stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אגף התקשוב וההגנה בסב"ר
ראשי האגף

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| אלוף יצחק הראל | 3 במרץ 2003 – 20 בדצמבר 2003 | לימים ראש אגף התכנון |
| אלוף אודי שני | 21 בדצמבר 2003 – 12 בנובמבר 2006 |  |
| אלוף עמי שפרן | 13 בנובמבר 2006 – 24 באוקטובר 2011 |  |
| אלוף עוזי מוסקוביץ' | 24 באוקטובר 2011 – 28 במרץ 2016 |  |
| אלוף נדב פדן | 13 ביוני 2016 – 4 בפברואר 2018 | לימים מפקד פיקוד המרכז |
| אלוף ליאור כרמלי | 4 בפברואר 2018 – 19 בינואר 2022 |  |
| אלוף ערן ניב | 19 בינואר 2022 – 28 באוקטובר 2024 |  |
| אלוף אביעד דגן | 28 באוקטובר – הווה |  |
ראו גם

חיל הקשר והתקשוב
מטה הסייבר הלאומי
לקריאה נוספת

מאיר פינקל, המטכ"ל, הוצאת מודן, 2020, פרק 14 - הקמת אגף התקשוב, עמודים 395–405
הערות שוליים

↑  לפי מסמך מונחי טכנולוגיית המידע שאושרו בשנת תשע"ה, סב"ר הוא החלופה העברית למונח cyber. עוד צוין כי בשנת תשע"ו הורה הרמטכ"ל לנקוט את המונח סֶבֶ"ר בכל פרסומי צה"ל, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑   טקס החלפת ראש מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית, באתר צה"ל, 7 בנובמבר 2019
↑   טרנספורמציה דיגיטלית - כל מה שרציתם לדעת, באתר צה"ל, 7 בנובמבר 2019
↑  דו"ח שנתי 2017 - צה"ל (עמ' 44), באתר www.idf.il
↑   דף מפקדת יחידת לוטם, תא"ל יעל גרוסמן, באתר צה"ל, 4 במאי 2023
↑  פלי הנמר, ‏הנמר "עולה על מדים" בטקס החלפת מפקדת יחידת שחר, באתר "אנשים ומחשבים", 19 באפריל 2023
1 2   מיכל עבר-הדני, תגי היחידה החדשים של משרתי אגף התקשוב וההגנה בסב"ר, באתר צה"ל, 25 באפריל 2018
↑  פרויקט קריית התקשוב של צה"ל בנגב, ‏14 ביולי 2013
↑  הרמטכ"ל הורה על הקמת זרוע סב"ר, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 15 ביוני 2015
↑  גילי כהן, צה"ל יקים זרוע סייבר חדשה: "התחום מחייב טיפול אחר", באתר הארץ, 15 ביוני 2015
↑  יואב זיתון, הרמטכ"ל החליט להקים זרוע סייבר בצה"ל, באתר ynet, 15 ביוני 2015
↑  עמיר רפפורט, זרוע חדשה בצה"ל? הרמטכ"ל בוחן הקמת "פיקוד סייבר", באתר nrg‏, 12 במרץ 2015
↑   גילי כהן, עד להקמת זרוע הסב"ר: מטה הסב"ר הצה"לי יוכפף לידי אגף התקשוב, באתר הארץ, 2 בינואר 2017
↑  אגף התקשוב וההגנה בסייבר החדש יוצא לדרך - כל הפרטים
1 2   אגף התקשוב והסייבר מתחדש בכומתה, באתר צה"ל, 17 בספטמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506196605171  VIAF: 308283852   WorldCat (עם VIAF): 308283852 
התג הקודם של אגף התקשוב ששונה במאי 2017
סמלו הקודם של אגף התקשוב במאי 2017
סיכת בוגר קורס בבה"ד 7 באגף התקשוב (התקשובון)
אזוביון שעיר

| אזוביון שעיר |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: שפתניים
סוג:: אזוביון
מין:: אזוביון שעיר
שם מדעי
 Lavandula pubescens Decne ‏Decaisne, 1834
אֲזוֹבְיוֹן שָׂעִיר (שם מדעי: Lavandula pubescens Decne) הוא בן שיח מדברי בסוג אזוביון ממשפחת השפתניים. גבעוליו רְבוּעִים וזקופים, גובהו עד 100 ס"מ, עליו שעירים, גזורים ומנוצים פעמיים. תפרחתו צפופה ובקצה הגבעול, אורך הפרחים כס"מ אחד. הפרחים בצבע סגול חיוור. העלים והפרחים מפיצים ריח מיוחד וחריף, המזכיר את ריח הזעתר. ניתן להכין מן העלין חליטת צמחים טעימה.
מין נוסף של אזוביון שגדל באזורים חופפים כמעט אזורים שגדל בהם אזוביון שעיר הוא אזוביון מדברי שעליו קירחים ודרושה לו לחות פחותה יותר. ולכן, מוצאים אותו גדל במדבר בסדקי סלעים ובוואדיות חמות לאורך הערבה ובייחוד בסביבות מדבר יהודה ועד ואדי קלט.
הפריחה מנובמבר ועד יוני. אם כי, למין זה בדומה לאזוביון מדברי גמישות רבה באורך עונת הפריחה.
מאפיינים

אֲזוֹבְיוֹן שָׂעִיר הוא בן שיח ריחני, מעוצה בבסיסו ומסתעף מבסיסו, בעל גבעולים רבים וזקופים, וגובהו בין 40 עד 100 ס"מ.
הגבעולים רְבוּעִים וירוקים, נגדיים וזקופים, נושאים עלים לאורך רוב אורכם.
דמויי ביצה מוארכת, מחולקים (גזורים-מנוצים)
העלים נגדיים, קירחים, דמוי ביצה רחבה, מחולקים (מנוצים) פעמיים לאונות מוארכות ומחודדות למדי, שרוחבן כ-1 עד 2 ס"מ (בשונה מאזוביון המדברי שעליו קירחים ומנוצים פעם אחת, ובשונה מאזוביון דגול. בעת מילולם של עלים צעירים הם מדיפים ריח טיפוסי וחריף.
התפרחות דמויות שיבולת, צפופות, קצרות, דורי התפרחת מקורבות מאוד זו לזו. התפרחות ממוקמות לאורך החלק העליון של הגבעולים בודדות או מקובצות על גבעול מסתעף. החפים המלווים את התפרחות קצרים ואורכם מגיע כמעט לאורך הגביע. הפרחים ערוכים בזוגות נגדיים וסדורים שתי וערב - זוגות הפרחים העוקבים ממוקמים בזווית ישרה זה לזה.
הפרחים קטנטנים, אורכם כ-8 עד 10 מ"מ (גונם לרוב בהיר יותר מזה של אזוביון מדברי).
הגביע דמוי צינור קצר וירקרק, בעל 13 עד 15 עורקים ודו-שפתני עם 5 אונות קצרות. האונה העליונה מורחבת לפעמים.
הכותרת דו-שפתנית, מאוחת עלים, שתי השפתיים ברורות למדי, שתיהן נראות יפה מבחוץ. צינור הכותרת ארוך ובולט במידה רבה מן הגביע, והוא דמוי צינור ארוך מאוד כפוף בקצהו ונפתח בקצהו ל-5 אונות. השפה העליונה בת 2 אונות. השפה התחתונה בת 3 אונות. השפה העליונה של הכותרת שטוחה פחות או יותר או קמורה מבפנים, בדרך כלל קצרה מהשפה התחתונה.
האבקנים שמספרם 4, מפורדים ומעורים בצינור הכותרת וחבויים בו. הזוג הקדמי ארוך מהאחורי.
השחלה עילית, בת 2 עלי שחלה, שמתחלקים בשלב מוקדם על ידי מחיצה מדומה ל-4 מגורות בעלות ביצית אחת, עמוד עלי 1 ו-2 צלקות.
הפרי מסוג מַפְרֶדֶת (schizocarp) שעשוי 4 פרודות (זרעים, אגוזיות יבשות) ועטופות בגביע משתייר.
הזרעים חלקים ומבריקים, בעלי עובר ישר.
הפריחה מנובמבר ועד יוני. אם כי, למין זה גמישות רבה באורך הפריחה. בשנים יבשות לא יפרח כלל, בשנים גשומות במקומות יבשים יחסית הפריחה תהיה אביבית וקצרה ובמקומות לחים יותר (שקעים וצידי דרכים) הפריחה תימשך עד הקיץ.
בית גידול ותפוצה

התפוצה של אזוביון שעיר משתרעת באזורים הסהרו-ערבי והסודני, דהיינו במדבריות ערב ובמזרח-אפריקה. הוא גדל במקומות אבניים וסדקי סלעים שבערוצי נחלים, במדרונות ובוואדיות במדבר הקיצוני במיוחד באזורים חמים שבנאות מדבר. הוא פזור עד מצוי לאורך חופי ים המלח (בקעת ים המלח), נדיר דרומה לאורך כל הערבה, בנגב הדרומי ובדרום סיני. אזוביון שעיר בונה חברות ערוצים והוא רגיש יותר ליובש ופחות שכיח כצמח שולט בחברות אלו בשונה מאזוביון מדברי ששולט בערוצים של סלעים מגמתיים בסביבות אילת ובסיני.
הערות שוליים

1 2 3  אורי פרגמן-ספיר, פרחי עין גדי וחוף ים המלח, ירושלים: העמותה לעידוד וקידום שמירת הטבע במזרח התיכון, 2008, עמ' 13-14
↑  אבי שמידע, מדריך פרחי הבר בישראל, צמחיית המדבר כרך ב, כרך ב, ירושלים: בית הוצאה כתר, 1988, עמ' 237
↑  אזוביון שעיר, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 558
1 2  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 381
↑  מיכה לבנה ודוד הלר (ע), החי והצומח של ארץ-ישראל : אנציקלופדיה שימושית מאויירת, כרך כרך 11 – צמחים בעלי פרחים ב', רעננה: ישראל. משרד הבטחון. ההוצאה לאור, 1986
אזוביון שעיר - תפרחת
Another Day in Paradise

Another Day in Paradise (בעברית: עוד יום בגן עדן) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הבריטי פיל קולינס, ויצא לאור באוקטובר 1989. השיר זכה בפרס גראמי הקלטת השנה לשנת 1990.
רקע

השיר יצא באוקטובר 1989 כסינגל הראשון מתוך האלבום "But Seriously...". קולינס הפיק אותו יחד עם יו פדגהאם. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. בנוסף הצליח השיר במדינות נוספות בעולם בהן דורג במקום הראשון בהן גרמניה, קנדה, הולנד, בלגיה, שוודיה ועוד. גרסת הסינגל שונה במעט מגרסת האלבום בכך שהפתיח שלה קצר יותר.
השיר עוסק בתופעת חסרי הבית. קולינס שר סיפר בראיון שכתב את השיר לאחר שנחשף לחסרי בית רבים בביקור בעיר וושינגטון שבארצות הברית.
השיר זכה בפרס גראמי לשנת 1991 בקטגוריית הקלטת השנה. בנוסף היה מועמד לזכייה בשיר השנה, ביצוע הפופ הטוב ביותר לזמר, ולוידאו קליפ הטוב ביותר. השיר גם זכה בפרס הסינגל הבריטי הטוב ביותר. על אף הפרסים שזכה לאחר יציאתו, השיר גם עורר מחלוקת מסוימת סביב נושאו, וזכה גם לתגובה שלילית ממבקרי מוזיקה.
הביצוע לשיר בטקס פרסי גראמי בשנת 1991 (עם ביל קרוסבי) הוקלט ושולב באלבום Grammy's Greatest Moments Volume I שיצא בשנת 1994.
ב-2001 חידשה  ברנדי נורווד את השיר. היא ביצעה את השיר כדואט עם אחיה Ray-J. הגרסה זכתה להצלחה רבה בעולם.
ביקורות

לפי היסטוריון המוזיקה קולין לרקין השיר קיבל ביקורות רבות. ביקורת בעיתונות האנגלית סבבה סביב הפער בין עושרו של קולינס לאנשים חסרי הכל המתוארים בשיר. המוזיקאי והאקטיביסט הפוליטי בילי בראג אמר בראיון בשנת 2000 כי פיל קולינס יכול לשיר על נושא ההומלסים אך כל עוד זה לא מביא אותו לפעולה הוא רק מנצל את הנושא. יו וילסון כתב על צביעותו של קולינס שאיים בשנת 1997 לעזוב את בריטניה אם מפלגת הלייבור תעלה לשלטון, והעביר את הונו לשווייץ בה המיסים לעשירים נמוכים יותר, זאת בניגוד להתייחסותו האמפתית בשיר להומלסים ועל הצורך לסייע להם.
מצעדי פזמונים

גם בשיר הזה פיל קולינס יצר להיט גדול. ב-23 בדצמבר 1989, זה היה הסינגל השביעי (ועד היום הסופי) מספר 1 בארצות הברית. השיר היה גם השיר מספר 1 האחרון של שנות השמונים בארצות הברית, ונשאר במקום הראשון במשך ארבעה שבועות, מה שמסווג את השיר ללהיט גם משנות ה -90. השיר הזה בולט גם כי מנע מג'נט ג'קסון להגיע עם שירה "Rhythm Nation" למקום הראשון. הוא גם הוביל את מצעדי הסינגלים בגרמניה המערבית בסוף שנות השמונים ובתחילת שנות התשעים. השיר הגיע למקום השני במצעדי הסינגלים בבריטניה בנובמבר של אותה השנה. גרסת הסינגל שונה במקצת מגרסת האלבום בכך שהיא משתמשת במבוא קצר יותר.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי ג'יימס יוקיץ'. הקליפ מצולם כולו בשחור לבן, ומציג את קולינס שר ומנגן בגיטרה וברקע תמונות של חסרי בית ברחובות.
הטבח במשתתפי מסיבת פסיידאק

| חלק מטבח שבעה באוקטובר, מלחמת חרבות ברזל |
| --- | --- |
 תאריך:  7 באוקטובר 2023
 תאריך עברי:  כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד
 מקום:  סמוך לנירים
 מטרה:  אזרחים ישראלים
 קואורדינטות:  31°19′20″N 34°24′02″E﻿ / ﻿31.322222222222°N 34.400555555556°E﻿ / 31.322222222222; 34.400555555556
 סוג:  פיגוע ירי, פגיעת רימון יד
 נשק:  נשק קל לרבות רובי קלאצ'ניקוב, רימוני יד
 הרוגים:  16
 מבצע:  חמאס חמאס
 מניע:  טרור אסלאמי
 he
 
הטבח במשתתפי מסיבת פסיידאק אירע כחלק מטבח שבעה באוקטובר, ובו נרצחו 16 ממשתתפי מסיבת פסיידאק שהתקיימה סמוך לקיבוץ נירים.
רקע - מסיבת פסיידאק

מסיבת פסיידאק יועדה לקהילת חובבי מוזיקת טראנס, שנהגו לארגן אחת לכמה זמן מסיבה בטבע, בכל פעם באתר אחר. הפקת הפסיידאק התחילה ממסיבה קטנה בצפון הודו בשנת 2018. תומאס (המפיק ויוזם המסיבות) חזר לארץ מטיולו והחל לתכנן את ההפקה הבאה שלו. באותה התקופה החל תומאס להתעסק בהגברה וסאונד. תומאס רכש מערכת הגברה קטנה ואיתה הוא הפיק מסיבות טראנס אחת למספר חודשים. קונספט האירועים היה של מסיבות חברים אינטימיות בהן ישנה היכרות מוקדמת בקרב הקהל, כאשר מרביתו הורכב על ידי חברי המפיק אותם הכיר בטיולו בהודו, לאחר שדבר קיום המסיבות הופץ מפה לאוזן התרחב מעגל החברים, אך נשמרה האווירה הביתית והאינטימית.
במהלך טבח שבעה באוקטובר

מסיבת פסיידאק באוקטובר 2023 הייתה מסיבה קטנה, שהתקיימה מזרחית לקיבוץ נירים. לפי ההערכות השתתפו בה כ-100 איש. זו הייתה מסיבה פרטית לא מאושרת שהתארגנה בוואטסאפ והרשויות ומשטרת ישראל לא ידעו עליה.
על פי עדויות של משתתפי המסיבה, מצנח רחיפה ממונע של חמאס היה בקרבת מקום המסיבה, אך לא תקף אותם. לאחר מכן מחבלים פלסטינים חדרו באופן רגלי וממונע מרצועת עזה לעבר עוטף עזה. עם התגברות הירי, חלק ממשתתפי המסיבה החליטו לברוח, בעוד אחרים נשארו להתחבא, עד שחולצו על ידי צה"ל.
חלק מן הנמלטים נתקלו במחבלים, ונרצחו בזמן מנוסתם בכבישים, במיגוניות שבהן תפסו מחסה, או בקרבת היישובים הסמוכים. במהלך המתקפה נרצחו 16 ממשתתפי המסיבה.
ראו גם

הטבח בפסטיבל נובה
הטבח בנירים
לב בטוח
הערות שוליים

1 2  Mapping the Massacres, oct7map.com
↑  פסיידאק – מסיבת החברים והאסון בנירים
↑  דור זומר, הטבח במסיבת הטבע פסאיידק בעוטף: ארבעה צעירים עדיין נעדרים, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 13 באוקטובר 2023
↑  זוהר צלח, ‏100 איש יצאו ל"פסיידאק", מסיבה קטנה מזרחית לנירים. 10 מהם נעדרים, באתר ‏מאקו‏, 10 באוקטובר 2023
↑  אביבית מיסניקוב, ‏המסיבה הנוספת שעשרות לא חזרו ממנה: "הם נעדרים. לא מצאנו אותם שם", באתר ‏מאקו‏, 10 באוקטובר 2023
↑  מור שמעוני, "כשעלה הבוקר התחיל מטח, כל אחד רץ למקום אחר" | הטבח במסיבה המחתרתית, באתר ynet, 1 בדצמבר 2023
↑  דור זומר ורויטל חובל, "דיברנו עם מוקד 105, עם המשטרה, עם זק"א. הם כל פעם מחדש בשוק שהייתה עוד מסיבה", באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 9 באוקטובר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012651375305171
אונגוג'ה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס ההודי 
 קואורדינטות:  6°08′03″S 39°18′59″E﻿ / ﻿6.1341666666667°S 39.316388888889°E﻿ / -6.1341666666667; 39.316388888889
 שטח:  1,575 קילומטר רבוע
 אורך:  83 קילומטר
 רוחב:  37 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  טנזניה טנזניה
 אוכלוסייה:  896,721 (2012)
 אזור זמן:  UTC +3
  (למפת טנזניה מוגדלת) דודומה דאר א-סלאם זנזיבר סיטי ארושה קילימנג'רו מוואנזה מביה קיגומה מטווארה קניה אוגנדה רואנדה בורונדי זמביה רפוב. דמוק. קונגו  מלאווי מוזמביק האוקיינוס ההודי אונגוג'ה(למפת טנזניה רגילה) דודומה דאר א-סלאם זנזיבר סיטי ארושה קילימנג'רו מוואנזה מביה קיגומה מטווארה קניה אוגנדה רואנדה בורונדי זמביה רפוב. דמוק. קונגו  מלאווי מוזמביק האוקיינוס ההודי אונגוג'ה
 
אונגוג'ה (בסוואהילי: Unguja; ביוונית עתיקה: Μενουθιάς) הוא האי המאוכלס ביותר והגדול ביותר שנמצא בארכיפלג זנזיבר שבטנזניה. שמו הלא רשמי של האי הוא האי זנזיבר (באנגלית: Zanzibar Island).
גאוגרפיה

אונגוג'ה הוא אי הררי, באורך 83 ק"מ ורוחבו 37 ק"מ. שטחו של האי הוא 1,575 קמ"ר. האי ממוקם בדרום ארכיפלג זנזיבר, באוקיינוס ההודי, כ-59 ק"מ דרומית מהאי השני בגודלו של הארכיפלג, פמבה. אונגוג'ה וטנזניה היבשתית מופרדים על ידי ערוץ זנזיבר (אנ').
אוג'וג'ה מוקפת במספר איים קטנים יותר, ורק שניים מהם, טומבאטו (אנ') ואוזי (אנ'), מאוכלסים.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 24 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא ינואר (26 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (22 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,767 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (319 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (91 מ"מ גשם).
כלכלה

ענף התיירות באונגוג'ה הוא המפותח ביותר בארכיפלג זנזיבר, אשר מהווה חלק ניכר מכלכלת האי. חקלאות (כולל ייצור תבלינים כמו ציפורן) ודיג מהוות גם הן חלק מכלכלת האי. לאורך כל החוף המזרחי של האי, רוב הכפרים מסתמכים גם על חקלאות אצות (אנ').
אקולוגיה

ביוני 2018 נתפס נמר במצלמה על האי, אף על פי שנחשב בעבר כי הוא נכחד בזנזיבר במשך 25 השנים האחרונות.
הערות שוליים

↑  2 איים גדולים ו-50 קטנטנים, באתר ynet, 24 ביוני 2001
↑  Zanzibar Island | tanzania | Expert Africa, www.expertafrica.com
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Li, Joanna (2018-06-07). "Zanzibar Leopard Captured on Camera, Despite Being Declared Extinct". Inside Edition. נבדק ב-2018-08-16.
↑  Seaburn, Paul (2018-06-12). "Extinct 'Evil' Zanzibar Leopard Seen Alive in Tanzania". Mysterious Universe. נבדק ב-2019-06-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10044470  NKC: ge160052 
סבון שעשוי מאצות
אגמי הבקע הסורי-אפריקני

דרום הבקע הסורי-אפריקני
אגמי הבקע הסורי-אפריקני (אנגלית Rift Valley lakes) הוא שם קיבוצי למספר קבוצות של אגמים שנוצרו לכל אורכו של הבקע הסורי-אפריקני והכוללים חלק מהאגמים העתיקים, העמוקים והגדולים בעולם. ייתכן שגם ים סוף היה אגם מים מתוקים בתור השלישון, כאשר מצר באב אל מנדב נסגר וניתק אותו מהאוקיינוס ההודי, דבר שעשה אותו לגדול מבין אגמי הבקע הסורי-אפריקני באותה עת.
אגמי מערב אסיה

כיום ישנם שלושה אגמים במערב אסיה, אחד מהם (אגם קרעון) הוא אגם מלאכותי, השני (הכנרת) הוא אגם מים מתוקים, והשלישי הוא אגם מים מלוחים (ים המלח). עד לאמצע המאה ה־20 היה קיים גם אגם החולה אך הוא יובש. שלושת האגמים הטבעיים משתייכים למערכת נהר הירדן ואילו אגם קרעון שוכן על נהר הליטני. ים המלח והכנרת היו (יחד עם השטח עד לחצבה) מאוחדים עד לתחילת השלישון בימת הלשון אך זו התייבשה. אזור זה היה אף מוצף בים בתקופות גאולוגיות קדומות יותר.
אגמי צפון אתיופיה

בצפון-מזרח אתיופיה שוכנים שישה אגמים קטנים המחוברים זה לזה על ידי נהר האוואש. אגמים אלה שוכנים באזור משולש עפר (Afar Triangle) בו נפגשים הלוח הנובי והלוח הסומלי – חלקיו של הלוח האפריקאי המצויים משני צדי הבקע, עם לוח ערב. האגם האחרון בשרשרת הוא אגם אַבְּהֶה חסר המוצא השוכן על גבול אתיופיה וג'יבוטי. סמוך ממזרח לו, בתחומי ג'יבוטי, שוכן אגם עסל, שגובהו 153 מטר מתחת לפני הים והוא הנקודה הנמוכה באפריקה.
אגמי רמת אתיופיה

הבקע הסורי-אפריקני מחלק את רמת אתיופיה במרכזה ומבדיל בין חלקה הדרום-מזרחי לחלקה הצפון-מערבי. אגמי רמת אתיופיה שוכנים בדרומה של המדינה בין הבירה אדיס אבבה לגבול עם קניה. לרוב האגמים האלה אין מוצא ורובם מתאפיינים בערך הגבה גבוה (בסיסי). האגמים העיקריים הם:
אגם אבאיה השוכן במחוז מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום הוא האגם הגדול בקבוצה זו. האגם נתגלה על ידי ויטוריו בוטגו בשנת 1897, אשר כינה אותו בשם "אגם מרגריטה" (Lago Margherita) לכבודה של אשת מלך איטליה אומברטו הראשון. אגם אבאיה משתרע על שטח של 1,160 קמ"ר והוא שוכן בגובה של 1,268 מטר. האגם רדוד יחסית ועומקו המרבי הוא 13 מטר בלבד.
אגם צ'אמו משתרע על שטח של 551 קמ"ר בגובה של 1,231 מטר, מדרום-מערב לאגם אבאיה. גם אגם זה רדוד למדי ועומקו המרבי הוא 10 מטר.
אגם אוואסה הוא אגם קטן השוכן בגובה של 1,708 מטר ושטחו 129 קמ"ר בלבד. לאגם אין מוצא עילי, אך איכות מימיו הטובה מעידה על כך שיש לו ככל הנראה מוצא תת-קרקעי המאפשר את תחלופת המים.
אגם זוואי שוכן כ-60 ק"מ מדרום לאדיס אבבה ברום של 1,846 מטר. האגם משתרע על שטח של 434 קמ"ר בתחומי מחוזות אורומיה ומחוז מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום. האגם רדוד ומגיע לעומק מרבי של 4 מטר בלבד. בשטחו שוכנים חמישה איים שהידוע שבהם הוא טולו גודו. באי זה שוכן מנזר ולפי המסורת המקומית שהה בו ארון הברית במאה ה-9.
אגם אביג'אטה בגובה של 1,573 מטר הוא אגם רדוד בעומק מרבי של 14 מטר ובשטח של 205 קמ"ר.
אגם קוקה נמצא מזרחית לעיר אדאמה הידועה גם בשם "נצרת". שטחו 250 קמ"ר והוא שוכן ברום של 1,590 מטר.
אגמי מזרח הבקע האפריקני

מדרום לרמת אתיופיה מתפצל הבקע הסורי-אפריקני לשתי שדרות נפרדות - המזרחית בתחומי קניה ומרכז טנזניה, והמערבית בתחומי אוגנדה, בורונדי, רואנדה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ודרומה של טנזניה. בשדרה המערבית 10 אגמים, שמונה מהם בקניה והשניים האחרים בטנזניה. כל האגמים האלה בסיסיים וחופיהם לבנים ממלחים, למעט שניים בתחומי קניה - אגם ברינגו ואגם נאיוואשה, שבהם מים מתוקים.
אגם טורקאנה שנודע בעבר גם כאגם רודולף הוא אגם מלוח הנמצא ברובו בצפון קניה, למעט רצועה קטנה בחופו הצפוני, הנמצאת בשטחה של אתיופיה. שטחו של האגם 6,405 קמ"ר, והוא האגם המלוח הרביעי בגודלו בעולם. צורתו של האגם מאורכת - אורכו כ-290 ק"מ ורוחבו 32 ק"מ. עומקו המרבי 109 מטר, וגובהו 360 מטר. הפארקים הלאומיים באגם טורקאנה מוכרזים כאתר מורשת עולמית.
אגם לוגיפי הוא אגם קטן ורדוד באורך של 6 ק"מ וברוחב של 3 ק"מ בצפון-מערבה של קניה. האגם שוכן כ-20 ק"מ מדרום לאגם טורקאנה ונבדל ממנו במחסום של הרי געש שהתפרצו לאחרונה בתחילת המאה ה-20.
אגם ברינגו ששטחו 130 קמ"ר שוכן במערבה של קניה ברום של כ-1,000 מטר. האגם נעדר מוצא עילי, ומימיו מחלחלים דרך הלבה שבקרקעיתו. עומקו הממוצע של האגם הוא 2.5 מטר ועומקו המרבי 3.5 מטר בלבד.
אגם בוגוריה הוא גוף מים צר וארוך בשטח של 34 קמ"ר. אורכו 34 ק"מ ורוחבו המקסימלי 3.5 ק"מ. האגם שוכן בגובה של 990 מטר.
אגם נקורו שוכן ברום של 1,760 מטר, ושטחו נע בקיצוניות בין 5 ל-45 קמ"ר. האגם רדוד ומשמעות שמו בשפת המסאי היא "אבק" או "מקום מאובק".
אגם אלמנטייטה הוא אגם בסיסי רדוד בשטח של 18 קמ"ר השוכן 120 ק"מ צפונית-מערבית לניירובי, בגובה של 1,670 מטר. גם שמו של אגם זה מתפרש כמקום מאובק בשפת המסאי.
אגם נאיוואשה השוכן כ-70 ק"מ צפונית-מערבית לניירובי משתרע על שטח של 139 ק"מ ומוקף ביצות בשטח של 64 קמ"ר. משמעות שמו של האגם בשפת המסאי הוא "מים סוערים", והוא שוכן ברום של 1,884 מטר.
אגם מגאדי נמצא במרחק של 80 ק"מ דרומית-מזרחית לניירובי, בגובה של 617 מטר. שטחו כ-100 קמ"ר.
אגם נטרון בצפון טנזניה הוא אגם רדוד בעומק מרבי של 2 מטר ובשטח של 1,040 קמ"ר. האגם בסיסי ורוב שטחו עשוי ממשטחים ביצתיים של משקעי מלחים שונים. האגם שוכן בגובה של 600 מטר.
אגם אייסי שוכן בצפון טנזניה, דרומית למכתש נגורונגורו ולפארק הלאומי סרנגטי, ומערבית לעיר ארושה. לאגם, ששטחו כ-1,050 קמ"ר, צורה מלבנית - אורכו 72 ק"מ ורוחבו 16 ק"מ. גובהו 1,030 מ' מעל פני הים ומימיו מלוחים.
אגמי מערב הבקע האפריקני

אגמי השדרה המערבית של הבקע הסורי-אפריקני, הידועים גם בשם "האגמים האלברטינים" או "אגמי מרכז אפריקה", מהווים, יחד עם אגם ויקטוריה ואגם קיוגה, את קבוצת האגמים הגדולה ביותר לאורך הבקע כולו, והם העתיקים והעמוקים ביותר מבין כל האגמים.
ימת ויקטוריה המשתרעת על פני שטח של 68,800 קמ"ר היא הימה הגדולה באפריקה והיא אינה שוכנת הלכה למעשה בתוך הבקע עצמו, אלא בבקע עצמאי שנגרם כתוצאה מפעילות טקטונית בבקע הסורי-אפריקני, והנמצא בין השדרה המזרחית למערבית.
אגמי השדרה המערבית הם אגמי מים מתוקים והם עשירים בדגה, דו-חיים, יונקים וציפורים. על האגמים החשובים בקבוצה זו נמנים:
אגם אלברט הוא האגם השביעי בגודלו באפריקה ושטחו 5,300 קמ"ר. האגם שוכן ברום של 615 מטר על קו הגבול בין אוגנדה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, והוא רדוד יחסית ליתר האגמים בקבוצה זו - עומקו הממוצע הוא 25 מטר ועומקו המרבי הוא 58 מטר.
אגם אדוארד שוכן לאורך קו הגבול בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ואוגנדה והוא קרוי על שם אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת. האגם שוכן בגובה של 920 מטר, אורכו 77 ק"מ ורוחבו 40 ק"מ לכל היותר. האגם משתרע שטח כולל של 2,150 קמ"ר ועומקו הממוצע הוא 17 מטר.
אגם קיוו שוכן על הגבול בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לרואנדה. הוא מתרוקן אל נהר רוזיזי הזורם דרומה אל אגם טנגניקה. האגם שוגן ברום של 1,460 מטר ומכסה שטח של כ-2,700 קמ"ר. במרכזו של האגם שוכן האי איג'ווי ששטחו 285 קמ"ר והוא האי העשירי בגודלו בעולם, השוכן באגם. עומקו המרבי של האגם הוא 480 מטר והעומק מימיו הממוצע מגיע ל-240 מטר.
אגם טנגניקה הוא האגם השני בגודלו מבחינת שטחו ביבשת אפריקה והעמוק ביבשת. הוא גם האגם השני בעומקו בעולם אחרי ימת באיקל ברוסיה, עומקו הממוצע 570 מטר ועומקו המרבי 1,470 מטר. אורכו של האגם מצפון לדרום הוא כ-673 ק"מ ורוחבו הממוצע 50 ק"מ. האגם משתרע על שטח של 32,900 קמ"ר ואורך קו החוף שלו הוא 1,828 ק"מ.
אגמי דרום הבקע האפריקני

אגמי דרום הבקע האפריקני שוכנים בדרום טנזניה, מלאווי ומוזמביק, מקום בו שבות השדרה המזרחית והשדרה המערבית של הבקע ומתאחדות לאחת. כל האגמים האלה, למעט אגם רוקווה הם אגמים מתוקים:
אגם רוקווה בדרום-מערב טנזניה נמצא בחצי הדרך בין אגם טנגניקה מצפון-מזרח ואגם מלאווי מדרום-מערב. הוא שוכן בגובה של 800 מטר המשתנה תכופות עקב תנודות בגובה מפלס מימיו ושטחו. בהווה אורכו של האגם הוא כ-180 ק"מ, רוחבו הממוצע מגיע ל-32 ק"מ ושטחו כ-5,760 קמ"ר.
אגם מלאווי הוא האגם הוא השלישי בגודלו באפריקה והתשיעי בגודלו בעולם. אורכו של אגם מלאווי מתואר במקורות שונים בין 560 ל-579 ק"מ ורוחבו כ-75 ק"מ בנקודה הרחבה ביותר. שטחו הכולל כ-29,600 קמ"ר ועומקו המרבי מגיע ל-706 מטר. האגם עשיר באופן יוצא דופן בדגה. הפארק הלאומי של אגם מלאווי במלאווי הוא אתר מורשת עולמית.
אגם מלומבה בדרום מלאווי משתרע על שטח של כ-450 קמ"ר ושוכן ברום של 472 מטר. עומקו 250 מטר והוא נחצה על ידי נהר שירה היוצא מאגם מלאווי ונשפך אל הזמבזי.
אגם צ'ילווה הוא האגם הדרומי ביותר בין אגמי הבקע הסורי-אפריקני. האגם ששטחו כ-600 ק"מ שוכן בגובה של 627 מטר והוא נעדר מוצא.
אגמים אחרים

אגם מ'וורו ואגם מ'וורו וונטיפה שוכנים בגראבן משני המתפצל מערבה מהבקע הסורי-אפריקני מדרום לאגם טנגניקה:
אגם מ'וורו הוא אגם מים מתוקים השוכן בגליל מימיו של נהר קונגו, על קו הגבול בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו וזמביה. משמעות שמו היא פשוט "אגם" במספר שפות בנטו. שטחו של האגם הוא 5,120 קמ"ר ועומקו הממוצע עומד על 7.5 מטר. האגם שוכן ברום של 917 מטר.
אגם מ'וורו וונטיפה שוכן בין אגם טנגניקה ממזרח ואגם מ'וורו ממערב, והשתרע על שטח של כ-1,500 מטר בשנת 2005. האגם מתאפיין באופי ביצתי ובמספר הזדמנויות בעבר הוא יבש באופן חלקי או לחלוטין. עומקו המרבי של האגם הוא 5 מטר בלבד ועומקו הממוצע הוא 2 מטר.
ראו גם

הבקע הסורי-אפריקני
אגמי רמת אתיופיה
אגמי מזרח, מערב ודרום הבקע האפריקני
מראה לחופי אגם טנגניקה
אגם קיוו והאי איג'ווי במרכזו
אגם מ'וורו משמאל, אגם מ'וורו וונטיפה בתווך וקצהו הדרומי של אגם טנגניקה מימין
אחריות חברתית

אחריות חברתית היא תאוריה מוסרית לפיה לכל אדם או ארגון יש מחויבות להיטיב עם החברה והסביבה בכללותה. האחריות החברתית עוסקת לרוב בשמירה על איזון בין התפתחות כלכלית במובנה החומרי, לבין רווחת החברה והסביבה. אחריות זו יכולה להיות סבילה, על ידי הימנעות מפעולות המזיקות לחברה, או פעילה, על ידי התנהגויות שמקדמות מטרות חברתיות באופן ישיר.
מקרה פרטי של אחריות חברתית הוא אחריות תאגידית, העוסקת באחריות החברתית של תאגידים.