stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיוע צבאי לישראל במלחמת חרבות ברזל
רשימת המדינות ששלחו סיוע צבאי לישראל > ארצות הברִית

ב-7 באוקטובר 2023, שעות לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל, החלה ארצות הברית לשלוח ספינות מלחמה ומטוסי קרב לאזור המזרח התיכון, במטרה לסייע לישראל בבלימת פתיחת חזית נוספת בצפון במקביל לניסיונות לבלום את טבח שבעה באוקטובר. בין השאר נשלחה נושאת המטוסים ג'רלד פורד (CVN-78) למזרח הים התיכון.
ישראל ביקשה מארצות הברית מיירטי כיפת ברזל, ונשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הצהיר שוושינגטון תספק במהירות ציוד ומשאבים נוספים, כולל תחמושת, שיגיעו לישראל תוך ימים. שר החוץ האמריקני, אנטוני בלינקן, אמר כי וושינגטון תספק את "התמיכה המלאה" שלה לישראל, עם משגרי טילים מונחים ומטוסי קרב מסוג F-35.
ב-12 באוקטובר, ממשל ביידן החל בהכנת חבילת סיוע של כ-2 מיליארד דולר כמימון נוסף לתמיכה בישראל. ב-14 באוקטובר, הפנטגון שיגר צוות קטן של אנשי מבצעים מיוחדים לישראל לאיסוף מודיעין. ב-15 באוקטובר הבית הלבן הכריז כי ינסה לקבל את אישור הקונגרס לחבילת סיוע חדשה של 2 מיליארד דולר לישראל ואוקראינה. עד 17 באוקטובר הגיעו לישראל חמישה משלוחים של נשק וציוד אמריקאי. ב-20 באוקטובר הודיע ביידן כי הכספים הנוספים שביקש מהקונגרס לאשר יגיעו לסך כולל של 14 מיליארד דולר, כחלק מחבילת סיוע צבאית של 105 מיליארד דולר שהוקצתה לאוקראינה במלחמתה ברוסיה, טייוואן וישראל, וכן לביטחון גבולות ארצות הברית.
בנובמבר אושרה תוכנית רפובליקנית על ידי בית הנבחרים של ארצות הברית שהקצתה סיוע צבאי של 14.5 מיליארד דולר לישראל.
עד דצמבר סיפקה ארצות הברית 15,000 פצצות ו-57,000 פגזי ארטילריה בקוטר 155 מ"מ, רובם נישאו במטוסי מטען צבאיים מסוג C-17. ארצות הברית שלחה גם יותר מ-5,000 פצצות Mk82 לא מונחות, יותר מ-5,400 פצצות Mk84, כ-1,000 פצצות GBU-39.
ב-8 בדצמבר ביידן השתמש בסמכות חירום כדי לדלג על ביקורת הקונגרס על מנת למכור כ-14,000 פגזי טנק בשווי 106.5 מיליון דולר לאספקה מיידית לישראל. ב-29 בדצמבר ממשלת ארצות הברית השתמשה שוב בסמכות חירום כדי למכור לישראל פגזי ארטילריה וכלי נשק נלווים בשווי 147.5 מיליון דולר, על מנת לחדש את מלאי הנשק הישראלי.
בפברואר העביר הסנאט חבילת סיוע של 14 מיליארד דולר לישראל.
עד מרץ 2023, ארצות הברית אישרה יותר מ-100 מכירת נשק לישראל. ב-30 במרץ אישר הבית הלבן 2.5 מיליארד דולר בהעברת נשק לישראל. באפריל חתם ביידן על חבילת אבטחה של 95 מיליארד דולר, שכללה כ-17 מיליארד דולר בסיוע צבאי לישראל. ב-16 במאי ביידן הודיע לקונגרס על מכירת נשק בסך מיליארד דולר לישראל. ב-21 במאי ארצות הברית העבירה חקיקה שתקצץ מתקציב הצבא האמריקני אם ביידן לא ישלח לישראל 3,500 פצצות כבדות.
ביוני חתמה ארצות הברית רשמית על מכתב הצעה וקבלה, המאפשר לישראל לרכוש 25 מטוסי קרב נוספים של לוקהיד מרטין מסוג F-35 תמורת 3 מיליארד דולר. כמו כן, ביוני חתמו גרגורי מיקס והסנאטור בן קרדין על מכירת נשק לישראל בהיקף כולל של 18 מיליארד דולר, לאחר לחץ של ממשל ביידן.
במהלך המלחמה אוניות ומטוסים אמריקאיים עסקו ביירוט כטב"מים וטילים שנורו מתימן ומאיראן לעבר ישראל.
באוגוסט 2024 שלחה ארצות הברית למזרח התיכון את נושאת המטוסים אברהם לינקולן (CVN-72) ואת הצוללת הגרעינית ג'ורג'יה (SSGN-729), לחיזוק ההגנה על ישראל.
באוקטובר 2024 הוצבה בישראל סוללת הגנה אווירית THAAD, כולל יותר ממאה חיילים אמריקאים המפעילים אותה, לשם חיזוק ההגנה האווירית של ישראל.
רשימת המדינות ששלחו סיוע צבאי לישראל > ברִיטניה

ישראל השתמשה בנשק שסופק על ידי בריטניה במלחמת חרבות ברזל. כ-15% מהרכיבים של כל מטוס קרב ישראלי מסוג F-35 מיוצרים על ידי חברות בריטיות, כולל BAE Systems. לפי ה-Campaign Against Arms Trade (אנ'), בריטניה העניקה רישיונות ייצוא נשק לישראל בהיקף של 574 מיליון ליש"ט (727 מיליון דולר) מאז 2008, כולל 42 מיליון ליש"ט (53 מיליון דולר) ב-2022.
רשימת המדינות ששלחו סיוע צבאי לישראל > גרמניה

גרמניה היא אחת מספקיות הנשק הגדולות של ישראל. היא סיפקה לישראל ציוד ונשק בשווי של 326.5 מיליון יורו (353.7 מיליון דולר) בשנת 2023. קנצלר גרמניה, אולף שולץ, החליט לשלוח שני מל"טים מסוג Heron TP של הצבא הגרמני. עוד הוכרז כי גרמניה תספק לישראל כעשרת אלפים פגזי טנק. לפי המשרד הפדרלי לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי (BMZ), גרמניה מספקת לישראל רכיבים של מערכות הגנה אווירית וציוד תקשורת. הנשק שיוצא כלל 3,000 כלי נשק ניידים נגד טנקים ו-500,000 כדורי תחמושת עבור כלי נשק אוטומטיים או חצי אוטומטיים. רוב רישיונות היצוא ניתנו לרכב יבשתי וטכנולוגיה לפיתוח, הרכבה, תחזוקה ותיקון של כלי נשק. בספטמבר 2024 דיווח של רויטרס מצא שיצוא הנשק לישראל מגרמניה הואט ב-2024, עקב אתגרים משפטיים.[דרוש מקור]
רשימת המדינות ששלחו סיוע צבאי לישראל > צרפת

בסוף אוקטובר 2023, 100,000 כדורים של מקלעים סופקו לישראל על ידי צרפת.
רשימת המדינות ששלחו סיוע צבאי לישראל > הודו

הודו ייצאה לישראל רקטות, מל"טים כמו הרמס 900, חומרי נפץ וציוד צבאי אחר במהלך מלחמת חרבות ברזל. אוניית משא, עמוסה ביותר מ-30 טון של אספקה כזו המיועדת לצה"ל, שהפליגה מדרום מזרח הודו, הייתה בדרכה לאשדוד, וספרד סירבה לתת לה לעגון בשטחה.
רשימת המדינות ששלחו סיוע צבאי לישראל > קנדה

ג'סטין טרודו, ראש ממשלת קנדה, אמר בסוף ינואר 2024 כי קנדה אישרה יצוא צבאי לישראל בחודשים הראשונים של מלחמת חרבות ברזל בהיקף של 21 מיליון דולר. חלק מהמוצרים שנמכרו כללו פצצות, טורפדות, רקטות, מטעני חבלה ומטענים אחרים, וכן ציוד ואביזרים נלווים. באוגוסט 2024 הסכימה ארצות הברית למכירת נשק בשווי 20 מיליארד דולר לישראל, שכללה אמצעי לחימה שיוצרו בקנדה בשווי 60 מיליון דולר.
רשימת המדינות ששלחו סיוע צבאי לישראל > איטליה

מאוקטובר עד דצמבר 2023 ייצאה איטליה 2.1 מיליון אירו (2.30 מיליון דולר) בנשק ותחמושת לישראל.
רשימת המדינות ששלחו סיוע צבאי לישראל > סרביה

משלוחים רבים של אמצעי לחימה הגיעו מסרביה לישראל. עד ספטמבר 2024 מכר סוחר נשק בבעלות המדינה של סרביה לישראל נשק בשווי 23 מיליון אירו.
הערות שוליים

1 2  "U.S. Aid to Israel in Four Charts". Council on Foreign Relations.
↑  "Where do Israel and Hamas get their weapons?". The Conversation. 23 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gaza war: Where does Israel get its weapons?". BBC News. 5 באפריל 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  איתמר אייכנר ויוסי יהושע, ynet, ארה"ב מקרבת נושאת מטוסים לחופי ישראל. הבית הלבן: "הסיוע הצבאי בדרך", באתר כלכליסט, 9 באוקטובר 2023
↑  דין שמואל אלמס, ‏154 טילי טומהוק ועשרות מטוסי קרב: הכוחות שארה"ב שלחה להגן על ישראל, באתר גלובס, 12 באוגוסט 2024;
עידו בן פורת, נושאת המטוסים האמריקנית "אברהם לינקולן" הגיעה למזרח התיכון, באתר ישראל היום, 22 באוגוסט 2024
↑  יואב זיתון, רויטרס, ארה"ב פרסה את מערכת ההגנה THAAD בישראל: "קשה לדעת איך תתקוף באיראן", באתר ynet, 21 באוקטובר 2024
↑  "The UK weapons sold to Israel as British aid workers killed in Gaza". inews.co.uk. 3 באפריל 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "UK's Rishi Sunak faces growing pressure to stop arms sales to Israel". Al Jazeera. 4 באפריל 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Al-Kassab, Fatima; Frayer, Lauren (4 באפריל 2024). "Why a majority of Britons want the U.K. to halt arms exports to Israel". NPR. נבדק ב-11 באוקטובר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Gaza war: Where does Israel get its weapons?". BBC News (באנגלית בריטית). 2024-04-05. נבדק ב-2024-04-24.
↑  Ariane Lavrilleux; Nina Hubinet; Mathias Destal; Pierre Leibovici (25 במרץ 2024). "Guerre à Gaza : la France a fourni en secret des équipements de mitrailleuses à Israël". Disclose. נבדק ב-30 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mathias Destal; Ariane Lavrilleux; Pierre Leibovici; Nina Hubinet (28 במרץ 2024). "Livraison à Israël d'équipements pour mitrailleuses : La France entretient l'opacité". Disclose. נבדק ב-30 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  איתמר אייכנר, אספקת כטב"מים לצה"ל - במקום אלו שחיזבאללה הפיל: הרומן בין הודו לישראל, באתר ynet, 22 ביוני 2024
↑  "Italy arms exports to Israel continued despite block, minister says". Reuters. 14 במרץ 2024. נבדק ב-21 ביולי 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑   אבי שרף, זינוק במשלוחי הנשק מסרביה לישראל, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2024
בלו הוריזונטה

בלו הוריזונטה (בפורטוגזית: Belo Horizonte, יש להגות: בֵּלוֹ אוֹריזוֹנְצ'י או בֵּלוֹריזוֹנְצ'י; פירוש השם: "אופק יפה") הוא אזור המטרופולין השלישי הגדול ביותר והעיר החמישית בגודלה בברזיל. העיר היא בירת מדינת מינאס ז'ראיס והיא ממוקמת בדרום-מזרח המדינה. אוכלוסייתה גדולה במקצת מ-2.4 מיליון, והאזור העירוני כולו מונה מעל 5 מיליון איש.
היסטוריה

העיר נוסדה ככפר ב-1701 על ידי הבנדייראנטה ז'ואאו לטה דה סילבה אורטיס מסאו פאולו. הוא הקים חווה שנקראה "קוהל דו ריי" (מילולית: "מכלאת המלך"), ואנשים מהאזור התיישבו סביבה ונוצר כפר. מהגרים נוספים הגיעו לכפר מאזור נהר סאו פרנסיסקו, שכן היו צריכים לעבור בכפר כדי להגיע לחלקים הדרומיים של ברזיל.
ב-1889 הוחלט להעביר את בירת מדינת מינאס ז'ראיס מאורו פרטו. ב-1893 נבחרה קוהל דו ריי, בזכות התנאים האקלימיים והטופוגרפיים שלה, להיות הבירה החדשה על ידי מושל מינאס ז'ראיס, תחת השם "סידדה דה מינאס" (מילולית: "העיר של מינאס"). העיר נחנכה ב-1897 והיא גדלה במהירות. ב-1906 שמה שונה לבלו הוריזונטה.
כלכלה

העיר היא צומת כלכלי חשוב בברזיל, וחברות בינלאומיות ולאומיות רבות, כמו גוגל, מחזיקות משרדים שלהן בעיר. העיר היא מרכז תעשייתי גדול, הכולל בעיקר תעשיות מטלורגיות. בנוסף התעשייה כוללת ייצור פלדה, רכבים וטקסטיל. בעיר מעבדים זהב, מנגן ואבני חן שנחצבים באזור.
גאוגרפיה

בלו הוריזונטה נמצאת על הרמה המרכזית של ברזיל בגובה 852 מטר (הגובה הממוצע של הרמה הוא 1,000 מטרים) ונמצאת בנוף הררי טרשי של עשב וערבות. העיר היא מרכז תיירותי לטיול בפרקים באזור שכוללים רכסי הרים, מפלים, מצוקים ואגמים גדולים. אגם טרז מריס נמצא במרחק של בערך 100 ק"מ ומהווה את המקורות של ריו סאו פרנסיסקו.
אקלים

בלו הוריזונטה נמצאת באזור עם אקלים סובטרופי. הטמפרטורות הממוצעות נעות בין C°‏ 13 ל-C°‏ 28.
| אקלים בבלו הוריזונטה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בבלו הוריזונטה> ינואר.28.2.18.8.296.3 | אקלים בבלו הוריזונטה> פברואר.28.8.19.0.188.4 | אקלים בבלו הוריזונטה> מרץ.28.6.18.8.163.5 | אקלים בבלו הוריזונטה> אפריל.27.5.17.3.61.2 | אקלים בבלו הוריזונטה> מאי.26.0.15.0.27.8 | אקלים בבלו הוריזונטה> יוני.25.0.13.4.14.1 | אקלים בבלו הוריזונטה> יולי.24.6.13.1.15.7 | אקלים בבלו הוריזונטה> אוגוסט.26.5.14.4.13.7 | אקלים בבלו הוריזונטה> ספטמבר.27.2.16.2.40.5 | אקלים בבלו הוריזונטה> אוקטובר.27.7.17.5.123.1 | אקלים בבלו הוריזונטה> נובמבר.27.5.18.2.227.6 | אקלים בבלו הוריזונטה> דצמבר.27.3.18.4.319.4 | אקלים בבלו הוריזונטה> שנה.27.08.16.67.1,491.3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: הארגון המטאורולוגי העולמי
חינוך

בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של מינאס ז'ראיס והאוניברסיטה המדינתית של מינאס ז'ראיס.
תחבורה

את בלו הוריזונטה משרתים שלושה נמלי תעופה:
נמל התעופה הבינלאומי טנקרדו נווס/קונפינס, המציע טיסות ליעדים בברזיל ומחוצה לה. הנמל, שנמצא במרחק של 38 קילומטרים מבלו הוריזונטה, נפתח ב-1984 ונקרא על שמו של טנקרדו נווס, שהיה נשיא ברזיל.
נמל התעופה פמפוליה/קרלוס דרומונד דה אנדרדה, המציע טיסות פנים ליעדים בברזיל.
נמל התעופה קרלוס פרטס, המיועד לתעופה כללית.
בעיר פועלת מערכת רכבת תחתית החל מסוף שנות ה-70 של המאה ה-20. המערכת כוללת קו אחד, כשיש תכנון לבניית שני קווים נוספים.
ספורט

בעיר פועלות כמה קבוצות כדורגל מקצועיות, כשהגדולות ביניהן הן אתלטיקו מיניירו וקרוזיירו. את הקבוצות בעיר משרת אצטדיון מינייראו, שנפתח ב-1965.
בלו הוריזונטה הייתה בין הערים שאירחו את מונדיאל 1950 ואת גביע הקונפדרציות 2013, והיא בין הערים שאירחו את מונדיאל 2014. לרגל מונדיאל 2014 שופץ אצטדיון מינייראו.
בנוסף לכדורגל, לקבוצות הכדורעף בבלו הוריזונטה יש נוכחות גדולה בענף בברזיל.
ערים תאומות

אנגולה לואנדה, אנגולה
לבנון זחלה, לבנון
ספרד גרנדה, ספרד
פורטוגל פורטו, פורטוגל
בלארוס מינסק, בלארוס
קובה הוואנה, קובה
הרפובליקה העממית של סין נאנג'ינג, הרפובליקה העממית של סין
הודו קולקטה, הודו
הרשות הפלסטינית בית לחם, הרשות הפלסטינית
סוריה חומס, סוריה
ניקרגואה מסאיה, ניקרגואה
לוב טריפולי, לוב
ארצות הברית פורט לודרדייל, פלורידה, ארצות הברית
הונדורס טגוסיגלפה, הונדורס
אקוודור קואנקה, אקוודור
ארצות הברית ניוארק, ניו ג'רזי, ארצות הברית
טורקיה איזמיר, טורקיה
קוריאה הדרומית אינצ'ון, קוריאה הדרומית
הערות שוליים

↑  מידע אקלימי על בלו הוריזונטה באתר הארגון המטאורולוגי העולמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550319505171  BNE: XX458787  GND: 4005444-5  LCCN: n79107947  MusicBrainz: 208e783b-661d-4164-935a-90f9e7937195  NARA: 10037277  NKC: ge410503  SUDOC: 195463080  VIAF: 136031932   WorldCat (עם VIAF): 136031932
אהרן בראנד-אורבן

| --- | --- |

 לידה:  21 בפברואר 1910 אוזורקוב, רפובליקת פולין 
 פטירה:  22 באפריל 1977 (בגיל 67) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  הגימנסיה העברית "הרצליה"  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  בית המדרש הגבוה למדעי היהדות 
 מעסיק:  אוניברסיטת הרווארד 
 
אהרן בראנד-אורבן (Brand-Auraban;‏ 21 בפברואר 1910 – 22 באפריל 1977) היה רופא ישראלי, כיהן כיו"ר המועצה הארצית של ההסתדרות הרפואית בישראל, יו"ר איגוד רופאי הילדים בישראל ויו"ר האקדמיה לרפואה בירושלים, שהוא היה ממייסדיה. בראנד-אורבן כיהן כפרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים. הוסמך לרבנות, היה חבר ההגנה ואצ”ל ושירת בצה”ל.
קורות חיים

בראנד נולד בשנת 1910 בעיירה אוזורקוב (Ozorków) הסמוכה לעיר לודז' שבפולין (אז בשליטת האימפריה הרוסית), וגדל בעיירה קולו (Koło) שבקרבתה. שם למד ב"חדר" ובגימנסיה. בשנת 1925 שלחו אביו נתן, שהיה ציוני מובהק, לארץ ישראל, ללמוד ב"גימנסיה הרצליה" בתל אביב. (אביו נפטר בשנת 1936; אמו, אסתר חיה, נספתה בשואה עם רבים מבני המשפחה.)
ב-1928 החל ללמוד באוניברסיטת ברלין רפואה, פילוסופיה ושפות שמיות. במקביל למד בבית המדרש הגבוה ללימודי יהדות בעיר, ובשנת 1933 קיבל בו תואר דוקטור לפילוסופיה, הוסמך לרב ומורה אקדמי לדת, ומונה בו למרצה לשירה עברית מודרנית. במוסד התיידד עם אברהם יהושע השל, עמו שמר על קשרי ידידות חמים.
בשנת 1935 קיבל תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת ברלין והוא בן 26 שנים בלבד.
בשנת 1936 חזר ארצה, עבד כמורה ומתנדב בבריאות הציבור ב"הדסה", והחל בעבודתו במחלקת הילדים של בית החולים "ביקור חולים". לאחר בחינות הוסמך כמפקח על בריאות הציבור ועבד במחיצתה של הנרייטה סאלד.
בשנת 1939, ימים ספורים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש פולין בידי הנאצים, נשא לאישה את אסתר מלכה לבית אויערבך, עלה לארץ ישראל והיה לפעיל בהגנה ובאצ"ל. לזוג נולדו שלושה בנים: אברהם, אף הוא רופא, נתן שהיה לפסנתרן בעל שם, וחיים, מהנדס.
בשנים 1948-1952 פעל כרופא במעברות באזור ירושלים ובבית שמש.
בשנת 1944 מונה למפקח ארצי על רופאי בתי הספר ובריאות הנפש בהדסה. בהמשך התמנה לרופא ילדים בבית החולים ביקור חולים ומרכז רפואי הדסה בירושלים. בשנת 1950 כיהן כיו"ר הקונגרס המדעי הרפואי הראשון במדינת ישראל ושנתיים לאחר מכן כיו"ר מארגן של הקונגרס העולמי הראשון של רופאים יהודיים בירושלים. בשנים 1950-1952 השתלם בארצות הברית בנושאי קדחת שיגרון, במחלות לב ובמחלות ילדים. בנושאים אלה היה לאחד מגדולי המומחים בארץ. בשנת 1952 ייסד את האגודה למלחמה בקדחת השיגרון.
בשנת 1955 מונה ליו"ר האקדמיה לרפואה בירושלים, שהיה ממייסדיה. במסגרת זו ארגן עשרות קורסים וכנסים בנושאי בריאות ומאות הרצאות לציבור הרחב. בשנת 1964 מונה למנהל מחלקת הילדים של בית החולים ביקור חולים. בין השנים 1958-1965 כיהן כיו"ר ההסתדרות הרפואית בירושלים, ובין השנים 1964-1969 כיהן כיו"ר האיגוד לרפואת ילדים בישראל.
בשנת 1971 מונה ליו"ר נשיאות המועצה הארצית של ההסתדרות הרפואית בישראל, וכמרצה בכיר קליני באוניברסיטה העברית. בתפקידים אלה ואחרים כיהן עד יום מותו בשנת 1977. בחודשים האחרונים לחייו פעל במרץ להקמת המכון לתולדות הרפואה בישראל, אך לא זכה לראות בהקמתו.
בשנת 1975 זכה בפרס עיריית תל אביב לרפואה ולבריאות הציבור על שם הנרייטה סאלד.
בראנד פרסם למעלה מ-100 מאמרים בשטח הרפואה ובריאות הציבור. בין היתר עסק בנושאים של קרדיולוגיה, סוכרת, פיגור שכלי, ספורט ורפואה, בעיות תזונה, ובמניעת שימוש בסמים והעלאת מודעות לנזקי העישון, בתקופה בה נושאים אלה היו רחוקים מתודעת ההמונים. הוא ערך קובצי ספרים בנושאי בריאות ותרם רבות לפרסום כתביו הרפואיים של הרמב"ם.
לצד עבודתו בתחום הרפואה, פרסם למעלה מ-50 עבודות בנושאי היסטוריה, יהדות, פילוסופיה וספרות. בנוסף, התעניין ועסק באמנות. הוא היה ידיד אישי של אנשי ציבור, ובהם הפילוסוף והתאולוג אברהם יהושע השל, המשוררים אברהם שלונסקי ואורי צבי גרינברג, רחל ינאית בן-צבי, ישראל אלדד ורבים נוספים.
בשנת 1984 הוקירה עיריית ירושלים את פועלו וקראה רחוב על שמו בשכונת הר נוף בעיר.
אחיו, מאיר בראנד אורבן, היה מחנך ישראלי.
פרסומיו בעברית

א’ בראנד-אורבן (עורך), גריאטריה וגרונטולוגיה, ירושלים: האקדמיה לרפואה בירושלים, ההסתדרות הרפואית בישראל, תשל"ד.
א’ ברנד-אורבן, א’ זמרי (עורכים), תרבות הגוף והרפואה, ירושלים: רשות הספורט והחינוך הגופני במשרד החינוך והתרבות, ההסתדרות הרפואית בישראל האקדמיה לרפואה בירושלים, מכון ווינגייט לחינוך גופני ולספורט, תשל"ו.
לקריאה נוספת

חיים תורן (עורך), ספר אהרן בראנד-אורבן: על האיש ופעלו, הרופא, המורה, שוחר האמנות, העסקן הציבורי והוגה-הדעות: מבחר מחקריו ומאמריו, מחקרים ברפואה ובבריאות הציבור, ביהדות ובפילוסופיה, מאמרים על מורים וידידים, על ספרות ואמנות, ירושלים: ר’ מס, תשל"ח 1978.
דוד מרגלית, 'פרופ' ד"ר אהרן ברנד-אורבן ז"ל', קורות: שנתון לתולדות הרפואה ומדעי הטבע, ז': 511–514, 1977.
ורנר זילברשטיין, 'עשרים שנה למות פרופ' אהרון ברנד ז"ל (לזכר נעדרים)', מכתב לחבר, נ"ט (4–5): 29, 1997.
פאקסי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים היוני 
 קואורדינטות:  39°12′00″N 20°10′00″E﻿ / ﻿39.2°N 20.166666666667°E﻿ / 39.2; 20.166666666667
 שטח:  25.3 קילומטר רבוע
 אורך:  10 קילומטר
 רוחב:  3 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  יוון 
 אוכלוסייה:  2,300
 אזור זמן:  UTC+2
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןפאקסי(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןפאקסי
 
סמטה בגאיוס בירת פאקסי
העיר לאקה בפאקסי
חוף בצפון מערב פאקסי
חוף באנטיפאקסי
פקסי (ביוונית: Παξοί) הוא אחד האיים היוניים והוא מצוי דרומית לאי קורפו.
אנטיפאקסוס או אנדיפאקסוס (ביוונית: Αντίπαξος; וגם אנטיפאקסי, Αντίπαξοι) הוא אי יווני קטן הנמצא שלושה קילומטרים דרומה לפאקסוס.
פאקסוס ואנטיפאקסוס > פאקסוס

האי פאקסי הוא הקטן מבין האיים היוניים הראשיים. אורך האי כשנים עשר קילומטר והרוחב שלו בערך חמישה קילומטרים. אוכלוסיית האי מונה כ-2500 תושבים. בעונת התיירות בקיץ, מבקרים באי כמאתיים אלף תיירים. הצרוף פאקסוס ברבים, מציין את שני האיים הצמודים זה לזה: פאקסוס ואנטי פאקסוס כאשר האי אנטי פאקסוס הוא הקטן שבהם. האיים האלה ידועים בחופי הים ובמפרצים היפים ובמטעי הזיתים שלהם. למרות גודלו, האי פאקסוס הוא יצרן שמן הזית השני בגודלו מבין כל איי יוון. הכלכלה באי מבוססת על תיירות ועל חקלאות.
פאקסוס ואנטיפאקסוס > אנטיפאקסוס

אורכו של אנטיפאקסוס כשלושה קילומטרים, רוחבו כשניים ושטחו כחמישה קמ"ר. האוכלוסייה של האי מונה מספר עשרות תושבים בלבד. באופן מנהלי הוא חלק מפאקסי. האי אנטיפאקסוס מכוסה בכרמי ענבים ליין ובעצי זית וידוע בחופיו היפים המושכים תיירים. באנטי פאקסוס נמל אחד, אגראפידיה. הכלכלה באי מבוססת על תיירות ועל חקלאות.
היסטוריה

ככל הנראה היה המקום כבר בתקופה הפרה-היסטורית. באופן מסורתי מייחסים לפיניקים את ההתיישבות הראשונה במקום ושם האי לקוח מהמילה הפיניקית פאקס. הרומאים שלטו באי מהמאה השנייה לפני הספירה. בתקופה הביזנטית ובימי הביניים סבלה פאקסוס מהתקפות של פירטים. במסעי הצלב עברו בו הצלבנים ומסוף המאה ה-14 לספירה הוא נשלט על ידי הרפובליקה הוונציאנית. נפוליאון שהכה את הוונציינים באיטליה כבש מיד לאחר מכן את האיים היוניים ובהם את פאקסוס. האי נכבש על ידי כוח רוסי-טורקי ובשנת 1815 על ידי הבריטים שהקימה את האיחוד של האיים היוניים. בשנת 1864 הועבר האי פאקסוס יחד עם שאר האיים היוניים שהתאחדו עם יוון.
לפי המיתולוגיה היוונית, פוסידון יצר את פאקסוס כשהיכה בקלשון שלו בקורפו וכך יכול היה פוסידון ואמפיטריטה אלת הים למצוא מעט שקט ושלווה.
גאוגרפיה

באי פאקסי מצויים שלושה יישובים עיקריים ועוד מספר כפרים קטנים:
גאיוס
לאקה
לוגוס
הקשר העיקרי עם האי נעשה בדרך הים מהאי קורפו ומיוון עצמה בספינות, רחפות ובמטוסי ים פרטיים. הנמל הראשי של האי נמצא בגאיוס הבירה הנמצאת בחוף המזרחי של האי. גם נמל לאקה משמש את היוצאים והבאים.
בפאקסי קיים כביש אחד המקיף את האי וקו אוטובוס היוצא מדי שעה מהתחנה הראשית בגאיוס ועובד בין כל היישובים באי.
נקרות

בחוף הצפון מערבי של פאקסי ישנם נקרות במפלס פני הים בגדלים שונים, ביניהם גדולים דיים לשייט בספינה.
לקריאה נוספת

ברכה ריבלין, "פקסי", בתוך: הנ"ל (עורכת), פנקס הקהילות: (10) יוון, ירושלים: יד ושם, תשנ"ט 1998, עמ' 322–323
ביבי (ספר ילדים)

ביבי (בדנית: Bibi) היא יצירת דמיונה של הסופרת הדנית, קרין מיכאליס, שכתבה עליה סדרת ספרי ילדים בין השנים 1929 - 1939.
ספרי "ביבי" משובצים ברישומים שונים ובציורים צבעוניים של נופי דנמרק, בתיה ותושביה בתלבושותיהם המיוחדות - הציורים שביבי מעלה על דפי מחברותיה כשהיא נוסעת ברחבי הארץ ברכבות של אביה. נוסף לציורים, גדושים הספרים גם בשגיאות כתיב למכביר, משום שביבי איננה אוהבת ללמוד. השגיאות במכתביה הן חלק אורגני מן הסיפור, ולכן קיימות גם בגרסאות התרגום.
הספר יצא לאור בעברית לראשונה בשנת 1935, בהוצאת "אמנות", בתרגום י. למדן.
תקציר העלילה

ביבי היא ילדה מיוחדת במינה, עצמאית מאוד, ציירת מוכשרת וחובבת טיולים ארוכים, שאליהם היא לוקחת כמובן את חוברת הציור ואת עפרונותיה הצבעוניים. אביה של ביבי הוא מנהל תחנת רכבת, ועל כן יכולה ביבי לנסוע על פני כל המסילות בכל רחבי הארץ, וזאת היא עושה בכל פעם שהיא מרגישה צורך לצאת למרחבים. גם את שמה קיבלה בחליפין עם חברתה, משום שסברה, שהשם אולה יאה לילדה כהת שיער, כמו החברה, ואילו "ביבי" מתאים לילדה בהירה כמוה. וכך נעשית אולריקה אליזבת הכבודה לביבי השובבה.
אמה של ביבי מתה עליה בינקותה ואת סבה וסבתה לא הכירה מעולם. היא רק יודעת, שהם בני אצולה ועשירים מופלגים, שהכריתו את רגל בתם מביתם ומחייהם כאשר התעקשה להינשא לאביה של ביבי בניגוד לרצונם, ובהיותה ילדה עתירת דמיון, היא מבינה את הדברים כפשוטם וסבורה, שאכן כרתו לאמה את הרגל ואולי משום כך מתה.
בשיטוטיה ברחבי דנמרק מגיעה ביבי לכל מקום, ואביה מרשה לה לטייל כרצונה ורק דורש ממנה להבטיח לו דברים שונים הקשורים בביטחונה האישי, בין השאר אסור לה בשום פנים לנסוע למקום שם קבורה אמה. אביה של ביבי יודע, שכאשר ביבי מתחייבת למשהו ב"הן צדק הגדול" שלה, היא עומדת בהבטחתה ויהי מה. באחד ממסעותיה פוגשת ביבי את "האנשים האפורים", המגלים בה עניין מיוחד, בלי שתדע מדוע, ורק בהמשך, כאשר הרפתקאותיה מובילות אותה אל ביתם, נודע לה הסוד.
אדמירל הצי (ארצות הברית)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 צבא:  הצי האמריקני צי ארצות הברית
 היררכיה:  קצינים
 בתוקף:  1989–1917
 דרגה זוטרה:  אדמירל צי
 דרגה בכירה:  אין
 מקבילת צה"ל:  אין
 מקבילת הצבא:  גנרל הצבאות
 
אדמירל הצי ג'ורג' דיואי, האדם היחיד שהחזיק בדרגה זו. התמונה צולמה בשנת 1899 על גבי הסיירת הממוגנת אולימפיה (אנ')
אדמירל הצי (באנגלית: Admiral of the Navy) היא דרגה היסטורית והדרגה הבכירה ביותר בצי ארצות הברית. האדם היחיד שהחזיק בדרגה זו היה ג'ורג' דיואי, החל משנת 1899, כהערכה על ניצחונו המוחץ בקרב מפרץ מנילה בשנה הקודמת. מאז מותו של דיואי ב-1917 הדרגה לא הוענקה עוד. בהחלטת הקונגרס על כינון דרגת אדמירל צי נקבע כי היא זוטרה לדרגת אדמירל הצי.
בדומה לדרגה גנרל הצבאות, הועלתה במהלך מלחמת העולם השנייה הצעה להעניק מחדש את הדרגה כדרגה שוות ערך לדרגת שישה כוכבים, ולקרוא לה אדמירל הדגל. למשך זמן קצר נשקלה מועמדותו של צ'סטר נימיץ, אולם ההצעה בוטלה על ידי מחלקת הצי של ארצות הברית לפני סיום המלחמה, ולא הועלתה מאז פעם נוספת.
ראו גם

גנרל הצבאות - הדרגה המקבילה בצבא ארצות הברית.
אדמירל - להשוואה בין דרגות קציני צי בכירים בציים שונים.
הערות שוליים

↑  למעשה היא הדרגה הבכירה ביותר של קצין-ים בעולם, מכיוון שלא קיימת דרגה המקבילה לה באף צי אחר (גם לא היסטורית), ראו טבלה משווה בערך אדמירל. עם זאת, יש דרגות המקבילות לה בחילות יבשה, ראו גנרל הצבאות וגנרליסימו.
אגאפיוס מהייראפוליס

| --- | --- |
 יצירות בולטות:  History 
 פטירה:  942? 
 
מחבוב אבן קוסטנטין (בערבית: محبوب إبن قسطنطين, שם נוצרי שקיבל את הצורה הלטינית אגאפיוס בן קונסטנטין; נפטר בשנת 941/2 לספירה) היה סופר והיסטוריון ערבי נוצרי, הידוע בעיקר בזכות חיבורו הארוך "כיתאב אל-עונואן" ("ספר הכותרות" או "ההיסטוריה"). הוא היה הבישוף המלכיתי של מנבג' (Hierapolis), בסוריה.
הוא היה בן זמנו של הכרוניקאי אוטיכיוס מאלכסנדריה (סעיד אבן בטריק), גם הוא מלכיתי. החיבור ההיסטורי שלו מתחיל עם יסוד העולם ונמשך עד לזמנו. החלק העוסק בתקופה הערבית שרד רק בכתב יד אחד ונקטע בשנה השנייה לח'ליפות של אל-מהדי (160 להיג'רה, 776/7 לספירה) ובזמן בו הקיסר היה לאון הרביעי (775–780).
עבור ההיסטוריה המוקדמת של הנצרות, אגאפיוס עשה שימוש ללא ביקורת בחומרים אפוקריפיים ואגדתיים. עבור ההיסטוריה החילונית והכנסייתית בהמשך, הוא הסתמך על מקורות סוריים, במיוחד הכרוניקה העולמית של ההיסטוריון המרוני תאופילוס מאדסה (אנ') (מת בשנת 785) עבור סוף התקופה האומיית ותחילת העבאסית. הוא השתמש ב"תולדות הכנסייה" של אוסביוס רק באמצעות אוסף של קטעים קצרים מתוך החיבור. את זה הוא משלים ממקורות אחרים. הוא נותן קטע שלא ידוע ממקור אחר מאת פפיאס; ורשימה של מטרופוליטנים מזרחיים. הוא משתמש בחיבור ההיסטורי האבוד של בר-דיסאן (אנ'), אך רבים ממקורותיו נותרו עלומים.
החיבור ההיסטורי של אגאפיוס מכיל גרסה של העדות הפלוויאנית – אזכור, שהאותנטיות שלו שנויה במחלוקת, של ישו והנוצרים בספרו של יוסף בן מתתיהו "קדמוניות היהודים", שנכתב בסוף המאה ה-1. וכך הוא מצטט מתוכו:
גרסתו של אגאפיוס נייטרלית יותר מזו של הטקסט הקיים בכתבי היד ששרדו של "קדמוניות היהודים": היא מופיעה ללא המשפט "אם מותר לקרוא לו איש", ללא ההתייחסות לנסים שביצע, ללא ציון תפקידם של המנהיגים היהודים בהאשמתו, ועם ניסוח מסויג על כך שתלמידיו של ישו דיווחו שהופיע לפניהם חי כעבור שלושה ימים, ושרק "אולי הוא המשיח".