stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכוחות המזוינים של אנגולה

| --- | --- |


 מדינה:  אנגולה אנגולה
 תקופת הפעילות:  9 באוקטובר 1991 – הווה (33 שנים)
 הגוף הקודם:  הכוחות המזוינים העממיים לשחרור אנגולה
 זרועות בצבא:  זרוע היבשה של אנגולה  חיל האוויר הלאומי של אנגולה  חיל הים האנגולי  חטיבת הכוחות המיוחדים של צבא אנגולה
 שם קצר:  FAA
 מנהיגות
 המפקד העליון:  נשיא אנגולה ז'ואאו לורנסו
 ראש הצבא:  ז'וזה אדוארדו דוש סנטוש, ז'ואאו לורנסו
 ראש המטה:  אלטינו קרלוס חוסה דוס סנטוס
 כוח אדם
 סוג שירות:  חובה
 גיל הגיוס:  18
 אורך השירות:  שנתיים (לשירות החובה)
 כוחות פעילים:  110,000
 תעשייה
 ספקים זרים:  ברית המועצות ברית המועצות  ארצות הברית ארצות הברית רוסיה רוסיה  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין  ברזיל ברזיל  קובה קובה
 https://faa.ao/
 
הכוחות המזוינים של אנגולה (בפורטוגזית: Forças Armadas Angolanas ובראשי תיבות: FAA) הוא השם הכולל עבור כלל הכוחות הצבאים של אנגולה, והוא כולל שלוש זרועות עיקריות: יבשה אוויר וים ולצדדים יחידות נוספות כמו חטיבה הכוחות המיוחדים המשמר הנשיאותי ועוד.
ב-2014 תקציב הצבא עמדת על 7 מיליארד דולר שהיה כ-5.25 מהתמ"ג, וכולל כ-110,000 חיילים, והוא נחשב לאחד הגדולים באפריקה שמדרום לסהרה. כמו כן חל שירות חובה של שנתיים.
מעמד הכוחות המזוינים קבוע בסעיף מתוך חוקת המדינה ומוגדדרה גם על ידי חוק הצבא. המפקד העליון של הכוחות המזוינים הוא הנשיא (ז'ואאו לורנסו), והעומד בראש הכוחות הוא ראש המטה הכללי (אלטינו קרלוס חוסה דוס סנטוס), הכפוף להחלטות השר להגנה לאומית והדרג המדיני. משימותיהם העיקריות הן: להבטיח את ריבונות המדינה על ידי הגנה במישור הצבאי, לתרום לביטחון הלאומי והבינלאומי ולתמוך בפיתוח ורווחת האוכלוסיות השונות במדינה.
היסטוריה

הכוחות המזוינים של אנגולה נוצרו בשנת 1991 לאחר חתימה על הסכם בין מספר פלגים פולטים על מעבר משטר צבאי לדמוקרתי רב מפלגתי. והפיכת הכוחות המזוינים העממיים לשחרור אנגולה שהיו הזרוע הצבאית של MPLA (שהיה הפלג המרכזי) ששחרר את אנגולה מידי פורטוגל ב-1975 ושימשו מאז כצבא המדינה החדשה בעל משטר חד מפלגתי ואותו הארגון עומד בראשה. אל הצבא החדש מוזגו גם יחידות מהזרועות הצבאיות של פלגים נוספים שקודם לחתימה על הסכם היו יריבות של המפלגה השולטת במדינה.
החל מהעשור השני של המאה ה-21 מגדיל הצבא נמצא בהתעצמות עם הגדלת הסד"כ ורכש אמצעי לחימה וטכנולטגיה חדשים.
ארגון > זרוע היבשה

זרועה היבשה מחולקת לשישה פיקודים מרחבים (קבינדה, לואנדה, צפון, מרכז, מזרח ודרום) בסדר גודל ומבנה של אוגדת חי"ר ממוכנת (לרוב אוגדה מוקטנת). סך הכל זרוע היבשה כולל עשרים וחמש חטיבות חי"ר ממונעות או ממוכנות שמפוזרות בין הפיקודים בנוסף ליחידות הבאות:
ארגון > זרוע היבשה > יחידות קרביות

חטיבת טנקים
חטיבת הנדסה קרבית
ארגון > זרוע היבשה > יחידות תמיכה

חטיבת ארטילריה
גדוד ארטילריה עצמאי
רגימנט ארטילריה בסיוע קרוב
גדוד הגנה האווירית
שתי יחידות הכשרה וסיוע צבאיות
גדוד תובלה לוגיסטית
הצבא כולל גם את חטיבת הכוחות המיוחדים, הכוללת יחידות מבצעים מיוחדים וקומנדו, שכפופה לפיקודו הישיר של המטה הכללי.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| סוג אמצעי לחימה | כמות | הערות |
| זרועות היבשה | זרועות היבשה |  |
| טנקים | 300~ |  |
| כלי ארטילריה | 700~ |  |
| כלי רק"ם וסיור | 5,000~ |  |
| זרוע האוויר | זרוע האוויר |  |
| מטוסים קרב | 100~ |  |
| מטוסי תובלה | 30~ |  |
| מטוסי אימון | 50~ |  |
| מסוקים חמושים | 15~ |  |
| מסוקים לשימוש כללי | 100~ |  |
| זרוע הים | זרוע הים |  |
| כלי שיט | 40~ |  |
ארגון > חיל האוויר

חיל האוויר הלאומי של אנגולה כולל כ-280 כלי טיס כוח אדם של 6,000 חיילים (צוותי קרקע או אוויר) המפוזרים בשבע יחידות עיקריות: שני כנפות מטוסי קרב בעלות שלוש טייסות כל אחת, כנף מסוקי קרב בעלת שתי טייסות, כנף אימון מתקדם בעלת שלוש טייסות. כנף מטוסי תובלה בעלת שלוש טייסות, כנף מסוקי תובלה בעלת שתי טייסות ובית ספר לטיסה.
ארגון > חיל הים

חיל הים של אנגולה היא הקטנה מבין שלושת זרועות הכוחות המזוינים עם קצת יותר מאלף חיילים. עיקר תפקידה הוא לצורכי בט"ש וסיור ימים בסמוך לחוף עם קצת יותר מאלף חיילים.
הערות שוליים

↑  FAA | FORÇAS ARMADAS ANGOLANAS, faa.ao
↑  2024 Angola Military Strength, globalfirepower.com (באנגלית)
↑  African Military Strength (2024), globalfirepower.com (באנגלית)
↑  Angola lidera despesas militares na África subsaariana – DW – 14/04/2014, dw.com (בפורטוגזית)
↑  FAA | FORÇAS ARMADAS ANGOLANAS, faa.ao
↑  FAA | FORÇAS ARMADAS ANGOLANAS, faa.ao
↑  FAA | FORÇAS ARMADAS ANGOLANAS, faa.ao
↑  2024 Angola Military Strength, globalfirepower.com (באנגלית)
↑  2024 Angola Military Strength, globalfirepower.com (באנגלית)
↑  2024 Angola Military Strength, globalfirepower.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no96016333  VIAF: 124637476   WorldCat (עם VIAF): 124637476 
רונדל חיל האוויר הלאומי של אנגולה
מיג-21 אנגולי
המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה

| --- | --- |
סמל המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה

 
 דגל המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה
 Maintiens le droit 
 מידע כללי
 מדינה:  קנדה 
 סוכנות אם:  המשרד לביטחון הציבור של קנדה 
 תאריך הקמה:  1 בפברואר 1920
 מטה מרכזי:  אוטווה 
 עובדים:  30,092 (2019)
 תקציב:  34,397,000,000 דולר קנדי (נכון ל־2022) 
 www.rcmp-grc.gc.ca
 קואורדינטות:  45°25′N 75°40′W﻿ / ﻿45.42°N 75.66°W﻿ / 45.42; -75.66
  (למפת אוטווה מוגדלת) מיקום המטה(למפת אוטווה רגילה) מיקום המטה he
 
שוטרת "מאונטי" במדים הטקסיים רוכבת על סוס.
המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה (באנגלית: Royal Canadian Mounted Police - ובקיצור RCMP, בצרפתית: Gendarmerie Royale du Canada ובקיצור: GRC) הוא כוח השיטור הלאומי והפדרלי של קנדה, האחראי לאכיפת חוק ברמה הפדרלית ומספק את כוחות השיטור המחוזיים והפרובינציאליים באלברטה, קולומביה הבריטית, מניטובה, ניו ברונזוויק, ניופאונדלנד ולברדור, אי הנסיך אדוארד ובססקצ'ואן (כאשר אונטריו וקוויבק מפעילות כוחות שיטור משלהן). למרות שמה, המשטרה כבר אינה משטרה רכובה והסוסים משמשים רק בטקסים רשמיים.
ככוח המשטרה הלאומי של קנדה, המשטרה אחראית לאכיפת חוקים פדרליים בקנדה כולה ושמירה על החוק והסדר. הערים הגדולות במדינה מפעילות מחלקות משטרה מוניציפליות עצמאיות. שתי הפרובינציות המאוכלסות ביותר, אונטריו וקוויבק, מפעילות כוחות משטרה משלהן: משטרת אונטריו (Ontario Provincial Police) ושירות הביטחון של קוויבק (Sûreté du Québec).
למשטרה סמכויות נרחבות רבות ובהן מאבק בפשעים מסחריים, מניעת הברחות, מלחמה בסחר בסמים לא חוקיים, שמירה על הגבול, מאבק בפשע מאורגן, מלחמה בטרור וביטחון פנים, שירותי אבטחה לבכירים ממשלה, אבטחת נציגויות דיפלומטיות ושיתוף פעולה בינלאומי בנושא שיטור. במחוזות המשטרה מפעילה כוחות שיטור מוניציפליים ואחראית לחקירת פשעים חמורים, תיקי רצח, הפעלת מעבדות לזיהוי פלילי, צוותי תגובת חירום, נטרול חומרי נפץ והפעלת חבלנים וביצוע משימות חשאיות.
שירות הביטחון של המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה (The RCMP Security Service) היה הגוף העיקרי למודיעין פוליטי וסיכול ריגול עם אחריות להגנה על הביטחון הלאומי, עד שגוף זה הוחלף בשירות הביון הביטחוני הקנדי (Canadian Security Intelligence Service) בשנת 1984, בעקבות חשיפת מבצעים חשאיים שהופעלו נגד תנועות בדלניות בקוויבק. שירות הביון הביטחוני אינו מהווה חלק מהמשטרה הרכובה והוא גוף עצמאי לביטחון פנים.
שוטרי המשטרה הרכובה מכונים לרוב "Mounties" - "רכובים". במשטרה הרכובה כ-30,092 שוטרים, נכון לשנת 2019.
היסטוריה

המשטרה הרכובה הקנדית נוסדה בפברואר 1920 תוך שילוב של כוחות המשטרה הרכובה המלכותית הצפון מערבית (Royal Northwest Mounted Police) שנוסדה בשנת 1873 עם משטרת הדומיניון, שנוסדה בשנת 1868.
המשטרה הפכה לגוף השיטור הלאומי העיקרי ולה סמכויות נרחבות רבות. במסגרת תפקידה כאחראית על המודיעין והביטחון הלאומי, המשטרה הסתננה לקבוצות אתניות וארגונים פוליטיים שהוגדרו כמסוכנים לקנדה, כולל הסתננות למפלגה הקומוניסטית ולארגונים לאומנים. המשטרה הייתה מעורבת בענייני הגירה, בייחוד בגירוש רדיקלים חשודים. בשנים הראשונות לקיומה הפעילה המשטרה גל של גירוש בקרב הקהילה הסינית במדינה, בשל מעורבות במלחמת האופיום הראשונה ומעריכים כי בשנים 1923–1932 גורשו 2% מכלל הקהילה הסינית.
נוסף לתפקידי הגירה, מאבק בסמים לא חוקיים ומודיעין, המשטרה סייעה לסוכנויות פדרליות לאכוף חוקים נגד הילידים. עם הקמת שירות הביטחון של המשטרה, התמקד הגוף במאבק בריגול סובייטי ובסיכול ריגול, בייחוד לאחר 1945 ולאורך כל ימי המלחמה הקרה עד לפירוק השירות בשנת 1984.
ביוני 1953 המשטרה הצטרפה לאינטרפול כחברה מלאה. ב-4 ביולי 1973 אושר תג חדש למשטרה. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 התגלה כי שירות הביטחון היה מעורב בפשעים נגד הבדלנים בקוויבק, מה שהוביל לפתיחת ועדת חקירה שנודעה בשם "ועדת מק'דונלד", על שמו של ראש הוועדה, השופט דייוויד קרגיל מק'דונלד. הוועדה המליצה להפקיע את תפקידי המודיעין מידי המשטרה ולהקים גוף עצמאי אחר במקומו וכך הוקמה סוכנות ביון חדשה: שירות הביון הביטחוני הקנדי (Canadian Security Intelligence Service, בראשי תיבות CSIS).
בשנת 1993 הצוות המיוחד לתגובת חירום (Special Emergency Response Team, SERT), גוף הכוחות המיוחדים המשטרתי, הועבר מאחריות המשטרה לידי הכוחות הקנדיים, ליצירת כוח המשימה המשולב 2 (Joint Task Force 2 ,JTF2).
ב-2006 המשטרה הרכובה החלה לשתף פעולה עם משמר הגבול של ארצות הברית בביצוע משימות שיטור משותפות שנועדו לסייע באכיפת הגירה לא חוקית בגבול הבינלאומי. בדצמבר אותה שנה, נציב המשטרה, ג'יליאנו זצ'ארדלי התפטר לאחר שהודה כי שעדותו בעניין תיק טרור לא הייתה נכונה. נוספו לכך חקירות נגד המשטרה הרכובה וקציניה על שימוש מופרז בכוח במהלך חקירות חשודים.
ביוני 2013 חטיבה A שנועדה להילחם בשחיתות שינתה את שמה לחטיבה הלאומית והמשטרה הרכובה החלה להפעיל גם יחידה לביטחון אווירי בשם מרשלי האוויר (Sky Marshalls).
תפקידים וסמכויות

המשטרה הרכובה היא כוח שיטור פדרלי האחראי על ביצוע הוראות הממשל הפדרלי. כמו כן המשטרה פועלת ברמת הפרובינציות ואוכפת חקיקה פרובינציאלית וחקיקה מקומית. שמונה מתוך פרובינציות קנדה בחרו להעביר את כל סמכויות השיטור בהן למשטרה הרכובה במקום להפעיל כוח שיטור עצמאי (רק אונטריו, קוויבק וניופאונדלנד ולברדור מפעילות כוחות שיטור עצמאיים).
המשטרה הרכובה הקנדית אחראית גם על אבטחת משפחת המלוכה הקנדית, המושל הכללי של קנדה, ראש ממשלת קנדה ושרי ממשלת קנדה, וכן כוללים יחידת אבטחה לאישים זרים המבקרים במדינה (ראשי מדינות זרים ודיפלומטים).
אנשי הארגון היו בסיס להקמת שירות המודיעין הפלילי של קנדה בשנת 1970.
הערות שוליים

↑  האתר הרשמי של המשטרה הרכובה של קנדה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007587741805171  BnF: cb120017149 (data)  GND: 511592-9  ISNI: 0000 0001 0147 6420  LCCN: n80152367  NKC: kn20120208004  SUDOC: 028118960  VIAF: 127482874   WorldCat (עם VIAF): 127482874
הלשון השוודית

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  נתן אלתרמן 
 שפת המקור:  עברית 
 נושא:  השואה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  8 באוקטובר 1943 
 
הלשון השוודית (במקור: הַלָּשׁוֹן הַשְּׁוֶדִית) הוא שיר של המשורר נתן אלתרמן שפורסם במסגרת "הטור השביעי" בעיתון "דבר" בתאריך ט' בתשרי התש"ד, 8 באוקטובר 1943. באמצעות השיר משבח אלתרמן ומודה לאומה השוודית על כך שהיא מקבלת את היהודים הזקוקים למקלט מדיני בזמן השואה (ראו הרחבה: שוודיה והשואה).
זהו אחד משיריו של אלתרמן העוסקים בשואת יהודי אירופה, הכוללים, בין היתר, את "מכל העמים" מ-1942 ואת "מכתבו של מנחם מנדל" מ-1945.
ניתוח השיר > בית ראשון

"מעטים הם יודעי הלשון השודית..."

"...כי ארצם בהרים ובפיורדים אובדת,

וקטן ומוצנע העם."
הבית הראשון הוא מעין הקדמה לשיר, והוא כביכול מסביר ומתאר את בידודה של האומה השוודית ואת "דלות" שפתה: "כי ארצם בהרים ובפיורדים אובדת".
ניתוח השיר > הבית השני

"ועת שודיה אמרה: "הנני מקבלת

מגבול דניה את כל היהודים הגולים"...
השיר נכתב בעקבות המבצע להצלת יהודי דנמרק מידי הנאצים, שאירע ימים מעטים קודם לפרסום השיר. בבית זה אנו רואים זאת בבירור, באמצעות השורה: "ועת שודיה אמרה: "הנני מקבלת מגבול דניה את כל היהודים הגולים".
ניתוח השיר > הבית השלישי

בבית זה, עושה אלתרמן אנלוגיה בין פשטות השפה השוודית, כביכול, לבין פשטותה ונדיבותה של האומה עצמה. לדבריו, בשפות של "עמי החלד" ישנן מילים כגון: "אינפילטרציה", "קווטה", ו"ויזה", אך בלשון השוודית מקבלים אורחים בזרועות פתוחות ובלי דרישות ואישורים:
"היא כותבת פשוט: "הכניסה מותרת","

"ויסלח לה האל על דלות הסגנון."
ניתוח השיר > הבית הרביעי

המשורר ממשיך להלל את מדיניותם האנושית של השוודים.
ניתוח השיר > הבית החמישי, השישי והשביעי

בבתים האלה חלה תפנית קלה בשיר. אלתרמן מפנה אצבע מאשימה לכיוון המדינות שלא קיבלו את פליטי המלחמה היהודים, ומוכיח אותן על קור ליבן.
ניתוח השיר > הבית השמיני והתשיעי

בבתי הסיום, עובר אלתרמן לעולמות עליונים, ומדגיש את גודל המעשה ("הולידו דמעה בעיני מרום") עד כדי כך שגרם לאל לדמוע.
הפועל בית זרע

הפועל בית זרע (נקראה גם הפועל בית זרע/אפיקים) הייתה קבוצת כדורעף ישראלית מקיבוץ בית זרע שהשתתפה בליגה הבכירה ואף זכתה בתואר האליפות בשנת 1956. הקבוצה היא ממייסדות ליגת הכדורעף בישראל באמצע שנות ה-50.
היסטוריה

העובדה שקיבוץ בית זרע הוקם והשתייך לתנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, גרמה לכך שבאופן טבעי הייתה לו זיקה להתאחדות הפועל. מועדון "הפועל" הפעיל בקיבוץ ענפי ספורט כמו: כדורגל, כדורסל וכדורעף שהתמודדו בדרך כלל בכינוס הפועל ובליגה פנימית מול שאר קבוצות "הפועל" בקיבוצים אחרים במדינה. הקבוצה הוקמה בשנת 1947 על ידי חיים בורר שחקן נבחרת ישראל ששימש בתחילת הדרך כמאמן שחקן.
הקבוצה זכתה בגביע פסל זייד כבר בשנת 1953. בשנת 1955 זכתה הקבוצה ב"גביע חללי רחובות" לאחר ניצחון בגמר מול הפועל בית קמה. בשנת 1956 זכתה הקבוצה באליפות הליגה הארצית (הליגה הבכירה) שנפתחה באותה שנה. בסיום עונת 1961–1962 נשרה הקבוצה לליגה השנייה וחזרה רק בתום עונת 1967–1968.
בתחילת שנות ה-70 התאחדה הקבוצה עם הפועל אפיקים מקיבוץ אפיקים הסמוך ונקראה "הפועל בית זרע/אפיקים". בסיום עונת 1977–1978 נשרה הקבוצה לליגה השנייה מהמקום האחרון.
שחקן הקבוצה מרדכי (מוטל'ה) סדן נהרג במלחמת יום הכיפורים ושנה לאחר מכן שיחקה הקבוצה מול מכבי תל אביב על גביע לזכרו.
תארים והישגים

ליגת העל בכדורעף :
אליפות (1): 1956
סגנות (2): 1969, 1971, 1972, 1973
בגביע המדינה :
זכייה (1): 1971
גמר: 1973
גביע פסל זייד :
זכייה (2): 1953, 1957
גמר: 1954
שחקני עבר בולטים

חיים בורר
משה להב
עמנואל פרג
עוזי אפרת
שלמה רותם
שלמה אורן
יוסי צוק
עודד חיטין
מאיר שן
יהודה חפץ
משה כהן
מרדכי סדן
שלמה סדן
יורם בנתור
אהרון רוטשילד
רז בורר
משה ליכטנטל
אברהם ליבר
ישי כהן
אמנון סגל
פטל גל
הערות שוליים

↑  פסל זייד להפועל בית זרע, דבר 21 ביוני 1953
↑  בית זרע זכתה ב"גביע החללים" בכדורעף, על המשמר 2 בינואר 1955
↑   אריה ליבנת, הלב של בית זרע נדם, באתר הארץ, 14 באפריל 2013
↑  הערב: משחק כדורעף לזכרו של מרדכי סדן ז"ל, מעריב 29 באפריל 1974
הסכם על ההסדר הסופי ביחס לגרמניה

הסכם על ההסדר הסופי ביחס לגרמניה (באנגלית: Treaty on the Final Settlement with Respect to Germany) הידוע אף בכינויו אמנת השתיים פלוס ארבע, הוא הסכם שנחתם במוסקבה ב-12 בספטמבר 1990 בין גרמניה המזרחית וגרמניה המערבית מצד אחד, לבין ארבע המעצמות אשר החזיקו בגרמניה עם תום מלחמת העולם השנייה: ארצות הברית, ברית המועצות, בריטניה וצרפת, מן הצד השני.
ההסכם הוביל לאיחוד גרמניה המזרחית והמערבית.
רקע

ב-2 באוגוסט 1945 נחתם הסכם פוטסדאם בסיומה של ועידת פוטסדאם. בין שאר עקרונות ההסכם הוסכם כיצד תשלוטנה בעלות הברית על גרמניה וכן על קו הגבול החדש בין גרמניה לפולין, שכנתה ממזרח. נקבע כי עקרונות ההסכם זמניים עד לאותה עת שבה יוחלט על הסדר סופי בהסכם שלום עליו תחתום ממשלת גרמניה, כאשר תקום ממשלה מתאימה להשגת הסדר כזה. "השאלה הגרמנית" הפכה לשאלת מפתח בשנות המלחמה הקרה, עד לסיומה בשלהי שנות ה-80, אולם הושגה התקדמות מעטה מאוד בהקמת ממשלה גרמנית מאוחדת לצורך חתימת הסדר סופי.
עם נפילת חומת ברלין הביעו ממשלת גרמניה המערבית והמזרחית, כמו גם הציבור הגרמני, רצון ליצור מדינה גרמנית דמוקרטית עצמאית ומאוחדת וכי לצורך הגשמת מטרה זו הם מוכנים לאמץ את עקרונות הסכם פוטסדאם, ככל שהם נוגעים לגרמניה. משהתמלא תנאי זה נפתחה הדרך למשא ומתן לניסוח ההסדר הסופי בחזון הסכם פוטסדאם.
ההסכם

ההסכם על ההסדר הסופי ביחס לגרמניה נחתם במוסקבה ב-12 בספטמבר 1990 ובכך הוכשרה הדרך לאיחוד גרמניה ב-3 באוקטובר 1990.
על פי תנאי ההסכם הצהירו ארבע המעצמות כי הן מוותרות על כל זכויותיהן לשליטה בחלקים מגרמניה, כולל חלקים מן העיר ברלין. הצהרה זו הביאה לשליטה מוחלטת של גרמניה המאוחדת על כל שטחה, זאת החל מ-15 במרץ 1991. ההסכם קבע כי על הכוחות הסובייטים לעזוב את תחומה של גרמניה עד לסוף שנת 1994. גרמניה הסכימה להגביל את גודל צבאה ל-370,000 חיילים, מתוכם לכל היותר יהיו 345,000 בצבא היבשה וחיל האוויר. גרמניה שבה והצהירה על התחייבותה שלא לייצר, או להחזיק, בנשק גרעיני, ביולוגי או כימי, וכי האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני תיושם אף לגבי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. כמו כן הוסכם כי לא יוצבו בשטחה של גרמניה המזרחית לשעבר כוחות צבא זרים, או נשק גרעיני, או נושאות נשק גרעיני והאזור יהפוך לאזור נקי מנשק גרעיני בדרך קבע.
עוד הוסכם כי גרמניה מאשרת את גבולה המזרחי עם פולין, אשר הוכר כגבול בינלאומי וכן את ההפסדים הטריטוריאליים שספגה משום היותה הצד התוקפן במלחמת העולם השנייה, ובכך ויתרה על כל טענות עתידיות לשטחים מזרחית לקו אודר-נייסה. גרמניה אף התחייבה לחתום על הסכם נפרד עם ממשלת פולין המאשרר את הכרתה בקו הגבול בין המדינות. הסכם זה נחתם ב-14 בנובמבר 1990.
הנס זקס (פסיכואנליטיקאי)

הנס זקס
הנס זקס (בגרמנית: Hanns Sachs;‏ 10 בינואר 1881, וינה, אוסטריה — 10 בינואר 1947, בוסטון, ארצות הברית) מראשוני הפסיכואנליטיקאים, חבר בוועדת השישה של זיגמונד פרויד החל מ-1912 וחבר אישי קרוב של פרויד, שתיאר אותו כמי שאמונו בו הוא בלתי מוגבל על אף שההיכרות ביניהם קצרה.
ביוגרפיה

זקס היה בנם של עורך הדין סמואל זקס והרמינה לבית הלר. בראשית דרכו עבד גם הנס עצמו כעורך דין, אך אחרי ששמע את הרצאותיו של זיגמונד פרויד באוניברסיטה, הצטרף ב-1910 לחברה הפסיכואנליטית הווינאית. כבר בשנה שלאחר מכן הציג מאמר בקונגרס השנתי של החברה.
ב-1912 החל לערוך את הביטאון Imago, שעסק בשימושים לא רפואיים של פסיכואנליזה.
לאחר שלא גויס לצבא בשל קוצר ראייה סייע לפרויד בתקופת מלחמת העולם הראשונה בהפקת ביטאונים פסיכואנליטיים. ב-1919 נטש סופית את עיסוקו בעריכת דין ועבר לעבוד כמטפל. ב-1920 העביר את הקליניקה שלו מווינה לברלין, וב-1932 עבר לבוסטון. גם לאחר המעבר לארצות הברית נשאר בקשר עם פרויד.
זקס פרסם מאמרים חשובים שעסקו בחלומות (1912) ובחלומות בהקיץ (1920). עוד פרסם מאמרים על קליגולה, על הסופר אגו הנשי ועל הקשר שבין קולנוע ופסיכואנליזה.
ב-1939 ייסד ביחד עם פרויד את הביטאון American Imago, העוסק בתפקיד של הפסיכואנליזה בתרבות, בספרות ובתאוריה החברתית בת זמננו.
חברי "החברה הפסיכואנליטית הווינאית" בתצלום מ-1922. יושבים משמאל: זיגמונד פרויד, שנדור פרנצי והנס זקס; עומדים משמאל: אוטו ראנק, קרל אברהם, מקס אייטינגון וארנסט ג'ונס
הר וולטון (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק ברכס הרים בארץ ויקטוריה באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,460 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  72°29′00″S 160°18′00″E﻿ / ﻿72.483333333333°S 160.3°E﻿ / -72.483333333333; 160.3
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר וולטון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר וולטון
 
מפת רכס נונאטאקי אאוטבק. הר וולטון ממוקם במרכז הרביע השלישי מימין, בשורה השנייה מלמעלה של רביעי המפה.
הר וולטון (באנגלית: Mount Walton) הוא הר חד וחשוף, ברכס נונאטאקי אאוטבק, באזור חוף פנל של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 2,460 מטרים מעל פני הים; הר וולטון הוא ההר ה-675 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר ממוקם באמצע המרחק שבין מצוק אונה והר צ'דוויק.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1964.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
ההר נקרא על שמו של פרד וו. וולטון (Fred W. Walton), גאומגנטולוג וססמולוג בתחנת הקוטב הדרומי בשנת 1968.
הערות שוליים

↑  ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2  מידע על גובהו של ההר
↑  לפי מקור אחר הר וולטון הוא ההר ה-845 בגובהו באנטארקטיקה
| נונאטאקי אאוטבק |
| --- | --- | --- |
| הרים | דרבישייר • וולטון • ולקאם • פרונטיר • צ'דוויק |  |
| מצוקים | אונה • קולמן |  |
| גבעות | סיקוונס |  |
| נונאטאקים | דה קמפ • וו • פיצסימונס |  |
הנס הרצוג

| --- | --- |

הנס הרצוג
 לידה:  28 באוקטובר 1819 אראו, שווייץ שווייץ
 פטירה:  2 בפברואר 1894 (בגיל 74) אראו, שווייץ שווייץ
 מדינה:  שווייץ 
 השתייכות:  צבא שווייץ
 דרגה:  גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הצבא השווייצרי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת הזונדרבונד
 
הנס הרצוג (בגרמנית: Hans Herzog;‏ 28 באוקטובר 1819 – 2 בפברואר 1894) היה איש צבא שווייצרי, אשר היה אחד מארבעת האנשים היחידים בהיסטוריה שקיבלו דרגת גנרל בצבא שווייץ.
ביוגרפיה

הרצוג נולד ב-28 באוקטובר 1819 באראו שבשווייץ. הוא למד פיזיקה וכימיה באוניברסיטת ז'נבה, אולם לאחר מכן החל לעבוד כסוחר בעסק של אביו. ב-1839 התגייס לצבא שווייץ במסגרת גיוס חובה, ולאחר מכן עבר לשירות קבע. הוא שרת בכוחות הארטילריה, וב-1847 השתתף במלחמת הזונדרבונד. ב-1860 כבר מונה למפקד כל כוחות הארטילריה בצבא שווייץ. בתפקידו זה הוא ארגן מחדש את חיל הארטילריה, ואף השפיע רבות על ארגונם של חילות אחרים. עם פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה ביולי 1870, גבר בשווייץ החשש שהמלחמה תגלוש לשטחה. לפיכך, הצבא גויס על הגבול, והרצוג מונה למפקדו העליון. במסגרת זו הוא הועלה לדרגת גנרל. דרגה זו מוענקת בשווייץ רק בעתות משבר, והיא מבוטלת כאשר המשבר מסתיים. בעתות שלום הדרגה הגבוהה ביותר בצבא שווייץ היא "מפקד קורפוס".
לקראת סופה המלחמה אכן גלשה לשווייץ, כאשר ארמיית המזרח הצרפתית אשר כללה 87,000 חיילים בפיקודו של שארל דניס בורבאקי נמלטה לשווייץ מאימת הפרוסים. הרצוג החל להזיז את כוחותיו לכיוונם. בורבאקי חשש שעומדים להסגיר את אנשיו לפרוסים, וניסה להתאבד, אולם נכשל בכך. הרצוג הגיע להסכם עם מחליפו, יוסטין קלינצ'ט על פיו החיילים הצרפתים יניחו את נשקם ויפוזרו בקנטונים שונים. עמותות שונות קמו בשווייץ במטרה לסייע לחיילים הצרפתים. עם סיום המלחמה במרץ 1871, הוחזרו הצרפתים חזרה למולדתם. לאחר סיום המלחמה, חזר הרצוג לתפקידו הקודם כמפקד הארטילריה, והוא נותר בתפקיד זה עד מותו בעיר הולדתו אראו ב-2 בפברואר 1894. הוא היה בן 74 במותו.
הנס ור

| --- | --- |

 לידה:  5 ביולי 1909 לייפציג, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  24 במאי 1981 (בגיל 71) מינסטר, גרמניה המערבית גרמניה המערבית 
 ענף מדעי:  פילולוגיה 
 מקום לימודים:  Stadtgymnasium Halle 
 מוסדות:  אוניברסיטת מינסטר  אוניברסיטת גרייפסוואלד  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 
הנס וֶר (בגרמנית: Hans Wehr; 5 ביולי 1909 –  24 במאי 1981) היה פילולוג גרמני ומרצה בדרגת פרופסור באוניברסיטאות גרייפסוואלד ומינסטר שבגרמניה. הנס ור חיבר את מילון הערבית הספרותית המודרנית שפורסם בשנת 1952 בגרמנית ובשנת 1960 באנגלית, לאחר שתורגם ונערך על ידי הבלשן האמריקאי ג'יימס מילטון קואן (אנ').
ביוגרפיה

ור נולד בעיר לייפציג שבגרמניה בשנת 1909, ועקב שיתוק ילדים בו לקה, לא היה מסוגל להזיז את ידו הימנית. מוגבלותו זו הניעה אותו ללמוד ולחקור שפות, כגון סינית, שפות רומאניות ואגיפטולוגיה. ואולם השפה ששבתה את ליבו הייתה השפה הערבית, ובשלהי שנות השלושים הוא החל לכתוב את החיבור שעתיד להפוך למפעל חייו, מילון הערבית הספרותית המודרנית, מילון ערבי-גרמני מדעי לשפה הערבית הספרותית. בשנת 1940 הצטרף ור לשורות המפלגה הנאצית, ופרויקט המילון הפך ממומן ומוכוון על ידי המחלקה לענייני המזרח של משרד החוץ בברלין. המשרד התעניין במילונו של ור במטרה לבדוק את איכות התרגום לערבית של ספרו של אדולף היטלר, Mein Kampf, לאחר ששגריר גרמניה בעיראק, פריץ גרובה, הציע למשרד בברלין לפרסם מהדורה רשמית של הספר בשפה זו, בהשמטת חלקים אותם קהל היעד עלול לפרש כפוגעניים או מעליבים.
במסגרת המפעל סרקו ור וחברי צוות המילון עיתונים ערביים רבים ממצרים, מסוריה, מארץ-ישראל ומעיראק וכן ספרות ערבית מודרנית וליקטו ממנה מילים, ניבים וביטויים. על צוות המילון נמנו עמיתו של ור משכבר הימים, ד"ר הנס יעקובי, בן לאב יהודי, וד"ר הדוויג קליין, מזרחנית יהודייה. יעקובי גויס לשורות הצבא בשנת 1943 ועד מהרה נעלמו עקבותיו, ואילו קליין נעצרה על ידי הגסטאפו, נכלאה בגטו ונשלחה עם משפחתה למחנה ההשמדה באושוויץ, שם נרצחה ביולי 1942.
ור השלים את העבודה על המילון בשנת 1945, עם סיום מלחמת העולם השנייה, אך עקב תהליך הדה-נאציפיקציה וסילוקו ממשרת ההוראה, עוכב הפרסום בשבע שנים, והמילון יצא לאור בשנת 1952. במילון זה הופיעה לראשונה מערכת תעתיק חדשה מערבית לאותיות לטיניות, הקרויה על שמו (אנ'). זוהי מערכת התעתיק המקובלת כיום במחקר האקדמי בנושא.
בראש המילון מופיעה הקדמה באורך של כ־10 עמודים, בה מתאר ור את ההיסטוריה של הלשון הערבית הספרותית וכן סוקר את אופן השימוש במילונו. בחלק התודות המופיע בהקדמה הוא אכן מזכיר את שני עמיתיו היהודים אך ללא התייחסות לגורלם המר.
עורך מהדורות המילון בגרמנית הוא המילונאי והמזרחן לורנץ קרופיטש (גר') (יליד 1946) מאוניברסיטת גראץ, ושל המהדורות בשפה האנגלית ג'יימס מילטון קואן מאוניברסיטת קורנל, בלשן אמריקאי דובר גרמנית, שיצר קשר עם ור לאחר שה־ACLS, המועצה האמריקאית של האגודות המדעיות, הכירה באיכותו של המילון.
בשנת 1960 התפרסמה המהדורה הראשונה בשפה האנגלית. בשנת 1979 פורסמה המהדורה הרביעית של המילון, לה נוספו כ־200 עמודים חדשים לעומת המהדורות הקודמות. מהדורה זו היא האחרונה שפורסמה בשפה האנגלית, והאחרונה שראתה אור בימי חייהם של ור וקואן. ור נפטר בשנת 1981 בגיל 71, ואילו קואן נפטר בשנת 1993 בגיל 86.
המילון מתפרסם בבית ההוצאה לאור הגרמני הרסוביץ. המהדורה החמישית, בגרמנית בלבד, התפרסמה בשנת 1995. בחודש נובמבר 2020 פורסמה המהדורה השישית והאחרונה של המילון, גם היא בגרמנית בלבד.