stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הצינור

| --- | --- |

לוגו התוכנית החל מינואר 2019
 מבוסס על:  פינה במסגרת "המגזין עם אושרת קוטלר", חדשות עשר
 סוגה:  אקטואליה 
 יוצרים:  גיא לרר
 מנחים:  גיא לרר (אוגוסט 2010 – 16 באוגוסט 2017, 16 בינואר 2019 – הווה) שי-לי שינדלר (16 בינואר – יוני 2019, אפריל 2020 – הווה) טל ברמן (3 בספטמבר 2017 – ינואר 2019)
 משתתפים:  כתבי "הצינור" ואורחים באולפן
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 תוכנית המשך:  הצנרת
 הפקה
 מפיק:  תמי מרגלית, גלעד שיאון, עמית אסרף (2017–2019) מגי וילנסקי מדיה
 חברת הפקה:  חדשות עשר (2010–2019) רשת מדיה (2019–רץ)
 עורכים:  ערן בר-און אדם שפיר
 אתר צילומים:  אולפני "חדשות עשר", גבעתיים (2019–2020) אולפן רשת (2019–רץ)
 מוזיקה:  עירד אישל
 אורך פרק:  25–60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ עשר (2010–2019) ערוץ 13 (2019–רץ)
 פורמט (תמונה):  16:9
 תקופת שידור מקורית:  אוגוסט 2010 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר התוכנית
 דף התוכנית ב-IMDb
 
סמל התוכנית
לוגו התוכנית החל מספטמבר 2017 ועד ינואר 2019
"הצינור" (נקראה במשך מספר שנים בשם "צינור לילה") היא תוכנית אקטואליה יומית העוסקת בחדשות מתוך הרשת, בתרבות רשת וטכנולוגיה, זוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה. התוכנית שודרה בעבר בערוץ עשר והחל מ-16 בינואר 2019 משודרת בערוץ 13.
התוכנית התחילה כפינה של גיא לרר במהדורת החדשות המרכזית במוצאי שבת, בשם "הצינור", בה מוצגים הסרטונים שיצרו את מרב העניין במהלך אותו שבוע ברשת. בשנת 2010 התוכנית עלתה לשידור כתוכנית עצמאית, תחת השם "צינור לילה", ושודרה בחצות. בשנת 2015 הוקדמה התוכנית לשעה 22:30, לאחר תוכנית הפריים טיים של הערוץ.
ב-16 באוגוסט 2017 הגיש גיא לרר את התוכנית בפעם האחרונה בערוץ 10. מאז 3 בספטמבר 2017 הגיש טל ברמן את התוכנית. במועד זה גם הוחלפה הגרפיקה של התוכנית בגרפיקה חדשה. לרר עבר להנחות תוכנית במתכונת דומה בשם "הצנרת", ששודרה ברשת 13.
כחלק ממיזוג רשת-עשר, הוחלט כי לרר יחזור להגיש את "הצינור", זאת על רקע הסכסוך שהתגלע בין לרר לערוץ עשר בעקבות המאבק שניהלו הצדדים על דף הפייסבוק של התוכנית (בהרחבה בפסקה), בעוד ברמן יעבור להגיש את "היום שהיה" בחדשות עשר, שהסבה את שמה ל"חדשות 13".
בשנת 2021 זכתה התוכנית בפרס "כד החלב" על שם מוטי קירשנבאום של פסטיבל שובר מסך, על קידום פרויקטים חברתיים כדוגמת: "שיירות הסיוע" ו"תעבירו את זה הלאה"
היסטוריה

"צינור לילה" עלתה לשידור לראשונה ב-15 באוגוסט 2010. העורך הראשון שלה היה ארנון גל. המנחה מראשית דרכה הוא גיא לרר. התוכנית מוגשת כמגזין אקטואליה ובנויה מכמה מרכיבים: מבזק של חדשות היום ברשת אותו הגישו בתקופות שונות ניתאי אלבוים שגם שימש כעורך המשנה של התוכנית, בר שם-אור וגלי גינת. ראיונות באולפן או בשטח, פינה של כתב באולפן או דיווח של כתב מהשטח, כתבות תחקיר וצבע, פינת חדשנות טכנולוגית ופינת "הסרטונים שעשו את היום ברשת" שכוללת סרטוני רשת משעשעים שמגישה אחת ממגישות הרצף שי-לי שינדלר או סיון אברהמי, ולאחר מכן גם מי-רן מנקס. בעבר ירדן הראל והדר עוזרי שימשו כמגישות רצף. ב-21 ביוני 2017 נודע כי אביה מלכה, השחקנית כוכבת הסדרה כדברא, תצטרף לגיא לרר בתוכנית והיא תוגש על ידי שניהם.
מאז עלייתה של "צינור לילה" הוצגו בה פינות בהגשת אנשי חדשות 10 ובנוסף פינות קבועות של אורחים: עמנואל הלפרין, ויטה קיירס, גיל רימון וטל גרנות. רבקה מיכאלי מגישה פינת ביקורת משעשעת על אפליקציות סלולריות, ישראל גודוביץ' שפט בתחרות "המפגע של המדינה" שבחנה תקלות בנייה במרחב הציבורי ובנוסף, לובו ויזנר ואלי זולטא בחנו את השאלות שהגולשים הציגו לגוגל וידוענים מקריאים על עצמם ציוצים מרושעים מטוויטר שהגולשים כתבו עליהם.
התוכנית "צינור לילה" זוכה למדרוג גבוה ביחס לשעת השידור שלה ונחשבת לתוכנית פופולרית בערוץ 10, היא זכתה בתואר תוכנית המקור הטובה ביותר לשנת 2013 של "עכבר העיר". בשנת 2014 זכתה התוכנית לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה תחת הקטגוריה "תוכנית מגזין בתחומי תרבות ופנאי הטובה ביותר".
ב-16 באוגוסט 2017 הגיש לרר בפעם האחרונה את "הצינור", עקב עזיבתו את ערוץ 10 ומעברו לזכיינית "רשת", שם הוא הגיש תוכנית מתחרה בשם "הצנרת". מאז 3 בספטמבר 2017 ועד המיזוג, טל ברמן הגיש את "הצינור" במקומו. במועד זה גם הוחלפה הגרפיקה של התוכנית בגרפיקה חדשה.
ב-7 במאי 2023 התוכנית עברה לשידור ברצועת 19:00, לאחר שנים ששודרה ברצועת הלייט-נייט. כחלק מהשינוי הצטרפו לתוכנית פינות חדשות.
היסטוריה > חשיפות ואירועים מיוחדים בתוכנית

באוקטובר 2010 חשפה התוכנית סרטון בו נראה חייל צה"ל רוקד ריקודי בטן מול עצירה פלסטינית כאשר היא כפותה ועיניה מכוסות. הסרטון שודר בישראל ובעולם והעמיד במבוכה את צה"ל.
ביולי 2011 ראיין מגיש התוכנית, גיא לרר, צעירה אלמונית שעברה להתגורר באוהל בשדרות רוטשילד בתל אביב במחאה על מחירי הדיור ויוקר המחיה, הצעירה פתחה קבוצה קטנה בפייסבוק שמנתה כאלף איש וקראה בה לחבריה להצטרף אליה. הייתה זו דפני ליף, שלימים הפכה מנהיגת מחאת האוהלים והראיון איתה בתוכנית היה הראשון שלה בתקשורת.
בדצמבר 2011 חשף כתב התוכנית בר שם-אור את ה"דארקנט", רשת מחשבים המשמשת כר פורה לפדופיליה ולסחר בסמים ובנשק, שם נחשף לראשונה בישראל גם ה"ביטקוין". בעקבות התחקיר, זימנה יושבת ראש ועדת המדע והטכנולוגיה בכנסת ח"כ רונית תירוש דיון מיוחד, שנערך בהשתתפות נציגי המשטרה והממשלה.
בינואר 2013 חשפה כתבת התוכנית גלי גינת סרטון בעל אופי מיני שהופץ בין משתמשי אפליקציית המובייל וואטסאפ ללא ידיעת הצעירה שצולמה בו. בריאיון לתוכנית הזהירה המצולמת צעירות אחרות לא לחזור על הטעות שלה. התופעה שהייתה חדשה למערכת החוק הישראלית קיבלה בתוכנית את השם "אונס וירטואלי". ביוזמת חברת הכנסת יפעת קריב, המקרה הוביל להרחבה של החוק למניעת הטרדה מינית. התיקון אושר בכנסת.
במרץ 2013 פרסם גיא לרר כי שרתים המכילים מידע הרגיש ביותר של מדינת ישראל חשופים להתקפה ולא ערוכים לאפשרות של פגיעה בהם. בעקבות התחקיר באפריל 2013 הורה מבקר המדינה יוסף שפירא לחקור את התנהלות מנגנון אבטחת המידע של האתרים הממשלתיים.
ביולי 2013 כתב התוכנית אורי אבן הדפיס אקדח מפלסטיק במדפסת תלת-ממד. האקדח נוסה במטווח מקצועי, וירה כדור חי שפגע במטרה. האקדח הוכנס על ידי אבן בקלות ללשכתה של חברת הכנסת מירי רגב ובמועד אחר, הצליח לעבור את כל שלבי הבידוק הביטחוני בכנסת ולהגיע עד כדי מטרים ספורים מראש הממשלה, מבלי להתגלות. בעקבות התחקיר, שבועות בודדים לאחר שידורו כינסה רגב דיון מיוחד בכנסת בהשתתפות גורמי משטרה וצבא. כלי תקשורת בארצות הברית ציטטו ושידרו חלקים מהתחקיר.
בפברואר 2014 שודר בתוכנית "שבוע איקיוטק" - סדרת כתבות תחקיר אודות חברת "איקיוטק". סדרה זו פתחה את פרשת איקיוטק. סדרת הכתבות של כתב התוכנית אורי אבן עסקה בשימוש של חברת "איקיוטק" בחתימה דיגיטלית, שעל פי דעת מומחים אינה אותנטית או מאובטחת, ואינה מהווה לכאורה ראיה להתקשרות בין החברה ללקוחותיה. "שבוע איקיוטק" של צינור לילה זכה לסיקור נרחב באתרי החדשות ולקראת סופו נחקר מנכ"ל איקיוטק, בן אופק במחלק ההונאה של משטרת תל אביב בחשד להונאה, זיוף ומרמה ושוחרר בערבות.
במאי 2014 פורסם הריאיון הראשון שהעניק דוד אדמוב לכתב צינור לילה אדם שפיר ובו סיפר את גרסתו לאירועים שהובילו למחאת דוד הנחלאווי.
בדצמבר 2016 הובילה פרויקט בשם - "הגיע זמן ארדן", יחד עם אורן ליבוביץ' (יושב ראש מפלגת עלה ירוק ועורך מגזין קנאביס) ונוספים, הקורא ללגליזציה של קנאביס בישראל. לאחר שוועדה מיוחדת בחנה את הנושא ובעקבות הלחץ הציבורי שנוצר, בפברואר 2017 הודיע שר הפנים גלעד ארדן על שינוי מדיניות ההפללה הפלילית של משתמשים בקנאביס לצריכה עצמית ועל מיקוד המאמץ בתחום ההסברה והחינוך.
ביוני 2020 שודר תחקיר אודות קרקע במפרץ עכו שנרכשה על ידי קבוצת דלק והתחייבה לנקות את השטח אך לא עשתה כן.
"הצנרת"

| --- | --- |

 סוגה:  אקטואליה 
 יוצרים:  גיא לרר
 מנחים:  גיא לרר שי-לי שינדלר
 משתתפים:  כתבי "הצנרת" ואורחים באולפן
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 הפקה
 חברת הפקה:  רשת מדיה 
 אתר צילומים:  אולפני "רשת", רמת החייל
 מוזיקה:  ג'ורדי
 אורך פרק:  25-60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (רשת) (25-26 באוקטובר 2017) רשת 13 (2017–2019)
 פורמט (תמונה):  16:9
 תקופת שידור מקורית:  25 באוקטובר 2017 – 15 בינואר 2019
 קישורים חיצוניים
 אתר התוכנית
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הצנרת הייתה תוכנית שעסקה ברשת, טכנולוגיה ורשתות חברתיות שאותה הגישו גיא לרר ושי-לי שינדלר לצד חלק מצוות מערכת התוכנית "הצינור", שאותה הנחו לרר ושינדלר לפני כן בערוץ עשר. לצוות הצטרפה אנה זק שהגישה פינה קבועה של מצעד סרטונים. התוכנית שודרה לראשונה ב-25 באוקטובר 2017 בערוץ 2 ובין ה-1 בנובמבר ל-15 בינואר 2019 שודרה ברשת 13.
כחלק מהמיזוג של רשת וערוץ עשר, הוחלט כי לרר יחזור להגיש את "הצינור" בערוץ הממוזג, ואילו ברמן יעבור להגיש את "היום שהיה" במקומו של גיא זהר, ב"חדשות 13".
ב-15 בינואר 2019, כשנה וחמישה חודשים מאז עליית התוכנית החדשה לאוויר, שודרה התוכנית האחרונה של "הצנרת", בה ניגשו בפעם הראשונה לרגל המיזוג לארכיון של "צינור לילה" ו"הצינור", שאליו לא יכלו לגשת מאז עזיבת לרר והצוות שלו את ערוץ 10, ובנוסף לכך גם ראיון מיוחד של לרר עם ברמן – כל זאת במשדר פרידה חגיגי מ"הצנרת" לקראת חזרתו של לרר ל"צינור" במקומו של ברמן, שכאמור עבר ל"היום שהיה" במהדורה חדשה.
ביום השידורים הראשון של הערוץ הממוזג, "הצנרת" נפתחה עם עטיפה אדומה על סמליל התוכנית, בתוכנית שהוגדרה בלוח השידורים כ"הצנרת/הצינור". במהלך התוכנית, לרר ושי-לי שינדלר חשפו את תמונת הפרופיל החדשה של דף הפייסבוק של התוכנית, שהתבררה להיות תמונת הפרופיל המפורסמת של "הצינור" — בכך חזר לרר להגיש את התוכנית.
עמוד הפייסבוק "הצינור"

עוד טרם עליית התוכנית לאוויר, הקים גיא לרר עמוד פייסבוק בשם "הצינור". לצד פרסום תכנים מהתוכנית שמשודרת בטלוויזיה, העמוד מעלה תכנים מכל רחבי הרשת, ולא אחת הצליח לייצר כותרות בזכות חשיפות ראשוניות, שפורסמו בעמוד עצמו שפועל לעיתים במנותק משידור התוכנית בטלוויזיה. "הצינור" נחשב לאחד מדפי הפייסבוק המשפיעים בישראל. באוגוסט 2016 חצה הדף את רף מיליון העוקבים. ב-12 בספטמבר 2016 חסמה פייסבוק את הדף למשך שלושים יום בטענה להפרת זכויות יוצרים, בשל פרסום סרטון בדף הפייסבוק של התוכנית לאחר ששודר בטלוויזיה.
מאז עזיבתו של לרר את תוכנית הטלוויזיה ואת ערוץ 10 באוגוסט 2017, עמוד הפייסבוק "הצינור" הפסיק לעדכן בכל הקשור לתוכנית. זאת בעקבות מאבק בין ערוץ 10 ללרר, על זכויות השימוש בעמוד. ב-23 באפריל 2018 פסק בית הדין לעבודה בתל אביב כי הדף יישאר בידיו של לרר, אך לערוץ עשר עומדת הזכות לדרוש את שינוי שמו של הדף. במאי 2018 דף הפייסבוק "הצינור" שינה את שמו ל"הצנרת", ואילו ערוץ עשר פתח עמוד חדש לתוכנית. בעקבות מהלכי מיזוג רשת-עשר בינואר 2019, בהם לרר נבחר להנחות בשנית את "הצינור", דף הפייסבוק שינה את שמו בחזרה ל"הצינור".
ב־15 ביולי 2020, בעקבות הודעת ראש הממשלה בנימין נתניהו על תוכנית של חלוקת כ-750 ש"ח לכל אזרח, עמוד הפייסבוק של הצינור פתח פרויקט גיוס המונים, הקורא לאנשים שפחות זקוקים לכסף לתרום אותו. הפרויקט עלה לאתר giveback של הדסטארט בשם "תעבירו את זה הלאה", עם יעד גיוס של כמיליון ש"ח, ותוך שעה גייס כ-750 אלף ש"ח.
סופרמרקט "הצינור"

במאי 2023 הקים גיא לרר במסגרת התוכנית מיזם חברתי בשם סופרמרקט "הצינור", כחלק מקמפיין מחאה רחב של התוכנית נגד יוקר המחיה. הסופר הראשון נפתח בשכונת רמת החייל בתל אביב, בסמוך לאולפני התוכנית, ונמכרו בו מוצרי מזון וטואלטיקה בסיסיים במחירים נמוכים משמעותית מהמקובל ברשתות השיווק. לאחר הצלחת הסניף בתל אביב נפתח באותה השנה סניף נוסף בבאר שבע.
תביעות

בספטמבר 2014 שודרה בתוכנית סדרת כתבות על פרשת איקיוטק. בעקבות זאת הגיש מנכ"ל איקיוטק, בן אופק, תביעת לשון הרע נגד ערוץ 10 וגיא לרר בסכום של שלושה מיליון ש"ח. בית המשפט דחה את התביעה באוקטובר 2015 לאחר שלא הופקדו ערבויות עבורה. ביוני 2022 נסגרה התביעה ואופק נדרש לשלם ללרר ולמערכת הצינור כ-75 אלף ש"ח הוצאות משפט.
באוקטובר 2019 דיווחה התוכנית על שלושה שוטרים שהגיעו לדירה של אזרח, לאחר שהריחו שיוצא ממנה ריח של מריחואנה. הדיווח כלל ביקורת על השוטרים, ואלה הגישו תביעת לשון הרע נגד גיא לרר, הכתב בר שם-אור והאזרח ניב בריג. בית משפט השלום בפתח-תקווה קיבל את התביעה, וחייב כל אחד משלושת הנתבעים לשלם לשוטרים פיצוי בסך 70 אלף ש"ח, ובנוסף חויבו הנתבעים יחדיו לשלם הוצאות בסך 40 אלף ש"ח. בערעור לבית המשפט המחוזי מרכז נקבע שלנתבעים עומדות ההגנות שבחוק לשון הרע, וסכום הפיצוי הופחת ל-59 אלף ש"ח לכל נתבע. בנוסף נפסק שהפרסום שבו עוסק התביעה יוסר מאתרי הנתבעים.
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | 2016 | מגזין פנאי | הצינור עם גיא לרר | זכייה |
| פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | 2017 | מגזין פנאי | הצנרת | מועמדות |
| פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | 2018 | מגזין פנאי | הצנרת | זכייה |
| פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | 2019 | מגזין פנאי | הצינור | זכייה |
| פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | 2020 | תוכנית אקטואליה | הצינור עם גיא לרר | מועמדות |
| פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | 2021 | תוכנית תרבות ופנאי | הצינור עם גיא לרר | מועמדות |
| פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | 2022 | תוכנית אקטואליה | הצינור עם גיא לרר – עונה 1 | מועמדות |
הערות שוליים

↑  ערן סויסה, עצוב: שי-לי עוזבת את "הצינור", באתר ישראל היום, 20 בינואר 2020
1 2  חוזר למקורות: גיא לרר יגיש את "הצינור" בערוץ הממוזג, באתר מעריב אונליין, 3 בינואר 2019
↑  טלי מורנו חושפת בסוף המהדורה המרכזית את לוח השידורים של חדשות 13
↑   מאיה בניטה, אביה מלכה מצטרפת להגשת "הצינור", באתר הארץ, 5 ביוני 2017
↑   גיא לרר, מתעללים ומעלים לרשת: חייל הצטלם רוקד לצד פלסטינית כפותה, באתר nana10‏, 4 באוקטובר 2010
↑   גיא לרר, חדשות הרשת: המאבק על הדיור עובר לרחוב, באתר nana10‏, 12 ביולי 2011
↑   גיא לרר ובר שם אור, רשת פדופילים ישראלית פועלת באינטרנט – המשטרה חסרת אונים, באתר nana10‏, 14 בדצמבר 2011
↑   צינור לילה 9.1.2013, באתר nana10‏, 10 בינואר 2013
↑   גיא לרר, תחקיר צינור לילה: שרתי המידע החשובים בישראל חשופים להתקפה, באתר nana10‏, 28 במרץ 2013
↑  הארץ, אקדח מודפס הוחדר לכנסת מטרים ספורים מנתניהו, באתר הארץ, 3 ביולי 2013
↑  אפרת אהרוני, ‏"צינור לילה" ו"סטטוסים מצייצים" פתחו בקמפיין נגד איקיוטק, באתר גלובס, 17 בפברואר 2014
↑  דוד אברהם‏, פרשת "איקיוטק": אחת אפס ל"צינור לילה", באתר וואלה, 19 בפברואר 2014
↑  אדם שפיר, צינור לילה, דוד הנחלאווי: "אני נמצא בתקופה קשה, אך לא מתחרט", באתר nana10‏, 6 במאי 2014
↑  "הגיע זמן ארדן", מגזין קנאביס
↑  נועה פרייס‏, ירון לונדון יריץ קמפיין בעד לגליזציה של סמים, באתר וואלה, 12 בדצמבר 2016
↑  אבי אשכנזי‏, השר ארדן הודיע: "עוברים לאי-הפללה של צרכני סמים קלים", באתר וואלה, 26 בינואר 2017
↑   הדר קנה, תחקיר "הצינור": כך מגיע זיהום ממפעל נטוש של תשובה לצלחת שלכם, באתר TheMarker‏, 30 ביוני 2020
↑  וואלה ברנז'ה‏, "מה זה הפרומו הסחי הזה?"; הקדימון של רשת עוקץ את קשת, באתר וואלה, 12 באוקטובר 2017
↑  בשנת 2015 דורג "הצינור" במקום השני מבין עמודי הפייסבוק הפופולריים בישראל, לפי דירוג עמודי הפייסבוק הישראלים האינטראקטיבים ביותר לחודש יוני 2015
↑   עודד ירון, פייסבוק הגבילה את דף "הצינור" לחודש, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2016
↑  ערוץ 10 מקדמים את הצינור עם טל ברמן בכל חור, מלבד בעמוד הפייסבוק של הצינור, מאת דורי בן ישראל באתר "מזבלה", 3 בספטמבר 2017
↑  http://mizbala.com/news/120119
↑  גיא לוי, בית המשפט: עמוד הפייסבוק של "הצינור" שייך לגיא לרר, באתר ynet, 23 באפריל 2018
↑   מירב ארלוזורוב, הממשלה מחלקת כסף ממסוקים: 6 מיליארד שקל לכל האזרחים, 700 מיליון בתלושי מזון לחרדים, באתר TheMarker‏, 15 ביולי 2020
↑  הצינור, באתר www.facebook.com
↑  תעבירו את זה הלאה, באתר giveback.co.il
↑  https://twitter.com/guylerer/status/1283496054168653831, Twitter
↑  סופרמרקט 'הצינור' שובר את השוק: המחירון המלא נחשף לראשונה, באתר אייס, 18 בדצמבר 2023
↑   סימי ספולטר, יסמין גואטה, יותר מגימיק? מאחורי "סופר הצינור" עומדים שותפים חזקים, נדל"ן במתנה ופרסום בחינם, באתר TheMarker‏, 24 במאי 2023
↑  לי-אור אברבך, ‏מנכ"ל איקיוטק תובע מגיא לרר 3 מ' ש';, באתר גלובס, 11 בספטמבר 2014
↑  גיא לרר רושם ניצחון: "איזו הקלה, טיפת צדק", באתר אייס, 1 ביוני 2022
↑  אורן פרסיקו, המחוזי קיבל ברובו את ערעור "הצינור", באתר העין השביעית, 27 בספטמבר 2022
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2003–2013 – ערב טוב עם גיא פינס | פרס האקדמיה לטלוויזיה – מגזין הטלוויזיה הטוב ביותר  2014 – צינור לילה | הבא: 2015 – ערב טוב עם גיא פינס |
סמלילים קודמים: של הפינה (קודם שהפכה לתוכנית עצמאית) ושל התוכנית
אנתוני פאוצ'י

אנתוני סטיבן פאוצ'י (באנגלית: Anthony Stephen Fauci; נולד ב-24 בדצמבר 1940) הוא רופא ואימונולוג אמריקאי, שכיהן כמנהל המכון הלאומי לאלרגיה ומחלות מידבקות (NIAID) מאז 1984. מאז ינואר 2020, הוא אחד החברים המובילים של כוח המשימה של הבית הלבן לנגיף הקורונה, כוח משימה שנועד לטפל במגפת הקורונה בארצות הברית.
כרופא במכונים הלאומיים לבריאות (NIH) בארצות הברית, פאוצ'י עוסק בבריאות הציבור בתפקידים שונים למעלה מחמישים שנה. הוא תרם למחקר האיידס ומחלות אחרות של המערכת החיסונית, הן כמדען והן כראש NIAID ב-NIH. הניו יורק טיימס כינה את פאוצ'י "המומחה המוביל במדינה למחלות זיהומיות".
רקע וחינוך

פאוצ'י נולד ב-24 בדצמבר 1940 בברוקלין, ניו יורק, לסטיבן א' פאוצ'י ויוג'יניה א' פאוצ'י, בעלי בית מרקחת. אביו עבד כרוקח, אמו ואחותו עבדו במרשם תרופות ופאוצ'י עשה משלוחים של תרופות מרשם. בית המרקחת שכן בשכונת דייקר הייטס בברוקלין, והמשפחה גרה בקומה מעליו.
הורי אביו של פאוצ'י, אנטונינו פאוצ'י וקאלוגרה גווארדינו (Calogera Guardino), היו משאקה (Sciacca) שבאיטליה. סבתו מצד אמו, רפאלה טרמאטרה, מנאפולי שבאיטליה, הייתה תופרת. סבו מצד אמו, ג'יובאני אביס, נולד בשווייץ והיה אמן שנודע בציורי נוף ודיוקן, איורי מגזינים (באיטליה) וכן עיצוב גרפי של תוויות מסחריות, כולל פחי שמן זית. סבו וסבתו היגרו לארצות הברית בסוף המאה ה-19. פאוצ'י חונך כקתולי.
פאוצ'י למד בתיכון רג'יס (Regis) בניו יורק, שם היה הקפטן של נבחרת בית הספר בכדורסל. הוא סיים את לימודיו בשנת 1958. הוא נרשם למכללה של הצלב הקדוש (אנ') שם קיבל תואר ראשון בלימודים קלאסיים בשנת 1962. הוא למד רפואה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת קורנל (אנ'), שם סיים את לימודיו ראשון בכיתתו בשנת 1966. הוא סיים התמחות במרכז הרפואי ניו-יורק-קורנל (אנ').
קריירה

בשנת 1968 הצטרף פאוצ'י למכונים הלאומיים לבריאות כחבר קליני במעבדה לחקירות קליניות (LCI) במכון הלאומי לאלרגיה ומחלות מידבקות. בשנת 1974 התמנה לראש המחלקה לפיזיולוגיה קלינית, LCI, ובשנת 1980 מונה לראש המעבדה לרגולציה של חיסונים. בשנת 1984 התמנה למנהל NIAID, תפקיד שהוא ממלא כיום (2020). בתפקיד זה מוטלת עליו האחריות לטווח נרחב של מחקרים בסיסיים ויישומיים בנושא מחלות זיהומיות ומחלות המטופלות על ידי חיסונים. הוא דחה מספר הצעות להוביל את סוכנות האב של סוכנותו, ה-NIH, והיה בחזית המאמצים של ארצות הברית להתמודד עם מחלות נגיפיות כמו HIV,SARS, מגפת שפעת החזירים ב-2009, MERS, אבולה ונגיף הקורונה COVID 19 החדש (SARS-CoV-2).
פאוצ'י מילא תפקיד משמעותי בראשית שנות האלפיים ביצירת תוכנית החירום של הנשיא לטיפול באיידס ובקידום הפיתוח של תרופות וחיסונים בתחום ההגנה הביולוגית, בעקבות פיגועי 11 בספטמבר.
קריירה > הישגים רפואיים

פאוצ'י ערך תצפיות מדעיות חשובות שתרמו להבנת ויסות התגובה החיסונית האנושית ומנגנוני ההסתגלות של סוכנים מדכאי חיסון מסתגלים לתגובה זו. הוא פיתח טיפולים במחלות קטלניות לשעבר כמו דלקת רב-עורקית קשרית, מחלת וגנר וגרנולומטוזיס לימפטי (אנ'). בסקר של מרכז השגרון באוניברסיטת סטנפורד שנערך ב-1985 מטעם איגוד השגרון האמריקאי, דורגה עבודתו של פאוצ'י בטיפול במחלות אלה כאחת ההתקדמויות החשובות ביותר בטיפול בשגרון בעשרים השנים האחרונות.
פאוצ'י תרם להבנה כיצד HIV הורס את הגנת הגוף וגורם לאיידס. הוא תיאר את מנגנוני ההשראה של HIV על ידי ציטוקינים אנדוגניים. פאוצ'י פעל לפיתוח אסטרטגיות לטיפול ושיקום חיסון של חולים במחלה, כמו גם לחיסון למניעת זיהום בנגיף HIV. המחקר הנוכחי שלו מתרכז בזיהוי אופי המנגנונים החיסוניים של זיהום HIV והיקף התגובות החיסוניות של הגוף ל-HIV.
בשנת 2003 הצהיר המכון למידע מדעי כי בין השנים 1983–2002, "פאוצ'י היה המדען ה-13 בדירוג המדענים המצוטטים ביותר מבין 2.5 עד 3 מיליון מדענים בכל התחומים שפרסמו מאמרים בכתבי עת מדעיים".
קריירה > שימוע הקונגרס באבולה

ב-16 באוקטובר 2014, במסגרת שימוע בקונגרס של ארצות הברית בעניין משבר נגיף האבולה במערב אפריקה, דן פאוצ'י, כמנהל המכון הלאומי לאלרגיה ומחלות מידבקות (NIAID), בחשיבות הבדיקות הרפואיות של נוסעים בעת כניסתם למדינה. הוא העיד כי NIAID היה עדיין רחוק מייצור כמויות מספיקות של תרופות או חיסונים לצורך ניסויים נרחבים. פאוצ'י אמר כי "בעוד NIAID משתתף במאמץ העולמי להתמודד עם מצב החירום הבריאותי שמתרחש במערב אפריקה, חשוב להכיר בכך שאנחנו עדיין בשלבים הראשונים של הבנת האופן בו ניתן לטפל ולמנוע זיהום בנגיף האבולה."
פאוצ'י ציין: "אנו ממשיכים לזרז את המחקר תוך אכיפת תקני בטיחות ויעילות גבוהים. יישום אמצעי הבריאות הציבוריים שכבר ידועים כבולמים התפרצויות נגיפי אבולה קודמות ויישום אסטרטגיות טיפול כגון החלפת נוזלים ואלקטרוליטים, חיוני למניעת זיהומים נוספים, לטיפול באלו שכבר נדבקו, להגנה על נותני שירותי הבריאות ובסופו של דבר להביא לסיומה של מגפה זו".
קריירה > צוות המשימה COVID-19

פאוצ'י הוא חבר בצוות המשימה של הבית הלבן לטיפול בווירוס הקורונה, צוות שהוקם בסוף ינואר 2020, תחת הנשיא טראמפ, כדי להתמודד עם מגפת נגיף הקורונה. הוא אמר ששיעור התמותה הסופי של האנשים הנגועים יהיה קרוב ל-1% לעומת שיעור של 2% כפי שהעריך בתחילה ארגון הבריאות העולמי – פי עשרה משיעור התמותה המדווח של 0.1% משפעת עונתית.
באופן מעשי, פאוצ'י היה דובר בריאות הציבור של לשכת הנשיא במהלך הפנדמיה. הוא דוגל במאמצים לריחוק חברתי מתמשך בארצות הברית, לשם בידוד עצמי ומניעת התפשטותה של המגפה. בסוף מרץ הוא תמך בהארכה של תוקף ההנחיות לבידוד עצמי לפחות עד סוף אפריל 2020. בגלל חילוקי דעות שהיו לו עם דונלד טראמפ, ספג פאוצ'י ביקורת ואיומים מגורמים בימין בארצות הברית, מה שהביא לצורך באבטחתו.
בשנת 2020 הופיע ברשימה השנתית של מגזין טיים, טיים 100.
עוד באותה שנה ביקר ממשל טראמפ את פאוצ'י בכך ששינה את דעתו מספר פעמים בהחלטות חשובות והרות גורל בנוגע לנגיף הקורונה – מה שתרם רבות לחוסר האמון של רבים מאנשי הממשל בפאוצ'י, בעיקר מהצד ההרפובליקני של המפה הפוליטית.
בדצמבר 2020 הכריז נשיא ארצות הברית הנבחר, ג'ו ביידן כי פאוצ'י ישמש כיועץ הרפואי הראשי של נשיא ארצות הברית (אנ') ויסייע לממשל הפדרלי בתוכנית המאבק בנגיף הקורונה.
ביולי 2021 נחקר ד"ר פאוצ'י בקונגרס בחשד למימון מחקר שנערך במכון הוויראולוגי בווהאן אשר עסק בהפיכת נגיפים לקטלניים יותר. פאוצ'י הכחיש כל קשר בין המימון למטרת המחקר, אך חברי הסנאט באותה ועדה אשר תיחקרה את פאוצ'י הודו כי לא שוכנעו על ידי פאוצ'י בצדקת דבריו.
פעילות אקדמית

פאוצ'י הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים (NAS), באקדמיה האמריקאית למדעים (AAA&S), באקדמיה הלאומית לרפואה (NAM), בחברה הפילוסופית האמריקאית (APS) ובאקדמיה המלכותית הדנית למדעים (אנ'), כמו גם באגודות מקצועיות רבות אחרות כולל האגודה האמריקאית לחקירות קליניות (אנ') (ASCI), האגודה למחלות זיהומיות של אמריקה (אנ') (IDSA), ואגודת האימונולוגים האמריקאית (אנ') (AAI). הוא חבר במערכות של כתבי עת מדעיים רבים בהם "עקרונות הרפואה הפנימית של הריסון". הוא חיבר, השתתף או ערך יותר מאלף פרסומים מדעיים, כולל מספר ספרי לימוד.
חיים אישיים

פאוצ'י התחתן עם כריסטין גריידי, אחות ב-NIH, בשנת 1985, לאחר שנפגשו תוך כדי טיפול בחולה. גריידי היא ראש המחלקה לביו-אתיקה במכון הלאומי למרכזים קליניים לבריאות. לזוג שלוש בנות.
באוגוסט 2024 דווח שפאוצ'י חלה בקדחת מערב הנילוס ואושפז.
פרסים ואותות כבוד

1979: פרס ארתור ס. פלמינג
1995: פרס ארנסט יונג (משותף עם סמואל א. וולס הבן)
1996: דוקטור של כבוד למדע, אוניברסיטת קולגייט, על תצפיות חלוציות על תגובה חיסונית אנושית וחקר בנושא חיסון נגד איידס
1999: דוקטור כבוד בשירות ציבורי, אוניברסיטת שיפנסבורג בפנסילבניה
2002: פרס המרכז הרפואי אלבני
2003: פרס צלחת הזהב של האקדמיה האמריקאית להישגים
2005: המדליה הלאומית למדעים
2005: פרס האיגוד האמריקאי לאימונולוגים על מפעל חיים
2007: פרס שירות הציבור על שם מרי וודארד לסקר
2008: מדליית החירות הנשיאותית
2013: מדליית זהב של רוברט קוך
2013: פרס הנסיך מהידול
2016: פרס ג'ון דירקס קנדה גאירדנר העולמי לבריאות
2021: פרס דן דוד.
2023: אות הוקרה מהמרכז הרפואי שיבא
פאוצ'י היה פרופסור אורח במרכזים רפואיים רבים וקיבל 30 תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות בארצות הברית ומחוצה לה.
פרסומים נבחרים

"Glucocorticosteroid therapy: mechanisms of action and clinical considerations". Ann. Intern. Med. 84 (3): 304–15. במרץ 1976. doi:10.7326/0003-4819-84-3-304. PMID 769625. {{cite journal}}:  (עזרה)
"The spectrum of vasculitis: clinical, pathologic, immunologic and therapeutic considerations". Ann. Intern. Med. 89 (5 Pt 1): 660–76. בנובמבר 1978. doi:10.7326/0003-4819-89-5-660. PMID 31121. {{cite journal}}:  (עזרה)
"Wegener's granulomatosis: prospective clinical and therapeutic experience with 85 patients for 21 years". Ann. Intern. Med. 98 (1): 76–85. בינואר 1983. doi:10.7326/0003-4819-98-1-76. PMID 6336643. {{cite journal}}:  (עזרה)
Fauci AS; Macher AM; Longo DL;  et al. (בינואר 1984). "NIH conference. Acquired immunodeficiency syndrome: epidemiologic, clinical, immunologic, and therapeutic considerations". Ann. Intern. Med. 100 (1): 92–106. doi:10.7326/0003-4819-100-1-92. PMID 6318629. {{cite journal}}:  (עזרה)
Fauci AS (בפברואר 1988). "The human immunodeficiency virus: infectivity and mechanisms of pathogenesis". Science. 239 (4840): 617–22. Bibcode:1988Sci...239..617F. doi:10.1126/science.3277274. PMID 3277274. {{cite journal}}:  (עזרה)
"New concepts in the immunopathogenesis of human immunodeficiency virus infection". N Engl J Med. 328 (5): 327–35. פבר' 1993. doi:10.1056/NEJM199302043280508. PMID 8093551. {{cite journal}}:  (עזרה)
"Host Factors and the Pathogenesis of HIV-induced Disease". Nature. 384 (6609): 529–534. 12 בדצמבר 1996. Bibcode:1996Natur.384..529F. doi:10.1038/384529a0. PMID 8955267. {{cite journal}}:  (עזרה)
"The challenge of emerging and re-emerging infectious diseases". Nature. 430 (6996): 242–49. יולי 2004. Bibcode:2004Natur.430..242M. doi:10.1038/nature02759. PMC 7094993. PMID 15241422. {{cite journal}}:  (עזרה)
"An HIV vaccine – challenges and prospects". N Engl J Med. 359 (9): 888–90. אוג' 2008. doi:10.1056/NEJMp0806162. PMID 18753644. {{cite journal}}:  (עזרה)
Fauci AS, Braunwald E, Kasper DL, Hauser SL, Longo DL, Jameson JL, Loscalzo J, eds. עקרונות הריסון ברפואה פנימית, מהדורה 17. ניו יורק: מקגרו היל רפואי, 2008. ISBN 978-0-07-159991-7 ISBN 978-0-07-159991-7
ראו גם

המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן