stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אישטוואן אנגל טבאן
קורות חיים

אישטוון טבאן נולד במשפחה יהודית ועבר את השואה בבודפשט ביחד עם אמו מרגיט טבאן שרוב משפחתה נרצחה בשואה. אחרי בחינות הבגרות הוא המשיך את לימודיו באקדמיה ההונגרית לאמנויות שימושיות (1955–1957) (כיום שמה אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב) ובאוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות (1957–1962), תחת מוריו: אנטל באנהידי וג'רג' קאדאר. הוא קיבל למשך שנתיים את מלגת דרקוביץ'. הוא יצא לסיור לימודי בצרפת, ברית המועצות, פולין ואיטליה. בין 1976 ל-1977 עבד במושבת האמנים הגרפיקאים בבקשצ'בה.
חלק נכבד מיצירתו הוא איור ספרים ורישום ייחודי. הוא עיצב למעלה מ-300 ספרים של מיטב סופרי העולם שהוצאו בהונגריה. האמנות שלו מאופיינת ביצירות גרוטסקיות לעיתים קרובות עם הומור אינדיבידואלי. בעבודותיו המוקדמות, הוא תיאר את נושאיו בסצנות דמויות פסיפס בעמוד אחד. לגרפיקה המאוחרת שלו יש קומפוזיציה פשוטה יותר, הסצנות המתוארות הן כאילו במה. בשלב האחרון של אמנותו, הוא אכן קיבל השראה מנושאי הבמה (יוז'ף קטונה, מיכאיל בולגקוב) ויצר רישומי עיפרון גדולים יותר עם אפקט ציורי.
איורי ספרים נבחרים

קורט טוכולסקי: טירת גריפסהולם (1967, מדיאר הליקון, בודפשט)
ז'יל סופרוויל: השודד הילד (1969, הליקון הונגרי, בודפשט)
ג'יימס ג'ויס: אנשי דבלין (1970, מדיאר הליקון, בודפשט)
טורגנייב: מלך ליר של המדבר (1971, מדיאר הליקון, בודפשט)
.E.T.A הופמן: מפצח האגוזים ומלך העכבר (בודפשט, 1977)
גזה פאשקאנדי: הענק הקטן ביותר (1984, הוצאת הספרים מורה, בודפשט)
גזה פאשקאנדי: The Revolt of the Straw Puppets (1985, הוצאת הספרים מורה, בודפשט)
סולוגוב: שטן מתועב (בודפשט, 1986).
תערוכות יחיד

1973 אולם אדולף פנייש, בודפשט
1974 מוזיאון מיהאי מונקאצ'י, בקשצ'בה
1979 גלריית הליקון, בודפשט, מינכן
1980 דורטמונד גלרי פארק, וויטן (הרפובליקה הפדרלית של גרמניה)
1981 מרכז תרבות, סנטאנדרה
1983 גלרי בודה, טולוז
1986 גלריית רחוב דורוטיה, בודפשט
1986 מועדון פסק, בודפשט
1987 בקסקסאבה
1987 ספריית יוסף אטילה, מישקולץ
1987 Eötvös K. Library, Veszprém
1987 בלגרד
1988 מועדון המורים של אוניברסיטת אטווש לוראנד, בודפשט
1989 הספרייה העירונית ואץ
1990 מוזיאון מיהאי מונקאצ'י, בקשצ'בה
1990 מרכז קהילתי יהודי, לוס אנג'לס
1993 גלריה הוצאת Balassi, בודפשט
1993 גלריית אריקסון, בודפשט
1994 גלריה פאנוניה, שופרון
1995 גלריית מועדון רובע 13, בודפשט
1995 בית הקהילה Pestújhely, בודפשט
1995 בית הקהילה היהודית באלינט, בודפשט
1996 גלריה לאנצהיד, בודפשט [עם מרגיט טבאן]
1996 הקהילה היהודית, דרמשטאדט (Jüdische Gemeinde, Darmstadt)
1996 גלריה מטה מול (MOL, סולנוק)
1996 מועדון קושוט, בודפשט (קט. )
1997 מוזיאון מיהאי מונקאצ'י, בקשצ'בה
1999 גלריית בלו סקול, בודפשט, צ'פל
עבודותיו באוספים ציבוריים

המוזיאון הבריטי, לונדון
Cannon Hill Centre, בירמינגהם (GB)
מוזיאון יאנוש דמיאניץ', סולנוק
הגלריה ההונגרית המודרנית Janus Pannonius Museum, פץ'
הגלריה הלאומית של הונגריה, בודפשט
מוזיאון הזיכרון ליהדות דוברת הונגרית, צפת
מוזיאון מיהאי מונקאצ'י, בקשצ'בה
מוזיאון פטפי לספרות, בודפשט
מוזיאון פטר ורש, Balmazújváros
פרסים

1978, 1982, 1986: פרס אירופה Publishing House
1980: פרס הוצאת Móra
1980, 1984, 1993, 1995: פרסי תערוכות הסתיו של ואשארהיי
1989: פרס מיוחד של מועצת האיגודים המקצועיים במחוז, XXVI. תערוכת אלפלד, בקשצ'בה
1990: קרן הזיכרון לתרבות יהודית, מלגת ניו יורק (Memorial Foundation for Jewish Culture)
1994: הביאנלה הבינלאומית השלישית, 36. פרס נוצת הזהב, בלגרד
1996: צלב קטן של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה, חלק אזרחי
ספרות עליו

Morvay A.: (kat., bev. tan., Fényes Adolf Terem, 1973)
Szamosi F.: (kat., bev. tan., Helikon Galéria, 1979)
Kántor P.: Sarkantyús csizma... Engel-Tevan István rajzairól, Kortárs, 1985/6.
Udvary I.: (kat., bev. tan., Dorottya u. Galéria, 1986)
Bakonyvári M. Á.: Groteszkek. Engel-Tevan István grafikusművész kiállítása, Művészet, 1989/9.
Szegő Gy.: Hová tűnt...?, Élet és Irodalom, 1993. március 12.
Komoróczy G.: (kat., bev. tan., Kossuth Klub, 1996)
מאמרים קשורים

תערוכה נודדת אינטראקטיבית טבאן (Tevan Interaktív Vándorkiállítás)
הערות שוליים

↑  Holocaust Survivors and Victims Database
↑  מההספד למותו של אישטוואן אנגל טבאן. כתב העת היהודי "שבת" (בהונגרית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280987505171  GND: 133713733  ISNI: 0000 0000 7990 5160  LCCN: n86068224  VIAF: 35652998   WorldCat (עם VIAF): 35652998
איזי בלומברג

איזדור לואיס "איזי" בלומברג (באנגלית: Isadore Louis "issy" Bloomberg; 10 בפברואר 1930 –  1 בדצמבר 2000) היה מרים משקולות יהודי דרום אפריקאי, בעל מדליית כסף במשחקי חבר העמים הבריטי ומדליית זהב במכביה השלישית.
באולימפיאדת לונדון (1948) היה בלומברג צעיר המשתתפים בתחרויות הרמת משקולות (18 שנים ו-182 ימים). הוא סיים במקום 14 בתוצאה של 327.5 ק"ג (הנפה-97.5 ק"ג, דחיקה-125.0 ק"ג, לחיצה-105.0 ק"ג). באולימפיאדת הלסינקי (1952) הוא סיים במקום שישי בתוצאה של 392.5 ק"ג (הנפה-115.0 ק"ג, דחיקה-150.0 ק"ג, לחיצה-127.5 ק"ג מקום ראשון).
הערות שוליים

↑  COMMONWEALTH GAMES MEDALLISTS - WEIGHTLIFTING (באנגלית)
אור ארץ

במהלך מופע הסהר, הצד האפל יותר של הירח מחזיר אור שמש עקיף, המוחזר מכדור הארץ, בעוד הצד השני מחזיר אור שמש ישיר.
תמונה המדגימה עיקרון המופיע בערך אור ארץ


  אור שמש ישיר משתקף בקרקע הירח ומוחזר לכדור הארץ. בכדור הארץ אנו תופסים זאת כצד המואר של הירח   אור שמש ישיר משתקף בקרקע כדור הארץ ומוחזר לירח, שם הוא פוגע בקרקע ומוחזר חזרה לכדור הארץ בתור אור שמש עקיף. בכדור הארץ אנו תופסים את זה בתור הצד האפל של הירח בשל ההבדלים בין מידת ההארה של פני השטח של הירח
אור ארץ הוא ההשתקפות של אור השמש המוחזר מפני הקרקע והאטמוספירה של כדור הארץ. התופעה ידועה גם בשמות "זוהר ארץ" ו"זוהר האפר של הירח". התופעה קיבלה את שמה מכיוון שחלקו האפל של הירח מואר גם הוא, אם כי באור עמום. צד זה של הירח מואר מאור השמש המשתקף מפני כדור הארץ, כשם שלעיננו הירח מואר מאור השמש הישיר המשתקף מפני הקרקע שלו. אור ארץ על צד הירח האפל במהלך סהר זורע נקרא "הירח הישן בזרועות הירח החדש", ואילו במהלך סהר גורע נקרא "הירח החדש בזרועות הירח הישן".
תופעה זו נראית בעיקר מכדור הארץ בלילה (או דמדומים אסטרונומיים) כמה ימים לפני או אחרי יום מולד הלבנה, כאשר מופע הירח הוא סהר דק. בלילות אלה, כל דיסקת הירח מוארת באור שמש באופן ישיר ועקיף, וכך הוא בהיר מספיק כדי להיראות. אור ארץ נראה בבירור ביותר בתקופת בין השמשות במהלך הסהר העולה (בשמיי המערב) ולפני עלות השחר במהלך הסהר היורד (בשמיי המזרח).
המונח אור ארץ נכון גם לצופה על הירח שרואה את כדור הארץ במהלך הלילה הירחי, או לאסטרונאוט בתוך חללית שמביט מבעד לחלון.
ארתור סי קלארק השתמש במונח זה כשם לרומן שלו משנת 1955, "Earthlight".
איור של לאונרדו דה וינצ'י מתוך קודקס לסטר המתאר את אור הארץ
ראו גם

קרינת השמש
הערות שוליים

↑  Nemiroff, Robert; Bonnell, Jerry (20 January 2018). "Old Moon in the New Moon's Arms". Astronomy Picture of the Day. NASA.
↑  Nemiroff, Robert; Bonnell, Jerry (24 March 2012). "The New Moon in the Old Moon's Arms". Astronomy Picture of the Day. NASA.
↑  The Eclectic Magazine of Foreign Literature, Science, and Art. Leavitt, Trow, & Company. 1874.
↑  Nemiroff, Robert; Bonnell, Jerry (19 April 2002). "The Old Moon in the New Moon's Arms". Astronomy Picture of the Day. NASA.
אור ארנסט

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1967 (בת 56) יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית 
 orernst.co.il
 
אור ארנסט (נולדה בתל אביב ב-8 בנובמבר 1967) היא סופרת, עורכת ומוציאה לאור.
ביוגרפיה

אור אהרון-ארנסט נולדה ביפו וגדלה בשכונת ג'סי כהן בחולון. בת לאב יליד עיראק, הפסל אלי אהרון, ואם ילידת הארץ. למדה במגמת ספרות בבי״ס תיכון ע״ש מיטרני בחולון, נשארה כיתה, ורק לאחר שירותה הצבאי השלימה בגרות. בשנת 1996 סיימה תואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. למדה פילוסופיה יהודית במסגרת תואר שני, אך לא השלימה אותו.
עבדה בעיתונים "חדשות״ ובמוסף ״הארץ״ כעורכת אירועי תרבות, ערכה את מגזין רשות הטבע והגנים ״בשביל הארץ״, עבדה כמתאמת הפקה בחברת הכבלים תבל (כיום ״הוט״), ובשידורי ערוץ 2 הניסיוניים. בשנת 2001 הקימה עם בן זוגה אודי ארנסט את הוצאת ״סימניה״, במסגרתה פרסמה ספרי נוער וילדים.

ב-2010 פרסמה את ספרה הראשון למבוגרים, אי שקט. הספר זכה לתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב. ב-2015 פורסם הרומן, נמס. קטעי פרוזה שלה פורסמו בכתבי העת הספרותיים ״עמדה״ (גיליונות 31–32, 35) ו״גרנטה״ (גיליון 4 - הזדמנויות).

ב-2016 הצטרפה כחברה באגודת הסופרים העברים.

אור ארנסט אם לשני בנים, מתגוררת בתל אביב.
פרסומים

החבורה - סכנה במבוך המחילות באיוריו של אמיתי סנדי, הוצאת סימניה, 2003
אי שקט, סדרת ״קיטובים נפגשים״, הוצאת כרמל ירושלים, 2010
נמס, הוצאת עמדה חדשה/כרמל, 2015
מרבד קרפדות, יומן חלומות באיוריו של אורי טור, 2016
אליהו יצחק חזן

| --- | --- |
הרב אליהו יצחק חזן
הרב אליהו יצחק חזן
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 פטירה:  2 באפריל 1938 
 תקופת הפעילות:  ? – 2 באפריל 1938 
 
הרב אליהו יצחק שמש (חזן) (1880 - א' בניסן תרצ"ח (1938)) שימש כרבה של העיר אל-חלה הקרובה לבגדאד קרוב לעשרים שנה, ולאחר מכן שימש כרב קהילת יוצאי בבל בהודו, בהונג קונג ובשאנגחאי למשך שלושים שנה. חיבר את הספר "יד אליהו" לאחר שעלה לארץ ישראל.
ביוגרפיה

נולד בבגדאד, עיראק. בשנת 1880 היה בית המדרש בעיר אל-חלה מנוהל על ידי הרב מועלם יצחק מרדכי; עם פטירתו הנהלת המדרש עברה לידי הרב אליהו. הרב אליהו נחשב לאיש דינמי שהכניס שינויים בשיטת הלימוד. הוא דאג במיוחד לחינוך ילדי העניים, באומרו: "מבני עניים תצא תורה". בשנת תרס"ד (1904) פרצה בעיר מגפת כולרה, והרב אליהו אסף כספים וחילק אותם לחולים העניים.
בשנת 1906 עזב הרב את העיר אל-חלה ועבר לשמש כרב קהילת הבבלים בהונג קונג, עד 1920. לאחר מכן שימש כרב קהילת הבבלים בשאנגחאי עד לשנת 1930. לאחר מכן עלה לארץ ישראל וחי בירושלים, שם חיבר את הספר "יד אליהו".
הרב נפטר בא' בניסן תרצ"ח (1938) ונקבר בחלקת הספרדים בהר הזיתים.
ספריו

"יד אליהו" - ספר שאלות ותשובות. השאלות בספר דנות בענייני הלכה, חלקן בביאור מקראות בהסבר ומתן טעמים למנהגים שונים.
אליזבטה, נסיכת סבויה

אליזבטה, נסיכת סבויה (באיטלקית: Elisabetta di Savoia-Carignano; ‏13 באפריל 1800 - 25 בדצמבר 1856), הייתה אחותו של קרלו אלברטו, מלך סרדיניה וחמותו של ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה.
ביוגרפיה

אליזבטה נולדה ב-13 באפריל 1800 בפריז, לקרלו אמנואלה, נסיך קריניאנו ולמריה כריסטינה, נסיכת סקסוניה, בתם של קרל מסקסוניה, דוכס קורלנד ופרנצישקה צורבין קרסינסקה.
ב-28 במאי 1820 התחתנה אליזבטה בפראג עם ריינר יוזף, ארכידוכס אוסטריה, בנו של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו היו לה 8 ילדים. בעלה כיהן כמשנה למלך בממלכת לומברדיה-ונציה, ומשום כך התגוררה המשפחה במילאנו. במהלך מהפכות אביב העמים איבד בעלה את השליטה באיטליה, ומשום כך עברה המשפחה להתגורר באוסטריה.
ב-25 בדצמבר 1856 מתה אליזבטה בבוצן, כתוצאה משחפת.
משפחתה

ב-28 במאי 1820 התחתנה אליזבטה עם ריינר יוזף, ארכידוכס אוסטריה, בנו של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו היו לה 8 ילדים:
מריה קרולינה מאוסטריה (1821–1844)
אדלייד מאוסטריה (1822–1855), התחתנה עם ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה
לאופולד לודוויג, ארכידוכס אוסטריה (1823–1898)
ארנסט, ארכידוכס אוסטריה (1824–1899)
זיגיסמונד לאופולד, ארכידוכס אוסטריה (1826–1891)
ריינר פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה (1827–1913)
היינריך אנטון, ארכידוכס אוסטריה (1828–1891)
מקסימיליאן קרל, ארכידוכס אוסטריה (1830–1839).
אליהו ילוז

| --- | --- |

 לידה:  1860 ה'תר"ך מרוקו
 פטירה:  1929 (בגיל 69 בערך) ה'תרפ"ט
 מקום פעילות:  טבריה
 תקופת הפעילות:  ?–1929 
 תחומי עיסוק:  רבנות ודיינות
 תפקידים נוספים:  שד"ר
 רבותיו:  דוד ועקנין 
 
הרב אליהו ילוז (ה'תר"ך, 1860 – כ"ב באלול ה'תרפ"ט, 27 בספטמבר 1929) היה רב, פוסק הלכה, אב בית דין בטבריה ושד"ר.
קורות חיים

נולד בשנת ה'תר"ך (1860) בעיירה מזגידה שבמחוז תאפילאלת שבמרוקו לרב אברהם ולחנה ילוז.
בשנת ה'תרל"ג (1873) החלה משפחתו במסע עלייה לארץ ישראל. לאחר מסע שארך כשנה וכלל עצירות בעיר פאס, טנג'יר ואלכסנדריה, התיישבה המשפחה בטבריה. בשנת ה'תרל"ה (1875) נשא לאישה את שמחה, בתו של הרב דוד א-סודרי. את השנים הבאות הקדיש ללימוד תורה והתעמק בהלכה. בשנת ה'תרמ"ב החל לדרוש בבית הכנסת הגדול שבעיר טבריה לבקשת רבני העיר.
בשנת ה'תר"ן (1890) יצא כשד"ר לשליחות בערי מרוקו מטעם קהילת טבריה. במסעו שארך כשלוש שנים עבר בערים הגדולות פאס, מקנס, צפרו וטנג'יר, ולמד עם חכמי ורבני הקהילות. כשחזר משליחותו בשנת ה'תרנ"ג (1893) מונה כחבר בית הדין של טבריה, ולאחר מספר שנים מונה לאב בית הדין, תפקיד בו שימש עד סוף חייו.
בשנת ה'תרנ"ט יצא לשליחות נוספת לערי צפון אפריקה. למסע זה התלווה אליו בנו, הרב יוסף חיים ילוז.
בתחילת שנת ה'תרס"ג פרצה בטבריה מגפה, והוא עבר עם משפחתו לכפר פקיעין והתגורר שם כשנה.
כשפרצה מלחמת העולם הראשונה, נעצר עם משפחתו על ידי הממשל הטורקי, מכיוון שהיו בעלי אזרחות בריטית. המשפחה נשלחה לאי כרתים יחד עם יהודים רבים, שם מונה הרב ילוז למנהיג הגולים. כאשר נכבשה ארץ ישראל על ידי הבריטים, חזרה המשפחה לטבריה.
לאחר מאורעות תרפ"ט (1929), נחלש וחלה, ובכ"ב באלול ה'תרפ"ט נפטר.
לאחר מותו, בשנת ה'תרצ"ג, הוציא לאור בנו הרב יוסף חיים ילוז את הספר "תולדות אליהו" על חיי אביו.
חיבוריו

הרב אליהו ילוז היה דרשן, פוסק הלכה ומפרש. הוא כתב ספרים רבים וחלקם אף הספיק להדפיס בימי חייו.
מספריו:
אליהו ילוז, פתח אליהו - חלק א', מהדורת ירושלים, תרנ"ו, באתר היברובוקס
אליהו ילוז, פתח אליהו - חלק ב', מהדורת ירושלים, תר"צ, באתר היברובוקס
אליהו ילוז, יש מאין (שו"ת) ב' חלקים, מהדורת ירושלים, תרס"ט, באתר היברובוקס
אליהו ילוז, מעשה אליהו - דיני קידושין, מהדורת ירושלים, תרצ"ב, באתר היברובוקס
אליהו ילוז, הלכות אישות (שו"ת), מהדורת ירושלים, תרצ"ד, באתר היברובוקס
זמירות ישראל – פירוש על ספר תהילים
תורה ומצווה - חיבור מקיף על תרי"ג מצוות (על הרמב"ם הסמ"ג ועוד) בענייני דרוש והלכה, הספר מעולם לא הודפס בעקבות אבידת כתב היד
הרב ילוז במרכז מימין, לצד הרב יעקב חי זריהן
אימרה בקש גלאס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 ביולי 1902 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  21 בפברואר 1944 (בגיל 41) מצודת הר ולריאן, צרפת 
 מדינה:  הונגריה 
 פרסים והוקרה:  מדליית הרזיסטנס (31 במרץ 1947)  מוות למען צרפת (1971) 
 
אימרה בקש גלאס (בהונגרית: Békés Glasz Imre; בודפשט, 14 ביולי 1902 – הר ולריאן, צרפת, 21 בפברואר 1944) היה יהודי-הונגרי, חבר ופעיל במפלגה הקומוניסטית של צרפת, חבר ולוחם בתנועת ההתנגדות הצרפתית שהוצא להורג על ידי הגסטפו.
קורות חיים

אימרה גלאס נולד במשפחה יהודית כבנם של אדה גלאס ושל הרמין קיש. היו לו שישה אחים, סיים בית ספר יסודי ולאחריו ארבעה כיתות חטיבת ביניים (בסך הכל שמונה שנות לימוד). הוא הפך לשוליית מסגר בגיל חמש עשרה, ולאחר סיום חניכותו מצא עבודה במפעל המכונות צ'ונקה. גלאס הפך לחבר ב"מפלגת הפועלים הסוציאליסטית של הונגריה". נעצר ב-1927, אך בית המשפט זיכה אותו מכל אשמה. לאחר מכן הצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP) ועבד עבור המפלגה מחוץ לבודפשט. מאוחר יותר היו לו כמה תיקים פליליים. הוא נעצר ב-19 בינואר 1928 ונידון לשנתיים מאסר ב-10 ביולי 1930. הוא הורשע אז באשמת "ערעור הסדר החברתי והמדיני". ב-6 בדצמבר 1930, הוא נידון שוב לשנתיים מאסר נוספות וב-24 במרץ 1931, הוא נידון שוב, תחת אותו תיק משפטי, לאותה תקופה של זמן בהתבסס על החלטת בית המשפט המלכותי העליון. ב-18 ביוני 1931 הועבר בקש גלאס לכלא צ'ילאג בסגד. לאחר שחרורו היגר לצרפת ב-1937. שם הצטרף לצבא הצרפתי ולחם בגרמנים הפולשים. לאחר כיבוש פריז ב-1940 ארגן קבוצת פרטיזנים וכן עבד כמפיץ עיתונות מחתרתית מרכזי. בשנת 1941 לחם בקבוצה בראשות יוז'ף בוצור בכמה נבצעים נועזים. ב-17 בנובמבר 1943 נעצר במהלך פגישת רחוב מחתרתית, נתפס על ידי הגסטפו, שהעמיד אותו לעינויים במשך מספר חודשים ולבסוף הוציא אותו להורג כחלק מחברי קבוצת מנושיאן ב-F.T.P. - M.O.I..
משפחתו

אשתו אילונה וייס, בתם של ארנה וייס ומרגיט קלינגר, הייתה תופרת, גם היא פעילה קומוניסטית, עמה התחתן ב-23 בספטמבר 1927 ברובע 8 בבודפשט.
רשימת חברי קבוצת מנושיאן שהוצאו להורג

סלסטינו אלפונסו (אנ'), ספרדי, בן 27
אולגה בנצ'יק (אנ'), יהודייה-רומנייה, בת 32 (האישה היחידה בקבוצה, ראשה נערף ב-10 במאי 1944)
יוז'ף בוצור, יהודי-הונגרי, בן 38 - מהנדס כימי
ז'ורז' קלוארק (אנ'), צרפתי, בן 20
רינו דלה נגרה (אנ'), איטלקי, בן 19
טמאש אלק, יהודי-הונגרי, בן 18 – סטודנט
מוריס (משה) פינגרצווייג (אנ'), יהודי-פולני, בן 19
ספרטקו פונטנו (אנ'), איטלקי, בן 22
יונאס גדולדיג (צר'), פולני, בן 26
אימרה בקש גלאס, יהודי-הונגרי, בן 42
לאון (לייב) גולדברג (אנ'), יהודי-פולני, בן 19
סלמה גרזיבאץ (אנ'), יהודי-פולני, בן 34
סטניסלס קובצקי (Stanislas Kubacki), פולני, בן 36
צ'זארה לוקריני, (צר') איטלקי, בן 22
מיסאק מנושיאן (אנ'), ארמני, בן 37
ארמנק ארפן טאביטיאן (צר'), ארמני, בן 44
מרסל ריימן, פולין, בן 21
רוג'ר רוסל (צר'), צרפתי, בן 18
אנטואן סלבדורי (Antoine Salvadori), איטלקי, בן 24
וילי שפירו (צר'), יהודי-פולני, בן 29
אמדאו אוסליו (צר'), איטלקי, בן 32
וולף וויסברוט (צר'), פולין, בן 18
רוברט וויצ'יץ (צר'), צרפתי, בן 19
הנצחתו

בבודפשט ברובע 16 רחוב וכיכר נשא את שמו בין בשנים 1954–1992
כמו כן, בין השנים 1955 לבין 2003, בית ספר מקצועי כלכלי ובית ספר מקצועי ברובע 9 בבודפשט נשא את שמו.
ראו גם

Bedecs Éva: Magyarok Párizsért. Bp., 1963, Zrínyi Katonai Kiadó, 145. old.
Békés Imre. In: Békés István: Hazádnak rendületlenül. A magyar nép aranykönyve. Bp., 1955, Művelt Nép, 330. old.
Francia földön a magyar szabadságért. In: A magyar szabadságért. A Magyar Kommunista Párt vértanúi. Bp., 1946, Szikra, 451–147. old.
Glasz Imre. In: Emlékezzetek ránk! Mártírok utolsó levelei. Bp., 1954, Athenaeum, 8-9. old.
Glasz Imre. In: ...hogy jobb legyen a holnap... Francia ellenállók búcsúlevelei. Bp., 1958, Móra Kiadó, 63–64. old.
Láng Péter: Békés Glasz Imre. In: A szocialista forradalomért. A magyar forradalmi munkásmozgalom kiemelkedő harcosai. Szerk. Bakó Ágnes. [Budapest], 1975, Kossuth Könyvkiadó. 44-45. old.
Szerémi Borbála: A szabadság vértanúi. Bp., 1960, Kossuth Könyvkiadó, 168–171. old.
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
לקריאה נוספת

אימרה בקש גלאס. אינדקס ביוגרפי הונגרי. המוזיאון הספרותי פטפי.
מרתה ר. גיליץ: מודל לחיקוי של הנוער שלנו. ביבליוגרפיה נבחרת על הלוחמים הגדולים של תנועת העבודה ההונגרית. בודפשט, 1965, ספרייה ע"ש ארווין סאבו עמודים 16–17.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי א' (א-ק) . עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, 1967, אקדמי. עמוד 161
Main-d'œuvre immigrée
Francs-tireurs et partisans - Main-d'œuvre immigrée
Affiche rouge
BD Vivre libre ou mourir
Film L'Armée du Crime de Robert Guédiguian, 2009
Fort du Mont-Valérien de Suresnes
הערות שוליים

↑  Leleplezett kommunista szervezkedések. Budapesti Hírlap, XLVIII. évf. 17. sz. (1928) 8. old.
1 2  HU BFL - VII.101.c - fegyenc.I - 9587
↑  A magyar királyi igazságügy-miniszter 22078/1931. számú rendelete.
↑  A házasságkötés bejegyezve Budapest VIII. ker. polgári házassági akv. 1160/1927. folyószám alatt./
↑  HU BFL - VII.5.c - 6464 - 1930
↑  A Harsányi János Gazdasági Szakközépiskola és Szakiskola Könyvtára . fppti.hu
אלול תשע"ט

אלול תשע"ט הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר-יוצר הישראלי ישי ריבו. האלבום יצא לאור בט"ז באלול ה'תשע"ט - 16 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים אן אם סי. האלבום נתמך על ידי הסינגלים "הלב שלי" ו"סדר העבודה".
רקע וכתיבה

האלבום הוא אלבום קונספט לימים נוראים, אשר משלב בין שירים מקוריים לבין פיוטים. על עטיפת האלבום, בנוסף לשם האלבום ושם האומן, כתוב בכתב ברייל עברי "אני לדודי ודודי לי" – ציטוט משיר השירים ו ג וראשי תיבות של "אלול". הכיתוב מופיע מימין לשמאל, ולא משמאל לימין כנהוג בכתב ברייל.
ב-17 באוקטובר 2019 הוכרז שהאלבום קיבל מעמד "אלבום זהב" על מכירת 15,000 עותקים.
האלבום הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי בסמוך לצאתו.
סינגלים

"נפשי" - יצא לאור ב-9 ביוני 2018 כסינגל הראשון מתוך האלבום. השיר נבחר לשיר העשור במצעד של רדיו קול ברמה, ל"דואט העשור" של אתר סרוגים ומקום 3 במצעד העשור של קול חי מיוזיק.
"הלב שלי" - יצא לאור ב-29 בינואר 2019, כסינגל השני מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-4 במצעד של מדיה פורסט ולמקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ, וזכה במקום השני במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ, במקום ה-21 במצעד השנתי של מדיה פורסט, במקום ה-6 במצעד השנתי של כאן גימל, ובמקום ה-11 במצעד העשור של כאן גימל.
"סדר העבודה" - יצא לאור ב-3 בספטמבר 2019 כסינגל השלישי מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-12 במצעד של מדיה פורסט.
רשימת רצועות

| אלול תשע"ט> מס' | אלול תשע"ט> שם | אלול תשע"ט> משך | אלול תשע"ט>  | אלול תשע"ט>  | אלול תשע"ט>  | אלול תשע"ט>  | אלול תשע"ט>  | אלול תשע"ט>  | אלול תשע"ט>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אלול תשע"ט  | 4:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | בן אדם  | 3:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | לך אלי  | 3:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | אוחילה  | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | הלב שלי  | 3:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | נפשי (עם מוטי שטיינמץ)   | 4:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ה' שמעתי שמעך  | 6:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | מלוך  | 3:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | סדר העבודה  | 5:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 39:00 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  ישי ריבו הופתע במופע וקיבל "אלבום זהב", באתר כיכר השבת
↑  אלול תשע"ט, נבדק ב-2019-09-29
↑  לינוי משעלי, ‏מישי ריבו עד להקת שלוה: סיכום נבחרי העשור במוזיקה היהודית, באתר "סרוגים", 26 בספטמבר 2019
1 2  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
↑  גלגלצ, באתר glz.co.il
↑  שגיא בן נון‏, אייל גולן, עומר אדם או סטטיק ובן אל: מהו השיר הכי מושמע ברדיו?, באתר וואלה, 3 בספטמבר 2019
↑  המצעד השנתי תשע"ט 2019, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
↑  כאן גימל גאה להציג: מצעד העשור הרשמי של ישראל, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
אובנינסק

אובנינסק (ברוסית: О́бнинск) היא עיר במחוז קלוגה שברוסיה, הממוקמת על גדת נהר פרוטבה כ-100 קילומטרים (62 מיל) דרום-מערבית למוסקבה ו-80 קילומטרים (50 מיל) צפונית מזרחית לקלוגה .
היסטוריה

בשנת 1945 נוסד באזור מכון לפיזיקה והנדסת חשמל (IPPE). ב-27 ביוני 1954 החלה לפעול תחנת הכוח הגרעינית הראשונה בעולם לייצור חשמל. במקביל, העיר אובנינסק הוקמה בסמוך לתחנת הכוח על מנת לאכלס את עובדיה. מדענים, מהנדסים, פועלי בניין, מורים ואנשי מקצוע אחרים עברו לאובנינסק מכל רחבי ברית המועצות. ב-24 ביוני 1956 ניתן לאובנינסק מעמד של עיר. שמה של העיר נלקח מאובנינסקויה, תחנת הרכבת במוסקבה-בריאנסק שנבנתה בתקופה הצארית. אזור זה היה בקו החזית במלחמת רוסיה–צרפת ב-1812, מלחמת האזרחים ברוסיה ובחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה.
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין ברוסיה מ-2010, אוכלוסיית העיר מנתה כ-104,739 תושבים,. זוהי ירידה מ-105,706 התושבים במפקד 2002. לפי המפקד ב-1989 התגוררו בעיר כ-100,178 תושבים.
הגיל הממוצע של האזרחים הוא שלושים ותשע שנים.
ערים תאומות

צרפת מונפלייה, צרפת
בלארוס אסטרבייץ, בלארוס
ליטא ויסגינס, ליטא
ארצות הברית אוק רידג', טנסי, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  "General Information" (ברוסית). נבדק ב-5 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Business Guide to the Kaluga Region of Russia" (PDF). Jyväskylä University of Applied Sciences. 2009.(הקישור אינו פעיל, February 2018)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463770005171  GND: 4220405-7  MusicBrainz: 58b018d7-5150-41da-93cc-1b26a180d9a5  SUDOC: 259377414  VIAF: 126874218   WorldCat (עם VIAF): 126874218 
שדרות לנין
שדרות מרקס
אור בין האוקיינוסים

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  אור בין האוקיינוסים (רומן היסטורי)
 בימוי:  דרק סיאנפרנס 
 הופק בידי:  דייוויד היימן 
 תסריט:  דרק סיאנפרנס 
 עריכה:  ג'ים הלטון ורון פנטה
 שחקנים ראשיים:  מייקל פסבנדר   אליסיה ויקנדר   רייצ'ל וייס
 מוזיקה:  אלכסנדר דספלה 
 צילום:  אדם ארקאפו 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית   אוסטרליה אוסטרליה   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת   ניו זילנד ניו זילנד  
 חברת הפקה:  דרימוורקס, סרטי היידי, פרטיסיפנט מדיה
 חברה מפיצה:  אולפני וולט דיסני
 הקרנת בכורה:  1 בספטמבר 2016 (פסטיבל הסרטים של ונציה)   2 בספטמבר 2016 (ארצות הברית)   1 בנובמבר 2016 (הממלכה המאוחדת)
 משך הקרנה:  133 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  טרגדיה-רומנטי, סרט דרמה
 תקציב:  20 מיליון דולר אמריקני
 הכנסות:  26 מיליון דולר אמריקני (2016)
 הכנסות באתר מוג'ו:   lightbetweenoceans
 דף הסרט ב־IMDb
 
אור בין האוקיינוסים (באנגלית: The Light Between Oceans) הוא סרט טרגדיה-רומנטי אשר עלה לאקרנים בספטמבר 2016, ושנכתב ובוים בידי דרק סיאנפרנס. הסרט מבוסס על אודות הרומן ההיסטורי בעל אותו השם מאת מ. ל. סטדמן. בסרט מככבים בתפקידים ראשיים מייקל פסבנדר, אליסיה ויקנדר ורייצ'ל וייס, והוא מהווה קופרודוקציה בין ארצות הברית, ניו זילנד, אוסטרליה והממלכה המאוחדת. הסרט מגולל את סיפורו של שומר מגדלור ורעייתו אשר הצילו תינוקת אובדת מן הים, ולאחר מכן אימצו וגידלו אותה. שנים לאחר מכן, בני הזוג מגלים את זהות אמה הביולוגית של הילדה אותה אימצו וניצבים בפני הדילמה המוסרית של מעשיהם.
בכורתו העולמית של אור בין האוקיינוסים הייתה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-73 ב-1 בספטמבר 2016, והיה מועמד לפרס אריה הזהב. הסרט הופץ באמריקה הצפונית בידי סרטי טאצ'סטון ב-2 בספטמבר 2016, והוא הסרט האחרון של אולפני דרימוורקס שהופץ בידי אולפני וולט דיסני במסגרת עסקה שנחתמה בין שני האולפנים ב-2011. בממלכה המאוחדת עלה הסרט לאקרנים ב-1 בנובמבר 2016, וזכה קיבל ביקורות מעורבות וגרף כ-26 מיליון דולר אמריקני ברחבי העולם.