stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריאות האישה
היבטים נוספים בתחלואה נשית > אלימות במשפחה

נשים חוות אלימות באופן שונה מגברים. האו"ם הגדיר אלימות כלפי נשים כ"כל מעשה של אלימות מבוססת מגדר הגורם לנזק או סבל פיזי, מיני או נפשי או סבל לנשים, כולל איומים על מעשים כאלה, כפייה או שלילת חירות שרירותית, בין אם הם מתרחשים ברבים ובין אם בחיים הפרטיים" (האו"ם, הצהרה על ביטול אלימות נגד נשים, 1993).
אלימות כלפי נשים עשויה ללבוש צורות רבות, הכוללות אלימות פיזית, אלימות מינית, אלימות רגשית והתעללות נפשית, העלולות להתרחש לאורך כל החיים. בנוסף, קיימת אלימות מבנית. סוג זה של אלימות עשויה להיות מוטמעת בחקיקה או במדיניות, או להיות נטועה באופן שיטתי על ידי ארגונים כנגד קבוצות נשים. מבצעי אלימות אישית כוללים קרובי משפחה, מכרים, קולגות לעבודה, זרים ושותפים אינטימיים ומתבטא על פני קשת רחבה של אפליה מינית הכוללת הטרדה מינית, תקיפה מינית, אונס ופגיעה גופנית ורצח נשים.
לאלימות שאינה קטלנית כלפי נשים יש השלכות חמורות על בריאותן הפיזית, הנפשית והפוריות שלהן, והיא נתפסת לא כאל אירועים בודדים אלא דפוס שיטתי של התנהגות אשר פוגם בזכויותיהן אך גם מגביל את תפקידן בחברה ודורש התייחסות שיטתית.
ארגון הבריאות העולמי מעריך כי 35% מהנשים בעולם חוו אלימות פיזית או מינית במהלך חייהן וכי המצב השכיח ביותר הוא אלימות אינטימית של בני זוג. 30% מהנשים במערכות יחסים מדווחות על ניסיון כזה, ו-38% מהרציחות של נשים נובעות מבני זוג אינטימיים. נתונים אלה עשויים להיות גבוהים, עד 70% באזורים מסוימים בעולם. גורמי סיכון כוללים הישגים חינוכיים נמוכים, חוויה הורית של אלימות, התעללות בילדים, אי שוויון מגדרי וגישות תרבותיות המאפשרות להחשיב את האלימות כמקובלת יותר.
החל משנת 1996, ארגון הבריאות העולמי הכריז כי נושא האלימות במשפחה מהווה עדיפות בריאותית מבחינת נושא לטיפול והאו"ם הטמיע מספר תוכניות פעולה לביטול האלימות כלפי נשים וליישם את האמנה לביטול כל צורות אפליה נגד נשים. באספה הכללית של האו"ם בשנת 2000, הוחלט בין היתר להילחם בכל צורות האלימות נגד נשים. האו"ם הכיר בכך שחיסול אלימות, כולל אפליה נגד נשים, היה תנאי הכרחי להשגת כל היעדים האחרים לשיפור בריאות הנשים.
בריאות האישה בישראל

בריאות האישה בישראל מתקדמת ומפותחת. תוחלת החיים לנשים עמדה בשנת 2016 על 84.2 (לעומת 80.7 בקרב גברים). במדינות רבות תוחלת החיים של נשים גבוהה יותר מזו של גברים. בישראל הפער בין תוחלת החיים של נשים וגברים הוא מהקטנים בקרב מדינות ה-OECD. הפער הממוצע במדינות ה-OECD עמד בשנת 2015 על 5.2 שנים לעומת 3.5 שנים בישראל.
סיבות המוות השכיחות בנשים ובגברים הן סרטן (24.6% ממקרי המוות הם בקרב נשים, 25% בקרב גברים) ומחלות לב (14% ממקרי המוות הם בקרב נשים, 14.8% בקרב גברים).
88% מהנשים מרוצות מחייהן, וכ־59% מרוצות ממצבן הכלכלי. כ־51% מהנשים מעריכות את מצב בריאותן כ-‘טוב מאוד’, 31% מעריכות את מצב בריאותן כ’טוב’. בקרב הצעירות, מתחת לגיל 44, שיעור הנשים המדווחות שמצב בריאותן 'טוב מאוד' הוא 73%, השיעור יורד ל-38% בגיל 45–64 ובגיל 65 ומעלה רק 13% מהנשים מעריכות את מצב בריאותן כ’טוב מאוד’. כ־48% מהנשים בגיל 65 ומעלה מעריכות את מצב בריאותן כ"לא טוב" (‘לא כל כך טוב’ או ‘בכלל לא טוב’).
שירותים רפואיים מתקדמים ומרכזים לבריאות האישה פרוסים בכל רחבי הארץ ומספקים שירות לנשים בכל המגזרים, כחלק מסל הבריאות אותו כל אזרח רשאי לקבל.
הפריה חוץ גופית- IVF בישראל ממומנת על ידי קופות החולים על-פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי לאזרחים העומדים בקריטריונים הבאים: בני זוג שלהם אין ילדים בנישואיהם הנוכחיים (עד שני ילדים) או אישה ללא ילדים המעוניינת להקים משפחה שבראשה עומד הורה עצמאי ("משפחה חד הורית"). האישה מקבלת מימון להולדת ילד ראשון ושני.
טיפולי IVF ניתנים לנשים החל מגיל 18 ואילו הגיל המרבי לקבלת טיפולים הוא 45 (עד ליום ההולדת 45).
שיעור פריון הילודה בישראל הוא הגבוה ביותר מבין כל המדינות המפותחות (OECD): בממוצע 3.1 ילדים לאישה ב-2015. הסיבה לכך נעוצה בילודה גבוהה בקרב נשים דתיות וחרדיות, וכן בשיעור פריון גבוה בקרב נשים חילוניות ומסורתיות: 2.2 ילדים לאישה - נתון שאף מצוי בעלייה ב-20 השנים האחרונות.
חופשת הלידה המותרת על פי חוק עומדת כיום על 26 שבועות, מהם כ-14 שבועות בתשלום באמצעות המוסד לביטוח לאומי.
בישראל קיימת ממונה על מעמד האישה מטעם משרד הבריאות. תפקידיה כוללים ריכוז כל הפעולות הנוגעות לקידום ושילוב נשים במשרד הבריאות, סיוע לציבור הנשים העובדות למצות את זכויותיהן, פיתוח תוכניות המקנות ידע וכלים לעובדות לגשת למכרזי כוח אדם במערכת הבריאות כחלק מקידום ופיתוח קריירה, לפעול לייצוג הולם לנשים בתפקידי ניהול ברוח החוק והפסיקה, טיפול בפניות של עובדות ועובדים בנושא הטרדה מינית ולווי שלהם, טיפול בתלונות על קיפוח ואפליה, הפצת מידע רלוונטי, תכנון ימי עיון לרענון חוקים ותקנות בכל הנוגע לזכויות נשים, וייצוג משרד הבריאות בוועדות כנסת הדנות בנושאים הקשורהים למעמד האישה. בנוסף, על מנת לקדם את הנושאים הוקם "פורום נשים" המהווה ועדת היגוי לבניית תוכניות עבודה כנגזרת מהחזון. בפורום נשים חברות מנהלות במשרד הבריאות, המייצגות תחומים ותפקידים שונים.
בנוסף על הממונה, משרד הבריאות מינה מועצה לאומית לבריאות האישה. תפקיד המועצה לייעץ ולהשפיע להנהלת משרד הבריאות בתחום בריאות האישה תוך קיום שיתופי פעולה עם מועצות לאומיות נוספות בממשקים הרלוונטיים. תפקיד המועצה הלאומית לבריאות האישה לבחון ולייעץ למשרד הבריאות בתחומים הבאים: השפעה על עיצוב מדיניות הבריאות בתחום בריאות נשים, קידום בריאות נשים, סוגיות ייחודיות בבריאות נשים ודירוג תעדוף של טכנולוגיות ותרופות עבור ועדת סל שירותי הבריאות.
נשים במחקר בריאות

בשנת 1946 גרמניה הפיצה לעולם את חוקי נירנברג. משפטים אלו שינו את ההתייחסויות האתיות למחקרים והובילו לשינויי חקיקה. בעקבות כך, הוחל ייצוג מועט מאוד של נשים במחקרים קליניים. מעמד הנשים במחקר נפגע עוד יותר בשנת 1977 כאשר בתגובה לטרגדיות, ארגון המזון והתרופות האמריקני (FDA) אסר על ילדות להשתתף בניסויים בשלב קליני מוקדם. בפועל איסור זה הוחל באופן נרחב כדי להדיר את כל הנשים מהמחקרים. נשים שהיו בגיל הפוריות, נחשבו כאובייקטים שאינם מתאימים למחקר בשל רמתן ההורמונלית המשתנה במהלך המחזור החודשי. עם זאת, מחקרים הראו הבדלים ביולוגיים משמעותיים בין המינים בשיעורי הרגישות, התסמינים והתגובה לטיפול בתחומים בריאותיים רבים, כולל מחלות לב וכמה מקרי סרטן. אי-הכללות אלה מהוות איום על יישום רפואה מבוססת ראיות על נשים, ומתפשרות על טיפול המוצע לנשים וגברים כאחד.
ההתמקדות הגוברת בזכויות נשים בארצות הברית בשנות השמונים של המאה העשרים, מיקדה את תשומת הלב בעובדה כי תרופות רבות המיועדות לנשים מעולם לא נבדקו בקרב נשים בעלות פוטנציאל לידה, וכי קיים מיעוט יחסי של מחקר בסיסי בנושא נשים בריאות. בתגובה לכך הקימו המכונים הלאומיים לבריאות (NIH) את משרד המחקר לבריאות האישה (ORWH) בשנת 1990 במטרה להתמודד עם בעיות אי-השוויון הללו. בשנת 1993 המכון הלאומי לבריאות ביטל באופן רשמי את המדיניות האמריקנית ודרש לכלול נשים בניסויים קליניים שלב III. הדבר הביא לגידול במספר הנשים שגויסו למחקרים. השלב הבא היה המימון הספציפי של מחקרי אפידמיולוגיה רחבי היקף וניסויים קליניים שהתרכזו בבריאות האישה כמו יוזמת בריאות הנשים (1991), המחקר הגדול ביותר למניעת מחלות שנערך בארצות הברית. תפקידו היה לחקור את הגורמים העיקריים לתמותה, מוגבלות ושבריריות בקרב נשים מבוגרות. למרות ההתקדמות הנראית לעין הזו, נשים נותרו חסרות ייצוג. בשנת 2006 נשים היוו פחות מ־25% מהניסויים הקליניים שפורסמו בשנת 2004, מחקר מעקב שנערך על ידי אותם כותבים חמש שנים מאוחר יותר מצא מעט עדויות לשיפור. מחקר אחר מצא שבמחקרים הקליניים של מחלות לב יש ייצוג רק של 10-47% הנשים למרות השכיחות של מחלות לב אצל נשים.
אחד האתגרים בהערכת ההתקדמות בתחום זה הוא מספר המחקרים הקליניים שאינם מדווחים על מין ספציפי הנבדקים, או חסרי יכולת סטטיסטית לאתר הבדלים מגדריים. כתוצאה מכך, מספר סוכנויות מימון וכתבי עת מדעיים מבקשים מהחוקרים להתייחס במפורש לנושאי מין ומגדר במחקרם.
נושא נוסף הקשור לעניין הוא שילובן של נשים בהיריון במחקרים קליניים. מכיוון שנשים בהריון עלולות לחלות גם הן במחלות שונות, יש צורך במידע על התגובה והיעילות של התערבויות ותרופות במהלך ההיריון . אך סוגיות אתיות בנוגע לעובר ולנזקים העלולים להיגרם לו כתוצאה מהמחקרים, הופכות את זה למורכב יותר. הטיה מגדרית זו מתקזזת בחלקה על ידי התחלת מחקרי אפידמיולוגיה רחבי היקף בקרב נשים.
יעדים ואתגרים

על מנת לפעול לשיפור בריאות הנשים, יש להתמקד במחקר ולהרחיב את הידע הקיים בתחום. הנושאים שיש לחקור כוללים מחלות ייחודיות לנשים, מחלות שנפוצות וחמורות יותר בקרב נשים ומחלות המשותפות לשני המינים אך עם גורמי סיכון שונים לנשים ולגברים. יש לאפשר ולהחיל התייחסות למגדר במחקרים הרפואיים, ולנתח את השפעתו אל מול גורמים אחרים.  גרונובסקי ושינדלר מציעים כי מחקרים המפורסמים בכתבי עת מדעיים יתעדו את השפעת המגדר על ניסויים קליניים שבוצעו על בעלי חיים בעת דיווח התוצאות, וכן סוכנויות מימון למחקרים יתבעו הצדקה לכל אי שוויון מגדרי העולה בעבודת המחקר במסגרת הצעות המענק שלהן. הם גם קוראים לארגוני בריאות לעודד נשים להירשם למחקר קליני. במקביל לזאת, חלה התקדמות מבחינת מחקרים רחבי היקף כמו ה-WHI, ובשנת 2006 הוקמה חברה למחקר בריאות האישה וההבדלים בין המינים.
הרפואה הקלינית צריכה ליישם את המידע הקיים כבר ממחקרים שנערכו בעבר בנושא השפעת המגדר על התחלואה, וההבדלים בין נשים וגברים באופן הופעת המחלה. עד שייושמו את ממצאי המחקרים בפרקטיקה הקלינית, תהליך שעלול לקחת תקופה ארוכה, טרם נקבעו ערכי מעבדה בסיסיים עבור האוכלוסייה הנשית באופן ספציפי, וכן קריטריונים ממוצעים "נורמליים" של צמיחה והתפתחות. יש לקחת בחשבון את ההבדלים בין המינים במטבוליזם של התרופות ובמשקל הגוף גם כשקובעים מינון תרופות.
הזמינות של שירותי בריאות והגישה של נשים אליהם היא בעיה גלובלית הקשורה לנשים רבות. במדינות מפותחות, נשים ממעמד סוציו-אקונומי נמוך שאינן מבוטחות במערכת הבריאות, עשויות להימנע מביקורים שגרתיים במרפאה ומביצוע בדיקות ומעקבי היריון. הבעיה מחמירה כיוון שנשים מתחת לקו העוני נתונות בסיכון מוגבר להיריון בלתי רצוי, לידה לא מתוכננת והפלה יזומה. מעבר למחסום הכלכלי, נשים עניות סובלות יותר מחינוך לקוי, קשיי תחבורה, עבודה תובענית וקושי בגידול הילדים, המונעים מהן לגשת לקבלת טיפול רפואי הולם לצרכיהן. בעיות אלו חמורות אף יותר במדינות מתפתחות. במדינות אלו, פחות מ-50% מכלל הלידות מתבצעות בליווי והשגחה רפואית, מה שגורם לשיעורי תמותת אמהות גבוהים- 1:1000 לידות חי. מחסור בשירותי רפואה, אנשי מקצוע, ומשאבים חיוניים כגון תרופות, מובילים לשיעורי תחלואה גבוהה בקרב נשים ואמהות, ולמצבי חולי שניתן למנוע- כגון פיסטולה הריונית, מחלות מין מדבקות וסרטן בצוואר הרחם.
אתגרים אלה נכללים ביעדי משרד המחקר לבריאות האישה בארצות הברית, הפועל גם על מנת לקדם נשים לפיתוח קריירות בביו -רפואה. משרד המחקר לבריאות האישה בארצות הברית (ה- ORWH) סבור כי אחת הדרכים הטובות ביותר לקדם את המחקר בבריאות האישה היא להרחיב את מעגל הנשים העוסקות במחקר בתחום הבריאות, וכן לאפשר לנשים להגיע למקומות השפעה משמעותיים במנהיגות ובממשל, במרכזים להשכלה גבוהה ובמגזר הפרטי . יעד זה מכיר בתקרת הזכוכית שעומדת בפני נשים בפיתוח קריירה במחקר ובמדע ובהשגת משאבים כספיים.  הקרן הלאומית למדע בארצות הברית קובעת כי נשים משיגות רק כמחצית מתארי הדוקטורנטים בתחום המדע וההנדסה, ממלאות רק 21% ממשרות פרופסור במשרה מלאה במדע ומשתתפות בכ -5% תוכניות ההנדסה, תוך שהן מרוויחות רק 82% מהתגמול שעמיתיהם הגברים מרוויחים במשרות מקבילות. באירופה נתונים אלה אף נמוכים יותר.
הערות שוליים

↑  Bustreo 2015.
1 2 3 4 5  Nour 2014.
↑  Joint Commission 2010.
↑  Blum & Gates 2015.
1 2 3 4  UN 2015.
1 2 3 4 5  Filippi et al 2006.
1 2 3  WHO 2005.
↑  Say et al 2014.
↑  MDG 2016.
↑  Rosenfield et al 2006.
↑  SDG 2016.
↑  , Hansen & Schellenberg 2016.
↑  Jones 2007.
↑  Singh & Darroch 2012.
↑  Presler-Marshall & Jones 2012.
↑  Grant 1992.
1 2  Sedgh et al 2016.
↑  Ganatra et al 2014.
↑  WHO 2016a.
↑  ראו גם את הערך אי פוריות בוויקיפדיה
↑  Chandra et al 2013.
↑  Sunderam et al 2013.
↑  Sunderam et al 2015.
↑  Seaman & Eldridge 2008.
↑  Barmak 2016.
↑  Wolf 2012.
↑  Loue & Sajatovic 2004.
↑  חיסון נגד נגיף הפפילומה HPV, באתר מדינת ישראל משרד הבריאות, ‏2020
↑  בדיקות סקר שגרתיות לנשים, באתר מועדון BE-WELL המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
↑  ד"ר עדי רכס, תרגיל לכל גיל- בריאות ומודעות במעגל החיים, באתר מועדון BE-WELL המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
↑  מניעה וגילוי מוקדם של מחלות סרטן ייחודיות לנשים, באתר מועדון BE-WELL המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
↑  נגה- נשים בסיכון גבוה, באתר המרכז הרפואי שערי צדק
↑  דר' אריאל הורוביץ, דר' דוד סוריאנו, אנדומטריוזיס ופריון, באתר המרכז הרפואי שיבא תל השומר
↑  Vera Regitz-Zagrosek, Sex and gender differences in health, EMBO reports
↑  ד"ר אחינועם לב שגיא, כאבים בקיום יחסי מין, באתר ד"ר אחינעם לב-שגיא מרפאה לטיפול במחלות הנרתיק והפות
↑  מרפאות נשים, באתר המרכז הרפואי שערי צדק
↑  ד"ר אמיר הדר, הקאות יתר בהיריון- Hyperemesis gravidarum, באתר ויקירפואה, ‏30/04/2014
↑  מומחי שיבא - אגף נשים, המרכז הרפואי שיבא, תל השומר, מה קורה לי, באתר המרכז הרפואי שיבא תל השומר
↑  ד"ר תמר שביט פסח, דיכאון אחרי לידה: למה אני מרגישה ככה?, באתר שירותי בריאות כללית, ‏23.03.2015
↑  ד"ר עידן מיליצ'ר; פסיכותרפיסט; מטפל זוגי ומשפחתי; אחראי מרפאה סקסולוגית אנאורגנית גברים; המרפאה לטיפול מיני; המרכז לבריאות האישה; בי"ח "ליס" ליולדות., הפסקת מחזור וגיל המעבר, באתר מועדון BE-WELL, המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
↑  ד"ר אריה לידור, מחלקת נשים ויולדות במרכז הרפואי שיבא, גיל המעבר בנשים, באתר המרכז הרפואי שיבא תל השומר
↑  תוחלת החיים בישראל ב-2016: 80.7 שנים לגברים ו-84.2 לנשים, באתר הידען, ‏2017-12-11
↑  בריאות ורווחת נשים בישראל: יום האישה הבינ"ל 2018, באתר הדוקטור- פורטל בריאות ורפואה, ‏2018-03-13
↑  הפריה חוץ גופית - IVF‏, באתר www.health.gov.il
↑  הילה ויסברג, ‏ישראל: שיאנית הילודה של OECD, ולא רק בגלל החרדים, באתר גלובס, 5 ביוני 2019
↑  שלי מזרחי סימון, נשים בישראל: סוגיות מרכזיות מוגש לוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי מסמך לקראת הכנסת ה-20, באתר הכנסת: מרכז המחקר והמידע, ‏31.05.2015
↑  ממונה על מעמד האישה, באתר מדינת ישראל: משרד הבריאות, ‏2020
↑  מועצה לאומית לבריאות האישה, באתר www.health.gov.il
1 2 3 4  Gronowski & Schindler 2014.
↑  Pinn 1994.
1 2  Shen 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560823905171  LCCN: sh85147301
Emotions (אלבום של מריה קארי)

Emotions (בתרגום חופשי לעברית: "רגשות") הוא שם אלבומה השני של הזמרת האמריקאית מריה קארי, אשר יצא לאור למכירה עולמית בשנת 1991.
רקע

לאחר הצלחת אלבום הבכורה של קארי, חלו שינויים רבים במוזיקה שלה, שהתבטאו במהלך העבודה והיצירה של האלבום השני. השינוי הבולט והניכר ביותר הוא הרשות שניתנה לקארי בנוגע להפקת האלבום, דבר שנשלל ממנה ברוב תהליך העבודה על אלבום הבכורה שלה. כמו כן, היא יכלה לבחור את שותפיה לכתיבה כרצונה והדבר הוביל לכך שהאלבום היה יותר מינימליסטי מבחינת העיבודים (בניגוד לאלבום הבכורה) אך עם זאת יותר מגובש מבחינת ההפקה והתכנים, שכולם נכתבו בידי קארי ושותפיה לכתיבה.
קארי עבדה עם מספר מצומצם של כותבים ומפיקים – וולטר אפאנאסייף, צמד המפיקים קלייב וקול (מהלייבל C+C Music Factory) והזמרת-יוצרת קרול קינג.
האלבום הפך במרוצת השנים לאחד הבולטים של קארי בזכות היותו אלבום שבו סגנון המוזיקה השחורה המסורתית הוא הדומיננטי ביותר מבין מכלול אלבומיה. כמו כן, שיר הנושא מתוכו, Emotions, נצרב בתודעת המאזינים כשיר שבו קארי הגיעה למיצוי של מרבית היכולות הווקאליות שלה – תווים גבוהים בטווח של 5 אוקטבות ותווים נמוכים יותר של בס.
האלבום זיכה את קארי בשתי מועמדויות לפרס הגראמי בעבור התואר מפיקת השנה ו- הופעת הפופ הנשי הטובה ביותר.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Emotions  | 4:09 |
| 2. | And You Don't Remember  | 4:26 |
| 3. | Can't Let Go  | 4:27 |
| 4. | Make It Happen  | 5:10 |
| 5. | If It's Over  | 4:38 |
| 6. | You're So Cold  | 5:05 |
| 7. | So Blessed  | 4:13 |
| 8. | To Be Around You  | 4:37 |
| 9. | Till The End of Time  | 5:35 |
| 10. | The Wind  | 4:41 |
| משך כולל: | משך כולל: | 47:01 |
הצלחה במצעדים ובמכירות

בניגוד לאלבום הבכורה, האלבום השני לא לווה במסע יחסי ציבור מאסיבי והדגש היה בעיקר על הופעות במספר תוכניות אמריקאיות (כמו חשיפת הסינגל הראשון בטקס ה- VMA של רשת MTV) וקידום הסינגלים.
יציאתו של הסינגל המוביל מהאלבום, Emotions, הגיע למקום האשון במצעד הבילבורד, והפך לשיר ה-5 שלה לעשות זאת בזמן קצר מאוד. שני הסינגלים שיצאו אחריו, "Can't Let Go" ו-"Make It Happen", אמנם הצליחו במכירות ובהשמעות ("Can't Let Go" היה השיר המושמע ביותר של 1992 ברדיו האמריקאי), אך לא הצליחו להגיע גם כן למקום הראשון במצעד. שניהם, הגיעו רק למקום ה-2 וה- 5 בהתאם.
האלבום עצמו לא זכה לאותה הצלחה במכירות כפי שזכה אלבום הבכורה, אך הוא נמכר ב-8 מיליון עותקים והגיע למקום ה-4 ברשימת האלבומים. עד שנת 2008 האלבום נמכר בלמעלה מ-8 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ביקורות

קארי נאלצה להתמודד עם ביקורות לא אוהדות מצד מבקרי המוזיקה שטענו כי היא "זמרת אולפן", וזאת לאור העובדה שהיא סירבה לצאת לסיבוב הופעות. באותה עת התרחשה שערוריית זיוף ההקלטות של הצמד מילי ונילי, שהובילה את המבקרים לטעון שהתווים הגבוהים של קארי הם בעצם זיוף שנוצר על ידי כלי אולפן. קארי התייחסה להאשמות אלה בכך שאמרה שאין לה עדיין מספיק ביטחון עצמי כדי להופיע בפני קהל עצום.
מנגד, טענותיהם של מבקרי המוזיקה הופרכו בשנת 1992, כשקארי הופיעה ב- MTV Unplugged מופע אקוסטי בחסות MTV בו הופיעה עם שיריה לעיניהם של המבקרים וקהל המעריצים.
טריוויה על השירים

את ההשראה לשיר "Emotions", קארי ושותפיה קיבלו מהשיר "Best Of My Love" של להקת Emotions מ־1977.
באלבומה האחד-עשר, E=MC2, קארי בחרה לשלב באחד מהבתים של השיר "For The Record" שהוקדש למעריצים, את שם השיר "Can't Let Go".
"Make It Happen" שייך לשירי האמונה-עצמית של קארי, בו היא מספרת כיצד החלה את דרכה בתור זמרת, נטולת כסף ונועלת נעליים מרופטות. את אותן נעליים, כפי שציינה בראיון מספר שנים לאחר מכן, היא שומרת עד היום אצלה.
The Wind, שיר הג'אז היחיד באלבום וגם היחיד אי פעם בכל אלבומיה של קארי, נכתב על גבי לחן ידוע של ראסל פרימן שעבורו קארי כתבה מילים חדשות בעקבות מוות של חבר קרוב בתאונת דרכים. שם השיר עצמו מושפע גם כן מהשיר They Call the Wind Mariah, שיר מהמחזה Paint Your Wagon שבעקבותיו הוריה של קארי בחרו לה את שמה.
קטעים מהקליפ של Emotions שצולם כולו ברוויה
יש ונדמה

"יש ונדמה" הוא אלבום אוסף כפול שהוציאה הזמרת ירדנה ארזי ב-1998. האוסף מכיל 40 שירים מתקופות שונות בקריירה של ארזי, כ"אתה לי ארץ", "שהשמש תעבור עלי", "בן אדם", ו"הביתה". באוסף ישנם שירים שהוקלטו טרם הוצאת האוסף, בהם "שיר של יום חולין" עם אבי פרץ והשיר "ושמה לא תבוא" אותו הקדישה ארזי ליצחק רבין ושמעון פרס על מאמציהם להגיע להסכם שלום.
השירים באוסף > דיסק ראשון

"אתה לי ארץ" - מתוך האלבום אתה לי ארץ
"שהשמש תעבור עלי" - מתוך האלבום דרישת שלום
"בן אדם" - מתוך האלבום עוד יום אחד
"בין פרחי הגן" - מתוך אלבום האוסף תחנה בדרך
"האיש מן החלום" - מתוך האוסף תחנה בדרך
"אדם אחר" (עם יהורם גאון) - מתוך האלבום עוד יום אחד
"שירו שיר אמן" - מתוך אלבום האוסף שוב בתמונה
"קו האהבה" - מתוך האלבום דרישת שלום
"מוזיקה נשארת" - מתוך האלבום ירדנה ארזי
"עוד נגיע" - מתוך האלבום אתה לי ארץ (הופיע במהדורה השנייה בלבד)
"שוב בתמונה" - מתוך האוסף שוב בתמונה
"חפץ חיים ברוח הגוברת" - מתוך האלבום מה נשמע
"מה יש לי" - מתוך האלבום נשמה צוענית
"יריד האהבה" - מתוך האלבום נשמה צוענית
"הכינור הנאמן" - מתוך האלבום נשמה צוענית
"רוח ואש" - מתוך האלבום נשמה צוענית
"כשהצועני אוהב" - מתוך האלבום נשמה צוענית
"עגילי דמאר" - מתוך האלבום עוד יום אחד
"פת חלקה טובה" - מתוך האלבום דרישת שלום
"הוי, ארצי! מולדתי!" (במסגרת שוקולד מנטה מסטיק) - מתוך תוכנית של הערוץ הראשון משירי שאול טשרניחובסקי
"הביתה" - מתוך האלבום מה נשמע
"יש ונדמה" - מתוך האלבום אתה לי ארץ
השירים באוסף > דיסק שני

"היא רוקדת" - מתוך האלבום עוד יום אחד
"שיר אשה בחורף" ("אהבתנו היא תשבץ...") - מתוך האלבום אנשים זרים
"ילדה יחפה" - מתוך האלבום אנשים זרים
"מחוזות האהבה" - מתוך האלבום עוד יום אחד
"ונצואלה" (כחלק משוקולד מנטה מסטיק) - מתוך האוסף תחנה בדרך
"ליל חניה" (עם חנן יובל ואפרים שמיר בליווי שלישיית אף אוזן גרון) - לראשונה משוחרר על גבי אלבום של ירדנה.
"מי היה החולם" (עם אפרים שמיר במסגרת להקת הנח"ל) - לראשונה משוחרר על גבי אלבום של ירדנה.
"ושמה לא תבוא" - טרם הופיע באלבום.
"שיר של יום חולין" (עם אבי פרץ) - טרם הופיע באלבום.
"מה נתת לי" - מתוך האלבום דמיון מזרחי
"אל תאמר" - מתוך האלבום דמיון מזרחי
"דמיון מזרחי" - מתוך האלבום דמיון מזרחי
"אינני" - מתוך האלבום אנשים זרים
"עוד יום אחד" - מתוך האלבום עוד יום אחד
"בת הדייג" - מתוך האוסף תחנה בדרך
"קרוב לים" - מתוך האלבום עוד יום אחד
"דרישת שלום" - מתוך האלבום דרישת שלום
"שלושה דורות" - מתוך האלבום מתוך שאהבתי
צוות

גברי מזור - עריכה וייעוץ אמנותי
דניאל חכים - צילום עטיפה
נתן תומר - מפיק
ניצוץ החיים

ערך זה עוסק באלבום של שרית חדד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
"ניצוץ החיים" הוא אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית שרית חדד. האלבום יצא לאור ב-8 בנובמבר 1995, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ. האלבום יצא בתקליטור וקלטת אודיו, וגרסת קלטת וידאו שלו המכילה קליפים לכל שירי האלבום צולמה ויצאה ב-1997.
האלבום זכה להצלחה רבה בישראל כאשר נמכר בלמעלה מ-80 אלף עותקים (פלטינה כפולה).
רקע והפקה

שירי האלבום נכתבו על ידי דוד זיגמן, אבי ביטר ודני שושן, והולחנו על ידי עדי לאון, שושן ויוני רועה. האלבום הופק על ידי אבי גואטה. האלבום כולל בתוכו 11 רצועות, המשלבות בתוכן לחנים טורקיים, יוונים וערביים.
האלבום כלל רצועה אחת בערבית בשם "מה ביסמחלק".
מתוך האלבום הצליחו השירים "שלום חבר" אותו ביצעה חדד ביחד עם מייק שריף, "הנסיך שלי", "כנגד הזמן", "בוא", ו"ניצוץ החיים", שהיה בסגנון קלאסי בנגינת פסנתר, אף על פי שנכתב על פי לחן טורקי.
רשימת רצועות

| ניצוץ החיים> מס' | ניצוץ החיים> שם | ניצוץ החיים> מילים | ניצוץ החיים> לחן | ניצוץ החיים> משך | ניצוץ החיים>  | ניצוץ החיים>  | ניצוץ החיים>  | ניצוץ החיים>  | ניצוץ החיים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שלום חבר  | דוד זיגמן | לוטפי אולקן | 4:50 |  |  |  |  |  |
| 2. | הנסיך שלי  | דוד זיגמן | טורקי | 5:49 |  |  |  |  |  |
| 3. | כנגד הזמן  | דוד זיגמן | אורחן גנג'ביי | 4:54 |  |  |  |  |  |
| 4. | בוא  | דוד זיגמן | סטליוס רוקוס | 3:58 |  |  |  |  |  |
| 5. | הגלגל סובב לו  | דוד זיגמן | סאייט ביויקצ׳ונאר | 5:17 |  |  |  |  |  |
| 6. | שרה ברחובות  | אבי ביטר | עדי לאון | 4:07 |  |  |  |  |  |
| 7. | נפגעתי  | דני שושן | דני שושן | 6:12 |  |  |  |  |  |
| 8. | ניצוץ החיים  | דוד זיגמן | סלצ׳וק טקאי | 4:20 |  |  |  |  |  |
| 9. | האשה שלי  | דוד זיגמן | יוני רועה | 4:30 |  |  |  |  |  |
| 10. | מתלהבת  | דוד זיגמן | עמר טנטאווי | 4:22 |  |  |  |  |  |
| 11. | מה ביסמחלק  | אימאד שמס א דין | אימאד שמס א דין | 5:29 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 51:48 |  |  |  |  |  |
צוות

שרית חדד – שירה
שי ראובני – עיבודים, קלידים, טכנאי הקלטה, תכנות תופים וכלי הקשה
ציון אבוטבול - עיבוד לשיר מס׳ 6
יהודה תמיר – מיקסים
אמיר שחסר – חליל, קלרינט
פליקס מזרחי – כינורות
אבי סינגולדה – גיטרות
יהודה קיסר – גיטרה סולו
זיו – גיטרה בס
בוריס אלייב – אקורדיון
אריס נחום – בוזוקי
יהודה תמיר, שאדיה אל כרמל – קולות רקע
די מאסטר – עריכה דיגיטלית
נתוני מכירות

| מקום | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ישראל (IFPI) | פלטינה 2× | 80,000 |
תנו לגדול בשקט (שיר של שלומי שבת)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע שלומי שבת
 מתוך האלבום זמן אהבה
 יצא לאור:  2003
 סוגה:  שירי שלום, שירי מחאה
 שפה:  עברית
 כתיבה:  יענק'לה רוטבליט
 לחן:  שלומי שבת
 עיבוד:  שלומי שבת
"תנו לגדול בשקט" הוא שיר שכתב יעקב (יענקל'ה) רוטבליט והלחין ועיבד המוזיקאי שלומי שבת. השיר יצא לאור באלבומו השביעי של שבת, "זמן אהבה", משנת 2003.
רקע

על רקע תחילת אירועי האינתיפאדה השנייה, החל מסוף ספטמבר 2000, וסדרת פיגועי הטרור של שנת 2001, שגבו את חייהם של יותר מ-200 ישראלים, כתב הפזמונאי יענקל'ה רוטבליט את השיר "תנו לגדול בשקט", בתפילה ובקשה לימים שקטים וטובים יותר עבור תושבי המדינה.


כדי להעלות את רוחם של ילדי ישראל, פתח ערוץ הילדים במשדר מיוחד בשם "תנו לגדול בשקט", על שם השיר שכתב רוטבליט.
ביצועים נוספים וגרסאות כיסוי

בשנת 2007 ביצעו את השיר פבלו רוזנברג ושלומי שבת, במסגרת המופע המשזותף בקיסריה.
בשנת 2011 ביצע את השיר נוי דנן, משתתף תוכנית המציאות "כוכב נולד" עונה 9.
בשנת 2015 ביצעו את השיר, להקת הבנים Boyband.
בשנת 2020 ביצעו את השיר נועה קירל, נסרין קדרי ושלומי שבת, בהפקת גיא דאן, בערוץ התוכן "ישראל בידור".
בשנת 2024, על רקע מלחמת חרבות ברזל, התאחדו שלושת ערוצי הילדים, ניקולודיאון, Zoom, וערוץ הילדים, עם שלומי שבת וכוכב הילדים טל מוסרי שהשתתפו בקליפ המקורי מ-2002, לביצוע מחודש לשיר.
באוקטובר 2024, ביצעו את השיר יובל דיין ושלומי שבת, לכבוד חגיגות ה-70 לשלומי שבת.
הערות שוליים

↑  זמן אהבה, באתר פזמונט, ‏2003
↑  ערוץ הילדים - תנו לגדול בשקט (2002), באתר ערוץ הילדים, ‏30.3.2002
אנטיוכוס הרביעי

אנטיוכוס הרביעי
פסל של אנטיוכוס הרביעי במוזיאון הישן בברלין
אנטיוכוס הרביעי (אפִּיפָנֶס) (ביוונית: Ἀντίοχος Ἐπιφανὴς, "המתגלה"; 215–164 לפנה"ס) היה מלך הממלכה הסלאוקית בין השנים 175 ל-164 לפני הספירה. אנטיוכוס עלה לשלטון לאחר רצח אחיו, סלאוקוס הרביעי, ותוך כדי עקיפת בנו של סלאוקוס הרביעי ויורש העצר החוקי, דמטריוס הראשון.
אנטיוכוס הרביעי ירש ממלכה במשבר. תבוסתו המוחצת של אביו, אנטיוכוס הגדול, במלחמה נגד הרומאים (192–188 לפנה"ס) ותנאי הכניעה הקשים שנכפו על המדינה הסלאוקית, חיבלו בצורה קשה בממלכה, שהצליחה להשתקם מעט לאחר שעברה תקופה קשה בעת שלטונו של אנטיוכוס הגדול. גרוע מהפגיעה הצבאית היה אובדן היוקרה המדינית ואובדן ההרתעה של הממלכה הסלאוקית, שהתבטאו בהכרזת העצמאות של פריאפטיוס (אנ'), מלך הפרתים, ששחרר את ממלכתו מעול השלטון הסלאוקי עוד בימיו האחרונים של אנטיוכוס השלישי. המרידות המשיכו גם בימי חייו של אנטיוכוס הרביעי ויורשיו, וסופן שהביאו לקיצה של הממלכה.
אנטיוכוס הרביעי הטיל על היהודים את גזירות השמד, ובימיו החל מרד החשמונאים.