stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תסיסה
ראו גם

סטארטר של תסיסה
אורגניזם אל-אווירני
אל-אווירני אובליגטורי
אל-אווירני פקולטטיבי
אל-אווירני סובל אוויר
מפגש השייח'

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  שי נאור
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־35 שנים)
 משרד ראשי:  האומן 23, א.ת. תלפיות, ירושלים
 ענפי תעשייה:  מזון
 מוצרים עיקריים:  סמבוסקים, פיתות, בייגלה, פיצות, טוסטים, מלבי, סחלב
  
 www.mifgash-hashech.co.il
 
מפגש השייח' היא רשת מאפיות וקונדיטוריה בירושלים. הרשת נוסדה בשנת 1990 על ידי שי נאור.
המאפייה מוכרת מגוון מאפים הנאפים באמצעות טאבון אבן מיוחד ובהם פיתות, בייגלה, פיצות, טוסטים וסמבוסק.
היסטוריה

מקור השם "מפגש השייח'" הוא בכיכר בעיר העתיקה[דרושה הבהרה] בירושלים שהיה מקום מפגש בקרב בני הנוער בשנות ה-80 בימי שישי בשם "אצל השייח'" שהיה בבעלות ערבית.
לאחר פרוץ האינתיפאדה הראשונה ובמיוחד בזמן האינתיפאדה השנייה שחלקה הגדול לווה באירועים ביטחוניים בעיר ובמיוחד בעיר העתיקה בירושלים, לא ניתן היה להגיע למקום זה.
בשנת 1990 פתח שי נאור את המאפייה באזור התעשייה תלפיות, שהכיל גם מועדוני בילוי ירושלמיים והמפורסם שבהם – האומן 17, מה שמשך את בני הנוער להיפגש במקום ולאכול.
המאפייה המקורית הוקמה ברחוב צרת בתלפיות וב-2003 הועתק הסניף לרחוב האומן, והתרחב להיות קונדיטוריה עם מאפים מתוקים. לאחר מכן מכר נאור זיכיונות והתרחב בירושלים וסביבתה (מבשרת ציון, מעלה אדומים ועוד), וב-2008 אף נפתח סניף ראשון מחוץ לסביבת ירושלים בטיילת שבאילת, לשם עבר נאור עם משפחתו על מנת לעסוק בנדל"ן, אך סניף זה נסגר לאחר כ-10 שנות פעילות.
נכון ל-2023, למאפייה סך הכל 9 סניפים.
בית אוליפנט (דלית אל-כרמל)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר הנצחה 
 מיקום:  דלית אל-כרמל 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1884
 תאריך פתיחה רשמי:  1884 
 
 קואורדינטות:  32°41′52″N 35°02′26″E﻿ / ﻿32.697665°N 35.040497°E﻿ / 32.697665; 35.040497
 he
 
בית אוליפנט בדלית אל-כרמל, נבנה על ידי לורנס אוליפנט בשנת 1884 כדי שישמש לו ולאשתו אליס בית למפלט בחודשי הקיץ. בחורף התגוררו בבית אוליפנט שבמושבה הגרמנית בחיפה. יחד אתם גר בבית נפתלי הרץ אימבר, מחבר "התקווה", ששימש כמזכירו של אוליפנט. הבית והשטח סביבו אושרו בשנת 1981 כאתר מורשת, ונכון לשנת 2012, ההכרזה עדיין לא אושרה סופית.
הבית שוכן במרכז הכפר הישן של היישוב, קרוב למקאם הנביא אבו אברהים. מהבית תצפית לכיוון נחל בוסתן, עין הוד, בית אורן וחוף הים של עתלית. בשנת 1981 הוסב הבית לשמש כבית יד לבנים הדרוזים.
בית יד לבנים הדרוזים

בשנת 1980 הוקמה על ידי נסראלדין עמותת יד לבנים הדרוזים. בשנת 1981 הוסב הבית לשמש כבית יד לבנים וכאתר הנצחה לכל החללים הדרוזים שנפלו במלחמות ישראל. טקס הפתיחה היה במעמד השר דוד לוי. בקומה הראשונה של המבנה, חדר הנצחה המציג את התמונות של החיילים שנפלו. לידו אולם המייסדים המנציח את הקשר בין הקהילה הדרוזית ומדינת ישראל והעם היהודי, ובו מוצגים תמונותיהם של כ-150 אישים דרוזים. חדר ההנצחה של החיילים שכן בתחילה בקומה השנייה של המבנה. בשנת 2012 בהיעדר מעלית הורד לקומה הראשונה.
במשך השנים התרחב המרכז ונוספו לו מבנים נוספים. בשנת 1984 נבנה ליד בית אוליפנט אולם ספורט הנקרא "אולם הכיפה", במבנה מתקיימת פעילות ספורטיבית לנוער ואנשי מערכת הביטחון. ב-4 בפברואר 1996 נפתח במקום "אולם ההנצחה והתרבות ע"ש יצחק רבין" באולם חדר המשמש להדרכות והרצאות. בצמוד לחדר פתח המוביל למערה שגילה אוליפנט. באוקטובר 2007 הונחה אבן פינה למכינה קדם-צבאית דרוזית הראשונה בישראל מכינה זו בשם "כרם אל" נפתחה בספטמבר 2008 והיא המכינה היחידה המיועדת לדרוזים. בכל מחזור לומדים בה כ- 30 תלמידים.
ביולי 2009 נחנכו במקום משרדי יד לבנים הדרוזים במעמד שר הביטחון אהוד ברק וביולי 2011, נחנך אולם הנצחת החללים הדרוזים. במגרש בחזית הבית הוקמה אנדרטה המשקיפה אל הנוף לכיוון הים התיכון, ועל גביה שמות כל החללים הדרוזים. כל החזית של הבית מרוצפת ומשמשת בחלקה הגדול כמגרש חנייה. במשך השנים נעקרו המטעים והעצים שהיו במקום בתקופתו של אוליפנט.
לקריאה נוספת

לורנס אוליפנט, "בניית בית על הכרמל", חיפה כתבות מארץ הקודש 1885-1882, 1887. מהדורה עברית - יד יצחק בן-צבי, 1976, עמ' 110–113
יוסי בן-ארצי, "אליס אוליפנט - אישיות בזכות עצמה", קטלוג התערוכה בסלון של לידי אוליפנט, הוצאת המוזיאון הימי הלאומי, 2000, עמ' 14–16
לירה שרת מסד, "אליס אוליפנט וחבריה, חיו וציירו בחיפה", קטלוג התערוכה בסלון של לידי אוליפנט, הוצאת המוזיאון הימי הלאומי, 2000, עמ' 20–21
אואהו

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  21°29′06″N 157°57′54″W﻿ / ﻿21.485°N 157.965°W﻿ / 21.485; -157.965
 שטח:  1,545 קילומטר רבוע
 אורך:  64 קילומטר
 רוחב:  42 קילומטר
 גובה מרבי:  Kaʻala
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית 
 אוכלוסייה:  976,372 (2012)
 אזור זמן:  UTC-10
  (למפת הוואי מוגדלת) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטאואהו(למפת הוואי רגילה) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטאואהו
 
סמל האי, הצבע הצהוב, הפרח סידה
הדלקת הפנסים בשעת השקיעה באי אואהו
אוֹאַהוּ (באנגלית: Oʻahu; בשפת הוואי: Oʻahu), אי במדינת הוואי, השלישי בגודלו בשרשרת האיים של מדינת הוואי. הוא האי המאוכלס ביותר והמתוייר ביותר. עיר הבירה של הוואי, הונולולו, שוכנת בתחומו וממוקמת לאורך החוף הדרום-מזרחי. באי קיימות אטרקציות רבות.
אטימולוגיה

פירוש השם אוֹאַהוּ הוא ״מקום מפגש״, והוא מכונה גם ״הלב של הוואי״. מגלה הארצות ג׳יימס קוק שנחת באי קאואיי (הרביעי בגודלו) לראשונה, כינה את האי O-ahoo.
מידע כללי

באוהאו קיימים חופי ים עם חול לבן ומים בצבע טורקיז, הרי געש וצמחייה ירוקה עשירה. הפסגה הגבוהה ביותר היא הר קא׳אלה (Ka`ala).
הונולולו, עיר הבירה, היא העיר הגדולה ביותר. ובנוסף לה הערים: קיילואה (Kailua), קאנאוה (Kaneoh), וואיהוואה (Wahiawa).
צפון האי מרוחק כשעה נסיעה מוואיקיקי, וקיימת בו רצועת חוף שמושכת בחורף את טובי הגולשים בעולם לגלישה על הגלים הגבוהים. בנוסף ניתן לטייל באזור ברחובות עיירת הגלישה ההיסטורית הלאואה (Haleʻiwa).
האי התפרסם בשל המתקפה היפנית על פרל הארבור שהביאה לכניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה. וכן בשל סדרת הטלוויזיה ״הוואי חמש אפס״.
סמלי האי: הצבע הצהוב והפרח סידה (Sida fallax).
מידע כללי > אוכלוסייה

מעל 75 אחוז מתושבי הוואי מתגוררים באוהאו המכונה גם ״מחוז הונולולו״. מספרם לפי מפקד האוכלוסין האמריקאי (census) נכון לשנת 2022/2023) למעלה מ-980,080. הם מתחלקים ללבנים (476,162), יפנים (230,044), פיליפינים (275,728), ילידים (239,655), סינים (170,684), קוריאנים (41,352).
מידע כללי > גאוגרפיה

האי אוהאו נמצא בין האיים קאואיי בצפון-מערב ומולוקאי בדרום מזרח. הוא אחד משרשרת האיים של הוואי ושייך למחוז הונולולו. שטחו כ-600 מיילים רבועים (1,553.9 קמ"ר), כאשר אורכו מצפון לדרום הוא 71 ק״מ ורוחבו 48 ק״מ ממזרח למערב. אורכו של קו החוף הוא 365 ק״מ.
באי, שתי קבוצות רכסי הרים המקבילים אחד לשני כאשר מישור אוהאו מפריד ביניהם:
(1) רכס קולאו (Koolau), המשתרע על 34 ק״מ, גובה הפסגות הממוצע שלו הוא 2,500 רגל (762 מ׳).
(2) רכס וואיאנה (Waianae), שנוצר לפני כ-3 מיליון שנים, כולל בתוכו את ההר הגבוה ביותר באי - הר קא׳אלה, שגובהו 1220 מ׳. הרכס פונה לרוחות הסחר המביאות איתן לחות, ולכן הצד הזה של אוהאו הוא ירוק ושופע עם יערות גשם ומפלים.
בנוסף לשני רכסי ההרים הללו, קיימים באי הרי געש קטנים שנעלמו. הר געש מסוג זה הוא מכתש היהלום (Diamond Head), הנמצא בקצה המזרחי של ואיקיקי והרי הגעש הקטנים Punchbowl ו-Koko Head.
האי מחולק לחמישה אזורים עיקריים: הונולולו הכולל את ואיקיקי, החוף הצפוני, מרכז אואהו, חוף ווינדוורד
(Windward Coast) וחוף ליווארד (Leeward Coast). דרום האי שהוא מחוז הונולולו הוא המאוכלס ביותר.
מידע כללי > אקלים

באוהאו קיימות שתי עונות: חורף וקיץ, והטמפרטורה הממוצעת בו נעה סביב 21–29 מעלות צלזיוס. בחודשים יוני-אוקטובר, הטמפרטורה נעה בין 32-30 מעלות צלזיוס, ובחורף הטמפרטורה היא בסביבות 20–26 מעלות צלזיוס.
האקלים באי הוא מיוחד: בחוף המערבי - בדרך כלל יבש, בעוד שבחוף המזרחי - בדרך כלל לח. זאת כתוצאה מרוחות הסחר (Trade Winds) הנושבות בו, ומגיעות ממזרח למערב וכך מקלות מאוד על הסביבה החמה והלחה באי.
האי, בדומה לאיים האחרים בהוואי סובל מפגעי מזג אוויר כמו סופות הוריקן ושיטפונות. לדברי פרופ׳ סטיבן בוזינגר, פרופסור במחלקה למטאורולוגיה באוניברסיטת הוואי, ברוב המקרים, מאז החלו לתעד במאה ה-19 את סופות ההוריקן, לא ספג האי מכות חזקות מסופות ההוריקן בשל דפוס מזג האוויר השורר בו, רכסי ההרים שבו וכן מזל. זה לא אומר שהאי לא ספג מכות חזקות, לרוב הקיפו ההוריקנים את האי ופגעו באיים אחרים (קאואיי, או באי הוואי המכונה גם ״האי הגדול״).
בחודש יולי 2020, תועדה אחת מסופות ההוריקן שפגעו באוהו, הוריקן דגלאס (Hurricane Douglas). לפי החזאים שצפו את בואו של ההוריקן, נראה היה שהסופה מתקרבת ופונה ישירות לחופו הצפוני של האי, אך היא חלפה מעט צפונה, והביאה איתה גשם כבד ורוחות חזקות. הוריקן דגלאס היה סופת ההוריקן הקרובה ביותר לאוהאו שתועדה בהיסטוריה.
שיטפונות מגיעים לאי מהאוקיינוס בעת גאות ושפל, בחודשי החורף - אוקטובר-פברואר, כאשר הגלים הגדולים מגיעים מהאוקיינוס ויוצרים הצפות, וכן מהנהרות והנחלים החוצים את ההרים וזורמים לים. הם עשויים להציף שטחים רבים, במיוחד בתקופת הגשמים החזקים.
בחודשים נובמבר-פברואר כאשר מתחילה עונת הגלים הגדולים בחוף הצפוני מתקיימות בו תחרויות גלישה בחודשים נובמבר- דצמבר. בתקופת הקיץ, שוככים הגלים הגבוהים, והופכים לגלים נמוכים.
מידע כללי > עיר הבירה

הונולולו בירת הוואי, נמצאת בחוף הדרום-מזרחי של האי, ומחצית מתושביו מתגוררים בה. הונולולו היא עיר מודרנית ותוססת הנחשבת עיר מחוז ובתוכה קיימים המרכז הכלכלי, המסחרי והשלטוני של המדינה. יחד עם המודרניזציה ניתן לפגוש בה גם את התרבות הפולינזית. שתי התרבויות, המודרנית והפולינזית בעיר משתלבות אחת בשנייה.
בעיר ממוקם הקמפוס המרכזי של אוניברסיטת הוואי, המכונה אוניברסיטת הוואי במנואה (University of Hawaiʻi at Mānoa).
היא משמשת צומת מרכזית לטיסות החוצות את האוקיינוס השקט וכן לטיסות מארצות הברית לאיים השכנים.
הונולולו כוללת בתוכה את אחת השכונות המתוירות ביותר בהוואי - ואיקיקי הנמצאת בדרום מערב העיר ומשתרעת על 4 ק״מ, עם חופי ים בעלי חול לבן ומים שקטים וצלולים, ומספר רב של בתי מלון.
היסטוריה

בשנת 500 לספירה לערך הגיעו לאוהאו תושבי טהיטי והקימו במקום יישובי קבע. מלך האי הוואי קאמהאמאה הראשון (Kamehameha I), שהגיע מ"האי הגדול" (Big Island) עם צי של סירות קאנו, כבש את אוהאו, ואיחד את איי הוואי. בשנת 1845, הועברה בירת הממלכה מלהאינה (Lahaina) אשר באי מאואי (Maui), להונולולו באוהאו. בשנת 1893, הודחה המלכה ליליאוקאלאני (Liliuokalani), ושרשרת האיים סופחה בשנת 1898 לארצות הברית.
22% משטח האי משמש את צבא ארצות הברית, ובמאה ה-20 הפך האי למרכז הצי של צבא ארצות הברית באוקיינוס השקט. בין הבסיסים שהוקמו באי היו בסיס פרל הארבור ופורט קמהאמהה שהותקפו על ידי היפנים במלחמת העולם השנייה.
כלכלה

תושבי האי מתפרנסים בעיקר מתיירות, כאשר קרוב ל-5 מיליון תיירים מגיעים אליו מדי שנה. בחודש אפריל 2023, החל בית המחוקקים של הוואי לדון באישור חקיקה בנושא ״עמלת השפעת מבקרים״, לתיירים המגיעים מחוץ להוואי. עמלה זו תיגבה מכל תייר במטרה להשקיע במשאבי התרבות והטבע של האי. בנוסף, תורמים לכלכלת האי גם המתקנים הצבאיים המפוזרים בו וכן ענף גידול האננס.
תחבורה

התחבורה הציבורית באי טובה, והאוטובוסים של חברת The Bus מגיעים לכל מקום באי. בנוסף ניתן לשכור רכב או אופניים ולטייל באי.
פעילויות ספורט וטבע

באוהאו ניתן למצוא מגוון רחב של פעילויות ספורט וטבע: גלישה בים (האי נחשב כמרכז לגלישת הגלים בארצות הברית), גלישת רוח, בילויים על חוף הים, אפשרות לטיולים בין הנופים השונים, ואטרקציות נוספות.
פעילויות ספורט וטבע > חופי הים

באוהאו מגוון גדול של חופי ים, חלקם חופים שקטים עם חול לבן ומי טורקיז, לאגונות וריפים שבהם מגיעים צוללנים לצלול, וחופים עם גלי ענק המתנפצים אל החוף בעוצמה כאשר גולשי גלים מכל העולם מגיעים אליהם.
החופים באי הם חופים ציבוריים, מסומנים היטב וקיים שילוט ברור העוזר למצוא אותם.בחלקם אין מציל באופן קבוע, וברובם קיימים שירותים מסודרים, מקלחות וחנייה. בסופי שבוע ובעונת התיירות קשה למצוא חנייה במיוחד בחופים הפופולריים כמו חופי ואיקיקי. החופים בחלק הדרום מערבי של האי הם החופים השקטים ביותר. החופים בחלקו הצפוני של האי שקטים מאוד בקיץ, אולם בחורף הם סוערים מאוד כאשר גלי ענק מגיעים אל החוף. בחופים הדרומיים של האי, הים סוער מאוד בקיץ ויש בו זרמים חזקים וגלים קצרים הנשברים בעוצמה אל החוף. אך קיימים מספר חופים המוגנים על ידי שוברי גלים טבעיים למשל חוף האנאומה הממוקם בדרום האי הנמצא במפרץ מוגן ומתאים לצלילה ושנירקול.
מפרץ האנאומה (Hanauma Bay) מוגדר כשמורת טבע, הואיל והוא נמצא באדמה וולקנית שיש בה מערכת אקולוגית ימית נדירה. תיירים המגיעים לעשות שנורקלינג או לבקר בשמורה, חייבים לשלם תשלום נוסף שהחל במאי 2022, במטרה להפחית את עומס המטיילים ולהגן על משאבי הטבע של האי. מס זה ניגבה גם מתיירים המגיעים לביקור במכתש ראש היהלום (Diamond Head).
פעילויות ספורט וטבע > גלישה בים

גלישה בים היא אחת מענפי הספורט המפורסמים והפופולריים באואהו. בעונת החורף, בחודשים נובמבר-פברואר, מתנפצים אל החוף הצפוני שאורכו למעלה מ-7 ק״מ, גלים גבוהים מאוד היכולים להגיע לגובה של 30 רגל ואף יותר. בתקופה זו נערכות תחרויות גלישת גלים כאשר מגיעים אליהן הספורטאים הטובים בעולם במקצוע זה. בעונת הקיץ שוככים הגלים הגבוהים וניתן ללמוד לגלוש.
פעילויות ספורט וטבע > פארק המים Hawaiian Waters

פארק מים שיש בו מגלשות מים, בריכות גלים וכו׳. יש בו כ-14 מתקני מים.
פעילויות ספורט וטבע > גלישת רוח

אטרקציה נוספת של פעילות ספורטיבית באי היא גלישת רוח (Sailboarding), בעיקר בחלקו המזרחי של האי. גלישת הרוח משלבת בין שיט לגלישה, והיא מוגבלת לשני אזורים באוהו: חוף קאהילואה (Kailua Beach) וחוף לאניקאי (Lanikai Beach).
פעילויות ספורט וטבע > טיולים בטבע

האי מציע עשרות אפשרויות טיול לכל רמות המיומנות: טיולים למיטיבי לכת, טיולי משפחות וטיולים לבני הגיל השלישי. בטיולים אלו ניתן לצאת ליערות גשם מקומיים, להתפעל מהנופים השונים, לבקר בפארקים הרבים ועוד.
פעילויות ספורט וטבע > הגן הבוטני (Hoʻomaluhia Botanical Garden)

הגן תוכנן ונבנה על ידי חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית במטרה לספק הגנה מפני השיטפונות במקום. שטחו 400 דונם והוא נפתח לקהל הרחב בשנת 1982. הגן ממוקם ב-Kāneʻohe, ומכיל בתוכו צמחים מאזורים טרופיים מרחבי העולם, צמחים נדירים וצמחים בסכנת הכחדה.
אטרקציות > פרל הארבור

אנדרטת הספינה אריזונה (USS Arizona Memorial) בהונולולו מוצבת על שרידיה של ספינת המערכה אריזונה, והוקמה לזכרם של החיילים והאזרחים האמריקאים אשר נהרגו ב-7 בדצמבר 1941, בעת התקפת היפנים על הבסיס הימי של ארצות הברית בנמל הפנינים. האנדרטה מהווה חלק מכל המתחם לזכר גבורת החיילים במלחמת העולם השנייה באוקיינוס השקט. מגיעים אליה בספינה המפליגה בין החוף לאנדרטה. האנדרטה היא אחת האנדרטאות החשובות והמקודשות ביותר של ארצות הברית. בנוסף לאנדרטה קיים במתחם מוזיאון צבאי.
אטרקציות > המרכז לתרבות פולינזית (Polynesian Cultural Center)

במרכז לתרבות פולינזית ניתן להכיר את התרבות הפולינזית העשירה, במקום הוקמו 6 כפרים אותנטיים המייצגים את התרבויות הייחודיות של האיים: הוואי, פיג׳י, אוטארו, סמואה, טהיטי וטונגה. המרכז משתרע על 42 דונם לאורך חופו הצפוני של האי אוהאו, והוא כולל גם לגונה אשר מתקיימים בה סיורי קאנו. כמו כן מעלים בו תערוכות שונות של אמנים מקומיים.
אטרקציות > מוזיאון הבישוף (Bishop Museum)

מוזיאון הבישוף נוסד בשנת 1889 על ידי צ׳ארלס ריד בישוף (Charles Reed Bishop), לזכרה של אשתו הנסיכה ברניס פאואי בישוף (Princess Bernice Pauahi Bishop), שהייתה הצאצאית האחרונה למשפחת קאמהאמאה (Kamehameha). במשך השנים הורחב המוזיאון והוא מכיל מספר גדול של חפצים, מסמכים ותצלומים על הוואי ותרבויות אחרות באיי האוקיינוס השקט. במוזיאון קיים אחד האוספים הגדולים בעולם של חפצי תרבות וטבע קדומים. בנוסף, מוצגת בו תערוכה של מזכרות ספורט בהוואי, קיימים בו מרכז הרפתקאות מדע, פלנטריום, ספרייה ומרכז מבקרים.
אטרקציות > פסטיבל אלוהה

הפסטיבל מתקיים מזה 68 שנים, בשנת 2022 התקיים הפסטיבל בוואיקיקי בשדרות קאלאקאואה (Kalakaua Avenue). הפסטיבל מנציח את התרבות וההיסטוריה של הוואי. הוא מסתיים בתהלוכה ססגונית שבה מופיעים תושבי הוואי עטויים פרחים ורכובים על סוסים המציגים את האמנות המסורתית של רכיבת פא׳ו (pāʻū riding). בין הצועדים להקות שונות ומנהיגים אזרחיים המציגים את רוח האלוהה המאחדת את הקהילה של הוואי.
סרטים שצולמו באוהו

החוף הצפוני (North Shore), 1987; פארק היורה (Jurassic Park & Jurassic World), צולם בחלקו באוהאו בשנים 1993 ו-2015; פרל הארבור (Pearl Harbor), 2001; מוכה אהבה (Punch-Drunk Love) ו-Blue Crush צולמו בשנת 2002; נוכלים בגדול (The Big Bounce), 2004; לשכוח את שרה מרשל (Forgetting Sarah Marshall), הסרט צולם בקליפורניה ובמפרץ הצבים בחוף הצפוני, 2008; הסדרה אבודים (Lost) צולמה לכל אורכה באי, 2004-2010 ; הצאצאים (The Descendants), הסרט צולם בחלקו באוהאו ובחלקו באי קוואי בשנת 2011.
אולגה ליובימובה

אולגה בוריסובנה ליובימובה (ברוסית: Ольга Борисовна Любимова; נולדה ב-31 בדצמבר 1980) היא שרת התרבות של הפדרציה הרוסית, שמונתה ב-21 בינואר 2020 עם כינון ממשלת מישוסטין הראשונה. לפני מינויה לשרה, כיהנה ליובימובה כסגנית שר התרבות מאז 2015 וכראש מחלקת הקולנוע של משרד התרבות מאז 2018.
ביוגרפיה

היא בתו של בוריס ליובימוב (כיום נשיא בית הספר למשחק על שם מיכאיל שצ'פקין) ונכדתו של השחקן הנודע וסילי קצ'לוב. לאחר הרשמה לא נעימה לתיכון אורתודוקסי אותו תשווה בהמשך למחנה אימונים באל-קאעידה, ליובימובה סיימה את לימודיה באוניברסיטת מוסקבה עם תואר בעיתונאות ולמדה תיאטרון במכון הרוסי לאמנויות התיאטרון.
מאז שנות האלפיים היא עבדה לעיתים קרובות בטלוויזיה בערוצים TV3 וברוסיה-תרבות, כשהיא עבדה על תוכניות כולל "לוח שנה אורתודוקסי" ו"מבט". היא הייתה ראש מנהלת התוכניות החברתיות והעיתונאיות של הערוץ הראשון מאז 2016.
מינויה לשרת התרבות היה שנוי במחלוקת בשל פוסטים שלה מ-LiveJournal שנערכו, בהם אמרה בעבר שהיא "לא יכולה לסבול ללכת לתערוכות, מוזיאונים, אופרה" והסבירה כי "הייתי במוזיאון הבריטי, הגלריה הלאומית וכמה תריסר מוזיאונים אירופיים ורוסיים יותר ומצאתי שבזבזתי את זמני שם". עם זאת, היא קיבלה תמיכה ממבקר הקולנוע אנטון דולין, שאמר "היא אוהבת תרבות, או לפחות, קולנוע".
ב-6 במאי 2020 הודיעה דוברת משרד התרבות כי ליובימובה נמצאה חיובית ל-COVID-19, אך המחלה היא קלה והיא לא נזקקה לאשפוז. ב-14 במאי התאוששה וחזרה לתפקידה במשרד התרבות.
הערות שוליים

↑  "Биография нового министра культуры Ольги Любимовой - Биографии и справки - ТАСС". tass.ru. נבדק ב-2020-01-21.
1 2 3  Muchnik, Andrei (22 בינואר 2020). "Who Is Olga Lyubimova, Russia's New Culture Minister?". The Moscow Times. נבדק ב-26 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Scollon, Michael (24 בינואר 2020). "A Foul-Mouthed Culture Minister Who Hates Museums? Russia May Have One Now – And Some Say It's An Improvement". Radio Free Europe/Radio Liberty. נבדק ב-26 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Путеводитель по кабинету министров Михаила Мишустина "Медуза" объясняет, кто все эти новые люди". Meduza (ברוסית). 21 בינואר 2020. נבדק ב-26 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Does Russia's new culture minister hate the arts?". BBC News. 23 בינואר 2020. נבדק ב-26 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Министр культуры Ольга Любимова заразилась коронавирусом". РИА Новости. 6 במאי 2020. נבדק ב-6 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Глава Минкультуры вышла на работу после перенесенной коронавирусной инфекции". ТАСС. 14 במאי 2020. נבדק ב-14 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
מערך הסייבר הלאומי

| --- | --- |
סמל מערך הסייבר הלאומי
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 תחום שיפוט:  ישראל ישראל
 משרד אחראי:  משרד ראש הממשלה
 תאריך הקמה:  פברואר 2015
 סוכנות קודמת:  מטה הסייבר הלאומי, הרשות הלאומית להגנת הסייבר, (הגנת תשתיות מדינה קריטיות הייתה באחריות שב"כ)
 ראש:  גבי פורטנוי
 מטה מרכזי:  תל אביב
 עובדים:  320
 https://cyber.gov.il
 
מערך הסייבר הלאומי הוא גוף טכנולוגי - מבצעי, האחראי על אבטחת מידע והגנת מרחב הסייבר הלאומי האזרחי של מדינת ישראל, על המדיניות של ישראל במרחב זה, על בניין הכוח הלאומי בסייבר ועל קידום וביסוס עצמתה של ישראל בתחום.
המערך הוקם בפברואר 2015 במסגרת החלטת ממשלת ישראל מס' 2444 כישות המכילה שתי יחידות סמך - מטה הסייבר הלאומי, שהוקם שלוש שנים קודם לכן, והרשות הלאומית להגנת הסייבר, שהוקמה גם כן באותה החלטת ממשלה. לראש המערך הראשון מונה ראש מטה הסייבר הלאומי, ד"ר אביתר מתניה. בדצמבר 2017 אוחדו המטה והרשות בהחלטת ממשלה 3270 לכדי יחידת סמך אחת בשם "מערך הסייבר הלאומי", ועם פרישתו של מתניה מהתפקיד, מונה לעמוד בראש היחידה החדשה המאוחדת יגאל אונא, שהיה באותה עת ראש היחידה לטכנולוגיות סייבר במערך וזאת עד לינואר 2022. בפברואר 2022 מונה תא"ל (במיל׳) גבי פורטנוי לתפקיד ראש מערך הסייבר הלאומי.
מערך הסייבר שייך למשרד ראש הממשלה וכפוף אליו ישירות. ראש המערך משמש גם כיועץ הממשלה לסייבר.
ייעוד

המערך הוא הגוף הממלכתי המופקד על הגנת מרחב הסייבר הלאומי של מדינת ישראל מפני איומי סייבר, ועל קידום וביסוס עוצמתה בתחום.
תפקידים

הגנה - להוביל את מאמצי ההגנה על מרחב הסייבר הלאומי ובראשו הנכסים הקריטיים, זאת באמצעות גילוי, זיהוי וסילוק תקיפות סייבר ומניעתן, ברמת המדינה.
חוסן המשק - לקדם את יכולתם של הציבור ושל המשק הישראלי להיערך לקראת איומי סייבר ולהתגונן מפניהם באמצעות הטמעת טכנולוגיות מתקדמות, הכוונה, פיתוח כוח אדם מיומן והגברת המודעות לנושא.
מובילות וחדשנות - לבסס ולחזק את בניין הכוח המדעי-טכנולוגי בתחום הסייבר באמצעות הרחבת ההון האנושי האיכותי בתחום ופיתוחו, עידוד מחקר אקדמי מתקדם, קידום מו"פ טכנולוגי חדשני ותעשייה חזקה ומובילה, במסגרת סביבה מפרה המשלבת בין כלל הגורמים והמגזרים במדינה.
עוצמה בין-לאומית - לקדם את מדינת ישראל למובילות עולמית בתחום הסייבר במטרה לחזק את הגנתה, את חוסנה הכלכלי ואת מעמדה הבין-לאומי, באמצעות שיתופי פעולה בין-לאומיים, סיוע למדינות והובלת תהליכים גלובליים.
אסטרטגיה ומדיניות - לקדם אסטרטגיה ומדיניות בתחום הסייבר בזירות הלאומית והבין-לאומית, וכן להוות מוקד ידע, סמכות מקצועית מרכזית בתחום וגוף מייעץ לראש הממשלה ולממשלה כולה.
מבנה המערך

מערך הסייבר מורכב ממספר מכלולים, המשקפים את האסטרטגיה הלאומית להגנת הסייבר, שפורסמה על ידי המערך ב-2017, ואת החלטות הממשלה השונות בהקשר המערך.
מכלול העמידות אחראי לכל הקשור בהנחיית המשק האזרחי לעמידות בפני תקיפות סייבר. בכלל זה מנחה המכלול באופן פרטני וישיר את התשתיות הקריטיות של ישראל על-פי תורה ייעודית להגנתן, ב"תפירת חליפה" ייעודית לכל אחת מהן. אחריות הנחייתית זו עברה במהלך 2017 משירות הביטחון הכללי לרשות הלאומית להגנת הסייבר והיא מעוגנת בחקיקה. בנוסף מנחה מכלול זה את כלל המאסדרים הממשלתיים ומשרדי הממשלה בעבודתם למול המשק האזרחי בכל הקשור לבניית הידע והמתודה המקצועית להגנת הגופים השונים המאוסדרים על-ידם. במסגרת זו מפרסם המכלול מסמכים תורתיים עיתיים למשק, על בסיס התורה הארגונית שפותחה ופורסמה על ידי הרשות עוד ב-2017, ומאז משתדרגת באופן תדיר. מכלול העמידות עוסק גם בהסדרת מקצועות הגנת הסייבר בישראל ובהקמת תוכניות להכשרות בתחום.
המכלול המבצעי אחראי להגנת המשק כאשר מתרחשות תקיפות משמעותיות ברמה הלאומית עליו. מכלול זה עובד בצמוד עם מכלול העמידות במערך ועם גופי הביטחון והמשטרה של ישראל לזיהוי ולאיתור תקיפות משמעותיות על המשק האזרחי, מניעתן וסילוקן. המרכז הארצי לניהול אירועים, ה-CERT הלאומי, שהוקם על ידי המערך בבאר-שבע, שייך גם הוא למכלול זה, ועוסק בכל הדרוש לעזרה לארגונים השונים במשק בשיתוף מידע על תקיפות סייבר ותמיכה בזמן אמת בהתמודדות הארגונים עם תקיפות.
המכלול הטכנולוגי הוא היחידה לטכנולוגיות סייבר, שהוקמה כחלק ממטה הסייבר הלאומי ב-2017, והיא אחראית למחקר ולפיתוח של טכנולוגיות וכלים לניהול המגננה הכוללת בממד הסייבר ברמה הלאומית. במסגרת זו פותחה רשת הסייבר-נט ומובצעה ב-2016 לקישור חסוי של המרכז הלאומי לניהול אירועי סייבר עם המרכזים המגזריים ועם מובילי ההגנה בארגונים השונים במשק. הרשת הולכת ומתרחבת ובשנים האחרונות הפכה למעין "רשת חברתית" של מגיני סייבר בישראל לשיתוף מידע, טכניקות וידע להגנה. כלים נוספים לאיתור פרצות באתרים (מעין מכ"ם פגעויות סייבר) ועוד מפותחים וממובצעים על ידי המכלול באופן תדיר.
לצד שלושת המכלולים יש במערך מספר אגפי מטה, שהיו חלק ממטה הסייבר הלאומי, כפופים ישירות לראש המערך, ועוסקים באסטרטגיית הסייבר של ישראל, בקשרים הבינלאומיים, בבניין הכוח הלאומי, בכלים למדיניות ציבורית, ובכל הכרוך בניהול התקציב, ההון האנושי והלוגיסטיקה של המערך.
המרכז הארצי לניהול אירועי סייבר (CERT)

המרכז הארצי לניהול אירועי סייבר (CERT) מטפל באירועי סייבר במרחב האזרחי של מדינת ישראל. אל המרכז, שמקום מושבו בפארק ההיי-טק בבאר שבע, מתנקזים מדי יום מאות דיווחים ומידע על ניסיונות או על חשדות למתקפות סייבר מהארץ ומהעולם, אשר נבדקים ומטופלים. המרכז הוא חלק מהזרוע המבצעית של מערך הסייבר הלאומי. במרכז פועלים מסביב לשעון חמישה תתי-מרכזים ייעודים לענפים ולקהלי יעד שונים. המידע שמגיע מהם, מאפשר להרכיב תמונה רחבה על מפת איומי הסייבר והתקיפות בישראל ולהעניק מענה ייחודי לכל ענף. הראשון והמרכזי הוא המרכז המבצעי לדיווח על אירועי סייבר: אל המרכז, הפועל 7/24 ,מגיעים באופן שוטף דיווחים אודות מתקפות סייבר, חשדות וניסיונות, חולשות ופרצות אבטחה שמזוהות במשק, ועוד. המרכז, המאויש באנליסטים בוגרי יחידות טכנולוגיות ואוניברסיטאות, מקיים קשר רציף עם הציבור, עם ארגונים וחברות במשק במטרה לשתף ולקבל מידע אודות חשד לתקיפות סייבר. המרכז מתכלל אירועים, מתחקרם, וכן מעניק סיוע ראשוני והמלצות לטיפול ולהגנה. ניתן לפנות אל המרכז בחיוג חירום חינם 119 – יוזמה ראשונה מסוגה בעולם המאפשרת לכל אזרח לדווח על אירוע סייבר ולקבל סיוע ראשוני. ארבעת תתי-מרכזים נוספים הם מרכזי שליטה ייעודיים שהקים מערך הסייבר הלאומי בשיתוף משרדי הממשלה הרלוונטיים, המעניקים מענה לאיומי סייבר ייחודיים למגזרים: המגזר הפיננסי; המגזר הממשלתי; גופי ביטחון פנים; ומגזר האנרגיה, החשמל והמים. בשנתיים הקרובות מתוכננים לקום גם מרכזי שליטה בתחומי תקשורת, תחבורה והגנת הסביבה.
המרכז המבצעי לדיווח על אירועי סייבר 119

המרכז, הראשון מסוגו בעולם, חלק מה-CERT, מקבל דיווחים מאזרחים ומארגונים במשק אודות תקיפות סייבר, ניסיונות או חשדות ולבדוק אותם. המרכז מאויש 24 שעות ביממה באנליסטים שתפקידם לקבל דיווחים, לזהות את סוג האיום, לאמוד את היקף הנזק הנשקף ממנו, ולספק את המענה המתאים. האנליסטים במרכז מעניקים מענה ראשוני לאזרח ולארגון בהתאם לרמת החומרה, מעניקים הכוונה וכלים לטיפול באירוע והנחיות להעלאת רמות ההגנה של הנכסים הדיגיטליים.כל אזרח או ארגון יכול לפנות למרכז ללא תשלום באמצעות דוא"ל או באמצעות חיוג מקוצר חינם 119 בכל שעות היממה. פרטי הפנייה וזהות הפונים והגופים הנתקפים נשמרים בסודיות.