Are You Experienced
הקלטה > ינואר עד אפריל 1967 > פברואר

עם התקציב שלו, צ'נדלר הזמין זמן ב-Olympic, שם ב-3 בפברואר 1967, הוא והחוויה נפגשו עם הטכנאי אדי קרמר. במהלך הפגישה הראשונה של קרמר והלהקה, הוא חרג משיטת ההקלטה הסטנדרטית המקובלת בה השתמשו ב-CBS וב-De Lane Lea, אשר הייתה להקליט בס ותופים במונו על 2 רצועות. במקום זאת הוא הקליט את התופים של מיטשל ב-2 רצועות בסטריאו, והשאיר את 2 הרצועות הנותרות זמינות לבס של רדינג ולחלקי גיטרת הקצב שנוגנו על ידי הנדריקס. הגישה הקלאסית של קרמר, בהשראת תלונות של הנדריקס בנוגע למגבלות 4 ערוצים, תפסה את הצליל החי של הלהקה בכל ארבעת הערוצים הקיימים. קרמר וצ'נדלר עשו לאחר מכן מיקס מוקדם כל 4 הרצועות הראשונות והפכו אותם ל-2, מה שהשאיר מקום ל-2 רצועות נוספות, לגיטרה מובילה עם אוברדאבים של הנדריקס ושירה. שיטה זו סיפקה את הפרפקציוניזם של הנדריקס ואת הרצון של צ'נדלר לצמצם את המספר הדרוש של הקלטות כדי להשיג תוצאה משביעת רצון, ובכך למזער את ההוצאות שלהם. שינוי נוסף שהפעיל קרמר היה שימוש בשילוב של מיקרופונים קרובים ומרוחקים עת ההקלטה של חלקי הגיטרה של הנדריקס, ואילו במהלך המפגשים הקודמים, המיקרופונים הונחו במרחק של כמטר וחצי מהמגברים של הנדריקס. בנוסף לבחירות הלא רגילות, קרמר השתמש במיקרופונים מסוג Beyer M1 60 ribbon, שבדרך כלל לא שימשו להקלטת מוזיקה רועשת.
במהלך ה-3 בפברואר, החוויה שיפרה את הקלטת ה-11 בינואר של "Purple Haze" על ידי הקלטה מחדש של חלקי הגיטרה המובילה והשירה, והוספת גיטרה עם אוקטביה, שהפכה למהירה יותר לקראת סוף השיר. הלהקה שוב נפגשה ב-Olympic ב-7 בפברואר, והמשיכה על עבודתם על "Purple Haze" בכך שהקליטו את גיטרת הקצב והשירה של הנדריקס, וגם את שירת הרקע של הנדריקס. הם בילו בזמן בלעות אוברדאבינג של קולות הרקע דרך קבוצה של אוזניות שהיו ליד המיקרופון, ויצרו אפקט של הד ככל שהאוזניות התקרבו יותר; הם השלימו את המיקס הסופי של השיר למחרת. במהלך הפגישה הם עבדו על קלטת המאסטר של De Lane Lea לשיר "Fire", והחליפו את הכל חוץ מהבס של רדינג, שאותו הוא הקליט פעמיים כדי להדגיש את התדרים הנמוכים של ההקלטה. קרמר הניח את קו הבס השני הייעודי מעורבב עם חלק התופים של מיטשל. הם גם הקליטו את קולות הרקע של רדינג ומיטשל. הם גם עבדו מחדש על "Foxy Lady" ב-8 בפברואר; רדינג הקליט קו בס חדש, והנדריקס ומיטשל הוסיפו עודפים לחלקים הקיימים שלהם. לאחר הקלטה של קולות הרקע של רדינג ושירה מובילה של הנדריקס, קרמר הכין את המיקס הסופי של השיר.
הנדריקס לא היה בטוח בעצמו כזמר כמו שהיה גיטריסט, ומכיוון שהוא מאוד לא אהב שצפו בו שר, הוא ביקש מהמהנדסים ב-Olympic לבנות מחסום פרטיות בינו לבין חדר הבקרה. זה יצר בעיות כאשר אורות הסטודיו היו חלשים, מה שהקשה על רמזים חזותיים ועל הנחיות שלו לתקשור. כפי שקרה ב-De Lane Lea, נטייתו של הנדריקס לשימוש במגברים בווליום גבוה מאוד עוררה ביקורת ותלונות מצד אנשים שגרים ועובדים בסמוך לאולפן. מפעיל ההקלטות של Olympic ג'ורג' צ'קינאץ נזכר ואמר: "לפעמים זה היה כל כך רועש שהיינו מכבים את המוניטורים [תא השליטה] והיה באמת מעט הבדל". צ'קינאץ ציין כי התגובות למוזיקה של הנדריקס לא תמיד היו חיוביות: "נראה שאני זוכר המון מוזיקאים, הרבה אנשים, שאומרים, 'אני לא יכול לראות מה כל המהומה עליי', או 'אני לא יודע איך אתה מקשיב לכל הרעש הזה; פחד לעבוד איתו'... צ'ס היה משוכנע שהוא ראה משהו. לא כולם היו משוכנעים שצ'ס צודק". בעיה אחרת שסיבכה את המפגשים היו המספר הגדול של המעריצות שהופיעו באולפן שרצו לצפות בהקלטות של החוויה. כהרגל, הנדריקס היה אומר לאנשים ללא הבחנה היכן הם יהיו בכל יום נתון, מה שהוביל לכך שקבוצות גדולות של מעריצים עקבו אחריו לכל מקום. העובדים ב-Olympic קיבלו את המשימה לשמור עליהם תחת שליטה ובמרחק בטוח כדי לא להכביד על תהליך ההקלטה באופן בלתי מוגבל. צ'קינאץ העיר: "זה היה יוצא דופן. עבדתי עם הסטונס. עבדתי עם הביטלס. עבדתי עם לד זפלין. לא הייתי קופצני; זה לא היה קשה כמו עם הנדריקס. זה היה משהו של בית פתוח. הנדריקס לא היה קשה בכלל, אבל הייתי מעדיף שלא יהיו המון בנות האורבות בעבודה".
ב-20 בפברואר 1967 המשיכה החוויה לעבוד על Are You Experienced, אך בעיות תזמון ב-Olympic גרמה לצ'נדלר להזמין זמן באולפני De Lane Lea. במהלך הסשן הם הקליטו את "I Don't Live Today", שהציג אפקט Wah-wah ידני שקדם לפדל. הם הצליחו להשלים מאסטרינג עד סוף היום, אם כי הנדריקס בסופו של דבר הקליט מחדש את הקול המוביל ב-Olympic.