stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גדי קרול

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1943  (בן 80) י"ב כסלו ה'תש"ד כפר גלעדי, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל  חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי.
 דרגה:   סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 צולל לוחם בשייטת 13   סגן מפקד שייטת 13
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור העוז   עיטור המופת
 
גדי קרול (נולד בשנת 1943 ) הוא קצין חיל הים בדרגת סגן-אלוף, לוחם בשייטת 13, שהגיע בה לתפקיד סגן המפקד של שייטת 13. זכה בעיטור המופת על פעולתו בפשיטה על האי גרין ועיטור העוז על הפגיעה בסטי"ל מצרי בע'רדקה במבצעי מגבית.
משפחה וילדות

גדי קרול נולד וגדל בקיבוץ כפר גלעדי. משפחתו הייתה ממקימי הקיבוץ והוא נכדם של אליעזר קרול וחיה קרול, שהיו חברי ארגון "השומר". אחות של אליעזר הייתה חברת השומר עטרה שטורמן, ואחות של חיה קרול הייתה דבורה דרכלר שנהרגה במאורעות תל חי.
אחיעם קרול, אביו של גדי, היה יליד חדרה, התגורר בתל עדשים ובשנת 1920 עבר עם הוריו ואחיו לכפר גלעדי. בשנת 1935 התחתן עם לובה מבית לוין, שעלתה מלטביה בשנת 1934 והייתה בת דודה של איסר הראל.
האב אחיעם היה מעורב בעשייה הביטחונית בגליל, היה מפקד אזור, מפקד בנוטרות, וכל זאת במקביל או בנוסף לעבודתו בחקלאות והשתתפותו בפרויקט ייבוש החולה. בשנותיו האחרונות עסק רבות בנושא הנצחת אגודת השומר, והיה מנהל מוזיאון "השומר" בכפר גלעדי.
בקיבוץ למד גדי בבתי הספר בכפר גלעדי ובכפר בלום. בתקופת מלחמת העצמאות פונה עם ילדי הקיבוץ לחיפה.
בזמן מבצע קדש בהיותו נער בן 13 סייע בחימוש רימוני יד במחסן התחמושת של הקיבוץ.
שירות בשייטת 13

קרול התגייס לצה"ל בשנת 1961 והתנדב לשייטת 13. בשנת 1965 הוא השתחרר מהשירות וחזר לקיבוץ.
שירות בשייטת 13 > במלחמת ששת הימים

במלחמת ששת הימים גויס למילואים ונשלח כצולל לפעולה נגד הנמל הסורי במינת אל ביידה. הכוח יצא בשלוש סירות גומי מהירות התנועה הייתה איטית מהמתוכנן, והכוח הגיע לחוף במקביל להופעת טרפדות סוריות.
מפקד הכוח חנוך מנור הגיע למסקנה שלוח הזמנים לא מאפשר פעולה ואיסוף. הצעת יוסף דרור לחזור ולבצע בלילה הבא לא התקבלה והספינה חזרה עם לוחמים מתוסכלים. גדי קרול מעריך שהחלטתו של חנוך מנור הייתה מוצדקת לחלוטין.
לאחר מלחמת ששת הימים, יצא קרול לקורס קצינים, במטרה לעזור בשיקום השייטת.
שירות בשייטת 13 > במלחמת ההתשה

מבצע בולמוס 5 - ב-21 ביוני 1969 פשיטה על תחנת משמר מצרית בראס עדביה. קרול היה מפקד צוות מתוך הכוח, שהגיע בשחייה לחוף והשתלט על היעד.
הפשיטה על האי גרין- ב-20 ביולי 1969 פשטו חיילי שייטת 13 בפיקודו של דב בר ולוחמי סיירת מטכ"ל על האי גרין המבוצר במפרץ סואץ. קרול הצטיין בקרב כאשר פעל כנגד מספר עמדות אויב ביעד. לבדו השתלט בירי על עמדה אחת, הסתער עם קצין נוסף על עמדה שנייה, ולאחר מכן הצטרף ביוזמתו לחוליה אחרת של לוחמים והסתער על שתי עמדות נוספות.
בסיום הפעולה אבטח קרול את נסיגת כוח הפשיטה מאחת הגזרות ותוך כך הרג עוד מספר חיילי אויב. בקרב שנמשך למעלה משעה נהרגו שישה חיילי צה"ל וכ-70–80 מצרים.
מבצע אסקורט שנערך ב-7–8 בספטמבר 1969 לפגיעה בטרפדות מצריות כדי לאפשר את ההנחתה במבצע רביב.
קרול מפקד כוח החילוץ. הכוח שפעל תקף בעזרת חזירים יעד במפרץ סואץ. בדרכו חזרה חלה תקלה באחד החזירים שגרמה להתפוצצות הכלי על ארבעת מפעיליו. בשלב זה הופעל כוח החילוץ באמצעות מסוק לצורך איתור מקום הימצאם של הלוחמים. אחרי מספר שעות חיפושים גילה קרול את אחד מאנשי הכוח שניצל ובסמוך אליו את שלושת הלוחמים שנהרגו. קרול ירד מהמסוק באמצעות כבל והעלה אותם אחד אחד למסוק, וכך הוחזר הכוח הפגוע לשטחנו. לדברי קרול, הייתה פעילותו זו החשובה והקשה ביותר בכל תקופת שירותו בשייטת 13.
שירות קבע - בשנת 1970 חתם קרול ל-4 שנות שירות קבע בשייטת 13. מתוכם שנה ראשונה ללימודיהשלמת בגרות בבית החייל בתל אביב.
במבצע אביב נעורים ב-9 באפריל 1973 השתתף קרול כמפקד הכוח ביעד "ורדה", שתקף בית מלאכה לייצור רקטות RPG ומוקשים ימיים בעבור הפת"ח.
שירות בשייטת 13 > במלחמת יום הכיפורים

מבצעי מגבית - מטרת הפשיטה הייתה חבלה בספינות טילים מצריות שנוכחותן במקום סיכנה את חופש הפעולה של צה"ל במפרץ. הפשיטה הייתה מסובכת ומסוכנת בשל המרחק הרב שהיה על כוח הפשיטה לעבור ואמצעי ההגנה על הנמל, שכללו גם טילי נ"מ שמנעו אפשרות של קבלת סיוע אווירי. 

ב-10 באוקטובר 1973 יצא קרול בכוח הפושטים בסירות גומי בפיקוד רס"ן אליהו מרק. לביצוע ניסיון פשיטה על כלי שיט במעגן ערדקה. הפשיטה לא צלחה עקב שמירה הדוקה של כלי שיט מצרי בפתח הנמל. והסירות חזרו לבסיסם.

למחרת ב-11 באוקטובר 1973 פשט הכח שוב על הנמל המצרי ע'רדקה שבחוף מפרץ סואץ – מבצע מגבית 11.
מפקד זירת ים סוף, אל"ם זאב אלמוג, כותב שמפקד חיל הים, אלוף בנימין תלם, אישר את הפעולה נגד הנמל לאחר שסרן גד קרול קיבל על עצמו לבצע אותה.
קרול ורב-סמל דן עוזיאלי היוו זוג צוללים אחד מתוך שניים שיצאו למשימה. הזוג השני לא הצליח להגיע ליעד. השניים חדרו לנמל למרות זרמי מים שהפריעו להם ורימונים שהמצרים הטילו למים כדי להרתיע צוללים. בשלב מסוים הסיק קרול שהם עברו את מקום המטרה והחליט לחזור לכיוון הפיצוצים. עד שהגיעו בצלילה מתחת למטרתם סטי"ל קומאר אותה זיהו לפי 4 מדחפים . אך המוקשים מגנטיים שניסו להצמיד לגחונה לא נאחזו בה. הם הצליחו להצמיד את המוקשים למדחפיה, ובהתפוצצותם מאוחר יותר ניזוקה הספינה. קרול ועוזיאלי חזרו לסירת הגומי שממנה יצאו לפעולה במצב של אפיסת כוחות. לאחר ששהו במים שבע שעות.
שירות בשייטת 13 > לאחר מלחמת יום הכיפורים

מבצע עוזיהו 3 – שנת 1974 התאפיינה בין היתר בפעילות נרחבת של מחבלים מלבנון, שתקפו מספר יעדים בחופי צפון המדינה תוך הגעה באמצעות סירות דיג. הפיקוד בשייטת יזם רעיון של תקיפת נמל צור באמצעות סירות דיג מוסוות וטיבוע סירות הדייג בנמל צור. מפקד חיל הים בנימין תלם אישר את הרעיון. המבצע יצא לדרך בפיקודו של גדי קרול בהרכב של שתי סירות דיג ושמונה לוחמים. הנשק ומטעני נפץ הוסתרו מתחת לרשתות הדייג. הסירות נכנסו לנמל צור ואנשי הכוח הטילו מטעני נפץ מושהה לכל סירה שעגנה בנמל. מייד בצאת הכוח מהנמל החלו הסירות בנמל להתפוצץ בזו אחר זו. בסה"כ נפגעו כ-30 כלי שיט ששימשו את המחבלים.
סגן מפקד השייטת - בשנת 1977 חזר קרול לשירות קבע וקיבל תפקיד סגן מפקד שייטת 13 בדרגת סא"ל. בתפקיד סגן מפקד של המפקדים גדי שפי וחנינא עמישב. בשנת 1978 מילא את מקום מפקד השייטת למשך מספר חודשים. כאשר מפקד השייטת חנינא עמישב הועבר מתפקידו לאור תקלה בטיחותית. בשנת 1979 השתחרר קרול ממשירות סדיר בצה"ל אך המשיך בשירות מילואים.
בשנת 1982, השתתף קרול במבצע מושט להעלאת יהודי אתיופיה. דב בר, חברו הטוב, היה מפקד הכוח באחד מהמבצעים וקרול היה מפקד הכוח שירד לחוף. נתקלו בפטרול סודני שפתח באש קרול הרגיע שהמצב בשליטה.
עיטורים

על פעילותו בפשיטה על האי גרין קיבל קרול מהרמטכ"ל דוד אלעזר את עיטור המופת, באפריל 1973.
קרול עוטר בעיטור העוז ובן זוגו בצלילה דן עוזיאלי עוטר בעיטור המופת מהרמטכ"ל מרדכי גור, במאי 1975, על פעולתם המוצלחת בנמל ע'רדקה.
פעילות אזרחית

קרול השתחרר משירות קבע וחזר לקיבוץ כפר גלעדי בו עסק כמנהל ענף גידולי השדה. בשנת 1991 עבר לנהל את אגף הבטון במחצבות כפר גלעדי. בזה עסק עד שנת 2020 שפרש.
משפחה

קרול נישא לשרה ממשפחת לפל אותה פגש כאשר שירתה כחיילת בשייטת 13. המשפחה מתגוררת בכפר גלעדי.
לזוג נולדו שני ילדים. שניהם שירתו בשייטת 13. הבכורה דנה שירתה כפקידה והבן עמית שירת כקצין לוחם.
אחיו הבכור עוזי קרול שירת בצנחנים, ואחיו הצעיר עמוס קרול שירת גם הוא כלוחם בשייטת 13. אחותו מיכל שירתה כקצינה בנח"ל.
קריאה נוספת

מייק אלדר, שייטת 13 – סיפורו של הקומנדו הימי, ספרית מעריב 1993, עמ': 21, 23, 27-25, 29, 31, 37, 40, 263, 280, 328, 404-389, 414,419, 425, 466, 476, 482, 509, 512, 520, 533, 546-544, 548, 562-560.
מייק אלדר "הצלילה הארוכה ביותר" "האויב והים", משרד הביטחון 1991, עמ 182.
עמנואל רוזן, "העטלפים פשטו על ע'רדקה" מעריב 6 באוקטובר 1992.
מיא טבת, "לקח אוויר" – ספר השיאים של צה"ל. "במחנה" 13 ביוני 1995 עמ' 32.
מיכל קפרא, "הגיבורים שבאו מן הים" מעריב יום כיפור 10 באוקטובר 1997.
זאב אלמוג, "עטלפים בים האדום". הוצאת משרד הביטחון 2007, פרק ד', עמ' 153.
פנחס וולף, "אנחנו מתקרבים ומתקרבים, והעסק נראה בלתי אפשרי" צומת גיבור, במחנה 8 ביוני 2007, עמ' 54.
עמית לוינטל, "הנקמה של הקומנדו" ישראל היום – ישראל השבוע 14 באוקטובר 2011.
פנחס וולף, "אנחנו מתקרבים ומתקרבים, והעסק נראה בלתי אפשרי" 40 שנה 40 עיטורים וצלשי"ים נבחרים – במחנה 4 באוקטובר 2013.
הערות שוליים

↑  מייק אלדר, שייטת 13, עמ' 280
↑  מייק אלדר, שייטת 13  עמ' 328.
↑  עיטור המופת לגדי קרול
↑  זאב אלמוג, מפקד שייטת 13 - הפלגות חיי, כנרת, זמורה ביתן, 2014, עמ' 834
↑  מייק אלדר, שייטת 13 סיפורו של הקטמנדו הימי,  עמ' 519.
↑  https://www.gvura.org/a4482-סגן-גד-קרול נוסח כתב עיטור המופת שניתן לקרול] באתר הגבורה.
↑  נוסח כתב עיטור העוז, באתר הגבורה.
גדי קרול ואלדד דינור לאחר שובם מהצלילה ההתקפית במבצע אסקורט, 8 בספטמבר 1969. רגע לפני שהתברר האסון לזוג השני.
אלוף מיכאל ברקאי וגב שרה קרול מעניקים לגדי קרול דרגת סא"ל.
רא"ל מרדכי גור מוסר את עיטור העוז לגדי קרול על פעילות הצלילה הקרבית בערדקה במבצעי מגבית, מאי 1975.
דוד גינתון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1947 (בן 77 בערך) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1976)  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (1969) 
 בן או בת זוג:  אלן גינתון 
 
דוד גינתון (נולד ב-1947) הוא אמן ישראלי המלמד אמנות במכללת בית ברל. חתן פרס רפפורט לאמן ישראלי, 2019.
בין השנים 1968 ל-1969 למד לימודים חלקיים בפקולטה לארכיטקטורה בטכניון ובין השנים 1972 ל-1976 למד לימודים חלקיים בחוגים לתולדות האמנות ולפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1995 זכה בפרס שרת המדע והאמנויות.
נשוי לאוצרת האמנות אלן גינתון ולזוג שלושה ילדים.
תערוכות יחיד

1980 - מוזיאון תל אביב לאמנות, במסגרת "חדשות 1".
1993 - גלריה גבעון, תל אביב.
1993 - הגלריה הלימודית של החוג לאמנות, אוניברסיטת חיפה.
1995 - "Trompe- L'oeil כחול- לבן", מוזיאון ינקו דאדא, עין הוד.
1998 - "הסוף של אלהים", גלריה נגא, תל אביב.
1999 - הגלריה של המדרשה לאמנות, קלמניה.
2002 - "The English Painter", גלריה נגא, תל אביב.
2006 - "גן עדן קונצפטואלי", גלריה נגא, תל אביב.
2006 - "עבודות 1973- 1981", סדנאות האמנים, תל אביב.
2021 - "השם של הציור" ,מוזיאון תל אביב לאמנות.
גרטל ברגמן

| --- | --- |

גרטל ברגמן, ברלין, 1937
 לידה:  12 באפריל 1914 לאופהיים, גרמניה
 פטירה:  25 ביולי 2017  (בגיל 103) קווינס, ארצות הברית 
 מידע כללי
 מדינה:  גרמניה גרמניה ארצות הברית ארצות הברית
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 הישגים
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הספורט הגרמני  Georg von Opel Award (1999) 
 
מרגרט "גרטל" ברגמן-למברט (באנגלית: Margaret "Gretel" Bergmann-Lambert; ‏12 באפריל 1914 – 25 ביולי 2017) הייתה אתלטית גרמניה-יהודיה, אלופה ושיאנית גרמניה בקפיצה לגובה בשנות ה-30, אלופת בריטניה בקפיצה לגובה (1934) ואלופת ארצות הברית בקפיצה לגובה (1937 ו-1938) ובהדיפת כדור ברזל (1937).
ביוגרפיה

מרגרט ברגמן נולדה וגדלה בלאופהיים שבדרום גרמניה, בתם של פאולה (שטרן) ומקס ברגמן, ספורטאי ואיש עסקים.
ביוגרפיה > שיאנית גרמניה

באליפות דרום גרמניה שנערכה בשנת 1931 זכתה ברגמן במדליית זהב בשיא גרמניה חדש של 1.51 מטר. עם עליית הנאצים לשלטון, היא סולקה מקבוצתה בשל היותה יהודייה ולכן הוריה שלחו אותה לבריטניה. בשנת 1934 היא זכתה באליפות בריטניה בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 1.55 מטר.
מאחר שהיו קריאות בעולם לחרם על אולימפיאדת ברלין (1936) בשל יחסה הגזעני של גרמניה כלפי היהודים והמדיניות של הרייך השלישי, ממשלת גרמניה רצתה שברגמן תחזור למולדתה על מנת להציג את המדינה כמדינה ליברלית וסובלנית כלפי היהודים לקראת המשחקים. בני משפחתה, שנשארו בגרמניה, קיבלו איום על חייהם אם היא לא תחזור. לבסוף, היא חזרה לגרמניה וזכתה באליפות וירטמברג שנערכה באולם בקפיצה לגובה בשנת 1935 בתוצאה של 1.55 מטר.
חודש לפני פתיחת המשחקים, במבחנים של גרמניה למשחקים האולימפיים שנערכו בשטוטגרט ב-27 ביוני 1936, היא זכתה במקום הראשון בקפיצה לגובה תוך כדי השוואת השיא הלאומי בתוצאה של 1.60 מטר. שבועיים לפני פתיחת האולימפיאדה, היא קיבלה מכתב מרשויות הספורט הגרמנים שהיא סולקה מהנבחרת הלאומית למשחקים ושיאה נמחק מטבלת השיאים. היא הוחלפה על ידי דורה רטיין שסיימה במקום הרביעי במשחקים ומאוחר יותר התגלה שרטיין היא גבר שגדל כאישה.
ביוגרפיה > אלופת ארצות הברית

בשנת 1937 היגרה ברגמן לארצות הברית והתגוררה בניו יורק. היא נישאה לד"ר ברונו למברט. אותה שנה, באליפות ארצות הברית היא זכתה בשתי מדליות זהב, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.51 מטר ובהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.45 מטר. שנה לאחר מכן, היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.57 מטר והגנה על תוארה וסיימה במקום שלישי בהדיפת כדור ברזל. היא פרשה מספורט תחרותי עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ובשנת 1942 קיבלה את אזרחותה האמריקאית.
בספטמבר 2009 יצא לאקרנים הסרט "ברלין 36" (אנ') המספר את סיפור חייה של ברגמן. ב-23 בנובמבר אותה שנה שיאה הגרמני בקפיצה לגובה (1.60 מטר) הוכר רשמית והושב לטבלת השיאים הלאומית של גרמניה.
שיאים אישיים

ריצת 100 מטר: 12.6 שניות (1934)
קפיצה לגובה: 1.60 מטר (1936)
ראו גם

יהודים במשחקים האולימפיים
הערות שוליים

1 2  אליפות ארצות הברית 1937
1 2  אליפות ארצות הברית 1938
↑  אלופי ואלופות בריטניה באתלטיקה 1919-1939 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258515105171  GND: 119334275  ISNI: 0000 0003 6855 9305  LCCN: no2004050477  SNAC: w6wj7zq2  VIAF: 97670983   WorldCat (עם VIAF): 97670983 
לוח זיכרון בבית מספר 77 ברחוב Rudolstädter Strasse, ברלין-וילמרסדורף
דוקלה פראג (כדוריד)

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1948
 ליגה:  הליגה הצ'כית בכדוריד
 תארים
 מספר אליפויות:  32
 מספר גביעים:  7
 www.hcduklapraha.cz
דוקלה פראג (בצ'כית: HC Dukla Praha) היא קבוצת כדוריד מהעיר פראג שבצ'כיה, שמתחרה בליגה הצ'כית בכדוריד. הקבוצה נוסדה בשנת 1948 ותחילה שיחקה בשיטת 11*11 כנהוג באותה תקופה. הקבוצה זכתה 28 באליפות צ'כוסלובקיה ואחר כך 4 פעמים באליפות צ'כיה.
במאה ה-21 היא נחלשה, אך ממשיכה לשחק בליגה העליונה.
בזירה הבינלאומית הקבוצה שיחקה מספר פעמים בליגת האלופות בכדוריד. היא זכתה 3 פעמיים וסיימה פעמיים כסגנית. בנוסף לכך, סיימה פעם אחת כסגנית "גביע מחזיקות גביע" (המפעל השני בחשיבותו באירופה).
תארים

ליגה: 32
זכייה בליגה הצ'כוסלובקית: 1950, 1953-1956, 1958,1959, 1961-1967, 1970, 1977, 1979, 1980, 1982-1988, 1990-1992
זכייה בליגה הצ'כית: 1994,1995,2011,2017
גביע: 9
זכייה בגביע הצ'כוסלובקי:3 פעמים
זכיית בגביע הצ'כית: 6 פעמים
ליגת האלופות בכדוריד: 3
זכייה: 1957, 1963, 1984
ד'תכ"ז

ד'תכ"ז (4427)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-5 בספטמבר 666 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 24 בספטמבר 667. שנה מסוג זשה, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תי"ח

ד'תי"ח (4418)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-14 בספטמבר 657 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 2 בספטמבר 658. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דוקלה (מאכל)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  חטיף
 מטבח:  הודי
 אזור מוצא:  גוג'ראט
 מוצא:  הודו הודו
 מרכיבים עיקריים:  עדשה תרבותית
דוקלה (בהינדי: ढोकला; באנגלית: Dhokla) הוא חטיף הודי העשוי מקמח חומוס מטוגן ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית.
החטיף עשוי לרוב מקמח חומוס או קמח אורז, יוגורט ומים שאותם מתסיסים למשך מספר שעות ולאחר מכן מוסיפים חרדל, כורכום, פלפל צ'ילי, כמון, זנגביל, כוסברה, אבקת אפייה או סודה לשתייה, מערבבים, חותכים לקוביות ומטגנים.
הדוקלה נחשב לחטיף המוגש לרוב כמנה ראשונה ומוגש לצד צ'אטני מנגו או קוקוס ומקושט עם גרגירי רימון וכוסברה.
מלבד הגרסה בסיסית, קיימת גם גרסה העשויה מקמח סולת וגרסה מותססת וחמוצה.
הערות שוליים

↑  N. R. Reddy, Legume Based Fermented Foods, CRC Press, 2018-02-06, ISBN 978-1-351-09090-2. (באנגלית)
↑  Jyoti Prakash Tamang, Ethnic Fermented Foods and Beverages of India: Science History and Culture, Springer Nature, 2020-03-02, ISBN 978-981-15-1486-9. (באנגלית)
↑  Linda Bladholm, The Indian Grocery Store Demystified, Macmillan + ORM, 2016-04-26, ISBN 978-1-250-12079-3. (באנגלית)
↑  Alona, דוקלה מקמח חומוס, באתר קינמונה, ‏2018-11-04
↑  J. F. Redhead, Utilization of Tropical Foods: Cereals, Food & Agriculture Org., 1989, ISBN 978-92-5-102774-5. (באנגלית)
↑  K. T. Achaya, Indian Food: A Historical Companion, Oxford University Press, 1994, ISBN 978-0-19-562845-6. (באנגלית)
ד'תי"ז

ד'תי"ז (4417)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-24 בספטמבר 656 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 13 בספטמבר 657. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנת שמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
דוד רוקני

| --- | --- |

דוד רוקני, 2016
 לידה:  6 בינואר 1932 (בן 92) כ"ז בטבת ה'תרצ"ב כרמאנשאה, המדינה האימפריאלית של איראן
 תאריך עלייה:  1950
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צה"ל
 תקופת הפעילות:  1950 – 1983 (סדיר וקבע)   1983 – 2016 (מילואים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד טקס הדלקת המשואות
 
דוד רוֹקְנִי (נולד ב-6 בינואר 1932, כ"ז בטבת ה'תרצ"ב) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, ששימש כמפקד טקס הדלקת המשואות בהר הרצל ביום העצמאות בין השנים 1983–2016.
ביוגרפיה

רוקני נולד לשעהבן וגזלה בכרמאנשאה שבאיראן, בן שלישי מתוך ארבעה ילדים. אביו היה יבואן עשיר. עלה לישראל בשנת 1950 והצטרף לקיבוץ אשדות יעקב. בשנת 1952 נסע לאיראן למטרת נישואין. בנסיעה זו הכיר את אשתו רונית ונישא לה, ולאחר חופשה קצרה חזר לשירות כנגד יחידה בגדודו. בשנת 2013 יצא סרט תיעודי בשם "הטקס" על האירוע בהשתתפותו.
שירת בחטיבת גולני 35 שנים בתפקידי מטה והדרכה, והיה רס"ר בה"ד 11 בשנות ה-70. במהלך שירותו הצבאי מונה למפקד טקס הדלקת המשואות המסורתי המתקיים כל שנה בערב יום העצמאות. לצורך זה קיבל דרגת קצונה וגויס בכל שנה למילואים למשך 42 יום. במהלך שירותו ניהל 34 טקסי הדלקת משואות. הוחלף על ידי סגן-אלוף שמעון דרעי, שקודם לימים לדרגת אלוף-משנה.
חיים אישיים

מתגורר ברמת גן, נשוי ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  איתמר אייכנר, הסמל של טקס הדלקת המשואות פורש, באתר ynet, 8 באפריל 2016
1 2  עניין אישי עם אל"מ (מיל') דוד רוקני, באתר ערוץ 7, 20 באפריל 2018
↑  השמירה האחרונה: המלצות צפייה ליום הזיכרון, באתר ‏מאקו‏, 14 באפריל 2013
דוד רוקני בפגישה עם נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין לרגל סיום תפקידו כמפקד טקס הדלקת המשואות ביום העצמאות
גשר הרכבת מעל עמק הארזים

| --- | --- |

גשר הארזים, אוגוסט 2020
 מידע כללי
 סוג:  גשר רכבת 
 שימוש:  מסילת ירושלים - גנות
 מיקום:  עמק הארזים, ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2012 – ספטמבר 2016 (כ־4 שנים)
 חברת בנייה:  טר ארמה
 שיטת בנייה:  שילוב בין שיטת הדחיקה ושיטת היציקה המאוזנת
 חומרי בנייה:  בטון מזוין
 עלות:  138 מיליון ש"ח
 מידות
 אורך:  975 מטר
 גובה:  86 מטר
 מידע טכני
 מפתחים:  15 
 מסלולים:  2 מסילות
 קואורדינטות:  31°48′03″N 35°10′14″E﻿ / ﻿31.80083°N 35.17056°E﻿ / 31.80083; 35.17056
  (למפת ירושלים מוגדלת) גשר עמק הארזים(למפת ירושלים רגילה) גשר עמק הארזים(למפת הרי ירושלים רגילה) גשר עמק הארזים(למפת הרי ירושלים מוגדלת) גשר עמק הארזים
 
גשר הרכבת מעל עמק הארזים הוא גשר במסילת הרכבת בקו הרכבת המהיר לירושלים. הוא מכונה גם גשר 10 כיוון שהוא הגשר העשירי והאחרון במניין הגשרים בקטע המסילה בין כפר דניאל לירושלים. השימוש בגשר החל בספטמבר 2018 עם חנוכת קו הרכבת.
אורכו של הגשר, העובר מעל כביש 1 בעמק הארזים (לשעבר כביש 9), מגיע ל-975 מטרים. הוא מתחיל בקצה המזרחי של מנהרה 3A המובילה מכיוון מבשרת ציון ומסתיים בכניסה למנהרה 4 בסמוך לשדרות בן-גוריון לכיוון תחנת הרכבת ירושלים - יצחק נבון. הגשר מחזיק בתואר הגשר הגבוה בישראל.
הגשר הכפול עומד על 14 ניצבים, הרחב שבהם הוא הניצב השישי מפתח מנהרה 3A – רוחבו 14 מטרים, אך הגבוה שבהם הוא הניצב שאחריו – ניצב 7, שגובהו כולל הקורות שמעליו מגיע לכ-86.5 מטר. בנקודה זו נוסעים נוסעי הרכבת בגובה של כ-90 מטר מעל פני הקרקע, ולפיכך הגשר עוקף בגובהו את גשר עכברה שליד צפת, שעד לבנייתו היה הגשר הגבוה בישראל. רכבות יכולות לנוע על הגשר במהירות של עד 160 קילומטר לשעה אך בפועל הן נוסעות במהירות נמוכה יותר בגלל הקרבה לתחנת נבון.
ביצוע

הגשר בוצע בשילוב בין שיטת הדחיקה לשיטת היציקה המאוזנת. מניצב 14 הסמוך לכניסה למנהרה 4 ועד ל-9 ומניצב 1 הסמוך למנהרה 3A עד ל-6 הגשר נבנה בשיטת הדחיקה, ובמרווח שבין הניצבים 6 ל-9, באורך של 125 מטר בשיטת היציקה המאוזנת.
עלות הקמת הגשר הייתה כ-138 מיליון שקלים, והוא בוצע על ידי חברת טר ארמה. בספטמבר 2016 הושלמה בנייתו.
גלריה

הגשר - ספטמבר 2022
הגשר - ספטמבר 2022
הגשר - ספטמבר 2022
הכניסה למנהרה לכיוון תחנת נבון, ברקע ירושלים ומימין כביש 1
בניית המקטע הראשון בדחיקה בקצה הסמוך לשדרות בן-גוריון. בעמק נראה כביש 1 שעליו הגשר יעבור.
מבט מכיוון שדרות בן-גוריון על גשר 10
בניית יסודות לניצב 8 של הגשר
מבט על תוואי הגשר והמנופים שמקימים את ניצביו מפתח מנהרה 4. באופק ממול פתח מנהרה 3A.
אחד מעמודי הגשר בנוי
ניצבי הגשר בבנייה, נובמבר 2013
הערות שוליים

↑  יונתן הללי, הגשר הגבוה בישראל מוקם בקו הרכבת המהיר, באתר nrg‏, 15 בינואר 2014
| מסילת ירושלים - גנות |
| --- | --- | --- |
| תחנות | נתב"ג • ירושלים – יצחק נבון • ירושלים - מרכז (בתכנון) • ירושלים - החאן (בתכנון) | גשר הרכבת מעל עמק איילון |
| גשרים | מעל כביש 1 (גשר 1) • גשר 2 • גשר 3 • גשר 4 • גשר 5 • עמק איילון (גשר 6) • גשר 7 •  נחל יתלה (גשר 8) • גשר 9 • עמק הארזים (גשר 10) | גשר הרכבת מעל עמק איילון |
| מנהרות | מנהרת הרכבת ליד מחלף שפירים • מנהרה 1 • מנהרה 2 • מנהרה 3 • מנהרה 3A • מנהרה 4 | גשר הרכבת מעל עמק איילון |
ד'תרל"ז

ד'תרל"ז (4637)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-22 בספטמבר 876 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 11 בספטמבר 877. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תכ"ד

ד'תכ"ד (4424)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-9 בספטמבר 663 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 26 באוגוסט 664. שנה מסוג זחא, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנת שמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחא, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
דוז'קוין

| --- | --- |

 מחזור חיים:  8 בדצמבר 2013 – הווה (10 שנים) 
 גרסה אחרונה:  1.14.6 (20 ביולי 2022) 
 מערכת הפעלה:  Microsoft Windows, iOS, אנדרואיד, macOS, לינוקס, בלקברי 
 נכתבה בשפות:  C++ 
 סוג רישיון:  רישיון MIT 
 קוד מקור:  https://www.aksmartsupport.com/2023/01/dogecoin-kya-hai-dogecoin-review-in.html 
 dogecoin.com
 
דוֹזְ'קוֹין (באנגלית: Dogecoin, קוד: DOGE, סימול: Ð) הוא מטבע מבוזר, שהומצא על ידי מהנדסי התוכנה בילי מרקוס וג'קסון פאלמר, שהחליטו ליצור מערכת תשלומים מיידיים, כיפית, וללא עמלות בנקאיות כלל. דוז'קוין מציג את פניו של הכלב "שיבה אינו" מתופעת האינטרנט "הדוג'" כלוגו.
היסטוריה

המטבע הוצג ב-6 בדצמבר 2013 והתפתחה סביבו במהירות קהילה מקוונת משלה. בפברואר 2014, פחות מחודשיים אחרי השקתו, דוז'קוין הגיע לשווי שוק של 90 מיליון דולר. הקהילה, הכוללת גם מפורסמים בתחום ההיי-טק כמו אילון מאסק הקפיצו את שווי השוק של דוז'קוין ל-5.4 מיליארד דולר בסוף ינואר 2021, ולכ-50 מיליארד דולר חודשיים לאחר מכן. בכך הפך המטבע שהתחיל כבדיחה או שעשוע של המפתחים למטבע עם שוק של ממש, ולאחד מעשרת המטבעות המבוזרים המובילים בעולם באותה עת.
במהלך השנים הראשונות שלו עמד ערכו על 0.0001 דולר. בשנת 2017 זינק בכ-3,000%, לאחר מכן ועד סוף 2020 היה דוז'קוין נסחר סביב 0.002 דולר, אך הוא זינק בארבעת החודשים הראשונים של 2021 עד אפריל בכ-30,000% נוספים לרמה של 0.65 דולר. בכך זינק להיות המטבע המבוזר ה-4 בעולם (אחרי ביטקוין, את'ריום ובינאנס קווין), עם שווי שוק כולל של 70 מיליארד דולר.
ב-3 באפריל 2023, אילון מאסק שינה את הלוגו של טוויטר ללוגו של המטבע דוז'קוין, ובכך גרם לשווי שלו לקפוץ מ-0.28 ל-0.37 דולרים (קפיצה של 75% בשעתיים). רבים האשימו אותו בהרצת מניות, דבר שאף נתבע עליו בעבר.