stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוזיקת רייג'

| --- | --- |

דוגמה של מקצב רייג'
 מקורות סגנוניים:  היפ הופ, טראפ, קלאוד ראפ, EDM, פיוצ'ר בס, הייפרפופ
 מקורות תרבותיים:  סוף שנות ה-2010 – תחילת שנות ה-2020, ארצות הברית
 מוצא:  ארצות הברית 
 כלים:  סימפול, ראפינג, תוכנות אודיו דיגיטליות
 פופולריות מיינסטרים:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, רומניה, גרמניה
 
רייג' (באנגלית: Rage music; נקרא גם Rage rap או Rage beats) הוא מיקרוז'אנר (אנ') של מוזיקת טראפ. ז'אנר זה נעשה באמצעות צליל סטריאו רחב עם אלמנטים של פיוצ'ר בס וסינתיסייזר. ראפרים רבים שרים בסגנון מוזיקה זה, ביניהם ליל עוזי ורט, טריפי רד ופלייבוי קרטי. חברת התקליטים של פלייבוי קרטי, Opium, תרמה רבות להיווצרות הז'אנר.
אטימולוגיה

מקור שם הז'אנר, מגיע מהסינגל "Miss the Rage" של הראפרים האמריקאים טריפי רד ופלייבוי קרטי. משמעות המילה Rage הוא "זעם" או "השתוללות". קיד קאדי היה המוזיקאי הראשון שהשתמש במילה Rage, בהקשר של אגו.
היסטוריה

המוזיקאי האמריקאי מייק ויל מייד איט (MIke WiLL Made-It) היה אחד ממפתחי הז'אנר הראשונים. עם זאת, הז'אנר החל להתפרסם רק בשנות ה-20 של המאה ה-21, כאשר פלייבוי קרטי וטריפל רד הוציאו את השיר "Miss the Rage".
בתקופה זו, הז'אנר תפס תאוצה ברחבי העולם וקיבל את שמו הידוע. הראפר Yeat התפרסם בטיקטוק בזכות שירי רייג' מוכרים שהפיק, כגון Up 2 Me ו-2 Alive. מוזיקת הרייג' הגיעה גם ליבשת אירופה דרך הזמרת לנסי פוקס (אנ').
מאפיינים

מוזיקת רייג' נעשית באמצעות מכשירים אלקטרונים, כגון סינתיסייזר ותוכנות אודיו דיגיטליות. בנוסף, מוזיקת רייג' כוללת אלמנטים ממיקרוז'אנרים אחרים כגון הייפרפופ ופלאג. מוזיקת רייג' תוארה כ-"הכלאה בין מוזיקת טראפ ו-EDM". בדרך כלל, מוזיקת רייג' כוללת גם לופים של מלודיה וצלילים אחרים שנשמעים לאורך השיר. מוזיקת רייג' לרוב מלווה בראפינג. הראפר Yeat שילב גם צלילי פעמון ואלמנטים של מוזיקת דריל במוזיקה שהכין, וטען שזה מה שהפך את השירים שלו לפופולריים יותר.
הערות שוליים

↑  Elias Leight, These Rising Rappers Are Pushing Rage Music Into the Mainstream, Billboard, ‏2023-02-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Gabriel Bras Nevares, The Rise Of Rage Music, HotNewHipHop, ‏2022-08-26 (באנגלית)
↑  Jason Lipshutz, First Stream: New Music From Jack Harlow, Kid Cudi, Silk Sonic and More, Billboard, ‏2022-02-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  Micha Wagner, Rage Rap: Klingt so die Zukunft des Hip-Hop?, DIFFUS, ‏2022-05-01 (ב־)
1 2  Micha Wagner, Rage Rap: Klingt so die Zukunft des Hip-Hop?, DIFFUS, ‏2022-05-01 (ב־)
↑  【コラム】What is “RAGE Beat”?, FNMNL (フェノメナル) (באנגלית אמריקאית)
↑  Leon Schäfers, Wie Trippie Redd und Playboi Carti eine neue Rage-Wave prägen, Hiphop.de (ב־)
↑  Jon Barlas, Lancey Foux finds balance on new album ‘LIVE.EVIL’, Our Generation Music, ‏2021-11-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  Leon Schäfers, Wie Trippie Redd und Playboi Carti eine neue Rage-Wave prägen, Hiphop.de (ב־)
↑  Alphonse Pierre, Chief Keef’s Influence Is as Strong as Ever, Pitchfork, ‏2021-11-05 (באנגלית אמריקאית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הסוכנות הלאומית לניהול חירום (מונגוליה)

| --- | --- |


אנשי הסוכנות, באולן בטור בעת ביקור משלחת דרום קוריאנית
 מידע כללי
 מדינה:  מונגוליה 
 en.nema.gov.mn
 
הסוכנות הלאומית לניהול חירום (במונגולית: Онцгой байдлын ерөнхий газар) היא סוכנות ממשלתית המפקחת על שירותי החירום של מונגוליה. אחראית גם לטיפול וניהול מצבי חירום כאסונות טבע ומשברי חירום לאומיים. יש לה סניפים בכל 21 מחוזות המדינה וכן בבירה אולן בטור.
מקבילה בתפקודה להמשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה ואמונה על פיתוח חקיקה סביבתית כמו גם ניהול השלכות אסונות טבע וביצוע עבודות חילוץ הצלה.
היסטוריה

גוף ההגנה האזרחית הראשון במדינה הוקם בשנת 1964 כיחידת סמך של צבא העם המונגולי. קודם לכן, שירותי החירום במדינה אורגנו בשנת 1922, ביוזמתו של מנהיג הפרטיזנים דמדין סוחבאטאר. היחידה שהוקמה בשנות ה-60 נודעה כגדוד ההגנה האזרחית 122 של ה-צבא. כחלק מהרחבת הצבא בסוף שנות השישים, ארגן שר ההגנה את להקת המוזיקה של ההגנה האזרחית, שמאז 2009 היא ידועה כלהקת שירותי החירום ומשמיעה מוזיקה צבאית, תוך גם קידום הסוכנות בקהילה וייצוג שלה באירועי תרבות.
הסוכנות, במתכונתה הנוכחית הוקמה על ידי החוראל הגדול ביוני 2003 והיא כיום חלק מממשלת מונגוליה. בשנת 2017 הוקם אגף כימי.
הערות שוליים

↑  https://www.globalsecurity.org/military/world/mongolia/maf.htm
↑  "Mongolia National Emergency Management Agency (NEMA)". UN-SPIDER Knowledge Portal.
↑  "National Emergency Management Agency - Mongolia (NEMA) | PreventionWeb.net". www.preventionweb.net.
↑  "Хөгжмийн салбар - Үндэсний Аврах Бригад". www.uab.nema.gov.mn.
↑  "Онцгой байдлын ерөнхий газар - Танилцуулга - Монгол улсын засгийн газар - Government of mongolia". zasag.mn. אורכב מ-המקור ב-2020-08-06. נבדק ב-2020-04-09.
↑  "Химийн ажиллагааны салбар - Үндэсний Аврах Бригад". www.uab.nema.gov.mn.
שמנת עשירה

| --- | --- |
גביע שמנת עשירה, עם הקרום על פני השמנת
גביע שמנת עשירה, עם הקרום על פני השמנת
 
 מאכלים
 סוג:  מוצרי חלב 
 מוצא:  הממלכה המאוחדת 
 מרכיבים עיקריים:  double cream 
 
שמנת עשירה על סקונס ומעליה ריבה (סגנון ההגשה של דבון); על גבי השמנת הצהובה ניתן לראות קרישים חמאתיים
שמנת עשירה (באנגלית: Clotted cream, מילולית: "שמנת קרושה") היא שמנת מהמטבח הבריטי המוגדרת לפי חוק כמכילה לפחות 55% שומן. כדי להכינה מחממים חלב פרה בלתי מפוסטר ומשאירים אותו מספר שעות בתבניות רדודות. במהלך זמן זה, השמנת עולה אל פני השטח ויוצרת קרישים. קרישים כאלו לא היו נוצרים בחלב מפוסטר.
שמנת עשירה היא מאכל אופייני לדרום-מערב אנגליה, אך אין הסכמה האם מקורה בדבון או בקורנוול. קיימים טיעונים לכאן ולכאן, אך אין להם עדויות מתועדות.
היצרנית העיקרית של שמנת עשירה בממלכה המאוחדת היא Rodda's מקורנוול, אך בנוסף קיימים יצרנים מקומיים רבים בדרום-מערב אנגליה, במחלבות וחוות המייצרות עבור בתי עסק מקומיים.
שמנת עשירה היא חלק מארוחת Cream tea, בה היא מוגשת על גבי סקונס עם ריבת תות שדה או פטל. בדבון השמנת משמשת באופן מסורתי כתחליף לחמאה, והריבה נמרחת מעליה. בקורנוול השמנת מונחת מעל הריבה.
באיחוד האירופי, שמנת עשירה מקורנוול (Cornish clotted cream) היא כינוי מקור אזורי (PDO) לשמנת עשירה המיוצרת על פי מתכון מסורתי בקורנוול.
מוצר דומה המכיל 48% שומן נקרא שמנת דבון (Devon Cream) או שמנת דבונשייר (Devonshire cream).
הערות שוליים

↑  The Cheese and Cream Regulations 1995 (SI 1995 No. 3240) ISBN 0110538536
↑  Rodda's
↑  Clotted cream באתר Devon Cream Company
↑  Double Devon Cream  באתר Devon Cream Company
שמנת חמוצה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מוצר חלב מותסס 
 
מהמטבח הנורווגי: "לפסה" (לחם שטוח) עם דג כבוש, שמנת חמוצה וטבעות בצל סגול
תפוחי אדמה ברוטב שמנת חמוצה (נראית בקדמת התמונה, נמסה למחצה), שעועית חריפה, פטריות וגבינה מגורדת
שמנת חמוצה היא מוצר חלב עשיר בשומן, המיוצר על ידי התססת שמנת באמצעות חיידקי חומצה לקטית. החיידקים, הנמצאים בשמנת באופן טבעי או מוחדרים אליה, יוצרים חומצה לקטית המחמיצה ומעבה את השמנת.
קיימים שני סוגי שמנת חמוצה תעשייתית - קלה ועשירה. העשירה - מכילה 16–21 אחוזי שומן; היא מכילה לעיתים מרכיבים נוספים כמו ג'לטין, רנין ואנזימים צמחיים. הקלה - עשויה מתערובת של שמנת וחלב, ומכילה פחות שומן משמנת חמוצה עשירה. בישראל נמכרת שמנת חמוצה של 27% שומן ("שמנת של פעם") ושל 15% שומן, וכן מוצרים מופחתי-שומן: 9% שומן ו-7.5% שומן.
תחליף נטול-שומן: מעובה באמצעות חומרים מייצבים.
השימוש בשמנת חמוצה נפוץ במטבח האירופאי והצפון-אמריקאי. היא משמשת כציפוי מסורתי לתפוחי אדמה אפויים, ומוסיפים אותה קרה, עם עירית קצוצה.
היא משמשת גם כבסיס לרוטבי סלט מסוימים וניתן להשתמש בה גם לאפייה, לתערובות של עוגות, עוגיות, ביסקוויטים אמריקאים וסקונס.
טוגנים בטעם שמנת חמוצה ובצל פופולריים בארצות הברית, וכן מטבל שמנת חמוצה ובצל לטוגנים ולקרקרים.
במטבח הרוסי והאוקראיני מוסיפים שמנת חמוצה לבורשט ולמרקים אחרים.
במטבח הטקסני-מקסיקני מוסיפים שמנת חמוצה לטאקוס, נאצ'וס, בוריטוס וגואקמולה.
במטבח ההונגרי היא משמשת כחומר גלם לרטבים וכמילוי לקרפים.
ראו גם

יוגורט
גבינה לבנה
ראייב

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה
 מטבח:  מרוקאי, אלג'יראי, תוניסאי
 אזור מוצא:  מגרב
 מוצא:  מרוקו מרוקו
 גבינות
 סוג חלב:  באפלו או פרה
ראייב (בערבית: رَايِب; בצרפתית: Rayeb) הוא מוצר חלבי הנוצר באמצעות החמצת החלב ונפוץ במדינות המגרב, צפון אפריקה והמזרח התיכון.
טעמו של המוצר קרוב מאוד לזה של יוגורט טבעי ללא סוכר והוא נצרך בעיקר במהלך החגים של חודש הרמדאן.
למוצר גרסאות שונות המשתנות בהתאם להעדפות אזוריות ושיטות ייצור ונהוג להכין אותו בעיקר מחלב פרה או תאו.
ראייב הוא מוצר רב תכליתי וניתן להשתמש בו כמנה ראשונה, כתוספת למרק, כתבלין, משקה קר ולעיתים ממותק בסוכר או בטעם עשבי תיבול כמו נענע.
ראו גם

יוגורט
לבן
איירן
הערות שוליים

↑  Amandine Gunther de Francqueville, What are Rayeb, Laban, Labneh, Ayran & Amasi?, Yogurt in Nutrition, ‏2020-08-17 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hygienic_quality_of_Rayeb_a_traditional_Tunisian
↑  Joseph A. Kurmann, Jeremija L. Rasic, Manfred Kroger, Encyclopedia of Fermented Fresh Milk Products: An International Inventory of Fermented Milk, Cream, Buttermilk, Whey, and Related Products, Springer Science & Business Media, 1992-10-31, ISBN 978-0-442-00869-7. (באנגלית)
↑  Ramesh C. Chandan, Arun Kilara, Manufacturing Yogurt and Fermented Milks, Wiley, 2013-01-08, ISBN 978-1-118-48133-2. (באנגלית)
פלוריאן סוטוקה

פלוריאן סוטוקה (בצרפתית: Florian Sotoca; נולד ב-25 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן צרפתי המשחק כחלוץ במועדון לאנס מהליג 1.
קריירת מועדונים > קריירה מוקדמת

סוטוקה גדל במחלקת הנוער של נרבון וב-25 באוגוסט 2012 ערך הופעת בכורה בקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה החמישית בצרפת. את עונתו הראשונה בבוגרים סיים סוטוקה עם 8 שערים ב-22 משחקי ליגה. בסיום העונה עבר סוטוקה למרטיג מהליגה הרביעית ואת העונה שלו במרטיג הוא סיים עם שער בודד ב-26 הופעות. בעונה לאחר מכן עבר סוטוקה לבזייה גם היא מהליגה הרביעית ועד ינואר הוא הספיק לכבוש 5 שערים ב-14 הופעות.
קריירת מועדונים > מונפלייה

ב-23 בינואר 2015, בגיל 24, חתם סוטוקה על החוזה המקצועני הראשון שלו כשמונפלייה מהליג 1 החתימה אותו.  בעונתו הראשונה הוא לא זכה להופיע בקבוצה הבכירה ושיחק רק בקבוצת המילואים של המועדון בליגה הרביעית. ב-28 באוקטובר 2015 ערך סוטוקה הופעת בכורה בקבוצה הראשונה בהפסד 2–3 ללוריאן במסגרת הגביע הצרפתי. בליגה ערך סוטוקה הופעת בכורה ב-27 בפברואר 2016 בניצחון 3–0 על ליל, אך הייתה זו ההופעה היחידה שלו בקבוצה ואת רב העונה הוא העביר שוב בקבוצת המילואים של המועדון.
קריירת מועדונים > גרנובל

לאחר שלא זכה לדקות משחק במונפלייה, בסיום עונת 2015/2016 החליט סוטוקה לחזור לליגה הרביעית וחתם בגרנובל. סוטוקה שיחק בגרנובל 3 עונות ועזר לה לעלות עד לליג 2, כשבשלוש עונות במועדון הוא כבש 31 שערים ב-102 הופעות בכל המסגרות והפך לקפטן הקבוצה.
קריירת מועדונים > לאנס

ב-9 ביולי 2019, חתם סוטוקה בלאנס מהליג 2.  ב-27 ביולי 2019 ערך סוטוקה את הופעת הבכורה במועדון בניצחון 2–1 על לה מאן, במשחק זה כבש סוטוקה גם את שער הבכורה שלו עבור המועדון. הליגה בעונה זו הופסקה ב-12 במרץ 2020 לאחר 28 מחזורים בעקבות התפרצות מגפת הקורונה, כשלאנס ממוקמת במקום השני ועל כן היא זכתה בכרטיס לליג 1, ובכך השלים סוטוקה עלייה של 3 ליגות ב-4 שנים. כשאת עונת הבכורה שלו בקבוצה הוא סיים עם 9 שערים ב-30 הופעות בכל המסגרות. ב-23 באוגוסט 2020 ערך סוטוקה הופעת בכורה בליג 1 עבור לאנס בהפסד 1–2 לניס. ב-3 באוקטובר 2020 כבש סוטוקה את שער הבכורה שלו בליג 1 בניצחון 2–0 על סנט אטיין. ואת עונת הבכורה שלו בליג 1 עונת 2020/2021 סיים סוטוקה עם 8 שערי ליגה ב-33 הופעות. לאחר 2 עונות מוצלחות ופתיחת עונה מוצלחת בעונת 2021/2022 ב-13 בדצמבר 2021, חתם סוטוקה על הארכת חוזה במועדון עד יוני 2024. ואת העונה סיים עם 6 שערים ב-38 הופעות בכל המסגרות. עונת 2022/2023 הייתה עונה מצוינת עבור לאנס ועבור סוטוקה. כשב-24 בינואר 2023 חתם סוטוקה על הארכת חוזה נוספת עד יוני 2026. לאנס סיימה במקום השני בליגה נקודה בלבד אחרי פריז סן ז'רמן האלופה. וזכתה בכרטיס לליגת האלופות. סוטוקה כבש בעונה זו 8 שערים ב-42 הופעות בכל המסגרות אליהם הוסיף 9 בישולים בליגה. ב-20 בספטמבר 2023 ערך סוטוקה הופעת בכורה אירופית בתיקו 1–1 עם סביליה הספרדית במסגרת מחזור הפתיחה של שלב הבתים בליגת האלופות.
הערות שוליים

↑  Pierre-Hakim OUGGOURNI, PORTRAIT. « Clairement, il cassait tout » : Florian Sotoca, du foot amateur aux filets de Ligue 1, Ouest-France.fr, ‏2021-03-05 (בצרפתית)
↑  Sandrine Arrestier, Ligue 2 : pour Florian Sotoca, « Lens, c’est un autre monde », La Voix du Nord, ‏2019-09-01 (בצרפתית)
↑  Contrat prolongation Sotoca rclens
↑  Florian Sotoca prolonge à Lens jusqu'en 2026, L'Équipe (בצרפתית)
קרלו גולדוני

| --- | --- |

 לידה:  25 בפברואר 1707 ונציה, הרפובליקה של ונציה 
 פטירה:  6 בפברואר 1793 (בגיל 85) פריז, הרפובליקה הצרפתית הראשונה 
 שם לידה:  Carlo Goldoni 
 מדינה:  הרפובליקה של ונציה, ממלכת צרפת (1791–1792), ממלכת צרפת, הרפובליקה הצרפתית הראשונה 
 שם עט:  Polisseno Fegejo 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מודנה ורג'ו אמיליה, אוניברסיטת פדובה, אוניברסיטת פאביה 
 שפות היצירה:  איטלקית 
 יצירות בולטות:  משרתם של שני אדונים, La donna di garbo, Lo speziale, The Mistress of the Inn, Il bugiardo 
 בן או בת זוג:  Nicoletta Connio (1736–?)  Nicoletta Connio 
 
קרלו אוסוואלדו גולדוני (באיטלקית: Carlo Osvaldo Goldoni;‏ 25 בפברואר 1707 – 6 בפברואר 1793) היה מחזאי ולבריתן איטלקי שמבקרי הספרות בימינו מונים בין גדולי המחזאים האירופאים. בין יצירותיו כמה מן המחזות המפורסמים והאהובים ביותר של איטליה. נודע בעיקר כמחברה של הקומדיה "משרתם של שני אדונים". צופי התיאטרון אוהבים את מחזותיו של גולדוני הודות לתמהיל המוצלח של שנינות וכנות. מחזותיו העניקו לבני תקופתו השתקפויות של עצמם ובמקרים רבים שיוו עניין דרמטי לחייהם, ערכיהם ולבטיהם של מעמדות הביניים שהחלו להטביע את חותמם בשנים ההן. אף כי גולדוני כתב בצרפתית ובאיטלקית, מחזותיו עושים שימוש מעולה בונטית (הניב הוונציאני העתיק), בניב המחוז ובניבים דיבוריים. גולדוני כתב גם בשם העט "פוליסנו פג'יו, רועה ארקדיה", שהעניקו לו, כך טען בזכרונותיו, "הארקדים של רומא".
ביוגרפיה > ספר זכרונות

יש שפע של מידע אוטוביוגרפי על גולדוני, שחלקו הגדול מקורו בהקדמות למחזותיו וב"ספר הזכרונות" שלו. עם זאת, ידוע שהזכרונות הללו מכילים שיבושי עובדות רבים, בעיקר בכל הנוגע לילדותו ונעוריו. בזכרונות אלה מתאר גולדוני את עצמו כלץ מלידה, חסר דאגה, קל דעת ובעל מזג נוח ומאושר, עמיד בפני כל מהלומות הגורל ועם זאת, נשוא פנים ומכובד עד תוך-תוכו. טיפוסים כאלה היו שכיחים למדי באיטליה.
ביוגרפיה > ילדות, נעורים ולימודים

גולדוני נולד בוונציה בשנת 1707, בן למרגריטה וג'וליו גולדוני. בזכרונותיו גולדוני מתאר את אביו כרופא ואומר, שלהיכרותו עם התיאטרון אחראי סבו, קרלו אלסנדרו גולדוני. לאמיתו של דבר, נראה שג'וליו היה רוקח; באשר לסב, הוא מת ארבע שנים לפני שקרלו בא לעולם. כך או כך, גולדוני גילה עניין עמוק בתיאטרון מאז שחר ילדותו, וכל הניסיונות לכוון את פעילותו לאפיקים אחרים עלו בתוהו; צעצועיו היו בובות וספריו - מחזות.
אביו מסר אותו להשגחת הפילוסוף קלדיני ברימיני, אבל לא עבר זמן רב והנער נשא רגליים, הצטרף אל להקת שחקנים נודדים וחזר לוונציה. ב-1723 הכניס אותו אביו לקולג'ו גיזליירי המחמיר בפאביה, שכפה את גילוח הראש וגלימת הנזירים על תלמידיו. אלא שבזכרונותיו מספר גולדוני, שחלק גדול מזמנו שם הוקדש לקריאת קומדיות בלטינית וביוונית. הוא החל כבר לכתוב בעצמו בתקופה זו; ובשנתו השלישית חיבר פואמה מוציאת דיבה בשם "איל קולוסו", שבה שם ללעג את בנותיהן של אי-אילו משפחות בפאביה. כתוצאה מתקרית זו (ו/או מביקור עם כמה מחבריו ללימודים בבית בושת מקומי) גורש מבית הספר ונדרש לעזוב את העיר (1725). הוא למד משפטים באודינה ובסופו של דבר קיבל תואר במודנה. הוא עבד כמתמחה בקיוג'ה ובפלטרה ולאחר זמן חזר לעיר הולדתו והחל לעבוד בעריכת-דין.
כשבידו הסמכה של עורך דין ומשרות מכניסות כמזכיר ויועץ, נראה היה, לזמן מה, שגולדוני אכן מתיישב בדעתו ומשתקע בעיסוקו כמשפטן, אבל בהמשך לזימון בלתי צפוי לוונציה, לאחר היעדרות של שנים אחדות, פרש גולדוני מן הקריירה שהחל בה ופנה תחת זאת לכתיבת מחזות וניהול תיאטראות. אביו מת ב-1731 וכעבור שנה הניע אותו הצורך להשתמט מנישואים בלתי רצויים לעזוב את ונציה ולעקור אל מילאנו ואחר לוורונה, שם עזר לו מנהל התיאטרון, ג'וזפה אימר, בדרכו להיות למשורר קומי. אימר גם הציג אותו לפני זו שתהיה לאשתו, ניקולטה קוניו. גולדוני חזר עמה לוונציה, שם נשאר עד 1743.
ביוגרפיה > קריירה תיאטרלית

גולדוני נכנס לזירת התיאטרון האיטלקי עם טרגדיה, "אמאלסונטה", שהופקה במילאנו. ההצגה נחלה כישלון הן בביקורות והן בקופה.
כאשר הגיש את המחזה לרוזן פראטה, מנהל האופרה, נאמר לו שיצירתו "חוברה בתשומת הלב הנאותה לכללים של אריסטו ושל הוראציוס, אבל לא בהתאם לכללים, שנקבעו לדרמה האיטלקית." "בצרפת", המשיך הרוזן, "אתה יכול לנסות לרצות את הציבור, אבל כאן באיטליה השחקנים והשחקניות הם אלה שאתה צריך להיוועץ בהם, כמו גם עם מחבר המוזיקה ומעצבי התפאורות. הכל חייב להיעשות בהתאם לצורה מסוימת, שאותה אבאר לך."
גולדוני הודה לו על ביקורתו, חזר לאכסניה והורה להבעיר אש, אל תוכה השליך את כתב היד של "אמאלסונטה".
המחזה הבא שלו, "בליזאריו", שנכתב ב-1734, הצליח יותר, אף כי לאחר מעשה הודה גולדוני שהוא בוש בהצלחה זו.
במהלך תקופה זו כתב גם לבריות לאופרה סריה ושימש זמן מה כעוזר לדומניקו לאלי, משורר הבית של סן ג'ובאני גריזוסטומו, בית האופרה המכובד ביותר בוונציה. בתפקידו זה צבר ניסיון מועיל בהפקות אופרה סריה ובעיבוד ושכתוב של לבריות. שאיפתו להידמות לפייטרו מטסטאזיו הביאה אותו לחיבור אופרות רציניות, שנחלו הצלחה צנועה.
עוד תקופת-מה המשיך גולדוני לכתוב טרגדיות, אבל תוך זמן לא רב עמד על כך, שנטייתו הטבעית היא לקומדיה. הוא הכיר לדעת, שהבימה האיטלקית זקוקה לרפורמה; עם מולייר כדגם חיקוי לנגד עיניו, שקד על עבודתו וב-1738 הוציא מתחת ידיו את הקומדיה האמיתית הראשונה שלו, "איש העולם" (L'uomo di mondo). באותה שנה יצר גם את Momolo Cortesan. במהלך שיטוטיו והרפתקותיו המרובים באיטליה, לא חדל לעבוד וכאשר התוודע בליוורנו אל המנהל מדבאק, גמר אומר לעסוק במקצוע כתיבת המחזות לפרנסתו. מדבאק העסיק את גולדוני בכתיבת מחזות לתיאטרון שלו בוונציה ובעבודתו אצלו ואצל מנהלים אחרים יצר במהלך שהותו בעיר זו כמה מיצירותיו האופייניות ביותר. עד 1743 שכלל לכלל שלמות את סגנון כתיבתו המעורב (שבו מיזג את מולייר עם מיטב הקומדיה דל'ארטה ועם השנינות והכנות שלו עצמו). דוגמה טיפוסית לסגנון זה הוא La Donna di garbo, הקומדיה האיטלקית הראשונה מסוגה.
בבעלות משפחת ונדראמין היה ה"תאטרו די סן לוקא", או "תאטרו ונדראמין" או "תאטרו סן סלווטורה", שנוסד בשנת 1622 ברובע סן סלווטורה, או בניב הוונציאני, "סן סלוודור". שם התיאטרון שונה בהמשך ל"תאטרו אפולו" ומאז 1875 הוא קרוי תאטרו גולדוני, ועודנו משגשג כתיאטרון העיקרי בעיר למחזות, עכשיו בבניין משנות ה-20 של המאה ה-18.  בתקופת חייו של קרלו גולדוני, גדול הדרמטורגים בוונציה, רק סן לוקא ומליבראן העלו עדיין דרמה מדוברת, ונטישתו את משפחת גרימאני לטובת משפחת ונדראמין בסן לוקא בשנת 1752 היה אירוע רב-חשיבות בתולדות התיאטרון של התקופה, פתיחה לתקופה היפה ביותר בחייו, כנראה, שבה מילא תפקיד חשוב לא רק בקומדיות שכתב אלא גם בהתפתחות האופרה בופה.
יחסיה של משפחת ונדראמין, שהייתה מעורבת באופן ישיר ומשמעותי בניהול התיאטרון, עם גולדוני היו משובשים לעיתים, רצופי ויכוחים על כסף ועל סגנון מחזותיו, עד שעזב בשנת 1761 ויצא לפריז, כתוצאה מדין ודברים עם יריבו, קרלו גוצי.
אחרי 1748 עבד גולדוני עם המלחין בלדאסארה גאלופי והרים תרומות משמעותיות לצורה החדשה של אופרה בופה. גאלופי חיבר את המוזיקה ליותר מעשרים מן הלבריות של גולדוני. בדומה לקומדיות שלו, גם באופרה בופה של גולדוני משולבים יסודות של הקומדיה דל'ארטה עם תמונות מוכרות ממציאות מעמד הביניים המקומי. יצירותיו האופראיות כוללות שתיים מן הקומדיות המוזיקליות המצליחות ביותר של המאה ה-18, "החכם הכפרי", למוזיקה של גאלופי (1752) ו"הנערה הטובה", למוזיקה של ניקולו פיצ'יני (1760).
ביוגרפיה > מעבר לצרפת ומוות

בשנת 1757 נקלע גולדוני למחלוקת מרה עם המחזאי קרלו גוצי, שהביאה אותו לידי סלידה עמוקה מהעדפותיהם של בני ארצו, עד כדי כך, שב-1761 עקר לפריז, שם קיבל משרה בחצר כממונה על התיאטרון האיטלקי. הוא עשה את שארית חייו בצרפת וכתב את רוב מחזותיו ואת זכרונותיו בצרפתית.
המצליח ביותר מבין המחזות שכתב בצרפתית היה Le Bourru bienfaisant, לכבוד כלולות לואי ה-16 ומארי אנטואנט בשנת 1771. גולדוני נהנה מפופולריות בלתי מבוטלת בצרפת; עם פרישתו לוורסאי העניק לו המלך גמלה, שאבדה אחרי המהפכה הצרפתית. האספה הלאומית הצביעה לאחר זמן על חידוש הגמלה, יום אחרי מותו של גולדוני. הגמלה המחודשת הושבה לאלמנתו, במענה לעתירתו של המשורר אנדרה שנייה; "היא זקנה", אמר, "היא בת שבעים ושש, ובעלה לא הניח לה דבר פרט לשמו המכובד, מידותיו הטובות ודלותו."
הערות שוליים

↑  פיירו וייס, ערך "קרלו גולדוני", בגרוב אונליין, פרק 1
↑  Teatro Goldoni פרטי מבנים באתר הלו ונציה, תאטרו גולדוני
↑  מרטין בנהאם, "מדריך קיימברידג' לתיאטרון", עמ' 433 1995
↑  פיירו וייס, ערך "קרלו גולדוני", פרק 2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261836705171  PLWABN: 9810572297105606  BIBSYS: 90051079  BNE: XX1159095  BnF: cb11905320h (data)  CANTIC: a11736008  CiNii: DA01155807  GND: 118540505  ICCU: CFIV006378  ISNI: 0000 0001 2096 0234  LCCN: n79046263  LNB: 000036004  MusicBrainz: ade7dcf5-d9f4-4d7e-b6df-b53abfd8d087  NDL: 00441182  NKC: jn20000601987  NLA: 35131576  NLG: 68943  NLK: KAC199634066  NSK: 000101255  NTA: 072222956  RERO: 02-A020429790  RKD: 283891  SELIBR: 188378  SNAC: w61j9b97  SUDOC: 026896095  Trove: 836117  ULAN: 500244990  VcBA: 495/21393  VIAF: 44299511   WorldCat (עם VIAF): 44299511 
Commedie
מונומנט לקרלו גולדוני בפירנצה
חלי גולדנברג

| --- | --- |

גולדנברג, 2021
 לידה:  25 במאי 1954 (בת 70) תל אביב, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1970
 עיסוק:  שחקנית קולנע, דוגמנית, מרצה ומחברת ספרי ילדים
 בן או בת זוג:  אברי גלעד 
 הבלוג של חלי גולדנברג
 פרופיל ב-IMDb
 
רחל (חלי) גולדנברג (נולדה ב-25 במאי 1954 בתל אביב) היא שחקנית קולנוע, דוגמנית, בלוגרית, צלמת ומחברת ספרי ילדים ישראלית.
ביוגרפיה

גולדנברג נולדה וגדלה ברמת החייל, בתל אביב, היא האמצעית מבין שלושה ילדים. בשנת 1973 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל האוויר.
לאחר מכן נסעה לניו יורק ולמדה משחק בבית הספר למשחק של סטלה אדלר שבניו יורק ולאחר מכן במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע.
ביוגרפיה > דוגמנות

בתחילת שנות השבעים החלה בקריירת דוגמנות, הפכה לאחת מדוגמניות הצילום המובילות בישראל בשנות השבעים והשמונים ונחשבה דוגמנית-על. בין מסעות הפרסום היו לקוחות כמו בנק הפועלים, בנק דיסקונט, משכית, אלסקה, מרי קוונט, הלנה רובינשטיין, ניבה, דורין פרנקפורט, המשביר לצרכן, תלמה, שטראוס, עלית, גדעון אוברזון ורבים נוספים.
במהלך שנות השמונים ושנות התשעים הופיעה בסרטי פרסומות שונים בישראל, בהן סדרת הפרסומות למעדן החלב "מילקי", לעוגת עלית (פרסומת שטבעה את המושג "גם יפה גם אופה"), ל"תלמה", לחברת הסלולר "פלאפון" בקמפיין הזכור "עד שנגמרות לי המילים" ולרבים נוספים.
ביוגרפיה > קולנוע

גולדנברג שיחקה ב"מבצע יונתן" (1977) בבימוי של מנחם גולן ובאותה שנה בסרט "בוא נפוצץ מיליון" של שמואל אימברמן.
את פריצתה כשחקנית קולנוע עשתה בסרטיו של אבי נשר, "הלהקה" שיצא לאקרנים בשנת 1978,
בשנת 1979 שיחקה בסרט "דיזנגוף 99",
ובשנת 1980 בסרט "הפחדנים".
גולדנברג שיחקה בסרט "השגריר" (1984) בבימויו של לי ריצ'רדס,
בסרט "בנות" (1985) בבימויו של נדב לויתן,
"מחץ הדלתא" (1986) בבימויו של מנחם גולן,
"אבא גנוב 3" (1991) בבימויה של איילת מנחמי
ובסרט הטלוויזיה "חתולות הרעם" (1998) בבימויה של עירית לינור.
ב-2003 השתתפה בסרט "צעד קטן" בבימויו של שחר סגל.
2022 "היורשת" סרט נשים חרדי
2023 - "הבריכה" בבימויו של עמיחי גרינברג. "בית" 2024 סרט בבימוי אור סיני
ביוגרפיה > טלוויזיה

"חתולות הרעם" (1998) – אילנה
"בנות בראון" (2002) – מירי קראוס
"אסתי המכוערת" (2004) – רותי כספי
"השיר שלנו" (2004) – תפקיד אורח
"אולי הפעם" (2008) – תפקיד אורח
"האי" – (2009) – תפקיד אורח
"חשופים" (2009) – מלכה לב ארי
"עד החתונה" (2010) – דידי שדות
"לאבד את אליס" (2020) – תמי
גולדנברג הנחתה תוכנית סגנון-חיים בקשת – "החיים שלנו" (2004).
החל מינואר 2017 מנחה תוכנית רדיו אישית בשם "גלי חום" ברדיו 103fm.
לאורך השנים, השתתפה גולדנברג בקמפיינים רבים, בהם: "הקרב על המילקי", "פלאפון" ועוד.
בשנת 2021 השתתפה בקליפ "את ואני נוסעים לבד" שביצע אסף אמדורסקי.
ביוגרפיה > עיסוקים נוספים

גולדנברג הוציאה שני ספרי ילדים - ספרה הראשון "חיוכים", ראה אור באמצע שנות התשעים בהוצאת מעריב. לאחריו הוציאה, בשנת 2004, את ספרה השני, "הנקודות הצבעוניות של פיתי החיפושית" בהוצאת ידיעות אחרונות. כמו כן פרסמה סיפורים קצרים בכמה אנתולוגיות, כגון "פטל", "עכשיו אני כאן" ועוד.
החל משנת 2006 כותבת גולדנברג בלוג באתר "רשימות" ואף כתבה טור אישי ב"ידיעות אחרונות".
מעבירה הרצאות בנושא "הפרעת קשב ורכוז עדות אישית" מנקודת מבט אישית ווהרצאה בשם "גיל ובגדים".
עוסקת גם בצילום, השתתפה בכמה תערוכות קבוצתיות כמו גם בתערוכת יחיד בשנת 2015 בגלריית "הלובי".
גולדנברג הייתה חברת הוועד המנהל של שח"ם - ארגון השחקנים בישראל. ביוני 2015 התפטרה מתפקידה, עשרה ימים לפני תום הקדנציה, במחאה על התנהלות הוועד המנהל - והעומד בראשו, כלפי מה שהיא מכנה "הדה-לגיטימציה לתרבות בישראל, שמובילה באגרסיביות פוליטית חסרת תקדים שרת התרבות".
גולדנברג היא חברת הנהלת האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
בבחירות לכנסת ה-22 הוצבה במקום ה-95, הלא-ריאלי ברשימת המחנה הדמוקרטי.
משפחתה

גולדנברג הייתה נשואה לאברי גלעד, ולהם בת אחת.
ספרי ילדים

"חיוכים" (הוצאת מעריב)
"הנקודות הצבעוניות של פיתי החיפושית" (הוצאת ידיעות אחרונות, 2004)
פילמוגרפיה

כץ וקרסו - 1971
מבצע יונתן - 1977
בוא נפוצץ מיליון - 1977
סרט וארוחת בוקר - 1977
הלהקה - 1978
דיזנגוף 99 - 1979
הפחדנים - 1980
השגריר - 1984
בנות - 1985
מחץ הדלתא - 1986
אבא גנוב 3 - 1991
דלתות סוגרים בשקט - 1994
חתולות הרעם - 1997
צעד קטן - 2003
עלטה - 2012
פרחי שמש - 2014
בן ממשיך - 2017
לא, את - 2018
היורשת - 2022
הבריכה - 2023
בית - 2024
הערות שוליים

↑  אסנת בלייר, הצצה לאלבום תמונות הילדות של חלי גולדנברג, באתר nana10‏, 3 במאי 2017
↑  מכתב ההתפטרות, בבלוג של גולדברג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007423109805171  VIAF: 45148874705849622733   WorldCat (עם VIAF): 45148874705849622733