stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוריקן אירמה

| --- | --- |

אירמה, 5 בספטמבר 2017
 סוג:  הוריקן
 תאריך התחלה:  30 באוגוסט 2017
 תאריך סיום:  12 בספטמבר 2017
 משך האסון:  14 ימים
 עוצמה:  5 בסולם ספיר-סימפסון
 במדינות או באזורים:  איי ליווארד, פוארטו ריקו, סנט מארטן, סן מרטן, סן ברתלמי, אנגווילה, איי הבתולה, אנטיגואה וברבודה, הרפובליקה הדומיניקנית, האיטי, קובה ופלורידה
 מהירות הרוח:  297 קמ"ש עם משבים של 360 קמ"ש
 לחץ נמוך:  916 מיליבר
 הרוגים:  79
 נזק:  62 מיליארד דולר אמריקני
 
הוריקן אירמה הוא השם שניתן לסופה טרופית רבת עצמה שהתפתחה מעל האוקיינוס האטלנטי ב-30 באוגוסט 2017 והפכה בתחילת ספטמבר להוריקן בקטגוריה 5, הקטגוריה הגבוהה ביותר בסולם ספיר-סימפסון. ההוריקן פגע באיי ליווארד, פוארטו ריקו, סנט מארטן, סן מרטן, סן ברתלמי, אנגווילה, איי הבתולה, אנטיגואה וברבודה, הרפובליקה הדומיניקנית, האיטי, קובה ופלורידה, ג'ורג'יה, קרוליינה הדרומית והצפונית. ההוריקן הפך להוריקן החזק ביותר שנמדד אי פעם באוקיינוס האטלנטי מבחינת משבי הרוח, אך לא מבחינת לחץ ברומטרי נמוך, והרוחות בו היו חזקות אף מעבר להוריקן וילמה שבעונת ההוריקנים האטלנטית 2005, עם רוחות יציבות של 297 קמ"ש. כהוריקן כף ורדה דובקין טיפוסי, אירמה התפתחה כסופה טרופית ב-30 באוגוסט באזור כף ורדה והסתיימה בקרוליינה הצפונית ב-12 בספטמבר. היא הסופה התשיעית וההוריקן הרביעי שקיבל שם בעונת ההוריקנים האטלנטית של שנת 2017. לפניו היה הוריקן הארווי.
נזקי ההוריקן נאמדו בכ-62 מיליארד דולר, הרביעי בהיסטוריה, אחרי הוריקן קתרינה ($108 מיליארד), הוריקן סנדי ($75 מיליארד) והוריקן הארווי ($70 מיליארד). הסופה גרמה לעשרות הרוגים באיים הקאריבים ובארצות הברית.
לאור הנזק שהסופה עשתה, הוחלט באפריל 2018 שלא ישתמשו יותר בשם "אירמה" לתיאור הוריקנים נוספים.
הערות שוליים

↑  Angela Chen (1 בספטמבר 2017). "Harvey's not over, but Hurricane Irma is now headed toward the East Coast". נבדק ב-4 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Brandon Miller (2 בספטמבר 2017). "Powerful Hurricane Irma could be next weather disaster". נבדק ב-2 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rob Gutro (30 באוגוסט 2017). "GPM satellite sees Tropical Storm Irma forming near Cape Verde Islands". נבדק ב-4 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McNoldy, Brian (30 באוגוסט 2017). "Tropical Storm Irma forms in Atlantic, and we're still watching Gulf of Mexico early next week". The Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-6 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Reuters (1 בספטמבר 2017). "Hurricane Irma intensifies over the Atlantic". נבדק ב-6 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Koren, Marina (31 באוגוסט 2017). "Hurricane Irma Just Hit Category 3". The Atlantic (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-6 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  שמות ההוריקנים הארווי, מריה, אירמה הוצאו לגמלאות רשמית, עיתון USA Today, דויל רייס, 12 באפריל 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012408550905171  LCCN: sh2018002364
דונגה

קרלוס קייטנו בלדורן ורי (בפורטוגזית: Carlos Caetano Bledorn Verri), או בכינוי הידוע דונגה (נולד ב-31 באוקטובר 1963 באיז'ואי שבריו גראנדה דו סול, ברזיל) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי ומאמן כדורגל. דונגה היה מאמנה של נבחרת ברזיל בשתי קדנציות, בין השנים 2006 ל-2010, ובין 2014 ל-2016.
קריירה כשחקן > שנות ה-1980

בגיל 16, התקבל דונגה למועדון אינטרנסיונל. סייע לו בכך סנדקו, אמידאו פרונדי, שהיה גם ראש העיר בה נולד. פרונדי השתמש בקשריו ובכושר ההשפעה שלו על מנת לשכנע את המועדון לבחון את דונגה. הוא התקבל ושיחק בקבוצה הצעירה של אינטרנסיונל בשנים 1980-1983. הקריירה המקצועית של דונגה התחילה עם המעבר לקבוצה הבוגרת בשנת 1983. בשנתיים בהן שיחק עם הקבוצה זכתה אינטרנסיונל באליפות מדינת ריו גרנדה דו סול.
דונגה זומן לסגל הנבחרת האולימפית באולימפיאדת לוס אנג'לס שנערכה ב-1984. הוא זכה עם הנבחרת במדליית כסף.
אחרי שלוש שנים ששיחק בקבוצות בסאו פאולו (קורינתיאנס וסנטוס), עבר לריו דה ז'ניירו, שם תרם לזכייתה של קבוצת ואסקו דה גאמה באליפות מדינת ריו דה ז'ניירו ב-1987.
ב-1988 החלה הקריירה הבינלאומית של דונגה, כשעבר למועדון פיזה וכעבור שנה וחצי לפיורנטינה. במדי פיורנטינה העפיל דונגה לגמר גביע אופ"א 1990, שם פתח בהרכב בצמד המשחקים שהסתיימו בהפסדה של פיורנטינה 3–1 ליובנטוס בסיכום.
קריירה כשחקן > שנות ה-1990 ו"עידן דונגה"

כשחקן, היה דונגה נוקשה וממושמע. עמד במרכז המגרש כמו חומה, מיומן בחטיפת כדורים מיריביו בזכות יוזמה וחוש תזמון. היה ידוע בדיוק מסירותיו ובמנהיגות במגרש. מאפיינים אלה התאימו למי ששימש כמאמן נבחרת ברזיל לקראת מונדיאל 1990, סבסטיאו לזרוני, ודונגה זומן לסגל. לזרוני חיפש לחפות על כישלונות ברזיל בשני המונדיאלים הקודמים, בהם היטיבה ברזיל לשחק, אך לא זכתה בגביע. לשם כך, הרכיב נבחרת בה הפגינו שחקניה סולידיות, יעילות ודיוק, על חשבון יצירתיות במהלכים על המגרש. תקופה זאת של נבחרת ברזיל זכתה לכינוי "עידן דונגה", מפני שהוא היה השחקן שזוהה בצורה הטובה ביותר עם הסגנון החדש. חרף זאת, אכזבה ברזיל גם במונדיאל של שנת 1990, כשהפסידה לארגנטינה בשמינית הגמר (התוצאה הגרועה ביותר מאז 1966).
בשנת 1994, חזר דונגה לנבחרת, הפעם כקפטן. הוא הבקיע את הפנדל השלישי בדו-קרב הפנדלים שהתרחש בגמר מונדיאל 1994 נגד נבחרת איטליה, ובכך עזר לה לזכות בגביע העולם בפעם הרביעית בתולדות הנבחרת. הוא שימש כקפטן גם במונדיאל 1998. לדונגה היו 91 הופעות במדי הנבחרת, שבהם הבקיע 6 שערים.
דונגה המשיך לשחק בקבוצות באירופה עד 1995, ואז עבר ליפן, שם עזר לג'ובילו איוואטה לזכות בליגה ובגביע המדינה ב-1997 ו-1998, בהתאמה.
דונגה סיים את הקריירה כשחקן בקבוצה בה התחיל את דרכו בכדורגל, אינטרנסיונל, כששיחק בה בין שנת 1999 לשנת 2000.
קריירה כמאמן

ב-24 ביולי 2006 מונה למאמן נבחרת ברזיל במקום קרלוס אלברטו פריירה, אשר פרש בעקבות הופעה מאכזבת של הנבחרת במונדיאל 2006. דונגה מונה לתפקיד למרות היותו חסר כל ניסיון כמאמן, דבר שעורר ביקורת נגד ההחלטה. אך הוא פתח את הקריירה שלו כמאמן עם ארבעה ניצחונות ותיקו בחמישה משחקים, הישג שביסס אותו בתפקיד.
בניגוד לפריירה, אשר טיפח והבליט כוכבים כמו רונלדו ורונאלדיניו, נוקט דונגה בגישה שוויונית כלפי השחקנים ומעדיף משחק קבוצתי על פני השתלטות כוכבים. גישה זו מקנה לנבחרת אופי סולידי יותר, אם כי על חשבון מעט מהיופי שאפיין את דרך המשחק של הנבחרת בשנים קודמות.
דונגה הוביל את ברזיל לזכייה בקופה אמריקה בשנת 2007 עם ניצחון מרשים של 0-3 בגמר נגד נבחרת ארגנטינה, המוכרת כיריבתה הנצחית של ברזיל.
ההצלחה בקופה אמריקה עוררה ציפיות בקרב תושבי ברזיל לזכייה במדליית זהב אולימפית, ההישג היחידי שחסר לנבחרת ברזיל, במשחקים האולימפיים 2008. אך ברזיל הפסידה לארגנטינה בשלב חצי-גמר ואף על פי שזכתה במדליית ארד בסופו של דבר, התוצאה נתפסה בברזיל ככישלון. הכישלון הזה כמעט ועלה לדונגה בתפקידו עקב לחץ ציבורי, אך בזכות תוצאות חיוביות בטורניר מוקדמות המונדיאל 2010, הוא המשיך בתפקיד.
אחד מהישגיו הבולטים של דונגה הוא זכייתה של ברזיל בגביע הקונפדרציות 2009. במשחק הגמר הדרמטי נגד נבחרת ארצות הברית חזרה ברזיל מפיגור של 0-2 וסיימה את המשחק בתוצאה 3-2, עם שער ניצחון של הקפטן לוסיו.
בהובלתו של דונגה העפילה נבחרת ברזיל למונדיאל 2010 בדרום אפריקה, כאשר היא סיימה במקום הראשון בבית המוקדמות הדרום אמריקאי. באותו טורניר הגיעו הברזילאים לרבע הגמר, בו הודחו על ידי נבחרת הולנד לאחר שהובילו במחצית הראשונה 1-0 אך הפסידו בהמשך בתוצאה 1-2. יומיים לאחר מכן פוטרו דונגה וכל הצוות המקצועי של הנבחרת על ידי התאחדות הכדורגל הברזילאית.
ב-12 בדצמבר 2012 מונה למאמן אינטרנסיונל שבה התחיל וסיים את הקריירה בתור שחקן, אך פוטר ממנה כעבור 10 חודשים בעקבות שורת הפסדים.
ב-22 ביולי 2014 חזר לאמן את נבחרת ברזיל, לאחר שזו הודחה בשלב חצי הגמר של מונדיאל 2014 אותו אירחה בעקבות הפסד 1-7 לגרמניה. ביוני 2016 הודחה ברזיל בשלב הבית של קופה אמריקה 2016 ודונגה פוטר מתפקידו.
הישגים > כשחקן

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אינטרנסיונל אליפות ריו גרנדה דו סול: 1983 ו-1984 ואסקו דה גאמה אליפות ריו דה ז'ניירו: 1987 ג'ובילו איוואטה ליגה יפנית: 1997  גביע יפן: 1998 נבחרת ברזיל אליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20: 1983  גביע עולם עד גיל 20: 1983  טורניר קדם-אולימפי: 1984  קופה אמריקה: 1989 ו-1997  מונדיאל: 1994  גביע הקונפדרציות: 1997 |  השגים פרטיים השחקן הטוב ביותר באליפות יפן: 1997 השגים נוספים מקום שני באליפות סאו פאולו בקורינתיאנס:1984  מדליית כסף באולימפיאדת 1984  מקום שני במונדיאל 1998 |  כמאמן נבחרת ברזיל קופה אמריקה:2007  גביע הקונפדרציות: 2009 הישגים נוספות מדליית ארד באולימפיאדת 2008 |
אהרון ולירו

| --- | --- |

 לידה:  19 בפברואר 1913 ירושלים
 פטירה:  18 בדצמבר 2000 (בגיל 87) חיפה
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי שדה יהושע (כפר סמיר) 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת ברמינגהאם שבאנגליה (1938)
 התמחות:  קרדיולוגיה
 תפקידים:  רופא צבאי, מדען, קרדיולוג 
 מחלקות ובתי חולים:  הדסה (1939) רמב"ם (1981-1946) בית החולים לגליל המערבי (1982–1986)  בית החולים פוריה (1955-1956) 
 פרסים והוקרה:  יקיר העיר חיפה
 הנצחה:  קרן על שם פרופ. אהרון ולירו לקידום החינוך הרפואי
 
אהרון ולירו (19 בפברואר 1913 – 18 בדצמבר 2000) היה רופא ומחנך, שתרם רבות לקידום תחום הרפואה ולהקמת בתי חולים ומרכזים רפואיים בישראל בסוף המאה ה-20.
חייו

ולירו נולד בירושלים וגדל בשכונת רחביה, בבית הוריו אסתר (לבית משפחת קוקיה) וניסים ולירו. היה בן למשפחה ספרדית מיוחסת שהתיישבה בארץ ישראל בתחילת המאה ה-19 מצד אביו, ועוד בתחילתה של המאה ה-15 מצד אמו (משפחת אלישר). סב-סבו, יעקב ולרו, ייסד את המוסד הפיננסי היהודי הראשון בארץ ישראל. הבית בו גדל, ברחוב אלחריזי 17, שימש לימים כמשכן לנשיאים יצחק בן-צבי וזלמן שזר (לאחר שנמכר על ידי המשפחה למדינת ישראל), ונקרא עד היום בית ולירו. כיום שוכן בבית מוסד יד בן צבי.
ולירו למד בגימנסיה העברית רחביה, ובגיל 25 קיבל תואר רופא (M.B., Ch.B) עם סיום לימודיו באוניברסיטת ברמינגהאם שבאנגליה (1938). כאשר שב לירושלים, עיר הולדתו, הועסק בהתנדבות כרופא בבית החולים הדסה (1939). עם תחילת הגיוס לחיל הרפואה הבריטי של צבא הוד מלכותה (RAMC)‏ (1946-1941) התגייס וסיים את השירות בדרגת מייג'ור (רב-סרן).
בשנת 1946 הצטרף לצוות הרופאים בחטיבת הרפואה הפנימית בבית החולים הממשלתי הבריטי בבת-גלים שבחיפה, לימים בית החולים רמב"ם. בזמן מלחמת העצמאות (1948-49) שירת כרופא חטיבתי בפיקוד צפון בדרגת רב-סרן.
בשנים 1953–1954 נשלח על ידי משרד הבריאות, במסגרת תוכנית "פוינט פור" (תוכנית שיזם הנשיא האמריקאי טרומן), להתמחות נוספת בפיזיולוגיה קרדיו-וסקולרית ובתפוקדי ריאה, במעבדות מחקר באוניברסיטת סירקיוז ובאוניברסיטת דרום קליפורניה. כאשר חזר, בתום שנתיים, לבית החולים רמב"ם, הקים, באמצעות ציוד ומכשור שהביא עמו מארצות הברית, את המכון הקרדיו-רספירטורי. בשנת 1963 הקים ועמד בראש היחידה לחקר הליפידים בבית החולים רמב"ם.
ב-1956 התמנה למנהל מחלקה פנימית בביה"ח הממשלתי פוריה בטבריה, ומיד לאחר מכן מונה למנהל הרפואי של מוסד זה.
ולירו היה ממייסדי בית הספר לרפואה של הטכניון בחיפה (בראשותו של פרופ' דוד ארליק) על שם רות וברוך רפפורט, ב-1972 קיבל תואר פרופסור מן המניין, ושימש כדיקן לענייני הוראה החל משנת 1976.
בשנים 1973–1976 היה יו"ר החברה לרפואה פנימית בישראל.
בשנים 1982–1986 מונה למנהל הרפואי בבית החולים הממשלתי הגליל המערבי, ובה בעת ניהל גם את מערך המחלקות הפנימיות במוסד זה.
הפקולטה לרפואה של הטכניון העניקה לו תואר פרופסור אמריטוס בשנת 1981.
ולירו נישא למרים (לבית שפושניק) (1919-2010) ולהם בן ובת.
מורשתו

ולירו היה הראשון שתיאר בספרות הרפואית התפרצות של קדחת הדבר בארץ ישראל והמאמר הרפואי שראה אור ב-1948 ב"בריטיש מדיקל ז'ורנל" היה הראשון שיצא מבית חולים הממשלתי רמב"ם ואשר פורסם בעיתונות רפואית בינלאומית. בסמוך לכך פרסם מאמר רפואי נוסף המתאר התפרצות של טיפוס הבהרות.
עוד בתחילת שנות ה-60 זיהה ולירו את הפוטנציאל הגלום בסינרגיה האפשרית בין הרופאים הקלינאים שבבית החולים הממשלתי רמב"ם לבין מהנדסי האלקטרוניקה חברי הסגל של הטכניון שבחיפה. שיתוף פעולה ייחודי זה שולירו הוביל הביא לפיתוחו של מכשיר רפואי-אלקטרוני המסוגל לרשום פעולות מכניות של הלב והעורקים ללא צורך במגע פיסי עם בית החזה של הנבדק. מכשיר זה שפותח כאמור עוד בטרם הוקמה המחלקה להנדסה ביו-רפואית בטכניון זרז את ייסודה וזכה לפרסום בעיתונות הרפואית הבינלאומית בשנים 1971–1972.
ספרו האקדמי הראשון של ולירו "יסודות האלקטרוקרדיוגרפיה" (הוצאת מכלול והפקולטה לרפואה -הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל) יצא לאור בשנת 1973 וזכה להצלחה מרובה כספר ייחודי ובלעדי בכל הפקולטות לרפואה בארץ. ספר נוסף שפרסם ולירו בשנת 1980, "מבוא לרפואה קלינית" (מכלול הוצאה לאור), שימש במשך שנים רבות את הסטודנטים לרפואה בשנים הקליניות של לימודיהם.
ולירו, באמצעות ספרי ההוראה האלה וכן כמורה בפקולטה לרפואה של הטכניון בחיפה, חינך והדריך דורות רבים של סטודנטים, רופאים בשנות הסטאז' ומתמחים ברפואה פנימית ומחלות לב-ריאה.
עיריית חיפה העניקה לו את תואר יקיר העיר.
שנתיים לאחר פטירתו הקימה משפחתו בשיתוף עם בית הספר לרפואה של הטכניון ואגודת ידידי הטכניון את הקרן ע"ש פרופסור אהרון ולירו לקידום החינוך הרפואי. מאז שנת 2002 ובכל שנה מתקימים בחסות קרן זו "ימי העיון השנתיים ע"ש פרופסור אהרון ולירו בנושא: יחסי רופא-חולה". יום העיון מתקיים במחלקה לחינוך רפואי של הפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט.
רשימת פרסומים

רשימה חלקית
ולירו, אהרון, על טיפוס בהרות מסוג Rocky Mountain Spotted Fever, "הרפואה", כרך ל"ו חוברת ט', ב באייר ה'תש"ט (1.5.1949).
ולירו, אהרון, מקרה ראשון של אורניטוסיס בישראל, "הרפואה", כרך מ"ה, חוברת ה', כ"א באלול ה'תשי"ג (1.9.1953)
ולירו, אהרון, רישום תנועות הלב והדפקים העורקיים לפי שיטה ישראלית חדשה, "הרפואה", כרך ע"ז, חוברת א', טו בתמוז ה'תשכ"ט (1.7.1969)
Haddad Ch. Valero, Aaron, Streptomycin in Bubonic Plague, British Medical Journal, 29 May 1948
Valero, Aaron, Recording Actual Heart Movments and Arterial Pulsations with a New Electronic Device, American J. Cardiology 19, pp.224-230, 1967
Valero, Aaron, Focal Displacment Cardiography for the Bedside Detection of Miocardial Dyskinesis, American J. Cardiology 25, pp.443-449, 1970
ביבליוגרפיה

רות קרק ודוד גלס, משפחת ולירו-שבעה דורות בירושלים 1800-1948, גפן הוצאה לאור, ירושלים תשס"ו, 2005
Glass D & Kark R, Sephardi entrepreneurs in Jerusalem-The Valero Family 1800-1948, Geffen Publishing House, Jerusalem, 2007
לוי מ., פרקים בתולדות הרפואה בא"י 1799-1948, הוצאת הקיבוץ המאוחד והפקולטה לרפואה ע"ש ב. רפופורט-טכניון-מכון טכנולוגי, 1998
הורביץ ברוך, כל העם חזית-רפואה צבאית בישראל 1911-1948, הוצאת משרד הביטחון, 1977
Valero Fund for Advancement of Medical education Launched
ראו גם

חיים ולירו
בית ולירו
הערות שוליים

↑  אילן היוחסין של משפחת ולירו, כל העיר, 21 בנובמבר 1980
↑  אריה דיין, ולירו — בנקים צדקה, גלות וכס־המשפט., כל העיר, 21 בנובמבר 1980
הטורף (גזע חוצנים בדיוני)

| --- | --- |

 הופעה ראשונה:  "הטורף" (1987)
 יוצרים:  ג'ים אי תומאס  ג'ון תומאס  ג'ון מקטיירנן  סטאן וינסטון
 
קוספליי של הטורף
הטורף (באנגלית: The Predator), הידוע גם בשם יאוצ'ה, הוא מין של חוצנים בדיוניים והוא האנטגוניסט הראשי בסדרת סרטי הטורף.
הם ידועים בעיקר בזכות כישורי הציד הקטלניים שלהם והטכנולוגיה המתקדמת שלהם. דמויות הטורפים הופיעו לאורך השנים במגוון סרטים, חוברות קומיקס, ספרים ומשחקי וידאו.
מאפיינים

הטורפים הם יצורים דמויי אנוש גדולים, גבוהים, בעלי מבנה גוף שרירי ומחושים ארוכים דמויי ראסטות. הם אינם רואים באופן דומה לאופן בו בני האדם רואים. הראייה שלהם מבוססת על הדמאה תרמית.
לטורפים כוח פיזי עצום, הם זריזים במיוחד, ובזכות היכולות הללו הם טובים גם במיוחד בציד. ציד הוא חלק מרכזי בתרבות של הטורפים. הם נוהגים לבקר באופן תדיר בכוכבי לכת אחרים ולעסוק בהם בציד של יצורים שונים, כולל בני אדם בכדור הארץ וזינומורפים (מהזיכיון הנוסע השמיני). כאשר הם צדים הם מקפידים לאחר ההרג לקחת את הגולגולות ועמודי השדרה של היצורים אותם הם צדו. הם מקפידים לרוב לצוד באופן עצמאי.
הם גם מתקדמים מבחינה טכנולוגית, ומשתמשים במגוון כלי נשק מתקדמים, מכשירי הסוואה מתקדמים שהופכים אותם לכמעט בלתי נראים, והם טסים בחלליות מתקדמות בחלל החיצון.
הם מקפידים להימנע תמיד מלהרוג יצורים לא חמושים או חסרי הגנה.
עיצוב הדמות

את העיצוב האיקוני של דמות הטורף עיצב אמן האפקטים המיוחדים הנודע סטן וינסטון. תפקיד הטורף הוצע בתחילה לאמן הלחימה ז'אן-קלוד ואן דאם, לצורך השראת המראה הזריז והאתלטי של הישות החייזרית. עם זאת, יוצרי הסרט החליטו בסופו של דבר שהטורף צריך להיות בעל מראה מאיים יותר מבחינה פיזית, ובעקבות לוהק לתפקיד קווין פיטר הול אשר גילם גם את הביגפוט בסרט "הארי והאנדרסונים".
הערות שוליים

↑  Perry, Steve (8 במאי 2007). "Ask Steve Perry". נבדק ב-3 במרץ 2020. "Ya-oot-chah," with the accent on the second syllable, and that "ch" almost a "j" sound. {{cite web}}:  (עזרה)
טווייס

| --- | --- |


טווייס ב-2022
 לידה:  סיאול, קוריאה הדרומית
 מקום הקמה:  סיאול 
 מוקד פעילות:  קוריאה הדרומית
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 סוגה:  סוגות שונות
 חברת תקליטים:  JYP • וורנר יפן • ריפבליק
 פרסים והוקרה:  פרסי האמנים באסיה  Gaon Chart K-Pop Awards Song Of The Month  פרסי גולדן דיסק 
 twice.jype.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברות
 נייאון   ג'ונגיון   מומו   סאנה   ג'יהיו   מינה   דהיון   צ'ייאונג   ציו
 
טווייס (באנגלית: Twice; מילולית: פעמיים. בקוריאנית: 트와이스) היא להקת קיי-פופ קוריאנית שהוקמה בשנת 2015 והוחתמה לראשונה בחברת התקליטים JYP אנטרטיינמנט. אלבום הבכורה שלה, The Story Begins, יצא לאור בשנת 2015 וזכה להצלחה רבה תוך שכבש את פסגת מצעד האלבומים של קוריאה הדרומית. האלבום נמכר בלמעלה מ-132,598 עותקים ביפן.
בשנת 2018 הוציאה הלהקה את אלבומה השני, BDZ, שזכה להצלחה גם כן, בעיקר ביפן. האלבום נמכר בלמעלה מ-250,000 עותקים ביפן והפך לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר במדינה באותה השנה בה יצא. האלבום נכלל ברשימות סוף השנה של יפן.
קריירה

אלבום הבכורה של הלהקה Twicetagram, יצא לאור בשנת 2017. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של קוריאה הדרומית. האלבום נמכר בלמעלה מ-388,902 עותקים במדינה והפך לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר של הלהקה. אלבום האולפן השני שלה BDZ, יצא לאור שנה לאחר מכן. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הרשמי של יפן. אלבום האולפן השלישי של הלהקה &Twice, יצא לאור בשנת 2019. בין היתר הוא כלל את השיר "Fake & True". במהלך הקריירה שלה, הוציאה הלהקה שלל מיני-אלבומים מצליחים כמו The Story Begins,‏ Page Two,‏ Twicecoaster: Lane 1,‏ What's Twice?,‏ Signal,‏ What Is Love?,‏ Yes or Yes,‏ Fancy You,‏ Feel Special ו-More & More.
בשנת 2019 טווייס הוציאה את אלבום האוסף השני שלה, #Twice2. בין להיטיה של הלהקה ניתן למנות את "Cheer Up", שנמכר בלמעלה מ-2.5 מיליון עותקים בקוריאה הדרומית "TT", שנמכר בלמעלה מ-2.5 מיליון עותקים במדינה ו- "Knock Knock", שנמכר בלמעלה מ-2.5 מיליון עותקים במדינה. בשנת 2017 טווייס הוציאה את אחד משיריה המצליחים ביותר "Likey", שדורג במקום הראשון במצעד השירים של קוריאה הדרומית.
ב-1 ביוני 2020, הוציאה הלהקה את המיני-אלבום התשיעי שלה More & More, שכולל את הלהיטים "More & More" ו-"Oxygen". באותו היום הוציאה הלהקה את הווידאו קליפ לשיר הנושא מתוך המיני-אלבום, שזכה להצלחה וצבר למעלה מ-112.6 מיליון צפיות. ב-9 ביולי 2020, צפוי לצאת מיני-אלבום יפני בשם Fanfare.
קריירה > 2013–2015: הרכבת הקבוצה, Sixteen ואלבום הבכורה

ב-19 בדצמבר 2013, הכריזה חברת הבידור JYP אנטרטיינמנט על הרכבת קבוצת בנות חדשה הצפויה להוציא אלבום בכורה בחצי השנה הראשונה של 2014, שתהייה גם קבוצת הבנות הראשונה של החברה מאז החשיפה של הקבוצה "Miss A" ב 2010. ב-27 בפברואר 2014 שלוש מתלמדות של JYP אושרו שייקחו חלק בלהקה המתוכננת של JYP שבתחילה נקראה "6mix" ביחד עם נייאון, ג'ונגיון, סאנה וג'יהיו אך לבסוף פרויקט הבכורה של הלהקה בוטל ולא יצא לפועל.
ב-11 בפברואר 2015, ג'יי ויי פארק (J.Y Park), המייסד של JYP אנטרטיינמנט הודיע על הקמת להקת בנות חדשה, המונה שבע בנות, שתתבסס על המנצחות בתוכנית ריאליטי בשם "Sixteen", בה 16 מתמודדות יתחרו על מקומן בלהקת הבנות החדשה. התוכנית תוכננה להיות משודרת ברשות השידור "Mnet" מאוחר יותר באותה שנה. התוכנית התחילה את שידוריה ב-5 במאי 2015, וסיימה עם שבע מנצחות: נייאון, ג'ונגיון, סאנה, ג'יהיו, מינה, דהיון וצ'ייאונג. ג'יי ויי פארק הודיע כי ככל הנראה יגדיל את הקבוצה לתשע בנות. הוא הוסיף את ציו, שהייתה "בחירת הקהל" והייתה הכי פופולרית ואהודה בסוף הסדרה, ומומו, אותה הוסיף ג'יי ויי בעצמו לאחר שהתרשם מכישורי ההופעה המרשימים שלה. החלטת הרחבת הקבוצה הייתה שנוייה במחלוקת, בגלל הצירוף של מומו אף על פי שהיא נפסלה בשלבים מתקדמים של התוכנית.
שם הקבוצה, טווייס, נבחר על ידי ג'יי ויי בעצמו. הוא הסביר את בחירתו בכך ש: "הקבוצה תגיע לאנשים ללב פעמיים, פעם אחת דרך האוזניים ופעם שנייה דרך העיניים". המעריצים של טווייס מכונים "Once", בעקבות האמירה של חברות הקבוצה ברשתות החברתיות ב-2015 "אם אתם תאהבו אותנו אפילו פעם אחת, נחזיר לכם פעמיים מהאהבה שלנו".
פלייליסט הבכורה המורחב (מיני-אלבום) של טווייס בשם "The Story Begins" והסינגל "Like Ooh-Ahh" יצא לאור לראשונה באוקטובר 2015, עם אירועי לייב לקידום של שניהם. הקליפ "Like Ooh-Ahh" ביוטיוב צבר למעלה מ-50 מיליון צפיות בחמישה החודשים הראשונים מאז שחרורו והיה לאחד מקליפי הבכורה הנצפים ביותר של להקות קיי-פופ. ב-27 בדצמבר של אותה שנה, הופיעו טווייס עם גרסת רמיקס לסינגל "Like Ooh-Ahh" ב-"SBS Gayo Deajeon", בהופעה הראשונה של הלהקה בטקס מוזיקה.
קריירה > 2018 - הווה: המשך הצלחה ביפן והארכת חוזה

ב-12 בספטמבר 2018 טווייס הוציאה את האלבום המלא שלה ביפן, שנקרא BDZ. האלבום זכה למעמד אלבום פלטינה ביפן, לאחר שמכר יותר מ-250,000 עותקים. האלבום היה בראש רשימת אוריקון במשך שבעה ימים, והגיע לראש רשימת ״האלבומים החמים״ של בילבורד יפן.
ב-2019 הלהקה הודיעה על סיבוב הופעות ביפן, שייקרא Dome Tour ויכלול חמש הופעות בשלוש ערים, מול 210,000 צופים במצטבר. כל הכרטיסים לסיבוב נמכרו בתוך פחות מדקה. בסוף השנה הלהקה הגיעה למקום הרביעי ברשימת המכירות ביפן, לאחר שהמכירות הגיעו ליותר מחמישה מיליארד ין.
ב-2022 כל חברות הלהקה חידשו את החוזה שלהן עם JYP.
ב-29 בדצמבר 2023 הלהקה הודיעה שתופיע ב-27 ו-28 ביולי 2024 באצטדיון ניסן, שהוא אולם הקונצרטים הגדול ביפן עם כ-75,000 מושבים.
חברות הקבוצה

נייאון (나연)
ג'ונגיון (정연)
מומו (모모)
סאנה (사나)
ג'יהיו (지효)
מינה (미나)
דהיון (다현)
צ'ייאונג (채영)
ציו (쯔위)
דיסקוגרפיה

The Story Begins (אוקטובר 2015)
Page Two (אפריל 2016)
Twicecoaster: Lane 1 (אוקטובר 2016)
Twicecoaster: Lane 2 (פברואר 2017)
Signal (מאי 2017)
TWICE# (יוני 2017)
One More Time (אוקטובר 2017)
Twicetagram (אוקטובר 2017)
Merry & Happy (דצמבר 2017)
Candy Pop (פברואר 2018)
What Is Love (אפריל 2018)
Wake Me Up (מאי 2018)
I Want You Back (יוני 2018)
Summer Nights (יולי 2018)
BDZ (ספטמבר 2018)
YES or YES (נובמבר 2018)
"The year of "YES (דצמבר 2018)
BDZ (Repackage) (דצמבר 2018)
#TWICE 2 (מרץ 2019)
Fancy You (אפריל 2019)
Happy Happy (יולי 2019)
Breakthrough (יולי 2019)
Feel Special (ספטמבר 2019)
TWICE& (נובמבר 2019)
TWICE (Repackage)& (פברואר 2020)
More & More (יוני 2020)
FanFare (יולי 2020)
More & More (English Ver.) (אוגוסט 2020)
#TWICE3 (ספטמבר 2020)
Eyes Wide Open (אוקטובר 2020)
BETTER (נובמבר 2020)
I Can’t Stop Me (English Ver.) (נובמבר 2020)
Cry For Me (דצמבר 2020)
Kura Kura (מאי 2021)
Taste Of Love (יוני 2021)
Perfect World (יולי 2021)
The Feels (אוקטובר 2021)
Formula of Love: O+T=<3 (נובמבר 2021)
Doughnut (דצמבר 2021)
Celebrate (יולי 2022)
Between 1&2 (אוגוסט 2022)
Moonlight Sunrise (ינואר 2023)
READY TO BE (מרץ 2023)
Hare Hare (מאי 2023)
Dance Again (דצמבר 2023)
I GOT YOU (פברואר 2024)
With YOU-th (פברואר 2024)
ONE SPARK (פברואר 2024)
| שם | שפה | תאריך הוצאה |
| --- | --- | --- |
| One More Time | יפנית | 18 באוקטובר 2017 |
| Candy Pop | יפנית | 7 בפברואר 2018 |
| Wake Me Up | יפנית | 16 במאי 2018 |
| I Want You Back | יפנית | 15 ביולי 2018 |
| Happy Happy | יפנית | 17 ביולי 2019 |
| Breakthrough | יפנית | 24 ביולי 2019 |
| FanFare | יפנית | 8 ביולי 2020 |
| More & More (English Ver.) | אנגלית | 21 באוגוסט 2020 |
| BETTER | יפנית | 18 בנובמבר 2020 |
| Cry For Me | קוריאנית ואנגלית | 8 בדצמבר 2020 |
| Kura Kura | יפנית | 12 במאי 2021 |
| The Feels | אנגלית | 1 באוקטובר 2021 |
| Doughnut | יפנית | 15 בדצמבר 2021 |
| Moonlight Sunrise | אנגלית | 20 בינואר 2023 |
| Hare Hare | יפנית | 12 במאי 2023 |
| Dance Again | יפנית | 12 בדצמבר 2023 |
| I GOT YOU | אנגלית | 2 בפברואר 2024 |
| ONE SPARK | קוריאנית ואנגלית | 26 בפברואר 2024 |
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס MAMA | 2024 | בחירת המעריצים של השנה | טווייס | מועמדות |  |
| פרס MAMA | 2024 | להקת הבנות הטובה ביותר | טווייס | מועמדות |  |
| פרס MAMA | 2024 | טופ 10 בחירת המעריצים - נשים | טווייס | זכייה |  |
יצחק ערמוני

יצחק צבי ערמוני (ל' בחשוון ה'תרצ"ו, נובמבר 1935 – י' בניסן ה'תשנ"ה, אפריל 1995) היה ראש מועצה אזורית הר חברון ומזכ"ל גוש אמונים.
ביוגרפיה

נולד וגדל במושב שדה יעקב להוריו פרחיה ואליהו חיים ערמוני (קסטנבוים), שעלו כשלוש שנים לפני כן מצ'כוסלובקיה. למד בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה ולאחר מכן שירת בנח"ל מטעם בני עקיבא. לאחר שחרורו מן הצבא הצטרף לקיבוץ עין צורים, ועסק בחקלאות.
עם הקמת קריית ארבע הצטרף עם משפחתו לעלייה על הקרקע. היה ממייסדי המינהלת המקומית, והיה חבר בה ואף ריכז אותה. בהושענא רבה ה'תשל"ג (29 בספטמבר 1972) נעצר עם עוד שניים מתושבי קריית ארבע לאחר שסירבו להוראת המושל הצבאי לצאת מ"אולם אברהם" במערת המכפלה.
בין 1984 ל-1985 כיהן כראש מועצה אזורית הר חברון. משם עבר למושב רמת מגשימים שברמת הגולן והיה רכז המטעים של המושב. היה פעיל ותיק בתנועת גוש אמונים, וב-1988 נבחר למזכ"ל התנועה.
היה חבר המפד"ל ולאחר מכן עבר למפלגת התחיה.
נפטר ב-י' בניסן ה'תשנ"ה ונקבר בהר המנוחות.
שמו הונצח ב"מצפור קריות" באזור הר עמשא במזרח הר חברון.
משפחתו

היה נשוי לזהבה, ולהם שישה ילדים.
נכדתו נעמה ערמוני נישאה לרב איתם הנקין. שניהם נרצחו בפיגוע ירי ליד בית פוריכ שבשומרון ב-2015.
נכדו הקרוי על שמו אבשלום יצחק ערמוני נהרג בהתהפכות תומ"ת בתאונת אימונים ברמת הגולן ב-2017.
הערות שוליים

↑  דוד תדהר (עורך), "יהודה יערי (ולד)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טו (1966), עמ' 4683
↑  מתכננים איכלוס אלף משפחות בקריית-ארבע, דבר, 17 באפריל 1972
↑  שלושה נעצרו במערת המכפלה, על המשמר, 1 באוקטובר 1972
↑  אל חברי המפד"ל - הפועל המזרחי, מעריב, 22 במרץ 1974
↑  אל הדגל, חדשות, 16 בדצמבר 1987
↑  קברו באתר GRAVEZ.
↑  מצפור קריות, אתר קק"ל