רונן ויליאמס "שיר הפסטיבל" (הקישור אינו פעיל).
תחרויות הנערכות בפסטיבל

במסגרת פסטיבל התמודדו בני הנוער מרחבי חיפה במסגרת תחרויות שונות. למקומות הראשונים הוענקו פרסים כספיים ואף מלגות לימודים.
התחרויות שהתקיימו בפסטיבל:
יוצרים אומנות רחוב: תחרות זו יועדה לאפשר לבני הנוער לבטא את עצמם ולבטא מסרים חברתיים באמצעות ציורי גרפיטי על קירות ציבוריים ברחבי העיר, באפיקים חוקיים, תוך חשיפה לקהל הרחב.
נגן צעיר- הקרב על הקונצ'רטו: תחרות בתחום המוזיקה הקלאסית, שסיפקה במה מקצועית לנגנים וזמרים בעלי יכולת מוזיקלית יוצאת דופן. התחרות שולבה בקונצרט עם התזמורת הסימפונית של חיפה. לקראת התחרות עברו המתמודדים כיתת אמן עם המוזיקאי הבינ"ל אסף רוט.
יוצרים רוק: תחרות המעניקה במה להרכבי רוק בקרב בני נוער בגילאי 15-18, היוצרים ומנגנים רוק בסגנונות שונים: רוק קלאסי, מטאל ופאנק רוק. בתחרות הופיעו ההרכבים עם יצירות מקוריות. לקראת התחרות עברו המתמודדים סדנאות הכנה עם צוות המורים של בית הספר למוזיקה Beat.
תחרות D.J: תחרות בתחום התקלוט המאפשרת לבני נוער ליצור סט של 10-15 דקות שיושמע בפני קהל ויבחן על פי קריטריונים קבועים.
חיית במה: תחרות בתחום תיאטרון המאפשרת לבני נוער, תלמידי מגמות תיאטרון בכיתות י"א-י"ב, לייצג את בית ספרם ולהתמודד בתחרות של מונולוגים ודיאלוגים תיאטרליים, בתחום הקומדיה והדרמה.
תחרות כוכב הבמה: תחרות בתחום השירה המאפשרת ל 11-12 בני נוער בעלי כישרון בשירה להתחרות בביצוע שירים.
הערות שוליים

↑  פסטיבל יוצרים יוצאים 2012 בחיפה
פרוטוקול אי הכללת רובוטים

פרוטוקול אי הכללת רובוטים או robots.txt הוא מוסכמה המאפשרת למנהל אתר אינטרנט (Webmaster) להגדיר כיצד יסרק האתר על ידי מנועי חיפוש ובוטים אחרים המצייתים לפרוטוקול. הגדרה זו מתבצעת באמצעות קובץ בשם robots.txt המכיל תחביר מיוחד ונמצא בספריית השורש (root) של האתר. פרוטוקול זה משמש בעיקר להסתרה של חלקים מסוימים באתר ממנועי חיפוש.
על ידי שימוש בפרוטוקול זה אפשר להורות למנועי חיפוש לא לאנדקס דפים מסוימים באתר.
ראו גם

Google Dorking
Security.txt
עדנה פאר

| --- | --- |

עדנה פאר, 1986
 לידה:  שנות ה־30 של המאה ה־20 רומניה 
 שם לידה:  עדנה קופרשטיין 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  תל אביב-יפו, רעננה 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מעסיק:  קול ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס סוקולוב 
 
עדנה פאר היא עיתונאית ושדרנית ישראלית, עורכת ומגישה של תוכניות רדיו וטלוויזיה.
פרסים

על עבודתה העיתונאית זכתה עדנה פאר בפרסים ובציונים לשבח בתחרויות בישראל, ובתחרויות בינלאומיות בחו"ל. בין השאר זכתה ב:
פרס רשות השידור, על "החוזרים בתשובה" (תוכנית ראשונה בארץ שהוקלטה בתאי אסירים בכלא רמלה).
פרס רשות השידור, על "המכורים לסמים" (מעקב אחרי מכורים וסוחרי סמים).
פרס הונדאס, תחרות בינלאומית בברצלונה על "קחו אותי בחזרה" (6 חדשים במחלקה סגורה בבית חולים פסיכיאטרי)
פרס איטליה, תחרות בינלאומית, ציון לשבח ראשון על "נערות במצוקה"
תשמ"ח 1988 – פרס סוקולוב (פרס כבוד), על סדרת התוכניות "אוזן קשבת" כולה, ובמיוחד על התוכנית "מחבלת שרה על שלום" (מעקב אחרי המחבלת משנת 1971 - 1985).
פרס פרלמן ליצירות עיתונאיות בענייני צבא וביטחון, על התוכנית "חיילים בעזה" (3 שנים ברחובות עזה ובמחנות הפליטים באינתיפאדה הראשונה – מעקב מוקלט).
הערות שוליים

↑  רם עברון, מאזני המאזין, מחרוזת, מעריב, 15 באוגוסט 1958
רם עברון, מחאה, מעריב, 22 במאי 1959.
↑  צבי לביא, נתגלו עקבות מבצע המתיחה בקול ישראל, מעריב, 22 במאי 1966.
1 2  צבי לביא, עיניים בצבע השדה, מעריב, 23 באוגוסט 1970
1 2  לוי יצחק הירושלמי, חשבון הנפש - ללא דתיים, מעריב, 30 בספטמבר 1968.
↑  מי למה כמה?, דבר, 18 בפברואר 1977
דבורה אופז, אין להפסיק את התכנית, מעריב, 30 בינואר 1980
↑  יוסי ביילין, הגידו כן לח"ן, דבר, 15 במרץ 1973
שיקום האסיר, דבר, 22 בספטמבר 1974
יוסי ביילין, עולים לאמריקה, דבר, 11 בפברואר 1975
↑  ברדיו, מעריב, 16 ביולי 1974
↑  נחום ברנע, קשר השתיקה (ב), דבר, 20 ביולי 1979; תובעים שידור התכנית על הביזה, דבר, 30 ביולי 1979; אליהו כרמל, פוסל כרמל, דבר, 3 באוגוסט 1979.
↑  מותר ואסור בעתונות, דבר, 28 בפברואר 1980
↑  רקוויאם לזה אכפת לי, דבר, 25 בינואר 1980
טובה צימוקי, עדנה פאר מאשימה הנהלת רשות השידור בציד מכשפות, דבר, 29 ביוני 1980
↑  לפיד אישר שנת חופשה לעדנה פאר, דבר, 7 באוגוסט 1980.
↑  נחום ברנע, הייתה להם עדנה, דבר, 15 בינואר 1982
↑  האם תושבת תחנת גל"צ, מעריב, 5 באוקטובר 1982
↑  עדנה פאר חוילה, מעריב, 5 בדצמבר 1982
↑  בג"ץ דחה עתירת עובדי גלי צה"ל, דבר, 22 במרץ 1983
עדנה פאר היום לגל"צ, דבר, 20 באפריל 1983
עדנה פאר הגישה מכתב התפטרות, מעריב, 20 באוגוסט 1984
↑  עדנה פאר הושעתה, דבר, 12 ביולי 1983
רון בן ישי מדבר, מעריב, 27 בספטמבר 1985
↑  למשל: מסכת אור קולית בעצרת גולני, מעריב, 14 באוגוסט 1980.
↑  7 ימים על הגלים, מעריב, 17 ביולי 1969
↑  רשת ב', מעריב, 28 באוגוסט 1987
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009541285905171  ISNI: 0000 0000 3512 045X  LCCN: n86057143  VIAF: 18700436   WorldCat (עם VIAF): 18700436
פסוק פונגפאיצ'יט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בפברואר 1946 (בת 78) תאילנד 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיימברידג'  אוניברסיטת מונש  Monash University Faculty of Business and Economics 
 מוסדות:  אוניברסיטת צ'ולאלונגקורן 
 פרסים והוקרה:  פרס פוקואוקה לתרבות אסיה (2017) 
 בן או בת זוג:  כריס בייקר (1979–?) 
 
פסוק פונגפאיצ'יט (בתאית: ผาสุก พงษ์ไพจิตร; נולדה ב-11 בפברואר 1946) היא כלכלנית תאילנדית, אשר כתבה בין היתר מספר ספרים על שחיתות שלטונית במדינתה.
ביוגרפיה

פסוק פונגפאיצ'יט למדה באוניברסיטת מונש במלבורן בה סיימה תואר ראשון בשנת 1969 ותואר שני בשנת 1971. היא המשיכה את לימודיה באוניברסיטת קיימברידג' בה סיימה תואר שלישי בשנת 1979.
לאחר חזרה לתאילנד פסוק פונגפאיצ'יט השתלבה בצוות ההוראה של אוניברסיטת צ'ולונגונגקורן והחל משנת 1999 מכהנת כפרופסור בפקולטה לכלכלה.
היא כתבה מספר ספרים על שחיתות שלטונית בתאילנד. בשנת 1997 ספרה זכה בפרס "ספר השנה" של המועצה למחקר לאומי. היא הייתה בין המבקרים הבולטים של ראש הממשלה תאקסין צ'ינוואט. לאור כך היא מונתה ליועצת של קבוצת קצינים שהובילו הפיכה שלטונית, אך סירבה לקבל תפקיד רשמי בממשל החדש.
זכתה בשנת 2017 ביחד עם בעלה, כריס בייקר, ב"פרס פוקואוקה" המוענק עבור תרומה יוצאת דופן למדע, אמנות ותרבות באסיה.
ספריה היו השראה לספרי בלשות של ג'ון בורדט.
הערות שוליים

↑  Fukuoka Prize, Fukuoka Prize (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266345305171  PLWABN: 9810809116205606  BnF: cb150281234 (data)  GND: 128508272  ISNI: 0000 0001 1911 7434  LCCN: n83221457  NDL: 00472789  NKC: pag2006371398  NLG: 95872  NLK: KAC201010257  NTA: 070020906  SELIBR: 82759  SUDOC: 079863558  VIAF: 85071456   WorldCat (עם VIAF): 85071456
פיליפ סנדרוס

פיליפ סילביין סנדרוס (Philippe Sylvain Senderos; נולד ב-14 בפברואר 1985 בז'נבה) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ממוצא סרבי וספרדי ששיחק כבלם. לזכותו 57 הופעות בנבחרת שווייץ.
קריירה

בסיום עונת 2004/2005 עם 11 משחקי ליגה רצופים ללא ספיגה (כאשר סול קמפבל נעדר עקב פציעה). על אף שסנדרוס לא היה שחקן הרכב קבוע בארסנל, הרי שתרומתו הייתה משמעותית, בין היתר בעונת 2005/2006 כאשר עזר לקבוצה לא לספוג שער בליגת האלופות במשך עשרה משחקים. גם במהלך אליפות אפריקה הוא מילא היטב את מקומו של קולו טורה בהרכבה של ארסנל.
באוגוסט 2008 הושאל סנדרוס לקבוצת מילאן לעונה אחת, בעיקר בשל התחרות על המקום בהרכב עם קולו טורה וויליאם גאלאס. בינואר 2010 הושאל לאברטון האנגלית בה השתתף בשני משחקים בלבד.
ביוני 2010 חתם בפולהאם לשלוש שנים. ב-31 בינואר 2014 הושאל לולנסיה הספרדית. ב-5 ביוני 2014 חתם באסטון וילה לשנתיים. ב-29 בינואר 2016 חתם בגראסהופרס ציריך עד לסוף העונה. ב-31 באוגוסט 2016 חתם בגלאזגו ריינג'רס לעונה אחת. ב-7 באוגוסט 2017 חתם ביוסטון דינמו.
נבחרת שווייץ

כשחקן בקבוצת הנוער של המועדון השווייצרי סרבט ז'נבה, פיליפ היה צריך לבחור עבור איזה נבחרת לאומית הוא ישחק. הייתה לו האפשרות לשחק עבור ספרד הודות לאביו הספרדי, עבור סרביה הודות לאימו הסרבית או עבור שווייץ, ארץ מולדתו.
סנדרוס בחר בשווייץ ושיחק בכל הנבחרות של שווייץ החל מהנבחרת עד גיל 15 והלאה. הוא תפס את תשומת לבו של עולם הכדורגל רק לאחר שבתור קפטן הנהיג את נבחרת הנוער של שווייץ לאליפות אירופה עד גיל 17 ב-2002. כתוצאה מהופעתו המרשימה, קבוצות מהטובות באירופה כגון מנצ'סטר יונייטד, ליברפול, יובנטוס ושתי הקבוצות המילאנזיות אינטר מילאנו ומילאן. כאשר חתם בסוף במועדון האנגלי ארסנל. סנדרוס שימש כקפטן נבחרת שווייץ במספר משחקים לאחר מונדיאל 2006, ביניהם משחק הידידות מול נבחרת אנגליה.
פיסול גותי

"המלאך המחייך", קתדרלת ריימס
הפיסול הגותי הוא אמנות פיסול שהתפתחה במערב אירופה בימי הביניים, בחצי השני של המאה ה-12. במקור שימש סגנון זה בקישוט הקתדרלות הגותיות שנבנו באותה תקופה.
הפיסול הגותי מהווה התפתחות ניכרת בפיסול של ימי הביניים, והוא שונה מאוד מפיסול הרומנסק. בניגוד לפיסול הרומנסק המפורט, הרגשני והאינדיוודואלי, הפיסול הגותי הוא חלק מתוכנית כוללת בה כל פרט הוא חלק מאחדות אורגאנית שמטרה העברת מסר דתי בצורה תמציתית, מנומקת ורציונלית ללא רגשנות, קישוטים ופירוט יתר. הפיסול הגותי נועד לקריאה הן על ידי פשוטי העם שמתמקדים רק בדימויים המרכזיים והן על ידי המלומדים שיודעים לקרוא את פיסול השוליים כהנמקה וחיזוק למסר המרכזי. בפיסול הגותי יש גם מחוות לפטרוני הכנסייה והקתדרלות, בייחוד בתבליטים ובפסלי העמוד (שבניגוד לרומנסק הם כמעט תלת-ממדיים ולא כבולים באופן אנאורגני לעמוד עליו הם נשענים). הפיסול הגותי החל בחזית המערבית של קתדרלת שארטר ב-1145 ומשם התפשט ברחבי צרפת ואחר כך באירופה המערבית.
החזית המערבית של קתדרלת שארטר ובה פיסול גותי מוקדם ואוונגרדי לתקופתו
הפיסול הגותי בשיאו התפתח במאות ה-12 וה-13 בקתדרלת שארטר, בקתדרלת נוטרדאם דה פארי, בקתדרלת ריימס וקתדרלת אמיין. בפיסול זה יש דגש רב יותר על הבעות פנים, מרקם ותיאור החומר בצורה מדויקת ואמיתית, לצד תיאורים מדויקים של עולם הטבע, המופיעים ככותרות וכקישוטים לעמודים. העיר ריימס הייתה מרכז גאלו-רומי חשוב וכשכזה נותרו בה שרידים רבים לאדריכלות הרומית ולפיסול הקלאסי. הפסלים בקתדרלת ריימס הושפעו מאוד מפיסול זה והתכתבו עמו במהלך עבודתם, בה יצרו סוג חדש של פיסול השואב מהקלאסי והגותי גם יחד. פיסול זה היה נושא למחקר והערצה בכל רחבי אירופה והציב קנון חדש לפיסול הגותי בשיאו.
לצד הפיסול הרשמי התפתח פיסול שוליים שכלל פסלי ראשים עם הבעות שונים, גרגוילים: מרזבים בצורת מפלצות, וגרוטסקים: פסלי מפלצות, דרקונים ויצורי כלאיים.
לקריאה נוספת

נורית כנען-קדר, האמנות הגותית - מקתדרלה לעיר, האוניברסיטה המשודרת, הוצאת משרד הביטחון.
Paul Binski, Gothic Sculpture, The Paul Mellon Centre for Studies in British Art, 2019. מסת"ב 978-0300241433
Jacqueline E. Jung, Eloquent Bodies: Movement, Expression, and the Human Figure in Gothic Sculpture, Yale University Press, 2020. מסת"ב 978-0300214017
פרוטוקול בישקק

הגבול הסופי לאחר הסכסוך וחתימת פרוטוקול בישקק
פרוטוקול בִּישְׁקֶק הסכם הפסקת אש זמני, שנחתם ב-5 במאי 1994, בין נציגי ארמניה, אזרבייג'ן, נגורנו קרבאך ורוסיה, בבישקק שבקירגיזסטן. הוסכם כי הכוחות הארמניים ייסוגו מהשטחים שכבשו באזרבייג'ן ונגורנו קרבאך תקבל אוטונומיה תחת אזרבייג'ן. כמו כן הוסכם כי יינתן מעמד מיוחד למסדרון לצ'ין (אנ'), מעבר הרים באזור החיץ באזרבייג'ן המהווה את הדרך הקצרה ביותר מנגורנו קרבאך לארמניה וכן הוסכם על הצבת כוחות "שמירת שלום" רוסיים באזור דוגמת הכוח שהוצב בגאורגיה. אף על פי שאזרבייג'ן חתמה על ההסכם הזמני בבישקק היא לא חתמה על הסכם הקבע במוסקבה. מאז ערוכים הצבא האזרי והצבא הארמני לאורך קו הפסקת אש עמוס תעלות.
מאז חתימת ההסכם, הופרה הפסקת האש מספר פעמים, ובאופן חמור במיוחד בשנים 2008 2016, ו-2020.
ההסכם כולל גם:
נסיגה של כוחות אמריקאים משטח אזרי.
הסכמה על חזרת פליטים, אשר מספרם הוערך בכמליון, משני הצדדים, באופן מאובטח וסדור לביתם.
הערות שוליים

↑  Scotland Liddel, The Armenia-Azerbaijan Conflict Over Karabakh: From History to Future Peace Prospects, ISBN 9789952809244
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות והסכמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פסופי שחור כנף

| פסופי שחור כנף |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: עגוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסופיים
סוג:: פסופי
מין:: פסופי שחור כנף
שם מדעי
 Psophia viridis ‏שפיקס, 1825
תחום תפוצה


פסופי שחור כנף (שם מדעי: Psophia viridis) הוא מין של עוף ממשפחת הפסופיים שבסדרת העגוראים. הוא חי ביערות גשם טרופיים בברזיל בטווח שבין נהר האמזונאס לנהר מדיירה ומגיע במזרח עד לנהר טוקנטינס. עוף זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע.
הפסופי הוא עוף דמוי-תרנגול קרקע שצבעו שחור והוא בעל גוף מגושם עם רגליים וצוואר ארוכים וראש קטן. אורכו עד 49 ס"מ ומשקלו עד 1.1 ק"ג. הוא מעופף חלש ביותר יעדיף להימלט בריצה.
הפסופים נעים בקבוצות קטנות ביער בעודם מחפשים מזון של פירות נפולים ושל חרקים ומרבי רגליים ביער.
תת-מינים

לפסופי זה 4 תת-מינים שחלק מהחוקרים רואים בהם מינים עצמאיים:
Psophia viridis viridis
Psophia viridis dextralis
Psophia viridis obscura
Psophia viridis interjecta
הערות שוליים

↑  פסופי שחור כנף באתר הרשימה האדומה של IUCN
פארק יצחק רבין

| --- | --- |

רכס שיירות, מימינו כביש 1 ושמאלה לו קטע מדרך בורמה, ליד היישוב בית מאיר
 מידע כללי
 על שם:  יצחק רבין 
 נתונים ומידות
 שטח:  15,000 דונם
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  שער הגיא 
 קואורדינטות:  31°49′02″N 34°59′43″E﻿ / ﻿31.817222222222°N 34.995277777778°E﻿ / 31.817222222222; 34.995277777778
  (למפת השפלה מוגדלת) פארק יצחק רבין(למפת השפלה רגילה) פארק יצחק רבין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק יצחק רבין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק יצחק רבין
 
תצפית משלוחת השיירות על כביש שער הגיא באזור קבר האימאם עלי
דרך בורמה בפארק יצחק רבין
החאן בשער הגיא (2008)
שלט הדרכה אודות הפארק, בסמוך לאנדרטת המח"ל
פארק יצחק רבין הוא פארק מיוער המשתרע על פני שטח בן כ-15,000 דונם. הפארק נמצא באזור שער הגיא. בצד מערב נמצאים נחשון ובקוע ובצד מזרח האנדרטה לזכר פורצי הדרך לירושלים שליד מחלף שורש.
שם הפארק

הפארק נקרא על שם ראש הממשלה יצחק רבין, אשר היה מפקד חטיבת הראל של הפלמ"ח במלחמת העצמאות. אחד מתפקידיה החשובים של החטיבה היה להגן על הדרך מהשפלה לירושלים באזור שער הגיא. מבנה הח'אן בשער הגיא שהיה נטוש שנים רבות, שוקם על ידי הקרן קיימת לישראל ובעתיד יהיה בו מרכז מידע למבקרים בפארק רבין.
מאפיינים

הפארק נמצא בשפלת יהודה ובהרי יהודה וחוצות אותו דרך בורמה, דרך הג'יפים, רכס השיירות ורכס המשלטים. שער הגיא הוא נקודת חיבור בין שתי יחידות הנוף המרכזיות בפארק שהן שפלת יהודה והרי יהודה. שפלת יהודה הוא האזור ממערב לכביש צומת שער הגיא - צומת שמשון כביש 3 והרי יהודה הם האזור ממזרח לכביש. ברחבי הפארק דרכי עפר המתאימות לנסיעה ברכב פרטי, מצפורים וחניוני נופש. בפארק מצויים אתרי מורשת קרבות תש"ח, כמו דרך בורמה והמשלטים בשמורת המסרק. בפארק מדרגות ושרידי חקלאות קדומה באזור דרך המשלטים ודרך דיפנבייקר (על שם ג'ון דיפנבייקר שהיה ראש ממשלת קנדה). במסלולי הפארק נמצאים שרידי דרך רומית ומבנים ביזנטיים ועות'מאנים. הפארק כולל גם את חאן שער הגיא, את רכס השיירות, את רכס המשלטים, את מצפה הראל, את תצפית נווה שלום, את עיינות סוסין ואת מרכז הקרן הקיימת באשתאול. 
בפארק נמצא גן יפני על שם האב טקג'י אוצוקי אשר פותח בסיוע אגודת הנוצרים היפנים ידידי ישראל (בית שלום יפן).
רוב שטחו של הפארק מכוסה יערות נטועים וחורש טבעי. באשתאול נמצאת משתלה גדולה של הקרן הקיימת והיא מספקת את רוב העצים לייעור במקום. היער הראשון באזור ניטע בשנת 1930 בידי מחלקת הנטיעות של ממשלת המנדט הבריטי. המטרה הייתה להאט את סחף הקרקע מהרי יהודה ולהחזיר לנוף את המראה המקורי מהעבר המקראי בו הייתה נפוצה חקלאות מדרגות. בשנות ה-50 של המאה ה-20, בימי העלייה הגדולה לישראל, הועסקו עולים רבים בעבודות ייעור ונטיעה במקום. ב-2 ביולי 1995 פרצה במקום שרפה גדולה, שפגעה בשטחי יער נרחבים ופגעה גם ביישובים שנמצאו בשולי היער. בשנים האחרונות הורחבו המגוון של מיני העצים שנטעו ביער כדי לחזור ליער הטבעי. סך כל שטח היערות בפרוזדור ירושלים הוא כ-100 אלף דונם ונטועים בו כ-7 מיליון עצים שקרן קיימת לישראל החלה בנטיעתם בשנות ה-20 של המאה ה-20.
הכניסות לפארק

בדרום – מכיוון מצפה הראל;
בצפון - מנווה שלום;
במזרח - מכביש שורש בית מאיר ומאנדרטת פורצי הדרך לירושלים;
במרכז - שתי כניסות מכביש צומת שער הגיא צומת שמשון;
במערב - מכוון שער הגיא;
ראו גם

חורש לזכר עולים מצפון אמריקה שנפלו במערכות ישראל
חורשת הסרנים (בתהליך עבודה).
לקריאה נוספת

רמי יזרעאל, "הנצחה בשדה המערכה: פארק רבין", בתוך: אלי שילר וגבריאל ברקאי (עורכים), 'ובדמם הבוקר יעלה': זיכרון והנצחה בישראל, אריאל, 171–172, ירושלים: הוצאת אריאל, אוקטובר 2005 - תשרי תשס"ו, עמ' 131–133
הערות שוליים

↑  פארק רבין באתר קק"ל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426106005171
פעיל דמדומים

בניגוד לשאר דורסי הלילה, ינשוף השדות פעיל דווקא בשעות בין הערביים והדמדומים ולא בלילה.
בעלי חיים פעילי דמדומים הם בעלי חיים הפעילים רק בשעות הדמדומים שאחרי השקיעה ולפני הזריחה, אך ישנים במהלך רוב שעות היום ושעות הלילה. חלקם גם פעילים בלילות של ירח מלא או של יום מעונן. המונח אינו כוללני, וחלק מבעלי החיים פעילים רק לפני השקיעה, בעוד אחרים פעילים רק לפני הזריחה.
ישנם מספר בעלי חיים הפעילות בשעות אלה. חלקם מתגוננים מטמפרטורה קיצונית וחמה מדי ביום או קרה או חשוכה מדי בלילה. מינים אחרים פעילים אז כתוצאה מתחרות עם בעלי חיים אחרים ומינים אחרים פעילים בשעות אלה (בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות) כחלק מהתגוננות מטורפים. חלק מהטורפים פעילים ביום ואחרים פעילים בלילה ומינים נטרפים רבים פעילים בשעות שבהם הטורפים פחות פעילים (כך עושים רבים מהמכרסמים). עם זאת טורפים מסוימים החלו להיות פעילים בשעות הדמדומים בהם טרפם מתחיל בפעילות.
גלריה

גחלילית זוהרת בחשיכה
האריות פעילים בשעות אחרי הצהריים ולפני הערב
הדביבון פעיל לרוב בשעות הלילה, שבהן הוא מחפש אחר מזון
עטלפים פעילים בלילה וישנים ביום
השנבוב הוא חיה לילית מתחפרת
החתול, כמו מרבית החתולים הגדולים, פעיל בשעות הלילה
ראו גם

בעלי חיים ליליים
בעלי חיים יומיים
פראם פוינט

פראם פוינט (Pram Point) הוא שם האתר[דרושה הבהרה] בו נמצא בסיס סקוט המופעל על ידי ניו זילנד על האי רוס, סמוך למצר מקמרדו שבאנטארקטיקה. מקור השם הוא במשלחת דיסקברי של קפטן סקוט משנת 1902, שהחזיקה במקום סירה נורווגית קטנה מסוג "פראם" כדי להגיע מחוף האי רוס אל מדף הקרח רוס.
הערות שוליים

↑  פראם פוינט באתר Australian Antarctic Data Centre
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אנטארקטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פסופי חיוור כנף

| פסופי חיוור כנף |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: עגוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסופיים
סוג:: פסופי
מין:: פסופי חיוור כנף
שם מדעי
 Psophia leucoptera ‏שפיקס, 1825
תחום תפוצה


פסופי חיוור כנף (שם מדעי: Psophia leucoptera) הוא מין עוף ממשפחת הפסופיים שבסדרת העגוראים החי על קרקעית יערות הגשם של אמריקה הדרומית בברזיל, צפון בוליביה ומזרח פרו. למרות דמיונו להוקו גדול הוא איננו קרוב להוקיים.
מאפיינים

הפסופי מגיע לאורך 45-52 ס"מ ומשקלו עד 1 ק"ג והוא בעל גוף עגלגל ומגושם בצבע שחור עם זנב לבן והחלק החיצוני של הכנפיים ירקרק-כחול. הראש קצר ובעל מקור קצר וצהוב. הפסופי נע במהירות ביער עם רגליו הארוכות אך הוא מעופף חלש הממריא לעיתים רחוקות. הוא מצוי על קרקעית היער בקבוצות גדולות המחפשות אחרי פירות וחרקים באדמה.
למין זה התנהגות רבייה מיוחדת: בעוד נקבה דומיננטית מוכנה להזדווג, כמה זכרים דומיננטיים מזדווגים איתה ומגנים יחדיו על אותו הקן, בו יכולות להימצא 5 ביצים, ועליהן דוגרים הזכרים והנקבות בלהקה. הצעירים בוקעים ויכולים להתנועע מיד ולחפש מזון, תוך הליכה אחרי אמם.
תת-מינים

Psophia leucoptera ochroptera - לעיתים משויך למין עצמאי
Psophia leucoptera leucoptera
הערות שוליים

↑  פסופי חיוור כנף באתר הרשימה האדומה של IUCN
פנינה רינצלר

| --- | --- |

 לידה:  8 ביולי 1979 ירושלים, ישראל 
 פטירה:  7 באוקטובר 2022 (בגיל 43) בית החולים הדסה הר הצופים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1999–2022 (כ־23 שנים)
 עיסוק:  מנהלת אמנותית, שחקנית, מחזאית, במאית, זמרת, משוררת, מטפלת בפסיכודרמה
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק "הדרך", התיאטרון האלטרנטיבי-שלומי, אוניברסיטת חיפה
 פרסים והוקרה:  פרס שח"ם על קידום החברה הישראלית באמצעות אומנות המשחק (2019)
 
פנינה רינצלר (8 ביולי 1979 – 7 באוקטובר 2022) הייתה מנהלת אמנותית, מחזאית, שחקנית, במאית, זמרת, משוררת ומטפלת בפסיכודרמה ישראלית; זוכת פרס שח"ם על קידום החברה הישראלית באמצעות אומנות המשחק.