stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חנוך סמית
מפרסומיו

חנוך סמית /הרשות לתכנון כוח אדם, מחקר כח אדם - הרופאים בישראל, תכונות כיום ותחזיות עד 1970, ירושלים, משרד העבודה - הרשות לתכנון כח אדם, 1964.
חנוך סמית, ניתוח תוצאות הבחירות לכנסת הששית (תדפיס מתוך "הארץ", 27, 29,28 לנובמבר 1965), ירושלים, האוניברסיטה העברית, הפקולטה למדעי החברה, החוג למדע המדינה, 1967.
חנוך סמית, הכל על הבחירות בישראל (איורים: יהושע ג'קסון [ג'קי]), תל אביב, הוצאת עדי/מהדורת ידיעות אחרונות, 1969.
הערות שוליים

↑  החזאי של יום הבחירות, מעריב, 24 בספטמבר 1965
↑  חנוך סמית, הכל על הבחירות בישראל (איורים: יהושע ג'קסון [ג'קי]), תל אביב, הוצאת עדי/מהדורת ידיעות אחרונות, 1969.
↑  אמנון מרנדה, חברים נפרדים מהסוקר של המדינה, באתר ynet, 28 בספטמבר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305848405171  ISNI: 0000 0000 6906 2518  VIAF: 97452668   WorldCat (עם VIAF): 97452668
חנוך סער

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1956 (בן 67) יד אליהו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
חנוך סער ביריד הספרים הבינלאומי בירושלים, 2015
חנוך סער (נולד ב-28 בספטמבר 1956) הוא המנהל והבעלים של הוצאת הספרים "סער".
ביוגרפיה

חנוך סער נולד וגדל בשכונת יד אליהו בתל אביב. סיפוריו על הווי השכונה בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, בעיקר באזור שסביב בית הספר "רוקח" בו למד – מתפרסמים מדי פעם בעמוד הפייסבוק שלו.
היום, תושב רמת השרון. אביו אברהם, נולד בישראל למשפחה שעלתה ארצה מפולין, היה לוחם אצ"ל, ישב בכלא הבריטי בארץ ובאפריקה. אימו שורה, שנולדה באוקראינה, עלתה לישראל בספינת מעפילים בתום מלחמת העולם השנייה, לאחר שהצליחה להימלט מהנאצים. לסער אחות הגדולה ממנו, ברכה הלפרין. הוא אב לשלושה ילדים.
בגיל שלוש-עשרה הופיע במשך שנה בתיאטרון "הבימה" בהצגה "שש נפשות מחפשות מחבר" בבימויו של יוסי יזרעאלי. למד בתיכון "אורט סינגאלובסקי". את שירותו בצה"ל החל ב־1975 בקורס טיס, ומשם עבר לגדוד 890 בחטיבת הצנחנים. לאחר שסיים קורס קציני חי"ר שירת כמפקד מחלקה ועשה שנת קבע. במילואים שירת כמפקד מחלקה ביחידת חיל רגלים, השתתף במלחמת לבנון הראשונה וסיים לשרת במילואים בגיל 45 בדרגת סרן.
הוצאת הספרים סער

הכותר הראשון שערך ופרסם (בשיתוף עם תמיר הן) היה במרץ 1976- עלון הפלוגה של גדוד הצנחנים 890.
הכותר יצא לאור עם סיום 14 חודשי המסלול המפרך. בעלון נכתב על סער: "שלא הסתובב אף רגע ללא עט + מכתבים. 'שדכן התכתבויות מחלקתי' שפיזר לכל דורש (והיו דורשים) מכתבים שקיבל בעקבות פרסום שמו בעיתון או ברדיו."
בתקופת שירותו הצבאי כתב שירים, קיבץ אותם בספר ופרסם אותו בהוצאת ספרים מוכרת. כיוון שלא היה מרוצה מהשירות שקיבל ככותב, החליט להקים לאחר שחרורו מהשירות הצבאי הוצאת ספרים (1979). מאז יצאו לאור בהוצאת "סער" למעלה מ-3,000 כותרים למבוגרים ולילדים.[דרוש מקור]
לאחר טיול בהודו החליט להוציא לאור אלבום צילומים בשם "הודו – קליק ישראלי", ולשם כך אסף ובחר צילומים של יותר מחמישים צלמים ישראליים שטיילו בהודו לאורכה ולרוחבה. לכל צילום התאים אגדת עם, פתגם הודי, או הסבר על מנהגים, אמונות ודתות בהודו.
ביום השלושים לרצח יצחק רבין הוציא לאור ספר בשם "שלום חבר – נפרדים מרבין בכיכר". בספר מופיעים צילומים שצילם סער בכיכר מלכי ישראל, שהייתה מאז לכיכר רבין, כפי שנראתה בשבוע האבל לאחר הירצחו של ראש הממשלה.
בהוצאת סער יצאו לאור תרגומי ספריהם של מי שהיו נשיאי ארצות הברית, ביל קלינטון וג'ימי קרטר וגם "ברגר קינג: בנייתה של אימפריה" – ספרו של ג'יימס מקלאמור, אחד משני מייסדי רשת "ברגר קינג". כמו כן ראו אור בהוצאת סער הספרים "לחשוב כמו וודי אלן" ו"לחשוב כמו ג'רי סיינפלד", ספרה של הקומיקאית וופי גולדברג, ספר סיפורים קצרים של חתן פרס נובל לספרות, הסופר ההודי רבינדראנאת טאגור, "היא – סיפורים מאחורי הסארי", וספרים של כריסטופר הארט, מבכירי המאיירים של וולט דיסני.
בין ספרי השירה הרבים שראו אור בהוצאת סער, נכללים ספרי השירה המתורגמים של ויקטור הוגו ושל חתן פרס נובל לספרות ארנסט המינגוויי.
לקריאה נוספת

בילי בסרגליק, "שבוע הספר העברי – המו"ל", קול ברמה – העיתון של רמת השרון והסביבה, 7 ביוני 2013 עמ' 38.
הערות שוליים

↑  עלון הפלוגה ג', נבחרת מחלקה 3, מחזור פברואר 1975 גדוד 890, עמוד  80
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298335105171  LCCN: nr92015764  VIAF: 9707551   WorldCat (עם VIAF): 9707551
זורק הדיסקוס

העתק רומי שגוי של הפסל המוצג במוזיאון הבריטי. הראש אינו בכיוון הנכון כמו גם העמידה שאינה מדויקת
זורק הדיסקוס (ביוונית: Δισκοβόλος του Μύρωνα) הוא פסל יווני מהתקופה הקלאסית, שנוצר בין השנים 425–485 לפנה"ס על ידי מירון. פסל הברונזה המקורי אבד, אך מספר העתקי שיש רומיים נמצאו. הפסל מציג אתלט יווני המשתתף בתחרות זריקת דיסקוס שהייתה מקובלת מאוד במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה.
גובה הפסל 1.55 מטרים. פני השטח החלקים מעניקים לפסל אופי מאופק ומרוחק. תחושת התנועה נוצרת על ידי התנוחה הסיבובית בה נמצא הפסל - הפסל בחר תנועה זורמת היוצרת מעגל (צורה גאומטרית המסמלת שלמות), וכך יצר התאמה מושלמת בין תנועת הגוף של האתלט לבין צורתו של הדיסקוס, אותו הוא זורק. התנועה המתוארת בפסל אינה אפשרית במציאות. הדינמיות של הפסל, ומשחקי האור והצל שבו, מוסיפים לתחושת התנועה שבפסל.
תחרויות הספורט ביוון נערכו בהקשר דתי והספורטאים היווניים באותה העת התאמנו והתחרו בעירום, דבר שבעקבותיו גם התפתחה תרבות של פיתוח הגוף. הרקע לפסל זה, המציג ספורטאי עירום הוא למעשה גם דתי וגם חברתי – תרבותי. הפסל מציג דמות אידיאלית של האדם במלוא הדרו אל מול הטבע והאלים. הפסל מסמל את תום התקופה הארכאית באמנות היוונית וראשית תקופת הפריחה הקלאסית אשר התאפיינה בשלמות הרמונית, שאיפה ליופי מושלם ואידיאליזציה של האדם. התנוחה בה פוסל האתלט אינה הפוזה הטובה והנוחה ביותר כדי לזרוק דיסקוס והייתה זו החלטת הפסל לעוות מעט את התנוחה על מנת ליצור אידיאליזציה של שאר ההיבטים.
פסלו המקורי של מירון מעולם לא נמצא, ואנו יודעים עליו הודות לסופרי התקופה. הרומאי פליניוס הזקן למשל, כותב על עבודותיו של מירון, והוא מזכיר בנוסף לזורק הדיסקוס פסלים נוספים שלא שרדו, כמו "פסל פרה" ו"פסל האצן לאדאס".
ההעתק הרומי נמצא באיטליה רק בשנת 1781. במהלך המאה ה-19, הפסל נשמר בקפידה במוזיאון קטן והוכנו ממנו כמה העתקים נוספים אך חלקם נעשו בחוסר דיוק. כמו כן נמצאו לו גם כמה העתקים נוספים עוד מהתקופה הרומית שגם ביניהם העתקים בלתי מדויקים. הפסל זכה לפרסום רב והפך עם השנים לסמל של שלמות האדם אך הפסל האחד שנחשב להעתק המושלם של פסלו המקורי של מירון נמצא במוזיאון הלאומי של רומא. העתקים עתיקים נוספים נמצאים במוזיאון הבריטי ובמוזיאון הוותיקן.
בשנת 1937 רצה אדולף היטלר לרכוש לעצמו את הפסל הרומי. גליאצו צ'אנו שר החוץ האיטלקי במשטרו של בניטו מוסוליני הסכים בסוף למכור אותו להיטלר תמורת 5 מיליון לירות איטלקיות בשנת 1938, זאת למרות התנגדויות רבות באיטליה, בין השאר של שר החינוך האיטלקי ג'וזפה בוטאי. הפסל הוחזר לרומא בשנת 1948.
ראו גם

זריקת דיסקוס
המשחקים האולימפיים ביוון העתיקה והספורט ביוון העתיקה
העברה סינפטית

הסינפסה מאפשרת מעבר של אותות מתאי עצב במערכת העצבים אל תאי המטרה שלהם.
העברה סינפטית (Neurotransmission – בתרגום חופשי: תִּמְסֹרֶת-עצבית) היא התהליך שבאמצעותו תאי העצב במערכת העצבים מתקשרים זה עם זה, או עם תאים אחרים. זהו תהליך כימי מורכב של הפרשת מוליך עצבי על ידי תא אחד, וקליטתו על ידי התא השני, ליצירת המסר המועבר ביניהם. העברה סינפטית מהווה חלק בלתי נפרד מאופן עיבוד המידע של מערכת העצבים.
תפקיד

| מרכיביו של תא עצב טיפוסי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |  דנדריט גוף התא תלולית האקסון אקסון (סיב עצבי) גרעין התא מרווח ראנוויה מחבר אקסון תא שוואן מעטפת מיאלין  |  |  |  |  |  |  |  |

תאי העצב במוח מסוגלים ליצור פעילות חשמלית בצורת דחף עצבי, המכונה גם "פוטנציאל פעולה". 
הדחף העצבי הוא פעימת שינוי במתח החשמלי על-פני קרום התא, אשר המשרעת שלה היא כ-100 מיליוולט, ומשכה כ-2 מילישניות. פעימה זו מתקדמת לאורך האקסון של תא העצב, המכונה גם "סיב עצבי". הדחף העצבי תורם לתקשורת של מערכת העצבים בכך שהוא מאפשר שליחה של אותות למרחקים ארוכים כמו קצות הגפיים. אותות אלו משודרים מתא העצב לתאים שאליהם הוא מקושר.
ההסתעפויות של האקסון מאפשרות לו ליצור מגע עם תאי מטרה רבים, אך לא קיים מגע פיזי וישיר בין קצוות האקסון לבין תאי המטרה שלו. המרווח הצר שקיים בין קצוות האקסון לתאי המטרה מכונה סינפסה או "מרווח סינפטי". סינפסות יכולות להיות חשמליות או כימיות. במערכת העצבים של יונקים הרוב המוחלט של הקשרים בין תאי עצב ובין תאי עצב לתאי השריר נעשה באמצעות סינפסות כימיות, ותהליך העברת המסר בסינפסות אלה מתואר בקטע הבא.
מכיוון שאין רציפות מבנית בין תא העצב לתא המטרה, נוצר מצב שבו הולכה חשמלית אינה אפשרית במרבית המקרים. עבור מקרים אלו יש צורך בהעברה כימית של הגירוי. 
במסגרת תהליך ההעברה הסינפטית האותות החשמלים המגיעים לאקסון מגוף התא מתורגמים לאותות כימיים המועברים לתא המטרה דרך הסינפסה.
ההעברה של האותות הכימיים מתבצעת על ידי שחרור מוליכים עצביים, המכונים גם "נוירוטרנסמיטרים", אל המרווח הסינפטי וקליטתם בתא המטרה.
כאשר תא המטרה הוא תא עצב אחר האותות נקלטים על ידי הדנדריט שלו. אם עוצמת הגירוי שנקלט עולה על סף מסוים יתפתח דחף עצבי בתא המטרה.
שלבי התהליך

ההעברה הסינפטית היא תהליך רב שלבי. במהלך תהליך זה המוליכים העצביים מופקים ומאוחסנים באקסון עד שמגיע דחף עצבי הגורם לשחרור שלהם בסינפסה. הם נמצאים בסינפסה במשך זמן קצר המאפשר להם ליצור מגע עם תא המטרה ולאחר מכן הם מוסרים ממנה בדרכים שונות.
שלבי התהליך > הכנת המוליכים העצביים

השלב הראשון של ההעברה הסינפטית הוא היצור והאריזה של המוליכים העצביים. המוליכים העצביים הם מולקולות קטנות שמשמשות להעברת המסר ומאפשרות בכך את התקשורת. ידועים היום למעלה מ – 20 מוליכים עצביים שונים, וכל תא עצב מתמחה בייצור ואריזה של מוליך אחד (או שניים לכל היותר במקרים מסוימים). היצור של המוליכים העצביים נשלט על ידי אנזימים, המיוצרים בגוף התא ומובלים באופן פעיל לקצה האקסון (הטרמינל). ברוב המקרים המוליכים מאוחסנים בשלפוחית סינפטית, אשר נמצאות בקצה האקסון של תא העצב.
נעות לעבר הממברנה הקדם-סינפטית, עוגנות שם וממתינות ל'פקודה'.
כל שלפוחית מכילה כעשרות אלפי מולקולות של המוליך העצבי.
שלבי התהליך > שחרור המוליכים העצביים

בשלב זה המוליך העצבי משוחרר מקצוות האקסונים הקדם סינפטיים.
תהליך זה הוא שכלול של תהליך האקסוציטוזה (פליטה תאית) הקיים בתאים מפרישים רבים, אבל במקרה של תאי עצב הוא מצטיין במהירות רבה ורמת דיוק גבוהה. הפרשת המוליכים העצביים לעבר המרווח הסינפטי מתחילה כאשר מגיע פטנציאל פעולה במורד האקסון אל הקצה בו מתרחש התהליך. חולפת פחות מאלפית שנייה בין הופעת הדחף העצבי בקצה האקסון לבין שחרור המוליך העצבי.
בתגובה לדחף העצבי נפתחות תעלות סידן תלויות מתח הקבועות בקרום התא באזור הטרמינל ומאפשרות כניסה של יוני סידן (+Ca2).
יוני הסידן יוצרים אינטראקציה עם חלבוני העגינה (docking proteins), המובילה לאיחוי של חלק מהשלפוחיות הסינפטיות עם הממברנה הקדם-סינפטית. עם האיחוי נפתח פנים השלפוחיות אל הנוזל החוץ-תאי ומאפשר למוליך העצבי שבהן להשתחרר למרווח הסינפטי.
מספר השלפוחיות המשתחררות הוא מספר אקראי המשתנה מפעם לפעם בהתאם לאירועים שקדמו לכל אירוע של שחרור. בנוסף, יש הבדלים גדולים בין סינפסות שונות במספר השלפוחיות המשתחררות. בסינפסה בין תא העצב לשריר גורם כל פוטנציאל פעולה לשחרור של כ-200 שלפוחיות בממוצע בכל פעם. לעומת זאת, רוב הסינפסות במערכת העצבים המרכזית קטנות, מספר השלפוחיות האגורות בהן קטן, ולא כל פוטנציאל פעולה מצליח לשחרר אפילו שלפוחית אחת. בסינפסות אלו אנחנו מדברים על סיכוי לשחרור של שלפוחית בודדת שהוא קטן מ-1.
ריכוז יוני הסידן בטרמינל משפיעה על הסיכוי לשחרור של שלפוחיות המוליך העצבי:  
ככל שריכוז יוני סידן גבוה יותר, כך מתאחות יותר שלפוחיות עם הממברנה הקדם-סינפטית והסיכוי לשחרור עולה. הדבר יתבטא בשחרור של מספר גבוה יותר של שלפוחיות של המוליך העצבי בעקבות הדחף העצבי בסינפסה בין עצב לשריר, או בעליה בסיכוי לשחרור בסינפסה מרכזית. התהליך של השינויים במספר השלפוחיות המשתחררות עם כל דחף עצבי המגיע לטרמינל נקרא באנגלית short-term synaptic plasticity.
כשהמוליך העצבי משתחרר למרווח הסינפטי הוא פועל על תא המטרה שנמצא בעברה השני של הסינפסה. זהו השלב הבא בתהליך ההעברה הסינפטית.
שלבי התהליך > קליטת המוליכים העצביים

כאמור, המוליכים העצביים משוחררים למרווח הסינפטי כדי לשמש כאותות כימיים בתהליך התקשורת של מערכת העצבים.
על מנת שאות כלשהו יהיה משמעותי לתא המטרה ההבתר-סינפטי, עליו לזהות אותו. הזיהוי של האותות נעשה לרוב על ידי מולקולות חלבוניות המצויות בקרום התא. מולקולות אלו מכונות קולטנים והן יכולות לחוש את השינויים החלים בסביבה החיצונית של התא.
כל קולטן נקשר למולקולות של חומרים מסוימים בלבד, כפי שמנעול יפתח רק באמצעות המפתח המתאים לו. כל שאר החומרים לא יצליחו להתקשר לקולטן. 
בהתאם לכך, המוליכים העצביים יוכלו להשפיע על תא המטרה רק אם הממברנה שלו מכילה קולטנים המסוגלים לחוש בנוכחותם.
ישנם מוליכים עצביים אשר יכולים להתקשר למספר קולטנים (כמו מפתח "מסטר" שיכול לפתוח מספר דלתות) ולעומתם יש מוליכים עצביים המתקשרים לקולטן אחד בלבד.
קליטת המוליכים העצביים בממברנה הבתר-סינפטית מאפשרת את העברת האות העצבי.
לאחר השחרור של המוליכים העצביים למרווח הסינפטי המולקולות שלהם מגיעות לתא המטרה, נקשרות לקולטנים הבתר-סינפטיים שלו וגורמות לתעלות סידן מסוימות להיפתח. הן יכולות לעשות זאת בדרך ישירה או עקיפה.
הפתיחה של תעלות הסידן בדנדריט של התא הבתר-סינפטי יכולות לגרום לפוטנציאל בתר-סינפטי מעורר או מעכב.
על מנת שתתרחש ההפעלה של תא המטרה כמות הנוירוטרזמיטר שמשתחררת מהתא הקדם סינפטי צריכה להספיק להבאת המתח החשמלי של התא הקולט לערך הסף שלו. ערך הסף של כל תא מושפע ממתח המנוחה שלו.
אם המתח החשמלי יהיה נמוך מערך הסף תא המטרה לא יופעל.
מסיבה זו פעילות חשמלית בתא עצב אשר אינה מתפתחת לדחף עצבי לא מפיקה אותות פלט העוברים לתאים אחרים.
השפעתם של המוליכים העצביים יכולה להתמקד בתא המטרה הבתר-סינפטי משום ששם ריכוזם הוא הגבוה ביותר. תהליך הפעפוע גורם לדלול של המוליך העצבי שהופרש. תהליך זה מתעצם ככל שהמרחק מהסינפסה גדל, כך שריכוזו של המוליך העצבי מחוץ לסינפסה שואף לאפס. באופן זה המוליך העצבי שהופרש לסינפסה מסוימת לא יצליח להשפיע על סינפסות שכנות.
במקביל, הגירוי של קולטנים עצמיים (autoreceptor) בכפתורי הטרמינלים של האקסון מווסת את הסינתזה והשחרור של המוליך העצבי.
שלבי התהליך > חזרה למצב מנוחה

פתיחת התעלות של יוני הנתרן בתא הבתר-סינפטי גורמת לשינוי במתח החשמלי של הקרום וליצירת הדחף העצבי. כדי שהאות העצבי שמופק בתא המטרה יהיה חד וברור, על השינוי במתח להיות קצר מועד ולהסתיים בצורה ברורה.
בהתאם לכך, ההשפעה של המוליכים העצביים מתרחשת במשך זמן קצר בלבד, שלאחריו הם מוסרים מהמרווח הסינפטי. 
ההסרה המהירה של המוליכים העצביים מהמרווח הסינפטי מאפשרת העברה מדויקת של האות הקדם סינפטי לתא המטרה.
למוליכים עצביים שונים יש מנגנוני סילוק שונים.
המוליכים העצביים נהרסים על ידי אנזימים, או שהם עוברים ספיגה חוזרת בידי חלבון נשא המחזיר אותם לתוך תא העצב הקדם-סינפטי.
הספיגה החוזרת מאפשרת גם להפסיק את האות במהירות הנדרשת וגם למחזר את המולקולות של המוליך העצבי בטרמינל.
בדרך כלל הטרמינל הקדם-סנפטי מייצר ומאחסן כמות מספיקה של מוליך עצבי כדי שיהיה מוכן לפעולה. גירוי חוזר של תא העצב מפחית את כמות השלפוחיות, אך הן מתחדשות במהרה.
על פי רוב תהליכי החזרה למצב מנוחה לאחר ההעברה הסינפטית אורכים שניות עד דקות.
תאי עצב נבדלים ביכולת שלהם לעמוד בקצב מתגבר של קבלת אותות.
היבטים רפואיים

רוב התרופות שמשפיעות על ההתנהגות עושות זאת באמצעות השפעה על תהליך ההעברה המתרחש בסינפסה.
קיימות תרופות רבות המשפיעות בדרך זו על מערכת העצבים. אפשר להבדיל ביניהן על פי קריטריונים שונים.
היבטים רפואיים > ההשפעה על פעולת המוליך העצבי

הגיוון העצום של המוליכים העצביים מאפשר לייצר תרופות המשפיעות על פעולתו של המוליך העצבי בסינפסה. 
תרופות יכולות להגביר או להחליש את הפעולה של המולך העצבי על התא הבתר-סינפטי.
אגוניסט (AGO) – סוג של תרופה הגורמת לשפעול הפעולה של המוליך העצבי המסוים על התא הבתר-סינפטי.
אנטגוניסט (ANT) – סוג של תרופה שמתנגד או מעכב את הפעולה של המוליך העצבי המסוים על התא הבתר-סינפטי.
היבטים רפואיים > השפעה על שלבים שונים של ההעברה הסינפטית

כאמור, ההעברה הסינפטית היא תהליך רב שלבי. אפשר למקד את השפעת התרופה על כל אחד מהשלבים הללו ולקבוע האם היא תפעל כאגוניסט מסייע או כאנטגוניסט מפריע.
היבטים רפואיים > השפעה על שלבים שונים של ההעברה הסינפטית > השפעה על הכנת המוליכים העצביים

בשלב הראשון של ההעברה הסינפטית המוליכים העצביים מסונתזים מתוך הרכיבים שלהם.
ישנם מקרים שבהם מתן אספקה של רכיב של מוליך עצבי מגביר את קצב היצור והשחרור שלו. במקרים אלו הרכיב משמש כאגוניסט.
הסינתזה של המוליכים העצביים נשלטת על ידי אנזימים. כתוצאה מכך, תרופה שמשביתה את אחד האנזימים מונעת את היצור של המולך העצבי. תרופה זו תשמש כאנטגוניסט.
היבטים רפואיים > השפעה על שלבים שונים של ההעברה הסינפטית > השפעה על אחסון ושחרור המוליכים העצביים

לאחר שהמוליכים העצביים מסונתזים מאוחסנים בשלפוחיות הסינפטיות, אשר מובילות אותם לממברנה הקדם-סינפטית שממנה הם יכולים להשתחרר לסינפסה.
ישנן תרופות החוסמות את הנשאים האחראיים להכנסת המוליך העצבי לשלפוחית הסינפטית ומונעים מהן להתמלא. אלו תרופות אנטגוניסטיות משום שכשהשלפוחיות הריקות יגיעו לממברנה לא ישתחרר מהן שום דבר.
השחרור של המוליך העצבי מכפתורי הטרמינל של האקסון אל תוך הסינפסה מתרחש בעקבות פעולתו של חלבון אשר גורם לשלפוחית הסינפטית להתמזג עם הממברנה הקדם-סנפטית. ישנן תרופות היכולות לחסום או לעורר את הפעולה של חלבונים אלו.
היבטים רפואיים > השפעה על שלבים שונים של ההעברה הסינפטית > השפעה על קולטנים

בתהליך ההעברה הסינפטית חלק מהמולקולות של המוליך העצבי נקשרות למולקולות של הקולטנים בממברנה של התא הבתר-סינפטי.
הקולטנים הקדם-סינפטיים והבתר-סינפטיים הם אזורי הפעולה החשובים והמורכבים ביותר עבור תרופות המיועדות למערכת העצבים. ההשפעה של תרופות מסוג זה תלויה במספר גורמים: היכן נמצא הקולטן, מהן תכונותיו והאם המולקולות גורמות להפעלה או חסימה שלו.
בתהליך ההעברה הסינפטית האותות הכימיים מועברים על ידי המולקולות של המוליך העצבי כאשר הן יוצרות מגע עם הקולטנים של התא הבתר-סינפטי. הקולטן יכול להתחבר לכל חומר בתנאי שהמולקולות שלו תואמות את המבנה של המולקולות של הקולטן המדובר.
תרופה הנקשרת לקולטנים הבתר-סינפטיים יכולה להיות בעלת השפעה אגוניסטית אם המולקולות שלה מחקות את פעולת המוליך העצבי ומובילות לפתיחה של תעלות היונים.
ברגע שמולקולה של חומר מסוים נקשרת לקולטן היא חוסמת את הדרך ממולקולות אחרות. בהתאם לכך, תרופה יכולה להיות גם בעלת השפעה אנטגוניסטית, כאשר המולקולות שלה מתחברות לקולטנים בלי לפתוח את תעלות היונים, תוך מניעת הגישה של המולקולות של המוליך העצבי אליהם.
קולטנים עצמיים בממברנה הקדם-סינפטית מווסתים את כמות המוליך העצבי שישתחרר למרווח הסינפטי. תרופות שהמולקולות שלהן מגרות את הקולטנים העצמיים מובילות להפחתת בכמות של המוליך העצבי שמשוחרר ועל כן יש להן השפעה אנטגוניסטית. לעומת זאת, תרופות שהמולקולות שלהן חוסמות את הקולטנים העצמיים מגבירות את הכמות של המוליך העצבי שמשוחררת ומשמשות כאגוניסט.
היבטים רפואיים > השפעה על שלבים שונים של ההעברה הסינפטית > השפעה על הסרה של המוליכים העצביים

כאמור, בתום תהליך ההעברה הסינפטית המוליך העצבי מנוטרל או מסולק במהרה מהסינפסה.
תרופות יכולות ליצור השפעה אגוניסטית על ידי חסימה של תהליך הספיגה החוזרת או פעולת האנזימים שמפרקים את המוליך העצבי. פעולה זו מאריכה את משך הזמן שבו המולקולות של המוליך העצבי נמצאות במרווח הסינפטי ויכולות להתקשר לקולטנים של תא המטרה.
ראו גם

תעלת יונים
תעלת יונים ממותגת מתח
הערות שוליים

1 2 3 4 5  שרה דרויאן (1999). עקרונות אבולוציוניים בהתפתחות החשיבה. רעננה: רמות.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  רמי רחמימוב (2004). מהפכת המוח: תקשורת, מחלות נפש וסמים. רעננה: מכון ון ליר בירושלים הקיבוץ המאוחד.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Mark R. Rosenzweig, Arnold L. Leiman, S. Marc Breedlove (1999). Biological psychology: an introduction to behavioral, cognitive, and clinical neuroscience. 2nd ed. Sunderland, Massachusetts: Sinauer Associates.
| תפקוד מערכת העצבים והמוח |
| --- | --- | --- |
| תקשורת במערכת העצבים | תא עצב • דחף עצבי • סינפסה • מוליך עצבי • העברה סינפטית • רשת עצבית • הפלסטיות של מערכת העצבים • אפנון עצבי |  |
| מערכות תפקודיות | מערכות חישה • המערכת המוטורית • המערכת הלימבית • מערכת החיזוק • המערכת הנוירואנדוקרינית |  |
| תפקודים קוגניטיביים | תפיסה • זיכרון • קשב • תפקודים ניהוליים |  |
| בדיקות למדידת תפקודים עצביים | EEG - אלקטרואנצפלוגרם • NCT - בדיקת מוליכות עצבית • fMRI - דימות תהודה מגנטית תפקודי • MEG - מגנטואנצפלוגרפיה • PET - טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565629305171  LCCN: sh85091095  NKC: ph250754 
A - תא עצב משדר (קדם-סינפטי)
B - תא עצב קולט (בתר-סינפטי)
1. מיטוכונדריון 
2. שלפוחית סינפטית המכילה מוליכים עצביים 
3. קולטן עצמי
4. מרווח סינפטי דרכו מפעפע מוליך עצבי
5. קולטנים בתר-סינפטיים המופעלים על ידי המוליך העצבי
6. תעלת סידן
7. מוליכים עצביים נפלטים למרווח הסינפטי באקסוציטוזה
8. משאבה לספיגה חוזרת של מוליך עצבי
מערכת העצבים שולטת על תנועת הגוף באמצעות תקשורת בין תאי עצב למערכת השרירים. שליחת האותות הגורמים לעכבה או שפעול של השרירים מתבצעת בתהליך של העברה סינפטית. מקראה: 
1 - אקסון. 
2 - צומת עצב-שריר. 
3 - סיב שריר. 
4 - סיבוני שריר (Myofibrils).
סינפסה בין תא עצב לתאי שריר.
שחרור של מוליך עצבי בסינפסה
תהליך הספיגה החוזרת בסינפסה שבין שני תאי עצב.
חזקיה בן רבי חייא

ערך זה עוסק באמורא ארץ-ישראלי בדור הראשון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 מקום קבורה:  טבריה (זיהוי עממי מהמאה ה-13)
 מקום פעילות:  ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  ראשון לאמוראים סוף תקופת התנאים ותחילת תקופת האמוראים
 השתייכות:  אמוראי ארץ ישראל 
 רבותיו:  רבי יהודה הנשיא, אביו - רבי חייא, רב יצחק, רב כהנא (הראשון)
 תלמידיו:  רבי יוחנן
 בני דורו:  אחיו - יהודה בריה דרבי חייא, רבי ינאי, בר קפרא
 אב:  רבי חייא
 אם:  יהודית
 
חזקיה היה אמורא בתקופת המעבר בין התנאים לאמוראים, בנם של רבי חייא ויהודית, ותאומו של יהודה.
חייו ומעמדו

חזקיה היה  בנם של רבי חייא ויהודית, ותאומו של יהודה בריה דרבי חייא.
היה רבו של רבי יוחנן, והוא סתם "חזקיה" המוזכר בתלמוד פעמים רבות.
לדעת רש"י ותוספות הוא נחשב גם לתנא.
על חבריו נמנו רבי ינאי שהיה קשיש ממנו, בר קפרא, רב כהנא (הראשון), ורבי יהושע בן לוי.
על תלמידיו הגדולים נמנה רבי יוחנן, וכל זמן שהוא היה קיים, לא מונה רבי יוחנן לראש ישיבה, מפאת כבוד רבו.
בית מדרשו היה בטבריה ומסופר כי הוא קרא את המגילה בטבריה גם בי"ד באדר וגם בט"ו באדר, מכיוון שהסתפק האם עיר מוקפת חומה היא עיר שמוגנת מארבעת צדדיה, ואם כן גם עיר כזו שיש את הכנרת בשפתה נחשבת לעיר מוקפת, או שמא הגדר של חומה הוא שהעיר מכוסה מכל ארבעת צדדיה ולא ניתן לרגל בה מבחוץ.
תורתו

אומר להם הקב"ה: מכם יבאו ויעידו בהן בישראל שקיימו את התורה כולה. יבא נמרוד ויעיד באברהם שלא עבד עבודת כוכבים, יבא לבן ויעיד ביעקב שלא נחשד על הגזל, תבא אשת פוטיפרע ותעיד ביוסף שלא נחשד על העבירה, יבא נבוכדנצר ויעיד בחנניה, מישאל ועזריה שלא השתחוו לצלם, יבא דריווש ויעיד בדניאל שלא ביטל את התפלה, יבא בלדד השוחי וצופר הנעמתי ואליפז התימני ויעידו בהם בישראל שקיימו את כל התורה כולה. אמרו לפניו: רבונו של עולם, תנה לנו מראש ונעשנה אמר להן הקדוש ברוך הוא, שוטים שבעולם! מי שטרח בערב שבת יאכל בשבת, מי שלא טרח בערב שבת מהיכן יאכל בשבת? אלא אף על פי כן מצווה קלה יש לי וסוכה שמה, לכו ועשו אותה. מיד כל אחד [ואחד] נוטל והולך ועושה סוכה בראש גגו, והקדוש ברוך הוא מקדיר עליהם חמה בתקופת תמוז וכל אחד ואחד מבעט בסוכתו ויוצא
ראו גם

בני רבי חייא
טגנגה

| --- | --- |
מראה הכפר
מראה הכפר
 מדינה:  קולומביה קולומביה
 מחוז:  מגדלנה
 שפה רשמית:  ספרדית
 גובה:  11 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  4,000 (2006)
 קואורדינטות:  11°16′03″N 74°11′27″W﻿ / ﻿11.26747899°N 74.19082835°W﻿ / 11.26747899; -74.19082835 
 אזור זמן:  UTC -5
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קולומביה מוגדלת) בוגוטה מדיין קאלי ברנקייה קרטחנה סנטה מרתה לטיסיהונצואלה ברזיל פרו אקוודור פנמה קוסטה ריקה  ניקרגואה הים הקריבי האוקיינוס השקט טגנגה(למפת קולומביה רגילה) בוגוטה מדיין קאלי ברנקייה קרטחנה סנטה מרתה לטיסיהונצואלה ברזיל פרו אקוודור פנמה קוסטה ריקה  ניקרגואה הים הקריבי האוקיינוס השקט טגנגה(למפת מגדלנה רגילה) סנטה מרתה סיינגה פונדסיון אל בנקו פלאטו לה גוא.  א ט ל א נ ט י ק ו  הים הקריבי סוקרה בוליבר ססארטגנגה(למפת מגדלנה מוגדלת) סנטה מרתה סיינגה פונדסיון אל בנקו פלאטו לה גואחירה  א ט ל א נ ט י ק ו  הים הקריבי סוקרה בוליבר ססארטגנגה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
טגנגה (בספרדית: Taganga) הוא כפר דייגים קטן השוכן סמוך לעיר סנטה מרתה, במחוז מגדלנה הנמצא בצפון קולומביה. הכפר שוכן לחוף מפרץ טגנגה והוא מוקף בהרים, צמחייה וקקטוסים מסוגים רבים. כפר זה נחשב למקום בעל השקיעות היפות ביותר בקולומביה. הכפר מונה היום כ-3,000 תושבי קבע.
ההגעה לכפר נעשית דרך העיר סנטה מרתה, הנמצאת כ-5 קילומטרים דרומית מהכפר. ההתניידות מ- ואל הכפר נעשית באמצעות מוניות, ואוטובוסים היוצאים בתכיפות מרשימה בשעות היום מסנטה מרתה לטגנגה.
אטרקציות > צלילה

טגנגה נחשבת למקום אטרקטיבי לצלול בו בצד הקאריבי של קולומביה. הבתוליות של האזור, שוניות האלמוגים הרחבות, מגוון רב של צומח וחי, והחופים מיוחדים הם אלו שעושים את המקום כה מבוקש על ידי אוהבי הצלילות. בנוסף לכל אלו, יש לציין כי יחסית למקומות אחרים ביבשת המחירים המוצעים לקורסי הצלילה באזור הוא נמוך משמעותית. במקום קיימים קורסי צלילה מסוגים שונים, לפי הדרגות השונות וניתן גם לצאת לספארי צלילה הכולל שינה בפארק טיירונה.
אטרקציות > פארק טיירונה

פארק טיירונה היא שמורת טבע בגודל 150 קמ"ר (120 על היבשה ועוד 30 בים). בפארק מספר רב של מינים מהצומח ומהחי שמתפרסים מקרקעית הים ועד ל-900 מטר גובה. כיום חיים בשמורה 100 מינים של יונקים בהם קופים, איילים ויותר מ-70 מיני עטלפים. במקום 300 מיני ציפורים שונות, הכוללות דורסים כמו עיטים לבנים, קונדורים ועופות. בנוסף קיימים בפארק כמה מיני צבים בסכנת הכחדה כגון צב ים ירוק, צב ים קרני וצב ים חום. וזוחלים כלטאות נחשים ואיגואנות.
בשטח השמורה שרידים ארכאולוגים שונים המצביעים על התיישבות אנושית מקומית של בני שבט הטיירונה, עוד לפני גילויו של קולומבוס. אנשי השבט היו ידועים כצורפי תכשיטים ברמה גבוהה.