ירושלים בתקופה הביזנטית
הערות שוליים

↑  ראו: צבי ברס, שמואל ספראי, יורם צפריר, מנחם שטרן (עורכים), ארץ ישראל מחורבן בית שני ועד הכיבוש המוסלמי, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשמ"ב-1982; נתן שור תולדות ירושלים, דביר (הוצאת ספרים), 1987 כרך ב', שער י"א. יורם צפריר (עורך), ספר ירושלים, התקופה הרומית והביזנטית 70-638, ירושלים: יד יצחק בן-צבי. מיכאל אבי יונה, בימי רומא וביזנטיון, 1970. זאב רובין, ירושלים לדורותיה: ירושלים בתקופה הביזאנטית, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
↑  זאת ירושלים, יד יצחק בן-צבי תשס"ג, כרך א עמ' 213.
↑  נתן שור תולדות ירושלים, דביר (הוצאת ספרים), 1987 עמ' 285.
↑  John Wiklkinson, Jerusalem Pilgrims', 1977 pp. 16-19
↑  שור, עמ' 293.
↑  קירילוס מסקיתופוליס, "חיי סבאס" בתוך: ירון דן, חיי העיר בארץ ישראל בשלהי העת העתיקה, יד יצחק בן-צבי, 1984, עמ' 91.
↑  ירון דן, חיי העיר בארץ ישראל בשלהי העת העתיקה, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1984, עמ' 91, 200-209, 222-225. שור, עמ' 301-302
↑  לשונה: "נצחי הטיכה של הכחולים! אריכות ימים!"
↑  ירון דן, ‏הקרקס וסיעותיו (הכחולים והירוקים) בארץ ישראל בתקופה הביזנטית, קתדרה 4, יולי 1977 עמוד 138 הערה 24; עמ' 139 הערה 30.
↑  מיכאל אבי-יונה, בימי רומא וביזנטיון, ירושלים ה'תש"ל. עמודים 161- 177. זאב רובין, ירושלים לדורותיה: ירושלים בתקופה הביזאנטית, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה. עמודים 37 - 44 ונספח ב'. נתן שור, תולדות ירושלים, כרך א' עמ' 303-305
1 2  ראו הלל גבע, חידושים במחקר הארכאולוגי של ירושלים בעשור האחרון, קדמוניות, 140, תשע"א, עמ' 69.
↑  שור, עמ' 307
↑  שור, עמ' 306
↑  אברהם יערי, אגרות ארץ ישראל, תש"ג-1943, עמ' 45-46.
↑  ראו: יאיר טלמור, בין קבר ישו ל'כנסיית מריה החדשה': שינויים תאולוגיים והשתקפותם במרחב הדתי בירושלים הביזנטית, בתוך: אייל ברוך, איילת לוי-ריפר, אברהם פאוסט (עורכים), חידושים בחקר ירושלים, הקובץ הארבעה-עשר, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ט-2009, עמ' 225-235.
↑  זאב רובין, תולדות ירושלים בתקופת הביזאנטית, בתוך: אלי שילר (עורך), תולדות ירושלים מחורבן בית שני ועד לתקופה העות'מאנית, ירושלים: הוצאת אריאל, תשנ"ג, עמ' 41-42.
↑  זאב רובין, תולדות ירושלים בתקופת הביזאנטית, בתוך: אלי שילר (עורך), תולדות ירושלים מחורבן בית שני ועד לתקופה העות'מאנית, אריאל, תשנ"ג, עמ' 44.
1 2  מגן ברושי, מנין תושביה של ירושלים הקדומה. בתוך: הנ"ל (עורך), בין חרמון לסיני - יד לאמנון, ירושלים 1977, עמ' 71.
↑  נחמן אביגד, העיר העליונה של ירושלים, 1981, עמ' 226–227. מיכאל אבי יונה, "מן ההלניזם עד ביזנטיון", בתוך: 6000 שנות אמנות בארץ-ישראל, ירושלים: הוצאת כתר, 1986, עמ' 291.
↑  Y. Naggar, C. Taitz and R.Reich, What Can we Make of these Fragments? Excavation at ‘Mamilla’ Cave, Byzantine Period, Jerusalem, International Journal of Osteoarchaeology 9 (1999), pp. 29-38.
R. Reich, The Ancient Burial Ground in the Mamilla Neighbourhood, Jerusalem, in: Ancient Jerusalem Revealed, (ed. H.Geva), Jerusalem, 1994, pp. 223-225.
↑  יורם צפריר ולאה די סגני, "ההרכב האתני בתקופה הביזאנטית", בתוך: ספר ירושלים - התקופה הרומית והביזנטית, ירושלים הוצאת יד בן צבי, 1999, עמ' 272-273.
1 2  John Wiklkinson, Jerusalem Pilgrims', 1977 pp. 63-71
↑  שור, עמ' 300
↑  ירון דן, חיי העיר בארץ ישראל בשלהי העת העתיקה, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1984, עמ' 64.
↑  שלומית וקסלר-בדולח, אלכסנדר און, שרידי הקארדו המזרחי הרומי ברחבת הכותל המערבי - לסוגיית הקארדו הראשי והקארדו המשני בתקופה הביזנטית, קדמוניות, 140, עמ' 130-131
↑  יוסף פטריך, כנסיית הקבר: תולדותיה ומרכיביה הארכיטקטוניים, בתוך: ספר ירושלים, התקופה הרומית והביזנטית 70-638, יורם צפריר, (עורך), ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, עמ' 354.
↑  ראו: יוחנן ג'ון זליגמן, וגדעון אבני, חפירות ומחקרים חדשים במתחם כנסיית הקבר, קדמוניות, ירושלים, 2, (122) תשס"ב, עמ' 121-122.
↑  ראו למשל: לאה די סגני, "ממצאים אפיגרפים חושפים פרקים חדשים בתולדות כנסיית הקבר במאה השישית", בתוך: אייל ברוך, ואברהם פאוסט, (עורכים), חידושים בחקר ירושלים, הקובץ השנים-עשר, רמת גן: הוצאת מרכז אינגבורג רנרט ללימודי ירושלים, 2006, עמ' 157-164.
↑  יוסף פטריך, כנסיית הקבר: תולדותיה ומרכיביה הארכיטקטוניים, עמ' 353.
↑  ראו אלי שילר, הר הזיתים, 1978; אורה לימור, מסורות נוצריות של הר-הזיתים בתקופות הביזאנטית והערבית, עבודת דוקטור, האוניברסיטה העברית בירושלים - הפקולטה למדעי הרוח - החוג להיסטוריה תשל"ח 1978.
↑  מאיר בן דב, חפירות הר הבית: בצל הכתלים ולאור התגליות, ירושלים: הוצאת כתר ספרים, עמ' 212–218, 243.
↑  יורם צפריר, הטופוגרפיה והארכאולוגיה בתקופה הביזאנטית, בתוך הנ"ל, ושמואל ספראי (עורכים), ספר ירושלים, התקופה הרומית והביזאנטית, תשנ"ט, עמ' 323-327.
↑  גבי ברקאי, תמורות בהר הבית בעשור האחרון, אריאל, 175, עמ' 47-53; ג' ברקאי וי' צוויג, פרויקט סינון העפר מהר הבית – דו"ח ראשוני, בתוך: א' ברוך, צ' גרינהוט וא' פאוסט (עורכים), חידושים בחקר ירושלים, הקובץ האחד עשר, עמ' 213–238. ג' ברקאי וי' צוויג, חידושים במפעל סינון העפר מהר-הבית: דו"ח מקדמי שני, בתוך א' מירון (עורך), מחקרי עיר דוד וירושלים הקדומה, עמ' 68-27.
↑  יצחק צוויג, מידע חדש מחפירות שונות בהר הבית במאה השנים האחרונות, בתוך: א' ברוך, א' לוי-רייפר וא' פאוסט (עורכים), חידושים בחקר ירושלים, הקובץ הארבעה עשר, עמ' 297.
↑  שחר אילן, דרישת שלום מנבוכדנצר, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2005
↑  יצחק צוויג, מידע חדש מחפירות שונות בהר הבית במאה השנים האחרונות, בתוך: א' ברוך, א' לוי-רייפר וא' פאוסט (עורכים), חידושים בחקר ירושלים, הקובץ הארבעה עשר, עמ' 298.
↑  מיכאל אבי יונה, בימי רומא וביזנטיון, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ו-1946, עמ' 113-115.
↑  שמואל ייבין, מלחמות בר-כוכבא, מוסד ביאליק, 1952, עמ' 190
↑  אלחנן ריינר, בעקבות עולי רגל יהודים לירושלים בימי הביניים, בתוך: אלי שילר (עורך), תולדות ירושלים מחורבן בית שני ועד לתקופה העות'מאנית, אריאל, 83-84, 1992. עמ' 246-207.
↑  שהיא, לפי האונומסטיקון של אוסביוס, "כפר גדול מאוד של יהודים".
↑  מיכאל אבי יונה, בימי רומא וביזנטיון, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ו-1946, עמ' 159-160.
↑  עודד עיר-ישי, האיסור שהטיל קונסטנטינוס הגדול על כניסת יהודים לירושלים : בין היסטוריה להגיוגרפיה, ציון ס' (ב), תשנ"ה, עמ' 129-178
↑  מיכאל אבי יונה, בימי רומי וביזנטיון, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ו-1946, עמ' 186.
↑  יוסף פטריך, נזירות מדבר יהודה בתקופה הביזנטית, ירושלים: יד יצחק בן-צבי; יזהר הירשפלד, המדבר של העיר הקדושה, ירושלים: יד יצחק בן-צבי. לאה ד' סגני, קירילוס מסקיתופוליס: חיי נזירים במדבר יהודה, ירושלים: יד יצחק בן-צבי.
↑  אוסוביוס בישוף קיסריה, תולדות הכנסייה (תרגום: רימונה פרנק; כולל מבוא מאת אריה קופסקי), ירושלים: הוצאת אקדמון, 2001.
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
הלנה הקדושה מוצאת את הצלב האמיתי. ציור מאת יאן ואן אייק, 1422
דיוקן אייליה אאודוקיה, פסיפס בכנסיית אלכסנדר נבסקי, סופיה, בולגריה
יוסטיניאנוס הראשון על גבי פסיפס בבזיליקת סן ויטאלה ברוונה
הרקליוס, קיסר האימפריה הביזנטית מחזיר את הצלב האמיתי לירושלים בשנת 630 (ציור משנת 1481)
מפת מידבא, התיאור הוויזואלי של ירושלים הביזנטית
שדרת עמודים בקארדו המרכזי (קארדו מקסימוס)
תוכנית הכנסייה בתקופה הביזנטית (לחצו להגדלה)
מראה משוער של הכנסייה הביזנטית. מימין לשמאל: הקארדו, הכניסה לבזיליקה (האטריום), הבזיליקה, החצר הפנימית (הגולגולתא), הרוטונדה של הקבר.
 איור בשֶלט המוצג באגף הפרנציסקני של כנסיית הקבר.
מנזר מר סבא בנחל קדרון