stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הומר ת'ורנברי
ביוגרפיה > חבר בית הנבחרים של ארצות הברית

ת'ורנברי נבחר ב-1948 לקונגרס ה-81 כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית של מחוז הקונגרס העשירי של טקסס. בזכייה במושב, הוא החליף את יושבו לשעבר, לינדון ב. ג'ונסון, שנבחר באותה שנה בפעם הראשונה לסנאט של ארצות הברית. ת'ורנברי היה חבר בוועדת הכללים של בית הנבחרים של ארצות הברית מינואר 1955 ועד להתפטרותו ב-1963, אז מונה על ידי ג'ונסון, באותה העת הנשיא, לשופט פדרלי.
הוא היה אחד מרוב המשלחת הטקסנית שסירבה לחתום על המניפסט הדרומי משנת 1956 המתנגד לביטול ההפרדה של בתי ספר ציבוריים בהוראת בית המשפט העליון בעניין בראון נגד מועצת החינוך. ת'ורנברי הצביע נגד חוק זכויות האזרח משנת 1957 אך בעד חוק זכויות האזרח משנת 1960 והתיקון ה-24 לחוקה האמריקאית.
ת'ורנברי נכח באייר פורס 1 והיה עד כאשר לינדון ג'ונסון הושבע לתפקיד בעקבות רצח הנשיא קנדי.
הוא כיהם בתפקיד עד לשנת 1963 כאשר ג'ייק פיקל נבחר במקומו.
ביוגרפיה > כהונה כשופט פדרלי

תורנברי מונה על ידי הנשיא ג'ון פ. קנדי ב-9 ביולי 1963, למושב בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז המערבי של טקסס שפונה על ידי השופט ר' יואינג תומסון. הוא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-15 ביולי 1963, וקיבל את המינוי שלו מהנשיא לינדון ב. ג'ונסון ב-17 בדצמבר 1963. כהונתו הופסקה ב-2 ביולי 1965, עקב מינוי לבית המשפט הפדרלי החמישי.
ת'ורנברי מונה על ידי הנשיא ג'ונסון ב-22 ביוני 1965 לשופט בבית המשפט הפדרלי החמישי לערעורים של ארצות הברית במקום השופט ג'וזף צ'אפל האצ'סון הבן. הוא אושר על ידי הסנאט ב-1 ביולי 1965 וקיבל את המינוי שלו באותו היום. הוא קיבל מעמד בכיר ב-21 בדצמבר 1978. כהונתו הופסקה ב-12 בדצמבר 1995, עקב מותו.
מועמדות לבית המשפט העליון

ב-26 ביוני 1968, ג'ונסון מינה את ת'ורנברי כשופט עמית של בית המשפט העליון של ארצות הברית, כדי למלא את המשרה הפנויה הצפויה על ידי מינויו של שופט המשנה אייב פורטאס להיות השופט העליון הבא, עם פרישתו של ארל וורן. ועדת המשפט של הסנאט קיימה דיונים על המועמדות במקביל לאלו על מועמדות פורטאס. ב-4 באוקטובר 1968, לאחר מספר ימים של ויכוחים שנויים במחלוקת בסנאט, ועם התפוגגות הסיכויים לאישור, משך ג'ונסון את מועמדותו של פורטאס. מכיוון שפורטאס נותר שופט עמית, מועמדותו של ת'ורנברי הפכה למופרכת; לא ננקטו צעדים נוספים והמועמדות בוטלה על ידי הנשיא.
מועמדות לבית המשפט העליון > מותו

ת'ורנברי מת ב-12 בדצמבר 1995, בביתו באוסטין, טקסס ונקבר בבית הקברות של מדינת טקסס באוסטין.
הוא היה נשוי בתחילה עם אלואיז אנגל (1919–1989). לאחר מותה הוא התחתן עם מריאן דייוויס. עם אשתו הראשונה, ת'ורנברי היה אב לשלושה ילדים, מולי, דייוויד וקייט. הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מ־אוניברסיטת גאלדט בשנת 1954.
הערות שוליים

1 2 3  Weil, Martin (13 בדצמבר 1995). "Homer Thornberry Dies at 86". Washington Post. Washington, DC. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  William Homer Thornberry, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
↑  "HR 6127. CIVIL RIGHTS ACT OF 1957". GovTrack.us.
↑  "HR 8601. PASSAGE".
↑  "S.J. RES. 29. CONSTITUTIONAL AMENDMENT TO BAN THE USE OF POLL TAX AS A REQUIREMENT FOR VOTING IN FEDERAL ELECTIONS". GovTrack.us.
↑  "Burial Entry, William Homer Thornberry". Texas State Cemetery. Austin, TX: Texas State Preservation Board. נבדק ב-5 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gallaudet University Alumni Cards".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no98057656  NARA: 10574828  SNAC: w6ft97z0  US Congress: T000237  VIAF: 26680712   WorldCat (עם VIAF): 26680712 
קבר הומר ת'ורנברי בבית הקברות של מדינת טקסס.
מצר ים

.
מצר ים – איור להדגמה
מצר ים הוא מעבר ימי טבעי צר ברוחבו באופן יחסי, המחבר בין שני גופי ים גדולים, ועל כן שוכן גם בין שני גופי יבשה גדולים.
מְצרי ים שוכנים לעיתים בנתיבי ספנות חשובים, ובשל כך מהווים מקומות אסטרטגיים, שהשליטה בהם חיונית למעבר כלי שיט. מסיבה זו התחוללו לא אחת מלחמות שליטה על מְצרים. בנוסף, מיקומם האסטרטגי הביא להתפתחות ערים וערי נמל חשובות, כמו סינגפור במצר מלאקה, גיברלטר במצר גיברלטר, איסטנבול במצר בוספורוס.
מצר בוספורוס, איסטנבול, טורקיה
מצרים חשובים בעולם כוללים את:
תעלת למאנש המפרידה בין צרפת לבין האיים הבריטיים (תעלת למאנש היא מצר);
מצר גיברלטר המחבר את הים התיכון והאוקיינוס האטלנטי ושוכן בין ספרד למרוקו;
הבוספורוס והדרדנלים המחברים את הים התיכון ואת הים השחור;
מצר מלאקה המחבר בין ים סין הדרומי לאוקיינוס ההודי;
על-פי החוק הבינלאומי, כמנוסח באמנת האו"ם, מצרי ים הם נתיבי שיט בינלאומיים, והשיט בהם פתוח לכל כלי שיט מכל מדינה.
בהקשר זה ידועה חסימתם של מצרי טיראן על-ידי המשטר המצרי בימים שלפני מלחמת ששת הימים, שהייתה אחת הסיבות המרכזיות לפרוץ המלחמה נגד מדינת ישראל, וחסימתם של מצרי באב אל-מנדב לכלי שיט ישראליים, על-ידי צבא מצרים במלחמת יום הכיפורים.
מצרי ים נודעים > בין יבשות

מצר ברינג, בין אמריקה הצפונית (אלסקה) ואסיה (צפון-מזרח סיביר), ומחבר בין ים ברינג שבצפון האוקיינוס השקט ואוקיינוס הקרח הצפוני.
.מצר גיברלטר, בין אירופה (ספרד) וצפון-אפריקה (מרוקו), ומחבר בין האוקיינוס האטלנטי והים התיכון
מצר הבוספורוס ומצר הדרדנלים, בטורקיה, בין אירופה לאסיה, ומחברים את הים השחור – דרך ים השיש – אל הים התיכון.
באב אל מנדב, בין דרום-מערב אסיה (תימן) וקרן אפריקה (ג'יבוטי שמצפון לסומליה), ומחבר בין האוקיינוס ההודי וים סוף.
מצרי ים נודעים > אוסטרליה ואוקיאניה

מצר בס, בין יבשת אוסטרליה לאי טסמניה.
מצר קוק בין האי הצפוני והאי הדרומי בניו זילנד
מצר טורס בין אוסטרליה וגינאה החדשה
מצרי ים נודעים > אירופה

מצר אירבה (Irbe), בכניסה למפרץ ריגה.
המצרים הדניים – מצר ארסונד (דנית: Øresund, שוודית: Öresund), החגורה הגדולה (דנית: Storebælt), והחגורה הקטנה (דנית: Lillebælt) – מחברים בין הים הבלטי והים הצפוני.
תעלת למאנש ומצר דובר, בין אירופה (צרפת) והאי בריטניה הגדולה, ומחברים בין הים הצפוני והאוקיינוס האטלנטי.
מצר מסינה, באיטליה, בין אירופה (קלבריה) והאי סיציליה.
מצר קאלמאר, בים הבלטי, שנמצא בין האי השוודי אלנד למחוז סמולנד
מצרי ים נודעים > אמריקה

מצר מגלן, בין אמריקה הדרומית וארץ האש, ומחבר בין האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט.
מצרי ים נודעים > אסיה

מצר מלאקה, בין חצי האי המלאי והאי סומטרה שבאינדונזיה, ומחבר בין האוקיינוס ההודי וים סין הדרומי.
מצר סונדה, באינדונזיה, בין האיים סומטרה וג'אווה.
מצר הורמוז, בין איראן והמובלעת של צפון עומאן, ומחבר בין מפרץ עומאן שבאוקיינוס ההודי והמפרץ הפרסי.
מצרי טיראן, בין ערב הסעודית וחצי האי סיני, ומחברים בין ים סוף ומפרץ אילת.
מצרי ים נודעים > אפריקה

מצר מוזמביק, בין האי מדגסקר לבין מוזמביק שבאפריקה.
התייחסות למצרי ים במשפט הבינלאומי

בחוק הים מוגדר מחלף בין ימים כרצועת מים צרה המחברת בין שני ימים. זהו מעבר טבעי, להבדיל מתעלה. בעבר הרחוק, לא היו קיימים עקרונות כלליים לגבי מצרים, אלא היו קיימות אמנות לגבי המצרים החשובים ביותר. העקרונות הכלליים התפתחו רק במחצית השנייה של המאה ה-20.
נקודת הציון הראשונה היא בפסק הדין של בית הדין הבינלאומי בהאג משנת 1949 בעניין מצר קורפו.
מדובר היה בספינות מלחמה של הצי הבריטי שעברו בין אלבניה ויוון לאי קורפו. בדרך כלל, אם המצר רחב יותר מאשר המים הטריטוריאליים של שתי המדינות החופיות, לא מתעוררת בעיה שכן כלי השיט עובר במים שהם ים פתוח. אך כאשר המצר צר יותר, חייב כלי השיט לעבור בשטח הטריטוריאלי של מדינה חופית כלשהי. האוניות הבריטיות רצו לעבור במים הטריטוריאליים של אלבניה, והיה זה בתקופה בה שרר מתח רב בין יוון לאלבניה. האוניות הבריטיות עלו על מוקשים ימיים ואנגליה הגישה תביעה נגד אלבניה לבית הדין הבינלאומי בהאג. השאלה שעמדה הייתה: "האם הייתה לאוניות הבריטיות זכות על פי המשפט הבינלאומי לעבור דרך הים הטריטוריאלי של אלבניה במקום שהים מהווה מצר שמחבר שני חלקים של הים הפתוח". בית הדין קבע שהייתה קיימת זכות כזו והיה זה פסק דין ראשון שהכיר בזכויות מעבר במצר בינלאומי גם אם המצר נמצא במים הטריטוריאליים של מדינה חופית.
ב-1958 קיים האו"ם את הכינוס הראשון על חוק הים. בכינוס שנערך בז'נבה הוחלט על ארבע אמנות הים:
האמנה בדבר הימים הפתוחים – נכנסה לתוקף ב-30 בספטמבר 1962
האמנה בדבר המדף יבשתי – נכנסה לתוקף ב-10 ביוני 1964
האמנה בדבר הים הטריטוריאלי – נכנסה לתוקף ב-10 בספטמבר 1964
האמנה בדבר דייג ושימור משאבי הדגה בימים הפתוחים – נכנסה לתוקף ב-20 במרץ 1966
סעיף 16 פסקה 4 של אמנת הים הטריטוריאלי עוסק במצרים בינלאומיים. סעיף זה קובע, כי אין להשעות מעבר בתום לב של אוניות במצר בינלאומי המשמש לשייט בינלאומי, אשר:
מחבר שני חלקים של הים הפתוח (לדוגמה: מצר גיברלטר).
מחבר ים פתוח עם ים טריטוריאלי של מדינה שלישית (כלומר, מדינה היושבת על חוף בהמשך המצר (לדוגמה: מצרי טיראן).
אחרי 1958, החלו המדינות להרחיב את תחום הים הטריטוריאלי שלהן. עד אז תחום המים הטריטוריאליים היה כשלושה מייל מקו החוף ותחום זה התרחב לכדי 12 מייל. כך הפכו מצרים רבים, שבעבר הכילו רצועה של ים פתוח, להיות כלולים לחלוטין בים הטריטוריאלי של המדינות החופיות. לפיכך, התעורר הצורך להסדיר את נושא דיני הים ככלל והמצרים בפרט. אמנת האו"ם בדבר דיני הים שהתקבלה ב-1982 ונכנסה לתוקף ב-1994, מהווה עד היום (נכון לספטמבר 2017) את ההסדר העיקרי בנושא הים. היא מטפלת במרבית ההיבטים של דיני הים וכוללת פרק שלם העוסק במצרים בינלאומיים.
המשטר שנקבע באמנה מ-1982, מבדיל בין שני סוגים של משטר במצרי ים:
מעבר בתום לב שאין להשעותו. זהו בעצם המשטר של 1958, והמשטר שחל גם במצרי טיראן.
מעבר טרנזיט שאין להפריעו. זהו משטר חדש שנקבע באמנת 1982.
המשטר החדש, שנקבע באמנת הים, רחב ממשטר המעבר בתום לב מכמה בחינות:
צוללות רשאיות לשוט במיצר מתחת לפני המים, בניגוד למשטר בתום לב אשר קבע כי בעת מעבר במיצר, צוללות חייבות לשוט על פני המים ולהציג את דגלן.
הזכות חלה גם על כלי טיס.
בסמכות המדינה החופית לחוקק חוקים ולהתקין תקנות מעבר במצרים. סמכות זאת מצומצמת בצורה ניכרת בהשוואה למשטר הראשון.
המשטר החדש חל גם על מעברים ארכיפלגיים (מדינה שהיא כולה איים). המשטר בתום לב חל, בין היתר, על מצר בין מדינה לבין אי של אותה מדינה.
כמו כן, נקבע באמנה, שאם יש מצר שלגביו קיימת אמנה ותיקה, ימשיך לחול בו המשטר הנהוג באותה אמנה.
הערות שוליים

↑  אמנה בינלאומית בעניין השיט במצרי ים, באתר האו"ם
↑  CORFU CHANNEL CASE
| גאוגרפיה פיזית |
| --- | --- | --- |
| תחומים | גאוגרפיה סביבתית • גאומורפולוגיה • הידרולוגיה והידרוגרפיה • חקר קרחונים • מדעי האטמוספירה • מטאורולוגיה • קלימטולוגיה • פלאוקלימטולוגיה • אוקיינוגרפיה • אוקיינוגרפיה פיזיקלית • אוקיינוגרפיה כימית • אוקיינוגרפיה ביולוגית • אוקיינוגרפיה מטאורולוגית |  |
| מונחים יבשתיים | קרקע • טקטוניקת הלוחות • יבשת • מצר יבשה • ארכיפלג • אי • חצי אי • אטול • מדבר • נווה מדבר • חולות נודדים • חולית • ערבה • סוואנה |  |
| מונחים ימיים | אוקיינוס • ים • זרם ים • אגם • מעיין • נהר • נחל • דלתה • מפרץ • מפרצון • מצר ים • יובל |  |
ראו גם גאוגרפיה פיזית – מונחים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph359638
היריבות בין זניט סנקט פטרבורג לבין לוקומוטיב מוסקבה

שחקני זניט לקראת המפגש נגד לוקומוטיב מוסקבה במסגרת הסופרקאפ הרוסי בכדורגל. 2015.
היריבות בין זניט סנקט פטרבורג ולוקומוטיב מוסקבה היא אחת המתוחות בענף הכדורגל ברוסיה והשתיים נפגשו 5 פעמים, מהן 3 פעמים רצופות, במשחקי הסופר קאפ הרוסי בכדורגל, בייחוד בשנים 2018—2021 וכל מפגש בין זניט לבין לוקומוטיב מוסקבה מעורר עניין רב ואף שהמשחקים לא היוו למשחק סוער במיוחד, כמו במשחקי זניט עם דינמו מוסקבה, בכל זאת המפגש הראשון של זניט עם קבוצה מוסקבאית במסגרת רשמית היה בשלב 32 האחרונות בגביע הסובייטי, נגד לוקומוטיב מוסקבה, ב-26 ביולי 1936 כשגברה עליה בתוצאה 7:1 והעפילה לשלב 16 האחרונות של הגביע הסובייטי בכדורגל. עם חלוף השנים הפכו המשחקים בין זניט ללוקומוטיב לאחד המתוחים והמעניינים בתולדות הכדורגל ברוסיה.
היריבות ביניהן החלה לתפוס מקום בעיקר לאחר עונת 2017/2018 כאשר זניט הפסידה ללוקומוטיב במאבק על ראשות טבלת האליפות לאחר שהפסידה 3:0 במגרשה הבייתי במסגרת המחזור ה-15. יתרה מכך, לוקומוטיב זכתה באליפות השלישית שלה במשחק הניצחון שלה נגד זניט, לאחר שניצחה בתוצאה 1:0 והבטיחה לעצמה אליפות, מחזור אחד לסיום, באותה עונה. בעונת 2018/2019 זניט זכתה באליפות רוסיה לאחר שלוקומוטיב עצמה הפסידה במשחק נגד ארסנל טולה, ב-4 במאי 2019, שמנע ממנה אפשרות לעקוף את זניט בטבלת האליפות, 3 מחזורים לסיום העונה. ברם, במפגש הבא ביניהן במסגרת הסופר קאפ הרוסי לוקומוטיב גברה על זניט בתוצאה 2–3 וזכתה בגביע הסופר קאפ השלישי בתולדותיה.
בעונת 2019/2020 הן נפגשו ביניהן במשחק המחזור ה-11 של ליגת העל, שבו השניים התמודדו ביניהן ב-RZD ארנה במשחק מתוח מאוד ובו לוקומוטיב גברה בתוצאה 0–1, כאשר שער מוקדם שלה נפסל על ידי VAR ושער נוסף שזניט הבקיעה בתוספת הזמן נפסל אף הוא. משחק זה קיבע את היריבות ביניהן למתוחה אפילו יותר מזו שבין זניט לספרטק, זאת בשל הישגיהן הספורטיביים והיצמדות לצמרת טבלת הליגה, כאשר בעקבות משחק זה לוקומוטיב השתוותה לזניט במספר הנקודות. הן נפגשו שוב, במחזור ה-20, הפעם כשזניט בפער של 11 נקודות מיריבתה, אך המשחק שהיה מתוח לכל אורכו היה רווי באירועים, ביניהן הוצאת כרטיס אדום למאמנה של לוקומוטיב, יורי סיומין, בעקבות התבטאויותיו כלפי השופט מספר פעמים שאילצו את השופט להוציא 2 כרטיסים צהובים נגדו.
מספטמבר 2018 עד מאי 2021, זניט התקשתה לגבור על לוקומטיב בליגה.
שחקנים ששיחקו בשני המועדונים

על אף היריבות בין שני המועדונים, מספר שחקנים עברו בין שניהם או שיחקו בשניהם ויש כאלה ששיחקו בקבוצה אחת ואימנו בקבוצה אחרת.
ברניסלב איוואנוביץ'
איגור דניסוב
מגומד אוזדוייב
לוקה ג'ורג'ביץ'
כדורגל נשים

היריבות בין מועדוני הכדורגל הועתקה גם לענף כדורגל נשים ולמרות שלוקומוטיב נחשבת לחזקה יותר בענף, בעונת 2021 היריבות ביניהן הגיעה לשיא כאשר זניט נצמדה לצמרת הטבלה והעפילה לגמר הגביע הרוסי בכדורגל נשים למפגש מול לוקומוטיב והשתיים פגשו אחת את השנייה גם בחצי גמר הטורניר בעונת 2022.
הערות שוליים

↑  זניט - לוקומוטיב, 1938-1990
↑  זניט - לוקומוטיב מאז 1991
↑  Петербург против Москвы: «Зенит» против «Динамо»
↑  זניט ניצחה את דינאמו לאחר משחק ענק, לוקומוטיב נתקעה אצל טרק
| כדורגל ברוסיה רוסיה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | איגוד כדורגל רוסי • הפרמייר ליג הרוסי בכדורגל • ליגת הכדורגל הלאומית • התאחדות ליגת הכדורגל המקצוענית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות • מבנה מערך הליגות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל • הליגה הראשונה • הליגה השנייה • הליגה החובבנית • הליגה האזורית |  |
| תחרויות ליגה נוספות | ליגת הנוער • ליגת הצעירים • ליגת הנשים • ליגת הנערות בכדורגל |  |
| תחרויות גביע | הגביע הלאומי • הסופר קאפ •  הגביע בכדורגל נשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית (היסטוריה) • הנבחרת הצעירה • עד גיל 19 • עד גיל 17 • נבחרת רוסיה בכדורגל נשים |  |
| תחרויות עבר | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע הליגה הרוסית • גביע ליגת הכדורגל המקצוענית • גביע ליגת הכדורגל הלאומית |  |
| משחקי דרבי מרכזיים | דרבי ערי הבירה (זניט-ספרטק • זניט-צסק"א • זניט-לוקומוטיב) • זניט-קרסנודאר • הדרבי של מוסקבה (הדרבי הוותיק • ספרטק-צסק"א • לוקומוטיב-ספרטק) • דרבי המזרח הרחוק • הדרבי של סנקט פטרבורג • הדרבי של קרסנודאר • הדרבי של רוסטוב |  |
| רוסיה במפעלים האירופיים | אלניה • אנז'י • דינמו • זניט • טורפדו • לוקומוטיב • ספרטק • צסק"א • רובין • קרסנודאר • רוטור • רוסטוב |  |
| ראו גם | כדורגל נשים ברוסיה |  |
אמציה אטלס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1945 (בן 79 בערך) פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 סגן מפקד יחידה 88 - דב לבן  מפקד חטיבה 645
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון
 תפקידים אזרחיים
 עו"ד
 
אמציה אטלס (נולד ב-1945), הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבה 645, חטיבת שריון במילואים.
ביוגרפיה

אמציה אטלס נולד בישראל. עם התגייסותו לצה"ל בשנת 1963 התגייס לחיל השריון, בהמשך עבר קורס קצינים ושימש בשורת תפקידי פיקוד בחיל השריון.
במלחמת ששת הימים היה סמ"פ בגדוד 46 בחטיבה 401. ב-5 ביוני 1967, הפלוגה שהייתה הפלוגה היחידה בצה"ל עם טנקי פטון M48A3 עם מנוע דיזל ותותח 105 מ"מ, הובילה את החטיבה ופרצה את מערכי המצרים, תוך שהיא משמידה פלוגת טנקי סטלין כבדים. על מעשה זה קיבל אטלס תעודת הערכה מאלוף ישראל טל.
במלחמת יום כיפור היה אטלס סגן מפקד יחידה 88 - דב לבן, שלחמה תחת פיקוד חטיבה 14 בקרבות בגדה המערבית של תעלת סואץ.
במלחמת לבנון הראשונה פיקד על חטיבה 645, חטיבת שריון במילואים, בין היתר בסיוע לחילוץ הכוחות שהסתבכו בקרב סולטאן יעקוב.
ב-1985 עם שחרורו מצה"ל, פתח אטלס משרד עו"ד בתל אביב.
הערות שוליים

↑  אמציה אטלס, באתר הגבורה
↑  אורי מילשטיין, ‏טוויסט בעלילה: אהוד ברק חושף את האמת מאחורי קרב סולטאן יעקוב, באתר מעריב אונליין, 13 ביוני 2020.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רז דר

רז דר (נולד ב-1 באפריל 1972) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה. בעל 3 מדליות כסף מהמכביה השלוש עשרה (1989).
ביוגרפיה

דר גדל ברעננה ושחה בקבוצת השחייה של הפועל הוד השרון בית ברל (ה.ה.ב.ב.), בהדרכתם של המאמנים אורי שפר, אמנון קראוס וד"ר ברוך צ'יש.
ביוגרפיה > 1986

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 זכה דר במדליית ארד אישית, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:19.04 דקות, אחרי יוחאי ליפשיץ מהפועל יזרעאל (16:31.73 דקות) וערן הירש (16:55.53 דקות).
במשחה נועם (בריכת 25 מטר) שנערך בסוף דצמבר אותה שנה קבע דר במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 14 של 16:56.82 דקות.
ביוגרפיה > 1987

במסגרת תחרויות המוקדמות לאליפות ישראל למרחקים ארוכים (בריכת 25 מטר) קבע דר במשחה ל-1500 מטר שיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 16:38.65 דקות, שיפור של כ-18 שניות לשיאו.
ביוגרפיה > 1989 > המכביה

בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה ביולי 1989 בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב זכה דר ב-3 מדליות כסף. במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:00.54 דקות, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:11.87 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 9:39.99 דקות ביחד עם יואב ברוק, שגב פורת וערן הירש.
ביוגרפיה > 1989 > שיאן ישראל

באליפות קנדה שנערכה בקלגרי בתחילת אוגוסט אותה שנה קבע דר שבמשחה ל-200 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 1:53.50 דקות, שיפור לשיא בן ה-6 שנים של אמיר גניאל (1:54.29 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 8:21.97 דקות, שיפור לשיא בן ה-9 שנים של גניאל (8:23.33 דקות).
ביוגרפיה > 1989 > שחיין מצטיין באליפות ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט אותה שנה הוכתר דר בתואר השחיין המצטיין של האליפות לאחר שזכה ב-3 מדליות זהב ו-3 מדליות כסף. הוא הוביל את קבוצתו לזכייה במקום הראשון הכללי בתחרות. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.21 שניות, כשניצח את השיאן הטרי יואב ברוק ב-4 מאיות השנייה (53.25 שניות) וזוהר וייס (53.48 שניות), במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.94 דקות, לפני יואב ברוק (1:55.39 דקות) וברק עטר (1:56.20 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:00.83 דקות, לפני ברק עטר (4:01.76 דקות) וניל מזרחי (4:17.36 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:26.93 דקות, אחרי עטר (16:09.34 דקות) ולפני ניל מזרחי (16:51.15 דקות), במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:18.38 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:06.76 דקות.
ביוגרפיה > 1990

באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי 1990 זכה דר במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:00.66 דקות, לפני סרגיי פירוב (4:02.76 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.60 דקות, אחרי שגב פורת (1:54.55 דקות) ולפני יואב ברוק (1:54.93 דקות).
ביוגרפיה > 1991

באליפות ישראל שנערכה ביולי 1991 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.67 דקות, אחרי יואב ברוק (1:54.51 דקות) וערן הירש (1:55.22 דקות).
ביוגרפיה > 1995

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 1995 זכה דר במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.52 שניות, אחרי יואב ברוק (23.54 שניות).
הערות שוליים

↑  אלכס פרלסמן, זוהר בריכה - גלילי שבר השיא ב-100 גב, מעריב, 10 באוגוסט 1986
↑  סוף השבוע בבריכה, מעריב, 10 באוגוסט 1986
↑  אהרן ארנן, תחרות השחייה ע"ש נועם קרן: חממה של שיאי גילאים, מעריב, 28 בדצמבר 1986
↑  שיא נערים חדש לרז דר, מעריב, 19 בינואר 1987
↑  אלכס פרלסמן, שני שיאים לרז דר, מעריב, 6 באוגוסט 1989
↑  אלכס פרלסמן, מזל שיש גרומי, מעריב, 19 ביולי 1990
↑  אלכס פרלסמן, ברוק ואפרתי: יש כרטיס לאוסטרליה, מעריב, 20 ביולי 1990
↑  אלכס פרלסמן, גלעד חן ועוד 3 שיאי סוף שבוע, מעריב, 22 ביולי 1990
↑  אנדרי רוזנטול:עליה ושיא בה, מעריב, 19 ביולי 1991
קרטקוס

קרטקוס (בבריטונית: Caratācos; ‏סביב 15–54 לספירה) המוכר גם בשמו הוולשי קראדוג (Caradog; "האהוב"), היה מנהיג צבאי וראש שבט קלטי בריטוני מהמאה ה-1 שאיחד מספר שבטים בהתנגדות לכיבוש הרומי של בריטניה.
קרטקוס היה ראש שבט הקטובלאונים בעת הפלישה הרומית בשנת 43 לספירה. לאחר שהכוחות הרומאים הביסו את אחיו טוגודומנוס, קרטקוס המשיך במאבק וגייס שבטים קלטיים נוספים כדי להתנגד להתפשטות הרומית בבריטניה. המנהיגות שלו ידועה במיוחד בשל איחוד שבטים שבריריים לעיתים קרובות נגד אויב משותף, הישג נדיר בהיסטוריה הבריטית. קרטקוס השתמש בטקטיקות גרילה ובחר עמדות הגנה בשטח ההררי של ויילס לצד השבטים הוולשים הסילורים והאורדוביקים, מה שהצליח לבלום ולעכב את ההתקדמות הרומאית.
אולם, בסביבות שנת 50 לספירה, כוח רומי בראשות המושל פובליוס אוסטוריוס סקפולה, הביס אותו לבסוף בקרב מכריע. קרטקוס הצליח להמלט לשבט הבריגנטי ששכן בהרי הפניין, אך הוא נבגד על ידי המלכה קרטימנדואה והועבר לידי הרומאים. הוא נלקח כשבוי לרומא, אך הצליח להרשים את הקיסר קלאודיוס ואת הסנאט הרומי בנאומו, שהדגיש את החוסן והרוח של העם הבריטי. דבריו והרושם שהותיר הביאו לחנינה מפתיעה, ואיפשרו לו ולמשפחתו לחיות את ימיהם באיטליה במקום לעמוד בפני הוצאה להורג.
ההתרסה של קרטקוס ולכידתו בסופו של דבר הפכו לסמל של התנגדות בריטית, שנחגגה בהיסטוריה המאוחרת כסמל של אומץ מול האימפריאליזם הרומי.
ראו גם

ורקינגטוריקס
קסיוולאונוס
בודיקה
וורטיגרן
הערות שוליים

↑  תואר "מלך הבריטונים" הוא תואר שניתן למספר דמויות חשובות לאורך ההיסטוריה, לרוב באופן רטרואקטיבי. התואר מזוהה עם מנהיגים שהצליחו לאחד חלקים גדולים מבריטניה כנגד איום חיצוני.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259588205171  GND: 1023065916  LCCN: n81047584  NLA: 65960378  Trove: 1852319  VIAF: 82669759   WorldCat (עם VIAF): 82669759
יחסי איסלנד – ניו זילנד

| יחסי איסלנד – ניו זילנד |
| --- | --- |
איסלנד: ניו זילנד


איסלנד: ניו זילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
103,000: 268,838
אוכלוסייה
395,030: 5,226,704
תמ"ג (במיליוני דולרים)
31,020: 253,466
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,526: 48,494
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי איסלנד–ניו זילנד הם יחסי החוץ בין איסלנד לבין ניו זילנד.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-21 באוקטובר 1988. שתי המדינות משתפות פעולה בארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם.
נציגויות דיפלומטיות

איסלנד מיוצגת בניו זילנד באמצעות שגרירותה בבייג'ינג, סין, ובנוסף מחזיקה קונסוליות כבוד באוקלנד ונלסון.
ניו זילנד מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה בהאג, הולנד.
פישלהאם

| --- | --- |
סמל פישלהאםסמל פישלהאם

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה עילית אוסטריה עילית
 מחוז:  מחוז ולס
 שטח:  16 קמ"ר
 גובה:  353 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,328 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  48°05′11″N 13°56′55″E﻿ / ﻿48.08645°N 13.94869°E﻿ / 48.08645; 13.94869 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.fischlham.at/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהפישלהאם(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.פישלהאם(למפת אוסטריה עילית רגילה) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגפישלהאם(למפת אוסטריה עילית מוגדלת) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגפישלהאם  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פישלהאם (בבווארית: Fischlham) היא עיירה במחוז ולס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
גאוגרפיה

העיירה פישלהאם שוכנת באזור המנהלי האוסרוקפירטל. כ-19% מאדמות העיירה מיוערות, ו-69% הן אדמות חקלאיות.
אישיות

העיירה ידועה במיוחד בשל בית הספר היסודי, בו למד את שנותיו הראשונות, הפיהרר העתידי, אדולף היטלר. היטלר למד בבית הספר היסודי במשך שנתיים, משנת 1895 עד לשנת 1897.
לצד אחיה היטלר, למדה אחותו פאולה היטלר גם כן בבית הספר היסודי. משנת 1903 ועד לשנת 1909.
אנדרטת גדוד 405

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 מיקום:  רמת הגולן 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – אוקטובר 2008
 תאריך פתיחה רשמי:  אוקטובר 2008 
 יוצר:  לביאה מנוס
 קואורדינטות:  32°55′30″N 35°50′14″E﻿ / ﻿32.925083333333°N 35.837222222222°E﻿ / 32.925083333333; 35.837222222222
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) אנדרטת גדוד 405(למפת הגליל העליון רגילה) אנדרטת גדוד 405(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת גדוד 405(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת גדוד 405
 
אנדרטת גדוד 405 (נמר) ברמת הגולן נמצאת כקילומטר מערבית לתל ג'וחדר (גבעת אורחה). באנדרטה מונצחים 21 לוחמי גדוד התותחנים, שנפלו ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים. 15 נפלו באזור אתר ההנצחה ואחרים במקומות נוספים בגולן כמו שליש ורס"ר הגדוד המונצחים באנדרטת הג'יפ ברמת הגולן.
מפקד הגדוד היה רב-סרן אריה מזרחי וסגנו אורי מנוס. הגדוד הוזעק לרמת הגולן למחרת ראש השנה והתפרס כשסוללה ב' (בועז) ו-א' בפיקודו של מנוס נפרסו ממערב לתל ג'וחדר וסוללה ג' נפרסה באזור הר חרמונית.
עם פרוץ הקרבות החלו סוללות הגדוד בהפגזה על כוח השריון הסורי המתקדם. בשעה 22:00 הגיעה פלוגת טנקים סורית לסוללה ב' (בועז) ושטפה באש את לוחמי הסוללה שהופתעו. 15 לוחמים נהרגו ורבים נפצעו. הגדוד נסוג דרומה והמשיך את המלחמה.
בצפון סייעו תותחני סוללה ג' של הגדוד לגדוד 77 של אביגדור קהלני במלחמתו בקרב עמק הבכא.
ביוזמת אורי מנוס ותורמים נחנך באוקטובר 2008 אתר הנצחה לנופלי הגדוד. האתר תוכנן על ידי לביאה מנוס, רעייתו של אורי. במרכז האתר - שתי אבני בזלת עליהן חקוקים שמות הנופלים לפי מקום נפילתם. מסביב לאתר יש 21 אבנים שהובאו למקום, 21 עצי צפצפה ופסל ממתכת של עץ עם 21 ענפים לזכר 21 הנופלים. במקום נמצאת עמדת מסבירן.
כ-200 מטרים ממערב קיימת אנדרטה נוספת המנציחה את נופלי סוללה ב' של הגדוד.