stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פנחס ביכלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 במרץ 1986 (בן 38) ל' באדר א' תשמ"ו ירושלים, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-מאי 2013
 מקום לימודים:  ישיבה קטנה – סאדיגורה  ישיבה גדולה – ישיבת חיי משה
 עיסוק:  מפיק מוזיקלי, מלחין, מעבד, מנצח
 זרם:  חסידות סדיגורה
 סוגה:  מוזיקה חסידית
 שפה מועדפת:  עברית, יידיש
 כלי נגינה:  פסנתר, גיטרה
 שיתופי פעולה בולטים:  זאנוויל ויינברגר, ילד הפלא בנצי קלצקין
פִּנְחָס אֶלִיעֶזֶר בִּּיכְלֶר (נולד ב-11 במרץ 1986, ל' באדר א' תשמ"ו) הוא זמר, מלחין, מעבד ומנצח חסידי ישראלי. מייסדה ומנהלה של "מקהלת מלכות".
ביוגרפיה

ביכלר נולד וגדל בירושלים, למשה ובלה. למד בת"ת ערלוי בירושלים, ישיבה קטנה – סאדיגורה, ישיבה גדולה – ישיבת חיי משה.
ביכלר משתייך לחסידות סאדיגורה, מקורב לאדמו"ר מסאדיגורה בבני ברק, שם משמש גם כמלחין חצר החסידות ומנצח המקהלה שלה.
במקביל לעבודתו כמוזיקאי, ביכלר הוא סופר מזה שנים רבות. כ-8 שנים מגיש את המדור "כנגן המנגן" בעיתון "המבשר", שעוסק בחקר הנגינה החסידית ובאקטואליה מוזיקלית בת זמננו. במקביל, הוא כותב בשמות עט אחרים בעיתון "המבשר" בכתבות שאינן מוזיקליות. מאז הקמת המגזין החודשי של רדיו "קול פליי" באוגוסט 2020 כותב בו ביכלר טור קבוע.
קריירה מוזיקלית

במאי 2013 הקים ביכלר את מקהלת מלכות.
בין האירועים המרכזיים בהם הופיעו ביכלר ומקהלתו: אירועי סיום ההלכה של "דרשו" בפברואר 2022, אירועי י"ט כסלו במוסקבה בראשות הרב בערל לאזאר, אירועי יום הולדת ה-120 של הרבי מלובביץ' שנערך באצטדיון טדי באפריל 2022 בהשתתפות גדולי הזמר החסידי אברהם פריד ומרדכי בן-דוד, ובאירוע נוסף של חב"ד לציון יום ההולדת ה-120 שנערך באצטדיון בלומפילד באפריל 2022, בהשתתפות הזמרים מוטי שטיינמץ, מנדי ג'רופי והחזן ישראל אדלר.
בספטמבר 2017 זכה השיר "ניגון באבוב", שהפיק ביכלר והשתתפה בו מקהלת מלכות, בתואר "שיר השנה" במצעד המוזיקה השנתי של האתר JDN שערך מבקר המוזיקה שלמה זינגר. הקליפ "קידוש" שהוציאו ביכלר ומקהלת "מלכות" עם הזמר עקיבא גרומן זכה בתואר "קליפ השנה" במצעד המוזיקה של מגזין "קול פליי" בספטמבר 2021.
בשנת 2020 ביכלר עיבד וניצח על רבים מאירועי סיומי הש"ס שנערכו באותה שנה בישראל ומחוצה לה.
ביולי 2024 הוציאה מקהלת מלכות את קליפ הסולו הראשון של ביכלר - "שיויתי השם", אותו גם הלחין.
דיסקוגרפיה > שירים שהלחין

| הזמר | השיר |
| --- | --- |
קובי גרינבוים: שכוייח
דודי קאליש: ויהי בישורון מלך
זאנוויל ויינברגר: שערי שמים
יוסל לייפער: מסלסלים
מוטי ויזל: עננו רחום וחנון
דיסקוגרפיה > אלבומים שעיבד או הפיק מוזיקלית

אותך אבקש – של הזמר משולם גרינברגר
מן השמים – של הזמר זאנוויל ויינברגר
סדרת חבריא – של האחים ניילנדר
אשיחה – ניגוני חסידי צאנז
א שבת טיש אין שומרי אמונים – ניגוני חסידות שומרי אמונים
דיסקוגרפיה > אלבומים שעיבד או הפיק מוזיקלית > אלבומי "לחיים" של הרב יוסף משה כהנא

לחיים טיש – פורים ישיביש
"לחיים" – זיץ
"לחיים" – שמחה טיש
"לחיים" – ימים נוראים
לחיים טיש תורה
הערות שוליים

↑  מגזין קול פליי, גיליון 21, אדר ה'תשפ"ב, עמוד 18.
↑  פנחס ביכלר עורך מדור... – תומר כהן מיתוג תקשורתי ויחסי ציבור, באתר www.facebook.com
↑  yair broyer, מגזין המוזיקה והתרבות "קול פליי" יוצא לדרך | המחדש, באתר hm-news.co.il, ‏2020-07-31
↑  קולפליי1, באתר online.fliphtml5.com
↑  קולפליי2, באתר online.fliphtml5.com
↑   דרשו סיום הדף היומי בהלכה – ארנה ט' אדר תשפב | Dirshu World Siyum Daf Hayomi B'halacha 💥, סרטון בערוץ "דרשו | Dirshu", באתר יוטיוב (אורך: 05:21:43)
↑  המונים רבים במוסקבה השתתפו בהתוועדות המרכזית של חג הגאולה • צפו, באתר בימה
↑  כך חגגו את י"ט כסלו במוסקבה • צפו, באתר חב"ד אינפו, ‏2021-11-25
↑  ניצן קידר, רבבות חגגו יום הולדת 120 לרבי מליובאוויטש, באתר ערוץ 7, 7 באפריל 2022
↑  כיכר השבת, ‏120 שנה להולדת הרבי: אלפים במעמד הגדול של חב"ד, באתר כיכר השבת, 14 באפריל 2022
↑  שלמה זינגר, סיכום שנה במוזיקה החסידית: שיר השנה, קליפ השנה וזמר השנה, באתר JDN, ‏כ"ט באלול תשע"ז, 20 בספטמבר 2017
↑  אחרי ה'שלום זכר' כעת ה"קידוש": עקיבא גרומן ו'מלכות' נפגשים שוב, באתר בחדרי חרדים, 9 בפברואר 2021
↑  נחום ביטנסקי הגב, עכשיו בשידור חוזר: סיום השס של 'דרשו' באוקספורד – אנגליה, באתר דרשו, ‏2020-01-11
↑  צפו: אלפים במעמד סיום הש"ס ההיסטורי של 'דרשו' במנצ'סטר, באתר דרשו, ‏2020-01-05
↑  צפו: זאנוויל ויינברגר ו'מלכות' בסיום הש"ס – "והגית בו", באתר בחדרי חרדים, 25 במאי 2021
1 2   פנחס ביכלר, דודי קאליש, מקהלת מלכות – ויהי בישורון מלך | Pinches Bichler, Dudi Kalish, Malchus Choir, סרטון בערוץ "בחזית", באתר יוטיוב (אורך: 06:38)
↑  יאיר טוקר, ‏פנחס ביכלר ו'מלכות' בסינגל קליפ חדש: "שיויתי", באתר כיכר השבת, 1 ביולי 2024
↑  קובי גרינבוים בשיר תודה: "שכוייח", באתר הידברות, ‏25.07.21
↑  'שערי שמים' – זאנוויל, פנחס ביכלר, מקהלת מלכות ויענקי לנדאו – רדיו גאולה, ‏2018-09-12
↑   יוס'ל לייפער, פנחס ביכלר, מקהלת 'מלכות' – מסלסלים | Yossi Leifer, Pinches Bichler, Malchus Choir, סרטון בערוץ "בחזית", באתר יוטיוב (אורך: 05:02)
↑   עננו רחום וחנון, בביצוע מוטי ויזל, בנצי קלצקין, פנחס ביכלר, מקהלת מלכות, מקהלת הילדים חסידימלך, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 6:50)
↑  חיים בשעה, אחרי 11 שנות עבודה: משולם גרינברג משיק אלבום חדש, באתר כל הזמן, ‏2017-03-01
↑  זאנוויל ויינברגר באלבום בכורה: "מן השמים", באתר קול חי מיוזיק
↑  האחים ניילנדר – חבריא, באתר www.greentec.co.il
↑  צאנז בהפקת ענק: "אשיחה" • האזינו – חדשות JDN, באתר JDN – חדשות, המגזר החרדי, כלכלה, דעות – עדכונים שוטפים מהארץ ומהעולם, ‏2013-08-29
↑  גדולי הזמר חוברים להפקת ענק: 'א שבת טיש אין שומרי אמונים' – רדיו גאולה, ‏2014-08-29
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007591035705171  MusicBrainz: f0333fbc-47da-4f99-9312-ddbeb0fa9c17
קורט רוזנווינקל

| --- | --- |

קורט רוזנווינקל בהופעה באורהוס, דנמרק, פברואר 2016
 לידה:  28 באוקטובר 1970 (בן 53) פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 מקום לימודים:  מכללת ברקלי למוזיקה, תיכון פילדלפיה לאומנויות הבמה ולאומנויות היפות 
 עיסוק:  מוזיקאי
 סוגה:  ג'אז
 כלי נגינה:  גיטרות
 חברת תקליטים:  ורב רקורדס, ArtistShare, ‏Wommusic,‏ Heartcore Records
 שיתופי פעולה בולטים:  מארק טרנר, בריאן בלייד, פול מושן
 אתר רשמי
 
קורט פיטר רוזנווינקל (באנגלית: Kurt Peter Rosenwinkel; נולד ב-28 באוקטובר 1970) הוא גיטריסט ג'אז אמריקאי. רוזנווינקל נחשב לאחד מהגיטריסטים ונגני הג'אז המשפיעים ביותר משנות ה-90 ואילך, וניגן עם רבים ממעצבי הסגנון בני דורו, בכללם מארק טרנר, ג'ושוע רדמן, בראד מלדאו, בריאן בלייד ואהרון גולדברג. מבין השפעותיו המוזיקליות נמנים ג'ון סקופילד, פט מתיני, אלן הולדסוורת', קית' ג'ארט, אלמו הופ, באד פאוול, אלכס לייפסן, דיוק אלינגטון, ג'ון קולטריין ורבים אחרים.
ביוגרפיה

רוזנווינקל נולד וגדל בפילדלפיה, עיר בעלת מסורת ג'אז עשירה, בה אביו היה אדריכל ידוע. הוא החל לנגן בפסנתר בגיל תשע, למד לנגן בגיטרה בגיל 12 ונחשף לג'אז בגיל 14. מבין חבריו לספסל הלימודים בתיכון נמנים המוזיקאים כריסטיאן מקברייד, ג'ואי דה-פרנצ'סקו וקווסטלאב. הגיוון הרב בפילדלפיה איפשר לו לעסוק בנגינה רב-סגנונית, ויחד עם התמקדותו בג'אז ניגן גם בלהקות רוק, גוספל, סקא והארדקור פאנק. בסיום הלימודים נסע ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה, ועזב אחרי שנתיים וחצי כדי לנגן בסיבוב הופעות עם דקאן המכללה באותה התקופה, נגן הוויברפון גארי ברטון. לאחר מכן עבר לגור בברוקלין, ניו יורק, שם ניגן עם פול מושן, ג'ו הנדרסון, ה-Brian Blade Fellowship ורביעיית הג'אז החופשי Human Feel.
באותה התקופה, אמצע שנות ה-90, רוזנווינקל הוביל רביעיית ג'אז בהשתתפות הסקסופוניסט מארק טרנר, הבסיסט בן סטריט והמתופף ג'ף באלארד. רוזנווינקל וטרנר נפגשו לראשונה במסגרת הלימודים בברקלי, ובבואם לניו יורק מצאו מכנה משותף והחלו בשיתוף פעולה נרחב, שכלל נגינה משותפת רבה, זה באלבומיו של זה. בשנת 1995 רוזנווינקל זכה למענק מטעם הקרן הלאומית לאמנויות, וחתם על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים ורב. אלבומו הראשון יצא שנה לאחר מכן, ומנגנים בו הבסיסט אבישי כהן והמתופף חורחה רוסי. שיתופי פעולה נוספים של רוזנווינקל בתקופה זו כוללים נגינה עם ג'ושוע רדמן, בראד מלדאו, ג'ואל פראם ואלי דג'יברי.
בשנת 2003 נסע רוזנווינקל לגור בציריך, וכשנתיים לאחר מכן עבר לגור ולהשתקע בברלין, גרמניה. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הוציא 6 אלבומים, בהם אלבומי ג'אז בכיכוב רביעיית או חמישיית ג'אז, וכן אלבומים בהשתתפות אנסמבלים גדולים יותר, דוגמת האלבום Heartcore בהפקתו של קיו-טיפ. בשנת 2016 הקים חברת תקליטים עצמאית בשם "Heartcore Records", שבתחילת דרכה שיתפה פעולה עם חברת רזדאז רקורדז של אבישי כהן. נכון ליוני 2021, רוזנווינקל חבר בסגל בית הספר הגבוה למוזיקה הנס אייזלר.
דיסקוגרפיה חלקית > כמוביל

East Coast Love Affair (Fresh Sound‏, 1996)
Intuit (Criss Cross‏, 1998)
The Enemies of Energy (ורב, 2000)
The Next Step (ורב, 2000)
Heartcore (ורב, 2003)
Deep Song (ורב, 2005)
The Remedy: Live at the Village Vanguard‏ (ArtistShare‏, 2008)
Reflections (Wommusic‏, 2009)
Our Secret World (Wommusic‏, 2010)
Star of Jupiter (Wommusic‏, 2012)
Caipi (Heartcore/רזדאז‏, 2017)
Bandit 65 Searching the Continuum (Heartcore‏, 2019)
Angels Around (Heartcore‏, 2020)
עם Human Feel
Scatter (GM‏, 1991)
Welcome to Malpesta (New World‏, 1994)
Speak to It (Songlines‏, 1996)
Galore (Skirl‏, 2007)
Gold (Intakt‏, 2019)
דיסקוגרפיה חלקית > כמלווה

עם מארק טרנר
Yam Yam (Criss Cross‏, 1995)
In This World (Warner Bros‏, 1998)
Ballad Session (Warner Bros‏, 2000)
Dharma Days (Warner Bros‏, 2001)
עם בריאן בלייד
Perceptual (בלו נוט, 2000)
Season of Changes (ורב, 2008)
Mama Rosa (ורב, 2009)
עם פול מושן
Paul Motian and the Electric Bebop Band (JMT‏, 1993)
Reincarnation of a Love Bird (JMT‏, 1994)
Flight of the Blue Jay (Winter & Winter‏, 1997)
Play Monk & Powell (Winter & Winter‏, 1999)
הערות שוליים

↑  Interview with Kurt Rosenwinkel – “one of the most influential musicians of his generation!”, JazzFuel, 2017
↑  In Conversation with Kurt Rosenwinkel, Jazz.Com, October 2008
↑  Lester Rosenwinkel, architect who added flair to Philly public housing and schools, dies at 79, The Philadelphia Inquirer, March 2021
1 2  Kurt Rosenwinkel: Reflections From Berlin, All About Jazz, December 2009
↑  Kurt Rosenwinkel. Taking care of your plant, Meloport
↑  Turner and Rosenwinkel Are Young and in the Jazz Vanguard, Chicago Tribune, March 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007401245405171  BIBSYS: 5029133  BnF: cb14031464x (data)  GND: 131666681  ISNI: 0000 0001 1441 4704  LCCN: no99047024  MusicBrainz: fc43556b-9657-4680-8809-e50295380f98  NKC: xx0014134  NTA: 32181648X  RERO: 02-A006122288  SUDOC: 086949810  VIAF: 34657353   WorldCat (עם VIAF): 34657353
פנחס גולן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1924 הונגריה 
 פטירה:  7 בפברואר 2016 (בגיל 92 בערך) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן 
 תחום יצירה:  ציור, פיסול 
 
פנחס גולן (1924–2016) היה[דרוש מקור] אמן, צייר ופסל ישראלי, ניצול שואה, אשר מרכז עבודתו בנושא זה.
קורות חיים

גולן נולד בכפר קטן ליד העיר דברצן בהונגריה, והיה בן 15 כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה. אמו ושני אחיו הקטנים, בני ה-5 ו-7, נרצחו בשואה, באושוויץ. גולן עצמו היה כלוא במחנה עבודת כפייה נאצי באוסטריה.
בשנת 1948 עלה גולן לארץ ישראל. שירת שירות קבע בצה"ל במשך 22 שנה ולקח חלק במלחמת העצמאות, מלחמת סיני, מלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה ומלחמת יום הכיפורים. גולן הוא בוגר המכללה לציור ולפיסול רמת גן, בעל תואר ראשון בפילוסופיה ולימודים קלאסיים באוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בפילוסופיה כללית באוניברסיטת בר-אילן.
עיקר עבודתו של גולן הייתה סדרת היצירות "השער החסום", אשר נוצרה מן החוויה האישית של אובדנו.
גולן היה נשוי לשפרה ואב לשניים.
עבודתו > השער החסום

עיקר עבודתו של גולן הייתה ב"שער החסום", אשר נוצרה מן החוויה האישית של אובדנו והיוותה חלק מרכזי בתערוכותיו ואף לנושא של חלקן. זו סדרת אובייקטים שנוצרה במשך כ-30 שנות עבודה.
תחילתה של עבודתו של גולן בנושא השואה הייתה כאשר החל, למרות היותו חלק בלתי-נפרד מהטרגדיה האנושית לפנות מימים שלווים אחרים בטרם נחסמו שערים ואין בא ואין יוצא. הכוונה לאותם ימים רחוקים בהם כילד כבר נחשף לרצון להתבטא ביצירה בדרך זו או אחרת, יהיה זה ציור, או חיבור חלקים שונים לקניית צורות חדשות. לאחר מלחמת העולם השנייה מגלה גולן מבעד למסכי העשן המיתמר שעולמו אבד לתמיד. מאז נולדה בו תופעה המוכרת בפסיכולוגיה כ" תופעת החלום החוזר על עצמו "-לילה אחד מתעורר אדם מחלום שחלם וקיצו לא ברור.
חלום כזה דבק לשנים רבות בגולן, חלום השערים החסומים. בחלומו הוא חוזר לבית משפחתו לאחר היעדרות מוטרפת ומטורפת של ימי השאול ההם ומגיע עד לשער ביתו, זה השער שמאחוריו נמצא עולמו השלם בטרם הושמד. אך בנסותו לפתוח את השער הוא מוצא אותו נעול וחסום בפניו, לעולם לא יעבור אותו, מעולם לא ימצא יותר את העולם שהיה ומתוכו נעקר. השער הבלתי-עביר הוא שנותר בעולמו ובחלומותיו של פנחס גולן.
כתוצאה מכך החלה עבודתו של גולן בסדרת ה"שער החסום".
בעולם האמנות הוא ראש וראשונה צייר ורשם כאשר עבודותיו המרוסנות מצבע ועד פחם ועיפרון מעידות על-כך. נושאיו רבים ומגוונים, קשת המאפשרת לעמוד על יכולתו הטכנית המפליגה, על ריסונו בצבע ועדינותו במעברים בין כהה לבהיר. בנוסף הקו זוכה אצלו בהתייחסות ראויה של אמן רב-ניסיון היודע שכל המוסיף גורע.
תכונות אלה מאפיינות גם את ציורו השני המובא בזה, " ללא כותרת ". זהו ציור המצביע כבר גם על רמת התייחסות הגותית מלוטשת וכמעט ישירה לנושאים המרכזיים האחרים ביצירתו. הסדק אינו סתם סדק וניתן להכביר מילים מדימויים שונים שלו מרובה קטלני ועד לנר זיכרון שלהבתו חורכת. ואילו מבחינה אחרת כמו ביקש האמן ליצור תחילתה של שרפה מכלה גם זיכרונות מעיקים, או כמי שמתכוון לזיק מעולם מואר הממשיך בשלו כאילו השטן לא רקד בתוכנו את ריקוד הזוועות שלו.
במרוצת השנים קיבץ לעצמו גולן את תמצית יצירתו בשישה כרכים גדולים מהודקים בין לוחות עץ, ושם נתן להם " אלבומי אמן ". רבות מעבודותיו מזוהות מעתה כמשויכות לאלבום מס´ X . מסע באלבומים מקרב אותנו לעולמו והופך אותנו לשותפים של ממש, שכן זו כוונתו לחשוף עצמו כמות שהוא. איש שטרם פתר מלוא בעיותיו שהחיים הערימו עליו. אך פתרון לחלק מהן מצוי מאחורי השערים הנעולים, או חסומים, שערים שירדו לארץ שאין ולא היה בה מעולם אלוהים אמיתי.
נראה כי נכון יהיה להיאחז במילותיו של יעקב ברזלי המתאר את האדם ש" מקבץ געגועים ". זהו בעצם המאיץ הגדול באחד ממרכזי יצירתו של גולן, שהוא נרדף על ידי זיכרונותיו ואולי בעיקר על ידי געגועיו לעולמו השליו והבטוח כפי שהיה בילדותו האבודה וגעגועיו למה שהחמיץ בעונה שהעולם החשיך ואור לא היה בו אפילו כדי נר דועך. יצירותיו מעוררות תערובת רגשות מחרדה סתומה, מאובדן הזכות הבסיסית של ילוד אישה לחופש, מאימת מה שהיה ואפילו מה שעוד יהיה. לך דע.
בשנת 2004 נפתחה בברלין תערוכת-יחיד של השערים החסומים של גולן בהזמנת קרן ההנצחה לקרבנות יהודי אירופה. התערוכה העבירה זעזוע בקרב הצופים, ביניהם כאלה שלא התכוונו להגיע ולראותה, כעדותו הקשה של מבקר האמנות ההונגרי בלה קלמן שפתח את רשימתו על התערוכה החשובה הזאת בפסוק ב´ מספר יחזקאל, פרק מ"ד: " ויאמר אלי ה´ השער הזה סגור יהיה. לא יפתח ואיש לא יבוא בו ."
עבודתו > פרחים וקוצים מאדמת ארץ ישראל

סדרת עבודות של גולן שנושאה "פרחים וקוצים באדמת ארץ ישראל" ואשר היוותה נושא לחלק מתערוכותיו.
הפרשנות המקובלת לעבודתו של גולן הוא כי הוא יוצר פרחים-קוצים. פרחיו, אשר לרוב קוצים, הם בשקפם את המציאות. בחיבורי חומרים שונים הוא מנתח את המציאות הקיומית – ישראלית, נוצרות שכבות גאולוגיות – פיזיות, מוחשיות ניתנות למישוש, לא נעימות למגע. מכלול יצירתו של גולן רחוק מלעשותו ליפה מהמצוי והקיים, ועם כל זאת הרמה האסתטית גבוהה ביותר, מבטאת את רחשי ליבו ואת נקודת מבטו האינדיבידואלית בקומפוזיציות שלמות הנפרשות אל מול עיניו של המתבונן- דלות בחומר ועשירות בתוכן. השימוש המתמשך בחומרים מועטים לאורך זמן הביא את יכולת הביטוי המוגבלת בצבעוניותה לידי מיצוי מלא. הרעיונות מהדהדים מתוך היצירות גופן, מעלים תהיות ומזמינים לדיון.
בדברי האומן על תערוכת "פרחים וקוצים מאדמת ארץ ישראל" אמר פנחס כי קבוצה זו של העבודות נוצרה מן המשקע של התקוות הגדולות ומן האכזבות. הוא אף מוסיף ומתאר כי יצירת קבוצת עבודות זו נוצרה מן השוקת ששתינו ממנה בשקיקה וזו מתגלית כבר כשבורה, מן הפשטות של ראשית המדינה – עד לפאר והברק המסנוור. אפשר לומר לעיתים גם מעוור, לפחות את המצפון. מן הדלתות שגם בלילות לא ננעלו בדירות של "תל אביב הקטנה" – עד לפריצות הרב בריח והפלדלת. מן התרבות של מיץ תפוזים והגזוז – עד לשכרות בבילויי סוף שבוע, בהן דמו של נרצח מתערבב בקיאו של שיכור, ומן הברק המסנוור שהוזכר לעיל, גם בוקע הריק והקור והכל מוטל בספק, אך מנגד חמימותה של "המלאות" התקועה בעבר, כאן אין ספקות כי אין צורך בהוכחות. הבעיה שהקיום האנושי התקין אפשרי רק בתווך שבין שני הקצוות של ספקטרום האפשרויות - אין חיים באש אך גם לא בקיפאון. "ומפני חטאנו – הרי כבר- גלינו מארצנו". אלא שהכל שאלה של המקום ממנו אתה צופה והמפה לפיה אתה מנסה לנווט: האם זו מפת הארץ מן הגלובוס הזה או, מין העולמות העליונים, אשר מובילה רק לשם, ובשאלה מה עניינו של כל זה לאמנות, אזכיר רק שתי התבטאויות:
"הפילוסוף כמו גם האמן, איננו זה שרואה, כי אם זה שמראה" סבור בוריס גרויס הפילוסוף והאסתטיקן הגרמני, ואילו משה קופפרמן סבר כי הפעילות האמנותית היא פעילות מוסרית והוא לא ייחס ערך לאמנות לשם עצמה בלבד.
סדרת עבודותיו של פנחס גולן תחת הכותרת "פרחים וקוצים מאדמת ארץ ישראל" מהווה מעין פרק ביניים בתוך מכלול יצירת חייו. עברו האישי ובחירתו לחיות את חייו בארץ, הכתיבה את נושאי עבודתו המתמשכת. להערכתי יש לראות את מכלול יצירתו כמקשה אחת מתחילתה ועד סופה.
עבודתו > תוכחות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מוצגי עבודה זו הוצגו בתערוכה בתאריכים 23/08/08 - 27/09/08 במשכן לאמנות, ע"ש מאירוב, חולון. בתערוכה אפוקליפטית זו, מציג גולן את האני מאמין שלו בצורת פריסת ספר-אמן אליו מתווספות שלוש עבודות גדולות ממדים העשויות, גם הן, כדפי הספר, כקולאז'ים רב-שכבתיים.
עבודתו > מתערוכותיו

תערוכות יחיד נבחרות:
1988 אגודת הציירים והפסלים, תל אביב
1991 "נופים רעים", גלריה ויגדו, בודפשט, הונגריה. אוצרות: דורית קדר ומימי קראטושויל
1992 "התבהרות חלקית", מוזיאון יד לבנים, פתח תקווה. אוצרת: רות מנור
1999 "השער החסום", בית האמנים בירושלים. אוצרת: שולמית אפרת
2000 "צירופים", בית האמנים, תל אביב. אוצרת: נחמה גולן
2004 "השער החסום", קרן ההנצחה לקורבנות יהודי אירופה, ברלין. אוצרת: דיאדרה ברגר
תערוכות קבוצתיות נבחרות:
1987 אמני הרצליה, מוזיאון הרצליה
1989 אמני הרצליה במרל, מערב גרמניה
1990 פרויקט ירושלים דליטא, מוזיאון לתרבות יהדות וילנה, ליטא
1995 מוזיאון בר דוד, קיבוץ ברעם
1996 עבודות חדשות באוסף, מוזיאון יד לבנים, פתח תקווה
2000 פרויקט מזוודה, גלריה מניH-נווה צדק, תל אביב, ניו יורק, לודז' פולין
"ירוק במקום בטון", בית ביאליק, תל אביב
"על קצה הלשון", בית ביאליק, תל אביב
2002 "אמנים מישראל" גלריה שולגרדן אסנס, דנמרק
"אדם באמונתו", מוזיאון בר דוד, קיבוץ ברעם
2005 – 2006 "אקטואליה עד הסוף", חוצות היוצר, יפו העתיקה
2007 "ינואר 2007", מוזיאון חניתה, קיבוץ חניתה
2010 "סגולות של זיכרון", מוזיאון יד ושם, ירושלים
עבודות באוספים:
מוזיאון הגר"א מדינה יהודית, וילנה, ליטא.
יד ושם, ירושלים, ישראל.
גלריית ויגדו, בודפשט, הונגריה.
יד לבנים, מוזיאון פתח תקווה, ישראל.
מוזיאון בר דוד לאומנות יהודית, קיבוץ ברעם, ישראל
אוספים פרטיים בישראל ובחו"ל.
לקריאה נוספת

פנחס גולן, פנחס גולן, השער החסום
קורט קראמפהולץ

קורט קראמפהולץ (באנגלית: Kurt Krumpholz; נולד בשנת 1950) הוא שחיין עבר אמריקאי. סגן אלוף עולם (בלגרד 1973) במשחה ל-200 מטר חופשי ושיאן עולם בעבר במשחה ל-400 מטר חופשי.
ביוגרפיה

קרומפולץ שיחק כדורמים באוניברסיטת UCLA והתאמן בשחייה על מנת לשמור על כושר.
ביוגרפיה > 1972 > שיאן עולם

במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת מינכן שנערכו בשיקגו, אילינוי ב-4 באוגוסט 1972 הוא קבע בשלב המוקדמות במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 4:00.11 דקות, שיפור לשיא בן חצי השנה של בראד קופר מאוסטרליה (4:01.7 דקות), אך במשחה הגמר הוא סיים במקום שישי (4:03.82 דקות) ולא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים. שיא זה החזיק מעמד כשנה וחודש ונשבר על ידי ריק דמונט מארצות הברית (3:58.18 דקות).
ביוגרפיה > 1973 > סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בבלגרד, יוגוסלביה בספטמבר 1973 זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם רובין בקהאוז, ריק קלאט וג'ים מונטגומרי בשיא עולם חדש של 7:33.22 דקות, לפני אוסטרליה (7:43.65 דקות) וגרמניה המערבית (7:43.68 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:53.61 דקות, אחרי ג'ים מונטגומרי (1:53.02 דקות) ולפני רוג'ר פיטל מגרמניה המזרחית (1:53.97 דקות). נוסף לכך האו השתתף בשבל המוקדמות במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי וקבע תוצאה של 3:32.44 דקות, כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 52.50 שניות. באותם הימים מי ששחה רק בשלב המוקדמות לא זכה במדליה גם אם הנבחרת שלו זכתה במדליה במשחה הגמר.
חיים אישיים

בנו, ג'יי. וו. קרמאפהולץ, שחקן כדורמים מצטיין, זכה במדליית כסף אולימפית (בייג'ינג 2008) בטורניר הכדורמים.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
קז'ימייז' הראשון

| --- | --- |

 לידה:  25 ביולי 1016 קרקוב, ממלכת פולין (1025–1385) 
 פטירה:  19 במרץ 1058 (בגיל 41) פוזנן, רפובליקת פולין 
 מדינה:  פולין 
 מקום קבורה:  קתדרלת פוזנן 
 בן או בת זוג:  Maria Dobroniega of Kiev (1041–?) 
 
 
קז'ימייז' הראשון, המכונה המשקם (בפולנית: Kazimierz I Odnowiciel; ‏25 ביולי 1016, קרקוב – 19 במרץ 1058, פוזנן) היה דה פקטו דוכס פולין, מטעם שושלת פיאסט, ודה יורה מלך פולין, החל משנת 1034, ועד מותו בסוף שנת 1058.
היה בנם של המלך מיישקו השני, והמלכה רִישֶׁזִי, ועם מות אביו, שהשאיר את המדינה מפורדת ומפולגת, תפס בשנת 1034 את השלטון. הוא ניסה לאחד מאחוריו אצילים ושליטים שונים שישבו באופוזיציה, ומכאן קיבל את שמו, המשקם.
היעדר סמכות מרכזית במדינה, הובילה לתוהו ובוהו מדיני, ובשנת 1039 פלש למדינה בז'טיסלאב הראשון, דוכס בוהמיה, וקז'ימייז' יצא לגלות.
תוך חודשים ספורים שב קז'ימייז' והשתלט על פולין, כשהוא לוקח על עצמו את הארגון מחדש של הדת והמדינה. בעזרתם של ירוסלב החכם שהיה נסיך קייב, ווליקי נובגורוד, עלה בידו להשיב את השליטה הפולנית באזור מזוביה.
פרננדו דה אררה

| --- | --- |

 לידה:  בערך 1534 סביליה, ספרד 
 פטירה:  1597 סביליה, ספרד 
 מדינה:  ספרד 
 שפות היצירה:  ספרדית 
 סוגה:  שירה 
 
פֶרְנַאנְדוֹ דֶה אֶרֵרָה (בספרדית: Fernando de Herrera; בערך 1534 – 1597) המכונה "אל דיווינו" (El Divino, "האלוהי"), היה משורר ואינטלקטואל ספרדי בן המאה ה-16. הוא נולד בסביליה. הרבה ממה שידוע עליו מגיע מ-Libro de descripción de verdaderos retratos de illustres y memorables varones (ספר התיאור של הדיוקנאות האמיתיים של גברים מפוארים ובלתי נשכחים) (1599) מאת פרנסיסקו פאצ'קו (אנ').
ביוגרפיה

משפחתו של אררה הייתה עשירה יחסית, אמנם לא מהעשירות ביותר בעיר, אך הם זכו להערכה רבה בסביליה. במהלך חייו של אררה, הייתה סביליה עיר נמל שוקקת שממנה יצאו מסעות טרנס-אטלנטיים רבים, והמסחר התקיים עם מדינות בכל רחבי העולם. זו הייתה העיר הקוסמופוליטית ביותר בספרד. האווירה הפעילה הזו, לעומת זאת, לא תאמה במידה מסוימת את אישיותו של אררה. לכן חיפש נחמה מחיי העיר הסואנים באמצעות שירתו. עם זאת, בעוד שהשהות הרבה מזמנו בבידוד אפשרה לו להתרכז בעבודתו ובתחומי העניין האמנותיים שלו, הוא גם ספג ביקורת רבה מאחרים. הקהילה האקדמית, במיוחד רודריגו קארו (אנ') וחואן רופו גוטיירס (ספ'), לעגו לו על דרכיו הבלתי שגרתיות.
אף על פי שהיה משכיל ובעל ידע רב - אררה היה מעריץ גדול של השירה האיטלקית (אנ'), הקלאסיקה והתנ"ך (שכולם השפיעו על עבודתו) – הוא לא היה בעל תואר אקדמי כלשהו. הוא העריץ במיוחד משורר ספרדי אחד, גרסילאסו דה לה וגה (אנ'), שסגנונו השפיע על שירתו שלו. אולם לאררה לא היה רק עניין של אספן עתיקות בידע; הוא התעניין באירועים אקטואליים, במיוחד כאלה הקשורים לצבא. עדות לכך ניכרת ב-canciones (שירים) הפטריוטיים שלו, שבהם הוא מביע רגשות כלפי מנהיגים ופעולות צבאיות בני זמנו.
כדי לספק את הצורך שלו במקלט, אררה קיבל משרת כהונה צנועה (אנ') בכנסייה הקתולית וקיבל בנפיקיום בסן אנדרס (San Andrés), קהילה דתית בסביליה. עם זאת, אף על פי שאררה הפגין חיבה להתבודדות, הוא לא היה מתבודד. בסביבות 1559, הוא יצר קשרי ידידות עם דון אלווארו קולון אי פורטוגל (Don Álvaro Colón y Portugal), רוזן חלבס, ואשתו דוניה לאונור דה מילאן דה קורדובה אי אראגון (Doña Leonor de Milán de Córdoba y Aragón). אררה הוזמן תכופות על ידי הרוזן להשתתף בטרטוליה (אנ') (סלון ספרותי) שלו, מפגש של חוג ספרותי מובחר שבו ייצר חברויות רבות עם משוררים מקומיים, אינטלקטואלים, ציירים ואמנים. מערכת היחסים שלו עם דוניה לאונור היא שסיפקה לאררה את המוזה שלו. אהבתו של אררה לדוניה לאונור היוותה השראה לשירי האהבה שלו (שבהם היא מכונה "אֵליוֹדוֹרָה"). עם זאת, הם מעולם לא הספיקו לעורר בה את אותם רגשות.
לאחר מותה של לאונור ב-1581, איבד אררה את רצונו לכתוב שירי אהבה נוספים. בנוסף, מותו של הרוזן ב-1582 סיים את השתתפותו בטרטוליה הספרותית בארמון שהתבטלה. מאז הקדיש אררה את עצמו לשני פרויקטים מרכזיים: היסטוריה של העולם עד מותו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וביוגרפיה של תומאס מור. הסופר המשיך לעבוד עד מותו בשנת 1597 בגיל 63.