stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון וורנר
ביוגרפיה > מזכיר הצי

לאחר שהשקיע זמן ומשאבים כלכליים משמעותיים עבור מסע הבחירות של ניקסון ב-1968, מונה וורנר בפברואר 1969 לתת מזכיר מחלקת הצי של ארצות הברית והושבע לתפקידו בידי מזכיר ההגנה מלווין ליירד. ב-4 במאי 1972 החליף את ג'ון צ'ייפי בתפקיד מזכיר הצי של ארצות הברית. אחרי כהונתו כמזכיר הצי, מינה אותו הנשיא ג'רלד פורד ב-1973 להשתתף בשיחות ועידת האומות המאוחדות על אודות משפט ימי בניו יורק, וקודם לכן נשא ונתן עם ברית המועצות על הסכם התקריות הימיות האמריקאי-סובייטי שנחתם ב-1972. פורד הוסיף מנות את וורנר לראש מינהל יובל ה-200 למהפכה האמריקאית. וורנר היה מזכיר הצי הראשון ששירת הן בצי ארצות הברית והן בחיל הנחתים האמריקאי.
ביוגרפיה > לאחר הסנאט

ב-12 בדצמבר 2008 העניק משרד מנהל המודיעין הלאומי לוורנר את מדליית שירות המודיעין הלאומי הציבורי הראשונה אי פעם. ב-8 בינואר 2009 הודיע מזכיר הצי של ארצות הברית כי הצוללת הבאה מצוללות התקיפה מסדרת וירג'יניה תיקרא על שמו של וורנר, וב-1 באוגוסט 2015 נחנכה צוללת זו בטקס שנערך בתחנת הצי נורפוק. ב-19 בפברואר 2009 הודיעה שגרירות בריטניה בוושינגטון הבירה כי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת תעטר את וורנר בתואר אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית על עבודתו לחיזוק הברית הצבאית בין ארצות הברית לממלכה המאוחדת.
ב-28 בספטמבר 2016 הודיע וורנר על תמיכתו במועמדת המפלגה הדמוקרטית לנשיאות הילרי קלינטון על פני המועמד הרפובליקני דונלד טראמפ, תוך שהוא משבח את קלינטון על פעולותיה למען שיתוף פעולה בין-מפלגתי. בבחירות 2014 הביע את תמיכתו במי שהיה יריבו ב-1996, מארק וורנר, ובהמשך הביע את תמיכתו גם במועמדים דמוקרטים אחרים מווירג'יניה בהם טים קיין.
ב-25 במאי 2021 נפטר וורנר בגיל 94 לאחר אי-ספיקת לב בביתו באלכסנדריה.
הערות שוליים

↑  קארל הולס, John Warner, Genteel Senator from Virginia, Dies at 94, באתר הניו יורק טיימס, 26 במאי 2021 (באנגלית)
↑  ורוניקה סטראקולורסי, John Warner, longtime US senator from Virginia, dies at 94, באתר CNN‏, 26 במאי 2021 (באנגלית)
↑  ביוגרפיה, באתר Naval History and Heritage (באנגלית)
↑  User Clip: 1987: Sen. John Warner Opposes Robert Bork Supreme Court Nomination, באתר C-SPAN‏, 23 באוקטובר 1987 (באנגלית)
↑  ניק נידזוידאק, Longtime Virginia Sen. John Warner dies at 94, באתר פוליטיקו, 26 במאי 2021 (באנגלית)
↑  AP‏, Sen. Warner won't seek 6th term, באתר NBC News‏, 31 באוגוסט 2007 (באנגלית)
↑  בראד לנדון, New sub Navy's 'most lethal warship', באתר CNN‏, 31 באוגוסט 2015 (באנגלית)
↑  רינה פלורס, Former GOP Sen. John Warner endorses Hillary Clinton, באתר CBS News‏, 28 בספטמבר 2016 (באנגלית)
↑  איילין פוטמן, Former Sen. John Warner dies; married Elizabeth Taylor, באתר AP‏, 26 במאי 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2456 4207  LCCN: n80098109  NARA: 10569771  NKC: jo20181005949  SNAC: w6jn3226  US Congress: W000154  VIAF: 25908490   WorldCat (עם VIAF): 25908490 
דיוקן רשמי של וורנר בסנאט של ארצות הברית
יו"ר ועדת הכוחות המזוינים, הסנאטור קארל לוין ממישיגן, והחבר הבכיר בוועדה וורנר, מאזינים לדבריו של אדמירל מייקל מאלן בעת השימועים לפני אישור מינויו ליושב ראש המטות המשולבים, 31 ביולי 2007
גביע האלופות הצרפתי 2022

גביע האלופות הצרפתי 2022 היה המהדורה ה-27 של גביע האלופות הצרפתי. המשחק נערך ב-31 ביולי 2022 באצטדיון בלומפילד שבתל אביב, ישראל, והתמודדו בו אלופת ליגת העל הצרפתית לעונת 2021/2022, פריז סן-ז'רמן, ומחזיקת הגביע הצרפתי של עונה, נאנט. במשחק פריז סן ז'רמן ניצחה 4–0 את נאנט וזכתה בגביע האלופות הצרפתי בפעם ה-11 בתולדותיה.
בחירת האצטדיון המארח

ב-17 במרץ 2022 החליטה מנהלת הליגות הצרפתית כי המשחק ישוחק באצטדיון בלומפילד שבתל אביב, ישראל, ב-31 ביולי 2022, זאת לאחר הצלחת גביע האלופות הצרפתי 2021, שנערך גם הוא באצטדיון.
סיכום המשחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 ביולי 2022 | פריז סן ז'רמן | 4–0 | נאנט | אצטדיון בלומפילד, תל אביב, ישראל שיפוט: ישראל אוראל גרינפלד |
| 31 ביולי 2022 | מסי  22' ניימאר  45+6' סרחיו ראמוס  57' ניימאר  82' |  |  | אצטדיון בלומפילד, תל אביב, ישראל שיפוט: ישראל אוראל גרינפלד |
הערות שוליים

↑  סופית: הסופר קאפ הצרפתי ב-31.7 בבלומפילד, באתר ONE‏, 17 במרץ 2022
ג'וזף דוב

| --- | --- |

טוקיו, 1969
 לידה:  27 בפברואר 1910 סינסינטי, ארצות הברית 
 פטירה:  7 ביוני 2004 (בגיל 94) אורבנה, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  בית הספר פילדסטון לאתיקה תרבותית (1926)  אוניברסיטת הרווארד (1932) 
 מנחה לדוקטורט:  ג'וזף ל. וולש 
 מוסדות:  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (1935–1978)  אוניברסיטת קולומביה (1932–1935) 
 תלמידי דוקטורט:  פול הלמוש, Walter Abraham Rosenkrantz, Earalil Matthew Paul, James Harman Abbott, Gunnar-Arnvid Brosamler, Charles Wilson Lamb, John B. Walsh, Adnan F. Ifram, Frank S. Scalora, Donald E. Kibbey, Warren Ambrose, דויד בלקוול, Joseph Edward Flanagan, John Rankin Kinney, Yuan-Shih Chow, J. Laurie Snell, Mary E. Thompson 
 פרסים והוקרה:  המדליה הלאומית למדעים (1979)  פרס לאורי פ. סטיל (1984)  עמית המכון לסטטיסטיקה מתמטית (1940) 
 בן או בת זוג:  Elsie Field 
 תרומות עיקריות
 פיתוח התאוריה של מרטינגלים (יחד עם פול לוי)
 
ג'וזף "ג'ו" לאו דוּבּ (27 בפברואר 1910 – 7 ביוני 2004) היה מתמטיקאי יהודי-אמריקאי שהתמחה באנליזה מתמטית ובתורת ההסתברות. נודע בשל פיתוח התאוריה של מרטינגלים (בעקבות פול לוי).
קורות חיים

דוב נולד בסינסינטי, אוהיו. משפחתו עברה לעיר ניו יורק לפני שהיה בן 3. הוריו חשבו כי הישגיו חלשים בבית הספר, ולפיכך העבירו אותו בית הספר "Ethical Culture Fieldston School", בו הוא סיים את לימודיו בשנת 1926.
לאחר מכן פנה דוב ללמוד באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1930 סיים תואר ראשון, בשנת 1931 סיים תואר שני, ובשנת 1932 סיים דוקטורט - כולם במתמטיקה. עבודת הדוקטורט שלו נשאה את השם "Boundary Values of Analytic Functions" ונכתבה בהנחייתו של ג'וזף וולש.
דוב פנה לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטת פרינסטון, ובשנת 1935 הפך לחבר סגל באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, שם נותר עד לפרישתו לגמלאות בשנת 1978. שם גם היה חבר "מרכז אורבנה ללימודים מתקדמים".
בשנה האקדמית 1942-1941 הוזמן על ידי אוסקר וובלן למכון למחקר מתקדם באוניברסיטת פרינסטון, על מנת לעבוד על מיקוש ימי עבור הצי. במהלך מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1945-1942, הוא עבד בוושינגטון די. סי. ובגואם כיועץ אזרחי לצי ארצות הברית.
עבודתו המתמטית

עבודת הדוקטורט של דוב עסקה בחסמים של פונקציות אנליטיות. הוא פרסם שני מאמרים על בסיס עבודת הדוקטורט שלו, שהופיעו בשנת 1932 ו-1933 בכתב העת "Transactions" של האגודה האמריקאית למתמטיקה. דוב חזר לעסוק בתחום זה רק אחרי שנים רבות, כאשר הוכיח גרסה הסתברותית של חסם פאטו עבור פונקציות הרמוניות.
השפל הגדול בשנת 1929 הקשה על דוב למצוא עבודה. ברנרד קופמן סייע לו למצוא עבודה עם הסטטיסטיקאי הארולד הוטלינג. משרה זו גרמה לדוב לפנות לתורת ההסתברות.
בשנת 1933 אנדריי קולמוגורוב תיאר את היסודות האקסיומטיים של תורת ההסתברות, מה שהפך את התורה מאוסף של רעיונות אינטואיטיביים לתאוריה מתמטית מוצקה. תאוריה זו הוכללה לתורת המידה, ודוב הבין כי ניתן להשתמש ברעיונות של תורת המידה כדי להוכיח תוצאות בתורת ההסתברות.
בפרסומו הראשון של דוב בתורת ההסתברות, הוא הוכיח משפטים הקשורים לחוק המספרים הגדולים, בהתבסס על גרסה הסתברותית של משפט הארגודיות של בירקהוף-חינצ'ין. לאחר מכן הוא השתמש במשפטים אלה כדי להוכיח משפטים של רונלד פישר והוטלינג בנוגע לשיטת נראות מקסימלית לאמידת פרמטר של התפלגות.
לאחר שכתב סדרת עבודות הנוגעות ליסודות תורת ההסתברות ותהליכים מקריים, בכללם מרטינגלים, שרשראות מרקוב ותהליכים סטציונריים, הוא החליט לכתוב ספר המסכם את התאוריה של תהליכים מקריים. ספרו Stochastic Processes פורסם בשנת 1953 והפך לספר משפיע בהתפתחות של תורת ההסתברות המודרנית.
בפרט נודע דוב בגין עבודתו על התאוריה של מרטינגלים ותורת הפוטנציאל ההסתברותית. לאחר פרישתו לגמלאות הוא כתב ספר עב כרס בשם Classical Potential Theory and Its Probabilistic Counterpart. חציו הראשון של הספר עסק בתורת הפוטנציאל הקלאסית, וחציו השני בתורת ההסתברות ובפרט בתאוריה של מרטינגלים. בספרו זה העמיד דוב את התאוריה של מרטינגלים על יסודות של תורת ההסתברות.
האגודה האמריקאית למתמטיקה ייסדה את פרס ג'וזף ל. דוב בשנת 2005, המוענק אחת לשלוש שנים לספר מתמטי יוצא דופן.
כיבודים ופרסים

נשיא המכון למתמטיקה סטטיסטית בשנת 1950
נשיא האגודה האמריקאית למתמטיקה בשנים 1964-1963
חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים משנת 1965
חבר האקדמיה הצרפתית למדעים משנת 1975
זוכה המדליה הלאומית למדעים על ידי נשיא ארצות הברית לשנת 1979
זוכה פרס לירוי סטיל על ידי האגודה האמריקאית למתמטיקה לשנת 1984
ראו גם

הלמה של דוב-דינקין
מרטינגל (תורת ההסתברות)
מרטינגל דוב
משפט ברירת העצירה
משפטי התכנסות מרטינגלים
הערות שוליים

↑  אתר הפרס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429102305171  BnF: cb12304890x (data)  GND: 12778022X  ISNI: 0000 0003 8217 1905  LCCN: n83141684  MGP: 4598  NKC: vse2008476986  NTA: 070169209  SELIBR: 312273  SNAC: w6k43dh9  SUDOC: 031923518  VIAF: 263228294   WorldCat (עם VIAF): 263228294
בית חורון (עיר מקראית)

מבט מהריסות בית חורון העליונה, כפי שתועדו בשנת 1881, אל כיוון הים התיכון
בֵּית חוֹרוֹן הייתה עיר קדומה בצפון־מערב הרי יהודה, ונודעה על שני חלקיה – בית חורון תחתון ובית חורון עליון. כעיר מקראית היא נכללה בנחלת שבט אפרים בגבול נחלת שבט בנימין.
העיר נודעה במקורות בשל הדרך מן השפלה לירושלים שעברה בה עוד מימי קדם, ובשנים האחרונות התגלו באזור ממצאים ארכאולוגיים רבים.
שם

שם היישוב מציין את שמו של האל הכנעני חורון. "בית חורון" הוא מקדש חורון, והיישוב נקרא ככל הנראה על שם המקדש בו.
שם העיר השתמר עד ימינו בשם הכפרים בית עור א-תחתא (בית חורון תחתון) ובית עור אל-פוקא (בית חורון עליון). על־שם היישוב הקדום קרוי היישוב המודרני בית חורון שהוקם בסמוך לאתרה של בית חורון עליון.
היסטוריה

המקורות הקדומים מציינים לעיתים בכפיפה אחת את בית חורון עליון ואת בית חורון תחתון, תחת השם הקיבוצי "בית חורון". על-פי ספר דברי הימים, שתי הערים הוקמו בידי שארה נכדתו של אפרים, ובוצרו בימי שלמה המלך.
היסטוריה > תקופת הברזל

מן הממצא הארכאולוגי עולה כי בית חורון תחתון נוסד לפני בית חורון עליון. החרסים הקדומים ביותר שנתגלו בבית חורון עליון מתוארכים לתקופת הברזל, בעוד שהחרסים הקדומים ביותר שנמצאו בבית חורון תחתון הן מתקופת הברונזה המאוחרת.
בסקר ארכאולוגי שנעשה בבית חורון עליון התגלו בית בד, גת חצובה, בור מים, בריכה, טרסות, שרידי חציבה, שרידי דרך רומית, ועוד. במורד השלוחה השוכנת ממערב לגרעין הכפר, נתגלו ארבעה קברים חצובים מטיפוס האצטבאות, ובאחד מהם נתגלתה מאספה. מתוך 322 חרסים שהתגלו בכפר ונבדקו, 46% הם מתקופת הברזל ב', 12% מהתקופה ההלניסטית, 6% מהתקופה הרומית, 9% מהתקופה הביזנטית, ומתקופות מאוחרות יותר 27%.
היסטוריה > תקופת הברזל > אזכורים מקראיים

במלחמתו של יהושע בן נון בחמשת מלכי הדרום הושלכו משמים במורד בית חורון אבני ברד על האויבים, ושם גם הכריז יהושע "שמש בגבעון דום וירח בעמק איילון" כדי להשלים את הניצחון לפני שקיעת החמה. בהמשך ספר יהושע נזכרת העיר בתור הגבול שבין נחלת שבט בנימין ושבט אפרים.
במלחמת שאול המלך בפלשתים במכמש, נזכרת העיר כאחד המקומות בהם עברו הפלשתים: ”וְהָרֹאשׁ אֶחָד יִפְנֶה דֶּרֶךְ בֵּית חֹרוֹן”.
בספר מלכים נזכר "בית חורון תחתון", לצד גזר, כיישוב שבנה שלמה המלך אחרי בניית בית המקדש הראשון. בספר דברי הימים ב' מוזכר כי שלמה המלך בנה את שתי הערים, ושם מוסיפים כי הערים נבנו כערים מבוצרות: ”וַיִּבֶן אֶת בֵּית חוֹרוֹן הָעֶלְיוֹן וְאֶת בֵּית חוֹרוֹן הַתַּחְתּוֹן - עָרֵי מָצוֹר חוֹמוֹת דְּלָתַיִם וּבְרִיחַ”.
כמו כן, העיר נזכרת במלחמות אמציהו: ”וּבְנֵי הַגְּדוּד אֲשֶׁר הֵשִׁיב אֲמַצְיָהוּ מִלֶּכֶת עִמּוֹ לַמִּלְחָמָה וַיִּפְשְׁטוּ בְּעָרֵי יְהוּדָה מִשֹּׁמְרוֹן וְעַד בֵּית חוֹרוֹן”.
היסטוריה > תקופת בית שני

באזור בית חורון התקיימה בעת העתיקה הדרך הקרויה במקורות הקדומים בשם "מעלה בית חורון". דרך זו נזכרת בתלמוד הבבלי כדרך צרה ביותר, שרק אדם אחד יכול לעבור בה, ובמקום אירעו מספר ניצחונות של צבאות יהודים שניצלו את היכרותם עם השטח על מנת להביס צבאות זרים. בשנת 166 לפנה"ס, במהלך מרד החשמונאים, הביס יהודה המכבי עם קומץ לוחמים במקום את הצבא הסלאוקי. בשנת 66 לסה"נ, במהלך המרד הגדול, צבא רומי בפיקודו של קסטיוס גאלוס הובס במקום על ידי לוחמים יהודים בפיקודם של שמעון בר גיורא ואלעזר בן שמעון.
מערת קבורה משלהי תקופת בית שני (המאה הראשונה לפנה"ס עד המאה הראשונה לספירה) נחשפה במעלה המדרון הדרומי של הפסגה עליה יושב בית עור א-תחתא (בית חורון תחתון) כיום. בחזית המערה נחצבו פתח קמור ומסגרת לאבן סגירה. בתוך המערה נחצבו מספר כוכי קבורה, ונמצאו שברי חרס האופייניים לאותה התקופה.
בזמן מרד החשמונאים, בשנת 166 לפני הספירה, נערך במעלה בית חורון קרב מרכזי - קרב בית חורון במרד החשמונאים.
העיר נזכרת אצל יוסף בן מתתיהו, בתיאור חיכוך בין היהודים תושבי המקום לחיילים רומאיים, בתקופה שטרום פרוץ המרד הגדול.
בזמן המרד הגדול, בשנת 66 לספירה, נערך במקום קרב בין הכוחות הרומים לכוחותיו של שמעון בר גיורא - קרב בית חורון במרד הגדול.
היסטוריה > התקופה הביזנטית

אב הכנסייה הירונימוס מציין כי בימיו (סוף המאה ה-4 ותחילת המאה ה-5 לספירה) בית חורון היה כפר קטן, ומוסיף במקום אחר כי שני היישובים, בית חורון תחתון ועליון, הוקמו בידי שלמה ונחרבו לימים "מחמת פורענויות המלחמה".
ממערב לבית עור א-תחתא, בסמוך לדרך הרומית ולמרגלות מעלה תלול, התגלו חורבות של קפלה, שמקורה כנראה בתקופה הביזנטית. חרסים מהתקופה הביזנטית התגלו גם כן בכפר.
היסטוריה > התקופה הביזנטית > אזכורים בתקופת המשנה והתלמוד

העיר נזכרת בסיפור מעשה שהובא במשנה: ”מעשה בבית חורון באחד שהיה אביו מודר ממנו הניה והיה משיא את בנו”, ובמשנה לעניין מצוות התלויות בארץ: ”שלוש ארצות לביעור - יהודה ועבר הירדן והגליל ... ומבית חורון ועד הים מדינה אחת”.
העיר נזכרת במדרש בראשית רבה כמקום מוצאו של החכם רב הונא דבית חורון.
העיר נזכרת בסיפור מעשה בתלמוד הבבלי: ”בית חורון שהיו מחזיקין בה טומאה ולא יכלו חכמים לבדוק מפני שהיתה מרובה”, ושם נזכרת גם לעניין המעלה הצר שלה (הדרך הרומית שחלקים ממנה נשתמרו עד ימינו): ”שני גמלים שהיו עולים במעלות בית חורון ופגעו זה בזה אם עלו שניהן שניהן נופלין בזה אחר זה שניהן עולין”.
היסטוריה > התקופה הביזנטית > אזכורים נוספים

העיר נזכרת גם באונומסטיקון של אוסביוס (תחילת המאה ה-4 לספירה), אשר מתאר כי היישוב (העליון והתחתון) היה מיושב בימיו, ומרוחק 12 מיל מירושלים.
בימי הירונימוס (שלהי המאה ה-4 ותחילת המאה ה-5 לספירה), כפי שעולה מפירושו לספר צפניה, בית חורון היה כפר קטן. הוא מזכיר כי בית-חורון תחתון ובית חורון-עליון היו "ערים שייסד שלמה, אך נחרבו לימים מחמת פורענויות המלחמה".
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה מקראית, כרך ב', 73–75, בית חורון.
הערות שוליים

1 2  ספר דברי הימים א', פרק ז', פסוק כ"ד, ספר דברי הימים ב', פרק ח', פסוק ה'
↑  רכס א-רס שמעל בית חורון: מימי בית ראשון 
 שמעון כהן, היסטוריה יהודית נחשפה ליד בית חורון, באתר ערוץ 7
↑  מתקופת הביניים השלישית, 1069–664 לפנה"ס. ראו:
Wallis Budge, E. A. (1920). An Egyptian hieroglyphic dictionary: with an index of English words, king list and geological list with indexes, list of hieroglyphic characters, coptic and semitic alphabets, etc. Vol II. John Murray. p. 978.
Gauthier, Henri (1925). Dictionnaire des Noms Géographiques Contenus dans les Textes Hiéroglyphiques Vol. 2. p. 9.
1 2  אהרן אמיר, "חורון בארץ־העברים", בתוך: ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 17
↑  שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 156–157
1 2  ויקטור גרן, תיאור גיאוגרפי, היסטורי וארכיאולוגי של ארץ-ישראל - כרך ראשון : יהודה (א), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1977, עמ' 226-230
↑  Eugenio Alliata (2000-12-19). "Bethoron (Bayt Ur)". Studium Biblicum Franciscanum. אורכב מ-המקור ב-2008-08-29. נבדק ב-2007-09-12.
↑  בית עור אל-פוקא (143), באתר הסקר הארכיאולוגי של ישראל
↑  ספר יהושע, פרק י', פסוקים י"א–י"ב.
↑  ספר יהושע, פרק י"ח, פסוק י"ד 
 ראו גם: יהודה אליצור, גבולות נחלת אפרים, אתר דעת
↑  ספר שמואל א', פרק י"ג, פסוק י"ח.
↑  ספר מלכים א', פרק ט', פסוק י"ז.
↑  ספר דברי הימים ב', פרק ח', פסוק ה'; הפרשן מצודת דוד משער כי ייתכן שהערים שבנתה בתו של אפרים נחרבו ונבנו מחדש על ידי שלמה, או שהוא הפכם מערים רגילות לערים מבוצרות.
↑  ספר דברי הימים ב', פרק כ"ה, פסוק י"ג.
↑  פלג, יובל (2004). בית עור א-תחתא. חדשות ארכיאולוגיות - חפירות וסקרים בישראל. גיליון 116, רשות העתיקות
↑  תולדות מלחמת היהודים ברומאים, כרך ב', 228.
↑  Conder and Kitchener, 1883, SWP III, p. 86
↑  Dauphin, 1998, p. 839.
↑  משנה, מסכת נדרים, פרק ה', משנה ה'.
↑  משנה, מסכת שביעית, פרק ט', משנה ב'.
↑  בראשית רבה, עד, ג.
↑  תלמוד בבלי, מסכת נידה, דף ס"א, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ל"ב, עמוד ב'.
↑  אונומסטיקון 46, 21-25.
↑  ויקטור גרן, תיאור גיאוגרפי, היסטורי וארכיאולוגי של ארץ-ישראל - כרך ראשון : יהודה (א), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1977, עמ' 229
| ערי הלויים |
| --- | --- | --- |
| בני גרשון (ערים מיששכר, מאשר, מנפתלי ומחצי המנשה המזרחי) | בְּעֶשְׁתְּרָה • גולן • דברת • חֶלְקָת • חַמֹּת דֹּאר • יַרְמוּת • מִשְאָל • עַבְדּוֹן • עין גנים (אתר מקראי) • קֶדֶש • קַרְתָּן • קִשְׁיוֹן • רְחׁב |  |
| בני קהת (ערים מאפרים, מדן ומחצי המנשה המערבי) | שכם • גזר • קִבְצַיִם • בֵּית חוֹרֹן • אַיָּלוֹן • אֶלְתְּקֵא • גִבְּתוֹן • גַּת רִמּוֹן •  תַּעְנַךְ |  |
| בני מררי (ערים מראובן, מגד ומזבולון) | בֶּצֶר • דִּמְנָה • חשבון • יַהְצָה • יַעְזֵר • יקנעם • מַחֲנַיִם • מֵיפַעַת • נהלל • קְדֵמוֹת • קַרְתָּה • רָמת |  |
נחלות שבטי ישראל
ברכת הבית

לוח חרוט עם נוסח הברכה
ברכת הבית היא תפילה שבה מבקשים שבבית לא יהיה צער, צרות, מחלוקות ושאר דברים רעים. נוסח הברכה נתלה באופן מסורתי על הקיר ליד דלת הכניסה. נכתב לעיתים על חפץ דקורטיבי לתלייה על הקיר והוא מוענק במתנה לחנוכת הבית. קיימת גם ברכת העסק, ברכה דומה בתוספת תפילה שהעסק יצליח.
נוסחים

לברכה יש נוסחים רבים. להלן אחד מהנוסחים:
בְּזֶה הַשַּׁעַר לֹא יָבוֹא צַעַר.

בְּזֹאת הַדִּירָה לֹא תָּבוֹא צָרָה.

בְּזֹאת הַדֶּלֶת לֺא תָבוֹא בֶּהָלָה.

בְּזֹאת הַמַּחְלָקָה לֺא תָבוֹא מַחְלוֺקֶת.

בְּזֶה הַמָּקוֺם תְּהִי בְרָכָה וְשָׁלוֺם.
מקור

לתפילה זאת אין כל מקור בספרות היהודית, אך יש שציינו לדברי הרב משה טייטלבוים אשר בקמיע שכתב ב-1925 נגד מגפה יש נוסח דומה לתפילה זו.
הרב מאיר ניסים מאזוז טוען שהתפילה "מיוחסת לרבנים גדולים" אך לא הביא מקור לדבריו.
הרב שלמה אבינר סבור שזו אינה תפילה יהודית מקורית, שכן אין בה נוסחאות של בקשה אלא הוראה, הוא משער שמקורה של תפילה זו משיר שכתב רודיארד קיפלינג.
ראו גם

ברכות הבית (אנ')
ברכת העסק
הערות שוליים

1 2  אהרון וראדי (Aharon N. Varady), בִּרְכָּת הָבָּיִת, באתר פְּרוֺיֶּקט הַסִּדּוּר הַפָּתוּחַ (בעברית ואנגלית)
↑  מובא בתוך: הרב שבתי ליפשיץ, סגולות ישראל, עמ' 276, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  ניתן לצפות בדבריו כאן
↑  שלמה אבינר, פירוש הרב אבינר לספר שמות, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  Zivotofsky, Rabbi Ari Z. (2000). "What's the Truth About... "Rambam's Physician's Prayer"?" (PDF). Jewish Action. נבדק ב-13 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  שלמה אבינר, פסקי שלמה, עמ' 246, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
ג'ון נלסון (עורך דין)

ג'ון נלסון (באנגלית: John Nelson;‏ 1 ביוני 1791 –  18 בינואר 1860) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כתובע הכללי של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ון טיילר בשנים 1843–1845.
ראשית חייו

ג'ון נלסון נולד בפרדריק, מרילנד. הוא היה ילדם הרביעי של רוג'ר נלסון ושל מרי ברוק (לבית סים) נלסון. אביו שירת כבריגדיר גנרל במלחמת העצמאות של ארצות הברית, היה אחד מהחברים המקוריים של אגודת סינסינטי (Society of the Cincinnati) ובהמשך חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מרילנד.
ג'ון נלסון סיים ב-1811 את לימודיו בקולג' ויליאם ומרי וב-1813 התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במקצוע בעיר הולדתו.
קריירה

נלסון החזיק בכמה משרות לפני שנבחר כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מרילנד. הוא שירת בבית הנבחרים תקופת כהונה אחת בלבד ממרץ 1821 ועד מרץ 1823 ולא היה מועמד לבחירה מחדש. ב-1825 הוא קיבל תואר מוסמך אוניברסיטה מאוניברסיטת פרינסטון.
ב-1831 הוא נשלח לכהן כממונה על היחסים של ארצות הברית בממלכת שתי הסיציליות ולאחר שנה שב לארצות הברית.
ב-1 ביולי 1843 מינה הנשיא ג'ון טיילר את נלסון כתובע הכללי של ארצות הברית. בתפקיד זה הוא כיהן עד לתום נשיאותו של טיילר במרץ 1845. הוא גם כיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית בפועל למשך חודש אחד ב-1844 לאחר מותו הפתאומי של המזכיר הקודם אבל אפשור.
לאחר תום כהונתו פרש נלסון מהחיים הפוליטיים ושב לבולטימור.
חיים אישיים

אשתו הראשונה של נלסון הייתה פרנסס הריוט בורוז, בתו של ויליאם וורד בורוז, שהיה המפקד השני של חיל הנחתים של ארצות הברית, ואחותו של ויליאם וורד בורוז השני, שהיה קצין מעוטר בצי ארצות הברית. לפרנסס ולג'ון נלסון נולדו שתי בנות.
לאחר מות רעייתו הראשונה ב-1836 נישא נלסון ב-1838 בשנית למטילדה טרנט, בתו של תומאס טרנט. לזוג נולדו שני ילדים.
ג'ון נלסון נפטר בבולטימור ב-8 בינואר 1860.
הערות שוליים

↑  Lineage Book. The Society of the Daughters of the American Revolution. 1896. p. 271.
↑  Ashbury, John W. (2013). Frederick County Characters: Innovators, Pioneers and Patriots of Western Maryland. Arcadia Publishing. p. 129.
↑  Tracey, Grace L.; Dern, John Philip (1987). Pioneers of Old Monocacy: The Early Settlement of Frederick County, Maryland, 1721-1743. Genealogical Publishing Com. p. 59.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n86125327  NARA: 10610228  SNAC: w6280gft  US Congress: N000037  VIAF: 33485247   WorldCat (עם VIAF): 33485247
גדליה הלוי

רבי גדליה הלוי היה ממקובלי צפת, תלמידו של האר"י, גיסו (נשוי לאחותו) וחברו של רבי חיים ויטאל.
נזכר בכתב ההתקשרות של האר"י, בין חברי "הכת הראשונה". בנוסף נזכר בין חכמי צפת בתשובת המהרי"ט משנת 1608 (ח"א, סי' פב). נזכר רבות בספר שבחי האר"י. ידוע שהיה לו בן בשם רבי יהודה שנפטר בחייו. בשנת 1615 היה עוד בחיים.
ר' גדליה סידר את דרוש המלכים שמתו, כפי שקיבל מרבו האר"י. מובא בספר עץ חיים בשער ד' דרוש שלם בשמו, השונה בכמה דברים מדרוש של ר' חיים ויטאל הסמוך לו.
בשער הגלגולים כתב עליו ר' חיים ויטאל שהוא משורש רמי בר חמא, והוא בן זוג לשמחה אחותו.
הערות שוליים

↑  ספר החזיונות לרבי חיים ויטאל.
↑  ספר קורא הדורות; שבחי האר"י; מבוא לספר החזיונות בן מנחם.
↑  ח"ב, דף ט ע"ד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581607405171
ג'ון קנדי (צ'לן)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בדצמבר 1922 לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  9 בפברואר 1980 (בגיל 57) 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת, אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, צ'לו 
 johnfranciskennedy.com.au
 
ג'ון קנדי (באנגלית: John Kennedy;‏ 30 בדצמבר 1922 – 9 בפברואר 1980) היה צ'לן בריטי ידוע-שם, שעמד בקשר משמעותי עם אוסטרליה, שם פעל בשנותיו האחרונות ושם מת. הוא היה אביו של הכנר נייג'ל קנדי.
ג'ון קנדי נולד בלונדון. הוריו היו אוסטרלים, הצ'לן לורי קנדי והפסנתרנית דורותי קנדי. הוא למד באקדמיה המלכותית למוזיקה. בגיל 24 היה לצ'לן הראשון של התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול, הנגן הראשי הצעיר ביותר בבריטניה הגדולה. הוא הצטרף לתזמורת הסימפונית של סידני ב-1949, כנגן ראשי, וניגן עמה כסולן, בין השאר את הקונצ'רטו לצ'לו של אדוארד אלגר בניצוח אוטו קלמפרר.
קנדי לימד בקונסרבטוריון למוזיקה של סידני במשך שנתיים והופיע בקונצרטים מטעם מוזיקה ויוה אוסטרליה. בשנת 1952 יצא לסיור בניו זילנד כחבר בשלישיית ליולין-קנדי עם הכנר ארנסט ליולין והפסנתרנית סילה סטונר - שהוצגה במודעות כ"סילה קנדי", אשתו הראשונה של ג'ון.
הוא חזר לבריטניה, שם ניגן כצ'לן ראשי בתזמורת קובנט גארדן. בהמשך היה לצ'לן ראשי בפילהרמונית המלכותית בהנהגת סר תומאס ביצ'ם. הוא היה הראשון שביצע קונצ'רטו לצ'לו בפסטיבל אדינבורו.
קנדי חזר לאוסטרליה כמרצה בכיר לצ'לו בקונסרבטוריון של אוניברסיטת מלבורן. עם עזיבתו את אנגליה, הסתיימו גם נישואיו לסילה סטונר. במועד הגירושין, לא היה מודע לכך שסילה בהריון, והיא ילדה את בנו, שיתפרסם בעתיד ככנר נייג'ל קנדי. אמו רצתה שנייג'ל ילמד לנגן בכלי מיתר, אבל בחרה בכינור משום שלא רצתה בצ'לו בבית כתזכורת מתמדת לג'ון קנדי. הפגישה הראשונה בין ג'ון לבנו התרחשה רק כשנייג'ל היה בן 11. ג'ון התחתן עם זמרת הסופרן הולשית ג'ואן דארגייבל, ונולדו לו עוד ילדים, בהם הקונטרבסיסטית דבי קנדי והצ'לנית לוריין קנדי, זוכת פרס ABC לנגנים צעירים לשנת 1978. ג'ון וג'ואן התגרשו ב-1975. ב-1976 נולדה לו עוד בת, הכנרת אריקה קנדי (כינור ראשון ברביעיית המיתרים פלינדרס). הוא המשיך ללמד, לנגן ולהופיע בשידורי רדיו באסטרליה עד לפרישתו ב-1979 עקב התערערות בריאותו.
הערות שוליים

↑  Australian Dictionary of Biography: Lauri Kennedy המילון הביוגרפי האוסטרלי: לורי קנדי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 134934652  ISNI: 0000 0001 4101 1804  LCCN: nr96042829  MusicBrainz: 61c832d1-9fc3-41c9-aa85-b548bd3367ba  NLA: 58109275  NLG: 86995  VIAF: 64175449   WorldCat (עם VIAF): 64175449 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברכת גבורות

מודעת תזכורת לנוסח המתאים בברכת גבורות ובברכת השנים בבית כנסת הרמב"ן בירושלים
ברכת הגבורות, או ברכת מחיה המתים, היא הברכה השנייה בתפילת העמידה. ברכה זו היא אחת משלוש ברכות השבח שבתחילת תפילת העמידה ועניינה הוא שבח לאל על יכולותיו וגבורתו. הברכה נמצאת אחרי ברכת אבות ולפני ברכת קדושת השם. בחזרת הש"ץ אומרים לאחר ברכת מחיה המתים קדושה, כהקדמה לברכת קדושת ה' שבאה אחריה.