stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיים דוד הלוי
השקפת עולמו

הרב הלוי שלל את האתוס ההלכתי בדבר כוליות ההלכה, דהיינו, הקודקס ההלכתי כמקיף את כל תחומי החיים, ומבקש לכונן ערכים ונורמות עבור המציאות כולה. לדידו ישנם תחומים (למשל, הכלכלה והפוליטיקה) בהם להלכה אין עניין בקביעת נורמות קבועות ומחייבות, ובתחומים אלו נותר מקום לשיקול הדעת האנושי בהתאם להקשר המקומי והזמני. כך, למשל, סבר כי ההלכה איננה מבקשת לקבוע את המשטר הכלכלי במדינת ישראל. כמו כן סבר שאם המשטר במדינת ישראל הוא דמוקרטי, על פוסקי ההלכה לקבל זאת כעובדה מציאותית ולא לפסוק בניגוד לכך. דוגמה נוספת היא טענתו כי היחס לנוכרים צריך לנבוע מתוך "חובה אנושית מוסרית ולא משום 'דרכי שלום' דווקא".
פתיחות הלכתית נוספת אצל הרב הלוי ניתן לראות בתפיסת הפסיקה ההלכתית כתלויית הקשר וכמתחדשת. לדידו, נצחיות התורה מובטחת דווקא כאשר ההלכה נענית לנסיבות הקונקרטיות של ההווה: ”רק משום שניתנה הרשות לחכמי ישראל לדורותיהם לחדש חידושי הלכה על פי שינויי הזמנים והמקרים, ורק בזכות זה נתאפשר קיומה של תורה בישראל, ויכולים היו 'ללכת' בדרך התורה והמצווה”.
הרב הלוי הושפע בהגותו מהרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל. הוא ראה את התהליכים שחלו בעם ישראל במאת השנים האחרונות כתהליכי גאולה. בין השאר הציע לשנות את תפילת נחם, כך שלא יאמר בה שהעיר ירושלים "אבלה מבלי בניה", אלא "שהיתה אבלה מבלי בניה".
בפסיקתו מתמודד הרב הלוי עם בעיות ההלכה והמודרנה ברמת חיי הפרט וברמה הלאומית. הִרְבָּה לצטט קבלה, ואף עסק באופן יוצא דופן בחישובי קיצין משום שסבר שהאיסור הוא רק כאשר אומרים שאם המועד שחישבו בא והגאולה לא הגיעה, שוב לא תבוא. בין השאר הִרְבָּה לעסוק בתופעת החוויות שעל סף מוות שאותה ראה כעדות להישארות הנפש. הוא חזה שבסביבות שנת 1990 יתחיל עידן גאולה חדש.
בשנת ה'תשל"ב (1972) פרסם לצד החלק החמישי של "מקור חיים" את החוברת "קבלת גרים", בה צידד להתיר קבלת גרים, מתנדבים מחוץ לארץ:
”הנה, יש מרבני האחרונים, שדעתם להחמיר בקבלת גרים כאלה, מן הטעם: "שמי שקבל עליו כל התורה כולה חוץ מדקדוק אחד אין מקבלים אותו", ואלה ודאי שלא ישמרו כל התורה ומצוותיה, ולכן אין לקבלם. וטעות היא בידם, כי זה איירי בגר שבא מתחילה ואומר אקבל כל התורה חוץ מדקדוק זה, שאין דעתי סובלתו, מפני שחקרתי ובררתי ובאתי למסקנא שאינו נכון, זה אין מקבלים אותו, אבל מי שלא למד ולא חקר ולא הבין, ודוחה דקדוק מסוים, או אפילו כל תורה שבעל - פה, עדיין אינו כופר, וכמו שביארנו לעיל ממעשה דהלל, שאפשר לקבלו אם יש לקוות שאחרי שילמד יקבל וכמו שנתבאר. וכ"ש, מי שכלל לא הודיעוהו המצוות כולן, שאינו יכול שלא לקבל. והלא מבואר שמודיעים אותו מקצת מצוות קלות ומקצת חמורות ובוודאי שלא כל המצוות. מעתה, איך אפשר בכלל לקבל גרים, הלא לא קבל כל המצוות כולם? אלא, שאם קבל באופן כולל כל התורה ומצוותיה מבלי שידען, ולמחרת כאשר ישמע וילמד, לא יקיים את כולם מתוך הרגלו בהיותו גוי, או מתוך תיאבון, כרבים מישראל שאינם מקיימים כל מצוות התורה, זה גר גמור וכישראל חוטא לכל דבר, ובלבד שבשעה שעמד להתגייר קבל בתום לב לקיים תורה ומצוות, והדברים ארוכים מאד, ואין להאריך יותר בנקודה זאת המסורה לעיני הדיין והשתכנעותו בשעת קבלת המצוות.” הדברים נדפסו מאוחר יותר בשו"ת "עשה לך רב".
כתיבתו ההלכתית קריאה מאוד, והוא העדיף את הבהירות ואת הסברה המקורית על פני ציטוט מקורות רבים.
ספריו

בין ישראל לעמים, תשי"ד
דבר המשפט - עיונים בהלכות סנהדרין במשנה תורה לרמב"ם, תשכ"ג-תשכ"ה, שלושה כרכים
דת ומדינה, תשכ"ט
מפתחות הזוהר ורעיונותיו - מילון ערכים בספר הזוהר, תשל"ט
מקור חיים השלם - ספר פסיקה מקיף המשלב הקדמות רעיוניות להלכות, ומביא הן את הפסיקה הספרדית הן את האשכנזית, תשכ"ו-תשל"ד, חמישה כרכים
קיצור שולחן ערוך מקור חיים - קיצור של "מקור חיים השלם", תשל"ה. נפוץ בלימוד הלכה במערכת החינוך הממלכתית-דתית.
מקור חיים לבנות ישראל - הלכות נשים, תשל"ז
מקור חיים לחתן, לכלה ולמשפחה - הלכות נישואין והנהגות הבית, תשל"ט
שאלות ותשובות עשה לך רב - שו"ת בענייני הלכה והשקפה, תשל"ו-תשמ"ט. תשעה כרכים. מתייחס גם לבעיות הלכתיות שעל סדר היום הציבורי.
תורת חיים - הגות ורעיונות על פרשיות השבוע ועל מועדי השנה, תשנ"ב-תשנ"ג, שלושה כרכים
מים חיים - שו"ת, תשנ"א-תשנ"ח, שלושה כרכים
נצח משה - דרשות על פרשיות השבוע, תשנ"ו
לקריאה נוספת > ספרים

צבי זוהר ואבי שגיא (עורכים), יהדות של חיים - עיונים ביצירתו ההגותית-הלכתית של הרב חיים דוד הלוי, הוצאת כתר, 2007
אבי שגיא ודב שוורץ, בין שמים לארץ - עולמו של הרב חיים דוד הלוי, הוצאת כרמל, תשע"ט 2018
יצחק שוראקי, מסורת בעידן המודרני: חכמים ספרדים בדורות אחרונים, מבחר מכתביו, עמודים 251–288, סדרת עם הספר, הוצאת משכל, תל אביב, 2009
קיצור שולחן ערוך מקור חיים לתלמידים, על פי פסקי הרב חיים דוד הלוי. אלון שבות: סולמות, ה'תשע"ט
לקריאה נוספת > מאמרים

יעל לוין כ"ץ, "תשובות חדשות לרח"ד הלוי", הצופה, יום שישי, ג' באדר ב' תשס"ג, 7 במרץ 2003, סופרים וספרים, עמ' 11, 14.
אבינועם רוזנק, "השיקול החינוכי והכתיבה ההלכתית: עיון במושג הקדושה במשנת הרב ח"ד הלוי", הגות בחינוך היהודי ז, תשס"ו, עמ' 171–200.
הערות שוליים

↑  הרב הלוי מספר על מורו ורבו הרב עוזיאל
↑  הפרדס, תמוז תשל"ג, עמוד 26
↑  שו”ת עשה לך רב + שו”ת מים חיים (4 כר’) / הרב חיים דוד הלוי – מכון הר ברכה
↑  "אמא בחרה בתורה", באתר ערוץ 7
↑  ראו שו"ת עשה לך רב חלק ד סימן א.
↑  עשה לך רב, ט, עמ' עג.
↑  עשה לך רב, ז, עמ' רלה-רלו.
↑  עשה לך רב, א, יד
↑  עשה לך רב, א, ב
↑  ספרים חדשים – עיון ראשון, ביאור מודרני להילכות אישות, מעריב, 7 ביולי 1972; אברהם בר־אוריין, 'קבלת גרים מאת הרב חיים דוד הלוי', בתוך: הליכות, גיליון 57, תשרי תשל"ג, עמ' 64. החוברת נדפסה תחילה בתוך שבילין כז-כח, שבט תשל"ב, עמ' עב-פג.
↑  עשה לך רב, ג, כט, עמוד קלד.
↑  בחלק השני יש פסק האוסר את העישון וכן קונטרס הדן בנושא הישארות הנפש. בין פסיקותיו של הרב הלוי היתר ניתוק חולה סופני ממכונת הנשמה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262353505171  BnF: cb16719469n (data)  GND: 123904366  ISNI: 0000 0000 7867 4188  LCCN: n84022346  NTA: 192636693  VIAF: 13228651   WorldCat (עם VIAF): 13228651
פרנקו קורלי

| --- | --- |

 לידה:  8 באפריל 1921 אנקונה, איטליה 
 פטירה:  29 באוקטובר 2003 (בגיל 82) מילאנו, איטליה 
 מקום קבורה:  בית הקברות הגדול במילאנו 
 מוקד פעילות:  ממלכת איטליה, איטליה 
 תקופת הפעילות:  1951–1981 (כ־30 שנה) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בולוניה, הקונסרבטוריון למוזיקה על שם רוסיני בפזארו 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 www.francocorelli.org
 פרופיל ב-IMDb
 
פרנקו קורלי (באיטלקית: Franco Corelli;‏ 8 באפריל 1921 - 29 באוקטובר 2003) היה טנור איטלקי שפעל בתחום האופרה בשנים 1951–1976. ידוע בזכות קולו העוצמתי במיוחד, ובזכות היותו בעל כישרון טבעי, וכמעט שלא למד מוזיקה ופיתוח קול.
ביוגרפיה

פרנקו קורלי נולד בעיר אנקונה שבאיטליה, לאב שעבד כמהנדס באונייה, אך היה בעל קול וחובב אופרה נלהב. קורלי עצמו למד הנדסה ימית, והתעתד לעסוק בתחום. הוא היה הצעיר מבין שלושה ילדים. אחיו אוּבַּלדו, בריטון, למד בשנות השלושים בקונסרבטוריון ברומא ושר כמה שנים באופרה ובהפקות מוזיקליות שונות, לאחר מכן התמסר להוראה. קורלי עצמו למד שיעורים בודדים במוזיקה בקונסרבטוריון, אך באופן כללי היה חסר השכלה פורמלית בתחום. את רוב הידע שלו למד קורלי בעצמו, אם כי בהמשך הקריירה שלו התייעץ עם הטנור ג'אקומו לאורי-וולפי.
בשנת 1950 זכה קורלי בתחרות בפסטיבל אופרה בפירנצה, וכפרס זכה להופיע בשנה שלאחר מכן בפסטיבל האופרה בספולטו בתפקיד דון חוזה באופרה כרמן. באותה שנה הופיע לראשונה באופרה של רומא בתפקיד מנריקו באופרה הטרובדור של ורדי. בשנים לאחר מכן הופיע בבתי אופרה קטנים ובהופעות ברדיו האיטלקי.
בשנת 1954 הופיע לראשונה בבית האופרה לה סקאלה במילאנו באופרה "לה וסטאלה" מאת ספונטיני. בהופעה זו שר עם זמרת הסופרן מריה קאלאס, איתה שר בהפקות נוספות בהמשך. בשנים הבאות הופיע בהופעות בכורה בבתי אופרה חשובים, כבתי האופרה בפירנצה וורונה ב-1955, בהאופרה של וינה כרדמס באופרה "אאידה", ובבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, כקבאראדוסי ב"טוסקה" ב-1957, בבתי האופרה בליסבון, האופרה הלירית של שיקגו, וסן פרנסיסקו ב-1958, ובאופרה של ברלין ב-1961.
בשנת 1961 הופיע לראשונה במטרופוליטן אופרה בתפקיד מנריקו, בתפקיד לאונורה הופיעה לאונטין פרייס, שגם לה הייתה זו הפעם הראשונה במטרופוליטן. מאז ועד שנת 1974 שר במטרופוליטן פעמים רבות בתפקידים ב"טורנדוט", "טוסקה", "ארנאני", "לה בוהם", "לוצ'יה די למרמור" ועוד. הוא גם נטל חלק באופרות בצרפתית כ"רומיאו ויוליה" של גונו ו"ורתר" של מאסנה. ללה סקאלה חזר בשנת 1962 להופיע בהפקה מחודשת של "ההוגונוטים" מאת ממאיירבר, את התפקיד שר מול ג'ואן סאת'רלנד.
בקולו המבריק והמצלצל ומראהו יפה התואר צבר קורלי פופולריות רבה, למרות ביקורות שמתחו עליו מבקרי מוזיקה שונים על דרכו השונה בשירה, ביטוי והבעה. הוא הותיר אחריו הקלטות רבות, אשר מתוכן אפשר לשמוע את קולו המפואר, בעיקר בהקלטות של שנות החמישים המאוחרות ושנות השישים. רבים ממעריציו מעדיפים את ההקלטות החיות על פני הקלטות האולפן, בטענה כי קורלי מרגש יותר בהופעה חיה. היה חברו הקרוב של אטורה בסטיאניני וליווה אותו בהקלטות אחרונות שלו.
בשנת 1976, בהיותו בן 55, עזב קורלי את קריירת האופרה. קולו החל להראות סימני שחיקה ועייפות, לאחר שנים של שימוש מסיבי ורפרטואר תובעני.
קורלי היה מקור השראה לזמר אנדראה בוצ'לי ואף לימד אותו בתחילת שנות התשעים טרם פרסומו.
קורלי נפטר בשנת 2003 במילאנו ונקבר בבית הקברות הגדול במילאנו. מוקדם יותר באותה שנה סבל משבץ מוחי. היה נשוי לזמרת הסופרן לורטה די לליו.
הערות שוליים

↑  FRANCO CORELLI STORY PART A cd's 1+2, נבדק ב-2024-03-08
↑  Franco (Dario) Corelli -radio show by Mati Zeiti_Elboim ,chapter B(cd's 3+4), נבדק ב-2024-03-08
↑  Franco (Dario) Corelli , Part C (cd's 5+6) end of show by Mati Zeiti-Elboim, נבדק ב-2024-03-08
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007434533605171  PLWABN: 9810675346105606  BIBSYS: 35560  BNE: XX852677  BnF: cb138927456 (data)  CANTIC: a11866408  CiNii: DA09028381  GND: 119019329  ICCU: TO0V255185  ISNI: 0000 0001 0871 0216  LCCN: n82101464  LNB: 000104951  MusicBrainz: 7daeefc9-74cf-41a2-8ee6-7ac03933a865  NKC: xx0001834  NLA: 36549408  NSK: 000091493  NTA: 073263419  RERO: 02-A003135424  SELIBR: 311911  SNAC: w65t3nz6  SUDOC: 079944868  Trove: 1286482  VIAF: 12491115   WorldCat (עם VIAF): 12491115
מארק לואיס ג'ונס

| --- | --- |

 לידה:  31 באוגוסט 1964 (בן 60) רולסלנרצ'רוגוג, דנבישייר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ויילס 
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 מקום לימודים:  הקולג' הוולשי המלכותי למוזיקה ודרמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
מארק לואיס ג'ונס (באנגלית: Mark Lewis Jones; נולד ב-31 באוגוסט 1964) הוא שחקן ולשי. בין תפקידיו היו מפקח משטרה בסדרת הדרמה של ה-BBC‏ "55 מעלות צפונה", ציד לווייתנים בסרט "אדון ומפקד: הצד הרחוק של העולם", חייל בסרט "טרויה" ורוב מורגן בסדרת הטלוויזיה "סטלה".
ביוגרפיה

מארק לואיס ג'ונס נולד ב-Rhosllannerchrugog שבמחוז רקסהאם בוויילס. הוא התחיל לשחק בנעוריו בתיאטרון הנוער קלייד (Clwyd Youth Theatre). ג'ונס למד משחק ב"קולג' הוולשי המלכותי למוזיקה ודרמה", והופיע עם הלהקה השייקספירית המלכותית ובתיאטרון הגלוב שבלונדון.
לואיס ג'ונס הופיע במגוון תוכניות טלוויזיה בהן "החיים האלה", "הולבי סיטי", "ספוקס", "חוק מרפי", "להעיר את המתים" וסדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד". תפקידו הבולט ביותר בטלוויזיה היה כמפקח בילוש ראסל בינג בדרמה המשטרתית "55 מעלות צפונה", בה גילם דמות של קצין משטרה דעתני ובוטה ולעיתים הומוריסטי.
עוד שיחק ג'ונס בתפקיד סמל בילוש ריי לויד בדרמה המשטרתית "Murder Prevention". בקולנוע השתתף בסרטים ההוליוודיים שוברי הקופות "אדון ומפקד: הצד הרחוק של העולם" בתפקיד הוג צייד הלווייתנים, ובתפקיד טקטון בסרט "טרויה".
ב-2001 גילם ג'ונס את דמותו של אות'ר פנדרגון בעלה השני של איגריין במיני-סדרה האמריקאית "ערפילי אבאלון". הוא שיחק בתפקיד אירפון בסדרת הדרמה בשפה הוולשית "Con Passionate", בתפקיד ג'וסי בעיבוד לרומן "Calon Gaeth" מאת שאן ג'יימס, ובתפקיד בריאן ג'ונס בתוכנית "Y Pris" (בשפה הוולשית).
ב-2009 השתתף כאורח בתוכנית תחרות הזמר של ה-BBC בקארדיף (BBC Cardiff Singer of the World competition) ששודרה ב-11 ביוני בערוץ BBC Two (בוויילס בלבד).
תפקידים בתיאטרון

לורד גריי והנרי (רוזן ריצ'מונד) במחזה "ריצ'רד השלישי", הלהקה השייקספירית המלכותית, לונדון 1993
לאונטס במחזה "אגדת חורף", תיאטרון הגלוב, לונדון, 1997
מילנטיוס, במחזה "The Maid's Tragedy", תיאטרון הגלוב, 1997
מארק אנטוני, במחזה "יוליוס קיסר", תיאטרון הגלוב, 1999
טאורוס, דיומדס וסקסטוס פומפיוס במחזה "אנטוניוס וקלאופטרה" תיאטרון הגלוב, 1999
בילי במחזה "Cardiff East", וילי נילי במחזה "תחת חורש חלב" ובונריו במחזה "Volpone" בתיאטרון המלכותי הלאומי, לונדון; בתפקיד קוסטרד במחזה "עמל אהבה לשווא", לורנצו במחזה "הסוחר מוונציה" ופרדיננד במחזה "הסערה" עם הלהקה השייקספירית המלכותית בסטרטפורד אפון אייבון, אנגליה; תפקיד טריסטרם ב-"Morte d'Arthur", ופלוריזל ואנטיגונס ב"אגדת חורף" בתיאטרון ליריק, לונדון; במחזה "Ingolstadt" בתיאטרון השער (Gate Theatre); בתפקיד דנטון ואב במחזה "Snow Palace" בתיאטרון טריסייקל, בקילברן שביורקשייר, אנגליה
אסטון במחזה "מנהל הבית" בתיאטרון שרמן, קרדיף, 1990
ג'יי בי פלר במחזה "The Man Who Had All the Luck" מאת ארתור מילר בתיאטרון דונמר ורהאוס, מ-28 בפברואר ועד 5 באפריל 2008
סמל ראשון רג' דראמונד במחזה "Privates on Parade" מאת פיטר ניקולס בתיאטרון נואל קאוורד, מ-1 בדצמבר 2012 ועד 3 במרץ 2013
רדיו

הופיע בשידור רדיו של "Cadfael and Cocaine"
הופיע בתפקיד סמסון בתוכנית "The Listener" של ג'וליאן סימפסון
הערות שוליים

↑  BBC Two (Wales only)
↑  JONES, Mark Lewis
↑  Julian Simpson Radio Broadcasts
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1075549620  ISNI: 0000 0000 5385 7439  LCCN: no2003047800  VIAF: 48916143   WorldCat (עם VIAF): 48916143
הר קולמן (אלברטה)

ערך זה עוסק בהר בפרובינציית אלברטה שבקנדה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

הר קולמן (משמאל)
 מידע כללי
 גובה:  3,135 מ' 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  אלברטה, קנדהקנדה
 רכס הרים:  רכס הרי קלויסטר 
 קואורדינטות:  52°07′08″N 116°55′15″W﻿ / ﻿52.118888888889°N 116.92083333333°W﻿ / 52.118888888889; -116.92083333333
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר קולמן(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר קולמן(למפת אלברטה רגילה) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתהר קולמן(למפת אלברטה מוגדלת) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתהר קולמן
 
הר קולמן (באנגלית: Mount Coleman) הוא הר בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
ההר ממוקם ברכס הרי קלויסטר שבהרי הרוקי הקנדיים, בשטח הפארק הלאומי ג'ספר.
גובהו של ההר 3,135 מטרים מעל פני הים.
ההר מתנשא לגובה של 775 מטרים מעל סביבתו; והוא ההר ה-96 בהתנשאותו באלברטה.
היסטוריה > מקור השם

הר קולמן נקרא על שם הגאולוג א. פ. קולמן (A. P. Coleman), פרופסור לגאולוגיה באוניברסיטת טורונטו שהיה אחד הראשונים לחקור את אזור הפארק הלאומי ג'ספר. קולמן מעולם לא טיפס על ההר הנקרא על שמו. גם קרחון קולמן ואגם קולמן נקראים על שמו.
לקריאה נוספת

• Chic  Scott, , P 70
הערות שוליים

↑  מידע גאוגרפי על ההר באתר peakbagger
1 2 3  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מקור נוסף לגובהו של ההר
↑  לפי מקור אחר גובהו של ההר 3,057 מטרים מעל פני הים
↑  לפי מקור אחר גובהו של ההר 2,913 מטרים מעל פני הים
↑  לפי מקור אחר ההר מתנשא לגובה של 2,323 מטרים מעל סביבתו
↑  הרי אלברטה לפי התנשאותם
1 2  אתרים בקנדה הנקראים על שמו של קולמן
הסיוט של מיקי

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ברט גילט
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מדבבים:  וולט דיסני, מרסלייט גארנר, פינטו קולביג
 אנימטור:  דייוויד הנד, ג'ק קינג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  וולט דיסני הפקות
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 הקרנת בכורה:  13 באוגוסט 1932
 משך הקרנה:  7 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
הסיוט של מיקי (באנגלית: Mickey's Nightmare) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1932 בכיכובם של מיקי מאוס ופלוטו. זה היה הסרט ה-44 בסדרת "מיקי מאוס" שיצא לאקרנים והשמיני באותה השנה. בנוסף זהו הסרט הראשון שהופץ על ידי יונייטד ארטיסטס, והוא הציג פתיח כותרת חדש בתחילת הסרט הכולל את פניו של מיקי מאוס.
עלילה

לילה, מיקי עורך את התפילה שלו לפני השינה כשלצידו פלוטו. כשמיקי נכנס למיטה, פלוטו מצטרף אליו, אך מיקי משלח אותו לסל שלו. ברגע שמיקי נרדם, פלוטו מתגנב בחזרה למיטתו של מיקי ומלקק את פניו. מיקי חולם להציע נישואין למיני ולהתחתן עימה.
לאחר החתונה, מיקי ופלוטו נמצאים בגן ומשקים את הפרחים. חסידה מגיעה ומפילה חבילה עם גור עכברים לתוך ארובת ביתם של מיקי ומיני. אבל אז, עוד חסידות מגיעות יחד עם גורי עכברים נוספים, כשהאחרונה שופכת דלי מלא בעכברונים במורד הארובה. מיקי ממהר פנימה ומוצא את מיני במיטה לצד הרבה עכברונים. כולם מתחילים לרדוף ולשחק בצורה גסה עם אביהם וכלב המחמד שלהם. עד מהרה, גורי העכברים מתחילים להשתמש במברשות בכדי לצבוע את הקיר והתקרה בצבע שחור, לא לפני שהטיחו כריות על פניו של מיקי, כשבאחרונה היה כד שהכה את מיקי כל כך חזק שהכד נשבר לחלוטין.
לאחר מכן הילדים צובעים את הבית בדיו, כאשר אחד מהם משתמש בחתול ואחר בתוכי כמברשות. פניו של מיקי, הקשור וסבוך על ידי הזאטוטים, נצבעים גם כן בדיו על ידי עכברון אחד בעוד הטלפון מצלצל ושעון הקוקייה מצפצף. אבל בחדר השינה של מיקי, הוא מוצא את עצמו עטוף בסדינים כשפלוטו מלקק את פניו והתרנגול מקרקר על אדן החלון בזמן שהשעון המעורר שלו מצלצל. מיקי מתעורר ומבין שזה היה רק חלום והוא נחוש בכך שלעולם לא להתחתן עם מיני. הסרט מסתיים כשפלוטו שוב מלקק את פניו של מיקי.
דמויות ומדבבים

מיקי מאוס – וולט דיסני
מיני מאוס – מרסלייט גארנר
פלוטו – פינטו קולביג
עכברונים – מרסלייט גארנר
הפקה

זהו הסרט הראשון של מיקי מאוס שהופץ על ידי יונייטד ארטיסטס.
סרט קצר זה הוא בעצם גרסה מחודשת לסרט הקצר של אוסוולד הארנב, "Poor Papa", והוא גם די דומה לסרט המצויר של לוני טונס משנת 1937, "Porky's Romance".
סך התינוקות שהחסידות מביאות למיקי ומיני הוא 21 עכברונים.
לסרט, שיצא במקור בשחור-לבן ומאוחר בגרסה עם צבע, יש שני סצנות שהוסרו מאוחר יותר; הראשון בו אחד העכברונים משפריץ דיו על פסל וגורם לו להיראות כמושחר פנים וסצנה שנייה בה עכברון נוסף משליך על מיקי סכינים ומצמיד אותו לקיר.
הערות שוליים

↑  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. ISBN 978-3-8365-5284-4.
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 108–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
אפל רקורדס

לוגו החברה
אפל רקורדס (באנגלית: Apple Records) היא חברת הפקה לתקליטים וסרטי קולנוע אשר נוסדה בשנת 1968 על ידי הביטלס כחטיבה של חברת אפל בע"מ (Apple Corps Ltd). החל משנת 1968, בנוסף לתקליטי הביטלס ותקליטי חברי הלהקה (ג'ון לנון, פול מקרטני, ג'ורג' האריסון ורינגו סטאר), אשר הודפסו תחת התווית של אפל רקורדס, החברה אף חתמה על חוזים עם שורה מגוונת של אמנים.
היסטוריה

אפל רקורדס נוסדה בשנת 1968 כחלק ממיזם של הביטלס בשם חברת אפל. בעקבות מות אמרגנם, בריאן אפשטיין, החליטו חבר הלהקה לנהל את עסקיהם בעצמם באמצעות חברת אפל, ששמה ניתן לה לפי ציור של רנה מגריט. בנוסף, הגדירו חברי הלהקה את מטרת החברה כ"בית פתוח" לאמנים, בו יוכלו אמנים צעירים להציג את רעיונותיהם האמנותיים ולזכות בהפקה, תוך שיח עם אנשים הדומים להם ומבינים אותם, כאלטרנטיבה צעירה לחברות התקליטים הענקיות, המגושמות והשמרניות.
עם היווסדה של החברה היו הביטלס חתומים עדיין על חוזה הקלטות שסגר אפשטיין לפני מותו עם החברות הבנות של EMI פארלופון בבריטניה וקפיטול רקורדס בארצות הברית. בחוזה הקלטות חדש שחתמה הלהקה הסכימו החברות EMI וקפיטול להפיץ את תקליטי אפל רקורדס עד לשנת 1975. EMI המשיכה להחזיק בזכויות לתקליטי הביטלס בעוד שהם הופצו תחת תווית אפל רקורדס, אולם קידומת מספרם הקטלוגי היה האות R המסמלת את תקליטי פארלופון שבבעלות EMI. אפל רקורדס היא בעלת הזכויות לכל הקלטות וידאו וקליפים של הביטלס.
בשנת 1974, בעת הליכי הפירוק של להקת הביטלס, פסק בית משפט כי 80% מרווחי תקליטי הביטלס (כלהקה) יעברו לאפל רקורדס ואילו כל אחד מארבעת חברי הביטלס יקבל 5% מן הרווחים.
תקליטים רגילים ותקליטונים של אפל רקורדס נשאו על התווית הדפס של תפוח עץ ירוק מבריק מסוג גרני סמית. התווית זכתה לתשומת לב מחודשת בסוף שנות ה-80, כאשר הקלטות הביטלס יצאו לאור בתקליטורים. בשנות ה-90 הוציאה החברה את The Beatles Anthology.
היסטוריה > סכסוך עם אפל מחשבים

חברת המחשבים אפל היא בעלת שם דומה וגם לה לוגו בצורת תפוח. כבר בשנת 1978 (שנה לאחר הקמתה של חברת המחשבים) תבעה אותה החברה האם של אפל רקורדס, אפל קורפס, על הפרת סימן מסחר. בשנת 1981 הגיעו החברות לפשרה: חברת המחשבים תורשה להשתמש בשם, אולם בתחום המחשבים בלבד ולא בתחום המוזיקה והבידור. עם השנים גבר השימוש ביכולות עיבוד הקול במחשבי אפל, מה שגרם לחברת המוזיקה לתבוע את חברת המחשבים על הפרת ההסדר. בשנת 1991 הגיעו החברות להסדר נוסף. ברבות השנים נכנסה חברת המחשבים גם לתחומי הבידור: לדוגמה, חנות המוזיקה המקוונת iTunes. בשנת 2006 שבה ועלתה חברת אפל רקורדס לכותרות כאשר סכסוך שנמשך לאורך שנים בינה לבין חברת המחשבים אפל הגיע להכרעת בית המשפט העליון באנגליה.
החל מגרסה 7 של מערכת ההפעלה Mac OS מופיע קובץ קול בשם Sosumi, המכיל צליל מוזיקלי קצר. שם הקובץ (נשמע באנגלית כמו "so sue me"- תבעו אותי), הוא בדיחה פנימית על אפל רקורדס.
אמנים אשר הקליטו בחברה

אפל רקורדס החתימה מגוון רחב של אמנים בסגנונות שונים, בין הבולטים שבהם: להקת באדפינגר, ג'יימס טיילור, מרי הופקין ובילי פרסטון. אפל רקורדס החתימה אף אמנים מוזיקליים מחוץ לזרם המרכזי, ואשר בלטו בתחומי עשייה מוזיקלית ייחודית. כך הוחתמה תזמורת כלי הנשיפה הבריטית The Black Dyke Mills Band, אנסמבל הג'אז The Modern Jazz Quartet, אמנית האוונגרד (ושותפתו לחיים של ג'ון לנון) יוקו אונו, המוזיקאי ההודי הקלאסי ראווי שנקר, והמלחין האנגלי הקלאסי ג'ון טאוורנר.
אמנים אשר הקליטו בחברה > חברי הביטלס ולהקותיהם

הביטלס
ג'ון לנון
ג'ורג' האריסון
רינגו סטאר
פול מקרטני
Plastic Ono Band
Wings
אמנים אשר הקליטו בחברה > אמנים אחרים עם קשרים לביטלס

The Black Dyke Mills Band (הוחתמו תחת השם John Foster & Sons Ltd. Black Dyke Mills Brass Band) השתתפו בהקלטת אלבום הביטלס Yellow Submarine.
הערות שוליים

↑  /2/hi/entertainment/4750533.stm מהות סכסוך אפל, כתבה באתר ה-BBC, 8 במאי 2006
↑  מה יש בשם? אפל קורפס נגד אפל מחשבים, כתבה באתר LowEndMac, 5 בפברואר 2007
↑  Beatles lose Apple trademark dispute
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: cf7fc5cf-e011-4ef4-b511-cd0188537910
החוק הסאלי

| --- | --- |

 תאריך יצירה:  המאה ה־4 
 שפות:  לטינית 
 
המלך כלוביס הראשון מכתיב את החוק הסאלי
החוק הסאלי (בלטינית:  Lex Salica או Pactus legis salicae) הוא מכלול חוקי המדינה של הפרנקים הסאלים. קובץ חוקים זה משקף מסורות קדומות יותר, כלומר, זוהי העברת מערכת חוקים שעברה בעל-פה לחוקה כתובה. זוהי למעשה החוקה הקדומה ביותר באירופה לאחר התמוטטות האימפריה הרומית. חשיבותו העיקרית של החוק בהיסטוריה של אירופה היא בכך שהכתיב את חוקי הירושה ברבות ממדינות אירופה. בלב חוק הירושה הסאלי נמצאת תפיסת הירושה האגנאטית, לפיה רק זכרים ראויים למשול ולרשת את אבותיהם על כס המלכות.
על פי הכתוב בטקסט החוק הועלה על הכתב על ידי המלך כלוביס הראשון בין שנת 507 לשנת 511, אולם מתוך קריאת הטקסט מסתבר כי הוא עבר שינויים מאוחרים יותר. יש גם מקור המציין כי מספר הסעיפים בחוק המקורי היה 65 בלבד בעוד החוק המצוי בידנו מכיל מספר רב יותר של סעיפים. החוק הסאלי לא היה החוק היחיד שנחקק אצל העמים הברברים. כך למשל היה חוק של אויריק משנת 475, עליו התבסס חוק של ליאוויגילד משנת 575 ועליו התבסס חוק של רקסוינד משנת 654. היו גם חוקי גודנדובאר של הבורגונדים משנת 536 ועוד קודקסים שונים.