רוברטו הראס
התקופה בקבוצת "שירות הדואר האמריקאי"

מיד לאחר סיום הוואלטה אספניה של 2000, קיבל הראס הצעה מלאנס ארמסטרונג, מנצח הטור דה פראנס ב-1999 וב-2000 להצטרף לקבוצתו, קבוצת שירות הדואר האמריקאי. להפתעתם של רבים, נענה הראס להצעה בחיוב. העברה זו יצרה הד תקשורתי רב בעולם מרוצי האופניים מאחר שהראס נחשב ככח עולה המסוגל לאיים על שליטתו של ארמסטרונג בטור דה פראנס. רבים טענו כי קבוצת הדואר האמריקאי נוקטת במדיניות של קניית הרוכבים המבטיחים בעולם על מנת שאלו לא יסכנו את ניצחונו של ארמסטרונג במרוץ החשוב. החלטת הראס לעבור לקבוצתו של ארמסטרונג הייתה קשורה כנראה לשכרו שעלה בצורה משמעותית. בנוסף, הוא ידע שהוא עובר לקבוצה מאורגנת ומסודרת (בניגוד לקבוצתו הקודמת, קלמה, שסבלה ממשברים פיננסיים באופן תכוף) שבה יוכל להתפתח בתחום החלש אצלו, רכיבה נגד השעון וכי הוא יהיה מוביל הקבוצה בוואלטה אספניה.
בשנת 2001, במדי קבוצת שירות הדואר האמריקאי, סייע הראס לארמסטרונג לזכות בפעם השלישית ברציפות בטור דה פראנס. הקבוצה האמריקאית נהגה טקטיקה מיוחדת בקטעי ההרים. הקבוצה נהגה ליצור "רכבת" של רוכבים אשר הכתיבו קצב גבוה מאוד שהיקשה על רוב הרוכבים לעמוד בו. מדי כמה קילומטרים נשר הרוכב הראשון בטור לאחר שמילא את תפקידו במשיכת הרכבת. תפקידו של הראס בקבוצה היה להיות הרוכב האחרון שיוליך את ארמסטרונג בקטעי ההרים עד לפני קילומטרים ספורים מהפסגה, שם היה אמור ארמסטרונג לנסות ולתקוף את כל שאר הרוכבים ולנצח בקטע. הראס מילא את תפקידו על הצד הטוב ביותר ואמנם, ארמסטרונג זכה במרוץ תוך כדי הפגנת שליטה ברורה. בקטע שהיה לפני תחילת הקטעים ההרריים, נערך מרוץ קבוצתי נגד השעון. באמצע הקטע, שנערך על כביש רטוב מגשם, החליקו הראס ורוכב נוסף על הכביש ונפלו. למרות שארמסטרונג יכול היה להמשיך עם שבעת הרוכבים הנותרים עד הסיום ללא נזק ממשי לזמן הקבוצתי, הוא בחר להתעכב ולהמתין לשני הרוכבים שנפלו, לוותר על ניצחון בקטע תוך העדפת הלכידות הקבוצתית והדגשת מעמדו הבכיר של הראס בקבוצה. בוואלטה אספניה באותה שנה נחל הראס אכזבה קשה. הוא לא ניצח בשום קטע וסיים רביעי בדירוג הכללי לאחר שבקטע האחרון, שהיה מרוץ נגד השעון, הוא הודח מהמקום השלישי המכובד על ידי בן קבוצתו לוי ליפהיימר.
שנת 2002 עברה על הראס בצורה דומה. ביוני זכה הראס במרוץ קטעים יוקרתי שנערך בקטלוניה וביולי הוא שוב רכב כפועל של לאנס ארמסטרונג וסייע לו להשיג ניצחון רביעי בטור דה פראנס. הראס אף סיים במקום התשיעי המכובד בטור של 2002. אולם, הוואלטה אספניה זימנה לו שוב אכזבה. תחילה, הכול הלך למישרין. הראס ניצח בשני קטעים הרריים, האחד שהסתיים בסיירה דה לה פנדרה והשני שהסתיים בפסגת האנגלירו, טיפוס אשר נחשב לאחד הקשים באירופה. הוא הוביל במרוץ, אך שוב היה זה הקטע האחרון במרוץ, שהיה קטע נגד השעון והסתיים באצטדיון סנטיאגו ברנבאו שבמדריד, אשר מנע את ניצחונו במרוץ. בקטע האחרון ניצח בן קבוצתו לשעבר, איטור גונזאלס, והצליח לחלוף על פני הראס בדירוג הכללי ולנצח במרוץ כולו.
שנת 2003 לא ניבאה טובות להראס. במרוץ בקטלוניה שבו זכה ב-2002 הוא נוצח על ידי רוכב אלמוני וסיים שני. גם בטור דה פראנס הוא לא הפגין כושר משביע רצון. אמנם בקטעי ההרים הראשונים הוא מילא, כרגיל, את תפקיד המושך האחרון בהצלחה. אך בהמשך המרוץ, במקביל לקשיים שחווה לאנס ארמסטרונג, נחלש הראס וסיים את המרוץ במקום ה-35, בהפרש זמן ניכר אחרי ארמסטרונג המנצח. אחרי האכזבות בשנים הקודמות בוואלטה ואחרי היכולת המאכזבת שגילה בטור דה פראנס, הגיע הראס לוואלטה אספניה של 2003 כאחד המועמדים ולאו דווקא כבכיר שבהם. תחילה, נראה היה כי אכן הראס יאכזב שוב. לאחר הקטע השישי שבו נערך מרוץ אישי נגד השעון, פיגר הראס אחר הרוכב הצעיר איזידרו נוזאל ביותר מארבע דקות. להפתעת כולם, הצליח נוזאל לאחוז ביתרונו שהתכרסם באיטיות עד הקטע לפני האחרון במרוץ. בקטע זה, שהיה מרוץ אישי נגד השעון והסתיים בפסגה באזור אסקוריאל שליד מדריד, ניצח הראס ניצחון מוחץ את נוזאל וחלף על פניו בדירוג הכללי. למחרת, עם סיום המרוץ, הבטיח הראס את ניצחונו בפער מזערי של 28 שניות לפני נוזאל.