stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קסטרטו
התפתחות הקסטרטו

במהלך המאה ה-16 החל להתפתח המדריגל - שהיה שיר חילוני שהיה כתוב לטקסטים לא-דתיים. הוא היה הרבה יותר חופשי בצורתו מהשירים הכנסייתיים של ימי הביניים והרנסאנס, כמו המיסה, המוטט והאורטורית (הדתיות). בני הדור השלישי והרביעי של האסכולה הפרנקו-פלמית (מלחינים כגון: איזאק, ז'וסקן דה פרה ואנטואן ברימל, גומברט, וילארט) החלו להלחין את שיריו של המשורר האיטלקי הנודע פרנצ'סקו פטרארקה, ולאט לאט הם החלו לבנות סוגה מוזיקלית חדשה וייחודית- המדריגל. המדריגל היה סוגה מוזיקלית זרה לתקופתה, והסגנון החדש שנוצר בעקבותיו היה סגנון קליט יותר ובעל יכולת להבעת רגשות רבה יותר. המדריגל תרם להתפתחות המנעד הווקאלי של הזמרים באותה התקופה - המלחינים, שרצו שירים יותר דרמטיים שיביעו יותר רגש, החלו למתוח את המנעד האנושי לכל קצוותיו - הגבוה והנמוך. עד עתה, נדרשו הנזירים ששרו בכנסיות לשיר רק במנעד של אוקטבה אחת.
המדריגל גם העלה את קרנו של הקול הנשי, מה שבלט במיוחד באיטליה (כך למשל בחצר האצולה של פרארה היה הרכב מוזיקלי של זמרות מוכשרות שהיו מפורסמות בשירתן הווירטואוזית). בעקבות החדשנות שגרר אחריו המצאת המדריגל גדלה הדרישה לקולות גבוהים בכלל, ולקולות נשיים בפרט. הדבר הציב בעיה בפני מנהיגי המוזיקה הדתית הקתולית והכנסיית, משום שהם אסרו על נשים לשיר בזמן תפילה בכנסיות. באנגליה, למשל, שרו ילדים צעירים שטרם התחלף קולם את התפקידים העליונים ביצירות.
באיטליה החלו להעסיק זמרי פלסטו (טכניקת שירה ייחודית שנותנת קול גבוה ומלאכותי) מפני שהיו רגילים לשיר במנעד הסופרן הגבוה, אך זמרי הפלסטו היו מוגבלים בגמישותם ובמנעדם. כל אלו הביאו לרעיון הקסטראטי. זמרי הקסטראטי היו מסורסים לפני שהגיעו לבגרותם המינית וקולם היה נעשה עמוק יותר, על מנת לשמר את מנעד קולם הגבוה. לילדים שסורסו נשארו קולות גבוהים כקולות אישה שאפשרו להם לשיר בכנסיות ואופרות. אחת המקהלות הקסטראטי הגדולות ביותר הייתה המקהלה ששרה בקפלה הסיסטינית שבקריית הוותיקן.
הקסטרטו בראשיתו

העדות הראשונה לזמר קסטרטו שהיה פעיל בכנסייה וקיבל שכר על שירתו הוא על נזיר מהמקהלה בקפלה הסיסטינית שבקריית הוותיקן, משנת 1599. למרות השאלה המוסרית הקשה שעומדת מאחורי רעיון הקסטרטו, זמרי הקסטרטו נעשו למרכיב חיוני במקהלות בכנסיות הקתוליות שבאירופה במשך מאתיים השנים הבאות. הקסטרטו היו נפוצים במיוחד באיטליה. כך למשל, ברומא לבדה הועסקו בשנת 1780 יותר מ-200 זמרי קסטראטי בכנסיות העיר. לאט לאט החלו זמרי הקסטראטי להשתלב גם בצורות מוזיקליות חילוניות נוספות ולא רק סוגות דתיות וכנסייתיות, כמו למשל בז'אנר האופרה. האופרה דורשת מן הזמרים שירה ווירטואוזית וראוותנית יותר, מה שהתאים להפליא לזמרי הקסטראטי. למרות סירוסם המשיך גופם של זמרי הקסטרטו להתפתח ולהשתנות, ולכן הריאות והסרעפת שלהם פיתחו כוח וסיבולת מיוחדים, שהקנו לזמר עוצמה ושליטה שלא היו כמוהן בעבר.
שיא פריחתו של הקסטרטו וסירוס הילדים היה במאה ה-17 וה-18. באותה התקופה היו זמרי הקסטרטו מעורבים גם במוזיקה הכנסייתית והדתית, וגם במוזיקה החילונית שהפכה נפוצה יותר ופופולרית יותר עם בואה של התקופה הקלאסית.
הקסטרטו בראשיתו > זמרי קסטרטו מפורסמים

הקסטרטו הידוע ביותר הוא האיטלקי קרלו ברוסקי (1705–1782), (Carlo Broschi) ששם הבמה שלו היה "פארינלי" (Farinelli). בשנת 1994 הופק סרט קולנוע ביוגרפי בשם "פארינלי" על חייו והקריירה של קרלו ברוסקי. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריה של הסרט הזר בשנת 1995.
הקסטרטו בעת המודרנית

עם השנים החלו לפחות מספר זמרי הקסטרטו. מספרם החל לצנוח בחדות במהלך המאה ה-18 וה-19 עם בואו של עידן הנאורות. רבים ריחמו על גורלם של הילדים שסורסו ושלא התקבלו בחברה בשל חריגותם המינית. סירוס נערי מקהלה הוצא מחוץ לחוק באיטליה רק ב-1870.
הקסטרטו בעת המודרנית > זמרי קסטרטו מפורסמים בעת המודרנית

אלסנדרו מורסקי (1858–1922), הידוע בכינוי "הקסטרטו האחרון", הוא הקסטרטו היחיד שנשארו הקלטות של קולו על תקליטי 78.
קרלו ברוסקי
אלסנדרו מורסקי
רץ (שחמט)

| כלי שחמט |
| --- | --- | --- |
|  | מלך |  |
|  | מלכה |  |
|  | צריח |  |
|  | רץ |  |
|  | פרש |  |
|  | רגלי |  |
כלי שחמט אגדתיים
כלי הרץ
רץ הוא כלי במשחק השחמט. לכל שחקן שני רצים, הנעים על ערוגות בצבע שונה: רץ אחד שנע על משבצות לבנות בלבד, ורץ אחר שנע על משבצות שחורות בלבד. הרצים מתחילים על המשבצות הסמוכות למלך ולמלכה (ג1 ו-ו1 ללבן, ג8 ו-ו8 לשחור). כוחו מוערך בכשלושה רגלים, בדומה לפרש. שני הכלים נחשבים שווי ערך, ועל כן שחקנים נוהגים להחליף רץ בפרש ולהפך.
הרץ יכול לנוע באלכסון בכל כיוון כל מרחק שיחפוץ השחקן, כל זמן שאינו חסום על ידי כלי אחר (של השחקן או של היריב). בדומה לכל כלי השחמט האחרים, הרץ מכה את כלי היריב על ידי מעבר לערוגה שבה עמד הכלי המוכה. הרץ נקרא באנגלית Bishop והכלי מעוצב בצורת כובע בישוף נוצרי.
הרץ לעומת הפרש

בדרך כלל מעניקים לרץ ולפרש הערכת ניקוד דומה (3 נקודות), כמדד לכוחם, אך בגלל היכולת של הרץ לנוע למרחק גדול יותר, ערכו עולה לקראת סוף המשחק כשכלים רבים יורדים מהלוח. לעומת זאת, בתחילת המשחק לפרש יש כושר תנועה רב יותר בגלל שהלוח עמוס בכלים ועל כן גוברת היכולת שלו לדלג מעל כלים אחרים ובאופן יחסי כוחו מעט גדול יותר מזה של הרץ. באופן כללי, ככל שמצב הלוח "סגור" וצפוף יותר הפרש עדיף על הרץ בגלל יכולתו לדלג, וככל שהמצב "פתוח" יותר, הרץ עדיף בגלל התנועה שלו למרחקים ארוכים.
כמו כן, הפרש יכול לבצע איום "מזלג" בצורה יעילה יותר מהרץ.
אם כן, במשחק שח יש יתרון קל מאוד של הרץ על הפרש, ויתרון קל של שני רצים על פני שני פרשים. אולם בגרסה קטנה יותר של לוח שח - במשחקי מיני-שח 6X6 - בגלל שהלוח קטן יותר - הפרש והרץ נחשבים לגמרי שקולים זה לזה.
| שחמט |
| --- | --- | --- |
| שלבי המשחק | פתיחה • מציעה • סיום |  |
| כלי המשחק | מלך • מלכה • צריח • רץ • פרש • רגלי |  |
| חוקי המשחק | שח • הצרחה • הכתרה • הכאה דרך הילוכו • מט • פט • תיקו |  |
| אסכולות שחמט | האסכולה הרומנטית בשחמט • האסכולה המודרנית • האסכולה ההיפרמודרנית |  |
| תת-תחומים משיקים | שחמט בהתכתבות • חידת שחמט • בעיית שחמט • וריאציות של משחק השחמט • תוכנת שחמט • בליץ |  |
| שונות | פיד"ה • האיגוד הישראלי לשחמט • שחמט בישראל • שעון שחמט |  |
ראו גם פורטל שחמט • קטגוריית שחמט
רב חנן בר רבא

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  דור שני לאמוראי בבל
 רבותיו:  רב (חותנו)
 בני דורו:  רב יהודה, רב נחמן, רב חסדא (חתנו), רב הונא
 
רב חנן בר רבא (215–297) היה מגדולי האמוראים בבבל בדור השני של התקופה. מוזכר פעמים ספורות בתלמוד הבבלי. חתנו של רב. יש להבדיל בינו לבין אמורא אחר באותו שם שהיה בדורות האחרונים לאמוראי בבל.
בתו הייתה אשתו של רב חסדא.
מתורתו

יחסם השלילי של חז"ל לניבול פה מודגש בדבריו במסכת שבת, שבו נאמר:
אמר רבי חנן בר רבא הכל יודעין כלה למה נכנסה לחופה אלא כל המנבל פיו אפילו חותמין עליו גזר דין של שבעים שנה לטובה הופכין עליו לרעה. אמר רבה בר שילא אמר רב חסדא: כל המנבל את פיו מעמיקין לו גיהנום.
מפסקיו

אמר רב חנן בר רבא אמר רב חיה גסה הרי היא כבהמה דקה לפרכוס אבל לא למכירה.
אמר רב חנן בר רבא אמר רב מבוי שנפרץ מצידו בעשר, מראשו בד'. כלומר, כאשר יש במבוי פרצה בגודל עשר אמות היא נחשבת לפרוצה ויש להקיפה שוב במחיצה כדי שתהיה מוקפת מארבעת צידיה לפי הלכות שיתופי מבואות, אך אם הפרצה היא לא מצד המבוי, אלא בראשו, הדין חמור יותר מכיוון שאז "רבים בוקעים בו" קל יותר להיכנס למבוי והוא דומה במקצת לרשות הרבים ולכן יש להקיפו גם אם הפרצה קטנה (רב הונא חלוק על דין זה וההלכה כמותו).
רפטינג

רפטינג בברזיל
ראפטינג ליד הירדן, בקטע של דרך שביל עמי, ב-23 באוקטובר 2017.
רפטינג הוא פעילות ספורטיבית המשתמשת בכלי ציפה לשיט נהרות. בדרך כלל פעילות זו משלבת מעברים מורכבים הכוללים מספר דרגות של אשדות, במטרה להלהיב את השייטים. התפתחות פעילות זו כספורט פנאי הפכה מקובלת מאז אמצע שנות 1970.
כיום משתמשים בסירות מתנפחות המורכבות מאריגי גומי רבי שכבות ומספר תאי אוויר עצמאיים. אורכן של הסירות נע בין 3.5 מטר (11 רגל) ו-6 מטר (20 רגל), הרוחב נע בין 1.8 מטר (6 רגל) ו-2.5 מטר (8 רגל). יוצאות מן הכלל הן סירות הפאקרפט, אשר מתוכננות לשאת אדם אחד ובגודל של כ-1.5 מטר ומשקל של כ-4 ליברות.
הסירות קיימות במספר צורות. באירופה הסירה הנפוצה ביותר היא סירה סימטרית כאשר ההיגוי מתבצע באמצעות משוט בירכתי הסירה. סוגים אחרים הם האסימטרית וסירה בעלת הגה כיוון. הסירות בדרך כלל נעות באמצעות משוטים ומשיטות בין 4 ל-12 שייטים. ברוסיה, הסירות לרוב מיוצרות ידנית ובדרך כלל מתוכננות בסגנון קטמרן עם שני גלילים מתנפחים המחוברים למסגרת. זוג פדלים מנווטים סירות אלו. סירות בסגנון קטמרן הפכו לנפוצות במערב ארצות הברית גם כן, רק שבהן עושים שימוש במשוטים במקום פדלים.
בטיחות

רפטינג יכול להיות ספורט מסוכן, במיוחד אם צעדי זהירות ובטיחות בסיסיים אינם נשמרים. בעבר היו תאונות רבות בטיולים מסחריים ובטיולים פרטיים אשר גבו נפגעים רבים בגוף ובנפש, כאשר בטיולים פרטיים הדפוס הנפוץ היה סיכון יתר. בהתאם לתנאי השטח, חוקי בטיחות קיימים כיום למפעילי רפטינג, החל מהסמכת ציוד, לבוש, סירות ומדריכים. מומלץ לשמור על כללי בטיחות שמרניים עם מדריכים וחברות הפעלה מוסמכות לפני יציאה לטיול. בדיקת הציוד היא פעולה בסיסית נדרשת.
כמו בענפי ספורט רבים, רפטינג הפך בטוח יותר במהלך השנים. מספר המומחים בתחום הולך וגדל והציוד הפך יותר ייחודי ואיכותי. אין ספק שכתוצאה מכך דירוגי הקושי של רוב הנהרות השתנו. דוגמה קלאסית היא נהר הקולורדו בגרנד קניון, אשר "בלע" כמעט כל משלחת בעבר, משאיר אחריו רק חלקי סירות. כעת הפך בטוח ומאפשר מעבר משלחות מאות פעמים בשנה לאחר הכשרה בסיסית של השייטים.
סיכונים ברפטינג נובעים גם מסכנות סביבתיות וגם מהתנהגות בלתי ראויה. מאפיינים מסוימים בנהרות מטבעם בלתי בטוחים, כגון מערבולות, נפלי עצים, סכרים, סלעים חדים וכמובן אשדים בעלי דרגות גבוהות. רפטינג עם מדריכים מנוסים היא הדרך הטובה ביותר להימנע ממאפיינים אלו. אפילו באזורים בטוחים, בכל אופן, מים בתנועה יכולים להציב סיכונים – כמו בהחלקה על סלעים.
בסופו של דבר, רמת הסיכון הכללית לטיול רפטינג עם מדריכים מנוסים תוך שימוש בצעדי הבטיחות הנדרשים נמוכה.
סוגיות הקשורות לרפטינג

כמו כל ספורט מרחבי, רפטינג צריך לאזן את הניגוד בין שמירה על הטבע לבין השימוש בו. בגלל בעיות חוזרות ונשנות בעבר, הוגדרו חוקים בנהרות מסוימים המגבילים את הפעילות לעונה בשנה ולשעות היום בלבד. ניגודים עם שומרי איכות הסביבה נוצרו כאשר מפעילים מסוימים בתאום עם רשויות התיירות חפרו את קרקעית הנהר או פוצצו חלקים כדי להימנע מסיכוני בטיחות או על מנת ליצור מאפיינים מעניינים יותר בנהר. ערך פעולות אלו נמוך מאחר שנהר משתנה כל הזמן ושינויים מלאכותיים אלו, אינם עמידים לאורך זמן.
רפטינג בנהר טארה במונטנגרו
רחל שגיא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1944 (בת 80 בערך) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  סטטיסטיקה, חינוך 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן  המכללה האקדמית אשקלון  מכון מופ"ת 
 
רחל שגיא (נולדה ב-1944) היא סופרת, מרצה לחינוך לשיטות מחקר ולסטטיסטיקה באוניברסיטת בר-אילן ובמכללה האקדמית אשקלון, וחוקרת במכון מופ"ת שבמכללת לוינסקי לחינוך.
ביוגרפיה

שגיא נולדה בתל אביב, אמא חנה לוין, הייתה בת למשפחה דתית שעלתה מהעיר חמיילניק, אביה היה חבר אצ"ל. בתיכון למדה בבית הספר צייטלין, הייתה חברה בתנועת הנוער בני עקיבא ושירתה בצבא בגרעין נח"ל דתי.
שגיא היא בעלת דוקטורט בחינוך מאוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה > מחקר אקדמי

מחקריה של שגיא עוסקים בחינוך לחיים משותפים ושלום, ברווחה נפשית של מתבגרים ומורים ובהתפתחות מקצועית של מורי מורים וסטודנטים להוראה. פרסמה מאמרים בכתבי עת אקדמיים, פרסמה והייתה שותפה לעריכה ולכתיבה של ספרים אקדמיים העוסקים בהכשרת מורים ובחינוך.
בשנת 2011, הייתה שותפה לעריכת הספר "אני מרגיש לגמרי לבד בסיפור הזה", קובץ מחקרים על התמודדות צעירים בישראל עם מצבי לחץ ומצוקה.
בשנת 2017, הייתה שותפה לעריכת הספר "על מדים אני מלך", שנכתב בעקבות מחקר שנערך על ידי צוות חוקרים ממכללת לוינסקי בשיתוף עם חיל החינוך והנוער, על המעורבות החברתית של הצבא בשילוב אוכלוסיות ייחודיות בשירות הצבאי.
בשנת 2020, כתבה וערכה את הספר "חינוך במרחבים רב־תרבותיים" בהוצאת רסלינג, סיכם מחקרים שבחנו השפעה של מצבים רב-תרבותיים בחינוך, שבהם לדוגמה מורה ערבי מלמד בבית ספר יהודי, מורה דתי מלמד בבית ספר חילוני, וכן הלאה.
ביוגרפיה > כתיבה ספרותית

בשנת 1992, פרסמה שגיא את הספר הראשון שלה, "להיות אחת", ספר שירים בהוצאת במות לספרות ולאמנות. ספרה "להיות אמי" התפרסם בנובמבר 2016. לאחר מות אמה, חנה מנדל־לוין. היא מצאה את יומנה, ובסיוע רשימות נוספות ומכתבים שהותירה אמה, המשיכה את כתיבת היומן מהמקום שבו עצר. הספר מתאר את קורותיה בתל אביב של אמצע המאה הקודמת. בסוף 2017 התפרסם ספרה "בוסית של יום ראשון", שכתבה בעקבות שיחות שניהלה עם עוזרת הבית שלה. ספרה "תודה שאת איתי" שיצאה לאור ב-2020, יצא לאור תחילה בשם "זין יקר" תחת שם העט שרון כהן.
בנוסף פרסמה שגיא שני ספרים אוטוביוגרפיים בהוצאה עצמית, ברשת מנדלי מוכר ספרים ברשת.
ספרים

להיות אחת, הוצאת במות לספרות ולאמנות, 1992.
להיות אמי: זיכרונותיה של חנה מנדל־לוין (פלשתינה־א"י 1938 – ישראל 1953), הוצאת עולם חדש, 2016.
ברחל בתך הבכורה, הוצאת מנדלי מוכר ספרים, 2016.
בוסית של יום ראשון - סיפורן של עוזרות בית בישראל, הוצאת פרדס,2017.
צמודים, הוצאת מנדלי מוכר ספרים, 2019.
תודה שאת איתי, הוצאת פרדס, 2020.
הערות שוליים

1 2 3   מירב מורן, תחת שם בדוי, היא כתבה ספר שכולו מכתבים לזין. כעת היא נחשפת, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2020
↑  "אני מרגיש לגמרי לבד בסיפור הזה": התמודדות צעירים בישראל עם מצבי לחץ ומצוקה – קובץ מחקרים בחינוך ובחברה, עורכים: חנה עזר, יצחק גילת, רחל שגיא, בהוצאת מכון מופ"ת, כליל, סדרת ספרים בנושאי חינוך ותרבות, 2011,
↑  נועה בן־יוסף אזולאי, יצחק גילת, רחל שגיא (עורכים), "על מדים אני מלך", הוצאת מערכות, 2017
↑   הארץ, "להסתבך איתך" וספרים חדשים אחרים, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2016
↑  אילנה שטוטלנד, ‏ההשפלות,הפגיעה בזכויות והבושה: הצצה אל עולמן של עוזרות הבית בישראל, באתר מעריב אונליין, 25 בדצמבר 2017
↑  הארץ, "זין יקר" מאת שרון כהן: קטעים נבחרים לקריאה, באתר הארץ, 11 ביולי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267311905171  ISNI: 0000 0004 0215 7618  LCCN: nr93018211  VIAF: 22014162   WorldCat (עם VIAF): 22014162
רע"ש - זכויות הגבר במשפחה

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 שם רשמי:  רע"ש - זכויות הגבר במשפחה 
 מייסד:  יעקב שלוסר
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־38 שנים) 
 אידאולוגיות:  התנועה לזכויות הגבר זכויות האב
 אותיות:  ז (1996 ו-1999) ט (2003) קז (2006) פק (2009)
 
רע"ש (התמודדה תחת השמות רע"ש – זכויות הגבר במשפחה וצדק לכל – רע"ש) היא מפלגה שהוקמה בשנת 1986 על ידי יעקב שלוסר העומד מאז בראשה. מטרתה המוצהרת של המפלגה היא להשוות את הזכויות בין גברים לנשים בנושא דיני משפחה לטובת המשפחה כולה, וכן לחוקק חוקים למען זוגות צעירים, גמלאים, נהגי מוניות והסעים ופגועי נפש.
יו"ר המפלגה, שלוסר, טוען בספרו "זכויות הגבר במשפחה?", שלמעשה דיני המשפחה הקיימים כיום במדינת ישראל מפלים באופן חמור את הגברים, ושלגבר אין הגנה במערכת השיפוט האזרחית, כיוון שזו, מנסה "לאזן" וליצור אפליה מתקנת כנגד בתי הדין הרבניים. עוד מצביע שלוסר על חוקים ופסקי דין מפלים לכאורה, הקיימים כנגד הגבר בדיני משפחה. בהקשר למפלגתו, טוען שלוסר לצורך ב"מאבק בתוך בית המחוקקים לשינוי העוולות והחוקים." ובעצם ליישום פוליטי של ספרו.
מצע המפלגה

מצע מפלגת רע"ש הוא מצע חילוני העוסק בתחומים שונים, כאשר דגש המצע ניצב על התחום החברתי. המצע החברתי כולל בתוכו חוקים בעלי זיקה גברית – השואף לשוויון זכויות אזרחי וחוקתי בין נשים וגברים, לצד זכויות עובדים, חיקוק חוקים "ירוקים" למען איכות הסביבה וסעיפים חברתיים נוספים הלקוחים מקצוות שונות של הקשת הפוליטית.
התמודדות המפלגה בבחירות לכנסת

המפלגה התמודדה מאז הבחירות לכנסת ה-14 ועד הבחירות לכנסת ה-18, אך מעולם לא עברה את אחוז החסימה.
המפלגה התמודדה לראשונה בבחירות לכנסת ה-14 בה קיבלה 2,388 קולות (פחות מעשירית האחוז מסך קולות המצביעים)
בבחירות שלאחר מכן הושגו התוצאות הבאות:
הבחירות לכנסת ה-15: 1,257 קולות
הבחירות לכנסת ה-16: 1,284 קולות
הבחירות לכנסת ה-17: 3,819 קולות
הבחירות לכנסת ה-18: 921 קולות
ראו גם

התנועה לזכויות הגבר
א' זה אבא
אפליית גברים
הערות שוליים

↑  יעקב שלוסר - מפלגת זכויות הגבר, באתר וואלה, 16 בינואר 2003
↑  דניאל אדלסון, זכויות הגבר במרוץ: "אם אשה שולטת, הילד הומו", באתר ynet, 11 בדצמבר 2008
↑  שלוסר, י. (1996), זכויות הגבר במשפחה?, "שלוסר":תל אביב.
↑  גיא פישקין, יור מפלגת זכויות הגבר: אני שווה לפחות 10 מנדטים, באתר nrg‏, 11 בנובמבר 2012
↑  מצע מפלגת זכויות הגבר במשפחה - רע"ש, באתר הכנסת.
↑  תוצאות הבחירות לכנסת ה-15, באתר הכנסת.
↑  תוצאות הבחירות לכנסת ה-16, באתר הכנסת.
↑  תוצאות הבחירות לכנסת ה-17, באתר הכנסת.
↑  תוצאות הבחירות לכנסת ה-18, באתר הכנסת.
| רשימות שהתמודדו בבחירות לכנסת השבע עשרה |
| --- | --- | --- |
| מיוצגות בכנסת ה-16 | העבודה • ש"ס • הליכוד • יהדות התורה • מרצ • רע"מ-תע"ל • חד"ש • בל"ד • שינוי |  |
| לא מיוצגות בכנסת ה-16 | קדימה • ישראל ביתנו • איחוד לאומי-מפד"ל • מפלגת הגמלאים • הירוקים • עלה ירוק • חזית יהודית לאומית • רע"ש - זכויות הגבר במשפחה • חרות - התנועה הלאומית • צומת • דע"ם • חץ • ברית עולם • לידר • מפלגה לאומית ערבית • תפנית • כוח הכסף - למיגור שלטון הבנקים • לב • לחם • הציונות החדשה • עוז לעניים • עתיד אחד - עתיד טוב לישראל |  |
מפלגות בישראל • הכנסת • פוליטיקה של ישראל
| רשימות שהתמודדו בבחירות לכנסת השמונה עשרה |
| --- | --- | --- |
| מיוצגות בכנסת ה-17 | קדימה • הליכוד-אח"י • ישראל ביתנו • העבודה • ש"ס • יהדות התורה • רע"מ-תע"ל • חד"ש • מרצ • בל"ד • מפלגת הגמלאים |  |
| לא מיוצגות בכנסת ה-17 | האיחוד הלאומי • הבית היהודי • התנועה הירוקה-מימד • עלה ירוק • הירוקים • ישראל חזקה • מפלגת צבר • כח להשפיע • דעם • ישראל המתחדשת • ניצולי השואה עם בוגרי עלה ירוק • לידר • צומת	• כוח הכסף • רע"ש - זכויות הגבר במשפחה • הישראלים • מפלגת אור • אחריות • ברית עולם • לב • לזוז • לוחמי חברה מאוחדים |  |
מפלגות בישראל • הכנסת • פוליטיקה של ישראל
רב חנינא מסורא

רב חנינא מסורא (נכתב בטעות "רבי" פעמים רבות) היה אמורא שחי בדור השביעי לאמוראי בבל, מחכמי סורא.
לידתו

אודות לידתו מובא בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ג, עמוד ב', כי אמו מרדה על בעלה, אך על פי ההלכה לא היו בה דיני "מורדת", מכיוון שדין "מורדת על בעלה" הוא דווקא באשה האומרת כי אינה חפצה להתגרש מבעלה אלא רוצה היא להישאר תחת בעלה אלא שרוצה היא לצער אותו ולכן היא מורדת מחיובי האישות המוטלים עליה, שרק אז כופים אותה לקיים את חיובי האישות, אך אם אומרת האשה שבעלה מאוס בעיניה ואינה חפצה בו אין כופין אותה, שכן אינה אשמה בכך שבעלה מאוס בעיניה ואין לחייב אותה להוותר אשתו של מי שאינה חפצה בו (ולפי שיטת רש"י אף כופין את הבעל לתת גט, אך רבינו תם חלוק על כך).
למרות זאת,  מר זוטרא שלפניו בא הבעל לדין תורה קבע את ההלכה לפי דעתו השונה שהיא שגם באשה כזו קיימים דין "מורדת", ולמרות זאת יצא ממנה האמורא רב חנינא מסורא. אם כי, חכמי התלמוד מסיקים כי אין להסיק ראיה ממעשה ספציפי זה, כי באופן רגיל בניה של אשה שמקיימת יחסי אישות תחת כפייה אינם יוצאים מוצלחים, הם "בני אנוסה" – אדם המקיים יחסי אישות עם אשתו באונס, או אפילו כשאינה מסכימה לכך באופן מלא" שעליהם נאמר "וברותי מכם המורדים והפושעים בי", אך שם - הייתה סייעתא דשמיא מיוחדת למר זוטרא שלא יצא מכשול תחת ידו ואף ההפך.
תורתו

רב חנינא מסורא מוזכר בתלמוד פעמים בודדות:
אחת מהן היא בשאלה התלמודית מה דינו של אדם שאמר לשלוחו צא ומכור לי כור חיטים והלך השליח ומכר רק את חציו, האם מכיוון שמילא את מחצית משליחותו לא בטלה שליחותו או שמא אומרים שגם זה הוא שינוי מציווי המשלח שכן הוא רוצה שימכור השליח את כל הכור בבת אחת ולא בשתי פעמים כדי שלא ירבו שטרות על שמו. רב חנינא מסורא הביא ראיה מברייתא שבה  נפסק אודות אדם שגזל דינר של זהב מדמי הקדש, ונתן לשלוחו דינר של זהב ואמר לו הבא לי חלוק, והלך והביא לו בשלוש חלוק ובשלוש טלית שניהם מעלו, מהפסק ששניהם מעלו נראה כי לא רק השליח שקנה בחצי מהכסף דבר על דעת עצמו מעל, אלא גם הבעל הבית מעל בהקדש מכיוון שהחלוק שנקנה לצרכו ובשליחותו נחשב כנעשה על ידו, ומשם נראה כי גם כאשר השליח לא קיים את דברי המשלח במדויק רק את חלקם, וייתכן ובעל הבית יתנגד לכך מנימוק כל שהוא (במקרה זה - שמעדיף הוא חלוק יקר בשווי שש מאשר חלוק זול ופשוט יותר בשווי שלוש), העסקא קיימת.
אך חכמי התלמוד דוחים את דבריו ומסבירים ששם מדובר שהשליח מצא שליח יוקרתי השווה באופן רגיל שש, והוא היה במבצע ועלה שלוש, כך שהוא קיים את שליחותו.
דיון אחר של רב חנינא מסורא שבו חכמי התלמוד מקבלים את דבריו להלכה הוא במסכת סוטה שם מסתפקים חכמי התלמוד אם אשה המורדת על דת משה ויהודית. צריכים התראה, או שמא מפסידים את כתובתם ללא התראה. רב חנינא מסורא הביא ראיה מפורשת מברייתא שבה נאמר שגם נשים אלו אינן מפסידות את כתובתן ללא התראה.
בתלמוד מוזכרת הנהגתו של רב חנינא מסורא בעניין איסור ריבית. הוא נהג להלוות כסף לסוחרים שקנו תבואה בכפרי בכמות השווה ארבעה זוזים ומכרו אותה בסורא במחיר שישה זוזים, ובתנאי שיעניקו לו עצמו את הסחורה במחיר זול יותר. בתלמוד הוסבר כי מותר היה לו לעשות כך מפני שתי סיבות: 1. הרווח במחיר הזול המוענק לסוחר קשור ישירות גם למלווה, שכן סוחר שברשותו כסף מזומן בכמות גדולה מוכר כסוחר בקלות ומוענקת לו סחורה במחיר סיטונאי. 2. מכיוון שהמוכרים יודעים שהקונה מוכר חלק מהסחורה במחיר הקרן הם מוכרים לו את הסחורה במחיר זול יותר - בלית ברירה - כדי שימשיך לקנות אצלם.
רובע החלונות האדומים

רובע החלונות האדומים באמסטרדם
רובע סוי קובוי בבנגקוק
רובע החלונות האדומים הוא כינוי לאזור עירוני, המשתרע על רחוב או מספר רחובות, שבו מתמקד עיסוק בזנות והיבטים אחרים של תעשיית המין.
מקור השם

על פי מילון אוקספורד האנגלי, ההופעה המוקדמת ביותר של המונח "מחוז אור אדום" מודפסת בכתבה משנת 1894, מפרסומי Sandusky, עיתון בסנדסקי, אוהיו.
המחבר פול וולמן מציע כי מונח זה קשור למערב האמריקאי הישן ומקורו בדודג' סיטי, קנזס, ביתו של מחוז זנות ידוע במהלך המאה ה-19, שכלל את סלון בית האור האדום (Red Light House saloon). קשר זה לא הוכח, אך עובדה זו הייתה אחראית ככל הנראה להפצת המונח.
האטימולוגיה העממית טוענת כי עובדי הרכבת הראשונים לקחו איתם פנסים אדומים כאשר ביקרו בבתי בושת כדי שהצוות שלהם יוכל למצוא אותם במקרה חירום. עם זאת, הפולקלוריסטית ברברה מיקלסון רואה בטענה זו מופרכת.
בביטוי "רובע החלונות האדומים" נעשה לראשונה שימוש בארצות הברית בסביבות 1890 לערך, והוא משקף את המנהג של הנחת אור אדום או עששית נייר אדומה בחלון, על מנת לסמן ללקוחות את אופיו של העסק.
רובעי החלונות האדומים בולטים

המפורסם באזורים מסוג זה הוא רובע החלונות האדומים באמסטרדם, בה הזנות חוקית, והרובע משרת, בנוסף לצרכני המין, גם את ענף התיירות. הרחוב מופיע בספרי תיירות של אמסטרדם מעל מאה שנה.
על אף היותה של זנות בלתי חוקית בתאילנד, רובע החלונות האדומים קיים גם בבנגקוק והופך את העיר ליעד פופולרי לתיירות מין. אחד הרבעים הגדולים בעיר הוא רובע "ננה פלזה" (על שם הפוליטיקאי לק ננה שבבעלותו נמצא השטח).
בתל אביב, רובע החלונות האדומים הראשי בעבר היה במתחם נווה שאנן רחוב פין.
שובוזאורוס

| שובוזאורוס |
| --- | --- |
 איור משוער של שובוזאורוס
תקופה
טריאס עליון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
משפחה:: שובוזאוריים
סוג:: שובוזאורוס
מין:: Shuvosaurus inexpectatus
שם מדעי
 Shuvosaurus

שובוזאורוס (שם מדעי: Shuvosaurus; מילולית: "לטאת שובו") הוא סוג של ארכוזאור נכחד שחי בסוף הטריאס באמריקה הצפונית והשתייך למשפחת השובוזאוריים, לצד האפיגיה והסילוסוכוס. למרות דמיונו לדינוזאור לא היה קרוב אליהם ביולוגית והוא השתייך לקבוצה פסאודוסוכיה, בה כלולים גם התנינאים המודרניים. עם זאת הוא היה קטן וזריז יותר וכנראה היה אוכל כל.
הזוחל הקדום תואר ב-1993 בידי החוקר ההודי סנקאר צ'אטרג'י (אנ'), לאחר שבנו שובו גילה את המאובנים שלו בדרום-מערב טקסס במשך שנות ה-90 ועל שמו היצור קרוי. הסוג כלל מין אחד - Shuvosaurus inexpectatus. ממצאים נוספים שלו התגלו באריזונה, טקסס וניו מקסיקו.
זוחל קדום זה היה בעל אגן שאיפשר לו לעמוד זקוף והוא היה בעל מקור חסר שיניים שהזכיר את לסת האורניתומימיים. בשל כך כמה חוקרים העריכו שהיה תרופוד קטן וזריז. עם זאת מחקר של זוחל דומה בשם אפיגיה ותוארו ב-2006 ומהם נראה שלא היה באמת דינוזאור אלא קרוב לתנינים הדומה לפופוזאורוס. הדמיון ביניהם נבע מאבולוציה מתכנסת עקב התאמתם לחיים יבשתיים, במישורים והגבעות של טקסס הקדומה.
רשפים (הוצאת ספרים)

רשפים הייתה הוצאת ספרים עברית ישראלית קטנה שפעלה במשך כארבעים שנה, מתחילת שנות ה-60 ועד סוף שנות ה-90. ההוצאה נוסדה על ידי חיים נחומי ונוהלה על ידו. עם מותו נרכשו הזכויות על קטלוג ההוצאה על ידי הוצאת מודן.
בהוצאת "רשפים" ראו אור בשנים 1960–2000 כמה מאות ספרים, בהם ספרי עיון בנושא פסיכולוגיה, פילוסופיה, מוזיקה והיסטוריה של עם ישראל, שירה ופרוזה, ביניהם: "פנים וחוץ" מאת אלבר קאמי, "גרמניה, אגדת חורף" מאת היינריך היינה, "מעבר ליש ולאין" מאת משה קרוי, "הקוף העירום" מאת דזמונד מוריס, "רבגוניותה של המוזיקה" מאת ליאונרד ברנשטיין, ו"האיש שבקיר" מאת אריה קרישק.
קסטרו קולמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוגוסט 1976 (בן 48) מקקומב, ארצות הברית 
 שם במה:  Mr. Sipp 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 
קסטרו קולמן (אנגלית: Castro Coleman; נולד ב-25 באוגוסט 1976) הידוע גם בשם "מר סיפ - ילד הבלוז ממיסיסיפי"  הוא זמר בלוז וגוספל, מוזיקאי, כותב שירים וגיטריסט אמריקאי. זוכה באתגר הבלוז הבינלאומי לשנת 2014.
ביוגרפיה

קסטרו קולמן נולד בעיירה הקטנה מקומב, מיסיסיפי, ארצות הברית, לג'ונל ולורה קולמן. הוא בעל ואב לארבע בנות. להוריו ולדודתו הייתה קבוצת רביעייה. הוא הושפע מ-בי.בי קינג והחל לנגן בגיטרה בגיל 6.
קולמן התחיל לנגן בסגנון הגוספל עם האחים ויליאמס האגדיים, The Canton Spirituals ו-The Pilgrim Jubilees. מאוחר יותר הקים להקה משלו בשם The True Believers שהייתה חלק מסצנת הגוספל עם אלבומם In This Place.
אחרי The True Believers, הקים את קסטרו קולמן וה-Higly Favored שהופיעו בטלוויזיה ב-Bobby Jones Gospel. האלבום שלהם Time Out זכה לתשומת לב ארצית.
בשנת 2012, קולמן החליט שהוא רוצה להיכנס לז'אנר הבלוז. הוא התחרה בתחרות האזורית בסתיו 2012 וניצח. לאחר מכן הוא נסע להתחרות בממפיס בינואר 2013, שם הגיע לגמר. הוא חזר וזכה בתחרות האזורית בסתיו 2013; זכה שוב וחזר לממפיס ב-2014 כדי לנצח באתגר הבלוז הבינלאומי.
ב-1 בפברואר 2019, קסטרו והקבוצה שלו, The True Believers הוציאו אלבום חדש ואת הדי.וי.די - Back To The Roots
פרסים

Bobby Rush פרס בדרן השנה של קרן Jus' Blues
אמן בלוז בינלאומי 2015, פרסי המוזיקה ה-41 של ג'קסון
אמן הבלוז של השנה 2015, פרסי המוזיקה ה-41 של ג'קסון
בדרן השנה 2015, פרסי המוזיקה ה-41 של ג'קסון
אלבום הבלוז הטוב ביותר של ההקלטות החדשות של 2017 (בלוז עכשווי) (עבור "Knock a Hole In It" תקליטים של Malaco), פרסי Living Blues השנתיים ה-25
קבוצת הגוספל של השנה 2018 (עם The True Believers), פרס הגוספל של מיסיסיפי
אמן הבלוז הלאומי של השנה לשנת 2018, פרסי המוזיקה ה-44 של ג'קסון
פרס 2020 לאגדת מיסיסיפי בטקס פרסי ה-Southern Soul Underground
לקולמן יש למעלה מ-125 קרדיטים הרשומים ב-AllMusic.