stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלפרד וגנר
תחייה מחודשת

בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 חלו כמה התפתחויות חשובות בגאולוגיה, ובפרט:
גילוי התפשטות קרקעית הים באמצעות רכסים מרכז-אוקייניים
גילוי אזור בניוף - תחום מוקד רעידת אדמה המלווה אזור הפחתה, שהתגלה על ידי הסייסמולוגים הוגו בניוף וקייו וודטי (Kiyoo Wadati)
התפתחויות אלה הובילו לתחייה מהירה של תאוריית נדידת היבשות ותולדתה המיידית – טקטוניקת הלוחות. כתוצאה מכך הוכר אלפרד וגנר כאב המייסד של אחת מן המהפכות המדעיות החשובות במאה ה-20.
תארים ואותות כבוד

ההכרה בחשיבות תרומתו של אלפרד וגנר קיבלה ביטוי נרחב:
מכון אלפרד וגנר למחקר קטבים וימים (Alfred Wegener Institute for Polar and Marine Research) שהוקם בעיר ברמהאפן בגרמניה בשנת 1980 לכבוד יובל המאה להולדתו של וגנר.
מדליית וגנר שמעניק המכון הנ"ל.
מכתשי וגנר, הן על הירח והן על מאדים.
אסטרואיד וגנר 29227
חצי האי וגנר ליד אומאנאק בגרינלנד, בו מצא וגנר את מותו.
ראו גם

פנגיאה
גונדוונה
לאוראסיה
נדידת היבשות
טקטוניקת הלוחות
תהליך ברגרון-וגנר-פינדייזן
לקריאה נוספת

עקיבא פלכסר, גיאולוגיה, יסודות ותהליכים, ירושלים: אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0
עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
Wegener, Alfred (1966) The Origin of Continents and Oceans, Dover, New York
הערות שוליים

1 2  Die Entstehung der Kontinente und Ozeane, בפרויקט גוטנברג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275412805171  PLWABN: 9810598536905606  BIBSYS: 90189103  BNE: XX1158154  BnF: cb124287112 (data)  CANTIC: a11151973  CiNii: DA00820296  GND: 118629913  ICCU: CUBV162921  ISNI: 0000 0001 0909 0856  LCCN: n80098269  LNB: 000186646  MGP: 60121  NDL: 00460417  NKC: jo2002112801  NLA: 35244480  NLK: KAC199629505  NSK: 000014539  NTA: 07143240X  RERO: 02-A003962730  SNAC: w6r52jjx  SUDOC: 033419612  Trove: 879822  VIAF: 64096502   WorldCat (עם VIAF): 64096502 
נדידת היבשות
וגנר בגרינלנד בחורף 1912–1913
עמוס בן-ורד

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  16 בפברואר 1927 המבורג, גרמניה
 פטירה:  8 ביולי 2022 (בגיל 95) ירושלים, ישראל
 שם לידה:  Harald Amos Rosenbaum 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תקופת הפעילות:  1949–2022 (כ־73 שנים)
 עיסוק:  עיתונאי
 מעסיק:  הארץ, JTA, רשות השידור 
 
עמוס בן-ורד (16 בפברואר 1927 – 8 ביולי 2022) היה עיתונאי ישראלי, שעבד כעיתונאי בעיתון "הארץ" בשנים 1954–1994 וכשדר רדיו וטלוויזיה. שימש יו"ר אגודת העיתונאים ירושלים בשנים 1966–1968 וזכה בפרס משרד הביטחון ומשרד החינוך על כתבתו אודות כיבוש הכותל בשנת 1967[דרוש מקור],ניהל את סוכנות הידיעות הבין-לאומית יט"א (הסוכנות הטלגרפית היהודית) בירושלים בשנים 1970–1972 ושימש כעורך ראשי של העיתון "Zionist Record" בדרום אפריקה בשנים 1972–1974. היה שדר ראשי בערוץ 33 - שידורי הכנסת של רשות השידור בשנים 1994–2003.
ביוגרפיה

יליד המבורג שבצפון גרמניה, נולד בשם הארלד עמוס רוזנבאום בפברואר 1927. עבר עם משפחתו לבולגריה בשנת 1933, וב-1939 יצא עם המשפחה על אניית המעפילים "רודניצ'אר" לעבר ישראל. ה"רודניצ'אר" העלתה את נוסעיה לסירות קטנות מחוץ לתחום המים הטריטוריאליים של א"י ומשם הם הגיעו לחוף תל אביב, מצפון לתחנת רדינג. משם הועבר עם שאר הילדים-המעפילים למוסד הילדים בתל-ליטוינסקי (היום "תל השומר"), שבו שהה עד 1941, אז עבר לירושלים והצטרף למשפחתו ועבד בתור חשמלאי.
עם הכסף שחסך נרשם ללימודים תיכוניים, אותם עשה כתלמיד אקסטרני באוניברסיטת לונדון ובסופם קיבל תעודת בגרות מטעם האוניברסיטה. בן-ורד התקבל לעבודת פקידות בצבא הבריטי, ליחידה בה שרתו פקידים יהודים וערבים בצד חיילים אנגלים.
ב-1947 עבר בן-ורד לעבוד בסוכנות הידיעות רויטרס בירושלים, ועבד כמפענח "hell-schreiber" (פענוח כתב חסר, ללא אותיות ניקוד, בצמצומים ובראשי-מילים) והפיכתם למילים מלאות באנגלית תקנית, במטרה להעביר את המידע לכל העיתונים שהופיעו בירושלים, העברית והערבית (כ-22 עיתונים).
ביוגרפיה > דרכו בתקשורת

ב-1948 עם פרוץ מלחמת העצמאות התגייס בן-ורד לצה"ל ובין היתר נלחם במעבר מנדלבאום שבירושלים והיה בין שני הלוחמים האחרונים שנשארו בחיים בקרב זה. הוא שירת בצבא כשנה ורבע ועם שחרורו חזר לסוכנות הידיעות רויטרס בירושלים המערבית לשדר מבניין קול ישראל, שם השתלב בן-ורד בשידורים, בקריינות לשידורי מוזיקה ותסכיתים, ואט-אט לקריינות כללית. היה גם עוזר של עורך הלשון בתחנה. (ספר: "קול ישראל" בעריכת איזי מן).
בבניין השכן התקיימו באותה תקופה שידורי "קול ציון לגולה", שפנו ליהדות העולם, בהפקת ההסתדרות הציונית העולמית ובשיתוף משרד ההסברה הישראלי.
בשלוש השנים שעברו מאז מלחמת העצמאות למד בן-ורד באוניברסיטה היחידה בארץ באותה תקופה, האוניברסיטה העברית. למד לתואר במדע המדינה ואת שנתו הראשונה הקדיש להשלמת הידע שלו בעברית. מוריו לעברית היו שאול ברקלי מחבר "לוח השמות השלם" ו"לוח הפעלים השלם", הסופר דב סדן, אילנה גרבל שעסקה בלשון הדיבור, ושמעון הלקין, מורה לספרות ולשירה. במהלך לימודיו החל ללמד עברית עולים חדשים ומאזינים בחו"ל באמצעות תחנת השידור "קול ציון לגולה".
במקביל ללימודיו חזר לשרת בצה"ל בחיל מודיעין בשירות קבע, בשל הידע שלו בשפות רבות, (גרמנית, בולגרית, עברית, אנגלית וצרפתית) ועבר קורס קצינים.
עם שחרורו בגיל 27 התקבל בן-ורד למערכת עיתון "הארץ". עבד ככתב מקומי בירושלים, ובהמשך ככתב פרלמנטרי וכתב מדיני. הוא היה מסגני עורך העיתון והרבה לעסוק בענייני הלשון העברית החביבה עליו. בין השאר, המציא את המילה "מסוק", כאשר חיפשו תחליף עברי למילה הליקופטר.[דרוש מקור] שנות עבודתו ב"הארץ" לא היו רצופות.
בשנים 1963–1964 למד בבית הספר הגבוה לעיתונאות של אונסקו בעיר שטרסבורג שבצרפת ועם שובו לירושלים מונה למנהל סוכנות הידיעות היהודית הבין לאומית יט"א (הסוכנות הטלגרפית היהודית).
בשנים 1970–1972 עבד כעורך ראשי של העיתון "Zionist Record", החשוב מבין שלושת העיתונים היהודיים בדרום אפריקה.
בשנת 1985 בספר השנה של האנציקלופדיה "בריטניקה לנוער" כתב פרק בנושא הכנסת: "מפלגות וגושים בישראל 1984-1949", זאת בשל היכרותו מרובת השנים עם התחום הפרלמנטרי בישראל.
בשנת 1991 היה כתב חוץ בלונדון של עיתון "הארץ" במשך שנתיים.
עם צאתו לגמלאות מעיתון "הארץ" החל לשדר בטלוויזיה בערוץ 33 (ערוץ הכנסת), שהיה חלק מרשות השידור במשך 10 שנים, ותוך זמן קצר הפך לשדר ראשי בערוץ, עד שהערוץ הפך ליחידה עצמאית. אז סיים את תפקידו ופרש לגמלאות.
בן-ורד התגורר בשיכון העיתונאים (ירושלים) עם רעייתו בת-עמי. היה אב לשתי בנות ובן, וסב לנכדים ונינים.
הכותל - ששת הימים, עמוס מחזיק ספר תורה (שני משמאל)
חסן אבו ליבדה

| --- | --- |

אבו ליבדה (מימין) נפגש עם מקבילו ההודי אנאנד שארמה (אנ')‏, 2010
 לידה:  8 בנובמבר 1954 (בן 70) ירדן עראבה, ירדן 
 שם לידה:  حسن إبراهيم حسن أبو لبدة 
 מדינה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 השכלה:  אוניברסיטת ביר זית (1979)  אוניברסיטת סטנפורד (1981)  אוניברסיטת קורנל (1988) 
 מפלגה:  פת"ח 
 
חסן אבו ליבדה (בערבית: حسن أبو لبدة; נולד ב-8 בנובמבר 1954) הוא מתמטיקאי וסטטיסטיקאי פלסטיני, מייסד הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה. כיהן כשר העבודה והרווחה וכשר הכלכלה בממשלת הרשות הפלסטינית.
אודות

בשנת 1979 סיים אבו ליבדה תואר ראשון במתמטיקה מאוניברסיטת ביר זית, בשנת 1981 סיים תואר שני במתמטיקה וסטטיסטיקה מאוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית, בשנת 1986 עשה תואר שני בסטטיסטיקה יישומית באוניברסיטת קורנל שבארצות הברית ובשנת 1988 סיים דוקטורט בביוסטיסטיקה מאוניברסיטת קורנל בארצות הברית. הוא שימש כמרצה למתמטיקה וסטטיסטיקה באוניברסיטאות ביר זית וקורנל.
בשנת 1993 ייסד את הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (המקבילה הפלסטינית ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה הישראלית) והיה הנשיא שלה עד לשנת 2005. בין השנים 2003 ל-2005 כיהן תחת אחמד קריע כחבר קבינט. כמו כן ליבדה היה חבר באספה הלאומית הפלסטינית. בפברואר 2005 מונה לתפקיד שר העבודה ושר הרווחה הפלסטיני.
במהלך כהונתו פעל למען חרם כנגד מוצרים מההתנחלויות והפסקת עבודת פלסטינים בהתנחלויות ישראליות. בשנת 2010 פרסם מאמר דעה בידיעות אחרונות תחת הכותרת "החרמת מוצרי ההתנחלויות – לא נגד ישראל", בו הוא מסביר לציבור הישראלי את מניעי החרם.
בשנת 2011 הוא הודח מתפקידו בממשלה הפלסטינית, והואשם בהפרת אמונים, הונאה, סחר במידע פנים ומעילה בכספי ציבור.
אבו ליבדה הוא משורר וסופר חובב ופרסם שני ספרי שירה ושני ספרי סיפורים קצרים. הוא נשוי ואב לשני בנים ושתי בנות.
מפקד האוכלוסין הפלסטיני 1997

ב-1997, במהלך מפקד האוכלוסין הפלסטיני הראשון המשמש בסיס לכל עדכוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה מדי שנה, הצהיר אבו ליבדה, מנהל הלשכה דאז:
... It is a civil intifada
(בעברית: "לדעתי, מפקד האוכלוסין חשוב כמו האינתיפאדה... זוהי אינתיפאדה אזרחית")
בפברואר 1998 הודה אבו ליבדה במסיבת עיתונאים באל-בירה בעיוות נתוני המפקד: "פקדנו 325,000 אנשים המתגוררים מחוץ לאדמות פלסטין זה יותר משנה."
ב-2017, התייחס אבו ליבדה לדבריו אלו בריאיון לגלי צה"ל במסגרת כתבה שעניינה העדר נתוני אמת מוחלטים על מספר הפלסטינים בין הים לירדן: "חס וחלילה. לא שיחקנו עם הנתונים. דמוגרפיה היא לא עניין שהפלסטינים משתמשים בו כדי להשיג מדינה...יכולות להיות לכך השלכות כואבות באספקט הכלכלי. כוונתי לומר שאם הייתי ישראלי הייתי מאוד מודאג מהסיטואציה הדמוגרפית הפלסטינית".
הערות שוליים

↑  PA Economy Minister Charged with Corruption‏, 29 בנובמבר 2011, ג'רוזלם פוסט (באנגלית)
↑  בין השאר אודות מספר הפלסטינים בין הים לירדן
↑  New York Times, 11.12.1997
↑  Palestinian Demographic Manipulation, יורם אטינגר, 26 ביולי 2016.
↑  דיווח מודיעיני לפיו הרשות הפלסטינית מנפחת נתוני אוכלוסין בספירת תושבי חו"ל:
↑  כמה פלסטינים יש? מלחמת הילודה הישראלית, ישי שנרב, גלי צה"ל, 6.2.17
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304160605171  GND: 1198476613  ISNI: 0000 0000 4762 8971  LCCN: nr91022971  VIAF: 76171556   WorldCat (עם VIAF): 76171556
כריית מידע

כריית מידע או כריית נתונים (באנגלית: Data mining) היא שימוש בכלים סטטיסטיים כדי לגלות מתאמים, הצלבות ומגמות בתוך "Big data", כלומר בכמויות גדולות של מידע מבוזר ממקורות שונים, שאינו מאורגן כמסד נתונים או בצורה אחרת. התהליך נועד לחקור ולנתח כמות גדולה של מידע באמצעים אוטומטיים ככל שניתן כדי לגלות דפוסים תקפים חדשים, שימושיים (מקבלי ההחלטות יכולים להשתמש בדפוסים שהתגלו כדי לשפר תהליכים קיימים) ובעלי משמעות (מובנים למקבל ההחלטות). עם ההתפתחות המתמדת בעולם טכנולוגיית המידע, כשכמות המידע הדיגיטלי גדלה כל הזמן, עולה החשיבות של תחום כריית המידע, שבאמצעותו ניתן להפוך מידע לידע.
המושג כריית מידע נגזר מפעולת הכרייה הגאולוגית בה כורים באדמה כדי למצוא אוצרות טבע.
המונח "כריית נתונים" מתאר שלב אחד בתוך התהליך המכונה "גילוי ידע במסדי נתונים" - השלב בו מריצים אלגוריתמים במחשב. מלבד שלב כריית הנתונים כולל התהליך שלבים אחרים, חלקם קודמים לכריית הנתונים (כגון הכנת החיתוך) וחלקם עוקבים (כגון ניתוח התוצאות). הבעיות הנפוצות של כריית מידע הן בעיות סיווג, ניתוח אשכולות, רגרסיה ולמידת חוקי אסוציאציה.
רקע

במשך מאות שנים בני אדם זיהו "ידנית" תבניות ודפוסים במידע, אולם הצמיחה בנפח המידע בזמן המודרני הגבירה את הצורך בגישות אוטומטיות יותר. שיטות מוקדמות לזיהוי דפוסים במידע הן חוק בייס (המאה ה-18) וניתוח רגרסיה (המאה ה-19). התפתחות והזמינות של טכנולוגיית המחשב הגדילה את כמות המידע הנאסף והמאוחסן. עם הגדילה הן בגודל והן במורכבות של מאגרי המידע, נעשה שימוש הולך וגדל בעיבוד מידע אוטומטי. עיבוד זה נעזר בגילויים אחרים במדעי המחשב, כגון רשתות נוירונים, ניתוח אשכולות, אלגוריתמים גנטיים (שנות החמישים), עצי החלטה (שנות ה-60) ומכונות וקטורים תומכים (Support vector machine) (שנות השמונים). כריית מידע היא תהליך של שימוש בשיטות אלו על מידע כדי לזהות תבניות נסתרות במידע. בכריית מידע נעשה שימוש על ידי עסקים, מדענים וממשלות במשך שנים כדי לבחון נפחי מידע גדולים כגון מפקדי תושבים או מידע על קניות בסופרמרקט בשביל מחקרי שוק.
תהליך כריית מידע > עיבוד מוקדם

מאחר שכריית מידע נסמכת על גילוי תבניות הנמצאות בנתונים, מאגר הנתונים שעליו נעשה התהליך צריך להיות גדול דיו כך שיכיל את התבניות מחד גיסא, ומאידך גיסא תמציתי מספיק כדי שניתן יהיה לחפש בו בזמן סביר. מקור מקובל למידע כזה הוא מחסן נתונים (Data warehouse) או מחסן נתונים מחלקתי (Datamart).
לאחר מכן נעשה סינון של הנתונים בו מנוקים נתונים עם רעש או מידע חסר. מן הנתונים המסוננים מיוצרים וקטורי מאפיינים (Feature vector), וקטור אחד לכל תצפית. וקטור מאפיין הוא גרסה סיכומית של רשומת התצפית. כך לדוגמה תמונת פנים של 100 פיקסלים על 100 פיקסלים תכיל 10,000 ביטים של מידע גולמי. את התמונה ניתן להמיר לווקטור מאפיין על ידי זיהוי העיניים והפה בתמונה. בצורה זו ניתן להפחית את כמות המידע מ-10,000 ביטים לווקטור, לשלושה קודים המציינים את מיקומי העיניים והפה, וכך בשלב כריית המידע עצמו יידרש פחות עיבוד. בחירת המאפיין (או המאפיינים) תלויה במטרה; לפיכך בחירת המאפיינים הנכונים הכרחית לכריית מידע מוצלחת.
הווקטורים המאפיינים מחולקים לשתי סדרות: סדרת אימון וסדרת בדיקה. סדרת האימון משמשת לאימון האלגוריתם, וסדרת הבדיקה משמשת לאימות הדיוק של התבניות שנמצאו.
נגד חברה ישראלית ברייט דאטה הוגשו תביעות משפטיות על ידי חברות בין-לאומיות גדולות על שימוש במסד נתונים של חברות אלו לכריית מידע.
תהליך כריית מידע > כריית המידע

כריית המידע מטפלת לרוב באחת מהבעיות הבאות:
בעיות סיווג - בהתאם לדוגמאות שנאספו בעבר, האלגוריתם לסיווג מסיק מודל סיווג המשמש לסווג מקרים חדשים. למשל בנק יכול לבנות מודל סיווג של לווי משכנתא בהתאם לדוגמאות שנאספו בעבר. כאשר מגיע לקוח חדש המבקש משכנתא הוא מסווג לפי מידת הוודאות שהוא אכן יצליח לעמוד בעתיד בהחזרי ההלוואה. אלגוריתמים נפוצים לכך הם עץ החלטה (Decision Tree), שיטת השכן הקרוב (Nearest neighbor), סיווג בייס נאיבי (Naive Bayes classifier) ורשת עצבית מלאכותית.
ניתוח אשכולות - פילוח של הרשומות לאשכולות, כך שבכל אשכול נמצאות רשומות בעלות מאפיינים דומים. למשל ניתן להיעזר באלגוריתם לניתוח אשכולות כדי לפלח את לקוחות החברה.
רגרסיה - ניסיון למצוא פונקציה הממדלת את הנתונים תוך מזעור שגיאת הניבוי. לדוגמה תוך שימוש ברגרסיה ליניארית.
למידת חוקי אסוציאציה - נועד למצוא אסוציאציה או קשר מעניין בין פריטים שונים של נתונים. לרוב משמש כדי להציג חוקיות בין שדות שונים במסד הנתונים. הדוגמה הנפוצה ביותר היא ניתוח סל קניות. במקרה זה מנסים למצוא האם יש חוקיות בין מוצרים שונים אשר נרכשו על ידי אותו לקוח באותה קניה. למשל ניתן לדעת אילו מוצרים נרכשים בדרך כלל יחדיו (ממרח שוקולד ולחם). בהתאם לתוצאות ניתן לסדר את המוצרים במרכול בצורה האופטימלית.
תהליך כריית מידע > אימות תוצאות

השלב האחרון בגילוי ידע מנתונים הוא אימות של התבניות שנמצאו על ידי האלגוריתמים של כריית המידע גם בטווח נתונים רחב יותר. לא כל התבניות הנמצאות על ידי האלגוריתמים כורי המידע הן בהכרח תקפות. לעיתים האלגוריתמים מוצאים תבניות בסדרת האימון שאינן מופיעות בסדרת המידע הכללית, תופעה הידועה כ-Overfitting. על מנת להתגבר על בעיה זו, בשלב ההערכה נבדקים הדפוסים מול סדרת הבדיקה שעליה לא אומנו האלגוריתמים. התבניות שנלמדו מחולצות מסדרת הבדיקה והפלט מושווה לפלט הרצוי. כך לדוגמה אלגוריתם כריית מידע לאיתור דואר זבל, אשר מבחין בין דואר רצוי לדואר זבל, יאומן על סדרת אימון של דוגמאות דואר. לאחר האימון, התבניות שאותרו יופעלו על סדרת הבדיקה של מכתבים שעליה לא אומנו, ומידת הדיוק של האלגוריתם יכולה להיקבע על פי כמות הפריטים שסווגו נכון.
ראו גם

בינה עסקית
בינה עסקית 2.0
בינה עסקית 3.0
כריית מידע בחינוך
כריית טקסט
שימוש לרעה בניתוח נתונים
לקריאה נוספת

Data Mining and Knowledge Discovery Handbook - Maimon, Oded, Rokach, Lior
סיל

ערך זה עוסק במושג בגאולוגיה. אם התכוונתם לאישים בשם זה, ראו .
גופי חדירה עיקריים: 1 – לקולית; 2 – דייק קטן; 3 – בתולית; 4 – דייק; 5 – סיל; 6 – פקק געשי; 7 – לופולית
סיל (באנגלית: Sill) הוא מונח בגאולוגיה לציון מחדר פלוטוני הנוצר מחדירת מאגמה לסלעי הליתוספירה והתגבשותה לסלע פלוטוני. סילים הם גופי חדירה תואמים, כלומר הם חודרים במקביל לשכבות סלעי הסביבה ומתגבשים ביניהם.
מקור השם

מקור השם באנגלית: Sill – קוֹרָה, לוח או אֶדֶן – והוא תואם את צורתו של הסיל שהוא גוף מגמטי שכבתי ואופקי, שעוביו פחות או יותר אחיד.
השם "סיל" נטבע לראשונה על ידי עובדי מחצבות בצפון-מערב אנגליה במאה ה-19, והוא שימש להגדרת שכבות סלע שטוחות. השימוש הראשון שנעשה בו היה בקריאת שמו של וין סיל – מחדר שעוביו מגיע ל-70 מטרים וגילו 297 מיליון שנים המצוי במחוז קאמבריה. הגאולוגים שחקרו אותו זיהו את מקורו המגמטי, וקראו בשם זה לגופים דומים של סלע יסוד.
היווצרות ותכונות

סילים נוצרים כתוצאה מחדירת סוגי מאגמה שונים בתהליך של הזרקת דייק אל בין שכבות סלע קיימות, הרמתן והתגבשותה ביניהן. הם מהווים מחדרים רדודים יחסית הניזונים מתאי מאגמה או בתוליתים, לרוב באמצעות דייקים.
סילים מתגבשים בין שכבות סלעי הסביבה ויוצרים שכבה שעוביה אינו עולה בדרך-כלל על מטרים בודדים, ואף מסתכמת במילימטרים אחדים כאשר מתבצעת הזרקה בין מישורי פצילות. מאחר שמרבית הסילים דקים מאוד, תהליכי הסחיפה החושפים אותם מגלים לעיתים גם את הדייקים המזינים אותם.
סילים עשויים להופיע כמחדרים שכבתיים – סלעי הצטברות הערוכים בשכבות במבנה קונצנטרי מן החוץ פנימה. שכבתיות זו נובעת מריבוי מחזורי הזרקה, ובמקרה זה עשוי להיות הבדל בסוג המסלע בשל הרכב שונה של המאגמה בכל הזרקה. גורם נוסף הוא הבדל במידת הגיבוש המפריט בחלקים שונים של המחדר, העשוי להיות פעיל יותר במרכז המחדר ולהצטמצם בשוליו.
היווצרות ותכונות > סילים חריגים

על אף טבעם התואם, סילים גדולים רבים משנים את המערך הסטרטיגרפי של הסלעים אליהם חדרו, כאשר כל חלק תואם של הסיל קשור למקטע דייקי קצר יחסית. סילים כאלה מוכרים כ"חריגים".
הגאומטריה של מתחמי סילים גדולים באגני השקעה התבררה עם זמינותו של מידע משיקוף סייסמי תלת-ממדי. מידע כזה הראה כי לסילים רבים מבנה כללי של קערה, וכי רבים אחרים חריגים רק בחלקם.
דוגמאות: וין סיל וסילים נוספים שחדרו לסלעי המשקע באגן קארו (Karoo) – אזור השתרעותה של החבורה הנרחבת ביותר בדרומה של אפריקה.
היווצרות ותכונות > תופעות בשוליים

כמו בגופי מחדר אחרים, גם בסילים נצפות תופעות שוליים. העיקרית היא התמרה של סלעי הסביבה בשולי המחדר, המתרחשת בהתמרת מגע של רצועות סלעי סביבה בשולי המחדר כשהמאגמה החמה מאוד "אופה" את רצועת המסלע הבאה עמה במגע, או בהתמרה הידרותרמית המתרחשת באמצעות נוזלים חמים. בשני המקרים נוצרת מעין "הילה" מותמרת, ההולכת ודועכת ככל שמתרחקים מן המחדר.
תפוצה > בקנדה

סילים נפוצים באזורים רבים בעולם שפעלה בהם געשיות ועשויים להופיע במקבצים. מתחם סילים כזה הוא וינגמי סילס, המצוי בצפון-מערב אלברטה בקנדה. המתחם משתרע על שטח של 120,000 קמ"ר וכולל סדרות של סילים שנוצרו בין 1.76-1.89 למ"ש.
מתחם סילים נוסף המצוי בקנדה הוא ניפיסינג סילס – חלק ממשטח בזלת נרחב המצוי בשוליים הצפוניים של אגן סדברי (Sudbury Basin) – מכתש הפגיעה השני בגודלו בעולם, שנוצר לפני כ-1,850 מיליון שנים.
קבוצה של סילים מצויה לחופיה הצפון-מערביים של ימת סופיריור, הקשורים למערכת ההעתקים המרכז יבשתית בלוח הצפון-אמריקאי שהייתה פעילה במזופרוטרוזואיקון, לפני 1,100 למ"ש. שני הבולטים בהם:
סליפינג ג'יאנט – הר שולחן בדרום חצי האי סיבלי (Sibley) שצוקיו מתנשאים לגובה של 250 מטרים, ואגדה מקומית קושרת אותו לענק שהפך לאבן.
הר מק'קיי – סיל מאפי המצוי בתחומי שמורת האומות הראשונות שנוצר במהלך המזופרוטרוזואיקון, לפני 1,114.7±1.1 למ"ש.
תפוצה > בארצות הברית

אף שעוביים של סילים מוגבל לרוב למטרים בודדים, קיימים סילים בממדים גדולים יותר. דוגמה אחת היא סיל הפליסיידס, המהווה כ-30 ק"מ מהגדה המערבית של נהר ההדסון ב"פליסיידס" בתחום ניו יורק וניו ג'רזי. סיל זה – שעוביו הנוכחי מגיע ל-300 מ' – יוצר צוקים תלולים לאורך הנהר.
סיל נוסף – הנושא אותו שם ועבה אף יותר – מצוי בפארק קניון קימרון (Cimarron Canyon State Park) בניו מקסיקו. הסיל הדקיטי – שנוצר בשלישון אך גילו שנוי במחלוקת – חדר לסלעי משקע וסלעים מותמרים מקרבון פנסילבני ונחשף כצוקים אפורים בהירים. עוביו של סיל זה מגיע ל-370 מטרים.
תפוצה > בסקוטלנד

סיל בולט נוסף הוא סטירלינג סיל שנוצר בקרבון המאוחר או אף בפרם. הסיל – שעוביו כ-100 מטרים, משתרע מתחת למרבית מרכז סקוטלנד.
לסיל סקוטי אחר – צוקי סולסברי באדינבורו שנשקפו מבעד לחלון ביתו של ג'יימס האטון – מיוחס חלק נכבד בפיתוח תאוריית הפלוטוניזם שלו, שביסודה היווצרות הרים מהתכת סלעים במעמקי האדמה.
תפוצה > בישראל

בישראל מצויים סילים במכתש רמון, מרביתם חדרו לסלעים מהיורה. אחד מהם – בהרכב בזלתי – חדר לשכבות סלעי חוואר ונחשף לאחר סחיפה. סיל אחר – בהרכב טרכיטי – נחשף בגדה של נחל רמון לאחר שחדר לשכבות של אבן חול.
סילים ומרבצי עפרות

גופי חדירה רבים – בהם שכבתיים – קשורים במרבצי עפרות חשובים. דוגמה לסיל המקיים קשר כזה נמצאת ב"אי הכסף" – מכרה כסף עשיר המצוי בקצה הדרומי של סליפינג ג'יאנט.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
לקריאה נוספת

עקיבא פלכסר, גיאולוגיה, יסודות ותהליכים, ירושלים: אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0
עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, רעננה: האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9
הערות שוליים

↑  Online Etymology Dictionary
↑  http://www.northpennines.org.uk/index.cfm?articleid=12516
↑  Sudbury
↑  אגדת "הענק הישן"
↑  גיל המחדר
↑  NMBGMR Geologic Tour: Cimarron Canyon State Park
↑  Petrology and geochemistry of the Palisades Sill, New Mexico
↑  סקירת הספר "Northern Lights" מאת דייוויד דנבי בניו יורקר
↑  אקנטיט (Acanthite) – מינרל, סוג של סולפיד הכסף
צוקי סיל הפליסיידס מתנשאים מעל נהר ההדסון
רישום המידע המתקבל משיקוף סייסמי
סליפינג ג'יאנט ("הענק הישן") בציור של ויליאם ארמסטרונג (1822-1914)
צוקי סולסברי באדינבורו – מחדר מגמטי שנחשף חלקית בעידן הקרח
סיל (השכבה הלבנה) בנחל רמון. מתחתיה שכבה סגולה של קוורציט שנוצרה בעת חימום אבן החול על ידי הסיל
גוש כסף מ"אי הכסף" המכיל אקנטיט
אהרן שולוב

| --- | --- |

 לידה:  1908 
 פטירה:  1997 (בגיל 89 בערך) 
 ענף מדעי:  אנטומולוגיה
 מקום מגורים:  אוקראינה, ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 פרסים והוקרה:  על שמו הוקם מכון שולוב למדע (1985) יקיר ירושלים (1987)
 תרומות עיקריות
 הקמת גן החיות התנ"כי, טוקסיקולוגיה
 
שולוב ורעייתו יוכבד
אהרן שוּלוֹב (5 בנובמבר 1907 – 21 בפברואר 1997) היה זואולוג ואנטומולוג ישראלי, הוגה, מייסד ומנהל גן החיות התנ"כי בירושלים, פרופסור לזואולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

שולוב נולד ביליזבטגרד שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה), בנם של חוה לבית דוסקובסקי ושלמה, בעל משק חקלאי. הוא היה ראש הארגון המחוזי של תנועת הנוער "השומר הצעיר" וחבר ועד הארגון הנוער הציוני הסוציאליסטי. בשל כך נאסר בגיל 18 והוגלה לסיביר בגין פעילותו הציונית.
ב-15 בנובמבר 1926 עלה לארץ ישראל דרך נמל יפו, והצטרף להגנה. שולוב היה אחד מתלמידיה הראשונים של האוניברסיטה העברית בירושלים; הוא למד בה עד 1932, ואז נסע ללמוד באוניברסיטאות פדובה ונאפולי. ב-1935 קיבל בה תואר דוקטור למדעים באנטומולוגיה, והצטרף לסגל האוניברסיטה העברית. הוא ארגן בירושלים "קלוב תעופה", והיה ממייסדי "האגודה להפצת ידיעת הטבע".
בשנת 1947 התמנה למרצה, ב-1953 למרצה בכיר, ב-1960 לפרופסור חבר ובשנת 1970 לפרופסור מן המניין. ב-1976 פרש כפרופסור אמריטוס.
בין השנים 1951–1976 עמד בראש המחלקה לאנטומולוגיה, ונחשב למומחה בינלאומי לחיות ארסיות ולטוקסיקולוגיה. במסגרת זו עסק בחקר העכבישנים ותרם, בעומדו בראש המעבדה לחקר חרקים וחיות ארס, תרומה לפיתוח נסיוב לעקרב הצהוב. בנוסף עסק בחקר מניעת התפשטות הארבה במזרח התיכון.
במסגרת המחלקה לזואולוגיה הקים שולוב בשנת 1940 גן חיות קטן במרכז ירושלים. גן החיות נדד ממקום למקום, עקב היותו מטרד של רעש וריחות, עד שב-1947 עבר להר הצופים המבודד, הרחק משכונות מגורים, שם היה אמור לשכון דרך קבע. ניתוקו של הר הצופים מירושלים ופגעי המלחמה הביאו לפינויו סמוך לשכונת רוממה ב-1950. שולוב המשיך ללוות את הגן ולנהל אותו במשך עשרות שנים. הוא העניק לגן את הייחוד התנ"כי, בהעמידו שלטים שבהם צוטטו פסוקים מהתנ"ך המזכירים את חיות הגן.
הרחוב המוביל לגן החיות, שעבר מאז למשכנו החדש בשכונת מלחה, נקרא על שמו של שולוב. כן קרויה על שמו "קרן אהרון שולוב לחקר חיות בשביה", המממנת מלגות מחקר לנושאים הקשורים לגן החיות.
בשנת 1985 הוקם ברחובות מכון שולוב למדע (Shulov Institute for Science), שבמסגרתו חוקרים כיצד ניתן להפיק מארס הנחש תרופות להקלת סבל וכאב.
ב-1987 זכה שולוב בתואר יקיר ירושלים.
משנת 1930 היה שולוב נשוי ליוכבד לבית פרסמן, בתו של מיכאל פרסמן ואחותו של אורי מיכאלי, ממייסדי תחום התעופה בארץ ישראל. אשתו הייתה מעסקניות ארגון אמהות עובדות והוועד למען החייל. בני הזוג היו הורים לשניים: מיכאל וד"ר שלומית שולוב ברקן.
כתביו

עכבישים בארץ, אביב: אגוד המורים לטבע על ידי הסתדרות המורים העברית
אנטומולוגיה כללית: מורפולוגיה, אנטומיה, סיסטמטיקה ופיזיולוגיה של החרקים: רשימות לפי הרצאותיו של א’ שולוב, כפי שנתנו בשנת תשי"ז-1957 (הדפסה מחודשת); ערך: דוד רוזן, ירושלים: מפעל השכפול, תשכ"א. (מהדורה בתוספת תיקונים (תשכ"ד): תיקנו: ליאה ציבידאלי, אליעזר קמון, תשכ"ד)
וגר זאב עם כבש: 40 שנות גן החיות התנ"כי בירושלים; ערך והתקין לדפוס: אברהם שלוין, ירושלים: גן החיות התנ"כי, תשמ"א 1981.
אהרן שולוב, נפתלי פרימור, צחי אברהם, מדריך חיות ארס בישראל; צילם: נפתלי פרימור, ירושלים: אקדמון; זמורה-ביתן מוציאים לאור, תשמ"ז 1987
הערות שוליים

↑  The Hebrew University of Jerusalem, Jerusalem: Department of Information and Public Affairs, 1972, p. 440.
↑  'Shulov, Aharon,' Men of Achievement 1979, p. 635
↑  זריקת דם עקרבים הצילה ממוות ילד שנעקץ על ידי עקרב, דבר, 22 באוגוסט 1955; פותח נסיוב חיסון נגד עקיצת עקרב, דבר, 17 ביוני 1959
↑  נילי פרידלנדר, האלמנה השחורה ואהבת העקרבים, מעריב, 7 ביוני 1985
↑  יחקרו האפשרויות למנוע התפשטות הארבה במזה"ת, הארץ, 13 ביולי 1965
↑  עמוס בן-ורד, מהר הצופים ל"גן החיות התנ"כי", הארץ, 18 ביוני 1956
↑  יונתן אמיר, ד"ר שולוב והחיות התנ"כיות, מעריב, 13 בנובמבר 1955
↑  יקירי העיר בשנים עברו. אתר עיריית ירושלים
1 2  מיכאל בן שמואל פרסמן, דבר, 19 באוגוסט 1945 (נקרולוג).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290156005171  ISNI: 0000 0000 7038 2156  LCCN: nr95038352  SNAC: w6mr07d8  VIAF: 97556338   WorldCat (עם VIAF): 97556338
ישראל באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)

משלחת ישראל לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) כללה 33 ספורטאים שהתחרו ב-11 ענפי ספורט.
נושאת דגל ישראל בטקס הפתיחה הייתה האתלטית זהבה שמואלי.