stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוריינטליזם (ספר)
השפעה

אוריינטליזם נחשב לספר החשוב ביותר של אדוארד סעיד ותורגם ל-36 שפות לפחות. הוא היה המוקד של מספר רב של דיונים ופולמוסים, במיוחד עם ברנרד לואיס, שעל עבודתו נמתחה ביקורת בפרק האחרון של הספר, תחת הכותרת "אוריינטליזם בן זמננו: השלב האחרון". באוקטובר 2003, חודש לאחר מותו של סעיד, פובליציסט בעיתון לבנוני כתב כי באמצעות השפעת ספרו אוריינטליזם "המבקרים של סעיד מסכימים עם מעריציו בכך שהאיש עשה במו ידיו מהפכה בלימודי המזרח התיכון בארצות הברית". הוא ציטט ביקורת שטוענת כי מאז פרסום אוריינטליזם "לימודי המזרח התיכון בארצות הברית נשלטים על ידי הפרדיגמה הפוסט קולוניאלית של סעיד" (Daily Star, October 20, 2003).
אומנם, אוריינטליזם איננו המחקר הראשון שביקר את הידע המערבי ואת המחקר המערבי אודות המזרח: "לעבד אלרחמן אלג'ברתי, הכרוניקאי המצרי ועד ראייה לפלישת נפוליאון למצרים ב-1798, לדוגמה, לא היה ספק בכך שמשלחת המחקר של נפוליאון אינה אלא כיבוש צבאי במסווה". גם בעשורים האחרונים נעשו מחקרים שהראו את הזיקה בין הכתיבה המזרחנית לבין השלטון האירופי וייצוגיו.
עם זאת, אוריינטליזם מתייחד בהיותו מחקר פרטני ומשפיע בתוך המחקר האוריינטליסטי. האנתרופולוג טלאל אסד טוען שאוריינטליזם איננו רק קטלוג של דעות קדומות מערביות אודות הייצוג השגוי של הערבים והמוסלמים, אלא גם ובעיקר חקירה וניתוח של "המבנה הסמכותני של הדיון האוריינטלי – היותו סגור, ונותן הוכחות ואשרורים עצמיים, שיח זה החוזר על עצמו שוב ושוב בטקסטים מחקריים, ספרות נוסעים, ספרות פרוזה ואמרות כנף של אישי ציבור". אכן, הספר מתאר איך "הדימוי המקודש של האוריינטליסט כדמות קפדנית שלא מתחשבת בעולם הסובב אותה ושקועה כל כולה בכתבים בשפות זרות ומסתוריות נצבעה בגוון כהה עת התברר היאך העסק האפל של שליטה בעמים אחרים היווה רקע לאותו מחקר".
תרגום לעברית

"אוריינטליזם". הוצאת עם עובד, תרגמה: עתליה זילבר, 2000
ראו גם

מזרחנות
מערבנות
פוסט קולוניאליזם
פוסט מודרניזם
הערות שוליים

↑  Irwin, Robert. 2006. For Lust of Knowing: The Orientalists and their Enemies. London: Allen Lane. pp. 159–60, 281–82.
↑  Josephson, Jason Ānanda (2012). The Invention of Religion in Japan. Chicago: University of Chicago Press. pp. 245–50. ISBN 9780226412351.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007595165005171  PLWABN: 9810691677505606  BnF: cb16180692z (data)  GND: 4405443-9  NLA: 35507076  NSK: 000420425  SUDOC: 128499974  VIAF: 271364906   WorldCat (עם VIAF): 271364906
אטלס עץ חיים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רפאל הלפרין
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  אנציקלופדיה
 הוצאה
 הוצאה:  הקדש רוח יעקב
 תאריך הוצאה:  תשל"ח
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990013100050205171
 
אטלס עץ חיים הוא אנציקלופדיה לתולדות חכמי ישראל מתקופת המקרא ועד תקופת האחרונים. האטלס הוא פרויקט של הרב רפאל הלפרין, וזכה להמלצות מרובות של רבנים ואנשי אקדמיה.
האטלס מתפרס על פני 20 כרכים, ובהם שני כרכי מבוא.
אטלס שטילר

חלק 58 המהדורה השמינית של האטלס, 1891. ישראל ולבנון.
אטלס שטילר (ע"ש אדולף שטילר) נקרא באופן רשמי "Hand-Atlas über alle Theile der Erde und über das Weltgebäude" (אטלס כיס לכל אזורי העולם והיקום), היה האטלס הנפוץ ומדויק ביותר במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. בשנים 1816–1944 יצאו לאור עשר מהדורות כאשר כל אחת מהן פורסמה בחלקים.
המהדורה הראשונה פורסמה בשנים 1817–1823 והכילה 50 מפות, אך מפות אילו צוירו ברובן בצורה לא מדעית. איכותו הגבוהה ודיוקו המדעי של האטלס הופיעו רק במהדורה השישית (1871–1875) שכללה 90 מפות.
המהדורה התשיעית (1901–1905) היא הראשונה שהודפסה באמצעות מכבש גלילי בשיטת הדפס אבן. המהדורה העשירית, 1920–1925, כללה 108 מפות, הייתה המקיפה ביותר לתקופתה ותורגמה לשפות רבות, בהן אנגלית, איטלקית וספרדית.
אטלסקופקוזאורוס

| אטלסקופקוזאורוס |
| --- | --- |
 דגם משוחזר של אטלסקופקוזאורוס
תקופה
קרטיקון תחתון, 114 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
סוג:: אטלסקופקוזאורוס
מין:: Atlascopcosaurus loadsi
שם מדעי
 Atlascopcosaurus ‏ריץ' וויקרס-ריץ', 1989

השוואה של אטלסקופקוזאורוס (בכתום) לצד דינוזאורים דומים לאדם.
אטלסקופקוזאורוס (שם מדעי: Atlascopcosaurus) הוא סוג של דינוזאור צמחוני מקבוצת האלסמריה אשר חי בקרטיקון התחתון, לפני 114 מיליון שנה. מאובניו נמצאו ב-1984 בדרום ויקטוריה שבאוסטרליה. הדינוזאור נקרא על שם חברת "אטלס קופקו", אשר סיפקה את ציוד החפירה של המגלים.
מאובני האטלסקופקוזאורוס הראשונים נתגלו במכרה בקרבת חוף הים של דרום ויקטוריה, ובהמשך נחפרו עצמות רבות בחפירות בעומק של עד עשרה מטרים. עיקר השרידים שנתגלו היו עצמות לסת עליונה ועצמות דומות.
משחזור השלד נראה שהגיע לאורך 2–3 מטרים ולמשקל 125 ק"ג. הוא היה דו-רגלי בעל מקור קרני ושיניים ארוכות אשר הותאמו ללעיסת צמחייה כמו עלים ושורשים. האטלסקופקוזאורוס היה קשור לאבות האיגואנודוניים אך היה קטן יותר ודמה במראהו להיפסילופודון או ללילינזאורה, שנתגלה בסמוך אליו.
דינוזאור זה חי ביערות אוסטרליה ושם ניזון מצמחיית קרקע ונמלט מטורפים כמו האוסטרלונטור.
אורית פוקס רותם

| --- | --- |

אורית פוקס רותם בקבלת פרס אופיר על הליהוק של הסרט "שבע ברכות" 2023
 לידה:  12 בספטמבר 1983 (בת 41) חדרה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 עיסוק:  במאית קולנוע
 מקום לימודים:  בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה 
 יצירות בולטות:  סינמה סבאיא
 פרופיל ב-IMDb
 
אורית פוקס רותם (נולדה ב-12 בספטמבר 1983) היא במאית ישראלית, ביימה את הסרט סינמה סבאיא, זוכה פרס אופיר לשנת 2022, אשר היה המועמד הישראלי לפרס האוסקר בטקס פרסי אוסקר ה-95.
משתתפות הסרט סינמה סבאיא מתארחות אצל מיכל הרצוג 2022.
ביוגרפיה

פוקס גדלה בחדרה, ולמדה בתיכון במגמת תקשורת. אמה, רויטל פוקס, היא יועצת ראש העירייה לענייני נשים, ואביה בעל מכולת בפרדס חנה. אחרי הצבא התקבלה לבית הספר סם שפיגל ועברה לגור בירושלים.
קריירה

סרטה הראשון נעשה במהלך לימודיה כסטודנטית ונקרא "ביקור קצר", על מציל מזדקן ובתו אשר מרגישה שהוא צריך לעבור לדיור מוגן. הסרט מתאר את הביקור בבית האבות לקראת מעבר האב למקום.
סרט הגמר של פוקס בסם שפיגל "קרב עיניים" מ-2011 הוקרן בפסטיבלים רבים ביניהם פסטיבל הסרטים הבין-לאומי סן סבסטיאן, פסטיבל הסרטים הבין לאומי לסרטי סטודנטים במינכן, ופסטיבל הסרטים העולמי במונטראול. הסרט זכה במספר פרסים: ציון לשבח - פסטיבל הסרטים הבינלאומי בירושלים, ישראל 2012, פרס הסרט הקצר הטוב ביותר - פסטיבל הסרטים הקצרים בגליל, ישראל 2012, פרס יוצרת מבטיחה - פסטיבל הסרטים הבינלאומי לסרטי נשים, רחובות 2012, פרס התסריט - פסטיבל הסטודנטים הבינלאומי ת"א, ישראל 2012.
ב-2012 יצרה את הסרט "משמאלו", סרט דוקומנטרי קצר אשר הוקרן בפסטיבל סרטים בנושא מוגבלויות של הקרן החדשה לקולנוע.
ב-2015 הייתה במאית שותפה בסדרה "ביקור בית" יחד עם דוד אופק ונטע שושני, שהוקרנה ביס דוקו.
ב-2017 יצא סרטה "ואתה שותק", סרט עלילתי קצר המספר על אביה בעל המכולת. הסרט יצא כחלק מסרט מחווה של מספר בוגרים בשם Voice over. הסרט הוא הפרק השני ב"טרילוגיה הירושלמית של בוגרי סם שפיגל" שיזם רנן שור, מייסד ומנהל בית הספר, המוקדשת ליצירות המופת הקצרות של הקולנוע הישראלי בשנות השישים.
ב-2019 יצא סרט עלילתי קצר נוסף בשם "הינומה". הסרט מספר על מסיבת הרווקות של אישה בשם דנה, יומיים לפני חתונתה. במהלך המסיבה מתגלים שקרים וסודות, כאשר שיאו של הסרט הוא במפגש אקראי עם חמיס, פליט אפריקאי העובד במקום.
הסרט "סינמה סבאיא" יצא ב-2021, והוא הסרט באורך מלא הראשון של הבמאית. הסרט מתאר סדנת צילום וידאו בהשתתפות נשים יהודיות וערביות מאזור חדרה והמשולש. הסרט מבוסס על סדנת צילום לנשים יהודיות וערביות, אשר בה השתתפה אמה של פוקס. כחלק מהתחקיר לסרט, הנחתה רותם, בעצמה, סדנאות צילום לנשים. בסרט מככבות דאנה איבגי, אמל מורקוס, מרלן בג'אלי, רותי לנדאו, חאולה חאג'־דיבסי, ג'ואנה סעיד, יוליה טגיל, אסיל פרחאת, אורית סמואל וליאורה לוי. סינימה סבאיא זכה בפרס סרט הביכורים הטוב ביותר בפסטיבל ירושלים וחמישה פרסי אופיר: פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר, פרס אופיר לבמאית הטובה ביותר לאורית רותם פוקס, פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר שהוענק לג'ואנה סעיד, פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר שהוענק לרייצ'ל בן דהן, פרס אופיר לליהוק הטוב ביותר שהוענק לעמנואל מאייר. הסרט זכה בפרס וייל בלוך לשנת 2021. הסרט היה מועמד לייצג את ישראל בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר, אך לא נכלל בין המועמדים הסופיים.
ב-2023 זכתה בפרס אופיר לליהוק הטוב ביותר על הליהוק עבור הסרט "שבע ברכות" של הבמאית איילת מנחמי.
חיים אישיים

פוקס רותם גרה בתל אביב, נשואה ואם לשני ילדים.
פילמוגרפיה

2010 - "ביקור קצר", סרט סטודנטים
2011 - "קרב עיניים", סרט עלילתי באורך 20 דק', סרט גמר בסם שפיגל
2012 - "משמאלו", סרט דוקומנטרי באורך 20 דק'
2015 - "ביקור בית", סרט דוקומנטרי באורך 50 דק'
2017 - "ואתה שותק", סרט עלילתי קצר באורך של 8 דק', חלק מפיצ'ר המחווה שיזם רנן שור Voice over
2019 - "הינומה", סרט עלילתי קצר
2021 - "סינמה סבאיא", סרט עלילתי ארוך
פרסים

2012 - פרס יוצרת מבטיחה - פסטיבל הסרטים הבינלאומי לסרטי נשים עבור הסרט "קרב עיניים"
2022 - פרס אופיר לבמאית הטובה ביותר עבור הסרט "סינמה סבאיא"
2023 - פרס אופיר לליהוק הטוב ביותר על הליהוק עבור הסרט "שבע ברכות"
הערות שוליים

↑  אורית פוקס רותם באתר של איגוד הבמאיות והבמאים
↑  mgmt, קרב עיניים, באתר www.cinemaproject.org.il
↑  הינומה - סרטים בערבה, באתר web.archive.org, ‏2022-11-02
↑  אורית פוקס רותם לאחר הזכייה בפרס אופיר: "אני מאוד מתרגשת", באתר mynethadera, ‏2022-09-21
↑  הסדנה של רויטל פוקס שהובילה לסרט המצליח של בתה, "סינמה סבאיא", באתר mynethadera, ‏2022-09-16
↑  אבנר שביט, ‏ראוי לכל פרס: "סינמה סבאיא" הוא יצירת מופת לא רק בקנה מידה מקומי, באתר מעריב אונליין, 2 בספטמבר 2022
↑  שגיא בן נון‏, הסרט "סינמה סבאיא" הוא הזוכה הגדול בטקס פרסי אופיר, באתר וואלה, 18 בספטמבר 2022
↑  "שבע ברכות" מוביל במספר המועמדויות בטקס פרסי אופיר, באתר ynet, 2 באוגוסט 2023
| פרס אופיר לבמאי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1990–1999 | שבי גביזון (1990) • יעקב גולדווסר (1991) • אסי דיין (1992) • אנריקה רוטנברג (1993) • שמואל הספרי (1994) • שבי גביזון (1995) • אורי סיון וארי פולמן (1996) • ג'ולי שלז (1997) • שמי זרחין (1998) • אריק קפלון (1999) |  |
| 2000–2009 | בני תורתי (2000) • דובר קוסאשווילי (2001) • ניר ברגמן (2002) • שבי גביזון (2003) • יוסף סידר (2004) • דני סירקין (2005) • שמי זרחין (2006) • ערן קולירין (2007) • ארי פולמן (2008) • סכנדר קובטי וירון שני (2009) |  |
| 2010–2019 | ערן ריקליס (2010) • יוסף סידר (2011) • רמה בורשטין (2012) • יובל אדלר (2013) • טליה לביא (2014) • ארז תדמור (2015) • עילית זקצר (2016) • שמוליק מעוז (2017) • אופיר ראול גרייצר (2018) • ירון שני (2019) |  |
| 2020 ואילך | ניר ברגמן (2020) • ערן קולירין (2021) • אורית פוקס רותם (2022) • איילת מנחמי (2023) |  |
| פרס אופיר לליהוק הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 2012–2020 | אורית אזולאי (2012) • לירון זוהר, נעמה זלצמן (2013) • אורית אזולאי (2014) • נועה אלה (2015) • לימור שמילה (2016) • אורית אזולאי (2017) • הילה יובל ( 2018) • אורית אזולאי (2019) |  |
| 2020 ואילך | אסתר קלינג  (2020) • ג'ונא סולימאן (2021) • עמנואל מאייר (2022) • אורית פוקס רותם (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007595301005171  VIAF: 26145304377578571464   WorldCat (עם VIAF): 26145304377578571464
אוכלי-צמחים

פיל סוואנה אפריקני אוכל עלים מעץ.
קפיבארה ניזונה מעשבים בברזיל.
פנדה ענקית ניזונה מחזרן.
פרפר יונק צוף מפרח.
אוכלי-צמחים או הרביבורים (מלטינית: "herba" – צמח, "vorus" – בליעה) הם בעלי חיים הניזונים מאורגניזמים אוטוטרופיים. המונח מתייחס הן לאוכלי עלים והן לאוכלי החלקים האחרים של הצמח: פרחים, זרעים, פירות, פקעות, צוף, אבקת פרחים, ועצים. הם כוללים מגוון של מינים: רוב הפרסתנים, הרבה פרימטים, מכרסמים וארנבאים, עטלפי פרי, עופות כמו היען, התוכיים, היוניים, התרנגולאים והברווזיים, כמה זוחלים כמו צבים, חרדון צב ואיגואנה, רוב שבלולי היבשה ומאות אלפי מיני חרקים כמו חגבים, פרפרים, חיפושיות, כנימות, צרצרים, נמלים, טרמיטים ועוד.
ההרביבורים עברו התאמה לאכילת צמחים ולא בשר. הם מהווים חוליה חשובה במארג המזון, מכיוון שהם הופכים את החומר האורגני, שהצמחים ייצרו מאנרגיית השמש, למזון היכול להיצרך על ידי אוכלי כל וטורפים. הם מכונים 'צרכנים ראשוניים'.
צמחים שונים פיתחו הגנה מפני טריפה, כמו: קוצים, ריח דוחה או רעלים. כתגובה, פיתחו חלק מההרביבורים מנגנונים המסייעים להתגבר על הגנות אלה. מצב זה, בו הנטרף מתגונן והטורף לומד איך לעקוף את מנגנוני ההגנה של הנטרף, מכונה לעיתים מרוץ חימוש ביולוגי.
גם מספר אנשים ניזונים מדיאטה צמחונית ונמנעים מתזונה מהחי (לרוב המונח כולל הימנעות מבשר יונקים ועופות אך לא ממאכלי ים או מביצים), אך בניגוד לבעלי החיים בני אדם הם אוכלי-כל מבחינת ההתמחות האקולוגית. התזונה הצמחונית או הטבעונית נובעת מהתנהגות או מהרגל ספציפי של הפרט ולא של כלל האוכלוסייה.
סוגי הרביבורים

ישנם מספר סוגים של הרביבורים המתחלקים על פי סוג מזונם, צורת השגתו והיחס בינם לבין הצמח – לא כולם "טורפים" את הצמחים. חלקם נותנים עבורם שירותים בתמורה למזון.
| שם | תיאור | שם מדעי | מין לדוגמה | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוכלי אצות | מינים הניזונים מאצות שונות, גדולות או פיטופלנקטון. | Algivores | ‏החילזון הימי Calliostoma annulatum |  |
| אוכלי פירות | מינים הניזונים מחלקי פירות של צמחים ומעבירים את הזרעים הרחק מצמח האם. | Frugivore | קררו |  |
| אוכלי עלים | מינים הגוזלים מצמחים את עליהם או גבעוליהם ומעכלים אותם. | Folivore | קוף חוטם |  |
| אוכלי פרחים | מינים הניזונים מחלקי פרחים שונים. | florivore | הדרור Passer cinnamomeus |  |
| לוחכי עשב | מינים הלועסים את החלק העליון של העשבים ברחבי העולם. | Graminivore | גנו כחול |  |
| יונקי צוף | מינים המוצצים צוף מפרחים ומאביקים את הצמח. | Nectarivore | קוליברי אנה |  |
| אוכלי זרעים | מינים הניזונים מזרעי צמחים, בין השאר המוגנים על ידי אצטרובלים. | Granivores | פרוש מצוי |  |
| אוכלי אבקה | מינים הניזונים מאבקנים של פרחים וגורמים להאבקת פרחים. | Palynivore | דבורת הדבש |  |
| מוצצי לשד | מינים המוצצים את לשד העצים והגבעולים ויכולים אף להרוג את הצמח. | Mucivores | כנימות עלה |  |
| אוכלי עצה | מינים האוכלים את העצה הקשה של העצים. | Xylophagy | טרמיטים |  |
ראו גם

טורפים
אוכל-כול
אוכלי פגרים
יונקי צוף
הערות שוליים

↑  לא כל סוגי האצות נחשבים לצמחים אמיתיים, אך האוכלים אותם דומים בהתנהגותם לאוכלי צמחים אמיתיים.
| התנהגויות אכילה בעולם החי |
| --- | --- | --- |
| אוכלי בשר (היפרקרניבורים • מסוקרניבורים • היפוקרניבורים) | אוכלי חרקים • אוכלי נמלים • אוכלי דגים • אוכלי עופות • אוכלי רכיכות • אוכלי תולעים •  אוכלי נחשים • אוכלי ביצים • אוכלי אדם •  קניבלים • אוכלי נבלות • אוכלי קשקשת • מוצצי דם • הרג עודף |  |
| אוכלי צמחים | לוחכי עשב • לוחכי עלים • אוכלי פירות • אוכלי עלים • אוכלי פרחים • אוכלי זרעים • יונקי צוף • אוכלי אצות • אוכלי עצה |  |
| אחר | אוכלי כול • חומסנים • מתקפת זלילה • אוכלי צואה • אוכלי פלנקטון • אוכלי פטריות • אוכלי רקבובית • ניזוני קרקעית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4174059-2  NDL: 00571474  NKC: ph361966 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אגרנולוציטוזיס

| --- | --- |
 תחום:  המטולוגיה 
 טיפול:  פגפילגרסטים  פילגרסטים 
 קישורים ומאגרי מידע
 InfoMed:  אגרנולוציטוזיס
 DiseasesDB:  8994
 MeSH:  D000380
 MedlinePlus:  001295
 סיווגים
 ICD-10:  D70
 
אגרנולוציטוזיס (Agranulocytosis), הידועה גם כאגרנולוזיס (Agranulosis) או גרנולופניה (Granulopenia), היא סוג של לויקופניה (חוסר בתאי דם לבנים) חמורה ומסוכנת, בעיקר של נויטרופילים (תת-סוג של תאי דם לבנים), שגורמת לנויטרופניה (ירידה בכמות הנויטרופילים בדם). הפרעה זו מייצגת חוסר חמור בקבוצה עיקרית אחת של תאי דם לבנים שנלחמים בזיהומים. בעלי הפרעה זו חשופים ברמת סיכון גבוהה במיוחד לזיהומים חמורים עקב דיכוי מערכת החיסון שלהם.
באגרנולוציטוזיס, הריכוז של גרנולוציטים (קבוצה עיקרית של תאי דם לבנים שכוללת נויטרופילים באזופילים ואאוזינופילים) יורד מתחת ל-100 תאים/מ"מ³ של דם, ריכוז של פחות מ-5% מהערך הנורמלי. אגרנולוציטוזיס היא הפרעה חמורה יותר מגרנולוציטופניה ויכולה לכלול מספר רב יותר של תת-סוגים של תאי דם לבנים מאשר נויטרופניה.
אטימולוגיה

מקור המונח הוא מהשפה היוונית: א, משמעותו ללא; גרנולוציט, קבוצת תאי דם לבנים; אוזיס, הפרעה. כתוצה מכך, אגרנולוציטוזיס מפורשת לפעמים כ"חוסר בגרנולוציטים", אבל חוסר מוחלט אינו הכרחי לצורך האבחנה.
המונחים אגרנולוציטוזיס, גרנולוציטופניה ונויטרופניה משמשים לעיתים בערבוביה. אגרנולוציטוזיס מציין הפרעה חמורה יותר מאשר גרנולוציטופניה, ונויטרופניה מציינת חוסר בנויטרופילים (תא הגרנולוציט הנפוץ ביותר) בלבד.
ליתר דיוק, גרנולוציטופניה הוא מונח המשמש באופן תקין לציון ספירת נויטרופילים אבסולוטית (ANC) של פחות מ-500 תאים למיקרוליטר, כאשר אגרנולוציטוזיס שמור למקרים עם
ספירת נויטרופילים אבסולוטית (ANC) של פחות מ-100 תאים למיקרוליטר.
המונחים הבאים יכולים לשמש בהתייחסות פרטנית לסוג הגרנולוציט:
חסר בנויטרופילים: נויטרופניה (הנפוץ ביותר)
חסר באאוזינופילים: אאוזינופניה (לא נפוץ)
חסר בבאזופילים: באזופניה (נדיר ביותר)
סימנים ותסמינים

אגרנולוציטוזיס יכול להופיע כאסימפטומטי (נטול תסמינים), או להופיע כחום פתאומי, צמרמורות, תשישות חום, כיבים בפה ברקטום ובנרתיק, וכאבי גרון. זיהום  שמופיע באיבר כלשהו עלול להיות בעל התקדמות מהירה ביותר (לדוגמה דלקת ריאות, דלקת בדרכי השתן). אלח דם (ספסיס) עלול גם להתקדם במהירות.
נויטרופניה ואגרנולוציטוזיס מקושרות למחלות חניכיים, כדוגמת דימום ספונטני מהחניכיים, הפרשת רוק מוגברת, באשת (ריח רע מהפה), דלדול עצם (אוסטאופורוזיס) בלסתות, והרס של הרצועה הפריודנטלית.
גורמים

הגורם לאגרנולוציטוזיס הוא נזק שנגרם למח העצם.
מספר גדול של תרופות
מקושר עם אגרנולוציטוזיס, כולל תרופות אנטי-אפילפטיות, תרופות לטיפול בפעילות יתר של בלוטת התריס (מת'ימזול, פרופילתיואורציל וקרבימזול), סוגים של אנטיביוטיקה (פניצילין, כלורמפניקול, קו-טרימוקסאזול), תרופות ציטוטוקסיות (אימוראן, מתותרקסאט), זהב, נוגדי דלקת שאינם סטרואידים (NSAIDs) (אינדומתאצין, נפרוקסן, פנילבוטאזון, אופטלגין), מבנדאזול (המוכרת בישראל כורמוקס - תרופה נוגדת תולעים), התרופה נוגדת הדיכאון מירטאזפין, ותרופות אנטי-פסיכוטיות מסוימות.
למרות שהתגובה היא ייחודית לכל חולה יותר מאשר יחסית לכל תרופה, מומחים ממליצים כי כל חולה אשר נוטל תרופות אלו יהיה מודע לסימנים ותסמינים של זיהומים הקשורים לאגרנולוציטוזיס, כחום וגרון כואב.
המרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) עקב לאחרונה אחר התפרצות אגרנולוציטוזיס אצל משתמשי קוקאין, בארצות הברית ובקנדה, בין מרץ 2008 לנובמבר 2009, והקשר לנוכחות לבמיסול (Levamisole) בסם [לבמיסול היא תרופה אנטיהלמינטית (נוגדת תולעים) המשמשת לטיפול בבעלי חיים]. המנהל לאכיפת הסמים בארצות הברית (DEA) דיווח שנכון לפברואר 2010, 71% ממשלוחי הקוקאין לארצות הברית שנתפסו הכיל לבימסול כחומר מדלל. הסיבה להוספת הלבימסול לקוקאין אינה ידועה עדיין .
אבחון

אבחון אגרנולוציטוזיס מתבצע לאחר ספירת דם כוללת (CBC), שהיא בדיקת דם שגרתית. התוצאה לערך ספירת נויטרופילים אבסולוטית (ANC) יהיה פחות מ-100, ויכול להגיע עד 0 תאים/מ"מ³ של דם. סוגי תאי דם אחרים יהיו בדרך כלל בגדר הנורמה.
על מנת לאבחן אגרנולוציטוזיס באופן רשמי, יש לשלול מצבים פתולוגיים אחרים בעלי תסמינים דומים, כגון אנמיה אפלסטית, המוגלובינוריה לילית פראוקסימלית (PNH) (סוג של אנמיה המוליטית כרונית שבה עקב חוסר בחלבונים המגינים על תאי דם אדומים יש הרס של תאי הדם האדומים), תסמונת מיאלודיספלסטית (MDS), ולוקמיה על שלל סוגיה. לשם כך יש לבצע בדיקת מח עצם, שמראה כמויות וסוגי תאים תקינים, עם פרומילוציטים (אחד השלבים המוקדמים בהתפתחות גרנולוציטים) לא מפותחים. אותם פרומילוציטים לא מפותחים, היו אמורים להבשיל לגרנולוציטים החסרים.
שלילת סרקואידוזיס
טיפול

בחולים ללא סימני זיהום, הטיפול הכולל מעקב קפדני ביחד עם ספירות דם סדרתיות, טיפול בגורם הפוגע (לדוגמה גמילה מהתרופה), והסבר על משמעות הופעת חום אצל חולה זה.
זיהום אצל חולים עם ספירת תאי דם לבנים נמוכה מטופלת בדרך כלל ללא דיחוי, וכוללת בדרך כלל פניצילין רחב טווח או צפלוספורין מדור שני או שלישי, או מרופאנם (מקבוצת קרבפנם) בשילוב עם גנטאמיצין או אמיקצין[דרוש מקור].
אם החולה עדיין קודח מחום לאחר 4-5 ימים ולא זוהה אורגניזם שגורם לזיהום, הטיפול מוחלף לאנטיביוטיקה מקבוצת הגליקופפטידים (ונקומיצין), ולאחר מכן מצטרף למשטר הטיפולי גם אנטיביוטיקה אנטי-פטרייתית (אמפותריצין B)[דרוש מקור]. לעיתים באגרנולוציטוזיס שימוש בגורם גדילה מסוג G-CSF שעבר שינוי (כדוגמת פילגראסטים) תורם להחלמה של הדם[דרוש מקור].
עירוי של גרנולוציטים יכול להיות פתרון לבעיה. הבעיה היא שאורך החיים של גרנולוציטים בזרם הדם היא ~10 שעות (ועד ארבעה ימים בטחול וברקמות אחרות), מה שנותן השפעה קצרת טווח ביותר. בנוסף, יש סיבוכים רבים בפרוצדורה שכזו.
ראו גם

גרנולוציטים
נויטרופילים
דיפירון (אופטלגין)
לפונקס
הערות שוליים

↑  Systematic Review: Agranulocytosis Induced by Nonchemotherapy Drugs, Ann Intern Med. 2007;146:657-665
↑  למשפחה זו שייכים איבופרופן, אספירין, דיקלופנאק ועוד
↑  Diaz, Jaime. How Drugs Influence Behavior. Englewood Cliffs: Prentice Hall, 1996.
↑  לדוגמה, משתמשי התרופה האנטי-פסיכוטית מהדור השני קלוזאפין בארצות הברית מחויבים להירשם במאגר לאומי לשם ניטור רמות תאי הדם הלבנים שלהם וספירת נויטרופילים אבסולוטית (ANC).
↑  U.S. Department of Justice, National Drug Intelligence Center, National Drug Threat Assessment 2010, Colombian Cocaine Producers Increase Use of a Harmful Cutting Agent, February 2010.
↑  "Agranulocytosis Associated with Cocaine Use --- Four States, March 2008--November 2009"  Center for Disease Control: Morbidity and Mortality Weekly Report. December 18, 2009, Vol. 58, No. 49. 
Cited in Hsu, Jeremy. "Majority of U.S. Cocaine Supply Cut with Veterinary Deworming Drug" Popsci.com. December 18, 2009.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293938705171  BnF: cb146038220 (data)  LCCN: sh85002253 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תמונת מיקרוסקופ אלקטרונים סורק של נויטרופיל (בצהוב) בולע חיידקי אנתרקס
אחמד נור-אלהי

אחמד נור-אלהי (בפרסית: احمد نورالهی; נולד ב-1 בפברואר 1993) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדת הקשר בשבאב אל-אהלי דובאי ובנבחרת איראן.
קריירת מועדונים

כשהיה בן 16, נור-אלהי הצטרף לאקדמיית הנוער של פואד יזד. כשנתיים לאחר מכן, הוא קודם לקבוצה הבוגרת של מועדון כדורגל זה. במהלך שלוש שנותיו בקבוצה, הוא עזר לפואד יזד להישאר בליגת המשנה האיראנית.
ב-13 ביוני 2014, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים בפרספוליס. הוא הופיע לראשונה במדי הקבוצה בליגת העל האיראנית במחזור השני של עונת 15–2014 מול פולאד. בחלון העברות של ינואר 2017, הוא הושאל לטרקטור עד לתום העונה.
קריירה בינלאומית

באוקטובר 2018, נור-אלהי זומן למחנה האימונים של הנבחרת האיראנית בטהראן על ידי המאמן באותה התקופה, קרלוס קיירוש. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים ב-15 בנובמבר 2018 במשחק מול נבחרת טרינידד וטובגו. שערו הראשון הגיע ב-10 באוקטובר 2019, כשכבש את השער הראשון בניצחון הבית המוחץ 0–14 על נבחרת קמבודיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר מונדיאל 2022.
תארים > קבוצתיים

ליגת העל האיראנית (2): 2016/17, 2017/18
הערות שוליים

↑  معرفی ۲۵ بازیکن تیم ملی برای حضور در جام جهانی באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל האיראנית, 13 בנובמבר 2022 (בפרסית)
| נבחרת איראן – גביע אסיה בכדורגל 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 ביירנבאנד •  2 קאפורי •  3 חאג'-ספי •  4 צ'שמי •  5 מוחמדי •  6 נור-אלהי •  7 שוג'אעי •  8 פוראליג'אנג'י •  9 אבראהימי •  10 אנסארי-פרד •   11 אמירי •  12 עבדזאדה • 13 כנאניזאדגן •  14 קודוס • 15 מונטזרי • 16 תוראבי • 17 טארמי • 18 ג'האנבח'ש • 19 חוסייני • 20 אזמון • 21 דז'אגה • 22 ניאזמנד • 23 רזיאן • מאמן: קיירוש |  1 ביירנבאנד •  2 קאפורי •  3 חאג'-ספי •  4 צ'שמי •  5 מוחמדי •  6 נור-אלהי •  7 שוג'אעי •  8 פוראליג'אנג'י •  9 אבראהימי •  10 אנסארי-פרד •   11 אמירי •  12 עבדזאדה • 13 כנאניזאדגן •  14 קודוס • 15 מונטזרי • 16 תוראבי • 17 טארמי • 18 ג'האנבח'ש • 19 חוסייני • 20 אזמון • 21 דז'אגה • 22 ניאזמנד • 23 רזיאן • מאמן: קיירוש | איראן |
| נבחרת איראן – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 ביירנבאנד •  2 מוחרמי •  3 חאג'-ספי •  4 ח'ליל-זאדה •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 ג'האנבח'ש •  8 פור-עלי-גנג'י •  9 טארמי •  10 אנסארי-פרד •   11 אמירי •  12 ניאזמנד • 13 כנעאני-זאדגאן •  14 קודוס • 15 צ'שמי • 16 תוראבי • 17 קולי-זאדה • 18 כרימי • 19 מ. חוסייני • 20 אזמון • 21 נור-אלהי • 22 עאבד-זאדה • 23 רזאיאן • 24 ח. חוסייני • 25 ג'לאלי • מאמן: קיירוש |  1 ביירנבאנד •  2 מוחרמי •  3 חאג'-ספי •  4 ח'ליל-זאדה •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 ג'האנבח'ש •  8 פור-עלי-גנג'י •  9 טארמי •  10 אנסארי-פרד •   11 אמירי •  12 ניאזמנד • 13 כנעאני-זאדגאן •  14 קודוס • 15 צ'שמי • 16 תוראבי • 17 קולי-זאדה • 18 כרימי • 19 מ. חוסייני • 20 אזמון • 21 נור-אלהי • 22 עאבד-זאדה • 23 רזאיאן • 24 ח. חוסייני • 25 ג'לאלי • מאמן: קיירוש | איראן |
אולימפיאקוס (אגודה)

| אולימפיאקוס מ> י.פ. |
| --- | --- |

מידע
שנת יסוד: 1925
צבעים: אדום ולבן
נשיאים: כדורגל: סוקרטס קוקאליס כדורסל: פנאיוטיס אנגלופולוס
מאמנים: כדורגל: מיצ'ל כדורסל: גאורגיס ברצוקאס
מגרש: אצטדיון כדורגל אצטדיון קאראיסקאקיס אולם כדורסל היכל השלום והאחווה
אולימפיאקוס, מועדון ידידי פיראוס (ביוונית: Ολυμπιακός Σύνδεσμος Φιλάθλων Πειραιώς) או בקיצור אולימפיאקוס הוא מועדון רב-ספורט יווני הממוקם בעיר הנמל פיראוס, אתונה הנחשב למועדון הספורט האהוד ביותר במדינה.
למועדון ישנם 17 מחלקות ספורט בכללן כדורגל, כדורסל, כדורעף, פולו מים, שחייה ועוד.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המועדון הוקם ב-10 במרץ 1925 בנמל פיראוס כאשר שתי קבוצות כדורגל ותיקות, "מועדון הספורט והכדורגל של פיראוס" ו"מועדון אוהדי הכדורגל של פיראוס", החליטו להקים מועדון חדש בשם "מועדון אולימפיאקוס של פיראוס". שם המועדון שואב השראה מהמשחקים האולימפיים ביוון העתיקה, וחזון המייסדים היה ליישם את ערכי המשחקים האולימפיים בקבוצות הספורט השונות שיקימו חברי האגודה.