stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק אקריש
תולדותיו > מאבק

בשנת ה'תרי"ח (1858) ייסד הבנקאי היהודי העשיר אברהם שלמה דה קמונדו (הנחשב לאבי עסקי משפחת קמונדו), שהיה בעל השפעה רבה בחצר הסולטאן העות'מאני, בית ספר יהודי, בו נלמדו שפות וקצת לימודי חול ומלאכה. הרב אקריש והרב שלמה קמחי (בעל ה"ימי שלמה"), נאבקו נגד פתיחת בית הספר והחרימו את מי ששלח את ילדיו לשם. זאת כנגד דעתו של החכם באשי של קושטא הרב משה הכהן, וראשי הקהילה, שתמכו בפתיחת בית הספר.
בשיא המאבק, התפרץ הרב אקריש לארמונו של דה קמונדו, והכריז על נידויו בתקיעת שופרות. החכם באשי, הורה על מעצרו ליום אחד, בתנאים נוחים. אלא שמעצרו נעשה בביזיון, והוא הובל בכבלים, והוכנס לכלא עם פושעים. המעשה גרם לזעזוע בקהילה היהודית, וביום שישי שלאחריו יצאו כארבעים אלף מיהודי קושטא לתפילת מחאה על מסלול הגעתו של הסולטאן עבד אל-עזיז למסגד "אל איוב", וביקשו את שחרור הרב אקריש, הסולטאן נעתר לבקשתם, והרב שוחרר ונישא על כפיים לביתו.
המאבק בין סיעתו של הרב אקריש לחכם באשי הרב משה הכהן הלך והתעצם, גם לאחר מותו של החכם באשי, ומינויו של הרב יעקב אביגדור תחתיו בשנת ה'תר"ך.
בשנים ה'תרכ"ב-ג הייתה בקושטא מחלוקת על רבנותו של הרב אביגדור. ובשנת ה'תרכ"ב (1862) בהתערבות הממשלה העות'מאנית והסולטאן עבד אל-עזיז, נקראו לקושטא בית דין של חכמים - החכם באשי של איזמיר הרב חיים פלאג'י, והחכם באשי של אדרינופול הרב יקיר גירון, הרב מנחם הכהן ן' ארדוט מהעיר שיריס (אנ'), והרב אשר קובו משאלוניקי שיכריעו במחלוקת. הרב קובו לא הגיע בגלל חולי. לבסוף הרב אביגדור הודח מתפקידו, והסולטאן מינה את הרב גירון לשמש כחכם באשי ורבה של קושטא.
בית הדין התיר את פתיחת בית הספר בתנאים מסוימים, והרב אקריש שהמשיך להחזיק בדעתו, נאלץ לעזוב את העיר.
תולדותיו > ארץ ישראל

לבסוף עלה הרב אקריש לארץ ישראל בשנת ה'תרל"ד (1874), בסיוע של הרב אלפנדרי בהוצאות הדרך, והתיישב בעיר חברון.
הרב אקריש נפטר לאחר ייסורים בכ"ח אלול ה'תרמ"ו (1886), ונקבר בהר הזיתים בירושלים.
ספרו ותשובותיו

חיבורו קריית ארבע - 32 דרושים, וגם חידושים ותשובות בהלכה (התשובות משנת ה'תר"ב (1842) עד ה'תרל"ב (1872)) יצא לאור בירושלים בחודש סיוון ה'תרל"ו (1876). הרב אברהם אשכנזי נתן עליו הסכמה. בספר גם הערות על הספר מחנה אפרים.
כמו כן התכתב עם בני דורו ודבריו מוזכרים בספרים שונים.
בשו"ת תנא דבי אליהו של הרב אליהו מני, סימן פו' - מובאת תשובה של הרב אקריש והרב שלמה קמחי אל הרב מני, ותשובתו אליהם.
בספר מכתב לחזקיהו של הרב חיים חזקיהו מדיני, ארבע התשובות האחרונות הם מהרב אקריש.
הערות שוליים

↑  על פי דבריו בהקדמתו לספרו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515334305171  GND: 136837360  VIAF: 188276705   WorldCat (עם VIAF): 188276705
קפה גן סיפור

קפה גן סיפור היא קבוצת מסעדות בבעלות ברנרדו בלחוביץ׳ המונה עשר מסעדות בישראל.
הקבוצה כוללת את הסניפים של רשת קפה גן סיפור. המסעדה האיטלקית סילו בחולון והבר מסעדה ציפי פרימו בחולון.
היסטוריה

יוזם הקמת הקבוצה הוא ברנרדו בלחוביץ הבעלים של פיצה מטר וגורדוס בעבר והמסעדות סילו וציפי פרימו בפארק פרס, ושותפיו ניסים בן סימון ואסף אילוז. בעקבות הצעה שקיבל בלחוביץ מעיריית חולון, החליט להשתתף במכרז להקמת מסעדה בגן סיפור של "הכינה נחמה". בסוף 2011 המסעדה נפתחה.
בית הקפה התבסס על אוכל איטלקי וכלים שמיוצרים על ידי אמנית קרמיקה. חלק מהרעיון הכללי של בית הקפה הוא להתאים גם לילדים. מהאופי והמיקום של בית הקפה נלקח שמו "קפה גן סיפור", בתי הקפה ממוקמים בסביבת פארקים עירוניים.
לאחר ההצלחה בחולון נפתחו עוד שבע מסעדות בראשון לציון, הרצליה, קריית אונו, ירושלים, אשדוד, נס ציונה והוד השרון.
המסעדה בירושלים נמצאת תחת הכשרות של בד"ץ בית יוסף והרבנות המקומית, ובאשדוד תחת הכשרות של הרבנות המקומית, שאר המסעדות פתוחות גם בשבת ולכן אין להן תעודת כשרות.
הפועל פתח תקווה (כדורסל נשים)

סמל עבר של המועדון
הפועל פתח תקווה היא קבוצת כדורסל נשים ישראלית, המתמודדת בליגת העל בכדורסל נשים. הקבוצה מארחת באולמה החדש בתיכון "יצחק שמיר" בפתח תקווה.
הקבוצה נקראת כיום הפועל בני פתח תקווה להנצחת פועלו של בני סלע ז"ל (נפטר 15.10.2019) בני, שימש במהלך שנות דור ויותר בתפקידי הנהלה שונים, בשנים האחרונות היה יו"ר המועדון.
המועדון מפעיל בנוסף, עוד שתי קבוצות בת בוגרות ושש קבוצות במחלקת הנערות.
המנהל המקצועי של הקבוצה בליגת העל הוא גיל סלע.
המנהלת המקצועית של מחלקת הנערות היא אושרה אמויאל שהגיעה למועדון לאחר מספר שנים באליצור חולון, במועדון שתי קבוצות קט סל, שלוש קבוצות ילדות, קבוצת נערות ב' וא' שמשחקות יחד בשתי הליגות, קבוצת נשים בליגה א', קבוצת נשים בליגה ארצית וקבוצה בליגת העל.
נקודות ציון בתולדות הקבוצה

בעונת 1963/64 הגיעה הקבוצה עד למעמד גמר גביע המדינה, אך נוצחה על ידי מכבי תל אביב בתוצאה 46–76.
בעונת 2003/04 נשרה הקבוצה לליגה הלאומית.
בשנת 2005/06, כאשר שיחקה בליגה הלאומית, זכתה הקבוצה בגביע האיגוד. גם בעונת 2009/10 זכתה הקבוצה בגביע האיגוד (0–2 בסיכום מול אליצור תל אביב), ובמקביל סיימה במקום הראשון בליגה הלאומית, אך הפסידה לקבוצת הפועל מעגן מיכאל בפלייאוף את העלייה לליגת העל.
בעונת 2010/11 העפילה הקבוצה בחזרה לליגת העל (זכתה באליפות הליגה הלאומית) לאחר ניצחון 0–2 בסדרה מול אס"א ירושלים. בעונת 2012/13 הגיעה הקבוצה עד לגמר גביע המדינה והפסידה לקבוצת מכבי בנות אשדוד 95-68.
בסיום עונת 2013/14 נשרה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר הפסד במחזור האחרון לאליצור נתניה בקרב ראש בראש שקבע מי תרד לליגה הלאומית אך נשארה בליגת העל לאחר שקבוצת גליל עליון ויתרה על השתתפות בליגה הבכירה.
בעונת המשחקים 2019/20 בעקבות התפשטות מגפת הקורונה החליטו ראשי מנהלת ליגת העל בכדורסל על הקפאת הליגה, בעקבות זאת הפועל בני פתח תקווה שסיימה את העונה במקום האחרון, לא ירדה בפועל לליגה לאומית ונשארה בליגת על.
תארים והישגים

גביע המדינה: :
סגנית (2): 1963/1964, 2012/2013
גביע האיגוד :
זכייה (2): 2006, 2010
סגל הקבוצה עונת 22-23

טיאנה מולדרו (1) F
קלסי בון (3) C
איילה רוט (5) PG
קריסטי בלוק (6) SF\G שוחררה באמצע העונה
מיקה יקיר (7) G
נטע רפאל (8) G
הדר חדד (9) PG - קפטן.
מיקאלה קאולינג (10) F שוחררה באמצע העונה
קאנישה בל (11) G
ליה פרוויס (12) G
דניאל דוייב (14) G
נוי לפושניאנסקי (77) G
רועי לוין (מאמן הקבוצה) התפטר מיוזמתו בפברואר 2-23 במקומו מונה גלעד כץ (מאמן הקבוצה)
הערות שוליים

↑  אורי קידר, הפועל "בני" פתח-תקוה פותחת עונה ומחפשת סיפור שונה, באתר מיינט פתח תקווה
שושנה שרעבי

שושנה (שושי) שרעבי-אביטל (10 בדצמבר 1950 – 1 באוקטובר 2018) הייתה ספורטאית פאראלימפית.
ראשית חייה

שושנה שרעבי נולדה בגני תקוה. בינקותה חלתה בפוליו. היא למדה בחינוך הממלכתי בבית הספר היסודי "גני תקוה" ובהמשך בתיכון "מורשת" בתל אביב.
שרעבי למדה קריינות ב"קול ישראל" בירושלים. לאחר מכן עבדה כפקידה בחברה המרכזית לקופסאות פח ובתדיראן, וניהלה את חנות בגדי ילדים "שושי" בגני תקוה.
קריירה

בשנת 1963, כשהיא בת 12, הצטרפה שרעבי למרכז הספורט לנכים "ספיבק" רמת גן, בעידוד הוריה.
שרעבי השתתפה במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) בה התחרתה במקצועות האתלטיקה (זריקת דיסקוס, זריקת אלה, הדיפת כדור ברזל, הטלת כידון, מרוץ עגלות וסללום). היא הגיעה להישגים רבים בעשירייה הראשונה, עם שתי זכיות במדליה: מדליית כסף עם נבחרת מרוץ שליחים בעגלות ל-160 מטר, ומדליית ארד אישית בזריקת אלה למרחק 21 מטר. בנוסף זכתה בשתי מדליות זהב: בתחרות סיוף בכיסאות גלגלים וכחברה בנבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים.
במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) זכתה בשתי מדליות בתחרויות הסיף: בתחרות אישית במדליית כסף וכחברה בנבחרת הנשים במדליית זהב. במירוץ עגלות ל-60 מטר סיימה במקום האחרון.
שושנה שרעבי אביטל נכנסה להיכל התהילה של כדורסל נשים.
חיים אישיים

שרעבי נישאה ליוסי ולהם שתי בנות. הייתה חובבות אומנות.
הערות שוליים

1 2   היכל התהילה לכדורסל נשים
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)  |
| --- | --- | --- |
|    אתלטיקה |  ישראל אבן-זהב •  נאורה אבן-זהב • אריה ביזם •  רות בוטון • יעקב בן-אריה • צבי בן-צבי •  אורה גולדשטיין •  יצחק גליצקי •  אמנון וייס • ראובן חברון • ברוך חגאי • יחזקאל בן-שדי •  מלכה חלפון • עוזי טסה • שרון ליבר • איילה מלחן •  בתיה משעני •  גאולה סירי • יוסי סעדון • משה פלד • דוד פרח •  צפורה רוזנבאום •  בתיה שוויקי • דני שחר • יוסף שרב •  שושנה שרעבי • אברהם תשובה |  |
|    חץ וקשת | ישראל אבן-זהב • נאורה אבן-זהב • משה פלד • אהרון קירשנר |  |
|    טניס שולחן |  מיקי אבלס •  מתי אנג'ל •  מיכל אסקפה • יצחק בדלי • שלמה בלן • דני בן-משה •  גבריאל גובי • גוטליב •  משה גמישידה • יוסף זינגר •  ברוך חגאי • יחזקאל בן-שדי • יוסף מוגלניצקי •  בתיה משעני • אהרון קירשנר •  אריה רובין • אהרון שאטל •  יוסף שרב |  |
|    כדורסל |  נבחרת ישראל בכדורסל (גברים) (ישראל אבן-זהב, אריה ביזם, יעקב בן-אריה, שמואל בן-זכאי, צבי בן-צבי, ישראל גלובוס, יצחק גליצקי, אריה גנץ, אמנון וייס, ברוך חגאי, צבי פוטשניק, אברהם קפטלוביץ', דני שחר, אברהם תשובה)    נבחרת ישראל בכדורסל (נשים) (נאורה אבן-זהב, מיכל אסקפה, רות בוטון ,מלכה חלפון, מלי מזין, איילה מלחן, בתיה משעני, גאולה סירי, צפורה רוזנבאום, בתיה שוויקי, שושנה שרעבי) |  |
|    סיף |  ששון אהרוני • נתי גורסקי • בלה ויינשטוק • שרון ליבר •  איילה מלחן • עזרא נבעה • יוסי סעדון •  שושנה שרעבי •  נבחרת ישראל בסיף (גברים) • נבחרת ישראל בסיף (נשים) |  |
|    שחייה | מיקי אבלס •  מתי אנג'ל • אריה ביזם •  יעקב בן-אריה •  אורה גולדשטיין • בלה ויינשטוק •  מלכה חלפון • עוזי טסה •  משה לוי • שרון ליבר •  מלי מזין • איילה מלחן • דוד פרח •  אברהם קפטלוביץ' • דוד קראוס •  אריה רובין • צפורה רוזנבאום • בתיה שוויקי •  רחל שלום •  משחה שליחים (אריה ביזם, משה לוי, אריה רובין) •  משחה שליחים (אורה גולדשטיין, מלכה חלפון וצפורה רוזנבאום) |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)  |
| --- | --- | --- |
|    אתלטיקה | אריה ביזם • צבי בן-צבי •  אורה גולדשטיין • יצחק גליצקי • ברוך חגאי • עוזי טסה • רחל טסה • אריאלה כהן • חיים כהן • משה לוי • אברהם מושרקי • איילה מלחן •  מלכה פוטשניק • שלמה פינקלשטיין • משה פלד •  חיים פליטר •  צפורה רוזנבאום • בתיה שוויקי • שושנה שרעבי |  |
|    הרמת משקולות | יוסף ונגר •  שמואל חיימוביץ' |  |
|    חץ וקשת | מיכל אסקפה • משה פלד |  |
|    טניס שולחן |  מיכל אסקפה •  מתי אנג'ל •  ברוך חגאי • עקיבא פרבר |  |
|    כדורסל |  נבחרת ישראל בכדורסל (גברים) (אריה ביזם, יעקב בן-אריה, שמואל בן-זכאי, ישראל גלובוס, אריה גנץ, שאול וג'ימה, ברוך חגאי, רפי כהן, משה לוי, אברהם מושרקי, דוד פרח, דוד קראוס, דני שחר) •  נבחרת ישראל בכדורסל (נשים) (רחל טסה, אסתר טרי, נורית יעקב, איילה כץ, אריאלה כהן, כוכבה פליטר, מרגלית פרץ, צפורה רוזנבאום, בתיה שוויקי) |  |
|    סיף |  נבחרת ישראל בסיף (נשים) (רחל טסה, איילה מלחן, מרגלית פרץ, שושנה שרעבי) • עוזי טסה •  רחל טסה • איילה מלחן • מרגלית פרץ •  שושנה שרעבי |  |
|    שחייה | אסף אגמון • מתי אנג'ל •  אורה גולדשטיין • יוסף ונגר • עוזי טסה •  רחל טסה • אריאלה כהן •  משה לוי • יצחק מולודוי • משה מוסאי • איילה מלחן •  שלמה פינקלשטיין • עקיבא פרבר • דוד קראוס •  אריה רובין •  משחה שליחים (יוסף ונגר, משה לוי, משה מוסאי) |  |
וביניהם

"וביניהם" הוא אלבומו הרביעי של מאיר בנאי, שיצא באפריל 1992. האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה בזכות מכירת 40,000 עותקים, והוא כולל בין היתר את השירים "וביניהם", "אהבה קצרה" והבלדה השקטה "שער הרחמים".
הפקה

במצעדי הפזמונים ששודרו בשנה זו זכה בנאי בתואר זמר השנה. השיר "אהבה קצרה" נבחר כשיר השנה במצעד הפזמונים השנתי תשנ"ב 1992 של רשת ג', כאשר צעד במשך 43 שבועות במצעדים השבועיים, מתוכם 3 שבועות במקום הראשון (התקופה הארוכה ביותר, פרט ל"הקיץ האחרון" של להקת "שפיות זמנית").
בנאי כתב והלחין את כל שירי האלבום פרט ל"נגמרות לי המילים", שאת מילותיו כתב אהוד מנור, ולשיר הנושא "וביניהם", שאת מילותיו כתב בנאי ביחד עם אשתו, ענת בנאי.
האלבום הגיע למעמד של אלבום פלטינה על סך מכירות של 40,000 עותקים.
רשימת השירים באלבום

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מאיר בנאי (למעט היכן שמצוין אחרת).
| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אהבה קצרה  |   |   | 3:47 |
| 2. | והאור בחוץ  |   |   | 4:02 |
| 3. | ילדת המדבר  |   |   | 3:30 |
| 4. | שער הרחמים  |   |   | 3:45 |
| 5. | נגמרות לי המילים  | אהוד מנור |   | 3:53 |
| 6. | וביניהם  | מאיר בנאי וענת בנאי |   | 3:38 |
| 7. | כשהייתי ילד  |   |   | 4:06 |
| 8. | הקרקס הגיע  |   |   | 4:24 |
| 9. | עכשיו את מרוצה  |   |   | 3:07 |
| 10. | חומר נפץ  |   |   | 3:09 |
| 11. | ירושלים  |   |   | 5:06 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 42:27 |
רשימת המשתתפים באלבום

דודיק ניזרי - תופים
טל הרצברג - בס
יאיר מיכאל - גיטרות
משה לוי - קלידים, עיבודים והפקה מוזיקלית
מאיר בנאי - גיטרה ופסנתר
שלומי שבת - מעוואל בשיר "ירושלים"
איתמר נוימן - מפוחית בשיר "עכשיו את מרוצה"
גלעד עצמון - כלי נשיפה בשירים "ירושלים", "עכשיו את מרוצה" ו"כשהייתי ילד"
יובל מסנר - צ'לו בשירים "ירושלים" ו"חומר נפץ"
טכנאי הקלטה: גיל תורן באולפני די.בי ובאולפני טריטון
טכנאי מיקס: גיל תורן באולפני די.בי.
עיצוב עטיפה: יהודה דרי
מפיק: זאב אולמן
הערות שוליים

↑  מאיה נחום שחל, מאיר בנאי הלך לעולמו בגיל 55, באתר כלכליסט, 12 בינואר 2017
| מאיר בנאי |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | מאיר בנאי (1984) • גשם (1987) • הצבעים משתנים (1990) • וביניהם (1992) • מנגינת הנדודים (1996) • לב סדוק (2001) • האלבום האקוסטי (2002) • שמע קולי (2007) |  |
| מיני אלבומים | דומינו (1999) |  |
| הופעות | הופעה חיה (1989) • כמו אגם רוגע (2011) |  |
| אוספים | כמה אהבה (2002) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: b1c242ee-e650-41d1-9a28-97e743afff1c
פסיקת הלכה

ערך זה עוסק בפסיקת הלכה ביהדות. אם התכוונתם לפסיקת הלכה באסלאם, ראו .
פסיקת הלכה היא הכרעה של מורה הוראה בשאלה הלכתית מסופקת או נתונה במחלוקת. פסיקת הלכה בימינו מתבססת בדרך כלל על מקורות מהתורה, חז"ל (כגון המשנה והגמרא), הגאונים, הראשונים, האחרונים, ספר הזוהר ותורת הקבלה, סברא, מנהגים, מסורת ולעיתים מהמדרש.
מקור הסמכות לפסיקה > הפסוקים בתורה

המקור להוראת הלכות על ידי פוסק מופיע בפסוקים בתורה, כגון ”יורו משפטיך ליעקב ותורתך לישראל” (ספר דברים, פרק ל"ג, פסוק י'), ”ולהורות את בני ישראל את כל החוקים אשר דיבר ה' אליהם ביד משה” (ספר ויקרא, פרק י', פסוק י"א).
בנוסף, לפי חז"ל ניתנה סמכות מיוחדת לבית דין הגדול שאסור להמרות את פיהם. המקור לכך בספר דברים:
כִּי יִפָּלֵא מִמְּךָ דָבָר לַמִּשְׁפָּט בֵּין דָּם לְדָם בֵּין דִּין לְדִין וּבֵין נֶגַע לָנֶגַע דִּבְרֵי רִיבֹת בִּשְׁעָרֶיךָ וְקַמְתָּ וְעָלִיתָ אֶל הַמָּקוֹם אֲשֶׁר יִבְחַר ה' אֱלֹהיךָ בּוֹ. וּבָאתָ אֶל הַכֹּהֲנִים הַלְוִיִּם וְאֶל הַשֹּׁפֵט אֲשֶׁר יִהְיֶה בַּיָּמִים הָהֵם וְדָרַשְׁתָּ וְהִגִּידוּ לְךָ אֵת דְּבַר הַמִּשְׁפָּט. וְעָשִׂיתָ עַל פִּי הַדָּבָר אֲשֶׁר יַגִּידוּ לְךָ מִן הַמָּקוֹם הַהוּא אֲשֶׁר יִבְחַר ה' וְשָׁמַרְתָּ לַעֲשׂוֹת כְּכֹל אֲשֶׁר יוֹרוּךָ. עַל פִּי הַתּוֹרָה אֲשֶׁר יוֹרוּךָ וְעַל הַמִּשְׁפָּט אֲשֶׁר יֹאמְרוּ לְךָ תַּעֲשֶׂה לֹא תָסוּר מִן הַדָּבָר אֲשֶׁר יַגִּידוּ לְךָ יָמִין וּשְׂמֹאל.
על פי המסורת פסוקים אלו מהווים מצווה מהתורה – לשמוע לדברי חכמים אשר יהיו בכל דור ודור. פסוקים אלו למעשה נותנים תוקף מדאורייתא לכל המצוות וההלכות מדרבנן.
על פי הפשט, בשני הפסוקים הראשונים מוגדרים היקף, תחום ותוקף סמכות הפסק:
”כִּי יִפָּלֵא מִמְּךָ דָבָר לַמִּשְׁפָּט”: "יִפָּלֵא" היינו דבר נשגב, כלומר חורג מיכולת ההכרעה של האדם בעצמו, וגם לא ניתן להכריע בו באמצעות שאילת מורה הוראה שרירותי, כי הוא נתון במחלוקת.
”בֵּין דָּם לְדָם בֵּין דִּין לְדִין וּבֵין נֶגַע לָנֶגַע דִּבְרֵי רִיבֹת בִּשְׁעָרֶיךָ”: כאן מוגדר תחום השיפוט להריגת זקן ממרא, דין מדיני טומאה וטהרה (בין דם טהור לדם טמא), דין פלילי, דין בענייני נגעים, ודין בדיני ממונות. כשמורים בית דין הגדול בשאר דברים יש חיוב לשמוע, אבל אין מי שממרא את פיהם נידון כזקן ממרא.[דרוש מקור]
”וְקַמְתָּ וְעָלִיתָ אֶל הַמָּקוֹם אֲשֶׁר יִבְחַר ה' אֱלֹהיךָ בּוֹ”: מכאן שסמכות בית הדין הגדול נובעת ממיקומו הגאוגרפי. לפי חז"ל, מאז ימות דוד המלך המקום הנבחר הוא הר המוריה. בתקופת בית המקדש השני בית הדין הגדול היה הסנהדרין שישבה בלשכת הגזית במקדש.
”וּבָאתָ אֶל הַכֹּהֲנִים הַלְוִיִּם וְאֶל הַשֹּׁפֵט”: מכאן שיש מצווה שיהיו בתוך הסנהדרין גם כהנים ולוויים.
”אֲשֶׁר יִהְיֶה בַּיָּמִים הָהֵם”: הסמכות נתונה לסנהדרין של אותו הדור, אף אם אינם כחכמי הדורות הקודמים.
מקור הסמכות לפסיקה > סמכות התלמוד הבבלי

מאז חתימתו במאות החמישית והשישית לספירה, התלמוד הבבלי שבו רוכזו מסורות מימי בית שני ואחריהם, משמש אבן יסוד בפסיקה ההלכתית בקרב בני היהדות הרבנית. במאה ה-12, הרמב"ם כתב כי דברי התלמוד מחייבים את כל ישראל:
אֲבָל כָּל הַדְּבָרִים שֶׁבַּתַּלְמוּד הַבַּבְלִי חַיָּבִין כָּל יִשְׂרָאֵל לָלֶכֶת בָּהֶם וְכוֹפִין כָּל עִיר וָעִיר וְכָל מְדִינָה וּמְדִינָה לִנְהֹג בְּכָל הַמִּנְהָגוֹת שֶׁנָּהֲגוּ חַכְמֵי הַגְּמָרָא וְלִגְזֹר גְּזֵרוֹתָם וְלָלֶכֶת בְּתַקָּנוֹתָם. הוֹאִיל וְכָל אוֹתָם הַדְּבָרִים שֶׁבַּגְּמָרָא הִסְכִּימוּ עֲלֵיהֶם כָּל יִשְׂרָאֵל.
במקומות שלא הוכרעה בתלמוד ההלכה, צירפו הפוסקים לשיקולי הפסיקה את שאר חיבורי חז"ל כמו תלמוד ירושלמי, ספרי, ספרא, מכילתא, תוספתא ועוד. ישנה מחלוקת אם אפשר להשתמש במדרש אגדה לפסיקת הלכה.
כללי פסיקה > עדיפות הישן על החדש

עקרון יסוד בפסיקת הלכה הוא להימנע לחלוק על פסיקת הלכה שניתנה בתקופה קדומה. למשל, אמוראים נמנעים מלחלוק על תנאים, ראשונים אינם יכולים לחלוק על אמוראים, ואחרונים אינם רגילים לחלוק על ראשונים. רבות מהקושיות בגמרא מבוססות על כלל זה, כאשר מקשים על אמורא ממשנה או מברייתא.
שתי סיבות לכלל זה:
עניין ירידת הדורות. כלומר, הדורות הקודמים נחשבו לגדולים יותר בחכמתם, בין אם מצד עצמם ובין אם מצד מצבו הכללי של עם ישראל באותה תקופה, שאפשר בירורים הלכתיים מעמיקים. לכן על האחרונים לבטל את דעתם.
בסופה של כל תקופה, עם ישראל קיבל על עצמו שלא לחלוק על חכמי אותו התקופה: בסוף תקופת התנאים – בחתימת המשנה, בסוף תקופת האמוראים – בחתימת התלמוד, בסוף תקופת הראשונים – בשולחן ערוך.
עיקרון לכאורה הפוך – אם כי לאו דווקא סותר – לעיקרון הקודם, מרחיב במידת מה את הכלל התלמודי (המוזכר בפרק הקודם): הלכתא כבתראי, וקובע כי יש לפסוק את ההלכה לפי דעת החכמים האחרונים – גם כשנראה שהם לכאורה חלוקים על הראשונים; זאת לאור העובדה שחכמים בדורות מאוחרים מוסמכים להעניק לפסק ההלכה הקודם להם – פרשנות מסייגת, המצמצמת אותו דווקא למקרים מסוימים, ולא לכל המקרים. צמצום כזה – המתרחש במקרים רבים – נקרא 'אוקימתא', והוא נפוץ במיוחד בגמרא כלפי מקורות תנאיים כמו המשנה והברייתות.
ספרות ההלכה

לאורך הדורות חוברו ספרים העוסקים בבירור ההלכה מתוך המקורות התלמודיים במצבי החיים המתחדשים, בעריכות מגוונות, ולצרכים שונים. חיבורים אלה מכונים בכללם ספרות ההלכה. פסיקת ההלכה עוברת דרך ספרות ההלכה.
ישנן שלוש קטגוריות עיקריות בתוך ספרות ההלכה:
ספרי פירושים וחידושים – ספרים שנכתבו כפירוש והרחבה על הנאמר בתלמוד מתוך ניתוח, הבנה והעמקה על מנת לסייע בבירור הדין בסוגיה. חלק מהספרים הללו כמו הרי"ף והרא"ש שילבו בתוכם פסקי הלכה ולכן ניתן לראות בהם גם ספרי הלכה. ספרי הפירושים כמו רש"י ורבינו חננאל התמקדו בעיקר בפרוש הנאמר במשנה ובתלמודים על מנת להקל על לימודם. ספרות החידושים כמו בעלי התוספות משתמשת בכלי הלמדנות המובאים בסוגיות שונות בתלמוד על מנת ליישב סתירות וקושיות המופיעות בו ולהגיע להכרעה הלכתית.
ספרי הלכה – ספרים אלו כתובים על מנת לפרט את ההכרעה ההלכתית בכל מקרה על סדר התלמוד, או על סדר ענייני, או בהתבסס על סדר סימני וסעיפי השולחן ערוך או חיבור אחר המשמש כאינדקס לצורך התמצאות במקורות הרלוונטיים. לעיתים ההכרעה מובאת בקיצור, בלשון פשוטה, לדוגמה במשנה תורה, ארבעה טורים, שולחן ערוך, ולעיתים לאחר פירוט השקלא וטריא התלמודית, כמו הרי"ף, או דרך פירוט מספר מקרים ודעות ביחס לנושא, לדוג' משנה ברורה וערוך השולחן. ספרי קיצורים והלכות בשפה בהירה – כמו קיצור שולחן ערוך, ילקוט יוסף ופניני הלכה. ספרים אלו מסכמים את ההלכות הפסוקות הנובעות מספר הלכה מסוים או מכלל ספרי ההלכה המקובלים העוסקים בנושא. הדגש אינו על השתלשלות הדינים אלא על השלכותיהם המעשיות ובהתאם לכך סדר ההלכות עשוי להיות שונה מסדרן בספרי ההלכה. הספרים מסוג זה נכתבים לתפוצה עממית רחבה, בהתמקדות במקרים הנוגעים למעשה מול השמטת מקרים פחות מצויים, ובשפה קולחת בהירה ומובנת. סדר ההלכות עשוי להיות שונה מסדרן בספרי ההלכה הקלאסיים, אך לרוב הן מלווים בהפניות למקורות, ולעיתים בהרחבות בהערות שוליים.
שו"ת (שאלות ותשובות) – סוג נוסף של ספרי הלכה המבוסס על מקרים שהובאו בפני הפוסקים. המחבר מציג את המקרה, דן בצדדים שלו על פי ההלכה עד לפסק הסופי. לדוגמה: "נודע ביהודה". בדרך כלל שאלות הנשאלות בשו"ת הן שאלות אמיתיות הנוגעות למעשה, אולם לעיתים מדובר בשאלות תאורטיות. לעיתים הפוסק בתשובתו מקיף את הנושא מכל צדדיו, אולם רוב התשובות מסתפקות בהתייחסות ספציפית למקרה בו עוסקת השאלה. ספרים מסוג זה מיועדים בדרך כלל לרבנים ולמבקשים להעמיק, ולא לתפוצה עממית כללית.
עובדות מדעיות ופסיקת הלכה

רבים דנו כיצד יש להתייחס לעניינים מדעיים המופיעים בתלמוד ובראשונים כגון רפואה ואסטרונומיה, המתבססים על הנחות מדעיות שהוכחו כשגויות; האם ניתן לדחות את דברי חז"ל ולשנות את ההלכה בעניינים אלו. דוגמה מפורסמת היא המחלוקת על הריגת כינה בשבת. במסכת שבת נאמר שכינה אינה פרה ורבה ולכן מותר להורגה בשבת, הפוסקים דנו האם ההלכה תשתנה כאשר התברר כי הכינה המוכרת לנו אכן פרה ורבה.
בין אלו שדנו, הרב משה שמואל גלזנר שסבר שלאחר שנכתבה התורה שבעל פה כבר אין אפשרות לחלוק על הנאמר בה, גם אם אנו יודעים שהדברים מוטעים ולא מתאימים למדע המצוי כיום. הרב אריה כרמל כותב בשם רבו הרב אליהו דסלר שלחכמים הייתה מסורת על פרטי ההלכה והם ניסו להתאים בין הידע המדעי שהיה מצוי בידם להלכות שהם הכירו. לכן, השינוי בידע המדעי אינו גורם לשינוי בהלכות, אלא מצריך הבנה חדשה של טעמיהם.
הכהנים והלויים בפסיקת ההלכה

לבני שבט לוי בכלל ולכהנים בפרט קיים תפקיד מיוחד בהוראת תורה. הייעוד מתבאר בספר ויקרא בכך שהתורה מוסרת את איסור ההוראה בשכרות – בפרשה המכוונת דווקא כלפי אהרן ובניו. וכן משה בירך את שבט לוי שיורו את המצוות לעם ישראל[דרוש מקור]. בנוסף, מצווה להעמיד כהנים ולויים בתוך הסנהדרין. בחלק הנסתר שבתורה מובאות אמירות אידיאליות הדורשות מהכוהנים שינהגו כמורי הדת, יהיו בעלי ידע תורני ברמה גבוהה, ויתנהגו עם הוראתם באופן של חסד ושלום[דרוש מקור].
בתורה מתוארת הוראתו של כהן בנושאים המסורים לו, כגון ראיית צרעת, כקביעה חלוטה (מוחלטת). בבית המקדש היה קיים בית דין של הכהנים שדן בנושאים הקשורים בכהונה.
במציאות, לאורך הדורות, רוב החכמים לא היו משבט לוי: רבי עקיבא היה מבני גרים, רבי היה משבט יהודה וכן רבים נוספים.
ראו גם

פוסק
בולה אפיפיורית
פתווה
הערות שוליים

↑  משניות, מסכת סנהדרין יא, ב
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק ב', הלכה ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף כ"ה, עמוד ב'
↑  ראו עוד בפסקה שלהלן "עדיפות הישן על החדש".
↑  הרב בנימין במברגר, סתם ויש אומרים הלכה כסתם באתר ישיבה
↑  ראו פרק ב' ב"כללי הוראה בהלכות מסופקות" מאת הרב אלישע אבינר
↑  השופט מנחם אלון מסביר את עיקרון "הלכתא כבתראי": "אין להבין עיקרון זה, כאילו נתמעט על ידו משהו מן ההערצה שייחסו הדורות המאוחרים לדורות הראשונים, אך הערצה זו היה בה כדי להניע את הפוסק המאוחר כדי לעיין בכובד ראש, ביראה ובענוה בהחלטתו, שכן ידע שהוא דן בבעיה שכבר דנו בה הראשונים. אך משהגיע למסקנתו - נפסקה הלכה כדבריו, ולא כדברי הראשונים." מן הספר "המשפט העברי - תולדותיו, מקורותיו, עקרונותיו", עמ' 235
↑  רמב"ם בפירוש המשניות מסכת סוטה פרק ג', משנה ה'. ובמסכת סנהדרין פרק י', משנה ג'. ובמסכת שבועות פרק א', משנה ד'
↑  הרב שלמה פישר, דרשות בית ישי
↑  נערך על פי: מנחם אלון, המשפט העברי, כרך ב' הוצאת האוניברסיטה העברית
↑  שם, עמ' 915-920
↑  שם, עמ' 1113-1125
↑  מסכת שבת, ק"ב
↑  אליהו דסלר, מכתב מאליהו, חלק ד', עמ' 355
↑  ספרי לפרשת שופטים, רמב"ם הלכות סנהדרין
↑  שתי דוגמת: "כאשר יעריך אתו הכהן כן יקום" (ויקרא כז', יד'), "ועל פיהם יהיה כל ריב וכל נגע" (דברים כא', ה')
שמאי ימרום

שמאי חנניה ימרום (נולד ב-7 באפריל 2005) הוא קשת ישראלי, סגן אלוף אירופה (אסן 2024) ואלוף אירופה באולם (ואראז'דין 2024) בדגם הקומפאונד ליחידים.
ביוגרפיה > 2021

באליפות אירופה שנערכה באנטליה שבטורקיה במאי-יוני סיים במקום 33 לאחר שהפסיד ליריב מאסטוניה בסיבוב השני, אליו העפיל אוטומטית.
באליפות העולם שנערכה בינקטון שבדקוטה הדרומית, ארצות הברית, בספטמבר, סיים במקום תשיעי לאחר שהפסיד בשלב שמינית הגמר ליריב מדנמרק בתוצאה 145-147. הוא ניצח בסיבוב הראשון יריב מפורטוגל בתוצאה 145-142, בסיבוב השני ניצח יריב מהממלכה המאוחדת בתוצאה 149-146, ובסיבוב השלישי ניצח יריב מפולין בתוצאה 143-142.
ביוגרפיה > 2022

באליפות אירופה שנערכה במינכן שבגרמניה ביוני סיים במקום 17 לאחר שהפסיד בסיבוב השלישי ליריב מטורקיה בתוצאה 141-145. בסיבוב השני, אליו העפיל אוטומטית, ניצח יריב מסלובניה בתוצאה 148-145.
ביוגרפיה > 2023

במשחקים האירופיים שנערכו בקרקוב שבפולין סיים במקום שישי לאחר שהפסיד בשלב רבע הגמר ליריב מפולין בתוצאה 146-149. בשלב שמינית הגמר ניצח יריב מיוון בתוצאה 144-143.
באליפות העולם שנערכה בברלין שבגרמניה באוגוסט סיים במקום תשיעי לאחר שהפסיד בשלב שמינית הגמר ליריב מקוריאה הדרומית בתוצאה 145-147. הוא ניצח בסיבוב הראשון את פז כרמי בתוצאה 145-135, בסיבוב השני ניצח יריב מצרפת בתוצאה 140-139, ובסיבוב השלישי ניצח יריב מסרביה בתוצאה 140-137.
ביוגרפיה > 2024

באליפות אירופה באולם שנערכה בוואראז'דין שבקרואטיה בפברואר זכה במדליית זהב לאחר שניצח בגמר יריב מצרפת בתוצאה 148-146. בשלב שמינית הגמר ניצח יריב מקרואטיה בתוצאה 149-148, בשלב רבע הגמר ניצח יריב מסלובקיה בתוצאה 149-148, ובשלב חצי הגמר ניצח יריב מדנמרק בתוצאה 150-147.
באליפות אירופה שנערכה באסן שבגרמניה במאי זכה במדליית כסף לאחר שהפסיד בגמר ליריב מדנמרק 144-147. בסיבוב השני ניצח יריב משוודיה בתוצאה 149-143, בשלב שמינית הגמר ניצח יריב מאיטליה בתוצאה 146-146, בשלב רבע הגמר ניצח יריב מסלובקיה בתוצאה 150-147, ובשלב חצי הגמר ניצח יריב מטורקיה בתוצאה 148-147.
הערות שוליים

↑  ראש החץ: למה לא שמעתם כלום על הספורטאי ששבר שיא עולם? באתר מקור ראשון, 18 ביולי 2022 (בעברית)
↑  ליאור ברטל, ‏מדליית זהב לשמאי ימרום וכסף לאיתי שני באליפות אירופה בקשתות, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 24 בפברואר 2024
↑  ליאור ברטל, ‏שמאי ימרום זכה במדליית הכסף באליפות אירופה בקשתות בדגם קומפאונד, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 11 במאי 2024