stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הצוללת
תקציר העלילה

הסרט מספר את סיפור הפלגתה של הצוללת הגרמנית U-96 מדגם VIIC תחת פיקודו של קפטן היינריך להמן-וילנברוק (יורגן פורכנאו) בשנת 1942 מנקודת ראותו של לויטננט ורנר (הרברט גרונמייר), כתב צבאי שסופח לצוות הצוללת כדי לתעד את הפלגתה.
ורנר, המגלה בתחילה התלהבות מהמסע הצפוי, לומד עד מהרה על החיים בתוך צוללת: הצפיפות, השגרה, השעמום תוך צפייה לקרב והלחץ הנפשי הרב השורר בקרב הצוות בעת הקרב.
כחלק מהמערכה באוקיינוס האטלנטי, נקלעת הצוללת לקרב עם משחתת בריטית, ומצליחה להתחמק ממנה תוך שהיא סופגת פגיעות מפצצות עומק. הצוות מצליח לתקן את הפגיעות.
לאחר 23 ימים בהם הצוללת סובלת מים סוער, היא נכנסת לקרב עם שיירה בריטית ומצליחה לפגוע בשתי אוניות. המשחתות הבריטיות המלוות את השיירה מנסות לאתר את הצוללת ומסבות לה נזק כבד באמצעות פצצות עומק אולם הצוללת מצליחה להתחמק באמצעות צלילה ותמרון בעומק רב של 190 מטרים, מעבר לעומק הצלילה המותר תוך סיכון לקריסת מעטפת הצוללת. לאחר מספר שעות, שבה הצוללת לציפה ונתגלה שמכלית הדלק שנפגעה בקרב, לא טבעה ונותרה לבדה בעוד השיירה המשיכה בדרכה. קפטן להמן מחליט להטביע את המכלית הפגועה באמצעות טורפדו. לאחר הפגיעה נאלץ צוות הקצינים לצפות בחיילים בוערים ובניצולים הזועקים לעזרה ושוחים לכיוון הצוללת. המחזה הקשה והפקודה להתרחק מבלי לסייע לניצולים גורמים לתחושה קשה בקרב הקצינים.
הצוללת אמורה לחזור לבסיסה בלה רושל, צרפת אולם הקפטן מקבל פקודות חדשות המורות לו להיפגש עם ספינת מטען גרמנית בספרד למען הצטיידות מחדש ואז להפליג ללה-ספציה, איטליה.
כדי להגיע לבסיס באיטליה הצוללת צריכה לעבור דרך מצר גיברלטר, שבו ממוקם אחד הבסיסים הגדולים ביותר של הצי המלכותי הבריטי, הצוללת מתגלה על ידי הבריטים והם מסבים לה נזקים כבדים וגורמים לה לשקוע ללא שליטה למצולות, למזלו של הצוות, גחון הצוללת פוגע בתלולית חול בקרקעית המיצר ובכך נמנע ביקועה. במשך שעות ארוכות כאשר החמצן שבצוללת הולך ואוזל מצליח צוות הטכנאים בעבודה מאומצת לתקן את הנזק הרב למערכות ומצליח להעלותה שוב לפני המים.
הצוללת וצוותה חוזרים לבסיסם וזוכים לקבלת פנים של גיבורים. תוך כדי ירידת הצוות מן הצוללת, מופצץ הבסיס על ידי מטוסי בעלות הברית. כמה מחברי הצוות נהרגים במתקפה. הקפטן שנפצע קשה וברגעיו האחרונים חוזה בשקיעת הצוללת עליה פיקד.
גרסאות

לסרט קיימות מספר גרסאות: הגרסה המקורית בת 149 דקות, שיצאה כסרט קולנוע בשנת 1981; מיני-סדרה באורך של חמש שעות, בתוספת סצנות שלא נכנסו לסרט המקורי, נעשתה בשנת 1985; וגרסה של הסרט באורך 216 דקות יצאה בשנת 1997.
אליאב שוחטמן

| --- | --- |

אליאב שוחטמן
 לידה:  5 באוגוסט 1941 (בן 83)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית
 פרסים והוקרה:  פרס א.מ.ת. (2011)  פרס הרב קוק לספרות תורנית (1989) 
 
אליאב שוחטמן (נולד ב-5 באוגוסט 1941) הוא משפטן ישראלי, מומחה למשפט עברי וחוקר התחום. מכהן כפרופסור מן המניין במכללת שערי משפט. בנוסף, הוא מכהן כפרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים. חתן פרס הרב קוק לספרות תורנית לשנת תשמ"ט (1989) ופרס א.מ.ת לשנת 2011.
ביוגרפיה

נולד בישראל למאיר שוחטמן, מחברי סיעת "אל המקור" של הפועל המזרחי וסמנכ"ל במשרד הפנים, שאביו מרדכי היה מראשי תנועת המזרחי העולמי, ולמרים, בתו של הרב יהושע קניאל, לשעבר רבה הראשי של חיפה, דרכו הוא דור שביעי למשתתפי עליית תלמידי הגר"א.
למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר ולאחר מכן בישיבת מרכז הרב. ב-1967 נשא את רחל לבית בן נון (בונין), אחותו של אורי צבי בן נון, לשעבר מנכ"ל מפעלי ים המלח וחברת החשמל. מתגורר בשכונת קריית משה שבירושלים ואב לתשעה.
פעילות אקדמית

לשוחטמן תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית מ-1966. את התואר השני סיים ב-1969 ואת התואר השלישי ב-1976.
תחומי ההוראה האקדמיים ותחומי המחקר בהם מתמקד שוחטמן הם משפט עברי, סדר הדין בהלכה ובבתי הדין הרבניים ודיני נישואין וגירושין.
לאורך פעילותו האקדמית, קיבל שוחטמן בשנים 1987 ו-1996 מלגות חוקר אורח מאוניברסיטת הרווארד. בשנת 1982 כיהן כחבר מערכת ב"שנתון המשפט העברי". בשנים 1987–1988 כיהן כחבר ועדה לתיקון תקנות הדיון בבתי הדין הרבניים שהוסמכה על ידי הרבנות הראשית. בשנת 1995 כיהן כחבר בוועדת פרידמן לקביעת קריטריונים להקצבות המשרד לענייני דתות. בשנת 1996 כיהן כחבר מערכת בכתב העת "נתיב". בשנת 1999 כיהן כיושב ראש הוועדה הלימודית של אגודת נוער שוחר משפט עברי. בשנת 2002 כיהן כחבר בוועדה להכנת חוקי היסוד שמינתה הממשלה. בשנים 2003–2004 כיהן כחבר בוועדה להערכת מכונים תורניים שהוקמה על ידי משרד החינוך.
שוחטמן חבר בחוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי.
ספריו

מעשה הבא בעבירה: תוצאותיה של אי-חוקיות במשפט העברי, הוצאת מוסד הרב קוק ירושלים, תשמ"א
שו"ת ר' מאיר גאויזון, בתוספת מבוא, ציונים, הערות ונספחים, הוצאת "אור המזרח" ירושלים, תשמ"ה
סדר הדין - לאור מקורות המשפט העברי, תקנות הדיון ופסיקת בתי הדין הרבניים בישראל, הוצאת "מורשת המשפט בישראל", ירושלים תשמ"ח
"ויעמידה ליעקב לחק" - א. לתוקף ריבונותו של עם ישראל על ארץ ישראל. ב. לשאלת החובה לציית לפקודה לפינוי יישובים יהודיים בארץ ישראל, הוצאת קול מבשר, ירושלים תשנ"ה
צדק צדק תרדוף - בחינה ביקורתית של פסיקת בית המשפט העליון בפרשת הרשעתו של נחום קורמן בהריגת הילד חילמי שושה (ע"פ 6359/99), הוצאת מרכז אריאל, ירושלים תשס"א
סדר הדין בבית הדין הרבני, 2011 (3 כרכים)
הערות שוליים

↑  סיעת אל המקור, הצופה, 14 בינואר 1946
↑  ד"ר מ. שוחטמן סגן מנהל משרד הפנים, מעריב, 26 ביוני 1960
↑  הצנזור אוהב סרטים, דבר, 9 במרץ 1962
↑  הרב מ. שוחטמאן זצ"ל, הצופה, 16 בפברואר 1948
↑  חיפה, תאונות דרכים, הצופה, 14 באוקטובר 1948
↑  אישים ומוסדות, הצופה, 11 בספטמבר 1967.
↑  דוקטורים באוניברסיטה העברית, מעריב, 1 באוגוסט 1976
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267888505171  ISNI: 0000 0000 6695 6292  LCCN: n86088858  RERO: 02-A003804546  VIAF: 6415468   WorldCat (עם VIAF): 6415468
קלונואה (סדרת משחקים)

ערך זה עוסק בסדרת משחקי וידאו. אם התכוונתם למשחק הווידאו הראשון בסדרה, ראו .
| --- | --- |

קלונואה, כפי שהוא מופיע במשחק "Namco × Capcom"
 כללי
 תאריך הוצאה:  ראשון – קלונואה: הדלת לפנטומייל   11 בדצמבר 1997   אחרון – קלונואה   4 בדצמבר 2008
 סוגה:  משחק פלטפורמה, משחק פעולה-תפקידים, משחק ספורט ממוחשב
 פיתוח:  באנדי נאמקו אנטרטיימנט   Now Production   Paon
 הוצאה לאור:  נאמקו
 הפצה:  נאמקו   סוני אינטרקטיב אנטרטיימנט   באנדי נאמקו אנטרטיימנט
 דרישות תוכנה
 פלטפורמות:  PlayStation   WonderSwan   PlayStation 2   Game Boy Advance   Wii
 
 אתר רשמי
קלונואה (באנגלית: Klonoa; ביפנית: クロノア; בתעתיק לעברית: קוּרוֹאוֹנָה) היא סדרת משחקי וידאו, אשר פותחה והופצה על ידי נאמקו ו-Klonoa Works, זיכיון מדיה והשם של הדמות הראשית באותה סדרת משחקים. המשחק הראשון בסדרה, "קלונואה: הדלת לפנטומייל" (אנ'), יצא לאור ב-11 בדצמבר 1997 לקונסולת המשחקים פלייסטיישן.
הדמות קלונואה מתוארת כשילוב היברדי של כלב הבית, חתול הבית וארנב. הדמות מתוארת כבעלת יכולת של "מסע בחלומות", אשר נחרץ גורלה להגיע למקומות בהם החלומות נמצאים בסכנה, אך הוא לא מודע לכך. דמותו של קלונואה מדובבת על ידי קומיקו ואטאבנה ביפנית ועל ידי אריק סטיט בגרסה האנגלית של הרימייק למשחק הראשון בסדרה. על כובעו של קלונואה מוטבע פק-מן, אחד הקמיעים של חברת נאמקו. קלונואה חולם להיות גיבור. כמו כן הוא מתואר כצעיר בעל לב טוב, תמים ונאיבי, אשר יעשה את הכל על מנת שהצדק יתקיים. במהלך מסעותיו, קלונואה רוכש חברים רבים אשר עוזרים לו.
דמותו של קלונואה עוצבה על ידי יושיהיקו אריי. עיצובו הראשון של אריי לדמות קלונואה כונה "שיידי" ("Shady") והתאפיין במראה המזכיר צללים, אך העיצוב נגנז כיוון שהרגיש שהחוסר בצבע היה חסר טעם. עיצובו השני כלל עיניים לא אנושיות ואוזניים ארוכות, שכן אריי הרגיש כי העיניים והצלליות הן הדבר הראשון שרואים באדם. אריי הוסיף לדמותו כובע גדול עם סמל של פק-מן וכן קולר, על מנת לתת לדמות מאפיינים ילדותיים ואנרגטיים. מאז, העיצוב לא השתנה וזהו העיצוב שמשומש לדמות עד היום.
משחקים בסדרה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 1997 |  | הדלת לפנטומייל  |
1998: 
| 1999 |  | מוזיאון אור הירח  |
2000: 
| 2001 |  | הצעיף של לונטי אמפריית החלומות  |
| 2002 |  | תחרות אלוף החלומות כדורעף חופים גיבורי קולונואה: דנסטסו נו סטר מדאל  |
2003: 
2004: 
2005: 
2006: 
2007: 
| 2008 |  | קלונואה  |
משחקים בסדרה > היסטוריה

"קלונואה: הדלת לפנטומייל" יצא לאור בסוף שנת 1997 ביפן ובתחילת שנת 1998 באירופה ואמריקה הצפונית. המשחק קיבל ביקורות חיוביות מרובות. זהו אחד ממשחקי הפלייסטיישן הראשונים בהם הדמויות מרונדרות בגרפיקת דו-ממדית בעוד העולם מרונדר בגרפיקת תלת-ממד. רימייק למשחק, בשם "קלונואה", יצא לאור ב-4 בדצמבר 2008 ביפן לקונסולת המשחקים Wii. הרימייק מכיל גרפיקה משופרת, דיבוב מחדש של הקולות במשחק וכן פריטי בונוס רבים שלא היו זמינים במשחק המקורי, הכוללים תחפושות שונות, חזיונות מהופכים ואזורי אתגר. המשחק שוחרר באמריקה הצפונית ב-5 במאי 2009 ובאירופה ב-22 במאי 2009.
משחק ספין אוף בשם "קזה נו קלונואה: מוזיאון אור הירח", יצא לאור ביפן בלבד לקונסולת המשחקים הניידת WonderSwan ב-1999. זהו המשחק הראשון בסדרה אשר יצא לאור לקונסולת משחקים ניידת וכן המשחק הראשון אשר מרונדר בגרפיקה דו-ממדית בלבד. אף על פי שהמשחק החסיר את עיצובו הייחודי של המשחק הראשון, "מוזיאון אור הירח" היווה בסיס למשחק הספין-אוף "קולונואה: אמפריית החלומות", אשר יצא לקונסולת המשחקים הניידת גיים בוי אדוונס ב-2001, אשר נמכר גם באירופה ובאמריקה הצפונית.
משחק ההמשך למשחק הראשון, "קולונואה 2: הצעיף של לונטי", יצא לאור ב-2001 לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 2. המשחק לא זכה להצלחה רבה. "הצעיף של לונטי" כולל מגוון של אפשריות למשחקיות, הכוללים שלבי פלטפורמה מבוססים על שילוב של גרפיקה דו-ממדית ותלת-ממדית, סקי בהרים מושלגים ופארקי מים, אתגרים מבוססים זמן, חידות, קרבות נגד בוסים ומערכת "360 מעלות".
משחק ספין אוף שלישי לקונסולת משחקים ניידת, "קולונואה 2: תחרות אלוף החלומות" יצא לאור לגיים בוי אדוונס ביפן ב-2002 וב-2005 באמריקה הצפונית. למשחק, שמשתמש באותו המנוע גרפי כמו קודמו, "קולונואה: אמפריית החלומות", יש משחקיות דומה אשר מתהדרת בחידות מתוחכמות יותר וכן מציגה דמויות חדשות.
משחק ספורט בשם "קולונואה כדורעף חופים", יצא לאור לפלייסטיישן ב-2002 ביפן ובאירופה. המשחק הציג את קלונואה וחבריו בגרסה ייחודית של כדורעף חופים. המשחק לא יצא לאור באמריקה הצפונית.
משחק ספין אוף חמישי בשם "גיבורי קולונואה: דנסטסו נו סטר מדאל", יצא לאור לקונסולת המשחקים הניידת גיים בוי אדוונס ב-2002 ביפן בלבד. שלא כמו שאר משחקי הסדרה, "גיבורי קולונואה" הוא משחק וידאו מסוגת פעולה-הרפתקאות אשר משוחק מנוקדת מבט מגוף שלישי מלמעלה למטה.
משחקים בסדרה > משחקיות

המשחקים מתרחשים בעולמות שונים, אשר העיקריים הם "פנטומייל" ו-"לונטי". המשחק סובב סביב קלונואה "נוסע החלומות" במסעו להציל את העולם בו הוא נמצא מסכנה. במסעו, קולונואה רוכש חברים ופוגש באויבים, חלקם דמויות חוזרות במשחקים מאוחרים. המשחק הראשון בסדרה, "קלונואה: הדלת לפנטומייל", מהווה דוגמה לאב טיפוס של משחק תלת־ממדי מבוסס גלילה. המשחקים מאופיינים בפתירת חידות וכן בקווסטים שונים. אחת מהאפשרויות העיקריות בסדרת המשחקים, היא השימוש בטבעתו של קולונאה וב-"כדורי רוח" כגד האויבים במשחק, שאותם הוא יכול לנפח ולזרוק על אובייקטים אחרים או על הרצפה, דבר אשר נותן לשחקן בוסט ויכולת לבצע קפיצה כפולה (Double jump).
משחקים בסדרה > הופעות במשחקים אחרים

ניתן לשחק בדמותו של קלונואה במשחקי הווידאו "Moto GP",‏ "Alpine Racer 3",‏ "Smash Court 3" ובסדרת המשחקים "Taiko no Tatsujin".
קלונואה וגונץ' הן דמויות אשר ניתן לשחק בהן במשחק הקרוסאובר "Namco × Capcom" של חברת נאמקו. כמו כן, אויבים רבים מסדרת המשחקים מופיעים במשחק זה. תנועת הדמויות דומה לתנועת הדמויות במשחק הספין אוף "גיבורי קולונואה: דנסטסו נו סטר מדאל".
במשחק הווידאו "Tales of Destiny 2", ניתן למצוא בחדרו של הארולד קטיפה של קלונואה.
במשחק "Tales of Symphonia", הדמות פרסה יכולה ללבוש תחפושת של קלונואה.
במשחקים "Tales of Hearts" ו-"Keroro RPG: Kishi to Musha to Densetsu no Kaizoku", קלונואה מופיע כדמות שניתנת לזימון.
במשחק "Tales of Vesperia", קלונואה מופיע כפסל הענקה בשם "F Statue". תחפושת של קלונואה זמינה לדמות קארול כתוכן להורדה בגרסת הפלייסטיישן 3 ובגרסת הנינטנדו סוויץ'.
במשחק "Tales of Phantasia", קלונואה מופיע בתור פסל החברות.
במשחק "Soulcalibur V", דמותו של קלונואה מופיעה במחזיק מפתחות בתור תוכן להורדה.
במשחק "Tekken 7", קלונואה מופיע בפאנל ציור הניתן להורדה, ביחד עם דמויות נוספות של באנדי נאמקו.
הופעות במדיות אחרות > מאנגה

במאנגת הקומדיה-סלפסטיק "שיפו טנגוקו קזה נו קלונואה" בעלת שני הכרכים, קלונואה מתואר כילד תמים, מגושם וטיפשי אשר אובססיבי להפוך לגיבור-על, בניגוד לטון הרציני יותר במשחקי הווידאו. נסיונותיו לבצע מעשים טובים נוטים להיכשל או לגרום לתוצאה הפוכה, בעקבות כך שהוא נלהב יותר מדי, הוא מסיק מסקנות מוקדם מדי וכן לעיתים יש לו מזל רע. הכרכים יצאו לאור בין 2002 ל-2003.
הסיידקיק שלו הוא מו, דוור העיר בריזגאל. גרלן הוא הנבל הראשי במאנגה, אשר מנסה לרקום מזימות שונות או לתפוס את קלונואה, אך נכשל בכל פעם וגורם לעצמו להיראות מגוחך.
המאנגה שואלת דמויות, נבלים ומקומות מרוב משחקי קלונואה – כך לדוגמה הדמות לולו מופיעה כמעט בכל פרק, אך במקום רצף עלילתי מסוים או התפתחות הדמויות, המאנגה סובבת סביב קלונואה ומו בסיטואציות שונות יומיומיות, אשר במהרה הופכות למבלבלות או לתאונות מרהיבות אך כואבות.
הכרך הראשון מתמקד בעיקר בפעולותיו של קלונואה ומוסר ההשכל בתור גיבור טיפש, אשר לעיתים קרובות נגמרים ברע ובאחריותו של מו לעצור את קלונואה מלבצע משהו טיפשי. אף על פי כן, הכרך השני מתמקד בדמות פופקה, אשר מחפש את "הגיבור האגדי".
הופעות במדיות אחרות > ובקומיקס

ובקומיקס בשם "קלונואה: נוסע החלומות של נוקטיס סול" החל להתפרסם באוגוסט 2012 על ידי חברת ShiftyLook. הוובקומיקס נכתב על ידי ג'ים זוב ואוייר בידי היטושי אריגה. הוובקומיקס פורסם במשך שתי עונות, כאשר דפים חדשים פורסמו בכל יום רביעי ומאוחר יותר גם ביום שישי. הוובקומיקס הפסיק להתפרסם באמצע שנת 2014, לאחר שחברת ShiftyLook נסגרה ובעקבות כך הסיפור נותר ללא סוף.
הופעות במדיות אחרות > סרט אנימציה

ב-27 באוקטובר 2016, הוכרז כי סרט אנימציה נמצא בשלב טרום-הפקה על ידי חברת Henshin. ב-10 בינואר 2017 הוכרז כי הידאו יושיזוואה יהיה המפיק בפועל. כמו כן הוכרז כי אש פאולסן יהיה מפיק שותף. ב-4 בינואר 2019, לאחר כשנתיים בהם לא נועד על עדכון, הכותב היטושי אריגה הכריז כי הפרויקט בוטל.
ביקורת

סדרת המשחקים זכתה לביקורות חיוביות רבות, אשר שיבחו את המשחקיות, הגרפיקה ואת הסיפור. כמו כן, המשחקים בסדרה זכו במספר פרסים, בהם פרס "משחק הפלטפורמה של השנה" של GameSpy לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 2, שניתן למשחק "קולונואה 2: הצעיף של לונטי" ב-2004.
אף על פי כן, הסדרה לא הצליחה מסחרית, כאשר המשחק "קולונואה 2: הצעיף של לונטי" מכר רק 133,401 עותקים ביפן במהלך שנת 2001, מה שדירג אותו במקום ה-85 בדירוג המשחקים הנמכרים ביותר באותה השנה. הרימייק של קולונואה לקונסולת המשחקים Wii מכר רק 5,800 עותקים בשבוע הראשון להוצאה לאור ביפן, מה שדירג את המשחק במקום ה-33 בדירוג המשחקים הנמכרים ביותר ביפן באותו השבוע.
הערות שוליים

↑  יושיהיקו אריי, 今回のエッセイスト グラフィックデザイナー・荒井 佳彦：　OUTER VISION 2:主役キャラを考えよう, באתר באנדי נאמקו, ‏6 במרץ 1998 (ביפנית)
↑  風のクロノア/開発者リレーエッセイ, באתר נאמקו, ‏אוחזר ב-1 בנובמבר 2005 (ביפנית)
↑  IGN Staff‏, Klonoa: Gateway to Phantomile, באתר IGN, ‏‏12 במרץ 1998 (באנגלית)
↑  מארק בוזון, Klonoa Wii Review, באתר IGN, ‏‏5 במאי 2009 (באנגלית)
↑  IGN Staff‏, Go Speed Klonoa, Go!, באתר IGN, ‏‏7 בנובמבר 2000 (באנגלית)
↑  PS4＆Xbox One『鉄拳7』DL版のプレオーダーがスタート、追加予約特典“開発スタッフ描き下ろしキャラパネル”もお披露目, באתר Famitsu, ‏‏16 במרץ 2017 (ביפנית)
↑  疾風天国風のクロノア 第1巻, באתר אמזון יפן, ‏אוחזר ב-28 ביוני 2015 (ביפנית)
↑  疾風天国風のクロノア 第2巻, באתר אמזון יפן, ‏אוחזר ב-28 ביוני 2015 (ביפנית)
↑  קריסטליין הודגקינס, Big O's Hitoshi Ariga Draws Klonoa Webcomic for ShiftyLook, באתר Anime News Network, ‏‏14 ביולי 2012 (באנגלית)
↑  Klonoa: Dream Traveller of Noctis Sol, באתר IGN, ‏אוחזר ב-28 ביוני 2015 (באנגלית)
↑  מארק שצ'ילינג, TIFFCOM: Henshin Developing Film Based on ‘Klonoa’ Video Games (EXCLUSIVE), באתר Variety, ‏‏27 באוקטובר 2016 (באנגלית)
↑  Real Talk - Episode 45: Hidden Costs, באתר Soundcloud, ‏‏1 בפברואר 2017 (באנגלית)
↑   ציוץ של אש פאולסן ברשת החברתית אקס (טוויטר), 19 בינואר 2017
↑   ציוץ של היטושי אריגה ברשת החברתית אקס (טוויטר), 5 בינואר 2019
↑  Klonoa 2: Lunatea's Veil for PlayStation 2 Reviews, באתר Metacritic (באנגלית)
↑  Klonoa for Wii Reviews, באתר Metacritic (באנגלית)
↑  GameSpy Staff‏, PS2 Platform Game of the Year: Klonoa 2: Lunatea's Veil, באתר GameSpy, ‏אוחזר ב-3 בפברואר 2009 (באנגלית)
↑  The Magic Box - 2001 Top 100 Best Selling Japanese Console Games, באתר The Magic Box (באנגלית)
↑  Weekly Famitsu‏, ‏Famitsu Japan Game Charts 2008-12-1 to 2008-12-7 and Sales, ‏Weekly Famitsu, ‏Enterbrain, Inc, ‏8 בדצמבר 2018
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלונואה (סדרת משחקים)".
אותליה קרומוול

| --- | --- |

 לידה:  8 באפריל 1874 וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 פטירה:  25 באפריל 1972 (בגיל 98) 
 מקום מגורים:  וושינגטון די. סי. 
 מקום לימודים:  בית הספר לתארים מתקדמים באמנויות ובמדעים באוניברסיטת ייל (1926)  אוניברסיטת הווארד  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת שיקגו  מכללת סמית' 
 
אותליה קרומוול (באנגלית: Otelia Cromwell;‏ 8 באפריל 1874 – 25 באפריל 1972) הייתה חוקרת מפורסמת ופרופסור לשפה וספרות אנגלית במכללת המורים מיינר (אנ'), מכללה לנשים אפרו-אמריקאיות. היא הייתה האפרו-אמריקאית הראשונה שסיימה את לימודיה במכללת סמית', וקיבלה תואר ראשון בלימודי קלאסיקה בשנת 1900. מאוחר יותר היא קיבלה תואר שני באוניברסיטת קולומביה בשנת 1910 ותואר דוקטור באנגלית מאוניברסיטת ייל בשנת 1926. בכך היא הפכה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שזכתה לתואר דוקטור בייל.
ביוגרפיה

קרומוול נולדה ב-8 באפריל 1874, בוושינגטון די.סי, ארצות הברית לאמה לוסי מקגין ולאביה ג'ון ווסלי קרומוול (אנ') שהיה מורה, עורך דין, עיתונאי, היסטוריון ופעיל זכויות אזרח (1846–1927)
היא הייתה הבכורה מבין שישה ילדים. אמה מתה כשהייתה בת 12, מה שהותיר אותה אחראית על חמשת אחיה הקטנים.
השכלה

לאחר שסיימה את לימודיה במיינר נורמל סקול (Miner Normal School) לימדה קרומוול בבתי ספר בוושינגטון די סי במשך מספר שנים, עד שהחלה ללמוד באוניברסיטת הווארד. ב-1898 היא עברה למכללת סמית', וסיימה את לימודיה ב-1900. באותה תקופה היו רק עוד שני סטודנטים שחורים במכללה, הלן מריה צ'סנוט ואחותה אתל צ'סנוט, ששתיהן סיימו שנה לאחר מכן. היא קיבלה תואר שני מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק לאחר שהשתתפה במפגשי קיץ. היא זכתה במלגה אקדמית וקיבלה את הדוקטורט שלה באנגלית מאוניברסיטת ייל ב-1926.
קריירה

קרומוול לימדה בבתי הספר הציבוריים המופרדים של וושינגטון במשך כמה שנים לפני שחידשה את השכלתה הגבוהה. היא לימדה אנגלית, גרמנית ולטינית בבית הספר התיכון M Street ובבית הספר להכשרה ידנית של ארמסטרונג.
עבודת הדוקטורט שלה, "תומאס הייווד, דרמטיסט: מחקר בדרמה אליזבתנית של חיי היומיום", פורסמה בהוצאת אוניברסיטת ייל ב-1928.
לאחר ייל, הפכה קרומוול לפרופסור לשפה וספרות אנגלית במכללת מינר, ולאחר מכן הפכה לראש המחלקה לספרות במכללה, היא לימדה שם עד פרישתה ב-1944.
במהלך הקריירה האקדמית שלה, פעלה קרומוול לקידום העניין של זכויות האזרח ושוויון גזעי ומגדרי.
עם פרישתה ב-1944, קרומוול החלה במה שעתיד להיות עבודתה המדעית העיקרית, "חייה של לוקרטיה מוט" (הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 1958).
בנוסף ערכה קרומוול את הספר Readings from Negro Authors, אנתולוגיה מוקדמת של תרומות ספרותיות אפרו-אמריקאיות.
חיים אישיים

קרומוול הייתה דודתה של אדלייד מ. קרומוול (אנ') סוציולוגית והיסטוריונית שהייתה המדריכה האפרו-אמריקאית הראשונה במכללת סמית'.
היא מתה בבית משפחתה בשנת 1972 בגיל 98.
הוקרה

בשנת 1950 העניקה מכללת סמית' לקרומוול תואר דוקטור לשם כבוד
אקדמיית קרומוול, בית ספר תיכון פרטי בוושינגטון הבירה, נקרא על שמם של אוטליה ואחיה ג'ון על ידי מייסדו, רובי וודסון בשנת 1972. הוא הוקם כדי לספק השכלה הכנה לקולג' לסטודנטים בעלי פוטנציאל גבוה מכל רקע החברתי והכלכלי. האקדמיה פתחה את שעריה בנספח החינוכי של Peoples Congregational Church. בית הספר סגר את שעריו ב-1985.
בשנת 1989 החלה מכללת סמית' את המסורת של חגיגת יום אוטליה קרומוול בכל נובמבר. השיעורים יבוטלו כדי לדון בגזע ובגיוון.
הערות שוליים

↑  Otelia Cromwell Biography and Bibliography | Women Faculty Forum, wff.yale.edu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810539067105606  ISNI: 0000 0000 3523 8984  LCCN: n96046085  NTA: 135599946  SNAC: w6df7drh  SUDOC: 118024906  VIAF: 23862846   WorldCat (עם VIAF): 23862846
משפחת המלוכה הבריטית

משפחת המלוכה על המרפסת של ארמון בקינגהאם לאחר ה-Trooping the Colour השנתי ב-2023
משפחת המלוכה הבריטית כוללת את צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, ואת משפחתו הקרובה. אין הגדרה חוקית או רשמית קפדנית של מי חבר משפחת המלוכה ומי לא, אם כי בית המלוכה הוציא רשימות שונות המתארות מי הוא חלק ממשפחת המלוכה. משפחת המלוכה עוזרת למונרך בביצוע פעילויות ציבוריות, כגון ייצוג של הכתר הבריטי באירועים ציבוריים, ולעיתים קרובות עוסקת בעבודות צדקה מגוונות. משפחת המלוכה נחשבת לאייקון תרבות בריטי.
תארים ושמות משפחה

ילדיו ונכדיו הפטרילינאליים של המונרך, וילדיו של בנו הבכור של נסיך ויילס, זכאים אוטומטית להיקרא נסיך או נסיכה, ועל הנתינים לפנות אליהם בתואר "הוד מעלתו" ("His or Her Royal Highness"). תוארי אצולה, לעיתים קרובות דוכסים, מוענקים לרוב הנסיכים לפני הנישואים. לפיכך, פיטר פיליפס וזארה טינדל, ילדיה של אחותו של המלך, הנסיכה אן, אינם נסיך ונסיכה. ליידי לואיז מאונטבאטן-וינדזור וג'יימס מאונטבאטן-וינדזור, רוזן וסקס, אף על פי שהם זכאים להשתמש בתארים אלו, אינם נקראים נסיך ונסיכה בעקבות העדפת הוריהם, דוכס ודוכסית אדינבורו. על פי הדיווחים, המלך רוצה לצמצם את מספר חברי משפחת המלוכה.
לפי המסורת, נשותיהם של בני משפחת המלוכה חולקות את התואר של בעליהן. לנסיכות בנישואין אין את התואר המקודם לשם שלהן אלא לשם של בעלן; לדוגמה, אשתו של הנסיך מייקל מקנט היא הנסיכה מייקל מקנט. נהוג שבני המונרך מקבלים תואר דוכס עם נישואיהם, ותארים אלו עוברים לבניהם הבכורים.
צאצאים מהקו הזכרי של המלך ג'ורג' החמישי, כולל נשים עד נישואיהן, נושאים את שם המשפחה וינדזור. שם המשפחה של צאצאיה מהקו הזכרי של המלכה אליזבת השנייה, למעט נשים שמתחתנות, הוא מאונטבאטן-וינדזור (אנ'), המשקף את השם שקיבל בעלה יליד יוון, הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו, עם התאזרחותו. בדרך כלל לבני משפחת המלוכה הזכאים לתארים של נסיך או נסיכה אין צורך בשם משפחה, והם משתמשים בשמות משפחה רק במסמכים רשמיים כגון פנקסי נישואין.
תפקיד ציבורי

בתקופת שלטונה של המלכה אליזבת השנייה, ילדיה, נכדיה, דודניהם ובני זוגם נטלו על עצמם תפקידים רשמיים בשמה. המשפחה המלכותית תמכה במלכה בתפקידיה הממלכתיים והלאומיים, למעט תפקידים חוקתיים.
אם הריבון אינו בקו הבריאות, שניים מיועצי המדינה נדרשים למלא את תפקידו, כאשר יועצי המדינה כוללים כיום את: המלכה, נסיך ויילס, דוכס סאסקס, דוכס יורק והנסיכה ביאטריס.
בכל שנה המשפחה "מבצעת למעלה מ-2,000 התקשרויות רשמיות ברחבי הממלכה המאוחדת ובעולם", מארחת 70,000 אורחים ועונה ל-100,000 מכתבים. הטקסים המלכותיים כוללים הלוויות ממלכתיות, חגיגות לאומיות, מסיבות גן, קבלות פנים וביקורים בבסיסי הכוחות המזוינים. חברים רבים במשפחת המלוכה שירתו בכוחות המזוינים הבריטיים, כולל אחיו ובניו של המלך ואף המלכה אליזבת בעצמה.
אירועים שנתיים שבהם משתתפת משפחת המלוכה כוללים את טקס פתיחת הפרלמנט, ארגון הצבע וטקס הזיכרון הלאומי. בני משפחה מייצגים את המלך בביקורים רשמיים ובסיורים במדינות אחרות כשגרירים לטיפוח יחסים דיפלומטיים. הם גם משתתפים בפגישות חבר העמים מטעם המונרך. משפחת המלוכה גם משתתפת בביקורים ממלכתיים בעצת משרד החוץ הבריטי, הכוללים קבלת פנים של מכובדים ומשתה רשמי. כך מהווה משפחת המלוכה מעין "נכס עוצמה רכה" לממלכה.
בהתחשב בתפקידה הציבורי של משפחת המלוכה ופעילותה, היא מכונה לעיתים על ידי אנשי החצר "המשרד", מונח שמקורו במלך ג'ורג' השישי. בני משפחת המלוכה הם עצמאיים מבחינה פוליטית ומסחרית, והם נמנעים מניגוד עניינים עם תפקידיהם הציבוריים. המשפחה נחשבת לאייקון תרבות בריטי, כאשר צעירים מחוץ לממלכה ממקמים את חברי משפחת המלוכה בין האנשים שהכי מקושרים אצלם לתרבות הבריטית. בני המלוכה בדרך כלל חברים בכנסייה האנגליקנית, שבראשה עומד המלך, ושימשו בעבר כנציבים העליונים של הכנסייה של סקוטלנד.
בני משפחת המלוכה הם פטרונים של כ-3,000 ארגוני צדקה, וגם הקימו מספר ארגונים ללא כוונות רווח. המלך הקים את קרן הצדקה של הנסיך צ'ארלס, שעוזרת לצעירים בבריטניה המצויים במצוקה. הנסיכה אן הקימה קרן הנסיכה המלכותית למטפלים, המסייעת למטפלים ללא תשלום ומעניקה להם תמיכה רגשית ומידע על תביעות הטבות ועזרי נכות. רוזן ורוזנת וסקס הקימו את קרן הנוער של וסקס, ששמה שונה לקרן הצדקה של רוזן ורוזנת וסקס ב-1999. הדוכס והדוכסית מקורנוול ומקיימברידג' הם הפטרונים המייסדים של הקרן המלכותית, שהפרויקטים שלה סובבים סביב בריאות הנפש, שימור, פעוטות ורפואת חירום.
בשנת 2019, בעקבות התגובות השליליות לראיון הנסיך אנדרו ושערוריית אפשטיין, הדוכס מיורק נאלץ להתפטר מתפקידים ציבוריים; הפרישה הפכה לפרישה לצמיתות בשנת 2020. דוכס ודוכסית סאסקס פרשו לצמיתות מתפקידי המלוכה בתחילת 2020. בעקבות העזיבות הללו, יש מחסור בבני משפחת המלוכה כדי לכסות את המספר ההולך וגדל של ארגוני הצדקה והפטרונויות.
מימון

בכירים במשפחת המלוכה, המייצגים את המלך, שואבים את הכנסתם מכספי ציבור הידועים כמענק הריבון. מענק הריבון הוא תשלום שנתי של ממשלת בריטניה למלך. הוא מגיע מההכנסות של אחוזת קראון, נכס מסחרי בבעלות הכתר. בני משפחת המלוכה המקבלים כסף ממענק הריבון חייבים לתת דין וחשבון לציבור על כך ואינם רשאים להרוויח כסף משמם.
אבטחתה של משפחת המלוכה אינה משולמת ממענק הריבון, אלא בדרך כלל מסופקת על ידי משטרת המטרופולין של לונדון. משפחת המלוכה, משרד הפנים ומשטרת המטרופולין מחליטות למי מהחברים יש זכות לאבטחה משטרית במימון משלם המיסים. חברים בבית המלוכה המורחב אינם שומרים על זכות אוטומטית לאבטחה. למשל, בשנת 2011 הנסיכות ביאטריס ויוג'יני הפסיקו לקבל אבטחה משטרתית.