stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגוש נגד הכיבוש
פעילויות בולטות

המוקד הגדול ביותר של הפגנות "הגוש נגד הכיבוש" נמצא בתל אביב-יפו, ומקיים בחלק גדול מההפגנות במת דוברים אלטרנטיבית לבמה הראשית של רחוב קפלן. בבמה זו ניתן מקום למסרים ותכנים בנושאי הכיבוש וגם בנושאים כמו המאבק המזרחי, מאבק האקלים, מצב האוכלוסייה הערבית בישראל, משבר האלימות והפשיעה, וביקורת על הנהגת המחאה המרכזית.
בין היתר דיברו בבמה האלטרנטיבית עו"ד מיכאל ספרד, הפעילה והעיתונאית סמאח סלאימה, מנכ"ל שוברים שתיקה אבנר גבריהו, דנה מילס מארגון "גישה", רונית שקד מ"מסתכלים לכיבוש בעיניים", אמג'ד שביטה, מזכיר חד"ש, ד"ר יעל ברדה מ"אקדמיה לשוויון", מאי פונדק מ"ארץ אחת שני עמים", השחקן והיוצר יוסי צברי, ספיר סלוצקר עמראן, מקימת ארגון "שוברות קירות", חבר מועצת העיר מיפו עו"ד אמיר בדראן, ראש הוועדה העממית של יפו, עומאר סיקסק, עו"ד ידין עילם, ועוד.
ב-3 ביוני 2023 התקיימה צעדה לציון 56 שנים לכיבוש - הצעדה יצאה מכיכר דיזנגוף לקפלן פינת דה וינצ'י. אלה הצעדה הגיעו הסעות מרחבי הארץ, גם מהחברה הערבית, מה שהפך אותה להפגנה עם ההשתתפות הנרחבת ביותר של אזרחים מהחברה הערבית מאז תחילת המחאה.
ב-23 ביולי 2023 התבצעה תליית השלט "לא נמית ולא נמות בשירות ההתנחלות" מול המטה הכללי של צה"ל בתל אביב-יפו, על ידי חברי הגוש.
ב-6 באוגוסט 2023 התקיימה "צעדת המתים", צעדת מחאה נגד האלימות בחברה הערבית שגבתה 141 קורבנות מ-1 בינואר 2023 עד 6 באוגוסט 2023. בצעדה נישאו 141 ארונות מתים כמספר הנרצחים בחברה הערבית.
נקודות עימות וחיכוכים

פעילים רבים בגוש נגד הכיבוש מייחסים חשיבות רבה להנפת דגל פלסטין, הסמל המובהק של הלאומיות הפלסטינית. בשבועות הראשונים למחאה התרחשו עימותים סביב ניסיונות של מפגינים ממרכז המחאה להחרים את דגלי פלסטין. נוסף-על-כך, המשטרה מנעה הנפה של דגל פלסטין ברחבי הארץ מכיוון שלטענתה, הנפת דגל פלסטין עלולה להביא לפגיעה בסדר הציבורי ולכן נדרשת התערבות ומניעה של הנפתו. המפגינים בירושלים, בחיפה, ובמוקדים שונים ברחבי הארץ שניסו להניף דגל פלסטין נתקלו בדרך-כלל בפעולות מיידיות מצד המשטרה שהחרימה את הדגל. בתל אביב-יפו לעומת זאת, לא דווח שהמשטרה התערבה בהנפת הדגל.
ב-29 באפריל 2023 פרסמה "שושקה" (האמן זאב אנגלמאיר) איור של "מפת קפלן", בו הופיע גם שלט עם הכיתוב "די לכיבוש". בקבוצות הדגלים השחורים הופץ האיור, תוך מחיקת השלט "די לכיבוש". לאחר ביקורות שנשמעו ברשת הופצה המפה המקורית.
ב-31 במאי 2023 דחתה המשטרה בקשה לקיים צעדה לציון 56 שנה לכיבוש בשטח ההפגנה ברחוב קפלן, בשל התנגדות מארגני המחאה לשתף פעולה עם מפלגות פוליטית, בהן חד״ש שהובילה את הצעדה. בסופו-של-דבר הצעדה יצאה מכיכר דיזנגוף בתל אביב, ומשם הצטרפו המפגינות והמפגינים להפגנה השבועית נגד הרפורמה.
ב-2 ביולי 2023 תועדו פעילי מחאה המזוהים עם אחים לנשק מתעמתים עם פעילי הגוש נגד הכיבוש, כאשר האחרונים ניסו לפרוס שלט עם הכיתוב "חובה להתנגד לטרור מתנחלים". תחילה הגיבו מובילי ״אחים לנשק״: ״כפי שלא נאפשר אלימות בהפגנות, לא נקבל הנפת דגלי אויב. המחאה נגד ההפיכה המשטרית היא מחאה פטריוטית של אוהבי המדינה ולא של אלה המתנגדים לקיומה״. לאחר מכן פרסמו תיקון לפיו: ״אנו מכבדים את כל שותפינו למאבק הבאים מכלל גוני הקשת הפוליטית מימין ומשמאל. מטרתנו אחת והיא ביטול ההפיכה המשטרית. אנו מגנים כל גילוי של אלימות, ונמשיך להיאבק יחד שכם אל שכם למען המטרה המשותפת״.
הערות שוליים

↑  הגוש נגד הכיבוש, באתר מחסום ווטש
↑  Yaron Ten Brink, הכיבוש חזר לתל אביב והפך לחלק בלתי נפרד מהמחאה. כך זה קרה, באתר הכיבוש חזר לתל אביב והפך לחלק בלתי נפרד מהמחאה. כך זה קרה | טיים אאוט, ‏2023-04-21
↑  אורי סלע‏, פעילי הגוש נגד הכיבוש יפגינו ב-21 מוקדים ברחבי הארץ, באתר וואלה, 15 ביולי 2023
1 2  אורן זיו, הצעדה נגד הכיבוש הגיעה לקפלן, ונתקלה בחומה של שמרנות, באתר "שיחה מקומית", 4 ביוני 2023
↑  https://twitter.com/lirishavit/status/1682797621776138241, X (formerly Twitter)
↑  גוש נגד הכיבוש לאחר 30 שבועות במערכה נגד ההפיכה המשטרית: סיכום ביניים, באתר המפלגה הקומוניסטית הישראלית
↑  יניב שרון, ‏"זו הלוויה של כולנו, נמאס לספור את המתים": מצעד מחאה נגד אלימות בחברה הערבית ייערך בתל אביב, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 5 באוגוסט 2023
↑  "צעדת המתים": אלפים הפגינו נגד האלימות בחברה הערבית - ואוזלת היד של הממשלה, באתר ‏מאקו‏, 6 באוגוסט 2023
↑  לילך ספיר, ‏צעדת המתים: אתם בכלל נאבקים למען הדמוקרטיה. מה לכם ולזה, באתר "Time Out ישראל", 6 באוגוסט 2023
↑  יעל צ'כנובר, "עמאר, קום, אתה לא מת": אלפים מחו בת"א נגד האלימות בחברה הערבית, באתר ynet, 7 באוגוסט 2023
↑  מפגינים נגד נתניהו הסירו דגל פלסטין שהונף בת”א, באתר "סרוגים", 15 בינואר 2023
↑   כתבי "הארץ", ההפיכה המשטרית | רבבות הפגינו בתל אביב; שוטרים החרימו באלימות דגלי פלסטין בהפגנות בירושלים ובחיפה, באתר הארץ, 27 במאי 2023
↑  taldahan0, התנכלויות שוטרים למפגינים המניפים דגל פלסטין, באתר האגודה לזכויות האזרח בישראל, ‏2023-07-20
↑  אורן זיו, ההוראה להעלמת דגל פלסטין תהפוך אותו לסמל התנגדות לממשלה, באתר "שיחה מקומית", 9 בינואר 2023
↑  אור רביד, ‏לאחר המהומה: הסתיימה תהלוכת המחאה נגד הטיפול בפשיעה בחברה הערבית, באתר ‏מאקו‏, 9 ביוני 2023
↑   יהושע בריינר, בהנחיית בן גביר, שבתאי הורה לאכוף איסור הנפת דגלי פלסטין בציבור, באתר הארץ, 8 בינואר 2023
↑  הדגלים השחורים מפיצים עכשיו בקבוצות את הציור המקורי ואנשים מקבלים את המקורי בווטצאפ כאילו מעולם לא היה אחד ערוך, באתר טוויטר
↑  משמאל ציור של שושקה של המחאה, מימין כפי שפורסם בקבוצה של הדגלים השחורים. מזהים את ההבדלים?, באתר טוויטר
↑  הדגלים השחורים בחרו למחוק מהמפה של שושקה את הגוש נגד הכיבוש, באתר טוויטר
↑  esty, תמונת היום - מפת קפלן על פי שושקה, באתר ריסטארט, אתר המאבק האזרחי בהפיכה המשטרית, ‏2023-04-28
↑   רן שמעוני, מארגני המחאה מנעו צעדה נגד הכיבוש לקפלן בנימוק שמובילה אותה מפלגה פוליטית, באתר הארץ, 1 ביוני 2023
↑  אורן זיו, בעיני "אחים לנשק" הגוש נגד הכיבוש צריך לשבת בשקט בפינה, באתר שיחה מקומית, ‏2023-07-02
↑  פעיל "אחים לנשק" תקף בגז פלפל את פעילי "הגוש נגד הכיבוש", באתר ערוץ 7
↑   מאמר המערכת, אחים לכיבוש?, באתר הארץ, 3 ביולי 2023
↑   נעה לנדאו, נהיה קשה לסתום את האף בקפלן, ובכל זאת: ההשתתפות בשיבוש היום חשובה, באתר הארץ, 3 ביולי 2023
הנס גראף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בפברואר 1949 (בן 75) מרצ'נק, אוסטריה
 מוקד פעילות:  סינגפור
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של גראץ  הקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג
 עיסוק:  מנצח
 סוגה:  מוזיקה קלאסית
 כלי נגינה:  כינור, פסנתר
 פרסים והוקרה:  אות כבוד מוזהב על שירות הרפובליקה האוסטרית  פרס גראמי להקלטת השנה 
 
הנס גראף (בגרמנית: Hans Graf; נולד ב-15 בפברואר 1949 במרצ'נק) הוא מנצח אוסטרי.
לימודים וקריירה

בילדותו למד גראף נגינה בכינור ובפסנתר. הוא למד בקונסרבטוריון של גראץ, אוסטריה, וסיים תואר בפסנתר ובניצוח. הוא גם השתתף בהנחיית כיתות אמן עם פרנקו פרארה, סרג'יו צ'ליבידאקה וארוויד יאנסונס. הוא קיבל מלגה ממלכתית בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג עם ארוויד יאנסונס. בעונת 1975/1976 היה גראף מנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית הלאומית העיראקית בבגדאד. לאחר שזכה בתחרות הניצוח ע"ש קארל בוהם ב-1979, ערך את הופעת הבכורה שלו באופרה הממלכתית של וינה ב-1981 עם פטרושקה של סטרווינסקי. לאחר מכן עבד בבתי אופרה מרכזיים כולל מינכן, פריז, פירנצה, ונציה ורומא. מאז 1995, הוא ניצח על רוב התזמורות האמריקאיות הגדולות, כולל התזמורת הסימפונית של בוסטון, תזמורת קליבלנד, הפילהרמונית של ניו יורק ותזמורת פילדלפיה.
גראף היה המנהל המוזיקלי של תזמורת המוצרטיאום של זלצבורג בין השנים 1984 עד 1994, שם הקליט את הסימפוניות השלמות ויצירות אחרות של מוצרט. בין השנים 1994–1996 כיהן בתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת הלאומית הבאסקית, ולאחר מכן בין השנים 1995 - 2003 של התזמורת הפילהרמונית של קלגרי ובין 1998 ל-2004 של התזמורת הלאומית בורדו אקוויטניה בצרפת, שם היה מועמד לחבר התזמורת. לגיון הכבוד בשנת 2002.
גראף ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית של יוסטון בשנת 2000, והפך למנהל המוזיקלי שלה בשנת 2001. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצוח קרנגי הול עם התזמורת הסימפונית של יוסטון בינואר 2006. בתום כהונתו ביוסטון ב-2013, גרף לקח את התואר חתן פרס מנצח. הוא היה אמן מגורים בבית הספר למוזיקה שפרד באוניברסיטת רייס. ב-2 בדצמבר 2012 זכה גראף על ידי אגודת ברוקנר של אמריקה במדליית הכבוד ע"ש קילני על ביצועיו של הסימפוניות 3-4 ו-6–9 של ברוקנר, כמו גם המיסה מס' 2 והטה דאום.
מ-2013 עד 2015, גראף היה פרופסור לניצוח תזמורתי באוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג. בשנת 2018, הוא זכה בפרס גראמי על הקלטת ווצק של אלבן ברג עם אן שוואנווילמס, רומן טרקל והתזמורת ההסימפונית של יוסטון. הקלטה זו קיבלה פרס ECHO Klassik בשנת 2017.
לאחרונה, גראף הופיע בפסטיבלי הקיץ של טנגלווד, אספן (שניהם ב-2017) ווייל (2018).
הנס גראף הופיע לראשונה עם התזמורת הסימפונית של סינגפור ב-2015, וחזר לנצח בקונצרט נוסף ב-2018. ביולי 2019, התזמורת הסימפונית של סינגפור הודיעה על מינויו של הנס גראף למנצח הראשי החדש שלה, החל מעונת 2020 - 2021. בשנת 2026 יסיים גראף את תפקידו בסינגפור.
בחיים הפרטיים, גראף ידוע בתור אנין יין. לו ולאשתו מרגריטה יש בת, אנה.
אנאדיר

ערך זה עוסק בעיר ברוסיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אנאדיר (ברוסית: Анадырь) היא עיר נמל ברוסיה במזרח הרחוק הרוסי, בירת המחוז האוטונומי צ'וקוטקה.
היסטוריה

העיר נוסדה ב-1889 בשם "נובו מרינסק", במסגרת תוכנית הממשלה הרוסית לפתח את האזור הצפון-מזרחי ביותר. ב-1923 שונה שמה לאנאדיר.
גאוגרפיה

העיר נמצאת במפרץ אנאדיר אשר בים ברינג. אנאדיר ממוקמת במזרחה של יבשת אסיה, והיא העיר הקרובה ביותר למיצר ברינג בצידו הרוסי. היא מרוחקת כ-500 ק"מ בלבד מהעיר האמריקאית נום, הממוקמת ביבשת אחרת, בעוד מרחקה ממוסקבה הוא מעל 6,000 ק"מ. המרחק של אנאדיר מסוצ'י, בקצה השני של רוסיה, שווה למרחק לג'קסונוויל, פלורידה.
בחודשי החורף הטמפרטורה באזור העיר יורדת עד 47 מעלות מתחת לאפס.
אוכלוסייה

אוכלוסייתה מונה 15,146 תושבים (נכון ל-2022). רוב התושבים עוסקים בדיג, כמו כן ענף הפקת זהב ופחם מפותחים במקום. רבים מהתושבים עוסקים בגידול האיילים הצפונים. במקום קיימת מעבדה של האקדמיה הרוסית למדעים לחקר האזור הקפוא הצפון-מזרחי.
תחבורה

הקשר עם מרכז המדינה מתבצע דרך הים באמצעות נמל שפעיל ארבעה חודשים בשנה (מ-1 ביולי ועד 1 בנובמבר). בשנת 2012 החלה בניית כביש שצפוי לקשר את העיר עם מערכת הכבישים האזורית.
בגדה השנייה של המפרץ (דהיינו באנאדירסקי לימאן שהוא חלק ממפרץ אנאדיר) נבנה שדה התעופה המקומי. קיים כביש יבשתי (А384) באורך של 23 ק"מ בין העיר לבין שדה התעופה, כביש שבתקופת החורף עובר על הקרח של המפרץ (דהיינו - "Зимник", או באנגלית "Winter road"). בנוסף, ניתן להגיע משדה התעופה לעיר דרך הים או תוך שימוש במסוק. שדה תעופה נבנה בשנות ה-50 בעיקר לצורכי חיל האוויר הסובייטי אך כיום משמש, בין השאר, לטיסות למוסקבה ולחברובסק.
הערות שוליים

↑  אם כי, מסיבות פוליטיות ואחרות, אין כל קשר בין שתי הערים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567035305171  GND: 4457918-4  LCCN: n84114766  MusicBrainz: 1dfe17bf-3642-4534-9380-5b6736572a77  SUDOC: 177338725  VIAF: 130236358   WorldCat (עם VIAF): 130236358
מוראקבה

מוּרָאקָבֶּה (בערבית: مراقبة; תעתיק: מֻראקבה) היא מתודולוגיה אסלאמית, סופית, שמטרתה להיכנס לאיחוד טרנסצנדנטלי עם אללה.
אטימולוגיה ומשמעות

המילה מוראקבה נגזרת מהשורש הערבי: ر.ق.ب. (ר.ק.בּ.) שהוראתו: התבוננות, צְפייה, השגחה, מעקב. כפי שמופיע מספר פעמים בקוראן, בין היתר: דברי אללה: "פקחו עין, וגם אני אפקח עין עמכם" (وَارْتَقِبُوا إِنِّي مَعَكُمْ رَقِيبٌ).
המלומד המוסלמי, חוקר החדית', איש האסכולה החנבלית, אבן קיים אלג'וזיה (1350-1292) אמר: "המוראקבה היא הידיעה והוודאות המתמדת של המשרת, שאלוהים הכל יכול מודע להופעתו החיצונית והפנימית".
עקרונות והיבטים מרכזיים של מוראקבה

מלומדים סופיים מסבירים את המונח מוראקבה ומשמעותו בחיי היום-יום של המאמין, בדרכים שונות, הקרובות ומשלימות זו את זו, כמו:
עקרונות והיבטים מרכזיים של מוראקבה > התבוננות באלוהים

הכרה ביחידותו, ייחודו ואחדותו של אללה, כפי שכתוב בקוראן בכמה מקומות ובין היתר: "אמור אלוהים הוא אחד. אלוהים לעד. לא יָלָד ולא הוּלד. שווה לו אין גם אחד" ("قُلْ هُوَ اللهُ أَحَدٌ. اللهُ الصَّمَدُ. لَمْ يَلِدْ وَلَمْ يُولَدْ. وَلَمْ يَكُنْ لَّهُ كُفُواً أَحَدٌ"). באמצעות מוראקבה, מאמין סוּפי יכול להגיע למצב ההכרה האולטימטיבית בעיקרון זה, בשלב ה"תווחיד" (توحيد), איחוד רוחני עם אללה.
עקרונות והיבטים מרכזיים של מוראקבה > ההשגחה המתמדת

אחד העקרונות המרכזיים באסלאם הוא ההכרה בכך שאלוהים "משגיח על האדם תמיד". אחד משמותיו של אללה הוא א-רַּקִיבּ (ٱلرَّقِيب), המשגיח. הסופים מרחיבים זאת גם על המאמין שחייב להשגיח ולחיות בהכרה תמידית באל, לראות את ידו בכל דבר ולחוש את קרבתו באופן אישי. כפי שכתוב בחדית': "עבוד את אללה כאילו אתה רואה אותו, ואם אינך רואה אותו, הוא רואה אותך" (“أن تعبد الله كأنك تراه، فإن لم تكن تراه فإنه يراك”).
עקרונות והיבטים מרכזיים של מוראקבה > מדיטציה והתבודדות

בסופיות, מוראקבה היא תרגול מדיטטיבי, שבו התלמיד מתבונן פנימה, מתמקד בנוכחות האל, ומשתדל לנקות את תודעתו ממחשבות מיותרות. הדגש מוּשם על הקשבה פנימית ולא רק על חזרה מילולית של פסוקים או תפילות.
עקרונות והיבטים מרכזיים של מוראקבה > מוראקבה והלב

הסופים מאמינים שהלב הוא מרכז התודעה הרוחנית, ושעליו להיות נקי מכל הסחות דעת כדי לקלוט את אור האל. בתהליך המוראקבה, התלמיד מנסה להשתחרר הן מהסחות חיצוניות והן מהאגו (نفس) ורק אז יוכל לבו להיפתח לאור האלוהי.
הערות שוליים

↑  ד. איילון, פץ שנער, מלון ערבי עברי, ירושלים: מאגנס, 1972, עמ' 131
↑  סורת הוד, איה 93, בתרגום אורי רובין, 2005, הוצאת אוניברסיטת ת"א
↑  "نضرة النعيم في مكارم أخلاق الرسول الكريم • الموقع الرسمي للمكتبة الشاملة". shamela.ws (בערבית). אורכב מ-המקור ב-2018-11-14. נבדק ב-2025-01-31.
↑  סורת טוהר האמונה (الإخلاص، 112), איה 1–4, בתרגום אורי רובין, 2005, הוצאת אוניברסיטת ת"א
↑  A Detailed Description Of The Method And Way Of Godward Wayfaring, al-islam.org, ‏2024-05-11 (באנגלית)
↑  عثمان نوري طوبّاش, المراقبة الدائمة | عثمان نوري طوبّاش, ‏2016-03-10 (בערבית)
↑  مراقبة الله في السر والعلن, www.alukah.net, ‏2018-11-10 (בערבית)
1 2 3  المراقبة, sufischool.org
↑  admin, Sufi meditation (muraqabah) leads to all stages of perfection, School of Sufi Teaching, ‏2020-06-12 (באנגלית)
↑  Guided Morning Meditation | Muraqabah, al-islam.org, ‏2020-09-06 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16756429h (data)  TDVİA: murakabe 
הכניסה לזאווייה, שבה נהגו סופים לערוך מוראקבה. (לרוב בחלק צדדי של מסגד).
טיימקופ

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  הקומיקס "Timecop" מאת מארק וורהיידן
 בימוי:  פיטר היימס 
 הופק בידי:  סם ריימי, רוברט טאפרט 
 תסריט:  מארק וורהיידן 
 עריכה:  סטיבן קמפר 
 שחקנים ראשיים:  ז'אן-קלוד ואן דאם מיה שרה רון סילבר גלוריה ראובן ברוס מקגיל
 מוזיקה:  מארק אישאם  רוברט לם
 צילום:  פיטר היימס 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה, יפן 
 חברת הפקה:  Universal Pictures האחים וורנר
 חברה מפיצה:  UIP Duna, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 16 בספטמבר 1994
 משך הקרנה:  98 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט הרפתקאות, סרט אמנויות לחימה, סרט מדע בדיוני, סרט מתח, סרט מסע בזמן 
 מקום התרחשות:  וושינגטון די. סי. 
 תקציב:  27 מיליון דולרים
 הכנסות באתר מוג'ו:   timecop
 דף הסרט ב־IMDb
 
טיימקופ (באנגלית: Timecop) הוא מותחן מדע בדיוני משנת 1994 בבימויו של פיטר היימס ובכיכובם של ז'אן-קלוד ואן דאם, מיה שרה, רון סילבר וגלוריה ראובן. הסרט מבוססת על הקומיקס "Timecop" מאת מארק וורהיידן.
תקציר העלילה

עלילת הסרט, אשר מתרחשת בעתיד במציאות שבה מסע בזמן הוא אפשרי, מתמקדת במקס ווקר (מגולם על ידי ז'אן-קלוד ואן דאם), סוכן פדרלי אמריקני השייך לסוכנות אכיפת חוק חשאית המכונה "נציבות בקרת הזמן" (TEC) אשר נלחמת בפושעים שמנסים לחזור בזמן אל העבר כדי לשנותו לטובתם. בהמשך מגלה ווקר כי סנאטור שאפתני ומושחת בשם אהרון מקומב (מגולם על ידי רון סילבר) מסתייע במסע בזמן כדי להעשיר את הונו ועל מנת להפוך לנשיא הבא של ארצות הברית. בעקבות כך ווקר יוצא בעקבותיו של מקומב על מנת ללכוד אותו ולמנוע ממנו להוציא לפועל את מזימותיו.
צוות השחקנים הראשי

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
ז'אן-קלוד ואן דאם: מקס ווקר
מיה שרה: מליסה ווקר
רון סילבר: הסנטור אהרון מקומב
גלוריה ראובן: שרה פילדינג
ברוס מקגיל: קומנדר יוג'ין מטוזק
תוספות לספר דניאל

תוספות לספר דניאל, בתרגומו של דב היליר. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 1
בתרגום השבעים נמצאות מספר תוספות לספר דניאל שאינן נמצאות בנוסח המסורה. תוספות אלו נחשבות כחלק מהספרים החיצוניים, אף על פי שאינן ספר העומד בפני עצמו.
התוספות

התוספות לספר דניאל כוללות שלושה קטעים השונים זה מזה בתוכנם ובאופיים, והן:
תפילת עזריה ושירת שלושת הנערים בכבשן. בביבליה הקתולית הוא נמצא בתוך פרק ג' של ספר דניאל, בין הפסוקים 24 ל-90.
מעשה שושנה בת חלקיהו. הסיפור הוכנס לביבליה הקתולית כפרק יג.
מעשה בל והתנין. הסיפור הוכנס לביבליה הקתולית כפרק יד.
התוספות לספר דניאל נכללו בתרגום השבעים וממנו הגיעו לוולגטה ולכן לביבליה הקתולית בשפות אחרות. בתרגום המלך ג'יימס לאנגלית הופיעו הקטעים בעבר אך הוצאו ממנו בהמשך כדי להתאימו לקנון הפרוטסטנטי.
חיבור התוספות

חוקרי ביקורת המקרא סבורים כי ספר דניאל נכתב בחלקו השני בשנת 164 לפנה"ס. תאודוטיון המתרגם חי בסוף המאה ה-1. לכן סוברים כי התוספות נכתבו במועד לא ידוע בין מועדים אלו.
התוספות נשתמרו דרך תרגום השבעים ותרגום תאודוטיון ליוונית. יש גם גרסאות המופיעות בספר "דברי הימים" של ירחמיאל בן שלמה והדעות חלוקות האם מדובר בהשתמרות מקורית של גרסה עברית קדומה או בתרגום מהיוונית.
באופן כללי, הדעות חלוקות לגבי השפה המקורית בה נכתבו התוספות. לגבי תפילת עזריה ושלושת המלאכים בכבשן טוען החוקר אברהם כהנא שמקורו עברי. לגבי סיפור מעשה שושנה בת חלקיהו, רוב החוקרים סבורים שחובר במקורו ביוונית משום שבסיפור יש שני מקרים של לשון נופל על לשון, במיוחד בשמות של העצים בעדות של המעלילים. בל והתנין נכתב במקורו, על פי סברת החוקרים, בארמית או בעברית.
תוכן התוספות וסגנונן > תפילת עזריה ושירת שלושת הנערים בכבשן

בספר דניאל בגרסתו המקראית מעמיד נבוכדנצר צלם זהב בבקעת דורה ומכריח את כל בני עמו להשתחוות לו. שדרך, מישך, ועבד נגו (ובשמם העברי - חנניה, מישאל ועזריה) מסרבים לכרוע לצלם. נבוכדנאצר משליך אותם לכבשן, אך מלאך ה' מצנן את הכבשן והנערים לא ניזוקים. נבוכדנצר חוזר בתשובה ומפאר את אל עליון.
התוספת לספר הוכנסה בפרק ג', בין פסוק כ"ג לבין פסוק כ"ד. והיא כוללת -
תפילת עזריה - עזריה מהלל את ה', קובל על מצבו הקשה של עם ישראל בגולה ומבקש מה' להציל אותו ואת חבריו.
פרטים על איך הוסק הכבשן בידי עבדי המלך ואיך נעשה הנס - הלהבה המוסקת בזפת, נפט וזמורות, מגיעה לגובה עצום, שורפת את הכשדים, אך מלאך ה' הופך את האש לרוח קרירה, ושלושת הנערים לא נפגעים כלל.
שלושת הנערים אומרים שירה וקוראים לכל הברואים להלל ולשבח את שם ה'. השירה מזכירה בניסוחה מזמורי תהילים ואת ספר איוב ומסתיימת בפסוק: "ברכו כל יראי אדוני את אדוני אלוהי האלוהים הללוהו והודו לו כי לעולם חסדו ולעולמי עולמים".
יש הסוברים כי תפילת עזריה מתכתבת עם תפילת דניאל בפרק ט', ומתפלמסת עם תפילה זו.[דרוש מקור] בנוסף, יש הסוברים כי הפסוקים על הסקת הכבשן מתייחסים לקשיים בתורת הגמול בסיפור.[דרוש מקור]
תוכן התוספות וסגנונן > שושנה

סיפור שושנה מספר על עלילת שקר נגד שושנה בת חלקיהו, שהוזמה הודות לחכמתו של דניאל שחקר את העדים וחשף את שקריהם.
תוכן התוספות וסגנונן > בל והתנין

סיפור בל והתנין מספר כיצד דניאל הצליח בחכמתו להראות את אפסות האלילים ולהביא לנתיצת הפסל של בל.
לקריאה נוספת

אברהם כהנא, תוספות לספר דניאל, בתוך: ספרים החיצונים-חלק שני, תל אביב, תרצ"ז, עמ' 226–247
תוספות לספר דניאל, בתוך: הספרים החיצונים, כרך "כתובים אחרונים", מתורגמים ומפורשים על ידי א. ש. הרטום, הוצאת יבנה תל אביב. עמ' 59–82.
יהושע מאיר גרינץ, "הספרות העברית בתקופת-פרס", בתוך: ספר היובל לרבי חנוך אלבק – מוגש על ידי תלמידיו, ידידיו ומוקיריו למלאת לו שבעים שנה, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשכג, עמ' 123–151. המאמר בקטלוג הספרייה הלאומית – רמב"י.
תפילת עזריה ושירת שלושת הנערים בכבשן (עברית: יעקב בן מרדכי לוי | ההדיר מכתב־היד: אלי שטרן), דחק, כרך יד, 2022.
שושנה והזקנים - ארטמיזיה ג'נטילסקי – 1610
סופרנובה 1987A

| --- | --- |
תמונה של ענן מגלן הגדול. במרכז התמונה ניתן להבחין במבנה דמוי טבעות, שמורכב משרידי סופרנובה 1987A. התמונה צולמה בין השנים 1994–1997 על ידי טלסקופ החלל האבל
תמונה של ענן מגלן הגדול. במרכז התמונה ניתן להבחין במבנה דמוי טבעות, שמורכב משרידי סופרנובה 1987A. התמונה צולמה בין השנים 1994–1997 על ידי טלסקופ החלל האבל
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  דג זהב
 תאריך גילוי:  24 בפברואר 1987 
 בהירות נראית:  3+ (בשיא)
 עלייה ישרה:  05ʰ 35ᵐ 28.03ˢ
 נטייה:  ‏11.79″ ‏16′ ‏69°‏-
 מאפיינים פיזיים
 מרחק:  167,650  שנות אור 51,401.15  פארסק
 
תמונה של הטבעות משרידי סופרנובה 1987A. התמונה צולמה בין השנים 1994–2009 על ידי טלסקופ החלל האבל
סופרנובה 1987A (מסומנת SN 1987A) הייתה סופרנובה שנצפתה מפני כדור הארץ ב־23 בפברואר 1987. היא הגיעה לשיא הבהירות שלה במאי אותה שנה, עם בהירות נראית קרובה ל־3. הסופרנובה התרחשה בענן מגלן הגדול, גלקסיה ננסית הקרובה לשביל החלב, והייתה הסופרנובה הבהירה ביותר מאז סופרנובה 1604, אשר נצפתה על ידי יוהאנס קפלר כ־400 שנה קודם לכן. האירוע נתן הזדמנות ראשונה לאסטרונומים מודרניים לצפות מקרוב בסופרנובה, לעקוב אחרי התפתחותה ולמדוד את שטף חלקיקי הנייטרינו שפרץ ממנה.
גילוי הסופרנובה

גילוי הסופרנובה התרחש במקביל במספר מקומות ב־24 בפברואר 1987, יממה לאחר שהאור שלה כבר החל להגיע לכדור הארץ. יאן שלטון צילם אותה בעזרת הטלסקופ בלאס קמפנס (LCO) שבצ'ילה, ובו בזמן צפה בה בעין בלתי מזוינת עמיתו ממצפה הכוכבים, אוסקר דואלדה. בימים 4 עד 12 במאי 1987, הסופרנובה נצפתה גם מהחלל על ידי Astron, לוויין סובייטי בה הותקן טלסקופ חלל בתחום העל־סגול.
באותו לילה צפו בה גם מספר אסטרונומים חובבים: קולין הנשהאו מזימבבואה, אלברט ג'ונס מניו זילנד ורוברט מקנאוט מאוסטרליה. שני האחרונים צילמו את האזור של ערפילית טרנטולה, אשר נמצאת בענן מגלן הגדול, גם בלילה הקודם לכך (23 בפברואר), ועם פיתוח התמונות התברר כי בצילום של אלברט ג'ונס משעה 9:30 UTC, הסופרנובה עדיין לא מופיעה, ואילו בצילומו של רוברט מקנאוט, שנעשה כשעה מאוחר יותר, הסופרנובה מופיעה בבירור. כלומר, הפוטונים הראשונים מהסופרנובה הגיעו אל כדור הארץ בין השעה 9:30 לשעה 10:30.
התפוצצות הסופרנובה התרחשה במרחק של 51.4 קילופרסק מכדור הארץ, או 167,650 שנות אור, כלומר היא התרחשה לפני 167,650 שנה. היא מכונה 1987A, משום שהייתה הראשונה שהתגלתה בשנה זו.
חלקיקי נייטרינו מהסופרנובה

לאחר גילוי הסופרנובה בעזרת טלסקופים ובעין בלתי מזוינת, התעורר עניין לבדוק את המדידות שנעשו בגלאיי נייטרינו שונים בעולם. על פי התאוריה המקובלת, צפויה להיווצר כמות נכבדה של חלקיקי נייטרינו בשלב הראשון של פיצוץ הסופרנובה. חלקיקי נייטרינו אלו מקורם בתגובה בין אלקטרונים לפרוטונים בליבת הכוכב. יחד עם חלקיקי הנייטרינו נוצרים גם נייטרונים, אולם בעוד שלנייטרונים יש תגובה חזקה עם חלקיקים אחרים והם לא מצליחים לצאת אל מחוץ לכוכב, הרי שרוב חלקיקי הנייטרינו החמקמקים, שמגיבים רק בהשפעת הכוח הגרעיני החלש והכבידה, מצליחים לחמוק מהסופרנובה ולהתחיל את מסעם במרחבי היקום.
הפוטונים מגיבים בתגובה אלקטרומגנטית חזקה יותר, ולכן מצליחים להשתחרר מהסופרנובה רק מספר שעות מאוחר יותר, כאשר גל ההדף שמקורו במרכז מגיע אל השכבות החיצוניות. משך התפרצות חלקיקי הנייטרינו הוא מספר עשרות שניות לכל היותר והם נעים במהירות קרובה מאוד למהירות האור, משום שהם נפלטים באנרגיה גבוהה. לכן הפרש הזמנים בין יציאת חלקיקי הנייטרינו לתחילת יציאת הפוטונים צפוי להישמר גם כאשר שני סוגי החלקיקים יגיעו אל כדור הארץ.
בדיקת הרישומים של גלאיי נייטרינו שהיו מיועדים לגילוי אפשרי של התפרקות פרוטון, הראתה שכשלוש שעות לפני שהגיע האור מהסופרנובה לכדור הארץ, הגיע אליו שטף של חלקיקי נייטרינו וחלקיקי אנטי-נייטרינו שנמשך מספר שניות. בסביבת השעה 07:35 UTC התגלו עקבותיהם של 11 חלקיקי נייטרינו בגלאי סופר קמיוקנדה שביפן, שמונה ב"IMB" (אירוויין מישיגן ברוקהייבן) שבארצות הברית, וחמישה בבקסאן שברוסיה. על אף שמדובר רק ב־24 חלקיקים שנמדדו, היה זה אירוע דרמטי.
מספר חלקיקי הנייטרינו שנמדדו אף תאם את המודלים התאורטיים של סופרנובה, על פיהם כ־99% מהאנרגיה של הסופרנובה (כ־‎1046‎ ג'ול) מתפרצים בשטף של כ־‎1058‎ חלקיקי נייטרינו. הכמות הקטנה שנמדדה נובעת מכך שרק אחד מכל ‎1029‎ חלקיקי נייטרינו שנפלטים מגיע לכדור הארץ, ואחוז זעיר מתוכם מגיב עם כדור הארץ בכלל ועם הנוזל בגלאי הנייטרינו בפרט; העובדה שכולם הגיעו בו זמנית מאששת את ההנחה שמקורם באירוע קוסמי.
בתצפית זו, שהראתה כי כל חלקיקי הנייטרינו וחלקיקי האנטי־נייטרינו התגלו על פני כדור הארץ תוך פרק זמן קצר של כמה עשרות שניות, אף על פי שעברו מרחק גדול ביותר שבו היו נתונים לכוחות הכבידה הן של ענן מגלן הגדול הן של גלקסיית שביל החלב, יש משום ראיה להשפעה הזהה של כבידה על חומר ועל אנטי חומר. הדיוק של מדידת הזמן בגלאי הנייטרינו ביפן היה נמוך, וניתן לומר רק שכל החלקיקים הגיעו לכדור הארץ תוך דקה. גם הגלאי האמריקאי לא היה תקין לחלוטין באותו יום - רבע מהגלאים שבו התקלקלו ביום הקודם; אך היה זה במהלך סוף השבוע, ולכן הגלאי לא הושבת לצורך תיקונים, וכך התאפשר גילוי החלקיקים.
כוכב האם ושארית הכוכב

הכוכב שהתפוצצותו יצרה את הסופרנובה, Sanduleak -69° 202, נצפה ב־1970 על ידי האסטרונום ניקולס סנדוליק והיה לפני התפוצצותו על־ענק כחול. אחרי התפוצצותו הפכו שרידיו לנושא מחקר שמתקיים ברציפות עד ימינו. את מקום הכוכב מקיפה טבעת של חומר במצב גזי וברדיוס של כ־0.7 שנות אור, שכנראה נוצרה לפני התפוצצותו. טבעת זו החלה לזהור מספר חודשים לאחר התרחשות ההתפוצצות, אחרי שהיא עוררה על ידי שטף הקרינה שנבע ממנה, ובהדרגה זוהרה דעך. אולם, לאחר כעשר שנים החל גל ההדף מהתפוצצות הסופרנובה להגיע אל הטבעת, והיא החלה לזהור שוב. בנוסף, בשנת 1994 נתגלו על ידי טלסקופ החלל האבל שתי טבעות חיוורות יותר, שנמצאות במישורים מקבילים לטבעת הראשית מעליו ומתחתיו, כך ששלוש הטבעות יוצרות מבנה של שעון חול.
המודל המקובל של פיצוץ סופרנובה צופה, שלאחר הפיצוץ תהפוך שארית הכוכב לכוכב נייטרונים, או לחור שחור. נכון ל־2012, טרם נמצאו ראיות לגופים כאלו במרכזה של סופרנובה 1987A.
הערות שוליים

↑  "עשרים וחמש שנה אחרי סופרנובה 1987A," במגזין "ASTRONOMY NOW," פברואר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532023405171  BnF: cb12141916j (data)  GND: 4273099-5  LCCN: sh88001381  VIAF: 315129461   WorldCat (עם VIAF): 315129461 
למעלה: תמונה של שרידי סופרנובה 1987A ושלוש הטבעות שמסביב להם, שצולמו על ידי טלסקופ החלל האבל. למטה: התפתחות שרידי הסופרנובה עצמה, בה התגלה מבנה של שני חלקים שמתרחקים זה מזה