stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וינה האדומה
שירותים חברתיים ובריאותיים

הורים קיבלו "חבילת בגדים" לכל תינוק מתוך אידאולוגיה ש"אף ילד וינאי לא צריך להיות עטוף בעיתון". גני ילדים, בתי אחר הצהריים ומכוני ספא לילדים נפתחו כדי לאפשר לאימהות לחזור לעבודתן, שירותי רפואה ניתנו ללא עלות. שטחי נופש, חופשות פנאי, אמבטיות וספא ציבוריים ומתקני ספורט הוצעו לשיפור הכושר. כפי שניסח יוליוס טנדלר, חבר מועצת העיר לשירותים חברתיים ובריאות: "מה שאנחנו מוציאים לבתי נוער נחסוך בבתי כלא. מה שאנחנו מוציאים לטיפול בנשים הרות ותינוקות נחסוך בבתי חולים במחלות נפש". ההוצאה העירונית לשירותים חברתיים שולשה בהשוואה למאמצים שלפני המלחמה. תמותת התינוקות ירדה ב-50% בהשוואה למצב לפני מלחמת העולם הראשונה ומספר מקרי השחפת ירד בצורה משמעותית. העירייה דאגה לתעריפים משתלמים עבור גז, חשמל.
מדיניות פיננסית

הסוציאל-דמוקרטים הציגו חוקי מיסים חדשים, אשר נגבו בנוסף למיסים פדרליים (המבקרים כינו אותם "מיסי ברייטנר" על שם הוגו ברייטנר, חבר מועצת העירייה למימון). מיסים אלה הוטלו על מותרות כגון סוסי רכיבה, מכוניות פרטיות גדולות, משרתים במשקי בית פרטיים וחדרים בבתי מלון. (כדי להמחיש את ההשפעה המעשית של מיסים חדשים אלה, פרסמה העירייה רשימה של מוסדות חברתיים שניתן לממן באמצעות מס המשרתים שעל סניף וינה ממשפחת רוטשילד לשלם.)
מס חדש נוסף, ה- "Wohnbausteuer" (מס בנייה לדיור), הוקם גם כמס מתקדם, כלומר עם אחוזים עולים. ההכנסה ממס זה שימשה למימון תוכנית הדיור הנרחבת של העירייה. לכן, מספר רב של Gemeindebauten עדיין נושאים את הכיתוב: Erbaut aus den Mitteln דר Wohnbausteuer (שנבנה מכספי מס הבינוי והשיכון).
כתוצאה מפעילות ההשקעות של העירייה צנח שיעור האבטלה בווינה ביחס לשאר אוסטריה וגרמניה. כל ההשקעות מומנו ישירות על ידי מיסים ולא על ידי זיכויים וכך נותרה הנהלת העיר בלתי תלויה בנושים ולא נאלצה לשלם ריבית על איגרות חוב.
פוליטיקאים

יעקב ראומן, ראש העיר הסוציאל-דמוקרטי הראשון
קרל סייץ, ראש העיר עד שהודח על ידי המשטרה בשנת 1934
הוגו ברייטנר, חבר מועצת כספים מצליח, שנוא על ידי חלק מהבורגנות
יוליוס טנדלר, רפורמטור ידוע של שירותי הרווחה והבריאות בעיר
אוטו גלוקל, רפורמטור מערכת החינוך
לקריאה נוספת

Eve Blau: The Architecture of Red Vienna. 1919-1934., The MIT Press, 1999
Helmut Gruber: Red Vienna. Experiment in Working Class Culture, 1919-1934., Oxford University Press, 1991
Sheldon Gardner: Red Vienna and the Golden Age of Psychology, 1918-1938 , Praeger Publishers, 1992
הערות שוליים

↑  https://en.bab.la/dictionary/german-english/wasserkopf
↑  Allan Janik, Stephen Toulmin: Wittgenstein's Vienna. Simon & Schuster, New York 1973
↑  Polanyi, Karl (2001) [1944]. The Great Transformation. Boston: Beacon Press. p. 298.
1 2  Gunther, John (1933). Inside Europe (7th, 1940 ed.). New York: Harper & Brothers. p. 379.
↑  Reichsgesetzblatt für die im Reichsrat vertretenen Königreiche und Länder No. 34 and 36/1917, see Austrian National Library, historical laws online
פליישוף
קרל מרקס הוף, שנבנה בין השנים 1927–1933
Feuerhalle Simmering
זובובא

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  ג'נין
 תאריך ייסוד:  1283 (נזכר לראשונה)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,124 (2006)
 קואורדינטות:  32°32′44″N 35°13′25″E﻿ / ﻿32.5454777777778°N 35.2235555555556°E﻿ / 32.5454777777778; 35.2235555555556
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הכרמל מוגדלת) זובובא(למפת הכרמל רגילה) זובובא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום זובובא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום זובובא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
זוּבּוּבַּא (בערבית: زبوبا, הגייה נפוצה: זְבּוּבַּא) הוא כפר פלסטיני בצפון השומרון, בשטח A, הממוקם צפון מערבית לג'נין, בגובה 100 מ' מעל פני הים. זהו הכפר הפלסטיני הצפוני ביותר בשומרון, בסמיכות לגדר ההפרדה, מזרחית לסאלם ולגבעת עוז.
היישוב מונה, נכון לשנת 2017, כ-2,322 תושבים מוסלמים.
מקור השם

לפי סברה, שמו משמר את השם בעל זבוב, אל כנעני.
היסטוריה

בכפר ישנם שרידי מבנים, גתות חצובות, מערות קבורה ושברי חרסים שהשתמרו ככל הנראה מהתקופה הרומית. מצפון לכפר, מעברו השני של "הקו הירוק" נמצא תל קדש (אבו קודיס) שתוארך למאה השנייה לספירה.
הכפר מוזכר בשנת 1283, בכתבי התייר הנוצרי בורכרד מהר ציון.
הכפר הוקם מחדש על ידי תושבים מרומאנה, מיעבד ומסילת אל-חארית'יה. [דרוש מקור]
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עבר משליטה בריטית לירדנית. אך רוב האדמות החקלאיות של הכפר עברו לשליטת ישראל.
קרקעות

שטח קרקעות הכפר בשנת 1945 היה 13,843 דונם.
בשנת 1999 נבנה מחסום סאלם ומהכפר הופקעו 23 דונם. בשנת 2003 הופקעו מהכפר אדמות להקמת גדר ההפרדה
הערות שוליים

↑  Palestinian Central Bureau of Statistics, Preliminary Results of the Population, Housing and Establishments, Census 2017, עמ' 64
1 2  זאב וילנאי, אריאל- אנציקלופדיה לידיעת א"י, עם עובד, 1976, עמ' 2029
↑  גיליון 133 לשנת 2021גבעת עוז (צפון-מזרח), באתר www.hadashot-esi.org.il
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. ,, Village Statistics, מצוטט אצל:  Hadawi Sami, Village Statistics of 1945: A Classification of Land and Area ownership in Palestine (1970), 1945, עמ' 55
↑  s.a.m.abahreh, زبوبا: نبذه مفصلة عن ماضي وحاضرقرية زبوبا, palestine - remembered, 28/3/2008
| Flag of Senegalיישובי נפת ג'נין |
| --- | --- | --- |
| ערים | ג'נין • קבאטיה |  |
| מועצות מקומיות | עג'ה • עראבה • בורקין • דאחיית סבאח אל-ח'ייר • דיר אבו דעיף • ג'בע • כפר דאן • כפר ראעי • מיית'לון • סילת אל-חארית'יה • סילת א-ד'אהר • יעבד • אל-יאמון • א-זבאבדה |  |
| כפרים | עאנין • ענזה • ערקה • עראנה • עטארה • ברטעה • בית קאד • ביר אל-באשא • דיר ע'זאלה • פחמה • פנדקומיה • פקועה • ג'למה • ג'לבון • ג'לקמוס • ג'ודידה • כופיראת • מִרְכָּה • מיסיליה • אל-מוע'ייר • נזלת זייד • ראמה • רומאנה • סנור • מת'לת' א-שוהדא • סיר • סיריס • ח'ירבת א-טייבה • תיעניכ • טורה אל-ע'רביה • אום א-ריחאן • אום אל תות • זובובא • יעבד |  |
| מחנות פליטים | מחנה הפליטים ג'נין |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007400664305171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
התקפת לח"י בשרונה

פנוי ההריסות מפיצוץ לח"י בשרונה
הודעת לח"י על ההתקפה בשרונה
התקפת לח"י על המתחם הצבאי הבריטי בשרונה הייתה מתקפה של המתחרת היהודית "הלח"י" במחנה הצבאי הבריטי שישב במרכז תל אביב.
רקע היסטורי

לאחר שגורשו המתיישבים הטמפלרים בסיום מלחמת העולם השנייה הפכו הבריטים את שרונה למתחם צבאי מבוצר. במקום רוכזו כוחות של הדיוויזיה השישית המוטסת ("הכלניות") וכוחות המשטרה הניידת (PMF – Police Mobile Force). המקום הוקף בגדר תיל מגדלי שמירה מצוידים בזרקורים וכן פטרולים רגליים וממונעים בכל שעות היממה.
במסגרת ליל המשטרות תקף כוח גדול של פלמ"ח וחי"ש את שרונה ב-22 בפברואר 1946. הבריטים היו מוכנים להתקפה. כוח קטן הצליח בכל זאת לחדור למחנה ולגרום לנזק מסוים אך ארבעה לוחמים נהרגו. לאחר זאת הגבירו הבריטים את הביצורים במקום והחמירו בנוהלי האבטחה.
תכנון ההתקפה

לח"י הייתה מחתרת קטנה ודלת אמצעים. ברור היה שאין לתכנן התקפה חזיתית על שרונה אלא להחדיר מכונית תופת למחנה בצורה מתוחכמת ללא צורך להיכנס לקרב שהיה אבוד מראש לנוכח הכוחות הרבים שהיו במחנה.
היוזם, המתכנן והרוח החיה בהתקפה זו היה לוחם לח"י שמעון קרבינסקי (גדעון) שהיה מנהל מחלקת הכבלים התת-קרקעיים באגף ההנדסה המנדטורי בתל אביב. בתוקף תפקידו היה נכנס פעמים רבות לשרונה עם מכונית הדואר האדומה, לשם תיקונים במערכת הטלפון. הוא החדיר אנשי לח"י לשרונה בתור עובדיו והצליח למפות את המחנה. תוכניתו הייתה למלא את מכונית הדואר ב-250 ק"ג של חומר נפץ ולהכניס אותה לשרונה על ידי שני לוחמי לח"י שצוידו בתעודות מזויפות. הלוחמים היו יששכר הוברמן (יעקב) ורחמים אלבלק (ג'ימי) ששימש כנהגו "הערבי". חומר הנפץ הוכן ברעננה והושם בתוך גליל מתכת גדול שהוסווה כגליל כבלים. הגליל הממולכד הועבר לתל אביב בבוקר ההתקפה כשהוא מוסתר בתוך משאית שהובילה תפוזים.
ההתקפה

בבוקר 25 באפריל 1947 הגיע קרבינסקי עם מכונית הדואר ונהגו הערבי ליד כיכר דיזנגוף, שם "נחטפו" על ידי לוחמי לח"י והוסעו לחורשה בבני ברק תעודותיהם הועברו לשרגא גפני במחלקת המודיעין של לח"י, והוא החליף במומחיות את תמונותיהם בתמונות של הוברמן ואלבלק וגם זייף במומחיות את טופס התיקון לתקלה בשרונה. הגליל הממולכד הועמס על מכונית הדואר והם נסעו לשרונה. בשער נבדקו תעודותיהם והוברמן נחקר על מהות התקלה הוא עמד יפה בחקירה והורשה להכניס את מכונית הדואר.
הנהג החנה את המכונית במרכז המחנה סמוך למרכזת הקשר, מעונות הקצינים והנשקייה (כיום בפינת הרובות קפלן ודוד אלעזר). מחוץ למחנה מול שדרות יהודית היה עמוד טלפון ועליו חיבורים לכל קצווי הארץ. השומרים בשער הורגלו שהטכנאים יוצאים לשם עם סולם, עולים על העמוד ומתקנים. הוברמן ואלבלק יצאו לשם עם סולם. בשער הבסיס "הבחין" הוברמן שהנהג שכח להביא את שפופרות הבדיקה. הוא פתח עליו בצעקות. אלבלק חזר למכונית, הפעיל את מנגנון ההשהייה שחובר לחומר נפץ ורץ לשער עם השפופרות. הם צעדו לעבר עמוד הטלפון אך לפני זה נכנסו לקיוסק לשתות גזוז ונעלמו מטווח ראייתם של השומרים. מונית מילטה אותם במהירות ותוך מספר דקות הם שמעו את הפיצוץ האדיר שנפץ שמשות בשכונת מונטיפיורי וברחובות סמוכים.
קרבינסקי נעצר על ידי הבריטים שלא האמינו לסיפור החטיפה והיו משוכנעים שהוא קשור לפיגוע. הוא נחקר בבנין ה-CID ביפו במשך ארבעה ימים על ידי חוקר ממרכז הבולשת בירושלים אך לא נשבר. לבסוף שוחרר מחוסר ראיות.
תוצאות ההתקפה

מהפיצוץ נהרסו מרכזיית הקשר של המחנה, הנשקייה ומעונות הקצינים. קצין, שלושה שוטרים בריטים ושוטר ערבי נהרגו ורבים נפצעו.
הפעולה נחשבת לאחת הנועזות והמוצלחות של לח"י בגלל:
פגיעה קשה ביוקרת הבריטים לאור ההצלחה להחדיר מכונית תופת בצורה מתוחכמת ללב אחד המקומות השמורים והמאובטחים ביותר.
לא נפגעו אזרחים תמימים
מהתוקפים לא נפגע איש.
הנצחה

ליד מקום הפיצוץ, ברחוב קפלן 37, יש לוחית זיכרון להתקפת לח"י בשרונה ועליה כתוב:
במקום זה החדירו בה' באייר תש"ז (25/4/47) שני אנשי לח"י מחופשים לטכנאי טלפון, מכונית דואר ממולכדת אל מפקדת המשטרה הבריטית, מרכז הטלפונים, האלחוט ומחסן הנשק המרכזי ששכנו כאן. כתוצאה מהפיצוץ התמוטטו שני בניינים ושובש הקשר של השלטון באזור.
ב-2015 הוחלפה לוחית הזיכרון המטושטשת בלוחית חדשה ובו תיאור ההתקפה וציון שמותיהם של יששכר הוברמן ורחמים אלבלק בעברית ובאנגלית.
לקריאה נוספת

ניר מן: שרונה בשנות המאבק, עמ' 147–154, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2009
יעקב בנאי: חיילים אלמונים, עמ' 560–566, הוצאת "יאיר", 1989
נתן ילין-מור: לוחמי חרות ישראל, עמ' 409–410, הוצאת "שקמונה", 1974
לוחית זיכרון להתקפת לח"י בשרונה.
לוחית הזיכרון החדשה להתקפת הלח"י בשרונה
התקפת טרומפווסקי

התקפת טרומפווסקי היא פתיחת שחמט המתחילה במהלכים הבאים:
ד4 פ-ו6
ר-ז5
בצעדו השני, הלבן מתכוון להחליף את הרץ שלו בפרש של השחור, תוך כדי שהוא גורם לשחור רגלים כפולים בתהליך פיתוח הכלים. זה לא איום קטלני, השחור יכול לבחור אם ליפול למלכודת של הלבן.
התקפת טרומפובסקי היא אלטרנטיבה פופולרית לקווים הנפוצים יותר לאחר 1. ד4 פ-ו6 שמתחילים ב- 2. ג4 או 2.פ-ג3. על ידי משחק 2. ר-ז5, הלבן מתחמק מפתיחות הגנה חזקות אפשריות כגון: כמו הגנה הודית של המלך, הגנה הודית של המלכה, הגנה נימצו-הודית, והגנת גרינפלד.
הפתיחה נקראת על שם האלוף הברזילאי, אוקטביו טרומפווסקי (1897-1984) ששיחק אותה בשנות ה-30 וה-40.
ג'וליאן הודג'סון ואנטואנטה סטפנובה, הם בין רבי האמנים המפורסמים שאימצו פתיחה זו. גם מגנוס קרלסן פתח בה במשחקו הראשון באליפות העולם בשחמט 2016 מול סרגיי קריאקין.
קוד ECO עבור התקפת טרומפווסקי הוא A45.
קווים ראשיים

לשחור יש מספר דרכים להתמודד עם התקפת טרומפווסקי, חלקן נמנעות מרגלים כפולים וחלקן מאפשרות אותם:
2. ... פ-ה4 - התגובה הנפוצה ביותר. אף על פי שהשחור מפר עקרון פתיחה ("אל תזיז את אותו כלי פעמיים בפתיחה"), המהלך שלו תוקף את הרץ של הלבן וכופה עליו להזיזו או להגן עליו.
3. ח4 - וריאצית רפדור - הלבן מגן על הרץ, והשחור צריך להימנע מ -3. ... פ:ז5? מכיוון שזה יפתח טור עבור הצריח הלבן. במקום זאת השחור יכול להתחיל לתפוס את המרכז ולסלק את הרץ הלבן עם התקדמות 3. ... ח6.
2. ...ה6 - עוד מניעה של רגלים כפולים מכיוון שהמלכה יכולה לתפוס מחדש את המשבצת ו6 אם הלבן משחק את ר:ו6. המהלך 2. ... ה6 פותח גם את האלכסון לפיתוחו של רץ המלך השחור. מצד שני, הפרש תקוע כעת.
2. ... ד5 - תופס את המרכז, ומאפשר ללבן לכפות רגלים כפולים. אם הלבן יעשה זאת, השחור ינסה להראות כי זוג הרצים שלו הוא בעל ערך, וכי הלבן בזבז זמן על ידי הזזת הרץ שלו פעמיים על מנת להחליף אותו. השחור בדרך כלל מתפתח הרחק מהמרכז עם 3. ... ה:ו6, תוך שמירה על מבנה רגלים הניתן להגנה ופתיחת האלכסונים עבור המלכה והרץ בעל המשבצות הכהות, אולם 3. ... ז:ו6 (שוחק על ידי סרגיי קריאקין נגד מגנוס קרלסן במשחק הפתיחה של אליפות העולם בשחמט לשנת 2016) נפוץ גם כן. לחלופין, הלבן יכול לעבור להתקפת ריכטר-ורסוב עם 3.פ-ג3 או את וריאצית טרקטובר להתקפת טורה עם 3.פ-ו3.
2. ... ג5 - גם תופס את המרכז, מתכנן להחליף את החייל בערוגה ג עבור החייל בערוגה ד של הלבן. שוב, הלבן יכול לכפות רגלים כפולים, ושוב השחור ינסה לעשות שימוש בזוג הרצים שלו.
2. ... ז6 - מאפשר לשחור לבצע פיאקנטו על הרץ במשבצות הכהות. אם הלבן מכה מיד את הפרש (3. ר:ו6), השחור צריך לכבוש מחדש את המרכז עם 3. ... ה:ו6.
2. ... ג6 - הוא קו קיצוני שבו השחור מתכוון לבצע ... מה-ב6 ומכריח את הלבן להגן או להקריב את החייל שלו בערוגה ב. הלבן יכול להגיב עם 3. ר:ו6 או 3. פ-ג3, אבל חייב להימנע מ-3. ה3?? מה-א5+, כאשר הלבן נסוג (לאור 4. ... מה:ז5) בג'ורד'ביץ' מול קובאצ'ביץ', בבלה צרקווה 1984 - "ההפסד הקצר ביותר אי פעם על ידי רב אמן" (גרהם ברג'ס, "הניצחונות המהירים ביותר בשחמט בכל הזמנים", עמ' 33) .
ראו גם

התקפת טורה
התקפת הודג'סון
תורת הפתיחות בשחמט
אנציקלופדיית פתיחות שחמט
לקריאה נוספת

Hodgson, Julian (1997). Secrets of the Trompovsky (Vol. 1). Hodgson Enterprises. ISBN 0952937328.
Gallagher, Joe (1998). The Trompovsky. Chess Press. ISBN 1-901259-09-9
Wells, Peter (2004). Winning with the Trompowsky. Sterling. ISBN 978-0713487954.
Davies, Nigel (2005). The Trompowsky. Everyman Chess. ISBN 1857443764.
Cox, John (2005). Dealing with d4 Deviations: Fighting the Trompowsky, Torre, Blackmar–Diemer, London, Colle, and Other Problem Openings. Everyman Chess.
Palliser, Richard (2009). Starting Out: The Trompowsky Attack. Everyman Chess. ISBN 9781857445626.
Pert, Richard (2013). Playing the Trompowsky. Quality Chess. ISBN 9781907982767.
Lakdawala, Cyrus (2014). The Trompowsky Attack: Move by Move. Everyman Chess. ISBN 9781781941775.
הערות שוליים

↑  Igor Miladinovic vs Michael Adams (1994), www.chessgames.com
| פתיחות שחמט |
| --- | --- | --- |
| פתיחות אב | משחק פתוח • משחק חצי פתוח • משחק סגור • משחק חצי סגור • פתיחת איגוף • פתיחה נדירה |  |
| פתיחות גמביט | גמביט אבנס • גמביט בודפשט • גמביט המלך • גמביט המלכה • גמביט המלכה הנדחה • גמביט המלכה הנרצה • פתיחה סקוטית • גמביט לטבי • הגנה אוסטרית • הגנת צ'יגורין • הגנה בלטית • הגנת מרשל |  |
| הגנה הודית | הגנת בנוני • גמביט בודפשט • פתיחה קטלאנית • הגנה נימצו-הודית • הגנת בנוני מודרנית • הגנה הודית של המלכה • הגנת גרינפלד • הגנה הודית של המלך • התקפת טורה • הגנה הודית מזרחית • התקפת טרומפווסקי • הגנה מקסיקנית |  |
| פתיחות הגנה | הגנה הודית של המלך • הגנה הודית של המלכה • הגנה הודית מזרחית • הגנה נימצו-הודית • הגנת נימצוביץ' • הגנה הולנדית • הגנה מודרנית • הגנת בנוני • הגנת פילידור • הגנת גרינפלד • הגנת אלכין • הגנת קארו-קאן • הגנת שני הפרשים • הגנה ברלינאית • הגנה צרפתית • הגנה סיציליאנית • פתיחת פירץ  • טנגו הפרשים השחורים • פתיחה רוסית |  |
| פתיחות התקפה | התקפת ריכטר-ורסוב • התקפת טרומפווסקי • התקפת טורה • התקפת הודג'סון • פתיחת לארסן |  |
| פתיחות שיטתיות | שיטת לונדון • שיטת קול |  |
| פתיחות ללא סיווג | פתיחה איטלקית • פתיחה אנגלית • פתיחת בירד • פתיחה ספרדית • פתיחה ספרדית, וריאצית ההחלפה • פתיחה וינאית (משחק וינה) •  פתיחת ארבעת הפרשים • פתיחת רץ המלך • פתיחה קטלאנית • פתיחת רטי  • פתיחת בארנס • פתיחת סארגוסה • פתיחה פולנית • פתיחת גרוב • פתיחת אנדרסן • פתיחת קלמנץ • פתיחת דורקין • פתיחת אמאר • פתיחת דאנסט • פתיחת וור • פתיחת דספרז • פתיחת מיזס • פתיחת ואנ'ט קרויג'ס |  |
| אחר | אנציקלופדיית פתיחות שחמט • מלכודות בפתיחה בשחמט |  |
ראו גם פורטל השחמט • קטגוריה:פתיחות שחמט • קטגוריה:שחמט
הוועדה לביטחון לאומי של קזחסטן

| --- | --- |
סמל
 
 דגל
 מידע כללי
 מדינה:  קזחסטן 
 תחום שיפוט:  קזחסטן
 משרד אחראי:  נשיא קזחסטן
 תאריך הקמה:  13 ביולי 1992
 סוכנות קודמת:  האגף הקזחי של הקג"ב
 מטה מרכזי:  אסטנה 
 knb.gov.kz
 
סמל הוועדה בעבר
הוועדה לביטחון לאומי של קזחסטן (בקזחית: Kaзақстан Республикасының Ұлттық қауіпсіздік комитеті, בראשי התיבות ק.נ.ב) היא ארגון הביטחון והמודיעין של קזחסטן.
הארגון נחשב ליורש האגף הקזחי של הק.ג.ב. ובדומה לקודמו, מאגד בתוכו עשרות ארגונים. הוועדה הוקמה ב-13 ביולי 1992 על ידי נשיא קזחסטן נורסולטאן נזרבייב. הארגון כפוף למפקד העליון של קזחסטן והוא חלק ממערכת הביטחון הקזחית. זוהי סוכנות הביטחון של קזחסטן ועוסקת גם באבטחת הגבולות ובמודיעין אותות. במרבית שנות ה-90 ובעשור הראשון של המאה ה-21 עסקה גם באיסוף מודיעין בחו"ל, עד להקמת שירות ביון החוץ של קזחסטן בשנת 2009.
היסטוריה

עם הכרזת העצמאות של קזחסטן, ב-19 בדצמבר 1991, נחתמה החלטת קבינט השרים הקזחי "על הוועדה לביטחון לאומי של רפובליקת קזחסטן". ב-20 ביוני 1992 ההחלטה הממשלתית אושררה במועצה העליונה (הפרלמנט הקזחי) והנשיא הקזחי חתם על החוק "אודות הזרועות לביטחון לאומי של רפובליקת קזחסטן" וב-13 ביולי אותה שנה, הנשיא נורסולטאן נזרבאייב חתם על צו מיוחד שייסד את הארגון הלכה למעשה.
ראשי הארגון

בראש הוועדה לביטחון לאומי של קזחסטן עומד היושב-ראש, שמתמנה על-ידי נשיא הרפובליקה בהסכמת הפרלמנט ומפוטר על-ידי נשיא הרפובליקה.
בולאט באייקאנוב (אוקטובר 1991 - דצמבר 1993)
סאט טוקפאקבאייב (דצמבר 1993 - נובמבר 1995)
ג'ניסבק ג'ומאנבקוב (נובמבר 1995 - מאי 1997)
אלנור מוסאייב (מאי 1997 - ספטמבר 1998)
נורטאיי אביקאייב (ספטמבר 1998 - אוגוסט 1999)
א. מוסאייב (אוגוסט 1999 - מאי 2001)
מאראט טאג'ין (מאי - דצמבר 2001)
נארטאיי דוטבאייב (דצמבר 2001 - פברואר 2006)
אמאנגלדי שאבדארבאייב (מרץ 2006-דצמבר 2009)
אדיל שאיאחמטוב (9 בדצמבר 2009 - אוגוסט 2010)
נורטאיי אבּיקאייב (אוגוסט 2010 - דצמבר 2015)
ולדימיר ז'ומקאנוב (25 בדצמבר 2015 - 8 בספטמבר 2016)
כרים מאסימוב (8 בספטמבר 2016 - 8 בינואר 2022)
ירמק סאגימבאייב (8 בינואר 2022 - ואילך)
מבנה > האקדמיה

האקדמיה של הוועדה הקזחית לביטחון לאומי (Қазақстан Республикасы Ұлттық қауіпсіздік комитетінің Академиясы) הוקמה ב-1974 כבית הספר של הקג"ב. ב-1991 הפכה למכון של הק.נ.ב וב-1997 קיבלה מעמד של אקדמיה. האקדמיה עוסקת בהכשרתם והכנתם של סוכני המודיעין הקזחיים, והכשרתם המקצועית של סוכני הוועדה לביטחון לאומי.
מבנה > יחידת אריסטאן

יחידת אריסטאן ( «Арыстан»; משמעות המילה היא "אריה"), היא היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור, שהוקמה בהשראת יחידת אלפא הרוסית ב-1991. עד 1993 הייתה כפופה לשירות האבטחה הנשיאותי, וב-1993 הוכפפה לוועדה לביטחון לאומי. חיילי היחידה מאבטחים את תעשיית הנפט הקזחית ואנשיה מוצבים בנורסולטן, אלמטי ובערים שלחוף הים הכספי. אנשי היחידה אחראים למלחמה בטרור, שחרור בני ערובה והגנת אובייקטים לאומיים של קזחסטן. לצד כוחות אחרים, אריסטאן נחשבת ליחידה המתקדמת והטובה ביותר במדינה וחייליה התאמנו בסיוע יחידות מיוחדות מכל העולם.
מבנה > שירות סיכול ריגול

השירות לסיכול ריגול אחראי לסיכול ריגול בגופי המדינה. מטרת פעילותו היא תמיכה מודיעינית וכן סיוע לגופי המדינה במניעה, נטרול איומים על הביטחון הלאומי וקידום האינטרסים הלאומיים של הרפובליקה של קזחסטן.
מבנה > לוחמה בטרור

השירות ללוחמה בטרור הוא הארגון הממשלתי העיקרי שנועד הגן על המדינה מאיומי טרור, להגן על הפרט, החברה והמדינה מפני פלישות בלתי חוקיות של מחבלים, ארגונים דתיים-קיצוניים, פעילות הרסנית, הפצת אידאולוגיה קיצוניות לאומית ובדלנות.
מבנה > שירות הביטחון הכלכלי

שירות הביטחון הכלכלי פועל למנוע, לזהות ולדכא פעילויות שמטרתן גרימת נזק כלכלי לרפובליקה של קזחסטן.
מבנה > אבטחת סייבר

השירות למידע ואבטחת סייבר עוסק בהגנה מפני איומים פנימיים וחיצוניים על מרחב הסייבר של הרפובליקה של קזחסטן.
מבנה > סיכול ריגול צבאי

המחלקה לסיכול ריגול צבאי -פועלת נגד גופי מודיעין זרים ונועדה לזהות, למנוע ולדכא פעילויות ריגול זרות בכוחות המזוינים ובגופי המודיעין שלו.
מבנה > שירות A

שירות "A" עוסק בדיכוי פעולות טרור וכניסת ארגונים פליליים מסוכנים.
ראו גם

שירות ביון החוץ של קזחסטן
סמל יחידת הצנחנים של אריסטאן
זכות קדימה (תחבורה)

ערך זה עוסק במתן עדיפות בתעבורה. אם התכוונתם לזכות לעדיפות במקרקעין, ראו .
תמרור "תן זכות קדימה!" בישראל וארצות נוספות
זכות קְדימה היא זכות שעל נוהגים ברכב לתת למשתמשים אחרים בדרך. חוקי התעבורה מסדירים את עדיפויות הכניסה לדרך כדי למנוע אי בהירות וחשש להתנגשות בעת הגעת שני כלי רכב או יותר לנקודה מסוימת (כאשר הנוהג רואה את שאר המשתמשי הדרך שעליו לתת להם זכות קדימה, אך הוא יכול להשתלב בה מבלי לגרום להם לשנות את מהירותם או מסלולם, מותר לו להשתלב לפניהם). בעיקר נדרשת קביעת העדיפות בהגיעו לצומת או במפגש בין דרכים שונות. זכות הקדימה מפורטת בחוקי מדינת ישראל בתקנות התעבורה סימן ט' סעיף 64 ובסעיפים נוספים.
עבור כלי שיט מקובל המונח פינוי דרך (אנ'). התקנות הבינלאומיות למניעת התנגשויות בים (אנ'), עליהן אחראי ארגון הימאות הבינלאומי, כוללות כללי ההתנהגות בין שני כלי שיט הנמצאים בסכנת התנגשות וכן מוסכמות איתות, סימון ותאורה. קיימות תקנות ומוסכמות לאמצעים אחרים (לדוגמה, קייטסרפינג) ולספורט ימי.
תקנות התעבורה

התקנות מבחינות בין מתן זכות קדימה במקומות ללא תמרור וכאלה עם תמרור.
כאשר כלי רכב מתקרבים לצומת מכיוונים שונים ובצומת אין תמרורים, כל נהג צריך לתת זכות קדימה לרכב הנמצא מימינו.
כאשר נהג פונה שמאלה או מבצע פניית פרסה, עליו לתת זכות קדימה לרכב הבא מימינו או ממולו.
כאשר נהג יוצא מדרך לא סלולה, חניון, חצר וכדומה הוא צריך לתת זכות קדימה להולכי הרגל ולכלי הרכב המתקרבים.
כאשר נהג מגיע לצומת שבו מוצב לפניו תמרור "תן זכות קדימה" עליו לתת זכות קדימה.
לתת זכות קדימה כאשר נהג מגיע לצומת שבו מהבהב לעומתו רמזור צהוב. ברמזור "אדום" עליו לעצור.
כאשר נהג מתקרב לצומת שבו מוצב לפניו תמרור "עצור", חייב לעצור ולתת זכות קדימה.
התקנות קובעות גם מצבים נוספים בהם יש להעניק עדיפות לרכב אחר, כגון: רכב החונה בצד הדרך ומתחיל בתנועה; בכביש תלול וצר ייתן הרכב היורד זכות קדימה לרכב העולה; מתן זכות קדימה להולכי רגל במעבר חצייה; כאשר נהג מגיע לכביש חסום, הוא צריך לתת זכות קדימה לרכב הבא מולו; עדיפות במעבר בגשר צר על סמך תמרור, עדיפות תנועה בדרך ועוד.
תמרורי עדיפות

התמרורים המורים על עדיפות השימוש בדרך נקבעו במסגרת אמנה בינלאומית: "כנס וינה לתמרורים" בשנת 1968. במסגרת זו הוגדרו סדרת תמרורים אשר מדינות רבות בעולם כללו אותם בחוקי התעבורה שלהן, ביניהן שישה תמרורים בקבוצת תמרורי העדיפות. תמרורים אלה כוללים את התמרור "עצור" (שונה מהתמרור "עצור" הישראלי), מתן זכות בדרך ואחרים. התמרור "תן זכות קדימה" נקבע כמשולש "הפוך" (עומד על קודקודו) עם מסגרת אדומה וקידמה בצבע לבן או צהוב. בזכות הצורה היוצאת דופן שנבחרה, גם נהגים הנמצאים בזווית שבה אי אפשר לראות את פני התמרור ואת המודפס עליו יכולים לקרוא אותו ולזהותו לפי צורתו ולהסיק ממנו על מהלך התנועה, אם מתעורר היסוס. בגלריה מוצגות תמונות של תמרורים כאלה:
תמרור "זכות קדימה" ישן מאזור כפרי בורמונט, ארצות הברית
תמרור "זכות קדימה" המקובל במספר ארצות באירופה
תמרור להולכי רגל המוצב במעבר חצייה
תמרור פעיל להולכי רגל בסמוך לתיאטרון ירושלים
ראו גם

אמנת וינה בנושא תעבורה בדרכים
ולאד דראקול

ולאד דראקול (ברומנית: Vlad Dracul) (ולאד "הדרקון" או "השד"), (1393 - דצמבר 1447), הידוע בכתבי היסטוריונים רומנים בתור ולאד השני היה ווייבוד (שליט) של ולאכיה. הוא שלט ב-1442-1436, ושוב ב-1443–1447. הוא היה אביהם של מירצ'ה השני, ולאד הנזיר, ולאד המשפד, וראדו היפה.
בפי הטורקים נקרא "דרקולה" או "דירקולה" (Drakula, Dırakula).
הכינוי "דראקול"

יש משערים כי ולאד קיבל את הכינוי "דראקול" לאחר הצטרפותו בנירנברג בשנת 1431 למסדר הדרקון, שנוסד בשנת 1408 על ידי זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בכוונה לזכות בתמיכת הכנסייה הקתולית בהגנה על ולאכיה נגד איום האימפריה העות'מאנית. יש גם דעה כי שם זה, שמשמעותו ברומנית "השד" הודבק לו בגלל אכזריותו שהוריש גם לבנו, ולאד צפש "דרקוליה" ("בן השד" או "השד הקטן").
לפעמים כונה בדיעבד ולאד דראקול גם "ולאד הזקן" ("Vlad cel Batrân"), להבדיל מוולאד המשפד, מוולאד הנזיר, ולאד ונטילה ובמיוחד מולאד הצעיר, ששלטו בוולאכיה מאוחר יותר.
הקשר של ולאד דראקול וככל הנראה, גם של כינויו, עם מסדר הדרקון מסביר גם נוכחותם של דרקונים במטבעות העשויים בילון שהנפיק.
רקע משפחתי

ולאד השני (דראקול) היה נציגו הראשון של בית דרקולשט, ענף של שושלת בית בסאראב, ובן בלתי חוקי של מירצ'ה הזקן. למרות הנצרות האורתודוקסית של משפחתו, היה סובלני מאוד כלפי הקתוליות. לא נרתע עם זאת מלהרוג מספר נציגים של בשושלת המתחרה של בית דנשט, גם הם ענף של בית בסאראב, וכך צבר כוח בוולאכיה, לאחר ששב מגלות טרנסילבניה בשנת 1436.
זהותה של אשתו הראשונה של ולאד איננה ידועה. אשתו השנייה, הנסיכה קניאז'נה, במקורות אחדים וסיליסה לבית מושאט, הייתה בתו הבכורה של אלכסנדרו הטוב, שליט מולדובה,
מבין בניו הלגיטימיים היה מירצ'ה הבכור, שזהות אמו אינה ידועה. ולאד הנזיר היה בנו מקשר עם אחת הפילגשים שלו, אשת אצולה וולאכית בשם קלטונה. ולאד המשפד וראדו היו שניהם בניו באמצעות נישואיו עם הנסיכה קניאז'נה או וסיליסה.
ולאד, שהיו לו מאהבות רבות, גם הוליד ילדים מחוץ לנישואים, ובהם בן נוסף בשם מירצ'ה, ששלט לתקופה קצרה בשנת 1481. (הבחירה בשם מירצ'ה היא לזכר אביו מירצ'ה הזקן)