דידכה
הערות שוליים

↑  Liddell, Henry George; Scott, Robert (1940). "διδαχή". A Greek–English Lexicon. Revised and augmented throughout by Sir Henry Stuart Jones, with the assistance of Roderick McKenzie. Oxford: Clarendon Press.
↑  Cross, F.L. (2005). The Oxford dictionary of the Christian Church (3rd rev. ed.). Oxford: Oxford University Press. p. 482. ISBN 978-0192802903. נבדק ב-8 במרץ 2016. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Greek: Διδαχὴ κυρίου διὰ τῶν δώδεκα ἀποστόλων τοῖς ἔθνεσιν.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  ‏Didache." Cross, F. L., ed. The Oxford dictionary of the Christian church. New York: Oxford University Press. 2005‏
1 2  Milavec 2003, p. vii.
1 2 3 4  ‏H. van de Sandt (ed), Matthew and the Didache, (Assen: Royal van Gorcum; Philadelphia: Fortress Press, 2005).‏
↑  Rufinus, Commentary on Apostles Creed 37 (as Deuterocanonical) c. 380
↑  John of Damascus Exact Exposition of Orthodox Faith 4.17.
↑  81 הספרים של הכנסייה האתיופית האתיופית (אנ') ‏
↑  Athanasius Festal Letter 39 (excludes them from the canon, but recommends them for reading) in 367
↑  קאנון 60 הספרים.
↑  Nicephorus ‏ (אנ')‏ in ‏Stichometria ‏(אנ')
↑  Slee, Michelle (2003). The church in Antioch in the first century AD : communion and conflict. London [u.a.]: T & T Clark International. p. 58. ISBN 978-0567083821.
↑  "Didache", Dictionary of the Christian Church, Oxford University Press, ISBN 978-0-19-280290-3.
↑  O'Loughlin, Thomas (2011). The Didache: A window on the earliest Christians. SPCK. נבדק ב-2 ביולי 2015. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Draper (1996).  Jonathan A. (ed.). The Didache in modern research. Leiden [u.a.]: Brill. pp. 74, 75. ISBN 978-9004103757.
↑  Crossan, John Dominic (1999-04-01). Birth of Christianity (באנגלית). A&C Black. p. 364. ISBN 9780567086686.
↑  Reed, Jonathan (1995). "The Hebrew Epic and the Didache".  In Jefford, Clayton N. (ed.). The Didache in Context: Essays on Its Text, History, and Transmission (באנגלית). BRILL. p. 213. ISBN 9004100458.
↑  "P.Oxy.XV 1782". POxy: Oxyrhynchus Online. University of Oxford. נבדק ב-2017-12-14.
↑  Harmer (2006).  Michael W. Holmes, J.B. Lightfoot and J.R. (ed.). The Apostolic Fathers in English (3. ed.). Grand Rapids, MI: Baker Academic. p. 159. ISBN 978-0801031083.
↑  The Oxford History of Christian Worship. Oxford University Press, US. 2005. ISBN 0195138864 p. 38
↑  "BNTC2017". Alan Garrow Didache. נבדק ב-2017-12-17.
1 2  "דידאשה" אנציקלופדיה בריטניקה און ליין. 20 בפברואר 2016.
↑  Aaron Milavec in Jefford 1995, pp. 140–41.
↑  היסטוריה אקלסיסטיקה III, 25.
↑  Clement quotes the Didache as scripture.
Durant, Will (1972), Caesar and Christ, New York: Simon & Schuster.
↑  Against The Donatists Vassall-Phillips, Rev. O. R., B.A. (1917). The Work of St. Optatus, Bishop of Milevis, Against The Donatists (באנגלית). London: Longmans, Green, And Co. pp. 346–381. אורכב מ-המקור ב-13 בנובמבר 2016. נבדק ב-17 בדצמבר 2016. {{cite book}}:  (עזרה)by Optatus, ca 370.
↑  Greek: Διδαχὴ Κυρίου διὰ τῶν δώδεκα ἀποστόλων, Didachē Kiriou dia tōn dōdeka apostolōn.
↑  Some translations "Nations".
↑  Strong, 1484, Blue letter Bible
↑  Greek: Διδαχὴ κυρίου διὰ τῶν δώδεκα ἀποστόλων τοῖς ἔθνεσιν, Didachē kyriou dia tōn dōdeka apostolōn tois ethnesin.
↑  Milavec 2003, p. 110.
↑  Milavec 2003, p. 271.
1 2  את דידאשה או הוראה של השליחים Didache. The Teaching of the Twelve Apostles (translation J. B. Lightfoot)., www.earlychristianwritings.com, trans. ו-ed., JB Lightfoot, 7: 2,5
↑  Milavec 2003, p. 271; the Didache verse ("But let no one eat or drink of this eucharistic thanksgiving, but they that have been baptized into the name of the Lord", The Didache or Teaching of the Apostles, trans. and ed., J. B. Lightfoot, 9:10) is erroneously indicated as 9:5.
↑  Luke, "3:13", Acts describes Jesus as παῖς: "a boy (as often beaten with impunity), or (by analogy) a girl, and (generally) a child; specifically a slave or servant (especially a minister to a king; and by eminence to God): – child, maid (-en), (man) servant, son, young man" Strong's G3817.
↑  Milavec 2003, p. 368.
↑  Milavec 2003, p. 368.
↑  התרגום לדידכה לעברית נלקח מתוך הנספח לעבודת הדוקטורט של אלישע שפי, 1967
↑  הולמס, אבות אפוסטולים
↑  Aaron Milavec The Didache: אמונה, תקווה וחיים של הנוצרי הקדום 2003 p252 מצטט וונדל ויליס "זה מעניין, עם זאת, כי גם פול ואת דידאשי לקחת גישה גמישה לחסוך כאשר מדובר באכילת מזון להקריב אלילים. השימוש בביטוי "שולחן השדים" (1 Cor 10:21).
↑  גדליה אלון, ההלכה שבתורת י"ב השליחים (דידאכי), בתוך: מחקרים בתולדות ישראל, כרך ראשון, תשי"ז, עמ' 274–294
↑  "טבילה". קרוס, פלורידה, אד. מילון אוקספורד של הכנסייה הנוצרית. ניו יורק: הוצאת אוניברסיטת אוקספורד. 2005
↑  The Oxford History of Christian Worship. Oxford University Press, US. 2005. ISBN 0195138864 p. 794
1 2 3  The Oxford History of Christian Worship. Oxford University Press, US. 2005. ISBN 0195138864 p. 36–38
↑  The Oxford History of Christian Worship. Oxford University Press, US. 2005. ISBN 0195138864 p. 62
↑  מאי, הרברט ג 'וברוס מ' מצגר. ספר התנ"ך החדש של אוקספורד עם האפוקריפה. 1977. עמ' 1177.
1 2 3  The Oxford History of Christian Worship. Oxford University Press, US. 2005. ISBN 0195138864 p. 60
1 2  "סעודת האדון". קרוס, פלורידה, אד. מילון אוקספורד של הכנסייה הנוצרית. ניו יורק: הוצאת אוניברסיטת אוקספורד. 2005
↑  Valeriy A. Alikin The earliest history of the Christian gathering Brill 2010 ISBN 978-90-04-18309-4 p110 "...practice of a particular community or group of communities.29 However, the Didache basically describes the same ritual as the one that took place in Corinth. This is probable for several reasons. In both cases, the meal was a community supper that took place on Sunday evening where the participants could eat their fill, rather than purely a symbolic ritual.30 Also in both cases the meal began with separate benedictions over the bread and wine (Mark 14:22–25 par.).."
1 2  The Oxford History of Christian Worship. Oxford University Press, US. 2005. ISBN 0195138864 p. 44–51
↑  כו: כז-כז נאמר: "הרוח והכלה אומרים, 'בוא', והנח למי ששומע אומר 'בוא'. ותן למי צמא לבוא, תן את מי שרוצה לקחת את המים של החיים ללא מחיר / אני מזהיר את כל מי ששומע את המילים של הנבואה של ספר זה: אם מישהו מוסיף להם, אלוהים יוסיף לו את המכות המתואר בספר זה, ואם מישהו לוקח את המילים של ספר נבואה זו, אלוהים ייקח את חלקו בעץ החיים בעיר הקדושה, אשר מתוארים בספר זה. / מי מעיד על אלה דברים אומרים, 'בטח אני מגיע בקרוב'. אמן, בואו אדון ישו! " (גרסה רגילה באנגלית). אני קור. 16:22 קורא, "אם למישהו אין אהבה לאלוהים, תן לו להיות מקולל, אדוננו, בוא! [יוונית Maranatha ]" ( ESV ).
↑  קרוסאן, ישו ההיסטורי, עמ' 361 (1991)
↑  The Didache: מקורותיה היהודיים ומקומה ביהדות הקדומה ובנצרות מאת הוברטוס ולרתוס מריה ואן דה סאנדט, דוד פלוסר עמ' 311-312; מטאפורות הקורבן בליטורגיה של הכנסייה הקדומה מאת סטפני פרדיו; Jüdische Wurzel מאת פרנץ ד
↑  סרהאד Yawsip Jammo, Anaphora של אדאי ומרי: מחקר של מבנה רקע היסטורי
↑  כך גם משתמע מדברי אוריגינס נגד קלסוס שמונה את ישראל ככאלה שעסוקים בלחשים ובהשבעות.
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף סט.
↑  המילה "כיעור" בלשון חז"ל איננה מכוונת לעבירה, אלא למעשים שעשויים להיראות בצורה שלילית, דבר שעשוי להוביל לחשד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257879205171  PLWABN: 9810533882005606  BIBSYS: 90635231  BNE: XX3607577  BnF: cb12008448g (data)  GND: 4149650-4  LCCN: n87146193  LNB: 000297338  NKC: unn2006374870  SELIBR: 303357  SUDOC: 028201345  VIAF: 175439370   WorldCat (עם VIAF): 175439370 
כותרת הדידכה בכתב היד כפי שנתגלתה בשנת 1873
פילותאוס בריאניוס, מי שגילה מחדש את הדידכה