stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דמוקרטיה חלולה
מקרי בוחן > הונגריה

ויקטור אורבן, ראש ממשלת הונגריה, חזר לשלטון בשנת 2010 לאחר 8 שנים באופוזיציה, והחל ליישם צעדים שונים שהגדילו את כוחה של הממשלה והחלישו את האיזונים והבלמים שמגבילים את פעולתה. השינויים בוצעו באופן הדרגתי אולם הביאו לפגיעה בעקרונות דמוקרטיים כגון שוויון, חופש ביטוי ודת, הפרדת רשויות, וב-2022 קיבל הפרלמנט האירופי החלטה האומרת כי הונגריה אינה נחשבת יותר לדמוקרטיה.
בשנת 2023 הקפיא האיחוד האירופי את התמיכה הכלכלית בהונגריה, בזמן שהמדינה חוותה משבר כלכלי חמור ואינפלציה הולכת וגדלה. על רקע זה הוחלט לבצע בהונגריה רפורמה שמחזירה את העצמאות למערכת המשפט במדינה, ומייצרת מנגנונים למניעת שחיתות שלטונית. על פי האיחוד האירופי, צעדים שמחזירים להונגריה מאפיינים דמוקרטיים יאפשרו לה לקבל סיוע כספי.
ב-2011 חוקק "חוק התקשורת" המאפשר הטלת קנסות כבדים (עד 950,000 דולר לתחנת טלוויזיה וכ-120,000 דולר לעיתון יומי) על כל פרסום בכלי תקשורת שאינו עומד בסטנדרט של "סיקור מאוזן" או עוסק בנושאים שהוכרזו על ידי הממשלה כטאבו (למשל, נושאי להט"ב). ההחלטה האם מדובר ב"סיקור מאוזן" או בלתי לגיטימי נקבעת על ידי מועצה ייעודית שהוקמה לצורך כך. כיוון שבמועצה מכהנים רק נציגים שמונו על ידי מפלגת השלטון, הדבר מאפשר פיקוח של הממשלה על התכנים המפורסמים בכלי התקשורת ומניעת פרסום של נושאים שאינם תואמים את מדיניות הממשלה או ביקורת על מעשי הממשלה.
כמו כן, האיום בקנסות מחליש כלי תקשורת עצמאיים שאינם מתוקצבים על ידי הממשלה, בזמן שכלי תקשורת המשתפים פעולה עם הממשלה ממשיכים לקבל מימון ואינם נמצאים תחת איום סגירה. בבדיקה של שוק התקשורת ההונגרי מספר שנים אחרי החלת חוק התקשורת, נמצא שמספר כלי התקשורת המזוהים עם עמדות פוליטיות שתואמות לעמדות השלטון גדל ואילו מספרם של כלי התקשורת עצמאיים שאינם מזוהים עם הממשלה הצטמצם באופן משמעותי.
בדצמבר 2018 הוקמה מערכת משפט חלופית שנשלטת על ידי שר המשפטים ההונגרי. למערכת המשפט החדשה יש סמכות לקבלת החלטות בנושאים ציבוריים כגון: שינוי שיטת הבחירות, זכות השביתה, חופש ההפגנה, ואינה כפופה לביקורת או לסמכות של בית המשפט העליון. הדבר מקנה לנציגי הממשלה חופש פעולה בנושאים הנוגעים לזכויות אזרח ללא ביקורת או בלמים.
בנוסף, בוצע שינוי בהרכב הוועדה למינוי שופטים כך שהוועדה נשלטת על ידי מפלגת השלטון במקום להיות מורכבת מנציגי כל המפלגות.
במקביל, שונה גיל הפרישה לשופטים כך שכל השופטים הבכירים נאלצו לפרוש, והוחלפו על ידי שופטים חדשים שמונו באותה ועדה הנשלטת על ידי מפלגת השלטון.
גודלו של הפרלמנט שונה לכמחצית ממספר החברים שהיו בו בעבר, והועבר חוק לפיו מפלגת השלטון תחזיק בשני שלישים מהפרלמנט גם אם זכתה רק ב-25% מהקולות, דבר שמאפשר לממשלה להעביר כל חקיקה בלי התערבות של האופוזיציה.
לפי ניתוח של פורום קהלת "בוצעה חלוקה מחדש של מחוזות הבחירה במדינה באופן שהיטיב מאוד עם הקואליציה: מחוזות צפופים שבהם התרכזו תומכי אופוזיציה רבים זכו לבחור נציג אחד לפרלמנט, בדיוק כמו מחוזות אחרים דלילי אוכלוסין אך תומכי אורבן. כך, בבחירות 2022 זכתה מפלגת השלטון ההונגרית ב-52% מהקולות בבחירות לנציגי המחוזות, אך ב-82% ממושבי הפרלמנט השמורים למחוזות"
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
העברת "חוק הדת" לפיו בוטלה הכרת המדינה ותמיכת המדינה במרבית הדתות שאינן נוצריות.
מקרי בוחן > פולין

בסוף 2015 עלתה לשלטון בפולין מפלגת "חוק וצדק" של ירוסלב קצ'ינסקי אשר ביצעה מהלכי חקיקה שהחלישו את כוחן של מערכת המשפט ושל העיתונות החופשית במדינה. צעדים אלה הוגדרו על ידי האיחוד האירופי כ"מאפיינים של הפיכה" וגונו על ידי האו"ם כ"ערעור של הדמוקרטיה בפולין"
ב-2021 פתח האיחוד האירופי בהליכים משפטיים נגד פולין בשל חקיקה שפוגעת בזכויות להט"ב במדינה. בחודש יוני 2023 פסק בית הדין לצדק של האיחוד האירופי כי הרפורמה המשפטית שבוצעה בפולין נוגדת את הדין של האיחוד האירופי ולכן יוטלו על פולין סנקציות כלכליות.
ב-2017 הועברה רפורמה במערכת המשפט לפיה פוליטיקאים יבחרו את חברי 'המועצה הארצית השופטת' הממנה את שופטי בית המשפט לחוקה בפולין. בנוסף, יתאפשר לבית המשפט העליון "לבצע ביקורות חריגות על החלטות של ערכאות נמוכות יותר, לרבות כאלו שהתקבלו לאורך 20 השנים האחרונות". כך למעשה ניתנה לממשלה סמכות להתערב ולפקח על בתי המשפט. סעיף נוסף ברפורמה הקדים את גיל הפרישה של שופטים מ-70 ל-65 כך שכמעט 40 אחוזים מהשופטים נאלצו לפרוש והוחלפו בשופטים שנבחרו על ידי הממשלה. בנוסף הועברה חקיקה שתאפשר להדיח שופטים שיוכרז עליהם כי נקטו עמדה פוליטית או תמכו במועמד פוליטי. השינוי ביחסי הכוחות בין מערכת המשפט לממשלה אפשר חקיקתם של חוקים שייתכן שללא השינוי היו נמנעים על ידי בית המשפט, למשל: הרחבת חוק איסור הפלות באופן האוסר על ביצוע הפלה גם כאשר נמצא מום בעובר.
נאסר עיסוק בנושאי זכויות אדם וזכויות להט"ב בבתי ספר וניתנה לממשלה סמכות לפטר מנהלי בתי ספר בעילה זו. בנוסף ניתנה לממשלה סמכות לפקח על תכנים בפעילויות מחוץ לשעות הלימודים אשר מבוצעות על ידי ארגונים לא ממשלתיים. על פי סיקורים חדשותיים וראיונות עם נציגי להט"ב בפולין, החקיקה חלחלה למערכות החינוך ולמוסדות ממשלה באופן הגורם ללהט"בים להרגיש חוסר ביטחון אישי ולהיות פגיעים יותר לבריונות ולהסתה. זאת מכיוון שמצד אחד אין חקיקה שמגנה על זכויותיהם ואכיפה נגד מקרי אלימות ומצד שני אין חינוך לסובלנות כך שהסכנה להסתה ולבריונות גדלה.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נוסף חוק המאפשר לממשלה לפטר את מנהלי כלי התקשורת הממלכתיים ולהחליפם במינויים מטעמה, דבר שהעניק לממשלה השליטה בשידור הציבורי. לאחר מכן החל מיון עיתונאים, ועיתונאים שהתבטאו או פעלו בדרך שלא תאמה את מדיניות הממשלה ועמדותיה פוטרו.
מקרי בוחן > פולין > בחירות 2023 והמהפך השלטוני

בשנת 2023, ב-15 באוקטובר, נערכו הבחירות הפרלמנטריות בפולין, אשר בסיומן נבחר דונלד טוסק לראש ממשלת פולין, לאחר שקיבל את תמיכת הפרלמנט ב-12 בדצמבר 2023. ב-13 בדצמבר 2023 הושבעו טוסק וממשלתו החדשה. את הבחירות הקדימה הפגנה שזכתה לשם "צעדת המליון" ובה נשמעו קריאות: "נמאס, די לשסות פולנים זה בזה, רוצים חופש". הבחירה בטוסק מסמלת את סופו של עידן בפולין, עם סיום שמונה שנות שלטונה של מפלגת "חוק וצדק" הימנית הפופוליסטית, שבמהלכן החלישה את מערכת המשפט והתקשורת, צמצמה את זכויות הנשים וזכויות להט"ב בפולין, והפכה את פולין לדמוקרטיה חלולה. ראש הממשלה הנבחר התחייב להציל את הדמוקרטיה הפולנית, לבטל חלק מהשינויים שביצעה הממשלה היוצאת כולל החקיקה האנטי-דמוקרטית, ולתקן את הקו הלאומני והאנטי־ליברלי שאליו הובילה את פולין.
בעקבות השינוי המסתמן באופי השלטון, חלה עליה בבורסת ורשה ובשער המטבע הפולני.
מקרי בוחן > טורקיה

ב-2016 בוצע בטורקיה ניסיון הפיכה על ידי "מועצת השלום הטורקית", קבוצה המשתייכת לצבא טורקיה ומטרתה המוצהרת הייתה "להציע לעם הטורקי חוקה חילונית ודמוקרטית". ניסיון ההפיכה נבלם אולם בעקבותיו יצא נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, בשורת צעדים שנועדו לבצר את שלטונו.
ב-2017 ציין האיחוד האירופי כי טורקיה נוקטת צעדים לעבר משטר אוטוקרטי, וביוני 2018 הודיע האיחוד האירופי שוב כי "בעקבות המדיניות שלה טורקיה מתרחקת מחברות באיחוד".
בחודש שלאחר ניסיון ההפיכה בוצעו מעצרים ופיטורים המוניים בכל מוסדות השלטון והצבא, לדוגמה: גודלו של הצבא פחת בכ-150 אלף חיילים, כ-15,000 אנשי חינוך הושעו ובוטלו הרישיונות של כ-21,000 מורים שהואשמו בנאמנות ליוזם המהפכה.
במהלך ניסיון ההפיכה נחסמו לשימוש במדינה השירותים של טוויטר, פייסבוק ויוטיוב ומאוחר יותר בשנת 2019 חוקק חוק שמאפשר לרשות ממשלתית לחסום תוכן אשר משודר דרך האינטרנט, כמו יוטיוב ונטפליקס.
בהמשך נקט הממשל בהעמדה לדין וכליאה של אנשים שהתבטאו נגד שלטונו של ארדואן. כ-60 אלף בני אדם נעצרו ויותר מ-150 אלף אולצו לעזוב את עבודתם.
גופי תקשורת גדולים אולצו לעבור לידי בעלים חדשים שהם בני בריתו של ארדואן, ובמקביל השתלטה המדינה על העיתון זמאן, מהיומונים הגדולים במדינה ונסגרו כלי תקשורת המזוהים עם האופוזיציה.
לאחר רעידות האדמה הגדולות שאירעו בטורקיה בשנת 2023, השלטון ספג ביקורת רבה על היערכות חסרה של המדינה לרעידות אדמה ולטיפול בנפגעי אסונות ועל כך שבניינים שהיו אמורים להיות עמידים לרעידות אדמה קרסו לחלוטין. על רקע הביקורת הרבה נגד הממשלה נחסמה הגישה לרשת החברתית טוויטר מכל רחבי המדינה.
כחלק מצעדי החירום שננקטו אחרי ניסיון ההפיכה ב-2016 פוטרו כ-36% מהשופטים שכיהנו במדינה באותה עת והוחלפו בשופטים שנתפסו כנאמנים לשלטון. מינוי ופיטורים של שופטים, לרבות שופטי בית המשפט העליון, מבוצע על ידי "מועצת השופטים והתובעים" אשר נשלטת בפועל על ידי ארדואן: 4 מתוך 13 חבריה נבחרים על ידי הנשיא ארדואן וכל היתר על ידי הפרלמנט שהמפלגה השלטת בו היא מפלגתו של ארדואן.
באפריל 2017 התקיים משאל עם לגבי 18 שינויים בחוקה. במשאל העם התקבל רוב קטן (51.4%) בעד השינויים שמשמעותם העיקרית היא העברה של סמכויות שהיו בעבר בידי הממשלה אל הנשיא. לדוגמה: סמכות לקבוע את תקציב המדינה, להכריז על מצב חירום, ולמנות שרים ללא אישור הפרלמנט.
לכאורה מתקיימות בטורקיה בחירות דמוקרטיות חופשיות אולם על רקע השליטה של מפלגת השלטון בכלי התקשורת ובמערכת המשפט, היא זוכה ליתרון מובנה שמקל עליה לנצח בבחירות ומקשה על האופוזיציה, בין היתר בשל אחוז החסימה גבוה במיוחד, כאשר בשנת 2002 הנהיגה אחוז חסימה של 10%.
יתרונה של מפלגת השלטון בא לידי ביטוי גם בחשיפה תקשורתית גדולה יותר של מפלגת השלטון, וצמצום תכנים אשר מבקרים את השלטון הנוכחי. במערכת הבחירות שהתקיימה בחודש יוני 2023, בתקשורת נמנעו כמעט לחלוטין מלראיין את המועמד שהתמודד מול ארדואן. מעל 90 אחוזים מההופעות התקשורתיות היו של ארדואן, ורק השאר הוקדש למועמד האופוזיציה כמאל קיליצ'דראולו. כמו כן בוצע שימוש בתקציבי ממשלה לצורך קיום תעמולת בחירות למפלגת השלטון.
מקרי בוחן > הודו

על פי חוקר מדע המדינה ארנד ליפהרט הצלחתה של הדמוקרטיה בהודו התאפשרה בעיקר בזכות חוקת הודו, שנכתבה עוד לפני הקמת המדינה. החוקה התבססה על שורת הסכמות בין קבוצות לשוניות, אזוריות ודתיות שונות במדינה, ואפשרה מתן זכויות למיעוטים דתיים ולשוניים, ושוויון הזדמנויות בתעסוקה, בחינוך ובשירות הציבורי.
גם לאחר אישור החוקה המשיכה להתקיים בהודו אפליה של בני הקאסטות הנמוכות ומעמד הדלית. ב"ר אמבֶּדְקָר, המחבר העיקרי של חוקת הודו, עמד על פגמיה של הדמוקרטיה בהודו בנאומו מיום 25 בנובמבר 1949, בו הוא דחק בבני עמו להנהיג "דמוקרטיה שאינה רק פורמלית אלא גם מתקיימת למעשה". אמבדקר האמין שדמוקרטיה היא "גם ערך ולא רק פרוצדורה, היא מימוש יומיומי של תפיסת השוויון בין בני אדם".
מנגנון השלטון הדמוקרטי בהודו ספג פגיעה בולטת ב-25 ביוני 1975, כאשר אינדירה גנדי הכריזה על מצב החירום בהודו והשעיית זכויות חוקתיות. הכרזה זו גרמה לאינפלציה גבוהה ואבטלה רחבה, מעצר של מאות מנהיגים ופעילי אופוזיציה, עינויים של יריבים פוליטיים, הרס שכונות מצוקה, תוכנית עיקור כפוי וצנזורה על העיתונות והטלוויזיה. מצב החירום נמשך כשנתיים.
חוקת הודו, אף שהיא נחשבת למתקדמת, כוללת חוקים רבים המאפשרים שימוש בכוח כפייה: חוק הפעילויות הלא-חוקיות (מניעה) (1967) (אנ'), החוק למניעת עלבונות לכבוד הלאומי (1971) (אנ'), החוק לקיום הביטחון הפנימי (1971) (אנ'), חוק הביטחון הלאומי (1980) (אנ'), חוק הטרור ופריעת הסדר (מניעה) (1985) (אנ'), והחוק למניעת טרור (2002) (אנ'). דיווחים של ארגוני זכויות האדם, בהם אמנסטי אינטרנשיונל ו-Human Rights Watch, חשפו כי עינויים, מוות במעצר והוצאות להורג של חשודים הפכו לשגרה בדמוקרטיה ההודית.
במאה ה-21 התרחשו אירועים רבים שערערו את אמון האזרחים בשלטונות בהודו, בהם מקרים של רעב, מחאת החקלאים, אלימות משטרתית, עלייה בשיעורי האבטלה, אפליה מתמשכת של בני הדלית, וערעור מעמדה של הרשות השופטת. מאמר המנתח את אופי השלטון הדמוקרטי בהודו מציין כי אירועים אלה עלולים לשחוק את מערכת הבלמים והאיזונים ולפגוע במעמדה של חוקת הודו, בין השאר בגלל אדישות האזרחים. כל אלה עלולים לדרדר את המדינה לדמוקרטיה חלולה.
מקרי בוחן > בוסניה והרצגובינה

במאמר הבוחן את אופי השלטון בבוסניה והרצגובינה, הפילוסוף הפוליטי אלדר סארג'ליק (Eldar Sarajlic) מציין כי בוסניה והרצגובינה היא מדינה דמוקרטית רק מבחינה טכנית, ובפועל היא דמוקרטיה חלולה בלבד, ומבוססת על תפיסה לפיה "דמוקרטיה מבוססת רק על נהלים ולא על תוצאות". קיימות בה בחירות חופשיות, קיים חופש ביטוי, והאזרחים לכאורה שווים זה לזה, אולם בדמוקרטיה הבוסנית פגמים רבים. אחת הבעיות המרכזיות בה היא הדרת מיעוטים בייצוג הפוליטי. רק שלוש קבוצות אתניות מיוצגות במוסדות השלטון: בוסניאקים, קרואטים וסרבים. קבוצות מיעוטים, בהם יהודים וצוענים, אינן יכולות לבחור את נציגיהן במוסדות השלטון. כמו כן, במדינה שולטת אליטה פוליטית מושחתת וחסרת עכבות, חברי הפרלמנט אינם קשובים לצורכי הציבור, קיימים פערי אי-שוויון גדולים כתוצאה ממדיניות ציבורית לקויה ומנגנון בירוקרטי מסורבל, והליכים פוליטיים בדרך כלל מועילים לקבוצות קטנות של פוליטיקאים ומקורביהם ולא לאוכלוסייה בכללותה.
כמחאה על מצב זה מתקיימות בבוסניה הפגנות רבות נגד השלטון. חלק ניכר מהמחלוקות במדינה הן על רקע העימותים בין הקבוצות האתניות הגדולות, והחשש מהתלקחות מחודשת של מלחמת בוסניה. משתתפי המחאה הציבורית בבוסניה והרצגובינה מבקשים שההליכים הדמוקרטיים הקיימים במדינה יצליחו להניב תוצאות חברתיות טובות יותר, תפקוד יעיל של מוסדות השלטון, שירותים חברתיים טובים יותר, והגברת השקיפות והאחריות.
מקרי בוחן > ישראל

שליטתה של מדינת ישראל על מיליוני פלסטינים מבלי להעניק להם זכויות אזרח, הופכת אותה, לפי חלק מהדעות, לדמוקרטיה חלולה בפועל. לדוגמה, לפי מחקרם של אורן יפתחאל, אסעד גאנם, ונדים רוחאנא משנת 2000, למרות שבישראל קיימים סממנים דמוקרטיים, מבנה המשטר בפועל הוא אתנוקרטיה, בשל אי־השוויון האזרחי המתבטא בתהליכי ה"ייהוד", שיוצרים חוסר איזון בין זכויות הקבוצות האתנית במדינה: ”סממני המשטר הדמוקרטי בישראל, כגון בחירות קבועות (אם כי לא אוניברסליות), רשות שופטת עצמאית, עיתונות חופשית וחופש תנועה, אינם יכולים להאפיל על המבנה האתנוקרטי של המדינה, אשר מניע את פרוייקט הייהוד. מבנה זה מתבסס על היררכיה אתנית, על העדר אזרחות טריטוריאלית מכלילה ושוויונית ועל העצמה פוליטית של מוסדות הדת ויהדות התפוצות.”
בינואר 2023 בעקבות פרסום הרפורמה המשפטית בישראל העריכו מומחים בתחומי המשפט, הכלכלה ומדעי המדינה כי רפורמה זו וצעדים נוספים של הממשלה עלולים לחזק את כוחה של ממשלת ישראל על חשבון מערכת המשפט והדרג המקצועי בממשלה ולפגוע בעצמאותם של האחרונים, תוך גרימת נזק לחופש העיתונות, החופש האקדמי, זכויות אזרח, מעמד הנשים, מערכת הבריאות ויחסי החוץ של ישראל. בתקופה זו החלה מחאה ציבורית נרחבת אשר מתבססת בין היתר על הבעת חששות כי ישראל תהפוך לדמוקרטיה חלולה. המוחים מתארים את פעולות הממשלה כניסיון לביצוע הפיכה משטרית או אף הפיכה עצמית.
מהלכי הממשלה והמחאה מולה זכו לתשומת לב מצד מומחים, גופי מקצוע ומדינות אחרות. בפברואר 2023 בנק "ג'יי פי מורגן צ'ייס", הגדול בארצות הברית, פרסם סקירה בעקבות השינויים הצפויים במערכת המשפט, וגם חברת השירותים הפיננסיים "ברקליס" פרסמה סקירה המתייחסת לשינוי במערכת המשפט וכן לאפשרות להסלמת המחאה נגדה, באופן שעלול להוריד את דירוג האשראי הישראלי. שתי הסקירות השוו את המתרחש לשחיקה הדמוקרטית שחלה בפולין, והירידה במצבה הכלכלי.
ב 19 במרץ 2024 פורסם הדוח השנתי של מדד הדמוקרטיה העולמי, ובו ישראל ירדה בדירוג הדמוקרטיה שלה ועברה מקטגוריה של דמוקרטיות ליברליות לקטגוריה של דמוקרטיה אלקטורלית, אשר נשמרות בה בחירות דמוקרטיות אך בפועל הממשל אינו מחויב לשמירה על שוויון, זכויות מיעוט וחופש דיבור.
ראו גם

הפיכה עצמית
דמוקרטיה ליברלית
דמוקרטיה לא ליברלית
זכויות האדם בהונגריה
ספין-דיקטטורים
לקריאה נוספת

רות גביזון, ‏זכויות האדם והדמוקרטיה, 1985, באתר "דעת"
קים ליין שפלי, רודנות בחסות החוק, מאנגלית: מיטל שרון, הוצאת תלם, תשפ"ג 2023.
Steven Levitsky; Daniel Ziblatt. How Democracies Die. New York: Crown. 2018. ISBN 978-1-5247-6293-3.
Alexander S. Kirshner, Proceduralism and Popular Threats to Democracy, The Journal of Political Philosophy Volume18, Issue4, December 2010, עמ' Pages 405-424
ביאורים

↑  במקור, הפסקה הקודמת עוסקת בכך ש"נוהגים להגדיר את הדימוקרטיה כשלטון של הרוב המספרי", והפסקה הזאת נפתחת במילים "זוהי דעה מוטעית, האומרת שממשלה של רוב..."
זאב עופר

| --- | --- |

זאב עופר ב-2009
 לידה:  11 בספטמבר 1927
 פטירה:  31 ביולי 2022 (בגיל 94)
 תאריך עלייה:  1943
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   הפלמ"ח  צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1945–1948 (הפלמ"ח)  1948 – 1976 (צה"ל)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד בית הספר למ"כים  קצין מבצעים של פיקוד הצפון  מפקד גדוד 12  מפקד חטיבת ירושלים  מפקד פיקוד ההדרכה
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות    מבצע קדש    מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים    מלחמת לבנון הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 סמנכ"ל בחברת ערים
 
זאב עופר (11 בספטמבר 1927 – 31 ביולי 2022) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, שירת כמפקד חטיבת ירושלים ומפקד פיקוד ההדרכה. לאחר שחרורו מצה"ל היה ראש צוות ההקמה של העיר ימית וסמנכ"ל חברת ערים.
ביוגרפיה

עופר נולד בטורקיה באי בורגז, שם נפשה אימו בעונה החמה. נקרא בשם וולף, בן בכור לרבקה (בקי) לבית גולדשטיין בת ליהודי ממוצא אוסטרי שהיגר לטורקיה, ושמואל גרשוולד שהגיע לטורקיה מרוסיה לאחר מהפיכת אוקטובר. אביו היה בעל בית חרושת, המשפחה הייתה אמידה והתגוררה בצד האירופי של איסטנבול. למד בבית הספר "בני ברית" היוקרתי, בו הלימודים היו בצרפתית, שפת האם שלו. החל מכיתה ד', בחטיבת הביניים ובתיכון הפך המוסד לבית ספר ממלכתי טורקי ושפת הלימוד בו טורקית.
במלחמת העולם השנייה טורקיה הייתה נייטרלית, אך בפרוץ המלחמה, כשעופר היה בן 14, אביו קיבל אזרחות טורקית, גויס לצבא ושירת רחוק מהבית עד 1943. עם קבלת האזרחות שונה שם המשפחה לגייקמן (לכל שמות המשפחה היה פירוש דומה: יער צבאים, במקור הגרמני הירשוולד, בהיגוי הרוסי גרשוולד ובתרגום מקוצר לטורקית גייקמן).
בגיל 16 עופר נפרד מהוריו ומאחותו הצעירה יהודית ועלה לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער ב-1943. הוא נקלט יחד עם קבוצתו בקיבוץ גבעת חיים, שם התחנך במסגרת עליית הנוער. שמו הפרטי עוברת, זאב, ושם המשפחה חזר להיות גרשוולד. בקיבוץ עבד חצאי ימים, בעיקר בפרדס, וחצאי ימים למד עברית, ידיעת הארץ, תנ"ך, תולדות ישראל ועוד.
ביוגרפיה > שירות בפלמ"ח

ב-1945 השתתף בבניית סכר בקיבוץ רביבים בנגב ולאחר מכן הצטרף לפלמ"ח והיה חבר בהכשרת חולתה. שירת בפלוגה ט' בגדוד השלישי, כחבר בהכשרה מגויסת בקיבוץ חולתה עבד מחצית החודש, בעיקר בדיג באגם החולה ומחצית החודש התאמן ויצא לפעולות. בין השאר השתתף בפיצוץ גשר בנות יעקב בליל הגשרים ביוני 1946. בהמשך עבר עם ההכשרה לפלוגה ד' של הגדוד הראשון בקיבוץ בית השיטה. ב-1947 השתחרר משירות פעיל בפלמ"ח והשתתף עם קבוצתו בהקמת קיבוץ חלוצה בנגב, שנקרא לימים משאבי שדה על שם מפקד הפלמ"ח יצחק שדה.
במלחמת העצמאות, עם החלטת האו"ם בכ"ט בנובמבר 1947 חזר לשירות פעיל בגדוד הראשון של חטיבת יפתח. עבר קורס מפקדי כיתות בג'וערה ופיקד על מחלקה דתית בשדה אליהו. הוא השתתף בכל קרבות הגדוד בתפקיד מ"מ, בין השאר בקרבות מלכיה וצפת בחזית הצפון, בקרבות לוד ורמלה, במשלטים ובניסיון לכיבוש לטרון בחזית המרכז ובמשלטים בנגב המנותק.
ביוגרפיה > שירות בצה"ל

לאחר המלחמה המשיך בשירות קבע בצה"ל. הוא נשלח להשתלמות בחו"ל, בבית הספר לקציני חי"ר בצרפת. בשנים 1967–1969 השתלם בבית הספר הגבוה למלחמה בצרפת. בין תפקידיו היה קצין הדרכה ראשי בבית הספר לחיל רגלים, מפקד בסיס ההדרכה וקצין אג"ם בחטיבת גולני, מפקד בית הספר למ"כים שעימו השתתף במלחמת קדש, ב-1960 מונה לקצין מבצעים של פיקוד הצפון, לאחר מכן למד והדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-1964 מונה למפקד גדוד 12 בחטיבת גולני, ולאחר מכן שירת כראש ענף תורת הלחימה במטכ"ל. באוקטובר 1969 מונה למפקד המחלקה להגנה מרחבית, ובאוגוסט 1973 מונה למפקד חטיבת ירושלים, עליה פיקד במלחמת יום הכיפורים, קודם במערך ההגנה מפני התקפה אפשרית ממזרח ובהמשך בחזית המצרית מעבר לתעלת סואץ. הוא פיקד על צעדת ירושלים ועל טקס יום העצמאות 1974. בתחילת 1975 מונה למפקד פיקוד ההדרכה.
ביוגרפיה > בחיים האזרחיים

ב-1976, בתום 31 שנות שירות פעיל השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה ובמסגרת שירות המילואים השתתף במלחמת לבנון הראשונה. לאחר שחרורו עמד בראש צוות ההקמה של העיר ימית, כאשר בתקופת כהונתו טיפל בנושא פינוי היישוב בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים. לאחר מכן היה סמנכ"ל בחברת ערים.
עופר היה בוגר תואר ראשון במדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן, חוקר ומרצה במסגרות שונות בנושאים קשורים לפלמ"ח, למלחמת העצמאות ולנושאי ספריו.
היה נשוי לתהילה עופר, עמה שירת בפלמ"ח, ולהם בן. הוריו ואחותו עלו לישראל ב-1951.
כתביו > ספרים שחיבר

חביבה - סיפור חייה, שליחותה ונפילתה של הצנחנית חביבה רייק (עם תהילה עופר), ספרית פועלים 2004, 2005
Haviva Reick – A Kibbutz Pioneer's Mission and Fall behind Nazi Lines (with Tehila Ofer), Fawns, 2014
הגדוד הראשון – גדוד העמק ממטולה עד הנגב (עם תהילה עופר), הוצאת קבוצת חברי הגדוד הראשון פלמ"ח, 2008
תחנות בדרך ארוכה (אוטוביוגרפיה), הוצאה עצמית, 2008
יפתח – חטיבת פלמ"ח במלחמת העצמאות (עם תהילה עופר), הוצאת קבוצת חברים יוצאי חטיבת יפתח-פלמ"ח, 2013
כתביו > מאמרים שפרסם

נשק המחר, מערכות קצ"ה-195, בית ההוצאה של צבא הגנה לישראל, 19604
בין העיתונות והממשל, מאמר בספר השנה של העיתונאים תשל"ח-1978, הוצאת אגודת העיתונאים בתל אביב, 1978
דגם 67 צבא צרפת (מאמר בחתימה מקוצרת: אל"ם זאב), מערכות 205, בית ההוצאה של צבא הגנה לישראל, 1979
יחידות דתיות בפלמ"ח (מחקר), עלי זית וחרב כרך ה, העמותה לחקר כוח המגן ע"ש ישראל גלילי, משרד הביטחון, ארכיון ה"הגנה", 2004
מטורקיה לארץ-ישראל – סיפורן של שתי חברות נוער (מחקר), הוצאה עצמית, 2005
לקריאה נוספת

האוטוביוגרפיה, ספרים ומחקרים שפרסם זאב עופר
אתר הפלמ"ח באינטרנט, מאגר החברים
ימיתון – מאמרים ב-3 כרכי העלון של העיר ימית, 1976–1981
תולדות היהודים ברפובליקה הטורקית, אבנר לוי, הוצאת לאפיר העמותה לקידום, 1992
הנערה עם האקדח, זיוה ארבל, ספרית פועלים תש"ס 1999
לקסיקון מלחמת יום הכיפורים, איתן הבר וזאב שיף, זמורה ביתן / דביר הוצאה לאור, 2003
ויליאם לודר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בנובמבר 2000 (בן 24) סידני, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2020
 עיסוק:  שחקן קולנוע וטלוויזיה
 פרופיל ב-IMDb
 
ויליאם לודר (באנגלית: William Lodder; נולד ב-7 בנובמבר 2000) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי.
ביוגרפיה

לודר נולד ב-7 בנובמבר 2000 בסידני, אוסטרליה.
קריירה

בשנת 2020 הופיע בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע האוסטרלי "קארטינג" (אנ') לצד פרנסס או'קונור וקופר ואן גרוטל. בסרט מגלם לודר את ג'ק שהוא ואמו החד הורית כריסטי עוברים לגור בעיר קטנה במערב אוסטרליה. לצד הקשיים ג'ק מנסה להתגבר על מותו של אביו הופר מסרטן. הוא זכה לביקורות מעורבות על משחקו.
בשנת 2021 שיחק בתפקיד משני בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "Wakefield". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "Love Me".
בשנת 2021 לוהק לתפקיד במיני סדרת הטלוויזיה "Bali 2002" המתארת את אירועי הפיגוע בבאלי בשנת 2002. הסדרה שודרה בערוץ 9 האוסטרלי ב-25 בספטמבר 2022.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | קארטינג | ג'ק הופר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | Wakefield | טד | מיני-סדרה |
| 2021 - הווה | לאהוב אותי (אנ') | ארון | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2022 | Bali 2002 | ג'ונו | מיני-סדרה |
הערות שוליים

↑  Paul Fogarty, Go Karts: Meet Netflix newbie William Lodder – explore the Australian actor’s age and Instagram!, HITC, ‏1 בפברואר 2020
↑  Staff Writers, First Look: New Aussie Series 'Love Me' Releases Trailer, scenestr - Pop Culture & Entertainment, ‏2 בנובמבר 2021
סנט דייווידס

| --- | --- |
דגל סנט דייווידסדגל סנט דייווידס

כיכר הצלב במרכז העיר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומה:  ויילס ויילס
 מחוז:  פמברוקשייר
 על שם:  דוד הקדוש 
 שטח:  46.4 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,600 (2011)
 קואורדינטות:  51°52′56″N 5°16′07″W﻿ / ﻿51.882222222222°N 5.2686111111111°W﻿ / 51.882222222222; -5.2686111111111 
 אזור זמן:  UTC
 http://www.stdavids.gov.uk/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ויילס מוגדלת) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיסנט דייווידס(למפת ויילס רגילה) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיסנט דייווידס(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים סנט דייווידס(למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים סנט דייווידס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סנט דייווידס (בוולשית: Tyddewi; "בייתו של דייוויד", באנגלית: St Davids), היא עיר וקהילה בפמברוקשייר, בצפון-מערב ויילס, הממלכה המאוחדת.
סנט דיווידס היא עיר קתדרלה היסטורית חשובה ומקום קבורתו של דייוויד הקדוש שעל שמו היא נקראת. עם 1,600 תושבים בלבד (נכון ל-2011), סנט דיווידס היא העיר הקטנה ביותר בממלכה המאוחדת מבחינת מספר תושבים ומבחינת שטח בנוי כולל, מעמדה כעיר נקבע במאה ה-12 ובוטל ב-1886 אך הוענק לה שוב ב-1994 על פי צו של המלכה אליזבת.
שטח הקהילה סביב סנט דיווידס נכללת כולה בתחומי השיפוט של העיר, שטח בגודל 46.4 קמ"ר הכולל את חצי האי סביב העיר ומספר איים קטנים לחופי "דיווידס הד" שהגדול בהם הוא האי רמזי (האי דייוויד בוולשית). בתחומי האי נמצאת גם הנקודה המזרחית ביותר בוויילס (האי סאות' בישופ) וכן הקצה המזרחי של מצר הים תעלת סנט ג'ורג' שבין האי הבריטי לבין אירלנד. החופים בחצי האי שסביב העיר נכללים כולם בשטחי הפארק הלאומי חופי פמברוקשייר, זאת בשילוב עם ההיסטוריה של העיר וכ-250 הבניינים הרשומים שבה, הפך את האזור בשנים האחרונות ליעד תיירות וטיול פופולרי.
שטח השיפוט והשטח הבנוי של סנט דיווידס