stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חותנת בהפרעה
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ניפר לופז | שרלוט "צ'ארלי" קנטליני |  |
| ג'יין פונדה | ויולה פילדס | אמא של קווין |
| מייקל ורטן | קווין פילדס |  |
| ונדה סייקס | רובי | עוזרת של ויולה |
| אדם סקוט | רמי | ידיד של צ'ארלי |
| מונה מזור | פיונה | חברה לשעבר של קווין |
| ויל ארנט | קית | ידיד של קווין |
| אליין סטריץ' | גרטרוד | חמותה של ויולה |
| סטיבן דנהאם | ד"ר פול צ'מברלין |  |
חימקי (כדורגל נשים, 2006)

חימקי (רשמית UOR-זבזדה, УОР-Звезда) הוא מועדון כדורגל נשים מהעיר חימקי. שימש כמועדון המילואים של רוסיאנקה וצסק"א ומאז 2021 משמש כמועדון בת של חימקי. מתמודד בליגת המשנה של אליפות רוסיה.
היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 2006 כמועדון מילואים של רוסיאנקה. בשנת 2008 הוא זכה באליפות ליגה א' ועלה לליגה העליונה ולכן שינה את שמו. שתי עונות התמודד בליגת העל (2009-2010). מאז 2011 הוא שיחק בליגה הראשונה בשם "רוסיאנקה" (נוער). בשנת 2013 הוא לא השתתף באליפות ובשנת 2014 הקבוצה הוקמה מחדש כקבוצה מהליגה הראשונה.
בשנת 2017 "רוסיאנקה" חדלה להתקיים, אך בית הספר לשמורה אולימפית של זווניגורוד מספר 2 (UOR-2) המשיך לתמוך בקבוצה בתחרויות לאומיות. בשנת 2018 נעשה ניסיון מטעם קבוצת צסק"א להקים מועדון מילואים משלה, אך בסוף העונה, צסק"א החלה בשיתוף פעולה עם הקבוצה.
ב-10 באפריל, מועדון חימקי יחד עם UOR-2, ששיחקה בליגה הראשונה בשנת 2020, הודיעו על הקמת קבוצת הנשים חימקי-UOR.
שמות הקבוצה

2006—2007: "רוסיאנקה-2"
2007—2008: "UOR-רוסיאנקה"
2009—2010: "UOR-זבזדה"
2011—2013: רוסיאנקה (נוער)
2014—2015: "בית הספר לספורט רוסיאנקה"
2016—2017: רוסיאנקה-2
2018: "סק"א-UOR 2"
2019—2020: UOR-2
2021—ואילך: "חימקי-UOR"
תארים

זכייה: 2008
זכייה: 2016, 2020
הערות שוליים

↑  "СКА-УОР (Звенигород)" (ברוסית). vk.com. נבדק ב-2018-06-09.
↑  "Алина Королева подписала контракт с ЖФК ЦСКА!" (ברוסית). РФС. נבדק ב-2020-09-27.
↑  "«УОР № 2» и ФК «Химки» заключили Соглашение о сотрудничестве в сфере спортивной подготовки футболистов" (ברוסית). uor-zvenigorod.ru. נבדק ב-2021-04-12.
↑  "Программа к футбольному матчу «Иваново» — «СКА-УОР №2» (Звенигород)" (ברוסית). favoritmarket.com. נבדק ב-2018-06-09.
↑  "Футболистки «УОР № 2» стали чемпионами Московской области по футболу" (ברוסית). uor-zvenigorod.ru. נבדק ב-2020-04-20.
חבורה (גאולוגיה)

תצורת הלשון בנחל פרצים, חלק מחבורת יהודה
בגאולוגיה, חבורה (group) היא היחידה הליתוסטרטיגרפית הגדולה ביותר בטור הסטרטיגרפי המתאר את שכבות הסלע באזור מסוים. החלוקה ההיררכית המקובלת היא:
חבורה – מאגדת בתוכה תצורות שיש להן מכנה משותף
תצורה (formation) – יחידת סלע שיש לה מאפיינים ברורים, המשמשת כיחידה ליתוסטרטיגרפית עיקרית לזיהוי מסלע אזורי
פרט (member) – יחידה בתוך תצורה שיש לה מאפיינים מיוחדים
שכבה (bed, stratum) – רובד בסלע משקע המציין הרכב אחיד שהורבד ברצף
עדשה (lentil) – מייצגת פרט שהשתרעותו לצדדים מצומצמת
ליחידות המסלע השונות נוהגים לקרוא בשמות אזורים גאוגרפיים ויישובים סמוכים. מאחר שהטור הסטרטיגרפי מוגדר באופן מקומי, ייתכנו מקרים בהם יהיה דמיון בין חלקים שונים בטור במקום אחד לחלקי טור במקום אחר.
חשיפתם של סלעי חבורה ידועה בתוך החתך הסטרטיגרפי של כל אזור חושף את השתלשלות בניית סלעי הקרום ואת התהליכים שהשפיעו על בנייתם ושינם[דרושה הבהרה] אותם לאורך תקופות גאולוגיות רבות. רצף התצורות בתוך החבורה, אי התאמות המתגלות ביניהן ועדויות לתהליכי בליה, קימוט ושבירה מאפשרים לקבוע את רצף ואת מועד התרחשותם של תהליכים אלה. תיעוד זה מאפשר ליצור מיפוי גאולוגי מדויק לכל אזור.
חבורות בישראל

הטור הסטרטיגרפי של ישראל מורכב מחבורות, שכל אחת מהן מייצגת רצף תהליכים באזור ובזמן מסוימים. מאחר שתהליכים גאולוגיים אינם מכירים בגבולות פוליטיים, כמה מן החבורות מתייחסות לאזורים המצויים מעבר לגבולות הנוכחיים של מדינת ישראל ומהווים המשך של רצף גאולוגי שבו התרחשו ועדיין מתרחשים תהליכים משותפים.
חבורת אילת-נביעות – סלעים בדרגת התמרה גבוהה: גנייס, מיגמטיט, צפחה וכן דייקים מותמרים מן הפרקמבריון, הנחשפים מבקעת תמנע דרך הרי אילת ועד לנואיבה בדרום סיני
חבורת בשן – שכבות בזלת הולוקניות בעיקרן, אם כי הקדומות יותר מן הפליוקן, הנחשפות באזור הבשן, הגולן, ומזרח הגליל. חלקן גם בדרום-מערב סוריה ודרום-מזרח לבנון
חבורת הר הצופים – סלעי קירטון, צור, פוספוריט, חוואר וחרסית מן הסנון עד הפלאוקן ונחשפת בכל אזורי ישראל וסיני
חבורת סקיה (טבריה) – מקורות שונים מייחסים את התצורות הקדומות שהיו כלולות בעבר בחבורת ים המלח לחבורת טבריה, ואלה מכילות סלעים קלסטיים ואגמיים וביניהם זרמי בזלת מתקופת הנאוגן החשופים בהרי השומרון, בקעת הירדן ועמק יזרעאל, וכן באזור הגליל
חבורת יהודה – סלעי משקע גיריים (בעיקר מסביבה ימית) מסוף הקרטיקון התחתון עד הטורון, בכל אזורי ישראל
חבורת ים המלח – סלעים קלאסטיים ואוופוריטיים מהפלאוקן עד הפליסטוקן, שהושקעו בבקעת הירדן ובערבה מעת התהוותו של הבקע הסורי-אפריקני
חבורת ים סוף – סלעים קלאסטיים וביניהם שכבות ימיות מן הקמבריון, בדרום ישראל ובסיני
חבורת כורכר – סלעי כורכר ואופקי חמרה מן הפליסטוקן, במישור החוף
חבורת כורנוב – סלעים קלאסטיים (אבן חול, טין, חצץ וחרסית) שביניהם שכבות ימיות ושרידי צומח מן הקרטיקון התחתון בכל שטחי ישראל, אם כי נחשפת בעיקר במכתשים ובעמקים העמוקים
חבורת כיד – מגוון סלעים סלעים פלוטוניים בסיסיים ואולטרה-בסיסיים וכן סלעים געשיים ופירוקלסטיים וסלעי משקע שעברו התמרה מסוגים שונים בפרקמבריון ונחשפים בדרום-מזרח סיני
חבורת סעל-זע'ארה – סלעים געשיים בינוניים וחומציים וסלעי משקע עתירי אשלגן שעברו התמרה בדרגה נמוכה בפרקמבריון, ונחשפים במישור עגרמיה בדרום סיני
חבורת סקיה – סלעי חוואר, אבן חול, קונגלומרט, סלעים אוופוריטים, שוניות גיריות ובאזורים מסוימים דולומיט מהאאוקן העליון עד הפליוקן באזורי החוף: השפלה, מישור החוף וצפון סיני
חבורת עבדת – אבן גיר וקירטון וכן שכבות ותרכיזי צור מהאאוקן התחתון עד האאוקן תיכון, נחשפת החל בסיני דרך הנגב, מרכז ישראל ועד צפונה
חבורת ערד – סלעי חרסית, חוואר, אבן חול, גיר ודולומיט מהליאס עד המלם, נחשפת במכתשים בנגב
חבורת פיראן-סלאף – הרכב הסלעים דומה לזה של חבורת אילת-נביעות בתוספת מטא-ארקוזה (ארקוזה מותמרת הדומה לגרניט) ושיש המעידים על מקור יבשתי ועל השקעה במים רדודים – כולם מן הפרקמבריון ונחשפים בדרום-מערב סיני סמוך למפרץ סואץ
חבורת רמון – סלעים שנוצרו בלגונות: סלעים אוופוריטיים, אבן גיר, דולומיט וחוואר מן הטריאס, נחשפת בכל ישראל ובצפון סיני
לקריאה נוספת

נחמה שפרן ועמנואל מזור (עורכים), נדבכים בגאולוגיה של ישראל, האוניברסיטה הפתוחה
ג"ה הרבאו ועמנואל מזור, סולם הזמן הגאולוגי, האוניברסיטה הפתוחה
עמנואל מזור, גאולוגיה בפטיש ישראלי, האוניברסיטה הפתוחה
י' ברטוב וי' ארקין, מפתצלום גאולוגית,  המכון הגיאולוגי לישראל, הוצאת מחלקת המדידות, 1980
המכון הגיאולוגי לישראל, המפה הגאולוגית של ישראל 1:200,000
הערות שוליים

↑  שברים, גלישות ופעילות מגמטית למרגלות הגלבוע
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536726205171  LCCN: sh88001988 
תצורת אורה בערבה, חלק מחבורת יהודה
חומצת מימן כלורי

| --- | --- |

 שם סיסטמטי:  חומצת מימן כלורי
 שמות נוספים:  חומצת מלח, חומצה מלחית, חומצה הידרוכלורית (Hydrochloric), מי אש וחומצה מוריאטית (Muriatic, מספר או"ם 1789)
 כתיב כימי:  HCl
 מסה מולרית:  36.46 גרם/מול
 מראה:  גז שקוף או תמיסה צהבהבה
 מספר CAS:  7647-01-0
 צפיפות:  1.18 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  גז
 מסיסות:  מסיס לגמרי במים (בתהליך אקסותרמי)
 טמפרטורת היתוך:  -27.32 °C   245.83 K
 טמפרטורת רתיחה:  48 °C   321.15 K
 חומציות:  -8.0 ‏pKa
 NFPA 704:       0 cor 3 1 
 הערה כללית:  טמפרטורות היתוך ורתיחה עבור תמיסה בריכוז 38%
חומצת מימן כלורי (קרויה גם חומצת מלח, חומצה מלחית, חומצה הידרוכלורית (Hydrochloric acid), מי אש וחומצה מוריאטית (Muriatic acid)) היא חומצה הנוצרת כשהגז מימן כלורי מתמוסס במים. הגז מורכב מאטום אחד של מימן ואטום אחד של כלור, ונוסחתו: HCl.
חומצת מימן כלורי היא תמיסה שקופה וחסרת צבע ומכונה לעיתים קרובות בטעות חומצה כלורית או חומצת כלור; אולם כינויים אלה מתייחסים לחומצה אחרת, שנוסחתה HClO3.
חומצת מימן כלורי היא אחת החומצות החזקות ביותר; כשהגז מומס במים הוא מתפרק כמעט באופן מושלם ליוני כלור וליוני מימן (כלומר, פרוטונים); יוני המימן מתרכבים מיד עם המים ויוצרים יוני הידרוניום:
\ \mathbf {HCl+H_{2}O\rightarrow H_{3}O^{+}+Cl^{-}}
למרות היותה חומצה חזקה, חומצה מלחית היא הפחות מסוכנת מבין החומצות החזקות הידועות בכימיה, זאת עקב אדישותה לתגובות חמצון-חיזור (תגובות חמצון-חיזור הן הגורם לנזקים לתאים ולרקמות). כשמשליכים לתוכה מתכות זולות כמו אלומיניום, ברזל או אבץ היא ממיסה אותן בתהליך אקסותרמי, יוצרת מלח כלורי עם המתכת ומביאה לשחרור גז מימן.
חומצה מלחית משמשת את האדם מאז ימי קדם. היא התגלתה על ידי האלכימאי הפרסי ג'בּיר בשנת 800 לספירה.
כיום מיוצרים ברחבי העולם כ-20 מיליון טון מימן כלורי בשנה. הגז והחומצה משמשים במאות תגובות בתעשייה הכימית. כשחומצה מלחית באה במגע עם בסיס נוצר כלוריד – מלח של חומצה כלורית:
\ \mathbf {HCl+NaOH\rightarrow H_{2}O+NaCl}
תגובה זו בין חומצה מלחית ונתרן הידרוקסידי מביאה ליצירת מים ונתרן כלורי, הידוע יותר כמלח בישול.
חומצה מלחית נמצאת בתאיהם של רוב היצורים החיים. בגוף האדם מופרשת חומצה מלחית בריכוז גבוה בקיבה, שם היא משמשת להרג חיידקים ולהפעלת הזימוגן פפסין. כשרירית הקיבה נפגעת, כתוצאה מזיהום חיידקי, למשל בדלקת, עלולה החומצה המלחית לאכל את רקמת הקיבה ולגרום לצרבת, ובמקרים חמורים אף לכיב קיבה (אולקוס).
החומצה המלחית המתערבבת עם המזון בקיבה, עוברת בהמשך ביחד עמו אל התריסריון, שבו היא מנוטרלת על ידי הבסיס נתרן מימן פחמתי (NaHCO3), המופרש אל התריסריון מהלבלב.
חוף קמפ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  קו חוף 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  67°15′S 58°00′E﻿ / ﻿67.25°S 58°E﻿ / -67.25; 58
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף קמפ(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף קמפ
 
חוף קמפ הוא אזור חוף באנטארקטיקה.
חוף קמפ הוא האזור שנמצא בין מפרץ אדוארד השמיני (בקו אורך: 56°25′ מזרח) לבין מפרץ ויליאם סקורסבי (בקו אורך: 59°34′ מזרח).
היסטוריה > גילוי האזור

פטר קמפ, שהפליג על הבריג "מגנט", ראה את ארץ קמפ ממרחק בשנת 1833, ונחשב למגלה האזור.
האזור מופה לראשונה בשנת 1930 על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה בפיקודו של סר דאגלס מוסון (לצד מיפוי ארץ אנדרבי הסמוכה).
היסטוריה > מקור השם

ארץ קמפ נקראת על שמו של פטר קמפ, מגלה האזור.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
| אנטארקטיקה |
| --- | --- | --- |
| היסטוריה | העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה • המשלחת האנטארקטית הבלגית • המשלחת השוודית לאנטארקטיקה • משלחת הקוטב הדרומי • משלחת טרה נובה • אמנת אנטארקטיקה |  |
| תביעות טריטוריאליות |  ארץ אדלי •  אנטארקטיקה הארגנטינאית • אוסטרליה הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית •  הטריטוריה האנטארקטית הבריטית • צ'ילה אנטארקטיקה צ'ילנה • ניו זילנד שטח חסות רוס • ברזיל "אזור האינטרסים" של ברזיל באנטארקטיקה • נורווגיה ארץ המלכה מוד ואי פטר הראשון •  שוואביה החדשה (1939–1945) • ארץ מרי בירד |  |
| המדינות והטריטוריות של אוסטרליה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטרליה הדרומית אוסטרליה הדרומית • אוסטרליה המערבית אוסטרליה המערבית • ויקטוריה (אוסטרליה) ויקטוריה • טסמניה טסמניה • ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס • קווינסלנד קווינסלנד |  |
| טריטוריות פנימיות | טריטוריית הבירה האוסטרלית טריטוריית הבירה האוסטרלית • הטריטוריה הצפונית הטריטוריה הצפונית • טריטוריית מפרץ ג'רוויס |  |
| טריטוריות חיצוניות | איי אשמור וקרטייה • איי ים האלמוגים • איי קוקוס • האי הרד ואיי מקדונלד • הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית • אי חג המולד • נורפוק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566318605171  LCCN: sh2002010970
חומצת לואיס

חומצת לואיס היא תרכובת אשר יכולה לקבל זוג אלקטרונים וליצור קשר קוולנטי קואורדינטיבי. היא נקראת על שמו של הכימאי האמריקאי גילברט לואיס.
תאוריית חומצות ובסיסי לואיס היא אחת מתאוריות התגובות של חומצה-בסיס. לכן המונח "חומצה" מעורפל ובעל מספר משמעויות, וזו אחת הדרכים לפרשו. תמיד יש להבהיר אם מדובר בחומצת לואיס, או בחומצת ברונסטד לאורי (Brønsted-Lowry). 
אלקטרופיל, או חומר מקבל אלקטרונים הוא חומצת לואיס. בשונה מחומצות מסורתיות, חומצת לואיס אינה דורשת פרוטון (יון מימן חיובי - H+) בתור האלקטרופיל (למעשה אין פרוטונים חופשיים בתמיסה, והן מועברים בצורת יון הידרוניום), ותפקיד זה נעשה על ידי כל אלקטרופיל. אמנם כל החומצות הן חומצות לואיס, אך נהוג להשתמש במושג זה לציון חומצות שאינן חומצות ברונסטד לוארי בלבד.
חומצות לואיס נפוצות: אלומיניום כלורי, ברזל(III) כלוריד, בורון טריפלואוריד, ניוביום פנטכלוריד ואיטרביום(III) טריפלייט. חוזק חומצת הלואיס ניתן לקביעה בעזרת תאוריית HSAB.
חוף קלארי

| --- | --- |

מיקום חוף קלארי (אדום) בארץ וילקס (צהוב) בטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית (כתום)
 נתונים גאוגרפיים
 קואורדינטות:  66°30′S 133°00′E﻿ / ﻿66.5°S 133°E﻿ / -66.5; 133
 נתונים מדיניים
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף קלארי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף קלארי
 
חוף קלארי (באנגלית: Clarie Coast) הוא אזור בארץ וילקס שבאנטארקטיקה.
חלק זה של ארץ וילקס מכונה גם חוף וילקס (באנגלית: Wilkes Coast).
חוף קלארי מוגדר כאזור החוף של אנטארקטיקה, הממוקם בין כף מורס לבין נקודת פורקווה פה.
היסטוריה > גילוי החוף

הראשון שראה חוף זה היה רב החובל ז'ול דומון ד'אורוויל, בינואר 1840. ד'אורוויל היה הראשון שהבין, שצוקי הקרח שבהם צפה, היו חלק מהיבשת, ולא חלק ממדף קרח.
החוף מופה לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית האוסטרלי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1911–1914, בפיקודו של רב חובל ג'יי. קיי. דייוויס (J.K. Davis).
היסטוריה > מקור השם

השם "חוף קלארי" ניתן לו על ידי ד'אורוויל.
ד'אורוויל קרא לחוף "חוף קלארי" (בצרפתית: Côte de Clarie), על שם אשתו של שארל ז'אקינו (Charles Jacquinot), שהיה רב החובל של הקורבטה זאלה (Zélée), הספינה השנייה אשר שימשה את משלחתו של ד'אורוויל.
השם "חוף וילקס" ניתן לאזור על ידי סר דאגלס מוסון.
מוסון קרא לחוף על שמו של צ'ארלס וילקס.
לקריאה נוספת

• Frezzotti, M., & Polizzi, M. (2002), , Annals of Glaciology, 34, 235-240. https://doi:10.3189/172756402781817897
• Edited by: Thomas E. Chase and B.A. Seekins, , https://doi.org/10.3133/ofr02419N
• Jacques Talandier, Olivier Hyvernaud, Dominique Reymond, Emile A. Okal, , Geophysical Journal International, Volume 165, Issue 3, June 2006, Pages 817–834, https://doi.org/10.1111/j.1365-246X.2006.02911.x
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 3462148574391324430004   WorldCat (עם VIAF): 3462148574391324430004
חותרים למגע

חותרים למגע הייתה תוכנית בידור רדיופונית ישראלית ששודרה בגלי צה"ל. את התוכנית יצרו והגישו הקומיקאים שרון טייכר וערן זרחוביץ'.
רקע

התוכנית שודרה בגלי צה"ל מדי יום חמישי במשך שעתיים החל מיוני 2010 (למעט פגרות) עד לינואר 2015. התוכנית היוותה המשך ל"תוכנית הערב" של המגישים ברדיו תל אביב. לאחר סיום שידור התוכנית בגל"צ חזרו המגישים לתוכנית ברדיו תל אביב בשם טייכר וזרחוביץ'.
בכל תוכנית ביצעו השניים מספר מערכונים בהם הם גילמו את רוב הדמויות, בסיועם של מבצעים אורחים שהבולטת בהם היא השחקנית ליאת הר לב. המערכונים בוצעו כתסכיתים וכיכבו בהם על פי רוב דמויות קבועות, מהן חיקויים ומהן דמויות פיקטיביות. רבים מהמערכונים ומהחיקויים בתוכנית מתבססים על שדרני ותוכניות רדיו, מגלי צה"ל ומתחנות אחרות. לעיתים הגיבו המערכונים לאירועים אקטואליים אך ככלל אופי התוכנית היה בידורי בלבד. תוכניות סיום העונה נערכו במתכונת חיה בפני קהל.
חלק מהמערכונים ומהדמויות שנוצרו בתוכנית היוו בסיס למערכונים בתוכנית הטלוויזיה "ארץ נהדרת", בה משתתפים טייכר וזרחוביץ' ככותבים וזרחוביץ' והר לב כשחקנים.
דמויות ומערכונים בולטים > חיקויים

רזי ברקאי (זרחוביץ'), מגיש את התוכנית "מה בוער" ונוהג לרדוף אחרי העיתונאי אטילה שומפלבי (טייכר).
שמעון פרנס (זרחוביץ') משמיע מוזיקה יוונית ומספר מהגיגיו. במרבית המקרים נוהג לארח את הזמר "סולימאן הרחב" (טייכר, מעין פארודיה על סולימאן הגדול).
יורם שפטל (זרחוביץ'), מגיש את התוכנית "שפטל עצבני" ונוהג לקלל את המאזינים המתקשרים אליו.
ברהנו טגניה (זרחוביץ'), כתב הפלילים המסתיר את זהותו כבאטמן, נמצא במערכת יחסים עם הכתבת עמליה דואק (ליאת הר לב).
השדרן דובי לנץ (טייכר), מגיש את התוכנית "שירים שהשזאם לא מזהה" (פרודיה על "כל הג'אז הזה" בהגשת דני קרפל וכן על "הכל זורם" שהגיש לנץ) ומשמיע קטעי סאונד חסרי פשר כשירים ייחודיים ואזוטריים.
הפרופסור מעשיהו לייבניץ (זרחוביץ'), בן דמותו של הפרופסור ישעיהו ליבוביץ, משתתף בתוכנית "האוניברסיטה המשודרת" ודן בסוגיות מוסריות הקשורות בטכנולוגיה מודרנית. הפינה הופיעה בקביעות בעונה ה-11 של ארץ נהדרת.
פאפא (טייכר), הוא זאב רווח מסדרת הטלוויזיה "פאפא" ונוהג לסטור לזרחוביץ'.
הרב ישראל מאיר לאו (זרחוביץ'), מופיע לקראת חגים שונים ומציע להם פרשנות יהודית מודרנית.
"פלילי-ליסט"- פארודיה על פינת הפלילים של הדס שטייף (הר לב).
יונית לוי (זרחוביץ') מגישה את המהדורה המרכזית של חדשות 2 כשהכתב משה נוסבאום (טייכר) מטריד את לוי בשאלות אישיות.
דני סביצ'ה (טייכר), פארודיה על הבדרן דני רכס. סטנדאפיסט בלתי מוצלח המרבה לספר בדיחות על חיי הנישואים.
גיא פלג (זרחוביץ') מתמלל שיחות של מפורסמים שונים וחקירות משטרה.
ההולוגרמה של שמעון פרס (זרחוביץ') הנוהגת למתוח ביקורת על עניינים אקטואליים משולי השיח הציבורי.
דמויות ומערכונים בולטים > דמויות ופינות נוספות

הזמרת אילנה (זרחוביץ'), זמרת קאברים הנוהגת להתבטא בבוטות ולשבש שמות של אמנים מפורסמים. מבצעת בקביעות את השיר "ריח ונטה", פרודיה על השיר "ריח מנטה" של מרגלית צנעני.
עורך הדין אלי בן יעקב (זרחוביץ'), עורך דין ונוטריון! נמרץ המאיים לנקוט בתביעה את הפונים אליו.
בני ציצווה (זרחוביץ'), נוהג להתפרץ לאולפן ללא הזמנה ולהתבטא בגסות.
דורית ממושב עגבות (זרחוביץ'), מנסה לזכות בפרס בחידון טריוויה. גרסה שלה הופיעה בפרסומת לבנק כאופנת כהן-ביזאר. ומאניירות שלה בחיקוי בארץ נהדרת של מיכל דליות. "בלבוסטה".
"מקבילית המוחות HD" - פרודיה על השעשועון המיתולוגי מקבילית המוחות בהשתתפות המתחרה הקבוע עודד שוסטקוביץ' - חייל וסטודנט ממגדיאל.
"אוהבים לאהוב" - תוכנית שידוכים רדיופונית עם המגיש רוביק מנשרוב (טייכר) ומשתתפים קבועים.
"כמעט שבת שלום" - תוכנית הלכה רדיופונית בה מציע המגיש ראובן (זרחוביץ') ייעוץ תורני למאזינים. הפינה מופיעה בקביעות בעונה ה-13 של ארץ נהדרת.
נציגת שירות של גופים מתחלפים (הר לב) מתקשרת לאולפן ומטרידה את המגישים בתירוצים שונים.
עמי עמי (זרחוביץ'), נוהג להתקשר לטייכר שמתקשה לזהותו ולרוב משתמש בתיאורים מופרכים כגון "עמי שגר חמש שנים בפרהסיה".
ג'רי פנדלבאום (טייכר), מומחה בקרב ג'רי ומחבר רב המכר "כל העולם על הזן שלי".
אלינה מרואה חשבון (טייכר), יושבת בחדר עם לודה והילה, מתחביביה: פארקור.
"הטרהטרונים", תסכית פרודי על סדרות אנימה.
"החמישייה האמיצה", תסכית פרודיה על חסמב"ה ושאר חבורות נוער בסגנון זה.
בנוסף הושמעו בתוכנית שירים ישראליים נשכחים שמילותיהם נתפסו בדיעבד כמגוחכות, בהם השיר "טאקו" של הזמרת חני יופה, השיר "לימוזין" של הנרי ברטר ועוד. לאורך שנת 2014, "אימצה" התוכנית את הזמר אליעד מלכי, שאף הופיע באירוע סוף השנה.
זבדאני

| --- | --- |

 מדינה:  סוריה סוריה
 מחוז:  מחוז ריף דמשק
 נפה:  נפת א-זבדאני
 גובה:  1,100 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  26,285 (2004)
 קואורדינטות:  33°26′N 36°03′E﻿ / ﻿33.43°N 36.05°E﻿ / 33.43; 36.05
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהזבדאני(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהזבדאני  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
זַבַּדַ֫אנִי (בערבית: الزبداني) היא עיר בדרום-מערב סוריה, בתחומי מחוז ריף דמשק, הסמוכה לגבול הלבנוני. העיר ממוקמת במרכזו של עמק ירוק המוקף הרים גבוהים, וגובהה כ-1,100 מטר מעל פני הים. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הסורית, מנתה אוכלוסיית העיר 26,285 תושבים בשנת 2004.
העיר מהווה מוקד לחימה מרכזי במלחמת האזרחים המתחוללת במדינה.
אקלים ותיירות

הקייצים בעיר מתונים יחסית, בשל גובהה, עם טמפרטורות הנמוכות בכ-5–8 מעלות צלזיוס מאלו שבבירה דמשק. חודשי החורף, מדצמבר ועד סוף פברואר, קרים יותר ומושלגים, במהלכם צונחת הטמפרטורה לעיתים למינוס 10 מעלות צלזיוס. מזג-האוויר הקייצי המתון ונופיה של העיר, הביאו לפיתוחה כאתר נופש לחודשי הקיץ, עוד בתקופת השלטון הצרפתי במדינה. העיר מהווה מוקד משיכה פופולרי לתיירים ולמבקרים מסוריה, בפרט מדמשק, ולרבבות מבקרים ממדינות חצי האי ערב. גם העיירה הסמוכה בלודאן, המתנשאת לגובה 1,500 מטרים, מהווה מוקד משיכה לאלפי תיירים.
דמוגרפיה

האוכלוסייה בזבדאני היא סונית ברובה. בנוסף קיים מיעוט נוצרי גדול בעיר, המחזיק בה כנסייה ומנזר. האוכלוסייה בעיר גדלה בקצב מהיר.
בעיר קיים מרכז של תנועת הצופים הסורים, ובו נערך ב-1954 אירוע הג'מבורי הערבי הראשון.
מלחמת האזרחים בסוריה

העיר מהווה מוקד לחימה בין כוחות הצבא הסורי ובני בריתו לבין כוחות המורדים במדינה, במסגרת מלחמת האזרחים בסוריה.
ב-18 בינואר 2012 הייתה לעיר הראשונה ליפול לשליטת הצבא הסורי החופשי, לאחר קרבות קשים שנערכו בה במשך 11 ימי לחימה. ב-11 בפברואר כבש הצבא הסורי בחזרה את העיר.
לעיר חשיבות אסטרטגית רבה עבור המשטר הסורי ועבור איראן. היא שימשה, לפחות עד ליוני 2011, כמרכז לוגיסטי של כוחות משמרות המהפכה להעברת אספקה לחזבאללה.
בקיץ 2012 שימשה העיר כבסיס מבצעים של חזבאללה ושל כוחות איראניים. באוגוסט באותה השנה כבשו מחדש לוחמים מקומיים 70% משטח העיר. ב-28 בפברואר 2014 הושגה הפסקת אש בין כוחות המשטר הסורי ובין המורדים. הפסקת האש התמוטטה זמן קצר לאחר מכן, כאשר כוחות מורדים תקפו עמדות של צבא סוריה, בעוד כוחות הצבא צרים על העיר ומפציצים אותה. ב-26 באפריל 2014, נכנעו כוחות המורדים בעיר לאחר קרבות כבדים, ובכך איבדו את מעוזם האחרון לאורך גבול לבנון. בהמשך השיגו המורדים שליטה מחודשת בעיר.
במהלך 2015 המשיכה העיר להוות מוקד ללחימה אינטנסיבית בין כוחות צבא סוריה ובין כוחות המורדים.[דרושה הבהרה]
ערים תאומות

גרמניה נוינקירכן, גרמניה
הערות שוליים

↑  רויטרס, הקרב על זבדאני מחריף: "הרס חסר תקדים", באתר ynet, 23 ביולי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011433525305171
טבלת ניתוב

בתקשורת מחשבים, טבלת ניתוב (באנגלית: Routing Table, או RIB - Routing Information Base) היא טבלה המוחזקת במסד נתונים או בקובץ על גבי רכיב כלשהו ברשת תקשורת (נתב), ומשמשת לאחסון המידע הנדרש לניתוב חבילות ברשת. המידע בטבלה כולל את הניתובים האפשריים ברשת לפי כתובת היעד של החבילה, ולעיתים גם את הציון הרלוונטי לכל אחד מהנתיבים כך שבמידה ויש מספר נתיבים לאותו היעד ניתן יהיה לבחור את הטוב מביניהם. הציון נקבע לפי מטריקה הנקבעת בנתב או בפרוטוקול הניתוב. ברוב המוחלט של רשתות התקשורת הניתובים מתייחסים לסביבה המיידית של הרכיב, ומציינים את הרכיב הבא אליו יש להעביר את החבילה על מנת שזו תגיע בסופו של דבר ליעדה. בנייתה של טבלת הניתוב נעשית באופן דינמי תוך שימוש בנתונים העוברים באמצעות פרוטוקולי הניתוב השונים וכן באופן סטטי על ידי הגדרות מקומיות של ניתובים סטטיים.
כיום, בשל גודלן של רשתות התקשורת והעומס הרב בתהליך הניתוב, לרוב נתבים לא משתמשים בטבלאות הניתוב המלאות באופן ישיר, אלא גוזרים מהן טבלאות העברה (Forwarding Tables) המכילות אך ורק את הניתובים הנבחרים עבור היעדים השונים, באופן המאפשר גישה וחיפוש מהירים - אם על ידי שימוש במבני נתונים מתאימים ואם על ידי אחסון בחומרה.
מבנה טבלת הניתוב

טבלת הניתוב מכילה עבור כל ניתוב לפחות שלושה נתוני חובה:
כתובת היעד ברשת - הכתובת אליה אמורה להגיע החבילה בסופו של דבר. בדרך כלל מיוצג באמצעות כתובת ומסיכת רשת.
מחיר - המחיר המשויך לשורת הניתוב
כתובת ההופ הקרוב - כתובת הרכיב הבא ברשת אליו יש להעביר את החבילה, בדרכו אל היעד הסופי. במחשבי קצה ברשת, ההופ הקרוב נקרא שער (Gateway), היות שהוא משמש אותם לכניסה לרשת התקשורת.
בנוסף לנתוני חובה אלו, על בסיס מימושים שונים של טבלת הניתוב, היא יכולה להכיל גם את הנתונים הבאים:
איכות השירות (Quality of Service) המשויכת לנתיב
קישורים לרשימות סינון המשויכות לנתיב, וקובעות אילו חבילות יכולות לעבור דרכו
| כתובת היעד | מחיר | כתובת ההופ הקרוב |
| --- | --- | --- |
........
........
מבנה טבלת הניתוב > דוגמה לטבלת ניתוב במערכת ההפעלה חלונות

במערכת ההפעלה חלונות ניתן להדפיס את טבלת הניתוב הנוכחית על ידי שימוש בפקודה route PRINT. תוצאה לדוגמה של הקשת פקודה זו:
===========================================================================
Active Routes:
Network Destination        Netmask          Gateway       Interface  Metric
          0.0.0.0          0.0.0.0       10.0.0.138       10.0.0.20	  25
         10.0.0.0        255.0.0.0        10.0.0.20       10.0.0.20	  25
        10.0.0.20  255.255.255.255        127.0.0.1       [[127.0.0.1]]	  25
   10.255.255.255  255.255.255.255        10.0.0.20       10.0.0.20	  25
        127.0.0.0        255.0.0.0        127.0.0.1       127.0.0.1	  1
        224.0.0.0        240.0.0.0        10.0.0.20       10.0.0.20	  25
  255.255.255.255  255.255.255.255        10.0.0.20       10.0.0.20	  1
Default Gateway:        10.0.0.138
===========================================================================
חוף פוין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  סוונד פוין 
 סוג:  קו חוף 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  66°40′00″S 64°20′00″W﻿ / ﻿66.6667°S 64.3333°W﻿ / -66.6667; -64.3333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחוף פוין(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחוף פוין(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף פוין(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף פוין
 
חוף פוין (באנגלית: Foyn Coast) הוא חלק מהחוף המזרחי של חצי האי האנטארקטי בין כף אלכסנדר לכף נורת'רופ באנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי החוף

החוף התגלה בשנת 1893 על ידי משלחת מחקר נורווגית, תחת פיקודו של קפטן קארל אנטון לארסן.