stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיירמו אוצ'ואה
קריירת מועדונים > קלוב אמריקה

אוצ'ואה ערך את הופעת הבכורה שלו בקלוב אמריקה במהלך עונת 2004 בליגת העל המקסיקנית במשחק נגד מונטריי, בגיל 18. אוצ'ואה החל לשחק באופן קבוע כשהחליף את השוער הפצוע אדולפו ריוס. כאשר החלים ריוס מפציעתו עמדת השוער התחלקה בין שניהם.
בעונת 2004 לאחר החלפת מאמנים ושוערים, הגיע המאמן החדש, מריו קארילו, שהעביר את אוצ'ואה לעמדת השוער הראשון ומאז שיחק בכמעט כל משחק במועדון. תחת אימונו של קארילו הוא זכה באליפות הראשונה שלו בעונת 2005.
הוא החל את עונת 2008 בצורה נהדרת ועזר לקלוב אמריקה לזכות בטורניר ה-InterLiga עם הופעות מצוינות מצדו, בעיקר במשחק בשלב הבתים נגד מונרקס מוריילה, במשחק זה הציל בעיטת עונשין בדקות האחרונות.
עונתו האחרונה של אוצ'ואה בקבוצה הייתה בעונת 2011 של ליגת העל המקסיקנית.
קריירת מועדונים > אז'אקסיו

ב-4 ביולי 2011 חתם על חוזה לשלוש שנים במועדון הכדורגל הצרפתי החדש בליגת העל הצרפתית, אז'אקסיו. הוא שיחק בשני משחקיו הראשונים במועדון במשחקי ידידות נגד בורדו, שנגמר בהפסד 1–2 ונגד ריאל סוסיאדד שנגמר בהפסד 0–4.
הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במשחק ליגה ב-5 באוגוסט נגד טולוז בהפסד 0–2. במשחק האחרון של העונה הייתה אז'אקסיו זקוקה לניצחון על טולוז כדי לצאת מסכנת הדחה לליגה השנייה. אוצ'ואה פתח בהרכב הראשון ושיחק 90 דקות נגד טולוז ועזר לקבוצתו לנצח 0–2 ולהישאר בליגה הראשונה. הוא סיים את עונתו הראשונה עם שמונה משחקים שמר על רשת נקייה, 43 הצלות ו-151 חסימות. מנגד, הוא גם סיים את העונה לאחר שספג 59 שערים, מה שהפך אותו, יחד עם שוער קן, לשוער שספג הכי הרבה שערים.
ב-1 ביולי 2012 הודיע נשיא המועדון שאוצ'ואה יישאר לעונת 2013/2012 אף על פי ששמועות שמועדונים אחרים כמו גלאטסראיי וסביליה מעוניינים בו, אוצ'ואה ומאמנו הודו שלא הצליחו להגיע להסכם עמם. הוא סיים את העונה עם 12 משחקים ללא ספיגת שער.
אוצ'ואה החל את עונת 2014/2013 ב-11 באוגוסט 2013 כאשר פתח נגד סנט אטיין, המשחק הסתיים בהפסד 0–1. ב-18 באוגוסט, אוצ'ואה שיחק 90 דקות נגד פריס סן ז'רמן בפארק דה פראנס, אז'אקסיו הובילו ביתרון 0–1 וכמעט השיגו ניצחון היסטורי אך בדקה ה-86 כבש אדינסון קבאני שער ואז'אקסיו סיימה בתיקו 1–1. הופעתו של אוצ'ואה במשחק זכתה לתשבחות, עם 12 הצלות מסך כל 39 הבעיטות מצד פ.ס.ז'.
ב-18 בינואר 2014 שיחק את משחקו ה-100 בקבוצה בהפסד החוץ 0–2 לניס. עקב הפסד 1–2 לספורטינג קלוב דה בסטיה ב-20 באפריל נשרה אז'אקסיו באופן רשמי לליגה השנייה לאחר שלוש שנים בליגה הראשונה. לאחר שהודיע רשמית על עזיבתו, נפרד המועדון מאוצ'ואה במכתב פתוח לתקשורת.
קריירת מועדונים > 2014–הווה

ב-1 באוגוסט 2014 חתם בקבוצה הספרדית מאלגה. ב-3 בדצמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד דפורטיבו לה קורוניה בגביע. ב-22 ביולי 2016 הושאל לגרנדה לעונה אחת. ב-9 ביולי 2017 חתם בסטנדרד לייז' הבלגית. ב-30 ביולי ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד מכלן.
ב-7 באוגוסט 2019 חזר לקבוצת נעוריו קלוב אמריקה וחתם לארבע שנים.
ב-23 בדצמבר 2022 עבר לסלרניטנה מהסרייה א' וחתם לחצי שנה.
ב-2 בספטמבר 2024 חתם באבש פוטבול הפורטוגזית.
נבחרת מקסיקו

אוצ'ואה זומן בגיל 20 לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2006, כשוער השלישי. בנוסף למונדיאל, שותף בגביע הזהב של CONCACAF לשנת 2007 ובקופה אמריקה 2007. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במוקדמות מונדיאל 2010 ב-28 במרץ 2009 נגד קוסטה ריקה.
ב-9 במאי 2014 זומן לסגל נבחרת מקסיקו למונדיאל 2014. הוא פתח במשחק הפתיחה של מקסיקו במונדיאל נגד נבחרת קמרון ב-13 ביוני, משחק זה נגמר בניצחון 0–1 למקסיקו. משחק זה היה הופעת הבכורה שלו בגביע העולם, לאחר שזומן בטורנירים הקודמים אך לא שותף במשחקים. ב-17 ביוני במשחקה השני של נבחרת מקסיקו בשלב הבתים נגד מארחת הטורניר, ברזיל, סיפק ארבע הצלות שעזרו למקסיקו לסיים בתיקו 0-0. הוא נבחר לשחקן המצטיין של המשחק. הופעתו במשחק זכתה לתשבחות מרבים, גם מהמאמן הברזילאי לואיס פליפה סקולארי. אוצ'ואה התרגש מהופעתו ואמר, "זה היה משחק חיי. לעשות את זה במשחק בגביע העולם, בפני כל האוהדים, זה מדהים."
אוצ'ואה זומן גם לסגל הנבחרת לגביע העולם ברוסיה 2018. במשחק הראשון מקסיקו פגשה את גרמניה, אלופת העולם מ-2014. הוא שמר על שער נקי בניצחון 0–1 על גרמניה. מקסיקו עלתה לשמינית הגמר, אך נכנעה 0–2 לנבחרת ברזיל וסיימה את דרכה.
הוא זומן לסגל הנבחרת גם לגביע העולם בקטר 2022. בכך הוא הפך לאחד השחקנים הבודדים שהשתתפו בחמישה טורנירים של גביע העולם. במשחק הראשון בשלב הבתים מול נבחרת פולין, הדף בעיטת עונשין של רוברט לבנדובסקי, והמשחק הסתיים בתוצאה 0-0.
תארים > קבוצתיים > קלוב אמריקה

אליפות ליגת העל המקסיקנית (1): 2005
CONCACAF - גביע הזהב (4): 2009, 2011, 2015, 2019
בוריס זיידמן

| --- | --- |

בוריס זיידמן
 לידה:  1 במאי 1963 (בן 61) קישינב, ברה"מ 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  יהודי
 עיסוק:  סופר, מתרגם, קופירייטר, ארט דיירקטור, מעצב גרפי, מרצה ומורה
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 תחום כתיבה:  ספרות, תרגום
 סוגה:  פרוזה
 נושאי כתיבה:  ספרות רוסית, קליטת עולי חבר המדינות בישראל
 יצירות בולטות:  ספרים: המינגוויי וגשם הציפורים המתות, שפה שסועה, תחנות ביניים תרגומים: בת הקפיטן
 הושפע מ:  לב טולסטוי
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם 
 
בוריס זיידמן (נולד ב-1963) הוא סופר, מתרגם ומורה ישראלי יליד ברית המועצות.
קורות חייו

נולד בקישינב שבברית המועצות (מולדובה של ימינו) ב-1963 לאם מורה ואב צלם. משפחתו עלתה לארץ כשהיה בן 12 וחצי וכילד הוא חווה את חבלי הקליטה, עליהם כתב בספריו.
למד בתיכון עירוני ד' בתל אביב. לאחר שירותו בצה"ל בחיל רגלים ובחיל שריון, למד תקשורת חזותית בבצלאל. הוא קופירייטר, ארט דיירקטור, מעצב גרפי, מרצה ומורה. בתחום הפרסום עבד בין השאר, במשרדי הפרסום שלמור אבנון עמיחי, טמיר כהן (היום JWT) ואדלר חומסקי. לימד בבצלאל, ויצו חיפה, במכללת עמק יזרעאל ובמכללת הגליל המערבי.
היה מרצה לתולדות התקשורת החזותית בסמינר הקיבוצים ומורה בחטיבה עליונה - מגיש לבחינות בגרות - בתולדות האמנות ואמנות בין-תחומית בבית הספר התיכון כפר סילבר.
בצד אלה הוא עוסק בכתיבה ובתרגום.
בין השנים 2016–2017 זיידמן לימד בבית הספר העל יסודי תיכונט על שם אלתרמן. לימד בתיכון עירוני ד', בו למד כנער.  החל משנת 2023 מלמד בתיכון חדש.
אב לשני ילדים.
ספריו

המינגווי וגשם הציפורים המתות, עם עובד, תשס"ז 2006. זוכה פרס אקו"ם ליצירות ביכורים לשנת 2004, בין חמשת הזוכים במענקי פרס ספיר לספרות עברית לשנת 2008.
שפה שסועה, זמורה ביתן, תש"ע 2010.
תחנות ביניים, פרדס, תש"פ 2020
תרגומיו

אלכסנדר פושקין, בת הקפיטן, מודן ואוקיינוס, "סדרת הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה", 2010
הערות שוליים

↑  זוכי פרס אקו"ם לשנת 2004
↑  מועמד פרס ספיר (רשימה קצרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301848905171  BNE: XX5187457  BnF: cb156738337 (data)  GND: 134057023  ISNI: 0000 0000 8892 2886  LCCN: no2007051918  RERO: 02-A013833598  SUDOC: 123250706  VIAF: 101624187   WorldCat (עם VIAF): 101624187
מוזיקה אליאטורית

מוזיקה אליאטורית או מוזיקה מקרית (באנגלית: Chance Music; מן המילה הלטינית alea, שפירושה "קוביות") היא מוזיקה המשאירה יסוד מסוים של היצירה ליד המקרה, או מניחה יסוד ראשוני מסוים שבמימוש יצירה מולחנת להחלטת מבצעה/מבצעיה. המונח נקשר ברוב המקרים עם נהלים, שבהם היסוד המקרי מערב מספר מוגבל יחסית של אפשרויות.
המלחינים האירופאים התוודעו אל המונח באמצעות הרצאות של האקוסטיקאי ורנר מאייר-אפלר בסמינר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטדט בראשית שנות ה-50' של המאה ה-20. לפי הגדרתו, "תהליך נקרא אליאטורי... אם מהלכו מוגדר באופן כללי אך תלוי במקריות בפרטים" (מאייר-אפלר 1957, 55).
היסטוריה > תקדימים מתקופות עתיקות

יצירות שיכולות להיחשב לתקדים להלחנה אליאטורית אפשר למצוא כבר במאה ה-15, אם לא קודם, בסוגת ה"קתוליקון", שדוגמה לה היא ה-Missa cuiusvis toni של יוהנס אוקכם. סוגה מאוחרת יותר הייתה ה-Musikalisches Würfelspiel או משחק קוביות מוזיקלי, שהייתה פופולרית במאה ה-18 וראשית המאה ה-19. (משחק קוביות כזה מיוחס לוולפגנג אמדאוס מוצרט.) המשחקים האלה היו בנויים מרצף של תיבות מוזיקליות, שלכל אחת מהן היו כמה גרסאות אפשריות, ונוהל לבחירת הרצף המדויק, מבוסס על הטלת מספר קוביות (בהמר 1967, 9-47)
היסטוריה > שימוש מודרני

"מוזיקה של שינויים" מאת המלחין האמריקאי ג'ון קייג' (1951) היא היצירה הראשונה, שנוצרה ברובה הגדול באמצעות נוהלי אקראי (רנדל 2002, 17), אם כי זו בדיוק הסיבה לכך, שאי-הקביעות שלו שונה בטיבה מן המושג של מאייר-אפלר.
המלחין הצרפתי פייר בולז היה אחראי במידה רבה להקניית פופולריות למונח, כשהשתמש בו לתיאור יצירות, המעניקות למבצע חירויות מסוימות ביחס לעריכה ברצף ולחזרה על פרקים, גישה שהחלוץ לה היה המלחין והתאורטיקאי האמריקאי, איש האוואנגרד הנרי קאוול ב"קוורטט המוזאיקה" שלו (רביעיית מיתרים מס' 3, 1935). מלחין אחר, שדרן הרדיו והמוזיקולוג הצרפתי פייר שפר פיתח את המונח jeu ("משחק" בצרפתית) כמתייחס לטכניקה, המאפשרת כניסה של צלילים אקראיים ליצירה מוזיקלית.
דוגמאות מוקדמות למוזיקה אליאטורית כוללות את הקטע ה-XI מתוך "קטעים לפסנתר" (Klavierstücke) של שטוקהאוזן, שבו יש 19 יסודות המבוצעים ברצפים משתנים; כמה יצירות תזמורתיות של ויטולד לוטוסלבסקי משנת 1959 ואילך), המכילות פסקארות שתוכנן המוזיקלי איננו מוכתב במדויק (לוטוסלבסקי מכנה זאת "אד ליביטום"); ובכמה יצירות של קשישטוף פנדרצקי חזרה מהירה על רצפים אופייניים יוצרת רושם של תנודה בצליל.
הסימפוניה הראשונה של אלפרד שניטקה עושה שימוש בטכניקות אליאטוריות כאחת ממספר גישות ל"כאוס" של החיים במאה ה-20.
"צורה פתוחה" במוזיקת מקרה

צורה פתוחה הוא מונח המשמש לעיתים לצורות מוזיקליות ניידות או רב-ערכיות, שבהן סדר הפרקים או הקטעים איננו קבוע או נתון להחלטת המבצע. רומן האובנשטוק-רמתי חיבר סדרה של "מוביילים" רבי-השפעה, כגון "אינטרפולציה" (1958).
עם זאת, "צורה פתוחה" במוזיקה משמשת גם במובן שהוגדר על ידי המומחה לתולדות האמנות היינריך ולפלין ("רנסאנס ובארוק" 1888) במשמעות של יצירה שהיא בלתי-מושלמת ביסודה, מייצגת פעילות לא גמורה, או מכוונת כלפי חוץ. במובן זה, "צורה ניידת" יכולה להיות או "פתוחה" או "סגורה". דוגמה ליצירה מוזיקלית ניידת סגורה היא Momente של האובנשטוק-רמתי (1962-64/69). יצירתו של טרי ריילי "בדו מז'ור" (1964) חוברה ב-53 רצפים קצרים; כל חבר בהרכב יכול לחזור על רצף נתון כמה פעמים שהוא רוצה בכך לפני שהוא ממשיך לרצף הבא (בדומה ל"איוושת רוח" של הובהאנס, אבל במפעם קבוע), כך שכל ביצוע וביצוע של "בדו מז'ור" הוא יחיד במינו אם כי הוא מהווה, בשל המהלך הכולל הקבוע, צורה סגורה.
לקריאה נוספת

Konrad Boehmer. 1967. Zur Theorie der offenen Form in der neuen Musik. Darmstadt: Edition Tonos. (Second printing 1988.)
Lieberman, David. 2006. "Game Enhanced Music Manuscript." In GRAPHITE '06: Proceedings of the 4th International Conference on Computer Graphics and Interactive Techniques in Australasia and South East Asia, Kuala Lumpur (Malaysia), November 29–December 2, 2006, edited by Y. T. Lee, Siti Mariyam Shamsuddin, Diego Gutierrez, and Norhaida Mohd Suaib, 245–50. New York: ACM Press. ISBN 1-59593-564-9
Werner Meyer-Eppler|Meyer-Eppler, Werner. 1957. "Statistic and Psychologic Problems of Sound", translated by Alexander Goehr. Die Reihe 1 ("Electronic Music"): 55–61. Original German edition, 1955, as "Statistische und psychologische Klangprobleme", Die Reihe 1 ("Elektronische Musik"): 22–28.
Prendergast, Mark J. 2000. The Ambient Century: from Mahler to Trance: The Evolution of Sound in the Electronic Age. London: Bloomsbury. ISBN 0747542139
Randel, Don Michael. 2002. The Harvard Concise Dictionary of Music and Musicians. ISBN 0-674-00978-9.
Stone, Susan. 2005. "The Barrons: Forgotten Pioneers of Electronic Music", NPR Music (7 February). (Accessed 23 September 2008)
Heinrich Wölfflin|Wölfflin, Heinrich. 1888. Renaissance und Barock: Eine Untersuchung über Wesen und Entstehung der Barockstils in Italien. Munich: T. Ackermann. English edition: Renaissance and Baroque. Translated by Kathrin Simon, with an introduction by Peter Murray. London: Collins, 1964; Ithaca: Cornell University Press, 1967.
הערות שוליים

↑  Pierre Schaeffer: Facts, Discussion Forum, and Encyclopedia Article
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284943605171  BNE: XX537930  BnF: cb119530389 (data)  GND: 4141811-6  LCCN: sh85022486  NKC: ph433005  SUDOC: 027505480
אסטרפותריום

| אסטרפותריום |
| --- | --- |
  גולגולת של אסטרפותריום ואיור
תקופה
תחילת-אמצע מיוקן 21–11.8 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אסטרפותרים
משפחה:: אסטרפותריים
סוג:: אסטרפותריום
מינים
 A. christi  A. columnatum  A. delimitatum  A. ephebicum  A. giganteum  A. karaikense  A. magnum  A. nanum  A. ruderarium
שם מדעי
 Astrapotherium ‏בורמייסטר, 1879

אסטרפותריום (שם מדעי: Astrapotherium; מילולית: "בהמת ברקים") הוא סוג של יונק נכחד גדול מהסדרה אסטרפותרים, אשר חי באמריקה הדרומית בתקופת המיוקן לפני 21-11.8 מיליון שנה. מאובניו התגלו בארגנטינה וצ'ילה ותוארו בשנת 1879 בידי החוקר הגרמני הרמן בורמייסטר.
מאפיינים

למרות מראהו דמוי הפיל או הטפיר הוא לא היה קרוב לשניהם והשתייך לקבוצה נכחדת ששלטה בדרום אמריקה לפני הגעת שלייתנים מפותחים יותר. האסטרפותריום היה יונק גדול שהגיע לאורך 2.5 מטר ולמשקל של 1 טון או יותר. הגולגולת שלו הייתה גבוהה ובעלת ניבים קדמיים משני צידי הלסתות שפנתה למעלה. מאחוריה היו שורת שיניים טוחנות רחבות שאולי צופו באמייל קשיח, כמו מרבית הפרסתנים המודרניים. בקצה הגולגולת היה חדק ארוך שהשתופף מטה.
מבנה הנחיריים הוצב בקדמת הראש, אולי כדי להכיל את החדק אך ייתכן שגם לשם התנפחות חלל האף כמו אצל פיל הים.
הוא היה צמחוני ששכן לפחות חלקית במי ביצות ונהרות טבעיים כמו היפופוטם.
מיינות'

| --- | --- |

רחוב הראשי (Main Street) במיינות'
 מדינה:  אירלנד אירלנד
 פרובינציה:  לנסטר לנסטר
 מחוז:  קילדייר
 גובה:  48 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  12,510 (2011)
 קואורדינטות:  53°20′34″N 6°15′58″W﻿ / ﻿53.34278°N 6.26611°W﻿ / 53.34278; -6.26611
 http://www.maynooth.ie
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אירלנד מוגדלת) דבלין סוורדס קורק לימריק ליפורד גולוויי אניס נייס נאבן צפון אירלנד  הים האירי  ב. הים הקלטי איי אראן  האוקיינוס האטלנטי מיינות(למפת אירלנד רגילה) דבלין סוורדס קורק לימריק ליפורד גולוויי אניס נייס נאבן צפון אירלנד  הים האירי  ב. הים הקלטי איי אראן  האוקיינוס האטלנטי מיינות  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מיינות' (באנגלית: Maynooth; באירית: Maigh Nuad) היא יישוב אוניברסיטאי בצפון מחוז קילדייר באירלנד. בעיר שוכן סניף של האוניברסיטה הלאומית של אירלנד (NUIM). בסמוך לה שוכנת אוניברסיטה אפיפיורית והסמינריון הקתולי הראשי של אירלנד, סנט פטריק קולג'.
מיינות' בנוסף משמשת מקום מושבו של כנס הבישופים הקתולי האירי וכן ממוקם בו המטה של ארגון הצדקה הגדול באירלנד, טרוקרה.
כמו כל כפר אירי טיפוסי מיינות כוללת: רחוב ראשי (Main Street) אשר מהווה את המרכז השוקק של העיר וכולל חנויות, מסעדות ופאבים, נהר אשר חוצה את העיר ולידו הייתה ממוקמת טחנת קמח (שכיום לא פעילה יותר), כנסייה וטירה.
מיקום וגישה

מיינות' ממוקמת על הדרך בין ליקסליפ (אנ') לקילקוק (אנ'). בנוסף קיימים כבישים המחברים בין היישוב לבין סלבריג' (אנ'),
דנבוי (אנ') וכלאן (אנ'). מיינות' יושבת על קו הרכבת המחבר בין דבלין לסלייגו (אנ').
היסטוריה

מיינות' הייתה למשך תקופה ארוכה מקום מושבם העיקרי של משפחת גרלדין (Geraldine), אשר הייתה דומיננטית בהיסטוריה האירית.
בשנות ה-20 של המאה הקודמת שימש היישוב מקום מושבו הלא רשמי של דניאל בקלי הידוע בשמו האירי Domhnall Ua Buachalla שהיה הנציג של הממלכה הבריטית באירלנד החופשית.
טירת מיינות'

הטירה נבנתה במאה ה-12 המאוחרת, והייתה מקום מושבה של משפחת הגרלדים (FitzGerald) בין השנים 1176 ל 1534. בשנה זו אחד מבני המשפחה תומאס סילקן (Silken Thomas) החל למרוד בבריטים.
במרץ 1535 כוח אנגלי של הנרי השמיני בראשותו של ויליאם סקפינגטון (William Skeffington) הפציץ את הטירה בשימוש של כדורי תותח מודרניים. לאחר 10 ימי מצור נפלה הטירה ומגיני הטירה הוצאו להורג לאחר מכן.
בפברואר 2000 החל תהליך של שחזור של הטירה וכיום הוא פתוח בחודשי הקיץ לתיירים. הטירה ממוקמת ליד הכניסה הדרומית של האוניברסיטה במיינות.
אוניברסיטת מיינות'

במיינות' ממוקם סניף של האוניברסיטה הלאומית של אירלנד. תחילה אוניברסיטה זו הייתה חלק מבית הספר לכמרים סנט פטריק עד שבשנת 1997 היא התפצלה לאוניברסיטה נפרדת.
סנט פטריק שהיא אוניברסיטה אפיפיורית הוקמה בשנת 1795 מה שהופך אותה לאוניברסיטה השנייה הוותיקה ביותר באירלנד.
האוניברסיטה כוללת שני קמפוסים המחוברים ביניהם: הקמפוס הדרומי הוותיק יותר עם מבנים מהמאה ה-19 המחובר לסנט פטריק, וקמפוס צפוני מודרני יותר.
בשנת 2012 האוניברסיטה דורגה ברשימת ה-400 הטובות בעולם של המגזין טיימס.
הסרט "לחנך את ריטה" כולל סצנה אשר צולמה בשטח הקמפוס.
בסנט פטריק לומדים נכון לשנת 2012 80 פרחי כמורה.
קרטון האוס (Carton House)

זוהי אחוזה שהייתה בעבר מקום מושבם של הרוזן מקילדייר ושל הדוכס מלנסטר.
גודל האחוזה הוא 4.5 קילומטר מרובע.
בית האחוזה בנוי בסגנון ג'ורג'יאני.
כיום נמצאים באחוזה שני מגרשי גולף גדולים ובית מלון.
תחבורה

מיינות' ממוקמת לאורך הרויאל קאנאל (Royal Canal) שזהו נהר שמתחיל מנהר הליפי בדבלין ומגיע עד לנהר השאנון בקלונדרה. בעבר שימש נהר זה להעברת סחורות ומיינות' הייתה נקודת עצירה חשובה, אך עם הקמת מסילת הרכבת באמצע המאה ה-19 הפסיק המסחר דרך הנהר וכיום הוא משמש לשייט לשם פנאי ולדייג.
כיום תחנת הרכבת במיינות היא העמוסה בקו בין מחוז קילדייר לדבלין כי היא משמשת סטודנטים רבים.
ספורט

בכפר מתקני ספורט רבים ביניהם:
מתקני גולף, מגרשי כדורגל, מועדון רוגבי, מרכז של התאחדות הספורט הגאלית (GAA) וחווה להרבעת סוסי מרוצים.
מועדון לילה (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

סמליל עונתה החמישית של "מועדון לילה"
 סוגה:  סאטירה בידור קומדיה אירוח
 יוצרים:  רן תלם ארז טל
 כותבים:  אריק זילברמן ליאור כפיר רפאל אסף גפן שחר סגל אסף יצחקי רמי דבורה אוהד שפלר בני בשן לירון תאני  אבי בלקין מני אסייג
 בימוי:  שבתאי קמינר, אמיר אוקריניץ
 מנחים:  ארז טל 
 משתתפים:  לרשימה המלאה
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  7 
 מספר פרקים:  97
 הפקה
 חברת הפקה:  שידורי קשת, מפיק 
 עורכים:  רן תלם וארז טל
 אתר צילומים:  אולפני מימד (עונות 1-5) מזמור הפקות (עונה 6-הווה)
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  שידורי קשת (ערוץ 2 2006-2017) (קשת 12 2017-הווה) (ביפ 2007-?)
 תקופת שידור בישראל:  4 במאי 2006 – רץ
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
לוגו העונה השנייה
לוגו העונה השלישית
"מועדון לילה" היא תוכנית בידור ואירוח ישראלית בהנחייתו של ארז טל ובהשתתפות סטנדאפיסטים, קומיקאים ושחקנים שונים בפאנל, המשודרת בקשת 12. העונה הראשונה שעלתה במסגרת שידורי קשת בערוץ 2 שודרה בימי חמישי ושישי בין מאי-ספטמבר 2006. בעקבות הצלחת העונה הראשונה הופקה עונה נוספת, ששודרה החל מחודש דצמבר 2006 ועד מאי 2007. התוכנית יצאה לשנתיים הפסקה, וחזרה לעונה שלישית ורביעית בחודשי הקיץ בשנים 2009 ו-2010. בשנת 2007 החלו שידורים חוזרים של התוכנית בערוץ ביפ.
בקיץ 2014 הייתה צפויה לעלות העונה החמישית, אך שידורה נדחה בעקבות מבצע צוק איתן, ובסופו של דבר העונה עלתה ב-22 באוקטובר. בין חברי הפאנל החדשים שהצטרפו לתוכנית בעונה זו, נמצאים צביקה הדר, אורי חזקיה ודינה סנדרסון. עונה שישית של התוכנית עלתה ב-7 במאי 2017, כשלפאנל הצטרפו הקומיקאים לאה לב, הדר לוי, ועפר שכטר שחזר אחרי היעדרות ממושכת וטל פרידמן, ששיחק דמויות שונות ומשונות, חלקן פארודיות, כמעט בכל פרק.
העונה השביעית עלתה בערוץ קשת 12 ב-5 בנובמבר 2019. בפברואר 2018 פורסם ב-ynet כי הסטנדאפיסט ישראל קטורזה, חבר הפאנל, הודיע לאנשי "קשת" כי לא ימשיך לעונה נוספת בגלל "תחושת מיצוי", אך בהמשך חזר בו והשתתף בעונה השביעית. בסופו של דבר, בספטמבר 2020 פרסם קטורזה פוסט בדף הפייסבוק שלו בו כתב כי לא ימשיך בתוכנית.
בספטמבר 2020 עלו שני ספיישלים של התוכנית שצולמו ללא קהל בעקבות מגבלות נגיף הקורונה בישראל, לכבוד ראש השנה ה'תשפ"א.
מבנה התוכנית

התוכנית בנויה סביב קונספט הפאנל ההומוריסטי-סאטירי. במרכז הפאנל מארח התוכנית, ארז טל, שמהווה את דמות "המבוגר האחראי" והרציני, דמות שנועדה לאזן ולהוות ניגוד להתנהגותם הפרועה של חברי הפאנל. במהלך התוכנית חברי הפאנל מתבדחים על ענייני דיומא (בעיקר בתגובה לקטעי וידאו קצרים שמוקרנים על מסך), צוחקים אחד על השני ועל תוכניות הטלוויזיה של שידורי קשת ומשתתפים במשחקים (לעיתים בשילוב הקהל) ובפינות קבועות. בכל תוכנית מתארחים אורחים מפורסמים שלוקחים חלק במשחקים ובבדיחות.
בתחילה הייתה התוכנית לייט נייט. במהלך העונה השנייה בוצעו כמה ניסיונות להעביר את התוכנית לשידור פריים-טיים. העונה השלישית של התוכנית היא העונה הראשונה שמשודרת באופן סדיר בפריים טיים. בין העונה השנייה לשלישית בוצעו מספר שינויים, בעיקר על מנת להתאים את התוכנית לשידור בשעה מוקדמת מהתכנון המקורי, ובעקבות הזמן הרב שעבר בין העונה השנייה. בנוסף, חבר הפאנל היחיד שנשאר בשתי העונות האלו הוא שי גולדשטיין, דבר אשר גרם לו בהמשך להיחשב לאחד הפאנליסטים הבולטים בתוכנית מאז נוסדה.
אחת הפינות המצליחות בתוכנית הייתה "רינגטון נולד", ובו נוצר שיר (רמיקס) מתוך תוכניות ששודרו בשבוע החולף בערוצי הטלוויזיה שעיבד עירד אשל. שירי "רינגטון נולד" בעונות הראשונות לא הופיעו באתר התוכנית באינטרנט, עקב זכויות יוצרים של הקטעים המופיעים, והשידורים החוזרים בערוץ ביפ היו ההזדמנות היחידה לצפות בהם שוב. החל מהעונה הרביעית שירי "רינגטון נולד" ניתנו להורדה כרינגטון למכשיר הסלולרי.
השידור האחרון בערוץ 2

31 באוקטובר 2017 היה יום השידור האחרון בהחלט של ערוץ 2, טרם פיצולו לשני ערוצים שונים (אחת לזכיינית שבו משודרת התוכנית הזו, קשת, והשני לזכיינית השנייה רשת). יום שידורים זה היה יום שידורים יותר חגיגי מימי שידור אחרים. לאורך הלילה שודר משדר מיוחד אשר נחשב ל"שידור הראשון בארץ שמתחיל ונגמר לא באותו ערוץ" (החל מהשעה 21:00 שודר בערוץ 2 וברגע שנסגר המשיך השידור מהנקודה שבה נפסק בערוץ 12 החדש). השידור כלל אורחים רבים, רובם טאלנטים מזוהים עם קשת. גם מועדון לילה קיבלה רצועה מיוחדת באותו לילה, אך מעט שונה מהאורחים הרגילים - אחת לכמה זמן מתרחשת "פריצה" לאולפן מועדון לילה, בהשתתפות המשתתפים המרכזיים מעונת השידור האחרונה (קטורזה, נוסבאום, אורי חזקיה ולאה לב).
מהדורת חירום

בזמן שידור העונה הראשונה של "מועדון לילה", פרצה מלחמת לבנון השנייה ושידורי הטלוויזיה בישראל העבירו בעיקר משדרי חדשות ודיווחים. הפקת התוכנית החליטה להפיק מספר תוכניות ספיישל תחת הכותרת "מועדון לילה - מהדורת חירום", ששודרה במקום תוכניות שצולמו מבעוד מועד, ולבסוף לא שודרו מעולם (אם כי קטעים מאותן תוכניות הופיעו בחלק מתוכניות הלקט של "מועדון לילה"). "מהדורת חירום" זכתה להצלחה רבה, עקב היותה תוכנית הבידור היחידה ששודרה באופן סדיר באותה עת והיא זו שבנתה לתוכנית פופולריות בהמשך[דרוש מקור].
המשתתפים בתוכנית

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
קאסט קבוע
| משתתף / עונה | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
ארז טל: מנחה
| עפר שכטר | קבוע | קבוע |  |  | אורח | קבוע | קבוע |
| אבי נוסבאום |  |  | קבוע | קבוע | קבוע | קבוע | קבוע |
| ישראל קטורזה |  |  | קבוע | קבוע | קבוע | קבוע | קבוע |
| אורי חזקיה |  |  |  |  | קבוע | קבוע | קבוע |
| הדר לוי |  |  |  |  |  | קבועה | קבועה |
| מיה דגן | קבועה | קבועה |  | אורחת | אורחת | אורחת | קבועה |
| טל פרידמן |  |  |  |  |  | קבוע | קבוע |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
קאסט קבוע לשעבר
| משתתף / עונה | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| רן תלם | אורח קבוע | אורח קבוע |  |  |  |  |  |
| אורי גוטליב | קבוע | קבוע |  |  |  |  |  |
| רמי הויברגר | קבוע | קבוע |  |  |  |  |  |
| אביעד קיסוס | קבוע | קבוע |  |  |  |  |  |
| שי גולדשטיין |  | קבוע | קבוע | קבוע |  |  |  |
| שלום אסייג | אורח | קבוע |  |  |  |  |  |
| עידו רוזנבלום |  |  | קבוע | אורח |  |  |  |
| אורנה בנאי |  | אורחת | קבועה |  |  |  |  |
| אבי אטינגר |  |  | אורח קבוע | אורח קבוע |  |  |  |
| לירון וייסמן |  |  | אורחת קבועה |  |  |  |  |
| יובל סמו |  |  | אורח | אורח קבוע |  |  |  |
| אפרת אברמוב |  |  | אורחת קבועה | אורחת |  |  |  |
| נועה וולמן |  |  | אורחת קבועה |  |  |  |  |
| צביקה הדר |  | אורח | אורח |  | קבוע |  |  |
| דינה סנדרסון |  |  |  |  | קבועה |  |  |
| לאה לב |  |  |  |  |  | קבועה |  |
| דניאל חן |  |  |  |  |  |  | אורח קבוע |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קאסט אורח חוזר | קאסט אורח חוזר | קאסט אורח חוזר | קאסט אורח חוזר | קאסט אורח חוזר | קאסט אורח חוזר | קאסט אורח חוזר |  |
| משתתף / עונה | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| בר רפאלי | אורחת |  | אורחת | אורחת | אורחת |  | אורחת |
| איציק זוהר | אורח | אורח |  |  |  | אורח |  |
| עדי אשכנזי | אורחת | אורחת |  |  |  | אורחת | אורחת |
| קרן פלס |  | אורחת | אורחת | אורחת |  |  |  |
| רותם סלע |  | אורחת |  |  |  | אורחת |  |
| ליאור סושרד |  |  |  | אורח | אורח | אורח | אורח |
| רני רהב | אורח |  |  | אורח |  |  |  |
| מייקל לואיס |  | אורח |  |  |  |  | אורח |
| סאבלימינל | אורח |  | אורח |  |  |  |  |
| אלי פיניש |  |  | אורח | אורח |  |  |  |
| אסי עזר |  |  |  | אורח | אורח | אורח | אורח |
| אסתי גינזבורג |  |  | אורחת | אורחת | אורחת |  |  |
| אניה בוקשטיין |  | אורחת |  |  |  | אורחת |  |
| מרגול | אורחת |  | אורחת |  |  |  |  |
רן תלם(עונות 1–2): גילם דמויות שונות במערכוני הרחוב של התוכנית.
אורי גוטליב (עונות 1–2)
מיה דגן (עונות 1–2, החל מעונה 7)
עפר שכטר (עונות 1–2, החל מעונה 6)
רמי הויברגר (עונות 1–2)
אביעד קיסוס (עונה 1 ותחילת עונה 2)
שי גולדשטיין (עונות 2–4)
שלום אסייג (עונה 2)
ישראל קטורזה (החל מעונה 3)
אבי נוסבאום (החל מעונה 3)
עידו רוזנבלום (עונה 3)
אורנה בנאי (עונה 3)
אבי אטינגר (אורח קבוע בעונות 3–4)
לירון וייסמן (אורחת קבועה בעונה 3)
יובל סמו (אורח קבוע בעונה 4)
נועה וולמן (אורחת קבועה בעונה 4)
צביקה הדר (עונה 5)
אורי חזקיה (החל מעונה ה-5)
דינה סנדרסון (עונה 5)
לאה לב (עונה 6)
הדר לוי (החל מעונה 6)
טל פרידמן (החל מעונה 6): גילם דמויות שונות
דניאל חן (אורח קבוע בעונה 7).
↑  רן תלם ממשיך להיות עורך הסדרה עד היום
↑  אביעד קיסוס השתתף רק בתחילת העונה השנייה
הערות שוליים

↑  קיץ שלא נשכח: המשק בקיפאון בגלל המבצע, באתר ynet, 25 באוגוסט 2014
דוד אברהם‏, מועדון הלקוחות של קשת, באתר וואלה, 17 ביוני 2014
↑  מועדון לילה חוזרת בעונה חדשה, באתר ‏מאקו‏, 30 בספטמבר 2014
↑  רן בוקר, ישראל קטורזה עוזב את "מועדון לילה", באתר ynet, 11 בפברואר 2018
↑  ההכרזה של קטורזה על עזיבת "מועדון לילה"