stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קינומקס
היסטוריה

באמצע שנות ה-90 הציע טום גרמן, מנהל הנציגות הרוסית של חברת קודאק, ליצור רשת בתי קולנוע ברוסיה. בשנת 1996 נפתח במוסקבה קולנוע קודאק קינומיר. קודאק רצתה לפתוח בתי קולנוע במוסקבה ובסנקט פטרבורג, ולפתח רשת אזורית ליצירת חברה בשיתוף עם החברה הרוסית Tekhsoyuz, העוסקת בהפצת מוצרי צילום.
עקב המשבר הכלכלי שפרץ ברוסיה ב-1998 והירידה במכירות הסרטים, קודאק שינתה את אסטרטגיית הפיתוח שלה וזנחה את פרויקט הקולנוע. מייסדי חברת Tekhsoyuz בוריס אסרייב ואיגור אניסימוב החליטו לפתח בעצמם את עסקי הקולנוע ובשנת 1999 נרשמה חברת המניות קינומקס. קולנוע "קינומיר" הפך לחלק מהרשת המתהווה. ב-1999, לאחר בנייה מחדש, פתחה חברת קינומקס את קולנוע אורל בצ'ליאבינסק, שהפך לפרויקט העצמאי הראשון של הרשת.
בתחילת פעילותה, קינומקס רכשה או שכרה בתי קולנוע סובייטיים ישנים ושיפצה אותם. עם התפתחות הקמת מתחמי קניות ובילוי, החלה החברה לשכור שטחים לטווח ארוך לארגון הקרנת סרט בהם, וכן להשקיע בהקמת בתי קולנוע בשלב התכנון או הבנייה הראשונית של קניון הקולנוע. החברה גם הזמינה בתי קולנוע אחרים להצטרף לרשת שלה על בסיס זיכיון.
פעילות

נכון ל-1 בדצמבר 2016 היו 211 אולמות אודיטוריום ל-30 בתי קולנוע של קינומקס, שהיוו 5% מסך בתי הקולנוע במדינה. בנוסף לבתי קולנוע, החברה כוללת מחלקת רפרטואר, מחלקת פרסום ומחלקת פיתוח.
לדברי בוריס אסרייב, הכנסות החברה בשנת 2005 התבססו על פי החלוקה הבאה: הקרנת סרטים – 50%, מזון ומשקאות – 35% (כולל בית הקפה סאן ופיצריית PizzaMax בבעלות קינומקס), אטרקציות – 5–7%, פרסום – 7%. בשנת 2013 הסתכמו הכנסות החברה ב־2.46 מיליארד רובל, ובשנת 2012 – 611.79 מיליון רובל, רווח נקי – 56.5 ו-22 מיליון רובל בהתאמה.
הערות שוליים

↑  "Крупнейшие российские киносети". Коммерсантъ. אורכב מ-המקור ב-2017-03-12. נבדק ב-2021-12-07.
↑  Иван Филиппов (2006-08-02). "Интервью: Борис Асриев, президент «Киномакса»". Ведомости. אורכב מ-המקור ב-2021-12-07. נבדק ב-2021-12-07.
1 2 3  Марина Ховратович (2007-11-19). "Громкие имена: «Киномаксы» для киноманов". Ведомости. אורכב מ-המקור ב-2021-12-07. נבדק ב-2021-12-07.
↑  "Крупнейшие российские киносети". Коммерсантъ. אורכב מ-המקור ב-2021-12-07. נבדק ב-2021-12-07.
↑  Иван Филиппов (2006-10-31). "Сила в попкорне". Ведомости. אורכב מ-המקור ב-2021-12-07. נבדק ב-2021-12-07.
קטיה אלנס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באפריל 1967 (בת 57) מורטסל
 מדינה:  בלגיה 
 מקצוע:  דוגמנית ושחקנית
 
קטיה אלנס (בהולנדית: Katia Alens; נולדה ב-23 באפריל 1967) היא דוגמנית ושחקנית בלגית.
ביוגרפיה

אלנס נולדה במורטסל, שבבלגיה.
היא עוסקת בסטיילינג, ארגון תצוגות אופנה ואירועי אופנה.
קריירה בדוגמנות

ב-1990 היא זכתה במיס בלגיה, בשנה זו ייצגה את בלגיה במיס עולם ומיס אינטרנשיונל בה עלתה לעשר המועמדות בחצי הגמר.
בשנת כהונתה ארגון מיס בלגיה החליט לא לשלוח נציגות למיס תבל אך היא נסעה לתחרות שנה לאחר מכן במיס תבל 1991, בשנה זו גם התמודדה בתחרות מיס אירופה.
קריירה בתחום המשחק

1991 - שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "Moordterras".
1993 - גילמה אזרחית זרה בבלגיה המתחמקת ממשטרת ההגירה על ידי נישואים פיקטיביים בסרט "Close".
1993 - גם הופיעה בסרט התיעודי "Kamiano".
1995 - הופיעה בעירום במגזין פלייבוי.
1996 - הופיעה בשני פרקים הסדרה הקומית "Buiten de Zone".
1997 - גילמה אמא לילדה נעדרה בסדרה "Vennebos".
1998-2001 הייתה חברה בלהקת "Opium" איתם הקליטה אלבום והוציאה מספר סינגלים.
2004 - הופיעה באופרת הסבון "Familie".
חיים אישיים

אלנס הייתה נשואה לפיליפ ולה שני בנים.
הערות שוליים

↑  אודות הופעתה בעירום של קטיה אלנס במגזין פלייבוי
↑  Katia Alens getrouwd - katia-alens-getrouwd, web.archive.org, ‏2015-05-18
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא בלגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קונטסה 1300

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  הינו מוטורס 
 אורך:  4,150 מ"מ 
 רוחב:  1,530 מ"מ 
 גובה:  1,390 מ"מ 
 משקל:  940 ק"ג 
 בסיס גלגלים:  2,280 מ"מ 
 
הינו קונטסה 1300
הינו קונטסה קופה 1300
הינו קונטסה קופה 1300
הינו קונטסה קופה 1300
הינו קונטסה 1300
קונטסה 1300 (Hino Contessa) היא מכונית נוסעים סדאן משפחתית, תוצרת יצרנית הרכב היפנית הינו מוטורס, אשר הורכבה במדינת ישראל, בחיפה.
ה"קונטסה 1300" הושקה בספטמבר, שנת 1964, ונמכרה מ-1965 ועד 1968 בגרסאות: "סטנדרט" ו"דה לוקס".
דגמי "קונטסה 1300"

4 דלתות - סדאן
2 דלתות - קופה
היסטוריה

חברת הינו מוטורס הוקמה בשנת 1910 והתמקדה בייצור מנועי דיזל ורכבים כבדים. בשנת 1953 החלה החברה לייצר כלי רכב פרטיים, תחילה בהרכבת דגמי רנו הצרפתית. באפריל 1961 הציגה רכב עצמאי קונטסה 900. החברה קיימה הסכם שיתוף עם מפעל קייזר-אילין תעשיות בע"מ, בחיפה שהרכיב את הקונטסה 900, קונטסה 1300, וטנדרים מסוג בריסקה 900 ובריסקה 1300. מי שעמד מאחורי ההסכם היה התעשיין אפרים אילין שהרכיב בישראל משנת 1961 את הלארק תוצרת סטודיבייקר.
ב-26 בספטמבר 1964 השיקו ביפן את הקונטסה 1300.
ביפן יוצרו פחות מ-20,000 יחידות בשנתיים הראשונות. דור זה של הקונטסה 1300 יוצא לאוסטרליה, לשווייץ ולהולנד. בניו זילנד נערך ניסיון להרכבה מקומית, והורכבו כ-600 יחידות.
שמה באיטלקית "קונטסה", בתרגום לעברית: רוזנת.
בשנת 1968 השתתפה ה"קונטסה 1300" בסרט: "Roberto Carlos e o Diamante Cor-de-Rosa."
הרכבת קונטסה 1300 בישראל

הרכבתה בחיפה החלה במאי 1965. בתחילת 1965 החלו להגיע לישראל הקיטים הראשונים להרכבה, אבל תחילת ההרכבה נדחתה בגלל עיכוב באספקת חלקים מקומיים. עד מרץ 1968 הורכבו 4,310 יחידות.
העיצוב היה של המעצב האיטלקי ג'ובני מיקולטי.
הקונטסה הוצעה בשתי גרסאות: ממסרה של 3 הילוכים (מוט הגיר היה בהגה), וממסרה של 4 הילוכים. לגרסת 4 ההילוכים ניתן השם: "דה-לוקס", שהיה יקר בכ-500 ל"י מגרסה הפשוטה. מחיר הרכב לגרסת 3 ההילוכים היה במאי 1965 10,500 ל"י. בגלל המיתון ששרר במשק הופחת המחיר במאי 1967 מ-11,000 ל"י לגרסת הדה-לוקס, ל-9,915 ל"י. תוספת של רדיו מסוג תדיראן עלתה כ-250 ל"י.
גרסת הקופה, שהוצגה באפריל 1965 בגרסת שתי דלתות לא הגיעה לישראל. גם הגרסה הספורטיבית של הקונטסה 1300 ספרינט לא הגיעה לישראל, כמו הגרסה של הקונטסה 900 ספרינט שלא הגיעה לישראל.
מרבית החלקים הגיעו מיפן, למעט מצבר, מצנן (רדיאטור), צמיגים, פגושים, שמשות וצבע שהיו תוצרת כחול לבן, המנוע היה מנוע אחורי, 1251 סמ"ק, 40 כ"ס, ב-5,500 סל"ד, (גרסה נוספת - 54 כ"ס), מנוע 5 מיסבים ראשים, המהירות העליונה הגיעה ל-130 קמ"ש. בסיס הגלגלים היה 2,280 מ"מ, אורך הרכב 4,150 מ"מ, רוחב 1,530 מ"מ וגובה 1.398 מ"מ. משקל הרכב 888 ק"ג, בגרסת 3 ההילוכים, ו-940 ק"ג בגרסת 4 ההילוכים. הספידומטר היה אופקי (בזמן תאוצה המחוג בצבע אדום ובעובי של 3 מ"מ נע משמאל לימין. הצבעים הדומיננטיים היו: לבן, ב'ז, כחול בהיר, בורדו. הריפוד ניתן לבחירה: בצבע אדום, או בצבע כחול.
הקונטסה 1300 שירתה ביחידת הסיור והתנועה של משטרת ישראל, בין השנים 1965 ל-1975.
חברת אלדן להשכרת רכב רכשה ב-1967 4 קונטסות 1300 שהיו הרכבים הראשונים של החברה.
אפרים אילין ייצא כ-100 קונטסות ליוון.
בשנת 1967, אחרי מגעים שנמשכו מספר שנים, רכשה חברת טויוטה, את הינו. טויוטה קבעה, שהינו תפסיק לייצר מכוניות פרטיות ותתרכז בייצור משאיות ואוטובוסים, כפי שהיא אכן עושה עד היום.
במרץ 1969 רכש יצחק שובינסקי, הבעלים של אוטוקרס את המפעל של אפרים אילין בנשר תמורת שני מיליון וחצי דולרים.
מפרט טכני ומידות

מנוע אחורי 4 צילינדרים, 1,251 סמ"ק המפיק 40 כ"ס, ו-54 כ"ס
בגרסת הקופה - מנוע אחורי 1,251 סמ"ק המפיק 48 כ"ס ו-64 כ"ס
תמסורת ידנית 3 הילוכים + הילוך אחורי (ידית הגיר על מוט ההגה, בגרסה הסטנדרטית)
תמסורת ידנית 4 הילוכים + הילוך אחורי (ידית הגיר על רצפת הרכב, בגרסה דה לוקס)
אורך הרכב - 4,150 מ"מ
רוחב - 1,530 מ"מ
גובה - 1,390 מ"מ
בסיס גלגלים - 2,280 מ"מ
משקל - 888–940 ק"ג
לוח "בקרת השעונים" של ה"קונטסה 1300" היה זהה לדגם טנדר הבריסקה 1300
את הדגם עיצב "Giovanni Michelotti" (אנ')
ראו גם

קונטסה 1300 ספרינט
קונטסה 900 ספרינט
קייזר-אילין תעשיות
תעשיית רכב בישראל
אפרים אילין
קונטסה 900
הינו בריסקה
הינו מוטורס
לקריאה נוספת

האוטו שלנו: כשכמעט היינו מעצמת רכב (ישראל היום, שישבת, יריב פלג ודייוויד סלע, 8 באפריל 2021 / ראו: קו הייצור של ה"קונטסה" (תמונה))
הערות שוליים

↑  קונטסה 1300 automobiles-japonaises.com/Hino/Contessa1300/Contessa1300
↑  קונטסה 1300 - מפרט טכני automobile-catalog
↑  "קונטסה 1300" - סדאן - מפרט טכני carfolio.com/specifications/models/car
↑  "קונטסה 1300" - מפרט טכני  automobile-catalog
↑  דגמי קונטסה 1964–1967 - היסטוריה curbsideclassic.com/automotive-histories/automotive-history-1964-1967-hino-contessa-1300-the-japanese-corvair
↑  נחתם החוזה לייצור מכונית יפאנית בחיפה, דבר, 6 ביוני 1963
↑  השקת הקונטסה 1300, ספט' 1964 (באנגלית)
↑  קונטסה 1300 (יפנית) hinosamurai.org/Contents
↑  קונטסה 1300 בסרט "Roberto Carlos e o Diamante Cor-de-Rosa" imcdb.org/vehicle_703578-Hino-Contessa-1300
↑  ראשי חברת הינו מבקרים במפעל בחיפה בפסי הייצור של הקונטסה 1300 טקסטים הוצאה לאור
↑  אודי עציון "אז למה לא מייצרים מכונית בישראל?" ידיעות אחרונות, ידיעות רכב, 9 בפברואר 2018, עמוד 14
↑  קונטסה 1300 - אספקה מיידית - במחיר הנמוך ביותר בארץ, אוסף עיריית תל אביב
↑  קונטסה 1300 ספרינט carfolio.com/specifications/models/car/?car
↑  הינו חוזרת: נזכרים בקונטסה, אוטו, אלי שאולי, 25.10.2010
↑   סרטון על הקונטסה ספרינט Hino Contessa 1300 Sprint YouTube
↑  קונטסה 900 ספרינט, סרטון מהיו-טיוב
↑  ניר בן זקן, אומרים שהיה פה שמח, באתר ynet, 22 באפריל 2015
↑  אביחי ברוך‏, שוטרים וגלגלים, באתר וואלה, 16 במרץ 2007
↑  היינו קונטסה - כבישים, יואל זוהר, 17.2.2006
↑  קונטסה 1300 ספרינט - מפרט טכני carfolio.com/specifications/models
| יפן הינו מוטורס |
| --- | --- | --- | --- |
| מכוניות-משאיות-אוטובוסים | דגמים בולטים בהווה | 600 • Melpha • פונקו • בלו ריבון • 300  |   |
| מכוניות-משאיות-אוטובוסים | דגמים בולטים בעבר | 1300 • 900 • 900 ספרינט • 1300 ספרינט • בריסקה • הינו-רנו 4CV • Liesse • HS3KRK • TH  |   |
קבוצת טויוטה: טויוטה • לקסוס • דייהטסו • הינו מוטורס • סאיון • סובארו (שותפות חלקית)
רוברטו פרפומו

רוברטו אלפרדו פרפומו (בספרדית: Roberto Alfredo Perfumo;‏ 3 באוקטובר 1942 – 10 במרץ 2016) היה כדורגלן ומאמן ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם.
פרפומו היה מגדולי בלמי ארגנטינה בכל הזמנים, ומסמליה של קבוצת ראסינג קלוב. לפרפומו 37 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה, אותה ייצג בשני טורנירי מונדיאל.
פרפומו היה פרשן כדורגל ברשת ESPN.
קריירת משחק

פרפומו החל את דרכו בקבוצת הנוער של ריבר פלייט. ב-1961 החל את קריירת המשחק בקבוצה הבוגרת של ראסינג קלוב. במדי ראסינג הפך פרפומו לאחד משחקני המפתח, כשהקבוצה נהנתה מתקופה מוצלחת במהלך שנות ה-60, עם זכייה באליפות ארגנטינה, גביע ליברטדורס (לאחר ניצחון בגמר על נסיונל) והגביע הביניבשתי (לאחר ניצחון על סלטיק). תחת המאמן חואן חוסה פיסוטי הפך פרפומו לאחד מטובי הבלמים והמגנים בארגנטינה.
ב-1971 עבר פרפומו לקרוזיירו מליגת העל הברזילאית, במדיה זכה בשלוש אליפויות מחוזיות, ועימה סיים במקום השני בליגה ב-1974. פרפומו חזר לארגנטינה ב-1975, כשחתם במדי ריבר פלייט של המאמן אנחל לברונה. במדי ריבר זכה פרפומו באליפויות המטרופוליטנו והנסיונל של 1975. ב-1977 זכה עימה פעם נוספת באליפות המטרופוליטנו.
פרפומו פרש ממשחק פעיל ב-1978, בגיל 36.
קריירת משחק > נבחרת ארגנטינה

פרפומו החל את דרכו בנבחרת ארגנטינה בכדורגל בשנת 1964, לאחר שבאותה שנה ייצג את ארגנטינה באולימפיאדת טוקיו.
פרפומו זומן על ידי חואן קרלוס לורנסו לסגל ארגנטינה לקראת מונדיאל 1966 באנגליה. פרפומו פתח בהרכב הנבחרת בכל ארבעת משחקיה בטורניר, שהסתיימו בהדחה ברבע הגמר על ידי הנבחרת המארחת אנגליה.
לאחר שכשל להעפיל עם נבחרתו למונדיאל 1970 במקסיקו, הוביל פרפומו את הסגל של ולדיסלאו קאפ למונדיאל 1974 בגרמניה המערבית כקפטן הנבחרת. הוא פתח בכל שלושת משחקיה של ארגנטינה בשלב הבתים הראשון, בהם הפסידה לפולין בתוצאה 3-2, גברה על האיטי בתוצאה 4-1, וסיימה בשוויון 1-1 עם איטליה, במשחק בו כבש פרפומו שער עצמי. בשלב הבתים השני, פתח פרפומו בתבוסה 4-0 להולנד, במשחק בו צבר כרטיס צהוב שני בטורניר, שבעקבותיו לא שותף בהפסד 2-1 לברזיל. הוא לא שותף גם במשחקה האחרון של ארגנטינה בטורניר, 1-1 עם גרמניה המזרחית. פרפומו סיים את דרכו בנבחרת לאחר המונדיאל.
בסך הכול רשם פרפומו 37 הופעות במדי הנבחרת, ללא שערים.
קריירת אימון

לאחר פרישתו, ב-1981, אימן למשך תקופה קצרה את סרמיינטו, אך סיים את תפקידו לאחר תקופה קצרה בעקבות היכולת החלשה של קבוצתו. ב-1991 הוביל למשך תקופה קצרה את המועדון בו התפרסם כשחקן, ראסינג קלוב. במהלך השנתיים שלאחר מכן, אימן לתקופות קצרות את קלוב אולימפיה מפרגוואי, חימנסיה לה פלאטה הארגנטינאית ואינדפנדיינטה סנטה פה הקולומביאנית.
חייו האישיים

ב-10 במרץ 2016 נפטר פרפומו כתוצאה מחבלות בראשו שספג לאחר שמעד במדרגות מסעדה בבואנוס איירס.
תארים

אליפות ארגנטינה: 1966
גביע ליברטדורס: 1967
הגביע הביניבשתי: 1967
אליפות מחוז מיניירו (3): 1972, 1973, 1974
אליפות ארגנטינה (3): 1975 (מטרופוליטנו), 1975 (נסיונל), 1977 (מטרופוליטנו)
הערות שוליים

↑  Argentine great Roberto Perfumo has died following a fall in Buenos Aires, ‏ 10 במרץ 2016, באתר espnfc.com
| נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 1966 |
| --- | --- | --- |
|  1 רומה •  2 אירוסטה •  3 גאטי •  4 פרפומו •  5 וראקה •  6 קאליקס •  7 מרסוליני •  8 פריירו •  9 סימאונה •  10 ראטין •   11 פסטוריסה •  12 אלברכט • 13 לופס •  14 צ'אלדו • 15 סולארי • 16 גונסאלס • 17 סרנארי • 18 רוחאס • 19 ארטימה • 20 אונגה • 21 מאס • 22 טרביני • מאמן: לורנסו |  1 רומה •  2 אירוסטה •  3 גאטי •  4 פרפומו •  5 וראקה •  6 קאליקס •  7 מרסוליני •  8 פריירו •  9 סימאונה •  10 ראטין •   11 פסטוריסה •  12 אלברכט • 13 לופס •  14 צ'אלדו • 15 סולארי • 16 גונסאלס • 17 סרנארי • 18 רוחאס • 19 ארטימה • 20 אונגה • 21 מאס • 22 טרביני • מאמן: לורנסו | ארגנטינה |
| נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 1974 |
| --- | --- | --- |
|  1 קרנבאלי •  2 אז'אלה •  3 באבינגטון •  4 בלבואנה •  5 ברגאס •  6 ברינדיסי •  7 קראסקוסה •  8 צ'סארטה •  9 גלאריה •  10 הרדיה •   11 הואוסמן •  12 פיליול • 13 קמפס •  14 פרפומו • 15 פוי • 16 סה • 17 סקאו • 18 טלץ' • 19 טוניירי • 20 וולף • 21 סנטורו • 22 יסאלדה • מאמן: קאפ |  1 קרנבאלי •  2 אז'אלה •  3 באבינגטון •  4 בלבואנה •  5 ברגאס •  6 ברינדיסי •  7 קראסקוסה •  8 צ'סארטה •  9 גלאריה •  10 הרדיה •   11 הואוסמן •  12 פיליול • 13 קמפס •  14 פרפומו • 15 פוי • 16 סה • 17 סקאו • 18 טלץ' • 19 טוניירי • 20 וולף • 21 סנטורו • 22 יסאלדה • מאמן: קאפ | ארגנטינה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 13088314X  ISNI: 0000 0000 3406 9795  LCCN: n97112873  VIAF: 63300641   WorldCat (עם VIAF): 63300641 
פרפומו ויוהאן קרויף, קפטני נבחרות ארגנטינה והולנד, טרם המפגש ביניהן במונדיאל 1974
רום (מסע בין כוכבים)

| --- | --- |
רום, מתוך "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
רום, מתוך "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
 תוכנית טלוויזיה:  "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
 הופעה ראשונה:  Emissary
 הופעה אחרונה:  עונה 7 של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
 מספר הופעות:  36 פרקים בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
 גילום הדמות:  מקס גרודנצ'יק
 מידע
 גזע:  פרנגי
 מין:  זכר
 מקצוע:  לשעבר: סמנכ"ל מדיניות ולקוחות (בבר של קווארק) לשעבר: מהנדס תחזוקה (בחלל עמוק 9, כפוף לצ'יף או'בריאן) הנגוס הגדול (לאחר פרישתו של זק)
 שיוך:  פרנגי
 אזרחות:  פרנגית
 מקום מגורים:  חלל עמוק 9 
 דמויות קשורות
 משפחה:  קווארק - אחיו הגדול נוג - בנו אישקה - אימו קלדאר - אביו ליטה - אשתו זק - בן-זוגה של אימו
 
רום (באנגלית: Rom) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". רום הוא פרנגי, בנם של קלדאר ואישקה. הוא אחיו הקטן של קווארק ואביו של נוג. את הדמות מגלם השחקן האמריקאי מקס גרודנצ'יק.
ביוגרפיה של הדמות

רום, אשר נולד בסביבות שנת 2335, איננו בעל החוש העסקי הטיפוסי המזוהה בדרך כלל עם הפרנגי. יש לו כישרון לתיקון דברים, אך עד לשנת 2372 הוא עובד באופן בלעדי כמלצר וכמחסנאי בעסק של אחיו קווארק - בר על תחנת החלל חלל עמוק 9. לעיתים קרובות רום מוצג כחסר ביטחון, דבר הנגרם במידה רבה ממנהגו של אחיו לזלזל בו. עם זאת, ישנן ראיות המצביעות לכך שקווארק מנסה להגן על רום מכישלון בלתי נמנע, על ידי מניעה ממנו להקים עסק עצמאי משל עצמו. למרות זאת, אחרי ארבע שנים שחיו על התחנה בין אזרחי הפדרציה ובאג'ור, ואולי בהשראת קבלתו של בנו נוג לאקדמיה של צי הכוכבים, רום מתפטר מעבודתו בבר, לטובת תפקיד של מהנדס תחזוקה בצוות הבאג'ורני.
אודו תיאר את רום כ"אידיוט, אשר לא יכול לתקן קש אם היה כפוף". כפי שמתברר, כישוריו החברתיים של רום עומדים ביחס הפוך לכישרון העצום שלו כמהנדס, אשר לו תפקיד חשוב בהשתתפותה של תחנת החלל במלחמה בדומיניון. בשנת 2373, רום מעצב מוקש בעל יכולת לשכפל את עצמו, על מנת ליצור שדה מוקשים אשר יחסום את הגישה אל חור התולעת וימנע מתגבורת של הדומיניון להגיע אל רביע אלפא במשך מספר רב של חודשים.
רעייתו הראשונה, פרינדורה, היא אם-בנו נוג. היא נשארה מאחור על כוכב הבית של הפרנגים, כאשר רום הגיע לחלל עמוק 9. הנישואים ביניהם התמוססו, ובסופו של דבר - רום התחתן עם ליטה, נערת דאבו באג'ורנית המועסקת בבר של קווארק.
במהלך שבע שנותיו על חלל עמוק 9, רום עבר שינוי מרחיק לכת באישיותו, הן כקולגה, הן כהורה והן בכל היבט אחר של חייו הפרטיים והמקצועיים. הוא הוכיח את עצמו כבעל ערך, במספר הזדמנויות, בעזרתו לבני-עמו להתמודד עם נושאים חשובים שעומדים בפני החברה שלהם. בשנת 2375, הנגוס הגדול זק מינה את רום להיות יורשו, כנגוס הגדול הבא, ובכך הוא הפך למנהיג העם הפרנגי והכלכלה הפרנגית.
נטיות הפוליטיות של רום, לעיתים קרובות, רמזו על היותו שמאלני-ליברלי, בניגוד לאחיו השמרן: הוא מקים את איגוד עובדי הבר של קווארק, ומביע את הערצתו לאחד מאבותיו של מיילס או'בריאן - מנהיג האיגודים המקצועיים בארצות הברית בראשית המאה ה-20 - שון אלויסיויס או'בריאן.
הערות שוליים

1 2  בפרק הבכורה "Emissary" מופיעה דמות של פרנגי המגולמת על ידי השחקן מקס גרודנצ'יק, אולם שמה של הדמות לא נאמר; כמו כן, בפרק זה לא ידוע על קשר משפחתי בין דמות זו לבין דמויותיהם של קווארק או של נוג. ברשימת הקרדיטים של אותו פרק, במקום שמה של הדמות רשום: "Ferengi Pit Boss".
↑  הפרק "Bar Association" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
| מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 |
| --- | --- | --- |
| יוצרי הסדרה | ריק ברמן • מייקל פילר • על-פי "מסע בין כוכבים" מאת ג'ין רודנברי |  |
| שחקנים ראשיים | אייברי ברוקס • רנה אוברז'ונואה • מייקל דורן • טרי פארל • ניקול דה בור • סירוק לופטון • קולם מיני • ארמין שימרמן • אלכסנדר סידיג • נאנה ויזיטור |  |
| דמויות ראשיות | בנג'מין סיסקו • אודו • וורף • דקס (ג'דזיה דקס • אזרי דקס) • ג'ייק סיסקו • מיילס או'בריאן • קווארק • ג'וליאן באשיר • קירה נריס |  |
| דמויות משנה | וין אדאמי • גאורון • אילם גארק • דוקאט • ואיון • מרטוק • נוג • רום • תומאס רייקר • ויק פונטיין • אישקה |  |
| גזעי חייזרים | באג'ורנים • ברין • ג'מהדאר • בורג • וורטה • טריל • משתנים • פרנגי (אנ') • קרדאסים • קלינגונים • רומולאנים |  |
| מושגים | דיפאיינט • הדומיניון • הולודק • חור התולעת • חלל עמוק 9 • טרנספורטר • יקום המראה • מאקי • מדור 31 • מלחמת הפדרציה-דומיניון • משכפל • פדרציית הכוכבים המאוחדת • הצו העליון • צי הכוכבים • הקרב בוולף 359 • רביע גלקטי • סוגיות מוסריות |  |
| פרקים בולטים | Duet • The Visitor • Rejoined • Trials and Tribble-ations • Far Beyond the Stars • In the Pale Moonlight • It's Only a Paper Moon • Emissary |  |
| סרט תעודי | What We Left Behind: Looking Back at Deep Space Nine |  |
| ראו גם | זיכיון מסע בין כוכבים |  |
קודאק בלאק

| --- | --- |

 לידה:  11 ביוני 1997 (בן 27) פומפנו ביץ', מחוז ברוורד, ארצות הברית 
 שם לידה:  Dieuson Octave 
 שם במה:  Kodak Black 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 מקום לימודים:  Blanche Ely High School 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, גנגסטא ראפ, סאונדקלאוד ראפ, טראפ, היפ הופ דרומי 
 שפה מועדפת:  אנגלית אפרו־אמריקנית 
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס, קפיטול רקורדס 
 officialkodakblack.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ביל קהן קפרי (באנגלית: Bill Kahan Kapri; נולד בשם דייסון אוקטייב ב-11 ביוני 1997), הידוע בשם הבמה קודאק בלאק (Kodak Black), הוא ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי. הוא זכה להכרה ראשונית עם שירו, "No Flockin". אלבום הבכורה שלו, Painting Pictures, משנת 2018, הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד 200 וכלל את הסינגל "Tunnel Vision" שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד הבילבורד הוט 100. אלבומו השני Dying to Live משנת 2019 הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, ונתמך על ידי הסינגל "Zeze" שהגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.
ראשית חייו

קודאק בלאק נולד בשם דיאוסון אוקטייב ב-11 ביוני 1997 בפומפנו ביץ', פלורידה. הוא בנו של מהגר מהאיטי, מרסלנה אוקטייב. מאוחר יותר הוא שינה את שמו לביל קפרי. קודאק בלאק גודל על ידי אימו בגולדן אקרס, פרויקט דיור ציבורי בפומפנו ביץ'.
קודאק בלאק החל לעשות ראפ בבית הספר היסודי והחל ללכת לבית מוזיקת טראפ מקומי לאחר הלימודים כדי להקליט מוזיקה. הוא בילה את נעוריו בקריאת תזאורונים ומילונים כדי לקדם את אוצר המילים שלו. קודאק בלאק השתתף לעיתים קרובות בקטטות ופריצות עם חבריו. הוא גורש מבית הספר בכיתה ה' עקב לחימה ונעצר בגין גניבת רכב בעת שהיה בחטיבת הביניים. על גידולו אמר כי ניתנו לו שתי אפשרויות: "למכור סמים עם אקדח על הירך או לעשות ראפ".
מגיל שש השתמש קודאק בלאק בכינויו "בלאק". הוא גם השתמש בכינוי "ליל בלאק". כשהצטרף לאינסטגרם הוא בחר את שם המשתמש "קודאק בלאק". מאוחר יותר, זה הפך לשם הבמה שלו כשהחל לעשות ראפ, בעקבות בחירת מעריציו.
קריירה

בשנת 2009, בגיל 12, קודאק בלאק הצטרף להרכב ראפ בשם Brutal Youngnz, תחת שם הבמה "ג'יי-בלאק". לאחר מכן הצטרף להרכב ראפ מקומי בשם The Kolyons. בדצמבר 2013, קודאק בלאק הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, Project Baby, אחריו בדצמבר 2014 את המיקסטייפ Heart of the Projects, ולאחר מכן בדצמבר 2015 את המיקסטייפ Insitution.
באוקטובר 2015 פרסם הראפר הקנדי דרייק סרטון שלו רוקד לאחד משיריו של קודאק בלאק, "Skrt", שעזר לו לצבור פופולריות, למרות התנגדויות של ראפרים אחרים כגון ארל סווטשירט. באותו החודש, חתם קודאק בלאק על עסקה חברת התקליטים האמריקאית אטלנטיק רקורדס.
במאי 2016 התארח קודאק בלאק בסינגל "Lockjaw" של הראפר פרנץ' מונטנה, מתוך המיקסטייפ ה-21 שלו, MC4, שהגיע למקום ה-23 במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ של הבילבורד. באוגוסט 2016 הגיע הסינגל "Skrt" של קודאק בלאק למקום ה-10 במצעד שירי ה-R&B/היפ הופ מתחת להוט 100 של הבילבורד. ביוני 2016 פרסם את המיקסטייפ הרביעי שלו, Lil B.I.G. Pac, שהפך למיקסטייפ הראשון שלו שנכנס למצעד בילבורד, תוך שהגיע למקום ה-49 במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ.
ב-17 בפברואר 2017, קודאק בלאק הוציא את הסינגל "Tunnel Vision", שהופיע לראשונה במקום ה-27 במצעד הבילבורד הוט 100, ובשיאו הגיע למקום השישי. השיר הוא שירו הראשון של קודאק בלאק שנכנס למצעד. במצעד הקנדה הוט 100 הגיע השיר למקום ה-17. במרץ של אותה השנה, הוציא את אלבום הבכורה שלו, Painting Pictures, שהגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד 200, ומכר בשבוע הראשון לצאתו 71,000 יחידות שקולות לאלבום. ב-18 באוגוסט, הוציא את מיקסטייפ ההמשך למיקסטייפ הראשון שלו, Project Baby 2. בנובמבר הוציא מהדורת דלוקס של המיקסטייפ. הסינגל "Codeine Dreaming" מתוך מהדורת הדלוקס הגיע בשיאו למקום ה-52 במצעד הבילבורד הוט 100.
בינואר 2018 קודאק בלאק נעצר בעקבות פשיטה בביתו בפלורידה. מאוחר יותר הוציא בלאק את המיקסטייפ Heart Break Kodak, ביום האהבה של אותה השנה. ב-14 בדצמבר הוציא קודאק בלאק את אלבומו השני, Dying to Live. את האלבום הוביל הסינגל המצליח "Zeze", בו השתתפו הראפרים טראוויס סקוט ואופסט, שהגיע בשיאו למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.
בשנת 2020 הוציא קודאק בלאק את אלבומו השלישי, Bill Israel, שהגיע בשיאו למקום ה-42 במצעד הבילבורד 200.
באוקטובר 2021 יצא אלבום האוסף של הלייבל סניפר גאנג, Sniper Gang Presents Syko Bob & Snapkatt: Nightmare Babies, מתוכו הלהיט "Super Gremlin", שהגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100. ב-2022, יצא אלבומו הרביעי, Back for Everything, גם הוא כולל את הסינגל. האלבום הגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200.
ב-18 באוגוסט 2023 הוציא את הסינגל "Hvn On Earth" יחד עם ליל טקה.
חיים אישיים

בשנת 2014 הצהיר קודאק בלאק כי הוא פועל לקראת תעודת התיכון שלו בבית הספר התיכון בלאנש אלי בפומפנו ביץ'.
במהלך שהותו בבית הסוהר, קודאק בלאק החל להזדהות כחלק מהעבריים השחורים, לאחר שמנהל משרד בבית הסוהר למד עמו כתבי קודש. מאוחר יותר הוא הגיש בקשה לשנות את שמו לביל קהן בלנקו, כאשר קהן הוא כביכול איות חילופי של כהן, מונח המשמש ביהדות כהתייחסות לצאצאי אהרן אחי משה. ב-2 במאי 2018, הוא שינה באופן חוקי את שמו מדיאוסון אוקטייב לביל קפרי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2017: Painting Pictures
2018: Dying to Live
2020: Bill Israel
2022: Back for Everything
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2013: Project Baby
2014: Heart of the Projects
2015: Institution
2016: Lil B.I.G. Pac
2017: Project Baby 2
2017: F.E.M.A
2018: Heart Break Kodak
2021: Haitian Boy Kodak
הופעות > סיבובי הופעות

2019: Dying to Live Tour