stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ציפור נמלים שחורה-לבנה

| ציפור נמלים שחורה-לבנה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ציפורי נמלים
סוג:: ציפור נמלים שחורה-לבנה
מין:: ציפור נמלים שחורה-לבנה
שם מדעי
 Myrmochanes hemileucus ‏סקלטר וסאלווין, 1866
תחום תפוצה


ציפור נמלים שחורה-לבנה (שם מדעי: Myrmochanes hemileucus) היא מין של ציפור שיר ממשפחת ציפורי נמלים החיה באמריקה הדרומית. ציפור זו היא מין יחיד בסוגה ותוארה בידי בידי החוקרים האנגליים פיליפ סלייטר ואוסברט סאלווין בשנת 1866.
מאפיינים

אורכה של ציפור זו עד 11.5 סנטימטרים ומשקלה 11 עד 13 גרמים. הנוצות של ציפור זו בצבע שחור ולבן וזה מקור שמה של הציפור. הרגליים של הציפור בצבע אפור. הציפור חיה על הקרקע של יערות הגשם של אמריקה הדרומית במדינות בוליביה, ברזיל, קולומביה, אקוודור ופרו וניזונה בעיקר מחרקים כמו נמלי גדוד ופרוקי-רגליים אחרים אך גם מחוליתניים כמו צפרדעים ולטאות קטנות. הציפור כמו שאר קרובי משפחתה ניזונה בעיקר מחרקים שבורחים מנמלי הגדוד. ציפור זו נמצאת על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש עקב טווח תפוצה רחב ונוכחות באזורים מוגנים רבים אך הציפור עלולה להיות מאוימת בעתיד מבירוא יערות.
הערות שוליים

↑  ציפור נמלים שחורה-לבנה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ציפור שותה

ציפור שותה היא דוגמה למשחק מדעי המאפשר להדגים עקרונות וחוקים פיזיקליים וכימיים, במקרה זה חוק הגזים האידיאליים, שיווי משקל מכני, אנתלפיית אידוי, מנוע חום ונוספים. הציפור השותה הומצאה ב-1945 ונרשמה כפטנט ב-1946, הציפור מורכבת משני כדורי זכוכית המחוברים בצינור. צד אחד של הצינור מחובר לקצה הכדור העליון וקצהו השני נמצא בתוך הכדור התחתון שקוע בנוזל. מרבית הכדור התחתון ממולא נוזל אשר נשאב אל הכדור העליון כאשר הציפור מופעלת. הכדור העליון מכוסה בד או לבד שהרטבתו משמשת כמעין דלק לתנועת הציפור.
מהלך עבודה

הנוזל שבתוך הציפור הוא לרוב דיכלורומתאן אשר אינו מהווה סכנה בתוך הכלי הסגור, אולם החומר עצמו חשוד כמסרטן וכמוטגן. בעת יצירת גוף הציפור האוויר שבה נשאב כך שהגז היחיד שבציפור הוא אדי הנוזל. דיכלורומתאן הוא חומר נדיף ביותר, כך שמעבר בין מצב צבירה נוזלי וגזי מתקיים גם בתוספת אנרגיה נמוכה למדי. כאשר ראשה של הציפור טבול במים הוא מתקרר, הגז שבו מתעבה, נפחו קטן והלחץ בצינור קטן מה שגורם לשאיבת הנוזל שבכדור התחתון מעלה.
הציפור מעוצבת כך שכאשר מרבית הנוזל בכדור התחתון היא מאוזנת, אולם כאשר הנוזל נשאב מעלה שיווי המשקל של הציפור מופר וראשה מוטה מטה. כאשר הציפור מאוזנת משתווה לחץ האדים בכדור העליון והתחתון, הנוזל זורם בחזרה לכדור התחתון והתהליך מתחיל שוב.
תנועה נצחית

אמנם נראה כאילו מדובר במכונת תנועה נצחית שאינה דורשת אנרגיה מלבד ההפעלה הראשונית, אולם זהו מנוע חום שמקור התנועה שלו הוא הפרשי הטמפרטורה בין ראש הציפור, המתקרר עקב התאדות המים שנספגו בכיסוי הכדור העליון, לבין הכדור התחתון, לפיכך לאחר שכל המים יתאדו, התנועה תפסיק.
דוגמה לציפור שותה: אידוי המים שנספגים במקור הציפור גורם להתקררות הגז בחלקה העליון של הציפור ולירידה בלחץ האדים בכדור העליון - "ראש הציפור" ששואב את הנוזל מחלקה התחתון של הציפור. כאשר הנוזל נשאב מעלה, מקור הציפור גורם להטייתה מטה.
צמד ציפורים שותות
קהילת יהודי אקל

הקהילה היהודית בכפר אקל (בסלובקית: Okoličná na Ostrove; בהונגרית: Ekel) (אנ') שבסלובקיה נכחדה בשואה, ואינה מתקיימת עוד כיום.
תולדות הקהילה

לא ידוע מתי החלה ההתיישבות היהודית באקל. חלק מהיהודים תושבי הכפר עסקו בחקלאות, והיו בעלי אדמות חקלאיות.
גורל יהודי הקהילה בשואה

העדויות על הידרדרות מצב היהודים מתחילות מחורף 1938. בשנה זו נראה היה כי היציאה מאקל והעלייה לארץ נעשתה בעייתית, אולם לא בלתי אפשרית.
בינואר-פברואר 1939 החלו יהודי הקהילה להרגיש שדבר מה רע עומד לקרות, אך עדיין קיוו שאפשר יהיה להישאר באקל. מי שרצה להגר נתקל בקשיים לקבלת אישורי הגירה שהיו עולים כסף רב והיו שהצליחו להגר באופן לא חוקי.
בשנת 1939 החל דיון בנושא "חוק היהודים". "חוק היהודים" עסק בקביעת מחייתם וחייהם של היהודים. דוגמה לסעיף מתוך החוק: יהודי לא יוכל להיכנס לחוזה שכירות. היו מתנגדים בקרב האוכלוסייה הלא-יהודית להעברת החוק בטענה שזה יכול לגרום להתמוטטות המסחר והתעשייה.
בהמשך, המצב הכלכלי בקהילה החל להדרדר. מי שלא היה יכול להוכיח את אזרחותו, וגם יהודים שהגיעו לקהילה מאז שנת 1928 אולצו לעזוב את המדינה. במאי 1939 נאסר על הרבה יהודים לעסוק ביצור ובמסחר אך עדיין לא החלה אלימות פיזית כלפי יהודים. בחודש יוני באותה שנה הפגיעה הכלכלית הוחרפה. רוב אישורי הייצור בוטלו והאדמות הולאמו. בשלב זה כבר התחיל להיות חשש להרג המוני של יהודים ומתקיים גיוס בכפייה.
באוגוסט לא התאפשרו ליהודים קנייה או שכירה של חווה. כשלושה חדשים אחר כך, בנובמבר 1939 היו יהודים שהתנצרו במחשבה שכך יוכלו להציל את החוות שלהם. לאחר חודש אכן נמצאה דרך, בתנאים מסוימים, להשיג חסינות כדי שהחווה תישאר בידיים יהודיות. בדצמבר 1940 אחרוני היהודים ניסו למכור את אדמותיהם החקלאיות, גם במחירי הפסד.
בשנת 1944 נשלחו כל בני הקהילה למחנה ההשמדה אושוויץ.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  יהודית עבדי וד"ר אמיר עבדי (מתרגמים), בני היקר, חיפה, בודפשט: הוצאה משפחתית, 2013
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קהילת יהודי אקל".
סוסים דוהרים בחווה שבבעלות משפחה יהודית באקל
פרנסס טיאפו

| --- | --- |
טיאפו באליפות וימבלדון 2016
טיאפו באליפות וימבלדון 2016
 לידה:  20 בינואר 1998 (בן 26) היאטסוויל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 מקום מגורים:  קולג' פארק (מרילנד) 
 בן או בת זוג:  Ayan Broomfield (2018–?) 
 גובה:  1.88 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוען:  2015–הווה (כ־9 שנים)
 סה"כ פרסים שצבר:  10,438,756 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  184–171 
 דירוג שיא:  10
 זכיות בטורנירים:  3
 זוגות
 מאזן קריירה:  30–47 
 שיאי גראנד סלאם
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  רבע גמר (2019)
 אליפות צרפת הפתוחה:  סיבוב שני (2022)
 וימבלדון:  סיבוב רביעי (2022)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  חצי הגמר (2022, 2024)
 תאריך עדכון 18 באפריל 2023
 
פרנסס טיאפו (Frances Tiafoe; נולד ב-20 בינואר 1998) הוא טניסאי אמריקאי. נכון לינואר 2024 הוא מדורג 14 בסבב הATP, בשיאו היה מדורג 10 בעולם.
ביוגרפיה

טיאפו נולד בקולג' פארק שמרילנד, בנם של אלפינה ופרנסס שהיגרו לארצות הברית מסיירה לאון. החל לשחק טניס בגיל חמש.
בדצמבר 2013 זכה בטורניר הטניס לנוער אורנג' בול המתקיים בפלורידה, והיה בכך לצעיר הזוכים בתולדות הטורניר. ב-2014 העפיל לחצי גמר טורניר הנוער של אליפות ארצות הברית הפתוחה. באוגוסט 2015 זכה באליפות ארצות הברית עד גיל 18.
כמקצוען זכה ב-2016 בטורנירים מסבב הצ'לנג'רס בגרנבי שבקנדה ובסטוקטון שבארצות הברית וסיים שני בשלושה טורנירים נוספים. באוקטובר אותה שנה דורג לראשונה בין מאה הטניסאים הבכירים בדירוג ה-ATP. ב-2017 העפיל לסיבוב השני באליפות אוסטרליה הפתוחה ולסיבוב השני באליפות וימבלדון, בשני הטורנירים הודח בידי אלכסנדר זברב. הוא זכה בטורנירי הצ'לנג'רס בסרסוטה שבפלורידה ובאקס-אן-פרובאנס שבצרפת.
בפברואר 2018 זכה בטורניר דלריי ביץ', מסבב ATP 250, זכייתו הראשונה בטורניר ATP. באליפות אוסטרליה הפתוחה ב-2019 הגיע לרבע הגמר בו הפסיד לרפאל נדאל, לאחר שגבר בסיבוב השני על קווין אנדרסון ובשמינית הגמר על גריגור דימיטרוב.
באליפות ארצות הברית הפתוחה 2022 הגיע להישג השיא שלו בטורנירי גראנד סלאם, הוא גבר על דייגו שוורצמן בסיבוב השלישי, על רפאל נדאל בשמינית הגמר ועל אנדריי רובליוב ברבע הגמר, בטרם הפסיד בחמש מערכות לקרלוס אלקרס בחצי הגמר.
באפריל 2023 זכה בטורניר יוסטון וביוני 2023 בטורניר שטוטגרט, שניהם מסבב ATP 250 ונכנס לראשונה לעשיריה הראשונה בדירוג.
צפון ודרום (מיני-סדרה בריטית)

| --- | --- |

צפון ודרום, 2004 (עטיפת ה-DVD)
 מבוסס על:  הרומן של אליזבת גאסקל, "צפון ודרום"
 סוגה:  סדרת דרמה, סדרה המבוססת על ספר 
 יוצרים:  בריאן פרסיבל 
 בימוי:  בריאן פרסיבל 
 שחקנים:  דניאלה דנבי-אש  ריצ'רד ארמיטאג' 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  4 
 הפקה
 עורכים:  קריסטינה התרינגטון 
 אתר צילומים:  אדינבורו 
 מוזיקה:  מרטין פיפס 
 שידור
 רשת שידור:  BBC One 
 תקופת שידור מקורית:  14 בנובמבר 2004 – 5 בדצמבר 2004 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
צפון ודרום (באנגלית: North and South) היא מיני-סדרה בריטית משנת 2004 שהופקה על ידי ה-BBC ושודרה בארבעה חלקים בערוץ BBC1 בין נובמבר לדצמבר 2004. הסדרה מבוססת על הרומן של אליזבת גאסקל, "צפון ודרום".
הסיפור עוקב אחר מרגרט הייל (דניאלה דנבי-אש), אישה צעירה מדרום אנגליה, אשר צריכה לעבור לצפון לאחר שאביה מחליט לעזוב את הכנסייה. המשפחה מנסה להתרגל לעיר המתועשת, בעיקר לאחר שהם פוגשים במשפחת ת'ורנטון, משפחה גאה בעלת בית חרושת. הסיפור בוחן את הסוגיות של מעמד ומגדר בעקבות הקונפליקט שנוצר כאשר מרגרט מתיידדת עם העובדים בבית החרושת ובמקביל מוצאת את עצמה נמשכת למר ת'ורנטון (ריצ'רד ארמיטאג').
תגובות לסדרה

ל-BBC היו ציפיות נמוכות מן הסדרה, היא לא זכתה לפרסום רב והמבקרים כמעט שלא שמו לב אליה. עם זאת, הצופים קידמו את הסדרה בברכה. שעות לאחר שהפרק הראשון שודר בנובמבר 2004 פורום אתר הסדרה קרס בעקבות מספר המבקרים הרב וב-BBC נאלצו לסגור אותו. את ההתעניינות הרבה בסדרה מייחסים לריצ'רד ארמיטאג', שחקן לא מוכר דאז, שהופעתו בתור ג'ון ת'ורנטון המאופק רגשית הזכירה לצופים את הופעתו של קולין פירת' בתור מר דארסי, בסדרה גאווה ודעה קדומה מ-1995. ארמיטאג' טען שההתעניינות בסדרה הייתה כיוון שהיא נותנת במה לעובדים ומצוקותיהם בזמן המהפכה התעשייתית. ההצלחה של הסדרה הפתיעה את ה-BBC והם שחררו את ה-DVD ב-11 באפריל 2004.
צוות השחקנים

דניאלה דנבי-אש - מרגרט הייל
ריצ'רד ארמיטאג' - ג'ון תורנטון
טים פיגוט-סמית - מר ריצ'רד הייל
לזלי מנוויל - גברת מריה הייל
שינייד קיוזאק - גברת האנה תורנטון
ג'ו ג'וינר - פאני תורנטון
ברנדן קויל - ניקולס היגינס
אנה מקסוול מרטין - בסי היגינס
פולין קווירק - דיקסון
רופרט אוונס - פרדריק הייל
ג'ון לייט - הנרי לנוקס
בן קרומפטון - המפקח מייסון
ג'יין בוקר - גברת שו
פסח גינזבורג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 באפריל 1894 Lipnik, אוקראינה 
 פטירה:  29 בינואר 1947 (בגיל 52) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 שפות היצירה:  עברית 
 
(מימין לשמאל:) הסופר פסח גינזבורג שופט השלום צדקיהו הרכבי והמורה ד"ר חיים הררי בקפה פילץ בתל אביב, 19 ביולי 1939
פסח גינזבורג (מופיע גם גינצבורג; תרנ"ד, 17 באפריל 1894, בכפר ליפניקי, ווהלין – ח' בשבט תש"ז, 29 בינואר 1947, תל אביב) היה מתרגם עברי, עורך ומו"ל.
תולדותיו

פסח גינזבורג היה בנו של מלמד ב"חדר מתוקן", ולמד אצל אביו. בהמשך עזב את העיירה, ויצא לעיר אודסה, שם השלים את לימודיו. בשנת 1911 פרסם את שיריו הראשונים בעיתון "השילוח", ומאז פרסם כל חייו שירה, סיפורת ובעיקר תרגום. בשנת 1913 יצא לנדודיו כדי להגר לאמריקה. בניו יורק התקרב לחבורת סופרים צעירים שכתבו עברית.
בשנת 1918 עזב את אמריקה ויצא בחזרה לרוסיה בניסיון להציל את הוריו ואחותו שנותרו שם. הוא הגיע לכריסטיאניה (אוסלו של היום) ושם שהה כשישה חודשים. במהלך שהותו הוא למד נורווגית ותרגם, לראשונה בעברית, מיצירות הסופרים הסקנדינבים המפורסמים בלשונות המקור. עד סוף שנות הארבעים היה פסח גינזבורג המתרגם העברי היחיד שתרגם מיצירותיהם. גינזבורג המשיך לרוסיה בניסיון לחצות את קו החזית במלחמת האזרחים ברוסיה בין הכוחות הצבאיים: "לבנים" ואדומים," אך נתפס בידי כוחות בריטיים, נחשד בריגול לטובת ה"אדומים," ונשלח לבריטניה.
גינזבורג ישב עת קצרה בלונדון, וגם שם השתתף בקביעות בעיתונות העברית. בשנת 1922 עלה לארץ ישראל, והחל לעסוק בעבודות תרגום ועריכה.
גינזבורג ערך בין השאר את היומון "הזמן", את השבועון "החיים", את ביטאון התאחדות האיכרים, "בוסתנאי" ופרסומים רבים אחרים. בין השנים 1928–1932, ערך והוציא את "הספרייה הקטנה", שבה נדפסו כארבעים ספרים. תרגם וערך גם ספרונים לילדים, ובהם כמה מיצירות המופת של ספרות העולם לילדים. וכן עבד כעשרים שנה בעיתון "הארץ", ושימש שם כעורך לילה. כתב גם כמה ספרים בעברית, סיפורים, שירים וזכרונות.
אחיו היו המשורר, הסופר והעורך שמעון גינצבורג והמתמטיקאי יקותיאל גינצבורג.
ספריו

רגינה אשכנזי, סיפור, לונדון, 1919.
קריית החול, תל אביב: פואמה על תל אביב, הארץ, 1925.
אדמומית, חזיון נעורים, תל אביב: מחזה, 1928.
מתרגומיו

אירווינג סטון, התאוה לחיים, ספר הקורות לוינסנט ואן גוך (תרגם מאנגלית: פסח גינזבורג), תל אביב: הוצאת מצפה, תרצ"ו-1936.
שירת העמל, אנטולוגיה של שירים, ערוכה בידי פסח גינזבורג, ניומן, תל אביב, 1947.
וינסטון לאונרד ספנסר-צ'רצ'יל, שחרית חיי (מאנגלית: פסח גינזבורג, תל אביב, אמנות, 1945.
לורד מלצ'ט, רעך (מאנגלית: פסח גינזבורג), תל אביב: מצפה, 1937.
הרוצחים הסמויים מן העין (תרגום: פ' גינזבורג), תל אביב, תרצ"ב-1932.
דניאל דפו, רובינזון קרוזו (תרגם פסח גינזבורג; הציורים:בינה גבירץ), תל אביב, 1945.
עליסה בארץ הפלאות, מאת לואיס קרול; מלכת השלג, מאת אנדרסן (תרגם: פסח גינזבורג; ציורים: בינה גבירץ), תל אביב.
פרל בק האדמה הטובה  בהוצאת יבנה (תרגם מאנגלית פסח גינזבורג)
מתרגומיו > תרגומיו מהספרות הסקנדינבית

קנוט המסון, עבדי האהבה: סיפורים (תרגם מנורביגית: פסח גינזבורג), ברלין-שרלוטנבורג: א.י. שטיבל, תר"ץ 1929.
ינס פטר יעקבסן, נילס לינה: רומן (תרגם מדנית: פסח גינזבורג), יפו: שטיבל, 1922.
סיגביורן אובסטפלדר, האגלים האדמים: חזיון (תרגם מנורווגית: פסח גינזבורג), ורשה: שטיבל, תרפ"א-1921.
הנריק איבסן, אויב העם: מחזה בשלוש מערכות (עברית: פסח גינזבורג), רמת גן, 1972.
קנוט המסון, בעלי חלומות: סיפור (תרגם מנורויגית: פסח גינזבורג), תל אביב, תר"ץ-1930.
קנוט המסון, ויקטוריה: תולדות אהבה אחת (מנורווגית: פסח גינצבורג), שוקן, 1978.
קנוט המסון, מסתורין.
קולורדו (SSN-788)

| --- | --- |
קולורדו (SSN-788) במרץ 2018
קולורדו (SSN-788) במרץ 2018
 
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת תקיפה מהירה
 צי:   צי ארצות הברית
 דגל הצי:  
 סדרה:  צוללות התקיפה מסדרת וירג'יניה
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  General Dynamics Electric Boat Division  Huntington Ingalls Industries Inc. - Newport News Shipbuilding
 הוזמנה:  22 בדצמבר 2008
 תחילת הבנייה:  7 במרץ 2015
 הושקה:  29 בדצמבר 2016
 תקופת הפעילות:  17 במרץ 2018 – הווה (6 שנים)
 מידות
 הֶדְחֶק:  7,800 טון
 אורך:  114.8 מטר
 רוחב:  10.36 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  46.3 קמ"ש (25 קשר) ויותר
 עומק צלילה:  מעל 240 מטר
 גודל הצוות:  132. 15 קצינים 117 חוגרים
 טווח שיוט:  לא מוגבל
 הנעה:  כור גרעיני בהספק של 30,000 קילו וואט
 צורת הנעה:  פיר הנעה אחד
 אמצעי לחימה
 חימוש:  מערכת שיגור אנכי עם 12 תאים שבתוכם טילי BGM-109 טומהוק  4 צינורות טורפדו 533 מ"מ בעלי יכולת לשיגור טילים עם סך הכל 27 טורפדות וטילים
USS קולורדו (SSN-788) היא צוללת תקיפה גרעינית של צי ארצות הברית מסדרת וירג'יניה, שנקראת על שם מדינת קולורדו. היא הצוללת החמש עשרה בסדרה שלה והחמישית מבלוק III שעוצב מחדש באופן משמעותי, כולל חרטום מתוקן וטכנולוגיית VLS של הצוללות הגרעיניות מסדרת אוהיו. היא נבנתה על ידי Huntington Ingalls Industries בשיתוף עם חטיבת אלקטריק בוט של ג'נרל דיינמיקס בניופורט ניוז, וירג'יניה, עם החוזה הראשוני שניתן ב-22 בדצמבר 2008.
מלח המשתמש בבקר Xbox 360 כדי לשלוט על התרנים הפוטונים של USS קולורדו (SSN-788) בשנת 2018. זוהי הצוללת הראשונה שמשתמשת בבקר זה שעולה עשרות דולרים במקום בג'ויסטיק של לוקהיד מרטין שמחירו 38,000 דולר.
טקס נתינת השם הרשמי נערך ב-25 ביוני 2012. השדרית שלה הונחה ב-7 במרץ 2015 והיא הוטבלה והושקה ב-3 בדצמבר 2016. נותנת החסות שלה היא אנני מאבוס, בתו של מזכיר הצי לשעבר ריי מייבוס. היא נכנסה לשירות ב-17 במרץ 2018.
הערות שוליים

↑  "Virginia Block III: The Revised Bow". נבדק ב-20 במאי 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Navy Secretary to Host USS Colorado Naming Ceremony". United States Navy. 21 ביוני 2012. נבדק ב-10 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
פריקה

ערך זה עוסק במונח רפואי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 תחום:  אורתופדיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D004204
 סיווגים
 ICD-10:  T14.3
 
צילום רנטגן של כתף פרוקה
פריקה (באנגלית: dislocation) של מפרק היא מצב של מנח לא תקין של עצמות מפרק כלשהו. פריקה מתרחשת בדרך כלל עקב טראומה גופנית. במהלך פריקה כמעט ותמיד נפגעות רצועות המפרק האמורות לשמר את עצמות המפרק במנח התקין.
המונח "תת פריקה" (subluxation), מתאר פריקה חלקית של המפרק. כאשר נפגעות רק רצועות המפרק ללא פגיעה במנח עצמות המפרק מתואר המצב כנקע.
שכיחות

על אף שפריקה יכולה להתרחש בכל מפרק בגוף, האזורים הנפוצים ביותר בה מתרחשת התופעה הם:
כתפיים (פריקת כתף).
אצבעות (אין לבלבל עם פכירת אצבעות).
ברכיים.
שורשי כף היד.
מרפקים (סביר שיקרה בעת שבר).
דרכי טיפול

לאחר פריקה ייתכן שחזור (השבת עצמות המפרק למנח תקין) ספונטני של המפרק. במקרה שהשחזור אינו ספונטני, יערך שחזור על ידי אורתופד או אדם אחר שעבר הכשרה מתאימה. השחזור יכול להיערך תחת השפעת תרופות בשביל השרירים או בלעדיהן. לאחר השחזור נשמר המפרק על ידי אביזר מקבע או מתלה ומתחיל טיפול פיזיותרפי הדרגתי להשבת יכולת התנועה במפרק ולחיזוק השרירים המייצבים סביבו.
במידה והטיפולים אינם מצליחים, מנסים להחזיר את המפרק למצבו על ידי עריכת ניתוח, בו לרוב נחתכים מספר גידים על מנת להקל על תנועת המפרק או על ידי הוספת חומר מילוי סחוסי, המתנגד לתנועת המפרק ואשר מגביל את חופש התנועה והשחרור שלו.
כאשר הפריקה מתרחשת במפרקים דקים ורגישים יותר בגוף (אצבעות למשל), לאחר הטיפול חובשים רצועה אלסטית לתקופה מסוימת. הרצועה שומרת על המפרק במקומו ועוזרת לשרירים ולגידים לתמוך בעצם הפגועה.
הסיכויים להישנות המקרה במפרק בעל עבר של פריקה גבוהים יותר.
ראו גם

נקע מולד של מפרק הירך
קאהולאווה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  20°33′N 156°36′W﻿ / ﻿20.55°N 156.6°W﻿ / 20.55; -156.6
 שטח:  115.5 קילומטר רבוע
 אורך:  18 קילומטר
 רוחב:  9.7 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית 
 אוכלוסייה:  0 (2010)
 אזור זמן:  UTC-10
  (למפת הוואי מוגדלת) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטקאהולאווה(למפת הוואי רגילה) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטקאהולאווה
 
קאהולאווה (Kahoʻolawe) הוא אי במחוז מאווי שבמדינת הוואי שבארצות הברית, הקטן מכל איי הוואי המרכזיים. שטחו 115.5 קילומטר רבוע והוא ממוקם 11.2 קילומטר מדרום מערב לאי מאווי ו-18 קילומטר מדרום מזרח לאי לאנאי. הנקודה הגבוהה באי היא כ-450 מטר מעל לגובה פני הים. סמליו הם הפרח הינהינה והצבע אפור.
קאהולאווה אינו מיושב בתושבי קבע.
במלחמת העולם השנייה שימש האי כמטווח הפצצה.
פריק (מגזין)

| --- | --- |

 תדירות:  ירחון
 סוגה:  משחקי מחשב ואינטרנט
 פורמט:  מידי
 מייסד:  רמי שיר
 בעלים:  רמי שיר
 עורך ראשי:  רמי שיר
 תאריכי הופעה:  אוקטובר 1992 – יולי 2001 (כ־8 שנים)
 שפה:  עברית
 
פְרִיק - המגזין לבידור ביתי ממוחשב היה כתב עת שעסק במשחקי מחשב, קונסולות משחק, אינטרנט ומשחקי תפקידים ממוחשבים. המגזין יצא לאור משנת 1992 ועד שנת 2001, והעורך שלו היה רמי שיר.
היסטוריה

המגזין, שיצא כירחון, נוסד על ידי רמי שיר, עורך עיתון הילדים "אצבעוני", אשר כיהן כעורך המגזין מיום היווסדו ועד לסגירתו. "פריק" עסק במשחקי מחשב ובמשחקי וידאו, יצא לאור לראשונה באוקטובר 1992, ובשיא תפוצתו הגיע ליותר מ-15,000 מנויים. היה זה הישג חסר תקדים למגזין נישה מסוגו בארץ. בשיא תפוצתו, היה מתחרה עיקרי למגזינים "WIZ" ו"זומביט". "פריק" פנה בעיקר לבני נוער, אך גם לקהל רחב של חובבי משחקי וידאו.
בין הכותבים ניתן למצוא את אבי פישמן, שבעשור השלישי של המאה ה-21, עורך את הבלוג "VGFreak", העוסק בעיקר במשחקי רטרו ונוסטלגיה.
בעקבות העלייה בפופולריות של אתרי אינטרנט העוסקים במשחקי וידאו, לצד מיתון כלל-עולמי בתחום ההוצאה לאור של מגזינים מודפסים, המכירות נפגעו קשות והוחלט לסגור את המגזין. גיליון 99, אשר יצא לאור ביולי 2001, היה הופעתו המודפסת האחרונה של "פריק".
כיום ניתן לקרוא חלק מהמגזינים שיצאו לאור באתר "מאגר המגזינים הישנים".
ראו גם

זומביט (כתב עת)
WIZ (כתב עת)
מחשבים וכיף
הערות שוליים

↑  אודות מגזין פריק המקורי והבלוג שאתם קוראים עכשיו - VGFreak, ‏2014-06-19
↑  ראיון עם המייסד והעורך הראשי של מגזין פריק - רמי שיר, ‏2021-09-13
↑  ראיון עם היוצר של מגזין פריק - רמי שיר, ‏2021-09-13
↑  VGFreak - רטרו גיימינג, ‏2020-10-26
↑  פודקאסט - YallaBalagan מראיין את VGFreak - VGFreak, ‏2022-06-12
↑  מאגר המגזינים הישנים | פריק, באתר abandonware-magazines.github.io
פנחס הירשפרונג

| --- | --- |

הרב הירשפרונג
 לידה:  1912 ה'תרע"ב דוקלה, גליציה המזרחית, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  25 בינואר 1998 (בגיל 86 בערך) כ"ז בטבת ה'תשנ"ח מונטריאול, קנדה קנדה
 מדינה:  קנדה קנדה
 השכלה:  ישיבת חכמי לובלין 
 מקום פעילות:  מונטריאול
 תקופת הפעילות:  ?–1998 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 תלמידיו:  הרב פרופ' נחום אליעזר רבינוביץ', הרב לוי ביסטריצקי, הרב לוי יצחק הכהן כהן
 חיבוריו:  פרי פנחס, אש פנחס, פון נאצישען יאמערטאל - ספר זכרונותיו מתקופת השואה שנכתב ביידיש
 
הרב פנחס הירשפרונג (באנגלית: Pinhas Hirschprung; תרע"ב, 13 ביולי 1912 – כ"ז בטבת תשנ"ח, 25 בינואר 1998) היה רב ראשי במונטריאול, וראש ישיבת תומכי תמימים במקום. נחשב לאחד מגדולי הרבנים החרדים בקנדה, והיה חבר ועד הרבנים הכללי של ארצות הברית וקנדה.
ביוגרפיה > ילדותו

פנחס הירשפרונג נולד בעיירה דוקלה שבגליציה המזרחית לחיים ולאמו בת הרב דוד צבי (טעביל) זהמאן. למד תורה אצל סבו הרב, חבריו ללימודיו היו רבי יעקב לייזר (לימים האדמו"ר מפשעווארסק), וכן רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, ולאחר מכן למד בישיבת חכמי לובלין שם הפך לתלמידו המובהק של רבי מאיר שפירא מלובלין.
כאשר הגיע לגיל בר מצווה פרסם את פרי למדנותו בספר "פרי פינחס", והחל לערוך מאסף חודשי לחידושי תורה, בשם: "אהל תורה". הרב שפירא, מינהו באותה עת לבוחן של תלמידים חדשים שהגיעו לישיבת חכמי לובלין, תפקיד שדרש ידע רב. הוא קיבל סמיכה לרבנות מהרב חנוך אייגש בעל המרחשת, והרב שמואל פירר.
ביוגרפיה > בתקופת מלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר פלישת הצבא הנאצי אל פולין, נסע לקוֹבֶּה דרך סיביר, ומשם לשאנגחאי ויחד עם קבוצת תלמידי ישיבת חכמי לובלין המשיכו את לימודם שם, תחת הנהגת רבי שמעון שלום קאליש האדמו"ר מאמשינוב. בשנת תש"א (1941) הגיע לקנדה. את תלאותיו תיאר בספר זיכרונותיו "פון נאצישען יאמערטאל: זכרונות פון א פליט" (בעברית: עמק הדמעות: זכרונות של פליט, מונטריאול ה'תש"ה).
ביוגרפיה > כרב בקנדה

עם הגיעו לקנדה התמנה לרבה של קהילת "עדת ישורון" במונטריאול ולראש ישיבת "מרכז התורה" שהתנהלה ברוחה של ישיבת חכמי לובלין. בהמשך התמנה גם לראש ישיבת תומכי תמימים של חסידות חב"ד במונטריאול, ולמנהל ועד הרבנים וראש בית הדין של קהילת מונטריאול. הוא הוזמן לכהן כרב בקהילות גדולות יותר בלונדון, אנטוורפן ומקומות אחרים אך סירב לכל ההצעות ונשאר במונטריאול. ב-1969 לאחר פטירתו של הרב יהושע הירשהורן מונה לרב הראשי של מונטריאול.
הרב הירשפרונג היה ידיד קרוב לרב חיים צימרמן, לרבי מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד ולרבי יואל טייטלבוים מסאטמר. המאמר השלישי בספרו של האדמו"ר מסאטמר "ויואל משה", העוסק בלשון הקודש, נכתב כתשובה לרבי פנחס הירשפרונג, שהתלבט לגבי שפת הלימוד במוסדות בית יעקב לבנות. הרב הירשפרונג נמנה בין המתנגדים לנוסחת שטחים תמורת שלום.
למדנותו והערכה כלפיו

הרב הירשפרונג היה ידוע כמתמיד גדול בלימוד ובעל זיכרון יוצא מן הכלל. מכיריו העידו שכל התלמוד היה מונח במוחו כבקופסה. בנערותו העיד עליו הרב שפירא כי הוא ידע 2,200 דפי גמרא בעל פה . תלמידו, הרב נחום אליעזר רבינוביץ', סיפר עליו שהיה זוכר בעל פה את כל התלמוד הבבלי ואת ארבעת חלקי השולחן ערוך.
כאשר הגיע לארץ ישראל ביקר אצלו הפני מנחם מגור ובסיום הביקור נפרד ממנו כשהוא פוסע לאחור, כמו שמתרחקים מארון קודש[דרוש מקור].
ספריו

פרי פנחס
אש פנחס - יצא לאור על ידי תלמידו הרב שלמה שטיין.
פון נאצישען יאמערטאל, ספר זכרונותיו מתקופת השואה ביידיש, תש"ה 1944, הספר תורגם לעברית על ידי יואל וולף.
פרי פנחס – על פרקים א-ב במסכת ברכות, תומלל מהקלטות שיעוריו ונדפס בידי בנו הרב יצחק, בתוספת חידושים מאת חתנו הרב יהושע צבי יודא, מונטריאול תשנ"ט
מתלמידיו

הרב פרופ' נחום אליעזר רבינוביץ'
הרב לוי ביסטריצקי
הרב לוי יצחק הכהן כהן
לקריאה נוספת

'ר' פנחס ב"ר חיים הירשפרונג', בתוך: מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, כרך ב, ירושלים תשנ"ז, עמ' 395–397
הרב נחום אליעזר רבינוביץ, 'הגאון המופלא', בתוך: שנה בשנה, ירושלים תש"ס, עמ' 450–456
הערות שוליים

↑  Janice Arnold, Bnei Brak rabbi named to new beit din post, The Canadian Jewish News
↑  סבו, דוד צבי (טעביל) זהמאן, היה רבה של העיר דוקלא ומחבר ספר "מנחת סולת" (באתר Hebrewbooks), תלמיד הרב יצחק יהודה שמלקיש בעל "בית יצחק". ספרו 'מנחת סולת' (3 כרכים) יצא לאור על ידי מכון ירושלים, בעריכת הרב ישראל בירנבוים, הרב שמואל ברוך גנוט, הרב יוסף ידידיה שוורץ והרב חיים יהודה רוזנברג. התשפ"א.
↑  אהל תורה, טבת תרפ"ח
↑  המבחן כלל 400 דפי גמרא עם מפרשים! - שמן ששון מחבריך חלק ה' ע' 272
↑  ד"ר הלל זיידמן, ישיבת חכמי לובלין, אתר דעת
↑  נ. בן יצחק, מיהו ה"רופא" המוסמך לפסוק אם ומתי מותר לוותר על שטחים, מעריב, 31 באוגוסט 1979
↑  הרב ר' פנחס הירשפרונג, הפרדס מרץ 1955, עמודים 40-42
↑  שמן ששון מחבריך חלק ה' ע' 272
↑  ריאיון עם הרב נחום אליעזר רבינוביץ', מקור ראשון, מוסף שבת
↑  על הספר באתר בחדרי חרדים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308440705171  PLWABN: 9810612087505606  GND: 1223342743  ISNI: 0000 0001 1873 9960  LCCN: nr91002893  SNAC: w625627d  VIAF: 24452926   WorldCat (עם VIAF): 24452926
פרדריק וארלי

| --- | --- |

 לידה:  2 בינואר 1881 שפילד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  8 בספטמבר 1969 (בגיל 88) טורונטו, קנדה 
 תחום יצירה:  ציור, art of drawing 
 פרסים והוקרה:  Willingdon Prize (1930)  חבר האקדמיה הקנדית המלכותית לאמנויות 
 
פרדריק וארלי (באנגלית: Frederick Varley‏;  2 בינואר 1881 – 8 בספטמבר 1969) היה צייר קנדי, היה חבר בקבוצת השבעה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

וארלי נולד בשפילד, אנגליה, בשנת 1881, בנם של לוסי וסמואל ג'יימס סמית' וארלי ה -7. הוא למד אמנות בשפילד והשתתף באקדמיה המלכותית של ביו-ארטס באנטוורפן (1900-1902), בלגיה. הוא היגר לקנדה בשנת 1912 בעצתו של ארתור ליסמר, יליד שפילד אחר, ומצא עבודה בחברת העיצוב Grip Ltd. בטורונטו, אונטריו.
ביוגרפיה > אמן מלחמה

החל בינואר 1918, הוא שירת במלחמת העולם הראשונה. וארלי הגיע לתשומת ליבו של לורד ביברברוק, שארגן את הזמנתו כאמן מלחמה רשמי. הוא ליווה כוחות קנדיים במתקפה מאה הימים מצרפת לבלגיה. ציורי הלחימה שלו מבוססים על חוויותיו בחזית. אף שהוא התלהב לנסוע לצרפת כאמן מלחמה, הוא היה מוטרד מאוד ממה שראה. "יום אחד שהאנשים יחזרו" של וארלי, שהוצג בבית ברלינגטון בלונדון ובתערוכת אנדרטאות המלחמה הקנדיות, הוא בד גדול המתאר בית קברות מוכה מלחמה, דבר המצביע על כך שאפילו המתים אינם יכולים לברוח מההרס.