stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיטוב ליניארי

תרשים של השדה החשמלי של הגל (כחול), מקוטב ליניארית לאורך מישור (קו סגול), המורכב משני רכיבים (אדום וירוק)
באלקטרודינמיקה, קיטוב ליניארי (ולפעמים "קיטוב מישורי") של הקרינה האלקטרומגנטית היא הגבלה של וקטור השדה החשמלי או המגנטי למישור נתון לאורך כיוון ההתפשטות. (ראו קיטוב למידע נוסף).
הכיוון של גל אלקטרומגנטי מקוטב ליניארית מוגדר על ידי הכיוון של וקטור השדה החשמלי. לדוגמה, אם וקטור השדה החשמלי הוא אנכי (לסירוגין מעלה ומטה לאורך התקדמות הגל) נאמר כי הקרינה מקוטבת בקיטוב אנכי.
תיאור מתמטי של קיטוב ליניארי

הפתרונות הקלאסיים של משוואת גל סינוס מישורי אלקטרומגנטי עבור השדה החשמלי והמגנטי (ביחידות cgs)
עבור השדה המגנטי, שבו k הוא מספר הגל,
הוא התדר הזוויתי של הגל ו-c היא מהירות האור.
כאן  \mid \mathbf {E} \mid  היא המשרעת של השדה.
הוא וקטור ג'ונס במישור x-y.
הגל מקוטב ליניארית כאשר זוויות הפאזה  \alpha _{x}^{},\alpha _{y} שווים,
זה מייצג גל מקוטב בזווית  \theta  ביחס לציר ה-x. במקרה זה, וקטור ג'ונס יכול להיכתב כ:
וקטורי המצב עבור קיטוב ליניארי ב-x או y הם מקרים מיוחדים של וקטור מצב זה.
אם וקטורי יחידה מוגדרים כך:
וגם
אז מצב ניתן להכתב בבסיס "x-y" כ:
ראו גם

קיטוב מעגלי
הערות שוליים

↑  שפירא, יוסף, שמואל י. מילר (2007).
קוקסהאפן

| --- | --- |
סמל קוקסהאפןסמל קוקסהאפן

מגדל מים בקוקסהאפן.
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה:  סקסוניה התחתונה סקסוניה התחתונה
 ראש העיר:  Uwe Santjer
 תאריך ייסוד:  1907 
 שטח:  161.93 קמ"ר
 גובה:  2.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  48,713 (31 בדצמבר 2023)
 קואורדינטות:  53°52′00″N 8°42′00″E﻿ / ﻿53.866666666667°N 8.7°E﻿ / 53.866666666667; 8.7 
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.cuxhaven.de/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניקוקסהאפן(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניקוקסהאפן(למפת סקסוניה התחתונה רגילה) הנובר אוסנבריק אולדנבורג גטינגן וולפסבורג זלצגיטר הילדסהיים וילהלמסהאפן דלמנהורסט שלזוויג-הולשטיין ה. מקלנבורג מערב פומרניה  בר. סקסוניה אנהלט  תורינגיה הסן נורדריין וסטפאליה  הולנדקוקסהאפן(למפת סקסוניה התחתונה מוגדלת) הנובר אוסנבריק אולדנבורג גטינגן וולפסבורג זלצגיטר הילדסהיים וילהלמסהאפן דלמנהורסט שלזוויג-הולשטיין ה. מקלנבורג מערב פומרניה  בר. סקסוניה אנהלט  תורינגיה הסן נורדריין וסטפאליה  הולנדקוקסהאפן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קוקסהאפן (בגרמנית: Cuxhaven) היא עיר עצמאית ובירתו של מחוז קוקסהאפן בסקסוניה התחתונה שבגרמניה. העיר כוללת את הנקודה הצפונית ביותר בסקסוניה התחתונה. היא ממוקמת על חופו של הים הצפוני, בשפך נהר האלבה. רובעי העיר דונן, דזה וזאלנבורג הם פופולריים במיוחד מקומות נופש על הים הצפוני. בעיר מתגוררים 48,551 תושבים, נכון לדצמבר 2016.
בקוקסהאפן ממוקמים רציף דיג חשוב ונקודה לרישום ספינות עבור המבורג, כמו גם עבור תעלת קיל עד 2008. תיירות גם היא בעלת חשיבות רבה להתפחות העיר. העיר ואת קודמתה ריצביטל (Ritzebüttel) היו שייכות להמבורג מהמאה ה-13 עד 1937. האי נויוורק שבבעלות המבורג, ממוקם צפונית-מערבית לקוקסהאפן בים ואדן שבים הצפוני. סמלה של העיר, המכונה קוגלבאקה (Kugelbake), הוא משואה שפעם שימשה כמגדלור; ציון העץ בתחילתו של נהר האלבה מסמן את הגבול בין הנהר לים הצפוני וגם מעטר את סמלה של העיר.
היסטוריה

ריצביטל, היום חלק מקוקסהאפן, היה שייך לחבל האדלן (Hadeln), שבשטחה של דוכסות סקסוניה. אחרי פיצול השושלת בשנת 1296 הייתה ריצביטל לחלק מדוכסות סקסוניה-לאוונבורג. בשנת 1394 כבשה העיר המבורג את המבצר של ריצביטל ועשה אותה למעוזה כדי להגן על שפך נהר האלבה, שמחברת את העיר עם הים הפתוח.
חברת "קו המבורג-אמריקה" בנתה טרמינל אוניות נוסעים בקוקסהאפן בשנת 1900. הטרמינל, שחובר ישירות להמבורג על ידי קו רכבת ייעודי, שימש נקודת מוצא עיקרית למהגרים גרמנים ואירופאים עד שנת 1969, אז נפסקה קו הנסיעות מנמל קוקסהאפן. אולם האספה המצועצע ומבניו המשוריינים שרדו נזקים מימי מלחמה ושלום, ובשנת 1998 החל שימוש בו כמוזיאון וכמסוף של ספינת תענוגות.
ב-15 במרץ 1907 זכתה קוקסהאפן למעמד עיר במדינת המבורג. בשנת 1937 הפכה, בעקבות "חוק המבורג הגדולה", למחוז עירוני של חבל שטאדה בפרובינציית הנובר הפרוסית. בשנת 1972, שולבו כמה קהילות כפריות שכנות במחוז העירוני קוקסהאפן. ב-1977 איבדה קוקסהאפן את מעמדה כמחוז עירוני, ובמקומו נוצרה מחוז קוקסהאפן, שקוקסהאפן הייתה לבירתו.
במהלך מלחמת העולם הראשונה היה בסיס הטיסה הצבאי נורדהולץ (Nordholz) וההאנגרים שלו לכלי טיס, מדרום לקוקסהאפן, אחד מתחנות ספינות האוויר המרכזיים של גרמניה. בחג המולד 1914 הוא הותקף על ידי מטוסים ימיים של שירות האוויר של הצי המלכותי הבריטי.
בין 1945 ל-1964 בוצעו ניסויים שונים בטילים ליד קוקסהאפן.
תיירות

מקורותיה של התיירות בקוקסהאפן חוזרים לשנת 1816, אז נוסד בעיר מקום נופש לחוף הים. מאז 1964 בעיר מקומות נופש רבים הידועים בשל מזג האוויר הנוח שבהם (Seeheilbad) ומרכז נופש בשם "ארץ קוקס" (Cuxland, קוקסלאנד).
ערים תאומות

איסלנד הפנרפיירדיר, איסלנד
הממלכה המאוחדת פנזנס, אנגליה, הממלכה המאוחדת
צרפת ואן, צרפת
גרמניה בינץ (אנ'), גרמניה
גרמניה זאסניץ (אנ'), גרמניה
הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  Cuxhaven, Encyclopædia Britannica, 7th volume, p. 677
↑  Hapag Halle Museum Cuxhaven
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567055805171  GND: 4010793-0  LCCN: n83226349  MusicBrainz: 55dfaf87-5dda-4870-a830-56538a296b23  NARA: 10044650  NKC: xx0117218  VIAF: 158318924   WorldCat (עם VIAF): 158318924 
נמל הדיג על יד פישמארקט (Fischmarkt, שוק הדגים).
ספינה לדיג חסילונים.
תחנת קוקסהאפן ממערב, 2008.
בית הקברות היהודי של קוקסהאפן.
קונסטנד וילויון

הגנרל קונסטנד לאובשר וילויון (באפריקאנס: Constand Laubscher Viljoen‏; 28 באוקטובר 1933 – 3 באפריל 2020) היה איש צבא ופוליטיקאי דרום אפריקני. הוא ייסד את חזית העם האפריקאני ובהמשך הקים את חזית החירות (כיום חזית החירות פלוס). הוא נחשב למי שמנע התפרצות אלימה בקרב האוכלוסייה הלבנה בדרום אפריקה לפני הבחירות הכלליות שלאחר האפרטהייד.
שירות צבאי

וילויון סיים את לימודיו ב־1951 בבית הספר התיכון סטנדרטון. הוא התגייס לכוח ההגנה של האיחוד דרום אפריקה בשנת 1956 לאחר שקבל תואר במדעי הצבא באוניברסיטת פרטוריה. בשנת 1974 מונה וילויון למנהל הפעילות הכללית של צבא דרום אפריקה, ולאחר מכן כיהן כקצין המטה הראשי של ראש כוח ההגנה של דרום אפריקה. הוא ירש את מקומו של הגנרל מגנוס מאלן כראש כוח ההגנה של דרום אפריקה בשנת 1980.
המעורבות באנגולה
וילויון היה קצין הצבא הבכיר שפיקד על מבצע סוואנה בשנת 1975. הוא גם תכנן את התקיפה האווירית הגדולה הראשונה בהיסטוריה הצבאית של דרום אפריקה, קסינגה, פשיטה שנערכה נגד מורדי ארגון העם של דרום-מערב אפריקה. למרות דרגתו, וילויון נכח במהלך הקרב, דבר אשר שזיכה אותו בכבודם של רבים בציבור האפריקאנרי.
קריירה פוליטית

וילויון היה אחד האנשים שהתבטא בעד זכות בחירה עבור כל הגזעים בדרום אפריקה, למשל בנאומו המפורסם באספה השנתית של ברודרבונד, באומרו על הדרום אפריקאים השחורים בצבאו, "As hulle kan veg vir Suid-Afrika, kan hulle stem vir Suid-Afrika!" (באפריקאנס: "אם הם יכולים להילחם למען דרום אפריקה, אז הם יכולים להצביע לדרום אפריקה!").
בשנת 1993 הקימו וילג'ון ועמיתיו גנרלים בדימוס את חזית העם האפריקאנרי, גוף גג לאפריקאנרים שמרניים. עם זאת וילויון ניהל מערכת יחסים מתוכה עם מנהיגי מפלגות ימין אחרות, שחשבו שהוא מתון מדי.
קריירה פוליטית > בופוטאצוואנה והחלטה להתמודד בבחירות

מיד לפני הבחירות הכלליות ב-1994 פיקד וילויון על כוחו של בין 50,000 ל-60,000 חיילים לבנים, עם יכולת לתפוס חלקים גדולים במדינה. הכוח הורכב כהכנה למלחמה עם חנית האומה, הזרוע הצבאית של הקונגרס הלאומי האפריקני, במקרה ותפרוץ מלחמת אזרחים.
במרץ 1994 הוביל וילויון מאמץ של כמה אלפי מיליציות חזית העם האפריקאנרי להגן על לוקאס מנגופ, נשיא בופוטאצוואנה, נגד הפיכה. אף על פי שביקש מיוג'ין טר'בלאנש ואנשי חזית ההתנגדות האפריקאנרית שלא להשתתף בפעולה בגלל הדעות קיצוניות שלהם, טר'בלאנש ואנשיו התקדמו חמושים לבופוטצוואנה, מה שעורר עימותים עם כוחות הביטחון.
| --- | --- |

 לידה:  28 באוקטובר 1933 סטנדרטון, דרום אפריקה 
 פטירה:  3 באפריל 2020 (בגיל 86) אוריגסטאד, דרום אפריקה 
 מדינה:  דרום אפריקה 
 השכלה:  אוניברסיטת פרטוריה 
 מספר צאצאים:  5 
 השתייכות:  צבא דרום אפריקה
 תקופת הפעילות:  1956–1985 (כ־29 שנים)
 דרגה:  גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש כוחות ההגנה של דרום אפריקה ראש הקולג הצבאי הדרום אפריקני ראש בית הספר לארטילריה ראש אגף תותחנות
 פעולות ומבצעים
 מלחמת הגבול של דרום אפריקה
 עיטורים
 כוכב דרום אפריקה עיטור הצלב הדרומי הכוכב של משטרת דרום אפריקה לשירות מצוין מדליית הצלב הדרומי מסדר הענן והנס (הרפובליקה הסינית)
 
מיד לאחר התקרית התפצל וילג'ון מחזית העם ויזם את הקמתה של מפלגת חזית החירות כדי להתמודד בבחירות. נראה ההחלטה שלו להשתתף בבחירות מנעה התנגדות מזוינת מצד הימין הקיצוני האפריקאנרי ולרגל פרישתו מהפוליטיקה, ממשלת דרום אפריקה הכירה שבכך שבחר להשתתף
בבחירות ולא להחרים אותם נמנעה מלחמת אזרחים עקובה מדם.
החלטתו של וילויון הושפעה לפחות בחלקה מתיווך של אחיו התאום, אברהם וילויון (בראם), שהיה פעיל נגד האפרטהייד.
קריירה פוליטית > דרום אפריקה לאחר האפרטהייד

בבחירות הכלליות ב-1994 קיבלה חזית החירות בהנהגת וילויון ב־2.2% מהקולות הלאומיים ותשעה מושבים באספה הלאומית. היא הפכה למפלגה החזקה ביותר מחוץ לממשלת האחדות הלאומית של נלסון מנדלה. אף על פי שתומכיו היו מסוכסכים עם הממשלה, וילויון שיבח את מנדלה לרגל נסיגתו מהפוליטיקה בשנת 1999, ואף סיים את נאומו הפרלמנטרי בנאומו בשפת האם של מנדלה, קוסה.
בשנת 2001 העביר וילויון את הנהגת חזית החירות לידי פיטר מולדר ופרש מהפוליטיקה וציין את תסכולו בעבודה עם פרלמנט הנשלט על ידי הקונגרס הלאומי האפריקני.
פרישה

בשנת 2003 התברר כי וילויון היווה יעד לקבוצת הימין הפרה-צבאית בורמאח, אשר ראתה בו בוגד שמכר את העם האפריקאנרי.
בשנת 2008 וילויון, בן 74, נאבק בשני אנשים, שנעצרו לאחר מכן, שניסו לשדוד אותו והבריח אותם.
מותו

מנהיג חזית החירות פלוס הנוכחי, פיטר גרינוולד, הודיע ב-3 באפריל 2020 כי וילויון נפטר בחוותו באוריגסטרד, לימפופו. הוא היה בן 86 והיה מוקף בילדיו. וילויון מת מסיבות טבעיות. הוא הותיר אחריו את רעייתו כריסטינה סוזנה הקרודט, ארבע בנים ובת.
הערות שוליים

↑  The who, why and what of South Africa’s minority Afrikaner party, https://theconversation.com/, ‏11 במאי 2019
↑  Gen. Constand Viljoen, http://www.volkstaat.net/, ‏16 למאי 2011
1 2  "Former SA defence force chief General Constand Viljoen fears for democracy in South Africa, but he wouldn't live elsewhere", https://www.pressreader.com/
↑  VILJOEN, CONSTAND LAUBSCHER, https://omalley.nelsonmandela.org/
↑  Hamann, Hilton, "Introduction", Days of the Generals, Cape Town: Zebra Press (Struck Publishers), ISBN 1-86872-340-2
↑  Own Reporter, Apartheid brass blamed for Cassinga massacre, https://mg.co.za/, ‏2 בנובמבר 1998
↑  Bill Keller, South African Rightists Rally Behind Ex-Generals, https://www.nytimes.com/, ‏6 במאי 1993
↑  "Mandela united a nation seeking national pride", https://www.pressreader.com/
↑  Waldmeir, Patti, Anatomy of a Miracle: The End of Apartheid and the Birth of the New South Africa, Rutgers University Press, 1998, עמ' 223, ISBN 978-0-8135-2582-2.
↑  Proving That One Man Can Make a Difference
↑  Bill Keller, Homeland Leader in South Africa Flees His Capital, https://www.nytimes.com/, ‏11 במרץ 1994
↑  Bill Keller, Mixed Signals Fatal for South African Separatists, https://www.nytimes.com/, ‏12 במרץ 1994
↑  Tom Cohen, South Africa Takes Control Of Homeland -- Bophuthatswana's Ruler Removed To Open Up Election, https://archive.seattletimes.com/, ‏13 במרץ 1994
↑  Bill Keller, A Homeland's Agony, https://www.nytimes.com/, ‏13 למרץ 1994
↑  Mbeki thanks Constand Viljoen
↑  Abraham Viljoen: Longtime Campaigner For Black-White Solidarity in South Africa
↑  Chris McGreal, Foes pay tribute as Mandela begins long goodbye, https://www.theguardian.com/, ‏27 למרץ 1999
↑  Constand Viljoen to leave SA parliament, http://news.bbc.co.uk/
↑  Third Boeremag man convicted of high treason, https://www.news24.com/, ‏30 ליולי 2012
↑  Ex-SANDF chief turns table on muggers, https://www.iol.co.za/, ‏18 למאי 2008
↑  Pieter du Toit, General Constand Viljoen, former SADF commander and political leader, dies at 86, https://www.news24.com/, ‏3 לאפריל 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 107648963X  ISNI: 0000 0000 4178 0606  LCCN: no2002105124  SUDOC: 243276494  VIAF: 61222347   WorldCat (עם VIAF): 61222347
ישיבת שער התורה

אין תמונה חופשית
ישיבת שער התורה הייתה ישיבה שהתקיימה בעיר גרודנו שבבלארוס של היום משנת 1915 ונסגרה בשנת 1939. מזוהה בעיקר עם הרב שמעון שקופ.
היסטוריה

הישיבה נוסדה על ידי חבורת תלמידים שנלכדו בעיר גרודנא שבליטא, על ידי עזרתו של הרב יעקב אריה ליפשיץ, בנו של בעל ה"עולת שלמה", על ידי הצבא הגרמני בעת מלחמת העולם הראשונה; אלו התמקמו בבית המדרש "יסוד ושורש העבודה", ולשם נקבצו בחורי ישיבה מפליטי המלחמה. בתחילה נבחר ועד מארגן, וכדמות מרכזית (של מעביר שיעור) נבחר הרב אלתר שמואלביץ. בהמשך מונה הרב יוסף לייב ננדיק כמשגיח. בסיום המלחמה עזב הרב שמואלביץ את הישיבה, וגם התרומות פחתו בצורה ניכרת (בעיקר עקב הפסקת התמיכה של אגודת עזרה). בהמלצת הרב יוסף שלמה כהנמן מונה הרב שמעון שקופ לכהן כראש ישיבה (תר"פ), ובכך היה ראש הישיבה הראשון של ישיבת שער התורה, כשהוא נמנע מטיפול בצד הכלכלי של הישיבה.
בשנת 1920, בעקבות מלחמת פולין וברית המועצות, עזבו רוב תלמידי הישיבה, מלבד קומץ קטן, לפוניבז', ובעת כניסת הצבא האדום לעיר הישיבה נסגרה בצורה מוחלטת. לאחר נסיגת הצבא (תרפ"א) הוקמה הישיבה מחדש בבית המדרש "אלשיך" ובצוות הישיבה מונו כמה מקרוביו של הרב שקופ.
בשנת תרפ"ב הונהגה בישיבה שיטת המוסר. באותה תקופה מונה הרב שלמה הרכבי למשגיח, והוא כיהן בתפקידו עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. לאחר פרוץ המלחמה עזבו את הישיבה רוב תלמידיה, וגם הפעם נשאר קומץ הכולל את הרב שקופ שלא יכל לעזוב מפאת גילו. לאחר פטירת הרב שקופ עזבו גם קומץ התלמידים, ורוב הגרעין עבר לווילנה.
חתנו של הרב שקופ, הרב שרגא פייבל הינדס, היה ר"מ ומנהל כספים בישיבה.
בשנת 1974, הקים הרב מרדכי אליפנט את "ישיבת שער התורה"(אנ') בניו יורק, על שם הישיבה המקורית. בראשה עמד הרב אהרן זליג אפשטיין, בעל נכדתו של הרב שמעון שקופ.
סדרי הישיבה

בתקנות הישיבה היו כללים שנגעו לסדרי הלימוד. בסדר הלימוד היה חיוב על כל תלמיד ללמוד 11 דפי גמרא בשבוע, כאשר מתוכם שישה דפים בסגנון בקיאותי וחמישה בסגנון עיוני. מלבד זאת התקיימו בישיבה מבחנים על החומר הנלמד אחת לשבועיים.
מתלמידי הישיבה

הרב דוד ליפשיץ ראש ישיבת רבינו יצחק אלחנן
הרב משה רוזנשטיין
הרב יהודה קולודצקי
השר חיים משה שפירא
הרב יצחק דב קופלמן
הרב שמואל רוזובסקי
הרב חיים ליב שמואלביץ
הרב לייב מאלין, ראש ישיבת בית התלמוד ארצות הברית
הרב אליהו מישקובסקי, ראש ישיבת כפר חסידים
הרב צבי מרקוביץ, ראש ישיבת קרלין ירושלים
הרב ישראל זאב גוסטמן, רב בווילנא וראש ישיבת נצח ישראל
הרב נחום אבא גרוסברד, ר"י רבנו יעקב יוסף ומשגיח בפוניבז'
הרב זיידל אפשטיין, משגיח בישיבת תורה אור
הרב זלמן רוטברג, ראש ישיבת בית מאיר
הרב יוסף רוזובסקי, ראש ישיבת אור ישראל
ראו גם

בוגרי ישיבת שער התורה-גרודנה
הערות שוליים

↑  http://www.daat.ac.il/daat/chinuch/mosdot/shaar-2.htm
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 136578105   WorldCat (עם VIAF): 136578105 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישיבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין

כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין (בגרמנית: Prinz Christian von Schleswig-Holstein;‏ 22 בינואר 1831 - 28 באוקטובר 1917), היה חתנה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
ביוגרפיה

כריסטיאן נולד ב-22 בינואר 1831 באוגוסטנבורג, לכריסטיאן אוגוסט השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג וללואיזה סופיה אף דנסקאולד-סמסו, בתם של כריסטיאן קונרד, רוזן דנסקאולד-סמסו ויוהנה קאס אף מור.
משפחתו של כריסטיאן הייתה מיוחסת למשפחת המלוכה הדנית, ומשפחתו טיפחה את אחיו פרידריך על מנת שיהא בעתיד מלך דנמרק. אולם, מכיוון שמשפחתו הייתה גם ממוצא גרמני, העדיפו הדנים על פני אחיו את כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג בתור היורש. מאידך, בשלזוויג-הולשטיין הגרמנית הוכרה תביעתו של פרידריך, משום שנהג בהם החוק הסאלי. בשנת 1848 פרצה מלחמת שלזוויג הראשונה, שבה קיבל אביו כריסטיאן אוגוסט השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג תמיכה מפרוסיה וממדינות הקונפדרציה הגרמנית, אולם בשנת 1851 חתמה פרוסיה על הסכם שלום עם דנמרק, ומיד לאחר מכן כבשו הדנים את הדוכסויות.
ב-8 במאי 1852 נחתם חוזה לונדון, שעל פיו נבחר כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג להיות היורש בכוח לכתר לאחר פרדריק השביעי, מלך דנמרק, ובנוסף נקבע פיצוי כספי לאביו כריסטיאן אוגוסט השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג בתמורה לוויתור על תביעותיו לשליטה בדוכסויות.
אחרי המלחמה למד כריסטיאן באוניברסיטת בון, שם התיידד עם פרידריך, נסיך פרוסיה. בספטמבר 1865 פגש כריסטיאן בעת ביקור בקובורג את הלנה, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתם של אלברט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה וויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ובדצמבר אותה שנה התארסו השניים. המלכה ויקטוריה נתנה את הסכמתה לנישואין, בתנאי שהזוג יתגורר בבריטניה. ב-5 ביולי 1866 התחתנו השניים בטירת וינדזור, ושבוע קודם לכן קיבל כריסטיאן את התואר "הוד מעלתו המלכותית". בני הזוג בילו את ליל כלולותיהם בבית אוסבורן, לפני שיצאו לירח דבש בפריז, אינטרלאקן וג'נובה. לאחר ירח הדבש הם התגוררו באכסניית קמברלנד שמחוץ לטירת וינדזור, ונולדו להם 6 ילדים.
כריסטיאן קיבל תואר אביר של מסדר הבירית, ואת תואר אביר הצלב הגדול של המסדר הוויקטוריאני המלכותי. מיד לאחר נישואיו קיבל כריסטיאן דרגת מייג'ור גנרל בצבא הבריטי, בשנת 1874 קודם לדרגת לוטננט גנרל, ובשנת 1877 קודם לדרגת גנרל. כמו כן קיבל תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת אוקספורד, ומילא תפקידים ציבוריים יחד עם אשתו הלנה.
ביולי 1917 שינה ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת את שמו של בית המלוכה לבית וינדזור, כאות התחשבות ברגש האנטי-גרמני החזק בציבור בתקופת המלחמה נגד גרמניה. כריסטיאן והלנה ויתרו גם הם על תאריהם הגרמניים, ונקראו מעתה רק "הנסיך המלכותי" ו"הנסיכה המלכותית" בהתאמה.
ב-28 באוקטובר 1917 מת כריסטיאן בארמון שומברג בלונדון, ונקבר בבית הקברות המלכותי שבפרוגמור.
משפחתו

ב-5 ביולי 1866 התחתן כריסטיאן עם הלנה, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתם של אלברט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה וויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
כריסטיאן ויקטור, נסיך שלזוויג-הולשטיין (1867–1900) - מת ממחלת המלריה בפרטוריה, במהלך שירותו במלחמת הבורים.
אלברט, דוכס שלזוויג-הולשטיין (1869–1931) - ירש את הדוכסות מבני דודיו וכיהן כראש בית אולדנבורג.
הלנה ויקטוריה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין (1870–1948) - לא נישאה לעולם ובילתה את חייה בתמיכה במוסדות צדקה רבים.
מריה לואיזה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין (1872–1956) - נישאה לאריברט, נסיך אנהלט.
הראלד, נסיך שלזוויג-הולשטיין (1876).
בן מת (1877)
חיים סילבס

חיים סילבס (נולד ב-21 בנובמבר 1975) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי, וכיום משמש כמאמנה של מועדון ספורט אשדוד מליגת העל.
קריירה

סילבס החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי חיפה. הוא התפרסם לראשונה ב-1996, כשכבש את שער הניצחון במשחק הידידות בין מכבי חיפה לאייאקס אמסטרדם (אלופת אירופה דאז), בבעיטה מ-20 מטר אל החיבורים בדקה ה-90.
לאחר עונותיו הראשונות במכבי חיפה, בהן לא שותף לרוב בהרכב הפותח אלא בעיקר עלה מהספסל, עבר סילבס למכבי פתח תקווה, ושם אף קיבל זימון לנבחרת ישראל. לאחר עונה זו חזר סילבס לחיפה. והיה שחקן הרכב בקבוצה ואף היה שותף למשחק מול פריז סן-ז'רמן בצרפת, אולם פציעה מנעה ממנו לסיים את העונה כראוי והוא איבד את מקומו בהרכב הקבוצה. בעונה לאחר מכן עבר סילבס לבית"ר ירושלים, שם סבל מפציעה קשה בברך, שהשביתה אותו למרבית העונה.
בקיץ 2000 עבר סילבס לבני יהודה תל אביב, עמה ירד ליגה בסיום עונת 2000/2001, אך העונות הבאות היו מוצלחות יותר: שתי עליות רצופות מהליגה הלאומית, עם הפועל כפר סבא ועם מכבי אחי נצרת, קנו לסילבס שם של "קבלן עליות"[דרוש מקור], תואר שכמעט וקיבל משנה תוקף בסיום עונת 2003/2004, אך עירוני קריית שמונה בה שיחק החמיצה את העלייה במחזור האחרון. לאחר מכן חזר לנצרת, ולאחריה שיחק תקופות קצרות בהפועל עכו, הפועל באר שבע, שוב בעכו ובהפועל בני טמרה מהליגה הארצית, עד אשר חזר לנצרת. לאחר כשנתיים, עבר לקבוצת אחווה עראבה מהליגה הלאומית בה הוא שיחק עונה אחת, עד שעבר להפועל עפולה מליגה א'. סילבס לא הרבה לשחקן במהלך העונה עקב פציעה, ולבסוף הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
לאחר שפרש נשאר סילבס בהפועל עפולה ומונה למאמן הקבוצה, אך פוטר זמן קצר לאחר מכן, ושימש כעוזר המאמן של תומר קשטן בהפועל רעננה. במקביל אימן סילבס את קבוצת הנוער של הפועל רעננה, ולאחר פיטוריו של קשטן המשיך כעוזרו של מנחם קורצקי וסייע לקבוצה להעפיל לליגת העל. בסוף עונה זאת, לאחר שעזב מנחם קורצקי, מונה סילבס למאמן הראשי. ב-4 בינואר 2015 פוטר מהמועדון, אך ארבעה ימים לאחר מכן הוחזר לתפקידו.
ב-9 במאי 2017 מונה סילבס למאמן עירוני קריית שמונה, ובעונת 2017/2018 הוביל את הקבוצה לחצי גמר גביע המדינה, כאשר בליגה סיימה הקבוצה במקום השביעי. ב-30 בדצמבר 2018 פוטר מתפקידו. ב-17 באפריל 2019 מונה למאמן הפועל חיפה. ב-5 באפריל 2021 פוטר סילבס מתפקידו.
ב-19 בינואר 2022 מונה למאמנה של בני סכנין. ב-24 בנובמבר פוטר מתפקידו.
ב-11 בינואר 2023 מונה למאמנה של הפועל תל אביב. בתום העונה החליט המועדון שלא להאריך את חוזהו לעונה נוספת.
ב-18 בינואר 2024 מונה למאמנה של הפועל חדרה. ב-2 בנובמבר 2024 פוטר מתפקידו לאחר 9 משחקים בלי ניצחון.
ב-27 בפברואר 2025 מונה למאמנה של מועדון ספורט אשדוד.
חייו האישיים

סילבס נשוי ולו ארבעה ילדים, הוא לומד בקריה האקדמית אונו לתואר ראשון בחינוך וחברה, עם התמחות בספורט.
הערות שוליים

↑  שמעון אלבז, חיים סילבס פוטר, תומר קשטן מאמן ק"ש, באתר ynet, 30 בדצמבר 2018
↑  דורון בן דור, הפור נפל: חיים סילבס פוטר מהפועל חיפה, באתר ONE, ‏5 באפריל 2021
↑  דורון בן דור, ‏המחליף של מימר: סילבס מונה למאמן בני סכנין, באתר ONE‏, 19 בינואר 2022
↑  יגאל גולדשטיין, ‏זעזוע בסכנין: חיים סילבס סיים את דרכו, באתר ערוץ הספורט, 24 בנובמבר 2022
↑  אופיר סער‏, חיים סילבס מונה למאמן הפועל תל אביב, באתר וואלה, 11 בינואר 2023
↑  שיר כרפיס, "צריך לשמור על סבלנות, וכשנחזור לשגרה נלמד להעריך אותה", ניוז חיפה והקריות, 12/04/20
קיסר (סוג)

| קיסר |
| --- | --- |
 קיסר הדור
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי־דקר
משפחה:: קיסריים
סוג:: קיסר
שם מדעי
 Pomacanthus ‏לספד, 1802

קֵיסָר (שם מדעי: Pomacanthus) הוא סוג של דגים ממשפחת הקיסריים, שכולל בתוכו 13 מינים של דגי קיסר. קיסרים חיים בעיקר בשוניות אלמוגים באזורים טרופיים של האוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי. הקיסרים נודעו בזכות צבעיהם הבולטים, שהפכו אותם לפופולריים מאוד בקרב צלמים, צוללנים, ומגדלי אקווריומים ברחבי העולם, ולדגים מאוד פופולרים באקווריומים ציבוריים ברחבי העולם. ברוב מיני הקיסרים הצעירים עוברים שינוי משמעותי בדגמי הצבע שלהם עם הגעתם לבגרות, עד כדי כך שקיסרים צעירים לא נראים כלל דומים לקיסרים בוגרים.
מינים

הסוג מכיל 13 מינים:
קיסר כחול־טבעות (Pomacanthus annularis)
קיסר אפור (Pomacanthus arcuatus)
קיסר ים־סופי (Pomacanthus asfur)
קיסר צהוב־זנב (Pomacanthus chrysurus)
קיסר הדור (Pomacanthus imperator)
קיסר הכתם (Pomacanthus maculosus)
קיסר כחול־זהוב (Pomacanthus navarchus)
קיסר צרפתי (Pomacanthus paru)
קיסר דהוי (Pomacanthus rhomboides)
קיסר רבגוני (Pomacanthus semicirculatus)
קיסר מפוספס (Pomacanthus sexstriatus)
קיסר כחול־פנים (Pomacanthus xanthometopon)
קיסר קורטז (Pomacanthus zonipectus)
גלריה

קיסר כחול־טבעות
קיסר ים־סופי
קיסר מפוספס
קיסר צרפתי
קיסר צהוב־זנב
קיסר כחול זהוב
קיסר אפור
קיסר כחול־פנים
קיסר דהוי
קיסר הכתם
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית
קוריאס ברוד

| קוריאס ברוד |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: שפמנונאים
משפחה:: קוריסיים
סוג:: קורידורס
מין:: קוריאס ברוד
שם מדעי
 Corydoras paleatus ‏ג'ניס, 1842

שני פרטים באקווריום
קוֹרְיָס בָּרֹד או קורידורס מלח פלפל (שם מדעי: Corydoras paleatus) הוא מין של דג שפמנון מסוג קורידורס. מקורו באגן נהר פארה התחתון ונהרות אורוגוואי וברזיל. הדג נחשב לדג נוי נפוץ.
תיאור

מין קורידורס זה מגיע לגודל של כ־5 סנטימטר; הזכר קטן יותר מאשר הנקבה, וסנפיר הגב וסנפירי החזה של הזכרים ארוכים יותר מאשר של הנקבות. הדג בעל כתמי צבע של חום ושחור, וכתמים אלו הם שנתנו לדג את שמו העברי "מלח פלפל".
דג זה, בדומה לקורידורסים רבים, נחשב לשוכן קרקעית מובהק וכמעט שלא ייראה בעמודת המים. הוא נחשב לפעיל לילה, אך גם במהלך היום הדג פעיל אם כי באופן מועט.
תפוצה ורבייה

תפוצת קורידורס מלח פלפל הוא באזור אגן האמזונאס. תזונת הדג כוללת תולעים, סרטנים, חרקים וחומר צמחי כמו אגוזים ואצות.
הדג יודע לייצר קול; הוא עושה זאת על ידי חיכוך של סנפירי החזה. השמעת הקול נעשית על ידי זכרים במהלך החיזור ואף משמש כתקשורת בין פריטים שונים במין.
ברבייה, הזכרים אינם מתנהגים בצורה אגרסיבית זה לזה, ואינם משתלטים על אזורי הזדווגות או נקבות.
תפקיד ה-T[דרושה הבהרה] מעורב בחיזור, כמו במינים רבים אחרים של קורידורס.
באקווריום

הדג מתאים עבור אקווריום קהילה. הוא יכול לחיות בהצלחה עם דגים קטנים אחרים, כמו מולי, דניו וטטרה.
לדג זה יש בינים העוזרים לו לאתר מזון. על מנת שאלו לא יפגעו מומלץ להשתמש בחצץ לא חד.
דגים אלו צריכים אקווריום בטמפרטורה של 20–24 מעלות צלזיוס, על אף שהם יכולים לשרוד בטמפרטורות נמוכות יותר. הם אוהבים לכרסם אצות שצומחות על צמחים צפים, אך לא מדובר בתזונה עיקרית אלא כתוספת. התאורה צריכה להיות חלשה עם מקומות מסתור בשל הצורך של הדג להסתתר לעיתים.
מזון הדג צריך להיות מזון שוקע, מומלץ מדי פעם גיוון של מזון מהחי, כגון תולעי דם או דפניות. בדומה למיני הקורידורס, עלול הדג לעלות לפני המים ולשאוף אוויר. זאת בשל יכולתם של הקורידורסים להשתמש בחמצן אטמוספירי בנוסף לחמצן שקיים במים שאותו הם צורכים. הם יעשו זאת בתדירות גבוהה יותר כאשר איכות המים מתחילה להתדרדר.