אונסה קלדס
היסטוריה > אונסה קלדס

בשנת 1959 נולדה אונסה קלדס. הרעיון הונהג על ידי קרלוס גומס אסקובר, אדוארדו גומס ארובלה והרמן בואנו רמירס. אסקובר רצה לשמור על שמה של דפורטס קלדס, בעוד שארובלה רצה לשמור על שמה של אונסה דפורטיבו, קבוצה נוספת מהעיר מניסלס ששיחקה בליגה הבכירה בין השנים 1948–1951. בסופו של דבר החליטו על הקמת קבוצה שתשלב בין שני השמות ותקרא אונסה קלדס. לאחר שבשנת 1960 ערכה הקבוצה מספר משחקי ידידות, בין היתר מול קבוצות כמו הכוכב האדום בלגרד, פלמיירס והוראקן, היא נרשמה מחדש לליגה ב-1961.
באליפות השנייה בתולדותיה זכתה אונסה רק בטורניר האפרטורה של 2003. המועדון בנה קבוצה מצוינת בראשותו של המאמן לואיס פרננדו מונטויה שכללה את ארנולפו ולנטיירה שחזר מאמריקה קאלי, ג'ון ויאפרה, רובן דריו ולסקס וכמובן השחקן הבולט ביותר, החלוץ סרחיו גלבן ריי. את שלב הליגה הסדירה סיימה אונסה במקום הראשון עם 35 נקודות ושובצה בשלב הפלייאוף לבית שכלל את אמריקה קאלי, דפורטיבו קאלי ואוניון מגדלנה. היא ניצחה את אמריקה בחוץ לראשונה מזה 26 שנים, הביסה את מגדלנה 0–4 ואז סיימה פעמיים בתיקו מול דפורטיבו קאלי ומגדלנה בחוץ. ניצחון ביתי נוסף על אמריקה קאלי העלה את הלבנים לגמר. היריבה של אונסה הייתה ג'וניור ברנקייה ואחרי תיקו במשחק החוץ, אונסה הייתה צריכה לנצח בבית באצטדיון פלוגרנדה, כדי לזכות בתואר. שער ניצחון של גלבן ריי, נתן להם את התואר השני בהיסטוריה ואת ההעפלה לגביע ליברטדורס 2004.
האליפות השלישית של אונסה הגיעה כעבור שש שנים בדיוק, בטורניר האפרטורה של 2009. דווקא במהלך העונה הסדירה הייתה הקבוצה יותר קרובה לרדת ליגה, אבל סיומת טובה שלי לקראת הסיום הצליחו להרחיק אותה ממאבקי הירידה וניצחון ביתי על אינדפנדיינטה מדיין 0-1 משער של הבלם אלכסיס הנריקס, העלו את המועדון לפלייאוף מהמקום השמיני. בבית חצי הגמר שיחקה הקבוצה מול דפורטס טולימה, לה אקידד ובויקה צ'יקו. אונסה סיימה ראשונה עם 10 נקודות כאשר במחזור האחרון היא מנצחת את צ'יקו בחוץ 2–3 ומעפילה למשחק הגמר מול ג'וניור בשחזור מדויק של הגמר ב-2003. את המשחק הראשון מנצחת אונסה בבית 1-2 משערים של נונדייר רומרו ויוהאן פאנו, בעוד שבגומלין באצטדיון מטרופוליטאנו רוברטו מלנדס, הדהימה קלדס את ג'וניור ואת אוהדיה עם ניצחון 1-3 ו-2–5 במצטבר. תורק אליפות שלישי לאונסה קלדס.
בטורניר הקלאוסורה של 2010 הייתה לאונסה קבוצה מצוינת שהצליחה לזכות באליפות הרביעית בתולדות המועדון. למרות בעיות כלכליות שכמעט וגרמו לקריסת המועדון, הצליחה הקבוצה בשנה זו להרכיב קבוצה שכללה את צמד החלוצים הכי יעיל בליגה, פרננדו אוריבה ודיירו מורנו, את הקשר חיימה קסטריון והכישרון הצעיר, פליקס מיקולטה. את הקבוצה הדריך חואן קרלוס אוסוריו והיא סיימה במקום השני את הליגה הסדירה עם 36 נקודות אחרי דפורטס טולימה שסיימה עם מספר זהה. בפלייאוף הוגרלה הקבוצה לבית B שכלל את אתלטיקו נסיונל, דפורטס קינדיו וקוקוטה דפורטיבו. הקבוצה אמנם החלה בתיקו ביתי 0-0 מול קוקוטה, אבל רשמה שני ניצחונות חוץ גדולים מול קינדיו ונסיונל באותה תוצאה, 1-3. במשחקים אלו השחקנים הבולטים היו בעיקר אוריבה ומורנו, שקירבו את הקבוצה עוד יותר לגמר אחרי ניצחון ביתי על נסיונל 2-3. בסופו של דבר הצליחו להבטיח את הכרטיס לגמר במחזור הלפני אחרון עם ניצחון ביתי גדול של 1-4 על קינדיו. בגמר פגשה קלדס את דפורטס טולימה שסיימה ראשונה בבית המקביל. המשחק הראשון באצטדיון מנואל מוריו טורו הסתיים בניצחון המארחת 1–2, כאשר מורנו כובש את השער המצמק לזכות קלדס. בגומלין בפלוגרנדה, קלדס הייתה חייבת להפוך את התוצאה לטובתה והיא אכן עשתה זאת עם ניצחון גדול של 1–3, כאשר המבקיעים היו אוריבה, קסטריון ווילסון מנה, שנתנו לה את התואר הרביעי בתולדות המועדון.