stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עוצבת סיני
היסטוריה > פעילות בין מלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון

לאחר תקופה קצרה בתפקיד עזב אדם לתפקיד אלוף פיקוד הדרום, ובמקומו נכנס לתפקיד תא"ל אברהם רותם, שקיבל על עצמו את משימת גיבוש העוצבה מחדש וכניסה לשגרת אימונים צה"לית. תא"ל אברהם ברעם קיבל את הפיקוד על העוצבה, לקראת שלב ב' של הנסיגה על-פי הסכמי הביניים. ב 1974 הועברה חטיבה 576 להיות חטיבת טנקי מגח מילואים באוגדה. תא"ל ברוך הראל (פינקו), שהחליף את ברעם בתפקיד מפקד העוצבה, השקיע מאמצים רבים בהחתמת קצינים לצבא הקבע, ונאלץ להיאבק בשוק האזרחי הקורץ ובתדמית הלא-זוהרת של צה"ל שלאחר המלחמה.
בדצמבר 1978, בזמן תחילת תהליך השלום עם מצרים, מונה תא"ל יוסי פלד למפקד העוצבה. בחודשים הראשונים לתהליך השלום, התייצבה העוצבה על קו-ההגנה החדש וגיבשה נוהלי בט"ש, שכללו מגעים עם המצרים. מפקד העוצבה הבא, תא"ל אהוד ברק, החליט לשים דגש על צמצום הצורך באלתורים תוך-כדי לחימה. ברק אימן את חייליו לפעול גם באזורים שונים: יחידות העוצבה קיימו תרגילים שונים עם יחידות חי"ר ושריון סמוכות לה.
ב-1981 החל צה"ל בהכנות לקראת חדירה ללבנון. יחידות העוצבה נקראו שוב ושוב לרמת הגולן במגמה לגרום לצה"ל לכלול אותה במערך הכוננות באזור, ובתרגילים הגיעה האוגדה ה"דרומית" לתוצאות טובות יותר מהעוצבות ה"צפוניות". לפיקוד על העוצבה התמנה תא"ל עמנואל סקל. בשל המעברים התכופים מסיני לרמת הגולן, זכתה העוצבה לכינוי "סינרמה". במהלך אותה שנה הועברו 2 גדודי טנקים וגדוד הנדסה של האוגדה לאוגדה 162, ואילו חטיבת המילואים של האוגדה - חטיבה 576 הועברה לאוגדה 720.
היסטוריה > מלחמת לבנון הראשונה ולאחריה

עם מתן פקודת הכניסה ללבנון, במבצע שלום הגליל, תחת פיקודו של תא"ל (לימים אלוף) עמנואל סקל, הייתה העוצבה הכח הפורץ בגזרה המזרחית. המשימה הראשונה שהוטלה עליה ועל חטיבה 7 שהוכפפה לה מבצעית יחד עם כוחות נוספים, הייתה השמדת מחבלים לאורך ציר התנועה הקשה ומאוחר יותר יצירת מגע עם הכוחות הסורים שיצאו לפנים לקדם את פני האוגדה. ימי הקרבות, מנקודת הראות של לוחמי העוצבה, הסתיימו ביום השישי למלחמה וחודשו רק מאוחר יותר, בשלבי אחזקת הגזרה ובניית הקו בלבנון מול הכוחות הסוריים וקבלת האחריות על כל מרחב הגזרה המזרחית. בחודש יוני 1983 התחלפו מפקדי האוגדה ותא"ל יעקב לפידות קיבל את הפיקוד על העוצבה, בזמן שהעוצבה הייתה בכוננות מתמדת מול הצבא הסורי ומול אפשרות של התלקחות מלחמה מחודשת. בתום שנתיים של שירות קשה, יצאה העוצבה מלבנון. תקופת האימון הבאה, שהתקיימה בבקעת הירדן, התאפיינה בהתארגנות לוגיסטית יסודית.
לקראת אפריל 1985 חזרה העוצבה ללבנון. עם החלטת הממשלה על הנסיגה מלבנון, הוחל במפקדת העוצבה בתכנון מדויק של יום הנסיגה האחרון, וביום הזיכרון תשמ"ה נסוגה העוצבה מלבנון לרמת הגולן, והותירה כוחות קטנים ברצועת הביטחון. לאחר הפינוי מלבנון ב-1985 הוחלט על פירוק האוגדה הסדירה והפיכתה לאוגדת מילואים. האוגדה התמזגה עם אוגדה 440, וקיבלה אחריות על הגנת הגבול עם מצרים מחולות רפיח ועד הר הנגב. בשנת 2004 התמזגה עם אוגדה 380 (מתקן צאלים).
במהלך השנים האחרונות מבצעת העוצבה תפקידי בט"ש לאורך גבול ישראל-מצרים, תוך המשך השמירה על כשירות מבצעית של יחידותיה הסדירות ושל יחידות המילואים שלה, ובהן עוצבת שועלי מרום.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

ביום הטבח בעוטף בשמחת תורה, כוחות האוגדה השתתפו בלחימה ובהגנה על היישובים במשימות חילוץ והגנה על היישובים והצירים. יחידה שלה נסעה לקו הגבול לחסום באש את הפרצות, ויחידה אחרת ביצעה משימות שבאופן רגיל לא שייכות לצבא. למשל פינוי מאות הרכבים שבתוכם שכבו גופות במשך שלושה ימים, על ציר רעים־בארי.
במסגרת התמרון הקרקעי ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל פתחה האוגדה יחד עם כוחות נוספים שהוכפפו אליה במתקפה על העיירה בית חאנון במטרה לטהר אותה ממחבלי החמאס וארגוני הטרור ברצועת עזה. בנוסף, תמרנה האוגדה גם במרחב ג'באליה. במהלך הקרבות, האוגדה חיסלה מאות מחבלים, בהם גם מפקדים בכירים, וסיכלה מנהרות ותשתיות צבאיות של חמאס. הכוחות השמידו בין השאר בסיסי לחימה של חמאס הכוללים עמדות לחימה קדמיות, ומתחברות באמצעות מערכות מנהור למפקדות במוקדי אוכלוסייה אזרחית. לאחר כחודשים של לחימה, כבשה האוגדה את העיירה וסיימה את משימתה בגזרה. בתום הקרבות, חלק מיחידות האוגדה פעלו תחת פיקוד אוגדות אחרות במשימות שונות בכל רחבי הארץ, בין היתר בגזרת ח'אן יונס.
סמל היחידה

סמל היחידה מורכב מפסים צבעוניים אלכסוניים: האדום המסמל את הקרבות העקובים מדם במלחמות בהן השתתפה העוצבה בסיני, הצהוב המסמל את המרחב המדברי שבו העוצבה לוחמת, וביניהם צבעי חיל השריון — שחור וירוק — הפורצים את הגבולות. מסגרת הסמל בצבע כחול מסמלת את גבולותיו של חצי-האי, המוקף מים מרוב עבריו.
סמל היחידה > גדודי הנדסה קרבית אוגדתיים

סמל העוצבה, בתוספת חרב ופיצוץ, שימש כבסיס לסמל ותג היחידה של מספר גדודי הנדסה קרבית. הוא שימש את גדוד 601 בשנים שהיה כפוף לאוגדה (בשנות ה-70 של המאה ה-20), בשנת 1982 הוקם באוגדה גדוד הנדסה סדיר – גדוד 606 (מעוז) ותג זה שימש את הגדוד בשנות פעולתו באוגדה (כולל במלחמת לבנון השנייה), וכיום משמש כתג גדוד 603 של חיל ההנדסה הקרבית, שהוקם ב-1993 כגדוד סדיר אחרי שנים ששירת כגדוד מילואים.
מפקדי האוגדה

בין מפקדי האוגדה נמנים:
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| אברהם אדן | 1968 – 1969 | לימים מפקד פיקוד הדרום |
| שלמה להט | 1969 – 1970 | לימים ראש אכ"א וראש עיריית תל אביב-יפו |
| דן לנר | 1970 – 1972 |  |
| אלברט מנדלר | 1972 – 1973 | נהרג במלחמת יום הכיפורים |
| קלמן מגן | 1973 – 1974 | נפטר בעת מילוי תפקידו |
| יקותיאל אדם | 1974 | לימים ראש אג"ם וסגן הרמטכ"ל |
| אברהם רותם | 1974 – 1975 | לימים ראש מחלקת ההדרכה |
| אברהם ברעם | 1975 – 1977 |  |
| ברוך הראל | 1977 – 1978 |  |
| יוסי פלד | 1978 – 1980 | לימים מפקד פיקוד הצפון |
| אהוד ברק | 1980 – 1981 | לימים הרמטכ"ל ה-14, שר הביטחון וראש הממשלה |
| עמנואל סקל | 1981 – 1982 | מפקד מפקדת חילות השדה |
| יעקב לפידות | 1982 – 1983 | לימים מפקד המכללה לביטחון לאומי |
| עמוס כץ | 1983 – 1985 |  |
| יום-טוב תמיר | 1985 – 1986 |  |
| יוסי מלמד | 1986 – 1989 |  |
| צביקה קן-תור | 1989 – 1991 |  |
| אורי אגמון | 1991 – 1994 |  |
| יצחק איתן | 1994 – 1995 | לימים מפקד פיקוד המרכז |
| מאיר גחטן | 1995 – 1997 |  |
| ישראל זיו | 1997 – 1999 | לימים ראש אגף המבצעים |
| מאיר כליפי | 1999 – 2001 | לימים המזכיר הצבאי של ראש הממשלה |
| יוסי סילמן | 2001 – 2002 |  |
| דן ביטון | 2002 – 2005 | לימים ראש אט"ל |
| עוזי מוסקוביץ' | 2005 – 2007 | לימים ראש אגף התקשוב |
| גיא צור | 2007 – 2009 | לימים מפקד זרוע היבשה |
| אבי אשכנזי | 2009 – 2012 |  |
| רוני נומה | 2012 – 2014 | לימים מפקד פיקוד המרכז |
| מיקי אדלשטיין | 2014 – 2016 | לימים נספח צה"ל בארצות הברית |
| סער צור | יולי 2016 – פברואר 2018 | לימים מפקד מערך התמרון והגיס הצפוני |
| יניב אלאלוף | פברואר 2018 – אוגוסט 2019 |  |
| דדו בר כליפא | אוגוסט 2019 – מאי 2022 | לימים ראש אגף כוח אדם |
| איציק כהן | 18 במאי 2022 – אוגוסט 2022 | ממלא מקום מפקד האוגדה |
| מורן עומר | אוגוסט 2022 – אוגוסט 2024 | מפקד האוגדה במלחמת חרבות ברזל |
| יהודה ואך | אוגוסט 2024 – | מפקד האוגדה במלחמת חרבות ברזל |
לקריאה נוספת

עמנואל סקל, ימי לבנון – אוגדה 252 במלחמת שלום הגליל, ליאור שרף, 2019
הערות שוליים

אל"ם יותם בורשטיין נכנס לתפקידו, באתר צה"ל, 6 ביולי 2023
↑   אל"ם יותם בורשטיין נכנס לתפקידו, באתר צה"ל, 6 ביולי 2023
↑  רני סנה, מפקד פד"ם: נפגעו כמעט כל יעדי הטרור ברצועה, אתר דובר צה"ל, 21 בינואר 2009
1 2  אחרי 40 שנה מחוץ לשדה הקרב: האוגדה שחזרה לתמונה, איבדה חמישה לוחמים - ושולטת על בית חנון | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-04-29
↑   "נקבל רק תוצאה אחת, הכרעה ברורה". תיעוד מפעילות 252, באתר צה"ל, 8 בנובמבר 2023
↑  יואב זיתון, אוגדת המילואים שמתמרנת בעזה במלואה, לראשונה מאז 82' | צפו, באתר ynet, 8 בנובמבר 2023
↑  אורן דגן, ‏תיעוד: צה"ל השלים את משימתו במרחב בית חנון בצפון הרצועה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 18 בדצמבר 2023
↑  עוזי ברוך, בטקס במסדרון מרכז רצועת עזה: יהודה ואך נכנס לתפקיד מפקד עוצבת "סיני", באתר ערוץ 7, 7 באוגוסט 2024
| ישראל אוגדות צה"ל  |
| --- | --- | --- |
| פיקוד הצפון | אוגדת הבשן (210)  • עוצבת הגליל (91)  • עוצבת געש (36)  • עוצבת המפץ (146)  |  |
| פיקוד המרכז | אוגדת אזור יהודה ושומרון (877)  • אוגדה 96 • עוצבת האש (98)  • עוצבת הבזק (99)  • האוגדה המזרחית |  |
| פיקוד הדרום | אוגדת עזה (143)  • עוצבת אדום (80)  • עוצבת הפלדה (162)  • עוצבת סיני (252)  |  |
| פיקוד העורף | אוגדת יערה |  |
| אוגדות צה"ל שפורקו | במאה ה-20: אוגדה 440  • אוגדה 77 • אוגדה 84 • אוגדה 85  • יק"ל  בשנת 2004: אוגדת יהודה  • אוגדה 81 • אוגדה 220  • עוצבת אתגר  • אוגדה 194  אחרי 2004: עוצבת עמוד האש  • עוצבת עידן  |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302955805171  LCCN: no2010049562  VIAF: 137615223   WorldCat (עם VIAF): 137615223 
תרשים מבנה האוגדה לפי תקן נאט"ו לסימון כוחות
תג היחידה של עוצבת סיני עד שנת 2023
ירידת יצחק לגרר

אבימלך ויצחק
נחל גרר, אחד הזיהויים לגרר המקראית
ירידת יצחק לגרר הוא אירוע מקראי המתאר את ירידת יצחק לגרר בעקבות הרעב בארץ כנען, ואת קורותיו בגרר. הסיפור מובא בספר בראשית, פרשת תולדות, פרק כ"ו.
פרק זה הוא הפרק היחיד בתנ"ך שבו יצחק מופיע כדמות שעומדת בפני עצמה. מאז לידתו של יצחק ועד פרק זה, מופיע יצחק כטפל לאברהם אביו, ומפרק זה והלאה, יצחק מופיע כטפל לבניו.
רקע

בעקבות רעב בארץ כנען, ועקב רצונו של יצחק לרדת למצרים כאברהם אביו, ה' התגלה בנבואה ליצחק, ואמר לו ללכת לגרר ובמקום למצרים:
אַל תֵּרֵד מִצְרָיְמָה, שְׁכֹן בָּאָרֶץ אֲשֶׁר אֹמַר אֵלֶיךָ: גּוּר בָּאָרֶץ הַזֹּאת וְאֶהְיֶה עִמְּךָ וַאֲבָרְכֶךָּ, כִּי לְךָ וּלְזַרְעֲךָ אֶתֵּן אֶת כָּל הָאֲרָצֹת הָאֵל, וַהֲקִמֹתִי אֶת הַשְּׁבֻעָה אֲשֶׁר נִשְׁבַּעְתִּי לְאַבְרָהָם אָבִיךָ: וְהִרְבֵּיתִי אֶת זַרְעֲךָ כְּכוֹכְבֵי הַשָּׁמַיִם, וְנָתַתִּי לְזַרְעֲךָ אֵת כָּל הָאֲרָצֹת הָאֵל, וְהִתְבָּרֲכוּ בְזַרְעֲךָ כֹּל גּוֹיֵי הָאָרֶץ: עֵקֶב אֲשֶׁר שָׁמַע אַבְרָהָם בְּקֹלִי, וַיִּשְׁמֹר מִשְׁמַרְתִּי מִצְו‍ֹתַי חֻקּוֹתַי וְתוֹרֹתָי
.
הסיפור המקראי

יצחק הלך אל אבימלך מלך פלשתים לארץ גרר, כמו שה' ציווה אותו בנבואה.
כשיצחק הגיע לגרר הוא לא רצה להגיד על רבקה שהיא אשתו כי פחד שכיון שהייתה טובת מראה אנשי המקום יהרגו אותו כדי לקחת אותה לאשה, ולכן כשאנשי המקום שאלו כיצד הוא קשור לרבקה, הוא ענה "אחותי היא".
לאחר שעברו ימים רבים, חששו של יצחק פחת, ולכן לא נזהר מפני הפלשתים. כשאבימלך מלך פלשתים השקיף מהחלון הוא ראה את יצחק מצחק (לשון תשמיש) עם רבקה אשתו. אבימלך הבין שרבקה היא אשתו של יצחק, ולכן שאלו מדוע אמר שהיא אחותו. יצחק ענה שחשש שיהרגוהו כדי לשאת אותה, ובתגובה אבימלך זעם עליו על שכמעט החטיא אותו: "מה זאת עשית לנו? כמעט שכב אחד העם (לפי רש"י הכוונה למיוחד שבעם, שזה המלך) עם אשתך, והבאת עלינו אשם".
לאחר המעשה אבימלך לקח אותו תחת חסותו וציווה את עמו הפלשתים "הנוגע באיש הזה ובאשתו מות יומת".
עקב עמידתו בניסיון ואי עזיבתו את הארץ, ה' ברך את יצחק בזריעתו אפילו שהיה שנת רעב, ויצא לו מהקרקע מאה שערים (לפי רש"י כפול מאה ממה שראוי לצאת מהקרקע הזו, ולפי רבי יוסף בכור שור המספר "מאה" אינו בדווקא). ועקב כך הוא התפרסם ושמו גדל בגרר.
הצגת האשה כאחות

הסבר של הנושא התקבל מהארכאולוגיה והאפיגראפיה, כשבארם נהריים (היום צפון עיראק) התגלתה העיר העתיקה נוזי. מהארכיונים המשפחתיים שנמצאו שם התגלה שקשרי הנישואים נחשבו הדוקים ביותר, כאשר לאשה נשואה ניתן מעמד נוסף של אחות. אם כן יצחק השתמש באמצעי המשפטי החזק ביותר שעמד לרשותו לפי החוק והמנהג של זמנם. ההסבר לזה הוא שהמשפחה (אברהם) הגיעה מחרן שהייתה באותה השפעה תרבותית של נוזי. זה הרקע להצגת האשה כאחות בשביל להגן עליהם מהשליטים שניסו לפגוע בהם.
הקשר והבדלים בין ירידת יצחק לגרר לירידת אברהם למצרים ולגרר

מחבר המדרש הגדול טען בהתייחסו לזה שיצחק התמודד עם אותם מצבים שאברהם אביו התמודד אתם ש"כל מה שאירע לאברהם, אירע ליצחק".
עקב הדמיון אלישע שפי כותב ש"עלילות חייו (של יצחק) אינן כמעט אלא חזרה רפויה על חלק מעלילות אביו... התיאורים בסיפור יצחק כה חיוורים, עד כי חוקרים רבים רואים בו רק העתק מלאכותי מסיפורי אברהם". עם זאת משה דוד קאסוטו טוען שמטבע הדברים סיפורי יצחק קשורים לסיפורי אביו "בדין הוא שיהיו מאורעות חייו של יצחק מעורים בתחילה במאורעות של אביו ואחר כך במאורעות חייו של בנו". ועל כן "לא היה אפשר להימנע מכך שבסיפור האבות מופיע יצחק כבנו של אביו או כאביו של בנו, ופחות מכך כדמות עצמאית שאינה תלויה באחרת".
סיפור ירידת יצחק לגרר זהה לסיפור ירידת אברהם למצרים ולסיפור ירידת אברהם לגרר, יצחק, כמו אביו, נודד בגלל הרעב, מגיע לאותם המקומות, מתווכח עם אבימלך על עניין המים ואחר כך כורת עמו ברית. המקרא עצמו מעיד על הדמיון והזיקה שבין יצחק לאברהם בכמה מישורים בפרשה זו:
הרעב – "ויהי רעב בארץ מלבד הרעב הראשון אשר היה בימי אברהם" (בראשית כ"ו, א).
השבועה על ירושת הארץ – "גור בארץ הזאת... והקמתי את השבעה אשר נשבעתי לאברהם אביך" (שם, ג).
חפירות הבארות – "ויחפר את בארות המים אשר חפרו בימי אברהם אביו" (שם, יח).
שמות זהים לבארות – "ויקרא להן שמות כשמות אשר קרא להן אביו" (שם, שם).
הברכה ליצחק – "וברכתיך והרביתי את זרעך בעבור אברהם עבדי" (שם, כד). אלהי יצחק הוא אלהי אברהם – "וירא אליו ה'... ויאמר אנכי אלהי אברהם אביך" (שם, כה).
אך עדיין קיימים מספר הבדלים ביניהם:
בירידת אברהם למצרים ולגרר שרה נלקחת לבית המלך, בניגוד לירידת יצחק לגרר שם רבקה נשארת בבית יצחק.
אבימלך מגלה שהיא אשת יצחק עוד לפני שהיא נלקחת לבית המלך, באברהם היא הגיעה לפרעה.
בסיפור של אברהם הקב"ה מתערב ומזהיר את אבימלך שהוא ימות בעקבות לקיחת האישה, וכשאברהם אצל פרעה הוא פוגע (נגעים). לעומת זאת, במקרה של יצחק אין התערבות אלוקית.
בסיפור יצחק אין ניסיון, רבקה לא נמצאת במצוקה, המלך מגלה רק לאחר זמן (כי ארכו לו שם הימים) שרבקה שוהה עם יצחק וממילא נראה שהיא אשתו. לעומת זאת בסיפורי אברהם הגילוי ששרה היא אשת אברהם מופיע כאשר שרה נמצאת בבית המלך ושורה במצוקה.
בשני הסיפורים של אברהם, הוא מתעשר מהמלך, לעומת בסיפור יצחק אין לו רווח כלכלי מהמלך.
הבדלים אלו נובעים מכך ששרה נלקחה בפועל, לעומת רבקה שלא נלקחה.
הבדל נוסף:
יצחק מתיישב לזרוע בארץ, וברכת ה' חלה על היבול בשדהו, בעוד ברכת ה' לאברהם "בכל" (בראשית כ"ד, א) מתפרשת לפי דרך הפשט, על המקנה, על כסף וזהב, על עבדים ושפחות, ועל גמלים וחמורים, וכולם ניידים ומהלכים. ההתיישבות בארץ מופיעה כאן כקיום מצוות ה', כעיקר הסיפור, קיום הבטחת ה' לאברהם.
לקריאה נוספת

יונתן גרוסמן, יעקב: סיפורה של משפחה, הוצאת תבונות וידיעות אחרונות, 2019, עמ' 79–94
הערות שוליים

↑  הפרק על יצחק בספר בראשית, באתר ד"ר משולם מרגליות (ארכיון)
↑  בפתיחה לפרק
↑  ערך "יצחק" ב"לכסיקון מקראי", הוצאת "דביר" ת"א, תשכ"ה, כרך א', עמ' 395.
↑  ערך "יצחק" באנציקלופדיה המקראית, כרך ג', עמודה 753.
| ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| פרשת בראשית | בריאת העולם • תוהו ובוהו • רקיע • המים העליונים • בריאת אדם וחוה • אדם וחוה • פרייה ורבייה • גן עדן • נחש הקדמוני • חטא עץ הדעת • קללת האדם והאשה • עץ החיים • קין והבל • שירת למך • מעשה בני האלוהים |  |
| פרשת נח | תיבת נח • המבול • ברית הקשת • שבע מצוות בני נח • שכרות נח • תולדות בני נח • מגדל בבל |  |
| פרשת לך לך | מסע אברהם לארץ כנען • ירידת אברהם למצרים • פרידת אברהם ולוט • מלחמת ארבעת המלכים את החמישה • מלכי-צדק • ברית בין הבתרים • בריחת הגר ולידת ישמעאל • ברית המילה |  |
| פרשת וירא | ביקור המלאכים באוהל אברהם • מהפכת סדום ועמורה • לוט ובנותיו • ירידת אברהם לגרר • גירוש הגר וישמעאל • ברית אברהם ואבימלך • עקדת יצחק |  |
| פרשת חיי שרה | רכישת מערת המכפלה • מציאת אישה ליצחק • נישואי אברהם וקטורה • תולדות ישמעאל |  |
| פרשת תולדות | לידת יעקב ועשו • מכירת הבכורה • ירידת יצחק לגרר • הריב על הבארות • ברית יצחק ואבימלך • גנבת הברכות • בריחת יעקב מעשו |  |
| פרשת ויצא | חלום יעקב • נישואי יעקב עם רחל ולאה • לידת בני יעקב • מעשה הדודאים • בריחת יעקב מלבן • ברית יעקב ולבן |  |
| פרשת וישלח | מפגש יעקב ועשו • מאבק יעקב והמלאך • מעשה שכם ודינה • מעשה שמעון ולוי • קיום הנדר בבית אל • מות רחל וקבורתה • מעשה ראובן ובלהה • פרשת שמונת מלכי אדום |  |
| פרשת וישב | מכירת יוסף • מעשה יהודה ותמר • לידת פרץ וזרח • יוסף ואשת פוטיפר • חלומות שר המשקים ושר האופים |  |
| פרשת מקץ | חלומות פרעה • ירידת אחי יוסף למצרים |  |
| פרשת ויגש | התוודעות יוסף לאחיו • ירידת יעקב למצרים • מכירת ארץ מצרים לפרעה |  |
| פרשת ויחי | שבועת יוסף ליעקב • ברכת אפרים ומנשה • ברכת יעקב לבניו • מות יעקב וקבורתו |  |
| דמויות מרכזיות | אדם וחוה • קין והבל • נח • אברהם ושרה • לוט • הגר וישמעאל • יצחק ורבקה • עשו • יעקב רחל ולאה • בלהה וזלפה • ראובן • שמעון • לוי • יהודה • תמר • יששכר • זבולון • דן • נפתלי • גד • אשר • יוסף • בנימין |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
מצוות יישוב ארץ ישראל

| --- | --- |

האבות המייסדים של מנוחה ונחלה, 1892
 מקרא:  ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק נ"ג
 משנה:  מסכת כתובות, פרק י"ג, משנה י"א
 תלמוד בבלי:  מסכת כתובות, דף ק"י, עמוד ב' והלאה
 משנה תורה:  הלכות מלכים ומלחמות, פרק ה', הלכות ט'-י"ב
 שולחן ערוך:  אבן העזר, סימן ע"ה
 ספרי מניין המצוות:  השגות הרמב"ן, מצווה ד'
מצוות יישוב ארץ ישראל או בשמה המקורי ישיבת ארץ ישראל היא מצווה ביהדות שנפסקה להלכה על ידי רוב הראשונים. גם לדעה שזוהי אינה מצוות עשה, ישיבת ארץ ישראל היא יסוד חשוב ביהדות, וחז"ל אף קבעו שהיא שקולה כנגד כל המצוות שבתורה.
ישנה מחלוקת ראשונים האם המצווה כלולה במניין תרי"ג המצוות.
גבולות ארץ ישראל לגבי מצוות ישוב הארץ, אינם קשורים לגבולות הארץ לגבי מצוות התלויות בארץ שהם לכל היותר גבולות פרשת מסעי, אלא הם תלויים בגבולות הארץ המובטחת.
המקור בתורה ובהלכה

בתורה נאמר: ”וְהוֹרַשְׁתֶּם אֶת הָאָרֶץ וִישַׁבְתֶּם בָּהּ”, ועל סמך פסוק זה כתב הרמב"ן:
נצטווינו לרשת את הארץ אשר נתן האל יתעלה לאבותינו לאברהם יצחק וליעקב, ולא נעזבנה ביד זולתנו מן האומות או לשממה, וזהו שנאמר: והורשתם את הארץ וישבתם בה, כי לכם נתתי את הארץ לרשת אותה. והתנחלתם את הארץ, אשר נשבעתי לאבותיכם
הרמב"ן בהגדרה זו מגדיר את המצווה כמצווה כללית שמוטלת על כל עם ישראל. ואילו הרמב"ם לעומתו מגדיר את המצווה כמצווה פרטית שמוטלת על כל אדם מישראל:
לעולם ידור אדם בארץ ישראל, אפילו בעיר שרובה גויים, ואל ידור בחוץ לארץ ואפילו בעיר שרובה ישראל. שכל היוצא לחוצה לארץ כאילו עובד עבודה זרה.
הכללת המצווה בתרי"ג מצוות

נחלקו הדעות האם מצוות ישיבת ארץ ישראל היא מצווה מיוחדת מהתורה הנוהגת בכל זמן, או שמא ישנן רק מצוות פרטיות רבות הקשורות בישיבה בארץ. המחלוקת לגבי מצוות ישיבת הארץ, בין דאורייתא ובין דרבנן, מתחילה בגמרא וממשיכה אצל הראשונים. מחלוקת נוספת היא השאלה האם ישנו הבדל בין אדם יחיד לבין קִבוץ אנשים ("חומה") שרוצים לעלות לארץ ישראל.
בגמרא במסכת כתובות, מובא שרב יהודה אסור לעלות לארץ ישראל מבבל, עד שהאל יפקוד את עמו ויעלה אותם לארץ .
הרמב"ם והרמב"ן נחלקו בשאלה אם מצוות ישיבת הארץ היא כלולה בתרי"ג מצוות. לדעת הרמב"ן היא מצווה מן התורה, הנלמדת מתוך הפסוק "והורשתם את הארץ וישבתם בה", והוא משיג על הרמב"ם שלא כלל אותה בספר המצוות.
בדעת הרמב"ם שהשמיט את מצוות ישיבת ארץ ישראל ממנין תרי"ג המצוות נכתבו כמה הסברים:
לדעת הרב יששכר טייטל הטעם שלא מנה הרמב"ם מצווה זו, משום ”שהוא כלולה מכל המצוות, וכוללת כל התורה, וכל קביעת המועדים וראשי חודשים וכל מצוותיה תלויין בה... וכן כל חיית האומה תלוי בה, אם כן הוא מצווה כוללת ולא פרטית; על כן אינה באה בחשבון המצוות, שבאה לחשוב רק מצוות פרטים... (הרב יששכר טייכטהל, "אם הבנים שמחה", עמ' קנד (בשם הגאון ר' יונה דב בלומברג)”. וראו עוד כאן.
בספר מגילת אסתר כתב לבאר שהרמב"ם לא מנה את המצווה הוא משום שאינה נוהגת בזמן הגלות. אמנם באחרונים הוכיחו שדרכו של הרמב"ם למנות גם מצוות שאינן נוהגות בזמן הגלות (כגון הפרשת תרומות ומעשרות).
באבני נזר כתב שהרמב"ם לא מנה מצווה זו משום שהיא נכללת במצוות "החרם תחרימם", ודרכו לא למנות מצווה שכלולה במצווה אחרת.
יש מהראשונים שסבורים כי מצוות ישיבת הארץ ליחיד נוהגת גם לאחר החורבן אף שעם ישראל בגלות, ויש הסבורים שאין מצוות יישוב הארץ בזמן הגלות. באחרונים דנו בדברי ראשונים נוספים, מהי עמדתם בנושא.
קניית בית בארץ ישראל

על אף שמצוות יישוב ארץ ישראל עיקר עניינה לגור בארץ ישראל ולדאוג שהארץ כולה תהיה מיושבת.
יש שכתבו שיש במצווה זו גם מצווה על הגברא לדאוג שהוא בעצמו ישב בארץ בצורה חזקה ומיושבת על ידי קנית בית מכספו.
יש שכתבו שחלק זה של קניית בית בארץ ישראל נלמד גם מהפסוק הנאמר בתורה לגבי היוצאים למלחמה: ”וְדִבְּרוּ הַשֹּׁטְרִים אֶל הָעָם לֵאמֹר מִי הָאִישׁ אֲשֶׁר בָּנָה בַיִת חָדָשׁ וְלֹא חֲנָכוֹ יֵלֵךְ וְיָשֹׁב לְבֵיתוֹ פֶּן יָמוּת בַּמִּלְחָמָה וְאִישׁ אַחֵר יַחְנְכֶנּוּ” התורה פוטרת את החייל משירות צבאי אם בנה בית בארץ ישראל ועדיין לא זכה לגור בו כדי שיזכה להשלים את המצווה.
בשו"ת המרחשת כתב שקניית בית בארץ היא חלק ממצוות ירושת הארץ: ”מצווה זו אינה מתקיימת בישיבה לבדה, כי אם גם כן בקנין קרקע בארץ ישראל. כמפורש בפסוק "וירשתם אותה וישבתם בה", שצריך ירושה וישיבה ויש צורך בשניהם עבור קיום המצווה”.
יש שכתבו שסעודת חנוכת הבית בארץ ישראל, נחשבת סעודת מצווה.
לדעת הרמב"ם מצווה זו של קנית בית חשובה עד שצוותה התורה על הקונה להיות שמח בקנינו ולהודות לה' על שזכה לבנות בית בארץ ישראל במשך שנה שלמה. כדי לקיים את מצוות השמחה בשלימות התורה פוטרת את החייל משירות צבאי במשך השנה הראשונה. פטור זה אינו תקף למלחמת מצווה. גם סעודת חנוכת הבית היא גם חלק ממצוות השמחה שהיא מן התורה. לכן אם לא עשה סעודת חנוכת הבית מיד בהיכנסו לדירה, יכול לעשות כל השנה הראשונה,.
קניית בית בארץ ישראל > קנית קרקע

לחלק מהדעות גם קניית קרקע, בלא בית, היא מצווה, דבר זה נלמד מאברהם אבינו שקנה קרקע מעפרון. היו שהגדילו לטעון כי קניית חלקת שדה בארץ ישראל ישראל, כמוה כקניית חלקה בגן עדן. בשו"ת אבני נזר (יו"ד סימן תנה) נכתב, כי אפילו עבור אנשים היושבים מחוץ לישראל זו מצווה לקנות נחלה בארץ ישראל, והדבר נחשב כאלו יושבים בארץ ישראל.
מצוות נטיעת עצים בארץ ישראל

במדרש למדו חז"ל מהפסוק כִי תָבֹאוּ אֶל הָאָרֶץ וּנְטַעְתֶּם כָּל עֵץ מַאֲכָל וַעֲרַלְתֶּם עָרְלָתוֹ אֶת פִּרְיוֹ“, לרמז שבבואם לארץ ישראל יתעסקו תחילה בנטיעת עצים. וכן מבוא במדרש: ”כיון שנכנסו ישראל לארץ אמר להם משה כל אחד ואחד מכם יטען מכושיה (=מעדר) ויפוק וינצוב ליה נציבין הה"ד כי תבאו אל הארץ ונטעתם“.
חשיבות מצוות ישוב ארץ ישראל

במשנה במסכת כתובות נכתב:
הכל מעלין לארץ ישראל ואין הכל מוציאין, הכל מעלין לירושלים ואין הכל מוציאין אחד האנשים ואחד הנשים
על פי הפרשנות המקובלת של משנה זו, אם איש ואישה אינם מצליחים להגיע להסכמה האם לגור בארץ ישראל או מחוצה לה, האיש רשאי לגרש את אשתו ללא כתובה אם היא מסרבת לדור עמו בארץ, והיא רשאית לדרוש ממנו גט וכתובה אם הוא מסרב לדור עימה בארץ. משנה זו נפסקה להלכה על ידי רבים מהפוסקים.
חשיבות מצוות ישוב ארץ ישראל > קניית בית מגוי בשבת

על פי ההלכה אין לומר לגוי לעשות מלאכה האסורה על יהודי בשבת. אולם לצורך קניית בית מגוי בארץ ישראל התירו חכמים לומר לגוי לכתוב ולחתום חוזה לקניית הבית בשבת מידי גוי. בקניית קרקע בארץ ישראל מגוי ישנה מצווה כפולה: א. יישוב ארץ ישראל בכך שיגור בקרקע יהודי. ב. מצוות כיבוש הארץ בגאולת הקרקע מהגוי. לכן אפילו כבר יש לו דירה מצווה לגאול את הקרקע מהגוי.
חשיבות מצוות ישוב ארץ ישראל > איסור גידול בהמה דקה בארץ ישראל

על פי המשנה. אסור לגדל בהמה דקה (צאן) בארץ ישראל, אלא אם מגדלה ביערות או במדברות. המפרשים נתנו טעמים שונים הקשורים למצוות יישוב ארץ ישראל. רש"י סבר שהטעם לכך הוא מפני שבהמות דקות מכלות את השדות והעצים, והרמב"ם סבר שטעם לכך הוא מפני שבהמות דקות אוכלות את הזרעים, ובכך מכלות את הצומח.
נפסק בשו"ע שבזמן הגלות בטל איסור זה. עם התחדשות היישוב היהודי בעת החדשה דנו הפוסקים האם האיסור חוזר. רבים מתירים בנימוק שפקע האיסור ויש צורך בתקנה חדשה בשביל לאסור, או מחמת שכיום רואים בזה תועלת ליישוב. יש הסוברים שחזר האיסור למקומו.
חשיבות מצוות ישוב ארץ ישראל > במקום פיקוח נפש

בכמה פסוקים עם ישראל מצווה לכבוש ולהילחם כדי לכבוש את ארץ ישראל. מכך שבמלחמה יש הרוגים ובכיבוש הארץ מסכנים את חיי הלוחמים למדו שמעלת מצוות ירושת ארץ ישראל עדיפה על שמירת חיי האדם וכך לדבריהם מצוות יישוב ארץ ישראל היא אף כאשר יש בדבר סכנת נפשות.
איסור יציאה מארץ ישראל

אף הרמב"ם, שכידוע לא פסק להלכה את מצוות יישוב ארץ ישראל (כמו הרוב המוחלט של הפוסקים) מציין שאסור לצאת מארץ, למעט לצרכים מסוימים:
אסור לצאת מארץ ישראל לחוצה לארץ לעולם, אלא ללמוד תורה, או לישא אישה, או להציל מיד הגויים, ויחזור לארץ. וכן יוצא הוא לסחורה. אבל לשכון בחוצה לארץ - אסור, אלא אם כן חזק שם הרעב, עד שנעשה שווה דינר חיטין בשני דינרין
מעלת המצווה

בגודל מעלת ישיבת ארץ ישראל נכתב רבות בתלמוד ובראשונים:
כל הדר בארץ ישראל דומה כמי שיש לו אלוה, וכל הדר בחו"ל דומה כמי שאין לו אלוה.
לעולם ידור אדם בא"י אפילו בעיר שרובה עובדי כוכבים.
כל הקבור בא"י כאילו קבור תחת המזבח.
כל המהלך ד"א בארץ ישראל, מובטח לו שהוא בן העוה"ב. וכעין זה מובא בספרי: "כל הדר בארץ ישראל... הרי הוא בן העוה"ב".
ישיבת ארץ ישראל שקולה כנגד כל מצוות שבתורה.
עיקר כל המצוות ליושבים בארץ ה', ובחו"ל אינם אלא ציונים.
ראו גם

אהבת ארץ ישראל
יציאה מארץ ישראל (הלכה)
ברכת מציב גבול אלמנה
מלחמת מצווה
שלוש השבועות
ארץ ישראל השלמה
שד"ר
הממונים בגולה על מעות ארץ ישראל
לקריאה נוספת

הרב יעקב זיסברג, נחלת יעקב - ברורים במצוות ישיבת ארץ ישראל, הוצאת המכון התורני, ישיבת אור עציון, מרכז שפירא התשס"ה.
יוסף טובי, "מצוות יישוב ארץ ישראל בכתבי ההגות והפרשנות של חכמי צפון אפריקה", בספר: אביעזר רביצקי (עורך),  ארץ-ישראל בהגות היהודית במאה העשרים, יד בן צבי, 2004.
זאב הרוי, "הרב ריינס על מצוות יישוב ארץ ישראל", בספר: אביעזר רביצקי (עורך),  ארץ-ישראל בהגות היהודית במאה העשרים, יד בן צבי, 2004.