stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צלקנתאים
עדויות ממאובנים

על פי תיעוד המאובנים, ההיפרדות של דגי ריאות ובעלי ארבע רגליים התרחשה בתור הסילור. תוארו יותר מ-100 מינים מאובנים של צלקנת. מאובני הצלקנת המזוהים העתיקים ביותר הם בני 420–410 מיליון שנים, ומתוארכים לתחילת הדבון. הצלקנתאים מעולם לא היו קבוצה מגוונת בהשוואה לקבוצות אחרות של דגים, והגיעו למגוון שיא במהלך הטריאס התחתון (לפני 252–247 מיליון שנים), במקביל לפרץ של התגוונות בין הטריאס העליון והטריאס התיכון. רוב הצלקנתאים מהמזוזואיקון שייכים לתת-הסדרה Latimerioidei, המכילה שתי משפחות עיקריות, Latimeriidae הימית, המכילה את הצלקנתאים המודרניים, ואת ה-Mawsoniidae שנכחדה, שהמינים שלה חיו במים מליחים, מים מתוקים וגם בסביבות ימיות.
הצלקנתאים מהפלאוזואיקון הם בדרך כלל קטנים (באורך של כ-30–40 סנטימטרים), בעוד שהצורות מהמזוזואיקון היו גדולות יותר. מספר דגימות השייכות לסוגי הצלקנתאים מהיורה והקרטיקון: הטרכימטופון והמאוסוניה הגיעו ככל הנראה לאורך של כ-5 מטרים או יותר, מה שמציב אותם בין הדגים הידועים הגדולים ביותר של המזוזואיקון, ובין הדגים הגרמיים הגדולים ביותר בכל הזמנים.
המאובן הצעיר ביותר של ממשפחת הלטימריה (לטימרידים) הוא Megalocoelacanthus dobiei (אנ'), ששרידיו המפורקים מתוארכים לסנטון עליון עד האמצע הקמפן התיכון, ואולי בשכבות הימיות הקדומות ביותר מהמאסטריכט של מזרח ומרכז ארצות הברית, המאובנים הצעירים ביותר של משפחת המאוסוניה (מאוסוניידים) הם Axelrodichthys megadromos (אנ') ממרבצים של מים מתוקים בצרפת מקמפן תחתון ועד מאסטריכט עליון, וכן מאוסונייד ימי בלתי מוגדר ממרוקו, המתוארך למאסטריכט עליון. שבר עצם קטן מהפלאוקן האירופי נחשב לתיעוד הסביר היחיד שלאחר הקרטיקון, אך זיהוי זה מבוסס על שיטות היסטולוגיות השוואתיות של עצם שמהימנותן מוטלת בספק.
צלקנתאים חיים נחשבו ל"מאובנים חיים" בהתבסס על המורפולוגיה השמרנית כביכול שלהם ביחס למינים מאובנים; עם זאת, מחקרים עדכניים הביעו את הדעה שהשמרנות המורפולוגית של הצלקנת היא אמונה שאינה מבוססת על נתונים. מאובנים מצביעים על כך שהצלקנתאים היו המגוונים ביותר מבחינה מורפולוגית בתורי הדבון והקרבון, בעוד שמינים מהמזוזואיקון דומים בדרך כלל זה לזה מבחינה מורפולוגית.
תפוצה ובתי גידול

תחום התפוצה של הצלקנת הנוכחי הוא בעיקר לאורך החוף המזרחי של אפריקה, אם כי Latimeria menadoensis התגלתה ליד אינדונזיה. צלקנתאים התגלו במימי קניה, טנזניה, מוזמביק, דרום אפריקה, מדגסקר, קומורו ואינדונזיה. רוב דגימות ה-Latimeria chalumnae שנתפסו נלכדו מסביב לאיים גרנדה קומור ואנג'ואן בארכיפלג קומורו (האוקיינוס ההודי). אף על פי שיש מקרים של L. Chalumnae שנתפסו במקומות אחרים, ריצוף חומצות אמינו לא הראה הבדל גדול בין חריגים אלה לאלה שנמצאו בסביבת קומור ואנג'ואן. אף על פי שהמעטים הללו עשויים להיחשב תועים, ישנם מספר דיווחים על צלקנתאים שנלכדו מול חופי מדגסקר. זה גורם למדענים להאמין שתחום התפוצה האנדמי של הצלקנת Latimeria chalumnae משתרע לאורך החוף המזרחי של אפריקה מאיי קומורו, מעבר לחוף המערבי של מדגסקר ועד לקו החוף של דרום אפריקה. ריצוף DNA מיטוכונדריאלי של צלקנתאים שנלכדו בחופי דרום טנזניה מצביע על התפצלות בין שתי האוכלוסיות לפני כ-200,000 שנה. זה יכול להפריך את התיאוריה שאוכלוסיית קומורו היא האוכלוסייה העיקרית בעוד שאחרות מייצגות שלוחות שלה מהתקופה האחרונה דגימה חיה נראתה ותועדה בווידאו בנובמבר 2019 בעומק של 69 מטרים בסמוך לכפר אומזומבה בחוף הדרומי של קוואזולו-נטאל, כ-325 ק"מ דרומית לפארק אזור הביצות איסימנגליסו. זהו המרחק הדרומי ביותר מאז הגילוי המקורי, והשיא השני הרדוד ביותר לאחר 54 מטרים בקניון דיפגאט. תצפיות אלו מצביעות על כך שהם עשויים לחיות רדודים יותר ממה שחשבו בעבר, לפחות בקצה הדרומי של תחום תפוצתם, שם מים קרים יותר ומחומצנים יותר זמינים בעומקים רדודים יותר.
תחום התפוצה הגאוגרפי של הצלקנת של אינדונזיה, Latimeria menadoensis, מוערך מול חופי האי מנאדו טואה, סולאווסי, אינדונזיה בים סלבס. רכיבים מרכזיים המגבילים את הצלקנתאים לאזורים אלה הם הגבלות מזון וטמפרטורה, וכן דרישות אקולוגיות כגון מערות וסדקים המותאמים היטב לאכילת דגים הנסחפים בזרם. צוותי חוקרים המשתמשים בצוללות תיעדו תצפיות חיות של הדגים בים סלבס כמו גם במימי ביאק (אנ') בפפואה (אנ').
האיים אנג'ואן (אנ') וגראנד קומור (אנ') מכילים בתי גידול אידיאליים למערות תת-מימיות עבור צלקנתאים. המדרונות הגעשיים התת-מימיים של האיים, נסחפו בתלילות ומכוסים בחול, מכילים מערכת של מערות ונקיקים המאפשרים אתרי מנוחה לצלקנתאים בשעות היום. איים אלה תומכים באוכלוסיית דגים גדולה החיה באזור הבנתוס (אנ') (הקרקעית) המסייעת בהזנה של אוכלוסיות הצלקנתאים.
במהלך היום, הצלקנתאים נחים במערות בעומק של בין 100 ל-500 מטרים. אחרים נודדים למים עמוקים יותר. המים הקרירים יותר (מתחת ל-120 מטר) מפחיתים את העלויות המטבוליות של הצלקנתאים. היסחפות לכיוון שוניות והאכלה לילית חוסכת אנרגיה חיונית. מנוחה במערות במהלך היום חוסכת גם אנרגיה שאחרת הייתה מתבזבזת במלחמה בזרמים.
התנהגות

תנועת הצלקנת ייחודית. כדי להסתובב הם לרוב מנצלים את היתרונות של זרמים מעלה או מטה של זרם וסחיפה. הסנפירים המזווגים שלהם מייצבים את התנועה במים. בעודם נמצאים על קרקעית האוקיינוס, הם אינם משתמשים בסנפירים המזווגים לכל סוג של תנועה. הצלקנתאים מייצרים דחף עם סנפירי הזנב שלהם להתחלות מהירות. בשל שפע סנפיריו, לצלקנת יש יכולת תמרון גבוהה והוא יכול לכוון את גופו כמעט לכל כיוון במים. הם נראו עושים עמידת ראש וגם שוחים כשהבטן למעלה. נהוג לחשוב שהאיבר הרוסטרלי (אנ') משמש לצלקנת כקולטן חשמל, מה שמסייע בתנועה סביב מכשולים.
הצלקנתאים שלווים למדי כאשר הם נתקלים באחרים מסוגם, נשארים רגועים אפילו במערה צפופה. עם זאת, הם נמנעים ממגע בגוף, ונסוגים מיד אם מתרחש מגע. כאשר טורפים פוטנציאליים זרים נגשים אליהם (למשל צוללת), הם מראים תגובות של פאניקה ובריחה, מה שמרמז על כך שככל הנראה הצלקנתאים הם טרף לטורפים גדולים במים עמוקים. סימני נשיכה של כרישים נראו על צלקנתאים; כרישים נפוצים באזורים המאוכלסים על ידי צלקנתאים. בדיקת אלקטרופורזה של 14 מהאנזימים של צלקנתאים מראה מגוון גנטי קטן בין אוכלוסיות צלקנתאים. בין הדגים שנתפסו היו בערך מספר שווה של זכרים ונקבות. הערכות האוכלוסייה נעות בין 210 פרטים לאוכלוסייה ל-500 פרטים לאוכלוסייה. מכיוון שלצלקנתאים יש מעט סימני צבע מבדילים, מדענים חושבים שהם מזהים צלקנתאים אחרים באמצעות תקשורת חשמלית.
התנהגות > תזונה

צלקנתאים הם אוכלי דגים ליליים הניזונים בעיקר מדגים קטנים יותר בקרקעית וסילוניות שונות. הם "אוכלים פסיביים תוך היסחפות", נסחפים באיטיות לאורך זרמים עם הנעה עצמית מינימלית בלבד, ואוכלים כל טרף שהם נתקלים בו. צלקנתאים גם משתמשים באיבר הרוסטרלי שלהם כקולטן חשמלי כדי להיות מסוגלים לזהות טרף קרוב בתאורה חלשה.
התנהגות > רבייה

צלקנתאים הם אוביפרים, כלומר הנקבה שומרת את הביציות המופרות בגופה בזמן שהעוברים מתפתחים במהלך תקופת הריון של חמש שנים. בדרך כלל, הנקבות גדולות מהזכרים; הקשקשים שלהן וקפלי העור סביב פתח הביב שונים. לצלקנת הזכרי אין איברי הזדווגות מובהקים, אלא רק פתח הביב, שיש לו גבשושית איבר מין (אנ') (urogenital papilla) המוקפת בדלדלים. ההשערה היא שפתח הביב הפך לשמש איבר הזדווגות.
ביצי צלקנת הן גדולות, עם רק שכבה דקה של קרום כדי להגן עליהן. עוברים בוקעים בתוך הנקבה ובסופו של דבר נולדים חיים, דבר נדיר בדגים. זה התגלה רק כאשר המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע ניתח את דגימת הצלקנת הראשונה שלו ב-1975 ומצא אותה בהריון עם חמישה עוברים. צלקנתאים צעירים דומים לבוגרים, ההבדלים העיקריים הם שק חלמון חיצוני, עיניים גדולות יותר ביחס לגודל הגוף וקיטון בולט יותר כלפי מטה של הגוף. שק החלמון הרחב של הצלקנת הצעיר תלוי מתחת לסנפירי הגחון. הקשקשים והסנפירים של צלקנת צעיר זהים לגמרי לאלו של בוגר; עם זאת, אין לו אודונטודים (אנ'), שאותם הוא צובר במהלך ההתבגרות.
מחקר שהעריך את האבות של העוברים בתוך שתי נקבות צלקנת הצביע על כך שמקורו כל מקבץ ביצים מופרות הוא מזכר יחיד. פירוש הדבר יכול להיות שנקבות מזדווגות עם זכר אחד בלבד. פוליאנדריה, הזדווגות נקבה עם מספר זכרים, שכיחה הן בצמחים והן בבעלי חיים ויכולה להועיל (למשל ביטוח מפני הזדווגות עם בני זוג לא פוריים או לא תואמים), אך יש לה גם חסרונות (סיכון מוגבר לזיהום, סכנת טריפה, בזבוז אנרגיה בעת חיפוש אחר זכרים חדשים).
שימור

מכיוון שמעט ידוע על הצלקנת, קשה לאפיין את מצב השימור. לפי פריקה (Fricke) ושותפיו (1995), חשוב לשמר את המין. מ-1988 עד 1994, ספר פריקה כ-60 פרטים של L. Chalumnae בכל צלילה. ב-1995 המספר הזה ירד ל-40. אף על פי שזה יכול להיות תוצאה של תנודות טבעיות באוכלוסייה, זה גם יכול להיות תוצאה של דיג יתר. ה-IUCN מסווג כיום את ה-L. Chalumnae ב"סכנת הכחדה חמורה". עם גודל אוכלוסייה כולל של 500 או פחות פרטים. L. Menadoensis נחשב במצב פגיע, עם גודל אוכלוסייה גדול משמעותית (פחות מ-10,000 פרטים).
האיום העיקרי כלפי הצלקנת הוא לכידה בשוגג על ידי פעולות דיג, במיוחד ספינות מכמורת מסחריות הפועלות בים עמוק. צלקנתאים נתפסים בדרך כלל כאשר דייגים מקומיים מתכוונים לדוג שופינון שמנוני. דייגים לפעמים לוכדים צלקנת במקום שופינון שמנוני, כי הם דגים באופן מסורתי בלילה, כאשר שופינונים שמנוניים (וצלקנת) ניזונים. לפני שמדענים התעניינו בצלקנתאים, הם הושלכו חזרה למים אם נתפסו. כעת, כשהם מוכרים כחשובים, דייגים מוכרים אותם למדענים או בעלי תפקידים אחרים. לפני שנות ה-80 של המאה ה-20, זו הייתה בעיה עבור אוכלוסיות הצלקנתאים. בשנות ה-80, הסיוע הבינלאומי העניק לדייגים המקומיים סירות פיברגלס, מה שאפשר דיג מעבר לטריטוריות של הצלקנתאים למים שבהם יש יותר שופינונים שמנוניים. מאז, רוב המנועים על הסירות כשלו, מה שאילץ את הדייגים לחזור לטריטוריית הצלקנתאים והעמיד את המין בסיכון שוב.
שיטות למזער את מספר הצלקנתאים הנלכדים כוללות הרחקת דייגים מהחוף, שימוש בחומרים משלשלים שונים וכינין כדי לצמצם את הביקוש לשופינונים שמנוניים, שימוש במודלים של צלקנת כדי לדמות דגימות חיות, והגברת המודעות לצורך בשימור. בשנת 1987 המועצה לשימור הצלקנת (Coelacanth Conservation Council) הניפה את דגל השימור של הצלקנתאים. למועצה סניפים הממוקמים בקומורו, דרום אפריקה, קנדה, בריטניה, ארצות הברית, יפן וגרמניה. הסוכנויות הוקמו כדי לסייע בהגנה ועידוד גידול אוכלוסיית צלקנתאים.
"ערכת שחרור עמוק" (deep release kit) פותחה בשנת 2014 והופצה ביוזמה פרטית, המורכבת ממכלול קרס עם משקולת המאפשר לדייג להחזיר צלקנת שנתפס בטעות למים עמוקים שבהם ניתן לנתק את הקרס ברגע שהוא פוגע בקרקעית הים. דיווחים חד משמעיים לגבי היעילות של שיטה זו עדיין תלויים ועומדים.]
בשנת 2002, הושקה "התוכנית לשימור צלקנת ומשאבי הגנום של דרום אפריקה" (South African Coelacanth Conservation and Genome Resource Programme) כדי לעזור לקדם את המחקרים והשימור של הצלקנת. תוכנית זו מתמקדת בשימור המגוון הביולוגי, ביולוגיה אבולוציונית, בניית יכולת והבנה ציבורית. ממשלת דרום אפריקה התחייבה להוציא 10 מיליון ראנד דרום-אפריקאי על התוכנית. בשנת 2011, בוצעה תוכנית לפארק ימי טנגה צלקנת (Tanga Coelacanth Marine Park) לשימור המגוון הביולוגי עבור בעלי חיים ימיים כולל הצלקנת. הפארק תוכנן להפחית את הרס בתי הגידול ולשפר את זמינות הטרף עבור מינים בסכנת הכחדה.
כמזון לבני אדם

הצלקנתאים נחשבים למקור מזון גרוע לבני אדם וככל הנראה לרוב בעלי החיים האחרים שאוכלים דגים. בבשר הצלקנת יש כמויות גדולות של שמן, שתנן, אסטרים של חומצות שומן ותרכובות אחרות המעניקות לבשר טעם לא נעים בעליל, מקשות על העיכול ועלולות לגרום לשלשולים. הקשקשים שלהם עצמם מפרישים ריר, שבשילוב עם השמן המוגזם שגופם מייצר, הופכים את הצלקנתאים למזון חלקלק ומגעיל. היכן שהצלקנת נפוץ יותר, דייגים מקומיים נמנעים ממנו בגלל הפוטנציאל שלו לגרום לצרכנים לחלות. כתוצאה מכך, אין לצלקנת ערך מסחרי אמיתי מלבד היותו נחשק על ידי מוזיאונים ואספנים פרטיים.
חשיבות תרבותית

בגלל האופי המפתיע של גילוי הצלקנתאים, הם היו מקור השראה תדיר ביצירות אמנות מודרניות, אומנות וספרות. לפחות 22 מדינות תיארו אותם בבולי הדואר שלהן, במיוחד איי קומורו, שהנפיקו 12 סטים שונים של בולי צלקנת. הצלקנת מצויר גם על השטר של 1,000 פרנק קומורי (אנ'), כמו גם על המטבע של 5 פרנק קומורי.
לקריאה נוספת

Smith, J. L. B. (1956). Old Fourlegs: the Story of the Coelacanth. Longmans Green.
Fricke, Hans (ביוני 1988). "Coelacanths – The Fish That Time Forgot". National Geographic. 173 (6): 824–838. ISSN 0027-9358. OCLC 643483454. {{cite journal}}:  (עזרה)
Wade, Nicholas (18 באפריל 2013). "Fish's DNA May Explain How Fins Turned to Feet". The New York Times. pp. A3. {{cite news}}:  (עזרה)
Thomson, Keith S. (1991). Living Fossil: the Story of the Coelacanth. W. W. Norton.
Sepkoski, Jack (2002). "A compendium of fossil marine animal genera". Bulletins of American Paleontology. 364: 560. אורכב מ-המקור ב-20 בפברואר 2009. נבדק ב-2011-05-17. {{cite journal}}:  (עזרה)
Weinberg, Samantha (1999). A Fish Caught in Time: The Search for the Coelacanth. Fourth Estate.
Bruton, Mike (2015). When I Was a Fish: Tales of an Ichthyologist. Jacana Media(Pty)Ltd.
ביאורים

↑  חלל גדול מלא בג'ל בחוטם המשמש למציאת טרף בחושך.
↑  מבנים קשים המצויים על משטחים חיצוניים של בעלי חיים או ליד פתחים פנימיים. הם מורכבים מעיסה רכה המוקפת בדנטין ומכוסה בחומר מינרלי כמו אמייל, מבנה דומה לזה של שיניים.
מרדית' מונרו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בדצמבר 1969 (בת 55) יוסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  Hinsdale Central High School 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
מרדית' מונרו (באנגלית: Meredith Leigh Monroe, נולדה ב-30 בדצמבר 1969) היא שחקנית אמריקאית הידועה בעיקר בזכות גילומה של אנדי מקפי בדוסון קריק מ-1998 עד 2003, ובתפקיד חוזר בתור היילי הוצ'נר במחשבות פליליות וקרולין סטנדל ב-13 סיבות.
ביוגרפיה

מונרו נולדה ב 1969 ביוסטון, טקסס, ארצות הברית. הוריה התגרשו כשהייתה בת שנתיים, ולאחר מכן היא גדלה בהילסדייל, אילינוי.
היא למדה בבית הספר התיכון המרכזי של הילסדייל ולאחר שסיימה את לימודיה עברה לניו יורק כדי להמשיך בקריירת דוגמנות.
קריירה

בשנת 1995, היא הופיעה במספר פרסומות בטלוויזיה ובפרסומות במגזינים עבור לוריאל טיפוח שיער, דיסני ריזורט, אופני האפי, מכוניות פורד וצעצועים של מאטל. בנוסף היא דגמנה על 5 כריכות של ספרי ננסי דרו.
בשנת 1996, מונרו עשתה את המעבר למשחק כאשר לוהקה לתפקיד טרייסי דלקן בסדרה מחשבות מסוכנות של ABC, מה שהוביל לתפקיד קטן שחוזר על עצמו בסאנסט ביץ' בתור רייצ'ל, נערה בהריון.
ב-1998 בגיל 29 היא לוהקה לתפקיד קבוע בדוסון קריק בתפקיד אנדי, נערה בת 16, אחותו של ג'ק (קר סמית') המפתחת מחלת נפש. היא הייתה בתפקיד קבוע בעונות 2 ו-3, הופיעה במספר פרקים בתחילת ובסוף עונה 4, והייתה כוכבת אורחת מיוחדת בסיום הסדרה בעונה 6 (אם כי הסצנות שלה נחתכו מהפרק המשודר בטלוויזיה, והופיעה רק במהדורת ה-DVD המורחבת). על תפקידה זה זכתה בפרס "פריצת השנה" בטקס פרסי בחירת הנוער 1999.
אחרי דוסון קריק, היא עשתה המון הופעות אורח בכמה תוכניות פופולריות אחרות, כולל: פשע מן העבר, CSI: מיאמי, האוס, בונז, מרפאה פרטית, המנטליסט, NCIS, הוואי 0–5 ועוד.
ב-2002 השתתפה בסרט הטלוויזיה "מעבר לערבה: סיפורה האמיתי של לורה אינגלס וילדר". בתפקיד הסופרת לורה אינגלס וילדר. הסרט הופק על יד מרקוס קול והציג את הספרים המאוחרים יותר של סדרת בית קטן בערבה (מ"החורף הארוך" עד "ארבע השנים הראשונות"). ב-2002 יצא סרט המשך שגם בו השתתפה מונרו.
בין 2005–2009 היא הופיעה בסך הכל ב-16 פרקים במחשבות פליליות בתור היילי הוצ'נר, אשתו של אהרון הוצ'נר (תומאס גיבסון). מונרו עזבה את הסדרה לאחר שדמותה נרצחה על ידי רוצח סדרתי, בפרק ה-100.
בהמשך היו לה גם תפקידים ב NCIS: לוס אנג'לס, בניחוש חוקר, חשיפה לדרום, המפענחת, ו-S.W.A.T.
בשנת 2018, היא הצטרפה לקאסט של 13 סיבות בעונה השנייה בתור קרולין, אמו של אלכס סטנדל והופיעה בתוכנית במשך 10 פרקים.
חיים אישיים

מונרו נישאה לסטיבן קאבוביט, (אחיו של השחקן אנדרו קאבוביט) ב-1999, ולהם תאומים, בן ובת שנולדו בשנת 2014.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Norville and Trudy | טרודי קוקנלוקר |  |
| 1997 | Strong Island Boys | נערת מזג האוויר |  |
| 1998 | Fallen Arches | קאריסה |  |
| 2002 | The Year That Trembled | ג'ודי וודס |  |
| 2002 | New Best Friend | האדלי אשטון |  |
| 2002 | דו"ח מיוחד | כורזת בשירות הציבורי |  |
| 2002 | Full Ride | איימי ליר |  |
| 2003 | Manhood | קלייר |  |
| 2004 | Shadow Man | גברת מקאנה | סרט קצר |
| 2005 | ערפדים: השיבה | אמנדה |  |
| 2006 | Not My Life | אניטה/אנה | סרט טלוויזיה |
| 2008 | Black Crescent Moon | סוזי בייקון |  |
| 2009 | Wake | פיידרה |  |
| 2009 | Nowhere to Hide | שרה קריין |  |
| 2011 | Low Fidelity |  |  |
| 2011 | המעלית | מרי לינדזי |  |
| 2011 | רובוטריקים 3: אפלת הירח | אשת המהנדס |  |
| 2011 | נולדה רעה | קתרין דאנקן | וידאו |
| 2013 | קשר סודי | סמנתה סימס | סרט טלוויזיה |
| 2016 | The Edge of Seventeen | גריר ברונר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | תוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | מחשבות מסוכנות | טרייסי דייקן | בפרק: "Everybody Wants It" |
| 1997 | ג'ני | בריאנה | בפרק: "A Girl's Gotta Pierce" |
| 1997 | Hang Time | ג'יל | בפרק: "Kristy's Other Mother" |
| 1997 | הארץ המובטחת | מרדית ביקס | בפרק: "Crushed" |
| 1998 | סאנסט ביץ' | רייצ'ל | 4 פרקים |
| 1998 | Night Man |  | בפרק: "You Are Too Beautiful" |
| 1998 | שבעת המופלאים | קלייר מוסלי | בפרק: "Manhunt" |
| 1998 | Players | שרה נולן | בפרק: "Con-undrum" |
| 1998–2003 | דוסון קריק | אנדי מקפי | 69 פרקים |
| 1999 | מעבר לערבה: סיפורה האמיתי של לורה אינגלס | לורה אינגלס וילדר | סרט טלוויזיה |
| 1999 | Cracker: Mind Over Murder | דבון בוקר | בפרק: "Faustian Fitz" |
| 2002 | מעבר לערבה 2: סיפורה האמיתי של לורה אינגלס | לורה אינגלס וילדר | סרט טלוויזיה |
| 2002 | היחידה | קרול מנינג/ג'נט | בפרק: "Illusions" |
| 2003 | גראמרסי פארק 111 | ליה קרנגיאן | סרט טלוויזיה |
| 2003 | האחד | גייל הולנדר | סרט טלוויזיה |
| 2003 | מר סטרלינג | אוליביה היינס | בפרק: "Statewide Swing" |
| 2004 | ג'ואן מארקדיה | מישל טרנר | בפרק: "Double Dutch" |
| 2004 | CSI: מיאמי | קלאודיה סנדרס | בפרק: "Under the Influence" |
| 2004 | קווין היל | קייט רוס | בפרק: "Snack Daddy" |
| 2005 | האוס | לולה | בפרק: "Sports Medicine" |
| 2005 | אבות ובנים | נורה הצעירה | סרט טלוויזיה |
| 2005 | תרופה חזקה |  | בפרק: "Broken Hearts" |
| 2005 | פשע מן העבר | סינדי מולבייני | בפרק: "A Perfect Day" |
| 2005–2009, 2013 | מחשבות פליליות | היילי הוצ'נר | 14 פרקים |
| 2006 | לחיות עם פראן | בת' | בפרק: "Masquerading with Fran" |
| 2006 | Not My Life | אליסון מורגן | סרט טלוויזיה |
| 2006 | CSI | הנזירה ברידגט | בפרק: "Double Cross" |
| 2006 | Masters of Horror | סיליה פיולר | בפרק: "Family" |
| 2007 | בונז | קלאריסה בנקרופט | בפרק: "The Man in the Mansion" |
| 2007 | Crossing Jordan | רבקה | בפרק: "Fall from Grace" |
| 2007 | פעמוני החתונה |  | בפרק: "The Fantasy" |
| 2007 | כריש | נינה וובר | בפרק: "In Absentia" |
| 2008 | אור הירח | סינתיה | בפרק: "The Mortal Cure" |
| 2008 | קליפורניקיישן | קלואי מץ | בפרק: "Vaginatown" |
| 2008 | מרפאה פרטית | לאה הארלי | בפרק: "Know When to Fold" |
| 2009 | Raising the Bar | פרופסור דוריס קסטילו | בפרק: "Bobbi Ba-Bing" |
| 2009 | Storm in the Heartland | ליז מקאדמס | סרט טלוויזיה |
| 2009 | המנטליסט | ורונה ווסטלייק | בפרק: "Red Bulls" |
| 2010 | The Deep End | מולי פירסון | בפרק: "Pilot" |
| 2010 | בניחוש חוקר | קתרין ביקס/מדי ביקס | בפרק: "Shawn 2.0" |
| 2010 | NCIS | אפריל פריס | בפרק: "Cracked" |
| 2011 | המפענחת | טינה לינץ' | בפרק: "Under Control" |
| 2011 | הוואי חמש אפס | טרישה גוינר | בפרק: "Ma'eme'e" |
| 2011 | חשיפה לדרום | גברת ברילנד | 3 פרקים |
| 2012 | CSI: ניו יורק | אפריל לואיס | בפרק: "Misconception" |
| 2013 | גדולה מהחיים | ויולט הארווד | בפרק: "Trust Me" |
| 2013 | הבעל שהיא פגשה Online | רייצ'ל מלמן | סרט טלוויזיה |
| 2014 | NCIS: לוס אנג'לס | היידי | בפרק: "SEAL Hunter" |
| 2015 | קאסל | אליס רזנר | בפרק: "Habeas Corpse" |
| 2018–2020 | 13 סיבות | קרולין סטנדל | 10 פרקים |
| 2018 | S.W.A.T. | איינסלי | בפרק: "School" |
חבל הריין

| --- | --- |

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 על שם:  ריין 
 קואורדינטות:  50°16′37″N 6°51′39″E﻿ / ﻿50.276989°N 6.860735°E﻿ / 50.276989; 6.860735 
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חבל הריין (או ריינלנד, בגרמנית: Rheinland) הוא שמו של האזור השוכן לגדות החלק הצפוני והמרכזי של נהר הריין בגרמניה.
אורכו של האזור מגבולו הצפוני (דיסלדורף) ועד גבולו הדרומי (קובלנץ) הוא כ-150 ק"מ. אף על פי שנהר הריין (הזורם מדרום לצפון) מגדיר את האזור, משתייכים אליו גם אזורים המרוחקים עד כ-70 ק"מ ממנו, לכיוון מערב ומזרח. שטחו של האזור כ-20,000 קמ"ר.
המושג "חבל הריין" אינו מציין את אזור הריין לכל אורכו של הנהר. בנוסף, "ריינלנד" אינו אזור פוליטי רשמי בימינו. בתחומו נמצאים שטחים של שתי מדינות בגרמניה: נורדריין-וסטפאליה וריינלנד-פפאלץ.
יותר מכל, הגדרתו של האזור היא תרבותית: לתושבי חבל הריין שפה משלהם (קֵלְש) וכן מאכלים, מוזיקה, אמנות ופולקלור. האזור ידוע כאי של רצינות פחותה, נינוחות, אהבת החיים וחוסר רשמיות בהשוואה לאזורים אחרים בגרמניה.
שתי הערים הגדולות והחשובות באזור הן קלן, המייצגת נאמנה את אופי האזור ותרבותו, ובון. בריינלנד, ובמיוחד לאורך הריין, קיימות ערי-מרפא (עיירות נופש) רבות; בשמותיהן של רבות מהן קיימת התחילית באד, שפירושה בגרמנית – מרחצאות. שתיים מהידועות שבעיירות אלו הן באד מינסטראייפל (Bad Münstereifel, אחד המקומות המתוירים ביותר בגרמניה) ובד הונף (Bad Honnef).
היסטוריה > התקופה הרומית

יוליוס קיסר כבש את השבטים הקלטים על הגדה המערבית של הריין, ואוגוסטוס הקים עמדות מבוצרות רבות על נהר הריין, אך הרומאים מעולם לא הצליחו להשיג דריסת רגל איתנה על הגדה המזרחית. כאשר האימפריה הרומית נחלשה, פרנקים דחפו קדימה לאורך שתי גדות הריין, ועד סוף המאה ה-5 כבשו את כל הארצות שהיו בעבר תחת השפעה רומית. עד המאה ה-8, השליטה הפרנקית התבססה היטב במערב גרמניה ובצפון גאליה.
עם הלגיונות הרומיים, התיישבו בחבל הריין ככל הנראה גם יהודים. ישנה עדות כתובה לנוכחות יהודית בחבל בתחילת המאה ה-4: צו משנת 321 לספירה (תקופת הקיסר קונסטנטינוס), השמור בספריית הוותיקן, כולל הנחיות לנציב הרומי של העיר קלן לגבי יחסיו עם הרב המקומי.
עם חלוקת האימפריה הקרולינגית בהסכם ורדן נפל חלק מהחבל שממזרח לנהר תחת שליטת פרנקיה המזרחית, בעוד זה ממערב נשאר עם מממלכת לותרינגיה.
היסטוריה > האימפריה הרומית הקדושה

בתקופתו של הקיסר אוטו הראשון, שתי גדות הריין הפכו לחלק מהאימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 959 חולק שטח חבל בין דוכסות לורן עילית, הסמוכה למוזל, ודוכסות לורן התחתית בסמוך למז.
כשכוחו של הקיסר הרומאי הקדוש נחלש, התפרק חבל הריין למספר רב של נסיכויות עצמאיות קטנות, כל אחת עם תהפוכות נפרדות וכרוניקות מיוחדות. החטיבות הלותרינגיות הישנות התיישנו, ובעוד שאדמות לורן תחתית כונו ארצות השפלה, שמה של לורן הוגבל לאזור המוזל העליון.
היסטוריה > המאות ה-19 וה-20

ב-1824 הוקמה פרובינציית ריינלנד במסגרת פרוסיה מאיחוד פרובינציות "הריין התחתי" ו"ייליך-קלווה-ברג", ובירתו הייתה קובלנץ.
חוזה ורסאי, שנחתם ב-1919, קבע כי לגרמניה אסור יהיה להכניס צבא לאזור או לבנות בו ביצורים, כדי ליצור חיץ בין גרמניה ובין צרפת, לוקסמבורג, בלגיה והולנד. בעקבות החוזה גם הופרד מהריינלנד חבל הסאר, והועבר לשליטת חבר הלאומים, עד שחזר בהחלטת משאל עם, לשליטת גרמניה.
במהלך שנות ה-20 נכנסו לריינלנד, ובייחוד לחבל הרוהר (שכיום אינו מוגדר כחלק מחבל הריין) גם כוחות צבא צרפתיים, בלגיים ובריטיים בעקבות אי כיבוד של חוזה ורסאי על ידי הגרמנים, ובראש ובראשונה תשלום הפיצויים לצרפת. חוזה לוקרנו מ-1925 חזר על הסעיפים המדברים על פירוז החבל, ובעקבותיו החלו לצאת כוחות הצבא הזרים.
בראשית 1936 הורה אדולף היטלר לפלוש לחבל הריין, האזור הגובל עם צרפת, שהיה מפורז על פי חוזה ורסאי. חלק ממפקדי הצבא הגרמני התנגדו לצעד, אך הסכימו לאחר שכנוע מהיטלר כי צרפת ואנגליה לא יעשו דבר, והצבא הגרמני נכנס לאזור בניגוד לחוזה ורסאי ולהסכמי לוקרנו.
לימים בהתייחסו לפלישה לחבל הריין אמר היטלר:
48 השעות שלאחר הכניסה לחבל הריין היו המתוחות ביותר בחיי. אילו נכנסו הצרפתים אז לחבל הריין, היינו צריכים לסגת כשזנבנו בין רגלינו, מפני שכוחות הצבא שעמדו אז לרשותנו לא היו מספיקים אפילו להתנגדות צנועה.
היעדר התגובה מצד צרפת, והמחאה הרפה מצד בריטניה, נתפסו כעוד נדבך במדיניות הפיוס כלפי גרמניה של ערב מלחמת העולם השנייה.
בפברואר–מרץ 1945 ניהלו בעלות הברית קרבות קשים כנגד כוחות הוורמאכט, כחלק מפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה בסוף מלחמת העולם השנייה. ב-1946, אחרי תום מלחמת העולם השנייה, חולק המחוז בין שתי מדינות בגרמניה המערבית – נורדריין-וסטפאליה וריינלנד-פפאלץ.
גלריה

לורליי מאת אמיל קרופה-קרופינסקי (1899)
היינריך היינה, יליד דיסלדורף
נקודת מפגש של נהרות המוזל והריין ב"פינה הגרמנית" (Deutsches Eck) בקובלנץ (=מהמילה הלטינית confluentes, שפירושה "התמזגות נהרות")
הערות שוליים

↑  עמוס אילון, רקוויאם גרמני, עמ' 25–26
↑  ד"ר קציאה טביביאן, "מסעות בזמן – משלום למלחמה ולשואה", הוצאת מט"ח, 2009, עמוד 140
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536343205171  GND: 4049788-4  LCCN: sh85113662  NARA: 10044797  NDL: 00629395  NKC: ge684711  VIAF: 312807949   WorldCat (עם VIAF): 312807949
שיטה מקובצת

| --- | --- |

שיטה מקובצת על מסכת ברכות בתוך הספר ברכה משולשת, ברסלאו, תרפ"ח
 מידע כללי
 מאת:  הרב בצלאל אשכנזי
 סוגה:  פירושים על התלמוד
 הוצאה
 הוצאה:  אמסטרדם
 תאריך הוצאה:  ה'תפ"א
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  2
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  שיטה מקובצת על הש"ס
שיטה מקובצת (קרוי גם אספת זקנים) הוא שם חיבורו של הרב בצלאל אשכנזי, מגדולי הרבנים בארץ ישראל במאה ה-16. הספר הוא אנתולוגיה נרחבת של פירושים וחידושים על התלמוד מאת חכמים שונים, למן סוף תקופת הגאונים ואילך.