stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאן טומשבסקי

העתק של המדליה והחתימה של יאן טומאשבסקי בשדרת כוכבי הספורט בדז'וונוב
יאן טומשבסקי (בפולנית: Jan Tomaszewski; נולד ב-9 בינואר 1948) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק כשוער בשנות ה-70. הוא עמד בשער נבחרת פולין שזכתה במקום השלישי במונדיאל 1974, שם זכה בתואר השוער המצטיין, זכתה במדליית כסף באולימפיאדת הקיץ של 1976 והתחרתה במונדיאל 1978. הוא נחשב לאחד השוערים הטובים ביותר בתולדות הכדורגל הפולני. לאחר מכן היה פרשן כדורגל ופוליטיקאי.
יאן טומאשבסקי (משמאל) והנריק קספרצ'ק לאחר משחק במקום השלישי בין פולין לברזיל, מונדיאל 1974
קריירת משחק

טומשבסקי גדל בוורוצלב להוריו גורשו מווילנה לאחר מלחמת העולם השנייה.
קריירת המועדונים של טומשובסקי התנהלה בעיקר בלגיה קודנס ספורט (ŁKS Łódź) (אנ'). הממשל הקומוניסטי בפולין אסר עליו לשחק מחוץ למדינה לפני גיל 30, אף על פי שזכה לתשומת לב בינלאומית כבר קודם לכן.
לאחר מונדיאל 1978 עבר לשחק מחוץ לפולין, תחילה בקבוצה הבלגית בירסחוט (Beerschot), ולאחר מכן בהרקולס (Hércules) מספרד. הוא פרש מכדורגל מקצועני בשנת 1984 לאחר שתי עונות נוספות עם לודז'. בסך הכל רשם 63 הופעות במדי נבחרת פולין, הישג שהפך אותו לשוער בעל מספר ההופעות הרב ביותר בתולדות הנבחרת באותה תקופה. שיא זה נשבר מאוחר יותר על ידי ארתור בורוץ בשנת 2016.
קריירה בינלאומית

טומשבסקי זכור על ידי אחדים בעיקר בזכות הופעתו בנבחרת פולין מול אנגליה במשחק מוקדמות למונדיאל 1974, בו הייתה צריכה אנגליה לנצח כדי לזכות. לפני המשחק, בריאן קלאף כינה את טומשובסקי "ליצן" (השניים הפכו לחברים טובים מאוחר יותר), אך טומשובסקי צחק אחרון וזכה בתואר שחקן המשחק לאחר עצירות חוזרות ונשנות מול חלוצי אנגליה. השער היחיד שהוא ספג היה פנדל איזון של אלן קלארק. קודם לכן, הבקיע יאן דומרסקי עבור הפולנים. המשחק הסתיים בתיקו 1-1 ופולין העפילה למונדיאל בגרמניה המערבית על חשבון אנגליה.
בספר "סיפור גביע העולם", כתב בריאן גלנוויל: "במבט לאחור, הדחה מול נבחרת חזקה כמו פולין לא נראית כבושה, אבל זהו היגיון בדיעבד. אני מסופק שאנגליה הייתה יכולה לתרום לטורניר תרומה מרהיבה כמו פולין, אך חשוב לזכור שנבחרת פולין שניצחה את אנגליה ונבחרת פולין שתפסה את מקומה היו שתי קבוצות שונות מאוד" (עמוד 191, מהדורת 2005).
הישגים אחרים

פולין המשיכה וזכתה במקום השלישי במונדיאל שבו טומשבסקי הדף שני פנדלים בשני משחקים שונים (מסטאפן טאפר ואולי הנס) - השוער הראשון בתולדות גביע העולם של פיפ"א שעשה זאת. טומאשבסקי זכה בהמשך במדליית כסף עם פולין באולימפיאדת הקיץ 1976, וגם שיחק במונדיאל 1978, שם פולין אכזבה כשהצליחה להגיע רק לשלב הבתים השני. בין השנים 1989–1990 הוא שימש כמאמן השוערים של נבחרת פולין בכדורגל בהנהגתו של אנדז'יי סטריילאו.
קריירה מאוחרת

לאחר קריירת המשחק שלו עבד כפרשן ועיתונאי ספורט וכתב מאמרים במגזינים כולל "Przegląd Sportowy". בשנת 1986 סיים את לימודיו באוניברסיטת החינוך הגופני בוורשה. בשנת 1991 פרסם ספר בשם "Kulisy reprezentacyjnej piłki" (הוצאת הבטחות, לודז'). טומאשבסקי ידוע בהתבטאויות שנויות במחלוקת רבות, ומתח ביקורת על ההתאחדות לכדורגל בפולין (PZPN) במספר הזדמנויות בהן נוהלה האגודה על ידי מריאן דז'יורוביץ' ומיכל ליסטקייביץ'. הוא נבחר לסיים בבחירות 2011, כנציג לודז' מטעם מפלגת חוק וצדק.
חיים אישיים

טומאשבסקי היה נשוי שלוש פעמים. הוא נישא לאשתו השלישית, קטרזנה (לבית קאלינסקה), בשנת 1988. היא הייתה אלופת פולין בטניס שולחן. לטומשבסקי תי בנות ממנה: פאולינה ומלגורסטה.
סטטיסטיקות קריירה

| נבחרת לאומית | שָׁנָה | הופעות | ספיגות שערים | רשתות נקיות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פּוֹלִין | 1971 | 1 | 3 | 0 |
| פּוֹלִין | 1972 | 0 | 0 | 0 |
| פּוֹלִין | 1973 | 13 | 9 | 6 |
| פּוֹלִין | 1974 | 12 | 13 | 4 |
| פּוֹלִין | 1975 | 9 | 7 | 3 |
| פּוֹלִין | 1976 | 7 | 9 | 2 |
| פּוֹלִין | 1977 | 12 | 15 | 1 |
| פּוֹלִין | 1978 | 7 | 3 | 5 |
| פּוֹלִין | 1979 | 0 | 0 | 0 |
| פּוֹלִין | 1980 | 0 | 0 | 0 |
| פּוֹלִין | 1981 | 2 | 1 | 1 |
| סה"כ | סה"כ | 63 | 60 | 23 |
הערות שוליים

↑  Kamil Janczarek (23 באפריל 2015). "Legendy Piłki Nożnej: Jan Tomaszewski". pilkarskiswiat.com (בפולנית). נבדק ב-21 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Człowiek, który nie zatrzymał Niemiec at Gazeta Wyborcza
↑  "Piłka nożna, Euro 2012, Reprezentacja Polski, Ligi Europejskie". Kadra.pl. אורכב מ-המקור ב-10 בפברואר 2012. נבדק ב-14 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dobek, Dariusz (14 בנובמבר 2015). "Artur Boruc pobił rekord w liczbie występów w reprezentacji Polski wśród bramkarzy" [Artur Boruc breaks record number of appearances for the Polish national team among goalkeepers]. onet.sport (Eurosport) (בפולנית). נבדק ב-21 בנובמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑    Jonathan Liew, ‏England v Poland: 'clown' Jan Tomaszewski has the last laugh 40 years on, The Telegraph, 14 October 2013
↑  "Jan Tomaszewski: A man haunted for ever after being called a clown". Guardian UK. 13 באוקטובר 2013. נבדק ב-15 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alex Webber. "Here we go! As Poland heads to Qatar, fans will be hoping they recapture the spirit of 1974". thefistnews. נבדק ב-21 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bevan, Chris. "England v Poland 1973: When Clough's 'clown' stopped England". BBC Sport. נבדק ב-14 באוקטובר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Skoro jest cyrk to musi być klaun". przegladsportowy.pl (בפולנית). נבדק ב-21 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wnuk wybierze togę czy korki?". gazetakrakowska.pl (בפולנית). 31 במאי 2010. נבדק ב-21 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810632308905606  GND: 1251269826  ISNI: 0000 0001 1220 6928  VIAF: 163409269   WorldCat (עם VIAF): 163409269
אולג גורדייבסקי

| --- | --- |

אולג גורדייבסקי ב-2007
 לידה:  10 באוקטובר 1938 (בן 86) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות 
 השכלה:  המכון הממלכתי ליחסים בין-לאומיים של מוסקבה 
 פרסים והוקרה:  עמית מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש 
 
אולג אנטונוביץ' גורדייבסקי (ברוסית: Оле́г Анто́нович Гордие́вский;‏ נולד ב-10 באוקטובר 1938) הוא סוכן ק.ג.ב רוסי, שהפך לסוכן כפול עבור שירותי הביון הבריטיים, SIS.
תולדות חייו

גורדייבסקי היה הבן השני מתוך שלושת ילדיהם של אנטון לאברנטייביץ' גורדייבסקי, שהיה מורה לפני שהצטרף לשירותי הביון של ברית המועצות בזמן המהפכה הקומוניסטית, ולאולגה ניקולייבנה גורנובה, סטטיסטיקאית. הוא נולד וגדל בשכונת מגורים במוסקבה שיועדה לאנשי המשטרה החשאית. גורדייבסקי היה תלמיד מצטיין ועם סיום לימודיו בתיכון הוא התקבל ללימודים במסגרת המכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים של מוסקבה, שם הוא פיתח את כישורי השפה שלו, ומאוחר יותר הוא עבר הכשרה בנ.ק.ו.ד.. ימים ספורים לפני הקמת חומת ברלין ב-1961 גורדייבסקי נשלח לאימונים נוספים במזרח ברלין, השהייה בברלין בתקופה זו השפיעה עמוקות על יחסו לקומיניזם. אחרי שנה בברלין הוא חזר למוסקבה והחל את עבודתו בשירותי הביון הסובייטים.
גורדייבסקי הוצב בשגרירות הסובייטית בקופנהגן. במהלך הצבתו הוא איבד מאמונתו בקומוניזם, במיוחד אחרי הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ב-1968. שירותי הביון הדנים שמו לב והחליטו שהוא מועמד לגיוס. הם פנו אל ה-SIS, מאחר שחשו שלניסיון הגיוס יהיו סיכויי הצלחה טובים יותר אם אחת מסוכנויות הביון הגדולות תהיה מעורבת בו, ובאמצעות שירותי הביון הדנים, SIS יצרו קשר עם גורדייבסקי, שהסכים להפוך לסוכן כפול. הקריירה של גורדייבסקי קפאה לזמן מה בגלל גירושיו ונישואיו למאהבתו, לאור היחס הממסדי העוין לרומנים מחוץ לנישואים ולגירושים. אך ערכו כנכס עלה כשבשנת 1982 הוא הוצב בשגרירות הסובייטית בלונדון כאחראי על פעולות איסוף המידע והריגול בבריטניה. בין היתר המידע שגורדייבסקי מסר עזר למנוע הסלמה לעימות גרעיני בזמן שנאט"ו ערכו את התרגיל הצבאי אייבל ארצ'ר 83.
ב-17 במאי 1985 גורדייבסקי צווה במפתיע לחזור למוסקבה, ייתכן שבעקבות פעילותו של הסוכן הכפול האמריקני אולדריץ' איימס. למרות אזהרות שקיבל גורדייבסקי, הוא בחר לציית להוראה ולחזור למוסקבה. עם הגיעו הוא הובל לחקירה. הובהר לו שהוא חשוד בריגול ושהוא לא יחזור לעבוד בחו"ל שוב, אבל הוא שוחרר ומסיבה לא ידועה לא ננקטו כלפיו צעדים נוספים. ביוני 1985 הצטרפו אליו אשתו ושתי בנותיו במוסקבה. אף על פי שגורדייבסקי ככל הנראה היה תחת מעקב הוא הצליח להעביר מסר סודי ל – SIS, שהביא להפעלת תוכנית מילוט מורכבת שהוכנה לפני שנים עבור מצב חירום אפשרי שכזה. כתוצאה מכך, הרשויות הסובייטיות דנו אותו בהיעדרו למוות בשל בגידה, גזר דין שעדיין לא בוטל. גורדייבסקי בחר לעזוב ללא אשתו ליילה ובנותיו מאחר שחשש שליילה, אשר הייתה נאמנה למשטר ולא מודעת לעריקתו של בעלה, תהווה סיכון, והיא ובנותיהם היו בחופשה אצל משפחתה באזרבייג'ן בזמן שהוא נמלט. ליילה נחקרה ונעצרה במשך שנים מכיוון שהסובייטים הניחו בטעות שהיא הייתה שותפה למעשיו של בעלה. היא ובנותיה הורשו להצטרף לגורדייבסקי בבריטניה רק כעבור שש שנים בעקבות פעילות נמרצת של הממשלה הבריטית. נישואיהם לא שרדו.
גורדייבסקי חי בבית בטוח בלונדון עם אבטחה צמודה. מאז בריחתו לבריטניה גורדייבסקי כתב מספר ספרים על הק.ג.ב, והוא מצוטט בהרחבה בתקשורת על הנושא. בשנת 1990 הוא עבד כעורך מייעץ של המגזין Intelligence and National Security, ובטלוויזיה הבריטית. בשנת 1995 הגיע העיתון סאנדיי טיימס לפשרה מחוץ לבית המשפט עם מייקל פוט, מנהיג מפלגת הלייבור לשעבר, אחרי שהעיתון רמז במאמרים שהתבססו על ספר של גורדייבסקי כי פוט היה סוכן ק.ג.ב.
בשנת 2005 גורדייבסקי קיבל תואר של כבוד מאוניברסיטת בקינגהאם. בשנת 2007 הוא קיבל את תואר אבירות מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.
ב-2 בנובמבר 2007 נלקח גורדייבסקי מביתו לבית החולים כשהוא מחוסר הכרה. גורדייבסקי טוען כי היה זה ניסיון רוסי להתנקש בחייו.
לקריאה נוספת

בן מקנטייר, המרגל והבוגד: פרשיית הריגול שהובילה לסיומה של המלחמה הקרה, תרגום: יוסי מילוא, הוצאת תכלת, 2019.
הערות שוליים

↑  Ben Macintyre The Spy and the Traitor: The Greatest Espionage Story of the Cold War ,p.8
↑  גל פרל פינקל, משחק תחבולות ועורמה, מקור ראשון, ‏ 25 באוקטובר 2019.
↑  David Wise, Thirty Years Later, We Still Don’t Truly Know Who Betrayed These Spies
↑  Luke Harding, Gordievsky: Russia has as many spies in Britain now as the USSR ever did
↑  Rhys Williams, Sunday Times' pays Foot damages over KGB claim
↑  https://www.buckingham.ac.uk/graduation/honorary-graduates/2005
↑    Natalie Paris and agencies, ‏Ex-Soviet spy given James Bond honour, The Telegraph, 18 October 2007
↑  Sadie Gray, Double agent Gordievsky claims he was poisoned by the Kremlin
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280345105171  PLWABN: 9810623051705606  BIBSYS: 90529966  BnF: cb121705322 (data)  CiNii: DA0509867X  GND: 119360136  ISNI: 0000 0001 1044 3962  LCCN: n90663420  LNB: 000100103  NDL: 00467351  NKC: jn20000602096  NTA: 085772135  SELIBR: 188461  SUDOC: 03024823X  VIAF: 22182509   WorldCat (עם VIAF): 22182509 
אולג גורדייבסקי (מימין) ונשיא ארצות הברית רונלד רייגן, 21 ביולי 1987.
ג'נדרסייד

ג'נדרסייד (מאנגלית: Gendercide) הוא השמדה שיטתית של בני מגדר מסוים, בעיקר סמוך להולדת תינוק ממגדר זה או קודם לכן, באמצעות הפלה מלאכותית בעקבות גילוי מין העובר. בתקופתנו רווחת גישה זו במדינות מסוימות כהשמדה שיטתית של בנות, בזמן ההיריון, בהפלה מלאכותית, או מיד לאחר הלידה, ברצח תינוקות בנות.. אזכור קדום לרעיון מופיע כבר בספר שמות, בציווי של פרעה: ”כָּל הַבֵּן הַיִּלּוֹד הַיְאֹרָה תַּשְׁלִיכֻהוּ, וְכָל הַבַּת תְּחַיּוּן”.
מקור המונח

את המונח ג'נדרסייד טבעה בשנת 1985 הפמיניסטית האמריקאית מארי אן וורן, בספרה "Gendercide: The Implications of Sex Selection":
ג'נדרסייד בהיסטוריה

האזכור הראשון לתופעה זו, הוא כאמור בספר שמות כאשר פרעה גזר על השמדת הזכרים של עם ישראל בתקופת השעבוד במצרים.
בקרב שבטי ערב, בתקופת הג'אהליה, היה מקובל מנהג "ואד אל-בנאת". כאשר הייתה תקופה קשה של רעב או בצורת, היו קוברים תינוקות נקבות מיד לאחר הלידה, מתוך העדפה להשקיע את מלאי המזון, בגבר שיוכל בעתיד להצטרף כלוחם בשבט, ולא באישה.
ג'נדרסייד כלפי נשים

היחס הנורמלי בלידה הוא 102 עד 106 זכרים לכל 100 נקבות. עם זאת, במדינות מסוימות באסיה נצפה יחס גבוה יותר, שמגיע עד ל-130 זכרים ל-100 נקבות. יחס חריג כזה מעיד על העדפה להולדת בנים, כתוצאה מגורמים חברתיים, תרבותיים וכלכליים שלהם יש שורשים עמוקים.
התפתחותה, בחצי השני של המאה העשרים, של בדיקת אולטרה סאונד להיריון, המאפשרת לזהות את מין העובר בשבוע ה-15 להיריון, יצרה אפשרות להפסיק היריון לאחר שנודע שהעובר הוא נקבה. התפתחות זו מומחשת בהשתנות היחס בין זכרים לנקבות בלידה בסין, שבה מדיניות הילד האחד מחזקת את התופעה:
1979 - 106:100
1988 - 111:100
2001 - 117:100
2005 - 120:100.
בהודו הורים מעדיפים בנים על פני בנות, על מנת שאלה ידאגו להם בזקנתם, משום שהבת שנישאת מצטרפת למשפחת בעלה. בנוסף, המוהר הנדרש לנישואי בת גבוה מאוד.
בנוסף למדינות במזרח אסיה ובמרכזה, התופעה נצפתה גם בגאורגיה ובארמניה. קוריאה הדרומית, שבה הייתה התופעה נפוצה, נקטה צעדים אחדים למניעתה, והגיעה ליחס נורמלי בין זכרים לנקבות בלידה.
במדינות שבהן מקובל ג'נדרסייד נגד נשים נוצר מחסור בנשים כבנות זוג הגורם לרווקים בעל כורחם, וגורר בעיות נוספות, כגון סחר בנשים ותקיפה מינית של נשים.
רצח על חילול כבוד המשפחה, שקורבנותיו הם בדרך כלל נשים, הוא סוג נוסף של ג'נדרסייד. על פי הערכות הקרן לאוכלוסייה של האומות המאוחדות, עד כ-5,000 נשים נרצחות מדי שנה ברחבי העולם על רקע חילול כבוד המשפחה. אמדנים אחרים מדברים על מספרים גדולים בהרבה - למעלה מ-20,000 בשנה. התופעה מתרחשת בעיקר במדינות מוסלמיות במערב אסיה, בצפון אפריקה וגם בחלקים מדרום אסיה.
ג'נדרסייד כלפי גברים

במלחמות נצפית לעיתים השמדה שיטתית של גברים בוגרים. בשנים 1986–1989 ערך המשטר בעיראק את מבצע אל-אנפאל נגד האוכלוסייה הכורדית בצפון המדינה. המבצע הפך לרצח עם, שבו נרצחו גברים ונשים, אך ניתנה בו תשומת לב מיוחדת להשמדת גברים "בגיל לחימה" (15–50 שנים). בטבח סרברניצה, שהתרחש ביולי 1995 בסביבות העיר סרברניצה בבוסניה והרצגובינה, נרצחו בין 7,800 ל-8,000 גברים בוסנים.
הערות שוליים

↑  The war on baby girls: Gendercide, The Economist, March 4, 2010
↑  ספר שמות, פרק א', פסוק כ"ב
↑  Preventing gender-biased sex selection, United Nations Population Fund, 2011
↑  Gendercide Statistics, All Girls Allowed
↑   דפנה מאור, לאן נעלמו 120 מיליון ילדות? ההשמדה ההמונית הגדולה בעולם - שלא שמעתם עליה, באתר TheMarker‏, 4 באוקטובר 2015
↑  רוברט פיסק, The crimewave that shames the world, האינדיפנדנט, 7 בספטמבר 2010
כוח המשימה של מחלקת ההגנה של ארצות הברית לסין

נשיא ארצות הברית וראש ממשלת סין
כוח המשימה של מחלקת ההגנה של ארצות הברית בעניין סין הוכרז על ידי נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן ב־10 בפברואר 2021.
הנשיא ביידן טען כי כוח המשימה יעזור לארצות הברית "לנצח בתחרות העתידית עם סין", על פי דיווחים בתקשורת צוות המשימה יובל על ידי אלי ראטנר, שהוא עוזר מיוחד למזכיר ההגנה, לויד אוסטין.
רקע > ממשל טראמפ

"כוח משימה לסין" הוכרז לראשונה על ידי חברי קונגרס המפלגה הרפובליקנית שמכנים בבית הנבחרים כבר במאי 2020, כוח המשימה הורכב כ-15 חברים, כולם רפובליקנים. בספטמבר של אותה שנה הציג הצוות למעלה מ-400 המלצות בעניין סין, עם דגש על שיפור זכויות האדם בסין, מגפת הקורונה (שפרצה במדינה לראשונה ומשם התפשטה ברחבי העולם כולו) וכן התגברות השפעתה של סין בעולם. את כוח המשימה הוביל חבר בית הנבחרים הרפובליקני, מייקל מקאול שהיה באותם ימים החבר הבכיר ביותר בוועדת החוץ של בית הנבחרים.
רקע > ממשל ביידן

על פי העיתון הבריטי, פייננשל טיימס היחסים בין ארצות הברית לסין העממית בימי כניסתו של ביידן לבית הלבן והשבעתו לנשיאות היו היחסים בין המדינות במצב הרע ביותר ב-4 העשורים האחרונים, ביידן הצהיר כי ממשלו ימשיך ב"עמדה הקשה כלפי בייג'ינג". במקביל רשת הטלוויזיה, CNBC שידרה כתבה שחשפה על התגברות ההשפעה של סין על המסחר העולמי.
כוח המשימה

בהצהרה על הקמת כוח המשימה, תיאר הנשיא ביידן את סין כ"מתחרה הרצינית ביותר לאמריקה" ואמר כי "ככוח המשימה יאפשר לארצות הברית לנצח בתחרות עתידית שכזו". לדברי ביידן, כוח המשימה יסייע בהגנה על האינטרסים האמריקאים באסיה ובעולם כולו. עוד לפני הקמת כוח המשימה מתחו אנשי ממשל ביידן ביקורת על סין בעיקר בנוגע להונג קונג, שינג'יאנג וטאיוואן.
מלבד ביידן קולות דומים נשמעו במחלקת ההגנה האמריקאית, מזכיר ההגנה, לויד אוסטין וסגניתו, קתלין היקס תיארו את סין העממית כ"איום על ארצות הברית". בהצהרות נרחבות יותר, טען אוסטין כי סין מתכוונת לבנות צבא דומה לזה של ארצות הברית עד שנת 2050 והוא יוודא שדבר כזה לא יקרה לעולם.
כוח המשימה הוכרז מספר שעות לפני שיחת טלפון בין נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן למנהיג העליון של סין, שי ג'ינפינג. עוד באותו היום נפגשו פקידי ממשל אמריקאים עם נציג טייואני. גם מחלקת המדינה האמריקאית שחררה הודעה בה נכתב כי "יועמק הקשר עם טייוואן" ומחלקת המדינה הצהירה כי "בריתות יהיו שיטה חשובה לתחרות הסינית נגד ארצות הברית". מלבד ההצהרות האלו, דווח בתקשורת כי ארצות הברית תבצע פעילות צבאיות במים הסובבים את סין וכי כוח המשימה יכולל פריסת כוחות צבאיים.
הפנטגון הודיע כי כוח המשימה יעביר דו"ח, שלא יפורסם בציבור ויחשף רק בפני מזכיר ההגנה אוסטין ולחלק מחברי הקונגרס תוך כ-4 חודשים.
כוח המשימה > מבנה הכוח

כוח המשימה יורכב מכ-15 חברים שנלקחו מצבא ארצות הברית, מקהילת המודיעין האמריקאית וממחלקת ההגנה של ארצות הברית. את הכוח ינהל איש הפנטגון אלי ראטנר, ראטנר עבד קודם לכן במחלקת החוץ האמריקאית והתעסק בעיקר בענייני סין ומונגוליה ומאוחר יותר עבד כסגן היועץ לביטחון לאומי של ביידן.
הערות שוליים

↑  Churchill, Owen (11 בפברואר 2021). "Biden announces new Pentagon task force to evaluate China-related strategy, tech and operations". South China Morning Post. נבדק ב-12 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Garamone, Jim. "Biden Announces DOD China Task Force". DOD News. נבדק ב-11 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Günerigök, Servet (11 בפברואר 2021). "Biden forms China task force to meet growing challenges". Al Andalou. נבדק ב-11 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Brufke, Juliegrace; Kelly, Laura (30 בספטמבר 2020). "House GOP China task force releases recommendations". The Hill. נבדק ב-11 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Sevastopulo, Demetri; Manson, Katrina (11 בפברואר 2021). "Joe Biden creates Pentagon task force on China". Financial Times. נבדק ב-11 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Biden puts pressure on China". Tagesschau. 11 בפברואר 2021. נבדק ב-11 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Macias, Amanda. "Biden unveils Pentagon group to evaluate U.S. strategy for dealing with China". CNBC. נבדק ב-11 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Garamone, Jim. "Biden Announces DOD China Task Force". DOD News. נבדק ב-11 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Biden calls China's head of state Xi for the first time". Die Welt. AP. 11 בפברואר 2021. נבדק ב-11 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Biden calls China's head of state Xi for the first time". Die Welt. AP. 11 בפברואר 2021. נבדק ב-11 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Günerigök, Servet (11 בפברואר 2021). "Biden forms China task force to meet growing challenges". Al Andalou. נבדק ב-11 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Macias, Amanda. "Biden unveils Pentagon group to evaluate U.S. strategy for dealing with China". CNBC. נבדק ב-11 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Churchill, Owen (11 בפברואר 2021). "Biden announces new Pentagon task force to evaluate China-related strategy, tech and operations". South China Morning Post. נבדק ב-12 בפברואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "כוח המשימה של מחלקת ההגנה של ארצות הברית לסין".
רצח פוליטי

רצח אברהם לינקולן, כפי שתואר באיור שהופיע בעיתונות בת התקופה
רצח פוליטי הוא רצח ממניע פוליטי. ברוב המקרים, הרצח הפוליטי נועד לסילוק הנרצח כדי לשנות משטר, מדיניות, או פעילות שלטונית. לחליפין, רצח פוליטי יכול להתבצע גם כדי להפסיק פעילות המנוגדת לאינטרסים של משטר, או להסרת איום עתידי עליו.
הגדרות ומחלוקות

רצח פוליטי עלול להתבצע למטרות שונות, כגון החלפת השלטון, שינוי הקו המדיני של מדינה או תנועה פוליטית, סיכול תוכנית מדינית, סילוק מתחרה מזירת ההתמודדות על השלטון, או מניעת המשך פעילות. לעיתים, גם רצח של אישיות ציבורית שלא לצורך הגשמת מטרה עתידית ברורה, אלא כנקמה על מעשי עבר, או לצורך פרסום עצמי, יכול להיות מתואר כרצח פוליטי.
ההגדרה של פעולה כרצח פוליטי תלויה כמעט תמיד בעיני המסתכל. אירוע הנחשב לרצח פוליטי בעיני תומכי הנרצח, לעיתים קרובות יוגדר על ידי מתנגדיו כהתנקשות לצורך שחרור מרודן, נקמה לגיטימית, או פעולת ענישה (הוצאה להורג), בעיקר אם הם מחזיקים בעמדת כוח בזמן הרצח או כתוצאה ממנו. בדומה לכך, אירועים המתרחשים כחלק מלחימה נגד ארגוני גרילה או ארגוני טרור ומוגדרים מצד אחד כפעולות אכיפה, השלטת סדר בכוח הנשק, או סיכול ממוקד, עשויים להיתפס על ידי הצד השני כרצח פוליטי. על כן הגדרות של אירועים ספציפיים נתונות לעיתים קרובות במחלוקת.
בהיבט ההיסטורי, רצח פוליטי יכול לשנות גורל של עמים ומדינות. אירועי רצח פוליטיים הביאו במספר מקרים לשינוי ניכר במדיניות בעקבות החלפת השלטון, ובטווח ארוך יותר. דוגמאות לכך הן רצח הקיסר הרומי קליגולה שסיים את שלטון האימים והטירוף שלו, רצח נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן שגרם לעיכוב ארוך ביישום שוויון זכויות לאחר ביטול העבדות וורצח יצחק רבין. רצח פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה היה הניצוץ שהצית את מלחמת העולם הראשונה.
בהיבט המשפטי, רצח פוליטי עשוי להיות עבירת רצח מבחינת החוק הפלילי המקומי, אך לעיתים מתואר הרצח בדיעבד כמעשה לא פוליטי ואף לגיטימי, במיוחד אם הוא חלק מהפיכה שהצליחה להביא להחלפת השלטון. במקרים רבים זכו רוצחים בדיעבד להכרה כגיבורים לאומיים. בימי קדם היו מקרים רבים בהם מבצעי רצח פוליטי תפסו את השלטון בעצמם. עלייתו של יהוא לשלטון בממלכת ישראל (על פי המסופר בספר מלכים ב', פרק י') היא דוגמה לכך.
לא כל רצח של אישיות פוליטית נחשב בהכרח רצח פוליטי. טבח משפחת המלוכה של נפאל שבוצע על ידי יורש העצר אשר התאבד לאחריו, לא נחשב כרצח פוליטי, על פי ההסבר המקובל (אם כי על פי תאוריית קשר הנפוצה במדינה, האחריות לרצח מוטלת על אחיו של יורש העצר שהוכתר למלך לאחר הרצח; במסגרת השערה זו, זהו רצח פוליטי לכל דבר). התנקשות או ניסיון התנקשות באישיות פוליטית מוסברים לעיתים כמעשה טירוף. כך היה ברצח השרה השוודית אנה לינד, ובניסיון ההתנקשות ברונלד רייגן בתחילת כהונתו כנשיא ארצות הברית, במקרים אלה, על אף שהיעדים היו דמויות פוליטיות, מטרת המתנקשים לא הייתה פוליטית.
הוצאה להורג של שליט או יריב פוליטי לאחר הפיכה אינה נחשבת לרוב כרצח פוליטי, אם השלטון החדש אינו המשכו הישיר של השלטון הקודם. דוגמאות לכך הן הוצאתו להורג של ניקולאה צ'אושסקו לאחר לכידתו בידי מורדים, ושל סדאם חוסיין, בעקבות משפטו בידי המשטר החדש בעיראק, אשר בנסיבות אחרות היו עשויים להיות מוגדרים כרצח פוליטי. עם זאת, התנקשות ביריבים פוליטיים גולים (כגון רצח שאפור בח'תיאר בשליחות המשטר החדש לאחר המהפכה האיראנית) נחשבת לרוב כרצח פוליטי.
אבטחת השלטון

לנוכח האיום של רצח פוליטי, הייתה הגנת חיי השליט לאורך ההיסטוריה למשימה חשובה שהוטלה על כוחות מיוחדים, לרוב של נאמני השליט כמו קרובי משפחתו או יחידה מובחרת, לפעמים מאוישת על ידי בני עם השונה מהעם שעליו שולט השליט כדי להתמודד עם אינטרסים זרים שעשויים להוות קרקע לבגידה של שומרי הראש. בתקופה המודרנית, בה נחשפים המנהיגים לציבור ואינם מסתגרים בארמונות וטירות, הפך תפקיד שמירתם למורכב וקשה ביותר ודורש הכשרה מקצועית ונהלים מיוחדים. בארצות הברית מוטלת משימת אבטחת הנשיא על השירות החשאי. ברוסיה את התפקיד מבצע שירות הביטחון הנשיאותי ושירות האבטחה הפדרלי. בישראל מוטלת משימת אבטחת ראשי השלטון על היחידה לאבטחת אישים של שירות הביטחון הכללי ועל יחידת "כח עוז" של משמר הכנסת.
ראו גם

רשימה של התנקשויות פוליטיות
לקריאה נוספת

אמיל פויירשטיין, רציחות פוליטיות במאה העשרים, הוצאת כתר, 1986.
אשר אילני, רציחות פוליטיות בארץ ישראל, הוצאת כרמל, 2004.
סוזוקי מוטור

ערך זה עוסק ביצרנית הרכב היפנית סוזוקי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |


בניין מטה סוזוקי מוטור בהממאצו, שיזואוקה, יפן
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בטוקיו (7269) 
 מייסדים:  מישיו סוזוקי
 תקופת הפעילות:  1909–הווה (כ־116 שנים)
 חברות בנות:  Maruti Suzuki  Pak Suzuki Motors  Suzuki Motor Gujarat  Suzuki Indomobil Motor  Magyar Suzuki  Suzuki Motorcycle India Limited 
 מיקום המטה:  הממאצו 
 משרד ראשי:  יפן המאמאטסו, שיזוקה, יפן
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  אופנועים, מכוניות, גנרטורים חשמליים, טרקטורונים, סירות
 הכנסות:  2,746 מיליארד ין יפני (2006)
 רווח:  66 מיליארד ין יפני (2006)
 יו"ר:  טושירו סוזוקי
 מנכ"ל:  Suzuki Osamu 
 עובדים:  14,180 (2006)
  
 www.globalsuzuki.com
 
סוזולייט מודל 1955
אלטו משנות ה-80 של המאה ה-20
GSX-R750 מודל 1996
סוזוקי מוטור (ביפנית: スズキ株式会社) היא חברה יפנית לייצור אופנועים, מכוניות ומוצרים נוספים. החברה הוקמה בשנת 1909 על ידי מישיו סוזוקי בהמאמאטסו, שיזוקה, יפן, וייצרה בתחילת דרכה מכונות אריגה.
בדירוג פורצ'ן גלובל 500 של המגזין פורצ'ן לשנת 2024, מוקמה סוזוקי מוטור במקום ה-406.
היסטוריה

בארבעים שנותיה הראשונות ייצרה סוזוקי מוצרים תעשייתיים בתחום האריגה. ב-1949 הפכה החברה לציבורית. שמה המוקדם היה 'סוזוקי לום' (לום מלשון אריגה באנגלית) וב-1954 הוא הוחלף לסוזוקי מוטור, לאחר שנתיים של הצלחה בייצור אופניים ממונעים שכונו על ידי החברה 'פאואר פרי'. מספר שנים לאחר מכן הופרדו עסקי האריגה מעסקי המנועים והפכו לחברה עצמאית.