stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סאבין חזבון
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד ביולי-אוגוסט סיימה במקום 55 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.29 שניות, ובמקום 61 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא הרשות הפלסטינית חדש של 1:02.86 דקות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 28.28 שניות (2012), שיא הרשות הפלסטינית
100 מטר חופשי: 1:02.86 דקות (2013), שיא הרשות הפלסטינית
50 מטר גב: 35.79 שניות (2009)
50 מטר פרפר: 31.12 שניות (2011)
50 מטר חזה: 40.61 שניות (2009)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 28.22 שניות (2012)
100 מטר חופשי: 1:01.29 דקות (2013), שיא הרשות הפלסטינית
50 מטר גב: 39.19 שניות (2008), שיא הרשות הפלסטינית
50 מטר פרפר: 30.22 שניות (2013), שיא הרשות הפלסטינית
50 מטר חזה: 39.12 שניות (2008)
הערות שוליים

↑  Sabine Hazboun Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com, web.archive.org, ‏2020-04-18
טונג'י אווג'ובי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 ביולי 1973 (בן 51) לאגוס, ניגריה 
 עמדה:  פאוור פורוורד 
 גובה:  2.01 מטרים
 
טונג'י פמי אווג'ובי (באנגלית: Tunji Femi Awojobi; נולד ב-30 ביוני 1973) הוא כדורסלן עבר ניגרי ששיחק במספר קבוצות בליגת העל הישראלית. גובהו 2.01 מטרים והוא משחק בעמדות הפורוורד והסנטר.
אווג'ובי החל את דרכו כמתאגרף, ואף היה חבר בנבחרת האגרוף של ניגריה. גובהו הביא אותו בסופו של דבר לכדורסל, אך בגיל מאוחר יחסית.
בין השנים 1993–1997 שיחק באוניברסיטת בוסטון בליגת ה-NCAA. מאז לא שיחק באותה קבוצה במשך יותר מעונה. הוא שיחק במספר קבוצות טורקיות קטנות, וכן בקבוצת גרנד ראפידס הופס מליגת ה-CBA, עד שבשנת 2001 הגיע לראשונה לקבוצה אירופית גדולה – ציבונה זאגרב. ב-4 שנים אלה שיחק גם בליגת הקיץ האמריקנית. אחרי עונה אחת בציבונה עבר לאולימפיה ליובליאנה הסלובנית, וגם בה שיחק עונה אחת בלבד.
בעונת 2002/2003 הגיע אווג'ובי לתחנתו הראשונה בישראל, עירוני רמת גן. כאשר היה אחד מהשחקנים המרכזים בקבוצה, וסייע לה במאבקי ההישרדות בליגת העל. ב-2003 עבר להפועל ירושלים, ונטל חלק חשוב בזכייתה של הקבוצה בגביע יול"ב. בסיום העונה עבר לספירו שרלרואה הבלגית, וב-2005 חזר לעונה נוספת בעירוני רמת גן. את עונת 2006/2007 פתח במכבי גבעת שמואל, אך לא גילה יכולת גבוהה. הוא שוחרר מהקבוצה כעבור מספר משחקים, וחתם בהפועל גלבוע/עפולה. בעונת 2008/2009 שיחק אווג'ובי בקבוצת אבטודור סראטוב מהליגה הרוסית השנייה עימה עלה לליגה הראשונה.
אווג'ובי שיחק עם נבחרת ניגריה באליפויות העולם שנערכו ב-1998 ביוון וב-2006 ביפן.
עוצמתו הפיזית של אווג'ובי מעניקה לו יתרון במאבקים מתחת לסלים משני צידי המגרש. יתרון זה בלט במיוחד בליגה הישראלית הנמוכה יחסית.
רוב קאמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 ביוני 1960 אמסטרדם, הולנד 
 פטירה:  30 במרץ 2024 (בגיל 63) סקופלוס, יוון 
 מידע כללי
 שם לידה:  Robert Diem Kaman 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 robkaman.com
 ספורט
 ענף ספורט:  קיקבוקס, אגרוף תאילנדי 
 
רוב "ההולנדי" קאמן (באנגלית: Rob "The Dutchman" Kaman;‏ 5 ביוני 1960 - 31 במרץ 2024) היה אלוף העולם (תשע פעמים) בקיקבוקס ובאגרוף תאילנדי ונחשב בעיני רבים לאחד מהקיקבוקסרים הטובים ביותר בכל הזמנים. הוא כונה תכופות "מר בעיטה נמוכה" (Mr. Low Kick) בשל הבעיטות הנמוכות מטילות האימה שלו בהן הוא השתמש על מנת לסכל את המתקפות של יריביו.
תארים

1995 K-2 France Grand Prix '95 Champion
1992-94 I.S.K.A. Oriental Rules Light Heavyweight World Champion
1992 I.S.K.A. Full Contact Super Middleweight World Champion
1992 W.K.A. Full Contact Super Light Heavyweight World Champion
1990 I.M.T.F.(currently I.M.F.) Muay Thai Light Heavyweight World Champion
1989-90 W.K.A. Full Contact Light Heavyweight World Champion
1988-89 W.K.A. Full Contact Light Heavyweight World Champion
1984 P.K.A. Full Contact European Champion
1983-87 W.K.A. Full Contact Middleweight World Champion
I.K.B.F. Full Contact Light Heavyweight World Champion
רומן גרינברג

| --- | --- |

רומן גרינברג, 1999
 לידה:  18 במאי 1982 (בן 42) בלץ, ברה"מ 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 גובה:  1.89 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  אגרוף 
 משקל:  משקל כבד
 תקופת הפעילות:  2001–2008 (כ־7 שנים)
 הישגים
 דירוג שיא:  אלוף הבין יבשתי של איגוד ה-IBO
 
רומן גרינברג (ברוסית: Роман Гринберг; נולד ב-18 במאי 1982), מתאגרף במשקל כבד בעל אזרחות ישראלית.
ביוגרפיה

גרינברג עלה לישראל בתחילת שנות ה-90 מרוסיה. וכעבור תקופה קצרה, בגיל 13 היגר עם משפחתו לאנגליה.
התאמן בישראל במועדון האגרוף של קריית מוצקין. בדצמבר 2008, עמד מאזנו על 27 ניצחונות, מתוכם 18 בנוקאאוט, והפסד אחד. דורג במקום ה-74 בעולם במשקל כבד.
החזיק בתואר הבין יבשתי של איגוד ה-IBO. בנוסף זכה במדליית ארד באליפות אירופה לקדטים ובמדליית כסף באליפות העולם לנוער.
בתחילת 2013 הוגשו כתבי אישום נגד מספר אנשים שהואשמו בייבוא נשים מאוקראינה לישראל לצורך עיסוק בזנות. כתב האישום ייחס לגרינברג שותפות בעבירות, אולם גרינברג לא נלכד. ביוני 2014 גרינברג נעצר בחשד להפעלת רשת שסחרה בנשים אוקראיניות וסרסרה בהן בישראל. גרינברג הודה במסגרת הסדר טיעון ונשלח לכלא לתריסר חודשים ושנה נוספת על תנאי.
הערות שוליים

↑  רויטל חובל, אישום: הזמינו נשים מאוקראינה לעסוק בזנות בישראל, באתר הארץ, 7 בפברואר 2013
↑  שמעון איפרגן, ‏נוקאאוט, באתר ‏מאקו‏, 3 ביולי 2014
↑  מתוך: sport5, תומר לוי, המתאגרף רומן גרינברג הורשע בסחר בנשים, 7 ביולי 2014
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יזן אל-בוואב

יזן אל-בוואב (בערבית: يزن البواب, בתעתיק מדויק: יזן אלבואב; נולד ב-30 באוקטובר 1999) הוא שחיין פלסטיני יליד ערב הסעודית, אלוף המשחקים הפאן-ערביים (אלג'יריה 2023) במשחה ל-50 מטר גב ובמשחה ל-100 מטר גב. חבר משלחת הרשות הפלסטינית לאולימפיאדת טוקיו (2020) ולאולימפיאדת פריז (2024).
ביוגרפיה

אל-בוואב נולד בערב הסעודית להורים פלסטינים בעלי אזרחות איטלקית, אותה קיבלו בשל שהייה ממושכת במדינה. אביו רשאד עבר לג'נובה כפליט, וסיים תואר ראשון בהנדסה באוניברסיטת ג'נובה. אל-בוואב מחזיק באזרחות פלסטינית ובאזרחות איטלקית, ומגדיר את עצמו "חצי איטלקי". הוא גדל בדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות, בה הקים אביו עסק לרהיטים. הוא חי באוטווה שבקנדה, בה סיים תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה והנדסת מכונות באוניברסיטת קרלטון, וכעת מתגורר בהולנד, תוך לימודיו לתואר שני בניהול ספורט בינלאומי באוניברסיטת לונדון.
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 66 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.51 שניות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה ביוני סיים במקום 38 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.31 שניות, ובמקום 72 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.46 שניות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה במלבורן שבאוסטרליה בדצמבר סיים במקום 35 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.23 שניות.
ביוגרפיה > 2023 > אלוף המשחקים הפאן-ערביים

במשחקים הפאן-ערביים שנערכו באלג'יריה ביולי זכה בשתי מדליות זהב: במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.72 שניות, ובמשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 57.10 שניות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה שביפן ביולי סיים במקום 45 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.16 שניות, ובמקום 72 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא הרשות הפלסטינית חדש של 52.01 שניות.
ביוגרפיה > 2024

באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר בפברואר סיים במקום 48 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.31 שניות, ובמקום 76 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.93 שניות.
באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 43 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.26 שניות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 24.88 שניות (2023)
100 מטר חופשי: 52.01 שניות (2023), שיא הרשות הפלסטינית
50 מטר גב: 26.72 שניות (2023), שיא הרשות הפלסטינית
100 מטר גב: 57.10 שניות (2023), שיא הרשות הפלסטינית
50 מטר פרפר: 25.97 שניות (2019), שיא הרשות הפלסטינית
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 23.86 שניות (2023), שיא הרשות הפלסטינית
100 מטר חופשי: 50.76 שניות (2023), שיא הרשות הפלסטינית
200 מטר חופשי: 1:53.36 דקות (2023), שיא הרשות הפלסטינית
50 מטר גב: 25.72 שניות (2022), שיא הרשות הפלסטינית
100 מטר גב: 54.97 שניות (2024), שיא הרשות הפלסטינית
200 מטר גב: 2:12.18 דקות (2023), שיא הרשות הפלסטינית
50 מטר פרפר: 25.23 שניות (2023), שיא הרשות הפלסטינית
הערות שוליים

↑  Aglaia Pezzato, Yazan Al Bawwab, Atleta Palestinese: "Voglio Rappresentare Chi Non Ha Voce", SwimSwam, ‏2024-02-15 (באיטלקית)
↑  Zone Sports- ICI.Radio-Canada.ca, Un membre de l’équipe olympique palestinienne de natation s’entraîne à Trois-Rivières, Radio-Canada, ‏2021-07-12 (ב־Canadian French)
↑  Rituraj Borkakoty, Meet the Dubai-based swimmer who's raising Palestine flag at Olympics, Khaleej Times (באנגלית)
↑  Swimming AL BAWWAB Yazan - Tokyo 2020 Olympics, web.archive.org, ‏2021-07-26
↑  Olympedia – Yazan Al-Bawwab, www.olympedia.org
↑  Yazan AL BAWWAB | Results | World Aquatics Official, World Aquatics (באנגלית)
↑  Associated Press, 6 athletes in Palestine team for Paris Olympics, The Manila Times, ‏2024-07-03 (באנגלית)
↑  "JO 2024 : Yazan Al Bawwab, nageur palestinien en mission" (בצרפתית). 2024-07-29. נבדק ב-2025-01-10.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יזן אל-בוואב".
קירון מור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בדצמבר 1996 (בן 28) מנצ'סטר רבתי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, אנגליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2019 
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק של מנצ'סטר 
 פרופיל ב-IMDb
 
קירון מור (באנגלית: Kieron Moore; נולד ב-23 בדצמבר 1996) הוא שחקן בריטי ומתאגרף לשעבר.
קריירה

מור היה מתאגרף מקצועי במשך 12 שנים, לפני שהחליט להמשיך בקריירת משחק בגיל 21. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו במשחק בפרק של הסדרה "אמרדייל" בשנת 2019. בשנת 2021, מור לוהק לתפקיד ראשי לסדרת הטלוויזיה של שירות הזרמת המדיה Peacock, "אקדמיית הערפדים", ולוהק לתפקיד במיני סדרת הטלוויזיה "אדוני האוויר".
בשנת 2023 לוהק מור לצד מיילס הייזר לתפקיד בסדרת טלוויזיה בהפקת נטפליקס "The Corps ".
חיים אישיים

מור נולד וגדל במנצ'סטר. הוא למד משחק בבית הספר למשחק של מנצ'סטר. לפני שעסק במשרה מלאה, הוא עבד במשרד עורכי דין במנצ'סטר.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | אמרדייל | נב | פרק אחד |
| 2021 | חינוך מיני | דילן | 2 פרקים |
| 2022 | סנדמן | קריספין | פרק אחד |
| 2022 | אקדמיית הערפדים | דימיטרי בליקוב | תפקיד ראשי, 10 פרקים |
| 2024 | אדוני האוויר | סמל קליפורד סטארקי | 3 פרקים |
הערות שוליים

1 2  Barnes, Kelsey. "Kieron Moore". 1883 Magazine. נבדק ב-5 במאי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bosselman, Haley (16 בספטמבר 2022). "Kieron Moore Talks Boxing, Vampire Academy And Masters Of The Air". Los Angeles Confidential. נבדק ב-5 במאי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Emmerdale spoilers: Friday 20th December 2019". Eastieoaks. 19 בדצמבר 2019. נבדק ב-5 במאי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Del Rosario, Alexandra (30 באוגוסט 2021). "Vampire Academy: Sisi Stringer, Daniela Nieves & Kieron Moore Among 10 Cast In Peacock YA Drama Series". Deadline Hollywood. נבדק ב-5 במאי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  White, Peter (1 במאי 2023). "Marine Dramedy "The Corp" At Netflix Starring Miles Heizer & Vera Farmiga From Andy Parker & Norman Lear". Deadline Hollywood. נבדק ב-5 במאי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vineyard, Jennifer (9 בספטמבר 2022). "Kieron Moore's Next Opponent". Academy of Television Arts & Sciences. נבדק ב-5 במאי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
בנג'מין ויטאקר

בנג'מין ג'י ויטאקר (באנגלית: Benjamin G. Whittaker; נולד ב-6 ביוני 1997)  הוא מתאגרף מקצועני אנגלי. כחובבן הוא זכה במדליית כסף באולימפיאדת טוקיו ב-2020.
קריירה חובבנית

ב-2018 נבחר ויטאקר לייצג את בריטניה במשחקי חבר העמים 2018, שהתקיימו בגולד קוסט, אוסטרליה.
בשנת 2019 נבחר להתחרות באליפות העולם ביקטרינבורג, רוסיה, שם זכה במדליית הארד לאחר שהפסיד בהחלטה פה אחד לדילשודבק רוזמטוב בחצי הגמר.
בשנת 2021, בקטגוריית משקל קל-כבד לגברים באולימפיאדת טוקיו 2020, זכה ויטאקר במדליית הכסף מול ארלן לופז, שזכה בזהב. ויטאקר צייץ בטוויטר: "אתה לא זוכה בכסף, אתה מפסיד זהב. אני מאוד מאוכזב - אני מרגיש כמו כישלון." נסער מכך שלא זכה במדליית הזהב, הוא סירב לענוד את המדליה בטקס. עם זאת, הוא נשבע שיחזור לזכות במדליית הזהב ואמר: "אני אחזור, סמוך עליי."
התגובה הנלהבת של ויטאקר גררה תגובות מעורבות, אבל רוב האנשים היו אמפתיים לתגובתו של ויטאקר. איש התקשורת האנגלי פירס מורגן צייץ בטוויטר: "אהבתי את זה - סוף סוף, ספורטאי באולימפיאדה מוכן לספר את האמת על התחרות בספורט עילית. כל הכבוד לך @BenGWhittaker."
קריירה מקצועית

בשנת 2022 חתם ויטאקר על עסקה מקצועית עם Boxxer, והתאמן עם SugarHill Steward.
עד מאי 2024 שולב בקריירה המקצועית ב-7 קרבות, וניצח את כולם, 5 בנוקאאוט ו-2 בהחלטת שופטים.
קריירה מקצועית > 2024

ב-3 בפברואר 2024 בארנה של ומבלי בלונדון, ניצח ויטאקר את חאליד גראידיה באמצעות נוקאאוט טכני בסיבוב החמישי.
ב-31 במרץ 2024 התאגרף ויטאקר ב-O2 ארנה בלונדון על כרטיס תחתון של קרב אליפות בריטי במשקל כבד בין פאביו ורדלי לפרייזר קלארק. הוא נלחם בליאון וילינגס, וניצח אותו בקלות לאחר החלטה פה אחד של השופטים.
הערות שוליים

↑  "Benjamin Whittaker - England Boxing Team". Commonwealth Games England. נבדק ב-2 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Commonwealth Games 2018: McCormack twins named in England boxing squad". BBC Sport. BBC. 6 בפברואר 2018. נבדק ב-2 באפריל 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Thirteen boxers from GB Boxing squad selected to compete at 2019 World Championships in Russia". boxing247.com. East Side Boxing. 15 באוגוסט 2019. אורכב מ-המקור ב-15 באוגוסט 2019. נבדק ב-9 באוקטובר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Thirteen boxers from GB Boxing squad selected to compete at 2019 World Championships in Russia". GB Boxing. נבדק ב-9 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Morgan, Piers [@piersmorgan] (4 באוגוסט 2021). "'You don't win silver, you lose gold. I'm very disappointed - I feel like a failure. You're in this game to win gold.' Love this - finally, an athlete at these Olympics prepared to tell the truth about competing in elite sport. Good for you @BenGWhittaker. t.co/32RKabmDx5" (Tweet) (באנגלית). ארכיון מ-5 באוגוסט 2021. נבדק ב-10 באוגוסט 2021 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ben Whittaker: Olympic silver medallist signs long-term promotional agreement with BOXXER". Sky Sports (באנגלית). נבדק ב-2022-05-11.
↑  "GB Olympic medallist Whittaker to turn pro". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2022-05-11.
↑  "Caroline Dubois excels in Miranda Reyes battle as Ben Whittaker dazzles again in Khalid Graidia stoppage victory". Sky Sports (באנגלית).
↑  Iskenderov, Parviz (16 בפברואר 2024). "Ben Whittaker joins Wardley vs Clarke undercard in London". FIGHTMAG. {{cite news}}:  (עזרה)
אילן שיינפלד

| --- | --- |

 לידה:  22 באפריל 1960 (בן 64) רמת השרון, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  משורר סופר איש יחסי ציבור
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (2015) 
 
אילן שיינפלד (נולד ב-22 באפריל 1960) הוא משורר, מחזאי, סופר, תסריטאי ואיש יחסי ציבור. חתן פרס היצירה לסופרים ומשוררים ע"ש ראש הממשלה לוי אשכול (1990 ו-2015) והזוכה בפרס ברנר לשנת 2021. היה חתום על בג"ץ שיינפלד נגד הכנסת (הנקרא גם בג"ץ דרעי).
פעילותו היצירתית

שיינפלד פרסם שבעה עשר ספרי שירה ושישה ספרי סיפורת (ראה רשימת יצירות) ורואה עצמו כסופר יהודי. כל יצירותיו רוויות ביהדות ומבקשות לגשר על הנתק בין החיים החילוניים בישראל לבין מורשת היהדות, אך גם מבטאות את המתח בין חייו כהומוסקסואל לבין צמיחתו בבית מסורתי. הרומנים האחרונים שלו עוסקים גם בשחזור ובדייה של פרשות היסטוריות מחיי עם ישראל.
ספרי הסיפורת שלו, מ"שדלץ" ואילך, כתובים במזיגה של לשון חסידית ולשון העברית המודרנית יחדו.
הרומן "שדלץ" הוא מעשייה יהודית על צפרדע החי בעיירה שֶדְלֶץ (Siedlce), עיירת הולדתה של אמו, שבה לא ביקר המחבר מעולם. הרומן, שבישר את תחילת כתיבתו בתחום הסיפורת היהודית, זיכה את שיינפלד בפרס הספרותי מטעם הקרן ע"ש ליב-גולדנברג לשנת 2001.
שיינפלד פרסם גם שבעה ספרי ילדים, וכן שני מדריכים מקיפים לסופרים ומשוררים בתחילת דרכם, בשם "בית ספר למשוררים" ו"הסדנה לשירה".
הוא כתב מספר מחזות, ובהם "היי רימונה" אותו כתב יחד עם אילן חצור וריבי פלדמסר-ירון, שהועלה בתיאטרון הקאמרי, ושני מחזות לילדים. מחזהו "אריזות", פרויקט הסיום שלו בבית הספר לכתיבת דרמה, הועלה בפסטיבל צו קריאה בצוותא (2007). מחזהו "בנות הים" הועלה בפסטיבל "פותחים במה" בבית ליסין (2008), בבימויו של אסף ציפור, וזכה במקום השלישי במלגת פיתוח מחזה מטעם קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב ובית ליסין.
הרומן השלישי מפרי עטו, "מעשה בטבעת", המספר על תקופה אפלה ביהדות ארגנטינה, במהלכה סרסרו יהודים דתיים בבנות יהודיות, ראה אור בשנת 2007 בהוצאת "כתר" והיה לרב-מכר. הרומן הרביעי שלו, "כשהמתים חזרו," פנטזיה על משיח ישראל שהוא הומוסקסואל, התפרסם בהוצאת כנרת זמורה בשנת 2012.
הרומן השישי של שיינפלד, 'הנזיר היהודי', על פרשת חייו של המרטיר פרנציסקוס מלדונדו דה-סילבה, ראה אור גם הוא בהוצאת כנרת זמורה, בשנת 2021.
בשנת 2024 פרסם שיינפלד את ספרו "הסיפור של מיכאל ושל דניאל". זהו ספר ילדים המתאר את מסעו של שיינפלד להביא ילדים באמצעות פונדקאית.
שיינפלד הוא בוגר התואר השני לספרות באוניברסיטת תל אביב, תלמיד בית הספר לכתיבת דרמה בניהולו של יובל המון, ובית הספר לתסריטאות בניהולה של עידית שחורי, בתל אביב. בשנת 2007 לימד בתוכנית לכתיבה בחוג לספרות באוניברסיטת תל אביב.
שיינפלד מנחה סדנאות כתיבה במסגרת בתי הספר "אסכולות" ו"חשיפה" של האוניברסיטה הפתוחה ובמסגרות פרטיות.
חיים אישיים

שיינפלד, יליד רמת השרון, הוא מראשוני ההומוסקסואלים שיצאו מהארון בישראל והצהירו על זהותם המינית.
שיינפלד גר כיום ביישוב הקהילתי תובל בגליל המערבי. הוא אב חד-הורי לשני ילדים שנולדו באמצעות פונדקאות. מאז 2010 הוא מפרסם בלוג בנושא הורות, ובשנת 2024 גם הוציא ספר ילדים המתאר את תהליך הפונדקאות.
רשימת יצירות > ספרי שירה

לטאה מכושפת (עקד, 1981)
עושים אהבה בלשון: שירים 1977–1983 (הוצאת דביר, 1984)
טורים לרע בפרידה (הוצאת אלף, 1987)
ארעי (תמוז, 1988)
וראשיתו באהבה (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1989)
תשליך (הוצאת תג, 1994)
כרת (הוצאת שופרא, 1997)
המדריך לתייר (שופרא, 2003)
אוצר שירים (שופרא, 2013)
שירי הטארוט (שופרא, 2017)
על מהותו של הג'סטין (שופרא, 2017)
ספר התמורה (שופרא, 2017)
עמלק (שופרא, 2021)
סיור כתובות (שופרא, 2021)
יודע כיליונו (שופרא, 2021)
• מקום אחר אין לי (שופרא, 2023)
• אדום הוא (שופרא, 2025)
רשימת יצירות > סיפורת

שדלץ (שופרא, 1999)
רק אתה (שופרא, 2000)
מעשה בטבעת (הוצאת כתר, 2007)
כשהמתים חזרו (כנרת, זמורה-ביתן, 2012)
אשת הפיראט היהודי (כנרת, זמורה-ביתן, 2017)
הנזיר היהודי (כנרת, זמורה-ביתן, 2021)
הסוכנות לתיקון עבר רב-שכבתי (כנרת, זמורה-ביתן, 2023)
רשימת יצירות > ספרי ילדים

"סיפורים מן הלב של תל אביב" (דביר, 1984) - ספר ילדים
"שלום" (הקיבוץ המאוחד, 1988) - ספר ילדים
"הספר המשונה של מרגוליס" (הקיבוץ המאוחד, 1989) - ספר ילדים
"אין ציפור כזו, קורציפה" (שופרא, 1999) - ספר ילדים
"ממלכה ושמה קוליסיה" (שופרא, 2007) - ספר ילדים
"כשכוכבים נופלים" - ספר נחמה לגיל הרך ולגילאי ראשית קריאה - ספר ילדים בעקבות אסון ה-7.10.23
"הסיפור של מיכאל ושל דניאל" (2024) - ספר ילדים על פונדקאות, המספר את סיפורם האישי של אילן ובניו, מיכאל ודניאל
רשימת יצירות > קובצי סיפורים, ספרי הדרכה, מחזות ותסריטים

בית ספר למשוררים: מדריך מעשי לסופרים ולמשוררים (שופרא, 1997)
"הסדנה לשירה - מדריך לכותבי שירה ומלמדיה" (שופרא, 2005)
"בנות הים" - מחזה, הועלה בפסטיבל "פותחים מסך" של תיאטרון בית ליסין (2008)
"אריזות" - מחזה, הועלה בפסטיבל "צו קריאה" של תיאטרון צוותא (2007)
"היי רימונה", קברט סאטירי עם פזמונים, בשיתוף אילן חצור וריבי פלדמסר-ירון. מוזיקה: גיא מרוז (הועלה בתיאטרון הקאמרי, בהשתתפות צביקה הדר, אורנה רוטברג, נורית בנאי, בשנת 1992)
"גנבי החלומות", מחזה לילדים (הועלה בתיאטרון הבובות של אריק סמית בשנת 1990)
"שלמה המלך ומלכת השדים", מחזה לילדים (הועלה כהפקה מסחרית פרטית בבימויה של רות קנר, ובהשתתפותם של פלורנס בלוך ויעקב איילי, בשנת 1994)
"הסוכנות לתיקון עבר רב-שכבתי (זמורה, 2023) מקבץ סיפורים קצרים
פרסים והוקרה

1983 - הוצאת 'דביר', תחרות ע"ש מרדכי ברנשטיין פרס לסטודנט מצטיין בלימודי הספרות העברית החדשה.
1983 - עיריית ת"א, קרן ת"א לספרות ולאמנות מלגה להוצאתו לאור של ספר השירים "עושים אהבה בלשון"
1984 - אונ' ת"א, הפקולטה למדעי הרוח פרס הרקטור לסטודנטים מצטיינים
1985 - אונ' ת"א, הפקולטה למדעי הרוח מלגת לימודים לתואר מ"א
1985 - הוצאת 'דביר', תחרות ע"ש מרדכי ברנשטיין פרס לסטודנט מצטיין בלימודי הספרות העברית החדשה.
1985 - עיריית ת"א, קרן ת"א לספרות ולאמנות מלגה להוצאתו לאור של ספר השירים "עושים אהבה בלשון".
1986 - אונ' ת"א, הפקולטה למדעי הרוח מלגת לימודים לתואר מ"א
1988 - עיריית ת"א, קרן ת"א לספרות ולאמנות לשם הוצאתו לאור של ספר השירים וראשיתו באהבה, בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
1988 - עיריית חולון, פרס חולון ע"ש 'קוגל' לספרות יפה על ספר-השירים 'טורים לרע בפרידה'.
1988 - אונ' ת"א, הפקולטה למדעי הרוח, פרס דב סדן לתלמידי מחקר על עבודת הגמר לתואר מ"א, "עוף החול יוכני".
1991 - פרס היצירה של ראש הממשלה ע"ש לוי אשכול
1998 - עיריית ת"א, קרן רבינוביץ'  מלגה לשם הוצאתו לאור של הספר "בית ספר למשוררים", בשופרא הוצאה לאור בע"מ.
1998 - בית הנשיא, קרן עמו"ס מלגה לשם הוצאתו לאור של הספר "בית ספר למשוררים", בשופרא הוצאה לאור בע"מ
2001 - פרס קרן גולדברג של הקרן הקיימת לישראל עבור הרומן "שדלץ".
2007 - צל"ש למחזה "אריזות" פסטיבל 'צו קריאה' בצוותא.
2008 - פרס שלישי למחזה "בנות הים" פסטיבל "פותחים במה" בבית ליסין
2008 - מלגת פיתוח מחזה מטעם קרן יהושע רבינוביץ' לאומנויות ובית לסין.
2013 - פרס הסרט הזר הטוב ביותר פסטיבל הסרטים הקצרים של קנברה, אוסטרליה.
2013 - פרס הסרט הזר הטוב ביותר פסטיבל הקולנוע העצמאי, ברלין.
2013 - פרס קוגל לספרות יפה עבור הרומן "כשהמתים חזרו"
2015 - פרס היצירה של ראש הממשלה ע"ש לוי אשכול
2021 - פרס ברנר על הרומן "הנזיר היהודי"
הערות שוליים

1 2  אילן שיינפלד זכה בפרס ברנר לשנת 2021, באתר ynet, 9 בינואר 2022
↑  אילן שיינפלד, באתר הבמה, ‏פברואר 2006
↑  תושבים נגד בית קפה להומוסקסואלים ולסביות, באתר הארץ, 8 באפריל 2001
↑  אילן שיינפלד, תחזקנה, באתר nrg‏, 30 ביולי 2006
↑  שירי לב-ארי, משפטנים: שירו של אילן שיינפלד מסית, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2006
 המשורר אילן שיינפלד הודף ביקורת של חבריו הצבועים, סרטון  באתר יוטיוב
↑  שי ניר, ‏מפלגה חדשה תתמודד על האפשרות לייצג בכנסת את זכויות הלהט"ב, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 12 באוקטובר 2018
↑  יעל אינגל, תחקיר היסטורי שהופך ליצירת אומנות מרתקת, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 4 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311987705171  BnF: cb145414400 (data)  GND: 1053319460  ISNI: 0000 0000 6656 837X  LCCN: n87937148  VIAF: 17461878   WorldCat (עם VIAF): 17461878
בוריסלב צונב

בוריסלב אלכסנדרוב צונב (בבולגרית: Борислав Александров Цонев; נולד ב-29 באפריל 1995 בבלגואבגרד שבבולגריה) הוא כדורגלן בולגרי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת ארדה קרדז'אלי מליגת העל הבולגרית ובנבחרת בולגריה.
קריירת מועדונים

צונב גדל במחלקות הנוער של פירין בלגואבגרד ולבסקי סופיה, ושיחק בקבוצות הבוגרות של לבסקי סופיה, ברואה סטארה זאגורה, אינטר זאפרשיץ', צ'רנומורץ אודסה, סלביה סופיה ודאליין פרו.
ב-6 בפברואר 2024 חתם בארדה קרדז'אלי מליגת העל הבולגרית.
קריירה בין-לאומית

ב-29 באוגוסט 2018 זומן צונב לראשונה לסגל נבחרת בולגריה, לקראת משחקי ליגת האומות 2018/2019 נגד נבחרות נבחרת סלובניה ונורווגיה בחודש ספטמבר. ב-8 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 4-1 על נבחרת גאורגיה במשחק ידידות.
חיים אישיים

אחיו התאום הוא הכדורגלן רדוסלב צונב (אנ').
הערות שוליים

↑  Martin Petrov / Nikolay Slavov, Тема спорт - Борислав Цонев –  лудото македонче, www.temasport.com (בבולגרית)
↑  Близнаци-рожденици подписаха с Левски, Gong.bg (בבולגרית)
↑  Борислав Цонев е играч на "Берое", beroe.bg, ‏2016-10-11 (ב־)
↑  Спорт, футбол и спортни новини, Topsport.bg (ב־)
↑  官方：保加利亚球员特索涅夫、德国前锋曼巴加盟大连人|大连人|特索涅夫|曼巴|懂球帝, m.dongqiudi.com
↑  Колева, Лила (2024-02-06). "АРДА взе и Борислав Цонев (ВИДЕО) | ПФК АРДА". ПФК АРДА (בבולגרית). נבדק ב-2025-02-05.
↑  Съставът на България - петима дебютанти за "лъвовете" срещу Словения и Норвегия, Спас Делев аут, Sportal.bg (בבולגרית)
↑  Dnevnik.bg, Футболните национали вкараха четири гола за пръв път от пет години, www.dnevnik.bg, ‏2021-09-08 (בבולגרית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "בוריסלב צונב".
יונאס קסלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 במרץ 1908 קלן 
 פטירה:  5 באוגוסט 1944 (בגיל 36) פלאשוב, רפובליקת פולין 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 מקום מגורים:  קלן 
 
יונאס יעקב קסלר (בגרמנית: Jonas Kessler;‏ 24 במרץ 1908 – 5 באוגוסט 1944 במחנה הריכוז פלאשוב שבקרקוב) היה מתאגרף וסוחר גרמני ממוצא יהודי.
מוצא וקורות חיים

סביו של קסלר הגיעו מגליציה לקלן ב-1905. להוריו יצחק משה (נולד ב-23 באוקטובר 1878) ושרה ציפה (ילידת 27 בדצמבר 1881) נולדו ארבע בנות וארבעה בנים. יונאס היה הילד הראשון אחרי ארבע בנות. בדצמבר 1918 נפטר יצחק קסלר מפציעות שספג במלחמת העולם הראשונה ונקבר בבית העלמין היהודי הישן Melatengürtel. שרה קסלר נאלצה לגדל את שמונה ילדיה בעודה מנהלת חנות. לאחר מספר שנים נישאה לאהרון דיליון (Aron Dylion) והמשפחה התגוררה בדרום העיר.
יונאס קסלר היה אתלט נלהב. הוא התאגרף בהצלחה במועדון הספורט היהודי JBC מכבי קלן, אחד משני מועדוני האגרוף היהודים בגרמניה, במשקל קל. הוא סיים את לימודיו בתיכון והיה איש עסקים. משנת 1926 היה במערכת יחסים עם אישה לא יהודייה. הזוג לא היה נשוי ונולדו לו שני ילדים. לאחר כניסתם של חוקי נירנברג לתוקף, הזוג קסלר נפרד לכאורה ויכול היה להיפגש רק בסתר, ויונאס קסלר כבר לא הורשה לעסוק במקצועו.
יום לאחר ליל הבדולח בנובמבר 1938 נמלט יונאס קסלר לבלגיה עם בני משפחתו היהודיים. הוא לא הספיק להיפרד מבת זוגו, והצליח להיפרד בקצרה רק מבתו, ליד בית הספר שלה בקלן. לאחר מכן נמלט עם משפחתו לפולין, שם נאלצו להתגורר בגטו ורשה. משם גורש קסלר למחנה העבודה פלשוב ליד קרקוב, שם נורה ב-5 באוגוסט 1944.