stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פירמידה (מבנה)
פירמידות בעת העתיקה

בעת העתיקה עמים שונים רצו לבנות בניינים גבוהים, לכל מיני מטרות שונות, ומכיוון שטכנולוגיית העמים האלה לא הייתה מתקדמת, החומרים היחידים שמהם הם יכלו לבנות את המבנים האלה היו אבנים.[דרוש מקור]
היתרון של בניית המבנה כפירמידה ולא בצורת מגדל, הוא שבמגדל כל משקל הבניין נח על הבסיס, כתוצאה מכך המשקל על הבסיס הוא גדול ממה שהבסיס יכול לשאת ומגדל האבן מתמוטט. לעומת זאת בנייה בצורת פירמידה פותרת את הבעיה ולכן עמים רבים שלא היה קשר ישיר ביניהם בנו בניינים בצורת פירמידה.[דרוש מקור]
מבני ענק בצורת פירמידות היו קיימים במספר תרבויות בעת העתיקה, ובהן מצרים העתיקה (ראו הפירמידות במצרים), או התרבות הפרה-קולומביאנית (למשל בטיוואנאקו, האולמקים ותרבות האינקה).
ישנם עוד מקומות בעולם בהם יש פירמידות, כמו הפירמידות של קיסרי סין שנמצאים ליד שיאן, והמבנים המסופוטמיים הקדומים המכונים זיקורת.
הפירמידה הגדולה של גיזה שבמצרים היא אחת משבעת פלאי תבל שבנו המצרים הקדמונים, והיחידה מביניהם ששרדה עד ימינו. הפירמידות במצרים שימשו מקום קבורה של הפרעונים,[דרוש מקור] בשל אמונתם בחיי נצח, הם ניסו לשמר אותם בכל דרך אפשרית.
הפירמידות של גוימאר, אשר נמצאות באי הספרדי טנריפה הן עדיין חידה לארכאולוגים: לא ידוע מה גילן, מי בנה אותן ולמה נועדו.
על הפירמידות במצרים ראו הרחבה בערך פירמידות במצרים.
פירמידות בעת העתיקה > הפירמידות במאוריציוס

באוגוסט, 2008 התגלו שבע פירמידות באי האפריקני מאוריציוס, על ידי ד"ר סמיר אוסמנגיק. הפירמידות זהות במבנה הנדסי לפירמידות של גוימאר באיי טנריפה. בין הפירמידות התגלתה מערכת כבישים ומערכת הידראולית מקשרת. המבנה הזהה מחזק את ההשערה כי אותה ציוויליזציה בנתה את הפירמידות באיים המרוחקים, טנריפה ומאוריציוס.. גובהן של הפירמידות אינן עולה על 12 מטר. רוחב בסיס הפירמידה הגדולה מביניהן, הוא 26 על 26 מטר.
פירמידות באדריכלות ימי הביניים

באדריכלות ימי הביניים, בעיקר באדריכלות הרומנסקית ובאדריכלות הגותית, היה נהוג לבנות בסיומת של מגדלים צריחים מחודדים בצורת פירמידות חדות, על בסיס ריבוע, מתומן ועוד. באדריכלות הגותית המאוחרת ובאדריכלות הבארוק הצריחים נהפכו ליותר דמויי חרוט מאשר לדמויי פירמידה.
פירמידה באדריכלות המודרנית

באדריכלות המודרנית נעשה שימוש מצומצם במבנים דמויי פירמידה. השימוש הידוע ביותר הוא פירמידת הזכוכית בכניסה למוזיאון הלובר בפריז, פרי תכנונו של האדריכל איי אם פיי. פירמידה ידועה נוספת נמצאת בראש מגדל קתדרלת סן סלבדור באוביידו.
לעיתים נבנית פירמידה קטומה - כזו שחלקה העליון חסר, והיא אינה מסתיימת בקודקוד, אלא במישור שצורתו כצורת הבסיס, אך הוא קטן יותר ומקביל לו.
פירמידה באמנות

בפסלים רבים נעשה שימוש בצורת הפירמידה.
דוגמה לכך ניתן לראות באנדרטת השואה המצוייה בחלקה הדרומי של כיכר רבין, יצירתו של הפסל יגאל תומרקין. האנדרטה היא בצורת פירמידה הפוכה (ניצבת על קודקודה), עשויה ברזל חלוד וזכוכית.
אזוטריזם

תפיסת עולם שונה מהשיטה המטריאליסטית, הרואה באלוהים מרכז לקיומו של האדם.
לדוגמה: מיסטיקנים שונים מייחסים תכונות מדהימות לצורת הפירמידה, והיסטוריות מדהימות מיוחסות למבני פירמידה פולחניים. הפירמידה של גיזה משכה תשומת לב מיוחדת.
נטען כי צורת הפירמידה ממקדת "אנרגיה" מן האדמה. נטען גם שבצילום קירליאן יש לאבנים מפירמידות במצרים הילה חזקה ומיוחדת, אם כי ידוע שצילום קירליאן יסודו באפקט קורונה ותו לא.
כיום יש המשתמשים ב"פירמידת כוח" לצורך מה שמכונה ריפוי ואיזון אנרגטי, ו"העלאת האנרגיה" של מזונות ומשקאות. למותר לציין שאין כל מדידות או ראיות אחרות לכוחן הריפויי של הפירמידות.
ראו גם

פירמידה (גאומטריה)
הפירמידות במצרים
פירמידת טרנסאמריקה
מקדש ומבני פולחן
בורובודור
הפירמידות בבוסניה
הערות שוליים

↑  מפת פירמידות בעולם,
↑  פירמידות באירופה,
↑  דו"ח תגלית הפירמידות במאוריציוס,
↑  מאמר מקיף, הפירמידות במאוריציוס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550901505171  PLWABN: 9810693576705606  BNE: XX526329  BnF: cb11932684g (data)  GND: 4047908-0  LCCN: sh85109300  NDL: 00569110  NKC: ph124839 
פירמידת מוזיאון הלובר בפריז, בתכנונו של האדריכל איי אם פיי.
פירמידת זכוכית, מרכז אמנויות מונארט, אשדוד בתכנון אדריכל משה לופנפלד
פסיון ירוק

| פסיון ירוק |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
סוג:: פסיון
מין:: פסיון ירוק
שם מדעי
 Phasianus versicolor ‏וייו, 1825

פסיון ירוק (שם מדעי: Phasianus versicolor) הוא מין של עוף קרקע דמוי תרנגול מהסוג פסיון. הוא אנדמי לארכיפלג היפני והוא   הציפור הלאומית של יפן. הוא קרובו לסוג של המין פסיון מצוי. אין עדין הסכמה גמורה על סיווגו כי יש המסווגים אותו כתת-מין של פסיון מצוי,  אך רוב החוקרים מסווגים אותו כמין נפרד.
אורך הפסיונים הזכרים 75-89 ס"מ ומשקלם 0.9-1.1 ק"ג. הנקבות קטנות יותר, אורכן 21-28 ס"מ ומשקלם 0.8-0.9 ק"ג. הפסיון הירוק דומה במידותיו לפסיון מצוי, אלא שצבעיו שונים: גופו ירוק וצווארו כחול. הראש בעל כרבולת אדומה גדולה. הכנפיים והזנב אפורים ומפוספסים בשחור בקצה. הנקבות אינן צבעוניות אלא מחאפיינות בצבעי הסוואה חומים.
פסיון זה חי בטבע באיים היפנים הונשו, שיקוקו וקיושו וכן באיים קטנים יותר. הוא הופץ גם להוואי ולארצות הברית שם הוא ניצוד לשם ספורט. בתי הגידול שלו הם יערות, שדות גבוהים, כרי דשא והרים.
מצב השימור של הפסיון הירוק מוגדר ללא חשש.
הערות שוליים

↑  פסיון ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00566050
פולארין באלוגון

פולארין ג'רי באלוגון (באנגלית: Folarin Jerry Balogun; נולד ב-3 ביולי 2001 בניו יורק שבניו יורק, ארצות הברית) הוא כדורגלן אנגלי יליד ארצות הברית המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מונקו מליגת העל הצרפתית ובנבחרת ארצות הברית.
קריירת מועדונים

באלוגון הצטרף למחלקת הנוער של ארסנל בגיל שמונה. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הפרמייר ליג.
ב-12 בינואר 2022 הושאל באלוגון למידלסברו מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד לתום עונת 2021/2022. ב-15 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על רדינג במסגרת המחזור ה-27 בליגה. ב-8 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-1 לשפילד יונייטד במסגרת משחק השלמה למחזור ה-26 בליגה. בסך הכל ערך 18 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-3 באוגוסט 2022 הושאל באלוגון למשך עונה אחת לסטאד ריימס מליגת העל הצרפתית. ב-7 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-1 לאולימפיק מרסיי במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. לאחר 20 משחקים בסטאד ריימס, הוא הבקיע 14 שערים, הכי הרבה בליגה.
ב-30 באוגוסט 2023 חתם באלוגון במונקו לחמש שנים.
נבחרת לאומית

לאורך כל הגילאים הצעירים באלוגון ייצג את הנבחרות הצעירות של אנגליה וביוני 2023 הוא בחר לייצג את לראשונה את נבחרת ארצות הברית, המדינה בה נולד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים במסגרת שלב חצי הגמר של ליגת האומות של CONCACAF בניצחון 3-0 על נבחרת מקסיקו בו גם פתח לראשונה בהרכב. באותו החודש, שלושה ימים לאחר מכן, הוא גם כבש לראשונה במדי הנבחרת בניצחון 2-0 על נבחרת קנדה באותו הטורניר.
נכלל בסגל בקופה אמריקה 2024.
תארים

ליגת האומות של צפון אמריקה (2) 2022/2023, 2023/2024
11 השחקנים הטובים ביותר בגמר ליגת האומות של CONCACAF
הערות שוליים

↑  Folarin Balogun joins Middlesbrough on loan באתר הרשמי של ארסנל, 12 בינואר 2022 (באנגלית)
↑  Folarin Balogun joins Stade de Reims on loan באתר הרשמי של ארסנל, 3 באוגוסט 2022 (באנגלית)
↑  BERHALTER SELECTS 26-PLAYER ROSTER TO REPRESENT THE UNITED STATES IN 2024 COPA AMÉRICA באתר US Soccer,‏ 14 ביוני 2024, (באנגלית)
| נבחרת ארצות הברית – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 טרנר •  2 קרטר-ויקרס •  3 ריצ'רדס •  4 אדמס •  5 א. רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פפי •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 מ. רובינסון • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 קרדוסו • 16 מור • 17 טילמן • 18 הורבאט • 19 רייט • 20 באלוגון • 21 ואה • 22 סקאלי • 23 לונד • 24 מקנזי • 25 ג'ונסון • 26 סרג'נט • מאמן: ברהלטר |  1 טרנר •  2 קרטר-ויקרס •  3 ריצ'רדס •  4 אדמס •  5 א. רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פפי •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 מ. רובינסון • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 קרדוסו • 16 מור • 17 טילמן • 18 הורבאט • 19 רייט • 20 באלוגון • 21 ואה • 22 סקאלי • 23 לונד • 24 מקנזי • 25 ג'ונסון • 26 סרג'נט • מאמן: ברהלטר | ארצות הברית |
פארק אופקים

| --- | --- |

מתקני משחקים בפארק אופקים, 2015
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1978 
 נתונים ומידות
 שטח:  500 דונם
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  אופקים 
 קואורדינטות:  31°18′28″N 34°37′56″E﻿ / ﻿31.30784°N 34.63225°E﻿ / 31.30784; 34.63225
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת מערב הנגב מוגדלת) פארק אופקים(למפת מערב הנגב רגילה) פארק אופקים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק אופקים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק אופקים  he פארק אופקיםhe פארק אופקיםמפת  __ אופקים (in English: Ofakim)  __ בסיס חצרים (in English: Hatzerim Airbase) [‌צפון הנגב‌]מכל הכיוונים: __ מועצה אזורית מרחבים (in English: Merhavim Regional Council) ממזרח: __ מועצה אזורית בני שמעון (in English: Bnei Shimon Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פארק אופקים הוא פארק ירוק המשתרע על כ-500 דונם שממוקם במזרח העיר אופקים שבצפון הנגב. קק"ל החלה לנטוע את הפארק בשנת 1978 והוא עדיין בתהליכי פיתוח עד היום. הפארק הוקם במטרה שייקשר בעתיד בין היישוב הוותיק לשכונות חדשות המתוכננות להבנות במזרח העיר, וכמו כן כדי לשמש 'ריאה ירוקה'.
רקע

הפארק גדול ומכיל מקומות מוצלים, חניון רחב ידיים המשתרע על שטח רב מהפארק, מתקני שעשועים מגוונים, מדשאה, נקודות תצפית מיוחדות ואתרים כגון חורבת פטיש ופסל הציפור.
קק"ל, השותפה המרכזית בפרויקט, החלה לנטוע את הפארק ב-1978, וממשיכה לפתח את פארק אופקים כדי להפוך אותו למוקד של אזורי בילוי המשלבים מתחמים ספורטיביים, מתחמי קמפינג ומתחמים מסחריים. בין היתר נטועים בו עצי אשל הפרקים, עצי ברוש, עצי זית, עצי אקליפטוס ועצי אורן.
בעתיד מתוכננת הקמת מערכת השקיה לעצי הפארק שתתבסס על מים מושבים ממכון טיהור חדש.
ב-2017 החלו עבודות פיתוח ושדרוג הפארק הכוללים: הוספת שבילי אופניים, החלפת מתקני משחקים והחלפת הגינון.
סביב הפארק נבנית שכונת מגורים חדשה של העיר אופקים הנקראת שכונת הפארק אשר צפוי לכלול כ-1,400 יחידות דיור.
אתרי הפארק > החניון

החניון שבפארק הוקם בעזרת התרומה של ארגון נשות "הדסה" וקק"ל והוא משתרע בקירוב על כ-300 מטר מאורך הפארק. החניון נמצא במרכז הפארק ויוצאות ממנו דרכים אל נקודות העניין השונות בסביבה.
אתרי הפארק > פסל הציפור

בקצה המדשאה, סמוך לחניון המרכזי משתרע פסל בטון רם בצורת ציפור. הפסל נוצר בסטודיו "ארט סהסה" על
ידי הפסלים רוסלן סרגייב ואיגור סרני. משפחת רודרמן מברוקלין, מסצ'וסטס תרמה את המימון לפסל ולגן אשר מסביבו, הקרוי גם בשם "גן הנשר". הפסל מורכב ממבנה ברזל שאותו מכסים רשת לולים ושכבות בטון לבן. על גבי הבטון מוטבעים שברי קרמיקה
המדמים צורת פסיפס. מצווארה של הציפור בפסל "נפרשות כנפיים" אשר משמשות כמגלשות ומשמשות כמתקן שעשועים לילדים.
אתרי הפארק > המערה

בבטן הגבעה, קרוב למבצר פטיש, חצובה מערת אלג'ריר. אורכה כ-40 מ' וגובהה כ-6 מ'.
בשנת 1894 שימשה המערה למקום בו ישב המושל הטורקי עם חייליו, שם המתין לסיום בניית מבצר פטיש.
המערה שימשה כמאגר מים שבפתחה יש מחצבה בה חצבו אבני בניין לאתר ביזנטי סמוך. מהריסות האתר הסמוך
נלקחו אבנים ששימשו בהמשך לבניית מבצר פטיש. כמו כן, נשארו חמישה עמודי סלע שתומכים בתקרת המערה עד
היום.
במערה ניתן לראות כתובות גרפיטי על עמודי הסלע וכן מספר יוני סלע אשר מקוננות במקום.
אתרי הפארק > מבצר פטיש

מבצר פטיש, הידוע גם בשמו קלעת פוטיס, הוא מבנה אבן מלבני אשר נבנה על ידי השלטונות העות'מאנים
בשנת 1894 כדי להשליט סדר באזור בתקופה שפרצו שם סכסוכי דמים בין השבטים הבדואיים. מבנה זה שימש
בתור הבסיס של השלטונות העות'מאנים. בעונת החורף שהו במבצר כ-20 חיילים ואילו בעונת הקיץ רק כ-10
חיילים.
סמוך למבצר התרחש בשנת 1917 "תרגיל התרמיל" שנהגה על ידי איש המודיעין של הגנרל אלנבי - קולונל ריצ'רד מיינרצהגן.
כמו כן, בצמוד למבצר קיימת נקודת תצפית על כל האזורים הקרובים לפארק אופקים, המלווים במצפור בו מפורט היכן כל מקום לפי תמונה מנקודת התצפית. המבצר שוקם על ידי קק"ל ורשות הניקוז בשנת 2005.
נגישות לבעלי מוגבלויות

שלל שירותי הפארק מותאמים לכל סוגי האוכלוסייה מילדים עד למבוגרים כולל בעלי מוגבלויות.
הודות לשיתוף הפעולה בין קק"ל לביטוח הלאומי ותרומה מנשות הדסה, הוקם פרויקט ההנגשה בפארק אופקים.
במסגרת פרויקט זה מהחניון קיימים שבילים המובילים אל שולחנות הפיקניק מתחת לעצים בצורה נגישה לנכים ובעלי מוגבלויות נוספים. כמו כן, גם בכניסה הראשית לפארק יש שביל המוביל היישר אל החניון שנמצא בלב במדשאות.
בנוסף לכך, סביב החניון פזורים שירותים וברזי מים נגישים גם לאוכלוסייה בעלת צרכים מיוחדים. הדגש על נגישות מתבטא גם במתקני ספורט וכדומה.
כפי שצוין לעיל, בפארק קיים פסל בצורת ציפור אשר מצווארה יורדות שתי מגלשות. גם מתקן זה הונגש בפרויקט זה ולכן גם בעלי מוגבלויות פיזיות יכולים לטפס ולגלוש.
מקורות מידע

תפוז טיול בפארק אופקים- עדות מקומית
myinspire- פורטל לבעלי מוגבלויות- פארק אופקים
אתר נלך- פארק אופקים
אופקים פורטל העיר
ריאיון עם איש קק"ל
הערות שוליים

↑  פארק אופקים, אתר הקרן קיימת לישראל
↑  פארק אופקים אתר עיריית אופקים, שנת 2014
↑  אילנה קוריאל, אופקים: שכונת מגורים חדשה עם 1,400 דירות, באתר ynet, 26 בינואר 2016
↑  המלצה לטיול נגיש: פארק אופקים נגישות ישראל, 17 במאי 2012
1 2  פארק אופקים e ירוק מטיילים עם קק"ל, מידע באדיבות: טלילה ליבשיץ, דני בן דוד, 5.1.2011
מערת אלג'ריר ממבט מבחוץ, 2015
מבצר פטיש, 2015
פולארד (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  דוקומנטריה
 יוצרים:  עמרי אסנהיים
 בימוי:  גלעד טוקטלי שני חזיזה
 מנחים:  עמרי אסנהיים
 פסקול:  אביב אלדמע
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  4
 הפקה
 מפיק:  עמרי אסנהיים חזי בצלאל
 מפיקים בפועל:  איציק נקש
 חברת הפקה:  Storyline Productions   Mountaintop Productions
 עורכים:  ליגל מור יניב שבתאי גלעד טוקטלי
 צלמים:  עודד קירמה
 מוזיקה:  טל ירדני
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  2 בפברואר 2022 – 23 בפברואר 2022
 קישורים חיצוניים
 פולארד
 
פולארד היא סדרת טלוויזיה תיעודית ישראלית ששודרה בערוץ כאן 11, אשר עוסקת בסיפור הריגול של יונתן פולארד.
באוקטובר 2022 פורסם כי הסדרה נמכרה לגוף השידור Canal+ הצרפתי
רקע

הסדרה מתארת את גלגולה של פרשת הריגול של פולארד, הנחשבת לטראומה הגדולה והמשמעותית ביחסי ארצות הברית–ישראל. הסדרה מביאה מרואיינים הנחשפים לראשונה ופרטים שלא נחשפו קודם לכן. בסדרה משולבים קטעי ארכיון, ובהם קטעים שלא שודרו מעולם, וראו אור לראשונה בסדרה.
פרקים

| מספר | שם הפרק | תאריך שידור |
| --- | --- | --- |
| 1 | מפגש גורלי | 2 בפברואר 2022 |
| 2 | מרגל במטבח | 9 בפברואר 2022 |
| 3 | דלתות נעולות | 16 בפברואר 2022 |
| 4 | מחיר הבגידה | 23 בפברואר 2022 |
ביקורות

הביקורות לסדרה היו חיוביות. סמדר שילוני מ-ynet כתבה "ארבעת הפרקים של הסדרה הם עסקת חבילה משתלמת במיוחד לכל מי שרוצה להתמצא בפרשת ג'ונתן פולארד. על ידי בניית פרופיל מדויק, ראיונות בלעדיים ושילוב של כל ההיבטים יחד, נוצרת תמונה מלאה ומורכבת של הפרטאץ' הענק שהביא למשבר אמון עם ארצות הברית".
דורון ברוש ממעריב כתב "פולארד" היא סדרה נדירה, ואולי לא שודרה כאן כמוה בעומק ובהיקף היריעה שהיא מכסה".
הערות שוליים

↑  Elsa Keslassy, Elsa Keslassy, Canal+ Acquires ADD Content’s Documentary Series About Notorious Jewish-American Spy Jonathan Pollard (EXCLUSIVE), Variety, ‏2022-10-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  סמדר שילוני, "פולארד": סיפורו של המרגל הישראלי כפי שמעולם לא ראיתם, באתר ynet, 3 בפברואר 2022
↑  דורון ברוש, ‏"פולארד" הוא דוקו נדיר ומרתק שאסור לכם להחמיץ, באתר מעריב אונליין, 4 בפברואר 2022
פסיון מצויץ

| פסיון מצויץ |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
סוג:: פסיון אדום-גב
מין:: פסיון מצויץ
שם מדעי
 Lophura ignita ‏שו, 1797

פסיון מצויץ (שם מדעי: Lophura ignita) הוא מין של עוף הקרוב לטווס ושייך למשפחת הפסיוניים. מין זה חי על קרקע היער בדרום-מזרח אסיה מחצי האי המלאי עד לסומטרה ובורנאו שבאינדונזיה.
אורכו של הפסיון עד 70 ס"מ והוא בעל נוצות כחולות-כהות עם גב חום-אדמוני, נוצות זנב לבנות ושחורות, פנים בעלות עור תכלת בוהק וכתר לבן קטן על ראשו. הנקבה חסרת כל עיטורים וצבעה חום מנומר בלבן המתאים להסוואה אך בעלת עור תכלת על פניה. כמו הטווס הוא בעל קריאה חלשה וצורמת. הפסיון המצויץ בעל רגליים חזקות והוא נמצא רוב זמנו על הקרקע, שם הוא מחטט בין העלים ומחפש זרעים, פירות וחיות קטנות כמו רכיכות, חרקים ותולעים.
הזכרים והנקבות חיים בנפרד אך מתקרבים בעונת הרבייה. בניגוד לפסיונים אחרים הזכרם נשאר לטפל בצאצאים לצד הנקבה. היא מקננת על הקרקע בסבכים ומטילה 4-8 ביצים הבוקעות כעבור 21 יום. לאחר עונת הרבייה בני הזוג נפרדים וחוזרים לשוטט לבד.
מין פסיון זה מצוי בסיכון עקב הפגיעה ביערות בהם הוא חי ומתרבה.
תת-מינים:
Lophura ignita rufa .
Lophura ignita macartneyi.
Lophura ignita ignita.
Lophura ignita nobilis.
הערות שוליים

↑  פסיון מצויץ באתר הרשימה האדומה של IUCN
פיקוד החלל של הממלכה המאוחדת

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תחום שיפוט:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 משרד אחראי:  משרד ההגנה הבריטי
 סוכנות אם:  חיל האוויר המלכותי
 תאריך הקמה:  1 באפריל 2021
 מטה מרכזי:  בסיס חיל האוויר המלכותי היי ויקומב, הממלכה המאוחדת
 https://www.gov.uk/guidance/uk-space-command
 
לוגו המרכז למבצעי חלל של חיל האוויר המלכותי, קודמו של פיקוד החלל
פיקוד החלל של הממלכה המאוחדת (באנגלית: United Kingdom Space Command, בראשי תיבות: UKSC) הוא פיקוד משולב של הכוחות המזוינים הבריטיים המאורגן תחת חיל האוויר המלכותי ומאויש על ידי אנשי הצי המלכותי, הצבא הבריטי, חיל האוויר המלכותי והשירות האזרחי הבריטי. לפיקוד שלושה תחומי פעילות בשטח, ייצור כוח אדם בחלל ותפעול יכולת שטח.
פיקוד החלל הוקם ב-1 באפריל 2021 בפיקודו של סגן-מרשל האוויר פול גודפרי. מטה הפיקוד ממוקם בבסיס היי ויקומב, המשותף עם פיקוד האוויר. הפיקוד הוקם על בסיס המרכז למבצעי חלל של חיל האוויר המלכותי.
עם הגעתו ליכולת תפעולית מלאה, פיקוד החלל הבריטי "יספק פיקוד ושליטה על כל יכולות החלל של משרד ההגנה, כולל מרכז הפעולות בחלל, תקשורת Skynet, בסיס פילינגדיילס ויכולות אפשריות אחרות".
בנייר עמדה של פיקוד ההגנה ממרץ 2021 פורסם כי חלק מ-1.4 מיליארד ליש"ט הנוספים שהוקצו לתמוך בפיקוד החלל בעשור הקרוב ישמשו לפיתוח יכולת מודיעינית, מעקב וסיור בהמשך להצגת טכנולוגיית Carbonite-2 שהושקה בשנת 2018.
ראו גם

חיל חלל
פיקוד החלל של ארצות הברית
פיקוד החלל של גרמניה
הערות שוליים

1 2  "Q&A: Air Vice-Marshal Harv Smyth talks UK Space Command". Airforce Technology. נבדק ב-28 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UK Space Command". Ministry of Defence. 1 באפריל 2021. נבדק ב-23 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Air Commodore Paul Godfrey announced as Commander United Kingdom Space Command". Royal Air Force (באנגלית בריטית). 1 בפברואר 2021. נבדק ב-23 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UK Space Command at RAF High Wycombe - Air Commodore Paul Godfrey to lead". Bucks Free Press. 2 בפברואר 2021. נבדק ב-28 באפריל 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "UK Space Command". Ministry of Defence. 1 באפריל 2021. נבדק ב-23 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Darling, Daniel (26 במרץ 2021). "The U.K. Defense Command Paper in Review". Defense & Security Monitor. Forecast International. נבדק ב-8 ביולי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Allison, George (1 במרץ 2018). "Royal Air Force surveillance satellite launched into space". UK Defence Journal. נבדק ב-2 במרץ 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
פיקוד ההדרכה

| --- | --- |
 
סמל ודגל של פיקוד ההדרכה
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צבא הגנה לישראל
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1951–1977 (כ־26 שנים)
 פיקוד
 יחידת אם:  המטה הכללי
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקדים:  מפקדי הפיקוד
פיקוד ההדרכה היה אחד מארבעה פיקודים ייעודיים שפעלו בצה"ל.
הפיקוד הוקם ב-1951, היה תחת אחריותה של מחלקת ההדרכה ושימש כזרוע הביצוע שלה. הפיקוד שימש מסגרת ארגונית לבסיסי ההדרכה מכוחות היבשה של צה"ל ומאגפים נוספים במטכ"ל, היה אחראי על ביצוע הקורסים, אימון המדריכים, אספקת עזרי ההדרכה ושילוב חיילי הבסיסים במערך הביטחון השוטף.
בסה"כ הפיקוד היה אחראי על 16 בסיסי הדרכה, מלבד זאת היה אחראי הפיקוד בין השאר על צעדות העלייה לרגל לירושלים שהיו עד 1979 באחריות צה"ל, כמו כן על תחום אליפויות ספורט וקליעה מבצעית.
הפיקוד פורק ב-1977 והפך ליש"ל (יחידת שירותים להדרכה).
מפקדי הפיקוד

אל"ם מאיר עמית 1951-1952
אל"ם יששכר שדמי 1952-1953
אל"ם דוד ניב
אל"ם יעקב פרי
אל"ם רם רון 1959-1961
אל"ם יהודה הררי 1961-1962
אל"ם יעקב חפץ 1962-1964
אל"ם שלמה אמבר 1964-1967
אל"ם נתן גרוסמן 1967-1970
אל"ם גרשון פלד 1970-1972
אל"ם צבי לבנון 1972-1975
אל"ם זאב עופר 1975-1977
סא"ל יעקב זילברשטיין
דגלי היחידה

שגריר קולומביה מגיע לבית הנשיא, 1970, משמר כבוד עם דגל פיקוד ההדרכה.
שגרירת פיליפינים מגיעה לבית הנשיא, 1971, משמר כבוד עם דגל פיקוד ההדרכה.
פולאריס (טיל)

טיל פולאריס משוגר מצוללת גרעינית בריטית השקועה מתחת לפני הים
UGM-27 פולאריס (UGM-27 Polaris) הוא טיל בליסטי נושא ראשי נפץ גרעיניים מתוצרת ארצות הברית המיועד לשיגור מצוללת. היה זה הטיל הראשון מסוגו שפותח במדינות המערב. הוא שימש כטיל הגרעיני של צי ארצות הברית עד לשנות השבעים והיה מוצב בצוללות של הצי הבריטי מ-1968 ועד למחצית שנות התשעים.
תפקיד אסטרטגי

טיל הפולאריס החליף את טיל השיוט רגולוס כפלטפורמה לנשק גרעיני משוגר מצוללות. טיל הרגולוס חייב את הצוללת הנושאת אותו לצוף על מנת לשגר אותו (במסלול אופקי), ובכך לסכן את עצמה, ואילו הפולאריס ניתן לשיגור במסלול אנכי מצוללת השקועה מתחת לפני המים.
הפולאריס יועד להגביר את ההרתעה הגרעינית של ארצות הברית מול ברית המועצות על ידי תגבור מערך הטילים הבליסטיים שהציבה במערב אירופה, שטווחם היה מוגבל.
לטיל דיוק (CEP) של 900 מטרים ועל כן יועד למכה שנייה ולתקיפת מטרות שטח (שדות תעופה, מתקני מכ"ם וסוללות טילי נ"מ) כדי לפלס דרך למפציצים נושאי נשק גרעיני. הוא נועד לפעול במשולב עם טילים בליסטיים שבסיסם ביבשה ועם מפציצים גרעיניים.
בשל טווחו המוגבל של הטיל הגיעה ארצות הברית להסכמים עם בריטניה ועם ספרד להעמדת נמלים לשימוש צוללות צי הפולאריס באירופה, אמצעי שמנע את הצורך של הצוללות לשוב לנמלים בארצות הברית בתום כל שיט שלהן, ובכך הגדיל את משך הזמן שבו נמצאו קרוב יותר למטרות בברית המועצות. הנמלים הללו נמצאו בסקוטלנד וברוטה שבקרבת גיברלטר והועמדו לרשות הצוללות האמריקאיות מ-1961 ומ-1964, בהתאמה. השימוש בנמלים אלו התייתר בעידן הטילים יורשיו של הפולאריס, שטווח טיסתם היה גדול בהרבה ולכן ניתן היה להציב את הצוללות שנשאו אותם בנמלים בארצות הברית בלבד.
היסטוריה

הטיל פותח על ידי תאגיד לוקהיד קורפוריישן בשנים 1956–1960. הניסוי הראשון בטיל נערך בכף קנוורל שבפלורידה ב-7 בינואר 1960. השיגור הראשון מצוללת (ג'ורג' וושינגטון, צוללת הטילים האמריקאית הראשונה) נערך ב-20 ביולי באותה שנה.
הטיל הוא דו-שלבי המונע בדלק מוצק. עם השנים פותחו ארבע גרסאות שלו - A-1, ‏A-2, ‏A-3 ו-B-3. גרסה חמישית, המכונה שוולין (Chevaline), פותחה על ידי הצי הבריטי.
משקלו של דגם A-1 היה 13.1 טון, גובהו 8.7 מטרים וקוטרו 1.4 מטרים. לדגם A-3 היה משקל של 16.2 טון וגובה של 9.86 מטרים. לדגם A-1 היה טווח של 1,900 קילומטרים, לדגם A-2 - ‏2,800 קילומטרים ובדגם המתקדם ביותר (A-3) הגיע הטווח ל-4,600 קילומטרים ולמהירות של 13,000 קילומטר לשעה.
לצורך שיגור מדויק של הטיל למטרתו פותחה מערכת הניווט הלווייני NAVSAT - שקדמה למערכת GPS - והותקנה בצוללות שנשאו את הטילים החל משנת 1964. בטיל עצמו הותקנה מערכת ניווט אינרציאלית.
הטיל נשא במקור ראש נפץ תרמו-גרעיני מדגם W47 בעל עוצמה של עד 600 קילוטון TNT, אך בעיות טכניות הביאו להחלפתו: דגם A-3 היה טיל מרובה ראשי נפץ, שנשא ראש נפץ מדגם W58, שבו שלושה ראשי נפץ תרמו-גרעיניים בעלי עוצמת פיצוץ של 200 קילוטון כל אחד. לראשי הנפץ בדגם A-3 גם נוסף מיגון נגד נזק אפשרי מפעימה אלקטרומגנטית.
דגם B-3 היה בעל טווח קצר משל A-3 ‏(3,700 קילומטרים), אך נשא אמצעים להתמודדות עם מערכות טילים נגד טילים בליסטיים סובייטים. הוא שימש כבסיס לפיתוח של טיל הפוסידון, יורשו של הפולאריס.
מרבית טילי הפולאריס שבשירות הצי האמריקאי הוחלפו בטילי פוסידון החל בשנת 1972. מקצתם הוחלפו רק במהלך שנות השמונים על ידי טילי טריידנט. הסיבה לכך הייתה טכנית - למקצת צוללות הטילים האמריקאיות לא היו צינורות שיגור במידות המתאימות לקליטת טילי פוסידון, והן שימשו את הצי עד להוצאתן משירות פעיל.