stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוריס סידיס
ביוגרפיה

סידיס נולד באימפריה הרוסית למשפחה יהודית, הוא היגר לארצות הברית בשנת 1887 על מנת להימלט מרדיפה פוליטית. עקב הסופות בנגב וחוק מאי הוא נידון לשנתיים במאסר. בשלב מאוחר יותר בחייו העיר שהכנסתו לתא בידוד שיפרה את יכולתו לחשוב. אשתו, שרה מנדלבאום סידיס, שהייתה אף היא רופאה, נמלטה מהפוגרומים ברוסיה בשנת 1889.
בוריס השלים ארבעה תארים באוניברסיטת הרווארד (תואר ראשון, שני, שלישי ותואר דוקטור לרפואה) תחת הנחייתו של ויליאם ג'יימס (שעל שמו נקרא בנו). עבודתו האקדמית הייתה רבה משקל בתחילת המאה ה-20, הוא נודע כחלוץ בתחום הפסיכופתולוגיה, חקר ההיפנוזה ודינמיקה קבוצתית. כמו כן ניסה ליישם את תורת האבולוציה על עולם הפסיכולוגיה.
הוא התנגד בלהיטות למלחמת העולם הראשונה, את רעיון המלחמה תיאר כ"מחלה חברתית" וכן השמיץ ובז למושג אאוגניקה. הוא חיפש למצוא תשובה לשאלה מדוע אנשים מתנהגים כפי שהם מתנהגים, בעיקר במקרים של היסטריה המונית או מאניה דתית. בספרו משנת 1922 פרסם את מחקריו בנושא אבחון, הבנה וטיפול של הפרעות חרדה.
בעקבות השמצותיו את הזרם המרכזי בפסיכולוגיה ואת זיגמונד פרויד, הוא היה מוקצה מקרב קהילת חוקרי הפסיכולוגיה בה היה חבר שנים רבות.
סידיס יישם את גישתו הפסיכולוגית-חינוכית בגידול בנו, ויליאם ג'יימס סידיס. הוא החל ללמדו מגיל צעיר ביותר אותיות, קריאה, שפות ועוד. בנו נחשב לימים כאחד מן האנשים החכמים ביותר בעולם (מנת המשכל שלו הוערכה בין 250 ל-300), אם כי מחקר שנערך בנושא מצא שטענה זו היא מופרכת. לאחר שהשיג הישגים יוצאי דופן בתור ילד פלא, בבגרותו הוא נכשל בחיים ולא ניהל אורח חיים נורמטיבי. בוריס סידיס בעצמו לעג למבחני אינטליגנציה, אותם תיאר כ"טיפשיים, קפדניים, אבסורדיים ומטעים ביותר".
בושאייף

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  זיתן 
 מדינה:  ישראל 
 נוסח תפילה:  נוסח הספרדים
 קואורדינטות:  31°58′35″N 34°53′34″E﻿ / ﻿31.976333333333°N 34.892722222222°E﻿ / 31.976333333333; 34.892722222222
 www.bushaeff.co.il
  (למפת גוש דן מוגדלת) בושאייף(למפת גוש דן רגילה) בושאייף(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בושאייף(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בושאייף
 
פנים בית הכנסת בושאייף
בית הכנסת בושאייף נמצא במושב זיתן, ומשמש כבית כנסת חשוב ליוצאי לוב. בית הכנסת הוא העתק מדויק של בית הכנסת בזליתן שבלוב והוקם לפי מודל ששוחזר והועבר להנהלת המושב. בית הכנסת בושאייף נבנה ע״י הקבלן עמוס דואן בשנות ה-60. בית הכנסת קרוי על שמה של בושאייף, שלפי מסורת יהדות לוב, הייתה צדיקה בימי בית שני בעלת יכולות ריפוי מיסטיות ובתו של רבי ישמעאל כהן גדול. בשנים האחרונות בית הכנסת שופץ והוחלפו ההיכל והתיבה.
היסטוריה

סיפור שעובר מדור לדור במסורת הלובית, מספר על רבי ישמעאל כהן גדול שגורש מבית המקדש לאחר חורבן בית שני והגיע לאפריקה. לרבי ישמעאל היו שלוש בנות צדיקות, אחת בשם גריבה (על שמה בית הכנסת אלגריבה באי ג'רבה שבתוניסיה), השנייה אום שוויכה (על שמה בית כנסת בטריפולי) והשלישית הייתה בושאייף שעל שמה בית הכנסת בזליתן ועל שם העתקו בישראל שבזיתן. האגדה מספרת שלבושאייף לא היו ילדים ובאחת מתפילותיה הובטח לה שהיא תזכה להזכר על ידי העדה כולה.[דרוש מקור]
לפי החוקר עופר רגב, בית הכנסת נקרא על שם הזוג בושאייף שהיו עשירים מופלגים ונדבנים. כשמת האדון בושאייף מצאה אלמנתו כי ברשותו הייתה כברת קרקע שרכש מערביי זליתן. היא הקימה במקום בית כנסת מפואר לזכרו שהיה למקום עלייה לרגל ליהודים ולמי שאינם יהודים. ב-1870 נשרף בית הכנסת והסולטן הטורקי נתן הוראה להקים אותו מחדש על חשבון האוכלוסייה המוסלמית בזליתן.
בחול המועד סוכות תשכ"ז, אוקטובר 1966, הונחה אבן פינה לבית הכנסת. בית הכנסת נבנה כהעתק בית הכנסת בזליתן.
הילולת יוצאי לוב

פעמיים בשנה: בסוכות ובל"ג בעומר, נערכת הילולה דתית של יוצאי לוב בבית הכנסת בושאייף, ובה במה עם תזמורת נגני העדה הלובית אליה מגיעים ח"כים, שרים, רבנים ואישי ציבור, דוכני מזון של העדה הלובית, חדר הדלקת נרות ושמן. מנהג ההילולה התחיל כבר בבית הכנסת בושאייף בזליתן שבלוב ומתקיים עד היום בבניין שהוקם בישראל.
בתרבות

בקרב יהודי-לוב נפוץ השיר "אל-עאדה יא טראבלסיה" (המנהג, הטריפוליטאים), בו קורא המשורר שלומה וולד וואסי לבני העדה "זורו בושאייף" - בקרו בבושאייף.
גלריה

בית הכנסת "בושאייף" בלוב
פנים בית הכנסת. העתק מדויק של המבנה בו היו מתפללים יהודי לוב בעיר זליתן בגולה
לקריאה נוספת

חנה מקובר: חכמי לוב, ישיבת הוד יוסף. ירושלים, תשנ"ב, עמודים, 157-165.
עופר רגב: להתאהב בארץ ישראל, הוצאת כנרת זמורה - ביתן, 2005
הערות שוליים

↑  יוצאי גלות לוב ישחזרו את בית הכנסת העתיק מזליתן, הצופה, 12 באוקטובר 1966
↑  פדהצור בנעטיה, " סיור ב"חארה" של טריפולי", עאדא 30-31 מבית מרכז אור שלום, אב-אלול ה'תשנ"ח (1998)
 "שיר לבית הכנסת בושאייף הקדושה: צלאת' בושאייף אלמקבולה", בביצוע שלומית בוחניק, שירי חינה טריפוליטאית ותוניסאית, סרטון בערוץ "חריף", באתר יוטיוב (אורך: 7:15), 2005
בד רליג'ן

| --- | --- |

 מקום הקמה:  עמק סן פרננדו 
 מוקד פעילות:  לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1980–1984, 1986–2006
 סוגה:  פאנק רוק
 חברת תקליטים:  Epitaph\Atlantic
 badreligion.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 גרג גראפין ברט גורוויץ ג'יי בנטלי גרג הסטון בריאן בייקר ברוקס וואקרמן
 
בד רליג'ן (אנגלית: Bad Religion) היא להקת פאנק רוק שצמחה מתוך סצנת ההארדקור פאנק של לוס אנג'לס של תחילת שנות ה-80, היוותה נדבך משמעותי בהתחדשות הפאנק רוק בסוף שנות ה-80 וזכתה להצלחה מסחרית באמצע שנות ה-90.
הלהקה ידועה במיוחד בשל המחאה החברתית המובעת לעיתים רבות בדרך מטפורית בשיריהם, העוסקים הן במישור האישי והן במישור החברתי-פוליטי. על אף שם הלהקה (בעברית – "דת רעה"), רוב השירים עוסקים בחירות פוליטית ופחות באתאיזם.
היסטורית הלהקה > השנים הראשונות

הלהקה החלה את דרכה ב-1980, כשאז נכחו בה שלושה חברים מההרכב הנוכחי ומתופף נוסף. בשנת 1981 הוציא ההרכב את אלבום ה-EP הראשון, ששמו היה כשם הלהקה. בעזרת הלוואה כספית מאביו, הקים גיטריסט הלהקה ברט גורוויץ את חברת התקליטים Epitaph (בעברית "כתובת על מצבה"), על מנת להוציא ולקדם את התקליט הראשון.
בשנת 1982 הוציאה הלהקה את האלבום המלא הראשון שלה, "How Could Hell Be Any Worse?". אלבום שהתאפיין בהארדקור פאנק, ומקצבים מהירים. באלבום הזה החלה הלהקה לחזק את קשריה עם הגיטריסט גרג הסטון, חבר בלהקת הארדקור פאנק נוספת מלוס אנג'לס באותה תקופה, ה-Circle Jerks, שאף השתתף באלבום וביצע סולו גיטרה בשיר "Part III". מאוחר יותר הצטרף הסטון כחבר רשמי בלהקה.
בשנת 1983 הוציאה הלהקה אלבום נוסף – "Into The Unknown" ("אל תוך הלא ידוע"), אשר כל השירים בו נכתבו על ידי סולן הלהקה גרג גראפין. האלבום החדש היה שונה לגמרי מאלבום ההארדקור פאנק שהוציאה הלהקה שנה לפני כן, שיריו היו בקצב איטי בסגנון רוק מתקדם, ולוו בנגינת הסינטיסייזר של גראפין. האלבום נחל כישלון, אכזב את חובבי הלהקה ואף הוביל לפרישתם של חברים מהלהקה. כיום זהו האלבום היחידי שלא מודפס ובשל כך הפך להיות פריט לאספנים.
בשנת 1984 ביוזמתו של גרג הסטון התאחדה הלהקה, יחד עם גרג גראפין וחברי להקת Wasted Youth. בהמשך לאיחודם, הקליטה הלהקה אלבום EP חדש, בשם "Back To The Known" ("בחזרה אל הידוע"). שם האלבום והמוזיקה בו, רמזו על שובה של הלהקה לפאנק-רוק, אך המקצבים היו איטיים יחסית לאלו שאפיינו את האלבום הראשון. זמן קצר לאחר הפצת האלבום התפרקה הלהקה בשנית.
היסטורית הלהקה > איחוד מחדש

לאחר שנתיים, בשנת 1986, ניסה גראפין לאחד את הלהקה בשנית. ג'יי בנטלי, באסיסט הלהקה, הסכים לחזור ולנגן בהופעה אחת, ואחריה החליט להישאר. בנוסף חזר ללהקה גם ברט גורוויץ, הגיטריסט של הלהקה וכך בהרכב מלא חזרה להקליט. בשנת 1988 יצא לאוויר העולם אלבומם החדש – "Suffer", אלבום ראשון מתוך שלושה הנחשבים בעיני המעריצים ליצירות המופת של הלהקה (יחד עם "No Control" מ-1989 ו-"Against The Grain" מ-1990). באלבום זה ובשני הבאים אחריו באו לידי ביטוי האלמנטים המתבטאים בהארדקור-פאנק המלודי והמהיר שלה, שעם הזמן החל להיות מזוהה כמרכיב עיקרי בפאנק הדרום קליפורני.
בשנת 1991 הוציאה הלהקה אלבום אוסף, "80-85", שכלל את האלבומים הראשונים של הלהקה (ללא האלבום שלא צלח). בימים אלו אלבום האוסף לא משווק יותר ובמקומו פורסמה גרסה חדשה של אלבומה הראשון של הלהקה ועליו כל השירים שמופעים ב"80-85".
לקראת הקלטת האלבום "Generator", בשנת 1992 עזב המתופף פיט פיינסטון את הלהקה ובמקומו הצטרף מתופף חדש – בובי שאייר, שליווה את הלהקה לאורך שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000.
היסטורית הלהקה > הצלחה במיינסטרים

עם כניסתם של הרוק האלטרנטיבי והגראנג' לתודעת המאזינים ולמיינסטרים, עזבה הלהקה את חברת Ephitaph (השייכת לגיטריסט הלהקה) והצטרפה לחברת התקליטים הגדולה Atlantic Records. תחת הלייבל החדש הקליטה הלהקה את אלבומה הבא, "Recipe For Hate" בשנת 1993. באותה שנה הלהקה הקליטה שיר נוסף לפסקול הסרט מוכרים בלבד של הבמאי קווין סמית'. בשנת 1994 הקליטה הלהקה את האלבום "Stranger Than Fiction", שמספר להיטים ממנו שודרו ב-MTV. אחד מהם היה השיר "21st Century Digital Boy", שהופיע לראשונה בתקליטם מ-1990, "Against The Grain". זמן קצר לאחר הקלטת האלבום עזב ברט גורוויץ, הגיטריסט, את הלהקה לטענתו בגלל הזמן הרב שהשקיע בהפקת אלבום ללהקת אופספרינג שחתמה על חוזה עם חברת התקליטים שלו. גורוויץ ומעריצים של הלהקה האשימו אותה בהתמסחרות בשל מעברה לחברת התקליטים המצליחה יותר.
עקב הפרידה התפתחה יריבות בין הלהקה לגורוויץ ואף חילופי הקנטות, כאשר הלהקה הקניטה את גורוויץ על עברו כמכור להרואין וגורוויץ החזיר משלו כאשר חבר ללהקת The Derdevils והקליט עמם את השיר "Hate You" (שונא אותך). הלהקה המשיכה לנגן, גורוויץ הוחלף בבריאן בייקר (לשעבר חבר בלהקות הארדקור פאנק נוספות) ומאחר שגורוויץ היה אחד משני כותבי המילים של הלהקה, עתה גראפין, סולן הלהקה, כתב את מרבית המילים.
הלהקה המשיכה ללא גורוויץ והקליטה בשנת 1996 בחברת התקליטים Atlantic אלבום חדש בשם "The Gray Race". על אף שגרג גראפין כתב את כל השירים לבדו, כמו בתקליט הכושל מ-1983, האלבום זכה להצלחה רבה. שנה מאוחר יותר יצא תקליט ההופעה החיה – "Tested" ולאחריו שני אלבומים נוספים, שלא זכו להצלחה רבה. עם דעיכת ההצלחה, עזבה הלהקה את חברת התקליטים הגדולה Atlantic וחזרה לחברת הבית שלהם, Epitaph, וגם לשיתוף פעולה עם בעליה, הגיטריסט ברט גורוויץ.
בשנת 2002, כשהם מצוידים במתופף חדש, ברוקס ווייקרמן (לשעבר חבר בלהקת Suicidal Tendencies), אשר החליף את שאייר (שפרש בגלל בעיות בריאות), הוציאה הלהקה את "The Process Of Belief", שכלל מקצבי פאנק-רוק מהירים וב-2004 את "The Empire Strikes First". בשנת 2006 הוציאה הלהקה DVD המכיל הופעה חיה מסוף 2004, קטעי וידאו ושירים וכן ראיונות עם חברי הלהקה בהן גורוויץ אומר שאלבומה הבא של הלהקה יהיה כפול באורכו.
הלהקה ממשיכה להוציא לאור אלבומים ולהופיע.
פרויקטים נוספים של חברי הלהקה

בריאן בייקר, כאמור, היה חבר במספר להקות פאנק-רוק ומטאל, לאורך שנות ה-80 וה-90, ביניהן: Minor Threat, Meatmen, Government Issue, Junkyard, Doggie Style, Dag Nasty. השמועה אומרת אף שחברי .R.E.M הציעו לבייקר הזדמנות להצטרף אליהם, אך הוא בחר לנגן עם Bad Religion.
גרג הסטון ידוע גם כגיטריסט להקת ההארדקור-פאנק Circle Jerks, וניגן עם Red Cross בתחילת דרכם.
ג'יי בנטלי שימש מספר פעמים באסיסט מחליף ללהקת .T.S.O.L, בתחילת שנות ה-80.
דיסקוגרפיה

Bad Religion E.P. – 1981
How Could Hell Be Any Worse? – 1982
Into The Unknown – 1983
Back To The Known E.P. – 1985
Suffer – 1988
No Control – 1989
Against The Grain – 1990
1991 – Comp. 80-85
Generator – 1992
Recipe For Hate – 1993
Stranger Than Fiction – 1994
All Ages Comp. – 1995
The Gray Race – 1996
Tested Live – 1997
No Substance – 1998
The New America – 2000
The Process Of Belief – 2002
The Empire Strikes First – 2004
New Maps Of Hell – 2007
2010 – The Dissent Of Man
2013 – True North
2019 – Age of Unreason
הלהקה בשנת 1995
הלהקה בהופעה בסטוקהולם, מאי 2004
הלהקה בשנת 2006
בורגר (מעמד חברתי)

דיוקן של בורגר (בערך 1660) מאת Lucas Franchoys the Younger
בורגר (באנגלית: Burgher (social class)) היה דרגה או תואר של אזרח מיוחס של ערים בימי הביניים באירופה המוקדמת המודרנית. הבורגרים יצרו את המאגר שממנו ניתן היה למשוך את פקידי הציבור (למשל העירייה) ומשפחותיהם הקרובות שהיוו את המעמד החברתי של בורגנות ימי הביניים.
קבלה/כניסה

הכניסה למעמד בורגר השתנתה ממדינה למדינה ומעיר לעיר. בסלובקיה למשל, הוכחה לגבי בעלות על רכוש בעיר הייתה תנאי לקבלה כ"בורגר".
זכויות

כל פשע נגד בורגר נתפס כפשע נגד קהילת העיר. בשווייץ אם בורגר נרצח, לשאר הבורגרים הייתה הזכות להביא את הרוצח כביכול, למשפט על פי הדין השיפוטי.
בהולנד קיבלו הבורגנים פטור מ"קורווה" (Corvée) כלומר "מס עובד" דהיינו מעבודות כפייה, פריווילגיה שהתרחבה מאוחר יותר גם לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים. רק בורגנים יכלו להצטרף למשמר העיר באמסטרדם, כי כדי להצטרף, השומרים היו צריכים לרכוש ציוד משלהם. חברות במשמר היוותה לעיתים קרובות אבן דרך לעמדות פוליטיות.
בריטניה

בורגס (Burgess) היה תואר בריטי ששימש בימי הביניים ובתקופה המודרנית המוקדמת, כדי לציין מישהו ממעמד הבורגרים. הכוונה הייתה במקור לאדם חופשי של רובע או בורג, אך מאוחר יותר פירושו הפך לפקיד עירייה או נציג בבית הנבחרים.
גרמניה

"בורגר גדול" (זכר) או "בורגרית גדולה" (נקבה) (בגרמנית: Großbürger (זכר), Großbürgerin (נקבה)) היה תואר ספציפי שניתן או עבר בירושה לאנשי מוצא גרמני בימי הביניים ומעמד בולט שהיה מוגדר מבחינה משפטית והעניק הרשאות חוקתיות וזכויות משפטיות בלעדיות (בגרמנית: Großbürgerrecht). גרוסבירגרים היו מגנאטים וכפופים רק לקיסר, ללא תלות בפיאודליזם ובאצולה טריטוריאלית של לורדים גבוהים.
ארצות השפלה

בארצות השפלה פורטר (בהולנדית: poorter) הוא כינוי היסטורי לסוג של בורגר הולנדי, או פלמי, שרכש את הזכות לחיות בין חומות עיר בעלת זכויות עיר.
שווייץ

בחלק מהקנטונים של שווייץ, להיות בורגר (מהמילה בורגנות) היה גם סוג של זכות קהילתית מקומית וגם זכות אישית. ה"זכות לבורגנות" (מעין זכות עירונית), הייתה מלווה במגילת חירויות וזכויות שנכרתה בין האצולה לבורגנות. התנאי המקדים להשתייכות לבורגנות היה החזקת מקרקעין בלב העיר.
דרום אפריקה

בורגרים חופשיים (בהולנדית: Vrijburgher, באפריקאנס: Vryburger) היו מתיישבים אירופיים מוקדמים בכף התקווה הטובה במאה ה-18. כניסת הבורגרים החופשיים לכף נחשבת לתחילת התיישבות הקבע של אירופאים בדרום אפריקה. אוכלוסיית הבורגרים החופשיים התגלגלה בסופו של דבר לשני פלחים נפרדים שהפכו נפרדים כמעמד חברתי לפי עושר והשכלה: אלה של הקייפ הולנדים (אפריקאנר בונד) והבורים.
ערים ספציפיות

בורגנים של בריסל
הבורגנים של פריז
הבורגנות של ז'נבה
Hanseaten
הערות שוליים

↑  Guido J. Deboeck Flemish DNA & Ancestry: History of Three Families Over Five ... 2007
 0972552677 "Those who lived outside the city could still become burghers but they would be "buiten-poorters" or outside burghers.23 The way to become a burgher was different from town to town and city to city; some cities required registration and ..."
↑  Mikuláš Teich, Dušan Kováč, Martin D. Brown Slovakia in History 1139494945 2011 Page 49 -"Proof of ownership of property in a given town – that is, purchase of a house or land or acquisition of the same by marriage to the daughter or widow of a burgher – was a significant condition for acceptance as a burgher. Usually two burghers ...
↑  Louis Simond Switzerland; Or, A Journal of a Tour and Residence in that Country 1822 "If a burgher was assassinated, all the others had a right to bring the supposed murderer to trial by judicial combat, assumere duellum; and the chronicle of 1288 adds a singular circumstance, Duellum fuit in Berne inter virum et mulierem, sed ..."
↑   Ulbe Bosma, Remco Raben Being "Dutch" in the Indies: A History of Creolization and Empire. 9971693739- 2008 "... abandoned the idea of equal rights because not all Christians could be labeled "Burgher". II someone were subject to a local head, they were obliged to perform corvee, but anyone categorized as a Burgher was exempt from this."
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4069722-8  HDS: 016379
בואינג E-3 סנטרי

בואינג E-3 סנטרי (אנגלית: Sentry, זקיף; ידוע גם בשם איוואקס או איווקס, AWACS, ראשי תיבות של Airborne Warning and Control System, מערכת התרעה ושליטה אווירית) הוא מטוס שליטה ובקרה אמריקאי המבוסס על מטוס בואינג 707. המטוס מאפשר מעקב אחרי תנאי מזג האוויר, ניהול שדה הקרב, זיהוי איומים ותיאום פעילויות אוויריות. סימן ההיכר שלו הוא אנטנת המכ"ם העגולה והרחבה המורכבת על חלקו העליון.
פיתוח ועיצוב

פיתוח המטוס החל כהצעה למכרז לפיתוח מחליף ל-EC-121 המטוס פותח על בסיס מטוס בואינג 707. על המטוס מותקנת צלחת המשמשת כיסוי לצלחת מכ"ם מסתובבת אשר שימשם את מטוס.
לאחר הזכייה במכרז ב-26 בינואר 1973 החל פיתוח בקנה מידה מלא של מערכות שליטה ובקרה. כדי לאפשר פיתוח נוסף של מערכות המטוס, בוצעו הזמנות לשלושה מטוסי טרום-ייצור, שהראשון שבהם ביצע את טיסת הבכורה שלו בפברואר 1975. ייצורו הופסק בשנת 1982, לאחר שיוצרו ממנו 68 יחידות.
ה-E-7 נועד להחליף את מטוסי ה-E-3, ה-RC-135 וה-E-8.
שירות

המטוסים הראשונים התחילו להגיע בשנים 1977-1978 ונקלטו בטייסת הבקרה האווירית המוטסת ה-965.
המטוס נמצא בשימוש על ידי צבאות ארצות הברית, צ'ילה, צרפת, ערב הסעודית ועל ידי נאט"ו.
מפעילים

ארצות הברית ארצות הברית - 31 מטוסים
בריטניה בריטניה - 7 מטוסים מתוכם שנים נגרסו, לאחר ששנים הוצא משירות כדי לשמש כחלפים, ושלושה נמכרו לצ'ילה
צרפת צרפת - 4 מטוסים
נאט"ו נאט"ו - 18 מטוסים מתוכם 3 יצאו משירות ואחד התרסק
ערב הסעודית ערב הסעודית - 5 מטוסים
צ'ילה צ'ילה - 3 מטוסים שנקנו מחיל האוויר המלכותי
הערות שוליים

↑  חה"א של ארה"ב יחליף את מטוסי ההתראה בדגם החדיש E-7 של בואינג, באתר Israel Defense, ‏2022-05-01
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7610920-3 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בני מיעוטים בפוליטיקה הישראלית

בני מיעוטים בישראל כיהנו במגוון תפקידים בפוליטיקה של ישראל.
הרשות המבצעת

ב-11 ממשלות כיהנו לאורך השנים 8 נציגים: ארבעה דרוזים וארבעה ערבים מוסלמים.
| ממשלה> ממשלת ישראל החמש עשרה | שם> ממשלת ישראל החמש עשרה | תפקיד> ממשלת ישראל החמש עשרה | תאריך> ממשלת ישראל החמש עשרה | סיעה> ממשלת ישראל החמש עשרה | דת> ממשלת ישראל החמש עשרה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 | עבד אל-עזיז זועבי | סגן שר הבריאות | מ-24/05/1971 עד 10/03/1974 | המערך | מוסלמי |
| 15 | ג'בר מועדי | סגן שר התקשורת | מ-27/10/1971 עד 10/03/1974 | קידמה ופיתוח | דרוזי |
ממשלת ישראל השש עשרה
| 16 | ג'בר מועדי | סגן שר התקשורת | מ-06/05/1974 עד 03/06/1974 | המערך | דרוזי |
| 17 | ג'בר מועדי | סגן שר התקשורת | מ-03/06/1974 עד 24/03/1975 | המערך | דרוזי |
| 17 | ג'בר מועדי | סגן שר החקלאות | מ-24/03/1975 עד 20/06/1977 | המערך | דרוזי |
ממשלת ישראל העשרים וחמש וממשלת ישראל העשרים ושש
| 25 | נואף מסאלחה | סגן שר הבריאות | מ-04/08/1992 עד 22/11/1995 | העבודה | מוסלמי |
| 25 | ווליד חאג' יחיא | סגן שר החקלאות | מ-04/08/1992 עד 22/11/1995 | מרצ | מוסלמי |
| 26 | נואף מסאלחה | סגן שר הבריאות | מ-22/11/1995 עד 18/06/1996 | העבודה | מוסלמי |
| 26 | ווליד חאג' יחיא | סגן שר החקלאות | מ-22/11/1995 עד 18/06/1996 | מרצ | מוסלמי |
| 26 | סאלח טריף | סגן שר הפנים | מ-27/11/1995 עד 18/06/1996 | העבודה | דרוזי |
ממשלת ישראל העשרים ושמונה
| 28 | נואף מסאלחה | סגן שר החוץ | מ-05/08/1999 עד 07/03/2001 | ישראל אחת | מוסלמי |
ממשלת ישראל העשרים ותשע
| 29 | סאלח טריף | שר בלי תיק | מ-07/03/2001 עד 29/01/2002 | ישראל אחת | דרוזי |
ממשלת ישראל השלושים
| 30 | מג'לי והבה | סגן שר החינוך, התרבות והספורט | מ-20/06/2005 עד 04/05/2006 | הליכוד | דרוזי |
| 30 | מג'לי והבה | סגן שר במשרד ראש הממשלה | מ-30/03/2005 עד 20/06/2005 | הליכוד | דרוזי |
ממשלת ישראל השלושים ואחת
| 31 | ראלב מג'אדלה | שר המדע, התרבות והספורט | מ-21/03/2007 עד 31/03/2009 | העבודה | מוסלמי |
| 31 | ראלב מג'אדלה | שר בלי תיק | מ-29/01/2007 עד 21/03/2007 | העבודה | מוסלמי |
| 31 | מג'לי והבה | סגן שר החוץ | מ-29/10/2007 עד 31/03/2009 | קדימה | דרוזי |
ממשלת ישראל השלושים ושתיים
| 32 | איוב קרא | סגן השר לפיתוח הנגב והגליל | מ-01/04/2009 עד 05/02/2013 | הליכוד | דרוזי |
ממשלת ישראל השלושים וארבע
| 34 | איוב קרא | סגן השר לשיתוף פעולה אזורי | מ-19/05/2015 עד 20/01/2017 | הליכוד | דרוזי |
| 34 | איוב קרא | שר במשרד ראש הממשלה | מ-23/01/2017 עד 29/05/2017 | הליכוד | דרוזי |
| 34 | איוב קרא | שר התקשורת | מ-29/05/2017 עד 26/06/2019 | הליכוד | דרוזי |
ממשלת ישראל השלושים וחמש
| 35 | פטין מולא | סגן שר במשרד ראש הממשלה | מ-17/05/2020 עד 13/06/2021 | הליכוד | דרוזי |
ממשלת ישראל השלושים ושש
| 36 | חמד עמאר | שר במשרד האוצר | מ-13/06/2021 | ישראל ביתנו | דרוזי |
| 36 | עיסאווי פריג' | שר לשיתוף פעולה אזורי | מ-13/06/2021 | מרצ | מוסלמי |
רשויות מקומיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

דרוזים ראשונים בתפקידים ציבוריים בישראל
בני מיעוטים בישראל
דרוזים בישראל
הדת הדרוזית
ערביי ישראל
בדואים בישראל
מוסלמים בישראל
צ'רקסים בישראל
בני מרשק

| --- | --- |

בני מהרשק במהלך מבצע חורב, 1949
 לידה:  1906 סמרגון, האימפריה הרוסית
 פטירה:  11 בינואר 1975 (בגיל 69 בערך) כ"ח בטבת תשל"ה ישראל
 תאריך עלייה:  1929
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  בני הפוליטרוק
 השתייכות:   פלמ"ח    צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1941–1948 (פלמ"ח)   1948 – 1973 צה"ל (במילואים)
 תפקידים בשירות
 קצין חינוך של הגדוד השלישי   קצין חינוך של הגדוד הרביעי   קצין חינוך של חטיבת הראל
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות     מלחמת סיני     מלחמת ששת הימים     מלחמת ההתשה     מלחמת יום הכיפורים
 הנצחה
 רחוב "מעלות בני" בירושלים
 
מעלות בני בהר ציון
בני מַרשַק (בעבר מהרשק; 1906 – 11 בינואר 1975, כ"ח בטבת תשל"ה) היה קצין חינוך והסברה בפלמ"ח שזכה לכינוי "פוליטרוק" והיה ממניחי היסודות לחיל החינוך והנוער.
קורות חייו > שנותיו המוקדמות

בנימין מהרשק נולד בשנת 1906 בעיר סמרגון שבמערב רוסיה (כיום בבלארוס). אביו כיהן כ"רב מטעם" בעיר. בהיותו נער נרצח אביו ביריות בביתו, לנגד עיניו, בעת פרעות פטליורה.
בגיל 17 השתתף בסמינר של הקיבוץ המאוחד בוורשה והושפע עמוקות ממפגשו עם יצחק טבנקין; בעקבות הכינוס החליט להכשיר את עצמו לעלייה והצטרף ל"קיבוץ חוצבי האבנים" שליד העיירה קלוסובה. שם התבלט בדבקותו האידאולוגית, בכושר הארגון שלו בתחום התרבותי והחברתי וביכולתו למשוך אל הקיבוץ חברים חדשים.
קורות חייו > עלייה ובשורות הפלמ"ח

באוקטובר 1929 עלה מרשק לארץ ישראל והתיישב בקיבוץ גבעת השלושה. ב-1941 היה בין ראשוני המתגייסים לפלמ"ח. הוא עבר קורס מ"כים וקורס מ"מים של הפלמ"ח, והפך לאחד מהאידאולוגים הבולטים בארגון. מרשק ביקש לחזק את רוח הגיסות בארגון במטרה להעמיק את מסירותם של המתגייסים ואת דבקותם בצדקת הדרך ובמשימה שהוטלה עליהם.
תחילה שימש מרשק כקצין חינוך של הגדוד השלישי ולאחר מכן של הגדוד הרביעי ושל חטיבת הראל, שעמהּ נלחם בקרבות על ירושלים. אחד הקרבות המפורסמים שבהם השתתף הוא קרב סן סימון, במהלכו נפגע מכדור בלסת, ולא יכול היה לדבר. מרשק היה גורם מרכזי בקרב וכאשר גילה כי הכוח מתכונן לסגת, ולמלכד את הפצועים קשה כדי שלא יינזקו מידי האויב לאחר הנסיגה. בשלב זה קרע מרשק את התחבושות מפיו ונשא נאום חוצב להבות על אודות עוז רוח ועמידה בלחצים, ובו בין היתר ציטוט מן הצבא האדום: "כשקר לך ויורד עליך גשם, גם לאויב קר ויורד עליו גשם". בהמשך מונה מרשק לקצין החינוך של הגדוד הרביעי של הפלמ"ח ועם הקמת צה"ל לקצין החינוך של חטיבת הראל.
קורות חייו > לאחר מלחמת העצמאות

בשנים הבאות נמנה מרשק עם הפלוגה המסייעת בגדוד 11 של חטיבה 9 והקפיד לצאת עם הגדוד לכל שירות מילואים ופעילות מבצעית החל מסוף שנות החמישים ועד לאחר מלחמת יום הכיפורים, כאשר כבר סבל ממחלת הסרטן. גם באותן שנים היה נוהג לאחר יום אימונים ארוך לאסוף את הפלוגה להרצאות שעסקו במורשת הקרב של צה"ל, בערכים המנחים אותו ובצדקת הדרך.
ב-1967, לאחר מלחמת ששת הימים, הצטרף מרשק, כמו רבים מאנשי הקיבוץ המאוחד, לתנועה למען ארץ ישראל השלמה וחתם על כרוז הקמתה.
מרשק הוסיף להתנדב למילואים במשך שנים רבות. בקיץ 1969, כאשר ישב הגדוד שלו במוצבי קוניטרה, התנדב מרשק להיות במוצב שסבל יותר מהאחרים מהטרדות אש סוריות, ואהב לישון בתעלות עם החיילים הצעירים. במלחמת יום הכיפורים כבר היה חולה; קולו בגד בו והוא עבר ללחישה, אך הוא הוסיף לעסוק בפעילותו החינוכית בצבא. זמן קצר לאחר המלחמה, בעת סיור במובלעת הסורית עמד מרשק גלוי ונורה לעברו ממרחק רב צרור כדורים. כמה קליעים פגעו בו אך נבלמו בשכפ"ץ שלבש.
בני מרשק נפטר בשנת 1975 ונטמן בבית הקברות גבעת השלושה.
בנו, יואל מרשק, הוא לשעבר מרכז אגף משימות בתנועה הקיבוצית וחבר במטה הסוציאל-דמוקרטי. נכדתו יעל אנדורן היא אשת עסקים שכיהנה כמנהלת הכללית של משרד האוצר בשנים 2015-2013.
על שמו של מרשק נקרא שביל הולכי הרגל שעולה מכיוון גיא בן הינום אל הר ציון. הבחירה להנציח אותו בנקודה זו קשורה להשתתפותו בקרב על ההר, שעד למלחמת ששת הימים היווה את הנקודה הקרובה ביותר אל העיר העתיקה בה החזיקה ישראל. דמותו נזכרת בכמה יצירות ספרותיות המתארות את מלחמת העצמאות ובהן בספר תש"ח מאת יורם קניוק; קניוק מתייחס לדמותו בביקורתיות ומכנה אותו "הפוליטרוק" ו"המטורף המתוק", שהיה צועק "שנקים לו כבר את המדינה".
לקריאה נוספת

שלמה שבא, בני רץ: חייו וקורותיו של בנימין מרשק , תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"א 1981.
שלמה שבא, בני של הפלמח (הרישומים: יוחנן בן יעקב), תל אביב: הקיבוץ המאוחד (סדרת לוחמים על שם יגאל אלון), תשמ"ג 1983. (עיבוד וקיצור על ידי המחבר של הספר "בני רץ")
ילקוט הכזבים / שמעו ורשמו: דן בן אמוץ וחיים חפר; העיר וצייר: דני קרמן, מהדורה מחודשת, מוערת ומצוירת, אור יהודה: אריה ניר, דביר, תש"ע 2009, עמ' 36.
הערות שוליים

↑  ד. דיוקנאי, ראשים בישראל: בני מרשק, או: הפוליטרוק – הלוחם בהרי ירושלים, מעריב, 11 ביוני 1954.
↑  "התנועה למען א"י השלמה" מסבירה מטרותיה: אי־נסיגה מהשטחים המשוחררים והתיישבות באזורי יהודה והשומרון, דבר, 25 בספטמבר 1967.
↑  רחוב "מעלות בני" באתר עיריית ירושלים.
↑  יורם קניוק, תש"ח, פרק 1, עמ' 18-16; פרק 6, עמ' 58; פרק 7, עמ' 60; פרק 9, עמ' 85-84; פרק 12, עמ' 120; פרק 14, עמ' 136; פרק 16, עמ' 148-145; פרק 21, עמ' 179.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007525237805171  GND: 119184028  ISNI: 0000 0000 7859 8226  LCCN: n84042983  VIAF: 308283038   WorldCat (עם VIAF): 308283038