פארק הזהב
הפארק

האופי הטופוגרפי של הפארק הוא מישורי משופע, חלקו הצפוני נמצא ברום 121 מטר מעל פני הים וחלקו הדרומי ברום 91 מטר. חלקו הצפוני מגונן ומתוחזק באופן אינטנסיבי והאזור הדרומי עבר חישוף מצמחייה. חלקו המרכזי הוא אזור צמחיית בר - בחלקה סבוכה מאוד, ומכונה בפי ותיקי היישוב "הג'ונגל". באזור זה, שהוא בית גידול לח, השתמר יער גדות טבעי באופיו הראשוני, שמזכיר את שמורות הטבע הגדולות של מקורות הירדן - הבניאס והדן. בפארק אדמת סחף (אלוביום) כמעט ללא מסלע. פני הקרקע מתוארכים לתקופת ההולוקן בעידן הקנוזואיקון. ממוצע המשקעים הרב שנתי הוא 550 מ"מ. בפארק זורמים שני נחלי איתן שנפגשים: נחל עין זהב ונחל שושן (נחל הטחנות).
אל הפארק זורם מצפונו נחל איתן, נחל "עין זהב", שאורכו 2.5 ק"מ. תחילתו במעיין "עין זהב" הנובע באִי תְּנוּעָה על כביש 90 בצפונה של קריית שמונה, וסופו בתעלה המערבית של עמק החולה. מקור זרימתו של המעיין במי גשמים, המחלחלים דרך סלעי גיר במשך 3 שנים, עד הגעתם לשכבת סלע אטומה. תפוקתו הממוצעת לשנה ב-30 השנים האחרונות היא 3.668 מיליון מ"ק. מקור שמו המקורי של המעיין נעוץ בשמו הערבי, "עין א-דהב".
אפיק הנחל חוצה את קריית שמונה ומהווה עורק ניקוז טבעי לנגר העילי של העיר ושל מורדות הר רמים. לפי תמ"א 34ב'/3 נחל עין זהב, נחשב לעורק ניקוז משני ואילו התעלה המערבית נחשבת לעורק ניקוז עיקרי, ושניהם באחריות רשות הניקוז. לפי תמ"א זו ראשיתו של נחל עין זהב הוא נחל אכזב שראשיתו ברכס הר רמים, משם הוא יורד לכיוון מעיין עין זהב ומסתיים בתעלה המערבית. כמו כן, בחורף מנקז נחל "עין זהב" את מי הנגר העילי באמצעות "נחל ברום" הזורם אליו מצפון, מכוון צומת "מצודות". בהמשך מסלולו, לפני הגעתו לפארק, הוא מנקז את הנגר העילי המגיע ממערב באמצעות נחל מרגליות ונחל בדולח. בהיותו בפארק הוא מנקז את נחל "הטחנות", שהוא עצמו מנקז את הנגר העילי המגיע באמצעות ערוץ נחל אכזב נוסף שיורד בתלילות מכיוון קיבוץ מנרה. ביישומון "גוגל מפות" וגם במפות אחרות, חלקו הצפוני של הנחל נקרא נחל "עין זהב", ואילו חלקו הדרומי העובר בפארק נקרא נחל "עזריאל". עם קום המדינה קראו מהנדסי השרות ההידרולוגי בהתכתבויות שלהם לנחל "אזרעיל" ובהמשך בשנות 1960 "עזריאל".
מימי מעיין עין זהב, המגיחים מן האדמה, מאוחזים במבנה בטון דמוי בריכה מטר מתחת לפני הקרקע. בעבר זרמו המים בכוח הכובד בצינור אל בריכת היניקה של תחנות עין זהב וקריית שמונה, השייכים לחברת מקורות, ועודפי המים גלשו אל הנחל. התחנות נמצאות לצד כביש 90 כשני ק"מ דרומה מהמעיין. בימינו כל המים גולשים מדפנות הבריכה, וזורמים מתחת לכביש 90 אל ערוץ הנחל שחוצה את רחוב "אחד העם", וממשיך אל "המעיין הכורדי" ברחוב "דוד שמעוני". אין מדובר במעיין נוסף, אלא בהתרחבות האפיק לכדי בריכה רדודה ושובת לב שעברה פיתוח בשנת 2018. בעבר נקרא מעיין עין זהב "מעיין הכורדים" על ידי תושבי המקום, לאו דווקא עולי כורדיסטן, על שום השימוש שעשו עולי כורדיסטן סביב המעיין. בתחילת 1950 עולי כורדיסטן יושבו במעברת אוהלים מעל המעיין ממערב לכביש ראש פינה-מטולה למשך שלוש שנים כמו רבים אחרים שהגיעו אחריהם. העולים, שסבלו חרפת רעב ותנאי מגורים עלובים, הצטרכו להעלות מים מן המעיין אל מחנה האוהלים. כיבוס הבגדים והרחצה במיוחד של הילדים התנהלו סביב המעיין לא לפני שהמים הורתחו במקום. גם לאחר המעבר לבתי הקבע ברחוב דוד שמעוני בשנת 1954 רחצת הילדים במים חמים סביב המעיין נמשכה במשך שלוש שנים. באותן שנים נבנו ברחוב דוד שמעוני בית כנסת כורדי ומקווה טהרה, שקבל מימיו מתעלה, שנמשכה מן הנחל (שניהם כבר לא קיימים).
מן "המעיין הכורדי" זורם הנחל בין חצרות בתים וחוצה רחובות מתחת לגשרים או בתוך מעבירי מים. הנחל חוצה את רחוב שפרינצק, עובר לצדו של האצטדיון, חוצה את רחוב "הירדן" וזורם בין מבנה המסגד לבין בניין בן שמונה קומות שכונה "הבניין הנוטה ליפול". כינוי זה ניתן לבניין בתחילת שנות השמונים לבניין כדי להפחיד את ותיקי קריית שמונה שלא לפלוש לדירות הריקות של חברת "עמידר" שנועדו לקליטת תושבים חדשים מחוץ לקריית שמונה. עם כניסתו לחלקו הצפוני של פארק הזהב מתחת לרחוב "הירדן" הנחל יוצר נוף של פארק פתוח. בהמשך הורחב אפיק הנחל לכדי בריכה גדולה, מהבריכה ממשיך אפיק הנחל ועובר בצמוד לחורשה נטועה של תריסר עצי טקסודיון דו-טורי ענקיים. עץ זה מכונה גם "ברוש ביצות" וגם "ברוש קירח" משום שהוא עומד בשלכת החורף שלו, שצבעה ירוק-זהוב, בשונה מסוגים אחרים ממשפחת הברושיים שאינם עומדים בשלכת. חורשה זו היא כנראה אחת החורשות הגדולות בארץ, אם לא הגדולה והמרשימה ביותר של עצי טקסודיון דו-טורי. צמרות העצים מתנשאות לגובה של יותר מ-20 מ'. חורשה נוספת של 8 פרטים נמצאת לא רחוק, במעלה הנחל, בתחילתו של רחוב "באבא סאלי". עץ טקסודיון בודד מרשים בגודלו נמצא בגן טרומפלדור (גן סבא חיים) מול מעיין שושן. קוטרו בגובה 1.30 מטר הוא 1.80 מטר. העץ נשתל במקום בו ערוץ היורד מהר רמים מתרחב לקראת מפגשו עם נחל הטחנות. הערוץ מתחיל מעט צפונה מקבוץ מנרה וחוצה את קריית שמונה ממערב למזרח. נראה, ששתי החורשות והעץ הבודד נטעו בין השנים 1956 ל-1958 בעת בניית הבתים החד-קומתיים בשכונת חלסה א' לימים אשכול א'.
בשטח הפארק, בתחילתו, בצמוד לנחל, נמצא מבנה מסגד הבנוי מאבני גיר ובזלת. זהו אחד השרידים הבודדים שנותרו מהכפר הבדואי אל-ח'אלצה, ששכן במקום עד מלחמת העצמאות. המסגד נבנה על ידי כאמיל חוסיין אפנדי, מנהיג בדואי, בשנת 1906. מבנה המסגד והמבנה לידו הוסבו והפכו ל"מוזיאון לתולדות קריית שמונה", הפחונים בקרבת המקום, המדמים מַעְבָּרָה, מהווים חלק מן המוזיאון. בשנת 2021 הסתיים שיפוץ המוזיאון וסביבתו כחלק משיקום נחל עין זהב והפיכתו לנחל אורבני. בשנים הראשונות של קריית שמונה סביבת המסגד שימשה את העולים החדשים כמקום מפגש ועריכת אירועים חברתיים. בהמשך, בשנת 1977 מבנה המסגד הפך למשכנו של בית המשפט השלום עד להעברתו למרכז המסחרי של קריית שמונה בתחילת 1983.
לאורך הנחל צמוד לרחוב הירדן, מתקני ספורט, חורשת עצי טקסודיון דו-טורי (Taxodium distichum) שמשמשים מדי פעם להקמת פארק אתגרי של מסלולי חבלים. בין עצי החורשה מצויים שולחנות המותאמים למשחק שחמט, שולחנות פיקניק. לצד החורשה מגרש משחקים מלהיב ילדים. לפני הכניסה לאמפי נמצא בית כנסת "בן ציון", המוסתר עלי ידי צמחי הרדוף הנחלים צפופים וגבוהים. בית הכנסת נבנה על ידי עולים חדשים מרומניה בשנת 1955. עם התמעטות דור המייסדים, הצטרפו לקהילה מתפללים מבית הכנסת של בני עקיבא. בית הכנסת שופץ והורחב לאחר פגיעה קלה בגג בית הכנסת במהלך מבצע ענבי זעם (1996).
לאחר החורשה זורם הנחל בצמוד לבית הכנסת "בן ציון" ומיד לאחר השער הוא זורם בין האמפי לבין בריכת שחייה נטושה ששימשה משנת 1957 במשך שנים רבות את תושבי קריית שמונה. משם הוא מתחתר במהירות לאזור המאופיין בצמחייה סבוכה (הג'ונגל) לאזור מישורי, המשמש כאתר פיקניק עם שולחנות עץ לשימוש המטיילים. באפיק הנחל הסבוך ישנן מספר נביעות קטנות, מפל (אשדה), המכונה המפל הגדול. לאורך הנחל מסלול טיול והליכה המסומן בחלקו באמצעות עיגולי קרמיקה צבעוניים בקוטר של כ-40 ס"מ ושלטי מפות ומאז 2023 באמצעות הסימון של "שביל ישראל". כיום ניתן ללכת גם לאורך מסלול, שהוכשר למטיילים, לאורך הגדה המזרחית, בצמוד לבריכה הישנה. לאורך הפארק מצויות כניסות נוספות, שעבור חלקן נבנו גשרים העוברים מעל הנחל ומאפשרים להיכנס אליו מהרחוב המשתרע מעל ובמקביל לאפיק. כניסה נוספת לפארק היא מכיוון רחוב "עליית הנוער" מצד שמאל של מתנ"ס אשכול לשעבר. כניסה נוספת לפארק היא מרחוב ההגנה, ההליכה בדרך כורכר, משמאל שורת עצי תות, פיקוס יערות גדול, המדשאה של האמפי והבמה. בצד ימין (דרום) מעבר לגדר ניתן להבחין במושבת לינה וקינון. מושבה זו היא אחת הגדולות בעמק החולה. העופות שמקננות בה הן מגלן חום, קורמורן גמדי, אנפית בקר, אנפית סוף, אנפה ארגמנית, אנפה לבנית קטנה, אנפת לילה, ואנפית מנגרובים שנצפתה לראשונה אי פעם באביב 2021.
באמצע מסלולו של נחל "עין זהב" מצטרף אליו ממערב "נחל הטחנות" (אינו שמו הרשמי) המכונה בפי התושבים גם "נחל שושן". נחל שושן מקבל את מימיו משני מעיינות: מעיין הנמצא מאחורי מחלקת הרווחה, ומעיין שושן הנובע בחצר בתיהם של משפחת שושן. נביעות נוספות, הפורצות בהמשך, הופכות את "נחל המעיינות" ליובל איתן שספיקתו עד 70 מ"ק לשעה.
לאחר מפגש הנחלים נקטע הפארק על ידי מבנה ציבורי של "מרכז משאבים לגסי הריטג'" שנבנה על גדות הנחל. המבנה לא מאפשר המשך הליכה בקרבת הנחל ויש לעקוף אותו מצדו המערבי, מצד ימין. לאחר עקיפת המבנה עובר המסלול מעל גשר כחול-צהוב, דרכו יש מעבר לחלקו הדרומי של הפארק. כיום לאחר מפגש הנחלים, בצד ימין של הבריכה הגדולה (האקולוגית) ישנה פרצה בגדר וניתן לעבור דרכה ולהגיע ישירות אל הגשר. בבריכה האקולוגית מצויים דגים רבים והוא מקום קינון של שלדג לבן החזה.
בחלקו הדרומי, לאורך אפיק הנחל, נסללה דרך מרוצפת כורכר או בטון, והצמחייה מסביב לנחל הוסרה בשנת 2020. לאורך קטע זה באפיק נטועים עצי אקליפטוס וניתן להבחין בשרידי טחנת קמח קדומה מסוג ארובה, אחת מתוך שתיים שפעלו בכוח המים, שנפלו בעוצמה מן התקרה דרך הארובה אל הגלגלים. המים זרמו מנחל ממעין שושן באמת מים ארוכה שחברה את שתי הטחנות. הטחנה בראש האמת נהרסה כליל בעת פיתוח השכונה ושרידי אמת המים שהיו ליד שרידי הטחנה נהרסו בזמן חישוף הנחל. שהטחנות לא הופעלו על ידי מי נחל "עין זהב" שזורם למרגלותיה אלא מ"נחל הטחנות". מערך הטחנות נבנה על ידי משפחת חסין העשירה מכפר הונין בשנות 1920 ופעלה עד קום המדינה והצריכה מצדם השקעה רבה. שרדי הטחנה נשמרו עקב הצמחייה הגבוהה שכיסתה אותה מעיני התושבים.
חלקו הדרומי של הפארק מסתיים ברחוב קרן היסוד. בסמוך נמצא גן משחקים "גן הנחל" הכולל מתקני משחקים פיסוליים צבעוניים של האמן גיל שדה. מכאן זורם אפיק הנחל דרומה, חוצה את רחוב הנרייטה סולד ונכנס לשטח חורשת קק"ל המשתרע על שטח של כ-120 דונם ומגיע אל בריכות מים. בבריכה מתגוררת משפחת נוּטְרִיות. הנחל המגיע ממערב, מכביש 90 אל הברכות הוא נחל מלאכותי המקבל את מימיו מהתעלה המערבית ובחורף גם ממספר נביעות. נחל עין זהב ממשיך אל אזור התעשייה ומשם אל המפגש עם התעלה המערבית של עמק החולה הנשפכת בעצמה לאגמון חולה. בעשור השלישי של המאה ה-21, נבנה מסלול הליכה לאורך אפיק הנחל בצדו הימני של מפעל תעש מערכות, עד לנקודת המפגש שלו עם התעלה המערבית.