stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיוסטנדיל (מחוז)

| --- | --- |
גשר קאדין העתיק, בכפר נבסטינו, אשר במחוז קיוסטנדיל.
גשר קאדין העתיק, בכפר נבסטינו, אשר במחוז קיוסטנדיל.
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מושל:  לובומיר דרמנסקי
 ערים במחוז:  9
 בירת המחוז:  קיוסטנדיל
 שפה רשמית:  בולגרית
 תאריך ייסוד:  8 בינואר 1999 
 שטח:  3,084 קמ"ר
 גובה:  703 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  108,703 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  45.16 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  42°15′N 23°00′E﻿ / ﻿42.25°N 23°E﻿ / 42.25; 23 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.kn.government.bg
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת מחוז קיוסטנדיל מוגדלת) קיוסטנדיל דופניצה בובוב דול ספרבה בניה קוצ'רינובו פרניק סופיה מחוז סופיה  בלגואבגרד מקדוניה הצפונית  סרביהמחוז קיוסטנדיל(למפת מחוז קיוסטנדיל רגילה) קיוסטנדיל דופניצה בובוב דול ספרבה בניה קוצ'רינובו פרניק סופיה מחוז סופיה  בלגואבגרד מקדוניה הצפונית  סרביהמחוז קיוסטנדיל tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז (אובלסט) קיוסטנדיל (בבולגרית: Област Кюстендил) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בדרום מערב המדינה. המחוז משתרע על כ 2.7% משטח המדינה ועיר הבירה שלו היא קיוסטנדיל.
גאוגרפיה

במערבו של המחוז עובר הגבול בין בולגריה לסרביה ומקדוניה הצפונית. מבחינה טופוגרפית בדרום המחוז נמצא הר אוסוגובו, שפסגתו הגבוהה ביותר, רואן, מתנשאת לגובה של 2,251 מטרים, אשר למראשיתו עמקי הנהרות באריצה ודרגוביצה, שהם יובלים של הנהר סטרומה ובצפון מערבו רכס הרי רילה.
במחוז שורר אקלים ממוזג, והיערות מורכבים ברובם מעצים נשירים. המחוז כולל 9 ערים ו 182 יישובים, אשר 95.1 אחוזים מתושביהם הם בני הדת הנוצרית אורתודוקסית. מבחינת התמהיל האתני עולה, כי94 אחוזים הם בולגרים וכ-5 אחוזים הם צוענים.
היסטוריה

שמו של המחוז כשמה של עיר הבירה, נגזר משמו של שליט מקומי (הדספוט) קונסטנטין דראגאש, אשר היה ממוצא סרבי ושלט באזור בין 1379 ל-1395. האזור יושב בתקופת הממלכה התראקית, במאה ה-6 לפנה"ס. מ-46 לספירה ועד ראשית המאה ה-11 היה האזור פרובינציה רומית ואחר כך ביזנטית. במועד זה הפך האזור חלק מהאימפריה הבולגרית השנייה. ב-1372 הפך המחוז חלק מהאימפריה העות'מאנית, עת נכבש על ידי צבאותיו של הסולטאן מוראט הראשון. עד ל-29 בינואר 1878, היה האזור נפה עות'מאנית (סנג'ק) שהייתה חלק מאיילט (מחוז), אשר נקראה בתחילה איילט רומליה ואחר כך וילאייט הדנובה. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכללו שטחי המחוז בתוך נסיכות בולגריה, התוקף סיכומי קונגרס ברלין.
כלכלה

האזור עשיר בעפרה, חרסית, גרניט, פחם חום, וכבול. חלק מהמחצבים, נכרים במכרות המצויים במחוז לשימושים תעשייתיים וביתיים.
המחוז מפורסם במעיינות המרפא שבו, המושכים תיירים, בעיקר ממדינות אירופה.
במחוז נמצא מנזר רילה, שהוא אתר מורשת עולמית.
הערות שוליים

↑  Shaw, Stanford J. and Shaw, Ezel Kural (1976) History of the Ottoman Empire and Modern Turkey, volume 1 + volume 2, Cambridge University Press, Cambridge, England
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 820e5824-fa68-420c-90d2-17c6d665e942
צבי הירשפלד (חלוץ)

ערך זה עוסק בחלוץ וחקלאי ממייסדי נהלל. אם התכוונתם לאיש העלייה הראשונה ממייסדי רוחמה, ראו .
צבי הירשפלד עם רעייתו ובתו
צבי הירשפלד, (1878 – 18 במרץ 1962) היה חלוץ וחקלאי ישראלי. חבר ועד העיר ליהודי ירושלים ומקים הרפת העברית הראשונה בירושלים. היה מנהל לשכת העבודה של ירושלים, חבר קבוצת הירקות של ברל כצנלסון ונמנה עם מייסדי נהלל. זוכה פרס העבודה לשנת 1959. הרבה בכתיבת מאמרים בעיתונות התקופה.
ביוגרפיה

הירשפלד נולד בברשאד, האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה) למשפחה חרדית. אביו שמריהו עבד כמוכס ועסק בחכירת ה"טקסה" בעיר. בצעירותו למד בחדר, קיבל השכלה כללית אצל מורים פרטיים והיה חבר תנועת התחייה. בהיותו בן 14, בעקבות פוגרומים היגרה המשפחה לשיקגו, שם למד הנדסה ותורת הכלכלה בפוליטכניון והכיר את אליעזר יפה ואלימלך לוין. הירשפלד הצטרף לארגון האיכר הצעיר ובשנת 1911 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. הוריו ואחיו ישראל הירשפלד עלו אחריו.
לאחר שארגון האיכר הצעיר לא הצליח לקיים את תוכנית היישוב בכנרת, חבריו התפזרו והירשפלד החליט להישאר בקרבת משפחתו בירושלים ולשפר את התזונה בעיר. הוא הקים רפת בקרבת שכונת בית ישראל ושכונת הבוכרים וסיפק חלב טרי ונקי לתושבים. כן היה חבר בקבוצת הירקות של ברל כצנלסון שפעלה ברח' צלאח א-דין. במקום זה אף מצא יחד עם כצנלסון מסתור מן הטורקים אחרי שאיבד חסינותו בשל היותו בעל אזרחות אמריקנית.
בירושלים נפגש בימי מלחמת העולם הראשונה עם רעייתו שרה רייכלין, שעבדה כאחות מיילדת אצל הד"ר סגל ובהשפעתו עזבה את מקצועה, רכשה פרות והפכה לשותפתו ברפת. הם נישאו בנובמבר 1914 והיו הורים לבת יחידה, ברוריה אורן (וולף).
בגמר מלחמת העולם, הירשפלד נענה לבקשתם של רחל ינאית וא. סוקניק לשמש כמנהל משרד העבודה בירושלים והממונה על ארגון הפעולות של קפא"י.
עם ראשית הקמתו של הארגון להקמת מושב העובדים הראשון בארץ ישראל, צבי ושרה הירשפלד הצטרפו לשורות חבריו. הירשפלד פעל לצידו של המהנדס נחום פפר והתמנה לממונה על סלילת כביש חיפה-ג'דה וכביש נצרת-עפולה מטעם המחלקה לעבודות ציבוריות של מפלגת הפועל הצעיר. כמו כן היה המקשר העיקרי בין המחלקה לעבודות ציבוריות לבין ממשלת המנדט. כשעלה הארגון למושב העובדים הראשון ושאר הגופים להתיישבות על אדמתם בעמק יזרעאל, היה הירשפלד המקשר בין המתיישבים לבין באי כוחו של השלטון בנצרת ונתקבל כ"מוכתר" הבלתי נבחר של יישובי העמק.
בשנות קיומו הראשונות של מושב נהלל היה מפעיליו המרכזיים. לאורך השנים היה חבר בהנהלת תנובה, בהנהלת החקלאית והרבה בכתיבת מאמרים לעיתוני "הפועל הצעיר", "הארץ" ו"דבר". היה פעיל בהתאחדות מגדלי הבקר בארץ ישראל וב-1943 השתתף בכנס הרפתנים בדגניה א' וניצל מ"אסון הרפתנים".
ב-1959 הוענק לו ולאשתו שרה פרס העבודה מטעם הוועד הפועל של ההסתדרות, בהגיעם לגיל 80.
הירשפלד נפטר -י' באדר ב' תשכ"ב (18 במרץ 1962).
כתביו

הפועל הצעיר, תרע"ט, י"ח-י"ט. (על הרעב בירושלים וניסיונות חקלאיים בירושלים)
הארץ והעבודה, חוברת ה', יפו, שבט תרע"ט.
תולדות היישוב היהודי בארץ ישראל (חלק ב'), עמ' 271–272.
הפועל הצעיר (7 במאי 1920), מספר 29, עמ' 15.
ארנון מגן, שתולים באדמתם, למרחב, 23 בינואר 1959.
על המשמר, 26 בינואר 1951.
כתביו > לזכרו

צבי הירשפלד שבעה למותו, דבר, 25 במרץ 1962.
"לזכרו של בוקר ותיק", משק הבקר והחלב, אייר תשכ"ב - מאי 1962.
לקריאה נוספת

נחמן תמיר, אנשי העלייה השנייה - כרך ו', הוצאת המרכז לתרבות ולחינוך תל אביב וההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, 1974, עמודים 110-112
הערות שוליים

1 2  צבי ליבנה-ליברמן, חלומות ומעשים כרך ב': פרקי העלייה השלישית, עמ' 126.
↑  תמר אגמון, שדות אדומים, ירושלים: כרמל, 2007, עמ' 250.
↑  תמר אגמון, שדות אדומים, ירושלים: כרמל, 2007, עמ' 148.
↑  תמר אגמון, שדות אדומים, ירושלים: כרמל, 2007, עמ' 156.
↑  יעקב אורי, כתבים נבחרים, תל אביב: הוצאת תנועת המושבים, תשכ"ז 1967, עמ' 75.
↑  שרה וצבי הירשפלד, אם אינני עובדת, אני חולה, על המשמר, 11 בינואר 1959
↑  ארנון מגן, שתולים באדמתם, למרחב, 23 בינואר 1959
↑  צבי הירשפלד נפטר, דבר, 18 במרץ 1962
צ'נדרה וילסון

| --- | --- |

וילסון ב-2013
 לידה:  27 באוגוסט 1969 (בת 55) יוסטון, טקסס, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  Chandra Danette Wilson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות ע"ש טיש  בית הספר התיכון לאמנויות המופע ולאמנות ויזואלית  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (1991) 
 http://www.chandrawilson.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'נדרה דנאט וילסון (באנגלית: Chandra Danette Wilson; נולדה ב-27 באוגוסט 1969) היא שחקנית, זמרת ובמאית אמריקאית, ידועה בעיקר בשל תפקידה כד"ר מירנדה ביילי בסדרה "האנטומיה של גריי ו"תחנה 19".
קריירה

נולדה ביוסטון, טקסס. החלה את קריירת התיאטרון שלה בגיל חמש, ומכיוון שאמה לא רצתה שבתה תשב בבית בחוסר מעש, רשמה אותה לחוגים בכל ימות השבוע. וילסון למדה בבית הספר התיכון של יוסטון לאמנויות, והמשיכה לאוניברסיטת ניו יורק לבית הספר הנחשב ע"ש טיש לאמנויות. היא הופיעה בתיאטרונים שונים, לרבות ברודוויי וזכתה בפרסים. לפרקים עבדה כפקידה בבנק כדי להשלים את הכנסתה. בשנת 1993 הופיעה לראשונה בקולנוע, בסרט "פילדלפיה".
כמו כן, הופיעה בסדרות טלוויזיה שונות: "משפחת קוסבי" (1989), "סקס והעיר הגדולה" (2002), "הסופרנוס" (2004). בשנת 2005 לוהקה לתפקיד ד"ר מירנדה ביילי בסדרת הדרמה "האנטומיה של גריי".
בשנת 2018 החלה לשחק בדמותה של ד"ר מירנדה ביילי בסדרת הטלוויזיה "תחנה 19", הספין אוף של האנטומיה של גריי, בה היא מככבת.
חיים אישיים

וילסון נשואה ואם לשלושה ילדים: סרינה, שנולדה ב-1995, ג'וי, שנולד ב-1998, ומייקל, שנולד ב-31 באוקטובר 2005.
צ'נדריקה קומרטונגה

צ'נדריקה קומרטונגה (בסינהלית: චන්ද්‍රිකා බන්ඩාරනායක කුමාරතුංග, בטמילית: சந்திரிக்கா குமாரதுங்க; נולדה ב-29 ביוני 1945) הייתה נשיאת סרי לנקה בין השנים 1994–2005.
אביה של קומרטונגה, סולומון בנדרנאיקה היה ראש ממשלת סרי לנקה מ-1956 ועד הירצחו ב-1959. אז, הוחלף בידי רעייתו, אמה של קומרטונגה, סירימאבו בנדרנאיקה, שכיהנה בתפקיד זה במשך 18 שנים, שהשתרעו על פני 3 תקופות.
חייה

קומרטונגה למדה מדע המדינה במכון ללימודי פוליטיקה בפריז, ובזמן שהייתה בצרפת אף נטלה חלק במרד הסטודנטים. עם שובה לסרי לנקה, הצטרפה למפלגת החופש של סרי לנקה, אותה הנהיגה אמה. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 החזיקה במספר משרות ציבוריות – בוועדה לרפורמה בקרקעות, בוועדה שפעלה להקמת חוות משותפות ובארגון המזון והחקלאות.
ב-1977, הובסה מפלגת החירות בבחירות, ונשארה באופוזיציה במשך 17 שנים. במשך כל התקופה הזו, נשארה בנדרנאיקה בראש המפלגה, על אף נסיונותיהם של קומרטונגה ואחיה להדיחה.
ב-1994 הוקמה מפלגת "ברית העם", איחוד של מספר מפלגות, ובהן מפלגת החופש. המפלגה ניצחה בבחירות, וב-19 באוגוסט מונתה קומרטנגה לראש הממשלה. זמן קצר אחר כך ניצחה גם בבחירות לנשיאות. ב-12 בנובמבר הושבעה כנשיאה, ומינתה את אמה לראש הממשלה. בראשית כהונתה כנשיאה נקטה תחילה בקו פייסני כלפי הטמילים, במטרה לשים קץ למלחמת האזרחים המתמשכת, אך משמאמציה לא נשאו פרי, הורתה להחריף את הלחץ הצבאי.
באוקטובר 1999, הכריזה קומרטונגה על הקדמת הבחירות. בפיגוע התאבדות שהתרחש בעצרת הבחירות האחרונה שלה לפני הבחירות, שנערכה בקולומבו ב-18 בדצמבר, נהרגו 15 בני אדם. קומרטונגה עצמה איבדה את עינה הימנית. הפיגוע יוחס לנמרים הטמילים, אך בביוגרפיה בלתי רשמית בשם "מלכת הגנבים" נטען[דרושה הבהרה] כי הפיגוע בוצע על ידי מקורביה של קומרטונגה על מנת לעורר אהדה לקראת הבחירות. שלושה ימים לאחר הפיגוע זכתה קומרטונגה בניצחון סוחף בבחירות, והושבעה למחרת לכהונה נוספת.
בבחירות לפרלמנט שנערכו ב-2001, ספגה מפלגתה מפלה, והיא נאלצה למנות את יריבה, ראניל ויקרמסינגה מהמפלגה הלאומית המאוחדת, לראש הממשלה. בפברואר 2002 חתמה ממשלת ויקרמסינגה על הסכם הפסקת אש עם הנמרים הטמילים, ובדצמבר נפתחו שיחות שלום בנורווגיה. קומרטנגה סברה שוויקרמסינגה ותרן מדי כלפי הטמילים, וב-4 בנובמבר 2003, בעת שוויקרמסינגה ביקר בארצות הברית, הכריזה על מצב חירום, פיזרה את הפרלמנט ופיזרה כוחות צבא ברחבי המדינה.
לקראת הבחירות ב-2004, חברה ל"ברית העם" מפלגת השמאל "חזית השמאל העממית", והוקמה מפלגת "ברית החירות העממית המאוחדת". המפלגה זכתה בבחירות שנערכו ב-2 באפריל, וקומרטנגה יכלה למנות ראש ממשלה נוח יותר מבחינתה, מהינדה רג'פקסה. ביוני 2005 החליטה חזית השמאל העממית לפרק את השותפות עם ברית העם, על רקע ההחלטה לשתף את הנמרים הטמילים בסיוע שהגיע למדינה לאחר אסון הצונאמי.
ב-2005 הסתיימה כהונתה של קומרטנגה כנשיאה. קומרטנגה טענה שאין חשיבות לכך שהבחירות הקודמות הוקדמו בשנה (מ-2000 ל-1999), וכי על הבחירות להתקיים ב-2006. בית המשפט העליון דחה טענה זו, ובנובמבר נפרדה מכסאה. ראש הממשלה, רג'פקסה, נבחר לנשיאות במקומה.
מאז סיום כהונתה פעילה קומרטנגה בארגונים בינלאומיים, בהם מועצת מנהיגות העולם ומועדון מדריד.
הערות שוליים

↑  LANKALIBRARY FORUM • View topic - "Queen of Thieves" by "one-armed bandit&quot
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012314272705171  GND: 119328941  ISNI: 0000 0000 7860 8041  LCCN: n89269312  NTA: 287502945  SUDOC: 079902979  VIAF: 68067050   WorldCat (עם VIAF): 68067050
צבי הנינג'ה: יוצאים מהצללים

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  צבי הנינג'ה 
 בימוי:  דייב גרין 
 הופק בידי:  מייקל ביי אנדרו פורם בראדלי פולר גאלן ווקר סקוט מדניקס
 תסריט:  ג'וש אפלבום אנדרה נימיץ
 עריכה:  בוב דוקסי 
 שחקנים ראשיים:  מייגן פוקס סטיבן אמל ויל ארנט ויליאם פיכטנר בריאן טי טיילר פרי לורה ליני
 מוזיקה:  סטיב ג'בלונסקי 
 צילום:  לולה קרבאליו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי ניקלודיאון פלטינום דיונס Gama Entertainment‏Mednick Productions אולפני סרטי פרמאונט
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:   15 במאי 2016 ארצות הברית 3 ביוני 2016 ישראל 21 ביולי 2016
 משך הקרנה:  112 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אמנויות לחימה, סרט קומדיה, סרט פעולה, סרט מדע בדיוני, סרט נינג'ות 
 תקציב:  135 מיליון דולר
 הכנסות:  245.6 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   tmnt2016
 סרט קודם:  צבי הנינג'ה (2014)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
צבי הנינג'ה: יוצאים מהצללים (באנגלית: Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows) הוא סרט גיבורי על אמריקאי מזאנ'ר הפעולה, הקומדיה והמדע בדיוני המבוסס על קומיקס "צבי הנינג'ה". הסרט מהווה סרט המשך לסרט האתחול צבי הנינג'ה. הסרט עלה לאקרנים ב-3 ביוני 2016 ב-2D ,3D ו-IMAX 3D.
את הסרט ביים דייב גרין על פי תסריט של ג'וש אפלבום ואנדרה נימץ. בסרט מככבים מייגן פוקס, סטיבן אמל, ויליאם פיכטנר, בריאן טי וויל ארנט.
עלילה

בהמשך ישיר לסרט הקודם, שרדר מועבר לכלא עם שני עבריינים טיפשים בשם איוון "רוקסטדי" סטרנקו ואנטון "ביבופ" זק. בדרך שבט הרגל משתלט על הזינזנה למרות מאמצי הצבים למנוע זאת, ושרדר מועבר למימדX, שם הוא פוגש חייזר בצורת מח בשם קראנג שמורה לו למצוא שני רכיבים נוספים על מנת לפתוח שער בין ממדי. לפר' בקסטר סטוקמן יש את השלישי- הרכיב שגרם לטלפורטציה של שרדר.
שרדר משתמש במוטגן חדש שקיבל מקראנג כדי להפוך את רוקסטדי וביבופ לקרנף וחזיר יבלות בהתאמה. אפריל מנסה לגנוב מנת מוטגן וכמעט נתפסת אך שומר הזינזנה, קייסי ג'ונס, מציל אותה. הוא מתוודע לצבים ומבין שהם הצילו את ניו יורק שנתיים לפני.
שרדר מצליח למצוא את שני הרכיבים האחרונים (נייטרוניום שפותח חורים שחורים ואקדח אנרגיה). שבט הרגל מנסה לחטוף את המוטגן מתחנת המשטרה ואפריל וקייסי מונעים את זה ונתפסים. ורנון פנוויק מביא למפקחת המשטרה הוכחה שרוקסטדי וביבופ אמיתיים ואפריל דוברת אמת, ומפגיש את NYPD עם הצבים לראשונה. שרדר פותח את השער והטכנודרום מתחיל לזרום דרכו. הצבים מביסים את קראנג ומחזירים את הטכנודרום למימדX, וקייסי סוגר את השער.
צוות השחקנים

ג'וני נוקסוויל (דיבוב)/פיט פלוסזק (לכידת תנועה) - לאונרדו
אלן ריצ'סון - רפאל
ג'רמי הווארד - דונטלו
נואל פישר - מיכלאנג'לו
טוני שלהוב (דיבוב)/ דני וודברן (לכידת תנועה) - ספלינטר
מייגן פוקס - אפריל או'ניל
סטיבן אמל - קייסי ג'ונס
ויל ארנט - ורן פנוויק
ויליאם פיכטנר - אריק סאקס
בריאן טי - שרדר
בריטני אישיבאשי - קראי
טיילר פרי - בקסטר סטוקמן
גארי אנטוני וויליאמס - ביבופ
סטפן "שיימוס" פארליי - רוקסטדי
בראד גארט - קראנג
הפקה

עוד לפני צאתו לאקרנים של הסרט צבי הנינג'ה השחקן ויליאם פיכטנר הצהיר כי חתם על חוזה למשך 3 סרטי קולנוע בזיכיון צבי הנינג'ה. גם נואל פישר אישר כי כל השחקנים שמגלמים את ארבעת צבי הנינג'ה חתמו על חוזה לשלושה סרטים.
ליבסמן ופולר אישרו שגם קייסי ג'ונס וגם ביבופ ורוקסטידי יופיעו בסרטי ההמשך. ישנם גם תוכניות להופעה בסרטי ההמשך עבור דמויותיהם של קראנג ומימד איקס.
באוגוסט 2014 אולפני פרמאונט הכריזו כי הסרט ייצא לאקרנים ביוני 2016 כשמייקל ביי ישמש כמפיק וג'וש אפלבום ואנדרה נימיק יכתבו את התסריט.
בדצמבר אותה שנה דווח שהאולפנים שכרו את דייב גרין כבמאי הסרט, לאחר הצלחתו הביקורתית עם סרט הבכורה שלו להציל את אקו. בנוסף אושר כי ביבופ ורוקסטידי יופיעו כנבלי משנה בסרט.
במרץ 2015 לוהק השחקן הקנדי סטיבן אמל לתפקיד קייסי ג'ונס. באפריל אותה שנה האולפנים חשפו תמונה ראשונה של ביבופ ורוקסטידי. בהמשך החודש הוכרז על ליהוקו של טיילר פרי לתפקיד בקסטר סטוקמן ובריאן טי לתפקיד שרדר.
צילומים

באפריל 2015 החלו צילומי הסרט במדינת ניו יורק ועלות הצילומים מגיעה ל-70 מיליון דולרים. הצילומים נמשכו עד סוף מאי 2015 והושלמו באוגוסט אותה שנה.
קוני פרובוס

| --- | --- |

 לידה:  28 באוקטובר 1943 (בת 80) וירצן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם במה:  Die kleine Cornelia 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 תקופת הפעילות:  מ-1951 
 בן או בת זוג:  Hellmuth Matiasek 
 פרסים והוקרה:  דב ברלין (2017)  פרס הטלוויזיה הבווארית (1995)  רומי (2020)  Pro meritis scientiae et litterarum (2004)  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (2006)  צלב מסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  מסדר ההצטיינות הבווארי 
 פרופיל ב-IMDb
 
קורנליה (קוני) פרובוס (בגרמנית: Cornelia Froboess; נולדה ב-28 באוקטובר 1943) היא שחקנית וזמרת גרמנייה.
ביוגרפיה

פרובוס נולדה בברנדנבורג כקורנליה, ב-1951 כילדה התפרסמה כזמרת עם השיר "Pack die Badehose ein" (ארוז את בגד הים שלך), השיר עסק בחבורת ילדים ההולכים לשחות, שם השיר נהפך למילה נרדפת להליכה לשחייה.
ב-1951 גם הופיעה לראשונה בקולנוע בסרט הפשע "Sündige Grenze".
ב-1960 הייתה בתפקיד הראשי בקומדיה המוזיקלית "Conny and Peter Make Music".
ב-1961 שיחקה בסרט "Mein Mann, das Wirtschaftswunder" העוסק בנס הכלכלי והשפעתו על החברה הגרמנית.
ב-1962 ייצגה את גרמניה באירוויזיון עם השיר "Zwei kleine Italiener" והייתה במקום השישי, בשנה זו גם הופיעה בתפקיד קטן בקומדיה של ז'אן רנואר " Le Caporal épinglé".
ב-1982 שיחקה בסרטו של ריינר ורנר פאסבינדר "ורוניקה ווס".
ב-1997 גילמה את אמו של טיל שווייגר בסרט "Knockin' on Heaven's Door".
קרוקט (מזון)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  חטיף, אוכל נוחות 
 מרכיבים עיקריים:  רוטב בשאמל, ביצה, פירורי לחם 
 
קרוקט (בצרפתית ובאנגלית: Croquette) הוא מאכל בצורת גלילה או דיסקית, עשוי חומרי גלם שונים, מצופה פירורי לחם ומטוגן בטיגון עמוק.
קרוקטים עשויים לכלול פירה ו/או בשר טחון (בקר, עגל, עוף או הודו), פירות ים, דגים, גבינה, ירקות, פטריות, מעורבים ברוטב בשמל או רוטב בשר, בתוספת לחם לבן מושרה, ביצה, בצל, תבלינים ועשבי תיבול, יין, חלב, בירה או צרוף כלשהו שלהם. הקרוקט מעוצב לצורה גלילית או כדיסקית שטוחה עגולה או אליפטית, ומטוגן בטיגון עמוק.
מקור השם מצרפתית, מהפועל "croquer" - לכרסם, לכסוס. הקרוקט נפוץ ברחבי העולם בהרכבים שונים, הן כמאכל מעודן והן כמזון מהיר.
קרוקט כטאפאס ספרדי
קרוקט יפני
קרוקט גבינה הונגרי
קרוקט בלחמנייה, מאכל הולנדי נפוץ. מקובל לתבלו בחרדל
קיוסק

תרשים של קיוסק באיסטנבול במאה ה-19
קיוסק ביוון, 2005
קיוסק משוחזר בשדרות רוטשילד בתל אביב
הקיוסק השני שנבנה בתל אביב, ברחוב לילינבלום
הקיוסק המחודש ברחוב לילינבלום בתל אביב
קיוסק מיצים בשדרות בן-גוריון (תל אביב) פינת רחוב דיזנגוף בתל אביב, 2012
קיוסק הוא חנות קטנה למימכר מוצרי צריכה נדרשים שערכם הכספי נמוך, כמו: סיגריות, עיתונים, בקבוקי שתייה, ומוצרי מזון עמידים בשקיות - שלגונים, ממתקים וחטיפים שונים. לעיתים מוסיפים הקיוסקאים למכירה מזון מהיר הכנה כמו: כריכים ופיתות. ישנם קיוסקים המוכרים טופסי הימורים של מפעל הפיס.
מקור השם ומאפיינים

השם "קיוסק" שמקורו פרסי (کوشک - כּושכּ) התייחס במקור לסוג המבנה שבו ממוקמת עמדת המכירה. קיוסק הממכר הקלאסי הוא ביתן קטן ממדים, פעמים מעוגל או רב-צלעות, שהמוכר ממוקם בתוכו ומשרת לקוחות העומדים מחוץ לו דרך חלון שירות. כיום מתייחס המונח לנקודות מכירה העובדות במתכונת דומה אך אינן בהכרח במבנה בודד, ועשויות להיות חלק ממבנה שלם או משורת חנויות רציפה.
הקיוסק ממוקם על פי רוב במקומות אסטרטגיים על אם הדרך, בצמתים מרכזיים, במקומות הומים, או בקרנות הרחוב. על פי סקר של דן אנד ברדסטריט שפורסם באתר "הרשות לעסקים קטנים" בנובמבר 2004 – פועלים בישראל כ-2,500 קיוסקים (כולל פיצוציות שהן "גרסה" מורחבת של הקיוסק). מחזור המכירות בענף נאמד בכ-4.5 מיליארד ש"ח.
בישראל

הקיוסק הוא חלק בלתי נפרד מהנוף הישראלי. הקיוסקים הראשונים בישראל הוקמו כבר בימי העלייה השנייה, בעיקר בעיר תל אביב.
בישראל > היסטוריה

ב-1910 הוקם הקיוסק הראשון של תל אביב בפינת שדרות רוטשילד ורחוב הרצל. קדמה לפתיחת הקיוסק ישיבת ועד תל אביב בא' בסיוון תר"ע בה הוחלט בין השאר שמידותיו של המבנה יהיו 2 על 2 מטרים וימכרו בו משקאות קרים אך לא חריפים. באמצע שנות העשרים, בימי העלייה הרביעית, גדל מאוד מספר הקיוסקים בעיר. בשל כך אף הוענק לעלייה זו הכינוי "עליית הקיוסקים". בשנותיה הראשונות של המדינה שימש הקיוסק הפינתי נקודת מפגש לילדי השכונות סביבו, וסיפורי נוסטלגיה רבים מעלים אותו על נס.
הרישיונות להקמת קיוסקים ניתנו בתל אביב בתחילה לבעלי מום או למקרים סוציאלים קשים. בשנות ה-40 גדל מאוד מספר הקיוסקים. פרט לקיוסקים מורשים, התווספו בעלי רישיונות לרוכלות ניידת שהשתקעו במקום אחד, וקיוסקים חסרי רישיון. בסוף שנות ה-40 החלה התמרמרות רבה של בעלי קיוסקים. ריבוי הרישיונות גורם לכך ש"עוד מעט מספר מוכרי הגזוז יהיה גדול משותי הגזוז בתל אביב ומחוצה לה". ב-1949 התקיימה שביתה בת יום אחד של בעלי קיוסקים ומוכרי משקאות תוססים קרים. העילה לשביתה: ההחלטה להוריד את מחירי המשקאות התוססים במחצית. שביתות על רקע מחירי המשקאות הקלים התקיימו גם ב-1951.
בדצמבר 1952 התקיימה הוועידה הארצית הראשונה של "אגודת בעלי הקיוסקים וחנויות הגזוז בישראל". באוקטובר 1953 נוספה לתוצרת הנמכרת בקיוסקים גם מכירת "שפריץ יין שולחן לבן ואדום" בקיבולת של שליש הכוס, תוך הבטחת פיקוח משטרתי על המינון והאיכות. ב-1954 היו בישראל 5000 קיוסקים והועסקו בהם כ-6000 חברים. ב-1970 הגיע מספר הקיוסקים בתל אביב לכ-450. שטח מרביתם לא עלה על 10 מ"ר. הצפיפות הקשתה לשמור על דרישות ההיגיינה. בנוסף המכולות הפכו למתחרות רציניות לקיוסקים כי ניתן היה להשיג בהם משקאות קרים, סיגריות ועיתונים.
במאי 1980 הוציא התמ"ת צו, הקובע רווח מקסימלי של 125 אחוז על משקאות קלים בקיוסקים ובמזנונים.
ראו גם

מזנון (חנות)
פיצוצייה
חנות נוחות
גזיבו
פביליון
הערות שוליים

↑  "מעוללות הקיוסק הראשון", "הארץ", 2.1.1984
↑  רו"ן, "גאזוז" [ראיתי שמעתי], "הארץ", 8.5.1947
↑  רויטל בלומנפלד, 27.6.1951 / הקיוסקים במדינה רבים על מחיר הגזוז, באתר הארץ, 27 ביוני 2012
↑  יובל אליצור, "הכנסה מכוס של סודה", "הארץ", 8.2.1957
↑  מתי גולן, "הקיוסקים בתל אביב", "הארץ", 16.8.1970
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4265854-8  HDS: 014038
פרוטו-שמית

|  שפה משוחזרת |
| --- | --- |
 תפוצה גאוגרפית:  מסופוטמיה, המזרח התיכון
 היכחדות:  נכחדה, מתוארכת לכ-3750 לפנה"ס
 סיווג שפה:  שפות אפרו-אסיאתיותפרוטו-שמית
 חלוקות משנה:  שפות שמיות מזרחיות שפות שמיות מערביות (הצעה)
 
פרוטו-שמית (הקרויה גם: שמית קמאית או אֵם-שמית) היא השפה-האם (פרוטו-שפה) המשוערת של השפות השמיות. הכלי העיקרי בשחזור השפה הוא השוואה בין שפות שמיות שונות, שפות דומות להן ושפות שדוברו סמוך לאזור השפות השמיות. ההיסטוריה הכתובה הארוכה של משפחת השפות השמיות מסייעת לחקר השפה.
פונולוגיה

על פי רוב, משחזרים עבור הפרוטו-שמית 29 עיצורים ו-3 תנועות (i, a ו-u). התנועות יכולות להיות כפולות, כלומר קצרות או ארוכות, וגם העיצורים עשויים להיות ארוכים, כלומר לקבל מִכְפָּל – כמו דגש חזק בעברית ושַׁדַּה בערבית. (הגה משוחזר יסומן להלן בכוכבית.)
פונולוגיה > תנועות

מערכת התנועות המשוחזרת עבור פרוטו-שמית כוללת 3 תנועות: i, a ו-u. אורך התנועה הוא פונמי, כלומר מבחין במשמעות, והן יכולות להיות קצרות או ארוכות. תנועות ארוכות מסומנות בתעתיק בקו עילי (מַקְרוֹן): *ā ארוכה, *ī ארוכה, *ū ארוכה.[ה"ש: Huehnergard 2008:231] מערכת התנועות הזו קיימת באכדית, באוגריתית ובערבית קלאסית וההנחה היא שהיא השתמרה בהן,[ה"ש: Kogan 2011:119] ולעומתן השתנתה בשפות השמיות האחרות: בחלקן נוספו תנועות (כמו e, o בעברית) ובחלקן התבטלה הבחנת האורך (כמו בעברית מודרנית).