stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רסלמניה 37
הפקה > עלילות > קרבות נוספים

באירוע תא ההדחות, דרו מקינטייר ניצח בקרב תא ההדחות של Raw וכתוצאה מכך שמר על אליפות ה-WWE. לאחר הקרב, לעומת זאת, מקינטייר הותקף באופן אכזרי על ידי בובי לאשלי, דבר שאיפשר למיז לפדות את מזוודת כסף בבנק שלו ולזכות בתואר. לאחר הסכם שקיים המיז עם המנג'ר של לאשלי לקבוצת The Hurt Business, MVP, המיז היה אמור להגן על חגורת האליפות מול לאשלי. האחרון ניצח את המיז בקרב חוטבי עצים וזכה בתואר ב-1 במרץ בפרק של התוכנית Raw. שבועיים לאחר מכן בתוכנית, לאשלי טען שהוא גרם נזק למקינטייר בתא ההדחות ושום דבר לא ימנע ממנו לחזור על כך באירוע רסלמניה 37, אמירה שאיששה את קיום קרב האליפות בין לאשלי למקינטייר באירוע. מקינטייר הגיע ובירך את לאשלי על כך שהפך לאלוף לאחר דרך ארוכה עד להשגת אליפות ה-WWE (דרך שארכה 16 שנים עבור לאשלי ואילו למקינטייר לקחה 17 שנים). לעומת זאת, מקינטייר לעג ללאשלי, כשאמר שמקינטייר היה צריך לנצח את ברוק לסנר ברסלמניה 36, ואילו לאשלי זכה באליפות לאחר שסגר דיל עם המיז וגבר עליו בפרק של התוכנית Raw. שבוע לאחר מכן בתוכנית, מקינטייר ניצח את נציגי קבוצת The Hurt Business, סדריק אלכסנדר ושלטון בנג'מין בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1, דבר שהוביל להרחקתם של האחרונים מקרב האליפות שלו ברסלמניה.
לאחר שהתרגז על כך שנשאר מחוץ לקרב תא ההדחות של המותג Raw, ברון סטרומן התעמת עם בכירי הנהלת ה-WWE, שיין מקמהן ואדם פירס. לאחר ניסיון כושל לתקן את הדברים עם סטרומן, שיין החל להטיח עלבונות באינטליגנציה של סטרומן. האחרון איתגר את שיין לקרב יחידים ב-15 במרץ בפרק של התוכנית Raw. הקרב, לעומת זאת, לא חל באופן רשמי והשניים ניהלו תיגרה ביניהם. צעדים אלו הובילו לקיום קרב ביניהם באירוע פאסטליין. לעומת זאת, קרב זה לא התקיים פעם נוספת בשל פציעה בברך שספג שיין במהלך אימון; הוא בחר את אליאס כמחליפו, כאשר סטרומן הצליח לנצח את האחרון. לילה לאחר מכן בפרק של התוכנית Raw, שיין ביחד עם אליאס וג'קסון רייקר המשיך להתגרות בסטרומן, שבתגובה יצא אל הזירה וניצח את אליאס בקרב נוסף. לאחר הקרב, שיין תקף את סטרומן בעזרת הקב שלו, כשחשף שהוא זייף פציעה. לאחר מכן, שיין נסוג לאחור. סטרומן בתגובה הציב אתגר בפני שיין לקרב יחידים ברסלמניה 37, שאליו שיין הסכים. שבוע לאחר מכן, סטרומן חשף שהקרב ביניהם יהיה קרב כלוב.
לאחר שכשל לנצח את ביג אי ולזכות באליפות הבין יבשתית בחודש ינואר, אפולו קרוז ביצע את מעברו לדמות הרעה אשר כללה הכרה בשורשים הניגרים שלו בנוסף לדיבור במבטא ניגרי. ב-19 בפברואר בפרק של התוכנית סמאקדאון, לאחר הפסדו של קרוז לשינסקה נקאמורה, בזמן שביג אי היה בשולחן השדרנים, קרוז תקף את נקאמורה לאחר הקרב. ביג אי נחלץ לעזרת נקאמורה, לעומת זאת, קרוז תקף גם אותו בעזרת מדרגות הזירה, תקיפה שגרמה לביג אי להיעדר במשך מספר שבועות. באירוע פאסטליין, ביג אי ניצח את קרוז ושמר על תוארו פעם נוספת, כשלאחר הקרב קרוז תקף באכזריות את ביג אי. ב-26 במרץ בפרק של התוכנית סמאקדאון, קרוז הצמיד את ביג אי במהלך קרב שלשות. קרב נוסף בין השניים נקבע לבסוף לאירוע רסלמניה 37. שבוע לאחר מכן, קרוז שינה את התניית הקרב לקרב תוף ניגרי.
אירוע > לילה 1

| --- | --- |

תפקיד:: שם:
מנחי האירוע: האלק הוגאן
מנחי האירוע: טייטוס אוניל
צוות השידור באנגלית: מייקל קול (כל הקרבות)
צוות השידור באנגלית: קורי גרייבס (סמאקדאון)
צוות השידור באנגלית: סמואה ג'ו (Raw)
צוות השידור באנגלית: ביירון סקסטון (Raw)
צוות השידור באנגלית: ג'רי לולר (קרב כלוב)
צוות השידור באנגלית: בוקר טי (באני ופריסט נגד המיז ומוריסון)
צוות השידור בספרדית: קרלוס קבררה
צוות השידור בספרדית: מרסלו רודריגז
כרוזים: גרג המילטון (סמאקדאון)
כרוזים: מייק רום (Raw)
שופטים: דנילו אנפיביו
שופטים: שון בנט
שופטים: ג'ון קון
שופטים: דן אנגלר
שופטים: אדי אורנגו
שופטים: צ'אד פאטון
שופטים: ריאן טראן
מראיינים: קיילה ברקסטון
מראיינים: שרה שרייבר
מראיינים: קווין פטריק
פאנל לפני האירוע: קיילה ברקסטון
פאנל לפני האירוע: ג'רי לולר
פאנל לפני האירוע: בוקר טי
פאנל לפני האירוע: ג'ון "בראדשו" לייפילד
פאנל לפני האירוע: פיטר רוזנברג
פאנל לפני האירוע: סוניה דוויל
אירוע > לילה 1 > הקרב המרכזי

בקרב המרכזי, סשה בנקס הגנה על אליפות הנשים של סמאקדאון נגד ביאנקה בלאייר. בנוסף, זאת הייתה הפעם הראשונה שבה שני מתאבקים אפרו-אמריקאים משתתפים בקרב המרכזי של רסלמניה. במהלך הקרב, בלאייר ניסתה לבצע על בנקס את מהלך ה-450 ספלאש; לעומת זאת, בנקס הרימה את הברכיים שלה על מנת לבלום מהלך זה. בזמן שבנקס ביצעה את מהלך ההכנעה שלה, הבנק סטייטמנט, בלאייר הגיעה לחבלים ועצרה את המשך המהלך. בלאייר לבסוף ביצעה על בנקס את מהלך ה-450 ספלאש, אך זה לא הספיק לה כדי לנצח בקרב. ברגעי הסיום של הקרב, בלאייר נקטה בגישה אגרסיבית, כאשר היא השתמשה בשיערה הארוך על מנת להצליף בבנקס ולאחר מכן ביצעה על האחרונה את מהלך ה-Kiss of Death, שהספיק לה כדי לנצח בקרב ולזכות באליפות הנשים של סמאקדאון.
אירוע > לילה 2

| --- | --- |

תפקיד:: שם:
מנחי האירוע: האלק הוגאן
מנחי האירוע: טייטוס אוניל
צוות השידור באנגלית: מייקל קול (כל הקרבות)
צוות השידור באנגלית: קורי גרייבס (סמאקדאון)
צוות השידור באנגלית: סמואה ג'ו (Raw)
צוות השידור באנגלית: ביירון סקסטון (Raw)
צוות השידור באנגלית: ג'ון "בראדשו" לייפילד (אואנס נגד זיין)
צוות השידור בספרדית: קרלוס קבררה
צוות השידור בספרדית: מרסלו רודריגז
כרוזים: גרג המילטון (סמאקדאון)
כרוזים: מייק רום (Raw)
שופטים: ג'ייסון איירס
שופטים: שון בנט
שופטים: ג'סיקה קאר
שופטים: ג'ון קון
שופטים: דן אנגלר
שופטים: דריק מור
שופטים: צ'ארלס רובינסון
רוד זאפאטה: 
פאנל לפני האירוע: קיילה ברקסטון
פאנל לפני האירוע: ג'רי לולר
פאנל לפני האירוע: בוקר טי
פאנל לפני האירוע: ג'ון "בראדשו" לייפילד
פאנל לפני האירוע: פיטר רוזנברג
פאנל לפני האירוע: סוניה דוויל
אירוע > לילה 2 > הקרב המרכזי

בקרב המרכזי, רומן ריינס (שלווה לקרב על ידי פול היימן וג'יי אוסו) הגן על האליפות האוניברסלית נגד אדג' ודניאל בריאן בקרב משולש. במהלך הקרב, ג'יי הפריע ותקף גם את אדג' וגם את בריאן בעזרת מהלכי סופרקיק. אדג' הגיב בכך שביצע על ג'יי את מהלך ה-Edgeacution על מדרגות הזירה, מה שגרם לג'יי להיות לא פעיל למרבית הקרב. בריאן ביצע את מהלך הראנינג ני על אדג'. האחרון ביצע על ריינס את מהלך הקרוספייס בזמן שבריאן ביצע על ריינס את מהלך ה-Yes Lock. אדג' ובריאן שברו את מהלכי ההכנעה זה של זה לאחר שנגחו אחד בשני. אדג' ביצע על ריינס את מהלך הספיר, אך בריאן היה שם כדי לשלוף את השופט מחוץ לזירה ולגרום לעצירת ניסיון ההצמדה. אדג' שם ידו על כיסאות וביצע על בריאן את מהלך הקונצ'יירטו. ברגעי הסיום של הקרב, ג'יי חזר ותקף את אדג'. לאחר שאדג' ביצע על ג'יי את מהלך הספיר, ריינס ביצע על אדג' מהלך ספיר משלו. לאחר מכן, ריינס ביצע על האחרון את מהלך הקונצ'יירטו, הניח את גופו מעל גופו של בריאן ואז הצמיד את שניהם באותו הזמן כדי לנצח בקרב ולשמור על התואר בהצלחה.
תוצאות > לילה 1 (10 באפריל)

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | בובי לאשלי (א) (עם MVP) ניצח את דרו מקינטייר בהכנעה טכנית | קרב יחידים על אליפות ה-WWE | 18:20 |
| 2 | נטליה וטמינה ניצחו את ה-Riott Squad (ליב מורגן ורובי ריוט), דנה ברוק ומנדי רוז, בילי קיי וכרמלה, ולאנה ונעמי | קרב זוגות מרובה משתתפות המנצחות בקרב תתמודדנה מול ניה ג'קס ושיינה בייזלר על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE בלילה ה-2. | 14:15 |
| 3 | סזארו ניצח את סת' רולינס | קרב יחידים | 11:35 |
| 4 | AJ סטיילס ואומוס ניצחו את הניו דיי (קופי קינגסטון ואקסבייר וודס) (א) | קרב זוגות על אליפות הזוגות של Raw | 09:45 |
| 5 | ברון סטרומן ניצח את שיין מקמהן | קרב כלוב | 11:25 |
| 6 | באד באני ודמיאן פריסט ניצחו את המיז וג'ון מוריסון | קרב זוגות | 15:05 |
| 7 | ביאנקה בלאייר ניצחה את סשה בנקס (א) | קרב יחידים על אליפות הנשים של סמאקדאון | 17:15 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים
תוצאות > לילה 2 (11 באפריל)

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | רנדי אורטון ניצח את "השד" (עם אלכסה בליס) | קרב יחידים | 05:50 |
| 2 | ניה ג'קס ושיינה בייזלר (א) (עם רג'ינלד) ניצחו את נטליה וטמינה בהכנעה טכנית | קרב זוגות על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE | 14:20 |
| 3 | קווין אואנס ניצח את סמי זיין (עם לוגאן פול) | קרב יחידים | 09:20 |
| 4 | שיימוס ניצח את רידל (א) | קרב יחידים על אליפות ארצות הברית | 10:50 |
| 5 | אפולו קרוז ניצח את ביג אי (א) | קרב תוף ניגרי ללא חוקים על האליפות הבין יבשתית | 06:50 |
| 6 | ריאה ריפלי ניצחה את אסקה (א) | קרב יחידים על אליפות הנשים של Raw | 13:30 |
| 7 | רומן ריינס (עם ג'יי אוסו פול היימן) (א) ניצח את אדג' ודניאל בריאן | קרב משולש על האליפות האוניברסלית | 21:40 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים
תוצאות > קרב זוגות מרובה משתתפות

| מספר הדחה | מתאבקות | מספר כניסה | הודחו על ידי | שיטת ההדחה | זמן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לאנה ונעמי | 1 | בילי קיי וכרמלה | הצמדה | 02:20 |
| 2 | בילי קיי וכרמלה | 2 | ה-Riott Squad (ליב מורגן ורובי ריוט) | הצמדה | 04:55 |
| 3 | דנה ברוק ומנדי רוז | 4 | ה-Riott Squad (ליב מורגן ורובי ריוט) | הצמדה | 09:20 |
| 4 | ה-Riott Squad (ליב מורגן ורובי ריוט) | 3 | נטליה וטמינה | הצמדה | 14:15 |
| זוכות | נטליה וטמינה | 5 | - | - | 14:15 |
הערות שוליים

↑  רסלמניה מדורגת במקום השישי ברשימת אירועי הספורט המוערכים ביותר במגזין פורבס
↑  לאשלי יגן על אליפות ה-WWE נגד מקינטייר
↑  נעמי ולאנה נגד ברוק ורוז נגד ה-Riott Squad נגד נטליה וטמינה נגד קיי וכרמלה - קרב זוגות מרובה משתתפות
↑  סזארו נגד רולינס
↑  הניו דיי יגנו על אליפות הזוגות של Raw נגד סטיילס ואומוס
↑  ברון סטרומן נגד שיין מקמהן (קרב כלוב)
↑  באד באני ופריסט נגד המיז ומוריסון
↑  בנקס תגן על אליפות הנשים של סמאקדאון נגד בלאייר
↑  "השד" נגד רנדי אורטון
↑  אואנס נגד זיין
↑  רידל יגן על אליפות ארצות הברית נגד שיימוס
↑  ביג אי יגן על האליפות הבין יבשתית נגד קרוז
↑  אסקה תגן על אליפות הנשים של Raw נגד ריפלי
↑  רומן ריינס יגן על האליפות האוניברסלית נגד אדג' ודניאל בריאן בקרב משולש
גמר מונדיאל 2014

גמר מונדיאל 2014 התקיים באצטדיון המרקנה בריו דה ז'ניירו שבברזיל ב-13 ביולי 2014, ובו נקבע שזוכת גביע העולם לשנת 2014 היא נבחרת גרמניה שניצחה את נבחרת ארגנטינה 0-1. גרמניה ניצחה בזכות שער בהארכה של מריו גצה וזכתה בפעם הרביעית בגביע העולם, ולראשונה מאז איחודה. זכייה זו היא הזכייה הראשונה של נבחרת אירופאית על אדמת יבשת דרום אמריקה.
משחק זה היה המפגש השלישי של גרמניה וארגנטינה בגמר גביע העולם, לאחר שנפגשו בגמר מונדיאל 1986 ובגמר מונדיאל 1990. לפני טורניר זה נבחרת גרמניה הגיעה לגמר המונדיאל 7 פעמים (6 פעמים כמערב גרמניה), זכתה 3 פעמים (1954, 1974 ו-1990) והפסידה 4 פעמים (1966, 1982, 1986 ו-2002). מנגד, נבחרת ארגנטינה הגיע לגמר המונדיאל 4 פעמים, זכתה פעמיים (1978 ו-1986) והפסידה פעמיים (1930 ו-1990).
רקע > מפגשים קודמים

לפני משחק זה שתי הנבחרות נפגשו 20 פעמים. במפגשים אלו גרמניה ניצחה 6 פעמים, היו 5 תוצאות תיקו ו-9 ניצחונות לארגנטינה. במשחקים אלו הובקעו בסך הכל 28 שערים. 6 מהמשחקים הללו התקיימו במסגרת גביע העולם, כששניים מתוכם בגמר. משחק זה היה המפגש השביעי של נבחרות אלו בגביע העולם. להלן מפגשי הנבחרות בגביעי העולם השונים:
בית א' במונדיאל 1958. מערב גרמניה ניצחה 1-3 את ארגנטינה.
בית ב' במונדיאל 1966. המשחק בין ארגנטינה ומערב גרמניה הסתיים בתוצאת שווין 0-0.
גמר מונדיאל 1986. ארגנטינה מנצחת 2-3 את מערב גרמניה, בדרך לזכייתה השנייה בגביע העולם.
גמר מונדיאל 1990. מערב גרמניה מנצחת 0-1 את ארגנטינה, בדרך לזכייתה השלישית בגביע העולם.
רבע גמר מונדיאל 2006. גרמניה מנצחת את ארגנטינה 2-4 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר 1-1 ב-120 דקות משחק.
רבע גמר מונדיאל 2010. גרמניה הביסה את ארגנטינה 0-4.
לפני משחק זה, המפגש האחרון של שתי הנבחרות היה ב-15 באוגוסט 2012, במשחק ידידות שהתקיים בקומרצבנק ארנה שבפרנקפורט. במפגש זה ארגנטינה ניצחה 1-3.
כדור המשחק

הכדור למשחק הגמר הוצג ב-29 במאי 2014. בעוד בהיבט הטכני כדור זה זהה לכדור ששימש בשלבים הקודמים של התחרות (הבראזוקה), עיצובו של כדור הגמר שונה מעיצובו של הכדור הקודם. בכדור זה השתמשו בצבעי זהב, ירוק ושחור על מנת ליצור כדור ייחודי למשחק הגמר. זאת הייתה הפעם השלישית ברציפות שכדור הגמר היה ייחודי ושונה מכדור שאר שלבי הטורניר.
שופט המשחק

ניקולה ריצולי האיטלקי נבחר לשופט המשחק יחד עם עמיתיו בני ארצו רנאטו פבראני ואנדראה סטפני, שנבחרו לשמש כקוונים במשחק. קרלוס ורה וכריסטיאן לסקאנו האקוודורים נבחרו לשופטים ה-4 וה-5 בהתאמה. במהלך הטורניר, ריצולי שפט במשחקי שלב הבתים בין ספרד והולנד, ובין ניגריה וארגנטינה. בנוסף הוא שפט במשחק רבע הגמר בין ארגנטינה ובלגיה. ריצולי היה השופט האיטלקי השלישי ששופט את משחק גמר גביע העולם, אחרי שסרג'יו גונלה שפט את משחק גמר מונדיאל 1978 ואחרי שפיירלואיג'י קולינה שפט את משחק גמר מונדיאל 2002.
צופים

נשיאת ברזיל, המדינה המארחת את הטורניר, דילמה רוסף, הזמינה לגמר המונדיאל את ראשי מדינות ה-BRICS לקראת מפגשת הפסגה של BRICS ה-6. ראש ממשלת הודו, נרנדרה מודי, השיב: "ספורט מביא רוח של ידידות ושייכות בין אומות העולם. גביע העולם בכדורגל יכול להפוך לגשר של חיבור אומות ביחד." בין המנהיגים שהוזמנו נמנים נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, נשיא המדינה שתארח את המונדיאל הבא, מונדיאל 2018, ונשיא דרום אפריקה, ג'ייקוב זומה, נשיא המדינה שאירחה את המונדיאל הקודם, מונדיאל 2010. מנהיגי עולם נוספים נכחו במשחק, בין היתר ויקטור אורבן (הונגריה), עלי בונגו (גבון) וגסטון בראון (אנטיגואה וברבודה), מה שגרם לגארדיאן להצמיד לרשימת האורחים במשחק תווית של "מוזר ואקראי". דילמה רוסף מסרה את גביע העולם לנבחרת הזוכה גרמניה בטקס הענקת הפרסים יחד עם ספ בלאטר, נשיא פיפ"א.
קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל ונשיא גרמניה יואכים גאוק נכחו במשחק הגמר. מרקל גם צפתה בניצחונה של גרמניה 0-4 על פורטוגל במשחק הראשון של שלב הבתים שהתקיים בסלבדור. נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר לא נכחה במשחק הגמר בעקבות ימי הולדת של נכדיה ובעיה של דלקת גרון.
ידוענים נוספים דוגמת מיק ג'אגר, דייוויד בקהאם, אשטון קוצ'ר, דניאל קרייג, טום בריידי, ריהאנה, אדריאנה לימה, לברון ג'יימס ופלה נכחו במשחק.
טקסים

לפני משחק הגמר התקיים טקס הנעילה של הטורניר, בו הופיעו שאקירה, קרליניוס בראון, קרלוס סנטנה, וייקליף ז'אן, איווטי סנגלו ואלכסנדרה פירס. לאחר הטקס ועוד לפני המשחק, דוגמנית העל הברזילאית ג'יזל בונדשן ושחקן העבר קרלס פויול, שזכה עם ספרד במונדיאל הקודם, הציגו את גביע העולם לקהל באצטדיון.
מהלך המשחק > אירועים חשובים במשחק

בדקה ה-21 גונסאלו היגוואין קיבל את הכדור לאחר איבוד של טוני קרוס, אך ב-1 על 1 מול מנואל נוייר בעט ברשלנות מחוץ למסגרת.
בדקה ה-30 אסקיאל לאבסי העביר כדור להיגוואין ששלח לרשת. היגוואין רץ לחגוג, אך הקוון הרים את הדגל והודיע על נבדל.
שניות לפני המחצית, בנדיקט הובדס נגח כדור מבעיטת קרן לקורה.
בדקה ה-47 ליונל מסי נכנס לרחבה וקיבל את הכדור מלוקאס ביגליה, אך הוא בעט את הכדור ליד הקורה ולא למסגרת.
עם תחילת ההארכה אנדרה שורלה בעט בחוזקה לשער של ארגנטינה, אך סרחיו רומרו עצר את הכדור.
בדקה ה-97 מרקוס רוחו שלח כדור לרודריגו פלאסיו, שניסה להקפיץ מעל נוייר, אך הכדור חלף ליד הקורה.
בדקה ה-113 אנדרה שורלה העביר כדור למריו גצה, שעצר על חזהו ומהאוויר בעט עם רגלו השמאלית לשער של סרחיו רומרו, והבקיע. גצה הפך לשחקן המחליף הראשון שכובש שער ניצחון בגמר המונדיאל.
מהלך המשחק > פירוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 ביולי 2014 |  גרמניה | 1 - 0‏ה |  ארגנטינה | מרקנה, ריו דה ז'ניירו צופים: 74,738 שיפוט: איטליה ניקולה ריצולי |
| 13 ביולי 2014 | מריו גצה  113' | (סיקור) |  | מרקנה, ריו דה ז'ניירו צופים: 74,738 שיפוט: איטליה ניקולה ריצולי |
| --- | --- |
              גרמניה :               ארגנטינה 
שחקן מצטיין: גרמניה מריו גצה

שופט: איטליה ניקולה ריצולי

קוונים: איטליה רנאטו פבראני ואנדראה סטפני

שופט רביעי: אקוודור קרלוס ורה

שופט חמישי: אקוודור כריסטיאן לסקאנו
| נבחרת | גרמניה | ארגנטינה |
| --- | --- | --- |
| שערים שהובקעו | 1 | 0 |
סך הכל בעיטות: 10
| בעיטות למסגרת | 7 | 2 |
| אחוזי החזקת כדור | 60% | 40% |
| בעיטות קרן | 5 | 3 |
| עבירות | 20 | 16 |
| כדורי נבדל | 3 | 2 |
| הצלות | 2 | 6 |
כרטיסים צהובים: 2
כרטיסים אדומים: 0
הערות שוליים

↑  1958 FIFA World Cup Match Report: Argentina – Germany FR, באתר פיפ"א
↑  1966 FIFA World Cup Match Report: Germany FR – Argentina, באתר פיפ"א
↑  1986 FIFA World Cup Match Report: Argentina – Germany FR, באתר פיפ"א
↑  1990 FIFA World Cup Match Report: Germany FR – Argentina, באתר פיפ"א
↑  Germany 1-1 Argentina, באתר BBC
↑  מונדיאל: גרמניה בחצי הגמר אחרי 0:4 גדול על ארגנטינה, באתר וואלה, 3 ביולי 2010
↑  1:3 לארגנטינה על גרמניה, 1:2 לאנגליה על איטליה, באתר ONE‏, 15 באוגוסט 2012
↑  צפו: אדידס מציגה את כדור הגמר, באתר ספורט 2
↑  מונדיאל 2014: ניקולה ריצולי ישפוט את הגמר, באתר ynet, 11 ביולי 2014
↑  Modi Likely to Watch FIFA World Cup Final ahead of BRICS Summit, באתר "India-West"
↑  Vladimir Putin to attend World Cup final in Brazil
Read more: , באתר "Voice of Russia"
↑  Zuma to watch World Cup final, באתר "The Citizen"
↑  World Cup final guest list has bizarre and random look, באתר "הגארדיאן"
↑  Dilma Rousseff Confirms She Will Hand the Trophy to the World Cup Winner and Says Boos "Are Part of the Job", באתר "Folha de S. Paulo" (בפורטוגזית)
↑  Germany chancellor and president to watch final at Maracanã, באתר "Agência Brasil"
↑  Argentina’s president isn’t attending the World Cup final because of grandson’s birthday, באתר "וושינגטון פוסט"
↑  2014 World Cup draws to a close in conflicted Brazil, באתר "וושינגטון פוסט"
↑  גמר מונדיאל 2014: הסלבס שעודדו מהיציע, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 14 ביולי 2014
↑  ג'יזל, שאקירה וסנטנה. הכל על טקס הנעילה, באתר ערוץ הספורט, 13 ביולי 2014
↑  סטטיסטיקות המשחק, באתר פיפ"א
| גביע העולם בכדורגל |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | אורוגוואי 1930 • איטליה 1934 • צרפת 1938 • ברזיל 1950 • שווייץ 1954 • שוודיה 1958 • צ'ילה 1962 • אנגליה 1966 • מקסיקו 1970 • גרמניה המערבית 1974 • ארגנטינה 1978 • ספרד 1982 • מקסיקו 1986 • איטליה 1990 • ארצות הברית 1994 • צרפת 1998 • יפן וקוריאה הדרומית 2002 • גרמניה 2006 • דרום אפריקה 2010 • ברזיל 2014 • רוסיה 2018 • קטר 2022 • קנדה, מקסיקו וארצות הברית 2026 • ספרד, פורטוגל, מרוקו, ארגנטינה, אורוגוואי ופרגוואי 2030 • ערב הסעודית 2034 |  |
| משחקי גמר | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010 • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010  • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
מריו גצה כובש את שער הניצחון
מייקל דורן

| --- | --- |

מייקל דורן בכנס קומיק-קון, סן דייגו 2016
 לידה:  9 בדצמבר 1952 (בן 72) לולינג, טקסס, ארצות הברית
 שם במה:  מייקל דורן
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1976
 עיסוק:  שחקן, אמן קול
 מקום לימודים:  מכללת העיר פסדינה  תיכון בלייר 
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל דורן (באנגלית: Michael Dorn; נולד ב-9 בדצמבר 1952) הוא שחקן אמריקאי ואמן קול, המוכר בעיקר בשל תפקידו כקלינגון וורף בסדרות ובסרטי "מסע בין כוכבים".
ילדותו

דורן נולד בלולינג, טקסס, בנם של אליי לי ופנטרס דורן ג'וניור. הוא גדל בפסדינה, קליפורניה, למד הפקת רדיו וטלוויזיה במכללה העירונית בפסדינה. לאחר מכן המשיך לקריירה במוזיקה כשחקן עם מספר הרכבי להקות מוזיקת רוק שונים.
דורן הופיע לראשונה ב"רוקי" (1976) כשומר ראשו של אפולו קריד. הוא הופיע כאורח בתוכנית הטלוויזיה "W.E.B" בשנת 1978. מפיק התוכנית התרשם מהעבודה שלו, והציג אותו בפני סוכן שהציג אותו בפני המורה למשחק צ'ארלס קונרד, אצלו למד משחק במשך שישה חודשים. לאחר מכן הוא קיבל תפקיד קבוע ב"CHiPs" (אנ') (סדרת טלוויזיה).
מסע בין כוכבים

תפקידו המפורסם ביותר של דורן הוא גילומו של וורף - קצין צי הכוכבים הקלינגוני (תחילה בדרגת לוטננט זוטר; מאוחר יותר - בדרגות לוטננט ולוטננט-קומנדר) - בסדרות הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: הדור הבא", "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" ו"מסע בין כוכבים: פיקארד". דורן אמר כי קיבל את התפקיד כי בעת הראיון הוא לא חייך, לא דיבר ולא ישב, אלא רק עמד בפינה בתנוחה נוקשה, כמו לוחם קלינגוני סטריאוטיפי. כאשר נקרא, הוא צעד אל תוך החדר, הזעיף את פניו, ולחץ את ידו של המראיין בחוזקה. לאחר הקריאה, הוא הודה בזעף לבמאי, ויצא. הוא מייחס לקריאה זו, בדמותו של לוחם קלינגוני, את קבלת התפקיד.
דורן הופיע על מסך בפרקי ובסרטי "מסע בין כוכבים" יותר מאשר כל דמות אחרת: נכון ל-2022 הוא הופיע ב-175 פרקים של "מסע בין כוכבים: הדור הבא" (החמיץ שלושה פרקים בלבד); 102 פרקים של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" (החמיץ ארבעה פרקים בלבד, במהלך העונות בהן השתתף בסדרה); כמו כן הופיע בחמישה מסרטי "מסע בין כוכבים", וכך סך הופעותיו כוורף מגיע ל-281. קולם מיני הוא השחקן היחיד הנוסף שהשתתף בלמעלה מ-200 פרקים - עם 216 פרקים; למייג'ל בארט היו 233 הופעות במסע בין כוכבים, אולם הופעות רבות מתוך אלו הן בקול בלבד.
דורן הופיע בסרט הקולנוע "מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת" כקולונל וורף, סניגור המייצג את קפטן ג'יימס טיבריוס קירק וד"ר ליאונרד מק'קוי, במשפטם על כוכב הבית הקלינגוני. אף על פי שהדבר מעולם לא קיבל אישור על המסך, דמותו של הקולונל וורף הייתה אמורה להיות הסבא של וורף מ"מסע בין כוכבים: הדור הבא".
עבודות נוספות

דורן הופיע במשחקי וידאו שונים, לרבות: "Emperor: Battle for Dune", משחק המבוסס באופן רופף על ספרי "חולית" מאת פרנק הרברט, כדוכס של בית אטריאידס; כד"ר ג'ון ב"Gabriel Knight: Sins of the Fathers"; כסוכן מיוחד פרנק הוריגאן והשריף המוטנטי מרקוס ב"Fallout 2"; כמארו ב"Saints Row 2"; כמפקד ספינת חלל דאנה ב"Mission Critical"; כגאטאטוג אובנק ב"Mass Effect 2". מאוחר יותר, דורן חזר לגלם ב"Fallout: New Vegas" את תפקידו של מרקוס. בשנת 1996 הוא קריין את המשחק "Vikings, Strategy of Ultimate Conquest!".
דורן שימש כדובר של יצרנית שמפו ו-T-ג'ל "Neutrogena", וכן הופיע בפרסומת למכונית. דורן הופיע ב"Webster" וב"איש משפחה" כוורף, בפרקים "Peter's Got Woods" ו"Not All Dogs Go to Heaven", ביחד עם יתר חברי הקאסט של "מסע בין כוכבים: הדור הבא". אחד מתפקידיו הידועים ביותר בטלוויזיה היה כקולו של I.M. Weasel, הפרוטגוניסט בסדרת האנימציה "אנוכי הסמור". דורן גם העניק את קולו לרובוטי מאדים-סנטורי, בסדרת הטלוויזיה "Duck Dodgers". הוא העניק את קולו גם לדמותו של קרייבן הצייד בסדרה "Spider-Man: The New Animated Series", וכן הופיע ב"Martial Law". הוא דיבב את דמותו של גורגון בסדרת האנימציה המבוססת על ארבעת המופלאים, ולמלך בירדבוטום ב"Here Thar Be Dwarves", הפרק ה-30 של הסדרה "ההרפתקאות של בילי ומנדי". דורן חזר להופיע במסגרת היקום המונפש של DC קומיקס כקאליבאק, בפרקים של "ליגת הצדק" והמשכה "ליגת הצדק ללא גבולות". הוא הופיע בסדרה "בן 10" בפרק "The Return" וב"Be Afraid Of The Dark" כ-דוקטור ויקטור ובן-ויקטור. דורן הופיע כנשיא ארצות הברית בכרך 4 של "גיבורים". דורן הופיע שוב עם סילבסטר סטאלון ב"Shade", כשחקן פוקר מקצועי. דורן הופיע גם ב"SWAT Kats: The Radical Squadron", כמוטילור - החייזר האנטגוניסט. הוא העניק את קולו לדמותו של רופוס 300, בסרט בכיכובה של קים פוסיבול "A Sitch in Time". הוא גם הופיע ב"ללא עקבות" ב-15 בנובמבר 2007. הוא דיבב את קולה של הרוח הגדולה "מאטה נוי", בסרט "BIONICLE: The Legend Reborn", משנת 2009. חודשיים לאחר מכן, הוא נשכר על ידי "לגו" על מנת לחזור לדבב דמות זו ב"Mata Nui Saga" - בלוג מאויר באתר BIONICLE.com. בשנת 2010 הוא דיבב את קולו של Tassadar ב"סטארקראפט 2".
הוא דיבב את דמותו של נבל העל בן אלמוות קרול הנצחי ב"באטמן: האמיצים והנועזים". את קומנדר דורן ב"Strange Frame: Love & Sax", ואת דמותו של גורק ודמויות משנה נוספות ב"Adventure Time". הופיע בתפקיד אורח חוזר בסדרת הטלוויזיה "קאסל", שבה גילם ד"ר קארבר בורק, התרפיסט של בלשית משטרת ניו יורק קייט בקט. בשנת 2019 דיבב בסרט האנימציה מבית DC קומיקס, "וונדר וומן: שושלת דם".
דורן השתתף כ"Future Guy" בפרסומות לדודג' דארט.
חייו הפרטיים

דורן נהנה מטיסה, דבר שהוא לא היה רשאי לעשות בזמן "הדור הבא", אבל היה מסוגל לעשות לאחר שהצטרף לקאסט של "חלל עמוק 9". הוא טס ב"Thunderbirds", כמו גם בבלו אנג'לס. בבעלותו של דורן מספר מטוסים, לרבות F-86 סייבר, T-33 Shooting Star, וכיום - בבעלותו North American Sabreliner. אל ה-T-33 התייחסו לעיתים קרובות כאל "ספינת החלל שלו". כמו כן, דורן חבר במספר ארגונים, בהם הקן למורשת חיל האוויר, ארגון שבו הוא אף חבר במועצה המייעצת. דורן העניק ראיונות לפרק "Private Jets" במסגרת "Modern Marvels" של ערוץ ההיסטוריה. כמו כן, הוא מעריץ של "סאות' פארק" בהפקת קומדי סנטרל, והודה בראיון שהיה רוצה שיבקשו ממנו לדבב את עצמו בפרק "Fun with Veal", בו הופיעה דמותו. דורן הוא טבעוני הוא חבר ב-AOPA - איגוד בעלי מטוסים וטייסים.
הרב הראשי לירושלים

| --- | --- |

הרב אליהו פרדס, רבה הספרדי הראשון של ירושלים במסגרת מדינת ישראל
 איוש נוכחי:  חסר
 ייסוד המשרה:  אצל העות'מאנים ברצף מהמאה ה-16
 איוש ראשון:  הרב משה גאלנטי (ספרדי). הרב מאיר אוירבך (אשכנזי).
 איוש אחרון:  הרב שלמה משה עמאר (ספרדי). הרב אריה שטרן (אשכנזי).
 
תפקיד הרב הראשי לירושלים נוסד לפני מאות שנים, והחזיק בו באותם ימים בן העדה הספרדית. הרב משה גאלנטי כיהן כראשון לציון, תואר ששימש מתחילת המאה ה-17 ועד הקמת המדינה לרב הראשי של ירושלים. בשנת 1878 חזרה ומינתה העדה האשכנזית רב משלה לאחר תקופה ארוכה שדבר זה נבצר ממנה. מאז לירושלים רב אשכנזי ורב ספרדי.
מאז הקמת מדינת ישראל, תפקיד הרב הראשי לירושלים כולל ייצוג בפגישות דיפלומטיות ובטקסים. בדומה לשאר רבני ערים בישראל, גיל הפרישה הוא 75 אך ניתן להאריך את כהונת הרב הראשי עד גיל 80.