stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נייקי
הערות שוליים

1 2 3  דו"ח שנתי לשנת 2017
↑  ליין פלורסהיים, ‏הדרך המפתיעה שבה מנכ"ל נייקי ג'ון דונהיו מתחיל את היום שלו, באתר גלובס, 18 בספטמבר 2021
1 2  לאחר הצניחה במכירות: נייקי ממנה מנכ"ל חדש, באתר כלכליסט, 20 בספטמבר 2024
↑  ממתמחה עד למנהל הבכיר ביותר: הכירו את המנכ"ל החדש של נייקי, באתר ynet, 20 בספטמבר 2024
↑  שירה ספיר, ‏מנכ"ל נייקי החדש ייכנס לתפקידו בקרוב. מהם האתגרים שצפויים לו?, באתר גלובס, 9 באוקטובר 2024
↑  נל, ‏כלכלנים מעריכים: היציאה מהמשבר תיראה כמו הלוגו של נייקי, באתר גלובס, 12 במאי 2020
↑  COMPANY NEWS; Cole-Haan to Nike For $80 Million, New York Times, 26 April 1988
1 2  Ian Austen Hockey Fan, and Investor, Buys Bauer From Nike , New York Times, 22 February 2008
↑  Connelly, Laylan Bob Hurley: Success built on everyone's inner surfer, Orange County Register, 22 January 2013
↑  Joshua Partlow Nike Drafts An All Star, Washington Post, 18 July 2003
1 2  Nike unloads Starter for $60M, Portland Business Journal. 15 November 2007
1 2  Matthew Townsend & Leslie Patton Iconix Brand Buys Nike’s Umbro Soccer Unit for $225 Million, Bloomberg, 24 October 2012
↑  Nike completes Cole Haan sale, Portland Business Journal. 4 February 2013
↑  ענת רואה, נייקי רכשה את הסטארט-אפ הישראלי Invertex בכ-10 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 10 באפריל 2018
↑  Nike sells Costa Mesa-based surfwear brand Hurley, Orange County Register, ‏31 באוקטובר 2019
↑  Brian Betschart, Breaking News: NFL signs Nike Sneakersfile, Oct 12, 2012
↑  Nike Signs 8-Year Deal With NBA BallerStatus.com, June 11, 2015
↑  נייקי החתימה את לברון ג'יימס על חוזה חסות "לכל החיים", באתר כלכליסט, 8 בדצמבר 2015
↑  נייקי השעתה הסכם חסות עם האלוף האולימפי ג'סטין גטלין לאחר שהשתמש בחומרים אסורים, באתר TheMarker‏, 27 באוגוסט 2006
↑  נייק הודיעה: "החוזה עם ארמסטרונג מבוטל", באתר ynet, 17 באוקטובר 2012
↑  נייקי הפסיקה את חוזה החסות עם אוסקר פיסטוריוס, באתר כלכליסט, 19 בפברואר 2013
↑   נייקי נגררה לשערוריית ההתעללות בליגת הפוטבול: השעתה חוזה שני תוך שבוע, באתר TheMarker‏, 17 בספטמבר 2014
↑  נייקי ביטלה החוזה עם רייס בעקבות הכאת אשתו, באתר ONE‏, 10 בספטמבר 2014
↑  בעקבות הביקורת: נייקי חושפת מידע על מפעליה, באתר ynet, 13 באפריל 2005
↑  נייקי: נפסיק להשתמש בעורות בקר מהאמזונס, באתר ynet, 27 ביולי 2009
↑   נייקי ואדידס חוששות: מרד עובדים בסין משבש את ייצור הנעליים שלהן, באתר TheMarker‏, 16 באפריל 2014
↑  Nike president Trevor Edwards resigns as company alludes to workplace issues, באתר ESPN, ‏16 במרץ 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007441780305171  BnF: cb13514183d (data)  GND: 5280196-2  ISNI: 0000 0001 0943 1366  MusicBrainz: 9667b278-27cf-4e1f-907c-40176d15ef8f  NDL: 00650562  NKC: xx0209550  SUDOC: 159732743  VIAF: 126866388   WorldCat (עם VIAF): 126866388 
אייר ג'ורדן
קאסא C-212 אביוקאר

קאסא C-212 אביוקאר (ר"ת באנגלית: CASA C-212 Aviocar) הוא מטוס מטען בינוני מסוג המראה ונחיתה קצרה שנבנה על ידי איירבוס ביטחון וחלל, ובמקור תוכנן ונבנה על ידי יצרנית המטוסים הספרדית קאסא. הוא מיועד לשימוש על ידי מפעילים אזרחיים וצבאיים כאחד.
המטוס פותח במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 עקב הצורך של חיל האוויר הספרדי להחליף חלק גדול מצי מטוסי התובלה שלו. מטוס זה תוכנן לבצע תפקידים רבים, בין היתר לשמש בתור מטוס אמבולנס, מטוס צניחה צבאית ומטוס תובלה. אב הטיפוס הראשון ביצע את טיסת הבכורה שלו ב-26 במרץ 1971, ושלוש שנים לאחר מכן התקבלה הזמנה מחיל האוויר הספרדי. מספר לקוחות נוספים הצטרפו, בתחילה מהמגזר הצבאי, אך בשל הביקוש למטוסי נוסעים אזרחיים, קאסא פיתחה גם גרסה אזרחית ייעודית של C-212. ייצור מטוסים אזרחיים התרחש במפעל בסביליה במשך 40 שנה, אשר ייצרו בסך הכל 485 מטוסים.
אינדונזיה הפכה ללקוחה הראשונית המרכזית של מטוסי קאסא C-212. בשנת 1975 חברת המטוסים האינדונזית IPTN השיגה בהצלחה את הזכויות לייצור המטוס ברישיון בבאנדונג, אינדונזיה. קאסא סייעה בהקמת קו ייצור שם, שעד שנת 2000 ייצר בסך הכל 95 מטוסי קאסא NC-212. רוב המטוסים שנבנו באינדונזיה נמכרו ללקוחות מקומיים, אם כי חלק מהמטוסים שיוצרו שם גם יוצאו ללקוחות זרים בשוק האסייתי. במהלך פברואר 2013, הוכרז שאיירבוס מיליטרי סיכמה על תנאים עם PTDI (יורשה של IPTN) להעברת ייצור מלא של מטוסי קאסא C-212 לאינדונזיה. במשך זמן מה, PTDI ייצרה גם את השדרוג NC-212-200 וגם את השדרוג לגרסת 400, אשר היו מצוידים באוויוניקה דיגיטלית וטייס אוטומטי חדשים, והציגו תא נוסעים שעוצב מחדש שיכול להכיל עד 28 נוסעים.
עד דצמבר 2012, היו 92 משתמשים שונים בהווה ובעבר של מטוסי קאסא C-212 ברחבי העולם. משתמשים אלה כללו מספר רב של חברות תעופה, וכן חברות העוסקות בשירותי אוויר שונים, כמו תובלה, ריגול וחיפוש והצלה. המטוס קאסא C-212 היה מטוס פופולרי עבור צניחה חופשית בשל אופציית רמפה אחורית נפתחת.
פיתוח

במהלך שנות ה-60, חיל האוויר הספרדי הפעיל מספר מטוסי תטען מיושנים, כמו יונקרס Ju 52 ודאגלס C-47 דקוטה. בניסיון למלא את הצרכים של חיל האוויר הספרדי למודרניזציה של צי מטוסי המטען שלו, יצרנית המטוסים הספרדית קאסא פיתחה מטוס מטען, אשר נקרא C-212 Aviocar. ב-26 במרץ 1971, אב הטיפוס הראשון ערך את טיסת הבכורה שלו. במהלך 1974, החליט חיל האוויר הספרדי לרכוש את מטוסי קאסא C-212 על-מנת לבצע מודרניזציה לצי מטוסי המטען שלו.
מספר חברות תעופה הביעו עניין במטוס זה, במיוחד לאור הצלחתו עם משתמשים צבאיים, ולכן קאסא החליטה להמשיך בפיתוח של גרסה מסחרית ייעודית של C-212. ביולי 1975, היחידות הראשונות בגרסה האזרחית נמסרו. במהלך שנת 1997, הוצגה גרסת 400 המשופרת, הכולל תא טייס מזכוכית ומנועי Honeywell TPE331 החזקים יותר. עד אוגוסט 2006 בסך הכל 30 מטוסי קאסא C-212 שנבנו בקאסא נותרו בשירות חברות תעופה עם מפעילים שונים ברחבי העולם.
ביולי 2010 דומינגו אורנה-ראסו, מנכ"ל איירבוס מיליטרי, הצהיר כי החברה כבר לא יכולה להרשות לעצמה לייצר מטוסי C-212 באירופה. ייצור מסוג זה במפעל סביליה של איירבוס הואט בהדרגה לארבעה מטוסים בלבד בשנתיים. בדצמבר 2012 מטוס C-212 האחרון בהרכבה ספרדית נמסר ללקוח שלו, משמר החופים של וייטנאם. עד מועד השבתת הקו, יוצרו 477 מטוסים עבור 92 מפעילים.
גרסאות > סדרה 200

גרסה עם מנועים חדשים יותר (Honeywell TPE331-10R-511C או TPE331-10R-512C, עם 900 כוח סוס [671 קילוואט]), הוצגה בשנת 1979. מטוס קאסא C-212-200 הוא גם מטוס צניחה חופשית פופולרי, הידוע בקיבולת הגדולה שלו, הטיפוס המהיר שלו ורמפת היציאה הגדולה של דלת תא המטען.
גרסאות > סדרה 300

גרסת ייצור משנת 1987 ואילך. המנועים היו Honeywell TPE331-10R-513C, עם 900 כ"ס (670 קילוואט). כנפיים ושטח מייצב אנכי גדול יותר המספקים ביצועים משופרים, ותוספת של תא מטען באף מעניקה לאף מראה יעיל יותר מהסדרה 200. מערכות שונות שודרגו בהדרגה, כולל הוספת מערכת טייס אוטומטי משולבת.
גרסאות > סדרה 400

גרסה משודרגת עם תפוקה מקסימלית של 925 כ"ס (690 קילוואט) מונעת באמצעות זוג מנועי TPE331-12JR-701C, קיבולת מטען גדולה יותר ואוויוניקה משודרגת שעברה מתחת לרצפה אל האף. המטוס טס לראשונה ב-4 באפריל 1997, והחליף את סדרה 300 בייצור משנת 1998. בשנת 2008 PTDI האינדונזית הפכה ליצרנית הבלעדית של משפחת NC-212 בעקבות סגירת קו ייצור מקביל בסאן פבלו, ספרד. בשנת 2014, הייצור של NC-212-200 ו-NC-212-400 הופסק והייצור עבר לגרסת NC-212i המשופרת.
גרסאות > NC-212i

גרסה משופרת של סדרת 400, מונעת בזוג מנועי Honeywell TPE331-12JR-701C, עם תפוקה מקסימלית של 970 כ"ס (723 קילוואט). הרוטור הוא מדחף Dowty Rotol R334/4-82-F/13 בעל ארבעה להבים בקוטר של 2.75 מ' (110 אינץ').
משתמשים > משתמשים אזרחיים בהווה ובעבר

דיוויזיית אנטארקטיקה האוסטרלית
B&H איירליינס – מפעילה לשעבר
המשטרה הלאומית של אינדונזיה
Merpati Nusantara Airlines
Nusantara Buana Air (NBA)
פליטה אייר
Sabang Merauke Raya Air Charter
Sevenair – שישה מטוסי חיל האוויר הפורטוגלי לשעבר שנרכשו ב-2018
אייר מיאמי
בר הארבור איירליינס
ביגהורן איירווייז
CHI איירווייז
קוסטל איירליינס
אוורגרין אינטרנשיונל איירליינס
אקסקיוטיב איירליינס – פעלה בשירות אמריקן איגל באיים הקריביים מסן חואן, פוארטו ריקו, עבור אמריקן איירליינס
פישר בראדרס איירליינס – פעלה בשירות נורת'ווסט איירלינק עבור נורת'ווסט איירליינס וגם בשירות אלגני קומיוטר
גולף אייר – פעלה בשירות אייר פלורידה קומיוטר עבור אייר פלורידה
אינלנד אמפייר איירווייז
ג'ט אקספרס – פעלה בשירות טרנס וורלד אקספרס עבור טראנס וורלד איירליינס
מאונטיין אייר קרגו
נורת' אמריקן איירליינס
Oceanair
פרזידנטיאל איירווייז – בבעלות בלאקווטר
פרינאייר
המנהל לאכיפת הסמים האמריקאי
ברינג אייר
ריאן אייר סרוויסז
משתמשים > משתמשים צבאיים בהווה ובעבר

חיל האוויר של אבו דאבי – ארבעה מטוסים נמסרו ב-1982.
חיל האוויר של אנגולה – 12 מטוסים הוזמנו ב-1985; שמונה נמסרו באותה שנה, וארבעת הנותרים ב-1986. שני מטוסים עדיין פעילים נכון לדצמבר 2021.
משמר החופים הארגנטינאי – חמישה מטוסים נמסרו בין 1988 ל-1990.
חיל האוויר הארגנטינאי – שלושה מטוסי C-212.
חיל האוויר של ארצות הברית – 41 מטוסי קאסא סדרה 100.
צבא ארצות הברית
צבא אוסטרליה – שני מטוסי C-212-400 הושכרו מחברת Skytraders לבית הספר לצניחה של כוחות ההגנה של אוסטרליה.
חיל האוויר הבוליביאני – מטוס אחד נמסר ב-1989
צבא בוליביה
חיל האוויר הבוטסואני – מטוס אחד נמסר ב-1985, והועבר מאוחר יותר לחיל האוויר של דרום אפריקה.
חיל האוויר של כוחות ההגנה של בוטסואנה – שלושה מטוסים עדיין בשירות נכון לדצמבר 2021
חיל האוויר הצ'אדי – שני מטוסים נמסרו ב-1988
חיל האוויר הצ'יליאני – שישה מטוסים נמסרו ב-1978, שלושה מהם נותרו בשירות נכון ל-2015.
צבא צ'ילה – מטוסים לשעבר של חיל האוויר הספרדי. מטוסי C-212-100 יוצאים משירות ומוצעים למכירה. שניים נותרו בשירות נכון לדצמבר 2015.
חיל הים הצ'יליאני – ארבעה מטוסים נמסרו ב-1978
חיל האוויר הקולומביאני – ארבעה מטוסים עדיין בשירות נכון לדצמבר 2021
צבא קולומביה – שלושה מטוסים עדיין בשירות נכון לדצמבר 2021
חיל הים הקולומביאני
SATENA – תשעה מטוסים נמסרו בין 1984 ל-1989
חיל האוויר הפורטוגלי – 24 מטוסים סופקו בין 1974 ל-1976. הוצאו משירות ב-2011, הוחלפו על ידי CASA C-295.
חיל האוויר הסינגפורי – חמישה מטוסים מדגם C-212M נרכשו ב-1979, הוצאו משירות בשנות ה-90.
חיל האוויר של דרום אפריקה – שני מטוסים שסופקו לחיל האוויר הבוטסואני נכנסו לשירות בדרום אפריקה לאחר פירוק הבנטוסטן.
חיל האוויר של הרפובליקה של קוריאה – שישה מטוסים נרכשו בתחילת שנות ה-90.
חיל האוויר הספרדי – 88 מטוסים סופקו משנת 1974 ואילך. חלקם נמכרו למדינות אחרות או הוצאו משירות.
משמר החופים הספרדי – מפעיל כמה מטוסי C-212 למשימות חיפוש והצלה.
חיל האוויר המלכותי של תאילנד – מפעיל מספר מטוסים מסוג C-212 למשימות תובלה.
חיל האוויר של איחוד האמירויות הערביות – ארבעה מטוסים נרכשו בשנת 1982.
חיל האוויר הוונצואלי – מפעיל מספר מטוסים מסוג C-212 במשימות תובלה והצלה.
המשמר הלאומי של ונצואלה – מפעיל מטוסי C-212 לצרכים פנימיים.
חיל האוויר של זימבבואה – שני מטוסים נכנסו לשירות בשנת 1988.
תאונות

נכון לספטמבר 2011, מטוסי קאסא C-212 היו מעורבים ב-71 תאונות עם סך של 558 הרוגים.
מפרט (סדרה 400)

מפרט המטוס לפי סדרה 400
מפרט (סדרה 400) > מאפיינים כלליים

צוות: 2
קיבולת: 26 נוסעים / 25 צנחנים / 2820 ק"ג מטען צבאי / 2700 ק"ג מטען מסחרי
אורך: 16.15 מטר
מוטת כנפיים: 20.28 מטר
גובה: 6.6 מטר
שטח כנף: 41 מ"ר
מקדם המילואה: 10
צורת כנף: NACA 653-218
משקל ריק: 3,780 ק"ג
משקל המראה מרבי: 8,000 ק"ג (גרסה צבאית 7,700 ק"ג)
קיבולת דלק: 2,040 ליטר / 1,600 ק"ג דלק פנימי ו-1,000 ליטר דלק עזר בתא הנוסעים או 2x750 ליטר דלק עזר בתא הנוסעים ו/או 2x 500 ליטר דלק עזר מתחת לכנפיים
מפרט (סדרה 400) > מערכת הנעה

מספר מנועים: 2
שם מנוע: Garrett AiResearch TPE331-10R-513C
סוג מנוע: מנועי טורבו-פרופ
הספק מנוע: 671 קילוואט
מספר להבים בפרופלור: 4
שם פרופלור: Dowty Rotol R-334/4-82-F/13
קוטר פרופלור: 2.74 מטר
מפרט (סדרה 400) > ביצועים

מהירות מרבית: 370 קמ"ש
מהירות שיוט: 354 קמ"ש בגובה 3050 מטר
מהירות המראה: 145 קמ"ש
טווח: 835 ק"מ עם מטען צבאי מלא
טווח מקסימלי: 2,680 ק"מ עם דלק מלא ו-1,192 ק"ג מטען
תקרת טיסה: 7,925 מטר
שיעור טיפוס: 8.3 מטר לשנייה
מפרט (סדרה 400) > חימוש

עד 500 ק"ג של חימוש על שני נקודות התקנה. בדרך כלל, מקלעים או תותחים אוטומטיים.
| גרסה | -CB | -CC/CD/CE/CF/DF | -DE |
| --- | --- | --- | --- |
| תאריך קבלת אישור | 22 פברואר 1977 | 16 מאי 1980 עד 30 מרץ 1989 | 1 אוקטובר 1991 |
| זוג מנועי טורבו-פרופ | Garrett TPE331-5 | TPE331-10 | P&WC PT6A-65B |
| כוח המראה | 750 כוח סוס | 900 כוח סוס | 1,000 כוח סוס |
פרופלורים: ארבעה להבים עם כוונון משתנה
| יצרן | Hartzell | Hartzell | McCauley |
| קוטר פרופלור | 273 ס"מ | 279 ס"מ | 269 ס"מ |
מהירות מרבית: 370.4 קמ"ש
| מהירות שליטה מינימלית | 144 קמ"ש | 157 קמ"ש (-CC/CD)  160 קמ"ש (-CE/CF)  141 קמ"ש (-DF) | 141 קמ"ש |
אורך חוט: 219 ס"מ
| משקל מקסימלי להמראה (MTOW) | 6,500 ק"ג | 7,700 ק"ג | 7,700 ק"ג |
צוות טיסה: שני טייסים
| מקסימום נוסעים | 19 | 28 | 28 |
דלק שימושי: 2,000 ליטר
תקרת טיסה: 7,600 מטר
ראו גם

מטוס מטען
מטוס תובלה צבאי
תובלה אווירית
לקריאה נוספת

* Barrie, Douglas and Jenny Pite. "World's Air Forces".
Vol. 146, No. 4435, 24– 30 August 1994, pp. 29–64.
Eastwood, Tony and John Roach. Turbo Prop Airliner Production List. London: The Aviation Hobby Shop, 1990. ISBN 0-907178-32-4.
Fontanellaz, Adrien; Cooper, Tom; Matos, Jose Augusto (2021). War of Intervention in Angola, Volume 4: Angolan and Cuban Air Forces, 1985-1987. Warwick, UK: Helion & Company Publishing. ISBN 978-1-914059-25-4.
Hoyle, Craig. "Directory: World Air Forces". Flight International, Vol. 178, No. 5257, 14– 20 December 2010, pp. 26–53.
Hoyle, Craig. "World Air Forces Directory". Flight International, Vol. 180, No. 5321, 13– 19 December 2011, pp. 26–52.
Hoyle, Craig. "World Air Forces Directory". Flight International, Vol. 182, No. 5370, 11– 17 December 2012. pp. 40–64. ISSN 0015-3710.
Hoyle, Craig. "World Air Forces Directory". Flight International, Vol. 188, No. 5517, 8–14 December 2015. pp. 26–53.
Hoyle, Craig (2021). "World Air Forces 2022". Flight International. נבדק ב-12 בדצמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
Jackson, Paul. Jane's All The World's Aircraft 2003–2004. Coulsdon, UK: Jane's Information Group, 2003. ISBN 0-7106-2537-5.
Jackson, Paul. "Royal Jordanian Air Force: Air Power at Three-continent Crossroads". Air International, Vol. 33, No. 5, November 1987, pp. 215–223. ISSN 0306-5634.
Lohuis, Dick (2005). "Debrief: Dominican Republic developments". International Air Power Review. 17. ISSN 1473-9917.
Simpson, Rod. "CASA C-212 Aviocar: A Plane For All Seasons". Air International, Vol. 68, No. 1, January 2005, pp. 32–38. ISSN 0306-5634.
Taylor, John W. R. Jane's All The World's Aircraft 1988–89. Coulsdon, UK: Jane's Defence Data, 1988. ISBN 0-7106-0867-5.
Vértesy D. "Interrupted Innovation: Emerging economies in the structure of the global aerospace industry." Datawyse / Universitaire Pers Maastricht. 1 January 2011. https://doi.org/10.26481/dis.20110930dv.
"World's Air Forces". Flight International, Vol. 144, No. 4397, November 1993, pp. 41–76. 24–30.
דניאל אסייג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 במרץ 1993 (בן 32) אילת, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 עיסוק:  סטנדאפיסט, זמר
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאל אסייג (נולד ב-12 במרץ 1993) הוא סטנדאפיסט, זמר, תסריטאי ושחקן ישראלי.שחקן
ביוגרפיה

נולד באילת בשם דין אסייג. אביו הוא הקומיקאי שלום אסייג. הוריו התגרשו כשהיה בן חצי שנה. עד גיל 12 גדל דניאל אסייג בטירת כרמל אצל סבו וסבתו, לאחר שאמו דבי עברה לחיות באנגליה. מגיל 12 חזר לחיות עם אביו, ואת שנות התיכון עשה בתיכון עירוני י"ד בתל אביב.
בשנת 2004 הופיע לראשונה בתפקיד אורח בפרק הסיום של סדרת הדרמה "המשאית" ששודרה בערוץ 2 שיחק בסצנה קצרה לצד אביו, שיחק בתפקיד ילד.
בשנת 2009 השתתף עם אביו שלום אסייג בתוכנית "איך זה להיות ילד של מפורסם?".
בנעוריו החל לקיים הופעות סטנדאפ, חלקן לצד אביו. בשנים 2010-2011 הופיע מספר פעמים בהופעות אורח בתוכנית "צחוק מעבודה".
בשנים 2013-2020 שיחק בסדרה הקומית "שנות ה-80", המבוססת על קורותיה של משפחת אביו בטירת כרמל בשנות ה-80. בסדרה מגלם את דמותו של אביו, שלום אסייג בנעוריו, תפקיד אותו הוא מגלם לאורך חמש עונות הסדרה. בעונה החמישית והאחרונה שימש לראשונה כתסריטאי וכתב חמישה פרקים.
אסייג נמנה גם עם מגישי התוכנית של רשת "חופרים למיליון", יחד עם טום קשתי ושי-לי שינדלר, אשר ליוותה את שידור העונה השלישית של תוכנית המציאות "המירוץ למיליון".
בשנת 2014 השתתף בסדרת הדוקו-ריאליטי "מחוברים+", בה התוודה על נסיונותיו לחידוש הקשר עם אמו, שעמה לא היה בקשר במשך שנים.
בשנת 2015 השתתף עם חן מזרחי בקליפ של סטטיק ובן-אל תבורי בשיר "כביש החוף".
בשנת 2017 הוציא סינגל בשם "מתחיל הקיץ" יחד עם עדי אלון וגל מלכה.
בשנת 2018 השתתף בגרסה הישראלית של התכנית "שרוטים", ששודרה ב-MTV ישראל ובהוט קומדי סנטרל.
בשנת 2022 השתתף עם אביו ובנו בפרסומת של רשת הקמעונאות "ויקטורי".
בשנים 2022-2024 חזר לגלם את דמותו של שלום אסייג במשך 2 עונות בסדרה "שנות ה-90", סדרת ההמשך ל-"שנות ה-80", בה הוא גם שימש כתסריטאי הראשי.
בשנת 2023 עלה לאקרנים הסרט "ההילולה" שמבוסס על הסדרות "שנות ה-90" ו"שנות ה-80", גם שם גילם את שלום, ושימש כתסריטאי הראשי של הסרט. צפוי לצאת המשכון לסרט זה בשם "ההילולה 2 - החתונה", בו יחזור לגלם את הדמות וישמש כתסריטאי ראשי.
בשנת 2024 עתיד לשחק בסדרת הדרמה של Yes "איננה".
חיים אישיים

אסייג מתגורר בפתח תקווה ונשוי בשנית, ליניר בן שושן. השניים הורים לשתי בנות. בנוסף, לאסייג בן מנישואיו הראשונים.
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏"סוג של טיפול פסיכולוגי": דניאל אסייג בחשיפה למאחורי הקלעים של הסרט החדש, באתר מעריב אונליין, 12 ביולי 2023
↑   הכל נשאר במשפחה: דין אסייג, הבן של שלום, עוד רגע סטנדאפיסט, בריאיון לדידי הררי, באתר האינטרנט של רדיו ללא הפסקה,27 בינואר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007419025005171  VIAF: 4453154923704963780007   WorldCat (עם VIAF): 4453154923704963780007
אוסאמה מזיני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1966 עזה, הרפובליקה הערבית המאוחדת 
 נהרג:  16 באוקטובר 2023  (בגיל 57 בערך) רצועת עזה
 שם לידה:  أُسامة عطيَّة أحمد المزيني 
 מדינה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 השכלה:  אוניברסיטת עין שמס  האוניברסיטה האסלאמית בעזה 
 מפלגה:  חמאס חמאס
 
אוסאמה מזיני (שמו המלא בערבית: أُسامة عطيَّة أحمد المزيني; בתעתיק מדויק: אסאמה עטיה אחמד אלמזיני; 1966 – 16 באוקטובר 2023) היה טרוריסט פלסטיני, ממנהיגיו הבכירים של ארגון הטרור חמאס וחבר הלשכה המדינית של הארגון. בישראל התפרסם כמי שהיה אחראי על המשא ומתן בעניין עסקת שליט.
מזיני היה בעל תואר דוקטור בפסיכולוגיה ובריאות הנפש, כמו כן בעל תואר שני של אוניברסיטת עין שמס במצרים ותואר דומה מהאוניברסיטה האסלאמית בעזה.
ביוגרפיה

בדרשה שנשא ב-2006 ופורסמה, אמר מזיני כי האפיפיור בנדיקטוס ה-16 הוא "נאצי, יהיר, טיפש ופושע".
במהלך מבצע עופרת יצוקה (דצמבר 2008) איים מזיני על הצבא הישראלי מפני פלישה קרקעית לשטחי רצועת עזה והסביר שתושבי עזה ממתינים לאויב על מנת לקרעו לגזרים.
בין השנים 2011–2014 היה שר החינוך של ממשלת חמאס בעזה.
מזיני נהרג ברצועת עזה בידי חיל האוויר הישראלי באמצעות טילים, ב-16 באוקטובר בסיכול ממוקד במהלך מלחמת חרבות ברזל.
ראו גם

סיכולים ממוקדים במלחמת חרבות ברזל
הערות שוליים

↑  דלית הלוי, דיווח: יתכן מסר נוסף משליט, באתר ערוץ 7, 11 ביולי 2010
↑  sweetness-light.com, ww38.sweetness-light.com
↑  ידיעה על המינוי ותמונתו.
↑  חוסל בכיר בחמאס שהיה אחראי על תיק שליט, באתר ערוץ 7, 16 באוקטובר 2023
↑  צבא ההגנה לישראל, צה"ל ושב"כ חיסלו את ראש מועצת השורא של חמאס ברצועת עזה, באתר טוויטר, ‏17.10.2023
SPYDER

| --- | --- |

מערכת ספיידר על משאית 6X6 מתוצרת חברת טטרה הצ'כית
 מידע בסיסי
 ייעוד:  מודל נשק 
 ארץ ייצור:  ישראל ישראל
 יצרן:  רפאל – מערכות לחימה מתקדמות 
 
מערכת ספיידר
SPYDER‏ (Surface-to-Air PYthon & DERby) הוא שמן של שתי מערכות טילי קרקע־אוויר ניידות מתוצרת רפאל מערכות לחימה מתקדמות: SPYDER ADS-SR לטווח קצר, ו־SPYDER ADS-MR לטווח בינוני.
שתי המערכות מיועדות לשימוש כנגד מגוון מטרות אוויריות כגון מטוסים, מסוקים, כלי טיס בלתי מאוישים, טילי שיוט ופצצות מונחות. הן מסוגלת לשגר טילי פיתון 5 בעלי ביות תת־אדום הדמאתי, ודרבי בעלי ביות מכ"ם אקטיבי. מרכיבי הטילים הללו זהים למרכיבי אותם טילים המשוגרים מן המטוסים.
המערכת נחשפה לראשונה ללקוחות בינלאומיים, בתערוכת הנשק הצרפתית יורוסאטורי ב-2006.
SPYDER ADS-SR

מערכת ה־SPYDER ADS-SR מורכבת משלושה סוגי כלי רכב המבוססים על משאית 6X6 מתוצרת חברת טטרה הצ'כית:
רכב שיגור – משאית שעל גבה מורכב משגר בעל יכולת צידוד המכיל עד ארבעה טילים בתוך זבילים. על המשאית מותקנת גם מערכת אלקטרו-אופטית מסוג TOPLITE לתצפית ביום ובלילה.
רכב שליטה ובקרה – משאית שעליה מורכב מכ"ם עקיבה מדגם EL/M 2106 ATAR 3D מתוצרת אלתא.
רכב מנה שנייה – משאית לתובלת וטעינת טילים למשגר המצוידת במנוף אינטגרלי.
סוללת SPYDER ADS-SR טיפוסית מורכבת מרכב שליטה ובקרה ועד שישה רכבי שיגור. התקשורת בין רכב השליטה והבקרה ורכבי השיגור נעשית באופן אלחוטי, מה שמאפשר את פריסתם של רכבי השיגור במרחק רב מרכב השליטה והבקרה.
SPYDER ADS-SR > מאפיינים

טווח יירוט מינימלי – פחות מ־1 ק"מ
טווח יירוט מקסימלי – 15 ק"מ
גובה יירוט מינימלי – 20 מטר
גובה יירוט מקסימלי – 9,000 מטר
SPYDER ADS-MR

מערכת ה־SPYDER ADS-MR מורכבת מארבעה סוגי כלי רכב המבוססים על משאית 6X6 מתוצרת חברת Sisu Auto הפינית:
רכב שיגור – משאית שעל גבה מורכב משגר אנכי (נזקף לפני השיגור) המכיל עד שישה טילים בתוך זווילים.
רכב שליטה ובקרה – משאית המשמשת לשליטה ובקרה בסוללה.
רכב מכ"ם – משאית שעליה מורכב מכ"ם.
רכב מנה שנייה – משאית לתובלת וטעינת טילים למשגר המצוידת במנוף אינטגרלי.
במערכת ה-SPYDER ADS-MR נוסף לטילים מאיץ.
SPYDER ADS-MR > מאפיינים

טווח יירוט מקסימלי – כ־42 ק"מ
גובה יירוט מקסימלי – 17 ק"מ
SPYDER All in One

בינואר 2024, הודיעו חברת רפאל והמנהל למחקר ולפיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית במשרד הביטחון כי השלימו ניסוי מוצלח במערכת "ספיידר" בתצורת SPYDER All in One - מערכת הגנה אווירית שלמה הכוללת מכ"ם אינטגרלי, מטען ייעודי אלקטרו-אופטי, מערכת שליטה ובקרה מתקדמת ומיירטים מסוג פיתון ומסוג דרבי המותקנים כולם על רכב אחד, בהפעלת צוות מינימלי.
פעילות מבצעית

במהלך מלחמת חרבות ברזל פורסם כי חיל האוויר הישראלי קלט את מערכת ספיידר וכי מערך ההגנה האווירית החל להפעיל את המערכת במהלך מלחמת חרבות ברזל על מנת לשפר את המענה המבצעי לאיום כטב”מי הנפץ הרב-גזרתי, תוך חיזוק כלל מערכות ההגנה האווירית והרחבת המשאבים.
ב-9 באוגוסט, בשיא החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל, שוגר טיל אוויר-אוויר מסוג "פיתון" של מערכת הנשק SPYDER לעבר כטב"ם ששוגר לכיוון כביש 4 בשטחי מועצת מטה אשר. המיירט החמיץ את המטרה ופגע בכביש עקב כשל טכני במערכת. כתוצאה מפגיעת המיירט נהרג אזרח ו-19 נוספים נפצעו.
מפעילים

הודו הודו – באוקטובר 2006 הודיעה לראשונה חיל האוויר ההודי כי רפאל זכתה במכרז למכירת מערכת נ"מ וכי הוא ירכוש 18 מערכות טילי ספיידר. אולם אישורה הסופי של העסקה נדחה על רקע האשמות בדבר מתן שוחד לכאורה לצורך הזכייה במכרז. העסקה נחתמה לבסוף בספטמבר 2008, בעלות של 260 מיליון דולר. באוגוסט 2009 נמסר כי ממשלת הודו אישרה עסקת המשך לרכישת מערכות נוספת, תמורת כמיליארד דולר.
וייטנאם וייטנאם – ב-2015 נחתמה עסקה למכירת 3 סוללות ספיידר תמורת 600 מיליון דולר, שהייתה העסקה הביטחונית הגדולה ביותר מעולם בין המדינות. ב-2022 התנהלו מגעים עם וייטנאם לרכישת 3 סוללות נוספות, אך העסקה לא יצאה לפעול בשל מעצר נציגת רפאל במדינה בחשד לעבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים.
צ'כיה צ'כיה – בספטמבר 2021, נחתמה עסקה למכירת 4 סוללות עם מספר טילי ספיידר בהיקף לא ידוע בהיקף של 630 מיליון דולר, בעסקה בין משרד הביטחון של ישראל למשרד הביטחון הצ'כי. בכך, הפכה למדינה הראשונה בנאט"ו שקנתה את המערכת הישראלית.
איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות - בספטמבר 2022 סוכנות הידיעות רויטרס דיווחה כי ישראל הסכימה למכור לאיחוד האמירויות מערכות טילי ספיידר.
הפיליפינים הפיליפינים - במאי 2020 דווח כי הפיליפינים רכשו 3 סוללות שיסופקו בשנת 2021. ביולי 2024 במסגרת חגיגות 77 שנה לצבא המקומי, הוצגו סוללות הספיידר.
ישראל ישראל – במהלך מלחמת חרבות ברזל קלט חיל האוויר הישראלי את מערכת ספיידר, לשם שיפור יכולתו ליירט כטב"מים.
ראו גם

ברק 8 – מערכת הגנה אווירית רב־משימתית.
קלע דוד – מערכת ליירוט רקטות וטילים לטווח בינוני־ארוך.
פטריוט – מערכת נשק נגד מטוסים וטילים בליסטיים.
S-300 – מערכת הגנה אווירית רב-משימתית מתוצרת רוסית.