stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בסיעתא דשמיא
מהזווית ההלכתית וההשקפתית

כתיבת 'בס"ד' היא נוהג חדש יחסית ביהדות האורתודוקסית, ואיננה חובה הלכתית אלא נוהג לא מחייב אך נפוץ. גם מי שכותב ביטוי זה, מסתפק לכתוב זאת בראש המסמך בלבד אף על פי שהוא מכיל עמודים נוספים. מעטים כותבים בכל ראש עמוד ועמוד שהם כותבים.
מאידך, רבים בציבור האורתודוקסי אינם כותבים כלל את הביטוי הזה ומקביליו, אם בכוונה תחילה מסיבות השקפתיות או הלכתיות, ואם מחוסר יחס חשיבות למנהג זה. החזון איש לדוגמה, בכוונה תחילה נמנע לכתוב בס"ד בראשי מכתבים, ואף סבר שיש בדבר זה איסור מבחינה הלכתית.
הרב משה פיינשטיין שנדרש לחוות את דעתו בנושא כתב:
ומה שהרבה נוהגין לכתוב בכל מכתבים שכותבין למעלה ב"ה שההא הוא אות מן השם הקדוש וגם הכוונה הוא להשי"ת, ששמעתי שיש הסוברין שהוא איסור, הנה אף שגם שהוא רק אות אחד שליכא בזה איסור מחיקה, מ"מ מסתבר שלא גרע מהשני יודין שאסור למחוק שלא לצורך כדאיתא ביו"ד בסוף סימן ער"ו וכן אסור להשליך במקום בזיון, מ"מ איני רואה בזה איסור במדינתנו מכיון שלא מצוי שימחקו ובמדינתנו לא מצוי כלל שיקחו ניר זה לקנוח בבית הכסא שיש נירות מיוחדות לכך, ולהשליך במקום בזיון נמי לא מצוי כי רגילין לשרוף הנירות שאין נצרכין ואין לחוש לדבר שלא מצוי כלל, אבל להקפיד דדוקא שיכתבו נמי איני רואה בדבר שלא הוזכר זה בדברי רבותינו, ואיזה מעלה שייך לכתוב על מכתבי חול שהרבה פעמים כותבים שם דברי הבל וגם לפעמים דברים אסורים כלשון הרע וכדומה שיזכירו על זה ב"ה.
ההסבר למנהג

בספר "תולדות יצחק", מאת ר' יצחק קארו, דודו של מחבר השולחן ערוך רבי יוסף קארו, נתן טעם למנהג לכתוב ב"ה בראש כל מכתב ברוח הפסוק "בכל דרכיך דעהו, והוא יישר ארחותיך" (ספר משלי, פרק ג', פסוק ו'). לאמור: בכל מעשה אף פעוט או שייך לתחום החולין (=דרכיך), יש לזכור ולהזכיר את שם ה', וזו לשונו:
ולכן נהגו בהתחלת כל כתיבה לכתוב ב"ה, שנאמר [משלי ג ו] "בכל דרכיך דעהו"
את אותו רעיון להסבר, ניתן להפנות גם כן לכתיבת בס"ד, שמשמעותו "בעזרת השם" (ובראשי תיבות ב"ה).
מחלוקת אודות השימוש בביטוי

השימוש ב'בס"ד' מצא דרכו אל הוויכוח הפוליטי בין דתיים לחילוניים בישראל. כשנכנס אברהם פורז ממפלגת שינוי למשרד הפנים הורה על הימנעות מכתיבת 'בס"ד' בניירות רשמיים של המשרד, דבר שעורר מורת רוח בין העובדים הדתיים, אך סימל את האופי החילוני שביקש השר לשוות למשרדו.
משרד החינוך מתיר למורים לכתוב בס"ד בראש דפים המחולקים לתלמידים, גם בבתי ספר חילוניים.
בתרבות

הביטוי הוא מוטו בשיר נודע של פרחי מיאמי, וכן בשיר של נסים גרמה.
לקריאה נוספת

הרב עובדיה יוסף, שו"ת יחוה דעת, חלק ג סימן עח.
הערות שוליים

↑  השמים הם כינוי נרדף להקב"ה. ראו גם מלכים א, ח, לד. האברבנאל מעיר בפירושו על ספר בראשית פרק א' (בביאור מלת השמים): "וכן כתוב בספר הבהיר מנלן דשמים היו הקדוש ברוך הוא שנאמר ואתה תשמע השמים. אטו שלמה מתפלל לשמים שישמע תפלתו אלא שנקרא שמם על שמך".
↑  ראו למשל בבית יוסף אורח חיים סימן ד: "יתבאר בסימן ז' בסיעתא דשמיא, אם צריך לברך על נטילת ידיים אם לאו"
↑  ראו ר"י קאפח, כתבים חלק א', ירושלים תשמ"ט, שער שני עמוד 124 ואילך.
↑  ראו ר"י קאפח, כתבים, שם. המילים "במאות השנים האחרונות" מתייחסות בעיקר לביטוי ב"ה, אך שאר דבריו מתייחסים גם לביטוי בס"ד.
↑  ראו ר"י קאפח בתוך כתבים, שם, שמציין מנהג זה
↑  ישנם גם המוסיפים אחרי לק"י - לס"י, שהוא תרגום אונקלוס של "לישועתך קיוויתי השם" - לפורקנך סברית השם
↑  הרב אליעזר מלמד‏, שמות ה' בלועזית, וסימנים לשם ה', באתר פניני הלכה
↑  ראו מאמרו של הרב יוסף קאפח, '"בעזרת השם"', בתוך: הגות עברית בארצות המזרח, ירושלים תשמ"ב (1981), עמ' 127-­129.
↑  ראו תשובתו של הרב משה פיינשטיין המצוינת להלן. וכן ראו שו"ת צפנת פענח, ורשה תרצ"ה-תרצ"ח, חלק ראשון, סימן קצו.
↑  ראו י. הורביץ בתוך "אורחות רבינו" ב"ב תשנ"א, עמוד רמ"ז אות מ"ג. וראו מאמרו של רי"ש שפיגל המצוין בעמוד זה.
↑  שו"ת אגרות משה יורה דעה חלק ב סימן קלח
↑  ספר תולדות יצחק, פרשת ויקרא, פרק יד.
↑  ראו בערך זה, לעיל.
↑  דיון בסוגיית כתיבת "בסיעתא דשמייא" על גבי מסמכים בבית-הספר, באתר עמותת "חופש"
↑  ראו כאן, באתר יוטיוב
↑  ראו כאן
זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני

זכייה בכל ארבעת פרסי אמי, גראמי, אוסקר וטוני, הנחשבים לפרסים יוקרתיים בתעשיית הבידור האמריקאית, נחשבת נדירה. נכון ל-2024, 21 אנשים זכו בארבעת הפרסים. הפרסים ניתנים על עבודה בתחומי הטלוויזיה, המוזיקה, הקולנוע והתיאטרון בהתאמה.
ארבעת הפרסים יחד קרויים בראשי התיבות EGOT. ראשי התיבות האלו הומצאו על ידי השחקן פיליפ מייקל תומאס והם צברו פופולריות בעקבות שימוש רב בהם בתוכניות טלוויזיה כמו "רוק 30".[דרוש מקור]
זוכי ארבעת הפרסים

נכון ל-2024 זכו 21 אנשים בארבעת הפרסים: ריצ'רד רוג'רס, הלן הייז, ריטה מורנו, ג'ון גילגוד, אודרי הפבורן, מרווין האמליש, ג'ונתן טוניק (אנ'), מל ברוקס, מייק ניקולס, וופי גולדברג, סקוט רודין, רוברט לופז, אנדרו לויד ובר, טים רייס, ג'ון לג'נד, אלן מנקן, ג'ניפר הדסון, ויולה דייוויס, אלטון ג'ון, בנג׳ פאסק וג'סטין פול. חמישה מזוכים אלו זכו בנוסף גם בפרס פוליצר או בפרס פיבודי, מה שזיכה אותם בתואר PEGOT.
בנוסף, עוד שישה אמנים – ברברה סטרייסנד, לייזה מינלי, ג'יימס ארל ג'ונס, הארי בלפונטה, קווינסי ג'ונס ופרנק מרשל – קיבלו את ארבעת הפרסים, כאשר אחד מהפרסים היה פרס כבוד או הוקרה (פרסים לא תחרותיים).[דרוש מקור]
זוכי ארבעת הפרסים > זוכים רגילים

| זוכה | קטגוריה | שנת הזכייה בפרס הרביעי | אמי | גראמי | אוסקר | טוני | גיל בעת זכייה | זמן להשלמה (שנים) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ריצ'רד רוג'רס | הלחנה | 1962 | 1962 | 1960 † | 1945 | 1950 † * | 59 שנים ו-10 חודשים | 16 |
| הלן הייז | משחק | 1976 | 1953 | 1976 | 1932 † | 1947 † * | 76 שנים ו-4 חודשים | 45 |
| ריטה מורנו | משחק, שירה | 1977 | 1977 † | 1972 | 1961 | 1975 | 45 שנים ו-9 חודשים | 15 |
| ג'ון גילגוד | משחק, בימוי | 1991 | 1991 | 1979 | 1981 | 1961 † * | 87 שנים ו-4 חודשים | 29 |
| אודרי הפבורן | משחק | 1994 | 1993 | 1994 | 1953 * | 1954 * | 63 שנים ו-8 חודשים | 40 |
| מרווין האמליש | הלחנה | 1995 | 1995 † | 1974 † | 1973 † | 1976 | 51 שנים ו-3 חודשים | 21 |
| ג'ונתן טוניק | הלחנה, ניצוח | 1997 | 1982 | 1988 | 1977 | 1997 | 59 שנים ו-1 חודשים | 19 |
| מל ברוקס | תסריטאות, בימוי, משחק | 2001 | 1967 † | 1998 † | 1968 | 2001 † | 74 שנים ו-11 חודשים | 34 |
| מייק ניקולס | בימוי, קומיקאי | 2001 | 2001 † | 1961 | 1967 | 1964 † | 69 שנים ו-11 חודשים | 40 |
| וופי גולדברג | קומיקאית, משחק, הנחיה | 2002 | 2002 † * | 1985 | 1990 | 2002 | 46 שנים ו-6 חודשים | 16 |
| סקוט רודין | הפקה (קולנוע, טלוויזיה, תיאטרון) | 2012 | 1984 | 2012 | 2007 | 1994 † | 53 שנים ו-6 חודשים | 28 |
| רוברט לופז | הלחנה | 2014 | 2008 † | 2012 † | 2014 † | 2004 † | 39 שנים | 10 |
| אנדרו לויד ובר | הלחנה, הפקה | 2018 | 2018 | 1980 † * | 1996 | 1980 † * | 70 שנים ו-5 חודשים | 38 |
| טים רייס | פזמונאות, הפקה | 2018 | 2018 | 1980 † | 1993 † | 1980 † | 73 שנים ו-9 חודשים | 38 |
| ג'ון לג'נד | שירה, הלחנה, הפקה | 2018 | 2018 | 2006 † | 2015 | 2017 | 39 שנים ו-8 חודשים | 12 |
| אלן מנקן | הלחנה, הפקה | 2020 | 2020 * | 1992 † | 1990 † | 2012 | 70 שנים ו-11 חודשים | 30 |
| ג'ניפר הדסון | משחק, שירה, הפקה | 2022 | 2021 | 2009 † | 2006 | 2022 | 40 שנים ו-9 חודשים | 15 |
| ויולה דייוויס | משחק, הפקה | 2023 | 2015 | 2023 | 2017 | 2001 † | 57 שנים ו-5 חודשים | 22 |
| אלטון ג'ון | שירה, הלחנה | 2024 | 2024 | 1987 † * | 1995 † | 2000 | 76 שנים ו-9 חודשים | 37 |
| בנג' פאסק | הלחנה, פזמונאות, הפקה | 2024 | 2024 | 2018 † | 2017 | 2017 † | 39 שנים ו-2 חודשים | 7 |
| ג'סטין פול | הלחנה, פזמונאות, הפקה | 2024 | 2024 | 2018 † | 2017 | 2017 † | 39 שנים ו-8 חודשים | 7 |
הערה: האמנים עם הסימן † זכו ביותר מפרס אחד בקטגוריה המסומנת
הערה: האמנים עם הסימן * זכו גם בפרס כבוד או הוקרה בנוסף לפרס שקיבלו בקטגוריה המסומנת
זוכי ארבעת הפרסים > זוכי פרסי כבוד או הוקרה

האמנים הבאים קיבלו את ארבעת הפרסים שאחד מהם הוא פרס כבוד או הוקרה:
| זוכה | שנת הזכייה בפרס הרביעי | הפרס הראשון | הפרס השני | הפרס השלישי | הפרס הרביעי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברברה סטרייסנד | 1970 | גראמי – 1964 | אמי – 1965 | אוסקר – 1968 | טוני (הוקרה או כבוד) – 1970 |
| לייזה מינלי | 1990 | טוני – 1965 | אוסקר – 1972 | אמי – 1973 | גראמי (הוקרה או כבוד) – 1990 |
| ג'יימס ארל ג'ונס | 2011 | טוני – 1969 | גראמי – 1977 | אמי – 1991 | אוסקר (לשם כבוד) – 2011 |
| הארי בלפונטה | 2014 | טוני – 1954 | אמי – 1960 | גראמי – 1961 | אוסקר (פרס ז'אן הרשולט) – 2014 |
| קווינסי ג'ונס | 2016 | גראמי – 1964 | אמי – 1977 | אוסקר (פרס ז'אן הרשולט) – 1994 | טוני – 2016 |
זוכי ארבעת הפרסים > נתונים נוספים

ב-1962, ריצ'רד רוג'רס הפך לאמן הראשון שזכה בכל ארבעת הפרסים.[דרוש מקור]
להלן הייז נדרש הזמן הרב ביותר להשיג את ארבעת הפרסים – כ-44 שנים.[דרוש מקור]
ברברה סטרייסנד הייתה האישה הראשונה שזכתה בכל ארבעת הפרסים. בנוסף נדרש לה הזמן הקצר להשיג את ארבעתם – כ-6 שנים. בגיל 28 היא הייתה האמנית הצעירה ביותר שהשיגה את כל הפרסים.[דרוש מקור]
בגיל 87 השיג ג'ון גילגוד את כל ארבעת הפרסים, ובכך הפך לאדם המבוגר ביותר שהשיג את כולם.[דרוש מקור]
אודרי הפבורן היא הראשונה (והיחידה) שהשלימה את כל ארבעת הפרסים לאחר מותה.[דרוש מקור]
וופי גולדברג היא האדם האפרו אמריקאי הראשון שזכה בכל ארבעת הפרסים.[דרוש מקור]
נכון ל-2024, רוברט לופז הוא האדם היחיד שזכה פעמיים בכל אחד מארבעת הפרסים.
זוכי שלושה פרסים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| חסר טוני ג'ון אדיסון†  אדל  קריסטן אנדרסון-לופז  ג'ולי אנדרוז  ברט בכרך  אלן ברגמן  מרילין ברגמן†  ג'ון בלייר  ג'ורג' ברנס†  שר  קומון  אמינם  רוב אפשטיין  ג'יימס גיי-ריס  מייקל ג'אקינו  אלכס גיבני  אלכס גיבסון  לודוויג גורנסון  בריאן גרייזר  הילדור גודנאדוטר  H.E.R.  רון הווארד  פול מקרטני  ג'יימס מול  שון מרפי  מורגן נוויל  רנדי ניומן  סיד ראמין†  טרנט רזנור  קייטרין רוג'רס  אטיקוס רוס  מרטין סקורסזה  רינגו סטאר  פיטר יוסטינוב†  ג'ון ויליאמס  רובין ויליאמס†  קייט וינסלט | חסר גראמי ג'ק אלברטסון†  אן בנקרופט†  אינגריד ברגמן†  שירלי בות'†  ראלף ברנס†  אלן בורסטין  מלווין דאגלס†  בוב פוסי†  ג'רמי איירונס  גלנדה ג'קסון  ג'סיקה לאנג  פרנסס מקדורמנד  הלן מירן  תומאס מיטשל†  אל פצ'ינו  כריסטופר פלאמר†  ונסה רדגרייב  ג'ייסון רוברדס†  ג'פרי ראש  פול סקופילד†  מגי סמית'†  מורין סטייפלטון†  ג'סיקה טנדי†  טוני וולטון† | חסר אמי הנרי פונדה†  אוסקר המרשטיין†  אלן ג'יי לרנר†  פרנק לוסר†  בנג' פאסק  ג'סטין פול  סטיבן סונדהיים†  ג'ול סטיין† | חסר אוסקר ליאונרד ברנשטיין†  ג'רי בוק†  מרטין צ'רנין†  סי קולמן†  אנדרה דה שילדס  פרד אב†  סינתיה אריבו  אן גארפינו  ג'ורג' גריזארד†  ג'ולי האריס†  יו ג'קמן  רייצ'ל ביי ג'ונס  ג'ון קנדר  טום קיט  אלכס לקמואר  סטן לאת'ן  סינדי לאופר  קתרינה לנק  אודרה מקדונלד  בט מידלר  לין-מנואל מירנדה  סינת'יה ניקסון  טריי פארקר  בן פלאט  בילי פורטר  מארק שיימן  ביל שרמן  אריאל סטאצ'ל  מאט סטון  צ'ארלס שטראוס  לילי טומלין  דיק ואן דייק  ג'יימס ויטמור†  דוד יזבק |
זוכי שלושה פרסים > נתונים נוספים

ב-1996 סירבה ג'ולי אנדרוז לקבל מועמדות לפרס טוני בתפקידה במחזה "ויקטור/ויקטוריה", משום שהפקתו לא קיבלה מועמדויות נוספות לפרס.[דרוש מקור]
ב-1961 קיבל סיד ראמין גם את פרס האוסקר וגם את פרס גראמי. ב-1982 הוא זכה בפרס אמי לבידור בשעות היום (Daytime).[דרוש מקור]
בוב פוסי זכה בכל שלושת הפרסים (מלבד גראמי) בשנת 1973.[דרוש מקור]
תומאס מיטשל הוא השחקן הראשון שזכה בכל שלושת פרסי המשחק (אוסקר, אמי וטוני).[דרוש מקור]
טוני וולטון הוא מעצב הבגדים הראשון שזכה בכל שלושת פרסי המשחק (אוסקר, אמי וטוני).[דרוש מקור]
בנוסף, עוד שמונה אנשים – פרד אסטר, אירווינג ברלין, וולט דיסני, ג'ודי גרלנד, איילין הקרט, בארי מנילו, בט מידלר ואלי וולך – קיבלו שלושה מתוך ארבעת הפרסים, כאשר אחד מהפרסים היה פרסי כבוד או הוקרה.[דרוש מקור]
ארבע מועמדויות

קיימים אמנים נוספים, שהיו מועמדים לכל ארבעת הפרסים, אך לא זכו בכולם.
1. פרד אב
2. ג'רמי איירונס
3. אלן אלדה
4. ג'ולי אנדרוז
5. ג'ודית' אנדרסון
6. אלן בורסטין
7. ברט בכרך
8. ריצ'רד ברטון
9. ראלף ברנס
10. אלמר ברנשטיין
11. ליאונרד ברנשטיין
12. ג'יימס ארל ג'ונס
13. קווינסי ג'ונס
14. ג'ואל גריי
15. ג'ימי ואן האוסן
16. ג'ולי האריס
17. דנזל וושינגטון
18. סיגורני ויבר
19. ג'יימס ויטמור
20. לילי טומלין
21. סטנלי טוצ'י
22. פיטר יוסטינוב
23. אנג'לה לאנסברי
24. מישל לגראן
25. ג'ון לית'גו
26. לייזה מינלי
27. ברברה סטרייסנד
28. מריל סטריפ
29. פול סיימון
30. קווין ספייסי
31. פול סקופילד
32. טריי פארקר
33. סידני פואטייה
34. הנרי פונדה
35. אנדרה פרווין
36. דולי פרטון
37. סאמי צ'אן
38. מארק צ'ייאנמן
39. הנס צימר
40. גלן קלוז
41. ג'ון קנדר
42. ונסה רדגרייב
43. לין רדגרייב
44. אדם שלסינגר
45. לין-מנואל מירנדה
ג'ודי גרלנד מעולם לא קיבל מועמדות לפרס טוני, אך זכתה לפרס טוני לשם כבוד. בנוסף היא הייתה מועמדות לשאר הפרסים.[דרוש מקור]
רק לין רדגרייב הייתה מועמדת לכל הפרסים מבלי לזכות באף אחד מהם.[דרוש מקור]
וריאציות נוספות > PEGOT

ישנן הגדרות שונות עבור פרס PEGOT, כאשר חלקן מתייחסות לפרס פיבודי, ואחרות מתייחסות לפרס פוליצר. נכון ל-2024, 6 זוכי EGOT קיבלו גם כותרת של PEGOT: מייק ניקולס, ריטה מורנו, ברברה סטרייסנד ומל ברוקס זכו בפרס פיבודי; ריצ'רד רוג'רס ומרווין האמליש זכו בפרס פוליצר.
זוכי EGOT שזכו גם בפרס פיבודי:
ריטה מורנו
מייק ניקולס
מל ברוקס
ברברה סטרייסנד
זוכי EGOT שזכו גם בפרס פוליצר:
ריצ'רד רוג'רס
מרווין האמליש
זוכי פרס פיבודי, שחסר להם פרס אחד להשלמת EGOT:
קרול ברנט (חסר אוסקר)
אן גרפינו (חסר אוסקר)
לילי טומלין (חסר אוסקר)
מאט סטון (חסר אוסקר)
צ'ארלס סטראוס (חסר אוסקר)
טריי פארקר (חסר אוסקר)
מרטין צ'רנין (חסר אוסקר)
רוב אפשטיין (חסר טוני)
ג'יימס מול (חסר טוני)
אופרה וינפרי (חסר גראמי)
סיסלי טייסון (חסר גראמי)
זוכי פרס פוליצר, שחסר להם פרס אחד להשלמת EGOT:
ג'רי בוק (חסר אוסקר)
לין-מנואל מירנדה (חסר אוסקר)
טים קית (חסר אוסקר)
אוסקר המרשטיין (חסר אמי)
פרנק לוסר (חסר אמי)
סטיבן סונדהיים (חסר אמי)
וריאציות נוספות > PEGOT > ביאורים

↑  סטרייסנד זכתה בפרס טוני לא-תחרותי
↑  ברנט זכתה בפרס טוני לא-תחרותי
↑  וינפרי זכתה בפרס אוסקר לא-תחרותי
↑  טייסון זכתה בפרס אוסקר לא-תחרותי
וריאציות נוספות > REGOT

REGOT היא כותרת שניתנת לאמנים שזכו בנוסף בפרס פטל הזהב (Razzie). אלן מנקן זכה ב-REGOT בעקבות זכייתו בפרס פטל הזהב יחד עם הפזמונאי ג'אק פלדמן בקטגוריית "השיר המקורי הגרוע ביותר" עבור "High Times, Hard Times" מהסרט נערי העיתונים. לייזה מינלי זכתה ב-REGOT בעקבות זכייתה בפרס פטל הזהב בקטגוריית "השחקנית הגרועה ביותר" על משחקה בסרטים "Rent-a-Cop" ו"Arthur 2: On the Rocks", אם מחשיבים את זכייתה בפרס הלא-תחרותי "האגדה החיה של הגראמי".
יונתן קפיטולניק

יונתן קפיטולניק (נולד ב-25 בנובמבר 2002) הוא אתלט ישראלי, אלוף העולם לנוער (2021), אלוף אירופה לנוער (2021) ו-5 פעמים ברציפות אלוף ישראל (2020–2024) בקפיצה לגובה
.
ביוגרפיה

קפיטולניק גדל בגני תקווה. הוא החל להתאמן בקפיצה לגובה כשהיה בן 15, לאחר שהמורה לספורט שלו בחטיבת הביניים, עופר סולומון, תיווך בינו לבין המאמן אנטולי שפרן שזיהה את כישרונו.
קריירה מקצועית > 2018

זכה באליפות ישראל לקדטים בקפיצה לגובה, לאחר שקבע שיא אישי חדש של 1.91 מטר. חודש לאחר מכן התחרה לראשונה גם באליפות ישראל לבוגרים, בה סיים שישי עם תוצאה של 1.87 מטר.
קריירה מקצועית > 2019

קפיטולניק שבר את שיאו האישי ארבע פעמים, עד שהתייצב לבסוף על 2.05 מטר. בחודש יוני הוא הגן על תוארו באליפות ישראל לקדטים עם תוצאה של 2.02 מטר, ובחודש יולי סיים שמיני בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער לאחר שקבע תוצאה של 2.00 מטר.
קריירה מקצועית > 2020

בתחרות מסבב האיגוד שנערכה בינואר ניצח קפיטולניק, לאחר שקבע שיא אישי של 2.10 מטר. בחודש יוני שיפר את שיאו פעם נוספת, לאחר שניצח באליפות הפועל בתוצאה של 2.17 מטר. חודש לאחר מכן רשם קפיטולניק שיפור נוסף לשיאו, לאחר שניצח באליפות ישראל לנוער בתוצאה של 2.18 מטר. שבוע לאחר מכן זכה במדליית זהב באליפות ישראל לאחר שקבע תוצאה של 2.15 מטר, והקדים את חבריו לאגודה ניקי פאלי (2.10 מטר) ודימה קרויטר (2.05 מטר).
קריירה מקצועית > 2021

באליפות ישראל שנערכה ב-13 ביוני 2021 הגן קפיטולניק על תוארו לאחר שעבר גובה של 2.16 מטר, לפני ישי איפראימוב (2.05 מטר) ושגיא למדיאל (2.00 מטר).
קריירה מקצועית > 2021 > אלוף אירופה עד גיל 20

באליפות אירופה לנוער עד גיל 20 (2021) (אנ') שנערכה בטאלין, אסטוניה ב-17 ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.25 מטר, לפני מתאוש קולוז'ייסקי מפולין (2.23 מטר) וסאם בררטון מבריטניה (2.17 מטר).
קריירה מקצועית > 2021 > אלוף עולם עד גיל 20

חודש לאחר מכן, באליפות העולם עד גיל 20 (2021) (אנ') שנערכה בניירובי, קניה ב-21 באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה (אנ') בשיא אישי חדש של 2.26 מטר, לפני מסימיליאנו לואיו מאיטליה (2.17 מטר) ומתאוש קולוז'ייסקי (2.17 מטר).
קריירה מקצועית > 2022

בפברואר זכה במדליית הזהב בתחרות אולם שנערכה בהונגריה, לאחר שקפץ לגובה 2.27 מטר וקבע שיא אישי חדש. שלושה חודשים לאחר מכן, זכה קפיטולניק במדליית הזהב באליפות מכבי לאחר שרשם שיפור נוסף לשיאו האישי, והעמידו על 2.30 מטר.
באליפות ישראל שנערכה ב-26 ביוני 2022 הגן קפיטולניק על תוארו לאחר שעבר גובה של 2.27 מטר.
באליפות העולם העפיל לגמר וסיים במקום ה-11.
קריירה מקצועית > 2024

קפיטולניק סיים במקום ה-12 באליפות אירופה באתלטיקה. פציעה שקרתה לו באותה אליפות מנעה מנעה ממנו להשיג את הקריטריון לאולימפיאדת פריז.
קריירה מקצועית > 2025

בתחרות שנערכה בהדר יוסף ב-31 בינואר 2025 קבע שיא אישי חדש של 2.31 מטר, התוצאה השנייה בטיבה של ישראלי ותוצאת השנה בעולם.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לגובה: 2.31 מטר (2025)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לגובה: 2.27 מטר (2022)
הערות שוליים

↑  אבינעם פורת, ענק: יונתן קפיטולניק אלוף אירופה עד גיל 20 בקפיצה לגובה, באתר ynet, 17 ביולי 2021
↑  אורן אהרוני, הישג ענק: יונתן קפיטולניק אלוף העולם עד גיל 20 בקפיצה לגובה, באתר ynet, 21 באוגוסט 2021
1 2  אסי ממן, אדיר: שיא חדש וזהב לקפיטולניק בקפיצה לגובה, באתר ynet, 1 בפברואר 2022
↑  יונתן קפיטולניק סיים במקום ה-12 בגמר הקפיצה לגובה באליפות אירופה, באתר ynet, 11 ביוני 2024
↑  רותם פלדברג, ‏מקום 12 ליונתן קפיטולניק בגמר אליפות אירופה, באתר ערוץ הספורט, 12 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14899455
נעם תיבון

| --- | --- |

נׂעם תיבון, 16 בנובמבר 2009
 לידה:  4 במרץ 1962 (בן 62) צרעה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד 
 צאצאים:  2 (אמיר תיבון, אורי תיבון)
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1981–2015 (כ־34 שנים)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 202 של הצנחנים  סגן מפקד חטיבת הצנחנים  מפקד חטיבת עציון  מפקד חטיבת יהודה  מפקד חטיבת הנח"ל  ראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה  קצין חי"ר וצנחנים ראשי  מפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון  מפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה  מפקד הגיס הצפוני
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון הראשונה  האינתיפאדה השנייה   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן   מבצע צוק איתן
 
גרפיטי של נעם תיבון בקריית המלאכה בתל אביב, בעקבות פעולתו בזמן טבח שבעה באוקטובר להצלת ישראלים. הגרפיטי שואב השראה מדמותו של הפלאש.
נׂעם משה תִּיבּוֹן (נולד ב-4 במרץ 1962) הוא אלוף במילואים בצה"ל. בתפקידו האחרון בשירות הקבע פיקד על הגיס הצפוני.
ביוגרפיה

תיבון נולד וגדל בקיבוץ צרעה שבמטה יהודה, ולו אח ואחות. הוריו, הנמנים עם מייסדי הקיבוץ, נישאו ב-1952. אמו, עליזה תיבון לבית קרַפְט, היא בתם של אֶרנָה קרפט לבית הלה (אחותה של המחנכת טוני הלה) והסופר הגרמני-ישראלי ורנר קראפט. אביו, יואב תיבון (פפרמן), כיהן כראש מועצה אזורית גיזו ואחר-כך כסגן ראש מועצה אזורית מטה יהודה, והוא בנם של ד"ר עמנואל פפרמן, ממייסדי הספרייה הלאומית, וד"ר יוֹלָן אֶדליץ-פֶפֶרמן (Edlitz-Pfefferman), מרצה לכימיה אורגנית באוניברסיטה העברית בירושלים, מהמרצות הראשונות לכימיה באוניברסיטה זו.
תיבון למד בבית הספר האזורי בקיבוץ גבעת ברנר ועשה שנת שירות בערד במסגרת תנועת הנוער העובד והלומד.
קריירה צבאית

בנובמבר 1981 התגייס לצה"ל ושירת בסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה וכן הכשרה כמפקד כיתה. לחם במלחמת לבנון הראשונה, שבה לקחה סיירת מטכ"ל חלק פעיל כיחידת חי"ר, מונה כמש"ק למפקד צוות ביחידה, והשתחרר לאחר שירות של מספר שנים.
לאחר מינויו של משה יעלון למפקד סיירת מטכ"ל ב-1987 חזר תיבון לשירות הצבאי ולתפקיד מפקד צוות ביחידה. הוא היה אמור לצאת לקורס קצינים, אולם עקב השתתפותו במבצע מיוחד של היחידה בוטלה תוכנית זו, ובסיום המבצע הוענקו לו דרגות הקצונה. תיבון שירת ביחידה עד 1989 והתקדם עד לתפקיד מפקד הפלגה הייעודית של הסיירת.
ב-1989 עבר לחטיבת הצנחנים, שם שירת כסגנו של מפקד גדוד 890 של הצנחנים, גדי שמני, ומילא את מקומו במשך מספר חודשים לאחר ששמני נפצע בתאונת דרכים. ב-1993 מונה למפקד גדוד 202 של הצנחנים, והוביל אותו בלחימה בדרום לבנון. ב-1995 עבר להדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה אך לאחר מספר חודשים נקרא לחזור ולפקד על גדוד 202 לאחר פציעתו של חגי מרדכי בקרב בלבנון. בתפקידו הבא מונה לסגן מפקד החטיבה. לאחר לימודים צבאיים בבית הספר לפיקוד ומטה של חיל הנחתים האמריקני בבסיס קוונטיקו שבווירג'יניה, אותם סיים בהצטיינות, קודם ב-1997 לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת עציון.
ב-1999 מונה למפקד חטיבת יהודה, האחראית על גזרת חברון, תפקיד בו שימש עד 2001. בעת שכיהן כמח"ט יהודה התפרסם בתקשורת כי מתח ביקורת על הסכם חברון, והוא קיבל על כך הערה ממפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון, תא"ל בני גנץ. תיבון, כמפקד החטיבה המרחבית, יחד עם קבוצת מפקדים נוספים מיחידות השדה ובהם מח"ט הנח"ל (יאיר גולן), מח"ט גולני (משה תמיר), מח"ט הצנחנים (אביב כוכבי), וקצין האג"ם של פיקוד המרכז (גל הירש), היה מהדוחפים לפעול כנגד מקורות הטרור הפלסטיני בקסבות ובמחנות הפליטים במהלך האינתיפאדה השנייה למרות היותם מרחבים אורבניים צפופים ומסובכים ללחימה, ועל אף היסוסי הפיקוד הבכיר של צה"ל. בין יולי 2002 לאוגוסט 2004 שירת כמפקד חטיבת הנח"ל.
לאחר שקודם לדרגת תת-אלוף שירת בשנים 2004–2006 כראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה, בתפקידו הבא מונה לקצין חי"ר וצנחנים ראשי בשנים 2006–2007. ביולי 2007 מונה למפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון ועמד בראשה עד אוקטובר 2009. תקופת כהונתו כמפקד אוגדת יהודה ושומרון הייתה השקטה ביותר מאז פרוץ האינתיפאדה השנייה, ובמהלכה בוצע פיגוע אחד בתחומי הקו הירוק שמקורו ביו"ש, ונהרגו 11 חיילים ואזרחים ישראלים כתוצאה מהטרור הפלסטיני. בתקופת כהונתו חל שיפור משמעותי בקשרים בין צה"ל למנגנוני הביטחון המסכל של הרשות הפלסטינית בגדה המערבית, והוסרו רבים מהמחסומים בגדה.
כמו קודמיו בתפקיד, גם תיבון נדרש לסוגיית פינוי המאחזים ביהודה ושומרון. כתוצאה מכך, החלו פעילי ימין להפגין באופן קבוע מול ביתו בתל אביב. מחאה זו לא הייתה מקובלת על כל אנשי הימין. פנחס ולרשטיין, מנכ"ל מועצת יש"ע, אמר כי "ההתיישבות צריכה להכיר תודה לתיבון על המעשים שהוא עושה לביטחון עם ישראל".[דרוש מקור]
בשנים 2009–2011 פיקד על המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-19 בינואר 2012 הוענקה לו דרגת אלוף, והוא מונה למפקד הגיס הצפוני של צה"ל.
במהלך מבצע צוק איתן מינה הרמטכ"ל בני גנץ את תיבון לאחראי על התחקירים של צה"ל בנוגע לאירועים רגישים הכוללים פגיעה באזרחים בלתי-מעורבים בעזה. תיבון פרש מצה"ל בשנת 2015.
פעילות אזרחית

בפברואר 2016 מונה ליושב ראש "עיר עולם ותיירות" בעיריית תל אביב-יפו בהתנדבות. כמו כן, החל מאוגוסט 2015 ועד אוגוסט 2024 כיהן כדירקטור חיצוני בדירקטוריון חברת הבנייה וילאר אינטרנשיונל בע"מ. עד דצמבר 2020 כיהן גם כמנכ"ל חברת טרייסנס מערכות.
לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הביע תיבון את תמיכתו ברשימת מפלגת העבודה ובעומד בראשה, אבי גבאי.
בשנת 2022 עמד בראשות ועדת המומחים לבדיקת תקרית הירי הדו-צדדי בה נהרגו שני מפקדים ביחידת אגוז.
תיבון הוא בין העומדים בראש קבוצת "חומת מגן לדמוקרטיה" המשתתפת במחאה נגד הרפורמה המשפטית.
בטבח שבעה באוקטובר חדרו מחבלים גם לקיבוץ נחל עוז, שבו מתגוררים בנו אמיר תיבון ומשפחתו, וערכו בו טבח. נעם תיבון הגיע מתל אביב, יחד עם ישראל זיו מלווה באשתו גלי, כדי לחלץ את בנו ומשפחתו. הם הצטרפו לכוח של יחידת מגלן. ביחד הצליחו לחלץ תושבים  מהקיבוץ ובהם את בני משפחתו.
תיבון ביקר את צה"ל על כמות הכוחות הדלילה בעוטף עזה בעת המתקפה ואמר: "גדודים שהיו צריכים להיות כאן על הקו היו באיו"ש ואבטחו כל מיני אוהלים וכל מיני חווארה".
תיבון הוא אחד ממובילי המחאה למען שוויון בנטל לאחר מלחמת חרבות ברזל. בעקבות דבריו של הרב יצחק יוסף בהם טען כי החרדים יטוסו לחו"ל אם יאלצו להתגייס, כינס מסיבת עיתונאים של ה"פורום לוחמים.ות לשוויון בנטל" אותו הקים בשיתוף ארגון "אחים לנשק".ביוני 2024 זכה בפרס "אבירי איכות השלטון" מטעם התנועה לאיכות השלטון.
חיים אישיים

תיבון הוא בעל תואר ראשון בהצטיינות בהיסטוריה מאוניברסיטת חיפה ובעל תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד, שבה למד במסגרת תוכנית קרן וקסנר. הוא בוגר בהצטיינות של קורס מפקדי פלוגות, ובוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
מתגורר בצפון תל אביב, נשוי לסופרת ד"ר גלי מיר-תיבון, העוסקת בחינוך ובחקר השואה. אב לשניים. בנו, אמיר תיבון, הוא עיתונאי ובנו השני, אורי תיבון, הוא רופא.