stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרקוס הווארד
קריירה מקצועית > בסקוניה (2022–הווה)

ב-17 ביולי 2022 חתם הווארד לשנתיים בסאסקי בסקוניה מליגת ה-ACB הספרדית והיורוליג. באוקטובר 2022 הפך הווארד לשחקן השמיני אי פעם שקולע 30 נקודות או יותר בשני משחקים רצופים ביורוליג לאחר שעשה זאת נגד שתי הקבוצות מבלגרד (33 מול פרטיזן ו-30 מול הכוכב האדום). בסיום עונת 2023/2024 ביורוליג זכה בפרס אלפונסו פורד למלך הסלים של התחרות לאחר שקלע בממוצע 19.5 נקודות למשחק ושבר את שיא היורוליג לנקודות בעונה עם 759.
קריירת הנבחרת הלאומית

הווארד ייצג פעמיים את ארצות הברית בתחרויות פיב"א: ב-2015 הוא היה חבר בנבחרת ארצות הברית שזכתה באליפות אמריקה עד גיל 16, וב-2016 זכה בגביע העולם בכדורסל עד גיל 17 בסרגוסה, ספרד, בו העמיד ממוצעים של 11.9 נקודות ו-2.6 אסיסטים למשחק.
ב-9 במאי 2024 קיבל את אישור פיב"א לשחק בנבחרת פוארטו ריקו בכדורסל.
חיים אישיים

הווארד הוא ממוצא פורטוריקני. אחיו הגדול ג'ורדן שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת מרכז ארקנסו, והשניים אף שיחקו יחד במשך עונה אחת בתיכון.
הווארד פומבי מאוד לגבי אמונתו הנוצרית, והסביר את העובדה שהוא לובש את מספר 0 בכך שהוא "באמת מייצג שללא מערכת היחסים שלי עם ישו, אני מרגיש שאני לא האדם שנועדתי להיות".
חמורו של בורידן

קריקטורה אמריקאית משנת 1900 לערך המותחת ביקורת על הקונגרס אשר מתחבט כחמורו של בורידן בין בניית תעלת פנמה לבין בניית תעלת ניקרגואה
חמורו של בּוּרידן הוא משל פרדוקסלי מפורסם המדגים את בעיית חופש הרצון.
במשל מתואר חמור הרעב וצמא במידה שווה, אשר ניצב במרחק שווה בין חבילת חציר לבין כלי מלא מים. בשל המרחק השווה ביניהם החמור אינו יכול להחליט לאן עדיף ללכת קודם, הוא נשאר במקומו ולבסוף מת מרעב ומצמא.
המשל נקרא על שם הפילוסוף הצרפתי בן המאה ה-14 ז'אן בורידן, אף כי מקורו קדום והוא נמצא כבר אצל הפילוסוף היווני אריסטו.
מקור המשל

המשל מופיע לראשונה אצל אריסטו; בספרו 'על השמים' (De Caelo) השתמש בדוגמה של אדם רעב וצמא אשר לפניו מונחים מזון ושתייה. אולם מאחר שהוא רעב וצמא באותה מידה, הוא נשאר עומד על מקומו. הספר הפך לטקסט לימוד מרכזי בימי הביניים.
גרסה אחרת מופיעה אצל הפילוסוף הפרסי אל-ע'זאלי, המתאר גמל הגווע ברעב בין שני מטעי תמרים.
המשל לא מופיע בכתביו של בורידן. הוא יוחס לו על ידי אחרים בשל התנגדותו לדטרמיניזם מוסרי. בורידן גרס כי אדם שעומדות בפניו כמה אפשרויות פעולה יבחר תמיד בטובה יותר. אומנם הרצון יכול לגרום להשהיית הבחירה, כפי שקורה לחמור, אך לבסוף האדם יבחר.
המשל היה נפוץ במאה ה-14, אך רבים כפרו באפשרות שרעב וצמא יהיו שווים זה לזה. על כן נוצרה גרסה נוספת שבה מונחים לפני החמור שני סלי תבן זהים במרחק שווה. הבעיה שניצבת בפני החמור היא מאיזה סל תבן להתחיל לאכול. מאחר שאף אחד מהם אינו עדיף על מהאחר, ייאלץ החמור הרציונלי לגווע ברעב.
פרשנות הוגים

ברוך שפינוזה, בספרו "אתיקה", מתייחס אל המשל בכותבו על חופש הרצון: "אם האדם אינו פועל מתוך חופש הרצון, מה יקרה אם יימצא בשיווי משקל, כמו חמורו של בורידן? האם יגווע ברעב ובצמא? אם אודה בכך, איראה כמי שדן לא באדם, אלא בחמור או בפסל של אדם. ואם אכחיש ייצא שאדם זה קובע את עצמו, ויש לו אפוא הכושר לעשות כל מה שיחפּץ [...] אני מסכים לחלוטין שאדם המצוי בשיווי משקל כזה (כלומר, שאינו חש במאום מלבד ברעב ובצמא ובמזון ובמשקה הרחוקים ממנו מרחק שווה), אמנם יגווע ברעב ובצמא. ואם ישאלוני: כלום איננו צריכים להעריך איש זה כחמור יותר מאשר כאדם? אשיב שאינני יודע - כשם שאיני יודע לאיזו מידה של הערכה ראוי אדם התולה את עצמו, ועד כמה צריך להעריך קטנים, שוטים, משוגעים וכיוצא בהם".
ישעיהו ליבוביץ מפרש את המשל כמראה ש"אין רצון חופשי - האדם מוכרח לרצות". הוא ממחיש את פרשנותו בדוגמה הזאת: "...שופט שצריך לפסוק במשפט רצח, האם יש לשופט זכות (במובן העמוק ביותר) לשפוט את הרוצח? השופט יודע שהאיש רצח בזדון, ולפי החוק דינו מאסר עולם, ועם זאת הוא גם יודע שהרוצח לא היה יכול שלא לרצוח. השאלה שלי היא: האם השופט יכול לשפוט שלא למאסר עולם?... תשובתי היא, שהוא כמובן יכול לשפוט אותו משני טעמים המשלימים זה את זה. אם יש דטרמיניזם, הרי שהוא קיים גם לגביו, לא רק לגבי הנאשם, ויש דבר עמוק יותר האומר, שאנחנו כבני אדם יכולים לשפוט אדם רק לפי מה שעשה מרצונו. השאלה אם הרצון הוא חופשי או איננו חופשי היא של אלוהים ולא לאדם..."
בפיזיקה, המשל שימש להמחשתה של שבירת סימטריה ספונטנית.
בתרבות

בהשראת המשל נכתבו שני שירים מפורסמים על ידי וולטר ורוברט פרוסט. בשירו של פרוסט "הדרך שלא נבחרה" המטייל ביער נאלץ לבחור באחת משתי דרכים מתפצלות. על פי עדנה אולמן-מרגלית השיר דן בסוגיה של "בחירה ללא העדפה" ("picking") בתורת ההכרעה. בחירתה של דרך ביער עשויה להיות קלת ערך ולא משמעותית, זוהי בחירה בין חלופות שאנו אדישים ביניהן. בחירה כזו יכולה להיות מוכרעת על ידי הטלת מטבע. אולם, הדרכים שנפרדות ביער הן מטפורה לדרכי חיים. הבחירה ביניהן, הנכפית על המטייל, היא הכרעה כבדת משקל אשר לא ניתן עוד לשנותה לעולם:
"... מִשְּׁתֵּי הַדְּרָכִים שֶׁבְּיַעַר עָבֹת
בָּחַרְתִּי בְּזוֹ שֶׁהָלְכוּ בָּהּ פָּחוֹת
וּפֹה הָרֵי כָּל הַהֶבְדֵּל בָּעוֹלָם."
אייזק אסימוב מתבסס על המשל בסיפורו "סחור-סחור", המופיע בספרו "אני, רובוט". בסיפור זה מתבקש רובוט להביא חומר ממקום שבו הוא ניצב בפני סכנת כְּלָיָה מקורוזיה. הפוטנציאל של הבקשה, שנעשתה כלאחר יד, מתאזן אל מול הסכנה הגבוהה לקיומו של הרובוט, אשר מהיותו יקר ומתוחכם, הונחה ביתר תוקף לשמור על עצמו. התוצאה היא שהרובוט נשאר במרחק קבוע מיעדו, ומקיף אותו בסיבובים עד לפתרון הבעיה בדרך לא צפויה.
ראו גם

אקסיומת הבחירה
לקריאה נוספת

Rescher, Nicholas (1959/60). "Choice Without Preference: A Study of the History and of the Logic of the Problem of “Buridan’s Ass”". Kant-Studien 51: 142–75.
Zupko, Jack (2003). John Buridan: Portrait of a Fourteenth-Century Arts Master. Notre Dame, Indiana: University of Notre Dame Press. pp. 258, 400n71.
Edna Ullmann-Margalit and Sidney Morgenbesser, "Picking and Choosing," Social Research, XLIV (1977), 757-785.
הערות שוליים

↑  ברוך שפינוזה, אתיקה, תרגום: ירמיהו יובל, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2004, עמודים 185, 188
↑  מתוך הספר מה שלמעלה ומה שלמטה (דיאלוגים עם טוני לביא), עמודים 171-176.
↑  Leslie Lamport, "Buridan's Principle", December 1984
↑  Voltaire, La Pucelle d'Orléans, œuvre en 21 chants, chant XII, vers 16 et sq. Œuvres complètes de Voltaire, t. XI, Paris, 1784.
↑  עדנה אולמן מרגלית, הדרך שלא נבחרה, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2002
נאמנות עבור חיית מחמד

נאמנות עבור חיית מחמד היא הסדר משפטי המאפשר לאדם להבטיח שיופנה תקציב לצרכיה של חיית המחמד שלו מתוך רכושו או מתוך עזבונו במקרה של מחלה או מוות.
בכל מדינות ארצות הברית קיים הסדר חוקי כזה או אחר המאפשר קיומה של נאמנות כזו. ידוע במיוחד המקרה של ליאונה הלמסלי שהורישה בצוואתה 12 מיליון דולר לכלבה טראבל. בית המשפט קבע שסכום זה גבוה מעבר לצורך והפחית אותו ל-2 מיליון דולר. אחרי מות הכלב היתרה הועברה לקרן הצדקה של העיזבון. עם זאת, מקרה זה אינו חריג במהותו, והכללת כלב בצוואת בעליו היא שכיחה. עבור חיות מחמד מאריכות ימים, הסדר הנאמנות יכול להימשך עשרות רבות של שנים.
בישראל חיות מחמד לא נחשבות לישות משפטית ולכן הורשת רכוש לבעלי חיים בעייתית מבחינה משפטית.
ראו גם

בית קברות לחיות מחמד
הערות שוליים

↑  AP, הכלב ירש 12 מיליון דולר; הנכדים לא קיבלו כלום, באתר ynet, 29 באוגוסט 2007
↑  ynet, ארה"ב: הונה של המיליארדרית לא יגיע לכלבים, באתר ynet, 27 בפברואר 2009
↑  אסף גולן, 5 מיליון דולר עברו בירושה לכלבה המשפחתית, באתר ישראל היום, 21 בפברואר 2021
אכפת לי (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  ג'יי בלקסון 
 שחקנים ראשיים:  רוזמונד פייק מייקון בלייר אלישה ויט דמיאן יאנג אווה גאודט אייזיאה וייטלוק ג'וניור דיאן ויסט כריס מסינה פיטר דינקלג' אייזה גונזלס חוזה גאס אלבס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Black Bear Pictures  Crimple Beck
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  2020 
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט פשע, סרט מתח 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אכפת לי (באנגלית: I Care a Lot) הוא סרט אמריקאי מסוגת מותחן וקומדיה שחורה משנת 2020 שכתב וביים ג'יי בלייקסון ומככבים בו רוזמונד פייק, פיטר דינקלג', אייזה גונזלס, כריס מסינה ודיאן ויסט. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-12 בספטמבר 2020 והופץ לאחר מכן לצפייה דיגיטלית בנטפליקס החל מ-19 בפברואר 2021.
אישה בשנות ה-30 לחייה מתפרנסת מגניבת קשישים על ידי הטעיית שופטים למינויה כ"אפוטרופוס החוקי שלהם" מסתבכת כאשר מתברר כי לקורבן האחרון שלה יש קשר עם גנגסטר חזק וחסר רחמים.
שחקנים ודמויות

רוזמונד פייק בתפקיד מרלה גרייסון
פיטר דינקלג' בתפקיד רומן לוניוב
אייזה גונזלס בתפקיד פראן
כריס מסינה בתפקיד דין אריקסון
דיאן ויסט בתפקיד ג'ניפר פיטרסון
איזיה ויטלוק ג'וניור בתפקיד שופט לומקס
מקון בלייר בתפקיד פלדסטרום
אלישה ויט בתפקיד ד"ר קארן עמוס
דמיאן יאנג בתפקיד סם רייס
הפקה

במאי 2019 הוכרז כי רוזמונד פייק לוהקה לככב בסרט, אותו יכתוב ויביים ג'יי בלייקסון. פיטר דינקלג ' ואייזה גונזלס צורפו לצוות השחקנים ביוני. ביולי 2019 הצטרפו כריס מסינה ודיאן ויסט לצוות השחקנים של הסרט.
הצילומים החלו ביולי 2019. הצילומים נערכו בדדהם, מסצ'וסטס ובמחוז נורפוק.
הפצה

הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-12 בספטמבר 2020. זמן קצר לאחר מכן, נטפליקס רכשה את זכויות ההפצה לסרט. הסרט הופץ לצפייה ב-19 בפברואר 2021.
הערות שוליים

↑  Hipes, Patrick (9 במאי 2019). "Rosamund Pike Pic 'I Care A Lot' Picked Up By STXinternational – Cannes". Deadline Hollywood. נבדק ב-18 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hipes, Patrick (6 ביוני 2019). "Peter Dinklage In Talks To Star With Rosamund Pike In 'I Care A Lot'". Deadline. נבדק ב-18 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tartaglione, Nancy (18 ביוני 2019). "Eiza Gonzalez Joins Thriller 'I Care A Lot' With Rosamund Pike & Peter Dinklage – CineEurope". Deadline. נבדק ב-18 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (9 ביולי 2019). "Chris Messina Joins Rosamund Pike in 'I Care a Lot' (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-9 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kay, Jeremy (9 במאי 2019). "Rosmaund Pike to star in Cannes-bound thriller 'I Care A Lot'". ScreenDaily. נבדק ב-18 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hollywood can't stay out of Wellesley — "I Care a Lot" movie filming in town". TheWellesleyReport. 9 ביולי 2019. נבדק ב-9 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""I Care a Lot" being filmed in Dedham". The Dedham Times. Vol. 27, no. 33. 16 באוגוסט 2019. p. 1. נבדק ב-10 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  O'Donnell, William P. (6 בפברואר 2020). "Hollywood Comes To The Norfolk Registry of Deeds". Patch. נבדק ב-8 בפברואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wiseman, Andreas (30 ביולי 2020). "Toronto Sets 2020 Lineup: Werner Herzog, Regina King, Mira Nair, Francois Ozon, Naomi Kawase Titles Join Hybrid Edition". Deadline Hollywood. נבדק ב-30 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming Jr, Mike (25 בספטמבר 2020). "Netflix Lands Fourth Big Toronto Film Festival Market Title With 'I Care A Lot' Deal". Deadline Hollywood. נבדק ב-25 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Huff, Lauren (4 בדצמבר 2020). "Rosamund Pike on playing a shameless schemer in I Care a Lot: 'I wasn't trying to win any admirers'". Entertainment Weekly. נבדק ב-4 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
בית כברות לחיות שעשועים

| --- | --- |

עטיפת המהדורה הראשונה באנגלית של "בית כברות לחיות שעשועים" (שם הספר במקור, עם שגיאת הכתיב)
 מידע כללי
 מאת:  סטיבן קינג
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספרות אימה
 נושא:  בעל חיים זומבי 
 מקום התרחשות:  Ludlow 
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  Pet Sematary
 תאריך הוצאה:  1983
 מספר עמודים:  319
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מודן
 תאריך:  1986
 תרגום:  נורית פרז
 סדרה
 ספר קודם:  כריסטין 
 הספר הבא:  Cycle of the Werewolf 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003713815, 001025843, 001962409
 
בית כברות לחיות שעשועים (באנגלית: Pet Sematary) הוא ספר אימה משנת 1983 מאת הסופר האמריקאי סטיבן קינג.
הספר עובד לשני סרטי קולנוע - הסרט הראשון יצא לאקרנים בשנת 1989 והסרט השני יצא לאקרנים בשנת 2019.
עלילת הספר

משפחה קטנה - לואיס קריד, אשתו, רייצ'ל, שני ילדיו, אלי וגייג', וחתולה של אלי, צ'רץ, עוברת לגור בעיר בניו-אינגלנד (זירת התרחשות אופיינית לקינג). ג'וד קרנדול, שכנה של המשפחה עמו הם מתיידדים, מציג בפניהם את "בית כברות לחיות שעשועים" (טעות הכתיב המכוונת מעידה על כך שבית הקברות הוקם על ידי ילדים), שהוקם על אדמה אינדיאנית עתיקה, אפלה ומסתורית: מה שנקבר בה זמן קצר אחרי המוות, ישוב לחיים. עם זאת, למת-החי החדש תכונות רצחניות ואפלות, שלא היו לחי האהוב. חייו של לואיס מתקדמים מאסון לאסון, כשהכוח האפל שבבית הקברות מתמרן אותו שוב ושוב: תחילה מת חתול המשפחה ומושב לחיים, אחר כך נדרס בנו ועל אף כל אזהרותיו של ג'וד הוא משיבו לחיים. הוא הורג את היצור הרצחני שחזר, רק אחרי שזה רצח את אשתו ואת ג'וד. לבסוף הוא קובר את אשתו באותו מקום.
הספר מסתיים כשיד קרה מונחת על כתפו של לואיס, וקול נורא לוחש "יקירי....".
עיבודים

ב-1989 עובד הספר לסרט "בית קברות לחיות", בבימויה של מארי למברט ובכיכובם של דייל מידקיף ודניס קרוסבי. זהו העיבוד הראשון לספר של קינג שנושא את שמו של האחרון בכותרתו. קינג עצמו כתב את התסריט לאחר שתוסכל מעיבודים קודמים לספריו. הסרט זכה לביקורות מעורבות ולהצלחה קופתית צנועה. נושאו של סרט זה הביא לכך שהקרנתו נאסרה בכמה מדינות.
בשנת 2019 יצא סרט נוסף בעל אותו השם בבימויים של קווין קולש ודניס וידמאייר, ובו מככבים ג'ייסון קלארק, איימי סימץ וג'ון לית'גו בתפקידים הראשיים. הסרט עלה לראשונה במהלך פסטיבל SXSW, והוא יצא לאקרנים בבכורה עולמית ב-5 באפריל 2019. בישראל הסרט יצא יום קודם לכן, ב-4 באפריל 2019.
הערות שוליים

↑  שגיאת הכתיב היא בשמו של הספר במקור, באנגלית (Sematary במקום Cemetery), ובהתאם לכך קיימת גם בתרגום העברי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811265999705606  BnF: cb17134699f (data)  GND: 119232210X  VIAF: 307972981   WorldCat (עם VIAF): 307972981
STS-51-D

STS-51-D, היא המשימה ה-16 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, והמשימה הרביעית של מעבורת החלל דיסקברי.
המשימה היא החמישית שנוחתת במרכז החלל קנדי, פלורידה.
צוות

מפקד המשימה: קרול בובקו (Karol J. Bobko)
טייס: דונלד ויליאמס (Donald E. Williams)
מומחה למשימה: מרגרט ריאה סדון (M. Rhea Seddon)
מומחה למשימה: ג'פרי הופמן (Jeffrey A. Hoffman)
מומחה למשימה: דייוויד גריגס (S. David Griggs)
מומחה מטען: צ'ארלס ווקר (Charles D. Walker)
מומחה מטען: ג'ייק גארן (Jake Garn)
המשימה

השיגור בוצע כמתוכנן ב-12 באפריל 1985. המטרה הייתה להציב בחלל מספר לוויינים.
לוויין התקשורת של חברת Telesat‏ "ANIK C-1", נפרס והוצב במקומו. לוויין "SYNCOM IV-3" ידוע גם "LEASAT-3" נפרס והוכנס למסלול בהצלחה. אך לא התחיל לפעול. במטרה להפעיל אותו גריגס והופמן, ביצעו הליכת חלל שנמשכה כ-3 שעות. הם הצליחו להעביר מתג למצב "פעיל" עך הלוויין לא התחיל לפעול.
בנוסף לכך בוצעו ניסויים שונים עבור סטודנטים.
ראו גם

משימות מעבורות החלל
הבריחה הגדולה (סרט, 2023)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מקרה אמיתי
 בימוי:  אוליבר פארקר
 הופק בידי:  רוברט ברנסטיין
 תסריט:  ויליאם אייבורי
 עריכה:  טראוויס סיטארד
 שחקנים ראשיים:  מייקל קיין גלנדה ג'קסון
 מוזיקה:  קרייג ארמסטרונג
 צילום:  כריסטופר רוס
 מדינה:  בריטניה בריטניה צרפת צרפת
 חברת הפקה:  פאתה 
 חברה מפיצה:  אולפני האחים וורנר - בריטניה
 הקרנת בכורה:  20 בספטמבר 2023
 משך הקרנה:  96 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט ביוגרפי 
 הכנסות:  3.8 מיליון £
 דף הסרט ב־IMDb
 
הבריחה הגדולה (באנגלית: The Great Escaper) הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה ביוגרפית, קופרודוקציה צרפתית - בריטית בבימוי של אוליבר פארקר, עם מייקל קיין וגלנדה ג'קסון בתפקידים הראשיים.
גלנדה ג'קסון מתה שבועות ספורים לאחר סיום הצילומים ומייקל קיין הצהיר שזה יהיה סרטו האחרון. הם הופיעו ביחד מקודם בסרט "האנגליה הרומנטית" בשנת 1975.
הסרט מבוסס על מקרה אמיתי של קשיש שברח מבית אבות בבריטניה כדי להשתתף בטקס 70 שנה לנחיתה בנורמנדי.
תקציר העלילה

ברנרד "ברני" ג'ורדן (מייקל קיין) ואשתו ריני (גלנדה ג'קסון) הם זוג קשישים שגרים בדיור מוגן בבריטניה. השנה היא 2014 וברני מתכוון להשתתף בטקס 70 שנה ל־D-Day אך איחר את ההרשמה.
ברני בן ה-90 מחליט לנסוע לטקס בעצמו. הוא מצליח לצאת מבית האבות בחשאי, מדדה לאוטובוס עם ההליכון שלו, מגיע לחוף ברייטון ועולה שם על מעבורת. במעבורת הוא מתוודע לארתור (ג'ון סטנדינג) שהיה טייס ב־RAF ולקח חלק ביום הפלישה. ארתור מזמין את ברני להצטרף לחבורת הווטרנים שלו, ולגור אתו בחדר המלון ללא תשלום, לאחר שיגיעו לצרפת.
ברני קונה שני כרטיסים לטקס המרכזי, בו ישתתפו, בין השאר גם ברק אובמה והמלכה אליזבת. ארתור מזמין אותו לפאב ושם הם רואים כמה וטרנים גרמנים שבאו למקום לציין את אותו התאריך. ברני יוזם שיחה קצרה איתם, כשבסיומה כולם מצדיעים לכולם. ברני גם מסר לגרמנים את הכרטיסים לטקס, והוא משכנע את ארתור לנסוע אתו, במקום לטקס, לבית הקברות הצבאי בבאייה, בו קבורים בעיקר חיילים בריטים.
ברני עולה לקבר של חברו, דאגלס בנט, שהשתתף בנחיתה כטנקיסט. ברני, שהיה מפקד נחתת, הורה לו לעלות לחוף בחוף סורד ועקב אחריו במשקפת. הטנק של דאגלס נפגע מיד והתלקח. ברני ראה במשקפת איך דאגלס ניסה להחלץ מהטנק ואיך הוא נהרג. מאז הרגיש כל חייו אשמה, כמי ששלח את דאגלס אל מותו.
ארתור עולה בפעם הראשונה לקבר אחיו שנהרג בהפצצה על קן. ונוכח השתתפותו בהפצצה חושש שהוא אחראי למות אחיו, לכן נמנע עד כה להגיע לשם.
בינתיים מתפרסם סיפורו של ברני בכל העיתונים ואמצעי התקשורת והוא חוזר לבית האבות כשאנשים רבים מקבלים את פניו בשמחה, כולל אשתו ריני. ברני מספר לריני בפעם הראשונה על דאגלס בנט, ועל רגש האשמה שהעיק עליו מאז. ריני מנחמת אותו והסרט מסתיים בצפייה משותפת של הזוג בשחר העולה, מנהג שאמצו להם בימי ראשית אהבתם.
במציאות, סיפורו של הזוג הסתיים כמה חודשים לאחר "הבריחה הגדולה". ברני הלך לעולמו, וריני הצטרפה אליו כשבוע לאחר מכן.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| מייקל קיין | ברנרד (ברני) ג'ורדן |  |
| ויל פלטשר | ברני הצעיר |  |
| גלנדה ג'קסון | איירין (ריני) ג'ורדן |  |
| לורה מרקוס | ריני הצעירה |  |
| ג'ון סטנדינג | ארתור |  |
| ג'קי קלון | ג'ודית' | מנהלת בית אבות |
| דניאל ויטאליס | אדל | מטפלת |
| ברנן ריס | מרטין | מטפל |
| וולף קאלר | היינריך | וטרן גרמני |
| אליוט נורמן | דאגלס בנט |  |
| ויקטור אושין | סקוט | וטרן בריטי |
השוטר מבוורלי הילס: אקסל פולי

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  דמויות מאת דנילו באך ודניאל פטרי ג'וניור
 בימוי:  Mark Molloy 
 הופק בידי:  ג'רי ברוקהיימר, אדי מרפי, Chad Oman 
 תסריט:  וויל ביל, טום גורמיקן, Kevin Etten 
 עריכה:  דן לבנטל 
 שחקנים ראשיים:  אדי מרפי   ג'וזף גורדון-לוויט   טיילור פייג'   ג'אדג' ריינהולד   ג'ון אשטון   פול רייזר   ברונסון פינצ'וט   קווין בייקון
 מוזיקה:  לורן באלף
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי פרמאונט
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2024
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיית פשע, סרט קומדיית פעולה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
השוטר מבוורלי הילס: אקסל פולי (באנגלית: Beverly Hills Cop: Axel F) הוא סרט פעולה-קומי אמריקאי אשר יצא בשנת 2024 בבימויו של מארק מולוי ובכיכובו של אדי מרפי, אשר מגלם את דמותו של אקסל פולי, שוטר משטרת דטרויט, בעל חוכמת רחוב, המגיע לבוורלי הילס, קליפורניה.
זהו הסרט הרביעי בסדרת סרטי "השוטר מבוורלי הילס".
תקציר העלילה

לאחר מותו של חברו הוותיק, השוטר אקסל פולי חוזר לבוורלי הילס על מנת לחקור יחד עם בתו והחבר שלה לשעבר.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אדי מרפי | אקסל פולי | שוטר משטרת דטרויט |
| טיילור פייג' | ג'יין | בתו המרוחקת של אקסל פולי |
| ג'וזף גורדון-לוויט | בובי אבוט | בלש במשטרת בוורלי הילס והחבר לשעבר של ג'יין |
| ג'אדג' ריינהולד | בילי רוזווד | שוטר במשטרת בוורלי הילס ושותפו לשעבר של אקסל |
| ג'ון אשטון | ג'ון טגארט | סמל במשטרת בוורלי הילס |
| פול רייזר | ג'פרי | שוטר במשטרת בוורלי הילס ושותפו של אקסל |
| ברונסון פינצ'וט | סרג' | מוכר ציורי אומנות לשעבר אשר הפך לסוחר בכלי נשק |
| קווין בייקון | קפטן גראנט | מפקד משטרת בוורלי הילס |
מכונית בטיחות

מכונית בטיחות מובילה את גרנד פרי יפן ב-2009
מכונית בטיחות מובילה את מרוץ אינדיאנפוליס 500 בשנת 2007, לאחר שאירעה תאונה על המסלול
מכונית בטיחות (באנגלית: Safety car) היא מכונית בענפי הספורט המוטורי המגבילה את המהירות של המתחרים במסלול המרוצים כאשר לא ניתן להתחרות על המסלול במהירות המרבית, בעיקר כאשר המסלול חסום בשל תאונה או בשל מזג אוויר גרוע. מטרת מכונית הבטיחות היא לאפשר למרשלים לפנות את המסלול מחסימתו בצורה בטוחה או להמתין לתנאי מסלול נוחים יותר מבחינת מזג האוויר.
בעת הצורך, מכונית הבטיחות נכנסת למסלול לפני מוביל המרוץ, ובדרך כלל אסור למתחרים לעבור את מכונית הבטיחות או לעקוף מתחרים אחרים כאשר מכונית הבטיחות נמצאת על המסלול. על מכונית הבטיחות לשמור על מהירות סבירה, כדי להבטיח שהצמיגים של המתחרים יישארו חמים ותחרותיים. כאשר מכונית הבטיחות עוזבת את המסלול, המתחרים חוזרים למרוץ רגיל. ההסתמכות הראשונה על אמצעי בטיחות זה התרחשה במהלך המרוץ הראשון של אינדיאנפוליס 500, שנערך בשנת 1911.
השפעה

השימוש במכונית בטיחות משפיע על תוצאות המרוץ, מפני שכל המשתתפים במרוץ חייבים להאט, ובכך מתבטלים הפערים שהושגו לפני כן. מכונית הבטיחות מצמצמת את הפערים והופכת את המרוץ לצמוד יותר, גם מפני שבחלק מענפי הספורט לקבוצות מותר להיכנס לפיט סטופ כדי לבצע תיקונים שונים ולהחליף גלגלים, מה שמאפשר להן להתחרות ברמה גבוהה יותר לאחר מכן.
בפורמולה 1

באליפות הפורמולה 1, אם תאונה או מזג אוויר סגרירי (בדרך כלל גשם כבד) מונעים מהמרוץ הרגיל להמשיך בבטחה, מנהל המרוץ יקרא ל"מכונית בטיחות". משנת 2007, כל מכוניות הפורמולה 1 חייבות להיות עם נוריות ו/או צגים המותאמים להגה, שבהם נדלקת נורית לד צהובה כאשר מכונית הבטיחות נכנסת למסלול. כשמכונית הבטיחות תהיה מוכנה לעזוב את המסלול, היא תכבה את האורות הכתומים שלה כדי לציין שהיא יוצאת בסוף ההקפה. הנהגים חייבים להמשיך בנסיעה האיטית עד שאורות ירוקים ודגלים מתאימים יציינו שהם יכולים להתחרות שוב. נהג מכונית הבטיחות הקבוע בפורמולה 1 הוא ברנד מאילנדר.
מכונית בטיחות וירטואלית

מכונית בטיחותית וירטואלית (VSC) היא מערכת ממוחשבת האוכפת את הגבלת המהירות בקטע הייעודי של המסלול כאשר המצב לא מצריך שימוש במכונית בטיחות פיזית. ההודעה על מכונית הבטיחות הווירטואלית נשלחת לכל הנהגים, ומערכת ה-VSC נחשבת לחלופה יעילה ובטוחה יותר מהפיזית, שכן היא ממזערת את ההפרעה למרוץ ומפחיתה את הסיכון להתרחשות תקריות נוספות.
דגלי מרוץ

בעת השימוש במכונית בטיחות, או במכונית בטיחות וירטואלית, נעשה שימוש בדגלי מרוץ שונים כדי להסב את תשומת לב המתחרים אליה:
באליפות הפורמולה 1 הנפת דגל צהוב בעמדת המרשל הראשי מעידה על סכנה לאורך המסלול. שימוש בדגל הצהוב אוסר על הנהגים לבצע עקיפה כל עוד לא מונף דגל ירוק, המבטל את תוקפו של הדגל הצהוב. כאשר מכונית בטיחות נמצאת על המסלול, בנוסף לדגל הצהוב מונף גם שלט עליו מופיעות האותיות "SC" (ראשי תיבות של המילים: Safety Car) בכתב שחור. כשמערכת ההתרעות מבוססת על רדיו – הדיווח על מכונית בטיחות מתרחש באופן מיידי. אם לא, השלט מונף ברגע שהמכונית עולה על המסלול, בליווי נפנוף בדגל צהוב. לאחר שמכונית הבטיחות מפנה את המסלול, מונף דגל ירוק בכל התחנות לאורך המסלול. במרוצי צ'אמפקר, כאשר מכונית בטיחות נמצאת על המסלול, יונף דגל צהוב יחד עם דגל לבן. כאשר יש צורך בנפנוף בשני דגלים (סכנה החוסמת את המסלול או חלקו), אך אין צורך במכונית הבטיחות יונף בכל התחנות שלט המסמן עליו כתוב "VSC" - מכונית בטיחות וירטואלית. במקביל, יופעלו שלטים מוארים עליהם מופיע כיתוב זהה באור צהוב מהבהב. במהלך קיומה של מכונית בטיחות וירטואלית אסורה העקיפה, למעט במקרה שנהג נכנס לרחבת הטיפולים או שנהג מאט בשל בעיה שאינה קשורה לדגל הצהוב. הקבוצות והנהגים יקבלו התראה של בין 10 ל-15 שניות לפני שהדגל הירוק יונף שוב.
הערות שוליים

↑  Mercedes-Benz Tells The History Of The F1 Safety Car: Video, Motor Authority (באנגלית)
↑  Virtual safety car gets the go-ahead | Planet F1 | Formula One | News, Standings, Results, Features, Video, web.archive.org, ‏2014-12-08
↑  Alonso: Still work to be done on VSC | Planet F1 | Formula One | News, Standings, Results, Features, Video, web.archive.org, ‏2014-11-02
↑  F1's virtual safety car system gets green light for 2015 debut, www.autosport.com (באנגלית)
↑  "The safety car and suspending a race". נבדק ב-22 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
דגל צהוב מונף בשילוב עם שלט המודיע על נוכחות מכונית בטיחות (SC).
יצחק שום

יצחק שום (נולד ב-1 בספטמבר 1948) הוא כדורגלן עבר ומאמן ישראלי, וכיום הבעלים של הפועל כפר סבא. שום שיחק בעמדת הקשר, ולזכותו עשרה שערים ב-78 הופעות במדי נבחרת ישראל.
קריירה כשחקן

נולד בקישינב שבברית המועצות, כיום מולדובה. שום, ששיחק לאורך כל הקריירה שלו בהפועל כפר סבא ואף שימש כקפטן שלה, גדל בשיכון עלייה בכפר סבא ושיחק בקבוצת הנוער של הפועל כפר סבא בעת שהגיעה לגמר אליפות ליגת הנוער, שם הפסידה למכבי תל אביב. הוא עלה לקבוצת הבוגרים של הפועל כפר סבא בגיל שש עשרה וחצי, במשחק מול הפועל קריית חיים, ותופקד כקיצוני שמאלי. בעונת 1974/1975 זכה עם הפועל כפר סבא בגביע המדינה לראשונה בתולדות המועדון, לאחר ניצחון 3–1 על בית"ר ירושלים במשחק הגמר, בו כבש שום את השער השלישי. בעונת 1979/1980 זכה עם קבוצתו בגביע שני, לאחר ניצחון 4–1 על מכבי רמת עמידר במשחק הגמר. עונת 1981/1982 הייתה עונת השיא של שום שכבש שער אחד ובישל 9 נוספים, וזכה עם הקבוצה באליפות היחידה בתולדותיה.
מסוף שנות השישים ועד תחילת שנות השמונים היה שום שחקן קבוע בהרכב נבחרת ישראל. הוא הופיע במדי הנבחרת בשתי אולימפיאדות – אולימפיאדת מקסיקו (1968) ואולימפיאדת מונטריאול (1976). שום היה שותף לחולית הקישור בהופעתה של הנבחרת במונדיאל 1970. הוא כונה אז על ידי העיתונות בישראל "השין השלישי" מאחר שהשלים בחולית הקישור את "צמד השינים" (מרדכי שפיגלר וגיורא שפיגל) שהיו אחראים על החלק ההתקפי בזמן ששום שיחק כקשר הגנתי וזכה לשבחים רבים על משחקו בטורניר. בסך הכול רשם שום 78 הופעות בינארציות שבהן הבקיע עשרה שערים. במשך מספר שנים נשא שום את סרט הקפטן של הנבחרת. פעילות זו הקנתה לו הישג מיוחד: הוא הכדורגלן היחיד שנמנה עם סגל הנבחרת בכל שלושת הטורנירים הגדולים שבהם השתתפה: שתי האולימפיאדות ומונדיאל.