stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות וימבלדון 1959
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. מנצחת תחרות 1958 אלתיאה גיבסון מארצות הברית לא השתתפה בתחרות. 8 טניסאיות זכו לדירוג:
כריסטין טרומן (בריטניה בריטניה), הודחה בסיבוב הרביעי
אנג'לה מורטימר (בריטניה בריטניה), הודחה ברבע הגמר
בברלי בקר פלייץ (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב הרביעי
דרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידה במשחק הגמר
סנדרה פרייס (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחה בחצי הגמר
מריה בואנו (ברזיל ברזיל), ניצחה בתחרות
סלי מור (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר
אן היידון ג'ונס (בריטניה בריטניה), הודחה ברבע הגמר
במשחק הגמר מריה בואנו מברזיל ניצחה בשתי מערכות את דרלין הארד מארצות הברית. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1958 רק ניל פרייזר השתתף בתחרות וזכה בה עם פרטנר חדש. 4 זוגות דורגו:
ניל פרייזר ורוי אמרסון (אוסטרליה אוסטרליה), זכו בתחרות
ניקולה פייטרנג'לי ואורלנדו סירולה (איטליה איטליה), הודחו בחצי הגמר
ברי מקיי ואלקס אולמדו (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
רוד לייבר ובוב מארק (אוסטרליה אוסטרליה), הפסידו במשחק הגמר
במשחק הגמר ניל פרייזר ורוי אמרסון מאוסטרליה שיחקו נגד זוג אוסטרלי נוסף רוד לייבר ובוב מארק וניצחו אותם ב-4 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 48 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1958 רק מריה בואנו מברזיל השתתפה בתחרות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
ג'יין ארט ודרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות
יולנדה רמירס ורוסי רייס (מקסיקו מקסיקו), הודחו בחצי הגמר
בברלי פלייץ (ארצות הברית ארצות הברית) וכריסטין טרומן (בריטניה בריטניה), הפסידו במשחק הגמר
סנדרה ריינולדס ורנה שורמן (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחו בחצי הגמר
במשחק הגמר ג'יין ארט ודרלין הארד (ארצות הברית) ניצחו את בברלי פלייץ (ארצות הברית) וכריסטין טרומן (בריטניה) ב-3 מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 80 זוגות. מזוג מנצחי 1958 רק בוב האו השתתף בתחרות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
בילי נייט (בריטניה בריטניה) ויולנדה רמירס (מקסיקו מקסיקו) הודחו בחצי הגמר
ניל פרייזר (אוסטרליה אוסטרליה) ומריה בואנו (ברזיל ברזיל), הפסידו במשחק הגמר
רוד לייבר (אוסטרליה אוסטרליה) ודרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות
בוב האו (אוסטרליה אוסטרליה) וסלי מור (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר
במשחק הגמר רוד לייבר (אוסטרליה) ודרליו הארד (ארצות הברית) ניצחו בשתי מערכות את ניל פרייזר (אוסטרליה) ומריה בואנו (ברזיל).
אלכס אולמדו - מנצח התחרות
מריה בואנו - מנצחת התחרות
רמי לוי TV

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 2017 – אוגוסט 2019 (כשנתיים)
 חברת אם:  רמי לוי שיווק השקמה
 ענפי תעשייה:  וידאו על פי דרישה 
 מוצרים עיקריים:  שידורי טלוויזיה רב-ערוצית   שירותי VOD
  
 www.tv.rami-levy.co.il
 
רמי לוי TV היה שירות טלוויזיה של חברת רמי לוי שיווק השקמה בשיתוף פעולה עם חברת HOT.
באוגוסט 2019 עצרה החברה את פעילותה בעקבות הפסדים.
תכנים

החברה הציעה ספריית סדרות ישראליות של HOT, סדרות, סרטים ו-35 ערוצי טלוויזיה המועברים דרך ממיר ייעודי.
ערוצים

כאן 11
קשת 12
רשת 13
כאן חינוכית
מַכַּאן 33
ערוץ 9
ערוץ הכנסת
ערוץ 20
Discovery HD
יורוספורט
יורוספורט 2
Bollywood HD
HOT Bombay
HOT Bollywood
ערוץ לולי
ערוץ הופ!
TeenNick
MOTO SPORT
Discovery Science
ויוה
ויוה פלוס
MTV
MTV Music
MTV Hits
MTV Rocks
MTV Dance
MTV Live HD
VH1
VH1 Classic
הערוץ הים תיכוני
ערוצים > ערוצי ספורט

ערוצי הספורט של ערוץ הספורט: 5STARS • 5LIVE • 5GOLD • 5PLUS • 5SPORT
ערוצי הספורט של צ'רלטון: ספורט 1 HD • ספורט 2 HD • ספורט 3 HD • ספורט 4 HD
הערות שוליים

אתר האינטרנט הרשמי של רמי לוי TV
↑  עמרי ברק -ישן, ‏הוט משיקה: "רמי לוי TV" ב-89 שקל, באתר ‏מאקו‏, 10 באוגוסט 2017
↑  מייקי לוי‏, רמי לוי נכנס לשוק הטלוויזיה; יציע תכנים של הוט ב-89 שקלים לחודש, באתר וואלה, 10 באוגוסט 2017
↑  בשל היענות נמוכה: רמי לוי TV עוצרת פעילותה, באתר ynet, 26 באוגוסט 2019
↑  אביאור אבו, בשל היענות נמוכה: רמי לוי TV עוצרת פעילותה, באתר כלכליסט, 26 באוגוסט 2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אבי גיל (קצין)

| --- | --- |

גיל, יולי 2021
 לידה:  5 במרץ 1972  (בן 52) ירושלים, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  אבי
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-אוגוסט 1990
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
  מפקד עורב צנחנים   מפקד גדס"ר צנחנים   מפקד יחידת דובדבן   נספח צה"ל במארינס   מפקד חטיבת אפרים   קצין אג"ם של פיקוד הדרום   מפקד בה"ד 1   מפקד עוצבת עידן   מפקד קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים   מפקד עוצבת געש   ראש חטיבת תורה והדרכה באמ"ץ   המזכיר הצבאי של ראש הממשלה
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 
אבי גיל (נולד ב-5 במרץ 1972) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף, ששימש המזכיר הצבאי של ראש הממשלה. קודם לכן שימש בין היתר ראש חטיבת תורה והדרכה באמ"ץ, מפקד עוצבת געש, מפקד עוצבת עידן, מפקד בה"ד 1, מפקד חטיבת אפרים, מפקד יחידת דובדבן ומפקד גדס"ר צנחנים.
ביוגרפיה

גיל נולד וגדל בירושלים. התגייס לצה"ל באוגוסט 1990, התנדב לחטיבת הצנחנים ושובץ בגדוד 890. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 890 ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד, בתקופת דרור וינברג. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בבה"ד 1. בהמשך מונה למפקד פלנ"ט צנחנים בין השנים 1999–2000, והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון. לאחר לימודים בפו"ם, מונה לקצין אג"ם של חטיבת הצנחנים.
בשנת 2003 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדס"ר צנחנים, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, את תפקידו סיים בשנת 2005. בהמשך מונה למפקד יחידת דובדבן, ושימש בתפקיד בין השנים 2005–2007. במהלך פיקודו על היחידה קיבל נזיפה ממפקד פיקוד המרכז, יאיר נוה, על הדרך שבה טיפל בארבעה לוחמים ביחידה, שסירבו לקחת חלק בפעילות המבצעית. לאחר מכן שימש כנספח צה"ל במארינס בין השנים 2007–2009.
ב-22 בנובמבר 2009 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אפרים, תפקיד בו שירת עד שנת 2011. בשנת 2011 מונה לקצין אג"ם של פיקוד הדרום, ושימש בתפקיד בין היתר במבצע עמוד ענן, את תפקידו סיים בשנת 2013. ב-14 ביולי 2013 מונה למפקד בה"ד 1, והוביל אותו בין היתר במבצע צוק איתן. גיל סיים לפקד על בה"ד 1 ב-18 באוגוסט 2015. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ג (2015–2016). ב-16 במרץ 2016 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת עידן, במקביל מונה ביוני 2017 למפקד קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים, ושימש בתפקידיו עד 31 בינואר 2018. ב-18 במרץ 2018 מונה למפקד עוצבת געש, תפקיד בו שירת עד 3 ביוני 2020. בשנת 2020 מונה לראש חטיבת תורה והדרכה באמ"ץ, תפקיד אותו מילא עד יולי 2021.
ב-29 ביולי 2021 הועלה לדרגת אלוף ומונה למזכיר הצבאי של ראש הממשלה. ב-16 במאי 2024, לאחר שהשלים קדנציה של שלוש שנים תחת שלושה ראשי ממשלה (בנט, לפיד ונתניהו), סיים את תפקידו כמזכיר הצבאי של ראש הממשלה וביקש להשתחרר מצה"ל.
בדצמבר 2023, חודשיים אל תוך מלחמת חרבות ברזל, פורסם כי שוררת מתיחות בינו לבין צחי ברוורמן, המונע ממנו גישה חופשית לנתניהו.
לאחר פרישתו של גיל פורסם כי פנה בכתב ליועצת המשפטית לממשלה בשלוש תלונות: 1. עיון של ברוורמן בתמלולים של דיונים ביטחוניים רגישים ופרוטוקולים של דיונים מתקופות ממשלות קודמות כולל מתקופת ממשלת בנט-לפיד וגם מתקופת ממשלת נתניהו שקדמה לממשלה זו. כפי שדווח הוציאה היועמ"שית מכתב המפרט למי מותר להחזיק בחומרים הרגישים ובעקבותיו החזיר ברוורמן את החומרים. 2. הוראה של ברוורמן לעובדת לשכה לשינוי בשעת שיחה של אבי גיל עם נתניהו בבוקר ה-7 באוקטובר. 3. חשד לניסיון סחיטה של קצין. חקירת משטרה שללה את החשד לסחיטת הקצין, ולא מצאה שינויים בפרוטוקולים מעבר לשעת שיחת הטלפון הראשונה בבוקר השביעי באוקטובר. בנובמבר 2024 נחקר ברוורמן לגבי שינוי השעה והעיון בפרוטוקולים.
חיים אישיים

גיל מתגורר בתל אביב, נשוי ללירון ואב לארבעה.
הערות שוליים

↑  מפקדי היחידה, מתוך האתר הרשמי של פלנ"ט צנחנים
↑  עמוס הראל, כל החטיבה בקסבה אך תושבים נותרו אדישים, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2003
↑  אמיר אורן, מי יפריע להכריע, באתר הארץ, 20 ביולי 2009
↑  אמיר בוחבוט, "כשל ערכי ופיקודי בדובדבן", באתר nrg‏, 2 בינואר 2006
↑  שוש מולא, "עונת הדובדבנים", ידיעות אחרונות, 2 בדצמבר 2010
↑  אמיר בוחבוט‏, מיוחד: המח"טים שיתמודדו בעתיד על מושב במטה הכללי, באתר וואלה, 24 בספטמבר 2014
↑  יונתן אוריך ורוני אפרת, מפקד חדש למרחב אפרים: סא"ל אבי גיל, אתר צה"ל, 23 בנובמבר 2009
↑  מפקדים חדשים לחטיבות הצנחנים, גבעתי וכפיר, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 13 בנובמבר 2012
↑  גילי כהן, המפקדים החדשים של גבעתי והצנחנים: מהמגזר הדתי-לאומי, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2012
↑  מפקד חדש לבה"ד 1, אתר "ישראל דיפנס", 16 ביולי 2013
↑  תא"ל אבי גיל, בדרככם, אחיי הלוחמים, באתר ynet, 1 במאי 2017
↑  מפקד חדש לעוצבת "עידן", באתר ערוץ 7, 16 במרץ 2016
↑  אמיר בוחבוט‏, מינויים בצה"ל: המזכיר הצבאי לממשלה ימונה למפקד אוגדת עזה, באתר וואלה, 3 ביולי 2017
↑    גל פרל פינקל, ‏המתיחות בדרום: ישראל צריכה להתחשב בתמונה המלאה, בעיתון מקור ראשון, 17 באוגוסט 2020
↑   דרגות אלוף הוענקו לתא"ל אבי גיל הנכנס לתפקידו כמזכיר הצבאי לרה"מ, באתר צה"ל, 29 ביולי 2021
↑  בשיא המלחמה: המתיחות בין ראש הסגל של רה"מ למזכיר הצבאי, באתר חדשות 13, 7 בדצמבר 2023
↑  המתיחות בלשכת רה"מ: מקורבו של נתניהו מעביר את התדרוכים ללפיד, באתר חדשות 13, 28 בדצמבר 2023
↑  נדב איל, האלוף פנה ליועמ"שית: חשש שבמשרד רה"מ נעשו ניסיונות לשנות פרוטוקולים במלחמה, באתר ynet, 10 ביולי 2024
1 2  ברהנו טגניה, ‏החשד לשינוי פרוטוקולים בלשכת ראש הממשלה: כל מה שהותר לפרסום, באתר ‏מאקו‏, 14 בנובמבר 2024
↑  איתמר אייכנר, נטעאל בנדל, רונן ברגמן, הפרוטוקול מ-7/10, השינוי החשוד על שיחת נתניהו - והוויכוח עם הקצרנית: "אסור לי", באתר ynet, 14 בנובמבר 2024
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1959

| --- | --- |

אצטדיון מועדון הטניס וסט סייד
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  16 באוגוסט 1959 – 13 בספטמבר 1959 (29 ימים) 
 מספר תחרות:  79 
 עיר מארחת:  ניו יורק, בוסטון
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד מועדון הקריקט לונגווד
 זוכה:  גברים:ניל פרייזר (אוסטרליה) נשים:מריה בואנו (ברזיל) זוגות גברים:ניל פרייזר/רוי אמרסון (אוסטרליה) זוגות נשים:ג'ין ארט/דרלין הארד (ארצות הברית) זוגות מעורבים:מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית)/ניל פרייזר (אוסטרליה)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1958 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1960 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1959 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. תחרויות זוגות נשים וזוגות גברים התקיימו במועדון הקריקט בפרברי בוסטון. הם החלו ב-16 באוגוסט והסתיימו ב-23 באוגוסט. תחרות הנשים, תחרות הגברים וזוגות מעורבים התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבניו יורק. הם החלו ב-4 בספטמבר והסתיימו ב-13 בספטמבר.
ניל פרייזר זכה ב-3 תחרויות.
התחרות > תחרות הגברים

לתחרות זו נרשמו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות, 8 הטניסאים החזקים דורגו כדלקמן:
אלכס אולמדו (ארצות הברית ארצות הברית), הפסיד בגמר
ניל פרייזר (אוסטרליה אוסטרליה), ניצח בתחרות
ברי מקיי (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר
רוד לייבר (אוסטרליה אוסטרליה), הודח ברבע הגמר
רמנתן קרישנן (הודו הודו), הודח בסיבוב השלישי
לואיס איילה (צ'ילה צ'ילה), הודח ברבע הגמר
באטץ' בוכהולץ (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי
רוי אמרסון (אוסטרליה אוסטרליה), הודח ברבע הגמר
מנצח אליפות 1958 אשלי קופר מאוסטרליה לא השתתף. ניל פרייזר מאוסטרליה שיחק במשחק הגמר נגד אלכס אולמדו מארצות הברית וניצח ב-4 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות צרפת הפתוחה ובאליפות אוסטרליה הפתוחה.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. לקראת התחרות, 8 הטניסאיות החזקות דורגו כדלקמן:
מריה בואנו (ברזיל ברזיל), ניצחה בתחרות
סנדרה ריינולדס (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחה ברבע הגמר
כריסטין טרומן (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הפסידה במשחק הגמר
דרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר
אנז'לה מורטימר (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה בסיבוב השני
אן היידון ג'ונס (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה בחצי הגמר
רנה שורמן (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחה ברבע הגמר
סלי מור (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השני
כריסטין טרומן (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה ברבע הגמר
מנצחת תחרות 1958 אלתיאה גיבסון מארצות הברית לא השתתפה. מריה בואנו מברזיל שיחקה במשחק הגמר נגד כריסטין טרומן מבריטניה וניצחה ב-2 מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות וימבלדון.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר ניל פרייזר/רוי אמרסון מאוסטרליה שיחקו נגד אלכס אולמדו/באטץ' בוכהולץ מארצות הברית וניצחו ב-5 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 27 זוגות. לקראת התחרות, 4 הזוגות החזקות דורגו כדלקמן (משתתפות אמריקאיות וזרות בנפרד):
| --- | --- |
 ג'יין ארט/דרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות  מרגרט אוסבורן דופונט/מרגרט ורנר (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר:  אן היידון ג'ונס/אנג'לה מורטימר (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחו בחצי הגמר  שירלי מלומר ברשר/כריסטין טרומן (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחו בסיבוב השני
במשחק הגמר ג'יין ארט/דרלין הארד מארצות הברית שיחקו נגד הזוג הלא המדורג מריה בואנו (ברזיל)/סלי מור (ארצות הברית) וניצחו אותן ב-2 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. לא בוצע דירוג של הזוגות החזקות.
במשחק גמר מנצחי תחרות 1958 מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית)/ניל פרייזר (אוסטרליה) שיחקו נגד ג'נט הופס/בוב מארק (ארצות הברית) וניצחו ב-3 מערכות.
הערות שוליים

↑  מיקום תחרויות
ניל פרייזר,  מנצח תחרות הגברים
מריה בואנו, מנצחת תחרות הנשים
אליס ויידל

אליס ויידל, יולי 2017
אליס אליזבת ויידל (בגרמנית: Alice Elisabeth Weidel; ‏נולדה ב-6 בפברואר 1979) היא פוליטיקאית גרמנייה ויועצת עסקית. באפריל 2017 נבחרה להוביל את מפלגת הימין אלטרנטיבה לגרמניה (AfD) בבחירות הכלליות בגרמניה 2017, לצד אלכסנדר גאולנד ולאחר הבחירות כיושבת ראש שותפה של הסיעה בבונדסטאג. בבחירות זכתה המפלגה ל-94 מושבים בבונדסטאג. מאז 30 בנובמבר 2019 היא משמשת כממלאת מקום יו"ר המפלגה, ומפברואר 2020, ועד יולי 2022 שימשה כיושבת ראש המפלגה במדינת באדן-וירטמברג. ב-2024 היא נבחרה כמועמדת מפלגתה לקנצלרית בבחירות הפדרליות בגרמניה שיתקיימו  ב-2025.
ביוגרפיה

אליס ויידל נולדה בעיר גיטרסלו במדינת נורדריין־וסטפאליה וגדלה בוורסמולד שם סיימה את לימודי התיכון. אביה היה סוכן מכירות, ואמה עקרת בית. ויידל היא בת הזקונים של המשפחה. סבה וסבתה היו חברי המפלגה הנאצית. סבה היה חבר בעשרה ארגונים נאציים לפחות, והשתמש בכלים משפטיים כדי להגן על חוקים אתניים. ב-1944 הוא מונה לשופט על ידי אדולף היטלר.
היא למדה באוניברסיטת ביירוית לימודי כלכלה ומינהל עסקים וסיימה בהצטיינות בשנת 2004. מסוף 2006 היא עבדה במשך שש שנים בבנק סין. בהמשך כתבה עבודת דוקטורט בהצטיינות יתרה בהנחיית כלכלן הבריאות פיטר אוברנדר בפקולטה למשפט וכלכלה באוניברסיטת ביירוית על עתיד מערכת הפנסיה הסינית. ויידל עבדה במספר חברות כשכירה ומ-2014 היא עובדת כיועצת עסקית עצמאית.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

ויידל הצטרפה ל"אלטרנטיבה לגרמניה" באוקטובר 2013 בשעה שהמפלגה התארגנה כמפלגה אירוסקפטית. לדברי ויידל, היא גילתה עניין, לראשונה, במפלגה בגלל התנגדותה לאירו. ביוני 2015, היא נבחרה לוועדה המנהלת הפדרלית של ה-AfD . באפריל 2017 ויידל נבחרה להוביל את רשימת המפלגה בבחירות לבונדסטאג יחד עם אלכסנדר גולנד. היא הלסבית הראשונה המכהנת כיו"רית הסיעה בבונדסטאג. מאז 30 בנובמבר 2019 ויידל משמשת כממלאת מקום יו"ר מפלגת אלטרנטיבה לגרמניה, ומפברואר 2020, כיושבת ראש המפלגה במדינת באדן-וירטמברג.
עמדות פוליטיות > הגירה

ויידל מתחה ביקורת על מדיניות ההגירה של הקנצלרית אנגלה מרקל, ואמרה כי "המדינה תיהרס באמצעות מדיניות ההגירה הזו. דונלד טראמפ אמר שמרקל מטורפת ואני מסכימה עם זה לחלוטין. זו דרך פוליטית לא הגיונית לחלוטין שמתנהלת כאן". היא קראה לממשלת גרמניה להשקיע ב"אזורים כלכליים מיוחדים" במזרח התיכון כדי לעודד אנשים משכילים ומיומנים להישאר במולדתם ולהימנע מבריחת מוחות. כמו כן, ויידל הצהירה שהיא תומכת בתפיסת הגירה נוסח קנדה, עידוד הגירה של מהגרים מיומנים על פני מהגרים לא מיומנים. בינואר 2024 התברר כי רולאן הרטוויג, ששימש כיועצה של ויידל, השתתף בפגישה שנויה במחלוקת עם פעילי ימין קיצוני גרמנים, שבה הוצגו תוכניות לגירוש מיליוני אנשים החיים בגרמניה, כולל כאלו בעלי אזרחות גרמנית. בעקבות הפגישה ויידל פיטרה את הרטוויג.
עמדות פוליטיות > האיחוד האירופי

ויידל תומכת בהמשך חברותה של גרמניה באיחוד האירופי; עם זאת, היא קראה למדינות חלשות כלכלית, כגון יוון, לעזוב. אף על פי שהיא תומכת באיחוד, היא מאמינה שגרמניה צריכה לעזוב את גוש האירו.
עמדות פוליטיות > קהילת הלהט"ב

ויידל הצהירה כי היא מתנגדת לשיחות בנושאי מיניות לפני גיל ההתבגרות ואמרה כי היא "לא רוצה שמישהו עם אידיוטיזם מגדרי או מערכים של שיעורי מיניות לילדים יתקרב לילדי", אבל היא לא מתנגדת שילמדו על הומוסקסואליות בבתי הספר העל-יסודיים. היא גם הביעה את התנגדותה ללגליזציה של נישואים חד-מיניים, ואמרה שהיא תומכת בהגנה על "המשפחה המסורתית" תוך שהיא תומכת גם ב"סגנון חיים אחר". ויידל תומכת בשותפות אזרחית לזוגות הומואים ולסביות. ויידל מגדירה את עצמה כלסבית.
עמדות פוליטיות > שואה

ויידל טענה כי השואה משמשת ככלי פוליטי נגד המפלגה שלה, וכי זיכרון השואה צריך לעמוד מעל "הפוליטיקה היום יומית".
חיים אישיים

ויידל היא לסבית ובת זוגה של מפיקת סרטים שווייצרית ילידת סרי לנקה. יש להן שני ילדים מאומצים.
הערות שוליים

↑  KIRSTEN GRIESHABER, German nationalists AfD elect general election candidates, The Independent, ‏2017-04-23 (באנגלית)
1 2  WELT (2020-02-15). "Baden-Württemberg: Weidel zur neuen AfD-Landesvorsitzenden gewählt". DIE WELT. נבדק ב-2020-03-18.
↑  S. W. R. Aktuell, Chaos im Kampf um AfD-Landesvorsitz in BW - völkisch-national orientierte Kräfte gestärkt, swr.online, ‏2022-07-17 (בגרמנית)
↑  Marianne Gros, German far-right AfD party taps Alice Weidel as chancellor candidate, POLITICO, ‏2024-12-07 (באנגלית בריטית)
1 2  Serrao, Marc Felix. "Alice Weidel im Porträt : Alternative zu Höcke". FAZ.NET (בגרמנית). ISSN 0174-4909. נבדק ב-2020-03-15.
↑  DIRK BANSE,
UWE MÜLLER ,NETTE NÖSTLINGER, The hidden Nazi heritage of Germany’s far-right leader, POLITICO, ‏2024-11-02 (באנגלית בריטית)
↑  זאב אברהמי, העבר המשפחתי האפל של מנהיגת הימין הקיצוני בגרמניה, באתר ynet, 4 בנובמבר 2024
1 2  Deutsche Welle (www.dw.com), AfD's Alice Weidel: The pride of the populists, a mystery to everyone else | DW | 04.09.2017, DW.COM (באנגלית)
↑  Deutsche Welle (www.dw.com), Far-right AfD leader Alice Weidel 'employed Syrian refugee as cleaner' | DW | 13.09.2017, DW.COM (באנגלית)
↑  Guy Chazan, Openly gay leader seeks to soften image of Germany’s AfD, www.ft.com, ‏MAY 12 2017
1 2 3 4 5  Alexandra Ma, Germany's far-right party surged to its best election result since the Nazis — meet Marine Le Pen-like leader Alice Weidel, Business Insider
↑  Sarah Wildman, The German far right is faltering. They’re hoping a lesbian mom can reenergize the party., Vox, ‏2017-07-05 (באנגלית)
↑  German far-right party assailed over report of extremist meeting, AP News, ‏2024-01-18 (באנגלית)
↑  Jörg Luyken, 'Merkel is insane': meet the woman leading the AfD into the elections, www.thelocal.de, ‏11 May 2017
↑  German election: AfD’s Weidel doubles down on Holocaust comments, POLITICO, ‏2025-02-03 (באנגלית בריטית)
↑  זאב אברהמי, ברלין, בעידוד מאסק: הימין הקיצוני בגרמניה בחר מועמדת לקנצלרית ומבטיח גירוש מהגרים, באתר ynet, 12 בינואר 2025
↑  WELT (2017-04-29). "Biel und Überlingen: AfD-Frontfrau Alice Weidel hat einen Wohnsitz in der Schweiz". DIE WELT. נבדק ב-2020-03-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810564726705606  GND: 1013560906  VIAF: 173336092   WorldCat (עם VIAF): 173336092
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1962

| --- | --- |

אצטדיון מועדון הטניס וסט סייד
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  20 באוגוסט 1962 – 10 בספטמבר 1962 (22 ימים) 
 מספר תחרות:  82 
 עיר מארחת:  ניו יורק, בוסטון
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד מועדון הקריקט לונגווד
 זוכה:  גברים:רוד לייבר (אוסטרליה) נשים:מרגרט סמית (אוסטרליה) זוגות גברים:רפאל אוסונה/אנטוניו פלאפוקס (מקסיקו) זוגות נשים:דרלין הארד (ארצות הברית)/מריה בואנו (ברזיל) זוגות מעורבים:מרגרט סמית /פרד סטולי (אוסטרליה)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1961 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1963 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1962 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. תחרויות זוגות גברים וזוגות נשים התקיימו במועדון הקריקט בפרברי בוסטון. הם החלו ב-20 באוגוסט והסתיימו ב-25 באוגוסט. תחרות הנשים, תחרות הגברים וזוגות מעורבים התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבניו יורק. הם החלו ב-29 באוגוסט והסתיימו ב-10 בספטמבר.
מרגרת סמית ניצחה ב-2 תחרויות.
התחרות > תחרות הגברים

לתחרות זו נרשמו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות, 8 הטניסאים החזקים דורגו כדלקמן:
רוד לייבר (אוסטרליה אוסטרליה), ניצח בתחרות
רוי אמרסון (אוסטרליה אוסטרליה), מנצח תחרות 1961, הפסיד בגמר
צ'אק מקינלי (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בחצי הגמר
רפאל אוסונה (מקסיקו מקסיקו), הודח בחצי הגמר
פרד סטולי (אוסטרליה אוסטרליה), הודח בסיבוב השני
יאן-אריק לינדקוויסט (שוודיה שוודיה), הודח בסיבוב השלישי
ניקולה פייטרנג'לי (איטליה איטליה), הודח בסיבוב הראשון
פרנק פרלינג (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר
מנצח אליפות 1961 רוי אמרסון מאוסטרליה שיחק במשחק הגמר נגד רוד לייבר מאוסטרליה והפסיד ב-4 מערכות. באותה שנה לייבר ניצח בכל תחרויות גראנד סלאם. לאחר הישג יוצא דופן זה הוא עבר לטניס מקצועי וחזר לתחרויות גראנד סלאם בשנת 1968.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות, 8 הטניסאיות החזקות דורגו כדלקמן:
מרגרט סמית (אוסטרליה אוסטרליה), ניצחה בתחרות
קארן סאסמן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי
מריה בואנו (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרויות 1959, 1963, 1964 ו-1966, הודחה בחצי הגמר
ורה סוקובה (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודחה ברבע הגמר
דרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרויות 1960 ו-1961, הפסידה בגמר
רנה שורמן (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחה בסיבוב השלישי
קארן סאסמן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי
לסלי טרנר (אוסטרליה אוסטרליה), הודחה בסיבוב הרביעי
סנדרה ריינולדס פרייס (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחה ברבע הגמר
מנצחת תחרות 1961 דרלין הארד מארצות הברית שיחקה במשחק הגמר נגד מרגרט סמית מאוסטרליה וניצחה ב-2 מערכות. באותה השנה סמית ניצחה גם באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות צרפת הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר רפאל אוסונה/אנטוניו פלאפוקס ממקסיקו שיחקו נגד צ'אק מקינלי/דניס רלסטון מארצות הברית וניצחו ב-5 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 30 זוגות. לקראת התחרות, 6 זוגות דורגו כדלקמן:
מריה בואנו (ברזיל ברזיל)/דרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות
בילי ג'ין קינג/קארן סאסמן (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידו בגמר
דיידרה קאט/אליזבת סטארקי (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחו ברבע הגמר
מרגרט אוסבורן דופונט/מרגרט וארנר (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר
ג'סטינה בריקה/מרגרט סמית (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו ברבע הגמר
סנדרה ריינולדס פרייס/רנה שורמן (דרום אפריקה דרום אפריקה), הודחו בחצי הגמר
במשחק הגמר דרלין הארד (ארצות הברית)/מריה בואנו (ברזיל) שיחקו נגד בילי ג'ין קינג/קארן סאסמן (ארצות הברית) וניצחו אותן ב-3 מערכות. עבור דרלין הארד זה היה הניצחות הרביעי ברציפות בזוגות נשים באליפות ארצות הברית.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 28 זוגות. לא בוצע דירוג של הזוגות החזקות.
במשחק גמר מרגרט סמית/פרד סטולי (אוסטרליה) שיחקו נגד לסלי טרנר (אוסטרליה)/פרנק פרלינג (ארצות הברית) וניצחו אותם ב-2 מערכות.
התחרות > ישראלים בתחרות

אלעזר דודמן שיחק בתחרות הגברים והפשיב בסיבוב הראשון לרוד לייבר.
דוד אש הפסיד בסיבוב הראשון של תחרות הגברים לנורם פרי מארצות הברית.
הערות שוליים

↑  מיקום תחרויות
רוד לייבר,  מנצח תחרות הגברים
מרגרת סמית, מנצחת תחרות הנשים
מדיניות הקיצוב

מדיניות הקיצוב הייתה מדיניות כלכלית שהנהיגה מדינת ישראל בין השנים 1949–1959, וזכתה לכינוי תקופת הצנע (ביטוי הבא לתאר תקופת צמצום במזון. בישראל, פעמים רבות משתמשי הכינוי מתכוונים רק לתקופה עד תחילת המדיניות הכלכלית החדשה). מטרתה של מדיניות כלכלית זו הייתה ליצור שער חליפין יציב וכך לחסוך במטבע חוץ. מדיניות זו באה לידי ביטוי בשתי דרכים מרכזיות: הכוונת אשראי והשקעות, אך בעיקר הגבלת הרכישה של מזון, בגדים ומוצרי צריכה. בתחום המזון כל אזרח שובץ לחנות מכולת קבועה שבה קיבל את מוצרי המזון הבסיסיים על פי הקצבה קבועה, תמורת נקודות שהוקצבו לו בפנקס אישי לצורך זה. היו גם הגבלות על כספים שניתן לקחת מחוץ לישראל - אזרח ישראלי שיצא לחופשה באותה תקופה יכול לשאת עמו רק מעט דולרים. בהמשך עלו אף הצעות להגברת המדיניות בדמות ייצור רהיטים "עממיים" במחיר זול ועוד.
את החידוש צֶנַע (ואת הפועל צִנַּע) טבע המילונאי ראובן אלקלעי ב-1939, בהיותו מתרגם שעבד בשירות השלטונות.