stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדריי לוניוב
קריירת מועדונים

הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של טורפדו מוסקבה ולאחר מכן שיחק בקלוגה ובאיסטרה לפני שעבר לסאטורן מליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה, בה שיחק עד שעבר לאופה מליגת העל הרוסית בכדורגל. הוא התבלט בשערי הקבוצה וסומן על ידי מנהלי זניט סנקט פטרבורג, כמי שצפוי להיות מוחתם בשורות זניט.
ב-23 בדצמבר 2016 הוחתם כשוער זניט למשך 4.5 שנים ועד מהרה התברג כחבר הרכב מרכזי שאף דחק את יורי לודיגין לעמדת השוער השני. בתחילת 2020/2021 נפצע ועבר שיקום של 3 חודשים בטרם חזר למגרשים בדצמבר 2020.
ביולי 2021 חתם לשנתיים בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה. במאי 2023 שוחרר מהקבוצה אחרי שנתיים בהן הופיע בשלושה משחקים בלבד ונעדר ברב משחקי הקבוצה בעקבות פציעות רבות.
בקיץ 2023 חתם בקרבאך האזרית, במדיה זכה באליפות ליגת העל האזרית בעונת 2023/2024.
ביוני 2024, חזר לרוסיה, אחרי 3 שנים בקבוצות זרות וחתם בדינמו מוסקבה מהליגה הרוסית.
קריירה בנבחרת

בקיץ 2017 זומן לוניוב על ידי מאמן נבחרת רוסיה, סטניסלב צ'רצ'סוב לסגל הנבחרת לגביע הקונפדרציות 2017 אך בשל פציעה במשחק זניט נגד קרסנודאר לא נסע לטורניר, אך זומן מחדש לסבב משחקי הידידות של הנבחרת בספטמבר 2017 נגד דינמו מוסקבה, נבחרת אירן ונבחרת ארגנטינה וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הידידות נגד דינמו.
הערות שוליים

↑  Андрей Лунев перешел в «Зенит». זניט סנקט פטרבורג.
| נבחרת רוסיה – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 אקינפייב •  2 פרננדס •  3 קוטפוב •  4 איגנשביץ' •  5 סמיונוב •  6 צ'רישב •  7 קוזיאייב •  8 גזינסקי •  9 דזאגויב •  10 סמולוב •   11 זובנין •  12 לוניוב • 13 קודריאשוב •  14 גרנאט • 15 אל. מירנצ'וק • 16 אנ. מירנצ'וק • 17 גולובין • 18 ז'ירקוב • 19 סמדוב • 20 גבולוב • 21 ירוחין • 22 דזיובה • 23 סמולניקוב • מאמן: צ'רצ'סוב |  1 אקינפייב •  2 פרננדס •  3 קוטפוב •  4 איגנשביץ' •  5 סמיונוב •  6 צ'רישב •  7 קוזיאייב •  8 גזינסקי •  9 דזאגויב •  10 סמולוב •   11 זובנין •  12 לוניוב • 13 קודריאשוב •  14 גרנאט • 15 אל. מירנצ'וק • 16 אנ. מירנצ'וק • 17 גולובין • 18 ז'ירקוב • 19 סמדוב • 20 גבולוב • 21 ירוחין • 22 דזיובה • 23 סמולניקוב • מאמן: צ'רצ'סוב | רוסיה |
אשנב

ערך זה עוסק בחלון קטן באונייה או בחללית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פליטים יהודים על האונייה סנט לואיס מביטים מהאשנב בעת עגינתה של האונייה בנמל הוואנה, קובה
אשנב  הוא חלון עגול בדרך כלל המשמש בגוף הספינות כדי להכניס אור ואוויר. המונח הוא ממקור ימי, אך הוא משמש גם לתיאור חלונות עגולים בכלי רכב משוריינים, מטוסים, מכוניות – הפורד "ציפור הרעם" (Thunderbird) היא דוגמה בולטת – ואפילו חלליות.
בספינה, תפקידו של אשנב, כאשר הוא פתוח, הוא לאפשר לאוויר צח להיכנס לחלקים החשוכים ולעיתים הלחים והטחובים מתחת לסיפון כלי השיט. האשנב נותן לנוסעים מתחת לסיפון נוף מסוים של העולם החיצון.  כשהוא סגור, האשנב מספק מחסום חזק, אטום למים, אטום למזג האוויר ולפעמים אטום לאור.
אשנב באונייה נקרא רשמית "פתח צד" או "חור צדדי", באמנה הבין-לאומית לבטיחות החיים בים. מונח זה כלול באסופת התקינה הפדרלית בארצות הברית.  הוא משמש גם בחוקים ותקנות הקשורים לבניית ספינות.  המילה "אשנב" מכסה כל חור, מכוסה או לא מכוסה, בדופן הכלי. ישנו כיסוי מתכת (בשם Deadlight) על ציר שניתן להדק מעל האשנב כדי לאבטח אותו במזג אוויר קשה – "מכסה סערה".
אטימולוגיה

לפי ספריית מחלקת הצי, למילה "אשנב" אין קשר למיקומה בצד הנמל של ספינה. מקורה בתקופת שלטונו של הנרי השביעי (1485). המלך התעקש להרכיב תותחים גדולים מדי עבור ספינותיו ולכן לא ניתן היה להשתמש בשיטות המקובלות לאבטחת הנשק על המצודה הקדמית בספינה והחלק האחורי. בונה הספינות ג'יימס בייקר הוזמן לפתור את הבעיה, וניקב את דפנות הספינה כך שניתן יהיה להרכיב את התותח בתוך המצודות הקדמיות והאחוריות. לימי מזג אוויר קשה, וכאשר התותחים לא היו בשימוש, הותקנו הפתחים בכיסויים, שנקראו בצרפתית porte, כלומר דלת. המילה עברה אינגלוז ל-port ולאחר מכן ל-porthole. המשמעות הורחבה לכל פתח בצד הספינה, בין אם לתותח או לא.
מבנה

אשנב מורכב משני רכיבים מבניים לפחות ובצורתו הפשוטה הוא דומה לכל סוג אחר של חלון בעיצובו ובמטרתו. האשנב הוא בעיקרו דיסק זכוכית עגול, המכונה "portlight", עטוף במסגרת מתכת המוברגת היטב בדופן גוף הספינה. לפעמים דיסק הזכוכית של אשנב עטוף במסגרת נפרדת שתלויה על מסגרת הבסיס כך שניתן לפתוח ולסגור אותה. לאשנבים רבים יש גם כיסויי סערה ממתכת שאפשר להדק היטב לחלון בעת הצורך. המטרה העיקרית של כיסוי הסערה היא להגן על החלון מפני מזג אוויר קשה בים. הוא משמש גם כדי לחסום את כניסת האור לדרגשים תחתונים כאשר מבקשים להחשיכם. כיסוי הסערה מכונה "נקודת מוצא" בעגה הימית.  כיסויי סערה משמשים גם בספינות חיל הים וצי הסוחר כדי למנוע מאור פנימי להימלט מהקומות התחתונות של הספינה וכדי לספק הגנה מפני אש עוינת. הצירים של חלונות האשנב נגישים מתוך גוף הספינה, והם מהודקים בדרך כלל למצביהם הסגורים על ידי הידוק ידני של התקנים מסתובבים עם הברגה, המכונה בדרך כלל "dogs". ניתן לזהות אשנבים ישנים על ידי הצווארון הבולט של לוחית הבסיס שלהם שעשוי להיות בעומק של עד כמה סנטימטרים, ובכך להכיל את עובי גוף העץ.
קוטר האשנבים נע בין כמה סנטימטרים ליותר משני רגל, ומשקלם ממספר קילוגרמים ועד למעלה ממאה פאונד (45 קילו). חלק גדול ממשקל האשנב מגיע מהזכוכית שלו, שעל ספינות יכולה להיות בעובי של עד שני סנטימטרים. רכיבי מתכת של אשנב גם הם בדרך כלל כבדים; הם בדרך כלל יצוקים בחול ועשויים בעיקר מברונזה ופליז אך גם מפלדה, ברזל או אלומיניום. ברונזה ופליז מועדפים בשל עמידותם בפני קורוזיה של מי מלח. עיצוב האשנב משיג את מטרותיו בלי לוותר על שלמות גוף הספינה. הזכוכית העבה של האשנב והמבנה המחוספס – מחברים הממוקמים ברווחים הדוקים וצורתו העגולה – תורמים לתכליתו: לשמור על חוזק גוף הספינה ולעמוד בלחץ של גלי סערה המתנפצים עליו.
לאחרונה ירד מספר האשנבים בספינות גדולות. לספינות תענוגות יש מבנים גבוהים יותר עם יותר תאים בסיפון העליון שיכולים להיות עם חלונות גדולים ומרפסות. לרוב ספינות המלחמה אין יותר אשנבים בגוף הראשי שלהן מכיוון שהם עלולים להחליש אותם ולכלי שיט מודרניים יש מיזוג אוויר ותאורה חזקה מתחת לסיפון, כלומר אשנבים אינם נחוצים עוד.
אשנבי חללית

אשנבים בחללית חייבים להיות עשויים מזכוכית שיכולה לשרוד שינויי טמפרטורה מהירים, מבלי לסבול מסדקים שעלולים לנבוע מהלם תרמי. אלה שבתחנת החלל הבין-לאומית עשויים מזכוכית קוורץ המותקנת על מסגרות טיטניום, מכוסות באמייל. אלה תוכננו להיפתח[דרוש מקור][מפני ש...] אם כי אף אסטרונאוט חוזר לא עשה זאת. לחלונות יש גם דלתות, כיסויים, כדי להגן עליהם מפני מיקרו-מטאוריטים.
על קפסולות החלל של אפולו מוקם אשנב בפתח בו השתמשו האסטרונאוטים בתחילת כל טיסה ובסופה.
אשנבי צוללות

אשנבים בצוללות עשויים בדרך כלל מפלסטיק אקרילי. במקרה של צוללות לצלילה עמוקה, עובי האשנבים יכול להיות כמה סנטימטרים. קצה האקריליק בדרך כלל מחודד בצורה חרוטית כך שהלחץ החיצוני מהדק את החלון האקרילי כנגד התושבת. בדרך כלל חלונות כאלה שטוחים ולא כדוריים. כך מוקטן השטח שניתן לראות דרכו, אך מבוטל העיוות הנגרם מזכוכית מעוקלת.
הערות שוליים

↑  bull's-eye in the American Heritage dictionary
↑    Hazel Plush, ‏10 things I wish I knew before going on my first cruise, The Telegraph, 9 June 2017
↑  Title 46 U.S. Code of Federal Regulations Sec. 45.139 - Side scuttles.
↑  ISO (1993) ISO 1751. Shipbuilding and marine structures - Ships' side scuttles. International Organization for Standardization.
↑  With permission from http://www.history.navy.mil/library/online/origin.htm#por (אורכב 12.02.2011 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Rules for Classification and Construction, Ship Technology, Seagoing Ships" (PDF). Section 21 Hull Outfit, Side Scuttles, Windows and Skylights: DNV GL. ביולי 2016. נבדק ב-2020-12-13. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: location (link)
↑  Where have all the portholes gone (אורכב 29.09.2014 בארכיון Wayback Machine). Retrieved 24 April 2015
↑  manchikoni.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568030105171  LCCN: sh2003008956 
אשנב פליז עם חלון צירים ומכסה סערה
שורות של אשנבים על גוף האונייה HMS Cornwall, סיירת כבדה בריטית משנות ה-20.
שורות של אשנבים על גוף ה-HM Pansarskepp Gustaf V השוודי עם תותח בופורס 283 מ"מ (עד 1957).
הקוסמונאוט סרגיי קריקאליוב מול אשנב ברכיב Zvezda של תחנת החלל הבין-לאומית
אצטדיון גיירמו פלסס אלסיד

| --- | --- |

 מיקום:  נייבה, קולומביה
 קואורדינטות:  2°56′09″N 75°16′49″W﻿ / ﻿2.9358333333333°N 75.280277777778°W﻿ / 2.9358333333333; -75.280277777778
 תקופת הפעילות:  28 בנובמבר 1980 – הווה (43 שנים)
 שופץ:  1990 ו-2015
 בעלים:  עיריית נייבה
 משטח:  דשא
 קבוצות:  אתלטיקו וילה
 מושבים:  25,000
 he
 
אצטדיון גיירמו פלסס אלסיד (בספרדית: Estadio Guillermo Plazas Alcid) הוא אצטדיון כדורגל בעיר נייבה שבקולומביה, אשר מכיל כ-25,000 מקומות. האצטדיון משמש בתור מגרשה הביתי של הקבוצה אתלטיקו וילה.
האצטדיון הוקם ב-28 בנובמבר 1980 לכבוד המשחקים הלאומיים ששוחקו באותה שנה בעיר. עם השנים האצטדיון עבר הרחבה וכאשר היה ללא מקומות ישיבה מסומנים, הכיל לעיתים 50,000 ואף 60,000 צופים בשיאו, כגון בגמר הקופה אמריקה 1975. ב-2011 עבר שינוי נוסף לקראת המונדיאליטו שנערך בקולומביה ולפי הרישומים של פיפ"א, התכולה הסופית של האצטדיון היא 36,343 מקומות. השדרוג עלה כ-15 מיליון דולר.
תאונות במהלך השיפוץ

בתחילת 2015 הוחלט שהאצטדיון יעבור שיפוץ נוסף, אך במהלך השיפוץ התרחשו 3 תאונות: ב-14 באפריל 2015 קרס אחד הקירות ששופצו באצטדיון ופצע שישה עובדים, ב-12 בספטמבר 2015 קרס היציע העליון אך באירוע זה לא היו נפגעים וב-19 באוגוסט 2016 היציע העליון שהיה בבנייה קרס והשאיר אחריו ארבעה הרוגים ו-10 פצועים. מאותו יום העבודות הופסקו ורק כעבור שנה וחצי חזרה הקבוצה לשחק באצטדיון ששופץ.
אירועי ספורט

גמר הליגה (2007, 2009)
קופה קונמבול (1999)
קופה סודאמריקנה (2010)
משחק ראווה אתלטיקו וילה מול אתלטיקו מדריד (2012)
אנדריי לונין

אנדריי אולכסיוביץ' לונין (באוקראינית: Лунін Андрій Олексійович ; נולד ב-11 בפברואר 1999) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת השוער בריאל מדריד ובנבחרת אוקראינה.
קריירת מועדונים

לונין נולד בקראסנוגרד שבאוקראינה. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של מטאליסט חרקוב. ב-2015 עבר למחלקת הנוער של דניפרו וב-16 באוקטובר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת.
ב-2017 עבר לקבוצת זוריה לוהנסק, שם ערך 29 הופעות.
ב-22 ביוני 2018 חתם לונין בריאל מדריד ששילמה עבורו 8.5 מיליון אירו בתוספת בונוסים.
ב-27 באוגוסט הושאל לונין לקבוצת לגנס מליגת העל הספרדית לעונה אחת.
ב-13 באוגוסט 2019 הושאל לונין לריאל ואיאדוליד.
ב-15 בינואר 2020 הושאל לנין לריאל אוביידו מהליגה השנייה בספרד.
ב-21 ביולי 2020 חזר לונין לריאל מדריד.
לפני תחילת עונת 2023/2024 נפצע השוער הבכיר של הקבוצה, טיבו קורטואה, ובשל כך הושאל למועדון השוער קפה אריסבלאגה מצ'לסי, אשר יועד להיות השוער הראשון, בעוד לונין ימשיך לשמש כשוער שני. עם הזמן קיבל לונין יותר הזדמנויות והפך לשוער הראשון. בעונה זו היה חלק משמעותי בזכייתה של ריאל מדריד באליפות והעפלה לגמר ליגת האלופות, כאשר עצר שני פנדלים בדו-קרב הפנדלים מול מנצ'סטר סיטי בגומלין רבע גמר ליגת האלופות.
קריירה בינלאומית

ב-23 במרץ 2018 ערך לונין את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוקראינה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת ערב הסעודית במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת אוקראינה לטורניר יורו 2024.
תארים

אליפות ספרד: 2021/2022, 2023/2024
ליגת האלופות:2021/2022, 2023/2024
הסופר קאפ הספרדי:2022, 2024
גביע המלך הספרדי: 2022/2023
הסופר קאפ האירופאי: 2022, 2024
אליפות העולם לקבוצות: 2022
הערות שוליים

↑  "El Pucela obtiene la cesión de Lunin". realvalladolid.es. 13 באוגוסט 2019. אורכב מ-המקור ב-2019-11-29. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Official Announcement: Lunin". realmadrid.com. 13 באוגוסט 2019. אורכב מ-המקור ב-2019-08-13. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Сергій Ребров оголосив склад національної команди України на підготовчий збір і товариські матчі перед Євро-2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האוקראינית, 16 במאי 2024 (באוקראינית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנדריי טיחונוב (מתמטיקאי)

| --- | --- |
שלט זיכרון  מוקדש לטיחונוב בבניין הפקולטה למתמטיקה חישובית וקיברנטיקה באוניברסיטת מוסקבה
שלט זיכרון  מוקדש לטיחונוב בבניין הפקולטה למתמטיקה חישובית וקיברנטיקה באוניברסיטת מוסקבה
 לידה:  30 באוקטובר 1906 Gagarin, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  7 באוקטובר 1993  (בגיל 86) מוסקבה, רוסיה 
 שם לידה:  Андрей Николаевич Тихонов 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מוסקבה (1927) 
 מנחה לדוקטורט:  פאבל אלכסנדרוב 
 מוסדות:  אוניברסיטת מוסקבה (1936–1993)  האוניברסיטה הלאומית למחקר גרעיני (1946–1953)  Schmidt Institute of Physics of the Earth (1937–1953)  Hydrometeorological Centre of Russia (1930)  Keldysh Institute of Applied Mathematics (1953–1993) 
 תלמידי דוקטורט:  Aleksandr Samarsky, Adelaida Vasilyeva, Vladimir Markovich Volosov, Anatoly Yagola, Yuri A. Kriksin, Anna Pergament, Vladimir Ilyin, Aleksey Sveshnikov, Vladimir Dmitriyev, Dmitry Kostomarov, A. V. Goncharskii, Vladimir Goldin, Mykola Hovorun, Ashraf Huseynov, Aleksandr Denisov, Yevgeny Grigoryev, Andrei Krylov 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין, דרגה 1 (1953)  פרס מועצת השרים של ברית המועצות (1981)  מדליית זהב להישג כלכלי (1984, 1985)  פרס לומונוסוב (1963)  פרס לנין (1966)  גיבור העמל הסוציאליסטי (1986, 1953)  עיטור הדגל האדום של העמל (1945, 1949, 1961)  גיבור העמל הסוציאליסטי (1953, 1986)  עיטור מהפכת אוקטובר (17 בספטמבר 1975)  פרס ברית המועצות (1976)  עיטור לנין (1953, 1954, 1956, 1966, 1971, 1986)  מדליית הזהב של קלדיש (1990) 
 תרומות עיקריות
 תרומתו הרבה לטופולוגיה, אנליזה פונקציונלית, ופיזיקה מתמטית.
 
אנדריי ניקולאיביץ' טיחונוב (ברוסית: Андрей Николаевич Тихонов;‏ 30 באוקטובר 1906 - 7 באוקטובר 1993) היה מתמטיקאי רוסי, נודע בשל תרומתו הרבה לטופולוגיה, אנליזה פונקציונלית, ופיזיקה מתמטית.
ביוגרפיה

טיחונוב למד באוניברסיטת מוסקבה, שם קיבל את תואר הדוקטור בשנת 1927 תחת הנחייתו של פאבל אלכסנדרוב. בשנת 1933 נבחר לפרופסור באוניברסיטת מוסקבה. הפך לעמית באקדמיה למדעים של ברית המועצות ב-29 בינואר 1939 ולחבר מן המניין ב-1 ביולי 1966.
עיסוק מדעי

טיחונוב עסק במספר תחומים שונים במתמטיקה. הוא תרם תרומה משמעותית לטופולוגיה, אנליזה פונקציונלית, ופיזיקה מתמטית. הוא נודע בעיקר בשל עיסוקו בטופולוגיה, שכלל הוכחה למשפט אוריסון בשנת 1926, ואת משפט טיכונוף, שקובע שכל מכפלה של מרחבים טופולוגים קומפקטים היא קומפקטית. לכבודו, מרחב רגולרי לחלוטין נקרא גם "מרחב טיכונוף".
בפיזיקה מתמטית, הוא הוכיח את משפט אוריסון למשוואת החום ולמד את משוואת האינטגרל של וולטרה.
באנליזה אסימפטוטית, הוא החל את תאוריית האנליזה האסימפטוטית למשוואות דיפרנציאליות עם מקדם קטן.
פעילות

טיחונוב היה הגורם המרכזי לייסודה של הפקולטה למתמטיקה חישובית וקיברנטיקה באוניברסיטת מוסקבה ושימש כדיקן הראשון שלה בין השנים 1970–1990.
פרסים

טיחונוב קיבל מספר פרסים על עבודתו, כולל פרס לנין (1966) וגיבור המפלגה הסוציאליסטית (1954, 1986).
אקסימר

אקסימר הוא דימר או מולקולה הטרודימרית קצרת-חיים שנוצרה משני מינים, שלפחות לאחד מהם יש קליפת ערכיות מלאה לגמרי באלקטרונים, כלומר, שהשלימו את כלל האוקטט (לדוגמה, גזים אצילים). במקרה זה, יצירת מולקולות אפשרית רק אם אטום כזה נמצא במצב עירור אלקטרוני. מולקולות שיש להן יותר משני מינים נקראות גם מולקולות אקסיפלקס. אקסימרים הם לרוב דו-אטומיים והם מורכבים משני אטומים או מולקולות שלא היו מתחברים אם שניהם היו במצב היסוד. חייו של אקסימר קצרים מאוד, בסדר גודל של ננו-שניות.
ראו גם

מעבר אנרגיה בתהודה פלואורסצנטית
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אצטדיון גרונדמן

| --- | --- |

 על שם:  יעקב גרונדמן 
 כתובת:  החרושת 10
 מיקום:  ישראל רמת השרון, ישראל
 קואורדינטות:  32°07′49″N 34°51′32″E﻿ / ﻿32.130248°N 34.858986°E﻿ / 32.130248; 34.858986
 תקופת הפעילות:  1998–הווה (כ־26 שנים)
 הורחב:  2012
 בעלים:  רמת השרון 
 מפעיל:  רמת השרון 
 משטח:  דשא
 קבוצות:  עירוני ניר רמת השרון (1998-היום)
 מושבים:  4,300
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) אצטדיון גרונדמן(למפת גוש דן רגילה) אצטדיון גרונדמן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אצטדיון גרונדמן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אצטדיון גרונדמן  he אצטדיון גרונדמןhe אצטדיון גרונדמןמפת  __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון וממערב: __ הרצליה (in English: Herzliya) מצפון: __ גליל ים (in English: Glil Yam) ממזרח: __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מדרום-מזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva) מדרום וממערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון רמת השרון
אצטדיון גרונדמן הוא אצטדיון כדורגל בשכונת מורשה שברמת השרון. האצטדיון קרוי על-שם כדורגלן בני יהודה תל אביב ומאמן נבחרת ישראל בעבר, יעקב גרונדמן.
היסטוריה

האצטדיון הוקם בשנת 1998 והוא הכיל כ-2,200 מקומות ישיבה בשני יציעים. יציע אחד קטן יועד לאח"מים והכיל כ-400 מקומות והיציע המרכזי הכיל כ-1,800 מקומות.
בין השנים 1998 עד 2011 האצטדיון שימש כמגרשה הביתה של מועדון עירוני ניר רמת השרון. לאחר שהעפילה לליגת העל, העתיקה הקבוצה את משחקיה לאצטדיון וינטר ברמת גן באופן זמני. בפברואר 2012 הושלם שדרוג היציע המרכזי באצטדיון על ידי תוספת טריבונות זמניות (בנויות משלד קל של פלדה מחופה עץ ולא יצוקות מבטון) ומאז יש באצטדיון כ-4,300 מקומות ישיבה.  נכון ל-2023 האצטדיון לא מתאים לסטנדרטים של מנהלת הליגה לאצטדיונים בליגת העל ומאפשר רק אירוח משחקים בליגה הלאומית. כך למשל הדרך לעמדת השידור עוברת דרך יציע האוהדים וקיבולתו פחות מ-5000 מקומות.
האצטדיון פתוח פעם בשבוע לקהל הרחב.
הערות שוליים

↑  ליאור טימור, ‏אחוזת בית: רמת השרון חונכת את אצטדיון גרונדמן, באתר ONE‏, 9 במרץ 2012
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל ישראלי ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנסו קבררה

אנסו דניאל קבררה (בספרדית: Enzo Daniel Cabrera; נולד ב-20 בנובמבר 1999 בקאסילדה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אתניקוס אחנס מליגת העל הקפריסאית, בהשאלה מניואל'ס אולד בויס.
קריירת מועדונים

קבררה החל את דרכו בקבוצות הילדים והנוער בניואל'ס אולד בויס הארגנטינאית וב-2017 שיחק לראשונה בקבוצת הבוגרים של המועדון, ב-16 בספטמבר 2017 שיחק את משחקו הראשון בבוגרים במשחק מול קלוב אולימפו במסגרת ליגת העל הארגנטינאית כאשר עלה כמחליף בדקה ה-64. המשחק עצמו הסתיים בניצחון 0–2 כשקבררה בישל את השער השני במשחק, השער היחיד בו היה מעורב באותה עונה ובכלל בליגה הארגנטינאית.
ביולי 2021 עזב לראשונה את ארגנטינה וחתם בקבוצת אינטרסיטי מהליגה הרביעית בספרד לשנה אחת בהשאלה. אחר כך חתם גם בבירקירקארה המלטזית לחוזה לשנה אחת ואיתה זכה בגביע המלטזי לעונת 2022/23.
נכון לעונת 2023/24 משחק קבררה באתניקוס אחנס שמשחקת בליגת העל הקפריסאית.
תארים

הגביע המלטזי (1): 2022/23
אצטדיון גרין

| --- | --- |

היציע המערבי ויציע התקשורת והכבוד, 2020
 שמות קודמים:  אצטדיון ג'ורג' מיני אצטדיון עירוני נצרת עילית
 כתובת:  החצב 20
 מיקום:  ישראל נוף הגליל, ישראל
 קואורדינטות:  32°41′23.93″N 35°18′40.73″E﻿ / ﻿32.6899806°N 35.3113139°E﻿ / 32.6899806; 35.3113139
 תקופת הפעילות:  1965–הווה (כ־59 שנים)
 שופץ:  2004, 2020-2019
 בעלים:  עיריית נוף הגליל
 משטח:  דשא
 אדריכל:  דני קידר
 קבוצות:  הפועל נוף הגליל (1965-היום) מכבי בני ריינה (2022-היום) (זמני) עירוני טבריה (2024-היום) (זמני)
 מושבים:  5,200
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) אצטדיון גרין(למפת עמק בית שאן רגילה) אצטדיון גרין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אצטדיון גרין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אצטדיון גרין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון גרין הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בנוף הגליל, אשר הוקם בשנת 1965 ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל הפועל נוף הגליל. האצטדיון עצמו מכיל 5,200 מקומות ישיבה הנפרשים על פני 3 יציעים.
היסטוריה

הקמת האצטדיון החלה בשנת 1960 כאצטדיון משותף של העיר נצרת ו"קריית נצרת" (כפי שנקראה אז נוף הגליל) ביוזמת ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל. התכנון היה שהאצטדיון ישמש קבוצת כדורגל יהודית-ערבית משותפת שתקום עבור שתי הערים, בחסות איגוד הספורט הפועל. תחילה דובר על הקמת 10,000 מקומות ישיבה, וב-1964 פורסם שהתוכנית הסופית היא ל-45,000 מקומות ישיבה במתכונת אולימפית (עם מסלולי אתלטיקה), שבשלב הראשון ייבנו 6,000 מקומות.
את הכספים להקמת האצטדיון גייס ג'ורג' מיני, יושב ראש האיגודים המקצועיים בארצות הברית, לאחר ביקור שערך בנצרת. האצטדיון נחנך רשמית בקיץ בשנת 1965 ונקרא "אצטדיון ג'ורג' מיני" ובו יציע מרכזי אחד מצידו המזרחי, עם 3,000 מקומות ישיבה ו-12,000 מקומות עמידה.
אחר חנוכתו פרץ סכסוך בין מספר גורמים על הבעלות והניהול שלו, והוא היה בשימוש מועט בשנים בראשונות לאחר הקמתו. תחילה הוצע שהבעלות תתחלק בין המועצה המקומית נצרת עילית שתחזיק 50%, מועצת פועלי נצרת עילית 25% ומועצת פועלי נצרת 25%. המטרה הייתה לשכנע את קבוצת הפועל בני נצרת, ששיחקה אז בליגה א', כאשר זו הייתה הליגה השנייה בישראל לשחק באצטדיון, מאחר שהייתה מושכת קהל רב למשחקיה. מועצת פועלי נצרת דרשה 50% מהבעלות וגם הפועל בני נצרת לא התלהבה מאצטדיון, מאחר שהוא בנוי בעמק וניתן היה לצפות במשחקים מבחוץ ללא צורך לקנות כרטיס. הוא הוחזק לבסוף על ידי מועצת פועלי נצרת עילית. הוא שימש את הפועל נצרת עילית שהתמודדה בליגה ג' ולא משכה קהל רב.
בשנת 2004, שופץ האצטדיון בעזרת תרומת משפחת "גרין" ומאז הוא נקרא על שמם. במסגרת השיפוץ הוקמו הטריבונה המזרחית הנוכחית במקום היציע המזרחי הישן והטריבונה המערבית ששינו את תכולתו לכ-4,000 מקומות ישיבה.
מאז ששופץ שימש האצטדיון כמגרש זמני עבור קבוצות מצפון הארץ שהמגרשים שלהן לא עמדו בתקנים. בשנים 2009–2011 אירח האצטדיון את משחקיה הביתיים של הפועל עכו, עד להשלמת בנייתו של אצטדיונה החדש, אצטדיון טוטו עכו. בעונת 2013/2014 אירח את משחקי הפועל עפולה בזמן שהאצטדיון שלה שופץ והורחב.
במאי 2019 החל באצטדיון סבב שיפוצים נוסף במטרה להרחיבו ולשדרגו אף לדרישות האירוח של ליגת העל על ידי תוספת יציע נוסף מצפון לכ-1,100 צופים ושדרוג היציע המערבי בחדרי הלבשה חדשים, מזנונים, שירותים לקהל, יציע כבוד במרפסת תחת תא השידור עם כ-100 מקומות, עמדת שידור חדשה ועוד וכן טופל כר הדשא באצטדיון בתשתית השקיה וניקוז חדשים ושזרוע דשא חדש, הוסדרה תאורה חדשה בזרקורים, נוסף לוח תוצאות והוחלפו כל הכיסאות הישנים באצטדיון (סה"כ הותקנו באצטדיון כ-5,200 מושבים). מלבד זאת הוכשר בצידו הדרומי מגרש סינתטי לאימונים. השיפוץ שעלותו הייתה כ-35 מיליון שקלים הסתיים ביולי 2020.
הערות שוליים

↑  איצטדיון גדול יוקם בנצרת, הצופה, 19 באוגוסט 1960
↑  שמואל שגב, יישוב חילוקי דעות בין שני חלקי נצרת, מעריב, 3 בינואר 1965
↑  איצטדיון ל-45 אלף איש מוקם בנצרת, על המשמר, 6 ביולי 1964
↑  הושלמה הקמת האיצטדיון ע"ש גיורג' מייני, דבר, 7 ביוני 1965
↑  טוביה כרמל, איצטדיון כמעט ללא שימוש, מעריב, 3 באפריל 1967
↑  יוסי וקנין, פרויקט שדרוג אצטדיון 'גרין' בנוף הגליל: החלה בניית הבניין המרכזי (וידאו), באתר mynet‏ עפולה ועמק, 29 באוקטובר 2019
בגדאד (מחוז)

| --- | --- |

 מדינה:  עיראק עיראק
 בירת המחוז:  בגדאד
 שטח:  734 קמ"ר
 גובה:  34 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  9,500,000 (2017)
  ‑ צפיפות:  10,812 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  33°20′00″N 44°26′00″E﻿ / ﻿33.333333333333°N 44.433333333333°E﻿ / 33.333333333333; 44.433333333333 
 אזור זמן:  UTC+3
 www.baghdad.gov.iq
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז בגדאד (בערבית: محافظة بغداد) הוא מחוז בעיראק הכולל את עיר הבירה בגדאד, פרווריה כגון כאזמיה וצאדר סיטי ונפותיה סביב הערים כמו אל מחמודיה ואבו גרייב. שטחו 734 קילומטר רבוע, הקטן ביותר מבין מחוזות המדינה ומספר תושביו הוא הגדול ביותר (6,400,400).
המחוז נחשב לאחד המפותחים ביותר בעיראק, עם תשתית טובה יותר מבשאר המדינה, על אף הפגיעה הרצינית בו מאז הפלישה ב-2003, והאלימות הנמשכת כיום. אף על פי שאזור זה נחשב גם למאובטח ביותר בכל עיראק, מורדים עיראקים מבצעים פיגועי טרור נגד כוחות הקואליציה מדי יום. מחוז בגדאד גם מהווה את אחד ממוקדי הלחימה העדתית במדינה, לאור העובדה כי סונים ושיעים רבים גרים יחדיו בצפיפות בתחום המחוז.
במחוז שוכן האתר הארכאולוגי דור-כוריגלזו עיר עתיקה מהאלף השני לפנה"ס.
ארתור פולג'ם, רוזן ליברפול השני

ארתור ויליאם דה בריטו סביל פולג'ם, רוזן ליברפול השני (באנגלית: Arthur William de Brito Savile Foljambe, 2nd Earl of Liverpool;‏ 27 במאי 1870 – 15 במאי 1941) היה פוליטיקאי בריטי מהמפלגה הליברלית שכיהן כמושל ניו זילנד האחרון וכמושל הכללי הראשון של ניו זילנד.
ראשית חייו

ארתור פולג'ם נולד בעיר איסטבורן שבמזרח סאסקס שבאנגליה. הוא היה הבן הבכור והיחיד שהגיע לגיל בגרות מבין ילדיהם של ססיל פולג'ם, רוזן ליברפול הראשון ושל אשתו הראשונה, לואיזה הווארד, בתו של פרדריק ג'ון האוורד. מצד אמו היה ארתור פולג'ם צאצא של האדריכל ריצ'רד בויל, רוזן ברלינגטון השלישי. הוא התחנך באיטון קולג' ובמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט לפני שהתגייס לצבא הבריטי.
קריירה צבאית

פולג'ם שירת במלחמת הבורים ובמהלכה קודם לדרגת קפטן. ביולי 1901 הוא התמנה להיות שלישו של הרוזן קדוגן, הלורד לוטננט של אירלנד. ב-1906 הוא פרש מהצבא.