stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Berufsverbot
Berufsverbot בגרמניה הנאצית

בהתאם לחוק נאצי משנת 1933, חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי (ה-Berufsbeamtengesetz), אסרה הממשלה הנאצית בגרמניה על יהודים רבים, אמנים, יריבים פוליטיים ואחרים לעסוק במקצועות מסוימים.
Berufsverbot לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר 1945, שלטונות בעלות הברית במערב גרמניה הנפיקו צווי Berufsverbot נגד יוצרי קולנוע פוליטיים מסוימים כמו לני ריפנשטאהל, שקיבלה איסור מקצועי לכל החיים.
צו אנטי-רדיקלי משנת 1972

ב-28 בינואר 1972, הממשלה הפדרלית וראשי הממשלה של מדינות גרמניה הקימו את ה-Radikalenerlass (הצו האנטי-רדיקלי). על פי צו זה, נאסר על אנשים שנחשבו לחברים בארגון קיצוני או מזוהים עמו לעבוד כעובדי מדינה (Beamter), איסור שכלל מגוון עיסוקים במגזר הציבורי כגון הוראה. הצו הוכרז כתגובה לטרור סיעת הצבא האדום.
היו שהתנגדו ל-Berufsverbot, משום שלטענתם סתרה את חופש הבחירה התעסוקתי המובטח בחוקת גרמניה.
החוק הוחל באופן לא אחיד לאחר 1979, ורבות ממדינות גרמניה ביטלו את החקיקה הרלוונטית. הלנדטאג של סקסוניה התחתונה פרסם גינוי לנוהג ה-Berufsverbot. מדינות אחרות, כמו בוואריה, עדיין מיישמות את הצו.
התייחסות חוקית של מועצת אירופה

לפחות במקרה אחד (ווגט (Vogt) נגד גרמניה, 1995), בית הדין האירופי לזכויות אדם מצא את גרמניה מפרה את אחריותה לאזרח. דורותיאה ווגט הייתה מורה שפוטרה כי הייתה חברה פעילה במפלגה הקומוניסטית הגרמנית. הקביעה שזכות האזרח הופרה התבססה על סעיף 10 (הזכות לחופש הביטוי) וסעיף 11 (הזכות לחופש ההתכנסות וההתאגדות) של האמנה האירופית לזכויות אדם. לאחר מכן התפשרה עמה הממשלה על מתן פיצוי על זמנה ללא משכורת מלאה, הוספה לזכויות הפנסיה שלה באותה תקופה, וכן נזקים ועלויות צנועות נוספות.
הערות שוליים

↑  Melching, Willem (2016). Waarom Duitsland?. Netherlands: Uitgeverij Prometheus. p. 68. ISBN 9789044630497.
↑  "Radical decree - an inglorious chapter in the history of Lower Saxony" (PDF). Lower Saxony State Parliament. 15 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
לקריאה נוספת

Bulletin of the Government of the Federal Republic of Germany no. 15 of 3 February 1972, p. 142
Vogt v. Germany, European Court of Human Rights, sitting as a Grand Chamber in Strasbourg, main judgement delivered 2 September 1995. Case number 7/1994/454/535. Application number 17851/91.
ISO/IEC 27001

ISO/IEC 27001 (נקרא בקיצור ISO 27001) הוא תקן בינלאומי לניהול אבטחת מידע. התקן פורסם במקור על ידי ארגון התקינה הבינלאומי (ISO) והנציבות הבינלאומית לאלקטרוטכניקה (IEC) בשנת 2005, לאחר מכן שודרג בשנת 2013 ושוב בשנת 2022. הוא מפרט דרישות להקמה, יישום, תחזוקה ושיפור מתמיד של מערכת ניהול אבטחת מידע (ISMS), שמטרתה לעזור לארגונים להפוך את נכסי המידע שהם מחזיקים לבטוחים יותר. עדכון אירופי של התקן פורסם בשנת 2017. ארגונים העומדים בדרישות התקן יכולים לבחור להיות מוסמכים על ידי גוף הסמכה מוסמך לאחר השלמת ביקורת (audit) מוצלחת.
הסמכה

מספר רשמים מוסמכים (Accredited Registrars) ברחבי העולם עשוי לאשר ISMS כמוסמך ISO/IEC 27001. הסמכה של אחד מהוריאנטים הלאומיים המוכרים של ISO/IEC 27001 (למשל הגרסה היפנית – JIS Q 27001) על ידי רשם מוסמך, מקבילה להסמכה המקורית של ISO/IEC 27001 עצמה.
במדינות מסוימות, הגופים המאמתים התאמה של מערכות הניהול לתקנים מוגדרים נקראים "גופי הסמכה", בעוד שבאחרים הם מכונים בדרך כלל "גופי רישום" (registration bodies), "גופי הערכה ורישום", "גופי הסמכה / רישום", ולפעמים "רושמים".
הסמכת ISO/IEC 27001, כמו אישורי מערכת ניהול ISO אחרים, כוללת בדרך כלל תהליך ביקורת חיצוני תלת שלבי המוגדר על ידי התקנים ISO/IEC 17021 ו-ISO/IEC 27006.
מבנה התקן

הכותרת הרשמית של התקן היא "טכנולוגיית מידע – טכניקות אבטחה – מערכות ניהול אבטחת מידע – דרישות".
ISO/IEC 27001 בגרסת 2013 כולל עשרה סעיפים קצרים בתוספת נספח ארוך, המכסה את:
היקף התקן
אופן הפניה למסמך
שימוש חוזר במונחים ובהגדרות ב-ISO/IEC 27000
הקשר ארגוני ובעלי עניין
הנהגת אבטחת מידע ותמיכה ברמה גבוהה במדיניות
תכנון מערכת לניהול אבטחת מידע, הערכת סיכונים, טיפול בסיכון
תמיכה במערכת ניהול אבטחת מידע
הפעלת מערכת ניהול אבטחת מידע
סקירת ביצועי המערכת
פעולה מתקנת
מבנה זה משקף תקני ניהול אחרים כגון ISO 22301 (ניהול המשכיות עסקית), ובכך מקל על ארגונים לעמוד בתקני מערכות ניהול מרובות אם ירצו בכך.
בקרות

בגרסת ISO 27001 משנת 2013 ישנן 114 בקרות אבטחה ב-14 קבוצות ו-35 קטגוריות בקרה:
הבקרות משקפות שינויים בטכנולוגיה המשפיעים על ארגונים רבים – למשל, מחשוב ענן – אך כאמור ניתן להשתמש ולהיות מוסמך לתקני ISO/IEC 27001: 2013 ולא להשתמש באף אחד מהבקרים הללו.
בתקן ISO 27001 משנת 2022 ישנן 93 בקרות הבטחה ב-4 קבוצות:
הסמכות חדשות מבוצעות החל מה-30.04.2024 לתקן החדש, תוקף התעודה לתקן הישן (2013) יהיה בתוקף עד ל-31.10.2025.
ראו גם

ISO/IEC 27701
הערות שוליים

↑  "ISO/IEC 27001 International Information Security Standard published". bsigroup.com. BSI. נבדק ב-21 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Meiran, Galis. "ISO 27001 מול SOC 2: מה ההבדל?". soc2.co.il. The Compliance Guy. נבדק ב-13 בספטמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bird, Katie. "NEW VERSION OF ISO/IEC 27001 TO BETTER TACKLE IT SECURITY RISKS". iso.org. ISO. נבדק ב-21 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ISO/IEC 27001:2013". ISO. ISO. נבדק ב-9 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BS EN ISO/IEC 27001:2017 – what has changed?". www.bsigroup.com. BSI Group. נבדק ב-29 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ferreira, Lindemberg Naffah; da Silva Constante, Silvana Maria; de Moraes Zebral, Alessandro Marcio; Braga, Rogerio Zupo; Alvarenga, Helenice; Ferreira, Soraya Naffah (באוקטובר 2013). "ISO 27001 certification process of Electronic Invoice in the State of Minas Gerais". 2013 47th International Carnahan Conference on Security Technology (ICCST). Medellin: IEEE: 1–4. doi:10.1109/CCST.2013.6922072. ISBN 978-1-4799-0889-9. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  The ISO/IEC 27001 Certification Process.
↑  ISO/IEC 17021.
↑  ISO/IEC 27006.
↑  שאלות ותשובות - מכון התקנים הישראלי, באתר www.sii.org.il
אזכור כפוי

אזכור במקורות אקדמיים, הוא הפנייה למקור ביבליוגרפי (מאמר, ספר, דו"ח, הרצאה וכדומה), במטרה לבסס את הטענות של המאזכר. הציטוט יכול להיות ישיר או עקיף, אך חייב להתבצע לפי הכללים של תחום הדעת (ראו סגנונות ציטוט לפי תחומי דעת (אנ')).
אזכור כפוי מתרחש בתהליך פרסום אקדמי כאשר עורך של כתב עת אקדמי מאלץ מחבר להוסיף אזכורים מיותרים המפנים לכתב עת או מאמר שלו. המטרה היא לנפח את נתוני האזכור הקובעים את דירוג כתב העת (אנ') או את המוניטין של המחבר המאוזכר, כדי לחזק באופן מלאכותי את היוקרה האקדמית שלהם.
ספירת אזכורים

ספירת אזכורים של כתבי עת ומאמרים אקדמיים היא מדד להשפעת כתב העת או המאמר על המחקר, וקובעת במידה רבה את דירוג כתב העת. קיימות שיטות שונות לדירוג מבוסס אזכורים והשיטה הוותיקה ביותר היא אימפקט פקטור. האימפקט פקטור תוכנן בשנות החמישים כדרך לדרג כתבי עת אקדמיים. כיום, בתחומים מסוימים, יוקרתו של פרסום נקבעת במידה רבה לפי האימפקט פקטור שלו.
מדדים מבוססי אזכורים שנויים במחלוקת הולכת וגוברת. בשנת 1999, במאמר על תקשורת מדעית, ג'ורג' פרנק מתח ביקורת על ספירת אזכורים כשיטת שיווק לפיה הצלחה במדע מתוגמלת בתשומת לב. הוא הזהיר מפני " שוק צללים" בו עורכי כתבי העת ינפחו נתוני אזכור באמצעות דרישות להוספת אזכורים באופן מלאכותי. בשנת 2005, מאמר ב-The Chronicle of Higher Education כינה זאת "המספר שטורף את המדע".
מאפיינים של אזכור כפוי

כאשר מחבר מגיש כתב יד לפרסום בכתב עת אקדמי, העורך רשאי לבקש להוסיף אזכורים של מקורות רלוונטיים לפני הפרסום. זהו חלק לגיטימי מתהליך ביקורת העמיתים הרגיל שמטרתו לשפר את כתב היד.
אזכור כפוי, לעומת זאת, הוא פרקטיקה עסקית המנוגדת לאתיקה האקדמית, שבה העורך מבקש להוסיף אזכורים למאמרים שפורסמו בכתב העת המפרסם (אזכור עצמי), או למאמרים שפרסם העורך, אף על פי שהוספתם לא משפרת את כתב היד.
ניתן לזהות דרישות להוספת אזכורים כפויים כאשר:
הדרישה לא מנמקת באופן משכנע מדוע כתב היד זקוק לאזכורים הנוספים.
הדרישה לא מלווה בהצעת תיקונים שמתייחסים לתוכן מסוים בכתב היד.
הדרישה להוספת אזכורים מתמקדת בעיקר באזכורים מכתב העת של העורך, או מפרסומים אחרים שחיבר העורך.
ביצוע אזכור כפוי כרוך בסיכון, מכיוון שהוא עלול לפגוע במוניטין של כתב העת או המחבר המאוזכר. מאגרים שמפרסמים רשימות של כתבי עת מובילים עשויים להוציא מהרשימות כתבי עת שנחשדו באזכור כפוי. עורכים שנתפסו בביצוע אזכור כפוי במסגרת שיפוט עמיתים עלולים לאבד את תפקידם כעורכים.
אזכור כפוי מכוון בעיקר לחוקרים בתחילת דרכם, ולחוקרים שמגישים מאמרים עם מספר קטן של מחברים. נמצא גם כי למחברים מארצות שאינן דוברות אנגלית יש סיכון גבוה יותר לקבל דרישות לאזכור כפוי.
מניפולציה של אזכורים ואזכור עצמי ספגו גינוי בחוגים אקדמיים; עם זאת, תוצאות סקר משנת 2012 מצביעות על כך שכ-20% מהאקדמאים בתחומי הכלכלה, הסוציולוגיה, הפסיכולוגיה ומנהל עסקים חוו אזכור כפוי. בשנת 1997 דווחו גם מקרים בתחום הבריאות ובשנת 2020 דווח מקרה רחב היקף בתחום הביו-פיזיקה.
בשנת 2019 פרסמה ההוצאה לאור אלסוויר שהיא חוקרת מאות מקרים בהם עורכים של כתבי עת אקדמיים דרשו להוסיף אזכורים כפויים כתנאי לפרסום המאמרים.
ראו גם

ניגוד עניינים בפרסומים אקדמיים (אנ')
הערות שוליים

1 2  R. Monastersky, "The number that’s devouring science." Chron. Higher Educ. (14 October 2005)
↑  Franck, G. (1999). "ESSAYS ON SCIENCE AND SOCIETY:Scientific Communication--A Vanity Fair?". Science. 286 (5437): 53. doi:10.1126/science.286.5437.53.
1 2  Sebastiaan Mathôt: "Cite my journal or else: Coercive self-citation in academic publishing" at COGSCIdotNL: Cognitive Science and more, 4 February 2012
1 2 3  Wilhite, A. W.; Fong, E. A. (2012). "Coercive Citation in Academic Publishing". Science. 335 (6068): 542–3. Bibcode:2012Sci...335..542W. doi:10.1126/science.1212540. PMID 22301307.
1 2  Richard Van Noorden, Highly cited researcher banned from journal board for citation abuse, nature, 2020
↑  Coercive citation in Asian authors. http://www.booksie.com/editorial_and_opinion/article/rohwani/coercive-citation-in-asian-authors
↑  Smith, R. (1997). "Journal accused of manipulating impact factor". BMJ. 314 (7079): 461. doi:10.1136/bmj.314.7079.461d. PMC 2125988. PMID 9056791.
↑  Dalmeet Singh Chawla, Elsevier investigates hundreds of peer reviewers for manipulating citations, nature, 2019
אייפון 7

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  דגם של טלפון חכם 
 מפתח:  אפל 
 יצרן:  פוקסקון
 תאריך הפצה:  16 בספטמבר 2016 
 תאריך הפסקת שיווק:  10 בספטמבר 2019 
 סדרה:  אייפון 
 הקודם בסדרה:  אייפון 6S 
 הבא בסדרה:  אייפון 8 
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  iOS 10, ניתן לשדרוג עד iOS 15
 מעבד:  A10
 נפח אחסון:  32, 128, 256 ג'יגה בייט
 זיכרון:  2 ג'יגה בייט
 מסך:  4.7 אינץ' 750X1334) Retina)
 מצלמה:  מצלמה קדמית: 7 מגה-פיקסל   מצלמה אחורית: 12 מגה-פיקסל   צילום וידאו באיכות 4K   פלאש 4 נורות LED
 סוללה:  ליתיום פולימר 1,960 מילאמפר
 קישוריות:  GSM, 3G, HSPA, LTE
 מידות
 רוחב:  67.1 מ"מ 
 גובה:  138.3 מ"מ 
 עובי:  7.1 מ"מ 
 משקל:  138 גרם
 צורה:  מלבן עם פינות מעוגלות
 
אייפון 7 (מאנגלית: iPhone 7) הוא טלפון חכם בעל מסך מגע והמכשיר העשירי בסדרת הטלפונים החכמים של אפל, אייפון. המכשיר הוכרז באירוע השנתי של אפל ב-7 בספטמבר 2016, יחד עם שעון ה-Apple Watch והאייפון 7 פלוס.
לראשונה ובאופן חריג, האייפון 7 הוכרז עם עיצוב כמעט זהה לסדרת האייפון 6, עם שינויים קטנים בעיצוב פסי האנטנה והוספת שני צבעים חדשים (Black ,Jet Black). על פי הערכות, אפל נמנעה מהוצאת עיצוב חדש עקב תכנון להשקת העיצוב החדש בשנת 2017, שתהיה שנת העשור להשקת האייפון הראשון.
חומרת המכשיר כוללת מסך 4.7 אינץ' Retina HD ברזולוציית 750X1334, מעבד 4 ליבות A10, מעבד גרפי משופר, וארכיטקטורת 64 ביט, מצלמת iSight ברזולוציית 12 מגה פיקסל, חיישן טביעת אצבע Touch ID ותמיכה ב-תקשורת טווח אפס (NFC).
תכונות וחידושים

האייפון 7 מגיע ללא כפתור הבית הפיזי הישן, אלא עם כפתור מגע עם משוב רטט למתן תחושת לחיצה. חיבור שקע האוזניות הוסר לטובת מעבר לחיבור אוזניות באמצעות מחבר ה-Lightning. על מנת לאפשר חיבור אוזניות רגילות למכשיר, פיתחה החברה מתאם ייעודי לסטנדרט הישן, שמסופק באריזת המכשיר. המסך בהיר ב-25% מאייפון 6S, ויכול לספק מגוון צבעים גדול יותר. המכשיר מצויד בשני רמקולים, עוצמתיים פי 2 מאייפון 6s, אחד בתחתית המכשיר ואחד בראשו לשמיעה סטריאופונית. עוד בגולת הכותרת הנוגעת למבנה המכשיר היא עמידות חדשה במים ואבק בעומק מטר 1 עד 30 דקות, תחת תקן IP67 (בניגוד ל-IP68 במכשירי ה-Galaxy S7 ו-Galaxy Note 7). באייפון 7 ישנו מעבד 4 ליבות, כאשר שתיים מהן חלשות, לצורך חיסכון באנרגיה, ושתיים עוצמתיות יותר, למתן ביצועים חזקים. האייפון מגיע בצבעים הרגילים - זהב, זהב-ורוד וכסף, ושני צבעים חדשים - צבע 'שחור ג'ט' (jet black) המציע מראה מבריק למדי ושחור סטנדרטי. חיישן המצלמה הוגדל, נוסף בקר המווסת את צריכת החשמל, פסי האנטנות מוקמו בקצוות המכשיר, ונוספו 4 נורות לד בפלאש.
ב-21 במרץ 2017 אפל הכריזה, ללא אירוע עיתונאים, על צבע חדש לסדרת האייפון 7 - 'אדום בוהק' כחלק משיתוף פעולה עם קרן (RED) למלחמה באיידס. במסגרת שיתוף הפעולה, חלק גדול מההכנסות ממכירת האייפונים האדומים יועברו לקרן למען המלחמה בנגיף האיידס. אפל ציינה כי האייפונים האדומים יימכרו כמהדורה מיוחדת ולא כצבע קבוע לסדרת האייפון.
מפרט טכני

מעבד: אפל A10, ארבע ליבות עם אות שעון בקצב 2.8 GHz בארכיטקטורת 64 ביט + שבב תנועה M10
זיכרון: 2GB RAM
אחסון פנימי: 32, 128, 256 גיגה בייט
מסך: 4.7 אינץ' LCD HD ברזולוציה 1334x750, כולל חיישן 3D, בהירות: 625cd /m2
רשת: GSM, HSDPA, LTE Advanced 450Mb/s, VoLTE, MIMO
קישוריות: GPS ,USB, WiFi 802.11 a/b/g/n/ac, Bluetooth 4.2, תקשורת טווח אפס, GLONASS
מצלמה אחורית: 12 מגה פיקסל, פלאש 4 LED, מייצב תמונה אופטי ודיגיטלי, 6 עדשות, צמצם f/1.8, זום דיגיטלי: x5, צילום וידאו: 4K 30/pfs, או 1080P 30/60pfs, הילוך איטי: 720p 240/pfs או 1080P /120pfs
מצלמה קדמית: 7Mp, צמצם f/2.2, רשתית פלאש, וידאו: 1080p HD
שמע: סטריאופונית, 2 רמקולים בתחתית ובראש המכשיר
טביעת אצבע: כפתור מגע
סוללה: ליתיום פולימר, 1,960 מילי אמפר שעה
הכרזה ושחרור

אייפון 7 הוכרז ב-7 בספטמבר 2016, הוא נמכר בארה״ב החל מתאריך 16 בספטמבר, והגיע לישראל ב-20 באוקטובר.
מחירי האייפון בארה״ב ללא מיסים הם 649$ לדגם הבסיסי, ו-749$ לדגם 128G. בישראל המחיר יתחיל מ-3,649₪ לדגם הבסיסי.
הערות שוליים

↑  אילן גטניו, טירוף התפוח: אלפי מכשירי אייפון 7 נמכרו ביום ההשקה, באתר ישראל היום, 21 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1127560557
אוזון

ערך זה עוסק במולקולה O. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 
 שם סיסטמטי:  trioxygen
 כתיב כימי:  O₃ 
 מסה מולרית:  47.998 גרם/מול
 מראה:  גז כחול
 מספר CAS:  10028-15-6
 צפיפות:  2.144g/l גרם לליטר (גז ב-C° ‏0) גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  גז
 מסיסות:  0.105 גרם ב-100 מ"ל מים ב-C° ‏0
 טמפרטורת היתוך:  -192.5 °C   80.65 K
 טמפרטורת רתיחה:  -111.9 °C   161.25 K
 אנתלפיית התהוות סטנדרטית:  142.67 קילוג'ול למול
 אנטרופיה מולרית תקנית:  238.9±0.05 ג'ול למול־קלווין
 NFPA 704:       0 OX 4 4 
 
אוֹזוֹן הוא מולקולה המורכבת משלושה אטומים של חמצן (במקום שניים במבנה הנפוץ). סימנו הכימי הוא O3.
האוזון הוא גז רעיל בעל ריח חריף הגורם לקשיי נשימה ולגירויים שונים. בסטרטוספירה של כדור הארץ, שם הוא יוצר שכבה (שכבת האוזון), יש לאוזון תפקיד חשוב בקיום תקין של מהלך החיים על-פני כדור הארץ בסננו את הקרינה האולטרה סגולה המזיקה של השמש. האוזון מהווה גז חממה
תכונות החומר

בטמפרטורת החדר האוזון הוא גז חסר צבע. טמפרטורת הרתיחה שלו היא 161 קלווין (בטמפרטורה נמוכה מזו האוזון הופך לנוזל כחול כהה), וטמפרטורת ההיתוך שלו היא 80 קלווין (בטמפרטורה נמוכה מזו האוזון הופך למוצק כחול כהה). בניגוד ל-O2, האוזון דיאמגנטי. סף הריכוז להרחה של אוזון באוויר הוא בין 0.0076 ל-0.036 חלקים למיליון (ppm).
אנתלפיית התהוות סטנדרטית של אוזון: 142.67 קילוג'אול למול והאנטרופיה המולרית 238.92 ג'אול למול למעלה
תכונות החומר > מבנה

לפי ספקטרום המיקרוגל של הגז (בליעות של רמות רוטציה של המולקולה), מולקולת האוזון מכופפת –חבורת הסימטריה C2v (בדומה למולקולת המים). אורך הקשר חמצן-חמצן 127.2pm וזווית הקשר 116.78°. שני הקשרים ברזוננס: קשר כפול בצד אחד וקשר בודד בצידה השני של המולקולה יוצרים אל-איתור וסדר הקשר של שני קשרי החמצן-חמצן 1.5 כ"א.
תכונות החומר > כימיה

אוזון מגיב כימית עם אלקנים ומפרק אותם לאלדהידים וקטונים. תגובה זו נקראת אוזונוליזה ("ליזה" ביוונית פירושו "פירוק"). תחילה ניתק הקשר הכפול שבמולקולת האלקן ולאחר מכן נוצר קשר כפול בין כל אחד משני אטומי הפחמן שנותרו לא-קשורים ובין אטום חמצן מהאוזון.
בריכוזים גבוהים אוזון יתפרק ויתקבל חמצן
2O_{3}\Rightarrow 3O_{2}
אוזון יגיב עם מתכות (פרט לזהב, פלטינה ואירידיום) ויחמצן אותן למצב החמצון המרבי שלהן, לדוגמה:
2Cu_{(aq)}^{+}+2H_{3}O_{(aq)}^{+}+O_{3(g)}\Rightarrow 2Cu_{(aq)}^{2+}+3H_{2}O_{(l)}+O_{2(g)}
אוזון מחמצן גם תחמוצות חנקן למשל בתגובה הבאה המלווה פליטת אור (כמי-לומינסנסיה):
NO+O_{3}\Rightarrow NO_{2}+O_{2}
ה-NO2 שנוצר בתגובה יכול להתחמצן עוד :
NO_{2}+O_{3}\Rightarrow NO_{3}+O_{2}
אוזון מגיב עם פחמן לתת פחמן דו-חמצני אפילו בטמפרטורת החדר
C+2O_{3}\Rightarrow CO_{2}+2O_{2}
אוזון לא יגיב עם מלחי אמוניום אך יגיב עם אמוניה גזית לתת אמוניום ניטראט
2NH_{3}+4O_{3}\Rightarrow NH_{4}NO_{3}+4O_{2}+H_{2}O
אוזון יחמצן גפרית בסולפידים לסולפט למשל:
PbS+4O_{3}\Rightarrow PbSO_{4}+4O_{2}
ניתן לייצר חומצה גפרתית מאוזון – חומר הגלם יכול להיות גפרית או גפרית דו-חמצנית
S+H_{2}O+O_{3}\Rightarrow H_{2}SO_{4}
3SO_{2}+3H_{2}O+O_{3}\Rightarrow 3H_{2}SO_{4}
במצב גזי אוזון מגיב עם מימן גפרתי ומתקבלת גפרית דו-חמצנית
H_{2}S+O_{3}\Rightarrow SO_{2}+H_{2}O
בתמיסה מימית, לעומת זאת, מימן גפרתי מגיב עם אוזון בשתי ריאקציות מתחרות בו זמנית: אחת נותנת חומצה גפרתית והשנייה גפרית מוצקה.
H_{2}S+O_{3}\Rightarrow S+O_{2}+H_{2}O
3H_{2}S+4O_{3}\Rightarrow 3H_{2}SO_{4}
ניתן להשתמש באוזון להרחיק יוני מנגן ממים על ידי יצירת משקע שניתן לסלק בסינון
2Mn^{2+}+2O_{3}+4H_{2}O\Rightarrow 2MnO(OH)_{2(s)}+2O_{2}+4H^{+}
אוזון יחמצן ציאניד ליון ציאנט הרעיל פי אלף פחות
CN^{-}+O_{3}\Rightarrow CNO^{-}+O_{2}
אוזון יפרק שתנן
(NH_{2})_{2}CO+O_{3}\Rightarrow N_{2}+CO_{2}+2H_{2}O
ייצור אוזון > התפרקות חשמלית

באמצעות יצירת פלזמה על ידי התפרקות חשמלית ניתן לקבל 10% אוזון. זוהי השיטה בה מייצרים אוזון לצרכים תעשייתיים ורפואיים. כאשר ההתפרקות החשמלית היא דרך אוויר נוצרות גם תחמוצות חנקן כתוצר לואי. הקפדה על אוויר יבש מונעת היווצרות של חומצה חנקתית (מהמגע בין אדי מים לתחמוצת חנקן). שיפור הניצולת מושג על ידי הזרמת חמצן במקום אוויר.
ייצור אוזון > יצירת אוזון על ידי קרינת UV

בשיטה זו מחקים את מנגנון יצירת האוזון בסטרטוספירה ומקרינים חמצן ב-UV. שיטה זו זולה יותר אך ניתן להגיע לריכוזי אוזון של 2% בלבד. בנוסף נדרש זמן הקרנה ארוך של החמצן כך שהשיטה אינה ישימה למצבים בהם נדרשת אוזונציה של זרם מהיר של גז.
ייצור אוזון > אוזון בריכוז גבוה

ניתן לקבל אוזון טהור על ידי ניזול של תערובת O2 ו-O3. מתקבלת מערכת נוזלית בה פאזה אחת יציבה ומכילה 25% אוזון ופאזה שנייה שצבעה סגול עמוק מכילה 70% אוזון והיא נפיצה.
היסטוריה

ההיתקלות הראשונה באוזון התרחשה ב-1785 כאשר המדען מרטינוס ון מארום, שהתעניין מאוד בחשמל, בנה בעזרתו של ג'ון קאתברטסון גנרטור חשמלי המופעל על ידי חיכוך (חשמל אלקטרו סטאטי) בדומה לגנרטור ון דה גראף, במהלך אותו ניסוי נוצר מתח חשמלי הקרוב ל-750 מיליון וולט. בנוסף למטען החשמלי אשר הפקתו הייתה מטרת הניסוי, תיארו הנוכחים תחושה מוזרה של מעין קורי עכביש העוטפים אותם. תחושה זו לוותה בריח חריף אשר היה ניתן להרגיש בו גם למרחק של כתשעה עד עשרה מטרים מהגנרטור. מארום ציין ברשימותיו כי זהו "ריחו של החשמל", ואף שיער כי זו השפעת החשמל על אוויר או חמצן, אך לא התעניין הרבה מעבר לכך בתופעה.
בשנת 1840, כ-55 שנים לאחר ההיתקלות הידועה הראשונה באוזון, הבחין גם הכימאי כריסטיאן שנביין (Christian Friedrich Schönbein), במהלך ניסויים בחמצון ובאלקטרוליזה של מים, באותו ריח חריף אותו תיאר מארום. בניגוד למארום אשר לא התעניין בכימיה, שונביין התעניין בתופעה, ואף כינה את הגז בעל הריח החריף שנוצר בשם אוזון, מהמילה היוונית אוזיין שמשמעותה: "להריח".
בשנת 1857, תכנן ארנסט ורנר פון סימנס את המכונה הראשונה המיועדת ליצירת אוזון. מאז ועד היום מתוכננים המכשירים על בסיס התכנון שלו.
האוזון באטמוספירה > אוזון סטרטוספירי

שכבת האוזון נמצאת, כאמור, בסטרטוספירה, חלקה האמצעי של אטמוספירת כדור הארץ. שכבה זו בולעת חלק מהקרינה האולטרה סגולה המגיעה מהשמש והמזיקה ליצורים חיים. הקרינה האולטרה-סגולה גורמת להיווצרות האוזון, בכך שהיא מפרקת את מולקולת החמצן לאטומים בודדים, ואלה מתחברים למולקולות חמצן שלמות ליצירת אוזון

 O_{2}+h\nu (\lambda \leq 242nm)\Rightarrow \cdot O\cdot +\cdot O\cdot
\cdot O\cdot +O_{2}+M\Rightarrow O_{3}+M
M הוא צורון נייטרלי שמקבל חלק מהאנרגיה הקינטית של אטומי החמצן ובכך מוריד את האנרגיה של המערכת ומאפשר את יצירת מולקולת האוזון. קרינה האולטרה-סגולה באורכי גל שבין 220 ל-320 ננומטר (UVC) מפרקת את מולקולת האוזון, כך שנוצר מחזור של אוזון-חמצן. בליעה זו של מולקולות האוזון מגינה על כדור הארץ מקרינה מזיקה. מחזור זה משתבש בנוכחות אטומים של כלור, פלואור או ברום. אטומים אלה, שמקורם טבעי או בפעילות האדם, גורמים להתפרקות האוזון באטמוספירה על ידי זרוז (קטליזה) של הריאקציה  O+O_{3}\Rightarrow 2O_{2}. מכיוון שהתפרקות האוזון מתמקדת בעיקר באזור הקוטב הדרומי והקוטב הצפוני, הם מופיעים בתמונות לוויין כשני חורים ענקיים באטמוספירה. החור בשכבת האוזון הפך לנושא בוער ומרכזי באיכות הסביבה העולמית.
האוזון באטמוספירה > האוזון כמזהם אוויר – אוזון טרופוספירי

בשכבה נמוכה של האטמוספירה – הטרופוספירה האוזון הוא מזהם אוויר. נזקיו כוללים:
גירוי בדרכי הנשימה, שיעול
ירידה ביעילות פעולת הריאות: קושי בשאיפה עמוקה – הנשימה הופכת רדודה יותר ומתפתח קושי בנשימה בעת פעילות מאומצת
החמרה של אסתמה על ידי הגברת הרגישות לאלרגנים
הגברת הפגיעות לזיהומי מערכת הנשימה
מחקר אפידמיולוגי במרכזים עירוניים בארצות הברית העלה מתאם גבוה בין ריכוז האוזון באוויר למוות מוקדם. המחקר העריך שירידה של שליש בריכוז האוזון תציל את חייהם של כ-4,000 אנשים בשנה. בהתאם, הוחמרו תקנות זיהום האוויר באזורים שונים בארצות הברית לשם הורדת רמת האוזון בטרופוספירה.
אוזון עשוי להיווצר כתוצאה מתגובות של מזהמי אוויר אורגנים (תרכובות אורגניות נדיפות VOC) או אי אורגנים עם קרינת שמש (ערפיח פוטוכימי). כך, למשל, עשוי להיווצר אוזון מהגז NO הנוצר בריאקציה 1 בצילינדר של מנוע בעירה פנימית – זיהום האופייני למצבי ערפיח (smog)
N_{2}+O_{2}\Rightarrow 2NO
2NO+O_{2}\Rightarrow 2NO_{2}
NO_{2}+h\nu \Rightarrow NO+O
O+O_{2}\Rightarrow O_{3}
תרכובות אורגניות נדיפות גורמות גם כן להיווצרות אוזון כמודגם עבור פחמן חד-חמצני CO. שרשרת התגובות מתחילה בתגובה עם רדיקל הידרוקסיד OH המביאה ליצירת אטום מימן ואחר כך רדיקל HO2 המגיב עם NO ליצירת NO2
OH+CO\Rightarrow H+CO_{2}
H+O_{2}\Rightarrow HO_{2}
HO_{2}+NO\Rightarrow HO+NO_{2}
NO_{2}+h\nu \Rightarrow NO+O
O+O_{2}\Rightarrow O_{3}
הריאקציה נטו היא:
CO+2O_{2}\Rightarrow CO_{2}+O_{3}
התקן הישראלי לאוזון הוא 230 מיקרוגרם למטר מעוקב בממוצע לחצי שעה ו-160 מיקרוגרם למטר מעוקב בממוצע לשמונה שעות.
שימושים באוזון

שימושים תעשייתיים של אוזון כוללים:
חיטוי מים קודם לאריזתם בבקבוקים.
חיטוי בצורת מי אוזון.
תקיפה כימית של מזהמים ביולוגים המצויים במים ובפרט מי שתייה, בריכות שחיה ומי שופכין מטוהרים.
ניקוי והבהרה של אריגים.
ראו גם

הידלדלות שכבת האוזון (או החור באוזון כפי שנהוג לקרוא לתופעה בציבור)
הערות שוליים

↑  ד"ר איתן אוקסנברג, מה זה גז חממה?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 22 בינואר 2018
↑  Advanced Inorganic Chemistry, F. Cotton & G. Wilkinson, P.452
↑  James E. Huheey, Inorganic Chemistry, Gaseous air pollution (in chepter 18)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555722705171  BnF: cb11981162k (data)  GND: 4173038-0  LCCN: sh85096391  NDL: 00569010  NKC: ph115638 
הדמיה של החור בשכבת האוזון מעל אנטארקטיקה, ספטמבר 2006
זהר מילר

זהר מילר (27 ביולי 1946 - 18 בדצמבר 2015) היה יקיר העיר אילת, רואה חשבון, יוזם הרעיון להקמת אזור סחר חופשי באילת.
ביוגרפיה

זהר מילר נולד בתל אביב לרבקה ואבא מילר. בשנת 1973 עבר להתגורר יחד עם אשתו נחמה באילת, ובמהלך השנים שימש בתפקידים ציבוריים רבים.
בשנים שימש 1975 – 1976 יועץ כלכלי לראש עירית אילת גדי כץ. בראשית שנות ה-80 יזם את הרעיון להפוך את אזור אילת לאזור סחר חופשי, ויחד עם ראשי העיר פעל להקמה והיה חבר בוועדה הציבורית מטעם ממשלת ישראל להקמת אזור סחר חופשי באילת, שעל פי המלצתה חוקק לבסוף חוק אזור סחר חופשי באילת. ב-1983 – 1988 שימש יועץ כלכלי לראש עיריית אילת רפי הוכמן. בשנים 2003 - 2015 שימש כיועץ כלכלי גם לראש עיריית אילת מאיר יצחק הלוי ולהנהלת העירייה. בנוסף היה מילר חבר המועצה הארצית לאזורי נמל חופשיים בשנים 1986 – 1993.
בשנים 1986 - 1994 היה חלק מיוזמי הקמת עמותת מכללת אילת ויו"ר הנהלת העמותה, וכן שימש כיו"ר הראשון של מכללת אילת.  ב-1999 – 2001 שימש בשנית יו"ר הנהלת מכללת אילת ויזם את הקמת בית הספר הבינלאומי למלונאות באילת, וכן את המסלול ללימודי מלונאות לתואר ראשון בשיתוף עם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. יזם הקמת קמפוס אילת של אוניברסיטת בן-גוריון.
בשנת 1993 שכל את בתו אסנת, ופעל יחד עם משפחתו להנצחתה באמצעות "יום המתנדב" - שבמסגרתו מכירה העיר בכל שנה תודה למתנדבי העיר. יזם את הקמת מועצת ארגוני המתנדבים בראשותו של סגן ראש עיריית אילת פיליפ עירון, ומנסח אמנת ארגוני המתנדבים אשר נחתמה ב-20 באוקטובר 1993.
בשנת 2010, על פי בקשתו של ראש עיריית אילת מאיר יצחק הלוי, החל לשמש כיו"ר אגודת הכדורסל של הפועל אילת, בהתנדבות. פעילותו תרמה להקמת בית ספר לכדורסל לילדים ונוער בעיר אילת.
בשנת 2014 החליטה מועצת העיר אילת להעניק לזהר מילר את אות יקיר העיר אילת וזאת לאור תרומתו הרבה למען קידום ופיתוח העיר אילת ולמען הקהילה כולה.
היה חבר בדירקטוריונים שונים. בשנים 2004 – 2008 חבר דירקטוריון החברה הכלכלית לאילת (חכ"א) בע"מ וב 2005 – 2010 חבר דירקטוריון חניוני מבואות אילת בע"מ (חברה קשורה לחכ"א).
הערות שוליים

ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זהר מילר".