stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנשר (קומיקס)

| --- | --- |

הנשר, כפי שהופיע בחוברת Marvel Knights Spider-Man #3 מאוגוסט 2004. אמנות מאת טרי דודסון.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  טומס: Amazing Spider-Man #2 (מאי 1963) דראגו: Amazing Spider-Man #48 (מאי 1967) שאלוט: Amazing Spider-Man #127 (דצמבר 1973) נטאלה: Amazing Spider-Man #592 (יוני 2009)
 יוצרים:  סטן לי סטיב דיטקו
 גילום הדמות:  מייקל קיטון: (ספיידרמן: השיבה הביתה, מורביוס)
 מידע
 שם אמיתי:  אדריאן טומס רניארו "בלאקי" דראגו קליפטון שאלוט ג'יימס "גימי" נטאלה
 כינויים:  פלקון
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  יכולות פיזיות משודרגות ויכולת תעופה הודות לרתמה אלקטרומגנטית מיוחדת.
 חבר לשעבר בקבוצה:  ששת המרושעים (מייסד), תריסר המרושעים, ששת העליונים, השודדים הנשרים (מנהיג), הלגיון הארור
 דמויות קשורות
 משפחה:  מרקוס (אח, כנראה מת) מלאכי (אחיין, מת) ולריה (בת)
 אויבים:  ספיידרמן 
 
הנשר (באנגלית: The Vulture) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Amazing Spider-Man #2 ממאי 1963 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.
הנשר הוא האלטר אגו אותו חלקו מספר דמויות - אדריאן טומס, בלאקי דראגו, קליפטון שאלוט וג'ימי נטאלה - כאשר הידוע מביניהם הוא אדריאן טומס, מהנדס לשעבר שהפך לנבל-על לאחר שנבגד בידי שותפו, ונעשה לאחד מנבלי-העל הבולטים ביותר בגלריית הנבלים של ספיידרמן ולאחד מנבליו הראשונים. הוא חבר מייסד של קבוצת ששת המרושעים. בלאקי דראגו היה שותפו לתא הכלא של טומס, והשתמש בזהות הנשר באמצעות רתמת כנפיים נוספת. קליפטון שאלוט וג'ימי נטאלה עברו מוטציה בגופם, שהצמיחה להם כנפיים אמיתיות.
הנשר הופיע במרבית סדרות האנימציה אודות ספיידרמן, ואת דמותו מגלם השחקן מייקל קיטון בסרט הלייב אקשן "ספיידרמן: השיבה הביתה" אשר מתרחש ביקום הקולנועי של מארוול, ואף הופיע בשני הסצנות שאחרי הכתוביות בסרט הלייב אקשן "מורביוס" אשר מתרחש ביקום ספיידרמן של סוני.
ביוגרפיה בדיונית > מקור, ששת המרושעים, בלאקי דראגו וקליפטון שאלוט

אדריאן טומס היה מהנדס אלקטרוניקה וממציא מסטטן איילנד, ניו יורק אשר חלק שותפות עסקית עם איש עסקים שמעל בכספי החברה והותיר אותו מחוסר עבודה. טומס הזועם - שבאותה עת יצר רתמת תעופה - הרס את העסק וגילה שרתמה זו גם העניקה כוחות על-אנושיים. בנוסף, טומס היה אובססיבי בנוגע לגילו המתקדם, וניסה ללא הרף לעכב את השפעות הזדקנותו דרך המצאותיו הגאוניות. במפגשו הראשון בספיידרמן בעת שהיה במסע שודים ברחבי ניו יורק, טומס לכד אותו במכל מים ללא יכולת לצאת. בהמשך, ספיידרמן פיתח מתקן שמנטרל את הרתמה של טומס, והפעיל אותו בזמן שהשניים היו באוויר. בשל כך, טומס שדרג את הרתמה שלו ושדד את מסחרית השכר של מערכת העיתון "הדיילי ביוגל".
הוא הצטרף לגלגולה הראשון של קבוצת ששת המרושעים של דוקטור אוקטופוס, וחטף את בטי ברנט, מזכירתו של ג'יי ג'ונה ג'יימסון. טומס אילץ את ספיידרמן להסיר את יורי הקורים שלו ואז שפך שמן על גג הבניין וניסה להפיל את ספיידרמן בעזרת כנפיו. ספיידרמן נמלט ואילץ את טומס לגלות לו היכן נמצא בסיסו של אוקטופוס. לבסוף, כל חברי הקבוצה נשלחו למאסר. מאוחר יותר, טומס מאמין שהוא גוסס בכלא וחושף בפני חברו לתא, בלאקי דראגו, את מיקומה של רתמת תעופה נוספת בשטחי הכלא. בעזרת הרתמה, דראגו נמלט מהכלא וחובר לקרייבן הצייד בניסיון לעצור את ספיידרמן. בסופו של דבר, טומס הצליח להשתחרר מהכלא והביס את דראגו. מעט זמן לאחר מכן, ד"ר קליפטון שאלוט גרם למוטציה בגופו שהצמיחה לו כנפיים טבעיות.
ביוגרפיה בדיונית > נבל-על, נייתן לובנסקי, סרטן

טומס השפיל את המאפיונר מורגן, ששכר את ברט קניון/היטמן נגד ספיידרמן וניסה לנקום בטומס. הוא ארגן את מותם של מאפיונרים בעלי השפעה בעולם התחתון כדי להשתלט עליו, ונאבק בספיידרמן. הוא ניסה לנקום בשותפו מן העבר ונלחם בפושעים בני-נוער המשתמשים ברתמותיו, ניסה לסחוט קזינו באטלנטיק סיטי ונלחם בהובגובלין, עבר ללאס וגאס ונלחם במוטאנטית סקידס וראסטי קולינס כשניסה לשחרר את ניטרו.
טומס התיידד עם נייתן לובנסקי, קשיש מרותק לכיסא גלגלים שהפך למושא אהבתה של מיי פארקר, דודתו של ספיידרמן. נייתן עודד את טומס הפצוע לא לתת לנכויותיו להגביל אותו, אף שלא ידע את זהותו הסודית. מאוחר יותר בקרב נגד ספיידרמן כחלק מששת המרושעים, טומס השתמש במיי כבת ערובה, ונייתן קפץ מכיסא הגלגלים שלו ועלה על טומס. טומס עף לגובה רב, וביקש מנייתן לרדת ממנו. כאשר נייתן הציץ, הוא לקה בהתקף לב ונפל מגבו של טומס. למרות שספיידרמן הציל אותו, נייתן מת בזרועותיה של מיי. טומס אובחן כחולה סרטן, שנגרם מקרינת רתמת-הכנפיים שלו. הוא הלך לביתה של מיי וביקש ממנה לסלוח לו על שגרם בעקיפין למותו של נייתן, כשלפתע פיטר פארקר הזועם תקף אותו. שניהם עבר לזהויותיהם הסודית כנשר וכספיידרמן, בקרב בו ספיידרמן הרס את רתמת הכנפיים שלו. טומס חזר לבית משפחת פארקר על מנת להתנצל בפני שניהם, שם מיי אחלה לו כי מותו יהיה איטי ומלא סבל. היא התנצלה בפניו בכלא, אך אמרה כי אינה יכולה לסלוח.
טומס נעשה מעורב במזימתם של זיקית והגובלין הירוק (הארי אוסבורן) להניע את ספיידרמן לשיגעון באמצעות אנדרואידים משני צורה שיתחזו להוריו המתים, הרס אותם בטעות וגרם לספיידרמן התמוטטות עצבים קצרה. הוא ספג את כוח החיים המדומה של האנדרואידים, ובכך נרפא מהסרטן ונעשה צעיר. הוא החל לנסות להרוג את כל מי שהכיר אותו כאדם זקן, אך תוכניתו השתבשה בקרב נגד המשוטט. אמנם הוא הביס את המשוטט שנלקח לבית חולים בידי ספיידרמן, אך הותקף בידי אדם המסוגל להמיס כל חפץ בו הוא נוגע, אשר ביטל את צעירותו של טומס והחזירו למצבו הקודם כזקן.
ביוגרפיה בדיונית > שנות האלפיים

טומס וסאנדמן הפעילו מניפולציה על הנבלים שכירי-החרב בולזאיי, ג'אגרנוט, דדפול וסייברטות' לגנוב מארגון A.I.M את "דיסק הזהות" המכיל את זהותם הסודית של פעילי וסוכני S.H.I.E.L.D, ביניהם בתו של טומס, ולריה. כאשר עבד עבור הינשוף לזמן קצר, הוא נכשל במשימתו ופניו צולקו באכזריות בידי החתולה השחורה. הוא חזר כחבר בתריסר המרושעים של נורמן אוסבורן/הגובלין הירוק, וחבש קסדה כדי להסתיר את צלקותיו. הקבוצה הובסה בידי ספיידרמן, החתולה השחורה, קפטן אמריקה, איירון מן, ארבעת המופלאים, דרדוויל ויילוג'אקט.
במהלך אירועי "מלחמת אזרחים", טומס הצטרף לששת המרושעים החדשים של דוקטור אוקטופוס לצד הלטאה, שוקר, גרים ריפר והלוכד. הוא, גרים ריפר והלוכד הובסו בידי האוונג'רס הסודיים של קפטן אמריקה. בתאו במתקן מעצר של S.H.I.E.L.D, הוא נראה צופה בספיידרמן חושף לעולם את זהותו הסודית. כאשר ספיידרמן ערק לאוונג'רס הסודיים של הקפטן, טומס נשלח בידי סוכן S.H.I.E.L.D ג'יימי מדרוקס ללכוד אותו. הוא תוקף את ספיידרמן כאשר חתם על ספר, סימם אותו עם תרופות הרגעה חזקות אך קרס בפתאומיות ואיבד את הכרתו. הוא התעורר בבית חולים, שם רופא אמר לו כי הוא לקה בשבץ ושרבים משריריו בצד שמאל משותקים. כאשר הרופא עוזב, טומס מבחין בספיידרמן בחדר ומבקש ממנו להורגו. למרות שבהתחלה סירב, ספיידרמן חנק את טומס עם כרית לאחר שלגלג עליו ועל דוד בן, אך השאיר אותו בחיים.
כאשר אליושה קרבינוף/קרייבן הצייד החל לאסוף גן חיות מנבלי-על בעלי שמות של בעלי חיים, הוא לכד גם את טומס ושבר את ידיו שוב ושוב כדי למנוע את בריחתו. המעניש וריינו הביסו את קרייבן ושחררו את נבלי-העל, ביניהם טומס. טומס חזר לאחר אירועי "אי העכביש" כמנהיג כנופיית גנבים בשם "השודדים הנשרים", המשתמשים ברתמותיו הצבועות בסגנון גותי. ספיידרמן הביס אותם באמצעות חגורה מגנטית, והביס את טומס שהשתמש בטכנולוגיית מניפולציית גרביטציה.
ביוגרפיה בדיונית > ספיידרמן העליון וששת העליונים

טומס ואנשיו החלו בסדרת פשעים בניו יורק, והשוטרת קרלי קופר החלה לחקור בעזרת ספיידרמן העליון - תודעתו של דוקטור אוקטופוס בגופו של ספיידרמן המקורי. ספיידרמן העליון תקף את טומס ואנשיו, וכאשר גילה כי אנשיו של טומס הם ילדים, תקף אותו באכזריות, עיוור אותו באמצעות זרקור העכביש והפיל אותו מגג. אנשיו של טומס מגויסים לאומת הגובלינים בידי הגובלין הירוק/מלך הגובלינים. הוא נראה במרפאת כלא "הרפסודה" יחד עם בומרנג והעקרב, שהוכו באכזריות גם הם בידי ספיידרמן העליון. כאשר אליסטר סמיית ברח מהכלא, הוא ריפא וחיזק את השלושה והציע להם להרוג את ספיידרמן העליון. בעוד בומרנג נלחם בספיידרמן העליון והעקרב תוקף את ראש העיר ג'יי ג'ונה ג'יימסון, טומס נשלח לתקוף את האזרחים ברפסודה. גלורי גראנט ונורה וינטרס מבקשות ממנו לעצור, ללא הצלחה. כאשר ספיידרמן העליון הורג את סמיית, שיפוריו של טומס נהרסו והוא נלקח מהמקום בידי ראש אגף האבטחה של הרפסודה.
טומס ברח מהכלא, הובס בידי ספיידרמן העליון ונלקח לכלא תת-ימי בבעלותו. שם, הוא נשלט שליטה מוחית בידי ספיידרמן העליון כדי שיצטרף לקבוצת "ששת העליונים" שלו, יחד עם זיקית, אלקטרו, סאנדמן ומיסטריון. לאחר כל פעם שהשתמש בהם, ספיידרמן העליון הסיר זמנית את מכשירי השליטה המוחית שלו מהם והחזיר אותם לתאיהם. לאחר קרב נגד קבוצת אדוני הרשע הנוספת בהנהגת לייטמאסטר, הם הצליחו להשתחרר משליטתו של ספיידרמן העליון ותקפו אותו. הוא הדף אותם בקושי רב בעזרת "ילדת השמש", והם התפזרו לדרכיהם.
ג'יימס "ג'ימי" נטאלה

ג'ימי נטאלה עבד עבור מאפיונר, ותפקידו היה לנקות את שאריות הפשעים שביצעו שאר אנשיו של המאפיונר. במשך הזמן הוא לא הצליח להתמודד עם עומס העבודה, וביקש עזרה מהממונים עליו שהציעו לו להפוך לחצי נשר היברידי בעזרת התהליך שיצר את העקרב ואת הזבוב האנושי במחיר אובדן זכרונותיו. הוא עבר את התהליך, אך הצמיח כנפיים אמיתיות ונעשה קניבל טורף נבלות בדומה לנשר אמיתי. הוא יצא נגד המאפיונר, ואכל בריונים חלשים ופצועים. ספיידרמן נתקל בנטאלה לראשונה כאשר אכל את אחד מקורבנותיו על גג. נטאלה הביס את ספיידרמן בעזרת יכולותיו - לסתות ענק, כוח על-אנושי, קיא חומצתי ותעופה באמצעות כנפיו - אך לבסוף ספיידרמן הביס אותו ביאנקי סטדיום ושבר את ידיו.
בהוראותיה של סאשה קרבינוף, אלקטרו שחרר את נטאלה מהרייקרז והניח לו להשתולל בעיר. נטאלה החל להיזכר בחלקים מזכרונותיו, תקף את המאפיונרים שהיו מעורבים בהפיכתו לנשר ותקף את ראש העיר ג'יי ג'ונה ג'יימסון במחשבה שהוא האחראי הראשי. נטאלה הרג את אחד משומריו של ג'יימסון, שברח. ספיידרמן הגיע למקום ונלחם בנטאלה, שברח וגילה מהמאפיונר עבורו עבד את עברו. הוא הושכר בידי קבוצת "הממירים" לחסל את המעניש, שהביס את נטאלה לאחר קרב ודקר אותו למוות.
הערות שוליים

↑  Amazing Spider-Man #2
↑  Amazing Spider-Man #7
↑  Amazing Spider-Man Annual #1
↑   Amazing Spider-Man #48, May 1967
↑  Amazing Spider-Man #63
↑  Amazing Spider-Man #127, December 1973
↑  Peter Parker, The Spectacular Spider-Man #4-5
↑  Peter Parker, The Spectacular Spider-Man #44-45
↑  Amazing Spider-Man #224
↑  Amazing Spider-Man #240-241
↑  Web of Spider-Man #1-2
↑  Web of Spider-Man #24
↑  Web of Spider-Man #45
↑  New Mutants #86
↑  Amazing Spider-Man #336-339
↑  The Spectacular Spider-Man #187-188
↑  Amazing Spider-Man #386-388
↑  Sensational Spider-Man #18
↑  Identity Disc #1-5
↑  Marvel Knights: Spider-Man #10-11
↑  Civil War #2
↑  Friendly Neighborhood Spider-Man #14-16
↑  Punisher War Journal Vol.2 #13-15
↑  Amazing Spider-Man #674-675
↑  Superior Spider-Man #2-4
↑  Superior Spider-Man #11
↑  Superior Spider-Man #12
↑  Superior Spider-Man #13
↑  Superior Spider-Man Team-Up #1
↑  Superior Spider-Man Team-Up #5
↑  Superior Spider-Man Team-Up #6
↑  Superior Spider-Man Team-Up #7
1 2  Amazing Spider-Man #624
↑  Amazing Spider-Man #592-594
↑  Amazing Spider-Man #623
↑  Punisher Vol.8 #3
הסכם פותי

הסכם פותי היה הסכם זמני בין האימפריה הגרמנית והרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, שבו קיבלה גאורגיה הגנה והכרה מגרמניה. ההסכם נחתם ב-28 במאי 1918, על ידי הגנרל אוטו פון לוסוו מהצד הגרמני וראש הממשלה נואה רמישווילי ושר החוץ אקקי צ'חנקלי מהצד הגאורגי, בעיר הנמל הגאורגית, פותי.
המנהיגים הפוליטיים המובילים של גאורגיה ראו בהסכם עם גרמניה את הדרך היחידה להימנע מכיבוש על ידי האימפריה העות'מאנית, שהמשיכה במערכה צבאית נחושה נגד הרפובליקה הדמוקרטית הפדרטיבית של עבר הקווקז, פדרציה חופשית של ארמניה, אזרבייג'ן וגאורגיה שקמה בעקבות מהפכת אוקטובר הבולשביקית, משנת 1917 ברוסיה. מצד שני ביקשה גרמניה לנצל את המצב כדי להבטיח את מיקומה לאור המלחמה המתמשכת, והיריבות הגדלה בין גרמניה לאימפריה העות'מאנית על ההשפעה והמשאבים בקווקז. במיוחד שדות הנפט של באקו בים הכספי ומסילת הברזל המשותפת, וצינור הנפט המקשר בין בתומי לבין הים הכספי.
ההסכם נחתם יומיים אחרי הכרזת העצמאות של גאורגיה ב-26 במאי 1918, וארבעה ימים לאחר ועידת השלום העקרה, בין האימפריה העות'מאנית לבין המדינות של עבר-הקווקז, שהייתה בתיווך הגרמנים, שנסגרה ב-24 במאי 1918. בעידוד פרידריך קרס פון קרסנשטיין ופרידריך ורנר פון דר שולנברג, נסוגה גאורגיה מהפדרציה, והכריזה על עצמה כרפובליקה נפרדת. בחיפוש הנואש אחר בעלת ברית, ולנוכח מתקפה עות'מאנית מתחדשת, מיהרו השרים הגאורגים לפותי, שם פגשו במשלחת הגרמנית בראשות הרוזן וון לוסוו, שהמתין על סיפון הצוללת "מינה הורן". ב-28 במאי נחתם הסכם זמני, שבו קיבלה גאורגיה הכרה בעצמאותה ואת חסותה של האימפריה הגרמנית. הוועידה סיפקה לגרמניה, בין היתר, גישה חופשית וללא הגבלות למסילות הברזל של גאורגיה, לכל ספינותיה, ולכל נמלי הים שלה, החזקת נקודות אסטרטגיות על ידי כוחות המשלחת הצבאית, הכנסה למחזור של המטבע הגרמני בגאורגיה, ייסוד של חברת כריה משותפת גרמנית-גאורגית, והחלפת נציגויות דיפלומטיות וקונסולריות בין שתי המדינות. בנספח סודי נוסף הבטיח וון לוסוו לעזור בהשגת הכרה בינלאומית לגאורגיה, והגנה על אחדותה הטריטוריאלית. מיד לאחר מכן, עזבה המשלחת הגרמנית לקונסטנצה, כשאתה גם נציגות גאורגית שכללה את צ'חנקלי, זוראב אבליאשווילי וניקו ניקולדזה, שהוסמכו על ידי ממשלת גאורגיה לשאת ולתת על הסכם סופי עם ברלין. למרות זאת, סירבה גאורגיה בהחלטיות להצטרף למעצמות המרכז במלחמה, ועקב כך התארך המשא ומתן על ההסכם הסופי, משא ומתן שנכשל בסופו של דבר, בעקבות תבוסתה הצבאית של גרמניה בנובמבר 1918.
שיתוף הפעולה הגרמני-גאורגי היה לפיכך קצר, אך הועיל מאוד לרפובליקה הגאורגית החדשה, ותרם להישרדותה בשנת 1918 הסוערת.
הכישרון של מר ריפלי (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  הכישרון של מר ריפלי 
 בימוי:  אנתוני מינגלה
 הופק בידי:  ויליאם הורברג טום סטרנברג
 תסריט:  פטרישיה הייסמית' (מחברת הספר) אנתוני מינגלה (תסריט)
 עריכה:  וולטר מרץ' 
 שחקנים ראשיים:  מאט דיימון ג'וד לאו גווינת' פלטרו קייט בלאנשט פיליפ סימור הופמן
 מוזיקה:  גבריאל יארד
 צילום:  ג'ון סיל
 מדינה:  הפקה: ארצות הברית. רוב הצילומים: איטליה
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בדצמבר 1999
 משך הקרנה:  139 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פשע, סרט מבוסס יצירה ספרותית, מותחן פסיכולוגי, סרט להט"בי, סרט דרמה, סרט מתח 
 תקציב:  40,000,000 $
 הכנסות באתר מוג'ו:   talentedmrripley
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הכישרון של מר ריפלי (באנגלית: The Talented Mr. Ripley) הוא סרט קולנוע משנת 1999 המבוסס על ספרה של פטרישיה הייסמית' "הכישרון של מר ריפלי" ועל תסריטו של במאי הסרט אנתוני מינגלה.
סרט זה הוא העיבוד השלישי של הרומן. בסרט מככבים מאט דיימון בתפקיד טום ריפלי, גווינת' פלטרו בתפקיד מארג' שרווד (Marge Sherwood), ג'וד לאו בתפקיד דיקי גרינליף (Dickie Greenleaf), קייט בלאנשט בתפקיד מרדית' לוג (Meredith Logue) - דמות שאינה מופיעה בספרה של הייסמית', פיליפ סימור הופמן בתפקיד פרדי מיילס (Freddie Miles), ג'ק דבנפורט בתפקיד פיטר סמית' קינגסלי (Peter Smith-Kingsley) - דמות המוזכרת בספר ואשר הורחבה משמעותית בתסריט, וג'יימס רבהורן בתפקיד הרברט גרינליף (Herbert Greenleaf).
הסרט צולם באיטליה, בעיקר ברומא, בוונציה, בפאלרמו ובמפרץ נאפולי. סצנות אחדות צולמו בניו יורק.
תקציר עלילה > הבדלים בין הסרט לבין הספר

תסריטו של מינגלה דבק במתווה העלילה העיקרי בספרה של הייסמית', אך מוסיף לו כמה דמויות ומשנה כמה אחרות כדי להאיר את מניעיו ותחושותיו של ריפלי באור שונה.
השינוי הבולט ביותר מן הספר לרומן הוא באופיה של מארג'. ברומן מוצגת מארג' כמושא איבתו של ריפלי, הנוטר לה על שהיא מצליחה לכבוש את מקומו בלבו של דיקי ולהוביל את היחסים ביניהם לסיפו של קשר רומנטי, אף שדיקי אינו רוחש לה תחילה כל משיכה רומנטית. מארג' של הרומן היא אישה תמימה, שריפלי מצליח להערים עליה על נקלה, ולהוביל אותה לקבל, גם אם במידה של עוינות, את טיעוניו ורמזיו של ריפלי. בסרט, לעומת זאת, מארג' היא דמות מרכזית, חזקה ומורכבת, המושלת בדיקי ובעולמו ומבינה, בסופו של הסרט, כי ריפלי הוא האדם העומד מאחורי מותו של דיקי.
שינוי בולט אחר בסרט הוא הפיכתו של דיקי מאדם קל-דעת ונטול כישרון אמנותי של ממש, המכלה את ימיו בשתייה וברביצה על חוף הים, לדמות אלימה ואפלה יותר, הנמצאת באיטליה כי חמקה מרשויות החוק בארצות הברית, מכניסה להיריון נערה צעירה, דוחה אותה כאשר היא צריכה עזרה כלכלית, וכמעט ולא חשה אשמה על התאבדותה. מערכת היחסים בין דיקי לריפלי - מחיבה אמיתית לכאורה המתחלפת באדישות משועממת וכלה במיאוס ובבוז מצד דיקי, ובו-זמנית קנאה ותשוקה מצד ריפלי, כשיד האיבה והקנאה גוברת כאשר הוא נדחה על ידי דיקי - נשתמרו בסרט כפי שהם ברומן.
שינוי עלילתי מרכזי בין הספר לרומן נמצא בתוואי העלילה מרגע הרצח. ברומן, ריפלי חש דחוי על ידי דיקי, ועושה מאמץ אחרון ונואש לשבות את ליבו ולהשיב את תהילת יחסיהם כקדם. בשהותם בניס דיקי לועג לריפלי ורומז להומוסקסואליות שלו, ובכך מחולל את סדרת האירועים המביאה לרצח. בסרט, מתמצים אירועים אלו בסצנת הרצח, המוצגת כפעולה אימפולסיבית של ריפלי.
אחרי הרצח, ברומן, עורך ריפלי מאמצים מורכבים וממושכים של הטעיה, הנמשכים לאורך חודשים, כאילו דיקי עדיין חי ומושך את הקצבה המגיעה לו. ריפלי בורא עולם בו הוא ממלא את תפקידו של דיקי, ומתווה מסלול חיים של אמן כושל, שאינו מוצא את דרכו בעולם, נקלע למצוקה עקב מעורבותו ברצח פרדי מיילס, ולכן מתאבד. בסרט, נדחסים אירועים אלו למסכת תמציתית בהרבה, שאירועיה מתרחשים בסמיכות רבה. בסופו של הרומן, ריפלי המבוהל מפליג ליוון לבדו ומשוכנע כי ייעצר עם עגינת הספינה, עד שהוא מגלה כי המעשייה שרקח נאמנה אצל משפחת גרינליף. בסרט, ריפלי מפליג ליוון עם אהובו, פיטר סמית'-קינגסלי, ושרשרת אירועים טרגית מאלצת אותו לרצוח אותו, כדי שלא לחשוף את זהותו האמיתית.
אתרי צילום

עלילת הסרט, המתרחשת בשנות ה-50, צולמה במספר אתרים באיטליה על מנת להציג את התקופה.
ראשיתה של העלילה מתרחשת בניו יורק בתיאטרון לייסאום, שם עובד ריפלי. התיאטרון נמצא ברחוב 45 מערב מס' 149. דירתו של ריפלי - דירת מרתף חשוכה, היא למעשה דירה בקומה השנייה של מפגש השדרה השנייה ורחוב 26. חזית המבנה צולמה בכיכר פרנקלין שבטרייבקה.
סצנת ההגעה לאיטליה צולמה בפלרמו שבסיציליה בה מסוף הנוסעים בנוי בסגנון אר דקו. הכפר מונג'יבלו - כפר דמיוני בו מתגוררים על פי העלילה גרינליף ומארג' – צולם באי איסצ'יה שבמפרץ נאפולי, ובכפר פרוצ'ידה שבאי סמוך. מועדון הלילה "וזוביו" שעל פי עלילת הסרט נמצא בנאפולי, צולם למעשה ב-Via Monte Testaccio שברומא. ואילו בית האופרה ברומא, שם מתחזה ריפלי לדיקי גרינליף, הוא התיאטרו סן קארלו שבנאפולי.
סצנת סן רמו צולמה בחוף אנציו.
המלון ברומא בו מתגורר ריפלי צולם בגראנד הוטל שבדרך ויטוריו אמנואלה אורלנדו, בסמוך לפיאצה דלה רפובליקה, וסצנת בית הקפה בו נפגש דיקי עם פרדי מיילס צולמה בפיאצה נבונה, למול מזרקת ארבעת הנהרות של ברניני.
הדירה בה מתגורר ריפלי בוונציה היא שילוב של שני מבנים - הראשון סה סגראדו, והשני בפאלצו מוסטו. סצנת בית הקפה בוונציה צולמה בקפה פלוריאן שבפיאצה סן מרקו. הכנסייה הוונציינית בה מנצח סמית'-קינגסלי על מקהלת ילדים השרה סטאבט מאטר היא למעשה כנסיית דלה מארטוראנה שבפיאצה בליני בפלרמו שבסיציליה.
פרסים > מועמדויות לפרס אוסקר

| מועמדות לפרס | מועמד |
| --- | --- |
שחקן המשנה הטוב ביותר: ג'וד לאו
בימוי אמנותי: רוי ווקר ברונו סזארי
עיצוב תלבושות: אן רות' גארי ג'ונס
פסקול מקורי: גבריאל יארד
תסריט מעובד: אנתוני מינגלה
פרסים > מועמדויות לפרס גלובוס הזהב

| מועמדות | מועמד |
| --- | --- |
השחקן הטוב ביותר: מאט דיימון
שחקן המשנה הטוב ביותר: ג'וד לאו
סרט הדרמה הטוב ביותר: הכישרון של מר ריפלי
הפסקול המקורי הטוב ביותר: גבריאל יארד
הבמאי הטוב ביותר: אנתוני מינגלה
פרסים > פרסים נוספים בהם זכה הסרט

פרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר – ג'וד לאו
פרס בלוקבסטר אנטרטיינמנט לשחקן המשנה הטוב ביותר – ג'וד לאו
פרס BFCA לפסקול המקורי הטוב ביותר– גבריאל יארד
פרס NBR לבמאי הטוב ביותר – אנתוני מינגלה
פרס NBR לשחקן המשנה הטוב ביותר – פיליפ סימור הופמן
פרס איגוד התסריטאים של ארצות הברית לתסריט המועבד הטוב ביותר – אנתוני מינגלה
פרס האגודה הלאומית של מבקרי הקולנוע לשחקן המשנה הטוב ביותר – פיליפ סימור הופמן
סרטים נוספים על פי סדרת הספרים

עיבוד קולנועי קודם של הרומן, הסרט "לעין השמש" (בצרפתית: Plein Soleil, באנגלית: Purple Noon), הופק כבר בשנת 1960. הסרט בוים על ידי רנה קלמנט, וכיכב בו אלן דלון בתפקיד ריפלי.
סרטו של וים ונדרס מ-1977, "ידיד אמריקאי" (בגרמנית: Der Amerikanische Freund, באנגלית: The American Friend), הוא עיבוד לספר השלישי בסדרה - "המשחק של ריפלי". כיכבו בו דניס הופר בתפקיד ריפלי, וברונו גנץ. כמו כן מופיעים בו הבמאים-שחקנים ניקולאס ריי וסמואל פולר. עיבוד שני לקולנוע, הנקרא כשם הספר, הופק בשנת 2002, בבימויה של ליליאנה קבאני, ובכיכובם של ג'ון מלקוביץ' בתפקיד ריפלי, וריי וינסטון.
בשנת 2005 ביים רוג'ר ספוטיסווד עיבוד קולנועי לספר השני בסדרה – "ריפלי מתחת לאדמה" (או "ריפלי מתחבא". באנגלית: Ripley Under Ground). בסרט כיכב ברי פפר בתפקיד ריפלי, והופיעו בו גם קלייר פורלני, אלן קאמינג, טום וילקינסון, וילם דפו וסיימון קאלו.
הכישוף: הדור הבא

| --- | --- |
כרזת הסרט הרשמית
כרזת הסרט הרשמית
 מבוסס על:  "הכישוף" מאת אנדרו פלמינג ופיטר פילארדי
 בימוי:  זואי ליסטר-ג'ונס 
 הופק בידי:  ג'ייסון בלאם לוסי פישר דאגלס ויק
 תסריט:  זואי ליסטר-ג'ונס
 עריכה:  ליבי קואנין
 שחקנים ראשיים:  קיילי ספאני גידעון אדלון לובי סימון זואי לונה מישל מונאהן דייוויד דוכובני
 צילום:  הילרי ספרה
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה בלאמהאוס הפקות Red Wagon Entertainment
 חברה מפיצה:  סרטי סוני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 באוקטובר 2020
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה אימה על-טבעי
 תקציב:  18 מיליון דולרים
 הכנסות:  2.3 מיליון דולרים
 סרט קודם:  "הכישוף" (1996)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הכישוף: הדור הבא (באנגלית: The Craft: Legacy) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי, שנכתב ובוים על ידי זואי ליסטר-ג'ונס והופק על ידי המפיק ג'ייסון בלאם. הסרט מהווה סרט המשך עצמאי לסרט "הכישוף" משנת 1996, ומככבים קיילי ספאני, גידעון אדלון, לובי סימון, זואי לונה, מישל מונאהן ודייוויד דוכובני.
הסרט עלה לשידור בארצות הברית באמצעות שירותי הוידאו על פי דרישה ב-28 באוקטובר 2020.
תקציר העלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
צוות השחקנים

קיילי ספאני – לילי
גידיון אדלון
לובי סימון
זואי לונה
מישל מונאהן
דייוויד דוכובני
צ'ארלס ונדרווארט
ניקולס גאליצין
ג'וליאן גריי
דונלד מקלין ג'וניור
פיירוזה באלק – ננסי דאונס
הפקה

במרץ 2019, הוכרז כי זואי ליסטר-ג'ונס תכתוב ותביים את הסרט, בזמן שהמפיק ג'ייסון בלאם ישמש כמפיק, ואנדרו פלמינג, שיצר את הסרט המקורי, ישמש כמפיק בפועל.
הפקה > ליהוק

ביוני 2019, קיילי ספאני לוהקה לתפקיד הראשי בסרט. בספטמבר 2019, גידעון אדלון, לובי סימון וזואי לונה הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט. באוקטובר 2019, ניקולס גאליצין, דייוויד דוכובני, ג'וליאן גריי ומישל מונאהן הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט. בנובמבר 2019, דונלד מקלין ג'וניור הצטרף לצוות השחקנים של הסרט.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו באוקטובר 2019.
הפצה

הסרט עלה לשידור בשירותי הוידאו על פי דרישה ב-28 באוקטובר 2020, לאחר שהפצתו לקולנוע נדחתה בעקבות התפרצות מגפת הקורונה.
הערות שוליים

↑  D'Alessandro, Anthony (March 26, 2019). "Columbia Pictures & Blumhouse Officially Tap Zoe Lister-Jones To Direct & Write 'The Craft' Reboot". Deadline Hollywood. Retrieved October 8, 2019.
↑  Galuppo, Mia (June 21, 2019). "'The Craft' Reboot Finds Lead With Cailee Spaeny (Exclusive)". The Hollywood Reporter. Retrieved October 8, 2019.
↑  N'Duka, Amanda (September 19, 2019). "Gideon Adlon, Lovie Simone, Zoey Luna Join Cailee Spaeny To Lead 'The Craft' Remake From Blumhouse". Deadline Hollywood. Retrieved October 8, 2019.
↑  N'Duka, Amanda (October 8, 2019). "'The Craft': Nicholas Galitzine Set For Sony, Blumhouse Revamp". Deadline Hollywood. Retrieved October 8, 2019.
↑  D'Alessandro, Anthony (October 16, 2019). "'The Craft' Casts Spell Over David Duchovny As 'X-Files' Actor Joins Blumhouse-Sony Revamp". Deadline Hollywood. Retrieved October 18, 2019.
↑  D'Alessandro, Anthony (October 22, 2019). "'The Craft': Netflix 'Godless' Star Julian Grey Joins Sony-Blumhouse Revamp". Deadline Hollywood. Retrieved October 22, 2019.
↑  D'Alessandro, Anthony (October 24, 2019). "Michelle Monaghan Under The Spell Of Blumhouse-Sony's 'The Craft'". Deadline Hollywood. Retrieved October 24, 2019.
↑  D'Alessandro, Anthony (November 5, 2019). "Donald MacLean Jr. Joins 'The Craft' Cult". Deadline Hollywood. Retrieved November 5, 2019.
↑  "Directors Guild Canada" (PDF). Retrieved October 8, 2019.
↑  Chichizola, Corey (September 29, 2020). "Blumhouse's The Craft: Legacy Trailer Reveals Connection To The Original". CinemaBlend. Retrieved September 29, 2020.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX6161973  VIAF: 5162115974702112319   WorldCat (עם VIAF): 5162115974702112319
הנס-וולפגנג ריינהרד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בדצמבר 1888 הוהנשטיין-ארנסטהאל, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  6 באוקטובר 1950 (בגיל 61) קרלסרוהה, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1908–1945 (כ־37 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-35   מפקד הקורפוס ה-51   מפקד הקורפוס ה-88
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
גנרל הנס-וולפגנג ריינהרד (בגרמנית: Hans-Wolfgang Reinhard;‏ 11 בדצמבר 1888 – 6 באוקטובר 1950) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.