stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנג'לה אולסוברוקס
ביוגרפיה > נציבת מחוז פרינס ג'ורג' > כהונתה

אולסוברוקס הושבעה לתפקיד ב-3 בדצמבר 2018, והפכה לאישה הראשונה שנבחרה לנציבת מחוז פרינס ג'ורג', וגם לאישה השחורה הראשונה שכיהנה כנציבת מחוז בהיסטוריה של מרילנד.
ביולי 2019 נסעה אולסוברוקס לדטרויט שבמישיגן במטרה לתת את תמיכה לסנאטורית קמלה האריס במהלך אחד מעימותי הבחירות שהתקיימו בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית ב-2020. במאי 2020 מונתה אולסוברוקס ליו"ר-משותפת של קבוצת "נשים למען ביידן" במרילנד, לצד יושבת ראש בית הנבחרים של מרילנד אדרי אן ג'ונס, נשיאת הסנאט של מרילנד מלוני גריפית', ויושבת ראש המפלגה הדמוקרטית במרילנד איבט לואיס. בוועידה הדמוקרטית הלאומית 2020 הייתה צירה למען ג'ו ביידן, ואף נכחה בהשבעה של ביידן לנשיאות ארצות הברית ב-20 בינואר 2021. בוועידה הדמוקרטית הלאומית 2024 הייתה פעם נוספת צירה וגם נאמה בשבחה של המועמדת הדמוקרטית קמלה האריס.
במהלך כהונתה כנציבת המחוז, אולסוברוקס ספגה ביקורת מצד אישים לטינים על שלא מינתה אף אדם ממוצא היספני לממשלתה בת 39 החברים, אף על פי שלטינים מהווים 21.2% מאוכלוסיית המחוז. בהצהרות ל"וושינגטון פוסט" הודתה אולסוברוקס שניתן היה לעשות יותר כדי לכלול לטינים בממשלתה, ומקורביה בממשלה טענו שלעיתים לא מתקבלים מועמדים לטינים למשרות שניתן למנות אותם אליהן. לאחר הביקורת זו מינתה אולסוברוקס את מנואל קסטיליו לתפקיד ראש מערך אבטחת המידע, הקימה את משרד העניינים הרב-תרבותיים, והפכה את התרגומים הספרדיים של מסמכי המחוז לנגישים יותר, ולאחר מכן טענה כי ייצוג הלטינים בכוח העבודה של המחוז עלה מ-6% ל-23% במהלך כהונתה.
ביוגרפיה > נציבת מחוז פרינס ג'ורג' > מגפת הקורונה

| --- | --- |
 :  ראו גם – מגפת הקורונה בארצות הברית
ב-9 במרץ 2020 הודיעה אלסוברוקס כי במחוז פרינס ג'ורג' נרשם המקרה הראשון של מחלת נגיף קורונה 2019. זמן קצר לאחר מכן הורתה על סגירת כל מבני המחוז ופתחה את אתר בדיקות הקורונה הראשון במחוז במגרש פדקס ב-27 במרץ 2020. פרינס ג'ורג' היה המחוז במרילנד שבו הכתה מגפת הקורונה באופן החזק ביותר, עם 74,704 מקרים בסך הכל ו-1,317 מקרי מוות במחוז עד מרץ 2021.
באפריל 2020 שיבחה אלסוברוקס את ממשלו של המושל לארי הוגאן הרפובליקני על רכישת חצי מיליון ערכות לבדיקת קורונה מקוריאה הדרומית דרך "מבצע חברות מתמשכת", ולאחר מכן ביקשה 90,000 מתוך הערכות הללו עבור תושבי מחוז פרינס ג'ורג'. במאי 2020, כאשר שיעור האשפוזים החל להתייצב במרילנד, אולסוברוקס הביעה דאגה מכוונות המדינה להתחיל בהקלה על חלק מהמגבלות הקשורות לקורונה, ונימקה את התנגדותה לכך בהסתמכות על דו"חות של מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית המראים כי המחוז עדיין מתמודד עם עלייה במקרי הקורונה. מאוחר יותר באותו החודש, אולסוברוקס העבירה 8 מיליון דולר לתוכנית סיוע בשכר דירה למחוז, כדי לסייע לאנשים שנפגעו כלכלית מהמגפה. היא גם הצטרפה כמעט לכל נציבי מחוזות מרילנד ושלחה מכתב למושל מרילנד לארי הוגן, בו התריעו כי תחומי השיפוט שלהם "חסרי משאבים מספקים" על מנת לנקוט בצעדים לפתיחה מחדש של המסחר במחוזותיהם. ב-28 במאי 2020, הודיעה אולסוברוקס כי המחוז יתחיל ב"פתיחה הדרגתית" של המסחר, ויקים כוח משימה בשם "Prince George's Forward" כדי לעזור למחוז בהתאוששות מהמגפה. המחוז עבר לשלב השני של פתיחה מחדש ב-15 ביוני 2020.
ביולי 2020, בעקבות עלייה במספר מקרי הקורונה במחוז, יצרה אולסוברוקס את "צוות שגרירי הציות לקורונה" במטרה לוודא שעסקים עומדים בהנחיות הקורונה של המחוז. עם המשך העלייה במקרים, תחילה נמנעה מלהטיל מגבלות חדשות אך מיד לאחר מכן הטילה מגבלה של 50 איש מקסימום באירועים חברתיים. בחודש ספטמבר אותה שנה מיאנה לעבור לשלב השלישי של תהליך הפתיחה מחדש, והצביעה על כך שב-13 אזורי מיקוד במחוז שיעור התחלואה עמד על חמישה אחוזים או יותר. בנובמבר הטילה על מגבלות ריחוק חברתי בברים, מכוני כושר ומסעדות במחוז פרינס ג'ורג' בעקבו העלייה בתחלואה.
בינואר 2021 הודיעה אולסוברוקס כי מחלקת הבריאות של המחוז תבטל כל תור לחיסון קורונה שנקבע לאחר 9 בפברואר, כחלק מ"אתחול מחדש" בעקבות זיהוי מקרים שבהם תושבים ממחוזות סמוכים הגיעו למחוז פרינס ג'ורג' כדי להתחסן. בפברואר של אותה שנה השיקה קמפיין בשם "גאים להיות מוגנים" בשיתוף בתי חולים ועמותות מקומיות, במטרה להילחם בדיסאינפורמציה על חיסונים ולעודד את התושבים להתחסן. לאחר מכן, הצטרפה למאמצים כלל-מדינתיים לקידום החיסונים.
במאי 2021 הסירה אולסוברוקס את רוב מגבלות הקורונה במחוז בשל ירידה במקרי הקורונה. בנוסף, היא הצטרפה למנהיגים מקומיים ששלחו מכתב למושל הוגאן בו קראו להטיל הקפאה זמנית על פינוי דיירים כדי לתת לשלטון המקומי זמן נוסף להגות תוכניות לסיוע בשכר דירה. באוגוסט 2021 השיבה אולסוברוקס את חובת עטיית המסכות הרפואיות בחללים סגורים במחוז, בעקבות עלייה במקרי קורונה שנבעו מהתפרצות וריאנט דלתא של נגיף הקורונה. חובת המסכות הוסרה ב-28 בפברואר 2022.
ביוגרפיה > הסנאט של ארצות הברית > בחירות 2024

| --- | --- |
 :  ראו גם – הבחירות לסנאט של ארצות הברית (2024)
ב-9 במאי 2023 הודיעה אולסוברוקס על התמודדותה בבחירות לסנאט של ארצות הברית במרילנד 2024. במהלך הבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית ניהלה אולסוברוקס קמפיין שהתמקד בענייני פנים כגון ביטחון קהילתי ובריאות הציבור, לצד הדגשה של הקריירה הפוליטית שלה כתובעת וכנציבת מחוז. את מסע הבחירות שלה מיקה באזור המטרופולין של בולטימור, שנחשב לאזור קריטי בבחירות המקדימות והכלליות. אמצעי תקשורת ראו בה תחילה כפייבוריטית לזכייה במירוץ, והיא זכתה לתמיכה ניכרת מצד דמוקרטים בכירים במרילנד בהם סטני הוייר, וס מור, כריס ואן הולן, בוורלי ביירון, קוואיסי אמפומיי וג'ון סארביינז.
הבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית הפכו במהרה למאבק בין כספים ותמיכות, כאשר אולסוברוקס זכתה למספר התרומות האישיות הגדול ביותר, בעוד יריבה, חבר הקונגרס דייוויד טרון, מימן את מסע הבחירות שלו בעצמו בסכום של 61.7 מיליון דולר, והוציא פי עשרה יותר מאולסוברוקס. טרון ניצל את הונו העצמי הגדול כדי לנהל קמפיין תקשורתי נרחב בכל המדינה, בעוד מטה הבחירות של אולסוברוקס ניסה ליצור בריתות גיוס כספים עם תומכים בולטים. לכן, מטה הבחירות של אולסוברוקס השתמש באירועי בחירות כדי לפגוש תומכים פוטנציאליים, ורק בשבועות האחרונים של הפריימריז הריץ סדרת תשדירי בחירות שחשפו את הישגיה וקידמו את התמיכות בה.
ברוב תקופת הבחירות המקדימות פיגרה אולסוברוקס מאחורי טרון בסקרי דעת הקהל, אך בשבועות האחרונים זכתה לתמיכה משמעותית כאשר טרון נפגע בעקבות פליטות פה אחדות ותרומות שארגונו "Total Wine & More" העניק לפוליטיקאים רפובליקנים. ב-14 במאי 2024 ניצחה אולסוברוקס בבחירות המקדימות עם 54% מהקולות, כאשר התמיכה בה הגיעה בעיקר מהמחוזות העירוניים והמאוכלסים ביותר במדינה, במיוחד במחוז ביתה פרינס ג'ורג'. מנגד, טרון זכה לתמיכה בעיקר באזורים הכפריים של מרילנד ובמחוז פרדריק. אלסוברוקס התמודדה בבחירות הכלליות מול מושל מרילנד לשעבר לארי הוגאן. היא הטילה בספק את יכולות החקיקה של הוגאן, ניסתה לקשר אותו לנשיא לשעבר דונלד טראמפ שאינו היה אהוד במרילנד, וניסתה להזכיר לבוחרים שניצחון של הוגאן יוביל לשליטה רפובליקנית בסנאט. היא הובילה על הוגן בסקרים הכלליים, אך בפער קטן יותר מהרגיל עבור הדמוקרטים במרילנד. אולסוברוקס ניצחה את הוגן ב-5 בנובמבר עם 54.6% מהקולות.
ביוגרפיה > הסנאט של ארצות הברית > כהונתה

ב-3 בינואר 2025, עם השבעת הקונגרס ה-119 של ארצות הברית, החלה אולסוברוקס את כהונתה בסנאט האמריקאי. היא הסנאטורית האפרו-אמריקאית הראשונה ממרילנד, כמו גם האישה הראשונה המייצגת את מרילנד בקונגרס מאז פרישתן של ברברה מיקולסקי ודונה אדוארדס בינואר 2017, והאישה השלישית בלבד שנבחרה לסנאט האמריקאי לאחר קרול מוזלי בראון וקמלה האריס (ליסה בלאנט רוצ'סטר נבחרה במקביל לאולסוברוקס גם היא). היא שובצה כחברה בוועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים; בוועדת הסביבה והעבודות הציבוריות; בוועדת הבריאות, החינוך והעבודה; ובוועדה המיוחדת להזדקנות.
ראו גם

נשים בסנאט של ארצות הברית
סיגליים

| סיגליים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: מלפיגאים
משפחה:: סיגליים
שם מדעי
 Violaceae ‏בטש, 1802
סיגליים (שם מדעי: Violaceae) היא משפחה של צמחים עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים (בישראל) לעיתים רחוקות בני שיח, שיחים, מטפסים או עצים, והיא כוללת 24 סוגים וכ-1,155 מינים, יותר ממחיצתם (681) משויכים לסוג סיגל. חמשת מיני הבר בישראל וגם והמינים התרבותיים משויכים לסוג סיגל. המוכרים ביניהם הוא סִגָּל סַסְגּוֹנִי (שמו בעבר סיגל תלת-גוני) - מין של סיגל שפותחו ממנו זני תרבות המוכרים בשם אַמְנוֹן וְתָמָר, וסיגל ריחני שמפרחיו מפיקים שמן לשימוש תעשיית הבשמים.
תפוצת המשפחה היא כמעט קוסמופולטית כל חמשת מיני הבר בישראל הם נדירים: סיגל צנוע, סיגל קטן, סיגל קיטאבל, סיגל ריחני וסיגל תמים.
מאפיינים

מרבית הצמחים במשפחה הם עשבים רב שנתיים, עם מיעוט של צמחים חד-שנתיים. מינים רבים נטולי גבעול, או בעלי גבעול קצר בלבד. פרחי המשפחה בולטים, בעלי חמישה עלי כותרת, עלה הכותרת התחתון רחב מהאחרים ולרוב כולל דורבן - חלק חלול דמוי צינור המכיל את הצוף. הצמחים דו מיניים, הפרחים בעלי חמישה אבקנים בגוון צהוב, שחלה עילית, וריבוי של ביציות בכל שחלה. הפירות בתצורת הלקט של שלוש קשוות, המתפרקות לאחר נשירת הפרי.
מקורות השם

השם סֶגֶל ניתן לסוג viola במילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946 בסעיף 962 ואת השם סיגל שְׁלוֹשׁ-גּוֹנִי (Viola kitaibeliana). שם הסוג סֶגֶל שונה על פי השם העממי סִגָּל ובכתיב מלא סיגל במילון שמות צמחי ארץ ישראל משנת 2003. בד ובד עם שינוי זה שם הלוואי שְׁלוֹשׁ-גּוֹנִי הוחלף לססגוני בשל סרבולו ומשום שסַסְגּוֹנִי מתאים גם לזני התרבות הרבים שפותחו ממין זה (אמנון ותמר). סיגל קיטבאל (Viola kitaibeliana) אינו קשור לאמנון ותמר. ליתר דיוק, אמנון ותמר הוא ליתר מכלוא של V. altaica × V. lutea subsp. sudetica × V. tricolor.
מורפולוגיה

צמחים עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים (בישראל) לעיתים רחוקות בני שיח, שיחים, מטפסים או עצים.
העלים מסורגים או ערוכים בשושנת. פשוטים, תמימים או לפעמים בעלי אונות.
הלוואים תמימים או מחולקים (גזורים-מנוצים).
עוקצי הפרחים בעלי 2 חפיות או חסרי חפיות.
הפרחים דו-מיניים, לעיתים רחוקות חד-מיניים, נכונים או בלתי נכונים, בודדים או ערוכים באשכולות, שיבולים או מכבדים או באגדים.
הגביע בן 5 עלים, מפורדים או מאחים במקצת משתיירים לאחר ההפריה.
הכותרת נכונה (בעלי סימטריה רדיאלית) או בלתי נכונה (בעלי סימטריה דו-צדדית) ואז עלה הכותרת התחתון (הקדמי) שבהם גדול על פי רוב מיתרם ומתמשך לדורבן או גבנון.
אבקנים 5, ניצבים לסירוגין עם עלי כותרת, מול עלי הגביע, סביב השחלה. 2 האבקנים התחתונים (הקדמיים) מפרישים צוף, הנאגר בדורבן העלה התחתון. צופנים אלו הקשורים לאבקנים מכונים צופני אבקנים (staminal nectaries) והם מצויים על היותרת של הקונקטיב; הזירים חסרים או קצרים מאוד לא יותר מ"מ אחד המאבקים מקיפים את השחלה. המאבקים בני 2 לשכות, זקופים, נפתחים בסדק לכיוון עמוד השחלה.
השחלה עילית, בעלת מגורה אחת בת 3 (לעיתים רחוקות 2 או 5) עלי שחלה. עמוד השחלה אחד פשוט וזקוף. השליות דופניות, מספרם 2 עד 5. עלי הגביע, עלי הכותרת והאבקנים מאוחים מתחת לשחלה כל אחד לחוד.
הפרי הלקט בעל מגורה אחת ונפתח באמצעות 3 קשוות (לעיתים רחוקות ענבה או אגוזית).
טקסונומיה

במיון על פי קרונקויסט (מ-1981) היו הסגליים חלק עיקרי בסדרה שנקראה על שמם - הסגלאים. עם התפתחות של שיטות מיון גנטיות והוצאת מאמרים הממיינים מחדש את עולם בעלי הפרחים, עברו הסגליים בשנת 1998 מסדרה זו לסדרת המלפיגאים, סדרה חדשה הכוללת מגוון רחב מאוד של צמחים מסדרות אחרות, שסווגו כעת יחדיו. במיון זה (APG II) משנת 2003 נעלמה כליל סדרת הסגלאים, ואינה כוללת אף מין.
המשפחה כוללת שלוש תת-משפחות:
Fusispermoideae
Leonioideae
סיגלים (Violoideae)
תפוצה

המשפחה נפוצה באפריקה הטרופית, אמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית, אמריקה הצפונית, אירופה,אוסטרליה, גינאה החדשה ואיים באוקיינוס השקט.
הערות שוליים

↑  Violaceae Batsch, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Violaceae Batsch, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏18-4-2022
↑  סיגליים, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  צמחי ארץ ישראל (תש"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏1946
↑  Viola × wittrockiana Gams, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
1 2  R. John Little, Landon E. McKinney, VIOLACEAE Batsch, Flora of North America, ‏5-11-2020
↑  Zohary, M., Flora Palaestina – Part Two, Jerusalem: The Israel Academy of Sciences and Humanities, 1972, עמ' 333-335
1 2  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 438-439
↑  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 306
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 270-271
↑  א. פאהן, אנטומיה של הצמח, מהדורה שניה, מורחבת ומעודכנת, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1987, עמ' 531
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532271405171  BnF: cb122677688 (data)  LCCN: sh88023185
סכום המנה

בתורת המספרים, סְכוּם המַנָה s(n) של מספר שלם חיובי n הוא סכום כל המחלקים הראויים של n, כלומר כל המחלקים של n מלבד n עצמו. זה, s(n)=\sum _{{d|n,} \atop {d\neq n}}d\,
ניתן להשתמש בו כדי לאפיין את המספרים הראשוניים, המספרים המושלמים, המספרים החברותיים, המספרים החסרים, מספרים שופעים ומספרים לא נגיעים, וכדי להגדיר את סדרת המחלקים של מספר.
דוגמאות

לדוגמה, המחלקים הראויים של 12 (כלומר, המחלקים החיוביים של 12 שאינם שווים ל-12) הם 1, 2, 3, 4 ו-6, כך שסכום המנה של 12 הוא 16, כלומר ( 1 + 2 + 3 + 4 + 6 ).
הערכים של s(n) עבור  n=1,2,3,... הם: (מימין לשמאל)
אפיון מחלקות של מספרים

ניתן להשתמש בפונקציית סכום המנה כדי לאפיין מספר מחלקות בולטות של מספרים:
1 הוא המספר היחיד שסכום המנה שלו הוא 0.
מספר הוא ראשוני אם ורק אם סכום המנה שלו הוא 1.
סכומי המנה של מספרים מושלמים, חסרים ושופעים שווים למספר עצמו, קטנים ממנו וגדולים ממנו בהתאמה. המספרים הכמו-מושלמים (אם קיימים מספרים כאלה) הם המספרים n שסכומי המנה שלהם שווים ל- n + 1 . המספרים הכמעט מושלמים (הכוללים את החזקות של 2, בהיותם המספרים היחידים הידועים עד כה) הם המספרים n שסכומי המנה שלהם שווים n – 1 .
המספרים הלא נגיעים הם המספרים שאינם סכום המנה של מספר אחר. המחקר שלהם חוזר לפחות לאבו מנסור אל-בגדאדי (בסביבות 1000 לספירה), שראה כי גם 2 וגם 5 הם לא נגיעים. פול ארדש הוכיח שמספרם אינסופי. ההשערה ש-5 הוא המספר האי-זוגי היחיד שלא נגיע נותרה בלתי מוכחת, אך תבוא מצורה של השערה של גולדבך יחד עם התצפית שעבור מספר ראשוני למחצה  pq, סכום המנה הוא  p+q+1 .
איטרציה

איטרציה של הפונקציית סכום המנה מייצרת את סדרת המחלקים n, s(n), s(s(n)), … של מספר שלם חיובי n ברצף זה, אנו מגדירים s(0) = 0.
מספרים חברותיים הם מספרים שרצף המנות שלהם הוא רצף תקופתי. מספרים ידידים הם מספרים חברותיים שלרצף המנות שלהם יש תקופה 2.
עדיין לא ידוע אם רצפים אלה מסתיימים תמיד במספר ראשוני, מספר מושלם או רצף תקופתי של מספרים חברותיים.
ראו גם

פונקציית סכום מחלקים חיוביים, סכום המחלקים החיוביים של מספר, בחזקת x.
ויליאם מאובריב, נומרולוג מימי הביניים המתעניין בסכומי מנות.
הערות שוליים

1 2 3 4  Pollack, Paul; Pomerance, Carl (2016), "Some problems of Erdős on the sum-of-divisors function", Transactions of the American Mathematical Society, Series B, 3: 1–26, doi:10.1090/btran/10, MR 3481968
↑  Sesiano, J. (1991), "Two problems of number theory in Islamic times", Archive for History of Exact Sciences, 41 (3): 235–238, doi:10.1007/BF00348408, JSTOR 41133889, MR 1107382, S2CID 115235810
↑  Erdős, P. (1973), "Über die Zahlen der Form  \sigma (n)-nund  n-\phi (n) " (PDF), Elemente der Mathematik, 28: 83–86, MR 0337733
↑  Weisstein, Eric W. "Catalan's Aliquot Sequence Conjecture". MathWorld.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סכום המנה".
ספרוציטוזיס

משטח דם המציג תאים ספרוציטיים ממטופל עם ספרוציטוזיס תורשתי
סְפֵרוֹצִיטוֹזִיס (spherocytosis) הוא הפרעה צורנית בתאי הדם האדומים, שבה התאים הם בעלי צורת כדור, או ספרה, ולא בעלי צורת דסקה קעורה כפולה. ברוב המקרים הפרעה זו מופיעה במחלה התורשתית ספרוציטוזיס תורשתי, אך היא גם יכולה להופיע גם באנמיה המוליטית אוטואימונית. בשל צורתם החריגה של התאים, הטחול מזהה את התאים כפגומים, אף על פי שתפקודם תקין, ועל כן הוא מפרק אותם ומביא לאנמיה המוליטית.
הצורה התורשתית של ספרוציטוזיס נובעת מפגם מבני בשלד התא כתוצאה ממוטציה בגן המקודד לחלבון מבני של השלד. עם חלבונים אלה נמנים ספקטרין ואנקירין. הפגיעה בשלד התאי גורם לתאים להתכווץ לצורה בעלת מתח הפנים הנמוך ביותר. אף ששטח הפנים של הספרוציטים, שדרכו משוחלפים חמצן ופחמן דו-חמצני, קטן, תאים אלה מצליחים לעמוד בדרישות הגוף לחמצן. יחד עם זאת, צורתם הכדורית הופכת אותם פגיעה יותר לנזק חיצוני ולתמותה מהירה. ספרוציטוזיס הנובע מאנמיה המוליטית אוטואימונית נבדל מהתורשתי בכך שתוצאת מבחן קומבס ישיר תהיה אצלו חיובית.
בדיקות של המוגלובין מסוכרר אינן אמינות בספרוציטוזיס, והבדיקה המהימנה ביותר לתיעוד מצב הסוכר בדם היא באמצעות פרוקטוזמין, שמעיד על רמת הסוכר בשלושת השבועות טרם הבדיקה.
התמודדות עם ספרוציטוזיס

יילודים הסובלים מספרוציטוזיס תורשתי יסבלו פעמים רבות מצהבת יילודים חריפה, שתצריך טיפול בתאי אור מיוחדים, ובמקרים חריפים אף הליך של החלפת דם. עם זאת, אבחנה סופית של ספרוציטוזיס מתבצעת סמוך לגיל שנה, בבדיקת שבירות אוסמוטית.
לאור האנמיה הנגרמת עקב ההרס המוגבר של תאי הדם האדומים, יזדקקו ילדים הסובלים מספרוציטוזיס למעקב המטולוגי, המשתנה בתדירותו לפי חריפות התסמונת באותו ילד. החלק העיקרי במעקב יהיה בדיקת רמת ההמוגלובין בדם באמצעות ספירת דם. ירידת רמת ההמוגלובין יכולה להיות עצמונית, ללא גורמים נוספים, ויכולה להיגרם גם עקב תהליך זיהומי בגוף, כגון מחלת חום וכדומה. לעיתים תיתכן התאוששות עצמית של הגוף ממצב של ירידה בהמוגלובין, וחזרה לרמות המוגלובין תקינות.
הטיפול העיקרי במקרים של המגלובין נמוך במיוחד הוא מתן דם בעירוי תוך-ורידי, אך במקרים גבוליים מסוימים יינתן לעיתים טיפול סטרואידי בלבד.
כריתת טחול - ספלנקטומי

ככלל, ישנן רמות שונות של תסמיני ספרוציטוזיס, כאשר הספקטרום נע בין מטופלים שיזדקקו למתן דם באופן תדיר, לבין מטופלים שיזדקקו למעקב פעם או פעמיים בשנה.
כאשר מטופל סובל מספרוציטוזיס חריף לאורך זמן, הטיפול בו יהיה כריתה של הטחול (ספלנקטומי), ובכך מניעה של הרס הכדוריות בפגומות ושמירה על ערכי המוגלובין תקינים. בעבר המדיניות הייתה לבצע כריתת טחול בכל חולה שהתגלה אצלו ספרוציטוזיס, אולם עם השנים הניתוחים הללו נעשו סלקטיביים יותר, על פי חומרת התסמונת של החולה, גילו, ופרמטרים נוספים.
ספרוציטוזיס תורשתי

מבחינה גנטית, די בכך שאחד ההורים יסבול מספרוציטוזיס כדי שהתסמונת תועבר לילדיו. קיימות עדויות לכך שבנישואין של זוגות שאחד מהם חולה ספרוציטוזיס, אם ההורים ממוצא שונה (כגון אשכנזים עם יוצאי עדות המזרח וכו') הופעת התסמונת תהיה בממוצע פחות חריפה - אולם אין לכך אישוש במחקר.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סינד

סינד (בסינדית: سنڌ; באורדו: سندھ) הוא הדרומי שבמחוזות פקיסטן. סינד הוא המחוז השלישי בגודל שטחו בפקיסטן, והשני בכמות תושביו, לאחר פנג'אב. סינד גובל במחוזות פנג'אב מצפון ובבלוצ'יסטן ממערב. בנוסף על כך, סינד גובל ממזרח במדינות הודו ראג'סטאן וגוג'ראט. בירת המחוז והעיר הגדולה ביותר בו היא קראצ'י. עיר גדולה ודומיננטית נוספת במחוז היא היידראבאד. התרבות המקומית נחשבת לייחודית מאוד, והיא הושפעה רבות מהסופיות. אחוז ההינדים בסינד הוא הגבוה ביותר בפקיסטן. במחוז ישנם שני אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו: מואנג'ודארו וטהאטה.
היסטוריה

ההתיישבויות הראשונות בסינד החלו כבר בתקופות פרהיסטוריות ובאלף השביעי לפני הספירה. התרבות המקומית היוותה חלק מרכזי בתרבות עמק האינדוס אשר החלה להתגבש בתחילת האלף ה-3 לפנה"ס והייתה דומיננטית וגדולה ברמת התרבויות של מצרים העתיקה ומסופוטמיה. תרבות זו הכילה בשיאה מאות אלפי תושבים עם ערים מתוכננות היטב ומערכות ביוב.
סינד נכבשה על ידי הממלכה האחמנית במאה ה-6 לפנה"ס. כמאתיים שנה לאחר מכן, האזור נכבש שוב על ידי צבא מוקדוני שהובל על ידי אלכסנדר הגדול אשר אהב מאוד את התרבות המקומית. לאחר מותו של אלכסנדר, נשלט האזור על ידי הממלכה הסלאוקית, עד אשר נכבשה על ידי האימפריה המאורית בשנת 305 לפנה"ס. בתקופת שלטונו של המאורי אשוקה, הבודהיזם החל לחלחל לאזור. השלטון המאורי הסתיים בשנת 185 לפנה"ס, כאשר האזור נכבש על ידי שליטים יווניים.
בסוף המאה השנייה לפנה"ס השלטון המקומי הופל על ידי הסקיתים. במאה הראשונה סינד נכבש בידי אימפריית קושאן. כמאתיים שנה לאחר מכן האימפריה הסאסאנית כבשה את האזור. בסוף המאה ה-5 סינד נכבש על ידי ממלכת גופטה. לאחר הגעתם של כובשים מוסלמים בשנת 711, אזור האינדוס החל לבוא במגע עם האסלאם. בתקופה זו סביבת סינד פרח מבחינה כלכלית, במיוחד בזכות הנמל בעיר דיבל (ديبل) באזור קראצ'י המודרנית אשר סחר עם אזורים רבים ובהם ג'אווה, סרי לנקה, עדן, קילווה קיסיוואני, מסקט וזנזיבר. בעשורים שלאחר מכן סינד הפך לחלקו המזרחי של בית אומיה ולאחר מכן גם של בית עבאס אשר שלט באזור עד אמצע המאה ה-13[דרוש מקור: במאה העשירית בית עבאס כבר לא שלט על איראן]. בימי הביניים ביקרו באזור חוקרים מוסלמים רבים, ובהם אל-מסעודי, אחמד אל-בלאד'רי, חכים ג'מאל א-דין נזאמי, מוחמד אבן ג'ריר א-טברי, אל-בירוני ואבן בטוטה.
בשנת 1524 סינד נכבש על ידי האימפריה המוגולית. בתקופת השלטון המוגולי הספרות והכלכלה המקומיות פרחו. בתחילת המאה ה-19 החלה להיווצר מתיחות בין האימפריה המראטהית אשר שלטה בסינד לבין האימפריה הבריטית, אשר הובילה בסופו של דבר לכיבוש בריטי של האזור ולסיפוחו בפברואר 1843. בתקופת השלטון הבריטי הוכנסו לסינד הרכבות, דפוס וגשרים. בעת חלוקת הודו, התרחשה בסינד מעט אלימות ביחס למקומות אחרים באזור. אך למרות זאת, מאות אלפי הינדים ברחו להודו ולהגירתם של מוסלמים רבים מגוג'ראט לפקיסטן.
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2023, מתגוררים בסינד כ-55.696 מיליון בני אדם - גדילה של 2.6% ביחס למפקד הקודם משנת 2017. לפי מפקד 2017, 51.9% מהאוכלוסייה מתגוררים בערים, בעוד ששאר האוכלוסייה מתגוררת באזורים כפריים. 94.81% מהתושבים הם מוסלמים, 5% הם הינדים (האחוז הגבוה ביותר בארץ), וכ-0.19% משתייכים לדתות אחרות. לסינד יש את מדד הפיתוח האנושי השני בגובהו מבין מחוזות פקיסטן העומד על כ-0.628. השפות הדומיננטיות הן סינדית ואורדו. שפה נוספת המדוברת על ידי 5.5% מהאוכלוסייה היא הפשטו.
פוליטיקה

האספה המחוזית היא בית מחוקקים חד-ביתי, המכיל כ-168 נציגים. 5% מהמושבים שמורים ללא-מוסלמים וכ-17% שמורים לנשים. ראש הממשלה נבחר ישירות על ידי העם, בעוד שנגיד המחוז (הממונה על ידי נשיא פקיסטן) הוא אישיות סמלית בלבד. האווירה הפוליטית במדינה נוטה לשמאל ביחס לאזורים אחרים בפקיסטן, כאשר המפלגה הדומיננטית היא מפלגת העם הפקיסטנית.
כלכלה

הכלכלה המקומית היא הכלכלה השנייה בגודלה במדינה. התוצר המקומי הגולמי עמד בשנת 2010 על כ-1,400$ לאדם. תרומתה של סינד לתמ"ג של פקיסטן היא לרוב בין 30% ל-32.7%. המגזר הדומיננטי במיוחד הוא מגזר התעשייה.
בולאות

בשנת 1852 הונפק בסינד בול דואר בערך נקוב של ½ אנה, וזאת כחלק משורה של צעדים לשיפור מערכת הדואר המקומית. זה היה הבול הראשון שהונפק ביבשת אסיה, דבר המהווה גאווה לרשויות הדואר ולאספני הבולים של הודו ופקיסטן.
הערות שוליים

↑  Pakistan: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567317905171  BnF: cb12067912v (data)  GND: 4055082-5  LCCN: n88193625  MusicBrainz: 82112217-60d3-4a2b-a377-e93538bd1e6e  NKC: ge232027  TDVİA: sind  VIAF: 266545469   WorldCat (עם VIAF): 266545469
פרסיבל

ערך זה עוסק באביר האגדי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פרסיבל (או פרסבל; אנגלית: Percival) הוא אביר אגדי, אחד מחברי מסדר אבירי השולחן העגול של המלך ארתור. בספרות הוולשית שמו הוא פרדור (Peredur). ידוע במיוחד על שום מעורבותו בחיפוש אחר הגביע הקדוש.
סצנות מ'פרסבל', מתוך איורים מימי הביניים.
עלילותיו

ישנן גרסאות רבות לסיפור לידתו. ברוב הסיפורים דמו דם אצילים; אביו הוא המלך פלינור או אביר נחשב אחר. שמה של אמו לרוב אינו מצוין, אך היא ממלאת תפקיד מרכזי בעלילה. אחותו היא שומרת הגביע הקדוש, ולעיתים נזכר שמה - דינדריין. בסיפורים בהם הוא בנו של פלינור, אחיו הם סר טור, סר אגלובייל, סר למוראק וסר דורנאר.
לאחר מות אביו, לוקחת אמו את פרסיבל עמה ליערות ויילס, שם היא מגדלת אותו בחברת נשים, עד גיל 15. לבסוף, חבורת אבירים עוברת דרך היער ופרסיבל נותר מוכה-סנוורים ממראם ההרואי. ברצותו להיות אביר בעצמו, עורך הנער מסע לחצר המלך ארתור, ולאחר שהוא מוכיח את ערכו כלוחם הוא מוכתר לאבירות ומוזמן להצטרף אל מסדר אבירי השולחן העגול.
אף במסורות הקדומות ביותר נקשר שמו בחיפוש אחר הגביע הקדוש. ב-"פרסבל, סיפורו של הגביע הקדוש" של כרטיאן מטרואה, הוא פוגש במלך הדייגים בעל-המום ומבחין בגביע הקדוש, אך לא שואל את השאלה שתביא מזור לפצעי השליט. כאשר הוא עומד על משגהו, הוא נודר למצוא את טירת-הגביע בשנית ולהשלים את החיפוש.
בגרסאות מאוחרות יותר, הגיבור האמיתי של החיפוש אחר הגביע הקדוש הוא גלהאד, בנו של סר לנסלוט דו לאק. אולם אף שתפקידו ברומנסות מצטמצם, נותר פרסיבל דמות מרכזית באגדה, אחד משני האבירים המתלווים לגלהאד במסעם אל טירת-הגביע (השני הוא סר בורס), ומשלימים את החיפוש בצוותא עמו.
בגרסאות מוקדמות, מאהבתו של פרסיבל היא בלאנשפלור, והוא נהיה למלך קרבונק לאחר שהוא מביא מזור למלך הדייגים, אך בגרסאות מאוחרות יותר הוא היה לבתול שנפטר לאחר מציאת הגביע הקדוש. בגרסתו של וולפראם פון אשנבך, בנו של פרסיבל הוא לוהנגרין, אביר הברבור.
עיבודים מודרניים

בתקופה המודרנית נעשה שימוש בסיפורו לעיבודים רבים, דוגמת הפואמה המודרניסטית "ארץ השממה" של ת"ס אליוט, האופרה "פארסיפל" של ריכרד וגנר, הסרט "אקסקליבר" של ג'ון בורמן והספר "הנטורל", שעובד מאוחר יותר לסרט באותו השם.
חלק מהחוקרים מאמינים שפרסיבל, כשאר מרכיבי האגדה על הגביע הקדוש, הוא ממקור פרסי, אולם סברות אלו נדחו על ידי הזרם המרכזי של המחקר בנושא. באגדה הפרסית, כפי שמתואר ב"פרגד מהוונדידאד" ומאוחר יותר, בחרוזים, ב-"שאהנאמה", יש לג'אשמיד גביע משובץ שבע טבעות ומלא בסם-החיים. מצוין שם שהגביע בידיו של "פארסי-ואר", או "ואר הפרסי", וזהו הכר הפורה שעליו צמחו ההשערות הקושרות את פרסיבל לאגדה זו.
כרטיאן מטרואה כתב את הסיפור הראשון על אודות פרסיבל; "פארזיבל" לוולפראם פון-אשנבך, "מות ארתור" לסר תומאס מלורי ו"פרסבל" התאורטי לרוברט דה-בורון הן יצירות ידועות אחרות המגוללות את עלילותיו.
לקריאה נוספת

אריה סתיו, עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.
תומאס מלורי, אבירי השולחן העגול, הוצאת מודן.
קרטיין דה-טרואה (בתרגום נייג'ל בריאנט), פרסבל, סיפורו של הגביע הקדוש, ד.ס. ברואר מוציאים לאור, 1996.
קרטיין דה-טרואה (בתרגום ד.ד.ר. אוואן), רומנסות ארתוריאניות, טאטל הוצאת לאור, בהוצאה מחודשת של אברימן, 1988.
גלהאד, בורס ופרסיבל מוצאים את הגביע הקדוש.