stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אחים גלובל
מרכזי הארגון ופעילויותיהם

הארגון מפעיל שלושה מרכזי יזמות ועסקים: "מרכז אחים" בבני ברק ובאשדוד ו"מרכז ביזמקס" בירושלים, בשיתוף עם קרן קמח והרשות לפיתוח ירושלים. במרכזים מוצע מגוון רחב של שירותי תמיכה ליזמים ובעלי עסקים חרדיים, בין היתר:
סיוע לסטרטאפים
תוכנית מנטורינג לעסקים
ליווי עסקי
מפגשי נטוורקינג המחברים בין בעלי עסקים לשם שיתוף מידע, אתגרים והצלחות
קורסים מקצועיים בתחומים עסקיים מגוונים
סדנאות והרצאות בתחום ניהול עסקים והעולם הפיננסי
בניית חבילת נוכחות מקוונת מותאמת ליזמים, הכוללת פרופיל LinkedIn, עמוד פייסבוק וערוץ יוטיוב
ערבי גיוס הון
תוכניות נוספות במרכזי היזמות והעסקים:
בביזמקס בירושלים פועלות תוכניות המכוונות לסקטורים עסקיים ספציפיים, כגון:
ביזאפ, תוכנית עבור יזמים מתחום המדיה, העיצוב וגרפיקה. בעבר פעלה התכנית בשיתוף עם הג'וינט וכעת בשיתוף עם מטי ירושלים.
'BizLabs', תוכנית לסטרטאפים חרדים בתחום הטכנולוגיה, בה מקבלות החברות ליווי ופיתוח עסקי ומקצועי, חיבור למנטורים מטעם חברות מובילות בתעשיית הטכנולוגיה כמו אמזון, מיקרוסופט, GM ועוד, גישה למשקיעים בינלאומיים, פתיחת דלתות לשיתופי פעולה בחברות רב לאומיות, ייעוץ שיווקי, עסקי וטכנולוגי וסדנאות מקצועיות.
BizGroups - פורום מקצועי ליזמים ובעלי עסקים בקהילה החרדית.
במרכז אחים בני ברק, פועלות התוכניות הנוספות הבאות:
ביזלאבס מדטק - Bizlabs Medtech, פרויקט בשיתוף עם המרכז הרפואי וולפסון, המיועד לחברות סטארט-אפ בבעלות יזמים חרדים בתחום המכשור הרפואי והבריאות הדיגיטלית. במהלך התכנית, שתמשך חצי שנה, יקבלו החברות ליווי ופיתוח עסקי ומקצועי מלא, חיבור למנטורים מטעם המרכז הרפואי וולפסון, גישה למעבדות מחקר, נגישות לביצוע פיילוטים במרכז הרפואי, וייעוץ רפואי ורגולטורי. מטרת התכנית היא לשפר את אחוזי ההצלחה של הסטארט-אפים ולסייע בפיתוח מוצרים מצילי חיים. בימים אלו מתקיים הליך האיתור והמיון לסטארט-אפים שישתתפו בתוכנית. מנהל התכנית הוא ד"ר אלעד שטרן.
פרויקט המנטורינג - תוכנית חונכות ייחודית הכוללת מפגשים שבועיים לפעילים בתחומי הייטק, פרסום, מדיה, נכסים ונדל"ן, כלכלה וחשבונאות, עם יועצים ומומחים פיננסיים מובילים, למשך שנתיים.
מסחר מקוון – במרכז פועל מתחם מסחר אלקטרוני המציע הדרכה, ייעוץ והכוונה, החל מהשלב הראשון שבהקמת החנות המקוונת ולאורך כל תהליך הזיהוי והקידום. אחים גלובל גם יזמה וארגנה בהצלחה כנס גדול להכשרת יזמים בסחר אלקטרוני, בנוכחות חן סבן, מנכ"ל Game On ונציג קבוצת עליבאבא בישראל.
הערות שוליים

↑  אחים גלובל: הבשורה שמזניקה את הכלכלה החרדית בעיתון המבשר, 27 ביוני 2018
↑  "אפשר להתפרנס בכבוד ולא לוותר על קוצו של יו"ד" באתר Bizmax
↑  חממת הסטארט-אפים הירושלמית-חרדית ביזלאבס פותחת מחזור שלישי באתר כיכר השבת, 12 ביולי 2020
↑  bizlabs באתר starting
אלמנך (ניווט)

לוח אסטרונומי לניווט מתוך האלמנך Almanach Perpetuum של אברהם זכות
שני עמודים מתוך האלמנך הימי האמריקאי
אלמנך ימי הוא שנתון המפרט את מיקומם של גרמי השמים, לרבות השמש, הירח, כוכבי הלכת ו-57 כוכבי שבת נבחרים, בכל רגע נתון לגבי כל מיקום על פני כדור הארץ.
האלמנך משמש רבות לניווט אסטרונומי, בו ידיעת מיקומם של גרמי השמים מאפשרת חישוב מיקום הצופה על פני כדור הארץ.
תנועתם היחסית (לכדור הארץ) של גרמי השמים ניתנת לחיזוי מדויק. כלומר, ביחס לכל נקודה על פני כדור הארץ, ניתן לחשב בדיוק רב מה יהיו הזוויות היחסיות לגרמי שמים מסוימים. מאחר שמהירות תנועתם הזוויתית של גרמי השמים המצויים במערכת השמש, קרי השמש, הירח וכוכבי הלכת, מהירה יחסית, מיקומם מפורט באלמנך בנפרד. מיקום כוכבי השבת לעומת זאת, אינו מפורט לגבי כל כוכב וכוכב, אלא מיקומה של קבוצת הכוכבים אריאס. באמצעות ספרות נוספת, ניתן לדעת את מרחקם הזוויתי של כל אחד מכוכבי השבת מאריאס.
מאחר שהשימוש העיקרי בניווט אסטרונומי נעשה בכלי שיט, האלמנך המסורתי ערוך באוריינטציה ימית ומחויב להימצא בכל כלי שיט על פי תקנים בינלאומיים. עם התקדמות המחשוב בכלי שיט, הולך ומתייתר השימוש באלמנך בצורתו המסורתית ואת מקומו מחליפות תוכנות מחשב.
האלמנך המסורתי מוצא לאור על ידי האדמירליות הבריטית, אולם כיום קיימות הוצאות מתחרות נוספות. האלמנך הראשון הוצא על ידי האדמירליות בשנת 1767.
ראו גם

ניווט אסטרונומי
סקסטנט
אצטרולב
אייוור אולצ'רץ'

אייוור ג'ון אולצ'רץ' (באנגלית: Ivor John Allchurch; 16 באוקטובר 1929 – 10 ביולי 1997) היה כדורגלן ולשי ששיחק בעמדת החלוץ.
אולצ'רץ', שזכה לכינוי "נער הזהב של הכדורגל הוולשי", החל את הקריירה בסוונסי טאון מעיר הולדתו, בה שיחק במשך למעלה מעשור בליגת המשנה, שימש כקפטן הקבוצה, וכבש במדיה מעל למאה שערים בכל המסגרות. בהמשך שיחק במדיה של ניוקאסל יונייטד בליגה הבכירה, עבר לקרדיף סיטי מליגת המשנה, וחזר כדי לסיים את הקריירה במדיה של סוונסי. אולצ'רץ' הוא מלך השערים של מועדון נעוריו בכל הזמנים.
לזכותו של אולצ'רץ' 68 הופעות במדי נבחרת ויילס, בה כבש 23 שערים. הוא ייצג את הנבחרת במונדיאל 1958, הראשון בתולדותיה, במהלכו כבש שני שערים שסייעו לנבחרתו להעפיל לרבע הגמר.
אולצ'רץ' הלך לעולמו ב-1997, כשהיה בן 67. בשנת 2015 נכלל בהיכל התהילה של הכדורגל האנגלי.
קריירת משחק > סוונסי טאון

אולצ'רץ' החל את קריירת המשחק שלו לאחר שאותר בגיל 14 על ידי ג'ו סקייס, שחקן עבר וסקאוט בקבוצת סוונסי טאון מעיר הולדתו. ב-1944, כשהיה בן 15, הצטרף למועדון על תקן חובבני. ב-1948, לאחר שמלאו לו 18, נקרא אולצ'רץ' לשרת בצבא הבריטי. הוא הוצב במחזור שרופשייר, אנגליה, הגובל עם ויילס. גם במהלך שירותו הצבאי שיחק בליגות המקומיות וכנציג יחידתו הצבאית.
ב-1949 שוחרר מיחידתו הצבאית וחזר לסוונסי. הוא הצטרף לקבוצה שהעפילה עונה קודם לכן לליגת המשנה, והציגה שיתוף פעולה התקפי פורה בין שני חלוציה, סמי מקרורי ובילי לוקאס, מה שהותיר את אולצ'רץ' מחוץ לסגל. בפתיחת העונה שיחק אולצ'רץ' בליגת המילואים, ובדצמבר 1949 נקרא לראשונה לסגל הבכיר של הקבוצה, ורשם את הופעת הבכורה שלו בתבוסה 0–3 לוסטהאם יונייטד. על אף ההפסד, יכולתו הגבוהה של אולצ'רץ' זימנה לו משחק שני בהרכב, ב-7 בינואר 1950, במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA. אולצ'רץ' פתח וכבש בניצחון קבוצתו 0–3 על ברמינגהאם סיטי מהליגה הבכירה. סוונסי הודחה על ידי הזוכה ארסנל בסיבוב הבא עם הפסד 1–2, אך שוב היה זה אולצ'רץ' שקצר שבחים, כולל משחקן היריבה ג'ו מרסר שהחמיא לו בתום המשחק. את העונה סיימה הקבוצה עם זכייה בגביע הוולשי, לאחר ניצחון 1–4 בגמר על רקסהאם. אולצ'רץ' רשם שלושה שערי ליגה ב-18 הופעות באותה העונה.
קשייה הכלכליים של סוונסי הובילה למכירתם של רבים משחקני ההרכב. אולצ'רץ', לצד שחקנים צעירים מתוך המועדון, נטלו את ההובלה בסגל. בעונת 1950/1951 היה אולצ'רץ' לצעיר ביותר בתולדות סוונסי שמשחק בכל משחקי הליגה של המועדון באותה העונה, 42 במספר. הוא אף כבש שמונה שערים לזכות קבוצתו במהלך העונה. אולצ'רץ' זכה להתעניינות גוברת מצד מועדונים בליגה הבכירה, כולל הצעות מליברפול, וולברהמפטון וונדררס ומנצ'סטר סיטי, אך סוונסי דחתה כל הצעה על השחקן. עם זאת, מיקומי הליגה הנמוכים של הקבוצה (מקומות 18 ו-19 בין 1950 ל-1952). לבסוף, שוכנע להישאר בקבוצה, בעקבות האמון שנתן המועדון במספר שחקני נוער מבטיחים שעשו דרכם לבוגרים, ובהם אחיו של אולצ'רץ', לן. בספטמבר 1952, בפתיחת עונת 1952/1953, דחתה סוונסי הצעה מארסנל על סך 30 אלף ליש"ט, רק חמשת אלפים ליש"ט פחות משיא ההעברות שנקבע עונה קודם לכן.
אולצ'רץ' המשיך לככב בשורות הקבוצה, ובעונת 1954/1955 קבע שיא קריירה אישי של 19 שערי ליגה. אלא, שערב פתיחת האימונים של העונה הבאה, התבשרה הקבוצה על מותו של המאמן, בילי מקנדלס, שאימן את אולצ'רץ' בכל עונותיו במועדון. הנהלת הקבוצה החליטה על יצירת צוות אימון, במקום מינוי של מאמן בודד. הצוות הורכב משלושה אנשים ובהם אולצ'רץ' עצמו, לצד ג'ו סקייס ורון בורג'ס, שהיה למאמן בפועל. השלושה הובילו את הקבוצה למאבק על עליית ליגה, כולל רצף של 11 משחקים ללא הפסד בין ספטמבר לדצמבר 1955. אלא שהקבוצה סבלה מפציעה קשה של המגן טום קיילי, שהביאה לעימות בין הצוות המאמן להנהלת הקבוצה, שסירבה להשקיע ברכש במקום המגן הפצוע. המתיחות והחסרון המקצועי הביאו את סוונסי לרצף של שבעה הפסדים משמונת משחקיה האחרונים בליגה, ולסיום במקום העשירי בלבד.
התסכול של אולצ'רץ' מההנהלה שלא נאותה לחזק את הסגל, ביחד עם המתיחות מול מאמן הקבוצה החדש, טרוור מוריס, הובילו לבסוף את אולצ'רץ' לבקש לעזוב את מועדון נעוריו. הוא פרסם כי קיווה שהמועדון יתחרה על העפלה לליגה הבכירה, מה שהיה מוביל אותו להישאר ואף לפרוש בשורות המועדון, אך ראה כי חלום ההעפלה רחוק מלהתממש.
קריירת משחק > ניוקאסל יונייטד

החלטתו של אולצ'רץ' הביאה לעניין רב סביבו ממועדונים בכירים. הגדילה לעשות ליברפול, שהציעה לשלוח מטוס פרטי לסוונסי ולשלם כל סכום אותו תדרוש סוונסי טאון עבורו. הבעלים טום ויליאמס והמאמן פיל טיילור אף נסעו ונפגשו אישית עם אולצ'רץ', אך הוא דחה את המעבר עקב רצונו לשחק בליגה הבכירה. ב-10 באוקטובר 1958, לאחר שכבר כבש שישה שערי ליגה בעשרה משחקים במדי סוונסי באותה העונה, חתם אולצ'רץ' בניוקאסל יונייטד תמורת כ-28 אלף ליש"ט. יום לאחר חתימתו, ומבלי שפגש עוד את חבריו החדשים לקבוצה, כבר שותף אולצ'רץ' במשחק הליגה מול לסטר סיטי, ואף כבש צמד בניצחון קבוצתו 1–3. החלק ההתקפי של ניוקאסל הציג את אולצ'רץ' לצדם של ג'ורג' איסטהאם ולן וייט, שכבשו יחד 48 שערי ליגה באותה העונה. על אף ששיחק 26 משחקי ליגה בלבד במדי הקבוצה באותה העונה, בשל הצטרפותו המאוחרת, סיים אולצ'רץ' כסגן מלך שערי הקבוצה עם 16 כיבושים.
בפתיחת עונת 1959/1960 סבלה הקבוצה מכושר ירוד, ולאחר 15 מחזורים מצאה עצמה במקום ה-18 בלבד בטבלה. בעקבות מצבה של הקבוצה, סירבה ניוקאסל לשחרר את אולצ'רץ' למשחק של נבחרת ויילס, בה היה שחקן מוביל. בעקבות כך, דרש אולצ'רץ' לעזוב את הקבוצה, בטענה כי הפרו עמו חוזה שבעל פה בינו לבין המאמן, צ'רלי מיטן. לאחר מספר שינויים של המאמן מיטן, הצליחה ניוקאסל לחזור לכושר ולסיים את העונה במקום השמיני בטבלה. אולצ'רץ' משך את הדרישה להעברה, וסיים עונה שנייה בליגה הבכירה עם כמות דו-ספרתית של שערי ליגה, 13 במספר.
פתיחת עונת 1960/1961 הביאה עמה בשורות לא טובות עבור ניוקאסל. ג'ורג' איסטהאם דרש לעזוב, ומשלא נענה, החרים את אימוני הקבוצה עד שנסגרה העברתו לארסנל. אולצ'רץ' עצמו גם הוא רצה לעזוב, בעקבות הריונה של אשתו ורצונו לחזור לוויילס כדי לקרב אותה למשפחתה, אך בקשתו נדחתה. פתיחה לא טובה של העונה הביאה את מיטן להזיז את אולצ'רץ' מעמדתו כחלוץ בכנף לעמדת החלוץ המרכזי, שם שימש כמחליפו של לן וייט בלבד. אולצ'רץ', שלא אהב את ההחלטה, אף סירב לעלות לשחק בשלושה מקרים בעקבותיה. לאחר שהמאמן חזר בו מהחלטתו להסית את אולצ'רץ' מעמדתו המקורית, ולאחר שמצבה של אשתו התברר כטוב ויציב, משך אולצ'רץ' את בקשת ההעברה. פציעתו של קפטן הקבוצה, ג'ימי סקולר, נבחר אולצ'רץ' לשמש כקפטן הקבוצה בפועל. בסיום העונה, לא הצליחה ניוקאסל להתגבר על הקשיים המקצועיים ונשרה לליגת המשנה.
ירידת הליגה הגבירה את רצונו של אולצ'רץ' לעזוב. המאמן מיטן מינה אותו לקפטן הקבוע של הקבוצה עם פתיחת העונה, והוא זכה להעלאה בשכר לאחר ביטול תקרת השכר שהייתה נהוגה עד אז. אולצ'רץ' היה לאחד משני שחקנים בלבד ששיחקו למעלה משלושים משחקי ליגה באותה העונה, לאחר שינויים רבים בהרכב במהלך העונה, וניוקאסל סיימה במקום ה-11 בלבד בליגת המשנה. במהלך העונה התפטר מתפקיד הקפטן, לאחר ששוב נחסם זימונו לנבחרת ויילס. מותה של בתו שנולדה בלידה מוקדמת והקשיים האישיים שחווה בעקבות כך, הביאו את אולצ'רץ' לעזוב סופית את ניוקאסל לאחר ארבע עונות, ולחזור לוויילס. בסך הכול רשם אולצ'רץ' 143 הופעות ליגה, בהן כבש 46 שערים.
קריירת משחק > קארדיף סיטי

באוגוסט 1962 הצטרף אולצ'רץ' ליורדת הטרייה לליגת המשנה, קארדיף סיטי, תמורת כ-18 אלף ליש"ט. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במחזור הפתיחה, כאשר הוביל את קבוצתו כקפטן ואף כבש בשוויון 4-4 מול קבוצתו לשעבר, ניוקאסל. על אף פתיחה טובה של העונה, לא הצליחה קארדיף לאיים על הפסגה וסיימה את העונה במקום העשירי, כאשר אולצ'רץ' כובש 12 שערי ליגה עבור המועדון. בפתיחת העונה הבאה נפרדה קארדיף ממספר שחקני מפתח, אך התחזקה עם החתמתו של ג'ון צ'ארלס. עם זאת, גם בעונה זו לא הצליחה להתמודד על ההעפלה, וסיימה את העונה הרחק ממאבקי הצמרת, על אף 12 השערים של אולצ'רץ', שהיה למלך שערי הליגה של הקבוצה באותה העונה. בנוסף, זכה עמה בפעם השנייה בקריירה שלו בגביע הוולשי.
הכישלון הביא לפיטוריו של המאמן ג'ורג' סווינדין, ולמינויו של ג'ימי סקולר, שהיה קפטן וחברו של אולצ'רץ' לקבוצה בניוקאסל, לתפקיד. אולצ'רץ' התקשה להסתגל לסגנון האימון של סקולר, ולאחר פציעה קלה בירך באוקטובר 1964, נשאר מחוץ להרכב עד פברואר 1965. הכושר הירוד של הקבוצה בהיעדרו, והבעת רצונו של אולצ'רץ' לעזוב את המועדון, הכריחו את סקולר להשיבו להרכב, לצד מדיניות שילוב השחקנים הצעירים שנהג בה עד אז. מאז שב להרכב הוסיף אולצ'רץ' תשעה שערי ליגה, כולל שלושער לרשתה של קבוצת נעוריו סוונסי, במשחק שקבע את ירידתה לליגה השלישית. הוא סיים פעם נוספת כמלך שערי הליגה של הקבוצה עם 15 שערי ליגה ב-27 הופעות בלבד. באותה העונה זכה עם הקבוצה בפעם השנייה ברציפות בגביע הוולשי, ורשם את הופעת הבכורה שלו במפעל אירופי, כשקבוצתו השתתפה בגביע אירופה למחזיקות גביע. בסך הכול בארבע עונות כבש אולצ'רץ' 39 שערי ליגה ב-103 הופעות במדי קארדיף.
קריירת משחק > חזרה לסוונסי

ב-1965 חזר אולצ'רץ' בן ה-35 לקדנציה שנייה במועדון נעוריו, סוונסי טאון, בליגה השלישית. הוא נמכר תמורת כשמונת אלפים ליש"ט. הוא זכה לקבלת פנים חגיגית על ידי הקבוצה ואוהדיה, אך ברמה המקצועית כשלה הקבוצה בחודשי הליגה הראשונים ושקעה בתחתית. אולצ'רץ' זכה להצעה של 11 אלף ליש"ט כדי לעבור לנורת'האמפטון טאון מהליגה הראשונה בחודש דצמבר, אך דחה את ההצעה המחמיאה, כלשונו, מאחר שהיה שמח עם חזרתו לסוונסי. על אף שהקבוצה סיימה בחלק התחתון של הטבלה, היא הצליחה לזכות בגביע הוולשי, כאשר אולצ'רץ' כובש את שער הניצחון בגמר מול צ'סטר סיטי.
בעונת 1966/1967 סבלה הקבוצה מכושר ירוד, כאשר הודחה כבר בסיבוב הראשון של גביע אירופה למחזיקות, וצברה שלוש נקודות בלבד בשליש הראשון של העונה. המאמן גלין דייוויס פוטר מתפקידו, ולתפקיד המאמן הזמני התמנה ג'ו סקייס הוותיק. אולצ'רץ' עצמו היה חלק מצוות האימון שקובע את ההרכב, ואף קיבל מסקייס את סרט הקפטן של הקבוצה. עם זאת, הקבוצה לא הצליחה להתגבר על הבעיות המקצועיות, ונשרה בתום העונה לליגה הרביעית.
אולצ'רץ' נותר בקבוצה לעונה האחרונה בחוזה שלו, והוסת על ידי המאמן החדש בילי לוקאס לעמדת החלוץ המרכזי, כדי להפחית את כמות התנועה שעליו לבצע במהלך המשחק, עם כניסתו לגיל 38 בחודשים הראשונים של העונה. השינוי סייע לו לכבוש 17 שערי ליגה באותה העונה. על אף ההצעה לחדש את חוזהו בעונה נוספת, החליט אולצ'רץ' לוותר ולפרוש ממשחק פעיל בגיל 39. הוא ערך את משחקו האחרון ב-6 במאי 1968, מול הארטלפולס יונייטד. הוא פרש כמלך שערי סוונסי בכל הזמנים.
אולצ'רץ' המשיך לשחק לאחר פרישתו מכדורגל מקצועני, כאשר שיחק בקבוצת ווסטר סיטי החובבנית, והמשיך לקדנציה כשחקן-מאמן בהברפורדווסט קאונטי ובפונטרדאו טאון הוולשיות.
קריירת משחק > נבחרת ויילס

אולצ'רץ' החל את דרכו בנבחרת ויילס ב-15 בנובמבר 1950, כחודש לאחר יום הולדתו ה-21, כשפתח בהרכב נבחרתו בהפסד החוץ 2–4 לאנגליה במסגרת אליפות הבית הבריטית. את שער הבכורה שלו כבש בהופעתו השישית, שנה פחות יום לאחר מכן, בניצחון החוץ 0–1 על סקוטלנד.
ב-1958 פגשה ויילס את ישראל לצמד משחקי פלייאוף ההעפלה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1958. אולצ'רץ' כבש את השער הראשון לזכות ויילס בניצחון 0–2 באצטדיון רמת גן, ואת השער הראשון בגומלין בקארדיף שהסתיים בתוצאה זהה. בכך, סייע לנבחרתו להעפיל לטורניר הגמר לראשונה בתולדותיה. בטורניר הגמר שיחק אולצ'רץ' לאורך כל חמשת משחקיה של ויילס בטורניר. לאחר שוויון 1-1 מול הונגריה במשחק הראשון, כבש אולצ'רץ' את שערה היחיד של ויילס בשוויון 1-1 מול מקסיקו. בעקבות שוויון 0-0 עם שוודיה, נקבע משחק פלייאוף בין ויילס להונגריה על ההעפלה לרבע הגמר, שם כבש אולצ'רץ' את שערו השני בטורניר, בדרך לניצחון 1–2 בסיום. ויילס העפילה לרבע הגמר, שם נכנעה 0–1 לברזיל משער של פלה.
ב-20 באוקטובר 1962, רשם אולצ'רץ' את הופעתו החמישים במדי הנבחרת, בהפסד 2–3 לסקוטלנד, בו כבש שער לזכות נבחרתו. באותו המשחק הפך למלך ההופעות במדי הנבחרת, ועקף את השיאן בילי מרדית'. את הופעתו האחרונה רשם במשחק ידידות מול צ'ילה ב-22 במאי 1966, ובסך הכול כבש 23 שערים ב-68 הופעות במדי הנבחרת. הוא נותר שיאן ההופעות במשך שני עשורים, עד ששיאו נשבר ב-1986.
הוקרה וחיים אישיים

אולצ'רץ' נישא בשנת 1953 לאסמה תומאס, לה התארס כשחזר משירותו הצבאי, ובהיותה בת 16. השניים המתינו עד שתגיע לגיל 18 כדי להתחתן. לזוג שני בנים, ג'ון ודייוויד.
בשנת 1962 הוכתר על ידי BBC ויילס לאישיות הספורט של השנה. ב-1966 קיבל תואר חבר במסדר האימפריה הבריטית, כהוקרה על תרומתו לכדורגל הוולשי. בשנת 1995 נכלל בהיכל התהילה של הכדורגל הוולשי.
ב-10 ביולי 19977, הלך אולצ'רץ' לעולמו בביתו שבסוונסי. בהלווייתו נכחו מעל ל-500 אנשים.
בשנת 2005 הוצב פסל בדמותו של אולצ'רץ' מחוץ לאצטדיונה החדש של סוונסי סיטי, אצטדיון ליברטי. בשנת 2015 נכלל אולצ'רץ' בהיכל התהילה של הכדורגל האנגלי.
תארים

הגביע הוולשי (2): 1949/1950, 1965/1966
הגביע הוולשי (2): 1963/1964, 1964/1965
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | בגביע הליגה> הופעות | בגביע הליגה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1949/1950 | סוונסי טאון | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 18 | 3 | 2 | 1 | — | — | 2 | 1 | 22 | 5 |
| 1950/1951 | סוונסי טאון | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 42 | 8 | 1 | 0 | — | — | 1 | 1 | 44 | 9 |
| 1951/1952 | סוונסי טאון | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 41 | 11 | 3 | 3 | — | — | 0 | 0 | 44 | 14 |
| 1952/1953 | סוונסי טאון | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 41 | 15 | 1 | 0 | — | — | 1 | 0 | 43 | 15 |
| 1953/1954 | סוונסי טאון | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 40 | 18 | 3 | 2 | — | — | 0 | 0 | 43 | 20 |
| 1954/1955 | סוונסי טאון | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 36 | 19 | 4 | 1 | — | — | 3 | 2 | 43 | 22 |
| 1955/1956 | סוונסי טאון | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 37 | 15 | 1 | 0 | — | — | 3 | 3 | 41 | 18 |
| 1956/1957 | סוונסי טאון | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 30 | 13 | 1 | 1 | — | — | 4 | 1 | 35 | 15 |
| 1957/1958 | סוונסי טאון | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 32 | 16 | 1 | 0 | — | — | 0 | 0 | 33 | 16 |
| 1958/1959 | סוונסי טאון | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 10 | 6 | 0 | 0 | — | — | 0 | 0 | 10 | 6 |
| 1958/1959 | ניוקאסל יונייטד | אנגליה הליגה האנגלית הראשונה | 26 | 16 | 1 | 0 | — | — | 0 | 0 | 27 | 16 |
| 1959/1960 | ניוקאסל יונייטד | אנגליה הליגה האנגלית הראשונה | 41 | 13 | 2 | 1 | — | — | 0 | 0 | 43 | 14 |
| 1960/1961 | ניוקאסל יונייטד | אנגליה הליגה האנגלית הראשונה | 36 | 7 | 4 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 41 | 10 |
| 1961/1962 | ניוקאסל יונייטד | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 40 | 10 | 1 | 0 | 2 | 1 | 0 | 0 | 43 | 11 |
| 1962/1963 | קארדיף סיטי | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 35 | 12 | 1 | 0 | 1 | 0 | 2 | 2 | 39 | 14 |
| 1963/1964 | קארדיף סיטי | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 41 | 12 | 1 | 0 | 3 | 0 | 7 | 2 | 52 | 14 |
| 1964/1965 | קארדיף סיטי | אנגליה הליגה האנגלית השנייה | 27 | 15 | 0 | 0 | 1 | 0 | 7 | 4 | 35 | 19 |
| 1965/1966 | סוונסי טאון | אנגליה הליגה האנגלית השלישית | 34 | 12 | 1 | 0 | 1 | 1 | 7 | 3 | 43 | 16 |
| 1966/1967 | סוונסי טאון | אנגליה הליגה האנגלית השלישית | 44 | 11 | 3 | 0 | 4 | 2 | 3 | 0 | 54 | 13 |
| 1967/1968 | סוונסי טאון | אנגליה הליגה האנגלית הרביעית | 40 | 17 | 4 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 47 | 21 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 691 | 249 | 35 | 13 | 14 | 5 | 42 | 21 | 782 | 288 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת ויילס> שנה | נבחרת ויילס> הופעות | נבחרת ויילס> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1950 | 1 | 0 |
| 1951 | 6 | 3 |
| 1952 | 3 | 1 |
| 1953 | 5 | 3 |
| 1954 | 5 | 1 |
| 1955 | 4 | 0 |
| 1956 | 3 | 0 |
1957: 0
| 1958 | 10 | 5 |
| 1959 | 3 | 0 |
1960: 0
| 1961 | 6 | 3 |
| 1962 | 6 | 2 |
| 1963 | 3 | 0 |
| 1964 | 2 | 0 |
| 1965 | 8 | 5 |
| 1966 | 3 | 0 |
| סה"כ | 68 | 23 |
פסלו של אולצ'רץ' מחוץ לאצטדיון ליברטי, סוונסי
אליטיזם

אליטיזם (על פי האקדמיה ללשון העברית: עִלִּיתָנוּת) היא אמונה או גישה הגורסת שאליטה – קבוצה מצומצמת של אנשים המחזיקה בייחוד מסוים מצד כישוריה או מוצאה – היא היחידה שדיעותיה או שאיפותיה צריכים לזכות ביחס רציני, או שחברי האליטה הם היחידים הראויים לשלוט. המחזיקים בתפישה אליטיסטית סבורים כי ייחודה של קבוצת האליטה והיותה היחידה הכשירה להחליט ולשלוט צריך להקנות לה זכויות יתר או סמכות מיוחדת, שאינן צריכות לעמוד לבחינה או ערעור על–ידי הרוב שאינו נמנה עם האליטה. גישה רכה יותר של אליטיזם, גורסת שחבריה ראויים למעמד גבוה יותר מקבוצות אחרות, אך מכירה בכך שגם לקבוצות האחרות יש זכות שדעותיו ושאיפותיו יזכו ביחס מסוים.
סוגים

לרוב, ניתן להבחין בארבעה סוגים עיקריים של אליטיזם:
אליטיזם אריסטוקרטי: אליטיזם הטוען כי זכויות היתר והסמכויות מגיעים לקבוצה מסוימת בגלל מוצאה או תאריה.
אליטיזם מריטוקרטי: אליטיזם הטוען כי זכויות היתר והסמכויות מגיעים לקבוצה מסוימת בגלל כשרונה בתחום מסוים או הכשרה שעברה.
אליטיזם טכנוקרטי: אליטיזם הטוען כי זכויות היתר והסמכויות מגיעים לקבוצה מסוימת בגלל הימנותה עם הפקידות הגבוהה והחזקתה בעמדות כוח.
אליטיזם פלוטוקרטי: אליטיזם הטוען כי זכויות היתר והסמכויות מגיעים לקבוצה מסוימת בגלל החזקתה בעושר רב.
מאפיינים

חברים באליטה מאופיינים לרוב ברמה גבוהה של השפעה פוליטית, עושר, חברות בקליקות ובחוגים חברתיים נחשקים, קרבת דם לחברים אחרים באליטה, טעם טוב, תכונות נאצלות, ורמה גבוהה של הכשרה או כישורים בתחומים שנקבעו כחשובים ונחשקים כמו בתחום האקדמי, גינונים והליכות, או ספורט. כל התכונות הללו נחשבות למאפיינות אדם הראוי להיות חבר באליטה, אך הן מבוססות גם על המתווה האופייני למי שכבר חברים באליטה. לדוגמה, החברות במועדון יוקרתי יכולה להיחשב מאפיין של בן אליטה, אך הגדרה זו מבוססת על כך שישנם רבים באליטה הקיימת החברים במועדון זה. במילים אחרות, המשך שלטונה של האליטה וזכויות היתר שלה מנומקים באופן מעגלי, על בסיס עצמם. ניסוח אחר: זכויות היתר מוצדקות באמצעות קיומן או מאפיינים הנובעים מקיומן.
הצדקה מעגלית לקיום זכויות היתר של האליטה היא אחד הכלים החשובים להבטחת המשכיותה והישרדותה. היא מאפשרת לפסול טיעונים כנגד זכויות היתר של האליטה באמצעות הצבעה על העובדה שהטוען אינו נמנה עם האליטה, ומשום כך אינו רשאי להביע טיעונים, או שאין לטיעוניו משקל. לדוגמה, כאשר אדם שאינו חבר בפקולטה או באוניברסיטה מעלה טיעון כלשהו בתחום שבו לחברים באוניברסיטאות יש טענה לזכות יתר, טיעוניו ייפסלו משום שאינו נמנה עם האליטה האוניברסיטאית. במטבע דומה, יפסול האריסטוקרט טיעונים של אדם בעל מבטא המעיד על כך שאינו נמנה עם האריסטוקרטיה. בשני המקרים, לא הרעיון או הטענה נבחנים, אלא המשמיע אותם, כיוון שהאליטיזם גורס כי עצם ההשמעה או ההתייחסות הרצינית לרעיונות של מי שאינו בן האליטה היא אסורה.
כלי אחר באמצעותו מנסה האליטה להבטיח את מעמדה הוא באמצעות יצירת "מסלול מכשולים" מורכב בדרך להצטרפות לאליטה. מסלול המכשולים מאופיין בכך שהוא נמשך לאורך זמן (בין תחילת הניסיון להצטרף לאליטה וההצטרפות אליה בפועל) וכרוך בקשיים, כך שלא כל אדם מסוגל לעמוד בו.
מטרת מסלול המכשולים היא לכפות על המועמד את אימוץ ערכי האליטה והתפישות האליטיסטיות שלה, להעצים את האינטרס המושקע של מי שהתקבל כחבר באליטה להגן עליה מפני מצטרפים חדשים (להגן על הגילדה), ולהאדיר את שמה של האליטה בעיני מי שאינו נמנה עמה, ובפי מי שכן נמנה עמה. האדרה זו חשובה במיוחד, מאחר שאליטה שהחברות בה אינה נחשקת אינה יכולה להיחשב אליטה, גם לא בעיני חבריה.
אליטיזם בסוציולוגיה

בתחום הסוציולוגיה פותחו מספר גישות תאורטיות הגורסות כי גם בממשלות הדמוקרטיות היום שולטות "אליטות עוצמה" הפועלות לקידום ענייניהן, כאשר לכלל האזרחים מוענקת זכות השתתפות בהליך דמוקרטי, אך אין להם השפעה של ממש על התהליכים במדינה.
סי רייט מילס, לדוגמה, טען כי בארצות הברית בשנות החמישים הייתה החברה "ליברלית" ופתוחה בעיני הציבור, אך למעשה נשלטה על ידי קבוצות כוח כמו הצבא והתעשייה. רוברט מיכלס טען (1911) כי הארגון הפורמלי של בירוקרטיות, כפי שאופייני למשטרים דמוקרטיים-טכנוקרטיים, מוביל באופן בלתי נמנע להיווצרות אוליגרכיה, קבוצה קטנה הפועלת למען תועלת עצמה המחזיקה ומנציחה את החזקתה בעמדות כוח וסמכות. גאיטנו מוסקה, כקודמיו, סבור כי היווצרות אליטה כזו היא בלתי נמנעת וכי ההיסטוריה היא פשוט תיאור רצף של אליטות ותמיד יתקיים מצב בו קבוצת מיעוט שולטת על הרבים. וילפרדו פארטו ב-Trattato di Sociologia Generale שלו משנת 1916 טען כי השלטון מסור בידיהם של "שועלים" ו"אריות" המתחלפים ביניהם בשלטון באופן מחזורי.
רוב התאוריות הללו מבוססות על תפישות הרואות את החברה לא כאיגוד של פרטים אלא כאסופה של יחידות קולקטיביות או "מעמדות" המובחנות באופן כלשהו זו מזו, שכל חבריהן שותפים לשאיפות מסוימות ובעלי אינטרסים אחידים או דומים מסוימים. תפישות אלו היו קרובות מאוד לתפישות המרקסיזם והפשיזם (ואכן, מוסקה, מיכלס ורייט היו בעלי תפישות מרקסיסטיות או פשיסטיות).
הערות שוליים

↑  עִלִּיתָנוּת במילון סוציולוגיה (תשע"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810578079705606
אלכסיי סידורוב

| --- | --- |

 לידה:  22 באוגוסט 1968 (בן 56) סברוודווינסק, ברה"מ 
 שם לידה:  Алексей Леонидович Сидоров 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 השכלה:  Top Courses for Scriptwriters and Film Directors 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 פרסים והוקרה:  פרס TEFI (2003)  פרס נשר הזהב 
 
אלכסיי ליאונידוביץ' סידורוב (ברוסית: Алексе́й Леони́дович Си́доров; נולד ב-22 באוגוסט 1968) הוא במאי קולנוע, מפיק ותסריטאי רוסי.
ביוגרפיה

אלכסיי סידורוב נולד ב-22 באוגוסט 1968 בסברוודווינסק. הוא סיים את הפקולטה הפילולוגית של אוניברסיטת פטרוזבודסק עם תואר בשפה וספרות רוסית. אז למד אלכסיי סידורוב בקורסים הגבוהים יותר לתסריטאים ובמאים, שאותם השלים ב-1999.
בשנת 2000 עבד אלכסיי סידורוב כבמאי העריכה בסרט "רומן אבירי" (היה גם ממחברי התסריט).
העבודה העצמאית הגדולה הראשונה בקולנוע כבמאי היה סדרת הטלוויזיה "הבריגדה", שאלכסיי צילם על פי תסריט שלו, שנכתב בשיתוף עם איגור פורולב ואלכסנדר ולדינסקי. בשנת 2003, הסדרה זכתה בפרס TEFI כסדרת הטלוויזיה הטובה ביותר ובפרס נשר הזהב בקטגוריית סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר (מעל 10 פרקים).
ב-2014 הפיק את סרט הקולנוע "22 דקות", אך לאחר חילוקי דעות עם אולפני סנטרל פרטנרשיפ דרש להסיר את שמו מהקרדיטים לסרט.
ב-2018 ביים את אחד משוברי הקופות הגדולים בקולנוע הרוסי, T-34 שהרוויח יותר מ-2 מיליארד רובלים. הסרט זכה בפרס נשר הזהב בקטגוריית התסריט הטוב ביותר.
פילמוגרפיה

"הבריגדה" (2000) - סדרת טלוויזיה אודות קבוצת חברים הנשאבים לתוך עולם הפשע המאורגן ברוסיה.
"אגרוף הצללים" (2005) - סרט ראשון, בזיכיון אודות המתאגרף ארטיום קולצ'ין
"אגרוף הצללים 2: נקמה" (2007) - הסרט השני בסדרה.
"אגרוף הצללים 3: סיבוב אחרון" (2011) - הסרט השלישי.
"T-34"‏ (2019) - סרט מלחמה אודות טנק ה-T-34.
"אלוף העולם"‏ (2021) - סרט דרמה על יריבות השחמט בין אנטולי קרפוב לויקטור קורצ'ני.
"קראקן"‏ (2023) - סרט פנטזיה על מאבק בין צוללת סובייטית לייצור הימי קראקן.
"אגרוף הצללים 4: האויב שלי" (2025) - הסרט הרביעי בזיכיון.