stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תיאודור ביקל
שנותיו הראשונות

ביקל נולד בווינה שבאוסטריה למרים ויוסף ביקל מבוקובינה. עם סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית נמלטה משפחתו לארץ ישראל.
את קריירת המשחק שלו החל בארץ ישראל בשנות העשרה שלו. נמנה עם המייסדים של התיאטרון הקאמרי.
אף על פי שהתחייב להופיע בתפקיד צ'ארלי ויקהם בהצגה "דודתו של צ'ארלי" בספטמבר 1946, החליט לצאת לאנגליה ללימודי משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון. בשנת 1948 המליץ עליו מייקל רדגרייב לידידו לורנס אוליבייה כממלא מקום לתפקידי סטנלי קוואלסקי ומיטש בהצגת הבכורה של מחזהו של טנסי ויליאמס חשמלית ושמה תשוקה. לאחר מכן שיחק לצד אשתו של הבמאי אוליבייה, ויוויאן לי.
קריירה

אחרי ששיחק בכמה סרטים ומחזות באירופה עבר ביקל לארצות הברית בשנת 1954, וקיבל אזרחות בשנת 1961. הוא גילם קצין ראשון בצוללת בסרט "The enemy below"‏ (1957), ב-1958 שיחק בסרט "אני רוצה לחיות" לצידה של סוזן הייוורד. ושיחק תפקיד של מפקד הצוללת הרוסית בסרט "הרוסים באים, הרוסים באים" (1966).
בברודוויי הוא יצר את התפקיד של קפטן פון-טראפ במחזה צלילי המוסיקה ב-1959. ביקל לא אהב את תפקידו בצלילי המוזיקה משום שיכולתו לשיר הייתה מוגבלת במחזה והוא לא אהב לגלם את תפקיד הקפטן שוב ושוב. ב-1964 הוא הופיע בתפקיד זולטן קרפאתי (Zoltan Karpathy) המומחה לדיאלקטים בגרסת הסרט של גברתי הנאווה. מאז הופעתו הראשונה כטוביה במחזמר כנר על הגג ב-1967 שיחק אותו ביקל לעיתים קרובות יותר מכל שחקן אחר (יותר מ-2,000 הופעות). כשחיים טופול נאלץ לפרוש מהמסע בצפון אמריקה של המחזה ב-2009 החליף אותו ביקל בכמה הופעות בקנדה כולל בקלגארי בינואר 2010 וקבע תאריכי הופעות הרבה מעבר ליום הולדתו ה-86 במאי.
בשנות החמישים שר ביקל והפיק כמה אלבומים של שירי עם יהודיים. הוא היה מייסד שותף של פסטיבל הפולק של ניופורט (יחד עם פיט סיגר וג'ורג' ויין (אנ') ב-1959. ביקל פתח, יחד עם שותפו לעסקים, הרב כהן בלוס אנג'לס את בית הקפה הראשון שבו הושמעה מוזיקה עממית – The Unicorn. הפופולריות שלו הביאה לפתיחת המועדון השני, Cosmo Alley, שבו הופיעו, בנוסף לזמרים גם משוררים כמו מאיה אנג'לו וקומיקאים כמו לני ברוס. ביקל נעשה מעורב יותר ויותר בשאלות של זכויות אדם והיה ציר לוועידה הדמוקרטית ב-1968.
בנוסף להופעות רבות בסרטים ועל הבמה היה ביקל כוכב אורח במופעי טלוויזיה פופולריים רבים. הוא הופיע בפרק של הסדרה Justice ב-1954.
הוא הופיע בפרק בסדרה אזור הדמדומים כאוליבר קריינגל. הוא הופיע בתפקידי אורח בסדרות הוואי חמש-אפס, קולומבו, המלאכיות של צ'רלי, בית קטן בערבה, משימה בלתי אפשרית, שושלת, הכל נשאר במשפחה, אביר על גלגלים וחוק וסדר.
בתחילת שנות ה-90 הוא הופיע בפרק משפחה בסדרה מסע בין כוכבים: הדור הבא בתפקיד סרגיי רוז'נקו, אביו המאמץ ממוצא רוסי של וורף. ביקל גילם שני תפקידים בסדרה בבילון 5. ב-1994 הוא גילם את רבי קוסלוב בעונה ראשונה בפרק TKO. ב-1998 הופיע בתפקיד אנלשוק.
איגודי שחקנים

ביקל היה נשיא איגוד השחקנים והאמנים של אמריקה. הוא היה נשיא Actor's Equity בסוף שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80. במסגרת תפקיד זה הוא תמך בזכויות אדם. ב־1977 בוועידה של AFL-CIO (American Federation of Labor and Congress of Industrial Organizations) הוא ברך את הדיסידנט הרוסי ולדימיר בוקובסקי לרגל יציאתו מברית המועצות.
ב־28 בינואר 2007 הוא הסכים לכהן כיושב ראש בדירקטוריון של מרצ ארצות הברית.
חיים אישיים

ביקל היה נשוי ארבע פעמים. ב-1955 נישא לישראלית עפרה איכילוב (נולדה ב-1936, במאית סרטים דוקומנטריים, שזכתה בפרסי אמי); הזוג התגרש כעבור שנה. ב-1969 נשא לאשה את ריטה ויינברג ונולדו להם שני ילדים; הם התגרשו ב-2008. באותה שנה נשא את אשתו השלישית, מנצחת המקהלות תמרה ברוקס (Tamara Brooks). ברוקס נפטרה מהתקף לב ב-2012.
בגיל 89 נישא שוב לאימי גינזבורג, כתבת ידיעות אחרונות לשעבר
דיסקוגרפיה

Theodore Bikel Sings Songs of ISRAEL (1955)‎
Songs of a Russian Gypsy (1958)‎
Sound Of Music CD (1959)‎
Songs of Russia Old & New (1960)‎
A Folksinger's Choice (1964)‎
Songs of the Earth (1967)‎
A New Day (1969)‎
(1969) "Silent no more" Songs from the Jewish underground in Soviet Russia.
Folk Songs From Just About Everywhere (1958)‎
Songs Of The Earth (1967)‎
Sings Yiddish Theater & Folk Songs (1991)‎
Silent No More! Am Israel Chai! (1995)‎
A Taste Of Passover (1998)‎
A Taste of Chanukah (2000)‎
Theodore Bikel's Treasury of Yiddish Folk and Theatre Songs (2004)‎
Highly Rated Songs Of Russia Old & New/Russian Gypsy (2006)‎
In My Own Lifetime: 12 Musical Theater Classics (2006)‎
Songs Of Russia Old & New/Russian Gypsy (2006)‎
Theodore Bikel Sings More Jewish Folk Songs (2007)‎
Sings Yiddish Theatre & Folk Songs (2010)‎
פילמוגרפיה

מלכה אפריקאית The African Queen (1951)
Moulin Rouge (1952)‎
Never Let Me Go (1953)‎
The Little Kidnappers (1953)‎
The Love Lottery (1954)‎
Betrayed (1954)‎
The Divided Heart (1954)‎
The Young Lovers (1954)‎
חומות קולדיץ The Colditz Story (1955)
Above Us the Waves (1955)‎
The Vintage (1957)‎
The Pride and the Passion (1957‎
The Enemy Below (1957)‎
Fräulein (1958)‎
I Bury the Living (1958)‎
הנועזים (1958) The Defiant Ones
I Want to Live! (1958)‎
Woman Obsessed (1959)‎
The Angry Hills (1959)‎
המלאך הכחול The Blue Angel (1959)
A Dog of Flanders (1960)‎
My Fair Lady (1964)‎
Sands of the Kalahari (1965)‎
הרוסים באים, הרוסים באים The Russians Are Coming, the Russians Are Coming (1966)
Sweet November (1968)‎
My Side of the Mountain (1969)‎
Darker than Amber as Meyer (1970)‎
(1971) 200 Motels
Victory at Entebbe (1976) (TV)‎
Columbo: The Bye-Bye Sky High IQ Murder Case (1977) (TV)‎
The Stingiest Man In Town (1978) (TV) (דיבוב)‎
The Return of the King (1980) (דיבוב)‎
The Final Days (1989) (TV)‎
Shattered (1991 film) (1991)‎
Shadow Conspiracy (1996)‎
Crime and Punishment (2002 film) (2002)‎
"הבוגד הקטן" (2007)
פרסים

מועמדות לאוסקר על הסרט הנועזים (The Defiant Ones').
פרס אמי על תפקיד האריס ניומרק 1988.
דוקטורט לשם כבוד לאמנות מאוניברסיטת הרטפורד 1992.
פרס על מפעל חיים מאת National Foundation for Jewish Culture ‏} 1997.
הענקת מפתח העיר וינה ב־27 בנובמבר 2008 לתיאודור ביקל
הערות שוליים

↑  Meretz USA
↑  Bikel's Film Reference biography
↑  Renowned actor and folk singer Theodore Bikel and conductor Tamara Brooks to visit Vassar College as Artists in Residence. February 10-18, 2008 - College Relations - Vassar Co...
↑  http://books.google.com/books?id=BbCxPhC2P_cC&pg=PA56&dq=%22Theodore+Bikel%22+%22Laurence+Olivier%22&sig=ACfU3U3iGMVUCqZwTxpjQKY4nXHm_HIpWg#PPA58,M1
↑  http://www.pressplus1.com/theatre-reviews/fiddler-on-the-roof-carrying-on-tradition.html
↑  http://books.google.com/books?id=BbCxPhC2P_cC&pg=RA2-PT57&dq=%22Theodore+Bikel%22+%22civil+rights%22&sig=ACfU3U1-r-bcAPS78AKsrJ_H1WvXtejJ8w
↑  Mailath überreicht Goldenen Rathausmann an Theodore Bikel Rathauskorrespondenz vom 27. November 2008 (Abgerufen am 18. Juni 2010)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258623705171  PLWABN: 9810687340005606  BIBSYS: 9054040  BNE: XX1546904  BnF: cb13928012g (data)  CiNii: DA14927017  GND: 119262665  ISNI: 0000 0001 1476 072X  LCCN: n85136847  MusicBrainz: 5451792e-a144-452a-b82e-a8a33cc4b57d  NLA: 35991285  NLK: KAC2020R9530  NTA: 096368446  SNAC: w6p55qnv  SUDOC: 087451700  VIAF: 82627937   WorldCat (עם VIAF): 82627937
בית משפט השלום העברי

בית משפט השלום העברי היה מערכת שיפוטית להתדיינות בעניינים אזרחיים בין בעלי דין יהודיים בתקופת היישוב.
מבנה

ההתדיינות בפני בית משפט השלום העברי הייתה רצונית, לפי דיני הבוררות שנהגו באותה עת. בית המשפט פעל בערי הארץ ומושבותיה והוציא תקנות בדבר סדרי דין ודיני ראיות. רוב השופטים שכיהנו בו לא היו משפטנים, והם פסקו לפי דרכי 'השכל הישר' והמחשבה הפשוטה. בבית משפט זה ניסו להמעיט את ההזדקקות לעורכי דין, ולהפוך את ההליך המשפטי לנגיש ופתוח לציבור.
היסטוריה

בית משפט השלום העברי נוסד ביפו בשנת 1909 על ידי המשרד הארצישראלי. בהיווסדו עמד בראשו ארתור רופין והמזכיר הראשון שלו היה ש"י עגנון.
שמו של בית המשפט הוענק לו על סמך פסוק מהתנ"ך
אֵלֶּה הַדְּבָרִים, אֲשֶׁר תַּעֲשׂוּ:  דַּבְּרוּ אֱמֶת, אִישׁ אֶת-רֵעֵהוּ--אֱמֶת וּמִשְׁפַּט שָׁלוֹם, שִׁפְטוּ בְּשַׁעֲרֵיכֶם
בית משפט השלום העברי פעל בעיקר בשנות העשרים, עת התקיימו בפניו כ-2000 התדיינויות בשנה. עם זאת, לא רכש מעמד רציני במדינה המתפתחת. לא היו בידיו אמצעי אכיפה, והיהודים מיעטו לפנות אליו מיוזמתם: הדתיים בחרו להתדיין בבית הדין הרבני, ואילו החילונים פנו לבתי המשפט המנדטוריים, אשר דנו בהגינות וביעילות בעניינים אזרחיים שלא היה בהם היבט לאומי או פוליטי.
ארכיון בית משפט השלום העברי בירושלים בשנים 1920–1928 נמצא בארכיון העיר ירושלים.
פולמוס

כנגד משפט השלום העברי נטענו מספר טענות:
שמשפט השלום העברי חותר תחת יסודות בתי הדין הדתיים שהם ערכאת המשפט של עם ישראל
שמשפט השלום העברי איננו נשען על התיאוריה המשפטית העברית
כנגד הטענה הראשונה טען פלטיאל דייקן שההלכה מתירה התדיינות בפני הדיוטות שאינם דיינים, ושקהילות ישראל בכל הדורות הנהיגו מוסדות דומים לבירור משפטי שישבו בהם פרנסים ראשי הקהל ולאו דווקא דיינים הבקיאים בחושן משפט ושמוסדות אלו התקיימו לצד בתי הדין הרבניים. הוא טען שמשפט השלום העברי נצרך כדי למנוע התדיינות בפני ערכאות האנגלים ושהתנגדות בתי הדין הרבניים למשפט השלום העברי לא מביא את המתדיינים לבתי הדין הרבניים אלא דוחף אותם אל בתי המשפט האנגליים.
כנגד הטענה השניים טען פלטיאל דייקן שהתאוריה המשפטית תתפתח עם הזמן, בעקבות פעילות משפט השלום העברי.
חברת "המשפט העברי" הוקמה במוסקבה ב-1918 ובמסגרתה פעל פלטיאל דייקן. כעבור כשנה נאלצה החברה לעזוב את העיר לקייב ומשם אל אודסה עד עלייתו של דייקן לארץ ישראל ב-1921.
תומכי בית משפט השלום העברי טענו שעורכי הדין היהודים היו עוינים כלפי משפט השלום העברי מפני שלא חייב ייצוג משפטי ולא הקפיד על פרוצדורות משפטיות.
לקריאה נוספת

פלטיאל דייקן, תולדות משפט השלום העברי: מגמותיו, פעולותיו והישגיו. הוצאת יבנה 1964.
על בית המשפט החיפאי - ענת קדרון, בין לאום למקום - הקהילה העברית בחיפה המנדטורית, יד יצחק בן-צבי והעמותה לתולדות חיפה, 2012, פרק שביעי.
Shamir, Ronen (2000) The Colonies of Law. Cambridge University Press
הערות שוליים

↑  דניאל אוסטר, בתי משפט השלום בארץ, הארץ, 14 באוגוסט 1919
1 2 3  פלטיאל דייקן, המתנגדים המדעיים למשפט השלום, הארץ, 8 בספטמבר 1924
↑  ניר קידר, משפט כחול לבן זהות ומשפט בישראל מאה שנים של פולמוס, עמוד 42-43
↑  השנים המעצבות 1948-1977, רון חריס, הקיבוץ המאוחד, 2014
בנג'מין הנטינגטון

בנג'מין הנטינגטון (באנגלית: Benjamin Huntington;‏ 19 באפריל 1736 – 16 באוקטובר 1800) היה עורך דין, משפטן ופוליטיקאי אמריקאי בן המאה ה-18 מקונטיקט ושימש כציר בקונגרס הקונטיננטלי השני וכחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית במהלך הקונגרס הראשון של ארצות הברית.
ביוגרפיה

הנטינגטון נולד בנוריץ' שבמושבת קונטיקט, והיה בנם היחיד של דניאל הנטינגטון ואשתו השנייה רייצ'ל (וולקוט) הנטינגטון. הוא סיים את לימודיו במכללת ייל ב-1761 והתמנה למודד אדמות עבור מחוז ווינדהאם באוקטובר 1764. הנטינגטון למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1765. הוא החל לעסוק בעריכת דין בנוריץ'. מאוחר יותר העניקה מכללת ייל תואר ראשון להנטינגטון.
הנטינגטון שימש כחבר בבית הנבחרים של קונטיקט בין השנים 1771–1780 ושימש כיו"ר הבית בשנים 1778–1779. ב-1775 כיהן בוועדת הבטיחות בבית המדינה ומונה לייעץ עבור המושל ג'ונתן טראמבל במהלך פגרת בית המחוקקים. בשנת 1778, הנטינגטון מונה לציר בקונגרס הפרובינציאלי בניו הייבן.
בין השנים 1780–1784, ושוב ב-1787 וב-1788, היה הנטינגטון חבר בקונגרס הקונטיננטלי. הוא כיהן במועצת העוזרים של קונטיקט מ-1781 עד 1789 ומ-1791 עד 1792. הנטינגטון כיהן כחבר בסנאט של המדינה מ-1781 עד 1790 ומ-1791 עד 1793, ובנוסף כיהן גם כשופט בבית המשפט העליון לערעורים בקונטיקט מ-1784 עד 1790, ושוב מ-1791 עד 1793. כאשר הממשלה החדשה נכנסה לפעולה ב-1789, הוא נבחר לייצג את קונטיקט בקונגרס הראשון של ארצות הברית כמועמד המפלגה פרו-אדמיניסטרטיבית, שכיהן מ-4 במרץ 1789 עד 3 במרץ 1791.
עם התאגדותה של נוריץ' ב-1784, הוא נבחר לראש העיר הראשון שלה, וכיהן עד התפטרותו ב-1796. בשנת 1793, הוא מונה לשופט של בית המשפט העליון של קונטיקט, וכיהן בתפקיד זה עד 1798.
הנטינגטון מת ב-16 באוקטובר 1800 ברומא, ניו יורק, ונקבר בבית הקברות של המושבה העתיקה בנוריץ'.
ביוגרפיה > חיים אישיים

הנטינגטון התחתן עם אן הנטינגטון מווינדהאם, קונטיקט, ב-5 במאי 1765. היא מתה ב-6 באוקטובר 1790 בנוריץ'. בנם נקרא בנג'מין הנטינגטון.
הערות שוליים

↑  Caulkins, Frances Manwaring (1922). The public records of the state of Connecticut. H.P. Haven. pp. 625.
↑  Thorpe, James Ernest (1994). Henry Edwards Huntington: A Biography. University of California Press. pp. 1.
↑  "Members of Connecticut Council of Assistants, 1759-1818". The Political Graveyard. נבדק ב-27 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Connecticut General Assembly (1922). The public records of the state of Connecticut with the journal of the Council of safety and with an appendix, Volume 3. Connecticut General Assembly. p. 371.
↑  "HUNTINGTON, Benjamin, (1736 - 1800)". Biographical Directory of the United States Congress. נבדק ב-27 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Day, Thomas (1809). Reports of Cases Argued and Determined in the Supreme Court of Errors, of the State of Connecticut, in the years 1805, 1806, and 1807. Vol. 2. p. xii-xiii.
↑  "Rep. Benjamin Huntington". Govtrack.us. נבדק ב-27 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brown, John Howard (2006). The Cyclopaedia of American Biography: Comprising the Men and Women of the United States Who Have Been Identified with the Growth of the Nation V4, Volume 4. Kessinger Publishing. p. 255. ISBN 9781425486259.
↑  "Huntington, Benjamin (1736-1800)". The Political Graveyard. נבדק ב-27 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  United States House of Representatives
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1081302704  ISNI: 0000 0000 6123 6229  LCCN: n88677611  SNAC: w69708p9  US Congress: H000995  VcBA: 495/119897  VIAF: 28656576   WorldCat (עם VIAF): 28656576
דייל אוויר

.
דיילת בטיסת סיור לעיתונאים בשמי מדינת ישראל בפתיחת קו טיסות אל-על לאירופה, 1949
דייל במטוס נוסעים, הוא איש צוות אוויר בחברת תעופה, הממונה על בטיחותם ורווחתם של הנוסעים, ועל מתן מידע ושירותים שונים להם.
היסטוריה

תפקידו של דייל נגזר ממשרות דומות באוניות נוסעים או ברכבות נוסעים, אך יש לו מעורבות ישירה יותר עם הנוסעים. בנוסף, לדייל אחריות רבה יותר על בטיחות הנוסעים, בהשוואה למקצועות מקבילים בכל צורת תחבורה אחרת. הדיילים במטוס מהווים את צוות תא הנוסעים, אשר נבדל מהטייסים ומהנדסי הטיסה אשר נמצאים בתא הטייס.
היינריך קוביס, צעיר ממוצא גרמני, היה הדייל הראשון בעולם כשהחל לשרת ב-1912 בצפלין של חברת התעופה הגרמנית דלג (DELAG) LZ10 Schwaben שיועד למטרות אזרחיות. הוא שירת אלפי נוסעים והיה גם היה על סיפונה של ספינת האוויר הינדנבורג LZ 129 המפורסמת, כאשר זו נשרפה לחלוטין בעת ניסיון נחיתה בניו ג'רזי שבארצות הברית, ב-6 במאי 1937. הוא שרד לאחר שקפץ מהחלון כשהספינה התקרבה לקרקע. ב-1930 עלתה לסיפון הדיילת הראשונה, אלן צ'רץ', אחות בת 25. שמונה אחיות כמוה נשכרו לתפקידי דיילות לתקופת ניסיון. הן נדרשו להיות רווקות מתחת לגיל 25, במשקל הנמוך מ-57 ק"ג ומתחת לגובה של 1.65 מטר.
עד נובמבר 1968 לא הורשו נשים נשואות לשמש כדיילות בחברות התעופה האמריקאיות. התקנה בוטלה בעקבות תביעתה של הסוכנות לשוויון הזדמנויות בתעסוקה בארצות הברית ופסיקות של בתי משפט. עד אז דיילות שנישאו בחשאי פוטרו כאשר נתגלה דבר נישואיהן.
משימות הדייל > יעדי בטיחות

זהו ייעודו העיקרי של צוות הדיילים. בפרט בטיסות קצרות, ובטיסות בחברות לטיסות חסך. שבהם הדיילים מוכשרים בעיקר לצרכים בטיחותיים. תפקידו של הדייל הוא נרחב ובאחריותו להעביר תדריכי בטיחות לפני הטיסה, במהלכה ובסיומה. הדגמות ציוד הבטיחות במטוס, פתחי היציאה ונהלים, וכלה בתפקוד במצבי חירום – רפואיים וטכניים, כגון עזרה ראשונה, בטיחות בטיסה ושירותי חירום(הקישור אינו פעיל). במקרי חירום אחראי צוות הדיילים על הבטיחות בתא הנוסעים (הנקרא קבינה, Cabin) וכדומה, ובעת הצורך על פינוי מהיר של הנוסעים מן המטוס.
משימות הדייל > יעדי שירות

שירות הנוסעים בדגש על הגשת מזון ועל הגשת שתייה, מענה לשאלות, לבעיות ולצורכי הנוסעים, מתן מענה לבעיות לוגיסטיות ולבעיות אנושיות במטוס, שמירה על הסדר במטוס (דוגמת טיפול בנוסעים שמפרים את הסדר הציבורי וכדומה), טיפול באוכלוסייה בעלת צרכים מיוחדים (חולים, ילדים ללא השגחת מבוגרים, אסירים וכדומה), נתינת יחס ללקוחות חברת התעופה, חיזוק ושימור היחס החיובי של הלקוחות כלפי החברה ושירותיה, מתן אוזן קשבת לבעיות ולשאלות מגוונות של הלקוחות, פתרונות לבעיות לוגיסטיות ומתן מידע ועדכון שוטף על הטיסה, זמן הגעה משוער, סיפוק אמצעי תקשורת (בחלק מהמטוסים ישנם מקלטי לוויין אשר מסוגלים לאפשר שיחות טלפון או שירותי אינטרנט לנוסעים).
משימות הדייל > יעדי מכירות

בחברות תעופה רבות מקובל שהדייל מוכר במהלך הטיסה מוצרים שונים לנוסעים, ביניהם - מזון ומשקאות שאינם נכללים במחיר הכרטיס, מזכרות, אביזרי נוחות שונים, מוצרים פטורים ממכס ועוד. מכירות אלה מהוות מקור הכנסה נוסף לחברות התעופה, ורבות מהן נוהגות לתגמל את הדיילים בעמלות על מכירותיהם.
משימות הדייל > יעדים כלליים

הדייל הוא איש הקשר שבין הטייסים לבין הנוסעים, מתפקידו להרגיע ולדאוג לאנשים הסובלים מפחד טיסה או מתסמינים רפואיים כתוצאה מהטיסה (הקאות, בחילות, כאבי ראש, בעיות נשימה), או בעיות רפואיות חמורות (התקפי לב, אירועים מוחיים) שדורשות נחיתה מיידית בשדה תעופה קרוב וחיפוש רופא במטוס עד לנחיתת החירום לצורך טיפול בחולה.
אופן תפקוד הדיילים

בין צוות הדיילים קיימת היררכיה, כאשר בדרך כלל ישנו מנהל שירות בטיסה ("כלכל" או "Purser") המנהל ומפקח על עבודת שאר הדיילים, אחראי על ביצוע פרופיל השירות, על שמירת כללי בטיחות טיסה ועל ביצוע הנחיות הטייסים (חגירת נוסעים, פתיחת וסגירת דלתות המטוס, הודעה על כיסי אוויר וכו').
כישורי הדייל ודרישות

שפה - ידיעת השפה האנגלית. בפרט בקווי טיסה בינלאומיים.
השכלה - השכלה תיכונית, לא נדרש תואר אקדמאי.
תכונות אופי - סבלנות, תפקוד במצבי לחץ, קבלת מרות, דיבור רגוע.
מראה - מראה מטופח וחינני, תלבושת מסודרת (לבוש אחיד של חברת התעופה). ללא פירסינג וקעקועים על הידיים והפנים. מקצוע זה מקושר פעמים רבות במקביל למראה חיצוני ייצוגי ומטופח. כמו כן לעיתים נדרשים הדיילים להיות מעל גובה מסוים, לרוב מעל 1.60 מטר.
התנהגות - התנהגות ללא דופי, עבר נקי מעבירות פליליות.
הכשרת דיילים לתפקידם נעשית בדרך כלל על ידי חברת התעופה המעסיקה אותם. אורך ההכשרה נע בין חודש לחצי שנה. תלוי בחברת התעופה. שעות העבודה של דיילים אינן סדירות, והן נקבעות לפי לוח הזמנים של חברת התעופה.
ייצוג דיילי אוויר בתרבות

לטענת מבקר הספרות דוקטור עמרי הרצוג, דיילות אהובות על תרבות הפופ האמריקאית כי הן מבטאות את סיפור החלום האמריקאי: מטמורפוזה מנערה כפרית, לאשת העולם הגדול ופאם פאטאל. המעגל נסגר כאשר הדיילת מחליטה לחזור למעמדה הקודם על ידי נישואים. המקצוע מוצג במקרים רבות בתרבות:
הסרט "מארחת אווירית" (Air Hostess) מ-1933 מתארת רומן בין דיילת ב-TWA לטייס. הסרט נעשה עוד לפני ש-TWA העסיקה דיילים.
בסרט "נודל" מירי (מילי אביטל) היא דיילת באל על.
הסדרה "פאן אם" עוסקת בדיילים ובדיילות שעובדים בחברת התעופה באותו השם.
בספרים "התרוממות" ו"נחיתת חירום" של אורלי קראוס ויינר .
בסדרת הטלוויזיה "פיק אפ" העוסקת במאחורי הקלעים של חברת התעופה הבדיונית "טראנס" מתוארים בין היתר גם עלילותיהם של הדיילים בחברה שביניהם נמנים נועה צוקרמן (בר רפאלי).
בסרט "בן-גוריון" משנת 1997 בבימויו של גיל לבנברג השחקניות טינקרבל וסמדר קילצ'ינסקי מגלמות דיילות.
בסדרה "משמורת" דוראל היא דיילת.
בסדרה "לגעת באושר" דנה (מיכל קפטה) היא דיילת.
בסדרה "הבורגנים" גלי (אילנה ברקוביץ') היא דיילת.
בסרט "דיילת בעננים" גווינת' פלטרו היא דיילת.
בסרט "אליזבת טאון" קירסטן דנסט היא דיילת.
בספר "על הגובה" מאת דבורה עומר מסופר על עולה חדשה מתימן שהצליחה להיות דיילת למרות מכשולים שעמדו בדרכה.
דיילות זכורות אחרות נראו בסרטו של סטנלי קובריק "2001: אודיסיאה בחלל", בסדרת סרטי "טיסה נעימה" של ג'ים אברהמס והאחים צוקר, במערכוני סדרת הטלוויזיה "מוצאי שבת בשידור חי" וכן ב"ג'קי בראון" של קוונטין טרנטינו.
בישראל של שנות ה-70 הייתה הדיילות מקצוע נחשק, משום שמחירי הטיסות היו גבוהים בהרבה מהישג ידו של המעמד הבינוני, ועובדה זו זיכתה את הדיילים במעמד של ״אנשי העולם הגדול״. כך למשל במדור הרכילות של "העולם הזה" התפרסמו כתבות שעסקו בדיילות מפעם לפעם.
גלריה

דיילות של איבריה איירליינס, 1972
דיילת של איבריה איירליינס, 1983
דייל ממוצא אבורג'יני בחברת ג'טסטאר איירווייז
דיילת מחברת אמירטס
דיילת מחברת סילק אייר
דיילת של אירופלוט בתדרוך בטיחות לנוסעים
דיילות עם נשיא ארצות הברית לשעבר, ג'ורג' ווקר בוש בנמל התעופה שיקגו או'הייר, 2001
הערות שוליים

1 2 3 4  גל קרניאל, סודות החברה הגבוהה, באתר הארץ, 28 ביוני 2006
↑  Dan Grossman, The World’s First Flight Attendant, Airships.net, ‏9 ביולי 2010 (באנגלית)
1 2  דייל/ת אוויר, באתר אל על
| תעופה אזרחית  • תעופה • תעופה צבאית |
| --- | --- | --- |
| ארגוניםבין-לאומיים | הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית • יאט"א |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| נמל תעופה | טרמינל • עלייה למטוס • שער עלייה למטוס • גשר עלייה למטוס • מדרגות ניידות • טרקלין נייד • קרוסלת מטען • הנחיית כלי טיס על הקרקע • שירותי קרקע למטוס נוסעים • מִנחת |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| חברת תעופה | חברת דגל • חברה לטיסות חסך • חברה לטיסות שכר • מועדון הנוסע המתמיד • בסיס פעולה מרכזי • רשימת חברות תעופה |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| ברית חברותתעופה | סטאר אלייאנס • Oneworld • סקייטים • התאחדות חברות התעופה הערביות • קבוצת TUI • ונילה אליינס • LATAM |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| כרטוס | כרטיס טיסה • כרטיס טיסה אלקטרוני • בידוק ביטחוני • כרטיס עלייה למטוס • עמדה אחודה לבידוק עצמי • כרטיס מסביב לעולם • רישום לטיסה • מחלקת טיסה • שותפות קוד • היטל דלק |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| מטוס נוסעים | עלייה למטוס • הסעה • צוות אוויר • טייס • טייס אוטומטי • מהנדס טיסה • דייל אוויר • ארוחת טיסה • קופסה שחורה • בידור בטיסה • מושב מטוס • בטיחות בטיסה • רשימת מטוסי נוסעים |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| בקרה | פיקוח טיסה • אזור בקרה מרחבית • מרחב פיקוח תעופתי • נתיב אווירי • מגדל פיקוח |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| כללי | תעופה כללית • הסכם שמיים פתוחים |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294763405171  BnF: cb11941317g (data)  GND: 4369165-1  LCCN: sh85002659  NDL: 00571782  NKC: ph796901 
נלי דינר, הדיילת האירופאית הראשונה, 1934
דיילת בחברת התעופה של האימפריה היפנית, 1940
צוות דיילות של סקנדינביאן איירליינס, 1946
דיילת של סוויסאייר, 1953
דיילות של מאלב, נתיבי אוויר הונגריים, 1966
משבר קרנות הפנסיה הגרעוניות

משבר קרנות הפנסיה הגרעוניות הוא גירעון אקטוארי כבד שבו היו נתונות שמונה קרנות פנסיה בישראל, מרביתן קרנות בשליטתה של ההסתדרות הכללית. גירעון אקטוארי זה העיק על הקרנות במשך שנים רבות. משמעותו של הגירעון הייתה, שבתלות בעומק גירעונה של כל קרן, במוקדם או במאוחר, כל אחת מהקרנות תגיע למצב שבו אין באפשרותה לעמוד בהתחייבויותיה לעמיתיה. התרעות על המשבר הצפוי נשמעו החל מאמצע שנות ה-60. לפתרון המשבר ננקטו במהלך השנים צעדים אחדים, ולאחר שאלה לא הביאו לפתרון, בשנת 2003 הולאמו הקרנות הגירעוניות, והועברו לניהול משותף, בגוף בשם "עמיתים". גביית דמי ניהול ממקבלי הפנסיה והעלאת גיל הפרישה הביאו לצמצום זכויות העמיתים, ותרמו לפתרון הבעיה.
הדיון במשבר בקרנות הפנסיה נמשך שנים רבות. במהלך שנים אלה ננקטו צעדים רבים לפתרון המשבר, אך היו שטענו כי המשבר פחות חמור משהוצג, ולכן אין הצדקה לצעדים שננקטו.
ניצני המשבר

קרנות הפנסיה ההסתדרותיות התאגדו במהלך שנות ה-50, כמיזוג של קופות תגמולים קטנות. הקרן הגדולה והוותיקה שבהן, קרן הגמלאות המרכזית של עובדי ההסתדרות, הוקמה בתחילת 1954 (על יסוד קופות גמל שהיו קיימות קודם לכן ובהן קרן הפנסיה של עובדי קופת-חולים). הקרנות העניקו לעמיתיהן זכויות חסרות בסיס אקטוארי.
כבר בשנת 1959 הוכר על ידי ההסתדרות הצורך בפיקוח אקטוארי על הקרנות ויהודה שערי, יושב ראש המדור לפנסיה בהסתדרות, אף ציין:
אל לנו, איפוא, להיות נתונים לאשליות בראותנו שבקרנות הפנסיה הצטברו מיליונים, ואילו תשלומי הפנסיה אינם מצטרפים, לפי שעה, לסכומים גדולים מדי. מצב זה ישתנה במהרה, וחשוב שכל קרן תדע את העומד בפניה.
גם בעיית העלייה של תוחלת החיים הייתה מוכרת כבר אז ויהודה שערי, שנסמך על אקטואר ההסתדרות, מאיר בננסון, כתב:
חישובי הקרנות בנויים עתה על ההנחה שבאופן ממוצע יזכה הפנסיונר בגימלת פנסיה 10 - 15 שנה; הארכת תקופה זו ל-15 שנה תביא להגדלת ההתחייבויות ב-25 - 30 אחוז. אכן קיימת מגמה כזו גם בארץ, וטוב שנביא אותה בחשבון בעוד מועד לשם נקיטת האמצעים המתאימים למניעת התערערות הקרנות.
למרות ההתרעות ולמרות ההכרה בצורך להתמודד עם בעיות קרנות הפנסיה – לא נקטה ההסתדרות בצעדים הנחוצים.
במחצית השנייה של שנות ה-60 התריע אקטואר ההסתדרות, יצחק בלאס, על הבעייתיות שבמתן הטבות פנסיוניות אלה. גם בדיקות של אקטוארים נוספים העלו ממצאים דומים. התרעות אלה לא הביאו לשינוי הנדרש בתקנוני הקרנות. למרות התראות האקטוארים הגדילו הקרנות את התחייבויות הקרנות ללא כיסוי.
בשנת 1968 העלה חבר הכנסת עמוס דגני ממפלגת העבודה הצעה לסדר היום של הכנסת, ובה אמר:
ביטוח סוציאלי מחייב תחזיות והערכות, שאינן יכולות להיות כמובן מדויקות לחלוטין, אך אם הולך ומסתבר יותר ויותר כי התהליכים, והתחזיות המתבססות עליהם, מצביעים על קשיים חמורים ואף על משבר, הרי איננו רשאים לנער חוצננו היום מפני הבעיה, מתוך הנחה שכאשר נגיע אל המשבר נתמודד אתו. המוני עובדים ומעסיקיהם מפרישים סכומים גדולים לקרנות גמל ופנסיה. כולם מאמינים, כי סכומים אלה מופרשים לביטחונם הסוציאלי בימי שלכתם, אך המצב האקטוארי של כל הקרנות מחמיר, ומוכיח כי יום בהיר אחד, והוא אינו כה רחוק, ימצאו עצמם המוני עובדים כשחסכונותיהם נאכלו והתנדפו בטרם נזקקו להם.
בעיתון ההסתדרות, "דבר", נמתחה ביקורת חריפה על דבריו של דגני: "עד היכן מותר לחבר-כנסת לא לדעת עובדות כלכליות פשוטות?".
גורמים עיקריים למשבר

למשבר גורמים רבים, הן בצד ההשקעות של הקרנות ובעיקר בצד הזכויות שהבטיחו לעמיתים וכן בשל התפתחויות שלא היו תלויות במדיניות הקרנות (שינויים בשיעורי התמותה והתשואה על ההשקעות) ואשר לא זכו לתגובה נאותה מצד קובעי המדיניות.