קרב אלעשה
הערות שוליים

↑  בספר מקבים א' כתוב כי הקרב התקיים בחודש הראשון לשנת 152. ההיסטוריון בר כוכבא קובע כי מדובר לפי שיטת החישוב ה"בבלית" למניין הסלאוקי, הפותחת באפריל של 311 לפנה"ס ולא על פי השיטה המוקדונית-סורית הפותחת באוקטובר 312
↑  מקבים א' ז' 8
↑  ראו בצלאל בר כוכבא, מלחמות החשמונאים, משרד הביטחון, ירושלים תשמ"ח, עמ' 288
↑  הר סובר שהמספר סביר, אבי יונה מתאר שצבאו של בקכידס היה גדול למדי ולכן לא הותקף בדרך, ובצלאל בר כוכבא, מקבל את מספר הכוח הסלאוקי כמהימן, וסובר שהפעם בעל מקבים א' דייק בסדרי הגודל של הסלווקים, אם כי עיגל אותם מעט כלפי מעלה. בין היתר בשל דרגתו הגבוהה של בקכידס, והשלב המתקדם של המרד, וכן דיכוי מרד טימארכוס שאיפשר להפנות חלק מהגייסות ליהודה. "החשש מתערבות רומית, מפלתו של ניקנור והשלב המתקדם של המרד חייבו את השלטונות לתגובה מסיבית שחרגה בעצמתה מהרגיל".
↑  בר כוכבא ומשה דוד הר סוברים כי מספר החיילים המכביים לא סביר, ותיאור מהלכי הקרב מורה כי המספר מופרך לחלוטין, ונועד להסביר את התבוסה ונפילת המצביא בקרב. על פי בר כוכבא סביר שחייליו של יהודה היו בסדר גודל של כ-3,000 חייל שזו הייתה המסגרת המקובלת אצל החשמונאים. גם אבי יונה סובר שיש להתייחס למספר זה בפקפוק וסובר שמספר הלוחמים החשמונאים עמד על מספר אלפים.
↑  מלחמת החשמונאים עמ' 295 ועמ' 80-81
↑  בצלאל בר כוכבא טוען כי מספר הכוח היהודי היה גדול מהמתואר, וממדי העריקה לא היו גדולים מבקרבות אחרים, וכי העריקה הגדולה נועדה להסביר את ההפסד בקרב. (מלחמות החשמונאים - עמ' 292, 295)
↑  מיכאל אבי יונה, הקרבות שבספרי החשמונאים, מסות ומחקרים בידיעת הארץ, תשכ"ד, עמ' 57–68, מובא בספר מדינת החשמונאים, עמ' 191-192
↑  לגבי המסלול המדויק של מסעו של בקכידס חלוקים החוקרים. באופן כללי יש שלוש שיטות עיקריות. ע"פ איבל-קלין המסלול הוא דרך אזור הבקעה: ארבל, בית שאן, יריחו ירושלים ואל בירה. ע"פ אוולד-גרין המסלול היה דרך גב ההר, עמק יזרעאל, מסיליה, סמריה, שכם, סנג'יל, אל בירה. ע"פ גרים-אסטרלי המסלול היה דרך עבר הירדן: מאירביד דרומה וחציית הירדן ליד הגלגל. בצלאל בר כוכבא, מלחמות החשמונאים, משרד הביטחון, ירושלים תשמ"ח, נספח ח' עמ' 365-369
↑  איבל מזהה את המקום על פי דמיון שם, קונטקסט גאוגרפי ומציאת קרמיקה הלניסטית במקום. קונדר וקליין זיהו את המקום עם חרבת לעסה במעלה בית חורון, אך חורבה ערבית זו ומיקומה פוסלים אותם.
↑  בצלאל בר כוכבא, מלחמות החשמונאים, עמ' 134
↑  שמעון כהן, מעטים מול רבים – הייתכן?, באתר ערוץ 7, 7 בדצמבר 2015
↑  מקבים א' ט 11
↑  מקבים א' ט 12
↑  על פי בר כוכבא לא סביר שלחשמונאים לא היו כוחות כבדים, או לפחות בינוניים, כי אחרת הפלנקס הסלווקי בתנאי השטח היה מוחץ אותם בזמן קצר. ועל פי גרסתו של יוספוס לקרב בית זכריה היו לחשמונאים כבר אז כוחות כבדים או לפחות בינוניים. בצלאל בר כוכבא, מלחמות החשמונאים, עמ' 80-81
↑  בר כוכבא מציין שקשה להניח שפרשיו של יהודה הצליחו להכות את פרשיו המנוסים של בקכידס שהשתייכו למשמר המלכותי, ולכן יש להניח שהייתה זו נסיגה טקטית של בקכידס במטרה להכניס את יהודה למלכודת, לנתקו משאר לוחמיו ולסגור בפניו את דרכי הנסיגה
↑  במקור היווני של מספר מקבים א' כתוב "אשדוד ההר", מה שבוודאי לא ייתכן. טורי הציע "עד מעלה ההר", ואיבל בתחילה גרס "חצור ההר", אך בהמשך קיבל את תיקונו של מיכליס ואחרים בעקבותיו ל"אשדות ההר". כאשר אשדות במקרא מתייחס למורדות של שדרת ההר ("ואשד הנחלים" - במדבר כא טו, "מימינו אשדת למו" - דברים לג ב). ייבין מקבל את התיקון אך קובע כי הנסיגה הייתה לעבר בקעת גופנה, ואבי יונה קובע כי  הכוונה למורד בית חורון, ואילו בר כוכבא קובע כי מדובר עד הר בעל חצור בסביבת טייבה-רמון, רדיפה רכובה על פרשים לאורך 12 ק"מ. איבל שהתקשה לקבל נסיגה כל כך ארוכה, קובע כי רדיפה הייתה לכיוון כללי של בעל חצור, אבל לא עד ההר ממש [בצלאל בר כוכבא, מלחמות החשמונאים, עמ' 303, אטלס כרטא לתקופת בית שני מפה 41]
↑  על פי בר כוכבא מדובר בחיל פרשים, ונראה כי יהודה הציב מולם אף פרשים משלו, כדי לא לחשוף את הרגליים להתקפת פרשים מהאגף השמאלי של הסלווקים
↑  בר כוכבא סובר שמדובר בפרשים ולא בכל האגף עצמו
↑  מקבים א' ט 13
↑  בר-כוכבא מעיר כי לא נראה שהסלווקים אפשרו את פינוי גופתו של יהודה שהיה מורד, ובמיוחד לאחר מה שעשה לניקנור, ונראה כי אחיו חילצו את גופתו במבצע הירואי, אם בעיצומו של הקרב ואם לאחר מכן. וקשה להבין מדוע בעל מקבים א' פוסח על מבצע חילוץ זה שהיה בו לפרנס סיפור הירואי
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 קרבות המכבים (מרד החשמונאים)
| שליט | אנטיוכוס הרביעי   (175 - 164) | אנטיוכוס הרביעי   (175 - 164) | אנטיוכוס הרביעי   (175 - 164) | אנטיוכוס החמישי   (164 - 162) | אנטיוכוס החמישי   (164 - 162) | דמטריוס הראשון   (162 - 150) | דמטריוס הראשון   (162 - 150) | דמטריוס הראשון   (162 - 150) |
| שנה לפנה"ס | 166 | 166 | 165 | 164 | 162 | 162 | 161 | 160 |
| אתר הקרב | אפולוניוס | בית חורון | אמאוס | בית צור | בית זכריה | כפר שלמא | חדשה | אלעשה |
תרשים של מהלך הקרב (מימין לשמאל). 
בשלב הראשון הכוחות שנערכו בין בארה לאלעשה, קשתים וקלעים פועלים, והפלנקס בסיום מסתערים.
בשלב השני יהודה תוקף את בקכידס באגף הימיני שנסוג לצפון-מערב קרוב לאזור בעל חצור, והאגף הסלאוקי השמאלי מנצח את האגף החשמונאי המקביל. 
בשלב השלישי בקכידס חוזר ותוקף והאגף הסלאוקי-השמאלי מאגף בתנועת מלקחים את יהודה מדרום-מזרח.
דרכמה של דמטריוס הראשון, השליט שהביא למותו של יהודה המכבי