מרד הגנרלים (1967)
פרשנות היסטורית

בראייה היסטורית, דיון זה נתפס כשיאו של העימות בין המטכ"ל לבין ממשלת אשכול, עימות שהחל בישיבה דומה שהתכנסה בתחילת אותו שבוע ב-28 במאי. כך תיאר אלוף ישראל טל (טליק) את הדיון ההוא:
"בתקופת ההמתנה ב-67', לפני מלחמת ששת הימים, הקימה ארצות הברית שייטת בינלאומית לפריצת המצור הימי שהטיל נשיא מצרים נאצר במצרי טיראן. במטכ"ל דנו בשאלה אם האמריקאים יפרצו את המצור הימי.



בדיון המפורסם ('מרד הגנרלים') שנערך ב-28 במאי עם לוי אשכול, ב"בור" בקריה, התנפלו עליו עזר ויצמן ואריק שרון ודרשו לפתוח במלחמה. האלופים צעקו עליו 'מה הממשלה מחכה, האמריקאים לא יפעילו את הצי שלהם' ודיברו באי-אמון כלפי המערכת הבינלאומית וארצות הברית.

"הדיון עלה לטונים צורמים ולצעקות. חברי האלופים העלו ארבעה טיעונים בדרישתם לתקוף מיד את הצבא המצרי:



ראשית, שום שייטת בינלאומית לא תפרוץ את ההסגר המצרי;



שנית, אם לא נמהר לתקוף, המצרים יקדימו אותנו ואז מצבנו יהיה איום ונורא;



שלישית, כל יום שחולף מאפשר למצרים להתבצר לקראת התקפה שלנו;



והטיעון הרביעי היה שהמוראל של העם בישראל הולך ומידרדר ויש לעשות מעשה.



"כשקיבלתי בתורי את רשות הדיבור אמרתי לאשכול: 'אדוני ראש הממשלה, אף אחד בחדר הזה לא מטיל ספק בסמכותה של הממשלה הדמוקרטית שלנו להחליט על הנושאים האלה. אני מכיר את חברי פה במטכ"ל, ואיש מהם לא כופר בסמכות הממשלה.



אני לא מאמין שמישהו מתכוון להתערב באופן מעשי בעניינים שבסמכות הממשלה ומזהיר מפני ניסיונות כאלה. אם מישהו יעז לערער על סמכות הממשלה, אנחנו נדע לקרוא אותו לסדר ולטפל בו'. כשאמרתי את זה קמתי ושמתי את ידי על האקדח שהיה חגור על מותני".
ראש הממשלה אשכול הגיב בתקיפות והדגיש בפני האלופים כי צה"ל לא הוקם כדי לנהל מלחמות ברירה:
אנו חייבים בנשימה ארוכה. איש לא אמר שאנו צבא מנע
אף דוד בן-גוריון, שלא היה מתומכיו של אשכול, פרסם הודעה המבהירה לדעתו מהם הקווים האדומים במדינה דמוקרטית ביחסים בין הדרג הצבאי למדיני:
לאושרנו יש לנו צבא שאפשר לבטוח בו... אולם יש לזכור שני דברים בכל משמעותם הנוראה:



א. צבא בארץ דמוקרטית אינו פועל על דעת עצמו ולא על דעת מפקדיו הצבאיים אלא על דעת הממשלה הציבילית כפי הוראותיה...



ב. מלחמה איננה מתנהלת רק על ידי פעולות צבאיות בלבד. מערכת התגוננות - וישראל לא תסתבך בשום מערכה שאיננה מערכת התגוננות - איננה נעשית אך ורק בכוח הצבא בלבד, בייחוד על ידי אומה קטנה כישראל. היא מחייבת גם פעולה מדינית...
הדיון ב-28 במאי נערך מיד לאחר נאום הגמגום של לוי אשכול. בעקבות הנאום הופעלו על אשכול לחצים כבדים למנות את משה דיין לתפקיד שר הביטחון.
ראש אג"ם, אלוף עזר ויצמן, שצידד בהנחתת מכה מקדימה על מדינות ערב, הגיע ללשכתו של אשכול ואמר:
אשכול, תן פקודה וצה"ל יצא למלחמה. למה לך את משה דיין? מי צריך את יגאל אלון? יש לנו צבא חזק והוא רק ממתין לפקודה שלך. תן לנו פקודה לצאת למלחמה ואנו ננצח.
לפי כמה מהנוכחים בדיון של ה-2 ביוני, ישראל הייתה קרובה באותם ימים להפיכה צבאית:
אלוף אריק שרון מספר:
אחרי הפגישה הראשונה (של האלופים, 28 במאי) עם אשכול... הפעם הראשונה הייתה לי הרגשה וצריך להודות... האם במדינת ישראל ייתכן מצב שהצבא יתפוש את השלטון... אמרתי לרמטכ"ל אז ולאנשים אחרים שהיו, שבעצם זו פעם ראשונה שנוצר מצב שהדבר הזה יכול לקרות...



אני אמרתי שלו היינו בשלב מסוים... קמים ואומרים, תשמעו אתם (הממשלה), ההחלטות שלכם מסכנות את מדינת ישראל... אתם (הממשלה) מתבקשים להיכנס לחדר סמוך ולהמתין פה, והרמטכ"ל ייגש לקול ישראל וישדר הודעה...".
ראש אג"מ, אלוף עזר ויצמן:
אינני מאמין שהפיכה צבאית הייתה יכולה להתרחש, אך מעולם לא היינו קרובים אליה
גם אלוף פיקוד צפון, דוד אלעזר, העיד:
אמרתי - "אנחנו צבא של מדינה דמוקרטית ואנחנו נקבל הכרעות", כי לא רציתי שהוא יתרשם שאנחנו הולכים ל"פוטש", לעומת כאלה שדיברו מעבר למותר עם ראש הממשלה
על הדרך שבה נתפס העימות בעיני ראש הממשלה לוי אשכול, ניתן ללמוד מתוך עדותה של רעייתו, מרים אשכול:
כפי שאשכול אמר לי את זה, היה "משהו". אשכול ניסה לעצור אותם [האלופים], אבל הם לא [נענו]. הם כבר היו סוסים מחוממים, שמוכרחים לפרוץ כי הרסן כבר הכאיב להם.
עם זאת ישנם שהמעיטו בעוצמת העימות וטענו כי לא היה שום "מרד" או ניסיון ל"פוטש":
לפי מפקד חיל הים באותה תקופה, אלוף שלמה אראל:
אשכול הסביר מה שהסביר (בעיקר שיקולים מדיניים ולחץ אמריקאי להימנע) ובזה נגמרה הישיבה. לא היה שום "מרד".  מתהללים בו רק "היסטוריונים" שלא היו שם.