stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב תל פאחר
ביאורים

↑  בתוכנית המקורית של פיקוד הצפון, שנקראה "מקבת 1", יועד גדוד 13 לכבוש את תל פאחר. מסיבה שאיננה ברורה לגמרי, שונתה התוכנית מספר ימים לפני הקרב. מפקד גדוד 13, פנחס נוי העיד שהדבר נעשה מפני שלגדוד שלו לא היו זחל"מים (זחל משוריין) משלו (לאחר שהעביר אותם לחטיבה 8), בשונה מגדוד 12. על כל פנים, בניגוד לגדוד 51, שהתאמן במשך כשבועיים על כיבוש תל עזזיאת וחייליו הכירו אותו היטב – לגדוד 12 היו רק מספר ימים להכיר את יעדם.
↑  האירוע הזה נחקר פעמים רבות, מכיוון שהעובדה שהכוח לא פנה במקום המיועד גרמה לשינוי כל מהלך הקרב. אולם יש עדיין מחלוקת על הסיבה לשינוי. לרוב הדעות, הטנקים יכלו לעבור בנתיב המתוכנן, אולם מפקד הפלוגה הוא שמנע זאת. על פי עדויות רבות, המ"פ נטש את תפקידו ולא לקח חלק בהמשך הקרב; רק המחלקה המובילה של השריון בפיקוד המ"מ ברוש הסתערה על היעד.
1 2  הקמב"ץ (קצין המבצעים) של הגדוד, יוסי פרידמן, העיד שהמג"ד שלח אותו מאוחר יותר לזרז את הכוח להגיע את המג"ד, כדי להקיף את המוצב מצפון. לעומתו העיד מפקד פלוגה א', אהרן ורדי, שהפקודה שהעביר אלכס קרינסקי מהמג"ד הייתה לתקוף את היעד רגלית, מחזיתו.
↑  שילון תפס את מקומו של לוחם שהיה מיועד להיות בזחל"ם, ויש הטוענים שהדבר העיד על ביטחונו המופרז של המג"ד באשר לקלות הקרב הצפוי; בזחל"ם היה גם קצין השלישות הגדודי.
↑  העיתונאי יעקב העליון, שהיה מפקד טנק במילואים, נפצע קשה. הוא עבר טיפולים במשך למעלה משנה כדי להשתקם. את חוויותיו מהפציעה והשיקום בעקבותיה תיעד העליון בספרו "רגל של בובה". הספר הפך לרב־מכר והודפס ב־16 מהדורות.
↑  יש הטוענים שהייתה זו יוזמה פרטית של מפקד הסיירת.
1 2  בתחקיר שנערך כשבוע לאחר הקרב, האשים סמח"ט גולני את אנשי הסיירת בכך שהתעכבו זמן רב מאחורי מחסה לפני שפתחו בהתקפה. הוא שמע שאליעז דיווח מוקדם מדי שהמוצב נכבש, ופקד עליו להיכנס בראש הצוות ולסיים את המשימה.
↑  כך על פי עדותו של כהן, שהיה המפקד הקודם של הסיירת והתחלף עם אליעז כשכהן הגיע לבה"ד 1. ויש אומרים שהיה זה לוחם אחר, מוקי פלג, שהרג את הסורי.
↑  ברשימת החללים שבאנדרטה שהוצבה באתר, היו רשומים גם שמותיהם של 11 החללים מגדוד 13 של גולני, שנהרגו באסון בית המכס העליון, שהתרחש שישה ימים לאחר קרב תל פאחר. לעומת זאת, היו חסרים באנדרטה שמות חללי פלוגת השריון שהשתתפו בקרב; פגם זה תוקן באנדרטה החדשה שהוצבה במאי 2017.
↑  יש אף הטוענים, שמפקדים ברמות שמעל הגדוד הפיצו את גרסת הטעות בניווט בכוונה, כדי לחפות על תכנון וניהול שגויים של הקרב. ייתכן שטעות בניווט שהתרחשה בקרב סמוך, של חטיבה 8 בכפר קלע, היא שתרמה לדעה השגויה.
↑  20 עיטורים הוענקו ללוחמי חטיבת גולני (קרוב למחצית מהמעוטרים נהרגו), ואחד למ"מ השריון עזרא ברוש, באתר הגבורה, שנפצע קשה ועבר שיקום ממושך.
↑  מתוך עדותו של פרופ' ישראל גרשוני, לוחם בסיירת והיום היסטוריון: "אני במקור איש קיבוץ חולתה, הכרתי היטב את תל עזזיאת, מקום שעשה צרות לישראל מ־1954... הייתה תוכנית טובה לכבוש אותו... על תל פאחר לא היה לנו שום מושג."
↑  למשל, המאירי מצטט דיווח של המג"ד קליין למח"ט: "אני משנה כיוון. הדרך בציר שנקבע אינה עבירה. עולה על שפרה (תל פח'ר) מצפון־מערב"; אולם דיווח כזה אינו קיים בשום רישום של יומן מבצעים או של רשת הקשר. הציטוט מצא את דרכו גם אל ספרו של אריה יצחקי, "בעקבות לוחמים".
↑  המשפחות של יוסף מולכו, אמנון שוקרון, מיכה תשבי, ועוד.
הערות שוליים

↑  יחזקאל המאירי, משני עברי הרמה, הוצאת א. לוין אפשטיין, 1970
↑  מצפה גולני, דו"ח סופי מאת אורן זיגנבוים, חדשות ארכאולוגיות, גיליון 120, רשות העתיקות 2008
↑  עדותו של יוסי פרידמן בתחקיר שנערך ב־1978, ובבלוג נעמוש – הרמה הסורית
↑  טוראי דוד שירזי, באתר הגבורה
↑   "חמאווי על היעד הצפוני", סרטון  באתר יוטיוב, ובו מתאר יצחק חמאווי (גרנות) בפירוט את קורותיו בקרב, במקומות ההתרחשות.
↑  "הסיירת מצטרפת ללחימה" בבלוג נעמוש – הרמה הסורית
1 2  "כשהשמש שקעה במזרח" בבלוג נעמוש – הרמה הסורית
↑  "הקרב של רובקה פנים אל פנים" בבלוג נעמוש – הרמה הסורית
↑  סרן ראובן אליעז, באתר הגבורה
↑  אורי שמחוני, יחס ישיר בין כמות הצל"שים וגודל התקלה, באתר nrg‏, 24 באפריל 2001
↑  עדות של יהודה שפר, סייר אוויר; ושל איש הסיירת
ישראל גרשוני.
↑  מתוך אתר הצנחנים
↑  סמל יעקב הנדלמן, באתר הגבורה
| מלחמת ששת הימים |
| --- | --- | --- |
| רקע | פעולת סמוע • יום הקרבות של 7 באפריל 1967 • הנאום המגומגם • מרד הגנרלים • מבצע לשון אדומה |  |
| החזית המצרית | מבצע מוקד • קרב אום-כתף • קרב הג'יראדי • קרב חניון הלילה של גדוד 19 • פעולת אלכסנדריה • פעולת פורט סעיד • קרב רפיח • קרב מוצב אל-קובה • תפיסת שארם א-שייח' |  |
| החזית הירדנית | הקרב על גבעת התחמושת • המערכה על ירושלים • כיבוש צפון השומרון |  |
| החזית הסורית | הקרב על קלע וזעורה • קרב תל עזזיאת • קרב תל פאחר |  |
| אישים | לוי אשכול • משה דיין • יצחק רבין • מרדכי הוד • דוד אלעזר • עוזי נרקיס • ישעיהו גביש • מוחמד סידקי מחמוד • סולימאן עיזאת  • עבד אל-חכים עאמר • מוחמד פאוזי • גמאל עבד אל נאצר • חוסיין, מלך ירדן |  |
| כללי | ישראל במלחמת ששת הימים • יהדות ארצות האסלאם במלחמת ששת הימים • צבא ההגנה לישראל במלחמת ששת הימים • הצבא המצרי במלחמת ששת הימים |  |
| בינלאומי | החלטה 233 • החלטה 234 • החלטה 235 • החלטה 236 • החלטה 237 • החלטה 240 • החלטה 242 |  |
| בתרבות | בתרבות הישראלית • ירושלים של זהב • ירושלים של ברזל • משה דיין, יצחק רבין ועוזי נרקיס בשער האריות • תצלום הצנחנים בכותל המערבי • גבעת התחמושת |  |
| תיעוד והנצחה | יום הנכסה • יום ירושלים • אות מלחמת ששת הימים • גבעת התחמושת • אנדרטאות בירושלים • אנדרטה לחללי עוצבת השרון • אנדרטה לנופלי חטיבה 5 • אנדרטת אוגדת הפלדה • האנדרטה לחללי חטיבה 45  • טקס האזכרה לזכר חללי מלחמת ששת הימים ומלחמת ההתשה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565338905171  LCCN: sh86004222 
תל פאחר, מבט מכיוון מערב
צומת תעלות בשלוחה הדרומית. התמונות צולמו על ידי המ"מ דני ביזר כחודש אחרי הקרב.
זחל"ם צה"לי ומקלע 0.5 המוצבים בשרידי המוצב הסורי בתל פאחר לזכר הקרב שהתחולל במקום
מפגש של הלוחמים בקרב, ספטמבר 2014. נראים בגבם, מימין לשמאל: ורדי (בכובע), שמיל, זמיר (חובש), חמאווי, ביזר, פרידמן, דוד כהן
האנדרטה הישנה על התל (שהוחלפה ב־2017), ובה רשימה של חללי הקרב, וחללים נוספים
האנדרטה המרכזית שהוצבה במקום במלאת 50 שנה למלחמה
לוח הזיכרון החדש עליו חקוקים שמות הנופלים בקרב כולל יחידות השריון, כמו גם לוחמי גולני שנהרגו בקרבות אחרים במלחמה.
איזי אמיר

| --- | --- |

 לידה:  דצמבר 1925 אסואירה, מרוקו 
 פטירה:  אוקטובר 2005 (בגיל 79) 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 תחום יצירה:  פיסול 
 
איזי, יצחק אמיר (דצמבר 1925 – אוקטובר 2005) היה צייר ופסל ישראלי.
תערוכות

הציג תערוכות יחיד בירושלים, תל אביב, חיפה, ארצות הברית וכן השתתף בתערוכות קבוצתיות רבות בישראל, בשווייץ, בפריז ובגרמניה.
1962 - תערוכת יחיד בגלריה "רינה", ירושלים
1964 - נבחר יחד עם 50 אמנים מתוך 6000 אמנים מכל העולם, להציג מיצירותיו בתערוכה קבוצתית של "אגודת אוטריליו" בפריז.
חמש תערוכות יחיד בבית האמנים בירושלים האחרונה ב-2003, וכן השתתפות בתערוכות קבוצתיות רבות בבית האמנים.
1972 - תערוכת יחיד בבוסטון, ארצות הברית.
1973 - תערוכה קבוצתית לאמני ירושלים בציריך, שווייץ.
2004 - תערוכת יחיד בבית העם באפרידר, אשקלון.
הציג בקביעות ב"גלריה קלצ'קין" בתל אביב, ב"גלריה כרמל" בחיפה וב"גלריה מרוז".
2006 - תערוכה רטרוספקטיבית בתיאטרון ירושלים מהווה המשך דרכו של איזי, שנפטר בכ"ב בתשרי.
שיר מחווה לאיזי מאת יצחק חופי חפוטה -"סולמות וחבלים", אמן בין שמים וארץ, מתוך קבץ שירים, "דודי צפנתי לך", הוצאת אקדמון בע"מ, בית ההוצאה לאור, 2007.
גלריה

פסל מקהלה - ברונזה 30*37*30 ס"מ
שבוים - פסל - קלקר גובה 2 מ'
מסכות - ברונזה - גובה 31.1 ס"מ 25.2 ס"מ
ירושלים בלילה – שמן על בד- 70*100 ס"מ
"יש לי חלום" אקריליק על בד 120X49
כיסאות מפלגתיים - אקריליק על בד 100*70 ס"מ
מטפורה, ראש קטן למנהיג - צבעי מים - 50*30 ס"מ
מסכות - צבעי מים - 30*50 ס"מ
לקריאה נוספת

איזי אמיר, "לשוב לאמנות", הארץ, 14 בספטמבר 1997
אמנות במבשרת, שלמה הר-פז, "יש לי חלום - תערוכה רטרוספקטיבית של האמן איזי אמיר ז"ל, 1925–2005", 7 בספטמבר 2006
"שלום לאיזי, לזכרו של יצחק "איזי" אמיר, יוצר, אמן, מחנך", בקעתון עמ' 5, דצמבר 2005
לקסיקון לאמנויות פלאסטיות: (בישראל ובעולם), עמ' 32, בהוצאת עולם האמנות בע״מ, 1982
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  זכו בפרסי ירושלים, מעריב, 21 במאי 1973
↑  נעמי בנצור, נופי ירושלים של איזי אמיר, מעריב, 17 בספטמבר 1971
↑  תערוכת הסתיו של אמני ירושלים, על המשמר, 15 באוקטובר 1971
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305420905171  VIAF: 3257160667980303560008   WorldCat (עם VIAF): 3257160667980303560008
דודה מיים

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מחזה של ארתור לורנץ
 בימוי:  מורטון דאקוסטה
 הופק בידי:  מורטון דאקוסטה
 תסריט:  בטי קומדן, אדולף גרין
 עריכה:  ויליאם זיגלר
 שחקנים ראשיים:  רוזלינד ראסל פגי קאס 
 מוזיקה:  ברוניסלאו קאפר
 צילום:  הארי סטרדלינג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר, Warner Bros. Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 בדצמבר 1958
 משך הקרנה:  143 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  קונטיקט 
 הכנסות:  23,300,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   auntiemame
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
דודה מיים (באנגלית: Auntie Mame) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1958, עם רוזלינד ראסל בתפקיד הראשי.
התסריט מבוסס על רב המכר "דודה מיים" של פטריק דניס (אנ') משנת 1955. הסרט עובד למחזה בשנת 1956 והוצג בברודוויי בכיכובה של רוזלינד ראסל, תפקיד שהקנה לה מועמדות לפרס טוני. ב-1966 עובד למחזמר שלפיו הופק הסרט Mame ב-1974 בכיכובה של לוסיל בול.
תקציר העלילה

מיים דניס (רוזלינד ראסל) היא רווקה עשירה מניו יורק שגרה בדירה מפוארת עם שני משרתים ומארגנת מסיבות בביתה לחברה הגבוהה בניו יורק. אחיה העשיר משיקגו מת לפתע בשנת 1928 ושולח את בנו היחיד פטריק (ג'אן הנדזליק) לגור בביתה.
פטריק הנער נדהם מהחיים הסוערים שלה ומתחיל להעריץ אותה. הבעיה היא שאביו הפקיד למענו בצוואה סכום גדול ומינה את פקיד הבנק דוויט בבקוק (פרד קלארק) להיות אחראי על חינוכו של פטריק.
כאשר נגד החלטתו היא שולחת אותו לבית ספר בו מנוהלים שיעורים בעירום, מגיע בבקוק ומוציא את פטריק מסמכותה ושולח אותו לבית ספר מהוגן בקונטיקט.
בינתיים מתרסקת הבורסה בוול סטריט ומיים מאבדת את כל רכושה. היא מנסה למצוא עבודה כשחקנית בעזרת ידידתה השחקנית ורה צ'ארלס (קורל בראון) אך הורסת את ההצגה. לאחר מכן היא עובדת כמרכזנית ו"תוקעת" את כל השיחות. לבסוף היא מצליחה להשיג עבודה במייסיס אך מפוטרת משם לאחר שלא הצליחה לטפל באחד הלקוחות. הלקוח הזה, בו ברנהרסט (פורסט טאקר) הוא חוואי עשיר מטקסס. הוא מתאהב בה ומזמין אותה לאחוזת המשפחה שם בדרך נס היא מצליחה להשתתף בציד שועל כשהיא רכובה על סוס וללכוד את השועל.
לאחר הצלחה זו הם מתחתנים ומטיילים בכל העולם. עד שלבסוף נופל בו למותו בעלייה למטרהורן. מיים כעת היא אלמנה עשירה. היא מתחילה לכתוב ספר זכרונות ושוכרת את המזכירה אגנס גוץ' (פגי קאס), את בריאן או'בניון כעורך (רובין יוז) ואת לינדסי ווסלי (פטריק נולנס) כמוציא לאור.
במשך השנים מתגבר הפער התרבותי בינה לבין פטריק (רוג'ר סמית) הלומד באוניברסיטה יוקרתית בקונטיקט.
פטריק מתאהב בדוריס (לי פטריק) ורוצה להביא אותה לביתו. כדי להיפטר מאגנס ובריאן, מלבישה מיים את אגנס בשמלה חושפנית פנים ומורידה את משקפיה. אגנס יוצאת עם בריאן, שותה אלכוהול ולבסוף נכנסת להיריון ולא יודעת איך זה קרה...
מיים מבקרת אצל הוריה של דוריס ומסתבר לה שהם סנובים אנטישמים שמבקשים ממנה להשתתף בקניית חלקה סמוך לביתה כדי שלא ירכשו אותה יהודים.
לבסוף מכינה מיים מסיבה לכולם ומציידת את הסלון ברהיטים עולים ויורדם. כעת יש לה מזכירה חדשה, פייג'ין ראיין (פיפה סקוט) שפטריק מתאהב בה במבט ראשון. אגנס עושה להם "בושות". היא אומרת להורי דוריס כי בכסף שתקבל ממכירת זכרונותיה היא תקנה את השטח ליד ביתם כדי להקים בו בית אבות יהודי. גלוריה מדברת עליהם בזלזול, מה שמסיים את יחסיה עם פטריק.
כעבור מספר שנים - פטריק ופגי מביאים את בנם מייקל שישהה בחברת דודה מיים המקבלת אותו כפי שקבלה בזמנו את אביו, פטריק.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רוזלינד ראסל | דודה מיים |  |
| פורסט טאקר | בו ג'קסון ברנסייד | בעלה של מיים |
| ג'אן הנדזליק | פטריק הנער | פטריק המבוגר |
| רוג'ר סמית' | פטריק המבוגר |  |
| פגי קאס | אגנס ג'וץ' | מזכירה |
| פרד קלארק | דווייט בבקוק | בנקאי |
| פטריק נולנס | לינדסי וולסי | מוציא לאור |
| לי פטריק | דוריס | ארוסתו של פטריק |
| פיפה סקוט | פייג'ין ראיין | אשתו של פטריק |
| יוקי שימודו | איטו | משרת של מיים |
| קוני גילכיסט | נורה | משרתת של מיים |
| ווילרד ווטרמן | קלוד אפסון | אבא של דוריס |
| ג'ואנה ברנס | גלוריה אפסון | אמא של דוריס |
| רובין יוז | בריאן או'בניון | עורך |
| קורל בראון | ורה צ'ארלס | שחקנית |
פרסים

הסרט היה מועמד לשישה פרסי אוסקר:
פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר - רוזלינד ראסל
פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר - פגי גוץ'
פרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר
פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר
פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר - צילום בצבע
Hit Me Hard and Soft

Hit Me Hard and Soft (מעוצב באותיות גדולות; בעברית: "הכה אותי חזק ורך") הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש. האלבום יצא לאור ב-17 במאי 2024, על ידי חברות התקליטים דארק-רום רקורדס ואינטרסקופ רקורדס. האלבום משמש כהמשך לאלבום האולפן השני שלה, Happier Than Ever ‏(2021).
האלבום קיבל מועמדויות בטקס פרסי גראמי ה-67 בקטגוריות אלבום השנה ואלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר.
רקע והכרזה

אייליש הוציאה את אלבום אולפן השני שלה, Happier Than Ever, בשנת 2021. האלבום עצמו זכה להצלחה מסחרית והגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200, הוא זכה למועמדות פעמיים בטקס טקס פרסי גראמי ה-64. אייליש החלה לגבש רעיונות לאלבום האולפן השלישי שלה יחד עם פיניאס או'קונל בדצמבר 2021. ביוני 2022, במהלך סיבוב ההופעות העולמי שלה "Happier Than Ever, The World Tour" במנצ'סטר, אייליש הציגה לראשונה את הבלדה "TV" שלא יצאה אז. השיר מתייחס לביטולו של פסק דין רו נגד וייד, מקרה שהפך את ההפלות לזכות חוקתית בארצות הברית. ב-21 ביולי, הוציאה בהפתעה את המיני-אלבום שלה Guitar Songs המכיל שני רצועות, "TV" לצד "The 30th".‏ אייליש הסבירה את החלטתה להוציא בהפתעה את המיני-אלבום במהלך הראיון עם זיין לאו לאפל מיוזיק, בו היא סיפרה לו שבזמן שהעבודה על אלבום האולפן השלישי שלה שמתקרב לצאת בקרוב, היא סירבה לחכות עד לאותו זמן כדי להכניס את "TV" ו-"The 30th" לרשימת הרצועות. היא רצתה להפיץ את המסרים שלה למעריציה בהקדם האפשרי, וציינה את המידיות של המילים שלה: "השירים האלה ממש עדכניים בשבילי, והם שירים שאני רוצה להשמיעה עכשיו."
בראיון ל"טיים", מארק רונסון, המשמש כמפיק-מוזיקלי של Barbie: The Album, הודיע שאייליש כלל הנראה תופיע בפסקול. אייליש עוררה בעבר ספקולציות לגבי הופעה אפשרית כאשר פרסמה תמונה של שלט ניאון, ובה תמונה של ברבי, באינסטגרם שלה ב-27 ביוני. ב-6 ביולי, הכריזה אייליש על צאת הסינגל "What Was I Made For?". "בהודעה נלווית היא אמרה שהשיר משמעו עבורה כ"העולם המוחלט". אייליש קיוותה שהשיר "ישנה חיים" ואמרה למעריציה "להתכונן להתפייח". השיר עצמו העניק לאייליש זכיות בטקס פרסי אוסקר ה-96 בהן בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ופרס גראמי לשיר השנה, פרס גראמי לשיר הטוב ביותר שנכתב למדיה חזותית.
באוקטובר 2023, העניקה אייליש ראיון לתחנת הרדיו 102.7 KIIS FM, בו חשפה שהאלבום מוכן כבר כ-80%. בדצמבר, התראיינה אצל בתוכנית של ג'ימי פאלון "The Tonight Show Starring Jimmy Fallon", בו היא הצהירה שאלבום האולפן השלישי שלה "כמעט גמור" ושמעריצי "בשלב מסוים" יידעו יותר על כך. לאחר מכן חשף פיניאס או'קונל בראיון למגזין "Mr Porter" שלפי הדיווחים האלבום מוכן כבר כ-85% ויצא כלל הנראה 'ברבעון הרביעי יצא'.
עטיפת האלבום מתארת את אייליש נופלת דרך משקוף לתוך מים כחולים כהים. הוא צולם על ידי הצלם התת-מימי וויליאם דראם, והצילומים ארכו 6 שעות. אייליש תיארה זאת כאחת החוויות הכואבות בחייה.
קידום והוצאה

בתחילת ינואר 2024, סיפרה אייליש לסוכנות ידיעות "Associated Press" שסיימה את הקלטות האלבום שלה והוא צפוי לצאת לאור בקרוב. ב-21 בפברואר, חשפה אילייש שהאלבום שלה בשלבי מאסטרינג. באפריל 2024, הופיעו מילות שיר על שלטי חוצות בערים שונות ברחבי העולם. בו הציגו את המילים הנסתרות כגון, "היא הפנסים אני הצבא" או "האם עברתי את הגבול?" אייליש עצמה "אהבה" כמה תמונות של שלטי החוצות, שחלקן הכילו גם את הלוגו הישן שלה "Blohsh", מה שמעורר ספקולציות שזהו טיזר לאלבומה השלישי המתקרב. לאחר מספר ימים, שינתה את תמונת הפרופיל שלה ברשתות החברתיות שלה ל"עיגול כחול" ושיתפה תמונה נוספת עם הכיתוב שאומר, "האם אתה יודע להתכופף?" לאחר מכן, אייליש הוסיפה את עוקביה בעמוד האינסוגרם שלה לחבריה הקרובים. כמה שעות לאחר מכן, היא פרסמה תמונה המציגה לראשונה את הקעקוע החדש שלה. כעבור מספר ימים, פרסמה אייליש את המילים "HIT ME". לאחר מכן, פרסמה אייליש שתכריז על משהו למחרת. במקביל העלתה לרשתות המדיה החברית קטע מתוך שיר. ב-8 באפריל, הכריזה אילייש על צאת אלבום האולפן השלישי שלה Hit Me Hard and Soft.
[זה] עושה בדיוק כפי שכותרת האלבום מרמזת; מכה בך חזק ורך הן מבחינה לירית והן מבחינה קולית, תוך כיפוף ז'אנרים ומתריס על טרנדים לאורך הדרך", ממשיך התיאור.
אייליש חשפה העניקה הצצות שונות של השירים "Lunch", ‏"L'Amour de Ma Vie" ו-"Chihiro" במהלך סט DJ בהפתעה בפסטיבל קואצ'לה ב-13 באפריל 2024. בראיון שפורסם ב-24 באפריל, סיפרה אייליש למגזין "רולינג סטון" שהיא לא תוציא מראש סינגלים לפני צאת האלבום עצמו. היא הסבירה שהיא לא אוהבת סינגלים מאלבומים כי היא "ממש [לא] אוהבת כשדברים יוצאים מהקשרם" והשוותה את Hit Me Hard and Soft ל"משפחה", והוסיפה שהיא "[לא] רוצה] ילד אחד קטן באמצע החדר לבדו". במאי, העניקה הצצה מוקדם לשיר "Chihiro" הוצגה בטריילר של המשחק פורטנייט שחשף את התלבושת השנייה של אייליש במשחק. השיר היה זמין גם בתור "Jam Track" לשימוש במצב "Fortnite Festival" לצד "Lunch" ו-"The Diner". יתר על כן, קטע מ"Birds of a Feather" הוצג בקליפ תדמית לעונה השלישית של הסדרה "עוצר נשימה" של נטפליקס. ב-15 במאי וב-16 במאי, אייליש ערכה אירועי מסיבת האזנה למעריצים בהתאמה בברקליס סנטר בברוקלין ובהפורום באינגלווד, בשני המקרים השמיעה בבכורה את האלבום בשלמותו.
Hit Me Hard and Soft יצא ב-17 במאי 2024. האלבום יצא לאור בפורמטים הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה, תקליטור, תקליט וקלטת שמע. ביום צאת האלבום השיר "Lunch" יצא לאור כסינגל המוביל מהאלבום. גרסה מורחבת של השיר "L'Amour de Ma Vie" יצאה לאור כסינגל שיווקי ב-22 במאי 2024. ב-19 במאי וב-22 במאי, הוציאה אייליש מהדורות נוספות לאלבום בשירה מבודדת, האטה והדהוד והאיץ בהוצאה דיגיטלית, בהתאמה.
קידום והוצאה > סיבוב הופעות

ב-29 באפריל 2024 הכריזה אייליש על תאריכים לסיבוב ההופעות "Hit Me Hard and Soft: The Tour" כדי לקדם את האלבום. סיבוב ההופעות צפוי להתחיל ב-29 בספטמבר 2024 בקוויבק, קנדה ויימשך עד דצמבר 2024 בצפון אמריקה. לאחר מכן, סיבוב ההופעות ימשיך באוסטרליה בפברואר–מרץ 2025 ובאירופה מאפריל עד יולי 2025.
מכירת הכרטיסים להופעות התחילו במכירה מוקדמת ללקוחות אמריקן אקספרס ב-30 באפריל 2024, ולאחריה מכירה כללית שנפתחה ב-3 במאי 2024.
סיבוב ההופעות צפוי לכלול פרויקט קיימות בשיתוף עם הארגון Reverb, ארגון ללא מטרות רווח, ויעסוק, בין היתר בהפחתת זיהום גזי חממה, הפחתת פסולת פלסטיק חד פעמית, תמיכה בפעולת אקלים וקידום אפשרויות לצריכת מזון מהצומח. חלק מהכנסות הכרטיסים מהופעות בצפון אמריקה יועברו ל-Reverb כדי לתמוך במאמציה להתמודד עם חוסר הביטחון התזונתי ומשבר האקלים. בנוסף, סיבוב ההופעות יעשה שימוש בתוכנית ה-Face Value Exchange של טיקטמאסטר כדי למנוע ספסרות של כרטיסים, מה שיאפשר למעריצים למכור מחדש כרטיסים שאינם יכולים להשתמש בהם במחיר המקורי.
ביקורות > הופעות ברשימות

| כתב עת/אתר | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| Consequence | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2024 | 41 |  |
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה של ARIA | 20 בנובמבר 2024 | האמן הבינלאומי הטוב ביותר | מועמדות |  |
| פרס גראמי | 26 בינואר 2025 | אלבום השנה | מועמדות |  |
| פרס גראמי | 26 בינואר 2025 | אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר | מועמדות |  |
רשימת רצועות

מילות השירים נכתבו על ידי בילי אייליש, פיניאס או'קונל, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי או'קונל.
| Hit Me Hard and Soft> מס' | Hit Me Hard and Soft> שם | Hit Me Hard and Soft> משך | Hit Me Hard and Soft>  | Hit Me Hard and Soft>  | Hit Me Hard and Soft>  | Hit Me Hard and Soft>  | Hit Me Hard and Soft>  | Hit Me Hard and Soft>  | Hit Me Hard and Soft>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Skinny  | 3:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Lunch  | 2:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Chihiro  | 5:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Birds of a Feather  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Wildflower  | 4:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Greatest  | 4:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | L’Amour De Ma Vie  | 5:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | The Diner  | 3:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Bittersuite  | 4:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Blue  | 5:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 43:45 |  |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים

כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל.
בילי אייליש – שירה, קלידים, סינתיסייזרים, תוכנות עריכת סאונד ווקאלית, הנדסה
פיניאס – בס, תופים, גלוקנשפיל, גיטרה, קלידים, כלי הקשה, תכנות, סינתיסייזר, שירה, הפקה, טכנאי קול, עיבוד טכנאי קול (כל הרצועות); עיבוד עיבוד מוזיקלי (רצועות 1, 6, 10)
אנדרו מרשל – תופים, כלי הקשה
דייל בקר – מאסטרינג, צליל היקפי מאסטרינג
ארון פורבס – מיקס, צליל היקפי הנדסת מיקסינג
ג'ון קסטלי – מיקס, צליל היקפי הנדסת מיקסינג
בראד לאוכרט – הנדסת מיקסינג
קייטי הארווי – עוזר הנדסה מיקסינג
נואה מקורקל – עוזר הנדסה מיקסינג
אנדרו יי – צ'לו (רצועות 1, 6, 10)
אנדרו מרשל – תופים, כלי הקשה (רצועות 1, 6, 10)
נתן שרם – ויולה (רצועות 1, 6, 10)
איימי שרדר – כינור (רצועות 1, 6, 10)
דומניק סלרני – כינור (רצועות 1, 6, 10)
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 1 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  איסלנד | הפלייליסט | 1 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 2 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 1 |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 2 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 2 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים המסחריים | 2 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הסטרימינג | 2 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העכשוויים | 2 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הויניל | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הרוק & אלטרנטיביים | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 1 |
|  דנמרק | היטליסטן | 1 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 1 |
|  הונגריה | Mahasz | 1 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 1 |
|  יוון | IFPI Greece | 2 |
|  יפן | אוריקון | 12 |
|  יפן | אוריקון מצעד אלבומים דיגיטליים | 9 |
|  יפן | בילבורד יפן | 15 |
|  ליטא | AGATA | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |
|  ניגריה | טורן-טייבל טופ 50‏ | 75 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 1 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 1 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 1 |
|  פולין | ZPAV | 1 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 1 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 1 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 1 |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 1 |
|  צרפת | SNEP | 1 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 1 |
|  קרואטיה | מצעד האלבומים הבינלאומי | 2 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 1 |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  2024> מדינה |   ‏‏‏  2024> מצעד |   ‏‏‏  2024> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 2 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 11 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הסטרימינג | 15 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים המסחריים | 6 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים האלטרנטיביים | 2 |
|  צרפת | SNEP | 4 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 3 |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
| ניו זילנד (Recorded Music NZ) | פלטינה | 15,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 1,165,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט (ים) | גרסה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 17 במאי 2024 | הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליט • קלטת שמע | סטנדרטית | דארק-רום • אינטרסקופ |  |
| ארצות הברית | 19 במאי 2024 | הורדה דיגיטלית | שירה מבודדת | דארק-רום • אינטרסקופ |  |
| ארצות הברית | 23 במאי 2024 | הורדה דיגיטלית | Slowed & Reverb • Sped Up | דארק-רום • אינטרסקופ |  |
ביאורים

↑  סמל ה-"Blohsh" הוא עיצוב נייטרלי מגדר "אדם מקל נוטה שמאלה" בשימוש על ידי אייליש מאז 2016.
על כלבים וגנבים

| --- | --- |

הכרזה העברית של הסרט כאשר הופץ לראשונה בארץ, 1962
 מבוסס על:  101 דלמטים 
 בימוי:  קלייד ג'רונימי המילטון לוסק וולפגנג רייתרמן
 הופק בידי:  וולט דיסני 
 תסריט:  סיפור מקורי: דודי סמית תסריט: ביל פיט
 עריכה:  דונלד האלידיי, רוי ברואר 
 מוזיקה:  ג'ורג' בראנס, מל לוון 
 אנימטור:  מילט קאהל, יוליוס סוונדסן, טד ברמן, John Sibley, Blaine Gibson, לס קלארק, דון לוסק, Jack Boyd, Jack Buckley, Amby Paliwoda, דן מקמנוס, Ed Parks, Dale Oliver, Dick N. Lucas, Hal Ambro, פרנק תומאס, ג'ון לונסברי, אולי ג'ונסטון, מרק דייוויס, Bill Keil, אריק לארסון, קליף נורדברג, Hal King, ארט סטיבנס, אריק קליוורת, Stan Green 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  חברת וולט דיסני
 חברה מפיצה:  בואנה ויסטה
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית25 בינואר 1961 ישראל11 באוגוסט 1962 ישראל20 במרץ 1989 (גרסה מדובבת לעברית)
 משך הקרנה:  79 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט פשע, סרט קומדיה, סרט הרפתקאות, סרט פנטזיה 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-50 של המאה ה-20 
 תקציב:  4,000,000‏$
 הכנסות:  215,880,014‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   101dalmations
 פרסים:  פרס באפט"א לסרט אנימציה 
 סרט הבא:  על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון (2003)
 תרגום לעברית:  ירושלים סגל (הפצה מקורית, 1961)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
על כלבים וגנבים (באנגלית: One Hundred and One Dalmatians; מוכר גם כ-101 כלבים דלמטיים) הוא סרט הנפשה אמריקאי של חברת וולט דיסני, שיצא בשנת 1961. הסרט מבוסס על הספר "101 דלמטים" מאת הסופרת הבריטית דודי סמית.