stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תשתיות אנרגיה
היסטוריה

חברת "תשתיות אנרגיה בע"מ" וחברת הבת קו מוצרי דלק (קמ"ד) הן יורשות חברת הנפט העיראקית I.P.C שהוקמה בשנות ה-30 של המאה הקודמת על ידי הממשלה הבריטית. הממשלה הבריטית ראתה חשיבות כלכלית ואסטרטגית בפיתוח נמל בחיפה, בין היתר כנקודת מוצא לייצוא נפט ותזקיקי נפט למדינות אירופה. בשנת 1931 נחתמה אמנה בין הנציב העליון הבריטי בארץ ישראל לבין חברת הנפט העיראקית (I.P.C) להעברת נפט מעיראק דרך עבר הירדן לחיפה, מהלך של כ-1100 ק"מ, ולהסדרת זכויותיה של החברה בפלשתינה (א"י). בשנת 1934 השלימה חברת I.P.C את הנחת קטע צינור הנפט מכירכוכ שבעיראק ועד לחיפה. עם הקמת המדינה בשנת 1948 הופסקה הזרמת הדלק מעיראק לחיפה בקו זה. בחסות הממשלה הבריטית הקימה חברת I.P.C באזור חיפה מתקני אחסון, מערך של קווי דלק ונמלי דלק לגולמי ולתזקיקים, המשמשים בחברה עד עצם היום הזה.
בסוף שנות ה-50, עם הטלת החרם הערבי, הקימה ממשלת ישראל חברה ממשלתית בשם: "שירותי נפט", אשר הפכה בסוף שנות ה-50, עם סיום ניהול בתי הזיקוק בחיפה על ידי הבריטים, ליורשת החוקית של הזכויות והנכסים של חברת הנפט העיראקית.
במהלך השנים, עם התפתחותה הכלכלית של המדינה, גבר הצורך של המשק בדלק וכן בהיות מרכז הכובד הכלכלי במרכז ובדרום הארץ, היה צורך לפתח גם בהם תשתית דלק לסוגיה. כך החברה הגדילה את כושר האחסון, הרחיבה את קווי ההולכה והקימה מסופי דלק חדשים, נמלים ומסופי ניפוק.
בשנות ה-90, שונה שמה של החברה ל"חברה לתשתיות נפט ואנרגיה בע"מ".
ב-11 במאי 2021 עלה באש מכל דלק של החברה דרומית לאשקלון, בעקבות פגיעת רקטה ששוגרה מרצועת עזה.
בשנת 2021 כחלק מהתכנית האסטרטגית של החברה להיכנס לאפיקים חדשים ועשייה נוספת בתחומי אנרגיה חדשים, עודכן שמה של החברה ל"תשתיות אנרגיה בע"מ" והושק לוגו חדש בהתאם.
רפי טטרקה היה מנכ"ל החברה בשנים 2000–2017, בשנת 2018 ערן חיימוביץ' מונה למנכ"ל, במסגרת תפקידו הוביל את הנפקת האג"ח של החברה בשווי 350 מיליון שקל ובשנת 2023 מונה למנכ"ל עוזי לוין.
תחומי פעילות

חברות תשתיות אנרגיה וקו מוצרי דלק מהוות נדבך מרכזי במבנה משק האנרגיה בישראל. תפקידן הוא לספק את שירותי התשתית למשק זה וכלולים בו 4 תחומי פעילות עיקריים:
פריקה – מערך התשתית כולל בתוכו נמלי הדלק ומעגנים (מינגשים) ימיים בחיפה, באשקלון (בשיתוף עם חברת קצא"א). בנמלי הדלק מספקים למכליות-ים שירותי תדלוק ושירותי פריקה וטעינה של מוצרי דלק. המקשרים הימיים מספקים שירותי פריקה למכליות-ים באמצעות צנרת תת-ימית, אליה מתחברת המכלית בלב ים. הנפט הגולמי הנפרק מהמכלית מוזרם באמצעות הצינור למתקני האחסון בחוף ומועבר אחר כך לבתי הזיקוק.
אחסון – חברת תשתיות אנרגיה עוסקת באחסון של נפט גולמי ומוצריו: מזוט, סולר, קרוסין ובנזין. חומרים אלה מאוחסנים, כל מוצר בנפרד, במכלים ייעודיים המכוסים בגגות צפים שמטרתם הן למנוע התנדפות של אדי דלק לאוויר והן למנוע הצטברות של גזים במכלים. מכלי האחסון הם בחלקם עיליים ובחלקם תת-קרקעיים, והם ממוקמים במתקני אחסון שונים ברחבי הארץ אשר ביניהם מקשרת רשת קווי הולכה ארצית. כל מתקני האחסון של החברה עומדים בתקנים המתקדמים ביותר לבטיחות ולאיכות הסביבה ומצוידים במערכות מתקדמות לכיבוי אש ולבקרה.
הולכה - מתקני האחסון של חברת תשתיות אנרגיה פרושה על פני רשת קווית ארצית שאורכה הכולל כ־800 ק"מ. על מנת לשמור על בטיחות מרבית ולמניעת זיהום הסביבה כתוצאה מפגיעה מכנית בצינורות ודליפת דלקים, מוטמנים הצינורות באדמה ותוואי הצנרת מאובטח באופן שוטף באמצעות סיורים פיזיים על הקווים.
ניפוק - בין שאר פעילויותיה, מפעילה החברה את אתר הניפוק "אשל הנשיא", המספק שירותי ניפוק למכליות כביש לאזור דרום הארץ. מתקן הניפוק מספק שרות לכל חברות השיווק השונות למוצרים השונים: בנזין לסוגיו, קרוסין דס"ל – דלק סילוני למטוסים, סולר לתחבורה, סולר להסקה.
מתקני החברה

מתקני החברה פרוסים ברחבי הארץ ממסוף קריית חיים בצפון ועד מתקן אפרת ברמת חובב:
מסוף קריית חיים (טרמינל) - הוקם במפרץ חיפה, בחוף הים של קריית חיים בשנות ה-30 ע”י I.P.C, במטרה לייצא את עודפי הזיקוק של בתי הזיקוק ללקוחות בחו"ל. פעילות המסוף: פריקה וקליטה של נפט גולמי ממכליות-ים באמצעות מקשר ימי, אחסון תפעולי של נפט גולמי והזרמתו לזיקוק בבית הזיקוק בחיפה. קליטת נפט גולמי מקו צינור אילת-אשקלון, אחסונו והזרמתו לבתי זיקוק.
נמל הדלק, חיפה - הוקם בשנות ה-30 ע”י I.P.C. פעילות: שינוע של מוצרי נפט מוגמרים ומוצרים בתהליך זיקוק, תדלוק אוניות, אחסון והזרמה של מוצרים לבתי זיקוק חיפה, למתקני אחסון ולצרכנים גדולים במפרץ חיפה.
מסוף אלרואי – הוקם בתחום המועצה המקומית קריית טבעון בשנות ה-60 על ידי חברת "שירותי נפט". פעילות המסוף: אחסון מוצרי נפט והזרמתם למרכז הארץ ולדרומה, למתקני תעופה, לנמל הדלק, למתקני חברות הנפט, לבתי הזיקוק חיפה ולתחנות טורבו-גז של חברת החשמל.
מסוף ביל"ו - הוקם מזרחית לרחובות, סמוך לצומת ביל"ו בשנות ה-60 על ידי צה"ל, אשר הקים בו מכל אחסון אחד. בסוף שנות ה-70 עבר המתקן לידי חברת תשתיות אנרגיה אשר הקימה בו מכלי אחסון נוספים ובסוף שנות ה-80 הניחה ממנו צינור דלק אל נמל התעופה בן-גוריון. פעילות המסוף: אחסון מוצרי דלק והזרמתם ליעדים במרכז הארץ ולשדות תעופה.
מסוף אשקלון דרום - הוקם על חוף הים, דרומית לתחנת הכוח “רוטנברג” שבאשקלון באמצע שנות ה-70. פעילות המסוף: אחסון נפט גולמי ומוצרי נפט, הזרמת מוצרי נפט למערך הצנרת הארצית ולתחנת טורבו-גז רוטנברג של חברת החשמל.
מסוף האשל - הוקם צפונית לבאר שבע, מול שדה תימן בשנות ה-70. בתחילת שנות ה-80 הוקמו בו מכלי אחסון נוספים והונחו צינורות דלק ממנו אל צרכני דלק בדרום הארץ.
בשנת 2002 הוקם אתר הניפוק למכליות כביש על מנת לספק מוצרי דלק מסוגים שונים לחברות שיווק הדלק.
מתקן "אפרת" - הוקם מזרחית לרמת חובב בשנת 1995. מאז הוא משמש לאחסון מוצרי דלק ולניפוקו על פי דרישה. פעילות המתקן: אחסון מוצרי נפט והזרמתם ליעדים נדרשים.
דוחות מבקר המדינה

בדו"ח ביקורת לשנת 1999, קבע מבקר המדינה כי לחברה אין מידע מדויק על כמות הדלק שבטיפולה ולמי הוא שייך וכי היא מחייבת את לקוחותיה בתשלום על סמך נתונים שהם מוסרים בעצמם.
בדו"ח ביקורת לשנת 2005, קבע מבקר המדינה, אליעזר גולדברג כי החברה הקימה בשנים 2002–2004 מסופים לניפוק דלק לחברות הדלק בחריגות של מיליוני דולרים מהתקציבים שאושרו לכך בדירקטוריון, וללא בדיקת כדאיות נאותה.
הערות שוליים

↑   אורה קורן, ערן חיימוביץ' מונה למנכ"ל תש"ן, באתר TheMarker‏, 2 באוקטובר 2018
↑  ניצן כהן, ביקושי עתק של 1.34 מיליארד שקל בהנפקת תשן, באתר ביזפורטל, 11 באוגוסט 2020
↑  אלי דניאל, דו"ח מבקר המדינה: לחברת תשתיות נפט ואנרגיה אין מידע מדויק על כמות הדלק שבטיפולה ולמי הוא שייך, באתר TheMarker‏, 23 במאי 2001
↑  עמירם כהן, בז"ן ותש"ן חרגו במיליוני דולרים מתקציבי ההקמה של מסופים לניפוק דלק, באתר הארץ, 18 במאי 2005
| דגל ישראל חברות ממשלתיות בישראל |
| --- | --- | --- |
| אוצר | ענבל חברה לביטוח |  |
| אנרגיה | חברת החשמל לישראל • המכון הגיאופיסי לישראל • נתיבי הגז הטבעי לישראל • תשתיות נפט ואנרגיה • החברה הלאומית לאספקת פחם • חקר ימים ואגמים לישראל • מקורות |  |
| ביטחון | רפאל מערכות לחימה מתקדמות (SCD) • התעשייה האווירית לישראל • אלתא מערכות • תומר חברה ממשלתית • נצר השרון |  |
| בינוי ושיכון | האגודה לתרבות הדיור • דירה להשכיר • חלמיש • עמידר • ערים • חברת קרתא |  |
| דת | המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים |  |
| חינוך | הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי • הכפר הירוק • מאיר שפיה • מדרשת שדה בוקר • מקוה ישראל • החברה למתנ"סים |  |
| ירושלים | החברה לפיתוח מזרח ירושלים • החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי |  |
| כלכלה | אשרא • המועצה הישראלית לצרכנות |  |
| סביבה | החברה הממשלתית להגנות מצוקי חוף הים התיכון • החברה הממשלתית להגנות ים המלח • פארק אריאל שרון • החברה לשירותי איכות הסביבה |  |
| רווחה | המשקם |  |
| תחבורה | חברת כביש חוצה ישראל • נתיבי איילון • נתיבי ישראל • נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים • רכבת ישראל • נמל אשדוד • חברת נמלי ישראל |  |
| תיירות | החברה לפיתוח עכו העתיקה • החברה הממשלתית לתיירות |  |
| חברות ממשלתיות בעבר | אל על • בזק • נמל אילת • נמל חיפה • צים • תעש מערכות • עשות אשקלון • תדמור • דואר ישראל • בנק הדואר |  |
רשות החברות הממשלתיות • הפרטה בישראל
נמל הדלק, חיפה
תיקון חצות (אורטוריה)

"תיקון חצות", בלט על נושאים תימניים, כתב יד לתזמורת, 1957, עמוד ראשון
מרדכי סתר (במרכז) בחזרה של תזמורת קול ישראל בבניין ימק"א בירושלים. משמאל – המנצח גארי ברתיני
"תיקון חצות" היא אורטוריה מאת המלחין הישראלי מרדכי סתר. היצירה נכתבה במשך מספר שנים לתמליל של המשורר מרדכי טביב. לדעת רבים זוהי פסגת המוזיקה הקלאסית הישראלית.
רקע

סתר נולד ברוסיה ועלה בשנת 1926 לארץ ישראל. בשנת 1932 נסע לפריז ללמוד קומפוזיציה אצל המלחין פול דיקא ואצל נדיה בולאנז'ה. בשובו ארצה בשנת 1937 החל לגבש סגנון מוזיקלי ייחודי. סתר השתמש במרכיבים של צורה וארגון צליל ממסורת המוזיקה המערבית בשילוב עם מוזיקה יהודית עממית, של יהודי תימן ויהודי ספרד. בשנות השלושים והארבעים, הוא אסף מנגינות יהודיות מזרחיות ועיבד אותן למרקמים רב-קוליים בסגנון מוזיקת רנסאנס. בשנות החמישים והשישים, סתר החל בחיבור מוזיקה להרכבים קאמריים ולכלי סולו ובהמשך ליצירות תזמורתיות. גולת הכותרת של תהליך זה היא "תיקון חצות".
כתיבת היצירה

לצורך כתיבת היצירה סתר למד נוסחים של טעמי מקרא, תפילות ופיוטים של עדות השונות. הוא שילב ביצירתו חומרים של מוזיקאים מסורתיים כמו עובדיה טוביה וניסן כהן-מלמד. תמליל היצירה נכתב על ידי המשורר מרדכי טביב. טביב הושפע מהאגדה התלמודית, מן התנ"ך ושיר השירים.
היצירה נכתבה במשך מספר שנים וכללה מספר גרסאות. בגרסת 1957, היצירה נקראה "בלט על נושאים תימניים". היא בוצעה בקונצרט חגיגי שנערך לכבוד "הוד מלכותה המלכה אליזבת מבלגיה" בהיכל התרבות בתל אביב בניצוח גארי ברתיני. בהמשך ברתיני ניצח על היצירה פעמים רבות בישראל וברחבי העולם.
בגרסה מאוחרת יותר, רחבה ומקיפה, סתר הכין את היצירה בתחילה לביצוע רדיופוני. בהקלטתה ב-1962 השתתפו תזמורת קול ישראל, מקהלת קול ישראל, הקריין משה חובב והזמר-פייטן עובדיה טוביה. מכיוון שהיצירה נכתבה לשלוש מקהלות, נדרשה טכניקת הקלטה מיוחדת. "המוזיקה לא הוקלטה כפי שחוברה, אלא לפי שיטה הדומה לצילום סרטי קולנוע, היינו - תו הפרדה והרכבה מחדש של האלמנטים השונים, תזמורת, הרכבים כליים מיוחדים, מקהלות וקבוצות קריינים." בהפקה הטכנית הושקעו 1200 שעות (!) ועליה הופקד אלון שמוקלר. המוזיקה הושמעה לקהל באולם הקונצרטים באמצעות רמקולים. ההקלטה יצאה לאור על ידי CBS על גבי תקליט ויניל 33. באותה שנה ההקלטה זכתה בפרס איטליה היוקרתי ליצירות רדיו סטריאופוניות. מאוחר יותר עובדה היצירה גם לביצוע קונצרטנטי.
ביצוע הבכורה של הגרסה החדשה נערך ב-16 ביולי 1963 במסגרת "הפסטיבל הישראלי למוזיקה ודרמה". בקונצרט שפתח את הפסטיבל נכחו נשיא מדינת ישראל, חברי ממשלת ישראל, דיפלומטים ואישי ציבור. בביצוע היצירה השתתפו התזמורת הפילהרמונית הישראלית, מקהלת רינת, מקהלת קול ישראל, מקהלת הקיבוץ הארצי, המנצח גארי ברתיני והסולן יעקב מרקין.
עלילה

בהקדמה לביצוע "תיקון חצות" בגרסה הסטריאופנית מספר סתר על עלילתה:
העלילה מתרחשת בנפשו של המתפלל, העורך ביחידות "תקון חצות" בבית הכנסת. תוך התרוממות נפשו, פוקדים אותו מדי פעם בפעם מראות חזון הקשורים בכיסופיו לגאולה. תחילה הוא רואה ושומע את הגאולה, אחר כך - את עבודת הכהן הגדול בבית המקדש, ולבסוף - את הבטחת ארץ הבחירה בחלומו של יעקב, ושירת "הללויה". הזייתו מופסקת על ידי המיית מלמול מתפללים, הנכנסים לבית הכנסת לתפילת שחרית.

שלוש מקהלות משתתפות בביצוע היצירה: המקהלה הגדולה - המייצגת את העם ושתי מקהלות קטנות בעלות משמעות אלגורית-סימבולית. האחת - את "בת הקול" (יונה הומיה) והשנייה (מקהלה מדברת) את ה"אגדה". הסולן - בריטון - הוא בתפקיד המתפלל, העורך "תקון חצות" והוא מהווה חוליה מקשרת בין חלקיה השונים של היצירה. התזמורת הסימפונית מלווה ופרשת את העלילה.
פרקי היצירה הם שלושה וביצועם נמשך כחצי שעה:
פרולוג
תמונה ראשונה: הגלות
בקשה
תחינה
פולחן
תמונה שנייה: מראות בית המקדש וקולות רפאים
בקשה: בתי אל תפחדי" (המשך וריאציות על "דודי ירד לגנו")
שירת העם: מהמנוניות אל פולחניות
סיפור האגדה (עם "קולות רפאים"), ולקראת סיום - חזרה אל שירת העם בפולחניות.
תמונה שלישית: חלום יעקב וההבטחה
שירת הבקשה: "קולך שמעתי מחמד עיני"
הזיותיו של המתפלל נושאות אותו אל עבר רחוק יותר - אל "חלום יעקב" ו"ההבטחה". קטע זה, עיקרו קריאה של התמליל המקורי - בראשית כ"ח (י"א-י"ג).
תגובות העם ו"בת קול" עולות שוב, ומשתלבות בשירת "הללויה" פולחנית, המסתיימת בסחרור.
ביצועים

בעקבות הצלחת היצירה היא זכתה לביצועים בישראל וברחבי העולם עם התזמורת הפילהרמונית. למרות חשיבותה, היא זכתה בהמשך לביצועים מעטים. אחת מהסיבות לכך היא היותה מורכבת מאוד ודורשת תזמורת מלאה, טנור ושלוש מקהלות. בשל כך ישנן הקלטות מעטות שלה.
בשנת 2012 נבחר סתר להיות מלחין השנה בחג המוזיקה הישראלית, במסגרת זו בוצעו יצירותיו ו"תיקון חצות".
בשנת 2013 ניצח אורי סגל על היצירה בהשתתפות התזמורת והמקהלה של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים והסולן עופר כלף.
לקריאה נוספת

חגי חיטרון, האורטוריה שאינה מיועדת רק למתנחלים, באתר הארץ, 9 בפברואר 2016
אמיר מנדל, למה המלחין מרדכי סתר לא זכה בהכרה בינלאומית, באתר הארץ, 26 בפברואר 2018
אסף שלג, "יש שקט סופי, נקודה אחרונה, שאינה ולא כלום, ועם זאת עוצמתה רבה עד כדי כך, שממנה יכולים להיברא עולמות", הארץ, 18 באפריל 2018, תרבות וספרות, עמ' 3.
רונית סתר ואורי גולומב, מרדכי סתר: תיקון אישי, תיקון לאומי (כותרת זמנית). בהשתתפות: אבנר בהט, יוסי גולדנברג, מיכל גרובר-פרידלנדר. ירושלים: הוצאת מאגנס (בהכנה). זוכה פרס אנגל לשנת 2023
Ronit Seter & Uri Golomb. "Mordecai Seter’s Midnight Vigil (Tikkun Ḥatzot, 1961): Dconstructing Israelism, National and Biographical Myths", Journal of Musicological Research 38/3-4 (2019), pp. 329-347. https://doi.org/10.1080/01411896.2019.1649543
הערות שוליים

↑  "תיקון חצות", בלט על נושאים תימניים, כת"י לתזמורת, 1957, עמוד ראשון
↑  לירן גורקביץ', "תיקון חצות": למה שכחנו את מרדכי סתר?, באתר nrg‏, 4 ביוני 2013
↑   נעם בן זאב, הצלילים של מלחמת המעמדות, באתר הארץ, 2 ביוני 2013
↑  פרסומת, דבר, 27 במרץ 1959
↑  שלמה בן נון, "תיקון חצות", דבר, 21 בספטמבר 1962
↑  תמר אבידר, "פרס איטליה'", דבר, 25 בספטמבר 1962
↑  עודד אסף, צליל הולך ואובד, באתר הארץ, 31 ביולי 2009
↑  "'תיקון חצות' למ. סתר - הערב בפתיחת הפסטיבל", דבר, 16 ביולי 1963
↑  "תיקון חצות", חרות, 27 ביולי 1962
↑  חגי חיטרון, פסטיבל ישראל || תיקון חצות מושלם, באתר הארץ, 6 ביוני 2013
↑  הודעה על הענקת הפרס מלשכת העיתונות הממשלתית: https://www.gov.il/he/pages/telaviv16723
Runemagick

| --- | --- |
 מוקד פעילות:  שוודיה גטבורג, שוודיה
 תקופת הפעילות:  1990-2007, 2017
 סוגה:  דת'-דום (דת' מטאל, דום מטאל)
 חברת תקליטים:  סנצ'ורי מדיה רקורדס, Aftermath Music 
 www.runemagick.se
 חברים
 ניקלאס "טרור" רודולפסון ג'ונאס בלום אמה רודולפסון דניאל מוילנן
 חברים לשעבר
 רוברט פרסון יוהאן בקמן פיטר פאלמדאל פרדריק ג'ונסון תומאס אריקסון
 
Runemagick (בעברית: "קסם רונות", תעתיק: "רונמג'יק") היא להקת דת'-דום מטאל שוודית שהוקמה בשנת 1990. הלהקה הוקמה על ידי ניקלאס "טרור" רודולפסון תחת השם Desiderius, אשר הוחלף במהירות ל-Runemagic, ולבסוף ל-Runemagick. הם התחילו כלהקת דת' מטאל "טהור", אך מאוחר יותר הושפעו ושילבו אלמנטים מדום מטאל, השפעות שניתן לזהות מעט כבר באלבום הבכורה של הלהקה, The Supreme Force of Eternity. הלהקה התפרקה ב-2007 אך התאחדה ב-2017.
חברי הלהקה

סולן הלהקה, ניקלאס "טרור" רודולפסון, והבסיסטית, אמה רודולפסון, נשואים. הם גרים יחד עם משפחתם.
ניקלאס "טרור" רודולפסון - שירה, גיטרה (2007-1990, 2017-הווה)
ג'ונאס בלום - תופים (2000-1998), גיטרה (2018-הווה)
אמה רודולפסון - גיטרה בס (2007-2000, 2017-הווה)
דניאל מוילנן - תופים, כלי הקשה (2007-2000, 2017-הווה)
חברי הלהקה > חברים לשעבר

רוברט פרסון - גיטרה, שירה (1993-1991)
יוהאן בקמן - גיטרה בס (1993)
פיטר פאלמדאל - גיטרה בס (1998-1997)
פרדריק ג'ונסון - גיטרה (2003-1997)
תומאס אריקסון - גיטרה (2003-2002)
דיסקוגרפיה

| אלבום | שנה |
| --- | --- |
The Supreme Force of Eternity: 1998
Enter the Realm of Death: 1999
Resurrection in Blood: 2000
Ancient Incantations (מיני אלבום): 2001
Requiem of the Apocalypse: 2002
Moon of the Chaos Eclipse: 2002
Darkness Death Doom: 2003
On Funeral Wings: 2004
Envenom: 2005
Black Magick Sorceress (מיני אלבום): 2006
Invocation of Magick: 2006
Dawn of the End: 2007
Evoked from Abysmal Sleep: 2018
The Opening of Dead Gates (מיני אלבום): 2019
Into Desolate Realms: 2019
Beyond the Cenotaph of Mankind: 2023
הערות שוליים

↑  Runemagick - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
1 2 3  Islander, AN NCS INTERVIEW: RUNEMAGICK, NO CLEAN SINGING, ‏2018-07-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  Terror - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
↑  Emma Rudolfsson - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0667 3896  MusicBrainz: 7de59a20-5fe8-4c3c-88a1-8422ca43fea2  SUDOC: 169832600
קדושת לוי

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  רבי לוי יצחק מברדיצ'ב
 סוגה:  חסידות
 הסכמות:  רבי אברהם יהושע השיל מאפטא ורבי אהרן מז'יטומיר.
 הוצאה
 מקום הוצאה:  סלאוויטא
 תאריך הופעה ראשונה:  ה'תקנ"ח
 
קדושת לוי הוא ספרו המפורסם של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב, ומהבולטים שבספרות החסידית. הספר מכיל רעיונות חסידיים על התורה לפי סדר פרשיות השבוע, ועל ענייני חנוכה, פורים ופרקי אבות. הספר מפורסם בסגנונו המרבה לעסוק במעלתו ובייחודו של עם ישראל.
מבנה ותוכן החיבור

הספר מחולק לחמישה שערים מרכזיים:
מאמרים ורעיונות על פרשות השבוע (חלק זה יצא לאור רק במהדורות שאחר פטירתו).
פירושים לאגדות דסבי דבי אתונא.
מאמרי חסידות לימים טובים (אלו מכונים "קדושות", והם היו עיקר החיבור שהדפיס רבי לוי יצחק. בהתאם להם שם החיבור הוא "קדושת לוי"):
ביאור המצוות הנוהגות בפורים – בארבעה פרקים ("ארבע קדושות").
ביאור המצוות הנוהגות בחנוכה – בחמישה פרקים ("חמש קדושות")
מאמר "כללות ימים-טובים".
מאמר כללות הניסים.
פירושי אגדות.
חידושים על הש"ס – מאבי המחבר, ומבני המחבר.
בספר מרבה המחבר לכתוב על מעלת עם ישראל ובשבח הסנגוריה עליהם. כראיה הביא את מה שנכתב בגמרא שבתפילין של ה' עצמן היה נכתב שבחם של ישראל. כמקור לכך הביא רבי לוי יצחק קטע מתנא דבי אליהו המדבר על המעלה באמירת שבח בני ישראל; במהדורה של הספר "תנא דבי אליהו" בשנת ה'תל"ו הקטע הושמט מהספר, והושב במהדורה של הספר שיצאה בשנת ה'תקנ"ו, בעקבות בקשתו של רבי לוי יצחק.
בנוסף לתורותיו של רבי לוי יצחק, מובאים בספר חידושים מאביו רבי מאיר מהוסאקוב, ומבניו רבי מאיר (בעל ה"כתר תורה") ורבי ישראל מפיקוב. בנו רבי מאיר מצוטט על ידו גם בתוך הספר.
בניגוד לרבים מספרי החסידות, ממעט רבי לוי יצחק להשתמש בסודות וברמזים.
הערכה וחשיבות

רבי חיים אלעזר שפירא (ה"מנחת אלעזר") ממונקאטש אמר על הספר כי ”ספר הקדוש קדושת לוי, בו טמון ברמז כמעט כל כתבי האר"י, וכל תיבה ותיבה בנויה ומשוכללת על יסודות סתרי תורה, ולזה צריכין מתינות ועמוק והתבוננות להבין ולהשכיל שיח סוד קדשו, וכולי האי ואולי”.
במסורת הברסלבית מקובל כי ה"קדושות" (המאמרים על חנוכה ופורים) הם מרבי נתן מנמירוב, שחיבר אותם בעת שהסתופף אצל רבי לוי יצחק.
גדולי החסידות ראו בספר כוח סגולי גדול, ויכולת להביא להתלהבות ולדבקות באהבת ה' ויראת שמיים. מהם שאמרו שעצם החזקת הספר בבית מסוגלת להמתקת הדינים וכשמירה ממזיקים. רבי אברהם יהושע השיל מאפטא (ה"אוהב ישראל") כתב בהסכמתו לספר (ברדיצ'ב תקע"ה) כי ”בוודאי זכות הגאון בעל המחבר זלה"ה וקדושת ספריו הנ"ל יהיה למגן ומחסה בכל מקום אשר ימצאו”, וכך גם כתב רבי אהרן מז'יטומיר בהסכמתו לאותה המהדורה. בהסכמת רבני מונקאטש (מונקאטש תרצ"ט) נאמר ”ידוע ומקובל מצדיקי דור ודור אשר ספר הקדוש קדושת לוי מסוגל בכל בית להמתקת הדינים”.
בתנועת החסידות היו שנהגו לשים את הספר "קדושת לוי" כסגולה בעמוד תפילה בימי חודש אלול.
מהדורות הספר

החיבור נכתב על ידי רבי לוי יצחק מברדיצ'ב עצמו, ואת חלקו הראשון של הספר, העוסק בענייני חנוכה ופורים, וכן בחידושי אגדות דסבי דבי אתונא, הדפיס רבי לוי יצחק כבר בחייו. הוא יצא לאור בשנת ה'תקנ"ח (1798) בדפוס של האחים מסלאוויטא יחד עם חידושים מאביו רבי מאיר מהוסאקוב ומבנו רבי ישראל מפיקוב, ומהדורה נוספת יצאה בשנותיו האחרונות, בשנת ה'תקס"ו (1806), בדפוס זולקווא. בשער הספר תיאר המחבר את תוכנו: ”תוכחות מוסר לכל שפל ערכי כמוני להתלהב את לבו הטהור לאלקי ישראל”. שנה לאחר פטירתו, בשנת ה'תקע"א (1811), הודפס הספר במהדורה נוספת ומורחבת על ידי בנו, רבי דוב בער דרברמדיקר, כשאליו מתווספים דברי תורתו של רבי לוי יצחק על הסדר פרשיות השבוע.
במהדורה השנייה (תקס"ו) נוספו הסכמות מרבי אברהם יהושע השיל מאפטא ורבי אהרן מז'יטומיר. במהדורה הזו הופיעה הסכמת רבי לוי יצחק עצמו, וכן הסכמת רבי יעקב אורנשטיין (אב"ד לבוב), שהושמטו במהדורות הבאות.
בשנת ה'תרכ"ב יצאו דברי תורתו של רבי לוי יצחק על פרקי אבות, על פי כתב יד שהיה בביתו של רבי ישראל הופשטיין מקוז'ניץ (המגיד מקוז'ניץ), מתלמידיו של רבי לוי יצחק. הספר יצא על ידי רבי משה כהן, נכדו של המגיד מקוזניץ', בעיר לבוב, בשם "קדושת לוי על פרקי אבות". בסוף הספר הודפס "כוונת המקווה" מהבעל שם טוב.
אברהם וינרוט הוציא ליקוט וביאור של הספר, בשם "לאור קדושת לוי". בני ברק תשמ"ח.
ביאורים והרחבות

↑  החידושים של בניו, בהלכה ובאגדה, מופיעים בין ה"קדושות" לפורים לבין ה"קדושות" לחנוכה.
↑  זאת בשונה משאר ספרי החסידות בדורות הראשונים של החסידות, שנכתבו לרוב על ידי תלמידים ויורשים.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת בכורות, דף ח', עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ו', עמוד א'.
↑  קדושת לוי, פרשת בא.
↑  רבי לוי יצחק מברדיטשוב, הבוחר בעמו ישראל באהבה, בתוך "קדושת הלוי המבואר", עמ' ב, בהוצאת "עוז והדר", באתר אוצר החכמה.
↑  פרשת ויגש.
↑  מתתיהו גוטמן, מגדולי החסידות – רבי לוי יצחק מברדיטשוב, ה'תר"ץ, עמ' 16.
↑  קדושת לוי, ה'תשנ"ב, עמ' 310.
↑  רבי לוי יצחק מברדיטשוב, הבוחר בעמו ישראל באהבה, בתוך "קדושת הלוי המבואר", עמ' א, בהוצאת "עוז והדר", באתר אוצר החכמה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007595054605171  VIAF: 303638528   WorldCat (עם VIAF): 303638528
דולוס מיקל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 ביולי 1960 (בת 64) ליידה, ספרד 
 מדינה:  ספרד 
 שפות היצירה:  קטלאנית, ספרדית 
 סוגה:  שירה 
 יצירות בולטות:  The Higienic 
 
דולוס מיקל אי אבליה (בקטלאנית: Dolors Miquel i Abellà; נולדה ב-18 ביולי 1960) היא משוררת קטלאנית.
נולדה בעיר ליידה שבנפת סגריה (צפון-מערב קטלוניה).
מיקל עוסקת בכתיבה עיתונאית ובהוראה, סגנונה הייחודי מצטיין במיוחד בישירותו ובתפוצה הנרחבת של צורות לשוניות דיאלקטליות בשימוש הלשון. על ספר הביכורים שלה, "הרוח והבית הסגור", שראה אור בשנת 1990, זכתה היוצרת בפרס ע"ש רוזה לוורוני מטעם עיריית קאדאקס.
בין ספריה האחרים: "ספר הגברים" (1998), "שירי הייקו של נהג המשאית" (1999), "צוענייה רוק" (2002) ו"רוחות האדמה" (2004), שעליו זכתה בפרס עיריית ברצלונה.
בשנת 1992 פרסמה את קובץ סיפוריה היחיד.
תעסוקה גמישה

הסדרי עבודה בין מעסיקים לעובדים כוללים לרוב הגדרות נוקשות לגבי שעות תחילת יום העבודה וסיומו, ימי עבודה וחופשה, וקביעת האתר שבו מתבצעת העבודה. לעומת הסדרים נוקשים אלו, התפתחו הסדרי עבודה גמישים, המאפשרים לעובדים ויסות בין ניהול הקריירה לחייהם האישיים באופן ההולם צורכי חיים שונים. הסדרי תעסוקה המשוחררים מהדפוסים הנוקשים קרויים תעסוקה גמישה. מצד שני, חלק מההסדרים מטשטשים את הגבולות בין עבודה ופנאי, למשל עבודה בבית. מדינות שונות באירופה (צרפת וגרמניה) החלו בחקיקה והסדרים לצמצם הגמישות וליצור גבולות ברורים יותר בין העבודה לחיי משפחה ופנאי, וזאת במטרה להגדיל את רווחת העובד.
הסדרי תעסוקה גמישה

גמישות בסידור שעות העבודה: כגון שעות התחלה וסיום גמישות, שבוע עבודה דחוס, עבודת משמרות, Flex-time, הסדרי שעות עודפות, סידור עבודה צפוי (Predictable Scheduling) וכדומה.
גמישות במספר שעות העבודה: כגון משרה חלקית, שיתוף במשרה (Job Sharing), פרישה הדרגתית, חזרה הדרגתית מחופשת לידה, עבודה עונתית וכדומה.
גמישות במקום ממנו מתבצעת העבודה: כגון עבודה מהבית באופן חלקי או מלא, או עבודה מרחוק: משרדים בקהילה / אתרי לקוח / ספקים / חו"ל וכדומה.
תוכניות עבודה

ארגונים עסקיים נדרשים לאתר את הסדרי התעסוקה המתאימים ביותר לארגון ולצרכיו ולהטמיעם באופן אשר יפיק את הרווחים הכלכליים בצורה המרבית. נושא זה מאוגד היום תחת הגדרה רחבה הכוללת את ההסדרים השונים ונקרא בשם מדיניות ארגונית ידידותית למשפחה. הארגון נדרש לבצע מהלכים אלו כך שיכללו מענה מקצועי מלא להיבטים משפטיים וארגוניים רחבים.
היכולת ליישם הסדרי תעסוקה גמישה תלויה באופיו של הארגון ובאופייה של המשרה. עובד העוסק בקבלת קהל חייב להיות נוכח במקום ובזמן שנקבעו לקבלת קהל - בתפקיד זה אין מקום לגמישות. גם עבודה הנעשית בצוות אינה מאפשרת גמישות בזמן העבודה ובמקום העבודה - על כל חברי הצוות להיות בזמן העבודה באותו מקום. גם עבודה הכרוכה בהפעלתן של מכונות אינה מאפשרת גמישות רבה.
לעומת אלה, עובד שתפקידו מתן מענה לפניות טלפוניות יוכל לעשות זאת מכל מקום, לאחר התאמה של מערכת הטלפוניה הארגונית. כאשר מתן המענה אינו דורש מומחיות גבוהה, ניתן יהיה לפצל משרה זו בין עובדים אחדים, שיתאמו ביניהם את מספר השעות שכל אחד מהם עובד ואת מועדן (תוך עמידה במסגרת השעות שבהן יש לספק שירות זה).
מודל "סנכרון עבודה משפחה" של ענת גרתי לוקח בחשבון אילוצים אלו ואחרים ומציע לארגונים תהליך סדור לעיצוב תוכניות עבודה. המודל ממפה את הצרכים והדרישות של כלל בעלי העניין ומנחה את הדרך לעיצוב תוכנית שתיתן את המענה המיטבי לצרכים ודרישות אלו.
תועלות

תועלת למעסיקים: הטמעת מודלים של תעסוקה גמישה בארגונים מזכה את המעסיקים בשלל תועלות, בהן חיסכון בתקורות, יכולות שימור וגיוס מפותחות, הגברת שביעות רצון ופרודוקטיביות של עובדים, הפחתת היעדרויות, מיתוג הארגון כ"מעסיק מועדף", שדרוג תוכניות קיימות-ארגונית (COOP) ועוד.
תועלת לעובדים: העובדים זוכים מבחינתם באפשרות לווסת בין ניהול הקריירה לצורכי חיים אחרים, לחיסכון ניכר בזמן ובעלות נסיעות, סביבת עבודה המותאמת לצורכיהם, יתר נוכחות הורית, שעות עבודה גמישות, אפשרות לגור בפריפריה ועוד.
תועלת לקהילה ולסביבה: הקהילה והסביבה מתוגמלות בהסדרי תעסוקה גמישה בהפחתת זיהום האוויר בשל צמצום היקפי התעבורה, שמירת התשתיות הלאומיות, אפשרויות תעסוקה למגזרי עובדים שונים שהתקשו להשתלב במעגל העבודה, פיתוח הפריפריה, מעורבות עובדים בקהילתם הטבעית ועוד.
התרומה של הארגון בגמישות תעסוקתית

ארגון התומך באיזון-עבודה חיים מתקיימים הסדרי עבודה בין מעסיקים לעובדים הכוללים בתוכם הגדרות מוגדרות מראש כדי לאפשר תעסוקה גמישה. הסדרים אלו מאפשרים לעובדים לכוון ולאזן בין ניהול הקריירה לחיי הפרט שלהם. בעוד שאנשי ההנהלה בארגון מאפשרים תעסוקה גמישה לעובדים הם מציינים את היתרונות שיש בהגעה למקום העבודהכגון: אינטראקציות חברתיות, סיוע מעבר לדלת, עבודה בצוות, הגדלת רווחים בארגון.בנוסף לכך, מאפשר לקיים מודל עבודה נוח שאותו אפשר להתאים לפי כל חזון של כל ארגון.