stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אץ קוצץ
פירוש הפיוט

שני הבתים הראשונים הם:
אָץ קוֹצֵץ בֶּן קוֹצֵץ / קְצוּצַי לְקַצֵּץ

בְּדִבּוּר מְפוֹצֵץ / רְצוּצַי לְרַצֵּץ

לֵץ בְּבוֹא לְלוֹצֵץ / פֻּלַּץ וְנִתְלוֹצֵץ

כְּעָץ מְחַצְּצִים לְחַצֵּץ / כְּנֵץ עַל צִפּוֹר לְנַצֵּץ.
ופירושם: אץ - מיהר; קוצץ בן קוצץ - המן העמלקי, (על פי ירושלמי יבמות יג עמוד ב); קצוצי - עם ישראל הנימולים; לקצץ - להשמיד;
בדיבור מפוצץ - בצו שהופץ; רצוצי לרצץ - להרוג את עם ישראל; 
לץ בבוא ללוצץ - כשבא הרשע לעשות מעשי רשע; פולץ - אחזה אותו פלצות; ונתלוצץ - נעשו לו מעשי רשע; 
כעץ - כאשר יעץ; מחצצים - עם ישראל (על פי  ספר שופטים ה', י"א); לחצץ - להרוג, מלשון "חץ"; כנץ על ציפור לנצץ - כמו שנץ תוקף ציפור.
הפיוט בספרות

אנשי תנועת ההשכלה ותקופת התחייה, שלא חיבבו את הסגנון הקלירי החידתי והעדיפו על פניו את שירת ספרד, השתמשו ב"אץ קוצץ" כדי ללגלג על סגנון זה.
מנדלי מוכר ספרים טבע פועל מיוחד לצורך זה:
”'אץ קוצץ' הרי לשונו אף היא יפה, אבל בעלי 'אץ-קוצץ' יש ויש עכשו בעולם, ואיך שלא יהיו מתאָצקוֹצצים – סוף סוף אפשר למצוא חידתם, אם לא כולה, על כל פנים מקצתה, ואם כן מה רבותא של לשון זו? אין דבור חביב ומרוצה ליהודים אלא זה, שלאו מוחו של אדם סובלו, כיון שאין מבינים אותו ודאי עמוק עמוק הוא...” (מנדלי מוכר ספרים, ספר הקבצנים פרק ז)
חיים נחמן ביאליק כתב במאמרו "שירתנו הצעירה":
”כאן אין לכם לא 'תשר"ק צפע"ס' ולא 'אי"ה ב"ש' ולא 'ר' קלונימוס בר' משולם יקיר בירבי חזק ואמץ' בראש החרוזים ולא 'עִנֵק פִּנֵק' וכדומה לזה מיני 'תכשיטין' ו'מעשי חכמה' של כל מיני פייטנים חזנים פגומי טעם ועלגי לשון, העומדים לפני התיבה ומפצחים בפצח, בולעים כאקרובטים חרבות עקומות של חרוזים ואבני חצץ של 'אץ קוצץ' ופולטים אודים עשנים של 'לפידי להבות', כשהם מציצים כל פעם בעין אחת לצדם של סוד ה'חכמים והנבונים' שבכתל המזרח...”
בסיפורו של שלום עליכם "טופל'ה טוטוריטו", בו מסופר על הנער קופל'ה קוקוריקו שאיננו מסוגל להגות כהלכה את העיצורים ק ו-ג, משתמש המלמד ב"אץ קוצץ" כדי לבחון את דיבורו של הילד. הנער מבטא זאת "אץ טוצץ בן טוצץ טצוצי לטצץ" ומצדיק בכך את כינויו.
ראו גם

תקופת הביניים של העברית
לקריאה נוספת

יוסף יהלום, "'אץ קוצץ': גישות ועמדות בשאלת סגנון הפיוט ולשונו", מחקרי ירושלים בספרות עברית א, תשמ"א (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
יצחק גנוז, "אץ קוצץ בן קוצץ": אמירה בפיוט, השתלשלותה והשלכותיה, ידע-עם 75-76, תשעה, עמ' 55-62 (מידע בקטלוג רמב"י)
הערות שוליים

↑  סדר עבודת ישראל, נוסח פולין, רעדלהיים תרכ"ח, עמ' 666.
↑  על המבנה של קרובות, עיין מחזור שבחי ישורון, נוא יארק תשע"ו, עמ' viii (בהקדמה) ואילך (אנגלית).
↑  אתר פרויקט בן יהודה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583556105171  VIAF: 317131983   WorldCat (עם VIAF): 317131983
בארנט ניומן

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1905 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  4 ביולי 1970 (בגיל 65) ניו יורק, ארצות הברית 
 לאום:  פולני אמריקני 
 מקום לימודים:  הסיטי קולג' של ניו יורק  אוניברסיטת העיר ניו יורק  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק  תיכון דוויט קלינטון 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם מופשט, שדות הצבע 
 יצירות ידועות:  Voice of Fire, Shining Forth (to George) 
 בן או בת זוג:  Annalee Newman (30 ביוני 1936–?) 
 
בארנט ניומן (באנגלית: Barnett Newman ‏:  29 בינואר 1905 - 4 ביולי 1970) היה אמן אמריקאי. הוא נתפס כאחת הדמויות המרכזיות באקספרסיוניזם המופשט ואחד מבכירי ציירי הצבע. ציוריו מורכבים מתוך כוונה לתקשר תחושת מקומיות, נוכחות ומקרה.
ביוגרפיה

בארנט ניומן נולד בעיר ניו יורק, בנם של מהגרים יהודים מפולין. הוא למד פילוסופיה בסיטי קולג' של ניו יורק ועבד בעסק של אביו בייצור בגדים. מאוחר יותר התפרנס כמורה, סופר ומבקר. משנות ה-30 ואילך הוא עשה ציורים, זכה לצייר בסגנון אקספרסיוניסטי, אך לבסוף הרס את כל היצירות האלה. ניומן פגש את אנלי גרינהאוס ב-1934, בזמן ששניהם עבדו כמורים מחליפים בבית הספר התיכון גרובר קליבלנד; הם נישאו ב-30 ביוני 1936.
ניומן כתב קטלוגים וסקירות וגם ארגן תערוכות לפני שהפך לחבר בקבוצת Uptown וערך תערוכת יחיד ראשונה בגלריה בטי פרסונס בשנת 1948. זמן קצר לאחר תערוכתו הראשונה, ניומן העיר באחד ממפגש האמנים בסטודיו 35: "אנחנו בתהליך של יצירת העולם, במידה מסוימת, בדמותנו שלנו." תוך ניצול כישורי הכתיבה שלו, ניומן נלחם כדי לחזק את תדמיתו החדשה כאמן ולקדם את עבודתו.
לאורך שנות ה-40 הוא עבד גם סוריאליזם לפני שפיתח את סגנונו הבוגר. הציור שלו מאופיין באזורי צבע המופרדים בקווים אנכיים דקים, או "רוכסנים" כפי שניומן כינה אותם. בעבודות הראשונות הכוללות רוכסנים, שדות הצבע מגוונים, אך בהמשך הצבעים טהורים ושטוחים. ניומן עצמו חשב שהגיע לסגנונו הבוגר במלואו עם סדרת Onement (מ-1948). הרוכסנים מגדירים את המבנה המרחבי של הציור, ובו זמנית מחלקים ומאחדים את הקומפוזיציה.
כבר ב-1944 ניסה בארנט ניומן להסביר את תנועת האמנות החדשה ביותר של אמריקה וכלל רשימה של "האנשים בתנועה החדשה". סוריאליסטים לשעבר, כמו מאטה מוזכרים, וולפגנג פאלן מוזכר פעמיים יחד עם גוטליב, רותקו, פולוק, הופמן, באציוטס, גורקי ואחרים.
הרוכסן נשאר מאפיין קבוע ביצירתו של ניומן לאורך כל חייו. בחלק מהציורים של שנות ה-50, כמו The Wild, שגובהו 2.43 מטר, הרוכסן הוא כל מה שצריך לעבוד. ניומן גם יצר כמה פסלים שהם בעצם רוכסנים תלת־ממדיים.
אף שציוריו של ניומן נראים כמופשטים גרידא, ורבים מהם היו ללא כותרת במקור, השמות שהוא נתן להם מאוחר יותר רמזו לנושאים ספציפיים שבהם הם עוסקים, לעיתים קרובות עם נושא יהודי. שני ציורים מתחילת שנות החמישים, למשל, נקראים אדם וחוה. יש גם את הציורים: אוריאל (1954), ואברהם (1949), ציור כהה מאוד, שמעבר להיותו שמו של פטריארך מקראי, היה גם שמו של אביו של ניומן, שנפטר ב-1947.
סדרת ציורי תחנות הצלב (1958–1966), שהחלה זמן קצר לאחר שניומן החלים מהתקף לב, נחשבת בדרך כלל כשיא הקריירה שלו. לסדרה יש כותרת משנה "למה עזבת אותי" - המילים האחרונות שאמר ישו על הצלב, על פי הברית החדשה. ניומן ראה במילים אלו משמעות אוניברסלית בתקופתו. הסדרה נתפסה גם כאנדרטה לזכר קורבנות השואה.
,
בשנת 1948, ניומן, וויליאם בזיוט, מארק רותקו, רוברט מאת'רוול ודייוויד הייר הקימו את המקצועות של בית הספר לאמנים ברחוב 35 מזרח 8. אלה היו הרצאות בעלות השתתפות טובה פתוחות לקהל הרחב, עם דוברים כמו ז'אן ארפ, ג'ון קייג' ואד ריינהרדט, אך בית הספר לאמנות נכשל כלכלית ונסגר באביב 1949.
ניומן מסווג בדרך כלל כאקספרסיוניסט מופשט על רקע עבודתו בניו יורק בשנות ה-50, התרועעות עם אמנים אחרים של הקבוצה ופיתח סגנון מופשט ללא קשר לאמנות אירופית. עם זאת, ניתן לראות בדחייתו את עבודת המכחול המופעלת על ידי אקספרסיוניסטים מופשטים אחרים כמו קליפורד סטיל ומארק רותקו, והשימוש שלו באזורים בעלי קצוות קשים של צבע שטוח, כמבשר להפשטה ציורית ולעבודות מינימליסטיות של אמנים כגון בתור פרנק סטלה.
ניומן לא היה מוערך כאמן במשך רוב חייו, והתעלמו ממנו לטובת דמויות צבעוניות יותר כמו ג'קסון פולוק. אך רק בסוף ימיו החלו להתייחס אליו ברצינות. עם זאת, הוא היה בעל השפעה חשובה על אמנים צעירים רבים כמו דונלד ג'אד, פרנק סטלה ובוב לאו.
ניומן מת בשנת 1970 מהתקף לב בעיר ניו יורק.
מורשת

תשע שנים לאחר מותו של ניומן, אלמנתו אנלי הקימה את קרן בארנט ניומן. הקרן לא רק מתפקדת כמורשתו הרשמית, אלא גם משמשת "לעידוד הלימוד וההבנה של חייו ויצירותיו של בארנט ניומן." הקרן הייתה מכרעת ביצירת הקטלוג של ניומן ב-2004. ארצות הברית. נציג זכויות היוצרים של קרן בארנט ניומן הוא האגודה לזכויות האמנים.
בשנת 2018, הקרן תרמה יותר מ-70 יצירות אמנות שלו למוזיאון היהודי של ניו יורק.
הערות שוליים

↑  Sylvester, David (1998) The Grove Book of Art Writing. New York, NY: Grove Press. p. 537
↑  Chronology - The Barnett Newman Foundation, www.barnettnewman.org
↑  Smith, Roberta (2000-05-13). "Annalee Newman, 91, Muse And Support for the Artist". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-11-07.
↑  Barnett Newman, Barnett Newman: Selected Writings and Interviews, University of California Press, 1992-01-01, ISBN 978-0-520-07817-8. (באנגלית)
↑  Courtesy of the Barnett N, His Cross To Bear, The Forward (באנגלית אמריקאית)
↑  Subject of the Artist | art school, Encyclopedia Britannica (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265922205171  PLWABN: 9810655956005606  BIBSYS: 90340538  BNE: XX918975  BnF: cb11940908x (data)  CANTIC: a10130299  CiNii: DA01536629  GND: 118587501  ISNI: 0000 0000 8098 2788  LCCN: n79109192  LNB: 000200820  MusicBrainz: 2819764a-2f9b-41e0-a735-7b474ebcf723  NDL: 00621206  NKC: ola2003192337  NLA: 35385206  NSK: 000312847  NTA: 069360308  RKD: 59283  SELIBR: 360510  SNAC: w66q1x3t  SUDOC: 027347702  Trove: 933880  ULAN: 500000960  VcBA: 495/138748  VIAF: 19686304   WorldCat (עם VIAF): 19686304 
בארנט ניומן, אדם בלילה, 1988
בארנט ניומן, פסל בדיסלדורף, ״זימזום״
אנדראש שטרק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במאי 1948 פץ', הונגריה 
 פטירה:  9 בדצמבר 2017 (בגיל 69) פץ', הונגריה 
 תפקידים:  רופא, פסיכיאטר, מרצה באוניברסיטה 
 
אנדראש שטרק (בהונגרית: Stark András;‏ פץ', 4 במאי 1948 – פץ', 9 בדצמבר 2017) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, פסיכיאטר ומרצה באוניברסיטה. שטרק היה רב תחומי. הכשרתו ומומחיותו כללו תחומים רבים בפסיכיאטריה, בפסיכולוגיה ובפסיכואנליזה. הוא שילב פרקטיקה רבה עם מחקרים מקיפים ומגוונים. אנדראש שטרק היה סגן נשיא הקהילה היהודית של העיר פץ'.
קורות חייו > לימודים

אנדראש שטרק נולד במשפחה יהודית אחרי מלחמת העולם השנייה. הוא קיבל את
התואר שלו ברפואה ב-1972
ההסמכה הפסיכיאטרית ב-1976
הסמכה כפסיכולוג רפואי ב-1981
הסמכה כפסיכותרפיסט ב-1985
הסמכה כאדיקטולוג ב-1993 (האדיקטולוג מסייע בתכנון מודע של העתיד במסגרת הייעוץ תוך התמקדות בעיקר בהווה ובעתיד. מעניק ייעוץ למטופל בנושאים כגון זיהוי והימנעות ממצבים בסיכון גבוה, היכולת לומר לא או מניעת הישנות)
הסמכה של מומחה להתמכריות ב-1992
הוא גם נכלל בפנקס ההכשרה של פסיכותרפיסטים הקבוצתיים
קורות חייו > עבודתו

משנת 1977 עבד במכון להיגיינת נפש של בית החולים המחוזי של בראניה כקצין הרפואה הראשי של המכון
מה-1 בספטמבר 1984 מונה לרופא הראשי הכללי של המכון להיגיינת נפש של בית החולים
משנת 1987 היה מרצה באוניברסיטת פץ'
במשך יותר מעשרים שנה עסק בענפי פסיכותרפיה שונים וביצע פעילות פסיכותרפיה.
העניין המדעי שלו התרחב:
מחד גיסא למרכיבים הנסתרים של זהותו של הפסיכותרפיסט
מאידך גיסא למחקר הסמיוטי של טיפול קצר דינמי המתמקד בעבודת חלומות
שלישית, הוא עסק בשאלה ובאפשרויות של הקשר בין אמנות הצילום לבין הפסיכותרפיה בהכשרת פסיכותרפיסטים
חבריות באגודות

מזכיר המדור הדרום-מערב הונגרי של החברה ההונגרית לפסיכותרפיה (1988-1984), נשיא מספטמבר 1988
מאז 1993, הוא נשיא האגודה הפסיכיאטרית של פאנוניה (Pannonia Pszichiátriai Egyesület)
מאז 1993, הוא נשיא האגודה והסדנה היצירתית דינמית קצרה (DREAM).
בין השנים 1995–2005 היה חבר במכללה המקצועית לפסיכיאטריה (Pszichiátriai Szakmai Kollégium)
מאז 1998, היה סגן נשיא האגודה הפסיכיאטרית ההונגרית.
פרסומיו החשובים (חלקי)

אנטל בוקאי, פרנץ יאדי, ד"ר אנדראש שטרק: "בינכם הפכתי לטיפש..." חוברות JAK, Magvető, 1982
ד"ר אנדראש שטרק: רפואת פסיכותרפיה קצרה, המתחילה במשבר אובדני. בודפשט, 1987
ד"ר אנדראש שטרק: שורשי זהותו של פסיכותרפיסט בתרבות היהודית ההונגרית. מוזות על הספה. MPT, בודפשט, 1992 (מהדורה חדשה: Múzsák a díványon – פסיכותרפיה ותרבות. עורך: János Füredi - Béla Buda, Medicina, 2006
זכור! ספר זיכרון למלאת 50 שנה לגירוש יהודי פץ'-באראניה. יום השנה ; עורך ד"ר אנדראש שטרק, דז'ה וארגה. תקופתנו - הקהילה היהודית של פץ', פץ' 1994
ד"ר אנדראש שטרק: תוקפנות ואהבה - קשרי התשוקה במערכות יחסים - לאור יצירות קולנועיות. ועידת האגודה הפסיכואנליטית ההונגרית. בודפשט, 1996. 25-26 באוקטובר
ד"ר אנדראש שטרק: פסיכותרפיה וצילום לאור סרטיו של אינגמר ברגמן. מצגת במכון הקולנוע ההונגרי. בודפשט, 1997. 25 באפריל
ד"ר אנדראש שטרק: פרסונה בגלימה לבנה. עולם הקולנוע, מרץ 1998, עמודים 7–11.
ד"ר אנדראש שטרק: שבי בבל. מוטיבים יהודיים בסרטים העלילתיים המוקדמים של מיקלוש ינקסו. גִיד. מינריק, זוננשיין והאחרים - גורלות יהודים בסרט הונגרי. MAZSIKE-Szombat, בודפשט, 2001
ד"ר אנדראש שטרק: המשפחה כמרחב פסיכולוגי. ייצוג של יחסים אינטימיים ומיניות בקולנוע. גִיד. : טיפול פסיכיאטרי משפחתי. אד. : מריה קולטאי. רפואה, בודפשט, 2003
ד"ר אנדראש שטרק: חלום - צילום - פסיכותרפיה. במנהרה של טיפול החלום DREAM. pro die, 2008, 65-84. צַד
ד"ר אנדראש שטרק: היווצרות היסודות התאורטיים של טיפול DREAM ויצירת הרקע הארגוני שלו - סקירה היסטורית: במנהרת החלום. טיפול DREAM. pro die, 2008, 95-115. צַד
ד"ר אנדראש שטרק: שלבים של תהליך הטיפול ב-DREAM. במנהרת החלום. טיפול DREAM. pro die, 2008, 156-176. צַד
לקריאה נוספת

קורות חיים מקצועי
הערות שוליים

↑  נפטר ד"ר אנדראש שטרק. פץ'
↑  מת סגן נשיא הקהילה היהודית של פץ' הפסיכיאטר אנדראש שטרק
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנדראש שטרק".
אקדמיה גראנד שומיאר

| --- | --- |

 בית ספר לאמנות
 תקופת הפעילות:  1904–הווה (כ־120 שנה) 
 מייסדים:  Gustave-Claude-Étienne Courtois, Étienne Delaune 
 בעלי תפקידים
 מנהל:  מרתה סטטלר 
 מיקום
 מדינה:  צרפת צרפת
 קואורדינטות:  48°50′32″N 2°19′49″E﻿ / ﻿48.8422°N 2.3304°E﻿ / 48.8422; 2.3304
 אתר רשמי
  (למפת פריז מוגדלת) אקדמיה גראנד שומיאר(למפת פריז רגילה) אקדמיה גראנד שומיאר
 
אקדמיה גראנד שומיאר (בצרפתית: Académie de la Grande Chaumière) היא בית ספר לאמנות שהוקם בפריז, צרפת, בשנת 1902.
היסטוריה

בית הספר הוקם על ידי האמנית השווייצרית מרתה סטטלר (גר') והצרפתיה אליס דנברג (צר'). בשונה מבתי ספר אחרים, נטה ה"גראנד שומיאר" למודרניזם ולשיטות לימוד חופשיות. אחד מן הגורמים העיקריים לפופולריות של המוסד היה דמי הרישום הנמוכים, שכללו את התשלום למודלים וחימום בימי החורף.
בשנת 1957 נרכשה האקדמיה על ידי משפחת צ'רפנטייה. תור הזהב שלה היה ככל הנראה משנות ה-10 עד שנות ה-40 - תקופה שראתה אמנים מפורסמים רבים עוברים דרך דלתותיה. בין המפורסמים שבהם ניתן למנות את הציירים מודיליאני האיטלקי, יצחק פרנקל וחיים סוטין היהודים ומירו הספרדי, הפסלים אנטואן בורדל ואוסיפ צדקין, פרננד לאגר, תמרה דה למפיקה, אלברטו ג'קומטי, לואיז בורז'ואה ויוג'ין גראסט.
בין האמנים שלמדו באקדמיה נמנים זהרה שץ ובצלאל שץ.
הערות שוליים

↑  Paris Unlocked, Academie de la Grande Chaumière
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812630184505606  ISNI: 0000 0001 2185 752X  LCCN: no2008080392  NKC: xx0118166  ULAN: 500310038  VIAF: 151659520   WorldCat (עם VIAF): 151659520 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פריז ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנגיופלסטיה

|  קישורים ומאגרי מידע |
| --- | --- |
 MeSH:  D017130
 
צנתר בלון
אנגיופלסטיה (בעברית: עיצוב כלי דם; באנגלית: Angioplasty) הוא הליך רפואי להרחבת כלי דם מוצרים או חסומים, בדרך כלל בשל טרשת עורקים. בהליך המבוצע על ידי רופא, מוחדר דרך עורק גדול  (עורק המפשעה, הרגל, או האמה) צנתר שבקצהו בלון, לעבר כלי הדם הפגוע. כשהרופא מגיע לאזור החסימה הוא מנפח את הבלון, ופותח מעבר לזרימת דם טובה יותר. מאחר שההרחבה אינה מחזיקה זמן רב מעמד, ניתן להשתיל באזור תומכן (stent).
מקור המילה ביוונית. המילה ἀγγεῖον angīon, שמשמעותה 'חלל'/'כלי' (בגוף האדם), והמילה πλάσσω plasso, שמשמעותה 'תבנית','צורה'. המושג "אנגיופלסטיה" כולל תחתיו סוגים שונים של הליכים רפואיים בכלי דם, המבוצעים בדרך כלל בשיטה של פולשנות מזערית.
שימושים > אנגיופלסטיה בעורקים הכליליים

שימוש בהליך אנגיופלסטי נהוג במקרי היצרות או חסימת עורקים בשריר הלב, הקרואים עורקים כליליים. היצרות מסוג זה מתרחשת בעקבות שקיעת משקעי כולסטרול ופלאק טרשתי, וגורמת לפגיעה באספקת דם לשריר הלב. ההליך מבוצע לרוב על ידי רופא קרדיולוג.
שימושים > אנגיופלסטיה בעורק התרדמני

טיפול אנגיופלסטי עורק תרדמני הקרוי גם עורק הראש ניתן לחולים שבסיכון גבוה לשבץ מוחי.
שימושים > אנגיופלסטיה פריפריאלית

אנגיופלסטיה פריפריאלית מתייחסת לטיפול תוך שימוש בצנתר בלון מחוץ למערכת הדם הכלילית. לרוב הטיפול מתבצע להרחבת כלי דם באזור הגפיים או הבטן, למשל אנגיופלסטיה לעורק הכליה. היצרות של עורק הכליה עלולה לגרום לעליית לחץ הדם, או לפגיעה בפעילות התקינה של הכליה.
טכניקה

ההליך מבוצע על ידי רופא מצנתר. תחילת ההליך הוא החדרת צנתר, בגדלים שונים, לתוך אחד העורקים הגדולים הקרובים לעור (לרוב בגפיים או במפשעה). ההליך מלווה בשיקוף רנטגן, באמצעותו הרופא מסוגל לעקוב אחר התקדמות הצנתר בכלי הדם, וכן על מנת לאמוד את מידת החסימה או ההיצרות.
כאשר הרופא נתקל בחסימה, הוא מעביר תיל דקיק שבקצהו בלון, דרך החסימה. בעת ניפוח הבלון נדחק המשקע הטרשתי, ומתאפשרת זרימת דם טובה יותר. כדי שההרחבה תחזיק זמן רב מעמד, נהוג להשתיל במקום תומכן (סטנט).
בעשור השני של המאה ה-21 קיימים סוגים שונים של תומכנים, המותאמים למצבים שונים של עורקים ומחלות רקע שונות (כגון חולים סכרתיים). כמו כן, צנתרים מסוימים מסוגלים לשאוב קרישי דם, במקרה שנוצרים כאלה.
החלמה

אחרי הליך אנגיופלסטי, המטופלים נשארים להשגחה במשך יממה אחת לפחות בבית החולים, אך למחרת לרוב הם משתחררים.
לאחר ההליך, המטופלים נבדקים שהם אינם סובלים מדימום או נפיחות, וכמו כן יש ניטור אחר לחץ הדם והדופק שלהם. המטופלים מקבלים תרופות שונות נגד הרגעה והגנה על העורקים נגד עיוותים. המטופלים לרוב מסוגלים ללכת לאחר מספר שעות, לחזור לשגרה לאחר כשבוע.
על המטופלים להימנע מפעילות ספורטיבית מאומצת והרמת משאות כבדים למספר שבועות לאחר ההליך. המועד בו ניתן לחזור לפעילות גופנית ועבודה סדירה נקבע על ידי הצוות הרפואי, בהתאם למצבו הרפואי של כל מטופל.
סיכונים וסיבוכים אפשריים

הליך אנגיופלסטי הוא הליך בעל אופי של פולשנות מזערית אולם, הוא פרוצדורה כירורגית, ועל כן ישנם מספר סיבוכים אפשריים.
דימום או חוסר סגירה של העורק באזור ההרחבה.
סיבוכים שעלולים להיגרם עקב רגישות או אלרגיה. לרוב, נגרם בעקבות רגישות לחומר הניגוד של הרנטגן, המכיל יוד.
זיהום בעקבות החדרת הצנתר.
היווצרות של קריש דם כתוצאה מהשתלת התומכן.
הפרעות בקצב הלב, העשויות לגרום להתקף לב במהלך ההליך.
שבץ מוחי העלול להיגרם מדילול הדם במהלך הצנתור, או תסחיף שהשתחרר במהלכו.
מוות בעקבות תגובה בלתי נשלטת של העורק, או החמרה של מחלה לא ידועה.
ראו גם

קרדיולוגיה
צנתר
טרשת עורקים
מחלות לב
שבץ מוחי
קריש דם
כלי דם
לקריאה נוספת

Boden W. E., O'Rourke R. A.; et al. (2007). "Optimal medical therapy with or without PCI for stable coronary disease". N Engl J Med 356
הערות שוליים

↑  עִצּוּב כְּלֵי דָּם במילון רפואת הלב [רפואה] (תשע"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Boden W. E., O'Rourke R. A.; et al. (2007). "Optimal medical therapy with or without PCI for stable coronary disease". N Engl J Med 356
↑  http://www.bbc.co.uk/tees/content/articles/2008/11/21/jeffrey_bypass_feature.shtml
↑  http://www.clalit.co.il/he/medical/surgery/Pages/cardiac_catheterization_therapeutic.aspx
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000110500  NKC: ph118430 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
864

שנת 864 היא השנה ה-64 במאה ה-9. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
נפטרו

13 בספטמבר – פייטרו טראדוניקו, הדוכס ה-13 של ונציה
ראו גם

ילידי 864‎
נפטרים ב-864‎
863

שנת 863 היא השנה ה-63 במאה ה-9. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

המצאת אלפבית קירילי על ידי קירילוס ומתודיוס
ראו גם

ילידי 863‎
נפטרים ב-863‎
אנתוני ג'קסון

| --- | --- |

 לידה:  23 ביוני 1952 (בן 72) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1970 
 סוגה:  ג'אז, בי בופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס
 
אנתוני ג'קסון (באנגלית: Anthony Jackson; נולד ב-23 ביוני 1952) הוא נגן גיטרה בס אמריקאי הפועל בעיקר בניו יורק ומתמחה בעיקר בסגנון הפאנק (Funk).
לג'קסון מיוחסת המצאת גיטרת הבס בעלת 6 המיתרים (six strings bass) או "קונטרבס גיטרה" ("contrabass guitar") המכוונת עם מיתר נמוך יותר כך שסדר מיתרי גיטרת הבס נראה כך (משמאל לימין, מהנמוך לגבוה): B-E-A-D-G-C. מטרתו של ג'קסון כשהגה את הרעיון להמציא את ה"קונטרבס גיטרה" הייתה לאפשר מנעד גדול יותר של צלילם (כמו הקונטרבס). הוא מנגן עליה ממהלכי אקורדים עד לליווי ולנגינת המלודיה עצמה.
ג'קסון התפרסם בעיקר בנגינתו עם מישל קמילו הפסנתרן, אל דימיולה הגיטריסט, מישל פטרוצ'יאני, מייק סטרן, דייב ווקל, להקת סטילי דן ועוד להקות רבות בעיקר מתחום הג'אז הלטיני והפאנק וכן במתכונתו העכשווית של הרכב הפאנק המפורסם "Steps Ahead" אותו הקים הסקסופוניסט הנודע מייקל ברקר.
כמו כן, ניגן ג'קסון רבות עם הביג בנד הנחשב של ניו יורק וכן עם הביג בנד של מנהטן.
הערות שוליים

↑  https://bassmagazine.com/artists/partners-anthony-jackson-fodera-guitars
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007322843805171  BnF: cb13926489p (data)  GND: 134415159  ISNI: 0000 0001 1479 6466  LCCN: nr91044013  MusicBrainz: 9c24fa40-717a-40b5-a421-d8e0e27b6d1d  NKC: xx0082653  NTA: 296652873  SUDOC: 151168806  VIAF: 107599268   WorldCat (עם VIAF): 107599268 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
862

שנת 862 היא השנה ה-62 במאה ה-9. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

רוריק הגיע לשלטון בנובגורוד, בצעד שהוביל להקמת ממלכת רוס של קייב, לימים רוסיה.
קירילוס ומתודיוס התחילו בהפצת הנצרות בין הסלבים.
ראו גם

ילידי 862‎
נפטרים ב-862‎
אנציקלופדיית ברוקהאוס

כמה מכרכי "לקסיקון" ברוקהאוס, 1902
כרכי מהדורה מאוחרת של אנציקלופדיית ברוקהאוס
אנציקלופדיית בְּרוֹקְהַאוּס (בגרמנית: Brockhaus Enzyklopädie) היא אנציקלופדיה חשובה בשפה הגרמנית.
מאפיינים

המהדורה הראשונה, שקדמה לרכישת הזכויות על ידי ברוקהאוס, נקראה Conversations-Lexicon oder kurzgefaßtes Handwörterbuch für die in der gesellschaftlichen Unterhaltung aus den Wissenschaften und Künsten vorkommenden Gegenstände mit beständiger Rücksicht auf die Ereignisse der älteren und neueren Zeit ("לקסיקון שיחה או מילון יד מקוצר לנושאים הצצים בשיחה בחברה מתחומי המדע והאמנות תוך מתן דגש מתמיד לאירועי התקופות הקדומות והאחרונות") ואותה ערכו רנאטוס גוטהלף לבּל (Löbel) וכריסטיאן וילהלם פרנקה (Franke). היא יצאה לאור בלייפציג, ממרכזי ההוצאה לאור החשובים בגרמניה, בשנים 1796–1808. מהדורה זו נבנתה בצלמן של אנציקלופדיות אחרות בנות המאה השמונה עשרה, אך היקפה היה רחב מעבר לזה של פרסומים מוקדמים יותר, במאמץ ליצור אנציקלופדיה כוללת. "לקסיקון" זה כלל את תחומי הגאוגרפיה, ההיסטוריה והביוגרפיה, וכן נושאים אופייניים יותר כדוגמת מיתולוגיה, פילוסופיה והכרת-הטבע (ידיעת החי והצומח).
הזכויות על האנציקלופדיה נרכשו על ידי פרידריך ארנולד ברוקהאוס בשנת 1808. הוא שילם בעבורן 1800 תאלר. שלוש עשרה מהדורות יצאו במרוצת המאה התשע עשרה. הערכים, קצרים בדרך כלל, נחשבו למצוינים ולאמינים, במיוחד בנושאים גרמניים, הפנו לספרים הטובים ביותר כמקורות, וכללו גם ביוגרפיות של אישים חיים.
"אף יצירה עיונית לא הייתה שימושית ומצליחה יותר, או הועתקה, חוקתה ותורגמה בתדירות גבוהה יותר, מאשר זו הידועה בשם הלקסיקון של ברוקהאוס," נכתב במהדורה האחת עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה. האנציקלופדיה לא נועדה לשימוש מדעי, כי אם לקידום ההתפתחות האינטלקטואלית של הכלל על ידי הצגת תוצאות המחקרים והתגליות בצורה פשוטה ופופולרית, מבלי להכביד על הקורא. בכך שירתה ביודעין את האידיאלים של תנועת הנאורות, שהייתה אז בשיאה. את הדוגמה הזאת, המנוגדת לגישת האנציקלופדיה בריטניקה, חיקו רבות מהאנציקלופדיות המאוחרות יותר בנות המאה התשע עשרה בבריטניה ובארצות הברית. המהדורה השביעית של ה-Conversations-Lexikon היוותה את הבסיס לאנציקלופדיה אמריקנה (1829–1833), האנציקלופדיה האמריקאית המשמעותית הראשונה.
בתחילה, נותר שמה של האנציקלופדיה Konversationslexikon או Allgemeine deutsche Real-Encyklopädie für die gebildeten Stände ("אנציקלופדיה גרמנית ריאלית כללית למעמדות המשכילים"); רק החל מהמהדורה השלוש עשרה נכלל גם השם "ברוקהאוס" עצמו בשמה של האנציקלופדיה, והמהדורה הנוכחית קרויה Brockhaus Enzyklopädie.
המהדורה העשרים ואחת, היא הנוכחית, כוללת כ-300,000 ערכים המשתרעים על פני 24,000 עמודים, וכ-35,000 מפות, איורים וטבלאות. זוהי האנציקלופדיה הגרמנית המודפסת הגדולה ביותר במאה העשרים ואחת.
עורכי עבר

כריסטיאן פרנקה סיים את הכרך השישי של האנציקלופדיה הלייפציגית בדצמבר 1808, ואת הנספחים שכבר נצפו מראש, ב-1811. ברוקהאוס עצמו ערך את המהדורה השנייה (1812–1819, עשרה כרכים), ואת השלישית (1814–1819). הדוקטור לודוויג האם סייע בעריכת המהדורות הרביעית והחמישית עד שעזב את לייפציג באפריל 1820, אז החליפו פרופסור פ.ק. האסה (Hasse) תפס את מקומו. ברוקהאוס נפטר בשנת 1823, ושני בניו הבכורים, פרידריך והיינריך, ערכו את המהדורה השישית בסיועו של האסה בספטמבר 1823. האסה ערך אף את המהדורה השביעית. קרל אוגוסט אספה (Espe) ערך את המהדורות השמינית והתשיעית. אוגוסט קורצל ואוסקר פילץ ערכו את המהדורה העשירית בסיועו של היינריך אדוארד ברוקהאוס, והיינריך רודולף ברוקהאוס, הבן הצעיר, סייע בעריכת המהדורה האחת עשרה. קורצל נפטר ב-24 באפריל 1871, ופילץ נעשה לעורך היחיד עד למרץ 1872, אז הצטרף גוסטב שטוקמן, ומאוחר יותר קרל ויפרמן.
רשימת המהדורות

ראשונה (1796–1808)
שנייה (1812–1819)
שלישית (1814–1815)
רביעית (1817–1819)
חמישית (1819–1820)
שישית (1824)
שביעית (1827)
שמינית (1833–1837)
תשיעית (1843–1848)
עשירית (1851–1855)
אחת עשרה (1864–1868)
שתים עשרה (1875–1879)
שלוש עשרה (1882–1887) Brockhaus Conversations-Lexikon
ארבע עשרה (1892–1895) Brockhaus Konversations-Lexikon
חמש עשרה (1928–1935) Der Grosse Brockhaus
שש עשרה (1952–1957) Der Grosse Brockhaus
שבע עשרה (1966–1974) Brockhaus Enzyklopädie
שמונה עשרה (1977–1981) Der Grosse Brockhaus
תשע עשרה (1986–1994) Brockhaus Enzyklopädie
עשרים (1996–1999) Brockhaus Die Enzyklopädie
עשרים ואחת (2005–2006) Brockhaus Enzyklopädie
מיצג שמע של ברוקהאוס ביריד הספרים של פרנקפורט בשנת 2005 לכבוד השקת המהדורה העשרים ואחת