stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המכבי הצעיר
עקרונות התנועה > דרך החינוך

הנוער הוא היסוד הדינמי של העם, על שכמו מוטלת החובה להתחדשות מתמדת ולהנעת המעש הלאומי - החינוך בתנועת הנוער ליצירת דור אחראי, יוזם ופועל.
מטרת החינוך במכבי הצעיר - עיצוב דמות אדם שלם בגופו וברוחו, איש מוסר, החבר הטוב, התרבותי בהליכותיו, המוכשר מתוך הכרה מלאה לקבוע את גורל העם ואת עתידו.
מסורת עם ישראל ומגילת העצמאות הן בסיס הרעיוני להגשמת משימות אלו, ותדגיש שמירה על עקרונות החירות וקיום שוויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחי המדינה ללא הבדלי דת, גזע ומין, תוך יחס של סובלנות הדדית.
נתיב המכבי - "נפש בריאה בגוף בריא" יעבור כחוט השני במערכת החינוך בתנועה - החינוך הגופני והצופי.
החינוך הגופני מהווה גורם המעצב את דמותו של החניך הן ברוחו והן בנפשו, החינוך הצופי מפתח את חושיו, את כושר הסתגלותו לסביבה ולחברה, ואת התאמתו לעבודת צוות.
תנועת המכבי הצעיר רואה את עצמה כנושאת רעיון איחוד העם והאומה ללא הבדל, השקפה ורעיון למען ביצור, ביסוס וחיזוק המדינה.
המשמעת בתנועה צריכה להיות בנויה על הכרת ערכו של הפרט בחברה ועל הכרת ערכי החברה בחיי הפרט. המכבי הצעיר רואה ייעודו בהגשמת החלוציות בכל שטחי החיים לפי צווי השעה.
עקרונות התנועה > הגשמה

מנוף הביצוע הוא ההגשמה האישית של המכבי הצעיר.
התנועה תכוון ותחנך את חבריה לחלוציות ולשירות בכל שטחי החיים. בדרכי יוזמה אישית יוצרת, להבטיח את ביסוסה של המדינה ושל הפרט בתוכה.
התנועה תשאף לצעוד לפני המחנה, כחיל חלוץ, כתנועה לאומית חלוצית אשר תלך לקראת מטרות ויעדים, שהלאום כלאום, ולא חלקים ממנו, שהמדינה כמדינה, ולא גופים שבה קובעים אותן כמטרות לאומיות והשגתן באה למלא צרכים לאומיים וממלכתיים.
תנועת המכבי הצעיר כתנועה חלוצית, תפעל להשגת היעדים הלאומיים בדרכים שתבחרנה, ההולמות את חוקי המדינה ואת עקרונות התנועה.
במסגרת פעילות התנועה בודקים בוגרי המכבי הצעיר אפשרויות הגשמה בכל תחומי החיים. במסגרת ההתיישבות מוציאה תנועת המכבי הצעיר גרעיני נח"ל לעיירות פיתוח ולקיבוצים ובנוסף לכך מוציאה התנועה קומונות למסלול שנת שירות. בוגרי המכבי הצעיר הקימו ומאכלסים כיום את קיבוץ הסוללים. היישוב הקהילתי מכבים הוקם על ידי תנועת "המכבי העולמי". התנועה מקיימת קשר הדוק עם נוער מחוץ לארץ על ידי משלחות ואירוח קבוצות.
התנועה מקיימת 3 סוגים של הגשמה, קומונה בפנימית גן ונוף אשר שם הקומונה צריך התחיל באות ג', קומונות ש"ש רגילות המפוזרות ברחבי בארץ ושמותיהם יתחילו באות ס' וכן גרעיני נח"ל שעושים שנת שירות ואחר כך ממשיכים כגרעין נח"ל לצבא ושמם מתחיל באות ש'. (משנת 2017 הגרעינים בשנתם הראשונה בחורים שם באות ב ובסיום שנת השרות הגרעינים מתאחדים ובוחרים שם משותף באות ש)
עקרונות התנועה > מיקומי ושמות קבוצות ההגשמה בשנת השרות

באוגוסט 2013 יצאו לדרך 7 קבוצות הגשמה - 5 קומונות ו-2 גרעיני נח"ל המפוזרים ברחבי הארץ: קומונת "סוואנה" בנתניה, קומונת "סוריקטה" בחדרה, קומונות "גאור" הפועלת בפנימיית גן ונוף בפתח-תקווה, קומונת "סיאסטה" בנס ציונה, קומונת "ספארו" בבאר-שבע, גרעין "שמש" הפועל בערים אור יהודה ועמידר רמת גן וגרעין "שחר" הפועל בבת-ים.
באוגוסט 2014 יצאו לדרך 7 קבוצות הגשמה - 5 קומונות ו-2 גרעיני נח"ל המפוזרים ברחבי הארץ: קומונת "סמוראי" בנתניה, קומונת "סיילו" בתל אביב, קומונות "גאוצ'ו" הפועלת בפנימיית גן ונוף בפתח-תקווה, קומונת "ספרטה" בנס ציונה, קומונת "סימסאלה" בבאר-שבע, גרעין "שביט" הפועל בערים אור יהודה ועמידר רמת גן וגרעין "שנהב" הפועל בבת-ים.
באוגוסט 2015 יצאו לדרך 7 קבוצות הגשמה - 5 קומונות ו-2 גרעיני נח"ל המפוזרים ברחבי הארץ: קומונת ברמת גן, קומונת "סמאוג" בנס ציונה, קומונת בנתניה, קומונת הפועלת בפנימיית גן ונוף בפתח-תקווה, קומונת "סהרה" הפועלת בבאר שבע, גרעין הפועל בבת ים, וגרעין הפועל בתל אביב.
באוגוסט 2016 יצאו לדרך 7 קבוצות הגשמה - 5 קומונות ו-2 גרעיני נח"ל המפוזרים ברחבי הארץ: קומונת "ספארי" ברמת גן, קומונת "סגפו" בקרית גת, קומונת "סאורה" בנתניה, קומונת "גריזלי" הפועלת בפנימיית גן ונוף בפתח-תקווה, קומונת "סקורפיון" הפועלת בבאר שבע, גרעין "שמים" הפועל בבת ים, וגרעין "שבתאי" הפועל בתל אביב.
באוגוסט 2017 יצאו לדרך 7 קבוצות הגשמה - 5 קומונות ו-2 גרעיני נח"ל המפוזרים ברחבי הארץ: קומונת "סטארק" ברמת גן, קומונת "סוואן" בקרית גת, קומונת "ספארה" בנתניה, קומונת "גנגס" הפועלת בפנימיית גן ונוף בפתח-תקווה, קומונת "סברס" בראשון, גרעין "בז" הפועלת בבאר שבע, גרעין "בגירה" הפועל בבת ים.
באוגוסט 2019 יצאו לדרך 6 קבוצות הגשמה - 6 קומונות המפוזרות ברחבי הארץ: קומונת "סיגמא״ ברמת גן, קומונת "סרגון" בקרית גת, קומונת "סימפסון" בנתניה, קומונת "סטליון" ביבנה, קומונת ״סונורה״ בבאר שבע, וקומונת ״ספיריט״ בחולון.
באוגוסט 2020 יצאו לדרך 7 קבוצות הגשמה - 7 קומונות המפוזרות ברחבי הארץ: קומונת ״אלפא״ בקריית גת, קומונת ״אולימפוס״ ברמת גן, קומונת ״אוריון״ בבאר שבע, קומונת ״אוהנה״ ביבנה, קומונת ״אסגרד״ בחולון, קומונת ״אטלנטיס״ בבת ים וקומונת ״אפולו״ בנתניה.
עקרונות התנועה > מיקומי ושמות קבוצות ההגשמה בפרק המשימה הצבאי

• באוקטובר 2002 נכנס גרעין "שלג" לשכונת קריית משה בעיר רחובות.
במרץ 2009 נכנסו גרעין "שבע" לשכונת קריית משה בעיר רחובות
במרץ 2010 נכנסו גרעין "שקד" לשכונת קריית משה בעיר רחובות
במרץ 11 נכנסו גרעין "שועל" לעיר קריית גת
במרץ 12 נכנסו גרעין "שור" לעיר קריית גת
במרץ 13 נכנסו גרעין "שגב" לעיר קריית גת
במרץ 14 נכנסו גרעין "שאגה" לעיר קריית גת
במרץ 16 נכנסו גרעין "שלוש" לעיר חדרה (מאיחודם של הגרעינים שמש ושחר).
במרץ 17 נכנסו גרעין "שיטה" לעיר חדרה (מאיחודם של הגרעינים שביט ושנהב).
במרץ 18 נכנסו גרעין "שועט" לעיר חדרה (מאיחודם של הגרעינים שמשון).
במרץ 19 נכנסו גרעין "שירוקו" לעיר חדרה (מאיחודם של הגרעינים שמיים ושבתאי).
במרץ 20 נכנסו גרעין ״שופרא״ (מאיחודם של הגרעינים בז ובגירה) לעיר אור יהודה.
במרץ 21 נכנסו גרעין ״שגיא״ לעיר אור יהודה
במרץ 22 נכנסו גרעין "שקמה" לעיר אור יהודה, ופועלים שם כיום.
מרוץ הלפיד

מרוץ הלפיד הוא מפעל הדגל של תנועת הנוער המכבי הצעיר.
בתקופות קדומות נהגו בארץ ישראל להעביר הודעות, מסרים וציוני מועד בעזרת העברת לפיד ממקום יישוב אחד לאחר[דרוש מקור]. שליח היה רץ עם לפיד בידו עד מקום היישוב הקרוב ומשם היה ממשיך שליח אחר במרוץ לנקודת היישוב הקרובה. בדרך זו שמרו הקהילות הישראליות על הקשר ביניהן. בתקופת החשמונאים (160 לפנה"ס) מתתיהו ובניו הנהיגו את מרד ישראל נגד היוונים עובדי האלילים. על דגלם חרתו את סיסמת "המכבים – מי כמוך באלים ה'". גבורתם ליוותה את עמנו לאורך שנים.
כל שנה, תנועת ה"מכבי הצעיר" יוצאת עם לפיד המכבי ברחבי הארץ ומעבירה את מסר גבורת עמנו, רוחו ודבקותו במטרתו לשימור העם היהודי בארצו. מרוץ הלפיד הראשון נערך ב-15 בדצמבר 1944 (כט' בכסלו תש"ה), טרם הקמת המדינה. היה זה מבצע חלוצי בימים המתוחים ההם לתוך השטח הערבי לכיוון מודיעין קברות החשמונאים – מקום הדלקת הלפיד. חברי ה"מכבי הצעיר", אמיצים שלא חששו מפני התפרעויות יצאו למודיעין כדי לסמן בדיוק את הדרך בה יעבור מרוץ הלפיד. במהלך הסיור הותקפו על ידי ערבים שאיימו להתנפל עליהם אם יעברו שנית בכפרים ערביים. משטרת המחוז הבריטית שדעתה לא הייתה נוחה מהאישור שקיבל המרוץ מהמשטרה הארצית, לא הגישה כלל עזרתה. המרוץ עבר בלוד ורמלה וזאת ביום שישי, יום חג ושוק לערבים והיה רצוף בסכנות. מרוץ הלפיד מבטא באופן סמלי את הפצת הערכים בהם האמינו המכבים: אהבת מולדת, המשכיות קיום העם בארצו, חירות ועצמאות, דבקות במטרה. אירוע זה מעיד על כך שגם אנו המכבים הצעירים נושאים בגאון את האמונה בערכים אלו ומחויבים למימושם ולהפצתם במרוץ הלפיד ובכל שנת הפעילות.
דרגות המחנאות

המחנאות היא חלק בלתי נפרד מהווי התנועה, מגיל צעיר החניכים מתנסים בסוגים שונים של שימושים במחנאות, הן בפעולות השגרתיות בסניפים והן במסגרת מפעלי התנועה השונים.
בקיץ 1964 במהלך קורס המדריכים עלה הרעיון למסד את מקצוע המחנאות בתנועה באמצעות דרגות.
את הרעיון פיתחו וגיבשו במהלך לילות ארוכים של הקורס: דני איילון, מוטי מס, פוליק ושולם לנגבוים.
לאחר כמה ימים הוחלט על 3 דרגות. במהלך אותה שנה נבנה מערך הדרכה ומבחנים מאורגן ומסודר ובהמשך הופעל הלכה למעשה.
דני איילון מסניף גדרה אשר היה בין ממציאי הדרגות קיבל את דרגת הא' הראשונה בתנועה.
דני משווה את דרגות המחנאות לדרגות בצבא -
ג' - כמו רב"ט - הדרגה הנמוכה והתמקדות בבסיס ויסודות,
ב' - כמו סמ"ל - דרגה בה מתמקדים בבניית מתקן,
א' - כמו קצין - דרגה שבה מעבר למחנאות יש ליצוק תוכן משמעותי
קיימים שלושה סוגי דרגות, דרגת המחנאות מהווה מעין "סמל סטטוס" - היא נענדת על זרוע שמאל של חולצת הבוגר ומעידה על רמתו המחנאית.
בוגרי התנועה, תלמידי כיתות ט'-יב', מקבלים את ההזדמנות להפגין את בקיאותם במחנאות ולהבחן במבחן ייעודי לקבלת הדרגה.
הדרגה, היא בצורת מעוין ורקום עליה מגדל יהלום (מבנה מחנאי מוכר), הדרגות מחולקות ל-3 רמות בשלושה צבעים:
דרגת ג' (ירוק עם רקמה בצבע לבן) - דרגת המחנאות הבסיסית, מסכמת את תהליך המחנאות הרב שנתי כחניך. זוהי דרגה בסיסית אליה יכול להבחן כל בוגר החל מקורס המדריכים (שנערך בקיץ שבין כיתה ח' לט') ועד לכיתה יב'. בוגר בעל דרגה זו הוא בקיא ביסודות הבסיסיים של המחנאות.
דרגת ב' (כחול עם רקמה בצבע לבן) - דרגת התושייה המחנאית, בוגר יכול להבחן לדרגה זו בחלוף שנה מיום קבלת דרגת ג'. במבחן הדרגה על הבוגר להראות יכולת של תכנון מחנה/טקס אש/ מפעל מחנאי "על הנייר", לשם כך נדרשים ידע והבנה עמוקים יותר של עקרונות המחנאות, יצירתיות וחשיבה מחוץ למסגרת הברורה מאליה - יכולות שהבוגר מפתח לאחר התנסות במס' מפעלים מחנאיים.
דרגת א' (כחול עם רקמה בצבע צהוב) - דרגת התכנון והמנהיגות: דרגת המחנאות הגבוהה ביותר. במסגרת הבחינה על הבוגר להפגין את הידע והבקיאות בתכנון (כפי שעשה במבחנים לדרגת הב') וכמו כן להביא את התכנון לכדי תוצאה בפועל. פרויקט שכזה יכול להיות מחנה קיץ, טקס אש, ובדרך כלל כל בוגרי הסניף נרתמים לטובת הצלחת הפרויקט. על הבוגר הנבחן להפגין יכולת ליזום, לתכנן ולהפיק אירוע שיא תנועתי.
על מנת שיוכל להבחן לדרגת הא' על הבוגר להמתין שנה מיום קבלת דרגת הב'.
המנון המכבי הצעיר

ההמנון מושר בסיומו של כל מסדר. ההמנון מציין את הזיקה של התנועה לניצחון המכבים ומסמל את גאוות המכבים לניצחון זה. בשירת ההמנון יש לעמוד דום והבוגרים הלובשים את מדי התנועה חייבים לסמל בידם הימנית שלוש אצבעות הדוקות זו לזו, המסמלות "אני מגן על עמי, ארצי ושפתי", וגם את ערכי המס"ד (משמעת, סדר, ודייקנות) תוך כדי שימת האגודל מעל לזרת שמשמעותו היא שהחזק מגן על החלש.
המכבים הן פה כולנו,

זה הגדוד שגיא מכבר,

פה נלחמנו, פה ניצחנו,

פה כוחנו עוד יגבר



פה נלחמנו, פה ניצחנו

פה כוחנו עוד יגבר



עמוד האש ילך לפנינו,

בדרך חושך יאיר יזהיר

עמוד ענן מאחורינו

פנו דרך מכבים



עמוד ענן מאחורינו

פנו דרך מכבים. המכבים.



מכבים חזק

חזק ואמץ
סניפי התנועה

נס ציונה
חדרה
מכבים
נתניה - פולג
ניל"י
בת ים
באר שבע - נווה נוי
באר שבע - נחל עשן
גדרה
גדרה חלוץ (מזרח)
כפר שמואל
מודיעין
רמת גן
כרמי יוסף
ראשון לציון מערב
ראשון לציון מרכז
חולון
קריית גת
כרמי גת
פתחיה
יבנה
זכרון יעקב
באר יעקב
סניפי התנועה > סניפי עבר

נתניה-חשמונאים
אור יהודה
תל אביב
רעננה
פתח תקווה
חולדה
רחובות
נעלה
ירושלים
חיפה
קריית עקרון
מטולה
מזכרת בתיה
אשל הנשיא
ישרש
יד רמב"ם
לפיד
טירת כרמל
מכבי ים (נתניה)
עתלית
"גן ונוף" פתח תקווה
כפר תבור
עומר
בית שמש
רמלה
לוד
רמת גן
רמת השרון
רעננה
טבריה
בני ציון
קריית שמונה
אשקלון
יפו
אריאל
בנימינה
גבעת עדה
בת שלמה
קריית ביאליק
מכבי צעיר בעולם

מכבי צעיר פרוסה במקומות רבים בעולם ובניהם מיאמי דרום אמריקה ומדינות רבות אחרות, הם אינם בקשר ניהולי עם מכבי צעיר ישראל וניהולם מתבצע דרך מכבי עולמי אך קיימות משלחות רבות ומגוונות בין השנים.
BBYO ומכבי צעיר ישראל חתמו על תנועות אחיות ומקימות שיתופי פעולה רבים המתבצעים על ידי משלחות הדדיות.
בוגרים ידועים

יגאל אלון - איש צבא מפקד ופוליטיקאי ישראלי הקים את סניף המכבי הצעיר בכפר תבור
יהודה בארקן - היה שחקן, מפיק, במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי, חניך בסניף מכבי צעיר נתניה.
איתן גינת (אוטו ז'ינייבסקי) - מראשי הצבא היהודי בתנועת ההתנגדות הצרפתית בצרפת
אלי אילדיס - הקים את סניף כרמי יוסף, כיום מנחה טלוויזיה ישראלי בערוץ הספורט
טל גורקי - ראש מועצת פרדסיה
פינקי זוארץ - ראש מועצת בנימינה-גבעת עדה
נטע גרטי - בוגרת סניף גדרה, ושחקנית תיאטרון וטלוויזיה בהווה.
אריק שיבק - בוגר סניף נתניה, מאמן נבחרת ישראל בכדורסל לשעבר ומאמן כדורסל בהווה
רינה מצליח - בוגרת סניף באר שבע, עיתונאית חדשות ערוץ 12
עינת ארליך - בוגרת סניף נתניה, חברה בלהקת התנועה "פעמוני השלום", שחקנית ומנחת טלוויזיה
עידן רפאל חביב - בוגר סניף מכבים רעות, זמר ושחקן בהווה ובנוסף מתחרה ידוע בתחרויות ריאליטי.
משה קפלינסקי - בוגר סניף גדרה, סגן הרמטכ"ל ולשעבר מנכ"ל better place
מוטי לרנר - מחזאי ותסריטאי ישראלי
פרץ לביא - מדריך ורכז סניף בתנועה - נשיא הטכניון וחתן פרס א.מ.ת
איציק כהן - בוגר וחניך בתנועה בסניף יפו - שחקן תיאטרון וטלוויזיה מוצלח.
זאב שק - מדריך בסניף פראג ובתקופת השואה המשיך להדריך במחנה טרזיינשטט - ממייסדי משרד החוץ הישראלי, היה שגריר ישראל בווינה וברומא וביצע עוד מגוון תפקידים במשרד החוץ.
יהושע אלוף - מפקד קורס המדריכים הראשון בתנועה (1934) לאחר הכרזה על ה"מכבי הצעיר" בארץ ישראל (1933) - היה ממייסדי העיסוק בספורט בארץ ישראל ומנהיגי ארגון "מכבי" ותחרויות המכביה. חתן פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה בתרבות הגוף (תשל"ד).
יעקב חודורוב - בוגר וחניך בסניף ראשון לציון - היה שוער ומאמן כדורגל ישראלי. נחשב לאחד מהשוערים הגדולים ביותר בישראל ולסמל בנבחרת ישראל. חתן פרס ישראל לשנת תשס"ו.
אופיר פינס-פז - חניך ומדריך בסניף ראשון לציון - פוליטיקאי ישראלי. שימש כחבר הכנסת, שר הפנים ושר המדע, התרבות והספורט מטעם מפלגת העבודה. לאחר פרישתו מן החיים הפוליטיים, ייסד את המכון לחקר השלטון המקומי באוניברסיטת תל אביב ומאז, הוא עומד בראשו. החל מ-2014 שימש כיו"ר איגוד ההתעמלות עד למינויו של רז פלד.
שולמית לבנת - זמרת, פעילה פוליטית ואשת ציבור ישראלית.
קבוצת עבודה ברעננה
חטיבת הנגב הגדוד השני הכשרת מכבי הצעיר
פלוגה ה הדרומית - גרעין ד - מכבי צעיר - גבעת חיים
אימוני הים של הפלמ"ח בקיסריה פלוגה ה - בקורס ימי קצר בקיסריה - שדות ים - מכבי צעיר גרעין ד
פלוגה ה הדרומית - בגבעת חיים- גרעין ג של מכבי צעיר
שלט מידע על קיבוץ הסוללים
כרטיס חבר מכבי הצעיר
כרזת פרסום למרוץ הלפיד 1949
מרוץ הלפיד בהרי ירושלים בשנות החמישים המוקדמות
יו"ר ההנהגה של המכבי הצעיר, משה אידלשטיין, מדליק את לפיד מודיעין, מול קברות המכבים, הנמצאים מעברו הירדני של הגבול. נושא את הלפיד ראשון הרצים דב גולדברד (18 בדצמבר 1955)
כרזה המכריזה על "מרוץ הלפיד המסורתי", 1949
דרגת ג' מחנאית - מכבי צעיר
סמל מכבי צעיר במהלך טקס אש בסניף נס-ציונה
ג'יימס ספיד

ג'יימס ספיד (באנגלית: James Speed;‏ 11 במרץ 1812 –  25 ביוני 1887) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. ב-1864 הוא מונה על ידי נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן כתובע הכללי של ארצות הברית. קודם לכן הוא היה חבר בית המחוקקים של קנטקי.
ראשית חייו

ג'יימס ספיד נולד במחוז ג'פרסון שבקנטקי לשופט ג'ון ספיד ולאשתו השנייה, לוסי גילמר פריי. הוא היה נצר לקרטוגרף האנגלי ג'ון ספיד ואחיו של ג'ושוע פריי ספיד, פוליטיקאי בזכות עצמו וידיד קרוב של אברהם לינקולן. הוא סיים את לימודיו בקולג' סנט ג'וזף בברדסטאון, קנטקי ולמד משפטים באוניברסיטת טרנסילבניה. ב-1833 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין.
ראשית הקריירה

ב-1841 הכיר ספיד את עורך הדין ונשיא ארצות הברית לימים, אברהם לינקולן, כאשר זה האחרון שהה בבית משפחת ספיד בלואיוויל, כשעשה בביקור אצל אחיו ג'ושוע, שאתו הוא התיידד כאשר חי בספרינגפילד, אילינוי. במהלך ביקורו של לינקולן, נפגשו השניים על בסיס יומיומי ודנו בסוגיות משפטיות ובענייני השעה. ג'יימס ספיד השאיל ללינקולן ספרים מספרייתו המשפטית.
שלא כמו אחיו ג'ושוע, התנגד ג'יימס ספיד לעבדות והיה פעיל במפלגה הוויגית. ב-1847 הוא נבחר לבית הנבחרים של קנטקי. בשלב מוקדם זה של הקריירה שלו, הוא כבר דחף לשחרורם של השחורים מכבלי עבדותם. עם זאת, ציבור המצביעים בקנטקי לא היה שותף לדעותיו אלו, וב-1849 לא עלה בידו להיבחר כנציג לוועידה החוקתית של קנטקי.
בשנים 1851–1854 היה ספיד חבר במועצת העיר לואיוויל, כולל שנתיים כנשיא המועצה. הוא שימש כפרופסור במחלקה למשפטים של אוניברסיטת לואיוויל בשנים 1856–1858, ובהמשך שב ללמד שם בשנים 1872–1879. הוא היה אחד ממייסדי משרד עורכי הדין "סטייטס והרביסון" (Stites & Harbison).
מלחמת האזרחים

כאשר פריצתה של מלחמת האזרחים הלכה וקרבה, היה ספיד פעיל במאמצים להשאיר את קנטקי באיחוד. הוא גם היה המפקד של משמר הבית של קנטקי. ב-1861 הוא נבחר לסנאט של קנטקי והיה שם למנהיג תומכי האיחוד. ב-1862 הוא הגיש הצעת חוק לעיקול רכושם של תומכי הקונפדרציה בקנטקי.
בדצמבר 1864 מינה הנשיא לינקולן את ספיד כתובע הכללי של ארצות הברית. לאחר רצח לינקולן החל ספיד להיות מעורב יותר ויותר בפעילותם של הרפובליקנים הרדיקלים ודחף לאפשר לגברים אפרו-אמריקאים להצביע. עקב אכזבתו מהנשיא הדמוקרטי לשעבר, אנדרו ג'ונסון, התפטר ספיד מתפקידו ביולי 1866 ושב לעסוק בעריכת דין.
לאחר המלחמה

ספיד היה נציג לוועידת האיחוד הלאומי (National Union Convention) ונבחר לשמש כנשיא הוועידה. עם זאת, השקפותיו בסוגיות הגזעיות לא זכו לאהדה בקנטקי. ב-1867 הוא התמודד בבחירות לסנאט של ארצות הברית כאשר בעל בריתו של הנשיא ג'ונסון, הסנאטור ג'יימס גתרי פרש עקב מצב בריאותו. ציבור הבוחרים בחר במקומו בדמוקרט תומאס מקארי.
ב-1868 התמודד ספיד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית לסגן הנשיא, אך תחת זאת בחרה ועידת המפלגה בסקיילר קולפקס.
ספיד גם התמודד ב-1870 על מושב המחוז החמישי של קנטקי בבית הנבחרים של ארצות הברית במקומו של הדמוקרט אסא גרובר, שהואשם בחוסר נאמנות, אך שמו טוהר והוא סיים את תקופת כהונתו. עם זאת, בחר ציבור הבוחרים בדמוקרט בויד וינצ'סטר. ספיד גם היה נציג לוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית ב-1872.
ספיד נבחר כעמית מדרגה שלישית של המסדר הצבאי של הלגיון הנאמן של ארצות הברית, כאות הוקרה לשירותו במלחמת האזרחים.
מותו

ג'יימס ספיד נפטר בלואיוויל ב-25 ביוני 1887 ונטמן בבית הקברות קייב היל שבעיר. אחוזת משפחתו, פרמינגטון, רשומה כיום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים, ובעוד ששטח החווה צומצם באופן משמעותי, בית האחוזה שוקם והפך למקום מפגש מקומי המתמקד באירועים ההיסטוריים שהתרחשו בו.
בתרבות הפופולרית

בסרט "החיים הדרמטיים של אברהם לינקולן" (The Dramatic Life of Abraham Lincoln) משנת 1924 גילם את דמותו של ספיד ויליאם פון הרדנבורג.
בסרט הטלוויזיה "היום בו לינקולן נורה" (The Day Lincoln Was Shot) משנת 1998 גילם את דמותו ג'ון לסקו.
בסרט לינקולן משנת 2012 גילם את דמותו ריצ'רד טופול.
הערות שוליים

↑  Phelps, Shirelle; Lehman, Jeffrey, eds. (2005). "Speed, James". West's Encyclopedia of American Law (Volume 9, 2nd ed.). Detroit, MI: Gale. pp. 325–326.
↑  Donald, David Herbert (1995). Lincoln. New York: Touchstone. p. 88.
↑  Louisville, KY - Stites & Harbison
↑  JAMES SPEED (1864–1865) - Miller Center
↑  "Farmington Historic Home - Life on a Kentucky Plantation".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271311405171  ISNI: 0000 0000 2849 5421  LCCN: n86114954  NARA: 10570482  SNAC: w6ff40pt  SUDOC: 130596183  VIAF: 23626485   WorldCat (עם VIAF): 23626485
1924 בברית המועצות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1923     | דגל רוסיה | 1924  בברית המועצות |  »»»  1925   1926  1927 |
כל ערכי השנים בברית המועצות אירועים בולטים בעולם ב-1924 לוח שנה של שנת 1924
1924 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה השביעית למהפכת אוקטובר.
הנהגה

ראש הממשלה - ולדימיר לנין (עד 21 בינואר), אלכסיי ריקוב (ב-3 בפברואר)
יושב ראש הוועד הפועל המרכזי - מיכאיל קלינין
מעשית, השליטה בניהול המדינה הייתה בידי הטרויקה ("השלישייה"): יוסיף סטלין (המזכיר הכללי של מפלגת הבולשביקים), לב קמנייב (סגן מועצת הקומיסרים העממים) וגריגורי זינובייב (יושב ראש הקומינטרן ויושב ראש הסובייט של פטרוגרד)
אירועים בולטים

ינואר – התקוממות עממית נגד השלטון הסובייטי באזור מחוז אמור.
1 בינואר – תחילת הוצאה לאור של העיתון "הכוכב האדום" - העיתון הרשמי של הצבא האדום
21 בינואר – ולדימיר לנין נפטר לאחר מחלה ממושכת
26 בינואר – העיר פטרוגרד משנה את שמה ללנינגרד
27 בינואר – הטמנת גופתו של לנין במאוזולאום בכיכר האדומה
29 בינואר – תחילת קבלת חברי המפלגה החדשים לציון פטירת המנהיג ("גיוס לנין")
31 בינואר – ועידת הסובייטים ה-2 מאשרת את חוקת המדינה
1 בפברואר – בריטניה מכריזה על הכרתה בברית המועצות
3 בפברואר – אלכסיי ריקוב מונה ליושב ראש מועצת הקומיסרים העממיים (ראש הממשלה)
5 בפברואר – רפורמה מונטרית. 50 אלף רובל ישנים מוחלפים ברובל חדש.
7 בפברואר – איטליה מכריזה על הכרתה בברית המועצות
25 בפברואר – ועידת המפלגה הקומוניסטית המקומית בבוכרה מקבלת החלטה על תמיכה בשינוי גבולות בין הרפובליקות באזור
1 באפריל – תחילת הוצאה לאור של ירחון "בולשביק" - הירחון הרשמי של המפלגה
12 במאי – הכרזה על שמורת טבע הקווקז המערבי. בשנת 1999 שמורת טבע זו קיבלה סטטוס של אתר מורשת עולמית.
21 במאי – בישיבה של הוועד המרכזי של המפלגה הוחלט לא לתת ביטוי לצוואה של לנין לפיה אין להשאיר את יוסיף סטלין בראש המפלגה. החלטה התקבלה ברוב קולות בתמיכה של גריגורי זינובייב ולב קמנייב.
23 במאי – תחילת ישיבות של הוועידה ה-13 של המפלגה.
26 במאי – טיסה ראשונה של מטוס מדגם ANT-2 מתכנון של אנדריי טופולב. זה היה מטוס ראשון הבנוי ממתכת מתוצרת ברית המועצות.
31 במאי – סין מכריזה על הכרתה בברית המועצות
2 ביוני – הפוליטביורו של המפלגה מקבל החלטה על שינויי הגבולות בין הרפובליקות במרכז אסיה
17 ביוני – ישיבות הוועידה ה-5 של הקומינטרן. במהלך הוועידה היו הרבה נאומים עם התקפות נגד תומכי לאון טרוצקי
1 באוגוסט – הכרזה על עיטור הדגל האדום של ברית המועצות
26 באוגוסט – שינוי שם העיר פטרוגרד ללנינגרד
28 באוגוסט – מרד נגד השלטון בגאורגיה
23 בספטמבר – שיטפון גדול בלנינגרד. מפלס המים עלה בכ-3.8 מ' מעל המפלס הרגיל.
28 באוקטובר – צרפת מכריזה על הכרתה בברית המועצות
אוקטובר – לאון טרוצקי מפרסם את הספר עם תיאור אירועי מהפכת אוקטובר. בספר הוא תוקף בחריפות התנהגות זינובייב וקמנייב בזמן המהפכה.
27 באוקטובר – הקמת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית והרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטורקמנית. מספר הרפובליקות שמרכיבות את ברית המועצות גדל ל-6.
14 בנובמבר – שינוי שם של העיר יקטרינבורג לסברדלובסק
נולדו

19 במרץ – לב קולידז'נוב, במאי סובייטי (נפטר ב-2002)
15 במרץ – יורי בונדארב, סופר סובייטי (נפטר ב-2020)
5 בפברואר – אלכסנדר מטרוסוב, מגיבורי מלחמת העולם השנייה המפורסמים של ברית המועצות (נפטר ב-1943)
28 באפריל – דונאטס בניוניס, שחקן סובייטי ממוצא ליטאי (נפטר ב-2014)
9 במאי – בולט אוקודז'בה, משורר סובייטי ממוצא גאורגי (נפטר ב-1997)
19 ביוני – ואסיל ביקוב, סופר סובייטי (נפטב ב-2003)
20 ביולי – טטיאנה ליוזנובה, במאית סובייטית (נפטרה ב-2008)
8 בנובמבר – דמיטרי יאזוב, מצביא סובייטי
23 בדצמבר – מיכאיל וודיאנוי, שחקן סובייטי ממוצא אוקראיני (נפטר ב-1987)
נפטרו

21 בינואר – ולדימיר לנין, מהפכן רוסי, ממנהיגי הבולשביקים (נולד ב-1870)
24 בינואר – מיכאיל רודזיאנקו, מדינאי רוסי (נולד ב-1859)
9 באוקטובר – ולרי בריוסוב, משורר רוסי (נולד ב-1873)
27 בינואר: הטמנת גופתו של לנין במאוזולאום על הכיכר האדומה (תצלום של המאוזוליאום של לנין ממרץ 1925)
מרד אוגוסט (אוגוסט-ספטמבר 1924)
מקסימיליאן דה אנגליס

| --- | --- |

מקסימיליאן דה אנגליס
 לידה:  2 באוקטובר 1889 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  6 בדצמבר 1974 (בגיל 85) גראץ, אוסטריה אוסטריה
 מקום קבורה:  Friedhof St. Leonhard 
 מדינה:  גרמניה, אוסטריה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הטרזיאנית 
 השתייכות:  האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית   אוסטריה הרפובליקה האוסטרית הראשונה   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1910–1945 (כ־35 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל התותחנים (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-76   מפקד הקורפוס ה-44   מפקד הארמייה השישית   מפקד ארמיית הפאנצר השנייה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
גנרל מקסימיליאן דה אנגליס (בגרמנית: Maximilian de Angelis;‏ 2 באוקטובר 1889 – 6 בדצמבר 1974) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

דה אנגליס נולד ב-2 באוקטובר 1889 בבודפשט, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1910 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-42, ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. דה אנגליס השתתף בלחימה בגליציה ובדרום פולין, ובהמשך שירת כקצין מטה בדיוויזיה ה-8 ובדיוויזיה ה-88. בסוף המלחמה נפל דה אנגליס בשבי האיטלקי, ממנו שוחרר ב-12 באוקטובר 1919. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטור צלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף דה אנגליס לצבא האוסטרי, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-8 ביולי 1921 הועלה דה אנגליס לדרגת מיור, וב-1 בינואר 1926 מונה לקצין מטה בחטיבה ה-3. ב-1 בנובמבר 1927 מונה למדריך טקטיקה בבית הספר לחי"ר, וב-15 בינואר 1929 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 בספטמבר 1933 מונה לקצין ההדרכה בחטיבה ה-1, וב-28 ביוני 1933 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 בספטמבר 1934 מונה לראש ועידת שביתת הנשק במשרד המלחמה, וב-1 באוגוסט 1935 מונה למדריך בכיר בבית הספר לפיקוד ומטה בווינה.
דה אנגליס היה תומך נלהב בנאצים, ובשנת 1934 היה מהקצינים שתמכו בניסיון ההפיכה של הנאצים. ב-13 במרץ 1938 מונה ל-3 ימים כשר המלחמה בממשלתו הנאצית של ארתור זייס-אינקווארט. עם סיפוח הצבא האוסטרי לורמאכט, הועלה דה אנגליס ב-1 ביולי 1938 לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-30. ב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-15, וב-19 ביוני 1939 מונה לקצין מטה בקבוצת הארמייה השלישית.