רגימנט יורקשייר המלכותי
היסטוריה > רגימנט הדוכס מוולינגטון

הגדוד השלישי של רגימנט יורקשייר הוקם על בסיס רגימנט הדוכס מוולינגטון (מערב רידינג) (באנגלית: (Duke of Wellington's Regiment (West Riding‏). הרגימנט נוצר ב-1 ביולי 1702 בתור 'רגימנט הנטינגטון', על שם מפקדו הראשון ומי שהקים אותו. בשנת 1775 עם חלוקת מספרים לרגימנטים בצבא, קיבל את השם 'הרגימנט הרגלי ה-33' ובשנת 1782 סודר גם אזור הגיוס של הרגימנט ושונה שמו לכדי; 'הרגימנט ה-33 (רגימנט יורקשייר הראשון של מערב רידינג)'. בשנת 1858 עם מותו של ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון, העניקה המלכה ויקטוריה לרגימנט את שמו לציון הקשר והשירות ההיסטורי של הרגימנט לדוכס במהלך המלחמות הנפוליאוניות. בשנת 1881 עם סידור מחדש של הצבא הבריטי ברפורמות קרדוול, אוחד הרגימנט עם 'הרגימנט הרגלי ה-76' (ראה בהמשך), לכדי 'רגימנט הדוכס מוולינגטון'.
מספר חודשים אחרי הקמתו, נשלח הרגימנט להולנד להשתתף בקרבות מלחמת הירושה הספרדית, לאחר מספר חודשים יחד עם מספר רגימנטים בריטים הוא נשלח לפורטוגל שם נלחם במשך שש השנים הבאות. לאחר המלחמה הרגימנט היה מבין שניים שלא פורקו, הוא נשלח לגרמניה בשנת 1745 להשתתף בקרבות מלחמת הירושה האוסטרית, שם זכה הרגימנט בתוארי הקרב הראשונים שלו. הרגימנט ה-33 קיבל שם של רגימנט מקצועי ובעל יכולות רבות במהלך שנים אלו והוא התבלט רבות בשדה הקרב. תדמית זו התחזקה במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית, כאשר הרגימנט הפך לדוגמה בקרב יחידות הצבא הבריטי, כשהוא נלחם בקרבות והמערכות העיקריות של הצבא במלחמה. יחידות הרגימנט השתתפו בין היתר בקרב על לונג אילנד, הקרב על פורט וושינגטון, הקרב על מונמות', הקרב על בית גילפורד ולבסוף נלחמו בקרב יורקטאון.
לאחר 10 שנים באמריקה, הרגימנט שב לאנגליה בשנת 1786 שם הוצב למשך השנים הבאות. בשנת 1793 ארתור ולסלי (לעתיד דוכס ולינגטון) קנה את דרגת המייג'ור בשירות הרגימנט ושנה לאחר מכן השתתפה היחידה במערכה הכושלת בארצות השפלה. בפברואר 1797 הגיע הרגימנט בפיקודו של ארתור ולסלי לקלקוטה בהודו, כחלק יחידות המלך המוצבות בהודו לצד צבא חברת הודו המזרחית הבריטית. בשנת 1799 נלחם הרגימנט במהלך המלחמה האנגלו-מייסורית הרביעית אשר הביעה לאחר קרב סרינגפטמה לנפילתו של סולטאן ממלכת מייסור הטיפו סולטאן. לקראת סוף שנת 1814 הגיע הרגימנט לאירופה להשתתף בקרבות כחלק מהמלחמות הנפוליאוניות עד לנקודת השיא ביוני 1815 בקרב ווטרלו. בקרב שירת הרגימנט תחת חטיבה 5 בדיוויזיה השלישית, הרגימנט נלחם כחלק מיחידות הקו ואיבד 128 חיילים ו-11 קצינים במהלך הקרב.
בדצמבר 1815, עם תום הקרבות ותקופת השלום והסדר בצרפת, יצא הרגימנט חזרה לבריטניה שם הוצב בשנים הקרובות במספר בסיסים בהם בגלאזגו ודבלין. בשנת 1822 נשלך הרגימנט להצבה בקולוניה בג'מייקה למשך עשר שנים, בהן סבלו חיילי הרגימנט אבדות רבות על ידי מחלות מקומיות כמו מלריה ודיזינטריה. באוקטובר 1853 עם פרוץ מלחמת קרים, מספר חודשים אחרי שהוענק לו השם 'רגימנט הדוכס מוולינגטון', נשלח הרגימנט להשתתף במערכה בחצי האי קרים, שם לחם בין היתר בקרב אלמה, קרב אינקרמן והמצור על סבסטופול. מספר שנים לאחר מכן, בשנת 1868 השתתף הרגימנט בהמשלחת הצבאית לאתיופיה, לאחר מכן במהלך השנים הוצבו גדודי הרגימנט במספר מוקדים ברחבי האימפריה והם שירתו בין היתר במלחמת הבורים בדרום אפריקה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוקמו סך הכל 23 גדודים ברגימנט אשר השתתפו במספר מערכות וקרבות במהלך המלחמה. הגדוד הראשון הוצב במהלך המלחמה בהודו, אך מבין הגדודים האחרים ניתן למנות את הגדוד השני שהוצב לאורך המלחמה בחזית המערבית ולחם בקרב מונס וקרב איפר הראשון, השמיני אשר לקח חלק במערכת גליפולי והגדוד העשירי שלקח חלק במערכות באיטליה. במהלך המלחמה איבד הגדוד 8,300 חיילים ולחימתו הוקרה על ידי 179 תוארי קרב. לאחר המלחמה שירתו גדודי הרגימנט במוקדים שונים באימפריה בהם מצרים, הודו, גרמניה וסינגפור, בנוסף השתתף הגדוד הראשון במלחמה האנגלו-אפגנית השלישית.
הרגימנט הרגלי ה-76:

(באנגלית: 76th Regiment of Foot) הרגימנט הוקם לראשונה בשנת 1745 ובמשך השנים פורק והוקם מחדש מספר פעמים, הוא שימש מספר שנים בתור רגימנט חיל רגלים קל עם חיילים מסקוטלנד ובתקופה מאוחרת יותר הוקם כרגימנט לשירות בהודו הבריטית תחת פיקוד חברת הודו המזרחית הבריטית. במשך השנים מלבד השירות בהודו בסוף המאה ה-18, שירת הרגימנט במהלך המלחמות הנפוליאוניות ובהלך המאה ה-19 שירת במספר מוקדים ברחבי האימפריה עד שאוחד בשנת 1881 לתוך 'רגימנט הדוכס מוולינגטון'.