stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולימפיאדת השחמט 2016
תחרות נשים > מדליות אישיות

|  | זהב | כסף | ארד |
| --- | --- | --- | --- |
| הלוח הראשון | אנה מוזיצ'וק (אוקראינה) - 2629 | חואו ייפאן (סין)- 2547 | פיה קרמלינג (שוודיה) - 2537 |
| הלוח השני | ולנטינה גוניה (רוסיה) - 2643 | ג'או ונג'ון (סין) - 2501 | דיימנטה דיילוטה (ליטא) - 2481 |
| הלוח השלישי | גולמר ממדובה (אזרבייג'ן) - 2559 | קרינה שצ'פובסקה (פולין) - 2547 | טי מאי נגואן (וייטנאם) - 2442 |
| הלוח הרביעי | טאן ג'ונגו (סין) -2565 | נינו בטיאשווילי (גאורגיה) - 2533 | אקלאודיה קולון (פולין) - 2506 |
| לוח החמישי (עתודה) | גוא קי (סין) - 2394 | אנדראה נברוטסקו (צרפת) -2285 | אניטה גרה (הונגריה) - 2277 |
תחרות נשים > נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
יוליה שוויגר (2408) 4+,4=,3-
מרסל אפרוימסקי (2322) 4+,3=,3-
מאשה קלינובה (2290) 2+,4=,2-
אולגה גוטמחר (2216) 7+,2=,2-
מיכל להב (2054) 2+,2=,0-
הנבחרת סיימה במקום ה-9.
הרכב נבחרת הנשים של ישראל כלל את האמניות הבינלאומיות יוליה שוויגר בעלת מד כושר 2415, מאשה קלינובה בעלת מד כושר 2301, מרסל אפרוימסקי בעלת מד כושר 2329, אולגה גוטמחר בעלת מד כושר 2216 ושחקנית המילואים, מיכל להב, בעלת מד כושר 2063. הקפטנית הייתה האמנית הבינלאומית אילנה דוד. הנבחרת דורגה במקום ה-18 ברשימת הנבחרות המשתתפות על פי מד הכושר הממוצע של שחקניותיה.
משחקי הצמרת בתחרות הפתוחה

להלן 40 משחקים מ-10 מפגשי הצמרת בכל סיבוב:
סיכום כולל

בסיום התחרות הוענק "פרס נונה גפרינדשווילי" לנבחרת עם הישג הכי גבוה בסיכום התחרות הפתוחה ותחרות נשים.
אוקראינה
ארצות הברית
סין
הערות שוליים

↑  gelfand-on-missing-the-baku-olympiad
↑  http://www.chessdom.com/ivanchuk-gelfand-to-miss-chess-olympiad-hjartarson-making-a-comeback/ Ivanchuk, Gelfand to miss Chess Olympiad, Hjartarson making a comeback
| אולימפיאדות השחמט |
| --- | --- | --- |
| לא רשמיות | 1924 • 1926 • 1936 |  |
| רשמיות | 1927 • 1928 • 1930 • 1931 • 1933 • 1935 • 1937 • 1939 • 1950 • 1952 • 1954 • 1956 • 1958 • 1960 • 1962 • 1964 • 1966 • 1968 • 1970 • 1972 • 1974 • 1976 • 1978 • 1980 • 1982 • 1984 • 1986 • 1988 • 1990 • 1992 • 1994 • 1996 • 1998 • 2000 • 2002 • 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012  • 2014 • 2016 • 2018 • 2022 • 2024 |  |
| מקוונות | 2020 • 2021 |  |
אלינה פושקאו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בנובמבר 1981 (בת 42) בוקרשט, רומניה
 מדינה:  רומניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 עיסוק:  שחקנית, דוגמנית, זמרת
 בן או בת זוג:  ברט ראטנר 
 http://officialalinapuscau.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
אלינה פושקאו (ברומנית: Alina Pușcău, נולדה ב-17 בנובמבר 1981) היא שחקנית, זמרת ודוגמנית רומנייה.
ביוגרפיה

פושקאו ב-17 בנובמבר 1981 נולדה בבוקרשט, רומניה.
בשנת 1998 זכתה בתחרות העולמית מראה השנה של עלית, היא דגמנה ל-גאפ ולויקטוריה'ס סיקרט והופיע על שער המגזין פלייבוי והיא שיחקה תפקיד קטן בסרטים "הפנטזיה של הל" (2001) ו"קונאן הברברי" (2011) לצד ג'ייסון מומואה. כזמרת, הקליטה את הסינגל "When You Leave (Numa Numa)".
ביוגרפיה > חיים אישיים

פושקאו הייתה בת זוגו של הבמאי ברט ראטנר עד לפרידתם ב-2010. ניהלה בעבר מערכת יחסים עם וין דיזל.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2009: Everybody Wants Me
אלפרד טרסקי

| --- | --- |

 לידה:  14 בינואר 1901 ורשה, פולין הקונגרסאית 
 פטירה:  26 באוקטובר 1983 (בגיל 82) ברקלי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Alfred Tajtelbaum 
 מקום קבורה:  ברקלי 
 השקפה דתית:  נצרות קתולית, אתאיסט 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ורשה, Szkoła Mazowiecka 
 מנחה לדוקטורט:  Stanisław Leśniewski 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת ורשה  Zeromski's Lycée  הסיטי קולג' של ניו יורק  אוניברסיטת הרווארד  המכון למחקר מתקדם 
 מונחה לדוקטורט:  Solomon Feferman, Edgar C. Smith, Jr., John Elliott Doner, Don Pigozzi, Anne C. Morel, Leonard Gillman, Louise Hoy Chin Lim, Haragauri Narayan Gupta, William Porter Hanf, Robert Earl Bradford, Charles Fontaine Martin, Judith (Kan) Ching Ng, Benjamin Franklin Wells, III, Wanda Szmielew, James Donald Monk, Howard Jerome Keisler, Roger Maddux, Bjarni Jónsson, חיים גייפמן, Frederick Burtis Thompson, Richard Montague, ג'וליה רובינסון, אנדז'יי מוסטובסקי, George McNulty, רוברט ווט, Chen Chung Chang 
 זרם:  פילוסופיה אנליטית
 תחומי עניין:  מתמטיקה, לוגיקה, פילוסופיה של הלשון
 עיסוק:  מתמטיקאי, פילוסוף 
 הושפע מ:  אריסטו, צ'ארלס פרס
 השפיע על:  רודולף קרנפ, וילארד קוויין, קרל פופר, קנת' ארו, דונלד דייווידסון, ג'ון בורגס, אריק לאו להמן, עפרה רכטר
 מדינה:  פולין, ארצות הברית
 יצירות ידועות:  Łoś–Tarski preservation theorem, בעיית תרבוע העיגול של טרסקי, Tarski's axiomatization of the reals, Tarski's axioms, Tarski's exponential function problem, Tarski–Kuratowski algorithm, בעיית האלגברה התיכונית של טרסקי, Tarski monster group, semantic theory of truth, Lindenbaum–Tarski algebra, משפט טרסקי, Knaster–Tarski theorem, Jónsson–Tarski algebra, משפט האי-גדירות של טרסקי, הפרדוקס של בנך-טרסקי, Tarski–Seidenberg theorem, Tarski's plank problem 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1941, 1942, 1955) 
 
אלפרד טרסקי (באנגלית: Alfred Tarski;‏ 14 בינואר 1901 – 26 באוקטובר 1983), נולד כאלפרד טייטלבוים, היה מתמטיקאי, לוגיקן ופילוסוף אמריקאי ממוצא יהודי-פולני. השתלם במתמטיקה בבית הספר למתמטיקה ופילוסופיה בוורשה, היגר לארצות הברית ב-1939, ועסק בהוראה ובמחקר באוניברסיטת קליפורניה בברקלי למן שנת 1942 ועד יום מותו.
טרסקי היה כותב פורה שנודע יותר מכל הודות לחיבוריו המתמטיים בתחום תורת המודלים, מטא-מתמטיקה, לוגיקה אלגברית, אלגברה מופשטת, טופולוגיה, גאומטריה, תורת המידה, לוגיקה מתמטית, תורת הקבוצות, נקודות שבת, וכן בתחום הפילוסופיה האנליטית.
יש המשווים את חשיבותו כלוגיקן לזו של אריסטו, ברטרנד ראסל, קורט גדל וגוטלוב פרגה. כותבי הביוגרפיה שלו, אניטה וסולומון פפרמן, הצהירו כי, "לצד בן-זמנו, קורט גדל, טרסקי שינה את פני הלוגיקה במאה ה-20, ובמיוחד באמצעות חיבוריו על עיקרון האמת ועל תורת המודלים" (א. פפרמן, 2004). גם על שמו נקרא פרדוקס בנך טרסקי שתואר במאמר פרי עטם שלו ושל סטפן בנך.
קורות חיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קורות חיים > נעוריו וראשית דרכו

אלפרד נולד למשפחת טייטלבאום, זוג יהודים פולנים שחיו בתנאי נוחיות. הוא הפגין בראשונה את כישוריו המתמטיים בעת לימודיו בבית הספר התיכון "Szkoła Mazowiecka" בוורשה. אף על פי כן, כשהתקבל לאוניברסיטת ורשה ב-1918, היו פניו מועדות ללימודי ביולוגיה.
משהושבה עצמאותה של פולין בהמשך אותה השנה, עברה הנהגת האוניברסיטה לידיהם של יאן לוקאשביץ', סטניסלב לשנייבסקי וואצלב שרפינסקי; עד מהרה הייתה האוניברסיטה למוסד מחקר מוביל ברחבי העולם בתחומי הלוגיקה, יסודות המתמטיקה ופילוסופיה של המתמטיקה. מפגש שקיים טרסקי עם לשנייבסקי, שינה את חייו לאחר שהאחרון עמד על גאונותו ושכנעו לנטוש את הביולוגיה ולבכר את המתמטיקה על פניה. מאותה העת, החל טרסקי לשמוע את הרצאותיהם של לוקאשביץ', שרפינסקי, סטפן מאזורקייביץ' וטדאוש קוטרבינסקי, והיה לאדם היחיד שלשנייבסקי הנחה את עבודת הדוקטור שלו.
ב-1923 שינו אלפרד טייטלבאום ואחיו וואקלו את שם משפחתם ל"טרסקי". היה זה שם שהם המציאו משום שהוא נשמע פולני יותר, היה קל יותר לאיות והיגוי ונראה כי היה בשימוש נדיר (למרות זאת, שנים לאחר מכן אלפרד פגש אדם אחר בשם אלפרד טרסקי בצפון קליפורניה). האחים טרסקי המירו את דתם לדת הדומיננטית בפולין בזמנם והפכו לנוצרים קתוליים, זאת אף על פי שאלפרד עצמו היה אתאיסט. טרסקי היה פולני לאומני, ורצה להתקבל ככזה גם כאשר חי בארצות הברית (שם נהג לדבר פולנית בביתו).
לאחר שהפך לאדם הצעיר ביותר שהשלים דוקטורט באוניברסיטת ורשה, טרסקי לימד לוגיקה במכון הפדגוגי הפולני, מתמטיקה ולוגיקה באוניברסיטה, והיה לעוזרו של לוקאשביץ'. טרסקי לימד מתמטיקה גם בבית ספר תיכון בורשה. שילוב זה (בין אינטלקטואליות מחקרית ולימוד בבית ספר תיכון) לא היה נדיר בימים שלפני מלחמת העולם השנייה.
כתביו בעברית

מבוא ללוגיקה ולמיתודולוגיה של המדעים הדידוקטיביים, תרגם: יהושע בר-הלל בהשתתפות אי"י פוזננסקי, ירושלים: מוסד ויצמן, 1956
אלפרד טניסון

| --- | --- |

אלפרד טניסון
 לידה:  6 באוגוסט 1809 לינקולנשייר, אנגליה אנגליה
 פטירה:  6 באוקטובר 1892 (בגיל 83) מנזר וסטמינסטר, אנגליה אנגליה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 לאום:  אנגליה אנגליה
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 מקום לימודים:  טריניטי קולג', בית הספר המלך אדוארד השישי 
 שפות היצירה:  אנגלית
 תחום כתיבה:  מחזות ושירים
 יצירות בולטות:  דמעות, דמעות בטלות אידיליות המלך
 תקופת הפעילות:  1823–1892 (כ־69 שנים)
 בן או בת זוג:  אמילי טניסון, ליידי טניסון (13 ביוני 1850–?) 
 צאצאים:  הלם טניסון, ברון טניסון השני, ליונל טניסון, [Unnamed] Tennyson 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית  Chancellor's Gold Medal 
 
אלפרד לורד טניסון (באנגלית: Alfred Tennyson;‏ 6 באוגוסט 1809 – 6 באוקטובר 1892) היה משורר אנגלי, הנחשב לאחד מגדולי המשוררים האנגלים ולמייצג את התקופה הוויקטוריאנית.
תולדות חייו

אלפרד טניסון נולד במחוז לינקולנשייר באנגליה, אביו היה כומר קהילה. האב נושל מירושה בעקבות ריב עם משפחתו, הוא הרבה לשתות והיה במצב נפשי מעורער. טניסון התחיל לכתוב בגיל צעיר, כבר בגיל 14 כתב מחזה בשם "השטן והגבירה" (The Devil and the Lady). טניסון ואחיו הגדול כתבו שירה בנעוריהם, ופרסמו ספר בשם "שירים של שני אחים" - אוסף שירים פרי עטם - בשנת 1827.
טניסון למד בטריניטי קולג', הוא המשיך לכתוב שירים גם בקולג' וזכה בפרס עבור שירו "טימבוקטו". ב-1830 פרסם טניסון את קובץ השירים הראשון שלו. המבקרים התייחסו אל השירים כסנטימנטליים מדי, אך הם זכו לפופולריות.
בקולג' הצטרף טניסון לאגודת סתרים בשם Cambridge Apostels. בין שאר החברים באגודה היה ארתור הנרי האלאם, שהפך לחברו הקרוב. בביקוריו בבית משפחת טניסון הכיר האלאם את אמילי, אחותו של טניסון, והשניים התארסו.
ב-1831, כשמת אביו, היה טניסון אחד האחראים למשפחתו מרובת הילדים. המשפחה המשיכה להתגורר זמן מה בבית הכומר, ואחר כך עברו למחוז אסקס. קובץ השירים השני של טניסון הופיע ב-1832 ובו אחדים משיריו הידועים ביותר כמו "הגבירה משאלוט" ו"אוכלי הלוטוס". ב-1833 היה טניסון המום ומוכה צער ממותו הפתאומי של ארתור האלאם, לאחר שלקה בדימום תוך-גולגולתי בזמו חופשה בווינה.
טניסון פרסם את קובץ השירים הבא ב-1842, ספר זה כלל את השירים "יוליסס" ו"מות ארתור", ועליו זכה לשבחים ולהערכה כמשורר דגול.
ב-1850 פרסם את יצירת המופת שלו "לזכר אה"ה" (In Memoriam A.H.H), לזכר ידידו מנוער האלאם. זוהי סדרה של שירי אבל, המתארת את שנות היאוש והסָפֵק של טניסון מאז מות חברו.
באותה שנה מונה טניסון למשרת "משורר החצר" אחרי ויליאם וורדסוורת'. ובאותה שנה נשא לאישה את אמילי סלווד, הוא חיזר אחריה מאז 1836 אך בגלל מצבו הכלכלי הרעוע דחה את נישואיהם. נולדו להם שני בנים, האלאם, שנקרא על שם חברו ארתור האלאם, וליונל.
טניסון שימש בכהונת משורר החצר עד מותו, וכתב שירים כגון ברכות לאלכסנדרה מדנמרק כשבאה לאנגליה כדי להנשא לאדוארד השביעי, המלך המיועד של בריטניה. שירים נוספים שכתב בתפקידו זה היו "אודה על מותו של הדוכס מוולינגטון" (Ode on the Death of the Duke of Wellington), ו"אודה לפתיחת התערוכה הבינלאומית" (Ode Sung at the Opening of the International Exhibition).
בשנים 1885-1859 טניסטון הוציא לאור את מחזור השירים "אידיליות המלך", שנים-עשר שירים ארוכים בחרוז לבן המצטרפים יחדו לאפוס העוסק במלך ארתור, אהבתו לגווינביר, ואבירי השולחן העגול. היצירה מבוססת על אגדות קדומות תוך תפיסת טבע מקורית של המחבר, מתארת את פריחת מלכותו של ארתור ואת התדרדרותה ההדרגתית עקב קלקול מוסרי, ונחשבת גם לאלגוריה על הערכים של החברה הוויקטוריאנית ועל גבריות אידיאלית באיש ממשי.
המלכה ויקטוריה העריצה את עבודתו של טניסון, וב-1884 העניקה לו תואר אצולה, ברון טניסון מאלדוורת' מחוז סאסקס ופרשווטר מהאי וייט. רבים התאבלו על מותו והוא נקבר בפינת המשוררים במנזר וסטמינסטר. אחרי מותו ירש את התואר בנו הלם טניסון (לימים המושל הכללי של אוסטרליה), ובשנת 1897 פרסם ביוגרפיה רשמית על אביו.
יצירתו בתרגום עברי

חנוך ארדן, תרגם מאנגלית ראובן גרוסמן, תל אביב: ספרא, תרצ"ח. (פואמה (אנ'))
משירי שקספיר וורדסוורת וטניסון, תרגם מאנגלית יהושע כוכב, תל אביב: אופיר, תשכ"ט.
עוד משירי טניסון וברידג'ס, תרגם מאנגלית יהושע כוכב, תל אביב: אופיר, תשמ"ב 1981.
חסד היום שגוַע: מבחר שירים, מאנגלית אליעזרה איג-זקוב, תל אביב: קשב לשירה, תשס"ט 2009.
אל דביר החשכה: מבחר שירים מתוך 'לזכר אה"ה' מאת אלפרד טניסון, נוסח עברי, מבוא וביאורים: צור ארליך, תל אביב: כתב (סדרת רף), תשע"ט 2018.
אוכלי הלוטוס, נוסח עברי: צור ארליך, בתוך 'דחק', כרך יג', 2021.
ראו גם

הסתערות הבריגדה הקלה
גאורגיקה
דנטה אליגיירי
אנתוני אודונל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1949 (בן 75 בערך) ויילס, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ויילס 
 תקופת הפעילות:  מ-1976 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנתוני אודונל (באנגלית: Anthony O'Donnell; נולד ב-1949[דרושה הבהרה]) הוא שחקן ולשי.
אודונל נולד בקארדיף שבוויילס. ב-1982 הוענק לו פרס חוג מבקרי התיאטרון של לונדון לשחקן החדש המבטיח ביותר עבור הופעתו בעונת סטרטפורד.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1976 |  | Play for Today | ריי | בפרק "Nuts in May" |
| 1976 | קו אונידין | The Onedin Line | סת' | בפרק "Shipwreck" |
| 1976 |  | Second City Firsts | מר פורביס | בפרק "Knock for Knock" |
| 1978 | היחידה | The Sweeney | מוריס | בפרק "Trust Red" |
| 1978 |  | In the Forest | איכר / בנקו |  |
| 1985 | סנטה קלאוס: הסרט | Santa Claus: The Movie | Puffy |  |
| 1986 |  | Car Trouble | פרדריק |  |
| 1988 | סיפורי עמים | The Storyteller | איש קטן | מיני-סדרה |
| 1991 | רובין הוד | Robin Hood | אמלין יוצר הקשתות |  |
| 1991 |  | Minder | דאי הגדול | בפרק "The Cruel Canal" |
| 1995 |  | Paparazzo | טרי |  |
| 1996 | סודות ושקרים | Secrets & Lies | Uneasy Man |  |
| 1997 |  | The Bill | סאות'וול | בפרק "Grey Area" |
| 1998 | טס לבית דרברוויל | Tess of the D'Urbervilles | קריק | סרט טלוויזיה |
| 2000 |  | Dragonheart: A New Beginning | מנסל המבוגר | דיבוב |
| 2001 | עמל אהבה לשווא | Love's Labour's Lost | מות' |  |
| 2001 |  | A Samba for Sherlock | דוקטור ווטסון |  |
| 2002 |  | Two Men Went to War | Chief armourer |  |
| 2004 | וירה דרייק | Vera Drake | מר וולש |  |
| 2004 | אגאתה כריסטי: חיים בתמונות | Agatha Christie: A Life in Pictures | קנוורד / הרקול פוארו | סרט טלוויזיה |
| 2005 | נקודת מפגש | Match Point |  |  |
| 2006 | סקופ | Scoop | הולך רגל | תפקיד קמע |
| 2007 | האופה | The Baker | ריס אדוארדס |  |
| 2007 | להקסים את הארי | Death Defying Acts | ספרן |  |
| 2008 | גאווין וסטייסי | Gavin & Stacey | טד | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2008 | הרפתקאות שרה ג'יין | The Sarah Jane Adventures | קאאג (	Kaagh) | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2008 |  | The Edge of Love | ג'ק לויד | ללא קרדיט |
| 2008 |  | Caught in the Act | ארנולד |  |
| 2009 | רובין הוד | Robin Hood | השריף מיורק | בפרק "The Enemy of My Enemy" |
| 2012 | סטלה | Stella | דאי דייוויס | סדרת טלוויזיה |
| 2012 | סקייפול | Skyfall | בעל בתחנת רכבת תחתית |  |
| 2012 | כמעט אנושיים | Being Human | אמריס |  |
| 2018 | שערורייה אנגלית למדי | A Very English Scandal | לאו אבסה |  |
| 2019 | הכתר | The Crown | ראש העיר של מרת'ר טידביל | עונה שלישית; בפרק "Aberfan" |
| 2021 | סוס מנצח | Dream Horse | מלדווין |  |
הערות שוליים

↑  "Anthony O'Donnell | Performers". Stage Faves (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16516082p (data)  ISNI: 0000 0001 2093 8416  LCCN: no2006135325  VIAF: 172065514   WorldCat (עם VIAF): 172065514
אלינוער מואב

| --- | --- |

מואב ביחד עם אריה יאס
 לידה:  9 בספטמבר 1946 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  10 ביולי 2017 (בגיל 70) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מקגיל 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  עברית 
 בן או בת זוג:  Kyrillos Veniades 
 
אלינוער מואב (9 בספטמבר 1946 - 10 ביולי 2017) הייתה זמרת סופרן ישראלית, ששרה בעברית וביוונית.
ביוגרפיה

נולדה ב-9 בספטמבר 1946 בתל אביב למאיר ויהודית, כ"אלינוער שפירא". היא למדה תולדות האומנות ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים ומוזיקה ושירה באוניברסיטת מקגיל במונטריאול.
מואב השתתפה ב-1972 במופע של חבורת בימות משירי נעמי שמר בבימוי צדי צרפתי, והייתה סולנית בשירים "ארבעים" וה"מכשפות". בשנים 1973–1985 חיה בארצות הברית ובקנדה שם ערכה סיורי קונצרטים. "קולה מתאים את עצמו בקלות לשיר עם או לאריה קונצרטנטית" כתבה המבקרת בג'רוזלם פוסט וביכולתה להתבטא בסגנונות שונים בהרכבים קאמריים וברסיטלים בהם היא משלבת לידר, מוזיקה עתיקה, עממית, אתנית ועוד.
בשנת 1980 נסעה ללימודים באוניברסיטת מקגיל במונטריאול, קנדה. שם הכירה את הצייר היווני קירילוס וניאדיס (1936-1995) ומאוחר יותר נישאה לו. בעקבות הקשר עם וניאדיס החלה לשיר שירים בשפה היוונית. בעת שהותה בקנדה הקליטה אלבום שלם משירי נעמי שמר, בעיבודים קלאסיים לפסנתר של ירון רוס.
בשנת 1986 שיתפה לראשונה פעולה עם המלחין היווני מיקיס תאודוראקיס, כשתירגמה שירים שכתב והלחין בהשראת הבלדה על מאוטהאוזן של יעקבוס קמבנליס. בשנת 1988 הוזמנה על ידי תאודוראקיס להשתתף בקונצרט שהתקיים במחנה הריכוז מאוטהאוזן באוסטריה, לפני 15,000 איש ונציגים מ-25 מדינות. הקונצרט שודר בשידור ישיר בטלוויזיה למרבית ארצות אירופה. באותה שנה הוזמנה שוב על ידי תיאודורקיס לסיבוב קונצרטים באירופה.
בשנת 1990 הופיעה בפסטיבל ישראל בערב יחיד ובערב משותף עם מריה פאראנדורי. שרה כסולנית באנסמבל הישראלי למוזיקה עתיקה, הופיעה בווקליזות ביפו ובעכו, בהפקות תיאטרון של הקאמרי בתל אביב ובתיאטרון חיפה. עם התזמורת הקאמרית רמת גן, סימפונט רעננה והתזמורת הקאמרית הרצליה, ובהפקה "הבריאה" עם הברירה הטבעית.
בתחילת שנות ה-90 הקליטה מחזור שירים של אלזה לסקר-שילר בתרגום יהודה עמיחי, שהלחינה יעל גרמן בשם "בוא אליי בלֵיל".
בקיץ 1993 הופיעה כאורחת של תיאודורקיס בפסטיבל ישראל, וביוון ב-1995 בחגיגות יום הולדת 70 למיקיס תאודוראקיס. התקליטור "טרילוגית מאוטהאוזן" יצא לאור בשנת 2000. מואב הקליטה מספר תקליטורים בהם שירים של יעקובוס קבנליס, לורקה, נעמי שמר, אלזה לסקר-שילר ז'אק ברל ועוד.
בשנת 2003 השתתפה בפסטיבל אבו גוש וביצעה את "הבלדה על מאוטהאוזן" בתרגומה.
מואב חיברה לחנים לשירי משוררים ("משאלות" אסתר ראב) ושילבה אותם בהופעותיה.
נפטרה ב-10 ביולי 2017 ונקברה בבית העלמין החדש בהרצליה.
דיסקוגרפיה

שרה נעמי שמר - 1980
בוא אלי בליל - 1995
הערות שוליים

↑  תיאטרון בימות - שירי נעמי שמר, מעריב, 22 בספטמבר 1972
↑  Biography, kyrillosveniadis.com
1 2  מירב ארלוזורוב, מה לזמרת במנזר?, חדשות, 25 באוגוסט 1989
↑  לראות שמש מבעד לשחור, באתר הארץ, 20 במרץ 2006
↑  משירי  יוון, מעריב, 1 במרץ 1990
↑  נעם בן זאב, מוסיקה לעם, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007496374205171  GND: 135231728  ISNI: 0000 0001 1946 2940  LCCN: no2003114389  MusicBrainz: 14ae4755-fcc5-485d-849c-5775b57f0a99  VIAF: 7090439   WorldCat (עם VIAF): 7090439
אליפות אסיה בכדורגל נשים 2022

| --- | --- |
 מארחת:  הודו הודו
 תקופת התחרות:  20 בינואר 2022 – 6 בפברואר 2022 (18 ימים) 
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:   סין
 מספר משחקים:  26
 מספר שערים:  104 (4 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  0 (0 בממוצע למשחק)
 מלכת השערים:  אוסטרליה סאם קר (7 שערים)
 השחקנית מצטיינת:  הרפובליקה העממית של סין וואנג שאנשאן (אנ')
 → 2018
 
אליפות אסיה בכדורגל נשים 2022 (באנגלית: 2022 AFC Women's Asian Cup) היא המהדורה ה-20 של אליפות אסיה בכדורגל נשים שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אסיה. הטורניר נערך בהודו והתקיים מ-20 בינואר עד 6 בפברואר 2022. האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם לנשים, שנערך שנה לאחר מכן באוסטרליה ובניו זילנד. מכיוון שנבחרה כמארחת, העפילה הודו באופן אוטומטי לטורניר.
האליפות נערכה בפורמט של שלב בתים ושלב נוקאאוט. זו אליפות אסיה הראשונה שבה גדל מספר הנבחרות מ-8 ל-12 והן שובצו ב-3 בתים. שתי הנבחרות הראשונות מכל בית, ובנוסף 2 הנבחרות עם הדירוג הגבוה ביותר במקום השלישי, עלו לשלב רבע הגמר. במשחק הגמר נפגשו סין וקוריאה הדרומית. בסיום המשחק, שנערך בנבי מומבאי ללא צופים, ניצחה סין 2-3 וזכתה בטורניר בפעם התשיעית בתולדותיה.
בעקבות מיקומן כחמש הראשונות, העפילו נבחרות סין, קוריאה הדרומית, יפן, הפיליפינים ווייטנאם ישירות לגביע העולם כנציגות של אסיה. בנוסף העפילה אוסטרליה, לאור היותה מארחת גביע העולם.
השפעות מגפת הקורונה

הטורניר נערך בעת מגפת הקורונה העולמית, ועל כן נערכו התאמות מיוחדות בארגונו. לכל נשות סגלי הנבחרות וכן לצוותים הנלווים אליהם נערכו בדיקות קורונה עם הגעתם להודו, והן נאלצו להישאר במגוריהם עד לקבלת תוצאה שלילית. כמו כן, בכל זמן שהייתם בהודו, הותר להם לשהות רק במגורים ובאזור המשחקים והאימונים. במהלך הטורניר נערכו בדיקות קורונה נוספות לשחקניות וכמה מהן התגלו כחיוביות לנגיף, תוצאה שמנעה מהן להשתתף בחלק מהמשחקים. הנפגעת הגדולה ביותר הייתה המארחת, נבחרת הודו, שלא הצליחה להעמיד במגרש 13 שחקניות עם תוצאה שלילית לבדיקה. על פי תקנון קונפדרציית הכדורגל של אסיה, כתוצאה מכך, בוטלו כל המשחקים בהם הייתה אמורה להשתתף, והם לא נכללו בחישוב התוצאות והדירוגים. בנוסף, כל המשחקים נערכו ללא קהל.
שלב הבתים > בית א'

כאמור, כל משחקי נבחרת הודו לא התקיימו והם לא נחשבו בחישוב התוצאות והדירוגים.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סין | 6 | 2 | 2 | 0 | 0 | 11 | 0 | 11 |
|  טאיוואן | 3 | 2 | 1 | 0 | 1 | 5 | 4 | 1 |
|  איראן | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 12 | -12 |
 הודו: 0
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  סין | 4 – 0 | טאיוואן   |
|  איראן | 0 – 7 | סין   |
|  טאיוואן | 5 – 0 | איראן   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 24 | 1 | 23 |
|  הפיליפינים | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 7 | 4 | 3 |
|  תאילנד | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 5 | 3 | 2 |
|  אינדונזיה | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 28 | -28 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | 18 – 0 | אינדונזיה   |
|  תאילנד | 0 – 1 | הפיליפינים   |
|  הפיליפינים | 0 – 4 | אוסטרליה   |
|  אינדונזיה | 0 – 4 | תאילנד   |
|  אוסטרליה | 2 – 1 | תאילנד   |
|  הפיליפינים | 6 – 0 | אינדונזיה   |
שלב הבתים > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  יפן | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 9 | 1 | 8 |
|  קוריאה הדרומית | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 6 | 1 | 5 |
|  וייטנאם | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 8 | -6 |
|  מיאנמר | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 9 | -7 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  יפן | 5 – 0 | מיאנמר   |
|  קוריאה הדרומית | 3 – 0 | וייטנאם   |
|  מיאנמר | 0 – 2 | קוריאה הדרומית   |
|  וייטנאם | 0 – 3 | יפן   |
|  יפן | 1 – 1 | קוריאה הדרומית   |
|  וייטנאם | 2 – 2 | מיאנמר   |
שלב הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | 30 בינואר - נבי מומבאי | 30 בינואר - נבי מומבאי |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 30 בינואר - נבי מומבאי | 30 בינואר - נבי מומבאי |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   סין |  3 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   סין |  3 |   |   | 3 בפברואר - פונה | 3 בפברואר - פונה |   |   |  |  |
|  |   וייטנאם |  1 |   |   | 3 בפברואר - פונה | 3 בפברואר - פונה |   |   |  |  |
|  |   וייטנאם |  1 |   |   |   סין |  2 (4) |   |   |  |  |
|  | 30 בינואר - נבי מומבאי | 30 בינואר - נבי מומבאי |   |   |   סין |  2 (4) |   |   |  |  |
|  | 30 בינואר - נבי מומבאי | 30 בינואר - נבי מומבאי |   |   |   יפן |  2 (3) |   |   |  |  |
|  |   יפן |  7 |   |   |   יפן |  2 (3) |   |   |  |  |
|  |   יפן |  7 |   |   |  |  |   |   | 6 בפברואר - נבי מומבאי | 6 בפברואר - נבי מומבאי |
|  |   תאילנד |  0 |   |   |  |  |   |   | 6 בפברואר - נבי מומבאי | 6 בפברואר - נבי מומבאי |
|  |   תאילנד |  0 |   |   |  |  |   |   |   סין |  3 |
|  | 30 בינואר - פונה | 30 בינואר - פונה |   |   |  |  |   |   |   סין |  3 |
|  | 30 בינואר - פונה | 30 בינואר - פונה |   |   |  |  |   |   |   קוריאה הדרומית |  2 |
|  |   אוסטרליה |  0 |   |   |  |  |   |   |   קוריאה הדרומית |  2 |
|  |   אוסטרליה |  0 |   |   | 3 בפברואר - פונה | 3 בפברואר - פונה |   |   |  |  |
|  |   קוריאה הדרומית |  1 |   |   | 3 בפברואר - פונה | 3 בפברואר - פונה |   |   |  |  |
|  |   קוריאה הדרומית |  1 |   |   |   קוריאה הדרומית |  2 |   |   |  |  |
|  | 30 בינואר - פונה | 30 בינואר - פונה |   |   |   קוריאה הדרומית |  2 |   |   |  |  |
|  | 30 בינואר - פונה | 30 בינואר - פונה |   |   |   הפיליפינים |  0 |   |   |  |  |
|  |   טאיוואן |  1 (3) |   |   |   הפיליפינים |  0 |   |   |  |  |
|  |   טאיוואן |  1 (3) |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   הפיליפינים |  1 (4) |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   הפיליפינים |  1 (4) |   |   |  |  |   |   |  |  |
פלייאוף

בגביע העולם 2023 נשמרו 6 מקומות לנבחרות מקונפדרציית אסיה, ובנוסף 2 נבחרות מהקונפדרציה ישתתפו בפלייאוף של נבחרות בין קונפדרציות. על פי תקנון הקונפדרציה, ארבע הנבחרות המעפילות לחצי גמר אליפות אסיה, עולות אוטומטית לגביע העולם בכדורגל. כמו כן, עולה מארחת גביע העולם (אוסטרליה) באופן אוטומטי. כדי לקבוע את זהות העולה הנוספת, התקיים טורניר פלייאוף בין 3 הנבחרות האחרות (מלבד אוסטרליה) שעלו לשלב רבע הגמר. בסיכום, עלתה נבחרת וייטנאם לגביע העולם, ואילו נבחרות טאיוואן ותאילנד השתתפו במשחקי פלייאוף מול נבחרות מקונפדרציות אחרות.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  וייטנאם | 6 | 2 | 2 | 0 | 0 | 4 | 1 | 3 |
|  טאיוואן | 3 | 2 | 1 | 0 | 1 | 4 | 2 | 2 |
|  תאילנד | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 5 | -5 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  תאילנד | 0 – 2 | וייטנאם   |
|  טאיוואן | 3 – 0 | תאילנד   |
|  וייטנאם | 2 – 1 | טאיוואן   |
הערות שוליים

↑  באתר קונפדרציית הכדורגל של אסיה
↑  באתר התאחדות הכדורגל של וייטנאם