בדיע א-זמאן אל-המד'אני
יצירות > יסודות חברתיים במקאמות

המקאמה אינה משקפת מחשבה של אלהמד'אני אלא משקפת המציאות החברתית הקשה שרווחה באיראן בתקופתו של אלהמדאני. העוני והקבצנות שהיה נפוץ בין האנשים והמספר הגדול של קבצנים והטריקים המורכבים והמגוונים שלהם להתפרנס ולהרוויח כסף. אלהמד'אני קיבל את ההשראה הספרותית שלו מהמצב הפוליטי, החברתי והספרותי של אותה תקופה. בנוסף לרוח הסיפורית שהייתה שכיחה באותה תקופה ששימשה לאלהמד'אני מסגרת כללית של המקאמה. עוד מאפיין חשוב למעמד הבינוני שנוצר והוא השאפתנות והחמדנות, כל חייל שואף להיות אציל בעל יוקרה והשפעה ואפילו גם עבדים שאפו להיות ביום אחד לאנשים עשירים. הסביבה התחרותית שאלהמד'אני חי בה והסופרים שכתבו איגרות וחיבורים בזמנו כמו אלג'אחיז (בערבית: الجاحظ) תרמה בייחודיות וההצטיינות שלו בין כל בני דורו בנוסף להנצחת שמו עם כתיבת המקאמה.
המקאמה הערבית היא סיפור אבל לא כל המקאמות של אלהמד'אני הם סיפורים כך שחלק מהמקאמות הן כלום, וחלק נחשב למשהו גדול ועצום, ויש חלק מהמקאמות שלא קובצו בכלל תחת הכותרת מקאמות. הסגנון של אלהמד'אני הוא היצירתיות והאומנויות בכתיבה. במקאמה הראשונה אלקרידייה (בערבית: المقامة القريضية) אלהמד'אני כותב חוקים ועושה השוואה בין משוררים ישנים וחדשים, במקאמה ה-14 המקאמה אלג'אחיזייה (בערבית: المقامة الجاحظية) אלהמד'אני משווה בין אלג'אחיז (בערבית: الجاحظ)ו-בן אלמוקפאע (בערבית: ابن المقفع), ובמקאמה ה-5 אלקופייה (בערבית: المقامة الكوفية)אלהמד'אני מספר על כמה משוגעים שמדברים ומביעים דעתם כלפי קבוצת אלמועתזילה (קבוצה סונית), במקאמה ה-42 אלציימרייה (בערבית: المقامة الصيمرية) אלהמד'אני מדבר על המעשים והשקפת עולמו הנכונה של אלאסקנדרי (בערבית: الأسكندري), ובמקאמה ה-31 המקאמה אלרצאפיה (בערבית: المقامة الرصافية) אלהמד'אני מדבר על צורת דיבורם של הנוכלים הסאסאנים בתקופת האימפריה הפרסית, ובמקאמה ה-52 אלהמד'אני מביא סיפור על חיי הבדואים. המקאמות חולקו לפי נושאים: נוכלות והומור, קבצנות, ספרותיות ופילוסופיות, עצות, שבח ומקאמאת שאינן מסווגות.
בהסתכלות על המקאמות של אלהמד'אני בכללי נראה שהמקאמות מציגות הלך התרבות והחברה בתקופתו שהיא התקופה של השגת הכסף בטוב או ברע, כך אלהמד'אני מציג לנו כל מיני תופעות בחברה, מטפל במשברים נפשיים ומצפוניים של תקופתו. אלהמד'אני מציין באחת האיגרות שלו שהנושא של המקאמות הוא הקבצנות, אבל טענה זו לו מדויקת, והקבצנות אינה הסוגה היחידה במקאמות וההתייחסות לקבצנות זה רק כרעיון כללי, ואם אלהמד'אני מתמקד בנושא הקבצנות ומקדיש לה אוצרות של רטוריקה זה רק כדי לתאר את המצב החדש. אלהמד'אני הציג את העשירים, את הפקחות ואת השבח במקאמות, הגיבור שלו היה אבו אלפתח (בערבית: ابو الفتح الأسكندري) שהרבה פעמים מסכם את המקאמה בשירה קצרה של שניים שלושה בתים שבהם אבו אלפתח מביע את השקפת העולם ואידאולוגיה שלו. במקאמות: אלנאג'מייה (בערבית: المقامة الناجمية), אלנייסאבורייה (בערבית: المقامة النيسابورية), אלכלפייה (בערבית: المقامة الخلفية), אלמלוקייה (בערבית: المقامة الملوكية), אלסאריה (בערבית: المقامة السارية) שבח את כאלאף בן מוחמד (בערבית: خلف بن محمد) שנדיב זה תרם בהעשרת אלהמד'אני מבחינה כלכלית וחברתית, והוא שייך לו כמה מהמקאמות והאיגרות והשירים בדיוואן שלו. בסיפורים שאלהמד'אני מחבר במקאמות יש פקחות הונאה וטריקים, לפעמים צוחקים אחרי שקוראים את המקאמה ולפעמים דוחים ולא מקבלים את הרעיון כמו שקרה במקאמה אלאצפהאנייה (בערבית: المقامة الاصفهانية) שבה אבו אלפתח משאיר את המתפללים סוגדים לזמן רב. במקאמה אלמדירייה (בערבית: المقامة المضيرية) שמהווה סיפור מודרני שבה אלהמד'אני עושה ניתוח לדמויות של אנשים גם מבחינה פסיכולוגית. במקאמה אלחלוואנייה (בערבית: المقامة الحلوانية) אלהמד'אני השתמש בבדיחות ובהומור. יש גם את המקאמה אלאזרביג'אנייה (בערבית: المقامة الأذربيجانية) שאומרים שכתב אותה בלי להיות מוכן, כך שלא מובן בדיוק אם היא סיפור או בדיחה, ובמקאמה אלג'רג'אנייה (בערבית: المقامة الجرجانية) ואלבאסרייה (المقامة البصرية) אלהמד'אני מציג את מה שמוכנים היום "קבצנים עם כבוד".