רוברט אדוארד לי
מלחמת האזרחים האמריקאית > המפקד העליון בצבא הקונפדרציה > מערכת אפומטוקס, כניעתו של לי ונפילת הקונפדרציה

פעם נוספת גרנט נקט ביוזמה. ב-29 במרץ החלו פרשי האיחוד בפיקודו של פיליפ שרידן וקורפוס הרגלים החמישי לנוע דרומית-מערבית לעבר האגף הימני של הקונפדרציה ומסילת הברזל סאות' סייד. ב-1 באפריל, 21,000 חיילים פדרליים התכתשו והכניעו את 11,000 חיילי הקונפדרציה בפיקודו של ג'ורג' פיקט בצומת דרכים מקומית המכונה חמישה מזלגות. גרנט המשיך אחר הניצחון זה במתקפה מוחלטת נגד קווי הקונפדרציה הנסוגים ב-2 באפריל. עם צמצום קווי האספקה שלו, נדרש לי לקרוא לתגבורת מצד מוצבי הקונפדרציה בריצ'מונד, ובכך נותרה בירת הקונפדרציה ללא הגנה. במקור תכנן לי לארגן מערך הגנה לאחר הגעת הכוחות הנסוגים לאולם המשפטים אמיליה. לאחר שהצבא שלו הורכב מחדש, לי שינה את תוכניתו המקורית ותכנן לצעוד לאורך מסילת הברזל בין ריצ'מונד ודנוויל בתקווה לפגוש את אשר נותר מצבא טנסי בפיקודו של ג'ונסטון שמגיע מצפון קרוליינה. יחד, שתי ארמיות הקונפדרציה, שהיו רחוקות ממצבם המקורי השלם, תכננו להסדיר קו הגנה ליד נהר רואנוק, ולצאת במתקפה נגד שרמן.
הצעדה מריצ'מונד ופטרסבורג התחילה באופן מוצלח, רבים מחיילי הקונפדרציה, כולל הקצינים ובהם גם לי, היו נלהבים מכך שהיו שוב בשטח, אך לאחר הצעדה של היום הראשון החלו להופיע סימני עייפות ורעב. כאשר לי הגיע לאולם המשפטים של אמיליה ב-4 באפריל, הוא מצא, למורת רוחו, כי מנות האוכל לאנשיו לא הגיעו עקב קטיעת קווי האספקה. אף על פי שהצעדה המהירה צלחה, החיילים הרעבים של ארמיית צפון וירג'יניה נזקקו לאספקה. בעודו ממתין לבואם של כוחות מריצ'מונד, שהתעכב בתנאי שיטפון, החליט לי לעצור את הצעדה ולשלוח קרונות לאזור הכפרי לאיסוף מצרכים. לחקלאים המקומיים היה רק מעט לתת והקרונות חזרו ריקים כמעט. התוצאה העיקרית של עיכוב זה באמיליה הייתה יום צעדה אבוד שאפשר לכוחות האיחוד הרודפים זמן להתקרב. אמיליה הוכיחה את עצמה כנקודת המפנה של המערכה. ביציאתם מאולם המשפטים של אמיליה ב-5 באפריל, כוחותיו של לי נעו רק כמה קילומטרים לפני שמצאו את חילות הפרשים והרגלים של שרידן מחכים להם וחוסמים ישירות את כיוון התנועה שלהם לעבר ג'ונסטון.
במקום לתקוף את העמדה הפדרלית המבוססת, לי שינה את תוכניתו. הוא תכננן כי יצעיד את צבאו מערבה, סביב כוחות האיחוד, וינסה להביא אספקה לחייליו בפרמוויל לאורך תוואי הרכבת של סאות' סייד. הנסיגה של ארמיית צפון וירג'יניה הייתה תחת לחץ פדרלי מתמיד ולי קיווה שהוא יוכל להעביר את כוחותיו בין צבאות האיחוד דרך העיירה אפוטומיקס. גרנט שהבין את אופיו המכריע של הגשר הגבוה ליד פרמוויל שלח צוות של האיחוד להשמיד את הגשר בתקווה להכות את צבאו של לי ולמנוע את מעברו. הקרב על הגשר הגבוה היה למרחץ דמים לשני הצבאות. עייפים מחוסר שינה (לי הורה על צעדות לילה למלא את הפער לאחר היום שאבד) ורעבים, חיילי הקונפדרציה החלו ליפול מעמדותיהם. פרדות וסוסים, גם הם מורעבים וחלשים, קרסו תחת העומס.
כשצפה במתרחש מגבעה סמוכה, קרא לי: ”אלוהים אדירים! האם הצבא קורס?” כמעט 8,000 איש ושמונה גנרלים של הקונפדרציה אבדו במכה אחת, נהרגו, נתפסו או נפצעו כאשר הקורפוס השישי של ארמיית הפוטומק של האיחוד תקף בעורפם. שרידי ארמיית צפון וירג'יניה הגיעו לפרמוויל ב-7 באפריל שם המתינה להם אספקה, אך כוחות האיחוד של שרידן נעו אחריהם במהירות כה רבה עד כי פרשי הקונפדרציה נאלצו להתייצב ברחובות העיירה כדי לאפשר לשאר חיילי הקונפדרציה לסגת ורוב החיילים מעולם לא קיבלו את מנות האוכל. חסום שוב על ידי צבאו של גרנט, לי שב והסתובב מערבה בתקווה שיוכל לספק אוכל לכוחותיו בהמשך מסילת הברזל ואז לפנות דרומה. צפונית לפרמוויל, לי פנה מערבה לכביש ריצ'מונד-לינצ'בורג. הקורפוסים השני והשישי של האיחוד עקבו אחריו, ומבלי שידע זאת, נעו גם כוחות רגלים ופרשים של האיחוד במורד נהר האפוטומיקס בשביל לקטוע את התקדמותו. בהיותו בפרמוויל ב-7 באפריל שלח גרנט מכתב ללי וביקש את כניעת צבאו. לי, בסביבת כנסיית קומברלנד, קיבל את המכתב וקרא אותו. לאחר מכן העביר אותו אל לויטננט גנרל לונגסטריט. לונגסטריט ענה בחומרה "עדיין לא."
כאשר לי המשיך בצעדתו מערבה הוא ידע עד כמה מצב צבאו נואש. הוא קיווה להגיע לתחנת אפומטוקס לפני הכוחות הפדרליים ולקבל את מנות האוכל שנשלחו מלינצ'בורג ואז לעשות את דרכו לדנוויל בדרכים עקיפות. אם לא, לא הייתה לו ברירה אלא להיכנע. אחר הצהריים של 8 באפריל, כוחות הקונפדרציה נעצרו קילומטר צפונית-מזרחית לאולם המשפטים של אפומטוקס. באותו לילה נשמעה אש ארטילרית מתחנת אפומטוקס, ודרכה של ארמיית צפון וירג'יניה הייתה חסומה משני אגפיו ומעורפו. הפרשים הפדרליים, שצעדו בדרכים קצרות יותר, חסמו את הדרך דרומה ומערבה. לי התייעץ עם פקודיו וקבע שיש לעשות ניסיון נוסף להגיע למסילת הברזל ולהימלט.
עם שחר ב-9 באפריל תקף חיל הפרשים של מפקד הקונפדרציה ג'ון ב. גורדון את פרשי האיחוד שחסמו את הדרך לאולם המשפטים אפומטוקס, אך לאחר הצלחה ראשונית, גורדון שלח הודעה ללי בסביבות השעה 8:30 לפנות בוקר שאין ביכולת כוחותיו להמשיך. לפקודתו של לי עמדו 30,000 החיילים הנותרים, מתוכם רק מחצית לערך היו חמושים. מעט לפני המתקפה הסופית של ארמיית הפוטומק על הנותרים מחיילי ארמיית צפון וירג'יניה, הורה לי לאחד מחיילי הפרשים לצאת עם דגל לבן בידו ולנופף בו לראיית שני הצדדים. לי נכנע לגנרל גרנט ב-9 באפריל 1865, באולם המשפטים באפומטוקס, וירג'יניה. לי סירב לבקשתם של כמה מפקודיו (ובעקיפין, של ג'פרסון דייוויס), שרצו לדחות את הכניעה ולאפשר ליחידות קטנות להסתנן להרים ומשם לפתוח בלוחמת גרילה. ובכך בחר להציל את חיי חייליו ולא להקריבם למען מטרה אבודה. כניעת כוחותיו של ג'ונסטון אל שרמן בהמשך החודש התקיימה בתנאים דומים לכניעתו של לי.