stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצעד הפזמונים העברי השנתי (ה'תש"ע–ה'תשע"ט)
הערות שוליים

↑  המצעד השנתי של גלגלצ, באתר גלגלצ
↑  המצעד השנתי, באתר רשת ג'
↑  עופר נחשון ומיכל אסולין, כאן גימל, המצעד השנתי תשע"ז, באתר כאן תאגיד השידור הישראלי
↑  שיר השנה תשע"ז: "אף אחד" של עדן בן זקן, באתר ‏מאקו‏, 20 בספטמבר 2017
↑  המצעד השנתי תשע״ט 2019, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
1 2 3 4  רשימת האמנים המשתתפים בשיר "שבט אחים ואחיות": דויד ברוזה, אברהם טל, חנן בן ארי, עמרי גליקמן, דיקלה, מארינה מקסימיליאן, אליעד נחום, הראל סקעת, דודו אהרון, ליאור נרקיס, אסתר רדא, מוש בן ארי, קובי אוז, סאבלימינל, ירדנה ארזי, מירי מסיקה, רוני דלומי, קובי אפללו, אניה בוקשטיין, שמעון בוסקילה, עידן רפאל חביב, סטטיק ובן-אל תבורי, עברי לידר, ברי סחרוף, לאה שבת, דני רובס, מוקי, דנה ברגר, נסרין קדרי, עידן רייכל ועילי בוטנר וילדי החוץ
↑  כאן מורשת - המצעד השנתי 2019, באתר YouTube
1 2  כאן גימל, באתר www.facebook.com
↑  הליקון מיוזיק – Helicon Music, באתר www.facebook.com
| מצעדי שירים |
| --- | --- | --- |
| ישראל ישראל | המצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט: 2009–2019 • 2020 ואילך המצעד העברי של מדיה פורסט: 2009–2019 • 2020 ואילך המצעד הבין-לאומי השנתי: 1963–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך  המצעד העברי השנתי: ה'תשכ"ג–ה'תשכ"ט • ה'תש"ל–ה'תשל"ט • ה'תש"ם–ה'תשמ"ט • ה'תש"ן–ה'תשנ"ט • ה'תש"ס–ה'תשס"ט • ה'תש"ע–ה'תשע"ט • ה'תש"ף ואילך   המצעד היהודי • מצעד המוזיקה היהודית השנתי של קול פליי |  |
| ארצות הברית ארצות הברית | לפני אוגוסט 1958: 1940–1949 • 1950–1958  אחרי אוגוסט 1958: 1958–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך |  |
| הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי: 1952–1959 • 1960–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך  מצעד הדאנס הבריטי: 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך |  |
| מצעדים נוספים | המצעד הרשמי של גלגלצ • העשירייה • היטליסט |  |
אייל גולן הוא האמן שהצליח בעשור השני של המאה ה-21 להכניס את מספר הלהיטים הרב ביותר הן למצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' (23 שירים) והן למצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ (20 שירים)
גלריית ג'יימס סימון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גלריה 
 על שם:  הנרי ג'יימס סימון 
 כתובת:  אי המוזיאונים 
 מיקום:  מיטה 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 13 ביולי 2019
 תאריך פתיחה רשמי:  13 ביולי 2019
 אדריכל:  דייוויד צ'יפרפילד 
 
 קואורדינטות:  52°31′12″N 13°23′49″E﻿ / ﻿52.52°N 13.39701°E﻿ / 52.52; 13.39701
 אתר רשמי
  (למפת ברלין מוגדלת) גלריית ג'יימס סימון(למפת ברלין רגילה) גלריית ג'יימס סימון
 
ג'יימס סימון (1851–1932)
גלריית ג'יימס סימון (בגרמנית: James-Simon-Galerie) היא גלריה באי המוזיאונים שבמרכז ברלין. גלריה זו נבנתה בין המוזיאון החדש לבין המוזיאון הישן, ומהווה מרכז מבקרים ובניין כניסה למתחם המוזיאונים שעל האי. הגלריה נקראת על שם האספן (היהודי) הנרי ג'יימס סימון (אנ') אשר תרם תרומות רבות למוזיאונים שבאי. מבנה הגלריה תוכנן על ידי האדריכל דייוויד צ'יפרפילד. מבנה הגלריה, נבנה בסגנון מודרני, ועומד במקום בו עמד מבנה הפקהופגבוידה (Packhofgebäude) שתוכנן על ידי קארל פרידריך שינקל עד שנות ה-30 של המאה ה-20.
הגלריה מהווה מרכז מבקרים עבור ארבעת מיליוני המבקרים באי המוזיאונים מדי שנה, ומכילה אודיטוריום, ספרייה, תערוכות על ההיסטוריה של מוזיאוני האי, תערוכות מתחלפות, חנות ספרים, קפיטריה ומסעדה.
בשנת 2006 החליטה ממשלת גרמניה לתרום סכום של 73 מיליון אירו לצורך הקמת הגלריה. הגלריה הושלמה ביולי 2019 ונפתחה לקהל הרחב. בנייתה ארכה תשע שנים ועלות הקמתה 134 מיליון אירו.
הערות שוליים

↑  dpa, James-Simon-Galerie: Festakt mit Kanzlerin Merkel auf der Museumsinsel, www.morgenpost.de, ‏12 ביולי 2019 (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 05f26a75-6bc2-403c-a2b3-8aa88357f932  NKC: ko20211112473
נואה סיירוס

| --- | --- |

 לידה:  8 בינואר 2000 (בת 25) נאשוויל, טנסי, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  נואה לינדזי סיירוס
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 עיסוק:  זמרת, שחקנית
 סוגה:  אינדי פופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  RECORDS • Syco
 noahcyrus.com
 פרופיל ב-IMDb
 
נואה לינדזי סיירוס (באנגלית: Noah Lindsey Cyrus; נולדה ב-8 בינואר 2000) היא שחקנית וזמרת אמריקאית. ב-2009 דובבה את הדמות הראשית בסרט האנימציה פוניו על הצוק ליד הים. ב-2016 היא הוציאה את סינגל הבכורה שלה "(Make Me (Cry" בשיתוף עם הזמר האנגלי לברנית'. אלבום הבכורה שלה, "NC-17" שיצא ב-2017.
נואה היא בת הזקונים של הזמר והשחקן בילי ריי סיירוס ואחותם הקטנה של מיילי סיירוס וטרייס סיירוס.
קריירת משחק

סיירוס החלה את קריירת המשחק שלה בגיל 3, כשגילמה את גרייסי הרברט בפרק השישי של סדרת הטלוויזיה "Doc". היא השתתפה בשישה פרקים שונים של סדרת הטלוויזיה של ערוץ דיסני האנה מונטנה ואף הייתה רקדנית רקע בסרט האנה מונטנה: הסרט שיצא בשנת 2009. כמו כן, היא הופיעה בסרט הDVD מוסטלי גוסטלי, כששיחקה ילדה המשחקת בתעלול או ממתק. ב-2008 קיבלה את התפקיד הראשון שלה בסרט פוניו על הצוק ליד הים כשדיבבה את פוניו בגרסה האמריקאית. סיירוס בנוסף שרה את שיר הנושא לסרט זה לצד פרנקי ג'ונאס. במשך השנים 2009–2010, סיירוס העלתה תוכנית רשת עם אמילי גרייס ריבס שנקראה "המופע של נואי ואם"
קריירת שירה

ב-15 בנובמבר 2016 נודע כי סיירוס חתמה על הסכם הקלטות עם חברת ההקלטות "RECORDS" ולאחר מכן חתמה על עסקת ניהול עם מייבריק. מאוחר יותר באותו היום היא הוציאה לאור את סינגל הבכורה שלה, "(Make Me (Cry", בשיתוף הזמר האנגלי לברינת'. בדצמבר 2016 הוציאה הופעה אקוסטית של שיר מקורי משלה הנקרא "Almost Famous". יתר על כן, היא בנוסף התארחה בשיר "Chasing Colors" של מרשמלו ו-"Ookay", שיצא בפברואר 2017.
ב-14 באפריל 2017, הוציאה את הסינגל "Stay Together", בעוד שהסינגל ששוחרר אחריו הוא "I'm Stuck" ב-25 במאי 2017. ב-26 באוקטובר 2017, התארחה בשיר "All Falls Down" בשיתוף פעולה עם מפיק המוזיקה אלן ווקר השיר זכה להצלחה רבה.
במרץ 2025 סיירוס חתמה על חוזה ניהול עם Range Music.
פילנתרופיה

ב-2013, סיירוס ניצלה את יום הולדתה ה-13 כהזדמנות לגייס כסף עבור אסירת הרכיבה ושימוש במרכבות הרתומות לסוסים בניו יורק. בנוסף היא דגמנה בפרסומת של אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים שמחאה על השימוש בבעלי חיים במעבדות בבתי ספר תיכונים.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2022: The Hardest Part
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2018: Good Cry
2020: The End of Everything
2021: People Don't Change (ביחד עם פ.ג'יי הרדינג)
הופעות > סיבובי הופעות

2018: The Good Cry Tour
2020: The Not So Tour, Tour
פילמוגרפיה

תפקידים בסרטים
| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | האנה מונטנה ומיילי סיירוס: הופעה של הטוב משני העולמות | עצמה |  |
| 2008 | מוסטלי גוסטלי | ילדה המשחקת בתעלול או ממתק |  |
| 2008 | פוניו על הצוק ליד הים | פוניו | דיבוב (בגרסה האמריקאית) |
| 2009 | האנה מונטנה: הסרט | ילדה קטנה שרוקדת |  |
תפקידים בטלוויזיה
| שנה | שם התוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002-2004 | דוק | גרייסי הרברט | תפקיד משני, מופיעה בתשעה פרקים |
| 2006-2010 | האנה מונטנה | מספר תפקידים קטנים | שישה פרקים |
| 2012 | המופע של ג'ואי ואלייס | עצמה | פרק אחד |
| 2012 | המופע של הוגו וריטה | הוגו וריטה | ארבעה פרקים |
| 2014 | קח 2 | דב/אדמלי/אליסון | שלושה פרקים |
| 2021 | סיפורי אימה אמריקאים | קוני | פרק: "Game Over" |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | פרסי המוזיקה של רדיו דיסני | שיר הפרידה האהוב ביותר | "Make Me (Cry)" | מועמדות |
| 2017 | פרסי המוזיקה של רדיו דיסני | תגלית השנה | נואה סיירוס | מועמדות |
| 2017 | פרסי הווידאו קליפים של MTV | תגלית השנה | נואה סיירוס | מועמדות |
| 2017 | פרסי המוזיקה של MTV אירופה | אמן הפוש-אקט הטוב ביותר | נואה סיירוס | מועמדות |
| 2017 | פרסי BreakTudo | האמן החדש הבינלאומי | נואה סיירוס | מועמדות |
| 2018 | פרסי רדיו WDM | רצועת הבס הטובה ביותר | "All Falls Down" | מועמדות |
| 2018 | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | פריצת השנה | נואה סיירוס | מועמדות |
| 2018 | פרסי הווידאו קליפים של MTV | אמן הפוש-אקט הטוב ביותר | נואה סיירוס | מועמדות |
| 2020 | פרסי BreakTudo | המנון השנה | "Young & Sad" | מועמדות |
| 2020 | טקס פרסי גראמי ה-63 | תגלית השנה | נואה סיירוס | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Thania Garcia, Music Industry Moves: Noah Cyrus Signs to Range Music for Management; Frankie Grande Inks With Republic Records, Variety, ‏2025-03-14 (באנגלית אמריקאית)
| נואה סיירוס |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | The Hardest Part |  |
| מיני-אלבומים | Good Cry • The End of Everything • People Don't Change |  |
| סינגלים | "Ponyo on the Cliff by the Sea" • "Make Me (Cry)" • "Stay Together" • "I'm Stuck" • "Again" • "My Way" • "We Are..." • "Team" • "Lately" • "Live or Die" • "Mad at You" • "July" • "Lonely" • "Fuckyounoah" • "This Is Us" • "I Got So High That I Saw Jesus" • "Young & Sad" • "All Three" • "Dear August" • "You Belong to Somebody Else" • "I Burned LA Down" |  |
| התארחות בסינגלים | "Chasing Colors" • "Waiting" • "All Falls Down" • "Slow" • "Expensive" • "Do You Know What Is Right?" • "Broken" |  |
| סיבובי הופעות | The Good Cry Tour • The Not So Tour, Tour |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1164113933  ISNI: 0000 0000 7812 4725  LCCN: no2010056061  MusicBrainz: 5df148ae-78eb-495a-8a0b-d16f3105992d  SUDOC: 243295650  VIAF: 120519728   WorldCat (עם VIAF): 120519728
מרטין לנדאו

| --- | --- |

מרטין לנדאו, 2008
 לידה:  20 ביוני 1928 ברוקלין, ניו יורק ארצות הברית
 פטירה:  15 ביולי 2017 (בגיל 89) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות בית דוד 
 שם לידה:  Martin James Landau 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1956–2017 (כ־61 שנים)
 מקום לימודים:  מכון פראט  בית ספר תיכון ג'יימס מדיסון 
 בן או בת זוג:  ברברה ביין (1957–1993) 
 צאצאים:  ג'ולייט לנדאו, סוזן לנדאו פינץ' 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (1994)   2 פרסי גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר (1988, 1994)
 פרופיל ב-IMDb
 
מרטין לנדאו (באנגלית: Martin Landau; ‏20 ביוני 1928 – 15 ביולי 2017) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקני. לנדאו ידוע בזכות תפקידיו כשחקן אופי על מסך הקולנוע. בזכות אחד מהם, תפקידו של בלה לוגוסי בסרט "אד ווד", הוא זכה בפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1994. כן ידוע לנדאו בזכות השתתפותו בסדרות טלוויזיה אהובות בשנות החמישים, שנות השישים ושנות השבעים: תפקידו הבולט על מסך הטלוויזיה היה תפקיד הסוכן החשאי רולין האנד, בסדרה "משימה בלתי אפשרית".
חיים אישיים

לנדאו היה נשוי לברברה ביין בין 1957 עד לגירושיהם בשנת 1993. לזוג שתי בנות, סוזן וג'ולייט. ג'ולייט היא שחקנית בזכות עצמה, שיחקה לצד אביה בסרט "אד ווד" וידועה בזכות תפקידה כדרוסילה בסדרות הטלוויזיה "באפי ציידת הערפדים" ו"אנג'ל".
הניסיון הישראלי לכיבוש החרמון מחדש (1973)

הניסיון הישראלי הראשון לכיבוש החרמון היה ב-8 באוקטובר 1973 היום השלישי של מלחמת יום הכיפורים, על ידי כוחות מחטיבת גולני, בסיוע מספר טנקים. הניסיון לכיבוש ההר נכשל, אולם לבסוף הוא נכבש שבועיים לאחר מכן במבצע קינוח.
רקע

הכיבוש הסורי של מוצב החרמון הישראלי וסביבתו התרחש ב-6 באוקטובר 1973 בשעות אחר הצהריים, שעותיה הראשונות של מלחמת יום הכיפורים על ידי הקומנדו הסורי שהונחת במסוקים.
בבוקר ה-8 באוקטובר, היום השלישי למלחמה, הגיעו למוצב 103 שליד מג'דל שמס שני חיילי גולני שהצליחו להחלץ ממוצב החרמון שנכבש. מעדותם ניתן היה להניח שבמוצב עדיין נצורים חיילי צה"ל. בנוסף לכך, מההר נשמעו מפעם לפעם רעשי ירי נק"ל שהביא למסקנה שעדיין מתנהלים בו קרבות. מח"ט גולני, אל"ם אמיר דרורי ביקש מהפיקוד לעלות עוד באותו היום לכבוש מחדש את ההר ולחלץ את החיילים. בקשתו אושרה ובבוקר אותו היום התארגנו שני כוחות שיתקפו באופן רכוב ורגלי במעלה ההר. התכנון היה חפוז, לכוחות לא ניתן תדריך סדור ולא היה מודיעין בדבר גודל הכוח הסורי בהר. במהלך התכנון החפוז היה חשש לתקרית ירי דו-צדדי עם החיילים הנצורים שבמוצב והכוחות נתבקשו לצעוק פנימה אל המוצב "גולני, גולני".
הקרב

ב-8 באוקטובר, עלה להר כוח של חטיבת גולני בפיקוד המח"ט, אמיר דרורי. הכוח מנה כ-150 לוחמים ובהם צוותים מסיירת גולני, כוח מגדוד 51 וכוח מגדוד 17, גדוד קורס המ"כים של החטיבה. הכוח נע בשני ראשים: האחד ממונע בזחל"מים אליהם הצטרפו שני טנקים נע על כביש האספלט שהיה צר ומפותל. הכוח השני נע רגלית על קו הרכס לגבעה 1614. הכוח הרכוב הגיע לרכבל התחתון ומצא את המקום נטוש ודגל ישראל מתנוסס עליו. הכוח המשיך בנסיעתו במעלה ההר והגיעו לאזור המכונה "עיקול הטנק" שבו הניחו הסורים שרשרת מוקשים והציבו מארב בשטח שולט סמוך. הכוח הישראלי הרכוב נאלץ לעצור לפני שרשרת המוקשים ואז נורתה לעברו אש חזקה מאוד מטווח קצר מהמארב. האש הסורית נורתה משלושה כוונים וכללה אש מתול"ר, נשק קל, מטולי אר פי ג'י ורימונים. במהרה היה מצבו של הכוח הרכוב קשה כאשר דרכו קדימה חסומה והוא מתקשה לסגת בכביש הצר כשתהום לצידו. גם הכוח הרגלי העוקף נתקל במארב של חיילים סוריים שהיטיבו להתחפר ולהילחם.
הכוח העוקף התקשה להתקדם כדי לעזור לחיילים בטור הממונע. כאשר התגבר הכוח הרגלי על המארב כבר נתן מח"ט גולני, דרורי, את הפקודה לסגת עקב מצבו הקשה של הכוח הממונע, שנזקק להתארגנות מחודשת. הכוח הצליח להגיע לרכס השולט על החרמון עם 25 לוחמים בריאים בלבד כאשר הכוח הסורי נאמד ב-400 חיילים. המחסור בחיילים, בסיוע ארטילרי ובסיוע אווירי מדויק היה בעוכרי קרב זה.
תוצאות הקרב

הקומנדו הסורי הציב מארבים שהסבו לכוח צה"ל אבדות כבדות וגרם לנסיגתו מבלי שהושגו היעדים, כיבוש הרכס וכיבוש מוצב החרמון.
לצה"ל היו 25 הרוגים ובהם מפקד גדוד 17 של חטיבת גולני, סגן-אלוף דובי דרור, ו־57 פצועים. כוחות צה"ל הצליחו בקושי רב לפנות את כל הפצועים, אך נאלצו להותיר גופות של ארבעה הרוגים באזור הקרבות. גופות ההרוגים נותרו במעלה ההר עד לכיבוש ההר על ידי צה"ל בימיה האחרונים של המלחמה. בחלק מהגופות נמצאו סימני התעללות.
בלילה בין 21 באוקטובר ל-22 באוקטובר 1973 נערך מבצע קינוח במסגרתו הצליחה חטיבת גולני לכבוש מחדש את ההר, ובמקביל כבש כוח משולב של צנחנים והנדסה את החרמון הסורי.
ראו גם

מוצב החרמון
הכיבוש הסורי של החרמון
מבצע קינוח
הקרבות על שיא החרמון
אנדרטה לנופלי חטיבת גולני בקרבות החרמון
יעקב גונין
לקריאה נוספת

אביחי בקר, אינדיאנים על גבעה 16 - פלוגה בקרב החרמון, הוצאת משרד הביטחון, 2003
אלישיב שמשי, ולא אשוב עד כלותם, הוצאת משרד הביטחון, 2005, פרק רביעי: משימה בלתי אפשרית, סגן מודי בן ש"ך מ"פ חי"ר בקרב התקפה, עמודים 45–53.
אלישיב שמשי, אליהם נשואות העיניים - על מפקדי חטיבות בשדה הקרב, הוצאת משרד הביטחון, 2006, עמודים 109–139.
משה גבעתי, הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל: הוצאת 'רעות', תשע"ג-2013, עמ' 161–227.
משה גבעתי, המערכה בחרמון - הקרבות ברכסי החרמון במלחמת יום הכיפורים ולאחריה, תל אביב: הוצאת מערכות והוצאת מודן, תשע"ה-2015.
אילן כפיר, "הקרב על החרמון", הוצאת דביר, 2013.
אבנר גליקליך, "ההר", הוצאת ידיעות אחרונות, ספרי עליית הגג, 2002.
הערות שוליים

↑  גל פרל, "התנסות קשה בתחום המנהיגות, בכושר העמידה וביכולת הספיגה", הבלוג על הכוונת, ‏ 15 באוקטובר 2015.
↑  דובי דרור באתר יזכור.
↑  אלישיב שמשי, ולא אשוב עד כלותם, הוצאת משרד הביטחון, 2005, פרק רביעי: משימה בלתי אפשרית, סגן מודי בן ש"ך מ"פ חי"ר בקרב התקפה, עמודים 45–53.
אנדרטה לחללי גדוד 17 בקרבות החרמון, סמוך לחניון התחתון של אתר החרמון.
אגדת מארקה

| --- | --- |
 מדינה:  ספרד 
 הגוף המעניק:  מארקה 
 תקופת הפרס:  1997–הווה (כ־28 שנים) 
 
אגדת מארקה (בספרדית: Marca Leyenda) הוא תואר המוענק על ידי עיתון הספורט הספרדי מארקה, לספורטאים הטובים בהיסטוריה. מאז הקמתו ב-1997, למעלה מ-80 ספורטאים זכו בו.
הערות שוליים

↑  Marca Leyenda, באתר מארקה
↑  הפרס נשלל לאחר שהודה בשימוש בחומרים אסורים.
↑  Armstrong pierde su MARCA Leyenda, באתר מארקה, ‏19 בינואר 2013
יואנה ינדז'ייצ'יק

| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 1987  (בת 37) אולשטין, פולין
 מידע כללי
 מדינה:  פולין 
 משקל:  52 ק"ג 
 גובה:  168 ס"מ
 ספורט
 ענף ספורט:  איגרוף תאילנדי
 משקל:  קש, זבוב
 
יואנה ינדז'ייצ'יק (בפולנית: Joanna Jędrzejczyk; מוכרת גם בשם: ג'ואנה ינדז'ייצ'יק; נולדה ב-8 באוגוסט 1987) היא לוחמת MMA פולנייה ואלופת העולם לשעבר באליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC) במשקל קש (אנ'). ינדז'ייצ'יק הייתה אלופת ה-UFC האירופאית השלישית בהיסטוריה, לאחר בס רטן שזכה באליפות בשנת 1999 ואנדרי ארלובסקי שזכה באליפות בשנת 2005. כמו כן, ינדז'ייצ'יק הייתה שש פעמים אלופת העולם באגרוף תאילנדי, וארבע פעמים אלופת אירופה באגרוף תאילנדי.
אגרוף תאילנדי וקיקבוקס

ינדז'ייצ'יק התחרתה באגרוף תאילנדי במשך עשר שנים, במסגרתן ניצחה ב-70 קרבות, כולל שישה קרבות על תואר אלופת העולם וארבעה קרבות על תואר אלופת אירופה. בנוסף, התחרתה בענף הקיקבוקס בו השיגה תוצאת קרבות של 27 ניצחונות מול 2 הפסדים בקיקבוקס מקצועני, ו-37 ניצחונות מול 3 הפסדים בקיקבוקס חובבני.
אמנויות לחימה משולבות

ינדז'ייצ'יק החלה את קריירת ה-MMA המקצועית שלה בשנת 2012. ביולי 2014 חתמה על חוזה עם ארגון ה-UFC. במרץ 2015 התמודדה בקרב מול קרלה אספרזה (אנ') על תואר אליפות העולם במשקל קש במסגרת אירועי UFC 185 (אנ') וניצחה בנוקאאוט טכני בסיבוב השני. בכך הפכה לאלופה הפולנייה הראשונה של ה-UFC (בקטגוריית גברים ונשים) וכן לאישה האירופאית האלופה הראשונה ב-UFC. ביוני 2015, הגנה לראשונה על תואר האליפות בקרב מול ג'סיקה פנה כאשר ניצחה אותה בנוק-אאוט טכני. בנובמבר 2015, הגנה בשנית על תואר האליפות בקרב מול ולרי לטורנו כאשר ניצחה אותה על פי החלטת שופטים.
בשנת 2016 לוהקה לתפקיד המנטורית מול קלאודיה גדליה (אנ') בתוכנית המציאות 'הלוחם האולטימטיבי 23' (אנ'). בקרב בין השתיים על תואר האליפות, שנערך ב-8 ביולי 2016, ניצחה ינדז'ייצ'יק בהחלטת שופטים. באירוע UFC 211 (אנ'), שנערך במאי 2017 בטקסס, גברה ינדז'ייצ'יק על הטוענת לכתר ג'סיקה אנדרז' (אנ') בהחלטת שופטים. ב-4 בנובמבר 2017, באירוע UFC 217 (אנ'), נלחמה נגד רוז נמיונס והפסידה את תואר האליפות בסיבוב הראשון בנוקאאוט טכני. הפסד זה היה ההפסד הראשון בקריירה של ינדז'ייצ'יק, לאחר מאזן תוצאות של 14 ניצחונות ואפס הפסדים. ב-7 באפריל 2018, במסגרת אירוע UFC 223 (אנ'), נלחמה בקרב חוזר (rematch) נגד רוז נמיונס והפסידה בהחלטת שופטים אחידה. ב-28 ביולי 2018, נלחמה נגד טשה טורס (אנ') וניצחה בהחלטת שופטים אחידה. ב-8 בדצמבר 2018 נלחמה נגד ולנטינה שבצ'נקו בקרב אליפות בקטגוריית משקל זבוב, והפסידה בהחלטת שופטים אחידה.
תוצאות קרבות MMA

| תאריך | יריבה | סיבוב | זמן | שיטה | אירוע | רקורד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 בדצמבר 2018 | ולנטינה שבצ'נקו | 5 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | UFC 231 (אנ') | 15-3-0 | הפסד |
| 28 ביולי 2018 | טשה טורס (אנ') | 3 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | UFC on Fox: Alvarez vs. Poirier 2 (אנ') | 15-2-0 | זכייה |
| 7 באפריל 2018 | רוז נמיונס | 5 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | UFC 223 (אנ') | 14-2-0 | הפסד |
| 4 בנובמבר 2017 | רוז נמיונס | 1 | 3:03 | נוקאאוט טכני | UFC 217 (אנ') | 14-1-0 | הפסד |
| 13 במאי 2017 | ג'סיקה אנדרז' (אנ') | 5 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | UFC 211 (אנ') | 14-0-0 | זכייה |
| 12 בנובמבר 2016 | קרולינה קובלקביץ' | 5 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | UFC 205 (אנ') | 13-0-0 | זכייה |
| 8 ביולי 2016 | קלאודיה גדליה | 5 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | The Ultimate Fighter 23 Finale | 12-0-0 | זכייה |
| 15 בנובמבר 2015 | ולרי לטורנו (אנ') | 5 | 5:00 | החלטות שופטים (פה אחד) | UFC193 (אנ') | 11-0-0 | זכייה |
| 20 ביוני 2015 | ג'סיקה פנה (אנ') | 3 | 4:22 | נוקאאוט טכני | UFC Fight Night: Jędrzejczyk vs. Penne (אנ') | 10-0-0 | זכייה |
| 14 במרץ 2015 | קרלה אספרזה (אנ') | 2 | 4:17 | נוקאאוט טכני | UFC 185 (אנ') | 9-0-0 | זכייה |
| 13 בדצמבר 2014 | קלאודיה גדליה (אנ') | 3 | 5:00 | החלטת שופטים (רוב קולות) | UFC on Fox: dos Santos vs. Miocic (אנ') | 8-0-0 | זכייה |
| 26 ביולי 2014 | ג'וליאנה לימה (אנ') | 3 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | UFC on Fox: Lawler vs. Brown (אנ') | 7-0-0 | זכייה |
| 7 ביוני 2014 | רוזי סקסטון (אנ') | 2 | 2:36 | נוקאאוט | CWFC 69 - Super Saturday | 6-0-0 | זכייה |
| 9 במאי 2014 | קרלה בניטז (Karla Benitez) | 3 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | WAM - Fabinski vs. Herb | 5-0-0 | זכייה |
| 20 ביוני 2013 | ג'וליה ברזיקובה (אנ') | 2 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | Fight Nights - Battle of Moscow 12 | 4-0-0 | זכייה |
| 18 במאי 2013 | קייט ג'קסון (Kate Jackson) | 2 | 5:00 | נוקאאוט טכני (פרישה) | PLMMA 17 Extra - Warmia Heroes | 3-0-0 | זכייה |
| 8 בדצמבר 2012 | לילי קזק (Lily Kazak) | 1 | 3:22 | כניעה (חניקה) | Makowski FC 5 | 2-0-0 | זכייה |
| 19 במאי 2012 | סילביה יוסקביץ' (Sylwia Juskiewicz) | 3 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | SFT - MMA Diva Fight Night SPA | 1-0-0 | זכייה |
ראו גם

מישה טייט
רונדה ראוזי
הולי הולם
רוז נמיונס
קפטן אמריקה: עולם חדש מופלא

| --- | --- |

 מבוסס על:  קפטן אמריקה (קומיקס)
 בימוי:  ג'וליוס אונה
 הופק בידי:  קווין פייגי
 תסריט:  דיילן מוסון מלקולם ספלמן
 שחקנים ראשיים:  אנתוני מאקי דני רמירז שירה האס קארל למבלי טים בלייק נלסון האריסון פורד
 מוזיקה:  לורה קרפמן 
 צילום:  קרמר מורגנטאו 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני מארוול
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 הקרנת בכורה:  ישראל 13 בפברואר 2025 ארצות הברית 14 בפברואר 2025
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט גיבורי-על, סרט הרפתקאות, סרט פעולה, סרט מדע בדיוני 
 הכנסות:  376 מיליון דולר  (13 במרץ 2025)
 סרט קודם:  מבחינה כרונולוגית (MCU): "דדפול & וולברין" כרונולוגית מבחינה עלילתית: "הנוקמים: סוף המשחק", "הפלקון וחייל החורף"
 סרט הבא:  מבחינה כרונולוגית (MCU): "ת'נדרבולטס"
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
קפטן אמריקה: עולם חדש מופלא (באנגלית: Captain America: Brave New World) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי. המבוסס על דמותו של סם וילסון / קפטן אמריקה מבית מארוול קומיקס. הסרט הופק על ידי אולפני מארוול והופץ על ידי אולפני וולט דיסני. זהו הסרט ה-35 של היקום הקולנועי של מארוול, הרביעי בסרטי "קפטן אמריקה" וכן המשך ישיר לסדרת הסטרימינג "הפלקון וחייל החורף" (2021). הסרט בוים על ידי הבמאי ג'וליוס אונה, לפי תסריט מאת דיילן מוסון ומלקולם ספלמן, ומככבים בו אנתוני מאקי, דני רמירז, שירה האס, קארל למבלי, טים בלייק נלסון והאריסון פורד.
"קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" (2016) נחשב לאחרון בטרילוגיית סרטי קפטן אמריקה בכיכובו של כריס אוונס כסטיב רוג'רס, כאשר סאם וילסון הפך לקפטן אמריקה החדש בסדרה "הפלקון וחייל החורף". ספלמן ומוסון, שהיו שותפים לכתיבת הסדרה, כתבו את התסריט לסרט הרביעי באפריל 2021, ומאקי חתם על חוזה השתתפות בסרט באוגוסט של אותה שנה. הבמאי ג'וליוס אונה הצטרף לסרט ביולי, ושאר השחקנים הוכרזו בספטמבר. שלב הצילומים החל לקראת סוף מרץ 2023 באטלנטה, ג'ורג'יה, ונמשך עד יוני של אותה שנה.
הסרט עלה לאקרנים ב-14 בפברואר 2025 וחתם את השלב החמישי של היקום הקולנועי של מארוול. בישראל, הסרט עלה לאקרנים ב-13 בפברואר 2025
הפקה > פיתוח

נשיא אולפני מארוול קווין פייגי ציין באוקטובר 2015 כי "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" (2016) היה הסרט המסכם בטרילוגיית סרטי קפטן אמריקה בהם כיכב כריס אוונס בתפקיד סטיב רוג'רס, וזאת אחרי "קפטן אמריקה" (2011) ו"קפטן אמריקה: חייל החורף" (2014). "מלחמת האזרחים" היה לסרט 'קפטן אמריקה' האחרון בחוזה של אוונס, אך הוא היה מוכן להאריך את החוזה מעבר לסרט "הנוקמים: מלחמת האינסוף" (2018) ו"הנוקמים: סוף המשחק" (2019). בינואר 2021, אוונס היה קרוב לחתימת חוזה כדי לשוב ולגלם את דמותו של סטיב רוג'רס בלפחות פרויקט נוסף אחד. מעורבותו של אוונס הייתה זהה לזו של רוברט דאוני ג'וניור כאשר השתתף בהופעות אורח בסרטים אחרים בזיכיון, ביניהם "מלחמת האזרחים", אחרי שסיים את טרילוגיית סרטי "איירון מן". אולם, אוונס מיהר להגיב לכך שהדברים "היו חדשות עבורו".
באוקטובר 2018, אולפני מארוול פיתחו מיני-סדרה עבור שירות הסטרימינג דיסני+ בכיכובם החוזר של אנתוני מאקי כסאם וילסון/פלקון וסבסטיאן סטן כבאקי בארנס/חייל החורף מסרטי היקום הקולנועי הקודמים. מלקולם ספלמן נשכר לשמש כתסריטאי המיני-סדרה, שהוכרזה רשמית באפריל 2019 כ"הפלקון וחייל החורף". לפני עלייתה של המיני-סדרה לשידור, מאקי ציין כי התקיימו שיחות לגבי הפקתה של עונה שנייה למיני-סדרה, ושהוא אינו בטוח שיופיע בסרט הבא ביקום הקולנועי עקב השפעת מגפת הקורונה על התיאטראות. במאית המיני-סדרה, קארי סקוגלנד, הייתה אף היא לא בטוחה שתהיה עונה שנייה, באומרה שהיא סיכמה את מה שרצתה בעונה הראשונה של המיני-סדרה, אך עדיין היו סיפורים אחרים ודמויות אחרות שניתן יהיה לחקור אם עונה שנייה תופק. פייגי ציין שהיו רעיונות להמשך הסיפור אם תהיה עונה שנייה, אך חברת מארוול התכוונה להוביל את המיני-סדרה לסרטים עתידיים של היקום הקולנועי באותה מידה שהמיני-סדרה "וונדה-ויז'ן" עשתה זאת. הוא ציין שהוא לא רצה לקלקל את הסדרה על ידי אישור מוקדם של עונה שנייה או על ידי שיחות בנוגע לתוכניות שהיו למארוול בנוגע לדמויות המיני-סדרה בטרם היא יצאה לשידור. באפריל 2021, המפיק נייט מור ציין שסופה של המיני-סדרה תחשוף מספר אלמנטים לעונה שנייה פוטנציאלית, והוסיף על כך באומרו שהמיני-סדרה חקרה נושאי סביבתנות שניתן יהיה להרחיב עליהם.
ב-23 באפריל 2021, אחרי שידורו של פרק הסיום של "הפלקון וחייל החורף" - "עולם אחד, עם אחד" - ספלמן חשף כי החל בכתיבתו של תסריט לסרט רביעי בסדרת סרטי קפטן אמריקה במשותף עם התסריטאי דיילן מוסון, שכתב את הפרק החמישי "אמת". הסרט אמור לעקוב אחר דמותו של וילסון בעקבות המיני-סדרה, כאשר התגלה שאוונס יחזור לדמותו של סטיב רוג'רס בפרויקט אחר של היקום הקולנועי. בוריס קיט וארון קאוץ' מהוליווד ריפורטר ציינו שעד כה היו שלושה אנשים שנטלו את זהות קפטן אמריקה ושיהיה מעניין לראות על מה יהיה הפוקוס של הסרט. נייט מור הפיק את הסרט לצד קווין פייגי. מאקי לא היה מודע לתוכניות לסרט רביעי או לעונה שנייה של המיני-סדרה, אך היה "נלהב לגלות מה יקרה".
 הוא הוסיף וציין שאין לו מילים לתאר את הרעיון שיככב כדמות ראשית בסרט של היקום הקולנועי, במיוחד כשחקן שחור מלבד "הישג כביר". מאקי החל במשא ומתן לחתימה על חוזה השתתפות בסרט בחודשים הבאים.
הפצה

ביולי 2024 יצא לאור הטריילר הראשון של הסרט.
הסרט יצא לאקרנים ב-14 בפברואר 2025 וחותם את השלב החמישי של היקום הקולנועי של מארוול. במקור, הסרט היה עתיד לעלות לאקרנים ב-26 ביולי 2024.