כבש כחול מצוי
איומים ושימור

הכבש הכחול המצוי מסווג על ידי IUCN בדרגת השימור "ללא חשש" (LC) החל מ-2003, בשל תפוצתו הרחבה, אוכלוסייה משוערת גדולה, וכי הירידות הנוכחיות במספריו הן הרבה פחות מהשיעור הנדרש כדי להעפיל לרישום בקטגוריה מאוימת. בעבר מספריו היו בסביבות מיליון פרטים אולם הם ירדו ביותר מחצי מאז. אין אומדן אוכלוסייה מדויק, אולם אין זה בהכרח שהאוכלוסיות מפוצלות כיוון שכבש זה מוסווה היטב בסביבתו, וביחד עם בית גידולו הבלתי נגיש לא ניתן להבחין בו אלא בתנאי ראות מצוינים. כמו כן סוקרים וביולוגים רבים מדווחים שמין זה נפוץ מאוד בבתי גידול מתאימים. הערכות האוכלוסייה העולמית נעות בין מספר של 47,000 להערכה שמרנית מאוד, ו-414,000 לאומדן יתר.
תחרות עם בעלי חיים היא אחד מהאיומים העיקריים, אבל באופן כללי אובדן בית גידול למטרת שטחי מרעה וחקלאות הוא די קטן, ומין זה יוכל להתקיים באוכלוסיות גדולות למדי הן במצב הנוכחי והן לגבי תרחישים עתידיים של גידול בענף בעלי החיים הביתיים. הסיבה לכך היא שמספרים גדולים של הכבש, מצויים לחלוטין בתוך גובה רב, שטח תלול, או סלעי שנמצא בשימוש מועט (אם בכלל) על ידי בעלי חיים מקומיים. באזורים של תת-מין מסוים אכן קיימים בעלי חיים מבויתים, ובמצבים מסוימים יש ביניהם תחרות על מזון. עם זאת, נראה שאפילו מרעה צאן אינטנסיבי אינו משפיע על אוכלוסיות בריאות של הכבש הכחול בניגוד בולט להשפעה של כבשי בית על חיות בר אחרות כדוגמת כבש המופלון, כבש גדול-קרניים ועוד.
בקרב אוכלוסיות בצפון פקיסטן דווח על התפרצות של שחין, שהפחיתה במידה ניכרת את מספריהם עד שלבסוף נעלמה. התפרצויות כאלו עשויות להיות עדיין סיבות לדאגה על פני תפוצתו, אבל דיווחים ממרבית המקומות בתחום מדווחים כל העת על תפוצה רחבה ויציבה.
גישה לבית גידולו של הכבש הכחול קשה מאוד, ומסיבה זאת ציד בלתי חוקי מתרחש בהיקף קטן יחסית; בהתאם לכך, בשרו של הכבש נדיר למדי בשוקי הבשר, ובשרו מופיע בעיקר בשווקים בצפון הרמה הטיבטית. בדרום טיבט, מקומיים רבים מתקיימים מציד לא חוקי של יונקים רבים המתרחש בתדירות גבוהה; עם זאת, ממשלת סין החלה ביישום מדיניות חדשה של החרמת רובים מרועים ונוודים, והתצפיות במהלך 2002-1998 במחוזות גאנסו וצ'ינגחאי מראים שאכן יש ירידה בציד. מסיבה זאת מרבית המקומיים שצדים כבש כחול באופן לא חוקי משתמשים בטכנולוגיות פרימיטיביות כגון מלכודות, כשאחוזי ההצלחה במקרים כאלה זניחים.
ציד חוקי בינלאומי למטרת פוחלצים ובשר מתרחש רק ב5-4 אזורים המיועדים לכך בסין ונפאל (ואולי גם בפקיסטן), ובמספרים קטנים מדי מכדי שיהיה לזה השפעה משמעותית על אוכלוסיית הכבש הכחול. מלבד זאת ציד חוקי ולא חוקי נמצא במגמת ירידה בשל בית הגידול של כבש זה ומזג אוויר השורר בו המקשה מאוד על ציידים מקומיים וחובבנים.
להלן נתונים של IUCN על תפוצת הכבש הכחול במדינות הנזכרות, הכוללים שמורות ופארקים מוגנים, איומים, פעולות שימור ועוד:
פקיסטן פקיסטן: תפוצה מפוזרת ומספרים נמוכים הופכים את הכבשים הכחולים לפגיעים יותר לציד לא חוקי ואובדן בית גידול. "עמק שימשאהל" שבו יש מספרים גדולים של הכבשים, הפך לנגיש יותר על ידי סלילת כביש לג'יפים, וקרוב לוודאי שיתחיל לסבול מלחץ ציד מוגבר. "הפארק הלאומי קונג'ראב" מכיל חלק גדול מהאוכלוסייה של הכבשים הכחולים בפקיסטן, וכמו כן יש אזורים מוגנים רבים שבהם הם מצויים. בין פעולות השימור המוצעות לפקיסטן: 1) להרחיב את הגבולות של הפארק הלאומי קונג'ראב מזרחה. 2) לטפל בבעיות של מקומיים שפרנסתם תיפגע מהרחבה זאת; 3) פרויקטים דומים של הקרן לשימור חיות הבר (WWF) בפקיסטן יכולים לשמש כמודלים שימושיים לפארקים אחרים. 4) לקבוע מה רמת ההשפעה של הציד מסלילת הכביש החדש ב"עמק שימשאהל", ובהתאם לכך ליזום תוכניות שימור כנגד זה.
אפגניסטן אפגניסטן: הכבש הכחול המצוי דווח על ידי סוקר ב-2003, אולם סקרים ברכס ההרים פאמיר לא מצאו דבר. אם אכן הוא קיים, הוא אמור להיות מצוי בצפון מערב המדינה במשולש הגבולות סין, פקיסטן, וטג'יקיסטן.
טג'יקיסטן טג'יקיסטן: גם כאן סוקר מ-2005 דיווח כי ייתכן בהחלט שהכבש הכחול קיים במדינה, אך אין לכך תיעוד ממשי, והסקרים האחרונים באזור הרכס פאמיר לא הצליחו למצוא ראיות שהוא אכן קיים שם. אם אכן הוא קיים, הוא כנראה מצוי בדרום מערב המדינה בקרבת הגבול הסיני-אפגני.
הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין: הכבש הכחול המצוי נמצא במספר אזורים מוגנים גדולים כגון: "שמורת הטבע צ'אנג טאנג", מדוג', "קיוומולאנג'מה", ו"זאיו" - כולם בטיבט; שמורות הפנדה הענק בסצ'ואן; "שמורת ההר ארג'ין", "שמורת טאקסקורג'אן", "שמורת קאקסילי" וסאנג'ייאואן" בצ'ינגהאי, ושמורות הטבע "Yanchiwan" וקיליאן-שיאן במערב גאנסו. חלק מהאזורים המוגנים אלה מגבילים את ההפרעה אנושית, ובמקרים רבים הפעילות האנושית נמוכה בגלל האקלים העוין; אזורים מוגנים אחרים שמדווחים, קיימים על הנייר בלבד ומתרחש בהם ציד והפרעה אנושית רחבה (לאו דווקא על הכבש הכחול). ראוי לציין שלמרות זאת, הכבש הכחול המצוי מסוגל להתקיים בצפיפות סבירה גם בהיעדר אזורים מוגנים. הכבש הכחול מסווג בנספח II של החוק הסיני הלאומי להגנת חיות הבר מ-1988. ציד של כבש כחול, חוקי רק באמצעות היתר שהושג על ידי משרדי הטבע המחוזיים; בפועל, היתרים כאלה ניתנים על ידי רשויות השימור רק לציידים זרים הנותנים תשלום ניכר עבור זה, ולפיכך ציד על ידי מקומיים הוא למעשה לא חוקי כלל בסין.
מיאנמר מיאנמר: הכבש הכחול נתון כנראה תחת לחץ ציד כיתר היונקים בצפון מיאנמר, וייתכן כי סובל פחות בשל בית גידולו הבלתי נגיש. מעבר לכך אין מידע מפורט יותר על איומים או פארקים ושמורות טבע מוגנות.
הודו הודו: האיום העיקרי הוא ציד מקומי, ובכלל זה על ידי צבא הודו במוצבים נידחים. הכבש הכחול המצוי מתרחש בכמה פארקים לאומיים ואזורים מוגנים רבים אחרים בצפון הודו כגון: ג'אמו וקשמיר - ה"פארק הלאומי המיס" ו"שמורת צ'וקאור"; הימאצ'ל פרדש - שמורת ההימלאיה הגדולה, הגן הלאומי עמק פין, והשמורות: "ציטאל", "דאראנג'הטי", "קייס", "קאנאוור", "רופי באהדא", "ראקשום", "אסראנג'-יפא" ועוד. אוטר פרדש - הפארק הלאומי נאנדה דווי, הפארק הלאומי עמק הפרחים, והמקלטים לחיות הבר "קדארנאטה" ו"פאשו-ויהאר"; סיקים - הפארק הלאומי קהאנג'-חאנדזונג'ה; יש נוכחות לא מאושרת בצפון מזרח ה"פארק הלאומי נאמדאפה" שבמדינה ההודית ארונאצ'ל פרדש.
נפאל נפאל : הכבשים כחולים נמצאים במספר שמורות ופארקים, כשאחד מהגדולים בהם הוא פארק לאומי באזור שימור אנאפורנה. כבש זה הוא בעל החיים הפופולרי והמבוקש ביותר ב"שמורת הציד דהורפאטאן". המין סובל בעיקר מציד לא חוקי נמוך, ומרעיית יתר של בעלי חיים מקומיים, אם כי אמונות דתיות מגינות עליהם באזורים רבים מציד בכלל. בין פעולות השימור שהוצעו לנפאל:
לשמר את תוכנית הציד הנוכחית, שנשלטת באופן הדוק
לשקול תוכנית מוסדרת של ציד ברמה נמוכה על ידי תושבים המקומיים באזורים מסוימים; במקביל, יש לנקוט בצעדים מהירים
לעצור את הרס בתי הגידול שנגרם על ידי מרעה צאן ויאקים בבית הגידול הטבעי של הכבש הכחול.
בהוטן בהוטן: המינים אינם נמצאים בסכנה מיידית והמספרים נראים במצב גדילה עקב ההתרחבות של שטחי מרעה ליאקים מבויתים. מצד שני המקומיים נותנים ליאקים לרעות גם חלק מהאזורים הגבוהים הנמצאים בשימוש בלעדי של הכבש הכחול, וכן שורפים לעיתים את הצמחייה האלפינית; כמו כן רעייה כבדה על ידי שני פרסתנים אלה גורמת נזקים רבים לצמחייה האלפינית הגבוהה, כך שצריך לשקול דילול של מספרי הכבש הכחול ורעיה מבוקרת של יאקים באזורים הנמוכים. האוכלוסייה הגדולה והמוכרת של כבשים אלו נמצאת בעיקר בפארק הלאומי ג'יגמה-דורג'י". פעולות השימור המוצעות הן בעיקר הצמדת משדרים לכבשים הכחולים, כדי שיהא מידע טוב יותר על האקולוגיה שלהם במדינה זאת.