stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לפטיס מגנה
האתר

לפטיס מגנה נחשבת למופת לתכנון עירוני רומי, ובשל כך ששכנה תחת שכבת חול משך מאות שנים, היטיבו אתריה להשתמר. מבני העיר המשתרעים על פני תא שטח בצורת משולש, שאורך כל אחת מצלעותיו באורך של כקילומטר, משלבים סגנון רומי מאוחר עם השפעות אפריקאיות ומזרחיות. שרידי המבנים הפיניקים בעיר מועטים בשל כך שהעיר הרומית נבנתה מעליהם, אולם במקום זוהו נקרופוליס פיניקי ששכן מתחת לתיאטרון ושרידי אתר פולחני בו הוקרבו בעלי חיים (ולא ילדים, כפי שהפיצו הרומאים על אויביהם הקרתחדשתים). המבנים הרומיים הבולטים בעיר הם מבני הפורום והבזיליקה ששימשה לאחר מכן ככנסייה ופסליה נותרו במקומם, וכן התיאטרון וההיפודרום (קרקס). הנמל העתיק שהוקם בתקופת נירון, משתרע על פני אגן מלאכותי בשטח של 10.2 הקטאר, והוא השתמר היטב על רציפיו, ביצוריו ושטחי האחסון שבו.
המבנה הידוע בעיר הוא קשת ספטימיוס סוורוס, שהיא טטרפילון שהוקם לכבודו במפגש הקארדו והדקומנוס מקסימוס של העיר. מועד הקמת המבנה איננו ידוע במדויק, אך סביר שהוקם סמוך לעליית ספטימוס סוורוס לשלטון, בשנת 193, וככל הנראה בין 194 ל־202, עת ביקר הקיסר בעיר. השער עשוי מאבן גיר וייתכן שהיה מבנה קדום שחודש ועוטר. השער רבוע ולא מלבני, ואף כי הדבר אינו ייחודי, הוא נחשב לנדיר. ארבע פינות השער פונות לארבע רוחות השמיים, ובצלעותיו קבועות ארבע קשתות מהן יצאו הקארדו והדקומנוס. הקארדו הוליך לכיוון צפון־מזרח אל נמל העיר, והדקומנוס היה חלק מהדרך שהובילה מאלכסנדריה במזרח לקרתחדשת במערב. השער שימש כקילומטר אפס של העיר ולידו ניצבה אבן מיל. המבנה הניצב באתר כיום הוא משוחזר בחלקו, שכן חלק מעיטוריו ותבליטיו הועברו למוזיאון בטריפולי, ואחרים נגנבו, ככל הנראה, במהלך השנים או קבורים באדמה בסביבותיו.
הערות שוליים

↑  Outline History of the Hadrianic Baths at Leptis Magna
↑  Golden Age
↑  אתר Livius
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572935405171  BnF: cb120762613 (data)  GND: 4111264-7  NKC: ge644114  SUDOC: 029057051  VcBA: 497/1162  VIAF: 229742148   WorldCat (עם VIAF): 229742148 
התיאטרון הרומי בלפטיס מגנה
ההיפודרום (קרקס) בעיר
שרידי השוק
קשת סוורוס הניצבת מעל הקארדו במבט לכיוון צפון־מזרח
מוגיילניצה

| --- | --- |
סמל מוגיילניצהסמל מוגיילניצה

בית העירייה במוגיילניצה
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  גרוייץ
 תאריך ייסוד:  1249 
 שטח:  12.98 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,206 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°41′N 20°43′E﻿ / ﻿51.683°N 20.717°E﻿ / 51.683; 20.717
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.mogielnica.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטימוגיילניצה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטימוגיילניצה(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהמוגיילניצה(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהמוגיילניצה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מוגיילניצה (בפולנית: Mogielnica; ביידיש: מאגלניצא, מוגלניצה) היא עיירה במחוז גרוייץ שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

מוגיילניצה נזכרת לראשונה בשנת 1249, ובשנת 1317 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין השלישית נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בשטח פולין הקונגרסאית.
בשנת 1869, בעקבות מרד ינואר, ניטלו מהיישוב זכויותיו העירוניות, ואלה הושבו לו בשנת 1919 תחת שלטון הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי מוגיילניצה

בעיר פעל רבי חיים מאיר יחיאל שפירא, המפורסם בכינויו "השרף ממוגלינצא", מחשובי אדמו"רי פולין בתקופתו. אחריו כיהן באדמו"רות בעיר בנו רבי אברהם יהושע השל שפירא (–כ"ו בסיון תרל"ח, 1878) ואחריו בנו רבי אבי עזרא זעליג.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,700 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.
ב-8 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות והשפלה ביהודיה, תוך שריפת בית הכנסת העתיק בעיירה, והסבת בית המדרש המקומי לאורוות סוסים.
כ-4,000 יהודי העיירה, ובהם כ-1,500 פליטים מלודז', רוכזו בגטו שהוקם בה, בו פרצה מגפת טיפוס הבהרות. בינואר 1941 הובאו לגטו שבעיירה יהודים נוספים מהסביבה.
בסוף פברואר 1941 גורשו יהודי גטו מוגיילניצה לגטו ורשה. מספר יהודים מהגטו שניסו להסתתר בסביבת העיירה נתפסו, ונרצחו במקום.
לקריאה נוספת

ישראל זונדר (עורך), ספר יזכור מוגיילניצה-בלנדוב, בהוצאת ארגון יוצאי מוגלניצה ובלנדוב בישראל, תל אביב, 1972
לואיס דה לה פואנטה

לואיס דה לה פואנטה קסטיו (בספרדית: Luis de la Fuente Castillo; נולד ב-12 ביוני 1961 בארו שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ומאמן נבחרת ספרד בהווה.
קריירה כשחקן

במהלך הקריירה המקצוענית שלו, שיחק דה לה פואנטה בקבוצות אתלטיק בילבאו, סביליה ודפורטיבו אלאבס.
קריירה כמאמן

דה לה פואנטה אימן את פורטוגלטה ואוררה בליגות הנמוכות בספרד. בשנת 2006 החל לאמן את קבוצת המילואים של אתלטיק בילבאו, ובהמשך אף אימן את הנבחרות הצעירות של ספרד, כולל הנבחרת האולימפיאדת בטוקיו בשנת 2021, אותה הוביל למדליית כסף אולימפית.
ב-8 בדצמבר 2022, לאחר ההדחה של נבחרת ספרד בשלב שמינית הגמר של מונדיאל 2022 נגד נבחרת מרוקו, החליף דה לה פואנטה את לואיס אנריקה כמאמן הנבחרת.
תארים > כשחקן

אליפות ספרד (2): 1982/1983, 1983/1984
גביע המלך הספרדי (1): 1983/1984
תארים > כמאמן

אליפות אירופה עד גיל 19 (1): 2015
אליפות אירופה עד גיל 21 (1): 2019
מדליית כסף במשחקים האולימפיים (1): אולימפיאדת טוקיו (2020)
נבחרת ספרד הבוגרת:
אליפות אירופה 2024
הערות שוליים

↑  Luis de la Fuente is Spain's new coach, succeeding Luis Enrique באתר מארקה, 8 בדצמבר 2022 (בספרדית)
| נבחרת ספרד – אולימפיאדת טוקיו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 סימון •  2 מינגסה •  3 קוקורייה •  4 טורס •  5 ואייחו •  6 סובימנדי •  7 אסנסיו •  8 מרינו •  9 מיר •  10 סבאיוס •   11 אויארסבאל •  12 גרסיה • 13 פרננדס •  14 סולר • 15 מונקאיולה • 16 פדרי • 17 פואדו • 18 א. חיל • 19 אולמו • 20 מירנדה • 21 ב. חיל • 22 וייאר • מאמן: דה לה פואנטה |  1 סימון •  2 מינגסה •  3 קוקורייה •  4 טורס •  5 ואייחו •  6 סובימנדי •  7 אסנסיו •  8 מרינו •  9 מיר •  10 סבאיוס •   11 אויארסבאל •  12 גרסיה • 13 פרננדס •  14 סולר • 15 מונקאיולה • 16 פדרי • 17 פואדו • 18 א. חיל • 19 אולמו • 20 מירנדה • 21 ב. חיל • 22 וייאר • מאמן: דה לה פואנטה | ספרד |
| נבחרת ספרד – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ראיה •  2 קרבחאל •  3 לה נורמן •  4 נאצ'ו •  5 ויוויאן •  6 מרינו •  7 מוראטה •  8 רואיס •  9 חוסלו •  10 אולמו •   11 פראן טורס •  12 גרימלדו • 13 רמירו •  14 לאפורט • 15 באנה • 16 רודרי • 17 ויליאמס • 18 סובימנדי • 19 ימאל • 20 פדרי • 21 אויארסבאל • 22 נבאס • 23 סימון • 24 קוקורייה • 25 לופס • 26 פרס • מאמן: לואיס דה לה פואנטה |  1 ראיה •  2 קרבחאל •  3 לה נורמן •  4 נאצ'ו •  5 ויוויאן •  6 מרינו •  7 מוראטה •  8 רואיס •  9 חוסלו •  10 אולמו •   11 פראן טורס •  12 גרימלדו • 13 רמירו •  14 לאפורט • 15 באנה • 16 רודרי • 17 ויליאמס • 18 סובימנדי • 19 ימאל • 20 פדרי • 21 אויארסבאל • 22 נבאס • 23 סימון • 24 קוקורייה • 25 לופס • 26 פרס • מאמן: לואיס דה לה פואנטה | ספרד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1335165096  VIAF: 1790172126409303340007   WorldCat (עם VIAF): 1790172126409303340007
מאלי במשחקים האולימפיים לנוער

| --- | --- |
מאלי
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  MLI
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 2010 • 2014 • 2018
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 לא השתתפה
מאלי משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער ממאלי לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער המאליים היא סמלית.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של מאלי למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והייתה המשלחת הגדולה ביותר שמאלי שלחה עד כה. המשלחת כללה שבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים אתלטיקה, טאקוונדו וכדורסל וסיימו במקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים: אתלטיקה, טאקוונדו ושחייה. המשלחת לא הגיעה להישגים והשתתפותה היא סמלית.
ראו גם

מאלי במשחקים האולימפיים
מאלי במשחקים הפאראלימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
ליווינגסטון (זמביה)

| --- | --- |
סמל ליווינגסטוןסמל ליווינגסטון
הרחוב הראשי בעיר
הרחוב הראשי בעיר
 מדינה:  זמביה זמביה
 מחוז:  דרום זמביה
 על שם:  דייוויד ליווינגסטון 
 גובה:  986 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  177,393 (2022)
 קואורדינטות:  17°51′0″S 25°52′0″E﻿ / ﻿17.85000°S 25.86667°E﻿ / -17.85000; 25.86667
 אזור זמן:  UTC +2
 http://livcity.org/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת זמביה מוגדלת) לוסקה מפל ויקטוריה נדולה קסאמה צ'יפאטה מונגו אנגולה נמיביה זימבבואה מוזמביק מ ל א ו ו י  טנזניה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ליווינגסטון(למפת זמביה רגילה) לוסקה מפל ויקטוריה נדולה קסאמה צ'יפאטה מונגו אנגולה נמיביה זימבבואה מוזמביק מ ל א ו ו י  טנזניה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ליווינגסטון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ליווינגסטון (באנגלית: Livingstone) היא עיר בדרומה של זמביה, השוכנת על גדות נהר הזמבזי. העיר נמצאת בקרבת נקודת הגבול של ארבע מדינות: זמביה, זימבבואה, נמיביה ובוטסואנה, על יובלו של הזמבזי, נהר הצ'ובה. שם העיר ניתן לה על שמו של דייוויד ליווינגסטון. כיום, ליווינגסטון היא עיירת תיירות גדולה המשמשת בסיס לבאים לחזות בפלא של מפלי ויקטוריה ושל הפארק הלאומי מוסי אואה טוניה.
בעבר הייתה בעיר קהילה יהודית שהחזיקה בעיר מבנים לשירות הקהילה, כגון: מקווה ובית ספר. לקהילה היה בית כנסת בסגנון יהדות אשכנז עם במה לחזן, עזרת נשים ושנים-עשר חלונות - כמספר השבטים. בתחילת המאה העשרים התפזרה קהילת ליווינגסטון ומבניה של הקהילה היהודית נמכרו לכנסייה המקומית. כיום משמש הבניין הראשי ככנסייה, אבל עדיין ניתן לראות בו את במת החזן המקורית, גומחה לארון קודש הפונה לכיוון ירושלים, ואת המקום בו נתלשו ממקומן הגדרות של עזרת הנשים. תבליט של מגן דוד שהיה בראש הבניין נצבע לבן, אבל עדיין ניתן לראותו.
דייוויד ליווינגסטון מונצח באתרים שונים בעיר. בשדה התעופה ניצב פסל מוזהב ענק שלו ושל שני מלוויו. בעיר הוקם בשנת 1950 "מוזיאון רודז-ליווינגסטון" ובו מוצגים מחיי תושבי האזור. כיום נקרא המוזיאון "מוזיאון ליווינגסטון". גם בחזיתו מוצב פסל של ליווינגסטון, וכן בכניסה למפלי ויקטוריה.
ליווינגסטון (גואטמלה)

| --- | --- |
הרחוב הראשי בליווינגסטון
הרחוב הראשי בליווינגסטון
 מדינה:  גואטמלה גואטמלה
 תאריך ייסוד:  1831 
 שטח:  1,940 קמ"ר
 גובה:  3 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  80,249 (2021)
  ‑ צפיפות:  25 נפש לקמ"ר (2002)
 קואורדינטות:  15°50′N 88°45′W﻿ / ﻿15.83°N 88.75°W﻿ / 15.83; -88.75
 אזור זמן:  UTC-6
 http://www.inforpressca.com/livingston
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גואטמלה מוגדלת) גואטמלה סיטי אנטיגואה פלורס קצאלטננגו קובאן טיקאל פקאיה מקסיקו בליז הונדורס אל סלבדור האוקיינוס השקטליווינגסטון(למפת גואטמלה רגילה) גואטמלה סיטי אנטיגואה פלורס קצאלטננגו קובאן טיקאל פקאיה מקסיקו בליז הונדורס אל סלבדור האוקיינוס השקטליווינגסטון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ליווינגסטון (Lívingston) היא עיירה בגואטמלה, השוכנת בסמוך לשפך נהר דולסה לים הקריבי. אוכלוסייתה של העיירה מונה כ-16,000 תושבים, רובם בני הגאריפונה, שמוצאם בבני תערובת של עבדים שחורים נמלטים ושל אינדיאנים משבט קאריב. הבריטים גירשו את בני הגאריפונה מסנט וינסנט בשלהי המאה ה-18, והם התפזרו לאורך החוף הקריבי של מרכז אמריקה. בין תושבי העיירה נמנים גם גואטמלים בני המאיה וגואטמלים ממוצא ספרדי.
העיר קרויה על שם השופט והפוליטיקאי האמריקאי אדוארד ליווינגסטון, שכתב את הכללים שהיוו את הבסיס לחוקי הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה במאה ה-19.
בהיעדר כבישים, הדרך היחידה להגיע לליווינגסטון היא באמצעות שיט. סירות מנוע קטנות משייטות בין ליווינגסטון לבין העיירה ריו דולסה שבמעלה הנהר. קווי שיט סדירים מקשרים דרך הים בין ליווינגסטון לבין עיר הנמל פוארטו באריוס, וקווים סדירים פחות מקשרים בינה לבין ערים בבליז ובהונדורס השכנות.
ילדים בני הגאריפונה בליווינגסטון
יצחק לוי (אתלט)

ערך זה עוסק בספורטאי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
יצחק לוי (נולד בשנת 1935) הוא אתלט ישראלי בעבר. 10 פעמים אלוף ישראל בריצת 110 מטר משוכות (1960 - 1964, 1966, 1968 - 1970), 10 פעמים בקפיצה במוט (1955, 1959 1964-1960, 1966, 1969) ופעם אחת בקרב עשר (1964) ושיאן ישראל בריצת 110 מטר משוכות ובקפיצה במוט. זוכה 4 מדליות מ-4 מכביות בקפיצה במוט, 3 כסף (החמישית 1957, השישית 1961 והשביעית 1965) ו-1 ארד (1953).
ביוגרפיה

לוי התאמן בקבוצת הפועל ניר אליהו ואחר כך בקבוצת הפועל כפר סבא.
ביוגרפיה > 1953

בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בסוף ספטמבר 1953 זכה לוי במדליית ארד, בקפיצה במוט בתוצאה של 2.80 מטר, אחרי הכט מארצות הברית (3.90 מטר) ודוד קושניר מישראל (3.00 מטר).
ביוגרפיה > 1955

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב ביוני 1955 זכה לוי במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 2.98 מטר, לפני י. לבנון מהפועל ראשון לציון (2.90 מטר).
ביוגרפיה > 1956

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב בסוף יוני 1956 זכה לוי במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 3.20 מטר, לפני א. לייבל מהפועל פתח תקווה (2.80 מטר).
ביוגרפיה > 1957

בתחרויות האתלטיקה של המכביה החמישית שנערכו בסוף ספטמבר 1957 זכה לוי במדליית כסף, בקפיצה במוט בתוצאה של 3.10 מטר, אחרי מייק הרמן מארצות הברית (3.55 מטר) ולפני צבי ינובר.
ביוגרפיה > 1959

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1959 זכה לוי במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא הפועל חדש של 3.45 מטר.
ביוגרפיה > 1960 > שיאן ישראל בריצת 110 מטר משוכות

בתחרות הכנה למשחקים האולימפיים שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב ב-21 במאי 1960 זכה לוי בשתי מדליות זהב, בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 16.2 שניות, שיפור לשיא הישראלי בן 7 השנים של צבי ינובר (16.8 שניות) ובקפיצה במוט בתוצאה של 3.45 מטר, לפני צבי ינובר (3.45 מטר). שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות "הפועל" באתלטיקה שנערכה באצטדיון המכביה בתחילת יוני הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 15.9 שניות, שיפור לשיאו הקודם שעמד על 16.2 שניות.
ביוגרפיה > 1961

בתחרות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכה בספטמבר 1961 זכה לוי במדליית כסף בקפיצה במוט בשיא הפועל חדש של 3.61 מטר, אחרי מייק הרמן (3.71 מטר) ולפני סגל (3.61 מטר) שניהם מארצות הברית.
ביוגרפיה > 1962 > שיאן ישראל בקפיצה במוט

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בווינגייט ב-29 ביוני 1962 זכה לוי במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא ישראלי חדש של 3.72 מטר, שיפור לשיא בן 10 השנים של צבי ינובר (3.70 מטר).
ביוגרפיה > 1964

באליפות ישראל בקרב עשר שנערכה בווינגייט בתחילת יולי 1964 זכה לוי במדליית זהב בשיא אישי חדש של 5162 נקודות (100: 11.6 שניות, רוחק: 5.86 מטר, ברזל: 10.03 מטר, גובה: 1.50 מטר, 400: 55.8 שניות, 110 משוכות: 16.2 שניות, דיסקוס: 28.58 מטר, מוט: 3.60 מטר, כידון: 36.48 מטר, 1500: 5:17.3 דקות), לפני גד סמוק מהפועל ראשון לציון (4296 נק').
ביוגרפיה > 1965

בתחרות האתלטיקה של המכביה השביעית שנערכה ברמת גן בשנת 1965 זכה לוי במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 3.40 מטר, אחרי אברהמס מבריטניה (3.80 מטר) ולפני יוסף אונגר מישראל (3.30 מטר) ובמקום רביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 16.6 שניות.
ביוגרפיה > 1968

באליפות ישראל שנערכה בסוף יוני 1968 זכה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 3.30 מטר, אחרי יוסף אונגר (3.32 מטר) ולפני עומר אדן (2.85 מטר).
ביוגרפיה > 1973

באליפות ישראל שנערכה ביוני 1973 זכה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 3.25 מטר, אחרי קרלו משהשווילי מהפועל העמקים ששיפר את שיאו הישראלי בן ה-11 שנים של לוי ב-4 ס"מ והעמידו על 3.76 מטר ולפני חנוך צור מאליצור שדה אליהו (2.80 מטר).
שיאים אישיים

ריצת 110 מטר משוכות: 15.8 שניות (1960) שיא ישראלי בעבר
קפיצה במוט: 3.72 מטר (1962) שיא ישראלי בעבר
קרב עשר: 5162 נקודות (1964)
הערות שוליים

↑  מי מחזיק במספר התארים הרב ביותר, מעריב, 16 ביולי 1971
↑  2 שיאים לבוגרות באליפות ישראל בא"ק, דבר, 1 ביולי 1956
↑  הדור הצעיר "כבש" אליפות הא"ק, מעריב, 12 ביולי 1959
↑  י. פורת, קפיצה ניפלאה של גרודז'ינובסקי, מעריב, 22 במאי 1960
↑  250 אתלטים השתתפו באליפות ה-18 של הפועל, דבר, 12 ביוני 1960
↑  גלעד ב-800 מ' ולהב ב-5000 מ' הציבו שיאים ישראלים חדשים, דבר, 4 בספטמבר 1961
↑  א. פז, ג'קרטה "משכה" את האתלטים ל-5 שיאים והשגים - לוי שבר שיא בן עשר שנים בקפיצה במוט -3.72 מ, מעריב, 1 ביולי 1962
↑  יצחק לוי צבר 4478 וזכה באליפות קרב העשור, למרחב, 7 ביולי 1964
↑  אהרן להב, באי סדר נפתחו תחרויות האתלטיקה, דבר, 27 באוגוסט 1965
↑  מעריב לספורטאים - אלופי המכביה ה-7, מעריב, 1 בספטמבר 1965
↑  יעקב פתאל, עולה חדש שיפר את השיא במוט שנקבע לפני 11 שנים, דבר, 1 ביולי 1973
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 110 מטר משוכות באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - קפיצה במוט באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - קרב עשר באתר איגוד האתלטיקה בישראל
לובמבה

| --- | --- |
 מדינה:  אסוואטיני אסוואטיני
 מחוז:  הוהו
 גובה:  694 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  5,800 (2003)
 קואורדינטות:  26°28′S 31°12′E﻿ / ﻿26.467°S 31.200°E﻿ / -26.467; 31.200
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אסוואטיני מוגדלת) מבבנה מנזיני ביג בנד מ ו ז מ ב י ק  דרום אפריקה לובמבה(למפת אסוואטיני רגילה) מבבנה מנזיני ביג בנד מ ו ז מ ב י ק  דרום אפריקה לובמבה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לובמבה היא הבירה המסורתית והחוקתית של אסוואטיני, מקום מושב בית המחוקקים של אסוואטיני ומקום מגורי המלכה האם של אסוואטיני.
העיר ממוקמת במערב המדינה, בעמק אזולוויני, 16 ק"מ ממבבנה, במחוז הוהו.
בעיר מתגוררים כ-6,000 תושבים.
תרבות ואתרים בעלי חשיבות

לובמבה מפורסמת בשני טקסים הנערכים בה:
ריקוד הקנים הנערך באוגוסט או ספטמבר מדי שנה לכבוד המלכה האם.
ריקוד מלכות אינקוואלה הנערך בדצמבר או ינואר לכבודו של המלך.
בעיר נמצאים הארמון הממלכתי אמבו, ארמון קראל המלכותי וכן המוזיאון הלאומי של אסוואטיני ופרלמנט אסוואטיני.
בקרבת העיר מצויים שמורת הטבע מלילוואנה ושדה התעופה מאטסאפה.
הערות שוליים

↑  בית הנבחרים של אסווטיני, באתר CPA
| בירות מדינות אפריקה |
| --- | --- | --- |
| מדינות ריבוניות | אוגנדה: קמפלה • אלג'יריה: אלג'יר • אנגולה: לואנדה • אסוואטיני: מבבנה, לובמבה • אריתריאה: אסמרה • אתיופיה: אדיס אבבה • בורונדי: גיטגה • בורקינה פאסו: ואגאדוגו • בוטסואנה: גאבורון • בנין: פורטו נובו • גבון: ליברוויל • גאנה: אקרה • ג'יבוטי: ג'יבוטי • גינאה: קונאקרי • גינאה ביסאו: ביסאו • גינאה המשוונית: מלאבו • גמביה: בנג'ול • דרום אפריקה: קייפטאון, פרטוריה, בלומפונטיין  • דרום סודאן: ג'ובה • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: קינשאסה • הרפובליקה המרכז אפריקאית: בנגי • הרפובליקה של קונגו: ברזוויל • זימבבואה: הארארה • זמביה: לוסקה • חוף השנהב: יאמוסוקרו, אביג'אן • טוגו: לומה • טנזניה: דודומה, דאר א-סלאם • כף ורדה: פראיה • לוב: טריפולי • ליבריה: מונרוביה • לסוטו: מסרו • מאוריטניה: נואקשוט • מאוריציוס: פור לואי • מאלי: במקו • מדגסקר: אנטננריבו • מוזמביק: מפוטו • מלאווי: לילונגווה • מצרים: קהיר • מרוקו: רבאט • ניז'ר: ניאמיי • ניגריה: אבוג'ה • נמיביה: וינדהוק • סאו טומה ופרינסיפה: סאו טומה • סודאן: ח'רטום • סומליה: מוגדישו • סיישל: ויקטוריה • סיירה לאון: פריטאון • סנגל: דקר • צ'אד: נג'מנה • קומורו: מורוני • קמרון: יאונדה • קניה: ניירובי • רואנדה: קיגאלי • תוניסיה: תוניס |  |
| שטחי חסות | הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי: דייגו גרסיה • מיוט: מאמודזו • סהרה המערבית: לעיון • סנט הלנה: ג'יימסטאון • ראוניון: סן-דני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559543405171  GND: 7557071-3  LCCN: n77013217  VIAF: 141869204   WorldCat (עם VIAF): 141869204
לובן העין

| --- | --- |
 שיוך:  עין 
 אספקה עורקית:  עורקים ריסניים קדמיים 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1006) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  sclera 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A15.2.02.002 
 TA2 (2019):  6750 
 FMA:  58269 
 קוד MeSH:  A09.371.784 
 מזהה MeSH:  D012590 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0036410 
 
תרשים של חלקי העין
לובן העין (באנגלית: Sclera, מהמילה היוונית skleros שפירושה קשיח), היא השכבה החיצונית המגנה, הסיבית והאטומה של העין, המורכבת מקולגן וסיבים אלסטיים. בבני אדם, כל לובן העין מאופיין בצבע לבן ואינו מתמזג עם הקשתית הצבעונית, ואילו ביונקים אחרים, החלק הנראה של לובן העין מתאים לצבע הקשתית, ולרוב לא ניתן לראות את החלק הלבן עצמו. בעת התפתחות העובר, לובן העין נוצר בהפרדה מהרכס העצבי. בילדים, לובן העין דק יותר, ולכן ניתן לראות דרכו חלק מהפיגמנטציה אשר מתחת לעין, הגורמת לחלק זה להראות כחול מעט. באוכלוסייה מבוגרת יותר, משקעי שומן נוצרים באזור לובן העין, וגורמים לו להראות צהוב יותר.
העין האנושית נחשבת לנדירה בכך שהקשתית שלה קטנה דיה במיקומה על-מנת שתווצר הפרדה נראית בינה לבין לובן העין. עובדה זו מקלה על פרט אחד להסיק להיכן מופנה מבטו של פרט אחר, וייתכן שהתפתחה כשיטה של תקשורת בלתי-מילולית.
מבנה

לובן העין מרכיב כחמש שישיות מתוך רקמת חיבור האחורית של גלגל העין. הוא מחובר לקרום הקשה (dura mater) ולקרנית, ושומר על מבנה גלגל העין, מתנגד לכוחות פנימיים וחיצוניים, ומספק נקודת חיבור לשרירים האחראיים על תזוזת העין. לובן העין מוקף בעצבים וכלי דם רבים העוברים דרך חור לובן העין האחורי, חור הנוצר על ידי עצב הראייה. בקצה הדיסק האופטי, שני שלישים מהשכבה החיצונית של לובן העין מתחבר לקרום הדורה (השכבה החיצונית של המוח), דרך נדן הדורה של העצב האופטי. השליש הפנימי מתחבר עם מספר רקמות של שכבה דמית, ויחד נוצר משטח לאורך עצב הראייה עם מספר נקבים, דרכם הסיבים האופטיים (fasciculi) יכולים לעבור.
עובי לובן העין משתנה בין 1 מילימטר בקצה האחורי, לבין 0.3 מילימטר באזורים בהם מתחברים שרירי העין. כלי הדם של לובן העין הם בעיקר על-פני המשטח. יחד עם כלי הדם של הלחמית, שהיא שכבה דקה המכסה את לובן העין, הם אלו המעניקים לעיניים צבע אדום האופייני למצב דלקתי.
אצל חלק בבעלי החיים המשתייכים לבעלי חוליות, לובן העין מחוזק על ידי סחוס ועצם, המרכיבים יחד מבנה עיגולי הנקרא טבעת לובן העין (scleral ring). בדגים קדומים, טבעת זו מורכבת מארבעה משטחים, אך מספר זה נמוך בהרבה עבור מקריני סנפיר, ואילו גדול בהרבה אצל בעלי סנפירים בשרניים, מספר זוחלים, וציפורים. הטבעת נעלמה בקבוצות רבות, לרבות דו-חיים, חלק מהזוחלים ומהדגים, וכל היונקים.
עיניהם של כל הפרימטים שאינם בני אדם הן כהות ובעלות לובן עין קטן שכמעט ואינו נראה. הסבר אבולוציוני לתופעה זו נקרא היפותזת העין השיתופית (cooperative eye hypothesis), לפיו לובן העין הברור שהתפתח אצל בני האדם, נוצר במטרה להקל על בני האדם לעקוב אחרי מבטו של בני אדם אחרים, בעת תקשורת או עבודה משותפת.
היסטולוגיה

הקולגן בלובן העין מתחבר ישירות לקרנית. מהשכבה החיצונית ביותר לפנימית ביותר, אלו הן ארבע השכבות של לובן העין:
אפיסקלרה episclera
סטרומה stroma
למינה פוסקה lamina fusca
אנדותילאום endothelium
לובן העין אטום בשל אי האחידות של סוג I של סיבי הקולגן, בניגוד לעובי האחיד-כמעט והסידור המקביל של הקולגן בקרנית. בנוסף, לקרנית יש גליקוזאמינוגליקן רב יותר, פחמימה שבה היחידות החוזרות מורכבות מסוכר חנקני, הקסוסמין, שמקבע את הסיבים.
הקרנית, בניגוד ללובן העין, היא בעלת חמש שכבות. השכבה האמצעית והעבה ביותר, נקראת גם היא סטרומה. לובן העין, בדומה לקרנית, היא בעלת בסיס של אנדותילאום, ומעליו הלמינה פוסקה המכילה כמות גדולה של תאי פיגמנטים.
לעיתים, נקודות אפורות-כחולות קטנות עלולת להופיע על לובן העין. מצב זה אינו מזיק, ונקרא scleral melanocytosis.