stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאביו מירטי
קריירת מועדונים

מירטי גדל במחלקת הנוער של יובנטוס, אליה הגיע ממחלקת הנוער של קונאו. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-8 בדצמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 0–1 על מאלמה במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים של ליגת האלופות לעונת 2021/2022. ב-20 במרץ 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כשנכנס כמחליף בניצחון 0–2 על סלרניטנה במסגרת המחזור ה-30 לעונת עונת 2021/2022 בסרייה א'. בסך הכל ערך שש הופעות ליגה במהלך עונה זו.
ב-25 באוגוסט 2024 הושאל מירטי לגנואה לעונה אחת.
קריירה בינלאומית

ב-20 בנובמבר 2022 ערך מירטי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה, בהפסד 2-0 לנבחרת אוסטריה במשחק ידידות.
פאולה פרננדז

| --- | --- |

פאולה פרננדז
 לידה:  28 באוגוסט 1984 (בת 40) סטה לגואס, מינאס ז'ראיס
 שם לידה:  פאולה פרננדס דה סוזה
 שם במה:  Ana Rayo 
 מוקד פעילות:  ברזיל 
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 עיסוק:  זמרת, מוזיקאית.
 סוגה:  קאנטרי
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  פורטוגזית, פורטוגזית ברזילאית 
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  Universal Music Group
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי הלטיני לאלבום מוזיקת הסרטנג'ו הטוב ביותר (2016)  פרס גראמי הלטיני לאלבום מוזיקת הסרטנג'ו הטוב ביותר (2020) 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
פאולה פרננדס דה סוזה (באנגלית: Paula Fernandes de Souza; נולדה ב-28 באוגוסט 1984, בסטה לגואס שבמינאס ז'ראיס) היא זמרת קאנטרי, פזמונאית ומעבדת מוזיקלית ברזילאית. זכתה בשני פרס גראמי הלטיני.
קריירה

בשנת 1993 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, "Paula Fernandes".
בשנת 2012 התארחה בשיר "Long Live" של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1993: Paula Fernandes
1995: Ana Rayo
2005: Canções do Vento Sul
2007: Dust in the Wind
2009: Pássaro de Fogo
2012: Meus Encantos
2015: Amanhecer
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2013: Um Ser Amor
2019: Hora Certa
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2013: As 20 Melhores
2014: Encontros pelo Caminho
2015: A Arte de Paula Fernandes
דיסקוגרפיה > אלבומים לייב

2011: Paula Fernandes: Ao Vivo
2013: Multishow Ao Vivo: Um Ser Amor
2016: Amanhecer Ao Vivo
2019: Origens
פארק הונג קונג

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  23 במאי 1991 
 נתונים ומידות
 שטח:  8.16 הקטאר
 מיקום
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מיקום:  אזור מרכז ומערב הונג קונג 
 קואורדינטות:  22°16′38″N 114°09′41″E﻿ / ﻿22.27716°N 114.16146°E﻿ / 22.27716; 114.16146
 אתר רשמי
  (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומיפארק הונג קונג(למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומיפארק הונג קונג
 
מראה אווירי של הפארק.
פארק הונג קונג (באנגלית: Hong Kong Park; בסינית: 香港公園) הוא פארק ציבורי הממוקם באזור סנטרל שבאי הונג קונג. שטחו של הפארק 80 דונמים.
היסטוריה

בראשית תקופת היותה של הונג קונג מושבה בריטית, החל משנת 1841, אזור הפארק נקרא בשם גבעת קאנטונמנט (Cantonment Hill). החל משנת 1867 האזור שימש כמחנה מגורי חיילים שנקרא בשם "מגורי ויקטוריה" (Victoria Barracks). מבני המגורים נבנו עד שנת 1910, ושימשו עד שנת 1979. בשנת 1979 הועבר שטח המחנה הצבאי לידי ממשלת הונג קונג שהקימה באתר את הפארק הציבורי. הפארק נפתח ב-23 במאי 1991 בנוכחות דייוויד וילסון, ברון טיליורן, מושל הונג קונג באותה עת.
מבני הפארק

בפארק ממוקמים מספר מבנים ואתרים. בית פלגסטאף שהוקם בשנת 1846 משמש מאז שנת 1984 כמוזיאון לכלי תה. במתחם הפארק שומרו חלק ממבני מגורי החיילים בשל ערכם הארכיטקטוני. מבנה קאסלז (Cassels Block) אשר נבנה בעשור הראשון של המאה ה-20, ושימש למגורי קצינים נשואים, משמש מאז שנת 1992 כמשכנו של המרכז לאמנות חזותית של הונג קונג.
בית רוולינסון (Rawlinson House), אשר שימש כמשכנו של מפקד הצבא, משמש כיום את משרדי הפארק, וכן כמקום מרשם זוגות נשואים.
בית וייבל (Wavell House) אשר שימש למגורי קצינים נשואים, הפך בשנת 1991 למכרז חינוכי של מרכז הצפרות של הפארק.
בפארק ממוקם גן הציפורים אדוארד יוד, וכן ממוקמת בפארק חממה המציגה תערוכות פרחים.
עונת 1991/1992 בליגת המשנה ההולנדית

| --- | --- |
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  קמבור, דן בוס, גו אהד איגלס
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  1115 (2.93 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  אריק טאמר (33) אקסלסיור
 → עונת 1990/1991עונת 1992/1993 ←
 
עונת 1991/1992 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-36 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה.
בסיום עונה זו, קמבור, דן בוס וגו אהד איגלס העפילו לליגה הראשונה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 20 קבוצות, 17 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, הירנפיין וניימכן והמצטרפת מהליגות החובבניות, טופ אוס. ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 19 משחקים כל אחד - 38 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצה במקום ה-1 העפילה לליגה הראשונה. הקבוצות שהעפילו לפלייאוף הדירוג ושתי הקבוצות שסיימו במקומות 2 ו-3 בדירוג התמודדו בשני בתים פנימיים של 3 קבוצות כאשר הקבוצות שסיימו במקום ה-1 בכל בית העפילו לגמר והמנצחת בגמר העפילה לליגת הראשונה, הפסידה בגמר שיחקה מול הקבוצה שסיימה במקום ה-16 בליגת העל על כרטיס שלישי לליגה הראשונה.
דורדרכט 90 ששיחקה בעונה שעברה בליגה, התאחדה עם סחידם מליגת העל.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | קמבור  | 38 | 22 | 9 | 7 | 67 | 40 | 27 | 53 | העפלה לליגת העל |
| 2. | דן בוס  | 38 | 18 | 11 | 9 | 57 | 42 | 15 | 47 | העפלה לפלייאוף העלייה |
| 3. | הירנפיין  | 38 | 19 | 7 | 12 | 79 | 50 | 29 | 45 |  |
| 4. | נאק ברדה  | 38 | 16 | 12 | 10 | 65 | 48 | 17 | 44 | העפלה לפלייאוף העלייה |
| 5. | R.B.C רוסנדאל  | 38 | 15 | 14 | 9 | 60 | 45 | 15 | 44 |  |
| 6. | הראקלס אלמלו  | 38 | 16 | 12 | 10 | 61 | 50 | 11 | 44 | העפלה לפלייאוף העלייה |
| 7. | טלסטאר ספורטקלאב  | 38 | 17 | 7 | 14 | 78 | 61 | 17 | 41 |  |
| 8. | ניימכן  | 38 | 16 | 9 | 13 | 66 | 54 | 12 | 41 |  |
| 9. | וחנינגן  | 38 | 15 | 11 | 12 | 43 | 36 | 7 | 41 | פשטה את הרגל בסיום העונה והתפרקה |
| 10. | הארלם  | 38 | 16 | 9 | 13 | 56 | 40 | 4- | 41 |  |
| 11. | גו אהד איגלס  | 38 | 17 | 6 | 15 | 63 | 59 | 4 | 40 | העפלה לפלייאוף העלייה |
| 12. | פיינדאם  | 38 | 15 | 10 | 13 | 48 | 49 | 1- | 40 |  |
| 13. | א.ז. אלקמאר  | 38 | 14 | 11 | 13 | 55 | 40 | 15 | 39 |  |
| 14. | מועדון הכדורגל איינדהובן  | 38 | 12 | 13 | 13 | 49 | 48 | 1 | 37 | העפלה לפלייאוף העלייה |
| 15. | אקסלסיור רוטרדם  | 38 | 14 | 6 | 18 | 61 | 74 | 13- | 34 | העפלה לפלייאוף העלייה |
| 16. | הלמונד ספורט  | 38 | 11 | 11 | 16 | 50 | 69 | 19- | 33 |  |
| 17. | זוולה  | 38 | 9 | 13 | 16 | 44 | 64 | 20- | 31 |  |
| 18. | אמן  | 38 | 8 | 13 | 17 | 37 | 56 | 19- | 29 |  |
| 19. | טופ אוס  | 38 | 6 | 10 | 22 | 40 | 7 | 37- | 22 |  |
| 20. | וי.סי.וי זיילנד  | 38 | 4 | 6 | 28 | 36 | 93 | 57- | 14 | פרשה מהליגה בסיום העונה |
↑  זיילנד פליסינגן שינתה את שמה ל-וי.סי.וי זיילנד
טבלת הליגה > פלייאוף העלייה

6 הקבוצות המדורגות העפילו לפלייאוף.
טבלת הליגה > פלייאוף העלייה > בית א'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | גו אהד איגלס  | 4 | 2 | 2 | 0 | 4 | 2 | 2 | 6 | העפלה לגמר הפלייאוף |
| 2. | נאק ברדה  | 4 | 2 | 1 | 1 | 4 | 1 | 3 | 5 |  |
| 3. | הראקלס אלמלו  | 4 | 0 | 1 | 3 | 2 | 7 | 5- | 1 |  |
טבלת הליגה > פלייאוף העלייה > בית ב'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | דן בוס  | 4 | 1 | 3 | 0 | 5 | 3 | 2 | 5 | העפלה לגמר הפלייאוף |
| 2. | מועדון הכדורגל איינדהובן  | 4 | 1 | 3 | 0 | 4 | 2 | 2 | 5 |  |
| 3. | אקסלסיור רוטרדם  | 4 | 0 | 2 | 2 | 1 | 5 | 4- | 2 |  |
טבלת הליגה > פלייאוף העלייה > גמר הפלייאוף

בגמר הפלייאוף נפגשו המנצחות בשלב הבתים לצמד משחקים בו המנצחת בסיכום המשחקים העפילה לעונה הבאה בליגת העל
| מנצחת בית א' | תוצאה | מנצחת בית ב' | משחק 1 | משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גו אהד איגלס | 2–3 | דן בוס | 1–0 | 0–3 |
טבלת הליגה > פלייאוף העלייה > המשחק על הכרטיס השלישי

מפסידת גמר הפלייאוף והקבוצה שסיימה במקום ה-16 בליגת העל נפגשו לצמד משחקים בו המנצחת בסיכום המשחקים קיבלה את הכרטיס לעונה הבאה בליגת העל
| מפסידת גמר | תוצאה | מקום 16 ליגת העל | משחק 1 | משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גו אהד איגלס | 4–0 | דן האג | 3–0 | 1–0 |
| עונות בליגת המשנה ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת המשנה ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 |  |
פאסיק

פאסיק (או פָאסִק, נכתב בערבית: فاسق), הוא מושג בטרמינולוגיה האסלאמית אשר מגדיר אדם אשר מפר את החוק האסלאמי, וחיי חיים לא מוסריים אשר הולכים נגד הדת. אדם שמוגדר כפאסיק, נחשב כאדם לא אמין, ולכן גם עדותו אינה נחשבת במשפט האסלאמי כעדות קבילה.
מקור המונח

המילה פאסיק נגזרת מהמושג "פיסק" (או פִסק, נכתב בערבית: فسق), אשר משמעותה המילולית זה "להפר הסכמים".
מחלוקת הלכתית

פוסקי ההלכה האסלאמיים נחלקו בדעותיהם בנוגע למעמדו של הפאסיק, כאשר הדעות הבולטות הן כלהלן:
רוב פוסקי ההלכה המוסלמים מכל הזרמים ואסכולות ההלכה, פסקו כי הפאסיק הוא מוסלמי אשר חי חיים של חטא, ולכן הוא אינו יכול לקבל תפקיד בעל חשיבות ציבורית, עד שהוא יחזור בתשובה.
המועתזילה והמתורידיה פסקו כי הפאסיק הוא "מֻנאפִק" ("דו פרצופי", "צבוע", נכתב בערבית: منافق), אדם שבחיים הללו יש להתייחס אליו אל מוסלמי, אך בעולם הבא יישפט על ידי אללה כלא מוסלמי.
הדעה השלישית היא הדעה הכי פחות רווחת והכי לא מקובלת, והיא דעתם של החוואריג', אשר פסקו כי הפאסיק הוא אדם שעזב את דת האסלאם
ראו גם

שריעה
פיקה
מדע יסודות ההלכה
פאג'יר
הערות שוליים

↑  Ibn al-Naqīb, Aḥmad ibn Luʼluʼ, -1368., Reliance of the traveller : the classic manual of Islamic sacred law ʻUmdat al-salik, Rev. ed, Beltsville, MD, U.S.A.: Amana Publications, 1999
↑  Bukhārī, Muḥammad ibn Ismāʻīl, 810-870., The English translation of Ṣaḥīḥ al Bukhārī with the Arabic text, Alexandria, Va.: Al-Saadawi Publications, 1996
↑  Doi, Abdur Rahman I., Sharīʻah : Islamic law, 2nd rev. ed., London: Ta-Ha, 2008
↑  Maḥmaṣānī, Māhir., Islam in retrospect : recovering the message, First American edition, Northampton, MA: Olive Branch Press, 2014
↑  Aḥmad, Ḥasanuddīn, 1923-, An easy way to the understanding of the Quran, Chicago, Ill.: IQRA International Educational Foundation, 1987
↑  Levy, Reuben, iranist, 1891-1966., The social structure of Islam : being the second edition of The sociology of Islam, 2nd ed, Cambridge: University Press, 1957
↑  Aḥmad, Ḥasanuddīn, 1923-, An easy way to the understanding of the Quran, Chicago, Ill.: IQRA International Educational Foundation, 1987
↑  Khadduri, Majid, 1908-2007., The Islamic conception of justice, Baltimore: Johns Hopkins University Press, 1984
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: fasik
פאביו לואיזי

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1959 (בן 65) ג'נובה, איטליה 
 מוקד פעילות:  לייפציג 
 מקום לימודים:  גראץ 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  פיליפס רקורדס, סוני קלאסיקל, דויטשה גרמופון 
 פרסים והוקרה:  העיטור האוסטרי למדע ואמנות 
 פרופיל ב-IMDb
 
פאביו לואיזי (באיטלקית: Fabio Luisi, נולד ב-17 בינואר 1959 בג'נובה) הוא מנצח איטלקי המשמש בתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של דאלאס החל מעונת הקונצרטים 2020/21.
חייו

לואיזי למד בקונסרבטוריון ניקולו פגניני אצל ממי סקיאווינה. אחרי קבלת התואר בלימודי פסנתר, המשיך ללמוד הוראת פסנתר אצל אלדו צ'יקוליני ואנטוניו באקלי.
לואיזי החל להתעניין בניצוח כשעבד בפסנתרן מלווה ונרשם ללימודי ניצוח בקונסרבטוריון של גראץ, אצל מילאן הורוואט. הוא עבד באופרה של גראץ כמלווה ומנצח. הופעתו הראשונה כמנצח הייתה באיטליה בשנת 1984. משנת 1990 עד 1995 כיהן כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של גראץ. משנת 1995 עד 2000 היה מנהל אמנותי ומנצח ראשי של תזמורת אמני הצליל בווינה. בשנים 99–1996 היה אחד משלושה מנצחים ראשיים (Hauptdirigenten) של תזמורת הרדיו של מרכז גרמניה בלייפציג, יחד עם מרצ'לו ויוטי ומנפרד הונק. משנת 1999 עד 2007 היה מנצח ראשי יחיד של תזמורת זו. כן היה מנצח ראשי של תזמורת שווייץ המערבית בשנים 1997 עד 2002. משנת 2005 ועד שנת 2013 כיהן לואיזי כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של וינה.
משנת 2007 ועד שנת 2010 כיהן לואיזי כמנצח הראשי של התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן ושל הזמפר-אופרה בדרזדן.
במרץ 2005 ניצח לואיזי לראשונה במטרופוליטן אופרה, על הצגה של דון קרלוס מאת ורדי .
לואיזי ניצח על כמה הקלטות אופרה, בהן "ארולדו", "ירושלים" ו"אלזירה" של ורדי, ווילהלם טל של רוסיני.
בספטמבר 2022 התמנה למנצחה הראשי של התזמורת הסימפונית NHK בטוקיו.
הערות שוליים

↑  Anthony Tommasini (2005-03-05). "Can't Make Up His Mind, Just Like That Other Prince". New York Times. נבדק ב-2007-09-08.
↑  Tim Ashley (2001-08-17). "A brave new world". The Guardian. נבדק ב-2007-09-08.
↑  Tim Ashley (2005-07-15). "Rossini: Guillaume Tell, Gustafson/ Kotoski/ Ungureanu/ Sabbatini/ Hampson/ Vienna Staatsoper Orchestra and Chorus/ Luisi". The Guardian. נבדק ב-2007-09-08.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ברנרד הייטינק | מנצח ראשי, התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן  2007 - 2010 | הבא: כריסטיאן תילמן |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ולדימיר פדוסייב | מנצח ראשי, התזמורת הסימפונית של וינה  2005 - 2013 | הבא: פיליפ ז'ורדן |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: דניאל נזארת | מנהל מוזיקלי, תזמורת הרדיו של מרכז גרמניה, לייפציג  1999 - 2007 | הבא: יון מרקל |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רפאל פריבק דה בורגוס | מנצח ראשי, התזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק  2017 - ממשיך | הבא: לא נקבע |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: יאפ ואן זביידן | מנהל מוזיקלי, התזמורת הסימפונית של דאלאס  2020 - ממשיך | הבא: לא נקבע |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: פאבו ירווי | מנצח ראשי, התזמורת הסימפונית NHK  2022 - ממשיך | הבא: לא נקבע |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ארמין ז'ורדן | מנהל מוזיקלי, תזמורת שווייץ המערבית  2002 - 2005 | הבא: פנחס שטיינברג |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: קרלוס קלמר | מנצח ראשי, תזמורת אמני הצליל, וינה  1994 - 2000 | הבא: איזאק קאראבצ'בסקי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007341531505171  PLWABN: 9810692680605606  BIBSYS: 9056886  BnF: cb14028575b (data)  CiNii: DA12201688  GND: 12407152X  ICCU: UBOV538630  ISNI: 0000 0001 0863 4663  LCCN: n89645081  LNB: 000111401  MusicBrainz: 075f634e-0c0b-4b6a-9c2c-da556a452778  NKC: xx0030103  SUDOC: 084271280  VIAF: 2670283   WorldCat (עם VIAF): 2670283
עודד פלד

| --- | --- |

 לידה:  31 במאי 1950 (בן 74) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  משורר מתרגם עורך
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס חומסקי (1986) פרס ראש הממשלה ליצירה (2007)
 
עודד פלד (נולד ב-31 במאי 1950 בחיפה) הוא משורר עברי, מתרגם מאנגלית ועורך.
ביוגרפיה

פלד נולד בחיפה ולמד בבית הספר ׳׳תיכון חדש׳׳ בעיר. שירת בצה׳׳ל כמדריך בקורס לאלחוטני תעופה. הוא בוגר אוניברסיטת חיפה במדע המדינה וספרות אנגלית. פלד התפרסם בשל תרגומיו מאנגלית של יוצרי דור ה"ביט" המרכזיים, ביניהם אלן גינסברג, סטיוארט פרקוף וג'ק קרואק. היה חבר מערכת בהוצאת קשב לשירה ובכתבי העת עתון 77, עמדה ואחרים.
כיום מתגורר פלד בקיבוץ כפר הנשיא שבגליל העליון.
פרסים והוקרה

בשנת 1986 זכה בפרס חומסקי לשירה על-שם דב חומסקי.
בשנת 1990 זכה בפרס שר החינוך למתרגמים.
בשנים 1997 ו-2007 זכה בפרס ראש הממשלה ליצירה על-שם לוי אשכול.
ספריו של עודד פלד

אופנוען אצטקי: מיתוס פרטי, שירים, תל אביב, 1977.
מכתבים לברגן בלזן, שירים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1978.
יום הולדת, תל אביב, ספריית פרוזה, 1978.
קדיש ושירים אחרים, תל אביב, עקד, 1981 .
15 סונטות גשם מטרפות, שירים, עקד, תל אביב, 1983.
עלווה, מחזור שירים, עקד, תל אביב, 1986.
לילה כנעני, שירים, שוקן, תל אביב, 1987.
לחם וגעגועים, עקד, תל אביב, 1990.
עפיפון אפור, תפר האור: מבחר שירים, 1973–1990, עקד, תל אביב, 1991.
חלונות, מרפסת, חצר אחורית, שירים 1990–1992, אופיר, 1993.
שלום רב שובך ארץ נחמדת, שירים, גוונים, תל אביב, 1999.
פתח דבר: מבחר שירים 1973–2005, הוצאת קשב לשירה, תל אביב 2006.
בלכתך בשדה (שירים 2010–2015), הוצאת קשב לשירה, תל אביב, 2015.
קשובים לציפור העולם, הוצאת עמדה, תל אביב, 2018.
עריכה

בקונסטלציה של חרא, שושנה באמת נראית הזיה מכוכב אחר, רעות מאשה פרשקובסקי, חלונות, תל אביב, 1996.
כתונתי הצהובה : השואה בשירת הדור השני, אנתולוגיה, אגודת הסופרים העברים בישראל, רמת גן, 1997, איורים: חיים מאור.
שירים על טבעיים, מאת קרן אלקלעי-גוט, תרגום: אורית קרוגלנסקי, גוונים, תל אביב 1997.
עשבי פרא, רומן מאת מייקל קנינגהם, מאנגלית: כרמית גיא, אחרית דבר: עודד פלד, הוצאת כתר, ירושלים, 2006.
כשהגענו מן הים, ספר שירים מאת דודו פלמה, הוצאת עמדה, 2020.
שני שירים של עודד פלד

שׁחֲרִית
עֶרֶב יוֹרֵד
ראו גם

רוברט בליי - משורר סופר ומתרגם אמריקאי, שכמה משיריו תורגמו לעברית בידי פלד.
לקריאה נוספת

קובי נסים, "עכשיו": ספרות, אמנות ביקורת, חוברת 58, (1992), עמודים 337–339, "עפיפון אפור, תפר האור", מאת עודד פלד, (על עודד פלד, עפיפון אפור, תפר האור : מבחר שירים, 1973–1990 (תל אביב : עקד, תשנ"א, 1991)
שושנה צינגל, "מסע אל תוך עצמנו; בני ניצולי השואה מדברים", ראיון עם עודד פלד, עמודים 13–26, הוצאת אלישר, 1985
עודד פלד, ח"י פרקי פסטורליה, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמודים 430–436, הוצאת כרמל, 2017
הערות שוליים

↑  יצחק לאור, כותב בין מתים, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2006
↑  יחזקאל נפשי, ריבוי פניו של המשורר, באתר הארץ, 5 ביוני 2006
↑  בשבח הכסילות, באתר הארץ, 2 באפריל 2001
גליה בנזימן, בן המלך והשחור, באתר הארץ, 19 ביוני 2001
↑  שמעון זנדבנק, הקוסמוס הוא איש אחד ושמו וולט, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2002
יצחק לאור, מן הפלח בהיסטוריה, באתר הארץ, 11 ביולי 2002
↑  רות אלמוג, כל הבן - השליכוהו לסגה גאמו, באתר הארץ, 30 במרץ 2005
↑  דרור בורשטיין, האדם שהרופא לא יכול לרפא אינו אלא הוא-עצמו, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2006
↑  אילת שמיר, "העניין הוא שאני לא רוצה למות", באתר הארץ, 31 במרץ 2008
↑   משה גלעד, מה טוויין כתב על ירושלים?, באתר הארץ, 17 במאי 2014
↑  דוד הדר, לשנה הבאה באותו מקום, באתר הארץ, 9 ביולי 2010
נורית ורגפט, "עוד שנה אחת" מאת סאנה קרסיקוב | כל הסיפורים העצובים האלה, באתר הארץ, 12 במאי 2010
↑  ארז שוייצר, דברים שבשירה | הים הוא נס תמידי, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2010
רוני סומק, העשב אין לו סוף, באתר הארץ, 15 ביוני 2011
↑   עדנה שמש, עלייתו ונפילתו של הסופר הפרולטר, באתר הארץ, 24 במאי 2013
↑   טלי ארטמן-פרטוק, פרשנות קווירית מהמאה ה-21 ליצירת מופת מהמאה ה-19, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2013
 גליה בנזימן, קווים לדמותו של הגיבור הטרגי, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2013
↑  ארז שוייצר, שירת אמריקה הסואנת של וולט ויטמן, באתר הארץ, 11 בפברואר 2013
↑   רות אלמוג, "לא תוכל לחזור הביתה": רומן כביר בתרגום מופתי, באתר הארץ, 26 בפברואר 2015
↑  איתמר זהר, זה מה שנקרא סופר גדול באמת, באתר הארץ, 26 בפברואר 2017
↑   רן יגיל, הייתי סקפטי לגבי הנובלה האבודה של וולט ויטמן, אך לשמחתי התבדיתי, באתר הארץ, 22 במרץ 2018
↑   ישי רוזן-צבי, פסוקי האיליאדה נשמעים בג'יפ הצבאי המוביל לתחנת המשטרה בקרית ארבע, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2020
↑   יותם ראובני, "כשהגענו מן הים": ספר שירים על כאב פרטי וייאוש פוליטי, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298097705171  BnF: cb13484552h (data)  GND: 118272972X  ISNI: 0000 0000 7248 2011  LCCN: n84005857  VIAF: 283888498   WorldCat (עם VIAF): 283888498
פאולסקירכה

| --- | --- |

כנסיית סנט פאול
 מידע כללי
 סוג:  כנסייה, Venue, אתר הנצחה, חדר תערוכות, מבנה פרלמנט 
 על שם:  פאולוס 
 כתובת:  Altstadt (Frankfurt/Main) 
 מיקום:  Frankfurt-Innenstadt I 
 מדינה:  גרמניה 
 זרם:  לותרניזם
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1789–1833 (כ־44 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1833 
 חומרי בנייה:  אבן חול 
 אדריכל:  יוהאן פרידריך כריסטיאן הס 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 מידות
 גובה:  55 מ' 
 קואורדינטות:  50°06′40″N 8°40′51″E﻿ / ﻿50.111111111111°N 8.6808333333333°E﻿ / 50.111111111111; 8.6808333333333
  (למפת פרנקפורט מוגדלת) פאולסקירכה(למפת פרנקפורט רגילה) פאולסקירכה
 
כנסיית סנט פאול (גרמנית: Paulskirche) היא כנסייה בעיר פרנקפורט. היא נבנתה בין השנים 1789 ל-1833 במקום כנסייה ימי ביניימית שנהרסה בשנת 1786, עד 1944 הייתה הכנסייה הלותרנית הראשית של פרנקפורט. בין 1849 ל-1850 התקיימו בכנסייה ישיבות של האספה הלאומית של פרנקפורט.
אחרי הפצצות ב-18 במרץ 1944 הכנסייה נשרפה. עם סיום מלחמת העולם השנייה הכנסייה שופצה. הכנסייה נפתחה מחדש ב-18 במאי 1948 וקיבלה שם חדש, ביתם של כלל הגרמנים (גרמנית: Haus aller Deutscher). היא הוכרזה כאתר מורשת לאומית ומשמשת בעיקר לאירועים ציבוריים.
מדי שנה בכנסייה נערך טקס הענקת פרס השלום של התאחדות הספרים הגרמנית.
פאביו ויירה

פאביו דניאל פריירה ויירה (בפורטוגזית: Fábio Daniel Ferreira Vieira; נולד ב-30 במאי 2000) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת הקשר בפורטו ובנבחרת פורטוגל עד גיל 21.
קריירה

ויירה, נולד בסנטה מריה דה פיירה שבמחוז אביירו. הוא שיחק תשעה משחקים בפורטו ב' עמה זכה בליגת האלופות לנוער של אופ"א לעונת 2018/2019.
ויירה שיחק את המשחק הראשון שלו עם הקבוצה הראשונה של פורטו ב-10 ביוני 2020 בהפסד הליגה 0–1 למאריטימו. הוא הבקיע את השער הראשון שלו בניצחון 0–5 על בלנסס.
ב-17 ביוני 2022 חתם בארסנל תמורת 35 מיליון אירו. ב-4 בספטמבר ערך הופעת בכורה בקבוצה, בהפסד 1–3 למנצ'סטר יונייטד. ב-18 בספטמבר כבש שער בכורה, בניצחון 0–3 על ברנטפורד.
ב-27 באוגוסט 2024 חזר ויירה לפורטו והושאל לעונה אחת.
קריירה > נבחרות פורטוגל

ויירה שיחק את כל חמשת המשחקים כשפורטוגל סיימה כסגנית באליפות אירופה עד גיל 19 ב-2019. ב-14 בנובמבר 2019, ויירה כבש את השער הראשון שלו עבור הנבחרת עד גיל 21. באליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2021 הפסידה פורטוגל 0–1 לגרמניה, וויירה נבחר למצטיין הטורניר.
תארים

פורטו
אליפות פורטוגל: 2019/2020, 2021/2022
הגביע הפורטוגלי: 2021/2022
ארסנל
מגן הקהילה: 2023
אישיים
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2021: השחקן המצטיין, וקבוצת הטורניר.
פארק הוד השרון

| --- | --- |
הנוף מפסגת הר הקיימות בפארק הוד השרון
הנוף מפסגת הר הקיימות בפארק הוד השרון
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  2018 
 נתונים ומידות
 שטח:  1.4 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  הוד השרון 
 קואורדינטות:  32°07′57″N 34°53′19″E﻿ / ﻿32.1325°N 34.888611111111°E﻿ / 32.1325; 34.888611111111
 אתרים בפארק:  הר הקיימות, האגם האקולוגי, נחל הדר
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) פארק הוד השרון(למפת גוש דן רגילה) פארק הוד השרון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק הוד השרון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק הוד השרון  he פארק הוד השרוןhe פארק הוד השרוןמפת  __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון:  מצפון: __ כפר סבא (in English: Kfar Saba) מצפון ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) מדרום: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva) ממערב: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פארק הוד השרון (פארק נחל הדר) הוא פארק בדרום הוד השרון, ישראל. הפארק מכיל גבעה, אשר שימשה בעבר כמזבלה העירונית של הוד השרון, וכיום משמשת כאזור טיול ותצפית על הפארק. מפסגת ההר, המכונה גם "הר הקיימות" ניתן לראות גם את הוד השרון,ישובי מועצת דרום השרון, תל אביב, הרצליה והשומרון.
בסמוך לגבעה, הוקם האגם האקולוגי הגדול ביותר בישראל, ששטחו 27 דונמים. מי האגם הם מי קולחין מטוהרים שמקורם במכון טיהור שפכים כפר סבא-הוד השרון. מי האגם מוזרמים במורד ערוץ נחל הדר ודרכו הם מגיעים אל נחל הירקון. בשטח הפארק ניתן להבחין במגוון של עופות מים, אנפות, אווזים, ברווזים וציפורי שיר. בתוך המים נצפו צבי מים רכים, נוטריות ודגים מסוגים שונים.