stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברט טראוטמן
לקריאה נוספת

Gary James, The Official Manchester City Hall of Fame, Hamlyn, 2005, ISBN 0600612821
Alan Rowlands, Trautmann: The Biography, Derby: Breedon, 2005, ISBN 1859834914
Gary James, Manchester City – The Complete Record, Derby: Breedon, 2006, ISBN 1859835120
Catrine Clay, Trautmann's Journey: from Hitler Youth to FA Cup Legend, Yellow Jersey, 2010
הערות שוליים

↑  אלן רוולנדס, Trautmann: The Biography, דרבי: ברידון, 2005, עמ' 14.
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 22.
1 2 3  ‏ גארי ג'יימס, The Official Manchester City Hall of Fame, המילין, 2005, עמ' 134.
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 38.
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 43-44.
↑  סיימון טורנבול,‏ From prisoner of war to folklore, באתר אינדפנדנט‏, 16 במאי 1999
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 57.
1 2 3  סיימון טורנבול,‏ Keeper of legends, באתר אינדפנדנט‏, 7 במאי 2006
↑  ג'יימס, The Official Manchester City Hall of Fame, עמ' 153.
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 63.
↑  ג'יימס, The Official Manchester City Hall of Fame, עמ' 135.
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 85.
↑  ג'יימס, The Official Manchester City Hall of Fame, עמ' 76.
↑  מתיאס פסקובסקי,‏ Kein Krieg in dieser Kabine, פברואר 2007
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 99.
↑  ג'יימס, The Official Manchester City Hall of Fame, עמ' 139.
↑  ג'יימס, The Official Manchester City Hall of Fame, עמ' 137.
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 118.
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 157-158.
↑  05.05.1956 Bert Trautmann breaks his neck, באתר הגארדיאן‏, 6 במאי 2006
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 195.
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 199.
↑  ג'יימס, The Official Manchester City Hall of Fame, עמ' 142.
↑  The day Edgar St hailed brave Bert, באתר הרפורד טיימס‏, 23 במרץ 2006
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 216.
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 123.
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 218.
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 234.
↑  ‏ Lev Yashin - Quotes, ספטמבר 2010
↑  סטיב ווילסון,‏ Keeper of legends, באתר ESPN‏, 3 באוקטובר 2005
↑  ניק הארפר,‏ Small Talk: FA Cup Special, באתר הגארדיאן‏, 16 במאי 2003
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 247.
↑  THE LIST: 20-11 of Sportsmail's top goalkeepers, באתר הגארדיאן‏, 5 בפברואר 2009
↑  טום אדמס,‏ The FA Cup's Greatest Goalkeepers, באתר ESPN‏, 6 בינואר 2011
↑  E.ON Great Saves No.1: Bert Trautmann, באתר מירור פוטבול‏, 27 באפריל 2011
↑  Football star Trautmann given OBE, באתר BBC‏, 1 בנובמבר 2004
↑  רוולנדס, Trautmann: The Biography, עמ' 242.
↑  נייג'ל בלונדל,‏ Bert: Prem stars couldn't care less, באתר הסאן‏, 10 באפריל 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810603113305606  GND: 12209963X  ISNI: 0000 0000 9722 3964  LCCN: nb2006010792  NKC: jo2016917402  NTA: 329780107  VIAF: 62421286   WorldCat (עם VIAF): 62421286 
עיר הולדתו של טראוטמן, ברמן, בשנות ה-20
הביקור של טראוטמן בקרייבן קוטג' ב-1950 משך תשומת לב תקשורתית יוצאת דופן
אצטדיון ומבלי - המגרש שאירח את שני גמרי הגביע האנגלי ב-1955 וב-1956
נאו-פשיזם

נאו-פשיזם (באנגלית: Neo-fascism) היא אידאולוגיה המשתייכת לתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה וכוללת רעיונות מתוך אידאולוגיית הפשיזם. המונח "נאו-פשיזם" יכול לתאר קבוצות המביעות הערצה לבניטו מוסוליני ולתקופת איטליה הפשיסטית או מנהיגים ומשטרים פשיסטיים אחרים. נאו-פשיזם מתאפיין לרוב בלאומנות, מדיניות של נייטיביזם והתנגדות להגירה, אנטי-קומוניזם והתנגדות לדמוקרטיה פרלמנטרית ולדמוקרטיה ליברלית. מבחינה פוליטית, קבוצות נאו-פשיסטיות מזוהות עם הימין הקיצוני.
האשמות שקבוצה מסוימת היא נאו-פשיסטית יכולות לעורר תגובות חריפות, במיוחד כאשר המונח משמש ככינוי גנאי לעמדות פוליטיות, בדומה לכינוי הגנאי "פשיסט". משטרים אחדים של התקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה כונו "נאו-פשיסטיים" בשל טבעם האוטוריטרי, וההשפעות הפשיסטיות על האידאולוגיות והטקסים שניהלו.
היסטוריה

על פי ז'אן-איב קאמי וניקולס לבורג, התנועה הנאו-פשיסטית התחילה לקבל תאוצה ב-1942, לאחר שגרמניה הנאצית פתחה במבצע ברברוסה והחליטה לכוון את התעמולה שלה על רקע פרו-אירופאי. אירופה הפכה אז למיתוס ולאוטופיה של הנאו-פאשיסטים, שזנחו תיאוריות קודמות של אי-שוויון גזעי במסגרת הגזע הלבן וחלקו עמדה משותפת של לאומניות לאחר מלחמת העולם השנייה.[דרוש מקור][מפני ש...]
ראו גם

נאו-נאציזם
תנועת היצירה
זהות נוצרית
המועצה הפשיסטית העליונה
המפלגה הרקסיסטית
קורפורטיזם
אנטי פשיזם
לקריאה נוספת

The Beast Reawakens by Martin A. Lee, (New York: Little, Brown and Company, 1997, ISBN 0-316-51959-6)
Fascism (Oxford Readers) by Roger Griffin, 1995, ISBN 0-19-289249-5
Fascism in Britain: A History, 1918-1985 by Richard C. Thurlow (Olympic Marketing Corp, 1987, ISBN 0-631-13618-5)
Fascism Today: A World Survey by Angelo Del Boca (Pantheon Books, 1st American edition, 1969)
Free to Hate: The Rise of the Right in Post-Communist Eastern Europe by Paul Hockenos (Routledge; Reprint edition, 1994, ISBN 0-415-91058-7)
The Dark Side of Europe: The Extreme Right Today by Geoff Harris, (Edinburgh University Press; New edition, 1994, ISBN 0-7486-0466-9)
The Far Right in Western and Eastern Europe by Luciano Cheles, Ronnie Ferguson, and Michalina Vaughan (Longman Publishing Group; 2nd edition, 1995, ISBN 0-582-23881-1)
The Radical Right in Western Europe: A Comparative Analysis by Herbert Kitschelt (University of Michigan Press; Reprint edition, 1997, ISBN 0-472-08441-0)
Shadows Over Europe: The Development and Impact of the Extreme Right in Western Europe edited by Martin Schain, Aristide Zolberg, and Patrick Hossay (Palgrave Macmillan; 1st edition, 2002, ISBN 0-312-29593-6)
הערות שוליים

↑  Roger Griffin, "Interregnum or Endgame?: Radical Right Thought in the ‘Post-fascist’ Era," The Journal of Political Ideologies, vol. 5, no. 2, July 2000, pp. 163-78
↑  ‘Non Angeli, sed Angli: the neo-populist foreign policy of the "New" BNP', in Christina Liang (ed.) Europe for the Europeans: the foreign and security policy of the populist radical right (Ashgate, Hampshire, 2007). ISBN 0754648516
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810623997005606  NKC: ph123229 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רעל

אזהרת רעל בבתי מרקחת ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית בשנות ה-30
רעלים שהופקו מכיפת קוצים קטלנית.
צפרדע חץ זהובה, מהחיות הרעילות ביותר בעולם.
חשופית ימית רעילה מהמין Doriprismatica atromarginata. חשופית זו משתמשת ברעלנים שהיא משיגה מאכילת ספוגיים רעילים כדי להשתמש על טורפים אפשריים.
אמנית המוות מכילה מגוון רעלים כגון אלפא אמניטין.
רעל הוא חומר, לרוב ביולוגי, שעלול לגרום לאורגניזמים פציעה, מחלה או מוות, בדרך כלל על ידי תגובה כימית או פעילות אחרת ברמה המולקולרית. חלק מהרעלים הם גם רעלנים, וההבחנה בין השניים אינה מוקפדת תמיד, גם לא בקרב מדענים. סימון בין-לאומי לרעל הוא ציור של גולגולת על רקע עצמות מוצלבות בשחור לבן.
ישנם רעלים המשפיעים רק על גוף ספציפי, בעוד אחרים גורמים נזק אקולוגי ארוך טווח העלול להזיק למינים רבים. דבר זה קורה לרוב מרעלים שנוצרים מזיהום או משימוש במספר חומרים כמו חומרי הדברה רעילים.
ישנם מספר דרכים לבדיקת עוצמת רעלים, הנפוצה שבהם היא שיטת LD50 וישנם עוד כמה שיטות.
ארס ורעל

יש להבחין בין ארס לרעל ובין בעלי החיים המשתמשים בשניהם. בעלי חיים ארסיים מייצרים את הארס בבלוטות הארס או בקבוצת תאים בגופם, ואילו בעלי חיים רעילים נוטלים בדרך כלל את הרעילות מתזונתם או מגורם אחר. רעל מכיל אף הוא רעלנים בדומה לארס, אולם מורכבותם שונה בהתאם. רעל וארס הם שתי צורות שונות בהן מאוחסנים החומרים השונים. לדוגמה, בארס המולקולות יהיו גדולות כמו גם החלבונים שבו ומרכיביו הנפוצים הם פפטידים וחלבונים. ברעל המולקולות יהיו קטנות משמעותית, באופן שיאפשר את כניסתן למערכות הגוף הפנימיות שלא דרך פצע. רעל בדרך כלל יהיה מורכב מאלקלואידים או מתרכובות אורגניות ארומטיות אחרות וישמש להגנה.
ההגדרה הכללית של בעל חיים רעיל היא באמצעות אופן העברת הרעל – בעל חיים רעיל מעביר את הרעל מגופו אל האחר בשלוש דרכים עיקריות:
מערכת העיכול – אם התוקף ינסה לאכול את בעל החיים הרעיל.
מערכת הנשימה – חדירת מולקולות קטנות באמצעות שאיפתן אל תוך מערכת הנשימה.
ספיגה – חדירת הרעל באמצעות ספיגתו אל שכבות הגוף הפנימיות דרך רקמות חיצוניות, דוגמת העור וריריות העיניים או האף.
מנגד, בעלי חיים ארסיים מעבירים את הארס שלהם למותקף באופן ישיר באמצעות פציעה חיצונית של גוף המותקף על ידי עקיצה או הכשה.
בטבע

רעלים מופקים על ידי מינים שונים של פטריות, פרוטיסטים וחיידקים שונים. באוקיינוס מספר אצות יכולות להפוך לרעילות מאוד, מה שיכול להרעיל את כל המים סביבם. צמחים רבים מפרישים רעלים, לרוב להגנה מאוכלי צמחים או אף מצמחים מתחרים. רעלים המופרשים מן הצומח גורמים בדרך כלל גירוי חריף בעור וחלקם עלולים להיות קטלניים במקרה של בליעה. ישנם גם רעלים המופקים ישירות מהאדמה, כמו מספר מלחים ותרכובות גזים רעילים.
בעלי חיים שונים משתמשים ברעלים להתגוננות מפני טורפים. ליצורים אלה פעמים רבות צבעי אזהרה כאדום, צהוב וכתום, כדי להרתיע את אויביהם. לרוב המינים המשתמשים ברעלים הם איטיים או פגיעים יחסית בדרכים אחרות, יותר ממינים גדולים, חזקים או מהירים יותר, המצליחים להשתמש בהגנות אחרות. בשל כך כמעט ואין זוחלים, עופות או יונקים רעילים אך בעלי חיים קטנים ורכי גוף הם לעיתים רבות רעילים. בין המינים הרעילים נפוצים פרוקי-רגליים שונים כמו חרקים שונים, חסרי חוליות ימיים רבים, דגים כמו נפוחיתיים, קברנוניים וצלופחים כמו ניבן ענקי (הגורם לאוכלו ללקות בסיגואטרה) ודו-חיים כמו צפרדעי חץ הרעל, קרפדות וסלמנדרות. ישנם אף כמה עופות רעילים כמו פיטוהוי עטוי.
מספר טורפים, הן של צמחים והן של בעלי חיים, מצליחים להתחסן מרעלים ספציפיים ולעיתים מצליחים להרוג את הטרף הרעיל ומחכים שרעלו יתנוון בהמשך (אצל החנקניים). אצל מספר טורפים הרעל יכול לשמש כהגנה משנית לטורפיהם שלהם, דבר הבולט אצל דנאית מלכותית הניזונה כזחל מצמחים רעילים כמו האסקלפיאס ואצל הימקגאשי, נחש תת-ארסי ההופך לרעיל לאחר שאוכל קרפדות רעילות.
מספר בעלי חיים אינם מייצרים רעל למטרות הגנה, אך יכולים לחלות בהרעלה, המסכנת את אוכליהם. כך נכון אצל המין שליו נודד ואצל מספר דגים (למשל ישנן גרינלנדי וכמה דגי שונית). כמו כן לעיתים הגוף סובל מהרעלת מזון שאינה מאכילת יצור רעיל.
בשימוש אנושי ובתרבות

חלק מהרעלים אינם נמצאים בטבע אלא מופקים בידי פעולות האדם, לרוב בחקלאות וייצור דשנים שונים. כמו כן תרכובות רעלים הנעשות במעבדה יכולות להיעשות מחוזקות יותר מהרעלים הטבעיים. מספר רעלים משמשים את האדם לכמה פעולות (הדברת מזיקים, ציד והרג בהרעלה). אחרות נעשות שלא במכוון.
הרעל בתרבות נחשב לדרך מוצלחת להריגה או להחלשת יריבים, זאת מאחר שהרעל אינו מאפשר איתור מיידי של החשודים ולרוב אינו מזוהה בזמן. לעיתים רעלים משמשים להוצאה להורג.
הסמל לחומרים רעילים, המשמש לאזהרה הוא לרוב גולגולת צלובה בעצמות, דומה מאוד לדגל שודדי ים, מה שמסמל מוות אפשרי.
ראו גם

LD50
תסמונת קרינה חריפה
בקבוקים ממפעל לטיהור שפכים בגרמניה, המכילים אזהרת רעל.
ג'יילס מרטין

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1969 (בן 55) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  אנגליה אנגליה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מנצ'סטר
 עיסוק:  מפיק מוזיקלי ‏•‏‏ פזמונאי ‏•‏‏ מלחין ‏•‏‏ רב-נגן
 סוגה:  רוק, רגאיי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יילס מרטין (באנגלית: Giles Martin; נולד ב-9 באוקטובר 1969) הוא מפיק מוזיקלי, פזמונאי, מלחין ורב-נגן אנגלי. יצירותיו בסטודיו, על הבמה, בטלוויזיה ובקולנוע זכו לשבחי המבקרים והצלחה מסחרית ברחבי העולם. מרטין הוא בנו של ג'ורג' מרטין, מפיק להקת הביטלס, ואחיו החורג של השחקן גרגורי פול מרטין.
ביוגרפיה

מרטין נולד ב-9 באוקטובר 1969, תאריך שהוא גם יום הולדתו ה-29 של ג'ון לנון. בנעוריו, החל מרטין לנגן בלהקת Velvet Jones וכתב ג'ינגלים בתקופת לימודיו. בגיל צעיר עבד כעוזרו של אביו, שסבל מירידה בשמיעה מאז שנות ה-70 המוקדמות. מרטין למד בבית הספר סטו בבקינגהאמשייר, בו סיים את לימודיו ב-1988, ולאחר מכן המשיך ללימודים באוניברסיטת מנצ'סטר. בשנת 1995 מונה מרטין למנהל-משנה מוזיקלי בתוכנית הספירה לאחור בטלוויזיה וברדיו The Great Music Experience. בנוסף, עבד על מופע Party at the Palace לכבוד יובל הזהב של המלכה אליזבת' השנייה והפיק את האלבום וה-DVD שנלווה לאירוע.
בשנת 2004, הפיק את אלבומה המצליח של היילי ווסטרנה, Pure, שהפך לאלבום הקלאסי הנמכר ביותר בבריטניה. הוא גם עבד עם אמנים כמו קולה שייקר, ג'ף בק, אלביס קוסטלו, INXS, קייט בוש, אלטון ג'ון וההרולינג סטונז.
בשנת 2006, בשיתוף פעולה עם אביו, עשה רמיקס ועיבד מחדש את יצירות הביטלס למופע "Love" של סירק דו סוליי במיראז' בלאס וגאס. בשנת 2016 עדכן את הפסקול לרגל חגיגות העשור למופע. בנוסף, עבד עם מרטין סקורסזה על הסרט הדוקומנטרי "Living in the Material World" על ג'ורג' האריסון ושיתף פעולה עם רון הווארד על הסרט התיעודי "Eight Days A Week" על הביטלס.
בשנת 2009, חזר מרטין לקטלוג הביטלס בפרויקט המשחק "The Beatles: Rock Band". בנוסף, שימש כמפיק ביצירת מהדורות הדלוקס של אלבומי הביטלס לרגל ימי השנה – מ-Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band ב-2017 ועד "האלבום הכחול" ב-2023. כמו כן, היה מפקח המוזיקה של הסדרה הדוקומנטרית "The Beatles: Get Back" ומיקסר מוזיקה לצד סם אוקל.
מאז 2014, מרטין משמש כראש תחום חוויית הקול בחברת Sonos, המייצרת מערכות שמע אלחוטיות לבית. ב-2018 מונה לראש תחום הסאונד בקבוצת יוניברסל מיוזיק.
מרטין זכה בשני פרסי גראמי ב-2007 על פסקול האלבום Love, ובשנת 2022 זכה בפרס אמי על עבודתו בסדרה "The Beatles: Get Back".
פרסים ומועמדויות

| פרס | שהב | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גראמי | 2025 | הקלטת השנה | "Now and Then" | מועמדות |  |
| פרס הקולנוע הבריטי העצמאי | 2024 | הפיקוח המוזיקלי הטוב ביותר | Back to Black | מועמדות |  |
ביאורים

↑  בתור מפיק השיר
הערות שוליים

↑  William Mullally, Remixing Giles Martin: 'The Beatles: Love' producer opens up on life, music and his father, The National (באנגלית)
↑  CA Management, camanagement.co.uk
↑  Lars Brandle, Giles Martin Talks Legacy of The Beatles: They ‘Were Less Successful When I Was Growing Up’, Billboard, ‏2023-04-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  67th Annual GRAMMY Awards | GRAMMY.com, grammy.com
↑  Leo Barraclough, Jacques Audiard’s ‘Emilia Pérez’ Wins Best Film, Director, Screenwriter and Actress at European Film Awards, Variety, ‏2024-12-07 (באנגלית אמריקאית)
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007325985005171  BnF: cb155075761 (data)  GND: 1308216602  ISNI: 0000 0001 1489 7048  LCCN: no2006127872  MusicBrainz: e71872c6-d390-4da0-a0da-4726a05c9a85  SNAC: w65j4wc3  SUDOC: 157703355  VIAF: 31762360   WorldCat (עם VIAF): 31762360
אפליקציית תשלומים

אפליקציית תשלומים היא אפליקציית מובייל המאפשרת העברת כספים באמצעות תשלום בנייד. האפליקציה מאפשרת לכל בעל טלפון חכם לשלם באמצעותו לבעל טלפון חכם אחר שאותה אפליקציה מותקנת אצלו, ולקבל תשלום מבעלי טלפון חכם אחרים. הזיהוי של מקבל התשלום הוא לפי מספר הטלפון שלו. האפליקציה מאפשרת תשלום חד-פעמי מיידי, וכן תשלום חד-פעמי עתידי ותשלום קבוע מדי חודש.
בישראל

בישראל פועלות שלוש אפליקציות תשלומים פופולריות, של שלושת הבנקים הגדולים:
bit של בנק הפועלים, החלה לפעול בסוף שנת 2016, והיא הפופולרית ביותר, עם נתח שוק של 80% מהעברות כספים מאדם לאדם בסלולרי נכון ל-2022. לפי הערכה, עד מאי 2024 הגיעו הפסדי הבנק על אפליקציה זו למיליארד ש"ח.
PAY של בנק לאומי, החלה לפעול בתחילת 2017, ובתחילת דרכה נקראה PepperPay. ב-2022 החליט בנק לאומי לסגור את האפליקציה לשימוש הקהל הרחב ולתמוך בה במתכונת מוגבלת.
PayBox של בנק דיסקונט, החלה לפעול במהלך 2017. מספר המשתמשים שהוסיפו אמצעי תשלום הגיע בשנת 2021 ל-1.6 מיליון. מחזור העברות הכספים באפליקציה הסתכם באותה שנה ב-3.2 מיליארד שקלים. בשנת 2023 אמצעי התשלום הציע ריבית של 3% על הכסף, על אף שזו הייתה נמוכה מהריבית מאג"ח המדינה או מפיקדונות הבנקים באותה העת. בפועל, נכון לרבעון הרביעי של שנת 2023, ייצרה פעילות חברה זו הפסדים עמוקים לבעליה.
הפעלת האפליקציות בידי הבנקים כפופה לרגולציה של בנק ישראל. בראשית דרכן שימשו האפליקציות להעברת כספים בין אנשים פרטיים (P2P – Person to Person) ובהמשך הורחבה פעילותן גם לתשלום בבתי עסק (P2B – Person to Business).
בניגוד לאמצעי תשלום אחרים, כגון המחאה או כרטיס אשראי, שבאמצעות שירותי סליקה מאפשרים העברת כספים בין בנקים שונים או בין מקבלי שירות של חברות אשראי שונות, אפליקציות התשלומים מאפשרות העברת כספים רק בין בעלי אותה אפליקציה, כך שמשתמש המעוניין לקבל תשלום מכל אפליקציה נדרש להתקין בטלפון החכם שלו את שלוש האפליקציות.
ראו גם

תשלום בנייד
מסחר אלקטרוני
הערות שוליים

↑   אתר האינטרנט הרשמי של bit
1 2  אלמוג עזר, מודה ועוזב: חמש שנים לאחר השקתה, בנק לאומי סוגר את Pay, באתר כלכליסט, 26 בפברואר 2022
↑   מיכאל רוכוורגר ואסא ששון, ביט הפסידה יותר מפייבוקס, אך שולטת בשוק. מי תצליח לשנות כיוון?, באתר TheMarker‏, 13 ביוני 2024
↑   אתר האינטרנט הרשמי של PAY
↑   אתר האינטרנט הרשמי של PayBox
↑  וואלה! כסף‏, אורי לוין מביא את דיסקונט לרווח הגבוה בתולדותיו, באתר וואלה, 9 במרץ 2022
↑  שקד גרין, פייבוקס בצעד חריג: תציע ריבית של 3% על הכסף, באתר כלכליסט, 5 ביוני 2023
↑   יורם גביזון, שופרסל מנסה למזער נזקים: במו"מ למכירת חלק מאחזקתה בפייבוקס, באתר TheMarker‏, 3 באוקטובר 2023
↑  עירית אבישר, צמיחה יקרה: פייבוקס הפסידה 77 מיליון שקל ב-2023, באתר כלכליסט, 31 במרץ 2024
| שירותי תשלום בנייד |
| --- | --- | --- |
| שירותים פעילים | Apple Pay‏ • Apple Card‏ • bit‏ • גוגל פיי‏ • Samsung Pay‏ • PayPal‏ • ארנק • יאנדקס. כסף |  |
סמבוק

| סמבוק |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו־פסיגיים
סדרה:: שלמונאים
משפחה:: מורניים
סוג:: סמבוק
שם מדעי
 Sambucus ‏לינאוס, 1753
סַמְבּוּק (שם מדעי: Sambucus) הוא סוג של עצים או שיחים או צמחים עשבוניים רב-שנתיים ממשפחת המורניים (Viburnaceae, בעבר שויך למשפחת יערתיים (Caprifoliaceae)). הסוג כולל 22 מינים: מהם 18 שיחים או עצים וארבעה רב-שנתיים בעלי קנה שורש. תפוצתו של הסוג משתרעת בעיקר בהרים הממוזגים ועד הטרופיים כמעט בכל העולם.
לסוג סמבוק שני נציגים בישראל: סמבוק שחור (Sambucus nigra) שיח או עץ נדיר מאוד הפורח במתחילת מרץ עד תחילת יוני; וסמבוק אמיתי (Sambucus ebulus) המכונה גם סמבוק עשבוני. זהו צמח נדיר מאוד הגדל באתר אחד בחרמון הגבוה ופורח מאמצע אפריל עד תחילת אוגוסט. הסמבוק האמיתי משמש גם כעץ נוי עם פריחה לבנה ופירות שחורים. סמבוק אמיתי הוא צמח עשבוני רב-שנתי נדיר מאוד. בשנת 2008 נמצא מין זה על ידי ד"ר אורי פרגמן-ספיר בחרמון, ברום 2,100 מ'. הוא נמצא באתר אחד בלבד בחברת אדר קטן-עלים (Acer monspessulanum subsp. microphyllum) ואיסם קטן-פרחים (Vincetoxicum dionysiense) ממשפחת ההרדופיים.
בעולם מינים רבים מתורבתים כצמחי נוי וכן למאכל. המין הנפוץ כצמח נוי בישראל הוא סמבוק שחור, והמין הנוסף שאוקלם ונשתל כעץ נוי בישראל הוא סמבוק קנדי שמוצאו מאמריקה הצפונית עד ונצואלה ובוליביה.
תפוצה

תפוצתם של 16 מתוך 22 מיני הסמבוק משתרעת בעיקר באזורים הרריים עם אקלים ממוזג, שלושה באזורים הטרופיים ושניים באזורים הסובטרופיים, בעיקר בחצי הכדור הצפוני ובאזורים מסוימים באוסטרליה ובאמריקה. רק מין אחד גדל במדבר ובאזורים צחיחים - סמבוק מקסיקני (Sambucus mexicana), שאוקלם במדינות מסוימות באפריקה.
סמבוק אפריקני (Sambucus africana) הוא המין היחיד הגדל בר בטבע במזרח אפריקה הטרופית (אוגנדה, טנזניה וקניה). זהו צמח רב-שנתי או גאופיט עם קנה שורש, שגדל בעיקר בבתי גידול הרריים טרופיים.
טקסונומיה

משפחת המורניים אליו שייך הסוג סמבוק כולל עוד שני סוגים בלבד: מורן ואדוקסה (adoxa), לאחרון אין נציג בר בישראל ולראשון נציג אחד - מורן החורש.
בעבר הסוג סמבוק שויך למשפחת היערתיים. בשנת 2016 הועברו הסוג סמבוק והסוג מורן ממשפחת היערתיים למשפחת המורניים. שמה העברי המוצע של המשפחה, על שם הסוג מורן והמין מורן החורש, אינו רשמי והוא ממתין לאישור ועד הלשון העברית. לפי הטַקְסוֹנוֹמְיָה (תורת המיון) העכשווית (2021) משפחת השלמוניים (Dipsacaceae) בוטלה ואוחדה עם משפחת היערתיים (Caprifoliaceae) וזאת האחרונה המורחבת פוצלה למשפחת היערתיים ומשפחת המורניים (Viburnaceae) ושתיהן משויכות לסדרת השלמונאים (Dipsacales).
מאפיינים של הסוג

שיחים או עצים או צמחים עשבוניים רב-שנתיים בעלי קנה שורש. בסוג סמבוק, על פי רוב אין גזע אחד אלא מספר גזעים היוצאים הישר מהאדמה ולכן הגדרה של חלק מן המינים הוא שיח או עץ קטן וחלקם מוגדרים כשיחים בלבד ומספרם בהתאמה הוא 6, ו-11. מלבד 17 מינים אלה גדל עץ גדול - Sambucus australis - הגדל בעיקר בבתי גידול סובטרופיים, בדרום-מזרח וברזיל הדרומית ועד לצפון-מזרח ארגנטינה.
העלים נגדיים, מנוצים למספר בלתי זוגי של חמישה עד תשעה עלעלים משוננים ולעיתים נדירות יותר שלושה או 11.
הפרחים קטנים, דו-מיניים, בעלי שחלה תחתית וערוכים בתפרחות מסוימות או במכבדים בקצות הענפים.
הגביע בעל צינור קצר ו-3–5 אונות קצרות מאוד. צינור הגביע מעורה בשחלה.
הכותרת גלגלית או כמעט גלגלית, בעלת חמש אונות פרושות, מאוחת עלים בבסיסם לצינור ונושרים כיחידה אחת.
מספר האבקנים 5 כמספר אונות הכותרת. הזירים קצרים. השחלה בעלת 3–5 מגורות, עמוד שחלה קצר ובעל 3–5 אונות.
הפרי דמוי ענבה קטנה ובתוכה 3–5 אגוזיות מוקשות.
הפריחה מתרחשת בסוף האביב והיא מופיעה כאשכולות פרחים לבנים קטנים. מהם מתפתחים גרגרים שחורים, כחולים כהים או אדומים ולעיתים נדירות גם צהובים או לבנים.
שימושים > מזון

פרחי המין סמבוק שחור (Sambucus nigra) משמשים בייצור משקה קל שנקרא סוקאטה, סירופ מתוק ומשקאות חריפים כגון אקוואויט וסמבוקה. הפירות נאכלים במרכז אירופה במגוון צורות. עם זאת, מומלץ לא לאכול את הפירות כשהם חיים, כיוון שחלק מהמינים רעילים במידה מסוימת. חלקי הצמח מכילים גליקוזיד שמתחבר עם ציאניד שעלול להצטבר בגוף ולגרום להרעלה. קיימים דיווחים על מקרי הרעלה כתוצאה מאכילת חלקי הצמח.
שימושים > צמחי נוי

מספר מינים תורבתו והם מגודלים בחצרות לנוי, בגלל עלוותם ופרחיהם ובגלל פירותיהם, כמו גם למשיכת ציפורים ופרפרים.
שימושים > רפואה עממית

הסמבוק השחור משמש מזה מאות שנים כצמח מרפא עממי וקיימות טענות שהוא מסייע בריפוי שפעת, בהקלה במקרי אלרגיה ועל דרכי הנשימה. ברפואה סינית משמש הצמח לטיפול בראומטיזם ובפציעות טראומטיות.
שימושים > מוזיקה

בסלובקיה ובהונגריה משמשים ענפי הצמח ליצירת חלילים מסורתיים.
אקולוגיה

פירות הצמח משמשים מאכל למיני ציפורים, פרפרים וחרקים אחרים. פטריות המאכל אזנונית יהודה גדלות בעיקר על עצי סמבוק.
פולקלור ואזכורים תרבותיים

הפולקלור אודות עצי הסמבוק נרחב ומגוון. בעוד שלפי מיתוסים מסוימים עץ הסמבוק מגונן מפני מכשפות ורוע, לפי אחרים, מכשפות מתגודדות מתחת לעץ, בעיקר כאשר הוא עמוס בפרי. כאשר עץ סמבוק נכרת, רוח "האם הזקנה" (אנ') משתחררת ממנו ונוקמת את נקמתו. לפיכך, על מנת לכרות את העץ בבטחה, יש לשיר בה בעת מזמור לאם הזקנה.[דרוש מקור: איזה פולקלור? מאיפה?]
בסרט הקולנוע "מונטי פייתון והגביע הקדוש" משנת 1975 השומר הצרפתי מזכיר את שם הצמח בכך שאומר למלך ארתור: "אמא שלך הייתה אוגרת, ואבא שלך הריח כמו סמבוק!"(Your mother was a hamster, and your father smelt like elderberry)
בספר השביעי בסדרת ספרי הארי פוטר מוזכר עץ הסמבוק כצמח שממנו עשוי "שרביט הבכור" - שרביט בלתי מנוצח אותו יצר המוות עצמו.
המינים הגדלים בישראל

שלושה מינים בישראל מהם שניים גדלים בר סמבוק שחור וסמבוק אמיתי והשלישי הוא צמח תרבותי - סמבוק קנדי.
סמבוק שחור

סמבוק שחור (Sambucus nigra) הוא שיח נשיר או עץ קטן המגיע לגובה של עד 5 מטרים (ועד 10 מטרים בתנאי גידול מתאימים). תפוצתו באזורים הממוזגים (אירו-סיבריים) בכל אירופה עד מערב איראן, בישראל הוא נדיר מאוד ותפוצתו מצטמצמת בעיקר לגליל העליון. באירופה הוא גדל במגוון רחב של בתי גידול, כולל יערות, שטחי דשא, גדרות, חורשים, גדות נהר, וכן לצד דרכים, מסילות ברזל ואזורים מבוזבזים. בישראל הוא נדיר מאוד וגדל בר במקומות לחים בעיקר בהרי גליל העליון או משמש כשיח נוי תרבותי שגדל באדמות פוריות ובשמש מלאה. הפריחה מופיעה כאשכולות פרחים לבנים קטנים, מהם מתפתחים ענבות שחורות ואכילות.