stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנדווילת סנדר

| מנדווילת סנדר |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: גנציינאים
משפחה:: הרדופיים
סוג:: מנדווילה
מין:: מנדווילת סנדר
שם מדעי
 Mandevilla sanderi ‏Woodson, 1933

מַנְדֶּוִילַת סַנְדֶּר (שם מדעי: Mandevilla sanderi) היא צמח נוי ירוק-עד, מטפס מעוצה שנכרך באמצעות הגבעולים ממשפחת ההרדופיים. הוא בלעדי (אנדמי) למדינת ריו דה ז'ניירו שבדרום מזרח ברזיל ואחד מתוך 182 מינים בסוג מנדווילה שמשרעת תפוצתם ממקסיקו ועד האזורים הטרופיים של אמריקה הדרומית. מנדווילת סנדר מצטיינת בפרחיה הגדולים והיפים ועליה המבריקים ובפריחתה בתקופה השחונה בישראל מתחילת הקיץ ועד הסתיו.

בישראל עוד 3 צמחי נוי: מנדווילה בוליבית וריחנית שפרחיהם לבנים ופנדורה הדורה שפרחיה ורודים כהים. ראו בהמשך מיני תרבות בישראל.
מקורות השם - אֶטִימוֹלוֹגִיָה (גִּזָּרוֹן)

שם הסוג מנדווילה הוענק על ידי ג'ון לינדלי, בוטנאי, לזכרו של אנרי מנדוויל (1773-1861), אחד מחבריו חובבי הגינון הבריטים שהיה דיפלומט בבואנוס איירס (ארגנטינה). שם המין סנדר מתייחס להנרי פרדריק קונרד סנדר (1847-1920), גנן ואספן מהרטפורדשייר (בבריטניה) שהביא את הצמח מברזיל.
שם נרדף: Dipladenia sanderi, שם עממי: Brazilian jasmine
מאפיינים - מורפולוגיה

שיח מטפס ירוק-עד, קירח שנכרך באמצעות גבעוליו, שגובה חלקיו המעוצים מעל מטר אחד ויכול להגיע באקלים חם ל-4 מ'. בעלי מוהל חלבי צמיג (לָטֵקְס ((Latex) רעיל, ועלול לגרום לגירויים. מנדווילה בדומה לבני משפחת ההרדופיים נחשבת לרעילה לבני אדם, כלבים, חתולים וסוסים. הצמח מכיל מגוון תרכובות רעילות, כולל ספונינים, שעלולים לגרום לבעיות במערכת העיכול, הקאות ושלשולים [חסר מקור]. המוהל של הצמח יכול גם לגרום לגירוי בעור ולתגובות אלרגיות אצל אנשים מסוימים [חסר מקור].
השורש הוא ציצת שורשים מעובים (Tuberous Root), שבה התעבות אזורים של ציצת השורשים מהווה מקום אגירה לעמילן ולמים, המסייעים לצמח לעבור תקופות שחונות.
הגבעולים דקים, ארוכים ועציים, מבוססים על ליגנין ובעלי יכולת להיכרך סביב עצמים, כולל גבעוליו שלו, ולטפס מעלה ולצדדים. יכולת הטיפוס מושגת בזכות פרקים ארוכים ועלים זעירים במפרקים. בדרך כלל, הגבעול אינו נושא פרחים.
הפטוטרת מחורצת לאורכה בצדה העליון, אורכה 9 מ"מ. בסיסה רחב ובמידת מה היא חובקת את הגבעול מצדדיו.
הלוואים לכאורה חסרים, אך הם ניצבים בין הפטוטרות של שני עלים נגדיים ומכונים לוואים תיכוניים (stipules interpetiolar). הם מצומצמים לכדי מספר מקטעים ליניאריים.
העלים נגדיים, פשוטים, תמימים, סחוסיים (ואינם בשרניים), מוארכים-אליפטיים רחבים, אורכם 3.7 ס"מ, קודקודם מתחדד לחוד קצר, בסיסיהם מעוגלים עד מפורץ קלות ועורקיהם מנוצים. צדם העליון ירוק כהה ומבריק עם אפידרמיס עבה. הטרף עם עורקים משניים שיוצאים מצדי העורק הראשי שבבסיסו בלוטות.
הפרחים ערוכים בתפרחות אשכול בעלות 3 עד 5 פרחים, 2 עד 3 על עוקץ. התפרחות חיקיות בעלי עוקץ ארוך. אורך התפרחת כאורך העלים הסמוכים.
הפרחים דו-מינים, גדולים ובולטים.
הדיסקוס של המצעית בעל 2 עד 5 אונות או קשקשים.
הגביע מחולק עמוקות ל-5 אונות ובעל קשקשים (שְׂעָרוֹת בָּלוּטִיוֹת) בבסיס צדו הפנימי.
הכותרת מאוחת עלי כותרת בבסיסם לצינור, בעלת סימטריה רדיאלית, נושרת כיחידה אחת שלמה, וצבעה אדמדם-ורוד עד אדום כהה (מותנה בזן התרבותי). הכותרת דמוית משפך העשויה מצינור דק וצוואר רחב יותר, שמסתיים ב-5 אונות שחופפות אחת את השנייה במקצת, וקודקודיהם מחודדים מעט. אורך הצינור והצוואר 4.5 ס"מ, ואורך האונות 3.5 ס"מ.
האבקנים 5, מאוחים בחלק המורחב של צינור הכותרת ואינם ערוכים מול עלי הכותרת. הזירים קצרים מאוד והמאבקים מאורכים מאוחים, ומהודקים לעמוד השחלה. המאבקים נפתחים בסדקי אורך, גרגרי האבקה מפורדים (אינם מלוכדים לגושים גדולים), הפרח חסר עטרה.
השחלה עילית, קירחת בעלת 2 עלי שחלה מפורדים ובעלי ביציות רבות. עמוד השחלה קירח ומשתייר לאחר נשירת הכותרת והאבקנים. הצלקת בעלת שתי אונות.
הפרי ארוך ועשוי 2 מפוחיות גליליות, כמעט חופשיות. הזרעים צרים ומוארכים, ללא מקור ובעלי ציצית של שערות משי שמסייעת בהפצת הזרעים ברוח.
תנאי גידול

תקופת הפריחה הארוכה נמשכת מהאביב ועד הסתיו.
מנדווילת סנדר הוא צמח אור מלא, רגיש לקרה, עמיד בגיר, במליחות ובשרב. נוח לגידול בשפלה, בבקעה ובנגב. גדל בקרקעות מנוקזות. ריבוי באמצעות ייחורים בחורף ובאביב ובאמצעות זרעים בסתיו או באביב.
מיני תרבות בישראל

מלבד מנדווילת סנדר גדלים בישראל עוד 3 צמחי נוי מסוג מנדווילה:
מנדווילה בוליבית (Mandevilla boliviensis) היא אפיפיט שפרחיה לבנים. אפיטיט הוא צמח שגדל על צמח אחר, ואין לו שורשים בקרקע, אך אינו טפיל. מוצאה באזורים הטרופיים הגשומים מקוסטה ריקה ועד בוליביה וממזרח ברזיל. העלים סחוסיים (כדוגמת מנדווילת סנדר), אליפטיים עד דמויי ביצה הפוכה, אורכם 10 ס"מ, מתחדד בהדרגה בראשו, קהה בבסיסו, אורך הפטוטרת 2 ס"מ. התפרחת בעלת 3 עד 7 פרחים, קצרה מהעלים הסמוכים. כותרת הפרח דמוית משפך, צינור הכותרת וצווארו אורכם 4.5 ס"מ. אונות הכותרת מחודדות ואורכן 4.5 ס"מ.
מנדווילה ריחנית (Mandevilla laxa) היא צמח מטפס שפרחיה לבנים ומוצאה משתרע מפרו ועד צפון ארגנטינה. העלים דקים דמויי ביצה, אורכם עד 15 ס"מ, קירחים מלבד ציצית שערות בציר העורקים בצד התחתון. אורך הפטוטרת 2.5 ס"מ (ארוכים משל מנדווילת סנדר). התפרחת בעלת 5 עד 15 פרחים, ארוכה מהעלים הסמוכים. הפרחים ריחניים. הכותרת דמוית משפך, אורך צינור הכותרת וצווארו 5.2 ס"מ, האונות קהות ואורכן 3 ס"מ. המפחויות קשות, קירחות, וארכן כ-40 ס"מ.
מנדווילה הדורה (Mandevilla splendens) - צמח מטפס בלעדי (אנדמי) למדינת ריו דה ז'ניירו שבדרום מזרח ברזיל. הפרחים ורודים כהים, העלים קרומיים, אליפטיים רחבים, אורכם עד 20 ס"מ (ארוך בהרבה מנדווילת סנדר), מחודדים, כמעט דמויי לב, שעירים, יושבים (ללא פטוטרת) או כמעט יושבים. אשכול התפרחת בעלת 3 עד 5 פרחים, אורכו כאורך העלים הסמוכים. הכותרת דמוית משפך, קוטרה 7.5 עד 10 ס"מ. אורך צינור הכותרת וצווארה 3.5 ס"מ. 5 אונות הכותרת בעלות חוד קצר, מפושקות מאוד ואורכן עד 4 ס"מ.
תמונות

גבעולים מעוצים ומסורגים
הערות שוליים

↑  Mandevilla sanderi, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
1 2 3 4  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 338-342
הלוואים ניצבים בין שני פטוטרות ומצומצמים לכדי מספר מקטעים ליניאריים.
זירי האבקנים קצרים והמאבקים צמודה זה לזה סביב עמוד השחלה

בלוטות בבסיס העורק המרכזי
גבעולים מעוצים ומסורגים
ממוטיים

ערך זה עוסק במשפחה נכחדת בסדרת בעלי חדק. אם התכוונתם לסוג נכחד במשפחת הפיליים, ראו .
| ממוטיים |
| --- | --- |
 מסטודון
תקופה
אוליגוקן-הולוקן כ-28,400,000–11,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פילאים
על־משפחה:: Mammutoidea
משפחה:: ממוטיים
שם מדעי
 Mammutidae ‏היי, 1922
תחום תפוצה


ממוטיים (שם מדעי: Mammutidae) היא משפחת פרסתנים מסדרת הפילאים שחיו בתקופת האוליגוקן וההולוקן, מ-28 מיליון שנה עד 11,000 שנה לפני זמננו ונכחדו. למרות שמה של משפחה זו, הסוג ממותה משתייך למשפחה אחרת: משפחת הפיליים.
בני המשפחה חיו ברוב הערבות והיערות של אמריקה הצפונית, אפריקה ואירואסיה. הם דמו במראם לפילים המודרניים והיו קרוביהם. הממוטיים היו שעירים וחלקם גם גדולים יותר מהפילים. המסטודון הגיע לגובה מרבי של 3.25 מטרים ולמשקל 11 טונות.
סוגים

Eozygodon
Losodokodon
זיגולופודון (Zygolophodon)
מסטודון (Mammut)
Sinomammut
מנחם מנדל אייזנשטאדט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1840 שצ'וצ'ין, בלארוס 
 פטירה:  1900 (בגיל 60 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ?–1900 
 
מנחם מנדל אייזנשטאדט (סיוון ה'ת"ר, יוני 1840 - ה'תר"ס, 1900) היה רב פולני-ליטאי, רבן של קמינקא, ליסקובה, זובלין ושצ'וצ'ין.
ביוגרפיה

נולד בשצ'וצ'ין למלכה ראשה (בת ר' דוב בער מסלונים) ולרב נח חיים, רבה של העיר. למד בכמה ישיבות ואצל אביו. בשנת ה'תרי"ז נישא ושנה לאחר מכן קיבל משרת רבנות ראשונה בעיר קמינקא.
לאחר שנים אחדות עבר לכהן בליסקובה שבפלך הורדנה ואחר כך לזובלין שבפולין.
בשנת ה'תרכ"ח התיישב בוורשה וכיהן בה כמו"צ במשך שמונה שנים.
בשנת ה'תרל"ו (1876) התמנה על מקום אביו כרבה של עיר הולדתו שצ'וצ'ין והחזיק במשרתו זו עד פטירתו בשנת ה'תר"ס, 1900.
ספרו "צמח מנחם" (ורשה תרמ"ב) מכיל פלפולים וחידושים על ארבעת חלקי שולחן ערוך המסודרים בסגנון ספרות השו"ת.
משפחתו

שנים מאחיו שימשו אף הם ברבנות: הרב שלום דוב בער אייזנשטאדט כיהן כאב"ד לכוביץ', והרב ברוך בן ציון מישקובסקי כאב"ד מוסטי ולאחר פטירת חותנו, רבי אברהם עזרא כ"ץ מאמדור, כרבה של אמדור.
הערות שוליים

↑  לפי אייזנשטאדט, דור רבניו וסופריו, להלן "קישורים חיצוניים". השתמש גם בשם המשפחה "אוסטרינסקי", כך הוא מוזכר בספר היזכור לקהילת שצ'וצ'ין, תל אביב תשכ"ז, עמ' 30.
מרכז פלורידה

מרכז פלורידה מסומן בעיגול צהוב
מרכז פלורידה (באנגלית: Central Florida) הוא אזור של מדינת פלורידה שבארצות הברית הכולל את המחוזות אורנג', אוסיאולה, ברווארד ווולוסיה. יש המכלילים גם את המחוזות פולק, פלאגר וסאמטר באזור זה. מחוזות אלה מכונים גם "מסדרון ה-I-4" על שם כביש בינמדינתי I-4 החוצה אותם.
אקלים המחוזות סובטרופי, אולם סופות הוריקן וסופות רעמים רבות פוקדות את האזור.
נכון לשנת 2006, אוכלוסיית האזור מנתה כ-3.5 מיליון תושבים.
הערים העיקריות באזור הן אורלנדו, פאלם ביי, לייקלנד, מלבורן, דלטונה, דייטונה ביץ', קיסימי, אלטמונטה ספרינגס וסנפורד.
כלכלת האזור מתבססת על התיירות, ונמצאים בו אתרי תיירות רבים בהם: אתר הנופש וולט דיסני וורלד הכולל ארבעה פארקי שעשועים של חברת וולט דיסני: ממלכת הקסם, אפקוט, אולפני הוליווד של דיסני וממלכת החיות של דיסני, וכן את אתר הנופש יוניברסל אורלנדו, סיוורלד, גני סיפרס, גני בוק טאוור, מרכז החלל קנדי וגייטורלנד.
באורלנדו ממוקם המרכז הרפואי המתקדם של אוניברסיטת מרכז פלורידה, וכן מוסדות מחקר רפואי רבים המכונים מדיקל סיטי.
באזור אתרי טבע רבים ושלמעלה מ-1,500 אגמים ובריכות טבעיות שסביבן שמורות טבע ומסלולי טיולים בטבע.
מינשוזן

| --- | --- |
סמל מינשוזןסמל מינשוזן

בתים על גדת הריין
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  גראנד אסט
 מחוז:  בא-רן
 שטח:  5.92 קמ"ר
 גובה:  106-142 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  812 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  123 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  48°55′N 8°09′E﻿ / ﻿48.92°N 8.15°E﻿ / 48.92; 8.15
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.munchhausen.eu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי מינשוזן(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי מינשוזן(למפת גראנד אסט רגילה) שטרסבורג מילוז מץ נאנסי אפינאל ורדן שאלון-אן שמפאן  ריימס שרלוויל מזייר  טרואה שומון בורגון-פראנש-קונטה א. דה פ.  או-דה פראנס  בלגיה לוקס. גרמניה שווייץמינשוזן(למפת גראנד אסט מוגדלת) שטרסבורג מילוז מץ נאנסי אפינאל ורדן שאלון-אן שמפאן  ריימס שרלוויל מזייר  טרואה שומון בורגון-פראנש-קונטה איל דה פראנס  או-דה פראנס  בלגיה לוקסמבורג גרמניה שווייץמינשוזן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מינשוזן (בצרפתית: Munchhausen; ההגייה: [mynʃo'zœn]) הוא כפר במחוז בא-רן בחבל אלזס הצרפתי הנמצא על נהר הריין בגבול הצרפתי-גרמני. הכפר הוא כפר דייגים ולכן במגן העיר מופיע גם דג.
גאוגרפיה

מינשוזן נמצא בצפון מישור אלזס בשטח מיוער המהווה את הצד הצפון מזרחי של יער אגנו. הוא ממוקם במפגש הנהרות סואר וריין כאשר הריין הוא הגבול המזרחי של הכפר והסואר הוא הגבול הדרומי של הכפר. מצפון נמצאת העיר לותרבור (Lauterbourg). הכפר מחולק לשני חלקים הכפר הגבוה (haut-village) שמרוחק מעט מהריין ונמצא כ-15 מטר גבוה יותר מהחלק התחתון של העיר, והכפר הנמוך (bas-village) שנמצא בקרבת הריין ומוגן מפני שיטפונות והצפות על ידי סוללה.
מקור השם

ככל הנראה שם הכפר מגיע מגרמנית שבה der Münch משמעותו נזיר ו-das Haus משמעותו בית. והסיומת -en היא צורת רבים. לכן משמעות שם העיר היא בתי הנזירים.
מינרלי חרסית

קאוליניט
מינרלי חרסית – קבוצה של מינרלים השייכים לקבוצת המינרלים הפילוסיליקטים (סיליקטים במבנה של לוחיות).
מינרלי חרסית הם מינרלים יציבים מאוד שהם תוצרים של בלייה או של פעולת תמיסות מימיות חמות (מקור הידרותרמי) על פלדספטים (פצלות השדה) ומינרלים אחרים (אך לא קוורץ). המינרל מאופיין בגביש זעיר הבנוי מסיליקה (SiO2) ואלומינה (Al2O3) ובנטייה לספוח מים. בחלק מהמינרלים יש כמות משתנה של ברזל, מגנזיום, מתכות אלקליות, תחמוצות של מתכות אלקליות עפרוריות וקטיונים נוספים. למינרלי חרסית יש מבנה דומה לנציץ, והם בנויים מלוחיות משושות.
מינרלי חרסית נפוצים מאוד בסלעי משקע המכונים לוטיטים או פליטים (lutitites, pelites), סלעים קלאסטיים השייכים לקבוצת סלעים בעלי גרגיר עדין הקטן מ-60 מיקרון, כדוגמת אבן טין (Silt), שגודל הגרגירים שלה בין 1/16 ל-1/256 מ"מ וחרסית – סלע שגודל גרגיריו קטן מ-1/256 מ"מ. מינרלי חרסית נפוצים גם בסלעים מותמרים בעלי גרגרים דקים כדוגמת צפחה ופיליט.
במינרלי החרסית נעשה שימוש בתעשיית הקרמיקה, בקידוחי מים ונפט, בבניין ובייצור נייר. למינרלי חרסית חשיבות בחקלאות שכן מינרלי החרסית הם מרכיבים משמעותיים בקרקע, וכמותם ומהותם קובעים במידה רבה את תכונות הקרקע.
מבנה

כמו כל הפילוסילקטים מאופיינים מינרלי החרסית במבנה של לוחיות זעירות ברוחב של מספר אנגסטרם. במבנה הבסיסי יש שני סוגי שכבות. סוג אחד הוא שכבה של ארבעונים (טטרהדרונים) של סיליקה (SiO4). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הארבעונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה המהווה את הקודקוד הרביעי של הארבעון מתקשר עם השכבה הבאה, כאשר כל אטומי החמצן "מצביעים" באותו כיוון. אלומיניום מחליף לעיתים את הצורן בארבעונים.
הסוג השני הוא שכבה הבנויה מתמניונים (אוקטהדרונים – גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם אלומיניום ולעיתים מגנזיום וברזל המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH).
סיווג מינרלי החרסית נקבע על פי הצורה בה השכבות של הארבעונים ושל התמניונים מתחברים ללוחיות. המינרל מכונה חרסית של 1:1 כאשר יש שכבה אחת של ארבעונים ושכבה אחת של תמניונים בכל לוחית. המינרל מכונה חרסית של 2:1 כאשר שכבה אחת של תמניונים מקושרת משני צדדיה לשתי שכבות של ארבעונים, בדומה לקבוצת הנציצים. הרכב השכבות של הארבעונים והתמניונים קובע אם הלוחית תהיה נטולת מטען חשמלי או בעלת מטען חשמלי שלילי. דוגמה למצב בו יהיה ללוחית מטען חשמלי שלילי הוא כאשר אלומיניום מחליף את הצורן בארבעון. הסיבה לכך היא שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי.
בין הלוחיות מפרידה שכבת ביניים. לעיתים היא ריקה, לעיתים היא מכילה מים, ובמקרה שללוחית יש מטען חשמל שלילי יהיה פיצוי חשמלי בצורת קטיון אשלגן או נתרן שיחבר בין הלוחיות ויהווה את שכבת הביניים. גביש המינרל בנוי מלוחיות הנערמות זו על גבי זו וביניהן יש שכבות ביניים.
סוגים

מינרלי חרסית כוללים את הקבוצות הבאות:
קבוצת הקאוליניט – הלוחית בנויה משכבה אחת של ארבענים ושכבה אחת של תמניונים, אין שכבת ביניים. הקבוצה כוללת את המינרלים קאוליניט, דיקיט, האלויסיט ונקריט.
חלק מהמקורות כוללים גם את קבוצת הסרפנטין בשל דמיון מבני (באילי, 1980)
קבוצת הסמקטיט – כל לוחית בנויה משכבה אחת של אוקטהדרונים המקושרת משני צדדיה לשתי שכבות של ארבעונים כאשר שכבת הביניים מכילה מים ויונים ספוחים. הקבוצה כוללת את המינרלים פירופיליט, טלק, ורמיקוליט, סאוקוניט, סאפוניט, נונטרוניט ומונטמורילוניט.
קבוצת האיליט – מבנה הלוחית כמו קבוצת הסמקטיט פרט לעובדה ששכבת הביניים מכילה יוני אשלגן. הקבוצה כוללת מינרל אחד, איליט.
קבוצת הכלוריט – מבנה הלוחית כמו קבוצת הסמקטיט אלא שלעיתים מתחלפת הלוחית בשכבה בודדת של תמניונים של מגנזיום. הקבוצה כוללת מגוון נרחב של מינרלים בעלי מבנה דומה ושונות כימית ניכרת. קיים ויכוח בין המינרלוגים לגבי שייכותה של קבוצת הכלוריט למינרלי החרסית וחלקם מסווגים את הכלוריט כקבוצה נפרדת בין הפילוסיליקטים.
סוגים נוספים של מינרלי חרסית 2:1, כדוגמת פליגורסקיט או ספיוליט, הכוללים במבנה הפנימי של המינרל תעלות ארוכות המאפשרות מעבר מים.
למרבית הקבוצות דלעיל קיימות תערובות של מינרלי חרסית. רמת הסידור של המינרלים בתערובת נעה בין אקראית למסודרת, ומתוארת על ידי המונח רייכוויט (Reichweite) שמקורו בגרמנית ופירושו תחום. R0 מתאר סדר אקראי ותערובות בעלת סדר גבוה מקבלות את הסיווג R3. לדוגמה, מאמרים מקצועיים יתייחסו לתערובת איליט-סמקטיט כבעלת רמת סדר של R1. לעיתים מקבלות תערובות של מינרלי חרסית שהן ברמת סדר R1 מושלמת שם משלהן. תערובת כלוריט-סמקטיט בעלת סדר R1 מכונה קורנסיט, ותערובת איליט-סמקטיט בעלת סדר R1 היא רקטוריט.
מיג-8

מיג-8 (ברוסית: Микоян и Гуревич МиГ-8‏ "אוטקה" (ברווז)) היה מטוס ניסוי סובייטי. מטוס זה נבנה מעץ ולא מחלקי מתכת, הוא נהגה ויוצר בשנת 1945 מתוך רצון לבדוק את יכולת הטיסה של מטוס בעל סט כפול של כנפיים. למטוס היו שלושה גלגלי נחיתה קבועים שלא היה ניתן לקפלם בעת ההמראה או הטיסה, היה זה הדגם הראשון בעל תצורת גלגלים זו שהמשרד לתכנון ניסויי בחן. כמו כן, טיסות הניסוי שנערכו למטוס באו לבחון תכנונים שונים של מיצבים אנכיים וקצות כנפיים שונים.
תכנון ופיתוח

כינויו של המיג-8 בברית המועצות היה אוטקה ("ברווז" ברוסית) שכן המטוס היה בעל סט כפול של כנפיים - סט ראשון שיצא ממרכז גוף המטוס וסט נוסף מקדמת המטוס. כמו כן, תכנון זה של מטוס בעל סט כנפיים כפול מכונה באנגלית "קנרד" ופירוש המילה בצרפתית הוא ברווז. מטוס זה היה מטוס ניסוי של המשרד לתכנון ניסויי, ייעודו היה בדיקת שליטה וטיסה במטוס מסוג קנרד וכן בדיקה של כנף קבועה המשוכה לאחור (להבדיל ממטוס רגיל לזמנו שבו הכנפיים היו מאונכות לגוף המטוס). למטוס היה יתרון על פני מטוסי סילון "רגילים", שכן תצורת הכנפיים הכפולה הורידה את כמות האוויר שנפלטה מן המנועים לעבר חלקו האחורי של המטוס. על גוף המטוס הותקן מנוע רדיאלי בעל 5 בוכנות מדגם שבטסוב M-11.
היסטוריה מבצעית

נעשה שימוש במיג-8 כשפן ניסיונות לצורך פיתוח הכנפיים המשוכות לאחור של המיג-15, ולאחר מכן המטוס שימוש את המשרד לתכנון ניסויי כמטוס תקשורת ותובלה. מאחר שהמטוס היה עשוי בעיקר מעץ ומסיבים משקלו היה קל מאוד, על כן טיסי הניסוי חיבבו את המטוס ואת יכולת התמרון המשובחת שלו.
מפרט טכני

צוות: טייס יחיד
נוסעים: 2 אנשים
אורך: 6.995 מטר
מוטת כנפיים: 9.5 מטר
שטח הכנף: 15 מטר רבוע
פרופיל אווירודינמי: Clark YH 12%
משקל ריק: 642 קילוגרמים
משקל מלא: 1,150 קילוגרמים
קיבולת דלק: 195 ליטרים
הנעה: מנוע רדיאלי בעל 5 בוכנות, שבטסוב M-11FM, ‏ 82 קילו-וואט
ביצועים:
מהירות מרבית: 205 קילומטרים לשעה
מהירות נחיתה: 77 קילומטרים לשעה
טווח טיסה: 500 קילומטרים
הערות שוליים

↑  מיג-8 - מידע נוסף
↑  סרטון טיסת ניסוי במיג-8
| מטוסי המיג |
| --- | --- | --- |
| מטוסי קרב | מיג-1 • מיג-3 • מיג-5 • מיג-9 • מיג-15 • מיג-17 • מיג-19 • מיג-21 • מיג-23 • מיג-25 • מיג-29 • מיג-29M/מיג-33 • מיג-29K • מיג-31 • מיג-35 • מיג-41 |  |
| מטוסי תקיפה | מיג-6 • מיג-23 • מיג-27 |  |
| אבות טיפוס | מיג-8 • מיג-110 • מיג I-270 • מיג 1.44/1.42 |  |
| מטוסי אימון | מיג AT |  |
מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2019

מקדוניה הצפונית השתתפה באירוויזיון 2019 שהתקיים במאי 2019 בתל אביב בישראל. תמרה טודבסקה נבחרה לייצג את מקדוניה הצפונית עם השיר "Proud".
לפני האירוויזיון

ב-25 בינואר 2019 נבחרה תמרה טודבסקה לייצג את מקדוניה הצפונית בתחרות. היא ייצגה בעבר את המדינה באירוויזיון 2008, אך לא הפעילה לגמר.
ב-8 במרץ 2019 נבחר השיר "Proud" לייצג את מקדוניה הצפונית בתחרות.
באירוויזיון

מקדוניה הצפונית השתתפה בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2019 כשיר ה-17 במופע. בתום חצי הגמר זכה השיר ב-239, כך שהגיע למקום השני באותו חלק של התחרות ועלה לשלב הגמר.
בגמר האירוויזיון שובץ השיר כשמיני בסדר ההופעה. בתום חלוקת הנקודות, התברר שהשיר הגיע למקום השביעי.
את הכוריאוגרפיה לגלוית-המעבר טרם ביצוע השיר, ששודרה בשני חלק התחרות, יצר יניב הופמן.
ראו גם

מקדוניה הצפונית באירוויזיון
הערות שוליים

↑   גלוית מקדוניה באירוויזיון 2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרכז עלית לספורט

מרכז הספורט באוניברסיטת תל אביב שוכן לאורכו של רחוב חיים לבנון, בחלקו הצפון-מערבי של קמפוס האוניברסיטה. שטחו כ-60 דונם, אורכו מצפון לדרום הוא כ-400 מטר ורוחבו כ-200 מטר.
בקמפוס מרכז הספורט נמצאים המתקנים הבאים: אצטדיון כדורגל ואתלטיקה, המשמש את בית הספר לכדורגל של קבוצת מכבי תל אביב, בריכת שחייה אולימפית פתוחה ושתי בריכות מקורות, שישה מגרשי טניס, אולם ספורט וחדר כושר.
המרכז הוא ביתו של "איגוד הספורט האקדמי (אס"א) תל אביב", הפעיל ביותר מעשרים מוסדות אקדמאים ברחבי ישראל. אס"א תל אביב מקיים פעילויות בענפי ספורט רבים, בהם כדוריד, טניס, כדורגל, כדורמים, רוגבי, טאקוונדו, שחמט, קראטה, ניווט ספורטיבי ועוד.
עוד פועלים במקום "קמפוס שיאים" המכשיר מדריכים ומאמנים בתחומי ספורט שונים, "קמפוס ברושים" לרפואה משלימה ובית הספר לריקוד מחולה.
מצודת סאות'סי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טירה, מצודה, מוזיאון צבאי, מוזיאון של הרשות המקומית 
 כתובת:  סאות'סי 
 מיקום:  City of Portsmouth 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בעלים:  Portsmouth City Council 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1543
 תאריך פתיחה רשמי:  1543 
 קואורדינטות:  50°46′41″N 1°05′20″W﻿ / ﻿50.778°N 1.08888°W﻿ / 50.778; -1.08888
 southseacastle.co.uk
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי מצודת סאות'סי(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי מצודת סאות'סי
 
מצודת סאות'סי (באנגלית: Southsea Castle) היא מבצר חוף במחוז המפשייר באנגליה שנבנה על ידי המלך הנרי השמיני ב-1544. המצודה שוכנת מדרום לעיר פורטסמות', באזור שנקרא לימים על שמה – סאות'סי. היא נבנתה כדי להגן על הכניסה המזרחית למצר סולנט, המפריד בין האי וייט ליבשה, ועל הכניסה לנמל פורטסמות' מפני פולשים מן הים. ממקום זה השקיף הנרי השמיני ב-1545 על קרב סולנט בין הצי האנגלי לצי פלישה צרפתי, ומכאן חזה בטביעתה של "מרי רוז", הגדולה והחזקה שבאוניותיו.
מייקל גמבייר-פארי

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1891 היינאם קורט, גלוסטרשייר, בריטניה בריטניה 
 פטירה:  30 באפריל 1976 (בגיל 84) סאסקס, בריטניה בריטניה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  איטון קולג' 
 בן או בת זוג:  Barbara Evelyn Tufnell 
 צאצאים:  Gilian Gambier-Parry 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1911–1944 (כ־33 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית השריון ה-2
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה המערכה בצפון אפריקה
 עיטורים
   הצלב הצבאי
 
מייג'ור-גנרל מייקל דנמן גמבייר-פארי, (באנגלית: Michael Denman Gambier-Parry‏; 21 באוגוסט 1891 – 30 באפריל 1976) היה קצין בכיר בצבא הבריטי שפיקד לזמן קצר על דיוויזיית השריון השנייה במהלך המערכה במדבר המערבי במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

גמבייר-פארי נולד ב-21 באוגוסט 1891 בהיינאם קורט, גלוסטרשייר, ומשפחתו הייתה משפחה של אמנים ואנשי צבא (ראה תומאס גמבייר פארי ובנו של האחרון, המלחין הבולט סר יוברט פארי). דודו ארנסט גמבייר-פארי היה מייג'ור בצבא שנשלח למצרים כדי לנקום את מותו של הגנרל גורדון וכתב ספר (Suakin, 1885) על קורותיו. אביו של מייקל היה האדריכל סידני גמבייר-פארי.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

גמבייר-פארי, שהתחנך באיטון קולג', נכנס למכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט והוסמך כקצין ברובאי ויילס המלכותיים במרץ 1911. הוא שירת במלחמת העולם הראשונה בצרפת, זכה בעיטור הצלב הצבאי ב-1916, ובממערכה בגליפולי ובמערכה במסופוטמיה.
לאחר שחזר לסנדהרסט ומונה למפקד פלוגה של צוערים ג'נטלמנים, גמבייר-פארי למד במכללת המטה, קמברלי מ-1923 עד 1924 והועבר לחיל הטנקים המלכותי ב-1924. לאחר מכן שירת כקצין מטכ"ל במשרד המלחמה לפני שמונה למפקד חטיבת הרגלים מלאיה ב-1938.
גמבייר-פארי שירת במלחמת העולם השנייה כראש המשלחת הצבאית הבריטית ליוון ב-1940, במהלך מלחמת איטליה–יוון, ולאחר מכן כמפקד דיוויזיית השריון השנייה בצפון אפריקה לפני שנלקח כשבוי מלחמה ב-1941
גמבייר-פארי נלכד על ידי האיטלקים יחד עם בריגדיר א. וו. ד. ווגאן במצ'ילי באפריל 1941. כשהגיע לווילה אורסיני ליד סולמונה עם פיליפ נים, ריצ'רד אוקונור, ג'ון קומב וג'ורג' יאנגהוסבנד, הוא נשלח ל-Castello de Vincigliata PG12 ליד פירנצה באותה שנה. כפי שכתב עליו אדריאן קרטון דה ויארט, "הוא גם היה אדם מוכשר ביותר, עשה סקיצות מענגות, היה 'זייפן' ממדרגה ראשונה - מה שללא ספק יכול היה להניב לו הכנסה קבועה בעולם התחתון". ידוע בתור 'GP', הוא היה מוזיקאי בעל ידע "והוביל את המקהלה בתפילות הכנסייה שלנו ביום ראשון". בספטמבר 1943 נמלט עם שאר הקצינים ולאחר הרפתקאות שונות הגיע לרומא, שם השיג מקלט במנזר, עד שהגיעו בעלות הברית; הוא פרש מהצבא ב-1944.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

בפנסיה התגורר גמבייר-פארי בבית וויברס בקאסל קומב ליד צ'יפנהאם וב-House Forest Gate בפונדגייט ליד קרובורו והפך לסגן לוטננט של וילטשייר. הוא נפטר בסאסקס ב-30 באפריל 1976.
הערות שוליים

↑  The Times, OBIT. 17 April 1936
↑  Ranieval, The Marquis of Ruvigny and (1 במאי 2013). The Plantagenet Roll of the Blood Royal: The Mortimer-Percy Volume. Heritage Books. p. 166. ISBN 978-0-7884-1872-3. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  "King's Collections : Archive Catalogues : Military Archives". kingscollections.org.
↑  Army, Great Britain (1 בינואר 1922). The Monthly Army List. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Biography of Major-General Michael Denman Gambier-Parry (1891–1976), Great Britain". generals.dk.
↑  Carton de Wiart p. 194
↑  Hargest pp. 113, 114
↑  Neame p. 304
↑  Fleming, pp.109–112
↑  MRD Foot, p. 167
↑  Who Was Who (1971–1980). London: A & C Black, 1981. מסת"ב 978-0-7136-2176-1, p. 286.
ישיבת מועצת המלחמה האנגלו-יוונית בינואר 1941. משמאל לימין: מייג'ור גנרל ד"ר גמבייר-פארי, הדיקטטור יואניס מטאקסס, גאורגיוס השני, מלך היוונים, תת מרשל אוויר ג'ון ד'אלביאק והגנרל אלכסנדרוס פאפאגוס