stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טל ענבר
הערות שוליים

↑  Sumit Ganguly, Andrew Scobell, Joseph Chinyong Liow, ed. (2017). The Routledge Handbook of Asian Security Studies. Routledge. p. footnote 39. ISBN 9781315455631.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: editors list (link)
↑  Tal Inbar – Ilan Ramon Conference 2020
↑  "Congressional Roundtable Discussion: Addressing the North Korean Ballistic Missile Threat to the United States". Missile Defence Avocacy. באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Missile Defense Advocacy Alliance Capitol Hill Briefing with Senator Daniel Sullivan (R-AK); Representative Tulsi Gabbard, (D-HI); and Tal Inbar, Head of the Space and UAV Center at the Fisher Institute for Air and Space Strategic Studies, on "Addressing the North Korean Ballistic Missile Threat to the United States"" (PDF). Missile Defense Advocacy. באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "20-11-2018 - 09:30 he threats posed by drones to Europe's armed forces". European Parliament, committees, 8th Parliamentary term (2014-2019). 20 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מאמרים שכתב טל ענבר בכנסים של הפדרציה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה (IAF)
1 2  {{cite
 web|url=https://missiledefenseadvocacy.org/about/research-fellow/tal-inbar/ |title=Tal Inbar, Research Fellow since May 2022 |publisher=Missile Defense Advocacy Alliance|access-date=June 12, 2021}}
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 9896 9396  LCCN: no2018010857  VIAF: 6151776747418011452   WorldCat (עם VIAF): 6151776747418011452
לחם גרהם

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  לחם 
 על שם:  סילבסטר גרהם 
 מוצא:  ארצות הברית 
 מרכיבים עיקריים:  קמח חיטה מלאה 
 
לחם גרהם הוא סוג של לחם שהומצא בשנת 1829 על ידי הדיאטן סילבסטר גרהם (אנ') לצורך הדיאטה הצמחונית שלו. הלחם היה עתיר בסיבים תזונתיים, ונאפה מקמח חיטה מלא גס יחסית בתוספת חלב, מלח ומולסה ומותפח באמצעות שמרים.
גרהם יצר לחם נקי ללא תוספי המזון שהיו פופולריים ביותר בלחם הלבן של התקופה, בהם אלום וכלור, בטענה שהם מזיקים בכך שהם מגבירים את היצר המיני ובסופו של דבר "מרוקנים" את גוף האדם.
אף שהתאוריה של גרהם חסרה כל ביסוס מדעי, הוא צדק בטענתו שתוספים אלו מזיקים לבריאות, וחלקם אכן מזוהים כיום כרעילים. התוספים היו נפוצים מאוד בין היתר מאחר שהם שינו את הצבע והמראה של הלחם והפכו אותו ללבן ומגרה יותר למאכל.
ראו גם

קרקר גרהם
קמח גרהם
עומר אגבדיש

עומר אגבדיש (נולד ב-30 בדצמבר 2000) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן בהפועל ירושלים.
קריירה

אגבדיש התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל קטמון. ב-21 במאי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–2 נגד הפועל עפולה. בקיץ 2020 התאחד המועדון עם הפועל ירושלים ואגבדיש הפך לשחקן הרכב במועדון. ב-23 בפברואר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–4 נגד סקציה נס ציונה. בסיום אותה עונה עלתה ירושלים לליגת העל אחרי 21 שנים בליגות הנמוכות.
הקנוניה נגד אמריקה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 מבוסס על:  הקנוניה נגד אמריקה מאת פיליפ רות
 סוגה:  דרמה
 יוצרים:  אד ברנס 
 כותבים:  אד ברנס, דייוויד סיימון 
 שחקנים:  זואי קאזאן  ג'ון טורטורו  אנתוני בויל  וינונה ריידר  מורגן ספקטור  אז'י רוברטסון 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  ארצות הברית 
 מספר פרקים:  6 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  אד ברנס, מייגן אליסון, ג'ף קירשנבאום, ג'ו רות', סו נייגל 
 חברת הפקה:  Annapurna Pictures  Blown Deadline Productions
 הפצה:  HBO Max 
 שידור
 רשת שידור:  HBO
 תקופת שידור מקורית:  16 במרץ 2020 – 20 באפריל 2020 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הקנוניה נגד אמריקה היא מיני-סדרת דרמה אמריקאית שנוצרה ונכתבה על ידי דייוויד סיימון ואד ברנס, המבוססת על הרומן בעל אותו שם מאת פיליפ רות, שהוקרנה בהקרנת בכורה ברשת HBO ב-16 במרץ 2020.
הסדרה מגוללת היסטוריה אלטרנטיבית של ארצות הברית, המסופרת דרך עיניה של משפחה יהודית ממעמד הפועלים בניוארק, ניו ג'רזי, כשהם צופים בהתפתחותו הפוליטית של צ'ארלס לינדברג, גיבור-תעופה ופופוליסט המעודד שנאת זרים, שהופך לנשיא ארצות הברית ומצעיד את האומה לכיוון הפשיזם.
שחקנים ודמויות

וינונה ריידר בתפקיד אוולין פינקל
זואי קאזאן בתפקיד אליזבת לוין
מורגן ספקטור כהרמן
ג'ון טורטורו כרב ליונל בנגלסדורף
אנתוני בויל בתפקיד אלווין
אז'י רוברטסון בתפקיד פיליפ
קיילב מאליס כסנדי
שחקנים ודמויות > דמויות אמיתיות

בן קול בתפקיד צ'ארלס לינדברג, נשיא ארצות הברית
קרוליין קפלן בתפקיד אן מורו לינדברג (אנ'), הגברת הראשונה של ארצות הברית
אד מורן בתפקיד הנרי פורד, מזכיר הפנים של ארצות הברית
בילי קרטר בתפקיד וולטר וינצ'ל, מנחה הרדיו הבוטה שמתמודד נגד לינדברג בבחירות ונרצח
אורסט לודוויג בתפקיד יואכים פון ריבנטרופ, שר החוץ של גרמניה הנאצית
הפקה

רשת HBO הודיעה ב-8 בנובמבר 2018, כי הוזמנו שישה פרקים של סדרה על בסיס הרומן של פיליפ רות הקנוניה נגד אמריקה, שייכתב על ידי דייוויד סיימון ואד ברנס ובהפקתם של סיימון, ברנס, רוט, לצד ג'ו רוט. ג'פרי קירשנבאום, נינה נובל, מייגן אליסון, סו נגל, סוזן גולדברג ודניס סטרטון. חברות הפקה המעורבות בסדרה כוללות את סרטי Annapurna וחברת Productions Deadline Productions. באפריל 2019 הצטרפו לשחקני הסדרה ווינונה ריידר, זואי קאזאן, מורגן ספקטור, ג'ון טורטורו, אנתוני בויל, אז'י רוברטסון וקיילב מאליס.
הפקה > צילומים

הצילומים התרחשו בג'רזי סיטי בבית הכנסת "טמפל בית אל" וברובע הקניות גרינוויל במאי 2019. הצילומים התרחשו גם בניוארק ביוני וגם בניו יורק במאי ויוני 2019.
הערות שוליים

↑  Lawrence, Derek (19 בדצמבר 2019). "See Winona Ryder, John Turturro in first look at David Simon's The Plot Against America". Entertainment Weekly. נבדק ב-19 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Andreeva, Nellie (8 בנובמבר 2018). "HBO Orders 'The Plot Against America' Miniseries From David Simon & Ed Burns". Deadline Hollywood. נבדק ב-8 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Otterson, Joe (8 בנובמבר 2018). "David Simon's 'Plot Against America' Miniseries Lands at HBO With Production Commitment". Variety. נבדק ב-8 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldberg, Lesley (8 בנובמבר 2018). "David Simon Fascism Drama 'The Plot Against America' a Go at HBO". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-8 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (10 באפריל 2019). "'The Plot Against America': Winona Ryder, Zoe Kazan, Morgan Spector Among 7 Cast In HBO Miniseries". Deadline Hollywood. נבדק ב-10 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McDonald, Terrence T. (8 במרץ 2019). "HBO series based on Philip Roth's 'The Plot Against America' to film in Jersey City". NJ.com. נבדק ב-9 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kofsky, Jared (16 באפריל 2019). "HBO Prepares to Film 'The Plot Against America' on Jersey City's MLK Drive". Jersey Digs (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-20 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kuperinsky, Amy (16 באפריל 2019). "See Newark go back to the 1940s for 'The Plot Against America' HBO series based on the Philip Roth novel". NJ.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-20 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Steves, Ashley (23 במאי 2019). "NYC What's Filming: HBO Miniseries 'The Plot Against America,' Starring Winona Ryder". Backstage (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-23 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
דוד וגוליית (טיציאן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  טיציאן 
 תאריך יצירה:  שנות ה־40 של המאה ה־16 
 ממדים בס"מ
 גובה:  300 ס"מ 
 נתונים על היצירה
 מיקום:  סנטה מריה דלה סאלוטה
 
דוד וגוליית (באיטלקית: Davide e Golia) הוא ציור שמן מאת הצייר הוונציאני טיציאן. הציור נוצר בין השנים 1542–1544 לערך עבור כנסיית סנטו ספיריטו, אך כיום הוא מוצג בבזיליקת סנטה מריה דלה סאלוטה.
נושא היצירה

הפלשתים יצאו למלחמה נגד שאול, וכאשר ניצבו המחנות זה מול זה, יצא גוליית מדי יום לאתגר את בני ישראל לקרב יחיד. דוד לבדו העז להשיב לאתגר, ובאמצעות קלע ואבנים הצליח להכניע את גוליית. לאחר מותו של גוליית, איבדו הפלשתים את רוחם ונסו מפני צבא ישראל. כלי הנשק של הענק הונחו בקודש, וחרבו המפורסמת שימשה את דוד בעת מנוסתו משאול.
היסטוריה

בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-16 קיבל טיציאן מספר רב של הזמנות לציורים מאת נזירי מנזר סנטו ספיריטו (אנ'), אשר כבר החזיקו ביצירה מוקדמת שלו, "מרקו הקדוש על כס המלכות". אחת מתמונות המזבח שצוירו עבורם תיארה את "רדת רוח הקודש", אך היא ניזוקה ונזקקה לשחזור מאוחר יותר בידי האמן. ציור נוסף של אותו נושא, המוצג כיום בכנסיית סלוטה, משתייך לתקופה מאוחרת יותר ביצירתו של טיציאן. אוסף האמנות כולו של מנזר סנטו ספיריטו הועבר לכנסיית סלוטה במאה ה-17, שם הוא נמצא עד היום.
פרשנות היצירה

בתקרת כנסיית סלוטה, מעל המזבח, נמצאות שלוש יצירות מתקופה זו (1543–1544 לערך): "קין והבל" (אנ'), "אברהם ויצחק" (אנ') ו"דוד וגוליית".
החוקר גאורג גרונאו כותב על שלוש היצירות הללו כמקשה אחת:
"נוכל להבחין בקלות בקשר בין שלושת הנושאים; כולם מציגים סצנות של תנועה עזה, ובכל אחת מהן מופיעים רק שתיים או שלוש דמויות. כישרונו וטבעו של האמן הובילו אותו לבחור בנושאים אלו; הבנתו האמנותית גרמה לו לצמצם את מספר הדמויות לטובת פשטות הקומפוזיציה – אלא אם פטרוניו היו אלה שהציעו את הנושאים. הסביבה כמעט זהה בכל שלוש היצירות – אדמה חומה, צוקים סלעיים; אנו חשים כאילו הועברנו לפסגות הרים; מעל ומאחורי הדמויות השמיים קודרים ומלאים בעננים כבדים. מתוך רקע זה בולטות בחוזקה דמויות האדם הקולוסאליות, שצבען חום-צהבהב.
כאן נראה אדם נופל שעדיין מנסה להתגונן בידו באורח חלש; מעליו עומד קין, רגלו על קורבנו, נכון להנחית מכה נוספת. שם נראית דמותו הזקופה של אברהם בפעולה כפולה – ידו השמאלית מונחת על צוואר הנער הכורע על העצים, וידו הימנית אוחזת בסכין ההקרבה, בשעה שהוא מסתובב לפתע אל המלאך שעצר בעדו. אור עז מאיר באלכסון את גופו של הענק בתמונה השלישית; מעליו ניצב הנער דוד, מרים את זרועותיו בתפילה לשמיים, וקרן שמש חודרת מבעד לעננים הכבדים."
גרונאו טוען כי בעיצוב ההרואי של הדמויות השריריות והעוצמתיות, טיציאן קרוב כאן – יותר מבכל מקום אחר – למיכלאנג'לו. עם זאת, תוכנית הצבע הייחודית שלו משייכת את היצירה לעולמו האישי: הגוון הקודר שולט בהרמוניה בצבעים המקומיים העזים, והקומפוזיציה הצבעונית תורמת לא פחות מהקו ליצירת תחושת חיים עוצמתיים.
בציור "דוד וגוליית", גופו השרוע של גוליית מהווה את מסת הצבע הבולטת ביותר; האור מלמעלה נראה כמעט מוצק כשהוא מאיר את זרועותיו המורמות של דוד.
בנוסף, ההיסטוריונית מדלין קאר טוענת כי בעוד אמנים רבים ציירו את דוד כמי שכורת את ראשו של גוליית, מניף אותו בניצחון או מציג את ראש הענק על הקרקע, טיציאן הוא היחיד שבחר לתאר את דוד מתפלל לאחר ניצחונו. קאר סבורה כי המפתח להבנת סצנה חסרת תקדים זו טמון בחשיבות החרב בציור של טיציאן—דוד מקדיש אותה לאלוהים באקט של הקדשה דתית.
ביבליוגרפיה

Biadene, Susanna, ed. (1990). "Ceiling of the Church of Santo Spirito in Isola". Translated by Hecker, Sharon; Rylands, Philip; Wilkins, Elizabeth. In Titian: Prince of Painters. Italy: Prestel. pp. 255–56.
Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Goliath". Encyclopædia Britannica. Vol. 12 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 225.
Gronau, Georg (1904). Titian. London: Duckworth and Co; New York: Charles Scribner's Sons. pp. 123–25, 300.
Kahr, Madlyn (1966). "Titian's Old Testament Cycle". Journal of the Warburg and Courtauld Institutes, 29: pp. 193–205.
Ricketts, Charles (1910). Titian. London: Methuen & Co. Ltd. pp. 102, 103.
הערות שוליים

↑  Kahr, Madlyn (1966). "Titian's Old Testament Cycle". Journal of the Warburg and Courtauld Institutes. 29: 196–197. JSTOR 750715.
הדפס מאת יוהאן גוטפריד סוטר (1725–1800)
עיריית תל אביב-יפו

| --- | --- |


 מדינה:  ישראל 
 www.tel-aviv.gov.il
 
בית עיריית תל אביב-יפו בלילה, ספטמבר 2009
בית העירייה הקודם בכיכר ביאליק
בית עיריית תל אביב הראשון
עיריית תל אביב-יפו היא גוף השלטון המקומי, במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר תל אביב-יפו. ככל רשות מקומית, עוסקת עיריית תל אביב-יפו בעניינים מוניציפליים מסוג הסדרת שירותי חינוך, תרבות, רווחה, תשתיות, ניקיון, תברואה וכדומה.
היסטוריה > לפני קום המדינה

בשנת 1825 הרב רפאל יהודה מנחם לוי המכונה יהודה מרגוזה הקים את קהילת יהודי יפו בשליחות רבני ירושלים, כדי לקבל את פני העולים לרגל בנמל יפו. הרב כיהן כמנהיגה של הקהילה וכרבה מטעם כל העדות עד מותו בשנת 1879.
בשנת 1863 יזם הרב יהודה מרגוזה את "ועד העיר ליהודי יפו" שהיה הוועד הציבורי הראשון בארץ שלא על בסיס עדתי-קהילתי ובו היו שותפים ספרדים ואשכנזים יחד. ועד זה היה ממונה על ענייניה הדתיים והחברתיים של הקהילה היהודית של יפו. מתחילת שנות ה-20 של המאה ה-19 החל להעביר הוועד את סמכויותיו בהדרגה לעיריית תל אביב-יפו ולמועצה הדתית של תל אביב, עד שחדל להתקיים במאי 1939.
בשנת 1887 הוקמה השכונה היהודית הראשונה מחוץ לתוואי חומות יפו, נווה צדק, ובעקבותיה שכונות נוספות. בשכונות פעלו ועדים שנבחרו באסיפות כלליות של התושבים. הוועדים היו וולונטריים, ואמנם התושבים קיבלו עליהם את מרותם, אך לא היה להם שום תוקף חוקתי, שכן השכונות היהודיות היו כולן שכונות של העיר יפו.
בשנת 1917, קרוב לתום מלחמת העולם הראשונה, נכבשה ארץ ישראל על ידי האימפריה הבריטית מאת האימפריה העות'מאנית. המדינאי היהודי-בריטי לורד הרברט סמואל מונה כנציב העליון הבריטי על ארץ ישראל, שתפקידו לימשל על ארץ ישראל מטעם האימפריה הבריטית.
ב–19 ביולי 1920 הגיש ראש ועד שכונת תל אביב (לשעבר, שכונת אחוזת בית) מאיר דיזנגוף, לנציב העליון בקשה רשמית להיפרדות שכונת תל אביב מיפו. הצידוקים הרשמיים לבקשה נגעו בנטל המיסים של תושבי שכונת תל אביב, הן לוועד שכונת תל אביב והן לעיריית יפו. אך כוונתם האמיתית של אנשי שכונת תל אביב הייתה להקים עיר עברית חדשה.
ב־11 במאי 1921 חתם הנציב העליון על "פקודת מועצת עיריית תל אביב". הפקודה קבעה את עצמאות תל אביב על ידי כך שהפרידה אותה מיפו (אם כי בנושאים מסוימים, כמו אישור התקציב השנתי, הייתה עדיין כפופה לעיריית יפו), וקבעה את גבולותיה. הצו שעליו חתם הנציב העליון הרברט סמואל, הגדיר את גבולות המועצה, וכך נכנסו לתל אביב שכונות נוספות. כמו כן הוקמו שכונות חדשות אשר הסתפחו אף הן לתל אביב ותושביהן נתווספו לכלל המצביעים.
שלוש שנים לאחר מכן, ב־24 בינואר 1924, נערכו הבחירות הראשונות למועצת העיר. בבחירות אלה היו מספר מועמדים לכל שכונה לפי מספר תושביה. עוד הוחלט שבעלי זכות ההצבעה יהיו אזרחי תל אביב מזה חצי שנה לפחות, בני 20, המשלמים מסי עירייה בסכום של 50 גרוש מצרי לשנה. לעומת זאת נקבע כי הזכות להיבחר תוענק רק לאזרח שמלאו לו 24 שנים, הדובר עברית. תוצאות הבחירות היו כדלקמן:
"מפלגת פועלי יפו" ו"פועלי ציון" (דוד בלוך-בלומנפלד (ראש העירייה השני) ויוסף אהרונוביץ') זכו ב־15 נציגים.
"רשימת המרכז", בראשה עמד מאיר דיזנגוף (ראש העירייה הראשון) – 7 נציגים.
"נכסי דלא ניידי" – 5 נציגים.
"המזרחי הצעיר" – 3 נציגים (בהם מנשה מני ויוסף אליהו שלוש).
"הסתדרות הספרדים" – 2 נציגים בלבד (סעדיה שושני ואברהם קריניצי).
שאר הנבחרים היו נציגי השכונות, ובסך הכל היו במועצה 41 חברים – 18 מתל אביב עצמה ו־23 מהשכונות החדשות. נוסף לכך נבחר אחד העם לחבר כבוד – החבר ה־42 של המועצה (ממלא מקום). ישיבת המועצה הראשונה התקיימה ביום 31 בינואר 1924 ובה נבחרו מאיר דיזנגוף למשרת ראש העירייה, וכסגניו מונו ד"ר בן ציון מוסינזון, מנהל גימנסית הרצליה, ודוד בלוך בלומנפלד מסיעת הפועלים. על אף שסיעת הפועלים זכתה למספר הקולות הרב ביותר, סיעתו של דיזנגוף, סיעת המרכז, קיבלה את מנדט המועצה והיא הרכיבה את הקואליציה.
ב־12 בינואר 1934 פורסמה פקודת העיריות, ובה תל אביב הוכרזה כעיר, והמועצה כעירייה. כמו כן בוטלו כל הסעיפים הפרוצדורליים שקשרו את תל אביב לעיריית יפו, ותושבי תל אביב איבדו את זכות ההצבעה לעיריית יפו.
היסטוריה > תקופת מדינת ישראל

בשנת 1949 אוחדו הערים תל אביב ויפו במסגרת איחוד רשויות מקומיות, ומאז שתי הערים מתנהלות כיישות אחת.
בשנת 1984 עמדה העירייה בפני פשיטת רגל לאחר שצברה חובות של 4 מיליארד שקל.
מבנה אדמיניסטרטיבי

מנגנון עיריית תל אביב כולל כ־7,000 עובדים (מספר שאינו כולל עובדי עמותות ועובדי קבלן) המועסקים באגפי העירייה השונים ומנהלותיה. בראש המנגנון עומד מנחם לייבה, מנכ"ל העירייה.
בשנת 2016 הוקם מינהל קהילה, תרבות וספורט בעיריית תל אביב-יפו, המינהל הוקם לטובת העצמה קהילתית בתוך חלקי העיר, חיבור ושיתוף גופים עירוניים לטובת מתן מענה נרחב לצורכי התושבים.
מבנה אדמיניסטרטיבי > תקציב

תקציב העירייה עמד בשנת 2011 על 4.65 מיליארד ש"ח. מהם 790 מיליון בתב"ר (תקציב בלתי רגיל).
תקציב העירייה הכולל בשנת 2023 עומד על 10.3 מיליארד ש"ח, מהם התקציב הרגיל עומד על 7.02 מיליארד ותקציב הפיתוח מסתכם בכ- 3.3 מיליארד ₪.
תקציב העירייה מתפרסם באתר האינטרנט של עיריית תל אביב-יפו.
מבנה אדמיניסטרטיבי > אגפי העירייה

| --- | --- |
 מינהל בינוי ותשתית  מינהל החינוך  מינהל קהילה, תרבות וספורט  מינהל הכספים  מינהל הנדסה  מינהל השירותים החברתיים:  חטיבת התפעול  חטיבת תכנון, ארגון ומערכות מידע  חטיבת משאבי אנוש ומינהל  מינהל התקשורת וההסברה
מבנה אדמיניסטרטיבי > רובעי העיר

שטחה המוניציפלי של תל אביב-יפו מחולק ל־9 רבעים מנהלתיים:
רובע 1 – צפון-מערב. שכונות עבר הירקון שממערב לנתיבי איילון בהן אזור רמת אביב, אוניברסיטת תל אביב ועוד.
רובע 2 – צפון-מזרח. שכונות עבר הירקון שממזרח לנתיבי איילון בהן שכונות נאות אפקה, הדר יוסף, צהלה, שיכון דן ועוד.
רובע 3 – הצפון הישן ומרכז העיר. בין רחוב אבן גבירול והים, ומצפון לקו הרחובות בוגרשוב–שדרות בן ציון–מרמורק ומדרום לנחל הירקון.
רובע 4 – בין רחוב אבן גבירול, נתיבי איילון, נחל הירקון ושדרות שאול המלך בדרום. כולל את הצפון החדש, שכונות בבלי, גבעת עמל ב' ופארק צמרת.
רובע 5 – שכונות לב העיר, נוה צדק כרם התימנים והסביבה. עד רחוב יהודה הלוי במזרח ודרך יפו/רחוב אילת בדרום.
רובע 6 – מרכז העסקים כולל שכונת מונטיפיורי, שכונת הרכבת והקריה. בין שדרות שאול המלך, נתיבי איילון, ורחוב הרכבת בדרום.
רובע 7 – יפו ונוה עופר.
רובע 8 – דרום. אזור נוה שאנן, פלורנטין, שכונת שפירא וקריית שלום.
רובע 9 – דרום מזרח. כל האזור שממזרח לנתיבי איילון ומדרום לגבעתיים ורמת גן כולל שכונת התקווה, כפר שלם, נחלת יצחק, יד אליהו ועוד.
חלוקה זו של רובעי העיר השתנתה עם השנים ואינה חופפת הגדרות חלוקה אחרות של העיר כגון ועדות התכנון באגף ההנדסה או אזורי החנייה של העיר.
מבנה פוליטי > ראש העירייה

בראש הפירמידה הפוליטית של עיריית תל אביב-יפו עומד ראש העירייה, הנבחר אחת לחמש שנים בבחירות אישיות. במקביל לבחירת ראש העירייה, נבחרים בפתק הצבעה נוסף ובמעטפה נפרדת חברי מועצת העיר, המתמודדים ברשימות שונות שאינן בהכרח מקבילות לרשימות המתמודדות בפוליטיקה הלאומית. ראש העירייה, בדומה לראש ממשלה, נזקק לתמיכת רוב של חברי המועצה שנבחרה, ועל כן ירכיב בדרך כלל קואליציה עירונית ליצירת רוב במועצת העיר, אשר יעניק לו גיבוי וחופש פעולה לניהול ענייני העיר. בכירי רשימות הקואליציה מתמנים על פי רוב לסגניו, אוחזים בתיקים נושאיים שונים של אחריות לניהול ענייני העיר, ומהווים יחד עם ראש העירייה את "הנהלת העירייה" – היא ה"קבינט" המוניציפלי. יתר חברי המועצה שאינם חברי הנהלה, פועלים בוועדות השונות, המורכבות מאנשי רשימות שונות מן הקואליציה והאופוזיציה.
| מס' | ראש העירייה | מספר קדנציות | משך הכהונה | סיעה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מאיר דיזנגוף | 1 | 1922–1925 | הציונים הכלליים |
| 2 | דוד בלוך-בלומנפלד | 1 | 1926–1928 | פועלי ציון |
| (1) | מאיר דיזנגוף (כהונה שנייה) | 2 (לא כולל הראשונה) | 1928–1936 | הציונים הכלליים |
| 3 | משה שלוש (נבחר כממלא מקום לאחר שדיזנגוף נפטר, אך בחירתו בוטלה על ידי הנציב העליון) | מ"מ | 1936 | הציונים הכלליים |
| 4 | ישראל רוקח (מינוי של הנציב העליון. בתקופתו גם אוחדו הערים תל אביב ויפו) | 4 | 1936–1952 | רשימת המרכז המאוחד |
| 5 | חיים לבנון (לאחר שישראל רוקח מונה לשר הפנים מונה סגנו) | 1 + מ"מ | 1953–1959 | הציונים הכלליים |
| 6 | מרדכי נמיר (פרש מטעמי בריאות, והעביר את תפקידו לסגנו) | 1 | 1959–1969 | מפא"י |
| 7 | יהושע רבינוביץ (ממלא מקום, לאחר שנמיר התפטר) | מ"מ + 1 | 1969–1974 | המערך |
| 8 | שלמה להט | 4 | 1974–1993 | הליכוד |
| 9 | רוני מילוא | 1 | 1993–1998 | לב-אני תל אביבי |
| 0 | רון חולדאי | 5, מכהן | 1998 – | תל אביב אחת |
"ראש העיר ליום אחד" – לאחר שנפטר ראש העירייה הראשון, מאיר דיזנגוף, בשנת 1936, בחרה מועצת העירייה את משה שלוש כיורשו. שלטונות המנדט סירבו לאשר את הבחירה, וקבעו כי ישראל רוקח יהיה ראש העיר הבא. רוקח הסכים לקבל את התפקיד, למרות הפגיעה בהליך הדמוקרטי. מאז זכור שלוש כ"ראש העיר ליום אחד".
"כמעט ראש העירייה" – גולדה מאיר – 1955, מפא"י – בבחירות לראשות העירייה ב-1955 היה מובטח רוב לגולדה מאירסון (מאיר) מול חיים לבנון. למרות זאת, סיכלו סיעות אגודת ישראל והפועל המזרחי את בחירתה על רקע התנגדותם למינוי אישה לתפקיד. לבסוף מונה לבנון לראשות העיר וכעבור 14 שנים נבחרה מאיר לתפקיד ראש ממשלת ישראל.
מבנה פוליטי > מועצת העיר

מועצת העיר תל אביב-יפו מונה 31 חברים, והיא עוסקת בחקיקתם של "חוקי העזר העירוניים" בשטחים המונציפלים של העיר.
מבנה פוליטי > מועצת העיר > 2024 - 2028

הרכב המועצה ה-22 שנכנסה לתפקידה ב-19 במרץ 2024:
| שם הסיעה | מספר מנדטים | חברי מועצה עתידית | חברי מועצה שעזבו במהלך הקדנציה | תפקידים נוספים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| תל אביב אחת | 7 | רון חולדאי, אסף זמיר, חן אריאלי, גל שרעבי דמאיו, ליאור שפירא, מאיה נורי, מוטי רייף |  | חולדאי – ראש העירייה   זמיר, אריאלי, שפירא - סגני ראש העירייה |
| יש עתיד והתל אביבים | 6 | אורנה ברביבאי, ציפי ברנד, רועי אלקבץ, גיא אבנר,⁠ נוי אלראי שניצר, שחר לוי |  |  |
| מרצ | 5 | מיטל להבי, דייבי דישטניק, נח עפרון, הדס רגולסקי, רעות נגר |  | להבי - סגנית ראש העירייה |
| כולנו העיר | 3 | אמיר בדראן, שולה קשת, איתמר אבנרי |  |  |
| חי חילונים ירוקים | 2 | ראובן לדיאנסקי, אברהם פורז |  | לדיאנסקי - משנה לראש העירייה |
| מפלגת ש"ס | 2 | אלחנן זבולון, שלמה פרץ |  | זבולון - סגן ראש העירייה |
| מאמינים | 2 | חיים גורן (הציונות הדתית), נפתלי לוברט (אגודת ישראל) |  | גורן - סגן ראש העירייה |
| כח לגמלאים | 1 | נתן וולוך |  |  |
| תקווה חדשה | 1 | יובל צלנר |  |  |
| הצעירים | 1 | חן קראוס |  |  |
| הליכוד | 1 | דוד לניאדו |  |  |
מבנה פוליטי > מועצת העיר > 2018 – 2024

הרכב המועצה ה-21 שנכנסה לתפקידה ב-20 בנובמבר 2018:
| שם הסיעה | מספר מנדטים | חברי מועצה עתידית | חברי מועצה שעזבו במהלך הקדנציה | תפקידים נוספים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| תל אביב אחת | 7 | רון חולדאי, דורון ספיר, אופירה יוחנן וולק, גל שרעבי דמאיו, ליאור שפירא, מאיה נורי, מוטי רייף |  | חולדאי – ראש העירייה   ספיר – סגן ומ"מ ראש העירייה, תחום הפיתוח העירוני   וולק – סגנית ומ"מ ראש העירייה, תחום החינוך היסודי והמיוחד, יו"ר ועדת קידום מעמד הילד   שפירא – יו"ר מועצת העיר, מ"מ יו"ר ועדת בניין ערים ויו"ר ועדת רישוי עסקים וספורט  דמאיו-שרעבי – יו"ר הקואליציה ויו"ר הוועדה למרכזים ומרחבים קהילתיים |
| רוב העיר | 6 | ציפי ברנד, חן אריאלי, יניב ויצמן, חן קראוס, שלי דביר, אייל אקרמן | אסף זמיר – נבחר לכנסת | ברנד – סגנית ראש העירייה, תחום הגיל הרך והמשפחות הצעירות (עד-2021), תחום התיירות (2021-2022) חן – סגנית ראש העירייה, תחום הרווחה והשירותים החברתיים ויו"ר ועדת הרווחה |
| אנחנו העיר | 4 | אסף הראל, אמיר בדראן, שולה קשת, מוריה שלומות |  | הראל – סגן ראש העירייה, תחום הבינוי והתשתיות (2019–2021) |
| מרצ | 3 | מיטל להבי, סיגל ויצמן, ענת בן-לוי יליזרוב | איתי פנקס ארד – התפטר לאחר פרסום חשדות פליליים כנגדו | להבי – סגנית ראש העירייה, תחום התחבורה, תנועה ובטיחות |
| חי חילונים ירוקים | 2 | ראובן לדיאנסקי, אברהם פורז |  | לדיאנסקי – סגן ראש העירייה (תחום איכות הסביבה וקיימות, שיפור פני העיר, טבע עירוני ובע"ח) |
| כח לגמלאים ואזרחים ותיקים ת“א יפו | 2 | נתן וולוך, שלמה מסלאוי |  |  |
| מפלגת ש"ס | 2 | אלחנן זבולון, משה חיים | נתן אלנתן | זבולון - סגן ראש העירייה, תחום הבינוי והתשתיות (מ-2021) |
| מאמינים | 2 | חיים גורן (הציונות הדתית), נפתלי לוברט (אגודת ישראל) |  | חיים גורן – סגן ראש העיר |
| יש עתיד | 1 | רועי אלקבץ |  |  |
| יאפא | 1 | עבד אלקדר אבו שחאדה |  |  |
| הליכוד | 1 | ארנון גלעדי |  |  |
מבנה פוליטי > מועצת העיר > 2013–2018

הרכב המועצה ה-20:
| שם הסיעה | מספר מנדטים | חברי המועצה כיום | חברי מועצה שעזבו במהלך הקדנציה | תפקידים נוספים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מרצ תל אביב-יפו | 6 | מיטל להבי, מהרטה ברוך-רון, אפרת טולקובסקי, גבי לסקי, מיקי גיצין, איתי פנקס | - | להבי – סגנית ומ"מ ראש העירייה (תחום תחבורה), ברוך-רון – סגנית ראש העירייה (תחום רווחה ושירותים חברתיים) |
| תל אביב אחת | 5 | רון חולדאי, דורון ספיר, אופירה יוחנן וולק, ליאור שפירא, גל שרעבי-דמאיו | קרנית גולדווסר | חולדאי - ראש העירייה, ספיר – סגן ומ"מ ראש העירייה (תחום פיתוח עירוני) |
| רוב העיר | 4 | אסף זמיר, אלון סולר, יניב ויצמן, יונתן וינקלר | מירב בן-ארי (נבחרה לכנסת) | זמיר – סגן ומ"מ ראש העירייה (תחום חינוך), סולר – יו"ר ועדת הספורט |
| עיר לכולנו | 3 | אהרון מדואל, אמיר בדראן, יצחק כהן | יעל בן יפת, שלי דביר- עזבו בשל הסכם רוטציה בסיעה | מדואל – סגן ראש העיר, בן יפת – ממונה על קידום יזמות קהילתיות |
| "שגב – ביחד תל אביב יפו" : ש"ס, הבית היהודי, יהדות התורה. | 3 | נתן אלנתן, שמואל גפן, נפתלי לוברט |  | אלנתן – סגן ראש העירייה |
| כח לגמלאים | 2 | נתן וולוך, יהודה המאירי |  | וולוך – יו"ר המועצה |
| הליכוד ביתנו | 2 | ארנון גלעדי, ניר סביליה | - | גלעדי – משנה לראש העירייה |
| דרום העיר | 1 | סוזי כהן | חיים גורן – עזב בשל הסכם רוטציה בסיעה | - |
| יש עתיד | 1 | דן להט |  | - |
| תל אביב בטוחה | 1 | שלמה מסלאוי | - |  |
| אספת הורים | 1 | ציפי ברנד |  | - |
| צדק חברתי | 1 | כרמלה עוזרי | - | - |
| מהפך ירוק בתל אביב | 1 | ראובן לדיאנסקי | - | חבר הנהלת העיר, ממונה על תחום איכות הסביבה, טבע עירוני ובעלי חיים |