stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט דה נירו
ביוגרפיה

דה נירו נולד בעיר ניו יורק שבארצות הברית. שני הוריו עסקו באמנות, אמו וירג'יניה אדמירל, הייתה ממוצא הולנדי, אנגלי, צרפתי וגרמני, עסקה בציור. אביו רוברט דה נירו, היה ממוצא איטלקי ואירי. האב עסק בציור ופיסול. הוריו התגרשו כשהיה בן 3 ואף על פי שאימו גידלה אותו, בילה זמן רב גם עם אביו, שגר בקרבת מקום. בשנת 2010 החל להעניק פרס שנתי לציור לזכר אביו, וב-2014 יצר סרט תיעודי עליו.
דה נירו הצעיר שלט בשפה האיטלקית כי גדל חלק מילדותו בשכונת "ליטל איטלי" אשר במנהטן, עם אמו. הוא פקד בתי ספר רבים, ציבוריים ופרטיים, עד שבגיל 16, עזב לבלי שוב, כדי ללמוד משחק. דה נירו הוקסם מסרטי הקולנוע והמשחק היווה עבורו מעין מפלט מביישנותו. את הופעתו הראשונה על במה ערך כבר בגיל עשר בהצגת "הקוסם מארץ עוץ" בבית הספר בו למד.
דה נירו למד במחיצת שניים מגדולי המורים האמריקאיים למשחק, סטלה אדלר ולי סטרסברג.
קריירה

בשנת 1963, כשהיה בן 20, הצטלם לסרטו הראשון "The Wedding Party", של הבמאי בריאן דה פלמה, אך הסרט יצא לאקרנים רק שש שנים מאוחר יותר, בשנת 1969.
שני סרטיו הבאים היו אף הם בבימוי דה פלמה, אך הפריצה לתודעת הקהל התרחשה רק ב-1973, בהופעה שזיכתה אותו בפרס השחקן הטוב ביותר של איגוד המבקרים של ניו יורק, על תפקידו בסרט "פעימות לב" (Bang the Drum Slowly). באותה שנה שיתף פעולה לראשונה עם הבמאי מרטין סקורסזה בסרט "רחובות זועמים". שותפות זו עם סקורסזה הביאה ברבות השנים לכמה מהופעותיו הבלתי נשכחות של דה נירו בסרטים: נהג מונית, קזינו, ניו יורק, ניו יורק, השור הזועם, מלך הקומדיה, החבר'ה הטובים ופסגת הפחד.
לפרס אוסקר היה מועמד תשע פעמים וזכה פעמיים: בפעם הראשונה בשנת 1974 בקטגוריית "שחקן משנה" על תפקידו ב"הסנדק 2" של פרנסיס פורד קופולה, ובפעם השנייה בשנת 1980 בתואר "השחקן הטוב ביותר" על תפקידו ב"השור הזועם", עליו גם זכה בפרס גלובוס הזהב.
מועמדויות נוספות לפרס אוסקר הם על תפקידיו ב"נהג מונית" (1976), "צייד הצבאים" (1978), "התעוררות" (1990), "פסגת הפחד" (1991) "אופטימיות היא שם המשחק" (2012), "האירי" (2019) ו"רוצחי פרח הירח" (2023).
בספטמבר 1980 ביקר בישראל, כאורח של המפיק הישראלי ארנון מילצ'ן שאתו התיידד. בהמשך השתתף דה נירו ברציפות בשלוש הפקות עתירות תקציב של מילצ'ן – "מלך הקומדיה" (1982) קומדיה סאטירית שביים מרטין סקורסזה; "היו זמנים באמריקה" (1984), סרט מאפיה באורך שלוש שעות שהיה סרטו האחרון של הבמאי האיטלקי סרג'ו לאונה; ו"ברזיל" (1985), סרט מדע בדיוני, אשר בוים על ידי טרי גיליאם. שלושת הסרטים זכו להצלחה ביקורתית ואמנותית אך נכשלו בקופות. במשך השנים ביקר דה-דה נירו בישראל עוד פעמים רבות. בין השאר, ביולי 1993 הגיע להשתתף בטקס פתיחת פסטיבל הקולנוע ירושלים והמכביה הארבע-עשרה. ביוני 2013 הגיע במטרה להשתתף בוועידת הנשיא, לכבוד יום הולדתו ה-90 של שמעון פרס.
בשנת 1993 פנה לראשונה לבימוי, בסרט "סיפור מרובע ברונקס" בו גם כיכב, וב-2006 ביים את הסרט שומר המדינה.
בשנות ה-2000 השתתף דה נירו במגוון קומדיות ("בואו נדבר על זה", "שואוטיים", "סבא בהפרעה" ואחרים).
בשנת 2002 ייסד את פסטיבל הסרטים טרייבקה, בעקבות פיגועי הטרור שהתרחשו ב-11 בספטמבר 2001 והביאו לנפילת מגדלי התאומים ולפגיעה בשכונת טרייבקה בניו יורק הסמוכה למגדלים. מטרת הפסטיבל להציג את העיר ניו יורק כמרכז קולנוע בין-לאומי, ולתרום לשיקומו של אזור מנהטן תחתית.
בשנת 2013 כיכב לצד סילבסטר סטאלון בסרט "סוגרים חשבון", כזוג יריבי אגרוף מזדקנים יוצאים מהפנסיה שלהם כדי להילחם בקרב אחד אחרון, 30 שנה אחרי הקרב הקודם.
בשנת 2015 כיכב לצד אן האת'וויי בקומדיה "המתמחה". סרט שבוים, הופק ונכתב בידי ננסי מאיירס וספג ביקורות שליליות.
בשנת 2016 שיחק בדרמת האגרוף "ידי האבן" לצידם של אדגר רמירס, אשר, וג'ון טורטורו. באותה שנה גם שיחק בסרט "קומיקאי", בו דה נירו מגלם קומיקאי שתהילתו כבר חלפה והוא מנסה להמציא את עצמו מחדש, ללא הצלחה יתרה.
בנובמבר 2016 דווח שדה נירו ישתתף בסדרת טלוויזיה בת 20 פרקים שיביים דייוויד או. ראסל ושמה "The Nix" לצידה של מריל סטריפ. שכרו הוערך בכ-750,000 דולר לכל פרק בסדרה.
בשנת 2019 יצא לאקרנים הסרט "ג'וקר", בו שיחק את מוריי פרנקלין קומיקאי בעל תוכנית אירוח שנערץ על ידי ארתור פלק. באותה שנה לאקרנים הסרט "האירי", שהפקתו נמשכה שלוש שעות וחצי בתקציב של כ-200 מיליון דולר. עלילת הסרט מתמקדת בסיפור חייו של הגנגסטר פרנק שירן, איש מאפיה שנחשד ב-1975 ברצח ג'ימי הופה, ראש איגוד נהגי המשאיות בארצות הברית. רוברט דה נירו מגלם בסרט את דמותו של שיאן ואל פצ'ינו את דמותו של הופה.
חיים אישיים

בין השנים 1976–1988 היה נשוי לדיאן אבוט, ממנה נולד בשנת 1978 בנם רפאל, וכן אימץ את ביתה מנישואים קודמים. בשנת 1995 נולדו לדה נירו תאומים (בעזרת אם פונדקאית) מחברתו לחיים אז טוקי סמית'. ביוני 1997 התחתן עם גרייס הייטאואר, אשר ממנה נולד לו בן במרץ 1998. ב-2011 נולדה לו בת נוספת בעזרת אם פונדקאית. בשנת 2018 נפרדו דה נירו והייטאואר. בשנת 2023 דה נירו חשף כי לאחרונה נולד לו ילד נוסף. רומנים אחרים מפורסמים של דה נירו כללו את הדוגמניות נעמי קמפבל וסינדי קרופורד, הזמרת ויטני יוסטון והשחקניות אשלי ג'אד ואומה תורמן.
ב-2003 לקה דה-נירו בסרטן הערמונית. רופאיו איבחנו את המחלה בשלב מוקדם ביותר של התפתחותה, בעת בדיקת מעקב שגרתית והוא החלים באופן מלא.
פילמוגרפיה נבחרת

ברכות (1968) – ג'והן רובין
מסיבת חתונה (1969) – ססיל (מלווה החתן)
מנהטן בכחול (1970) – וורדן ג'יימס
אם הדמים (1970) – לגויים בארקר
פעימות לב (1973) – מארדיגן נהג המונית
רחובות זועמים (1973) – ג'והני בוי
הסנדק 2 (1974) – ויטו קורליאונה
נהג מונית (1976) – טראביס ביקל
1900 (1976) – אלפרדו ברלינגיירי
הטייקון האחרון (1976) – מונרו סטאר
ניו יורק, ניו יורק (1977) – ג'ימי דוייל
צייד הצבאים (1978) – מייקל
השור הזועם (1980) – ג'ייק לה מוטה
מלך הקומדיה (1982) – רופרט פאפקין
היו זמנים באמריקה (1984) – נודלס
להתאהב (1984) – פרנק ראפטיס
ברזיל (1985) – הארי טאטל
המיסיון (1986) – מנדוזה
הבלתי משוחדים (1987) – אל קאפונה
ליבו של אנג'ל (1987) – לואיס סייפר
מרדף חצות (1988) – ג'אק וולש
אנחנו לא מלאכים (1989) – נד
התעוררות (1990) – לאונרד לואו
החבר'ה הטובים (1990) – ג'יימס קונוויי
אשם על פי חשד (1991) – דייוויד מריל
מלכודת אש (1991) – דונלד רימגייל
פסגת הפחד (1991) – מקס קאדי
לילה ועיר (1992) – הארי פבייאן
אשה לשניים (1993) – איבן וו. רייט
כך הייתי (1993) – דווייט
סיפור מרובע ברונקס (1993) – לורנצו
פרנקנשטיין (1994) – היצור, הדמות החדה
קזינו (1995) – סם "אייס" רוטשטיין
היט (1995) – ניל מק'קאנלי
חדרו של מרווין (1996) – דוקטור וולי
המעריץ (1996) – גיל ריינארד
סליפרס (1996) – האב בובי
קופלנד (1997) – מו טילדן
ג'קי בראון (1997) – לואיס גארה
לכשכש בכלב (1997) – קונראד ברין
רונין (1998) – סאם
ציפיות גדולות (1998) – אסיר/לוסטיג
אנשים מושלמים (1999) – מוסלי פורד
בואו נדבר על זה (1999) – פול ויטי
גברים עם כבוד (2000) – ג'יימס לורנס
פגוש את ההורים (2000) – ג'אק ביירנס
הרפתקאות רוקי ובולווינקל (2000) – המנהיג חסר הפחד
הפריצה (2001) – ניק
15 דקות (2001) – אבי פלמינג
עיר ליד הים (2002) – וינסנט לה-מארקה
שואוטיים (2002) – מיץ' פרסטון
בואו נדבר על זה פעם שנייה (2002) – פאול ויטי
שיבוט מסוכן (2004) – ריצ'רד וולס
הגשר של סאן לואיס ריי (2004) – הארכיבישוף של פרו
פגוש את הפוקרס (2004) – ג'אק באיירנס
תפוס ת'כריש (2004) – דיבוב קולו של דון לינו
משחקים נסתרים (2005) – דייוויד קאטאואיי
שומר המדינה (2006) – ביל סאליבן
אבק כוכבים (2007) – קפטיין שיקספיר
רצח מוצדק (2008) – טורק
מה קרה עכשיו? (2008) – בן
כולם בסדר (2009) – פרנק גוד
סטון (2010) – ג'אק
פגוש את הפוקרס הקטנים (2010) – ג'אק באיירנס
ללא גבולות (2011) – קארל ואן לון
יחידת עילית (2011) – צייד
סילבסטר בניו יורק (2011) – סטן האריס
אורות אדומים (2012) – סימון סילבר
המדריך לאהבה (2012) – ג'ונתן פלינט
אופטימיות היא שם המשחק (2012) – ג'ו סארקונה
החתונה הגדולה (2013) – דון
מחסל מקצועי (2013) – בנג'מין פורד
החבר'ה הרעים (2013) – פרד בלייק, ג'ובאני מאנצוני
סוף סוף וגאס (2013) – פאדי
חלום אמריקאי (2013) – ויקטור טלגיו (ללא קרדיט)
סוגרים חשבון (2014) – בילי (דה קיד) מק'דונן
המתמחה (2015) – בן
אוטובוס 657 (2015) – פרנסיס ("האפיפיור") סילבה
ג'וי (2015) – רודי
סבא בהפרעה (2016) – דיק קלי
ידי האבן (2016) – ריי ארסל
הקומיקאי (2016) – ג'אקי בורק
אשף השקרים (2017) – ברני מאיידוף
ג'וקר (2019) – מוריי פרנקלין
האירי (2019) – פרנק שיראן
מלחמה עם סבא (2020) – אד
המערב הקרוע (2020) –מקס בארבר
אמסטרדם (2022) – גנרל גיל דילבק
Savage Salvation‏ (2022) – שריף צ'רץ'
רוצחי פרח הירח (2023) – ויליאם הייל
אבי החתן (2023) – אלבו
עולם משלו (2023) – סטן
אלטו נייטס (2025) – ויטו ג'נובזה / פרנק קוסטלו
After Exile‏ (TBA) – טד דלוניי
Tin Soldier‏ (TBA) – טה אשבויין
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

יום אפס (2025)
פרסים והוקרה

בדצמבר 2009 קיבל את פרס מרכז קנדי מידיו של הנשיא ברק אובמה.
בפברואר 2013 קיבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
בינואר 2011 הוענק לדה נירו פרס גלובוס הזהב על מפעל חיים.
ב-2016 העניק לו נשיא ארצות הברית ברק אובמה את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד הגבוה במדינה.
ב-2019 הוענק לו פרס גילדת שחקני המסך על מפעל חיים.
פרסים והוקרה > פרס אוסקר

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1975 | הסנדק חלק שני | פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר | זכייה |
| 1977 | נהג מונית | פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר | מועמדות |
| 1979 | צייד הצבאים | פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר | מועמדות |
| 1981 | השור הזועם | פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר | זכייה |
| 1991 | התעוררות | פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר | מועמדות |
| 1992 | פסגת הפחד | פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר | מועמדות |
| 2013 | אופטימיות היא שם המשחק | פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר | מועמדות |
| 2020 | האירי | פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר | מועמדות |
פרסים והוקרה > British Academy of Film and Television Arts Awards

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1976 | הסנדק חלק שני | פרס באפט"א לשחקן המבטיח בתפקיד ראשי בסרט | מועמדות |
| 1977 | נהג מונית | פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי | מועמדות |
| 1980 | צייד הצבאים | פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי | מועמדות |
| 1982 | השור הזועם | פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי | מועמדות |
| 1984 | מלך הקומדיה | פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי | מועמדות |
| 1991 | החבר'ה הטובים | פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי | מועמדות |
| 2020 | האירי | פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר | מועמדות |
פרסים והוקרה > פרס גלובוס הזהב

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1977 | נהג מונית | פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה | מועמדות |
| 1978 | ניו יורק, ניו יורק | פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי | מועמדות |
| 1979 | צייד הצבאים | פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה | מועמדות |
| 1981 | השור הזועם | פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה | זכייה |
| 1989 | מרדף חצות | פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי | מועמדות |
| 1992 | פסגת הפחד | פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה | מועמדות |
| 2000 | בואו נדבר על זה | פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי | מועמדות |
| 2001 | פגוש את ההורים | פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי | מועמדות |
| 2018 | אשף השקרים | פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - מיני סדרה או סרט טלוויזיה | מועמדות |
| 2020 | האירי | פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה | מועמדות |
| 2011 | — | גלובוס הזהב על שם ססיל ב. דה-מיל | זכייה |
פרסים והוקרה > פרסי האמי לבידור בפריים-טיים

| שנה | סרט/סדרה | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | אשף השקרים | פרס אמי לבידור בפריים טיים לסרט טלוויזיה (כמפיק) | מועמדות |
| 2017 | אשף השקרים | פרס אמי לשחקן ראשי במיני סדרה או סרט | מועמדות |
| 2019 | כשהם רואים אותנו | פרס אמי לבידור בפריים טיים למיני-סדרה | מועמדות |
| 2019 | סאטרדיי נייט לייב | פרס אמי להופעת אורח בסדרה קומית | מועמדות |
פרסים והוקרה > פרס גילדת שחקני המסך

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | חדרו של מרווין | פרס גילדת שחקני המסך לצוות השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע | מועמדות |
| 2013 | אופטימיות היא שם המשחק | פרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר | מועמדות |
| 2013 | אופטימיות היא שם המשחק | פרס גילדת שחקני המסך לצוות השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע | מועמדות |
| 2017 | אשף השקרים | פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצטיין לשחקנים במיני סדרה או סרט טלוויזיה | מועמדות |
| 2020 | האירי | פרס גילדת שחקני המסך לצוות השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע | מועמדות |
| 2020 | — | פרס גילדת שחקני המסך למפעל חיים | זכייה |
פרסים והוקרה > AACTA Awards

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | אופטימיות היא שם המשחק | הפרס הבין-לאומי לשחקן המשנה הטוב ביותר של מכון הסרטים האוסטרלי | זכייה |
| 2020 | האירי | הפרס הבין-לאומי לשחקן הטוב ביותר של מכון הסרטים האוסטרלי | מועמדות |
פרסים והוקרה > פרס הקומדיה האמריקני

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | בואו נדבר על זה | פרס הקומדיה האמריקני | מועמדות |
| 2001 | פגוש את ההורים | פרס הקומדיה האמריקני | מועמדות |
פרסים והוקרה > American Movie Awards

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1980 | צייד הצבאים | Best Actor | מועמדות |
פרסים והוקרה > פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | שומר המדינה | פרס דוב הזהב | מועמדות |
| 2007 | שומר המדינה | פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין | זכייה |
פרסים והוקרה > Blockbuster Entertainment Awards

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | בואו נדבר על זה | Blockbuster Entertainment Awards | זכייה |
| 2001 | פגוש את ההורים | Blockbuster Entertainment Awards | מועמדות |
פרסים והוקרה > Boston Society of Film Critics

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1981 | השור הזועם | פרס אגודת מבקרי הקולנוע של בוסטון לשחקן הטוב ביותר | זכייה |
פרסים והוקרה > Christopher Award

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | חדרו של מרווין | Motion Pictures | זכייה |
פרסים והוקרה > פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | אשף השקרים | Best Television Movie or Miniseries Actor | מועמדות |
| 2020 | האירי | פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לסרט הטוב ביותר | מועמדות |
| 2020 | האירי | פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן הטוב ביותר | מועמדות |
| 2020 | האירי | פרס בחירת המבקרים לליהוק הטוב ביותר | זכייה |
פרסים והוקרה > Detroit Film Critics Society

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | אופטימיות היא שם המשחק | Best Supporting Actor | זכייה |
פרסים והוקרה > פרס פטל הזהב

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | שואוטיים | פרס פטל הזהב לזוג/להקה הגרועים ביותר (משותף) | מועמדות |
| 2017 | סבא בהפרעה | פרס פטל הזהב - השחקן הגרוע ביותר | מועמדות |
פרסים והוקרה > איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1976 | נהג מונית | פרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס לשחקן הטוב ביותר | זכייה |
| 1980 | השור הזועם | פרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס לשחקן הטוב ביותר | זכייה |
פרסים והוקרה > פרסי הסרטים של MTV

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | פסגת הפחד | פרס הקולנוע של MTV להופעה הטובה ביותר | מועמדות |
| 1992 | פסגת הפחד | פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר | מועמדות |
| 1992 | פסגת הפחד | פרס הקולנוע של MTV לנשיקה הטובה ביותר (משותף) | מועמדות |
| 1997 | המעריץ | פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר | מועמדות |
| 1999 | רונין | Best Action Sequence (משותף) | מועמדות |
| 2001 | בואו נדבר על זה | Best Line from a Movie | זכייה |
| 2001 | בואו נדבר על זה | פרס הסרטים של ה-MTV לצמד הטוב ביותר על המסך (משותף) | מועמדות |
פרסים והוקרה > מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1980 | השור הזועם | פרס מועצת המבקרים הלאומית לשחקן הטוב ביותר | זכייה |
| 1990 | התעוררות | פרס מועצת המבקרים הלאומית לשחקן הטוב ביותר (משותף) | זכייה |
פרסים והוקרה > איגוד המבקרים האמריקני

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1974 | רחובות זועמים | פרס איגוד המבקרים האמריקאי לשחקן המשנה הטוב ביותר | זכייה |
| 1977 | נהג מונית | פרס איגוד המבקרים האמריקני לשחקן הטוב ביותר | זכייה |
פרסים והוקרה > פרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1974 | פעימות לב | Best Supporting Actor | זכייה |
| 1977 | נהג מונית | פרס מעגל מבקרי הקולנוע של ניו יורק לשחקן הטוב ביותר | זכייה |
| 1981 | השור הזועם | פרס מעגל מבקרי הקולנוע של ניו יורק לשחקן הטוב ביותר | זכייה |
| 1991 | התעוררות | פרס מעגל מבקרי הקולנוע של ניו יורק לשחקן הטוב ביותר | זכייה |
| 1991 | החבר'ה הטובים | פרס מעגל מבקרי הקולנוע של ניו יורק לשחקן הטוב ביותר | זכייה |
פרסים והוקרה > פרס סטלייט

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | גברים עם כבוד | פרס סטלייט לשחקנית המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע | מועמדות |
| 2012 | אופטימיות היא שם המשחק | פרס סטלייט לשחקנית המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע | מועמדות |
| 2017 | אשף השקרים | Best Actor – Miniseries or Television Film | זכייה |
פרסים והוקרה > פרס סאטורן

| שנה | סרט | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1988 | ליבו של אנג'ל | פרס סאטורן לשחקן המשנה הטוב ביותר | מועמדות |
| 1995 | פרנקנשטיין | פרס סאטורן לשחקן המשנה הטוב ביותר | מועמדות |
דיאנה גולבי

| --- | --- |

 לידה:  16 בינואר 1992 (בת 33)  מוסקבה, רוסיה רוסיה
 שם לידה:  Диана Игоревна Голованов
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 עיסוק:  זמרת, שחקנית
 סוגה:  רוק, זמר עברי, הארד רוק, רוק אלטרנטיבי, פולק רוק, בלוז רוק, פופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר
 בן או בת זוג:  אור בוטבול 
 פרופיל ב-IMDb
 
דיאנה גולבי (ברוסית: Диана Голби; נולדה ב-16 בינואר 1992) היא שחקנית וזמרת ישראלית. זוכת העונה השמינית של תוכנית המציאות "כוכב נולד".
ביוגרפיה

גולבי נולדה בשם דיאנה איגורבנה גולובנוב (ברוסית: Диана Игоревна Голованов) במוסקבה, בירת רוסיה. בשנת 1997, כשהייתה בת חמש, עלתה עם משפחתה לישראל. גדלה והתחנכה בחולון. במשך תקופה קצרה שיחקה כדורגל בקבוצת בנות בפתח תקווה, בהדרכתו של אביה, אך לבסוף בחרה להתמקד בעיקר במוזיקה ובמשחק. בנעוריה הייתה גם סולנית וגיטריסטית בלהקת רוק בשם "הרוסים", שעמה השתתפה גם בהופעות ובפסטיבלים שונים ברחבי ישראל.
בשנים 2011–2013 שירתה בצה"ל כמדריכה בחיל התקשוב.
בוגרת לימודי משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב (2018).
קריירה > "כוכב נולד" ו"הכוכב הבא לאירוויזיון"

בדצמבר 2009, ניגשה גולבי למבחני הבד של התוכנית "כוכב נולד", והתקבלה לנבחרת התוכנית. במהלך התוכנית ביצעה בין היתר את השירים "עד סוף הקיץ" של אלי מגן, "לבכות" של ריטה, "מבול" של קרן פלס, "אם תלך מכאן" של ז'אק ברל, "עד מתי" של זוהר ארגוב, "חגיגה" של שרית חדד, "בדד" של זוהר ארגוב בדואט עם אבי בן אבו, "ילדים של החיים" של אריק איינשטיין ודואט עם אביב גפן בשירו "ריק בבית". לאורך התוכנית, זכתה פעמים רבות לדירוג גבוה בשקלול דירוגי ההצבעות של השופטים והצופים יחד. דנה אינטרנשיונל, חברת צוות השופטים, אף אמרה עליה כי "מדובר במתמודדת המוכשרת ביותר לא רק העונה, אלא בכל העונות של כוכב נולד".
ב-4 בספטמבר 2010, בגמר "כוכב נולד", גברה על עידן עמדי ואוהד שרגאי וניצחה בתוכנית, לאחר שזכתה ב-53 אחוזים מקולות הצופים. במופע הגמר, שנערך בירושלים, ביצעה גולבי את השירים "עינייך" של מזי כהן ו"שביל הבריחה" של ריטה. בשנת 2017, ניגשה למבחני הבד של התוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון" בעונתה הרביעית והתקבלה לנבחרת התוכנית. לאורך התוכנית, זכתה לדירוגים גבוהים בקרב הקהל והשופטים ואף העפילה לשלב הגמר. בתום ההצבעה בתוכנית הגמר, נקבע כי סיימה במקום השני, אחרי אימרי זיו.
מוזיקה

בסוף ספטמבר 2010, יצא לחנויות אלבום הבכורה של גולבי, "דיאנה גולבי – הרגעים הגדולים". האלבום כולל מבחר מביצועיה מהעונה השמינית של התוכנית "כוכב נולד". במרץ 2011, לקראת העונה התשיעית של "כוכב נולד", הקליטה את השיר "הדרך שלך" שכתב והלחין עידן עמדי. השיר שימש כ"שיר האודישנים" לעונה זו. מנובמבר 2010 ועד סוף ינואר 2011, הופיעה גולבי ברחבי הארץ, במופע "לילה מטורף בפסטיגל", בבימויו של חנוך רוזן.
במאי 2012, הוציאה גולבי לרדיו את סינגל הבכורה מתוך אלבומה השני "לשבת ולחכות", שכתב נעם חורב והלחינו הצמד יהל דורון וגיא מנטש. ביוני אותה שנה הוציאה גולבי את הסינגל השני, "אחר כך יגידו", שאותו הלחינה בעצמה על פי מילים של נעם חורב. באוקטובר אותה שנה, הוציאה לרדיו את הסינגל השלישי, "היי תום", אותו כתבה צרויה להב והלחין רמי קלינשטיין. סינגל זה עמד בראש מצעדי הפזמונים במשך שבועות ארוכים.
ביוני 2013 הוציאה לחנויות את אלבומה השני והמלא, "אושר", כאשר חודש קודם הוציאה לרדיו את הסינגל הרביעי שהוא גם שיר הנושא מתוך אותו אלבום, "אושר", אותו היא מבצעת בדואט עם יוסי סאסי, גיטריסט באורפנד לנד באותו הזמן. אלבום זה יצא בעיבודו ובהפקתו המשותפת של סאסי יחד עם המפיק המוזיקלי לואי להב.
תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה

במהלך אפריל 2014, שיחקה בתיאטרון הקיבוץ לצד מירב פלדמן במחזמר הנוער "שבלול" ששילב את שיריהם של שלום חנוך ואריק איינשטיין. המחזה נכתב על ידי שי להב ודפנה אנגל ובוים על ידי נועם שמואל. במהלך פברואר 2015, הצטרפה לתיאטרון העברי בניהולו ובימויו של גדי צדקה ושיחקה במחזמר "סוף הקיץ" יחד עם חני נחמיאס ושחר ישי, במרכזו סיפור אהבה על רקע שנות השמונים בישראל ובצל מלחמת לבנון הראשונה.
ב-2016, כיכבה דיאנה בסדרה הקומית "הרוסים" בערוץ 10, כשהיא מופיעה בתפקיד עצמה ועם שמה המקורי.
בשנת 2017 שיחקה במחזמר "עלובי החיים" בתיאטרון הבימה בתפקיד אפונין, בשנת 2019 שיחקה במחזמר "לזרוס" ע"פ שיריו של דייוויד בואי במרכז ענב, את דמותה של האלי. החל מאוקטובר אותה השנה שיחקה בעיבוד הבימתי המוזיקלי של הסרט "אפס ביחסי אנוש" על פי סרטה של טליה לביא, ובבימויו של עידו רוזנברג, שמציג בתיאטרון בית ליסין את דמותה של אירנה.
ביולי 2021 דיבבה את דמותה של דון בסרט המצויר "הקרודים 2: עידן חדש". בשנת 2022 שיחקה את דמותה של אווה בסרט "חומוס פול טריילר". באותה שנה הצטרפה לעונה השנייה של הסדרה "מנאייכ" בכאן 11 בתפקיד יוליה שוטרת סמויה של מח"ש.
בשנת 2023 דיבבה את דמותה של הנסיכה פיץ' בסרט "האחים סופר מריו – הסרט".
בשנת 2024 שיחקה בעונה השלישית בסדרה "מנאייכ", בסדרה "רוח צפונית״ ובסדרה "הסדרתיים".
החל מ-2025 תשתתף בעיבוד העברי של המחזמר ״היי אוון הנסן" בתיאטרון הקאמרי, בו תחלוק תפקיד עם נוי הלפרין לצד טלי אורן, אלון סנדלר ועוד.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

"דיאנה גולבי – הרגעים הגדולים" (ספטמבר 2010)
"אושר" (יוני 2013)
"SINS – DIANA GOLBI" (מאי 2015)
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | 2024 | שחקנית משנה בסדרת דרמה | מנאייכ | בהמתנה |  |
הערות שוליים

↑  דיאנה גולבי, באתר ‏מאקו‏, 30 במאי 2010
↑  יפעת הללי, ‏מוכנה למסדר: דיאנה גולבי עולה על מדים, באתר ‏מאקו‏, 8 בפברואר 2011
↑  ערן סויסה, אימרי זיו ייצג את ישראל באירוויזיון, באתר ישראל היום, 13 בפברואר 2017
↑  ספי קצב, ‏ליידי די: דיאנה תופיע בפסטיגל, באתר ‏מאקו‏, 12 בספטמבר 2010
↑   האזינו: דיאנה גולבי בסינגל חדש, באתר וואלה, 22 במאי 2013
הדר זילברשטיין, עכבר העיר אונליין, האזינו: סינגל חדש לדיאנה גולבי, באתר הארץ, 22 במאי 2013
↑  רפרטואר הקאמרי 2024/25, באתר התיאטרון הראמרי
↑  הגיע למעמד של אלבום פלטינה - נמכרו מעל ל-40,000 עותקים שלו
↑   המועמדות והמועמדים לפרסי הטלוויזיה 2024, סרטון בערוץ "האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה", באתר יוטיוב, 2 במרץ 2025
| כוכב נולד (2003–2012) |
| --- | --- | --- |
| מנחה | צביקה הדר |  |
| זוכים | נינט טייב • הראל מויאל • יהודה סעדו • ג'קו אייזנברג • בועז מעודה • ישראל בר-און • רוני דלומי • דיאנה גולבי • חגית יאסו • אור טרגן |  |
| מעפילי גמר אחרים | שירי מימון • שי גבסו • הראל סקעת • עדי כהן • מאיה רוטמן • מארינה מקסימיליאן בלומין • לי בירן • מיי פיינגולד • עידן עמדי • דוד לביא • אוהד שרגאי • איטן גרינברג |  |
| מתמודדים בולטים נוספים | כברה קסאי • אלון ליטבק • לירון לב • מיקה שדה • שירלי לילו • ליטל גבאי • מיכל רשף • הדר עוזרי • אסף אברבוך • ניצן קייקוב • אבי מאיר וענונו • עמרי רוטברד • מיכאל עינב • רועי ארז • נעמה שטרית • לבנת בן-חמו • עמיר חדד • מורן אהרוני • קנדוג • ענת אסתר חיטמן • דנה ליקוורניק • דניאל בן-חיים • חן אהרוני • מרים טוקאן • עדי אולמנסקי • אתי ביטון • איה זהבי פייגלין • לירן דנינו • עומר אדם • חובי סטאר • מורן מזוז • אדיר גץ • אבי בן אבו • אדר גולד • רוני גינוסר • נעמה כהן • תמר יהלומי |  |
| ערכים קשורים | טדי יזמות והפקות (חברת הפקה) |  |
| תוכנית אם, תוכניות בת ותוכנית המשך | לא נפסיק לשיר • נולד לרקוד • לא נפסיק לרקוד • בית ספר למוסיקה • הכוכב הבא |  |
| שופטים | צדי צרפתי • ריקי גל • פבלו רוזנברג • מרגלית צנעני • גל אוחובסקי • דנה אינטרנשיונל • מירי מסיקה • צביקה פיק • גידי גוב • יאיר ניצני • משה פרץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 680c66a2-1f9f-42dd-a3fe-2e1c2e8fcac9
אפון

| אפון |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: קטניתאים
משפחה:: קטניות
תת־משפחה:: פרפרניים
סוג:: אפון
שם מדעי
 Pisum ‏לינאוס, 1753
אפון (שם מדעי: Pisum) הוא סוג צמחים במשפחת הקטניות. מינים רבים מסוג אפון שויכו לסוג טופח כמו אפונה ריחנית. בשנת 2017 לפי שיטת המיון הנוכחית, הסוג אפון (Pisum) בוטל ואוחד עם הסוג טופח. שמם המדעי של ארבעת המינים של האפון שגדלים בישראל שונה. ולא רק זאת, לפי שיטת המיון הנוכחית, המינים אפון קיפח ואפון נמוך נחשבים לשמות נרדפים לאפון תרבותי ונכללים בו. ולפיכך בישראל וסביבתה 26 מינים של טופח.
מאפיינים

האפון גדל במקור בדרום-מערב אסיה ובצפון-מזרח אפריקה ומהווה יבול מזון אנושי מרכזי (ראו ערך אפונה ואפונה מפוצלת).
מיני האפון משמשים כצמחי מזון על ידי הזחלים של מינים מסוימים של הפרפראים.
לפרח האפון התרבותי יש חמישה גביעים (מחוברים), חמישה עלי כותרת, עשרה אבקנים (תשעה התמזגו בצינור ההאבקה ואבקן נפרד אחד) ועלה שחלה אחד, בעל גבעול קצר.