stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסל מיכה
מקומו של בית מיכה

חז"ל מזהים את מקומו של בית מיכה במקום שנקרא "גרב", הנמצא במרחק שלש מיל משילה:
תניא: רבי נתן אומר: מגרב לשילה ג' מילין, והיה עשן המערכה ועשן פסל מיכה מתערבין זה בזה. בִקשו מלאכי השרת לדוחפו. אמר להן הקב"ה: הניחו לו, שפִּתוֹ מצויה לעוברי דרכים.
מנשה הראל מבקש לזהות את מקומו בח'רבת רד'נה בהר אפרים, סמוך לרמאללה.
הערות שוליים

↑  הרב עמיחי שהם, שלש וריאציות באנרכיה, באתר תורת הר עציון
↑  שופטים, פרק י"ז, פסוק ב', פירוש מצודת דוד
↑  ספר שופטים, פרק כ"א, פסוק כ"ה
↑  ספר שופטים, פרק י"ח, פסוק ג'
↑  ספר שופטים, פרק י"ח, פסוק כ"ד
↑  ספר שופטים, פרק י"ח, פסוק ל'
↑  ספר שופטים, פרק י"ח, פסוק ל"א
↑  George Foot Moore, Judges (International Critical Commentary), Edinburgh: T. & T. Clark, 1895, p. 400. Online copy at the Internet Archive
↑  מנשה הראל, הנוף הטבע והאדם במקרא, עם עובד, 1984, עמ' 153
| תקופת השופטים |
| --- | --- | --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש •  תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון  • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |  |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |  |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |  |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |  |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים •  קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |  |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם • הקיני |  |
אוניברסיטת המדינה של ויין

| --- | --- |


 אוניברסיטת מחקר ציבורית
 על שם:  מחוז ויין 
 תקופת הפעילות:  1868–הווה (כ־156 שנים)
 בעלי תפקידים
 סגל:  2,544
 סטודנטים
 :  24,931 (2021)
 מיקום
 מיקום:  דטרויט, מישיגן, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  42°21′26″N 83°04′12″W﻿ / ﻿42.357344444444°N 83.070105555556°W﻿ / 42.357344444444; -83.070105555556
 wayne.edu
 he
 
אוניברסיטת המדינה של ויין (באנגלית: Wayne State University) היא אוניברסיטה ציבורית השוכנת בדטרויט, מישיגן שבארצות הברית, שהוקמה בשנת 1868 והיא השלישית בגודלה במדינה. האוניברסיטה מורכבת מ־13 בתי ספר ומכללות המציעים למעלה מ־350 תוכניות לכמעט 25,000 סטודנטים.
האוניברסיטה חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר ובאוניברסיטאות הערים הגדולות.
היסטוריה

האוניברסיטה הוקמה כבית ספר לרפואה בשנת 1868. בשנת 1881 הוקם בית הספר למורים. בשנת 1927 הוקם בית הספר למשפטים. בשנת 1934 כלל בתי הספר הפכו לכדי אוניברסיטה אחת. בית הספר לעבודה סוציאלית הוקם בשנת 1935 ובית הספר למנהל עסקים נוסד ב־1946.
דירוגים בינלאומיים

דירוג שאנגחאי: 401–500 (2019)
Times Higher Education: מקום 351–400 (2020)
דירוג QS לאוניברסיטאות: 484 (2020)
מבנה אקדמי

לאוניברסיטת המדינה של ויין מספר קולג'ים ובהם:
הקולג' לחינוך: בקולג' ניתן ללמוד מסלולים בתחום החינוך וכן פסיכולוגיה חינוכית, ייעוץ חינוכי, מנהיגות בחינוך, חינוך גופני וטכנולוגיות חינוך.
בית הספר למנהל עסקים: בבית הספר מתקיימים מסלולים לתואר ראשון בחשבונאות, ניהול, מערכות מידע, שרשראות אספקה ושיווק. כמו כן מתקיימות תוכניות לתואר שני ושלישי בתחום העסקים.
הקולג' להנדסה: מחלקות הקולג' להנדסה כוללות הנדסה אזרחית, הנדסה כימית, הנדסה ביורפואית, הנדסת חשמל, הנדסת תעשייה, הנדסה מכנית ומדעי המחשב
הקולג' לאמנויות: כולל מחלקות כגון תקשורת, מוזיקה, תיאטרון, מחול.
הקולג' לסיעוד: מתקיימות תוכניות לתואר ראשון, שני ושלישי בסיעוד וכן לימודי תעודה.
בית הספר למשפטים: ניתן ללמוד לתואר ראשון ושני במשפטים, במסלול פרונטלי או מקוון.
הקולג' לרוקחות ומדעי הבריאות: בין המסלולים בקולג' זה נכללים ריפוי בעיסוק, מעבדה רפואית, פיזיותרפיה, רנטגנאות, רוקחות.
בית הספר לרפואה
בית הספר לעבודה סוציאלית: בבית הספר תוכניות לתואר ראשון, שני ושלישי בעבודה סוציאלית.
בית הספר ללימודי מוסמכים
בוגרים ידועים

דן גילברט - איש עסקים
ביל דוידסון - איש עסקים
גרי פיטרס - פוליטיקאי
דייוויד רמזי - שחקן
הלן תומאס - עיתונאית
דונלד בירד - חצוצרן ומלחין
קית' אליסון - פוליטיקאי
מיכאל דשא - סופר, משורר ומחנך
דניאל בוקשטיין

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  2 ביוני 1921 כ"ה באייר ה'תרפ"א מוסקבה, רוסיה הסובייטית (1918-1954) רוסיה הסובייטית
 נהרג:  10 במאי 1948 (בגיל 26) א' באייר ה'תש"ח דיר עמר, פלשתינה (א"י), פלשתינה (א"י)
 השתייכות:   ההגנה   חיל האוויר המלכותי
 תקופת הפעילות:  1937–1948 (כ־11 שנים)
 דרגה:   סגן (לאחר מותו)
 תפקידים בשירות
 טייס קרב  מפקד טייסת הגליל של שירות האוויר
 פעולות ומבצעים
 המרד הערבי הגדול   מלחמת העולם השנייה     מלחמת העצמאות
 תפקידים אזרחיים
 יועץ טכני לתעשייה טייס
 הנצחה
 ראו להלן
דניאל (דני) בוקשטיין (כ"ה באייר ה'תרפ"א, 2 ביוני 1921 - א' באייר ה'תש"ח, 10 במאי 1948) היה טייס עברי, שרת כטייס תובלה בחיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה וכמפקד טייסת הגליל בשירות האוויר של ההגנה. התרסק עם מטוסו סמוך לדיר עמר במהלך מבצע מכבי במלחמת העצמאות.
תולדות חייו

נולד במוסקבה לרבקה ויעקב בוקשטיין. בהיותו כבן שנתיים וחצי עלה עם הוריו ארצה, וגדל בתל אביב. למד בבית הספר אחד העם ובגימנסיה הרצליה. לאחר גמר לימודיו, החל לעבוד כיועץ טכני לתעשייה, בין השאר בחברת "טכניקה י. בוקשטיין ובניו" שייסד אביו. התגייס להגנה בגיל 16, ושרת כקשר. בין השאר, השתתף בהגנה על כפר יעבץ בהתקפות הערבים בזמן מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט. עבר קורס מ"כים ונשלח לחניתה. היה מראשוני תלמידי הטיסה של חברת אווירון.
בשנת 1942 התנדב לצבא הבריטי וסיים קורס-טיס. הוא השתתף כטייס תובלה במלחמת העולם השנייה, וצבר 500 שעות טיסה. אחרי גמר המלחמה שהה בשליחות באנגליה לשם רכישת מכונות וציוד טכני בשביל התעשייה העברית בארץ.
תולדות חייו > ב"שירות האוויר" של ההגנה

כשהוקם שירות האוויר של ההגנה, היה מעשרת הראשונים שהתנדבו לשרת בו. הוא התקדם מהר, וב-21 באפריל 1948 התמנה למפקד טייסת הצפון. בתפקיד זה, לקח חלק פעיל בהגנה על יישובי הצפון במלחמת העצמאות. בין השאר, התקיף מהאוויר והניס את משורייני צבא ההצלה שתקפו את רמות נפתלי, וכן הצניח תחמושת, כאשר הקרב היה נראה אבוד בעיני מגיני המקום. ב-27 במרץ 1948, ליווה מהאוויר את שיירת נבי דניאל לגוש עציון, ואף התריע לפיקוד ההגנה על התארגנות של ערבים לתקיפת השיירה. כמו כן, העביר ציוד, מזון ותרופות לנקודות יהודיות מבודדות נוספות, בהן יחיעם, סדום ואף ירושלים.
תולדות חייו > מותו

במהלך מבצע מכבי לפריצת הדרך לירושלים, הוטל על הגדוד הרביעי של חטיבת הראל לכבוש את הכפר בית מחסיר (כיום, מושב בית מאיר), שלקח חלק פעיל בהתקפות על השיירות לירושלים. לאחר כמה ניסיונות כושלים להגיע אל הכפר, הותקפו אנשי הגדוד באש עזה, ומפקד החטיבה יצחק רבין ביקש לקבל סיוע אווירי. המטה הכללי אישר את הפעולה, וצוות של חמישה לוחמים, הטייס יריב שינבוים ואנשי צוות האוויר שלמה רוטשטיין, שלמה כהן, צבי שוסטרמן ויצחק שקלנביץ התארגן להמראה על מטוס "נורסמן" קנדי משדה דב. רגעים ספורים לפני ההמראה, הצטרף בוקשטיין מיוזמתו לפעולה. המטוס הגיע ליעדו, ואף הודיע במערכת הקשר "מצאנו את המטרה", אולם מספר רגעים אחר כך התרסק בסביבות הכפר "חרבת אל ג'בעה" (במקום שבו שוכן כיום מושב גבעת יערים) בנסיבות שנותרו עלומות עד היום. גופותיהם נתגלו על ידי ערבים תושבי חרבת אל ג'בעה, והם נקברו במערה סמוכה. לאחר שהמקום נכבש על ידי צה"ל, גילה אחמד ח'אלידי, מנהל בית היתומים בדיר עמר (כיום, בית החולים איתנים) את מקום קבורתם לכוחות צה"ל, והם נקברו בקבר אחים בית הקברות הצבאי בקריית ענבים. שרידי המטוס נמצאים באנדרטה בהר הטייסים, שנקרא על שמם. לאחר מותו הועלה בוקשטיין לדרגת סגן (הוא לא היה קצין לפני כן).
היה נשוי לברוריה לבית זלטניק(נפטרה ב-2017). חמישה חודשים לאחר מותו נולדה בתו שנקראה על שמו, דניאלה, לימים עיתונאית ב"דבר" וב"מעריב", אשתו של ורדי בן יעקב.
הנצחה

שמו של דניאל בוקשטיין הונצח באנדרטאות שונות, הידועות שבהן הן האנדרטה לחללי חיל האוויר בהר הטייסים, שם נמצאים גם שרידי המטוס שבו נהרג, ו"גן הטייסים" במושב גבעת יערים, סמוך למקום שבו נהרג.
לזכרו של בוקשטיין יצא הספר מול שערי ירושלים: פרשת חייו של דניאל בוקשטין בשנת 1949.
מיד לאחר המלחמה הוחל בהקמת ספריה תעופתית על שמו במועדון התעופה שפעל בבית שברחוב הירקון 67.
משפחתו יזמה ומימנה פרס לעידוד התעופה על שמו, וכן שורת פרסים נוספים: פרס לשחקן צעיר מבטיח בתיאטרון הבימה, פרס לזמר מבטיח באופרה הישראלית, פרס לתלמידי גימנסיה הרצליה על כתיבת חיבור בנושא צבאי-לאומי, פרס לסטודנטים לפיזיקה באוניברסיטה העברית. כמו כן, שמו הונצח בחדר ניתוח שנתרם לזכרו בבית החולים משגב לדך.
בית המשפחה ברחוב בן-יהודה 126 בתל אביב נקרא "בית דניאל בוקשטיין", ובשנת 1958 נתלה עליו שלט לזכרו.
לקריאה נוספת

יוסף אריכא (עורך), מול שערי ירושלים: סיפור חייו של דניאל בוקשטין ז"ל, בהוצאת המשפחה, 1949.
רות שפירא, בקולן: נשים בישראל בצל אובדן ומלחמות, ידיעות ספרים, 2019, עמ' 29 - 37.
הערות שוליים

1 2  'טייסת הגליל', אתר הפלמ"ח
↑  קובי סגל, האזהרה שלא עזרה, בתוך: רון כתרי ואפי מלצר (עורכים) מבט מל"מ 81, 2018, עמ' 20.
1 2  יהודה זיו, ילקוט הכזבים של הר טיסים: בין היסטוריה להיסטוריוגרפיה, בתוך: מחקרי יהודה ושומרון כד, תשע"ה, עמ' 191 - 210.
↑  שרית פרי,  גן הטייסים - הדרמה מאחורי השלט
↑  פרסום נשואין שנרשמו במשרדי הרבנות והמועצות הדתיות של כנסת ישראל בא"י, הצופה 5 בנובמבר 1945.
↑  ספריה תעופתית ע"ש הטייס דניאל בוקשטין ז"ל, הארץ⁩⁩, 27 מרץ 1949.
↑  פרס התעופה ע"ש ד. בוקשטיין דבר, 17 באפריל 1953.
אנדרטה לצוות המטוס בגן הטייסים בגבעת יערים
גן הטייסים במושב גבעת יערים
האנדרטה לחללי המטוס בהר הטייסים, סמוך למקום ההתרסקות, ועליה שרידי המטוס המקוריים
רודקי (אוקראינה)

רודקי (באוקראינית: Рудки; בפולנית: Rudki; בפי היהודים נקראה רידיק) היא עיירה קטנה במחוז לבוב באוקראינה, בין הערים לבוב וסאמבור. נכון ל-2023 התגוררו במקום 5,118 בני אדם.
היסטוריה

רודקי שוכנת בחבל גליציה שמצפון להרי הקרפטים. נוסדה לפני 1667. כבר בסוף תקופתה של פולין העצמאית שימשה רודקי כמרכז נפת רודקי.
לאחר חלוקת פולין ב-1772 ועד לשנת 1918 הייתה תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית. בתקופה זו היו רודקי וקומרנו שני היישובים המרכזיים בנפה שהשתייכה למחוז לבוב, ובהם היו המוסדות השלטוניים ששירתו את תושבי הנפה. ב-1860, בעקבות התפתחותה של רודקי ושיפור המצב הכלכלי, היא הפכה לעיר המחוז, אליה השתייכו קומרנו וכ-70 כפרים נוספים. החל מ-1880 נוהלה העיר על ידי ראש עיר ומועצה נבחרת. החל משנה זו נערך ברודקי כל עשר שנים מפקד אוכלוסין.
ב-1903 נחנך קו הרכבת ללבוב שעבר דרך רודקי. תושבי הנפה התפרנסו מחקלאות, שהתבססה על משקים קטנים ובינוניים ועל חוות חקלאיות של בעלי האחוזות הגדולות.
בין שתי מלחמות העולם הייתה גליציה חלק מהרפובליקה הפולנית השנייה ("פולין קטן") להוציא מספר חודשים בראשית התקופה בהם הייתה נתונה תחת שלטון הרפובליקה העממית של אוקראינה.
ב-12 בספטמבר 1939 פלשו חיילי הורמאכט לרודקי והחלו לפגוע ברכוש של יהודים ולהפחידם, אולם כעבור שבועיים, בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב, עברה רודקי לשליטת ברית המועצות. ב-3 ביולי 1941, במסגרת מבצע ברברוסה, נכנסו שוב הגרמנים לעיירה לאחר שהצבא האדום נסוג ממנה.
בין השנים 1945–1991 הייתה רודקי חלק מברית המועצות, וכיום היא משתייכת לאוקראינה.
אוכלוסייה

קודם השואה הורכבה אוכלוסיית העיר מרוב של יהודים ופולנים ומיעוט של אוקראינים.
1880: 2,582 נפשות, מהם 1,352 יהודים ו-945 פולנים.
1938: 3,500 נפשות
1971: 3,100 נפשות
2010: 4,912 נפשות
2007: 5,700 נפשות
הקהילה היהודית

יהודים גרו בעיר במשך דורות רבים. את השירותים הדתיים והקהילתיים הם קיבלו מקהילות קומארנו ולבוב הוותיקות והמבוססות. נראה שבראשית המאה ה-19 כבר הייתה קיימת ברודקי קהילה יהודית עצמאית ולה היו מסונפים כמה יישובים יהודיים וכפרים קטנים הסמוכים לה.
ב-1772, שנת סיפוח גליציה לאוסטריה, מנו יהודי העיר כ-614 נפשות בנוסף ל-184 יהודים שהתגוררו בכפרים הסמוכים. בעקבות הסיפוח לאוסטריה הוטלו על היהודים מיסים גבוהים וגזירות שונות שבוטלו רק בשנת 1848.
על פי מפקדי האוכלוסין שנערכו בין השנים 1900-1880, יהודי העיר מנו כמחצית מהתושבים. יהודי העיר עסקו בעיקר במסחר בתבואות, בבקר ובעורות. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויסו מרבית הגברים בעיירה. שאר יהודי העיירה נאלצו לעזוב את ביתם ולברוח, ובהמשך, לאחר חזרתם סבלו ממחסור במזון ומוצרים בסיסיים.
בין שתי מלחמות העולם פעלו ברודקי אגודות ציוניות שונות, נפתחו סניפים של תנועות נוער ואף הוקם בית ספר עברי. לצידם התקיימו ארבעה בתי כנסת ושאר מוסדות הקהילה, אגודות עזרה הדדית, תלמודי תורה, סניף של אגודת ישראל ובית ספר לבנות של רשת "בית יעקב". רבים מיהודי העיירה השתייכו לחסידות בעלז ולחסידויות משושלת רוז'ין. בעיירה התגורר האדמו"ר פנחס נתן ספרין משושלת קומרנו (נפטר תרצ"ב, 1932), בנו של רבי אליעזר צבי ספרין. רבה האחרון של הקהילה היה הרב יצחק אייכנשטיין שמילא את מקום אביו הרב משה אייכנשטיין שנפטר ב-1912.
ערב מלחמת העולם השנייה גרו ברודקי לפי אומדן משוער כ-500 משפחות יהודיות, בהם כ-2500 נפשות, בעוד שמספר הפולנים היה כ-1300 נפשות ומספר האוקראינים כ-200 נפשות. ב-3 ביולי 1941 נכנסו הגרמנים לרודקי והחלו בהשפלת היהודים ובהטלת גזירות שכללו ענידת טלאי וסימון הרכוש היהודי. ביום שבת, 13 ביולי 1941 כונסו יהודי העיר בכיכר המרכזית ומתוכם נלקחו כ-40 מנכבדי הקהילה, בהם הרב אייכנשטיין, והוצאו להורג ביער בז'זינה על ידי אנשי הגסטפו והמילציה האוקראינית. באותו יום נשרפו גם בתי הכנסת של העיירה.
בסוף 1941 הוקם גטו ברודקי בו רוכזו יהודי רודקי וקומרנו והוקמה מועצת "יודנראט". תושבי הגטו סבלו מצפיפות רבה ומתנאים סניטריים קשים והוכרחו לעבוד עבור הגרמנים. במרץ 1942 נערכה ה"אקציה" הראשונה בגטו במהלכה נלקחו רבים מתושבי הגטו למחנה ההשמדה בלז'ץ. האקציה השנייה נערכה ב-11 בנובמבר 1942, בה נלקחו כ-800 מיהודי הגטו גם כן למחנה בלז'ץ. הגטו חוסל סופית ב-4 באפריל 1943, אז נלקחו כ-300 יהודים ליער בז'ז'ינה, שם נורו ונקברו בקבר אחים גדול שהוכן מראש.
הערות שוליים

↑  פנינה מייזליש, רבנים שנספו בשואה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559837305171  GND: 4439110-9  LCCN: n83162116  NKC: ge570440  SUDOC: 176132007  VIAF: 152483857   WorldCat (עם VIAF): 152483857
לסלו החמישי, מלך הונגריה

לסלו החמישי, מלך הונגריה (בהונגרית: V. László magyar király; ‏22 בפברואר 1440 - 23 בנובמבר 1457), היה מלך הונגריה בין השנים 1444–1457.
שושנה שטרן

| --- | --- |

שושנה שטרן
 לידה:  29 בנובמבר 1905 דבינסק, לטביה
 פטירה:  4 בינואר 1948 (בגיל 42) ירושלים 
 מדינה:  ארץ ישראל 
 תקופת כהונה:  ? – 4 בינואר 1948 
 תקופת הפעילות:  ? – 4 בינואר 1948 
 פעילויות נוספות:  עורכת דין
 
שושנה שטרן (א' בכסלו תרס"ו – כ"ב בטבת תש"ח, 29 בנובמבר 1905 – 4 בינואר 1948) הייתה עורכת דין, מראשונות עורכות הדין ביישוב בתקופת המנדט הבריטי. בלטה בהגנתה על נשים מוכות, בהקמת משמר אזרחי בשכונתה וכחברה פעילה בהגנה.
קורות חיים

נולדה בעיר דבינסק בלטביה, להוריה הלל, עורך דין, ורבקה מינקוביץ. את לימודי בית הספר היסודי והתיכון השלימה בעיר הולדתה.
בשנת 1919 עלתה לישראל ובשנת 1926 נישאה לדוד שטרן דוד היה יזם ואגרונום שעבד עם עקיבא אטינגר. היה מנהל המחלקה החקלאית בסוכנות. לאחר נישואיה המשיכה את לימודיה בבית הספר המנדטורי למשפטים בירושלים. הייתה אחת הראשונות בארץ שהוסמכה כעורכת דין.
בתום לימודיה הצטרפה כשותפה למשרד עורכי הדין של אביה, הלל מינקוביץ.
פעילות מקצועית וציבורית

שמשה כעורכת הדין של ויצו. במסגרת עבודתה זו הגנה, כאביה הלל, על נשים מוכות ומקופחות. במקביל הייתה חברה פעילה בארגון התאחדות נשים לשיווי זכויות.
כעורכת דין ופעילה בהגנה, עבדה מול המוסדות המשפטיים של המנדט הבריטי. בביתה היה סליק ובו הוסתר נשק של ההגנה.
כן הייתה פעילה בוועד השכונה בתלפיות ודאגה לצורכי התושבים בה, הקימה, ארגנה ועמדה בראש שמירה אזרחית, בו התנדבו גם נשים. טיפלה בחידוש התחבורה הסדירה אל שכונתה וממנה, שרות אשר נפגע בעקבות החלטת האו"ם על חלוקת ארץ ישראל בכ"ט בנובמבר 1947
הירצחה

ביום 30 בדצמבר 1947 חזרה שושנה לביתה ממרכז ירושלים באוטובוס של חברת המקשר שהיה חלק משיירת אוטובוסים. ליד בית המדפיס הממשלתי, בקרבת שכונת אבו תור נתקלה השיירה במארב ערבי. שלושה מנוסעי האוטובוס, ביניהם שושנה, נפגעו. שושנה מתה מפצעיה כעבור חמישה ימים, בכ"ב בטבת תש"ח (04.01.1948). היא נקברה בבית העלמין בהר הזיתים. הותירה אחריה את בעלה דוד ואת שתי בנותיה תמר ורבקה.
הערות שוליים

↑  אזרחים חללי פעולות איבה, כולל תמונתה
↑  הקמת משמר אזרחי בשכונת תלפיות, הבקר, 8 בינואר 1948, עמוד 3
↑  דוד תדהר (עורך), "דוד שטרן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יב (1962), עמ' 4036
↑  התאחדות נשים לשיווי זכויות
↑  ⁨5000 ערבים עזבו את ירושלים ⁩ | ⁨הבקר⁩ | 5 ינואר 1948 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  מודעות אבל
פיבי ברידג'רס

| --- | --- |

 לידה:  17 באוגוסט 1994 (בת 30) פסדינה, קליפורניה, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 מקום לימודים:  התיכון לאמנויות של מחוז לוס אנג'לס 
 סוגה:  אינדי רוק, פולק רוק, אימו
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, שירה
 חברת תקליטים:  דד אושנס, PAX AM, Saddest Factory
 שיתופי פעולה בולטים:  ה-1975, boygenius, Better Oblivion Community Center
 פרסים והוקרה:  Libera Award for Best Live Act  Libera Award for Record of the Year 
 phoebefuckingbridgers.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
פיבי לוסיל ברידג'רס (באנגלית: Phoebe Lucille Bridgers; נולדה ב-17 באוגוסט 1994), היא זמרת אמריקאית. ברידג'רס הוציאה את אלבומה הראשון, Stranger in the Alps, בשנת 2017, ואחריו הוציאה את אלבומה השני Punisher בשנת 2020. שני אלבומיה זכו לשבחים. לאור הצלחתה של אלבומה השני, הועמדה ברידג'רס ל-4 פרסי גראמי בטקס פרסי גראמי ה-63, כולל פרס תגלית השנה.
ביוגרפיה

פיבי לוסיל ברידג'רס נולדה ב-17 באוגוסט 1994 בפסדינה, קליפורניה, שם גדלה. היא למדה בתיכון בפסדינה. בילתה בחלק מילדותה באוקיה, קליפורניה.
קריירה

בתחילת הקריירה שלה, ברידג'רס שרה וניגנה בלהקות שונות. לאחר זמן מה פגשה את ריאן אדמס, והוא הפיק את סינגל הבכורה שלה, Killer, והוציא אותו בחברת התקליטים שלו, PAX AM. באותו הזמן השניים החלו לנהל מערכת יחסים. ב-2016, השתתפה ברידג'רס בסיבוב ההופעות של ג'וליאן בייקר בארצות הברית.
קריירה > 2017- 2018: ראשית הקריירה ו-Stranger in the Alps

ביוני 2017, ברידג'רס חתמה בחברת התקליטים דד אושנס. ב-22 בספטמבר 2017, הוציאה את אלבומה הראשון, Stranger in the Alps. ב-12 במרץ 2018, האלבום קיבל את התואר "האלבום הטוב ביותר של שנת 2017" מהאתר Pebbal. ב-3 במרץ 2018 הופיעה ברידג'רס בתוכנית הבוקר CBS This Morning ושרה שני שירים מתוך האלבום, "Motion Sickness" ו-"Scott Street".
קריירה > 2020 - הווה: Punisher

ב-26 בפברואר 2020, הוציאה ברידג'רס את השיר "Garden Song" ביחד עם וידאו קליפ. ב-3 באפריל, פרסמו ה-1975 את הסינגל שלהם "Jesus Christ 2005 Bless America" בו ברידג'רס השתתפה. בנוסף אליו, השתתפה ב-3 שירים נוספים מאותו אלבום.
ב-9 באפריל, הוציאה ברידג'רס את השיר "Kyoto" והודיעה דרך פוסט באינסטגרם על צאת אלבומה השני, Punisher, ב-19 ביוני 2020, אך הוא יצא יום קודם, ב-18 ביוני. ברידג'רס טענה כי "אני לא [דוחה] את פרסום האלבום עד שהכל יחזור להיות 'נורמלי' שוב [בעקבות משבר הקורונה] כי אני לא חושבת שזה צריך לקרות. הנה האלבום, קצת מוקדם יותר." תחילה, הביקורות לאלבום היו חיוביות. הפורטי-פייב העניק לאלבום חמישה כוכבים, ומגזין פיצ'פורק נתן לו ציון של 8.7 מתוך 10. Punisher הגיע למקום השישי במצעד האלבומים הבריטי, בשבוע שנגמר ב-2 ביולי 2020. באותו חודש שוחרר שיר I Know the End.
ב-5 באוקטובר 2020 ברידג'רס וחברת התקליטים שלה, דד אושנס, שיתפו פעולה כדי להקים את חברת התקליטים החדשה של ברידגר'ס, הנקראת Saddest Factory.
בזמן שחיכתה לתוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, ב-3 בנובמבר, ברידג'רס צייצה בטוויטר שתפרסם גרסת כיסוי לשיר "Iris" של הגו גו דולס אם המתמודד לנשיאות דונלד טראמפ יפסיד. גרסת הכיסוי, שהוקלטה כדואט ביחד עם מגי רוג'רס בשם פיבי & מגי, פורסמה באופן מוגבל ליום אחד באתר Bandcamp ב-13 בנובמבר וזכתה ל-28,000 הורדות. ההכנסות שלה הועברו לארגון Stacy Abrams' Fair Fight כדי לתמוך בבחירות הוגנות במדינת ג'ורג'יה. אף על פי שהשיר היה זמין רק ליום אחד, Billboard הודיעו כי השיר יכול להופיע במצעדי המכירות הדיגיטליות. ב-10 בנובמבר, הודיעה ברידגר'ס על פרסום מיני אלבום הנקרא Copycat Killer שפורסם באופן דיגיטלי ב-20 בנובמבר.
ברידג'רס הועמדה ל-4 פרסים בטקס פרסי גראמי ה-63, כולל תגלית השנה, ביצוע הרוק הטוב ביותר, שיר הרוק הטוב ביותר, והאלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר. בשנת 2021, השתתפה בשיר "Nothing New" של הזמרת-יוצרת האמריקאית, טיילור סוויפט, שנכלל ב-Red (Taylor's Version).
חיים אישיים

ברידג'רס היא ביסקסואלית. ברידג'רס יצאה עם ריאן אדמס מתחילת 2014, עד שלבסוף נפרדו; השיר "Motion Sickness" הוא על מערכת היחסים ביניהם. ביחד עם מספר נשים אחרות, ברידג'רס האשימה את אדמס בהטרדה מינית בכתבה של הניו-יורק טיימס משנת 2019.
משנת 2020 עד שנת 2022 יצאה עם השחקן פול מסקל
לאחר שהשניים נפרדו החלה לצאת עם הקומיקאי בו ברנהם
בנוסף לכך, צייצה בטוויטר "האם יש יום הערכה לטיילור סוויפט" כאות הערכה להשפעה שלה עליה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2017: Stranger in the Alps
2020: Punisher
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

2014: Killer
2016: 2016 Tour CD
2020: Copycat Killer
דיסקוגרפיה > עם boygenius

2018: boygenius (מיני אלבום)
2020: boygenius demos (מיני אלבום)
2023: the record
2023: the rest (מיני אלבום)
דיסקוגרפיה > עם Better Oblivion Community Center

2019: Better Oblivion Community Center
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס גראמי | אלבום השנה | The Record (בתור פזמונאית) | מועמדות |
| 2024 | פרס גראמי | ביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה | "Ghost in the Machine" | זכייה |
| 2024 | פרס גראמי | שיר הרוק הטוב ביותר | "Not Strong Enough" (בתור פזמונאית) | זכייה |
הערות שוליים

↑  "Phoebe Lucille Bridgers, Born 08/17/1994 in Orange County, California". California Birth Index. נבדק ב-14 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Paiella, Gabriella (30 בספטמבר 2019). "Phoebe Bridgers has auspicious astrology". GQ. ISSN 0016-6979. נבדק ב-14 באוקטובר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Reminder: Ukiah Idol Winners". Ukiah Daily Journal (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-18 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vain, Madison. "Stream Phoebe Bridgers and Daniel Clarke's new Pax-Am 7-Inch Series releases". Entertainment Weekly. נבדק ב-12 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Claro, Allison. "Julien Baker Closed Out Her East Coast Tour with Phoebe Bridgers & Petal to a Sold Out Crowd at NYC's Bowery Ballroom on April 27, 2016". Zumic. נבדק ב-12 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bidiman, Craig. "Sad Songs Make Artist Julien Baker Feel Better". The Mass Media. נבדק ב-12 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Phoebe Bridgers Signs to Dead Oceans; Debut Album Coming Soon". DeadOceans.com (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-11 ביוני 2017. נבדק ב-6 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The 65 Best Albums of 2017". Pebbal.com (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-25 באוגוסט 2018. נבדק ב-12 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lim, Eddy (2020-11-13). "Phoebe Bridgers and Maggie Rogers team up for Goo Goo Dolls 'Iris' cover". NME. נבדק ב-2020-11-13.
↑  Unterberger, Andrew (14 בנובמבר 2020). "Phoebe Bridgers & Maggie Rogers' 'Iris' Cover Sells 28,000 in Paid Downloads in One Day of Availability". נבדק ב-16 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Phoebe Bridgers & Maggie Rogers' 'Iris' Cover Sells 28,000 in Paid Downloads in One Day of Availability". Billboard (באנגלית). נבדק ב-2020-11-16.
↑  "Phoebe Bridgers shares stirring version of 'Kyoto' from upcoming 'Copycat Killer' EP". NME Music News, Reviews, Videos, Galleries, Tickets and Blogs. 2020-11-10. נבדק ב-2020-11-16.
↑  Hipes, Patrick (24 בנובמבר 2020). "Grammy Nominations: Beyoncé Tops List, With Taylor Swift, Dua Lipa, Roddy Ricch Also Scoring Big". Deadline Hollywood. נבדק ב-24 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nothing New (Taylor's Version) (From The Vault) (Lyric Video), נבדק ב-2021-11-14
↑  ברידג'רס, פיבי, פיבי ברידג'רס מדברת על טיילור סוויפט, באתר טוויטר, ‏22 ביוני 2015
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2019: ברנדי קרליל | פרס Trailblazer של בילבורד  2022: פיבי ברידג'רס | הבא: 2023: |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1230927727  ISNI: 0000 0004 6612 4145  LCCN: no2018128083  MusicBrainz: 96855c21-b832-4366-ba12-0d2330c36a86  VIAF: 4898153834754964450001   WorldCat (עם VIAF): 4898153834754964450001 
ברידג'רס ביולי 2018
אנדרטת אלכסנדר ברוולד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 על שם:  אלכסנדר ברוולד 
 מיקום:  חיפה
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 26 במרץ 1937
 תאריך פתיחה רשמי:  26 במרץ 1937 
 אדריכל:  זאב גסקו
 
 קואורדינטות:  32°48′14″N 34°59′02″E﻿ / ﻿32.803753731292°N 34.983818313183°E﻿ / 32.803753731292; 34.983818313183
  (למפת חיפה מוגדלת) אנדרטת אלכסנדר ברוולד(למפת חיפה רגילה) אנדרטת אלכסנדר ברוולד(למפת הגליל המערבי רגילה) אנדרטת אלכסנדר ברוולד(למפת הגליל המערבי מוגדלת) אנדרטת אלכסנדר ברוולד
 
האנדרטה (מוערכת לסוף שנות ה-30 - תחילת שנות ה-40 של המאה ה-20)
אנדרטת אלכסנדר ברוולד היא אנדרטה לזכרו של האדריכל, מתכנן בניין הטכניון בהדר הכרמל וראש הפקולטה הראשון לאדריכלות - אלכסנדר ברוולד, ברחוב קלר בכרמל מרכזי בחיפה.
היסטוריה

ברוולד נפטר באוקטובר 1930 ומוקירי זכרו החליטו להקים יד זיכרון במקום שבו אהב לשבת ולצייר. את האנדרטה תכנן זאב גסקו שסיים במחזור הראשון של הפקולטה לאדריכלות של הטכניון אשר ברוולד היה מייסדה.
האנדרטה בנויה כגדר וספסל, בצורת משושה עם פשפש קטן, המקיפים ברושים אשר ניטעו שם הרבה לפני הקמת האנדרטה.
על האנדרטה נחקקו כתובות בשלוש שפות: עברית, אנגלית וערבית, ביטוי לרב-תרבותיות בה האמין ברוולד, ובהן נכתבו שמו ותאריכי לידתו ופטירתו הלועזיים והעבריים.
האנדרטה נחנכה ב-26 במרץ 1937 בנוכחות מושל המחוז אדוארד קית'-רוץ', שבתי לוי, הרמן שטרוק - ידידו עוד מגרמניה של ברוולד, אלמנתו וחבריו.