אריה קובובי
הערות שוליים

↑  חלק מזיכרונותיה של אמו פורסמו באוקטובר 1950 בעיתון הניו יורקי "דער טאָג" (כך על-פי דוד תדהר (עורך), "אריה ליאון קובובי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2156). עוד על תולדות המשפחה ראו רשימתו הביוגרפית של בן-אחיו, שאול קובובי, פרקי חיים וכתובים, ניסן תשס"ז, אפריל 2007, באתר האגודה הישראלית למשפט העבודה ולביטחון סוציאלי.
1 2  דוד תדהר (עורך), "אריה ליאון קובובי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2155.
↑  מנחם גלרטר, ציוני לכל החיים: זכרונות ומעשים, ירושלים: ר' מס, תשמ"ג 1982, עמ' 436.
↑  על פיוס ועל "המסמך היהודי" (שבסופו של דבר הוטמע ב"נוסטרה אטאטה") ראו עוד מאמרו של קובובי: 'בשולי שתיקתו של פיוס הי"ב וראשיתו של "המסמך היהודי"', יד ושם ו (תשכ"ז), 7–22.
↑  מדברים עליהם השבוע: נימוסים דיפלומטיים, מעריב, 13 בפברואר 1959.
1 2  ערך בתוך: אליהו כרמל (עורך), אישים בישראל, ירושלים: המכון להוצאה לאור בישראל, תשכ"א 1960, עמ' 244.
↑  צ'כוסלווקיה דרשה להחזיר מפראג את ציר ישראל ד"ר קובובי, דבר, 7 בדצמבר 1952; ממשלת צ'כוסלובקיה מבקשת להחזיר את קובובי מפראג, על המשמר, 7 בדצמבר 1952; הנוסח המלא של איגרת משרד-החוץ הצ'כי לצירות ישראל בפרג, על המשמר, 21 בדצמבר 1952; ממשלת ישראל דוחה במלוא תוקף את איגרת ממשלת צ'כוסלובקיה, חרות, 19 בדצמבר 1952, המשך. המבשלת הצ'כית בבית משפחת קובובי, שנחקרה על ידי המשטרה, התאבדה על רקע זה (התאבד מזכיר הקהילה בפראג; הנוצרייה הצ'כית התאבדה לפני חודש ימים, הצופה, 27 בנובמבר 1952) (מרים קובובי מספרת על כך בספרה "אשת ציר ישראל בפראג ובוארשה", מובא אצל: חיים שורר, פראג של הגולם, דבר, טור 2, 25 באוגוסט 1967.
↑  קובובי "לא רצוי" גם בפולין..., חרות, 10 בדצמבר 1952; ממשלת פולין תובעת החזרת א. קובובי, על המשמר, 10 בדצמבר 1952; גם פולין דורשת החזרת קובובי, הצופה, 17 בדצמבר 1953; חליפת אגרות בין פולין לישראל בדבר הציר קובובי, הצופה, 22 בדצמבר 1952.
↑  קובובי לארה"ב למסע הרצאות, הצופה, 21 בינואר 1953; יו. פ., קבלת פנים לקובובי בניו יורק, דבר, 28 בינואר 1953 (באנגלית: New York Mayor Welcomes Israel Diplomat at City Hall, JTA, January 28, 1953).
↑  קובובי ציר בארגנטינה, דבר, 20 באוגוסט 1953; שגרירים לאמריקה הלטינית, דבר, 7 בדצמבר 1953.
↑  נציגויות ישראל וארגנטינה – שגרירויות, על המשמר, 21 במרץ 1955; קובובי הגיש כתב-האמנתו כשגריר לנשיא ארגנטינה, על המשמר, 14 באפריל 1955.
↑  ד"ר קובובי – לצ'ילי: יגיש כתב אמנתו לנשיא, חרות, 17 בדצמבר 1953.
↑  קובובי יגיש כתב האמנתו לנשיא אורוגואי, דבר, 26 במרץ 1954.
↑  קובובי הגיש כתב האמנתו בפרגווי, דבר, 16 ביולי 1954.
↑  תעודות למדיניות החוץ של מדינת ישראל ח (1953), 1049.
↑  קובובי חזר עם סיום תפקידו, דבר, 25 בדצמבר 1958.
↑  פרופ' דינור יתפטר מ"יד ושם"; הוצע לד"ר קובובי לבוא במקומו, דבר, 12 בינואר 1959. בשנה הראשונה לתפקידו מתח עליו מבקר המדינה ביקורת בעניין הסכום שהוקדש לרכישת דירת-שרד עבורו על ידי "יד ושם" (המבקר מצדיק רכישת הדירה למנהל "יד ושם"; טוען נגד הסכום שהוצא למטרה זו, דבר, 13 בנובמבר 1959; אהרן דולב, דירה – "נון גראטה"...: "העיסקה הרעה" של יד ושם, מעריב, 20 בנובמבר 1959; דירת ד"ר קובובי תימכר – ותושכר לו, מעריב, 2 בדצמבר 1959).
↑  הקמתה של הוועדה לציון חסידי אומות העולם, באתר יד ושם
↑  'קובובי (גולדשטיין) מרים', בתוך: אליהו כרמל (עורך), אישים בישראל, ירושלים: המכון להוצאה לאור בישראל, תשכ"א 1960, עמ' 244.
↑  ברוך צוקערמאן, 'אריה לעאָן קובובי', בספרו: עסייען און פּראָפילן, תל אביב: פארלאג י"ל פרץ, תשכ"ח 1967, עמ' 431.
↑  הדף של מיכאל קובובי באתר אוניברסיטת וירג'יניה.
↑  יאיר שלג, לא רק לגאי ריצ'י נמאס: פרופ' יוסף דן רוצה לשחרר את הקבלה ממדונה, באתר הארץ, 22 באוקטובר 2008.
↑  WEDDINGS; Dara-Lynn Weiss, Itamar Kubovy, הניו יורק טיימס, January 21, 2001.
↑  יצחק קובוביצקי באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  ראו: משה קול, 'יצחק קובוביצקי', בספרו מורים וחברים, כרך ג, ירושלים: מ' ניומן, תשל"ז 1977, עמ' 176.
↑  סטיב אדלר, מבוא לשאול קובובי, "פרקי חיים"; שאול קובובי, פרקי חיים וכתובים, ניסן תשס"ז, אפריל 2007, באתר האגודה הישראלית למשפט העבודה ולביטחון סוציאלי.
↑  ראו רשומה ברשימת גירוש; דף עד מאת אחיו יצחק, במאגר המרכזי של שמות קרבנות השואה, אתר יד ושם. (הקישור אינו פעיל)
↑  ביקורת: ד. ל., דיפלומטיה ושירה, מעריב, 18 בדצמבר 1964; בנימין ווסט, סיפורה של אשת דיפלומט ישראלי, דבר, 5 בפברואר 1965; חיים שורר, P. N. G.‎‏, דבר, 5 במרץ 1965.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264076405171  BnF: cb15824202v (data)  GND: 124764002  ISNI: 0000 0000 6662 9881  LCCN: no91011175  VIAF: 54481676   WorldCat (עם VIAF): 54481676