stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרחב ישורון
ספרים

בשנת 2007 יצא ספרו ישורון על קוטב העיזבון בהוצאת פלונית. שלמה קראוס כתב על הספר: "בווירטואוזיות מרשימה ומקורית, בועט המשורר בשפה שבה נברא העולם. העברית שבפיו היא לשון שאי אפשר לדבר בה, אלא רק לעשות בה מלחמה.". על הספר כתבו מנחם בן, יהודה ויזן וירון ליבוביץ'.
בשנת 2011 יצא הספר אדם מצטלם בכתב (הוצאת מנופים). הספר מציג עיון במנגנונים מטפוריים בשמות-בראשית. המסה המרכזית בספר - "הסיפור של המילה אות", מזהה את הופעת כתב הא"ב העברי כתנאי אפשרות להתגלותו של האל הבלתי נראה. שירה סתיו כתבה על הספר: "ישורון פותח במעקב צמוד, מעין בילוש ספרותי, אחר הופעותיה של המלה 'אות' בספר בראשית ובספר שמות, על שלל משמעויותיה ועולמות המחשבה השונים הנגללים מהן. הקריאה שלו יכולה בקלות להצטרף למסורת המכובדת, הקלאסית, של פרשני המקרא (הרמב"ם הוא השראה מוצהרת בספר), ועם זאת, היא חדשנית ומרעננת - הן בשל האופי האינטרנטי, הלינקי, של הקפיצות בין ההיקרויות השונות, היוצרות מודוס קריאה מרחבי, והן בשל תשומת הלב המכריעה שהוא מעניק לחומריותו של הכתב, לחושניות המלים, לבשר-ודמיות של האות."
את שלושת ספריו הבאים הוציא ישורון בהוצאה עצמית. מדריך לנוגעים בשם העצם (2013) הוא יצירה המערבבת ז'אנרים שונים - מחזה, ספר שירה ומילון. בלשונו המחבר, זהו: "כלי עזר למשתמשים בעברית, היא לשון הקודש שפעם חוללה עולמות ומאז שקעה בחול." הספר מבוסס על רשמיו של ישורון כאיש הדלפק של בית הקפה הנסיך הקטן).  יהונתן דיין כתב שהספר "הוא כלי לעולם שבו השפה נחרבה. הישראלית המדוברת בימינו יונקת ממקורות רליגוזים שיבשו ומעלה חרסים שבורים. ה'מדריך' מציע אפשרויות לבנייה מחדש." ב-2016 יצא ספר שעיר. הפואמה המרכזית בספר מגוללת את סיפורו של השעיר לעזאזל כתפקיד שעובר ומתגלגל בין דמויות שונות במקרא. הספר עובד לאלבום מוזיקלי על ידי אילן שלום ואמיר מאייר. ב-2018 יצא הספר הגולה תל אביב, המכנס שירים שנכתבו בשנים 2010-2017. הספר בנוי כמעין מסע שיוצא מהיומיום העכשוי ומתחכה אחר המיתוסים שמהדהדים בשם שניתן לעיר העברית הראשונה. תל אביב -  אלטנוילנד -חוזרת להיות עיר הגולים אליה מגיע הנביא יחזקאל ומתחתיה רובצת התהום המאיימת לבלוע אותה ולהשיב אותה להיות 'תל-אבובו' - עיר חורבן שלאחר המבול. המבקר יותם ראובני התלונן שהספר אינו קומוניקטיבי. עידן צבעוני כתב על הספר: "הא לנו רסיסים תלושים שלא כדין, מעשה ישורון בשפה אשר באופן דיאלקטי הוא יורש אותה על מנת לפרוע אותה, אבל באותה מידה פורע אותה, משבש אותה ואת תחבירה על מנת לרשת אותה בצורה אבסורדית למחצה, עקומה, שכן זו עבודת השם האובססיבית שלו שייעד לעצמו, כמו נביא אחרית הולל בגולה תל אביב הנהפכת על ראשה על מנת לחורר את התאולוגיה הפוליטית של הריבונות הישראלית."
בשנת 2021 יצא הספר נפש הגלגל - תפילות לאחר גזר דין בעריכת זלי גורביץ' ובהוצאת מקום לשירה.הספר מחפש את התפילה העכשווית, מתוך תודעת החורבן של הרגע הזה - לאחר גזר הדין. על פי רבי נחמן, במצב סופני זה כל התפילות המוכרות הן חסרות סיכוי כי מלאכי השמאל הממונים על הדין מזהים אותן ולא מאפשרים להן לגשת לאל ולכן יש להלביש את התפילה בתחפושת. המבקר רן יגיל כתב: "ישורון אינו כותב שירה אמינה".  עידן צבעוני כתב על הספר: "עולם החומר שמתנקז כאוטוסטרדה לתודעתו המתרוצצת של ישורון, אכן מכיל עודפות בלתי נסבלת. אלא שעודפות זו, אשר מוצאת בספר את ביטויה השטותי לכאורה, היא זו שמאפשרת את עצם הגלגול: גלגול הנפש, גלגול השפה."
ספרים > עריכה

אורבניה, גיליון מס' 6, 2006 - כתב עת עצמאי לשירה (לאחר צאת הגיליון, נסגר כתב העת)
באימבאיב (כינוס שיריו של המשורר רומן באימבאיב, יחד עם רונן סוניס), הוצאת מעין, 2012
הערות שוליים

↑  אילן ברקוביץ', משורר גדול אתה איננו, אבל אני ישנו, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2008
↑  שירה סתיו, הארץ,
↑   יהונתן דיין, מרחב ישורון מביא את העברית לנקודת רתיחה, באתר הארץ, 5 בפברואר 2014
↑  יהונתן דיין, הארץ
↑ ביקורות:
יותם ראובני, "הגולה תל אביב": המשורר מרחב ישורון מסתובב בת"א אחרת, קהה וגלותית, באתר הארץ, 27 במאי 2019
עידן צבעוני, המוסך מוסף לספרות, עבודת השם: על ספרו של מרחב ישורון, "הגולה תל אביב", בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 18.03.2020
↑  ""נפש הגלגל": יצירה צולעת שמדברת בעיקר עם עצמה". הארץ. נבדק ב-2022-12-28."זה מתגלגל - על ספרו של מרחב ישורון "נפש הגלגל". עידן צבעוני. מאזניים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290867905171  BnF: cb167421792 (data)  ISNI: 0000 0000 5404 3525  LCCN: no2008073626  VIAF: 4741017   WorldCat (עם VIAF): 4741017
נאבחנה יוהנס

נאבחנה יוהנס הכריז על עצמו קיסר אתיופיה משנת 1709 - יולי 1710 בזמן שלטונו של הקיסר טאוופלוס. נתמך על ידי סטוני יוהנס שהיה מעורב במות הקיסר הקודם ואחינו של טאוופלוס תקלה היימנות הראשון ומאמו. טאוופלוס דיכא את המרד באופן אכזרי ותפס את סטוני כאשר ניסה להימלט לאדאנת שם הקיסר קיצץ את אפו ואוזניו.
הערות שוליים

↑  E. A. Wallis Budge, A History of Ethiopia: Nubia and Abyssinia, 1928 (Oosterhout, the Netherlands: Anthropological Publications, 1970), p. 435.
| השושלת הגונדרית |
| --- | --- | --- |
| תקופת התחייה | פאסילידס • יוהנס הראשון • ייאסו הראשון • יסחק ייאסו • ייאסו הראשון • תקלה היימנות הראשון • עמדה ציון • תקלה היימנות הראשון • טאוופלוס • נאבחנה יוהנס • טאוופלוס • יוסטוס (אינו מהשושלת) • דווית השלישי • בקפה • ייאסו השני • חאזקאיס • ייאסו השני • יואס הראשון |  |
| תקופת השופטים | יוהנס השני • תקלה היימנות השני • סוסניוס השני • סלומון השני • תקלה גיורגיס הראשון • ייאסו השלישי • תקלה גיורגיס הראשון • חאזקאיס • תקלה גיורגיס הראשון • באדה מריאם השני • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • יונס • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • דמטריוס תקלה גיורגיס הראשון • דמטריוס • אגוולה ציון • יואס השני • ג'יגר • באדה מריאם השלישי • ג'יגר • ייאסו הרביעי • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל |  |
האימפריה האתיופית
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מפרץ פררו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  73°28′00″S 102°22′59″W﻿ / ﻿73.4667°S 102.383°W﻿ / -73.4667; -102.383
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ פררו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ פררו
 
מפרץ פררו (באנגלית: Ferrero Bay) הוא מפרץ רחב בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
המפרץ ממוקם בסמוך ממערבית למדף הקרח קוסגרוב, ומהווה את החלק המערבי של המפרץ שבין חצי האי קינג, וחצי האי קאניסטאו.
רוחבו של המפרץ 30 קילומטרים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי המפרץ

המפרץ מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה, בדצמבר 1946.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המפרץ ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
המפרץ נקרא על שמו של לוטננט קומנדר ה. ה. פררו ( H. H. Ferrero) שהיה קצין תקשורת במטה חיל העזר של צי ארצות הברית לאנטארקטיקה (U.S. Navy Support Force) בין השנים 1966–1968.
לקריאה נוספת

• Majewski, Wojciech. (2013), , Polish Polar Research. 34. 10.2478/popore-2013-0012
• Minzoni, R. T., Majewski, W., Anderson, J. B., Yokoyama, Y., Fernandez, R., & Jakobsson, M. (2017), , The Holocene, 27(11), 1645–1658. https://doi.org/10.1177/0959683617702226
• Minzoni, R. T.; Anderson, J. B.; Majewski, W.; Yokoyama, Y.; Fernandez, R.; Jakobsson, M., , American Geophysical Union, Fall Meeting 2016, abstract #C41B-0664
• Thomas B. Kellogg Davida E. Kellogg, , https://doi.org/10.1029/JB092iB09p08859
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
מריה איזבל, נסיכת פורטוגל

מריה איזבל, נסיכת פורטוגל (בפורטוגזית: Maria Isabel de Bragança, Rainha de Espanha; ‏19 במאי 1797 - 26 בדצמבר 1818) הייתה בתו של ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל ואשתו של פרננדו השביעי, מלך ספרד.
ביוגרפיה

מריה איזבל נולדה ב-19 במאי 1797 בקואלוז', לז'ואאו השישי, מלך פורטוגל ולקרלוטה ז'ואקינה מספרד, בתם של קרלוס הרביעי, מלך ספרד ומריה לואיסה מפארמה.
עם כיבוש פורטוגל על ידי צבאות נפוליאון בשנת 1807 בעקבות סירובה להשתתף באמברגו על בריטניה, נמלטה המשפחה המלכותית וכל הממשלה הפורטוגלית למושבה ברזיל, שם התיישבו בריו דה ז'ניירו.
ב-29 בספטמבר 1816 התחתנה מריה איזבל עם דודה פרננדו השביעי, מלך ספרד, לאחר שאשתו הראשונה, מריה אנטוניה, נסיכת נאפולי וסיציליה, מתה ללא ילדים 10 שנים קודם לכן. מריה איזבל נכנסה עד מהרה להיריון, אבל הלידה הייתה קשה. התינוק היה במצג עכוז, והרופאים גילו עד מהרה שהילד מת. מריה איזבל הפסיקה לנשום זמן קצר לאחר מכן, והרופאים חשבו שהיא מתה, ובשל כך התחילו לחתוך אותה כדי לחלץ את העובר המת. לפתע היא צעקה מכאב והתמוטטה על המיטה שלה, תוך שהיא מדממת בכבדות, וב-26 בדצמבר 1818 היא מתה בארנחואס.
מרחב אווירי

המרחב האווירי של מדינה מוגדר כאותו החלק של האטמוספירה אשר נמצא מעל שטחה הריבוני הכולל שטחים יבשתיים ומים טריטוריאליים, ונתון לשליטתה.
הגדרות

על פי החוק הבינלאומי, המרחב האווירי של מדינה כולל בתוכו גם את חלק האטמוספירה שמעל המים הטריטוריאליים שלה, כלומר עד למרחק של 12 מייל מהחוף. למרות זאת ועל פי הסכמים בינלאומיים מדינות שונות מעניקות שירותים של פיקוח על התעבורה האווירית גם בשטחים שהם מעבר לגבולותיה הטריטוריאליים. מרחב אווירי מפוקח הוא החלק במרחב האווירי אשר הסדרי התעבורה שבו נתונים תחת פיקוח של הרשויות, בעוד מרחב אווירי בלתי מפוקח הוא החלק באטמוספירה אשר אינו נתון לפיקוח הרשויות.
זכויות

אף על פי שהסכמים בין מדינות מעגנים את זכויות המרחב האווירי במימד האופקי של השטחים הנתונים לריבונותם, הרי שבמימד האנכי לא קיימים הסכמים כאלה. למרות זאת, מקובל כי המרחב האווירי שמעל גובה של כ־30 ק"מ מעל פני הקרקע שהוא הגבול העליון שבו כלי טיס ובלונים רגילים מקיימים פעילות סדירה, נחשבים כבר לחלק מן החלל החיצון והם אינם כפופים למגבלות חוקיות של הטריטוריות היבשתיות שמתחתם. יש הרואים את הגבול האנכי של המרחב האווירי בגובה של כ־160 ק"מ מעל פני הקרקע שהוא הגובה המינימלי שבו חלליות יכולות לקיים מסלול הקפה יציב, כגבול העליון של הריבונות האווירית.
הפדרציה האווירונאוטית הבינלאומית (Fédération Aéronautique Internationale, או FAI) קבעה את קו קרמן (Kármán line) בגובה של כ־100 ק"מ מעל פני הים כגבול שבין אטמוספירת כדור הארץ והחלל החיצון ומכאן גם את הגבול האנכי של המרחב האווירי הריבוני של מדינות.
זכויות > ריבונות אווירית

הריבונות האווירית היא פועל יוצא מריבונותה של מדינה, ומשמעותה העיקרית קשורה לזכות של מדינה לקבוע חוקים ותקנות באשר לאופן התנהלות התעבורה האווירית בשטח המרחב האווירי שלה. על פי המוסכם באמנת התעופה האזרחית הבינלאומית, חדירה למרחב האווירי של מדינה על ידי כלי טיס אזרחי של מדינה אחרת, לא תחשב להפרת הריבונות, אך על כלי הטיס להישמע ולפעול על פי הנחיות הפיקוח האווירי של אותה המדינה אשר במרחב האווירי שלה הוא שוהה.
סיווגים של המרחב האווירי

המרחב האווירי העולמי מחולק למקטעים המופרדים בשלושה ממדים, המכונים סוג (class). רוב מדינות העולם משתמשות בסיווגים שנקבעו על ידי הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית (International Civil Aviation Organization), או בחלק מהם.
כללי הסיווג נקבעו ב־12 במרץ 1990 והם מגדירים את כללי ההתנהגות וחוקי התעבורה האווירית בעיקר בנושא הקשר בין כלי הטיס ורשויות הפיקוח על התעבורה האווירית (ATC).
קיימים 4 כללי יסוד לפעילות במרחב האווירי:
הפרדה - יש לקיים מרחק מינימלי בין כלי טיס ובינם לבין האדמה על מנת להימנע מתאונות הנובעות מהתנגשות. יש לקבוע ולהקפיד לשמור על מרחק, כיוון, ומהירות.
אישור - כל שינוי באחד הפרמטרים הקשורים בתנועה בתוך המרחב האווירי מחייב אישור הפיקוח.
מידע - יש להתייחס לכל מידע המתקבל כגורם סיכון אפשרי ולפעול למניעתו.
חוקי טיס - כלי טיס יכול לפעול על פי חוקי ניווט ראייה (VFR) או חוקי ניווט מכשירים (IFR) או במצב ביניים המכונה חוקי ניווט ראייה מיוחדים (SVFR).
סיווגים של המרחב האווירי > פירוט הסוגים

סוג A - כל הפעילות האווירית תתנהל על פי חוקי ניווט מכשירים או ניווט ראייה מיוחד. כל כלי הטיס כפופים לאישור הפיקוח אשר יקבע להם נתוני הפרדה.
סוג B - הפעילות האווירית תתנהל באמצעות כל אחת מאפשרויות הניווט. כל כלי הטיס כפופים לאישור הפיקוח אשר יקבע להם נתוני הפרדה.
סוג C - כמו סוג B, אך טיסות בניווט מכשירים או ניווט ראייה מיוחד יופרדו על פי הנחיות הפיקוח. טיסות בניווט ראייה לא יופרדו באמצעות הפיקוח, אך יימסר להם מידע באשר לטיסות האחרות בניווט ראיה. מרחב זה אופייני לרום טיסה.
סוג D - כמו סוג C אך לטיסות בניווט ראייה ימסר מידע על כל שאר הטיסות.
סוג E - טיסות בניווט מכשירים ובניווט ראייה מיוחד יפעלו תחת הפרדה ועל פי אישורי הפיקוח האווירי. טיסות בניווט ראייה לא זקוקות לאישור הפיקוח האווירי אך הוא יספק מידע לגבי פעילותן.
סוג F - כל סוגי הטיסות מותרות. אין צורך באישור הפיקוח האווירי אך לטיסות בניווט מכשירים הוא יספק מידע לגבי הפרדה בין כלי הטיס לפי הצורך
סוג G - כמו סוג F אך לא יימסר מידע לגבי הפרדה אלא לפי הצורך.
הגבלות

מדינות שונות עשויות לקבוע מפעם לפעם או באופן קבוע באזורים מסוימים, הגבלות על הפעילות במרחב האווירי שלהן. 
בדרך כלל הכוונה היא לקביעת אזורים או מסלולים האסורים לטיסה אזרחית מטעמי בטיחות של כלי הטיס עצמם כמו למשל מעל אזורים בהם מתחוללות שרפות גדולות או אזורים הנתונים לסכנה של זיהומים קשים כגון קרינה רדיואקטיבית. בנוסף לכך נקבעות הגבלות טיסה באזורים מסוימים מטעמים של שמירה על סודיות עקב סיבות של ביטחון לאומי כגון מעל שטחים שבהם ממוקמים מתקנים צבאיים סודיים או בעלי חשיבות אסטרטגית.
בישראל

התעבורה האווירית בישראל מפוקחת על ידי יחידות הבקרה האווירית של חיל האוויר. יחידות הבקרה האווירית אוספות מידע ומייצרות את תמונת המרחב האווירי של מדינת ישראל, עומדות בקשר עם מגדלי הפיקוח האזרחיים והצבאיים הממוקמים בנמלי התעופה הצבאיים והאזרחיים השונים ומקיימות איתם תיאום מבצעי שוטף לגבי התנועה האווירית במרחב האווירי של המדינה.
מבנה של המרחב האווירי בגרמניה
משה גנזי

משה גנזי (נולד בשנת 1959), הוא ספורטאי ישראלי בעבר, התחרה בסקי מים. הוא פעמיים ברציפות סגן אלוף אירופה בסקי מים (1979) ופעמיים ברציפות אלוף אירופה בקפיצות סקי מים (1978, 1979).
ביוגרפיה

גנזי גדל בבת ים. בגיל 16 צורף לנבחרת הנוער של ישראל בסקי מים, ויצאה לאימונים באירופה בקיץ 1976.
ביוגרפיה > 1976

באליפות אירופה בסקי מים שנערכה בשנת 1976, סיים גנזי במקום רביעי בקפיצות בסיכום שתי קפיצות בתוצאה של 90.30 מטר.
ביוגרפיה > 1977

באליפות אירופה בסקי מים לנוער שנערכה בשנת 1977 זכה גנזי במדליית זהב בקפיצות ובאליפות אירופה בסקי מים שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית ארד בקפיצות.
ביוגרפיה > 1978 > אלוף אירופה בקפיצות סקי מים

באליפות אירופה בסקי מים שנערכה בצרפת, בשנת 1978, זכה גנזי במדליית זהב בקפיצות לאחר שקבע תוצאה של 51.15 מטר.
ביוגרפיה > 1979 > סגן אלוף אירופה בסקי מים

באליפות אירופה בסקי מים שנערכה בקאסטל גאנדולפו, איטליה בשנת 1979, זכה גנזי במדליית כסף בסקי מים בסיכום שלושת התרגילים. בתרגיל קפיצות הוא סיים ראשון עם 102.80 מטר בסיכום שתי קפיצות ובכך שמר על תוארו, מקום שמיני בסלאלום בתוצאה של 83.25 נקודות ובמקום 13 בפעלולים (טריקס).
ביוגרפיה > 1980 > סגן אלוף אירופה בסקי מים

באליפות אירופה בסקי מים שנערכה באנגליה, בשנת 1980, זכה גנזי במדליית כסף בסקי מים בסיכום שלושת התרגילים. בתרגיל קפיצות הוא קבע שיא אישי חדש של 55.30 מטר, מקום 5 בפעלולים (טריקס) ומקום 13 בסלאלום.
ביוגרפיה > 1980 > 1984

באליפות אירופה בסקי מים שנערכה במילנו, בשנת 1984, זכה במדליית ארד בתרגיל הקפיצות.
ביוגרפיה > קריירה עסקית

בשנת 1982 הקים יחד עם אחיו עופר ואביו את מפעל "הוליס" לייצור ושיווק תריסים ומוצרי הצללה לבית, שהמותגים המוכרים שלה הם "אורגון" ו"צלון". משה ניהל את פעילות הייצור של החברה ועופר את השיווק. ב-1992 חזר לעסוק בסקי מים, שהשתתף באליפות הבינלאומית השנייה של תל אביב בסקי מים, שנערכה בפארק דרום.
בשנת 1998 משה ועופר גנזי היו שותפים לרכישת חברת "נעלי גלי" שפשטה את הרגל מכונס הנכסים שלה. שנה אחר כך קנו גם את השליטה בקבוצת בריל, המשווקת ומייצרת נעלים, ומיזגו את נעלי גלי לתוכה. הקבוצה גם החלה לעסוק ביבוא ושיווק אופנה. משה גנזי שימש כדירקטור בחברה עד 2021.
תארים והישגים

בשנת 1979 זכה גנזי בפרס מיוחד במסגרת פרס "ספורטאי השנה" של ישראל מטעם עיתון מעריב.
חייו האישיים

גנזי נשוי ואב לארבעה ומתגורר באחוזה ששטחה כ-30 דונם בכפר נטר.
הערות שוליים

↑  יצאה נבחרת הנוער בסקי מים, על המשמר, 2 ביולי 1976
↑  ישראלי תפס מקום רביעי בסקי מים, דבר, 21 בספטמבר 1976
↑  אלכס פרלסמן, ממקסיקו 70 עד וונזואלה 79, מעריב, 1 בינואר 1980
↑  לישראל - אלוף אירופי בקפיצה בסקי-מים, דבר, 3 בספטמבר 1978
↑  גנזי סגן אלוף אירופה בסקי מים, דבר, 3 בספטמבר 1979
↑  גנזי - שני באירופה, מעריב, 18 באוגוסט 1980
↑  ארד לגנזי באליפות אירופה, מעריב, 17 בספטמבר 1984
↑  שלומית לן, ‏אליעזר בוסקילה, עופר גנזי: "תריסים או נעליים, עסק זה עסק", באתר גלובס, 2 באוקטובר 2005
1 2  ענת ג'ורג'י, מהו הטרנד החדש של עולם העיצוב שמצליח להביס את המשבר הכלכלי?, באתר TheMarker‏, 26 במרץ 2009
↑  סקי מים: היום הגמר, חדשות, 20 באפריל 1992
↑  רותי לוי, בוסקילה קונה את חלקו של עפר גנזי בבריל, באתר TheMarker‏, 7 ביוני 2016
↑  איי אונליין, השליטה בחברת בריל נמכרה אתמול מחוץ לבורסה, באתר TheMarker‏, 16 בנובמבר 1999
שי שלו, ‏אלוף הסקי גנזי וסוחר העורות בוסקילה יכניסו את גלי לחברה הבורסאית בריל, באתר גלובס, 12 בדצמבר 1999
↑  בריל תעשיות נעליים בע"מ - דוח מיידי - חדל לכהן כדירקטור-משה גנזי, באתר מאיה (הודעות לבורסה)
מקדש האהבה

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אתניX
 מתוך האלבום אדם ונחש
 יצא לאור:  1993
 סוגה:  סינת'-פופ
 שפה:  עברית
 אורך:  4:12
 חברת תקליטים:  הליקון
 כתיבה:  זאב נחמה
 לחן:  זאב נחמה ותמיר קליסקי
 הפקה:  אתניX
"מקדש האהבה" הוא סינגל של להקת אתניX. את מילות השיר כתב זאב נחמה, והלחין אותו עם תמיר קליסקי.
רקע

השיר נכלל באלבום של הלהקה אדם ונחש משנת 1993.
יסמין גמליאל ושרון בן צדוק שרות בפזמון החוזר בשיר.
השיר הוצג כמועמד למצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג' ב-27 ביוני 1993. השיר זכה להצלחה והיה במצעד 18 שבועות, עד 7 בנובמבר 1993, ובשלושה מהם עמד בראש המצעד, מ-8 באוגוסט. גם במצעד השנתי תשנ"ג (1993) של התחנה הוא זכה להצלחה רבה, ודורג במקום הרביעי. אתניX זכתה בתואר "להקת השנה" במצעד זה.
הערות שוליים

↑  מקדש האהבה, באתר Discogs
↑  מקדש האהבה (אתניX) – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
נא'בית

| --- | --- |
 דוברים:  לא ידוע
 שפת אם:  אין
 כתב:  כתב לטיני
 משפחה:  מתוכננות  נא'בי
 לאום:  אין
 מוסד:  פול פרומר (אנ') וג'יימס קמרון, יוצרי השפה
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
הנא'בית היא שפה מתוכננת של החוצנים הדמיוניים הנקראים "נא'בים" מהסרט "אווטאר" של ג'יימס קמרון. את השפה יצר פרופסור פול פרומר (אנ'). הנא'בית נוצרה אמנם עבור הסרט, אולם היא ממשיכה להתפתח, ופרומר ממשיך לפרסם מילים חדשות.
הגם שבתחילה רק יוצר השפה הבין את הדקדוק שלה, ניתן למצוא אתרים עם מדריכים ללימוד השפה. לנא'בית אין כתב משלה, ומשתמשים עבורה בכתב לטיני.
פיתוח

פיתוח השפה הנא'בית החל ב-2005 למטרות הסרט. השפה פותחה כך שהשחקנים יוכלו להבינה וללמוד אותה. ג'יימס קמרון ביקש שהשפה תישמע "חוצנית" אולם שעדיין תהיה נעימה לשמיעה.  פרומר, יוצר השפה, היה בצילומים ועזר לשחקנים לדבר באופן נכון ואף נתן עצות כיצד להגות את המילים בשפה הנא'בית במצבי רוח שונים (ברגעי לחץ, שמחה וכדומה).
פרומר המשיך לפתח את השפה עבור המשחק "אווטאר" שיצא בדצמבר 2009. במשחק מופיעות מילים חדשות שנוצרו כדי להעשיר את המשחק. בנוסף, פרומר אף תרגם לשפה הנא'בית מספר שירים שקמרון ביקש ממנו לתרגם. שירים אלה מופיעים בפסקול של הסרט.
אוצר המילים של הנא'בית כלל 1,000 מילים, כאשר 30 מתוכן הומצאו על ידי קמרון עצמו בהשראת שפות כמו אמהרית ומאורית.
ראו גם

קלינגונית
סינדארין
קווניה
שיחדש
דות'ראקית
מרחב טופולוגי נתרי

במתמטיקה, מרחב טופולוגי נתרי, שנקרא כך על שם אמי נתר, הוא מרחב טופולוגי המקיים את תנאי השרשראות היורדות עבור קבוצות סגורות. באופן שקול, מרחב טופולוגי הוא נתרי אם ורק אם כל קבוצה פתוחה בו קומפקטית בטופולוגיה המושרית. זה גם שקול לזה שכל תת-קבוצה קומפקטית טופולוגיה המושרית.
הגדרה

מרחב טופולוגי נקרא נתרי אם הוא מקיים את תנאי השרשראות היורדות עבור קבוצות סגורות: כל סדרה
של תת-קבוצות סגורות מתייצבת, כלומר קיים אינקס m כך ש  Y_{m}=Y_{m+1}=\cdots .
תכונות

מרחב טופולוגי הוא נתרי אם ורק אם הוא קומפקטי תורשתית (כלומר כל תת-קבוצה שלו היא קומפקטית) וזה אם ורק אם כל תת-קבוצה פתוחה היא קומפקטית.
כל תת-מרחב של מרחב נתרי הוא נתרי.
התמונה של מרחב נטרי תחת כל העתקה רציפה היא נתרית.
איחוד סופי של מרחבים נתריים הוא נתרי.
כל מרחב האוסדורף נתרי הוא סופי, עם טופולוגיה דיסקרטית.
הוכחה: כל תת-קבוצה של מרחב כזה היא קומפקטית ולכן סגורה. לכן הטופולוגיה היא  דיסקרטית. כל מרחב קומפקטי דיסקרטי הוא סופי. זה נובע מהתבוננות בכיסוי על ידי תת-קבוצות בנות איבר יחיד.
לכל מרחב נתרי מספר סופי של רכיבים אי פריקים. איחוד הרכיבים הוא המרחב כולו.
בגאומטריה אלגברית

דוגמאות רבות של מרחבים נתריים באות מירועות אלגבריות בטופולוגיית זריצקי. עבור יריעה אפינית, קבוצות סגורות בטופולוגיה זו הם קבוצות אפסים של אידיאלים, ולכן תנאי השרשראות היורדות של קבוצות סגורות שקול לתנאי השרשראות העולות של אידיאלים, שהוא שקול לנתריות של חוג הפולינומים של היריעה.
באופן כללי יותר, לכל חוג קומוטטיבי נתרי R, הסכמה Spec R היא נתרית. ההיפיך לא מתקיים משום שקיימים חוגים קומוטטיביים לא נתריים עם אידיאל ראשוני בודד.
דוגמאות

כל מרחב טופולוגי עם מספר סופי של נקודות הוא נתרי.
המרחב האפיני  \mathbb {A} _{k}^{n} בטופולוגיית זריצקי הוא מרחב נתרי.
הערות שוליים

↑  ראו Mathematics Stack Exchange
↑  ראו Stacks Project 5.9
↑  ראו Mathematics Stack Exchange
מקדש האינסה

חזית המקדש
מראה המקדש
אחסנת הטריפיטאקה
מקדש האינסה (בקוריאנית: 해인사, 海印寺, מקדש מודרת האוקיינוס) הוא מקדש ראשי במסדר ג'וגייה של הבודהיזם הקוריאני בהרי גאיה, השוכנים במחוז דרום גייאונגסאנג שבקוריאה הדרומית. האינסה ידוע כמקום משכנו של הטריפיטאקה קוריאנה, שהוא אוסף כל הכתבים הבודהיסטיים שנחרטו על פני 81,350 לוחות דפוס מעץ, ונמצאים בו מאז 1398. המקדש הוא אחד משלושת מקדשי התכשיט של קוריאה, והוא מייצג את הדהרמה. המקדש פעיל גם כיום, וב-1995 הוא הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה

בניית המקדש החלה בשנת 802. על פי האגדה המתייחסת לייסוד המקדש שני נזירים קוריאנים בשם סאניונג ואייג'אונג חזרו מסין וריפאו את מחלתה של אשת המלך אג'אנג. המלך היה אסיר תודה לבודהה על רחמיו, וכהוקרה ציווה לבנות את האינסה. לפי עדותו של צ'ו צ'י-וון משנת 900 הנזירים הללו זכו לתמיכתה של המלכה האלמנה, שהמירה את דתה לבודהיזם וסייעה לבנות את המקדש. מתחם המקדש שופץ וחודש במאה ה-10, 1488, 1622 ו-1644. המקדש נחרב בשריפה שהתחוללה בו ב-1817, ונבנה מחדש כעבור שנה. במהלך עבודות חידוש שנערכו במקדש ב-1964 התגלה חלוק מלכותי של המלך גוואנגהיגאן, שהיה אחראי לעבודות החידוש של 1622.
האולם הראשי של המקדש, דיג'אוקקוואנגג'און (אולם השלווה הגדולה והאור), יוצא דופן בכך שנמצא בו פסל של ואירוקאנה ולא של סאוקגאמוני כפי שמקובל באולמות ראשיים של מקדשים קוריאניים אחרים. אולמות צ'אנגגיונג פ'אנגו משמשים לאחסון אוסף הטריפיטאקה, שהחליף אוסף קדום יותר שנחקק בתחילת המאה ה-11 מתוך אמונה שהדבר יסייע בהגנת המדינה מפני פלישות מכיוון מונגוליה. הכתיבה על העץ החלה במקביל לפלישה המונגולית של 1232, וכעבור 12 שנים כבו היו 6568 ספרים שהכילו מנהגים וכללים שונים של הבודהיזם. לאחר סיום כתיבת הטריפיטאקה קוריאנה היא אוחסנה במבנה ששכן ליד השער המערבי של מבצר קאנגהווה. ב-1251 נערך טקס לציון השלמת הכתיבה, וב-1318 הועברו הספרים למקדש סונוונסה, וב-1398 למיקומם הנוכחי במקדש האינסה. על פי מסמכים שהשתמרו מאותה תקופה עולה כי המלך הקוריאני באותה עת פיקח באופן אישי על העברת הספרים להאינסה.
תיאור

המבנה העיקרי הוא חדרי האחסון של הטריפיטאקה קוריאנה, והם נמצאים במפלס מוגבה בהשוואה לאולם הראשי ולשלושים המבנים האחרים של המקדש. חדרי האחסון פזורים על פני ארבעה בניינים שנבנו בצורת מלבן. גודלם של שני הבניינים הגדולים יותר הוא 27 מטר אורך על פני 3.6 מטר רוחב, והם ידועים בשמות סודאראג'אנג ופופפוג'ון. מידותיהם של שני המבנים הקטנים יותר הן 3.6 על 1.8 מטרים. כל המבנים נבנו על פני משטח גרניט במורד ההר שעליו שוכן המקדש. קירות המבנים עשויות מעמודים שתומכים בגג פשוט עשוי מאריחים, וצורתם מאפיינת את המקובל באדריכלות העץ הקדומה של שושלת ג'וסאון.
המבנים תוכננו באופן שמגדיל את האוורור, מקטין את הלחות, שומר על טמפרטורה אופטימלית הדרושה לצורך שימור ספרי העץ, ומאפשר גישה נוחה לכל הספרים. אוורור המבנים הושג באמצעות חלונות המשובצים במרחקים שווים לאורך קירות, אך גודלם משתנה על מנת לאפשר זרימת אוויר טובה יותר דרך חלל המבנים. החלונות הקטנים ממוקמים בסמוך לאדמה שמאחורי המבנים, כך שהאוויר הטרי הנכנס מהחלונות הגדולים עובר קודם כל לידם, מונע הצטברות של לחות ועובש, ולאחר מכן יוצא דרך החלונות שבקיר הנגדי. רצפת המבנים עשויה משכבת פחם נקבובית שמעליה אדמה, דבר המסייע בוויסות הלחות והטמפרטורה. גג המבנים משופע וקורות העץ היוצרות את מסגרתו חשופות, דבר המסייע באספקת אוויר חופשי נוסף וצל. ספרי העץ ממוקמים בחמש קומות של מדפים. מידותיו של כל ספר הן 3 סנטימטרים לרוחב, 70 סנטימטרים לאורך, ו-24 סנטימטרים לגובה. על כל צד של דפי הספרים חקוקות כ-320 אותיות בכתב סיני, והן מסודרות ב-23 שורות שבכל אחת מהן 14 אותיות סיניות.
מפרץ פיין איילנד (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק במפרץ בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  USS Pine Island 
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  74°50′00″S 102°40′00″W﻿ / ﻿74.833333055556°S 102.66666694444°W﻿ / -74.833333055556; -102.66666694444
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ פיין איילנד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ פיין איילנד
 
מפרץ פיין איילנד (באנגלית: Pine Island Bay) הוא מפרץ רחב בארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
אורכו של המפרץ 64 קילומטרים; רוחבו של המפרץ 48 קילומטרים.
קרחון פיין איילנד נשפך אל המפרץ, בקצה הדרום- מזרחי של ים אמונדסן.
היסטוריה > גילוי ומיפוי המפרץ

המפרץ מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה, בדצמבר 1946.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המפרץ ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
המפרץ נקרא על שמה של ספינת צי ארצות הברית פיין איילנד (USS Pine Island) - נושאת מטוסי - ים, וספינת הדגל של כוח המשימה המזרחי ( the eastern task group) של צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה, אשר חקר את אזור זה.