stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1989 בטלוויזיה
סדרות ותוכניות טלוויזיה חדשות ב-1989

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות האמריקאיות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בארצות הברית במהלך שנת 1989. תאריך העלייה לשידור שמצוין בטבלה מתייחס לתאריך בו הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה אמריקאיות ששודרו בארצות הברית לראשונה בשנה זו, ראו קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1989.
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה | סוגה | רשת השידור המקורית |
| --- | --- | --- | --- |
| 20 בינואר | האב דאולינג חוקר | דרמת פשע, מסתורין | NBC |
| 11 במרץ | COPS | תוכנית מציאות | פוקס |
| 26 במרץ | זינוק לאתמול | מדע בדיוני, הרפתקאות | NBC |
| 5 ביולי | סיינפלד | קומדיית מצבים | NBC |
| 20 באוגוסט | הצלצול הגואל | קומדיית מצבים | NBC |
| 9 בספטמבר | קפטן אן | אנימציה, פעולה, הרפתקאות, קומדיה | NBC |
| 20 בספטמבר | דוגי האוזר | קומדיה דרמטית | ABC |
| 20 בספטמבר | הרוכבים הצעירים (אנ') | מערבון | ABC |
| 22 בספטמבר | משמר המפרץ | דרמה | NBC |
| 22 בספטמבר | אריזה משפחתית | קומדיית מצבים | ABC |
| 26 בנובמבר | קטעי הווידאו הביתיים המצחיקים ביותר של אמריקה | קומדיה | ABC |
| 17 בדצמבר | משפחת סימפסון | אנימציה, קומדיית מצבים, סאטירה | Fox |
סדרות חדשות ששודרו ב-1989 ברשתות הטלוויזיה האמריקניות בשעות הפריים טיים
משתתפי הסדרה "סיינפלד"
פסלי הדמויות הראשיות בסדרה "משפחת סימפסון"
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות הישראליות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בישראל במהלך שנת 1989. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה ישראליות ששודרו בישראל לראשונה בשנה זו, ראו קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1989.
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה / תוכנית | סוגה | רשת השידור המקורית |
| --- | --- | --- | --- |
| 24 ביוני | מוצ"ש | קומית-סאטירית | הערוץ הראשון |
| 4 ביולי | מסיבת גן | תוכנית אירוח לילדים | הערוץ הראשון |
| 17 ביולי | החופש האחרון | דרמה מוזיקלית לנוער | הערוץ הראשון |
| 18 בספטמבר | הצצקנים | מדע בדיוני לילדים | הערוץ הראשון |
| 1989 | Candy Can Do It | תוכנית ללימוד אנגלית | הטלוויזיה החינוכית הישראלית |
| 1989 | משלים שועליים | אנימציית סטופ-מושן | הערוץ הראשון |
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה | סוגה | ארץ מקור | רשת השידור המקורית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 בינואר | מסיפורי המלך בבר | אנימציה לילדים, הרפתקאות | קנדה | CBC |
| 8 בינואר | פוארו | דרמת פשע | הממלכה המאוחדת | ITV |
| 15 בינואר | פיטר פן | אנימה, הרפתקאות, פנטזיה | יפן | פוג'י טי וי |
| 16 בינואר | שיגעון של עיתון | דרמה קומית | הממלכה המאוחדת | ITV |
| 18 בפברואר | אריק | סדרה לילדים, פנטזיה | הממלכה המאוחדת | ITV |
| 26 באפריל | דרגון בול Z | אנימה, שונן, הרפתקאות, פנטזיה, קומדיה, אומנויות לחימה | יפן | פוג'י טי וי |
| 11 באוקטובר | מסביב לעולם בשמונים יום עם מייקל פיילין | סדרה תיעודית | הממלכה המאוחדת | BBC One |
| 24 בדצמבר | שאלתיאל קוואק | דרמה קומית מונפשת לילדים | הפקה הולנדית-גרמנית-ספרדית-יפנית | TV Tokyo |
סדרות ותוכניות בולטות שבוטלו או הסתיימו ב-1989

| תאריך שידור הפרק האחרון | שם הסדרה | שנת עלייה לשידור |
| --- | --- | --- |
| 14 בינואר | הזרבובים | 1984 |
| 9 במרץ | ובסטר | 1983 |
| 11 במאי | שושלת | 1981 |
| 14 במאי | קשרי משפחה | 1982 |
| 20 במאי | ילדת הפלא | 1985 |
| 21 במאי | מיאמי מחלק מוסר | 1984 |
| 22 במאי | קייט ואלי | 1984 |
| 29 בספטמבר | חתולי הרעם | 1985 |
| 2 בדצמבר | הדרדסים | 1981 |
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
9 בינואר – נינה דוברב, שחקנית קנדית-בולגרית
2 בפברואר – אלכס שארפ, שחקן בריטי
16 בפברואר – אליזבת אולסן, שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית
17 בפברואר – קורד אוברסטריט, זמר ושחקן אמריקאי
1 במרץ – אמרוד טוביה, שחקנית אמריקאית
1 במרץ – דניאלה מונה, שחקנית, רקדנית וזמרת אמריקאית
2 במרץ – נטלי עמנואל, שחקנית אנגלייה
11 במרץ – אנטון ילצ'ין, שחקן קולנוע יהודי-אמריקאי (נפטר ב-2016)
11 במרץ – דניאלה קרטס, שחקנית ישראלית
16 במרץ – תימור כהן, שחקנית ישראלית
14 במאי – ספיר דרמון, שחקנית ומדבבת ישראלית
26 במאי – עמית פרקש, שחקנית וזמרת ישראלית
29 במאי – אביגיל הררי, שחקנית טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ישראלית
14 ביוני – לוסי הייל, שחקנית, וזמרת אמריקאית
27 ביוני – מתיו לואיס, שחקן בריטי
11 ביולי – דייוויד הנרי, שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי
22 ביולי – יון תומרקין, שחקן ישראלי
23 ביולי – דניאל רדקליף, שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-בריטי
15 באוגוסט – ג'ו ג'ונאס, זמר בלהקת האחים ג'ונאס ושחקן
3 בספטמבר – מאור שוויצר, שחקן ישראלי
18 בדצמבר – אשלי בנסון, שחקנית אמריקאית
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
26 באפריל – לוסיל בול, שחקנית טלוויזיה ("לוסי אהובתי") (נולדה ב-1911)
4 באוקטובר – גרהאם צ'אפמן, קומיקאי בריטי (מחבורת "מונטי פייתון") (נולד ב-1941)
6 באוקטובר – בטי דייוויס, שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית (נולדה ב-1908)
פרסים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

| שנים בטלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוסיל בול
בית הספר חביב

תבנית:מוסד לימודי
שלט המסביר על אודות בית הספר חביב
בית הספר "חביב" הוא בית ספר יסודי בראשון לציון הנחשב בית הספר העברי הראשון בעולם שבו כל מקצועות ההוראה נלמדו בעברית. בית הספר נוסד בשנת ה'תרמ"ו (1886) ופעיל עד היום. בתחילה נקרא "בית ספר עממי" ולאחר קום המדינה הוחלף שמו ל"בית הספר חביב" על שמו של דב חביב לובמן.
היסטוריה

בית הספר נוסד בשנת ה'תרמ"ו (1886) ברחוב אחד העם, בסמוך לבית הכנסת הגדול ולבית פקידי הברון. בית הספר "חביב" נחשב לבית הספר העברי הראשון בעולם בו כל מקצועות הלימוד, כולל מקצועות הקודש, נלמדו בלשון העברית.
בין מורי בית הספר היו מרדכי חביב לובמן, המורה הראשי ומנהלו הראשון, שכתב ספר ללימודי הטבע בעברית, בן דודו של דב חביב לובמן, דוד יודילוביץ שכתב ספר בגאוגרפיה, אליעזר בן-יהודה שחיבר עבור תלמידי בית הספר את "דברי ימי ישראל" ובכך החל למעשה החינוך העברי בארץ.
ישראל בלקינד התמנה בשנת 1900 למנהל. בלקינד ניהל את בית הספר במשך שנה אחת בלבד. עד לתקופתו למדו למעשה הבנים והבנות בשני בתי ספר נפרדים. בלקינד איחד את שני בתי הספר ושם דגש על לימודי הגאוגרפיה וההיסטוריה. כעבור שנה עזב את ראשון לציון ופתח בית ספר לילדים יתומים שנקרא בשם "קריית ספר".
מנהלים ומורים בולטים נוספים היו נפתלי ידלין, הסופר מרדכי טביב ורעייתו שהייתה מחנכת בבית הספר. אהרון קרון ניהל את בית הספר במשך 26 שנים, שתי בנותיו למדו בו תחת ניהולו, וכשבגרו לימדו בו. גם שבעת נכדיו למדו בבית הספר. מספר מוסדות חינוך בראשון לציון נקראו על שם מורי ומנהלי המוסד.
כן לימדו בבית הספר יונה עדיני ורחל גורנברג, המורה למלאכה מיכאל שטרובשטוק, המורה למסגרות יצחק נגלברג ולאה נגלברג (לימים קרניאלי) גם היא חינכה דורות של תלמידים. מוזיקה לימד חנוך רון, פרופסור למוזיקולוגיה ומבקר מוזיקלי, שאשתו עדנה היא מבוגרי בית הספר וגם היא לימדה בו שנים רבות.
ענף הספורט המרכזי בבית הספר הוא הכדוריד. במשך שנים נהוג היה לקיים בבית הספר מסדר בוקר, במגרש הספורט, להניף את דגל המדינה ולשיר את התקווה.
היסטוריה > לאחר הקמת המדינה

לאחר הקמת המדינה הוקם בית ספר נוסף בראשון לציון ובית הספר חביב שעד 1951 נקרא "בית ספר עממי" קיבל שם ייחודי. ביוני 1951 החליטה מועצת עיריית ראשון לציון, בראשות אריה שפטל, לקרוא לבית הספר "בית הספר חביב" על שמו של דב חביב לובמן – עסקן ציבור, שכיהן שנים רבות כראש ועד המושבה וכראש ועד ההורים של בית הספר. בשנת 1962 למדו בבית הספר מעל 1300 תלמידים וסגל בית הספר מנה 42 מורים.
בחודש דצמבר 2010 במסגרת אירועי כנס "לשון ראשון" נערכה מחווה לבית הספר.
עד 2013 פעל בבית הספר "חביב" מרכז רון ורדי לטיפוח ילדים מחוננים (ע"ש רון ורדי) – מכון חינוכי לטיפוח ילדים מחוננים. ב-2013 עבר מרכז רון למבנה חדש בפינת שדרות הרצל ורחוב אבי האסירים.
ב-2016 חלקו המזרחי של בית הספר "חביב" נהרס. עתידים להיבנות בו מבני לימוד מודרניים וגדולים יותר. חלקו המערבי, החלק ההיסטורי הסמוך לרחוב אחד העם, יעבור שימור ויהפוך למרכז התרבות "בית לעברית ראשון לציון".[דרושה הבהרה]
היסטוריה > כיום

בית הספר "חביב" פועל גם כיום, והוא ממוקם ברחוב ״הגדוד העברי״ המקביל, מזרחית לבית הכנסת הגדול,. בנוסף לבניין ההיסטורי נמצאת גם ספרייה ובה כיתה משוחזרת מימיו הראשונים של בית הספר.
כיום, זהו בית ספר יסודי המלמד כיתות א'-ו' כאשר יש 2–3 כיתות בשכבה.
רשימת מנהלי בית הספר

מרדכי חביב לובמן
דוד יודילוביץ'
ישראל בלקינד (1900)
יוסף ויתקין (1909)
ניסים כרסטני
יהודה לייב מיטמן (1904–1905)
אברהם הלוי
אהרון קרון (1921–1947)
יונה עדיני (1947–1966)
אריה שוורץ
תמר אבן
רחל אשל
איריס הלפרין
ענת רחמנוב
וורד אבינל
ראו גם

בוגרי בית הספר "חביב"
היסטוריה של ארץ ישראל
תחיית הלשון העברית
הגימנסיה העברית "הרצליה" - בית הספר התיכון העברי הראשון בארץ ישראל
לקריאה נוספת

תרצה גבע, יאיר אלוני וחיים רגוניס (עורכים), ראשון ראשון חביב: 100 לחביב, ראשון לציון: אגודת ידידי חביב, תשמ"ו
דב גולדשטיין (עורך), 75 שנה לבית הספר חביב: בית הספר העברי הראשון בארץ - חוברת היובל, ראשון לציון: ב. כ. שור, תשכ"ב
דוד יודילוביץ, "בית הספר העברי בראשון לציון", בתוך: אברהם יערי (עורך), זכרונות ארץ ישראל, א, רמת גן: מסדה, 1974, עמ' 484–486
נילי לוצקי, "חביב וראשון בראשון לציון", בתוך: הד החינוך, ספטמבר 1986, עמ' 4–6
יונה שפירא (אוצרת), ראשון לציון ערש החינוך העברי: 120 שנה לבית הספר העברי הראשון חביב, ראשון לציון: מוזיאון ראשון לציון, תשס"ז
הערות שוליים

↑  לקראת חגיגות היובל של ראשון לציון, דואר היום, 14 באוגוסט 1932
↑  א. פלג, ראשונים תמיד היינו, מעריב, 7 ביוני 1962
↑  שנת הלימודים בראשון לציון בסימן של מרירות וטענות, מעריב, 4 בספטמבר 1966
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305846405171 
תמונת מחזור של תלמידים מראשית ימיו של בית הספר "חביב", 1905
טרילוגיית ברטימאוס

| --- | --- |
 הקמיע מסמרקנד  שער תלמי  עינו של הגולם  The Ring of Solomon 
 מידע כללי
 מאת:  ג'ונתן סטראוד 
 שפת המקור:  אנגלית בריטית 
 סוגה:  היסטוריה חלופית, פנטזיה 
 הוצאה
 הוצאה:  דאבלדיי 
 תאריך הוצאה:  2003 
 פרסים
 grand prix de l'Imaginaire for best young-adult novel (2007) 
 
כריכת הספר במהדורה העברית
כריכת הספר במהדורה העברית
כריכת הספר במהדורה העברית
טרילוגיית בָּרטימֶאוּס (באנגלית: Bartimaeus) היא טרילוגיית ספרי פנטזיה מאת הסופר הבריטי ג'ונתן סטראוד. שלושת הכרכים ראו אור בעברית בהוצאת כתר – הסדרה הצעירה, בתרגומו של אורי בלסם.
הספרים מגוללים את סיפורם של ברטימאוס, נתנאל וקיטי - שד בן 5010, נער בן אנוש ונערה אמיצה - אשר לכולם עבר כואב ומשקעים רבים. הפגישה בין השלושה עתידה לשנות את חייהם לנצח ואף להשפיע על הגורל המשותף לבני אדם, לשדים וליחס העדין והמתוח שהיה ביניהם במשך אלפי שנים.
לטרילוגיה נוסף ספר פריקוול בשם "The Ring of Solomon" (אנ'), שיצא לאור באנגלית בשנת 2010, ומתאר את עלילותיו של השד ברטמיאוס בתקופת שלמה המלך.
ספרי הטרילוגיה > הקמיע מסמרקנד (The Amulet of Samarkand)

הסיפור מתרחש בלונדון של ימינו. נתנאל הקטן נמסר לקוסם לשמש לו שוליה. נתנאל מחליט לזמן ג'ין (שד) כדי לנקום בקוסם אחר שהשפיל אותו בעבר. הוא מזמן את ברטימאוס, ג'ין בעל יכולות גדולות ואינטליגנציה גבוהה. הפגישה הזאת תשנה את שניהם לנצח. הוא שולח את ברטימאוס לגנוב מהקוסם את הקמע מסמרקנד, חפץ קסמים עתיק בעל יכולות מדהימות. למרות שהמשימה בלתי אפשרית מצליח ברטימאוס החכם לגנוב את הקמיע ולהביאו לנתנאל. אך מה שהתחיל כנקמה פשוטה של ילד בן 12 מתפתח לעלילה סבוכה המתרחשת בכל רחבי אנגליה ומערבת בתוכה שדים וקוסמים כאחד, עד לסוף המרגש והמפתיע.
הסיפור מסופר משתי נקודות מבט שונות, של נתנאל בגוף שלישי ושל ברטימאוס בגוף ראשון. כשברטימאוס הוא המספר, הסיפור מלווה בהערות שוליים ציניות ומשעשעות של ברטימאוס.
ספרי הטרילוגיה > עינו של הגולם (The Golem's Eye)

נתנאל כבר אינו קוסם מתחיל, אלא עוזר ראש המחלקה לענייני פנים בממשלה ובן חסותה של גברת ויטוול. גולם מסתורי מבצע סדרת תקיפות בעיר לונדון, ונתנאל ששוב מזעיק לעזרתו את ברטימאוס נאלץ לנסוע עד לפראג ולחשוף את מקור כוחו של הגולם. הספר מרובה באירועים מפחידים וביצורים חדשים שלא הוזכרו בספר הראשון של הטרילוגיה.
גם ספר זה כתוב מנקודות המבט השונות של ברטימאוס ונתנאל, שבמהלך הספר עובר שינוי לאחר שהוא מבין שברטימאוס יקר לליבו והופך לנער רך שנבדל משאר הקוסמים. אליהן מצטרפת גם נקודת המבט של קיטי, שהופיעה בקצרה בספר הראשון כמי שגנבה לנתנאל את מראת הקסמים. כך הספר מראה את נקודת המבט של שלושה סוגים של טיפוסים בלונדון: שד, קוסם ופשוטת עם, ואת המתחים הרבים שקיימים ביניהם.
ספרי הטרילוגיה > שער תלמי (Ptolemy's Gate)

האימפריה הבריטית מתחילה להתמוטט עקב מלחמה לא מוצלחת מחוץ, והפגנות מתחזקות והולכות מצד פשוטי העם. מתברר שישנו גם ניסיון השתלטות של השדים על העולם, מה שיחרוץ את גורלם של ברטימאוס ונתנאל לנצח.
קיטי ג'ונס מתגוררת בזהות בדויה בלונדון, ונתנאל מאתר אותה. המחזאי מייקפייס, ידידו הקרוב של ראש הממשלה, זומם השתלטות כוללת על הממשלה באמצעות זימון שדים לתוך בני אדם. עם זאת, כשהתוכנית יוצאת לפועל מתגלה כי השדים חזקים יותר מהגופים המארחים שלהם, קוסמים זוטרים ברובם, מה שגורם לשדים לנסות להשתלט על העולם ולהכפיף אותו לרצונם. נתנאל מזמן את ברטימאוס לתוכו והשניים פועלים לראשונה בתוך גוף אחד, מתוך שיתוף פעולה מלא ולא על ידי השתלטות על הגוף המארח, מה שמוכיח את קשרי האמון החזקים שלהם. הכוח המשותף שלהם מאפשר להם להפעיל את המטה של גלדסטון בהצלחה, ולהרוג את השדים שזומנו לתוך גופים מארחים. נתנאל מקריב את עצמו במאבק, תוך שהוא משחרר את ברטמיאוס ומציל את חייו.
הרקע העלילתי

ההיסטוריה של הסדרה דומה להיסטוריה האמיתית של העולם, למעט קיומם של קסמים. כל האנשים החשובים בהיסטוריה היו קוסמים: ביניהם דמויות אמיתיות כפרעה, שלמה המלך, תלמי וצ'רצ'יל; דמויות מיתולוגיות, בעיקר מהמיתולוגיה היוונית; ודמויות מומצאות. בכל פעם עולה אימפריה חדשה - כמו מצרים, רומא וצ'כיה - ושולטת בעולם, כיוון שהקוסמים שלה הם החזקים ביותר. בזמן הסדרה האימפריה השלטת היא בריטניה, בעקבות ניצחונו של צבא בריטניה בפיקודו של הקוסם ויליאם גלדסטון על צ'כיה, 110 שנים קודם לכן.
יכולתם של הקוסמים אינה הפעלת קסמים, אלא זימון שדים לעולם מהמקום בו הם נמצאים וכבילתם. כך הקוסמים מכריחים את השדים לבצע את כל מבוקשם. בבריטניה אסור לקוסמים ללדת ילדים, כדי למנוע יצירת שושלות מתחרות, שיובילו לשפיכות דמים. משום כך כל קוסם מקבל כשוליה ילד קטן שניחן ביכולת קסמים, ומלמד אותו להיות קוסם. הקוסמים מתוארים כאנשים צמאי כוח ומניפולטיביים, המחפשים כל הזמן הזדמנויות לזכות בעושר, כבוד ומעמד גדולים יותר. הם בוגדים זה בזה ללא הרף, ואינם מחשיבים כלל מושגים כמו כבוד ואצילות. הקוסמים גם אינם עובדים בעבודות פיזיות, ומתייחסים אל פשוטי העם, המעריצים אותם, כאל נחותים.
הקוסמים לא משתמשים בשמם מלידה, מחשש שיתגלה לאחרים, מכיוון שבשם האמיתי קיים כוח אותו אפשר לנצל נגדם. במקום זאת הם משתמשים בשמות מומצאים, כשכל שוליית קוסם מקבל שם כזה כשהוא מגיע לגיל 12.
השדים מתחלקים לחמישה סוגים: בעלי זבוב, עפריות, ג'ינים, שעירים ושדונים. בעלי הזבוב הם החזקים ביותר, אחריהן העפריות, וכך הלאה עד השדונים, אליהם נוספים סוגים חלשים אף יותר. ישנם גם שבעה מישורי ראייה: בני אדם יכולים לראות רק את המישור הראשון, ועם מכשירים מיוחדים גם את השני והשלישי; השדים יכולים לראות מישורים רבים יותר, וללבוש צורות שונות בכל מישור.
צורת הכתיבה

נקודת המבט בספרים משתנה בכל כמה פרקים: בספר הראשון היא מתחלפת בין הג'ין ברטימאוס, הכותב בגוף ראשון ומוסיף הערות שוליים, לבין נתנאל, שוליית הקוסם, המתואר בגוף שלישי. בספרים השני והשלישי מצטרפת הזווית של קיטי ג'ונס - פשוטת עם (כלומר: לא קוסמת) הפועלת במחתרת נגד שלטונם של הקוסמים. בנוסף, ישנו פרק אחד בספר השני המתואר מנקודת מבטו של סימפקין, שד זוטר שמת בסוף הפרק.
הסופר אף מחליף במתכוון בין שמו מלידה של נתנאל, לבין כינויו בקרב הקוסמים - ג'ון מנדרייק. בכינוי זה הוא משתמש בעיקר בספר השלישי, בו נתנאל מתנהג כמו קוסם - לא חולק כבוד לאיש, ומרמה על מנת להשיג את מטרותיו.
דמויות > דמויות ראשיות

ברטימאוס - ג'ין מהדרגה הרביעית. ברטימאוס הוא חכם ושנון, אך שונא קרבות, ומעדיף שוב ושוב לברוח מעימותים עם שדים בדרגתו או גבוהים ממנה. הוא בן 5010 שנה, ובהערות השוליים הוא מזכיר אירועים חשובים בהיסטוריה בהם השתתף, ביניהן בניית הפירמידות ומגדל פיזה. בתחילת דרכו הייתה לו דעה ברורה נגד בני אדם, אך באלכסנדריה שבמצרים זימן אותו קוסם בשם תלמי, וברטימאוס התחבר עמו. חזונו של תלמי היה שהשדים ובני האדם לא יתעמתו זה עם זה עוד ויחיו בשלום, אך הוא מת טרם הספיק להתבגר, מה שגורם עצב רב לברטימאוס ולתסכול שלו כלפיי העולם וכלפיי בני האדם. שקוע ביגונו, הוא לובש את דמותו של תלמי ובכך כמו מציג לעולם אך חזונו של הנער שנכשל. עם זאת, לאחר שהוא פוגש את נתנאל משתנה כל התמונה. הילד בן ה-12 שמזמן אותו הוא נער בודד, ללא חברים, ולמרות שחצנותו ויהירותו ברטימאוס מרחם עליו ועוזר לו. בספר השני ברטימאוס מבחין שנתנאל משתנה ומתנהג אליו בחיבה, אך הוא נחוש שלא לבטוח שוב באף קוסם ובטוח שנתנאל מנצל אותו. בספר השלישי מבין ברטימאוס שנתנאל יקר לליבו, אף יותר משהיה תלמי, וכי עד כה הם למעשה היו חברי נפש גם בלי לומר זאת בקול. בסוף הסיפור נתנאל מת על ידי בעל זבוב בשם נואדה, תוך שהוא מקריב את חייו למען ברטימאוס.
נתנאל - קוסם. הוא גודל בידי קוסמים, שלימדו אותו עוד מגיל קטן מאוד שעליו לא לבטוח בשדים לעולם. כילד בן 12, נתנאל גודל מלא בסטיגמות מעריצות על עולם הקוסמים ולמעשה מנסה לחקות אותם בדרכיהם המרושעות בלא ידיעתו. בהתחלה הוא מתנהג ביהירות כלפי ברטימאוס, אך במהלך הספר הראשון מתחבר אליו בלא ידיעתו, מכיוון שמעולם לא היו לו חברים. בספר השני ממשיך נתנאל לחקות את מעשי הקוסמים, משוכנע שהוא עושה את הדבר הנכון. עם זאת, הוא מתחיל לראות בקוסמים אנשים אכזריים שחלקם ממש מענים שדים, ולאחר שקיטי אומרת לו שברטימאוס הציל את חייו מהגולם (נתנאל היה מעולף ולא ידע מה קרה) הוא המום וכואב. הוא מבין שלמעשה ברטימאוס יקר לליבו וכי הוא תמיד רצה אותו לצידו בגלל עובדה זאת בלי שידע בכלל. מאותו רגע הוא מנסה להתחבר לברטימאוס, אך לברטימאוס עצמו סטיגמות משלו והוא בטוח שנתנאל לעולם לא יוכל להיות כתלמי. כשברטימאוס מתחיל להבין באמת שנתנאל יקר לליבו כבר מאוחר מדי, ונתנאל נאלץ להקריב את עצמו כדי לנצח את המאריד נואודה, ומשחרר את ברטימאוס ברגע האחרון וכך מציל את חייו.
קיטי ג'ונס - פשוטת עם. בספר הראשון מוזכרת כדמות שולית, אך בספרים השני והשלישי הופכת למרכזית בעלילה. בילדותה נפגע חברה הטוב מידי קוסם, ובעקבות כך הצטרפה למחתרת המנסה להזיק לקוסמים, על ידי גנבות ומעשי חבלה. היא עוזרת לברטימאוס להבין שנתנאל יקר לליבו הרבה יותר מתלמי. לקיטי יש תכונת עמידות בפני קסמים קלים, דבר נדיר יחסית, שלרוב מתגלה במקרה. במהלך הסדרה היא עומדת כמה פעמים בפני התקפות קסמים ועומדת בהם.
דמויות > דמויות משנה > קוסמים

רופרט דוורו - ראש ממשלת בריטניה. מתואר כפוליטיקאי מוצלח, אך קוסם חלש, שאת הקסמים הקשים עושים עבורו עוזריו.
סיימון לאבלייס - קוסם צעיר, המתואר כשחצן וגנדרן.
ג'סיקה ויטוול - השרה לביטחון הפנים. הפכה לחונכת של נתנאל, לאחר שהסיר את האיום על הממשלה בספר הראשון.
הנרי דובאל מפקד המשטרה, ובעל יכולת להפוך לזאב.
ג'יין פראר - יריבתו של נתנאל. נערה יפה, מבוגרת ממנו בכמה שנים וחניכתו של דובאל.
שולטו פין - מנהל חנות ציוד יוקרתית לקוסמים, הנפגעת שוב ושוב במהלך הסדרה. שולטו מקושר היטב לכל עילית החברה, כיוון שאצלו הם קונים דברי ערך.
קווינטין מייקפיס - מחזאי מצליח. חברו הטוב של ראש הממשלה, ובהמשך אף של נתנאל.
דמויות > דמויות משנה > פשוטי עם

מר פניפדר - ראש המחתרת נגד הקוסמים. גם הוא בעל עמידות לקסמים. מנהל חנות לכלי ציור, בה נפגשים חברי המחתרת כדי לתכנן את פעולותיהם.
שכיר החרב - לא מוזכר בשמו. חסר יכולת קסמים, אך בעל עמידות גבוהה מאוד נגד כל הקסמים, ובעל יכולת לראות בכל המישורים. הוא מחזיק כמה חפצי קסמים, ובהם "מגפי שבע פרסאות", המאפשרים לו לנוע במהירות רבה. מופיע בכל הספרים כמי שעובד עבור המנסים להפיל את הממשלה, אך עושה זאת זה רק כי הם משלמים לו הרבה.
דמויות > דמויות משנה > שדים

פקוארל - אויבו המושבע של ברטימאוס. חזק ממנו, אך בכל פעם ברטימאוס מצליח בקושי לחמוק מעימות ישיר ביניהם.
ג'אבור - שד חזק במיוחד אך טיפש ומסורבל. גם הוא יריבו של ברטימאוס.
סימפקין - שדון העובד בחנותו של שולטו פין.
שדון המראה - שדון שנתנאל כולא בתוך מראה, ובכך הופך אותה למראת קסמים, חפץ המיועד לריגול. לובש דמות של תינוק, אך בעל מזג מרושע.
יהושע קנז

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1937 פתח תקווה, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי 
 פטירה:  12 באוקטובר 2020 (בגיל 83) ישראל ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 שם עט:  אבי עתניאל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, הפקולטה לאמנויות של פריז 
 שפות היצירה:  עברית, צרפתית 
 יצירות בולטות:  התגנבות יחידים, מחזיר אהבות קודמות, עלילה 
 תקופת הפעילות:  1958–2020 (כ־62 שנים)
 פרסים והוקרה:  פרס ביאליק (1997)  פרס ניומן (1992) 
 
יהושע קנז (2 במרץ 1937 – 12 באוקטובר 2020) היה סופר, עורך ומתרגם ישראלי. זוכה פרס ביאליק לשנת 1997.
ביוגרפיה

קנז נולד בפתח תקווה בשם יהושע גלס. למד בבית הספר התיכון ע"ש אחד העם בפתח תקווה. בנעוריו הושפע מהכנענים, ובעקבות זאת שינה את שם משפחתו לשם המקראי קנז. למד פילוסופיה ושפות רומאניות באוניברסיטה העברית בירושלים וספרות צרפתית בסורבון.
הוא ידוע בעיקר בזכות הרומנים והסיפורים הקצרים שפרסם. במקביל, הרבה מהשפעתו נזקפת גם לעבודתו כעורך: בשנות השישים והשבעים היה מעורכי הרבעון הספרותי "קשת" ובשנות השמונים ערך עם יורם ברונובסקי את הירחון "מחברות לספרות". כמו כן ערך את מוסף הספרות של העיתון "הארץ", שבו גם שימש משכתב (על פי גדעון לוי, קנז "היה עונה בטלפון: 'מדבר המשכתב יהושע', בזמן שכבר היה אחד הסופרים הטובים של הארץ הזאת").
הוא חי מספר שנים בפריז. ספריו תורגמו למספר שפות והוא זכה להערכת הביקורת והממסד הספרותי בישראל. את סיפוריו הקצרים הראשונים, בראשית שנות השישים, פרסם ברבעון "קשת" תחת שמו הספרותי "אבי עתניאל", ורמז בכך לשופט המקראי עתניאל בן קנז.
קנז תרגם מצרפתית שירים וסיפורים (בהם של אונורה דה בלזאק), ומתחילת המאה ה־21 עבד על פרויקט תרגום ספריו של הסופר הבלגי ז'ורז' סימנון. פורסמו (בהוצאת "עם עובד") תרגומיו לספרים: "האיש שצפה ברכבות", "מדרגות הברזל", "שעת הפעמונים", "מכתב לשופט", "מותה של בל", ו"מכת ירח".
ב־1997 זכה בפרס ביאליק. "הוא היה נחוש בסירובו לקבל את פרס ישראל לא מתוך איזו התנגדות למדינה אלא מחשש שהפרס יחשוף אותו אישית מעבר לגבולות שהציב לעצמו".
קנז היה חבר מרצ ותומך שלה מימי רצ. בבחירות לכנסות ה־17, ה־18 וה־19 הוצב במקומות סמליים ברשימת מרצ לכנסת. ואולם להבדיל מסופרים אחרים, לדברי א. ב. יהושע, הגם "שהייתה לו השקפת עולם ברורה ומהודקת, הוא לא ראה את עצמו מתאים להופעה בזירה הציבורית".
קנז, שמיעט להתראיין ושמר בקנאות על חייו הפרטיים, לא נישא ולא הוליד ילדים במהלך חייו. בשנותיו האחרונות חלה במחלת אלצהיימר. הוא נפטר ב־12 באוקטובר 2020 בן 83, לאחר שחלה במחלת הקורונה במהלך התפרצות הנגיף בישראל. נקבר בבית העלמין ירקון.
ספריו

אחרי החגים (1964) (הספר בקטלוג ULI), הופק לסרט קולנוע "אחרי החגים" (1994)
האשה הגדולה מן החלומות (1973)
מומנט מוסיקלי (1980)
התגנבות יחידים (1986), הופק לסרט קולנוע
בדרך אל החתולים (1991)
מחזיר אהבות קודמות (1997)
נוף עם שלושה עצים (2000)
דירה עם כניסה בחצר וסיפורים אחרים (2008)
שירת המקהלה (2012)
תרגומיו (רשימה חלקית)

הקפיטן, מאת מישל זבאקו, מזרחי, 1963
החיים הכפולים של ארסאן לופאן, מאת מוריס לאבלאן, מזרחי, תל אביב, 1964
מזיפי המטבעות, מאת אנדרה ז'יד, תל אביב מפעלים אוניברסיטאיים, 1977
הנשיקה למצורע, מאת פרנסואה מוריאק, עם עובד, תל אביב תשמ"א–1981
האדום והשחור, כרוניקה של המאה התשע־עשרה, מצרפתית, מאת סטנדאל, אנרי בל, תרגם מצרפתית יהושע קנז, הוסיפה הקדמה והערות לנה שילוני, זמורה ביתן 1981
אינטימיות, מאת ז'אן-פול סארטר, מצרפתית, הדר, תל אביב, 1982
מחכים לברברים, מאת ג'ון מקסוול קוטזי, מאנגלית, עם עובד, תשמ"ה–1984
בן החולות, מאת טאהר בן ג'לון, מצרפתית, עם עובד תל אביב, תשמ"ט–1988
העדרו המסנוור של האור, מאת טאהר בן ג'לון, מצרפתית א' עתניאל, עם עובד תל אביב, תשס"ב–2002
פרנסואה העזובי, מאת ז'ורז' סאנד, תרגם מצרפתית והוסיף אחרית דבר: יהושע קנז, עם עובד, תל אביב, תשנ"ג- 1993.
בובאר ופקושה, מאת גוסטב פלובר, תרגם מצרפתית, והוסיף הערות ואחרית־דבר יהושע קנז, עם עובד, תל אביב, תשנ"ז–1997
האיש שצפה ברכבות, האיש הקטן מארחנגלסק, מאת ז'ורז' סימנון, מצרפתית, עם עובד, תל אביב, תשס"א–2001
אני רוצה לישון!, מאת כריסטין דאווניה (צר'), נוסח עברי – יהושע קנז, עם עובד, תל אביב, תשס"א–2001
מדרגות הברזל; אלמונים בבית, מאת ז’ורז’ סימנון, תל אביב עם עובד, תשס"ג–2003
חרפות וגידופים, מאת אמלי נותומב, תרגם מצרפתית והוסיף הערות יהושע קנז, עם עובד, תל אביב, תשס"ד–2004
מכתב לשופט; הילד שבחלון, מאת ז’ורז’ סימנון, עם עובד, תל אביב, תשס"ה–2005
הסוד המשותף; הכלב הצהוב, מאת ז’ורז’ סימנון, עם עובד, תל אביב, תשס"ו–2006
מותה של בל; מכת ירח, מאת ז'ורז' סימנון, עם עובד, תל אביב, תשס"ח–2008.
עיבודים לסרטים

ב־1987 עובד סיפורו הקצר "סודו של הנריק" (מתוך ספרו "מומנט מוסיקלי") על ידי רותי פרס לסרט קולנוע בשם "אחותו של הנריק" וזכה בפרס הסרט הטוב ביותר מטעם המכון הישראלי לקולנוע. בתפקידים הראשיים שחקו אביטל דיקר, אייל זוסמן, ואייל רונן.
ב־1994 עובד ספרו "אחרי החגים" על ידי הבמאי אמנון רובינשטיין לסרט "אחרי החגים".
ב־2003 עובד ספרו "מחזיר אהבות קודמות" בידי הבמאי עמוס גיתאי לסרט קולנוע בשם "עלילה", שזכה בפרס מיוחד בפסטיבל ונציה באותה שנה.
ב־2009 עובד ספרו "בדרך אל החתולים" לסרט "בדרך אל החתולים" בידי הבמאי חורחה גורביץ'.
ב־2010 עובד ספרו "התגנבות יחידים" לסרט בידי הבמאי דובר קוסאשווילי.
ספריו "אחרי החגים" ו"האשה הגדולה מן החלומות" עובדו למחזות.