stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אות הערכה מטעם הרמטכ"ל
תיאור האות

אות ההערכה מורכב מפארה וסרט. הפארה עגולה ועשויה מתכת בצבע כסף, שבחזיתה מופיע מגן דוד עם ענף זית וחרב משמאלו וצידה האחורי ריק. הסרט, עליו תלויה הפארה, עשוי מאריג בצבעי תכלת ולבן המסמלים את דגל ישראל.
לאות מצורפת תעודה בעברית המפרטת את המעשה עבורו זכה המקבל באות.
אות ההערכה ייענד מעל הדש השמאלי של חולצת המדים או על חולצה אזרחית. במקרה והאות ניתן ליחידה הוא מוענק כסרט המחובר לדגל או נס היחידה.
מקבלי האות > 2000–2019

2000: גנרל דייוויד היבנר - מפקד כוח המשימה של סוללת טילי פטריוט שהוצבה בישראל בתקופת מלחמת המפרץ
2004: הוענק לאלוף-משנה אילן רמון (לאחר מותו), האסטרונאוט הישראלי הראשון.
2005: (לאחר מותם) יצחק בואניש, אלכס דוכן ואלכס צביטמן, חברי כיתת הכוננות של קריית ארבע ולאליהו ליבמן, קצין הביטחון של היישוב היהודי בחברון, על פעולתם בפיגוע ב"ציר המתפללים" בחברון.
2013: יחידה 8200 על מה שהוגדר "הישגים יוצאי דופן בעלי חשיבות מכרעת לפעילות המבצעית של צה"ל" בשנים ה'תשע"א–ה'תשע"ג (2011–2013).
2015: גדוד כיפת ברזל ורב-סמל מתקדם חיים תמם, מפעיל צמ"ה מחיל ההנדסה הקרבית, על פועלם במבצע צוק איתן.
2015: הוענק האות לגנרל מרטין דמפסי, יושב ראש המטות המשולבים.
2016: היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין.
2016: גנרל קלאודיו גרציאנו, ראש המטה הכללי של צבא איטליה.
2017: יחידה 8200 על מה שהוגדר "פעילות מגוונת ותרומה לצרכים המבצעיים של צה"ל בשנים האחרונות".
2017: לגנרל ג'וזף דנפורד, יושב ראש המטות המשולבים.
2018: טייסת 69 "הפטישים", שמפעילה מטוסי F-15I רעם, שלפי דיווחים זרים היו מעורבים בתקיפות של ישראל נגד איראן בסוריה.
2018: אוגדת עזה על פעילותה לחשיפת וסיכול מנהרות הטרור החודרות מרצועת עזה והתמודדותה עם העימותים בגבול ישראל-רצועת עזה (2018).
2019: עוצבת הגליל על מבצע מגן צפוני לאיתור ונטרול מנהרות טרור חודרות-גדר של חזבאללה בגבול ישראל-לבנון.
2019: מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית גנרל ג'וזף ווטל.
2019: שייטת ספינות הטילים של חיל הים הישראלי בעבור סדרת פעילויות מבצעיות פורצות דרך, בה "הפגינו עוז, נחישות, יצירתיות וקור רוח עילאי".
2020: האות הוענק למפקד מערך המבצעים המיוחדים, תת-אלוף א': "לאחר שהשתחרר משירות רב שנים, כלוחם וכמפקד, וחרף משמעויות אישיות, ברגע שנקרא לדגל בשעה מאתגרת, שב תת-אלוף א' לפקד על מערך המבצעים המיוחדים באגף המודיעין, מתוך תחושת שליחות, מחויבות ואחריות למדינה". "הנהיג שינויים בתהליכים ובתפיסות בפעולת המערך, על יחידותיו השונות. הכל תוך שמירה על השגרה המבצעית וחיזוק שיתוף הפעולה עם גופי ביטחון בצה"ל ומחוצה לו. בכל אלה חיזק את עוצמתו של צה"ל ותרם תרומה ניכרת לביטחון המדינה, ועל כן מוענק לו אות הערכה זה" (מתוך האות).
מקבלי האות > 2020

רשימת מקבלי האות ב-2020:
שייטת הצוללות - על עשרות מבצעים מסווגים, במרחב מאוים ובחיכוך מעצמתי משתנה.
פיקוד הדרום, חיל האוויר, אגף המודיעין והשב"כ - על מבצע חגורה שחורה ב-2019.
אגף המודיעין והמוסד - על מבצע מסווג שקשור למערכה נגד הטילים המדויקים
אגף המודיעין, חיל האוויר והמוסד - על מבצע משותף מסווג במסגרת המערכה בין המלחמות
יחידת יהל"ם ואוגדת עזה - על התארגנות ומענה מבצעי לסוגיית התת-קרקע
גדוד האיסוף 636 - על פיתוח שיטת הפעלה חדשנית שהובילה. פעילות הגדוד בשנת 2020 הביאה לכ-250 סיכולים וסגירות מעגלים, לעומת כ-75 במהלך השנתיים שקדמו לה.
גדוד 74 של חטיבה 188 - על תקופת פעילותו בגזרת עזה, תוך הפעלת טנקי מרכבה סימן 4מ 400.
שייטת 13 - על סדרת מבצעים פורצי דרך בסביבה משתנה ומאתגרת.
אלוף-משנה ד', מהנדס במפקדת קצין ההנדסה הראשי - על הפגנת יצירתיות וחדשנות במציאת פתרונות מהירים, יעילים ופורצי דרך לצרכים מבצעיים ובאתגרי התת-קרקע.
מקבלי האות > 2021

רשימת מקבלי האות ב-2021:
גנרל אינגו גרהרץ, מפקד חיל האוויר הגרמני.
אוגדה 210 על יוזמה, תכנון והובלה של מבצעים ייחודיים. במהלך השנה האחרונה הובילה האוגדה רצף מבצעים, התקפיים והגנתיים, במגוון ממדי לחימה.
גדוד 611 בזרוע היבשה על חלקו במבצע ממודר.
מחלקת הגנת השמיים בזרוע האוויר והחלל על חלקה במבצע ממודר.
שייטת 3 בזרוע הים על חלקה במבצע ממודר.
יחידת מגלן בפיקוד המרכז על רצף פעילויות מבצעיות בגזרות השונות ועל הישגים מבצעיים בולטים.
ימ"ס איו"ש במשמר הגבול על מבצעים איכותיים ויחודיים.
מרחב ירושלים יהודה ושומרון בשירות הביטחון הכללי על פעילות אינטנסיבית בסיכול טרור.
כנף 1 בזרוע האוויר והחלל על רצף מבצעים במב"ם.
טייסת 200 בזרוע האוויר והחלל על רצף מבצעים במב"ם.
טייסת 122 בזרוע האוויר והחלל על רצף מבצעים במב"ם.
גדוד 53 בפיקוד הצפון על פעילותו במבצע 'שומר החומות'. במהלך המבצע, נתן הגדוד מענה מבצעי מהיר ומותאם לשינויים.
גדוד 931 בפיקוד הדרום על פעילותו במבצע 'שומר החומות'.
אוגדת עזה בפיקוד הדרום על פעילותה במבצע 'שומר החומות'.
מערך ההגנה האווירית על פעילותו במבצע 'שומר החומות'.
יחידת מש"ב באגף המודיעין על השתתפותה במבצע ממודר.
סיירת מטכ"ל באגף המודיעין על השתתפותה במבצע ממודר.
יחידה 504 באגף המודיעין על השתתפותה במבצע ממודר.
מקבלי האות > 2022

רשימת מקבלי האותות ב-2022:
ב-1 בנובמבר 2022 קיבל סגן מפקד 8200, אל"ם אורי סתיו את האות על הובלת מבצעי הסייבר ביחידה 8200.
מקבלי האות שהוענק ב-14 בנובמבר:
יחידת עוקץ בזרוע היבשה: על רצף פעולות מבצעיות בגזרות הלחימה השונות והשתתפות בפעולות הסיכול במבצע "שובר גלים".
זירת אשדוד בזרוע הים: על רצף פעולות מבצעיות אשר הביאו למניעה, שיבוש וסיכול של ניסיונות הברחה לצורך התעצמות ארגוני הטרור בזירה הימית הדרומית.
חטיבת הבקעה והעמקים (417) בפיקוד המרכז: על רצף פעולות מבצעיות לסיכול הברחות אמצעי לחימה בזירה המזרחית.
אגף המבצעים בשירות הביטחון הכללי: על רצף פעולות מבצעיות ועל חלקו הייחודי במבצע "שובר גלים".
אוגדת יהודה ושומרון בפיקוד המרכז: על רצף פעולות מבצעיות ועל חלקה הייחודי במבצע "שובר גלים".
מחלקת מבצעים באגף המבצעים, מטה מבצעי זרוע הים, שייטת ספינות הטילים, מחלקת ההגנה האווירית, טייסת העמק (109), יחידת הבקרה האווירית הצפונית ולהק המודיעין בזרוע האוויר והחלל, זירת הטרור בחטיבת המחקר, בסיס 8200 בצפון וזירת הצפון בחטיבת ההפעלה המבצעית באגף המודיעין: על שיתוף פעולה רב-זרועי אשר אפשר הגנה רציפה ויעילה על נכנסים אסטרטגיים, ובהם יירוט של מל"טים ששוגרו על ידי חזבאללה לעבר הגבול הימי הצפוני.
שייטת 7 בזרוע הים ויחידה 8200 באגף המודיעין: על פעילות חשאית ותקדימית אשר אפשרה הבאת מודיעין רב ערך מזירות מרוחקות.
גדוד גרניט (932) בחטיבת הנח"ל: על פעילותו במבצע "עלות השחר" והפעלת הכוח בצורה איכותית ומדויקת תחת אש.
מחלקת התקפה בזרוע האוויר והחלל: על פעילות חשאית שלא ניתן לחשוף.
מחלקת השתתפות וכנף 7 בזרוע האוויר והחלל, אגף המבצעים בשירות הביטחון הכללי ויחידה 8200 באגף המודיעין: על פעילותן ב"עלות השחר", שאפשרה את סיכול בכירי ארגון הטרור גא"פ, בפעילות ממוקדת וקטלנית.
חיל ההנדסה הקרבית: מפקדת קצין ההנדסה הראשי בזרוע היבשה, יחידת ההנדסה הפיקודית של פיקוד המרכז, יחידת ציוד מכני הנדסי מטכ"לי 7186, גדוד ציוד מכני הנדסי 7058 בפיקוד המרכז, גדוד הנדסה 601 בפיקוד הדרום וגדודי הנדסה 603 ו-605 בפיקוד הצפון: על רצף פעולות מבצעיות והנדסיות מורכבות לסיכול ומניעת חדירת מפגעים ולהגנה בקו התפר.
המטה המבצעי של פיקוד הדרום: על פעילותו במבצע ״עלות השחר", עיצוב המערכה, הכוונתה, עמידה במשימה ורתימת השותפים באופן רב זרועי.
רב-סמל מתקדם ר' ביחידת יהל"ם של זרוע היבשה: אות מבצעי אישי על תרומה רבת שנים לפיתוח, הטמעה ויישום יכולות הנדסיות ייחודיות מתקדמות.
מקבלי האות > 2023

גנרל מארק מילי - יו"ר המטות המשולבים, במהלך ביקורו בישראל באוגוסט 2023.
מקבלי האות > 2024

גנרל גרגורי גיאו - כהוקרה על תרומתו הרבה לביטחונה של מדינת ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל.
ספקטרום פרויקטיבי

בגאומטריה אלגברית ספקטרום פרויקטיבי הוא אנלוג פרויקטיבי של המושג ספקטרום של חוג.
ספקטרום פרויקטיבי מתאים לחוג קומוטטיבי מדורג  A יריעה קוואזי-פרויקטיבית (או סכמה קוואזי-פרויקטיבית)  Proj(A), אם  A אלגברה נוצרת סופית מעל  A_{0}. למשל, אם  A=k[x_{0},\ldots ,x_{n}] הוא חוג הפולינומים, מדורג כך שכל המשתנים בעלי דרגה 1, אז   Proj(A) הוא המרחב הפרויקטיבי  \mathbb {P} _{k}^{n}.
בגאומטריה אלגברית קלאסית יריעה פרויקטיבית  X\subset \mathbb {P} _{k}^{n} המוגדרת על-ידי משוואות הומוגניות  f_{i}(x_{0},\ldots ,x_{n})=0,i=1,\ldots ,m מתוארת על-ידי חוג מדורג  A=k[x_{0},\ldots ,x_{n}]/(f_{1},\ldots ,f_{m}) עם הדירוג המושרה מהדירוג הסטנדרטי בחוג הפולינומים.
בניית הספקטרום הפרויקטיבי משחזרת (בשפה של סכמות) את היריעה הפרויקטיבית  X מהחוג המדורג  A.
Proj(A) כקבוצה

יהי  A=\oplus _{i\geq 0}A_{i} חוג קומוטטיבי מדורג. אידיאל  I\subset A נקרא הומוגני אם  I=\oplus I_{i},I_{i}=I\cap A_{i}. אוסף אברי  A בעלי דרגה חיובית  A_{+}=\oplus _{i>0}A_{i} הוא אידיאל הומוגני הקרוי לעיתים אידיאל לא רלוונטי (אנ'). איברי  Proj(A) הם האידיאלים הראשוניים המדורגים של  A שלא מכילים את  A_{+}.
טופולוגיית זריצקי על  Proj(A)

בדומה לטופולוגיה על הספקטרום של חוג קומוטטיבי, ניתן להגדיר על  Proj(A) טופולוגיה על-ידי קביעת קבוצות 
 V(I)=\{{\mathfrak {p}}\in Proj(A)|{\mathfrak {p}}\supset I\}, כאשר  I אידיאל הומוגני, כקבוצות סגורות.
זה מגדיר טופולוגיה על  Proj(A) הנקראת טופולוגיית זריצקי. בסיס של הטופולוגיה ניתן על-ידי הקבוצות הפתוחות  D(f)=\{{\mathfrak {p}}\in Proj(A)|{\mathfrak {p}}\not \ni f\} כאשר  f איבר הומוגני ב- A. נציין כי  D(f) הומאומורפי לספקטרום של החוג  A_{(f)}, לוקליזציה הומוגנית של  A המוגדרת כאוסף שברים  {\frac {a}{f^{k}}} ב- A_{f}  בעלי דרגה  0.
מבנה של סכמה על  Proj(A)

כדי להגדיר מבנה של מרחב מחויג על  Proj(A), יש להגדיר עליו את אלומת המבנה  {\mathcal {O}}, אלומת הפונקציות הרגולריות. כיוון שהקבוצות הפתוחות  D(f) מהוות בסיס של טופולוגיה,  מספיק להגדיר את חתכי אלומת המבנה רק על קבוצות אלה, וכן להגדיר את העתקות הצמצום  {\mathcal {O}}(D(f))\to {\mathcal {O}}(D(fg)) לכל זוג איברים הומוגניים  f,g בחוג  A.
הומיאומורפיזם בין  D(f) לבין הספקטרום של  A_{(f)} מאפשר להגדיר  {\mathcal {O}}(D(f))=A_{(f)} ולקבל
את העתקות הצמצום באופן אוטומטי.
כיוון שמרחב מחויג  D(f) איזומורפי, לפי הבנייה, לסכמה אפינית  Spec(A_{(f)}),  Proj(A) הוא סכמה.
מורפיזם סכמות  \pi :\ Proj(A)\to Spec(A_{0}) מתקבל על-ידי הדבקה של המורפיסמים  Spec(A_{(f)})\to Spec(A_{0})
המוגדרים על-ידי מבנה של  A_{0}-אלגברה על  A_{(f)}. מורפיזם זה פרויקטיבי עם  A
אלגברה נוצרת סופית מעל  A_{0}.
דוגמאות > המרחב הפרויקטיבי

הדוגמה הראשונה של ספקטרום פרויקטיבי היא  Proj(A) כאשר  A=k[x_{0},\ldots ,x_{n}]. הקבוצות הפתוחות  D(x_{i})
מזוהות עם ספקטרה של חוגי הפולינומים  A_{(x_{i})}=k[{\frac {x_{0}}{x_{i}}},\ldots ,{\frac {x_{n}}{x_{i}}}], כך שבמקרה  k הוא שדה 
סגור אלגברית, הנקודות הסגורות של  Proj(A) מזוהות עם המרחב הפרויקטיבי הקלאסי  \mathbb {P} _{k}^{n}.
באופן כללי, הספקטרום הפרויקטיבי של  A[x_{0},\ldots ,x_{n}] כאשר  A חוג קומוטטיבי כלשהו והמשתנים  x_{i} בעלי דרגה  1, נקרא המרחב הפרויקטיבי מעל  A המסומן  \mathbb {P} _{A}^{n}.
דוגמאות > יריעות פרויקטיביות קלאסיות

יהי  k שדה סגור אלגברית,  A אלגברה מדורגת הנוצרת על-ידי איברים הומוגניים בעלי דרגה  1.
זה גורר כי  A ניתן להציג כמנה של החוג המדורג  S=k[x_{0},\ldots ,x_{n}] מודולו אידיאל הומוגני  J.
זה מאפשר להציג  Proj(A) כתת-סכמה סגורה של  \mathbb {P} _{k}^{n}. הנקודות הסגורות של  Proj(A) הן
נקודות  (x_{0}:\ldots :x_{n}) של  \mathbb {P} _{k}^{n} המקיימות משוואות של  J.
דוגמאות > ניפוח של סכמה אפינית

תהי  X=Spec(A) סכמה אפינית ותהי  Y=V(I) תת-סכמה סגורה הניתנת על-ידי אידיאל  I. 
ניפוח של  X ב-  Y אפשר לתאר כספקטרום פרויקטיבי של החוג המדורג
 S=A\oplus I\oplus I^{2}\oplus \ldots
לקריאה נוספת

Hartshorne, Robin (1977), Algebraic Geometry, Springer-Verlag. ISBN 0-387-90244-9.
מקס קלינגר

| --- | --- |

 לידה:  18 בפברואר 1857 לייפציג, ממלכת סקסוניה 
 פטירה:  5 ביולי 1920 (בגיל 63) גרוסינה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  גרוסינה 
 מקום מגורים:  בריסל, ברלין 
 השכלה:  האקדמיה הפרוסית לאמנות (1876)  האקדמיה לאמנויות של קרלוסהה (1875)  Petri school Leipzig 
 מעסיק:  האקדמיה לאמנויות היפות של לייפציג 
 בן או בת זוג:  אלזה אזנייף 
 פרסים והוקרה:  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1910)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה 
 
מַקְס קְלִינְגֶר (בגרמנית: Max Klinger;‏ 18 בפברואר 1857 – 5 ביולי 1920) היה אמן גרמני שתרם תרומה משמעותית בציור, פיסול, הדפסים וגרפיקה, וכן כתב מסה המבטא את רעיונותיו על אמנות ותפקידה של אמנות גרפית והדפסים ביחס לציור. הוא מזוהה עם סימבוליזם, הזצסיון הווינאי, ויוגנדסטיל (סגנון נוער), ההתגלמות הגרמנית של אר נובו. כיום הוא ידוע בעיקר בזכות ההדפסים הרבים שלו, במיוחד בסדרה שכותרתה "פרפרזה על מציאת כפפה" (Paraphrase über den Fund eines Handschuhs), ובמיצב הפיסולי המונומנטלי שלו במחווה לבטהובן בזצסיון הווינאי ב-1902.
גלריה > ציור

"דיוקן של ג'נטלמן" (ללא תאריך), שמן על קרטון, 37.5 x 32.2 ס"מ, ארמון בלוודר, וינה, אוסטריה.
"מוות משתין" (1880), שמן על בד, 95 x 45 ס"מ. מוזיאון האומניות היפות, לייפציג, גרמניה.
"נציגות" (1882), שמן על לוח, 37 x 63 ס"מ. מוזיאון האומניות היפות, לייפציג, גרמניה.
"המשפט של פריז" (1885–87), שמן על בד, עץ וגבס, מידות כוללות: 370 × 752 × 65 ס"מ, ארמון בלוודר, וינה, אוסטריה.
"השעה הכחולה" (1890), שמן על בד, 191.5 × 176 ס"מ, מוזיאון האומניות היפות, לייפציג, גרמניה.
"ישו באולימפוס" (1897), שמן על בד עם מדיה מעורבת, מידות כוללות: 549 × 965 × 65 ס"מ, ארמון בלוודר, וינה, אוסטריה.
"נוף על האונשטרוט" (1912), שמן על בד, 192X126 ס"מ, מוזיאון לינדנאו, אלטנבורג, גרמניה.
גלריה > פיסול

"הדרמה" (לפני 1904), אוסף לא ידוע
"אלזה אזנייף", בערך. 1900.
"אתלט" (1901), אוסף לא ידוע
"בטהובן" (בערך 1883–1902), גובה: 3.10 מ', לייפציג, מוזיאון לאמנויות יפות
"בטהובן טורסו" (1902), ברונזה
"גאלאטה" (1906), כסף יצוק ושיש, 111.1 × 31.8 × 47.6 ס"מ.
גלריה > שרטוטים, הדפסים וגרפיקה

"קופידון, מוות והלאה", מתוך הסדרה "אינטרמצי", אופוס IV, מס. 12 (1881), תחריט ואקווטינטה, 15.7 × 40.7 ס"מ, מוזיאון פילדלפיה לאמנות
"חרדות" מהסדרה "פרפרזה על מציאת כפפה" אופוס VI, מס. 7 (1881), תחריט, 7, 13,5 x 25,7 ס"מ, אלברטינה, וינה
"חטיפה" מהסדרה "פרזה על מציאת כפפה" אופוס VI, מס. 9 (1881), תחריט, 9, 11,4 x 26,1 ס"מ, אלברטינה, וינה
"אינטרמצו", מתוך הסדרה "אהבה", אופוס X, מס'. 6 (1887), תחריט עם חריטה ואקווטינטה, 19.1 x 42 ס"מ, המוזיאון לאמנויות יפות, יוסטון
"עתיד ראשון", מתוך הסדרה "אווה והעתיד", אופוס III, מס' 2 (1879–80), תחריט עם אקווטינטה, 36 x 23.5 ס"מ, מוזיאון סנט לואיס לאמנות
"עתיד שלישי", מתוך הסדרה "איב והעתיד", אופוס III, מס' 6 (1880), תחריט, 290 × 201 מ"מ, המכון לאמנות של שיקגו, מתנת ג'ק דאוטון
"אישה עירומה יושבת עם פאלוס רוקד" (1882), עט ומברשת על נייר, 30.6 על 18.7 ס"מ.
"פיתוי", מתוך הסדרה "חיים", אופוס VIII, מס'. 4 (1884), אקווטינטה ותחריט, עם רולטה, 47.3 × 22.5 ס"מ. המכון לאמנות של שיקגו
"נפילה", מתוך הסדרה "חיים", אופוס VIII, מס'. 12 (1884), תחריט ונקודה יבשה, 27.6 × 22.8 ס"מ. המכון לאמנות של שיקגו, מתנת ג'ק דאולטון
"חזרה אל האין" מהסדרה "חיים", אופוס VIII, מס'. 15 (1884), תחריט ואקווטינטה, 29.9 x 24.8 ס"מ.
"נשיקה בפארק", מתוך הסדרה "אהבה", אופוס X, מס'. 4 (1887), תחריט ותצריב, 45.4 על 27.4 ס"מ.
"הזכרה", מתוך הסדרה "פנטזיות ברהמס", אופוס XII, no, 2 (1894), 21.8 x 34 ס"מ, הגלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון די.סי.
"סיסיפוס (כישורים)" (1914)
הערות שוליים

↑  "Galatea". www.metmuseum.org. נבדק ב-2020-12-15.
1 2 3  Salsbury, Britany. (2000), “The Graphic Art of Max Klinger.” In Heilbrunn Timeline of Art History. New York: The Metropolitan Museum of Art.
↑  Klinger, Max (1891), Malerei und Zeichnung [Painting and Drawing], Leipzig, Reusche, 46 pp.
↑  Mazzaferro, Francesco (2015), German Artists' Writings in the XX Century - Max Klinger, 'Painting and Drawing'. Part One: The Overall Context. Art Literature
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263863005171  PLWABN: 9810623717705606  AAG: 2102  AGSA: 3354  BIBSYS: 90071605  BNE: XX1124817  BnF: cb12055661j (data)  CiNii: DA01614722  GND: 118563335  ICCU: RAVV016321  ISNI: 0000 0001 2096 0584  KulturNav: f3a10e01-4566-40d4-a936-7fe0d860aed4  LCCN: n79084974  LNB: 000341440  MusicBrainz: d843d986-dba6-43c3-b016-b61582cbc89d  NDL: 00445898  NGV: 3992  NKC: kup20040000119171  NLA: 35275642  NSK: 000457996  NTA: 068835485  RERO: 02-A003459925  RKD: 44827  SELIBR: 287320  SNAC: w63n3cwn  SUDOC: 028794575  Trove: 893301  ULAN: 500023867  VcBA: 495/171841  VIAF: 46780561   WorldCat (עם VIAF): 46780561 
"דיוקן אלזה אזנייף (אנ')" (1904), שמן על בד, 100 על 50 ס"מ, המוזיאון לאומנויות היפות, לייפציג
אנדרטת יוהנס ברהמס
"בטהובן" צולם ב-1902 בתערוכה ה-14 של הזצסיון הווינאי עם ציור הקיר "לילה יורד" של אלפרד רולר על הקיר
"אם וילד" ("אמא מתה"), 1898, חריטה ותצריב
שפעת

| --- | --- |
נגיף (וירוס) השפעת
נגיף (וירוס) השפעת
 תחום:  רפואת משפחה 
 מיקום אנטומי:  מערכת הנשימה 
 גורם:  נגיפי שפעת 
 תסמינים:  חום, שיעול, דלקת אף, כאב חזה, עייפות, כאבי שרירים, כאב ראש, גודש באף, צמרמורת 
 טיפול:  peramivir  זנמיביר  אוסלטאמיביר  baloxavir marboxil 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  219557 
 MeSH:  D007251
 סיווגים
 ICD-10:  J10, J11
 
שפעת או גְּרִיפָּה (Influenza) היא מחלה זיהומית הפוגעת ביונקים ובעופות, הנגרמת על ידי נגיף שפעת והיא התוקפת את דרכי הנשימה.
נגיף השפעת הוא ממשפחת ה-Orthomyxoviridae מקבוצת נגיפי ה-RNA. קיימים שלושה סוגי נגיף שפעת שפוגעים בבני אדם – B, A ו-C. בכל שנה גורמים A ו-B לתחלואה עונתית ששיאה בחורף. שפעת מסוג C היא הנדירה והקלה מכולם. מבין שלושתם, שפעת A עלולה לגרום למגפות עולמיות משתי סיבות: האחת, יכולת השתנות מהירה ביותר – במהלך התרבותו עובר הנגיף מוטציות רבות ומהירות. השנייה, נגיף השפעת מסוג A מדביק גם מינים רבים של בעלי חיים, כולל חיות משק וחיות בר. בעלי החיים הללו יכולים להיפגש, להחליף זני נגיפים שונים ולייצר גֵּנוֹטִיפּ (מערך גנטי) חדש. שתי התכונות הללו יחד מסייעות לנגיפי A לעבור שינויים מהירים וכך לחמוק מהמערכת החיסונית של הנדבק.
בבני אדם מתבטאת השפעת לרוב בחום (מעל 38 מעלות צלזיוס), כאב גרון, כאב ראש, נזלת, שיעול, כאבי שרירים, וכן חולשה ועייפות, איבוד תיאבון, ליחה, סחרחורת ובחילה. סיבוך אופייני של השפעת היא מחלת דלקת ריאות, אשר עלולה להיות קטלנית, בעיקר בילדים קטנים, קשישים ובחולים עם דיכוי של מערכת החיסון. ישנו חיסון כנגד שפעת, שנלקח בין השאר בקרב קבוצות סיכון.
יש להבדיל בין שפעת ובין הצטננות, שנגרמת על ידי נגיפים אחרים, שתסמיניה דומים מאוד לאלו של השפעת, אולם מתבטאים לרוב בצורה קלה יותר, ללא חום גבוה או תשישות. אולם, הבחנה מדויקת בין השתיים אפשרית רק באמצעות בדיקות רפואיות שונות.
ההרגשה הכללית בזמן המחלה היא חולשה, כאבים בכל הגוף וחוסר שקט ומנוחה. באין סיבוכים, המחלה עוברת לאחר כשבוע.
מקור השם

מקור השם "שפעת" מהמילה הלטינית influentia משמעותה "השפעה". בשנת 1743 התחוללה מגפת שפעת באירופה והרופאים סברו שהיא התפרצה מהשפעה אסטרולוגית שלילית. לאחר מכן כונתה כך המחלה בשל האמונה שההידבקות מושפעת מן הקור.
הדבקה ודרכי התפשטות

נגיפי השפעת מועברים בין יונקים שנדבקו במחלה בעיקר כאשר אלו מתעטשים ועקב כך מפיצים תרסיס של טיפות רוק מיקרוסקופיות המכיל כמות גדולה של הנגיפים.
שפעת יכולה לעבור גם מהפרשות של עופות נגועים וכן ממגע עם רוק, נזלת, צואה ודם של חיות נגועות. ניתן להידבק במגע ישיר עם הפרשות אלו או מגע עם משטחים שזוהמו בהפרשות. יכולת נגיפי השפעת להדביק נשארת גם לאחר שבוע בו הנגיף נמצא בטמפרטורת גוף האדם (כאשר הנגיף אינו חשוף לאוויר יבש), מעל שלושים יום כאשר הנגיף נשמר בטמפרטורה של 0 מעלות צלזיוס, ולזמן בלתי מוגבל בטמפרטורות מאוד נמוכות. ניתן להשמיד נגיפי שפעת בקלות באמצעות חומרים מחטאים (דיסאינפקטנטים) ודטרגנטים.
השפעת מתפשטת ברחבי העולם בהתפרצויות עונתיות העלולות לקטול מיליוני בני אדם בשנות פנדמיה (מגפה כלל עולמית), ובשנים של התפרצות לא פנדמית מאות אלפי בני אדם. במהלך המאה ה-20 התרחשו שלוש פנדמיות של שפעת – כל אחת מהן כתוצאה משינוי גנטי משמעותי בנגיף. התחלת פנדמיות מיוחסת להעברת נגיף השפעת בין מיני בעלי חיים שונים. קיים חשש כי הפנדמיה הבאה תיגרם משפעת העופות, שנתגלתה לראשונה באסיה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 והיא קטלנית במיוחד. מכיוון שבשלב זה המחלה אינה עוברת מאדם לאדם, אלא רק בהדבקה מעופות נגועים, הסיכוי להידבק בשפעת עופות נמוך ביותר.
החיסון כנגד שפעת מומלץ לאנשים הנמצאים באוכלוסיות הסיכון וכן לתעשיית העופות. החיסון הנפוץ ביותר הוא החיסון הטריוולנטי המכיל חלקי שלושה זני נגיפים שעברו אינאקטיבציה. החיסון מכיל לרוב שני זנים של שפעת מסוג A וזן אחד של שפעת מסוג B. חיסון המיוצר בשנה מסוימת עשוי להיות לא יעיל בשנה שלאחריה, מאחר שזני שפעת חדשים ושונים הופכים להיות דומיננטיים. לפיכך בכל סתיו מיוצר חיסון שיכיל את שלושת זני השפעת הצפויים להיות דומיננטיים בשנה הקרובה.
מדי שנה חולים במחלה 10–20 אחוזים מהאוכלוסייה הכללית, כאחד מכל 10 מבוגרים ואחד מכל שלושה ילדים. עקב חולשת מערכת החיסון עלולה השפעת להיות קטלנית לחלשים, לקשישים ולחולים כרוניים. 20 אחוזים מהחולים במחלה מפתחים בעקבותיה סיבוכים. בין הנפוצים שבהם: ברונכיטיס, דלקת ריאות וסינוסיטיס. עם זאת, קיימת הסברה, שישנם נשאים שנדבקו בנגיף אבל אינם מפתחים את תסמיני המחלה. מדי שנה מתים בארצות הברית לבדה כ-36,000 בני אדם מסיבוכים של מחלת השפעת. בישראל, על פי נתוני משרד הבריאות, בכל שנה מתים כמה עשרות אנשים משפעת וסיבוכיה.
היסטוריה

היפוקרטס תיאר בבהירות כבר לפני כ-2,400 שנה סימפטומים של שפעת אצל בני אדם. מאז ועד היום תוארו סימפטומים דומים, אולם קשה לדעת האם היו אלו מגפות שפעת, דיפתריה, דבר, טיפוס הבטן או טיפוס הבהרות. כל אלו מחלות בעלות סימפטומים דומים.
מגפות עולמיות של שפעת פורצות מדי 10–15 שנים. בהתפרצויות קטנות יותר בשנת 1957 ובשנת 1968 מתו למעלה ממיליון איש. מגפת השפעת הקטלנית ביותר בעת החדשה הייתה ב-1918, במחלה המכונה "השפעת הספרדית" בה מתו למעלה מ-40 מיליון איש ברחבי העולם. חרף שמה של המגפה, מקורה לא היה בספרד. המגפה נקראה כך משום שספרד הייתה נייטרלית במלחמת העולם הראשונה, ובניגוד למדינות הלוחמות, בספרד לא חלו חוקי הצנזורה על פרסום עובדת התפרצות מחלות ומגפות. לכן הייתה ספרד הראשונה שפרסמה את קיומה של מגפת שפעת קטלנית, ובזמנו בתקשורת נראה כי התפרצות השפעת מתרכזת בעיקר בספרד. בפועל, השפעת הספרדית הרגה מיליונים בכל העולם.
| שם המגפה | תאריך | תמותה | טיפוס הנגיף |
| --- | --- | --- | --- |
| השפעת הרוסית | 1889–1890 | מיליון | ככל הנראה H3N8 |
| השפעת הספרדית | 1918–1920 | 40 מיליון | H1N1 |
| השפעת האסיאתית | 1957–1958 | בין 1 ל-4 מיליון | H2N2 |
| שפעת הונג קונג | 1968–1969 | בין 0.75 ל-1 מיליון | H3N2 |
| שפעת החזירים | 2009–2010 | 105,700–395,600 | H1N1 |
סוגים

ישנם שלושה סוגים של נגיף השפעת: A,‏ B ו-C. נגיף שפעת מסוג A הוא הסביר ביותר לפגוע באופן חמור בבני אדם בשל יכולתו לעשות שימוש של נשאים בעופות, בציפורי מים ובחזירים. שפעת הוא אחד הווירוסים שמסוגל לעבור מוטציות רבות מאוד, בשל תכונתו לעבור מוטציה הוא מתעתע במערכת החיסון האנושית וחודר לתוך התאים האנושיים. בני אדם יכולים לפתח עמידות רבה יותר כנגד נגיפי שפעת מסוג B ו-C משום שהמוטציה שנגיפים אלה עוברים היא קלה. נכון לתחילת המאה ה-21 ידועים למעלה מ-200 סוגים של נגיפי שפעת. המקור למרבית נגיפי השפעת במזרח הרחוק, שם סמוכים בני האדם לחיות המשק שלהם, אווזים, ברווזים וחזירים. משום כך מכונות התפרצויות שפעת שנתיות בשמות "שפעת הונג קונג", "שפעת בייג'ינג" וכו'.
הידבקות

ההידבקות במחלה נעשית באמצעות נגיפי המחלה המועברים בקלות רבה מאוד באמצעות האוויר, מה שהופך את המחלה למדבקת ביותר. ההידבקות בשפעת מתבצעת על ידי מעבר הנגיף אל דרכי הנשימה. שם הוא מזוהה על ידי תאי האפיתל שבדפנות דרכי הנשימה, כדבר מה בלתי מזיק ואולי אף רצוי לכאורה[דרוש מקור], עד שמתאפשר לו לחדור לתוכם. בתוך כל תא מחבר הנגיף את החומר הגנטי שלו עם החומר הגנטי של התא, כך שיתאפשר לו לעשות שימוש בחלבונים של התא, לשכפל עצמו בקצב מהיר ביותר ולהתרבות בתוך שעות פי מאות אלפים ואפילו פי מיליונים. לאחר זמן מה נהרס התא, הנגיפים החדשים מתפזרים וחודרים לתאים סמוכים, מתרבים גם בהם, הורסים גם אותם וחוזר חלילה. כך נהרסים יותר ויותר תאים, המחלה מתקדמת, עד שמערכת החיסון מדבירה את הנגיף. הדברת נגיף השפעת לוקחת כחמישה עד שבעה ימים. במקרים נדירים כאמור, פחות מ-0.3% מסך כל החולים, כושלת מערכת החיסון והאדם מוצא את מותו.
הידבקות > הקשר לחורף

המחלה נקשרת לקור וחורף, אולם אינה נגרמת ישירות מהקור. קיימות מספר תאוריות באשר לתפוצתה הרבה של המחלה בעונת החורף. הסבר אפשרי אחד לתפוצתה הרבה בחורף נובע מהטעם הפשוט של חוסר אוורור במקומות הומי אדם. ייתכן שגם ריבוי ביקורי קרובים בעונת החורף (במדינות המערב) מעודד את ההתפשטות. אפשרות נוספת היא שקור מגביר את יכולת השרידות של הנגיף לאחר ההדבקה.
במרץ 2008 פרסם ד"ר יהושע זימרברג (Zimmerberg) מארצות הברית את גילויו המחקרי בקשר לפרטי אופן ההדבקה בשפעת, והסיבה שבעטיה אופן הדבקה זה יעיל בחורף דווקא. זימרברג גילה שלנגיף השפעת יש מעטפת דמוית ג'ל שמגנה עליו מהתייבשות כשהוא באוויר וכשהנגיף חודר לגרון, חום גוף המאכסן מתיך את המעטפת ומאפשר חדירה של הנגיף אל תוך תאי המאכסן. אולם במזג אוויר חם מעטפת זו מותכת עוד באוויר והנגיף מאבד את הגנתו.
בנוסף הוצעו המנגנונים הבאים:
וירוסים נשימתיים לרוב חודרים דרך דרכי הנשימה באף. מזג אוויר קר ויבש מייבש את הנזלת המהווה את קו ההגנה הראשון נגד אנטיגנים שונים.
תאי פגוציט שבמערכת החיסון, נוטים להיות פעילים פחות בגוף בטמפרטורות נמוכות, וכך פחות יעילים בזיהוי והשמדה של וירוסים.
תסמינים

תסמיני המחלה הם:
חום מעל 38 מעלות צלזיוס.
כאב גרון.
כאבי שרירים, כאב עצמות וכאב מפרקים.
כאב ראש.
חולשה כללית.
נזלת, התעטשויות ושיעול.
מקור כל תסמיני המחלה אינו בנגיף, כי אם במערכת החיסון עצמה. חום הגוף עולה מפני שבלוטת ההיפותלמוס שבמוח גורמת לעלייתו כדי להאט את התפתחות הנגיף. כאבי גרון מופיעים עקב פעילות תאי הרג של מערכת החיסון, שיעול ונזלת מתפתחים כדי לסלק את הפסולת (נגיפים וחלקי תאים מתים) שנבלעה בדרך כלל על ידי מאקרופאג'ים, תאים בלעניים של מערכת החיסון. כאבי שרירים, עצמות ומפרקים, קשורים גם הם כולם למערכת החיסון.
ללא סיבוכים, המחלה נמשכת בדרך כלל כשבוע.