stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חן מענית
חשיפות עיתונאיות בולטות

ב-2012 חשף כי מתקיימים מגעים מתקדמים להסדר טיעון עם שולה זקן בתיק הולילנד, ולפיה ההסדר יכלול הודאה באשמה של זקן בחלק מסעיפי האישום, ובתמורה לכך לא תגיש הפרקליטות ערעור נגדה בפרשת טלנסקי תוך שהיא תדרוש עונש קל, הסכם שלבסוף יושם.
ב-2018 חשף כי עורך הדין יעקב וינרוט שילם כ-12 מיליון שקל לרשות המיסים בגין טענות של הרשות לחוב מס שהיה שנוי במחלוקת בין שני הצדדים.
בפברואר 2024 פרסם דו"ח של הסניגוריה הציבורית אודות הצפיפות ותנאי הכליאה הקשים בבתי הכלא בישראל לאחר מעצרי פלסטינים וערביי ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל.
הערות שוליים

↑  אלכסנדר כץ, ועוד חדשות מגלובס: חן מענית יהיה ראש מחלקת תחקירים, באתר אייס, 13 בדצמבר 2017
↑  ענת קם, חן מענית עוזב את “גלובס” ועובר ל “הארץ”, באתר כסית, ‏7 ביוני 2021
↑  ציוץ של חן מענית ברשת החברתית טוויטר, 1 ביולי 2021.
↑  חן מענית, ‏מגעים מתקדמים להסדר טיעון עם שולה זקן בתיק הולילנד, באתר גלובס, 4 בנובמבר 2012
↑  חן מענית, ‏בלעדי: יעקב וינרוט שילם לקופת המדינה יותר מ-12 מיליון שקל | בלעדי, באתר גלובס, 8 באפריל 2018
↑   חן מענית, הסנגוריה הציבורית: קרוב למחצית מהעצורים והאסירים מוחזקים בצפיפות קשה מאז המלחמה, באתר הארץ, 6 בפברואר 2024
ואיפאהו

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  הוואי הוואי
 מחוז:  מחוז הונולולו
 שטח:  6.8 קמ"ר
 גובה:  19 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב:  43,485 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  4,974.1 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  21°23′32″N 158°00′38″W﻿ / ﻿21.39222°N 158.01056°W﻿ / 21.39222; -158.01056 
 אזור זמן:  UTC -10
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הוואי מוגדלת) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטואיפאהו(למפת הוואי רגילה) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטואיפאהו   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
וואיפאהו (בהוואית: Waipahu) הוא יישוב במחוז הונולולו שבאי אוהאו שבמדינת הוואי שבארצות הברית. מקור השם בהוואית וואיפאהו הוא צירוף של שתי מילים: "וואי" שמשמעותה מים והמילה "פאהו" שמשמעותה פרץ או פיצוץ של כוח. לפני בוא המערב לאזור, היישוב וואיפאהו הייתה הבירה של האי אוהאו (לעומת הונולולו כיום). ההוואים הקדומים התענגו במעיין שביישוב שנקרא "מעיין וואיפאהו". במפקד האוכלוסין של שנת 2000 נמנו ביישוב וואיפאהו 33,108 איש. שטחו של היישוב הוא כ-6.8 קמ"ר והצפיפות בה עומדת כ-4,974.1 לקמ"ר. ביישוב שני בתי ספר תיכוניים והמיקוד שלה הוא 96797.
חיים (גופן)

גופן "חיים" (למעלה) ו"חיים צר" (למטה)
חיים הוא גופן עברי, שעוצב בשנות העשרים בהונגריה על ידי פסח עיר-שי, שקרא לגופן על שמו של חיים נחמן ביאליק. עיר-שי עלה לארץ ישראל ב-1925 ועיצב כרזות עם הגופן. יאן לוויט, שביקר בארץ ישראל ב-1929, הכליל את האות בקובץ טיפוגרפי פרי עטו ועל כן היא רשומה במקרים רבים על שמו של לוויט.
הגופן עוצב בהשפעת סוגי הכתב החדשים של אותה התקופה, שאופיינו באותיות פשוטות וחסרות תגים (סן-סריף), ותאמו את אסכולת הבאוהאוס.
חשיבותו של הגופן היא בכך שהיה הגופן העברי הראשון שהציג את האות העברית בקוויה הבסיסיים בלבד, ללא עיטורים נוספים, תוך שימוש בקווים ישרים ובצורות הגאומטריות הפשוטות ביותר האפשריות. עיצוב זה נתפס כחדשני כיוון שהיווה ניגוד לסגנונות עיצוב האות שהתבססו על הכתב המסורתי והתנ"כי, כדוגמת כתב סת"ם. חידוש נוסף בעיצוב הגופן הוא בכך שעובי הקווים האופקיים והקווים האנכיים ברוב האותיות זהה.
כיום נפוצות גרסאות רבות של הגופן, חלקן רגילות או מודגשות ("חיים שמן") וחלקן מוצרות ("חיים צר"). הגרסה הפופולרית ביותר היא הגרסה שעוצבה על ידי המעצב שמואל גוטמן, מכיוון שהיא מופצת ביחד עם תוכנת Microsoft Office.
השימוש המרכזי כיום בגופן "חיים" הוא בכותרות ראשיות בעיתונות היומית בישראל, וכן במודעות אבל ובפשקווילים. הגופן נתפס בדרך כלל כ"חזק" ו"עוצמתי", בניגוד לגופנים העדינים יותר המשמשים בכתבות בעיתון או בספרים, כגון פרנק-ריהל. השימוש השיטתי הראשון בישראל בגופן זה היה במגזין העולם הזה, אשר עשה בו שימוש לטובת כותרות צעקניות ומעוררות מחלוקת. מאוחר יותר עברו גם העיתונים היומיים המרכזיים בישראל ("חדשות", "ידיעות אחרונות" ו"מעריב", אך לא "הארץ") להשתמש בגופן זה לטובת הכותרות הראשיות שלהם. לעיתים, בעיקר סביב אירועים אקטואליים ייחודיים, נעשה שימוש בעיתונים אלה בכותרות ראשיות בעלות מילה אחת או שתיים, כאשר עיצובו של הגופן "חיים" מעניק להן עוצמה וחשיבות.
אחד השימושים המוכרים בגופן "חיים" הוא בלוגו של תנועת "שלום עכשיו", שעוצב בידי דוד טרטקובר. המילה "שלום" כתובה בגופן קורן, שהוא בעל קונוטציות תנ"כיות ומסורתיות, ואילו המילה "עכשיו" כתובה בגופן "חיים" שמשדר הרגשה של מודרניות ועוצמה. טרטקובר עצמו העיד כי השילוב בין שני הגופנים, המייצגים כל אחד אסכולה עיצובית שונה, נחשב כפריצת דרך וסתר את החוקים המקובלים בעיצוב.
שימוש מוכר נוסף בגופן הוא בלוגו של קבוצת הכדורגל הפועל תל אביב.
הערות שוליים

↑  הערה לביוגרפיה
↑  אסתי סגל, ‏דוד טרטקובר - תבנית נוף מולדתו, באתר גלובס, 14 במאי 2008
| כתב עברי |
| --- | --- | --- |
| מערכות אלפבית | אלפבית פרוטו-כנעני • אלפבית פיניקי • אלפבית עברי עתיק  • אלפבית ארמי • אלפבית עברי |  |
| וריאציות של אלפבית עברי | כתב רש"י • כתב סת"ם • כתב רהוט • סוליטריאו |  |
| שונות | כתיב עברי • ליטון של עברית • טעמי המקרא • אותיות מנצפ"ך • גרש • אם קריאה • הגיית העברית • גימטריה |  |
| ניקוד | ניקוד טברני • ניקוד בבלי • ניקוד ארץ־ישראלי • ניקוד ארצישראלי-טברני • ניקוד שומרוני • ניקוד העברית בת ימינו • כתיב מלא |  |
| גופנים עבריים | דוד • אריאל • פרנק-ריהל • קורן • מרים • נרקיס • חיים • דרוגולין • הדסה • הצבי • כתב רש"י • סת"ם • שלום • ירושלמי • וילנא • אלף |  |
| אלפבית עברי | א • ב • ג • ד • ה • ו • ז • ח • ט • י • כ • ל • מ • נ • ס • ע • פ • צ • ק • ר • ש • ת |  |
| שפות הנכתבות בכתב עברי | עברית • ארמית • יידיש • ערבית יהודית • לאדינו |  |
חיים מאושרים

"חיים מאושרים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן והזמר-יוצר הישראלי נתן גושן. השיר יצא לאור ב-10 בספטמבר 2020, בהוצאת חברות התקליטים שרית הפקות וארומה מיוזיק, כסינגל החמישי מתוך אלבום האולפן השישי של בן זקן, מועבט.
רקע והוצאה

השיר נכתב על ידי נתן גושן, הולחן על ידי גושן וסתיו בגר והופק על ידי בגר. בשיר עצמו בן זקן מבצעת קטע ראפ לראשונה. לפני כן, גושן ביצע חלק מהשיר בלייב בגלגלצ, שפורסם בפברואר 2019 בערוץ היוטיוב שלהם, בשם "פריסטייל", ובו בתים נוספים שלא הופיעו בשיר המקורי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר, העלתה בן זקן לערוץ היוטיוב שלה את וידאו הקליפ המלא של השיר. כמו כן, הקליפ מציג בתוכו את בן זקן יושבת על ספה לצד חברה (השחקנית נגה בסמן) ומבצעת אתה השיר במהלך הקליפ מופיע גושן באותה ספה עם החברה ומבצע את השיר.
ביקורת

דודי פטימר ממעריב אונליין העניק לשיר ביקורת מעורבת: "ההפקה המוזיקלית היא פופית נוסחתית סטנדרטית והפזמון די מיינסטרימי ופוטנציאלי אבל נראה כאילו ניסו לייצר בכוח 'הכלאה' בין חלקי השיר כדי לסמן 'וי' על עוד להיט, מה שקשה לי להאמין שיקרה הפעם (למרות שאין ספק שתחנות הרדיו והמדיות השונות ישמיעו את השיר בגלל האמנים אך לא בשל השיר עצמו) וחבל כי ציפיתי ליותר משיתוף הפעולה המעניין הזה שמתפספס, לטעמי".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 2 |  |
|  ישראל | Noise Chart | 1 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 8 בנובמבר 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | ארומה מיוזיק |  |
הערות שוליים

1 2 3 4   נתן גושן ועדן בן זקן - חיים מאושרים (Prod by. Stav Beger), סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:33)
↑  - ערוץ 7, השיר החדש של נתן גושן - מצאנו את הגרסה המקורית, באתר ערוץ 7, 9 בנובמבר 2020
↑  דודי פטימר, ‏מדור "חם באוזן": עדן בן זקן ונתן גושן מפספסים, דודו אהרון מרגש, באתר מעריב אונליין, 11 בנובמבר 2020
↑  חיים מאושרים, נבדק ב-2020-07-01
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godparent" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" ‏•‏‏ "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
| נתן גושן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נתן גושן • בין כל הרעשים • דברי איתי יותר • שלושים • באתי לחלום |  |
| אלבומי פסקול | סיפור אחר |  |
| פילמוגרפיה | סיפור אחר |  |
| ערכים קשורים | יוניסל • NMC • טדי יזמות והפקות |  |
| נתן גושן - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| נתן גושן | "כל מה שיש לי" • "איפה את" • "גבולות הגיון" • "יודע" • "פנים אחרות" |  |
| בין כל הרעשים | "עוד" • "מה אם נתנשק" • "רץ לשום מקום" • "למרות הכל" |  |
| דברי איתי יותר | "סערה" • "דברי איתי יותר" • "Thinking About It (Let It Go)" |  |
| שלושים | "זה שלנו" • "חיכיתי" • "26" • "דור הסתלבט" |  |
| סיפור אחר | "סיפור אחר" |  |
| באתי לחלום | "באתי לחלום" • "מתגעגעת" • "חזרי אלי" • "נחכה לך" • "הכל פה יגמר" • "היום יהיה שמח" • "סופר נשימות" |  |
| סינגלים נוספים | "כחומר ביד היוצר" • "Home" • "חיים מאושרים" • "אשרי יושבי ביתך" • "שני ילדים בעולם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "הייתי כאן" • "מתחילים מחדש" |  |
חן עזרא

חן עזרא (נולד ב־19 בינואר 1989) הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירה > קריירת נבחרות

לזכותו של עזרא תשע הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל. ב-7 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק מול נבחרת אזרבייג'ן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. את שער הבכורה שלו בנבחרת כבש במשחק ידידות מול נבחרת הונדורס שנערך ב-2 ביוני 2013.
תארים

גביע המדינה: 2015/2016
מלך הבישולים של ליגת העל: 2012/2013
הערות שוליים

↑  דורון בן דור, ‏חן עזרא: התפללתי לכבוש ראשון בסמי עופר, באתר ONE‏, 16 בספטמבר 2014
↑  עמית גולדשטיין‏, חן עזרא חתם בהפועל תל אביב: "חיפשתי מקום שיהיה עבורי בית", באתר וואלה, 5 ביולי 2016
↑  אופיר סער‏, בית"ר ירושלים: חן עזרא חתם לשנה וחצי, באתר וואלה, 16 בינואר 2017
↑  איציק כלפי, ‏רשמית: חן עזרא חתם בהפועל ב"ש לשנתיים, באתר ONE‏, 4 ביוני 2018
↑  מוטי פשכצקי, ‏עזרא חתם באומוניה: לא קיבלתי צ'אנס בב"ש, באתר ערוץ הספורט, 23 ביולי 2019
↑  רז זהבי, ‏סעיף השבת בחוזהו של עזרא בקפריסין, באתר ערוץ הספורט, 26 ביולי 2019
↑  בכורה לעזרא בניצחון אומוניה ניקוסיה, באתר ערוץ הספורט, 27 ביולי 2019
↑  שער בכורה לחן עזרא באומוניה ניקוסיה, באתר ערוץ הספורט, 15 בינואר 2020
↑  מוטי פשכצקי, ‏חן עזרא: "היו לי פרפרים בבטן כשעליתי", באתר ערוץ הספורט, 6 בפברואר 2020
↑  שמעון אלבז, "זה הסוף, אני פורש" | חן עזרא תולה את הנעליים, באתר ynet, 13 ביוני 2022
חורבת טרבנת

מצפה
רמון
מצפה
רמון
חורבת טרבנת (בערבית: ח'רבת טרבנה) הוא אתר ארכאולוגי בעמק יזרעאל.
האתר

חורבת טרבנת שוכנת כ-3 ק"מ צפונית מערבית לעפולה, סמוך למסילת רכבת העמק, והוא כולל שטח חפור של כ-400 מ"ר. חלקו נמצא תחת המסילה העות'מאנית, וחלקו עדיין לא נחפר.
המשלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל בראשות קלוד קונדר והוריישו קיצ'נר ציינה במפת הקרן לחקר ארץ ישראל את המקום כ"Tarbaneh" כשמו הערבי, ותיארה אותו כ"שרידי חורבות".
האתר נחפר בסוף שנת 2010 ובקיץ 2011 כחלק מההכנות לחידוש קו רכבת העמק, בניהולו של הארכאולוג עבדאללה מוקארי מרשות העתיקות.
המקום מזוהה על ידי  חוקרים רבים עם העיר "טרבנת" או "טרכנת" המוזכרת בתלמוד הירושלמי כעיר יהודית, אך יש שזיהו את טרבנת התלמודית במקומות אחרים.
ממצאים

הממצאים באתר מתוארכים לתקופה הרומית, לתקופה הביזנטית ולראשית התקופה הערבית בארץ ישראל, מן המאה הרביעית ועד המאה ה-6.
בצד המערבי של האתר התגלה בית מגורים, ולצדו באר מים עם אנטיליה, ואולי גם שרידי בריכה שמולאה ממימי הבאר. תעלת מים הובילה מאזור הבאר עד לבריכת מים בצדו השני של האתר, בגודל של כ-4 מטרים רבועים. בבריכה נמצאו שברי פסל שיש מוחלק של הרקולס לאחר שגבר על האריה מנמאה, בגובה כחצי מטר, עובדה המובילה להשערה שהבריכה שימשה כבית מרחץ. פסל השיש דומה להפליא לפסל הרקולס שנמצא בנפולי (אנ'), ולכן משערים שמקורם באותו בית יוצר.
בנוסף נמצאו שרידי פסיפסים, שברי כלי חרס וזכוכית ומטבעות.
הערות שוליים

↑  ישעיהו פרס (אנציקלופדיה טופוגרפית-היסטורית, חלק ב עמ' 308), ישעיהו גפני (חינוך קטנים בתקופת התלמוד- מסורת ומציאות, בתוך: 	חינוך והיסטוריה: הקשרים תרבותיים ופוליטיים, 1999, הערה 29); שמואל קליין (ארץ הגליל, תשכ"ז, עמ' 110); זאב ספראי (הקהילה היהודית בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד, תשנ"ה, עמ' 56); ועוד, וזו גם גרסתה הרשמית של רשות העתיקות.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת מגילה,  פרק ד', הלכה ה'.
↑  שי"ר, זכריה פרנקל (מבוא הירושלמי יג א) ועוד זיהו את טרכנת עם טרכון, חבל ארץ ממזרח לרמת הגולן; ר' יהוסף שווארץ (תבואות הארץ שכב), ר' יעקב יצחקי ועוד זיהו אותה עם דרבנט שבדאגסטן (ראו: חן ברם, קטגוריזציה אתנית וריבוי תרבויות - "מבט מהשוליים": יהודי קווקז בין אירופה ואסיה, 2008.); ר' ישראל זאב הלוי הורביץ (ארץ ישראל ושכנותיה עמ' 305) זיהה אותה עם טריכיאה שלחוף הכנרת.
↑  פסל נדיר של הרקולס נחשף בחרבת טרבנת שבעמק יזרעאל (אוגוסט 2011),אתר רשות העתיקות
↑  שי זמיר, פסל נדיר של הרקולס נחשף בעמק יזרעאל, באתר ynet, 15 באוגוסט 2011
טרבנה (טרבנת) במפת הקרן לחקר ארץ ישראל. ניתן לראות מדרום-מזרח את אל-עפולה (לימים, העיר עפולה)
השוק הבין-לאומי של רנז'יס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שוק אוכל, שוק סיטונאי 
 מיקום:  Rungis 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1969
 תאריך פתיחה רשמי:  1969 
 קואורדינטות:  48°45′35″N 2°21′13″E﻿ / ﻿48.75972222°N 2.35361111°E﻿ / 48.75972222; 2.35361111
 אתר רשמי
 he
 
אזור הבשר בשוק הסיטונאי של רנג'יס, 2008
פביליון הדגים ופירות הים הטריים ברנג'יס, 2011
השוק הבין-לאומי של רנז'יס (בצרפתית: Marché International de Rungis) הוא השוק הסיטונאי העיקרי של פריז, הממוקם בקומונה של רנז'יס, בפרווריה הדרומיים. זהו שוק המזון הגדול בעולם.
מאז ראשיתו במאה ה-10, היה השוק העיקרי של פריז ממוקם במרכז העיר, בשטח בן 100 דונם בלה אל. השוק נעשה קטן מכדי לאכלס את דרישות העסקים, וב-1969, הועבר לפרוורים. הקומונה של רנז'יס נבחרה בשל הגישה הקלה אליה ברכבת ובכביש המהיר ובשל קרבתה לנמל התעופה אורלי.
השוק הוא רכושה של הממשלה הצרפתית והוא מנוהל בידי Semmaris ‏(Société d'Economie Mixte d'Aménagement et de gestion du marché d'intérêt national de Rungis). מספר הסיטונאים רב והתחרות קשה. השוק נפתח בשעה אחת אחרי חצות ונסגר בשבע בבוקר. הלקוחות הם אנשי מקצוע, מפיצים ומסעדות. יש פיקוח וטרינרי ובטיחותי קפדני. פסולת השוק ממוחזרת ומשתמשים באנרגיה שלה כדי להפעיל את הכבשן שמחמם את השוק ואת שדה התעופה אורלי הסמוך.
בשנת 2000 זכתה חברת Semmaris המפעילה את השוק, יחד עם שותפים ישראלים במכרז לתכנון שוק סיטונאי חדש סמוך למחלף מסובים, במקום השוק הסיטונאי בתל אביב. התוכנית לא יצאה לפעול לבסוף.
נתונים

קבוצת המבנים מכסה שטח של 2320 דונם;
במקום עובדים 13,000 אנשים מדי יום;
לשוק נכנסים 26,000 כלי רכב מדי יום (מתוכם 3,000 הם משאיות כבדות);
מדי שנה מובאים 1,698,000 טונות של מוצרים;
זהו השוק הסיטונאי בעל המחזור הגדול ביותר בעולם.
הערות שוליים

↑  דליה טל, ‏שוק סיטונאי חדש, ליד מסובים, באתר גלובס, 29 באוקטובר 2000
↑  עמר כהן, ‏כישלון בסיטונאות, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 6 במאי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11864846d (data)  GND: 4801824-7  VIAF: 312730427   WorldCat (עם VIAF): 312730427
חיילים היינו וצעירים!

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  הרולד מור, ג'וזף ל' גאלווי 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מלחמת וייטנאם, עיון 
 נושא:  קרב יה דראנג 
 הוצאה
 הוצאה:  רנדום האוס 
 תאריך הוצאה:  1992 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת צה"ל/ פו"ם – המכון לחקר הטקטיקה והפעלת הכוח
 תאריך:  2006
 תרגום:  יגאל אייל
 מספר עמודים:  454
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003941966
 
חיילים היינו וצעירים! (באנגלית: We Were Soldiers Once… And Young) הוא ספר המתאר את קרב יה דראנג בעמק יה דראנג בווייטנאם, שהתרחש באמצע נובמבר 1965 והיה הקרב רחב ההיקף הראשון של צבא ארצות הברית במלחמת וייטנאם. הספר נכתב על ידי הכתב הצבאי ג'וזף גאלווי, שנכח בקרב, ומפקד הקרב לוטננט קולונל הרולד מור, בעקבות הספר נעשה סרט המלחמה חיילים היינו בשנת 2002.
עלילה

הספר מתאר כיצד הכין הקולונל הרולד מור, מפקד הגדוד הראשון של רגימנט הפרשים השביעי שבדיוויזיית הפרשים הראשונה, את אנשיו לקראת המלחמה בווייטנאם. ב-14 בנובמבר 1965 נשלח הגדוד לעמק יה דראנג למשימת "חפש והשמד". הכוח ביצע נחיתת סער במנחת LZ X-Ray (אקס-ריי), על אף שהייתה התרעה כי ביעד ישנה נוכחות ערה של כוחות אויב. ביעד, כך נתברר מאוחר יותר, נערכה חטיבת חי"ר מצבא צפון וייטנאם בת כ-4,000 לוחמים, והגדוד מצא עצמו עד מהרה נתון בקרב קשה. במשך כיומיים התחוללו קרבות עזים מסביב להיקף של אזור הנחיתה אקס ריי, חיילים צפון ווייטנאמים החלו לתקוף ללא הפסקה את העמדות האמריקאיות התפתח קרב מטווחים קצרים תוך שימוש במכונות ירייה, רובים ורימונים. על מנת להדוף את המתקפה קרא מור לסיוע ארטילרי ואווירי שטווחו על מורדות ההר על מנת לעצור את שטף החיילים הצפון ווייטנאמים. כפי שהעיד לימים מור עצמו:
היינו נעולים על טקטיקה של קרב פראי, של תנועה ואש, של קרב הישרדות שבו רק צד אחד מנצח. למפקד בקרב יש שלושה אמצעים כדי להשפיע על הלחימה: אש סיוע – הנוחתת כאן ועכשיו כמבול; נוכחות המפקד בשדה הקרב; השימוש בעתודות והפעלתן.
בבוקר ה-16 בנובמבר נודע כי החיילים הצפון ווייטנאמים החלו לסגת. בשעות אחר הצהריים פנו החיילים של הגדוד הראשון ממנחת LZ X-Ray (אקס-ריי) ריי. ובמתחם נותרו יחידות מהגדוד השני של הרגימנט השביעי, ומהגדוד השני של הרגימנט החמישי.
הספר זכה להמנות ברשימת רבי המכר של העיתון האמריקאי רב ההשפעה הניו יורק טיימס ובביקורת נכתב "הישג מדהים, נייר ועליו מילים עם האפקט של שיש, קראתי את הספר וחשבתי על הספר עיטור הגבורה האדום, זו המחמאה הגבוהה ביותר שאני יכול לתת". גנרל נורמן שוורצקופף אמר: זהו ספר מצוין על היסטוריה צבאית, כתוב בדרך בה היסטוריה צבאית צריכה להכתב".
הערות שוליים

↑  הארולד ג' מור וג'וסף ל' גאלוויי, "חיילים היינו וצעירים", הוצאת צה"ל/ פו"ם – המכון לחקר הטקטיקה והפעלת הכוח, 2006, עמוד 38.
↑  ביקורת על הספר באתר המוקדש לקרב
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויקרס וילדביסט

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 סוג:  מפציץ טורפדו/מפציץ קל
 ארץ ייצור:  בריטניה בריטניה
 יצרן:  ויקרס
 טיסת בכורה:  1928
 תקופת שירות:  1932–1943 (כ־11 שנים)
 צוות:  3
 יחידות שיוצרו:  209 - וילדביסט 197 - וינסנט
 משתמש ראשי:  בריטניה בריטניה
 משתמשים משניים:  ניו זילנדניו זילנד  ספרד
הוויקרס וילדביסט (באפריקאנס: Vickers Vildebeest, גנו) היה מטוס דו-כנפי ודו-מושבי בריטי אשר שימש כמפציץ טורפדו. על אף שטיסת הבכורה בוצעה ב-1928, שירת המטוס בחיל האוויר המלכותי עד למלחמת העולם השנייה, עת פעלו הווילדביסט המבצעיים האחרונים שנותרו כנגד האימפריה היפנית בסינגפור ובג'אווה, ב-1942.
ב-1931 פותחה גרסה מוצלחת הזהה כמעט לחלוטין לווילדביסט, הווינסנט (באנגלית: Vincent), ששימשה כמפציץ קל ובתפקידי סיוע לכוחות קרקע, פעלה בעיקר במזרח התיכון ובמזרח אפריקה ונותרה בשירות מבצעי עד תחילת 1943.
תכנון וייצור > וילדביסט

הוויקרס וילדביסט תוכנן בעקבות מכרז משרד האווירייה הבריטי, מס' 24/25, לבניית מפציץ טורפדו לפעולה מבסיס יבשתי, אשר יחליף את ההוקר הורסלי. אב הטיפוס של הווילדביסט, שסומן כ-Vickers Type 132 הוטס לראשונה באפריל 1928, עם מנוע כוכבי מסוג בריסטול יופיטר סימן VIII. לאחר הערכה ראשונית, נבחן הווילדביסט כחלק מרשימה מצומצמת יותר של מטוסים מתחרים שכללה את הבלאקבורן ביגל וההנדלי פייג' הארה. מכיוון שמנוע היופיטר גרם לרעידות במטוס, הותאם באב טיפוס נוסף, ה-Vicker Type 204, מנוע חדש מסוג ארמסטרונג סידלי פנתר, ולאחר בחינה נוספת, אושרה זכייתו של הווילדביסט במכרז. הבעיות במנוע נמשכו, ונפתרו רק לאחר התקנת גרסה משופרת של היופיטר, שמאוחר יותר נודעה כבריסטול פגסוס.
המטוס היה בעל שלדת מתכת מכוסה בבד, עם זוג סמוכות בין כנפיו, כנפיים אשר היו ממוקמות במדויק זו מעל זו. תא הטייס הקדמי הפתוח היה ממוקם תחת שפת הכנף המובילה העליונה, בעוד עמדת התצפיתן הייתה שקועה יותר וממוקמת בחלקו האמצעי של גוף המטוס. חימושו של המטוס כלל מקלע ויקרס בקוטר 7.7 מ"מ מקובע לירי קדימה בין להבי המדחף, ומקלע לואיס בקוטר 7.7 מ"מ הניתן להזזה בתא האחורי. ההתקן לנשיאת הטורפדו היה ממוקם תחת גוף המטוס בין שתי רגלי כן הנסע.
סדרת הייצור הראשונה הוזמנה על ידי חיל האוויר המלכותי ב-1931 עבור תשעה מטוסים, כאשר המטוס הראשון מסדרה זו טס לראשונה בספטמבר 1932. הזמנות נוספות הגיעו, כאשר בסדרת הייצור הגדולה של גרסת הווילדביסט סימן II נוסף איש צוות שלישי, ו-111 יחידות סופקו לחיל האוויר המלכותי. גרסת הווילדביסט סימן IV הציגה מנוע כוכבי חדש וחזק משמעותית מקודמו, בעל 825 כ"ס, הבריסטול פרסאוס, עם שסתום שרוול ובתוך בית מנוע ששיפר את ביצועיו האווירודינמיים של המטוס: המהירות המרבית עלתה ל-251 קמ"ש ומהירות הנסיקה ל-4.3 מטר לשנייה. לפרסאוס הייתה בעיה של התחממות-יתר, ולכן לא נעשה בו שימוש באזורים בעל אקלים טרופי, מה שהביא לייצור 18 יחידות בלבד מגרסה זו ששירתו בטייסות שבסיסן באי הבריטי.
תכנון וייצור > וינסנט

ב-1931 תכננה ויקרס, כפיתוח פרטי, גרסה של הווילדביסט אשר תשמש כמטוס לסיוע לכוחות יבשה, ותחליף את הווסטלנד ואפיטי והפיירי IIIF שהיו פרוסים במזרח התיכון לתמיכה בצבא הבריטי. מבחנים מוצלחים של שיתוף פעולה אווירי-קרקעי בוצעו במזרח התיכון, סודאן ומזרח אפריקה במטוס וילדביסט סימן I מוסב בשנים 1932–1933. כתוצאה מכך נוסח מכרז מס' 16/34 על פי תכונות הווילדביסט המוסב שקיבל את השם ויקרס וינסנט. ההבדלים בין מטוסי הווינסנט לווילדביסט היו מינימליים, כאשר את הציוד לשיגור טורפדו החליף מכל דלק נוסף. לווינסנט היו שלושה אנשי צוות ומנוע מסוג בריסטול פגסוס סימן IIM3 בעל 660 כ"ס. 197 מטוסי וינסנט נבנו או הוסבו ממטוסי וילדביסט עבור חיל האוויר המלכותי שנים 1934–1936.
היסטוריה מבצעית > בריטניה

הווילדביסט נרכש בכמות גדולה יחסית על ידי חיל האוויר המלכותי החל מ-1931 ונעשה בו שימוש כמפציץ טורפדו, עת נכנס לראשונה לשירות מבצעי באוקטובר 1932 בטייסת מס' 100 והחליף את ההוקר הורסלי. ארבע טייסות קו-ראשון של מפציצי טורפדו צוידו בווילדביסט, כאשר שתי טייסות הוצבו בסינגפור (טייסת מס' 100 שהועברה מבריטניה ב-1933, וטייסת מס' 36, שהחליפה את מטוסי ההורסלי שלה ב-1935) ושתיים נוספות (22 ו-42) בבריטניה.
הווינסנט נכנס לשירות מבצעי ראשון בטייסת 84, שבסיסה בשועביה שבעיראק, בדצמבר 1934, והחל להחליף את מטוסי הטייסות לתפקידי סיוע ברחבי המזרח התיכון ואפריקה. עד 1937 צוידו בווינסנט שש טייסות, ששירתו בעיראק, עדן, קניה, סודאן ומצרים.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היו עדיין 101 מטוסים מסוג וילדביסט בשירות חיל האוויר המלכותי. מטוסי הווילדביסט של טייסות מס' 22 ו-42 שהוצבו באנגליה טסו במשימות של סיורים ימיים וליווי שיירות עד שהוחלפו במטוסי בריסטול בופורט ב-1940. לעומת זאת, עדיין המתינו טייסות מס' 36 ו-100 שהוצבו בסינגפור להצטיידות מחדש בבופורט כאשר פלשה יפן למלאיה בדצמבר 1941, ומטוסי הווילדביסט המיושנים שלהן נאלצו להתמודד כנגד המתקפה היפנית, כאשר ניסו לתקוף באמצעות טורפדו בפעם הראשונה וללא הצלחה סיירת יפנית מול חופי קוטה בארו (Kota Bharu) ב-8 בדצמבר.
הווילדביסט המשיכו בנסיונותיהם לתקוף את היפנים בעודם מתקדמים מצפון מלאיה לדרומה, וספגו אבדות כבידות ממטוסי קרב, במיוחד כאשר לא ניתן היה לספק להם חיפוי ממטוסי קרב ידידותיים. ב-26 בינואר 1942 נחתו היפנים באנדאו (Endau), בחופה המזרחי של מלאיה וכ-240 ק"מ מסינגפור, ותריסר וילדביסט מטיסות מס' 100 ו-36 נשלחו לתקוף את אזור הנחיתה. על אף הליווי שניתן על ידי מטוסי ברוסטר בופאלו והוקר הוריקן, אבדו חמישה מטוסים. ההתקפה חודשה בהמשך אותו היום, על ידי שמונה וילדביסט מטייסת מס' 36 ביחד עם שלושה פיירי אלבקור שהסתיימה בהפלתם של שישה וילדביסט ושני אלבקור. הווילדביסט ששרדו התמזגו לטייסת אחת, מס' 36, ופונו לג'אווה. ב-31 בינואר תקפו נחיתה יפנית בחופי רמבאנג (Rembang) וטענו להטבעת שמונה כלי שיט, אך במחיר אבדות נוספות. זוג הווילדביסט האחרונים שנותרו מטייסת מס' 36 ניסו להימלט אל בורמה ב-6 במרץ, אך אבדו מעל סומטרה. מטוסי הווילדביסט האחרונים של חיל האוויר המלכותי, שפעלו בטייסת מס' 217 מבסיסה בציילון, הוצאו משירות במהלך מרץ 1942.
מטוסי הווינסנט היו בתהליך החלפתם במטוסים חדישים יותר, כוויקרס ולסלי או הבריסטול בלנהיים, ועם פרוץ המלחמה עדיין נותרו 84 מהם בשירות. הווינסנט פעלו במשימות הפצצה כנגד האיטלקים במהלך המערכה במזרח אפריקה וסיורים ימיים מעדן, ומטוס אחד תקף את הצוללת האיטלקית גלילאו גליליי, והביא לכניעתה. מטוסי וינסנט נוספים פעלו כנגד העיראקים במלחמה האנגלו-עיראקית בשנת 1941. אחרוני המטוסים מסוג זה ששירתו בטייסת מס' 244 בשועביה שבעיראק הוצאו מפעילות מבצעית בינואר 1943 והוחלפו בבריסטול בלנהיים. הווינסנט נותרו בשירות כמטוסי קו שני (בין השאר במשימות ריסוס כנגד פלישת הארבה לאיראן) עד 1944.