stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנסיך רופרט מהריין, דוכס קמברלנד
שארית חייו > מדע והחברה המלכותית

לאחר פרישתו של רופרט משיט פעיל בסביבות 1674, הוא הצליח להשקיע זמן רב יותר במחקר מדעי וזכה לקבל קרדיט על המצאות ותגליות רבות, אם כי חלקן התבררו לאחר מכן כיבוא חדשני של המצאות אירופאיות לאנגליה. רופרט המיר כמה מדירות המגורים בטירת וינדזור למעבדה יוקרתית, מלאה בכבשנים, מכשירים וחומרי גלם, משם ערך מגוון ניסויים.
רופרט, שכונה על ידי בני זמנו כ"לוחם פילוסופי", כבר הפך לחבר המייסד השלישי של החברה המלכותית המדעית והנחה את החברה כחבר מועצה במהלך שנותיה הראשונות. בשלב מוקדם מאוד בהיסטוריה של החברה, הראה רופרט את טיפות הנסיך רופרט בפני המלך צ'ארלס השני והחברה, דמעות זכוכית שמתפוצצות כאשר הזנב שלהן נסדק; אף על פי שזכה בזמנו לקרדיט על המצאתן, פרשנויות מאוחרות יותר מצביעות על כך שהוא היה אחראי במקום זאת להבאת תגלית אירופית קיימת לאנגליה. הוא הדגים מכשיר חדש להרמת מים בחברה המלכותית, וקיבל תשומת לב על התהליך שלו ל"צביעת צבעים על שיש, שעם ליטוש הפך לקבוע". במהלך תקופה זו, רופרט גם ניסח שאלה מתמטית הנוגעת לפרדוקס שקובייה יכולה לעבור דרך קובייה קצת יותר קטנה; רופרט שאל כמה גדולה צריכה להיות קובייה כדי להתאים. שאלת הקובייה של הנסיך רופרט נפתרה לראשונה על ידי המתמטיקאי ההולנדי פיטר ניולנד (אנ'). רופרט נודע גם בזכות הצלחתו בפיצוח הצפנה.
רבות מההמצאות של רופרט היו צבאיות. לאחר תכנון התותח הימי של רופרטינו, הקים רופרט טחנת מים על ביצות האקני לשיטה מהפכנית של קידוח של קני תותחים, אולם סודו מת איתו, והמפעל נכשל. רופרט עסק גם בבעיות צבאיות אחרות, והחל לייצר בריחי רובים; הוא תכנן גם תותח שיורה כדורים מרובים במהירות גבוהה, וגם "אקדח עם קנה מסתובב". מיוחסת לו המצאת סוג של אבק שריפה, שכאשר הוצג לחברה המלכותית ב-1663, היה בעל עוצמה של יותר מפי עשרה מזו של אבק רגיל; שיטה טובה יותר לשימוש באבק שריפה בכרייה; וטורפדו. הוא גם פיתח צורה של קלע אשכול לשימוש ארטילריה. רופרט התמקד גם בהמצאות ימיות: הוא הגה מנגנון איזון כדי לאפשר מדידות משופרות ברביע בים, ויצר ציוד צלילה לחילוץ עצמים מקרקעית האוקיינוס. בעודו מתאושש מטיפול חירור הגולגולת שלו, החל רופרט להמציא ציוד כירורגי חדש כדי לשפר את הפעולות העתידיות.
חלקים אחרים בעבודתו המדעית של רופרט היו בתחום המטלורגיה. רופרט המציא סגסוגת פליז חדשה, בגוון כהה מעט יותר מפליז רגיל הכוללת שלושה חלקי נחושת לחלק אחד של אבץ, בשילוב עם פחם; זו נודעה בשם "המתכת של הנסיך" לכבודו - לפעמים מכונה גם כ"פליז בריסטול". רופרט המציא את הסגסוגת על מנת לשפר את הארטילריה הימית, אך היא גם שימשה כתחליף לזהב בעיטורים. לרופרט יוחס גם שהגה שיטה יוצאת דופן לחישול קרסי דיג וליציקת חפצים למראה של פרספקטיבה. הוא גם המציא שיטה משופרת לייצור כדוריות עופרת (אנ') בגדלים שונים בשנת 1663, ששוכללה מאוחר יותר על ידי המדען רוברט הוק, אחד מעמיתיו של רופרט בחברה המלכותית במהלך התקופה. במיוחד מיוחס לו פיתוח תהליך של יציקת כדוריות עופרת זעירים על ידי יציקת עופרת מותכת דרך מסננת ולאפשר לטיפות ליפול כמה סנטימטרים למים. כדוריות כאלו שהתגלו באתרים ארכאולוגיים, לעיתים קרובות על ספינות טרופות מהמאה ה-17 וה-18, מכונות לעיתים קרובות על ידי ארכאולוגים בשם "כדוריות רופרט" (Rupert shot).
משפחה > מרגרט יוז

לקראת סוף חייו רופרט התאהב בשחקנית מושכת מתיאטרון דרורי ליין בשם מרגרט "פג" יוז (אנ'). רופרט החל לחזר אחריה במהלך שנות ה-60 המאוחרות, ונטש את פילגשו הקודמת, פרנסס בארד, אם כי נראה כי יוז דחתה אותו תחילה במטרה לנהל משא ומתן על הסדר מתאים. יוז קודמה במהירות תחת חסותו; היא הפכה לחברה בלהקת התיאטרון של "אנשי המלך" ב-1669, מה שהעניק לה מעמד וחסינות ממעצר בגין חובות, והיא צוירה ארבע פעמים על ידי סר פיטר לילי, אמן החצר הבכיר של אותה תקופה.
רופרט לא התחתן עם יוז אף על פי שעודדו אותו לעשות זאת, אבל הכיר באבהותו לבתם, רופרטה (Ruperta, נולדה ב-1673). יוז נהנתה מאורח חיים יקר במהלך שנות ה-70 של המאה-17, כשעסקה בהימורים ורכשה תכשיטים; רופרט נתן לה תכשיטים בשווי של לפחות 20,000 ליש"ט במהלך מערכת היחסים ביניהם, כולל מספר פריטים מהאוסף המלכותי של נסיכות הבוחר מפפאלץ. יוז המשיכה לשחק בתיאטרון גם לאחר לידתו של רופרטה, וחזרה לבמה ב-1676 עם חבורת השחקנים היוקרתית של "חברת הדוכס (אנ')" בתיאטרון דורסט גארדן (אנ'), ליד הסטרנד בלונדון. בשנה שלאחר מכן שיכן רופרט את יוז ב"בניין מפואר" בשווי 25,000 ליש"ט שקנה בהמרסמית' מסר ניקולס קריספ. נראה שרופרט דווקא נהנה מאורח החיים המשפחתי, והעיר שבתו הצעירה "כבר שולטת בכל הבית ולפעמים מתווכחת עם אמה, מה שמצחיק את כולנו".
מותו וצאצאיו

רופרט מת בביתו ב"ספרינג גרדנס" בווסטמינסטר, ב-29 בנובמבר 1682 לאחר התקף של צדרת, ונקבר בקריפטה של מנזר וסטמינסטר ב-6 בדצמבר בהלוויה ממלכתית. רופרט השאיר את רוב אחוזתו, בשווי של כ-12,000 ליש"ט, בחלקים שווים ליוז ורופרטה. ליוז הייתה "אלמנות לא נוחה" ללא תמיכתו של רופרט, וההימורים הכושלים שלה לכאורה לא סייעו לה.
מתנות שקיבלה מרופרט כמו עגילי אימו נמכרו לדוכסית ממרלבורו, בעוד ששרשרת פנינים שנתן אביו פרידריך לאימו אליזבת נמכרה לשחקנית עמיתה נל גווין. יוז מכרה את הבית בהמרסמית' לשני סוחרים בלונדון: טימותי לאנוי וג'ורג' טרדוול. הוא נרכש אז על ידי אלכסנדר, מארקגראף ברנדנבורג-אנסבך (אנ'), ונודע כבית ברנדנבורג.
רופרטה נישאה לעמנואל סקרופ האו (אנ'), חבר פרלמנט לעתיד וגנרל אנגלי, ונולדו להם חמישה ילדים, סופיה, ויליאם, עמנואל, ג'יימס והנרייטה. דרך בתו של ויליאם, מרי, רופרט הוא אב קדמון של הברונטים ברומלי (אנ').
בנו של רופרט, דאדלי בארד, הפך לקצין צבאי, המכונה לעיתים קרובות "קפטן רופרט", ומת בלחימה במצור על בודה (אנ') במלחמת האימפריה העות'מאנית–הליגה הקדושה כשהיה בשנות העשרה המאוחרות לחייו.
הנצחה

לדברי ההיסטוריון איאן ג'נטלס:
האחיין של צ'ארלס הראשון, הנסיך רופרט מהריין, היה לוחם מפורסם שכמעט ולא ניצח בקרבות ביבשה או בים. אהוב על אנשיו בשל אומץ ליבו המתריס ותחושת הכבוד הצבאי הגבוהה שלו, הוא בכל זאת היה מנהיג רע מזג ויהיר. פגמי האופי שלו הלכו והודגשו עם הגיל. עם זאת, הוא נותר אחד הדמויות הרומנטיות ביותר בהיסטוריה האנגלית, נערץ בשל תקיפות הפרשים הפזיזות שלו, וההתקפות הימיות הפזיזות לא פחות שלו נגד הציים הפרלמנטריים, ואחר כך ההולנדים, החזקים הרבה יותר. ... הנסיך הרחיק רבים משום שלעיתים קרובות היה עצבני, חסר טקט, חסר סבלנות, ובעיקר - שופט אופי גרוע.
זכרו של הנסיך רופרט מתועד היטב בגאוגרפיה של קנדה. אדמותיה של חברת מפרץ הדסון, בהיותן כולן מנוקזות על ידי נהרות הזורמים למפרץ הדסון, היו ידועות כארץ רופרט מ-1670 עד 1870. הדיוקסיה האנגליקנית של ארץ רופרט (אנ'), שבסיסה בוויניפג במניטובה, היא שריד של תקופה זו, וכך גם שדרת פרינס רופרט, שדרת רופרט ושדרת רופרטסלנד בוויניפג.
במקומות אחרים בקנדה, העיר פרינס רופרט (אנ') בקולומביה הבריטית, שכונת פרינס רופרט (אנ') בעיר אדמונטון באלברטה והנהר רופרט (אנ') (הנשפך למפרץ רופרט (אנ')) בקוויבק נקראים כולם על שם הנסיך. ייתכן שגם מפרץ רופרטס בסנט הלנה נקרא על שמו. בבריסטול היה גם רחוב, רחוב רופרט, ובעבר פאב, "הנסיך רופרט ברחוב רופרט", שהנציחו את הנסיך רופרט.
לקריאה נוספת

Ashley, Maurice (1976). Rupert of the Rhine. London: Hart Davis, MacGibbon.
De Viet, Rens (2010). Vlootinstructies en de eerste twee oorlogen met Engeland in de zeventiende eeuw. MA Thesis. Rotterdam: Erasmus University.
Irwin, Margaret (1937) The Stranger Prince: The story of Rupert of the Rhine. New York: Harcourt, Brace.
Kitson, Frank (1994). '.'Prince Rupert: Portrait of a Soldier. London: Constable. ISBN 0-09-473700-2.
Morrah, Patrick (1976). Prince Rupert of the Rhine. London: Constable.
Petrie, Charles (1974). King Charles, Prince Rupert, and the Civil War: From Original Letters. London: Routledge and Kegan Paul.
Thomson, George Malcolm (1976). Warrior Prince: Prince Rupert of the Rhine. London: Secker and Warburg.
Wilkinson, Clennell (1935). Prince Rupert, the Cavalier. Philadelphia: J.B. Lippincott.
ביאורים

1 2  שימש לראשונה את תומכי הפרלמנט כביטוי גנאי לתומכי המלוכה העשירים יותר של המלך צ'ארלס הראשון ובנו צ'ארלס השני מאנגליה במהלך מלחמת האזרחים האנגלית, האינטררגנום והרסטורציה (1642 - בערך 1679). מאוחר יותר הוא אומץ על ידי המלוכנים עצמם. אף על פי שהוא התייחס במקור לגישות והתנהגות פוליטיות וחברתיות, שהלבוש היה חלק קטן מהן, הוא הפך מזוהה מאוד עם הלבוש האופנתי של חצר המלוכה באותה תקופה.
↑  מצרפתית "מעבר נשק" היה סוג של משחק לחימה אבירי שהתפתח בסוף המאה ה-14
↑  מילולית "אדון הסוס", משרה שהייתה פעם חשובה במשק הבית של הריבון והקנתה מקום בקבינט, שבתחום סמכותו כל הסוסים, האורוות, הכלבים והמלונות של המלך
↑  הענקת אחוזה, תואר, משרה או דבר אחר בעל ערך לילד צעיר יותר של מלך, שאם לא כן, לא תהיה לו ירושה במסגרת שיטת הבכורה (שם רק הבכור יורש). זה היה נפוץ ברוב אירופה.
↑  מלווה זוטרה של מלכה בבתי המלוכה של אירופה. התפקיד היה משני למלווה המכונה Lady-in-waiting
הערות שוליים

↑  "Digitaal Vrouwenlexicon van Nederland". 17 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sophia of Hanover Dies | History Today".
↑  ‘Lapland Lady’, August 2011, DOI: 10.5949/liverpool/9780859898591.003.0005, In book: The Black Legend of Prince Rupert's Dog
↑  "Newsprint circa 1643".
↑  Andrew Marvell; Martin Dzelzainis; Annabel M. Patterson (2003). The Prose Works of Andrew Marvell: 1676–1678. Yale University Press. pp. 270 n.260. ISBN 978-0-300-09936-2.
↑  Croft, Hallard T, Richard K. Guy and K. J. Falconer. (1994) Unsolved Problems in Geometry. New York: Springer
↑  Urbanowicz, Gary. R. (2002), Badges of the Bravest: A Pictorial History of Fire Departments in New York City Page 28. Turner Publishing Company.
↑  Brannt, William Theodore, Alfred Krupp and Andreas Wildberger. (2009) The Metallic Alloys: A Practical Guide.
↑  Prince Rupert: The Last Cavalier
↑  MHS Resources: History in Winnipeg Streets. Manitoba Historical Society.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267341705171  PLWABN: 9810632958705606  AAG: 56  BIBSYS: 1602157054289  BNE: XX1692931  BnF: cb18044462q (data)  BPN: 01176980  GND: 118791621  ISNI: 0000 0003 8682 1119  KulturNav: 8906fa74-b9ff-4df1-a066-eed1d327d838  LCCN: n50046699  NKC: pna2008456521  NLA: 35468422  NLG: 156474  NTA: 071580220  RERO: 02-A024519117  RKD: 68905  SUDOC: 083838902  Trove: 964096  ULAN: 500016189  VcBA: 495/30375  VIAF: 266222116   WorldCat (עם VIAF): 266222116 
רופרט (מימין) עם אחיו הבכור, קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ (משמאל), בדיוקן משנת 1637 מאת אנטוני ואן דייק
רופרט כאדם צעיר המבקר בחצר דודו, צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה, מאת אנתוני ואן דייק
צ'ארלס הראשון (באבנט כחול) מקיים מועצת מלחמה באדג'קוט (אנ') ביום שלפני קרב אדג'היל (אנ'). רופרט, יושב, פיקד על חיל הפרשים של המלך.
איור של הנסיך רופרט באדג'היל.
ג'ורג' דיגבי (אנ'), מאת סר אנתוני ואן דייק; אף על פי שהיה חייל פחות מוצלח, דיגבי היה יריב פוליטי חזק יותר ויותר לרופרט בחצר המלוכה במהלך המחצית השנייה של מלחמת האזרחים האנגלית
רופרט היה דמות נפוצה של תעמולה של הפרלמנט, המתואר כאן, עם כלבו בוי, שודד את העיירה ברמינגהאם
רופרט בתחילת האינטררגנום (אנ'), על בסיס ויליאם דובסון.
סמל של הנסיך רופרט כאביר הבירית ב-1642.
המערכה הימית של רופרט באוקיינוס האטלנטי, בים התיכון ובים הקריבי, 1650–1653
יצירת המצוטינט הגדולה והמפורסמת ביותר של רופרט, "התליין הגדול", שנחשבה על ידי המבקר אנטוני גריפית'ס ל"אחד המצוטינטים הגדולים ביותר"
פרנסס בארד, פילגשו של רופרט, מאת פיטר לילי
קרב ארבעת הימים (אנ'), 1–4 ביוני 1666, מאת אברהם סטורק (אנ'), במהלכו יושמו לראשונה טקטיקת הצי האגרסיבית החדשה של רופרט
"קרב טסל", מאת וילם ואן דה פלדה הבן (אנ'), ניצחון הולנדי שסימן את סוף הקריירה של רופרט כאדמירל ימי.
רופרט מבוגר יותר, שצויר ב-1670 על ידי סר פיטר לילי
רופרט היה חבר מייסד של החברה המלכותית, אשר, כפי שמוצג בתחריט זה מ-1667 שחוגג את הקמתה, שיקף את תחומי העניין הרחבים שלו במדע ובטכנולוגיה.
השחקנית מרגרט יוז, פילגשו של רופרט בגיל מאוחר יותר, מאת סר פיטר לילי
חוקי גרבסקי

"חוקי גרבסקי" הוא כינוים של חוקים  אשר נחקקו בשנת 1924 בפולין. הם מכונים כך על שמו של שר האוצר הפולני, ולדיסלב גרבסקי. החוקים כללו הטלת מסים כבדים על מעמד הביניים, סוחרים ותעשיינים, במטרה להשתמש בכספי המיסים לשם עידוד צמיחתה של תעשייה מודרנית.
החוקים כללו הטלת מס מכר שהיה 2.5% מכל מכירה, ונועד לא רק לאסוף הכנסות אלא גם לצמצם את מספר הסוחרים בשרשרת האספקה. בנוסף, ועדות ההערכה שקבעו את היקף המסחר הורכבו בעיקר מפולנים שנטו להעריך את מחזור המכירות של היהודים בעודף.
החוקים הלאימו את תעשיות הטבק, היין השרוף והגפרורים, שהיו תחומים בהם היהודים היו דומיננטיים. ההלאמה הביאה לסגירת בתי חרושת רבים של יהודים. בנוסף, הרישיונות למסחר בסחורות אלו נמסרו לנפגעי מלחמת העולם הראשונה, ויהודים רבים שעסקו במסחר בתחום נותרו ללא מקור פרנסה.
רבים מיהודי פולין השתייכו למגזרים אלה, והם נפגעו מכך. חלקם ניסה להגר לארצות הברית, אך בשל מכסות ההגירה שהונהגו בה, פנו רבים לארץ ישראל. עליית יהודים אלה במסגרת העלייה הרביעית מכונה "עליית גרבסקי".
הערות שוליים

1 2  מ. זימלפרב, למצבם הכלכלי של היהודים בפולין, הפועל הצעיר, 20 בפברואר 1925
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וילם (קומיקסאי)

| --- | --- |

 לידה:  2 באפריל 1941 (בן 83) Ermelo, הולנד 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה, צרפת 
 שם עט:  Willem 
 שפות היצירה:  הולנדית 
 פרסים והוקרה:  Award Gato Perich (2015)  Inktspot prize (2006)  הפרס הגדול של העיר אנגולם (2013)  Stripschapprijs (2000) 
 willem.mm.free.fr
 
ברנרד וילם הולטרופ (בהולנדית: Bernard Willem Holtrop; נולד ב-2 באפריל 1941, ארמלו, הולנד) הוא קומיקסאי הולנדי המתגורר בצרפת מאז 1968, המפרסם בשם העט וילם. הוא ידוע בזכות הקריקטורות המצוירות הפרובוקטיביות שלו המציגות תמונות אלימות ומיניות בנושאים פוליטיים. וילם זכה בפרס Stripschapprijs (אנ') בשנת 2000 ובפרס Grand Prix de la ville d'Angoulême בשנת 2013.
וילם צייר בעיתונים רבים: חרה-קירי, שרלי הבדו, ליברסיון ועוד.
ביוגרפיה

וילם למד בבית הספר לאמנויות יפות בארנהם בהולנד בין השנים 1962–1967. באותה תקופה הצטרף לתנועת הפרובו (צר') ובשנת 1966 ייסד את העיתון הסאטירי "God, Nederland & Oranje". העיתון ספג ביקורות נוקבות עקב פרסומים בעיתיים, בהם איור של יוליאנה, מלכת הולנד המוצגת כזונת רחוב, אך בו בזמן העלה את מעמדו של וילם כקומיקסאי מוכשר ובועט, והוא קיבל הצעת עבודה במגזין ההולנדי "אלוהה".
בשנת 1968 עבר להתגורר בצרפת והחל לכתוב עבור המגזין הסאטירי l'Enragé ("הזועם") כחלק מאירועי מאי 1968. החל משנת 1970 עבר לעבוד במגזין חרה-קירי, שלימים הפך לשרלי הבדו. במסגרת עבודתו במגזין פרסם שני מדורים קבועים פעם בשבוע.
רצועות הקומיקס שכתב וילם בצרפת אופיינו בשגיאות כתיב ותחביר מדי פעם לאור העובדה ששלט בשפה הצרפתית אז באופן לא מושלם. עורכי מגזין שרלי הבדו מצאו את שגיאות הכתיב מצחיקות ותורמות למסרים ההומוריסטים שהעביר. על כן, הם בחרו שלא לתקן את שגיאותיו והן הוצגו כבכוונה תחילה. גם לאחר שנים, כששלט בצרפתית היטב, המשיך לכתוב עם שגיאות כתיב ותחביר כחלק מהסמל המסחרי שלו.
במשך מספר שנים היה כותב קומיקס וקריקטורות עבור המגזין החודשי של שרלי הבדו, עד שבסופו של דבר, בשנת 1981, נכנס לתפקיד העורך הראשי, תפקיד אותו מילא במשך שנים. בשנת 1992 הצטרף לצוות העורכים של מערכת שרלי הבדו כולה.
בשנת 2013 הפך וילם להולנדי הראשון שזכה בפרס הגדול של אנגולם (אחד הפרסים הנחשקים בתחום הקומיקס), ובגיל 71 שנים ו-9 חודשים, מה שהופך אותו לזוכה המבוגר ביותר מאז רנה פלוס.
ב-7 בינואר 2015 ניצל וילם מהפיגוע במשרדי "שרלי הבדו" בו פעילים מוסלמים תקפו את מערכת העיתון בתגובה לפרסום קריקטורות מבזות של הנביא מוחמד. וילם נמלט בזמן מהמשרדים לפני שפעילי הטרור הגיעו אל הקומה שבה היה נמצא. בו-11 בינואר השתתף וילם בצעדה רפובליקאית בפריז במחאה על האסלאמיזם הגואה במדינה.
ב-1 באפריל 2021 פרש וילם מתפקידו כמאייר הקריקטורה היומית של שרלי הבדו.
דעותיו הפוליטיות

וילם נודע בדעותיו הפוליטיות המוצהרות, שהיוו חלק חשוב מעבודתו. וילם הוא פעיל שמאל חשוב, ובמהלך חייו הביע התנגדות למוסד הדת, המלוכה, הקפיטליזם והציונות. בשנת 2019 חתם על עצומה להחרמת אירוויזיון 2019 כחלק ממאבק ה-BDS בשלטון הישראלי ביהודה ושומרון.
הערות שוליים

↑  Renard, Mathieu. "Bande dessinée—Willem" (בצרפתית).
↑  https://www.lambiek.net/artists/w/willem.htm
↑  "38 jaar de Stripschapprijs - 1974 – 2011". Het Stripschap. נבדק ב-28 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Potet, Frédéric (3 בפברואר 2013). "Le Néerlandais Willem couronné par le Grand Prix d'Angoulême". Le Monde (בצרפתית). {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Le Néerlandais Willem couronné par le Grand Prix d'Angoulême". Le Monde.fr (בצרפתית). 2013-02-03. נבדק ב-2021-04-04.
↑  רנה פלוס, יליד 1900, זכה בפרס בגיל המבוגר 76 ומחזיק עד היום בשיא האדם המבוגר ביותר שזכה בפרס הגדול של העיר אנגולם.
↑  la rédaction numérique de France Inter, Le dessinateur Willem prend sa retraite de Libé, Coco le remplace, www.franceinter.fr, ‏2021-03-08 (בצרפתית)
↑  Les Invités De Mediapart, Nous, artistes français, dénonçons l'Eurovision 2019 en Israël, Club de Mediapart (בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810600897805606  BnF: cb11929213b (data)  GND: 109682025  ISNI: 0000 0003 8201 2584  LCCN: no2005018253  NTA: 068885873  RKD: 39327  SNAC: w6t7762q  SUDOC: 027197301  VIAF: 262715678   WorldCat (עם VIAF): 262715678 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "וילם (קומיקסאי)".
ווסטר (אנגליה)

| --- | --- |
סמל ווסטר

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  מערב המידלנדס
 מחוז:  ווסטרשייר
 שטח:  33.28 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  101,891 (2018)
 קואורדינטות:  52°11′28″N 2°13′14″W﻿ / ﻿52.191111111111°N 2.2205555555556°W﻿ / 52.191111111111; -2.2205555555556 
 אזור זמן:  שעון גריניץ'
 http://www.worcester.gov.uk/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים ווסטר(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים ווסטר(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי ווסטר(למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי ווסטר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ווּסטר (באנגלית: Worcester, ‏האזנהקובץ:En-worcester.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר במחוז ווסטרשייר, אנגליה, 163 קילומטר מערבית מלונדון. נהר הסוורן, הנהר הארוך ביותר בממלכה המאוחדת חוצה את הצד המערבי של מרכז העיר. נכון לשנת 2015, התגוררו בעיר כ-101,328 תושבים.
היסטוריה > ימי הביניים

במאה ה-12 במהלך תקופת שלטונו של המלך סטיבן שהיה מלך אנגליה בין השנים 1154-1135 (תקופת שלטונו של המלך סטיבן מכונה גם תקופת האנרכיה בשל חוסר היציבות השלטונית באנגליה במהלך התקופה הזו) התרחשה באנגליה מלחמת אזרחים בין תומכיו של המלך סטיבן לבין תומכיה של מתילדה הקיסרית בתו של המלך הנרי. במהלך מלחמת האזרחים ווסטר הותקפה מספר פעמים (בשנים 1139, 1150, 1151). בשנת 1139 כתוצאה מהמתקפה על העיר פרצה בעיר שרפה שהשמידה חלק ניכר מהעיר בנוסף חלק מתושבי העיר נשבו ונדרש לשלם כופר כדי לשחרר אותם.
בנוסף במאה ה-12 פרצו בעיר מספר שרפות. השרפה הראשונה פרצה ב-19 ביוני 1113 והשמידה מבנים רבים, טירות וקתדרלות. שרפה נוספת פרצה בנובמבר, 1131.
בשנת 1189 פרצה בעיר שרפה נוספת אשר השמידה שוב חלקים נרחבים מהעיר בפעם הרביעית במאה הזו.
היסטוריה > מלחמת האזרחים

מלחמת האזרחים האנגלית הייתה סדרה של שלושה עימותים מזוינים שנערכו בממלכת אנגליה בין תומכי פרלמנט לתומכי המלוכה המלחמה התחוללה בין השנים 1642–1651. מלחמות האזרחים הראשונה (1642–1645) והשנייה (1648–1649) היו בין תומכי המלך המלך צ'ארלס הראשון לבין תומכי הפרלמנט הארוך. מלחמת האזרחים השלישית הייתה בין תומכי המלך צ'ארלס השני לבין תומכי הפרלמנט.
לפני פרוץ מלחמת האזרחים האנגלית הראשונה תושבי ווסטר נמנעו מלהביע תמיכה גלויה בפרלמנט הבריטי, אך עם פרוץ מלחמת האזרחים הראשונה ב-1642 התייצבו תושבי ווסטר לצד תומכי הפרלמנט אולם צבאו של המלך צ'ארלס הראשון כבש את העיר במהרה והציב בה חיילים שהשתמשו בקתדרלה של העיר לאחסון תחמושת לצורך המאבק נגד תומכי הפרלמנט. לאחר קרב גשר פואיק (אנ') כוחות הפרלמנט בפיקודו של הרוזן רוברט דברו (אנ') כבשו מחדש את העיר תוך זמן קצר. לאחר הקרב חיילי הפרלמנט בזזו את הקתדרלה, הרסו את העוגב, השחיתו את ספרי הספרייה, שברו את חלונות הויטראז' ואת פסלי הקתדרלה. לאחר קרב אדג'היל (אנ') כבש צבאו של המלך צ'ארלס הראשון את העיר מחדש.
במאי 1646 כוח של הניו מודל ארמי (הכוח הצבאי של תומכי הפרלמנט) (אנ') שמספר חייליו נע בין 2,000–2,500 איש הטיל מצור על ווסטר. באותה תקופה התגוררו בעיר כ-5,000 תושבים בנוסף היה בעיר חיל מצב של תומכי המלוכה שמנה כ-1,500 חיילים. ב-23 ביולי 1646 ווסטר נכנעה למצור. הכניעה הביאה לסיום מלחמת האזרחים הראשונה בעיר.
ב-1951 כוח צבאי סקוטי שמנה כ-16,000 חיילים החל לצעוד דרומה דרך רצועת החוף המערבית של בריטניה הגדולה, בניסיון להחזיר את השלטון המלוכני לאנגליה ולתת את השלטון לצ'ארלס השני. כשהצבא החל להתקרב לווסטר מועצת העיר הצביעה בעד כניעה, וחיל המצב הפרלמנטרי שהוצב בעיר נסוג לעיירה איבשהם (אנ') שנמצאת 21 קילומטר דרומית-מזרחית לווסטר בשל היתרון המספרי המוחץ של הצבא הסקוטי. הצבא הסקוטי השתכן בעיר ובסביבתה וכוחות מקומים מועטים הצטרפו אליו.
מלחמת האזרחים הסתיימה בניצחון של תומכי הפרלמנט בקרב ווסטר (אנ'). הקרב שהיה הקרב האחרון במלחמת האזרחים השלישית, נערך ב-3 בספטמבר 1651 בסביבת העיר. נהר הטמה, אחד מיובליו של נהר הסוורן חצה את שדה הקרב לשני חלקים ושימש כמכשול טבעי מפני כוחות הניו מודל ארמי שמנו כ-30,000 חיילים והיו תחת פיקודו של אוליבר קרומוול. בסיום הקרב כוחותיו של קרומוול הביסו בקלות את 16,000 החיילים של צ'ארלס השני, וכבשו מחדש את העיר. צ'ארלס הצליח להימלט מהעיר.
המאה ה-20 עד ימינו

במהלך מלחמת העולם השנייה העיר נבחרה לשמש כמקום מושבה של הממשלה במקרה שהגרמנים יצאו למבצע ארי-הים ויהיה צורך שהממשלה תתפנה. במסגרת התכנית הוחלט שקבינט המלחמה יעבור ביחד עם ראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל ו-16,000 עובדי מדינה יתפנו להיכל Hindlip (אנ') שממוקם כ-4.8 קילומטר צפונית לווסטר והממשלה תתמקם באופן זמני בעיר סטרטפורד על האייבון.
גאוגרפיה > אקלים

| אקלים בווסטר> חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בווסטר> ינואר.17.1.7.2.−14.1.53 | אקלים בווסטר> פברואר.19.6.8.1.−12.7.31 | אקלים בווסטר> מרץ.21.1.11.3.−9.4.31 | אקלים בווסטר> אפריל.26.6.14.4.−7.3.32 | אקלים בווסטר> מאי.28.2.17.7.−2.3.47 | אקלים בווסטר> יוני.33.1.20.10.−1.0.48 | אקלים בווסטר> יולי.33.8.22.12.2.7.50 | אקלים בווסטר> אוגוסט.36.6.22.12.3.6.53 | אקלים בווסטר> ספטמבר.28.8.19.10.−0.6.48 | אקלים בווסטר> אוקטובר.28.4.15.7.−5.1.56 | אקלים בווסטר> נובמבר.18.6.10.4.−10.5.54 | אקלים בווסטר> דצמבר.17.6.8.2.−19.5.50 | אקלים בווסטר> שנה.36.6.14.6.−19.5.563 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
כלכלה

ווסטר ממוקמת על גדת נהר הסוורן ומערכת התחבורה שלה מחוברת באמצעות מערכת תעלות מים לעיר ברמינגהאם, העיר השנייה בגודלה בממלכה המאוחדת ולערים נוספות באזור המידלנדס. בעקבות המיקום הגאוגרפי של ווסטר בתקופה הווויקטוריאנית העיר הפכה למרכז תעשייתי חשוב עבור חברות תעשייה קלה כגון הינן & פראוד (אנ').
כלכלה > תעשיית הכפפות

תעשיית הכפפות הייתה אחת מהתעשיות המשגשגות בווסטר. בתקופת השיא שלה בין השנים 1820-1790 תעשיית הכפפות של העיר העסיקה כ-30,000 עובדים שעבדו בכ-150 חברות שונות. באותה התקופה קרוב למחצית ממפעלי יצור הכפפות בממלכה המאוחדת נמצאו בווסטרשייר.
במאה ה-19 הורדו המכסים על יבוא של כפפות ממדינות זרות לאנגליה. בשל הורדת המכסים תעשיית הכפפות בעיר הצטמצמה ונוצרה תחרות עסקית עם היבוא הזר (בעיקר מצרפת). בעקבות התחרות עם יבוא הכפפות ממדינות זרות מרבית חברות הכפפות בעיר נסגרו, ובאמצע המאה ה-20 נותרו בווסטר רק חברות בודדות שעסקו בתחום. למרות התחרות לפחות שלוש חברות גדולות שעוסקות בייצור כפפות נותרו בעיר בסוף המאה ה-20: Milore, Dent Allcroft, Fownes. המלכה אליזבת השנייה לבשה בטקס ההכתרה שלה זוג כפפות שיוצרו במפעל של חברת Milore בווסטר ועוצבו על ידי המעצב אמיל ריצ'.
אתרים בעלי חשיבות

קתדרלת ווסטר (אנ')-קתדרלה שבנייתה החלה בשנת 1084 והקריפטה שלה נבנתה כבר במאה ה-10. בקתדרלה נמצא קברו של המלך ג'ון.
תחבורה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תחבורה > תעופה

נמל התעופה הקרוב ביותר לעיר הוא נמל התעופה הבינלאומי של ברמינגהאם(אנ').
חינוך

בווסטר יש אוניברסיטה אחת- אוניברסיטת ווסטר (אנ') האוניברסיטה הוקמה בשנת 1946 עם הקמת הפקולטה ללימודי רפואה של האוניברסיטה שהייתה הפקולטה הראשונה שהוקמה באוניברסיטה אולם רק בשנת 2005 ניתן לה על ידי המועצה המלכותית מעמד של אוניברסיטה רשמית. משנת הקמתה ועד 1997 אוניברסיטת ווסטר נקראה בשם מכללת ווסטר לחינוך גבוהה (באנגלית: Worcester College of Higher Education). משנת 1997 עד שהאוניברסיטה הוכרה כאוניברסיטה הייתה אוניברסיטת ווסטר ידועה בשם (University College Worcester). לאחר שאוניברסיטת ווסטר הוכרה כאוניברסיטה חל גידול משמעותי במספר הסטודנטים שלמדו בה, ובין השנים 2005–2010 מספר הסטודנטים שלמדו באוניברסיטה גדל ביותר מ-50 אחוזים נתון הצמיחה הגבוהה ביותר בתקופה ההיא בממלכה המאוחדת.
ספורט

ווסטר ווריורס (אנ')-מועדון רוגבי שמשחק ברוגבי פריימרשיפ (אנ'), ליגת הרוגבי הבכירה באנגליה.
ווסטר וולבס-מועדון כדורסל מקצועני שמשחק בליגת העל הבריטית.
מועדון הכדורגל ווסטר (אנ')-מועדון כדורגל שנוסד בשנת 1902. נכון לשנת 2019 המועדון משחק בליגת המידלנדס (אנ'), הליגה התשיעית בחשיבותה באנגליה.
תרבות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.