stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כחליל חינני
הערות שוליים

↑  כחליל חינני באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  גלעד כרמלי, הקיץ הגיע – אז עלינו לחרמון, באתר ynet, 16 במאי 2021
1 2  כחליל חינני, באתר parpar (באנגלית)
1 2 3 4  Cyaniris bellis, Butterfly Conservation Armenia (באנגלית)
1 2 3  Funet
↑  Recorded for example, in Syria
Graves, Philip P. (1905). "Notes on Egyptian and Syrian butterflies". The Entomologist's Record and Journal of Variation. 19.
↑  
"Specimens: Cyaniris semiargus". www.theinsectcollector.com. נבדק ב-2010-07-03. Locality: Morocco Sub Species: maroccana
↑  
Eeles, Peter (2002). "UK Butterflies - Mazarine Blue - Cyaniris semiargus". www.ukbutterflies.co.uk. נבדק ב-2010-07-03. first mentioned as British in 1710 and there are several hundred sightings recorded up until the late 19th century. Various dates are given for the last sighting, although all are linked with a particular region. The end of the 19th century seems to mark a watershed, after which there are very few records.
↑  
Dennis, Roger (1994). Butterflies and climate change. Manchester University Press. p. 134. ISBN 978-0-7190-4033-7. OCLC 27339355. four species have become extinct [in Britain] (i.e. Lycaena dispar 1851, Cyaniris semiargus 1877, Aporia crataegi c. 1925, Maculinea arion 1979).
↑  
Watson, L. (2008). "British Insects: Butterflies - Lycaenidae". delta-intkey.com. נבדק ב-2010-07-03. Cyaniris semiargus (Mazarine Blue - extinct, now occasionally adventive)
↑  "How many species have gone extinct in the last 100 years?". www.jncc.gov.uk. אורכב מ-המקור ב-2005-02-24. נבדק ב-2010-07-03.
↑  
"The UNESCO strategy for Action on climate change" (PDF). unesdoc.unesco.org. נבדק ב-2010-07-03.
↑  Zsolt Bálint, Wael Yammine, Gergely Katona, Butterfly and skipper records from Lebanon (Lepidoptera: Papilionoidea), Folia Entomologica Hungarica 77, 2016, עמ' 105–118 doi: 10.17112/FoliaEntHung.2016.77.105
1 2  Simon Coombes Captain's European Butterfly Guide (אורכב 22.07.2019 בארכיון Wayback Machine)
1 2 3 4  
"UK Butterflies - Mazarine Blue - Cyaniris semiargus". נבדק ב-2010-07-03.
1 2 3  Matt Rowlings Euro Butterflies
↑  Kimmo Silvonen Larvae of North-European Lepidoptera
↑  Stokoe, W.J. (1962). Observer's Book of Butterflies. Frederick Warne. p. 131.
↑  Paolo Mazzei, Daniel Morel, Raniero Panfili Moths and Butterflies of Europe and North Africa
↑  רכסי הרים באזור רוסיה, טג'יקיסטן וקירגיזסטן
נסוקיה

| נסוקיה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי עכבר
משפחה:: עכבריים
סוג:: Nesokia
מין:: נסוקיה
שם מדעי
 Nesokia indica ‏גריי, 1830

נסוקיה המכונה גם חולדת הדבר (שם מדעי: Nesokia indica) הוא מין מכרסם קטן ממשפחת העכבריים, האופייני למקומות לחים באזורים חמים.
צבעו חוּם בהיר הוא שוכן בשדות, מזיק לחקלאות, וגופו מותאם לחפירה. אורכו בין 165 ל-218 מ"מ, ומשקלו בין 182 ל-388 גרם.
תוחלת החיים עד 6 שנים.
אנטומיה

גופו של הנסוקיה מכוסה פרווה בצבע חום בעלת שיער קצר, ודליל בקיץ לעמת זאת, שיער ארוך, צפוף ורך בחורף המשמש לחימום גופו.
נוסף לשיער הארוך שמשמש לחימום גופו הוא אוגר שומן לקראת החורף.
רבייה

תקופת ההיריון היא כ-17 ימים. ישנם שלושה דורות בשנה ושלושה עד חמישה גורים בכל המלטה.
ההמלטות מתבצעות בכל עונות השנה אך עיקרן מחודש מרץ באזורים שבהם החורפים חמים, עד סוף הקיץ.
הנסוקיות נולדים כשעיניהם ואוזניהם פקוחות. כבר ביום הראשון לאחר היוולדם הם מסוגלים לנוע.
תפוצה

הנסוקיה מתגוררת בעמקי נהרות, על שפת אגמים, בארצות מושקות ונווה מדבר באסיה ובצפון אפריקה.
הן מתגוררות משינג'יאנג (סין) במזרח ועד מצרים במערב, לאוזבקיסטן בצפון ולבנגלדש שבדָרוֹם.
בישראל הנסוקיה נפוצה בעיקר באזור ים המלח והערבה.
הערות שוליים

↑  נסוקיה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  הועברת לדף אחר, באתר www.google.com (ב־)
↑  הערבה - סקר טבע ונוף, באתר www.deshe.org.il
| יונקים בארץ ישראל  |
| --- | --- | --- |
| טורפים בישראל | גירית הדבש • גירית קוואקזית • דלק הסלעים • חמוס השלגים • סמור משויש • לוטרה אירופית • זאב מצוי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב • שועל החולות • שועל מצוי • שועל צוקים • כלב ים נזירי מצוי • נמייה מצויה • צבוע מפוספס • חתול חולות • חתול ביצות • חתול בר • קרקל • נמר |  |
| אוכלי חרקים בישראל | חדף הרמון • חדף זעיר • חדף לבן-שיניים • חדף קטן • קיפוד מצוי • קיפוד המדבר • קיפוד חולות מצוי |  |
| לווייתנאים בישראל | גרמפוס אפור • דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • עבשן קטלני • סטנלה מפוספסת • סטנו תלום שן • זיפיוס חלול-חרטום • ראשתן גדול-ראש • לווייתן מצוי • לווייתן גוץ |  |
| פרסתנים בישראל | ערוד • פרא • חזיר בר • אייל הכרמל • יחמור פרסי • יעל נובי • צבי הנגב • צבי מצוי • ראם לבן |  |
| מכרסמים בישראל | סנאי זהוב • יערון גדול • יערון חרמוני • יערון קטן • יערון צהוב-צוואר • חולדה מצויה • חולדת חוף • עכבר מצוי • עכבר מקדוני • קוצן מצוי • קוצן זהוב • נסוקיה • גרביל החולות • גרביל החוף • גרביל דרומי • גרביל זעיר • גרביל הערבה • גרביל סלעים • יפה זנב • מריון מצוי • מריון חולות • מריון המדבר • מריון לובי • פסמון • חולד ארץ ישראלי • בר אוגר מצוי • נברן השדה • נברן השלג • ירבוע מצוי • ירבוע גדול • נמנמן סלעים • נמנמן העצים • דורבן מצוי • נוטריה |  |
| עטלפים בישראל | עטלף פירות מצוי • יזנוב גדול • יזנוב קטן • אשמן מצוי • אשמן מצרי • לילן מצרי • פרסף גדול • פרסף הנגב • פרסף מצוי • פרסף בהיר • פרסף חיוור • פרסף גמדי • פרספון מצוי • נשפון גדול • נשפון מצוי • נשפון דק-אוזן • נשפון הגדות • נשפון פגום-אוז • כנפן מצוי • אוזנן הנגב • אוזנן החרמון • אודנן • עטלפון לבן-שוליים • עטלפון בודנהיימר • עטלפון ריפל • עטלפון אריאל • עטלפון אירופי • עטלפון סאבי • אפלול מצוי • אפלול הנגב • בלומף שחור • רמשן לילי • אשף מצוי |  |
| יונקים נוספים | שפן סלעים • ארנבת מצויה • תחש המשכן |  |
  
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534605705171
פרמקולוגיה

בית מרקחת
פרמקולוגיה הוא תחום במדעי הרוקחות, העוסק בחקר פענוח מנגנוני פעולה של תרופות. המילה פרמקולוגיה נגזרת מיוונית (פרמקון = תרופה, לוגיה = תורה).
הפרמקולוגיה קשורה בצורה הדוקה לביוכימיה ולפתולוגיה.
פרמקולוגיה קלינית עוסקת באינטראקציה בין תרופות ובני אדם, בין היתר גם בניסוי תרופות בשלבי הפיתוח האחרונים על אנשים חולים.
היסטוריה והתפתחות

כבר בתחילתה של ההיסטוריה האנושית ניסה האדם לרפא מחלות ולהקל על מכאובים באמצעות שימוש בצמחים. הפרמקולוגיה בצורתה המודרנית התפתחה בסוף המאה ה-19; רבים רואים את פיתוח האספירין, התרופה הסינתטית הראשונה, כראשית מדע הפרמקולוגיה. כיום מהווה התחום את אחד מאבני היסוד בפיתוח תרופות והחיפוש אחר צמחים תרפואטים נמשך.
תרומתה של הפרמקולוגיה לרפואה גדולה ביותר.
היבטים נוירולוגיים

הנוירולוגיה עושה שימוש רב בתרופות לטיפול בבעיות שונות של מערכת העצבים.
היבטים מסוימים של מערכת העצבים מציבים אתגרים בפני הפרמקולוגיה.
ראשית מחסום דם-מוח מונע מחומרים מסוימים להגיע למוח ממחזור הדם, כך שלא תהיה תועלת במתן זריקות או כדורים המכילים חומר זה לצורך העלאת המינון שלו במוח במקרה הצורך. על כן יש למצוא פתרונות חלופיים למצבים אלו.
בנוסף, קיימים מספר סוגים של קולטנים אשר יכולים להגיב לאותו החומר בדרכים שונות.
מכאן עולה הצורך לפתח תרופות שתפעלנה באופן ספציפי על סוג מסוים של קולטנים מבלי שתשפיע על הסוגים האחרים.
זאת כדי להעלות את יעילותה של תרופה מסוימת תוך צמצום תופעות לוואי בלתי רצויות.
היבטים גנטיים

תהליך הפיתוח של תרופות יכול להתבסס בין היתר גם על היבטים גנטיים.
הכשרה

בישראל ניתן ללמוד לתואר ראשון ברוקחות באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע, ואף להמשיך לתארים מתקדמים. תארים מתקדמים בפרמקולוגיה ניתן לרכוש גם באוניברסיטת תל אביב ובטכניון (בצמוד לביה"ח רמב"ם). הלימודים מיועדים לבעלי תואר ראשון ברוקחות, אך גם במדעים קרובים אחרים כמו כימיה וביולוגיה.
ראו גם

רוקח
בית מרקחת
סבילות
מדד שטח גוף
נירוסטה אוסטינית

התכנסות קרן של דפרקציית אלקטרונים (CBED), מיקרוסקופ אלקטרוני,  דרך נירוסטה אוסטינית
נירוסטה אוסטינית או פלדת אל-חלד אוסטינית (באנגלית: Austenitic stainless steel) היא אחת מחמשת הקבוצות של פלדת אל-חלד לפי מבנה גבישי (יחד עם פריטית, מרטנזיטית, דופלקס ומוזקנת). המבנה הגבישי העיקרי שלה הוא אוסטניט (המערכת הגבישית הקובייתית) והוא מונע מפלדות להתקשות על ידי טיפול בחום והופך אותן למעשה ללא מגנטיות. מבנה זה מושג על ידי הוספת מספיק אלמנטים מייצבי אוסטניט כמו ניקל, מנגן וחנקן. משפחת הסגסוגות אינקולוי (Incoloy) שייכת לקטגוריה של פלדות אל-חלד סופר אוסטניטיות.
סדרות AISI ‏200 ו-300

ישנן שתי תת-קבוצות של נירוסטה אוסטניטית. פלדות אל-חלד מסדרת 300 משיגות את המבנה האוסטניטי שלהן בעיקר על ידי תוספת ניקל ואילו בפלדות אל-חלד מסדרת 200 מחליפים את הניקל במנגן וחנקן, אף שעדיין ישנה תכולת ניקל קטנה, מה שהופך את סדרת 200 לפלדת אל-חלד חסכונית מסוג ניקל-כרום.
פלדות אל-חלד מסדרת 300 הן תת-הקבוצה הגדולה יותר. הנירוסטה האוסטניטית הנפוצה ביותר והנפוצה ביותר מכל הפלדות אל-חלד היא Type304, המכונה גם 18/8 או A2. סוג 304 נמצא בשימוש נרחב בפריטים כמו כלי בישול, סכו"ם וציוד מטבח. סוּג 316 היא הפלדת אל-חלד האוסטנית הנפוצה הבאה. כ-300 סדרות, כגון Type316, מכילים גם מעט מוליבדן כדי לקדם עמידות לחומצות ולהגביר עמידות בפני התקפה מקומית כגון קורוזיה וחירוץ.
תוספת החנקן הגבוהה יותר בסדרת 200 מעניקה להם חוזק מכני גבוה יותר מסדרות 300.
"סגסוגת 20" היא פלדת אל-חלד אוסטניטית בעלת עמידות מצוינת לחומצה גופרתית חמה וסביבות אגרסיביות רבות אחרות אשר תוקפות בקלות סוג 316 של פלדת אל חלד. סגסוגת זו מציגה עמידות מעולה בפני פיצוח מתח-קורוזיה בהרתחה של חומצה גופרתית של 20–40%. לסגסוגת 20 תכונות מכניות מצוינות ונוכחות ניאוביום בסגסוגת ממזערת את המשקעים של קרבידים במהלך הריתוך.
פלדות אל חלד אוסטניטיות עמידות בחום

ניתן להשתמש בדרגות עמידות בחום בטמפרטורות גבוהות, בדרך כלל מעל 600°C.
הן חייבות לעמוד בפני קורוזיה (בדרך כלל חמצון) ולשמור על תכונות מכניות, בעיקר חוזק (לחץ תפוקה) ועמידות לזחילה.
עמידות בפני קורוזיה מסופקת בעיקר על ידי כרום, עם תוספות של סיליקון ואלומיניום. ניקל אינו מתנגד היטב בסביבות המכילות גופרית. זה מטופל בדרך כלל על ידי הוספת עוד Si ו-Al אשר יוצרים תחמוצות יציבות מאוד. יסודות אדמה נדירים כגון צריום מגבירים את היציבות של התחמוצת.
סוג 309 ו-310 משמשים ביישומי טמפרטורות גבוהות יותר מ-800°C.
הערה: פלדות אל חלד פריטיות (ferritic stainless steels) אינן שומרות על חוזק בטמפרטורות גבוהות ואינן משמשות כאשר נדרש חוזק.
ניתן לבדוק פלדת אל חלד אוסטינית על ידי בדיקה לא הורסת בשיטת בדיקת נוזל חודר אך לא בשיטת בדיקת החלקיקים המגנטיים. ניתן להשתמש גם בבדיקת זרם מערבולת.
דרגת התקשות משקעים EN 1.4980

תקן EN 1.4980 (הידוע גם בשם A286) אינו נחשב אך ורק כפלדה עמידה בחום בתקנים, אלא זוהי מחלקה פופולרית בשל השילוב שלה בין חוזק ועמידות בפני קורוזיה.
הוא משמש לטמפרטורות שירות של עד 700°C ביישומים כגון:
תעופה וחלל (מתוקנן ב-AMS 5731, AMS 5732, AMS 5737 ו-AMS 5525)
טורבינות גז תעשייתיות
רכב, חלקי טורבו וכו'
הערות שוליים

↑  The International Nickel Company (1974). "Standard Wrought Austenitic Stainless Steels". Nickel Institute. ארכיון מ-2018-01-09. נבדק ב-2018-01-09.
↑  "Stainless Steel". Encyclopaedia Britannica.
↑  "Super Alloy INCOLOY Alloy 800 (UNS N08800)". AZoNetwork. 3 ביולי 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  American Iron and Steel Institute. "Design Guidelines for the Selection and Use of Stainless Steels". Nickel Institute. נבדק ב-2018-01-09.
↑  M, Rouby (1990).  Lacombe, P (ed.). Les aciers inoxydables. Les Editions de Physique. pp. Chapter 26. ISBN 2-86883-142-7.
↑  "EN 10088-1 Standard : Stainless steels Part1: List of stainless steels".
↑  "310 310S Stainless Steel". TubingChina.com Stainless Steel Directory. נבדק ב-2015-09-18.
↑  "Matweb data base".
↑  "Aubert&Duval Datasheet" (PDF).
↑  "Aircraftmaterials Datasheet".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295753205171  BNE: XX535166  BnF: cb124803029 (data)  LCCN: sh85009565
רוח ואמת

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ברנדון סנדרסון 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה אפית
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2024
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  אופוס
 תרגום:  צפריר גרוסמן
 סדרה
 סדרת ספרים:  גנזך אורות הסער
 ספר קודם:  קצב המלחמה
 הספר הבא:  גנזך 6 (מתוכנן ל-2031)
 
רוח ואמת הוא רומן פנטזיה אפי שנכתב על ידי הסופר האמריקאי ברנדון סנדרסון המהווה את הספר החמישי והאחרון בחמישייה הראשונה של סדרת גנזך אורות הסער, המתוכננת לעשרה ספרים. הספר פורסם ב-6 בדצמבר 2024. סנדרסון טען שהמחצית השנייה של הסדרה תיכתב לאחר שיסיים לכתוב את טרילוגיית העידן השלישי של סדרת הערפילאים הקרובה ואת שני ספרי ההמשך של "אלנטריס" והציג בפוסט סיכום השנה המסורתי שלו תאריך יעד לפרסום הספר השישי בסדרה לקראת סוף 2031.
בדומה לארבעת הספרים הראשונים, בהם יש התמקדות בכל ספר בדמות אחת וההיסטוריה הפרטית שלה לפני האירועים שמתרחשים בספרים (קאלאדין ב"דרך המלכים", שאלאן ברסיסים של אור, דאלינאר ב"בעל השבועה" ואשונאי וונלי ב"קצב המלחמה") "רוח ואמת" מציג פלאשבקים מנקודת מבטו של סזת' בן-בן-ואלאנו, המתנקש בלבן.
כמו בספרים הקודמים, גרסת האודיו של הספר מוקראת על ידי צוות הקריינות הקבוע של הסדרה, מייקל קרמר וקייט רידינג.
פיתוח

תהליך הכתיבה של הספר החל בינואר 2022. הספר נקרא בתחילת העבודה "אבירי הרוח והאמת" לפני שסנדרסון החליט לשנות את כותרתו ל"רוח ואמת". בדצמבר 2023 הכריז סנדרסון על השלמת הטיוטה הראשונה של הרומן, ולאחר מכן הוכרז תאריך הפרסום העתידי על ידי המו"ל שלו "ספרי טור".
תקציר הרוח והאמת שהגיע עם ההכרזה היה כדלקמן:
”דלינר קולין קרא לאל הרשע אודיום לתחרות אלופים, ולאבירי האור והאומות של רושר יש רק 10 ימים להתכונן לגרוע מכל. גורל העולם כולו - והקוסמיר בכללותו - תלוי באיזון.”
סנדרסון הצהיר כי לדלינר קולין יהיה תפקיד גדול יותר בספר ממה שהיה לו בקצב המלחמה. הסוף המתוכנן של הרומן מבוסס על הסוף שסנדרסון תכנן מ-1999, ונמצא במתווה של הסדרה מההתחלה. סנדרסון מקווה שהסוף של הסיפור, יאפשר לקוראים להבין מחדש רגעים חשובים בסיפור לכל אורך הסדרה.
ב-4 ביוני 2024, הודיע סנדרסון בחשבון הטוויטר שלו שהוא סיים את החלק האחרון של הרומן, ומסר את הספר ב-491,000 מילים; מה שהופך את "רוח ואמת" לספר הארוך ביותר בסדרה.
סנדרסון מכנה את כתיבת הרומנים בארכיון ה-Stormlight "די סוחטת" וייקח הפסקה מהפרויקט לזמן מה בזמן שהוא עובד על ספרי המשך לערפילאים ואלנטריס. הפרסום הבא הצפוי של סנדרסון לחלק השני של גזנזך אורות הסער הוא ב-2031.
רקע – עולם רושאר

העלילה מתרחשת ביבשת רושאר, בעולם שבו מתחוללות דרך קבע סופות אדירות הנודעות בשם סערות אימים, עולם עם צמחייה הצומחת מתוך סלעים, ובעלי חיים שפועלים לפי חוקיות שונה מזו המוכרת בעולם האמיתי.
כלכלה - הסופות הן אלו שטוענות את אבני-החן, אשר כלכלת רושאר מבוססת עליהן. באמצעות אבני-חן אלו, פיתחו בני האדם טכנולוגיות שונות, ויש להן קשר לא ידוע לחרב ושריון הרסיס. לאחר שהסופה טוענת אותן, האבנים זוהרות לתקופה של כחודש. נהוג במהלך סופה להשאיר אבנים מחוץ לבית, כדי שאלו יטענו מחדש.
דת - הדת העיקרית ביבשת היא הדת הוורינית שלה יש אדיקויות שונות.
מיתולוגיה - בעבר התחוללו ביבשת סדרת חורבנות שלפי האגדה כמעט והשמידו את החיים על פני היבשת. כיוון שהסיפורים לא נשמרו היטב, הם מעורבבים עם דיווחים על מגוון יצורים אגדיים שחיו בימים עברו. חלק משמעותי מהאגדות מתייחס לאבות הריק - האויב שהביא על בני האדם את החורבן וההרס כל כמה מאות שנים, ואבירי האור - מסדר אגדי שהגן על בני האדם, ונטש אותם אחרי החורבן האחרון. האופי הלא ברור של האגדות והסיפורים, הפך את אבירי האור לדמויות שנויות במחלוקת - מצד אחד הן מוערכות כחזקות מאוד ושליחות של האל; ומצד שני הם נחשבים לבוגדים שנטשו את בני האדם ואת האלים.
מעמדות - מדינת אלת'קאר, בה מתרחשת העלילה העיקרית, היא מדינה בעלת חברה מעמדית, המתחלקת לאצילים בהירי העיניים, ולשאר העם כהי העיניים. חלק גדול מהסדרה מתמקדת באנשי אלת'קאר וג'אה קבד. שתי האומות האלה מחלקות את האנשים למעמדות המבוססים בעיקר על צבע עיניהם- כהי העיניים (עם צבע עיניים כהה כגון חום, ירוק כהה, אפור פחם) משויכים למעמד הנאהן, ויהיו בעיקר איכרים (ואפילו עבדים). ובהירי העיניים (עם צבע עיניים בהיר כגון כחול, צהוב, ירוק, וכו') משויכים למעמד הדאהן, ויהיו בעיקר אצילים, ובדרך כלל משכילים יותר. לנאהן ולדאהן יש עשר דרגות בתוכם. בעלי מעמד הנאהן נעים בין עבדים בנאהן העשירי, ועד לאזרחים מלאים בעלי זכות לנסוע ממקום למקום בנאהן השני. במערכת הדאהן, בהירי העיניים שבדאהן העשירי נחשבים רק למעט יותר טובים מכהי העיניים, ואיש או אישה כהי עיניים עשויים אפילו להתחתן עם משפחה בהירת עיניים מהדאהן העשירי. הדאהן הראשון מורכב מהמלך ומשפחתו. וכל אדם מעל הדאהן הרביעי הוא לורד בהיר/בעלים של שטחים, רכוש, משרתים, אחוזות, וכו'.
מנהגים - בתרבות האלת'ית גברים מיועדים ללחימה בעיקר, ואינם עוסקים כלל בלמידה עד כדי כך שאינם יודעים קרוא וכתוב, נשים הן המלומדות, וקצינים רבים מחזיקים לבלריות הקוראות וכותבות עבורם. קריאה וכתיבה בידי גבר נחשבים לפחיתות מעמד, למעט במקרים של אנשי דת, שליחים ומלומדים.
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
דמויות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

1 2  Tayan Hatch, State of the Sanderson 2024, Brandon Sanderson, ‏20 בדצמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: c558b017-9a45-45ca-aa58-b7aeabd74230
מקאטי

| --- | --- |
חותם מקאטיחותם מקאטי

פנורמה של מקאטי בלילה
 מדינה:  הפיליפינים הפיליפינים
 מחוז:  מחוז הבירה הלאומית
 ראש העיר:  Abigail Binay
 תאריך ייסוד:  4 בנובמבר 1670 
 שטח:  21.57 קמ"ר
 גובה:  32 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  629,616 (1 במאי 2020)
 קואורדינטות:  14°33′24″N 121°01′17″E﻿ / ﻿14.556666666667°N 121.02138888889°E﻿ / 14.556666666667; 121.02138888889 
 אזור זמן:  UTC+8
 https://www.makati.gov.ph
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הפיליפינים מוגדלת) מנילה דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי מקאטי(למפת הפיליפינים רגילה) מנילה דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי מקאטי(למפת מטרופולין מנילה רגילה) מקאטי(למפת מטרופולין מנילה מוגדלת) מקאטי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מיקומה של מקאטי ב"מטרו מנילה"
מקאטי או מקאטי סיטי (בטגלוג: Makati,‏ Lungsod ng Makati או Siyudad ng Makatiׂ)
היא עיר בפיליפינים, אחת משש עשרה הערים המרכיבות את המטרופולין מנילה - מטרו מנילה, באי לוזון. היא שוכנת במרכז שטח המטרופולין.
מקאטי נחשבת למרכז הפיננסי והכלכלי של הפיליפינים והיא מרכזת את המספר הגדול ביותר של תאגידים בינלאומיים ומקומיים במדינה. במקאטי נמצאים מושביהם של שתי הבורסות הפיליפיניות לניירות ערך Philippine Stock Exchange‏ (PSE) ו-Philippine Dealing Exchange ‏(PDEx), של בנקים חשובים, כמו Metrobank, של חברות ושל חנויות כל בו וכן שגריריות כמו אלו של גרמניה, אוסטריה ושווייץ.
קומת המסחר הגדולה ביותר של בורסת המניות הפיליפינית שוכנת בשדרות איאלה בעיר. מקאטי ידועה גם כמרכז קוסמופוליטי ומרכז תרבות ובידור מדרגה ראשונה במטרו מנילה. בעיר נמצא גם הקמפוס של "אוניברסיטת המזרח הרחוק" (Far Eastern University).
לפי מספר האוכלוסייה - 582,602 תושבים - ניצבת מקאטי במקום ה-17 במדינה ולפי צפיפות האוכלוסייה היא במקום 41 בין ערי העולם, עם 19,336 תושבים על קילומטר מרובע. במשך כל יום שוהים בעיר מעל מיליון אנשים, הכוללים עובדים, תיירים ואנשי עסקים.
בתקופת הכיבוש הספרדי נקראה העיר סן פדרו מקאטי. השם קוצר בשנת 1914 למקאטי.
השם

שם העיר בא מהמילה "קאטי" (kati) שמשמעותה בשפת טגלוג "גאות ושפל" והוא מתייחס לגאות והשפל של הנהר פאסיג בצפון העיר.
לפי המסורת בקרבת ביצה מדרום לנהר פסיג, נשאל יליד דובר טגלוג על ידי מבקר זר, הלא הוא מיגל לופס דה לגאספי, מהו שם המקום. הוא לא הבין טוב את השאלה והשיב בזמן שהצביע על שפל הנהר פסיג Makati, kumákáti na ("מקאטי, קומקאטי נא"), כלומר "הנה שפל, זה שפל".
היסטוריה

לפני התקופה הספרדית חלקים משטח העיר השתייכו לממלכת נמאיאן שבירתה הייתה בנפה סנטה אנה שבימינו שבמנילה.
היסטוריה > התקופה הספרדית

הקפטן פדרו דה בריטו, בעבר עוזר מפקד הצבא הספרדי, היה מייסד היישוב המקורי. דה בריטו התפרנס מהסחר הימי. הוא זכה במכרז לתפקיד "רגידור" של מנילה, אחרי ששילם עבורו 1,400 פסוס מזהב (ששליש ממנו הבטיח על חשבון התשואה). הוא נכנס לתפקיד זה ב-24 ביוני 1589.
באותה שנה גם כן במכרז פומבי השיג דה בריטו שטח ביצתי של 49,400 דונם, שעליו קמה לימים העיר מקאטי. אחרי שהצליח במכרז, התחייב דה בריטו להפיץ בין הילידים את בשורת הנצרות.
הספרדים התמקמו באזור מסביב לעיר סנטה אנה דה סאפה ובשנות ה-1600 התחילו לפתח את מקאטי סביב שני מקומות עלייה לרגל:כנסיית גבירתנו מגואדלפה (בימינו כנסיית גבירתנו רבת החסד) שנפתחה בשנת 1625) וכנסיית הקדושים פטרוס ופאולוס (שנחנכה ב-1620), במרכז העיר שבימינו (
Makati Poblacion שנבנה על ידי נזירים מיסיונרים כדי למשוך לכאן ציבור של מאמינים וכדי למשמ לחווה חקלאית.
בשנת 1670 הפך המקום לעיירה מוניציפלית עצמאית וקיבלה את השם "סן פדרו דה מקאטי" לכבוד הקדוש הפטרון של היישוב, פטר הקדוש. החל מן המאה ה-18 התפרסמה העיירה בתעשיית הקדרות כשהקדרים היו משתלמים אצל הישועים.[דרוש מקור]
עולי הרגל באוני אל כנסיית גבירתנו של השלום והמסע הבטוח באנטיפולו, היו מגיעים אל העיירה בסירות וברגל והיו עוצרים בה למנוחה ולהתרעננות. החל מן המאה ה-19 המוקדמת הכנסייה נוהלה במישרין על ידי אנשי דיוקסיה ללא תפקידי כמורה.
בשנת 1718 הביאו לכאן הישועים איקונין של גבירתנו הבתולה של הוורד מאקפולקו שבמקסיקו והציבו אותו בכנסיית סן פדרומקאטי. ביוני 2018 נחגגו 300 שנים מאז האירוע הזה. עד למלחמת ארצות הברית – פיליפינים היה לאיקונין ראש וידיים משנהב ועל חזו מכל עם שרידי קודש - חוט שערה של הבתולה הקדושה - ששניהם נגנבו בזמן שהכנסייה שימשה כבית חולים. הם הוחלפו על ידי חלל בצורת סגלגל ועל ידי ראש וידיים מעץ.
ב-1851 דון חוסה בוניפאסיו רוחאס, מאבות משפחת זובל דה איאלה, רכש את האחוזה הישועית סן פדרו דה מקאטי תמורת 52,800 פסוס. מאז התפתחות היישוב הייתה כרוכה בבני משפחת זובל דה איאלה ובחברת ההחזקות שבבעלותם - חברת איאלה, בימינו הגדולה בפיליפינים.
במקאטי פרצה בשנות ה-1890 ההתנגדות הפסיבית לשלטון הקולוניאלי הספרדי ואחר כך המהפכה הפיליפינית, בהשתתפות המועצה המקומית קאטיפונאן בראשותו של פיו דל פילאר. קולי-קולי הוא בימינו ברנגאי (נפה) שכונתה כך לזכרו של דל פילאר.
היסטוריה > התקופה האמריקאית

בשנת 1898 אחרי תבוסתה במלחמת ארצות הברית–ספרד ויתר ספרד לארצות הברית על הפיליפינים ועל מושבות אחרות. ב-1901
כל האזור שמדרום לנהר פאסיג, כולל העיר סן פדרו דה מקאטי, עד לאלאבנג שב מונטינלופה הוכרז לשטח צבאי אמריקאי, שבו הוקם גם פורט מקקינלי, בימינו פורט בוניפסיו.
באותה שנה כל העיר סן פדרו דה מקאטי, על 25,000 תושביו, הועברו מהמחוז מנילה למחוז החדש ריזאל, כש מרסלינו מגסאיסאי כיהן כראש העיר. [דרוש מקור]
בקרבת שנת 1910 נבנו קווח חשמלית "מראלקו" אל פורט מקקינלי ואל הקצה המערבי של מקאטי. הקברט סנטה אנה היה לתחנה הסופית של החשמליות. מערכת התחבורה הזאת איפשרה הגעת המשקיעים ופתיחת עסקים רבים באזור.
ב-28 בפברואר 1914 החליט בית הנבחרים של הפיליפינים (במסמך 2390 שלה) לקצר את שם היישוב ל"מקאטי".
ב-1937 בשטח המשולש איאלה של ימינו, נפתח שדה התעופה נילסן. כיום נותר ממנו רק מגדל הפיקוח שהפך למסעדה.
בותו עשור הגיעה לעיירה גם מערכת מסילות הברזל הלאומית של הפיליפינים. נפתח גם הפארק סנטה אנה, זירת מרוצי הסוסים השנייה במדינה.[דרוש מקור]
היסטוריה > אחרי מלחמת העולם השנייה

אחרי החורבן שהביאה מלחמת העולם השנייה על מנילה וסגירת השדה נילסון, צמחה העיר קצב מזורז ומחירי הנדל"ן עלו לשחקים. בשנות ה-1950 קמו הקהילות העירוניות המתוכננות הראשונות (בנפות או בראנגאי פורבס פארק, אורדאנטה, סן לורנזו ובל-אייר) הודות לבעליהם, התאגיד איאלה. באותו זמן פורט קינלי, ששינה את שמו לפורט בוניפסיו, אז מושב המטה הכללי של הצבא הפיליפיני, הפך לנקודת ההתחלה לבניית שבע קהילות עירוניות נוספות שנועדו למשפחות אנשי הצבא שעבדו בבסיס הצבאי.
בניני המשרדים הראשונים נבנו במה שנקרא כיום "אזור העסקים המרכזי מקאטי". החל משנות ה-1960 הפך מקאטי לבירה הפיננסית והמסחרית של הפיליפינים.
בימי כהונתם של ראשי העיר מקסימו אסטרלה, חוזה לוסיאנו, סזאר אלזונה, נמסיו יאבוט, חלה התפתחות מסיבית של העיר ונתקבלו בה השעות מקומיות וזרות רבות. המיקום המרכזי של מקאטי בסמוך למנילה הפך אותה גם למרכז תעשייה מבוקש על ידי תאגידים מקומיים ובינלאומיים.
בשנת 1962 נבנה בניין חדש של העירייה בשדרות ריזאל, בעוד הבניין הישן הפך למוזיאון העיר. המרכז איאלה שנבנה בימי כהונתו של ראש העיר בניולה הפך למרכז הקניות המרכזי של הכרך.
בשנת 1971 במרכז העיר הוקם פסל לגבריאלה סילנג, לוחמת החופש מהמאה ה-18.
בשנת 1975 נפרדה מקאטי מהמחוז ריזאל יחד עם קלואוקן, מאלאבון, נבוטס, קזון סיטי, מריקינה, סן חואן, פאסיג, מנדלויונג, פאטרוס, טרגיוג, פאסאי סיטי, פאראנאקה, לאס פיניאס ומונטינלופה, והסתפחו לאזור עיר הבירה הלאומי או "מטרו מנילה" כמרכיב של המטרופולין.
אחרי רציחתו של הסנטור מן האופוזיציה, בניגנו אקינו הבן, ב-21 באוגוסט 1983, הייתה מקאטי מרכז למחאות ההמוניות נגד הרודנות של הנשיא פרדיננד מרקוס. הפגנות המחאה שנודעו כ"מהפכת הקונפטי", התקיימו באזור העסקים המרכזי והובלו בין השאר, על ידי עובדי התאגידים הגדולים הפועלים באזור. הן הגיעו לשיא ב-1986 עם "מהפכת שלטון העם" או "מהפכת EDSA I" ששמה קץ למשטר 20 השנה של מרקוס. יריבתו של מרקוס, אלמנתו של הסנטור הנרצח, קוראסון אקינו הייתה לנשיא האחד עשר של הפיליפינים והאישה הראשונה שכיהנה בתפקיד הרם.
אחרי מות ראש העיר יאבוט בימי המהפכה, מינתה אקינו את ז'ז'ומר בינאי כראש עיר בפועל של מקאטי. הוא נבחר בסופו של דבר בראשות העיר בשנת 1988. בעת כהונתו הראשונה הייתה העיר עדה לניסיון ההפיכה משנת 1989 באזור העסקים שלה. בימי בינאי בשנות ה-1990 הראשונות נבנו ביישוב גורדי השחקים הראשונים. בשנת 1995 קיבלה מקאטי מעמד מלא של עיר.
ב-17 במאי 2000 התרחש פיגוע באמצעות פיצוץ מטען בקניון גלורייטה בתוך מרכז איאלה ובו נפצעו 13 בני אדם. כעבור 4 ימים התפוצץ מטען נוסף במגה-קניון SM Megamall ופיגועים נוספים התרחשו ביום ריזאל.
ב-19 באוקטובר 2007 אירע פיצוץ נוסף בגלורייטה 2 וגרם למותם של 11 אנשים ולפציעתם של למעלה ממאה.
היסטוריה > פוליטיקה מקומית

החל משנת 1986 כמעט ללא הפסקה נבחרו ראשי עיר ממשפחת בינאי. הראשון היה ז'זומר בינאי, סגן נשיא הרפובליקה לשעבר. אחריו נבחרו אשתו אלניטה סומביו בינאי, בנו זז'ומאר בינאי הבן, וכעת בתו, אביגיל בינאי.
גאוגרפיה

מקאטי ממוקמת במרכז המטרופולין מנילה. היא גובלת בצפון בנהר פאסיג, בצפון-מזרח בעיר פאסיג, בדרום-מזרח בערים פאטרוס וטאגיג, בצפון-מערב בעיר מנילה, ובדרום-מערב בעיר פאסאי. שטח העיר 27.36 קמ"ר.