stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיד בארט
שנים אחרונות

ב-1972 הרכיב בארט להקה חדשה - Stars, עם הבסיסט ג'ק מונק מההרכב Delivery, והמתופף ג'ון אלדר (טווינק) מההרכבים Pretty Things, ו-Pink Fairies. הלהקה ערכה הופעה בקיימברידג', וזו נחשבה לאסון גדול. המתופף טווינק סיפר בראיון שבארט הראה לו את הביקורת הגרועה שקיבלה ההופעה באחד העיתונים, ופרש במקום. ב-1974, שכנע פיטר ג'נר, ממנהליה הראשונים של פינק פלויד את בארט לחזור לאולפני Abbey Road ולנסות להקליט, אך ניסיון זה נחל כישלון חרוץ. לאחר מכן החליט בארט בשנית לפרוש מעסקי המוזיקה. הוא מכר את הזכויות על אלבומי הסולו שלו לחברת התקליטים, ועבר להתגורר במלון דירות בלונדון. בהמשך שנות השבעים נדד בין דירות שונות בלונדון, הקריח והשמין, ונתקף סכיזופרניה שהחריבה אותו סופית. בנוסף ייתכן שסבל מהפרעה דו־קוטבית ומתסמונת אספרגר. נראה שהשימוש הנרחב בסמים הזייתיים גרם לפרוץ המחלות אצלו. קיימים סיפורים רבים המתארים את ההתנהגות ההזויה ומצבו הקשה של בארט. באחד מהם מתואר מקרה בו בהתקף של טירוף הוא נעל את חברתו בחדר למשך מספר ימים, במהלכם פורר והשחיל חתיכות ביסקוויטים מתחת לדלת, שמא תגווע ברעב. ישנם גם תיאורים של אלימות מצד בארט כלפי חברתו. בנוסף, ישנם גם סיפורים המעידים על התעללות בבארט עצמו מצד גרופים (מעריצים) שפרצו לדירתו, ביניהם סיפור על נעילתו של בארט בתוך ארון מטבח (על אף שהאותנטיות של הסיפור מוטלת בספק).
ב-1978 עזב בארט במפתיע את המלון בו התגורר בלונדון, ואת שני החתולים שלו, פינק ופלויד (שלהם נהג לתת LSD עד שהפכו גם הם לבלתי מסוגלים לתפקד) וחזר ברגל לקיימברידג', שם התגורר עד יום מותו בבית אימו המנוחה. הוא המשיך לצייר, ואף נאמר עליו שכתב ספרים ועסק בגננות ובצילום, אך הוא סירב בתוקף להיחשף לציבור או להעניק ראיונות. אחותו, רוזמרי, הייתה הקשר היחיד שלו עם העולם החיצון, והיא טיפלה בו ולא אפשרה לאף אחד מחברי פינק פלויד לבקרו בטענה שכל דבר שמזכיר לו את העבר מכניס אותו לדיכאון ממושך. למרות הניסיון לנתק אותו מכל מגע עם העבר (מתוך דאגה לרווחתו), אפשרה לו רוזמרי לראות בביתה את הסרט התיעודי שה-BBC הפיק עליו. בארט אמר שהסרט היה "רועש מדי לטעמו", אך העיד שנהנה לשמוע את See Emily Play שוב. למרות הסתגרותו והתבודדותו של בארט, הציבור לא איבד בו עניין, ורבים אף נסעו לחפשו ברחבי קיימברידג'. אולם, ניסיונות אלו לא הניבו פירות רבים, ולבסוף רק תמונות הפפראצי שהתפרסמו מדי פעם, המשיכו להנציח את חייו.
למרות זאת, במשך כל אותה תקופה המשיך בארט לקבל עד יום מותו סכומי תמלוגים גדולים משירי פינק פלויד שהגיעו למיליונים, ודייוויד גילמור נהג "לוודא שהכסף הגיע כמו שצריך". באותה תקופה החלה אצל בארט גם הידרדרות פיזית, והוא לקה בכיבי קיבה ובסוכרת.
שנים אחרונות > מותו

ב-7 ביולי 2006 נפטר בארט בגיל 60 כתוצאה מסרטן הלבלב - סיבוך של מחלת הסוכרת. הלווייתו הייתה מצומצמת ביותר, ואף אחד מחברי פינק פלויד לא נכח בה. לאחר מותו קבעה אחותו רוזמרי נחרצות שהוא לא סבל ממחלת נפש כלשהי ולא קיבל טיפול פסיכיאטרי.
Shine on You Crazy Diamond

כמה מקרים של היתקלות בין בארט המעורער לבין חברי הלהקה יישארו חקוקים בזכרונם של החברים לנצח. הבולט ביניהם הוא מקרה שאירע בזמן הקלטת האלבום Wish You Were Here ("הלוואי והיית כאן"). זהו אלבום מחווה לבארט אשר עוסק בניכור של עולם המוזיקה, ובפרט של חברת התקליטים, ועל אדם שהנוכחות שלו חסרה (בעיקר מדובר על נוכחות נפשית, שזהו תיאור מהימן של מצבו של בארט). בולטים מתוכו שני קטעים המביעים באופן רגשי עמוק ביותר את הגעגועים העזים של חברי הלהקה אליו. הראשון הוא Shine On You Crazy Diamond ("זרח לך יהלום מטורף"), והשני הוא כשם האלבום, "הלוואי והיית כאן".
ע"פ ספרו של ניק מייסון, הופיעה דמות גבר שמן עם ראש וגבות מגולחות וזה בהה בהם בזמן ההקלטה וכל כמה שניות הוציא מברשת שיניים, קפץ במקום וצחצח את שיניו. לאחר השתהות מסוימת זיהה רוג'ר ווטרס את האדם כסיד בארט, שעמו לא היה לחברי הלהקה כל קשר במשך שבע שנים, ופרץ בבכי. בארט מצדו התנהג כאילו הכול כשורה, שאל מתי מתחילים להקליט והביע רצון לחזור ללהקה. החברים לא לקחו את הצעתו ברצינות ופינו אותו מהאולפן. למרבה האירוניה, הופיע בארט דווקא באמצע הקלטת Shine On You Crazy Diamond, שיר המוקדש לו ישירות (ראשי התיבות של כותרת השיר אף מרכיבות את המילה Syd).
גם הדמות הראשית (פינק) בסרט החומה (The Wall) שיצא בשנת 1982 בעקבות אלבום הלהקה משנת 1979, והמגולמת על ידי בוב גלדוף, מבוססת על בארט, המכונס בעצמו והשקוע בעולם הזוי ומטורף של סמים. הסצנה שבה פינק נראה בוהה בטלוויזיה בעודו מחזיק סיגריה מאופרת לחלוטין לקוחה ישירות מבארט, שנראה בתנוחה זו בדיוק באחד מביקוריו של רוג'ר ווטרס בביתו בתקופת ההתדרדרות. בנוסף ישנה בסרט סצנה בה פינק מגלח את גבותיו ואת כל שיער גופו.
השפעתו המוזיקלית

אמנים רבים העידו על השפעתו של סיד בארט על עבודתם. ביניהם דייוויד בואי (שהקליט כיסוי ל-See Emily Play), פול מקרטני, ג'ימי פייג', בריאן אינו ורבים נוספים. חלקם אף הביעו רצון לעבוד בשיתוף פעולה עמו בתחילת שנות השבעים.
ניתן לשמוע את השפעתו (הישירה והעקיפה) של בארט גם על אמנים צעירים רבים. ישנן מספר להקות הקרויות על שם שירים שכתב או שמות מתוכם: "The Gigolo Aunts" "The Baby Lemonades", "Jeniffer Gentle"."בנוסף, למצבו וגורלו של בארט הייתה השפעה רבה על יצירותיו וכתיבתו של רוג'ר ווטרס (במיוחד באלבומים Dark Side Of The Moon ו-Wish You Were Here). רוג'ר ווטרס אמר בראיון איתו, שבתחילת דרכו ככותב מילים, היה בטוח שהוא לא מסוגל לכתוב מילים שישתוו לאלה של בארט.
אוספים ואלבומים נוספים

בשנת 1988 הוציאה חברת EMI אלבום בשם Opel שכלל את עבודות האולפן של סיד וקטעים שלא ראו אור. בשנת 1993 הוציאה EMI אוסף של שלושה דיסקים בשם Crazy Diamond והוא כולל קטעים נוספים מקריירת הסולו של בארט שלא הושמעו לפני כן. באוסף זה ניתן לראות בבירור את ההתדרדרות התפקודית של סיד ואת חוסר היכולת או הרצון שלו לנגן את אותו קטע באותה צורה בהזדמנויות שונות.
בשנת 2001 הוציאה החברה אלבום נוסף בשם The Best Of Syd Barrett: Wouldn't You Miss Me? שבו מובאים קטעים נוספים מתקופות שונות בחייו.
לקריאה נוספת

Mike Watkinson, Crazy Diamond : Syd Barrett & The Dawn of Pink Floyd הוצאת אומניבוס, 1991
עבדל-רחמן אגוד

עבדל-רחמן אגוד (נכתב גם אג'וד) (באדיגית: Абдыл-Рэхьман Ацумыжъ) כיהן כראש המועצה המקומית כפר כמא בין השנים 1976 -1978.
מינויו של אגוד נבע מנסיבות יוצאות דופן. בשנת 1977 נוצרה מחלוקת בין חברי המועצה לגבי אופי השלטון המקומי והם רצו שינוי. היות שטרם הייתה נהוגה שיטת הבחירות האישיות או בחירות ישירות, חברי המליאה קבעו ישיבה שלא מן המניין וברוב של ארבעה קולות נגד שלושה, אג'וד עבדל רחמן נבחר להיות יו"ר המועצה המקומית. הוא כיהן למשך כשנה עד לתקופת הבחירות בשנת 1978.
בבחירות של שנת 1978 אג'וד התמודד בסיבוב השני מול יחיא נפסו שנבחר ליו"ר המועצה הבא.
הערות שוליים

↑  אדיגה מגאזין הצ'רקסים
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ספנסר וייס

| --- | --- |

וייס במדי הפועל חיפה בשנת 2021
 לידה:  31 במאי 1995 (בן 29) פלורהאם פארק, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטרים
 מספר:  10
 מכללה:  אוניברסיטת פרינסטון
 דראפט:  לא נבחר, 2017
 קבוצות כשחקן
 2017–2018   2018–2019   2019–2021   2021–2023   2023–2024   2024-:  הפועל גלבוע גליל   מכבי אשדוד   הפועל באר שבע   הפועל חיפה   הפועל עפולה   הפועל באר שבע
 הישגים כשחקן
 השחקן המצטיין בליגת הקיסוס (2017)
ספנסר וייס (באנגלית: Spencer Weisz; נולד ב-31 במאי 1995) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי, המשחק בעמדת הקלע בהפועל באר שבע.
קריירת מכללות

וייס נולד בפלורהאם פארק שבניו ג'רזי למשפחה יהודית. וייס למד במכינת הול סיטון. בעונתו השלישית הוא נבחר לחמישייה הראשונה של המחוז. בעונתו האחרונה, הוזכר וייס בחמישייה השנייה במחוז אסקס שבניו ג'רזי, ונבחר לכדורסלן השנה בניו ג'רזי.
וייס שיחק באוניברסיטת פרינסטון. בעונתו הראשונה זכה וייס בתואר רוקי השנה. ב-7 בדצמבר 2013, העמיד וייס את הדאבל דאבל הראשון בקריירה כשקלע 17 נקודות (כולל 3 מ-3 לשלוש) והוריד 10 ריבאונדים נגד אוניברסיטת פיירלי דיקינסון. בשנים 2015 ו-2016 נבחר וייס לחמישיות השניות בליגת הקיסוס. בשנתו השנייה במכללה, היה וייס שישי בליגה באחוזים לשלוש עם 40.8, במקום השביעי בקליעות לשלוש עם 51, ובמקום השמיני בנקודות למשחק עם 11.6. בעונתו השלישית, שימש וייס כקפטן המכללה יחד עם מייק וושינגטון הבן וסטיבן קוק. וייס הוביל את הליגה באסיסטים למשחק עם 3.9, היה רביעי באסיסטים בכלליות עם 113, שלישי בקליעות משלוש עם 63, ושמיני בריבאונדים הגנתיים עם 129.
לקראת שנתו האחרונה, העיתון The Sporting News בחר בו לחמישייה הראשונה של העונה, והעיתון לינדי בחר בו לחמישייה השנייה. בשנתו האחרונה הוביל וייס את מכללתו בריבאונדים, אסיסטים עם 4.2 בממוצע למשחק ו-125 בכלליות (שני בליגה) וחטיפות עם 1.5 למשחק ו-46 בכלליות (שני בליגה), חמישי בקליעות לשלוש עם 61 ובנוסף הוריד 137 ריבאונדים הגנתיים, והיה עשירי בליגה בריבאונדים עם 161 כאלה. בדצמבר 2016, השווה וייס את שיא האסיסטים של מכללתו במשחק בודד כשמסר 13 אסיסטים נגד ליברטי. ב-3 בפברואר 2017, קלע וייס שיא קריירה של 26 נקודות במהלך הניצחון 64–69 על דארטמות' קולג'. בתום העונה נבחר וייס לשחקן המצטיין של העונה. הוא הפך לשחקן השמיני בתולדות הליגה שזכה גם בפרס רוקי השנה וגם בפרס השחקן המצטיין של השנה בליגה. בנוסף נבחר וייס לחמישייה הראשונה של הליגה. וייס נכלל בחמישייה השנייה של ההתאחדות הלאומית של מאמני הכדורסל במחוז שלו ובנוסף נבחר לחמישייה הראשונה במגזין הספורט היהודי. בנוסף הוביל וייס את מכללתו לטורניר אליפות המכללות לראשונה מזה שש שנים.
הוא הפך לשחקן היחיד בתולדות הקריירה במכללתו שצבר 1,000 נקודות, 500 ריבאונדים, 300 אסיסטים ו-200 שלשות. הוא סיים את המכללות כשהוא במקום השני בהיסטוריה של מכללתו באסיסטים עם 383, חמישי בשלשות עם 209, ו-12 בנקודות עם 1,241. בנוסף מוקם וייס חמישי בכל הזמנים בליגה בריבאונדים הגנתיים עם 511 כאלה.
קריירה מקצועית

ב-3 באוגוסט 2017, עבר וייס לישראל וחתם לעונה עם אופציה לעונה נוספת בהפועל גלבוע גליל מהליגה הישראלית. וייס עזר לגלבוע גליל להגיע לפלייאוף, שם הפסידו ברבע הגמר להפועל ירושלים.
ב-19 ביולי 2018, חתם וייס לעונה במכבי אשדוד. ב-10 באפריל 2019 רשם וייס שיא קריירה של 27 נקודות, עם 6 מ-9 לשלוש, יחד עם 8 ריבאונדים, 6 אסיסטים ו-3 חטיפות, אשר הובילו אשדוד לניצחון 86–94 על קבוצתו לשעבר, הפועל גלבוע גליל. ב-26 משחקים בקבוצה, העמיד וייס ממוצעים של 9.0 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים למשחק.
ב-21 ביוני 2019, חתם וייס לשנתיים בהפועל באר שבע. כעבור חודשיים מרגע הצטרפותו לקבוצה, מונה וייס לקפטן בעקבות עזיבתו של חנן קולמן. ב-21 באוקטובר 2019, רשם וייס שיא עונתי של 21 נקודות, עם 5 מ-8 לשלוש, יחד עם 8 אסיסטים, כשהוא קולע 13 מ-15 הנקודות הנקודות האחרונות של קבוצתו במשחק והוביל אותה לניצחון 87–88 על הפועל אילת.
ב-6 ביולי 2021, וייס חתם לשנתיים בהפועל חיפה. בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעים של 6 נק', 3.7 ריבאונדים, 1.9 אסיסטים ו-1.1 חט' ב-24.9 דק', בשלב הפלייאוף העמיד ממוצעים של 5.3 נק', 4.3 ריבאונדים ו-3 אסיסטים ב-24 דק'.
בעונתו השנייה בחיפה העמיד ממוצעים של 4 נק', 3.3 ריבאונדים ו-2 אסיסטים ב-20.9 דק'.
חתם בהפועל עפולה מליגת העל בכדורסל לעונת 2023/2024.
הערות שוליים

↑  אורי דוד, גלבוע/גליל: ספנסר וייס חתם בקבוצה, באתר ynet, 3 באוגוסט 2017
↑  מאור לוי, ספנסר וייס חתם באשדוד/באר טוביה, באתר ynet, 19 ביולי 2018
↑  ספנסר וייס חתם לשנתיים בהפועל באר שבע, באתר ONE‏, 20 ביוני 2019
↑  עובר צפונה: ספנסר וייס חתם בהפועל חיפה, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏6 ביולי 2021
סן-פייר (סן-פייר ומיקלון)

סן-פייר (בצרפתית: Saint-Pierre) היא בירת הקולקטיב הצרפתי מעבר לים של סן-פייר ומיקלון, מול חופי ניופאונדלנד בקנדה. סן-פייר היא הקומונה המאוכלסת יותר מבין שתי הקומונות המרכיבות את סנט פייר ומיקלון.
גאוגרפיה

הקומונה של סן-פייר מורכבת מהאי סן-פייר ומספר איים קטנים יותר סמוכים, כמו ל'איל-אוקס-מרינס. אף על פי שהקומונה של סן-פייר מכילה כ-90% מאוכלוסיית סן-פייר ומיקלון, מבחינת שטח היא קטנה משמעותית מהקומונה השנייה בסן-פייר ומיקלון, מיקלון-לנגלד, השוכנת מצפון-מערב לה באי מיקלון.
היישוב המרכזי בקומונה ממוקם בצד הצפוני של המפרץ ונקרא בשם ברנשואה (Barachois), הפונה לאוקיינוס האטלנטי, בחוף המזרחי של האי סן-פייר.
היסטוריה

ז'אק קרטייה תבע את האיים לצרפת בשנת 1536, לאחר שהתגלו על ידי הפורטוגזים בשנת 1520. בתום מלחמת שבע השנים בשנת 1763, האיים הועברו לממלכת בריטניה הגדולה, רק כדי שיוחזרו לצרפת בשנת 1816. מאז 1816 ועד היום, האיים נשארו תחת שלטון צרפתי.
סן-פייר הייתה מאחז ששימש את אל קפונה להובלת אלכוהול מקנדה לארצות הברית במהלך האיסור על ייבוא המשקאות החריפים לארצות הברית.
עד לשנת 1945 התקיימה קומונה שלישית בסן-פייר ומיקלון: איל-או-מרן (L'Île-aux-Marins, "אי המלחים"). היא סופחה לקומונה של סן-פייר בשנת 1945.
דמוגרפיה

אוכלוסיית סן-פייר לפי מפקד האוכלוסין ב-2006 הייתה 5,888, כאשר רבים מהם ממוצא בסקי, ברטוני, נורמני או אקדי. כל התושבים בקומונה גרים באי סן-פייר הראשי.
ממשלה

הקומונה מובלת על ידי ראש העיירה והמועצה האזורית.
בסמוך למרכז שפת הנמל שוכנים סניפי הדואר ובית המפקד (שבו עבדו המנהל הכללי של המכס והמיסים העקיפים), ומאחוריהם נמצאת כיכר הגנרל שארל דה גול, במרכז העיר.
מקומות בולטים נוספים בסן-פייר כוללים את הקתדרלה של סן-פייר, השוכנת מצפון לכיכר, ונבנתה מחדש בראשית המאה העשרים לאחר שרפה גדולה, ומגדלור פואנט או קאנון, בפתח הנמל. צפונית יותר, קרוב לבית החולים לשעבר של העיירה, נמצא פרונטון זאזפיאק בט - זירה לספורט הבסקי המסורתי בשם פלוטה.
כיכר הגנרל שארל דה גול
הקתדרלה של סן-פייר
מגדלור פוינט אוקס קנונס
זירת פרונטון בט זזפיאק
שירותים

בית החולים פרנסואה דונן (נפתח בשנת 2011) הוא בית החולים היחיד בסן-פייר ומיקלון עם טיפולים עם צרכים מיוחדים בתחום הבריאות, והוא ממוקם בבית האבות במסון דה רטרט אגלנטן.
תחבורה

שדה התעופה סן-פייר, שדה התעופה הבינלאומי של סן-פייר ומיקלון, ממוקם דרומית לסן-פייר ומשורת על ידי אייר סן-פייר, עם טיסות לשדה תעופה מיקלון, חמישה שדות תעופה קנדיים וטיסות עונתיות לפריז, צרפת.
ערוצי רדיו וטלוויזיה

רדיו אאוטרמר
רדיו אטלנטיק
חינוך

École maternelle Ile aux Enfants (גן ילדים ופעוטון) - נכון לשנת 2014 למדו בו 62 תלמידים.
École primaire Henriette Bonin - נכון לשנת 2014 למדו בו 62 סטודנטים.
École élémentaire du Feu Rouge - נכון לשנת 2016 למדו בו 172 סטודנטים. בית הספר נמצא במרכז העיר והוא כבל ימי אחד ממעון הילדים Ile aux Enfants.
Lycée-Collège d'État Émile Letournel - בית הספר התיכון הציבורי בקומונה של סן-פייר, ובו חטיבת ביניים, תיכון מקצועי ותוכניות בצורה-שישית.
בתי ספר פרטיים:
École maternelle סנט-לואי דה גונזאג (פעוטון וגן ילדים).
École élémentaire Sainte-Croisine -נפתח ב־4 בנובמבר 1925.
École élémentaire Sainte-Odile.
Collège Saint Christophe (חטיבת ביניים).
ערים תאומות

צרפת פור-אן-בסן-אופן, צרפת (מ־1976)
הערות שוליים

↑  Insee - Bases de donnees - Les resultats des recensements de la population
↑  http://www.tlr-associes.com/nos-projets__17_sante_hopitaux-et-cliniques_centre-hospitalier-francois-dunan-saint-pierre-et-miquelon_79.html (אורכב 31.12.2017 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Ecole maternelle Ile aux Enfants > Présentation (אורכב 13.08.2019 בארכיון Wayback Machine)." National Education Service of Saint Pierre and Miquelon. Retrieved on September 14, 2016.
↑  "Ecole primaire Henriette Bonin	>Présentation (אורכב 15.09.2016 בארכיון Wayback Machine)." National Education Service of Saint Pierre and Miquelon. Retrieved on September 14, 2016.
↑  "172 élèves. Evaluation en CE2." École élémentaire du Feu Rouge. Retrieved on September 14, 2016.
↑  "Contact." École élémentaire du Feu Rouge. Retrieved on September 14, 2016. "L'école élémentaire du Feu Rouge est située au centre-ville de Saint-Pierre à une encablure de l'école maternelle l'Ile aux Enfants." Address: "Ecole élémentaire du Feu Rouge 28, rue Louis Pasteur, BP 4234 St Pierre et Miquelon, 97500 "
↑  "Ecole maternelle Saint-Louis de Gonzague." National Education Service of Saint Pierre and Miquelon. Retrieved on September 14, 2016.
↑  "Petit historique (אורכב 09.10.2016 בארכיון Wayback Machine)." Ecole élémentaire Sainte-Croisine. Retrieved on September 14, 2016.
↑  Home (אורכב 25.10.2016 בארכיון Wayback Machine). École élémentaire Sainte-Odile. Retrieved on September 14, 2016.
↑  Home. Collège Saint Christophe. Retrieved on September 14, 2016.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4470892-0  LCCN: nb2012005275  VIAF: 292762858   WorldCat (עם VIAF): 292762858 
סן-פייר ביום מושלג.
סן-פייר ביום מעונן.
סמל המועצה האזורית עמק יזרעאל

| --- | --- |

סמל המועצה הרשמי
 פרטים
 המחזיק בסמל:  מועצה אזורית עמק יזרעאל
 תאריך אימוץ:  24 בנובמבר 1980
סמל המועצה האזורית עמק יזרעאל, סמלה הרשמי של המועצה, אומץ ב-24 בנובמבר 1980‏.
תיאור הסמל

הסמל מורכב משני חלקים סימטריים היוצרים ביחד צורה של ספר פתוח, כשחלקם התחתון תחום בצורת גל. בתוך כל אחת מן הצורות נמתחים שלושה קווים שנפגשים בנקודה אחת, ויוצרים ביחד תמונה המזכירה שדה חרוש, ומנקודה זו צורת עיגול צבועה בירוק.
המוטיבים שהסמל נועד לייצג הם "אופן הקמת המועצה האזורית (על ידי איחוד שתי מועצות), עמק, נחל, שדות, צמיחה וזריחה".
היסטוריה > סמלי המועצות המקומית יזרעאל וקישון

לפני האיחוד ביניהן, לכל אחת מהמועצות היה סמל עצמאי. סמלה של מועצה אזורית קישון היה בצורת חותם, והזכיר את ההטבעה על גבי מטבע שקל חדש, עליו הופיעו מנורה ושיבולת חיטה. הסמל של מועצה אזורית יזרעאל, שעוצב על ידי האמן אברהם אמרנט מקיבוץ מזרע, הציג מגן ובו שיבולת חיטה על רקע נחל זורם בעמק מוקף הרים.
היסטוריה > עיצוב סמל המועצה החדש

ב-1980 אוחדו המועצות האזוריות יזרעאל וקישון והוקמה מועצה אזורית חדשה, עמק יזרעאל. המועצה החדשה הציעה פרס של 5,000 שקלים חדשים למי שיעצב את הסמל שיבחר. מההצעות הרבות שנאספו נבחרה הצעת של יעל פלק, תושבת מושב מרחביה. הסמל אושר ב-24 בנובמבר 1980 ומאז משמש כסמל המועצה.
סמלים נוספים בשימוש בשטח המועצה

סמל אלון הגליל
סמל בית לחם הגלילית
סמל בית שערים
סמל גבעת אלה
סמל גבת
סמל גזית
סמל עדי
סמל שמשית
סמל תמרת
הערות שוליים

1 2 3 4  אסתר רויניק, סיפורו של סמל, באתר מועצה אזורית עמק יזרעאל
| דגל ישראל סמלי מחוז הצפון |
| --- | --- | --- |
| ערים | בית שאן • טבריה • טמרה • יקנעם עילית • כרמיאל • מגדל העמק • מעלות תרשיחא • נהריה • נוף הגליל • נצרת • סח'נין • עכו • עפולה • צפת • קריית שמונה • שפרעם | מפת מחוז הצפון |
| מועצות מקומיות | אבו סנאן • אכסאל • אעבלין • בועיינה-נוג'ידאת • בית ג'ן • בענה • ג'וליס • ג'ש • זרזיר • חורפיש • חצור הגלילית • יאנוח-ג'ת • יפיע • כאבול • כאוכב אבו אל-היג'א • כעביה-טבאש-חג'אג'רה • כפר ורדים • כפר יאסיף • כפר כמא • כפר תבור • מג'דל שמס • מגדל • מטולה • מע'אר • מעיליא • סאג'ור • עיילבון • עין מאהל • עין קנייא • קצרין • ראש פינה • רמת ישי • שבלי - אום אל-גנם • שלומי | מפת מחוז הצפון |
| מועצות אזוריות | אל-בטוף • בוסתאן אל מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף • מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
מחוז הצפון • מחוז חיפה • מחוז תל אביב • מחוז המרכז • מחוז ירושלים • מחוז הדרום • מחוז יהודה ושומרון
עמיר יפה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במרץ 1940 מעוז חיים, פלשתינה (א"י)
 נהרג:  3 במרץ 1977 (בגיל 36)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1957–1960  1966 – 1977
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד פלוגה  מדריך שריון  מפקד גדוד 77  מפקד קורס מפקדי טנקים  מפקד גדוד הטנקים 198  מפקד חטיבה 679  מדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה  מפקד חטיבה 14
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור העוז
 
עמיר יפה (4 במרץ 1940 – 3 במרץ 1977) היה קצין צה"ל, אשר עוטר בעיטור העוז על לחימתו כמפקד גדוד שריון בחזית סיני במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה

עמיר יפה היה בנם הבכור של תמר ושל אורי, מראשוני המפקדים בפלמ"ח. הוא נולד וגדל בקיבוץ מעוז חיים, שהיה ביתו למשך מרבית חייו. הוא למד בבית הספר היסודי ובבית הספר התיכון שבקיבוץ, ובנעוריו היה פעיל בגדנ"ע. ב-1957 התגייס לצה"ל והוצב לבקשתו בחיל השריון. יפה עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך, לאחר שסיים קורס קציני שריון, הוצב כמפקד בגדוד טנקים סדיר והיה בין חיילי צה"ל שקלטו לשימושו את טנק השוט הבריטי.
בתום שירותו הסדיר חזר יפה לקיבוצו. הוא הדריך בתנועת המחנות העולים, היה לרכז הבנייה בקיבוץ ובשנת 1964 נשא אשה. בשנת 1966, נענה לבקשת מפקדיו בצבא והתגייס לשירות קבע, בו שירת עד מותו. מפקדיו העריכו אותו כמפקד מקצועי ויסודי, הנותן דוגמה לחייליו ומודע לצורכיהם. יפה השתתף בקורס תותחנות טנקים בבריטניה ואחריו מונה למפקד פלוגה בגדוד 82 – גדוד טנקי השוט של חטיבה 7. פלוגתו השתתפה במלחמה על המים בצפון ישראל.
במלחמת ששת הימים לחם יפה בראש פלוגתו בציר הצפוני של סיני במסגרת אוגדה 84 בפיקודו של האלוף ישראל טל. בין השאר השתתפה פלוגתו בהבקעת המערך המצרי בצומת רפיח ובקרב ההבקעה השלישי של הג'יראדי. לאחר מלחמת ששת הימים, התמנה יפה למפקד מדור תותחנות בבית הספר לשריון, וב-1969 היה למפקד גדוד 77 בחטיבה 7 ולחם עם הגדוד במלחמת ההתשה בחזית תעלת סואץ. ב-1971 למד יפה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה של צה"ל. לאחר מכן היה למפקד קורס מפקדי טנקים בבית הספר לשריון.
במלחמת יום הכיפורים, פיקד יפה על גדוד 198, אשר היה מאויש בחניכי קורס קציני שריון וקורס מפקדי טנקים של בית הספר לשריון. הוא לחם עם גדודו בחזית סיני במסגרת חטיבה 460, שהשתייכה לאוגדה 162. גדודו עבר דרך קרבות ארוכה – מקרבות היום הראשון למלחמה, דרך מתקפת הנגד של 8 באוקטובר בגזרה הצפונית של התעלה, מערכת הצליחה של תעלת סואץ, הלחימה בגדה המערבית של התעלה ועד לקרב העיר סואץ. הגדוד הצטיין בלחימתו אולם סבל אבדות כבדות בנפש ובציוד. על לחימתו בראש הגדוד עוטר יפה לאחר המלחמה בעיטור העוז.
לאחר המלחמה התמנה יפה למפקד חטיבת השריון במילואים 679 בפיקוד הצפון. ב-1975 מונה למדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, ובאמצע שנת 1976 היה למפקד חטיבת השריון 14 הסדירה באוגדת סיני.
ב-3 במרץ 1977 נספה עמיר יפה בתאונת דרכים ליד פתח תקווה בדרכו לסיני. הוא הניח אשה וארבעה ילדים.
יפה נקבר בקיבוצו מעוז חיים. שמו הונצח על אנדרטת חללי השריון בלטרון ועל אנדרטת חללי חטיבה 679 ברמת הגולן.
לקריאה נוספת

ישי וקסלר, יהודה טל, גדוד טנקים 198 במלחמת יום הכיפורים: סיפור מלחמה, תל אביב: משרד הביטחון, 2002
תומר לויסמן, בשדה הקרב של הזיכרון, כנרת זמורה-ביתן דביר, נובמבר 2020, עמוד 266
הערות שוליים

↑  יעקב ארז, המוות פגע השבוע שנית במשפחת יפה - בנה אל"מ עמיר נהרג בתאונת דרכים, מעריב, 4 במרץ 1977
ספנסר מקפירסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 ביוני 1997 (בן 27) אונטריו, קנדה
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון ספנסר מקפרסון (באנגלית: John Spencer MacPherson; נולד ב-12 ביוני 1997) הוא שחקן קנדי, שהתפרסם תחילה מתפקידו בתור האנטר הולינגסוורת' בסדרת הנעורים הקנדית "דגראסי: הדור הבא" (אנ') (2014–2015) ומסדרת ההמשך שלה "דגראסי: הכיתה הבאה" (אנ') (2016–2017). בהמשך גילם את שארל החמישי, מלך צרפת בסדרת הפנטזיה התקופתית "ממלכה" (2015–2017) ברשת The CW וגילם דמויות מרכזיות בסדרה "חילוץ בצפון" (אנ') (2019) ובסדרה "אלים אמריקאים" (2021).
קורות חייו

מקפירסון נולד ב-12 ביוני 1997 באונטריו, קנדה לבובי ושריל מקפירסון. לספנסר שתי אחיות גדולות, מייגן ורבקה.. הוא למד בבית הספר התיכון במיסיסוגה.
קריירה

בשנת 2014, כשהיה בכיתה י"א, נבחן לאודישנים עד שקיבל את תפקידו הראשון, ומפברואר 2014 עד יולי 2015 גילם את דמותו של האנטר הולינגסוורת' בסדרת דרמת הנעורים הקנדית "דגראסי: הדור הבא". בעונה השלישית של הסדרה היו לו שתי הופעות אורח.
בשנת 2015 עד ל-2017, הוא הצטרף לעונה השלישית בסדרת הטלוויזיה האמריקאית של The CW, "ממלכה" שם גילם את שארל התשיעי, מלך צרפת.
לאחר סיום סדרת הטלוויזיה "דגראסי: הדור הבא", מקפרסון החל בשנת 2016 לגלם את דמותו של האנטר בסדרת ההמשך "דגראסי: הכיתה הבאה".
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה חילוץ בצפון.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Extracurricular | איאן גורדון |  |
| 2018 | Honey Bee | זאק |  |
| 2019 | Brotherhood | ורנון קלארק |  |
| 2022 | Lullaby | סטיבי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014–2015 | דגראסי: הדור הבא (אנ') | האנטר הולינגסוורת' | תפקיד חוזר (עונה 13) תפקיד ראשי (עונה 14); 22 פרקים |
| 2014–2017 | דוקי (אנ') | קולות שונים | דיבוב; 4 פרקים |
| 2015 | התנגדות (אנ') | ראניקר | 4 פרקים |
| 2015 | Degrassi: Don't Look Back | האנטר הולינגסוורת' | סרט טלוויזיה של TeenNick |
| 2015–2017 | ממלכה | שארל התשיעי, מלך צרפת | תפקיד ראשי (עונות 4-3); 30 פרקים |
| 2016 | סודות משפחתיים (אנ') | קאם הות'הורן | 3 פרקים |
| 2016–2017 | דגראסי: הכיתה הבאה (אנ') | האנטר הולינגסוורת' | 29 פרקים |
| 2018 | Killer High | טום | סרט טלוויזיה של Syfy (אנ') |
| 2019 | חילוץ בצפון (אנ') | סקאוט ווסט | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2019 | טיטאנים | אליס | פרק: "Rose" |
| 2021 | אלים אמריקאים | דרק | 5 פרקים |
| 2021 | Nine Films About Technology | דן | פרק: "Digital Gold" |
| 2021 | Murdoch Mysteries | לייל"ג'וניור" אנדרסון | פרק: "Murdoch Knows Best" |
| 2022 | אסטריד ולילי מצילות את העולם (אנ') | ספרואו דטנטבו | 9 פרקים |
| 2023 | School Spirits | חאבייר בקסטר | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2024 | The Way Home | ג'ייקוב לנדרי | 4 פרקים |