stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סירטסיי
היסטוריה > דעיכת ההתפרצות

הפעילות הגעשית באי עצמו פסקה ב-1965, אך בסוף חודש מאי של אותה שנה החלה התפרצות בפתח במרחק של 600 מטרים מחופו המזרחי. עד ה-28 במאי נוצר אי חדש נוסף שזכה לשם "סירטלינגיר" (Syrtlingur). ההתפרצויות בסירטלינגיר נמשכו עד תחילת אוקטובר 1965, ואילו עד ה-24 לחודש נשחק אי זה ונעלם מתחת לגלים.
במהלך דצמבר 1965 ארעה פעילות תת-ימית נוספת במרחק של 900 מטרים דרומית-מערבית לסירטסיי, ואי נוסף הופיע מעל פני הים. האי זכה לשם "יואולניר" (Jólnir) ובמהלך שמונת החודשים שלאחר מכן הגיע לגובה של 70 מטרים מעל פני הים ולשטח של 0.3 קמ"ר. גורלו של יואולניר היה זהה לזה של סירטלינגיר - ההתפרצויות פסקו ב-8 באוגוסט 1966, וכתוצאה מכך נשחק האי ונעלם אל מתחת למי הים במהלך אוקטובר באותה שנה.
לעומת זאת, האי סירטסיי זכה לתגבורת של לבה שהאטה את תהליכי הבליה, כאשר ב-19 באוגוסט 1966 התחדשו בו ההתפרצויות. קצב ההתפרצויות פחת בהדרגה וב-5 ביוני 1967 פסק כליל. החל מתאריך זה היה הר הגעש באי רדום. הנפח הכולל של הלבה שנפלטה במהלך שלוש וחצי השנים שבה היה הר הגעש פעיל נאמד בכקילומטר מעוקב אחד, והנקודה הגבוהה ביותר אליה הגיע האי נישאה לגובה של 174 מטרים מעל גובה פני הים.
מרגע שפסקה הגעשיות בסירטסיי, פחת שטח הפנים של האי בשל בליה. אזור גדול בצידו הדרום-מזרחי של סירטסיי התבלה לחלוטין, בעוד שבצידו הצפוני הופיעה לשון יבשה שזכתה לשם "נורד'ירטאנגי" Norðurtangi - "הנקודה הצפונית"). ההערכה היא כי עד שנת 1998 אבד חומר בנפח של כ-0.024 קילומטר מעוקב כתוצאה מבליה.
החיים באי

סירטסיי הוגדר כשמורת טבע בשנת 1965 אף על פי שהר הגעש עדיין היה פעיל באותה עת. רק מדענים בודדים מורשים להגיע לאי, ואחרים יכולים לעשות זאת מהאוויר בלבד בטיסות תיירותיות שיוצאות מאיסלנד. מטרתה של ההגבלה לאפשר לרצף האקולוגי הטבעי להמשיך ולהתקיים באי ללא הפרעה חיצונית.
החיים באי > צמחייה

הצמח הווסקולארי הראשון שנתגלה באי נמצא בקיץ של שנת 1965; טחב נמצא לראשונה בשנת 1968 וחזזיות התגלו במקום ב-1970. התפתחות הצמחייה באי נחקרה בקפדנות, ובמיוחד זו של הצמחים הווסקולאריים שלהתפתחותם מייחסים הבוטניקאים חשיבות רבה במיוחד.
טחבים וחזזיות מכסים את רוב שטחו של האי. במהלך עשרים השנים הראשונות לחייו של האי, נבחנו עשרים מינים שונים של צמחים, אך רק עשרה מהם התבססו באדמה החולית והדלה מבחינת תזונתית. איכות האדמה השתפרה כאשר ציפורים החלו לקנן באי, וכך הצליחו מיני צמחים מפותחים יחסית לשרוד במקום. השיח הראשון נתגלה באי בשנת 1998. היה זה שיח ערבה ממין Salix phylicifolia המסוגל לצמוח לגובה של עד ארבעה מטרים. בסך הכל נמצאו באי 60 מינים שונים של צמחים, ו-30 מהם התבססו בו. צמחים נוספים ממשיכים להופיע באי בקצב של בין 2 עד 5 מינים חדשים כל שנה.
החיים באי > עופות

התפשטות העופות בסירטסיי הסתייעה בצמחייה שהופיעה בו, ואף תרמה לה. העופות משתמשים בצמחים למטרות קינון ואגב כך מסייעים בהפצת הזרעים ובדישון האדמה בחריוני עופות. העופות החלו לקנן בסירטסיי כשלוש שנים לאחר שההתפרצויות פסקו. המינים הראשונים שהגיעו לאי היו היסעור השחפי (Fulmarus glacialis) ממשפחת היסעוריים, וכן מיני אלקיים שונים. באי מצויים באופן קבוע שמונה מיני עופות שונים.
מושבה של שחפים קיימת באי מאז 1986, ושחפים בודדים נצפו על חופיו שבועות מספר לאחר היווצרותו. המושבה הייתה חיונית במיוחד להתפתחות הצמחייה באי, ולשחפים נודעה השפעה רבה על התפשטות הצמחים בסירטסיי. משלחת משנת 2004 מצאה עדויות לקינון התוכי הימי, הנפוץ במיוחד ביתר איי הארכיפלג.
מלבד היותו בית למספר מיני עופות, שימש האי גם כנקודת עצירה בה יכולים עופות נודדים לעצור למנוחה. מדובר בעיקר בעופות שנודדים בין האיים הבריטיים ואיסלנד. על העופות שנצפו עוצרים באי נמנים הברבור השר (Cygnus cygnus) ומינים שונים של אווזים ועורבים. אף על פי שסירטסיי נמצא ממזרח לנתיב הנדידה לאיסלנד, הוא הפך לנקודת עצירה פופולרית לעופות נודדים עם התפתחות הצמחייה במקום.
החיים באי > יונקים ובעלי חיים ימיים

זמן קצר לאחר היווצרות האי נראו כלבי ים סביב חופיו, ואלה החלו מתחממים בשמש, בעיקר על לשון היבשה הצפונית שנוצרה עם התבלות האי. בשנת 1983 נמצא כי כלבי ים גם מתרבים על האי וכ-70 פרטים הפכו את האי לאתר קבוע למטרה זו. כלבי ים אפורים נפוצים יותר על האי מאשר פוקת המפרץ. נוכחותם של כלבי הים מושכת לאזור האי להקות קטלנים שביקרו לעיתים תכופות באזור הארכיפלג וסטמאנאאיאר.
מתחת למים ניתן למצוא מינים ימיים רבים, בהם שפע כוכבי ים, קיפודי ים וצלחיות. הסלעים ומדרונות הר הגעש מכוסים אצות, עם ריכוז גבוה במיוחד בין 10 ל-20 מטרים מתחת לפני המים.
החיים באי > בעלי חיים אחרים

החרקים הגיעו לאי זמן קצר לאחר שנוצר, והם נתגלו לראשונה ב-1964. ראשונים היו חרקים מעופפים שנישאו אל האי עם הרוח או שעופפו אליו בכוחות עצמם. חרקים אחרים הגיעו לאי באמצעות עצים סחופים, על גופם של בעלי חיים אחרים ועל גופות של חיות שנסחפו אל חופי האי. ב-1974 נסחפה לסירטסיי חלקת דשא גדולה. מדענים נטלו מחצית ממנה למטרת מחקר ומצאו בה 663 חסרי חוליות, בעיקר קרדיות וקפזנביים, שרובם שרדו את חציית הים.
התמסדות החרקים באי סיפקה מזון לעופות, שסייעו בתורם להתבססותם של מיני חיות אחרים באי. גופותיהם של עופות מתים סיפקו מזון לחרקים אוכלי בשר, בעוד שהתפתחות האדמה והצמחייה באי סיפקה אזור מחיה מתאים לחרקים אוכלי עשב.
תולעי אדמה שככל הנראה נישאו אל האי מהאי השכן היימאי על גופם של עופות, התגלו לראשונה בשנת 1993. חשופיות נמצאו ב-1998 והן זהות לזנים הקיימים בדרום איסלנד. גם עכבישים וחיפושיות התבססו באי.
עתידו של האי סירטסיי

לאחר שההתפרצויות באי פסקו לחלוטין החליטו המדענים על קריטריונים שעל פיהם יוכלו למדוד את השינוי בצורתו ובגודלו של האי. המדידות חשפו כי בעשרים השנים שלאחר תום ההתפרצויות צנח האי במאונך ובעקביות כתוצאה מתהליכי בליה, ואיבד כמטר מגובהו המקורי. קצב הצניחה עמד בתחילה על כ-20 סנטימטרים בשנה אך עד שנות ה-90 של המאה ה-20 הואט לכדי 1–2 סנטימטרים בשנה. להאטה בתהליכי הבליה אחראיים מספר גורמים, ובהם היווצרות שכבת טפרה, דחיסת סלעי משקע תת-ימיים מסביב לאי, ודחיסת קרום כדור הארץ תחת משקלו של הר הגעש.
הדפוס האופייני להתפרצויות געשיות בארכיפלג מראה כי הן מתרחשות פעם בודדת בכל מקום, ומסיבה זו, לא סביר שהאי יגדל בעתיד בדרך זו. המים שסביב לאי שוחקים אותו מאז היווצרותו, ומאז איבד כמחצית משטחו ההתחלתי. נכון לשנת 2005, מאבד האי כ-10 דונם משטחו בכל שנה.
עם זאת, לא סביר שהאי ייעלם לחלוטין בעתיד הקרוב. האזור שנשחק היה עשוי בעיקר ממסלע רופף אשר רגיש להשפעת רוחות וגלים. יתר האי "מצופה" בזרמי לבה קשיחים ועמידים יותר בפני בליה. בנוסף, נוצרה באי שכבת טוף עמידה שמקורה בתהליכים כימיים שהתרחשו במהירות יחסית בשל טמפרטורות גבוהות לא הרחק מתחת לפני השטח.
נראה אמנם כי שטחו ונפחו של האי עתידים להצטמצם, אך יעברו מאות רבות של שנים בטרם ייעלם לחלוטין. איים סמוכים לסירטסיי שנוצרו לפני כמה אלפי שנים באופן דומה, עשויים להמחיש איך יראה האי בעתיד. בשנת 2001 פנתה ממשלת איסלנד לארגון אונסק"ו בבקשה להכריז על האי כאתר מורשת עולמית, אך זו לא אושרה. ב-2008 הוגשה הבקשה שנית, והפעם התקבלה.
גלריה

הפתחים בסירטסיי
מפה גאולוגית של האי
מראה האי, 2007
המערכת הגעשית של איסלנד
הערות שוליים

↑  הטופוגרפיה של סירטסיי, 12 בנובמבר 1998, באתר נאס"א
↑  Erling Ólafsson, "The development of the land-arthropod fauna on Surtsey, Iceland, during 1971–1976 with notes on terrestrial Oligochaeta"
↑  Finnur Gudmundsson (2000), Surtsey Research Report No. XI, Museum of Natural History, Reykjavik, Iceland.
↑  JG Moore, Sveinn Jakobsson, Josef Holmjarn (1992), Subsidence of Surtsey volcano, 1967–1991, Bulletin of Volcanology, v. 55, p 17–24
↑  גאולוגיה של סירטסיי: היווצרות הטוף, באתר surtsey.is
↑  סירטסיי - אונסקו - אתר מורשת עולמית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4118911-5  VIAF: 244124587   WorldCat (עם VIAF): 244124587 
מיקומו של סירטסיי בארכיפלג וסטמאנאאיאר
עמודי העשן והעפר מעל האי החדש
הדמיה של היווצרות האי
מפה טופוגרפית של סירטסיי ומיקומם של ההרים התת-ימיים יואולניר וסירטלינגיר
קני התוכי הימי הראשונים נתגלו על האי סירטסיי ב-2004
יסעור שחפי
סירטסיי ב-1999
איים אחרים בארכיפלג וסטמאנאאיאר חושפים את התוצאה של מאות שנות בליה
סולנוק

סולנוק (בהונגרית: Szolnok) היא עיר במרכז הונגריה, על גדות נהר הטיסה בלב המישור ההונגרי הגדול כ-100 ק"מ דרומית מזרחית מבודפשט. סולנוק היא בירת מחוז יאס-נאג'קון-סולנוק והודות למיקומה הגאוגרפי שימשה לאורך דורות כמרכז תרבותי וכלכלי.
היסטוריה

בתקופת שלטון מלכי שושלת ארפאד (1001–1301), סולנוק הייתה עיר שוק ומרכז הפצה של מלח שהופק בהרי מרמורש (כיום ברומניה). לאחר מכן – בתקופת ימי הביניים – היא הפכה ליישוב בעל חשיבות אסטרטגית עליה נאבקו המדיארים והעותמאנים. בתקופה המודרנית סולנוק התפתחה למרכז תחבורתי חשוב הן יבשתי והן על נהר הטיסה. היא נמצאת על הדרך הראשית בין בודפשט לדברצן ומספר קווי רכבת בינלאומיים עוברים דרך הגשר הגדול שנבנה לאחר מלחמת העולם השנייה על נהר הטיסה. בנוסף להיותה צומת מעבר חשוב של סחורות, היא הפכה גם למרכז תעשייתי חשוב בענפי הטקסטיל, רהיטים, כימיקלים נייר ומוצרים נוספים. כמו כן התפתח בה ענף התיירות ונבנו בתי מלון ומרחצאות של מים תרמיים המצויים בסביבה.
קהילה יהודית

המשפחות היהודיות הראשונות התיישבו בסולנוק בסביבות 1830. בהתחלה הם הורשו להיכנס לעיר רק כסוחרים בירידים ובהתאם לתקנות שהיו באותם הימים נאלצו לעזוב את העיר לפני השקיעה. ב-1848 כבר היו כ-60 עד 80 משפחות בעיר וב-1850 נוסדה הקהילה ונבנה בית הכנסת הראשון שהפך לאחר מכן לבית הכנסת של הזרם האורתודוקסי.
ב-1855 נפתח בית ספר יהודי ומספר הנרשמים בו הגיע ל-179 בשנת הלימודים 28–1927. אוכלוסיית היהודים בעיר גדלה מ-1,101 ב-1880 ל-2,590 (6% מסך האוכלוסייה) ב-1941. ב-1935 הוקם מרכז תרבות יהודי עם ספרייה שפעל בצמוד לבית הכנסת. החוקים הגזעניים, שנחקקו בשנת 1938 בעקבות ההתקרבות בין הממשל ההונגרי לגרמניה הנאצית, ערערו את חיי היהודים בעיר. רבים מהם נהרגו לאחר שגויסו לשירות העבודה ונשלחו לעבודות כפייה בחזית האוקראינית בתנאים קשים ביותר. ב-16 באפריל 1944 רוכזו כ-1800 יהודים שנותרו בעיר בתוך גטו. ב-16 ביוני הם הובאו למפעל לזיקוק סוכר יחד עם עוד כ-4,000 יהודים מהסביבה וב-26 ו-29 ביוני נשלחו ב-2 משלוחים אחת למחנות עבודה באוסטריה והשנייה לאושוויץ. כ-600 יהודים ששרדו, שבו לעיר בתום המלחמה והקימו את הקהילה מחדש. ב-1963 הקהילה מנתה 180 נפשות.
כיום קיימת קהילה יהודית קטנה בת עשרות נפשות.
קהילה יהודית > בית הכנסת של סולנוק

ב-1898 הוקם בית הכנסת הגדול והמפואר על פי תכנונו של האדריכל הנודע ליפוט באומהורן. בית כנסת זה שימש את רוב הקהילה – שהשתייך לזרם הניאולוגי – עד לשנת 1944. אחרי השואה שימש המבנה כמחסן לרכוש הנטוש של יהודי העיר שלא שבו ממחנות ההשמדה. ב-1960 רכשה העירייה את המבנה, שהיה במצב רעוע, מהקהילה היהודית. מאז עבר המבנה כמה שיפוצים והיום הוא משמש כגלריה עירונית.
ילידי המקום

קורנל טאבורי במקור טאובר (1879 – אושוויץ, 1944) היה סופר, עיתונאי, מתרגם, יהודי-הונגרי.
יוליה ג'רג' במקור לוי (1896 – 1977) רופאת ילדים יהודייה-הונגרייה נוירולוגית זוכת פרס קושוט.
יוז'ף קלאובר (1894 – 1937) היה קומוניסט יהודי-הונגרי, נהרג במלחמת האזרחים בספרד.
אישטוואן שומלו במקור סונטאג (1902 – 1971) היה שחקן יהודי-הונגרי, במאי, זוכה פרס קושוט, (הפרס המקביל בהונגריה לפרס ישראל).
פאל שאנדור (1901 – 1972) היה פילוסוף, פרופסור באוניברסיטה יהודי-הונגרי.
קורנל פרייזיך (1869 – 1955) היה דוקטור לרפואה, רופא ילדים יהודי-הונגרי.
מיהאי מיקשה קרטס, במקור קוהן (כהן) (1888 – 1945) היה עורך דין יהודי-הונגרי, סופר.
ארז'בט קרטס ( 1909 – 2005) הייתה סופרת יהודייה-הונגרייה זוכת פרס אטילה יוז'ף (2000).
לאסלו קרצג במקור ויינר (1886 – 1944) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים שניספה בשואה.
ד"ר אוסקר אלק במקור אנגל (1880 – י1945) היה דוקטור לספרות, היסטוריון ספרות יהודי-הונגרי.
ינה לאנצי (במקור לווינגר, 1875 – 1944) היה סוציולוג יהודי-הונגרי, עורך דין, עיתונאי, עורך עיתון.
קטלין קריקו, זוכת פרס נובל לרפואה לשנת 2023.
שאנדור פורגאץ' (במקור גלנץ, 1890 – מחנה השמדה אושוויץ, 1944) היה שחקן, במאי תיאטרון יהודי-הונגרי מפורסם בטרנסילבניה שנספה בשואה.
נתונים דמוגרפיים

הונגרים – 94.9%
גרמנים – 0.3%
צוענים – 1.2%
רומנים – 0.1%
אחרים, לא השיבו – 4.7%
קתולים – 42.6%
קלוויניסטים – 9.8%
לותרנים – 0.7%
אחרים – 0.9%
אתאיסטים – 34.3%
לא השיבו – 11.5%
מבנה בית הכנסת הגדול - משמש היום כגלריה עירונית
בית העירייה - Rathaus
ערים תאומות

פינלנד ריהימקי (אנ'), פינלנד (מ־1969)
רומניה באיה מארה, רומניה (מ־1990)
גרמניה רויטלינגן, גרמניה (מ־1990)
פולין ביילסקו-ביאלה, פולין (מ־1995)
איטליה פורלי, איטליה (מ־1998)
ישראל שוהם, ישראל (מ־2001)
יפן יוזה (אנ'), יפן (מ־2004)
הממלכה המאוחדת איסטווד (אנ'), הממלכה המאוחדת (מ־2006)
אסטוניה רקוורה, אסטוניה
הרפובליקה העממית של סין סאנמנשיה (אנ'), חנאן, הרפובליקה העממית של סין
הרפובליקה העממית של סין ג'ינג'ונג (אנ'), שאנשי, הרפובליקה העממית של סין
הרפובליקה העממית של סין בנגבו (אנ'), אנחווי, הרפובליקה העממית של סין
לקריאה נוספת

אלכסנדרה לוזה, סולנוק, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 378–379), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

↑  The Encyclopedia of Jewish Life Before and During the Holocaust: Seredina-Buda-Z edited by Shmuel Spector, Geoffrey Wigoder pp 1281
↑  המפקד איפשר לכל נפקד להשתייך ליותר מלאום/קבוצה אתנית אחת. לכן סכום האחוזים יכול לעבור את ה-100%.
1 2 3  A Detailed Gazetteer of the Republic of Hungary, 2012
↑  אוכלוסייה היסטורית, 1870 - 2001, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ההונגרית KSH
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566714705171  GND: 4106482-3  LCCN: n81071627  MusicBrainz: b086e6ef-3b5c-464a-b810-646bafd7d1d1  NKC: ge614900  VIAF: 159456646   WorldCat (עם VIAF): 159456646
סדריק אווינל

סדריק מיקאל אווינל (בצרפתית: Cédric Mickael Avinel; נולד ב-11 בספטמבר 1986) הוא כדורגלן גוואדלופי המשחק באז'אקסיו בעמדת הבלם.
קריירה

אווינל התחיל את הקריירה שלו בקרטיי. בינואר 2007 חתם לשנה וחצי בווטפורד מהפרמייר. ב-5 במאי 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במשחק נגד רדינג. ב-14 בספטמבר 2007 הושאל לסטאפורד ריינג'רס לחודש. בינואר 2009 חתם בגואוגנון. ב-18 במאי 2010 חתם בקאן. ב-7 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה. ב-26 במאי 2011 חתם לשלוש שנים בקלרמון פוט מהליגה הצרפתית. בקיץ 2017 חתם באז'אקסיו.
ב-4 בדצמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גוואדלופ בהפסד 1–2 לקובה במסגרת גביע הקריביים 2008.
סילבסטר בניו יורק

| --- | --- |

 בימוי:  גארי מרשל 
 הופק בידי:  טובי המריץ' 
 תסריט:  קתרין פאגייט 
 עריכה:  מייקל טרוניק 
 שחקנים ראשיים:  שחקנים
 מוזיקה:  ג'ון דבני 
 צילום:  צ'ארלס מינסקי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה 
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בדצמבר 2011 
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית
 הכנסות באתר מוג'ו:   newyearseve
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
סילבסטר בניו יורק (באנגלית: New Year's Eve) הוא סרט קולנוע מסוגת קומדיה רומנטית משנת 2011 בבימוי של גארי מרשל בהשתתפות שלל כוכבי קולנוע.
הסרט מתאר אירועים אחדים המתרחשים כולם במשך יום אחד, היום האחרון של שנת 2011, לקראת טקס הסילבסטר המסורתי בכיכר טיימס בניו יורק. הסרט בנוי מעלילות נפרדות אחדות, שחלק מהן משתלבות זה בזו לקראת סופו.
הסרט הוא שני בטרילוגיה של סרטי קומדיה רומנטית בבימויו של גארי מרשל, שכל אחד מהם מתרחש במשך יום חג. קדם לו הסרט "יום האהבה" משנת 2010, ואחריו בא "יום האם" משנת 2016.
שחקנים

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
ג'ון בון ג'ובי: דניאל ג'נסן, זמר פופולרי
אביגיל ברסלין: היילי דויל, נערה בת 15
ג'ייק ט. אוסטין: סת' אנדרסון, חבר של היילי
כריס "לודאכריס" ברידג'ס: ברנדן, שוטר במשטרת ניו יורק
ג'וש דוהאמל: סם אהרן
זאק אפרון: פול דויל, נער שליח
הקטור אליזונדו: קומינסקי, חשמלאי
קתרין הייגל: לורה, שפית, ארוסתו לשעבר של דניאל ג'נסן
סופיה ורגרה: אווה, סו שף
אשטון קוצ'ר: רנדי, מאייר קומיקס
ליאה מישל: אליס, זמרת, חלק מלהקת הליווי של דניאל ג'נסן
שרה ג'סיקה פרקר: קים דויל, אחותו של פול דויל ואמא של היילי
מישל פייפר: אינגריד וית'רס, מזכירה ב"אהרן רקורדס"
ג'סיקה בייל: טס ביירן, אישה העומדת ללדת
סת' מאיירס: גריפין ביירן, בעלה של טס
שרה פולסון: גרייס שוואב, אישה העומדת ללדת
טיל שווייגר: ג'יימס שוואב, בעלה של גרייס
הילרי סוואנק: קלייר מורגן, סמנכ"לית בחברה המנהלת את כיכר טיימס
רוברט דה נירו: סטן האריס, צלם הנוטה למות, אביה של קלייר
האלי ברי: איימי, אחות
קומון: צ'ינו, חייל המוצב באפגניסטן, בעלה של איימי
מייקל בלומברג: עצמו (ראש עיריית ניו יורק)
עטלפון לבן-שוליים

| עטלפון לבן-שוליים |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: עטלפים קטנים
משפחה:: נשפוניים
סוג:: עטלפון
מין:: עטלפון לבן-שוליים
שם מדעי
 Pipistrellus kuhlii ‏קאל, 1817
תחום תפוצה


עטלפון לבן-שוליים (שם מדעי: Pipistrellus kuhlii) הוא מין של עטלף. העטלפון לבן-השוליים הוא עטלף חרקים הנפוץ באירופה, אסיה, אפריקה והמזרח התיכון, לרבות ארץ ישראל. למעשה, זהו עטלף החרקים הנפוץ ביותר בישראל.
מאפיינים

העטלפון לבן-השוליים שוקל בין 5 ל-8.5 גרם וגודלו אינו עולה על זה של כף יד. הוא נקרא כך על שם פס בהיר בקצה כנפיו. זהו עטלף קטן הניזון מחרקים. הוא חי במגוון אקלימים: מאקלים ממוזג, עבור באקלים טרופי וכלה באקלים ים-תיכוני. עטלפון קטן זה הוא צייד חרקים יעיל ביותר: הוא צד חרקים בגדלים שונים מהאוויר, מהקרקע ומעל צמחים. בשל יכולתו לטרוף כמות גדולה של חרקים מדי לילה הוא נחשב למדביר ביולוגי מבוקש.
בניגוד לעטלפי חרקים רבים, העטלפון לבן-השוליים אינו לן בעיקר במערות, אלא בעיקר בעליות גג, בקתות עץ, ענפי עצים ונקרות עצים. התנהגות זו הגנה עליו כאשר מערות עטלפים רבות הודברו בגז רעיל בשנות ה-60 של המאה ה-20 ופגעו פגיעה קשה בעטלפים שדרו בהן. בכך ששרד את ההדברה הגדולה ובזכות חיותו גם במשכנות האדם הפך העטלפון לבן-השוליים לעטלף החרקים הנפוץ בישראל. אוכלוסייתו בישראל נאמדת בעשרות עד מאות אלפי פרטים.
עם התגברות ההתיישבות בנגב, החל העטלפון לבן-השוליים לחדור גם לחבל ארץ זה וניתן לראותו צד חרקים ליד פנסי תאורה.
הערות שוליים

↑  עטלפון לבן-שוליים באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  פרופ' יורם יום-טוב, "הרואים את הקולות: עטלפים - בין מיתוס למציאות", הוצאת החברה להגנת הטבע, 2018. עמ' 214–216.
| יונקים בארץ ישראל  |
| --- | --- | --- |
| טורפים בישראל | גירית הדבש • גירית קוואקזית • דלק הסלעים • חמוס השלגים • סמור משויש • לוטרה אירופית • זאב מצוי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב • שועל החולות • שועל מצוי • שועל צוקים • כלב ים נזירי מצוי • נמייה מצויה • צבוע מפוספס • חתול חולות • חתול ביצות • חתול בר • קרקל • נמר |  |
| אוכלי חרקים בישראל | חדף הרמון • חדף זעיר • חדף לבן-שיניים • חדף קטן • קיפוד מצוי • קיפוד המדבר • קיפוד חולות מצוי |  |
| לווייתנאים בישראל | גרמפוס אפור • דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • עבשן קטלני • סטנלה מפוספסת • סטנו תלום שן • זיפיוס חלול-חרטום • ראשתן גדול-ראש • לווייתן מצוי • לווייתן גוץ |  |
| פרסתנים בישראל | ערוד • פרא • חזיר בר • אייל הכרמל • יחמור פרסי • יעל נובי • צבי הנגב • צבי מצוי • ראם לבן |  |
| מכרסמים בישראל | סנאי זהוב • יערון גדול • יערון חרמוני • יערון קטן • יערון צהוב-צוואר • חולדה מצויה • חולדת חוף • עכבר מצוי • עכבר מקדוני • קוצן מצוי • קוצן זהוב • נסוקיה • גרביל החולות • גרביל החוף • גרביל דרומי • גרביל זעיר • גרביל הערבה • גרביל סלעים • יפה זנב • מריון מצוי • מריון חולות • מריון המדבר • מריון לובי • פסמון • חולד ארץ ישראלי • בר אוגר מצוי • נברן השדה • נברן השלג • ירבוע מצוי • ירבוע גדול • נמנמן סלעים • נמנמן העצים • דורבן מצוי • נוטריה |  |
| עטלפים בישראל | עטלף פירות מצוי • יזנוב גדול • יזנוב קטן • אשמן מצוי • אשמן מצרי • לילן מצרי • פרסף גדול • פרסף הנגב • פרסף מצוי • פרסף בהיר • פרסף חיוור • פרסף גמדי • פרספון מצוי • נשפון גדול • נשפון מצוי • נשפון דק-אוזן • נשפון הגדות • נשפון פגום-אוז • כנפן מצוי • אוזנן הנגב • אוזנן החרמון • אודנן • עטלפון לבן-שוליים • עטלפון בודנהיימר • עטלפון ריפל • עטלפון אריאל • עטלפון אירופי • עטלפון סאבי • אפלול מצוי • אפלול הנגב • בלומף שחור • רמשן לילי • אשף מצוי |  |
| יונקים נוספים | שפן סלעים • ארנבת מצויה • תחש המשכן |  |
  
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עונת 2003/2004 בפרמייר ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  16 באוגוסט 2003 – 15 במאי 2004 (274 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  ארסנל
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  1012 (2.66 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  13,297,348 (34,993 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  צרפת תיירי הנרי   (30 שערים)
 השחקן המצטיין:  צרפת תיירי הנרי
 → 2002/20032004/2005 ←
 
עונת 2003/2004 הייתה העונה ה-12 של הפרמייר ליג, הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-16 באוגוסט 2003 והסתיימה ב-15 במאי 2004.
הליגה הבכירה כללה 20 קבוצות. פורטסמות', לסטר סיטי ווולברהמפטון וונדררס היו הקבוצות שעלו מפוטבול ליג.
עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
ארסנל זכתה באליפות בפעם ה-13 בתולדות המועדון. ארסנל סיימה את העונה ללא הפסדים במשחקי הליגה ובכך היא הייתה הקבוצה הראשונה שסיימה את העונה של 38 משחקים ללא הפסד. המקרה הקודם בליגה האנגלית היה בעונת 1888/1889 בפוטבול ליג כאשר פרסטון נורת' אנד סיימה את העונה ללא הפסד, אך לאחר 22 משחקים בלבד.
בסוף העונה לפוטבול ליג ירדו לסטר סיטי, לידס יונייטד ווולברהמפטון וונדררס. במקומן לליגה הבכירה עלו נוריץ' סיטי, וסט ברומיץ' אלביון וקריסטל פאלאס.
כדורגלנים מצטיינים

תיירי הנרי (צרפת צרפת) מארסנל כבש 30 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השנייה בקריירה.
תיירי הנרי (צרפת צרפת) מארסנל זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. זאת בפעם השנייה ברציפות.
תיירי הנרי (צרפת צרפת) מארסנל זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל. זאת בפעם השנייה ברציפות.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1. | ארסנל  | 38 | 26 | 12 | 0 | 73 | 26 | 41 | 90 | זכייה בליגה  עלייה לליגת האלופות |
| 2. | צ'לסי | 38 | 24 | 7 | 7 | 67 | 30 | 37 | 79 | עלייה לליגת האלופות |
| 3. | מנצ'סטר יונייטד | 38 | 23 | 6 | 9 | 64 | 35 | 29 | 75 | זכייה בגביע האנגלי עלייה לליגת האלופות |
| 4. | ליברפול | 38 | 16 | 12 | 10 | 55 | 37 | 18 | 60 | עלייה לליגת האלופות |
| 5. | ניוקאסל יונייטד | 38 | 13 | 17 | 8 | 52 | 40 | 12 | 56 | העפלה לגביע אופ"א |
| 6. | אסטון וילה | 38 | 15 | 11 | 12 | 48 | 44 | 4 | 56 |  |
| 7. | צ'רלטון את'לטיק | 38 | 14 | 11 | 13 | 51 | 51 | 0 | 53 |  |
| 8. | בולטון וונדררס | 38 | 14 | 11 | 13 | 48 | 56 | 8- | 53 |  |
| 9. | פולהאם | 38 | 14 | 10 | 14 | 52 | 46 | 6 | 52 |  |
| 10. | בירמינגהאם סיטי | 38 | 12 | 14 | 12 | 43 | 48 | 5- | 50 |  |
| 11. | מידלסבורו | 38 | 13 | 9 | 16 | 44 | 52 | 8- | 48 | העפלה לגביע אופ"א |
| 12. | סאות'המפטון | 38 | 12 | 11 | 15 | 44 | 45 | 1- | 47 |  |
| 13. | פורטסמות' | 38 | 12 | 9 | 17 | 47 | 54 | 7- | 45 |  |
| 14. | טוטנהאם הוטספר | 38 | 13 | 6 | 19 | 47 | 57 | 10- | 45 |  |
| 15. | בלקברן רוברס | 38 | 12 | 8 | 18 | 51 | 59 | 8- | 44 |  |
| 16. | מנצ'סטר סיטי | 38 | 9 | 14 | 15 | 55 | 54 | 1 | 41 |  |
| 17. | אברטון | 38 | 9 | 12 | 17 | 45 | 57 | 12- | 39 |  |
| 18. | לסטר סיטי | 38 | 6 | 15 | 17 | 48 | 65 | 17- | 33 | ירדה ליגה |
| 19. | לידס יונייטד | 38 | 8 | 9 | 21 | 40 | 79 | 39- | 33 | ירדה ליגה |
| 20. | וולברהמפטון וונדררס | 38 | 7 | 12 | 19 | 38 | 77 | 39- | 33 | ירדה ליגה |
סטטיסטיקה > שערים

| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | צרפת תיירי הנרי | ארסנל | 30 |
| 2 | אנגליה אלן שירר | ניוקאסל יונייטד | 22 |
| 3 | צרפת לואיס סאהה | מנצ'סטר יונייטד/פולהאם | 20 |
| 3 | הולנד רוד ואן ניסטלרוי | מנצ'סטר יונייטד | 20 |
| 5 | פינלנד מיקאל פורסל | בירמינגהאם סיטי | 17 |
| 6 | קולומביה חואן פאבלו אנחל | אסטון וילה | 16 |
| 6 | אנגליה מייקל אואן | ליברפול | 16 |
| 6 | צרפת ניקולא אנלקה | מנצ'סטר סיטי | 16 |
| 6 | ניגריה יעקובו איגביני | פורטסמות' | 16 |
| 10 | צרפת רובר פירס | ארסנל | 14 |
| 10 | אירלנד רובי קין | טוטנהאם הוטספר | 14 |
| 10 | אנגליה ג'יימס ביטי | סאות'המפטון | 14 |
סטטיסטיקה > בישולים

| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | טורקיה מוזי איזט | לסטר סיטי | 14 |
| 2 | איטליה פאולו די קאניו | צ'רלטון את'לטיק | 12 |
| 3 | אוסטרליה ברט אמרטון | בלקברן רוברס | 11 |
| 3 | ויילס ראיין גיגס | מנצ'סטר יונייטד | 11 |
| 5 | צרפת סטד מלברנקה | פולהאם | 10 |
| 6 | אנגליה קווין דייוויס | בולטון וונדררס | 9 |
| 6 | אירלנד דמיאן דאף | צ'לסי | 9 |
| 8 | צרפת רובר פירס | ארסנל | 8 |
| 8 | אנגליה גארת' בארי | אסטון וילה | 8 |
| 10 | הולנד דניס ברגקאמפ | ארסנל | 7 |
| 10 | טורקיה טוגאי קמירוגלו | בלקברן רוברס | 7 |
| 10 | אנגליה סטיבן ג'רארד | ליברפול | 7 |
| 10 | צרפת לואיס סאהה | מנצ'סטר יונייטד/פולהאם | 7 |