stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גשר פז

| --- | --- |

גשר פז, 2018
 כינוי:  גשר "של"
 תאריך הקמת המחלף:  מקורית 24 ביולי 1931 מחודשת 2006
 מיקום:  חיפה
 כבישים במחלף:    כביש 4 רחוב חלץ
 מסילות במחלף:  מסילת החוף
 קואורדינטות:  32°47′54″N 35°01′08″E﻿ / ﻿32.798294°N 35.019004°E﻿ / 32.798294; 35.019004
  (למפת חיפה מוגדלת) גשר פז(למפת חיפה רגילה) גשר פז(למפת הגליל המערבי רגילה) גשר פז(למפת הגליל המערבי מוגדלת) גשר פז he
 
גשר "של" בבנייה בשנת 1931 לערך
גשר פז הוא גשר מרכזי בחיפה, המחבר בין כביש 4 מערב (דרך בר יהודה-צייזל-חטיבת גולני), רחוב חלץ, והשכונות הדר, חליסה, נוה פז, נווה שאנן ואזור חוף שמן. הגשר יוצר את מה שהוא כנראה המחלף הראשון שנבנה בארץ ישראל, והיחיד עד לבנייתו של מחלף זכרון יעקב בשנת 1967.
היסטוריה

עד לחנוכתו של מחלף חירם במרכז העיר התחתית, היה גשר פז שער הכניסה העיקרי לעיר מאזור מערב הקריות. זאת, באמצעות כביש שכונה בפי תושבי האזור בשם "כביש 58", אשר הוביל מקריית חיים, עבר בצמוד לחומת בית הספר למקצועות הטכניים של חיל האוויר (בית הספר "הטכני") והסתיים בגשר.
בשנת 1931, בעיצומה של תקופה בה עברה חיפה תנופת בנייה ופיתוח, הוקם גשר מעל כביש 4. הגשר נחנך ב-24 ביולי 1931 בנוכחות הנציב העליון. הגשר נועד לשרת את התנועה הפונה לכיוון תחנת הכוח ומתקני חברת הדלק הבריטית "של" בחוף שמן. בתחילה נקרא הגשר "גשר של", ולאחר הקמת חברת פז חברת הנפט שרכשה את נכסיה בישראל של חברת של,  שונה שמו ל"גשר פז". הגשר התחבר לכביש 4 באמצעות צומת קטן מעט ממערב לגשר (ששימש ליורדים מהגשר), ורמפת עלייה מעט ממזרח לגשר. הגשר עבר מעל כביש 4 ומסילת הרכבת. מעט ממערב לגשר נמצא צומת הגיבורים/בר יהודה, המחבר בין שכונת הדר לכביש 4, וגשר פז.
במהלך השנים חובר לגשר רחוב החשמל, המחבר בין כביש דורי (העולה לאזור נווה שאנן ולשכונת נוה פז ונוה יוסף) למחלף, ומאפשר חיבור בין הקריות לשכונות הכרמל, לטכניון ולאוניברסיטה. המחלף לא היה שלם, ולא אפשר מעבר מכביש 4 מזרח (מכיוון צומת הצ'ק פוסט) לעבר חוף שמן ובכיוון ההפוך. חיבור זה מתאפשר בגשר גדוד 21, שנבנה כ-400 מטרים ממזרח, ומחבר בין רחוב החשמל לבין כביש 4.
בשנת 1977 עיצב האמן גרשון קניספל תבליטים לעיטור הגשר משני צדדיו.
במהלך שנות ה־90 נבנתה רמפת ירידה חדשה מהגשר, שאפשרה את החיבור בין "כביש 58" הישן וכביש 4 מערב, וביטלה את צומת הירידה הקודם מהגשר. הצומת החדש ביטל רמזור על דרך 4 לכיוון מזרח, ואפשר תנועה בנפח רב יותר באזור. רמפת הירידה מתפצלת לשני נתיבים, כאשר אחד מוביל לדרך בר יהודה בעיר התחתית, והשני לצומת רחוב הגיבורים, המשמש ככניסה לאזור הדר.
במהלך בניית מסלולי המטרונית התבטל הנתיב מכביש 4 לדרך הגיבורים לכיוון מערב ונוספו רמזורים בנתיבים של דרך בר יהודה.
כביש 22, שהחליף את כביש 58 הישן, נסלל מעט מצפון לגשר, ואפשר חיבור ישיר בין התנועה מאזור הקריות לעיר התחתית, ללא צורך במעבר בגשר פז. בנקודת המפגש בין כביש 22 וכביש גשר פז נבנה מחלף חוף שמן. פתיחת מחלף קישון וחיבור כביש 75 עם כביש 22 אפשרה את חיבור התנועה הבאה ממזרח לגשר פז, ללא צורך במעבר באזור צומת הצ'ק פוסט.
היסטוריה > החלפת הגשר

בראשית המאה ה-21 הוחלף גשר פז הישן בחדש. הגשר המקורי היה בגובה כ-4 מטרים, נמוך ביחס לסטנדרטים הנהוגים בימינו לגשרים, וכתוצאה מכך, הוא ספג פגיעות חוזרות ונשנות ממשאיות שעברו תחתיו, כשלעיתים חלקן אף נתקעו במקום וגרמו בכך לשיבושי תנועה קשים. כדי לפתור את בעיית הגובה, נבנה בצמוד לגשר הישן גשר מודרני גבוה יותר, מתוך מטרה להרוס בעתיד את הגשר הישן. הגשר החדש עוטר בהעתק מוגדל של התבליטים שהיו על הגשר הישן.
בעת תכנון הריסת הגשר התגלעה מחלוקת בין עיריית חיפה לבין גורמים חרדים אודות מועד הריסתו, שנקבע בתחילה לשבת ולבסוף נדחה ללילה של יום חול. מצב זה גרם לדחייה ארוכה במועד ביצוע הריסת הגשר הישן. לבסוף, נהרס הגשר בשנת 2006, בזמן מלחמת לבנון השנייה, תוך ניצול הירידה הניכרת בעומס התנועה עקב המלחמה. ההריסה החלה ביום חמישי והסתיימה ביום המחרת. לטענת העירייה, באופן זה בוצעה ההריסה ללא חילול שבת, ואולם גורמים דתיים שונים טענו כי חלק מהגשר נהרס בפועל לאחר כניסת השבת.
ראו גם

גשר רושמיה
גשר יהודה הימית
הערות שוליים

↑  נחנך גשר של, דבר, 26 ביולי 1931
הבה נעצב את שערנו בהתאם לאורח החיים הסוציאליסטי

צילום מסך של תוכנית הטלוויזיה, המראה שתי תסרוקות התואמות את הנחיות הממשלה
הבה נעצב את שׂערנו בהתאם לאורח החיים הסוציאליסטי (בקוריאנית: 사회주의적생활양식에 맞게 머리단장을 하자) היא תוכנית ששודרה בתחנת הטלוויזיה הצפון קוריאנית KCTV בשנים 2004–2005, כחלק מהתעמולה שמנהלת ממשלת קוריאה הצפונית במטרה להנהיג במדינה קוד הופעה ולבוש.
כחלק ממאבקה של ממשלת קוריאה הצפונית נגד חדירת סממנים של תרבות המערב לתחומי המדינה, הנהיגה המדינה לאורך השנים איסורים שונים על פריטי לבוש המזוהים עם המערב (כגון ג'ינס) ותסרוקות שנתפסו כמערביות. גברים ששׂערם היה ארוך מדי לדעת המשטרה, נעצרו וסופרו בכוח. בשנת 2004 פתחה הממשלה בקמפיין שהורה על תספורות קצרות לגברים. נקבע כי אורך השׂער לגברים צריך להיות בין 1 ל-5 סנטימטרים, ועליהם להסתפר אחת ל-15 ימים. לגברים מקריחים הותר להאריך את שערם עד 7 סנטימטרים, כדי שיוכלו להסתרק בסגנון "הלוואה וחיסכון". כהצדקה למהלך נטען כי שׂער ארוך מפריע להתפתחות המוח הסוציאליסטי, משום שהוא מפריע להגעת חמצן למוח (אם כי הממשלה לא סיפקה הסבר לכך שנשים רשאיות לגדל את שׂערן).
כחלק מהקמפיין הוחל בשידור תוכנית הטלוויזיה, שכללה הצגתם של גברים בעלי תספורת תקינה וגברים שתספורתם אינה תקינה. הן אלה והן אלה הוצגו בשידור בשמותיהם, וכן צוין מקום מגוריהם או עבודתם. כך, למשל, הוצג בינואר 2005 אזרח ששׂערו כיסה את אוזניו, ועליו נאמר "הטעם התרבותי של החבר הזה אינו יכול שלא לעורר שאלות, כאשר הוא אינו מסוגל לחוש בושה בתסרוקתו. האם אנחנו יכולים לצפות מאדם בעל הלך מחשבה כל כך לא מסודר לבצע את חובותיו כהלכה?".
פעולה נוספת שננקטה כללה הצבת מצלמות נסתרות ברחובות פיונגיאנג, שתיעדו עוברי אורח. מנחה התוכנית ניגש למי שתועד כשתספורתו אינה הולמת, ונזף בו. לעיתים בא המנחה בטענות גם לאשתו של אותו אדם או לעמיתיו לעבודה, על שלא עשו די כדי שיסתפר.
התוכנית כללה חמישה פרקים.
הערות שוליים

1 2  Tirthankar Mukherjee, "Keeping Our Hair On", UB Post, 4.11.2007
↑  Sang-Hun Choe, "It's all about hair as communists wage war", Independent on Line, 1.2.2005
האל קרמר

הרולד "האל" קרמר (באנגלית: Harold "Hal" Kramer) היה שחיין אמריקאי-יהודי. אלוף המכביה הראשונה (1932) במשחה ל-400 מטר חופשי.
ביוגרפיה

קרמר גדל בניו יורק ולמד בסיטי קולג' של ניו יורק.
במכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 זכה קרמר ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:37.8 דקות, לפני אלפרד גוט מאוסטריה (5:41.1 דקות) ומדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:22.8 דקות, אחרי האי מצ'כוסלובקיה (1:13.8 דקות) ולפני יעקב גודארד מארץ ישראל (1:28.9 דקות) ובמשחה שליחים 3x100 מטר מעורב ביחד עם יוג'ין סיגל ולו אבלסון בתוצאה של 3:52.6 דקות, אחרי צ'כוסלובקיה (3:47.6 דקות) ולפני פולין (4:11.7 דקות).
הערות שוליים

↑  U.S. Team out to Win ’35 Maccabiad, Jewish Telegraphic Agency,‏ January 9, 1935 (באנגלית)
↑  המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
גלישת חוצץ

במחשבים, גלישת חוצץ (באנגלית: Buffer overflow) היא שגיאת תכנות המתבטאת בכך שתוכנית מחשב כותבת לחוצץ – אזור בזיכרון המחשב – יותר מידע ממה שהוא מסוגל להכיל. כתוצאה מכך חלק מהמידע "גולש" אל מחוץ לגבולות החוצץ, ומשנה נתונים שלא היו אמורים להשתנות. המידע שנמחק לעיתים קרובות הכרחי להמשך ריצתה התקינה של התוכנית, ובשל כך גלישת חוצץ עלולה לגרום לתוכנית להחזיר תוצאות לא נכונות, לקרוס לחלוטין, או אף לאפשר הרצה של קוד זדוני הגורם לתוכנית לפעול באופן שלא תוכנן מראש. בשל כך, גלישות חוצץ מהוות בסיס לפרצות אבטחה רבות. ברוב המקרים, גלישת חוצץ תגרום לפחות לקריסה של התוכנית המשתמשת בחוצץ.
תיאור

חוצצים הם תחומים בזיכרון המחשב שמשמשים לאחסון מידע - בפרט, את המשתנים בהם משתמשת התוכנית. מכיוון שגודלו של החוצץ חסום ומוגדר מראש, כתיבה של מידע רב יותר מאשר הוא מסוגל להכיל תגרום לגלישה - כתיבה לאזור בזיכרון שמשמש למטרות אחרות, ובמיוחד - אזור בזיכרון שמכיל פקודות למעבד.
הדוגמה הנפוצה ביותר לגלישת חוצצים מתרחשת כאשר תוכנית מבצעת כתיבה של קלט לתוך חוצץ בלי לוודא שגודל הקלט קטן מגודל החוצץ. לדוגמה, אחת מפונקציות הספרייה הסטנדרטית של C (הפונקציה gets) מבצעת כתיבה לתוך חוצץ של קלט שגודלו אינו מוגבל - כלומר, כל שימוש בה עשוי לגרום לגלישת חוצץ, בהתאם לקלט שמועבר אליה.
הסכנות שבגלישת חוצץ

מרגע שהתרחשה גלישת חוצץ, מהלך התוכנית "איננו מוגדר", כלומר לא ניתן להבטיח דבר לגבי המשך ריצת התוכנית: היא עשויה לקרוס, לרוץ באופן לא תקין, להמשיך לרוץ ולתת תוצאות שגויות, או לגרום נזק. לחלופין היא יכולה לרוץ באופן תקין לחלוטין ללא שום סימפטום בעקבות הגלישה.
לעיתים קרובות מאוחסן המידע הדרוש להבטחת ריצתה התקינה של תוכנית בסמוך לחוצצים בה היא משתמשת. גלישת חוצץ עשויה לגרום למחיקת מידע זה והחלפתו במידע אחר. פרט לפגיעה בריצתה התקינה של התוכנית, הדבר עלול לסייע לווירוס מחשב "להשתלט" על ריצת התוכנית ולהריץ קטעי קוד זדוניים וזאת על ידי כתיבה על אזור בזיכרון המכיל קוד תוכנה שמתבצע. גלישת חוצץ הגורמת לקריסה של התוכנית, ללא הרצת קוד זדוני, מכונה "מניעת שירות" (Denial of Service).
במקרה שהחוצץ נמצא במחסנית קריאות, הזיכרון שמוקצה לחוצץ נמצא בסמיכות לתא הזיכרון שמכיל את כתובת הזיכרון שאליה יש לחזור לאחר סיום הפונקציה, לצורך המשכה התקין של התוכנית. אם ידוע כי בתוכנית קיים כשל של גלישת חוצץ, ניתן לעיתים לגרום לכך שתוכנו של תא זיכרון זה ישתנה, והוא יצביע על כתובתו של קטע קוד זדוני. סוג זה של גלישת חוצץ נקרא גם "גלישת חוצץ במחסנית" (Stack buffer overflow).
כאשר החוצץ נמצא בערימה, הוא לרוב אינו נמצא בסמיכות לכתובות חזרה כל שהן, ולכן באופן כללי ניתן לומר כי קשה יותר לנצל גלישת חוצץ בערימה לטובת הרצת קוד זדוני מאשר במחסנית. סוג זה של גלישת חוצץ נקרא גלישת ערימה (Heap overflow).
על ידי ניצול של כל אחת משתי הפרצות, ניתן לשתול סוס טרויאני בקבצים שאינם קובצי הרצה, המכילים מידע בלבד.
מניעת גלישות חוצץ

ישנן מספר דרכים למנוע גלישות חוצץ, המתחלקות לשני סוגים עיקריים: הגנות בזמן הידור והגנות בזמן ריצה.
מניעת גלישות חוצץ > הגנות זמן הידור

שימוש בשפות בטוחות. ישנן שפות שמנהלות בעצמן את הזיכרון, כך שהמתכנת לא צריך לעשות זאת. בשפות כאלו המתכנת לא צריך לבדוק בעצמו אם בחוצץ יש מספיק מקום. דוגמאות לשפות המנהלות בעצמן את הזיכרון הן: C#, Java ו-Python.
כתיבת קוד בטוח. לתוכנות שנכתבות ונבדקות ביסודיות יש סיכוי נמוך יותר להיפגע מגלישת חוצץ, פשוט על ידי ווידוא שהתוכנה בודקת את הקלט ומוודאת שאינו גדול יותר מהחוצץ שמוקצב לו.
שימוש בפונקציות בטוחות. גם כאשר משתמשים בשפות שמאפשרות גלישת חוצץ, ניתן להשתמש בפונקציות בטוחות שמונעות גלישת חוצץ. לדוגמה, בשפת C, במקום להשתמש בפונקציה strcpy שאינה בטוחה, ניתן להשתמש בפונקציה strncpy שמקבלת כפרמטר נוסף את כמות התווים שאנו רוצים להעתיק.
הגנה על המחסנית. על מנת להגן על המחסנית המהדר מציב מספר אקראי בין המשתנים של פונקציה מסוימת לכתובת החזרה שלה. מערכת ההפעלה בודקת את הערך לפני תחילת ריצת הפונקציה ולפני החזרה שלה. אם כתובת החזרה של הפונקציה תידרס, הערך האקראי יידרס גם כן, ומערכת ההפעלה תוכל להתריע על גלישת חוצץ. שיטה זו נקראת קנרית המחסנית (Stack Canary).
מניעת גלישות חוצץ > הגנות זמן ריצה

מניעת הרצת נתונים (DEP - Data Execution Prevention). בטכניקה זו אנו מסמנים עמודי זיכרון כבלתי ניתנים להרצה. כך אנחנו יכולים להגדיר שלא יהיה ניתן להריץ קוד מאזורי זיכרון המיועדים למידע. בצורה כזו גם אם התוקף יבצע גלישת חוצץ אל המחסנית או הערימה, הוא לא יוכל להריץ משם קוד. חיסרון בשיטה הזו הוא שהתוקף עדיין יכול לבצע התקפת Return to libc. בהתקפה הזו התוקף גורם לגלישה אל פונקציה מהספריות הסטנדרטיות. מכיוון שמדובר בפונקציה שכבר קיימת, היא נמצאת באזור זיכרון שניתן להריץ ממנו קוד ולכן ניתן להריץ אותה על אף מנגנון DEP.
רנדומיזציה של מרחב הכתובות (ASLR - Address Space Layout Randomization). כל פעם שאנחנו מריצים תהליכון אנחנו מפזרים מחדש את הספריות הסטנדרטיות בזיכרון באופן אקראי, כך שהתוקף לא יכול לדעת את הכתובות של הפונקציות הסטנדרטיות. בצורה כזו הוא לא יכול "לקפוץ" ולהשתמש בפונקציות כאלו. כך ניתן להתגונן מהתקפת Return to libc.
אף על פי שקיימות שיטות רבות למניעה של ניצול גלישת חוצצים להרצת קוד זדוני, לא קיימת כיום הגנה מוחלטת מניצול כזה.
דוגמה לתוכנית המבצעת גלישת חוצץ

להלן קטע קוד בשפת C, שבמצבים מסוימים עלול ליצור גלישת חוצץ:
int B=0;
char A[8]={};
strcpy(A, "excessive");
המערך והמספר מאותחלים לאפס ואז מבוצעת העתקה.
פריסה אפשרית של הזיכרון עבור הקוד המתואר, לפני ביצוע ההעתקה:
| שם המשתנה | B | B | A | A | A | A | A | A | A | A |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ערך | 0 | 0 | (מחרוזת ריקה) | (מחרוזת ריקה) | (מחרוזת ריקה) | (מחרוזת ריקה) | (מחרוזת ריקה) | (מחרוזת ריקה) | (מחרוזת ריקה) | (מחרוזת ריקה) |
ערך הקסדצימלי: 00
לאחר פקודת ההעתקה:
| שם המשתנה | B | B | A | A | A | A | A | A | A | A |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ערך | 25856 | 25856 | 'v' | 'i' | 's' | 's' | 'e' | 'c' | 'x' | 'e' |
| ערך הקסדצימלי | 00 | 65 | 76 | 69 | 73 | 73 | 65 | 63 | 78 | 65 |
ראו גם

גלישה נומרית (מדעי המחשב)
הזרקת SQL
גלישת מחסנית
הערות שוליים

↑  Stallings, William and Brown, Lawrie, Computer Security: Principles and Practice, USA: Prentice Hall Press, 2014, עמ' 359-365
↑  alvinashcraft, Data Execution Prevention - Win32 apps, docs.microsoft.com (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4752450-9
דוקטרינת רייגן

דוקטרינת רייגן (באנגלית: Reagan Doctrine) הייתה מדיניות חוץ שהוכרזה על ידי נשיא ארצות הברית רונלד רייגן במהלך המלחמה הקרה.
הדוקטרינה ייצגה קו ניצי של ארצות הברית כנגד יריבתה ברית המועצות, והייתה בסיס של מדיניות החוץ של ארצות הברית (אנ'), בעיקר במסגרת יחסי ארצות הברית–ברית המועצות מראשית שנות ה-80 ועד סוף המלחמה הקרה והתפרקות ברית המועצות בשנת 1991.
על פי דוקטרינת רייגן, העניקה ארצות הברית סיוע גלוי וסמוי למלחמות גרילה ותנועות התנגדות אנטי-קומוניסטיות, במטרה להפיל שלטונות פרו-סובייטים ברחבי העולם (בדגש על אפריקה, אסיה ואמריקה הלטינית).
דוקטרינה הוכרזה בנאום מצב האומה שלו ב-6 בפברואר 1985.
רקע

דוקטרינת רייגן היא חלק ממסורת של נשיאים המפתחים דוקטרינות ביחס ליחסי החוץ של ארצות הברית בהתאם לרוח התקופה. קדמו לכך הנשיאים ג'יימס מונרו (1823), הארי טרומן (1947), דווייט אייזנהאואר (1956–1957) וריצ'רד ניקסון (1969).
הממשל האמריקאי כבר החל בחימוש כוחות אנטי-סובייטים עוד לפני הפיכתו לנשיא. העדות האחרונה לכך היא חימוש לוחמי מוג'אהדין באפגניסטן אל מול הפלישה הסובייטית בסוף שנות ה-70 על ידי ממשלו של ג'ימי קרטר.
הדוקטרינה

עם תחילת כהונתו של רייגן (ינואר 1981), רצו אנשי הממשל להרחיב את הנעשה באפגניסטן. המדינות הראשונות שחוו התערבות אמריקאית היו ניקרגואה ואנגולה. הדוקטרינה המשיכה להתקיים גם אצל סגנו וממשיכו של רייגן, הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש, אך התפוגגה עם סיומה של המלחמה הקרה.
ראו גם

הרתעה (אסטרטגיה)
סתיו העמים
התפרקות ברית המועצות
| ברית המועצות (1955–1980) המלחמה הקרה ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו | ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו |  |
| שנות ה-40 | מבצע מהדק נייר • ההתנגדות האנטי-קומוניסטית בפולין • שיטת הסלמי • משבר איראן • מלחמת האזרחים הסינית • מלחמת הודו-סין הראשונה • מלחמת האזרחים ביוון • מצב החירום המלאי • הפיצול היוגוסלבי-סובייטי • הסגר על ברלין • בריחת המוחות מגרמניה המזרחית |  |
| שנות ה-50 | מלחמת קוריאה • בהלת הלבנדר • המרד המזרח גרמני • משפטי פראג • הפיצול האלבני–סובייטי • המרד ההונגרי • משבר סואץ • משבר הספוטניק • משבר ברלין השני • ויכוח המטבח • הפיצול הסיני-סובייטי • מלחמת וייטנאם |  |
| שנות ה-60 | משבר קונגו • משבר מטוס הריגול U-2 • מלחמת האזרחים בגואטמלה • הפלישה למפרץ החזירים • משבר הטילים בקובה • מלחמת האזרחים של צפון תימן • האביב של פראג • הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה |  |
| שנות ה-70 | ביקור ניקסון בסין • מלחמת יום הכיפורים • משבר האנרגיה העולמי • מבצע מוקינגברד • המהפכה האתיופית • מלחמת האזרחים באנגולה • מבצע קונדור • מבצע טוקאן • מלחמת האזרחים במוזמביק • מלחמת אוגדן • סכסוך לוב–צ'אד • מלחמת אפגניסטן |  |
| שנות ה-80 | החרם על אולימפיאדת מוסקבה • החרם על אולימפיאדת לוס אנג'לס • יוזמת ההגנה האסטרטגית • אייבל ארצ'ר 83 • תקרית הנגיחות בים השחור • אירועי כיכר טיין-אן-מן • סתיו העמים • נפילת חומת ברלין • מהפכת הקטיפה • המהפכה הרומנית • הפיקניק הפאן-אירופי |  |
| שנות ה-90 | איחוד גרמניה מחדש • איחוד תימן • התפרקות צ'כוסלובקיה • התפרקות ברית המועצות • התפרקות יוגוסלביה • תקרית הטיל הנורווגי |  |
| מושגי יסוד | הגוש המזרחי • הגוש המערבי • מסך הברזל • קומוניזם • קפיטליזם • מרוץ חימוש • המרוץ לחלל • מלחמה גרעינית • השמדה הדדית מובטחת • הקו החם מוסקבה-וושינגטון • המלחמה הקרה השנייה |  |
| מדיניות | דוקטרינת טרומן • תורת הבלימה • מקארתיזם • דוקטרינת אולבריכט • דוקטרינת הלשטיין • דוקטרינת ברז'נייב • דוקטרינת אייזנהאואר • דטאנט • אוסטפוליטיק • דוקטרינת רייגן • גלאסנוסט • פרסטרויקה • דוקטרינת סינטרה |  |
| דיפלומטיה | פגישות בין מנהיגי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה • ועידת טהראן • ועידת יאלטה • ועידת פוטסדאם • הסכמי פריז ולונדון • הסכמי הלסינקי • סאל"ט • האמנה למניעת ניסויים גרעיניים • פסגת מלטה |  |
| כלכלה | תוכנית מרשל • קומקון • הנס הכלכלי בגרמניה • הקהילה הכלכלית האירופית |  |
| ארגונים | נאט"ו • ברית ורשה • CIA • ק.ג.ב. • שטאזי • ברית בגדאד • המדינות הבלתי-מזדהות • תנועת "סולידריות" בפולין |  |
| גרמניה | חומת ברלין • ברלין המערבית • ברלין המזרחית • הגבול בין גרמניה המערבית לגרמניה המזרחית • צ'ק פוינט צ'ארלי • מחנה המעבר מריינפלדה • אני ברלינאי • מר גורבצ'וב, הפל חומה זו! |  |
| רשימת ערכים מלאה | רשימת ערכים מלאה |  |
רייגן בפגישה עם ראשי המוג'אהדין האפגני בחדר הסגלגל ב-1983
הקונטראס בניקרגואה, שנתמכו על ידי הממשל האמריקאי
גיליונית זיכרון - תביב 1960

גיליונית זיכרון - תביב 1960 הונפקה על ידי דואר ישראל לרגל תערוכת הבולים הארצית "תביב", שהתקיימה בתל אביב בחודש אוקטובר 1960. בפריט בולאי זה נכללו חידושים רבים, עיצוביים וטכניים כאחד. השירות הבולאי שילב בעיצוב הגיליונית קטע מתוך תחריט עתיק, המתאר את המצעד המפואר שיזמה הקהילה היהודית של העיר פראג בשנת 1741.
גיליונית זיכרון "תביב 1960"
תערוכת הבולים "תביב 1960"

במחצית שנת 1960 יזמה האגודה התל אביבית לבולאות את הקמתה של תערוכת בולים ארצית. זו הייתה הפעם הרביעית בלבד בה התקיימה תערוכת בולים ארצית במדינת ישראל, והמארגנים עשו מאמצים רבים כדי להבטיח את הצלחתה. שם התערוכה, "תביב", הורכב כמשחק מילים של המונח "תערוכת בולים" ושל שם העיר המארחת "תל אביב". 


התערוכה נמשכה עשרה ימים (19-9 באוקטובר 1960) והתקיימה בתקופת החופשה של חג סוכות תשכ"א באולם המוזיאון הישן בשדרות רוטשילד בתל אביב. כ-70 אספני בולים הציגו בתערוכה 102 אוספים שונים, שהתפרסו על פני כ-400  מסגרות תצוגה. במהלך הימים פקדו את התערוכה כעשרת אלפים מבקרים. 


כמקובל, הנפיק דואר ישראל פריטים בולאיים מיוחדים אשר הוצעו למכירה במהלך ימי התערוכה.
הנפקת פריט בולאי מרכזי עבור התערוכה

כשלושה חודשים לפני מועד התערוכה התפרסמה במדורי הבולאות של העיתונות הכללית ידיעה האומרת כי בכוונת השירות הבולאי להנפיק שני בולים מיוחדים לרגל התערוכה. למעשה, תכנן השירות הבולאי להנפיק סדרה בת ארבעה בולים, ואף פנה לצורך כך אל המעצב אוטה וליש שצייר אותם.


בשלב זה עלה במוחו של ד"ר משה חזקי, ששימש כיועץ לשירות הבולאי, רעיון חדשני ומיוחד. הוא הציע להנפיק, במקום סדרת הבולים, גיליונית זיכרון שתתבסס על תחריט נחושת אשר הוכן בעיר פראג במחצית המאה ה-18. התחריט, שהיה עמוס בפרטים רבים, תיאר מצעד שקיימו יהודי העיר ברחובות פראג בשנת 1741, כשבראשם הדוור היהודי רוכב על סוס ותוקע בקרן דואר. 


הרעיון החדשני זכה לתמיכת מנהלי השירות הבולאי, הבולים שעיצב אוטה וליש נגנזו, וד"ר חזקי קיבל את ברכת הדרך להמשיך ולקדם את הצעתו. עותק של תחריט הנחושת מפראג הועמד לרשות השירות הבולאי על ידי ד"ר י. גרא מירושלים, והעבודה על התאמתו למתכונת של גיליונית זיכרון יצאה לדרך.
התחריט משנת 1741

כאמור, התחריט ששימש כבסיס לגיליונית הזיכרון תיאר את המצעד שקיימו יהודי פראג ברחובות עירם ביום 24 באפריל 1741. עושר הפרטים והתיאור המדויק מהווה תיעוד רב חשיבות של הקהילה היהודית המשגשגת של פראג באחד מרגעי השיא בתולדותיה.
התחריט משנת 1741 > הרקע לארגון המצעד של יהודי פראג

ביום 13 במרץ 1741 ילדה מריה תרזה, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה, את בנה הבכור, מי שיעלה לימים על כס המלוכה של האימפריה הרומית הקדושה בשם  יוזף השני. הבשורה על לידת בן זכר (לאחר לידה של שלוש בנות) התפשטה ברחבי האימפריה, וביום 21 במרץ 1741 חגגו תושבי העיר פראג את לידת יורש העצר.

 
גם חברי הקהילה היהודית של פראג רצו לציין את האירוע החשוב, וביקשו אישור מיוחד לקיים מצעד חגיגי לכבוד הקיסרית והרך הנולד. בקשתם אושרה, וכחודש לאחר מכן, ביום 24 באפריל 1741, הגיע מועד החגיגה. בשעות הבוקר של אותו יום חילקו היהודים לחם ובשר לעניי העיר ולאסירים בבתי הכלא, בבתי הכנסת שרו פרקי תהילים, ובשעה ארבע אחר הצהריים החל המצעד היהודי ברחובות פראג. האירוע נמשך מספר שעות, והסתיים רק עם חשיכה. כל משתתפי המצעד התאספו בבתי הכנסת, שם קראו פרקי תהילים לכבוד הקיסרית ובנה, וכל בתי היהודים בפראג הוארו באותו לילה באור יקרות.


הידיעות על קיומו המתוכנן של המצעד המרהיב משכו כמובן אל הרחובות את כל תושבי פראג, ואורחים רבים הגיעו גם מערים אחרות בסביבה לחזות במפגן הכוח היהודי. הקהילה היהודית בנתה במות גבוהות בכל כיכרות העיר לנוחות הצופים הרבים.
התחריט משנת 1741 > הרקע להכנת התחריט

בראש הקהילה היהודית של פראג עמד באותם ימים שמעון וולף פרנקל, שהיה עשיר מופלג ומעורה בחוגי השלטון של העיר. הוא היה הרוח החיה מאחורי ארגון המצעד, ומימן מכיסו את ההוצאות הרבות שנדרשו לקיומו. פרנקל, שביקש לשמר את זכר האירוע הנוצץ אותו ארגן, יזם את הכנתו של תחריט נחושת שיתעד את המצעד.
התאמת התחריט לשילוב בגיליונית "תביב"

כוונתו המקורית של ד"ר חזקי הייתה להציג את התחריט בשלמותו ברקע הגיליונית, ולשלב במרכז חלקה התחתון של הגליונית את תמונתו המוגדלת של הדוור היהודי. סביב תמונת הדוור תוכנן לנקב את חורי  הנקבוב שיצרו את צורתו של הבול בתוך הגיליונית. השירות הבולאי ביקש מאחד מן הציירים של המדפיס הממשלתי להתאים את התחריט למבנה המבוקש, אולם פעולה זו לא עלתה יפה, מאחר שכל הפרטים של התחריט העתיק אבדו כאשר הוא הוקטן לגודל של גיליונית.


לאחר התייעצות עם הגרפיקאי התל אביבי פאול קור החליט ד"ר חזקי על גישה שונה. בגיליונית שולב רק קטע מתוך הפינה השמאלית התחתונה של התחריט, דבר שאפשר להציג באופן הולם את עושר הפרטים המופיעים בו. האיור של הדוור היהודי הוגדל רק במעט על מנת להדגיש אותו, וסביב דמותו של הדוור נוקבו חורי הנקבוב בפינה השמאלית התחתונה של הגיליונית. 



הפריט הבולאי המרשים רשם לזכותו מספר שיאים:
הגיליונית הודפסה על ידי המדפיס הממשלתי, בשיטת דפוס שקע, ככל הנראה בתחילת חודש ספטמבר 1960.


בחודש אוגוסט 1960 סיפר מנהל השירות הבולאי לעיתונות הבולאית כי גיליונית הזיכרון נמצאת עדיין בשלבי עבודה. כשבועיים לאחר מכן פורסמה תמונת הגיליונית בעיתונות היומית.


השירות הבולאי עשה מאמץ רב על מנת להדגיש את חשיבותו ההיסטורית של תיאור הקהילה היהודית בפראג, כפי שהוא משתקף בתחריט משנת 1741. להנפקת הגיליונית צורף עלון הסבר מיוחד שנכתב על ידי ב. א. ברקאי, ובו הסבר על "נושא המכתבים היהודי" לצד הצגה של תמונת התחריט העתיק בשלמותו.
תיאור המצעד היהודי

התחריט, והגיליונית המשחזרת חלקים מתוכו, מציגים תמונה מרתקת של החברה היהודית בפראג של מחצית המאה ה-18. בחינה מעמיקה של הדמויות המשולבות לאורך המצעד מלמדת על התלבושות, כלי העבודה, כלי הנשק ושאר חפצי היום יום של יהודי העיר.

 
במרכז התהלוכה צעדו חברי הגילדות המקצועיות. היכולת לעסוק במקצוע מסוים לא הייתה מובנת מאליה, ונדרש אישור מיוחד משלטונות העיר על מנת להקים גילדה מקצועית ולהכשיר בעלי מלאכה. אנשי הגילדות צעדו בקבוצות מאורגנות על פי המקצועות אליהם השתייכו, תוך שהם נושאים עימם את כלי המקצוע ואת האותות שסימלו את האישור שקיבלו.


סדר הקבוצות הצועדות בסך משקף את יחסי הכוחות בין בני המעמדות והגילדות המקצועיות השונות שהרכיבו את הקהילה היהודית. 



על מנת לקבל תמונה שלמה של מהלך המצעד מפורטים להלן כל מרכיבי התחריט המקורי. הדמויות ששולבו בגיליונית הזיכרון מוצגות על רקע צבעוני והדמויות שנותרו מחוץ לגיליונית מוצגות על רקע לבן.
תיאור המצעד היהודי > מובילי המצעד

האדם החשוב ביותר שפעל בפראג באותה עת היה שמעון וולף פרנקל (Šimon Wolf Frankl), שארגן את המצעד וזכה להשתלב בגוש שהוביל אותו. לפניו צעדו משרתי הקהילה, הכרוזים ומבשרי הידיעות.
| --- | --- |
את התהלוכה הוביל ברכיבה הדוור היהודי של פראג.: 
בעקבות הדוור רכב פרש בלבוש מהודר   (הפרש הזה נחתך מתוך התחריט בשלב העריכה של הגיליונית על מנת לפנות מקום עבור הנקבוב שסביב הבול עם דמות הדוור היהודי). : 
שני פרשים רכבו כשהם תוקעים בחצוצרות.: 
שישה שליחים של הדואר היהודי צעדו ברגל בעקבות הפרשים.: 
שמעון וולף פרנקל, ראש הקהילה היהודית, רכב במלא הדרו על סוס מקושט בפאר רב. הוא לבש מעיל קטיפה, והיה מלווה בשני חיילים רגלים מהודרים ויפי תואר, שנועדו לשרת אותו ולהדגיש את רום מעמדו.:
תיאור המצעד היהודי > אנשי חיל הפרשים הקלים

עדות למעמדם האיתן של היהודים בפראג משמשת העובדה שבמצעד השתתפו אנשי צבא נושאי נשק ששובצו במקומות שונים לאורך שיירת הצועדים. קבוצה של אנשי חיל הפרשים הקלים (Hussars), הלבושים במדיהם המפוארים, רכבו בעקבות מובילי המצעד.
| --- | --- |
דוד כחו (David Khue), שופט בבית המשפט היהודי ובעל דרגת מייג'ור בחיל הפרשים הקלים, כשהוא לבוש במדים הונגריים.: 
קבוצה של פרשים קלים במדים מהודרים.: 
קבוצה נוספת של פרשים קלים. כל פרש הוביל סוס נוסף מקושט בפאר רב.:
תיאור המצעד היהודי > האזרחים הבכירים של העיר

בעקבות הפרשים צעדה קבוצה גדולה של מנהיגי הקהילה, כשהם לבושים בבגדי שרד.
| --- | --- |
אחד מבחירי הקהל, אברהם בונזל (Abraham Bunzl), הוביל את הקבוצה שכללה פקידים, מורים ואנשי טקס.: 
חלק מן הצועדים, כולל זקן חבר ההנהגה שהיה בן 88, נשאו בידם פטיש עשוי פיוטר שסימל את המשרה בה החזיקו.: 
קבוצה נוספת של יהודים משכילים ורמי מעלה.:
תיאור המצעד היהודי > המשכילים ואנשי ההוראה

בעקבות מנהיגי הקהל צעדו נציגי המשכילים של הקהילה היהודית, ובהם המורים, הסטודנטים, וצעירי העדה, בניהם של אצילי הקהילה.
| --- | --- |
בראש הגוש צעדה קבוצה של מוזיקאים.: 
מספר חיילים נושאי נשק.: 
הסטודנטים, בניהם של אצילי הקהילה היהודית, כשהם אוחזים בספרים, מגילות ותעודות.: 
קבוצה נוספת של חיילים.: 
קבוצה נוספת של סטודנטים יהודיים.: 
עוד קבוצת חיילים.: 
את הגוש הזה חתמה קבוצת המורים היהודיים שהגיעו מערים אחרות ללמד בפראג.: