stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אי הדרכונים
הערות שוליים

↑  דרך המלך פהד: היסטוריה, באתר רשות דרך המלך פהד
1 2  דרך המלך פהד: מידע טכני, באתר רשות דרך המלך פהד
אדר גנדלסמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בדצמבר 1997 (בת 26) אשקלון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
אדר גנדלסמן (נולדה ב-5 בדצמבר 1997) היא דוגמנית ישראלית, אשר הייתה נערת ישראל ב-2017 והתמודדה בתחרות מיס תבל 2017 (אנ').
ביוגרפיה

גנדלסמן נולדה באשקלון למשפחה יהודית אשכנזית שעלתה מברזיל.
לאחר שנבחרה כסגניתה של מלכת היופי רותם רבי ב-2017, היא ייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל 2017 שנערכה בלאס וגאס. גנדלסמן הייתה אחת מ-90 מתמודדות בשלב הראשון, אך לא העפילה לתחרות הגמר, בה השתתפו 16 מתחרות.
במהלך תחרות מיס תבל, גנדלסמן הצטלמה עם מלכת היופי של עיראק, סארה עידאן, והדבר עורר זעם בקרב עיראקים רבים, עד כדי כך שעידאן נאלצה לברוח עם משפחתה מעיראק בדצמבר 2017.
הערות שוליים

↑  Spiro, Amy (2017-05-10). "Meet the new Miss Israel: Jerusalemite Rotem Rabi". The Jerusalem Post. נבדק ב-2017-06-22.
↑  אורי קריספין ,אדר גנדלסמן חוגגת יום הולדת 20 בלאס וגאס, באתר "כאן דרום", 30 בנובמבר 2017
↑  אפרת וכטל, שלום עולמי? התמונה המשותפת של מיס ישראל ומיס עיראק, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 14 בנובמבר 2017
ynet, מיס עיראק תמכה בישראל: "לוקחים לי את האזרחות", באתר ynet, 11 ביולי 2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אולימפיאדת השחמט 1972

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  18 בספטמבר 1972 
 תאריך סיום:  13 באוקטובר 1972 
 עיר:  סקופיה, יוגוסלביה (מקדוניה)
 אתר:  Pavilion Halls
 שופט ראשי:  Alexander Kotov (ברית המועצות)
 קבוצות משתתפות:  63
 מס' משתתפים:  373 (מהם 35 רבי אמנים ו-68 אמנים בינלאומיים)
 מס' משחקים:  2728
 שיטה:  8 בתים ו-4 גמרים
 → 1970 1974 ← 
 
אולימפיאדת השחמט ה-20 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בסקופיה, שבמקדוניה, בין 18 בספטמבר ל-13 באוקטובר 1972. באולימפיאדה זו, תחרות לנשים התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.
התחרות הפתוחה > תוצאות הגמר

| # | מדינה | שחקנים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברית המועצות ברית המועצות | טיגראן פטרוסיאן, ויקטור קורצ'נוי, וסילי סמיסלוב, מיכאל טל, אנטולי קרפוב, ולדימיר סבון | 42 |
| 2 | הונגריה הונגריה | לאיוש פורטיש, אישטוון בילק, גיוזה פורינטוש, זולטאן ריבלי, אישטוון צ'ום, גיולה סקס | 40.5 |
| 3 | יוגוסלביה יוגוסלביה | סבטוזר גליגוריץ',בוריסלב איבקוב, לובומיר לובוייביץ',אלכסנדר מטנוביץ', מילן מטולוביץ', יוסף רוקבינה | 38 |
| 4 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | ולסטימיל הורט, יאן סמייקל, מירוסלב פיליף, וולסטימיל יאנשה, יוסף פריביל, אינדריך טראפל | 35.5 |
| 5 | גרמניה גרמניה המערבית | רוברט היבנר, קלאוס דרגה, הלמוט פלגר, הנס הכט, הנס קסטלר, יורגן דובל | 35 |
| 6 | בולגריה בולגריה | מילקו בובוצוב, גאורגי טרינגוב, איוון רדולוב, ניקולה רדבסקי, פייצ'ו פאיאב, סרקיס בוכוסיאן | 32 |
| 7 | רומניה רומניה | פלורין גאורגיו, ויקטור צ'וקלטיה, תאודור גיצסקו, אמיל אונגוריאנו, דומיטרו גיזדאבו, קארול פרטוש | 31.5 |
| 8 | הולנד הולנד | יאן דונר, הנס ראה, קונרד זוידמה, יאן טימן, רוברט הרטוך, ברטוס אנקלאר | 29 |
| 9 | ארצות הברית ארצות הברית | לובומיר קבלק, רוברט ביירן, פאל בנקו, ארתור ביסגאייר, ויליאם מרץ, ג'ורג' קיין | 29 |
| 10 |  גרמניה המזרחית | וולפגנג אולמן, בורקהרקד מליק, ריינר קנאק, היינץ ליבר, מנפרד שונברג, לותר ווגט | 27.5 |
| 11 | ספרד ספרד |  | 26 |
| 12 | פולין פולין |  | 24.5 |
| 13 | דנמרק דנמרק |  | 23 |
| 14 | ארגנטינה ארגנטינה |  | 22.5 |
| 15 | שוודיה שוודיה |  | 22.5 |
| 16 | שווייץ שווייץ |  | 21.5 |
התחרות הפתוחה > מדליות אישיות

|  | זהב | כסף | ארד |
| --- | --- | --- | --- |
| הלוח הראשון | רוברט היבנר (גרמניה) עם תוצאה 15 מ-18 (83.3%) | ולסטימיל הורט (צ'כוסלובקיה) עם תוצאה 14.5 מ-18 (80.6%) | וולטר בראון (אוסטריה) עם תוצאה 17.5 מ-22 (79.5%)(גמר ג') |
| הלוח השני | ויקטור קורצ'נוי (ברית המועצות) עם תוצאה 11 מ-15 (73.3%) | קרייג פריצ'ט (סקוטלנד) עם תוצאה 12 מ-17 (70.6%) (גמר ג') | ויליאם הרטסטון (אנגליה) עם תוצאה 12 מ-17 (70.6%) (גמר ב') |
| הלוח השלישי | לובומיר לובוייביץ' (יוגוסלביה) עם תוצאה 15.5 מ-19 (81.6%) | וסילי סמיסלוב (ברית המועצות) עם תוצאה 11 מ-14 (78.6%) | קארלוס קוארטוס (קולומביה) עם תוצאה 13 מ-18 (72.2%) |
| הלוח הרביעי | מיכאל טל (ברית המועצות) עם תוצאה 14 מ-16(87.5%) | אברהם קלדור (ישראל) עם תוצאה 12.5 מ-16(78.1%) (גמר ב') | פטר בייסאס (קנדה) עם תוצאה 11.5 מ-15(76.7%) (גמר ב') |
| לוח העתודה הראשון | אנטולי קרפוב (ברית המועצות) עם תוצאה 13 מ-15 (86.7%) | עמיקם בלשן (ישראל) עם תוצאה 13 מ-16 (81.3%)(גמר ב') | מסוד סאוודקוכי (איראן) עם תוצאה 12 מ-15 (80%) (גמר ג'),  יורו רנטנן (פינלנד) עם תוצאה 12 מ-15 (80%) (גמר ג') |
| לוח העתודה השני | אקלו חייק (צרפת) עם תוצאה 11 מ-12 (91.7%) (גמר ד') | טרי שואו (אוסטריה) עם תוצאה 11 מ-15 (73.3%) (גמר ג') | יורגן דובל (גרמניה) עם תוצאה 9 מ-13 (69.2%) |
התחרות הפתוחה > נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
שמעון כגן (2425) 5+,5=,7-
יאיר קריידמן (2455) 7+,9=,2-
עוזי גלר (2330) 1+,1=,5-
אברהם קלדור 10+,5=1- – מדליית כסף אישית
עמיקם בלשן 10+,6=0- – מדליית כסף אישית
שמואל פרידמן 6+,3=,1-
הנבחרת סיימה במקום 18.
להלן התוצאות הקבוצתיות:
מוקדמות
נגד אירלנד 1:3 – ניצחון
נגד מונגוליה 2:2 – תיקו
נגד צ'כוסלובקיה 3:1 – הפסד
נגד פורטוגל 2:2 – תיקו
נגד ספרד 2.5:1.5 – הפסד
נגד הונג קונג 0.5:3.5 – ניצחון
נגד מלזיה 0:4 – ניצחון
גמר ב'
נגד הפיליפינים 2.5:1.5 – הפסד
נגד איטליה 1.5:2.5 – ניצחון
נגד אוסטריה 1.5:2.5 – ניצחון
נגד קולומביה 2:2 – תיקו
נגד יוון 0.5:3.5 – ניצחון
נגד פרו 2:2 – תיקו
נגד אלבניה 0:4 – ניצחון
נגד בלגיה 1:3 – ניצחון
נגד אינדונזיה 0.5:3.5 – ניצחון
נגד קובה 2:2 – תיקו
נגד קנדה 1:3 – ניצחון
נגד איסלנד 1:3 – ניצחון
נגד נורווגיה 0.5:3.5 – ניצחון
נגד אנגליה 2.5:1.5 – הפסד
התחרות לנשים

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  18 בספטמבר 1972 
 תאריך סיום:  13 באוקטובר 1972 
 עיר:  סקופיה 
 שופט ראשי:  Vera Tikhomirova (ברית המועצות)
 קבוצות משתתפות:  23
 מס' משתתפים:  69
 מס' משחקים:  264
 שיטה:  4 בתים ו-4 גמרים
 → אולימפיאדת השחמט 1970 אולימפיאדת השחמט 1974 ← 
 
אולימפיאדת השחמט ה-5 לנשים התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.
התחרות לנשים > תוצאות הגמר

| # | מדינה | שחקנים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברית המועצות ברית המועצות |  | 11.5 |
| 2 | רומניה רומניה |  | 8 |
| 3 | הונגריה הונגריה |  | 8 |
| 4 | בולגריה בולגריה |  | 7.5 |
| 5 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה |  | 7 |
| 6 | גרמניה גרמניה המערבית |  | 5.5 |
| 7 |  גרמניה המזרחית |  | 4.5 |
| 8 | אנגליה אנגליה |  | 4 |
התחרות לנשים > מדליות אישיות

|  | זהב | כסף | ארד |
| --- | --- | --- | --- |
| הלוח הראשון | נונה גפרינדשווילי (ברית המועצות) עם תוצאה 6.5 מ-8 (81.3%) | מריה איוונקה (הונגריה) עם תוצאה 7.5 מ-10 (75%) | קריסטינה רדזיקובסקי (פולין) עם תוצאה 6.5 מ-9 (79.5%)(גמר ב') |
| הלוח השני | אלה קושניר (ברית המועצות) עם תוצאה 7 מ-8 (87.5%) | חאנה ארנסקה (פולין) עם תוצאה 7.5 מ-9 (83.3%) (גמר ב') | לידיה גל (ישראל) עם תוצאה 4 מ-5 (80%) (גמר ג') |
| לוח עתודה | ג'יין טין (סינגפור) עם תוצאה 5 מ-5 (100%)(גמר ג') | אירינה לויטינה (ברית המועצות) עם תוצאה 5.5 מ-6 (91.7%) | הנריאטה קונרקובסקה (יוגוסלביה) עם תוצאה 4.5 מ-7 (64.3%) (גמר ב') |
התחרות לנשים > נבחרת ישראל

בתחרות זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
פרידה רבינוביץ 2+ 4= 3-
לידיה גל 3+ 2= 0- – מדליית כסף בלוח השני
ס. קלוגס 0+ 0= 3-
משתתפת לא ידועה 2+ 3= 0-
הנבחרת סיימה במקום 18.
תוצאות מוקדמות:
נגד מונגוליה 1:1 – תיקו
נגד בולגריה 2:0 – הפסד
נגד רומניה 1.5:0.5 – הפסד
נגד שווייץ 1:1 – תיקו
נגד ברזיל 1.5:0.5 – הפסד
גמר ג':
נגד שווייץ 1:1 – תיקו
נגד סינגפור 1:1 – תיקו
נגד יפן 0:2 – ניצחון
נגד אירלנד 0.5:1.5 – ניצחון
נגד סקוטלנד 0.5:1.5 – ניצחון
נגד פינלנד 0.5:1.5 – ניצחון
Too Good

Too Good (בעברית: יותר מדי טוב) הוא שיר של הראפר הקנדי דרייק בהשתתפות הזמרת הברבדית ריהאנה מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו Views. השיר יצא ב-26 ביולי 2016, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום.
השיר זכה להצלחה במצעדים והגיע למקום ה-9 בקנדה, למקום ה-3 בבריטניה, ולמקום ה-14 במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי ריהאנה ודרייק, והופק על ידי סופה דאפס ובידאי. השיר יצא כשיתוף הפעולה הרביעי של השניים, כאשר הקודמים היו "What's My Name?", "Work", ו-"Take Care", שזכו להצלחה עולמית.
עם השיר הופיעו השניים מספר פעמים, ובין היתר שרו אותו בהופעה משותפת.
מיקומי שיא

השיר זכה להצלחה עולמית ובשיאו הגיע אל המקום ה-14 במצעד הבילבורד הוט 100.
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 38 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 3 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 33 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 7 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 14 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקצב | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 9 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B\היפ הופ | 3 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 30 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 14 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 6 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 30 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 3 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי ה-R&B | 2 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 30 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 27 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 4 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 87 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 41 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 21 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 9 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 9 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 26 |  |
|  צרפת | SNEP | 29 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 9 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 13 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 25 |  |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 5× | 5,000,000 |
אברהם צליוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בספטמבר 1903 אודסה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  21 ביולי 1965 (בגיל 61) 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי חוף הכרמל 
 לימודי רפואה:  סורבון 
 תפקידים:  רופא אף אוזן גרון, מחנך 
 
תמונה של דר' אברהם צליוק
אברהם צליוק (15 בספטמבר 1903 – 21 ביולי 1965) היה רופא אף אוזן גרון, מחלוצי הטיפול והחינוך של הילד החירש בישראל, הקים והיה למנהלו הראשון של בית הספר לחירשים "ניב" בחיפה (1965–1949).
ביוגרפיה

צליוק נולד באודסה אוקראינה לרבקה (לבית דונוביץ) ולנחום. עלה לארץ ישראל עם סבתו אסתר לפני המהפכה הרוסית (1917). אחיו ישראל ואמו עלו בעקבותיהם, ב-1925. למד וסיים בהצטיינות את גימנסיה הרצליה בתל אביב. למד רפואה בסורבון (אוניברסיטת פריז) וסיים בהצטיינות בשנת 1928.
בשנת 1927 התחתן צליוק עם יונה (לבית שכטר) (1903–1990). השניים השתקעו בחיפה. צליוק יצא לווינה להתמחות ברפואת א.א.ג. ובבעיות קול ודיבור. עסק בבעיות שיקום הדיבור והשמיעה.
במרפאתו הפרטית עסק במחלות אף אוזן גרון. בנוסף עסק בפיתוח מכשירים רפואיים עם הפרופ' פרנץ אולנדורף מההפקולטה להנדסת חשמל בטכניון.
הקים בשנת 1949 את בית הספר לחרשים "ניב" בחיפה. פעל רבות לשילובם של ילדים חירשים בכתות רגילות.
ביוגרפיה > תפקידים ציבוריים

צליוק היה יו"ר אגודת מכבי חיפה, פעיל בהגנה, כיהן כיו"ר הרופאים לידידות צרפת - ישראל, וכסגן יו"ר הר"י בחיפה והיה חבר במועדון רוטרי חיפה.
ביוגרפיה > מחזאי

צליוק כתב סיפורים ומחזות. כתב את המחזות: "כיתה מיני רבות", "על אם הדרך" בביצוע להקת הכרמל שהייתה הלהקה הצבאית של חטיבת כרמלי שפעלה בחיפה ובאזור הגליל המערבי.
לעיתים השתמש בשם עט א. אבידורי או אברהם צליוק-אבידורי.
בית ספר ניב בחיפה

ב-1949 הקים צליוק את בית ספר לחירשים "ניב" בחיפה. עד אמצע שנות ה-40 לא פעלה בחיפה כל מסגרת חינוכית לילדים עם ליקוי בשמיעה.
כמה מן הילדים החירשים בעיר נשלחו ללמוד בבית הספר לחירשים בירושלים. צליוק, הגה ב-1946 את הרעיון להקים בית ספר לילדים אלה. בתחילה היה זה בית ספר פרטי בניהולו. צליוק הכשיר בקליניקה שלו גננות ומורות לטפל בילדים ולהקנות להם דיבור בשיטה מיוחדת שפיתח. בשנת 1948, במלחמת העצמאות, בתקופת המצור על ירושלים, לא יכלו הילדים החירשים מחיפה והקריות להגיע לבית הספר לחירשים בירושלים. הורי הילדים פנו למשרד החינוך בבקשה להקים בית ספר בחיפה עבור ילדיהם. בשנת 1949 עבר בית הספר לרשות משרד החינוך ועיריית חיפה.
צליוק הקים וניהל את בית הספר עד מותו. עם הקמתו שכן בית הספר בצריף בדרך העצמאות ולאחר מכן עבר לרחוב אלנבי ליד המושבה הגרמנית.
צליוק נקט את גישת החינוך האוראלי שהייתה נהוגה בבית הספר בירושלים. גישה זו שלטה במערכת החינוך בישראל עד אמצע שנות ה-70 במאה ה-20, כפי שכתב בערך 'חרשות-אלמות' באנציקלופדיה העברית.
”היום אין חולק על כך שהשיטה האוראלית היא היחידה שבכוחה, בסופו של דבר, לפתח לשון דיבור טבעית ככל האפשר למען שיקומו החברתי של החירש-אילם”.
הערות שוליים

↑  רופאיה של ארץ-ישראל 1799–1948", נסים ויעל לוי. הוצאת איתי בחור, זכרון-יעקב, מהדורה שנייה ,מרץ 2012, עמוד 357, ערך: צליוק, אברהם נחום "מחלוצי הטיפול והחינוך של הילד החרש בישראל"
↑  מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים יונה צליוק (שכטר)
↑  ד"ר אברהם צליוק: מייסד ומנהל בית ספר "ניב" אגודה לשיקום ילדים חרשים: "ניב" בי"ס ממלכתי לילדים חרשים, 1970
↑  מועדון רוטרי חיפה חברים שהלכו לעולמם / ראו צליוק אברהם (181)
↑  הושר לראשונה במחזה "כיתה מני רבות" מאת ד"ר אברהם צליוק (אף-אוזן-גרון), ביוני 1949. המבצעים היו חברי להקת הכרמל, הלהקה הצבאית של חטיבת כרמלי זמרשת
↑  הופעת הבכורה מול חיילים עלתה באפריל 1948, לאחר מספר הופעות מול קהל אזרחי. התכנית התחלקה לשניים, כאשר בחלקה הראשון היא כללה קטעי קריאה ושירה, ובחלקה השני הועלה מחזה שעסק בהווי החיילים בנגב, "על אם הדרך", אותו כתב ד"ר אברהם צליוק-אבידורי שרים במדים
↑  כתה מיני רבות, על המשמר, 15 במרץ 1949
↑  מפת חיפה, 1954, בהוצאת מחלקת המדידות, עם סימון מיקום 'בית ספר (חרשים אילמים)' ברח' אלנבי (מס' 65 במפתח), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  בית הספר לחירשים "ניב" בחיפה מכון מופ"ת
↑  אביבה פלאוט "מה נשתנה?  ההיסטוריה של מסגרות החינוך עם ליקוי בשמיעה בישראל 1932–2005 / ראו בית ספר לחינוך "ניב" בחיפה, עמודים 112-123
↑  האנציקלופדיה העברית, כרך י"ח תשכ"ו, עמ' 114, נכתב ב-1966 בידי ד"ר אברהם צליוק
↑  נישואין בשפת סימנים הרב ד"ר בנימין לאו, המכון הישראלי לדמוקרטיה, ינואר 2014, עמוד 4
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307392405171  VIAF: 297639901   WorldCat (עם VIAF): 297639901
איגוד הקרדיולוגיה האירופאי למחלות שריר וקרום הלב

| --- | --- |

 תחום:  השכלה גבוהה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מדינה:  צרפת, בלגיה 
 מטה הארגון:  סופיה אנטיפוליס, בריסל 
 תקופת הפעילות:  1950–הווה (כ־74 שנים) 
 www.escardio.org
 
איגוד הקרדיולוגיה האירופאי למחלות קרום ושריר הלב (ESC – European Society of Cardiology) הוא עמותה מקצועית ללא מטרות רווח, המאפשר שיפור והרמוניזציה של תקני האבחון והטיפול במחלות לב וכלי דם. האיגוד מייצר, מארגן ותומך בפעילויות ומוצרים מדעיים וחינוכיים רבים המיועדים לאנשי מקצוע בקרדיולוגיה המעוניינים להגדיל את הידע שלהם ולעדכן את כישוריהם. האיגוד נוסד בשנת 1950 ומשרדיו נמצאים בפארק הטכנולוגי של סופיה אנטיפוליס בין ניס לקנין, בדרום צרפת. הקונגרס האירופי הראשון לקרדיולוגיה התקיים בלונדון בספטמבר 1950. האיגוד מייצג כ־80,000 אנשי מקצוע בקרדיולוגיה מאירופה וים התיכון.
האיגוד הקרדיולוגי בישראל הוא חבר בארגון. פרופסור יהודה אדלר הוא יו"ר איגוד הקרדיולוגיה האירופי למחלות קרום ושריר הלב. בפברואר 2013 פתח ה-ESC את סוכנות הלב האירופית בבריסל, בסמוך למתחם הפרלמנט האירופי, כדי לבנות בסיס בבירה הפוליטית של אירופה. האיגוד מקיים קשר הדוק עם 57 אגודות לב לאומיות ו־47 אגודות לב מסונפות ברחבי העולם.
תואר עמית - FESC

עמית האיגוד האירופאי לקרדיולוגיה הוא קרדיולוג אשר נקבע כי הוא בעל ניסיון משמעותי והישגים ראויים לציון בתחום הקליני, החינוכי, המחקרי, הארגוני או המקצועי של קרדיולוגיה. לעמיתי האיגוד האירופאי לשאת את התואר FESC המצוין בדרך כלל לצד התואר האקדמי ברפואה.
הערות שוליים

↑  כבוד ישראלי: פרופ' יהודה אדלר - היו"ר האירופי למחלות הלב, באתר ynet, 29 בפברואר 2016.
↑  "ESC Fellowship". www.escardio.org. Escardio.org. נבדק ב-2021-11-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007594509105171  CiNii: DA04860383  ISNI: 0000 0004 0645 0053  LCCN: n79040197  NKC: nlk20030133174  SUDOC: 026560178  VIAF: 136011996   WorldCat (עם VIAF): 136011996
אולימפיאדת השחמט 1974

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  6 ביוני 1974 
 תאריך סיום:  30 ביוני 1974 
 עיר:  ניס
 אתר:  Palais des Expositions
 שופט ראשי:  Alexander Kotov (ברית המועצות)
 קבוצות משתתפות:  75
 מס' משתתפים:  445 (מהם 47 רבי אמנים ו-66 אמנים בינלאומיים)
 מס' משחקים:  3156
 שיטה:  8 בתים ו-5 גמרים
 → 1972 1976 ← 
 
אולימפיאדת השחמט ה-21 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בניס, שבצרפת, בין 6 ביוני ל-30 ביוני 1974.
התחרות הפתוחה > תוצאות הגמר

| # | מדינה | שחקנים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברית המועצות ברית המועצות | אנטולי קרפוב, ויקטור קורצ'נוי, בוריס ספסקי, טיגראן פטרוסיאן, מיכאל טל, גנדי קוזמין | 46 |
| 2 | יוגוסלביה יוגוסלביה | סבטוזר גליגוריץ', לובומיר לובוייביץ', בוריסלב איבקוב, אלבין פלנינץ, דרגולוב וולירוביץ',ברונו פרמה | 37.5 |
| 3 | ארצות הברית ארצות הברית | לובומיר קבלק, רוברט ביירן, וולטר בראון, שמואל רשבסקי, ויליאם לומברדי,ג'יימס טאריין | 36.5 |
| 4 | בולגריה בולגריה | איוון רדולוב, ניקולה פדבסקי, גאורגי טרינגוב, לובן פופוב, לובן ספסוב, נינו קירוב | 36.5 |
| 5 | הולנד הולנד | יאן טימן, יאן דונר, גנאדי סוסונקו, הנס ראה, ברטוס אנקלאר, פרנציסקוס קויפרס | 35.5 |
| 6 | הונגריה הונגריה | לאיוש פורטיש, אישטוון בילק, אישטוון צ'ום, זולטאן ריבלי, גיוזה פורינטוש, גיולה סקס | 35 |
| 7 | גרמניה גרמניה המערבית | לותר שמיד, ולפגנג אונציקר, הלמוט פלגר, הנס הכט, יורגן דובל, הנס קסטלר | 32 |
| 8 | רומניה רומניה | פלורין גאורגיו, ויקטור צ'וקלטיה, תאודור גיצסקו, דומיטרו גיזדאבו, קארול פרטוש, מירצ'ה פבלוב | 29.5 |
| 9 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | ולסטימיל הורט, ולסטימיל יאנשה, מירוסלב פיליף, יוסף פריביל, יאן פלחטקה, ייז'י לשצ'ינסקי | 29 |
| 10 | אנגליה אנגליה | ויליאם הרטסטון, ריימונד קאן, יונתן פנרוז, אנדרו וויטלי, מיכאל שטיין, פטר מרקלנד | 26 |
| 11 | הפיליפינים הפיליפינים |  | 25.5 |
| 12 | ספרד ספרד |  | 25.5 |
| 13 | שוודיה שוודיה |  | 25 |
| 14 | ארגנטינה ארגנטינה |  | 23.5 |
| 15 | פינלנד פינלנד |  | 22.5 |
| 16 | ויילס ויילס |  | 14.5 |
התחרות הפתוחה > מדליות אישיות

|  | זהב | כסף | ארד |
| --- | --- | --- | --- |
| הלוח הראשון | אנטולי קרפוב (ברית המועצות) 12 מ-14 (85.7%) | אלברטו דלגדו ( הרפובליקה הדומיניקנית) 16.5 מ-22 (75%) (גמר ד') | אוגניו טורה (הפיליפינים) 14 מ-19 (73.7%),  סרג'יו מריוטי (איטליה) 14 מ-19 (73.7%) (גמר ב') |
| הלוח השני | אנדראס דוקשטיין (אוסטריה) 10 מ-12 (83.3%) (גמר ב') | זחירודין פרוכי (פקיסטן) 16.5 מ-21 (78.6%) (גמר ד') | ויקטור קורצ'נוי (ברית המועצות) 11.5 מ-15 (76.7%) |
| הלוח השלישי | בוריס ספסקי (ברית המועצות) 11 מ-15 (73.3%) | בוריסלב איבקוב (יוגוסלביה) 12 מ-17 (70.6%) | הלמוט פלגר (גרמניה המערבית) 6.5 מ-9 (70%) |
| הלוח הרביעי | טיגראן פטרוסיאן (ברית המועצות) 12.5 מ-14(89.3%) | מיכאל וודכאמס (אוסטריה) 15.5 מ-18(86.1%) (גמר ג') | שמעון כגן (ישראל) 13 מ-16(81.3%) (גמר ב') |
| לוח עתודה ראשון | מיכאל טל (ברית המועצות) 11.5 מ-15 (76.7%) | דרגולוב וולימירוביץ' (יוגוסלביה) 9 מ-12 (75%),  בוריס דה גראיף (הולנד) 9 מ-12 (75%) |  |
| לוח עתודה שני | ג'יימס טאריין (ארצות הברית) 11 מ-13 (84.6%),  פרנציסקוס קויפרס (הולנד) 11 מ-13 (84.6%) |  | גנדי קוזמין (ברית המועצות) 12.5 מ-15 (83.3%) |
התחרות הפתוחה > נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
ולדימיר ליברזון (2425) 4+,8=,3-
יאיר קריידמן (2425) 5+,4=,5-
משה צ'רניאק (2455) 8+,2=,3-
שמעון כגן (2330) 11+,4=,1- מדליית ארד אישית
יעקב בליימן 6+,8=1-
יצחק רדשקוביץ' 11+,2=2-
הנבחרת סיימה במקום 17.
להלן התוצאות הקבוצתיות:
מוקדמות
נגד אינדונזיה 1.5:2.5 - ניצחון
נגד  הרפובליקה הדומיניקנית 2:2 - תיקו
נגד הפיליפינים 2:2 - תיקו
נגד קפריסין 0:4 - ניצחון
נגד איי הבתולה 1:3 - ניצחון
נגד בולגריה 2:2 - תיקו
נגד טורקיה 1.5:2.5 - ניצחון
נגד איי פארו 0.5:3.5 - ניצחון
נגד צרפת 1:3 - ניצחון
גמר ב'
נגד צרפת 1:3 - ניצחון
נגד פורטוגל 1:3 - ניצחון
נגד אוסטריה 2.5:1.5 - הפסד
נגד קנדה 0.5:3.5 - ניצחון
נגד סקוטלנד 0.5:3.5 - ניצחון
נגד נורווגיה 3:1 - הפסד
נגד איטליה 1:3 - ניצחון
נגד קולומביה 1:3 - ניצחון
נגד פולין 2:2 - תיקו
נגד דנמרק 1:3 - ניצחון
נגד שווייץ 1:3 - ניצחון
נגד איסלנד 2:2 - תיקו
נגד קובה 1.5:2.5 - ניצחון
נגד בלגיה 0.5:3.5 - ניצחון
נגד תוניס 1:3 - ניצחון
התחרות לנשים

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  15 בספטמבר 1974
 תאריך סיום:  7 באוקטובר 1974
 עיר:  מדיין, קולומביה
 אתר:  South American Assurance Society hall
 שופט ראשי:  Wilfried Dorazil (אוסטריה)
 קבוצות משתתפות:  26
 מס' משתתפים:  81
 מס' משחקים:  314
 שיטה:  5 בתים ו-3 גמרים
 → אולימפיאדת השחמט 1972 אולימפיאדת השחמט 1976 ← 
 
אולימפיאדת ה-6 לנשים התקיימה בשנת 1974.
התחרות לנשים > תוצאות הגמר

| # | מדינה | שחקנים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברית המועצות ברית המועצות |  | 13.5 |
| 2 | רומניה רומניה |  | 13.5 |
| 3 | בולגריה בולגריה |  | 13 |
| 4 | הונגריה הונגריה |  | 13 |
| 5 | הולנד הולנד |  | 9.5 |
| 6 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה |  | 9 |
| 7 | יוגוסלביה יוגוסלביה |  | 7.5 |
| 8 | אנגליה אנגליה |  | 4 |
| 9 | גרמניה גרמניה המערבית |  | 4 |
| 10 | קנדה קנדה |  | 3 |
התחרות לנשים > מדליות אישיות

|  | זהב | כסף | ארד |
| --- | --- | --- | --- |
| הלוח הראשון | נונה גפרינדשווילי (ברית המועצות) 10 מ-12 (83.3%),  מריה איוונקה (הונגריה) 10 מ-12 (83.3%) |  | טטיאנה למצ'קו (בולגריה) 9 מ-11 (81.8%) |
| הלוח השני | ננה אלכסנדריה (ברית המועצות) 6.5 מ-8 (81.3%) | יולנטה דלין (שוודיה) 6.5 מ-8 (81.3%) (גמר ב') | מריה גרסיה פדרון (ספרד) 7 מ-9 (77.8%) (גמר ב'),  איוון משה (ברזיל) 7 מ-9 (77.8%) (גמר ב') |
| לוח עתודה ראשון | סואד סאיד אל-סרה (עיראק) 3 מ-3 (100%)(גמר ג') | אירינה לויטינה (ברית המועצות) 8 מ-10 (80%) | מרגרטה טאודורסקו (רומניה) 2 מ-3 (66.7%) |
התחרות לנשים > נבחרת ישראל

בתחרות זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
אולגה פודרז'נסקי 9+ 2= 2-
לאה נודלמן 8+ 1= 4-
הנבחרת סיימה במקום 12.
תוצאות מוקדמות:
נגד מונקו - 0:2 - ניצחון
נגד אנגליה - 1:1 - תיקו
נגד ברזיל - 0:2 - ניצחון
נגד הונגריה - 2:0 - הפסד
גמר ג':
נגד ארצות הברית - 0.5:1.5 - ניצחון
נגד פינלנד - 0:2 - ניצחון
נגד קולומביה - 0:2 - ניצחון
נגד ברזיל - 1:1 - תיקו
נגד שוודיה - 1:1 - תיקו
נגד יפן - 0:2 - ניצחון
נגד אירלנד - 0:2 - ניצחון
נגד אוסטריה - 0.5:1.5 - ניצחון
נגד ספרד - 1.5:0.5 - הפסד
אורי (קנטון)

אורי (בגרמנית: Uri, ‏האזנהקובץ:De-Uri.ogg‏Ⓘ‏) הוא קנטון במרכז שווייץ, והוא אחד מעשרים ושישה הקנטונים של שווייץ. בשטח הקנטון נמצא נהר רויס שבין מעבר סנקט גוטהרד וימת ארבעת הקנטונים. האוכלוסייה בקנטון היא קתולית והשפה המדוברת בו היא גרמנית.
גאוגרפיה

הקנטון ממוקם במרכז המדינה. אדמות הקנטון הן עמק הנהר רויס וגדותיו העיקריות של הנהר. השטח הכולל של הקנטון הוא 1,077 ק"מ². יערות מכסים שטח ניכר מהקנטון, ויותר מעשרים אחוז מהשטח הלא יצרני באורי מכוסה קרחונים. הפסגה הגבוהה ביותר באורי היא הדאמסטוק (3,630 מ '), צפונית למעבר פורקה.
היסטוריה

אורי מוזכר לראשונה ב-732 כשייך לרייכנהאו. ב-853 הוא ניתן למנזר בציריך על ידי לואי הגרמני.
נהוג לחשוב שהשם "אורי" בא מהמילה הגרמנית העתיקה ל"שור בר" ("אורוקס" – Aurochs, Ur או Urus). השערה זו נתמכת על ידי העובדה שבסמל המסורתי של הקנטון מוצג ראש של שור.
ב-1243 למחוז הייתה חותמת ידועה. עד 1274, רודולף מבית הבסבורג הכיר בפריבילגיות האלו. אורי הוא אחד משלושת הקנטונים המקוריים בשווייץ, שראשיו חתמו על מכתב האיחוד ב-1291. ב-1386 אורי השתתף בניצחון על האוסטרים בסמפך. כתוצאה מכך סיפח אורי את שטחי "אורסרן" ב-1410.
הקנטון שרד את הרפורמציה ונשאר קתולי. בזמן הרפובליקה ההלבטית היה אורי חלק מארבעת חלקי הקנטון "ולדשטטן" (Waldstätten). לאחר מכן, ב-1803, קיבל אורי חזרה את עצמאותו. כל ניסיונות של שינוי דתי או חוקתי נדחו.
פוליטיקה

החוקה הנוכחית נוצרה ב-1888, ושונתה ב-1929 כשהקונגרס הפתוח נוסד. בירת הקנטון היא אלטדורף.
כלכלה

השדות המעובדים של הקנטון ממוקמים בבקעת נהר הרויס. ישנם שדות מרעה במדרונות התחתונים של ההרים. מכיוון שרוב השטח הוא הררי, הוא אינו טוב לעיבוד. באלטדורף יש מפעלים לייצור כבלים וגומי.
תיירות היא מקור הכנסה חשוב בקנטון אורי. רשת מצוינת של כבישים תיירותיים מצויה בהרים, המובילים למעברי הרים ומעניקים גישה לקנטונים סמוכים. הרכבת הראשית היא קו סנט גוטרד, וחלק ניכר מהכוח ההידרואלקטרי המיוצר על ידי מפעלים בנהר הרויס משרתים את תוואי הרכבת.
הערות שוליים

↑  Switzerland's population in 2019, נוישאטל 2020, באתר המשרד הפדרלי לסטטיסטיקה, שווייץ. (באנגלית)
↑  Editors of Encyclopaedia Britannica, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA, Uri
canton, Switzerland
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564419005171  BnF: cb12107734j (data)  GND: 4062129-7  HDS: 007384  ISNI: 0000 0001 1463 6622  LCCN: n82138822  SUDOC: 029453208  VIAF: 124361741   WorldCat (עם VIAF): 124361741
אולימפיאדת השחמט 1982

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  29 באוקטובר 1982 
 תאריך סיום:  16 בנובמבר 1982 
 עיר:  לוצרן, שווייץ
 אתר:  Ausstellung-Festhalle Allmend
 שופט ראשי:  Lothar Schmid (גרמניה)
 קבוצות משתתפות:  92
 מס' משתתפים:  545 (מהם 62 רבי אמנים ו-93 אמנים בינלאומיים)
 מס' משחקים:  2580
 שיטה:  שווייצרית - 14 מחזורים
 → 1980 1984 ← 
 
אולימפיאדת השחמט ה-25  אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בלוצרן, שבשווייץ, בין 29 באוקטובר ל-16 בנובמבר 1982.