stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שחין (מחלה)
ראו גם

צרעת
עשר מכות מצרים
לקריאה נוספת

שטינברג א', אנציקלופדיה הלכתית רפואית, ה, ירושלים תשנ"ו:180-181; בר-אילן מ', "על המחלות הקדושות", קורות, תשס"א-תשס"ב; טו: כ-סב
הערות שוליים

↑  זהר עמר, מהו השחין בלשון חז"ל, אסיא יט, ג-ד, תשס"ה, עמ' 69-65
1 2  באתר מדיט'יקס מהו השחין
↑  "על המחלות הקדושות, אתר אוניברסיטת בר-אילן
↑  כפיית גט, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
השטן פוגע באיוב במחלת השחין. ציור בצבעי מים מעשה ידי ויליאם בלייק משנת 1821
שער העונה בליגת העל

| --- | --- |

 הגוף המעניק:  מנהלת הליגות לכדורגל
 תקופת הפרס:  2017–הווה (כ־7 שנים)
שער העונה בליגת העל הוא תואר שמוענק על ידי מנהלת הליגות לכדורגל לכדורגלן שהבקיע את השער המרהיב ביותר בליגת העל בעונה החולפת. 
רשימת המועמדים כוללת 10 מבקיעי שערים, והחל מעונת 2019/2020, נקבעת הבחירה בזוכה על פי שקלול של קולות זוכי העונות הקודמות והצבעות האוהדים באתר מנהלת הליגות.
הזוכים

| עונה | שחקן | קבוצה | תוצאה | יריבה | תאריך | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017/2018 | טל כחילה | בית"ר ירושלים | 1-2 | הפועל עכו | 2 בדצמבר 2017 |  |
| 2018/2019 | אופיר קריאף | בית"ר ירושלים | 0-1 | עירוני קריית שמונה | 27 באפריל 2019 |  |
| 2019/2020 | אלירן עטר | בית"ר ירושלים | 0-1 | מ.ס. אשדוד | 1 במרץ 2020 |  |
| 2020/2021 | ספרד חוסה רודריגס | מכבי חיפה | 1-2 | הפועל תל אביב | 3 במרץ 2021 |  |
| 2021/2022 | סורינאם צ'רון שרי | מכבי חיפה | 0-1 | בני סכנין | 16 באפריל 2022 |  |
| 2022/2023 | גאנה פטריק טומאסי | מכבי נתניה | 0-2 | מכבי תל אביב | 13 בפברואר 2023 |  |
| 2023/2024 | רומניה אדריאן פאון | בני סכנין | 0-1 | מכבי חיפה | 27 בספטמבר 2023 |  |
ראו גם

שער העונה בפרמייר ליג
הערות שוליים

↑  התוצאה בעת כיבוש השער
↑  זוכה בתואר שער העונה – טל כחילה, באתר מנהלת הליגות לכדורגל
↑   שער עונת 2018/19 - אופיר קריאף, סרטון בערוץ "מנהלת הליגות לכדורגל", באתר יוטיוב, 3 ביוני 2019
↑  שער העונה - 19/20: אלירן עטר, בעמוד הפייסבוק של מנהלת הליגות לכדורגל, 20 ביולי 2020
↑  ‏הביצוע של חוסה רודריגס נגד הפועל ת"א נבחר לשער העונה בליגת העל, באתר ספורט1, 13 ביוני 2021
↑   השער היפה ביותר לעונת 2021/22: צ'רון שרי, סרטון בערוץ "מנהלת הליגות לכדורגל", באתר יוטיוב, 2 ביוני 2022
↑   קבלו אותו: שער העונה 2022/23 - פטריק טוומאסי!, סרטון בערוץ "מנהלת הליגות לכדורגל", באתר יוטיוב, 6 ביוני 2023
↑   קבלו אותו: שער העונה 2023/24 בליגת ONE ZERO - אדריאן פאון, סרטון בערוץ "מנהלת הליגות לכדורגל", באתר יוטיוב, 10 ביוני 2024
שלמה זרקא

הרב שלמה זרקא (? – 1876) היה סופר ומתרגם מחכמי תוניס.
נולד בתוניס לרב שלום זרקא, וגדל בה. בהמשך הוא השתקע באלג'יר ושימש רב בעיר סוק אהראס, לאחר מכן ישב באוראן, משם עבר לקוסטנטין, ולבסוף עבר לגואלמה, שם נפטר בשנת ה'תרל"ו. נקבר באוראן.
היה רבם של מספר רבנים מפורסמים (ביניהם הרב אליהו חי גג') שהרבו לצטט מתורתו בחיבוריהם.
ספריו

זבחי תרועה - על דיני שחיטה וטרפה, ובו קונטרס תורת המנהגים- על מנהגי רוב התפוצות בעניינים אלו, נדפס בליוורנו בשנת תרל"ב, 1872.
ספריו > ספרים בערבית יהודית

ספרים שכתב הרב זרקא יחד עם הרב יהודה דרמון:
רנה וישועה - שני כרכים, על הגדה של פסח, ליוורנו, תרט"ז. ( כרך א', כרך ב') תרגום לעברית נעשה על ידי ר' דוד יזרעאל, ירושלים, אוצרות המגרב - מיסודו של מכון בני יששכר, תש"ס.
שי למורא - פירוש על בראשית, והראן, תרמ"ג, ועל ספר שמות, ליוורנו, תרכ"ד
מנוחת שלום - חמישה כרכים, על ספר תהלים, תוניס ליוורנו וסוסה, תרל"ה-תרצ"ח. (כרך א', כרך ב', כרך ג', כרך ד', כרך ה')
יוסף חן, מדרשים, אלג'יר, תרי"ד
שבחי השלמים - מוקדש למשפחת רוטשילד, משה מונטפיורי ועוד. אלג'יר, תרט"ו
שרה אנדרסן

| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1992 (בת 32) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  כללת האמנות של מכון מרילנד, Brien McMahon High School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Sarah's Scribbles 
 sarahcandersen.com
 
שרה אנדרסן (באנגלית: Sarah Andersen;‏ נולדה ב-15 ביוני 1992) היא קומיקסאית ומאיירת אמריקאית, מחברת הובקומיקס הנודע "Sarah's Scribbles".
ביוגרפיה

אנדרסן נולדה ב-15 ביוני 1992 במרילנד, ארצות הברית.
היא סיימה בהצטיינות את לימודיה במכללה לאמנות של מכון מרילנד (אנ') בשנת 2014. בזמן לימודיה שם החלה לכתוב ולצייר את הובקומיקס (קומיקס אינטרנטי) האוטוביוגרפי למחצה אשר נקרא Sarah's Scribbles (בעברית: השרבוטים של שרה). עבור הקומיקס זכתה בפרס בחירת Goodreads בקטגוריית הרומן הגרפי והקומיקס הטוב ביותר, פרס בו זכתה שלוש שנים ברציפות. בשנת 2016 זכתה פעם נוספת בפרס, הפעם על ספר הביכורים שלה, בגרות היא מיתוס. בשנת 2017 זכתה באותו פרס על ספרה "Big Mushy Happy Lump" ובשנת 2018 זכתה באופן דומה על ספרה "Herding Cats".
בשנת 2018 החלה אנדרסן לשתף פעולה עם הסופר האמריקאי אנדי ויר ויחד השניים יצרו את הרומן הגרפי "Cheshire Crossing", אשר יצא ביולי 2019. הרומן הוא למעשה המשך של רומן גרפי קודם שיצר ויר, כאשר הסיפור שונה אך עוקב אוחר אותן דמויות: וונדי דרלינג מפיטר פן, דורותי גייל מהקוסם מארץ עוץ, ואליס לידל מאליס בארץ הפלאות.
בסוף שנת 2019 החלה אנדרסן לפרסם קומיקס רשת רומנטי בשם "Fangs" העוסק בין היתר באהבה בין בני זוג בעלי כוחות על טבעיים. בספטמבר 2020 התפרסם הקומיקס כספר בהוצאת אנדרוס מקמיל. כבר באותו חודש הפך הספר לרב-מכר של מגזין Publishers Weekly. מעט אחרי כן, באוקטובר 2020, הפך גם לרב מכר של הניו יורק טיימס.
בינואר 2020, אנדרסן ציירה גרפיטי של דמויותיה כחלק מפרויקט אמנות ציבורי מחאתי במקסיקו סיטי, אך הוא נמחק תוך מספר ימים.
הערות שוליים

↑  11 illustrations that perfectly sum up the daily struggles of adulthood, The Independent, ‏2016-10-12 (באנגלית)
↑  Rhythum Seth, Ten Hilarious Webcomics You Need To Check Out Now, TheQuint, ‏2016-07-12 (באנגלית)
↑  Ellen Hoffman, The 20 best books of the year, according to readers, Business Insider
↑  Announcing the Goodreads Choice Winner in Best Graphic Novels & Comics!, Goodreads
↑  Women Win Big at the 2017 Goodreads Choice Awards, pastemagazine.com, ‏2017-12-04 (באנגלית)
↑  McKenzie Jean-Philippe, More Then 5 Million Readers Selected Goodreads' Best Books of 2018, Oprah Magazine, ‏2018-12-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  CHESHIRE CROSSING | Kirkus Reviews. (באנגלית)
↑  Alexander Lu, Syndicated Comics, The Beat, ‏2019-09-27 (באנגלית אמריקאית)
↑  What If SARAH from SARAH'S SCRIBBLES Grew Up? Author's Answer is FANGS, web.archive.org, ‏2019-12-19
↑  Weekend Webcomics: Shapeshift with Fangs, How to Be a Werewolf & Night Class, CBR, ‏2020-03-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Book Reviews, Bestselling Books & Publishing Business News | Publishers Weekly, PublishersWeekly.com (באנגלית)
↑  PUBLISHERS WEEKLY Bestsellers, Pique Newsmagazine (באנגלית)
↑  "Graphic Books and Manga - Best Sellers - Books - Oct. 4, 2020 - The New York Times". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-01-26.
↑  US artist's mural marred by graffiti in less than a week, Mexico News Daily, ‏2020-02-04 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810704633605606  BNE: XX5643780  CANTIC: a19240181  GND: 119351570X  LCCN: no2016041371  NKC: osa2016933386  NTA: 408570369  SUDOC: 197035299  VIAF: 189146094330700332367   WorldCat (עם VIAF): 189146094330700332367
שמעיה סמילן

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1919 תל אביב הקטנה 
 פטירה:  23 ביולי 2013 (בגיל 94) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  הגימנסיה העברית "הרצליה"  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 בן או בת זוג:  רות שפירא-סמילן 
 
שמעיה סמילַן (סמילנסקי) (1 במרץ 1919 – 23 ביולי 2013) היה דיפלומט ישראלי, מראשוני משרד החוץ, לשונאי ומתרגם ומזכיר המועצה להשכלה גבוהה. בנו של דוד סמילנסקי ממייסדי "אחוזת בית".
ביוגרפיה

שמעיה סמילן (סמילנסקי) נולד בתל אביב הקטנה, בן יחיד לשרה בלומה לבית בילוצרקובסקי ולדוד סמילנסקי, שהיה מחמשת מייסדי תל אביב (אחוזת בית). ביתו ברחוב יהודה הלוי 30 היה אחד מארבעת הבתים הראשונים של העיר, שנבנו ב-1910. הסופר ס. יזהר היה בן דודו של שמעיה (בן אחיו של אביו, זאב). למד בגימנסיה העברית הרצליה (מחזור כ"ד) בינואר 1937 נסע ללמוד בלונדון ב"קינגז קולג" אך בשל פרוץ מלחמת העולם השנייה נאלץ להפסיק לימודיו.עם שובו ארצה ב-1939, החל ללמוד באוניברסיטה העברית וכעבור זמן מה התגייס לצבא הבריטי. ולאחר הקמת הבריגדה הוא הצטרף אליה ונשלח במסגרתה לצפון איטליה. באוגוסט 1944 נשא לאשה את רות שפירא, לימים קריינית ידועה ומדריכת קריינים בקול ישראל. במלחמת העצמאות שרת ב"ההגנה". לאחר קום המדינה שרת בצה"ל בחזית השכונות הדרומיות של ירושלים ואחר כך במפקדת ירושלים ברחוב זבוטינסקי.
בדצמבר 1949 סיים לימודיו באוניברסיטה העברית לתואר שני במדעי הרוח במקצועות היסטוריה, אנגלית ופילוספיה. ב-18 בנובמבר 1949 הצטרף למשרד החוץ, וברוח הימים ההם שינה שם משפחתו מסמילנסקי לסמילן. תחילה עבד במחלקה המדינית באגף החקר. בהמשך שימש עוזר ראשי למנכ"ל המשרד ולטר איתן והופקד על העריכה הלשונית של דיווחי השגרירים בעולם ופרסומים שונים במשרד.
בספטמבר 1953 קיבל סמילן מלגה מטעם משרד החוץ ללימוד השפה האיטלקית ומדע המדינה באוניברסיטת פירנצה שבאיטליה, כששב ארצה למשרד החוץ בשנת 1954 מונה לעוזר ראשי במב"ר (המחלקה לחבר העמים הבריטי). ביוני 1956 נשלח לשרת בהולנד בצירות ישראל בהאג כמזכיר שני. בשנים 1958–1961 כיהן כקונסול ישראל הראשון במילאנו.
ב-1962 הושאל למשרד החינוך למשך כשנה לשמש מזכיר המועצה להשכלה גבוהה. כעבור שנה, בינואר 1963, חזר למשרד החוץ. בשנים 1966 – 1963 שימש בתפקיד עוזר ראשי במחלקה לאמריקה הלטינית (מל"ט). בנובמבר 1965 נפטרה רעייתו רות ממחלה. בשנים 1966-1968 שימש סמילן בתפקיד יועץ מדיני בשגרירות ישראל בדנמרק לשגרירה אסתר הרליץ.
ב-26 בספטמבר 1967 נשא לאישה את חנה כהן עובדת משרד החוץ.
בשנים 1970–1969 עבד במחלקה לשיתוף בינלאומי (מש"ב), ובשנים 1976–1970 היה עוזר ראשי במחלקת לקשרי תרבות ומדע (קשתו"ם).
בשנים 1976–1981 שימש סמילן בתפקיד יועץ לענייני תרבות ומדע בשגרירות ישראל ברומא. באוגוסט 1981, שב ארצה משליחותו ברומא ומונה לתפקיד סגן מנהל המחלקה לקשרי תרבות ומדע במשרד החוץ בירושלים, תפקיד בו כיהן עד לפרישתו לגמלאות ב-31 במרץ 1984.
לאחר פרישתו לגמלאות עסק בתרגום מאיטלקית לעברית. כמו כן, כתב מספר ערכים באנציקלופדיה העברית על מדינאים איטלקים.
נפטר ב-23 ביולי 2013, בגיל 94, ונקבר בבית העלמין גבעת שאול בירושלים. הותיר אשה, חנה, שתי בנות ובן, נכדים ונינים.
פעילות ציבורית

היה חבר המכון לתרגום ספרות עברית
היה חבר מטעם משרד החוץ בוועדה מיוחדת לחיבור מילון למונחי הדיפלומטיה של האקדמיה ללשון העברית
ספרים בתרגומו

קורציו מאלאפארטה, העור; מאיטלקית: שמעיה סמילן, תל אביב: זמורה-ביתן ('מבחר'), תשמ"ח 1988.
דן ויטוריו סגרה, זכרונותיו של יהודי בר מזל; [תרגום והערות: שמעיה סמילן], ירושלים: שוקן, תש"ן 1990.
דינו בוצאטי, אהבת; מאיטלקית: שמעיה סמילן, תל אביב: זמורה-ביתן, תשנ"ג 1993.
הערות שוליים

הודעה על הולדת בנו, דבר, 17 באפריל 1952 (מודעה);
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012219373905171  VIAF: 13167561595698490623   WorldCat (עם VIAF): 13167561595698490623
תוכנית הספר הכחול

ערך זה עוסק בתוכנית לאיחוד אזור הסהר הפורה. אם התכוונתם למחקר שערך חיל האוויר של ארצות הברית בנושא עב"מים, ראו .
תוכנית הספר הכחול הייתה חזונו של נורי א-סעיד ראש ממשלת עיראק אותו העלה על הכתב בשנת 1943 וכוון בעיקר לבריטים, ובו בדומה לתוכנית סוריה הגדולה של עבדאללה הראשון אמיר הממלכה הירדנית ההאשמית, הציעה לאחד את כל אזור הסהר הפורה תחת קונפדרציה בהובלת עיראק שתושביה הם שיקבעו את אופי השלטון בה. בניגוד לעבדאללה, שהתעלם בתוכניתו ממעמד היהודים, הציע נורי א-סעיד ליהודים אוטונומיה במחוזות מסוימים בקונפדרציה, בדומה לאוטונומיה שהוענקה למרונים בהר הלבנון בשנת 1864 ובה בעת הייתה עיראק לקיצונית במדינות ערב ביחסה ליישוב ומדינת ישראל.
ביולי 1947 נקרתה בדרכו של נורי סעיד ההזדמנות להגשים את חלום 'סוריה הגדולה' במסגרת תוכנית קלייטון של הבריטים לבלימת שאיפות ההתפשטות הסובייטיות במזרח התיכון באמצעות סיכול תוכנית החלוקה. הבריטים יעדו לעיראקים את הובלת קואליציית הפלישה הערבית הראשונה לארץ ישראל, תוך הבטחה לחימוש שתי דיוויזיות עיראקיות במסגרת הסכם הגנה אנגלו-עיראקי שנודע בשמו הסכם פורטסמות (1948). מרד בגדאד (1948) בהובלת התנועה הקומוניסטית העיראקית, רבים מחבריה יהודים, בתמיכה פעילה של ברית המועצות הביא לנפילת שלטונו של נורי סעיד ולסיכול תוכנית הפלישה הראשונה.
במאי 1948, שגרה עיראק דיוויזיה לארץ ישראל כחלק מהמאמץ של מדינות ערב לחסל את מדינת ישראל. עיראק לא חתמה על הסכם שביתת נשק עם ישראל בתום מלחמת הקוממיות, שלחה חילות משלוח במלחמות ששת הימים ויום כיפור ושגרה טילים לשטח ישראל במלחמת המפרץ הראשונה, כך עד סוף שלטונו של סאדם חוסיין.
הערות שוליים

↑  אמציה ברעם, בתוך "הסוס הטרויאני הבריטי", הסכת שבת עולמית בהגשת יצחק נוי, כאן 11, 6.4.20, דקה 24 ו- 36:13
ערך זה הוא קצרמרבנושא עיראק. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שמע האמת ממי שאמרה

שְׁמַע הָאֶמֶת מִמִּי שֶׁאֲמָרָהּ (או: קַבֵּל הָאֱמֶת מִמִּי שֶׁאֲמָרָהּ) הוא ביטוי השולל טענת אד הומינם ודיון לגופו של אומר ומבקש להתמקד בדיון לגופו של עניין ולקבל דברי אמת ללא כל יחס למי שאמרם. הביטוי מיוחס לסוקרטס [דרוש מקור] ומובא בחיבור שמונה פרקים לרמב"ם.
בהגות היהודית

הרמב"ם כתב בערבית בהקדמה ל"שמונה פרקים" – שהוא חיבור על פרקי אבות ועיקרו הסברים פילוסופיים על פי תורת אריסטו:
ובמה שיבוא מן הפירוש, אינם עניינים שחידשתים אני מעצמי, ולא פירושים שבדיתים, אלא הם עניינים מלוקטים מדברי החכמים, במדרשות ובתלמוד וזולתו מחיבוריהם, ומדברי הפילוסופים גם כן, הקדומים והחדשים, ומחיבורי הרבה בני אדם.
ושמע האמת ממי שאמרה.
ואפשר שאביא לפעמים מימרה שלימה שהיא לשון ספר מפורסם, ואין בכל זה רע, ואיני מתפאר במה שאמרו מי שקדם, לפי שאני כבר הודיתי בזה.
ואף על פי שלא אזכור "אמר פלוני", "אמר פלוני", שזו אריכות אין תועלת בה,
ואפשר לפעמים ששם האיש ההוא יכניס בלב מי שאין תבונה בו שזה הדבר נפסד, ויש בו תוך רע, - שלא ידעהו.
ומפני זה ראיתי שלא לזכור האומר, הואיל וכוונתי שתושג התועלת לקורא, ושנבאר לו העניינים הצפונים בזאת המסכתא.
בהתאם לביטוי זה רבי משה בן מימון ביקש שהמעיינים בדבריו בפירושו למשנה בכלל ולפרקי אבות בפרט יקבלו את דברי הפילוסופים היוונים (אפלטון, אריסטו ואחרים) שעליהם הוא מרחיב ומהם הוא מצטט מבלי לציין את שמות האומרים הנוכרים בני המושבות היווניות באיי הים התיכון ולחופו.
בדבריו ביקש הרמב"ם למנוע טענת אד הומינם נגד מקורותיו, ומפני שחשש מטענה זו הסתיר את שמות הפילוסופים, ולמרות זאת הסביר מדוע יש לקבל את דבריהם.
לאורך השנים הביטוי התקבל, ושימש בכתביהם של הוגים יהודים אחרים, ביניהם בספרו הפילוסופי (הכתוב עברית) של שלמה אבן גבירול, "וקבל האמת ממי שיאמר".
שימוש בביטוי בעת החדשה

אייזק ניוטון פתח את ספרו 'מחברת לתלמיד' משנת 1661 באמרה זו.
אהב את אפלטון, אך אהב את האמת יותר

ביטוי נוסף השולל אד הומינם הוא "אהב את אפלטון אך אהב את האמת יותר", המבקש להורות שאהבה והערצה לאישיות כלשהי לא תטשטש את הביקורת על דבריו.
לקריאה נוספת

אביעד הכהן, '"שמע האמת ממי שאמרה" – זה כלל גדול בתורת נחמה ליבוביץ', עלון שבות בוגרים, יג-יד (תשנ"ט-תשס"א),עמ' 71–92
מ' מטלון, 'שמע האמת ממי שאמרה... בין תורה לפילוסופיה במשנת הרמב"ם', נתיבה, ב (תשע"ב), עמ' 3–341
יצחק שילת, שמע האמת ממי שאמרה, הקדמות הרמב"ם למשנה, מעלה אדומים תשנ"ב, עמ' רנז-רסא
הערות שוליים

↑  שיעור 15 | רבי זרחיה הלוי – בעל המאור, 2023-01-25, נבדק ב-2023-04-25
↑  הקדמה, בקטע המתחיל 'וראיתי להקדים'
↑  במקור תרגום אבן תיבון כתוב - "ושמע האמת ממי שאמרו", ההתייחסות למילה "אמת" היא בלשון זכר בהשפעת השפה הערבית
↑  וראו להלן ציטוט הדברים בתרגום לעברית
↑  תשע"א, שמואל אשכנזי מאמר אהוב סקראט אהוב אפלטון והאמת אהוב יותר, מתוך אלפא ביתא תניתא דשמואל זעירא
שרה אשל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוקטובר 1918 
 פטירה:  11 בנובמבר 2012 (בגיל 94) 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  ספרות ילדים 
 מספר צאצאים:  4 
 
שרה אשל (25 באוקטובר 1918 – 11 בנובמבר 2012) הייתה סופרת ילדים עברית.
ביוגרפיה

בתם של הרבנית חנה בתיה לבית אוליסקי והרב שלמה יהושע קרומר, נולדה וגדלה בעיירה בליניץ שברוסיה הלבנה. עלתה לארץ ישראל עם הוריה בשנת 1931, בגיל 13. סיימה בית ספר יסודי ברחובות, ואת לימודי התיכון עשתה בתל אביב. בגיל צעיר הצטרפה לתנועת השומר הצעיר, והגיעה לתפקיד של רכזת ההנהגה הראשית. בהמשך למדה בסמינר למדריכי נוער בירושלים.
בשנת 1937 הצטרפה לקיבוץ השומר הצעיר, והייתה בין מקימי חצור. עבדה בחקלאות, בתעשייה ובחינוך ילדים עולים גם בקיבוצה וגם ביישובי הסביבה. בשנים 1971–1978 עבדה במכון למחקר חינוכי של פרופ' ראובן פוירשטיין, שבו הנחתה מורים ומורות בתוכניות העשרה לילדים טעוני טיפוח.
בקיבוץ חצור נישאה ליעקב אשל, ונולדו להם ארבעה ילדים וכן נכדים. בנה יזהר אשל נהרג ב-1967 בעת מילוי תפקידו כטייס בחיל האוויר.
שרה אשל כתבה ספרים רבים לילדים, בלשון פשוטה וחיונית חייתה את אווירת חיי הילדים בקיבוץ במושבה ובכפר העולים.
אשל נפטרה ב-2012, בגיל 94.
ספריה

המטמון מימי מלחמת העצמאות; ציורים: תרצה טנאי, תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ז. (לילדים)
החוחית של יזהר; איורים: חנן קמינסקי, תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ט 1979. (לילדים)
פרח יום ההֻלדת: סיפורים; איורים: אבי כץ, תל אביב: ספרית פועלים; בשיתוף עם "שקמה" אגודה לקידום מפעלי חינוך ותרבות, תשמ"ב 1982. (לילדים)
הנחשונים: תנועת נוער בשכונות ירושלים; ערך: יחיאל קדמי, גבעת חביבה:  – מרכז תעוד וחקר של השומר הצעיר, תשנ"ד 1994.
שתי מטבעות זהב, דליה: מערכת, 2000. (קובץ סיפורים)
סיפורי סבתא, סיפורי ילדים, יצא בהוצאה עצמית של המשפחה באיור הנכדים והנינים, 2008.
לקריאה נוספת

'אשל, שרה', בתוך: אוריאל אופק, לקסיקון אופק לספרות ילדים, תל אביב: זמורה ביתן, 1985. (באתר "ים הספר"(הקישור אינו פעיל))
תקן ביקורת 620

תקן ביקורת 620 – שימוש בעבודת מומחה הוא תקן ביקורת שפורסם על ידי לשכת רואי החשבון בישראל.
תקן ביקורת זה קובע כללים ומספק הנחיות הקשורות לעבודת מומחה בהקשר של ביקורת על דוחות כספיים. התקן קובע את הצורך בשימוש בעבודת מומחה בעת עריכת דוחות כספיים וביקורת עליהם, דרישות החלות על המומחה (הכוללות מומחיות ואובייקטיביות), היקף והערכת עבודתו. כמו כן, התקן מגדיר באילו מקרים רואה החשבון המבקר יתייחס בדוח שלו לעבודת המומחה.
התקן פורסם בשנת 2018 כחלק מתהליך הקודיפיקציה שלשכת רואי החשבון ביצעה בתקני הביקורת ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2020, כאשר הוא חל על ביקורות של דוחות כספיים לתקופות המסתיימות ביום 31 בדצמבר 2019 או לאחר מכן.
התקן מבוסס בעיקר על תקן ביקורת 96 (שפורסם בשנת 2007) שעסק באותו נושא ועל עוד מספר תקנים אחרים. כמו כן, התקן מבוסס על תקן ביקורת בינלאומי ISA 620 של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון (IFAC) תוך התאמה לישראל.
שער העיר (ולטה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שער העיר, מבנה אדריכלי 
 מיקום:  ולטה 
 מדינה:  מלטה 
 בעלים:  ממשלת מלטה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2014
 תאריך פתיחה רשמי:  2014 
 אדריכל:  פרנצ'סקו לפרלי, תומאס דינגלי, רנצו פיאנו 
 קואורדינטות:  35°53′46″N 14°30′34″E﻿ / ﻿35.89616667°N 14.50930556°E﻿ / 35.89616667; 14.50930556
  מפת ולטה - שער העיר משמאל למטה
 
שער העיר בשנת 2015 - מבט מכיוון ולטה אל מחוץ לעיר
אנדרטה סמוכה לשער סוקרת את חמשת השערים ההיסטוריים של העיר
שער העיר (במלטית Bieb il-Belt; באנגלית City Gate), המכונה גם פוטיריאל (Putirjal), הוא שער הכניסה המרכזי לוולטה בירת מלטה. השער שוכן במרכזה של חומת היבשה החוצצת בין ולטה לבין העיר פלוריאנה, שכנתה מדרום-מערב. השער שמר על מעמדו המרכזי למרות ששוב איננו נתיב הכניסה היחיד לוולטה, ושלושה רחובות נוספים מובילים אל העיר.
אזור השער

בצידו הצפון-מזרחי של השער, בתוך העיר ולטה, מתחיל רחוב הרפובליקה, רחובה הראשי של העיר, וכן שוכנים במקום בניין הפרלמנט החדש של מלטה, אשר הוקם בכיכר החירות (Misraħ il-Ħelsien) הישנה, ושרידי בית האופרה המלכותי אשר נהרס בהפצצות הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה והוסב לתיאטרון פתוח בשנת 2013. דרומית-מערבית לשער שוכנת כיכר עגולה גדולה שבמרכזה ניצבת מזרקת טריטון משנת 1959. בקרבת הכיכר ערוכים רציפי תחנת האוטובוס המרכזית של האי מלטה ("City gate bus terminus").
היסטוריה

מבנה השער הנוכחי הוא החמישי במספר ובו מעבר בודד להולכי רגל, ומשני צדדיו מתנשאים תרנים גבוהים.
השער הראשון אשר כונה "שער ג'ורג' הקדוש" (Porta San Giorgio), הוקם בין השנים 1566–1569 וככל הנראה היה בו מעבר בודד מקורה בקמרון חבית.
ב-1632 הוא הוחלף בשער מעוטר יותר שבו מעבר מרכזי ושני מעברי צד צרים יותר. לשער זה נוסף גשר הרמה עשוי עץ שגישר מעל החפיר היבש שלאורך צידן החיצוני של החומות.
ב-1832 הקימו הבריטים את השער השלישי במקום, ובו שני מעברים מרכזיים רחבים ושני מעברים צדדיים צרים מהם. שער זה זכה לשם האיטלקי "השער המלכותי" (Porta Reale) שהשתבש במלטזית לפוטיריאל, ובאנגלית הוא כונה בשם "דרך המלך" (Kingsway).
מבנה השער הרביעי הוקם בשנות ה-70 של המאה ה-20 במסגרת פרויקט בנייה מחדש של אזור הכניסה לעיר, ובכלל זה שיקומו של בית האופרה המלכותי, אך זה לא הושלם אותה עת במלואו, ועיצובו של השער, כמו גם גורלו של האזור, היו שנויים במחלוקת במלטה.
להקמת השער החמישי והנוכחי נשכרו שירותיו של האדריכל רנצו פיאנו אשר תכנן אותו. השער הישן נהרס בשנת 2011 ותחתיו הוקם השער החדש אשר הושלם ב-2014. השער שונה מקודמיו שכן הוא עשוי כפרצה בחומת העיר, ומשני צדדיו תרני פלדה גבוהים. בד בבד עם הקמת השער הוקמו בסמוך ממזרח לו בניין הפרלמנט החדש של מלטה ותיאטרון פתוח שנחנך במקום בו שכנו מאז מלחמת העולם השנייה שרידי בית האופרה המלכותי, ואשר זכה לשם "כיכר התיאטרון המלכותי" (Pjazza Teatru Rjal).
גלריה

שער העיר הרביעי בשנת 2006 - מבט מכיוון פלוריאנה לעבר רחוב הרפובליקה
מזרקת טריטון בכיכר שבחזית השער
אוטובוסים מקומיים חונים בכיכר בשנת 2008
הערות שוליים

↑  אודות השער בעיריית ולטה
תקן ביקורת 690

תקן ביקורת 690 – עקרונות יסוד בעבודת ביקורת משותפת הוא תקן ביקורת שפורסם על ידי לשכת רואי החשבון בישראל.
תקן ביקורת זה קובע כללים ומספק הנחיות יסוד לעבודה משותפת של מספר רואי חשבון, במצב בו הם מבצעים עבודת ביקורת משותפת על דוחות כספיים של גוף מבוקר. התקן מפרט ומסביר את האחריות של כל אחד מרואי החשבון המבקרים וקובע קווי יסוד לעבודת ביקורת משותפת.
התקן פורסם בשנת 2018 כחלק מתהליך הקודיפיקציה שלשכת רואי החשבון ביצעה בתקני הביקורת ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2020, כאשר הוא חל על ביקורות של דוחות כספיים לתקופות המסתיימות ביום 31 בדצמבר 2019 או לאחר מכן.
התקן מבוסס בעיקר על תקן ביקורת 113 (שפורסם בשנת 2015) שעסק באותו נושא ועל עוד מספר תקנים אחרים.
קישורם חיצוניים

תקן ביקורת 690 באתר לשכת רואי חשבון
תקן ביקורת 113 באתר לשכת רואי החשבון
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תקן ביקורת 580

תקן ביקורת 580 – הצהרות בכתב לרואה החשבון המבקר הוא תקן ביקורת שפורסם על ידי לשכת רואי החשבון בישראל.
תקן ביקורת זה קובע כללים ומספק הנחיות בדבר הצהרות בכתב שרואה החשבון מקבל כחלק מעבודת הביקורת שלו והשימוש בהן כראיות ביקורת. התקן עוסק במי צריך לספק הצהרות בכתב לרואה חשבון המבקר, באילו נושאים, מבנה ההצהרה ותאריכה והתייחסות לאותן הצהרות כחלק מעבודת הביקורת על הדו"ח הכספי של הגוף המבוקר. כמו כן, התקן מפרט באילו מקרים יש צורך או מומלץ לקבל הצהרות בכתב.
התקן פורסם בשנת 2018 כחלק מתהליך הקודיפיקציה שלשכת רואי החשבון ביצעה בתקני הביקורת ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2020, כאשר הוא חל על ביקורות של דוחות כספיים לתקופות המסתיימות ביום 31 בדצמבר 2019 או לאחר מכן.
התקן מבוסס בעיקר על תקן ביקורת 121 (שפורסם בשנת 2017) שעסק באותו נושא ועל עוד מספר תקנים אחרים. כמו כן, התקן מבוסס על תקן ביקורת בינלאומי ISA 580 של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון (IFAC) תוך התאמה לישראל.
קישורם חיצוניים

תקן ביקורת 580 באתר לשכת רואי חשבון
תקן ביקורת 121 באתר לשכת רואי החשבון
תקן ISA 580, באתר של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תחש (תנ"ך)

תחש הוא סוג העור שבו השתמשו במלאכת עשיית המשכן. זהותו של התחש די עמומה, ונאמרו לגביה דעות שונות, מימי קדם ועד היום. לרוב רואים בו שם לסוג של בעל חיים, אולם היו גם שפירשו שמדובר בסוג עיבוד עור או צביעתו.
התחש בתנ"ך

במלאכת עשיית המשכן מוזכר שימוש ב"עורות תחשים". כך בציווי על התרומות למשכן (שמות, כ"ה, ה'): ”...וְעֹרֹת אֵילִם מְאָדָּמִים וְעֹרֹת תְּחָשִׁים, וַעֲצֵי שִׁטִּים”.
וכן בציווי על עשיית המכסה לאוהל המשכן (שמות, ל"ה, ז'):”וְעֹרֹת אֵילִם מְאָדָּמִים וְעֹרֹת תְּחָשִׁים, וַעֲצֵי שִׁטִּים” ועוד כמה פעמים באותו הקשר.
בספר במדבר (ד', י'–י"ד) מוזכר גם שאת המנורה, מזבח הזהב, כלי השרת ומזבח העולה כיסו במהלך המסעות ב"כסוי עור תחש". לא מוזכר דבר על זהותו של התחש, או על מאפיין כלשהו שלו, מעבר לכך שהשתמשו בעורו. רמז אפשרי נוסף לזהותו הוא שהשתמשו בו במדבר סיני, ואם כן מדובר בחיה שנמצאת באזור הזה, ואשר ניתן להשתמש בעורה לצרכים כגון עשיית אוהל.
אזכור נוסף של התחש במקרא הוא בספר יחזקאל, שבו ממשיל הנביא את עם ישראל לאסופית שנמצאה במדבר על ידי האל, והוא מתאר את המלבושים שבהם הלביש אותה (ט"ז, י'): ”וָאַלְבִּישֵׁךְ רִקְמָה, וָאֶנְעֲלֵךְ תָּחַשׁ; וָאֶחְבְּשֵׁךְ בַּשֵּׁשׁ, וַאֲכַסֵּךְ מֶשִׁי”.