stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תוכנית המזון הסובייטית
התוכנית

המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, ליאוניד ברז'נייב אמר במליאת הוועד המרכזי של נובמבר 1981 שהחלה העבודה הממשלתית על תוכנית מזון ממשלתית חדשה. ב-24 במאי 1982 אמר ברז'נייב למליאת של הוועד המרכזי שמטרת תוכנית המזון החדשה היא לשפר ולשפר את התפוקה של החקלאות הסובייטית. המרכיבים הבסיסיים של מנגנון התכנון ומאפייניו הניהוליים והארגוניים של החקלאות הסובייטית נותרו ללא שינוי, עם זאת רבים מהליכי הבירוקרטיה אורגנו מחדש כדי לשפר את היעילות על ידי הקמת מוסדות חדשים והשקעת כספים נוספים בחקלאות. ממשלת ברית המועצות תבנה כבישים ושירותים ממשלתיים קרוב לחוות שנחשבות לא יצרניות כדי להגדיל את יכולת הייצור שלהן. ההוצאות הסתכמו ב-30 מיליארד רובל ב-1983, והסבסוד למזון על בשר, חלב, לחם ותפוחי אדמה גדל בכ-51 מיליון רובל. תוכנית המזון החלה ב-1982 ותסתיים ב-1990 בסוף תוכנית החומש השתים עשרה.
מיכאיל גורבצ'וב, מזכיר הוועד המרכזי דאז שהיה האחראי על החקלאות בברית המועצות, ניסה להקים ועדות כלל ארציות שיפקחו על יישום הרפורמה. ניקולאי טיחונוב, יו"ר מועצת השרים, התנגד לכך, בסבר שמשרדי המרכז כשירים לטפל בעצמם ביישום הרפורמה.
במהלך נאומו של ברז'נייב בנובמבר 1981 סובייטולוגים רבים חשבו שתוכנית המזון תפחית את ההתערבות הבירוקרטית בחקלאות הסובייטית., מאוחר יותר הסתבר שהדבר גרם לההפך הגמור וליותר התערבות ממשלתית בתחום החקלאות. במקום להעניק לחקלאים יותר עצמאות, הודיע ברז'נייב על הקמת שני שכבות בירוקרטיות חדשות. הראשונה, האגודות האגרו-תעשייתיות, ברמה המחוזית של הממשל תתפקד כ"סוכנות ניהול מלאה ודמוקרטית". ועדות תעשייתיות הוקמו ברמות של הרפובליקה והאיחוד.
הערות שוליים

↑  Gvosdev, Nikolas (2008). The Strange Death of Soviet Communism: A Postscript. Transaction Publishers. pp. 50–51. ISBN 978-1-4128-0698-5.
↑  Moskoff, William (1993). Hard Times: Impoverishment and Protest in the Perestroika Years: The Soviet Union 1985–1991. M.E. Sharpe. pp. 29–30. ISBN 1-56324-214-1.
↑  Dronin, N.M.; Bellinger, E.G. (2005). Climate Dependence and Food Problems in Russia, 1900–1990: The Interaction of Climate and Agricultural Policy and Their Effect on Food Problems. Central European University Press. p. 270. ISBN 978-963-7326-10-3.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ברית המועצות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כריסטוף, דוכס וירטמברג

| --- | --- |

 לידה:  12 במאי 1515 באד אוראך, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  28 בדצמבר 1568 (בגיל 53) שטוטגרט, דוכסות וירטמברג 
 מדינה:  האימפריה הרומית הקדושה 
 מקום קבורה:  St. George's Collegiate Church 
 בן או בת זוג:  אנה מריה מברנדנבורג-אנסבך (24 בפברואר 1544, 1544–28 בדצמבר 1568) 
 
כריסטוף, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Christoph von Württemberg;‏ 12 במאי 1515 – 28 בדצמבר 1568), שלט כדוכס וירטמברג מ-1550 ועד מותו ב-1568.
ביוגרפיה

כריסטוף נולד ב-12 במאי 1515 לאולריך הראשון, דוכס וירטמברג ולסבינה מבוואריה, בתם של אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה וקוניגונדה מאוסטריה. בנובמבר 1515, חודשים בלבד לאחר לידתו, נמלטה אמו, סבינה מבוואריה, לחצר הוריה במינכן. כריסטוף הצעיר נשאר בשטוטגרט עם אחותו הגדולה אנה ואביו, הדוכס אולריך. כאשר הברית השוואבית גייסה חיילים נגד אולריך, הוא הביא אותם לטירת הוהנטיבינגן. בשנת 1519 עברה וירטמברג לשלטון אוסטרי לאחר שהטירה נכנעה והדוכס אולריך גורש.
כריסטוף נשלח לחצרו של הקיסר הרומית הקדושה מקסימיליאן הראשון באינסברוק, שם גדל והצליח לצבור ניסיון פוליטי בהדרכת הבסבורג. יורשו של מקסימיליאן קרל החמישי לקח אותו למסעותיו באירופה.
בינתיים, אביו אולריך החזיר לעצמו את וירטמברג מהאוסטרים ב-1534 וכריסטוף נשלח לחצר הצרפתית, שם הסתבך במלחמות צרפת נגד ההבסבורגים. בסוף שנות ה-30 של המאה ה-16, כריסטוף המיר את דתו לנצרות פרוטסטנטית. בשנת 1542, הסכם רייכנווייר קבע אותו כמושל המחוז הווירטמברגי מונבליאר.
לאחר שירש את אביו בשנת 1550, כריסטוף נאלץ לשלם תשלומים גבוהים כדי להימנע מאשמות של בגידה על ידי פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בשנים שלאחר מכן, הוא ארגן מחדש את כל הממשל של הכנסייה והמדינה. הוא גם עשה רפורמה ותמך במערכת החינוך. כריסטוף נתן את טירת אמננהוף ליד אוראך להנס פון אונגנאד שהשתמש בה כמקום מושבו של מכון התנ"ך הדרומי הסלאבי.
כריסטוף עשה מאמצים גדולים כדי לשפר את התדמית של וירטמברג. לדוגמה, הוא שיחזר את ה- Altes Schloss בשטוטגרט ואירח חגיגות רבות.
משפחתו

ב-1544 התחתן כריסטוף עם אנה מריה מברנדנבורג-אנסבך, בתו של גאורג, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך, ממנה נולדו לו שנים-עשר ילדים.
אברהרד (7 בינואר 1545 - 2 במאי 1568)
הדוויג (15 במאי 1547 - 4 במרץ 1590), התחתנה עם לודוויג הרביעי, רוזן הסן-מרבורג
אליזבת (3 במרץ 1548 - 28 בפברואר 1592) - התחתנה עם גאורג ארנסט, רוזן הנברג-שלאוזינגן, ולאחריו התחתנה עם גאורג גוסטב, רוזן פפאלץ-ולדנץ
סבינה (2 ביולי 1549 - 17 באוגוסט 1582), התחתנה עם וילהלם הרביעי, רוזן הסן-קאסל
אמיליה (19 באוגוסט 1550 - 4 ביוני 1589), התחתנה עם ריכרד, רוזן פפאלץ-זימרן-שפונהיים
אלאונורה (22 במרץ 1552 - 12 בינואר 1618), התחתנה עם יואכים ארנסט, נסיך אנהלט, ולאחריו התחתנה עם גאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט
לודוויג הראשון (1 בינואר 1554 - 8 באוגוסט 1593), ירש את מקומו כדוכס וירטמברג
מקסימיליאן (27 באוגוסט 1556 - 17 במרץ 1557)
אולריך (מאי 1558 - 7 ביולי 1558)
דורותיאה מריה (3 בספטמבר 1559 - 23 במרץ 1639), התחתנה עם אוטו היינריך, רוזן פפאלץ-זולצבאך
אנה (12 ביוני 1561 - 7 ביולי 1616), התחתנה עם הדוכס יאן יז'י מאולאווה, ולאחריו התחתנה עם פרידריך הרביעי, דוכס לגניצה
סופיה (20 בנובמבר 1563 - 21 ביולי 1590), התחתנה עם פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273326005171  PLWABN: 9810556996405606  BnF: cb13514710v (data)  GND: 100089003  ICCU: BVEV052981  ISNI: 0000 0001 0880 4976  LCCN: n86858664  NTA: 100263585  SUDOC: 050486217  VcBA: 495/115273  VIAF: 24940596   WorldCat (עם VIAF): 24940596 
אנדרטה לכריסטוף בשטוטגרט
אנה מריה מברנדנבורג-אנסבך
הוועדה לפשעי מלחמה של האו"ם

חברים בוועדה לפשעי מלחמה של האו"ם
הוועדה לפשעי מלחמה של האומות המאוחדות (באנגלית: United Nations War Crimes Commission (UNWCC)) הייתה גוף של האומות המאוחדות שסייע בתביעה של פשעי מלחמה שביצעה גרמניה הנאצית ומדינות הציר האחרות במהלך מלחמת העולם השנייה.
הוועדה פעלה בין השנים 1943 ל-1948, והייתה בעלת מנדט לזהות ולתעד פשעי מלחמה; להכין כתבי אישום; להבטיח כי חשודים בפשעי מלחמה ייעצרו; לקבוע את הבסיס החוקי להסגרה ולעונש; ולעזור בהגדרת פשעים נגד האנושות ופשעי רצח עם. הוועדה רשמה מעל 36,000 חשודים בפשעי מלחמה ופתחה מעל 8,000 תיקים. הוועדה לא שפטה פשעי מלחמה בעצמה, אלא ייעצה, פיקחה ותיאמה עם מדינות הברית כדי לנהל את המשפטים שלהן.
הוועדה קראה גם להקים את בית הדין הצבאי הבינלאומי בנירנברג ובתי משפט אחרים כדי לדון בפשעי מלחמה, והמחקר והמומחיות שלו נוצלו לאחר מכן לתמיכה בגופים שיפוטיים אלה.
הקמת הוועדה נחשבת לציון דרך בהיסטוריה של המשפט הבינלאומי. הוועדה ניסחה את העקרונות והנהלים המשפטיים שישמשו כבסיס למשפט הפלילי הבינלאומי.
היסטוריה

הוועדה לפשעי מלחמה של האו"ם הוצעה על ידי לורד צ'נסלור ג'ון סימון בבית הלורדים הבריטי ב-7 באוקטובר 1942, במקביל להצהרה דומה שהוצאה על ידי ממשלת ארצות הברית באותו יום.
הצעתו הייתה להקים בהקדם האפשרי ועדה לחקר פשעי מלחמה של האומות המאוחדות. הוועדה תהיה מורכבת מנתיני האומות המאוחדות, שנבחרו על ידי ממשלותיהם. הוועדה תחקור פשעי מלחמה שבוצעו נגד נתיני האומות המאוחדות, תתעד את העדויות הזמינות ותדווח לממשלות המדינות המקרים בהם נראה כי בוצעו פשעים כאלה, תזהה ותמנה את האחראים להם. הוועדה תתמקד בעיקר באכזריות מאורגנת, כמו אלה שבוצעו על ידי גרמניה בצרפת הכבושה.
הוועדה הוקמה רשמית כשנה לאחר מכן, ב-20 באוקטובר 1943, בפגישה שהתקיימה במשרד החוץ הבריטי בלונדון; היא נתמכה על ידי ממשלות שבע עשרה מדינות הברית: אוסטרליה, בלגיה, קנדה, סין, צ'כוסלובקיה, צרפת, יוון, הודו, לוקסמבורג, הולנד, ניו זילנד, נורווגיה, פולין, דרום אפריקה, הממלכה המאוחדת, ארצות הברית ויוגוסלביה. ה-UNWCC קדם להקמת האומות המאוחדות באופן רשמי בשנת 1945.
פעילויות

מטרות הוועדה וסמכויותיה היו לחקור ולתעד את הראיות לפשעי מלחמה, לזהות במידת האפשר את האחראים להם ולדווח לממשלות הרלוונטיות על מקרים בהם נראה כי ישנן ראיות מספיקות
אחד התפקידים המרכזיים של הוועדה היה לאסוף בקפידה ראיות לפשעי מלחמה למעצר ולמשפט הוגן של החשודים בפשעי מלחמה. לאחר המלחמה, הוקמו מרכזי תיעוד של פשעי מלחמה נאציים ברחבי גרמניה לתמיכה במחקר ופעילויות הוועדה. עם זאת, לוועדה לא הייתה סמכות לשפוט פושעים בעצמה. היא דיווחה לממשלות החברות באו"ם, שיכלו לאחר מכן לכנס טריבונלים, כמו בית הדין הצבאי הבינלאומי בנירנברג ובית הדין הצבאי הבינלאומי למזרח הרחוק.
לדברי האקדמאי הבריטי דן פלקש, אדולף היטלר נכלל ברשימת פושעי המלחמה הראשונה של ה-UNWCC בדצמבר 1944, לאחר שנקבע כי היטלר יכול להיחשב כאחראי פלילית למעשיהם של הנאצים במדינות הכבושות. עד מרץ 1945, חודש לפני מותו של היטלר, הוועדה אישרה לפחות שבעה כתבי אישום נגדו בגין פשעי מלחמה.
הערות שוליים

↑  Roger Chickering; Stig Förster; Bernd Greiner (2005). A World at Total War: Global Conflict and the Politics of Destruction, 1937-1945. Cambridge University Press. pp. 371–. ISBN 978-0-521-83432-2.
1 2  United Nations War Crimes Commission (UNWCC) Shoah Resource Center, The International School for Holocaust Studies
1 2  "UNWCC archives – United Nations War Crimes Commission archive". unwcc.org. נבדק ב-2024-04-28.
↑  Franklin D. Roosevelt: "Statement on the Plan to Try Nazi War Criminals.," October 7, 1942.
↑  Effie Pedaliu (2004). Britain and the 'Hand-over' of Italian War Criminals to Yugoslavia, 1945-48. (JStor.org preview) Journal of Contemporary History. Vol. 39, No. 4, Special Issue: Collective Memory, pp. 503-529
↑  Bathurst, M. E. (1945). "The United Nations War Crimes Commission". American Journal of International Law (באנגלית). 39 (3): 565–570. doi:10.1017/S0002930000138059. ISSN 0002-9300.
↑  Robert F. Gorman (2001). Great Debates at the United Nations: An Encyclopedia of Fifty Key Issues 1945-2000. Greenwood Publishing Group. pp. 10–. ISBN 978-0-313-31386-8.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269136705171  GND: 814308-0  ISNI: 0000 0001 2193 5217  LCCN: n83198097  NKC: ko20211118014  SUDOC: 106917587  VIAF: 3057156012378449700005   WorldCat (עם VIAF): 3057156012378449700005 
הכריכה הקדמית של ההיסטוריה של ועדת פשעי המלחמה של האו"ם
הפגזת אלג'יר (1784)

הפגזת אלג'יר ב-1784 הייתה סדרת הפגזות של העיר אלג'יר על ידי מדינות אירופאיות שהתרחשה בין 12 ל-21 ביולי 1784. צי ספרדי-נפוליטני-מלטזי-פורטוגלי משותף בפיקודו של האדמירל הספרדי אנטוניו ברצלו הפגיז את העיר, שהייתה הבסיס העיקרי של הקורזארים הברבריים, במטרה לאלץ את העיר להפסיק את פעילותם. הזו הייתה הפגזה שנייה בעקבות מתקפה דומה בשנה הקודמת. ההפגזה הייתה חלק מקמפיין ממושך של מעצמות אירופאיות ובהמשך גם ארצות הברית לעצור את הפשיטות של שודדי ים ברברים על ספינות סוחר מערביות לשם מכירת אנשי הצוות כעבדים ברחבי העולם הערבי והאימפריה העות'מאנית.
באוגוסט 1783, בתגובה למעשי פיראטיות שיצאו מהעיר, צי ספרדי בהשתתפות מלטזית בפיקודו של אנטוניו ברצלו הפגיז את אלג'יר במשך 8 ימים. המבצע הצבאי הסתיים בכישלון עם כמה נפגעים, הוצאה עצומה של תחמושת וללא השפעה מדינית. תומכי המצבע ביצעו תעמולה כדי להציג את המתקפה כהצלחה, אך היא גרמה רק לנזקים קלים והיא ותוארה על ידי בית המשפט הספרדי כ"פסטיבל יקר מידי של זיקוקים וארוך מדי עבור מעט הבידור שהוא סיפק למורים".
בתגובה, בספטמבר 1783 חמישה פריבטרים אלג'יריים תפסו שתי ספינות סוחר ספרדיות ליד פאלמוס (Palamós) בספרד כמחווה של התרסה. הגנות אלג'יר תוגברו במבצר חדש של 50 תותחים, באנטוליה גויסו 4,000 חיילים מתנדבים טורקים, ונשכרו יועצים אירופאים לסייע בבניית הביצורים והסוללות. בנוסף, לפחות 70 כלי שיט הוכנו להדוף את הספרדים, ופרס של אלף זהב הוצע על ידי ה-דיי לכל מי שיכבוש ספינה מהצי התוקף.
הערות שוליים

↑  Grammont, Henri Delmas de (2002). Histoire d'Alger sous la domination turque : 1515-1830. Saint-Denis: Bouchene. p. 328. ISBN 2-912946-53-0. OCLC 401732039.
1 2  Don Antonio Barceló, el "Capitán Toni".
↑  Fernández Duro pg. 346
הצוללות מסדרה 094

| --- | --- |

 
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  סדרת צוללות 
 צי:  חיל הים של צבא השחרור העממי
 דגל הצי:  
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Bohai Shipyard
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־14 שנים)
 מידות
 אורך:  135 מטר
 נתונים טכניים
 הנעה:  הנעה ימית גרעינית 
 אמצעי לחימה
 חימוש:  JL-2 
 
דגם 094 (קוד דיווח נאט"ו: סדרה ג'ין) היא סדרת צוללות טילים בליסטיים שפותחה על ידי סין עבור כוח הצוללות של חיל הים של צבא השחרור העממי. דגם 094 יורש את הצוללות מסדרה 092 וקודם לצוללות מסדרה 096 שנמצאות בפיתוח.
רקע

ה-094 זוהתה לראשונה בשנת 2006 בתמונות לוויין מסחריות של בסיס הצוללות שיאופינגדאו. שני צוללות מסדרה 094 נצפו במספנת בוהאי במאי 2007, אם כי לא היה ברור אם אלה כללו את זו שזוהתה ב-2006.
צוללת אחת הייתה מבצעית ב-2010, 3 ב-2013, 4 ב-2015, וייתכן 6 ב-2020.
סין מעוניינת להגביר את יכולות הטילים הבליסטיים הבין יבשתיים שלה עם באמצעות צוללות טילים בליסטיים וזאת על מנת לשפר את כוח ההרתעה הגרעיני שלה. סיורי הרתעה גרעיניים החלו בדצמבר 2015.
תיאור

התכנון של דגם 094 מבוסס כנראה על צוללת תקיפה גרעינית מסוג 093. הצוללות מהסדרה חמושות ב-12 טילי JL-2, כל אחת עם טווח מוערך של 7,400 קילומטרים. כל טיל נושא ראש נפץ אחד. ה-094 בשילוב JL-2 מהווים את ההתרעה הגרעינית הימית הראשונה של סין.
דגם 094 רועש יותר מצוללות עכשוויות. בשנת 2004, חוקר סיני דיווח כי לצוללות מהסדרה יש חתימה אקוסטית של 120 דציבלים, הדומה לצוללות מסדרת לוס אנג'לס.
הערות שוליים

↑  Kristensen, Hans M. (4 באוקטובר 2007). "Two More Chinese SSBNs Spotted". fas.org. Federation of American Scientists. ארכיון מ-22 באפריל 2015. נבדק ב-21 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Does China have an effective sea-based nuclear deterrent?". ChinaPowerCSIS. 28 בדצמבר 2015. ארכיון מ-30 ביוני 2018. נבדק ב-12 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
אלן ג'ונס (גנרל)

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1894 גולדנדל, וושינגטון, ארצות הברית  
 פטירה:  22 בינואר 1969 (בגיל 74) וושינגטון די. סי., ארצות הברית ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 השכלה:  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1917–1945 (כ־28 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-106
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  לגיון הכבוד    צלב המלחמה
 
אלן וולטר ג'ונס (באנגלית: Alan Walter Jones;‏ 6 באוקטובר 1894 – 22 בינואר 1969) היה גנרל בצבא ארצות הברית. הוא ידוע בעיקר בשל פיקודו על דיוויזיית הרגלים ה-106 במהלך מלחמת העולם השנייה.
ראשית חיים

ג'ונס נולד בגולדנדייל, וושינגטון   ב-6 באוקטובר 1894,   בנם של ג'סי מ. ג'ונס ומילטון ס ג'ונס.  הוא גדל בוואלה, וושינגטון, ולמד בקולג' ויטמן  ובאוניברסיטת וושינגטון.  ג'ונס עבד כפועל עבור רכבת יוניון פסיפיק בסיאטל בשנת 1917 כשהגיש בקשה לוועדה בצבא האמריקאי.
בקשתו של ג'ונס אושרה באוקטובר 1917, והוא הוסמך כלוטננט משנה של חיל הרגלים והוצב ברגימנט הרגלים ה-43.   לאחר שסיים את הכשרתו בפורט לוונוורת', קנזס, ג'ונס הצטרף לרגימנט שלו בפורט דאגלס, יוטה.   במהלך מלחמת העולם הראשונה, ג'ונס הועלה לדרגת לוטננט ולאחר מכן לדרגת קפטן זמני, ושירת בתפקידים כולל מחנה פייק, ארקנסו ופנסקולה, פלורידה.  לאחר המלחמה חזר ג'ונס לדרגתו הקבועה של לוטננט ראשון והמשיך בקריירה הצבאית שלו.
חינוך צבאי

ג'ונס היה בוגר קורס קציני הרגלים ב-1925.  בשנת 1930 סיים את קורס קציני הרגלים המתקדם.  לאחר מכן נבחר להשתתף בקורס קציני תותחנים שדה, שם סיים את לימודיו ב-1931.  ג'ונס סיים את לימודיו במכללת הפיקוד והמטה הכללי של צבא ארצות הברית ב-1936. ג'ונס, שנבחר להשכלה מקצועית נוספת במכללת המלחמה של צבא ארצות הברית, החל ללמוד ב-1937 וסיים את לימודיו ב-1938.
לאחר מלחמת העולם הראשונה

ב-1920 הועלה ג'ונס לדרגת קפטן קבוע.  הוא המשיך לשרת בתפקידי חיל הרגלים, כולל שירות בתחילת שנות ה-20 בפיליפינים עם רגימנט הרגלים ה-45 .  בסוף שנות ה-20, שירת ג'ונס במטה בית הספר לחיל הרגלים של הצבא בפורט בנינג, ג'ורג'יה  ובשנת 1929 הוא הוצב במחנה פרי, אוהיו כחבר סגל עבור תוכנית חדשה מאורגנת של הוראת קליעה. קדם לתחרות ירי צבאית שנתית.
בתחילת שנות ה-30 שירת ג'ונס עם רגימנט הרגלים ה-12 בפורט וושינגטון, מרילנד, ולאחר מכן הופצב במטה חיל הרגלים של הצבא.  הוא הועלה לדרגת מייג'ור ב-1934 ושירת ברגימנט הרגלים ה-7 בקסרקטין ונקובר, וושינגטון .  בשנת 1938, ג'ונס הוצב ברגימנט הרגלים ה-19 בצריף שופילד, הוואי, והוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ב-1940.
מלחמת העולם השנייה

ג'ונס הוצב במטה הצבא במחלקת המלחמה ב-1941, והוצב במשרדו של סגן הרמטכ"ל למבצעים והדרכה, G-3.  בדצמבר 1941, ג'ונס הועלה לדרגת קולונל .  ג'ונס הוצב במטה מפקדת כוחות היבשה של הצבא באפריל 1942, וביוני קיבל קידום לתפקיד בריגדיר גנרל  ומונה לעוזר מפקד דיוויזיה (ADC) של דיוויזיית הרגלים ה-90, בפיקודו של מייג'ור גנרל הנרי טרל ג'וניור. ג'ונס שירת בתפקיד זה עד ינואר 1943.  סמואל טנקרסלי וויליאמס ירש אותו כ-ADC של ה-90.
מלחמת העולם השנייה > דיוויזיית חי"ר 106

בינואר 1943, מונה ג'ונס למפקד על דיוויזיית הרגלים ה-106 במהלך ארגונה ואימוניה בפורט ג'קסון, קרוליינה הדרומית.  הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל במרץ.  הדיוויזיה ה-106 התאמנה בפורט ג'קסון והשתתפה בתמרוני טנסי של הארמייה השנייה ב-1943 וב-1944.  במרץ 1944 עברה דיוויזיית הרגלים ה-106 למחנה אטרברי, אינדיאנה, שם רבים מחייליה שובצו כמחליפים לחיילים שנהרגו ונפצעו בלחימה וביחידות של כוחות השירות של הצבא.  חיילים שהוקצו במקומם לדיוויזיה לא היו מנוסים ומאומנים כמו קודמיהם.  באוקטובר 1944 עברה הדיוויזיה למסצ'וסטס, משם יצאה לאירופה.  הדיוויזיה הגיעה לבלגיה בתחילת דצמבר והועברה מיד לקווי החזית ליד סנט וית' ויער הארדנים, שם שחררה את דיוויזיית הרגלים ה-2 ב-12 בדצמבר
ארבעה ימים לאחר שדיוויזיית הרגלים ה-106 תפסה את מקומה בקווי החזית, החל הצבא הגרמני במתקפה שזכתה לכינוי הקרב על הבליטה.  הדיוויזיה חסרת הניסיון של ג'ונס תחילה תפקדה היטב, אך הפכה במהירות לבלתי יעילה בקרב, כאשר שניים משלושת הרגימנטים שלה, ה-422 וה-423, כותרו ונותקו ליד שנברג ב-Eupen-Malmedy, מה שהביא לכניעתם לגרמנים.
במהלך הלחימה, ג'ונס היה נסער וחשש מאובדן הרגימנטים, שאחד מהם כלל את בנו, שהיה קפטן ברגימנט הרגלים ה-423.  הוא לקה בהתקף לב וב-22 בדצמבר העביר את הפיקוד על הדיוויזיה לסגנו, הרברט ט. פרין .   לאחר מכן הוקצה ג'ונס כסגנו של הממונה עליו, מפקד הקורפוס המוטס ה-18 מת'יו רידג'וויי.  במרץ 1945, ג'ונס השתתף בפעולות התקפיות בין בון לקלן כאשר פצצה גרמנית נחתה לידו והוא ספג פצעי ראש שדרשו אותו לאשפוז.  ג'ונס נשאר בתפקיד פעיל עד שפרש מסיבות רפואיות באוקטובר 1945.
לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר פרישתו, התגורר ג'ונס בוושינגטון הבירה.  הוא היה פעיל באגודת הוותיקים של דיוויזיית הרגלים ה-106 והיה חבר במועדון הצבא והצי ובמועדון היאכטות של קורינתוס.
מוות וקבורה

ג'ונס אובחן כחולה בסרטן בשנת 1968.  מצבו החמיר בהתמדה ובדצמבר הוא הועבר לטיפול בבית החולים וולטר ריד.  הוא מת שם ב-22 בינואר 1969.  הלווייתו התקיימה בקפלת הפוסט פורט מאייר, וירג'יניה ב-27 בינואר, והשתתפו בה כמה יוצאי דיוויזיית הרגלים ה-106, כולל מפקד הארטילריה לשעבר של הדיוויזיה והרמטכ"ל שלו.  ג'ונס נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
עיטורים

ג'ונס קיבל את הלב הסגול עבור שירותו במלחמת העולם השנייה.  בנוסף, הוא קיבל את לגיון הכבוד ואת צלב המלחמה מצרפת.
משפחתו

בשנת 1917, ג'ונס התחתן עם אליס או. פיקרינג (1899–1998) מפרסקוט, וושינגטון.  הם היו הורים לשני ילדים, קולונל אלן וו. ג'ונס ג'וניור (1921–2014), קצין בצבא והאלי (1924–2008), אשתו של קולונל חיל הנחתים האמריקני אוולד א. וום אורד.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2020068988  VIAF: 4905159248315404870009   WorldCat (עם VIAF): 4905159248315404870009 
אלן וו. ג'ונס בעת ששירת כמפקד דיוויזיית הרגלים ה-106. מתוך הגנרלים של הארדנים: מנהיגות אמריקאית בקרב על הבליטה .
עונת 2022/2023 ביורופקאפ

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  ספטמבר 2022
 תאריך סיום:  אפריל 2023
 מספר משתתפות:  32 (19 במוקדמות (7 מעפילות) + 10 בעונה הסדירה) + 15 מליגת האלופות
 זוכה:  פוליןק.ק. ולוצלאווק (זכייה ראשונה)
 → 2021/20222023/2024 ←
 
עונת 2022/2023 ביורופקאפ היא העונה השמינית של המפעל השני בחשיבותו של תחרות פיב"א לקבוצות כדורסל השנייה לאחר ליגת האלופות בכדורסל אם היא כי נחשבת לרביעית בחשיבותה לאחר היורוליג והיורוקאפ. העונה נפתחה בספטמבר 2022 במשחקי המוקדמות והסתיימה בצמד משחקי הגמר באפריל 2023, ק.ק. ולוצלאווק זכתה לראשונה בתואר לאחר שגברה על שולה באסקט בצמד משחקי הגמר.
מתכונת התחרות

בעונה זו השתתפו בשלב הבתים 32 קבוצות, כאשר 10 העפילו ישירות לשלב הבתים, ו-7 קבוצות שהעפילו משלב המוקדמות, אליהן הצטרפו 15 קבוצות שנשרו משלב המוקדמות של עונת 2022/2023 בליגת האלופות.
מתכונת התחרות > הקבוצות

| שלב הבתים |
| --- | --- | --- | --- |
| איטליה ניו באסקט ברינדיזי | רומניה מוניצ'יפל אוראדיה | גרמניהקריילסהיים מרלינס |  |
| הולנד דונר חרונינגן | טורקיהגזיאנטפ | ישראל הפועל גליל עליון |  |
| פוליןק.ק. ולוצלאווק | בלגיהקנגורו מכלן |  |  |
| פורטוגל פורטו | בולגריה בלקן בוטבגרד |  |  |
מוקדמות
| יוון אריס סלוניקי | פולין צ'ארני סלופסק | טורקיה בשיקטש | קוסובו טרפצ'ה מיטרוביצה |
| ישראל הפועל חיפה | רומניה מוניצ'יפל קראיובה | בלגיה אנטוורפ ג'יינטס | קרואטיה צדביטה ג'וניור |
| צרפת שולה באסקט | ליטא יובנטוס אוטנה | בולגריהרילסקי ספורטיסט | אסטוניה קאלב/קראמו |
| שוודיה ימטלנד באסקט | הולנדליידן | ליטא וולבס | קוסובו סיגל פרישטינה |
| קפריסיןא.א.ק. לרנקה | איסלנדפור פורלאקסאן | גרמניהגטינגן | אוסטריהקפפנברג בולס |
| פורטוגלספורטינג ליסבון | פינלנדקטאיה יואנסו |  |  |
מסלול ליגת האלופות
| גרמניה ניינרס קמניץ (6) | צ'כיה אופבה (2) | קוסובו קייבי ילי (1) | סלובקיה פטריוטי לוויצה (1) |
| דנמרק באקן ברס (1) | שווייץ פריבור אולימפיק (1) | שוודיה נורשפין דולפינס (1) | טורקיה טופאש בורסה (9) |
| אסטוניה פרנו סדם (1) | הולנד דן בוס (1) | הונגריה פורטרס קורמנד (2) | קפריסין קראבנוס (1) |
| ספרד אוניקאחה מאלגה (12) | פינלנד קרהו (1) | פורטוגל בנפיקה ליסבון (1) | גרמניה ברוזה במברג (8) |
| אוסטריה סוואנס גמונדן (2) | רומניה CSO וולנטרי (2) | אוקראינה בודיוולניק קייב (2) |  |
הקבוצות במסלול ליגת האלופות הן הקבוצות המתמודדות במסלול המוקדמות של ליגת האלופות 18 מקומות משוריינים לקבוצות שיודחו משלב זה, במידה וקבוצה במסלול תוותר על השתתפותה, תעלה קבוצה נוספת משלב המוקדמות של היורופקאפ לשלב הבתים.
מתכונת התחרות > דירוג שלב המוקדמות

| דרג א'> דירוג שלב המוקדמות | דרג ב'> דירוג שלב המוקדמות | דרג ג'> דירוג שלב המוקדמות | דרג ד'> דירוג שלב המוקדמות | דרג ה'> דירוג שלב המוקדמות | דרג ו'> דירוג שלב המוקדמות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הולנדליידן | בלגיה אנטוורפ ג'יינטס | ישראלהפועל חיפה | רומניה מוניצ'יפל קראיובה | ליטא יובנטוס אוטנה | איסלנדפור פורלאקסאן |
| פורטוגלספורטינג ליסבון | פינלנדקטאיה יואנסו | צרפת שולה באסקט | פולין צ'ארני סלופסק | ליטא וולבס | קרואטיה צדביטה ג'וניור |
| אוסטריהקפפנברג בולס | קוסובו סיגל פרישטינה | אסטוניה קאלב/קראמו | גרמניהגטינגן | קוסובו טרפצ'ה מיטרוביצה |  |
| בולגריהרילסקי ספורטיסט | טורקיה בשיקטש | קפריסיןא.א.ק. לרנקה | יוון אריס סלוניקי | שוודיה ימטלנד באסקט |  |
מתכונת התחרות > שלב המוקדמות

הגרלת שלב המוקדמות נערכה ב-15 ביולי 2022 במינכן. 2 הקבוצות שבדרג ו' התחילו את המוקדמות בשלב הראשון יחד עם 4 המדורגות בדרג ה', 4 המדורגות בדרג ד' ועם 2 מ-4 הקבוצות בדרג ג'. שאר הקבוצות התחילו בשלב השני. 4 הקבוצות שנצחו בשלב הגמר של המוקדמות העפילו לשלב הבתים. במידה וקבוצה ממסלול האלופות לא תרשם ליורופקאפ, יערך דירוג בשיטת הלאקי לוזר ובו המפסידה בעלת המאזן הטוב ביותר מ-4 המפסידות בשלב גמר המוקדמות תעפיל לשלב הבתים.
מתכונת התחרות > שלב המוקדמות > מוקדמות א'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קוסובו טרפצ'ה מיטרוביצה |  62 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קוסובו טרפצ'ה מיטרוביצה |  62 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  גרמניהגטינגן |  76 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  גרמניהגטינגן |  76 |   |   |  גרמניהגטינגן |  83 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  גרמניהגטינגן |  83 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  פורטוגלספורטינג ליסבון |  84 |   |   |  |  |
|  |  - |   |   |   |  פורטוגלספורטינג ליסבון |  84 |   |   |  |  |
|  |  - |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  - |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  - |   |   |   |  |  |   |   |  פורטוגלספורטינג ליסבון |  98 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  פורטוגלספורטינג ליסבון |  98 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  בלגיהאנטוורפ ג'יינטס |  85 |
|  |  איסלנדפור פורלאקסאן |  68 |   |   |  |  |   |   |  בלגיהאנטוורפ ג'יינטס |  85 |
|  |  איסלנדפור פורלאקסאן |  68 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קפריסיןא.א.ק. לרקנה |  77 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קפריסיןא.א.ק. לרקנה |  77 |   |   |  קפריסיןא.א.ק. לרקנה |  60 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  קפריסיןא.א.ק. לרקנה |  60 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  בלגיהאנטוורפ ג'יינטס |  76 |   |   |  |  |
|  |  - |   |   |   |  בלגיהאנטוורפ ג'יינטס |  76 |   |   |  |  |
|  |  - |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  - |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  - |   |   |   |  |  |   |   |  |  |