stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אונאה
מקור הדין

בפרשת היובל בספר ויקרא נאמר:
וְכִי תִמְכְּרוּ מִמְכָּר לַעֲמִיתֶךָ אוֹ קָנֹה מִיַּד עֲמִיתֶךָ, אַל תּוֹנוּ אִישׁ אֶת אָחִיו
על פי התורה קרקע בארץ ישראל אינה נמכרת לצמיתות, אלא חוזרת לבעלים הראשון בשנת היובל, ועל כן שווי מחיר הקרקע אמור לשקף את פוטנציאל הפירות שאפשר לגדל בה עד שנת היובל (אז תחזור לבעליה). בפסוק זה התורה מזהירה את המוכר לבל ימכור את הקרקע ביותר משווי זה.
אולם, לאור הסתירה בין איסור האונאה שמוזכר בתורה ביחס לעסקת מכירת קרקע לבין פסיקת ההלכה המקובלת בתלמוד שאין אונאה בקרקעות, חילק הרמב"ן בין האיסור ההלכתי על אונאה שחל מדאורייתא, לבין חובת הפיצויים שתיקנו חכמים על המאנה. לאור חלוקה זו יוצא שאף במקרים שבהם אין חובת פיצויים (למשל אם ההפרש הוא פחות משווה פרוטה, או שהעסקה נעשתה בקרקעות) יחול איסור אונאה. כנראה בעקבות התפיסה המנתקת בין האיסור לדין הממוני, פסק רבינו חננאל בסוגיה כדעת האמורא רב משום שהלכה כמותו באיסורים.
פוסקים אחרים חלקו על כך, והסבירו שאין לנתק בין הדין הממוני לבין איסור האונאה, ויש אף שסברו שמכירה במחיר מופקע לא תושלם מבחינה משפטית, עד שיעבור פרק הזמן שבו יוכל המתאנה לתבוע את הפער. כנגד דעת האוסרים על אונאה אף כאשר הפער נמוך מפרוטה, יש שכתבו שפערי מחירים שונים זו למעשה דרך השוק ולכן לא ניתן לקרוא לעסקאות הללו אונאה.
טעם הדין

בנוגע לטעם המצווה כתב מחבר ספר החינוך:
שורש המצוה ידוע, כי הוא דבר שהשכל מעיד עליו, ואם לא נכתב דין הוא שייכתב, שאין ראוי לקחת ממון בני אדם דרך שקר ותרמית, אלא כל אחד יזכה בעמלו במה שיחננו האלהים בעולמו באמת וביושר, ולכל אחד ואחד יש בדבר הזה תועלת, כי כמו שהוא לא יונה אחרים, גם אחרים לא יונו אותו. ואף כי יהיה אחד יודע לרמות יותר משאר בני אדם, אולי בניו לא יהיו כן וירמו אותם בני אדם, ונמצא שהדברים שוים לכל, ושהוא תועלת רב ביישובו של עולם, והשם ברוך הוא לָשֶבֶת יְצָרוֹ
איסור אונאה

דיני האונאה מחולקים לשני סוגים כלליים, אונאת מחיר ואונאת מקח. הסוג הראשון נוגע למכירת מוצר במחיר שונה מערכו בשוק, ואילו הסוג השני מתייחס למכירת המוצר במחיר המתאים, אך כאשר יש בו פגם או חיסרון.
בין האיסורים הנוגעים לאונאת מחיר ניתן למנות את האיסור להונות, שחל בין על הלקוח ובין על המוכר. בנוסף, על אף שדיני האונאה מושתתים על ניצול חוסר הידיעה חל איסור להונות אף את המומחה הבקיא בסוג הסחורה הנמכר. יש הסוברים שאף אם הלוקח מודע לפער המחירים הוא יוכל לתבוע את אונאתו, אולם אחרים חלקו על כך.
אונאת מקח יכולה לבוא לידי ביטוי במקרים שבהם קיים במוצר פגם שאינו נראה לעין, או כאשר המוכר הסתיר פרטים על מגרעותיו, או מסר מידע שגוי ללוקח.
אין מלקות על איסור אונאה מאחר שניתן לתקן את המעוות באמצעות השבת סכום האונאה ('לאו הניתן להשבה').
סוגי האונאה

בתלמוד נקבעו דינים שונים בהתאם לשיעור הפער בין מחיר השוק למחיר העסקה, וכן נפסק בשולחן ערוך (חו"מ רכז, ב-ד):
כמה תהיה אונאה ויהיה חייב להשיב שתות בשוה כיצד הרי שמכר שוה שש בחמש או שוה שבע בשש או שוה חמש בשש או שוה שש בשבע ה"ז אונאה ונקנה המקח וחייב המאנה לשלם האונאה ולהחזירה כולה למתאנה.
הייתה האונאה פחות מזה בכל שהוא כגון שמכר שוה שבעים בששים ופרוטה אינו חייב להחזיר כלום שכל פחות משתות דרך הכל למחול בו:
הייתה האונאה יתירה על השתות כל שהוא כגון שמכר שוה ששים בחמשים פחות פרוטה בטל המקח והמתאנה יכול להחזיר החפץ ולא יקנה כלל אבל המאנה אינו יכול לחזור אם רצה זה וקבל.
כלומר:
בפער של פחות משישית - העסקה תקפה כפי שהיא.
בפער של שישית בדיוק - פיצוי, קרי, המתאנה יוכל לתבוע את הפער, והעסקה תקפה.
בפער של יותר משישית - המתאנה יוכל לתבוע את ביטול העסקה.
לגבי מקרה בו המתאנה רוצה לקיים את המקח ואילו והמונה רוצה לבטלו נחלקו הדעות: יש הסבורים כי המקח אינו מתבטל ויש הסבורים שהוא מתבטל (שם, ד).
סוגי האונאה > סוגי אונאת ממון לפי המשפט החילוני

אי עמידה בהתחייבויות(אי עמידה בחוזה)
חוסר יושר והגינות בין בעלי עניין
פרסום מטעה
סוגי האונאה > אונאה - פער של שישית

לדעת רש"י המתאנה יכול לתבוע את הפער אבל לא לבטל את העסקה, והקניין יוותר על כנו. רבינו תם טען לאור סוגיית הגמרא שאמנם יש למתאנה אפשרות לתבוע את המקח, אבל גם זכות לבטל את הקניין אם ירצה. להלכה פסק הררמב"ם כדעת רש"י שהמקח נקנה והמאנה יתחייב לשלם את מלוא הפער למתאנה. כלומר, במקרי אונאה המוכר למעשה מתחייב בעסקה שלא הסכים לה כלל.
סוגי האונאה > מחילה - פער הנמוך משישית

הגמרא (ב"מ נ, ב) הביאה את פסיקתו של רבא ש"פחות משתות נקנה מקח", ופירשו רבינו חננאל ורש"י שמשמעות הדבר היא שכבר ברגע המכירה המפסיד למעשה מוחל ומקבל על עצמו את הפער. הריטב"א הדגיש שכוונת הגמרא היא אף למקרים שבהם המוכר והקונה לא הדגישו והבהירו שלא מדובר כאן באונאה ועדיין לא יוכל המתאנה לתבוע דבר. דבר זה מתיישב היטב עם דברי רש"י והרא"ש שמדובר בטווח הטעות הסביר ולכן אנשים שמבצעים עסקאות למעשה מוכנים מראש למחול בשיעור זה. אולם יש שבכל זאת אמרו שגם אונאה בשיעור זה אסורה.
להלכה נפסק ברמב"ם ובשו"ע שבמקרים כאלו שהפער בין המחיר בשוק לבין המחיר בעסקה פחות משתות המאנה לא חייב להחזיר כלום משום שדרך הכל למחול בו. בערוך השולחן כתב שבמקום שבו הפער קטן משתות אלא שמדובר במוצר בעל מחיר קבוע וידוע, עדיין יחולו דיני אונאה, ולאחר מכן כתב שכאשר למוצר אין מחיר מוגדר אלא כל מוכר מבקש סכום שונה לא תהיה כאן אונאה. בשו"ע הרב כתב, בעקבות הרא"ש שכאשר הפער במחיר בולט כ"כ שברור שהמוכר מודע אליו, אין צורך לציין זאת בפניו והדבר חשוב כמחילה ממש.
סוגי האונאה > ביטול מקח - פער שעולה על שישית

רש"י הלך כפשט דבריו של רבא וכתב שבמקרה של ביטול מקח, שני הצדדים יכולים לחזור בהם. בעל המאור חלק על כך וכתב שהאמירה ששני הצדדים יכולים לחזור בהם מהמקח היא רק לדעת רבי, ואין הלכה כמותו, אלא רק הלוקח יכול לבטל את המקח. המחנה אפרים טען שקיימת מחלוקת בין הרמב"ם לרא"ש בשאלה האם המאנה יכול לחזור בו בכל מקרה שבו המתאנה יכול, או שהוא תלוי בכך שהמתאנה יתבע אותו. לדבריו, השאלה נובעת ממחלוקת הראשונים האם המקח מתבטל מעצמו או שרק קיימת אפשרות חיצונית לבטלו וכן מהדיון בשאלה האם כאשר המתאנה לא תבע את האונאה בתוך הזמן הנקוב הוא בעצם הסכים לקניין מכאן ולהבא או שמתברר למפרע שמשעת המכירה הוא הסכים לפער במחיר. הרמ"א צמצם את האפשרות של המוכר לבטל את המקח, וכתב שהמכירה לא תבוטל אף במקרים שבהם עבר פרק הזמן המוגבל או שהוא נתרצה בעסקה שנעשתה.
סוגי האונאה > קביעת שיעור הפער > טעם שיעור שישית

בתלמוד אמרו כי שיעור ההונאה הוא 'שתות' (שישית, עיין להלן), אך בתורה לא התפרש שיעור מסוים לשיעור ההונאה. מבין המפרשים יש הסוברים כי שיעור זה הוא הלכה למשה מסיני[דרוש מקור], ויש הסוברים כי זו אחת מן הקביעות הפסיכולוגיות-מציאותיות של חז"ל, שהעריכו כי שיעור של שישית הוא הגבול שעד אליו הקונה או המוכר הממוצע מוכן למחול.
יש שהסבירו[דרוש מקור] דבר זה על פי המציאות בימי חכמי התלמוד, שבה המטבעות היו מתחלקים ל-6; וכך, פחות משישית המטבע הייתה נמחלת מכיוון שלא היה בנמצא מטבע מיוחד להחזרת העודף.
אחרים טענו שמקור הדבר הוא בעסקאות הקרקע שנמכרת למספר שנים, אך לאחר כל שש שנות עבודה נדרש הבעלים לחדול מעבודות הקרקע בשל שנת השמיטה.
בדרך הרמז יש שהצביעו על כך שסופי התיבות בפסוק "ולא תונו איש את עמיתו ויראת מאלהיך" (ויקרא כה, יז) הם "שתות", היינו 'שישית' בארמית (המונח המקובל בשיח התלמודי).
סוגי האונאה > קביעת שיעור הפער > חישוב השישית

החישוב של שישית נעשה על ערך הטובין שבעסקה ועל הכספים ששולמו גם כלפי הקונה וגם כלפי המוכר. לדוגמה אם נמכרה סחורה ששוויה שש מאות שקלים בחמש מאות שקלים, על הקונה להחזיר מאה שקלים למוכר. אם היא נמכרה בשבע מאות שקלים, על המוכר להחזיר לקונה מאה שקלים. באופן דומה יוחזר כסף על עסקה בסכום של שש מאות שקלים כאשר ערך הסחורה היא בפועל שבע מאות שקלים או חמש מאות שקלים.
מדיני אונאה

אונאה קיימת לשני הצדדים, דהיינו - אם הקונה קנה במחיר נמוך מדי, או שהמוכר מכר במחיר גבוה מדי.
מדיני אונאה > שיעור הזמן שאפשר לבטל את המקח

לקונה יש זמן מוגבל לתבוע את המוכר על אונאה - הזמן שדרוש ללכת למומחה כדי שזה יישום את הערך האמיתי של החפץ. לעומת זאת, למוכר קיימת הזכות לתבוע את אונאתו לעולם, משום שהחפץ אינו בידו וממילא אינו יכול ללכת למומחה (הקביעה התלמודית, במסכת בבא מציעא, "מוכר - לעולם חוזר" התגלגלה לביטוי טעות - לעולם חוזר). דין זה אינו אמור במקרה בו שער השוק של החפץ ידוע, שכן אז יש באפשרות המוכר לברר את שווי החפץ. כמו כן, אם נודע ששתק המוכר ומחל על האונאה אין הוא יכול עוד לתבוע את ביטול המקח.
המאנה את חברו חייב להחזיר רק אם שיעור האונאה עולה על פרוטה (ערך המטבע הקטן ביותר בהלכה); פחות מכך, אין הוא חייב להחזיר. עם זאת, הרא"ש מסתפק האם המאנה במקרה זה עבר על הלאו של 'לא תונו' - שכן מחד, זהו דרך המקח והממכר, והרי אין אפשרות להעמיד את המחיר בדיוק על השווי ועל כן קיימת המחילה, או שמא המחילה היא רק לאחר מעשה, אבל סוף סוף איסור מן התורה יש כאן.
קונה המתנה תנאי טרם הקניין שהוא מוכן לקנות את החפץ אף אם יש בו אונאה, אין תנאו קיים ויכול לתבוע את כספו. אולם המפרש את אחוז האונאה אותו מכון הוא לקבל הרי שמחל ותנאו קיים.
מדיני אונאה > קביעת מחיר השוק

בנוגע לאופן קביעת שער השוק למוצרים השונים הציעו פוסקי ההלכה מספר שיטות -
א. ממוצע המחירים באותו מקום שבו נערכה העסקה;
ב. חציון המחירים באותו המקום;
ג. חציון המחירים ביחס לעסקאות שנעשו על אותו המוצר;
ד. קביעת המחיר הנמוך ביותר כשער השוק, שכל חריגה משמעותית ממנו תיחשב לאונאה.
מקרים בהם אין אונאה

במקרה ששער השוק השתנה לאחר המכירה ומפני כך רוצה אחד הצדדים לחזור בו.
במקרה שהמוכר מכר בזול משום שהיה דחוק וזקוק למזומנים.
בקניין חליפין של כלים ובהמות, שבו התמורה אינה מטבע אלא חפץ אחר אין אונאה, מכיוון שכל אחד רוצה בחפץ שאותו הוא קונה ומוכן לשלם או למכור אותו אף שלא בשוויו הריאלי; עם זאת, בחליפין של פירות בפירות יש אונאה.
במקרה בו אדם מכר את כלי ביתו וקיבל עבורם מחיר גבוה מכדי שוויים הריאלי, מכיוון שלולא המחיר הגבוה לא היה מסכים למוכרם. ישנה מחלוקת האם הדברים אמורים רק לגבי אונאה בשיעור של שישית בדיוק, או אף לגבי באונאה ביותר משישית.
במקרה של "הנושא ונותן באמונה", דהיינו שהקונה מאמין לסוחר על פי אמירתו באיזה סכום קנה את הסחורה.
בקרקעות, עבדים, שטרי חוב והקדש אין אונאה. ויש אומרים שכל זה עד הפרש של חצי מהשווי, אבל לא ביותר מכך.
ראו גם

אונאת דברים
אונאת הגר
לקריאה נוספת

שולחן ערוך חושן משפט סימנים רכז-רמ.
הרב ד"ר איתמר ורהפטיג, "שער, מחירים ואונאה", כתר - מחקרים בכלכלה ומשפט על פי ההלכה ד.
פרופ' בני פורת, "דין הונאת מחיר - יסודותיו, עקרונותיו וערכיו", כתר - מחקרים בכלכלה ומשפט על פי ההלכה ד.
מאיר ברכפלד, 'משנת הונאה לאור הכלכלה והמסחר - דרוש וקבל שכר או הלכה למעשה?', היגיון ד, ירושלים תשנ"ז.
נחום רקובר, "המסחר במשפט העברי", ירושלים תשמ"ח, שער ראשון, פרק ראשון - הונאה במחיר
ארז אדלר, "אונאה בעידן העסקאות באינטרנט", תחומין מב
הערות שוליים

↑  רמב"ן ויקרא כה יד.
↑  טעם לדבר הביא הרב הרצוג בספרו 'המוסדות העיקריים של המשפט העברי', כרך א' - קניינים, עמ' 181-185
↑  ב"מ נא, ב.
↑  תוספות, מסכת בבא בתרא, דף פ"ג, עמוד ב', ד"ה ואילו
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רכ"ז, סעיף ז'
↑  שם, יד
↑  רמ"א בשולחן ערוך, חושן משפט, סימן רכ"ז, סעיף ז'
↑  ב"ח ולבוש שם.
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רכ"ח, סעיף ו'
↑  ערוך השולחן חושן משפט סימן רכז סעיף א
↑  משנה, מסכת בבא מציעא, פרק ד', משנה ג'
↑  רש"י, מסכת בבא מציעא, דף נ', עמוד ב', ד"ה שתות
↑  תוספות, מסכת בבא מציעא, דף נ', עמוד ב', ד"ה אמר רבא
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קנין, הלכות מכירה, פרק י"ב, הלכה ב'
↑  שם, ד"ה "הלכתא".
↑  ד"ה "אמר רבא"
↑  רש"י, מסכת קידושין, דף מ"ב, עמוד ב', ד"ה וחוזר
↑  ב"מ ד, כ
↑  שו"ע הרב חו"מ הל' אונאה וגניבת דעת ג.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קנין, הלכות מכירה, פרק י"ב, הלכה ג'
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רכ"ז, סעיף ג'
↑  ערוך השולחן, חושן משפט, רכז, ב
↑  ערוך השולחן, חושן משפט, רכז, ז
↑  עי' בספרו של נחום רקובר "המסחר במשפט העברי" עמ' 20 הע' 20.
↑  הל' אונאה וגניבת דעת, ד.
↑  שו"ת הרא"ש קב, ד.
↑  רש"י, מסכת בבא מציעא, דף נ', עמוד ב', ד"ה יתר
↑  ל, ב מדפי הרי"ף.
↑  הל' מכירה - דיני אונאה סי' יב
↑  רמ"א בשולחן ערוך, חושן משפט, סימן רכ"ז, סעיף ד'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ"ט, עמוד ב'
↑  בעל הטורים, ויקרא כה, יז.
↑  בבא מציעא פרק ד, סימן כ.
↑  ארז אדלר, אונאה בעידן העסקאות באינטרנט, תחומין מב
↑  ערך ש"י חושן משפט סימן רט
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף פ"ג, עמוד א'
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רכ"ז, סעיף כ"ט
↑  רמ"א בשולחן ערוך, חושן משפט, סימן רכ"ז, סעיף כ"ט
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אוליבר פורד דייוויס

| --- | --- |

 לידה:  12 באוגוסט 1939 (בן 85) אילינג, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1959 
 מקום לימודים:  מרטון קולג' 
 פרסים והוקרה:  פרס אוליבייה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אוליבר רוברט פורד דייוויס (באנגלית: Oliver Robert Ford Davies; נולד ב-12 באוגוסט 1939) הוא שחקן וסופר אנגלי. הוא מוכר בעיקר מתפקידו כסיו ביבל (Sio Bibble) בסדרת סרטי "מלחמת הכוכבים".
ביוגרפיה

דייוויס נולד באילינג שבמידלסקס, אנגליה. הוא למד בבית הספר "King's School" בקנטרברי, וקיבל מלגת לימודים ב"מרטון קולג'" באוניברסיטת אוקספורד שם למד היסטוריה. הוא היה נשיא אגודת הדרמה של אוניברסיטת אוקספורד. אחרי סיום לימודי תואר דוקטור (D Phil) עבד כמרצה להיסטוריה באוניברסיטת אדינבורו, עד שהתחיל בקריירת משחק בשנת 1967.
דייוויס שיחק בתפקיד הפרקליט פיטר פוקסקוט בסדרת הדרמה המשפטית "קאוואנה QC". הוא גם הופיע בדרמה הטלוויזיונית "The Uninvited" של ITV. ב-2002 שיחק בפרק בסדרה הפופולרית "המלחמה של פויל". תפקידו הבולט ביותר הוא כנראה סיו ביבל בסרטי הפריקוול של "מלחמת הכוכבים" שיצאו לאקרנים ב-1999, ב-2002 וב-2005.
בתיאטרון שיחק דייוויס בתפקיד פולוניוס במחזה "המלט" בהפקת הלהקה השייקספירית המלכותית לצדם של דייוויד טננט ופטריק סטיוארט. ב-2009 הופיע בתפקיד מלך צרפת במחזה "סוף טוב הכול טוב" בתיאטרון המלכותי הלאומי. ב-2010 גילם את בלפור במחזה "ההבטחה" מאת בן בראון העוסק בהצהרת בלפור. ב-2012 שיחק בעיבוד התיאטרלי לספר "Goodnight Mister Tom" מאת מישל מגוריאן (אנ'), בו גילם את הדמות המרכזית, תומאס אוקלי. ב-2014 שיחק שוב עם הלהקה השייקספירית המלכותית במחזה "הנרי הרביעי, חלק שני".
פרסים ומועמדויות

ב-1990 זכה דייוויס בפרס לורנס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר במחזה חדש על תפקידו במחזה "Racing Demon". פעמיים נוספות היה מועמד לפרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה, ב-2003 עבור תפקידו במחזה "Absolutely! (perhaps)" בתיאטרון וינדהאם, וב-2009 על תפקידו כפולוניוס בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית למחזה "המלט" בתיאטרון נובלו.
פרסים ומועמדויות > חיים אישיים

דייוויס נשוי לג'ניפר ארמיטאג' מאז 1977.
ספרים

ספרו של דייוויס "Playing Lear" מתאר את חוויותיו בגילום דמותו של המלך ליר בתיאטרון אלמיידה. ספר נוסף שכתב הוא "Performing Shakespeare". שני הספרים יצאו לאור בהוצאת "ניק הרן בוקס".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986 | מותו של עיתונאי | Defence of the Realm | אנתוני קלג |  |
| 1989 | סקנדל | Scandal | מר וודס |  |
| 1990 |  | Paper Mask | חוקר מקרי מוות |  |
| 1995 | על תבונה ורגישות | Sense and Sensibility | ד"ר האריס |  |
| 1997 | הוד מלכותה גברת בראון | Mrs. Brown | דיקן וינדזור |  |
| 1997 | גברת דאלוויי | Mrs. Dalloway | יו וייטברד |  |
| 1998 |  | Titanic Town | ויטינגטון |  |
| 1999 | בעל אידיאלי | An Ideal Husband | סר הוגו דנפורת' |  |
| 1999 | מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום | Star Wars Episode I: The Phantom Menace | סיו ביבל |  |
| 2001 | ראש בראש | Blow Dry | ד"ר המילטון |  |
| 2001 |  | Revelation | פרופ. קסובון |  |
| 2002 | מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים | Star Wars Episode II: Attack of the Clones | סיו ביבל |  |
| 2003 | ג'וני אינגליש | Johnny English | הארכיבישוף מקנטרברי |  |
| 2003 | אמא | The Mother | ברוס |  |
| 2004 | תרגיל לגלדיאטוריות מתחילות | Gladiatress |  | ללא קרדיט |
| 2005 | מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית' | Star Wars Episode III: Revenge of the Sith | סיו ביבל |  |
| 2005 | היידי | Heidi | ד"ר קלאסן |  |
| 2022 | משולש העצבות | Triangle of Sadness | וינסטון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1982 |  | Tenko |  | 2 פרקים |
| 1983 | המצודה | The Citadel |  |  |
| 1988 |  | Hannay | שגריר רוסי | סדרת טלוויזיה |
| 1988 |  | A Very Peculiar Practice | מרצה |  |
| 1988 |  | A Very British Coup | טוויד |  |
| 1989 | חדר מיון | Casualty | מייג'ור |  |
| 1990 | צ'אנסר | Chancer | כומר |  |
| 1991 | המפקח מורס | Inspector Morse | פרדריק רדפאת' | פרק אחד |
| 1992 |  | Van der Valk | גוס קרויז | פרק אחד |
| 1992 | אינדיאנה ג'ונס הצעיר | The Young Indiana Jones Chronicles | קפטן הספינה | פרק אחד |
| 1993 | בין השורות | Between the Lines | ג'ון גולאפ | סדרת טלוויזיה |
| 1994 | מקגייוור | MacGyver: Lost Treasure of Atlantis | פרופ' קרסון | סרט טלוויזיה |
| 1995 |  | Coogan's Run | ד"ר פיליפס |  |
| 1995–2001 | קוואנה QC | Kavanagh QC | פיטר פוקסקוט | 26 פרקים |
| 1996 | וייקליפ | Wycliffe | ד"ר דונלד טרלואר |  |
| 1997 |  | Pie in the Sky | ג'יימס טרומן |  |
| 1997 |  | A Royal Scandal | לורד ליברפול | סרט טלוויזיה |
| 1999 |  | Heartbeat | הנרי תומקינסון | סדרת טלוויזיה |
| 1999 | דייוויד קופרפילד | David Copperfield | מר ויקפילד | מיני-סדרה |
| 2000 | פוארו | Poirot : The Murder of Roger Ackroyd | ד"ר ג'יימס שפרד | בפרק "רצח רוג'ר אקרויד" |
| 2002 | ברטי ואליזבת' | Bertie and Elizabeth | ארכיבישוף לאנג | סרט טלוויזיה |
| 2002 | המלחמה של פויל | Foyle's War | לורנס גסקוין |  |
| 2003 | ספוקס | Spooks | סר ריצ'רד "דיקי" באומן | פרק אחד |
| 2003 | רעל תוסס | Sparkling Cyanide | קולונל ג'פרי ריס | סרט טלוויזיה |
| 2004 | רוזמרי ות'יים | Rosemary & Thyme | סר בזיל סלבינסקי | סדרת טלוויזיה |
| 2005 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | אוטו בנהאם | סדרת טלוויזיה |
| 2007 | להעיר את המתים | Waking the Dead | הוגו קיגן | סדרת טלוויזיה |
| 2008 |  | The Long Walk to Finchley | סר דונלד קאברי | סדרת טלוויזיה |
| 2009 | המלט | Hamlet | פולוניוס | סרט טלוויזיה |
| 2012 | משחקי הכס | Game of Thrones | מסטר קרסן |  |
| 2013 | מיס מארפל | Agatha Christie's Marple | מייג'ור פאלגרייב | בפרק "הרצח באיי הקריביים" |
הערות שוליים

↑  Profile at ftvdb.bfi.org.uk
↑  Levens, R.G.C., ed. (1964). Merton College Register 1900-1964. Oxford: Basil Blackwell. p. 503.
↑  Naxos Audiobooks: Oliver Ford Davies; accessed 22 March 2013
↑  "Oliver Ford Davies, actor – portrait of the artist", The Guardian, 18 December 2012. Accessed 22 March 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007350504505171  GND: 135679850  ICCU: MODV252525  ISNI: 0000 0000 5556 076X  LCCN: no2003037376  MusicBrainz: f204acd2-6ce3-4a3b-87cc-5fac5e7972a4  NKC: pna2015862235  RERO: 02-A018658422  SUDOC: 203175816  VIAF: 21829332   WorldCat (עם VIAF): 21829332
אזור סחר מיוחד

אזור סחר מיוחד (באנגלית: special economic zone) הוא אזור שבתוכו חוקי המסחר שונים משאר חוקי המסחר במדינה בה נמצא האזור. במרבית המקרים אזורים אלה, שחלקם הם אזורי תעשייה, נמצאים בגבולות המדינה המארחת אותם, ומטרתם היא יצירת מקומות עבודה חדשים, השקעה במסחר וניהול יעיל יותר.
על מנת לעודד עסקים להקים בית עסק באזור תעשייה שכזה, מעניקות הרשויות הטבות מס, מחוקקות תקנות השקעה מיוחדות ועוד.
הקמת אזורי סחר מיוחדים על ידי המדינה המארחת, לעיתים מונעת מהרצון של אותה מדינה למשוך השקעות חוץ ישירות, אחד היתרונות הבולטים בכך היא שחברה שנמצאת באזור סחר מיוחד יכולה לייצר ולסחור בסחורות במחיר נמוך יותר מאזורים אחרים, ובכך להגדיל את היצע התחרות ברחבי העולם, עם זאת הרבה מדינות ספגו ביקורת על ניהול אזורי סחר מיוחדים, בטענה כי אזורים אלו לא שונים בהרבה ממחנות עבודה, וזאת לאור העובדה שבחלק לא קטן מהאזורים נשללות מהעובדים בה זכויות עובדים בסיסיות.
הגדרה

ההגדרה של אזורי סחר מיוחדים נקבעת באופן אינדיבידואלי על ידי כל אחת מהמדינות בהן קיימים אזורים כאלו, על פי דו"ח מ-2008 של הבנק העולמי אזור סחר מיוחד מודרני כולל בדרך כלל "אזור מאובטח, מנוהל באופן יעיל וגם כולל מכס נפרד עם הטבות "דיוטי פרי".
היסטוריה

אזורי סחר מיוחדים מודרניים הופיעו כבר בסוף שנות החמישים של המאה ה-20, אזור הסחר המיוחד הראשון היה בנמל התעופה שאנון שבאירלנד.
החל משנות השבעים של אותה מאה החלו לקום בזה אחר זה אזורי סחר מיוחדים, אזור הסחר הראשון בסין העממית נפתח ב-1979 על ידי דנג שיאופינג, האזור שכן בשנג'ן. באותו אזור התעשייה עודדו הרשויות הסיניות השקעות זרות ובמקביל האיצו את התיעוש באזור.
הערות שוליים

↑  Watson, Peggy (July 23, 2012). "Sackings expose the harsh reality of Poland's junk jobs". The Guardian.
↑  "Zone Definition", Special Economic Zone: Performance, Lessons Learned, and Implication for Zone Development, Washington DC: World Bank, 2008, pp. 9–11
↑  "Political priority, economic gamble". The Economist. April 4, 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550754205171  PLWABN: 9810636085305606  BnF: cb11974867r (data)  GND: 4193450-7  LCCN: sh85051668
אורלה קראוזה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 באוקטובר 1867 קופנהגן, דנמרק 
 פטירה:  28 בספטמבר 1935  (בגיל 67)
 מקצוע נוסף:  רופא 
 מדינה:  דנמרק
 
אורלה הרמן קראוזה (בדנית: Orla Hermann Krause;‏ 3 בנובמבר 1867 – 28 בספטמבר 1935) היה שחמטאי דני.
קראוזה חלק מקום 4-6 בתחרות וילהלמסהאון בשנת 1892, הגיע שני, אחרי אנדראס רוזנדל בתחרות קופנהגן בשנת 1895, הגיע שני בתחרות קופנהגן בשנת 1899 (האליפות השנייה של ארצות הצפון, ניצח יורגן מולר), הגיע חמישי בתחרות קופנהגן בשנת 1907 (האליפות השביעית של ארצות הצפון, ניצח פאול לאונהרדט), חלק מקום שני, אחרי פאול יונר בתחרות קופנהגן בשנת 1916 (האליפות התשיעית של ארצות הצפון), חלק מקום 4-8 בתחרות קופנהגן בשנת 1924 (האליפות השתים עשרה של ארצות הצפון, ניצח אהרון נימצוביץ') וחלק מקום 5-8 בתחרות קופנהגן בשנת 1934 (האליפות השש עשרה של ארצות הצפון, ניצח אהרון נימצוביץ').
קראוזה ייצג את דנמרק באולימפיאדת השחמט בשנת 1927, אולימפיאדת השחמט הראשונה שאורגנה על ידי פיד"ה שכללה התמודדות פתוחה, התמודדות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בלונדון בין 18 ביולי לבין 30 ביולי 1927. קראוזה שחק על הלוח הראשון ותוצאתו +4 –5 =6 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). נבחרת דנמרק זכתה במדליית הכסף על הישגה.
תאוריית הפתיחות

על שמו של קראוזה קרויה הסתעפות קראוזה בפתיחת רגלי המלכה 1. ד4 ד5 2. פו3 ג5.
קראוזה מצא רעיונות חדשים רבים בהגנה הסלאווית (אנ') במהלך שנות העשרים, בין היתר: .1 ד5 ד5 2. ג4 ג6 3. פו3 פו6 4. פג3 ד:ג4 5. א4 רו5 6. פח4
ספר שכתב

קראוזה ניתח את המשחקים של שלוש אליפויות ארצות הצפון בספר
De nordiska schackkongresserna: Stockholm 1897, Köpenhamn 1899, Göteborg 1901
(הקישור אינו פעיל)
אל-פייסלי

מועדון כדורגל אל-פייסלי (בערבית: نادي الفيصلي הוא מועדון כדורגל סעודי מהעיר חארמה. המועדון נוסד בשנת 1954 וכיום משחק בליגת העל הסעודית.
המועדון נקרא על שמו של המלך פייסל (1964-75); הוא היה יורש העצר באותה התקופה.
תארים והישגים

ליגת המשנה הסעודית הראשונה:
ליגת המשנה הסעודית השנייה:
ליגת המשנה הסעודית השלישית:
גביע המלך הסעודי:
אזור עדיפות לאומית

אזור עדיפות לאומית הוא אזור שממשלת ישראל הכריזה עליו כאזור מועדף, וכפועל יוצא מכך, מוענקים ליישובים הנמצאים בגבולותיו, תמיכה, סיוע, הנחות, הטבות ותמריצים שונים, כדי למשוך אליו תושבים, יזמים ועוד.
קביעה ראשונית של אזורי עדיפות לאומית

ראשיתה של ההתייחסות לאזורי עדיפות לאומית בהחלטה של ממשלת רבין מ-24 בינואר 1993, שבה נקבע: "נקודת המוצא לקביעת אזורי עדיפות לאומית היא מדיניות הממשלה לפיזור אוכלוסין, לשינוי סדרי העדיפויות הלאומיים ולקליטת עליה באזורים אלה". בהחלטה נקבעו שתי רמות של אזור עדיפות לאומית – "אזור עדיפות לאומית א'" ו"אזור עדיפות לאומית ב'", שתחומם הוצג במפה שצורפה להחלטה.
ב-15 בפברואר 1998 התקבלה החלטת ממשלה נוספת בעניין אזורי העדיפות הלאומית (החלטה 3292), שבה עודכנה מפת אזורי העדיפות הלאומית. בהחלטה אושרו הטבות גם ליישובים אחדים שמחוץ למפת אזורי העדיפות הלאומית.
עתירות לבג"ץ והסמכת הממשלה בחקיקה

כנגד החלטת ממשלה זו הוגשה עתירה לבג"ץ על ידי ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל וגורמים נוספים, בין השאר בנימוק שהחלטת הממשלה לא הסתמכה על קריטריונים כלשהם לסיווג היישובים, ושיש בה אפליה של יישובים ערביים. במהלך הדיון בעתירה אישרה הממשלה, ב-14 ביולי 2002, החלטה חדשה בנושא זה (החלטה 2288) שבתחילתה נאמר: "מחליטים לקבוע את אזורי ויישובי העדיפות הלאומית בנגב, בגליל, בירושלים וביש"ע. באזורים אלה יינתנו מגוון הטבות ותמריצים, במגמה לסייע בקידומם, לצמצם את הפערים ברמת הפיתוח וברמת החיים בין יישובי העדיפות הלאומית לכלל יישובי המדינה, לעודד את הדור הממשיך להשתקע בישובי העדיפות הלאומית, לעודד השתקעות של עולים חדשים ושל תושבים ותיקים בישובי העדיפות הלאומית, תוך יישום מדיניות הממשלה בדבר חלוקה מתכננת של האוכלוסייה על פני שטח המדינה". בעקבות החלטה זו הוגשה לבג"ץ עתירה מתוקנת. בג"ץ קיבל את העתירה, והורה על ביטולה של החלטה 2288 בכל הנוגע לתחום החינוך. בפסק דין זה מתח השופט מישאל חשין ביקורת על קביעת אזורי עדיפות לאומית על ידי הממשלה, וקבע שהחלטה כזו ראוי שתיעשה בחקיקה שתאושר בכנסת.
בעקבות פסיקת בג"ץ הוגשה לכנסת הצעת חוק אזורי עדיפות לאומית, שנועדה להעניק לממשלה סמכות לקבוע אזורי עדיפות לאומית, אך זו לא אושרה. גרסה מתוקנת של הצעה זו הוגשה לכנסת במסגרת הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התוכנית הכלכלית לשנים 2009 ו–2010), התשס”ט-2009 וזו אושרה ב-14 ביולי 2009 (פרק כ"ו לחוק).
עדכונים להחלטת הממשלה

ב-13 בדצמבר 2009 קיבלה הממשלה החלטה נוספת בעניין אזורי עדיפות לאומית (החלטה 1060). ארגון עדאלה - המרכז המשפטי לזכויות המיעוט הערבי בישראל טען שגם החלטה זו עלולה להוביל להפליית היישובים של ערביי ישראל. 
בדצמבר 2012 עודכנה מפת אזורי העדיפות הלאומית. במאי 2013 החליטה הממשלה לתקן את החלטה 1060 ולהאריך את תוקפה עד ל-4 באוגוסט 2013. באוגוסט 2013 עודכנה רשימת היישובים באזורי העדיפות הלאומית.