stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיליפ ברומברג
עבודה

ברומברג היה אנליסט הדרכה ופיקוח במכון וויליאם אלנסון וייט ופרופסור קליני נלווה לפסיכולוגיה בתוכנית הפוסט-דוקטורט של אוניברסיטת ניו יורק בפסיכותרפיה ופסיכואנליזה. הוא היה עמית באגודה האמריקנית לפסיכולוגיה ודיפלומט ABPP בפסיכולוגיה קלינית. הוא היה עורך שותף אמריטוס של פסיכואנליזה עכשווית, והיה במועצות המערכת של דיאלוגים פסיכואנליטיים וחקירה פסיכואנליטית.
ברומברג היה ידוע בעיקר כמחבר הספר "Standing in the spaces: Essays on clinical process, trauma, and dissociation" שהתפרסם בשנת 1998 ועוסק בטראומה, מצבים דיסוציאטיביים והתהליך הטיפולי, כמו גם הספרים "Awakening the Dreamer: Clinical Journeys" שיצא לאור בשנת 2006 ו־"The Shadow of the Tsunami: and the Growth of the Relational Mind" שהתפרסם בשנת 2011.
בספר Standing in the spaces מתייחס ברומברג למגוון תופעות ומפגשים קליניים הנוגעים לטראומה, דיסוציאציה ולקשיי המטופל להיפרד מאותם מבני עצמי בלתי אדפטיביים אשר גורמים סבל רב אך נחווים כ"עצמי", ולכן בלתי אפשרי לוותר עליהם. בכתיבתו, מדגיש ברומברג את חיונית המפגש האותנטי בין תודעות המטפל והמטופל, ואת האופן בו מהווה מפגש זה בסיס לצמיחת האישיות ולהשגת תנועה גמישה יותר בין מצבי העצמי השונים; תנועה אשר תאפשר למטופל 'לעמוד בין החללים' ('stand in the spaces') שבין מצבי העצמי השונים מבלי לאבד אף אחד מהם. באמצעות המשגות אלו מציע ברומברג גם הסברים אלטרנטיביים לסינדרומים קליניים כהיסטריה, להבנת הקונפליקטים הפסיכוסקסואליים ופעולתם ולמושגים טיפוליים כהתנגדות והזדהות השלכתית.
במשך למעלה מ-40 שנה הוא כתב רבות על התפתחות נפשית אנושית ויחסי מטפל/מטופל, והציג נקודת מבט בין אישית/יחסית המדגישה רעיונות של ארגון עצמי, מצבי תודעה, דיסוציאציה ומצבי עצמי מרובים.
עבודה > מצבי עצמי מרובים

בהקשר של ארגון עצמי של תאוריית המערכות, הדגיש ברומברג את תפקידה של טראומה התפתחותית בתהליכים דיסוציאטיביים מבוססי בושה והשפעתה על הקשר. הוא גם פיתח את השפה העממית לריבוי מצבי עצמי כדי לתאר תהליכים אלו.
פרסומים

Bromberg, P.M. (1998). Standing in the spaces: Essays on clinical process, trauma, and dissociation. New Jersey: Analytic Press.
Bromberg, P.M. (2006). Awakening the dreamer: Clinical journeys. New Jersey: Analytic Press.
Bromberg, P.M. (2011). The shadow of the tsunami: and the growth of the relational mind. New York: Routledge.
Caligor, L., Bromberg, P.M., & Meltzer, J.D., eds. (1984). Clinical perspectives on the supervision of psychoanalysis and psychotherapy. New York: Plenum Press.
Cooper, A.M., ed. (2006). Contemporary psychoanalysis in America: Leading analysts present their work. Virginia: American Psychiatric Publishing.
Dell, P.F. & O’Neil, J., eds. (2009). Dissociation and the dissociative disorders: DSM-V and beyond. New York: Routledge.
Jurist, E., Slade, A. & Bergner, S., eds. (2008). Mind to mind: Infant research, neuroscience, and psychoanalysis. New York: Other Press.
Lionells, M., Fiscalini, J., Mann, C.H., & Stern, D.B., eds. (1995). Handbook of interpersonal psychoanalysis. New Jersey: Analytic Press.
Petrucelli, J. & Stuart, C., eds. (2001). Hungers and compulsions: The psychodynamic treatment of eating disorders and addictions. New Jersey: Jason Aronson.
Petrucelli, J., ed. (2006). Longing: Psychoanalytic musings on desire. London: Karnac Books.
Petrucelli, J., ed. (2010). Knowing, not-knowing and sort-of-knowing: Psychoanalysis and the experience of uncertainty. London: Karnac Books.
הערות שוליים

↑  Virtual International Authority File
1 2  Greif, Don; Livingstone, Ruth H. (2013). "An Interview with Philip M. Bromberg ,Ph.D." (PDF). Contemporary Psychoanalysis. New York, N.Y. 49 (3): 323–355. doi:10.1080/00107530.2013.10779253.
1 2  בטיפולנט, מושגי יסוד בעבודתו של פיליפ ברומברג, באתר בטיפולנט, ‏19.07.09
1 2  Bromberg, P.M. (1979). "Interpersonal Psychoanalysis and Regression". Contemporary Psychoanalysis. 15 (4): 647–655. doi:10.1080/00107530.1979.10745602. נבדק ב-2020-07-10.
↑  "Philip Bromberg, Ph.D." NYU | College of Arts & Science.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454790705171  BnF: cb155940147 (data)  ISNI: 0000 0000 8167 359X  LCCN: n83171470  NKC: mub2015868750  NTA: 071892575  SUDOC: 167123491  VIAF: 94661668   WorldCat (עם VIAF): 94661668
פסקי תשובות

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מידע כללי
 מאת:  שמחה בן ציון אייזיק רבינוביץ
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  חיבור הלכתי
 הסכמות:  הרבנים נסים קרליץ, שמואל הלוי ואזנר, יצחק טוביה וייס, בן-ציון רבינוביץ, משה אריה פריינד ועוד
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1991–2019
 מספר עמודים:  א': 1037, ב': 1144, ג': 321, ה': 501
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורה ראשונה:  ירושלים
 מספר כרכים:  7
 מקורות לכתיבת הספר:  משנה ברורה, ספרי שו"ת
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990011781280205171
פסקי תשובות היא סדרת ספרי הלכה, האוספים פסקים מעשיים מספרי פוסקים וספרי שו"ת בעיקר מפוסקי זמנינו. הסדרה נכתבה על ידי הרב שמחה בן ציון אייזיק רבינוביץ.
על הספרים

הסדרה מונה שבעה כרכים, ומוסדרת לפי הספר משנה ברורה של רבי ישראל מאיר הכהן, על חלק אורח חיים של השולחן ערוך, כשעל כל חלק יצא כרך אחד, מלבד חלק השלישי העוסק בהלכות שבת שכולל שני חלקים האחד מסימן רמ"ב עד סימן ש' והשני מסימן ש"א עד סימן שד"מ.
מלבד ה"משנה ברורה", המחבר מברר גם את דעתם של פוסקים נוספים, כמו בעל התניא. כחסיד, נוטה המחבר למנהגי החסידות והוא מביא למנהגים אלה מקורות בספרות ההלכה, החסידות או הקבלה. הסדרה עוסקת גם בעמדת ההלכה בשאלות טכנולוגיות שנתחדשו בעשרות השנים האחרונות.
הסדרה קיבלה הסכמות מהרבנים נסים קרליץ, שמואל הלוי ואזנר, יצחק טוביה וייס, והאדמו"ר מביאלה - דוד המחבר. ובין היתר קיבל המחבר ברכות רבות מהרב עובדיה יוסף שאף היה לומד הרבה בספר זה וכותב אותו בספריו.
על המחבר

מחבר הספרים הוא הרב שמחה בן ציון אייזיק רבינוביץ' (י"ב חשון ה'תשכ"ג, נובמבר 1962), יליד לוגאנו שבשווייץ, עלה לארץ בגיל שנה. הוא בנו של רבי ירחמיאל צבי יהודה רבינוביץ (האדמו"ר מביאלא-פשיסחא) וגולדה (לבית גליצקי), נכדו של רבי יחיאל יהושע רבינוביץ, האדמו"ר מביאלא, וחתנו של ח"כ לשעבר שמואל הלפרט. למד בבחרותו בישיבת גור, וכן למד אצל רבי משה הלברשטאם. בשנת ה'תשמ"ט הוסמך לרבנות.
החל משנת ה'תשנ"ז מכהן כרבה של קהילת 'משכנות יעקב' בשכונת רמת שלמה בירושלים.
בעקבות פסקי תשובות

לאחר הופעת הסדרה 'פסקי תשובות' היא הפכה לפופולרית בקרב הפוסקים ותלמידי חכמים[דרוש מקור], ואחריה החלו מכונים שונים להוציא מהדורות חדשות של משנה ברורה עם הערות בשולי הדף מפוסקי זמננו.
בעקבות פסקי תשובות > פסקים ותשובות

כהשלמה לסדרת "פסקי תשובות" הוציא חתנו של הרב רבינוביץ, הרב אהרן אריה כ"ץ, מו"ץ בשכונת רמת שלמה בירושלים, ספר בשם פסקים ותשובות (במתכונת דומה לפסקי תשובות) על שולחן ערוך יורה דעה.
החלק הראשון יצא בשנת תשע"ז על הלכות כיבוד הורים, כבוד תלמידי חכמים, הלכות צדקה והלכות מילה. בהקדמה שכתב הרב רבינוביץ לספר זה, אישר שהדברים נכתבו בהסכמתו. בשנת תשפ"א יצא לאור חלק שני על יורה דעה מסימן פ"ז עד סימן קכ"ב, וכלול בתוכו הלכות בשר בחלב, תערובות, בישולי עכו"ם, חלב נכרי, ענייני סכנה, טבילת כלים, הגעלת כלים.
הסדרה קיבלה הסכמות מהרבנים: משה שטרנבוך, יצחק טוביה וייס, עזריאל אויערבאך, שבח צבי רוזנבלט, משה שאול קליין ועוד.
בעקבות פסקי תשובות > ליקוטי פסקי תשובות

חלק נוסף בסדרה הוא הספר קיצור שולחן ערוך עם ליקוטי פסקי תשובות, נערך על ידי בנו של הרב רבינוביץ, הרב יחיאל יהושע, רב בשכונת רמת בית שמש ג'2 בבית שמש, הכולל הערות קצרות על סדר הקיצור שולחן ערוך, ומיוסד על הספרים "פסקי תשובות" ו"פסקים ותשובות". עד כה (חשון תשפ"א) יצאו שני חלקים, כאשר החלק השלישי עדיין בעריכה.
הערות שוליים

↑  הרב שמחה בן ציון אייזיק רבינוביץ – המכלול, באתר www.hamichlol.org.il
ערך זה הוא קצרמרבנושא הלכה ובנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פלנטריום

בניין הפלנטריום בהמבורג, גרמניה
פְּלָנֵטָרִיוּם הוא מכשיר שבאמצעותו מקרינים תמונה מדומה של כיפת השמים, כפי שהיא משתקפת לעינו של הצופה בה מכדור הארץ. במשך הזמן הוחל המושג גם על המבנה הכיפתי עליו מקרינים תמונה זו.
מטרת הפלנטריום היא להקרין את תמונת שמי הלילה לצופים, וכן להמחיש תופעות כגון: תנועתה המדומה של כיפת השמים, תנועת כוכבי הלכת, תנועת הירח על צורותיו המשתנות לצופה בו מכדור הארץ, ליקוי חמה וליקוי ירח. מפעיל הפלנטריום שולט בהקרנה, ויכול להדגים את תנועת גרמי השמים בצורה איטית יותר או מהירה יותר, וכן לחזור על ההקרנה פעם אחר פעם.
המכשיר מופעל על ידי מפעיל אנושי או על ידי תוכנת מחשב. הוא מורכב ממנוע חשמלי אשר מפעיל מערכות גלגלי שיניים, וכן פנסים אשר יוצרים אשליה של נקודות אור המייצגות כוכבים, כוכבי לכת וירחים.
הפלנטריום הראשון נבנה בתחילת המאה העשרים, ואט אט הוא הפך לכלי הדגמה מקובל להסבר תופעות אסטרונומיות.
פלנטריומים בישראל

הפלנטריום הראשון נבנה בישראל באוניברסיטה העברית בקמפוס גבעת רם ב-1956 על ידי נחום זאב ויליאמס, וב-1968 הוקם בתכנון האדריכל ורנר יוסף ויטקובר וישראל שטיין פלנטריום הפועל במסגרת "מוזיאון ארץ ישראל" בתל אביב.
ברחבי הארץ ישנם לא מעט פלנטריומים מתנפחים שונים (בעיקר מתוצרת חברת GOTO חברת STARLAB וחברת Emerald planetariums המיצרת מערכות פלנטריום בישראל). היתרון בפלנטריומים אלה הוא היכולת לנייד אותם ממקום למקום ולמעשה "להביא את הכוכבים לכיתה". במרכז אילן רמון לנוער שוחר פיזיקה נמצא הפלנטריום האסטרונומי המתקדם בישראל אשר מדמה את תנועת כוכבי הלכת בהתאם לתורתו של תלמי המודל הגאוצנטרי. מרכזים נוספים המפעילים פלנטריומים הם:
הפלנטריום ע"ש משפחת ויליאמס
הפלנטריום במוזיאון ארץ ישראל
מצפה הכוכבים בגבעתיים
מצפה הכוכבים ברקת במכבים
בית הספר התיכון קלעי בגבעתיים
סטארטריפ מסע בין כוכבים במצפה רמון
המכון לקידום נוער ליצירתיות ומצוינות בתל אביב
החווידע בכרמיאל
בחווידע טבע בבת ים
החווידע באוניברסיטת בן-גוריון
הטכנודע בגבעת אולגה
מרכז פיס בערד ובקריית מלאכי
פלנתניה בנתניה
מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל בחיפה
אין לבלבל בין פלנטריום לבין מצפה כוכבים. מצפה כוכבים הוא מבנה בעל טלסקופ לצפייה נקודתית בגרם שמימי מסוים או מיקום של מערך גרמי שמיים, ולצורך זה ממוקם במקום גבוה (ולעיתים אף בחלל עצמו, כדוגמת טלסקופ החלל האבל) כדי למזער את השפעת הפרעות האטמוספירה על התצפית. לעומת זאת, ישנם מצפי כוכבים בהם קיים גם פלנטריום, למשל מצפה הכוכבים בגבעתיים.
סוגי פלנטריומים שונים

בעוד שהרוב המוחלט של הפלנטריומים לשימושי הוראה משתמשים במקרן פשוט (נורה המוקפת גוף אטום מנוקב) ישנם יוצאים מהכלל. צורה נפוצה ביותר היא "תוכנת פלנטריום". תוכנת מחשב אשר מסוגלת לדמות את אותן תופעות אסטרונומיות ואף נוספות. בפלנטריומים הגדולים בעולם משתמשים במקרנים מתוחכמים, מבוססי מחשב. סוג נוסף אשר היה בשימוש בעבר מורכב מכדור חלול בעל רדיוס גדול (כשני מטרים) המנוקב בהתאם למיקום הכוכבים בשמי הלילה, המבקר בפלנטריום מסוג זה נכנס לתוך הכדור ואור השמש מאיר דרך הנקבים.
בעקבות התפתחות המחשבים נכתבו תוכנות גם בתחום זה. תוכנה SpaceEngine מהווה פלנטריום תלת-ממדי עם כ-130,000 גופי שמיים שונים.
פלנטריום מדגם E5 במרכז אילן רמון לנוער שוחר פיזיקה בפעולה, ברקע מימין ניתן להבחין בעגלה הגדולה
פיליפ ברוניה-פוקס

| --- | --- |

 לידה:  18 בינואר 1898 רומאן, רומניה 
 פטירה:  12 ביוני 1977 (בגיל 79) בוקרשט, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 
פיליפ ברוניה-פוקס, ברישום מאת י. רוס
פיליפ ברוניה פוקס מימין, לצד יוסף רוס ובנימין פונדויאנו כתלמידים בתיכון-הפנימיה של יאשי, 1915
פיליפ ברוניה פוקס (ברומנית: Filip Brunea-Fox) היה שם העט של פיליפ בראונר,
(18 בינואר 1898 רומאן – 12 ביוני 1977 בוקרשט), פובליציסט ומתרגם רומני, יהודי. יחד עם ג'או בוגזה, נחשב בין שתי מלחמות העולם מייסד של ז'אנר הרפורטז'ה הספרותית ברומנית. בגלל כישרונו והאיפוק המעודן שבכתיבתו, בוגזה כינה אותו "נסיך הרפורטז'ות".
קורות חיים

פיליפ ברוניה-פוקס נולד בשנת 1898 בשם פיליפ בראונר במשפחה יהודית בעיר רומאן בחבל מולדובה שברומניה. בימי מלחמת העולם הראשונה עברה המשפחה לגור ביאשי, שם למד בראונר בתיכון- הפנימיה היוקרתי והתיידד שם עם חבריו בנימין פונדויאנו, ויוסיף רוס ואלכסנדרו פיליפידה. בתום מלחמת העולם הראשונה התיישב בבוקרשט.
קורות חיים > תחילת פעילותו כמשורר אוונגרדיסט

ללא השכלה אקדמית, אבל בעל תרבות רחבה, ביקש ברוניה פוקס בנעוריו להיות משורר, ואכן לאור קרבתו לזרם האוונגרדיסטי הרומני פרסם את שיריו בעיתונים וכתבי עת ביאשי שייצגו זרם זה:
„Versuri şi Proză” ("שירים ופרוזה", בניהולו של ז'אן הפטר), „Absolution” (של י. לודו),„Zări senine ("אופקים בהירים"). פרסם אחר כך גם בבוקרשט בכתבי העת  "75 H.P, ‏ "Punct"
("נקודה"), "Puntea de Fildeș" ("גשר השנהב"), "unu" ("אחד"), "Contimporanul" (בן זמננו).
ב-1925 היה, לצד יון קלוגרו, מקס הרמן מקסי ואילאריה וורנוקה עורך כתב העת האוונגרדי "אינטגרל", שהיה מגדיר את עצמו "ביטאון התנועה המודרנית בארץ ובחוץ לארץ". הוא כתב בו תחת שמות עט שונים:Fox, Mac, Pab, Potomac, F.Br, F.Br.Fx.,fx. כתב העת הפסיק להופיע בשנת 1928, תאריך שציין גם סיום התקופה האוונגרדיסטית בחייו.
קורות חיים > "נסיך הרפורטאז'ה"

בהמשך כתב ברוניה-פוקס רפורטז'ות ספרותיות רבות, כתבות בסגנון ה grand reportage הצרפתי משנות ה-30 של המאה ה-20 תוך התמקדות בהיבטים חברתיים. לצורך כתבותיו תר ברוניה את רומניה לאורכה ולרוחבה, בנסיעות ברכבת במחלקות עממיות, באוניות, צלל, טס לראשונה במטוס דו-כנפי "פרמן" שהוטס על ידי הטייס והמלחין יונל פרניק. פעילותו העיתונאית כללה תחקירים, ראיונות, מאמרי מערכת, פיליטונים, ומדורי עיתון אחרים.
ג'או בוגזה תיאר אותו:
"גבוה ובלונדיני, כאילו צאצא של הוויקינגים, מסיבי ובנוי כמו פסל, כמו בני אואשמרשים ומקסים בל יתואר,..רומנטי וסנטימנטלי,..לב זהב, מוח גדוש דמיון..."
(ג'או בוגזה, "קונטמפוראנול", 19 בינואר 1973,ציטוט על ידי מריוס מירקו, 1998).
את צעדיו הראשונים ככתב עשה ברונר תחת שם העט פ. ברוניה-פוקס, בעיתון הדמוקרטי דימיניאצה (1937-1925) תחת הדרכת מנהלו האגדי, קונסטנטין מילה, אחר כך גם בעיתון השני של אותה ההוצאה לאור, "אדוורול" (1937-1932). כמו כן בשנים 1933–1936 כתב גם בכתב העת השמאלי Cuvântul liber.
(קוונטול ליבר = הדיבור החופשי). כתב גם בעיתונים "Lupta " (המאבק), Jurnalul (העיתון).
Reporter (רפורטר), Izbânda (הניצחון), ובעיתונים היהודים "אדם", Mântuirea (מנטואיריה - הגאולה),
Puntea de Fildeș (גשר השנהב), Curierul Israelit (קוריירול ישראליט).
אחרי שנאסרו "אדוורול" ו"דימיניאצה" על ידי ממשלת הימין הקיצוני של אוקטביאן גוגה ואלכסנדרו ק. קוזה, הפחית ברוניה-פוקס את פעילותו.
אחרי פרעות הלגיונרים ביהודי בוקרשט בינואר 1941 כתב ברוניה-פוקס את הספר "עיר ההריגה", שפורסם בשנת 1944.
ברוניה פוקס פרסם עם ברמן צילומים רבים מחיי היהודים ברומניה.
אחרי הפיכת 23 באוגוסט 1944 ובשנים הראשונות אחרי המלחמה עבד ברוניה-פוקס בביטאון „Îndrumătorul cultural” ("המדריך לתרבות"), ופרסם בעיתונים "אדוורול" ו"ז'ורנאלול דה דימיניאצה", ב"רומניה ליברה" (רומניה החופשית), "סקינטייה" (הניצוץ - ביטאון המפלגה הקומוניסטית), "פלאקרה" (הלהבה), Răspântia (הצומת) של י. לודו, "ויאציה מיליטארה" (חיי הצבא),La Roumanie d'aujourd'hui” (רומניה היום - בצרפתית), Veac nou (מאה חדשה).
נודע גם בתרגומיו מהספרות העולמית, בין השאר "אי המטמון" מאת רוברט לואיס סטיבנסון.
ברוניה-פוקס היה נשוי לליזט דניאל-ברוניה, איתה ערך חלק מתרגומיו מהספרות הזרה.
הוא נפטר בבוקרשט בגיל 79 והובא לקבורה בבית העלמין היהודי-ספרדי בבוקרשט, קרוב לקבר ידידו, ההקריקטוריסט יוסף רוס.
כתיבתו

כתבותיו המפורסמות ביותר פורסמו במיוחד ב"אדוורול" (האמת) ו"דימיניאצה" (הבוקר). הן התלוו כמעט תמיד בתמונות מצולמות של ידי הצלם יוסיף ברמן, שעבד לפרק זמן בשרות בית המלוכה.
ברוניה-פוקס כתב בין השאר על סיפור "האיש שראה את אלהים" - האיכר 'פטראקה לופו ו"הנס במגלוויט" שהסעיר את רומניה בשנת 1935, על היריד המסורתי של ה"מוש" (Moşi) בבוקרשט, על מלצרית בכפר טרנסילבני נידח שכל חלומה היה להגיע פעם לעיר הכי הקרובה, אוראדיה, על חיי חוטבי העצים, על האי אדה קאלה, שריד של מושבה טורקית בדנובה והמיליונר עלי קאדרי שהשתלט על חיי תושביו וכו'.
ידועות גם הכתבות הספרותיות שלו על "היבטי החיים בפרובינציה" (Aspectele vieţii de provincie), "יאש, עיר הצללים" Iaşul, cetatea umbrelor, לילות בוקרשט" - Nopţi bucureştene, Trenul fantomă רכבת הרפאים, המצורעים ("השאול בלרג'אנקה"), "איפה אלד?". כתב גם על המהומות נגד היהודים בבורשה, סיגט ואוראדיה, על יהודי מרמורש (בכתב העת "אדם"). כמו כן השאיר ברוניה פוקס כתבות על אישים מן הפוליטיקה הרומנית, כגון המרשל אלכסנדרו אוורסקו, יון גאורגה דוקה, ד"ר ניקולאיה לופו, קונסטנטין ארג'טויאנו, אלכסנדרו ואידה-וויבוד.
ספרים

Nopți bucureștene 1927 (לילות בוקרשט)
Cinci zile printre leproși 1928 (חמשה ימים בין המצורעים)
Pericolul stupefiantelor 1929 (סכנת הסמים)
1944  עיר ההריגהOrașul măcelului. Jurnalul rebeliunii și al crimelor legionare, . Reeditare la Editura Hasefer, București, 1997 עם מבוא מאת זיגו אורניה
Hârca piratului. Peisaje dunărene, Editura Tineretului, București, 1957 (גלגולת שודד הים. נופים לאורך הדנובה)
Porturi dunărene 1957 (ערי נמל בדנובה)
Viața exploratorului arctic Constantin Dumbrăveanu  (חיי חוקר הקוטב קונסטנטין דומברביאנו)
Reportajele mele. 1927-1938, Editura Eminescu, București, 1979 (הרפורטאז'ות שלי)
Memoria reportajului, Editura Eminescu, București, 1985 (זיכרון הרפורטאז'ה)
תרגומים לרומנית

אי המטמון מאת רוברט לואיס סטיבנסון, 1983
מלחמת היהודים מאת ליון פויכטוונגר
פסקל אקרמן

פסקל אקרמן (בגרמנית: Pascal Ackermann; נולד ב-17 בינואר 1994) הוא רוכב אופני כביש גרמני בקבוצה הישראלית ישראל - פרמייר טק. אקרמן הוא מנצח קטגוריית הנקודות בג'ירו ד'איטליה 2019, עם ניצחונו הפך אקרמן לגרמני הראשון שמנצח בקטגוריית זו והוא אלוף גרמניה לשנת 2018.
קריירה > רד - נט (2013 - 2016)

אקרמן החל את דרכו בקבוצת הפיתוח הגרמנית, קבוצת רד נט רוס. הוא סיים רביעי באליפות גרמניה עד גיל 23 בשנת 2014, ובשנת 2015, סיים שמיני באליפות אירופה עד גיל 23. ב-2016, הוא סיים שישי במרוץ גנט - וולגם לצעירים, וניצח את החלק השני של הקטע השלישי והקטע רביעי בטור של ברלין. הוא ניצח את אליפות גרמניה עד גיל 23, וסיים רביעי באליפות גרמניה. הוא סיים שלישי בספארקאסן מינסטרלנד ג'ירו וזכה במדליית כסף באליפות העולם עד גיל 23, לאחר שהפסיד בספרינט לכריסטופר האלבורסן הנורווגי בספרינט רב משתתפים.
קריירה > בורה–הנסגרוהה (2017 - היום) > 2017

אקרמן הצטרף לקבוצת בורה–הנסגרוהה הגרמנית, שבה נמצאים רוכבים בכירים כמו רפא מייקה ופטר סאגאן. הוא סיים חמישי במרוץ שלדפרייס, וסיים רביעי באליפות אירופה באופני כביש, לאחר אלכסנדר קריסטוף המנצח.
קריירה > בורה–הנסגרוהה (2017 - היום) > 2018: אלוף גרמניה, ניצחון בקלאסיקת בריסל

אקרמן סיים שלישי בקלאסיקת האנדזמה, וסיים שני במרוץ דרידאסה דה פאנה ובמרוץ שלדפרייס. הוא ניצח את הקטע החמישי ב-טור דה רומאנדי, ואת הקטע השני ב-דופינה ליברה. ב-1 ביולי, הוא הפך לאלוף גרמניה לאחר שהקדים את ג'ון דגנקולב ואת מקס וואלשייד בספרינט. בנוסף לכך, הוא ניצח את מרוץ קלאסיקת לונדון - סארי, לאחר שהקדים את אליה ויויאני ואת ג'יאקומו ניצולו. הוא ניצח את שני הקטעים הראשונים בטור של פולין, וסיים שני בקטגוריית המאיצים. הוא ניצח את קלאסיקת בריסל, ואת גרנד פרי דה פורמייה. אקרמן סיים שני בקטגוריית המאיצים בטור של גואנשי, וניצח את הקטע השני.
קריירה > בורה–הנסגרוהה (2017 - היום) > 2019: ניצחון בקטגוריית הנקודות בג'ירו ד'איטליה

אקרמן ניצח את קלאסיקה דה אלמריה, ואת דירוג המאיצים בוואלטה או אלגראבה. הוא סיים שני במרוץ נוקר - קורס, וניצח את קלאסיקת ברדנה. הוא גבר על ג'ון דגנקולב ועל אלכסנדר קריסטוף, ובכך ניצח את מרוץ אסקבורן-פרנקפורט. ב-11 במאי, אקרמן זינק לגרנד טור הראשון בחייו ורשם מרוץ מוצלח מאוד. הוא ניצח את הקטע השני לאחר שהקדים את אליה ויויאני ואת קיילב יואן, ואת הקטע החמישי לאחר שהקדים את פרננדו גאבייריה ואת ארנו דמאר. בקטע ה-10, אקרמן היה מעורב בתאונה ובשל כך, ארנו דמאר שניצח את הקטע, צימק את הפער ממנו בקטגוריית המאיצים לנקודה בלבד (דמאר עם 154 ואקרמן עם 155), למחרת, דמאר סיים שני אחרי קיילב יואן, בעוד אקרמן רק שלישי, זה הספיק לדמאר לתפוס את המקום הראשון בקטגוריית המאיצים ולהדיח את אקרמן ממנו. בסופו של דבר, אקרמן תפס את ההובלה מחדש לאחר שבקטע ה-18 סיים שני, בעוד דמאר רק שמיני. אקרמן שמר על ההובלה למשך כל שאר המרוץ, והפך לגרמני הראשון שמנצח את קטגוריית המאיצים (נקרא גם צ'יקלמינו) בג'ירו ד'איטליה, עם 226 נקודות. הוא הוסיף לעצמו ניצחון בקטע הראשון של סלובניה, אך לא הצליח להגן על תוארו כאלוף גרמניה, לאחר שלא סיים את המרוץ. נוסף על כך, ניצח את הקטע הראשון והשלישי בטור של פולין. באליפות אירופה, היה בקבוצה קדמית עם אליה ויוויאני ואיב למפרט, אך לא הצליח להחזיק איתם מקדימה וזכה במדליית הארד. לאחר מכן ניצח את הקטע הראשון בטור של גרמניה. לקראת סוף העונה, התמקד אקרמן במרוצים חד-יומיים וסיים שני בקלאסיקת בריסל אחרי קיילב יואן, ניצח את גרנד פרי דה פורמייה בפעם השנייה ברציפות לאחר שהקדים את יספר פיליפסן ובוי ואן פופל בספרינט רב משתתפים, סיים שני בקלאסיקת פרימוס, וניצח את מרוץ חוייסקה פייל.
קריירה > בורה–הנסגרוהה (2017 - היום) > 2020: ניצחון ב-2 קטעים בוואלטה אספניה

את 2020 פתח אקרמן עם ניצחון ב"קלאסיקה די אלמריה", מרוץ חד יומי, כשהוא גובר על אלכסנדר קריסטוף ואליה ויוויאני. לאחר מכן, ניצח אקרמן בקטע הראשון ביו. איי.אי טור לאחר שהקדים את קיילב יואן ורודי ברבייה. בהמשך העונה ניצח גם את הקטע השני בטור סיביו ואיבד את תוארו כאלוף גרמניה, לאחר שהפסיד למרסל מייסן בספרינט רב משתתפים. לאחר מכן שיחזר את הישגו מ-2019 לאחר שזכה שוב במדליית ארד באליפות אירופה, הפעם זה היה מתוך ספרינט רב משתתפים, כשהקדימו אותו ג'אקומו ניצולו (זהב) וארנו דמאר (כסף). אקרמן סיים שישי בקלאסיקת בריסל, מרוץ שהסתיים בניצחונו של טים מרלייר. הוא המשיך את הכנותיו לוואלטה אספניה, מרוץ המטרה שלו בעונה, בטירנו - אדריאטיקו, שם ניצח את שני הקטעים הראשונים, לאחר שהקדים את פרננדו גביריה בספרינט רב משתתפים בשני הקטעים האלו, ולבסוף גם ניצח את קטגוריית הנקודות. בוואלטה, בקטע הראשון במרוץ שהסתיים בספרינט רב משתתפים, סיים רק רביעי, כשסם בנט ניצח. בנט ניצח גם את הקטע התשיעי במרוץ, אולם נפסל על ידי חבר השופטים לאחר התנהלות אגרסיבית מדי בקילומטר האחרון, שכללה חילופי מרפקים עם אמילס לייפניש מטרק-סגפרדו. אקרמן, שסיים שני את השלב, הוכתר כמנצח במקומו של בנט. גם הקטע ה-15 הסתיים בספרינט רב משתתפים, אך שם נוצח אקרמן על ידי יספר פיליפסן. בקטע ה-18 והאחרון של המרוץ, אקרמן גבר על סם בנט ומקס קנטר וניצח את הקטע.
הערות שוליים

↑  UAE Tour 2020, procyclingstats.com
פרנטיק

| --- | --- |

 בימוי:  רומן פולנסקי 
 הופק בידי:  ת'ום מאונט 
 תסריט:  רומן פולנסקי, ז'ראר בראש, רוברט טאון 
 עריכה:  סאם אוסטין 
 שחקנים ראשיים:  האריסון פורד Patrick Floersheim Thomas M. Pollard Patrice Melennec Marcel Bluwal Marc Dudicourt Yves Rénier רומן פולנסקי Tina Sportolaro ג'ימי ריי ויקס Bruce Johnson אלה ג'רוסביץ' Raouf Ben Amor Laurent Spielvogel Jacques Ciron עמנואל סנייה Yorgo Voyagis ג'ון מהוני בטי באקלי Jean-Pierre Delage דייוויד הדלסטון אלכסנדרה סטיוארט ז'ראר קליין דומיניק פינון Artus de Penguern אליין דוטי Guillaume de Tonquédec 
 מוזיקה:  אניו מוריקונה 
 צילום:  ויטולד סובצ'ינסקי 
 מדינה:  ארצות הברית, צרפת 
 חברת הפקה:  האחים וורנר 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 באוגוסט 1988 
 משך הקרנה:  120 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית, אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט מתח, סרט פעולה, סרט בלשי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   frantic
 דף הסרט ב־IMDb
 
פרנטיק (באנגלית: Frantic) (בתרגום לעברית: 'נרעש') הוא סרט מתח משנת 1988 שבוים על ידי רומן פולנסקי, בכיכובו של האריסון פורד.
תקציר

האריסון פורד מגלם את ד"ר ריצ'רד ווקר, שהגיע עם אשתו סונדרה (בטי באקלי) לפריז על מנת להשתתף בכנס רפואי. בזמן שווקר מתקלח, אשתו נעלמת באופן מסתורי מחדר המלון שלהם, כשהיא משאירה רמזים מעטים מאחוריה. ווקר פונה לרשויות שונות על מנת לקבל מהן סיוע בחיפושיו, אך שיטותיהם הבירוקרטיות עוזרות לו במעט מאוד. הוא לוקח את החוק לידיים, ופוגש סוחרי סמים, נתקל בזירת רצח, ובבחורה בעלת חכמת-רחוב (עמנואל סנייה), שבלא כוונה אספה את מזוודתה של אשתו בנמל התעופה.
צילום הסרט ברחבי פריז והפסקול של אניו מוריקונה עם שיר הנושא המצליח I've Seen That Face Before (אנ') בביצועה של גרייס ג'ונס תורמים רבות לאווירת הסרט.
פרוטודוס

| פרוטודוס |
| --- | --- |

תקופה
תחילת אאוקן-פליסטוקן 53.3–1.1 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: עמלצאים
משפחה:: עמלציים
סוג:: פרוטודוס
מינים
 Parotodus benedenii  Parotodus pavlovi  Parotodus mangyshlakensis
שם מדעי
 Paratodus

פרוטודוס המכונה גם עמלץ מאקו חקיין (שם מדעי: Parotodus) הוא סוג נכחד של כריש נכחד מהסדרה דמויי עמלץ אשר התקיים לאורך עידן הקנוזואיקון בין האאוקן לפליסטוקן לאורך כל היבשות ונראה שהיה שוכן אוקיינוסים פתוחים. כריש זה השתייך למשפחה הנכחדת Cardabiodontidae, שהייתה אולי קרוב לאוטודונטיים הענקיים. הוא תואר למדע ב-1980.
הפרוטודוס ידוע ממאובנים של שיניים רחבות יחסית שנמצאו לאורך כל היבשות, אך הם די נדירים מה שהופך אותם לאטרקטיבים לחובבי מאובנים. אלה התגלו בין השאר במיורקה, מלטה, לאורך אירופה, מדגסקר, קזחסטן, יפן, דרום קוריאה, דרום אפריקה, ניו זילנד, אוסטרליה, פרו, קליפורניה, מזרח ארצות הברית ועוד. נמצאו גם מאובנים שלו לאורך איים מרוחקים באוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט, מה שכנראה נובע מכך שנדד לאורך האוקיינוסים בדומה לכריש כחול או כריש ארך-גף מודרניים.
כריש זה היה בעל שיניים חדות בעלות להב חלק ששימש לקריעת טרף ביעילות. הערכות על גודל גופו נעות על יותר מ-7.5 מטרים ולמשקל של 900 עד 4,800 ק"ג (לפי הערכות שונות), מה שהופך אותו לאחד מהכרישים הגדולים בתקופתו וכנראה שהיה טורף-על שניזון כמו עמלץ לבן או עמלץ כחול מטרף של כרישים אחרים, יונקים ועופות ימיים ודגים.