אייכמן בירושלים
הערות שוליים

↑  Bird, David (6 בדצמבר 1975). "Hannah Arendt, Political Scientist, Dead". The New York Times. נבדק ב-2011-03-12. Hannah Arendt, the political philosopher who escaped Hitler's Germany and later scrutinized its morality in "Eichmann in Jerusalem" and other books, died Thursday night in her apartment at 370 Riverside Drive. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  אייכמן בירושלים, עמ' 135
↑  Arendt, Hannah (9 בנובמבר 1964). "Eichmann Was Outrageously Stupid". Hannah Arendt: The Last Interview: And Other Conversations. ISBN 1612193110. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  אייכמן בירושלים, עמ' 58
↑  אייכמן בירושלים, עמ' 94
1 2 3  '''אייכמן בירושלים''', עמ' 57
1 2 3 4 5  Mieszkowski, Jan (21 ביולי 2013). "The Banality of Intellect: Christian Ingrao's "Believe and Destroy"". Los Angeles Review of Books. נבדק ב-1 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  אייכמן בירושלים, עמ' 57
↑  אייכמן בירושלים, עמ' 35
↑  אייכמן בירושלים, עמ' 64
↑  אייכמן בירושלים, עמ' 220
↑  אייכמן בירושלים, עמ' 13
↑  אייכמן בירושלים, עמ' 27
↑  אייכמן בירושלים, עמ' 14
↑  אייכמן בירושלים, עמ' 275
↑  אייכמן בירושלים, עמ' 31
↑  '''אייכמן בירושלים''', עמ' 28
↑  '''אייכמן בירושלים''', עמ' 234
↑  '''אייכמן בירושלים''', עמ' 240
↑  אייכמן בירושלים, עמ' 285
↑  Staudenmaier, Peter (2012-05-01). "Hannah Arendt's analysis of antisemitism in The Origins of Totalitarianism: a critical appraisal". Patterns of Prejudice. 46 (2): 154–179. doi:10.1080/0031322X.2012.672224. ISSN 0031-322X.
↑  "Hannah Arendt," 300 women who changed the world, Encyclopædia Britannica Online Profiles.
↑  "The Eichmann Polemics: Hannah Arendt And Her Critics", Democratiya Magazine, Vol. 9
↑  Staudenmaier, Peter (במאי 2012). "Hannah Arendt's analysis of antisemitism in The Origins of Totalitarianism: A critical appraisal". Patterns of Prejudice. 46 (2): 154–179. doi:10.1080/0031322X.2012.672224. ISSN 0031-322X. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  הנרי, סרמן, סכנת הגזענות, ידיד יקר, לא נעשית פחותה אם אדם הוא אנרכיסט, באתר הארץ, 4 במרץ 2011. פורסם שוב בשם: "מכתב לחנה ארנדט", בספרו דברים בגו, פרקי מורשת ותחיה,, תל אביב: הוצאת עם עובד, תשל"ו-1975, כרך א', עמ' 91 - 95; ראו גם Michael Ezra, The Eichmann Polemics: Hannah Arendt and Her Critics, Democratiya 9, Summer 2007, באתר של dissentmagazine, עמ' 141 - 165, ובפרט עמ' 147 - 148; וכן אצל נתן שניידר, התחייה של חנה ארנדט, עיתון הארץ.
↑  Robinson, Jacob (1965). And the crooked shall be made straight. Macmillan. נבדק ב-26 ביוני 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Arendt, Hannah (20 בינואר 1966). ""The Formidable Dr. Robinson": A Reply by Hannah Arendt". The New York Review of Books. 5. נבדק ב-26 ביוני 2014. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Berkowitz, Roger (7 ביולי 2013). "Misreading 'Eichmann in Jerusalem'". The New York Times. נבדק ב-26 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hannah Arendt and Karl Jaspers Correspondence, 1926–1969, p. 435, Letter 285.
↑  Gewen, Barry (14 במאי 2006). "The Everyman of Genocide". The New York Times. נבדק ב-27 באפריל 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Nathaniel Popper, 'A Conscious Pariah,' The Nation 19 September 2010:' "She acknowledges her debt," Trevor-Roper wrote, "but the full extent of that debt can be appreciated only by those who have read both. Again and again the arguments, the very phrases, are unconsciously repeated." Trevor-Roper's review was largely forgotten, as was his conclusion that "indeed, behind the whole of Miss Arendt's book stands the overshadowing bulk of Mr. Hilberg's.".'
1 2 3 4  Deborah E. Lipstadt, The Eichmann Trial, 2011 p.219, n.45.
↑  Raul Hilberg, The Politics of Memory, Ivan R. Dee 1996 pp.147-157.
↑   הפולמוס סביב תפיסותיה של חנה ארנדט בעקבות משפט אייכמן, סרטון בערוץ "יד ושם", באתר יוטיוב, 13 באפריל 2022
1 2 3  Musmanno, Michael. “Man With an Unspotted Conscience” New York: New Yorker, 1963.
↑  Filkins, Peter. H. G. Adler: A Life in Many Worlds. Oxford University Press. p. 262.
↑  Sassen Papers, transcript of tape 5, pp. 3 - 4, referred to in Session 104 in Jacob Robinson, And the Crooked Shall Be Made Straight (New York: Macmillan Company, 1965), 34
↑  המעקה הפוליטי הרופף של ארנדט, באתר הזמן הזה, ‏2021-08-25
↑  Hans Mommsen (1930–2015) A History of Cumulative Radicalization באתר יד ושם
↑  Grey, Tobias (23 ביוני 2020). "Hitler's Intellectuals". The Wall Street Journal. נבדק ב-1 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  אייכמן בירושלים: דין וחשבון על הבנאליות של הרוע באתר הוצאת בבל
↑  ביקורת: יהודה שנהב, הארנדט אקספרס מובילה לכל מקום, באתר הארץ, 10 באפריל 2007.; גדעון גרייף, חנה ארנדט בירושלים, זיקה 11, 2007, באתר יד ושם
| חנה ארנדט |
| --- | --- | --- |
| ספרים | אהבה ואוגוסטינוס (1929) • יסודות הטוטליטריות (1951) • רחל ורנהאגן (1957) • המצב האנושי (1958) • בין עבר לעתיד (1961) • אייכמן בירושלים (1963) • על המהפכה • (1963) משברי הרפובליקה • (1972) חיי המחשבה (1978) |  |
| אישים קשורים | מרטין היידגר • קרל יאספרס • גונטר אנדרס • היינריך בליכר • ולטר בנימין • גרשום שלום |  |
| נושאים קשורים | פרס חנה ארנדט • מכון חנה ארנדט לחקר הטוטליטריות • חנה ארנדט (סרט) • ויטה אקטיבה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597035405171  BnF: cb13511562t (data)  GND: 4430639-8  LCCN: no2002111301  SUDOC: 050374664  VIAF: 274053891   WorldCat (עם VIAF): 274053891 
משפט אייכמן: יום הקראת גזר הדין עונש מוות, 15 בדצמבר 1961
קריקטורה של דני לבקוביץ המציגה את משפט אייכמן כפרויקט של בן-גוריון המסייע לאדנאואר להגן על בכירים נאצים לשעבר בממשלתו (גלובקה, שפיידל, הויזינגר)
חנה ארנדט במהלך המשפט