stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דבלין

ערך זה עוסק בבירת אירלנד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
דַּבְּלִין (באנגלית: Dublin; באירית: Baile Átha Cliath) היא בירת אירלנד והעיר הגדולה ביותר במדינה. העיר שוכנת במרכז החוף המזרחי של אירלנד, בשפך נהר הליפי, במחוז דבלין. אוכלוסייתה של דבלין מונה כ-527,000 נפש (2011) בגבולותיה הרשמיים של העיר, אך רבים נוספים גרים בערי לוויין ובפרברים שלא נכללו במפקד זה. במחוז דבלין אוכלוסייה של כ-1.33 מיליון נפש.
היסטוריה

ההתייחסות הקדומה ביותר להתיישבות באזור דבלין היא בכתביו של תלמי (בשנת 140 לספירה לערך) אשר התייחס אל העיר כ"אבלנה". מקורותיה של העיר עצמה מגיעים למאה התשיעית, בהיאחזות הויקינגית "אן לין דוב" (הבריכה השחורה בגאלית), וההיאחזות הסמוכה "אה קליאֵה" (יובל המשוכות). בשנים 1171-839 דבלין הייתה בירת ממלכת דבלין הוויקינגית, ובהמשך הנורדית-גאלית (אנ'). העיר כיום נושאת את הגרסה האנגלית של השם הראשון והגרסה האירית של השם השני - "באלי אה קליאה" (Baile Átha Cliath), קרי, "העיר ביובלו של נהר המשוכה", ובקיצור "אהה קלי". לאחר פלישת הנורמנים במאה השתים-עשרה, החליפה דבלין את גבעת טארה הקדושה כבירתה של אירלנד, כאשר מרכז הכוח באי כולו התרכז בטירת דבלין.
במהלך המאה השבע עשרה והמאה השמונה עשרה התפתחה העיר במהירות, והפכה ל"ממלכת דבלין", העיר המרכזית באי ואחת הערים הגדולות באימפריה הבריטית באותה תקופה, עם אוכלוסייה של יותר מ-130,000 נפש. מאז תחילת המעורבות האנגלית בענייני אירלנד, שימשה העיר כבירת האי, במצבים גאו-פוליטיים משתנים. משנת 1921 משמשת דבלין כבירת המדינה אירלנד (אייר) ששטחה משתרע על פני 26 מתוך 32 מחוזותיה של אירלנד ההיסטורית. מרידת חג הפסחא בשנת 1916 השאירה את העיר במצב בלתי יציב, ומלחמת העצמאות האירית, ולאחריה מלחמת האזרחים האירית (1919–1922), החריבו חלקים נרחבים מן העיר, וביניהם בניינים היסטוריים רבים. מדינת אירלנד החופשית שהוקמה במהלך מלחמות אלו, ודבלין בירתה, הקימה מחדש את הבניינים שנהרסו, וקבעה את הפרלמנט האירי בבניין לנסטר האוס בדבלין, אך לא פעלה לחידוש פני העיר, למודרניזציה של התשתיות, ולהפיכתה לבירה מודרנית. ההזנחה נמשכה גם לאחר מלחמת העולם השנייה, עד לשנות השישים אשר הביאו לתחילתו של מפנה. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, כחלק מהפריחה של כלכלת אירלנד, חל שיפור ניכר בתשתיות, ומערכת תחבורה חדישה הפכה את העיר לעיר אירופית מודרנית.
תשתית > תחבורה

דבלין היא מרכז מערכת התחבורה באירלנד. נמל דבלין הוא נמל הים החשוב במדינה. נמל התעופה של דבלין הוא נמל התעופה החשוב במדינה. בעיר נמצאות שתי תחנות הרכבת הגדולות תחנת יוסטון ותחנת קונולי, יוסטון מקשרת את העיר עם רוב הערים באירלנד, ודרך קונולי עוברים הקווים למחוז סלייגו ולעיר בלפסט שבצפון אירלנד. דבלין היא מרכז לרשת הכבישים באירלנד, והכביש הרב מסלולי M50 מקיפה סביב.
קו הרכבת הכבדה בדבלין (ה-DART) הוא קו הרכבת החשמלי היחיד במדינה. בנוסף פועלת רכבת קלה (LUAS) אשר החלה את פעולתה ביוני 2004. ל-LUAS שני קווים: הקו הירוק והקו האדום. שני הקווים מופרדים זה מזה, אך החיבור ביניהם נמצא בשלבי ביצוע.
תשתית > תקשורת

RTÉ היא רשות השידור הממלכתית של אירלנד, ואולפניה מצויים בדבלין. TV3 היא רשת הטלוויזיה הפרטית היחידה באירלנד, ואולפניה אף הם בדבלין. משרדי הדואר המרכזיים, ומשרדי איירקום חברת התקשורת האירית, וכן חברות הסלולר הראשיות אף הם ממוקמים בבירה, ואף מערכות העיתונים היומיים הגדולים ורשתות הרדיו המובילות.
תשתית > חינוך

דבלין היא מרכז החינוך באירלנד. בעיר ממוקמות שלוש אוניברסיטאות: האוניברסיטה של דבלין (אשר הוקמה בידי המלכה אליזבת הראשונה, ונקראה שנים רבות "טריניטי קולג'"); האוניברסיטה הלאומית של אירלנד; ואוניברסיטת "דבלין סיטי", שהוקמה לאחרונה ומתמחה בתחומים הקשורים בתעשייה. מכון דבלין לטכנולוגיה הוא מכללה טכנית מודרנית, אך אינו אוניברסיטה. כמו כן קיימות בעיר מכללות רבות נוספות. הספרייה הלאומית של אירלנד, אשר הוקמה ב-1877, גם היא שוכנת בעיר.
ממשל > ממשל עירוני

העיר דבלין מנוהלת על ידי מועצת העיר, בראשותו של ראש העיר, אשר נבחר לתקופה של שנה, ומתגורר ב"מנשן האוס" שהוא מעונו של ראש העיר מאז 1715. מועצת העיר דבלין מתרכזת בשני מבנים עיקריים, האחד הוא בנייני מועצת העיר (לשעבר "הבורסה המלכותית") ומשרדים רבים נוספים מצויים ב"משרדי העירייה" השנויים במחלוקת שנבנו בשנות השבעים המאוחרות על אתר ארכאולוגי מן התקופה הוויקינגית. ההחלטה של החברה הכלכלית לעיר דבלין לבנות את המשרדים באתר זה הייתה אחת השנויות במחלוקת בהיסטוריה של העיר, ויצרה מערבולת פוליטית, אשר בין היתר סייעה לקידום הקריירה של מרי רובינסון, לימים נשיאת הרפובליקה של אירלנד. הבניינים מכונים בידי תושבי אירלנד "הבונקרים" בשל חזותם הקודרת. כיום אין עוררין על כך שהקמת הבניינים הייתה טעות קשה.
ממשל > מחוז דבלין

שטחו של המחוז הכולל את דבלין הוא 922 קמ"ר, וכולל כ-1.27 מיליון תושבים (נכון ל-2011). בשנת 1994 חולק מחוז דבלין לארבעה מחוזות אדמיניסטרטיביים. העיר דבלין היא אחד מהם, על אף שפורמלית אינה מוגדרת כמחוז.
על אף שאין הסכמה באשר לגבולותיה של "דבלין רבתי" ניתן לומר שהם כוללים את כל העיר, המחוז, וחלקים מהמחוזות הסמוכים ויקלו, קילדייר, ומית'.
ממשל > ממשל לאומי

הפרלמנט של הרפובליקה של אירלנד מורכב מנשיא אירלנד ומשני בתי פרלמנט: הבית העליון, הוא הסנאט, והבית התחתון הוא הדאיל. כל השלושה יושבים בדבלין. משכן הנשיא בדבלין מכונה Áras an Uachtaráin, בפארק הגדול בעיר, פניקס פארק. מושבם של שני בתי הפרלמנט הוא ב"לנסטר האוס" משכן אצולה לשעבר בצד הדרומי של העיר, המשמש למטרה זו מאז ייסודה של מדינת אירלנד החופשית ב-6 בדצמבר 1922.
בנייני הממשלה האירית שוכנים ב"בנייני הממשלה" בבניין גדול אשר תוכנן על ידי האדריכל הידוע אסטון ווב. בנייני הפרלמנט האירי הישן (מהתקופה שלפני 1800) שוכנים בבניין "קולג' גרין".
תרבות

דבלין היא מרכז תרבותי באירלנד. עוד במאה ה-19 התקיימו בעיר שלוש תערוכות בינלאומיות גדולות, בשנים 1853, 1865 ו-1874. כמה מוזיקאים ואומנים ידועי שם יצאו מדבלין, והתפרסמו בעולם כולו. "דבלינאים" היא אנתולוגיה של סיפורים קצרים מאת ג'יימס ג'ויס אשר מיקם אף את ספרו המונומנטלי יוליסס בעיר, ושזר בו פרטים רבים הנוגעים לעיר. ב-1991 נבחרה דבלין על ידי האיחוד האירופי להיות בירת התרבות של אירופה לשנה זו.
בעיר ממוקמים גם מוזיאון ההדפסים הלאומי של אירלנד, שלושת בנייני המוזיאון הלאומי של אירלנד ומוזיאון ספריית צ'סטר ביטי. אזור הטמפל בר הוא מרכז לחיי לילה תוססים.
מרכז המבקרים של "גינס", בו מייצרים את הבירה שהפכה למותג המסמל את אירלנד בעולם כולו, הוא אחד האתרים המתוירים ביותר באירלנד.
תרבות > אתרים מפורסמים נוספים

בית הדואר המרכזי - מרכזה ההיסטורי של מרידת חג הפסחא.
ארבעת בתי המשפט - הבניין המרכזי של מערכת בתי המשפט באירלנד.
טירת דבלין - מרכז השלטון באירלנד בין המאה ה-13 והמאה ה-20.
קתדרלת פטריק הקדוש - קתדרלה של "הכנסייה של אירלנד" (אנגליקנית).
קתדרלת כרייסט צ'רץ' - קתדרלה של "הכנסייה של אירלנד" (רשמית גם מקום מושבו של הארכיבישוף הקתולי של דבלין).
גשר "הפני" - מעל הנהר ליפי, בין רחובה הראשי של דבלין, רח' או'קונל, ואזור הבילויים טמפל בר, זהו אחד מסמליה הרומנטיים של העיר.
טרינטי קולג' - נבנה בידי המלכה אליזבת הראשונה ב-1592 ומשמש עד היום כמרכז להשכלה גבוהה.
רחוב או'קונל - אחד מרחובותיה הראשיים של דבלין.
החוד של דבלין - הפסל הגבוה בעולם. גובהו 120 מטר. בבסיסו היקפו 3 מטר, וב"שפיץ" היקפו 15 סנטימטר. הוא נמצא ברחוב או'קונל, ליד בניין הדואר המרכזי, במקום בו עמד בשנות השישים פסל של האדמירל הורציו נלסון שפוצץ על ידי ה-IRA.
מדרחוב גרפטון - אזור קניות רוחש והומה. בתחילתו נמצא פסלה של מוכרת הצדפות מולי מלון שהשיר עליה הפך ל"המנון" של דבלין.
טיילת הנהר ליפי - חוצה את דבלין לרוחבה.
פניקס פארק - אחד הפארקים הגדולים באירופה, ובו, בין היתר, גן החיות של דבלין ומונומנטים שונים ומשכן נשיא אירלנד.
קרוק פארק - האצטדיון הגדול באירלנד והשלישי בגודלו באירופה.
המוזיאון היהודי האירי - המוקדש להיסטוריה של הקהילה היהודית באירלנד.
ערים תאומות

ארצות הברית סן חוזה, ארצות הברית (מ־1986)
הממלכה המאוחדת ליברפול, הממלכה המאוחדת (מ־1986)
ספרד ברצלונה, ספרד (מ־1998)
הרפובליקה העממית של סין בייג'ינג, הרפובליקה העממית של סין (מ־2011)
הרשות הפלסטינית רמאללה, הרשות הפלסטינית (מ־2023)
קו הרכבת הקלה בדבלין (LUAS)
מדרחוב גרפטון
מוכרת הצדפות מולי מאלון
לופראמיד

| --- | --- |

 שם IUPAC
 4-[4-(4-chlorophenyl)-4-hydroxypiperidin-1-yl]- N,N-dimethyl-2,2-diphenylbutanamide
 שמות מסחריים בישראל
 אימודיום, לופרמיד, לופריד, לופי-קאר, לופרקס, רקמיד, שלשול X, סטופיט
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C29H33N2ClO2 
 מסה מולרית:  477.037 גרם למול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 מטבוליזם:  בכבד
 זמן מחצית חיים:  9.1 עד 14.4 שעות
 בטיחות
 מעמד חוקי:  נכלל בסל הבריאות, ללא מרשם
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון B3 (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 מזהים
 קוד ATC:  A07DA03 
 מספר CAS:  53179-11-6
 PubChem:  3955
 ChemSpider:  3818
 
לוֹפֵּרַאמִיד הוא נגזרת סינתטית של פיפרידין ומשמש כתרופה אופיואידית לשלשול הנגרם מדלקת הקיבה והמעיים (גסטרואנטריטיס) ומחלת המעי הדלקתי. התרופה פותחה על ידי חברת התרופות הבלגית Janssen Pharmaceutica, שסינתזה אותה לראשונה ב-1969.
מנגנון פעולה

לופראמיד הוא אגוניסט הפועל על קולטני μ-אופיואידים בפלקסוס על שם אורבך במערכת העצבים המעית, ובשונה מאופיואידים אחרים אינו משפיע באופן ישיר על מערכת העצבים המרכזית, אלא אם נלקח במינון גבוה (ואז הוא יכול להיות בעל השפעה פסיכואקטיבית). דרך פעולתו היא הקטנת הפעילות של פלקסוס על שם אורבך, ובדומה למורפין, הפחתת הטון של השרירים החלקים האורכיים תוך הגברת הטון של השרירים החלקים המעגליים בדופן המעי. בעקבות זאת, חומרים נמצאים זמן רב יותר במעי, וכך מתאפשר לגוף לספוג יותר מים מהחומר הצואתי. כמו כן, פועל לופראמיד לדיכוי הרפלקס הגסטרוקולי.
מולקולות לופראמיד כמעט ואינן חוצות את מחסום הדם-מוח, ואין לחומר זה אפוא תכונות של שיכוך כאבים. מעט המולקולות אשר חוצות את מחסום הדם-מוח מוצאות במהירות על ידי P-גליקופרוטאין (Pgp; מקודד על ידי MDR1). רק כאשר נלקח הלופראמיד במינון גבוה, הוא עשוי להצטבר במוח ולגרום להשפעות אופיואידיות אופייניות, הנמשכות מספר שעות. מעכבים ל-P-גליקופרוטאין, דוגמת כינידין או הגרסה האיזומר שלו כינין, מעכבי משאבות פרוטונים כמו אומפרזול, ואף פלפל שחור (חומר פעיל: פיפרין) עשויים לאפשר ללופראמיד לחצות את מחסום הדם-מוח.
במהלך המחקרים הפרה-קליניים לתרופה נמצא כי היא עשויה לגרום לתלות גופנית קלה, במיוחד בעכברים, חולדות וקופי רזוס.
התווית נגד

שימוש בלופראמיד לילדים מתחת לגיל שנתיים אינו מומלץ. ישנם דיווחים נדירים על חסימת מעיים שיתוקית. מרבית דיווחים אלו קשורים למינון יתר ולרגישות גבוהה יותר של ילדים מתחת לגיל שנתיים. ב-1989 ו-1990 אירעו בפקיסטן 7 מקרי מוות של תינוקות שהוריהם נתנו להם את התרופה אימודיום שיוצרה על ידי חברה בת של ג'ונסון אנד ג'ונסון. בעקבות תחקיר של הטלוויזיה הבריטית, נאסרו במדינה תרופות נוגדות שלשול של לופראמיד.
כאשר יש חום או צואה דמית (דיזנטריה) יש להימנע משימוש בתרופה, והיא אינה שימושית בשלשול הנגרם כתוצאה מכולרה, שיגלה וקמפילובקטר. השימוש אינו מומלץ כאשר סובלים מעצירות חוזרת.
התוויית נגד לשימוש בתרופה כאשר יש חשד לשלשול הנגרם מאורגניזמים העלולים לחדור את דופן המעי, כדוגמת E. coli O157:H7 או סלמונלה.
תופעות לוואי

תופעות לוואי שנקשרו לצריכת לופראמיד כוללות נפיחות, כאב בטן, בחילות, הקאות ועצירות. תופעות לוואי נדירות עלולות להיות חסימת מעיים, סחרחורת ופריחה.
התרופה אינה מומלצת לשימוש כאשר יש כשל בכבד, מאחר שהיא יכולה לזרז אנצפלופתיה כבדית.
הערות שוליים

↑  Sadeque AJ, Wandel C, He H, Shah S, Wood AJ (בספטמבר  2000). "Increased drug delivery to the brain by P-glycoprotein inhibition". Clinical Pharmacology and Therapeutics. 68 (3): 231–7. doi:10.1067/mcp.2000.109156. PMID 11014404. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  imodium (Loperamide Hydrochloride) capsule. McNeil Consumer Healthcare
↑  Syed Rizwanuddin Ahmad, E-DRUG: Chlormezanone
↑  Butler T (באוקטובר  2008). "Loperamide for the treatment of traveler's diarrhea: broad or narrow usefulness?". Clinical Infectious Diseases. 47 (8): 1015–6. doi:10.1086/591704. PMID 18781871. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000333374 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מערכת היחסים בין מחנכים וילדים במסגרות החינוך והטיפול בגיל הרך

מערכת היחסים בין מחנכים וילדים בגיל הרך הוא תחום אשר זוכה להתעניינות מחקרית רבה בעשורים האחרונים, כחלק מבחינת הממדים השונים לאיכות הטיפול הניתן לילדים במסגרות החינוכיות, והשפעתם של אלה על התפתחות הילד.
חינוך ילדים בגיל הרך מחוץ למסגרת המשפחתית התקיים מאז ומתמיד, ואולם, בחברה המערבית קיימת עלייה ניכרת במספר הילדים הנכנסים למסגרות חינוכיות, שאינן הוריות, בהן הם מבלים את חלק הארי של שעות ערותם, וזאת כבר מינקותם. תופעה זו וההבנה הקיימת כי להתנסויות בגיל הרך ישנה חשיבות מכרעת להמשך התפתחותו של הילד, הביאו למחקר מעמיק, אשר מצא כי איכות האינטראקציות והקשר בין הילדים לבין המבוגרים שסביבם, מהווים מאפיין משמעותי המגדיר את איכות הטיפול שהילדים זוכים לו. מחקר זה מצא כי מבוגר משמעותי בתוך המערכת החינוכית, המקיים קשר משמעותי עם הילד, ישפיע לטובה על התפתחותו, גם כאשר האלמנטים המבניים של המערכת החינוכית אינם תומכים בתהליכי התפתחות טובים. חוקרים שתרומתם לתחום רבה, כמו פרופסור רוברט פיאנטה ואחרים, הוסיפו והתמקדו בתחום איכות מערכת היחסים של הילד עם המבוגרים במסגרת החינוכית, וכן באקלים הרגשי המאפיין אותה, על מנת לתמוך בהתפתחות הילדים ובתהליכי למידה המתקיימים בה. בנוסף למדדים של הוראה איכותית, מערכת היחסים בין המחנך והילד היא מרכיב חשוב בהתנסויותיו של הילד במסגרת החינוכית, אשר קובע באיזו מידה הוא יזכה להפיק תועלת מסביבתו החינוכית. למערכת יחסים זו השפעה מכרעת על נתיבי התפתחותו בשנות הילדות, והיא אף מנבאה את איכות התפתחותו גם בשנים מאוחרות יותר. מסיבות חשובות אלה, יחסים מיטביים של הילד עם מחנכיו במסגרת החינוכית נחשבים כיום לגורם מגן משמעותי, במיוחד להתפתחותם של ילדים המוגדרים בסיכון, ומהווים יעד מועדף להתערבות.
מאפייניה של מערכת היחסים בין המחנכת והילד במסגרת החינוכית

מערכת היחסים בין המחנכת והילד מתאפיינת בתהליכים פסיכולוגיים פנימיים, בתפיסות, ציפיות וברגשות של כל אחד מן השותפים בקשר. לפי מודל שהציג פיאנטה מערכות היחסים הללו כוללות את מאפייניהם האישיים של המחנכת והילד, את הייצוגים המנטליים שיש לכל אחד על הקשר המשותף, וכן תהליכים של העברת מידע הדדיים, אינטראקציות התנהגותיות ותקשורת ומשא ומתן בין השניים, המעצבים מערכת יחסים הייחודית להם.
מאפייניה של מערכת היחסים בין המחנכת והילד במסגרת החינוכית > מערכת היחסים בהקשר דיאדי

מערכת היחסים בין המחנכת והילד נבחנת כיום ברוח המחקר והתאוריות ההתפתחותיות העוסקות ביחסי הורה וילד, מתוך הנחה כי זו תאפשר הבנה מעמיקה יותר של תהליכי למידה והתפתחות במסגרת החינוכית, כפי שההתמקדות ביחסי הורה וילד קידמה את הבנת ההתפתחות במסגרת המשפחתית. מערכת היחסים בין המחנכת והילד מתאפיינת בדמיון רב למערכת היחסים של הילד והוריו, או מבוגר משמעותי אחר ובתפיסתם כמערכת דיאדית. דמיון זה משתקף באלמנטים הטיפוליים הקיימים בתפקידה של המחנכת, המזכירים את תפקידי ההורים במשפחה. כמו כן, יחסי הורה-ילד ויחסי מחנכת-ילד חולקים מטרות בסיסיות דומות, כמו עידוד פעילות חקרנית (רגשית ואינטלקטואלית), ופיתוח מיומנויות חברתיות ליצירת קשרים עם מבוגרים ועמיתים.
לפי גישה זו, מנגנונים שנצפו ביחסי הגומלין הורה-ילד עשויים להסביר את יחסי הגומלין בין המחנכת והילד. כך, חוקרים היוצאים מגישה זו מעריכים את איכותה של מערכת היחסים בדגש על מרכיבים כמו: הדדיות, התאמה, מעורבות, תגובתיות, וורבליות, סינכרוניזציה, רגישות, תמיכה וזמינות רגשית. איכויות אלה קשורות ליכולת של המבוגר להבין את המסרים הרגשיים– חברתיים של הילד (מילוליים ולא מילוליים כאחד), להגיב עליהם בסמיכות ובאופן מותאם, לשדר קבלה וחום רגשי, להציע עזרה כאשר יש צורך בכך, להדגים התנהגות מווסתת ולהציב מסגרת מתאימה הכוללת גבולות הולמים להתנהגות. מערכת היחסים בין המחנכת והילד מתוארת בספרות במושגים של קרבה, קונפליקט ותלות: מערכת יחסים חיובית מתאפיינת ביחסי קרבה, שמהווים מקור של ביטחון ותמיכה לילד, ואשר מאפשרים לו לחקור את סביבתו. בניגוד לה, מערכת יחסים שלילית המתאפיינת בקונפליקט אינה מאפשרת תחושת ביטחון, וזו המתאפיינת בתלות רבה של הילד במחנכת שלו מעכבת את יכולתו לחקור את סביבתו. באופן מתון יותר, יש המציעים כי יחסי מחנכת-ילד מוגדרים כחיוביים כאשר הם עונים על צורכיהם של שני השותפים במערכת היחסים, וכשליליים כאשר הם פוגעים בצרכיו של אחד, או של שני השותפים במערכת היחסים.
מאפייניה של מערכת היחסים בין המחנכת והילד במסגרת החינוכית > מערכת היחסים בהקשר קבוצתי

מערכת היחסים הייחודית שבונה המחנכת עם הילד נובעת מהגדרת תפקידה כאשת חינוך, השונה מהאופן בו מוגדר התפקיד ההורי: הקשר של המחנכת עם הילד מוגבל למספר שעות קבוע ביום ומסתיים בדרך כלל לאחר פרק זמן של שנה או שנתיים. סדר היום והנורמות ההתנהגותיות במסגרת החינוכית קבועות, ונוגעות לכלל הילדים, וכן מירב האינטראקציות של המחנכת עם הילד מתרחשות במסגרת קבוצתית, שהיא מובנית ברובה, פחות אינטימית, כאשר תשומת הלב של המחנכת מתחלקת בין כל הילדים הנמצאים בה.
על כן מערכת היחסים בין המחנכת והילד האינדיבידואלי מתקיימת במסגרות החינוכיות בגיל הרך בהקשר קבוצתי, שכן אפיזודות המכוונות כלפי ילד אחד נמצאות בתווך של ילדים נוספים. בהקשר לכך, יש הטוענים כי היחסים בין המחנכת והילד מעוצבים על סמך התייחסותה אל הקבוצה, יותר מאשר על סמך התייחסותה אל הפרט. כך איכות היחסים בין מחנכים וילדים מעוגנים לא רק בדפוסי אינטראקציה בין מחנך ותלמיד אינדיבידואלי, אלא גם באיכות כלל האינטראקציות הכיתתיות שבין המחנכת וכלל הילדים בכיתה, והם היוצרים את האקלים הרגשי-חברתי במסגרת החינוכית. האקלים הרגשי בכיתה, שיכול להיות מאופיין כ'חמים' או 'קר', 'נינוח' או 'מתוח', 'תומך' ו'מקבל', או 'תחרותי' ו'תוקפני', משפיע על האופן בו חברי הקבוצה מגיבים ומתייחסים זה לזה, ועל כן הוא מאפיין את מערכות היחסים שביניהם. בהקשר זה, הבנייתו של אקלים כיתה רגשי חיובי מתבטא בתהליכים בינאישיים שהמחנכת עושה עם כל ילד בנפרד ועם הקבוצה כולה. המחקר זיהה שתי התנהגויות של מחנכות שמקדם אקלים זה: 'תמיכה רגשית' ו'כישורי ניהול כיתה'. 'תמיכה רגשית' – מבטאת יחס מכבד וחם של המחנכת לילדים בכיתה (לעומת כעס, סרקאזם, עוינות או תוקפנות), את רגישותה של המחנכת כלפיהם, המשקפת את מודעותה לרמת תפקודם הלימודי והחברתי של הילדים, ואת התייחסותה המותאמת לצרכיהם, וכן גם את התייחסותה לתחומי העניין שלהם, ומעורבותה הרגשית בעולמם האישי. מחקרים מצביעים על קשר בין תמיכה רגשית שכוללת התנהגויות של רגישות, היענות ומעורבות לטיפוח רגשות של דאגה לילדים, וכן לפיתוח של יחסים חיוביים ובטוחים בין המחנכת והילד. 'כישורי ניהול כיתה' – מבטאים הבנייה בהירה וחד משמעית של הרגלים וחוקים בכיתה: המחנכת מבטאת בצורה בהירה את הציפיות שלה מהילדים, ומספקת תזכורת איך עליהם להתנהג במצבים שונים.
חשיבות הקשר הרגשי של הילד עם המחנכת במסגרת החינוכית

קיימת הסכמה בין החוקרים על חשיבותם של המרכיבים הרגשיים באינטראקציות שבין הילד למבוגר משמעותי בגיל הרך. מחקרים מובילים היוצאים מגישתה של תיאורית ההתקשרות, וברובם מתמקדים ביחסי הילד ואמו, מצביעים על השפעתם הגדולה של יחסים אלה על התוצרים ההתפתחותיים של הילד. כך, אספקטים שונים בטיפול ההורי בגיל הרך, בהם תגובתיות, רגישות וחום, בשילוב עם רמות מותאמות של גירוי, נמצאו כקשורים עם המשך התפתחותו הקוגניטיבית, ההתנהגותית והרגשית של הילד. אינטראקציות רגישות בין מטפל וילד נמצאו כקשורות אף בקידום והבשלת התפתחותו המבנית של המוח.
במהלך התפתחותם, ילדים מרחיבים בהדרגה את מעורבותם במערכות יחסים נוספות בתוך המשפחה ומחוצה לה וכך, כניסתם של ילדים צעירים למסגרת חינוכית בגיל הרך מציינת את תחילתה של מערכת יחסים ייחודית ומשמעותית עם המחנכת. התנסויותיהם של הילדים במסגרת החינוכית חושפות אותם לאתגרים רבים, קוגניטיביים, חברתיים ורגשיים, אשר מעצבים את התפתחותם. על מנת להתמודד עם אתגרים אלו, ולצורך תפקודם והתפתחותם האופטימאלית, הם זקוקים למערכת יחסים חמה ותומכת עם המחנכת: לרגישותה, להבנתה, להכוונתה, ולתגובותיה המותאמות לצרכיהם הייחודיים של כל ילד, ובהתאמה לצרכיהם ההתפתחותיים. על אף כי הצרכים הרגשיים של ילדים משתנים במהלך התהליך ההתפתחותי, הצורך של תלמידים בקשר איכותי עם מחנכים קיים מהגיל הרך ואיננו פוחת עם השנים.
המחנכת מהווה סוכנת ומתווכת של תהליכי למידה ויש לה השפעה מרכזית בעיצוב התנסויותיהם של הילדים. תפקידיה במערכת יחסים זו משתנים בהתאם לגיל הילדוכוללים, מעבר להוראה, אחריות לטיפול בילדים ובדאגה לביטחונם הפיזי והרגשי, לתקשורת ולקשר עם בני קבוצת השווים, ולתמיכה בפן ההתנהגותי. במכלול תחומים אלה – בהם קיימים ממשקים בין הילד והמחנכת, מערכת יחסים רגשית עם המחנכת מעניקה לילדים תחושת ביטחון במסגרת החינוכית, התומכת בהתפנות רגשית ללמידה וחקירה, ומקדמת רכישת מיומנויות רגשיות, חברתיות ואקדמיות. המחנכת הרגישה מזהה את צורכי הלמידה של הילד והיא יוצרת עבורו 'פיגומים' המותאמים ל'טווח ההתפתחות המקורב' שלו. רגישותה מהווה משתנה תהליכי המתווך בין איכות התוכנית החינוכית לבין איכות הלמידה של הילד. המחקר מראה כי תפקודיו הרגשיים והחברתיים של הילד מנבאים את מוכנותו לבית הספר, דבר המחזק את חשיבות תמיכתה של המחנכת בתפקודים אלה כמשמעותיים ללמידה.
מערכת יחסי מחנכת – ילד בפרספקטיבות תאורטיות שונות

הספרות והמחקר בתחום התפתחותה של מערכת היחסים בין המחנכת והילד מתבססים על מספר תאוריות מרכזיות. שילובן של התאוריות יחד יוצר מסגרת להבנת מורכבותם של היחסים במושגים של קרבה, מוטיבציה והקשר.
מערכת יחסי מחנכת – ילד בפרספקטיבות תאורטיות שונות > תיאורית ההתקשרות (Attachment Theory)

תאוריה מרכזית בתחום ההתפתחות הרגשית-חברתית, אשר עוסקת בהתהוותן של מערכות יחסים בין ילדים ובין מבוגרים משמעותיים, 'דמויות התקשרות', להן יש חשיבות מכרעת על המשך התפתחותו של הילד, לאורך חייו. על פי תאוריה זו, תפקידם העיקרי של יחסים אלה לשמש מקור ביטחון לילד בייחוד כאשר הוא חווה מצוקה. איכות ההתקשרות של הילד עם דמות ההתקשרות תלויה בזמינותה, בתמיכתה הרגשית ובהיענותה באופן עקבי לאיתותיו. דמות זמינה ותומכת מהווה עבורו 'בסיס בטוח' שממנו הוא יכול לצאת ולחקור את סביבתו באופן עצמאי ואז ליצור שוב אינטראקציה עמה כאשר הוא זקוק לנחמה ולהגנה. הפנמתם של היחסים ל'מודל עבודה פנימי' – ייצוגים קוגניטיביים ביחס לעצמו, לדמויות ההתקשרות וליחסים איתן, הם אשר מכוונים ומדריכים אותו בגיבוש רגשות, אמונות וציפיות בהקשר למערכות יחסים נוספות בהווה ובעתיד. תאוריה זו מספקת הסתכלות רחבה לתפיסת המחנכת כדמות חשובה ומשמעותית בחיי הילד. התקשרות רגשית של תלמיד עם מחנכת עשויה להתפתח כתוצאה מיחסי גומלין המציעים לילד תחושת ביטחון ביחסיו איתה. כאשר מתקיים קשר ישיר וקבוע לאורך זמן בין ילד ומחנכת, במערכת יחסים חמה ותומכת, אשר מתנהלת בין גבולות ברורים, מחנכת זמינה רגשית שמזהה את קשייו הלימודיים, הרגשיים או החברתיים של הילד ואשר מגיבה ברגישות ובאופן מותאם לצרכיו מהווה עבורו 'בסיס בטוח'. 'בסיס בטוח' זה מאפשר לו להפנות משאבים מנטליים לחקירה וללמידה וכן לחזור אליה בעת שהוא זקוק לתמיכה ולסיוע.
מערכת יחסי מחנכת – ילד בפרספקטיבות תאורטיות שונות > תיאורית הלמידה של ויגוצקי

לפי ויגוצקי (Vygotsky), תהליכי למידה אצל ילדים מתפתחים תוך אינטראקציות חברתיות ושותפות עם אחרים משמעותיים, במסגרת המושג 'Zone of proximal development' ויגוצקי הדגיש את תפקידם של אחרים בעלי ידע רב יותר בסיוע בהתקדמותם של ילדים, על ידי התבססות על מיומנויות שכבר קיימות אצלם. על פי גישה זו, תיווך יעיל באינטראקציה בין מבוגר לילד הוא תהליך המחייב את האדם הנמצא באינטראקציה עם הילד להתאים את הסביבה והפעילות להתנהגות העכשווית של הילד ולרמת יכולותיו ולהתעניינויותיו ברגע נתון. התאמה זו משתקפת בקשב הדדי, ברגישות ובהיענות של המבוגר המתווך, מתוך היכרותו עם הילד. בהתאם לכך, מערכת יחסים תומכת ומעודדת שיתוף פעולה בין מחנכת וילדים מאפשרת למחנכת לתווך ולהנחות את הילדים באופן המותאם ליכולותיהם, ואלה יוצרים את התנאים בהם הם יכולים להתקדם בלמידה ולבקש את עזרתה במידת הצורך.
מערכת יחסי מחנכת – ילד בפרספקטיבות תאורטיות שונות > תיאורית ההכוונה העצמית (Self Determination)

מתמקדת בתהליכי מוטיבציה ומניחה כי בבסיס התנהגות האדם קיימים שלושה צרכים פסיכולוגיים מולדים : הצורך בקשר ובשייכות, הצורך בתחושת יכולת והצורך באוטונומיה. בהלימה עם תאוריה זו, כאשר מערכת היחסים בין המחנכת לבין התלמידים היא בטוחה ותומכת ומושתתת על חוקים ברורים, התלמידים חווים עצמם כשייכים, משמעותיים ורצויים, כבעלי יכולת להתמודד עם אתגרים, חופשיים לביטוי עצמי אוטונומי ולמימוש אפשרויות בחירה במרחב המותאם לתכונות ולנטיות האישיות – תחושות המאפשרות להם לפנות משאבים פנימיים ללמידה ולחקירה.
מערכת יחסי מחנכת – ילד בפרספקטיבות תאורטיות שונות > התאוריה המערכתית-אקולוגית

על פי גישה זו התפתחותו של הילד תלויה בנוסף למאפיינים הביולוגיים הייחודיים שאיתם נולד גם בקשרי הגומלין שבינו לבין מערכות הנמצאות בסביבתו, להן רמות קרובות או רחוקות של השפעה, וכן גם בקשרים שבין מערכות אלה. מגוון של רכיבים, מנגנונים ותהליכים הקשורים בילד, בסביבתו (דוגמת משפחה, כיתה, קהילה ומדיניות חינוכית) וביחסי הגומלין שביניהם, משפיעים השפעה דו כיוונית ודינמית על יחסי הגומלין של הילד עם המחנכת, בהקשרים שונים ולאורך זמן. אלה יוצרים גם את ההקשר שהילד מתפתח ולומד בתוכו. לכן, הידברות ותקשורת בין המערכות השונות עשויות לתרום ליצירת סביבה חינוכית בטוחה ותומכת.