stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ברזיל–לבנון
הסכמים

שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים הדדיים, ובהם מזכר הבנות בנושא התייעצויות פוליטיות; הסכם על ויתור ויזה לאזרחים המחזיקים בדרכונים דיפלומטיים והסכם להארכת תוקף תיירות וויזת עסקים בדרכונים רגילים.
סחר

בשנת 2018 הסתכם הסחר בין ברזיל ולבנון בכ-298 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של ברזיל ללבנון כלל: בשר, קפה, סוכר, מטוסים ומכוניות. הייצוא העיקרי של לבנון לברזיל כלל דשן ועופרת. לבנון היא שותפת הסחר ה-77 בגודלה של ברזיל בעולם.
נציגויות דיפלומטיות

ברזיל מחזיקה בלבנון שגרירות בביירות.
לבנון מחזיקה בברזיל שגרירות בברזיליה וקונסוליות כלליות בריו דה ז'ניירו ובסאו פאולו.
יחסי ספרד – ערב הסעודית

| יחסי ספרד – ערב הסעודית |
| --- | --- |
ספרד: ערב הסעודית


ספרד: ערב הסעודית
שטח (בקילומטר רבוע)
505,370: 2,149,690
אוכלוסייה
47,905,341: 34,113,889
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,580,695: 1,067,583
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,996: 31,295
משטר
מונרכיה חוקתית: מונרכיה אבסולוטית

שגרירות ערב הסעודית במדריד
יחסי ספרד–ערב הסעודית הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין ספרד לערב הסעודית.
יחסים דיפלומטיים

היחסים בין המדינות אופיינו באופן מסורתי בלבביות, בסימן אהדה וידידות מסורתיים בין שני בתי המלוכה. מלך ספרד הוא הנכס העיקרי של יחסי ספרד עם ערב הסעודית, והיה ניתן לראות זאת ביחס המועדף שניתן לחואן קרלוס הראשון, מלך ספרד, בערב הסעודית במהלך ביקוריו הרשמיים האחרונים ב-2006 וב-2008. בנוסף, הסעודים מתעניינים בעברה הערבי של ספרד, ותמיכת ערב הסעודית בספרד במהלך חגיגת המונדיאל הראתה גם את התפיסה הטובה שיש למדינה זו לגבי החברה הספרדית.
בנוסף, חשיבותה של התיירות הסעודית בספרד, משמשת ככלי להתקרבות בין שתי המדינות, מאחר שזו תיירות של אנשים בעלי הכנסה גבוהה, שכללה בין היתר את פהד, מלך ערב הסעודית, סלמאן, מלך ערב הסעודית, ואנשים נוספים ממשפחת המלוכה. לרגל הביקור המלכותי כאמור (אפריל 2006) נחתם הסכם למיסוד המגעים הפוליטיים.
יחסים כלכליים

ספרד שברה שיא במכירות הנשק לסעודיה בשנה שבה פרצה מלחמת האזרחים בתימן. מנתונים רשמיים עולה כי בשנת 2015, השנה בה נחתמה גם המכירה השנויה במחלוקת של 400 פצצות שהועברו לריאד, נרשמה פעילות חזקה הרבה יותר במונרכיה הסעודית. היצוא לאותה מדינה היווה 14% מהסך וכמעט הכפיל (גדל ב-86%) את נתוני 2014. למרות העובדה שחברות ספרדיות מקצות את ייצורן בעיקר למדינות האיחוד האירופי ונאט"ו, המכירות לערב הסעודית ומדינות אחרות בעלות מוניטין בספק לגבי זכויות אדם זינקו בשנים האחרונות.
במהלך הפרויקט של הרכבת המהירה מכה - ג'דה - אל-מדינה השתתפו בו שורה של חברות ספרדיות ציבוריות ופרטיות כגון RENFE, ADIF, TALGO, OHL, COPASA, קוברה, CONSULTRANS, IMATHIA, INABENSA ו-GINOVART, DI-METRONIC ו-INDRA, באוקטובר 2011, בהיקף של 7 מיליארד אירו, והוא מהווה אבן דרך במערכות היחסים בין המדינות והזדמנות להדגים את העבודה הטובה של חברות ספרדיות בתחום התשתיות.
החוזה, שנחתם בריאד, בינואר 2012, כולל תכנון, הקמה, הפעלה ותחזוקה של הקו והרכבות לאורך שתים עשרה שנים. הקו יהיה באורך 450 קילומטר וישמש יותר מ-160,000 עולי רגל ביום.
יחסים כלכליים טובים בין שתי המדינות, ובמיוחד מכירת נשק, עוררו ביקורת בגלל האופי השמרני ביותר של סעודיה ומעורבותה במלחמות במדינות הסביבה הערבית כמו מלחמת האזרחים בתימן.
נציגויות דיפלומטיות

ערב הסעודית מחזיקה בספרד שגרירות במדריד וקונסוליה כללית במאלגה.
ספרד מחזיקה בערב הסעודית שגרירות בריאד.
יחסי ברזיל–מוזמביק

| יחסי ברזיל–מוזמביק |
| --- | --- |
ברזיל: מוזמביק


ברזיל: מוזמביק
שטח (בקילומטר רבוע)
8,515,770: 799,380
אוכלוסייה
212,203,410: 34,881,116
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,173,666: 20,625
תמ"ג לנפש (בדולרים)
10,243: 591
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

יחסי ברזיל–מוזמביק הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל לבין רפובליקת מוזמביק. שתי המדינות חברות באיחוד המדינות דוברות הפורטוגזית.
היסטוריה > לפני העצמאות (המאה ה-16 - 1975)

ברזיל ומוזמביק היו מאוחדות למשך שלוש מאות שנה תחת שלטון אחד, שלטון המעצמה הימית דאז, האימפריה הפורטוגזית. הפורטוגלים ששכנו בברזיל שיעבדו עשרות אלפי עבדים ממוזמביק במהלך תקופת העבדות הברזילאית, לפיכך עשרות אלפי ברזילאים הם ממוצא מוזמביקי. במהלך מנוסת משפחת המלוכה הפורטוגלית מפורטוגל לברזיל הייתה אחראית מוזמביק על ענייני העבדים של המדינה.
מספטמבר 1964 עד ספטמבר 1974, החזית לשחרור מוזמביק פתחה בעימות מזוין עם פורטוגל למען עצמאות מוזמביק. בדצמבר 1973 הצביעה ברזיל בעד החלטה 3117 של העצרת הכללית של האו"ם לחיסול הקולוניאליזם באזור דרום אפריקה.
היסטוריה > אחרי העצמאות (1975 - )

ב-25 ביוני 1975 קיבלה מוזמביק עצמאות מפורטוגל. ב-7 בנובמבר באותה השנה הכירה ברזיל בעצמאותה וכוננה איתה יחסים דיפלומטיים רשמיים ומלאים. במרץ 1976 נפתחה השגרירות הברזילאית במפוטו, ובינואר 1998 נפתחה השגרירות המוזמביקית בברזיליה.
ברזיל ומוזמביק חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים משותפים, ההסכמים התמקדו בעיקר בתחומים א-פוליטיים כגון: בריאות, חברה, חינוך וביטחון. ב-2004 הסכימה ברזיל לבטל 95% מהחוב של מוזמביק אליה (280 מיליון דולר אמריקאי). בשנת 2006 חתמו שתי המדינות על הסכם בנושא שיתופי פעולה בתחום האווירונאוטיקה ועל הכרה הדדית ברישיון הנהיגה של השנייה. בשנת 2015 חתמו שתי המדינות על הסכם לעיגון ופיתוח השקעות במדינה השנייה.
ביקורים בדרג גבוה > מברזיל למוזמביק

נשיא ברזיל פרננדו אנריקה קרדוזו - (2000)
נשיא ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה - (2003, 2010)
נשיאת ברזיל - דילמה רוסף - (2011, 2012)
ביקורים בדרג גבוה > ממוזמביק לברזיל

נשיא מוזמביק ז'ואקים שיסאנו - (2001, 2002, 2004)
נשיא מוזמביק ארמנדו גבוזה - (2007, 2009)
ראש ממשלת מוזמביק עלי איירס - (2012)
ייצוג

מוזמביק מיוצגת בברזיל בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בברזיליה, בירת המדינה. מוזמביק מיוצגת בברזיל גם בדרג הקונסולרי באמצעות 3 קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: ריו דה ז'ניירו, סאו פאולו, ובלו הוריזונטה,
ברזיל מיוצגת במוזמביק בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה במפוטו, בירת המדינה.
יחסי אוסטרליה–מלזיה

| יחסי אוסטרליה–מלזיה |
| --- | --- |
אוסטרליה: מלזיה


אוסטרליה: מלזיה
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 329,847
אוכלוסייה
26,778,707: 35,663,114
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 399,649
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,373: 11,206
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית

יחסי אוסטרליה–מלזיה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה לבין מלזיה. אוסטרליה מחזיקה נציבות עליונה בקואלה לומפור מלזיה מחזיקה באוסטרליה נציבות עליונה בקנברה. גם אוסטרליה ומלזיה חברות בהסדרים של הגנת חמש המעצמות ולעיתים קרובות משתתפות בתרגילים צבאיים יחד.
נושאים מזדמנים כמו השפעה אוסטרלית בענייני דרום-מזרח אסיה, וכן מעצרם והוצאתם להורג של אזרחים אוסטרלים במלזיה, מסבכים עוד יותר את היחסים בין שתי המדינות.
היסטוריה

לשתי המדינות קשרים מוסדיים ותיקים יותר מכל שכנה אסייתית אחרת. ניתן לאתר קשרים בין אוסטרליה ומלזיה מאז המאה ה-18, המלזים השתתפו בתעשיית הפנינים מול החוף הצפוני של אוסטרליה במאה ה-19, שם צאצאיהם מהווים כיום חלק בלתי נפרד מהחברה הרב תרבותית של דרווין. במהלך מלחמת העולם השנייה, חיילים אוסטרליים שהיו מעורבים בקרב מלאיה שבו רבים מבין החיילים השורדים שלו נתפסו על ידי הצבא היפני ונשלחו לבורנאו למחנה באטו Lintang ולמחנה Sandakan ובנוסף הם גם נאלצו להשתתף בצעדות, אשר הביאו למותם של שבויי מלחמה אוסטרלים רבים ורק שישה מהם שרדו כדי לראות את סיום המלחמה ושחרורו של האי בורנאו בעקבות תגבורת אוסטרלית. מאז, כוחות אוסטרלים היו מעורבים גם במלחמת מלאיה נגד הקומוניסטים, ובמיוחד מצב החירום המלאי והחירום המלאי השני, שם הם סיפקו חומרים וציוד לכוחות הביטחון של מלאיה, וכן בפעולה של מלזיה נגד המרידה הקומוניסטית בסרוואק ועם הסתננות צבאית אינדונזית אל אדמתה לפני הקמתה של פדרציה גדולה יותר הכוללת את צפון בורנאו וסארוואק. היחסים הפורמליים בין שתי המדינות המודרניות החלו בשנת 1955.
יחסים כלכליים

מלזיה היא השותפה העשירית בגודלה של אוסטרליה, עם סחר דו כיווני בשווי של 19.2 מיליארד דולר בשנת 2013. שתי המדינות החלו בהסכם סחר חופשי בינואר 2013. הייצוא האוסטרלי העיקרי למלזיה כולל פחם, אלומיניום, נחושת, נפט גולמי, חיטה וסוכר, תרופות, אבץ, מוצרי חלב, מכונות וציוד תחבורה, פסולת ברזל וגרוטאות, ואילו הייצוא המלזי הגדול לאוסטרליה כולל נפט גולמי, נפט מזוקק, כימיקלים, שומנים ושמנים, מחשבים, טלוויזיה, רדיו, ציוד טלקום ומעגלים משולבים אלקטרוניים, ריהוט, מזרנים וכריות וכן ציוד מכונות ותחבורה.
ערך חודשי של יצוא הסחורה האוסטרלי למלזיה (מיליון דולר אוסטרלי) מאז 1988.
ערך חודשי של ייצוא סחורות מלזי לאוסטרליה (מיליון דולר) מאז 1988.
יחסי חינוך

אוסטרליה הקימה שלושה קמפוסים אוניברסיטאיים במלזיה. שני קמפוסים נמצאים בסראוואק, מזרח מלזיה: אוניברסיטת קורטין ואוניברסיטת סווינבורן; ואילו אחת ממוקמת בסלנגור, מערב מלזיה: אוניברסיטת מונש. דרך הקמפוסים הללו נרשמו יותר מ-23,000 מלזים למוסדות אוסטרלים. יותר מ-300,000 סטודנטים מלזיים למדו באוסטרליה.
ביקורים רשמיים

באפריל 2005 ערך ראש ממשלת מלזיה עבדאללה אחמד בדאווי ביקור רשמי באוסטרליה. בשנה שלאחר מכן ביקר שר החקלאות והתעשיות החקלאיות מוהידין יאסין באוסטרליה במרץ 2006 כדי להסיר חסמים בסחר הייצוא של בשר בקר חלאל למלזיה עם חתימת מזכר ההבנות בנושא שיתוף פעולה חקלאי עם עמיתו האוסטרלי פיטר מקגאורן. שר החוץ של מלזיה, סייד חמיד אלבר, ביקר באוסטרליה בין התאריכים 1–8 ביוני 2006, ושר הסחר והתעשייה הבינלאומי, רפידה עזיז, ביקר בין התאריכים 31 ביולי–8 באוגוסט 2006, כדי להשתתף בישיבת ועדת הסחר המשותפת של אוסטרליה ומלזיה ולנהל סדרה של סמינרים לקידום סחר במלזיה. מהצד האוסטרלי, היועץ המשפטי לממשלה של אוסטרליה, פיליפ ראדוק, השר לענייני חיילים משוחררים, דה אן קלי, שר החקלאות, הדייג והייעור וורן טרוס והשר לחינוך, מדע והדרכה, ברנדן נלסון, ערכו ביקורים דו-צדדיים נפרדים במלזיה בשנת 2005, בעוד סגן ראש הממשלה ושר מארק וייל ביקר במדינה באוגוסט 2005. ביולי 2008 ביקר ראש ממשלת אוסטרליה קווין ראד אצל ראש ממשלת מלזיה עבדאללה אחמד בדאווי. ב-4 בנובמבר 2012, לאחר ביקורו של שר החוץ האוסטרלי בוב קאר, שתי המדינות סיכמו על תוכנית חילופי תרבות אוסטרלית-מלזית לצעירים אוסטרלים ומלזים לנסוע אחת למדינות השנייה ולפתח הבנה חזקה יותר זו של זו של תרבויות ואמונות אחרות.
יחסי ביטחון

לאוסטרליה ומלזיה מסורת מבוססת היטב של שיתוף פעולה צבאי, כאשר הכוחות האוסטרלים תרמו באופן משמעותי להגנת מלזיה מאז הקמתה. כחלק מברית הגנת חמש המעצמות, אוסטרליה ממלאת תפקיד מפתח בתרגילים הצבאיים התכופים בין המדינות המעורבות. חיל האוויר המלכותי האוסטרלי (RAAF) הפעיל בעבר את בסיס ה-RMAF Butterworth במלזיה עד שהנהלת בסיס האוויר הועברה לחיל האוויר המלכותי המלזי (RMAF) בשנת 1970. כחלק מה-FPDA, ה-RAAF עדיין שומר על נוכחות בבסיס זה עד תאריך זה.
תקריות > פעילות לינאס במלזיה וחששות לזיהום הסביבה

בשנת 2011, חברת כריית יסודות נדירים באוסטרליה, לינאס הביעו את כוונתם להקים מפעל בפהנג שבמלזיה. ההחלטה נתקלה בהתנגדותם של התושבים המקומיים המתגוררים בסמוך לאתר המוצע למפעל יחד עם קבוצות סביבתיות ומפלגות אופוזיציה מלזיות שהביעו את חששותיהם מחשש לזיהום רדיואקטיבי. ההימפונאן חיג'ואו (האספה הירוקה) הוקמה אז במרץ 2011 כדי למחות על הפרויקט של לינאס במלזיה. למרות המחאה, בניית המפעל נמשכה והוענק לו רישיון זמני על ידי הרשויות במלזיה כשהמפעל החל את פעילותו החל מדצמבר למשלוח תחמוצות אדמה נדירות. ארבעה חברי פרלמנט מלזים (האחראים על סחר, מדע, משאבי טבע ובריאות) פרסמו הצהרה משותפת באומרם כי הרישיון הזמני שהוענק ללינאס מחייב אותו להסיר את "כל השאריות" מחוץ למדינה. עם ההתנגדות המתמשכת למבצע לינאס במדינה, נערכו כמה עצרות בקואלה לומפור ובעשר ערים אחרות במדינה, כמו גם ב-34 מדינות אחרות. בשנת 2016 חודש רישיון החברה לשלוש שנים נוספות עם בדיקה זהירה שנערכה על ידי מועצת הרישוי לאנרגיה אטומית (AELB) במלזיה.
תקריות > עסקת החלפת פליטים

ביולי 2011 שתי המדינות חתמו על הסכם החלפת פליטים עם אוסטרליה, לפיו ישלחו 800 מבקשי מקלט למלזיה ויקבלו בתמורה 4,000 פליטים מאומתים ממלזיה. מרבית מבקשי המקלט הם מאפגניסטן, איראן, עיראק וסרי לנקה ובדרך כלל מהגרים לאוסטרליה דרך מלזיה או אינדונזיה. אולם העסקה נדחתה והוכרזה כבלתי חוקית על ידי בית המשפט העליון באוסטרליה בחודש שלאחר מכן בגלל החששות שכן למלזיה לא הייתה כל ערובה חוקית להגן על זכויות מבקשי המקלט, במיוחד כאשר המדינה אינה חתומה על אמנה בדבר מעמדם של פליטים. עם עדויות רבות אשר הראו התנהלות לא נכונה של 93,600 מבקשי מקלט במדינה, כולל שלילת זכויות בסיסיות לפליטים, שמגיעים בעיקר ממיאנמר, סרי לנקה, סומליה, עיראק ואפגניסטן.
תקריות > מעצרם של עיתונאים אוסטרלים במלזיה

שני עיתונאים מתאגיד השידור האוסטרלי (ABC) עוכבו ב-13 במרץ 2016, לאחר שניסו לחקור את ראש ממשלת מלזיה נג'יב רזאק בגין האשמות שחיתות כלפיו, בעיקר שערוריית פיתוח ברהאד 1 מלזיה (1MDB).
יעקב בר יוסף הרופא

הרב יעקב בן רבי יוסף הרופא (נפטר בבגדאד בו' בתשרי תרי"ב, 1851) היה דיין ופוסק מפורסם בבגדאד, חיבר חיבורים תורניים רבים. היה תלמידם המובהק של רבי משה חיים ושל רבי ראובן בן רבי דוד נאווי. תלמידו המפורסם היה הרב עבדאללה סומך.
יעקב בר יוסף נפטר ממחלה, ונקבר בחצר קברו של יהושע בן יהוצדק כהן-גדול, שלפי המסורת קבור בבגדאד.
אחת מבנותיו, הרבנית אסתר, נישאה לרב משה שמאש, לימים רבה הראשי של קהילת עיראק.
חיבוריו

שמן הטוב - שיטה של מסכת ביצה.
נאוה תהלה - דרושים על ספר תהילים.
שיר חדש - פירוש על שיר השירים.
חלק יעקב - דרושים על התורה.
אהל יעקב - מערכות.
שאל יעקב - שו"ת.
ספר המנהגים- על מנהגי בגדאד.
לקריאה נוספת

אברהם בן-יעקב, תולדות הרב עבדאללה סומך, ירושלים, תש"ט.
הערות שוליים

↑  בספרו "חלק יעקב", פרשת נח, מכנה יעקב בר יוסף את חכם עבדאללה סומך בשם "תלמידי המובהק והנבון".
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי ברזיל–מקסיקו

| יחסי ברזיל–מקסיקו |
| --- | --- |
ברזיל: מקסיקו


ברזיל: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
8,515,770: 1,964,375
אוכלוסייה
212,203,410: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,173,666: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
10,243: 13,642
משטר
רפובליקה פדרלית

יחסי ברזיל–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים בין הרפובליקה הפדרטיבית של ברזיל לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות. יחד, ברזיל ומקסיקו נחשבות כמדינות המאוכלסות ביותר באמריקה הלטינית ולשתי המדינות יש את הכלכלות המתעוררות הגלובליות הגדולות ביותר והן נחשבות למעצמות אזוריות. שתי המדינות חברות בקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, G-20, איגוד השילוב האמריקני לטיני, ארגון מדינות אמריקה, ארגון המדינות האיברו-אמריקאיות והאו"ם.
היסטוריה

הקשר הראשון בין ברזיל למקסיקו התרחש באוגוסט 1824, כאשר שתי המדינות התקשרו ביניהן באמצעות הייצוגים הדיפלומטיים שלהם בהתאמה בלונדון. שתי המדינות הרחיבו את ההכרה ההדדית כמדינות עצמאיות והחליטו לפתוח במשא ומתן להקמת יחסים דיפלומטיים. היחסים הדיפלומטיים בין ברזיל למקסיקו כוננו ב-9 במרץ 1825. בשנת 1831, שתי המדינות הקימו נציגויות דיפלומטיות בבירות זו של זו בהתאמה. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-19 שתי המדינות היו המדינות היחידות באמריקה הלטינית שנשלטו על ידי מלכים; בברזיל על ידי הקיסר פדרו השני ובמקסיקו על ידי הקיסר מקסימיליאן הראשון; שני הקיסרים היו בני דודים.
בשנת 1914 הצטרפה ברזיל לקבוצה אזורית בשם מדינות ABC (שכללה גם את ארגנטינה וצ'ילה). שלוש המדינות הללו היוו את המדינות העשירות והמשפיעות ביותר באמריקה הדרומית באותה תקופה. באותה שנה התערבו מדינות ה-ABC בסכסוך דיפלומטי בין ארצות הברית למקסיקו שהיו על סף מלחמה בשל פרשת טמפיקו ועל הכיבוש שלאחר מכן של וראקרוס על ידי כוחות ארצות הברית. מדינות ה- ABC נפגשו עם נציגי ארצות הברית ומקסיקו בניאגרה פולס, קנדה כדי להקל על המתח בין שתי המדינות ולהימנע ממלחמה שאכן לא התרחשה.
בין השנים 1910–1920 נותקו היחסים הדיפלומטיים בין ברזיל למקסיקו במהלך המהפכה המקסיקנית. היחסים הדיפלומטיים כוננו מחדש בשנת 1920, כאשר ברזיל הכירה בממשלה המקסיקנית החדשה. בשנת 1922 שודרגו המשלחות הדיפלומטיות בבירות זו של זו לשגרירויות, בהתאמה. במהלך מלחמת העולם השנייה, הן ברזיל והן מקסיקו היו שתי המדינות היחידות באמריקה הלטינית שהכריזו מלחמה על מדינות הציר ושיגרו כוחות להילחם בחו"ל. ברזיל שלחה כוח משלוח להילחם באיטליה ואילו מקסיקו שלחה את טייסת הקרב ה-201 למלחמה בפיליפינים. בשנת 1960 הפך הנשיא אדולפו לופס מטאוס לראש המדינה המקסיקני הראשון שערך ביקור רשמי בברזיל. בשנת 1962 ביקר נשיא ברזיל ז'ואאו גולאר במקסיקו. מאז הביקורים הראשוניים נערכו כמה ביקורים רמי דרג של מנהיגי שתי המדינות.
ב-1 ביוני 2002, מקסיקו וברזיל חתמו על הסכם השלמה כלכלית (המכונה ACE 53). בהתאם להחלטתם של נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו ונשיאת ברזיל דילמה רוסף ביולי 2015, נערך סבב המשא ומתן הראשון להסכם ההשלמה הכלכלית במקסיקו סיטי, ושני המנהיגים דנו בפרמטרים של המשא ומתן ודנו ביצירת פוטנציאל גישה משופרת לשווקים; כללי מקור המוצרים והקלת סחר; כללי סחר בינלאומיים (חסמים טכניים לסחר, לכידות רגולטורית, אמצעים סניטריים ופיטוזניטריים, מדיניות תחרות, קניין רוחני, רכש ציבורי); שירותים והשקעות ופתרון סכסוכים.
שני העמים פעלו באופן קרוב בפורומים בינלאומיים על מטרות הדדיות. בשנת 2018, נשיא מקסיקו, אנריקה פניה נייטו ומנכ"ל Pemex, אמיליו לוסויה אוסטין, הואשמו בקבלת שוחד מן תאגיד רב-לאומי ברזילאי, Odebrecht באחד ממקרי השחיתות הגדולים בעולם.
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג מברזיל במקסיקו
הנשיא ז'ואאו גולאר (1962)
הנשיא ארנסטו גייזל (1978)
הנשיא ז'ואאו פיגיירדו (1983)
הנשיא חוסה Sarney (1987)
הנשיא פרננדו קולור דה מלו (1991)
הנשיא פרננדו אנריקה קרדוזו (1996, 1999, 2002)
הנשיא לואיז אינסיו דה סילבה (2007, 2010)
הנשיא דילמה רוסף (2012, 2015)
הנשיא מישל טמר (2018)
ביקורים רמי דרג ממקסיקו בברזיל
הנשיא אדולפו לופס מטאוס (1960)
הנשיא לואיס אצ'ווריה אלברס (1974)
הנשיא חוסה לופס פורטייו (1980)
הנשיא מיגל דה לה מדריד (1984)
הנשיא קרלוס סלינס (1990, 1993)
הנשיא ארנסטו סדייו (1999)
הנשיא ויסנטה פוקס (2002, 2004)
הנשיא פליפה קלדרון (2009)
הסכמים דו-צדדיים

שתי המדינות חתמו על הסכמים רבים דו צדדיים, כגון הסכם בוררות; הסכם סחר; הסכם על גרסת טקסטים על הוראת היסטוריה; הסכם הסגרה; הסכם שיתוף פעולה מדעי וטכני; הסכם שיתוף פעולה תיירותי; הסכם על שיתוף פעולה תעשייתי; הסכם על שיתוף פעולה בתרבות וחינוך; הסכם של שיתוף פעולה על איכות הסביבה; הסכם בדבר שירותי אוויר; הסכם של שיתוף פעולה במלחמה בסחר בסמים; הסכם להקמת מרכז אזורי ללימוד החלל מדע וטכנולוגיה אמריקה הלטינית והאיים הקריביים; הסכם למניעת כפל מס ולמניעת התחמקות ממס הכנסה; וכן הסכם של שיתוף פעולה הדדי, עזרה משפטית בעניינים פליליים.
תחבורה

קיימות טיסות ישירות בין שתי המדינות עם חברות התעופה הבאות: אארומקסיקו, גול וLATAM ברזיל.
יחסי סחר

בוועידת ראשי ועידת המדינה ב-2009 העיר נשיא ברזיל לולה דה סילבה כי קיים "חוסר אמון" בין המדינות שצריך להתגבר עליו, על מנת להגדיל את הסחר, שלטענתו הוא מטרה עבור שתי המדינות. הוא הציע שיחות ברמה גבוהה נוספת שמטרתה חיזוק הקשרים בין שתי חברות הנפט הלאומיות, פטרוברז ופמקס. נשיא מקסיקו פליפה קלדרון הצהיר כי מקסיקו רצתה לגוון את הסחר שלה מהסתמכות יתר על ארצות הברית וקיוותה לסיים הסכם סחר חופשי בין שתי המדינות שנמצא במשא ומתן מאז שנת 2000. זמן קצר לאחר בחירתו בשנת 2012 נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו מתח ביקורת על קיצוצים במכסות בברזיל של מכוניות מיובאות במקסיקו, והחזיר את האינטרס של מקסיקו להסכם סחר חופשי.
בשנת 2018, הסחר הדו-כיווני בין שתי המדינות הסתכם ב-10.1 מיליארד דולר. היצוא העיקרי של ברזיל למקסיקו כולל: סחורות לתעשיית הברזל והפלדה; כלי רכב וחלקים; עופות קפואים ועיסת גופרית. הייצוא העיקרי של מקסיקו לברזיל כולל: כלי רכב מנועיים; חלקי רכב וחומצה טרפטלית ומלחיה. בין 1999–2017, חברות ברזילאיות השקיעו 5 מיליארד דולר במקסיקו. ברזיל היא המשקיעה הישירה הזרה הגדולה ביותר מאמריקה הלטינית במקסיקו וה-13 בגודלה בעולם. במקביל, מקסיקו תרמה יותר מ־22 מיליארד דולר בהשקעות ישירות זרות בברזיל, והפכה גם למשקיעה הגדולה ביותר באמריקה הלטינית במדינה. בשנת 2015 השקיעו בברזיל 128 חברות מקסיקניות. כמה חברות רב-לאומיות מקסיקניות כגון Alpek, Alsea, Movil América, סמקס, Coppel, ו-Grupo Bimbo (בין היתר) פועלות בברזיל. במקביל, 17 חברות ברזילאיות השקיעו מקסיקו וכמה חברות רב-לאומיות ברזילאיות כגון Embraer‏, Marfrig, Odebrecht ופטרוברז (בין היתר) פועלות במקסיקו.
נציגויות דיפלומטיות

ברזיל מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי ו-2 קונסוליות בגוודלחרה ומונטריי. מאידך, מקסיקו מחזיקה בברזיל שגרירות בברזיליה ו-3 קונסוליות בבלו הוריזונטה, ריו דה ז'ניירו וסאו פאולו.
יחסי איסלנד–ונצואלה

| יחסי איסלנד–ונצואלה |
| --- | --- |
איסלנד: ונצואלה


איסלנד: ונצואלה
שטח (בקילומטר רבוע)
103,000: 912,050
אוכלוסייה
394,617: 28,433,569
תמ"ג (במיליוני דולרים)
31,020: 482,359
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,608: 16,964
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית

יחסי איסלנד–ונצואלה הם היחסים הדיפלומטיים בין ונצואלה לאיסלנד.
סקירה כללית

איסלנד הייתה בין 28 מדינות האיחוד האירופי שהתעלמו מתוצאות הבחירות לאספה המכוננת הלאומית בוונצואלה 2017. איסלנד התעלמה גם מתוצאות הבחירות לנשיאות בוונצואלה 2018, בהם הוכרז ניקולאס מדורו כמנצח. בשנת 2019, במהלך המשבר הנשיאותי בוונצואלה, הכירה איסלנד בחואן גואידו כנשיא ונצואלה.
יחסי סין–פרגוואי

| יחסי סין–פרגוואי |
| --- | --- |
הרפובליקה העממית של סין: פרגוואי


סין: פרגוואי
שטח (בקילומטר רבוע)
9,596,967.75: 406,752
אוכלוסייה
1,418,507,662: 6,950,211
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,794,782: 42,956
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,545: 6,181
משטר
רפובליקה עממית: רפובליקה

יחסי סין–פרגוואי הם יחסי החוץ בין הרפובליקה העממית של סין לפרגוואי.
סקירה כללית

ממשלת פרגוואי במהלך המלחמה הקרה רדפה אחר הקומוניזם וקיימה יחסי סחר מועטים עם הרפובליקה העממית של סין ומדינות סוציאליסטיות אחרות. ב-1957, הרפובליקה של פרגוואי כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סין; ב-1989 שלחה הרפובליקה העממית של סין דיפלומטים לדון בכינון היחסים הדיפלומטיים עם נשיא פרגוואי אנדרס רודריגס, אך המשימה נכשלה. פרגוואי עדיין מקיימת יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סין ואין לה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין. פרגוואי היא כיום המדינה היחידה בדרום אמריקה שיש לה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סין.
בספטמבר 1997, סגן ראש הממשלה ושר החוץ של סין, צ'יין צ'יצ'ן, נפגש לפי בקשה עם שר החוץ של פרגוואי, רובן מלגרחו לנסוני (ספ') במהלך נוכחותו בעצרת הכללית של האו"ם.
ב-9 בינואר 2015, שר החוץ של פרגוואי אלדיו לואיסגה הוביל משלחת לבייג'ינג כדי להשתתף בפגישת השרים הראשונה של פורום סין-CELAC. המשלחת של פרגוואי תשתתף בישיבות השרים השנייה והשלישית של פורום סין-CELAC ב-2018 ו-2021 בהתאמה.
יחסי סחר

על פי נתונים סטטיסטיים של המִנהל הכללי של המכס של הרפובליקה העממית של סין, היקף הסחר הכולל בין סין לפרגוואי בשנת 2019 היה 1.447 מיליארד דולר, מתוכם הייצוא של סין היה 1.431 מיליארד דולר והיבוא היה 16 מיליון דולר, ירידה של 15.4%, 14.4% ו-59.3% בהתאמה משנה לשנה.
ב-18 באוקטובר 2018, סגן שר החוץ של סין צ'ין גאנג והנשיאות התורנית של השוק המשותף הדרומי (MERCOSUR) שהורכבה מסגני שרי החוץ של אורוגוואי, ברזיל, פרגוואי וארגנטינה קיימו את הדיאלוג השישי בין סין למרקוסור במונטווידאו, בירת אורוגוואי.
שונות

מ-1995 עד 1997, פרגוואי הקימה קונסוליה בהונג קונג הבריטית, אך היא נסגרה על ידי ממשלת פרגוואי ערב מסירתה של הונג קונג לסין.
ב-17 באפריל 2020, הסנאט של פרגוואי הצביע רשמית על ההצעה לכינון יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין. הצעה זו הועלתה על ידי ברית המפלגה הפוליטית השמאלנית "Frente Guasú", אולם ההחלטה לא התקבלה עם 16 קולות בעד ו-25 קולות נגד.
נציגויות דיפלומטיות

העניינים של סין הקשורים בפרגוואי נמצאים בסמכות השיפוט של הקונסוליה הכללית של הרפובליקה העממית של סין בסאו פאולו, ברזיל.
העניינים של פרגוואי הקשורים בסין נמצאים כיום בשטח השיפוט של השגרירות בסיאול, קוריאה הדרומית, בעוד שהעניינים הקשורים להונג קונג ומקאו נמצאים בסמכות השיפוט של שגרירות פרגוואי בטוקיו, יפן.
יחסי סין–פינלנד

| יחסי סין–פינלנד |
| --- | --- |
הרפובליקה העממית של סין: פינלנד


סין: פינלנד
שטח (בקילומטר רבוע)
9,596,967.75: 338,145
אוכלוסייה
1,418,507,662: 5,618,827
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,794,782: 300,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,545: 53,425
משטר
רפובליקה עממית: רפובליקה
שגרירים
לי צ'ן: מריה ריסלקי
יחסי סין–פינלנד הם היחסים הרשמיים בין הרפובליקה העממית של סין לבין רפובליקת פינלנד. לסין שגרירות בהלסינקי, ואילו לפינלנד שגרירות בבייג'ינג.
היסטוריה

יחד עם שוודיה ודנמרק, הייתה פינלנד אחת ממדינות המערב שהכירו ברפובליקה העממית של סין ויצרו קשרים דיפלומטיים עם המדינה הקומוניסטית בשנת 1950.
באפריל 1952 נפתחה השגרירות הפינית בבייג'ינג, והשגריר התושב הראשון של פינלנד בסין, הנרי פון קונרינג הגיש את כתב האמנתו למאו דזה-דונג ב-9 במאי 1952.
מאוחר יותר באותה שנה, נפתחה בשגרירות המחלקה הכלכלית במטרה לפתח את יחסי המסחר בין המדינות. כתוצאה מכך פינלנד הפכה למדינה הקפיטליסטית הראשונה שחתמה על הסכם סחר דו-צדדי עם הרפובליקה העממית של סין ב-1953.
כתוצאה מצעדים אלו, כמו גם תמיכתה הנחרצת של פינלנד בסין בארגון האומות המאוחדות, נוצר בסיס מוצק ליחסים הטובים בין המדינות. מאז שנות ה-90, מדי שנה מבקר בסין שר פיני אחד לפחות.
מסחר

לשתי המדינות הסכמי שיתוף פעולה כלכליים, תעשייתיים, מדעיים וטכנולוגיים מאז 1973. העדכון האחרון להסכמים היה בשנת 2005.
אחד התחומים שצמחו בצורה המשמעותית ביותר ביחסים בין המדינות, היה נושא טכנולוגיות המידע.
מסחר > טכנולוגיית מידע

לינוקס, קוד מקור פתוח הראשון שפותח על ידי פיני מהנדס תוכנה לינוס טורבאלדס, משחק תפקיד מרכזי בהתפתחות המגזר הסיני. החוקרים, המשקיעים בקידום פלטפורמות קוד מקור פתוח סבורים כי לינוקס יצרה בסיס טוב עבור שיתוף הפעולה הפיני-סיני.
פרופסור גונג מין החל לסייע בפיתוח לינוקס, כאשר עשה זאת באמצעות חקר באוניברסיטת הלסינקי לטכנולוגיה, בתחילת שנת 1990, כאשר שב לסין בשנת 1996, הוא לקח עמו 20 דיסקים קשיחים. אירוע זה נחשב כלידתו של קוד המקור הסיני ואילו הפרופסור נחשב לאחד מ-20 האנשים המשפיעים ביותר בסין.
נוקיה היא החברה הפינית הגדולה ביותר המשקיעה בסין.
ערים תאומות

הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין - פינלנד אספו, פינלנד (מ־1998) (שתי הערים שיתפו פעולה בכמה תוכניות, בין היתר בנושאי מדע וטכנולוגיה; פיתוח עירוני; תרבות; חינוך; בריאות והגנת הסביבה. הפגישה רמת הדרג האחרונה בין שתי הערים נערכה ביוני 2012, כאשר ראש עיריית אספו, נפגש עם ראש עיריית שנגחאי, במהלך ביקורו של הראשון בסין. בשנים האחרונות, התחזקו הקשרים בין סין ופינלנד, כתוצאה מפעולותיהן של שתי הערים.)