stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נירלוגוש
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הקברות היהודי בנירלוגוש
↑  תיעוד יהודי נירלוגוש שנרצחו בשואה
↑  דף קהילת נירלוגוש מתוך מפקד קהילות הונגריה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת נירבאטור |
| --- | --- | --- |
| יישובים | נירבאטור • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • מאריאפוץ' • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירלוגוש • נירמיהאידי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567015005171  LCCN: n85049825  VIAF: 140779825   WorldCat (עם VIAF): 140779825
נטליה ז'וקובה

| --- | --- |

נטליה ז'וקובה בשנת 2007
 לידה:  5 ביוני 1979 (בת 45) דרזדן, Dresden District, גרמניה המזרחית 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן
 מד כושר מרבי:  2499 (מאי 2010)
 מד כושר נוכחי:  2338 (פברואר 2020)
 מדינה:  גרמניה המזרחית, אוקראינה
 פרסים והוקרה:  מסדר הנסיכה אולגה, דרגה 2  מסדר הנסיכה אולגה, דרגה 3 
 
נַטָאלִיָה אוֹלֶקְסַנְדְרִיבְנָה ז'וּקוֹבָה (באוקראינית: Наталія Олександрівна Жукова; נולדה ב-5 ביוני 1979, דרזדן, גרמניה המזרחית) היא שחמטאית אוקראינית בעלת דרגת רב-אמן.
היא זכתה במספר תארים בהיותה בת-עשרה, בתחרויות אירופיות ועולמיות. היא הייתה חברה בנבחרת הנשים הלאומית של אוקראינה מאז 1996, כשהייתה בת 17, ובאותה שנה זכתה באליפות אוקראינה לנשים. היא שיחקה בשולחן הראשון בקבוצה האוקראינית באולימפיאדת השחמט 2006 בטורינו. במאי 2010 הגיעה לכושר 2500 וזכתה בתואר רב-אמן.
נכון לפברואר 2020, מדורגת במקום במקום השביעי מבין הנשים באוקראינה לפי מד כושר.
נשואה לרב-האמן אלכסנדר גרישצ'וק.
ראשית הקריירה

ז'וקובה הופיעה לראשונה באליפות העולם לנוער בגיל 12, בשנת 1991, והגיעה בתיקו למקום ה-3 וה-4 בקטגוריית "12 ומטה", בתוצאה של 7.5 מתוך 11. היא זכתה באליפות אירופה לנערות מתחת לגיל 14 בשנת 1993, בתוצאה של 7.5 מתוך 9, ואחר כך באליפות אירופה לנערות מתחת לגיל 16 בשנת 1994 בתוצאה של 7 מתוך 9. באותה שנה זכתה באליפות העולם לבנות מתחת לגיל 16 בסגד באותה תוצאה. בשנת 1995 סיימה במקום השני באליפות העולם לנשים מתחת לגיל 20 בהאלה בתוצאה של 9 מתוך 12.
ז'וקובה בת ה-16 הייתה הצעירה בין המתחרות באליפות השחמט לנשים באוקראינה בשנה הראשונה שבה התחרתה. היא זכתה באליפות בחלוקת המקום הראשון–שני, בתוצאה של 6 נקודות מתוך 10 אפשריות.
קבלה דרגות בינלאומיות

1995 – אמן בינלאומי לנשים
1996 – רב-אמן לנשים
2010 – רב אמן (כללי)
הצלחה בינלאומית

ב-1998 ז'וקובה חלקה את המקום הראשון והשני בתחרות בבלגרד, שבסרביה, בתוצאה של 6 מתוך 9. באותה שנה זכתה במקום הראשון בפסטיבל השחמט לנשים בחרונינגן, שבהולנד, בתוצאה של 7 מתוך 10. בשנת 1999 זכתה בגביע האיחוד האירופי לנשים בנובה גוריצה בתוצאה של 5.5 מתוך 7. באותה שנה הגיעה למקום השני בתחרות הנשים האזורית באלושטה בתוצאה של 6.5 מתוך 9. בשנת 2000 זכתה באליפות האיחוד האירופי לנשים בבתומי, שבגאורגיה, בתוצאה של 13 מתוך 19.
נטליה ז'וקובה באולימפיאדת השחמט

בין השנים 1996 ל-2014 השתתפה נטליה ז'וקובה ב-10 אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
|  1996 | 1 עת | אוקראינה | 2335 | 7 מ-11 | 5+ 4= 2- | 63.6 | 4 קבוצתי, 10 אישי |
|  1998 | 1 | אוקראינה | 2460 | 4.5 מ-10 | 3+ 3= 4- | 45.0 | 12 קבוצתי, 46 אישי |
|  2000 | 1 | אוקראינה | 2450 | 6.5 מ-11 | 3+ 7= 1- | 59.1 | 4 קבוצתי, 18 אישי |
|  2002 | 1 | אוקראינה | 2436 | 5.5 מ-11 | 3+ 5= 3- | 50.0 | 6 קבוצתי, 50 אישי |
|  2004 | 1 | אוקראינה | 2481 | 5 מ-12 | 1+ 8= 3- | 41.7 | 18 קבוצתי, 64 אישי |
|  2006 | 1 | ארמניה | 2425 | 7.5 מ-10 | 5+ 5= 0- | 75.0 | 1 קבוצתי, 8 אישי |
|  2008 | 2 | ארמניה | 2488 | 7 מ-10 | 5+ 4= 1- | 70.0 | 2 קבוצתי, 2 אישי |
|  2010 | 2 | ארמניה | 2499 | 5 מ-9 | 2+ 6= 1- | 55.6 | 9 קבוצתי, 15 אישי |
|  2012 | 3 | ארמניה | 2442 | 6.5 מ-9 | 5+ 3= 1- | 72.2 | 3 קבוצתי, 4 אישי |
|  2014 | 4 | ארמניה | 2468 | 7.5 מ-10 | 5+ 5= 0- | 75.0 | 3 קבוצתי, 1 אישי |
הערות שוליים

1 2 3  פרטים מתוך אתר ChessMetrics.com (אנגלית).
↑  Zhukova, Natalia - Women's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 147169674  VIAF: 163684882   WorldCat (עם VIAF): 163684882
סטנלי סקיוז

| --- | --- |

סקיוז (משמאל), ציריך, 1932
 לידה:  1899 ג'רמיסטון, דרום אפריקה 
 פטירה:  1988  (בגיל 89 בערך) קייפטאון, דרום אפריקה 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  דרום אפריקה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיימברידג'  אוניברסיטת קייפטאון 
 מנחה לדוקטורט:  ג'ון אדנזור ליטלווד 
 פרסים והוקרה:  מדליית ההכתרה של המלכה אליזבת השנייה מספר סקיוז
 תרומות עיקריות
 מספר סקיוז
 
סטנלי סקיוז (באנגלית: Stanley Skewes;‏ 1899–1988) היה מתמטיקאי דרום-אפריקני.
ביוגרפיה

הוריו של סקיוז, הנרי ואמילי היו מקורנוול, אנגליה. הם היגרו לרפובליקה הדרום-אפריקאית בשנת 1894. סקיוז נולד בעיירה הקטנה גרמיסטון ליד יוהנסבורג, שם אביו עבד במכרות הזהב של ויטווטרסראנד. כאשר היה בן שישה שבועות, עברו הוריו להתגורר בקייפטאון, שם אביו נפטר מסיליקוזיס. סקיוז היה לבן יחיד לאימו שעבדה כמורה.
סקיוז השתתף בשירות פעיל במלחמת העולם הראשונה וחזר לביתו בשנת 1918.
סקיוז קיבל תואר מהנדס אזרחי מאוניברסיטת קייפטאון אך התעניינותו במתמטיקה וכישוריו זיכו אותו במלגת המלכה ויקטוריה ללימודי מתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1925 סיים את התואר הראשון שלו, ואת התואר השני בשנת 1929. את מספר סקיוז הוא גילה בשנת 1932 אך פרסם מאמר אודותיו רק ב־1933 וב־1955.
בקיימברידג', היה סקיוז תלמידו של ג'ון אדנזור ליטלווד. סקיוז היה חבר בנבחרת החתירה ביחד עם המתמטיקאי אלן טיורינג. את תואר הדוקטורט שלו הוא קיבל בשנת 1938 על התזה: "(On the difference π(x) − Li(x"
בשנת 1953 זכה סקיוז במדליית ההכתרה של המלכה אליזבת השנייה.
עבודתו המתמטית

ממשפט המספרים הראשוניים עולה שהאינטגרל הלוגריתמי ההפוך  \ Li(x)=\int _{2}^{x}{\frac {1}{\ln t}}dt הוא קירוב טוב למאוד ל- \pi (x) – מספר הראשוניים שקטנים מ-x. קרל פרידריך גאוס וברנהרד רימן, שניים מן המתמטיקאים הבולטים ביותר במאה ה-19, שיערו שלכל x גדול מספיק מתקיים  \ \pi (x)<Li(x). השערה זו נראתה סבירה והתקיימה לכל מקרה שניתן היה לחשב באופן מעשי. אולם למרבה ההפתעה ב-1914 הוכיח ג'ון אדנזור ליטלווד שהאי-שוויון מתהפך אינסוף פעמים. ליטלווד לא ידע לומר מתי האי-שוויון מתהפך לראשונה.
סקיוז, שהיה תלמידו של ליטלווד התפרסם ב-1933 בזכות מציאת חסם מלעיל לנקודה שבה האי-שוויון מתהפך. סקיוז הוכיח, שבהנחת השערת רימן, האי-שוויון חייב להתהפך לפני המספר  e^{e^{e^{79}}} (e הוא בסיס הלוגריתם הטבעי). מספר זה ידוע כמספר סקיוז והוא גדול לאין שיעור מכל מספר הנתפס בדמיון. במשך שנים נודע המספר כמספר הגדול ביותר בעל שימוש של ממש במתמטיקה (אולם מאז צצו במתמטיקה מספרים גדולים ממנו בהרבה, כגון מספר גרהאם). סקיוז זיקק את החסם מתוך ההוכחה של ליטלווד. בשיטתו נעשה שימוש כדי להפיק חסמים קונקרטיים נוספים מתוך הוכחות קיום אחרות.
ב-1955 מצא סקיוז חסם אחר, ללא הצורך להניח את השערת רימן. מתמטיקאים אחרים שיפרו את תוצאתו של סקיוז ומצאו חסמים קטנים יותר ממספר סקיוז.
סופיה, דוכסית בבוואריה

סופיה, דוכסית בבוואריה (שמה ותאריה המלאים בגרמנית:  Erbprinzessin Sophie Elizabeth Marie Gabrielle von und zu Liechtenstein, Gräfin zu Rietberg, נולדה ב-28 באוקטובר 1967), היא נסיכה גרמנית, ואשתו של אלויס, עוצר ליכטנשטיין.
ביוגרפיה

סופיה נולדה במינכן לנסיך מקס, דוכס בבוואריה, בנו של אלברכט, דוכס בוואריה, ולנסיכה אליזבת, דוכסית בבוואריה, בתם של קרל לודוויג דגלאס ואוטורה מריה האס-היי.
סופיה בילתה את שנות ילדותה יחד עם משפחתה בקרוט, ובין השנים 1978–1980 למדה בבית הספר האנגלי בהייליגנשטאדט. לאחר מכן היא למדה בבית הספר התיכון בארמון הוהנבורג, לנגריז, ולאחר מכן למדה באוניברסיטה הקתולית של אייכשטט-אינגולשטאדט, שם למדה היסטוריה, ספרות וספרות אנגלית.
ב-3 ביולי 1993 התחתנה סופיה עם אלויס, נסיך הכתר של ליכטנשטיין, בנו של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין. לאחר חתונתם התגוררו השניים בלונדון, ובשנת 1996 עברו לגור בוואדוז.
בשנת 2003 התגלה אצל סופיה מנינגיומה, אולם היא התאוששה מכך.
בשנת 2006 הקימה סופיה קרן המיועדת לתת לנשים שנכנסו להריון לא מתוכנן, נקודת מבט חיובית יותר על עצמן ועל ילדן. בשנת 2015 נבחרה סופיה לנשיאת הכבוד של הצלב האדום בליכטנשטיין.
אביה הנסיך מקס, דוכס בבוואריה אמור לרשת את ראשות בית ויטלסבאך לאחר מות דודה פרנץ, דוכס בוואריה, וכן הוא אמור לרשת את זכות הטענה לכתר הבריטי, שאותו סופיה אמורה לרשת ממנו.
משפחתה

ב-3 ביולי 1993 התחתנה סופיה עם אלויס, עוצר ליכטנשטיין, בנו של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
יוזף ונצל, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-1995)
מריה קרולינה, נסיכת ליכטנשטיין (נולדה ב-1996)
גאורג אנטוניוס, נסיך ליכטנשטיין (נולדה ב-1999)
ניקולאוס סבסטיאן, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-2000)
נירצ'אסארי

| --- | --- |
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  סבולץ'-סטמאר-ברג סבולץ'-סטמאר-ברג
 נפה:  נפת נירבאטור
 שטח:  13.23 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,080 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  47°51′52″N 22°10′29″E﻿ / ﻿47.86435°N 22.17478°E﻿ / 47.86435; 22.17478 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://nyircsaszari.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נירצ'אסארי(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נירצ'אסארי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נירצ'אסארי (בהונגרית: Nyírcsászári) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה בסמוך לגבול הרומני.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית נירצ'אסארי קטנה בעשרות השנים האחרונות, מ-1,152 תושבים בשנת 1990 עד 1,080 תושבים בשנת 2020.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13.
יהודי נירצ'אסארי

יהודים חיו בנירצ'אסארי במשך תקופה. בשנת 1944 נרצחו יהודים מנירצ'אסארי יחד עם רוב יהודי הונגריה בשואה].
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 26 | 424 |
| 1910 | 74 |  |
| 1920 | 63 |  |
| 1930 | 45 |  |
| 1941 | 47 | 1,057 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי נירצ'אסארי שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת נירבאטור |
| --- | --- | --- |
| יישובים | נירבאטור • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • מאריאפוץ' • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירלוגוש • נירמיהאידי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם |  |
נטליה זורבובה

נטליה זורבובה (נולדה ב-1975) היא ציירת ישראלית וחברה בקולקטיב הציירות "הברביזון החדש". זוכת פרס דיסקונט במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית לשנת 2019.
ביוגרפיה

זורבובה נולדה בשנת 1975 במוסקבה לאב ממוצא ארמני, שעבד ככלכלן, ולאם יהודייה. מגיל שנתיים ציירה ובגיל שלוש רשמו אותה הוריה לבית ספר ניסיוני לילדים בתחום האמנות. בגיל עשר החלה ללמוד בבית הספר היוקרתי ליציום לאמנות. בגיל עשרים למדה באקדמיה הרוסית לאמנות התיאטרון במוסקבה, ושלוש שנים לאחר מכן למדה בברלין, באוניברסיטה לאמנויות. בשנת 2004 עלתה לישראל עם בן זוגה ובתה התינוקת. בעבר ייצגה את זורבובה גלריה נגא ולאחר מכן גלריה רוזנפלד. בחמש השנים האחרונות היא פועלת באופן עצמאי.
חיה ביפו עם בתה.
השכלה

2000-1995 לימודים באקדמיה לאמנויות התיאטרון, מוסקבה
2000-2003 לימודי תואר שני באמנות, האוניברסיטה לאמנויות בברלין
פרסים ומלגות

1999 - מלגת אגודת האמנויות KulturAXE, וינה
2000 - פרס יצירת הביכורים, הפסטיבל החמישי לתיאטרון, מוסקבה
מלגת קרן Open Society, מוסקבה
שהות-אמן אקדמיית וולנד, גטבורג, שוודיה
מלגת פרו הלווטיה, שווייץ
2011 - פרס האמן המבטיח צבע טרי 4, תל אביב
2014 - שהות אמן ארטפורט, תל אביב
2015 - מלגת Asylum Art, ארצות הברית
2017 - מלגות מכון ישראל, ארצות הברית לשהות -אמן באוניברסיטת טקסס, אוסטין
2018 - פרס שרת העלייה והקליטה לעולים יוצרים על שם יורי שטרן
2019 - פרס דיסקונט לעידוד היצירה, מוזאון הרצליה לאמנות עכשווית.
תערוכות יחיד

2005 - "שיטוטים", מוזיאון ינקו דאדא, אוצרת: אורה קראוס
2008 - "דרך חברון", גלריה איראגי, מוסקבה
2010 - "כמיהה לאגם", גלריית הסנאט, אוניברסיטת בן-גוריון, באר שבע, אוצר: חיים מאור
2012 - "מחתונה להלוויה ובחזרה," צבע טרי 5, אוצרת: שרית שפירא
"תקופות באקריליק ושמן", גלריה נגא לאמנות עכשווית, תל אביב
2013 - "חמש עובדות על עצמי", גלריה איראגי, מוסקבה
2013 - "ציור על המחר", גלריה רוזנפלד, תל אביב
2016 - "עבודות קטנות", גלריה מנשר, תל אביב
2019 - "דיבוצ'קי", מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, אוצרת: איה לוריא
"חום אדום", גלריה איראגי, מוסקבה.
2023 - "ערד", ארטפורט, תל אביב
2024 - "נטליה זורבובה חיה בציור", מוזיאון חיפה לאמנות, אוצר: קובי בן-מאיר
הערות שוליים

1 2 3 4   ורד לי, האמנית נטליה זורבובה: "את לא מבינה כמה אני שמחה שהציור שלי נחשב ישראלי", באתר הארץ, 26 באוקטובר 2019
↑  ליאור קרן, עכבר כלבו חיפה, ואם כבר לבד, אז שיהיה בתנועה, באתר הארץ, 6 במרץ 2006
↑  "זמן דיוקן I" (קטלוג תערוכה), אוצרת: איה לוריא, הרצליה: מוזאון הרצליה לאמנות עכשווית, 21 ספט', 2019 - 1 בפבר', 2020. עמ' 24
↑  7. ברביזון החדש – נטליה זורבובה, באתר מוזאון תל אביב לאמנות
↑  "כמיהה לאגם" (קטלוג התערוכה) אוצר: חיים מאור, באר שבע: גלריית הסנאט, אוניברסיטת בן גוריון בנגב, 10 נובמבר, 2010
↑  "נטליה זורבובה היא זוכת פרס דיסקונט 2019", באתר פורטפוליו, ‏27 מרץ 2019
↑  "נטליה זורבובה", באתר ארטפורט
1 2  "דיבוצ'קי" (קטלוג תערוכה), אוצרת: איה לוריא, הרצליה: מוזאון הרצליה לאמנות עכשווית, 19 ספטמבר 2019 – 25 ינואר 2002 עמ' 6-9
↑  משה הרפז, "ביקור בתערוכה – נטליה זורבובה", באתר בלוג wordpress 13, ‏נובמבר 2019
↑  רעות ברנע, נטליה זורבובה מציירת את החוץ, באתר כלכליסט, 6 בדצמבר 2020
↑   נעמה ריבה, העיר שהיתה אוטופיה ישראלית היא התפאורה המושלמת לחלום ושברו, באתר הארץ, 19 בפברואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 280033  NLI: 987007302326505171  ISNI: 0000 0000 7912 4188  LCCN: nr2006028009  VIAF: 97338445   WorldCat (עם VIAF): 97338445
נוויל סימינגטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 ביולי 1937 פורטוגל 
 פטירה:  3 בדצמבר 2019 (בגיל 82) סידני, אוסטרליה 
 ענף מדעי:  פסיכואנליזה 
 מוסדות:  קליניקת טוויסטוק 
 פרסים והוקרה:  פרס סיגורני (2013) 
 
נוויל סימינגטון (3 ביולי 1937 – 3 בדצמבר 2019) היה חבר ב"קבוצה העצמאית הבריטית" (British Independent Group) של פסיכואנליטיקאים בריטיים, שקמה באנגליה בשנות ה-40 והציעה אלטרנטיבה קלינית ותאורטית חדשנית לתיאוריות הקלייניאנית והפרוידיאנית שעמדו בלב הפסיכואנליזה הבריטית. בסיס טענתה היה כי המוטיבציה העיקרית של הילד היא חיפוש אובייקטים, ולא סיפוק הדחף. סימינגטון פרסם ספרים ומאמרים משפיעים ומשמעותיים בתחום הפסיכואנליזה והיה נשיא האגודה הפסיכואנליטית האוסטרלית (Australian Psychoanalytical Society) בין השנים 1999–2002.
חיים וקריירה

נוויל סימינגטון נולד בפורטוגל והיה כומר קתולי לפני שהפך לפסיכואנליטיקאי. הוא עבד באנגליה בקליניקת טוויסטוק (Tavistock Clinic) ובמכון הבריטי לפסיכו-אנליזה (British Institute of Psycho-Analysis) לפני שהיגר לאוסטרליה בשנת 1986.
על נרקיסיזם

סימינגטון ידוע בעיקר בזכות עבודתו בנושא נרקיסיזם, שלדעתו מהווה את הפסיכופתולוגיה המרכזית, העומדת בבסיס כל שאר ההפרעות הנפשית. סימינגטון הציג את המושג 'האובייקט המְחַיֵה' (the lifegiver object) כסוג של אובייקט פנימי, המורכב מהחלק הבריא של העצמי בשילוב עם היבטים של האם-המטפלת, וסבר שנרקיסיזם נובע מדחייתו של אותו אובייקט, ואיתו דחייה של תחושת קיומית מלאת חיות, חיוניות ואותנטיות.
"... הגרעין ההתכוונותי (intentional core) של העצמי מסוגל להפוך עוין כלפי האובייקט שאותו כיניתי כמְחַיֵה. הוא מסוגל להתנער ממנו, להפנות לו עורף... אם נקבל את הרעיון לפיו המְחַיֵה הוא מקור החיים הרגשיים וכן המקור להישרדות ביולוגית – וכי השניים קשורים זה לזה – אזי העצמי לעולם אינו יכול להגיע להתנערות מוחלטת, ולכן מתרחש פיצול, כאשר חלק אחד בעצמי פונה כנגד המְחַיֵה. כיוון שהמְחַיֵה מוטמע בעצמי, מתרחשת חלוקה ודחייה של עצם טבעו של העצמי, והתוצאה היא נקיטת עמדה אנטי-התייחסותית [המתנגדת ליחסים]. ... הפנית-עורף זו למְחַיֵה יוצרת את הגרעין של הנרקיסיזם"
במונחיה של פולי יאנג-אייזנדראת (Polly Young-Eisendrath), התוצאה של הפניית עורף זו לאובייקט המחייה היא ש"במקום האוטונומיה, במקום המבוגר [...] נוצר מבנה שמציית למקור פנימי, שהפסיכואנליטיקאי נוויל סימינגטון מכנה ׳המקור הסותר׳ (discordant source)".
ע״פ סימינגטון, ה׳אובייקט המחייה׳ הוא המקור לחיים הרגשיים ולפעולה, והוא זה שמאפשר הכרה בקיום האחר והימצאות ביחסים ממשיים איתו. אדם הנשלט על ידי החלקים הנרקיסיסטיים שלו, אשר מפנה עורף ל׳אובייקט המחייה׳, תלוי באחר בשביל ההנעה שלו לפעולה, אך אין לו יכולת להיות ביחסים ממשיים איתו. הוא אינו מתייחס (relate) לאנשים, אך אינו יכול לשרוד מבלי להתייחס אליהם.
דת ופסיכואנליזה

הספר על נרקיסיזם נולד, במילותיו של סימינגטון, כאשר "התחלתי לחקור בנושאי פסיכואנליזה ודת, והתחוור לי בשלב מוקדם יחסית של המחקר, שהחוט המקשר בין שני הסטודנטים היה נרקיסיזם". שני הנבדקים היו קרובים מאוד לנושאים שהיוו את הקונפליקט המרכזי בחייו של סימינגטון, כומר לשעבר, שבכתביו המאוחרים חזר לחקר הדת, לצד חקירת האלמנטים המיסטיים בפסיכולוגיה.
סימינגטון הכריז כי "פסיכואנליזה היא דת טבעית אך לא דת מתגלה", ושתכליתה, השגת העמדה הדיכאונית (depressive position), היא תכלית מוסרית מטבעה. ההגדרה הזו של סימינגטון זכתה לתמיכה רחבה בקרב פסיכואנליטיקאים התופסים את הדת באופן חיובי, בהתאם למסורת הוויניקוטיאנית.
דת ופסיכואנליזה > ביקורת

אחרים, לעומת זאת, סבורים כי החיפוש של סימינגטון אחר יחסי גומלין חיוביים בין פסיכואנליזה לדת מוביל בהכרח לעמדה מוסרנית משום שפסיכואנליזה היא מה שאדם פיליפס כינה "מפעל מוסרי [...] שצריך לעבוד קשה כדי לא להפוך למוסד מוסרני".
רוברט יאנג (Robert M. Young) התייחס למה שראה כמרכיב כנסייתי במחקר של סימינגטון על ביון, וטען שניתן לייחס זאת לנימה הדתית, המלווה את כתביו המאוחרים של סימינגטון.
הכשרה, ספונטניות ואמת

נינה קולטארט (Nina Coltart), שהביעה ספקות משל עצמה לגבי הכשרה פסיכואנליטית, ציינה כי "נוויל סימינגטון ... סבור היה שפסיכואנליזה אישית ארוכה, שכולנו נדרשים לה כחלק מההכשרה שלנו, מחזקת את הנרקיסיזם ומחלישה את האגו".
סימינגטון הדגיש כבר בשלב מוקדם את חשיבות הספונטניות של האנליטיקאי, מה שכינה "אקט החופש של האנליטיקאי כגורם שינוי תרפויטי" - אקט שקשור בתפיסתו הקיומית בכל הנוגע לנרקיסיזם.
סימינגטון טען כי "האמת בפסיכואנליזה מתעוררת בין האנליטיקאי למטופל... ודורשת משניהם לנטוש את דעותיהם הקדומות".
השפעות תרבותיות

ז'נט ווינטרסון מצאה שהפשטות והישירות בסגנון הכתיבה של סימינגטון, אפשרה מסגרת בונה למסע שעברה דרך השיגעון, במשבר של אמצע החיים.
ווינטרסון כתב: "סימינגטון מדבר על האופן שבו החלק המטורף ינסה להרוס את הנפש. זו הייתה ההתנסות שעברתי".
פטירה

נוויל סימינגטון נפטר בסידני, אוסטרליה, ב-3 בדצמבר 2019, בגיל 82. לאחר מותו, פורסם באתר פסיכולוגיה עברית פוסט פרידה עם קישורים לסקירות של ימי עיון בהשתתפותו.