עלילת טיסה-אסלאר
באמנות ובספרות

אירועי "עלילת הדם של טיסה-אסלאר" והמשפט שבסופם, התארכו תקופה ארוכה, פורסמו בעיתונות בכל רחבי אירופה, והעלו לא רק שאלות לגבי המקרה גופו, אלא גם אודות אמיתות עלילת הדם (שרבים במזרח אירופה עוד האמינו בה), "שאלת היהודים" הכללית והיחס ליהודים בהווה. בין אנשי האצולה המקומית, ראשי הציבור, הפקידים, השופטים, אנשי הרפואה, הוגי הדעות וחברי הפרלמנט ההונגרי שהיו מעורבים בנושא, משתקף גם המאבק בין נאורות וקדמה לשמרנות תרבותית ומסורתית-דתית. המשפט היה גורם מציף לשאלות אלה שנידונו בהרחבה רבה בעיתונות ובספרות התקופה.
האירוע, נסיבותיו ופרטיו, הותירו חותם עז לדורות אצל העם היהודי כולו, ובמודגש גם אצל כל תושבי הונגריה (ואוסטריה) שאינם יהודים, שרובם רואים בו אירוע טרגי וכתם בהיסטוריה של העם ההונגרי. מאז ועד היום, היה "המשפט של טיסה-אסלאר" בסיס ליצירות ספרותיות, מחזות וסרטים רבים, שלרוב הציגו את המקרה כטרגדיה אנטישמית בלתי נתפסת של רוע מבוסס אמונות קדומות, וגם כטרגדיה אישית של המעורבים בה (בדגש על הנער מוריץ שארף). היבטים לאומיים, חברתיים, דתיים ופוליטיים בני הזמן, בייחוד לאחר תקופת שואת יהודי אירופה, באו גם הם לידי ביטוי ביצירה האמנותית במשך השנים.
יצירות אלה עסקו בביטויים אמנותיים שונים, בעלילת טיסה-אסלאר (לא כולל ספרות עיון ומחקר):
המחזה "עלילת הדם האיומה של טיסה-אסלאר, מגילת אסתר החדשה" (דער שרעקליכער בלוט-בלבול פון טיסא-עסלאר,...די נייע מגילת אסתר), של הסופר היידי נחום-מאיר שייקוביץ (שמ"ר), שנדפס באודסה 1884, וכנראה מעולם לא עלה על במה (יידיש).
המחזה "טיסה-אסלאר, או השבועה" (טיסא-עסלער, אודער, די פארשווערונג) שנכתב ברומניה בידי איש התיאטרון היידי משה הורוביץ, ומחזה ההמשך "המשפט של טיסה-אסלאר" (דער פרוצעס פון טיסא-אסלאר). טקסט המחזות אינו ידוע כיום בדפוס. שניהם הוצגו ברצף ב-1886 בניו-יורק, בידי קבוצת התיאטרון של הורוביץ ובהשתתפותו כשחקן (לאחר הגירתו לארצות הבריתׂ), ובשנים הבאות "בבית האופרה הרומני" (התיאטרון היידי בניו-יורק) עם קבוצתו של זיגמונד (זֶליג) מוֹגוּלֶסקוֹ. אותו מחזה בעיבוד מקוצר, הוצג ביאסי (רומניה) ב-1913.
הפיליטון "המשפט הגדול [הנמשך זה אלף שנה ועוד לא נגמר]" (A nagy per), שנדפס ב-1904 והורחב אחר כך לספר זכרונות (ממואר) בן שלושה כרכים, מאת חבר הפרלמנט ההונגרי קארוי אטווש, הסניגור הראשי במשפט טיסה-אסלאר (הונגרית).
המחזה "עלילת הדם בהונגריה" (Ritualmord in Ungarn) שכתב הסופר ארנולד צווייג (Arnold Zweig), 1915, וגרסתו השנייה מ-1918 "השליחות של סמאל" (Die Sendung Semaels). את הנער מוריץ שארף שיחקה במחזה שהוצג באוסטריה, השחקנית היהודיה ילידת גליציה אליזבת ברגנר (גרמנית). המחזה עובד לסרט טלוויזיה באותו שם, 1964 (מזרח גרמניה), בשחור-לבן, בבימוי Wolf-Dieter Panse (גרמנית).
רומן דקומנטרי היסטורי "אסתר שוימושי מטיסה-אסלאר" (A tiszaeszlári Solymosi Eszter) של הסופר ההונגרי המפורסם גיולה קרודי (בהונגרית: Krúdy Gyula), 1931, המגולל את סיפור עלילת הדם (הונגרית). קרודי נולד בנירג'האזה ב-1878, ואביו שהיה עורך דין מקומי, גר בעיר בעת שנערך שם משפט טיסה-אסלאר. הספר תורגם לצרפתית ב-2013, בידי קתרין פיי (Catherine Fay). הרומן עובד להצגה שהועלתה בתיאטרון האנובר בגרמניה ב-2010, בבימוי קורנל מונדרוז'ו (Kornél Mundruczó).
רומן תיעודי "משפט החיים והמוות" (Porzess auf Tod und Leben), של העיתונאי והסופר האוסטרי רודולף ברונגראבר (Rudolf Brunngraber), 1948, המתאר בפירוט את משפט טיסה-אסלאר (גרמנית). במקביל לכתיבת הספר הזמין ברונגראבר את התסריט לסרט "המשפט", המבוסס על ספרו.
"המשפט (אנ)" (Der Prozeß) סרט דרמה של הבמאי האוסטרי פאבסט (G. W. Pabst), 1948, המתאר את אירועי עלילת טיסה-אסלאר (גרמנית). כבר ב-1933 ניסה פאבסט להפיק סרט המתאר את עלילת טיסה-אסלאר, בכדי להציג כהאשמה ציבורית את הרדיפה הנאצית של יהודי גרמניה בתקופה זו. הוא אסף חומרים וערך תחקיר בנושא, אך הצליח להפיק את הסרט רק לאחר מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי אירופה. התסריט התבסס על ספרו הנזכר של ברונגראבר.
מחזה דוקומנטרי "הסנה הבוער" (The Burning Bush), המתאר את עלילת טיסה-אסלאר. כתבו המחזאי ההונגרי גזה הרצג והסופר הגרמני היינץ הראלד (Geza Herczeg, Heinz Herald) בסוף שנות ה-30, אך המחזה ראה אור בארצות הברית רק ב-1947 (אנגלית). המחזה הוצג בזמנו באנגליה ובארצות הברית.
המחזה "הסנה הבוער" עובד לסרט בשם "מעגל הקסמים” (Vicious Circle) שהפיק וביים ב-1948 ו"ל וילדר (William Lee Wilder) בסדנה הדרמטית של ניו-יורק ואחר כך בהוליווד (אנגלית), בהשתתפות כוכב הקולנוע האמריקאי הידוע קונארד נאגל (Conrad Nagel) בתפקיד עורך הדין (אטווש).
על פי אותו מחזה הופק סרט הטלוויזיה "הסנה הבוער", 1967, שהוא פרק בן שעה וחצי של סדרת הטלוויזיה Theatre 625 של ה-BBC, בידי Rudolph Cartier (אנגלית).
המחזה הדרמאטי "Tiszaeszlár", של הסופר והמחזאי ההונגרי איוואן שאנדור (בהונגרית: Sándor Iván), 1967, שהוצג בתיאטרון הלאומי של מישקולץ (הונגרית),
הספר "מסמכי החקירה - דיווח על משפט טיסה-אסלאר" (A vizsgálat iratai. Tudósítás a tiszaeszlári perről), של הסופר איוואן שאנדור הנ"ל, 1976 (הונגרית). הספר כולל את תיאור אירועי עלילת הדם, והתייחסויות לתנאי לידת האנטישמיות הפוליטית והשלכותיה לתקופת השואה. המחבר מתאר את חוויותיו מביקור בכפר ב-1973 ואת אמונת התושבים בהווה באשמת היהודים. ב-2015 התפרסמה מהדורה מורחבת (A tiszaeszlári per és 2015) שכוללת, בנוסף לספר המקורי, את המחזה מ-1967, ראיון עם המחבר על נסיבות כתיבת הספר במציאות הפוליטית והתרבותית של שנות ה-60 וה-70 בהונגריה, ופרק חדש שנכתב ב-2015 על האירועים בכפר בהווה (פעילות אנטישמית, הקמת קבר לאסתר שוימושי, ואירוע אזכרה שנתית במקום). כנספח צורף חומר השמע המקורי של ראיונות העומק שהוקלטו בכפר ב-1973.
"גרסה" (Verzió) – סרט אומנותי קצר (54 דקות) בשחור-לבן של האמן ההונגרי הרב-תחומי והנאו-אוונגראדי מיקלוש ארדלי (בהונגרית: Miklós Erdély), 1981/1979 (הונגרית). מבוסס על ספריהם של אטווש וקרודי, ומתמקד בעדותו של הנער מוריץ שרף, שדמיונו וזיכרונו יוצרים גרסאות אפשריות אחדות לאירוע, בעת שהוא משודל בלחץ ובפיתויים להעיד נגד אביו. הסרט מדגיש כי הדמיון יכול לפתח ולשחזר אירועים אמיתיים בדרכים שונות, לעיתים הזויות.
סרט הדרמה "זיכרונות של נהר" (Tutajosok (אנ')) של הבמאית ההונגרית יודית אלק (Judit Elek), 1989, המתאר את האירוע במבט אתנוגרפי אנושי בנופי קרפטיה שבהונגריה (הונגרית). ב-2013 פורסם ספר באותו שם, מאת יודית אלק ומיהאי שיקשד (Mihály Sükösd). הוא כולל את התסריט, פרק המביא את ההתנהלות המילולית במשפט ע"פ הפרוטוקולים שפורסמו אז, ותקליטון של הסרט.
הרומן ההיסטורי "לרקוד עם המשרתת המתה" (Tanec s mŕtvou slúžkou), 2004, של הסופר הסלובקי יוראי בינדזר (Juraj Bindzár). הוא מתאר בפרוזה חיה ועשירה את הדמויות והאירועים ומעמיד בפני הקורא הסלובקי בן ימינו מראה היסטורית להשתלשלות הסיפור הטראגי (סלובקית).
הרומן לבני הנעורים "בובה" (Puppet), של הסופרת הקנדית אווה ויסמן (Eva Wiseman), 2009. בו מתואר האירוע מנקודת מבטה של הנערה ג'ולי – חברתה הנוצריה (והבדיונית) של אסתר שוימושי (אנגלית).
אופרה קאמרית במערכה אחת – "הפרה האדומה" (A Vörös Tehén) מאת איוואן פישר (Fischer Iván). היצירה הועלתה בבודפשט (הבכורה ב-2013), ודנה בתהליך הנפשי שעובר הנער מוריץ שארף מול האשמה לכאורה של אביו במהלך עלילת טיסה-אסלאר.
הרומן "עד שקר" (Hamis tanú) של הסופר ההונגרי לאסלו מארטון (Laszlo Márton), 2016 (הונגרית). הספר מבוסס על עלילת טיסה-אסלאר, ושמו וציור הכריכה שלו מתייחסים לעדותו של הנער מוריץ שארף. האירועים מוצגים בו בצורה סטירית וכסיפור גרוטסקי, על מדינה המחליפה את השכל הישר באמונה תפלה ובמקום התחדשות בוחרת להישאר מאחור (כרמז לתהליכים בהווה).