stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הדין הפלילי הבין-לאומי
חקירות בית הדין הפלילי הבין-לאומי > חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי בחוף השנהב

מלחמת האזרחים השנייה בחוף השנהב התרחשה בין התאריכים ב-28 בנובמבר 2010 ל-11 באפריל 2011. הלחימה הסלימה בחודש מרץ 2011, זאת בעקבות החרפת המשבר הפוליטי במדינה. בעקבות המשבר הפוליטי טענו שני נשיאים שונים לנשיאות המדינה: אלאסן ואטארה, שהוכר על ידי הקהילה הבין-לאומית, ולוראן גבאגבו שעמד בראש המדינה. במהלך המלחמה נהרגו כ-3,000 אנשים וארגונים בין-לאומיים דיווחו על הפרות זכויות אדם בהיקפים נרחבים.
במספר ערים, בעיקר במערב המדינה, אזרחים הותקפו והתבצע הרג מכוון. בדואקואה, נערך טבח ומעל ל-1,000 איש נהרגו. המקרה נחקר בידי האו"ם ונמצא שכוחות שני הצדדים היו מעורבים בהרג. ארגוני סיוע ובהם הצלב האדום דיווחו על מאות הרוגים ועל האכזריות הרבה של ההרג, כולל דיווחים על מציאת גופות ועל שריפת אנשים בחיים. עשרות גופות נמצאו גם בערים סמוכות – בלולקין (Blolequin) וגיגלו (Guiglo), הנמצאות במערב המדינה, סמוך לגבול עם ליבריה. היו במדינה מקרי הרג רבים נוספים, ורבבות אנשים ברחו מהאזור. מעבר לכך, מעל 100,000 איש ברחו לליבריה, גאנה ומדינות נוספות. בנוסף לנהירת הפליטים מחוף השנהב למדינות הסמוכות, היו עשרות אלפי עקורים במחנות בחוף השנהב עצמה, בעיקר בחלקה המערבי. במחנה סמוך לדואקואה, למשל, היו כ-28,000 איש. מחנה הוצת ביולי 2012.
באוקטובר 2011 פתח בית הדין פתח בחקירה אודות מעשי אלימות שבוצעו במהלך מלחמת האזרחים ובהמשך הוציא בית הדין צו מעצר נגד גבאגבו, שמאשים אותו באחריות לסדרה של פשעים נגד האנושות שלכאורה ביצע בין דצמבר 2010 לאפריל 2011. בין הפשעים בהם הואשם גבאגבו: רצח חפים מפשע, רדיפה, מעשי אונס, וסוגים נוספים של אלימות מינית. הוא נלקח במטוס לבית הדין הבין-לאומי בהאג ב-29 בנובמבר 2011.
משפטו של לורן גבאגבו בבית הדין הבין-לאומי בהאג נפתח ב-28 בינואר 2016, לאחר מספר ערעורים וניסיונות לדחייה או ביטול של המשפט. כבר בתחילת התהליך הכחיש גבאגבו את כל המיוחס לו. כדי לסכל ניסיונות בריחה של גבאגבו, הורה בית הדין כי הוא יישאר במעצר לכל אורך המשפט. במרץ 2015 נידונה סימון, אשתו של לורן, ל-20 שנות מאסר על חלקה באלימות. בינואר 2019 זיכו שופטי בית הדין את גבאגבו והורו על שחרורו המיידי.
חקירות בית הדין הפלילי הבין-לאומי > חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי במאלי

חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי במאלי היא חקירת פשעים שבוצעו במהלך מלחמת האזרחים במאלי. המלחמה בין צפון לדרום מאלי החלה בינואר 2012. התנועה הלאומית לשחרור אזוואד (MNLA) (אנ') מרדה בשלטון המרכזי במטרה לקבל עצמאות לאזור הצפוני של המדינה, המכונה אזוואד, אזור מושבם של טוארג. באפריל 20212 הכריזה MNLA באופן חד-צדדי על הקמת מדינה לאחר שמרד הוביל לסילוק צבא מאלי מהמדינה.
במרץ 2012 הודח נשיא מאלי, אמדו טומני טורה, כחודש לפני הבחירות הנשיאותיות, על ידי קבוצה בשם הוועדה הלאומית להשבת הדמוקרטיה והמדינה, שתפסה את השלטון. כתוצאה מחוסר היציבות בעקבות ההפיכה, שְלוש הערים הגדולות בצפון מאלי, קידל (אנ'), גאו וטימבוקטו, נכבשו על ידי המורדים.
בדצמבר 2012 טענו ארגוני זכויות אדם שלאחר כיבוש הערים גאו וטימבוקטו על ידי התנועה הלאומית לשחרור אזוואד, נערך אונס שיטתי של נשים, גויסו ילדים חיילים לאנצאר א-דין, ו-153 חיילים מצבא מאלי הוצאו להורג ללא משפט. Human Rights Watch דיווח שכמה מאות ילדים גויסו כחיילים לתנועה לאחדות וג'יהאד במערב אפריקה ולאל-קאעדה במגרב האסלאמי. אמנסטי אינטרנשיונל פרסמה דו"ח במאי 2012 ובו טענה כי המצב במאלי הוא הגרוע ביותר מזה חמישים שנה.
ביולי 2012 פנתה ממשלת מאלי לבית הדין הפלילי בבקשה לחקור פשעים נגד האנושות שלכאורה שהתרחשו במאלי החל מינואר 2012. בינואר 2013 נפתחה חקירה רשמית. ב-18 בספטמבר 2015, בית המשפט הוציא צו מעצר לאחמד אל-פאקי אל-מהדי, שהואשם בפשע מלחמה – תקיפה מכוונת של תשעה מבני דת, במיוחד מאוזוליאומים ומסגדים ממוקמים בטימבוקטו. הם הושמדו על ידי חברי אנצאר א-דין וקבוצות איסלאמיסטיות אחרות. ב-26 בספטמבר 2015 הוא נעצר וב-27 בספטמבר 2016, אל-מהדי נידון לתשע שנות מאסר בגין הריסת אתרי מורשת עולמית תרבותית בעיר טימבוקטו. ב-27 במרץ 2018 בית המשפט הוציא צו מעצר נגד אל-חסן אג עבד אל-עזיז שהואשם בפשעים נגד האנושות שכללו כפייה של מאות נשים לעבדות מינית, אונס ונישואים כפויים. הוא נעצר והועמד לדין. נכון לאפריל 2024 טרם הסתיים משפטו.
חקירות בית הדין הפלילי הבין-לאומי > חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי ברפובליקה המרכז-אפריקאית (חקירה שנייה)

חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי במאלי היא חקירת פשעים שבוצעו במהלך מלחמת האזרחים ברפובליקה המרכז-אפריקאית שהחלה ב-2012 ונמשכת עד היום (אפריל 2024). המלחמה היא המשך של מלחמת האזרחים שהתרחשה במדינה בין השנים 2004 ל-2007. הסכסוך הנוכחי התלקח כאשר קואליציה חדשה של קבוצות מורדים מוסלמים, הידועה בשם סלקה (Séléka), האשימה את הממשלה באי-עמידה בהסכמי השלום, וכבשה ערים ב-2012 ואת עיר הבירה ב-2013. מישל דיוטודיה קיבל לידיו את השלטון. קרבות מחודשים החלו בין סלקה למיליציות נוצריות המתנגדות לה, אנטי-בלקה (Anti-balaka). במסגרת הלחימה לוחמי סלקה שרפו כפרים וכנסיות, אנסו נשים ורצחו נוצרים. לוחמי אנטי-בלקה השתמשו בילדים כחיילים וביצעו רצח, עינויים והשמדה.
בית הדין הפלילי הוציאו צווי מעצר נגד מפקדים משני הצדדים הלוחמים. מקסים מוקום (Maxime Mokom), לשעבר שר וממנהיגי אנטי-בלקה הואשם בדצמבר 2018, במספר רב של סעיפים בפשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות ובהם רצח, העברת אוכלוסייה אזרחית ופגיעה במבני דת. ב-14 במרץ 2022 הוא הוסגר לבית הדין הפלילי הבין-לאומי על ידי השלטונות בצ'אד והועבר להאג. באוקטובר 2023 הודיע בית הדין על שחרורו של מוקום עקב ביטול האישומים על ידי התביעה, בעקבות בשל חוסר זמינותם של עדים.
נור א-דין אדם (Noureddine Adam) הוא מנהיג קבוצת המורדים המרכז אפריקאית מוסלמית, החזית העממית לתקומה מחדש של הרפובליקה המרכז-אפריקאית (Popular Front for the Rebirth of Central African Republic). החל משנת 2013 הוא היה מספר שתיים בשרשרת הפיקוד של קואליציית סלקה. ביולי 2022, בין הדין הפלילי הוציא נגדו צו מעצר בחשד לפשעים נגד האנושות ופשעי מלחמה כגון עינויים, מאסר, רדיפה, העלמה בכפייה וטיפול אכזרי בעצורים. נכון לאפריל 2024 הוא טרם נעצר.
מחמאת סעיד עבד אל-קאני (Mahamat Said Abdel Kani) הוא גנרל לשעבר בחזית העממית לתקומה מחדש של הרפובליקה המרכז אפריקאית והיה פקודו של נור א-דין אדם. בינואר 2021 הוצא נגדו צו מעצר על ידי בית הדין הפלילי. הוא נעצר על ידי כוחות האו"ם ברפובליקה המרכז אפריקנית והועבר להאג. הוא מואשם בפשעים נגד האנושות ובפשעי מלחמה כשהיה אחראי על שני בתי מעצר. אל-קאני הורה והשתתף בכליאה בלתי חוקית ובעינויים של מי שהיה חשד בתמיכה בנשיא לשעבר פרנסואה בוזיזה. נכון לאפריל 2024 משפטו עדיין מתקיים.
חקירות בית הדין הפלילי הבין-לאומי > חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי בגאורגיה

חקירת בית הדין הפלילי הבין-לאומי בגאורגיה היא חקירת פשעים שבוצעו במהלך מלחמת גאורגיה–רוסיה באוגוסט 2018. זו הפעם הראשונה שבית הדין הוציא צווי מעצר מחוץ ליבשת אפריקה.
הסכסוך הצבאי פרץ בתחילת אוגוסט 2008 בעקבות חילופי אש כבדים בין כוחות צבא גאורגיה לבדלנים מאבחזיה ודרום אוסטיה וצבא רוסיה וכוח שמירת השלום הרוסי ששהו במחוזות אלה. הבדלנים האוסטים לא מכירים בגאורגיה כמדינתם ומבקשים להתאחד עם רוסיה. חלקם עדיין מחזקים אזרחות רוסית. ב-2005, הנשיא הגאורגי סאקשווילי הציע לבדלנים האוסטים אוטונומיה בחלק מגאורגיה, בדרום אוסטיה. הבדלנים לא קיבלו את הצעת סאקשווילי ודרשו עצמאות מלאה. ביולי 2006 הכריז אמזר קוויציאני (אנ'), מנהיג מליציית עמק קודורי, על אי ציות לשלטון הגאורגי. ניסיונות המשא ומתן עלו בתוהו והשלטון בטיביליסי שלח כוחות משטרה לסיים את המשבר. במרץ 2008, בעקבות ההכרה בקוסבו הגישו אבחזיה ודרום אוסטיה בקשות רשמיות להכרה מהפרלמנט הרוסי.
ב-7 באוגוסט 2008 נכנסו כוחות גאורגיים לדרום אוסטיה, ופתחו במבצע, שמטרתו כיבוש צחינוואלי והשתלטות על החבל הבדלני. בתגובה ביצעו הרוסים, יום למחרת, שורה של תקיפות אוויריות נגד מטרות צבאיות ואחרות בגאורגיה. המתקפה הרוסית המשיכה גם לאחר שממשלת גאורגיה הביעה נכונות לסגת מהחבלים הבדלניים במדינה ולחתום על הפסקת האש שהוצעה על ידי האיחוד האירופי. הכוחות הרוסיים פלשו לשטחי גאורגיה עצמה, הפגיזו את נמל התעופה הבין-לאומי של טביליסי, הטילו מצור על נמלי הים של גאורגיה (המצור הופסק לאחר לחץ אוקראינה), כבשו את העיר גורי ופגעו בעורק התחבורה הראשי המחבר בין מזרח גאורגיה למערבה, מתוך כוונה לערער את משטרו הפרו-מערבי של סאקשווילי. צעדים אלה גרמו לפי הערכות האו"ם לכ-115 אלף פליטים גאורגים. לאחר לחץ בין-לאומי על רוסיה, ב-8 באוקטובר 2008 דיווח נשיא רוסיה כי ארצו הסיגה את כל כוחותיה שנותרו בגאורגיה.
בבדיקה מוקדמת של התובע, נאסף מידע על פשעים שלכאורה המיוחסים לשלושת הצדדים המעורבים בסכסוך המזוין, תוך דגש על פשעים שייתכן התרחשו בדרום אוסטיה וסביבתה, שנכבש זמנית על ידי רוסיה. החקירה התמקדה בפשעים: רצח, העברה בכפייה של אוכלוסייה ורדיפתה, התקפות נגד אוכלוסייה אזרחית, הרג מכוון, התקפות מכוונת נגד שומרי שלום, הרס רכוש וביזה.
התובע ביקש להוציא צווי מעצר נגד שלושה בכירים בכוחות הבדלניים הפרו-רוסיים בחשד שביצעו מעצרים לא חוקיים, עינויים, יחס לא אנושי, תקיפה, לקיחת בני ערובה וגירוש. ביוני 2022, הוצאו צווי מעצר נגד מיכאיל מינדזאיב (Mikhail Mindzaev) שכיהן כשר הפנים של הממשלה דה פקט בדרום אוסטיה, גמלט גוכמאזוב (Mikhail Mindzaev) מפקד בית מעצר בצחינוואלי ודיוד סנקוב (David Sanakoev), יועצו של נשיא דרום אוסטיה לענייני זכויות אדם. נכון ליולי 2024, החשודים טרם נעצרו.
חקירות בית הדין הפלילי הבין-לאומי > סכסוכים שבהם החלה חקירה

מספר סכסוכים עדיין נמצאים בתהליך חקירה ועדיין לא הובאו לבית הדין ובהם: ברונדי, בנגלדש/מיאנמר, אפגניסטן, ישראל/פלסטין, פיליפינים, ונצואלה ואוקראינה.
ביקורת

באוקטובר 2016, לאחר טענות חוזרות ונשנות כי בית המשפט מתנהל באופן מוטה נגד מדינות אפריקה, הודיעו מספר מדינות – בורונדי, דרום אפריקה וגמביה – על נסיגתן מחוקת רומא. עם זאת, בעקבות הבחירות לנשיאות של גמביה מאוחר יותר באותה שנה, שהביאו את שלטונו הארוך של יחיא ג'אמה לקיצו, ביטלה גמביה את הודעת הפרישה שלה. בית המשפט העליון של דרום אפריקה קבע בתחילת 2017 כי פרישתה של המדינה בלתי חוקתית, ולפיכך ממשלת דרום אפריקה הודיעה במרץ 2017 כי גם היא מבטלת את החלטתה לפרוש.
ב-2018 הודיעה ה-ICC כי תפתח חקירה ראשונית כנגד ממשלת הפיליפינים בשל אופייה האלים של המלחמה בסמים במדינה. בעקבות זאת פרשה המדינה מבית הדין ב-17 במרץ 2019. עם זאת, בית הדין הצהיר כי הוא עדיין מחזיק בסמכות השיפוטית על הפיליפינים בתקופה שבה הייתה המדינה חלק מחוקת רומא, מנובמבר 2011 ועד מרץ 2019.
יחסי מדינות עם בית הדין

137 מדינות חתומות על חוקת רומא. מתוכן, 124 חברות אשררו את החוקה; בהן כל מדינות אמריקה הדרומית, כמעט כל מדינות אירופה, רוב מדינות אוקיאניה וכמחצית ממדינות אפריקה.
ארצות הברית חתמה על החוקה בשנת 2000 אך לאחר מכן משכה את חתימתה.
בחודש נובמבר 2016 הודיעה ממשלת רוסיה כי אין בכוונתה לפעול לאשרור החוקה ואין היא רואה עצמה עוד כמחויבת להוראותיה, זאת לאחר פרסום דו"ח של בית הדין הבין-לאומי הרואה בסיפוח חצי האי קרים על ידי רוסיה פעולת כיבוש.
ישנן מדינות שאינן חברות בחוקת בית הדין, אך הכריזו על כך שהן מכירות בסמכותו לחקור פשעים שבוצעו בשטחן. בין המדינות הללו, אוקראינה אשר בפברואר 2014 הודיעה כי היא מקבלת עליה את כללי בית הדין הפלילי הבין-לאומי.
יחסי מדינות עם בית הדין > בית הדין והסכסוך הישראלי-פלסטיני

ישראל חתמה על חוקת רומא בשנת 2000, ובעת חתימתה הצהירה כי "בהיותה תומכת פעילה ועקבית של הרעיון של בית דין פלילי בין-לאומי, ושל מימושו באמצעות חוקת רומא, ממשלתה של מדינת ישראל גאה להביע את הכרתה בחשיבות, ויותר מכך — ההכרחיות, של בית דין יעיל לאכיפת שלטון החוק ומניעה של התחמקות מעונש. כאחת מהוגות הרעיון של בית משפט פלילי בין-לאומי, ישראל, באמצעות עורכי הדין והמדינאים הבולטים שלה, השתתפה, מאז תחילת שנות החמישים, באופן פעיל ביצירתו של בית דין כזה. נציגיה, תרמו לכל שלבי ההכנה של חוקת רומא כשהם נושאים בליבם ובמוחם זיכרונות קולקטיביים, ולעיתים אישיים, של השואה — הפשע הנורא ביותר שאי פעם בוצע בהיסטוריה של בני האדם. הם עשו זאת בהתלהבות, בתחושות עמוקות של כנות ורצינות". ב-28 באוגוסט 2002 הודיעה ישראל שלא תאשרר את החוקה. בין הסיבות לכך היא ציינה את הכללתו בחוקה של פשע הקובע כי העברתה של אוכלוסיית הכובש לשטח הכבוש במישרין או בעקיפין תיחשב פשע מלחמה.
בשנת 2009 ניסתה הרשות הפלסטינית להקנות לבית הדין סמכות בהסכמה אד הוק כאמור בס' 12(3) לחוקת בית הדין, בשם מדינת פלסטין. באפריל 2012 קבע התובע של בית הדין, שלא בשלו התנאים להכיר במדינת פלסטין. בעקבות החלטת העצרת הכללית של האומות המאוחדות בנובמבר 2012, שהכירה בפלסטין כמדינה משקיפה בארגון האומות המאוחדות, הודיעה "פלסטין" על הצטרפותה לחוקת רומא ב-2 בינואר 2015. בעקבות זאת הודיעה התובעת על פתיחת חקירה לגבי "המצב בפלסטין". בתגובה הקפיאה מדינת ישראל חצי מיליארד שקלים מכספי מיסים שמועברים לפלסטינים.
בשנת 2019 נפתחה חקירת בית המשפט בעניין פשעי המלחמה בעניין פלסטין, ובתחילת 2021 קבעו שופטי בית הדין שסמכות בית הדין חלה בגדה המערבית, רצועת עזה ומזרח ירושלים.
יחסי מדינות עם בית הדין > בית הדין והסכסוך הישראלי-פלסטיני > טענות להפרת החוק הבין-לאומי במלחמת חרבות ברזל

בעקבות טבח שבעה באוקטובר הגיש הפורום המשפטי הבינלאומי תלונה נגד חמאס לבית הדין הפלילי הבין-לאומי, וביקש מהתובע הראשי לפתוח בחקירה דחופה באישומים של פשעי מלחמה, רצח עם ופשעים נגד האנושות. ארגון עיתונאים ללא גבולות הגיש תלונה לבית הדין וביקש לחקור את מותם של עיתונאים במהלך מלחמת חרבות ברזל. בתלונה נמנו שמונה עיתונאים פלסטינים שנהרגו בהפצצות על רצועת עזה, וכן עיתונאי ישראלי שנהרג במהלך מתקפת הפתע של חמאס. לדברי הארגון נהרגו 34 עיתונאים במהלך העימות.
בספטמבר 2024 החליטה ישראל, לראשונה בתולדותיה, להתייצב בפני בית הדין, והוגש כתב הגנה מטעמה. כתב ההגנה פורסם בתחילת אוקטובר, ובו ישראל לא מתייחסת כלל לסעיפי האישום אלא טוענת נגד ההליך המשפטי עצמו. קו ההגנה הישראלי כולל שני טיעונים מרכזיים. בטיעון הראשון טוענת ישראל להיעדר סמכות של בית הדין לדון בתיק זה, בשל העובדה שישראל אינה צד לחוקת רומא ואינה חברה בבית-הדין, וכן כי לטענתה הסכמי אוסלו אינם מאפשרים לבית הדין לשפוט ישראלים שביצעו עבירות בשטחי הרשות הפלסטינית. בטיעון השני טוענת ישראל שלא ניתנו לה התראות כנדרש בהתאם לנוהלי בית הדין, הקבועים בחוקת רומא.
ב-20 במאי 2024 הודיע התובע הכללי של בית הדין הפלילי בהאג כרים קאן על בקשתו מבית הדין להוציא צווי מעצר בגין פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות נגד ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ושר הביטחון יואב גלנט, ומנהיגי חמאס יחיא סינוואר, אסמאעיל הנייה ומוחמד דף. ב-21 בנובמבר 2024, בית הדין קיבל את המלצתו של קאן והוציא צווי מעצר לבנימין נתניהו, ליואב גלנט, ולמוחמד דף, שעל פי הודעת צה"ל נהרג כארבעה חודשים קודם לכן.
בינואר 2025, בית הנבחרים של ארצות הברית העביר הצעת חוק להטלת סנקציות על בית הדין הפלילי הבין-לאומי. יו"ר בית הנבחרים, מייק ג'ונסון, הצהיר: "נעמיד את התובע הראשי בהאג, קארים קהאן במקומו. הקונגרס לא יסבול שחקנים שתוקפים את ישראל". בריאן מאסט יו"ר ועדת החוץ בבית הנבחרים אמר לאחר ההצבעה: "ארצות הברית מעבירה חוק זה כי בית המשפט מנסה לעצור את ראש הממשלה של בעלת הברית הקרובה אלינו, ישראל. ב-6 בפברואר 2025 חתם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על צו נשיאותי המאפשר סנקציות כנגד בית הדין הפלילי הבין-לאומי. הצו יכלול סנקציות כלכליות, בארצות הברית, נגד אישים שמעורבים בחקירות בית הדין ובני משפחותיהם" ועל בית הדין הפלילי הבין-לאומי בעקבות "פעולות לא לגיטימיות וחסרות בסיס" המכוונות לארצות הברית ולישראל.
ראו גם

סמכות שיפוט אוניברסלית
עקרון המשלימות
תלונת משפחות החטופים נגד חמאס
עמרם

ערך זה עוסק באבי משה רבנו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  1506 לפנה"ס מצרים העתיקה
 פטירה:  1369 לפנה"ס (בגיל 137 בערך) מצרים העתיקה
 אב:  קהת
 בת זוג:  יוכבד
 צאצאים:  משה, אהרן באסלאם, מרים הנביאה, אהרן, משה באסלאם 
 מספר צאצאים:  3
 בתנ"ך:  שמות
 
עַמְרָם הוא דמות מקראית, אביו של משה, אהרן ומרים הנביאה, ובנו של קהת בן לוי בן יעקב.
משפחתו

עמרם נולד בזמן גלות בני ישראל במצרים ונפטר בגיל 137. במקרא מסופר כי, עמרם לקח את יוכבד דודתו בת לוי לאשה. "וַיִּקַּח עַמְרָם אֶת-יוֹכֶבֶד דּוֹדָתוֹ, לוֹ לְאִשָּׁה, וַתֵּלֶד לוֹ, אֶת-אַהֲרוֹן וְאֶת-משֶׁה; וּשְׁנֵי חַיֵּי עַמְרָם, שֶׁבַע וּשְׁלוֹשִׁים וּמְאַת שָׁנָה.". לפי צוואת לוי בארמית, עמרם ויוכבד נולדו באותו יום, 16 שנה לאחר ירידת יעקב למצרים (כמובא בחז"ל: "עמרם ראה את יעקב"), ונישאו בני 30, כשלוי היה בן 94. תאריך לידתם הוא באחד לחודש השביעי, שהוא יום הזיכרון, שחל בלוח העברי בא' בתשרי, ובלוח השנה במגילות קומראן אמור לחול ביום השוויון של הסתיו.
בספר במדבר מסופר על אחי עמרם: יצהר, חברון ועזיאל.
בימי דוד היו מצאצאי עמרם: שבואל בן גרשום בן משה, נגיד על האוצרות.
דמותו של עמרם

על פי התלמוד הבבלי, עמרם נמנה עם ארבעת האישים בתנ"ך אשר לא חטאו מעולם, ומתו רק בעטיו של נחש (השלושה האחרים הם: בנימין, כלאב וישי).
בתלמוד הבבלי מכונה עמרם "גדול הדור". חז"ל מנמקים השקפה זו בעמידתו כנגד גזירת פרעה, אשר ציווה להשליך ליאור כל בן הילוד (שמות, א', כ"ב). 
מסופר כי, בהתקבל גזירת פרעה, עמדו כל ישראל וגירשו את נשותיהן. עמרם, כשכניו, גירש את יוכבד ממנו. אולם, מרים, בתו, לא עמדה כנגד והתריסה כנגד אביה כי, אומנם קשה ואכזרית היא גזירת פרעה הרשע, אך גזירת עמרם קשה ממנה. פרעה הרי גזר אלא על הזכרים בלבד ואילו עמרם גוזר דין גם על הזכרים וגם על הנקבות. בשמעו את דברי בתו, אמר: "ולריק ישראל מולידים!" "עמד הוא והחזיר את אשתו, עמדו כל ישראל והחזירו נשותיהן. עמרם הושיבה ליוכבד באפריון כשהחזירה, ומרים ואהרן מרקדין לפניהם, ומלאכי השרת אומרים: אם הבנים שמחה.".
עוד נאמר כי, אלוהים זיווג את יוכבד לעמרם, כדי שיעמוד מהם גואל ויגאל ישראל. "טובים השנים" - אלה הם עמרם ויוכבד. בנוסף, "דברי חכמים בנחת נשמעים" - נאמר על עמרם ובית דינו.
בעיני חז"ל עמרם היה חשוב מאוד ועל-כן, דרשו עליו הפסוק: "אדם אחד מאלף מצאתי", זה עמרם, "חדשים גם ישנים דודי צפנתי לך", "ישנים" - עמרם בן קהת.
ראו גם

עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה
הערות שוליים

↑  ספר'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'שמות,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'פרק'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'ו','"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'פסוק'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'כ'
↑  כך גם עולה מחזיונות עמרם, מגילה 4Q545.
↑  תלמוד בבלי,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'מסכת בבא בתרא,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'דף קכ"א, עמוד ב'.
↑  צילום הקטע
↑  ספר'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'במדבר,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'פרק'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'ג','"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'פסוק'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'כ"ז
↑  ספר'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'דברי הימים א','"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'פרק'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'כ"ו,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'פסוק'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'כ"ד
↑  תלמוד בבלי,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'מסכת בבא בתרא,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'דף קכ"א, עמוד ב'.
↑  עמרם גרש יוכבד אשתו בחודש תמוז ("דובר שלום" בסדור "אוצר התפלות" דף תנד).
↑  תלמוד בבלי,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'מסכת סוטה,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'דף י"ב, עמוד א'
↑  במדבר רבה פ"ג, פסוק ו'
↑  קהלת,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'ז','"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'כ"ח
↑  שיר השירים,'"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'ז','"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'י"ד
↑  ויקרא רבה פ"ב, פסוק 11
| ספר שמות |
| --- | --- | --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |  |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |  |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |  |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • מסה ומריבה • רפידים • מלחמת עמלק |  |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |  |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |  |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |  |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |  |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |  |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור  • קלעי החצר |  |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |  |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502607705171  GND: 1147237026  VIAF: 323151246540544131901   WorldCat (עם VIAF): 323151246540544131901
חץ וקשת (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  פעולה / הרפתקאות
 יוצרים:  אנתוני הורוביץ 
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 מספר עונות:  3 
 מספר פרקים:  72
 הפקה
 אורך פרק:  26 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ארצות הברית CBN
 רשת שידור בישראל:  ישראלהטלוויזיה החינוכית
 תקופת שידור מקורית:  30 באוגוסט 1987 – 11 בפברואר 1989
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חץ וקשת (אנגלית: Crossbow) סדרת פעולה-הרפתקאות אמריקנית אשר שודרה במקור בין השנים 1987–1989 ברשת הכבלים האמריקנית CBN.
בישראל, הסדרה שודרה בשעות אחר הצהריים במסגרת הרצועה היומית "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים.
תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתרחשת בסוף המאה ה-14 בשווייץ ומתמקדת בהרפתקאותיו של הגיבור העממי וילהלם טל (מגולם על ידי וויל לימן), רב-אמן בשימוש ברובה קשת, המוביל מרד נגד שלטונו המדכא של המושל האוסטרי העריץ הרמן גסלר (מגולם על ידי ג'רמי קלייד).
צוות השחקנים הראשי

וויל לימן בתפקיד וילהלם טל
ג'רמי קלייד בתפקיד המושל הרמן גסלר
דייוויד בארי גריי בתפקיד מתיו טל
ולנטיין פלקה בתפקיד רולנד
הפקה

הסדרה הופקה על ידי חברת Atlantic Television וצולמה כולה בצרפת.
סולם טורינו

סולם טורינו
סולם טורינו הוא שיטת דירוג סיכון של פגיעת גופים קרובי ארץ בכדור הארץ. גופים אלה יכולים להיות אסטרואידים או שביטים. הסולם משמש את האסטרונומים להערכת סיכויי ההתנגשות ולחיזוי הסכנה הצפויה ממנה, וזאת על ידי צירוף של ההסתברות לפגיעה יחד עם פוטנציאל ההרס הטמון באנרגיה הקינטית של הגוף, אשר נמדד ביחידות שקולות לפיצוץ של מגהטון TNT. ביחד, מקבלים את רמת הסיכון בסולם של 0 עד 10.
נכון לפברואר 2025, הגוף בעל הערך הגבוה ביותר בסולם טורינו הוא האסטרואיד 2024 YR4, בעל ערך 3, אשר נצפה לראשונה ב־25 בדצמבר 2024, ונכון ל-7 בפברואר 2025 הסיכוי שייפגע בכדור הארץ בתאריך 22 בדצמבר 2032 הוא 1 ל־48 (2.1%). לפי תצפיות קוטר האסטרואיד מוערך בין 40-90 מטרים ופגיעה שלו עשויה לגרום לנזק מקומי משמעותי (רמה 3 בסולם טורינו).
סקירה כללית

בסולם יש 11 דרגות מ-0 עד 10. דרגה 0 מציינת גוף בעל סיכוי אפסי להתנגשות עם כדור הארץ, או גוף קטן מדי שאינו יכול לחדור דרך אטמוספירת כדור הארץ מבלי להישרף. דרגה 10 מציינת התנגשות ודאית עם כדור הארץ של גוף גדול בעל פוטנציאל הרס עולמי. ההתנגשות יכולה ליצור שינויי אקלים משמעותיים שעלולים לגרום להכחדה המונית ולאיים על עתיד התרבות האנושית כפי שאנו מכירים אותה, בין אם יפגע ביבשה ובין אם יפגע בים. הסולם מורכב ממספרים שלמים בלבד.
היסטוריה

סולם טורינו הומצא על ידי ריצ'רד בינזל שמשמש כפרופסור ב-MIT, בעקבות החשש שעלה בשנת 1992 להתנגשות עתידית של שביט סוויפט-טאטל בכדור הארץ (חשש שהופרך מאז). הגרסה הראשונית, שנקראה בקיצור "מדד הסיכון", הוצגה בכנס בארצות הברית ב-1995 ופורסמה מאוחר יותר. גרסה מעודכנת יותר הוצגה ביוני 1999 בטורינו שבאיטליה בכנס של מדענים העוקבים אחרי גופים קרובי ארץ. המשתתפים החליטו לאמץ את הגרסה המעודכנת והעניקו לה את השם סולם טורינו, מתוך הכרת תודה לשיתוף הפעולה הבינלאומי שהוצג בכנס והרצון לעבודת מחקר משותפת להבנה ומניעה של סיכונים הטמונים בגופי חלל אלה. ב-2005 נוסח הסולם מחדש כדי לשקף בצורה טובה יותר את הסיכון לציבור.
הסולם הנוכחי כולל גם צבעים על פי רמות הסיכון.
לאור החשיפה התקשורתית לסולם, בעקבות גילוי האסטרואיד אפופיס, נוסחו מחדש את המלל הנלווה לכל דרגה בסולם.