stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רבה תוספאה

רבה (רבא) תוספאה - אמורא בבלי בדור השמיני, בשלהי תקופת האמוראים. לפי דברי רב שרירא גאון באיגרתו, היה רבה תוספאה ראש ישיבת סורא אחרי מר בר רב אשי במשך כשש שנים, בשנים ד'רכ"ח-ד'רל"ד (467-474). מעורכי התלמוד.
בפשר הכינוי "תוספאה" כתב בעל "דורות הראשונים", שבתקופתו היה התלמוד בגמר עריכתו והוא השתתף בעריכתו והוסיף עליו, ולכן כינוהו רבה תוספאה. טעם אחר שנזכר בעניין זה, שרבה תוספאה היה בקי בברייתות ובתוספתא, קובצי משניות שנשארו מחוץ לשישה סדרי משנה. לדעת אפשטיין, סברות אלו בטעות יסודן, והוא נקרא 'תוספאה' על שם מקומו.
רבותיו ותלמידיו

רבה תוספאה היה תלמידו של רבינא הראשון (חברו של רב אשי), וחברו של רבינא האחרון.
תלמידיו היו ראשי תקופת הסבוראים. אחד מהם הוא רבה בר יוסף, שלפי אחת הדעות (ספר יוחסין השלם) היה ראש הדור הראשון של הסבוראים ועמד בראש ישיבת סורא אחרי פטירת רבינא האחרון.
רבותיו ותלמידיו > מתורתו

פסיקה מפורסמת שמובאת בשמו בתלמוד - שהכשיר ילד שנולד לאישה כ-12 חודש לאחר שבעלה הלך למדינת הים, ולא קבע שהוא ממזר ופסול לבוא בקהל.
הלכה נוספת שאמר היא, ש"אין זימון למפרע", ושלושה שאכלו לחם ואחד מהם הקדים ובירך ברכת המזון - שני חבריו יכולים לצרפו לזימון והם ייצאו בכך ידי חובתם, אך הוא לא ייצא ידי חובתו, שכבר בירך.
תקופתו

בניגוד לקודמיו, שפעלו בתקופה שקטה יחסית מצד הממלכה הפרסית ותושביה, שנשלטה על ידי המלכים משושלת בית ססן, תקופתו של רבה תוספאה הייתה קשה ליהודים. תקופה זו התאפיינה ברדיפות כנגד היהודים, על ידי האמגושים (כהני דת פרסיים), שזכו בתמיכה במעלליהם מצד המלכים הסאסאניים. בתקופתו של רבה תוספאה שלט המלך פירוז הראשון, שנקרא בפי היהודים "פירוז רשיעא" (=הרשע). בין גזירותיו גזר על חטיפת ילדים מבית הוריהם וחינוכם כגויים.
בז' בטבת, שנת ד'ר"ל (470), נאסר ראש הגולה, הונא מרי בר מר זוטרא, ועימו רבנא אמימר בר מר ינוקא ומשרשיא בר פקוד. הונא ראש הגולה ומשרשיא הוצאו להורג 11 יום אחר כך, בי"ח בטבת, ורב אמימר בר רב ינוקא הוצא להורג בחודש אדר של אותה שנה.
בשנת פטירתו, ד'רל"ד (474), הרסו הפרסים בתי מדרשות, וחטפו את ילדי היהודים לחנכם לחיות בדיני פרס. על כסאו של רבה תוספאה ישב רבינא האחרון, שלפי ראב"ד נפטר באותה שנה, ולפי רב שרירא גאון האריך ימים עוד 26 שנה (עד שנת ד'ר"ס - 499).
רבי יוסי דמן יוקרת

| --- | --- |
קברו המסורתי של רבי יוסי דמן יוקרת
קברו המסורתי של רבי יוסי דמן יוקרת
 תקופת הפעילות:  אמורא בדור השלישי
 תלמידיו:  רבי יוסי בר אבין
רבי יוסי דמן יוקרת (או רבי יוסי דמן יוד קרת) היה אמורא מהדור השלישי, ורבו של רבי יוסי בר אבין. שֵם מקומו, "יוקרת", כנראה השתבש ואינו ידוע כיום, אולם יש מייחסים זאת למקום היישוב איקרית של היום, הידועה בעברית בשם יוקרת.
בתלמוד מסופרים שלושה סיפורים אודותיו. שני סיפורים מתוכם עוסקים באדיקותו, שהגיעה עד כדי אכזריות כלפי ילדיו. האחד נוגע לבנו, שלפי האגדה התפלל והוציא בן-רגע לפועליו תאנים מעץ סמוך (גרם לתאנה להבשיל פירות שלא בזמנם). כששמע אביו את הנעשה, כעס עליו, ואמר: "בני, אתה הטרחת את קונך להוציא תאנה פרותיה שלא בזמנה, יאסף (יהרג) שלא בזמנו". הרמ"ע מפאנו מבאר על דרך הקבלה כי נשמתו של אלישע התגלגלה ברבי יוסי דמן יוקרת, שהמית את בנו ובתו והוא אלישע הנביא ש"גירה דובים בתינוקות ועתה גירה המות בבנו".
השל"ה הקדוש מעיד במכתב, שראה ליד קברו של רבי יוסי דמן יוקרת תאנה הנותנת פירות שלא בזמנם.
סיפור נוסף הוא אודות בתו היפה של רבי יוסי, שבהזדמנות אחת ראה אדם שמנסה להביט בה בהיחבא. לשאלת רבי יוסי ענה אותו אדם: "רבי, אם ללוקחה לא זכיתי, לראותה לא אזכה?!" הגיב רבי יוסי, ואמר לבתו: "בתי, מצערת אַת אֶת הבריות, שובי לעפרך ולא יכשלו בך בני אדם". זה הביא, לפי המסופר, את תלמידו, רבי יוסי בר אבין, לזנוח את רבו, וללכת ללמוד אצל רב אשי (או רב אסי). כששאל רב אשי את רבי יוסי בר אבין על הסיבה לעזיבתו את רבו, אמר: "אדם שאינו חס על בנו ועל בתו, היאך יחוס עלי?!"
סיפור פלאי נוסף נכתב בתלמוד אודותיו; שהיה משכיר חמור לאנשים, ובסוף כל יום היה חוזר אליו בעצמו עם שכרו מונח על גבו. יום אחד שכחו עליו זוג סנדלים שלא היו שייכים לרבי יוסי, והחמור לא זז ממקומו, משום שלא היה יכול לגנוב את הסנדלים.
על פי סתמיות בתוצאות ארץ ישראל, באיגרת יחוס האבות מאלמוני (יחוס הצדיקים). קבורתו נמצאת בקיומה. כפי שמתאר האלמוני:
"קאיומיאי, שם במערה קבורים ר' יוסי דמן יוקרת ובתו ותלמידו. ובאם הדרך שם כיפה חריבה קבור בה בנו עליו השלום, ונקרא צדיק התאנים על מעשה שאירע שנענש על התאנים, כנזכר בגמרא". [איגרת מספרת יחסותא דצדיקיא
"קיומיאה, ושם מערה ובה אבי רבי יוסי דמן יוקרה, ועל הדרך רבי יוסי אביו, וקורין לו צדיק מהתאנים". [רבי משה חיים קאפסוטו]. "ויש שם דרך מן צפת למירון, מהלך ג' שעות, והוא דרך עקום, הרים וגבעות גדולים. ואלו הם הצדיקים אשר פגענו בהם בדרך, דרך נסיעה למירון: בתחילה גל אבנים קבור נתן הבבלי עליו השלום. סמוך לו כמו בית, קבור ר' יוסי דמן יוקרת עליו השלום. סמוך לו גל אבנים, קבור נון דמן יוקרת, בנו של הנזכר, ולפניו תאנה גדולה".
מנחם כץ וישראל רוזנסון סברו שרבי יוסי דמן יוקרת אינו דמות היסטורית – פגישה בין רב אשי לרבי יוסי בר אבין אינה סבירה היסטורית; אף שרבי יוסי דמן יוקרת מעוצב כדמות ריאלית, התוכחה המוסרית שהסיפור אודותיו מציג חריפה מכדי להיות משויכת לחכם היסטורי; ואף על פי שעל פי הסיפור, רבי יוסי דמן יוקרת הוא מורו של רבי יוסי בר אבין, אמורא חשוב, לא מובאים לא דברי הלכה ולא דברי אגדה משמו. לדעתם, מטרת הבאת הסיפורים על אודותיו בתלמוד הבבלי להסביר את ירידת המרכז הארץ-ישראלי ועליית בבל כמרכז יהודי. תלמידי החכמים שבארץ-ישראל, שמוצגים כנעימים ביחס לתלמידי החכמים הבבליים, לא חסו על בניהם דווקא מתוך צדיקותם וחסידותם.
לקריאה נוספת

מרדכי מרגליות (עורך), הערך "ר' יוסי דמן יוקרת", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, הוצאת יבנה וספרי חמד, מהדורה מחודשת בידי יהודה איזנברג, 2006, כרך ב, עמ' 219.
ראו גם

יוד קרת קא חזינא הכא
פרימוס (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 שיר הנושא:  "פרימוס" על ידי ג'ים לאנג, אלנה דה פונסקה, בובי סטדלי ונטשה קלין
 סוגה:  קומדיה, מחזמר, משפחה, ילדים, הרפתקאות
 יוצרים:  נטשה קלין
 מדבבים:  ראו כאן
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  28
 הפקה
 מפיק:  פיליפ מ. כהן
 מפיקים בפועל:  נטשה קלין
 חברת הפקה:  Disney Television Animation
 הפצה:  דיסני+
 עורכים:  אנדרו סורצ׳יני
 מוזיקה:  ג'ים לאנג 
 אורך פרק:  22-23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ דיסני
 רשת שידור בישראל:  ערוץ דיסני ישראל
 תקופת שידור מקורית:  25 ביולי 2024 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  3 בנובמבר 2024 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פרימוס (באנגלית: Primos) היא סדרת טלוויזיה קומית מונפשת אמריקאית שנוצרה על ידי נטשה קלין והופקה על ידי Disney Television Animation. היא שודרה לראשונה ב-25 ביולי 2024 בערוץ דיסני האמריקאי. בישראל הסדרה שודרה לראשונה ב-3 בנובמבר של אותה השנה בערוץ דיסני בדיבוב העברי.
הסדרה אינה נמצאת ב-VOD של הערוץ ב-Yes וב-Hot, אך נמצאת ב-VOD של הערוץ ב-סלקום.
תקציר

הסדרה מתרכזת בילדה בת 9 שקוראים לה "טייטר" שגרה עם משפחתה המקסיקנית-אמריקאית (אנ') ב"לוס אנג'לס". טייטר בדיוק יצאה לחופש הגדול והיא רוצה את צורתה הסופית לקראת יום הולדתה שאמור להיות בסוף הקיץ, אך אמא שלה, ביבי, מחליטה להעניק לה את הקיץ הבלתי נשכח שהיה לה בצעירותה, אז היא הזמינה את ה"פרימוס" כדי שיגורו איתם עד לסוף הקיץ ומאז הכול משתנה לטייטר.
דמויות > דמויות ראשיות

טייטר רמירז-האמפרי - הגיבורה הראשית של הסדרה, בת ה-9, שמנסה להבין את צורתה הסופית. היא לא יודעת ספרדית.
נלי רמירז-האמפרי - אחותה הקטנה אך הגבוהה של טייטר. היא מציאותית, צינית רוב הזמן, מתנשאת וממש עצלנית.
ביבי רמירז-האמפרי - אמא של טייטר. היא תמיד שמחה ואופטימית. היא עובדת כאמנית.
באד האמפרי - אבא של טייטר. הוא כל הזמן מטיל ספק בחלומותיה של טייטר. הוא עובד כאיש תחזוקה.
מרגריטה "בואלה" רמירז - סבתא של טייטר. היא יודעת לבשל והיא מתעצבנת שלא כל המשפחה יודעת ספרדית.
פופ רמירז - סבא של טייטר ובעלה של מרגריטה. הוא בדרך כלל מנמנם על הספה ומחזר אחרי בואלה.
דמויות > דמויות ראשיות > בני הדודים של טייטר

ג'וליטה "ליטה" פרז - בת דודתה הבכורה של טייטר ואחותה הגדולה של סקוטר ולוסיטה. היא פנסקסואלית, חולמת להיות כוכבת רוק והיא עובדת בכל עבודה שצצה לה.
סקוטר פרז - האח הביישן של ליטה ולוסיטה.
לוסיטה פרז - אחותה הקטנה של ליטה וסקוטר. היא לובשת מכשיר שמיעה ויודעת לקרוא את שפת הסימנים האמריקאית.
בן-דוד באד האמפרי - הוא אח של גורדיטה, אוהב את הסביבה ואת החיות ודואג להם וגם הולך יחף.
גורדיטה האמפרי - היא אחותה הקטנה והחכמה של בן דוד באד. היא אוהבת לבצע ניסויים על בת דודתה, טייטר.
איגנאסיו "ביג נאצ'ו" רמירז ג'וניור - הוא האח הגדול של נאצ'יטו, אוהב להתפרע ולשבור דברים, אוהב להרים משקולות והוא גם דיסלקטי.
איגנאסיו "נאצ'יטו" רמירז ג'וניור - הוא האח הקטן של ביג נאצ'ו והוא ממש מעריץ אותו. כמו לאח שלו, יש לו סימנים לדיסלקסיה.
טאבי רמירז - היא האחות הבכורה משלישיית אחיותיה שנקראות "הטי-סיסטרז".
טרה רמירז - היא האחות האמצעית משלישיית אחיותיה שנקראות "הטי-סיסטרז".
טוניטה רמירז - היא האחות הקטנה משלישיית אחיותיה שנקראות "הטי-סיסטרז".
צ'ה צ'ה רמירז - ילדה פראית שיודעת לומר רק את שמה.
לוט-לוט רמירז - ילדה גותית עם חוש הומור אפל.
מדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי תומר שביט, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא.
| שם הדמות | מדבב/ת במקור | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| טייטר | מירנה גארסיה ולאסקו | עדי ביטי |
| נלי | מליסה וילסנור | אלונה אלכסנדר |
| ליטה | אליזבת גרולון | רונה בקרמן |
| לוט-לוט | בקה ק. קו | שחר קדוש |
| לוסיטה | שרה טוברט | שחר קדוש |
| סקוטר | ג'ונתן מלו | גילן שחף |
| צ'ה-צ'ה | נטשה קליין | לא ידוע |
| גורדיטה | נטשה קליין | דניאלה אשכנזי גפן |
| נאצ'יטו | ריאן אנדרסון לופז | ליאור שביט |
| בן-דוד באד | ריקי סימון | נועם טל |
| ביג נאצ'ו | ריקי סימון | ערן מור |
| דייגו | ג'ואל מרטינס | ערן מור |
| פופ | צ'יץ' מארין | ערן מור |
| טאבי | נומי רואיס | נעה קשפיצקי (2024) |
| טאבי | נומי רואיס | אליענה מגון |
| טרה | כריסטינה וי | בר סביר |
| טוניטה | כריסטינה וי | יובל קלו |
| ביבי | מישל אורטיס | שירלי לילו |
| מרגריטה | אנז'ליקה מריה | שירלי לילו |
| איוון | מארק קונסואלס | אורי זלצמן |
| גוסטבו | גבריאל איגלסיאס | אורי זלצמן |
| באד | ג'ים קונרוי | אורי זלצמן |
| נמר החזון | ג'ים קונרוי | תומר שביט |
| איגנאסיו | ריקארדו אנטוניו צ'אווירה | תומר שביט |
| שירה | שירה | גילן שחף (באד) |
| שירה | שירה | אלונה אלכסנדר (גורדיטה) |
תרגום השירים וניהול המוזיקלי נעשו על ידי דן קיזלר ותומר שביט.
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקורית ארצות הברית> שידור ראשון | תקופת שידור מקורית ארצות הברית> שידור אחרון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור ראשון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 30 | 25 ביולי 2024 | יפורסם בהמשך | 3 בנובמבר 2024 | יפורסם בהמשך |
קצרים > חלק ממחשבותיי

| מספר הפרק | שם הפרק באנגלית | שם הפרק בעברית | תאריך שידור מקורי ארצות הברית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | A Piece of My Mind: Primos | חלק ממחשבותיי: פרימוס | 27 ביולי 2024 |
קצרים > צ'יבי

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק באנגלית | שם הפרק בעברית | תאריך שידור מקורי ארצות הברית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | Get Baby Bud's Binky Back | תחזיר את השמיכי לבייבי באד | 27 ביולי 2024 |
| 2 | 2 | The Summer of Silenciosa | הקיץ של השקט | 10 באוגוסט 2024 |
| 3 | 3 | Odd Primo Out | הפרימו המוזר | 24 באוגוסט 2024 |
קצרים > איך "לא" לצייר

| מספר הפרק | שם הפרק באנגלית | שם הפרק בעברית | תאריך שידור מקורי ארצות הברית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | How NOT To Draw: Tater | איך לא לצייר את טייטר | 14 בספטמבר 2024 |
קצרים > השתלטות על השיר

| מספר הפרק | שם הפרק באנגלית | שם הפרק בעברית | תאריך שידור מקורי ארצות הברית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | T-Sisters Theme Song Takeover | "ההשתלטות על השיר" של הטי-סיסטרז | 21 בספטמבר 2024 |
| 2 | Lot Lot Theme Song Takeover | "ההשתלטות על השיר" של לוט-לוט | 5 באוקטובר 2024 |
שידור

הטריילר הרשמי לסדרה יצא ב-8 ביוני 2024. הסדרה שודרה בבכורה בערוץ דיסני ב-25 ביולי 2024, ותשעת הפרקים הראשונים של הסדרה נוספו לדיסני+ יום למחרת. שני הפרקים הראשונים הועלו גם לערוץ היוטיוב של ערוץ דיסני ארצות הברית ב-25 ביולי 2024. ב-28 באוקטובר 2024, כל שאר הפרקים נוספו לדיסני+.
הערות שוליים

↑  בדיבוב לעברית קוראים לה "מימי"
↑  טריילר ראשון לסדרה בישראל (5 הפרקים הראשונים)
הפוני הקטן שלי

ערך זה עוסק בזיכיון. אם התכוונתם לדור החדש, ראו .
הלוגו האמריקאי
הפוני הקטן שלי (באנגלית: My Little Pony) הוא בובת פוני קטנה בצבעי פסטל מגוונים. בובות הפוני הראשונות יצאו בשנת 1983, על ידי חברת "הסברו" ולאורך השנים נוצרו הבובות בארבע גרסאות שונות. שמות הגרסאות לפי סדר הופעתן: דור ראשון, דור שני, דור שלישי, דור רביעי ודור חמישי.
בובות הפוני הקטן הן בובות פלסטיק צבעוניות, בעלות רעמה צבעונית. בדרך כלל מגיעות בובות הפוני עם מברשת משלהן, ולעיתים אף עם מוצרים נלווים נוספים כגון: סקטים, ערכת פיקניק, מיטה, חיית מחמד ועוד.
ב-1982 שווקו שישה סוגים של פונים בלבד אך החל משנת 1983, נכנס לשוק מגוון רחב יותר של בובות וביניהן: חדי קרן, פגסוסים, פוני היפוקמפוס, פוני בעלי כנפי פרפר, בייביס, פוני בן, משפחות שלמות, פוני בלרינה, פוני עם שיער שצומח, פוני נוצץ בחושך, פוני מדבר וכן הלאה.
לכל בובות הפוני הקטן, בכל הדורות, ישנו ציור על הישבן - זהו "הסמל" שלהם. למשל, לפוני מסוג Lemon Drops (טיפות לימון) ישנו עיטור של טיפות סגלגלות על רקע צהוב.
הדור הראשון (G1) - "עמק החלומות"

הדור הראשון ראה אור בין השנים 1983–1994 וזכה להצלחה רבה ברחבי העולם. היו אף מספר מדינות כמו הולנד, ברזיל, מקסיקו, ספרד, צרפת, ארגנטינה ותאילנד אשר ייצרו "פוני קטן" הייחודי אך ורק להן. בובות ייחודיות אלו נחשבות כיום בעיני אספנים כפריט נדיר ויקר מאוד.
ה-G1 מאופיין בכך שעל ישבנו יש ציור משני הצדדים (לעומת ה-G3). הוא ה"דור" הכי גדול של פונים (ה-G2 הוא הקטן ביותר בגודלו) וגם הדור הרחב והמגוון ביותר מבחינת האפשרויות השונות. בשנים האחרונות לייצורם של ה-G1, החלה הסברו להשתמש בפלסטיק ממוחזר, מה שגרם לפונים רבים להתכלות במהרה. בחגיגות ה-25 וה-35 למותג והחל משנת 2019 יוצרו מחדש בובות הדור הראשון במהדורת רטרו על ידי Basic Fun.
הדור השני (G2) - "גן החברות"

בשנים 1997–2003 חזרו הפונים הקטנים אל השוק, במראה חדש, הם היו רזים יותר, קטנים יותר, והזכירו במעט חמור קטן. הפוני הקטן הזה אשר מכונה G2 נחל כישלון גדול במכירות, וניתן היה למצוא אותו במספר מדינות מצומצם (בהן ישראל והולנד).
הדור השלישי (G3) - "פוניוויל"

הדור השלישי של הפוני הקטן, יצא לאור בשנת 2003 . דור זה דומה הרבה יותר לדור הראשון, ונחל הצלחה. בשנתו הראשונה נראו רק סוסי פוני רגילים ללא כנפיים או קרניים ולא היו "תינוקות", אך כבר בשנה השנייה והשלישית, ראו אור גם תינוקות פוני וכמה פגסוסים, וחדי קרן בשנה הרביעית.
הסמל שמופיע רק על צד אחד של הישבן, הצד המוצג לראווה (The Display Side) ובנוסף, על אחת מרגליהם מצויר לב קטן. אצל רוב הפונים הלב מסמל שבתחתית הרגל ישנו מגנט, המגנט נועד להפעיל מוצרים נלווים כמו "באר המשאלות". מגנט זה הוסר בעקבות סכנת חנק כאשר הוצא ממקומו. בשנה הראשונה לייצור הלב צויר על הרגל הלא נכונה.
הדור השלישי (G3) - "פוניוויל" > "פרויקט הפונים"

ב-2005 יצאה הסברו בקמפיין שנקרא The Pony Project. הקמפיין המבוסס על מעשיהם של אספנים כבר משנות ה-80, נתן לאמנים מוכרים (ביניהם בריטני ספירס) בובת פוני בממדי ענק, ואלה התבקשו לעצב את הפוני שלהם.
הדור הרביעי (G4) - "חברות היא קסם"

ב-2010 יצא הדור הרביעי של המותג, לצד סדרת טלוויזיה, המשודרת בערוץ-בת של דיסקברי, Hub Network, לימים דיסקברי פמילי.
לבובות מדור זה יש מראה דומה לדמויות סדר האנימציה, אך במהלך השנים עיצוב הבובות השתנה בקצת, ונוסף לליין הראשי ליינים נוספים של צעצועים אשר התאימו גם לאספני הצעצועים ולברונים, המעריצים הבוגרים של הסדרה, כגון בובות פעולה ובובות המושפעות מסגנון הצ'יבי היפני.
גם לסדרות הבת "בנות אקווסטריה" ו"חיי הפונים" יוצרו צעצועים משלהם.
הדור החמישי (G5) - "הדור החדש"

בפברואר 2021 יצא הדור החמישי של המותג עם סרט אנימציה תלת־ממדית בשם "הפוני הקטן שלי: דור חדש" יחד עם סדרת טלוויזיה חדשה שתתחיל אחר הסרט. הדור החמישי מבוסס בעיקר על הדור הרביעי של "חברות היא קסם" רק עם קפיצת זמן והצגת דמויות חדשות.
מדיות אחרות

בשנות השמונים והתשעים, בעקבות תופעת "הפוני הקטן" שודרו שתי סדרות טלוויזיה מצוירות ומספר סרטים העוסקים בפונים. המוכר שבהם, "ההרפתקאה של פיירפלי" הציג לראשונה את הפונים ומעלליהם. כמו כן בסדרת הטלוויזיה, הוצגו חבריהם האנושיים של הפונים, מייגן, מולי ואחיהם (שאף זכו מאוחר יותר לבובות משל עצמם).
עם ייצור הפונים החדשים, יצאו גם סרטים חדשים, בעיקר בתקופת החגים. סרטים אלו הגיעו היישר אל ה-DVD, ולעיתים נמכרו בחנויות יחד עם בובת פוני. סדרת האנימציה של הפוני הקטן שודרה בישראל בערוץ 1 בשנות התשעים המוקדמות, ובשידורים חוזרים בערוצים השונים.
מדיות נוספות של הסדרה הם משחקי וידאו, אשר לא זכו לצלחה רבה. הברונים (Bronies), מעריציו הבוגרים של הדור הרביעי, החליטו על דעת עצמם ליצור משחקים או מודים למשחקים קיימים, המבוססים על הסדרה, ביניהם משחק הלחימה "Fighting is magic" ועוד.
עולם האספנות

בשנה העשירית לייצור הפוני הקטן, שהוגדרה כשנה חגיגית, והוצגו בה פונים יוצאי דופן, החליטה "הסברו" להפסיק את ייצור המוצר. החלטה זו גררה מכתבים נזעמים מצד הקהל. הדור הראשון, שהופסק ייצורו, הפך במהרה לפריט אספנים. ב-2005, הגיע מחירו של פוני ייחודי ונדיר, ב-eBay ל-1000 דולר. כיום מחיריהם של הפונים מהדור הראשון נעים בין חמישה ועד מאות דולרים.
"הסברו" איבדה את זכויות היוצרים על הפונים מסוג G1, ולכן, רשאים היום האספנים לעשות ככל העולה על רוחם בבובות.
המצרך הכי מבוקש בעולם האספנות, נקרא MOC או MIB שמשמעו פוני שנשמר באריזתו המקורית מאז שנות השמונים (MINT ON CARD/ MINT IN BOX ). המחירים לפונים במצב כזה נעים, מ-25 דולר עבור פונים נפוצים ועד ל-400 + דולר עבור פונים נדירים, או עבור פונים שיש בהם תקלות מפעל.
בקרב האספנים נהוג כי אספן המניח ידיו על פוני במצב MOC לא פותח את האריזה ואם ברצונו בפוני זהה, הוא נוהג למכור את המוצר ולקנות אחד פתוח.
האספנים מסווגים את מצב הפונים מ-BAIT (זהו פוני במצב רע: שיער גזור, כתמים על הפלסטיק), אותו הם נוהגים "לבנות מחדש" (CUSTOME), ועד ל-NEAR MINT (הכי קרוב לפוני ארוז).
כיום השיקה הסברו את הסדרה של הG4 וניתן להשיג אותה במקומות שונים, במיוחד במקדונלד'ס. צעצועים אלה התקבלו בזלזול יחסי בקרב מעריצי הG4, במיוחד לאור העובדה שעיצובם אינו מזכיר ולו במקצת את הפונים של הG4.
יולנד מורו

| --- | --- |

 לידה:  27 בפברואר 1953 (בת 72) בריסל, בלגיה 
 מדינה:  בלגיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 פרסים והוקרה:  פרס סזאר לשחקנית הטובה ביותר (2005)  פרס איגוד המבקרים האמריקאי לשחקנית הטובה ביותר (2009)  פרס סזאר לשחקנית הטובה ביותר (2009)  פרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס לשחקנית הטובה ביותר (2009)  Valois de l'actrice (2008)  פרס סזאר לסרט הטוב ביותר (2005)  קצין מסדר הכתר הבלגי (2007)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
יולנד מורו (בהולנדית: Yolande Moreau; נולדה ב-27 בפברואר 1953) היא קומיקאית ושחקנית קולנוע ותיאטרון בלגית. זוכת 3 פרסי סזאר.
ביוגרפיה

מורו נולדה בבריסל, בלגיה.
בשנת 1985 הופיעה לראשונה בקולנוע בסרטה של הבמאית אנייס ורדה, בסרט "עוברת אורח".
בשנת 1992 שיחקה בקומדיה הצרפתית "החברות של אשתי" בבימויו של דידייה ואן קאווליר.
בשנת 1993 שיחקה בסרט "ז'רמינל" של הבמאי קלוד ברי, על פי רומן מאת אמיל זולא.
בשנת 2001 שיחקה בסרט "אמלי" של הבמאי ז'אן-פייר ז'נה. בשנת 2007 שיחקה בסרט הדרמה "מאהבת זקנה".
בשנת 2010 גילמה את הדמות הראשית בסרט האימה "The Pack".
בשנת 2012 שיחקה בסרט הדרמה הצרפתי "החיים ברוורס" בתפקיד אמא של קמילה, הדמות הראשית. באותה שנה שיחקה בדרמה של פרנסואה אוזון "בתוך הבית" בתור התאומות רוזלי ויוג'יניה.
בשנת 2015 שיחקה בסרט "ילדות של מנהיג", דרמה היסטורית לצד ברניס בז'ו וסטייסי מרטין, המבוססת על סיפור קצר של ג'ון פאולס.
בשנת 2020 שיחקה לצדה של ז'ולייט בינוש בסרט הקומדיה הצרפתי "איך להיות אישה טובה" שזכה לביקורות שליליות בעיקר.
היא אמא לשני ילדים מבן זוגה לשעבר.
לואי התשיעי, מלך צרפת

לואי התשיעי מלך צרפת בציורו של אל גרקו, 1592–1595
פסלו של לואי התשיעי "הקדוש" בכנסיית סנט שאפל באיל דה לה סיטה שבפריז
פסלו של לואי התשיעי בכנסיית פטרוס הקדוש ביפו
לואי התשיעי "הקדוש" (בצרפתית: Louis IX, Saint Louis; ‏25 באפריל 1214 – 25 באוגוסט 1270) היה מלך צרפת מ-1226 ועד מותו. בנם של לואי השמיני ושל בלאנש מקסטיליה. השתתף בשני מסעי צלב, השביעי (למצרים) והשמיני (לתוניסיה), ולכן זכה לכינוי "קדוש".
ביוגרפיה

כשירש את כס המלכות היה רק בן 12, לכן אימו משלה בשמו כעוצרת. ב-1234, בהיותו כבן 20, נשא לאישה את מרגריט מפרובאנס בת ה-13, שילדה לו במהלך חייהם 11 ילדים, בהם פיליפ השלישי, שירש את הכתר אחרי מות אביו ב-1270.
בלאנש מקסטיליה הייתה עוצרת שניהלה בחוכמה ובתקיפות את ענייני המדינה. ב-1229 הביאה לקיצם את האלביגנזים (המינים הקתרים שכונו אלביגנזים על שם העיר אלבי שבדרום צרפת), וחתמה על הסכם שלום עם רוזן טולוז ריימונד השביעי. ב-1234, כאשר העבירה את השלטון לבנה, המלך לואי התשיעי, צרפת הייתה חזקה ומשגשגת.
לואי התשיעי רכש מבלדווין השני מקורטניי, אז שליט קונסטנטינופול, את נזר הקוצים של ישו והחליט לבנות קפלה מלכותית מיוחדת לאחסנתו ולאחסנת עוד שרידי קודש נוצריים, היא סנט שאפל. הכנסייה נבנתה בשנים 1242–1248 ונחנכה ב-26 באפריל 1248.
בשנת 1242 ניצח המלך לואי התשיעי את הנרי השלישי, מלך אנגליה, אך חלה במלריה בביצות אקיטן. בשנת 1244 חלה באנמיה ממאירה, וכמעט איבד את חייו. הוא נשבע שאם יבריא יצא למסע צלב נגד הכופרים המוסלמים. ב-25 באוגוסט 1248 הפליג מדרום צרפת למסע הצלב השביעי במצרים. בילה שמונה חודשים באי קפריסין בהכנות ממושכות לפלישה למצרים (ששלטה גם בארץ ישראל). בסוף מאי 1249 הפליג למצרים, וביוני של אותה שנה כבש את דמיאט שבשפך הנילוס. כתוצאה מקרב פארסכור (6 באפריל 1250) נפל בשבי עם כל צבאו ב-13 באפריל של אותה שנה, אך שוחרר ב-6 במאי 1250 תמורת כופר נפש. שרידי צבאו שבו לצרפת, אך הוא הפליג לעכו כדי להגן על הערים שהוחזקו בידי הצלבנים נגד התקפה אפשרית מצד המוסלמים. הוא ביצר מחדש את הערים עכו, קיסריה, יפו וצידון, נשאר בארץ ישראל ארבע שנים ושב לצרפת ביולי 1254. הוא ראה את כישלונו כעונש על חטאיו והחליט להקדיש את עצמו למעשי צדקה.
לואי התשיעי חתם על הסכם שלום עם חיימה הראשון, מלך אראגון, שבו ויתר על העיר מונפלייה שבדרום צרפת ועל אזור הגבול עם קטלוניה, תמורת פרובאנס וחבל לנגדוק.
ב-2 ביולי 1270 הפליג עם צבאו מדרום צרפת למסע הצלב השמיני והגיע אל חופי האי סרדיניה, וב-18 ביולי נחת בחוף תוניסיה וחנה במבצר שהוקם על חורבות קרתגו העתיקה. הוא המתין שם לבואו של אחיו הצעיר, שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, אולם אז פרצה מחלת הדבר בקרב צבאו. הוא חלה במחלה ונפטר שם ב-25 באוגוסט 1270. היסטוריונים מודרניים סוברים כי הוא חלה ומת מדיזנטריה. שארל הגיע מאוחר יותר באותו יום והחליט על הפסקת מסע הצלב. ב-11 בנובמבר של אותה שנה עזבו הצלבנים את חופי תוניסיה והפליגו לסיציליה. שארל קבר את ליבו ומעיו של לואי התשיעי בקתדרלת מונריאלה. עצמותיו של לואי התשיעי הועברו לצרפת על ידי בנו פיליפ (שירש את הכתר בשם פיליפ השלישי) במסע שעבר דרך איטליה, הרי האלפים, העיר ליון, בורגונדיה ושמפאן, ונטמנו בנקרופוליס של מלכי צרפת בבזיליקת סן-דני ליד פריז.
ב־1297 הוכרז המלך לואי התשיעי לקדוש על ידי הכנסייה הקתולית.
הנצחתו

על שמו קרוי אחד האיים של פריז, איל סן לואי וערים רבות ברחבי העולם כסיינט לואיס במדינת מיזורי בארצות הברית וסאו לואיס במדינת מרניאו בברזיל. בית החולים סן לואי הנמצא בשטחו של המתחם הצרפתי בירושלים קרוי גם הוא על שמו. גם רחוב בעכו קרוי על שמו.
אדיקותו ויחסו ליהודים

לואי התשיעי נזכר כקדוש, והיה זכור לטובה על ידי אנשים על כך שלרוב היה דואג לעניים ולפעמים אף היה אוכל איתם ושוטף את רגלייהם כמצווה נוצרית. כל יום מאות עניים, זונות ועוורים טופלו על ידי המוסדות שייסד לואי.
לעומת זאת אופיו הדתי של לואי בא לידי ביטוי גם בפעולות אכזריות, לואי הרחיב את פעולות האינקוויזיציה בצרפת והחליט שהעונש לכפירה בנצרות יהיה עינוי של הלשון והשפתיים.
אדיקותו הרבה לדת הנוצרית, השפיעה על יחסו ליהודים. בזמנו נערך משפט פריז – הוויכוח בין חכמי היהודים והנוצרים על התלמוד. בעקבותיו התרחשה שריפת התלמוד בפריז (1242). יחד עם התלמוד נשרפו ספרים אחרים בעלי חשיבות, כמו ספרי הרמב"ם ופילוסופים יהודים אחרים. השריפה פגעה קשות בבתי המדרש של בעלי התוספות בצרפת, רובם נחרבו, והועתקו לגרמניה. בזמן מסע הצלב השמיני הוציא לואי צו גירוש על כל יהודי צרפת, אך הוא נשמר רק בנחלות המלך[דרוש מקור]. בשנת 1270 הורה שכל יהודי בתחומי הממלכה שיימצא ללא טלאי צהוב יקנס בעשר ליברות כסף[דרושה הבהרה].
ילדיו

בלאנש (1240–1243)
איזבל (1241–1271)
לואי (1244–1260)
פיליפ השלישי, מלך צרפת (1245–1285)
ז'אן (1248)
ז'אן טריסטן (1250–1270)
פייר (1251–1284)
בלאנש (1253–1323)
מרגריט (1254–1271)
רובר, רוזן קלרמון (1256–1317), מייסד בית בורבון
אנייס (1260–1327) נישאה לרובר, דוכס בורגונדי