stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנג'מין בראון
הערות שוליים

↑  "Crack of the Pistol Political Duels". www.sos.mo.gov. נבדק ב-2019-06-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1114189642  ISNI: 0000 0000 3109 9120  LCCN: n88235752  SNAC: w69k4xjb  US Congress: B000905  VIAF: 38479358   WorldCat (עם VIAF): 38479358 
נאומו של ב. גרץ בראון, מסנט לואיס, בנושא האמנציפציה ההדרגתית במיזורי - נמסר בבית הנבחרים (מיסורי) 12 בפברואר 1857
פוסטר קמפיין של גרילי/בראון
ג'ון טיילור (מושל קרוליינה הדרומית)

ג'ון טיילור (באנגלית: John Taylor‏; 4 במאי 1770 – 16 באפריל 1832) היה המושל ה-51 של קרוליינה הדרומית מ-1826 עד 1828.
ביוגרפיה

הוא נולד ב-4 במאי 1770 בגרנבי בפרובינציית קרוליינה הדרומית. הוא למד במכון מאונט ציון בווינסבורו, קרוליינה הדרומית, וסיים את לימודיו ב-1790 בקולג' של ניו ג'רזי (כיום אוניברסיטת פרינסטון) והפך לעורך דין. הוא פתח את המשרד שלו בקולומביה אבל התעסק גם בחקלאות.
לאחר הלימודים, טיילור שירת בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית מ-1796 עד 1802 ושוב מ-1804 עד 1805. הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1807, וכיהן שם עד שמונה לחבר הסנאט של ארצות הברית בשנת 1810 ומילא את המושב הפנוי שהותיר תומאס סאמטר. הוא נבחר לכהן כהונה מלאה החל מ-1811. כסנאטור, הוא נודע באישיותו המשכנעת במיוחד. בזמן שהוא גם שירת בסנאט, הוא פיתח את הגרסה הראשונה של מה שמכונה כיום קרן טיילור. הקרן הזו היא מפגש של פוליטיקאים שואפים להתכנס ולדבר ולעזור אחד לשני. אבל זמן קצר לאחר מכן הוא עזב את השירות הפדרלי ב-1816 וחזר למדינת הולדתו כדי להיות סנאטור במדינת קרוליינה הדרומית בין השנים 1818 ל-1826.
טיילור נבחר למושל המדינה ב-1826. הוא גם שימש כנאמן של קולג' קרוליינה הדרומית (כיום אוניברסיטת קרוליינה הדרומית) וכמנהל הסמינר התאולוגי של קולומביה. כהונתו הייתה ידועה בעיקר בכך שגייס את המדינה להתנגד למכסים פדרליים. הוא מת ב-16 באפריל 1832 בקמדן, קרוליינה הדרומית.
ג'ון ארל

ג'ון בייליס ארל (באנגלית: John Baylis Earle‏; 23 באוקטובר 1766 – 3 בפברואר 1836) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית בין השנים 1803 ל-1805. הוא היה אחיינו של אליאס ארל ובן דודו של סמואל ארל.
ביוגרפיה

ארל נולד ב-23 באוקטובר 1766 על גדות נהר צפון פאקולט, ליד לנדרום, פרובינציית קרוליינה הצפונית, ומאוחר יותר עבר לקרוליינה הדרומית. הוא סיים לימודי מכינה קדם אקדמית, ושירת כנער מתופף וכחייל במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית ברגימנט מחוז רתרפורד. לאחר מכן הוא עסק בחקלאות.
ארל נבחר כדמוקרטי-רפובליקני לקונגרס השמיני, וכיהן מ-4 במרץ 1803 עד 3 במרץ 1805. הוא נבחר מחדש ב-1804, אך לא הסכים לתפוס את המושב. הוא חידש את עיסוקיו בחקלאות, ושימש כמפקח כללי של קרוליינה הדרומית במשך שש עשרה שנים. הוא כיהן בתפקיד לאורך כל מלחמת 1812, וכיהן כנציג בוועידת הביטול של 1832 ו-1833. הוא מת במחוז אנדרסון, קרוליינה הדרומית, ב-3 בפברואר 1836 ונקבר בבית הקברות במטע שלו, "סילבר גלייד", במחוז אנדרסון.
משפחתו

בתו נישאה לתומאס הריסון, מבקר כללי של קרוליינה הדרומית. דרכה, הוא סבו של חבר הקונגרס הזמני של הקונפדרציה ג'יימס תומאס הריסון וסבא רבא של סגן מושל מיסיסיפי ג'יימס ט. הריסון הבן.
ג'ון לוקווד וילסון

ג'ון לוקווד וילסון (באנגלית: John Lockwood Wilson‏; 7 באוגוסט 1850 – 6 בנובמבר 1912) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי ממדינות אינדיאנה ווושינגטון. הוא כיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית (1889–1895) ובסנאט של ארצות הברית (1895–1899).
ביוגרפיה

וילסון נולד ב-7 באוגוסט 1850 בקרופורדסוויל, אינדיאנה, והיה בנם של ג'יימס וילסון, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, ואשתו, אמה (אינגרסול) וילסון, והיה אחיו הבכור של הנרי ליין וילסון. הוא למד בבתי הספר הציבוריים ושימש כרץ במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. וילסון קיבל את התואר הראשון שלו באמנויות ממכללת וובאש בשנת 1874. התואר של וילסון שודרג לאחר מכן ל־Master of Arts, וב-1907 העניק קולג' וואבאש לווילסון תואר דוקטור לשם כבוד. לאחר הקולג' הוא למד משפטים, והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1878. הוא החל לעסוק בכך בקרופורדסוויל ובשנת 1880 נבחר לבית הנבחרים של אינדיאנה. הוא מונה על ידי הנשיא צ'סטר א. ארתור למשרד הקרקעות הכללי של ארצות הברית בספוקן פולס וקולפקס בטריטוריית וושינגטון, וכיהן בתפקיד זה בין השנים 1882 ל-1887.
עם קבלתה של וושינגטון לאיחוד, וילסון נבחר כרפובליקני בבחירות 1888 לבית הנבחרים כנציג ממחוז הקונגרס הכללי של וושינגטון לקונגרס ה-51 של ארצות הברית. וילסון נבחר מחדש ב-1890 וב-1892 לקונגרסים ה-52 וה-53, וכיהן מ-20 בנובמבר 1889 ועד 18 בפברואר 1895, אז התפטר כדי לכהן כסנאטור.
וילסון נבחר כרפובליקני לסנאט ב-1 בפברואר 1895, כדי למלא את המושב הפנוי בקדנציה שמתחילה ב-4 במרץ 1893, אך לא החל לכהן בפועל בסנאט עד 19 בפברואר 1895. הוא הפסיד בניסיונו להיבחר מחדש לאדיסון פוסטר ב-1898 ועזב את תפקידו ב-3 במרץ 1899. בהיותו בסנאט, וילסון היה יושב ראש הוועדה לפשעי האינדיאנים במהלך הקונגרסים ה-54 וה-55.
לאחר שעזב את הסנאט, וילסון פרסם את ה-Seattle Post-Intelligcer. הוא מת בוושינגטון הבירה ב-6 בנובמבר 1912 ונקבר בבית הקברות אוק היל בקרופורדסוויל, אינדיאנה.
דייוויד מוריסי

| --- | --- |

דייוויד מוריסי
 לידה:  21 ביוני 1964 (בן 60) אנגליה ליברפול, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 עיסוק:  במאי קולנוע
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1985) 
 בן או בת זוג:  אסתר פרויד (2006–?) 
 צאצאים:  אלבי מוריסי, אנה מוריסי 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלייט
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד מארק מוריסי (באנגלית: David Mark Morrissey; נולד ב-21 ביוני 1964) הוא שחקן ובמאי קולנוע אנגלי.
מוריסי נולד בליברפול, אנגליה שבממלכה המאוחדת, וגדל באזור קנזינגטון ונוטי-אש שבעיר. הוא למד משחק ב-Everyman Youth Theatre. בגיל 18 לוהק לסדרת הטלוויזיה "קיץ אחד" שבעקבותיה זכה להכרה ברחבי בריטניה. אחרי השתתפותו בסדרה החל ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה ולשחק בלהקה השייקספירית המלכותית ובתיאטרון הלאומי.
בשנות התשעים הרבה לגלם שוטרים וחיילים אם כי שיחק גם בתפקידים נוספים כמו ברדלי הדסטון בסדרת הדרמה "ידידנו המשותף" (1998), כריסטופר פינצי בסרט הקולנוע "הילרי וג'קי" (1998). בהמשך קיבל תפקידים נוספים בסרט "קולות" (2000) וב"המנדולינה של קפטן קורלי" (2001). ב-2003 זכה לשבחים על משחקו בסדרת הטלוויזיה "שם המשחק" ובסרט "העסקה" לצידו של מייקל שין כשגילם את דמותו של גורדון בראון. על "שם המשחק" הוא היה מועמד לפרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, וזכה בפרס מטעם Royal Television Society. החל משנת 2004 הוא היה הקריין של תוכנית "מי אתה חושב שאתה?".
בשנים הבאות שיחק בתפקידים ראשיים במיני-סדרה "תבונה ורגישות" (2008), "Red Riding" ‏(2009), נער משום מקום (2009) ובסרט "צנטוריון" (2010). ב-2010 הוא כיכב בסדרת הטלוויזיה "ת'ורן" בהפקתו.
ב-2008 חזר להופיע על הבמה במחזה של ניל לביוט "In a Dark Dark House". ב-2011 שיחק בתפקיד הראשי במחזה "מקבת'" בהפקה של "ליברפול אברימן". בשנה לאחר מכן קיבל את תפקיד "המושל" בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "המתים המהלכים".
כבמאי מוריסי חתום על סרטים קצרים ודרמות טלוויזיוניות בהם "Sweet Revenge" ‏(2001), ו-"Passer By". סרטו הראשון באורך מלא "Don't Worry About Me" הוקרן לראשונה ב"פסטיבל הסרטים של לונדון" בשנת 2009 ושודר ב-BBC במרץ 2010.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

מוריסי נולד בליברפול הילד הרביעי של ג'ו וג'ואן. אחיו הגדולים הם טוני ופול ואחותו קארן ליין. הם גרו ברחוב סלדון בקנזינגטון שבליברפול בבית שהיה שייך למשפחתו עוד ממפנה המאה העשרים. סבתו התחתנה בבית הזה ואמו נולדה שם. ב-1971 עברה המשפחה לבית גדול ומודרני יותר באזור נוטי אש (Knotty Ash). מאוחר יותר הבית ברחוב סלדון נהרס.
בילדותו התעניין מוריסי בקולנוע, בטלוויזיה ובמחזות זמר בהשתתפות ג'ין קלי. הוא החליט שברצונו להיות שחקן אחרי שראה בטלוויזיה את הסרט "Kes". מורתו בבית הספר היסודי, מיס קלר, עודדה אותו בשאיפה זו וליהקה אותו בתפקיד הדחליל בהצגה "הקוסם מארץ עוץ", למד בבית הספר התיכון דה לה סאל, בו לא היו שיעורי דרמה, ולדבריו החשש מבריונות הניאה את התלמידים מלהשתתף בשיעורים. בעצת בן דודו הצטרף מוריסי ללהקת התיאטרון לצעירים "Everyman Youth Theatre". בשבועות הראשונה היה ביישן ולא הצטרף לסדנאות. בסופו של דבר החל להשתתף והופיע בהפקה "Fighting Chance" מחזה על המהומות בליברפול.
בגיל 14 היה אחד משני חברי התיאטרון הצעירים שישבו במועצת המנהלים של "Everyman Theatre". איאן הארט, שהיה חברו מגיל חמש, היה בני דורו בתיאטרון וכן היו קתי טייסון והאחים מארק וסטיבן מקגאן. מוריסי התיידד עם האחרים מקגאן והם הכירו לו את אחיהם פול שהיה אז בהפסקה מלימודיו ב-RADA. כשהיה מוריסי בן 15 חלה אביו ונפטר מדימום בגיל 54. בגיל 16 עזב את לימודיו והצטרף ללהקת תיאטרון וולבהמפטון שם עסק בתפאורה ובתלבושות.
ביוגרפיה > קריירת משחק > הסדרה One Summer ולימודים ב-RADA

ב-1982 עבר מוריסי מבחן בד לסדרה "One Summer" (קיץ אחד) של וילי ראסל ביורקשייר טלוויז'ן וצ'אנל 4. הסדרה עוקבת אחרי שני נערים מליברפול שקיץ אחד ברחו מבתיהם לוויילס. לראסל היה קשר עם תיאטרון אברימן במשך שנים רבות, ומוריסי ראה אותו בתיאטרון אם כי השניים לא הוצגו זה פני זה. מורסי השתתף לפחות בשמונה אודישנים, באחד מהם קרא את התפקיד של איקי (Icky) יחד עם פול מקגאן שנבחן על התפקיד של בילי. מקגאן, המבוגר ממוריסי בחמש שנים, חש שהוא מבוגר מכדי לשחק בתפקיד נער בן 16, והוא ויתר על התפקיד לטובת מוריסי. ספנסר לי שיחק כאיקי ואיאן הארט שיחק בתפקיד משנה כראביט. לראסל היו חילוקי דעות מקצועיים עם הבמאי, גורדון פלמינג, ועם המפיק, קית' ריצ'רדסון, על הליהוק של מוריסי בן ה-18 לתפקיד. ראסל עזב את הסדרה ושמו הוסר מרשימת הקרדיטים. אחרי חמישה חודשים של צילומי הסדרה, נסע מוריסי לטיול בקניה עם בני דודיו. כשחזר לבריטניה הסדרה כבר שודרה, והחלו לזהות אותו ברחוב.
מוריסי תכנן ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) בלונדון, אך עמיתיו בתיאטרון עודדו אותו לוותר על הלימודים כיוון שכבר היה חבר באיגוד השחקנים (Equity). ג'יימס הייזלדין, ששיחק איתו ב-"One Summer" שכנע אותו בכל זאת ללכת ללמוד. והוא נסע ללונדון לשנה. בהיותו בלונדון התגעגע לביתו, וכמו כן לא נהנה מלימודיו ב-RADA. בביקור בליברפול אמר שהוא שוקל לעזוב את הקולג'. אך פול מקגאן פגש אותו בלונדון והרגיע אותו שגם הוא עצמו עבר את שלב הגעגועים כשהתחיל ללמוד. מוריסי סיים את לימודיו ב-RADA ב-1 בדצמבר 1985.
ביוגרפיה > קריירת משחק > משחק בתיאטרון ותחילת ההופעות בטלוויזיה

אחרי שנה ב-RADA חזר מוריסי לליברפול ושיחק ב-"WCPC" ב"ליברפול פלייהאוס". אחר כך שיחק במחזה "Le Cid" ובהלילה השנים עשר בלהקת התיאטרון "Cheek by Jowl". ב"רויאל שייקספיר קומפני היה חבר שנתיים ועבד בעיקר עם הבמאית דבורה וורנר. ב-1988 הוא גילם את באסטרד במחזה "המלך ג'ון". עוד שיחק בתיאטרון המלכותי הלאומי בתפקיד הראשי במחזה "פר גינט" בבימויו של דקלן דונלן. בתקופה זו חי בשכונת וייט סיטי שבלונדון עם שותפים לדירה ולעיתים קרובות היו קורבנות לפריצה.
תפקידו השני בטלוויזיה היה בשנת 1987 בעיבוד לטלוויזיה של "Cause Célèbre", מחזה מאת טרנס רטיגן, בו גילם את ג'ורג' באומן, נהג בן 18 שהאובססיה שלו לגבי המעסיקה והמאהבת שלו אלמה רטנבורי (הלן מירן) גורמת לו לרצוח את בעלה. בסוף שנות השמונים פגש מוריסי לראשונה את הבמאי ג'ון מאדן. מאדן חיפש לסרטו "The Widowmaker" שחקן שיגלם אדם רגיל ההופך לרוצח המונים. כבר מהאודישן הראשון ידע שמוריסי מתאים לתפקיד. שנה אחר כך הופיע מוריסי בתפקיד תסאוס בסדרת הטלוויזיה סיפורי עמים שביים מאדן (הפרק "תזאוס והמינוטאור", 1991), וכג'ון הקטן בסרט "רובין הוד" בבימויו של ג'ון ארווין משנת 1991. סרט זה יצא במקביל לרובין הוד: נסיך הגנבים בכיכובו של קווין קוסטנר שהיה שובר קופות, וסרטו של ארווין נותר בצל. במשך שמונה חודשים היה מוריסי מחוסר עבודה, לבסוף לוהק כבלש משטרה בדרמה "Clubland" של ה-BBC.
בשלב זה של הקריירה ניסה מוריסי לא להיות מזוהה עם תפקידי שוטרים או חיילים, אבל בשל תפקידו ב-"The Widowmaker" הוא קיבל הצעות רבות של דמויות אובססיביות. הוא שיחק בתפקיד שוטר ב-"Black and Blue", ב-"Framed", "בין השורות" וב-"Out of the Blue". כחייל גילם את דמותו של אנדי מקנב בסרט "The One That Got Away" (פול גרינגראס, 1996). את התסריטאי פיטר באוקר פגש מוריסי כששיחק בעונה השנייה של "Out of the Blue". ב-1994 גילם את גרי בירץ' בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "The Knock", ואת סטיבן פיני (Finney) בסדרה בת 6 פרקים של ITV. בסדרה הוא מגלם את אותה דמות ששיחק סטינג בסרט "יום שני הסוער" (מייק פיגיס, 1988). הוא היה הבחירה הראשונה לתפקיד והיה צריך ללמוד לנגן בקונטרבאס.
ביוגרפיה > קריירת משחק > תפקידים ראשיים בשנות ה-90

בשנות התשעים ביסס מוריסי את מעמדו כשחקן ראשי. ב-1996 הופיע בתפקיד מייקל רייד בדרמה של טוני מרצ'נט "Into the Fire", ושנה אחר כך גילם את שון סות'רנס בסדרת הדרמה של מרצ'נט "Holding On". על תפקיד זה היה מועמד לפרס "אגודת הטלוויזיה המלכותית" (Royal Television Society) כשחקן הטוב ביותר. ב-1998 שיחק לצידו של פול מקגאן במיני-סדרה "ידידנו המשותף"עיבוד הטלוויזיוני לרומן באותו שם. כחובב הספר רצה לגלם את דמותו של יוג'ין רייבורן, אך מקגאן קיבל את התפקיד. הבמאי ג'וליאן פארינו ייעד למוריסי את תפקיד מנהל בית הספר ברדלי הדסטון, תפקיד שבו מוריסי לא היה מעוניין, אך שינה את דעתו כשקרא את התסריט, וראה שחוסר האהבה לדמות והרצון שלו לעלות במעמד חברתי הם הגורמים לבעיות הנפשיות שלו. באותה שנה שיחק בתפקיד כריסטופר "קיפר" פינצי בסרטו של אנאנד טאקר "הילרי וג'קי". זואי ויליאמס תארה בגארדיאן את תפקידיו ב"ידידנו המשותף" וב"הילרי וג'קי" כפריצת הדרך בקריירה שלו.
ב-1999 חזר מוריסי להופיע בתיאטרון בתפקיד כפול של פיפ ותיאו במחזה "Three Days of Rain" בבימויו של רובין לפברה (Robin Lefevre) בתיאטרון דונמר ורהאוס. הוא המשיך לקבל הצעות לתפקידים בתיאטרון אך דחה אותם כי לא רצה להיות רחוק ממשפחתו. בהמשך כיכב בסרט "קולות" לצידם של דניאל קרייג וקלי מקדונלד בתפקיד פיט, אחיו של ריי (קרייג) הסובל מסכיזופרניה. כהכנה לתפקיד של פיט שהיה שף עקב מוריסי אחרי עבודתו של שף במסעדת " Terrace Restaurant" בקנזינגטון וחתך ירקות במטבח במשך שעתיים ביום. תפקידו הבא היה כקפטן ובר הנאצי בסרטו של ג'ון מאדן "המנדולינה של קפטן קורלי" משנת 2001. הוא חקר את נושא הנוער ההיטלראי וקרא את הביוגרפיה של אלברט שפר "Albert Speer: His Battle with Truth" מאת גיטה סרני (Gitta Sereny).
בטלוויזיה הופיע מוריסי בשנת 2002 בתפקיד פרני רות'וול בפרק בסדרה "דופקים שעון" של פול אבוט, בו הוא מגלם דמות של עובד במזנון שרוצה לאמץ את בן אחותו המתה. עוד שיחק בתפקיד עיתונאי בצהובון בסדרה בת ארבעה פרקים "Murder" של ה-BBC, ובתפקיד מאולתר בחלקו כסוהר בסרט הטלוויזיה "Out of Control". עבור תפקיד זה לווה מוריסי במשך שבוע סוהרים במוסד לעבריינים צעירים. בתחילת 2003 השתתף בסדרה "This Little Life" בתפקיד ריצ'י מקגרגור, דרמת טלוויזיה על אמא (בגילומה של קייט אשפילד) המתמודדת עם לידת תינוק לפני זמנו. אף על פי שדמותו של מוריסי, הבעל והאב, לא הייתה במוקד הסרט הוא התכונן לתפקיד בשיחות עם רופאי ילדים בבית חולים.
ביוגרפיה > קריירת משחק > הצלחה בתפקידים דרמטיים

תפקידו הגדול הבא של מוריסי היה כחבר הפרלמנט סטיבן קולינס בסדרת הטלוויזיה "שם המשחק" שכתב פול אבוט וביים דייוויד ייטס ב-2003. מוריסי קיבל את התסריט של שלושת הפרקים הראשונים והיה להוט לקרוא את הפרקים הבאים. כיוון שהתסריט עדיין לא הושלם סיפר לו אבוט מה יקרה לקולינס בהמשך הסדרה. בעצת חברו הבמאי פול גרינגראס נפגש מוריסי על הפוליטיקאים קווין ברון ופביאן המילטון. משניהם למד כמה קשה לנסוע ללונדון ממחוז הבחירה שלהם שנמצא מחוץ לעיר הבירה. בנוסף ליווה מוריסי את איש מפלגת הלייבור פיטר מנדלסון במשך שבועיים בבית הנבחרים.
באותה שנה גילם את דמותו של גורדון בראון בדרמה של פיטר מורגן "העסקה" שביים סטיבן פרירס, על ברית שכרתו בראון וטוני בלייר (בגילומו של מרטין שין) בשנת 1994. בניגוד לדרמה הבדיונית "שם המשחק", הפוליטיקאים לא ששו לדבר איתו על הסרט המבוסס על מקרה אמיתי, והוא פנה לעיתונאים ג'ון סנואו וסיימון הוגארט. בנוסף נסע מוריסי לעיר הולדתו של בראון, קירקלדי (Kirkcaldy), ושקע בקריאת ביוגרפיות על האיש כולל צפייה בסרטים דוקומנטריים של רוס וילסון על הבחירות משנת 1997. הוא הרבה לשוחח עם חבריו של בראון והתרשם מתכונותיו שאינן מוצגות בפרסונה הציבורית שלו. כדי להיות דומה לבראון מבחינה חיצונית צבע מוריסי את שערו והעלה במשקל כ-13 ק"ג. הבמאי סטיבן פרירס רצה ללהק לתפקיד שחקן סקוטי, אך חברים בצוות ההפקה שכנעו אותו לקחת את מוריסי.
על תפקידיו ב"שם המשחק" וב"העסקה" זכה מוריסי בשבחים רבים. הוא היה מועמד לפרס באפט"א כשחקן הטוב ביותר על תפקידו כקולינס ב"שם המשחק" אך הפסיד את הפרס לשותפו לסדרה ביל ניי.
ביוגרפיה > קריירת משחק > תפקידים בקולנוע ובדרמות תקופתיות

בשנים הבאות לוהק מוריסי לתפקידים בסרטי קולנוע בולטים. בזמן צילומי הסרט "Stoned", סרטו של סטיבן ווליי מ-2005 על חייו של בריאן ג'ונס, הוזמן לאודישן לסרט "אינסטינקט בסיסי 2" לתפקיד הפסיכיאטר ד"ר מייקל גלאס. הוא טס ללוס אנג'לס וערך מבחן בד במשך שעה עם שרון סטון. בין השניים נוצרו מיד יחסי קרבה שהובילו לכך שמוריסי קיבל את התפקיד. מוריסי נהנה מהסרט הראשון בסדרה ואהב את התסריט של סרט ההמשך. הוא קרא חומר בנושא פסיכיאטריה, והתעמל בחדר כושר כהכנה לסצנות העירום. הסרט נכשל בקופות וגם בביקורת. מוריסי קיבל ביקורות רעות שדיכאו אותו, לזמן קצר חשב לוותר על קריירת המשחק, אך לבסוף ראה בכישלון זה הזדמנות ללמוד.
ב-2007 מיד אחרי סיום צילומי "אינסטינקט בסיסי 2", החל להשתתף בצילומי סרט האימה "עשר המכות", סרטו של סטיבן הופקינס, בלואיזיאנה, בה שיחק לצידה של "הילרי סוונק" בתפקיד מורה למדעים דאג בלקוול. התפקיד הוצע לו בשלב מאוחר בהפקה והוא מיד טס לבאטון רוז'. כמעריץ של סוונק ושל הסרט "חיי פיטר סלרס" של הופקינס, שמח לקחת על עצמו את התפקיד. שבוע אחרי תחילת הצילומים פגעה במדינה סופת ההוריקן קתרינה וההפקה הושעתה. לוח הזמנים היה תובעני למדי, בעיקר שלושה שבועות של צילומי לילה וסצנה בה להקת ארבה תוקפת את הדמות שלו. מרבית הארבה נוצר בגרפיקה ממוחשבת, אך חלק מהלהקה היו אמיתיים וצולמו במצלמת קולנוע. הסרט יצא לאקרנים ב-2007 ואף הוא נכשל. למרות כישלון שני הסרטים, מוריסי היה אסיר תודה על כך שסרטים אלה היו פתח להצעות נוספות שהגיעו מהוליווד.
במרץ 2006 היה מוריסי בניו זילנד בצילומי הסרט סוס המים של ג'יי ראסל. בהיותו שם הוצע לו תפקיד בסדרת הטלוויזיה "Cape Wrath" בהפקת חברת "Ecosse Films", העוסקת במשפחה הנמצאת בתוכנית להגנת עדים, ועוברת להתגורר בכפר מסתורי. צילומי הסדרה נמשכו עד לסוף אותה שנה, וב-2007 שודרה בבריטניה ובארצות הברית. שנה אחר כך גילם את דמותו של קולונל ברנדון בעיבוד של אנדרו דייוויס לרומן "תבונה ורגישות" מאת ג'יין אוסטן. כאשר קיבל את התסריט, תהה אם יש צורך בעיבוד נוסף לרומן של אוסטן, אולם השתכנע לקחת את התפקיד כשראה שדייוויס נתן לדמויות הגבריות יותר זמן מסך מאשר בגרסה הקולנועית משנת 1995. עוד גילם את דמותו של תומאס הווארד, דוכס נורפוק בסרט "בת בולין האחרת", סרטו של ג'סטין צ'דוויק. הוא השווה את נורפוק לכוכב רוק דוגמת למי הבסיסט של להקת מוטורהד, וכהכנה לתפקיד קראה ספרות היסטורית וספרות והמאה ה-16.
בשנת 2007 שיחק לצד הילרי סוונק בסרט האימה "עשר המכות" בבימויו של סטיבן הופקינס.
ביוגרפיה > קריירת משחק > חזרה לבמה, דוקטור הו, דרמות פשע

מנובמבר 2008 ועד ינואר 2009 חזר מוריסי להופיע בתיאטרון, והשתתף בהצגת הבכורה הבריטית של המחזה "In a Dark Dark House" מאת ניל לביוט שעלתה בתיאטרון אלמיידה. הוא גילם את דמותו של טרי, אחד משני אחים שעברו התעללות בילדותם, ושיחק לצידם של סטיבן מקינטוש ולירה סטרנבך. הוא אהב את המחזה הקודם של ניל לביוט "The Mercy Seat" ולכן לקח את התפקיד. מוריסי חקר את הנושא של התנהגות מבוגרים אשר התעללו בהם בילדותם, וכיצד הם מתמודדים עם הבושה, ושילב רגשות אלה בגילום התפקיד. הוא היה יכול להתייעץ עם לביוט במהלך החזרות, אך נמנע מלשאול אותו איך בדיוק לשחק את טרי. המבקר צ'ארלס ספנסר כתב בדיילי טלגרף שבחים על הופעתו.
בדצמבר 2008 הופיע לצד דייוויד טננט, עמיתו לסדרת הטלוויזיה "בלקפול", בספיישל חג המולד של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". בפרק שנקרא "הדוקטור הבא" גילם מוריסי את ג'קסון לייק, בן אנוש המאמין שהוא הדוקטור כיוון שמוחו נפגע מטכנולוגיה חייזרית. מוריסי קיבל הצעות להופיע בסדרה עוד קודם לכן, אך דחה אותן בגלל התחייבויות אחרות. הוא ניגש לגלם את הדמות כמו לכל תפקיד דרמטי אחר, והושפע משחקנים שגלמו את הדוקטור בעבר ויליאם הרטנל, פטריק טרוטון וטום בייקר. אופיו המדויק של הדמות הייתה אפופת סוד עד ליום השידור, והדמות כונתה רק בשם "הדוקטור האחר". בתקשורת הועלו השערות שמוריסי יחליף את טננט בתפקיד הדוקטור, אך למעשה הפרק שימש כ"כיסוי" לזהות האמיתית של השחקן שנבחר להיות הדוקטור ה-11 הוא מאט סמית.
במרץ 2009 החל מוריסי להופיע בסדרה "Red Riding" בתפקיד מוריס ג'ובסון, בלש משטרה מושחת. העיבודים לסדרת ספרי "Red Riding" מאת דייוויד פיס שודרה בערוץ 4. למוריסי הייתה הכרות קודמת עם הבמאים, התסריט מצא חן בעיניו, והוא שיתף פעולה בעבר (או רצה לשתף פעולה) עם השחקנים ששיחקו לצידו. הפגמים באופיו של ג'ובסון מצאו חן בעיניו, דבר שבידל אותו מדמויות השוטרים האופייניות בטלוויזיה. על הופעתו בסדרה היה מועמד לפרס "Broadcasting Press Guild" כשחקן הטוב ביותר. בסוף אותה שינה גילם את דמותו של בובי דיקינס בסרט "נער משום מקום" על נעוריו של ג'ון לנון. כמעריץ של הביטלס הוא התענג על ההזדמנות להשתתף בסרט על אודות לנון.
בשנת 2010 הרבה מוריסי להופיע בטלוויזיה. בדרמה הטלוויזיונית של ה-BBC "גברת מנדלה" הוא גילם את דמותו של Theunis Swanepoel מי שהיה החוקר של ויני מדיקיזלה-מנדלה (בגילומה של סופי אוקונדו). על הופעתו זו זכה לשבחים בעיתונים הגארדיאן והאינדפנדנט. עוד הופיע באותה שנה בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "חמישה ימים", גילם חייל רומאי בסרטו של ניל מרשל "סנטוריון", שיחק בסרט הטלוויזיה "U Be Dead", ושיחק בתפקיד קולונל ג'ון ארבותנוט בעיבוד ל"רצח באוריינט אקספרס" לפי ספרה של אגאתה כריסטי. ב-2011 וב-2013 השתתף בסדרת הטלוויזיה "The Field of Blood".
ביוגרפיה > קריירת משחק > ת'ורן, שייקספיר, המתים המהלכים

לקראת סוף 2010 החל מוריסי להופיע בסדרת הטלוויזיה "ת'ורן" כבלש המשטרה טום ת'ורן. הסדרה בת שישה פרקים הופקה על ידי Sky 1 עיבוד לספריו של מארק בילינגהם. בזמן צילומי הסרט "סוס המים" בניו זילנד קרא מוריסי את "Lifeless" ספרו של בילינגהם, אחר כך חיפש מידע נוסף על הספר באינטרנט. הוא גילה שבילינגהם ציין בראיון שאם יעבדו את סרטיו לקולנוע היה רוצה לראות את מוריסי בתפקיד ת'ורן. כשחזר מוריסי לאנגליה נפגש עם בילינגהם ויחד תכננו את סדרת הטלוויזיה. מוריסי הצטרף לשוטרים החוקרים מקרי רצח כדי להתרשם מעבודתם. את תחושות הקצינים שממעיטים בערך עבודתם הוא שילב בתפקידו כשוטר בסדרה. הסדרה שודרה ב-Sky ב-10 באוקטובר ומוריסי קיבל ביקורות אוהדות.
ב-2011 כיכב מוריסי בתפקיד רוברט קארן במיני סדרה "סאות' ריידינג" ובתפקיד דאנלופ בסרט "בליץ" בהפקת ליונסגייט. במאי 2011 חזר לבמה להופיע בתפקיד הראשי במחזה "מקבת'".
כהכנה לתפקיד שוחח מוריסי עם קרימינולוגים, וערך הקבלות לרוצחים סדרתיים אמיתיים, הוא התמקד במעמדו של מקבת' כגיבור מלחמה ויחסיו עם ליידי מקבת' והיותם חשוכי ילדים.
ביולי 2012 גילם עוד תפקיד שייקספירי, בהפקה של ה-BBC של המחזה "ריצ'רד השני" שיחק בדמות נורת'מברלנד במסגרת הסדרה "הכתר החלול".
ב-2012 הצטרף מוריסי לעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "המתים המהלכים". הוא מגלם את דמותו של "המושל", ארכי נבל מהרומן הגרפי שעליו מבוססת הסדרה. כדי להבין את האופי והמניעים של הדמות, מוריסי קרא את הפריקוול "Rise of the Governor". עוד כהכנה לתפקיד התאמן על המבטא שלו והקשיב לפוליטיקאים עם מבטא דרומי כולל ביל קלינטון. ב-2013 הופיע בעונה הרביעית של הסדרה. ב-2014 חזר מוריסי לטלוויזיה הבריטית בסרט הדרמה "The 7.39" של דייוויד ניקולס, ובמיני סדרה "The Driver" מאת דני ברוקלהרסט.
חיים אישיים

ב-12 באוגוסט 2006 התחתנו מוריסי והסופרת הבריטית אסתר פרויד (הנינה של זיגמונד פרויד), שהייתה שותפתו לחיים במשך 13 שנים, בטקס שנערך ב-"Southwold Pier". הם נפגשו בארוחה אצל השחקן דני וב שותפו לסרט "רובין הוד". לזוג נולדו שלושה ילדים אלבי, אנה וג'ין. אביה של אסתר היה הצייר לוסיאן פרויד ואחיותיה הן מעצבת האופנה בלה פרויד והסופרת סוזי בויט.
פילמוגרפיה > משחק > קולנוע

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1988 | טובעים במספרים (אנ') | בלאמי |  |
| 1991 | רובין הוד (אנ') | ליטל ג'ון |  |
| 1992 | Waterland (אנ') | דיק קריק |  |
| 1993 | להיות אנושי (אנ') | האיש של סיפריאן |  |
| 1998 | The Commissioner (אנ') | מארי לומקס |  |
| 1998 | הילרי וג'קי | קיפר פינצי |  |
| 2000 | The Suicide Club | הנרי ג'ויס |  |
| 2000 | קולות (אנ') | פיט |  |
| 2000 | נולדו רומנטיים (אנ') | פרגוס גריר |  |
| 2001 | המנדולינה של קפטן קורלי | קפטן גונתר ובר |  |
| 2002 | Spyhole | ביל מילר |  |
| 2003 | Butterfly World | אב | סרט טלוויזיה |
| 2003 | נערה עם עגיל פנינה | ואן לוונהוק |  |
| 2005 | Stoned (אנ') | טום קילוק |  |
| 2005 | מחיר הבגידה (אנ') | סם גריפין |  |
| 2006 | אינסטינקט בסיסי 2 (אנ') | ד"ר מייקל גלאס |  |
| 2007 | עשר המכות (אנ') | דאג בלקוול |  |
| 2007 | סוס המים | קפטן המילטון |  |
| 2008 | בת בולין האחרת | תומאס הווארד, דוכס נורפוק |  |
| 2009 | Is Anybody There? (אנ') | אבא |  |
| 2009 | Don't Worry About Me (אנ') | פרשן | ללא קרדיט |
| 2009 | נער משום מקום | בובי דיקינס |  |
| 2010 | צנטוריון (אנ') | בות'וס |  |
| 2011 | בליץ (אנ') | הרולד דאנלופ |  |
| 2012 | Earthbound | ביל |  |
| 2013 | פאנץ' 119 (אנ') | גייגר |  |
| 2015 | The Ones Below (אנ') | ג'ון |  |
| 2021 | The Colour Room (אנ') | פרד רידג'ווי |  |
| 2022 | Dampyr (אנ') | גורקה |  |
| 2024 | Slingshot | נאפייר |  |
| TBA | The Woman in Cabin 10 (אנ') |  |  |
פילמוגרפיה > עשייה קולנועית

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Something for the Weekend | כתיבה והפקה | סרט קצר |
| 1998 | A Secret Audience | בימוי | סרט קצר |
| 2000 | Bring Me Your Love | בימוי וכתיבה | סרט קצר |
| 2004 | נקמה מתוקה (אנ') | בימוי | סרט טלוויזיה בשני חלקים |
| 2004 | Passer By (אנ') | בימוי | סרט טלוויזיה בשני חלקים |
| 2009 | Don't Worry About Me (אנ') | בימוי וכתיבה | סרט באורך מלא |
| 2010 | CAST in Beirut | בימוי | סרט תיעודי קצר |
| 2010 | ת'ורן (אנ') | מפיק בפועל |  |