משפט יולנדה סלדיבר
המשפט > המשפט > השבוע השני למשפט

המשפט התחדש ב-16 באוקטובר. ביום זה הושמעה הקלטה של ה-FBI של המשא ומתן שהתנהל עם סלדיבר. ההקלטה החלה בכך שסלדיבר אמרה כי היא רוצה למות בעוד לארי יאנגף הסוכן שניהל את המשא ומתן ניסה לשכנע אותה להוריד את האקדח שכיוונה לראשה. סלדיבר בתגובה לכך אמרה כי היא לא יכולה להוריד את האקדח אך יאנג אמר לה בתגובה כי היא תפגע בהורים שלה אם היא תעשה זאת. בתגובה לך סלדיבר ביקשה ליצור קשר עם אימה בפעם האחרונה כדי להיפרד ממנה ולהגיד לה שהיא מצטערת. היא המשיכה לחזור על המשפט "אני רק רוצה למות" בעוד יאנג החל לדבר איתה על דת כדי לקבוע האם היא מאמינה באמונה אשר עשויה לגרום לה לשקול מחדש את ההתאבדות. יאנג אמר שאם היא תיכנע למשא ומתן הוא יניח מעליה מעיל כדי שהתקשורת לא תוכל לצלם אותה ויצחק ולנסיה הסוכן השני שהיה מעורב במשא ומתן אמר כי הם יכבו את האורות שהופנו לרכב שלה. סלדיבר נענתה בחיוב לבקשה וירדה מהרכב. אך לאחר שירדה מהרכב היא ראתה עשרות שוטרים וסוכני FBI שהפנו לעברה אקדחים ורובים. כתוצאה מכך היא חזרה בחזרה לרכב תוך כדי שהיא צועקת "הם נושאים אקדחים! הם נושאים אקדחים! הם רוצים להרוג להרוג אותי! הם יהרגו אותי!". הרבה מהעיתונאים אשר סיקרו את המקרה הביעו פליאה על כך שסלדיבר רצתה למות אך מצד שני רגע אחריי שירדה מהרכב פחדה שיהרגו אותה.
לאחר מכן סלדיבר קלטה באמצעות הטלפון שלה אות רדיו ובה שמעה כי דווח על מותה של סלינה. לאחר מכן סלדיבר התרגזה על יאנג ואמרה לו מדוע הסתיר ממנה את מצבה של סלינה מכיוון שרצתה לבקר את סלינה בבית החולים מתוך אמונה שהיא עדיין חיה. יאנג אמר לה בתגובה לא להאמין למה שאמרו ברדיו וכי הוא אינו יודע מה מצבה. סלדיבר הפנתה את האשמה כלפי אביה של סלינה וטענה כי הוא רצה להרוג אותה. היא אמרה ליאנג שהיא קנתה את האקדח רק אחריי שראתה שחתכו את הצמיגים של האוטו שלה. בנוסף היא טענה שאסיה של סלינה תקע סכין בנרתיק שלה ואיים לרצוח אותה אם תלך למשטרה. כשנשאלה לגבי האקדח שקנתה היא טענה כי היא קנתה את האקדח כדי להתאבד ושהיא ניסה להתאבד בזמן שסלינה הייתה בחדר בעוד סלינה הפצירה בה שלא לעשות זאת זה. לאחר מכן היא טענה שסלינה פתחה את הדלת והיא הפצירה בה שלא לעשות את זה ולאחר מכן נפלט כדור מהקדח והוא פגע בסלינה. היא טענה כי האקדח היה מקולקל ולכן זה קרה.
התביעה טענה כי סלדיבר טענה כי "הירי היה מקרי" ולא השתמשה במילה "תאונה" כדי לחדד את דבריה מה שמעורר חדש. ההגנה לעומת זאת טענה כי זה שהיא לא השתמשה במילה "תאונה" לא אומר שהיא התכוונה לפגוע בסלינה. אחד מקציני המשטרה שנכח בזמן המשא ומתן נשאל האם סלדיבר הצהירה בזמן המשא ומתן שהאקדח היה מקולקל והוא טען שלא. לאחר מכן המשפט נגמר והתחדש שוב ב-18 באוקטובר. רוברט גרזה מסוכנות אכיפת החוק טקסס ריינג'רס אמר בדיונים המקדימים כי סלדיבר אכן עשתה תנועות שהעידו על כך שהירי היה מקרי אך היא לא ציינה זו בהודאה שלה. לאחר מכן ההגנה קראה לפול ריברה, החוקר בחקירה לעלות לדוכן העדים. ההגנה טענה כי ריברה לא יכול להמשיך בתפקידו מתוך ניגוד אינטרסים. הם טענו כי לריברה יש פוסטר של סלינה בביתו ואף חולצת טריקו שלה שאביה של סלינה נתן לו. לאחר טינקר אמר למושבעים כי סלינה לא הודתה בכך שהירי הייתה תאונה מכיוון שהיא הייתה מותשת לאחר 11 שעות של תשאול בהם לא ישנה, לא שתתה, לא אכלה ולא הלכה לשירותים. לאחר מכן טינקר פנה שוב לריברה ושאל אותו מדוע מדוע זרק את הדברים שרשם בחקירה, מדוע לא הקליט את החקירה ולא סיפק לסלדיבר עורך דין על פי הנדרש בחוק ואף לא הרשה לה לראות את קרוביה לאחר שחתמה על הודאתה. לאחר כמה ימים נודע כי טינקר קיבל גלויה מכנופיית הרחוב "המאפיה המקסיקנית" (אנ') שהצהירה על כוונתם לפגוע בו ובמשפחתו בגלל המשפט.
ב-19 באוקטובר התקשרה ההגנה לשני המנתחים שניסו להחיות את סלינה בבית החולים. המנתחים העידו כי אביה של סלינה ביקש שלא יעשו לה עירוי דם בשל אמונותיו הדתיות. התביעה לעומת זאת טענה כי רק בעלה של סלינה יאשר באופן סופי האם ההליך בוצע או לא. לאחר מכן הוצגו תמונות הנתיחה של סלינה בפניי כולם כאשר מספר מושבעים החלו לבכות כאשר לויד ווייט המנתח תיאר את ממצאיו בפירוט. על פי העיתונאים ששהו במשפט סלדיבר נראתה בזמן זה "חסרת רגש" והביטה ברצפה. ווייט טען כי בעקבות הממצאים שלו מדובר ברצח ולא בתאונה. בנוסף מומחה לנשק טען כי הנשק היה חם מה שהעיד על כך שזו הייתה ירייה מכוונת. התביעה בנוסף הראתה גם תמונות מתוך חדר המוטל כדי לחזק את הטענה כי הירי לא היה תאונה.
ב-20 באוקטובר ההגנה זימנה את מנהלת המוטל ברברה שולץ. טינקר שאל את שולץ האם סלינה אכן ביקשה לנעול את הדלתות אך שולץ השיבה שלא. בנוסף שולץ אמרה כי אותה עובדת שאמרה את זה היא לא אמינה. בנוסף שולץ טענה כי העובדים החלו לגבש דעות שונות כאשר הם ידעו שהם אמורים להעיד. גם עוזרת צוות המלון גלוריה מגאנה הטילה ספק בעדותם של עובדי המלון. היא אמרה כי לא הגיוני שהם ראו את סלדיבר רודפת אחריי סלינה מכיוון שעבודתם הייתה בצד השני של המוטל. מגאנה טענה כי ראתה את סלינה עוברת את החניון אך היא לא ראתה את סלדיבר רודפת אחריה. לאחר מכן טינקר קרא למרילין גריר, המורה של סלינה בכיתה ז' לדוכן העדים. היא טענה כי סלינה יכלה לסיים את לימודיה בהצטיינות ויכלה להשיג בקלות מלגה בקולג' אך אביה שלל מסלינה את האפשרות להתקבל לקולג' ובזבז את נעוריה בכך שכפה עליה לשיר במועדונים וברים תמורת כסף כבר בגיל 13.