stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שטפן וולפה
התקופה הארץ-ישראלית

וולפה שהה בארץ ישראל 4 שנים בסך הכל, 1934–1938, והתגורר בקיבוץ קריית ענבים. הוא היה חלק מקבוצת מלחינים (ביניהם יוסף טל) אשר עלו מגרמניה לארץ ישראל בעקבות עליית הנאצים לשלטון. בתקופה זו ייסד את האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים יחד עם חנוך יעקבי ולימד הלחנה. בין תלמידיו חיים אלכסנדר ואפרים בן־חיים (לייבינזון). וולפה היה קומוניסט/מרקסיסט, פציפיסט ולא ציוני. אולם, בשנותיו בארץ "נתפס להתלהבות חלוצית, התמסר לחינוך מוזיקלי ולפעילות עסקנית-אמנותית, כתב שירים רבים למקהלות חובבים וניצח על מקהלות בקיבוצים. על אף היותו חדשן, הדוגל במהפכנות מוזיקלית, וולפה חיפש דרכים להגיע אל הציבור הרחב, אם באמצעות חינוך ואם במוזיקה שכולם יכולים ליהנות ממנה". וולפה שיתף פעולה עם המשורר נתן אלתרמן והלחין מספר משיריו. כמו כן לחניו לשיריו של טשרניחובסקי זכו לפרסום. אולם המוזיקה שכתב לביצוע באולמות קונצרטים נשארה מסובכת ואטונאלית. על פי יהואש הירשברג, עמיתיו של וולפה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים הסתייגו מסגנונו החדשני. אחת מהם, הצ'לנית תלמה ילין אמרה לו כי "יצירותיו מסבות לה יותר סבל ממה שגורם כאב שיניים". דחייה זו בנוסף לכך שלא הוארך חוזה ההוראה של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים הובילה להחלטתו לעזוב את הארץ. היחס לוולפה התבטא לא רק בהסתייגות אלא גם בהתעלמות, בספרים חשובים אשר סיכמו את חיי המוזיקה בישראל וולפה אינו נזכר כלל.
לקריאה נוספת

יהואש הירשברג, שטפן וולפה, הארץ, 1996.
Stefan Wolpe: Das Ganze überdenken. Vorträge über Musik 1935-1962 Hg. v. Thomas Phleps (Quellentexte zur Musik des 20. Jahrhunderts Bd. 7.1). Saarbrücken: PFAU-Verlag 2002, 262 S.
Austin Clarkson (ed.), On the Music of Stefan Wolpe: Essays and Recollections, Hillsdale, NY: Pendragon Press 2003
Jeffrey Sussman: He Taught the Birds to Sing", Jewish Currents Magazine and The East Hampton Star"
"מכוון הפסנתרים" מאת נורית זרחי, בתוך האסופה "מכונית כמו אורכידאה", פרוזה.
הערות שוליים

↑  ארכיון חיים אלכסנדר בספרייה הלאומית
↑  המידע מבוסס על דוד תדהר, האנציקלופדיה לבוני היישוב, ונערך על ידי אלישע פורת. מתוך אתר זמרשת
↑  כתבה בהארץ
↑  משולש מסקרן: משה ליפשיץ-שטפן וולפה-נתן אלתרמן!, באתר News1 מחלקה ראשונה, 23 בינואר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269979305171  PLWABN: 9810600371905606  BIBSYS: 6017167  BnF: cb13333541d (data)  CiNii: DA11329143  GND: 119242141  ISNI: 0000 0000 7248 3719  LCCN: n83166012  LNB: 000312576  MusicBrainz: 6bef0129-4c9a-499c-80fb-9c6b06f97b38  NKC: xx0032554  NLA: 35945349  NTA: 08916329X  RERO: 02-A003984489  SNAC: w6ft8t94  SUDOC: 240406516  Trove: 1157642  VIAF: 49415628   WorldCat (עם VIAF): 49415628
שיחת טלפון

אדם בעת שיחה בטלפון קווי
שיחת טלפון היא יצירת קשר (לרוב קולי) באמצעות רשת טלפון בין שני צדדים, הצד המתקשר והצד המקושר.
המידע המועבר

בשיחה מועבר בין שני הצדדים קול (בשיחת טלפון סטנדרטית), מידע (כאשר שני הצדדים משתמשים במודם), או העתק של מסמך (כאשר הצדדים משתמשים בפקס). השיחה יכולה להתקיים בין טלפון קווי, טלפון סלולרי או טלפון לווייני או כל שילוב ביניהם. כמו כן אפשר לקיים שיחת ועידה כאשר השיחה מתבצעת בין שלשה צדדים או יותר.
שיחות הטלפון מתבצעות על גבי רשת הטלפון, שיכולה להיות או רשת ציבורית או רשת פרטית, כאשר בדרך כלל הרשתות הפרטיות מחוברות אף הן לרשת הציבורית על מנת לאפשר למשתמשי הרשת הפרטית להתקשר אל מחוץ לרשת.
רוב שיחות הטלפון ברשתות הציבוריות נעשות באמצעות פרוטוקול תקשורת ISUP. רשתות פרטיות ישתמשו לרוב ב-QSIG או ב-DPNSS אך לעיתים גם ב־SIP.
עלות

בכמה מדינות (כמו: קנדה, ארצות הברית, הונג קונג, אנגליה, אירלנד וניו זילנד) שיחות תוך-ארציות הן ללא עלות. במדינות אחרות, נגבה תשלום על השירות. גובה התשלום נקבע על ידי ספק השירות, ותלוי בטיב השירות (לרוב, לשיחה מקו נייח תהיה עלות שונה מאשר שיחה מקו סלולרי), זמן השיחה, עיתוי השיחה (חברת בזק בישראל למשל, גובה תעריף שונה עבור שעות שיא ושעות רגילות בשיחה מנייח לנייח, אם כי למעשה אין כל הבדל עבור החברה ואין הגבלה לכמות השיחות שהחברה יכולה לספק) ויעד השיחה.
ברוב מקומות העולם, המחייג משלם את עלות השיחה, אך במקרים מסוימים כמו בחיוג חוזר ועוד, הצד המקבל משלם.
כיום במדינות רבות, קיימים מסלולי שיחה עבור מספר דקות (מוגבל או לא) בסכום קבוע מראש, על מנת לאפשר חיסכון בתשלום. לרוב המסלול כולל גם שירותי אינטרנט ומסרונים.
שיחות טלפון בין-לאומיות

שיחת טלפון בין-לאומית נעשית בדומה לשיחת טלפון מקומית, אך בתחילת החיוג יש להוסיף ספרות למעבר לספק השירות של שיחות טלפון בין-לאומיות, וקידומת טלפון בין-לאומית של המדינה אליה נעשה החיוג. העברת השיחה הבין-לאומית נעשית לעיתים בכבל טלפון תת-ימי או בתקשורת לוויינית.
שיחת הטלפון הבין-לאומית הראשונה מבוצעת ב-7 בינואר 1927 מניו יורק ללונדון.
בישראל היה השירות של שיחות טלפון בין-לאומיות מונופול של חברת "בזק", עד לפתיחתו לתחרות בשנת 1998.
הערות שוליים

↑  יפעת גדות, שיחת טלפון בינלאומית ראשונה [1927], באתר News1 מחלקה ראשונה, 6 בינואר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4125536-7
שאול אייזנברג

ערך זה עוסק במיליארדר יהודי מייסד קבוצת אייזנברג. אם התכוונתם לעיתונאי ועסקן ספורט, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  1921 מינכן, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  27 במרץ 1997 (בגיל 76 בערך) בייג'ינג, הרפובליקה העממית של סין 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית עלמין סביון 
 
קברו של שאול אייזנברג בבית הקברות בסביון
שאול נחמיה אייזנברג (1921 – 27 במרץ 1997) היה איש עסקים ואיל הון ישראלי.
ביוגרפיה

שאול נחמיה אייזנברג נולד ב-1921 במינכן למשפחה יהודית שומרת מצוות מפולין. לאחר עליית הנאצים לשלטון נמלט ונדד כפליט ברחבי אירופה. כאשר כבשו הגרמנים את הולנד שבה שהה באותה העת, הפליג למזרח הרחוק וב-1940 הגיע לשאנגחאי. משם נדד לחרבין בירת מנצ'וקוו שהייתה מדינת בובות יפנית, וממנה ליפן. ב-1941 נשא אשה מקומית ממוצא אוסטרי-יפני, ועסקיו החלו לפרוח. בשנות מלחמת העולם השנייה עבד עם מפעלי תעשייה ממדינות הציר, ולאחר המלחמה החל לעבוד עם מפעלי תעשייה אמריקאיים מהם ייבא עפרות ברזל לתעשיית הפלדה היפנית, ובמקביל ייצא להודו תחנות כוח וחוטי חשמל וטלפון מתוצרת יפן.
בתחילת שנות החמישים הרחיב את עסקיו למדינות נוספות במזרח הרחוק, ובמיוחד קוריאה הדרומית, בה השקיע כספים במפעלים ותיווך בין השלטון המקומי לבין יצרנים מהמערב שהקימו תעשיות במקום, כמו: בריטיש אלקטריק, סימנס, מאן, ופיאט. בתוך עשור תיווך ועסק במגוון רחב של פרויקטים, מבניית קווי ייצור לנייר מעובד ועד לרכישת מטוסים ורכבות. על פועלו זה זכה לעיטור ממשלת קוריאה. עד אמצע שנות השישים היה אייזנברג לגורם הבלעדי בסחר בין קוריאה ויפן לבין ארצות המערב, הצליח לזכות בעמלות תיווך גבוהות מעסקאות רבות, חלקן עוררו שערוריות מקומיות ובינלאומיות. את ילדיו שלח באותן השנים לפנימייה של הקהילה היהודית בשווייץ, כדי שיקבלו חינוך יהודי. בשנות השבעים החל לפעול גם בסין, אף עבר להתגורר בשנגחאי למשך כשנה ויצר קשרים עם בכירי הממשל שם.
חוק אייזנברג, ותחילת פעילותו בישראל

בשנת 1952 ביקר לראשונה בישראל, קיבל אזרחות ישראלית והקים עבור אחיו, רפאל, את חברת "אחים איזנברג". באותה עת תיווך אייזנברג בין ישראל ליפן, והיה יועץ למשלחת מסחרית-דיפלומטית של ישראל במדינה. במהלך הביקור ארגן תערוכת תעשייה יפנית בישראל. בשנת 1958 היה מעורב בהקמת אגודה לידידות יפן-ישראל בטוקיו.
בשנת 1963, ביקר בישראל והביע את רצונו להשקיע בישראל ואף לעלות. במקביל המשיך לפעול להידוק יחסי ישראל-יפן.
באוגוסט 1967 הגיע לצורך התכנסותה של אחת "הוועדות הכלכליות" של המיליונרים היהודים מרחבי העולם, ביוזמת פנחס ספיר. בעקבות הוועידה, במטרה לשכנע אותו להעביר את פעילותו לישראל ולנהל את עסקיו בעולם ממנה, יזם ספיר
חוק שזכה לכינוי "חוק אייזנברג", שפטר ממס הכנסות של חברות רב לאומיות הפעילות גם בישראל. בעקבות אישור החוק אייזנברג העתיק את פעילותו הבינלאומית לישראל, ועבר להתגורר בבית שרכש בסביון.
בנוסף, היה אייזנברג בין המשקיעים הבולטים בחברה לישראל שהוקמה בשנת 1968. באמצע 1970 הוא צורף לוועד הפועל של החברה, ובסוף 1970 הוא הגדיל את השקעתו בחברה ב-600,000 דולר והיה למשקיע הפרטי הגדול ביותר בחברה, עם השקעה של 1.9 מיליון דולר מתוך הון של 30 מיליון דולר. בשנת 1982, בעת שהחזיק 21% ממניות החברה, פעל אייזנברג להגיע לשליטה מלאה בחברה, שליטה שהשיג לבסוף בתחילת 1984.
בספטמבר 1969 הונחה אבן הפינה לבית אסיה בתל אביב שאת הקמתו יזם, ואשר גם הוא זכה להקלות מס מיוחדות על סמך הבטחה שמשרדיו יושכרו לשגרירויות ואנשי עסקים זרים במטבע זר. עם איוש הבניין ב-1979 התברר שרק 20% מהמבנה הושכר בהתאם להתחייבות, אך בגלל הניסוח המעורפל של ההתחייבות לא היה ניתן לטעון שאייזנברג לא עמד בה.
במקביל ניצל אייזנברג את קשריו על-מנת לרקום עסקאות צבאיות בין מדינות המזרח הרחוק ובין ישראל, והפך ליצואן נשק מישראל לארצות אחרות באפריקה ובאמריקה הלטינית. מאוחר יותר היה בין אנשי העסקים הראשונים שרקמו עסקאות מסחריות בין ישראל וסין. באמריקה הלטינית ביסס את מרכז עסקיו במושבה הבריטית לשעבר בליז, שם היה מקורב לצמרת המדינה ומונה לקונסול כבוד שלה בישראל.
פעילות בשנות ה-90

בשנות ה-90 את עיקר פעילותו בישראל ניהל דרך "החברה לישראל". באותן השנים החל תהליך ההפרטה בישראל של חברות ממשלתיות ואייזנברג הצליח לרכוש נתח של כ-25% מקבוצת "כימיקלים לישראל" (הכוללת את "מפעלי ים המלח") בפברואר 1997 רכשה החברה לישראל, נתח נוסף של 17% ממניות הממשלה בחברה תמורת כ-200 מיליוני דולרים נוספים, ובסך הכול שילמה 930 מיליון דולר במצטבר והפכה לבעלת השליטה.
בתקופת ממשלת נתניהו הראשונה הוחלט להפריט גם את חברת הספנות הלאומית "צים". "החברה לישראל" ביקשה לרכוש את השליטה בחברה, אולם ביצוע התוכנית התעכב. בנוסף באותן שימש אייזנברג כמתווך בעסקת מכירת מטוסי ביון, עם מערכת של התעשייה האווירית לישראל להתרעה מוקדמת מסוג פלקון לסין. העסקה בוטלה אחר כך בעקבות לחץ של ארצות הברית, פרשה שקיבלה את השם "משבר הפלקון". לאחר מותו בנו התבקש להחזיר עמלות שקיבל בעסקה.
שאול אייזנברג נפטר בבייג'ינג, במרץ 1997, שנתיים לפני שפג תוקפו של חוק אייזנברג. הוא נטמן בבית הקברות בסביון.
משפחתו

אייזנברג היה נשוי ללאה ואב לחמש בנות ובן אחד. במותו הותיר נכסים בשווי 1.3 מיליארד דולר. המאבק על הירושה היה מר והתנהל לאור זרקורי התקשורת. בסופו זכה הבן ארווין אייזנברג בנתח הגדול ביותר בירושה, ונותר מנהל עסקי קבוצת אייזנברג.
אחיו רפאל, שעמו ביצע את פעילותו העסקית הראשונה בארץ, נפטר בשנת 1976, והותיר אחריו תשע בנות ושלושה בנים. חתנו הוא הרב אשר דויטש מראשי ישיבת פוניבז' וממנהיגי הפלג הירושלמי[דרוש מקור].
ראו גם

החברה לישראל
שלמה רודב
רוני גת
מיהאי באביץ'

| --- | --- |

 לידה:  26 בנובמבר 1883 סקסארד, מחוז טולנה, ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  4 באוגוסט 1941 (בגיל 57) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 מקום לימודים:  Gymnasium of Cistercian Order of the Louis the Great, אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 זרם ספרותי:  סימבוליזם 
 בת זוג:  אילונה טאנר
 
מיהאי לאסלו אקוש באביץ' סנט-אישטוואני (בהונגרית: Babits Mihály או Szentistváni Babits Mihály László Ákos ‏, 26 בנובמבר 1883 סקסארד – 4 באוגוסט 1941 בודפשט) היה משורר, סופר, מסאי, היסטוריון של הספרות, מבקר ספרות ומתרגם הונגרי. חלק משיריו נוגעים בנושאים בעלי אופי דתי. הוא נמנה עם נציגי דור הסופרים הראשון שהתבלטו בחוג הדו-שבועון הספרותי החשוב בהונגריה, ניוגט (מערב) שהוא הפך לעורכו הראשי (השני) משנת 1929 (לאחר תקופת העורך הראשי הראשון הוגו איגנוטוש) ועד מותו בשנת 1941. באביץ' כונה "המשורר המלומד" (Poeta Doctus) של הספרות ההונגרית. היה חבר באגודת קישפלודי ובאגודת פטפי.
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

באביץ' נולד בשנת 1883 בסֶקסארד, בירת המחוז טולנה כבנם של השופט מיהאי באביץ' (שעבד בבודשפט ואחר כך החל משנת 1891 בבית משפט בפץ') ושל האַינאלקה (אורורה) לבית קֶלֶמֶן (Kelemen), אישה שוחרת תרבות, כולל שירה, שידעה לדלקם בעל פה את "יבגני אונייגין" מאת פושקין, את הפואמה "טולדי" מאת יאנוש אראן ואת הרומן בחרוזים של לאסלו אראן, "גיבור התעתועים". אחד מקרובי המשפחה של האם היה המשפטן דז'ה בודאי.
שם המשפחה באביץ' נפוץ בקרב הסרבים והקרואטים. לדברי הסופר לא היה ידוע לו דבר על אבות ממוצא סלאבי ומשפחתו מצד האב היא משפחת אצילים הונגרים שמקורה באזור שומוג'. באביץ' טען שקיימת גם מילה הונגרית עתיקה דומה, אך אם היה מתברר שיש לו באמת גם מוצא סלאבי, היה רואה בזאת העשרה מבורכת, כמו במקרים של מיקלוש זריני או שנדור פטפי.
באביץ' למד בבתי ספר יסודיים בבודפשט ובפץ' ואחר כך החל מספטמבר 1893 הוא למד בגימנסית הנזירים הציסטרסיאנים על שם לאיוש הגדול בעיר פץ'. ב-1898 כשהיה תלמיד בשנה חמישית בגימנסיה מת האב ואלמנתו עברה עם שני ילדיה לבית סבה, יוז'ף קלמן בסקסארד. סבתה, אינוצנציה לבית ראץ (המופיעה בשם "הדודה צנצי" ברומן של באביץ' "בני המוות") איחדה את המשפחה סביבה. בשנים 1901–1905 הוא למד בפקולטה ללימודים הומניים באוניברסיטת פטר פאזמאן בבודפשט ספרות הונגרית וצרפתית, אחר כך ספרות הונגרית ולטינית. בעת לימודי הסגנון בקורס של לאסלו נֵגיישי (Négyesy), עשה באביץ' היכרות עם דז'ה קוסטולאני ועם דיולה יוהאס. כסטודנט התוודע להגותם של ארתור שופנהאואר ושל פרידריך ניטשה. בתום לימודיו הוסמך להוראת הונגרית ולטינית ולימד ספרות הונגרית בגימנסיות בבאיה (1906-1905), בסקסארד, אויפשט, סגד (1908-1906), אחר כך בפגראש (בטרנסילבניה) (1911-1908), שוב באויפשט בגימנסיית "קלמן קנווש" (1911) ולבסוף בגימנסיית "פרנץ קלצ'יי" בבודפשט (1918-1912).
ביוגרפיה > פעילותו ספרותית והפובליציסטית

כתב שירים עוד מהתחלת המאה ה-20 אך את פעילותו הספרותית הרשמית החל בשנת 1908 כשפורסמו לו שירים באוסף לשירה "א הולנאפ" ("יום המחר" A Holnap) שהוצא לאור בעיר נאג'ווארד.
באותה שנה ערך מסע באיטליה בעקבות דנטה אליגיירי, ואחריו באו מסעות נוספים לשם. הם נתנו לו השראה לתרגם להונגרית את הקומדיה האלוהית של דנטה: "התופת" (1913), "כור המצרף" (1920), גן עדן (1923).
בשנת 1911 הפך לכותב הבית של המגזין "ניוגאט" (מערב), לצד מחברים חשובים אחרים כגון אנדרה אדי, גיולה קרודי או אלדאר שפפלין.
זמן קצר בימי המהפכה ההונגרית משנת 1918 התמנה כפרופסור לספרות זרה ולספרות הונגרית מודרנית באוניברסיטה ע"ש לוראנד אטווש בבודפשט, אך אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי בגלל השקפתו הפציפיסטית הודח מתפקידיו על ידי השלטון הימני החדש.
הרומן של באביץ' "הכליף-חסידה" הוא ספר מדע בדיוני על האישיות המפוצלת שנכתב בהשפעת התורה של פרויד. עלילתו של ספר אחר, Elza pilóta, vagy a tökéletes társadalom ("הטייסת אלזה או החברה המושלמת") מתרחשת בעתיד אוטופי. בכמה מיצירותיו ניכר עניינו בהגותם של אנרי ברגסון ופרידריך ניטשה.
בשנת 1921 התחתן באביץ' עם המשוררת אילונה טאנר, שפרסמה שירים תחת שם העט סופי טרק.
(Sophie Török). כעבור שנתיים עבר הזוג לגור באסטרגום. בשנת 1927 התקבל הסופר באגודת קישפלודי מנה באביץ' כאמור לעורך הראשי של כתב העת ניוגט (עד 1933 במקביל לז'יגמונד מוריץ) וכיהן בתפקיד זה עד יום מותו.
בשנת 1937 אובחן עם סרטן של הגרון. ב-1941 הוא נפטר בבודפשט בגיל 57. הובא לקבורה בבית העלמין קרפשי בבודפשט.
פעילותו הספרותית

שירתו התאפיינה במגוון סגנוני רחב תוך שימוש וירטואוזי בשפה. לעיתים סגנונו התקרב לאקספרסיוניזם כמו בתיאורו את אירוע הדמים של דיכוי הפגנת הפועלים ב-23 במאי 1912 בשירו "עשרים ושלושה במאי בראקושפאלוטה". גוון דומה ניתן למצוא גם בשיריו הפציפיסטיים בימי מלחמת העולם הראשונה.
בשנותיו האחרונות גישתו הפציפיסטית וזו הדתית קתולית פעלו יחדיו בהעברת מסר הומניסטי. אף על פי שהצטייר לא פעם כבעל השקפה אמנותית שהדגישה את הפן האמנותי האסתטי לעומת הפן המגויס, גילה באביץ' מודעות לאחריותו ושליחותו הנבואית כמשורר
אמנם.
עניינו בשפות בינלאומיות

בשנת 1913 למד באביץ' את שפת אידו ובשנת 1918 היה לחבר לשם כבוד ב-ULII, איחוד השפה הבינלאומית אידו.
פרסים ואותות הוקרה

1940 - פרס סן רמו (איטליה) - על תרגומו את "הקומדיה האלוהית" בהונגרית
הנצחה

המשורר מיקלוש רדנוטי כתב לזכרו את השיר Csak csont és bőr és fájdalom, Babits Mihály halálára (רק עצמות ועור וכאב, במות מיהאי באביץ')
בבית בסקסארד הוקם מוזיאון המוקדש לחייו וליצירתו.
לזמן ממושך התגוררו בבית זה אחיו אישטוואן ובניו אישטוואן וטיבור.
גן ציבורי ופסל לזכרו בבודפשט
פסל לזכרו בעיר אסטרגום
שני פסלים (ברחוב הנושא את שמו ובבית התרבות על שמו) ופסל דיוקן (מאת פאל פרקש) בעיר הולדתו, סקסארד
אוקטובר 2000 - ספר יזכור בעריכת גיולה אייש
מאי 2017 - הוקמה בעיר אסטרגום להקת תיאטרון קאמרי על שמו
כתביו > רומנים

1913, 1916 A gólyakalifa- (ח'ליף החסידה) (1913; התרגום העברי של יצירה זו ראה אור בשנת 2009 בהוצאת כרמל),
1920 - Karácsonyi Madonna (הגבירה של חג המולד)
1922 - Timár Virgil fia (בנו של וירגיל טימאר)
1916-1915 - Kártyavár (טירת הקלפים) (1923) רומן סאטירי, ממנו פורסמו 23 פרקים מתוך 31 בכב העת "ניוגאט" בשנים 1915–1916, אחרי הפסקה בכתיבה בנסיבות פוליטיות, הסופר סיים אותו בשנת 1923
1927 - Halálfiai (בני המוות) -מתאר מתוך גישה אוהדת את שקיעתם של בני מעמד הביניים
1933 Elza pilóta vagy a tökéletes társadalom (הטייסת אלזה או החברה המושלמת)
כתביו > קובצי שירים

1909 Levelek Iris koszorújából - (עלים מן העטרה של איריס)
Herceg, hátha megjön a tél is! 1911 (הו, נסיך, אז מה אם ויבוא גם החורף!)
Béke és háború közt 1911–1913 (שלום ומלחמה)
Recitatív 1916 (רצ'יטטיבו)
Nyugtalanság völgye 1920 (עמק האי שקט)
1925 -Sziget és tenger (אי וים)
1929-Az Istenek halnak, az ember él (האלים מתים, האדם חי)
1933-Versenyt az esztendőkkel! (מרוץ נגד השנים)
1938 - Összes versei (כל השירים)
כתביו > מבחר שירים

In Horatium 1904
Óda a bűnhöz 1904 (אודה לחטא)
Himnusz Irishez 1904 (המנון לאיריס)
A lírikus epilógja 1904 (האפילוג של הליריקן)
Messze... messze... 1907 (רחוק...רחוק...)
Esti kérdés 1909 (שאלת ערב) - בקובץ "Herceg, hátha megjön a tél is!"
Május huszonhárom Rákospalotán 1912 (עשרים ושלושה במאי בראקושפאלוטה)
Húsvét előtt 1916
Fortissimo 1917 (פורטיסימו)
Zsoltár férfihangra 1918 (תהלים לקול של גבר)
A gazda bekeríti házát 1925 (החוואי מגדר את ביתו) (בקובץ "האלים מתים, האדם חי")
Cigány a siralomházban 1929
Mint különös hírmondó 1930
Csak posta voltál 1933
Ősz és tavasz között 1936
Balázsolás 1937
Jónás könyve 1938 - ספר יונה (סיפור בחרוזים)
Jónás imája 1939 - תפילת יונה
כתביו > מסות

Petőfi és Arany 1910 (פטפי ואראן)
Az irodalom halottjai 1910 (מות הספרות)
Az ifjú Vörösmarty 1911 (ורשמרטי הצעיר)
A férfi Vörösmarty 1911 (ורשמרטי הבוגר)
1917 - Irodalmi problémak (סוגיות ספרותיות)
Tanulmány Adyról 1920 (מחקר על אדיׂ)
Írók két háború közt 1941 (סופרים בתקופה שבין שתי המלחמות)
1936, Az europai irodalom története, 1941 (תולדות הספרות האירופית)
כתביו > ספרים אחרים

A második ének
Barackvirág
Laodameia
Hatholdas rózsakert
Keresztül-kasul az életemen
Új Leoninusok
כתביו > תרגומיו

1922-1912 - Dante: Isteni színjáték (דנטה אליגיירי:הקומדיה האלוהית)
Wilde Oszkár verseiből 1916 (שירי אוסקר ויילד)
1916 - Shakespeare: A vihar (ויליאם שייקספיר:הסערה)
1928 Groteszk és arabeszk. Elbeszélések és fantáziák Edgar Allan Poe - סיפורי אדגר אלן פו (Pár szó egy múmiával, A hosszúkás láda, Árny, Metzengerstein, Egy hordó Amontillado, Az Usher-ház vége, Történet a Rongyos Hegyekből, Morella, Az üzletember, A perverzió démona stb.) ושיריו (A holló, Álomország, Valakinek a Paradicsomban etc)
1923 - George Meredith: Az önző (ג'ורג' מרדית'- הרומן "האגואיסט") יחד עם ארפאד טוט
1918 - Immanuel Kant: Az örök béke (עמנואל קנט - לשלום הנצחי)
1921 - Goethe - A napló. Költeménye (יוהאן וולפגנג פון גתה היומן; שירים
Goethe: Iphigénia Taurisban גתה :איפיגניה בטאוריס)
1931- Szophoklész: Oidipusz király + Oidipusz Kolónoszban (סופוקלס:אדיפוס המלך + אדיפוס בקולונוס,
1933 - Amor Sanctus - ("אהבה קדושה") המנונים בלטינית מימי הביניים
1939 - Philomena. Régi ferences himnuszok (פילומנה - המנונים פרנציסקנים ישנים)
1923 - Charles Baudelaire: A Romlás virágai (פרחי הרוע מאת שארל בולדר - יחד עם ארפרד טוט ולרינץ סאבו
1923 - Theophile Gautier: Kleopatra egy éjszakája (תאופיל גוטייה:הנובלה "לילה אחד של קלאופטרה"
1921 - Erato -Az erotikus világköltészet remekei (אראטו - יצירות המופת של השירה הארוטית העולמית) פורסם תחת שמו, אולם חלק מהשירים תורגמו על ידי לרינץ סאבו
1939 - תרגומיו הקצרים - בכלל היצרות של מיהאי באביץ'
תרגומי יצירותיו לעברית

1973 - הפואמה "ספר יונה" - בתרגומו של מרדכי אבי שאול, מפעלים אוניברסיטאיים להוצאת לאור, תל אביב
2009 - הרומן "ח'ליף החסידה" - בתרגומו של רמי סערי, הוצאת כרמל, ירושלים
באביץ' ויצירותיו במדיה האמנותית > באמנות פלסטית

1923 ציור דיוקן מאת יוז'ץ ריטל-רונאי
באביץ' ויצירותיו במדיה האמנותית > במוזיקה

האורטוריה "ספר יונה" Jónás könyve ‏ (1967) מאת אמיל פטרוביץ', לפי העיבוד השירי של באביץ' של הספר יונה שבתנ"ך -"ספר יונה" ו"תפילת יונה".
לקריאה נוספת

איתמר יעוז-קסט - "צבי-הפלאות - אנטולוגיה מן השירה ההונגרית לדורותיה", הוצאת עקד, תל אביב, 1984
הערות שוליים

↑  L.Czigány
↑  איתמר יעוז-קסט
↑  István Gál 1975
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258048105171  PLWABN: 9810594664905606  BIBSYS: 90605933  BNE: XX1215658  BnF: cb11889773n (data)  CiNii: DA07415456  GND: 119096099  ICCU: RAVV072405  ISNI: 0000 0001 0781 0020  LCCN: n80138891  NKC: jn20000600544  NSK: 000076653  NTA: 069702659  RERO: 02-A002956118  SELIBR: 176420  SUDOC: 156668602  VcBA: 495/148013  VIAF: 49221125   WorldCat (עם VIAF): 49221125 
ציור דיוקן של באביץ' מאת האמן יוז'ף ריפל-רונאי, 1923
מצבתם של מיהאי באביץ' ואשתו סופיה טרק (אילונה טאנר) בעיצובו של האמן בני פרנצי בבית העלמין קרפשי בבודפשט
דיידו

| --- | --- |
דיידו, 2019
דיידו, 2019
 לידה:  25 בדצמבר 1971 (בת 53) לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  דיידו פלוריאן קלוד דה בונוואל ארמסטרונג
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בית הספר וסטמינסטר, בית הספר לבנות של הסיטי של לונדון 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, פופ רוק, טריפ הופ
 סוג קול:  קונטרה אלט, מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, כלי הקשה, חלילית, פסנתר, תוף מרים, קלידים מוזיקליים 
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס, אריסטה רקורדס, סוני מיוזיק 
 www.didomusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דיידו ארמסטרונג (באנגלית: Dido Armstrong; נולדה ב-25 בדצמבר 1971) היא זמרת ומלחינה בריטית. דיידו זכתה להצלחה בינלאומית עם מכירות של יותר מ-38 מיליון אלבומים בעשור הראשון של המאה ה-21. שני אלבומיה הראשונים הם בין עשרת האלבומים הנמכרים ביותר בבריטניה.
ביוגרפיה

דיידו נולדה בלונדון בשם פלוריאן קלוד דה בונוואל ארמסטרונג ביום חג המולד. אמה הייתה משוררת אנגלייה ואביה היה מוציא לאור אירי. אחיה הוא רולו ארמסטרונג, חבר להקת פיית'לס. בגיל 6 החלה ללמוד בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בו למדה לנגן בפסנתר, חלילית וכינור. בשנים שלאחר מכן למדה גם לנגן בגיטרה. בנוסף למדה משפטים באוניברסיטה של לונדון, אולם לא השלימה את התואר.
ב-1995 הקליטה את האלבום Odds & Ends, אותו שלחה לחברת תקליטים בשם "Nettwerk". היא הוחתמה על חוזה הקלטות רק לאחר שמנהלי החברה התרשמו משיתוף הפעולה של דיידו עם להקת פיית'לס (שותפה לכתיבת שירי הלהקה, כמו גם תורמת קולות רקע). שבעקבותיו גם הוחתמה לחברת התקליטים האמריקנית "Arista Records" (חברת בת של "BMG"), שהוציאה את אלבומה הראשון לחנויות התקליטים. האלבום, ששמו "No Angel", יצא לחנויות התקליטים בארצות הברית ב־1 ביוני 1999, לאחר מסע יחצנות ממושך של האלבום, שכלל הופעות רבות של דיידו. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Here with Me", הפך לשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "רוזוול". בנוסף, שירה "Thank You" הופיע בפסקול הסרט "דלתות מסתובבות" משנת 1998.
הפריצה של דיידו הגיעה בעקבות שיתוף הפעולה עם הראפר אמינם, בשירו "Stan", בו נמצאת דגימה של דיידו שרה את הבית הראשון בשיר "Thank You". הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי בדצמבר 2000, דבר אשר הזניק את מכירות אלבומה בבריטניה וברחבי העולם. דיידו אף הופיעה בקליפ של השיר, בתפקיד חברתו של סטן. האלבום "No Angel" נמכר ברחבי העולם במעל 21 מיליון עותקים, וזיכה אותה בשני פרסי המוזיקה הבריטית: הזמרת הבריטית והאלבום הבריטי. דיידו לא הייתה מועמדת לקטגוריית תגלית השנה, זאת משום שקיבלה מועמדות בקטגוריה זו שנה קודם לכן.
בספטמבר 2003 הוציאה דיידו את הלהיט "White Flag", שזכה להצלחה עולמית, בין השאר גם בישראל, בו אף הגיע למקום הראשון במצעד הלהיטים השנתי של גלגלצ לשנת 2003. היה זה הסינגל הראשון מתוך אלבומה השני, שנקרא "Life for Rent". אלבום זה הפך לאחד האלבומים שנמכרו הכי מהר בהיסטוריה: בבריטניה נמכר האלבום ביומו הראשון בחנויות ב-152,000 עותקים, ובשבוע הראשון נמכר ב-400,000 עותקים. בנוסף הגיע האלבום למקום הראשון בעוד 11 מדינות. בסך הכול נמכר האלבום בכ-12 מיליון עותקים. על אלבומה זה זכתה בשני פרסי המוזיקה הבריטית נוספים: הזמרת הבריטית והסינגל הבריטי - "White Flag", וכמו כן קיבלה מועמדות לפרס גראמי על השיר.
ביולי 2005 השתתפה דיידו בקונצרט הרוק הבינלאומי "לייב 8", בו קיימה שלוש הופעות בשלושה מקומות שונים.
ב-17 בנובמבר 2008 הוציאה דיידו אלבום שלישי הנקרא "Safe Trip Home", לאחר תקופה של כמה שנים שלא עסקה במוזיקה. האלבום הוקלט בלוס אנג'לס ובלונדון והופק על ידי ג'ון בריון. באלבום ישנם שיתופי פעולה עם בריאן אינו (בשיר Grafton Street) ועם הגיטריסט והדיג'יי Citizen Cope (בשיר Burning Love).
ב-8 בנובמבר 2012 הודיעה דיידו על סיום העבודה על אלבומה החדש Girl Who Got Away. במקביל חברת סוני הודיעה כי האלבום יצא ב-4 במרץ, 2013. ב-5 במרץ האלבום הגיע לראש מצעדי המכירות באייטונז.
במאי 2018 חתמה דיידו עם חברת ברטלסמן מיוזיק גרופ על הוצאת אלבום חמישי בתחילת 2019. בין השותפים ליצירת האלבום יהיו אחיה רולו ארמסטרונג, בריאן אינו וראיין לאודר.
ב-4 במרץ 2019 הוציאה את אלבומה החמישי Still on My Mind שנכתב והוקלט באנגליה בשיתוף עם אחיה רולו ארמסטרונג.
חיים אישים

בצאת אלבומה השלישי, ערכה דיידו תחרות לבמאים מכל העולם. ב-2010 נישאה דיידו לרואהן גבין שביים את הסרטון הנבחר ל"שמיים צפוניים". סטנלי, בנם הראשון, נולד ביולי 2011.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1999: No Angel
2003: Life for Rent
2008: Safe Trip Home
2013: Girl Who Got Away
2019: Still on My Mind
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

1995: Live at Brixton Academy
דיסקוגרפיה > אלבומים אחרים

1995: Odds & Ends
1999: The Highbury Fields EP
2005: Dido Live
2013: Greatest Hits
פרסים

אלו הם חלק מהמועמדויות והפרסים בהם זכתה: