stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישראל באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018)
ענפים > שיט

באליפות העולם לשנת 2017 בגלשני ביק טכנו +293 שנערכה בקיברון, צרפת סיימה נעמה גזית במקום הרביעי בתחרות הנערות ובר נברי סיים במקום התשיעי בתחרות הנערים. מיקומם של שני גולשי הרוח הבטיח 2 מקומות למשלחת הישראלית בתחרויות גלישת רוח.
| שם | מקצוע | שיוט> 1 | שיוט> 2 | שיוט> 3 | שיוט> 4 | שיוט> 5 | שיוט> 6 | שיוט> 7 | שיוט> 8 | שיוט> 9 | שיוט> 10 | שיוט> 11 | שיוט> 12 | שיוט> מדליות | ניקוד כללי | ניקוד שלילי | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נעמה גזית | טכנו +293, נערות | 5 | 5 | 4 | 2 | בוטל | 5 | 7 | 4 | 2 | 4 | 3 | 16 | 6 | 63 | 47 | 4 |
| תומר ורדימון | טכנו +293, נערים | נפסל (25) | 6 | 3 | 3 | בוטל | 5 | 12 | 7 | 3 | 5 | 3 | 7 | 2 | 81 | 56 | 4 |
↑  המספר המחוק הוא השיוט הגרוע ביותר, שלא מחושב בניקוד הכללי.
הערות שוליים

↑  אורן אהרוני, אולימפיאדת הנוער: סמברג תישא את הדגל בטקס הפתיחה, באתר ynet, 5 באוקטובר 2018
↑  אורן אהרוני, מדהים: מדליית זהב ושיא ישראלי באולימפיאדת הנוער, באתר ynet, 8 באוקטובר 2018
↑  אורן אהרוני, אולימפיאדת הנוער: מדליית ארד לדניס לוקטב, באתר ynet, 9 באוקטובר 2018
↑  אורן אהרוני, אולימפיאדת הנוער: 18 ספורטאים במשלחת הישראלית, באתר ynet, 15 באוגוסט 2018
↑  אורן אהרוני, דניס לוקטב: "נקווה שנייצג את ישראל בכבוד באולימפיאדת הנוער", באתר ynet, 5 בספטמבר 2018
↑  2017 Mountain Bike World Championships - CROSS-COUNTRY - Men Junior - Ranking by Nation, האיגוד הבינלאומי לאופניים, ‏7 בספטמבר 2017
↑  Men’s Combined Team Event, האיגוד הבינלאומי לאופניים, ‏30 באוקטובר 2017
↑  יניב טוכמן‏, המשלחת הישראלית לאולימפיאדת הנוער יוצאת לארגנטינה, באתר וואלה, 5 בספטמבר 2018
↑  Buenos Aires 2018 - Official Results Book - CYCLING (באנגלית). הוועדה המארגנת של אולימפיאדת הנוער בואנוס איירס. 17 באוקטובר 2018. pp. 37–50. נבדק ב-27 במאי 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  18 nations secure Youth Olympic participation in Rhythmic Gymnastics, האיגוד האירופאי להתעמלות, ‏16 בפברואר 2018
↑  "Golds, glory and Olympic spots handed out at Acro World Age Group Competitions". התאחדות ההתעמלות הבינלאומית. 11 באפריל 2018. נבדק ב-20 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דיווח על ההעפלה למשחקים בדף הפייסבוק של איגוד ההתעמלות
↑  "Youth Olympic Games Qualifying Competition - Men Artistic Gymnastics - All-Around Results" (PDF) (באנגלית). התאחדות ההתעמלות הבינלאומית. 23 ביוני 2018. נבדק ב-28 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  הודעה בעמוד הפייסבוק של איגוד התעמלות בישראל
↑  אורן אהרוני, סמברג ופסקוביצקי קיבלו כרטיס חופשי לאולימפיאדת הנוער, באתר ynet, 17 ביוני 2018
↑  "Results: 2018 Banyoles ETU Triathlon European YOG Qualifier - Youth Men" (באנגלית). איגוד הטריאתלון הבינלאומי. 7 ביולי 2018. נבדק ב-12 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Qualification System – Youth Olympic Games Buenos Aires 2018 - Swimming" (PDF) (באנגלית). פדרציית השחייה הבינלאומית. 30 בנובמבר 2017. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2018-07-13. נבדק ב-13 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  קריטריונים ל-YOG – בואנוס איירס – אוקטובר 2018, באתר איגוד השחייה בישראל
↑  הגולשים הצעירים של ישראל השיגו את הקווטה למשחקים האולימפיים לנוער שייערכו בקיץ 2018 בבואנוס איירס, ארגנטינה., באתר איגוד השיט בישראל, ‏21 ביולי 2017
| ישראל במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| משחקי הקיץ | סינגפור (2010) • נאנג'ינג (2014) • בואנוס איירס (2018) • דקר (2026) |  |
| משחקי החורף | לילהאמר (2016) • לוזאן (2020) • קאנגוואן (2024) |  |
נועה קזדו יקר ויונתן פרידמן בטקס הענקת המדליות בהתעמלות אקרובטית
רוכבי האופניים איתן לוי ונדב רייסברג במקצה מרוץ נגד השעון
עמל חסנוב במהלך תחרות הקפיצה במוט
אריאל שולמן בקרב על מדליית הארד
ולריה סוצקוב במהלך תרגיל האלות
נועה קזדו יקר ויונתן פרידמן בתרגיל הגמר
אורי זיידל בתרגיל הקרקע
אבישג סמברג במהלך הקרב נגד קאו זיאן מהרפובליקה העממית של סין
איתמר לבנון במרוץ היחידים בהתחלה של מקטע הריצה
דניס לוקטב בסיום משחה הגמר 400 מטר בסגנון שחייה חופשית
פיקסלים

ערך זה עוסק בסרט מדע בדיוני משנת 2015. אם התכוונתם ליחידת מידע גרפית בסיסית במחשב, המתארת נקודה בתמונה דיגיטלית, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 מבוסס על:  "פיקסלים" מאת פטריק ג'ין
 בימוי:  כריס קולומבוס 
 הופק בידי:  אדם סנדלר כריס קולומבוס אלן קוברט מארק רדקליף
 תסריט:  טים הרליהי
 עריכה:  יוז וינבורן 
 שחקנים ראשיים:  אדם סנדלר קווין ג'יימס מישל מונאהן פיטר דינקלג' ג'וש גד בריאן קוקס אשלי בנסון ג'יין קרקובסקי
 מוזיקה:  הנרי ג'קמן 
 צילום:  אמיר מכרי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Happy Madison Productions 1492 Pictures
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית24 ביולי 2015 ישראל23 ביולי 2015
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט קומדיית פעולה, סרט פרודיה, לייב אקשן, חוברת קומיקס 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, לונדון 
 תקציב:  129 מיליון דולר
 הכנסות:  244.9 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   pixels
 pixels-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
פיקסלים (באנגלית: Pixels) הוא סרט קומדיה-מדע בדיוני-פעולה של חברת סרטי קולומביה שיצא לאקרנים ב-23 ביולי 2015. הסרט מבוסס במקור על הסרטון הקצר "פיקסלים" של פטריק ג'ין. את הסרט ביים כריס קולומבוס ומככבים בו אדם סנדלר, קווין ג'יימס, מישל מונאהן, פיטר דינקלג', ג'וש גד, בריאן קוקס, אשלי בנסון וג'יין קרקובסקי.
עלילה

בשנת 1982 נערכת אליפות העולם במשחקי וידאו. סם ברנר, ויל "צ'ואי" קופר ולדלו למונסוף מתמודדים. ויל מומחה במשחק "claw" (מנוף שתופס פרסים). סם שמומחה במציאת דפוסי התנהגות במשחקים זוכה במשחקי גאלגה וסנטיפד ועולה לגמר מול אדי פלאנט, ילד שחצן רודף שמלות ואלוף הפק-מן, ומפסיד לו בדונקי קונג, בו אין דפוסי התנהגות בשלבים מתקדמים. נאס"א שולחת קפסולת זמן אל החלל החיצון אשר כוללת תמונות ותרבויות של הזמן הזה על מנת לשמור על השקט בין החיים מחוץ לכדור הארץ, כולל סרטון התחרות. אולם חייזרים שהתעניינו במשחקי הווידאו של שנות ה-80 ראו במשחקים אלה קריאת תיגר וזממו לשלוט בכדור הארץ באמצעות פיקסלים של משחקי הווידאו ושלחו גרסאות ענקיות של משחקי וידאו כדי לכבוש את כדור הארץ.
בעזרת משחק גאלגה החייזרים כבשו בסיס של חיל האוויר האמריקאי בגואם, ובעזרת משחק ארקנואיד את הטאג' מהאל בהודו.
לאחר כל מתקפה נשלח לכדור הארץ קטע וידאו המורכב מקטעי הסרטים שהחייזרים מצאו בקפסולת הזמן. בקטעי הווידאו החייזרים מסבירים שהקרב ביניהם לבין בני האדם ייערך כמשחק מחשב, שבו לכל צד יש 3 חיים, ומאחר ובני האדם הפסידו ב-2 קרבות, הם איבדו 2 חיים. לאחר שצד אחד מאבד את כל נקודותיו, הוא מושמד, והצד השני מנצח, וכעת לבני האדם נותר קרב אחד להפסיד בו לפני שיושמדו. בכל קרב, הצד המנצח מקבל פרס על ניצחונו מן הצד השני, וכן, 2 בני אדם נחטפו על ידי החייזרים במהלך 2 הקרבות.
בהווה הנשיא וויליאם "צ'ואי" קופר (קווין ג'יימס) קורא לחברו הטוב, סם ברנר (אדם סנדלר) אשר עכשיו הפך למתקין כבלים והיה חבר של אשתו של וויליאם (ג'יין קרקובסקי). ביחד עם ולדלו הוא מאמן מחלקה שלמה של "אריות הים" במשחקי מחשב. אולם כאשר הזירה השלישית נקבעת, בהייד פארק בלונדון, מתברר שהחיילים לא מצליחים להתמודד עם הזחל מסנטיפד. סם, אלוף העולם במשחק הזה, לוקח לידיו רובה אנרגיה ועובר לבדו את השלב הראשון. ולדלו מצטרף אליו בשלב השני בו יש שני זחלים והם מנצחים.
הזירה הרביעית נבחרת ברחובות ניו יורק בהשראת המשחק פק מן, אך הפעם בני האדם יגלמו את הרוחות, והחייזרים את פק מן. צ'ואי נאלץ לחון את אדי מהכלא, ויחד עם ממציא הפק-מן, פר' איוואטני, הארבעה ניגשים לאתגר עם מכוניות רפאים, אשר מייצגים את הרוחות במשחק. אוונטי מנסה להרגיע את פק-מן אך הוא אוכל את ידו. אדי, ולדלו וסם מצליחים להרוג לפק-מן מנת חיים אחת, אבל אז השנייה אוכלת את גרעין האנרגיה (שהופך את פק-מן לבלתי פגיע ל-10 שניות) והורסת לודלו את המכונית "פינקי". אדי מגיע במהירות חשודה והורס את מנת החיים השנייה. פק-מן השלישי נותר מול סם לבדו ומצליח לאכול את גרעין האנרגיה השני וסם בורח ממנו ברברס, תוך כדי שהוא סופר עד 10. מיד אחרי השנייה האחרונה פק-מן פוגע במכונית שלו ומת.
לאחר הניצחון הנשיא עורך מסיבה עם אדי, סם וודלו, אך במהלך המסיבה מתגלה שאדי השתמש בקודים על מנת לרמות במשחק, ולכן הדבר נחשב הפסד טכני-משמע, השמדת כדור הארץ.
למחרת החייזרים שולחים את כל הדמויות ממשחקי המחשב שקלטו, להשמדת המין האנושי, בזמן שהצוות מנסה ללא הצלחה להילחם בהם ברחובות וושינגטון די. סי..
החבורה מתפצלת: אדי וולדלו נלחמים ברעים שפולשים בזמן שצ'ואי, ויולט וסם נכנסים לחללית האם ומתמודדים מול הבוס האחרון: דונקי קונג ברמת הקושי הגבוהה ביותר, ללא דפוסי התנהגות. מאט, הבן של ויולט, מספר לסם שאדי בכלל רימה בתחרות, לכן הוא בעצם אלוף העולם בדונקי קונג. סם מגיע לפסגה ומביס את הגורילה, מה שמוביל לניצחון בני האדם. ולדלו מתחתן עם ליידי ליסה ממשחקי וידאו עליה פינטז 33 שנה ונולדים להם 5 קיוברט.
שחקנים

| שחקן | דמות | תיאור דמות |
| --- | --- | --- |
| אדם סנדלר | סם ברנר | דמות ראשית, חבר בצוות |
| מישל מונאהן | ויולט ואן פאטן | לוטננט קולונל האחראית על מעבדת הפיתוח של כלי נשק כנגד החייזרים, חברה בצוות |
| קווין ג'יימס | ויליאם קופר | נשיא ארצות הברית |
| פיטר דינקלג' | אדי פלאנט | אויבו החצוף והרמאי של ברנר, חבר בצוות |
| ג'וש גד | לאדלו למונסוף | גאון עם טכניקות גרועות, חבר בצוות |
| בריאן קוקס | אדמירל פורטר | גנרל |
ג'יין קרקובסקי: אשתו של ויליאם קופר
| דניס אקיאמה | טורו איוואטאני | ממציא המשחק "פק-מן" |
| סרינה ויליאמס | סרינה ויליאמס | משחקת את עצמה |
| אשלי בנסון | העלמה ליסה | לוחמת יפה ממשחק המחשב "Dojo Quest" |
| שון בין | רב"ט היל | מ"כ ב-SAS הבריטי |
משחקים נוספים שמופיעים כרעים בפלישה

האחים מריו
דרדסים
פלישת החוצנים
פרוגר
טטריס
דיגר
קיוברט
סמינר הרב וולף

| --- | --- |
המבנה הישן, רחוב הרב הירש בני ברק
המבנה הישן, רחוב הרב הירש בני ברק
 מוסד חינוכי
 השתייכות:  חרדי ליטאי
 מייסדים:  הרב יוסף אברהם וולף
 שכבות לימוד:  ט-יד
 בעלי תפקידים
 מנהל:  הרב שלמה וולף
 תלמידים
 :  כ-2,500
 מיקום
 מיקום:  בני ברק
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°4′49.01″N 34°49′53.9″E﻿ / ﻿32.0802806°N 34.831639°E﻿ / 32.0802806; 34.831639
  (למפת גוש דן מוגדלת) סמינר הרב וולף(למפת גוש דן רגילה) סמינר הרב וולף(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סמינר הרב וולף(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סמינר הרב וולף
 
המבנה החדש ברחוב בעל התניא בבני ברק
סמינר בית יעקב לבנות ע"ש הרב וולף (מכונה "סמינר הרב וולף", או בקצרה "וולף") הוא סמינר לבנות חרדיות, הכולל בית ספר תיכון וסמינר ללימודי הוראה ומקצועות נוספים בעיר בני ברק. בסמינר מתחנכות כ-2,500 בנות המשתייכות בעיקר לזרם הליטאי או החרדי-ספרדי, והוא נחשב למוסד מבוקש.
היסטוריה

הסמינר הוקם בשנות ה-50 על ידי הרב יוסף אברהם וולף, בעידודו של החזון איש, כדי לתת מענה לבנות הרוצות חינוך חרדי השומר על עקרונות ומונע השפעות זרות.[דרושה הבהרה]
הרב יוסף אברהם וולף ניהל את הסמינר עד שבשנת ה'תש"ל עקב מחלה, העביר את הניהול לידי בנו הרב זאב אלעזר וולף.
לאחר פטירת אביו בשנת תשל"ט נקרא הסמינר על שמו "סמינר בית יעקב על שם הרב וולף". בשנותיו האחרונות סייעו לו בניהול הסמינר בנו הרב שלמה וולף, בתו מרים קופשיץ וחתנו הרב נחום קופשיץ.
הסמינר היה מיועד לכל הבנות החרדיות המתגוררות במרכז הארץ, ולמשך תקופה ארוכה אף שימש לכל הזרמים. עם הזמן נפתחו סמינרים ייעודיים לזרם החסידי, ורובן של הבנות החסידיות מתחנכות שם.
בשנות ה-90, בעקבות הגידול באוכלוסייה ועומס רב בקבלה לסמינר, נפתחו שני סמינרים נוספים הנושאים גם הם את השם "סמינר בית יעקב לבנות ע"ש הרב וולף": סמינר הרב כהנא וסמינר הרב מאיר.
עשר שנים לאחר מכן נפתח סמינר נוסף לבנות מהמגזר הספרדי הנושא את אותו שם. בהנהלתה של הרבנית אלקיים. הסמינרים הללו אף על פי שכולם נושאים את שמו של סמינר הרב וולף הוותיק מנוהלים עצמאית.
קווי היסוד של הסמינר

בספרי "התקופה ובעיותיה" של מייסד הסמינר הרב וולף, נכתבו קווי היסוד הייחודיים של הסמינר:
אהבת ה' ואהבת תורה
אמונת חכמים
יראת שמים ומידות טובות
צניעות ודרך ארץ
מדבריו: "השם בית יעקב הוא כולו אמונה, כולו חינוך למידות נעלות בין אדם למקום ולחברו; השם "בית יעקב" אומר - מי היא המצוינת: לבוש צנוע, דקדוק בכשרות והכשרים, דיבור כשר, תפילה בכוונה, שמחה לעזור לזולת. השם בית יעקב כולל בהירות בהשקפות: הערכת תלמיד חכם אבל לא הערכת הפרופסור; שאיפה להדמות לצדקניות של הדורות שעברו גם אם לא למדו. התקווה היא להיות אשת תלמיד חכם אשר תורתו היא חייו ולהיות אם לבני תורה. לא הידיעות הן התכלית אלא ה"דעות"- ההשקפות והמידות. המובחרות שבין החניכות היא "אם הבנים שמחה".
"אם נצליח להשריש לתלמידות שתכלית הלימודים לשאוף להידמות לאימותינו, שלא למדו, סימן שהצלחנו בחינוך הבנות".
מבנה הסמינר

ארבעה השנתונים הראשונים בסמינר הם כיתות ט-יב (א-ד סמינר), לגילאי תיכון. שני השנתונים הבאים, יג, יד (ה, ו סמינר) הם ללימודי הוראה, גננות, תכנות ולימודים נוספים. במסגרת זו מפעיל הסמינר מרכז הכשרה והשתלמויות בשם "אוהל אברהם" בו לומדות חלק מהבנות גם לאחר חתונתן.
התלבושת הנדרשת בסמינר אינה אחידה אך התלמידות נדרשות לעמוד בתקנון צניעות המושתת על תקנון בית הדין "משמר התורה", הכולל קביעות לגבי האורך ההולם חצאיות וחולצות, וסוג התכשיטים והאיפור המותר.
הקבלה לסמינר

בשנים בהן מספר הנרשמות לסמינר גדול מהכמות שהסמינר מסוגל לקבל עורך הסמינר הגרלה, והבנות ששמן לא עלה בגורל עוברות לסמינרים כהנא או מאיר. כמו בסמינרי בית יעקב אחרים, גם בסמינר זה נשמעו תלונות על אי-קבלת בנות עקב מוצאן המזרחי.
לקריאה נוספת

ר' רוז, חנן אלפר, תמר אלמוג. באתר אנשים ישראל.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  חיים שקדי, ‏היסטוריה: הרב זאב וולף יפרוש מניהול ´סמינר וולף´, באתר כיכר השבת, 3 ביוני 2011
↑  וולף אברהם, התקופה ובעיותיה, כרך ב חינוך, בני ברק: קרן להוצאת ספרים ע"ש הרב י' א' וולף זצ"ל, תשמ"ג
↑  מדברי הרב וולף. פרק שני משכילות ובורות, באתר kotar.cet.ac.il
↑  הסמינר פתח חרך: 15 בנות שובצו, באתר בחדרי חרדים, 1 בנובמבר 2009
↑  מוטי לוי‏, האפליה נמשכת: 20 תלמידות ספרדיות מבני ברק יושבות בבית, באתר וואלה, 29 בדצמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306987505171  LCCN: nr91040447  VIAF: 157547374   WorldCat (עם VIAF): 157547374
ניקול מיינס

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1997 (בת 27) גלוברסוויל, מדינת ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מיין  תיכון ויינפליט 
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקול אמבר מיינס (באנגלית: Nicole Amber Maines; נולדה ב-7 באוקטובר 1997) היא שחקנית ואקטיביסטית אמריקאית טרנסג'נדרית, הידועה בתור ניה נאל / החולמת (אנ'), בסדרה "סופרגירל" (2018–2021), גיבורת העל הטרנסג'נדרית הראשונה בטלוויזיה.
עוד לפני כן, התפרסמה בתור סוזן דו בתיק "משפחת דו נגד מדינת מיין" בבית המשפט העליון של מדינת מיין ("משפחת דו נגד אזור בית הספר יחידה 26") שדן בשימוש בשירותים בבתי הספר בהתאם לזהות המגדרית. התיק דן בזהותה המגדרית של מיינס, כאשר נמנע ממנה להשתמש בשירותי בנות בעקבות תלונה. בית המשפט קבע ב-2013 כי הכחשת זכות התלמידים הטרנסג'נדרים לגשת לשירותים בהתאם לזהותם המגדרית היא הפרה של מגילת זכויות האדם של מדינת מיין.
ביוגרפיה

מיינס ואחיה התאום הזהה ג'ונאס אומצו בלידה על ידי ויין וקלי מיינס, כשאחד מההורים הביולוגיים שלהם היה בן דוד בדרגה שנייה של קלי. לאחר שבילו את שנותיהם הראשונות בגלוברסוויל שבמדינת ניו-יורק, הם גדלו בפורטלנד, מיין. הוריה מספרים כי מילדותה חלמה להיות שחקנית. מיינס הייתה זכר בלידה, החלה להתלונן על אי התאמה בגיל שנתיים, וסיפרה בראיון שהבינה את היותה טרנסג'נדרית כשמלאו לה שלוש. בגיל 7 שינו הוריה את שמה מוויאט לניקול, ובגיל 16 אשררה זאת בעצמה באופן רשמי. מיינס הסבירה שבחרה את השם ניקול כהוקרה לדמות המגולמת על ידי אלכסה ניקולס בתוכנית "זואי 101" בערוץ ניקלודיאון.
החלה את לימודיה באוניברסיטת מיין, ועל פי דברי אביה בחרה לא לחזור ללימודים בסתיו 2018, על מנת להתמקד במשחק.
מיינס הייתה סוזן דו בתיק משפטי פורץ הדרך "משפחת דו נגד אזור בית הספר יחידה 26", אשר מכונה גם "דו נגד קלנצ'י". בבית הספר היסודי בו למדה משתמשים הילדים בכיתות א'-ד' בשירותים משותפים בחלל פתוח. לאחר מכן הם עוברים לחדרי שירותים נפרדים לבנים ולבנות ובהם תאים סגורים. כשמיינס עלתה לכיתה ה' היא החלה להשתמש בשירותי הבנות בהמלצת היועץ החינוכי של בית הספר, לאחר דיון עם הוריה וצוות המורים. בעקבות כך הגיש סבו של אחד מחבריה לכיתה תלונה בעניין, אז מנע בית הספר ממנה כניסה לשירותי הבנות והורה לה להשתמש בשירותים המשותפים של חברי הסגל. בית הספר אף שכר שומר ראש, שתפקידו היה ללוות את הילדה במסדרונות ולוודא כי תיכנס לשירותי הסגל בלבד. כאשר שומר הראש היה עסוק, על הילדה היה להתאפק עד לחזרתו. כתוצאה מכך עברה המשפחה לפורטלנד כדי לפתוח דף חדש, ושם הוצגה מיינס מלכתחילה כילדה. מיינס והוריה תבעו את מִנהל בתי הספר המחוזי בטענה כי מפלה אותה. ביוני 2014 קבע בית המשפט העליון של מדינת מיין כי מִנהל בתי הספר המחוזי הפר את מגילת זכויות האדם ואסר עליו למנוע מתלמידים טרנסג'נדרים גישה לחדרי השירותים בהתאם לזהותם המגדרית. מיינס ומשפחתה קיבלו פיצוי כספי על סך 75,000 דולר בעקבות התביעה.
ביולי 2015 עברה ניתוח להתאמה מגדרית.
קריירה

בשנת 2015 הפכו מיינס ומשפחתה לגיבורי הספר "להפוך להיות ניקול: הטרנספורמציה של משפחה אמריקאית", שפורסם על ידי כתבת "וושינגטון פוסט" איימי אליס נאט, זוכת פרס פוליצר. הספר תיעד את המשפחה ואת דרכה להשלמה עם היותה של מיינס טרנסג'נדרית. ביוני אותה שנה שיחקה מיינס בתוכנית של USA Network בשם רופא להשכיר את אנה, קטינה טרנסג'נדרית שההורמונים שלה עלולים לסכן את בריאותה.
ב-2016, מיינס הייתה לאחת מ-11 האנשים שכיכבו בסרט תעודי של ערוץ HBO בשם "רשימת הטרנס". בסרט מספרים הגיבורים את סיפוריהם האישיים כטרנסג'נדרים.
ביולי 2018 נמסר כי מיינס נבחרה לשחק בתפקיד ראשי החל מהעונה הרביעית של סדרת CW בשם סופרגירל. העונה עלתה באוקטובר 2018, ומיינס מגלמת בה את ניה נאל ("החולמת") (אנ'), אם קדמונית של חברת הלגיון נורה נאל ("נערת החלומות") (אנ'), ובכך הפכה לגיבורת העל הטרנסג'נדרית הראשונה בטלוויזיה. דמותה מתוארת כ"אישה בעלת נשמה וצורך עז להגן על אחרים". הגיבורה הוא כתבת חדשה, אותה קארה הסופרגירל לוקחת תחת חסותה, שעוברת במהלך העונה את כל הדרך מבחורה טרנסג'נדרית נחבאת אל הכלים לגיבורת על חזקה היודעת לראות את העתיד הקרוב, בדומה לדרך אותה עברה קארה עצמה בעונה הראשונה של הסדרה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Bit | לורל |  |
| 2022 | Darby and the Dead | פייפר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | רופא להשכיר | אנה | פרק: "The Prince of Nucleotides" |
| 2018–2021 | סופרגירל | ניה נאל / החולמת (אנ') | תפקיד ראשי (עונות 6-4); 61 פרקים |
| 2020 | אגדות המחר | ניה נאל / החולמת (אנ') | פרק: "Crisis on Infinite Earths: Part Five" |
| 2022 | צרות טובות | ליזה דייוויס | 4 פרקים |
| 2023 | הצהובות | ליסה | 9 פרקים |
| 2023 | הפלאש | ניה נאל / החולמת (אנ') | פרק: "Wildest Dreams" |
פרסים

| שנה | פרס | הארגון המעניק | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | רוג'ר בולדווין | האיגוד האמריקאי לחירויות האזרח של מיין |  |
| 2012 | פ.א. פנטלארג' | שוויון במיין |  |
| 2014 | ארגון קהילתי | בנות הארדי - נשים בריאות |  |
| 2014 | סמנת'ה סמית | קרן הנשים של מיין |  |
| 2014 | אשת השנה | המגזין גלמור (אנ') |  |
| 2015 | פרס הרוח של מת'יו | קרן מת'יו שפרד |  |
| 2015 | פרס נשים צעירות לצדק חברתי | פרסי מריאן הארטמן |  |
| 2018 | פרס השקיפות | סניף שיקגו של הקמפיין לזכויות אדם |  |
| 2019 | פרס בריאות והגנה לצעירים על שם אנדי קריי | המרכז הלאומי לשווייון טרנסג'נדרים |  |
| 2019 | פרס חבר המושבעים הרחב על ההופעה הטובה ביותר | Outfest |  |
ה'תשמ"ז

ה'תשמ"ז (5,747) ובקיצור תשמ"ז – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-4 באוקטובר 1986, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 23 בספטמבר 1987.
המולד של תשרי חל ביום השבת, 0 שעות ו-281 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנת שמיטה, ושנת 9 במחזור העיבור ה-303. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 7 (סימנה זידא) במחזור השמש ה-206.
שנה זו היא שנת 1,918 לחורבן הבית, ושנת 2,298 לשטרות.
מדינת ישראל חגגה ביום העצמאות ה'תשמ"ז 39 שנות עצמאות.
אירועים

ב' בתשרי - העיתון הבריטי "סאנדיי טיימס" מפרסם מאמר על סודות הגרעין של מדינת ישראל בעקבות המידע שמסר מרדכי ואנונו לעיתונאי פיטר הונאם.
י"ג בתשרי - הנווט רון ארד נפל בשבי ארגון אמל לאחר שמטוסו נפל בדרום לבנון.
י"ז בתשרי - רוטציה בראשות הממשלה: יצחק שמיר מציג את הממשלה העשרים ושתים (ממשלת האחדות הלאומית חלק ב'), ומתחיל את כהונתו השנייה כראש ממשלת ישראל.
כ' בתשרי - תחילת השידורים הניסיוניים של ערוץ 2.
כ"ט בתשרי - מוגש דו"ח ועדת לנדוי לחקר שיטות החקירה של השב"כ, בעקבות פרשת קו 300.
ח' בכסלו - אלי ויזל מקבל את פרס נובל לשלום.
ה' בטבת - ביהמ"ש בארצות הברית פסק שספריית ליובאוויטש שייכת לחב"ד, ולא לשום גוף אחר.
י"ז בשבט - פתיחת משפט דמיאניוק.
ג' באדר - יונתן פולארד נדון בארצות הברית למאסר עולם באשמת ריגול.
י"ב בניסן - חוסיין מלך ירדן ושר החוץ הישראלי שמעון פרס חותמים על "הסכם לונדון".
ה' באלול - ממשלת ישראל מחליטה על סיום פרויקט הלביא, ההצבעה עברה על חודו של קול - 12 שרים בעד, 11 נגד.
נולדו

ט"ו בתשרי - עידן יניב, זמר ישראלי
כ"ד בתשרי - ענבר לביא, שחקנית טלוויזיה וקולנוע ישראלית-אמריקאית
י"ח בשבט - אלירן עטר, כדורגלן ישראלי
כ' בשבט - דנה פרידר, רקדנית, דוגמנית, שחקנית ומנחה ישראלית
כ"ג בשבט - איתי שכטר, כדורגלן ישראלי
א' באייר - שירן סנדל, שחקנית טלוויזיה ישראלית
א' באייר - אורי לייזרוביץ', שחקן, מדבב, קומיקאי, ומנחה טלוויזיה ישראלי
ב' באייר - שחר פאר, טניסאית ישראלית
כ"ט באייר - ניקי פאלי, אתלט ישראלי, שיאן ישראל לנוער בקפיצה לגובה
י"ב בסיון - איזי, ראפר ישראלי
י"ג בסיון - עמיחי חסון, משורר, במאי ויוצר קולנוע וטלוויזיה ישראלי
כ"ח בתמוז - ערן זהבי, כדורגלן ישראלי
נפטרו

י"ג בשבט - דוד ורהפטיג, איש בית"ר ואסיר ציון (נולד ה'תר"ע)
כ"ב בשבט - מאיר יערי, מראשי מפלגת הפועלים המאוחדת (מפ"ם)
י"ב בניסן - פרימו לוי, סופר יהודי-איטלקי (נולד ב-ה'תרע"ט)
י"ד בתמוז - אבי רן, שוער כדורגל ישראלי (נולד ב-ה'תשכ"ג)
ט"ו באב - איבון נווז'ן, חסידת אומות העולם ומצילת 4,000 ילדים מיהודי בלגיה (נולדה ב-ה'תרס"א)
כ"ב באב - שייקה אופיר, שחקן, פנטומימאי וקומיקאי ישראלי (נולד ב-ה'תר"ץ)
פרסי ישראל

מקבלי  פרס ישראל לשנת תשמ"ז הם:
אלכסנדר ביין - היסטוריוגרפיה ציונית
עזרא ציון מלמד - פרשנות המקורות וספרות תורנית
מנחם יערי - כלכלה
עובדיה הררי - הנדסה וטכנולוגיה
מרים זהר -  אמנות המשחק על הבימה
ליא קניג - אמנות המשחק על הבימה
מכרם ח'ורי - אמנות המשחק על הבימה
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
פון דז אר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר להולכי רגל 
 על שם:  אמנויות 
 מיקום:  הרובע הראשון של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 בעלים:  עיריית פריז 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1804
 תאריך פתיחה רשמי:  1804 
 חומרי בנייה:  בטון מזוין, פלדה 
 אדריכל:  Louis Arretche 
 מידות
 אורך:  155 מ' 
 רוחב:  10 מ' 
 מידע טכני
 מפתחים:  7 
 
 קואורדינטות:  48°51′30″N 2°20′16″E﻿ / ﻿48.858333333333°N 2.3377777777778°E﻿ / 48.858333333333; 2.3377777777778
  (למפת פריז מוגדלת) פון דז אר(למפת פריז רגילה) פון דז אר
 
גשר האמנויות ובית המשפט
הגשר, כשברקע מגדל אייפל
פון דז אר (בצרפתית: Pont des Arts, "גשר האמנויות") הוא גשר להולכי רגל בפריז, בירת צרפת. הגשר חוצה את נהר הסן ונמצא בין מוזיאון הלובר לבין בית המשפט (L'Institut de France). הגשר התפרסם גם בעקבות העובדה שסבכות המתכת שבמעקי הגשר היו מכוסות במנעולי אהבה שנתלו שם על ידי זוגות אוהבים הזורקים את המפתחות לנהר כסמל לנצחיות אהבתם.
היסטוריה

בין השנים 1801 ל-1804 נבנה הגשר מתשע קשתות מתכת. היה זה הגשר המתכתי הראשון בפריז. את ההמצאה חבים לנפוליאון בונפרטה, שעיצב אותו לפי עיצוב ייצור אנגלי. המהנדסים לואי אלכסנדר ססאר (Louis-Alexandre de Cessart) וז'אק דיון קונסואבאן (Jacques Dillon conçoivent), רצו תחילה שהגשר יידמה לגן נהדר עם עצים, פרחים וספסלים.
בשנת 2014 קרס חלק ממעקה הגדר בשל המשקל הרב של המנעולים שנתלו עליו. ביוני 2015 הוסרו המנעולים מהגשר, מחשש כי כובד המתכת מערער את יציבותו.
ההיסטוריון קנת' קלרק (Kenneth Clark) מוכר ככותב על גשר האמנויות בספרו "תרבות" (Civilisation):
אני עומד על גשר האמנויות בפריז. בצד אחד של הסן נמצאת החזית ההרמונית וההגיונית של בית המשפט של צרפת, בנוי כתיכון מ-1670. בצד השני נמצא הלובר, בנוי ללא הרף מימי הביניים במאה ה-19: אדריכלות קלאסית בצורתה המדהימה והמבטיחה ביותר. רק במעלה הזרם נמצאת הקתדרלה נוטרדאם. היא אולי לא הקתדרלה האהובה ביותר, אך בהחלט הכי מחמירה באינטלקטואליות שבאמנות הגותית [...]
מהי תרבות? אני לא יודע. אני לא יכול להגדירה בתקצירה המונחי - עדיין לא. אבל אני יודע שאני יכול לזהותה כשאני רואה אותה: ואני מסתכל עליה ממש עכשיו.
מנעולי האהבה

מעקי רשת גשר האמנויות היו מעקי פלדה מכוסים רשת מתכת עליהם נתלו מנעולים רבים על ידי זוגות, ולכן מכונים מנעולי אהבה. מנעולים אלו כוללים בדרך כלל ערכים. כגון שמותיהם או ראשי התיבות של בני הזוג, ולעיתים המועד בו נתלה המנעול ומסר קצר.
מנהג זה התחיל לראשונה בגשר האומנויות בשנת 2008. מנעולי הגשר הפכו לאטרקציה תיירותית בפני עצמה. בסוף מאי 2014, סטודנט פריזאי פרסם כ-40,000 תמונות של גשר אמנויות באתר אינטרנט, כדי לאפשר להמון להתרשם ולראות מקרוב את המנעולים.
קיימת מחלוקת בעניין תרומתם של המנעולים התלויים. יש הטוענים כי המנעולים מהווים תוספת שאינה אסתטית, וכן שקיים סיכון לקריסת הגשר, מכובד המנעולים. טענה נוספת היא זיהום אפשרי של נהר הסיין, בעקבות חלודת מפתחות המנעולים, שנזרקים לנהר.
עיריית פריז לא נקטה עמדה בעניין עד קיץ 2013, אז ראש העיר, ברטראן דלנואה, תמך בטענה כי כמות המנעולים המצטברת מכבידה על מעקי הגשר, ומחלישה אותם, והוחלט להסיר את מנעולי האהבה מן הגשר. מספטמבר 2014, עירית פריז החליטה להפסיק לגמרי את מנהג תליית מנעולי האהבה על גשר האמנויות. היא הסירה את המעקה הישן, והניחה במקומו גשר בעל מוטות ומכוסה בזכוכית כדי למנוע הישנות תליית מנעולים. למרות כל ההגבלות עדיין ניתן לראות מנעולים תלויים בחיבורי הגשר.