stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביבליוגרפיה של גרשם שלום
פרסומים, ספרים וקובצי מחקר שנערכו לכבודו או לזכרו > לאחר מותו

גרשם שלום, על האיש ופועלו, דברים שנאמרו ביום השלושים להסתלקותו, ירושלים: האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, הוצאת מאגנס ומוסד ביאליק, תשמ"ג.
המיסטיקה היהודית הקדומה, דברי הכנס הבינלאומי הראשון לתולדות המיסטיקה היהודית לזכר גרשם שלום (עורך יוסף דן), ירושלים: החוג למחשבת ישראל, האוניברסיטה העברית, תשמ"ז-1987 (מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, כרך ו', חלקים א' - ב').
ראשית המיסטיקה היהודית באירופה, דברי הכנס הבינלאומי השני לתולדות המיסטיקה היהודית לזכר גרשם שלום (עורך יוסף דן), ירושלים: האוניברסיטה החוג למחשבת ישראל, האוניברסיטה העברית, תשמ"ז-1987 (מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, כרך ו', חלקים ג' - ד').
גרשם שלום (תרנ"ח - תשמ"ב), תערוכת זכרון (במלאות חמש שנים לפטירתו ולציון העברת ספריתו לבית הספרים, שבט, תשמ"ז), עורכות מרגוט כהן ורבקה פלסר, ירושלים: בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, תשמ"ח-1988.
ספר הזוהר ודורו, דברי הכנס הבינלאומי השלישי לתולדות המיסטיקה היהודית לזכר גרשם שלום (עורך יוסף דן), ירושלים: האוניברסיטה העברית, הפקולטה למדעי הרוח, תשמ"ט-1989 (מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, כרך ח').
קבלת האר"י, דברי הכנס הרביעי לחקר תולדות המיסטיקה היהודית לזכר גרשם שלום (עורכים רחל אליאור ויהודה ליבס), ירושלים: החוג למחשבת ישראל, האוניברסיטה העברית, תשנ"ב (מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, כרך י').
ספריית גרשם שלום בתורת הסוד היהודית - קטלוג, שני כרכים (עורכים יוסף דן, אסתר ליבס ושמואל ראם), ירושלים: הוצאת בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, תשנ"ט-1999.
החלום ושברו, התנועה השבתאית ושלוחותיה: משיחיות, שבתאות ופראנקיזם (עורכת רחל אליאור), שני כרכים, ירושלים: החוג למחשבת ישראל, המכון למדעי היהדות, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשס"א. המאמרים מבוססים ברובם על הרצאות שנישאו במסגרת כנס בינלאומי לזכרו של גרשם שלום במלאת מאה שנים להולדתו (מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, כרך ט"ז - י"ז).
ספר זיכרון לגרשם שלום במלאת עשרים וחמש שנים לפטירתו, מחקרי ירושלים במחשבת ישראל (עורך: יוסף דן), 2 כרכים, ירושלים: החוג למחשבת ישראל, מכון למדעי היהדות ע"ש מנדל, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשס"ז (מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, כרכים כ' - כ"א).
פרסומים, ספרים וקובצי מחקר שנערכו לכבודו או לזכרו > פרסומים בלועזית לזכרו

Gershom Scholem's Major trends in Jewish mysticism 50 years after, P. Schäfer and Joseph Dan (eds.), Tübingen: J.C.B. Mohr (P. Siebeck) (1993).
Mysticism, Magic, and Kabbalah in Askenazi Judaism: International symposium held in Frankfurt a. M. 1991, K.E. Groezinger and Joseph Dan (eds.), Berlin: W. de Gruyter (1995).
Gershom Scholem: Zwischen den Disziplinen, herausgegeben von Peter Schäfer und Gary Smith, Frankfurt am Main : Suhrkamp, 1995. Papers of an international conference held at the Freie Universität Berlin, 1992, commemorating the tenth anniversary of G. Scholem’s death.
ספרים שחוברו על גרשם שלום ופועלו

על גרשם שלום ופועלו חוברו עשרות מאמרים, עבודות דוקטורט וספרים. להלן יפורטו הספרים שחוברו עליו ועל עבודתו (לא מוזכרים כאן החיבורים שלא יצאו בצורת ספר או תדפיס נפרד):
ספרים שחוברו על גרשם שלום ופועלו > פרסומים בעברית

משה קטן, ביבליוגרפיה של כתבי גרשם שלום, מוגש לגרשם שלום במלאת לו שמונים שנה על ידי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים והאוניברסיטה העברית בירושלים, ירושלים: הוצאת מאגנס, תשל"ח.
גרשם שלום - על האיש ופועלו: דברים שנאמרו ביום השלושים להסתלקותו, ירושלים: האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, תשמ"ג.
אליעזר שביד, מיסטיקה ויהדות לפי גרשם שלום - ניתוח ביקורתי, ירושלים: מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, מוסף ב', תשמ"ג.
גרשם שלום (תרנ"ח - תשמ"ב), תערוכת זכרון (במלאות חמש שנים לפטירתו ולציון העברת ספריתו לבית הספרים, שבט, תשמ"ז), עורכות מרגוט כהן ורבקה פלסר, ירושלים: בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, תשמ"ח-1988.
פרידה פנקס, גרשם שלום - בין היסטוריוגרפיה ומחשבה היסטורית, עבודת גמר (מ. א.) באוניברסיטת תל אביב, תשנ"ח-1998.
ספר זיכרון לגרשם שלום במלאת עשרים וחמש שנים לפטירתו, מחקרי ירושלים במחשבת ישראל (עורך: יוסף דן), 2 כרכים, ירושלים: החוג למחשבת ישראל, מכון למדעי היהדות ע"ש מנדל, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשס"ז.
יוסף דן, על גרשם שלום, תריסר מאמרים, ירושלים: הוצאת זלמן שזר, 2010.
לקריאה נוספת

פניה שלום וב. ירון, "ביבליוגרפיה של כתבי גרשם שלום", מחקרים בקבלה ובתולדות הדתות מוגשים לגרשם שלום, במלאת לו שבעים שנה, על ידי תלמידיו חבריו וידידיו, ירושלים: הוצאת מאגנס, תשכ"ח, עמ' קצ"ט - רל"ד. ברשימה מופיעים 520 כותרים, עד לשנת תשכ"ח - 1967/68.
משה קטן, ביבליוגרפיה של כתבי גרשם שלום, מוגש לו לגרשם שלום במלאת לו שמונים שנה, על ידי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים והאוניברסיטה העברית בירושלים, ירושלים: הוצאת ספרים מאגנס, תשל"ח. ברשימה מופיעים 579 כותרים, עד לשנת 1977 (ברשימה זו הושמטו כותרים שרק ציינו הדפסות חוזרות ללא שינויים, ובכך צומצמו 520 הכותרים ברשימה הקודמת לכדי 470).
דוד ינובסקי

| --- | --- |

 לידה:  25 במאי 1868 וולקוביסק, בלארוס 
 פטירה:  15 בינואר 1927 (בגיל 58) יר, צרפת 
 מדינה:  רוסיה, צרפת
 הערות:  יהודי
 
דוד ינובסקי (באנגלית: Dawid Janowski;‏ 25 במאי 1868 – 15 בינואר 1927) היה שחמטאי יהודי-פולני מוביל.
נולד בוולקוביסק שבאימפריה הרוסית, עבר לפריז בשנת 1890, שם החל את הקריירה המקצוענית בשחמט בשנת 1894. ניצח בתחרות מונטה קרלו בשנת 1901, הנובר 1902 וזכה במקום ראשון משותף בתחרויות וינה וברמן 1905. נמנה עם ששת הטובים בעולם החל משנת 1902. בשיא יכולתו הגיע למד-כושר מחושב של 2757.
תוצאותיו של ינובסקי היו דורסניות מול הדור הישן של נפילי השחמט כגון וילהלם שטייניץ אותו ניצח +5 -2, מיכאל צ'יגורין +17 -4 =4 (דהיינו 17 ניצחונות, 4 הפסדים וארבע תוצאות תיקו) וג'וזף הנרי בלקברן +6 -2 =2. נגד הדור החדש של השחמטאים המודרניים רשם ינובסקי תוצאות שליליות: זיגברט טאראש +5 -9 =3, פרנק מרשל +28 -34 =18, עקיבא רובינשטיין +3 -5, גזה מארוצי +5 -10 =5ו קרל שלכטר +13 -20 =13. תוצאותיו מול אלופי העולם הוכיחו את עליונותם: מול עמנואל לסקר +4 -25 =7, חוסה ראול קפבלנקה +1 -9 =1 והפסד יותר מתון מול אלכסנדר אלכין +2 -4 =2.
ינובסקי שיחק במהירות רבה והיה טקטיקן טוב, במיוחד היה מסוכן כאשר שיחק עם זוג הרצים. קפבלנקה ניתח חלק ממשחקיו והביע הערצה לינובסקי: "כאשר הוא בכושר הוא אחד מהיריבים המפחידים ביותר שקיימים". במקביל ציין קפבלנקה כי ינובסקי חלש בשלב הסיום וינובסקי אף אמר "אני שונא את שלב הסיום". מרשל אמר "הוא יכול להיות עקשן בצורה קיצונית. ינובסקי מסוגל לפסוע בנתיב הלא נכון בצורה יותר החלטית מכל אדם שפגשתי!"
אדוארד לסקר בספרו "סודות השחמט שלמדתי מאמנים" נזכר שינובסקי היה מהמר כפייתי והיה מסוגל לקחת את הפרס הכספי שזכה בתחרות מונטה קרלו ולהפסיד את כולו בשולחן הרולטה.
לסקר אמר על ינובסקי כי הוא מצטיין בשלב הפתיחה: "תנו לי משחק של ינובסקי במסע העשירי, אני לוקח על עצמי לנצח אותו!"
ינובסקי שיחק בשלושה דו קרבות מול לסקר:
בשנת 1909 קיים ינובסקי דו-קרבות על אליפות העולם מול לסקר שהסתיימו בתוצאה 4–10.
דוד ינובסקי - לסקר, אליפות העולם 1909
דוד ינובסקי - לסקר, אליפות העולם 1909
בשנת 1910 קיים ינובסקי דו-קרב נוסף על אליפות העולם מול לסקר, לסקר ניצח 9.5-1.5.
דוד ינובסקי - לסקר, אליפות העולם 1910
ינובסקי מת ב-15 בינואר 1927 משחפת.
הסתעפות ינובסקי של ההגנה ההודית מכונה על שמו ומאופינת על ידי המסעים 3. פג3 רו5. ינובסקי שיחק אותה לראשונה בשנות ה-20 של המאה ה-20, אך ההסתעפות זכתה לפופולריות רבה רק בשנות ה-80. שחקנים ידועים (בהם אלוף העולם מיכאל טל, בנט לארסן ופלורין גיאורגיו) השתמשו בה פעמים רבות. הרעיון המרכזי מאחורי ההסתעפות הוא שעל ידי המסע 3..רו5 מונע השחור מהלבן להשתלט על השטח במרכז על ידי 4. ה4.
הסתעפות ינובסקי
התמודדויות

| שנה | מיקום | המתמודד השני | תוצאה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1891 | פריז | סטניסלאוס סיטנפלד | 3.5 מ-5 | ניצחון |
| 1892 | פריז | סטניסלאוס סיטנפלד | 16.5 מ-21 | ניצחון |
| 1893 | פריז | סטניסלאוס סיטנפלד | 3 מ-6 | תיקו |
| 1895 | פריז | ג'ק מיזס | 7 מ-14 | תיקו |
| 1896 | וינה | קרל שלכטר | 3.5 מ-7 | תיקו |
| 1896 | וינה | שמעון ווינוור | 5 מ-7 | ניצחון |
| 1897 | וינה | קארל אוגוסט ואלברודט | 5 מ-8 | ניצחון |
| 1898 | ניו יורק | ג'קסון שוואלטר | 9 מ-13 | ניצחון |
| 1899 | ניו יורק | פרנק מרשל | 3 מ-4 | ניצחון |
| 1899 | ניו יורק | ג'קסון שוואלטר | 2 מ-6 | הפסד |
| 1899 | ניו יורק | ג'קסון שוואלטר | 2.5 מ-7 | הפסד |
| 1899 | ניו יורק | שמואל ליפשוץ | 3.5 מ-5 | ניצחון |
| 1901 | מנצ'סטר | עמנואל לסקר | 0.5 מ-2 | הפסד |
| 1902 | קרלסבד | קרל שלכטר | 2.5 מ-10 | הפסד |
| 1903 | פריז | ז'אן טאובנהאוס | 6 מ-8 | ניצחון |
| 1905 | פריז | ז'אן טאובנהאוס | 3.5 מ-6 | ניצחון |
| 1905 | פריז | פרנק מרשל | 7 מ-17 | הפסד |
| 1905 | פריז | ז'אן טאובנהאוס | 4.5 מ-5 | ניצחון |
| 1908 | סורסנה | פרנק מרשל | 6.5 מ-10 | ניצחון |
| 1909 | פריז | עמנואל לסקר | 2 מ-4 | תיקו |
| 1909 | פריז | עמנואל לסקר | 2 מ-10 | הפסד |
| 1909 | פריז | יוהאן אסר | 1 מ-3 | הפסד |
| 1910 | ברלין | עמנואל לסקר | 1.5 מ-11 | הפסד |
| 1912 | ביאריץ | פרנק מרשל | 2 מ-9 | הפסד |
| 1916 | לקסינגטון | ג'קסון שוואלטר | 8 מ-11 | ניצחון |
| 1916 | ניו יורק | צ'ארלס יפה | 7 מ-13 | ניצחון |
| 1916 | ניו יורק | פרנק מרשל | 2.5 מ-8 | הפסד |
| 1917 | ניו יורק | צ'ארלס יפה | 10 מ-14 | ניצחון |
| 1918 | ניו יורק | אוסקר חאייס | 9 מ-20 | הפסד |
דוגמאות מתוך משחקיו > לבן:   דוד ינובסקי     שחור:   עקיבא רובינשטיין קרלסבד 1907

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Karlsbad"]
[Site "Karlsbad (Karlovy Vary) AUH"]
[Date "1907.08.26"]
[EventDate "1907.??.??"]
[Round "5"]
[Result "0-1"]
[White "David Janowski"]
[Black "Akiba Rubinstein"]
[ECO "C49"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "156"]
1. e4 e5 2. Nf3 Nc6 3. Nc3 Nf6 4. Bb5 Bb4 {המשחק הזה התקיים לפני שרובינשטיין  מצא את המסע 4...פד4 אותו שיחק בעמדה זו במשחקים מאוחרים יותר}
5. O-O O-O 6. d3
Bxc3 7. bxc3 d6 8. Bg5 Qe7 9. Qd2 {המסע 9. צה1 נחשב עדיף}
Nd8 10. Bc4 Be6 11. Bb3 Bxb3
12. axb3 Ne6 13. Bh4 h6 14. Rfe1 a6 15. Bg3 {עדיף 15. ד4 או 15. ח3}
Nh5 16. d4  Nef4
17. Bxf4 Nxf4 18. g3 Ng6 19. Qd3 Qe6 20. Nd2 f5 21. d5 {עדיף 21. ה:ו5 ולאחר 21...צ:ו5 22. ד:ה5 או 21...מה:ו5 22. מה:ו5 צ:ו5 23. פג4 וללבן יתרון קטן}
Qd7
22. exf5 Rxf5 23. Ne4 {העמדה של הפרש הלבן נותנת פיצוי מסוים על טור ו' הפתוח לשחור, אך החלשת אגף המלך מאפשר לשחור יוזמה}
Raf8 24. Re3 Ne7 {הפרש השחור מאיים לחדור דרך ו5 כאשר זה יתאפשר ובנוסף לחסום את ההתקפה של הלבן ג4 ג5 וכן לנסות לסלק את הפרש הלבן שעומד ב-ה4}
25. Rd1 Kh8 26. c4 Ng8
27. f3 Nf6 28. Rf1 Nxe4 29. Qxe4 Qd8 30. Qg4 Qb8 31. Kg2 Qa7
32. Rfe1 Qc5 33. Qe4 Qb4 34. R1e2 R5f6 35. Qd3 Kg8 36. Qc3 a5
37. Qxb4 axb4 38. c3 bxc3 39. Rxc3 Ra8 40. Kh3 {עדיף היה 40. ג5}
b6 41. Kg4 Ra1
42. Rb2 {עדיף בהרבה 42. ו4 ה:ו4 43. ז:ו4 והעמדה שקולה, עם יתרון זעיר לשחור}
Kh7 43. b4 Kg6 44. Rbb3 Rf5 45. Rc2 Rh1 46. f4 {מצב הלבן גרוע, אבל 46. צבב2 יותר עיקש}
exf4
47. gxf4 h5+ 48. Kg3 Rg1+ 49. Kf2 Rg4 50. Rf3 Rgxf4 51. Rxf4
Rxf4+ 52. Ke3 Kf5 53. Kd3 Rf3+ 54. Kd4 Rb3 {השחור זכוי, אבל 54...ז5 עדיף}
55. Rf2+ Kg6
56. Rg2+ Kh6 57. b5 Rf3 58. Ke4 Rf6 59. Ra2 g5 60. Ra7 Rf4+
61. Kd3 Rf7 62. c5 dxc5 63. d6 Rd7 64. Rxc7 Rxd6+ 65. Ke4 Rd4+
66. Kf5 h4 67. Rc8 Rf4+ 68. Ke5 c4 69. Rh8+ Kg7 70. Rc8 Kg6
71. Rg8+ Kh5 72. h3 c3 73. Rh8+ Kg6 74. Rg8+ Kh6 75. Rh8+ Kg7
76. Rc8 Rf3 77. Rc6 Rxh3 78. Rxb6 Rf3 0-1
דוגמאות מתוך משחקיו > לבן: דוד ינובסקי    שחור:   חוסה ראול קפבלנקה   ניו יורק 1916

במשחק זה מפגין קפבלנקה שליטה במגוון סגנונות - נסיגת הרץ מ-ו5 ל-ד7, ולאחר מכן סגירתו על ידי ה6, היא דוגמה לרעיון אסטרטגי עמוק שהקדים את זמנו. המעבר של ההתקפה מריכוז באגף המלכה עד למסע ה-26 לריכוז כל הכלים באגף המלך במסע ה-31, הקרבת הרגלי במסע ה-32 באגף המלכה כדי לזכות בכלי שבעה מסעים מאוחר יותר, איומי המט עם הצריחים לקראת סוף המשחק - בקצרה - המשחק מבריק במספר הבטים.
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Rice Memorial"]
[Site "New York, NY USA"]
[Date "1916.02.08"]
[Round "3"]
[White "David Janowski"]
[Black "Jose Raul Capablanca"]
[Result "0-1"]
[ECO "D15"]
[PlyCount "92"]
[EventDate "1916.01.17"]
1. d4 Nf6 2. Nf3 d5 3. c4 c6 4. Nc3 Bf5 5. Qb3 Qb6 6. Qxb6 axb6 7. cxd5 Nxd5 8.
Nxd5 cxd5 9. e3 Nc6 10. Bd2 Bd7 11. Be2 e6 12. O-O Bd6 13. Rfc1 Ke7 14. Bc3
Rhc8 15. a3 Na5 16. Nd2 f5 17. g3 b5 18. f3 Nc4 19. Bxc4 bxc4 20. e4 Kf7 21. e5
Be7 22. f4 b5 23. Kf2 Ra4 24. Ke3 Rca8 25. Rab1 h6 26. Nf3 g5 27. Ne1 Rg8 28.
Kf3 gxf4 29. gxf4 Raa8 30. Ng2 Rg4 31. Rg1 Rag8 32. Be1 b4 33. axb4 Ba4 34. Ra1
Bc2 35. Bg3 Be4+ 36. Kf2 h5 37. Ra7 Bxg2 38. Rxg2 h4 39. Bxh4 Rxg2+ 40. Kf3
Rxh2 41. Bxe7 Rh3+ 42. Kf2 Rb3 43. Bg5+ Kg6 44. Re7 Rxb2+ 45. Kf3 Ra8 46. Rxe6+
Kh7 0-1
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1911

חוסה ראול קפבלנקה מול דוד ינובסקי, 27.2.1911, You Only Get One Chance!   Capablanca vs David Janowski   San Sebastian (1911)
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1914

חוסה ראול קפבלנקה מול דוד ינובסקי, 3.5.1914, Unstoppable!   Capablanca vs Janowski   St. Petersburg (1914)
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1916

דוד ינובסקי מול  חוסה ראול קפבלנקה,  8.2.1916, Capa's Endgame Lesson   Janowski vs Capablanca  Rice Memorial (1916)
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1918

חוסה ראול קפבלנקה מול דוד ינובסקי,  29.10.1918, Congratulations! You Are an Excellent...   Capablanca vs Janowski   New York (1918)
דוד ינובסקי מול חוסה ראול קפבלנקה,  7.11.1918, When The Strongest Move Just isn't Enough   Janovsky vs Capablanca   New York
הערות שוליים

↑  מהוויקיפדיה הגרמנית
↑  תרגום מהוויקיפדיה הצרפתית
↑  דוד ינובסקי באתר www.chesshistory.com
↑  David Janowski vs Akiba Rubinstein (1907), www.chessgames.com
↑  David Janowski vs Jose Raul Capablanca (1916) The Left-Right Hook, www.chessgames.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb10242559v (data)  ISNI: 0000 0000 3214 8596  LCCN: n94022929  NTA: 075093715  VIAF: 75539919   WorldCat (עם VIAF): 75539919
גבר בפוראבר

"גבר בפוראבר" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אנה זק בהשתתפות ליין מסיבות ההומואים פוראבר תל אביב. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים NMC ב-15 ביוני 2021 כרצועה שלא מתוך אלבום. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי הצמד המוזיקלי דולי ופן.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר פורסם לצד צאתו של הסינגל ובוים על ידי איתמר לידר. הקליפ צולם בתל אביב-יפו.
ביקורות

בן בירון בראודה מאתר "וואלה!", ציין כי "גבר בפוראבר" הוא המנון הגאווה הגרוע ביותר לשנת 2021. ”'גבר בפוראבר' הוא המנון גאווה מהונדס ששוכח את מקומו בהיסטוריה” כתב בביקורת.
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- |
| עולם | 15 ביוני 2021 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | NMC |
הערות שוליים

↑  ספי קרופסקי, שנת המועבט: מצעד 40 שירי הפופ הכי טובים שיצאו בתשפ"א, באתר טיים אאוט, ‏5 בספטמבר 2021
↑  באה להרים: צפו בקליפ הגאווה של אנה זק, באתר ‏מאקו‏, 15 ביוני 2021
↑  בן בירון בראודה‏, "גבר בפוראבר" של אנה זק הוא המנון גאווה שמוריד במקום להרים, באתר וואלה, 16 ביוני 2021
| אנה זק |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| מיני-אלבומים | רצה סולו |  |
| סינגלים | "Money Honey"‏ •  "My Love"‏ • "Bang Bang"‏ • "Tik Tok"‏ • "Call It Out"‏ • "Hola Mamacita"‏ • "בלוק" • "קוביות" • "כל החברים שלך" • "שמור על העולם" • "בוקר טוב עולם" • "גבר בפוראבר" • "כל הבאז" • "לך לישון" • "מי זאת" • "מה נשאר לי ממך" • "ראשון בבוקר" • "Hoodie" • "אולסטאר וגופיות" • "כולם מזיזים" |  |
| סינגלים שיוקיים | "סימן שאנחנו מגזימים" • "שמור עליי" • "סוף אחר" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Gravity" |  |
גשר סן דייגו-קורונדו

| --- | --- |

מבט על הגשר בשעות הערב
 מידע כללי
 סוג:  גשר 
 שימוש:  כלי רכב
 כתובת:  סן דייגו, קורונדו 
 מיקום:  מפרץ סן דייגו
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1969
 תאריך פתיחה רשמי:  3 באוגוסט 1969 
 מבנה:  גשר תלוי
 חומרי בנייה:  בטון דרוך 
 עלות:  47.6 מיליון דולר
 אדריכל:  רוברט מושר
 מידות
 אורך:  1,970 מטר
 גובה:  61 מטר
 מידע טכני
 מפתחים:  32 
 קואורדינטות:  32°41′19″N 117°09′15″W﻿ / ﻿32.688509°N 117.154083°W﻿ / 32.688509; -117.154083
  (למפת סן דייגו מוגדלת) גשר סן דייגו-קורונדו(למפת סן דייגו רגילה) גשר סן דייגו-קורונדו
 
גשר סן דייגו-קורונדו (באנגלית: San Diego–Coronado Bridge), הידוע גם בשם גשר קורונדו, הוא גשר בטון דרוך/פלדה, החוצה את מפרץ סן דייגו בארצות הברית, ומקשר בין סן דייגו לקורונדו. הגשר נחשב לחלק מכביש מס' 75.
תיאור

הגשר באורך 3,407 מטר עולה מקורונדו בדרגה 4.67 אחוז לפני שהוא מתעקל ב-80 מעלות לכיוון סן דייגו. הגובה המקסימלי שלו מגיע ל-61 מטר, ומאפשר לספינות הצי האמריקאי, המשרתות מחוץ לבסיס הצי בסן דייגו, לעבור מתחתיו. הגשר אינו יוצר דרך ישרה לקורונדו, אלא יש בו עקומה. הדבר נעשה במכוון על מנת לאפשר לכל ספינות הצי לעבור מתחתיו וכדי לא להיות תלול מידי לעלייה וירידה של מכוניות.
בניית הגשר החלה בפברואר 1967, והגשר נפתח לתנועה ב-3 באוגוסט 1969, בזמן חגיגות ה-200 לעיר סן דייגו. בתחילה האגרה עליו הייתה 60 סנט לכל כיוון. לאחר מספר שנים האגרה שונתה לדולר אחד בכיוון קורונדו בלבד. בשנת 2002 הגשר הפך להיות גשר האגרה האחרון שהפסיק לגבות אגרה, למרות התנגדות תושבי קורונדו בטענה שכמות תנועת הרכבים באי תעלה.
הגשר מכיל 5 נתיבים: שניים מזרחה, שניים מערבה, ונתיב אמצעי בעל מחסום הניתן לשינוי, שיכול ליצור נתיב שלישי לכל כיוון בהתאם לכמות התנועה. הצד המזרחי של הגשר מסתיים ישירות בצומת T עם כביש בין-מדינתי 5, דרומית למרכז העיר סן דייגו. הוא מסומן כחלק מכביש 75. הגשר תוכנן אך ורק לתנועת כלי רכב ממונעים; אין מדרכות או שבילי אופניים. החל משנת 2008, לרוכבי האופניים ניתנת הזדמנות פעם בשנה לחצות את הגשר ביום הכיף "דווש את הגשר".
הגשר הוא הגשר השלישי הכי קטלני, בהקשר של התאבדויות, בארצות הברית. רק גשר שער הזהב בסן פרנסיסקו וגשר אורורה בסיאטל קטלניים יותר. בין 1972 לשנת 2000, אירעו בו יותר מ-200 מקרי התאבדות. על הגשר הוצבו שלטים רבים המפצירים במתאבדים פוטנציאלים להתקשר לקו החם.
גשר סימון דה בובואר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר אופניים, כבש 
 שימוש:  הולכי רגל ורוכבי אופניים
 על שם:  סימון דה בובואר 
 מיקום:  פריז, על נהר הסן
 מדינה:  צרפת צרפת
 מיקום ההתחלה:  פארק ברסי
 מיקום הסוף:  אתר פרנסואה מיטראן של הספרייה הלאומית של צרפת
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2004–2006 (כשנתיים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2006 
 חומרי בנייה:  פלדה
 אדריכל:  חברת האדריכלים Dietmar-Feichtinger
 מידות
 אורך:  304 מטר
 רוחב:  12 מטר
 קואורדינטות:  48°50′07″N 2°22′41″E﻿ / ﻿48.835281°N 2.378003°E﻿ / 48.835281; 2.378003
  (למפת פריז מוגדלת) גשר סימון דה בובואר(למפת פריז רגילה) גשר סימון דה בובואר
 
גשר סימון דה בובואר (בצרפתית: Passerelle Simone-de-Beauvoir) הוא גשר המיועד להולכי רגל ורוכבי אופניים בין הרובע השנים-עשר של פריז לרובע השלושה-עשר של פריז ומחבר את פארק ברסי שבשכונת ברסי עם אתר פרנסואה מיטראן של הספרייה הלאומית של צרפת בגדה השמאלית. הקמת הגשר, שנקרא על שמה של סימון דה בובואר, החלה ב-2004 והוא נחנך ב-2006. ארכו 304 מטרים, רוחבו 12 והוא משתרע מגדה לגדה ללא תמיכה בתוך הנהר.
על הגשר

על מנת לגשר על פערי הגובה בין שתי גדות הנהר, עוצב הגשר בדמות שני חצאי עדשה (או שני גלים) המקנים עליה וירידה מתונות וכן קירוי מגשם במרכז הגשר. הגשר מחופה ברצפת עץ אלון.
החלק המרכזי של הגשר, באורך 106 מטרים הוא יציקת פלדה אחת במשקל 640 טון שנוצקה במפעלי אייפל באלזס והועברה למקומה במבצע מסובך של תנועה בלילות שארך מספר חודשים.
דונאטס בניוניס

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1924 קובנה, ליטא 
 פטירה:  4 בספטמבר 2014 (בגיל 90) וילנה, ליטא 
 מקום קבורה:  Antakalnis Cemetery 
 מדינה:  ברית המועצות, ליטא 
 תקופת הפעילות:  מ-1944 
 מקום לימודים:  האקדמיה הליטאית למוזיקה ותיאטרון 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות  מסדר ההצטיינות הליטאי  עיטור הידידות (רוסיה)  מפקד של מסדר הדוכס גדימינאס הגדול  תעודת כבוד נשיאותית של הפדרציה הרוסית  Meritorious Artist of the Lithuanian SSR  עיטור מהפכת אוקטובר  פרס לאומי של ליטא  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  עיטור הדגל האדום של העמל  הפרס הלאומי של מזרח גרמניה  אמן העם של ברית המועצות  מסדר הדוכס גדימינאס הגדול הליטאי 
 פרופיל ב-IMDb
 
דונאטס בניוניס (בליטאית: Donatas Banionis;‏ 28 באפריל 1924 - 4 בספטמבר 2014) היה שחקן תיאטרון וקולנוע ליטאי.

היה בעל תואר האמן העממי של ברית המועצות (1974) ופעמיים זכה בפרס ברית המועצות. בתקופת ליטא העצמאית זכה במספר עיטורים עבור פעילותו הציבורית ופעילותו לקידום התיאטרון בליטא. בהיותו אזרח ליטאי, קיבל בניוניס מהממשל הרוסי מספר עיטורים על קידום התרבות בתקופה הסובייטית.
ביוגרפיה

דונאטס בניוניס נולד בקובנו למשפחת פועלים. הוריו ראו את נטיית בנם לתיאטרון אך עמדו על כך שתחילה ירכוש מקצוע מעשי. דונאטס למד בבית הספר מקצועי ובמקביל השתתף בהצגות חובבים במסגרות שונות.
בשנת 1941 הוא התקבל לתיאטרון העירוני של העיר פנבז'יס שבליטא שהוקם זמן קצר לפני כן. בשנת 1944 הוא סיים בית הספר למשחק ליד התיאטרון והפך להיות שחקן מקצועי.
דונאטס בניוניס גילם יותר מ-100 תפקידים בהצגות תיאטרון. החל משנת 1980 הוא היה המנהל האמנותי של התיאטרון. בשנות ה-70 זכה התיאטרון בפנבז'יס לפופולריות רבה בעיקר הודות להשתתפותו של בניוניס בהצגותיו. לאחר שליטא זכתה לעצמאות, המשיך בניוניס להופיע בתיאטרון שלו בפנבז'יס, אך גם שיחק במספר סרטים שצולמו ברוסיה.
קולנוע

בסוף שנות ה-50 בניוניס החל לשחק בסרטי קולנוע מתוצרת מקומית אך ללא הצלחה. הסרט הראשון שזכה לפופולריות רבה היה סרט "אף אחד לא רצה למות" ( Никто не хотел умирать") על מאבקם של לאומנים ליטאים נגד השלטון הסובייטי בשנות ה-50 המוקדמות. בסרט זה הוא שיחק לצד השחקנית הלטבית, ויה ארטמנה. בשנות ה-60 הוא שיחק במספר סרטים בשפה הרוסית שצולמו במוסקבה וזכו להצלחה כלל-ארצית בברית המועצות. בשנת 1972 גילם בניוניס את התפקיד הראשי בסרט של אנדריי טרקובסקי "סולאריס" סרט זה זכה בפרס מיוחד בפסטיבל הקולנוע בקאן.
בשנות ה-70 שיחק בניוניס במספר סרטים של במאים מגרמניה המזרחית.
בסך הכול השתתף בניוניס בכ-70 סרטים, האחרון שבהם צולם בשנת 2007. כיוון שלבניוניס היה מבטא זר, הוא דובב בכל הסרטים ברוסית על ידי שחקנים אחרים.
דוכסות לימבורג (1839–1867)

| --- | --- |


 
 ממשל
 שפה נפוצה:  הולנדית 
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  1839 
 תאריכי פירוק:  1906, 1866 
 ישות קודמת:  הולנד פרובינציית לימבורג
 ישות יורשת:  לימבורג (הולנד) לימבורג
 
דוכסות לימבורג (בהולנדית: Hertogdom Limburg) הייתה ישות אירופית שהוקמה ב-1839 מחלקים מהמחוז ההולנדי של לימבורג כתוצאה מהסכם לונדון. שטחה היה החלק של לימבורג שנותר הולנדי (החצי המערבי הפך לבלגי), למעט הערים מאסטריכט ופנלו. הדוכסות הייתה בו זמנית מחוז של ממלכת הולנד וחברה בקונפדרציה הגרמנית.
היסטוריה > הקמת הדוכסות

הקונפדרציה הגרמנית, כפי שהוקמה על ידי קונגרס וינה ב-1815, הייתה קונפדרציה רופפת של 39 מדינות גרמניות כדי לתאם את הכלכלות של המדינות החברות. הישגה העיקרי היה יצירת איחוד המכס הגרמני כפי שפותח במהלך 1818 ו-1834, אשר סיפק שוק כלכלי משותף למדינות החברות בו. למרות שלא הייתה חלק מהקונפדרציה הגרמנית עם הקמתה, לימבורג הצטרפה אליה בשנת 1839 כתוצאה מהמהפכה הבלגית. בשנת 1830 התאחדו כמה קבוצות פרנקופוניות, קתוליות וליברליות והכריזו על עצמאותה של בלגיה, ששטחה לפני כן היה חלק מהולנד.
בהסדר השלום שלאחר מכן בשנת 1839, המלך ההולנדי ויתר על המחצית המערבית של הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג למדינה הבלגית החדשה שהוקמה. עם זאת, לוקסמבורג הייתה מדינה חברה בקונפדרציה הגרמנית מאז הקמתה של האחרונה ועם סיפוח חלקיה המערביים איבדה כ-150,000 תושבים. הקונפדרציה הגרמנית התעקשה שהשוק המשותף של איחוד המכס יפוצה על ידי הולנד במקום אחר; כך יצרו ההולנדים את דוכסות לימבורג (המורכבת ממחוז לימבורג ללא שתי הערים הגדולות שלה, מאסטריכט ופנלו, כדי לא לחרוג ממספר 150,000).
היסטוריה > פירוק ותוצאות

מלחמת שבעת השבועות בין אוסטריה ופרוסיה ב-1866 הביאה לקריסת הקונפדרציה הגרמנית. כדי להבהיר את מעמדן של הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג ודוכסות לימבורג, שהיו נחלותיו של המלך ההולנדי אך גם מדינות חברות בקונפדרציה, אישרה האמנה השנייה של לונדון ב-1867 שלימבורג היא "חלק בלתי נפרד מהממלכה של הולנד", בעוד לוקסמבורג הייתה ועודנה מדינה עצמאית באיחוד אישי עם ממלכת הולנד מאז 1839.
התואר "דוכסות לימבורג" המשיך לשמש בכמה תפקידים רשמיים עד פברואר 1907. ייחודיות ששורדת עד היום היא שעדיין פונים לנציב המלך על המחוז באופן לא רשמי כ"מושל" בלימבורג, אם כי סגנונו הפורמלי אינו שונה מזה הנהוג במחוזות אחרים.
הערות שוליים

↑  "German Confederation | German history".
גלריה בית גורדון-לונדון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גלריה לאמנות
 על שם:  בית גורדון - מלון לונדון 
 כתובת:  אחד העם 8, ראשון לציון
 מיקום:  ראשון לציון 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  עיריית ראשון לציון
 אוצר ראשי:  אפי גן
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2007
 תאריך פתיחה רשמי:  2007 
 קואורדינטות:  31°57′50″N 34°48′28″E﻿ / ﻿31.963919°N 34.807674°E﻿ / 31.963919; 34.807674
 http://bl-gallery.co.il
  (למפת גוש דן מוגדלת) גלריה בית גורדון-לונדון(למפת גוש דן רגילה) גלריה בית גורדון-לונדון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גלריה בית גורדון-לונדון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גלריה בית גורדון-לונדון
 
הגלריה העירונית לאמנות בראשון לציון היא גלריה לאמנות בראשון לציון ששוכנת בבית גורדון - מלון לונדון, מבנה בן כ־120 שנה, שעבר שימור. בגלריה מוצגות יצירות של אמנים ישראליים בתחומי הציור, פיסול, אמנות דיגיטלית ועוד.
היסטוריה

הגלריה העירונית לאמנות הוקמה בשנת 2007. אפי גן היא מנהלת ואוצרת הגלריה החל משנת 2007. הגלריה פועלת בתמיכת משרד התרבות והספורט ועיריית ראשון לציון.