stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כולנו זרים
הערות שוליים

↑  "All Of Us Strangers". British Board of Film Classification. Retrieved April 26, 2024.
↑  "All of Us Strangers". Box Office Mojo. Retrieved April 26, 2024.
↑  "All of Us Strangers (2023) - Financial Information". The Numbers. 25 March 2024.
1 2 3  "Production Notes" (PDF). Searchlight Pictures. Retrieved April 26, 2024.
1 2  Hazelton, John; Tabbara, Mona (30 June 2022). "Andrew Haigh sets new feature 'Strangers' with Andrew Scott, Paul Mescal, Claire Foy and Jamie Bell". Screen Daily. Retrieved April 26, 2024.
↑  Peters, Fletcher (30 June 2022). "Paul Mescal and Andrew Scott Are Making a Movie Together, But Is It Gay? Hopefully". The Daily Beast. Retrieved April 26, 2024.
↑  Canfield, David (23 August 2023). "Inside All of Us Strangers, Andrew Scott and Paul Mescal's Metaphysical Love Story". Vanity Fair. Retrieved April 26, 2024.
↑  D'Ocon, Manuel (5 October 2023). "¿Paul Mescal en Valladolid?: 'All Of Us Strangers' se convierte en la película estrella de la Seminci". Fotogramas (in Spanish). Retrieved April 26, 2024.
↑  "All of Us Strangers". QCinema International Film Festival. Retrieved April 26, 2024.
↑  D'Alessandro, Anthony (7 August 2023). "Searchlight Dates 'All Of Us Strangers' During Pre-Christmas Frame". Deadline Hollywood. Retrieved April 26, 2024.
↑  Bergeson, Samantha (7 August 2023). "Paul Mescal and Andrew Scott Lead Andrew Haigh's Ghostly Drama 'All of Us Strangers' — First Look". IndieWire. Retrieved April 26, 2024.
↑  Iftikhar, Asyia (13 September 2023). "Paul Mescal and Andrew Scott's gay romance All of Us Strangers finally gets UK release date". PinkNews. Retrieved April 26, 2024.
1 2  D'Alessandro, Anthony (24 December 2023). "'Salaar', 'Dunki' In Top Ten, 'All Of Us Strangers' Sees Solid Debut, 'Poor Things' Aces Expansion – Specialty Box Office". Deadline Hollywood. Retrieved 24 December 2023.
↑  Fernandas, George. "All of Us Strangers review — A Heartbreaking story". Cinematic Central. Retrieved April 26, 2024.
↑  "All of Us Strangers". Rotten Tomatoes. Fandango Media. Retrieved April 26, 2024.
↑  "All of Us Strangers". Metacritic. Fandom, Inc. Retrieved April 26, 2024.
↑  "16 Directors Praise 2023's Best Films: Alfonso Cuarón on 'Killers of the Flower Moon,' Jane Campion on 'Priscilla' and More". 13 December 2023.
↑  Zac Ntim (3 December 2023). "British Independent Film Awards: 'All Of Us Strangers' Sweeps With 7 Wins Including Best Film". Deadline. Retrieved April 26, 2024.
↑  Jack Dunn, ‘Red, White & Royal Blue,’ ‘The Last of Us’ and ‘Heartstopper’ Win Top Prizes at New York GLAAD Media Awards, Variety, ‏2024-05-12 (באנגלית אמריקאית)
אנדרו סקוט זכה לשבחי הביקורות על הופעתו בסרט.
ג'ון בולבי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  26 בפברואר 1907 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  2 בספטמבר 1990 (בגיל 83) סקאי, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה, פסיכואנליזה, child and adolescent psychiatry, פסיכולוגיה התפתחותית 
 מקום לימודים:  טריניטי קולג'  בית הספר לרפואה של יוניברסיטי קולג' לונדון  Lindisfarne College 
 מוסדות:  קליניקת טוויסטוק 
 פרסים והוקרה:  פרס עמיתי ויליאם ג'יימס (1989)  מדליית תומאס ויליאם סלמון (1984)  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  הרצאת טינברגן (1979)  Award for Distinguished Contributions to Developmental Psychology (1974) 
 בן או בת זוג:  Ursula Longstaff (16 באפריל 1938–?) 
 צאצאים:  Mary Hamilton Victoria Ignatia Bowlby, Pia Rose Whitworth Bowlby, Sir Richard Peregrine Longstaff Bowlby, 3rd Bt., Robert John Mostyn Bowlby 
 
ג'ון בולבי, או בשמו המלא אדוארד ג'ון מוסטין בולבי (באנגלית: Edward John Mostyn Bowlby; ‏26 בפברואר 1907 – 2 בספטמבר 1990), היה פסיכיאטר ילדים ופסיכואנליטיקאי בריטי, אבי תאוריית ההיקשרות בפסיכולוגיה התפתחותית.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

ג'ון בולבי נולד בלונדון, למשפחה מהמעמד הבינוני-גבוה. הוא היה הרביעי בין ששת ילדי הוריו. אביו, סר אנתוני בולבי, בעל תואר אצולה של ברונט ראשון, היה רופא מנתח בחצר המלכותית; הייתה לו היסטוריה אישית מורכבת בגלל היותו יתום מגיל חמש - אביו, סבו של ג'ון בולבי, תומאס בולבי, מת בשבי הסיני במהלך מלחמת האופיום השנייה, במסגרת עבודתו ככתב העיתון "טיימס".
אמו של ג'ון בולבי, ליידי מרי או מיי ברידג'ט לבית מוסטין, הייתה בתו של כומר אנגליקני ידוע. בשנותיו הראשונות, ג'ון בולבי גודל בעיקר על ידי מטפלת ("נאני"), כפי שהיה נהוג במשפחות מבוססות לא מעטות בתקופתו. הוא היה רואה את אמו כשעה ביום בלבד אחרי הגשת התה. בדומה לאמהות רבות בנות מעמדה, היא חששה מהענקת תשומת לב יתרה או גילוי סימני חיבה מוגזמים לילדיה, פן ייחשבו כפינוק מזיק לחינוכם. האב היה נעדר רוב הזמן בשל עבודתו ובילה עם המשפחה בימי ראשון. בפועל המטפלת מילאה במידה רבה את צרכיו הרגשיים של הילד.
בגיל 4 נפרד בולבי מהמטפלת האהובה שעזבה את בית המשפחה, ובגיל 7 נשלח יחד עם אחיו הבכור לפנימייה, בצל ההפצצות על לונדון במלחמת העולם הראשונה. בספרו "פרידה: חרדה וכעס" טען שזו הייתה בשבילו תקופה נוראית, ומאוחר יותר אמר: "לא הייתי שולח אפילו כלב לפנימייה בגיל שבע".
בעקבות חוויותיו האישיות כילד, הביע בולבי במהלך חייו רגישות רבה לסבלם של הילדים. עם זאת, הבחין בין השלכות שונות בגילאים שונים, ולא שלל את התוצאות המיטיבות של החינוך במסגרת פנימייה עבור חלק מהילדים מעל גיל 8. לדבריו, "אם לילד יש קשיי הסתגלות
בבית, יכול להיות מועיל בשבילו להתרחק לחלק מהשנה מהמתחים שיצרו קשיים אלה, דבר שהוא נכון גם במקרים שבהם הבית הוא רע בשבילו מסיבות אחרות. יתרון הפנימייה עומד בכך שהיא שומרת, אם כי בצורה מתונה, את הקשרים החשובים של הילד עם הבית, וגם בכך שהיא מהווה דפוס חברתי מקובל ברוב החברות המערביות של היום (1957), מה שלא גורם לילד להרגיש שונה מילדים אחרים. יתרה מזו, הקלת העומס על ההורים בחלק מהשנה, מאפשרת להם לפתח גישות יותר חיוביות כלפי הילדים בשאר הזמן.
מהפנימייה עבר בולבי ללמוד במכללת הצי המלכותי בדרטמות, אבל בגיל 17 החליט שקריירה כימאי אינה בשבילו וכתב לאמו שרצונו במקצוע "שישפר את הקהילה כולה".
ביוגרפיה > לימודים וקריירה

בולבי נרשם ללימודי מדעי היסוד הטרום-קליניים ברפואה ופסיכולוגיה בטריניטי קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג', שם זכה בפרסים על הישגיו. בתום לימודיו לתואר הראשון, בשנת 1928, התנדב במשך תקופה כמורה בשתי פנימיות; אחת מהן, בית ספר בנורפוק, הייתה בעלת אוריינטציה פסיכואנליטית וטיפלה בילדים עבריינים ובעלי הפרעות הסתגלות קשות. ההתנסות עם ילדים שחוו ילדות קשה גרמה להתעניינותו של בולבי בהתפתחות הנפשית של האדם ובפסיכואנליזה. במהלך עבודתו הושפע בגישתו לנפש הילדים על ידי מורה ותיק בשם אלפרד אלפורד, שגם שכנע אותו להמשיך ללמוד רפואה.
בגיל 22 נרשם להמשך לימודי רפואה בבית החולים יוניברסיטי קולג' בלונדון. בשנת 1933 בגיל 26 קיבל תואר דוקטור ברפואה. במקביל ללימודי הרפואה עבר התמחות במכון לפסיכואנליזה.
אחרי טיפול, לימודים והדרכה אצל ג'ואן ריווייר (Joan Riviere) ואצל מלאני קליין, הוסמך כפסיכואנליטיקאי (1937).
במקביל, בהמשך מסלולו כרופא, עבר התמחות בפסיכיאטריה למבוגרים בבית החולים מודסלי, ובשנת 1936 עבר להשתלם ולעבוד בפסיכיאטריית ילדים בקליניקה להדרכת הילד בלונדון (London Child Guidance Clinic).
במלחמת העולם השנייה, החל משנת 1940, שירת בולבי כפסיכיאטר צבאי בעל דרגת לוטננט קולונל בחיל הרפואה המלכותי. בתום המלחמה, בשנת 1945, מונה לסגן מנהל בית החולים טביסטוק, והתמסר לטיפול הנפשי בילדים ונוער. כמנהל של מחלקת הילדים בבית החולים, בהתאם להשקפתו, שינה את שמה ל"מחלקת הילדים וההורים". משנת 1950 שימש כיועץ בתחום בריאות הנפש של ארגון הבריאות העולמי.
בולבי היה נשוי מ-16 באפריל 1938 לאורסולה לונגסטאף, גם היא בת לכירורג. נולדו להם ארבעה ילדים, ביניהם סר ריצ'רד בולבי, שירש מדודו את התואר של ברונט.
ג'ון בולבי נפטר ב-2 בספטמבר 1990 עקב אירוע מוחי, בבית הקיץ שלו באי הסקוטי סקאי. לבקשתו, נקבר שם על גבעה בתוך הנוף שאהב.
תרומתו לפסיכואנליזה ופסיכולוגיה התפתחותית

בולבי החל את דרכו כפסיכואנליטיקאי. בעקבות השפעותיה של תאוריית האבולוציה של דרווין, יצא בולבי כנגד נקודה מרכזית אחת בתאוריה הפסיכואנליטית – מקור המוטיבציה. על פי התאוריה הפסיכואנליטית, המוטיבציה לפעול נובעת מן הדחפים הבסיסיים של האדם (דחפים כגון מין, מזון ושינה). בולבי התנגד לרעיון זה. לדעתו, המוטיבציה נובעת דווקא מן המוכנות – נטייה מולדת לפעול בצורה מסוימת כדי להשיג מטרה הישרדותית בעלת ערך הסתגלותי. במילים אחרות: לפי בולבי, מה שמניע את פעילות האדם הן המטרות שעלינו להשיג כדי לשרוד, והפחד שמא לא נשיג אותן.
בעזרת גישתו החדשה, ובעזרת תאוריות קודמות של פסיכולוגים התנהגותיים, פיתח בולבי את המונח "מערכות התנהגותיות" (Behavioral system). מערכות אלו מורכבות משלושה חלקים:
מטרה – מאחורי כל מערכת התנהגותית ישנה מטרה בעלת ערך הסתגלותי למין (חיפוש הגנה, קבלת אוכל, התקרבות לזולת).
קבוצה של תגובות ראשוניות ומולדות המאוגדות על ידי אותה מטרה. תגובות אלו אמורות לקרב את האדם להשגת המטרה.
קבוצה של גירויים מולדים בעלי מכנה משותף שמפעילים את המערכת. כאשר האדם נפגש בגירוי כזה הוא מפעיל מיד את המערכת אליה הגירוי קשור. הגירוי בעצם מאותת לאדם שעליו לחפש כעת את מטרתו. גירויים אלה נקראים בספרות "סימן" או "משחררים חברתיים".
כאמור, מערכות ההתנהגות הן מולדות, אך הן מאפשרות גם למידה. כאשר האדם לומד כי התגובות המולדות אינן תורמות לו בהשגת המטרה (למשל, אם הזולת לא מגיב לאיתותיו), הוא מפתח תגובות חלופיות שתואמות יותר את המציאות שבה הוא נמצא, ואשר יקרבו אותו למטרתו בצורה טובה יותר. בצורה זו הסביר בולבי את ההבדלים הבין-אישיים הרבים שבהתנהגות האנושית.
בולבי טען שניתן לאגד את כל ההתנהגויות האנושיות במערכות התנהגותיות. כדוגמה לכך, דן בולבי בכמה מערכות מרכזיות:
מערכת ההיקשרות – זוהי המערכת המפורסמת ביותר בתאוריה של בולבי. מטרתה של המערכת היא חיפוש קרבה לצורך הגנה. הגירויים המפעילים אותה הם גירויים של סכנה (כגון רעש, חושך, כישלון), והם מביאים לתגובות המאותתות למצוקה, וקוראות לזולת להתקרב ולהגן. תגובות אלה מתפתחות ביחד עם יכולתו המוטורית של התינוק, ועוברות מקריאות פסיביות לעזרה (בכי, צרחות ועוד) לחיפוש אקטיבי אחר עזרה.
מערכת מתן העזרה – זוהי המערכת המשלימה של מערכת ההתקשרות. מטרת מערכת זו היא לספק עזרה והגנה לזולת בשעת מצוקה, ובכך להפחית את סבלו. הגירויים המפעילים את המערכת הם איתותי ההתקשרות שמפיק הזולת. כשהמערכת מופעלת, מגיב האדם בצורה אמפתית למצוקת הזולת, ומנסה לעזור לו בצורה סימפתית ואפקטיבית.
המערכת הסקסואלית – מטרתה של מערכת זו היא לקיים יחסי מין. הגירוי המפעיל את המערכת הוא מפגש עם אחר אטרקטיבי או פורה. התגובות בעת הפעלת המערכת הן תגובות של ניסיון למשיכה מינית ושל איתותים למוכנות מינית.
מבחר כתביו

הטיפול האמהי ובריאות הנפש.
(1995). Maternal Care and Mental Health. The master work series (2nd ed.). Northvale, NJ; London: Jason Aronson. [Geneva, World Health Organization, Monograph series no. 3]. ISBN 1-56821-757-9. OCLC 33105354.
- עם מ. פריי (מקוצרת), 2 פרקים מאת מרי איינסוורת - בדו"ח ארגון הבריאות העולמי - הטיפול בילד וצמיחת האהבה. פליקן בוקס, לונדון, 1953.
Bowlby J (1976). Fry M (abridged & ed.). ed (Report, World Health Organisation, 1953 (above)). Child Care and the Growth of Love. Pelican books. Ainsworth MD (2 add. ch.) (2nd edn. ed.). London: Penguin Books. ISBN 0-14-013458-1. OCLC 154150053.
התקשרות ואבדן. כרך א - התקשרות, מהדורה שנייה, בייסיק בוקס, ניו יורק, 1999.
Bowlby J (1999). Attachment. Attachment and Loss (vol. 1) (2nd ed.). New York: Basic Books. LCCN 00266879; NLM 8412414. ISBN 0-465-00543-8(pbk). OCLC 11442968.
התקשרות ואובדן. כרך ב - פרידה: חרדה וכעס. הספרייה הפסיכואנליטית הבינלאומית, מס. 95, הוצאה לאור הוגארת, לונדון, 1973.
Bowlby J (1973). Separation: Anxiety & Anger. Attachment and Loss (vol. 2); (International psycho-analytical library no.95). London: Hogarth Press. ISBN 0712666214(pbk). OCLC 8353942.
התקשרות ואובדן, כרך ג -  אובדן: עצבות ודיכאון. הספרייה הפסיכאנליטית הבינלאומית מס. 109, הוצאה לאור הוגארת, לונדון, 1980.
Bowlby J (1980  Loss: Sadness & Depression. Attachment and Loss (vol. 3); (International psycho-analytical library no.109). London: Hogarth Press. ISBN 0-465-04238-4(pbk). OCLC 59246032.
בסיס בטוח: ההתקשרות הורה-ילד וההתפתחות הבריאה של האדם. ספרות מקצועית טביסטוק - הוצאה לאור רוטלדג', לונדון, 1988. תורגם לעברית בידי לירון נתן וראה  אור בהוצאת עם עובד בשנת 2016.
Bowlby J (1988). A Secure Base: Parent-Child Attachment and Healthy Human Development. Tavistock professional book. London: Routledge. ISBN 0422622303(pbk). OCLC 42913724.
ראו גם

תאוריית ההתקשרות
פסיכולוגיה התפתחותית
פסיכולוגיה התפתחותית - מונחים
לקריאה נוספת

אי. ברתרטון - מקורות תאוריית ההתקשרות:ג'ון בולבי ומרי אינסוורת
Bretherton I (September 1992). The origins of attachment theory: John Bowlby and Mary Ainsworth. Developmental Psychology 28 (5): 759–775. doi:10.1037/0012-1649.28.5.759. OCLC 1566542.
ג'. הולמס - ג'ון בולבי ותאוריית ההתקשרות. מייסדי הפסיכותרפיה המודרנית
Holmes J (1993). John Bowlby and Attachment Theory. Makers of modern psychotherapy. London; New York: Routledge. ISBN 0-415-07730-3(pbk). OCLC 27266442.
ס. ואן דייקן - ג'ון בולבי: חייו המוקדמים: מסע ביוגרפי אל שורשי תאוריית ההתקשרות.
Van Dijken S (1998). John Bowlby: His Early Life: A Biographical Journey into the Roots of Attachment Theory. London; New York: Free Association Books. ISBN 1853433934(pbk). OCLC 39982501.
ס. ואן דייקן, ר. ואן דר ור, מ.ה. ואן אייזנדורן, בולבי לפני בולבי: מקורותיו של מסע אינטלקטואלי בפסיכואנליזה ופסיכולוגיה
Van Dijken S; Van der Veer R; Van IJzendoorn MH; Kuipers HJ (Summer 1998). Bowlby before Bowlby: The sources of an intellectual departure in psychoanalysis and psychology. Journal of the History of the Behavioural Sciences 34 (3): 247–269. doi:10.1002/(SICI)1520-6696(199822)34:3<247::AID-JHBS2>3.0.CO;2-N. https://archive.today/20121217233933/http://www3.interscience.wiley.com/cgi-bin/abstract/76082/ABSTRACT. Retrieved 2007-09-01.
ב. מייהיו - בין אהבה ותוקפנות: הפוליטיקה של ג'ון בולבי.
Mayhew B (November 2006). Between love and aggression: The politics of John Bowlby. History of the Human Sciences 19 (4): 19–35. doi:10.1177/0952695106069666.
פ.כ.פ. ואן דר הורסט, ר. ואן דר ור, מ.ה. ואן דר אייזנדורן - ג'ון בולבי והאטולוגיה: ריאיון עם הערות שוליים
Van der Horst FCP; Van der Veer R; Van Ijzendoorn MH (2007).John Bowlby and ethology: An annotated interview  with Robert Hinde". Attachment & Human Development 9 (4): 321–335. doi:10.1080/14616730601149809. http://www.informaworld.com/smpp/content~content=a773405215. Retrieved 2007-11-30.
פ.כ.פ. ואן דר הורסט, ה.א. לרואה, ר. ואן דר ור - כשנפגשים זרים: ג'ון בולבי והארי הארלו על התנהגות ההתקשרות
Van der Horst FCP; LeRoy HA; Van der Veer R (2008). "When strangers meet": John Bowlby and Harry Harlow on attachment behavior (PDF). Integrative Psychological & Behavioral Science
הערות שוליים

↑  Bowlby R and King P (2004). Fifty Years of Attachment Theory: Recollections of Donald Winnicott and John Bowlby Karnac Books. p. 17.
↑  Schwartz J, Cassandra's Daughter: A History of psychoanalysis 1999, p. 225, Viking/Allen Lane
↑  Bowlby, J. (1951). Maternal Care and Mental Health .New York: Schocken. P. 89.
↑  Suzan Van Dijken - John Bowlby: His Early Life: A  Biographical Journey into the Roots of Attachment Theory
Free Association Books, London,1998,
| פסיכולוגיה |
| --- | --- | --- |
פסיכולוג • פסיכותרפיה • פילוסופיה של הפסיכולוגיה
| ענפי מחקר | פסיכוביולוגיה • קוגניטיבית • התפתחותית • חברתית • אישיותית • השוואתית • פסיכופתולוגיה • פסיכופיזיקה • פסיכובלשנות • פסיכולוגיה אבולוציונית • נוירופסיכולוגיה  • פסיכולוגיה תרבותית • פסיכולוגיה בין תרבותית • ראו גם: פסיכיאטריה |  |
| תחומי עיסוק | קלינית • חינוכית • ארגונית/תעסוקתית • שיקומית • רפואית • משפטית • צבאית • ספורט |  |
| אסכולות | סטרוקטורליזם • פונקציונליזם • פנומנולוגיה • פסיכואנליזה • אינדיבידואלית • הומניסטית • ביהביוריזם • אקזיסטנציאליזם • גשטלט • פסיכולוגיה חיובית • פסיכודינמיקה |  |
| מושגים כלליים | תודעה • תפיסה • לא-מודע • זיכרון • למידה • רווחה נפשית • הפרעה נפשית •  טראומה נפשית • מבחני אישיות • אינטליגנציה • מיינד • רגש |  |
הקטגוריה "פסיכולוגיה" במיזמים אחרים של קרן ויקימדיה: ויקימילון • ויקיספר • ויקיציטוט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309333205171  PLWABN: 9810570965405606  BNE: XX870334  BnF: cb118936614 (data)  CANTIC: a10710280  CiNii: DA00451236  GND: 119173646  ICCU: CFIV034382  ISNI: 0000 0001 0916 8625  LCCN: n80060594  LNB: 000019831  NDL: 00434062  NKC: jn20010601072  NLG: 73248  NLK: KAC199603149  NTA: 069317895  SELIBR: 178864  SNAC: w6tf13mf  SUDOC: 026748371  VIAF: 76312698   WorldCat (עם VIAF): 76312698
תא ויגנר-זייץ

דוגמה לבניית תא ויגנר זייץ בסריג ברווה משולש
תא ויגנר-זייץ (Wigner–Seitz) של סריג מרחבי הוא תא יחידה פרימיטיבי של סריג ברווה, הכולל את הנקודות סביב נקודת סריג קבועה, שהן קרובות יותר אליה מאשר לכל נקודת סריג אחרת. תאים אלו ידועים גם בשם תאי וורונוי של הסריג. קרוי על שמם של הפיזיקאים יוג'ין ויגנר ופרדריק זייץ.
תא ויגנר-זייץ סביב נקודת סריג x מתקבל מהעברת האנכים האמצעיים (ישרים או על-מישורים) לאטומים הקרובים ביותר לאטום הנמצא במרכז תא היחידה הפרימיטיבי שנקבל. לכל סריג תא ויגנר-זייץ אחד ויחיד.
בפיזיקה של מצב מוצק, תא ויגנר-זייץ בסריג ההופכי נקרא גם אזור ברילואן הראשון.
ניב גוטליב

ניב גוטליב (נולד ב-29 באוקטובר 2002) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי באנוסיס נאון פארלימני.
קריירה

גוטליב התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל כפר סבא ובגיל 16 הצטרף למחלקת הנוער של הפועל רעננה. ב-16 בדצמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק גביע המדינה נגד הפועל אכסאל בו ניצחה רעננה 1-3 בדו-קרב פנדלים אחרי 1-1 בתום 120 דקות כאשר גוטליב הבקיע את הבעיטה האחרונה בדו-קרב. 5 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 1-0 להפועל עכו. עונה לאחר מכן, הפך לשחקן הרכב בקבוצה הבוגרת. ב-26 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-2 נגד הפועל אשדוד. ב-18 בפברואר 2022 הבקיע צמד בניצחון 0-2 נגד הפועל כפר סבא קבוצת ילדותו.
בקיץ 2022 חתם בהפועל חדרה מליגת העל. ב-18 בספטמבר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בתיקו 1-1 נגד עירוני קריית שמונה.
בקיץ 2024 חתם באנוסיס נאון פארלימני מליגת העל הקפריסאית.
הערות שוליים

↑  תומר חבז, ‏אסף נמני: חובת ההוכחה עליי, לא מפחד מלחץ, באתר ONE‏, 28 ביוני 2022
↑  מערכת ONE, ‏רשמית: ניב גוטליב חתם בפראלמיני הקפריסאית, באתר ONE‏, 1 ביולי 2024
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ניב גוטליב".
הקוסם (סרט)

ערך זה עוסק בסרט משנת 1978. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  המחזמר "The Wiz" משנת 1975, המבוסס על הספר "הקוסם מארץ עוץ" משנת 1900 מאת ל. פרנק באום
 בימוי:  סידני לומט 
 הופק בידי:  רוב כהן 
 תסריט:  ג'ואל שומאכר 
 עריכה:  דידי אלן 
 שחקנים ראשיים:  דיאנה רוס מייקל ג'קסון תרזה מריט תלמה קרפנטר לנה הורן ריצ'רד פריור
 מוזיקה:  צ'ארלי סמולס אשפורד וסימפסון אנתוני ג'קסון לות'ר ואנדרוס קווינסי ג'ונס
 צילום:  אוסוואלד מוריס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Motown Productions
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 באוקטובר 1978
 משך הקרנה:  136 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט הרפתקאות סרט מוזיקלי סרט פנטזיה
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  24,000,000‏$
 הכנסות:  21,000,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   wiz
 פרסים:  מועמד ל-4 פרסי אוסקר מועמד ל-7 פרסי סטורן
 דף הסרט ב־IMDb
 
הקוסם (באנגלית: The Wiz) הוא סרט הרפתקאות מוזיקלי אמריקאי, אשר הופק בשיתוף פעולה בין Motown Productions לבין סרטי יוניברסל, ואשר הופץ על ידי יוניברסל ב-24 באוקטובר 1978. הסרט הוא עיבוד קולנועי של מחזמר באותו השם משנת 1974, המציג את סיפורו הקלאסי של ל. פרנק באום משנת 1900 "הקוסם מארץ עוץ", אך בסביבה אורבנית מודרנית, תוך שימוש בשחקנים אפרו-אמריקאים בלבד. הסרט עוקב אחר הרפתקאותיו של דורותי, נערה ביישנית בת 24 המתגוררת בהארלם, ניו יורק, מורה בבית ספר, שמוצאים את עצמה, באורח פלא, בארץ עוץ, שדומה לגרסה פנטסטית של התפוח הגדול. היא מתיידדת עם דחליל, איש פח, ואריה פחדן, ונוסעת ברחובות העיר כדי לחפש את הקוסם המסתורי, שככל הנראה רק הוא בעל כוחות קסם חזקים מספיק, כדי להחזיר אותה חזרה לביתה.
בסרט, בהפקתו של רוב כהן ובבימויו של סידני לומט, מככבים דיאנה רוס, מייקל ג'קסון (בתפקיד הראשי הראשון שלו בסרט קולנוע), ניפסי ראסל, טד רוס, מייבל קינג, תרזה מריט, תלמה קרפנטר, לנה הורן, וריצ'רד פריור. הלִיבְּרֶטּוֹ, שכתב ויליאם פ' בראון עבור ההפקה הבימתית, שוכתב לקולנוע על ידי ג'ואל שומאכר, כאשר קווינסי ג'ונס פיקח על התאמת השירים למסך הגדול, שביצעו צ'רלי סמולס ולות'ר ואנדרוס. קומץ של שירים חדשים, שנכתבו על ידי ג'ונס וצוות כתיבת השירים של ניקולאס אשפורד וסימפסון ואלרי, נוספו לגרסת הסרט. בעת ההפצה המקורית של הסרט לקולנוע, הסרט היה כישלון מסחרי, וקיבל ביקורות שליליות ממבקרי הקולנוע; הדבר סימן את סופו של זרם ההתעוררות המחודש של הקולנוע האפרו-אמריקאים, שהחל עם תנועת הבלקספלויטיישן של שנות ה-70 המוקדמות. למרות הכישלון הראשוני של הסרט, הגרסה הקולנועית של "הקוסם" הפכה עם הזמן לסרט פולחן, במיוחד בקרב קהל צופים אפרו-אמריקאים, חובבי ארץ עוץ, ומעריציו של מייקל ג'קסון.
תקציר העלילה

בדירה קטנה שבהארלם מתיישבים בני משפחה רבים לסעודת חג ההודיה, בהם מורת בית-ספר צעירה וביישנית בת 24 בשם דורותי (דיאנה רוס), אשר מתגוררת ביחד עם דודתה אם (תרזה ריט) ודודה הנרי (סטנלי גרין). כאשר טוטו, כלבה של דורותי, בורח מהבית החוצה, אל תוך סופת שלג איומה, דורותי רצה בעקבותיו ומוצאת עצמה לכודה בסערה. מערבולת שלג קסומה - שנוצרה על ידי גלינדה, המכשפה הטובה מהדרום - משגרת את דורותי וטוטו אל ארץ עוץ. דורותי נתקלת בשלט גדול, שנופל והורג את אוורמין, המכשפה המרשעת מן המזרח, השולטת בארץ המנצ'קינים. כתוצאה מכך, דורותי משחררת את כל תושבי הארץ, ופוגשת במכשפה הטובה מהצפון (תלמה קרפנטר). נעלי הכסף של המכשפה המתה מופיעות על רגליה של דורותי, שמצהירה שאיננה מעוניינת בהם, ושהיא רק רוצה לחזור הביתה המכשפה הטובה מציעה לה ללכת בדרך האבנים הצהובות אל עיר הברקת, שם תוכל לבקש את עזרתו של הקוסם המסתורי, אשר ייתכן ויש לו את כוחות הקסם להחזיר אותה בחזרה להארלם.
דורותי וטוטו יוצאים לדרכם, ופוגשים בדחליל (מייקל ג'קסון), שהוא קורבן להתעללות מצד קבוצה של עורבים. הדחליל מצטרף אל השניים, בדרכם על דרך האבנים הצהובות, מקווה שהקוסם יוכל לתת לו את הדבר היחיד שהוא מרגיש שחסר לו - מוח. בהמשך דרכם, הם פוגשים באיש פח (ניפסי ראסל) ובאריה פחדן (טד רוס), שמצטרפים אליהם, בשאיפה לקבל מהקוסם לב ואומץ, בהתאמה. בטרם חמשת ההרפתקנים מגיעים לעיר הברקת, הם נאלצים להתמודד עם מספר מכשולים.
לבסוף, החמישה מגיעים לעיר הברקת, ופוגשים בקוסם (ריצ'רד פריור), המתגלה בפניהם כראש מתכתי ענק יורק אש. הקוסם מקשיב להם, ומשיב שיעניק להם את מבוקשם, רק אם יהרגו את המכשפה המרשעת מן המערב - אווילין (מייבל קינג). דורותי וחבריה יוצאים שוב לדרכם, אך עוד לפני שהם מצליחים להגיע לממלכתה של אווילין, היא מגלה שהם נמצאים בדרכם אליה, ושולחת את "הקופים המעופפים" (כנופיית אופנוענים) לחטוף אותם. לאחר שהחמישה נחטפים ומובאים בפני אווילין, המכשפה דורשת מדורותי שתמסור לה את הנעליים של אחותה, ומאיימת להשליך את טוטו אל תוך קלחת לוהטת, אם לא תעשה כן. הדחליל רומז לדורותי להפעיל מתז מים, והיא עושה זאת. המים גורמים לאש שמתחת לקלחת להיכבות, אך באותה העת גם גורמים לאווילין להינמס. מעשי הכשף של אווילין מאבדים מכוחם, והקופים המעופפים מחזירים את דורותי, כמנצחת, אל עיר הברקת.
בהגיעם חזרה אל הקוסם, דורותי וחבריה חושפים את סודותיו - הוא איננו קוסם, אלא מתחזה בשם הרמן סמית', פוליטיקאי כושל מאטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי, שהגיע לארץ עוץ כאשר כדור פורח שלו הלך לאיבוד במהלך סערה. הדחליל, איש הפח והאריה הפחדן מתאכזבים שלא יקבלו מוח, לב ואומץ, אך דורותי מסבירה להם שכבר היו להם כל אלו, במהלך כל הדרך. גלינדה, המכשפה הטובה של הדרום (לנה הורן), מופיעה ומסבירה לדורותי שתוכל לחזור הביתה אם תקיש על עקבות נעליה שלוש פעמים. דורותי נפרדת מהמכשפה ומחבריה, לוקחת את טוטו בזרועותיה, מקישה בעקביה ומוצאת עצמה, באופן מיידי, חזרה בהארלם, אך לא עוד כנערה ביישנית, אלא כאישה עם הכוח להתמודד עם פחדיה ולהתקדם בחייה.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/נית | התפקיד |
| --- | --- |
דיאנה רוס: דורותי (שם המשפחה מעולם לא מוזכר בסרט)
מייקל ג'קסון: הדחליל
לנה הורן: גלינדה, המכשפה הטובה של הדרום
טד רוס: האריה הפחדן
ניפסי ראסל: טין וודמן
תלמה קרפנטר: אדפרלה / המכשפה הטובה של הצפון
תרזה מריט: הדודה אם
סטנלי גרין: הדוד הנרי
ריצ'רד פריור: הקוסם מארץ עוץ / הרמן סמית'
מייבל קינג: אווילין, המכשפה המרשעת מן המערב