stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אה"מ אפריקה (1781)
קורות שירותה בצי > מלחמת ספינות התותחים

במלחמת ספינות התותחים (1807-1814) הייתה "אפריקה" תחת פיקודו של קפטן ג'ון בארט. ב־15 באוקטובר 1808 ליוותה "אפריקה" שיירה של 137 אוניות סוחר בים הבלטי יחד עם ספינת ההרעשה (bomb vessel) "ת'אנדר" ושני בריגים חמושים בתותחים. הם יצאו מקרלסקרונה באותו יום, וב־20 באוקטובר הטילו עוגן בארסונד ליד מאלמה. בצהרי אותו יום נראתה שייטת של ספינות תותחים דניות נעה לעבר אוניות השיירה, ו"אפריקה" מיהרה להרים עוגן ולסכל את ההתקפה.
השייטת מנתה 25 ספינות תותחים ושבע ספינות (launches) חמושות, שנשאו יחד כ־70 תותחים כבדים וצוותן מנה למעלה מ־1600 איש. הפיקוד על השייטת הדנית היה בידיו של קומודור יוהאן קורנליוס קריגר.
ב־1:30 נדמה הרוח ו"אפריקה" נותרה חסרת תנועה. ב־2:50 נערכו ספינות התותחים מול ירכתיה של "אפריקה", שם הוצבו תותחים מועטים בלבד, ופתחו באש. הקרב נמשך עד השעה 6:45 בערב, וכשירדה החשיכה נאלצו להפסיק את הירי. לו התארך היום מעט יותר, אפשר ש"אפריקה" הייתה נכנעת ונופלת בשבי. 9 מאנשיה נהרגו ו־51 נפצעו ובהם קפטן בארט עצמו. הנזקים שהסבו לה ספינות התותחים הדניות היו כה חמורים, עד כי נאלצה לשוב אל קרלסקרונה לתיקונים. השיירה, מכל מקום, הצליחה להגיע אל בריטניה.
קורות שירותה בצי > מלחמת 1812

"אפריקה" הייתה חלק מהשייטת בפיקוד סר פיליפ בְּרוֹק, שרדפה - אם כי בסופו של דבר ללא הצלחה - אחר הפריגטה האמריקנית "קונסטיטושן" בתחילת מלחמת 1812.
אחריתה

במאי 1814 הוצאה האונייה מן השירות ונגרטה בנמל פורטסמות'.
לקריאה נוספת

Lavery, Brian (1983). The Ship of the Line - Volume 1: The development of the battlefleet 1650-1850. London: Conway Maritime Press.
Winfield, Rif (2007).British Warships in the Age of Sail 1714–1792: Design, Construction, Careers and Fates. London, Pen & Sword.
הערות שוליים

↑  Three Decks, "William Barnard (1735-1795)"
1 2  Winfield (2007), p. 523.
1 2  Winfield (2007), p. 524.
↑  Winfield (2007), pp. 522-523.
אבלרדו רודריגס

אבלרדו רודריגס לוחאן (בספרדית: Abelardo Rodríguez Luján, ידוע גם כ-Abelardo L. Rodríguez, נהגה: [aβeˈlarðo ˈele roˈðɾiɣes]‏; 12 במאי 1889 - 13 בפברואר 1967) היה פוליטיקאי מקסיקני, נשיאה הזמני של מקסיקו בשנים 1932–1934. הוא נולד למשפחה ענייה. בתחילת דרכו עבד בעבודות מזדמנות, בחנות לחומרי בניין ובמכרה נחושת. בשנת 1913 הצטרף למחוללי המהפכה המקסיקנית והחל בקריירה צבאית, הוא היה לקולונל ב-1916, ובשנות ה-20 שימש כמושל מדינת באחה קליפורניה.
אבלרדו רודריגס היה חבר המפלגה המהפכנית הלאומית (PNR; לימים התפתחה אל המפלגה המוסדית המהפכנית - PRI), והשתתף בממשלתו של פסקואל אורטיס רוביו. הוא נקרא להשלים את הקדנציה שלו כנשיא, כאשר האחרון פרש באמצע כהונתו בשל התערבותו הכפויה של "המפקד העליון" פלוטארקו אליאס קאייס בניהול המדינה. רודריגס התמנה כנשיא זמני עד לבחירות לנשיאות ב-1934. הוא היה האחרון בין שלושת נשיאי מקסיקו מטעם המפלגה המהפכנית שהיו כפופים הלכה למעשה לקאייס בתקופה שזכורה בהיסטוריה של מקסיקו בשם "מקסימאטו" (אנ').
בזמן כהונת הנשיא הבא הגיעה תקופה זו לקצה וקאייס הוגלה מהמדינה. בתקופת כהונתו הקצובה לא יכול היה רודריגס לבצע רפורמות של ממש ולטפל בבעיות החברתיות והכלכליות שהעסיקו את המדינה. עם זאת, הוא גיבש עם הממשלה הזמנית שבראשותו תוכנית מורכבת ורדיקלית שלשם ביצועה נדרשו שש שנים. במקביל האריכה ממשלת רודריגס את תקופת כהונתם של נשיאי מקסיקו ל-6 שנים, כדי לאפשר לנשיא הבא להוציא לפועל את התוכנית. תוכנית זו שימשה את לאסרו קארדנאס, מועמד המפלגה לנשיאות המדינה, במסע הבחירות.
למן תום כהונתו בנשיאות ב-30 בנובמבר 1934 שב רודריגס לחיים פרטיים, אך ב-1943 שב לפעילות פוליטית ונבחר כמושל סונורה. בכהונתו, שנמשכה 5 שנים, עסק בעיקר בקידום מערכת החינוך של סונורה. הוא התפטר מתפקידו באפריל 1948, משיקולי בריאות. הוא שב לעסוק בעבודתו במגזר הפרטי, עד פטירתו ב-13 בפברואר 1967 בלה חויה (אנ'), סן דייגו, קליפורניה.
לקריאה נוספת

ראשי פרקים בתולדות מקסיקו (אסופה), תרגם מספרדית: נחום מגד, מקסיקו 1985. עמוד 176
Treehouse of Horror

בארט וליסה מספרים זה לזה סיפורים מפחידים בפרק ספיישל ליל כל הקדושים הראשון של הסדרה. פרק זה היה הפרק היחיד בו נעשה שימוש בבית על עץ לאורך כל הפרק.
Treehouse of Horror (בתרגום חופשי לעברית: בית העץ של האימה) היא סדרת פרקי ספיישל בסדרת האנימציה משפחת סימפסון.
הפרקים אשר מופקים מדי שנה, משודרים בארצות הברית בסביבות חג ליל כל הקדושים ומורכבים משלושה סיפורים קצרים נפרדים שונים בהם מככבים לרוב בני משפחת סימפסון. פרקי ליל כל הקדושים הם בדרך כלל מסוג אימה או מדע בדיוני ולעיתים קרובות מהווים פרודיה או מחווה לסרטים מפורסמים מאותם הז'אנרים הקולנועיים. פרקי ליל כל הקדושים הם בדרך כלל הפרקים היחידים בסדרה שבהם קורים דברים "על טבעיים" או "סיפורים מהאגדות". בנוסף, פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים תמיד מתקיימים מחוץ לרצף העלילתי של התוכנית.
מסורת פרקי הספיישל "Treehouse of Horror" החלה עוד בעונה השנייה והפרק הראשון מסדרת "Treehouse of Horror" שודר באוקטובר 1990 ונוצר בהשראת חוברות הקומיקס מז'אנר האימה של חברת EC Comics. פרקי ספיישל ליל כל הקדושים של משפחת סימפסון ידועים כפרקים אלימים הרבה יותר מאשר מפרקים רגילים בסדרה.
על פי רוב, פרקי ספיישל ליל כל הקדושים מכילים מספר מאפיינים קבועים שחוזרים בעונות השונות, ובהם דמויות החייזרים קאנג וקודוס, "שמות מפחידים" ברשימת הקרדיטים בסיום הפרק, גרסה מיוחדת לפתיח התוכנית ופרודיות לסרטים מדע בדיוניים, סרטי אימה וסרטי פנטזיה. לטענת צוות ההפקה של הסדרה פרקי ה-"Treehouse of Horror" קשים במיוחד להכנה וזאת עקב העובדה שהתסריטים של הפרקים עוברים לעיתים רבות שכתובים רבים ומשום שהאנימטורים בדרך כלל נדרשים לעצב דמויות ורקעים חדשים שלא מופיעים בפרקים הרגילים.
רבים מפרקי ה-"Treehouse of Horror" הם בין הפרקים הפופולריים ביותר בקרב צופי הסדרה והיוו השראה לסדרת מוצרים נלווים של משפחת סימפסון אשר מתמקדת בפרקי ליל כל הקדושים בלבד. אלו כוללים בובות צעצוע, משחקי וידאו, ספרים, תקליטורי DVD, חוברות קומיקס ואף גרסה מיוחדת למשחק המונופול.
חלק מפרקי ה-"Treehouse of Horror" זכו אף בעבר בפרסים בקטגוריות אנימציה ועריכת סאונד. בשנת 1996 הפרק "Treehouse of Horror VI" היה מועמד לפרס אמי בקטגוריית פרק האנימציה הטוב ביותר.
מבנה הפרקים

פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים בדרך כלל מורכבים מארבעה חלקים: הצגת פתיח ייחודי באווירת ליל כל הקדושים, ולאחריו הצגת שלושה סיפורים קצרים נפרדים שונים. שלושת החלקים הללו הם, בדרך כלל, מסוג אימה, מדע בדיוני או פנטזיה ולעיתים קרובות פרודיות על סרטים, רומנים, מחזות או של תוכניות טלוויזיה. לרוב אין כל קשר בין העלילות של שלושת החלקים השונים. פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים תמיד מתקיימים מחוץ לרצף העלילתי של התוכנית והאירועים שמתרחשים בהם לא משפיעים על הפרקים הבאים של הסדרה. עד העונה ה-15 של הסדרה התסריטים של כל שלושת החלקים נכתבו על ידי תסריטאים שונים. החל מהעונה ה-15 של הסדרה רק תסריטאי אחד ממונה לכתוב את כל החלקים השונים של פרקי ספיישל ליל כל הקדושים.
מבנה הפרקים > עולם אלטרנטיבי

בפרקים אלה ישנה אלטרנטיבה לפרקים הרגילים: בית הקברות נמצא מול בית הסימפסונים, מגי היא חצי חייזר, לבארט יש אח תאום ועוד דברים שלא אמורים להסתדר עם ציר הזמן הרגיל של הסדרה.
מאפיינים חוזרים ונשנים נפוצים > פתיחים ייחודיים

כל הפרקים של "Treehouse of Horror" נפתחים כאשר אחת מהדמויות הראשיות מציג בפני הקהל הקדמה מיוחדת לפרק. הפרק הראשון, השני והחמישי של ספיישל ליל כל הקדושים נפתח עם מארג' כאשר היא עומדת על הבמה ומזהירים את ההורים בבית על התוכן של הפרק, ומייעצת להם אף להשכיב את ילדיהם לישון לפני שהפרק מתחיל.
האזהרה בפרק הספיישל הראשון הושם בכוונה כדי באמת להזהיר את הצופים הצעירים, משום שהמפיקים הרגישו שהתוכן של הפרק אכן היה מפחיד במקצת. הקטע כולו היה למעשה פרודיה לפתיח של העיבוד הקולנועי של "פרנקנשטיין" משנת 1931. לבסוף החליטו יוצרי הסדרה לבטל לחלוטין את ההקדמה המיוחדת בה הצופים מוזהרים בתחילת התוכנית. פרקי ספיישל אחרים נפתחו עם פרודיות, למשל פרק ספיישל ליל כל הקדושים של העונה הרביעית בו הומר מציג את הפרק בצורה הדומה לאופן בו אלפרד היצ'קוק נהג להציג את הפרקים של תוכניתו "אלפרד היצ'קוק מציג".
בקטע הפתיח של חמשת הפרקים הראשונים של ספיישל ליל כל הקדושים, המצלמה עוברת דרך בית הקברות בו ניתן לראות מצבות עם כתובות הומוריסטיות עליהן. הכתובות ההומוריסטיות הללו כוללות בין היתר שמות של תוכניות טלוויזיה אמריקנית שבוטלו לאחרונה, סלבריטאים שנפטרו (כגון וולט דיסני וג'ים מוריסון) וכדומה. לבסוף החליטו יוצרי הסדרה לבטל לחלוטין את השימוש במצבות בפתיח המיוחד הקבוע של פרקי הספיישל.
כמו כן, כמעט בכל הפתיחים של פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים נכלל קטע הספה הקבוע אך הוא נוצר באווירת ליל כל הקדושים, למשל בפתיחים המיוחדים של ליל כל הקדושים נראים דמויות משפחת סימפסון רצים לספה כאשר הם מחופשים לשלדים, לזומבים וכדומה.
בעונה ה-25 הפתיח הוא גרסה אפלה לפתיח הרגיל, עם מפלצות, פלישת זומבים וחייזרים. סופרי אימה נראים ברקע, כגון סטיבן קינג ואלפרד היצ'קוק.
מאפיינים חוזרים ונשנים נפוצים > קאנג וקודוס

קאנג וקודוס הם שתי דמויות אשר מופיעים כמעט באופן בלעדי רק בפרקי ספיישל ליל כל הקדושים של הסדרה. קאנג וקודוס הם צמד חייזרים ירוקים וגדולי ממדים אשר הופיעו לראשונה בסיפור "Hungry are the Damned" בפרק הספיישל הראשון של ליל כל הקדושים. מאז קאנג וקודוס הופיעו מכל פרקי ליל כל הקדושים של הסדרה, לעיתים בחלקים חשובים בעלילה, אך לעיתים רבות רק בהופעות אורח קצרות. בפרקים מסוימים, הם מופיעים רק בקטע הפתיחה של הפרק, אך לעיתים רבות הם יופיעו בשנית גם במהלך הפרק עצמו. לדוגמה, בסיפור שעסק בזומבים אשר תוקפים את העיר, לפתע נראים קאנג וקודוס בספינת החלל שלהם, צופים באירועים המתרחשים בספרינגפילד וצוחקים באופן מטורף ומרושע על סבלם של בני האנוש. לאחר מכן, הסיפור המשיך מבלי שקאנג וקודוס נכללו בשנית באותו הפרק. הכלל הלא רשמי עליו החליטו יוצרי הסדרה הוא כי קאנג וקודוס חייבים להיכלל באופן כלשהו בכל פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים. לפיכך, לעיתים רבות קאנג וקודוס מוצגים רק בסוף הפרקים במשך זמן קצר ביותר.
מאפיינים חוזרים ונשנים נפוצים > אזכורים תרבותיים

פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים מכילים אזכורים רבים לסרטים, רומנים, מחזות, תוכניות טלוויזיה ופרקים רבים מכילים גם בדרך כלל פרודיות ליצירה ספציפית מסוגת האימה, המדע בדיוני ו/או ז'אנר הפנטזיה.
חלקים רבים מהווים מחווה לפרקי הסדרה אזור הדמדומים ובפעמים הללו, כל הקטע יהווה פרודיה לפרק אמיתי בולט של הסדרה אזור הדימדומים. חלק מפרקי אזור הדמדומים אשר זכו לפרודיות כוללים את הפרקים: "To Serve Man", "A Small Talent for War", "Living Doll", "Nightmare at 20,000 Feet", "Little Girl Lost", ו-"The Little People" פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים נוהגים גם בקביעות להכיל פרודיות לסרטי אימה וסרטי מותחן כמו "מגרש השדים", "קינג קונג", "ליל המתים החיים", "הניצוץ", "סיוט ברחוב אלם" ו"פסיכו". רוברט אנגלונד, אשר גילם במקור את דמותו של פרדי קרוגר בסדרת סרטי סיוט ברחוב אלם, דיבב את דמותו של פרדי קרוגר בפרק ליל כל הקדושים של העונה העשירית.
סרטי המדע בדיוני מהווים גם כן לעיתים השראה עבור החלקים השונים בפרקי ספיישל ליל כל הקדושים. סרטי מדע בדיוני שזכו לפרודיות כוללים בין היתר את: "אי.טי. - חבר מכוכב אחר" ו"הרובוטריקים".
מאפיינים חוזרים ונשנים נפוצים > שמות "מפחידים" חלופיים בקרדיטים

מאפיין חוזר ונשנה נוסף הוא הצגת גרסה חלופית לשמותיהם של צוות ההפקה אשר מופיעים בקרדיטים בסיום התוכנית בשינוי קל כדי שישמעו יותר מפחידים ואפלים. החל מעונה השלישית החליטו המפיקים לתת לשחקנים ולצוות ההפקה "שמות מפחידים" בקרדיטים שמופיעים בפתיח התוכניות ובסיום התוכנית. למרות שהשמות הפכו במהרה לטיפשיים יותר מאשר מפחידים, לאורך השנים הוצגו שמות ייחודים ומיוחדים, כגון "Bat Groening" (תרגום חופשי לעברית: "עטלף גריינינג") - משחק מילים על שמו של יוצר הסדרה מאט גריינינג. סאם סיימון, אשר עזב את התוכנית במהלך העונה הרביעית, עדיין ממשיך לקבל קרדיט בתוכנית כמפתח ומפיק. אף על פי כן, כהלצה, בפרקי הספיישל של ליל כל הקדושים מופיע שמו כ"סאם 'סיונרה' סיימון". את הרעיון להצגת "שמות מפחידים" הגה המפיק אל ג'ין, בהשראת חוברות הקומיקס מז'אנר האימה של EC Comics אשר נהגו בחלקם להשתמש גם כן בשמות מפחידים חלופיים.
הפקה

הקרנת הבכורה של פרק הספיישל הראשון של ליל כל הקדושים הייתה במהלך שנת 1990 במסגרת העונה השנייה של הסדרה, ושם הפרק המקורי היה "The Simpsons Halloween Special". הפרק הראשון נוצר בהשראת חוברות הקומיקס מז'אנר האימה של חברת הקומיקס EC Comics. למרות שכל פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים נקראים "Treehouse of Horror", פרק הספיישל הראשון היה הפרק היחיד למעשה שהשתמש בו נעשה שימוש בבית על עץ לאורך כל הפרק.
לטענת צוות ההפקה של הסדרה פרקי ה-"Treehouse of horror" קשים במיוחד להכנה וזאת בשל כך שהאנימטורים בדרך כלל נדרשים לעצב רקעים מורכבים, דמויות חדשות ועיצובים חדשים שונים ומשום שהתסריטים של פרקי הספיישל עוברים לעיתים רבות שכתובים רבים ממש עד הרגע האחרון, כאשר לעיתים רבות השכתובים מחייבים את המדבבים אף לחזור לאולפן על מנת להקליט את החלקים שהתווספו.
תסריטאי הסדרה מציינים שחלק מהמשיכה שלהם להפקת פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים היא שרק בפרקים הללו הם מסוגלים לשבור את הכללים הקיימים בפרקים הרגילים ולהכניס, בין היתר, עלילה מופרכת או קטעים אלימים יתר המידה או עלילה בעלי תפנית קיצונית - אלמנטים אשר לרוב לא היו משולבים בפרקים רגילים של משפחת סימפסון. במקרים מסוימים, לתסריטאים יהיה רעיון אשר אלים מדי, מופרך מדי או קצר מדי על מנת לשלבו בפרק רגיל של משפחת סימפסון, אך שניתן לשלבו בפרקי הספיישל של ליל כל הקדושים. אחדים מן התסריטאים, בהם המפיק לשעבר דייוויד מירקין, סבורים כי פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים צריכים להיות בעלת אווירה מפחידה ושלא יהיו רק מצחיקים.
פרק הספיישל הראשון של ליל כל הקדושים היה הפרק הראשון בה הושמעה גרסה חלופית לנעימת הנושא של הסדרה שמשודרת בפתיח.
מוצרים נלווים

לאורך השנים הופק מגוון רחב של מוצרים נלווים שמבוססים על פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים, בהם ספרים, בובות, חוברות קומיקס, משחקי וידאו, תקליטורי DVD ואף משחק מונופול. למרות שלאורך כל השנים כל פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים יצאו לשווקים במארזי ה-DVD של עונות הסדרה השונות, בשנת 2003 יצא לשווקים לראשונה מארז הדי.וי.די "The Simpsons: Treehouse of Horror DVD" שכולל רק פרקי ספיישל של ליל כל הקדושים. לאורך השנים יצאו לשווקים מספר ספרי קומיקס של "Treehouse of Horror" אשר נכתבו בהשראת חוברות קומיקס מז'אנר האימה. כמו כן, לאורך השנים הופקו מספר משחקי וידאו המשלבים שלבים בודדים המבוססים על פרקי "Treehouse of Horror", בהם המשחקים "The Simpsons Hit & Run" ו"The Simpsons Game". בשנת 2001, יצא לשווקים המשחק "Night of the Living Treehouse of Horror" לגיים בוי אשר היה כל מבוסס על פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים של משפחת סימפסון. חלק גדול מהדמויות המיוחדות שנכללו בפרקי הספיישל של ליל כל הקדושים בלבד יצאו לאורך השנים לשווקים בתור בובות.
תגובות

פרקי הספיישל של ליל כל הקדושים הם בין הפרקים הפופולריים ביותר של משפחת סימפסון, ולרוב זוכים לביקורת חיובית למדי. שידור פרק ספיישל ליל כל הקדושים הראשון של הסדרה, זכה לדירוג של 15.7 לפי מדד נילסן. פרק ספיישל ליל כל הקדושים החמישי של הסדרה (Treehouse of Horror V) נחשב לפרק הטוב ביותר בקרב מבקרים רבים: פרק זה הגיע למקום הראשון ברשימת "עשרת הפרקים הטובים ביותר של משפחת סימפסון" של AskMen.com, והוכתר כפרק הטוב ביותר של העונה השישית על ידי IGN.com.בשנת 2006, ג'יימס ארל ג'ונס, שהיה אורח כיכב "בית העץ של אימה" ו "בית העץ של אימה V" נקרא השביעי "Top 25 משפחת סימפסון הופעות אורח" של IGN הרשימה. בשנת 2006 IGN.com פרסם רשימה של עשרת הסיפורים של "Treehouse of Horror " הטובים ביותר, כאשר בראש הרשימה הם מיקמו את הפרודיה לסרט "הניצוץ".
תגובות > פרסים

בשנת 1996, החלק "Homer³" בפרק ספיישל ליל כל הקדושים של משפחת סימפסון זכה בפרס הראשון בפסטיבל האנימציה הבינלאומי באוטווה. בשנת 1998, פרק ספיישל ליל כל הקדושים זכה בפרס ה-Golden Reel על עריכת הסאונד הטובה ביותר לפרק ספיישל טלוויזיוני מונפש. בהמשך, בוב ביצ'ר היה גם מועמד לפרס ה-Golden Reel בקטגוריית "עריכת הסאונד הטובה ביותר לסדרת אנימציה טלוויזינית - מוזיקה" עבור פרק הספיישל העשירי של ספיישל ליל כל הקדושים.
הפרק השני, השלישי, החמישי, השמיני, התשיעי, ה-14, ה-15, וה-18 של "Treehouse of Horror" היו מועמדים לפרס אמי בקטגוריית "Outstanding Individual Achievement in Music Composition for a Series (Dramatic Underscore)". הפרק השני והשלישי של "Treehouse of Horror" היו מועמדים גם לפרס אמי בקטגוריה "Outstanding Individual Achievement in Sound Mixing for a Comedy Series or a Special".
אה"מ אקרון (1911)

| --- | --- |

 תיאור כללי
 סוג אונייה:  משחתת 
 צי:  הצי המלכותי הבריטי 
 סדרה:  המשחתות מסדרת אקרון
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  John I. Thornycroft & Company 
 הושקה:  27 ביוני 1911
 תקופת הפעילות:  ? – 9 במאי 1921
 אחריתה:  נגרטה
 מיקום:  56°15′00″N 1°56′00″W﻿ / ﻿56.25°N 1.93333°W﻿ / 56.25; -1.93333 
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם הראשונה
 מידות
 הֶדְחֶק:  770 טון
 אורך:  77 מטר
 רוחב:  8 מטר
 שוקע:  2.7 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  29 קשרים
 גודל הצוות:  70
 טווח שיוט:  10,200 ק"מ
 הנעה:  3 דוודים המזינים 3 טורבינות בהספק 15,500 כוחות סוס
 צורת הנעה:  3 מדחפים
 אמצעי לחימה
 חימוש:  2 תותחי 4 אינץ' (102 מ"מ)   2 תותחי 12 פאונד   2 צינורות טורפדו בקוטר 21 אינץ' (533 מ"מ)
 
אה"מ אקרון הייתה האונייה הראשונה בסדרת המשחתות מדגם "אקרון" של הצי המלכותי הבריטי. היא נקראת על שם נהר האכרון, שלפי המיתולוגיה היוונית נחשב לענף של נהר הסטיקס. היא הייתה האונייה החמישית של הצי המלכותי שנשאה את השם.
בנייה

עם אחותה, אריאל, היא הייתה "ספיישל ת'ורניקרופט", וככזו הייתה מעט ארוכה וחזקה יותר מהמשחתת הסטנדרטית של הסדרה שלה. אקרון הוזמנה במהלך תוכנית הבנייה של 1910–1911, הונחה במספנת וולסטון של ג'ון י. ת'ורניקרופט & החברה, והושקה ב-27 ביוני 1911. היא יכלה להגיע למהירות של 29 קשרים (54 קמ"ש), ונשאה שני תותחי 4 אינץ' (102 מילימטרים), תותחים קטנים אחרים וצינורות טורפדו בקוטר 21 אינץ' (530 מילימטרים) וכללה 70 אנשי צוות.
קריירה

אקרון שירתה עם שייטת המשחתות הראשונה, והפכה לחלק מהצי הגדול עם פרוץ המלחמה.
קריירה > קרב מפרץ הלגולנד

היא נכחה עם שייטת המשחתות הראשונה ב-28 באוגוסט 1914 בקרב מפרץ הלגולנד, בראשות הסיירת הקלה פירלס.
קריירה > קרב שרטון דוגר

ב-24 בינואר 1915 נכחו אוניות שייטת המשחתות הראשונה, כולל אקרון, בקרב שרטון דוגר, בראשות הסיירת הקלה אורורה.
קריירה > הטבעת U-12

ב-10 במרץ 1915, יחד עם אחיותיה אטאק ואריאל, חיפשה אקרון צוללת גרמנית שדווחה על ידי המכמורת Man Island ליד אברדין. בשעה 10:10 בבוקר אטאק ראתה את U-12 ופתחה באש. אריאל ראתה את הצוללת בשעה 10:12 במרחק של כ-2 מיל ימי (3.7 קילומטרים) וכל שלוש המשחתות פנו אליה. U-12 צללה והרימה את הפריסקופ שלה, שאריאל ראתה במרחק של 200 יארד (180 מטרים). היא פנתה לנגוח את הצוללת, ראתה את מגדל הניווט מתחת למים ברגעים האחרונים לפני שפגעה בצוללת בזווית עדינה. תוך שתי דקות חזרה הצוללת אל פני השטח כדי שהצוות יוכל להימלט, אך הם מצאו את צוהר מגדל הניווט תקוע, ורוב הניצולים הצליחו להימלט דרך הפתחים האחרים. אקרון והמשחתות האחרות פתחו באש כשהצוללת צפה על פני המים, והרגו ופצעו כמה מהמלחים הנמלטים. בשעה 10:30 U-12 טבעה בערך במיקום 56°15′ צפון 1°56′ מערב, והמשחתות אספו 10 ניצולים; 19 מלחים נהרגו. הנזק לחרטום של אריאל היה כה חמור עד שנאלצה לגרור אותה לנמל.
קריירה > קרב יוטלנד

אקרון שירתה בקרב יוטלנד ב-31 במאי 1916 כחלק מהשייטת שלה.
קריירה > שירות בים התיכון

משנת 1917 נפרסה שייטת אוניות המערכה השלישית לים התיכון. אקרון נכחה בכניסת צי מדינות ההסכמה דרך הדרדנלים ב-12 בנובמבר 1918.
פירוק

אקרון נמכרה ב-9 במאי 1921 לוורד לגריטה. היא נמכרה שוב ב-20 בספטמבר 1923 לג'יי ג'יי קינג.
הערות שוליים

↑  "Battle of Heligoland Bight - Order of Battle (World War 1 Naval Combat website)". נבדק ב-2009-03-08.
↑  "Battle of Dogger Bank - Order of Battle (World War 1 Naval Combat website)". נבדק ב-2009-03-08.
↑  "Battle of Jutland - Order of Battle (World War 1 Naval Combat website)". נבדק ב-2009-03-08.
↑  S E Brooks. "The Entry of the Allied Fleet through the Dardanelles". Oxford University. נבדק ב-2009-11-11.
↑  "Battleships-Cruisers.co.uk website - Acheron Class". נבדק ב-2008-07-01.
1 2  ""Arrowsmith" List: Royal Navy WWI Destroyer Pendant Numbers". נבדק ב-2008-07-01.
או.סי.

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 במאי 1972 (בן 52) ברוקלין, ארצות הברית 
 שם במה:  O.C. 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  ויילד פיטץ' רקורדס 
 
עומאר קרדל (נולד ב-13 במאי 1971 בברוקלין, שבניו יורק) ידוע בשם הבמה שלו  או.סי. (באנגלית: .O.C) הוא ראפר אמריקאי וחבר ההרכב המחתרתי  D.I.T.C.
קריירה

עומאר נולד וגדל בבושוויק בברוקלין והתחיל להתעסק בראפ עוד כשהיה נער. הפריצה שלו החלה בשנת 1991 כשהתארח בסינגל הראשון של אורגניזד קונפיוז'ן (אנ'), שנקרא "Fudge Pudge". בשנת 1992 התארח ברמיקס "Back to the Grill" של אם סי סרץ' יחד עם נאז, שגם היה ראפר מתחיל באותה תקופה. בזכות ההופעות האלה הוא יצר לעצמו פרסום שהויבל להחתמה בווילד פיץ' רקורדס (אנ'). בשנת 1994 יצא לאור האלבום הראשון שלו "Word...Life" שנחשב לקלאסיקה בעיניי מעריצי היפ הופ רבים.
בזמן ההכנות לאלבום הראשון שלו, התחבר עם אנשים כמו באקווילד ולורד פינס, שהפיקו לו חלקים מהאלבום. לאחר שאלבום הבכורה שלו יצא, עומאר הצטרף להרכב החדש של לורד פינס,  D.I.T.C.
בשנת 1997 עומאר עזב את הלייבל הקודם שלו וחתם בפיי דיי רקורדס. שם התחיל לעבוד על האלבום השני שלו, "Jewelz". הוא המשיך לעבוד עם אותם מפיקים מאלבום הקודם ובנוסף עם די ג'יי פרמייר, איי.גי. ודה ביטמינרז. באלבום התארחו האומנים ביג אל, אורגניזד קונפיוז'ן, פרדי פוקס ואיווט מישל.
האלבום השני קיבל ביקורות חיוביות, אך הוא לא צלח במכירות.
בשנת 2001 עומאר חתם אצל JCOR Entertainment והתחיל לעבוד על האלבום השלישי שלו, "Bon Appetit". אחרי האלבום השלישי שלו עומאר לקח הפסקה ובשנת 2005 חזר עם אלבום נוסף בשם "Starchild".
בשנת 2007 הוציא לאור אוסף בשם "Hidden Gems" של הרבה חומרים לא משוחררים שלו, רמיקסים, הופעות אורח וכמה שירים מהאלבום של D.I.T.C וכלל 2 שירים חדשים.
בשנת 2009 הוציא לאור אלבום ביחד עם הראפר איי.ג'י. שברובו הופק על ידי אי-בלייז יחד עם המפיקים לורד פינס, סטטיק סלקטה ושואוביז.
דיסקוגרפיה

Word...Life ‏(1994)
Jewelz ‏(1997)
Bon Appetit ‏(2001)
Starchild ‏(2005)
Smoke and Mirrors ‏(2005)
Hidden Gems ‏(2007)
Oasis ביחד עם AG ‏(2009)
Trophies ‏(2012)
Ray’s Café ‏(2014)
Ray’s Café: The After Hours EP ‏(2014)
Dive In ‏(2015)
Same Moon Same Sun ‏(2017)
Perestroika ‏(2017)
A New Dawn ‏(2018)
Opium ‏(2018)
עם  D.I.T.C:
.D.I.T.C ‏(2000)
The Movement ‏(2008)
הערות שוליים

↑  O.C. Biography in AllMusic
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 135059208  ISNI: 0000 0000 5553 0667  LCCN: n2004077512  MusicBrainz: f804d8c0-bf16-4e15-92db-e3642d629f95  VIAF: 55580882   WorldCat (עם VIAF): 55580882
אהרן פריימן

ערך זה עוסק בביבליוגרף והיסטוריון. אם התכוונתם לאחד ממייסדי ראשון לציון, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  5 ביולי 1871 פרובינציית פוזן, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  6 ביוני 1948 (בגיל 76) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 
אהרן פְרַיְימַן (נכתב גם פריימאן או פריימאנן; בגרמנית: Aron Freimann;‏ 5 באוגוסט 1871, פִילֶנֶה, פרובינציית פוזן, ממלכת פרוסיה, הקיסרות הגרמנית – 6 ביוני 1948, ניו יורק) היה ביבליוגרף, היסטוריון וספרן יהודי גרמני.
קורות חיים

אהרן פריימן נולד בעיירה פִילֶנֶה (Filehne; כיום Wieleń, ויילן) שבפרובינציית פוזן (פוזנן), וגדל בעיר אוסטרובו (Ostrowo; כיום אוסטרוב ויילקופולסקי, Ostrów Wielkopolski) שבאותו מחוז, ולמד שם מ-1881 עד 1893 בגימנסיה קתולית. הוא הסתיר עובדה זו מאביו, רב הקהילה ישראל מאיר פריימן, ואחרי מות אביו מקרובי משפחה אחרים.
ב-1893 סיים את לימודיו באוניברסיטת הומבולדט בברלין בהיסטוריה ומזרחנות. בד בבד למד בבית המדרש לרבנים בעיר. ב-1896 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה בארלנגן.
מ-1898 עבד פריימן כספרן בספרייה העירונית של פרנקפורט (כיום ספריית אוניברסיטת פרנקפורט). בסיוע נדיב של תורמים יהודים הוא פיתח את אוסף היהדות בספרייה לאוסף הגדול ביותר באירופה ולאחד האוספים החשובים ביותר בעולם כולו.
עם העברת השלטון בגרמניה לידי הנאצים פוטר פריימן במרץ 1933 ממשרתו בספרייה לאחר 35 שנות עבודה שם, ונאסר עליו להיכנס אליה. באפריל 1939 הוא היגר עם אשתו לארצות הברית, השתקע בניו יורק ועבד בספריית העיר ניו יורק.
פריימן היה פעיל בחיי הקהילה. הוא היה הגבאי של בית הכנסת ברנה פלאץ (Börneplatzsynagoge) בפרנקפורט, ומ-1918 היה נציגה של הסיעה האורתודוקסית בוועד המנהל של הקהילה היהודית בפרנקפורט ומ- 1928 כראש הוועד. ב-1937 הוא נבחר להיות נציגה של הקהילה האורתודוקסית במשלחת של יהודי גרמניה אל הרייך (Reichsvertretung der Deutschen Juden).