stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ים סלבס
גבול האזור הכלכלי הבלעדי

ב-23 במאי 2013, ממשלת הפיליפינים וממשלת אינדונזיה חתמו על הסכם להקמת קו הגבול התוחם את האזור הכלכלי הבלעדי החופף (EEZ) בין שתי המדינות. הוסכם כי השטח שצפונית לקו הגבול יהיה תחת תחום שיפוט הפיליפינים (ויקרא ים מינדנאו) ושטחה של אינדונזיה תהיה מדרום לקו הגבול (וששמו ים סלבס).
| נקודה | קו רוחב | קו אורך |
| --- | --- | --- |
| 1 | 3° 06' 41 N | 119° 55' 34 E |
| 2 | 3° 26' 36 N | 121° 21′ 31 E |
| 3 | 3° 48′ 58 N | 122° 56′ 03 E |
| 4 | 4° 57′ 42 N | 124° 51′ 17 E |
| 5 | 5° 02′ 48 N | 125° 28' 20 E |
| 6 | 6° 25′ 21 N | 127° 11′ 42 E |
| 7 | 6° 24′ 25 N | 128° 39′ 02 E |
| 8 | 6° 24′ 20 N | 129° 31' 31 E |
היקף

ארגון ההידרוגרפיה הבינלאומי (IHO) מגדיר את ים סלבס כאחד ממימי הארכיפלג המזרח הודי. ה-IHO הגדיר את גבולותיו באופן הבא:
בצפון. הגבול הדרומי של ים סולו: מנקודת טגולו, לאורך החוף המערבי של מינדנאו לנקודה הדרומית מערבית ומשם לחוף הצפוני של האי בסילן (6°45′N 122°04′E), דרך האי הזה לנקודה הדרומית שלו, ומשם קו לאי ביטינן (6°04′N 121°27′E) מול הקצה המזרחי של האי ג'ולו, דרך ג'ולו לנקודה באורך 121°04′E על החוף הדרומי שלו, ומשם דרך טפול והאיים לוגוס ולאורך החוף הצפוני של האי טוויטווי לאי בונגאו מול הקצה המערבי שלו (5°01′N 119°45′E), ומשם לטנג'ונג לביאן, הנקודה הצפון-מזרחית של בורנאו. והחוף הדרום מערבי של מינדנאו.
במזרח. קו מנקודת טינקה, הנקודה הדרומית של מינדנאו, לנקודה הצפונית של פולאו סנגיהה בסאר (3°45′N 125°26′E), ומשם דרך פולאו-פולאו סנגיהה לטנג'ונג פויסן, הנקודה הצפון-מזרחית הקיצונית של סלבס [סולאווסי].
בדרום. החוף הצפוני של סלבס בין טנג'ונג פויסן לטנג'ונג בינר (כף ריברס) (1°20′N 120°52′E) ומשם קו לטנג'ונג מנגקליהט בבורניאו, הגבול הצפוני של מצר מקסר [קו המחבר את טנג'ונג מנגקליהט, בורניאו (1°02′N 118°57′E) וטנג'ונג בינר (כף ריברס), סלבס (1°20′N 120°52′E)].
במערב. החוף המזרחי של בורניאו בין טנג'ונג מנגקליהט לטנג'ונג לביאן, הגבול הדרומי של ים סולו.
חיים ימיים

ים סלבס הוא ביתם של מגוון רחב של דגים ויצורי מים. הסביבה הטרופית והמים הצלולים והחמימים מאפשרים לכ-580 מינים של אלמוגים לגדול בסביבה, ובזה נחשבים כחלק משוניות האלמוגים המגוונות ביותר בעולם, ומגוון מרשים של חיים ימיים, כולל לווייתנים, דולפינים, צבי ים, מנטה, טחניים, ברקודה, מפרשניים ומינים אחרים. טונה וטונה זהובה הם חלק מהמינים הנפוצים בים.
משמעות מסחרית

ים סלבס הוא נתיב ימי חשוב למסחר אזורי. הים פופולרי גם עבור צלילה ושייט יוקרתי באוקיינוס.
גאולוגיה

ים סלבס מכוסה על ידי לוח אוקיאני עם התפשטות אמצע אוקיינוס בחלקו המרכזי. לוח זה מופחת לדרום ולצפון. באזור זה נעשו מספר סקרים סייסמיים וקידוחי מחקר כדי לאסוף מידע גאולוגי.
הערות שוליים

↑  "Agreement between the Government of the Republic of the Philippines and the Government of the Republic Indonesia concerning the delimitation of the Exclusive Economic Zone boundary". Official Gazette. Republic of the Philippines. 2014-05-23. נבדק ב-2014-06-17.
↑  Department of Foreign Affairs (2014-05-23). "Q&A on the Philippine and Indonesian agreement on the Exclusive Economic Zone Boundary". Republic of the Philippines. אורכב מ-המקור ב-2014-07-03. נבדק ב-2014-06-17.
↑  "Limits of Oceans and Seas, 3rd edition" (PDF). International Hydrographic Organization. 1953. נבדק ב-29 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561267605171  GND: 7500940-7  LCCN: sh96008232  VIAF: 315528103   WorldCat (עם VIAF): 315528103 
קלמארי מהסוג Enoploteuthis מים סלבס
הגבול הדרומי של ים סלבס. חוף קלסי באי בונאקן, צפון סולאווסי
ים סלבס על גבולו הצפוני. אזור החוף של מאיטום, סרנגאני
כנסיית לורנצו הקדוש

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה 
 על שם:  לאורנטיוס מרומא 
 מיקום:  בירגו 
 מדינה:  מלטה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 10 באוגוסט 1697
 תאריך פתיחה רשמי:  10 באוגוסט 1697 
 חומרי בנייה:  אבן גיר 
 אדריכל:  לורנצו גאפה 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הבארוק 
 מידות
 אורך:  38 מ' 
 רוחב:  20 מ' 
 גובה:  15 מ' 
 קואורדינטות:  35°53′15″N 14°31′17″E﻿ / ﻿35.8874°N 14.5215°E﻿ / 35.8874; 14.5215
  (למפת מלטה מוגדלת) ולטה ויקטוריה בירקירקארה לואה קומינוכנסיית לורנצו הקדוש(למפת מלטה רגילה) ולטה ויקטוריה בירקירקארה לואה קומינוכנסיית לורנצו הקדוש
 
אנדרטת החירות בבירגו וכנסיית לורנצו הקדוש משמאל
כנסיית לורנצו הקדוש (במלטית: Knisja kolleġġjata ta' San Lawrenz, באנגלית: St Lawrence Church) היא כנסייה בעיר בירגו בצפון-מזרחה של מלטה, המשמשת ככנסיית הרובע של העיר.
היסטוריה

הכנסייה הוקמה על ידי ההוספיטלרים עם הגעתם למלטה ב-1530, ושימשה ככנסייתם המרכזית עד להשלמת קון-קתדרלת יוחנן הקדוש בוולטה בשנת 1571. בעת המצור הגדול על מלטה ב-1565, שימשה הרחבה שלפני הכנסייה כבית קברות, אך מאוחר יותר הוקמו במקום קפלת הקרוסיפיקס וקפלת יוסף הקדוש. הכנסייה נודעה תחילה בשם "כנסיית סאן לורנצו על הים" (San Lorenzo-a-mare), והוכרזה ככנסיית הרובע ב-1574. בין השנים 1681-1697 הוקם המבנה החדש של הכנסייה בסגנון אדריכלות הבארוק. הוא תוכנן על ידי האדריכל לורנצו גאפה (Lorenzo Gafà), שהיה אחראי, בין היתר, גם לתוכניתה של קתדרלת פאולוס הקדוש במדינה, והיא הוקדשה ב-24 באוקטובר 1723. במהלך מלחמת העולם השנייה נפגע מבנה הכנסייה מהפצצות חילות האוויר של מדינות הציר, וספג נזקים קשים במיוחד ב-16 בינואר וב-22 במרץ 1941. הפצצה אווירית נוספת ב-4 באפריל 1942 הרסה את כיפת הכנסייה, והיא חדלה מלתפקד. הנזקים תוקנו בין השנים 1949-1952.
פסל לורנצו הקדוש

זהות האמן שפיסל את פסלו של לורנצו הקדוש הניצב בכנסייה אינה ידועה. עם זאת ברי שהיה ספרדי, וכי הפסל נוצר בראשית המאה ה-16, והגיע למלטה לפני בוא ההוספיטלרים אל האי. הקדוש לבוש בבגדי דיאקון מבד בצבעי שני, שבו משובצים חוטי זהב ואבנים טובות, ואשר הוכן ברומא ב-1903. הפסל ניצב על כן כסף ועץ מעוצב ומעוטר שמשקלו 64 ק"ג. העיטורים מסמלים ארבע מעלות - אמונה, תקווה, צדקה וטהרה, ושמונה פסלונים קטנים - שניים בכל צד - מסמלים בזיליקות המוקדשות לקדוש - שש באיטליה, אחת בצרפת ואחת בספרד. עוד נושא בסיס הפסל את מגניהם של ארבע דמויות הקשורות בדברי ימי העיר ואת סמליהן של בירגו ושל שלוש הערים הסמוכות לה. בכנסייה שמורים גם כובעו וחרבו של הגראנד מאסטר זא'ן דה לה ולט, ולצידה מוזיאון קטן.
כנסיית ישו הקדושה

כנסיית ישו הקדושה: בית שלום יפן - אגודת הנוצרים היפנים ידידי ישראל
מקהלת השחר בבית שלום יפן
כנסיית ישו הקדושה (Sei Iesu Kai, ‏聖イエス会) היא כנסייה יפנית עצמאית, אשר נוסדה על ידי האב טקג'י אוצוקי (Ōtsuki Takeji,‏ 大槻武二) בשנת 1946. כנסיית ישו הקדושה היא השלישית בגודלה מתוך הכנסיות שנוסדו ביפן.
היסטוריית הקהילה

כנסיית ישו הקדושה הוקמה על ידי האב טקג'י אוצוקי, שהחל את דרכו בנצרות בכנסיית יפן הקדושה של ג'וג'י נקאדה, אך לאחר הארה רוחנית שחווה ב-1938, שינה את עיקרי אמונתו והחליט להקים קהילה חדשה. הקבוצה, שבימיה הראשונים מנתה כשלושים מאמינים. החלה את דרכה בנאגנו, משם עברה במהרה להירושימה, ולבסוף מצאה את מקום משכנה הסופי בקיוטו ב-1949. הכנסייה משרתת את "אגודת הנוצרים היפנים ידידי ישראל", הידועה גם בשם "בית שלום יפן".
עיקרי האמונה של כנסיית ישו הקדושה כוללים תפילה למען התקומה הרוחנית של ישראל, שלום ירושלים וביאת המשיח. בכך ממשיכה הכנסייה החדשה את עיקרון אמונתו של נקאדה בהכרת תפקידם החשוב של היהודים ושל ישראל בחזרתו של ישו. עם זאת, בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, בזמן הקמתה של מדינת ישראל ומלחמת העצמאות, ולאור הלכי הרוח הפציפיסטיים ביפן, הובילו את הכנסייה לנטוש את האלמנטים הלאומנים בדוקטרינה של נקאדה ולשים דגש רב יותר במקומם על ערכים של שלום ואי-אלימות.
ב-1962 נפגשו לראשונה חברי הקהילה והאב אוצוקי שבראשה עם ישראלי, טוביה בלומנטל, ששהה באזור באותה התקופה בעקבות לימודי הדוקטורט שלו לכלכלה באוניברסיטת אוסקה. מהמפגש הראשוני הזה התהדק הקשר בין חברי הקהילה לישראל ומאז החלו אלה לשלוח מתנדבים לקיבוצי ישראל, לעבוד וללמוד עברית. ב-1970 הקים בנו של אב הקהילה, אוצ'וקי מאזורו את מקהלת השחר (ביפנית: shinonome ;dawn) ששרה שירים יפניים ועבריים כאחד. שנה לאחר מכן הגיעה המקהלה לראשונה לישראל להופיע ב-1971. באותה השנה גם הוקם בית הארחה לישראלים, בסמוך לכנסייה בקיוטו, בשם "בית שלום". מאז נוצרו בתי הארחה נוספים בערים אחרות ברחבי יפן בהם יכולים ישראלים לשהות עד לשלושה ימים ללא תשלום.
בשנת 1992 הקים אוצוקי את אגודת שוחרי האוניברסיטה העברית בירושלים - "מזרע". ב-1995 הוקם מרכז חינוך לזכר 1.5 מיליון הילדים היהודיים שנספו בשואה (Holocaust Education Center). בפברואר 1998 העניקה ישראל לאב אוצוקי את התואר נאמן ירושלים, לאות כבוד והערכה לפעילותו ותפילותיו למען המדינה. אגודת בית שלום סייעה בהקמת גן יפני בפארק יצחק רבין.
הערות שוליים

1 2 3  1. Jews & the Japanese: The Successful Outsiders, Tuttle Pub, 1992
1 2  2. Jews in the Japanese Mind: The History And Uses Of A Cultural Stereotype (Studies of Modern Japan), Lexington Books; Expanded edition, 2000
1 2  MAKHELAT HASHACHR (ארכיון)
↑  דוגמאות לשירים בביצוע מקהלת "השחר" באתר יוטיוב
↑  פארק רבין באתר קק"ל
יילה ווסן

יילה ווסן (בפלמית: Jelle Vossen; נולד ב-22 במרץ 1989) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת החלוץ בזולטה ורכם.
קריירת מועדונים

ב-31 באוגוסט 2009, ווסן היה חלק מעסקת העברה מאוחרת בלילה האחרון של חלון העברות. סרקל ברוז' וגנק הגיעו להסכם, ווסן הושאל לסרקל, בעוד שחברו לקבוצה, האנס קורנליס, הצטרף לשורותיה של סרקל. תומאס בופל עשה את הדרך ההפוכה כאשר הוא הצטרף לגנק. בעונת 2010-11 ווסן שב לגנק.
בראשון בספטמבר 2014, ווסן הצטרף בהשאלה לקבוצה האנגלית, מידלסברו, כאשר בסוף העונה תוכל מידלסברו לרכוש את ווסן בעבור 3 מיליון יורו.
ווסן ערך את הופעת הבכורה שלו באמצע ספטמבר 2014 בניצחון 2-1 על האדרספילד טאון, כאשר הוא מחליף את לי טומלין בדקה ה-59. ווסן כבש את שעריו הראשונים בקבוצה בניצחון החוץ 5-1 מול מילוול, ווסן רשם שלושער באותו הערב.
ב-6 ביולי 2015 ווסן חתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצה מליגת הצ'מפיונשיפ, ברנלי. ב-8 באוגוסט במחזור הפתיחה ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו אחת נגד לידס.
בסוף אוגוסט 2015, לאחר שבילה בברנלי פחות מחודשיים, ווסן חתם על חוזה לחמש שנים עם הקבוצה הבלגית, קלאב ברוז'. ב-23 בספטמבר 2016 ווסן הבקיע את שערו ה-100 בליגה הבלגית.
ב-30 בינואר 2020 חתם לשלוש וחצי שנים בזולטה ורכם.
נבחרת בלגיה

ווסן זומן לנבחרת בלגיה בטורניר גביע קירין נגד נבחרות צ'ילה ויפן. באמצע אוקטובר של שנת 2010, ווסן הבקיע את שערו הראשון בתיקו הבית 4-4 מול נבחרת אוסטריה במסגרת מוקדמות יורו 2012.
ינס שפאן

ינס שפאן (בגרמנית: Jens Spahn; נולד ב-16 במאי 1980 באהאוס, נורדריין-וסטפאליה) הוא פוליטיקאי גרמני שכיהן כשר הבריאות בממשלתה הרביעית של קנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל. שפאן חבר במפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU).
שפאן היה לחבר הצעיר ביותר בבונדסטאג, כאשר נבחר לראשונה לתפקיד ב-2002, והוא בן 22. הוא כיהן מאז כחבר בבונדסטאג ה-15, ה-16 וה-17, והוא אחד מהתומכים המרכזיים ברפורמת הפנסיה בגרמניה, כחבר בוועדת הבריאות בבונדסטאג ה-17, ויושב ראש קבוצת העבודה לבריאות ומדיניות בריאות, כמו גם דובר הקבוצה הפרלמנטרית בנושאי בריאות של קואליציית ה-CDU/CSU.
ב-2018 הצהירה מרקל כי אין בכוונתה להתמודד שוב בבחירות לתפקיד מנהיגת המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית. שפאן הודיע מיד על כוונתו להיבחר כמחליפהּ של מרקל בבחירות בדצמבר 2018, אך הוא הפסיד בסיבוב הראשון.
שנותיו הראשונות וקריירה מוקדמת

שפאן סיים את לימודיו בבית ספר אפיסקופלי באהאוס, נורדריין-וסטפאליה, ב-1999. ב-2001 סיים התמחות כבנקאי ב-WestLB, בנק מסחרי אירופי שמקום מושבו בדיסלדורף, ועד 2002 עבד בבנק כטלר. ב-2003 החל ללמוד מדע המדינה ומשפטים באוניברסיטת האגן. ב-2008 סיים את התואר הראשון, וב-2017 סיים את התואר השני, באותו התחום.
קריירה פוליטית > תפקידים מפלגתיים

ב-1995 הפך שפאן לחבר ב-Junge Union (תנועת נוער המשותפת ל-CDU ול-CSU), והוא בן 15. שנתיים מאוחר יותר הצטרף ל-CDU. הוא כיהן כיושב ראש מחוז בורקן של ה-Junge Union בין השנים 1999 ל-2006. מ-2005 כיהן גם בתפקיד יושב ראש ה-CDU במחוז בורקן, המאגד תחתיו כ-6,500 חברים.
בדצמבר 2014 התמודד שפאן במפתיע על מקום בממשלה מטעם ה-CDU, נגד שר הבריאות הרמן גרוהה, בהתמודדות שנראתה כמזקקת את המתח הבין-דורי במפלגה. הכרזתו על ההתמודדות זכתה לתמיכה משר האוצר דאז, וולפגנג שויבלה, בן ה-72. זמן קצר לפני הבחירות, בכנס השנתי של ה-CDU, הסיר גרוהה את מועמדותו, ושפאן נבחר לתפקיד.
שפאן הוזכר כמועמד אפשרי להחלפתה של אנגלה מרקל בתפקיד קנצלר גרמניה.
קריירה פוליטית > חבר המועצה המחוקקת - 1999 עד היום

מאז 1999 היה שפאן חבר מועצת העיר אהאוס.
שפאן הפך לחבר הבונדסטאג בבחירות 2002. מאז ניצח בשלוש מערכות בחירות ברציפות: ב-2002, ב-2005 וב-2009, במחוז הבחירה סטיינפורט I בורקן I. ב-2005 זכה ב-51.2% מקולות העדיפות הראשונה (במערכת בחירות בה יכול כל אדם להצביע עבור יותר ממועמד אחד). בבחירות שהתקיימו ב-27 בספטמבר 2009 זכה שוב שפאן עם 44.5% מהקולות, מה שהעניק לו מנדט ישיר.
החל בנובמבר 2005 שימש שפאן כסגן יו"ר קבוצת העבודה של CDU/CSU לנושאי מדיניות בריאות, ובה בעת כיו"ר הקבוצה הפרלמנטרית של ה-CDU–CSU, בוועדת הבריאות. שפאן אף היה חבר בקבוצת העבודה הקואליציונית של ה-CDU–CSU–SPD, אשר הנהיגה את רפורמת הבריאות של 2007. מאז 2009 מכהן שפאן כיו"ר קבוצת העבודה לנושאי בריאות ומדיניות בריאות, כמו גם כדובר קבוצת העבודה של CDU–CSU בנושא מדיניות בריאות.
שפאן היה חבר מחליף בוועדת התקציב. הוא היה חלק מ"קבוצת הצעירים" של הקבוצה הפרלמנטרית של ה-CDU–CSU. שפאן הוא מייסד שותף של קבוצת חברי פרלמנט צעירים חוצת מפלגות, אשר דוחפת להטמעת ההון הבין-דורי כמטרה לאומית לתוך חוקי היסוד של גרמניה.
בשנים 2005 - 2013 שימש שפאן כסגן יו"ר קבוצת הידידות הפרלמנטרית הולנד-גרמניה. מאז 2014 מכהן שפאן כיו"ר הקבוצה.
במשא ומתן הקואליציוני שהתנהל בעקבות הבחירות הכלליות בגרמניה 2013, הוביל שפאן את משלחת ה-CDU–CSU לקבוצת העבודה בנושאי בריאות.
קריירה פוליטית > מזכיר המדינה במשרד האוצר, 2015 - 2018

ב-2015 הפך שפאן למזכיר המדינה במשרד האוצר, תחת השר וולפגנג שויבלה, בקבינט השלישי של קאנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל. בתפקידו זה, פיקח על אופן הביצוע של התקציב השנתי של ממשלת גרמניה. שפאן היה אחראי על ייצוג גרמניה במשא ומתן אודות תקציב האיחוד האירופי.
קריירה פוליטית > שר הבריאות הפדרלי, 2018 - היום

בקבינט הרביעי של אנגלה מרקל, מוּנה שפאן, במרץ 2018, לתפקיד שר הבריאות. הוא החליף בתפקיד את הרמן גרוהה.
עמדות פוליטיות > זכויות אדם

כליברל בתפיסותיו הכלכליות, וכנוצרי קתולי שהוא הומוסקסואל מוצהר, אוחז שפאן במצע הדוגל בהפחתת שיעור המס, לצד הפחתת הנטל הרגולטורי, ותמיכה בנישואים חד-מיניים. ב-2012, שפאן, לצד 12 חברי פרלמנט אחרים מה-CDU/CSU, התאגדו בקריאה להשוואת חוקי המס החלים על זוגות אשר מיסדו את הקשר הזוגי שלהם באמצעות איחוד אזרחי. בהצבעה פומבית ביוני 2012, דחף שפאן לקידום חקיקה ברוח זו, כמו גם לנישואים חד-מיניים פתוחים, אך הצעת החוק נדחתה על ידי מפלגתו של שפאן, ולבסוף כשלה בהצבעה. ב-2013, שקלו שפאן וכמה מעמיתיו לחתום על "עתירה קבוצתית" בה יצדדו בפומבי, לצד האופוזיציה, בהרחבת זכויות הרישום של אנשים שנישאו בנישואים חד-מיניים, להיכלל בכל הטבות המס שניתנות לזוגות נשואים הטרוסקסואליים.
לאורך משבר ההגירה באירופה בלט שפאן כמבקר קולני של המדיניות שהכתיבה קאנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל, ביחס לקליטת פליטים, כשהוא טוען כי ייתכן שמפלגתם "מדגישה יותר מדי את הגישה ההומניטרית".
עמדות פוליטיות > מדיניות פנסיונית

באפריל 2008 ביטא שפאן התנגדות לתוכניותיה של ממשלת האחדות הלאומית שכיהנה באותה התקופה להגדיל את הפנסיות, משום ש"מתנה" כזאת ל"פנסיונרים, בטווח הבינוני והארוך" תעלה "המון כסף". שפאן ביקר במיוחד את ההתערבות השרירותית של שר העבודה והרווחה הפדרלי, אולף שולץ, שהודיע בהפתעה על נוסחת פנסיה חדשה.
התבטאות זו גרמה לכך שתימתח על שפאן ביקורת נוקבת, בעיקר מצידו של ארגון האזרחים הוותיקים. שפאן ספג עלבונות וזכה לקבל כמה איומים שהגיעו בצורת מכתבים אנונימיים, בין היתר, והתלונן על כך בפני אמצעי התקשורת. ארגון האזרחים הוותיקים הודיע כי יעשה כל שביכולתו על מנת למנוע את בחירתו מחדש של שפאן, אך שפאן זכה לתמיכתו של נשיא גרמניה לשעבר, רומן הרצוג.
לאחר הבחירות הכלליות בגרמניה 2013, מתח שפאן ביקורת על הברית הקואליציונית בין ה-CDU/CSU וה-SPD, על כך שהסכימה ליותר מדי פשרות לטובת ה-SPD, בין היתר בכך שהנמיכה את גיל הפרישה לפנסיה מ-67 ל-63, לעובדים מסוימים.
חייו הפרטיים

שפאן הוא נוצרי-קתולי ומתגורר עם בעלו, דניאל פונק, עיתונאי גרמני, בשכונת שנברג שבברלין. בדצמבר 2017 נישאו השניים באסן. עובדת היותו של שפאן הומוסקסואל, פורסמה לראשונה ביולי 2012 במאמר שפורסם בעיתון Süddeutsche Zeitung.
הערות שוליים

↑  רויטרס והארץ, סוף עידן | מרקל: לא אתמודד על תפקיד קאנצלרית גרמניה אחרי סיום כהונתי ב-2021, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810545274505606  GND: 1027984886  ISNI: 0000 0003 9354 8405  LCCN: n2016028020  NKC: xx0304301  VIAF: 287872124   WorldCat (עם VIAF): 287872124
ייל יונסון

| --- | --- |

 לידה:  24 במאי 1973 (בת 51) Ängelholm, שוודיה 
 שם לידה:  Jill Anna Maria Johnsson 
 שם במה:  Jill Johnson 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 סוגה:  קאנטרי, מוזיקת שלאגר 
 שפה מועדפת:  שוודית, אנגלית 
 כלי נגינה:  מפוחית פה 
 חברת תקליטים:  Lionheart Music Group 
 בן או בת זוג:  Håkan Werner (1999–2017) 
 פרסים והוקרה:  אולה בילקוויסט (2003)  ליטריס אט ארטיבוס (2021)  Kristallen 
 www.jilljohnson.se
 פרופיל ב-IMDb
 
ייל יונסון (בשוודית: Jill Johnson; נולדה ב-24 במאי 1973) היא זמרת שוודית.
ביוגרפיה

יונסון נולדה בעיירה בדרום שוודיה.
בגיל ארבע החליטה שהיא מעוניינת להיות אמנית והייתה חברה במקהלה מקומית.
בגיל שתים עשרה נהייתה סולנית בלהקת "Tomboola" איתם ביצעה סיבוב הופעות בנורווגיה ובדנמרק.
היא חתמה חוזה חברת תקליטים דנית וב-1996 יצא אלבומה הראשון "Sugartree".
הדואט "Kommer tid, kommer vår" שביצעה עם הזמר יאן יוהנסן זכה להצלחה בשוודיה.
היא ייצגה את שוודיה באירוויזיון 1998 עם השיר "Kärleken är" והייתה במקום ה-10.
ב-2003 ניסתה לייצג את שוודיה בשנית באירוויזיון כשהשתתפה במלודיפסטיבלן עם השיר "Crazy in Love" וסיימה במקום העשירי בתחרות.
ב-2005 הנחתה את הגמר של המלודיפסטיבלן. באותה השנה הוציאה את אלבום חג המולד, The Christmas in You.
ב-2006 יצא אלבומה "The Woman I've Become" שזכה לאלבום זהב.
כנסיית ישו הפועל וגבירתנו מלורד

כנסיית ישו הפועל וגבירתנו מלורד (ספרדית Iglesia de Cristo Obrero y Nuestra Señora de Lourdes) הידועה גם ככנסיית אסטסיון אטלנטידה (Iglesia de Estación Atlántida) היא כנסיית רובע קתולית באסטסיון אטלנטידה (Estación Atlántida), אורוגוואי. הכנסייה תוכננה על ידי אלדיו דיאסטה (Eladio Dieste) ונבנתה בין השנים 1958–1960, ובשנת 2021 הוכרזה כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה

אסטסיון אטלנטידה נוסדה ב-1911 כפרבר מרוחק של מונטווידאו, השוכן כ-45 ק"מ מזרחה לה. במקום הוקמה קפלה צנועה בשנת 1942, ועד מהרה הורגש הצורך בהקמת כנסייה של ממש שתשרת את אוכלוסיית היישוב. לשם כך נתרמה חלקת אדמה ב-1957, ואלדיו דיאסטה מונה לאדריכל ומפקח הבנייה. בהשפעת הסגנון האיטלקי הימי-ביניימי, דיאסטה תכנן את המתחם ככיכר שבה ניצבים בנפרד זה מזה שלושה יסודות - הכנסייה, מגדל הפעמונים והבפטיסטריום התת-קרקעי - וביניהם משתרעים משטחי דשא. הבנייה נמשכה שנתיים, בין השנים 1958–1960, והכנסייה הוקדשה בטרם הושלמה. נוסף על שלושת המבנים שבמתחם, ב-1962 הוקם מבנה נוסף שנועד לשמש כבית הרובע, אולם הוא לא שימש לייעודו מעולם ולא נבנה בידי דיאסטה, וב-1965 פורק ותחתיו הוקמו בית ספר קתולי ומבני מגורים. בעשור הראשון לקיומו המבנה לא תוחזק כראוי ואף נפל קורבן לוונדליזם במספר הזדמנויות. לאחר תקופה של התדרדרות המבנה שופץ, בעיקר בשל התערבותו של בנו של דיאסטה, אדריכל בעצמו; והמתחם החל זוכה בתשומת לב. הוא התפרסם בספרים ובכתבי עת מקצועיים ברמה עולמית, והחל זוכה בביקורים של אנשי מקצוע - אדריכלים, מהנדסים וסטודנטים - כמו גם של הקהל הרחב. ב-1997 זכתה הכנסייה במעמד של מונומנט היסטורי ומגדל הפעמונים זכה במעמד דומה ב-2018. בשנת 2021 הוכרז המתחם כאתר מורשת עולמית.
המתחם

עיצוב הכנסייה הושפע ממחסנים שקורו בקמרונות, מבנים שדוגמתם תכנן והקים דיאסטה בעבר, אך בפרויקט זה הוא כלל פתרונות חדשניים דוגמת קירות גליים והשימוש בקרמיקה מחוזקת (Reinforced ceramic). לכנסייה ספינה בודדת, והיא דומה למלבן באורך של 33 מטרים, ברוחב של 16 מטרים ובגובה של 7 מטרים. הקירות כמו גם התקרה בנויים בצורת גלים מאוזנים ומאונכים, היוצרים תקרת קמרונות שנחה על קירות גליים מסוגננים. החומר בו נעשה שימוש הוא לבנים מחוזקות בפלדה. בחלקם העליון של קירות הצד, חלונות מלבניים קטנים עם זכוכית צבועה מאפשרים חדירה של אור טבעי לכיוון המזבח, ובחזית המבנה קבועים חלונות אוניקס המאירים את חלל הכנסייה. פנים הכנסייה מרוהט בפשטות וקיר המקיף את המזבח יוצר חלל המשמש כחדר תשמישי הקדושה.
הבפטיסטריום הוקם בנפרד מהכנסייה כמבנה תת-קרקעי שהגישה אליו היא באמצעות פרוזדור תת-קרקעי מתוך הכנסייה או מחוצה לה. קוטרו 4.52 מטרים וגובהו של 2.26 מטרים, ומעליו נחה כיפה שבה קבוע אוקולוס המאפשר קרינת אור טבעי על אגן הטבילה.
מגדל הפעמונים הושפע ממגדל מים שדיאסטה תכנן בעבר. הוא ניצב בנפרד מהכנסייה מימין לכניסה אליה, וגם הוא עשוי מלבנים. גובהו 15 מטרים וקוטרו 2.80 מטרים, ובתוכו מוביל גרם מדרגות לולייניות אל הפעמון.
גלריה

חזית ימנית ומגדל הפעמונים
קיר צד והחלונות הקבועים בו
פנים הכנסייה
פנים הכנסייה - פרט
תרשים הכנסייה
כוח לבן

כוח לבן (באנגלית: White Power) הוא ביטוי גזעני שנטבע על ידי מנהיג המפלגה הנאצית האמריקנית ג'ורג' לינקולן רוקוול. הוא השתמש בו לראשונה בוויכוח פומבי עם סטוקלי קרמיקייל, חבר בתנועת הפנתרים השחורים שטבע את הביטוי "כוח שחור" קודם לכן.
הביטוי נועד להראות את עליונותם ואת כוחם של הלבנים, והוא שימש כשם עיתון של המפלגה הנאצית האמריקאית, שם ספר שכתב רוקוול, וגם ככינוי לאידאולוגיה גזענית.
לאומנות לבנה היא לא יותר מניסיון לעטות רעיונות עליונות לבנים בשפה של הבדלנות הגזעית, כשם שהימין האלטרנטיבי ניסה לארוז מחדש את המחשבה הפשיסטית בצורה מודרנית יותר. כל הגרסאות הללו בנויות על תפישות נפוצות של זהות לבנה ועליונות גזעית. הם מקדמים שנאה ואלימות ככלי פוליטי תקף, הדוחים ערכים של שוויון, דו קיום ושלטון החוק לטובת כוח גולמי ופילוג אתני.
ראו גם

נאציזם
לאומנות לבנה
גאווה לבנה
הערות שוליים

↑  Simon Clark, How White Supremacy Returned to Mainstream Politics, Center for American Progress, ‏1-7-2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ישעי

| --- | --- |
ישעי
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: ירושלים
מועצה אזורית: מטה יהודה
גובה ממוצע: ‎196 מטר
תאריך ייסוד: 1950
תנועה מיישבת: הפועל המזרחי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 848 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-1.1% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) ישעי(למפת השפלה רגילה) ישעי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישעי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישעי31°45′06″N 34°57′56″E﻿ / ﻿31.7515820750631°N 34.9655995012156°E﻿ / 31.7515820750631; 34.9655995012156  heמפת היישובים של מועצה אזורית מטה יהודה (in English: Mateh Yehuda Regional Council) באדום - ישעי בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 5 מתוך 10

ישעי הוא מושב בהרי יהודה, מושב חקלאי בהרי יהודה, סמוך לתל בית שמש ולקיבוץ צרעה, מייסודו של הפועל המזרחי.
מקור השם

מקור שמו – הפסוק ”לְדָוִד ה' אוֹרִי וְיִשְׁעִי מִמִּי אִירָא ה' מָעוֹז חַיַּי מִמִּי אֶפְחָד” (תהילים, כ"ז, א'), כמו גם על שמו של ישעי משבט יהודה, אשר מוזכר במקרא בסמוך לנחם ולזנוח (שגם על שמם קרויים מושבים בסביבות בית שמש) - ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוקים י"ח–כ'[דרוש מקור].
אודות המושב

המושב נוסד בכ"ז בתמוז ה'תש"י - 12 ביולי 1950, על ידי עולים מתימן (חלקם מבלאדנס, חלקם מצנעא ורובם מבני אל חודייג׳ה).
עד היום לא השתנה צביונו העדתי של המושב, ורוב התושבים הם בני העדה התימנית, ושומרי מצוות.
המושב מתמחה בחקלאות מודרנית ואורגנית. כלכלת בני המושב התבססה בעבר על מטעי אבוקדו רבים, גידול פטם וגידולי שדה, אולם כיום רובם הגדול של המשקים אינם מתפרנסים מחקלאות. תושבים רבים משכירים יחידות דיור במושב. רוב התושבים מתפרנסים כיום מעבודות חוץ. במושב יש כמה בריכות שחיה פרטיות, פינות חי פעילות, ומספר עסקים.
קומץ קטן מתושבי המושב גויס להפקת סרט ישראלי על עליית יהודי תימן לישראל בסוף המאה ה-19, חלקם אף גילם תפקיד של הילד שלום בגילאים שונים כחלק מצוות שחקני הסרט רימון הזהב (עמרם וגילאור מרדכי) שצולם במרביתו באתר סמוך בית ג׳מאל.
במושב שישה בתי כנסת, שניים מהם מופעלים במהלך היום ככולל.
המושב עצמו הוא בעל שטחים המעובדים על ידי ארגון "הפלחה", כ-1,000 דונם, כ-1,000 דונם פרדסים וכ-210 דונם של כרמי זיתים, חלקם הגדול למאכל (ברנע ) ובחלקם הקטן סורי משובח ממנו מופק שמן העולה באיכותו פי כמה על פני השמן המפורסם של בית ג׳אלא. (כרגע הכרמים בתהליך שיקום)
ישנם גם הדסים ומטע של אתרוג תימני.
מעל למושב, בשטח שנועד להרחבה, נמצא האתר הארכאולוגי "ח'רבת אם-ג'נה", המזוהה עם העיר המקראית עין גנים שבשפלת יהודה. כמו כן, בסמוך למושב נמצא אתר העתיקות באר לימון. (האתר עבר השחתה ערב ראש חודש שבט ה׳תשע"ב על ידי כנופיית ב"מ שחיפשו מטמון זהב החבוי במבנה על פי אגדה שעברה במשפחה מדור דור)
בסוף שנת 2015 החלה להיבנות ההרחבה במושב. בתחילת ספטמבר 2016 הסתיים שלב פיתוח ההרחבה ונמסר לרוכשים שרובם הם בני המושב. בשנת 2017 החלו במושב עבודות נרחבות לשיפור התשתיות, שלא טופלו משנות ה-50.