stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסיס מנדוסה
קריירת אימון

את קריירת האימון שלו החל בשנת 2005, כאשר צורף על ידי המאמן ריינלדו רואדה, אז מאמן נבחרת קולומביה, להיות עוזרו במהלך מוקדמות מונדיאל 2006. בנובמבר 2007 עבר ביחד עם רואדה להיות עוזרו בנבחרת הונדורס כאשר מנדוסה במקביל מופקד על הנבחרת האולימפית של הונדורס, שהתכוננה למוקדמות אולימפיאדת 2008. הוא הוביל את הנבחרת לסיים במקום הראשון בטורניר המוקדם שנערך בפנמה מול הנבחרת המקומית ואל סלבדור. בשלב הסופי הצליח להגיע למשחק גמר אליפות היבשת מול המארחת ארצות הברית, כאשר חניכיו כבר הבטיחו את ההעפלה לאולימפיאדה. למרות זאת, הוא רצה להשיג גם את התואר ולאחר 102 דקות ללא שערים, ג'ורג'י וילסון וולקם הכריע את המשחק עבור הונדורס, שחגגה זכייה שנייה בתולדותיה בטורניר.
ב-2010 המשיך לשתף פעולה עם רואדה והיה עוזרו בנבחרת אקוודור שהעפילה למונדיאל 2014 אך הודחה בשלב הבתים. בנובמבר 2014 חזר לקבוצת נעוריו אתלטיקו ג'וניור, הפעם כמאמן. בנובמבר 2015 הוליך את ג'וניור לזכייה בקופה קולומביה אחרי ניצחון בסיכום המשחקים על אינדפנדיינטה סנטה פה. ג'וניור ניצחה 0–2 במשחק הראשון והפסידה 0–1 במשחק הגומלין באצטדיון אל קמפין. כעבור חודש הפסיד עם ג'וניור בגמר הליגה לאתלטיקו נסיונל בדו-קרב פנדלים אחרי 2-2 בסיכום שני המשחקים. הוא עזב את ג'וניור ביולי 2016 לאחר חילוקי דעות עם ההנהלה, תוך שהוא מוביל את ג'וניור לשיא מועדון חדש של 21 משחקי בית רצופים ללא הפסד. עבר לאמן את אינדפנדיינטה דל ואיה ממאקוודור במשך שנה וחצי וחזר בינואר 2018 לאמן את ג'וניור לקראת השתתפותה בקופה ליברטדורס. כעבור ארבעה חודשים פוטר מתפקידו בעקבות סדרת תוצאות לא טובות.
תארים > כשחקן

אליפות עם אמריקה קאלי (1990)
אליפות עם אמריקה קאלי (1992)
אליפות עם ג'וניור ברנקייה (1993)
אליפות עם ג'וניור ברנקייה (1995)
תארים > כמאמן

מדליית זהב בטורניר מוקדמות אולימפיאדה אזור קונקאקאף עם נבחרת הונדורס עד גיל 23
קופה קולומביה עם ג'וניור ברנקייה (2015)
אליפות אירופה בכדורגל נשים 2001

| --- | --- |
 מארחת:   גרמניה
 תקופת התחרות:  23 ביוני 2001 – 7 ביולי 2001 (15 ימים) 
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:   גרמניה
 מספר משחקים:  15
 מספר שערים:  40 (2.67 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  92,703 (6,180 בממוצע למשחק)
 מלכת השערים:   קלאודיה מולר    סנדרה סמיזק   (3 שערים)
 שחקנית מצטיינת:   האנה יונגברי
 → 19972005 ←
 
אליפות אירופה בכדורגל נשים 2001, הידועה גם בשם יורו הנשים 2001, היא אליפות אירופה בכדורגל נשים השמינית שארגנה אופ"א. הטורניר נערך בגרמניה מ-23 ביוני עד ה-7 ביולי 2001. אף על פי שנבחרה כמארחת, לא העפילה גרמניה באופן אוטומטי לטורניר, אלא נאלצה להשתתף עם יתר הנבחרות במשחקי המוקדמות שהחלו באוגוסט 1999.
במשחק הגמר נפגשו המארחת גרמניה (בפעם החמישית בתולדותיה) ושוודיה - בפעם הרביעית בתולדותיה והראשונה מאז 1995. בסיום המשחק, ניצחה גרמניה 0-1 משער זהב של קלאודיה מולר, וזכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות. צמד החלוצות הגרמניות, מולר וסנדרה סמיזק, סיימו כמלכות השערים של הטורניר (3 כיבושים כ"א), ואילו האנה יונגברי השוודית זכתה בתואר השחקנית המצטיינת, אחרי שהובילה את השוודיות לגמר הטורניר.
אצטדיונים

חמישה אצטדיונים, בחמש ערים שונות, נבחרו לארח את משחקי אליפות אירופה. משחק הפתיחה של הטורניר נערך בארפורט, ומשך כ-10,252 צופים. אצטדיונים אלו ארחו בסך הכל 15 משחקים במסגרת הטורניר. שני חצאי הגמר ומשחק הגמר נערכו בדונאוסטדיון שבאולם, ומשכו קהל משכולל של 37,524 איש.
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  גרמניה | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 11 | 1 | 10 |
|  שוודיה | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 6 | 3 | 3 |
|  רוסיה | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 7 | -6 |
|  אנגליה | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 8 | -7 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  גרמניה | 3 – 1 | שוודיה   |
|  רוסיה | 1 – 1 | אנגליה   |
|  גרמניה | 5 – 0 | רוסיה   |
|  שוודיה | 4 – 0 | אנגליה   |
|  אנגליה | 0 – 3 | גרמניה   |
|  שוודיה | 1 – 0 | רוסיה   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  דנמרק | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 6 | 5 | 1 |
|  נורווגיה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 2 | 2 |
|  איטליה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 4 | -1 |
|  צרפת | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 5 | 7 | -2 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  איטליה | 2 – 1 | דנמרק   |
|  נורווגיה | 3 – 0 | צרפת   |
|  צרפת | 3 – 4 | דנמרק   |
|  נורווגיה | 1 – 1 | איטליה   |
|  דנמרק | 1 – 0 | נורווגיה   |
|  צרפת | 2 – 0 | איטליה   |
שלב הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | 4 ביולי - אולם | 4 ביולי - אולם |  |  |  |  |
|  |  גרמניה גרמניה | 1 |   |  |  |  |
|  |  נורווגיה נורווגיה | 0 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | 7 ביולי - אולם | 7 ביולי - אולם |
|  |  |  |   |  |  גרמניה גרמניה | 1 |
|  |  |  |   |   |  שוודיה שוודיה | 0 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | 4 ביולי - אולם | 4 ביולי - אולם |   |   |  |  |
|  |  דנמרק דנמרק | 0 |   |   |  |  |
|  |  שוודיה שוודיה | 1 |   |   |  |  |
שלב הנוק-אאוט > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 ביולי 2001 | גרמניה גרמניה | 1–0 | נורווגיה נורווגיה | דונאוסטדיון, אולם צופים: 13,524 שיפוט: וונדי תומאס (אנגליה) |
| 4 ביולי 2001 | סמיזק  57' |  |  | דונאוסטדיון, אולם צופים: 13,524 שיפוט: וונדי תומאס (אנגליה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 ביולי 2001 | נורווגיה נורווגיה | 0–1 | שוודיה שוודיה | דונאוסטדיון, אולם צופים: 6,000 שיפוט: קטרינה אלובירטה (פינלנד) |
| 4 ביולי 2001 |  |  | נורדלונד  9' | דונאוסטדיון, אולם צופים: 6,000 שיפוט: קטרינה אלובירטה (פינלנד) |
שלב הנוק-אאוט > הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 ביולי 2001 | גרמניה גרמניה | 1–0‏ה | שוודיה שוודיה | דונאוסטדיון, אולם צופים: 18,000 שיפוט: ניקול פטינה (שווייץ) |
| 7 ביולי 2001 | מולר  98' |  |  | דונאוסטדיון, אולם צופים: 18,000 שיפוט: ניקול פטינה (שווייץ) |
כובשות השערים

3 שערים
קלאודיה מולר (גרמניה)
סנדרה סמיזק (גרמניה)
2 שערים
פטריציה פאניקו (איטליה)
בטינה ויגמן (גרמניה)
מארן מיינרט (גרמניה)
גיטה קרוג (דנמרק)
דאגני מלגרן (נורווגיה)
מרינט פישון (צרפת)
האנה יונגברי (שוודיה)
אנדריכוב

אנדריכוב (בפולנית: Andrychów; ביידיש: יענדריכאוו) היא העיר הגדולה ביותר במחוז ודוביצה בפרובינציית פולין קטן בדרום פולין, בין קרקוב וביילסקו-ביאלה. שם העיר נובע ככל הנראה מהשם הפרטי הפולני "אנדריי" ("אנדז'יי").
אנדריכוב היא מרכז תיירותי ובה עיר עתיקה, פארק היסטורי, בית קברות יהודי, כנסייה בסגנון הבארוק, אחוזה מהמאה ה-18, מוזיאונים ומתקני נופש.
תולדות העיר

ראשיתו של היישוב מתוארכת למאה ה-13. תיעוד לקיומה של כנסייה ביישוב מתוארך ל-1325. תיעוד כתוב נוסף לקיום היישוב מתוארך ל-1344, אז נקרא היישוב "הנריכוב" (Henrychów). ראשוני תושביה של אנדריכוב הגיעו ככל הנראה מבוהמיה. ביישוב נבנתה טירה, שנכבשה בשנת 1440 על ידי כוחות פולניים. ב-1564 סופח היישוב לממלכת פולין. בתקופת שלטונו של זיגמונט השני אוגוסט הייתה העיר מרכז שלטוני של האזור. היישוב השתייך למשפחה שתמכה ברפורמציה הפרוטסטנטית. בשנת 1655, בעת פלישות השוודים לפולין, שרפו כוחות שוודים את היישוב. בשנת 1704 שוב שרפו כוחות שוודים את היישוב במלחמה הצפונית הגדולה. לאחר מכן הזמין בעל היישוב אורגים משלזיה, בלגיה וסקסוניה, והיישוב הפך למרכז אריגה חשוב. בשנת 1767 קיבלה אנדריכוב מעמד של עיר מהמלך סטניסלאב פוניאטובסקי.
ב-1772, עם חלוקת פולין הראשונה, נכבשה אנדריכוב על ידי כוחות אוסטריים ושמה שונה ל"אנדריכאו" (Andrichau, שם שאימצו גם הכובשים הנאצים במלחמת העולם השנייה). עד 1918 נותרה העיר בשטח אוסטריה. באמצע המאה ה-19 הגיעו לאנדריכוב מתיישבים יהודים ובסוף המאה חוברה העיר לרשת מסילות הברזל. בשנות ה-20 של המאה ה-20 חוברה העיר לרשת החשמל, ועד 1939 הוקמו בה רשת ביוב, בריכת שחיה ואצטדיון, וכן נסללו דרכים. משנת 1926 קיימת בעיר תחבורה ציבורית המקשרת את העיר עם קרקוב וביילסקו-ביאלה.
יהודי אנדריכוב

תחילתו של היישוב היהודי בעיר בראשית המאה ה-19. יהודי העיר התפרנסו ברובם מסחר בבדים, והקימו במקום בתי חרושת לאריגה, שהעסיקו פועלים רבים.
בתחילה הייתה כפופה הקהילה במקום לקהילת זאטור הסמוכה, ובסוף המאה ה-19 נעשתה לעצמאית, עם בית כנסת מעץ ובית עלמין. מספר היהודים בעיר הצטמצם לאחר מלחמת העולם הראשונה והפרעות שהתרחשו בעיר על ידי כפריי הסביבה בשנת 1918. בסיוע הג'וינט ומוסדות עזרה הדדית השתקמה הקהילה.
בין מלחמות העולם חיו באנדריכוב כ-400 יהודים. בעיר פעלו מוסדות חינוך ותרבות יהודיים, ומפלגות ותנועות נוער ציוניות, ובהן השומר הצעיר, עקיבא ובית"ר. משנת 1925 ועד שנספה בשואה כיהן כרב הקהילה הרב דוד אביגדור, חבר הוועד הפועל של המזרחי בגליציה המערבית; הוא היה אחיו של הרב ד"ר יעקב אביגדור מדרוהוביץ. כשלושה חודשים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה נורה למוות בבית המטבחיים המקומי השוחט היהודי של הקהילה, שהיה גם חזן בבית הכנסת.
בחודשי פברואר, מרס ואפריל 1939, התאכסנו באזור מדרום לאנדריכוב 25 מפקדים של הארגון הצבאי הלאומי שהגיעו מארץ ישראל במחנה אימונים של הצבא הפולני והתאמנו בשיטות של מלחמה זעירה בהדרכת קציני הצבא הפולני. קורס זה הושג בידי אברהם שטרן (יאיר"). חלק מהבוגרים נשארו ברחבי פולין עד סוף יולי אותה שנה והספיקו להדריך עוד כ- 1000 חברי בית"ר בתחומי החבלה ועוד לקראת פלישה אפשרית לארץ-ישראל כדי לכבוש אותה מהשלטון הבריטי.
יהודי אנדריכוב > בשואה

בספטמבר 1939, עם הפלישה הגרמנית לפולין, נכבשה אנדריכוב, והגרמנים החלו בביזת רכוש יהודיה, ולאחר מכן, בהחרמתו הרשמית. ב-25 בנובמבר 1939 הועלו באש בתי הכנסת שבעיר. בסוף שנת 1939 מונה בעיר יודנרט, בראשות אהרון ויינזאפט, שנצטווה לספק לגרמנים יהודים לעבודות כפייה. בסוף 1940 חטף הגסטפו שישים גברים מהעיר למחנה עבודה בסוסנוביץ.
בספטמבר 1941 הוקם בעיר גטו, אליו הועברו עוד מאות יהודים מהסביבה. ב-2 ביולי 1942 כותר הגטו, ולאחר סלקציה, חלק מתושביו הועבר למחנות ההשמדה בלז'ץ ואושוויץ, וחלקם למחנות עבודה. חלק מהמגורשים, אשר הועבר לגטו ודוביצה, הושב לגטו שבעיר לאחר תקופה. במאי 1943 הועבר הגטו שבעיר לניהול הס"ס, ותנאי המחיה בו הוחמרו, תוך שבוצעה הפרדה בין נשים וגברים, וקוצצו מכסות המזון. עד סתיו 1943 חוסל הגטו, ויושביו הועברו ברובם לאושוויץ.
מיהודי העיר שרדו 25 בלבד, והם עזבוה במהרה לאחר המלחמה.
הערות שוליים

↑  ניב, דוד, מערכות הארגון הצבאי הלאומי, מהגנה להתקפה 1937 - 1939, חלק שני,, מוסד לוזנר, 1965
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530963105171  LCCN: n92072428  MusicBrainz: 09cdad39-4c14-4c29-8321-de38349b15b0  NKC: ge843846  VIAF: 149067648   WorldCat (עם VIAF): 149067648 
אנדרטה לזכר יהודי קהילות אנדריכוב והסביבה שנרצחו בשואה, בבית העלמין קריית שאול
אליפות אירופה בכדורגל נשים 2005

| --- | --- |
 מארחת:   אנגליה
 תקופת התחרות:  5 ביוני 2005 – 19 ביוני 2005 (15 ימים) 
 מספר משתתפות:  8  (מתוך 35 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   גרמניה
 מספר משחקים:  15
 מספר שערים:  50 (3.33 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  118,403 (7,894 בממוצע למשחק)
 מלכת השערים:   אינקה גרינגס   (4 שערים)
 שחקנית מצטיינת:   אן מאקינן
 → 20012009 ←
 
אליפות אירופה בכדורגל נשים 2005, הידועה גם בשם יורו הנשים 2005, היא אליפות אירופה בכדורגל נשים התשיעית שארגנה אופ"א. הטורניר נערך באנגליה מ-5 ביוני עד ה-19 ביוני 2005. נבחרת אנגליה העפילה אוטומטית לטורניר כמארחת, כאשר שאר שבע הנבחרות עלו מטורנירי המוקדמות שהחלו במרץ 2003.
במשחק הגמר נפגשו גרמניה (בפעם השישית בתולדותיה) ונורווגיה - בפעם הרביעית בתולדותיה והראשונה מאז 1993. בסיום המשחק, ניצחה גרמניה 1-3, וזכתה בתואר בפעם הרביעית ברציפות. זה היה התואר האחרון של מאמנת הנבחרת הגרמנית, טינה טיון-מאייר, שהודיעה על פרישה מספר חודשים לפני האליפות. בתקופתה, זכתה גרמניה בשלוש אליפויות אירופה, שתי מדליות ארד אולימפיות וגביע עולם אחד. אינקה גרינגס הגרמנייה, סיימה כמלכת השערים של הטורניר (4 כיבושים), ואילו אן מאקינן הפינית זכתה בתואר השחקנית המצטיינת, אחרי שהובילה את נבחרת פינלנד לחצי הגמר של הטורניר.
אצטדיונים

חמישה אצטדיונים, בחמש ערים שונות, נבחרו לארח את משחקי אליפות אירופה. משחק הפתיחה של הטורניר נערך באצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר, ומשך מספר שיא של צופים במהלך הטורניר - 29,092 איש. זה היה המשחק היחיד שנערך באצטדיון במהלך הטורניר. אצטדיונים אלו ארחו בסך הכל 15 משחקים במסגרת הטורניר. שני חצאי הגמר נערכו באצטדיונים של וורינגון ופרסטון ומשחק הגמר נערך באיווד פארק שבבלקברן, אל מול קהל של 21,105 איש.
| מנצ'סטר | בלקברן | פרסטון | בלקפול | וורינגון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר | איווד פארק | אצטדיון דיפדייל | בלומפילד רואד | אצטדיון הליוול ג'ונס |
| תכולה: 47,726 | תכולה: 31,154 | תכולה: 24,500 | תכולה: 16,220 | תכולה: 15,500 |
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  שוודיה | 5 | 3 | 1 | 2 | 0 | 2 | 1 | 1 |
|  פינלנד | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 4 | 0 |
|  דנמרק | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 4 | 0 |
|  אנגליה | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 5 | -1 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  שוודיה | 1 – 1 | דנמרק   |
|  אנגליה | 3 – 2 | פינלנד   |
|  אנגליה | 1 – 2 | דנמרק   |
|  שוודיה | 0 – 0 | פינלנד   |
|  אנגליה | 0 – 1 | שוודיה   |
|  פינלנד | 2 – 1 | דנמרק   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  גרמניה | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 8 | 0 | 8 |
|  נורווגיה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 6 | 5 | 1 |
|  צרפת | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 5 | -1 |
|  איטליה | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 4 | 12 | -8 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  גרמניה | 1 – 0 | נורווגיה   |
|  צרפת | 3 – 1 | איטליה   |
|  גרמניה | 4 – 0 | איטליה   |
|  נורווגיה | 1 – 1 | צרפת   |
|  צרפת | 0 – 3 | גרמניה   |
|  נורווגיה | 5 – 3 | איטליה   |
שלב הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | 15 ביוני - פרסטון | 15 ביוני - פרסטון |  |  |  |  |
|  |  גרמניה גרמניה | 4 |   |  |  |  |
|  |  פינלנד פינלנד | 1 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | 19 ביוני - בלקברן | 19 ביוני - בלקברן |
|  |  |  |   |  |  גרמניה גרמניה | 3 |
|  |  |  |   |   |  נורווגיה נורווגיה | 1 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | 16 ביוני - וורינגון | 16 ביוני - וורינגון |   |   |  |  |
|  |  שוודיה שוודיה | 2 |   |   |  |  |
|  |  נורווגיה נורווגיה | 3 |   |   |  |  |
שלב הנוק-אאוט > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 ביוני 2005 | גרמניה גרמניה | 1-4 | פינלנד פינלנד | אצטדיון דיפדייל, פרסטון צופים: 2,785 שיפוט: דגמאר דמקובה (צ'כיה) |
| 15 ביוני 2005 | גרינגס 3'  פוהלרס 8'  גרינגס 12'  פרינץ 62' |  | מוסטונן 15' | אצטדיון דיפדייל, פרסטון צופים: 2,785 שיפוט: דגמאר דמקובה (צ'כיה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 ביוני 2005 | שוודיה שוודיה | 3-2 | נורווגיה נורווגיה | אצטדיון הליוול ג'ונס, וורינגון צופים: 5,722 שיפוט: קארי סייץ (ארצות הברית) |
| 16 ביוני 2005 | יונגברי 43'  יונגברי 89' |  | גולברנסן 41'  הרלובסן 65'  גולברנסן 109' | אצטדיון הליוול ג'ונס, וורינגון צופים: 5,722 שיפוט: קארי סייץ (ארצות הברית) |
שלב הנוק-אאוט > הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 ביוני 2005 | גרמניה גרמניה | 1-3 | נורווגיה נורווגיה | איווד פארק, בלקברן צופים: 21,105 שיפוט: אלכסנדרה אירינגובה (סלובקיה) |
| 19 ביוני 2005 | גרינגס 21'  לינגור 24'  פרינץ 63' |  | מלגרן 41' | איווד פארק, בלקברן צופים: 21,105 שיפוט: אלכסנדרה אירינגובה (סלובקיה) |
כובשות השערים

4 שערים
אינקה גרינגס (גרמניה)
3 שערים
קוני פוהלרס (גרמניה)
בירגיט פרינץ (גרמניה)
סולביי גולברנסן (נורווגיה)
האנה יונגברי (שוודיה)
אליפות אירופה בכדורגל נשים 1997

| --- | --- |
 מארחת:   נורווגיה  ושוודיה
 תקופת התחרות:  29 ביוני 1997 – 12 ביולי 1997 (14 ימים) 
 מספר משתתפות:  8  (מתוך 34 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   גרמניה
 מספר משחקים:  15
 מספר שערים:  35 (2.33 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  30,000 (2,000 בממוצע למשחק)
 מלכת השערים:   קרולינה מוראצ'ה,  מריאן פטרסן  ואנג'ליקה רוהאס (4 שערים)
 שחקנית מצטיינת:   קרולינה מוראצ'ה
 → 19952001 ←
 
אליפות אירופה בכדורגל נשים 1997, הידועה גם בשם יורו הנשים 1997, היא אליפות אירופה בכדורגל נשים השביעית שארגנה אופ"א. הטורניר נערך בנורווגיה ובשוודיה מ-29 ביוני עד ה-12 ביולי 1997. אף על פי שנבחרו כמארחות, לא העפילו נורווגיה ושוודיה באופן אוטומטי לטורניר, אלא נאלצו להשתתף עם יתר הנבחרות במשחקי המוקדמות שהחלו בספטמבר 1995.
במשחק הגמר נפגשו גרמניה (בפעם הרביעית בתולדותיה) ואיטליה - בהופעה שנייה בגמר. בסיום המשחק, ניצחה גרמניה 0-2 משערים של סנדרה מינרט ובירגיט פרינץ, וזכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות והרביעית בסך הכל. קרולינה מוראצ'ה, שהובילה את האיטלקיות עד לגמר הטורניר, סיימה כמלכת השערים (5 כיבושים) וכשחקנית המצטיינת של הטורניר.
אצטדיונים

חמישה אצטדיונים, בחמש ערים שונות (שלוש בנורווגיה ושתיים בשוודיה), נבחרו לארח את משחקי אליפות אירופה. משחק הפתיחה של הטורניר נערך באצטדיון טינגוואלה שבשוודיה, ומשך כ-3,829 צופים בלבד. אצטדיונים אלו ארחו בסך הכל 15 משחקים במסגרת הטורניר, כשהמשחק בין גרמניה לנורווגיה במהלך שלב הבתים מושך מספר שיא של צופים - 7,666. שני חצאי הגמר נערכו באצטדיונים של לילסטרום וקרלסטאד ומשחק הגמר נערך באצטדיון אולבאל שבאוסלו, אל מול קהל של 2,221 איש.
| אוסלו | לילסטרום | קרלסטאד | מוס | קרלסקוגה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אצטדיון אולבאל | אצטדיון ארסאן | אצטדיון טינגוואלה | אצטדיון מלוס | אצטדיון נובל |
| תכולה: 25,572 | תכולה: 12,250 | תכולה: 10,000 | תכולה: 10,000 | תכולה: - |
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  שוודיה | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 6 | 1 | 5 |
|  ספרד | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 0 |
|  צרפת | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 5 | -1 |
|  רוסיה | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 6 | -4 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  צרפת | 1 – 1 | ספרד   |
|  שוודיה | 2 – 1 | רוסיה   |
|  ספרד | 0 – 1 | שוודיה   |
|  רוסיה | 1 – 3 | צרפת   |
|  שוודיה | 3 – 0 | צרפת   |
|  רוסיה | 0 – 1 | ספרד   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  איטליה | 5 | 3 | 1 | 2 | 0 | 5 | 3 | 2 |
|  גרמניה | 5 | 3 | 1 | 2 | 0 | 3 | 1 | 2 |
|  נורווגיה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 5 | 2 | 3 |
|  דנמרק | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 9 | -7 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  גרמניה | 1 – 1 | איטליה   |
|  דנמרק | 0 – 5 | נורווגיה   |
|  איטליה | 2 – 2 | דנמרק   |
|  נורווגיה | 0 – 0 | גרמניה   |
|  דנמרק | 0 – 2 | גרמניה   |
|  נורווגיה | 0 – 2 | איטליה   |
שלב הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | 9 ביולי - לילסטרום | 9 ביולי - לילסטרום |  |  |  |  |
|  |  איטליה איטליה | 2 |   |  |  |  |
|  |  ספרד ספרד | 1 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | 12 ביולי - אוסלו | 12 ביולי - אוסלו |
|  |  |  |   |  |  איטליה איטליה | 0 |
|  |  |  |   |   |  גרמניה גרמניה | 2 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | 9 ביולי - קרלסטאד | 9 ביולי - קרלסטאד |   |   |  |  |
|  |  שוודיה שוודיה | 0 |   |   |  |  |
|  |  גרמניה גרמניה | 1 |   |   |  |  |
שלב הנוק-אאוט > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 ביולי 1997 | איטליה איטליה | 1-2 | ספרד ספרד | אצטדיון ארסאן, לילסטרום שיפוט: כריסטין פריי (גרמניה) |
| 9 ביולי 1997 | פיוריני  11'  מוראצ'ה  29' |  | פארג'ו  89' | אצטדיון ארסאן, לילסטרום שיפוט: כריסטין פריי (גרמניה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 ביולי 1997 | שוודיה שוודיה | 1-0 | גרמניה גרמניה | אצטדיון טינגוואלה, קרלסטאד צופים: 4,246 שיפוט: ניקול פטינה (שווייץ) |
| 9 ביולי 1997 |  |  | ויגמן  84' | אצטדיון טינגוואלה, קרלסטאד צופים: 4,246 שיפוט: ניקול פטינה (שווייץ) |
שלב הנוק-אאוט > הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 ביולי 1997 | איטליה איטליה | 2-0 | גרמניה גרמניה | אצטדיון אולבאל, אוסלו צופים: 2,221 שיפוט: גיטה לינגו-נילסן (דנמרק) |
| 12 ביולי 1997 |  |  | מינרט  23'  פרינץ  49' | אצטדיון אולבאל, אוסלו צופים: 2,221 שיפוט: גיטה לינגו-נילסן (דנמרק) |
כובשות השערים

4 שערים
קרולינה מוראצ'ה (איטליה)
מריאן פטרסן (נורווגיה)
אנג'ליקה רוהאס (צרפת)
3 שערים
אנג'לס פארג'ו (ספרד)
אסף הול

| --- | --- |

 לידה:  15 באוקטובר 1829 גושן, ארצות הברית 
 פטירה:  22 בנובמבר 1907 (בגיל 78) אנאפוליס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  גושן 
 מקום לימודים:  סנטרל קולג' במק'גרו, ניו-יורק 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  מצפה הצי האמריקני הישן 
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1879)  פרס לאלנד (1877)  אביר בלגיון הכבוד (1896) 
 בן או בת זוג:  אנג'לין סטיקני (31 במרץ 1856–3 ביולי 1892) 
 צאצאים:  פרסיבל הול, אסף הול הבן 
 תרומות עיקריות
 גילוי פובוס ודימוס
 חתימה:   
 
אסף הול השלישי (באנגלית: Asaph Hall III;‏ 15 באוקטובר 1829 – 22 בנובמבר 1907) היה אסטרונום אמריקני שעיקר תהילתו באה לו מגילוי שני ירחי מאדים (פובוס ודימוס) בשנת 1877. בין הישגיו האחרים נמנים חישוב מסלוליהם של לווייני כוכבי לכת ושל כוכבים כפולים, חישוב סיבובו העצמי של צדק וחישוב מסתו של מאדים.
ביוגרפיה

הול נולד באוקטובר 1829 בעיירה גושן שבקונטיקט. אביו, אסף הול השני, היה שען, ואמו, האנה פלמר, ייצרה גבינה. עם מות אביו, מפעל הגבינה היה מקור ההכנסה היחיד של המשפחה. על כן, בגיל 16, נאלץ הול לעזוב את לימודיו ולעבוד כנגר במשך שש שנים. במהלך עבודתו המשיך ללמוד מתמטיקה בלילות, ובשנת 1854 הצטרף למכללה המרכזית שבמדינת ניו יורק.
הוא פגש את אנג'לין סטיקני בסנטרל קולג'. סטיקני למדה שנתיים מעליו והיא לימדה באותו הקולג' במהלך שנת הלימודים האחרונה שלה, כאשר קודמה לדרגת פרופסורית למתמטיקה. היא הייתה המורה שלו בגאומטריה ובגרמנית. במהלך התקופה שלימדה אותו, הול וחבריו לכיתה ניסו להמציא שאלות ובעיות שהם היו משוכנעים שסטיקני לא תוכל לפתור, אך היא תמיד הצליחה לפתור אותן.
הם נישאו באלקורן, ויסקונסין ב-31 במרץ 1856. באותה תקופה היה נהוג כי האישה הייתה צריכה לוותר על הקריירה האקדמית שלה עם נישואיה ולהשקיע בבית. על כן, היא התפטרה מעבודתה לאחר החתונה. מיד לאחר החתונה, הזוג עבר לאן ארבור כדי שהול יכול להמשיך את לימודיו. שלושה חודשים לאחר מכן, הם עברו לשאלרסוויל, אוהיו, ועבדו בהוראה כדי לצבור כסף להמשך לימודיו. משם הזוג המשיך למסצ'וסטס, לאחר שזכה במשרה במצפה הכוכבים של מכללת הרווארד בשכר נמוך. במהרה הול התגלה כחשב מסלולים מעולה. הוא החל לפרסם חישובי מסלולים בעיתונים מדעיים והרוויח על ידי פרסום תצפיותיו על הירח (דולר לכל תצפית).
הוא התמנה לעוזר האסטרונום במצפה הצי האמריקני שבוושינגטון הבירה בשנת 1862, ומונה לפרופסור תוך שנה בלבד מיום שהגיע. ללא ידיעתו, הייתה זו אשתו ששכנעה את מעסיקיו למנות אותו כפרופסור. בין השנים 1862 - 1866 הוא היה העוזר בתצפיות טלסקופ ה9.5 אינץ' (24.13 ס"מ). ומ-1868 הוא היה אחראי על טלסקופ זה. במהלך תצפיותיו עקב אחרי כוכבי שביט ואסטרואידים.
בשנת 1869 הול נסע לסיביר, כדי לצפות בליקוי החמה שם, ושנה לאחר מכן, נסע לסיציליה, כדי לצפות בליקוי חמה נוסף. בשנת 1874, היה אחראי על משלחת לוולדיסטוק כדי לעקוב אחר מעבר כוכב נוגה על פני השמש. בעיות בציוד הצילום ובמזג האוויר, הפריעו לתצפיות.
בשנת 1875 התמנה לתפקיד האחראי על טלסקופ ה-62 ס"מ, הגדול בעולם באותה עת. הול הבחין בנקודה על פני צדק, בה השתמש כסימון למדידת זמן הסיבוב של כוכב הלכת. בין עוזריו היה האסטרונום הנרי פריצ'ט (אנ')
באוגוסט 1877, בזמן שהמרחק היחסי של מאדים מכדור הארץ היה קטן, הוא החל לחפש את הירחים של מאדים. החיפוש היה קשה, והוא אמר שללא עידודה של אשתו, והסיוע שנתנה, הוא לא היה מצליח. ב-11 באוגוסט 1877 גילה את פובוס, ירחו של מאדים, ולאחר מספר ימים את ירחו השני של מאדים, דימוס.
בשנת 1884 הראה הול כי מיקום מסלולו של אחד מירחי שבתאי, היפריון, משתנה ב-20 מעלות מדי שנה. הוא עסק בחקר היסטים כוכביים ומיקומם של כוכבים בצביר הפלאידות.
הול פרש ממצפה הצי בשנת 1891. הוא החל ללמד אסטרודינמיקה ומכניקת מסלולים באוניברסיטת הרווארד בשנת 1896,ולימד שם עד לפרישתו בשנת 1901.
הול נפטר בשנת 1907.
משפחתו

להול וסטיקני נולדו ארבעה בנים, אותם סטיקני לימדה בבית, וכולם התקבלו ולמדו לאחר מכן באוניברסיטת הרווארד. הבכור, אסף הול ג'וניור (בפועל, אסף הול הרביעי), (נולד ב-6 באוקטובר 1859) היה מנהל מצפה הכוכבים בדטרויט בשנים 1892–1905. בנם השני, סמואל, היה סוכן ביטוח. בנם השלישי, אנג'לו הול, כתב את הביוגרפיה של אודות אנג'לין הול. בנם הרביעי, פרסיבל הול (1872–1953) היה הנשיא השני של אוניברסיטת גאלדט לחירשים בשנים 1910–1946 (אם כי הוא עצמו לא היה חירש).
אנג'לין סטיקני הול נפטרה מהתקף לב בצפון אנדובר, מסצ'וסטס בגיל 61. בשנת 1901, עם פרישתו של הול לגושן, קונטיקט, עיר הולדתו, הוא התחתן בשנית עם מרי גות'ייר.
פרסים והנצחה

הול זכה בפרס לאלנד של האקדמיה הצרפתית למדעים ב-1878, זכה במדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה בשנת 1879, והוכתר כאביר לגיון הכבוד ב-1896.
מכתש הול שעל פני הירח ומכתש הול על פובוס קרויים על שמו.
מצוק הול באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה קרוי על שמו.