stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כוח דלתא
מבנה

היחידה שהוקמה בהשראת "שירות האוויר המיוחד" (SAS) הבריטי, מורכבת משמונה "פלוגות". מפקד פלוגה הוא קצין בדרגת לוטננט קולונל (סגן אלוף) כל טייסת פשיטה מונה כ-75–85 לוחמים בשלוש פלגות: שתי פלגות קומנדו התקפיות ופלגת סיור המתמחה בצליפה ותצפיות. מפקד פלגה הוא קצין בדרגת רב-סרן.
פלוגה A (פשיטה)
פלוגה B (פשיטה)
פלוגה C (פשיטה)
פלוגה D (קורס אימון מבצעי OTC)
פלוגה E (מבצעים חשאיים - כונתה בעבר "אגף מושגי טיסה", ופעלה תחת שם הקוד "כישרון קוואזאר")
פלוגה G ("צוות תמיכה תרבותית" Cultural Support Team לקשר עם מקומיים ומודיעין. מורכב ברובו מנשים
פלוגת תמיכה קרבית (כוללת מומחי נשק להשמדה המונית (WMD), אנשי סילוק פצצות, אנשי רפואה, מומחי סיגינט ומומחים אחרים)
פלוגה H (פסולת גרעינית)
היחידה נתמכת על ידי הרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160 של הצבא ועל ידי הטייסת הטקטית המיוחדת ה-24 של חיל האוויר, וכן על ידי יחידות סודיות ושקופות נוספות כמו "יחידת הסיוע למשימות" (MSA) שהיא יחידת מודיעין מסווגת במיוחד.
מפקדי היחידה

על היחידה פיקדו בין היתר צ'ארלי "המסתער" בקווית' (1977–1980), ג'יימס פסקל (1980–1982), שרמן וילפורד (1982–1985), ויליאם גריסון (1985–1989), פיטר שומייקר (1989–1992), ויליאם בויקין (1992–1994), ברנרד מק'קבי (1994–1996), אלדון ברג'וול (1996–1998), גרי הארל (1998–2000), ג'יימס שוויטרס (2000–2002), רון ראסל (2002–2003), בנט סקוליק (2003–2005), אוסטין מילר (2005–2007), מארק אוניל (2009–2011), ג'יימס ג'ררד (2011–2013), כריסטופר דונהיו (2013–2015), ג'ספר ג'פרס (2018–2021).
היסטוריה > הקמת היחידה

הכוח הוקם לאחר שמספר אירועי טרור (בין היתר חטיפת מטוס אייר פראנס ב-1976 שקדמה למבצע יונתן) בשנות ה-70, הובילו את ממשל ארצות הברית להורות על הקמת "יחידת מדף" שתהיה זמינה להתמודד עם אירועים מסוג זה, בעיקר פיגועי מיקוח. למעשה מספר גורמים בממשל ובצבא כבר העלו את הרעיון למודל של יחידה כזו כבר בשנות ה-60 של המאה ה-20. צ'ארלי "המסתער" בקווית', קצין מהכוחות המיוחדים של צבא היבשה האמריקאי (הכומתות הירוקות) חזר לארצות הברית לאחר שירות של שנה כנספח צבאי ביחידת ה-SAS הבריטית. לאחר חזרתו חיבר דו"ח מפורט בו הוא התריע כי לצבא האמריקאי אין יחידה המקבילה ל-SAS. הכומתות הירוקות, לדבריו, שהיוו את הגורם הדומיננטי בין הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, התמחו בלוחמה לא קונבנציונלית, אולם בקווית' זיהה את הפער בקיום צוותים עצמאיים, מאומנים היטב, שיתמחו בפשיטות מורכבות במיוחד ומבצעי לוחמה בטרור. הוא תידרך מספר גורמים במחלקת ההגנה ובצבא, אך הללו התנגדו לקיום יחידה מחוץ למסגרות הקיימות של הכומתות הירוקות. בקווית' נלחם במשך מספר שנים אולם לאחר שאיום הטרור גבר במחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-20, הורה הפנטגון לבקווית' לייסד את היחידה.
בקווית' העריך שייקח ליחידה החדשה כשנתיים כדי "להבשיל" למוכנות מבצעית. בהתאם לזאת, הוקמה יחידה זמנית קטנה בשם "Blue light" תחת קבוצת הכוחות המיוחדים ה-5 של הכומתות הירוקות, שתופקד בינתיים על תחום הלוחמה בטרור, עד ש"דלתא" תהיה מבצעית ומוכנה לגמרי בתחילת שנת 1980. ביום בו הפכה יחידת דלתא למבצעית, נחתמה פקודת הפירוק ליחידה זו. שנים רבות לאחר מכן, ובמיוחד הודות להשתתפות היחידה בסרט הקולנוע מת לחיות 2, התפתחה אגדה אורבנית שיחידה זו כביכול עדיין קיימת.
היחידה התמקמה בבית המעצר הישן (Stockade) של הבסיס, כאשר כל תא מעצר שימוש חדר ציוד לצוות לוחמים. קורס האימון המבצעי (OTC - Operator Training Course) הראשון של היחידה נערך בחודשים אפריל-ספטמבר 1978, המדריכים היו לוחמים ותיקים בוגרי מלחמות קוריאה ווייטנאם ביחידות המיוחדות של צבא היבשה. מתוך הבנה שהקורס נועד להקנות יכולות, כשירויות וידע עבור טווח רחב במיוחד של משימות, שולבו בו הכשרות על ידי סוכנויות ממשלתיות כמו FBI, CIA, השירות החשאי ויחידת האבטחה של מחלקת המדינה. מספר חברות תעופה תרמו מטוסי נוסעים מדגמים שונים כדי לאפשר ללוחמים ללמוד את המבנה שלהם לעומק לצורך חילוץ בני ערובה. בשנה שאחריו נערכו שני קורסים נוספים, שבסיומם הגיע הסד"כ של היחידה לעשרות בודדות של לוחמים שכבר אפשרה להפעיל אותם במבצעים אמיתיים. מספר שעות לאחר שהסתיים האימון האחרון בחודש נובמבר 1979 והיא הוכרזה רשמית כמבצעית, פרץ משבר בני הערובה באירן.
היסטוריה > מבצע טופר העיט

ב-4 בנובמבר 1979 נחטפו 53 עובדי שגרירות ארצות הברית בטהראן. הפנטגון הטיל על יחידת דלתא לבצע את הפשיטה לשחרורם, בלילות ה-24–25 וה-25–26 באפריל 1980, ב"מבצע טופר העיט". המבצע בוטל בגלל תקלה מבצעית שהתרחשה על אדמת איראן, שבמהלכה התרסקו או ננטשו כמה ממסוקי כוח הפשיטה ומספר אנשי צוות נהרגו. התחקיר לאחר המבצע הצביע על כ-23 כשלים.
בעקבות התחקיר הוקם פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית וכן פיקודים ייעודיים בכל הזרועות שתפקידם "להכשיר ולהפעיל את מערך כוחות המבצעים המיוחדים של ארצות הברית לביצוע מבצעים מיוחדים. בין היתר הוקם ה-JSOC, פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים (Joint Special Operations Command) וכוח דלתא הוכפף לו.
היסטוריה > מלחמת המפרץ

בעקבות פלישת צבא עיראק לכוויית השכנה כדי לשהתלט על שדות הנפט שלה, יצאה קואליציה בין לאומית בהנהגת ארצות הברית למבצע "סופה במדבר" כדי לגרש את הצבא העיקרי ולשחרר את המדינה הכבושה. מנהיג עיראק סדאם חוסיין ידע שהקואליציה השברירית שהורכבה ממספר מדינות נאט"ו לצד מדינות מערביות אחרות ואף ארצות ערב, תתפורר במידה וישראל תצטרף ללחימה. כדי לגרור את ישראל לעשות זאת החל צבא עיראק לשגר טילי קרקע קרקע אל עבר ישראל, כאשר השיגור בוצע ממשגרים נייחים (שהושמדו בימים הראשונים) וכן ממשגרים ניידים שהסתובבו ברחבי המדבר כשהם מסתתרים ביום ונעים ומשגרים בלילה. מפקד הקואליציה, הגנרל נורמן שווארצקופף הורה לכוחות המיוחדים של ארצות הברית (דלתא ואריות הים) ושל בריטניה (SAS) לסרוק את שטחי השיגור במערב עיראק ולהשמיד או לעכב את שיגורי הטילים. ככל הידוע, למרות המצוד הנמרץ שאף עלה בחייהם של מספר לוחמים לא הושמד אפילו משגר או טיל אחד.
היסטוריה > מבצע נחש גותי

ב-3 באוקטובר 1993 תקף כוח של היחידה, מגובה בכוחות ריינג'רס ומסוקים של החטיבה ה-160 (במסגרת כח משימה ריינג'ר), בניין במוגדישו בו שהו מספר בכירים בארגונו של מוחמד פראח איידיד - מנהיג של מיליציה קיצונית שהתנגדה לתוכנית הסיוע של האו"ם ורצתה להשתלט על המדינה. לאחר ששני מסוקי בלק הוק התרסקו ברחובות העיר מוגדישו, הסתבך הקרב ונהפך לקרב חילוץ. היחידה איבדה כ-6 לוחמים בקרב מוגדישו.
היסטוריה > מבצע חירות מתמשכת

כחלק מהמלחמה שהחלה בשנת 2001 היחידה הייתה מעורבת בהתקפה של נאט"ו נגד אל-קאעידה והטאליבאן. כוח דלתא הייתה בין הגורמים המובילים בניסיונות ללכידת בכירי הטליבאן ואל-קאעידה. אחת הפעולות היא תקיפת רגימנט הריינג'רס (75th Ranger Regiment) על שדה התעופה בקנדהאר, שתפיסתו היוותה מטרה חשובה לתחילת ההתקפה. תפקידו של כוח דלתא במבצע הייתה תקיפת מפקדתו של מולה עומאר, מנהיג הטליבאן, אך המולה לא היה במקום.
על פי ריאיון עם רס"ן טום גריר בתוכנית "60 דקות" של רשת CBS, כוח משולב של דלתא וכוחות מיוחדים בריטיים רדף אחר אוסמה בין לאדן וחבורת מאבטחיו ברכס הרי טורה בורה ליד הגבול ההררי עם פקיסטן. המרדף והקרבות נמשכו מספר ימים, אך לבסוף בין לאדן נעלם - לפי גריר, גם על ידי עזרה מצד לוחמים אפגנים שפעלו יחד עם הכוח שלו. מערה שנחשדה כי הוא מסתתר בה הופצצה בכבדות. חצי שנה לאחר מכן בוצעו סריקות במקום על ידי כוחות אמריקאיים וקנדיים, אך הגופה לא נמצאה. באוקטובר 2004 פרסם בין לאדן קלטת וידאו בה נשא נאום, והוכיח סופית שלא נהרג. על פי המרואיין בכתבה, בין לאדן נפצע בכתף בהפצצות, אך נמלט אל פאקיסטן בסיוע משפחה מקומית.
ב-2009 פורסם שהיחידה, ביחד עם ה-DEVRGU, פגעה בסדרת מבצעים ברשת גרילה שכונתה "ח'קאני", שקשורה לטליבאן, בגבול שבין אפגניסטן לפקיסטן.
היסטוריה > מבצע אנקונדה

המבצע נערך במרץ 2002, על ידי כוחות ארצות הברית כחלק מן הלחימה באפגניסטן. המבצע נועד ללכוד את בכירי אל-קאעידה והטליבאן, שהתרכזו בעמק שאח אי-קוט במזרח המדינה, על ידי כיתורם וחסימת דרכי נסיגתם מהעמק לעבר פקיסטן.
על פי ספרו של ניילור "יום שלא טוב למות בו", כוח דלתא פעל באפגניסטן במסגרת "כוח משימה 2", גוף שאיגד תחת פיקודו מספר יחידות, ארגונים וגופים "שחורים", כלומר לא-רשמיים, על מנת ללכוד מטרות "ערכיות". הגרעין המבצעי של הכוח נקרא כוח משימה "ירוק", כשבעצם מדובר בפלוגה מכוח דלתא. למרות שבינואר 2002 הפלוגה הוחלפה בכוח משימה "כחול" (יחידת אריות הים), כוח דלתא היה מעורב במבצע החל מאיסוף המודיעין, ההחלטה להתרכז בעמק עצמו, דרך שליחת צוותי סיור לאיתור מטרות ואיסוף מודיעין על העמק - שמוקמו בנקודות שולטות על העמק, אספו מודיעין עבור כוחות חיל הרגלים שבתוך העמק והכווינו את חיל האוויר האמריקאי לסיוע אווירי קרוב נגד האויב.
היסטוריה > מבצע חירות לעיראק

היחידה פעלה במערכה האמריקנית בעיראק החל משנת 2003. ע"פ פרסומים שונים, לוחמים של היחידה חדרו לתוך בגדאד כשהם מוסווים, על מנת לבצע פעולות שונות, כמו השגת מודיעין או הכוונת פצצות חכמות של חיל האוויר. לוחמי היחידה היו מעורבים בחיסולם של בניו של סאדם חוסיין, עודאי וקוסאי, בלכידתו של סאדם חוסיין עצמו בדצמבר 2003, וכן בחיסולו של אבו מוסעב א-זרקאווי ב-2006, מפקד אל-קאעידה בעיראק. במהלך כל תקופת הנוכחות האמריקאית בעיראק בין השנים 2003–2011 ביצעו לוחמי היחידה מאות מבצעים, כולל פשיטות לחילוץ בני ערובה וכן מארבים והתנקשויות בטרוריסטים איסלמיים. בעיה בלתי צפויה איתה נאלצה היחידה כגוף ארגוני להתמודד הייתה עזיבת לוחמים ותיקים ומנוסים לטובת תפקידי אבטחה בשוק הפרטי, שהציעו משכורות עתק של עשרות אלפי דולרים לחודש עבור משימות בסיכון גבוה במיוחד.
היסטוריה > מבצע קיילה מולר

ב-26 באוקטובר 2019 ניהל כוח דלתא את "מבצע קיילה מולר", פשיטה במחוז אידליב בסוריה סמוך לגבול טורקיה-סוריה כדי לתפוס את מנהיג המדינה האיסלאמית (דאעש) אבו בכר אל-בגדאדי. אל בגדדי התאבד במהלך הפשיטה באמצעות חגורת נפץ, לאחר שהוקף על ידי לוחמי הכח במנהרה מתחת למתחם שבו שהה וסירב להיכנע גם כאשר כלב תקיפה נשלח פנימה כדי להכריע אותו.
הפשיטה התרחשה לאחר מאמצי מודיעין של האגף לפעולות מיוחדות של ה-CIA במטרה לתפוס את אל-בגדאדי. הכוחות הסוריים הדמוקרטיים סיפקו תמיכה ישירה ורחבה במבצע.
היסטוריה > מבצעים נוספים

מבצע זעם דחוף - גרנדה, 1983
מבצע מטרה צודקת - פנמה, 1989
מבצע מגן המדבר - עיראק, 1990
מבצע סופה במדבר - עיראק, 1991
בתרבות הפופולרית

כוח דלתא זכה לחשיפה בסרט "מחץ הדלתא" של מנחם גולן וצ'אק נוריס, שהופק ב-1986, אך תיאור היחידה היה בדיוני לחלוטין ולא הסתמך על עובדות (לגבי כלי נשק, ציוד וכדומה).
כוח דלתא הוצג בצורה משמעותית בסרטו של רידלי סקוט - "בלאק הוק דאון", המתעד את אירועי "קרב מוגדישו" אשר היה חלק ממבצע השבת תקווה בסומליה. אירועי הסרט מבוססים על ספרו של מארק באודן אשר פורסם ב-1999.
סדרת משחקי מחשב בשם Delta Force, שבו השחקן משחק כלוחם בכוח דלתא. במשחק לא משולבים האמצעים הטכנולוגיים שעומדים לרשות היחידה.
כוח דלתא מהווה מרכיב חשוב בספרו של דן בראון, "נקודת ההונאה".
סדרת הטלוויזיה "היחידה" התבססה בצורה חופשית על סיפור היחידה, ונכתבה על ידי אריק הייני - לוחם לשעבר וממקימי היחידה שכתב עליה ספר מצליח מאוד.
ראו גם

כוחות מיוחדים
הכוחות המיוחדים של רוסיה
הכחות המיוחדים של הממלכה המאוחדת
אריות הים
לקריאה נוספת

מרק באודן, "התרסקות במוגדישו", הוצאת משרד הביטחון, 2002.
שון ניילור, "יום שלא טוב למות בו", תל אביב: המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה - המכון - לחקר הטקטיקה, הוצאת משרד הביטחון, 2007.
מרק באודן, "אורחיו של האייתולה", הוצאת מודן, מערכות ומשרד הביטחון, 2012.
הערות שוליים

↑  ירוק על שם כינויים של הלוחמים המרכיבים את כוח דלתא, אנשי "הכומתות הירוקות"
↑  על פי ספרו של שון ניילור "יום שלא טוב למות בו" (הוצאת משהב"ט) כוחה של היחידה מוערך בכ-1000 איש, מהם רק כ-250 הם לוחמים.
1 2  Ian D'Costa, This is the Army's super secret special ops aviation unit, we are the mighty, ‏10 יולי 2020
↑  אבנר אברהמי, 50 שנה לחטיפת אייכמן. ארבעה מהשותפים למבצע זוכרים כל פרט מהימים ההם, באתר הארץ, 7 במאי 2010
↑  גל פרל פינקל וסא"ל ירון,מבצע "קרנף": מה כדאי לחטיבת הקומנדו ללמוד מרגימנט הריינג'רס של צבא היבשה האמריקני, מערכות 488, יולי 2020, עמ' 47-40.
↑  מאת לוק הארדינג, ג'וליאן בורגר, ריצ'רד נורטון-טיילור, מה באמת קרה בפשיטת הקומנדו של כוח דלתא והריינג'רים בקנדהאר, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2001.
↑  Megan sheets, Rod anderhali, Inside the raid that killed al-Baghdadi: ISIS leader detonated suicide vest as US Army Delta Force and Rangers closed in on his lair in overnight firefight, https://www.dailymail.co.uk, ‏27.10.19
↑  סוכנויות הידיעות, מבצע החיסול: על שם קיילה, שאל-בגדדי אנס בשבי, באתר ynet, 28 באוקטובר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007594796405171  GND: 4307545-9  LCCN: n92024682  VIAF: 229149294082080520343   WorldCat (עם VIAF): 229149294082080520343 
כוח מהיחידה באפגניסטן, כפי שהוצג בתוכנית 60 דקות
סאן מזרחי

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1998 (בת 26) י"ט בכסלו ה'תשנ"ט 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 עיסוק:  דוגמנית
 בן זוג:  אביב חמו (2021-2024)
 
סאן מזרחי (נולדה ב-6 בנובמבר 1998) היא דוגמנית בינלאומית ישראלית. החלה את הקריירה שלה כשצעדה על מסלולי התצוגות "פנדי", "בוטגה ונטה" (אנ'), "וואי פרוג׳קט", ואף פתחה את תצוגת האופנה של מותג העל ״ז׳קמוס״ (אנ').
בעונת התצוגות הראשונה שלה לקיץ 22–23 כבשה סאן את המסלולים עם 23 תצוגות כשביניהם המותגים ״דיור״, ״הרמס״, ״טומי הילפיגר״, ״מייקל קורס״, מה שהגדיר אותה כשיאנית תצוגות האופנה של כל הזמנים לדוגמנית ישראלית בזירה הבינלאומית ובעקבות העונה המוצלחת הוכרזה על ידי מגזין "מודלס" כזוכה בקטגוריית "Top Breakout", ובנוסף נבחרה על ידי מגזין Vogue במקום הראשון כדוגמנית המבטיחה ביותר לשנת 2023. ניבידי
ביוגרפיה

מזרחי נולדה בתל אביב וגדלה ברמת השרון למשפחה ממוצא מעורב, תימני, מרוקאי, כורדי, טורקי וסורי. אביה הוא הכדורגלן, אלון מזרחי ואמה היא דוגמנית העבר ורד מזרחי. בגיל שנה עברה עם משפחתה לגור בניס, צרפת בעקבות קריירת הכדורגל של אביה.
שירתה בצה"ל בתפקיד מש"קית קישור וגיוס. בתום שירותה הצבאי נרשמה ללימודי תואר עיצוב אופנה במכללת שנקר, ולקראת סיום שנת הלימודים הראשונה קיבלה הצעה לדגמן בסוכנות "אינץ' מודלס" הישראלית בה מיוצגת עד היום, ובעקבות ההצלחה הרבה בחו"ל, נאלצה לעזוב את התואר עם סיום שנת הלימודים הראשונה.
כבר בגיל 17 ניסתה מזרחי להתקבל לסוכנויות דוגמנות שונות בישראל, אך אף סוכנות לא קיבלה אותה. לאחר שהשתחררה מהצבא, ניסתה פעם נוספת ושוב הניסיון לא צלח. זמן קצר לאחר מכן החלה ללמוד עיצוב אופנה ב״שנקר״ שם אחד מהמרצים, אופיר איבגי, צילם אותה לקולקציה הפרטית שלו ובעקבות זה פנה אליה באינסטגרם ניר חצרוני הסוכן שלה במטרה לייצג אותה. לאחר שחתמה על חוזה ייצוג בסוכנות "אינץ מודלס" מזרחי חתמה גם מול סוכנויות ייצוג בערים שונות בעולם, ביניהן: מילאנו, פריז, לונדון, ברצלונה וניו יורק.
עבודתה הראשונה בזירה הבינלאומית הייתה כשצעדה למותג העל ״פנדי״, אחריו הספיקה לכבוש שלל תצוגות; ביניהם ״דיור״, ״שאנל״, ״ורסצ'ה״, ״הרמס״, ״בוטגה ונטה״, ״ז׳קמוס״, ״פאקו רבאן״, ״קרולינה הררה״, ״מייקל קורס״, ״ז'אן פול גוטייה״ ועוד. בנוסף הצטלמה לקמפיינים שונים, ביניהם: ״בוטגה ונטה״, ״אטרו״, ״הרמס״, ״ז׳קמוס״, ״קורג׳״ ואף גם הצטלמה למגזינים בינלאומיים, ביניהם ״נומרו פריז״, ״נומרו ברלין״, ״הרפרס באזאר ניו-יורק״, ״ווג איטליה״ ועוד. חלק מהתארים בהם זכתה במהלך הקריירה שלה הוא "Top Breakout" של אתר "מודלס", שזיכה אותה במקום הראשון במגזין "Vogue" לדוגמניות המבטיחות לשנת 2023, 30 מתחת ל־30 של מגזין פורבס הישראלי ו"היפים והנכונים" של פנאי פלוס לשנת 2023.
ב-2024 הופיעה מזרחי בקמפיינים של חברות האופנה H&M, זארה ומייקל קורס, וכן על שערי המגזינים ווג יוון ונומרו הצרפתי.
חיים אישיים

בפברואר 2021 נישאה לאביב חמו. הזוג התגרש ב-2024. מתגוררת מחוץ לישראל.
הערות שוליים

1 2 3  אורית מרלין-רוזנצוייג, סאן מזרחי, הדוגמנית הישראלית הכי מצליחה בעולם: "בלתי נתפס מה שקורה לי. זה הזוי", באתר ynet, 20 במרץ 2023
↑  מגזין "ווג", The 11 Standout Models of Spring-Summer 2023, 11 באוקטובר 2022 (באנגלית)
↑  מרלין-רוזנצוייג, אורית (2023-03-20). "סאן מזרחי: ״אני שילוב של מרוקו, כורדיסטן, טורקיה, תימן וסוריה״". Ynet. נבדק ב-2025-03-15.
↑  איתי יעקב, סאן מזרחי, בתם של ורד ואלון מזרחי, ממריאה באופנה: "לא גידלו אותי לדוגמנות מגיל צעיר", באתר ynet, 21 בפברואר 2022
↑  ליטל גנאל, סאן מזרחי, באתר "פורבס ישראל", 27 בפברואר 2023
↑  סאן מזרחי, היפים והנכונים לשנת 2023, פנאי פלוס
↑  איתי יעקב, סיפורה מעורר ההשראה של סאן מזרחי, שהפכה לדוגמנית הישראלית המצליחה בעולם, באתר ynet, 26 בדצמבר 2024
↑  לירון שרון, ‏‏בתו של כדורגלן העבר הישראלי מתגרשת בגיל 25: "איך אפשר לחיות ככה?", באתר ספורט1, 19 בנובמבר 2024
ניק בלאד

| --- | --- |

 לידה:  20 במרץ 1982 (בן 42) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון 
 http://www.goodbestbetter.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ניק בלאד (באנגלית: Nick Blood; נולד ב-20 במרץ 1982) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי.ידוע בשל תפקידו בסדרה סוכני שילד בתור לאנס האנטר.
ביוגרפיה

בלאד נולד באיילסברי, אנגליה. הוא הצטרף למועדון הדרמה המקומי בגיל 7 ועד מהרה הבין שהוא רוצה להיות שחקן. הוא למד באוניברסיטת בריסטול ולאחר מכן באקדמיה למוזיקה ואמנות דרמטית בלונדון.
קריירה > קולנוע וטלווזיה

תפקיד המשחק הראשון של בלאד הגיע בעונה ה-25 של סדרת הטלוויזיה הבריטית "The Bill". הוא הופיע בשני פרקים.
לאחר מכן הוא גילם את אלכס, השותף של עלי שעובד כמעצב, בדרמה של ה-BBC, "נערה חומרנית".
בשנת 2011 הוא הופיע בדרמה עברייני על בהפקת ערוץ 4 הבריטי. בשנת 2011 פורסם כי ישחק בתפקידו של קיראן, בסיטקום "Trollied". בלאד עזב את הסדרה בגמר העונה השלישית.
בשנת 2012, קיבל את תפקיד הקולנוע העלילתי הראשון שלו בסרט "האי ספייק" לצד אמיליה קלארק.
בשנת 2013 הוא הופיע בעונה האחרונה של "Him & Her" כחבר לשעבר של בקי, לי. בשנת 2014 הופיע בדרמת המסתורין "The Bletchley Circle". לאחר מכן הופיע גם בערוץ 4 בדרמת המשטרה הקומית-סאטירית "בבילון".
בלאד הפך לשחקן קבוע בעונה השנייה של סוכני S.H.I.E.L.D.. הוא מגלם את לאנס האנטר, שכיר חרב אליו קולסון פונה לקבלת עזרה והוא מסכים להצטרף ל-SHIELD, דמות אותה גילם עד לסוף העונה השלישית. הוא חזר להופיע בפרק "Rewind" בעונה 5.
קריירה > תיאטרון

בשנת 2009 הקים חברת תיאטרון בשם "WE. BUY. GOLD" יחד עם חברו ללימודים, טום מק'קול.
מופע הבכורה של החברה שהקימו, שנכתב יחד בכיכובו של בלאד, זכה בפרס התיאטרון Old Voices New Voice 503. ההצגה הוצגה לאחר מכן בתיאטרון אולד ויק בין 12 במאי ל-13 ביוני 2009.
בלאד ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בתיאטרון בשנת 2009 במחזה "The Priory as Adam", בתיאטרון רויאל קורט, שהתקיים בין התאריכים 19 בנובמבר 2009 ל-16 בינואר 2010. בשנת 2010 המשיך להופיע כסורדידו בעיבוד מודרני לטרגדיה "Women Beware Women" של המחזאי היעקוביטי תומאס מידלטון בתיאטרון הלאומי, בבימויה של מריאן אליוט.
בשנת 2011 הוא הופיע בהצגה "Backbeat" שסיפר את סיפור השנים הראשונות של להקת הביטלס. ההצגה הוצגה בתיאטרון הדוכס מיורק בין התאריכים 10 באוקטובר 2011 ל-18 בפברואר 2012, ובלאד שיחק בתפקיד הראשי של "החיפושית החמישית" סטיוארט סאטקליף. בשל האופי המוזיקלי של התפקיד הוא למד לנגן בגיטרה בס, ובעקבות זאת הצטרף ללהקה בשם "שארק". המופע זכה להצלחה בווסט אנד. עם ההצגה הופיע בטורונטו, אונטריו, קנדה, בין התאריכים 24 באוגוסט 2012 עד 31 באוגוסט 2012, במשך שבעה ימים.
חיים אישיים

בלאד הוא אוהד קבוצת הכדורגל ליברפול.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | ספייק איילנד | דייב פיימוס |  |
| 2014 | X Moor | מאט |  |
| 2015 | 'Brand New-U | יוהאן | סרט קצר; גם במאי |
| 2019 | Say My Name | סטטון |  |
| TBA | Lovely, Dark, and Deep | ג'קסון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | The Bill | מיק ג'ונס | 2 פרקים |
| 2010 | נערה חומרנית | אלכס | שחקנים ראשיים; 6 פרקים |
| 2010 | פארק סטנלי | הארי סטיבנס | שחקנים עיקריים; פיילוט |
| 2010 | Combat Kids | פול | שחקנים ראשיים; 3 פרקים |
| 2011 | עברייני על | דום | פרק 3.5 |
| 2011–2013 | Trollied | קיירן | שחקנים ראשיים; 26 פרקים |
| 2012 | אויבי הציבור | גלן סמית'פילד | 2 פרקים |
| 2013 | Him & Her | לי | צוות שחקנים חוזר (עונה 4); 5 פרקים |
| 2014 | The Bletchley Circle | בן גלדסטון | צוות שחקנים חוזר (עונה 2); 4 פרקים |
| 2014–2017 | סוכני S.H.I.E.L.D. | לאנס האנטר | צוות השחקנים הראשי (עונה 2–3), כוכב אורח (עונה 5); 36 פרקים |
| 2014 | בבילון | וורוויק | שחקנים ראשיים; 7 פרקים |
| 2016 | המבוקשים ביותר של מרוול | לאנס האנטר | פיילוט לטלוויזיה |
| 2022-2019 | אופוריה | גאס האוורד | 3 פרקים |
| 2020 | סטרייק | ג'ימי נייט | 4 פרקים |
| 2021 | להתחבר מחדש | תומאס | מיני סדרה |
| 2023 | The Chemistry of Death | מייקל סטרצ'ן | 4 פרקים |
| 2024 | התן (אנ') | וינסנט פיין | 6 פרקים |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | כותרת | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2014 | עידן הדרקון: האינקוויזיציה | הול הקשת (קול) |
| 2018 | Vampyr | אגממנון, הארי, לורד המרסלי, פריקלס, פריווארד גארדס, תומאס (קולות) |
הערות שוליים

↑  "Nick Blood". IMDB. נבדק ב-29 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Palme, Sandra. "Interview with Nick Blood". אורכב מ-המקור ב-24 בנובמבר 2011. נבדק ב-28 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  ABC Team. "Lance Hunter. Played by Nick Blood". abc.go.com. אורכב מ-המקור ב-2 בינואר 2015. נבדק ב-31 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Material Girl". BBC. נבדק ב-28 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  BWW News Desk. "Nick Blood, Andrew Knott And More Lead BACKBEAT at Duke of York's". נבדק ב-28 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Misfits episode 5, acting review Review of Misfit's episode 5 and Lauren Socha's acting performance". Oh no they Didn't!. נבדק ב-28 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Trollied". RTÉ. אורכב מ-המקור ב-10 בספטמבר 2012. נבדק ב-28 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Trollied: Nick Blood plays Kieran". נבדק ב-28 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Robinson, John (3 באוגוסט 2011). "Tv highlights". London: The Guardian UK. נבדק ב-28 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ching, Albert (25 ביולי 2014). "SDCC: Marvel TV Presents "Agents of SHIELD" and "Agent Carter"". CBR. נבדק ב-10 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Holub, Christian (2017-12-22). "Agents of S.H.I.E.L.D. recap: 'Rewind'". Entertainment Weekly. נבדק ב-2021-06-20.
↑  Theatre503 team (2009). "The winner of the Old Vic New Voices Theatre503 Award delights audiences and critics alike. One of this year's boldest theatrical events". theatre503.com. נבדק ב-31 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Royal Court Theatre#Productions 2008.E2.80.93 May 2013
↑  GoodBestBetter Team (ביוני 2012). "June 2012". goodbestbetter.com. נבדק ב-31 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Royal Alexandra Theatre Team (2012). "BACKBEAT". toronto-theatre.com. נבדק ב-31 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Liverpool FC has got Christmas magic on the mind with video launch". Liverpool F.C. 2 בנובמבר 2020. נבדק ב-15 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1286228565  ISNI: 0000 0004 0241 5111  LCCN: no2013031959  VIAF: 297639634   WorldCat (עם VIAF): 297639634
עוזי ג'ורג'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 באפריל 1978 (בן 46) 
 מדינה:  ישראל 
 https://www.uzigeorge.com/
 
עוזי ג'ורג' (נולד ב-11 באפריל 1978) הוא במאי וידאו קליפים ומפיק מוזיקלי ישראלי, הבעלים של חברות ההפקות "ג'ורג' פרנסטס GP" וצוות "פריים תקשורת".
ביוגרפיה

ג'ורג' עסק בתחום המוזיקה והקולנוע החל מנעוריו בהם השתתף בהפקת מופעי בית הספר ושידר בתחנת רדיו שהקים בבית ספרו.
בשנת 2003, הקים את חברת התקליטים GP. בראשית דרכה הפיקה החברה את הלהיט "תשובה לאהבה" של הרכב ההיפ הופ "זולה ממברס" וגרסת כיסוי של סאני דהרי וקוטג' לשיר "רוקד לקול הבנות" שביצע במקור אפרים שמיר.
ג'ורג' הפיק את האלבום "אמני ישראל שרים תיקון הכללי" בו ביצעו זמרים רבים ובהם אייל גולן, משה פרץ, ליאור נרקיס, חיים ישראל ונתי לוי משירי תיקון הכללי.
בנוסף כתב והלחין שירים רבים ובהם הדואט "שבועת הנצח" למושיק עפיה ורינת בר שהפיק יוסי בן דוד.
הוא הוציא לאור את האלבום "להתחיל מחדש" שהפיק בהפקה עצמאית ומכיל שירים בביצועו שכתב והלחין.
חברת ההפקות שבבעלותו הפיקה וביימה מאות קליפים לערוץ המוזיקה ובהם לשרית חדד ("מרוץ החיים", "מאחלת לך"), ליאור נרקיס ("מה תעשי למעני", "אם תרצי"), ישי לוי ("ריקוד רומנטי"), שלומי סרנגה וזוהר ארגוב ("עוד יום יבוא") וקובי פרץ ("נרקוד הלילה").
חלק מהקליפים שביים זכו בפרסים: הקליפ לשיר "וואי לי" שביצע עומר אדם זכה בקליפ השנה של ערוץ 24 לשנת 2014 והשיר "חיכיתי לו" של שרית חדד זכה בפרס "קליפ השנה" במסגרת טקס פרסי המוזיקה של MTV ישראל. השיר "עוד יום יבוא" שבו משולב שלומי סרנגה בצילומי ארכיון של זוהר ארגוב היה מועמד לפרס "קליפ העשור" בשנת 2008 בערוץ 24.
מתגורר בפתח תקווה.
אייל קמינקא

| --- | --- |

קמינקא בכנס נגד אנטישמיות של האיחוד האירופי, 2020
 לידה:  14 בינואר 1974 (בן 51)
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  סופר   משורר
 תחום כתיבה:  פרוזה, שירה
 יצירות בולטות:  שיחה חצי שיחה (2024)  הומאוסטזיס, הצופן: איראן (2022)  שומר הזיכרונות (2002)
 בת זוג:  אילנה קמינקא
 צאצאים:  ינאי, ליעם, תמנה, נבו
 https://www.kaminkabooks.com/
 
אייל קמינקא (נולד ב-14 בינואר 1974) הוא סופר ומשורר ישראלי, מומחה בחשיבה תוצאתית, מרצה ויועץ לארגונים ומנהלים בכירים. שימש בעבר כמנהל בית הספר הבין לאומי להוראת השואה ב"יד ושם", ראש הרשות לקידום תעסוקה השכלה וקהילה ומנכ"ל המרכז לחשיבה פורצת דרך. הוא בן של דר' שלומית ונחום קמינקא.
בין ספריו: "שיחה חצי שיחה", "הומאוסטזיס, הצופן: איראן", "שומר הזיכרונות", וכן ספרי ניהול מקצועיים כגון "מה המטרה שלך? חשיבה פורצת דרך בחיי היומיום". רומן הביכורים "שומר הזיכרונות" יצאה לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 2001 ושוזר הווי ישראלי עכשווי עם זיכרונות ילדותה של ד"ר לילי קמינקא (1906–1999) שגדלה באוסטרו-הונגריה, אירופה. קמינקא הוא נינו של הסופר והמתרגם הרב ד"ר אהרון קמינקא (1866–1950) שהיה חבר בקונגרס הציוני הראשון.