stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דמיאט
הדיוקסיה של דמיאט

העיר דמיאט היא מרכז מנהלתי של הכנסייה המלכיתית וכן של הכנסייה הקופטית (בלטינית: Tamiathis).
ההיסטוריה של הדיוקסיה אינה ברורה והתיעוד שלה חלקי – רק ארבעה בישופים ידועים משנת 431 עד 879. חשיבות הדיוקסיה עלתה עם ירידת הדיוקסיה השכנה של פלוסיום (ידועה כ"סִין מָעוֹז מִצְרָיִם" בספר יחזקאל פרק ל). מהמאה העשרים כפופה הדיאוקסיה לפטריארכיה של אלכסנדריה.
ראו גם

קרב אל-מנצורה (1221)
קרב אל-מנצורה (1250)
קרב דמיאט
הערות שוליים

↑  Egypt: Governorates, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information
↑  Donkin, Robin A. (2003). Between East and West: The Moluccas and the Traffic in Spices Up to the Arrival of Europeans. Diane Publishing Company.
↑  SEGAS Liquefied Natural Gas Complex, Damietta - Hydrocarbons Technology
↑  http://www.export.gov.il/_News/Item.asp?CategoryID=12&ArticleID=13590
↑  CATHOLIC ENCYCLOPEDIA: Damietta, www.newadvent.org
↑  Tamiathis (Titular See) [Catholic-Hierarchy], www.catholic-hierarchy.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562450805171  GND: 4740292-1  LCCN: n80034368  VIAF: 151346735   WorldCat (עם VIAF): 151346735 
העיר דמיאט תמונה משנת 1911
כיבוש דמיאט במסע הצלב
נמל דמיאט, תמונה מתחילת המאה ה-20
רייצ'ל הרטמן

| --- | --- |

 לידה:  9 ביולי 1972 (בת 52) לקסינגטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  ונקובר 
 השכלה:  אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 פרסים והוקרה:  Xeric Award (ספטמבר 2001) 
 https://rachelhartmanbooks.com
 
רייצ'ל הרטמן (נולדה ב-9 ביולי 1972 בקנטקי) היא סופרת ואמנית קומיקס אמריקאית ומחברת ספרות נוער. היא ידועה בזכות ספריה סרפינה (2012), אור מבין הצללים (2015), Tess of the Road ‏(2018) ו- In The Serpent's Wake ‏(2022).
ביוגרפיה

רייצ'ל הרטמן נולדה ב-9 ביולי 1972  בקנטקי. היא התגוררה במקומות שונים בהם לקסינגטון, קנטקי,  שיקגו, פילדלפיה, סנט לואיס, אנגליה ויפן. היא למדה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, שם קיבלה תואר ראשון בספרות השוואתית.
קריירה

את ספר הקומיקס הראשון שלה Amy Unbounded, The Ashcan Series פרסמה הרטמן ב-1996.
ספרה הראשון, סרפינה: עם בוא הדרקונים (Seraphina), קיבל את פרס ויליאם סי מוריס לספר ביכורים לנוער לשנת 2013  וזכה בפרס Cybils לשנת 2012 לרומן הפנטזיה או המדע הבדיוני לנוער. הרומן השני שלה סרפינה: אור מבין הצללים (Shadow Scale) יצא לאור ב-2015. הרומן השלישי שלה, Tess of the Road, רומן נלווה שבו דמויות חדשות כמו גם דמויות משני הרומנים הראשונים שלה, יצא לאור ב-27 בפברואר 2018 , ואחריו ב-2022 הרביעי In The Serpent's Wake.
שני ספריה הראשונים, ראו אור בתרגום לעברית של קטיה בנוביץ' בהוצאת אוקיינוס ומודן.
חיים אישיים

הרטמן מתגוררת בוונקובר שבקולומביה הבריטית עם בעלה ובנה.
הערות שוליים

1 2 3  "Hartman, Rachel 1972-". Encyclopedia.com.
↑  "Shadow scale / Rachel Hartman." National Library Board, Singapore.
1 2 3 4  "Bio". Rachel Hartman.
↑  Hartman, Rachel (2017). "Buy". Rachel Hartman.
↑  "American Library Association announces 2013 youth media award winners". American Library Association. אורכב מ-המקור ב-2013-01-31. נבדק ב-2013-01-28.
↑  "The 2012 Cybils Awards". The Cybils. נבדק ב-2013-02-14.
↑  Hartman, Rachel (2017). "Coming 2/27: TESS OF THE ROAD". Rachel Hartman. נבדק ב-5 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "In the Serpent's Wake by Rachel Hartman". PenguinRandomhouse.com. ISBN 9781101931325. נבדק ב-28 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   מאשה צור-גלוזמן, איך מתחזקים שלום קר (בין בני האדם לדרקונים), באתר הארץ, 29 ביולי 2014
↑  Jones, Michael M. "Fall 2012 Flying Starts: Rachel Hartman". Publishers Weekly (באנגלית). נבדק ב-2017-09-10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506581005171  PLWABN: 9810604215205606  GND: 1028556683  ISNI: 0000 0000 5363 7831  LCCN: no2012161802  NKC: xx0177898  NTA: 390636169  VIAF: 7068275   WorldCat (עם VIAF): 7068275
באז

ערך זה עוסק בחברת תעופה פולנית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
באז (באנגלית: Buzz, לשעבר "ריינאייר סאן") היא חברת תעופה פולנית הממוקמת בוורשה. החברה היא חברת בת של חברת החסך האירית ריינאייר.
בהתחלה החברה הוקמה כחברת צ'רטר, סיפקה טיסות מטעם ריינאייר ומכרה טיסות משלה מפולין ליעדי נופש באירופה. במרץ 2019 הודיעה ריינאייר שהחברה תמותג מחדש כ"באז" במהלך סתיו 2019, ותחל לטוס תחת שם זה בתחילת שנת 2020.
היסטוריה > תחילת הפעילות כחברת צ'רטר

ב-3 באפריל 2018, קיבלה החברה אישור מרשות התעופה האזרחית בפולין. החברה התחילה להפעיל את הטיסה הראשונה שלה ב-26 באפריל, על מסלול מנמל התעופה פוזנן-לוויצה לנמל התעופה הבינלאומי זקינתוס ביוון. את הבסיסים העיקריים של החברה בפוזנן וורוצלב השתמשו בתשתיות קיימות, אך בקטוביץ וורשה החברה בנתה בסיסים חדשים.
נציגי החברה הכריזו שכל חמשת המטוסים שהיו לחברה יקבלו רישום פולני. עם זאת, בקיץ 2018 יצא הבואינג 737-800 הראשון של החברה עם רישום פולני: SP-RSA. המטוס הופעל על טיסות צ'רטר מנמל התעופה ורשה שופן.
היסטוריה > פעילות מטעם ריינאייר

בספטמבר 2018, נציגי ריינאייר הודיעו שהם יסגרו את הפעילות שלהם בפולין ב-1 בינואר, ויעבירו אותם לריינאייר סאן. שהמשמעות בה היא שהחברה תפעיל טיסות מטעם חברת האם שלה. עם כך ריינאייר סאן הפעילה את המטוס היחיד שהיה ברשותה, ועם הזמן החליפה את הפעילות של חברת האם שלה מנמל התעופה ורשה מודלין. ומתחילת נובמבר 2019 החברה קיבלה עוד מטוסי בואינג 737 שפעלו לשעבר אצל ריינאייר, הועברו מרישום אירי לרישום פולני והתחילו להפעיל טיסות מטעם ריינאייר מפולין ואליה.
היסטוריה > מיתוג מחדש: Buzz

במרץ 2019, הכריזה החברה שהם ישנו את המיתוג שלהם ל״באז״ עד סתיו 2019. באז פעם הייתה חברת חסך אנגלית אשר נקנתה מ־KLM באפריל 2003. והחברה תפעלי מהבסיסים שלה בפולין, צ'כיה, ובולגריה. ולפי הפרסום ב-2019 החברה שאפה להגיע מ-17 מטוסי בואינג 737–800 ל-25 מהסוג עד לקיץ 2019.
הבסיסים של החברה

לחברה יש כ-13 בסיסים ברחבי מזרח אירופה ומדינות הבלטיות שהן:
| מדינה | עיר | נמל תעופה |
| --- | --- | --- |
| בולגריה | סופיה | נמל התעופה סופיה |
| הונגריה | בודפשט | נמל התעופה הבין-לאומי בודפשט פרנץ ליסט |
| פולין | גדנסק | נמל התעופה גדנסק לך ולנסה |
| פולין | קטוביץ | נמל התעופה הבין-לאומי קטוביץ |
| פולין | קרקוב | נמל התעופה הבין-לאומי קרקוב יוחנן פאולוס השני |
| פולין | פוזנן | נמל התעופה פוזנן-לוויצה |
| פולין | ורשה | נמל התעופה ורשה מודלין |
| פולין | ורוצלב | נמל התעופה ורוצלב קופרניקוס |
| ליטא | קובנה | נמל התעופה קובנה |
| ליטא | וילנה | נמל התעופה הבין-לאומי וילנה |
| סלובקיה | ברטיסלאבה | נמל התעופה ברטיסלאבה |
| צ'כיה | פראג | נמל התעופה ואצלב האוול |
| לטביה | ריגה | נמל התעופה הבין-לאומי ריגה |
צי המטוסים

צי המטוסים של חברת התעופה נכון ל-30 במאי 2024:
| סוג כלי טיס | בצי | בהזמנה | כמות הנוסעים> Y | כמות הנוסעים> סה"כ | גיל ממוצע (בשנים) | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בואינג 737-700 | 1 | - | 148 | 148 | 25.4 |  |
| בואינג 737-800 | 60 | - | 189 | 189 | 9.1 |  |
| בואינג 737 MAX 8 | 13 |  |  |  |  |  |
| 197 | 197 | 3.0 |  |  |  |  |
ראו גם

ריינאייר
חברה לטיסות חסך (לואו קוסט)
הערות שוליים

↑  Ryanair Sun To Be Rebranded As Buzz In Autumn 2019
יפת בן עלי הלוי

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־10 בצרה, עיראק 
 פטירה:  1010 ירושלים, התקופה המוסלמית המוקדמת בארץ ישראל 
 תקופת הפעילות:  ?–1010 
 אב:  עלי הלוי בן אלחסן 
 צאצאים:  לוי בן יפת הלוי 
 
החכם הקראי יפת בן עלי הלוי (מכונה גם בשם סעיד) היה פייטן, מדקדק, ופרשן מקרא בן המאה ה-10. הוא ידוע גם בשם הערבי "אבו עלי חסן בן עלי אלבצרי". הוא מפורסם בעיקר בפרשנותו לכל התנ"ך, ביאור הדקדוק העברי ופולמוסו עם היהדות הרבנית, הנצרות והאסלאם.
נחשב לגדול פרשני המקרא הקראיים עד זמנו ובני זמנו, שימש כראש בית המדרש הקראי בירושלים. נחמיה אלוני טען שבבסיס פירושו של יפת מונחת התשתית הבלשנית של תורת הבלשנות הטברנית.
חייו ומשפחתו

יפת בן עלי נולד לעלי הלוי בן אלחסן בבצרה שבעיראק של ימינו. באמצע המאה ה-10 בקירוב, בצעירותו הוא עלה לירושלים והצטרף לאבלי ציון הקראים בעיר. בשנת 1005 עוד היה חי בירושלים.
גם בנו לוי בן יפת הלוי פעל בירושלים וכתב מספר חיבורים בערבית יהודית. החשוב והמפורסם שבהם הוא פירוש לספר המצוות שכתב אביו.
אברהם בר גוטלובר מציין כמה מקומות בהם מוזכר בן לרבי יפת בשם אבו השאם אשר כונה בפי הערבים בשם שיך בן סעיד, ברם הוא מביא את דעת שמחה פינסקר הטוען שבן זה לא היה ולא נברא אלא הוא שיבוש כאשר התכוונו בעצם ל-ר' יפת שכונה בשם סעיד.
פירושו ותרגומיו לתנ"ך

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
גישתו של יפת הייתה לבאר את המקרא כפשוטו והתנגד לכל פירוש דרשני. יש הטוענים שכתביו השפיעו גם על חכמים רבניים כמו רד"ק ואבן עזרא שהרבו להשתמש בפירושיו והעריכו אותם; א"ע ציטט את יפת ארבעים ושתיים פעמים בפירושו לתרי עשר.
ישנה טענה שנפוצה בקרב כמה חוגים קראיים לפיה אבן-עזרא, הידוע בעוינותו לקראי בן זוטא, היה תלמידו של יפת בן עלי, וראייה לכך שאבן-עזרא מביא פעמים סתם את דעתו על המקרא מבלי לטעון כנגדו ואף הביא פעמים פירוש יפת, למרות שחז"ל כבר פירשו כך לפניו. החכם הקראי אליהו בשייצי שחי באזור המאה ה-15 כתב בספרו "אדרת אליהו" (סוף פרק ששי): "מה שקיבלנו מאבותינו שהחכם רבינו יפת היה רבו של אבן עזרא". אולם, הרב כשר טען בספרו "תורה שלמה" שדברי יפת המובאים בפירוש אבן עזרא הם תוספות קראיות וזיופים, כיוון שאבן-עזרא יצא בהקדמתו כנגד דרך הקראים.
מקצת מכתביו בפרשנות לתנ"ך תורגמו גם לעברית. בהם ישנם גם דברי פולמוס עם רס"ג, עם האסלאם ועם הנצרות.
על חשיבות מפעלו הפרשני ותרגומיו של ר' יפת ניתן למצוא גם בדבריהם של מאירה פוליאק ואליעזר שלוסברג:
"...על מעמדו הרם של יפת בקרב הקראים מעידה גם העובדה, ששיטת התרגום והפירוש אשר פיתח התקבלה, באופן עקרוני ונרחב, בדורות שאחריו. קראים בני המאה הי"א והי"ב, כישועה בן יהודה ועלי בן סולימאן, התבססו על תרגומיו של יפת לתורה בבואם לחבר תרגומים חדשים, המתחשבים יותר בשפת היעד הערבית. גם בעובדה שהקראים המשיכו להעתיק מתרגומיו ומפירושיו של יפת לאורך כל ימי הביניים ואף תירגמו בעצמם חלקים מכתביו לעברית, מבלי לנסות לנסח מפעל חדש בתחום זה, יש משום עדות בדבר חיוניות פרשנותו ומידת התקבלותה."
פסקיו

מלבד פירוש לתנ"ך חיבר יפת גם ספר מצוות. הוא הכשיר נשים להיות עדות לפי שהפסוק "על פי שניים עדים" אמנם נכתב בלשון זכר אך כל מצוות התורה ניתנו בלשון זכר ולשון זה כולל אף נקבות. הוא אסר תשמיש המיטה בשבת, וראה חשיבות בהקפדה על המצוות, במיוחד בירושלים. לטענתו, אב שאינו מלמד את בנו תורה - אין הבן חייב לכבדו.[דרוש מקור]
כתביו

בין כתביו נמנים -
פירוש על התנ"ך ותרגומו לערבית.
ספר שפה ברורה.
ספר הכסף- בנושאים כגון טוב ורע, שכר ועונש
ידוע על ספרים נוספים שכתב שטרם נתגלו בהם ספר ויכוחים עם רס"ג, וסידור תפילה קראי
לקריאה נוספת

אליעזר שלוסברג, "פירוש יפת בן עלי הקראי לספר יונה בתרגום עברי מימי הביניים", קבץ על יד, יח (סדרה חדשה), תשס"ה, 81-121
יאיר צורן, "פירושו של יפת בן עלי הקראי לספר עובדיה - מהדורה מבוארת ומוערת", עבודה לשם קבלת תואר מוסמך, החוג לשפה וספרות ערבית, בתחום פרשנות המקרא הערבית-יהודית, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשע"ב. ראתה  אור כמאמר ב"גנזי קדם" ח', מכון יצחק בן-צבי, ירושלים, תשע"ב.
הערות שוליים

↑  סעיד שימש לו כשם שני, כך לפי אברהם בר גוטלובר, בקורת לתולדות הקראים, עמודים 147-148.
↑  נתן שור, תולדות הקראים, עמ' 46, מוסד ביאליק, תשס"ג - 2003.
↑  נחמיה אלוני, הספר ומלאכת הספר בימי הביניים, עמ' 6, ב-שלם: מחקרים בתולדות ארץ - ישראל ויישובה היהודי - ספר רביעי, הוצאת יד בן צבי, 1984.
↑  יורם ארדר, מאירה פוליאק, הקנון הקראי במאות התשיעית על האחת עשרה לסה"נ, עמ' 30, תעודה, כג (תשס"ט).
↑  תרגומו של יפת בן עלי הקראי לספר עובדיה / מאירה פוליאק ואליעזר שלוסברג, פעמים 89, עמ' 64, בהוצאת יד בן צבי, סתיו תשס"ב - 2002.
↑  נחמיה אלוני, הספר ומלאכת הספר בימי הביניים, עמ' 6, ב-שלם: מחקרים בתולדות ארץ - ישראל ויישובה היהודי - ספר רביעי, הוצאת יד בן צבי, 1984.
↑  נתן שור, תולדות הקראים, עמ' 46, מוסד ביאליק, תשס"ג - 2003.
↑  אברהם בר גוטלובר, בקורת לתולדות הקראים, עמ' 145.
↑  קטלוג הספרייה הלאומית, באתר aleph.nli.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270279605171  BnF: cb13553914c (data)  GND: 120687542  ISNI: 0000 0001 0800 4178  LCCN: nr94022950  NKC: zmp2017942150  NLA: 61542925  NLG: 246508  NTA: 214084043  RERO: 02-A006077351  RSL: 000134984  SELIBR: 64382  SUDOC: 126800464  VcBA: 495/53626  VIAF: 54984961   WorldCat (עם VIAF): 54984961
לוח דבר בעתו

לוח דבר בעתו לשנת ה'תשע"ה
לוח דבר בעתו הוא אלמנך (לוח שנה מורחב) המתמקד בענייני הלכה ואסטרונומיה, מנהגים וימי השנה של רבנים, היוצא לאור בבני ברק החל משנת ה'תשמ"ו. עורך האלמנך הוא הרב מרדכי גנוט. הלוח הוא המקיף מבין הלוחות היוצאים לאור בישראל. במהדורתו הנוכחית, מכיל לוח דבר בעתו כ-1,800 עמודים מדי שנה.
במשך השנים זכה האלמנך להסכמותיהם של מאות רבנים, מכל קשת הדעות והעדות, ולמכתבי ברכה והערות, שאותם נוהג העורך לשבץ מדי שנה בתוך האלמנך. עדכון האלמנך נסמך אף הוא על עזרת הקוראים. לכל קורא ששולח תיקונים ורעיונות להוספות מוצמד קוד זיהוי (קודי הזיהוי של כל הכותבים מפורטים בסוף הלוח), והדברים מובאים בתוך הלוח בשם אומרם.
בבסיסו נועד הלוח להעניק מידע על זמני היום כמו עלות השחר, הנץ החמה, חצות הלילה והיום, שקיעת החמה וצאת הכוכבים. לוחות מפורטים מציגים את ההבדל בזמנים אלו בין שיטות חישוב שונות, ובמקומות יישוב שונים על פני כדור הארץ. בהמשך נוספו בלוח אמצעי עזר נוספים לקורא שומר התורה והמצוות, כמו לוח לימודים בנושאים רבים, הדף היומי וחלוקות רבות נוספות של התנ"ך ויתר ספרי היסוד לשינון בטווחי זמן של חודש ושנה וכדומה.
בלוח מובא מדי יום ביומו מידע על ימי פטירתם של רבנים וצדיקים מכל העדות והחוגים. בנוסף מובאים בלוח אירועים היסטוריים, הערות הלכתיות וכן מנהגיהן של העדות השונות. בנוסף מובאים בספר אירועים אסטרונומיים מעניינים צפויים.
ניתן למצוא מדי פעם גם הערות מעשיות לחיי היומיום, כך למשל בכל שנה בשבת שבסוכות מופיעה ההערה הבאה: ”סעודת היום: מזמרים זמירות מעין המאורע, וכל המרבה הרי זה משובח (בהתאמה לשינת צהריים עֲרֵבָה של שכנים...)”.
הערות שוליים

↑  ד"ר אהרן ארנד, המחלקה לתלמוד, דף שבועי מספר 755 פרשת אמֹר ויום העצמאות, תשס"ח, אוניברסיטת בר-אילן, הפקולטה למדעי היהדות, לשכת רב הקמפוס.
↑  לדוגמה בשנת ה'תשע"א בעמוד 211 ובשנת ה'תש"ע בעמוד 213
בוסטון קומון

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1634 
 נתונים ומידות
 שטח:  200 דונם
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  בוסטון 
 קואורדינטות:  42°21′18″N 71°03′56″W﻿ / ﻿42.355°N 71.065555555556°W﻿ / 42.355; -71.065555555556
  (למפת בוסטון מוגדלת) בוסטון קומון(למפת בוסטון רגילה) בוסטון קומון
 
תמונה פאנורמית של הפארק
בוסטון קומון (באנגלית: Boston Common) הוא הפארק הציבורי המרכזי בעיר בוסטון. ראשיתו של הבוסטון קומון בשנת 1634, והוא הפארק הוותיק ביותר בארצות הברית. שטח הפארק הוא כ-200 דונם. במקום בית קברות ישן בו קבורים בין השאר הצייר גילברט סטיוארט והמלחין ויליאם בילינגס.
בריכת הצפרדעים בפארק
היסטוריה

הבעלים הראשונים של המגרש עליו יושב הקומון היה ויליאם בלקסטון, המתיישב האירופאי הראשון בבוסטון. בשנות השלושים של המאה ה-17 שימש השטח כאזור מרעה לפרות, אולם כעבור מספר שנים התדלדל שטח המרעה עקב רעיית יתר.
הבריטים השתמשו בקומון כמחנה צבאי בתקופה שקדמה למלחמת העצמאות של ארצות הברית, וממנו יצאו הכוחות הבריטים לקרבות הראשונים במלחמה, קרבות לקסינגטון וקונקורד.
בשנת 1965 נערכה בפארק הפגנה גדולה נגד מלחמת וייטנאם, ובשנת 1969 נערכה הפגנה נוספת שבה השתתפו כ-100,000 איש. בשנת 1967 ערכה ג'ודי גרלנד הופעה רבת משתתפים במקום. בשנת 2006 נשבר בפארק שיא גינס, כאשר הודלקו בו מספר שיא של 30,128 דלעות הלואין.
כיום משמש ה"בוסטון קומון" כפארק ציבורי, ומתקיימים בו גם הופעות ואירועים שונים. בין השאר נאמו בו האפיפיור יוחנן פאולוס השני ומרטין לותר קינג. כמו כן בפארק נמצא מרכז למבקרים בבוסטון והוא ניצב בתחילתו של מסלול שביל החירות העירוני.
בשנת 1987 קיבל הפארק את המעמד הרשמי של "אתר לאומי בעל משמעות היסטורית".
בית הקברות הישן
פאני לוואלד

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1811 קניגסברג, פרוסיה 
 פטירה:  5 באוגוסט 1889 (בגיל 78) דרזדן, הקיסרות הגרמנית 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 מקום קבורה:  Alter Friedhof 
 שפות היצירה:  גרמנית 
 חתימה:   
 
פאני לוואלד(1881)
פאני לוואלד (1880)
פאני לוואלד (1848)
פאני לוואלד-שטאר (Fanny Lewald; נולדה כפאני מרקוס;‏ 24 במרץ 1811, קניגסברג, פרוסיה המזרחית – 5 באוגוסט 1889, דרזדן, גרמניה) הייתה סופרת יהודייה-גרמנייה משומדת.
ביוגרפיה

לוואלד נולדה בקניגסברג בפרוסיה המזרחית, הבכורה מתשעה ילדים לדייוויד מרקוס (שינה ללוואלד בשנת 1812) איש עסקים יהודי ואשתו ציפורה. בגיל 17 היא המירה את דתה והפכה לנוצריה פרוטסטנטית, כך גם שניים מאחיה, ואביה הותיר זאת כדי לסייע למצבם החברתי הבעייתי של ילדיו לאור האנטישמיות, בעיקר לאחר פרעות "הפ-הפ", אולם מיד לאחר ההטבלה היא התחרטה על המעבר לנצרות.
עד גיל 14 לוואלד למדה בבית ספר פרטי, ולאחר מכן למדה בהתאם להשכלה שקיבלו הנשים באותה התקופה, לימודי עבודות בית, עבודות יצירה, נגינה בפסנתר ומעט קריאה. אך מדי פעם, בעת מחלתה של אמה, היא הייתה אחראית על בית הוריה.
לוואלד טיילה בקונפדרציה הגרמנית, צרפת ואיטליה. מסעותיה הם שטיפחו את יכולותיה בכתיבה. בתחילה כתבה מספר מאמרים במגזין "Das Neue Europa" (אירופה החדשה) שהוציא בן דודה אוגוסט לוואלד, ובשנת 1841 היא פרסמה את רומנה הראשון "Der Stellvertreter" (הסגן).
בשנת 1845 לוואלד עברה להתגורר בברלין שם פגשה והתאהבה בסופר אדולף שטאר (Adolf Wilhelm Theodor Stahr), שהיה גבר נשוי עם חמישה ילדים. הם התחתנו בשנת 1855 (לאחר גירושיו). לאחר מותו בשנת 1876 היא עברה לדרזדן, שם עסקה ביצירה ספרותית עד מותה בשנת 1889, למרות שנפטרה בדרזדן, היא נקברה בבית הקברות העתיק בויסבאדן.
לוואלד כתבה מספר רב של ספרים, אך נודעה בעיקר על מאבקה לזכויות הנשים.
המפורסמת שביצירותיה היא האוטוביוגרפיה שהחלה לכתוב בשנת 1858 בה סיפרה על מסעה הייחודי של אישה עם חופש רב יחסית לנשים במצבה באותה התקופה. היא ניסתה להעצים את כוחן של הנשים ולהוות עבורן דוגמה אישית, ושאפה לעודד נישואין בעקבות אהבה ולא כצורך חומרי עבור הנשים.
מלבד האוטוביוגרפיה, היא כתבה על מצבן של הנשים המשרתות ובשנת 1863 ב"Osterbriefe für die Frauen" (מכתבי פסחא לנשים) היא תיארה, לעיתים קרובות באופן קיצוני, את החיים העלובים של משרתות, תופרות ועוד נשים העובדות בשכר נמוך, והיא הדגישה את העבודה כי שכר הנשים הוא תמיד הנמוך ביותר במשק. כדי לשנות את המצב הזה, היא דרשה חינוך גם עבור "בנות העניים", כמו גם, ביטוח בריאות וקצבת זקנה, ושייפתחו חדרי אוכל ופנימיות לנשים עובדות. בנוסף, היא קראה לנשים במעמד הביניים להביע הזדהות עם "אחיותיהן העניות" ולתמוך בהשכלתן.
באוסף מאמריה משנת 1870 "Für und Wider die Frauen" (בעד ונגד נשים) היא הבהירה את עמדתה על אמנציפציה עבור נשים בנות מעמד הביניים, על השינוי והאפשרות שנשים תלמדנה בכל רמות ההשכלה ושתהיינה להם גישה לכל תחומי החיים הציבוריים, במסחר, במלאכה, אמנויות, ובפוליטיקה. אולם לוואלד לא קראה לשינוי רדיקלי. היא סברה כי התקדמות תתרחש צעד אחר צעד, ונדרש שינוי לא רק באמצעות חקיקה, אלא גם במה שכינתה כ"השחרור העצמי של נשים". הרעיון שלה היה מבוסס על שחרור מתלות המשפחה או הבעל על ידי הטמעת הנשים בנורמות והערכים הקיימים כבר בעולם המקצועי הגברי. באותה מידה, היא לא רצתה עבור עצמה להיות חלק מנישה מיוחדת כאישה סופרת וסירבה להיקרא כך.
פרסומיה > מבחר מספריה

1842 Clementine, Leipzig
1843 Jenny, Leipzig
1843 Einige Gedanken über Mädchenerziehung, Königsberg
1843 Andeutungen über die Lage der weiblichen Dienstboten, Leipzig
1845 Eine Lebensfrage
1847 Diogena
1847 Italienisches Bilderbuch, Berlin
1849 Prinz Louis Ferdinand, Breslau
1850 Erinnerungen aus dem Jahr 1848, Braunschweig
1851 Dünen- und Berggeschichten
1851 England und Schottland, Braunschweig
1856 Die Kammerjungfer, Braunschweig
1861–1863 Meine Lebensgeschichte, Berlin
1863 Osterbriefe für die Frauen
1868 Erzählungen (‏ 3 כרכים)
1870 Für und wider die Frauen, Berlin
1875 Benvenuto, Ein Roman aus der Künstlerwelt. Berlin
1887 Erinnerungen an Franz Liszt
1887 Erinnerungen an Fürst Hermann von Pückler-Muskau
1887 Die Familie Darner, Berlin
1888 Zwölf Bilder aus dem Leben
מדינת א-סדר

| --- | --- |

 מדינה:  עיראק עיראק
 תאריך ייסוד:  1959 
 על שם:  סדאם חוסיין, מוחמד מוחמד סאדק א-סדר 
 שטח:  13 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרוור:  3,500,000 (2016)
 קואורדינטות:  33°23′20″N 44°27′30″E﻿ / ﻿33.388888888889°N 44.458333333333°E﻿ / 33.388888888889; 44.458333333333 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בגדאד מוגדלת) מדינת א-סדר(למפת בגדאד רגילה) מדינת א-סדר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
השוק במדינת א-סדר
מדינת א-סדר (בערבית: مدينة الصدر בתעתיק: מדינת אלצדר) היא מחוז פרוורי של העיר בגדאד שבעיראק. היא נבנתה ב-1959 על ידי ראש הממשלה עבד אל-כרים קאסם ולאחר מכן שונה שמה באופן לא רשמי ל"מדינת א-סדר" על שם המנהיג השיעי מוחמד סאדק א-סדר.
מדינת א-סדר (בשמה הרשמי מחוז א-ת'ורה) היא אחת מתשעה מחוזות אדמיניסטרטיביים בבגדאד. בעברה פרויקט דיור ציבורי שהוזנח על ידי סדאם חוסיין והיא מונה כיום כשני מיליון תושבים שיעים.
היסטוריה

מדינת א-סדר הוקמה כתגובה למחסור בדיור בבגדאד, כשהוקמה היה שמה "עיר המהפכה" (مدينة ألثورة) היא סיפקה דיור לעניי בגדאד, אשר היגרו רובם מאזורי הכפר וגרו עד אז בתנאים מחפירים. היא הפכה במהרה למעוז המפלגה הקומוניסטית העיראקית והייתה בה התנגדות חזקה להפיכת מפלגת הבעת' של 1963.
לאחר ההפיכה הפכה לסדאם סיטי על שם סדאם חוסיין. לאחר כיבוש בגדאד באפריל 2003 במהלך מלחמת עיראק שונה שמה באופן לא רשמי למדינת א-סדר. בשנת 2008 ניהלו כוחות צבא ארצות הברית, ובהם צוות קרב חטיבתי מהדיוויזיה הרביעית, קרבות קשים כנגד כוחות המילציה של מוקתדא א-סדר במדינת א-סדר.
הערות שוליים

↑  רס"ן אריה, הדרך האמריקנית לנצח את הטרור, מערכות 479, אוגוסט 2018.
השגחה

ערך זה עוסק בהשגחה אלוהית. אם התכוונתם להשגחה בכשרות, ראו .
בתאולוגיה, השגחה (ידועה גם בתור השגחה עליונה והכוונה אלוהית) היא השפעתו המכוונת של האל על הנעשה בעולם. ישנה הבחנה בין השגחה כללית שהיא על עניינים מרכזיים בחשיבותם, ובין השגחה פרטית, שהיא על כל פרט בעולם.
ביהדות

בהגות היהודית, ההשגחה הכללית, היא מוסכמת כדבר ברור, וכמפורש בתורה, לגבי השגחה פרטית רבו הדעות. למשל, הצדוקים בימי בית שני, המזוהים עם הכוהנים לבית צדוק, כפרו בהשגחה פרטית. בכלליות ניתן להבחין בין שתי דעות לנושא ההשגחה הפרטית: דעת חלק מן הראשונים והאחרונים, נוטה לצמצם את ההשגחה הפרטית ולהגבילה על בני האדם בלבד - ולחלק מדעות - אף להגבילה לאנשים מסוימים - עם ישראל או השלמים והצדיקים, כל זמן שהם במעלתם, ואילו שאר העולם נשלט על ידי חוקים שאינם מכוונים לכל מקרה ומקרה. לעומתם, דעת קבוצה אחרת בראשונים ובאחרונים, נוטה לכיוון של השגחה פרטית מפורטת על כל נברא.
ביהדות > בדברי חז"ל

בתלמוד ישנם מספר רב של מקורות שהוצגו כראיה לקיומה של השגחה פרטית על הכל: "אם רואה אדם שיסורין באין עליו יפשפש במעשיו". - כי לא ייתכן שיסורין באים סתם על האדם, אלא הכל על פי חשבון. "ומי חשיד הקב"ה דעביד דינא בלא דינא". "אין מיתה בלא חטא, ואין יסורין בלא עון". "אין אדם נוקף אצבעו מלמטה אלא אם כן מכריזים עליו מלמעלה". "יושב הקב"ה וזן את כל העולם כלו, מקרני ראמים ועד ביצי כנים". התלמוד הירושלמי מספר על רבי שמעון בר יוחאי שראה צייד ציפורים פורס מצודתו על ציפור, ושמע רבי שמעון בת קול האומרת "דימוס" ("חסד") והציפור השתחררה, ובמדרש בראשית רבה מוסף, כי לאחר מכן שמע את הבת קול מכריזה: "ספקולא", וציפור נלכדה. מקור דומה לסיפור זה קיים באסתר רבה. ובמדרש בראשית רבה: "אין לך כל עשב ועשב שאין לו מזל ברקיע שמכה אותו ואומר לו גדל". עוד מספרת הגמרא כי "ר' יוחנן כי הוה חזי שלך אמר משפטיך תהום רבה", ופירש רש"י: "שזמנתה שלך לשפוט ולעשות נקמתך בדגת הים להמית המזומנים למות".
לעומת זאת, ישנם גם אמרות שהוצגו כראיה להיעדר השגחה פרטית מוחלטת, כגון: "הכל בידי שמיים, חוץ מצינים פחים". "חיי בני ומזוני, לא בזכותא תליא אלא במזלא".
ביהדות > השגחה פרטית רק על עם ישראל

שיטה נוספת של רבי יצחק עראמה גורסת, כי ההשגחה הפרטית "נתייחדה אל האומה הנבחרת" – היינו עם ישראל. לפי עראמה ישנן שתי הנהגות בעולם, "הנהגה טבעית" - קרי: חוקי הטבע, ו"הנהגה השגחית" אשר מבדילה בין צדיק לרשע, ההנהגה ההשגחית נתייחדה לישראל משום ש"נתנה להם למורשה התורה האלקית הכוללת אמיתות הדעות ויושר המעשים". לכן רק עם ישראל שקיבל על עצמו עול תורה ומצוות ראוי להשגחה פרטית, או כלשונו: "טבע חכם".
כדבריו כתב גם הכלי יקר.
הספורנו קרוב אף הוא לדברים אלה, אלא שציין כי ישנם בזה דרגות שונות, בין הגויים לעם ישראל, וגם בתוך עם ישראל, בין "רוב האומה הישראלית" לבין "יחידי סגולה".
גם הרמח"ל סובר כי השגחת ה' קיימת רק על "העם הנבחר", ומוסיף ששאר האומות נמסרו להשגחה כללית של השר הממונה עליהם. אמנם בעל ה'שומר אמונים' (לרבי יוסף אירגאס - תצ"ו) אחז כי אף "אין כח ביד השר להשגיח בזה".
מצטרף לדעה זו גם בעל 'נתיבות המשפט.
האברבנאל מסכים כי קיים חילוק בהשגחה בין ישראל לשאר האומות, אך לדעתו חילוק זה קיים בהשגחה הכללית על האומה – שהיא קיימת אך ורק על ישראל כאומה נפרדת, אומנם על האנשים הפרטיים אין חילוק בזה.
ביערות דבש כתב כי בזמן הגלות עם ישראל כמעט כשאר בע"ח.
גם בשיטה זו, כתבו הרד"ק הרמח"ל ובעל ה'שומר אמונים' [לר"י אירגאס - תצ"ו] כי בדבר הנוגע לעם ישראל - יש השגחה פרטית אף על גוי. ובשו"ת וישב הים [הלל] הוסיף כי דבר זה הוא אף אם הוא מצד גלגול נשמות קדושות וכיוצא בזה.