stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצודת ואלר
מיקום

המצודה ממוקמת על גבעה בצפון מערב העיר סיון בקנטון ואלה שבשווייץ, הגבעה בגובה 615 מטר מעל פני הים, משקיפה על העיר ועל מצודת טורביון שנמצאת על הגבעה ממול. הכנסייה נמצאת בראש הגבעה ומוקפת במספר מבנים ובחומה שסביבה. הגבעה מאד תלולה, והגישה אליה אפשרית רק מכיוון צפון מזרח.
לקריאה נוספת

מצודת ואלר באתר Cath-VS, ארכיון (באנגלית)
משה גל

משה גל, 2010
משה גל (נולד ב-1950), כיהן כשופט וכמנהל בתי המשפט בישראל.
ביוגרפיה

משה גל נולד בירושלים וגדל בשכונת מקור ברוך. למד בבית הספר היסודי על שם ברל כצנלסון, ובשנים 1967–1964 למד בבית הספר התיכון, בית חינוך בירושלים. בתיכון היה שחמטאי מצטיין ושיחק בקבוצות השחמט של הפועל ירושלים ושל אס"א ירושלים. בתחום זה הגיע לדרגת מועמד בכיר לאמן וכיום יש לו מד כושר 2214. בשנת 1967 הפך לשוחר ועבר ללמוד בבית הספר לאלקטרוניקה של בית הספר הטכני של חיל האוויר בחיפה.
לאחר טירונות שנערכה בבית הספר הטכני, חויל ושירת כאלקטרונאי במסגרת יחידת נ"מ בין השנים 1969-1972. עיקר שירותו היה בחצי האי סיני.
לאחר השלמת תעודת בגרות החל גל את לימודיו האקדמיים בפקולטה לגאולוגיה, אולם בהמשך עבר ללימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, אותם סיים בשנת 1979.
תקופת התמחותו הייתה בין השנים 1978–1980. את שנת ההתמחות הראשונה עשה אצל רנאטו יאראק ממחלקת בג"ץ בפרקליטות המדינה. בשנת ההתמחות השנייה עבד במשרד עורכי הדין יגאל ארנון.
בשנת 1980 הוסמך גל כעורך דין והחל לעבוד במשרדו של עורך הדין הירושלמי גד רוה. לאחר שלוש שנים פתח גל משרד עורכי דין עצמאי בשותפות עם עוה"ד עמי פולמן, משרד שעסק בתחום המסחרי-אזרחי. בשנת 1985 התמזג משרד פולמן-גל עם משרדו של עו"ד גד רוה, אליו עבר המשרד פיזית, והוקמה שותפות עם עוה"ד יורם בורלא משרד גד רוה, בשם רוה, גל-פולמן-בורלא ושות' ולאחר מכן גל-פולמן-בורלא בלבד.
מינוי כשופט

בחודש אפריל 1989 הגיש גל מועמדות לכהונת שופט, ובחודש יולי באותה שנה בחרה בו הוועדה לבחירת שופטים לכהונה כשופט בית משפט השלום בירושלים.
בפברואר 1997 מונה לכהונת שופט בפועל בבית המשפט המחוזי בירושלים, לתקופה של שנה ובמרץ 1998 מונה במינוי קבע לכהונת שופט של בית המשפט המחוזי בירושלים.
בחודש ספטמבר 2006 מונה גל לכהונת מנהל בתי המשפט בפועל על ידי ממלא מקום שר המשפטים, מאיר שטרית. ביום 1 ביוני 2007 מונה גל לתפקיד מנהל בתי המשפט וכנשיא של בית משפט מחוזי, לקדנציה של 4 שנים, עד ליום 31.5.2011. ביום 31.3.2011 הוארכה כהונתו לשנה נוספת עד ליום 31.5.2012.
מועמדות ליועץ משפטי לממשלה

בסוף 2009 פנתה אל גל ועדת האיתור וביקשה ממנו להציג מועמדותו לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה. מועמדות זו נתמכה על ידי יושב ראש ועדת האיתור השופט בדימוס תיאודור אור. כנגד המועמדות נטען כי השופט בדימוס תיאודור אור והשופט משה גל היו נגועים בניגוד עניינים חריף וזאת משתי סיבות: רעייתו של תיאודור אור, השופטת בדימוס מיכאלה שידלובסקי אור, הועסקה בהנהלת בתי המשפט, כיועצת לאגף המחשוב בחוזה אישי ועסקה בפועל בהטמעת המערכת הממוחשבת "נט המשפט", כמו כן נטען כי משה גל פעל באותה עת לסלק תביעה כנגד השופטת בדימוס שידלובסקי- אור, שעיכבה פסק דין במשך עשר שנים. זאת ועוד, לפי הידוע, תיאודור אור ומשה גל לא יידעו את שאר חברי הוועדה בניגוד העניינים הנ"ל. מקורביו של גל השיבו לטענות אלה בביטול וציינו כי השופטת שידלובסקי-אור הועסקה באגף המחשוב בהנהלת בתי המשפט, לפי כל הכללים המקובלים בעניין זה בשירות המדינה וכי מעורבותו של גל בתביעה לא הייתה שונה ממעורבותו בכל תביעה המוגשת כנגד הנהלת בתי המשפט. עוד נטען, כי בנסיבות שבהן פנתה ועדת האיתור לגל, בתמיכת היושב ראש שלה שאף תמך במועמדותו של גל, יכול היה גל לסבור ששאלת ניגוד העניינים נדונה בוועדה ונמצאה כבלתי רלוונטית.
בעקבות הביקורת הציבורית ועל אף שהיועץ המשפטי לממשלה קבע בחוות דעתו שאין פסול בדבר, המועמדות ירדה מהפרק.
פנייה לגוגל

בראשית 2010 נתפרסם כי משה גל פנה לחברת גוגל כדי שתסייע בידו למנוע בולטות של פרסומים ביקורתיים נגד שופטים. כנגד פנייה זו נטען כי יש בה משום פגיעה בחופש הביטוי. גוגל השיבה כי יכולתה הטכנית בעניין לסייע מוגבלת וכי יש לפנות נקודתית לכל אתר ואתר המפרסם תכנים פוגעניים. זמן לא רב לאחר מכן קבע בית הדין לצדק של האיחוד האירופאי, כי באיזון בין הזכות לפרטיות ובין זכות הציבור לדעת וחופש הביטוי, אין יתרון מוחלט לזכות הציבור לדעת ולחופש הביטוי ועל כן על גוגל להסיר פרטים פוגעניים. החלטה זו מיושמת גם בישראל ומבחינה זו הקדים גל את הזמן בעמידה על הבחנה זו.
פעילות מחוץ לכותלי בית המשפט

גל הוא סגן-אלוף במילואים. הוא מכהן כשופט בבית הדין הצבאי לערעורים, ושימש בעבר כמורה מן החוץ בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.
הערות שוליים

↑  הודעה על מינוי שופט, ילקוט הפרסומים 4646, עמ' 3730
↑  יובל יועז, ‏עו"ד ז'ק חן: "השקפת העולם של לדור מסוכנת", באתר גלובס, 4 במרץ 2012
↑  בן כספית, חשש לניגוד עניינים חמור בוועדה לאיתור היועמ"ש, באתר nrg‏, 19 בנובמבר 2009
↑  תומר זרחין, המועמד ליועץ המשפטי לממשלה מקדם פשרה בתביעה הנוגעת לאשתו של יו"ר ועדת האיתור, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2009
↑  תומר זרחין, ועדת האיתור מחזירה את המנדט לממשלה: נכשלה במציאת היועץ המשפטי הבא, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2009
↑  נורית רוט, השופטים נאבקים על שמם הטוב - גם בחיפושים בגוגל, באתר TheMarker‏, 9 במרץ 2009
↑  יאיר שפירא, חמורים לא, שחוקים כן, באתר בשבע, 18 בפברואר 2010 (לקוח משבועון בשבע גיליון 381)
↑  עומר כביר, גוגל תחויב להסיר תוצאות חיפוש מביכות באיחוד האירופי, באתר כלכליסט, 13 במאי 2014
נבחרת צרפת בכדוריד נשים

נבחרת צרפת בכדוריד נשים היא הנבחרת לאומית של צרפת. הנבחרת השתתפה ב-15 אליפויות העולם בכדוריד וזכתה פעמיים. בנוסף לכך, היא זכתה במשחקים האולימפיים בתחרות כדוריד באולימפיאדת טוקיו. בהתאם לדירוג של האיגוד הכדוריד העולמי, נכון לדצמבר 2022 הפדרציה מדורגת במקום השישי.
הישגי הנבחרת

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שנה | אולימפיאדה | אליפות העולם | אליפות אירופה |
| 1957 |  | לא העפילה |  |
| 1962 |  | לא העפילה |  |
| 1965 |  | לא העפילה |  |
| 1971 |  | לא העפילה |  |
| 1973 |  | לא העפילה |  |
| 1975 |  | לא העפילה |  |
| 1976 | לא העפילה |  |  |
| 1978 |  | לא העפילה |  |
| 1980 | לא העפילה |  |  |
| 1982 |  | לא העפילה |  |
| 1984 | לא העפילה |  |  |
| 1986 |  | 15 |  |
| 1988 | לא העפילה |  |  |
| 1990 |  | לא העפילה |  |
| 1992 | לא העפילה |  |  |
| 1993 |  | לא העפילה |  |
| 1994 |  |  | לא העפילה |
| 1995 |  | לא הפעילה |  |
| 1996 | 7 |  | לא העפילה |
| 1997 |  | לא העפילה |  |
| 1998 |  |  | לא העפילה |
| 1999 |  | 2 |  |
| 2000 | 6 |  | 5 |
| 2001 |  | 5 |  |
| 2002 |  |  | 3 |
| 2003 |  | 1 |  |
| 2004 | 4 |  | 11 |
| 2005 |  | 12 |  |
| 2006 |  |  | 3 |
| 2007 |  | 5 |  |
| 2008 | 5 |  | 14 |
| 2009 |  | 2 |  |
| 2010 |  |  | 5 |
| 2011 |  | 2 |  |
| 2012 | 5 |  | 9 |
| 2013 |  | 6 |  |
| 2014 |  |  | 5 |
| 2015 |  | 7 |  |
| 2016 | 2 |  | 3 |
| 2017 |  | 1 |  |
| 2018 |  |  | 1 |
| 2019 |  | 13 |  |
| 2020 |  |  | 2 |
| 2021 | 1 | 2 |  |
| 2022 |  |  | 4 |
הערות שוליים

↑  https://www.ihf.info/member-federations/france/117 דירוג של האיגוד העולמי
מפעל הטרקטורים (צ'ליאבינסק)

מפעל הטרקטורים של העיר צ'ליאבינסק (ברוסית: Челябинский тракторный завод) הוא מפעל לייצור טרקטורים וציוד מכני כבד שנוסד בעיר צ'ליאבינסק בשנת 1933. בשנת 2011 המפעל שולב בתשלובת אורלוואגונזאבוד. נכון לשנת 2013 המפעל מעסיק כ-13 אלף עובדים.
המפעל בשנות ה-30
היסטוריה

החלטה על הקמת המפעל התקבלה בשנת 1929 והוא היה בין פרויקטי הדגל של החומש הראשון. התכנון בוצע על ידי חברה אמריקאית במקביל לתכנון מפעל הטרקטורים בוולגוגרד ומומחים מחוץ לברית המועצות השתתפו באופן פעיל בהקמת המפעל החדש. ב-15 ביוני 1933 החל לעבוד פס ייצור ראשי ומשערי המפעל יצאה הטרקטור הראשון בעל הספק של 72 כוח סוס. התכנון היה מבוסס על טרקטורים מתוצרת קטרפילר.
בשנת 1936 הטרקטורים של המפעל היו מובילי מסע של כ-2000 ק"מ בשטח יקוטיה כאשר הם פעלו טמפרטורות של 50 מעלות מתחת לאפס ובשטחי הרי פמיר בגובה עד ל-4000 מטר.
בשנת 1939 המפעל החל בייצור מובילי תותחים ובדצמבר 1940 משערי המפעל יצאה טנק ראשון מתוצרת המפעל.
עוד לפני תחילת מלחמת העולם השנייה המפעל התחיל לייצור טנק T-34 באופן סדרתי. בקרבת שטחי המפעל התמקמו מפעלים שפונו מלנינגרד ומחרקיב. תוך זמן קצר המפעל התארגן לייצור תוצרת צבאית בלבד. במהלך שנות המלחמה המפעל ייצר 18 אלף טנקים ותומ"תים, 48 אלף מנועי טנקים ותוצרת נוספת לצורכי הצבא האדום. בהתאם לכך שמו של המפעל שונה ל"מפעל קירובסקי בצ'ליאבינסק של המשרד לבניית טנקים", זה היה שם המפעל עד לשנת 1958.
לאחר סיום הקרבות המפעל חזר לייצור טרקטורים וציוד מכני הנדסי.
במהלך שנות ה-60 המפעל החל בייצור טרקטורים מדגם T-100. טרקטורים מסדרה זו נהפכו למותג ידוע של המפעל ובמהלך התקופה נבנו מעל 400 אלף טרקטורים מסדרה זו (בסך הכול היו 22 דגמים). בסוף שנות ה-60 נעשה שדרוג משמעותי של המפעל והוא התארגן לתחילת ייצור של סדרת טרקטורים חדשה - T-130. בשנת 1983 נבנה טרקטור מיוחד בעל הספק של 820 כוח סוס, הוא היה מיועד לביצוע עבודות בתנאים מיוחדים. בשנת 1984 מספר הטרקטורים שנבנו במפעל הגיע למיליון. בשנת 1986 המפעל הגיע לשיא הייצור השנתי - 31,500 טרקטורים בשנה.
לאחר התפרקות ברית המועצות היקף הייצור במפעל ירד. בשנת 1992 המפעל הופרט ובשנת 1998 המפעל הכריז על פשיטת רגל. עם הזמן הנהלת המפעל התארגנה והצליחה לחדש את הפעלתו ואף הרחיבה את הייצור, אך היא לא הגיעה לרמה של שנות ה-80.
בשנת 2011 המפעל שולב בתשלובת אורלוואגונזאבוד ומהווה עתה את הזרוע האזרחי לייצור טרקטורים וציוד מכני הנדסי של התשלובת.
דגמי טרקטורים

S-60
משה פוריית

משה פוריית הוא מחברו של הקונטרס דרכי ציון, מדריך לעולה לארץ ישראל בעקבות גזרות ת"ח ות"ט. החיבור כולל גם תיאור מקיף של חיי היום-יום של יהודי ירושלים במאה ה-17 ומהווה מקור חשוב ללימוד התקופה.
רקע

בעולם היהודי, התאפיינה המחצית הראשונה של המאה ה-17 במתח משיחי רב ובגידול מספר העולים, אשכנזים וספרדים, שהביא להתבססות והתרחבות הקהילה בירושלים. למרות הפגיעה הקשה בקהילת יהודי ירושלים בין השנים 1627-1625 בעקבות שלטונה של משפחת אבן-פרוח' שהכבידה את עולה על תושבי העיר, ובעיקר על היהודים, המשיכו יחידים לעלות לארץ ישראל. עם העולים בשנים אלו נמנה גם משה בן ישראל נפתלי (הירש) פוריית שהיה סופר סת"ם, בן למשפחה חשובה בקהילת פראג, קרוב משפחתו של רבי ישעיה הלוי הורוביץ, "השל"ה הקדוש", שעלה גם הוא מפראג כמה שנים קודם לכן.
בעקבות הרס הקהילות היהודיות בפולין ובאוקראינה בגזירות ת"ח ות"ט (1649-1648) הורע מאוד גם מצבם של יהודי ארץ ישראל שנסמכו על תרומותיהם של קהילות הגולה. מצב זה הביא את משה פוריית לצאת לאירופה כשליח מטעם הקהילה (שד"ר) או מטעם עצמו כדי לגייס תרומות. לשם כך כתב את הספר "דרכי ציון" כמדריך לעולה, ובו פירוט נתיבי העלייה האפשריים  מארצות אירופה לארץ ישראל והסברים מפורטים על אורח החיים הנהוג בירושלים.
תוכן הספר "דרכי ציון"

הספר דרכי ציון שנכתב ביידיש והודפס בפרנקפורט דמיין בשנת ה'ת"י (1650), כולל ארבעה שערים:
שער ביאת הארץ - שער זה נקרא גם שער השמיים או שער הפרנסה והוא העיקרי מבין שערי הספר, בו מסביר המחבר על סמך ניסיונו וידיעותיו כיצד לעלות לארץ ישראל ולהתפרנס בה בכבוד. בשער זה מפורטים ארבעה מסלולים אפשריים למי שרוצה לעלות ממרכז אירופה לארץ ישראל, שכולם עוברים דרך קושטא. המחבר מוסר לעולה מידע רב על מחירים, זמנים, מטבעות, ומייעץ לו כיצד יתנהג בדרך, למי יפנה, איזה ציוד ייקח ואיזה יוכל למצוא בדרך או בירושלים וכו'. בהמשך הוא מתאר בפירוט רב את החיים בירושלים: סוגי המאכלים המצויים בה ואופן הכנתם, סוגי הלבוש, כמות הכסף הדרושה כדי להתקיים שם, המנהגים הנהוגים בעיר ויחס השלטונות לתושבים.
שער התפילה - בו מפורטים מנהגי התפילה בירושלים בימי חול ובימים מיוחדים.
שער הלימוד - מנהגי לימוד התורה  של אנשי ירושלים, וכן מנהגי הקבורה והאבלות. בשער זה מופיע גם  תיאור קצר של המקומות הקדושים באזור ירושלים: קבר זכריה, יד אבשלום, קבר חולדה, קבר דוד וקבר רחל.
שער ההזכרה - על מנהג הזכרת נשמות בירושלים.
הערות שוליים

↑  אריה מורגנשטרן, ‏יהדות הגולה והכמיהה לציון, 1240-1840 (סעיף ו), תכלת 12, אביב תשס"ב 2002
↑  ראו גם: סיני האק, משפחות ק"ק פראג, עמ' 263, באתר היברובוקס; קרבת המשפחה לשל"ה מוזכרת בקונטרס "דרכי ציון" (עמ' 298 בספרו של אברהם יערי).
↑  החיבור תורגם לעברית על ידי י.ד. וילהלם והודפס בספרו של אברהם יערי, "מסעות ארץ ישראל"
מנצ'קין (משחק קלפים)

קופסת המשחק מנצ'קין
מנצ'קין הוא משחק קלפים הומוריסטי, שנוצר כפרודיה על משחקי תפקידים, ובפרט על שיטת המשחק של שחקנים המכונים "מנצ'קינים", המשחקים אך ורק כדי "לנצח" ולצבור נק"ן (נקודות ניסיון) כדי לעלות דרגות ולהיות העוצמתי מכולם. המשחק תוכנן על ידי סטיב ג'קסון ואויר בידי ג'ון קובליק. ב-2002 זכה בפרס המקוריות המסורתי של משחקי קלפים. לאחר הצלחתו של המשחק המקורי, יצאו לאור גם מספר הרחבות.
אורכו של המשחק תלוי במספר המשתתפים ואורך בין שעה לשלוש שעות בערך. כל שחקן מתחיל בדרגה הראשונה ללא גזע, כלומר בן אדם.
מהלך המשחק

מטרת המשחק, בדומה למשחקי תפקידים אחרים, היא להתקדם בדרגות ולהגיע לבסוף לדרגה 10 באמצעות מגוון דרכים. כל שחקן מתחיל בדרגה 1, ללא מקצוע וללא גזע ומקבל שמונה קלפים: ארבעה קלפי אוצר וארבעה קלפי דלת.
המשחק מתנהל בתורות, ובתחילת כל תור חייב שחקן לפתוח קלף דלת אחד ולהראות אותו לכולם. אם מדובר במפלצת השחקן חייב להילחם בה חוץ מבמקרים יוצאי דופן (לדוגמה: שחקנים בדרגה 5 ומטה לא חייבים להילחם נגד "דרקון פלטיניום" כי הוא לא רודף אחרי דמויות בדרגה 5 ומטה). לכל מפלצת יש רמה מסוימת והשחקן מנצח אותה אם רמתו שלו ועוד סכום כל הבונוסים שמקנים לו התוספים שהוא נושא (רב-פעמיים וחד-פעמיים) גבוהה מרמת המפלצת. השחקנים האחרים רשאים להתערב בקרב ולהוסיף למפלצת תוספים שיחזקו אותה (לדוגמה, קלף "בלבוש חושפני..." מעלה את דרגת המפלצת ב-5 וקלף "עולל" מוריד אותה ב-5.) או להשתמש בקלפים שיחלישו את השחקן. כמו כן רשאים שחקנים לעזור זה לזה בקרב בתמורה לאוצרות או קלפים שונים.
במידה והשחקן מנצח הוא עולה רמה (או שתיים, בהתאם למפלצת) ועליו לשלוף מחפיסת קלפי האוצר מספר קלפים כמצוין על גבי קלף המפלצת ולוקח אותם לידו. אם השחקן מפסיד בקרב עליו לבצע את ה"חדשות הרעות" המצוינות על גבי הקלף. במצב ברור של הפסד יכול השחקן לנסות לברוח מהקרב על ידי הטלת קובייה. במידה שבקובייה יצא 5 או 6 (אלא אם כן יש ברשות השחקן תוספים או יכולות המורות אחרת) השחקן הצליח לברוח ודבר לא קורה. בשלושת המצבים קלף המפלצת מושלך לערימת הזרוקים ותורו של השחקן מסתיים לאחר הקרב או הבריחה.
במקרה שאין מפלצת בקלף הדלת שפתח השחקן, הוא לוקח אותו לידו, אלא אם מדובר במלכודת או קללה, במקרה זה השחקן מבצע את הכתוב בקלף. לאחר-מכן מגיע השלב השני של התור, אשר בו עומדות בפני השחקן מספר אפשרויות פעולה: האפשרות הראשונה, הוא יכול לבחור בקלף מפלצת מהיד שלו במטרה לזמן את המפלצת ולנסות להילחם בה (לטוב ולרע). האפשרות השנייה, השחקן יכול "לחפש בחדר" בעבור שלל חבוי, משמע לשלוף קלף דלת הפוך ולצרף אותו ליד שלו (גם אם היד שלו ריקה מקלפים). לאחר השלב השני רשאי השחקן למכור חפצים בשווי 1000 פיסות זהב או קרדיטים כדי לעלות רמה, כלומר להשליכם לערימת הקלפים הזרוקים, אלא אם הוא ברמה 9, ממנה ניתן לעלות אל הדרגה העשירית הנחשקת רק על ידי הבסת מפלצת בקרב (למעט מספר מקרים מיוחדים אחרים).
בסיום השלב השני תורו של השחקן נגמר והתור עובר לשחקן הבא. ברגע שאחד השחקנים מגיע לרמה 10 המשחק נגמר והוא מוכרז כמנצח. השחקנים האחרים רשאים להמשיך לשחק כדי להשיג את המקום השני, השלישי וכן הלאה...
כחלק היותו של המשחק פרודיה ומשחק ל"מנצ'יקינים" - אנשים שיעשו הכל כדי לקדם את הדמות שלהם, כולל רמאויות - רשאים השחקנים להפר את חוקי המשחק וזו בלבד שהם לא נתפסים, (כלומר שאיש לא גילה את רמאותם) כי אחרת יאלצו לשאת בעונש על רמאות ולרדת דרגה, וכמו כן הרמאות ותוצאותיה מתבטלות ונעשות כאילו נעשו ללא רמאות.
כאשר דמות מתה (לפי "חדשות רעות" של מפלצת), מחלקים השחקנים האחרים את חפציה ביניהם (לכל דמות מותר לבחור חפץ אחד, במידה ונשארו חפצים נוספים שעדיין לא נבחרו הם נזרקים לערימת הזרוקים) ושאר קלפי הדמות נזרקים גם הם (הראשון שבוחר הוא בעל הדרגה הנמוכה ביותר, השני הוא בעל הדרגה השנייה הכי נמוכה וכן הלאה...).
בתור שלאחר מות הדמות, הדמות "נוצרת" מחדש כשחקן בעל דרגה זהה לזו שמת איתה ושמונה קלפים (ארבעה קלפי דלת וארבעה קלפי אוצר), אך ללא מקצוע, גזע או חפצים.
סוגי קלפים

משחק המנצ'קין מכיל מספר גדול של סוגי קלפים, שכל אחד מהם משמש לפעולה אחרת במשחק. הקלפים מתחלקים לשתי קבוצות עיקריות: קלפי דלת וקלפי אוצר.
סוגי קלפים > קלפי אוצר

חפצים - חפצים הם קלפי האוצר העיקריים והם מהווים חלק חשוב במשחק. כל חפץ נותן לשחקן המשתמש בו בונוס מסוים, תוספת לדרגת הקרב, בונוס לבריחה, איבר נוסף ועוד. קלף חפץ מוגדר כחפץ אם יש לו שם מוגדר, יכולת מסוימת וערך בפיסות זהב או קרדיטים (כל כיתוב הנוגע לתיאור ערך הקלף בפיסות זהב או בקרדיטים נחשב, אפילו הכיתוב "חסר ערך", לדוגמה, הקלף "סלע ענק" במהדורת המנצ'קין הראשונה הוא חפץ שערכו "חסר ערך". רק היעדר כיתוב פוסל קלף אוצר מלהיחשב כחפץ). חפצים מתחלקים לשתי קבוצות: חפצים לשימוש רב-פעמי וחפצים לשימוש חד-פעמי, כלומר רק למשך הקרב הספציפי בו החפץ משוחק. לחלק מהחפצים הרב פעמים יש הגדרה ספציפית כמו שריון, כיסוי ראש, נעליים או כמות הידיים הפנויות הנחוצות כדי להשתמש בחפץ. כל שחקן מתחיל כשהוא רשאי לשאת שריון גוף אחד, כיסוי ראש אחד, זוג נעליים אחד וחפץ או חפצים בשווי שתי ידיים (חפץ אחד הדורש שתי ידיים או שני חפצים שכל אחד מצריך יד אחת). ישנם קלפים ויכולות המאפשרים לשחקן לשאת חפצים בשונה מהמצב ההתחלתי. ברגע שחפץ בו השחקן משתמש מושמד, בין אם הוא רב או חד פעמי, הבונוס אותו הוא מקנה לשחקן מפסיק.
תוספים לחפצים - תוספים לחפצים הם קלפים שניתן לשחק בהם רק בצירוף לחפץ. התוספים מעניקים לחפץ אליו הם מוצמדים יכולת נוספת, בדרך כלל הגדלת בונוס הקרב שהם נותנים. ברגע שהחפץ אליו התוסף מוצמד מושמד, גם התוסף מושמד איתו.
עלה דרגה - קלפי עלה דרגה הם קלפים נפוצים יחסית, והם מאפשרים לשחקן המשחק בהם לעלות דרגה באופן מיידי. לעיתים קלפי עלה דרגה תלויים בתנאי מסוים שעל השחקן המשחק בהם לבצע במטרה לעלות דרגה ולפעמים משמשים לעוד משהו (לדוגמה: קלף "מעשה אקראי של נדיבות" ניתן לשחק על שחקן אחר). לא ניתן להשתמש בקלף כזה כדי לעלות מדרגה 9 ל-10.
משחקים נוספים בסדרה > ההרחבות למנצ'קין

באנגלית יצאו למנצ'קין תשע הרחבות שונות, ממסופרות מ-2 עד 10. מתוכן השלוש הראשונות תורגמו לעברית.
משחקים נוספים בסדרה > מנצ'קין בין כוכבים

המשחק ראה אור בשנת 2002 והוא משחק המנצ'קין העצמאי (בניגוד לחבילת הרחבה) השני בסדרה. המשחק ממקם את השחקנים בחלל, ובדומה למשחק המקורי, השחקנים נלחמים במפלצות, שבגרסה זו הן מבוססות על סרטי מדע בדיוני כמו "מלחמת הכוכבים" ו"מסע בין כוכבים".
למשחק יצאה ההרחבה "מנצ'קין בין כוכבים 2 - מלחמת המחופשים".
המשחק תורגם לעברית, עם הרחבתו, בסוף 2012.
משחקים נוספים בסדרה > Munchkin Bites (מאנצ'קין נשיכות)

אחד המשחקים המצליחים בסדרה, אשר משוחק בבית רדוף כביכול.
המשחק הוא פרודיה על שיטת המשחק "עולם החשכה" World of Darkness.
למשחק יצאה ההרחבה באנגלית Munchkin Bites 2: Pants Macabre.
משחקים נוספים בסדרה > סופר מנצ'קין (מנצ'קין על)

ההרחבה הרביעית למנצ'קין המתרחשת בעיר מלאה בנבלים, שתפקידם של השחקנים, בתור גיבורי-על, להביס. המשחק מהווה פרודיה על תעשיית גיבורי העל, כולל חוברות הקומיקס, הסרטים, הסדרות והמוצרים הנלווים. גם כאן חוקיו של המשחק זהים לחוקי המשחק המקורי וניתן לשחק בו לבד, או בערבוב עם חבילות נוספות.
למשחק יצאה ההרחבה "סופר מנצ'קין (מנצ'קין על) 2 - גלימה לכל צרה".
המשחק תורגם לעברית, עם הרחבתו, בסוף 2012.
משחקים נוספים בסדרה > Munchkin Fu (מנצ'קין-פו)

משחק מנצ'קין שעוסק בנינג'ות ומהווה פרודיה על סרטי אמנויות לחימה מזרחיות. בין המקצועות במשחק: נינג'ה, נזיר ויאקוזה.
משחקים נוספים בסדרה > Munchkin Zombies (זומבי-מנצ'קין)

משחק מנצ'קין שעוסק בזומבים.
משחקים נוספים בסדרה > Munchkin Impossible (מנצ'קין בלתי-אפשרי)

משחק מנצ'קין שמבוסס על הנושא של סרטי ריגול, וכמו כן גם על סדרות כגון משימה בלתי-אפשרית.
משחקים נוספים בסדרה > Munchkin Conan (מנצ'קין קונאן)

משחק מנצ'קין שמבוסס על הספרים של קונאן, ובו תוכלו לשחק את קונאן ושאר חבריו.
משחקים נוספים בסדרה > Star Munchkin 2 - Disguised War

המשחק ראה אור בשנת 2002 והוא משחק המנצ'קין העצמאי (בניגוד לחבילת הרחבה) השמיני בסדרה. המשחק ממקם את השחקנים בחלל עם עוד דברי קושי, ובדומה למשחק המקורי, השחקנים נלחמים במפלצות, שבגרסה זו הן מבוססות על סרטי מדע בדיוני כמו "מלחמת הכוכבים" ו"מסע בין כוכבים" ועוד חלליות וחייזרים שאינם בסרטים.
המשחק תורגם לעברית בסוף 2013.
מנצ'קין בעברית

המשחקים הבאים בסדרת מנצ'קין תורגמו לעברית:
מנצ'קין ערכת הבסיס
מנצ'קין 2 - גרזן על-טבעי.
מנצ'קין 3 - תיקול כוהני.
מנצ'קין 4 - רכיבה בוהמית.
מנצ'קין בין כוכבים (Star Munchkin).
מנצ'קין בין כוכבים 2 - מלחמת המחופשים
סופר מנצ'קין (Super Munchkin).
סופר מנצ'קין 2 - גלימה לכל צרה (Super Munchkin 2 - The Narrow S cap)
מנצ'קין אגדות.
במקור התרגום לעברית בוצע על ידי חברת כוכבי-כסף, בפברואר 2012 הזכויות על התרגום עברו לחברת הקוביה.
כל תרגום לעברית כולל גם שני קלפים חדשים וייחודיים להוצאה העברית.
הערות שוליים

↑  ההכרזה על מנצ'קין בעברית מבית הקוביה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007417319805171  LCCN: sh2016000025
משה פורטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1847 יקטרינוסלב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1934 (בגיל 87 בערך) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 
משה- מרדכי הלוי פורטר (1847- 1934), מראשוני חובבי ציון ביקטרינוסלב, איש העלייה הראשונה, מראשוני המתיישבים בחורן (סאחם אל ג’ולן) וממקימי יבנאל.
ביוגרפיה

נולד בביקטרינוסלב שברוסיה, כיום דניפרופטרובסק שבאוקראינה, לאביו יהודה הלוי פורטר. המשפחה השתייכה לחסידות חב"ד. רכש השכלה מוזיקלית ושימש כחזן וככנר. היה ממקימי תנועת חובבי ציון בעיר הולדתו, שממחצית המאה ה-19 היוותה מרכז ציונות ברוסיה. מנהיגיה בעיר היו שמריהו לוין ומנחם אוסישקין, שעודדו את העלייה לארץ ישראל.
בעקבות קניית קרקעות ב"סאחם ג’ולן" שבחורן ב- 1891, עלו לשם שש משפחות מיקטרינוסלב, וביניהם משפחת פורטר. התיישבותם הייתה מבוססת בעיקרה על מימון עצמי, בתוספת קבלת סיוע מהברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד. לכבודו הוסב ב-1895 שם היישוב ל"תפארת בנימין", עם עלייתם של הרומנים והבולגרים. פורטר הקים משק ועבד את האדמה כאיכר במשך 6 שנים בתנאים קשים. בתו נפטרה שם ואחד מבניו התעוור.
מחלות, התנכלויות חוזרות ונשנות של ערביי הסביבה והתערבות שלטונות האימפריה העות'מאנית, אילצו את המתיישבים לעזוב את ביתם לאלתר, וללא רכוש. לאחר שלושה ימים של הליכה ברגל הגיעו חלקם לצפת וחלקם לראש פינה, ובתוכם פורטר. שם חיו מקצבאות, שקבלו מהברון.
ב-1901 החליטו "אנשי סאחאם ג'ולן" לעבור לגור באדמות שנקנו על ידי הברון בימה, שנקראה מ-1905 יבנאל. ביניהם היה משה פורטר. האדמות ביבנאל חולקו לשלושים ושש נחלות. השנים הראשונות בימה לוו בסכסוכים עם השכנים הערבים והבדואים. באחד הימים פורטר, מקארוב וברקוביץ הוכו עד זוב דם ואושפזו בבית חולים שייסד דייוויד ואט טוראנס בטבריה. בנוסף, המתיישבים סבלו מיחסים מעורערים עם פקידות יק"א, תנאי אקלים קשים, שנות בצורת, מתקפות ארבה ועכברים, שכילו את היבול.
שנותיו וכוחותיו של פורטר לא התאימו לעבודת האדמה. ב-1910 כשהוא בן 63, נאלץ לעזוב את יבנאל יחד עם משפחתו. הוא עבר לגור בזכרון יעקב, שם חי בסמוך לבכורו יצחק למעלה מ 20 שנה, ועבד כנאמן ביקבי זכרון יעקב. בשנתו האחרונה עבר לגור עם בנו יצחק בתל אביב. שם נפטר ב-18 באוקטובר 1934 ונקבר בבית קברות בנחלת יצחק. על מצבתו חרוט: "אבי שירה זמירה נעימה חובב ציון ומקימה"
משפחתו

בעיר הולדתו נשא לאשה את רחל לבית ברנר מאודסה. ילדיו הם: יצחק, שלמה, בן-ציון, טוביה, חיה, וכן בן ובת ששמם לא ידוע. מרבית ילדיו היו מוזיקאים, מלבד טוביה פורטר, שהיה מראשוני הרופאים בארץ. יצחק פורטר היה כנר ומנצח, הקים את תזמורת ראש פינה וזכרון יעקב, והיה מראשוני מנצחי תזמורת ראשון לציון. שלמה, שהתעוור, היה מכוון פסנתרים, בן ציון היה מורה למוזיקה, וחיה – זמרת באופרה בניו יורק.
הערות שוליים

↑  עבר הדני. ההתיישבות בגליל התחתון חמישים שנות קורותיה. רמת גן: מסדה והתאחדות האכרים בגליל התחתון, 1955. עמוד 39
↑  אברהם קוסיצקי. בטרם האיר הבוקר: מסיפורי ראשונים בגליל. תל אביב:הוצאת משרד הביטחון. 1988. עמוד 328.
↑  משפחת ברקוביץ. בדרך החורן ליבנאל. ירושלים: הארכיון הציוני ויד יצחק בן-צבי, 1980. עמוד 11.
↑  אברהם קוסיצקי. בטרם האיר הבוקר: מסיפורי ראשונים בגליל. תל אביב:הוצאת משרד הביטחון. 1988. עמוד 105.
↑  יצחק פורטר באתר "אלבום המשפחות - עדת ראשון-לציון"
מפעל הכוכבים

| --- | --- |

 סוגה:  תוכנית מציאות
 יוצרים:  קונסטנטין ארנסט לריסה סינלשצ'יקוב יורי אקסיוט סרגיי קושנרוב
 מנחים:  יאנה צ'וריקובה (1-9)   אלכסנדר אנטולייביץ' (5)   דמיטרי שפלב (9)   קסניה סובצ'ק (10)
 זוכים:  (לפי עונות)  להקת קורני  פולינה גגארינה  ניקיטה מאלינין  אירינה דובצובה  ויקטוריה דאיינקו  דמיטרי קולדון  נסטיה פריחודקו  ויקטוריה דאיינקו  רוסיה: גגארינה, דאיינקו, קולדון, ג'וקר, סוקולובסקי  גוזל חסאנובה
 פרסים:  חוזה הקלטות ופרסים נוספים המשתנים מעונה לעונה
 ארץ מקור:  רוסיה רוסיה
 שפות:  רוסית 
 מספר עונות:  10
 הפקה
 מפיק:  סרגיי קושנרוב, יורי אקסיוטה, קונסטנטין ארנסט, לריסה סינלשצ'יקוב, איליה קריביצקי 
 חברת הפקה:  VID קבוצת "הריבוע האדום"  Weitz Media
 מוזיקה:  קונסטנטין מלדזה, Victor Drobysh, איגור מאטוויינקו, איגור ניקולייב, מקסים פדייב, איגור קרוטוי, Alexander Shulgin 
 אורך פרק:  120 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 1  Muz-TV
 תקופת שידור מקורית:  13 באוקטובר 2002 – 6 ביולי 2012 
 קישורים חיצוניים
 muz-tv.ru/fabrika/
 דף התוכנית ב-IMDb
 
סמל התוכנית בתשע העונות הראשונות
מפעל הכוכבים (ברוסית: "Фабрика звёзд"; משנת 2017 ידוע בשם "מפעל הכוכבים החדש", Новая фабрика звёзд) היא תוכנית מציאות רוסית, שעלתה לשידור בערוץ 1 הרוסי באוקטובר 2002, כאשר במרכזה תחרות שירה בין כישרונות צעירים וחדשים בתחום. התוכנית מבוססת על הפורמט של התוכנית אמריקן איידול.
העונה החמישית של התוכנית הופקה על ידי הזמרת אלה פוגצ'ובה והעונה השביעית בהפקתם של קונסטנטין מלאדזה וואלרי מלאדזה. החל מהעונה השמינית שינתה התוכנית את שמה ל"מפעל הכוכבים - השיבה" (Фабрика звёзд. Возвращение) ובתוכנית התמודדו גם משתתפים מהעונות הקודמות. בתוכנית מתמודדים לא רק זמרים בודדים אלא גם להקות וזוכי העונה הראשונה היו חברי להקת הפופ "קורני".
בספטמבר 2017 עלתה העונה העשירית, בערוץ Muz-TV תחת השם "מפעל הכוכבים החדש" (ברוסית: Новая Фабрика Звёзд) בהנחיית קסניה סובצ'ק.
התוכנית מבוססת על תוכנית המציאות "אקדמיית הכוכבים", ששודרה לראשונה בצרפת, ולאחר מכן בספרד.
זוכי הפרויקט

עונה 1, 2002
להקת קורני
עונה 2, 2003
פולינה גאגארינה
עונה 3, 2003
ניקיטה מאלינין
עונה 4, 2004
אירינה דובצובה
עונה 5, 2004
ויקטוריה דאיינקו
עונה 6, 2006
דמיטרי קולדון
עונה 7, 2007
אנסטסיה פריחודקו
עונה 8, 2011
ויקטוריה דאיינקו
עונה 9, 2012
רוסיה — פולינה גגארינה, ויקטוריה דאיינקו, דומיניק ג'וקר, דמיטרי קולדון, ולאד סוקולובסקי
עונה 10, 2017
גוזל חסאנובה