stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זאק ויילד
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

ויילד החל את דרכו המוזיקלית במספר להקות מקומיות בניו ג'רזי.
זאק שלח לאוזי דמו של סולו גיטרה שלו בשנת 1987, ונבחר כמחליף לגיטריסט של אוזי לאחר מותו של הגיטריסט הקודם שלו רנדי רודס, שמהווה לזאק את אחת ההשפעות המוזיקליות הגדולות שלו.
במקביל לנגינה עם אוזי זאק עסק בפרויקט צדדי שלו בשם Pride&Glory עימם הוציא אלבום ראשון ב-1994.
זאק הוחלף בהרכבו של אוזי בשנת 1995 על ידי ג'ו הולמס, עד חזרתו ב-2001.
בשנת 1998 הקים זאק הרכב מטאל בשם Black Label Society, בו הוא משמש כסולן וגיטריסט ראשי, באותה שנה יצא אלבום הבכורה של הלהקה "Sonic Brew. זאק פעיל בהרכב עד היום ופרסם מאז עוד 8 אלבומי-אולפן ו-4 אלבומי-אוסף מהופעות.
בשנת 2006 זכה בתואר כבוד על ידי "Hollywood Rock Walk of Fame", כהוקרה על פועלו יחד עם אוזי אוסבורן והרכבו, ועל תרומתו לתעשיית המוזיקה. באותה שנה השתתף ויילד בפסטיבל האוזספט גם כגיטריסט של אוזי אוסבורן וגם עם להקתו Black Label Society.
ביוגרפיה > משחק

ב-2001 גילם גיטריסט בסרט "רוק סטאר", בכיכובו של מארק וולברג. בנוסף, התארח בסדרה "קליפורניקיישן".
ב-2010 שיחק בתפקיד הדוד של הדמות הראשית בסרט "Bones", לצד ג'ימי בנט.
דיסקוגרפיה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |  עם Black Label Society 1999: Sonic Brew  2000: Stronger Than Death  2001: Alcohol Fueled Brewtality|Alcohol Fueled Brewtality Live!! +5  2002: 1919 Eternal  2003: The Blessed Hellride  2004: Hangover Music Vol. VI  2005: Mafia   2006: Shot to Hell  2009: Skullage  2010: Order of the Black  2011: The Song Remains Not The Same  2013: Unblackened  2014: Catacombs of the Black Vatican |  עם אוזי אוסבורן 1988: No Rest for the Wicked  1990: Just Say Ozzy  1991: No More Tears  1993: Live & Loud  1995: Ozzmosis  2001: Down to Earth   2002: Live at Budokan  2007: Black Rain Pride & Glory 1994: Pride and Glory  אלבומי סולו 1996: Book of Shadows  2016: Book of Shadows II |
ציוד

זאק ויילד ידוע כנגן וספונסר של החברות גיבסון, מארשל, ודאנלופ במהלך השנים יצר בשיתוף פעולה עם חברות אלו דגמי חתימה שלו לגיטרות, מגברים ואפקטים רבים.
כמו כן על רובן המוחלט של הגיטרות ויילד משתמש בפיקאפים אקטיביים מסוג EMG 81/85.
בשנת 2015 הקים זאק חברה ליצור גיטרות ומגברים בשם Wylde-audio שמייצרת ציוד נגינה בעיצוב והמפרט האישי של זאק.
ציוד > גיטרות

"Gibson Les Paul Custom “The Grail
Gibson Les Paul Goldtop
Gibson SG Firebrand Deluxe
"Gibson Les Paul Standard “Shattered Glass
"Gibson Les Paul Custom “The Rebel
"Gibson Les Paul Custom “Mirror
"Gibson Les Paul Custom “Camo
Gibson/Epiphone ZV
Epiphone Graveyard Disciple
Dean Razorback (ניתנה לו אישית על ידי חברו המנוח דיימבאג דארל)
ציוד > מגברים

ZW 2203 Marshall JCM 800
Marshall JCM 800 4210
Metaltronix M1000
ציוד > אפקטים

Dunlop ZW-45 Zakk Wylde Signature Wah
Dunlop ZW-45S Zakk Wylde Autographed Cry Baby Wah Pedal
Dunlop ZW-357 Wylde Rotovibe
MXR ZW-44 Wylde Overdrive Pedal
MXR ZW-38 Black Label Chorus Pedal
MXR ZW-90 Zakk Wylde Phase
Boss-CE1
MXR Eddie Van Halen Phase 90 Pedal
Dunlop EVH117 MXR Evh Flanger
Dunlop JH1D Jimi Hendrix Wah
וילד בהופעה עם אוזי אוסבורן
גיטרה חשמלית מסוג:
Gibson Les Paul Zakk Wylde bullseye
מבצע ברוך 1

מבצע ברוך 1 היה פעולת תגמול, שביצע כוח מחטיבת הצנחנים ב-28 ביוני 1954 במחנה של הלגיון הערבי ששכן סמוך לכפר עזון. בפעולה נהרגו מספר חיילים ירדניים, ולוחם הצנחנים יצחק ג'יבלי נפצע קשה ונפל בשבי ירדן. הפעולה בוצעה בתגובה לרצח חקלאי בשדות רעננה-כפר סבא, ככל הנראה על ידי חייל ירדני ממחנה עזון.
מהלך הפעולה

מבצע ברוך 1 נערך בלילה שבין 27 ל-28 ביוני 1954 על ידי חיילים מגדוד 890 נגד מחנה אוהלים של הלגיון הירדני ששכן סמוך לכפר עזון, השוכן כשמונה קילומטרים מזרחית לקלקיליה. למשימה נבחרו שבעה חיילים: אהרן דוידי, מאיר הר-ציון, יצחק ג'יבלי, יורם "ימו" נהרי, עמירם הירשפלד, אלישע בן-צור וגלעד הראל. הכוח יצא עם רדת החשיכה מקיבוץ אייל. בדרכם הרגו בדקירות סכין ערבי שנקלע לדרכם וסיכן אותם ואת הפעולה. בקרב במחנה נהרגו מספר חיילים ירדניים וג'יבלי נפצע קשה, אך המשיך לתפקד. עם נסיגת הכוח מהיעד ניסו הר ציון ונהרי לפנות את ג'יבלי לשטח ישראל אך התברר כי הפינוי מעכב את הכוח ומסכן אותו בהיתקלות בתגבורת ירדנית. ג'יבלי דרש מחבריו להשאיר אותו בשטח ולא להסתכן בעבורו. הוא נלקח בשבי ולאחר סיום אשפוזו הועבר לבית כלא בזרקא, כאשר בישראל גורלו לא נודע זמן רב.
דובר צה"ל דיווח כי "משמר צה"ל אשר סייר בליל יום א/ ה־27 ביוני, לאורך קו שביתת־הנשק, עבר בטעות לתוך השטח הירדני בגיזרת קלקיליה. היחידה נתקלה במשמרות ירדניים ואירעו חילופי־אש אתם. כתוצאה מהקרב נעדר ישראלי אחד." לפי רדיו רמאללה נהרגו בפעולה ארבעה חיילים של הלגיון הערבי.
על התנהגותו במבצע זה ג'יבלי צוין לשבח על ידי הרמטכ"ל משה דיין, ובאפריל 1973 הוענק לו עיטור העוז.
הפעולות לשחרורו של יצחק ג'יבלי

חבריו של ג'יבלי ארגנו שלוש פעולות כדי לשבות חיילים ירדנים שיוחלפו תמורתו. הראשונה שבהן נערכה באוגוסט ובגלל החשש שהפעולה לא תאושר, היא נעשתה ללא אישור הרמטכ"ל. הפעולות כונו פעולות גי"ל על בסיס הסיסמה ג'יבלי יצחק לחופש.
בליל 2-3 בספטמבר 1954 נערך מבצע ברוך 2, שנועד לקחת שבויים מהלגיון הערבי כדי להחליפם בג'יבלי. משה ינוקא היה בראש מחלקתו בהתקפה על הכפר בית ליקיא. החיילים לא שמרו על שקט ונתגלו בשלב מוקדם. הם נתקפו בחרדה ולא קמו להסתער. שני חיילים נהרגו. החלה נסיגה לא מאורגנת ומבוהלת, והחיילים אף סירבו פקודות לנשיאת הפצועים באלונקות. רק תושייתו של המ"פ אהרן דוידי הצילה את המצב. לאחר מבצע זה הופקו לקחים ובוצע מיון כוח אדם קפדני יותר בצנחנים כמו כן הושם דגש על משמעת.
ב-4 בספטמבר 1954 העביר ראש אגף המודיעין, אלוף-משנה בנימין גיבלי, לצנזור הצבאי הראשי, סגן-אלוף אורי וולש, את הוראת הרמטכ"ל, רב-אלוף משה דיין, להטיל איפול מוחלט על שחרורם הצפוי של חיילי הלגיון הירדני שנשבו על ידי צה"ל, כחלק מעסקת חליפין שנועדה להביא לשחרורו של סמל יצחק ג'יבלי. האיפול נדרש בשל חשש כי קציני לגיון קיצונים יחבלו בעסקת החליפין, ואולי אפילו ירצחו את ג'יבלי. גיבלי הסביר לוולש כי יש לאסור גם ציטוט ידיעות בנושא זה ממקורות במזרח ירושלים או בעמאן. השניים שקלו אם להעביר הוראה מפורשת על האיפול למערכות העיתונים – ובכך לגרור את תשומת-לבם לנושא – ולבסוף סוכם שלא להודיע דבר אלא לפסול כל חומר בנידון שיוגש לצנזורה. למחרת הודיע רדיו רמאללה על שחרור חיילי הלגיון. "ידיעות אחרונות" התקשר לצנזורה ושאל אם מותר לצטט את הידיעה ונענה בשלילה. אך העיתון "הדור" פרסם את הידיעה בכותרת ראשית. עקב זאת ביטלה הצנזורה את האיסור לצטט מקורות זרים. ב-9 בספטמבר, הופיעה ב"זמנים" ידיעה תחת הכותרת "מאמצים לשחרורו של יצחק ג'יבלי", אשר קישרה בין שחרור חיילי הלגיון לבין גורלו של חייל צה"ל השבוי. "מעריב" של אותו יום העתיק את הידיעה. בירור שנערך בצנזורה העלה, שהידיעה הוגשה לבסיס הצנזורה בירושלים וראש המשמרת אישר אותה. להצדקתו טען שהידיעה הסתמכה על "חוגי האו"ם" וכי בהוראות הקבע שלו לא היה כל אזכור של הסמל ג'יבלי. ראש המשמרת הודה ששגה בכך שלא התקשר עם הממונים עליו וקבל את הנחיותיהם.
ג'יבלי שוחרר בעסקת חילופי שבויים בסוף אוקטובר 1954.
לקריאה נוספת

בני מוריס, "עזון – יוני 1954", בתוך: מלחמות הגבול של ישראל, 1949–1956, עם עובד, 1996, עמ' 335–339.
הערות שוליים

↑  נרצח תושב רעננה, דבר, 28 ביוני 1954
↑  התנגשות באזור קלקיליה, הארץ, 29 ביוני 1954;
יריות על משמר ישראלי שעבר בטעות את הגבול, דבר, 29 ביוני 1954
↑  4 לגיונרים נהרגו בהתקפה, מעריב, 28 ביוני 1954
↑  הסמל י. ג'יבלי צויין לשבח, הארץ, 12 בינואר 1955
↑  יוסי מלמן, מת "ג'יבלי הקטן", בעל עיטור עוז שנפל בשבי ירדן, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2008
↑  יצחק ג'יבלי, באתר הגבורה
↑  אביבה לורי, מבצע גי"ל - ג'יבלי יצחק לחופש, מעריב, 11 באוגוסט 1989;
פעולות גיל (ג'יבלי יצחק לחופש) - מבצעי גי"ל ; 02/08/1954, באתר הצנחנים
↑  הוחזר י. ג'יבלי, זמנים, 31 באוקטובר 1954
פול גאליקו

| --- | --- |

פול גאליקו. צילם: קארל ואן וכטן
 לידה:  26 ביולי 1897 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  15 ביולי 1976 (בגיל 78) מונקו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  פרחים לגברת האריס 
 בן או בת זוג:  Virginia von Falz-Fein 
 חתימה:   
 
פול גאליקו (באנגלית: Paul Gallico;‏ 26 ביולי 1897 - 15 ביולי 1976) היה סופר אמריקאי שנחל הצלחה כבירה כמחבר רומנים וסיפורים קצרים. רבות מיצירותיו הוסרטו. אחת היצירות המפורסמות שלו היא הסיפור "אווזת השלג", שזכה לשבחים מן המבקרים, ומן הסרט המבוסס על ספרו "הרפתקה בפוסיידון".
חייו

גאליקו נולד בניו יורק, לאב איטלקי ולאם אוסטרית, שהיגרו לאמריקה בשנת 1895. הוא למד באוניברסיטת קולומביה. משנת 1922 עד 1936 עבד בעיתון דיילי ניוז הניו יורקי כעורך ספורט, בעל טור ועוזר לעורך הראשי. בשנת 1936 קנה בית בראש גבעה בדרום דבון, שם התיישב למשך שנה עם דני ענק ועשרים ושלושה חתולים בני גזעים שונים ופתח בקריירה של כתיבה למגזינים. ספרו לו גריג: גאוות היאנקים, על כוכב הבייסבול לו גריג, עובד לסרט קולנוע מצליח בכיכובו של גרי קופר.
את שמו כסופר בתחום הסיפורת, עשה בשנת 1941 עם פרסום אווזת השלג, סיפור קלאסי קטן על מבצע דינמו, שזיכה אותו בפרס או. הנרי לסיפור הקצר בשנת 1941 והיה לרב-מכר עולמי. רבים מן הרומנים שלו, לרבות "אווזת השלג", הם גרסאות מורחבות של סיפורי המגזינים שלו.
יצירתו

גאליקו הגדיר את עצמו סופר עלוב ואפילו לא איש ספרות, אלא פשוט אדם שאוהב לספר סיפורים. לו חי לפני 2,000 שנה, הוסיף ואמר, היה בוודאי מתדפק על פתחי מערות, מבקש אוכל בתמורה לסיפור ומספר לשוכני המערה: "היה היו פעם שני קופים" - סיפור על שני שוכני מערות.
בזמן מלחמת העולם השנייה שירת גאליקו ככתב צבאי, שנלווה אל כוח משלוח אמריקאי בשנת 1944.
פול גאליקו חי במונקו והצטיין בסייף ובדיג ימי. הוא כתב יותר מ-40 ספרים, ביניהם ג'ני (יצא תחילה בשם "The Abandoned")‏, (1950) אהבת שבע הבובות (1954), תומסינה (1957), ורבים אחרים. ספרו "אהבת שבע הבובות" עובד לסרט הקולנוע המפורסם לילי, בכיכובם של לסלי קארון ומל פרר.
גם הסרטים "The Clock" ("השעון", 1945), עם ג'ודי גארלנד, פרחים לגברת האריס (גברת האריס נוסעת לפריז) (1958) ו-"Merry Andrew" ("אנדרו העליז", 1958), עם דני קיי ופייר אנג'לי, נעשו לפי סיפורים של פול גאליקו. גאליקו היה תסריטאי פעיל ובשנות החמישים הוכנס לרשימה השחורה (המקארתיזם) והיה מוחרם מספר שנים.
ספרו משנת 1969, הרפתקה בפוסידון, על קבוצת נוסעים המנסה להימלט מאוניית אוקיינוסים שהתהפכה, לא עורר תשומת לב רבה בשעתו. לעומת זאת, הסרט המבוסס על ספרו של גאליק "הרפתקה בפוסידון" משנת 1972, עורר התעניינות מחודשת בספר, והביא את יצירתו להצלחה רבה. עיבוד קולנועי מחודש לספרו של גאליק על "ספינת הפוסידון" יצא לאקרנים בשנת 2006, "פוסידון (סרט)", נחל הצלחה שהופק בתקציב כספי אדיר, בו נראו מראות ואפקטים הממחישים את אסון טביעת הספינה, ואת מלחמת ההישרדות של נוסעיה. סרט זה הוליד עשור של סרטי אסונות, ונחשב כיום לסרט פולחן קלאסי.
אהבתו לחתולים

ספרו "ג'ני" מעיד אולי יותר מכל על אהבתו לחתולים והבנתו את טבעם. הוא מספר על ילד בן שמונה, אוהב חתולים מושבע, ההופך לחתול לבן לאחר תאונת דרכים קשה. מי שמצילה את חייו, מלמדת אותו מה פירוש להיות חתול ומלווה אותו בכל הרפתקותיהם היא ג'ני, חתולת בית קטנה שהייתה לחתולת רחוב עקב מקרה טרגי, המשנה את מהלך חייה.
ספרי חתולים נוספים שלו הם תומסינה: החתולה שחשבה שהיא אלה, 1957 (הוסרט בשנת 1964 בשם שלושת החיים של תומסינה), והחתול הנכבד, 1972.
ספריו שתורגמו לעברית

ג'ני
הרפתקה בפוסיידון
אהבת שבע הבובות
פרחים לגב' האריס, הוצאת מסדה, תרגום: נורית לוינסון.
אהבה, אל תניחי לי לרעוב, הוצאת מ. מזרחי - תל אביב, 1977
לקריאה נוספת

יהודה אטלס, "פול גאליקו: להיות חתול", בספר ילדים גדולים (כרך 2, עמ' 132-127), הוצאת ידיעות אחרונות, 2003.
פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה

| --- | --- |

 מיקום הטקס:  ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד
 תקופת הפרס:  1943–הווה (כ־82 שנים)
 www.goldenglobes.org
 
פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה (באנגלית: Golden Globe Award for Best Motion Picture – Drama). זהו פרס הניתן מטעם איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד (HFPA) על הפקה יוצאת מן הכלל לסרט קולנוע מסוגת הדרמה. הפרס נחשב לאחד המנבאים המדויקים ביותר לזכייה בפרס אוסקר.
כשנוסד פרס גלובוס הזהב, בשנים הראשונות להענקתו, הייתה קטגוריה אחת לסרט הטוב ביותר. החל מהשנה התשיעית להענקת הפרס, ב-1952 הקטגוריה פוצלה לשתיים: "הסרט הטוב ביותר - דרמה" ו"הסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי". ב-1953 שתי הקטגוריות אוחדו שוב באופן חד-פעמי, והחל מ-1954 ועד היום שני הפרסים מוענקים בנפרד וברציפות מדי שנה.
בדרך כלל הפרס מוענק לסרט הנבחר מתוך חמישה מועמדים סופיים, אולם היו לכך מספר חריגים: ב-1962 התמודדו על הפרס עשרה מועמדים סופיים, ב-1963 התמודדו עליו שמונה מועמדים, בשנים 1973, 1986, 1987, 2000 ו-2004 הופיעו ברשימת המועמדים הסופית שישה סרטים, וב-1987 ו-2007 התמודדו על הפרס שבעה סרטים.
מתוך 77 הסרטים שזכו בפרס עד היום (ספטמבר 2020), 39 סרטים זכו לאחר מכן גם בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר שהוענק באותה שנה. האחרון שבהם היה "אור ירח" (2016).
זוכים ומועמדים

הערה: הזוכה מסומן בצבע
סרט עם הסימן † זכה באוסקר
סרט עם הסימן * היה מועמד לאוסקר
מכתב לשלוש נשים

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן "מכתב לחמש נשים" של ג'ון קלמפנר
 בימוי:  ג'וזף ל. מנקייביץ' 
 הופק בידי:  סול סיגל 
 תסריט:  ורה קספרי, ג'וזף ל. מנקייביץ' 
 עריכה:  ווטסטון ווב 
 שחקנים ראשיים:  ג'ין קריין לינדה דרנל אן סאות'רן קירק דאגלס ג'פרי לין פול דאגלס
 מוזיקה:  אלפרד ניומן 
 צילום:  ארתור סי. מילר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 בינואר 1949
 משך הקרנה:  101 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט פלאשבק, סרט דרמה, דרמה קומית 
 פרסים:  פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (ג'וזף ל. מנקייביץ')  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (ג'וזף ל. מנקייביץ')  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מכתב לשלוש נשים (באנגלית: A Letter to Three Wives) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 1949 בבימויו של ג'וזף ל. מנקייביץ' עם ג'ין קריין, לינדה דרנל, אן סאות'רן, קירק דאגלס, פול דאגלס וג'פרי לין בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוס על הרומן "מכתב לחמש נשים" של ג'ון קלמפנר שפורסם במגזין קוסמופוליטן ב-1945. העלילה היא על שלוש נשים חברות שמקבלות מכתב מאישה המודיעה להן כי ברחה עם אחד מהבעלים שלהן וכל אחת מהן נמצאת במתח האם זה בעלה שברח.
בתפקיד משנה מופיעה תלמה ריטר כמשרתת סיידי אצל אחת הנשים. כן נשמע קולה של סלסט הולם כאישה ששלחה את המכתב.
ג'וזף ל. מנקייביץ' זכה בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.
הסרט זכה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
תקציר העלילה

דברה בישופ (ג'ין קריין), ריטה פיפס (אן סאות'רן) ולורה מיי הולינגסוויי (לינדה דרנל) הן חברות בקאנטרי קלאב באחת העיירות בארצות הברית. הן מתנדבות לעזור במחנה פיקניק של ילדים. לפני שהן עולות לספינת הנהר ששטה למקום הפיקניק, הן מקבלות מכתב מבחורה מוכרת לכולם בעיירה בשם אדי רוס ובו היא מודיעה להם כי הסתלקה מהעיירה ביחד עם אחד מבעליהן. הן נמצאות במתח כי לכל אחת מהן היה סכסוך עם בן הזוג. סיפורן מתואר בסרט בפלאשבק.
דברה גדלה בחווה חקלאית. במלחמת העולם השנייה התגייסה לצי ארצות הברית שם הכירה את בעלה בראד בישופ (ג'פרי לין) והם נישאו. דברה מלאה חרדות איך תתקבל בחברה החברה וזה יוצר חיכוכים בין בני הזוג. בראד היה לפני המלחמה חברה הדוק של אדי רוס.
ריטה פיפס כותבת תסכיתי אופרות סבון בתחנת רדיו מקומית. בעלה ג'ורג' (קירק דאגלס) הוא מורה בבית הספר בעיירה ומרוויח פחות ממנה. הוא מתווכח אתה על הרמה הירודה של התסכיתים ברדיו וזה גורם למתח ביניהם שגובר לאחר שהוא קיבל מתנה מאדי רוס, תקליט של קונצ'רטו לפסנתר של ברהמס.
לורה מיי גרה עם אימה ואחרונה בצריף שמזדעזע כל פעם כשהרכבת עוברת בצמוד. היא יוצאת עם פורטר הולינגסויי הגרוש העשיר והמבוגר ומשכנעת אותו לשאת אותה. היחסים ביניהם מתוחים והוא אומר לה מדי פעם כי התחתנה איתו כדי לשמש כספומט שלה. הוא גם מזכיר לה מדי פעם את אדי רוס.
הן חוזרות הבייתה. ריטה מוצאת לשמחתה את ג'ורג' בבית והם מתפייסים. דברה מתבשרת כי בראד הודיע שלא יחזור הלילה והיא בטוחה כי הוא זה שברח עם אדי. לורה מיי לא מוצאת את פורט בבית והיא בטוחה שזה הוא שברח אך הוא חוזר מאוחר וכולם הולכים למסיבה בקאנטרי. דברה אומרת שבראד ברח עם אדי אך פורטר מתוודה כי זה הוא שברח איתה אך התחרט וחזר. כעת כל הנשים מרוצות.
מועדון האקסיות

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  ספר של אוליביה גולדסמית'
 בימוי:  יו וילסון
 הופק בידי:  פיטר צ'רנין
 תסריט:  רוברט הרלינג
 עריכה:  ג'ון בלום
 שחקנים ראשיים:  גולדי הון דיאן קיטון בט מידלר
 מוזיקה:  מרק שיימן
 צילום:  דונלד ת'ורין
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 בספטמבר 1996
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט חבר'ה נשי, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  26 מיליון דולר
 הכנסות:  181 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   firstwivesclub
 דף הסרט ב־IMDb
 
מועדון האקסיות (באנגלית: The First Wives Club) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1996 בבינויו של יו וילסון, עם גולדי הון, דיאן קיטון ובט מידלר בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "The First Wives Club" של ויויאן גולדסמית' (אנ') משנת 1992 והוא מתאר שלוש נשים שבעליהן נטשו אותן לטובת נשים צעירות והן מחליטת לנקום בהם.
הסרט היה שובר קופות ופך לסרט פולחן בעיקר של נשים בגיל הביניים.
סרט היה מועמד לפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר (מרק שיימן).
שרה ג'סיקה פארקר ובט מידלר היו מועמדות לפרס סטלייט.
תקציר העלילה

בשנת 1969 מסיימות התלמידות אנני, סינטיה, ברנדה ואליס את לימודיהם במידלברי קולג'
כעבור 25 שנה מחליטה סינטיה (סטוקרד צ'אנינג) להתאבד לאחר שבעלה העשיר זנח אותה לטובת אישה צעירה. לפני כן היא שולחת מכתבים זהים לשלושת חברותיה מהקולג' - אנני (דיאן קיטון), ברנדה (בט מידלר) ואליס (גולדי הון). השלוש נפגשות בטקס האשכבה בכנסייה ומתברר להן שמצבן דומה.
אנני נשואה לארון (סטפן קולינס), שותף במשרד פרסומת, ושניהם מטופלים אצל הפסיכיאטרית לסלי רוזן (מרשה גיי הארדן). ארון מודיעה לאנני כי התאהב בפסיכיאטרית ועובר לגור איתה.
ברנדה נשואה למורטי (דן הדייה), שהתאהב בצעירה מושכת בשם שאלי (שרה ג'סיקה פארקר) ועזב אותה.
אליס נשואה לביל (ויקטור גרבר). היא הייתה שחקנית מפורסמת וכעת התבגרה ומתקשה להשיג תפקידים. הפלסטיקאי שלה, ד"ר פקמן (רוב ריינר), מתקשה לשכנע אותה לא לעבור ניתוחים קוסמטיים מיותרים. בעלה זונח אותה למען הכוכבנית הצעירה פיבי (אליזבת ברקלי).
אנני שומעת בעצתה של אימה (איילין הקרט) לשלוח את בתה כריס (ג'ניפר דאנדס), לעבוד אצל ארון ולרגל. כריס מגלה שהשותפים שלו רוצים למכור את חלקם. אנני קונה זאת מהם וזורקת אותו מהמשרד.
אליס מגלה לביל כי הכוכבנית פיבי היא בעצם קטינה ומאיימת לגלות זאת בפומבי. היא מחרימה חפצי אמנות שלו, מוכרת אותם לאנני תמורה דולר במכירה פומבית ושלושתן מכוונות את שאלי לקנות אותם תמורת 14,000 דולר ולגרום לסכסוך בינה לבין מורטי. בעזרתה של אשת החברה גונילה (מגי סמית'), הן מצליחות לחדור לדירתו של מורטי ולמצוא שם חומר מרשיע עליו בקשר לרכוש לא חוקי.
לבסוף הן מכריחות את הגרושים שלהן לשלם להן ובכסף הן פותחות מועדון של נשים במשבר. בנשף הפתיחה המפואר נוטש מורטי את שאלי ומתפייס עם ברנדה.
כשהמוזמנים מסתלקים פותחות אנני, ברנדה ואליס בשירה וריקוד של השיר You Don't Own Me שהיה מהשירים הבולטים של הגל השני של הפמיניזם.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גולדי הון | אליס אצ'יסון |  |
| דיאן קיטון | אנני פרדיס |  |
| בט מידלר | ברנדה קאשמן |  |
| מגי סמית' | גונילה גרסון |  |
| שרה ג'סיקה פארקר | שלי סטיוארט |  |
| דן הדייה | מורטון קשמן |  |
| סטפן קולינס | ארון פרדיס |  |
| מרשה גיי הארדן | ד"ר לסלי רוזן |  |
| ויקטור גרבר | ביל אצ'יסון |  |
| איילין הקרט | קתרין | אמא של אנני |
| סטוקרד צ'אנינג | סינטיה |  |
| טימותי אוליפנט | בראט | במאי קולנוע |
| רוב ריינר | ד"ר מוריס פקמן |  |
| ג'ניפר דאנדס | כריס פרדיס |  |
| אליזבת' ברקלי | פיבי לאוול | כוכבנית |
חוזרים לעניינים

| --- | --- |

 בימוי:  סת' גורדון 
 הופק בידי:  פיטר צ'רנין, ג'נו טופינג 
 תסריט:  סת' גורדון, ברנדן אובראיין 
 עריכה:  פטר ס' הליוט 
 שחקנים ראשיים:  ג'יימי פוקס קייל צ'נדלר אנדרו סקוט גלן קלוז קמרון דיאז ג׳יימי דמטריו 
 מוזיקה:  כריסטופר לנרץ 
 צילום:  קן סלנג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ההר שבינינו 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 הקרנת בכורה:  17 בינואר 2025 
 משך הקרנה:  114 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיית פעולה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חוזרים לעניינים (באנגלית: Back in Action) הוא סרט קומדיית פעולה אמריקאית משנת 2025, בבימויו של סת' גורדון על פי תסריט שכתב יחד עם ברנדן אובריאן. בסרט מככבים ג'יימי פוקס, קמרון דיאז, אנדרו סקוט, ג'יימי דמטריו, קייל צ'נדלר וגלן קלוז. הסרט עלה לשירות הסטרימינג נטפליקס ב-17 בינואר 2025.
עלילה

מרגלי ה-CIA מאט (ג'יימי פוקס) וארוסתו ההרה אמילי (קמרון דיאז) מקבלים משימה מהממונה עליהם וחברם צ'אק, להשיג את המפתח שנקרא מערכות הבקרה התעשייתיות (ICS) - מכשיר שיכול לשלוט בכל מערכת אלקטרונית. הם צריכים להשיג את המפתח מסוכן ק.ג.ב פולני, בלת'זר גור (רוברט בסטה) שהפך למחבל במהלך מסיבת יום ההולדת הגרנדיוזית של ילדיו.
מאט ואמילי מצליחים לגנוב את המכשיר ולברוח לנקודת מפגש. עם זאת, בטיסתם הביתה, צוות המטוס שנשלח על ידי גור מנסה לקחת את המפתח. הצמד מצליח לנטרל את צוות הטיסה ובקושי נמלט מהתרסקות המטוס. כשהם מבינים שמישהו בגד בהם מבפנים השניים מחליטים לעזוב את CIA.
15 שנים מאוחר יותר, מאט ואמילי הנשואים כעת מתגוררים באטלנטה בזהויות חדשות בזמן שהם מנסים לטפל בילדיהם ליאו (ריילן ג'קסון) ואליס (מקנה רוברטס). קטטה מצולמת הכוללת את בני הזוג בתוך מועדון לילה מושכת את תשומת ליבו של צ'אק, כמו גם קבוצת השכירים הפולנים-בלארוסיים של גור, שאנשיה יורים בצ'אק למוות בזמן שהוא מנסה להזהיר את מאט ואמילי.
מאט ואמילי מצליחים לברוח משכירי החרב, לוקחים איתם את הילדים מבית הספר ותופסים טיסה לאנגליה. מאט החביא את מפתח ה-ICS בתוך האחוזה השייכת לג'יני קרטיס (גלן קלוז), אמה המנוכרת של אמילי, וצלפית MI6 לשעבר שעומד בראש ארגון חוץ ממשלתי.
בהגיעם להית'רו, המשפחה נרדפת על ידי קבוצת וולקה של גור ו-MI6, בראשות החבר לשעבר של אמילי בארון (אנדרו סקוט). בני הזוג נאלצים לחשוף בפני ילדיהם את האמת ברגע שהם עדים להוריהם הנלחמים מול שכירי החרב של וולקה ומתחמקים מה-MI6, עד להגיעם לאחוזה של ג'יני.
כאשר מאט ואמילי מוצאים את מפתח ה-ICS, הם נאלצים לתת אותו לשכירי החרב של וולקה כשהם פושטים על האחוזה. צ'אק - שלא רק מתגלה כחי, אלא גם עובד עם גור ווולקה כנקמה, עקב פיטוריו מה-CIA על מותם המשוער של מאט ואמילי - חוטף את ליאו ואליס.
באמצעות הטבעת החכמה של ליאו, הם עוקבים אחר צ'אק לאירוע בטייט מודרן, לונדון, שם הוא מתכנן למכור את מפתח ה-ICS למרבה במחיר. כהדגמה, העוזרת הטכנית שלו, דפני (ג'וד מאק), משתמשת במפתח ה-ICS כדי לפרוץ לתחנת הכוח ולגרום להפסקת חשמל קצרה ברחבי לונדון, ולאחר מכן למחסום התמזה להיפתח כדי לגרון הצפה. מאט ואמילי מסתננים לטייט מודרן ומפילים את השומרים של צ'אק וגור בזמן שהם מחפשים אחר ילדיהם.
אחרי הזוג מגיעים בארון ו-MI6, על מנת לתפוס את צ'אק. בזמן שסוכניו של בארון מתמודדים עם פעילי וולקה, בני הזוג, בסיוע ג'יני, רודפים אחרי צ'אק, שמתכוון לברוח עם ליאו ואליס מלונדון דרך מחסום התמזה. נייג'ל מבחין בדפני ומרסק את הטנדר שלו לתוך הרכב שלה, היא מאבדת הכרה והוא משיג את מפתח ה-ICS.
ג'יני מדריכה את נייג'ל איך לסגור את מחסום התמזה בזמן שאמילי מפקדת על סירה, והיא ומאט משיגים את צ'אק. הם זורקים את ליאו ואליס למים, מכניעים את צ'אק ומשאירים אותו על הסירה כשהיא מתרסקת אל תוך המחסום שנסגר כעת, מה שככל הנראה הורג אותו.
המשפחה ניצלת ומשלימה עם אמה של אמילי. כאשר כל המשפחה משתתפת במשחק הכדורגל של אליס, את מאט ואמילי פוגש בארון. הוא מודיע להם שגופתו של צ'אק מעולם לא נמצאה, מה שמרמז שהוא עדיין בחיים, ומציע להם לגייס את אביה של אמילי, אותו מאט לא מכיר.
דמויות

ג'יימי פוקס – מאט, בעלה של אמילי, סוכן CIA לשעבר
קמרון דיאז – אמילי, אשתו של מאט, סוכנת CIA לשעבר
מקנה רוברטס – אליס, בתם של מאט ואמילי
ריילן ג'קסון – ליאו, בנם של מאט ואמילי
קייל צ'נדלר – צ'אק, חבר של אמילים ומאט
גלן קלוז – ג'יני קרטיס, אמה של אמילי וסוכנת MI6 אגדית
ג'יימי דמטריו – נייג'ל, בן הזוג של ג'יני
אנדרו סקוט – בארון, סוכן MI6 והאקס של אמילי
פולה אוונס אקינבולה – ונדי
רוברט בסטה – בלת'זר גור
באשיר סלאודין – כריס
טום בריטני – דילן
הפצה

הסרט הופץ בשירות הסטרימינג נטפליקס ב-17 בינואר 2025. הוא היה אמור לצאת במקור ב-15 בנובמבר 2024, אך יציאתו נדחתה.
הסרט צבר 46.8 מיליון צפיות בשלושת הימים הראשונים שלו, מה שהעניק לו את סוף השבוע הפתיחה הגדול ביותר לסרט נטפליקס בשפה האנגלית מאז "פרויקט אדם".
הערות שוליים

↑  אבנר שביט‏, הקאמבק של קמרון דיאז בנטפליקס לא מחדש כלום, ובכל זאת יש בו משהו, באתר וואלה, 17 בינואר 2025
↑  DiLillo, John (28 באוגוסט 2024). "In Back in Action, Jamie Foxx and Cameron Diaz Are Parents with a Big Secret". Netflix Tudum. נבדק ב-28 באוגוסט 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Blevins, Adam (15 במאי 2024). "Jamie Foxx and Cameron Diaz Are 'Back in Action' in First Images From New Spy Comedy". Collider. נבדק ב-15 במאי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hailu, Selome (21 בינואר 2025). "Jamie Foxx and Cameron Diaz's 'Back in Action' Hits 46.8 Million Views in Three Days on Netflix". Variety. נבדק ב-22 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
זקוסקי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מתאבן 
 מוצא:  רוסיה 
 מרכיבים עיקריים:  cold cut 
 
זקוסקי (רבים ברוסית: закуски; יבחיד закуска; בפולנית: zakąski, zakąska) הם מבחר של מתאבנים קרים, מנות ראשונות וחטיפים בתרבות האוכל במדינות דוברות שפות סלאביות.
מאפיינים

זקוסקי מוגש כמנה בפני עצמו או כליווי לשתיית אלכוהול, ובפרט וודקה. משמעות המילה היא "משהו לנגוס אחרי". זה כנראה מקורו והושפע ממיזוג התרבויות הסלאביות, הוויקינגיות-נורדיות והמזרחיות באזורים המוקדמים של רוסיה כמו הרוס של קייב ורפובליקת נובגורוד.