stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tanki Online
אופן המשחק > משימות

משימות יומיות
בכל יום השחקן מקבל 9 משימות קבועות. בעת השלמת המשימה, השחקן יכול לאסוף את הפרס שלה, שהינו כוכב אחד. בהשלמת 9 המשימות השחקן משלים את המשימה העשירית שהיא 'סופר משימה' שממנה הוא מקבל 3 מכולות ירוקות. אחרי שהשלים את הסט הראשון מגיע סט נוסף עם 6 משימות ומשימת סופר.
משימות שבועיות
בכל שבוע יש סל של 9 משימות קבועות, שעל כל אחת מהן מקבלים מכולה אחת. בהשלמת 9 המשימות מקבלים 3 מכולות שבועיות. אחרי השלמת הסט מגיע סט נוסף, ואחרין עוד סט שפתוח רק לבעלי חשבון פרימיום.
אתגרים
אתגרים דו שבועיים
כל חודש יש 3 אתגרים חודשיים, אחד בכל שבועיים, שבמהלכם צריך לצבור נקודות כוכב על ידי לחימה והשלמת משימות ככל שתלחם יותר טוב כך תקבל יותר נקודות כוכב, כל 5 כוכבים זוכים בפרס, כשהפרסים הם אספקה, קריסטלים, מכולות וגם סקין בשלב האחרון. אם יש לך חשבון פרימיום תקבל כפול 2 נקודות כוכב מהקרבות. במצב הרגיל השחקן מקבל פרסים מסוימים, והוא יכול לשלם 700 טנקוין ולקבל פרס נוסף בכל שלב.
ניתן לקנות כוכבים בחנות המשחק.
אתגרי עלית
מדי פעם יש 'אתגרי עלית' אותם צריף לפתוח בתשלום של 1000 טנקוין, ובהם צריך להשיג 1000 כוכבים (20 שלבים של 50 כוכבים) שבסופם יש עור או מכולת עור.
חשבונות פרימיום

החל מאוקטובר 2015, המשחק כולל גם חשבון פרימיום, המעניק לשחקן מספר אפשרויות נוספות. ראשית, השחקן מקבל פי 2 יותר קריסטלים בסוף כל קרב. מספר הנקודות שהשחקן צבר בקרב אמנם לא משתנה, אך הסכום מקבל תוספת של 50%, כאשר מועבר אל מד הדרגה של השחקן, בו כלל הנקודות שצבר אי-פעם, וכך ניתן לעלות רמה מהר יותר. כל ההטבות הנ"ל מסתיימות עם סיום מנוי הפרימיום.
ניתן לרכוש מנוי פרימיום באמצעות כסף לזמן קבוע, או להוסיף זמן למנוי פרימיום קיים ברכישה נוספת. מדי פעם ישנם הצעות מיוחדות בחנות שמכילות גם ימי פרימיום, אותם ניתן לקנות בטנקוינים.
תקשורת

במשחק יש גם פורום רשמי, הכולל שבטים (Clans), נגיש כאשר מגיעה לדרגה מסוימת (דרגת ריבוע [הדרגה ה-11]), תכונה שבו שחקנים יכולים לקיים אינטראקציה ולארגן לפעמים לשחק קרבות יחד עם חברי השבט שלהם.
כמו כן, במשחק יש צ'אט פנימי וצ'אטים בקרבות.
תחרויות

מעת לעת, המנהלים של טנקי אונליין יוצרת תחרויות רשמיות, בהן המנצחים יכולים לזכות בציוד מתקדם, קריסטלים או פרסים אמיתיים. תחרויות יכולות לכלול קרבות במשחק, שליחת יצירות אמנות, שליחת קטעי וידאו של שחקנים שמצלמים את עצמם משחקים, ועוד.
בנוסף לתחרויות רשמיות שנערכו על ידי המנהלים, עיתון חדשות Tanki הוא שוחרר מהחזקת התחרויות שבו שחקנים יכולים להתחרות. תחרויות אלו הן בדרך כלל לא מבוססות טנק ודורשות הרבה חשיבה, בדרך כלל חידות היגיון.
הערות שוליים

↑  באנגלית:Turrets
↑  בַּמ"ם יש דגש, כי הָמר באנגלית כותבים עם 2 m
↑  באנגלית: Wasp
↑  באנגלית: Hornet
↑  באנגלית: Hopper
↑  באנגלית: Paladin
↑  באנגלית: Viking
↑  באנגלית: Hunter
תדר נייקוויסט

אות מקורי (באדום) נדגם בתדר נמוך מתדר נייקויסט (הנקודות השחורות), ולכן שחזור האות (בכחול) מהווה תוצאה שגויה
בתורת הדגימה, תדר נייקוויסט (על שם הארי נייקוויסט, מהתורמים הראשיים לתורת האינפורמציה) הוא מחצית מתדר הדגימה בו מערכת ספרתית פועלת. תדר זה הוא התדר הגבוה ביותר שניתן לשחזור מתוך אות ספרתי אשר מייצג דגימה של מידע אנלוגי.
על פי משפט הדגימה של נייקוויסט-שאנון, כאשר דוגמים אות אנלוגי בתדר דגימה מסוים f, האות הדגום ייצג נאמנה את האות הנדגם ויאפשר שחזור מדויק שלו, עבור תדרים שהם לכל היותר f/2. אם האות הנדגם מכיל תדרים גבוהים מתדר נייקוויסט, תתרחשנה טעויות דגימה, ובאות הדגום יופיע בטעות בתדרים נמוכים מידע שהיה במקור בתדרים גבוהים. תופעה זו נקראת "התחזות" או "קיפול תדרים" (aliasing).
יש צורך בשימוש במסנן אידיאלי על מנת לאפשר שחזור מדויק של אות שנדגם בדיוק בתדר נייקוויסט. משום שמסנן זה איננו ניתן למימוש מעשי נהוג לדגום אותות תדר גבוה מהנדרש על פי תדר נייקוויסט. לדוגמה, התדר הגבוה ביותר שבני אדם מסוגלים לשמוע, הוא בסביבות 20,000 הרץ, והקלטה שתיחשב איכותית צריכה לאפשר שימור גם של התדרים בסביבת 20,000 הרץ. משום כך תדר הדגימה בתקליטורים הוא 44,100 הרץ, מעט יותר מכפליים מתדר זה.
לעומת זאת, באשליית גלגל העגלה, מודגם מה קורה כאשר הדגימה נעשית בתדר נמוך מהנדרש לצורך שחזור מדויק של האות. גלגל המסתובב בתדירות גבוהה, ייצור את האשליה כי הוא מסתובב בכיוון ההפוך, אם התדירות הזוויתית של סיבוב הגלגל היא גבוהה יותר מתדירות הדגימה של מצלמת הווידאו (כ-24 תמונות בשנייה).
ראו גם

תורת הדגימה (עיבוד אותות)
הערות שוליים

↑  למספר המדויק 44,100 יש גם סיבות נוספות, למשל שהוא מתחלק בכמות גדולה של מספרים ראשוניים. ראו בערך באנגלית (44,100 Hz)
סופט מאשין

| --- | --- |

 מקום הקמה:  קנטרברי 
 מוקד פעילות:  קנטרברי, אנגליה
 תקופת הפעילות:  1966–1984 (כ־18 שנים)
 סוגה:  קנטרברי פיוז'ן רוק מתקדם   רוק פסיכדלי
 חברת תקליטים:  ABC, קולומביה, Harvest  EMI
 softmachine.org
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 Mike Ratledge John Etheridge Theo Travis דייוויד אלן רוברט ואייט Kevin Ayers בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 חברים לשעבר
 דייוויד אלן  רוברט וויאט  קווין איירס  אלטון דין  יו הופר  מייק רטלדג'  רוי באבניגטון  קרל ג'נקינס  ג'ון מרשל   סטיב קוק   אלן ריקמן  אלן הולדסוורת'  ג'ון הת'רידג'
 
סופט מאשין (באנגלית: Soft Machine,"מכונה רכה") הייתה להקת רוק בריטית מהעיר קנטרברי, אשר נקראה על שם ספרו של ויליאם ס. בורוז. הלהקה היא אחת מהלהקות החשובות ביותר בסצנת הקנטרברי, ומחלוצות הרוק המתקדם.
ההתחלה, פסיכדליה ופיוז'ן ג'אז

הלהקה הוקמה בשנת 1966 על ידי רוברט וויאט (תופים, שירה), קווין איירס (גיטרה בס, גיטרה, קולות), דייוויד אלן (גיטרה), מייק רטלדג' (קלידים) ובהופעות הראשונות גם הגיטריסט האמריקאי לארי נוולין.
באוקטובר 1967, לאחר שהיה ארעית קצרה בצרפת, נמנעה מאלן האוסטרלי כניסה מחודשת לאנגליה, והלהקה נאלצה להמשיך כשלישייה. אלן חזר לפריז וייסד את להקת גונג. הלהקה זכתה להיות להקת החימום של סיבוב ההופעות של ג'ימי הנדריקס בצפון אמריקה בשנת 1968. אלבומה הראשון של הלהקה, The Soft Machine, שהיה בסגנון רוק פסיכדלי הוקלט בסיום החלק הראשון של סיבוב ההופעות בניו יורק. כשחזרו לאנגליה הצטרף ללהקה אנדי סאמרס, מי שעתיד להיות הגיטריסט של להקת הפוליס. לאחר שבועיים של חזרות, נסעה הרביעייה המחודשת בחזרה לארצות הברית להמשך סיבוב ההופעות, והופיעו כמה הופעות סולו לפני שחזרו להופיע עם הנדריקס. בינתיים פוטר סאמרס בעקבות התעקשותו של איירס על כך. לאחר סיבוב ההופעות עזב איירס את הלהקה, וויאט נשאר בארצות הברית כדי להקליט דמואים לאלבום סולו, והלהקה לא התאחדה שוב עד ינואר 1969.
בינואר 1969, צרפה הלהקה את יו הופר כבסיסט והקליטה את אלבומה השני, Volume Two. באמצע אותה השנה הקליטה הלהקה (ללא קרדיט) באלבום הבכורה של קריירת הסולו של סיד בארט, "The Madcap Laughs". לקראת סוף שנת 1969 הפכה השלישייה לשביעייה, עם צירופם של ארבעה נשפנים, אך רק הסקסופוניסט אליוט דין נשאר כעבור כמה חודשים. הרביעייה הנותרת (וויאט, הופר, רטלדג' ודין) הקליטה את האלבומים Third ו-Fourth, עם נגנים אורחים רבים, בעיקר נגני ג'אז. Fourth, היה האלבום הראשון של הלהקה שהיה אינסטרומנטלי לחלוטין, והאחרון שבו השתתף וויאט.
תקופת פוסט - וויאט

לאחר חילוקי דעות פנימיים לגבי כיווניה המוזיקליים של הלהקה, עזב וויאט את הלהקה בשנת 1971, וייסד את להקת "Matching Mole" (משחק מילים על השם סופט מאשין בצרפתית). הוא הוחלף על ידי מתופף הג'אז האוסטרלי פיל הווארד, אבל חילוקי דעות מוזיקליים הובילו את הווארד לעזוב בשנת 71' לאחר הקלטה של מחצית מהאלבום Fifth (שיצא ב-1972), ומספר חודשים אחר כך, הובילו גם לעזיבתו של דין. הם הוחלפו על ידי ג'ון מרשל (תופים), ולהקלטות האלבום Six (ב-1973) קארל ג'נקינס (אורגן), שניהם חברים לשעבר בלהקת Nucleus, שהפכו את הצליל של הלהקה לסגנון הנוטה עוד יותר לפיוזן ג'אז.
בשנת 1973, לאחר הוצאת האלבום Six, עזב הופר את הלהקה והוחלף על ידי רוי באבינגטון, גם הוא חבר להקת Nucleus לשעבר, ואשר תרם כבר לאלבומים Fourth ו-Fifth תפקיד של קונטרבס. הרביעייה החדשה (באבינגטון, ג'קינס, מרשל ורטלדג') הקליטו את האלבום Seven (ב-1973). לאחר הוצאת האלבום החליפה הלהקה חברת תקליטים, ועברה מקולומביה רקורדס ל-הארבסט רקורדס. לקראת האלבום Bundles (ב-1975) הצטרף ללהקה הגיטריסט אלן הולדסוורת'. ובאלבום Softs, אלבום האולפן הרשמי האחרון של הלהקה, הוחלף הולדזוורת' בג'ון הת'רידג'. בשלב מוקדם של ההקלטות עזב גם רטלדג', חבר ההרכב המקורי האחרון שנותר. מספר הקלטות בשנת 1977 (בעיקר מהופעות) יצאו כאלבומה האחרון של הלהקה כלהקה פעילה Alive and Well. השם סופט מאשין שימש גם להקלטת האלבום Land of Cockayne, (אף על פי שממשתתפי האלבום הזה רק הולדזוורת' היה חלק מההרכב, וריי וורליי שניגן תקופה קצרה עם הלהקה) ולסבב הופעות קצר בהשתתפות מספר חברי הרכב לשעבר.
אלבומי אולפן

The Soft Machine - 1968
Volume Two - 1969
Third - 1970
Fourth - 1971
Fifth - 1972
Six - 1973
Seven - 1973
Bundles - 1975
Softs - 1976
Land of Cockayne - 1981
מוזיאון חיפה לאמנות

| --- | --- |

מוזיאון חיפה לאמנות
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לאמנות
 כתובת:  רחוב שבתאי לוי 26, חיפה
 מיקום:  חיפה 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  חברת מוזיאוני חיפה
 מנהל:  יותם יקיר
 אוצר ראשי:  קובי בן-מאיר
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1951
 תאריך פתיחה רשמי:  1951
 
 קואורדינטות:  32°48′54″N 34°59′33″E﻿ / ﻿32.815°N 34.9925°E﻿ / 32.815; 34.9925
 www.hma.org.il
  (למפת חיפה מוגדלת) מוזיאון חיפה לאמנות(למפת חיפה רגילה) מוזיאון חיפה לאמנות(למפת הגליל המערבי רגילה) מוזיאון חיפה לאמנות(למפת הגליל המערבי מוגדלת) מוזיאון חיפה לאמנות
 
מוזיאון חיפה לאמנות נוסד ב-1951 בחיפה באגף הימני של מבנה עיריית חיפה. 
החל משנת 1978 הוא פועל בבניין הנוכחי שבוואדי ניסנאס. מבנה המוזיאון הוא מבנה אבן ייחודי שנבנה בשנות ה-20 כבית ספר והוכרז כאתר לשימור. הבניין התלת-קומתי ממוקם על גבול שכונת הדר, בצומת מרכזי של תרבות, המחבר שכונות יהודיות וערביות. המוזיאון הוא חלק ממוזיאוני חיפה ואחד משלושת המוזיאונים לאמנות הגדולים בישראל, ומתמקד בהצגת אמנות עכשווית, ישראלית ובינלאומית.
היסטוריה

המוזיאון נפתח ב-7 באוקטובר 1951 לרגל תערוכה גדולה לכבוד מארק שאגאל. שאגאל אף היה נוכח בפתיחה.
מיום היווסדו שכנו בו שני מוזיאונים:
המוזיאון לאמנות עתיקה, מיסודו של א.מ. ראש (רוץ')
מוזיאון לאמנות חדישה.
ד"ר פריץ שיף ניהל את המוזיאון לאמנות חדשה מ-1955 ועד 1964. בשנת 1961 נתמנה שיף כמנהל שני המוזיאונים. המוזיאון עבר לבניין ברחוב שבתאי לוי בשנת 1978.
עם כניסתה של תמי כץ-פרימן לתפקיד האוצרת הראשית של המוזיאון בספטמבר 2005 התחדדה מטרתו של המוזיאון לשקף את התמונה המרובדת ורבת-הפנים של התרבות העכשווית בעידן הגלובלי. כץ-פרימן כיהנה בתפקיד עד שנת 2010.
בינואר 2019 פרצו מהומות ליד מוזיאון חיפה לאמנות, שם הוצגה יצירתו של יאני לינונן "מק ישו" בה נראית דמותו של רונלד מקדונלד כישו על צלב. מאות מפגינים נוצרים השליכו אבנים על המוזיאון ודרשו להסיר את הפסל. בהפגנה נפצעו שלושה שוטרים. לינונן הצהיר כי הוא תומך בחרם אמנותי על ישראל וביקש בעצמו מהמוזיאון להסיר את היצירה.
המוזיאון כיום

מוזיאון חיפה לאמנות משתרע על שטח של כ-1,300 מ"ר ושוכן בשלוש קומות, מהווה מוסד ואבן שואבת לאמנים וחוקרי אמנות, בדגש על שאלות עכשוויות הנוגעות למהות, למשמעות ולפוטנציאל הגלומים באוסף מוזיאלי.
התערוכות שהוצגו בשנים האחרונות, ואלה המתוכננות לשנים הקרובות, עסקו וצפויות לעסוק בסוגיות מרכזיות סביב נושאים, רעיונות ומגמות תרבותיות משתנות. אשכול התערוכות, המתחלף שלוש פעמים בשנה, כולל, בנוסף לתערוכה המרכזית, תערוכות משנה המהדהדות את הנושא המוביל. המוזיאון מציג אלפי עבודות של אמנים ישראלים ובינלאומיים, ומספר את סיפורה של התרבות הישראלית העכשווית.
"המרכז למדיה חדשה" פועל במוזיאון מאז שנת 2004, ומטרתו להציג צורות אמנות תלויות-טכנולוגיה ולחקור את ההיבטים החברתיים-תרבותיים שלהן. רצף התערוכות של המרכז למדיה חדשה נועד לפרוש מגמות שונות ומגוונות בעשייה העכשווית בתחום אמנות הווידאו והמדיום הדיגיטלי.
אוסף המוזיאון כולל כ-7,000 עבודות מתקופות שונות של האמנות הישראלית בציור, רישום, פיסול, צילום, וידאו ועבודות על נייר. באוסף בולטים אמנים ישראלים כמו מנחם שמי, יחיאל קריזה, מיכאל גרוס, משה קופפרמן ופנחס כהן גן. האוסף הבינלאומי כולל יצירות של אמנים כמו מקס ליברמן, דייגו ריוורה, מארק שאגאל וחנה אורלוף. מבחר מתוך האוסף מוצג במסגרת הסדרה "בחירות אישיות" שבה מוזמנת אישיות בכירה מתחום התרבות הישראלית לבחור מתוך האוסף ולנמק את בחירותיה. הסדרה מוצגת מדי פעם כחלק מאשכול התערוכות המתחלפות.
במוזיאון פועל "המרכז לאמנויות", מחלקת הדרכה וחינוך המפעילה אגף אינטראקטיבי לילדים, במבנה "בית המהנדס" הסמוך, ומתקיימים בו אירועי תרבות שונים כגון הרצאות, ימי עיון וקונצרטים.
המבנה

הבניין נבנה בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 ונחנך בראשית שנות ה-30 כבית ספר אנגליקני לבנות. עם קום המדינה שימש כבית עולים, ומתחילת שנות ה-50 פעל בו בשעות הבוקר בית ספר תיכון פרטי שנקרא "בית חינוך תיכון לילדי עובדים", שנוהל בידי קואופרטיב מורים והשתייך ל"זרם העובדים"; ובשעות הערב תיכון ערב בשם "תיכון חדש". בסוף שנות ה-60 החל לפעול בו בשעות אחר הצהריים סניף של בית הספר ההסתדרותי "משלב" שהכין תלמידים מבוגרים לבחינות בגרות. בשנת 1978 נפתח המקום לקהל כמוזיאון עירוני, לאחר שיפוץ נרחב שנועד להכשיר חללי תצוגה וגלריות.
תערוכה לכבוד 70 שנה

בשנת 2021, הועלתה תערוכה "דרך חיפה", הבוחנת את אוספי המוזיאון, מבקשת לבדוק את זהותו, ושואלת לאן מועדות פניו בעתיד.
הערות שוליים

↑  מפת חיפה 1954 בהוצאת מחלקת המדידות, עם סימון המבנה בשם 'בית ספר או"ם' (על שם רח' האו"ם שהשתנה לרח' הציונות) (מס' 94 במפתח), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  עיריית חיפה, 'מוזיאון חיפה לאמנות' - הבניין נבנה בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 ונחנך בראשית שנות ה-30 כבית ספר אנגליקני לבנות. עם קום המדינה שימש כבית עולים, ומתחילת שנות ה-50 פעל בו בשעות הבוקר בית ספר תיכון פרטי שנקרא "בית חינוך תיכון לילדי עובדים", שנוהל בידי קואופרטיב מורים והשתייך ל"זרם העובדים"; ובשעות הערב תיכון ערב בשם "תיכון חדש". בסוף שנות ה-60 החל לפעול בו בשעות אחר הצהריים סניף של בית הספר ההסתדרותי "משלב" שהכין תלמידים מבוגרים לבחינות בגרות. בשנת 1977 נפתח המקום לקהל כמוזיאון עירוני, לאחר שיפוץ נרחב שנועד להכשיר חללי תצוגה וגלריות, באתר עובדות חשובות על חיפה, ‏22.6.2019
↑  מוזיאון חיפה למשכנו החדש (ידיעה בעתון על המשמר), באתר עיתונות יהודית היסטורית, ‏22 בפברואר 1978
↑  "מק ישו": נוצרים נגד מוזיאון חיפה, באתר ישראל היום, 11 בינואר 2019
↑  מערכת תכניות קשת, ‏"תסירו את היצירה שלי, הצטרפתי לתנועת ה-BDS", באתר ‏מאקו‏, 14 בינואר 2019
↑  שמו המקובל היה "בית חינוך תיכון", אך כינויו בפי כל היה "תיכון חדש", כשם בית הספר שפעל בו בשעות הערב. למרות שמו הרשמי, ובשל רמתו הגבוהה, למדו בו בעיקר תלמידים משכבות סוציו-אקונומיות ממוצעות ומעלה.
↑  גבריאל תדמור, "מוזיאון לאמנות חדשה", חיפה ואתריה, הוצאת אריאל, 1985, עמ' 163–165.
↑  The Haifa Way | מוזיאון חיפה לאמנות, באתר The Haifa Way
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007256729405171  LCCN: n86065177  NKC: zmp20181003583  VIAF: 238779405   WorldCat (עם VIAF): 238779405
ג'נטל ג'ייאנט

.
| --- | --- |

ג'נטל ג'ייאנט בהופעה, 1974
 מקום הקמה:  לונדון 
 תקופת הפעילות:  1970–1980 (כ־10 שנים)
 סוגה:  רוק מתקדם, רוק סימפוני, ג'אז פיוז'ן, רוק ניסיוני, הארד רוק
 חברת תקליטים:  קריסליס רקורדס, קולומביה רקורדס 
 http://www.blazemonger.com/GG
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 Martin Smith 
 
ג'נטל ג'ייאנט (באנגלית: Gentle Giant) הייתה להקת רוק מתקדם בריטית שפעלה בעיקר בשנות ה-70 של המאה ה-20 ונחשבת לאחת מהבולטות והייחודיות שבחלוצות הז'אנר. באלבומה השני הכריזה הלהקה כי מטרתה היא "להרחיב את גבולות המוזיקה הפופולרית תוך לקיחת הסיכון שבלהפוך למאוד לא פופולריים". הלהקה אכן לא זכתה לפופולריות שאפיינה להקות אחרות בז'אנר באותה תקופה (למשל  ג'נסיס או  יס), אך סגנונה הייחודי ששילב רוק, מוזיקה קלאסית, ג'אז ובלוז ורמת המורכבות של שיריה נחשבים כיום לפורצי גבולות בז'אנר.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1970 - Gentle Giant
1971 - Acquiring the Taste
1972 - Three Friends
1972 - Octopus
1973 - In a Glass House
1974 - The Power and the Glory
1975 - Free Hand
1976 - Interview
1977 - The Missing Piece
1978 - Giant For a Day
1980 - Civilian
דיסקוגרפיה > הופעות חיות

1977 - Playing The Fool - The Official Live
1994 - In Concert (BBC Radio 1)
1996 - Out Of The Woods
1996 - The Last Steps
1998 - King Biscuit Flower Hour Presents
1998 - Out Of The Fire
1999 - In A Palesport House
2000 - Totally Out Of The Woods
2000 - Live In Rome 1974
2000 - Interview In Concert
2002 - Artistically Cryme
2002 - Experience
2003 - Endless Life
2003 - Way Of Life
2003 - Missing Face
2003 - Prologue
דיסקוגרפיה > אוספים

1996 - Edge Of Twilight: Best Of
1997 - Under Construction
2004 - Scrapping The Barrel
הערות שוליים

↑  מתוך החוברת המצורפת באלבום "Acquiring The Taste", קיים גם באתר הרשמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007411803705171  BnF: cb14477139v (data)  GND: 5227495-0  ISNI: 0000 0001 0860 5539  LCCN: n92085434  MusicBrainz: f795c501-1c41-4be2-bc2a-875eba75aa31  NKC: xx0148587  SUDOC: 178725773  VIAF: 150957459   WorldCat (עם VIAF): 150957459
סאבליים

ערך זה עוסק בלהקה מקליפורניה. אם התכוונתם לתוכנה לעריכת טקסט, ראו .
| --- | --- |
 מקום הקמה:  לונג ביץ' 
 מוקד פעילות:  לונג ביץ', ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1988–1996 (כ־8 שנים)
 סוגה:  סקא פאנק, רגאיי
 חברת תקליטים:  גזולין אלי רקורדס, סקאנק רקורדס 
 sublimelbc.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 בראדלי נוואל אריק וילסון באד גא
 חברים לשעבר
 Bradley Nowell 
 
סאבליים (באנגלית: Sublime) הייתה להקת סקא פאנק ורגאיי אמריקאית מלונג ביץ' שבקליפורניה. הלהקה הוקמה בשנת 1988 על ידי בראדלי נוואל (שירה וגיטרה), אריק וילסון (גיטרה בס) ובאד גא (תופים). ב-1996, חודשיים לפני צאת אלבומם השלישי "סאבליים", מת סולן הלהקה בראדלי נוואל כתוצאה ממנת יתר של הרואין. האלבום, שזכה להצלחה גדולה, הזניק את סאבליים לתודעת המיינסטרים, אך חסרונו המשמעותי של נוואל הוביל להתפרקות הלהקה ושני חבריה הנותרים הקימו להקה אחרת. כלבו הדלמטי של נוואל, "לו דוג", שימש מעין סמל ללהקה ואף הופיע על אחד ממארזי התקליטורים שלה.
היסטוריה > השנים המוקדמות (לפני 1988)

אריק וילסון ובאד גא היו חברי ילדות שגדלו יחד באותה שכונה בלונג ביץ' קליפורניה. אביו של אריק, בילי וילסון, לימד את גא לנגן בתופים ולקרוא תווים. בתקופת התיכון שלהם הקימו וילסון וגא ביחד עם מייקל האפולדט, המנהל העתידי של סאבליים, להקת פאנק שנקראה The Juice Bros. בערך באותו זמן הצטרף ללהקה בראדלי נוואל.
היסטוריה > הופעות ראשונות בקליפורניה ובוטלגים (1988-1991)

סאבליים הופיעה לראשונה ב-4 ביולי 1988 (יום העצמאות האמריקאי), במועדון קטן בלונג ביץ' קליפורניה. במקום התפתחה מהומה שהסתיימה ב-7 מעצרים. לאחר מכן המשיכה הלהקה לנגן במסיבות ובמועדונים באזור דרום קליפורניה. חברי הלהקה הקליטו מספר שירים והוציאו קלטות דמו כמו "Jah Won't Pay the Bills" המפורסם, שהכילו שירים שלבסוף הופיעו גם באלבומי הלהקה.
היסטוריה > הקמת סקאנק רקורדס ותחילת ההצלחה (1992-1994)

לאחר מספר רב של הופעות חיות, התפתח ללהקה בסיס מעריצים רחב בקליפורניה. ב-1992 הוציאה סאבליים את אלבומה הראשון "40 Oz. to Freedom" דרך Skunk Records, חברת התקליטים שהקים נוואל. האלבום גיבש את סגנונה המוזיקלי של סאבליים שהורכב מרגאיי, פאנק, סקא והיפ הופ ועזר להגדיל את בסיס המעריצים של הלהקה. אף על פי שהאלבום נמכר בהתחלה רק בהופעות של סאבליים, הוא קנה לעצמו שם באזור לוס אנג'לס לאחר שתחנת רדיו מרכזית שידרה את השיר "Date Rape". ביוני 1994 הוחתמה סאבליים בחברת התקליטים MCA על ידי ג'ון פיליפס שהפך למנהל הלהקה.
היסטוריה > סיבובי הופעות (1994-1995)

בשנים 1994 ו-1995 יצאה הלהקה לסיבובי הופעות רבים והפופולריות שלה הלכה וצמחה בהדרגה גם מעבר לחוף המערבי, הרבה בזכות השיר "Date Rape" שזכה להשמעות מרובות ברדיו. נוואל נודע בנטייתו לנגן כשהוא מסומם כך שבקושי הצליח לפרוט על הגיטרה ואף מופיע כך ברוב הסרטים שמתעדים את הלהקה בהופעות חיות. ב-1995 הייתה סאבליים אחת הלהקות המרכזיות בפסטיבל ואנס וארפד טור הראשון. מכיוון שסאבליים הייתה אחת מהלהקות מהפופולריות בפסטיבל נוצרה מתיחות בין הנהלת הפסטיבל לחברי הלהקה על רק השימוש שלהם בסמים. גא אף נעצר מספר פעמים בעילה של החזקת מריחואנה. בנוסף המנהג המפורסם של חברי הלהקה לקחת עימם את כלביהם לכל מקום ואפילו להעלותם על הבמה הוביל לכך שמספר אנשים ננשכו. המצב הגיע עד לכדי זריקת סאבליים מהפסטיבל, אך ההנהלה נאלצה להחזיר אותם לאור דרישת הקהל. לאחר הואנס וארפד טור ופסטיבל נוסף שנקרא Three Ring Circus Tour הופעלו על הלהקה לחצים להקליט שירים חדשים כהמשך לתקליט הראשון שהחל להצליח.
היסטוריה > מותו של נוואל והצלחת האלבום "סאבליים" (1996)

בפברואר 1996 החלה הלהקה לעבוד על אלבומה ה-3 (והראשון שיוצא בהפקה של חברת תקליטים גדולה). חודשיים לפני צאתו של האלבום "סאבליים", נמצא בראדלי נוואל בחדרו במוטל אושנוויו (Oceanview Motel) בסן פרנסיסקו, כשהוא ללא רוח חיים לאחר שנטל בטעות מנת יתר של הרואין. האלבום זכה להצלחה עצומה והשיר "What I Got" הגיע למקום ה-1 בטבלת הרוק המודרני. בזכות האלבום התפרסמה הלהקה וקנתה מעריצים בכל העולם, עד היום זכה האלבום ב-5 אלבומי פלטינה. בנוסף ל-"What I Got" מכיל האלבום שירים פופולריים נוספים כמו "Santeria", "Doin' Time", "Wrong Way" ו "April 26, 1992 (Miami)".
היסטוריה > לאחר התפרקות הלהקה

לאחר מותו של נוואל הוציאה הלהקה מספר אלבומים שהורכבו מהקלטות שלא פורסמו קודם לכן, כמו "Second-Hand Smoke" ב-1997, "Stand by Your Van" ו-"Sublime Acoustic: Bradley Nowell & Friends" ב-1998. כשיצא האלבום "Greatest Hits" ב-1999 היה מספר האלבומים שיצאו לאחר מותו של נוואל זהה למספר האלבומים שיצאו בחייו. ב-2006 יצא מארז מיוחד שכלל דמואים, הקלטות נדירות והקלטות חיות שנקרא "Everything Under the Sun".
לאחר התפרקותה של סאבליים, הקימו ב-1997 חברי הלהקה הנותרים, אריק וילסון ובאד גא, להקה חדשה שנקראה Long Beach Dub Allstars וכללה גם מוזיקאים שניגנו עם סאבליים כמו מייקל "מיגל" האפולדט, טוד פורמן ו"פילד" מרשל גודמן. הלהקה התפרקה ב-2002.
סגנון מוזיקלי

סאבליים ניגנה תערובת של סגנונות מוזיקליים ששאבה אלמנטים מהדאב, הרגאיי, הסקא והפאנק וכללה אלתורים של דאנסהול, היפ הופ, רוק פסיכדלי ומוזיקה אקוסטית. סאבליים פיתחה את סגנונה תוך כדי הופעותיה החיות. למרות ההשפעה החזקה של הרגאיי והדאב על סגנון הלהקה לרוב היא מסווגת כלהקת סקא-פאנק.
המוזיקה של סאבליים מתאפיינת בשימוש בגיטרה בס, משקלים של רגאיי, חריזה משוכללת ומעברים בין מקצבים וסגנונות בשיר אחד, לפעמים ניגנו חברי הלהקה פאנק, סקא ורגאיי בחלקים שונים של אותו השיר. המוזיקה כללה לעיתים קרובות סולו גיטרה פסיכדלי, הרמוני או בלוזי, סולו גיטרה בס בקצב מאולתר או מעברי תופים שורטים ומתגלגלים.
כתב הרולינג סטון, דייוויד וויילד, הגדיר את הלהקה כך:
הצליל הייחודי של סאבליים, מלוטש מחוספס ומוכן לסרוגין, מורכב מרוק מהמם, ראפ, פאנק, והיפ-הופ פאנק מעורבב עם מנות של סקא, דאנסהול וכל טעם חריף אחר של רגאיי. התוצאה הייתה שירה יפהפייה - תערובת חדשה וחזקה של צלילי רחוב ומוזיקת מסיבות. הודות לנוואל, היה לסאבליים זמר וכותב מדהים שיצר שפה עצבנית אך משמעותית ומחתרתית משלו. הודות לווילסון וגא היה לסאבליים חלק קצבי מהיר ויציב שיכל לכסות את כל שפת החוף המוזיקלית. הם היו עמיתים מוזיקליים שהמציאו יסוד קצבי משלהם וכך יצרו את בד הקנבס האולטימטיבי שנוואל יכל לקשט.
דיסקוגרפיה > אלבומים

40 Oz. to Freedom ‏(1992)
Robbin' the Hood ‏(1994)
Sublime ‏(1996)
דיסקוגרפיה > אלבומי מחווה

(LBC lounge- A Tribute to Sublime (2003
(Look at All the Love We Found (2005
(Forever Free (2006
(Livin's EZ - Hawaiian Tribute To Sublime (2006
דיסקוגרפיה > אוספים ואלבומים חיים

(Badfish (EP) (1995
(What I Got (EP) (1997
(Doin' Time (EP) (1997
(Second-hand Smoke (1997
(Stand by Your Van (1998
(Sublime Acoustic: Bradley Nowell & Friends (1998
(Greatest Hits (1999
(20th Century Masters: The Millennium Collection: The Best of Sublime (2002
(Gold (2005
(Everything Under the Sun(2006
דיסקוגרפיה > סינגלים

(Date Rape (1995
(What I Got (1996
(Santeria (1997
(Wrong Way (1997
(Doin' Time (1997
ראט פאק

| --- | --- |

ה"ראט פאק" בתחילת שנות ה-60
 תקופת הפעילות:  1955–1988 (כ־33 שנים) 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 חברים
 פרנק סינטרה פיטר לופורד סמי דייוויס ג'וניור דין מרטין ג'ואי בישופ 
 
הראט פאק (באנגלית: Rat Pack; "חבורת העכברושים") הייתה קבוצת שחקנים שבתחילה היה האמפרי בוגארט הדמות המרכזית בה. באמצע שנות ה-60, לאחר מותו של בוגארט, התייחס השם לקבוצת שחקנים אחרת, שקראה לעצמה "הפסגה" או "הכנופיה", שכללה את פרנק סינטרה, דין מרטין, סמי דייוויס ג'וניור, פיטר לופורד וג'ואי בישופ, שהופיעו יחד בהרכבים שונים על הבמות ובהרכב מלא בסרטים "האחד עשר של דני אושן" ו"שלושה סרג'נטים". סינטרה, מרטין ודייוויס נחשבו למנהיגי הקבוצה.
הערות שוליים

↑  michel, peter. "UNLV Libraries, The Rat Pack, retrieved May 2, 2007". Library.unlv.edu. אורכב מ-המקור ב-2008-09-08. נבדק ב-2012-01-10.
↑  "Sergeants 3 (1962)". The Movie Portal. 1962-02-10. אורכב מ-המקור ב-2012-03-16. נבדק ב-2012-01-10.
↑  "Rat Pack (Frank Sinatra: Dean Martin: Sammy Davis Jr): Big Three: 3cd (2008): CD". hmv.com. נבדק ב-2012-01-10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14047205h (data)  GND: 10329389-9  ISNI: 0000 0000 9625 1584  MusicBrainz: 35e227e5-f724-4699-91b2-d5184cdc7411  VIAF: 142137625   WorldCat (עם VIAF): 142137625 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרי ברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באוקטובר 1924 הרפובליקה הפולנית השנייה לודז', הרפובליקה הפולנית השנייה
 פטירה:  1 באפריל 2013 (בגיל 88) ארצות הברית יורק (אנ'), פנסילבניה, ארצות הברית
 שם לידה:  מרים וטנברג; Miriam Wattenberg
 מדינה:  פולין 
 שפות היצירה:  פולנית 
 
מרי בֶּרג (בפולנית: Mary Berg; נולדה בתור מרים וטנברג, Miriam Wattenberg; ‏10 באוקטובר 1924 בלודז' שבפולין – 1 באפריל 2013) הייתה יהודיה אמריקאית ממוצא פולני, שנודעה בשל היומן אותו החלה לכתוב עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939, בהיותה בת 15.
רוב היומן מספר על חייה בגטו ורשה והוא פורסם עוד לפני תום המלחמה על ידי העיתונאי היידי האמריקאי שמואל לייב שניידרמן, תחילה ביידיש ואז באנגלית, כיומנה של מרי ברג.
קיצור קורותיה עד תום המלחמה

מרים וטנברג נולדה בסתיו 1924 בעיר לודז' שבפולין, בת לאם ילידת ניו יורק ששבה עם הוריה לפולין ב-1914, ולאב יליד פולוצק, סוחר עתיקות אמיד, ולה אחות צעירה, אנה. היא למדה בגימנסיה בעירה.
ברג החלה לכתוב את יומנה כבר ב-10 באוקטובר 1939, זמן קצר לאחר הפלישה הנאצית לפולין, וביומן מתועדת בריחתה של המשפחה מעירם לבירה ורשה. היא שהתה בגטו קרוב לשנתיים, עד שב-7 ביולי 1942, זמן קצר לפני הגירוש המאסיבי מהגטו לטרבלינקה, הועברה עם משפחתה, יחד עם יתר אסירי הגטו בעלי אזרחות זרה, לכלא פאוויאק הסמוך לגטו. ב-17 בינואר 1943 הועברה המשפחה עם יתר האזרחים האמריקאים למחנה ויטל שבצרפת, וכעבור שנה הורשו להגר לארצות הברית.