stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תקרית אורורה
ניסיונות חקירה ידועים > תיקי עב"מים

בסדרה בשם תיקי עב"מים (במקור: UFO Files), הייתה התייחסות לתקרית בפרק בשם "רוזוול, טקסס" ששודר ב 12 בדצמבר 2005. בפרק הוצגה חקירה שנערכה ב-1973, על ידי מומחה תעופה בשם ביל קייס, ויו"ר הוועד המנהל של MUFON (בעברית: רשת עב"מים משותפת - במקור: Mutual UFO Network), ארגון ללא מטרות רווח שחוקר דיווחים אודות חייזרים ומפגשים עם טכנולוגיה חוצנית ופועל ברחבי ארצות הברית.
MUFON גילה שני עדי ראייה שלא היו ידועים עד אז. מרי אוונס וצ'רלי סטפנס. אוונס הייתה בת 15 בזמן ההתרסקות (כלומר הייתה בת 91 בזמן החקירה) סיפרה כיצד הוריה הלכו לאתר ההתרסקות וסיפרו לה על גופת החייזר (עליה עצמה נאסר ללכת למקום). סטפנס, שהיה בן 10 בזמן התקרית (כלומר בן 86 בזמן החקירה), סיפר כיצד ראה את שובל העשן שהשאירה החללית בדרכה מדרום לצפון אורורה. סטפנס רצה ללכת לראות מה קרה, אולם אביו אסר זאת עליו. ביום למחרת, אביו של סטפנס הלך לעיר וראה את ההריסות שנותרו במקום ההתרסקות.
לאחר הראיונות, אנשי MUFON פנו לחקור את בית הקברות המקומי, וגילו מצבה שנראה שצוירה עליה חללית מעופפת מסוג שהוא, וגלאי המתכות שלהם הוכיח שיש ממצאי מתכת בקבר זה. MUFON ביקשו מרשות בתי הקברות היתר לחפור בקבר, אולם נשללו על הסף. לאחר בדיקתם של אנשי MUFON המצבה עם הסימון המסתורי נעלמה מבית הקברות, ומגלאי המתכות שוב לא הצליח לקלוט סימנים למתכת מעל הקבר המדובר. לכן סברו אנשי ה MUFON כי המתכות הוצאו מהקבר על ידי גורם לא ידוע.
דיווחם הסופי של ה MUFON מציין כי הראיות אינן חד משמעיות, ולא פסל אפשרות של מתיחה.
בהמשך הפרק מוצג ריאיון עם ראש העיר של אורורה ברברה ברמר, שמספרת על הסיפור הטרגי של העיירה וקשייה.
ניסיונות חקירה ידועים > ציידי העב"מים

ב-19 בנובמבר 2008, בסדרה בשם "ציידי העב"מים" (במקור: UFO Hunters), הוצג פרק בשם "מגע ראשון" אשר עסק בנסיבות ההתרסקות באורורה.
הפרק הציג שלושה חידושים ראויים לציון, מעבר למידע ולעדויות שהוצגו בתחקירי עבר:
ריאיון עם טים אוטס, אחיינו של הבעלים הקודם של החווה אשר בשטחה מוקמה הבאר האטומה. אוטס התיר לצוות החוקרים של הסדרה לפתוח את הבאר ולחקור האם ניתן למצוא שם ממצאים מהשברים של הדיווח המקורי. מים מהבאר נבדקו ונמצאו רגילים, למעט ריכוז חריג של אלומיניום, והבאר נמצאה רגילה לחלוטין.
בשטח החווה, נמצאו שאריות של טחנת רוח ישנה. ממצא זה הפריך את טענתה של מארי פאגו מהראיון במגזין טיים מ-1979, אשר טענה כי לשופט מעולם לא הייתה טחנת רוח על אדמתו.
בית הקברות נבחן שוב. אמנם לא התקבל אישור לחפירה של קברים, אבל שימוש ברדאר חודר אדמה הצליח להוביל את החוקרים לקבר לא מסומן ליד החלקה של קברים משנות ה-90 של המאה ה-19. החוקרים האמינו כי מדובר בקבר של הטייס האלמוני, ברם ללא אישור לחפור את הקבר, נאלצו להסתמך רק על ממצאי הרדאר שאינם חד משמעיים דיים כדי לקבוע את סוג השאריות שנמצאות בו.
לקריאה נוספת

התעלומה סביב נחיתתו של חפץ דמוי סיגר באורורה טקסס 1897, מתוך הבלוג Ancient Aliens - Who do you believe?
בי. ג'יי. בוט' (B J Booth), התרסקות אורורה 1897, מתוך אתר UFO CaseBook
התרסקות חללית באורורה טקסס 1897, מתוך אתר AboveTopSecret
קווין רנדל (Kevin Randle), אורורה טקסס, סיפור שמסרב למות, מתוך הבלוג A Different Perspective
ג'יל סטפקו, (Jill Stefko) התרסקות עב"מ - אגדה או מציאות?, פורסם ב 28/06/12 מתוך האתר Suite 101
הערות שוליים

1 2  ידיעה עיתונאית, אמריקנה - מפגשים קרובים מסוג, מתאריך 12/03/79, באתר טיים מגזין
↑  מייק פינק (MikeFink), ארץ החייזרים:שלום בני אנוש, מתוך אתר CNN, מתאריך ה-17/02/2004
↑  פרטי הפרק, טקסס, רוזוול, מאתר IMDb.
↑  פרטי הפרק, מגע ראשון, מאתר IMDb.
| עב"מולוגיה ועב"מים |
| --- | --- | --- |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג הראשון | תצפית העב"ם של הטייס קנת' ארנולד (1947) • תקרית מנטל (1948) • תקרית וושינגטון (1952) • תצפית העב"ם של הטייס רולנד יוז (1952) • תקרית קקסבורג (1965) • תקרית טהראן (1976) • היעלמותו של פרדריק ולנטיץ' (1978) • תקרית יער רנדלשם (1980) • התצפית בעב"מים במהלך טיסה 1628 של ג'פאן איירליינס (1986) • גל תצפיות העב"מים בבלגיה (1990) • אורות פיניקס (1997) • סרטוני העב"מים של הפנטגון (2004, 2014, 2015 ו-2019) • התצפית בעב"ם בנמל התעופה שיקגו או'הייר (2006) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג השני | הבעירות הספונטניות בעיירה קנטו (סיציליה) (2003-2005) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג השלישי | תקרית אורורה (1897) • תקרית רוזוול (1947) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג הרביעי | חטיפתו של אנטוניו וילאס בואס (1957) • חטיפתם של בטי ובארני היל (1961) • חטיפת פסקגאולה (1973) • חטיפתו של טרוויס וולטון (1975) |  |
| גזעי חוצנים | אפורים • רפטיליאנים • אינסקטואידים (איש העש) • פליאדיאניים |  |
| תאוריות קשר בולטות | אזור 51 • גברים בשחור |  |
| שונות | חוצנים • חטיפה בידי חוצנים • נתיחת גופת חוצן (סרטון תרמית) • כדור ברק • בילי מאייר • בוב לזר • דייוויד גראש • הסיווג של היינק • פרויקט הספר הכחול • מעגלי תבואה |  |
הכתבה המקורית שפורסמה בדאלאס מורנינג ניוז אודות התקרית בתאריך 19.4.1897
ספינת אוויר מסתורית: איור בעיתון San Francisco Call נובמבר 1896
שלט בכניסה לבית הקברות של העיר, אשר הוצב על ידי ועדת ההיסטוריה של טקסס, ובו אזכור לתקרית: "מקום זה ידוע גם בזכות האגדה על חללית שהתרסקה בקרבת מקום ב-1897, והטייס שנהרג במהלך ההתרסקות, נקבר כאן"
עתיל

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  טולכרם
 שטח:  7.337 קמ"ר
 קואורדינטות:  32°22′10″N 35°04′18″E﻿ / ﻿32.369383333333°N 35.071802777778°E﻿ / 32.369383333333; 35.071802777778 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) עתיל(למפת צפון השומרון רגילה) עתיל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עתיל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עתיל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
עַתִּ֫יל (בערבית: عتيل) היא עיירה פלסטינית בנפת טול כרם במזרח יהודה ושומרון, כ-12 ק"מ צפונית מזרחית לטולכרם, בגובה 100 מטר מעל פני הים.
ההרים המקיפים את העיירה כוללים את הרי נבהאן, עבורה, אסאד ושחאדה.
מקור השם

אדם זרטל מציע כי מקור שם הכפר במילה העברית תל בהטיה כלשהי, כפי שמופיעה הן במקרא והן בחרסי שומרון כדי לציין שמות מקומות.
היסטוריה

שרידי כלי חרס נמצאו בסביבת המקום מהתקופות הברונזה התיכונה, הברזל, הפרסית, ההלניסטית, הרומית, הביזנטית והמוסלמית. בנוסף על כך, נמצאו רצפות פסיפס ופירי עמודים מכנסייה, יחד עם בורות שנחפרו בסלע. כמו כן נמצאו מספר מערות.
הכפר נזכר בקונטינואטיו של הכרוניקה של אבו אל-פתח, ולפי מילכה לוי-רובין, אזכור זה מלמד כי במקום היה ישוב שומרוני חשוב.
בשנת 1179 המקום הוזכר במקורות הצלבניים בשם "אזאתיל". במרץ 1265, כאשר העניק הסולטן ביברס לקציניו אדמות, הוא העניק את עתיל "לאטבק פארס א-דין אוקטאי א-סאלחי".
עתיל (כמו שאר ארץ ישראל) נכבש על ידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1517. במפקד האוכלוסין של שנת 1596 הוא היה חלק ממחוז המשנה (נאחיה) ג'בל סאמי שהיה תחת הנהלת מחוז (ליוואא') שכם. במקום התקיימו 59 משקי בית, כולם של מוסלמים, כשרובם עסקו בחקלאות. התושבים שילמו בסך הכל 14,872 אקצ׳ה בשנה לשלטונות העות'מאניים על חיטה, שעורה, גידולי קיץ, עצי זית, וכן את מס הג'יזיה.
בשנת 1882 הקרן לחקר ארץ ישראל פרסמה את מפת הקרן לחקר ארץ ישראל, שתיארה את המקום כממוקם על גבעה בשולי המישור, ומוקף חורשה קטנה של עצי זית, ונהנה על ידי מי בורות.
בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל אוכלוסיית עתיל מנתה כ-2,650 תושבים מוסלמים ושטחה השתרע על 7,337 דונם. 4,011 דונם היו מטעים וקרקע להשקיה, 2,527 שימשו לגידול דגנים שונים, ואילו 86 דונם היו קרקעות בנויות.
אוכלוסייה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
אוכלוסייה
| מפקד | תושבים | הערות |
| 1922 | 1,656 |  |
| 1931 | 2,207 |  |
| 1945 | 2,650 |  |
| 1961 | 4,087 |  |
| 1997 | 7,763 |  |
| 2007 | 9,038 |  |
| 2017 | 10,367 |  |
מוצאם של חלק מאנשי הכפר הוא מצרי (ככל הנראה ממצרים העליונה). הדעות חלוקות לגבי זמן הגעתם, חלק טוענים שהגיעו במאה השתים עשרה, וחלק טוענים שהגיעו במהלך המערכה של מחמד עלי פאשה ובנו אבראהים נגד האימפריה העות'מאנית בשנת 1833. רוב המגיעים ממצרים קיבלו את הכינוי "אל-מסארווה", (כלומר המצרִים) ויש משפחות ששומרות על השם הזה עד היום, אך בפועל מדובר בענפים של משפחת שָלָבִּי.
ארכאולוגיה

הארכאולוג זרטל סקר את הכפר במסגרת סקר הר מנשה ומצא בו חרסים מתקופת הברונזה התיכונה (10%), תקופת הברזל (א': 10%, ב': 5%), והתקופות הפרסית (5%), ההלניסטית (5%), הרומית (מוקדמת: 5%, מאוחרת: 10%), הביזנטית (10%), המוסלמית המוקדמת (10%), ימי הביניים (10%), התקופה העות'מאנית (10%) והתקופה המודרנית (10%).
זרטל ציין כי הכפר יושב בחלקו על תל גדול שהיה מיושב כמעט ברציפות מלאה מתקופת הברונזה עד ימינו.
אדמות, חקלאות ומים

שטח הכפר הוא 7.337 דונם מתוכם 7,319 דונם אדמות פרטיות ו-18 דונם מושע.
אספקת המים נשענה בעבר על בארות ארטזיות וכן בורות איסוף מי גשם בבתים. החל מ-2015 האספקה מסודרת בצנרת ממכל מים בנפח של 1,000 קו"ב.
בריאות

בנוסף לכמה מרפאות, פועל בעתיל בית חולים שנבנה בתרומות של תושבי העיירה והאזור וכן תרומות של ארגונים בין-לאומיים לא ממשלתיים (.N.G.O). בית החולים פועל בשיתוף עם אוניברסיטת א-נג'אח בשכם. מאז 2021 הוא נחשב כבית חולים ממשלתי פלסטיני.
מוסדות דת ומקומות קדושים

בעתיל ישנם שבעה מסגדים.
שני בתי מדרש (זאווייה) – סופיים. אחד מהם היה הקדש סופי של מסדר הריפאעיה (الرفاعية) וכיום הוא אולם תפילה, והזאוויה השנייה מיועדת לסופים – חסידים של השייח' אל-קוואסמי אל-ח'לילי (الشيخ القواسمي الخليلي), מהאסכולה הח'לוותית.
מקאם שבו קבור מי שהיה הקאדי של צפון הארץ (ישב בצפת) – אחמד אבו זורייק אל-עתילי א-ריפאעי אל-חוסייני. "שריף אבו זוריק" שנפטר במהלך ביקור בעתיל בשנת 1440 ונקבר במקום.
קברו של חאפז אל-עלי (אין פרטים).
הערות שוליים

↑  מפת אזור טולכרם עם סימון הכפר עתיל, הוכנה ע"י צבא בריטניה, 1918, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
1 2 3 4  Zertal, 2016, p. 416
↑  Levy-Rubin, Milka (2021). The Continuatio of the Samaritan Chronicle of Abu l-Fath al-Samiri al-Danafi: Annotated Translation. Gerlach Press. p. 184. doi:10.2307/j.ctv1b9f5x9.9. ISBN 978-3-95994-104-4.
↑  Röhricht, 1887, p. 245; cited in Zertal, 2016, p. 416
↑  Ibn al-Furat, trans. Lyons, 1971, p. 80; cited in Zertal, 2016, p. 417
↑  Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 126
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 151
↑  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 20
1 2  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 74
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 124
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 174
↑  Barron, 1923, Table XI, Sub-district of Tulkarm, p. 27
1 2 3 4  Palestine Remembered, عتيل - 'Attil עתיל, Palestine Remembered
↑  2007 PCBS census. Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS). p. 107.
↑  Palestinian Central Bureau of Statistics, Census 2017, 2018, עמ' Census 2017
↑  אבו חסין, عتيل: شجرة عائلة شلبي - עתיל: אילן יוחסין של משפחת שלבי, 27 באוגוסט 2013
↑  "قرية عتّيل وحكايتها في "فلسطين أرض وحكاية""
| Flag of Senegalיישובי נפת טולכרם |
| --- | --- | --- |
| ערים | טולכרם (מכילה את השכונות: שוויכה, אירתח) |  |
| מועצות מקומיות | ענבתא • עתיל • בלעא • באקה א-שרקייה • בית ליד • דיר אל-ע'וסון • קפין |  |
| כפרים | פרעון • איכתאבא • עילאר • עזבת שופה • אל-ג'ארושיה • כפר עבוש • כפר ג'מאל • כפר א-לבד • כפר רמאן • כפר סור • כפר זיבאד • ח'ירבת חורייש • כור • א-נזלה אל-ע'רביה • א-נזלה א-שרקיה • נזלה אל-ווסטא • נזלת אבו נאר • נזלת עיסא • רמל זיתא • רמין  • א-ראס • ספארין • סידא • שופא • סיר • זיתא |  |
| מחנות פליטים | נור שמס |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582164505171
לה סופרייר (גוואדלופ)

| --- | --- |
פסגת לה סופרייר
פסגת לה סופרייר
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש שכבתי פעיל
 גובה:  1,467 מטרים
 מדינה:  צרפת 
 מיקום:  גוואדלופ
 רכס הרים:  גוואדלופ 
 מספר הר געש:  360060
 התפרצות אחרונה:  בין 1976 ל-1977
 קואורדינטות:  16°02′41″N 61°39′49″W﻿ / ﻿16.044651°N 61.663737°W﻿ / 16.044651; -61.663737
  (למפת גוואדלופ מוגדלת) באס-טר גראן-בור לז אבים סנט-רוז לה דזיראד פואנט-א-פיטר הים הקריבילה סופרייר(למפת גוואדלופ רגילה) באס-טר גראן-בור לז אבים סנט-רוז לה דזיראד פואנט-א-פיטר הים הקריבילה סופרייר
 
פומרולה בלה סופרייר
האגם בפסגת שיטרן (מאגר)
השביל אל הפסגה
לה סופרייר (מצרפתית: La Soufrière de la Guadeloupe‏; Soufrière פירושו "מוצא הגופרית") הוא הר געש שכבתי פעיל באי באס-טר שבגוואדלופ. גובהו 1,467 מטרים והוא ההר הגבוה ביותר באנטילים הקטנים שבים הקריבי.
גאוגרפיה

לה סופרייר הוא הר געש פעיל בתחומי הקומונה סן-קלוד (Saint-Claude) ובתחום הפארק הלאומי של גוואדלופ, בחלקו הדרומי של האי באס-טר (החלק המערבי של האי גוואדלופ), באנטילים הקטנים שבים הקריבי. העיר באס-טר, בירת המחוז מעבר לים של גוואדלופ, שוכנת כעשרה קילומטרים דרומית-מערבית לפסגת ההר. זהו הר הגעש הפעיל היחיד באי במהלך עשרת אלפים השנים האחרונות, אם כי מאז 1977 ההר שקט, ואחד מתשעה הרי געש פעילים באנטילים הקטנים.
גובהה של פסגת ההר, המכונה "גרנד דקוברט" (Grande Découverte – "התגלית הגדולה"), הוא 1,467 מטרים, הפסגה הגבוהה ביותר בגוואדלופ ובאנטילים הקטנים. הפסגה היא כיפת לבה קטומה שגובהה 300 מטרים וקוטרה 900 מטרים השוכנת בתוך אמיק (Amic), לוע בצורת פרסת סוס בקוטר של כקילומטר. אין בפסגת ההר לוע הר געש אמיתי, אלא כמה לועות פליטה קטנים, פומרולות שמהן יש פליטת אדים גופרתיים וסדקים עמוקים. ההר הוא מכלול של מבנים געשיים: קרמיקאל (Carmichaël), לה נה קאסה (le Nez Cassé – "אף שבור"), ל'אשל (l’Échelle – "מאזניים"), סיטרן (la Citerne – "מכל מים") ומדלן (la Madeleine). נוף הפסגה הוא סלעי וכאוטי, המזכיר את פני הירח, שממנו מזדקרים פסגות משנה. ההר הוא המקום הגשום ביותר בגוואדלופ, והפסגה מכוסה בערפל לעיתים קרובות. את הפסגה הגעשית חוצים כמה שבילים מסומנים.
גאוגרפיה > צמחייה

הצמחייה על מדרונות הסופרייר מתאפיינת במגוון ביולוגי רב ומתחלקת לשלוש חגורות צמחייה:
עד גובה של 1,100 מטרים - יער גשם טרופי
בין 1,100 מטרים ל-1,400 מטרים סבך צפוף של שיחים שגובהם אינו עולה על שני מטרים (כולל Schefflera attenuata‏, Clusia mangle ו-Miconia coriacea).
באחו על הפסגה בולטים צמחים ממשפחת הברומליים מסדרת הדגנאים: Guzmania plumieri, ובייחוד Pitcairnia bifrons הגדל בסמוך ללועות.
היסטוריה גאולוגית

לה סופרייר הוא תוצר טיפוסי של אזור הפחתה. הקרום האוקייני של הלוח הדרום-אמריקאי, שסלעיו נוצרו מתור היורה ועד תור הקרטיקון, שוקע בקצב של 2 ס"מ בשנה מתחת ללוח הקריבי. געשיות שמקורה בהיווצרות מאגמה מתחת לאזור ההפחתה יצרה את הקשת הגעשית של האנטילים הקטנים, שרשרת מתפתלת של איים געשיים שאורכה כ-850 קילומטרים, בין פוארטו ריקו לוונצואלה. בקשת האיים קיימים הרי געש נוספים הידועים בפעילותם הגעשית: פלה במרטיניק, לה סופרייר בסנט וינסנט, סופרייר הילס במונטסראט והר הגעש התת-ימי קיק אם ג'ני (Kick-'em-Jenny).
ההר נוצר בשלושה שלבים:
"שלב גרנד דקוברט" (בין לפני 200,000 שנים לבין לפני 42,000 שנים) – במהלך תקופה ארוכה זו, שבמהלכה היו כמה אירועים של קילוחי לבה וזרמים פירוקלסטיים, יצרו משקעים של פומיס בנפח של כמה אלפי קילומטרים מעוקבים את החרוט שפסגתו התמוטטה ויצרה את הקלדרה של "גרנד דקוברט", שממנה נותרו שרידים בצפון ההר.
"שלב קרמיקאל" (בין לפני 42,000 שנים לבין לפני 11,500 שנים) – במהלך התקופה היו פעילויות געשית מתחלפות: פליטות גזים, בניית כיפות לבה, והתפרצויות שבהן היו זרמים פירוקלסטיים, בייחוד בין לפני 20,000 ל-15,000, אז נוצר הר געש מורכב המכונה קרמיקאל בתוך הקלדרה של "גרנד דקוברט". ההר התמוטט חלקית לפני 11,500 שנים במפולת של שברי סלעים שהתדרדרה בכיוון דרום מערב והגיעה לים.
"שלב סופרייר" (מלפני 8,500 שנים ועד ההווה) – שלב זה החל לפני 8,500 שנים בהתמוטטות שיצרה לוע בצורת פרסת סוס ממערב למזרח. בתוך הלוע נבנו ונהרסו כיפות לבה כמה פעמים, בייחוד בהתפרצות עזה לפני 3,100 שנים, שאחריה נוצרה כיפת הלבה אמיק. ההתפרצות הגדולה האחרונה התרחשה סביב שנת 1440 והיא החלה בהתמוטטות כיפת הלבה הקודמת שיצרה מפולת של שברי סלעים, ובעקבותיה התפרצות עזה שבה נפלט פומיס דקיטי וסקוריה אנדזיטית וזרמים פירוקלסטיים שהגיעו למרחק של כ-5 קילומטרים. ההתפרצות הסתיימה ביצירת כיפת הלבה הנוכחית.
היסטוריה של התפרצויות

ההתפרצות האחרונה שבה הייתה פליטת לבה מתוארכת לשנת 1440 +/- 100 שנים או לשנת 1530 +/- 30 שנים.
התיאור הראשון של לה סופרייר מופיע בספרו של האב ז'אק דו טרטר (Jacques Du Tertre) "ההיסטוריה של האיים האנטילים שיושבו על ידי צרפתים" (L'Histoire générale des Antilles habitées par les François), שיצא לאור בשנים 1667–1671.
התפרצות פריאטית משמעותית התחוללה ב-1797, והתפרצות פריאטית קטנה יותר התחוללה ב-1956.
היסטוריה של התפרצויות > ההתפרצות של 1976

ההתפרצות האחרונה של לה סופרייר, נכון ל-2015, התחוללה ב-1976. גם זו הייתה התפרצות פריאטית. ההתפרצות הובילה לפינוי התושבים מהחלק הדרומי של באס-טר. כ-73,600 תושבים פונו מהבירה באס-טר ומהסביבה והורשו לחזור שלושה חודשים אחר-כך. לא היו הרוגים בהתפרצות זו.
החל משנת 1975 התרחשו מספר רעידות אדמה (16,000 רעידות אדמה והתפוצצויות נרשמו בין 1975 ל-1977) שנרשמו בסייסמוגרפים של מצפה הר הגעש. רעידות אדמה אלו הלכו והתחזקו במהלך 1976. מנובמבר 1975 הוזהר המושל על הסיכון הצפוי ועל הצורך להכין תוכנית פינוי. ההתפוצצות הראשונה התרחשה ב-8 ביולי 1976. רעידות האדמה הפעילו מחדש העתקים שנסתמו במשקעים ישנים (חרסית וסלעים געשיים). המקור לנחיל רעידות האדמה הייתה הירידה בלחץ שהצטבר בתוך האקווה שמימיה התחממו כמו בסיר לחץ על ידי הגז שנפלט מהמאגמה, עמוק בבטן האדמה. עקב כך נפלטו סלעים, נוצרו להארים, גז חומצי וקיטור. 25,000 תושבים מדרום באס-טר התפנו מעצמם לגרנד טר (החלק השני של האי גוואדלופ) עד יעבור זעם. הפעילות הגעשית נמשכה כמה חודשים אחרי ההתפרצות, והתבטאה במפולות בוץ ופליטת אפר געשי. ב-8 ביולי 1976 זרם להאר גדול בעמק הנהר קרבה (Carbet) למרחק של 3.5 קילומטרים. רוחבו היה בין 30 ל-50 מטרים ועוביו בין 15 ל-20 מטרים. להאר נוסף זרם בערוץ הנהר גיליון (Galion) ב-30 באוגוסט 1976. ב-15 באוגוסט ניתנה הוראת פינוי מוחלטת מחייבת של כל דרום באס-טר. התושבים הורשו לחזור ב-18 בנובמבר 1976.
מחלוקת ציבורית שזכתה להדים רבים פרצה בין המדענים קלוד אלגרה (Claude Allegre, נולד 1937) להרון טזייף (Haroun Tazieff‏; 1998-1914) בדבר החובה לפנות את התושבים. קלוד אלגרה המליץ על פינוי של האוכלוסייה, בעוד שהארון טזייף טען שההתפרצות איננה מסוכנת, כל הדגימות שנלקחו מהר הגעש הוכיחו כי אין עלייה של מאגמה טרייה, וכי כל התופעות הן פריאטיות. המושל קיבל את דעתו של אלגרה והורה על פינוי שגרם להפרעה למרקם החיים ולנזק כלכלי.
בתקופה שהחלק הדרומי של באס-טר היה נטוש הגיע במאי הקולנוע הגרמני ורנר הרצוג לבירה העזובה וראיין כמה אנשים שסירבו להתפנות, בהם איכר שסירב לעזוב את ביתו שעל מדרונות הר הגעש. מסעו של הרצוג מתועד בסרט La Soufrière.
ניטור ובקרה

ניטור הפעילות הגעשית בסופרייר החל ב-1950, כאשר הוקמה מעבדה לפיזיקה של כדור הארץ בסן קלוד, המסונפת למכון הפריזאי של מדעי כדור הארץ (Institut de Physique du Globe de Paris). במעבדה הותקנו שני סייסמוגרפים. מעבדה זו זיהתה לראשונה את ההתפרצות המתקרבת של ההר ב-1976.
ב-1989 נבנה מצפה מודרני בקומונה גורבר (Gourbeyre), תשעה קילומטרים דרומית מערבית לסופרייר, המצפה הוולקנולוגי והסייסמולוגי של גוואדלופ (l'observatoire volcanologique et sismologique de Guadeloupe). מטרותיו הם:
ניטור הפעילות הגעשית בסופרייר
ניטור הפעילות הסייסמית באזור
השתתפות במחקרים
הפצת מידע מונע על הסיכונים מפעילות געשית
טיפוס על ההר

הגישה לפסגת סופרייר אפשרית באמצעות שבילים להולכי רגל. הגישה אסורה לחלקים מהפסגה בשל גזים ואדים רעילים. הטיפוס קל יחסית, אבל חייבים לנקוט באמצעי זהירות.
נקודת היציאה הקלאסית היא מ"באן ז'ון" ("Bains Jaunes" – "אמבטיה צהובה") בגובה 950 מטרים, דרך "טראס דו פאה דו רואה" (trace du Pas du Roy). גישה ישירה לפסגה ברכב למגרש החנייה ב"סוון א מולה" (Savane à Mulets) בגובה 1,140 מטרים נאסרה בשל רעידת אדמה ב-21 בנובמבר 2004 שגרמה להתמוטטות חלק מהמדרון של פסגת טארד (Tarade).
הערות שוליים

1 2  אתר Global Volcanism Program
↑  אתר התיירות של האי טוען שיורדים בו קרוב ל-10,000 מ"מ גשם בשנה
↑  Subduction and Volcanic Arc
↑  Mount Pelee
↑  La Soufrière de Guadeloupe
↑  Visite touristique sur la Soufrière de Guadeloupe
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539158305171  GND: 4118737-4  LCCN: sh87001139  VIAF: 315529892   WorldCat (עם VIAF): 315529892 
מקלט בטון על הפסגה למקרה של התפרצות
רעידת האדמה בנפאל (2015)

| --- | --- |

בתים הרוסים לאחר רעש האדמה
 סוג:  רעידת אדמה
 תאריך התרחשות:  25 באפריל 2015 
 שעה:  11:56:26 (שעון מקומי)
 מגניטודה:  7.8 בסולם מגניטודה לפי מומנט
 במדינות או באזורים:  נפאל, צפון הודו, טיבט, בנגלדש ובהוטן
 מוקד:  נפאל, 29 ק"מ דרומית-מזרחית למחוז לאמג'ונג
 הרוגים:  9,018
 פצועים:  21,952
 נזק:  כ-5 מיליארד דולר
 קואורדינטות:  28°08′49″N 84°42′29″E﻿ / ﻿28.147°N 84.708°E﻿ / 28.147; 84.708
  (למפת נפאל מוגדלת) קטמנדו לליטפור פוקהרה דהאנגדי נפאלגאנג' בוטוואל דהאראן בירגאנג' ג'נקפור אוורסט הרפובליקה העממית של סין  הודונפאל(למפת נפאל רגילה) קטמנדו לליטפור פוקהרה דהאנגדי נפאלגאנג' בוטוואל דהאראן בירגאנג' ג'נקפור אוורסט הרפובליקה העממית של סין  הודונפאל
 
מפה של מוקד הרעש ורעידות עוקבות לאחר מכן
רעידת האדמה בנפאל בעוצמה 7.8 בסולם מגניטודה לפי מומנט התרחשה בשעה 11:56:26 לפי הזמן המקומי (6:11:26 בבוקר UTC) של יום שבת, 25 באפריל 2015. מוקד הרעידה היה כ-29 קילומטרים דרומית-מזרחית למחוז לאמג'ונג שבנפאל, בעומק של כ-15 קילומטרים.
לרעידה התלוותה סדרה של רעידות עוקבות. ביום ראשון שלאחריה הורגשה רעידה בעוצמה 6.7, שגרמה אף היא לנזק רב. ביום שני שלאחריה הורגשה רעידה בעוצמה 5.1.
ב-12 במאי, כשבועיים וחצי לאחר הרעש הראשון, התרחש רעש המשנה החזק ביותר בעוצמה 7.3.
בנוסף לנפאל, הנפגעת העיקרית מהרעידה, דווחו נפגעים בצפון הודו, בטיבט ובבנגלדש.
הרעידה הייתה החזקה ביותר באזור מאז הרעידה שהתרחשה ב-1934 במגניטודה של 7.9 בסולם מומנט וגבתה כ-10,600 קרבנות.
נזק ונפגעים > הרוגים ופצועים

איתור הנפגעים התנהל במשך ימים אחדים לאחר רעידת האדמה, ובהתאם לכך מניין ההרוגים והפצועים גדל מדי יום. שבוע לאחר רעידת האדמה נמנו כ-9,000 הרוגים, בהם מטייל ישראלי יחיד ומעל ל-23,000 פצועים. גורלם של אלפי תושבים נוספים בנפאל, המתגוררים בכפרים נידחים, לא היה ידוע שבוע לאחר רעידת האדמה, מועד שבו העריכו שלטונות נפאל שאפסו הסיכויים למציאת ניצולים נוספים.
| מדינה | הרוגים | פצועים | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| נפאל | 8,786 | 22,304 | חשבון הטוויטר הרשמי של ממשלת נפאל |
| הודו | 130 | 560 | אתר DD News |
| הרפובליקה העממית של סין | 27 | 383 | אתר News |
| בנגלדש | 4 | 200 | אתר bdnews24.com |
| סך הכול | 8,947 | 23,447 |  |
נזק ונפגעים > הרוגים ופצועים > האסון בהר האוורסט

רעידת האדמה גרמה גם למפולת שלגים בהר האוורסט בזמן שעל פי ההערכות היו על ההר בין 700 ל-1,000 מטפסים. הצבא ההודי איתר 19 גופות על ההר, בהן גופת דן פרדינבורג, בכיר בחברת גוגל שהיה אחראי על נושא פרטיות מידע בפרויקט X. בנוסף חילץ צבא הודו 61 מטיילים מההר, כמה עשרות הוגדרו נעדרים. מטפס ההרים, קונטל ג'וישר, היה בין השורדים.
נזק ונפגעים > נזקים

בניינים רבים נהרסו בנפאל ואף במדינות השכנות, בהם מגדל דהרהרא בקטמנדו שקריסתו גרמה למותם של 180 בני אדם, וכיכר דורבר בקטמנדו, שהיא אתר מורשת עולמית. כמו כן נפגעו מספר מקדשים. נמל התעופה הבינלאומי טריבהוואן, המשמש כנמל תעופה בינלאומי בקטמנדו נסגר מיד לאחר רעידת האדמה אך נפתח שוב מאוחר יותר באותו היום על מנת לקלוט כוחות חילוץ והצלה, כאשר טיסות מסחריות חזרו לפעול בשלב מאוחר יותר.
תגובות וסיוע > ארגונים ממשלתיים

האומות המאוחדות האומות המאוחדות - ב-27 באפריל, העביר האו"ם 15 מיליון דולר לטובת ארגוני סיוע בינלאומיים. בנוסף, נשלחו משאיות מזון לאזורים שנפגעו.
האיחוד האירופי האיחוד האירופי - ב-26 באפריל, אישרה הנציבות האירופית תרומה של 3 מיליון אירו, וכן שליחת כוחות סיוע.
הארגון ההודי לחקר החלל - מספק בהתנדבות ליוניצ"ף צילומי לוויין של האזורים שנפגעו.
תגובות וסיוע > חברות תקשורת

נפאל טלקום - הטעינה אוטומטית כרטיסי סים שאזלה בהם היתרה ב-50 מסרונים (SMS) כל יום. בנוסף, צריכת נתוני גלישה עבור תוכנות סקייפ ו-Viber הייתה בחינם.
חברות תקשורת הודיות - הציעו שיחות חינם לנפאל עד 28 באפריל.
סקייפ - הציעה שיחות חינם לקווים נייחים וניידים לנפאל ומנפאל החוצה.
Viber - הכריזה שכל שיחה של משתמש נפאלי לכל יעד במדינה או בעולם תהיה בחינם. בנוסף, משתמשים מחוץ למדינה יכלו להתקשר לנפאל בחינם.
Google Voice - הפחיתה את תעריף השיחה לנפאל לסנט אחד.
חברות תקשורת אמריקאיות - ורייזון תקשורת וספרינט הציעו שיחות בחינם לנפאל עד 10 במאי. AT&T הציעה שיחות חינם לנפאל בין 25 באפריל ל-16 במאי.
חברות תקשורת ישראליות - פרטנר הגדירה אוטומטית חבילת שיחות וגלישה בחינם, בין התאריכים 25 באפריל ל-26 באפריל, ללקוחותיה ששהו בנפאל.
ראו גם

רעידת האדמה בנפאל (1988)
לנגטאנג