stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אקטרינה סאבו
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה סאבו ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 כסף. והייתה לאתלטית המעוטרת ביותר באולימפיאדה. אך היא זכורה, במיוחד בשל מדליית הכסף שבה זכתה בקרב רב אחרי התנגשות אפית עם מרי לו רטון מארצות הברית. היא זכתה בשלושה מהתרגילים האישיים (קורה, סוס קפיצות וקרקע) ובמדליית הזהב הקבוצתית.
ביוגרפיה > אלופת עולם

סאבו הובילה את נבחרת רומניה לזכייה בתחרות הקבוצתית באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברוטרדם שבהולנד בשנת 1987, תוך שהיא מנצחת את ברית המועצות בתחרות הקבוצתית בפעם השלישית בלבד בהיסטוריה של האליפות.
תארים והישגים

בשנת 2000 נבחרה סאבו להיכל התהילה הבינלאומי של ההתעמלות.
הערות שוליים

↑  ‏ אקטרינה סאבו באתר International Gymnastics Hall of Fame (באנגלית)
אנדרה פרדריק קורנאן

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1895 פריז, צרפת 
 פטירה:  19 בפברואר 1988 (בגיל 92) גרייט ברינגטון, מחוז ברקשייר, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  רפואה 
 מקום לימודים:  סורבון  אוניברסיטת קולומביה 
 מוסדות:  אוניברסיטת קולומביה 
 פרסים והוקרה:  פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי (1946)  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1956) 
 
אנדרה פרדריק קורנאן (בצרפתית: André Frédéric Cournand; ‏24 בספטמבר 1895 – 19 בפברואר 1988) היה רופא וחוקר צרפתי-אמריקאי בתחום מדעי הרפואה. זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1956 יחד עם ורנר פורסמן ודיקינסון וו. ריצ'רדס על פיתוח צנתור הלב.
תולדות חייו

נולד בפריז ולמד ביולוגיה, כימיה ופיזיקה באוניברסיטת פריז. בנעוריו היה חובב ספורט נלהב ועסק בכדורגל, טניס וטיפוס הרים. בשנת 1914 החל ללמוד רפואה, אך לימודיו נקטעו עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה. קורנאן התנדב לשירות ב-1915 כחובש קרבי ושוחרר ב-1918 עם עיטור צלב המלחמה עבור שלושה מעשי גבורה אל מול פני האויב. לאחר שחרורו השלים את לימודיו לתואר דוקטור לרפואה ב-1930, (התואר ניתן לאחר השלמת חמש שנות התמחות קלינית בבתי חולים בפריז) ויצא להמשך התמחות באוניברסיטת קולומביה ובמחלקה לריאות ולבית החזה בבית החולים בלוויו בניו יורק, שם עבד במעבדתו של דיקינסון וו. ריצ'רדס, עמיתו לעתיד לפרס נובל. במסגרת זו חקר את הפיזיולוגיה והפתולוגיה של מערכת הנשימה ובפרט את מערכת הלב-ריאה, עבודה שהובילה לפיתוח המתודולוגיה והכלים לביצוע צינתור לב. קורנאן החליט להשתקע בארצות הברית ובשנת 1941 הוענקה לו אזרחות אמריקאית.
בשנת 1952 החל קורנאן לנהל את המעבדה לפיזיולוגיית לב-ריאה בבית החולים בלוויו ואת מחלקת הצינתורים הראשונה. במקביל היה לפרופסור לרפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קולומביה. ב-1956 זכה בפרס נובל. בשנת 1958 נבחר לחבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית וב-1960 נבחר לחבר האקדמיה הלאומית לרפואה של צרפת (Académie nationale de médecine). כן היה חבר במוסדות רבים אחרים בארצות הברית ומחוצה לה (כגון האגודה הקרדיולוגית של בריטניה, החברה השוודית לרפואה פנימית, המועצה הרפואית של בתי החולים של פריז והאקדמיה המלכותית לרפואה של בלגיה).
היה חבר ועדות העורכים המדעיים של כתבי העת Circulation ,Physiological Reviews, The American Journal of Physiology, Journal de Physiologie ו- Revue Française d'Etúdes Cliniques et Biologiques
אנדרה פרודון

| --- | --- |

 לידה:  30 בדצמבר 1914 סאנבין-לה-מין, צרפת 
 פטירה:  10 ביולי 1944 (בגיל 29) אפינק, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (15 בינואר 2004)  צלב המלחמה 1939-1945  אביר בלגיון הכבוד 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אנדרה פרודון
 
אנדרה פרודון (בצרפתית: André Proudhon; ‏1914, סאנבין-לה-מין (צר')‏ – 10 ביולי 1944, אפינק (צר')) היה חסיד אומות העולם מצרפת.
קורות חיים > פעילותו בתקופת השואה

פרודון היה פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית. הוא היה ידידה של היהודיה ארנה וסטרייך. הוריה ואחיותיה הגיעו ממץ ובתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה באביב 1940, עברו למונסו-לה-מין (צר'). באוגוסט 1942 נתפסו ארנה וסטרייך ואמה וגורשו לאושוויץ, ובאוקטובר נתפס וגורש לאושוויץ האב אברהם. פרודון הגן על שתי אחיותיה של וסטרייך - מינה בת ה-16 ונטי בת ה-13. הוא העביר אותן לקרוביו בביה (צר'), קרובים שאחד מהם היה אף הוא פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית. אנדרה עבד בסכר גניסייה (אנ') במזרח צרפת, ובזכות משכורתו יכול היה לתמוך בשתי האחיות.
במקביל לעבודתו בהקמת הסכר היה פרודון פעיל ביחידת מאקי אזורית - המאקי של חבלי אה ואוט-יורה (אנ'). הוא שילב את הנערות בפעולת המחתרת באזור פלאנשה (אנ').
ביולי 1944, בעת פעולה לחבלה בצומת מסילת רכבת, נתקלו פרודון ויחידתו במארב גרמני באפינק, ופרודון נהרג.
אחרי שחרור צרפת הובאה גופתו של פרודון לקבורה בכפר הולדתו, סאנבין-לה-מין.
קרוביו של פרודון, שאצלם שהו מינה ונטי במסתור, אימצו את נטי לבתם לאחר נפלו.
הנצחה

פרודון עוטר לאחר מותו באות לגיון הכבוד הצרפתי, במדליית ההתנגדות ובצלב מלחמת העולם השנייה (צר'). במקום נפלו באפינק הוקם אתר הנצחה לזכרו. בעיירת הולדתו, סאנבין-לה-מין, נקראה כיכר על שמו.
בשנת 2004 הוכר פרודון על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם.
אנדרטת אתונה לשואה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה, אנדרטת זיכרון לשואה, פסל 
 כתובת:  Kerameikos 
 מיקום:  אתונה 
 מדינה:  יוון 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2010
 תאריך פתיחה רשמי:  2010 
 חומרי בנייה:  שיש 
 יוצר:  DeAnna Maganias 
 קואורדינטות:  37°58′40″N 23°43′10″E﻿ / ﻿37.97777°N 23.71936°E﻿ / 37.97777; 23.71936
  (למפת אתונה מוגדלת) אנדרטת אתונה לשואה(למפת אתונה רגילה) אנדרטת אתונה לשואה
 
אנדרטת אתונה לשואה היא אנדרטה לזכר יהודי יוון שנספו בשואה, הניצבת בעיר אתונה, בירת יוון.
האנדרטה נחנכה בשנת 2010.
הרקע להקמת האנדרטה

האנדרטה הוקמה באתר שנתרם על ידי עיריית אתונה במרכזה של העיר, סמוך לאקרופוליס ובקרבת בית הכנסת ברחוב מלידוני (Melidoni). מיקום זה נחשב סמלי משתי בחינות: כ-350 יהודים נלכדו בבית הכנסת בתקופת הכיבוש הגרמני של יוון (ב-24 במרץ 1944) לאחר שהגיעו למקום בעקבות שמועה כוזבת כי הגסטאפו מחלק שם מצות. הם גורשו למחנה ההשמדה אושוויץ ורובם המכריע נרצח. כמו כן, אתר האנדרטה משקיף על אתר בית הקברות, שבו נשא פריקלס בשנת 431 לפני הספירה את ההספד המפורסם שלו על הרוגי אתונה במלחמה הפלופונסית.
כ-65,000 מיהודי יוון נרצחו בשואה אתונה הייתה האחרונה בין בירות מדינות האיחוד האירופי שבה הוקמה אנדרטה לזכר השואה.
האנדרטה תוכננה על ידי האמנית היוונית-אמריקנית דאנה מגאניאס (DeAnna Maganias). ועדה מטעם קהילת יהודי יוון בחרה בתוכניתה מתוך 19 הצעות לתכנון האנדרטה, שהוגשו במסגרת תחרות בינלאומית שנערכה לשם כך.
טקס חנוכת האנדרטה נערך ב-10 במאי 2010 במעמד ראש עיריית אתונה ונציגים של ממשלת יוון, הכנסייה האורתודוקסית והכנסייה הקתולית של יוון, נציגי קהילת יהודי יוון, קהילת יהודי אתונה והכנסת, וכן שגרירי גרמניה, איטליה, פולין והולנד.
מבנה האנדרטה

האנדרטה היא מבנה שיש בצורת מגן דוד, שנשבר וששת משולשיו מנותקים ממרכזו, וניצבים במרחקים בלתי שווים ממנו. קודקוד כל אחד מן המשולשים פונה לכיוונם של ערים וכפרים ביוון שמהם גורשו אל מותם אלפים רבים של יהודים. על גבי חלקיו של המבנה חרותים שמות מקומות היישוב מהם גורשו היהודים. מרכזו של המגן-דוד הוא שלם ומסמל את הישרדותו של גרעין הקהילה ופריחתו מחדש.
המבנה ניצב בליבו של גן צמחים ועשבי מרפא, המסמל החלמה ושלווה.
הגן בו מוצבת האנדרטה במבט מכיוון דרום
השלט המותקן בכניסה לגן ועליו נוסח נאומו של אלי ויזל בשלוש שפות: אנגלית, יוונית ולאדינו
מבט כללי על האנדרטה המורכבת ממשושה מרכזי וסביבו שישה משולשים המרכיבים יחד מגן דוד שבור
אחד המשולשים ועליו שמות הקהילות היהודיות ברודוס וקוס
אחד המשולשים ועליו שמות הקהילות היהודיות בדידימוטיכו, אתונה, קומוטיני, ניאה אוריסטיאדה (אנ'), סופלי (אנ'), ואלכסנדרופולי
אחד המשולשים ועליו שמות הקהילות היהודיות בסלוניקי, קוואלה, דרמה, סרס, קסנתי, לאריסה, וריה, וולוס וכלקיס
אחד המשולשים ועליו שמות הקהילות היהודיות בקורפו, יואנינה, קסטוריה, פלורינה, ארטה, טריקלה וקרדיטסה
אחד המשולשים ועליו שמות הקהילות היהודיות בפרבזה (אנ'), פטרס, זקינתוס ואגריניו
אחד המשולשים ועליו שמות הקהילות היהודיות בחאניה והרקליון
הגן בו מוצבת האנדרטה במבט מכיוון צפון
ראו גם

יהודי יוון
הערות שוליים

↑  http://www1.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%20446.pdf.
↑  Athens unveils its first Holocaust memorial
בואש חוטמני

| בואש חוטמני |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: בואשיים
סוג:: בואש חוטמני
מינים
 בואש חוטמני מוליני  בואש חוטמני מזרחי  בואש חוטמני מערבי  בואש חוטמני הומבולדטי
שם מדעי
 Conepatus ‏גריי, 1837

בואש חוטמני (שם מדעי: Conepatus, מכונים באנגלית: בואשי אף חזיר) הוא סוג במשפחת הבואשיים של בואשים אמריקאים החיים ממקסיקו ועד לדרום ארגנטינה בערבות, מדבריות ויערות לאורך יבשות אמריקה.
לבני סוג זה אף מוארך וורוד המזכיר צורת חזיר. בנוסף יש להם פרווה עליונה לבנה דמוית רעמה וגחון ופנים שחורים ועל הכפות טפרים חדים.
מינים

בואש חוטמני מוליני (Conepatus chinga)
בואש חוטמני מזרחי (Conepatus leuconotus) - הגדול ביותר בסוג.
בואש חוטמני מערבי (Conepatus mesoleucus)
בואש חוטמני הומבולדטי (Conepatus humboldtii)
ארבבו

ארבבו (Ervebo) הוא שמו המסחרי של החיסון לאבולה שמשווקת מרק. הוא ידוע גם כ-Recombinant vesicular stomatitis virus–Zaire Ebola virus (rVSV-ZEBOV). החיסון פותח בידי מדענים קנדים במעבדות הלאומיות בוויניפג, הרישיון המסחרי עליו עבר לחברת ניולינק ג'נטיקס, והיא מכרה אותו למרק. החל מ-2018 נעשה בו שימוש נרחב כדי לחסן עשרות אלפים בהתפרצויות אבולה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, דבר שנעשה בהצלחה גדולה.
החיסון נחשב לבעל אפקטיביות גבוהה ביותר, שעולה כעבור עשרה ימים ממתן החיסון ל-100% בהפחתת תמותה ו-97.5% בהפחתת הסיכוי למקרה אבולה.
החיסון מוחדר לגוף בהתבסס על נגיף נשא מסוג VSV. המכון הביולוגי בנס ציונה ניסה לעשות שימוש בטכנולוגיה דומה כדי לפתח חיסון בשם BriLife ל-SARS-CoV-2, אך נחל כישלון.
הערות שוליים

↑  Mole, Beth (2019-04-16). "As Ebola outbreak rages, vaccine is 97.5% effective, protecting over 90K people". Ars Technica. נבדק ב-2019-04-17.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אפסילון בברבור

| --- | --- |
   
 מיקומו של ε בברבור בקבוצת הכוכבים ברבור
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  ברבור
 שמות נוספים:  ג'יינה, גליזה 806.1, LHS 5358
 סוג:  ענק כתום
 בהירות נראית:  2.48
 סיווג ספקטרלי:  K0 III
 עלייה ישרה:  20ʰ 46ᵐ 12.68ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏12.92″ ‏58′ ‏33°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  0.74
 מרחק:  72.7  שנות אור 22.29  פארסק
 רדיוס:  10.8 רדיוסי שמש
 מסה:  1.8 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 43 מהשמש
 טמפרטורה:  4,730 K
 מהירות סיבוב:  1.4 קילומטר לשנייה
 גיל:  2,000 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  12.4- קילומטר בשנייה
 תנועה עצמית:  486 מילי-שניות קשת בשנה
 היסט:  43.1769±0.9384 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  −0.11 
 מערכת
 כוכבים נלווים:  ε בברבור C
 
ε בברבור (נקרא לפעמים גם גִ'ייֶנָה או גליזה 806.1, וכן LHS 5358) הוא כוכב בקבוצת הכוכבים ברבור, שבהירות נראיתו היא השלישית בעוצמתה בקבוצה. הכוכב מייצג את הכנף המזרחית של הברבור וזהו גם מקור שמו, ג'יינה, שהוא שיבוש של המילה הערבית جناح - ג'וּנה - כנף. השם ג'יינה ניתן גם לכוכב γ בעורב המייצג את הכנף של העורב, כך שלפעמים הכוכב נקרא גם גִ'ייֶנָה סִיגְנִי שמשלב את המילה (המשובשת) "כנף" בערבית עם "של הברבור" בלטינית. (הכוכב γ בעורב נקרא לפעמים באופן דומה "גִ'ייֶנָה קוֹרְבִי").
תכונות

ε בברבור נמצא במרחק של כ-73 שנות אור ממערכת השמש ובהירות נראיתו היא מדרגה 2.48. זהו ענק כתום מסוג ספקטרלי K0 III, מסתו מעט פחות משתי מסות שמש, רדיוסו קצת יותר מפי 10 מרדיוס השמש, טמפרטורת פניו כ-4,730 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 45 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, ובערך פי 60 בצירוף הקרינה בתחום התת-אדום. ל-ε בברבור יש תנועה עצמית גדולה למדי של קרוב לחצי שניית קשת בשנה ובשל כך הוא נכלל בקטלוג לויטן לכוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה. בשל קרבתו למערכת השמש הוא נכלל גם בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים.
כוכבים נלווים

במרחק זוויתי של כ-55 שניות קשת מ-ε בברבור יש כוכב עם בהירות מדרגה 12, שסומן בעבר כ-ε בברבור B, אך ככל הנראה הוא רחוק בהרבה ונמצא רק במקרה על אותו קו ראייה, שכן לשניים יש מהירות רדיאלית ותנועה עצמית שונות והמרחק הזוויתי ביניהם הולך וגדל. לעומת זה, במרחק של כ-78 שניות קשת יש כוכב נוסף, שמסומן כ-ε בברבור C, שנע באותו הכיוון ואותה המהירות כמו הכוכב הראשי, כך שככל הנראה הם קשורים זה לזה. ε בברבור C הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M4 עם בהירות מדרגה 13.4, ובהנחה שהם אכן קשורים זה לזה, הוא מקיף את הכוכב הראשי במרחק של לפחות 1,700 יחידות אסטרונומיות (פי 40 מהמרחק של פלוטו מהשמש) ובזמן הקפה של לפחות 50,000 שנים.
בעבר נטען ש-ε בברבור עצמו הוא כוכב כפול ספקטרוסקופי, אך מדידות עדכניות לא הצליחו לאשר או לשלול את קיומו של בן זוג קרוב.
הערות שוליים

1 2 3  SIMBAD: ε Cygni
1 2 3 4  L. Piau, P. Kervella, S. Dib & P. Hauschildt: Surface convection and red-giant radius measurements, Astronomy & Astrophysics, Vol. 526, id. A100 p. 5 (2011)
1 2  S. Reffert, C. Bergmann, A. Quirrenbach, T. Trifonov & A. Künstler: Precise radial velocities of giant stars. VII. Occurrence rate of giant extrasolar planets as a function of mass and metallicity, Astronomy & Astrophysics, Vol. 574, id. A116 (2015)
1 2  W. J. Luyten: LHS 5358, LHS Catalogue, 2nd Edition (1979)
↑  W. Gliese: Catalogue of Nearby Stars, Edition 1969, p. 82
↑  Robert Burnham: Burnham's Celestial Handbook, Volume Two: An Observer's Guide to the Universe Beyond the Solar System, p. 759, Dover Publication, (1966)
↑  W. P. Bidelman: Spectral Classification of Visual Binaries Having Primaries Above the Main Sequence, Publications of the Astronomical Society of the Pacific, Vol. 70, No. 413, p.168 (1958)
↑  D. F. Gray: A Spectroscopic Analysis of the K0 III Binary ɛ Cygni, The Astrophysical Journal, Vol. 810, Iss. 2, article id. 117 (2015)
בואש חוטמני הומבולדטי

| בואש חוטמני הומבולדטי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: בואשיים
סוג:: בואש חוטמני
מין:: בואש חוטמני הומבולדטי
שם מדעי
 Conepatus humboldtii ‏גריי, 1837
תחום תפוצה


בואש חוטמני הומבולדטי (שם מדעי: Conepatus humboldtii) הוא בואשיים החי בקצה הדרומי של אמריקה הדרומית והוא בעל אף ארוך ורוד ובשרני כמו חזיר. הוא חי בטבע בערבות העשב הפתוחות של ארגנטינה וצ'ילה.
בואש זה קטן יחסית לסוגו ואורכו 30-34 ס"מ ואורך זנבו 17-21 ס"מ. משקלו מגיע ל-1.5-3 ק"ג. יש לו פרווה חומה-אדמדמה עם 2 פסים לבנים משני הצדדים וזנב אפרפר המסתיים בשערות לבנות.
מזונו העיקרי הוא חרקים, אך כשהוא לא מוצא הוא יאכל בעלי חוליות קטנים כמו עכברים, לטאות וצפרדעים וגם ביצים.
הערות שוליים

↑  בואש חוטמני הומבולדטי באתר הרשימה האדומה של IUCN
זוג בואשים חוטמניים
אנדרטת בה"ד 9

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  רמת הגולן 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1974
 תאריך פתיחה רשמי:  1974 
 קואורדינטות:  32°57′01″N 35°49′37″E﻿ / ﻿32.950347222222°N 35.826969444444°E﻿ / 32.950347222222; 35.826969444444
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) אנדרטת בה"ד 9(למפת הגליל העליון רגילה) אנדרטת בה"ד 9(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת בה"ד 9(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת בה"ד 9
 
אנדרטת בה"ד 9 היא אנדרטה המנציחה 15 נופלים מגדוד התותחנים של בה"ד 9 במלחמת יום הכיפורים אשר נהרגו באזור תל פארס ב-7 באוקטובר 1973. האנדרטה נמצאת על ציר הנפט בדרום רמת הגולן, כ-3.5 קילומטרים ממערב לתל פארס וכ-3.5 קילומטרים צפונית לגבעת אורחה (תל ג'וחדר).
בה"ד 9 במלחמת יום הכיפורים

גדוד בה"ד 9 הוקם בחופזה ב-5 באוקטובר 1973, יום לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים, והורכב ממדריכים, צוערים וחניכים מבית הספר לתותחנות (שישב אז בצריפין). על הגדוד פיקד סא"ל בן-עמי כהן שהיה מפקד קורס הקצינים. הגדוד הצטייד בתומ"תי M-50 במחנה פילון ועלה לרמת הגולן עוד באותו הלילה. הסוללות נפרשו ברמת הגולן כאשר בתל פארס נפרסה הסוללה הדרומית ביותר (שתי סוללות נוספות נפרסו באזור הר חרמונית וסמוך לעין זיוון). עם פרוץ הקרבות ב-6 באוקטובר החלה הסוללה בירי ארטילרי על הכוחות הסורים התוקפים כמו גם אש מסייעת למוצבי החי"ר באזור.
במהלך שעות הערב והלילה החלו כוחות השריון הסורי לפרוץ את הקו הסגול ולחדור לדרום רמת הגולן במספר צירים. טנקים סורים עקפו את תל פארס והתקדמו לעומק השטח ברמת הגולן. תמונת המצב הקשה התבררה בפיקוד הצפון רק במהלך הלילה, כשמאות טנקים סורים כבר נמצאים בתוך שטח רמת הגולן. לאחר השעה 4 לפנות בוקר קיבלה הסוללה, שהייתה פרוסה בתל פארס, הוראה לסגת מערבה. הסוללה החלה לנוע מערבה אולם זמן קצר לאחר מכן נכנסה שיירת התומ"תים לתוך חניון לילה של פלוגת טנקים סורית. שני הכלים הראשונים (נגמ"ש המפי"ק והתומ"ת שהיה אחריו בטור) הצליחו לעבור את הפלוגה הסורית בטרם זוהו, אולם אז הבינו הסורים כי מולם כוח הישראלי והחלו לירות על השיירה מטווחים קצרים. שלושת התומ"תים הנותרים נפגעו מהירי. 15 חיילים נהרגו ו-18 נפצעו.
גדוד בה"ד 9 המשיך במלחמה והשתתף בימים הבאים בקרב עמק הבכא ובקרבות במובלעת הסורית. ב-12 באוקטובר חיפה הגדוד על חילוצו של יוסי בן-חנן מתל א-שמס. במהלך הירי טווחה אחת הסוללות באש נגד סוללות, אך בשל הצורך בחיפוי רציף על החילוץ הוחלט להמשיך בירי. פגז ארטילרי שפגע בתוך הסוללה הביא למותם של שישה חיילים ולפציעתם של כמה אחרים.
הגדוד פורק ב-18 באוקטובר עת הוחלף על ידי גדוד מילואים שתפס את עמדותיו במובלעת. חיילי הגדוד חזרו לצריפין להמשך הכשרתם.
האנדרטה

האנדרטה הוקמה בשנת 1974 על ידי משפחות הנופלים סמוך למקום בו נפגעה הסוללה. האנדרטה מורכבת מגלעד אשר נבנה מאבני בזלת ועליו לוח זיכרון ובו מונצחים שמות הנופלים. מימין לגלעד מוצב פסל ועליו סמל התותחנים ושלט המתאר את נסיבות נפילת הלוחמים. מסביב לגלעד פזורים שלטים נמוכים ועל כל אחד מהם שמו של אחד מהנופלים.
ניתן להגיע אל האנדרטה בנסיעה של כ-1.2 קילומטרים מערבה מכביש 98 בכביש משובש.
ראו גם

אנדרטת גדוד 405
הערות שוליים

↑  אבירם ברקאי, על בלימה, עמ' 331-332.
אפסילון בארידנוס

| --- | --- |
השוואת גדלים של ε בארידנוס (שמאל) ושל השמש
השוואת גדלים של ε בארידנוס (שמאל) ושל השמש
   
 מיקומו של ε בארידנוס בקבוצה
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  ארידנוס
 שמות נוספים:  גליזה 144, LHS 1557
 סוג:  כוכב הסדרה הראשית כתום
 בהירות נראית:  3.73
 סיווג ספקטרלי:  K2 V
 עלייה ישרה:  03ʰ 32ᵐ 55.84ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏29.74″ ‏27′ ‏09°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  6.19
 מרחק:  10.50  שנות אור 3.22  פארסק
 רדיוס:  0.84 רדיוסי שמש
 מסה:  0.85 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 0.28 מהשמש
 טמפרטורה:  5,075 K
 מהירות סיבוב:  3.86 ק"מ/שנייה
 גיל:  400-1,000 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  16.376±0.0001 קילומטר לשנייה
 תנועה עצמית:  974 מילי-שניות קשת בשנה
 היסט:  310.5773±0.1355 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  −0.13±0.04
ε (אפסילון) בארידנוס (הידוע גם בשמו רן) הוא כוכב בקבוצת הכוכבים ארידנוס, שנמצא במרחק של כ-10.5 שנות אור מהשמש, כך שמבין הכוכבים הנראים לעין הוא השלישי בקרבתו אל מערכת השמש (אחרי מערכת אלפא קנטאורי וסיריוס). אפסילון באריאדנוס הוא כוכב־התקן למחלקה הספקטרלית K2V. זהו גם אחד מהכוכבים הקרובים ביותר שידוע שיש להם כוכב לכת המקיף אותו.
בשל קרבתו, דמיונו לשמש וקיומו של כוכב הלכת, מהווה הכוכב מוקד מחקר של מערכות כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש. בשל גילו הצעיר יחסית של הכוכב המוערך בכ-800 מיליוני שנים (בהשוואה 4.5 מיליארד שנים של השמש) הסבירות למצוא חיים על כוכב לכת המקיף אותו היא נמוכה. למרות עובדה זו, היה הכוכב בין הראשונים אליהם כוון רדיו-טלסקופ בניסיון לקלוט שידורים המעידים על קיום חיים אינטליגנטיים, אך כצפוי, לא נקלטו שידורים כאלו.
מאפייני הכוכב

ε בארידנוס הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי K2. הבהירות הנראית שלו היא 3.73, כך שניתן לראותו בקלות ממקום חשוך. רדיוסו ומסתו קטנים מאלו של השמש בכ-15%, הטמפרטורה על פניו היא כ-5,075 קלווין, מעט פחות מטמפרטורת השמש, ועוצמת ההארה שלו היא כ-28% מעוצמת השמש. בשל כך כוכב לכת המאפשר קיום של חיים צריך להיות במרחק של בין חצי יחידה אסטרונומית ל-0.9 יחידה אסטרונומית, סביב מרחקו של נוגה מהשמש.
גילו של ε בארידנוס מוערך בין חצי מיליארד למיליארד שנים, צעיר בהרבה מהשמש, כך שגם אם קיים כוכב לכת המאפשר קיומם של חיים לא סביר שהספיקו להתפתח בו חיים רב תאיים. שכיחות היסודות הכבדים מהליום על פניו נמוכה משל השמש מה שמפחית את הסיכוי לקיומו של כוכב לכת סלעי. הכוכב מסתובב סביב עצמו במהירות של כ-3.86 ק"מ בשנייה והוא משלים סיבוב על צירו בכ-11 ימים. מהירות סיבוב זו (כמעט פי שניים ממהירות הסיבוב של השמש) יוצרת שדות מגנטים חזקים היוצרים פעילות מגנטית ערה על פני הכוכב. פעילות זו באה לידי ביטוי בכתמים דמויי כתמי שמש רבים ובשינויים גדולים יחסית לכוכבי הסדרה הראשית בטמפרטורת הפוטוספירה ובספקטרום הנפלט מהכוכב. לכוכב תנועה עצמית גדולה יחסית של כשניית קשת בשנה.
כוכבי לכת

בשנת 2000 התגלה כוכב לכת דמוי צדק שמקיף את ε בארידנוס במרחק ממוצע של 3.4 יחידות אסטרונומיות שקיבל את השם ε בארידנוס b. כוכב הלכת, בעל מסה של 1 - 1.5 מסות צדק נע במסלול אליפטי כך שמרחקו מ-ε בארידנוס משתנה בין 1.1 יחידות אסטרונומיות ל-5.8 יחידות אסטרונומיות (מעט יותר ממרחקו של צדק מהשמש). זמן ההקפה הוא מעט פחות מ-7 שנים. בשנת 2010, כוכב הלכת הגיע לאפהליון מה שאיפשר תצפית ישירה בכוכב הלכת. נראה שמסלולו של כוכב הלכת משתנה מעט, ייתכן בשל השפעה של כוכב לכת נוסף שעדיין לא נמצא.
חוץ מכוכב הלכת, נראה שקיימות שלוש חגורות אסטרואידים המקיפות את הכוכב. הפנימית ביותר נמצאת בתוך המסלול של ε בארידנוס b ומורכבת בעיקר מסיליקטים. חגורה זו מקבילה לחגורת האסטרואידים של מערכת השמש. החגורה השנייה נמצאת מעבר למסלול של ε בארידנוס b ועד למרחק של כ-20 יחידות אסטרונומיות ומורכבת מאבק ומקרח. מעבר לה, החל ממרחק של כ-35 יחידות אסטרונומיות משתרעת דיסקת אבק וקרח המקבילה לחגורת קויפר של מערכת השמש. מבנה מורכב זה עשוי להצביע גם כן על קיומו של כוכב לכת נוסף, רחוק יותר מ-ε בארידנוס b.
שכנים

רוב שכניו של ε בארידנוס הם ננסים אדומים שהקרוב שבהם הוא הכוכב הכפול גליזה 65, שממרחק של 5.1 שנות אור לא ניתן לצפייה בעין אנושית ללא ציוד עזר. חוץ מהם נמצא במרחק של כ-5.5 שנות אור ממנו הכוכב τ בלווייתן, שנראה ככוכב בהיר למדי עם בהירות נראית מדרגה 1.82, ובמרחק של 7.8 שנות אור ממנו נמצא סיריוס, שנראה משם ככוכב הבהיר ביותר בשמים עם בהירות מדרגה 1.7-, מעט בהיר יותר מכפי שהוא נראה מהארץ. כמו כן, במרחק של כ-6.4 שנות אור נמצאת המערכת המשולשת של 2ο (אומיקרון2) בארידנוס המורכבת מכוכב הסדרה הראשית מסוג K הדומה ל-ε בארידנוס, מננס אדום ומננס לבן. המערכת נראית מהארץ ככוכב עמום עם בהירות מדרגה 4.43, אך מ-ε בארידנוס היא תראה בבירור עם בהירות מדרגה 2.38. גם השמש תראה מ-ε בארידנוס בבירור עם בהירות מדרגה 2.36. בעוד כ-31,500 שנים יחלוף זוג הננסים האדומים גליזה 65 במרחק קטן משנת אור אחת מ-ε בארידנוס. אם יש ל-ε בארידנוס חגורת שביטים הדומה לחגורת קויפר, עלול המעבר הקרוב להסיט רבים מהם ממסלולם.
הערות שוליים

↑  VizieR: LHS 1557, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979)
↑  לראשונה: אפשרות לצילום של כוכב לכת מחוץ למערכת השמש שלנו - וואלה חדשות, באתר וואלה, 4 באוגוסט 2000
1 2  כוכב לכת מסביב לאפסילון ארידני נמצא בשלבים הראשונים להתהוותו, אתר הידען, 5 באוגוסט 2000
↑  Thomas Wm Hamilton: Our Neighbor Stars: Including Brown Dwarfs, p. 18
תיאור אמן של כוכב לכת דמוי צדק המקיף את ε בארידנוס
ארל קרקאם

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1891 וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 פטירה:  12 בינואר 1965 (בגיל 73) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם מופשט 
 
ארל קרקאם (באנגלית: Earl Kerkam;‏ 1891–1965) היה צייר אמריקאי. לפי וילם דה קונינג, פיליפ גסטון, מארק רותקו, ג'ורג' ספאונטה ואסטבן ויסנטה, הוא "היה אחד הציירים הטובים ביותר שיצאו מאמריקה."
קרקאם: כרזה לחיסכון במים בזמן המלחמה
ג'רלד נורלנד כתב בתערוכת הזיכרון של קרקאם ב-1966: "צייר בעל מודעות פואטית עצומה, כמעט ללא השפעה ישירה, הוא עומד כאמן אמריקאי מקורי במובן הטוב ביותר."
קרקאם צייר וחי בפריז, צרפת בתחילת שנות ה-50. שם, קרקאם פיתח מערכת יחסים עם האמן נורמן קרטון כמנטור ומערכת יחסים קולגיאלית, שהתארכה גם לאחר חזרתם לעיר ניו יורק, ב־1955 ותערוכות היחיד שלהם בשנות ה-60.
קרקאם נפטר ב-12 בינואר 1965 בעיר ניו יורק.
הערות שוליים

↑  New York School Abstract Expressionists Artists Choice by Artists,
↑  SOVA: Smithsonian Online Virtual Archives, sova.si.edu
↑  Marika Herskovic, American Abstract and Figurative Expressionism: Style Is Timely Art Is Timeless (New York School Press, 2009.) ISBN 978-0-9677994-2-1. p. 136-139 p. 140-143
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 128844620  ISNI: 0000 0001 1690 3755  LCCN: n97861646  RKD: 87380  SNAC: w62r4j96  SUDOC: 250720957  ULAN: 500006749  VIAF: 95722043   WorldCat (עם VIAF): 95722043
באוטואו

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 שטח:  27,571.17 קמ"ר
 גובה:  1,065 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  2,709,378 (2020)
 קואורדינטות:  40°39′22″N 109°50′04″E﻿ / ﻿40.65621°N 109.83454°E﻿ / 40.65621; 109.83454 
 אזור זמן:  UTC+8
 http://www.baotou.gov.cn/
 he
 
בָּאוֹטוֹאוּ (בסינית מפושטת: 包头, בפין-יין: Bāotóu) היא עיר בדרום-מערב מחוז מונגוליה הפנימית שבסין. העיר שוכנת על הגדה הצפונית של הנהר הצהוב. נכון לשנת 2020, האוכלוסייה הכוללת של בָּאוֹטוֹאוּ היא כ-2.7 מיליון תושבים.
היסטוריה

העיר בָּאוֹטוֹאוּ הוקמה במקור כעיירת מסחר במאה ה-19. במהלך השנים, היא התפתחה בשל מיקומה האסטרטגי ליד הנהר הצהוב. בשנות ה-50 של המאה ה-20, גילוי מחצבים עשירים באזור תרם להתפתחותה המהירה כמרכז תעשייתי. בין היתר, החלה העיר לשמש כמרכז חשוב לייצור פלדה ומתכות נדירות.