stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ועדת החקירה האזרחית לאסון ה-7.10
הקמה > הרכב הוועדה

השופט בדימוס גדעון גינת, שכיהן כסגן נשיא בתי המשפט המחוזיים בתל אביב ובחיפה, עמד בראשות הוועדה עד 18 באוגוסט 2024, ואז פרש עקב אילוצים אישיים. במקומו מונתה השופטת בדימוס ורדה אלשיך, שכיהנה כסגנית נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב.
חברי הוועדה:
מפכ"ל המשטרה לשעבר שלמה אהרונישקי
ראש עיריית בית שאן לשעבר רפי בן שטרית
תא"ל (מיל') יהודית גריסרו
אלוף (מיל') איל בן ראובן
פרופסור אסא כשר (השתתף עד ישיבת הוועדה ב-4 באוגוסט 2024)
פעילות הוועדה

הוועדה האזרחית התכנסה לדיון הראשון ב-30 ביולי, ומאז היא מכונסת במתחם מיוחד שנבנה באקספו תל אביב במשך שלושה ימים בשבוע. דיוני הוועדה פתוחים לקהל הרחב. פרוטוקולים והקלטות של עדויות מוצגות באתרה הרשמי. הציבור הוזמן להעביר עדויות לשמיעת הוועדה. חבריה הצהירו כי יסיימו את פעילותה לאחר הקמת ועדת חקירה ממלכתית והם יגישו אליה דו"ח שיסכם את פעילותה.
בפני הוועדה העידו כ-120 עדים, בהם בכירים בצה"ל ובמערכת הביטחון, אישי ציבור, מנהיגים מקומיים, תושבים ועדים נוספים.ביניהם ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט; חיים רמון, לשעבר המשנה לראש הממשלה; אביגדור ליברמן לשעבר שר האוצר, הביטחון והחוץ; גדעון סער לשעבר שר הפנים. ראש האופוזיציה יאיר לפיד העיד, בעדותו שגובתה במסמכים, כי באוגוסט 2023 קיבל יחד עם ראש הממשלה אזהרות חסרות תקדים מראש השב"כ על ההשלכות הביטחוניות של הרפורמה המשפטית שמובילה ממשלת נתניהו.
עוד העידו אלוף (מיל') ישראל זיו, לשעבר מפקד אוגדת עזה; אלוף במיל' יאיר גולן, לשעבר סגן הרמטכ"ל; תא"ל (מיל') זאב צוק-רם, לשעבר ראש רשות החירום הלאומית; חיים ילין, שכיהן כראש המועצה האזורית אשכול; עמישב גנות, קצין במיל' בפיקוד דרום.
בוועדה העיד גם ראש אמ"ן לשעבר אלוף במיל' עמוס מלכא על התנהלות ישיבות הקבינט. הוא העיד כי בניגוד למקובל בעבר לקיים 45-40 ישיבות קבינט בשנה, בשנת 2023 התקיימו 3-4 ישיבות קבינט בלבד.
בוועדה העידו גם הורים שכולים שילדיהם נרצחו בטבח בפסטיבל נובה.
הוועדה האזרחית שלחה מכתבי זימון לבכירי הממשלה בבקשה לשמוע את עדותם, ובהם ראש הממשלה בנימין נתניהו; הרמטכ"ל הרצי הלוי; ראשי הממשלה הקודמים אהוד ברק, נפתלי בנט, ואהוד אולמרט; וכל שרי הביטחון החל משנת 2006.
בפני הוועדה העיד ד"ר אודי לוי, לשעבר ראש יחידת צלצל במוסד. הוא טען שב-2012 שמע על החלטת נתניהו לאפשר לקטארים להכניס כסף לרצועת עזה במטרה לשקם אותה, בניגוד מוחלט לעמדתו ולעמדת ראש המוסד.
בפני הוועדה העידו אייר חלבי וגפן ימין, ממקימות חמ"ל ההסעות האזרחי למגויסי צו 8. הן סיפרו כי יועצים של חברי כנסת פנו אליהן בבקשה שיקימו חמ"ל בכנסת, אבל בתנאי שלא יעבוד בשבת, כדי שלא לערער שלמות הקואליציה.
גיורא איילנד העיד בפני הוועדה כי הוא נפגש עם נתניהו חודשיים לפני טבח השביעי באוקטובר והזהיר אותו כי איראן מתכננת מתקפה של חמאס וחזבאללה על ישראל.
מסקנות הוועדה

בנובמבר 2024 שלחו חברי הוועדה מכתבים לעשרות בכירים מהדרג המדיני והצבאי בבקשה לתגובתם למסקנות הביניים של הוועדה.
ב-26 בנובמבר 2024 פרסמה הוועדה דוח המסכם את ממצאיה, הדו"ח מציג ביקורת נוקבת על התנהלות ממשלת ישראל וצה"ל לפני, במהלך ואחרי אירועי השבעה באוקטובר. הדו"ח מתמקד במספר כשלים מרכזיים:
מסקנות הוועדה > קונספציה שגויה

ההנהגה הישראלית, הן הצבאית והן המדינית, אחזה בקונספציה לפיה חמאס מעוניין בשקט ואינו מעוניין בהסלמה. קונספציה זו הובילה להתעלמות מסימני אזהרה ולהזנחת מערך ההגנה סביב רצועת עזה.
קבלת הקונספציה נבעה בין השאר משיקולים פוליטיים של ראש הממשלה בנימין נתניהו, שביקש לשמר את השקט תוך התעלמות מהאיומים.
הקונספציה התחזקה בעקבות ההחלטה לאפשר העברת כספים מקטאר לחמאס, מתוך אמונה ש"כסף יענה על הכול".
מסקנות הוועדה > כשל מודיעיני

גופי המודיעין הישראליים כשלו בזיהוי כוונותיו האמיתיות של חמאס ובהספקת התרעה מוקדמת. הכשל המודיעיני נבע בין השאר מהסתמכות יתר על כלים טכנולוגיים ומהתעלמות ממידע שהגיע מהשטח.
המודיעין לא הצליח לתרגם את המידע שהיה ברשותו לתמונת מצב נכונה, בין השאר בשל הקונספציה השלטת.
מסקנות הוועדה > הזנחת מערך ההגנה

מערך ההגנה סביב רצועת עזה הוזנח בשל הקונספציה לפיה חמאס אינו איום משמעותי.
סד"כ צה"ל סביב עזה צומצם, והחיילים לא היו מוכנים למתקפה רחבת היקף.
הבסיסים הצבאיים לא היו מוגנים כראוי, והתצפיתניות הוזנחו ללא נשק וללא הכשרה מתאימה.
מסקנות הוועדה > כשל בהיערכות הממשלתית

משרדי הממשלה כשלו מלתת מענה לאזרחים לאחר פרוץ המלחמה.
הטיפול במשפחות הנפגעים והחטופים היה לקוי.
הפינוי של תושבים מיישובי הדרום והצפון היה כושל.
מסקנות הוועדה > פגיעה במוקדי קבלת ההחלטות

ראש הממשלה נתניהו אחראי לפגיעה במוקדי קבלת ההחלטות, כמו הקבינט והמל"ל, שמנע כל דיון רציני בסוגיות הביטחוניות.
נתניהו אחראי גם להעברת סמכויות בין משרדים באופן שיבש את תפקוד הממשלה.
שותפים לאחריות הם הרמטכ"לים, ראשי אמ"ן ושרי הממשלה.
הדו"ח מסכם כי השבעה באוקטובר היה תוצאה של כשלים מערכתיים מתמשכים שהובילו לאובדן אמון הציבור בממשלה ובצה"ל. הדו"ח קורא ללקיחת אחריות, לבחינה מחודשת של תפיסת הביטחון הלאומי ולביצוע רפורמות משמעותיות במערכת הביטחון ובממשלה.
ראו גם

תחקירי שבעה באוקטובר
חדר תדרוך העיתונאים של הבית הלבן

מזכיר המדינה מייק פומפאו ומזכיר האוצר סטיבן מנוצ'ין בתדרוך לעיתונאים בחדר, ספטמבר 2019
חדר תדרוך העיתונאים של הבית הלבן על שם ג'יימס ס. בריידי (באנגלית: James S. Brady Press Briefing Room) הוא אולם קטן באגף המערבי של הבית הלבן, בו מעניק דובר הבית הלבן תדרוכים לכתבי הבית הלבן ונשיא ארצות הברית פונה לעיתים לתקשורת ולאומה. הוא ממוקם בין משרדי עיתונאי הבית הלבן למשרדו של דובר הבית הלבן.
היסטוריה

תדרוך העיתונאים הראשון בבית הלבן נערך במרץ 1913 בחדר הסגלגל, בתקופת נשיאותו של הנשיא וודרו וילסון. מאז ועד לשנת 1969 הצהרות מהנשיא ומסיבות העיתונאים נערכו במקומות שונים, כולל חדר ההסכם ההודי (Indian Treaty Room), אודיטוריום מחלקת המדינה והחדר המזרחי בבית הלבן.
בשנת 1969, כדי להכיל את המספר ההולך וגדל של העיתונאים שנשלחו לדווח מהבית הלבן, הורה הנשיא ריצ'רד ניקסון על כיסוי בריכת השחייה המקורה, שהותקנה עבור הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט שסבל משיתוק ילדים והיה מרותק לכיסא גלגלים, ומעליה הקים משרדי עיתונאים וטרקלין היכול לשמש כחדר תדרוך לעיתונאים.
בשנת 2000 שונה שמו של החדר ל"חדר תדרוך העיתונאים ע"ש ג'יימס ס. בריידי" לכבודו של ג'יימס בריידי, דובר הבית הלבן לשעבר שנורה במהלך ניסיון התנקשות בנשיא רונלד רייגן בשנת 1981 ונותר משותק בפלג גופו השמאלי והיה מרותק לכיסא גלגלים לשארית חייו.
היסטוריה > שיפוץ

בדצמבר 2005 הודיע הבית הלבן על כוונתו לשפץ את חדר תדרוך העיתונאים המיושן ומשרדי הכתבים והעיתונאים הצפופים. ב-2 באוגוסט 2006 נערך התדרוך הסופי בחדר הישן בהשתתפות הנשיא ג'ורג' בוש הבן וכמה מדוברי הבית הלבן הקודמים.
הנשיא בוש פתח מחדש את החדר המשופץ בטקס גזירת הסרט בבוקר ה-11 ביולי 2007. הוא ערך את מסיבת העיתונאים הרשמית הראשונה שלו בחדר התדריכים החדש למחרת, לאחר שפורסם דוח על התקדמות ממשלת עיראק. עלות השיפוץ הייתה כמעט 8.5 מיליון דולר. מתוך סכום זה 2.5 מיליון דולר מומנו על ידי התקשורת, והיתר מומן מכספי משלמי המיסים האמריקאים. מחיר מושבו של כל כתב היה 1,500 דולר. מתחת לחדר העיתונאים הנוכחי שוכנת עדיין בריכת השחייה המקורה מימי הנשיא רוזוולט שהפכה מאז לחדר שרתי מחשבים.
גלריה

דוברת הבית הלבן קארין ז'אן-פייר, שאליה הצטרף מזכיר החינוך מיגל קרדונה וסגן מנהל המועצה הלאומית לכלכלה בהרט רממורטי, עונה על שאלות עיתונאים, יוני 2023
עיתונאי הבית הלבן
דוברת הבית הלבן קארין ז'אן-פייר בדריך העיתונאים היומי
מזכירות חדר  העיתונאים
מזכירות העיתונאים
הערות שוליים

↑  Martha Joynt Kumar, Presidential Press Conferences - windows on the presidency and its occupants, The White House Historical Association (באנגלית)
↑  Watson, Robert P. (2004). Life in the White House: A Social History of the First Family and the President's House. SUNY Press. p. 84. ISBN 9780791460986 – via Google Books.
↑  "Shot Reagan spokesman James Brady dies at 73". BBC News (באנגלית בריטית). 2014-08-04. נבדק ב-2021-05-07.
↑  VandeHei, Jim (2005-12-27). "White House Press Room To Be Closed For Makeover" (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2021-05-07.
↑  Jessica Yellin, White House Press Briefing Room Redo, ABC News, ‏2 באוגוסט 2006 (באנגלית)
↑  Stolberg, Sheryl Gay (2006-08-03). "White House Evicts Press, Temporarily. No, Really". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-05-07.
↑  The White House, Press Briefing Room - Life in the Press Briefing Room, georgewbush-whitehouse.archives.gov
↑  Patterson, Bradley Hawkes (2002). The White House Staff: Inside the West Wing and Beyond. Brookings Institution Press. p. 144. ISBN 9780815769514.
↑  Dean, John W. (2005). Worse Than Watergate: The Secret Presidency of George W. Bush. Hardie Grant Publishing. p. 69. ISBN 9781740662222.
דוברת הבית הלבן קרוליין לוויט, בתדריך בראשון שלה ב-28 בינואר 2025
מצרים הפרהיסטורית

חפצים של מצרים מהתקופה הפרהיסטורית, מ-4400 עד 3100 לפני הספירה. שורה ראשונה משמאל למעלה: פסלון שנהב בדרי, כד נקאדה, פסלון בת. שורה שנייה: אגרטל דיוריט, סכין צור (אנ'), לוח שחיקה (אנ').
מצרים הפרהיסטורית או מצרים הקדם-שושלתית היא תקופה שהחלה בהתיישבויות האנושיות הראשונות והסתיימה עם הקמת שושלת הראשונה של מצרים בסביבות 3100 לפני הספירה.
"מצרים הקדם-שושלתית" מוגדרת באופן מסורתי כתקופה שהחלה מחלקה האחרון של התקופה הנאוליתית בסביבות 6200 לפנה"ס והסתיימה בסוף תקופת הנקאדה השלישית בסביבות 3000 לפני הספירה. תאריכי התקופה הקדם-שושלתית הוגדרו לראשונה עוד לפני שהתקיימה חפירה ארכאולוגית נרחבת של מצרים, וממצאים אחרונים המצביעים על התפתחות שושלתית הדרגתית מאוד הובילו למחלוקת מתי בדיוק הסתיימה התקופה הקדם-שושלתית. לפיכך, מונחים שונים כגון "התקופה הפרוטו-שושלתית" או "שושלת 0" משמשים כדי למנות את החלק של התקופה שעשוי להיות מאופיין כטרום-שושלת על ידי חלקם ושושלת מוקדמת על ידי אחרים.
התקופה הקדם-שושלתית מחולקת בדרך כלל לתקופות תרבותיות, כל אחת מהן נקראת על שם המקום שבו התגלה לראשונה סוג מסוים של יישוב מצרי. עם זאת, אותה התפתחות הדרגתית המאפיינת את התקופה הפרוטו-שושלתית קיימת לאורך כל התקופה הקדם-שושלתית, ואין לפרש "תרבויות" בודדות כישויות נפרדות אלא כחלוקות סובייקטיביות ברובן המשמשות כדי להקל על לימוד התקופה כולה.
הרוב המכריע של הממצאים הארכאולוגיים הקדם-שושלתיים התגלו במצרים העליונה, מכיוון שהסחף של נהר הנילוס שקע בכבדות רבה יותר באזור הדלתא, וקבר לחלוטין את רוב אתרי הדלתא הרבה לפני התקופה המודרנית.
התקופה הפלאוליתית

מצרים הייתה מיושבת על ידי בני אדם (כולל בני אדם ארכאיים) כבר יותר ממיליון (וכנראה יותר מ-2 מיליון) שנים, אם כי העדויות לכיבוש מוקדם של מצרים הן דלות ומקוטעות. הממצאים הארכאולוגיים העתיקים ביותר במצרים הם כלי אבן השייכים לתרבות האולדובאית, המתוארכים באופן גרוע. כלים אלה שוכללו יותר והפכו לאלה השייכים לתעשייה האשלית. האתרים האשליים הצעירים ביותר במצרים מתוארכים לתקופה שלפני כ-400-300,000 שנים.
בתקופת הפלייסטוקן המאוחרת (אנ'), כאשר מצרים נכבשה על ידי בני אדם מודרניים, מוכרות מספר תעשיות ארכאולוגיות, כולל התעשיות הסילסיליות, הפחוריאניות, האפיניות, הקובניות, האידפואן-שוויקאטיות והאיסנן.
התקופה הפלאוליתית > ואדי חלפא

כמה מהמבנים הידועים העתיקים ביותר התגלו במצרים על ידי הארכאולוג ולדמר חמילבסקי לאורך הגבול הדרומי ליד ואדי חלפא, סודאן, באתר ארקין 8. חמילבסקי תיארך את המבנים ל-100,000 שנים לפני זמננו. שרידי המבנים הם שקעים סגלגלים בעומק של כ-30 ס"מ ובמידות 2×1 מטרים. רבים מצופים בלוחות אבן חול שטוחים המשמשים כטבעות אוהל התומכות במגורים דמויי כיפת עורות או סבך. סוג מבנים אלו סיפקו מקום מגורים, אך במידת הצורך ניתן היה לפרק אותם בקלות ולהעבירם. הם היו מבנים ניידים - מתפרקים, זזים ומורכבים בקלות - שסיפקו לציידים-לקטים מגורים קבועים למחצה.
התעשייה הפלאוליתית המאוחרת של הפאחור במצרים העליונה, הראתה כי קיימת אוכלוסייה הומוגנית בעמק הנילוס במהלך הפלייסטוקן המאוחר. מחקרים של חומר השלד הראו שהם נמצאים בטווח השונות שנמצאו בוואדי חלפא, ג'בל סהבה ובחלקים מאוכלוסיות קום אומבו.
התקופה הפלאוליתית > תעשייה אטרית

ייצור כלים אטרי (Aterian) הגיע למצרים בסביבות 40,000 לפני זמננו.
התקופה הפלאוליתית > תעשיית חורמוסאן

תעשיית חורמוסאן במצרים החלה בין 42,000 ל-32,000 לפני זמננו. בני חורמוסאן פיתחו לא רק כלי אבן אלא גם כלים מעצמות בעלי חיים ומהמטיט. הם גם פיתחו ראשי חצים (אנ') קטנים הדומים לאלה של עמים ילידים ביבשת אמריקה, אך לא נמצאו קשתות. סופה של תעשיית חורמוסאן הגיע בסביבות 16,000 לפני זמננו. עם הופעתן של תרבויות אחרות באזור, כולל הגמאית (Gemaian).
התקופה הפלאוליתית > התקופה הפלאוליתית המאוחרת

התקופה הפלאוליתית המאוחרת במצרים החלה בסביבות 30,000 לפני זמננו. שלד מנז'לת קאטר (Nazlet Khater) נמצא בשנת 1980 ותוארך לגיל של 33,000 שנים בשנת 1982, בהתבסס על תשע דגימות שתוצאות תיארוכן נעו בין 35,100 ל-30,360 שנים. דגימה זו היא השלד האנושי המודרני השלם היחיד מתקופת האבן המאוחרת הקדומה ביותר שנמצאה באפריקה.
התקופה המזוליתית > תרבות חלפן וקובניה

חלפן וקובניה, שתי תעשיות הקשורות זה לזה, שגשגו לאורך עמק הנילוס העליון. אתרי חלפן נמצאים בצפון הרחוק של סודן, ואילו אתרי קובניה נמצאים במצרים העליונה. עבור החלפן, הופקו רק ארבעה תיארוכי פחמן רדיואקטיבי. שילד וונדורף (2014) משליכים את המוקדם והאחרון כבלתי יציב ומסיקים שתרבות חלפן התקיימה בסביבות 22,000-22,500 שנים לפני זמננו. אנשים התקיימו על תזונה המבוססת על בשר חיות עדר גדולות ומסורת דיג חורמוסאן. ריכוזים גדולים יותר של פריטים מצביעים על כך שהם לא היו כבולים לנדודים עונתיים, אלא התיישבו לתקופות ארוכות יותר.[דרוש מקור] תרבות חלפן נגזרה בתורה מחורמוסאן, שהיה תלוי בציד מיוחד, דיג ואיסוף טכניקות להישרדות. השרידים החומריים העיקריים של תרבות זו הם כלי אבן, נתזים ומספר רב של ציורי סלע.
התקופה המזוליתית > תרבות הסביליאן

תרבות סביליאן (אנ') החלה בסביבות 13,000 לפני זמננו ונעלמה בסביבות 10,000 לפני זמננו.[דרוש מקור] במצרים, ניתוחים של אבקה שנמצאו באתרים ארכאולוגיים מצביעים על כך שאנשי תרבות סביליאן (הידועה גם בשם תרבות אסנה) אספו דגנים,[דרוש מקור] אף על פי שלא נמצאו זרעים מבויתים. עלתה השערה שאורח החיים במגורי קבע שהיו לנוהג על ידי מלקטי תבואה אלה הוביל ללוחמה מוגברת, אשר הזיקה לחיי הקבע והביאה לסיומה של תקופה זו.
התקופה המזוליתית > תרבות קאדן

תרבות קאדן (13,000–9,000 לפני זמננו) הייתה תעשייה מזוליתית שמקורה, לפי עדויות ארכאולוגיות, במצרים העליונה (כיום דרום מצרים) לפני כ-15,000 שנה. על פי ההערכות, קיומה של קאדן נמשכה כ-4,000 שנים. התרבות התאפיינה בציד, כמו גם בגישה ייחודית לאיסוף מזון ששילבה הכנה וצריכה של עשבי בר ודגנים. מאמצים שיטתיים נעשו על ידי אנשי קדאן בהשקית, טיפול וקצירת הצמחים המקומיים, אך דגנים לא נשתלו בשורות מסודרות.
כעשרים אתרים ארכאולוגיים בנוביה העליונה מעידים על קיום תרבות טחינת התבואה של תרבות הקאדן. יוצריה תרגלו גם קציר תבואות בר לאורך הנילוס בתחילת שלב הסחאבה דארו של הנהר (Sahaba Daru Nile), כאשר יובש בסהרה גרם לתושבי נווה המדבר הלובי לסגת אל עמק הנילוס. בין אתרי תרבות קאדן נמצא בית הקברות ג'בל סחאבה (אנ'), שתוארך לתקופת המזוליתית.
עמי קדאן היו הראשונים לפתח מגלים וגם פיתחו אבני רחיים באופן עצמאי כדי לסייע באיסוף ועיבוד של מזונות צמחיים אלה לפני הצריכה. עם זאת, אין אינדיקציות לשימוש בכלים אלו בתרבות זו לאחר 10,000 לפני זמננו, כאשר ציידים-לקטים החליפו אותם.
מהתקופה הנאוליתית לתקופה הקדם-שושלתית

עדויות מוקדמות לתרבויות נאוליתיות בעמק הנילוס ממוקמות בדרך כלל בצפון מצרים, ומציגות שלבים מפותחים של קיום נאוליתי, כולל גידול יבולים ומגורי קבע, כמו גם ייצור כלי חרס מסוף האלף ה-6 לפני הספירה ואילך.
בשנת 1947 חוקר הטבע פרדריק פלקנבורגר, בהתבסס על סט מדגם של כ-1,800 גולגולות מצריות פרהיסטוריות, ציין הטרוגניות רבה בין הדגימות שלו. פלקנבורגר סיווג אותם על סמך מדד האף, צורת הראש והפנים הכללית, תוך התחשבות ברוחב, מבנה ארובות העין ומַחְוָנים (אינדיקטורים) נתונים אחרים. הוא חילק ואפיין את הגולגולות לארבעה סוגים: סוג קרו-מניון, סוג "כושי", סוג ים תיכוני (אנ') וטיפוסים מעורבים הנובעים מתערובת הקבוצות הללו. באופן דומה, הגולגולות של המצרים המוקדמים הוגדרה על פי הרופא והאנתרופולוג יוג'ין סטרוהל ב-1971, כקרו-מניון של צפון אפריקה, ים תיכוני, "כושי" של מזרח אפריקה, ובינוני/מעורב.
לדברי פרופסור פכרי א. חסן מנתונים ארכאולוגיים וביולוגיים, תושבי עמק הנילוס המצרי, היו תוצאה של יחסי גומלין מורכבים בין תושבי חופי צפון אפריקה, סהרה ה"נאוליתית", ציידים נילוטים ופרוטו-נוביים בנהר עם השפעה מסוימת מהגירה מהלבנט (חסן, 1988).
ביאורים

↑  החורמוסאן מוגדרת כתעשייה פלאוליתית תיכונה בעוד שהחלפן מוגדרת כתעשייה אפיפלאוליתית. על פי דעות מלומדים, החורמוסאן והחלפן נתפסות כתרבויות נפרדות ומובחנות.
אימפריות

רשימת אימפריות ומעצמות על מחולקת לתקופות היסטוריות ואזורים גאוגרפיים שונים. מימין לשמאל ניתן לראות את שם האימפריה, השטח המקסימלי (ואחוזים ביחס לשטח כדור הארץ), תקופת קיומה כאימפריה ואזורי השליטה וההשפעה שלה.
אימפריה היא שליטה של מדינה אחת על שטחים נרחבים ואזורים גדולים המיושבים באוכלוסיות השונות (תרבותית ואתנית) מאוכלוסיית המדינה השולטת.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19  ריין טאגפרה, Size and Duration of Empires: Growth-Decline Curves, 3000 to 600 B.C., Social Science Research 7, 1978, עמ' 182-189
↑  ריין טאגפרה, Size and Duration of Empires: Systematics of Size, Social Science Research 7, 1978, עמ' 116-117
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39  פיטר טורצ'ין, ג'ונתן מ. אדמס ותומס ד. הול, East-West Orientation of Historical Empires, Journal of World-Systems Research, דצמבר 2006, עמ' 222-223
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21  ריין טאגפרה, Size and Duration of Empires: Growth-Decline Curves, 600 B.C. to 600 A.D., Social Science History, 1979, עמ' 121-122, 124-129, 132-133
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40  ריין טאגפרה, Expansion and Contraction Patterns of Large Polities: Context for Russia, International Studies Quarterly, ספטמבר 1997, עמ' 492-502
1 2  הנתון המוצג מתורגם ממיילים רבועים לקמ"ר
↑  הנתון מתייחס לאימפריה הפורטוגזית השנייה
1 2  1911 Encyclopædia Britannica/Austria-Hungary - Wikisource, the free online library, en.wikisource.org (באנגלית)
1 2  1911 Encyclopædia Britannica/Germany - Wikisource, the free online library, en.wikisource.org (באנגלית)
1 2  סבסטיאן קונרד, The Dialectics of Remembrance: Memories of Empire in Cold War Japan, Comparative Studies in Society and History, 2013, עמ' 8
1 2 3 4  הפיקוד העליון של הוורמאכט (OKW), Tornisterschrift-des-Oberkommandos-der-Wehrmacht-Soldaten-Atlas, לייפציג: Bibliographisches Institut
↑  השטח אינו כולל את פוארטו ריקו והטריטוריות שמעבר לים
↑  כולל איי פאראסל, ולא כולל את הונג קונג ומקאו
קבוצת ג'ייקו - אלולה

| --- | --- |

 מידע על הקבוצות
 קוד UCI:  MTS
 אופניים:  סקוט (אנ')
 מיקום:  אוסטרליה אוסטרליה
 תאריך ייסוד:  2012
 תחום:  כביש
 סטטוס:  UCI World Tour
 צוות מקצועי ראשי
 מנהל כללי:  ברנט קופלנד
 מנהל ספורטיבי:  מרטין וסטבי
 שמות קודמים
 :  גרין אדג' סייקלינג (2012)   אוריקה גרין אדג' (2012–2016)   אוריקה בייק אקסצ'יינג' (2016)   אוריקה-סקוט (2017)   מיצ'לטון-סקוט (2020-2018)   בייק אקסצ'יינג (2021)   בייק אקסציינג' - ג'ייקו (2022)
סיימון ייטס בחולצה הוורודה בג'ירו ד'איטליה 2018.
רכב הקבוצה.
הקבוצה מובילה את הפלוטון בטור של פולין 2018.
קבוצת ג'ייקו אלולה (באנגלית: Team Jayco AlUla) היא קבוצת רכיבה מקצוענית, אוסטרלית השייכת לסבב העולמי של איגוד האופניים הבינלאומי. הקבוצה הוקמה ב־2012 וניצחה עם סיימון ייטס את וואלטה אספניה 2018. הקבוצה היא הקבוצה האוסטרלית הבולטת בעולם ורוב רוכביה בקבוצה מגיעים מאוסטרליה. לקבוצה יש גם קבוצת נשים וקבוצת פיתוח.
ספונסרים

הקבוצה מנוהלת על ידי חברת גרין אדג' האוסטרלית וכשקמה בשנת 2012 נקראה "גרין אדג' סייקלינג", אך בהמשך השנים שמה של הקבוצה שונה לפי ספונסרים שונים. מיולי 2020 אמורה הקבוצה לעבור להיקרא "קרן מנואלה", כשחברת קרן מנואלה הספרדית נכנסה כספונסרית הראשית של הקבוצה לאחר עסקה עם גרין אדג', עם זאת, ההסכם בוטל לאחר אי הבנות בין שני הצדדים.
בתום עונת 2020 ולקראת עונת 2021, שמה של הקבוצה שונה ל-"Team BikeExchange", כשבייקאקסצ'יינג', קמעונאית אופניים אוסטרלית, שכבר שימשה כספונסרית הראשית של הקבוצה ב-2016, חזרה למעמד הזה, אך ניהול הקבוצה נשאר בידי חברת גרין אדג' האוסטרלית. הקבוצה גם החליפה את חברת אופניים שלה ונפרדה מאופני סקוט אחרי 9 שנים, במקומה נכנסה ביאנקי האיטלקית, כשסקוט עברו ליומבו–ויסמה.
ב-2023 הפכה חברת ג'ייקו - חברה אוסטרלית לייצור קרוואנים (Motorhomes) לספונסרית הראשית לאחר שב-2022 הייתה ספונסרית משנה לבייק אקסצ'יינג'. חברת אלולה - אתר המורשת והתרבות הסעודי אל-עולא היא ספונסרית המשנה בעונת 2023.
פעילות > 2012

סיימון גרנס היה הרוכב שהביא לקבוצה את הניצחון הראשון בהיסטוריה שלה, כאשר ניצח את אליפות אוסטרליה באופני כביש. יומיים אחר כך, לוק דורבריג' (אנ') השיג לקבוצה גם ניצחון באליפות אוסטרליה בנגד שעון. בטירנו - אדריאטיקו, ניצחה הקבוצה את נגד השעון הקבוצתי ובכך מת'יו גוס, שחצה ראשון את הקו לבש את חולצת המוביל עד הקטע השלישי. בחודש מרץ השיגה הקבוצה ניצחון ראשון במונומנט, כאשר סיימון גרנס הקדים את פביאן קנצ'לרה ואת וינצ'נזו ניבאלי בספרינט סיום במילאנו - סן רמו. מייקל אלבאסיני השווייצרי השיג לקבוצה ניצחון בוולטה אה קטלוניה, וגם ניצח את הקטע הראשון והשני. הניצחון הראשון של הקבוצה בקטע בגראנד טור, כאשר במאי, ניצח את מת'יו גוס בספרינט רב משתתפים את הקטע ה-2 של הג'ירו ד'איטליה. הקבוצה השיגה ניצחונות בקטעים במרוצים בטור דה סוויס ובדופינה ליברה עם מייקל אלבאסיני ולוק דורבריג' (בהתאמה). בוואלטה אספנייה, סיימון קלארק ניצח את הקטע הרביעי ואת דירוג המטפסים. בטור דה פואטו–שראנט, השיגה הקבוצה 3 ניצחונות מ5 קטעים אפשריים וזכתה גם בדירוג הכללי עם לוק דורבריג'. בנוסף לכך, דניאל טקלהיימנוט זכה באליפות אריתריאה גם בכביש וגם בנגד השעון, ואילו סווין טופט זכה באליפות קנדה בנגד השעון. בסופו של דבר, הקבוצה זכתה בכ-32 ניצחונות בעונה זו.
פעילות > 2013

בעונה זו, הקבוצה זכתה באליפות ליטא עם תומאס ואייטקוס, אליפות אוסטרליה בכביש ובנגד השעון עם לוק דורבריג', אליפות אפריקה בנגד שעון עם דניאל טלקהיימנוט, ובאליפות דרום אפריקה בנגד שעון עם דריל אימפי. בנוסף לכך, רשמה ניצחון ראשון בטור דה פראנס, ולאחר מכן גם הוסיפה ניצחון בנגד השעון הקבוצתי. אך רשמה גם תקרית לא נעימה, כאשר אוטובוס הקבוצה נתקע על קו הסיום במהלך הקטע הראשון אך הוזז בזמן. לאחר הניצחון של הקבוצה בנגד השעון הקבוצתי, הפך גרנס למוביל המרוץ ולבש את החולצה הצהובה היוקרתית. עד שבקטע ה6 הפסיד אותה לדריל אימפי, שגם הוא רוכב בקבוצה. בסופו של דבר אימפי שמר על החולצה עד הקטע ה6, בו הפסיד אותה לכריסטופר פרום, ששמר עליה עד לסיום בפריז. הקבוצה רשמה ניצחונות בקטעים בטירנו - אדריאטיקו עם מת'יו גוס, בפריז - ניס עם מייקל אלבאסיני, בקטע נגד השעון בטור דה סוויס עם קמרון מאייר. בוואלטה אספנייה, הקבוצה זכתה ב3 ניצחונות, 2 מהם עם מייקל מת'יוס ואחד מהם עם ינס קקולר. הקבוצה רשמה כ33 ניצחונות מקצועיים באותה שנה.
פעילות > 2014

ב-2014 החתימה הקבוצה את קיילב יואן, אדם ייטס, וסיימון ייטס. רוכבים שעם הזמן יהפכו לשלושת מהרוכבים החשובים והבולטים בקבוצה. הקבוצה שמרה על אליפות אוסטרליה באופני כביש ובנגד שעון שנה שלישית ברציפות. כאשר סימון גרנס ניצח בכביש, והפבורן ניצח בנגד שעון. מייקל אלבסיני ניצח את הקטע הראשון והשני בטור דה רומאנדי. אדם ייטס ניצח את הטור של טורקיה, אסטבן צ'אבס ניצח את הקטע ה-8 בטור דה סוויס ומייקל אלבסיני ניצח את מרוץ טרה ואלי וארזינה. בנוסף לכך, סיימון גרנס ניצח את גרנד פרי מונטריאול וגרנד פרי קוויבק. בג'ירו ד'איטליה, זכתה הקבוצה ב-2 ניצחונות כאשר ניצחה את נגד השעון הקבוצתי, ומייקל מת'יוס ניצח את הקטע 6. בוואלטה אספנייה, ניצח מייקל מת'יוס את הקטע ה-3.
פעילות > 2015

קמרון מאייר ניצח עבור הקבוצה את הראלד סאן טור, כשהוא גם מנצח קטע אחד וקיילב יואן מנצח שני קטעים. בטור קוריאה ניצח יואן את המרוץ וב
-4 מתוך 8 קטעים אפשריים, בנוסף לכך ניצח את דירוג הנקודות במרוץ. בחודש יוני, מייקל מת'יוס השיג לקבוצה ניצחון בקטע ה-4 של טור דה סוויס. באוגוסט רשם אדם ייטס את אחד מההישגים הגדולים של הקבוצה באותה העונה ובקריירה שלו עד כה, כשניצח בקלאסיקה סן סבסטיאן.
בוואלטה אספנייה, השיגה שלושה ניצחונות בקטעים (שניים עם אסטבן צ'אבס, אחד עם קיילב יואן). צ'אבס גם סיים 5 בדירוג הכללי. בג'ירו ד'איטליה, ניצחה הקבוצה 2 קטעים, את קטע נגד השעון הקבוצתי ואת הקטע ה-3 עם מייקל מת'יוס. לקראת סוף העונה ניצח צ'אבס בטור אבו דאבי, כשהוא מנצח גם בקטע ה-3 במרוץ.
פעילות > 2016

ב-2016, מיצ'לטון רשמה 4 ניצחונות מ-6 אפשריים בטור דאון אנדר (שניים עם קיילב יואן ושניים עם סימון גרנס). בפריז - ניס, מייקל מת'יוס ניצח את קטע הפרולוג ואת הקטע ה-2. אבל הישגו הבולט באותה שנה היה הניצחון בקטע העשירי בטור דה פראנס.
באפריל רשמה הקבוצה הישג גדול וניצחון שלישי במונומנט בהיסטוריה שלה, כאשר ניצחה עם מת'יו היימן את פריז - רובה. בג'ירו ד'איטליה, ניצח אסטבן צ'אבס את הקטע ה-14 וסיים 2 כללי, אחרי וינצ'נזו ניבאלי. בוואלטה אספנייה, מיצ'לטון זכתה ב-4 קטעים (שניים עם מגנוס קורט נילסן, אחד עם ינס קקולר, ואחד עם סיימון ייטס). ורוכב הGC שלה, אסטבן צ'אבס, סיים במקום ה-3. בנוסף לכך, קיילב יואן ניצח את הקטע ה-8 בטור בריטניה ואסטבן צ'אבס, הוסיף ניצחון בקלאסיקה האיטלקית ג'ירו די לומברדיה. אדם ייטס, ניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר בטור דה פראנס וסיים רביעי את המרוץ.
פעילות > 2017

ב-2017, נפרדה מיצ'לטון ממי שהיה אחד מרוכביה הדומיננטיים, מייקל מת'יוס שעבר לסאנווב. קיילב יואן, ניצח 4 קטעים מ-6 אפשריים בטור דאון אנדר. בנוסף לכך השיג 3 ניצחונות בטור בריטניה, קטע בטור של אבו דאבי, קטע בג'ירו ד'איטליה, וקטע בטור של פולין, ובכך הפך לאחד מהרוכבים הכי הישגיים של הקבוצה בעונה זו. מייקל אלבסיני ניצח קטע בטור דה רומאנדי, קטע בוואלטה אל פאייס ואסקו, ייטס גם הוסיף ניצחון בגראן פרמיו מיגל אינדוריאן וניצח את דירוג הצעירים בטור דה פראנס, ואת הקטע ה-6 בפריז - ניס. לוקה מזגץ ניצח עבור הקבוצה את אליפות סלובניה, בעוד סווין טופט ניצח את אליפות קנדה בנגד שעון.