stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוריס ילצין
נשיאותו > הרפורמה החוקתית

ב-2 בדצמבר 1993 התקיימו בחירות למועצת הפדרציה ולדומה הממלכתית וכן משאל עם ארצי על אימוץ טיוטת החוקה החדשה. ב-20 בדצמבר הודיעה ועדת הבחירות המרכזית של רוסיה על תוצאות משאל העם: 32.9 מיליון מצביעים (58.4% מהמצביעים) הצביעו "בעד", 23.4 מיליון נגד (41.6% מהמצביעים). החוקה אומצה, שכן בהתאם לצו הנשיא ילצין מיום 15 באוקטובר 1993 מספר 1633 "אוודת קיום הצבעה ארצית על טיוטת חוקת הפדרציה הרוסית" שתקף במהלך משאל העם, נדרש רוב מוחלט של קולות בכדי שהחוקה החדשה תיכנס לתוקף. בהמשך, היו ניסיונות לערער על תוצאות ההצבעה בבית המשפט החוקתי של הפדרציה הרוסית, אך בית המשפט סירב לדון בכך. החוקה החדשה של הפדרציה הרוסית העניקה לנשיא סמכויות משמעותיות ואילו סמכויות הפרלמנט צומצמו משמעותית. החוקה נכנסה לתוקף לאחר פרסומה ב-25 בדצמבר בבטאון הממשלה, רוסיסקאיה גאזטה. ב-11 בינואר 1994, שתי בתי האספה הפדרלית החלו לעבוד והמשבר החוקתי הסתיים.
בתחילת 1994 יזם ילצין חתימה על הסכם על הסכמה ציבורית והסכם על תיחום סמכויות עם טטרסטן ולאחר מכן עם מחוזות אחרים, בצעד שנועד להגדיל את כוחה של המדינה על המחוזות.
נשיאותו > העימות הצ'צ'ני

באביב 1991, בהיותו יו"ר הסובייט העליון ומועמד לנשיא רוסיה, ביקר ילצין ברפובליקה הצ'צ'נו-אינגושטית במסגרת קמפיין הבחירות. הוא הביע את תמיכתו בריבונות הרפובליקה באופן כללי וחזר על התזה הידועה שלו: "קחו כמה שיותר ריבונות שאתם יכולים לשאת". בחלק מהאוטונומיות הדבר נתפס כקריאה לפעולה. ביולי 1991 הכריז ג'וחאר דודאייב על הרפובליקה הצ'צ'נית העצמאית (נחיצ'וואן). בספטמבר 1991 פיזרו אנשי דודייב את הסובייט העליון של צ'צ'ניה בגרוזני, בראשותו של דוקו זאבגייב. יו"ר הסובייט העליון של רוסיה רוסלן חסבולאטוב שלח להם אז מברק "שמחתי ללמוד על התפטרות כוחות הצבא של הרפובליקה". למשך זמן מה ילצין עצם את עיניו מהמתרחש באזור הקווקז. כתוצאה מכך, לאחר קריסת ברית המועצות, התחילו לפרוח רגשות בדלניים בכמה רפובליקות אוטונומיות בתוך רוסיה. גם לאחר שדודייב הפסיק לשלם מיסים לתקציב הפדרלי ואסר על כניסה של שירותים מיוחדים רוסים לרפובליקה, הממשל הפדרלי המשיך רשמית להעביר כספים לדודאייב. לשם השוואה, בשנת 1993 הוקצו 140 מיליון רובל למחוז קלינינגרד, ו-10.5 מיליארד רובל לצ'צ'ניה.
מוסקבה תמכה בשתיקה באופוזיציה נגד דודאייב, אך לא התערבה במלחמת האזרחים שהחלה באוטונומיה. בסוף נובמבר 1994, האופוזיציה החמושת עשתה ניסיון נוסף להסתער על גרוזני, שנכשל, למרות תמיכת השירותים החשאיים של ילצין. לאחר מכן קיבל ילצין החלטה: הכוחות הפדרליים יישלחו לצ'צ'ניה. האירועים הבאים בקרמלין כונו רשמית בשם "השבת הסדר החוקתי ברפובליקה הצ'צ'נית".
ב-30 בנובמבר 1994 קיבל ילצין את ההחלטה על שליחת חיילים לצ'צ'ניה באמצעות חתימה על צו סודי מספר 2137 "אודות אמצעים להשבת הסדר החוקתי בשטח הרפובליקה הצ'צ'נית". בכך החלה מלחמת צ'צ'ניה הראשונה. ב-11 בדצמבר 1994, על בסיס הצו של ילצין "אודות אמצעים לדיכוי פעילותם של יחידות מזוינות בלתי חוקיות בשטח הרפובליקה הצ'צ'נית ובאזור הסכסוך האוסטי-אינגושטי", החלו כוחות צבא רוסיה להיכנס לצ'צ'ניה. פעולות צבאיות רבות הובילו לאבדות גדולות בקרב הצבא וגם בקרב האוכלוסייה האזרחית: עשרות אלפי אנשים מתו ומאות אלפים נפצעו. לא פעם קרה שבמהלך מבצע צבאי או זמן קצר לפניו, הגיע צו סותר להפסקתו. זה איפשר ללוחמים הצ'צ'נים לארגן מחדש את כוחותיהם. התקיפה הראשונה על גרוזני לא הובילה לכיבוש העיר והובילה לאבדות גדולות: יותר מ-1,500 בני אדם מתו ונעלמו, 100 אנשי צבא רוסים נפלו בשבי.
ביוני 1995, במהלך תקיפת בית החולים ובית היולדות בבודניובסק על ידי פלוגת חמושים בראשותו של שאמיל באסייב, ילצין היה בביקור בקנדה והחליט שלא להפסיק את הביקור, מה שנתן לצ'רנומירדין את ההזדמנות לפתור את המצב ולנהל משא ומתן עם החמושים וילצין חזר רק לאחר סיום כל האירועים ובשובו פיטר מספר ראשי רשויות אכיפת החוק ואת מושל מחוז סטברופול. בשנת 1995, בית המשפט לחוקה התמודד עם טענות של האופוזיציה לפיהן הצווים של ילצין הובילו לשימוש בלתי חוקי בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, שכן השימוש בהם בשטח הפדרציה הרוסית, כמו גם אמצעים אחרים שנקבעו בצווים אלה, אפשריים מבחינה חוקית רק במסגרת מצב חירום או חוק המלחמה. בתביעה הרשמית הודגש כי צעדים אלה הביאו להגבלות בלתי חוקיות ולהפרות מסיביות של זכויות חוקתיות וחירויות האזרחים, מה שגרם לפגיעה משמעותית באזרחים. בית המשפט קיבל את הטענות הללו ב-11 בדצמבר 1994 והכריז על צווי הנשיא כפסולים. באוגוסט 1996 גירשו מחבלים צ'צ'נים את הכוחות הפדרליים מגרוזני ולאחר מכן נחתם חוזה חסביורט, שבמסגרתו הוטלה הפסקת אש בין הצדדים.
נשיאותו > קדנציה שנייה

לאחר הבחירות מונו האנשים שמימנו את מערכת הבחירות של ילצין לתפקידים בכירים בממשלה: אנטולי צ'ובייס הפך לראש סגל הקרמלין, ולדימיר פוטנין מונה לסגן ראש ממשלת רוסיה, בוריס ברזובסקי הפך לסגן מזכיר מועצת הביטחון.
באוגוסט 1996 אושר חוזה חסביורט, באוקטובר פוטר אלכסנדר לבד מתפקידיו בממשלה. ב-5 בנובמבר 1996 עבר ילצין השתלת עורקים כליליים, במהלכו מילא צ'רנומירדין את תפקיד ממלא מקום נשיא רוסיה. ילצין חזר לעבוד רק בתחילת 1997. בשל מחלות שונות הוא אושפז לעיתים קרובות בבית החולים הקליני המרכזי, שם נשמרה סוויטה מספר 7 לילצין.
בשנים 1997–1999 נערכה רפורמה צבאית שראשיתה הונחה בצו נשיאותי מספר 722 "אודות המעבר לגיוס דרגות וסמלים של הכוחות המזוינים וכוחות אחרים של הפדרציה הרוסית על בסיס מקצועי." במסגרתה בוטל פיקוד כוחות היבשה של רוסיה ונערכה רפורמה במבנה חיל האוויר.
בשנת 1997 הוא ערך שיחות במוסקבה עם אסלן מסחאדוב וחתם על הסכם שלום ועקרונות בסיסיים בנוגע ליחסים עם הרפובליקה הצ'צ'נית. במרץ 1998 הודיע על פיזור ממשלת צ'רנומירדין ובניסיון השלישי, תחת האיום של פיזור הדומה, מינה את סרגיי קיריינקו לראש ממשלה. ב-17 באוגוסט 1998, כאשר יומיים לאחר הצהרתו של ילצין בטלוויזיה כי לא יהיה פיחות ברובל, הרובל הופחת פי 4 ובתגובה ילצין פיטר את ממשלת קיריינקו והציע להחזיר את צ'רנומירדין לראשות הממשלה. ב-21 באוגוסט 1998, בישיבת הדומה, רוב הצירים (248 מתוך 450) קראו לילצין להתפטר מרצונו, ורק 32 צירים תמכו בו. בספטמבר 1998 מינה בוריס ילצין, בהסכמת הדומה, את יבגני פרימאקוב לראש הממשלה.
במאי 1999 ניסתה הדומה להעלות ללא הצלחה את נושא הדחתו של ילצין מתפקידו. לפני הצבעת ההדחה, פיזר ילצין את ממשלת פרימקוב ומינה את סרגיי סטפאשין לראש הממשלה, אך באוגוסט הוא פיטר גם אותו והציג לאישור את מועמדותו של ולדימיר פוטין, מנהל שירות הביטחון הפדרלי, שמעט מאוד היה ידוע עליו באותה תקופה. ילצין הכריז עליו כיורשו.
לאחר החמרת המצב בצ'צ'ניה, המתקפה על דגסטאן, פיצוצי בנייני הדירות במוסקבה, בבוינקסק ובולגודונסק, ילצין הורה על פתיחת מלחמת צ'צ'ניה השנייה. הפופולריות של פוטין הלכה וגברה ובסוף 1999 החליט ילצין להתפטר ולהשאיר את פוטין כראש המדינה בפועל.
נשיאותו > התפטרותו

ב-31 בדצמבר 1999 בשעה 12 בצהריים שעון מוסקבה הודיע בוריס ילצין על התפטרותו מתפקיד נשיא הפדרציה הרוסית: "חברים יקרים! היום אני פונה אליכם בפעם האחרונה בברכת השנה החדשה. אבל זה לא הכל. היום אני פונה אליכם בפעם האחרונה כנשיא רוסיה. הגעתי להחלטה. התלבטתי בזה זמן רב וכואב. היום, ביום האחרון של המאה היוצאת, אני פורש." ילצין הסביר כי הוא עוזב "לא מטעמי בריאות, אלא בשל כלל הבעיות" וביקש סליחה מאזרחי רוסיה.
ראש הממשלה ולדימיר פוטין מונה לנשיא בפועל, שמיד לאחר הודעתו של בוריס ילצין על התפטרותו שלו נשא את נאום ראש השנה לאזרחי רוסיה. פוטין חתם באותו יום על צו שמבטיח לילצין הגנה מפני העמדה לדין, כמו גם יתרונות מהותיים משמעותיים לו ולבני משפחתו. בהמשך, בוטל הצו לטובת אימוץ חוק פדרלי מקביל.
מוות ומורשת

ילצין נפטר ב-23 באפריל 2007 בשעה 15:45 שעון מוסקבה כתוצאה מאי ספיקת לב בבית החולים הקליני המרכזי. ילצין אושפז 12 יום לפני מותו. הוא הונח בארון פתוח בקתדרלת ישו המושיע (שנהרסה על ידי סטלין ונבנתה מחדש בהוראת ילצין עצמו), ארונו נותר פתוח בלילה שבין 24 ל-25 באפריל. ב-25 באפריל הונח ארונו על עגלת תותח שנקשרה לנגמ"ש שעשה את דרכו לבית הקברות נובודביצ'י שם נקבר בהלוויה ממלכתית דתית, בניגוד להלוויותיהם של מנהיגים סובייטים שנקברו בבית הקברות של חומת הקרמלין שבכיכר האדומה. השוני בהלוויה בוצע בשל בקשה אישית שלו, עקב רצונו להבדיל את עצמו מאישיותם ודרכי פעולותיהם של מנהיגי ברית המועצות..
ב-23 באפריל 2007 האוניברסיטה הטכנית הממלכתית של אוראל נקראה על שמו של בוריס ילצין וב-1 בפברואר 2011 נחנכה אנדרטת בוריס ילצין, בעיר יקטרינבורג במתחם המרכז הנשיאותי על שם ילצין.
הערות שוליים

↑  המילים במקור
↑  УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА РОССИЙСКОЙ СОВЕТСКОЙ ФЕДЕРАТИВНОЙ СОЦИАЛИСТИЧЕСКОЙ РЕСПУБЛИКИ «О первоочередных мерах по развитию образования в РСФСР»
↑  Книга: 1993. Расстрел «Белого дома». www.e-reading.club, מתוך הספר "1993: ירי על הבית הלבן"
↑  Е. Т. Гайдар. Дни поражений и побед. — М.: Вагриус, 1997. — ISBN 5-7027-0497-5. // מתוך ספרו של גאידר, "ימי הפסד וניצחון"
↑  Загадочная история Бориса Ельцина. Mir24]
↑  «Ельцин не хотел идти на второй срок» // "ילצין לא רצה ללכת לקדנציה שנייה"
| בוריס ילצין |
| --- | --- | --- |
| משפחה | ניקולאי ילצין (אב) • קלאבדיה ילצינה (אם) • נאינה ילצינה (רעיה) • טטיאנה דיאצ'נקו (בת) • ילנה אוקולובה (בת) |  |
| מקומות מגורים | סברדלובסק • הבית הלבן • גורקי-9 |  |
| פעילות מוקדמת | המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות • מושל מחוז סברדלובסק • יושב ראש הסובייט העליון • ניסיון ההפיכה הסובייטי • רוסיה ביתנו |  |
| הנצחה | מרכז ילצין • אוניברסיטת אורל על שם ילצין • פסגת בוריס ילצין • רחוב בוריס ילצין • הספרייה הנשיאותית על שם בוריס ילצין |  |
| בחירות | הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 1990 • הבחירות לנשיאות רוסיה 1991 • הבחירות לנשיאות רוסיה 1996 |  |
| נשיא רוסיה הראשון | נשיא רוסיה הראשון |  |
| מערכות בחירות | הבחירות לנשיאות 1991 • הבחירות לנשיאות 1996 |  |
| מדיניות | מדיניות החוץ • מדיניות הפנים של הממשל |  |
| קבינט | יגור גאידר, ויקטור צ'רנומירדין, סרגיי קיריינקו, סרגיי סטפאשין, יבגני פרימקוב, ולדימיר פוטין (ראשי ממשלה) • אלכסנדר רוצקוי (סגן נשיא רוסיה) • אנדריי קוזירב (שר החוץ) • פאבל גרצ'וב, איגור סרגייב (שרי ההגנה) • אנטולי צ'ובאיס, אלכסנדר ליבשיץ (שרי האוצר) |  |
| אירועים מרכזיים | התפרקות ברית המועצות (1991) • הקמת חבר המדינות (1991) • החתימה על האמנה לצמצום הנשק האסטרטגי (1991) • המשבר החוקתי ברוסיה (1993) • כינון חוקת הפדרציה הרוסית (1993) • הבחירות הראשונות לדומה (1993) • הקמת האספה הפדרלית, המורכבת מדומה ומועצת הפדרציה (1993) • יום שלישי השחור (1994) • הבחירות השניות לדומה (1995) • קבלה לארגון המדינות המתועשות (1997) • מלחמת צ'צ'ניה הראשונה (1994-1996) • משבר הרובל (1998) • מלחמת צ'צ'ניה השנייה (1999-2009) • סגירת תחנת החלל מיר (1999) • פיצוץ בנייני הדירות (1999) • הבחירות השלישיות לדומה (1999) |  |
תבנית:נשיאי הפדרציה הרוסית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: --- | נשיאי הפדרציה הרוסית  10 ביולי 1991 - 31 בדצמבר 1999 | הבא: ולדימיר פוטין |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270286205171  PLWABN: 9810546213605606  BIBSYS: 90209622  BNE: XX1163017  BnF: cb121472282 (data)  CANTIC: a10198994  CiNii: DA04182555  GND: 118900048  ISNI: 0000 0001 2278 5409  LCCN: n83228407  LNB: 000065348  NARA: 10567938  NDL: 00477605  NKC: jn20000700806  NLA: 35084333  NLK: KAC201911706  NSK: 000000648  NTA: 074954202  RERO: 02-A005335891  RSL: 000003675  SELIBR: 51579  SNAC: w6zk5qqc  SUDOC: 029957109  Trove: 821733  VIAF: 39414592   WorldCat (עם VIAF): 39414592 
ילצין בצעירותו. שני משמאל
ילצין, חבר הפרלמנט הסובייטי
ילצין וביל קלינטון, 1995
בוריס ילצין מכריז על התפטרותו, 31 בדצמבר 1999

מפגינים נגד ילצין בשנת 1998 בעקבות החמרת המצב הכלכלי במדינה.
ילצין עם תומכיו במהלך הקמפיין לבחירות 1996.
מרכז ילצין ביקטרינבורג
רדיאן

זווית בגודל של רדיאן אחד נוצרת על ידי קשת שאורכה שווה לאורך של רדיוס המעגל
רדיאן הוא יחידת מידה חסרת ממד למדידת זוויות הכלול במערכת היחידות הבין-לאומית. בעבר היה הרדיאן יחידה משלימה של מערכת היחידות הבין-לאומית, אך קטגוריה זו בוטלה ב-1995.
הרדיאן מוגדר כזווית היוצאת ממרכז מעגל ונוצרת על ידי קשת שאורכה שווה לאורך של רדיוס המעגל -  r (ראו באיור משמאל). כיוון שהיקף מעגל הוא  2\pi r, במעגל כולו יש בסך הכל  \ 2\pi רדיאנים   ( 2\pi r/r=2\pi ). לרוב, גודל זווית ברדיאנים ניתן ללא ציון היחידה המפורשת (בהיותה חסרת ממד). לעיתים היחידה מצוינת בקיצור כ-rad.
רדיאנים ומעלות

במובן מסוים, הרדיאנים הם יחידות הזווית האמיתיות, מאחר שמדובר בגדלים חסרי ממד הנקבעים על פי היחסים הטבעיים שבבעיה, רדיוס וקשת המעגל. זאת לעומת השימוש במעלות, בו נעשית חלוקה שרירותית של המעגל ל-360 גזרות.
מכיוון שהמעגל מחולק ל- \ 2\pi  רדיאנים ול- 360 מעלות:
זווית של רדיאן אחד שווה לזווית של  \ 180/\pi \approx 57.29578 מעלות.
זווית של מעלה שווה ל-  \ \pi /180\approx 0.017 רדיאנים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מעלות | 30 | 45 | 60 | 90 | 120 | 180 | 270 | 360 |
| רדיאנים |  \ \pi /6 |  \ \pi /4 |  \ \pi /3 |  \ \pi /2 |  \ 2\pi /3 |  \ \pi  |  \ 3\pi /2 |  \ 2\pi  |
| גרדיאנים | ⅓ 33 | 50 | ⅔ 66 | 100 | ⅓ 133 | 200 | 300 | 400 |
שימוש ברדיאנים

במתמטיקה ופיזיקה, כאשר מבצעים אנליזה מתמטית של פונקציות טריגונומטריות, הארגומנט של הפונקציה ניתן תמיד ברדיאנים כך שהפונקציה מקבלת גודל חסר ממדים ומחזירה גודל חסר ממדים.
אחד המניעים למדידת זוויות ברדיאנים, ולא במעלות, הוא שבחשבון אינפיניטסימלי, השימוש ברדיאנים מוביל לזהות הפשוטה:
\lim _{h\rightarrow 0}{\frac {\sin h}{h}}=1
אשר היא הבסיס לזהויות רבות במתמטיקה דוגמת נוסחאות הגזירה של הפונקציות הטריגונומטריות. לכן, הרדיאן הוא יחידת מידה "טבעית" לזווית. לו הזווית הייתה נמדדת במעלות ולא ברדיאנים, הגבול והנגזרות היו כוללים פקטור תיקון שהיה מסרבל מעט את הנוסחאות, ואינו מופיע כאשר מודדים את הזווית ברדיאנים. כך, לדוגמה, טור טיילור של פונקציית הסינוס, כאשר הזווית נמדדת ברדיאנים, הוא:
אם, לעומת זאת, הזווית הייתה נמדדת במעלות, מהעובדה ש-x רדיאנים שווים πx /180 מעלות, היה מתקבל טור טיילור הבא:
ראו גם

אנליזה הרמונית
תדירות זוויתית
סטרדיאן - למדידת זוויות תלת־ממדיות (זוויות מרחביות).
אלפית - יחידת מדידה צבאית המבוססת על הרדיאן.
המרה בין מעלות (בתוך המעגל) לרדיאנים (מחוץ למעגל).
ארג

ערך זה עוסק ביחידת אנרגיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אֵרְג היא יחידת מידה של אנרגיה ושל עבודה מכנית במערכת היחידות של "סנטימטר-גרם-שנייה" (CGS). סימונה הוא "erg". שמה נגזר מהמילה היוונית שמשמעה "עבודה".
ארג אחת שווה בערכה לעבודה הנדרשת על-מנת להפעיל על גוף כוח של דיין אחת ולהעתיק אותו מרחק של סנטימטר אחד, ולכן היא יחידת אנרגיה קטנה למדי. ביחידות הבסיס של מערכת CGS ארג אחת שווה למכפלה של גרם במנה של סנטימטר בריבוע ושנייה בריבוע, ובאופן מתמטי  \mathrm {g\cdot {\frac {cm^{2}}{s^{2}}}} , כאשר g מייצגת גרם, cm מייצגות סנטימטר ו-s מייצגת שנייה. ביחידות מערכת היחידות הבין-לאומית ארג אחת שווה ל- 10^{-7} ג'ול.
ראו גם

יחידות מידה לאנרגיה
אנגלית קנדית

אנגלית קנדית היא הניב המדובר בקרב דוברי האנגלית בקנדה. האיות הקנדי הוא, באופן פשטני, ערבוב של אנגלית אמריקאית, אנגלית בריטית וצרפתית קנדית, ומאפיינים ייחודיים לניב. אוצר המילים הקנדי דומה לזה של האנגלית האמריקאית, אך עם מספר שינויים מהותיים ומקומיים בחלקם.
היסטוריה

מתיישבים בריטים, אשר חששו לחייהם בעקבות המהפכה האמריקאית, ברחו מצפון-מזרח ארצות הברית לקנדה. הניב הבריטי בו הם השתמשו היווה את הבסיס לשפה המדוברת. עם-זאת, קרבתה של קנדה לארצות הברית גרמה לכך שהניב המדובר דומה הרבה יותר לאנגלית האמריקאית מאשר לבריטית. השפעות קטנות יותר על השפה באו מהיישובים הצרפתיים במזרח קנדה (קוויבק) ומהילידים אשר ישבו במקום. הגירות עולמיות שהגיעו לשיאן בין שנת 1910 ל-1960 הביאו עמן עמים אשר שפתם השפיעה במקצת על האנגלית הקנדית.
איות

האיות הקנדי של השפה האנגלית משלב מסורות אנגליות ואמריקאיות. השוני הבולט ביותר הוא טמון במילים אשר נגמרות ב-er או or. במרבית המילים האלה, משתמשים בקנדה באיות האנגלי: colour ,harbour ו-centre במקום color ,harbor ו-center כמו שנהוג בארצות הברית. למרות זאת, השימוש בחוקים האמריקאים אינו נדיר.
בעוד שבארצות הברית משתמשים באיות הצרפתי defense, בקנדה משתמשים באיות האנגלי defence. למרות זאת, האיות defensive הוא אוניברסלי (הדבר נכון גם לגבי offence ,offense ו-offensive).
בקנדה גם נהוג tyre במקום tire בארצות הברית; אבל curb כמו בארצות הברית במקום kerb בבריטניה.
בקנדה נהוג להשתמש בסיומת ize- במקום ise- (לדוגמה, advertize במקום advertise).
כמו כן, קנדים מעדיפים לכתוב encyclopedia במקום הצורה הבריטית הלטינית encyclopædia. למרות זאת, הם כותבים manoeuver ו-archaeology במקום הצורה האמריקאית (maneuver ו-archeology).
הגייה

ככלל, האנגלית הקנדית נהגית כמו האנגלית האמריקאית, בעיקר במערב ובמרכז קנדה. לתושבי ניופאונדלנד יש מבטא משלהם כמו גם לתושבי מזרח קנדה. מילים מסוימות, כמו fragile ,anti ו-touché נהגות כמו באנגלית בריטית. מאפיין בולט של מבטא האנגלית הקנדית (כפי שקיים גם במעט אזורים של ארצות הברית, במיוחד אלו הסמוכים לקנדה), הוא אי היכולת להבחין בין הגיית תנועה פתוחה לגמרי לבין הגיית תנועה אחורית חצי פתוחה (שאחריה אין r), כך ששתי התנועות נהגות כתנועה פתוחה לגמרי.
אוצר מילים

הנה מספר דוגמאות לשימוש קנדי:
בחינוך, נהוגה המילה grade ("כיתה") ואז מספרה (לדוגמה, grade 10 יהיה "כיתה י". בארצות הברית נהוג לומר 10th grade, ובאנגליה year 10).
הציון נמדד ב-marks ולא points.
בקנדה נהוג באופן רשמי להשתמש בשיטה המטרית, אם כי ביומיום יש רבים שעדיין משתמשים בשיטה האימפריאלית.
נהוג להגיד גם petrol כמו הבריטים וגם gasoline (דלק) כמו האמריקאים.
אומרים railway במקום railroad (מסילת-ברזל).
אומרים tin במקום can (פחית שימורים).
מעדיפים להשתמש ב-pop במקום soda למשקה מוגז.
בית שימוש מכנים "washroom" במקום "restroom" הנהוג בארצות הברית.
Z יש לבטא "זד" ולא "זי" כמו בארצות הברית.
מבטאים about באופן דומה ל a boat (אָבּוֹוט ולא אֶבָּאוּט). טעות אמריקאית נפוצה היא שקנדים מבטאים זאת "אָבּוּט"
ישנם ביטויים השאובים מצרפתית כמו cheque ,serviette ו-pardon.
בביטוי eh נהוג להשתמש כמילת פניה, שאלה וכו'.
ראו גם

אנגלית
קנדה
אנגלית אמריקאית
אנגלית בריטית
אנגלית אוסטרלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548110405171  LCCN: sh85043773
קנדלה

ערך זה עוסק ביחידת מידה פוטומטרית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קַנְדֵלָה (לטינית: Candela; מילולית, נר) היא יחידת מידה פוטומטרית למדידת עוצמת האור הנראה. קנדלה מודדת שטף אור לזווית מרחבית, ומסומנת באותיות  cd. הקנדלה היא אחת משבע היחידות הבסיסיות של מערכת היחידות הבין-לאומית.
ההגדרה המדעית של קנדלה אחת, היא עוצמת האור בכיוון נתון ממקור המפיק קרינה מונו-כרומטית בתדר של 540 טרה הרץ בהספק של  _{1} \over ^{683} וואט לסטרדיאן.
התדר 540 טרה הרץ (צבע ירוק) הוא תדר הרגישות המקסימלית של העין האנושית. המקדם  _{1} \over ^{683} נועד על מנת ליצור זהות עם ההגדרה הקודמת של הקנדלה.
הקנדלה כיחידה פיזיקלית עברה מספר שלבים עד להגדרתה הנוכחית: בתחילה הוגדרה על-פי עוצמת ההארה של להבת נר, לאחר מכן על-פי הזהר הנפלט מפלטינה בנקודת ההתכה שלה. כיום, הגדרת הקנדלה נגזרת מהגדרת היחידה המקובלת למדידת הספק חשמלי – הוואט.
פנסים מקצועיים נמדדים על פי תכונת הלומן שלהם שמוגדר כקנדלה כפול סטרדיאן.
ראו גם

לומן
לוקס
הערות שוליים

↑  ראו מילון מונחים בתוך תאורה יעילה, נוחה ואפקטיבית תוך חיסכון בהוצאות החשמל, חברת החשמל, 2009
| מערכת היחידות הבין-לאומית |
| --- | --- | --- |
| יחידות בסיסיות | אמפר • מול • מטר • קילוגרם • קלווין • קנדלה • שנייה |  |
| יחידות משנה | אוהם •  בקרל •  ג'ול • גריי • הנרי • הרץ • ואט • ובר • וולט • סיוורט • טסלה • לוקס • ניוטון • לומן • סטרדיאן • סימנס • פאראד •  פסקל • קולון • קטל • רדיאן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1025833252
עירום

ערך זה עוסק באי לבישת בגדים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
נערים רוחצים בעירום בהודו, 2006
עירום הוא מצב בו אנשים אינם לובשים בגדים לגופם ואיברי המין שלהם גלויים. לבישת פחות בגדים מהמקובל בתרבות מסוימת או במצב מסוים, נקראת עירום חלקי.
אנשים לרוב עירומים בשעת רחצה, החלפת בגדים וקיום יחסי מין, ולעיתים בעת שינה, שחייה, שיזוף, טיפול רפואי ועוד.
היסטוריה

אנתרופולוגים מעריכים שבני אדם קדמונים עברו את חייהם בעירום מלא באופן טבעי. ההסבר השכיח לכיסוי הגוף בעורות בעלי חיים ובצמחים הוא שהוא נועד להגן עליו מפני חום, קור וגשם, במיוחד כשבני האדם היגרו לארצות עם אקלים שונה. מטרות אפשריות אחרות לביגוד הן כישוף, קישוט, פולחן או יוקרה, לפני או אחרי שהם התגלו גם כיעילים למטרות הגנה על הגוף. מכיוון שעורות וצמחים מתכלים במהירות, לא קיימות עדויות ישירות להתפתחות הבגדים הראשונים. עם זאת, מחקרים חדשים של כינים מצביעים על כך שבגדים החלו להיות נפוצים בחברה האנושית לפני כ-70,000 שנה. ישנם אנתרופולוגים הסבורים כי ההומו הביליס ואף ההומו ארקטוס השתמשו בעורות בעלי חיים לשם הגנה, ולפיכך שורשי הביגוד מגיעים עד למיליון שנה לפני ימינו. לא ידוע מתי טעמי צניעות החלו להשפיע על מנהגי הלבוש האנושיים. ספר בראשית מתאר שינוי זה שעבר על אדם וחוה בגן עדן כתוצאה של האכילה מעץ הדעת: ”וַתִּפָּקַחְנָה עֵינֵי שְׁנֵיהֶם, וַיֵּדְעוּ כִּי עֵירֻמִּם הֵם; וַיִּתְפְּרוּ עֲלֵה תְאֵנָה, וַיַּעֲשׂוּ לָהֶם חֲגֹרֹת” (בראשית, ג', ז').
ביוון העתיקה התקיים אידיאל של גוף האדם החטוב והעירום, והיה פופולרי בעיקר בקרב ספורטאים. בתחרויות ספורט התחרו המתמודדים בעירום מלא ובענפים מסוימים כגון היאבקות חופשית משוחים בשמן כדי להגן על גופם מפגיעות ולהקשות את אחיזת היריב בגוף. במרבית התחרויות הצפייה והשתתפות של נשים הייתה אסורה והעירום נתפס בעיקר לצרכים פרקטיים והאדרת חוסנו הגופני של המתמודד. עירום נשי שנחשב מיני, היה נפוץ בעיקר בדמויות של אלות אך אינו נחשב כטאבו וציורים המתארים מעשים מיניים ויחסי מין בין גברים לנשים או קטינים ומבוגרים היו מקובלים.
רומא העתיקה ירשה חלק מהתרבות היוונית העתיקה, אך היה לה יחס שונה לעירום. עירום פומבי נחשב ראוי רק במקומות מסוימים כגון בתי מרחץ, שבמקור יועדו לשני המינים. בתחרויות גלדיאטורים שהתפתחו בתרבות הרומית הלוחמים היו חמושים בכלי נשק ובמגנים, אך עירומים לחלוטין או באופן חלקי. כשהנצרות החלה להתפשט במאה הרביעית, תחרויות הגלדיאטורים נעלמו והרומים החלו לראות בעירום חטא.
בתקופה הוויקטוריאנית עירום בציבור נחשב למגונה. בנוסף להפרדת חופי הרחצה לפי מינים, נעשה שימוש בקרונות רחצה כדי להסתיר את הגוף העירום. בתחילת המאה ה-20 חשיפת פטמות הגבר נחשבה לא ראויה בחלק מחופי הרחצה באירופה.
במדינות הנורדיות, שחייה בעירום בנהרות ובאגמים הייתה מסורת פופולרית. בקיץ הלכו הרוחצים לבתי מרחץ שנבנו בחלקם מעל המים. בתחילה נועדו בתי מרחץ אלה לגברים בלבד, אך כיום יש בהם בדרך כלל חלקים נפרדים לגברים ולנשים. כיום שחייה ושיזוף בעירום במדינות הנורדיות מוגבלות לחלקים מוגדרים בחוף המוקצים לזאת.
עירום וטאבו

ברוב החברות כיום, הסרת בגדים בציבור שלא במקום המיועד לכך (כמלתחות, מקלחות, חוף נודיסטי וכו') עשויה להיחשב למעשה פוגעני וכהטרדה מינית. ככלל, עירום במחיצת זרים בני אותו המין מקובל יותר מעירום במחיצת בני שני המינים ביחד. מסיבה זו, קיימים במקומות שונים חדרי הלבשה, בתי שימוש ומקלחות משותפות נפרדים לנשים ולגברים.
עם זאת, בעיקר בסקנדינביה ובארצות דוברות גרמנית, נשים וגברים שוהים ביחד בעירום במרחצאות ובסאונות. ושהייה במקומות אלו בבגד ים נחשבת לחוסר נימוס.
חשיפת שדיים מקובלת בחלק מארצות המערב במקרים מסוימים, למשל בשעת רחצה בים או בשעת שיזוף. עם זאת, במדינות רבות, בהן ארצות הברית, חשיפת אישה את פטמותיה בציבור היא מעשה אינו מקובל חברתית ואף פלילי. הנקה בפומבי עשויה לזכות ליחס סלחני יותר מכיוון שבמקרה זה חשיפת השד משמשת למטרה ברורה ונחוצה, אך עדיין יש הרואים אותה כבעייתית. ישנם אנשים וקבוצות הפועלים למען שינוי החוק ויחס החברה לחשיפת שדיים. קבוצות אלה רוצות בהקלת ההנקה לאם ולתינוק, או טוענות כי איסור חשיפת פטמות הנשים פוגע בשוויון הזכויות בין המינים.
בחלקים נרחבים באפריקה ובאזורים מסוימים באוקיינוס ההודי, השדיים הנשיים אינם נתפסים כאיבר ארוטי גרידא ונשים נוהגות להסתובב עם פלג עליון חשוף בדומה לגברים. ברוב מדינות אירופה, שיזוף עם חזה חשוף נחשב למקובל, בעוד חשיפת אזור החלציים אסורה, כאשר שיזוף ורחצה בעירום מלא מוגבלים לאזורים ייעודיים הידועים כחופי נודיסטים.
נודיסטים, הם אנשים הנהנים מעירום פומבי בהקשר לא-מיני, אשר נקשר עם חופש וטבעיותאלו אנשים ה למשל, נוהגים לבלות בחופים, בריכות שחייה, מועדונים או אתרים אחרים המיועדים לכך. במקומות כאלה נהוג קוד לבוש שונה מהמקובל, שעשוי להתיר את חשיפת כל הגוף או לחייב אותו.
מכיוון שהפשטה עשויה להיתפס כמעשה משפיל, במקרים מסוימים עירום משמש כענישה גופנית. מקרה מפורסם של ענישה כזו הוא פרשת ההתעללויות בכלא אבו גרייב שהתרחשה במהלך מלחמת עיראק. בנוסף לעינויים הפיזיים הקשים שנגרמו לאסירים בכלא על ידי חיילי צבא ארצות הברית, האסירים הופשטו וצולמו על ידי החיילים.
עירום מקושר למיניות במרבית התרבויות שבהן נהוגה מידה זו או אחרת של "צניעות" של הגוף. דוגמה לקשר זה ניתן לראות במופעי חשפנות הקיימים בתרבויות שונות.
שהות בעירום עם בן זוג מקובלת בדרך כלל, אך היא עשויה להיות מוגבלת, למשל לשעת יחסי מין, לשינה או לשעת מקלחת משותפת ולאחריה.
התפשטות פומבית מחוץ להקשר מקובל, מושכת בדרך כלל תשומת לב רבה, ולכן נעשה בה שימוש למטרות כמו פרסום ומחאה. כך, למשל, בפרסומות רבות נגד לבישת פרווה מוצגים ידוענים או דוגמנים כשהם אינם לובשים מאום. עם אמצעי מחאה בעירום נמנים ריצה בעירום באירועים ציבוריים ומונינג.
בתרבויות אחרות

בחברות ציידים-לקטים באקלים חם, לבוש מצומצם או היעדר לבוש היה או עודנו עניין שבשגרה אצל גברים ונשים, עד להגעת תרבות המערב. בחלק מתרבויות אפריקה ומלנזיה, רצועת בד סביב אזור החלציים נחשבת לבגד ראוי עבור גברים למטרת ציד ולפעילויות קבוצתיות מסורתיות נוספות. לדוגמה, במספר שבטים בגינאה החדשה גברים מכסים את הפין בקוטקה, קליפת דלעת מיובשת, בלעדיה עשוי הגבר לחוש נבוך מהיותו עירום.
בתרבויות עתיקות בדרום אסיה ישנה מסורת של סגפנות קיצונית שכוללת עירום מלא. הגימנוסופיסטים היו פילוסופים הודים שהחלו במסורת זו, והיא נמשכת עד היום אצל חלק מבני דת ההינדואיזם.
באסלאם האזור שיש להצניע בגוף נקרא "עורה" והוא מוזכר בקוראן ומתואר ביתר פירוט בחדית'. אצל גברים אזור זה הוא מהטבור ועד לברכיים. אצל נשים העורה כוללת לפי אחת הפרשנויות את כל הגוף מלבד כפות הידיים והפנים. לפי פרשנות אחרת העורה של הנשים כוללת רק את הצוואר, החזה, הגב, הערווה והירכיים.
ברחבי אפריקה מסורות לבוש שונות קיימות בעידן הפוסט-קולוניאלי. בעוד קיימים שבטים כמו שבטי הסורמה באתיופיה ובסודאן שבהם גברים ונשים מתהלכים בעירום מלא, בני הבנטו בדרך כלל נמנעים לחלוטין מכל צורת עירום פומבי.