stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ציפורה בלוך
חייה ופעילותה

ציפורה בלוך נולדה ברוסיה למשפחה ציונית משכילה. אביה היה מחנך עברי ואחיה, דויד בלוך-בלומנפלד, היה פעיל ציוני מבני העלייה השנייה וראש העיר השני של תל אביב. כאשר אבי המשפחה נפטר בהיותה בת ארבע, נקלעו לקשיים כלכליים, והיא נאלצה לפרנס את עצמה מגיל צעיר. תחילה למדה פילוסופיה ומשפטים באוניברסיטת קייב, אך בעקבות גלי אנטישמיות במזרח אירופה החלה לעבוד עם פליטים יהודים שאיבדו את משפחותיהם, וכך הבינה שברצונה להתמסר לטיפול בילדים אך הפעם ביישוב העברי בארץ ישראל.
בשנת 1921 היגרה לפלשתינה ובמהלך שנות ה-20 עבדה עם נערים ונערות בכפר הנוער מאיר שפיה ובהמשך בכפר ילדים בגבעת המורה. בשנים אלו חלתה במלריה, והמשיכה לעבוד במרץ.
בשנת 1927 מונתה כמפקחת ציבורית במרכז שכונתי בשכונת שמעון הצדיק בירושלים שהוקם על ידי חנה טהון, והסתדרות נשים עבריות. עבודתה עם תושבי המקום אשר ברובם היו יוצאי עדות המזרח לוותה בפערים תרבותיים, תוך דרישתה להתערבות הוועד הלאומי וממשלת המנדט בנעשה שם.
בשנת 1929 נסעה ללמוד עבודה סוציאלית בסמינר הפדגוגי של אנה פון גירקה (גר') בברלין, והמשיכה להשתלמות באנגליה בתחום עבריינות נוער וחינוך מניעתי בבתי ספר. בשנת 1931 חזרה וניהלה את הלשכה הסוציאלית בירושלים במשך כעשור, בשנת 1933 מונתה כקצינת המבחן הראשונה לנוער על ידי ממשלת המנדט, ובשנת 1935 עמדה בראש צוות הסיוע לנפגעי השיטפונות בטבריה. במקביל, המשיכה לקדם קשרים בינלאומיים עם מדינות כגון הולנד וצ'כוסלובקיה, ובשנת 1937 ייצגה את הוועד הלאומי בקונגרס בשווייץ.
בשנת 1942 מונתה כמפקחת ארצית מטעם הוועד הלאומי על הטיפול בילד ובנוער וכן לסגנית מנהלת ואחראית על ההכשרה המעשית בבית הספר לעבודה סוציאלית בירושלים בניהולה של סידי ורונסקי.
בשנת 1946 נסעה לסייע במחנות העקורים בקפריסין בחסות הג'וינט. עם הקמתו של משרד הסעד המשיכה לכהן כמנהלת המחלקה לטיפול בילד ובנוער, ייסדה מרכזים של המחלקה בערים השונות ויצרה שיתופי פעולה עם מוסדות ילדים קיימים. היא סייעה בהקמת שירות המבחן הישראלי לנוער וכן מוסדות כגון פנימיית 'צופיה' ומעון 'מסילה' לנערות. במקביל, לקחה חלק משמעותי בייסוד המחלקה לטיפול באנשים עם מוגבלויות שכליות, כאשר 'רק הודות ללחצה האישי, הבלתי פוסק, על אנשי האוצר ועל חברים בכנסת, נרכשו השטח והבניינים המשמשים כיום כ'שקמה'.
בשנת 1964 פרשה לגמלאות אך המשיכה לעסוק בפעילות התנדבותית, והקימה קרן מלגות לילדים נזקקים. בשנת 1960 זכתה בפרס ע"ש הנרייטה סאלד ובשנת 1971 בתואר יקירת העיר ירושלים.
בדומה לעובדות סוציאליות כגון ז'ניה טברסקי, מוצאה המזרח אירופאי, השכלתה בפילוסופיה ומשפטים וחינוכה הגרמני לעבודה סוציאלית של ציפורה בלוך העשירו והרחיבו את הפרספקטיבה המקצועית שגיבשה ברוח רעיונות הומניסטיים והבנת אחריות החברה בסיוע לפרט. בדומה לעובדות סוציאליות כגון צסי רוזנבליט, גם היא החלה את דרכה כמתנדבת, וסללה את דרכה המקצועית בנחישות ומהירות תוך מסירות אינסופית למקצוע בו בחרה.
בלוך נפטרה בשנת 1979 בירושלים.
מבחר מכתביה

תרפ"ז. 'מה עלינו לעשות?', האישה, ב, עמ' 17.
תרפ"ח. 'מיומנה של עובדת ציבורית בשכונה אחת בירושלים', האישה, ה, עמ' 20.
תרפ"ט. 'מיומנה של עובדת ציבורית', האישה, ח, עמ' 26–27.
1961. 'ליד עריסתה של העבודה הסוציאלית', סעד, ה (1), עמ' 15–16.
1989. 'איך הגעתי לעבודה סוציאלית', מידעו"ס, מאי, עמ' 67–70.
לקריאה נוספת

John Gal and Stefan Köngeter, 2016. 'Exploring the Transnational Translation of Ideas: German Social Work Education in Palestine in the 1930s and 1940s', Transnational Social Review, 6, 3, pp. 262-279
עיינה הלפרן, בפרסום. עובדות סוציאליות ביישוב העברי המנדטורי: חשיפת מקומן של נשים ומסורות נשכחות בהיסטוריית המקצוע. חיבור לקבלת תואר דוקטור, האוניברסיטה העברית בירושלים. עיינה הלפרן, 2017.
הערות שוליים

↑  ציפורה בלוך, 1989. 'איך הגעתי לעבודה סוציאלית', מידעו"ס, מאי, עמ' 70-67.
↑  חיים יפת, 1965. "ציפורה בלוך - קווים לדמותה", סעד, כ (1), עמ' 4–5.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007398839905171  VIAF: 18156218573504740690   WorldCat (עם VIAF): 18156218573504740690
קארמה (נפה)

ערך זה עוסק בנפה באסטוניה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קארמה (באסטונית: Kaarma, בגרמנית: Karmel) הייתה נפה אסטונית במחוז סארה שבאסטוניה. הנפה ממוקמת במרכז האי סארמאה, בין הנפות קארלה במערב לבין פיהטלה במזרח. בכיוון צפון-מזרח נמצאת לייסי ובכיוון צפון-מערב מוסטיאלה. הנפה כוללת גם את האי אברוקה.
שטחה של קארמה עומד על כ-400 קמ"ר, דבר ההופך אותה לנפה הגדולה במחוז סארה. בשנת 2004 אוכלוסייתה מנתה 4,229. שטחה כולל גם חמישה איים: אברוקה, קאסלייד, וייקה-טולפה, והאסה ולינוסיטמאה. היישוב הגדול והמרכזי בקארמה ("בירת הנפה") הוא העיירה אסטה (Aste) לה 573 תושבים. מלבד זאת, ישנם גם 69 כפרים נוספים.
במהלך הרפורמה המינהלית-טריטוריאלית בשנת 2017 אוחדו כל 12 העיריות באי סארמאה לעירייה אחת - כנסיית סאראמא.
קולקטיביות רעיונית

קולקטיביות רעיונית מתייחסת לתופעה שבה קבוצה של אנשים מאמינה כי באמצעות שיתוף רעיונות, ידע, וחזונות ניתן להגיע להבנות ולפתרונות שאינם נגישים לפרט בודד. היא נובעת מההנחה שלא רק שהידע הקולקטיבי עולה על סך חלקיו אלא שהתהליך המשותף של חשיבה, דיון ויצירה יכול לפתח רעיונות חדשים ולקדם את המטרות המשותפות בצורה יעילה ויצירתית יותר.
בבסיסה קולקטיביות רעיונית מחולקת לשני רכיבים עיקריים: הראשון הוא הקולקטיב - קבוצת אנשים עם מטרות משותפות או עם אינטרס לשתף פעולה והשני הוא הרעיונות - החידושים, הידע והתובנות שנוצרים מהשיתוף הזה. המפתח לקולקטיביות רעיונית אינו רק באגרת הידע שכל חבר מביא עימו אלא באופן שבו רעיונות אלו נשלבים ומשולבים זה בזה כדי ליצור משהו חדש ועוצמתי יותר.
לקולקטיביות רעיונית יש תפקיד חשוב בחדשנות ובפתרון בעיות מורכבות, כאשר חברי הקבוצה מתמודדים עם אתגרים משותפים דרך דיאלוג שיתוף פעולה והזדהות עם המטרות הקולקטיביות. היא מתבטאת במגוון רחב של פורמטים ומסגרות, כולל קבוצות חשיבה, קולקטיבים אמנותיים, קהילות מחקר, ואף בתוך ארגונים וחברות. הקולקטיביות הרעיונית תלויה ביכולת לפתח תרבות של פתיחות, שיתוף ואמון הדדי, וביכולת לפתח תרבות של פתיחות, שיתוף ואמון הדדי, ומתמקדת ביכולת לעבד ולאמץ רעיונות חדשים בצורה גמישה ויצירתית.
הקולקטיביות התפתחה כתגובה לחולשות הכלכליות והחברתיות של הליברליזם הקלאסי, במיוחד בתקופות כמו המהפכה התעשייתית והשפל הגדול. לדוגמה, בארצות הברית, הניו דיל של הנשיא פרנקלין רוזוולט היה מיזם קולקטיבי שנועד להתמודד עם השלכות השפל הגדול על ידי יצירת תוכניות ממשלתיות לקידום שיקום כלכלי, יצירת מקומות עבודה והשקעה בפרויקטים ציבוריים. פרויקטים אלו התבססו על עקרונות קולקטיביסטיים כמו בעלות ציבורית, שוויון כלכלי ורגולציה ממשלתית.
קולקטיביות רעיונית במהפכה הבולשביקית

קולקטיביות רעיונית הייתה חלק מהמרכיבים המרכזיים במהפכה הבולשביקית שהתרחשה ברוסיה ב-1917. הבולשביקים בראשותו של ולדימיר לנין נשענו על עקרונות מרקסיסטיים כדי לקדם רעיון של שוויון וקולקטיביזם בחברה הרוסית, שבמטרה לפתור את בעיות העניות, החוסר איזון החברתי והאפליה הכלכלית שהיו נפוצות באותה עת.
במהלך המהפכה, הבולשביקים הציעו להקים משטר שבו כלכלת המדינה תנוהל על ידי הפועלים והאיכרים, והבטיחו הבטחות של "שלום, לחם ואדמה" (ברוסית: Мир, Хлеб и Земля) כדי לזכות בתמיכת ההמונים. הרעיון היה שהמדינה תהיה זו שתנהל את המשאבים הכלכליים ותוודא חלוקה שוויונית של העושר וההזדמנויות בין כל האזרחים. במובן זה, הבולשביקים קידמו קולקטיביות רעיונית שנועדה לבטל את הניצול הכלכלי והחברתי וליצור חברה צודקת יותר.
הקולקטיביות הרעיונית במהלך המהפכה הבולשביקית התבטאה בכמה דרכים:
הקמת סובייטים (מועצות שלטון מקומיות): הסובייטים שימשו כפלטפורמה לשיתוף רעיונות ולקבלת החלטות קולקטיביות. הם נתנו ביטוי לאידאולוגיה הקולקטיביסטית על ידי הענקת כוח לעובדים ולחיילים.
קולקטיביזציה של הכלכלה: הבולשביקים קידמו רפורמות כלכליות שהתבססו על רעיון הקולקטיביזציה, כגון השתלטות על חברות וחלוקת קרקעות לחקלאים. זה נועד לאפשר שיתוף ושוויון בתוצרת ובמשאבים.
פרופגנדה וחינוך: השימוש בפרופגנדה ובמערכות חינוך לקידום האידאולוגיה הקומוניסטית היה חלק בלתי נפרד מהניסיון לבנות חברה קולקטיביסטית. המטרה הייתה ליצור קונצנזוס אידאולוגי ולחנך את האוכלוסייה לעקרונות הקומוניזם.
השאיפה לקולקטיביות רעיונית התגלתה ברצון להטמיע את העקרונות הקומוניסטיים בכל תחומי החיים, מה שהוביל לשינויים עמוקים במבנה החברתי והכלכלי של רוסיה. עם זאת, ההתממשות המעשית של הקולקטיביות הרעיונית גם נתקלה באתגרים רבים, כולל התנגדות פנימית ובינלאומית, והביאה לפערים ולסכסוכים בתוך החברה הסובייטית.
קולקטיביות רעיונית בקיבוצים

קולקטיביות רעיונית בקיבוצים מהווה דוגמה מעניינת ליישום של עקרונות השיתוף והקהילתיות במישור החברתי והכלכלי. הקיבוצים הוקמו על בסיס אידאולוגי של שוויון ושיתוף והביאו לידי ביטוי קולקטיביות רעיונית דרך קבלת החלטות משותפת, פיתוח פרויקטים קהילתיים, והדגשה על חשיבות הקבוצה מעל הפרט. במרחב הקיבוצי, חברי הקיבוץ חילקו משאבים, עבודה, ואחריות כחלק ממודל חיים שתפקידו לשפר את הביטחון הכלכלי והחברתי של כולם.
קולקטיביות רעיונית בקיבוצים בולטת במיוחד באופן בו תושבי הקיבוץ מפתחים ומנהלים את המוסדות החינוכיים, התרבותיים, והכלכליים שלהם. חשיבה משותפת ותכנון קהילתי מאפשרים פתרון בעיות ומענה על אתגרים בדרכים יצירתיות וחדשניות. מתן דגש על חינוך לערכים של שיתוף וקהילתיות מטמיע את העקרונות הללו מגיל צעיר, ותורם ליצירת דורות של אנשים המאמינים בכוח השיתוף והקולקטיביות.
המודל הקיבוצי התמודד עם אתגרים רבים לאורך השנים כולל שינויים כלכליים וחברתיים שהביאו לפיתוח של גרסאות מתקדמות יותר של הקיבוץ המסורתי.
התפיסה המרכזית של חיים משותפים המבוססים על עקרונות מוסריים ואידאולוגיים משותפים כללו את הבחירות הפוליטיות והתרבותיות של הקיבוצים והן את הגישה החינוכית והחברתית שהם ניקטו. בכך, הקיבוצים הביאו לידי ביטוי פרקטי את הרעיון של קולקטיביות רעיונית, תוך דגש על התאמה אידאולוגית והשגת שיתוף פעולה מרבי להשגת מטרות משותפות.
הדגש על האחידות האידאולוגית והתרבותית בקרב חברי הקיבוץ מעיד על המשקל שהושם על יצירת קהילה איתנה, אך גם מעורר שאלות לגבי גיוון דעות וחופש הבחירה האישי בתוך המבנה הקיבוצי. הפסקה הזו תוכל לשמש כבסיס לדיון על המתחים והאתגרים שעמדו בפני הקיבוצים במהלך ההיסטוריה שלהם ועד היום, במיוחד בהקשר של מעבר לגמישות רעיונית וחברתית רחבה יותר.
הערות שוליים

↑  Collectivism Overview, HISTORY CRUNCH - History Articles, Biographies, Infographics, Resources and More (באנגלית)
↑  Edwin A. Locke, Individualism, Collectivism, Leadership, and the Greater Good, New York: Palgrave Macmillan US, 2011, עמ' 85–99, ISBN 978-0-230-11626-9. (באנגלית)
↑  Neil Harding, The Russian Revolution: an ideology in power, Cambridge: Cambridge University Press, 2003, The Cambridge History of Political Thought, עמ' 239–266, ISBN 978-0-521-56354-3
↑  Who Were the Bolsheviks and How Did They Rise to Power? A Historian‘s Perspective – History Tools, www.historytools.org
1 2 3  Russian Revolution | Definition, Causes, Summary, History, & Facts | Britannica, www.britannica.com, ‏2024-03-05 (באנגלית)
קולקי

קולקי (באוקראינית: Колки; בפולנית: Kołki; ביידיש: קאָלק) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בסמוך לנהר סטיר, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

קולקי נזכרת לראשונה בשנת 1545, ולקראת סוף המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. במאה ה-18 עברה העיירה לבעלות משפחת רדזיוויל, שבנתה בסמוך לה ארמון.
יהודי קולקי

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1570. במהלך גזירות ת"ח ות"ט באמצע במאה ה-17 ערכו הקוזקים פוגרום קשה ביהודי העיירה, תוך רצח המוני של הקהילה. עם זאת, לקראת סוף המאה ה-17 השתקמה הקהילה בעיירה, ובמהלך המאה ה-19 גדל מספר היהודים בה באופן משמעותי, ופעלו בה מספר חסידויות. בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,537 יהודים.
בספטמבר 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נערך בסמוך לעיירה קרב בין הכוחות הגרמניים והרוסיים, והעיירה נשרפה כליל, תוך שכל יהודיה נמלטו ממנה. עם ביסוס שלטון הרפובליקה הפולנית השנייה בעיירה לאחר המלחמה, שבו לעיירה רק כשליש מיהודיה, ומספרם הגיע לכ-750 איש. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, ופעל בה קיבוץ הכשרה של תנועת החלוץ. הפעילות הציבורית היהודית בעיירה נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.
יהודי קולקי > בשואה

ב-3 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות. כעבור זמן לא רב רצחו שוטרים אוקראינים כ-50 גברים יהודים מהעיירה, ובהם נכבדי הקהילה.
באוקטובר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודי יישובי הסביבה, ואשר מספר יושביו עמד על כ-2,500 איש. מהגטו נלקחו היהודים מדי יום לעבודות כפייה, ובתחילת קיץ 1942 הוצאו להורג ראש היודנרט המקומי ושניים מעוזריו, לאחר שסירבו למלא אחר אחת מפקודות הגרמנים.
בספטמבר 1942 כיתרו הגרמנים את גטו קולקי, וירו במנסים לברוח. יושבי הגטו נלקחו לבורות ירי מחוץ לעיירה, ונרצחו בהם. כ-40 יהודים שהושארו כעובדי כפייה ומספר יהודים שנתפסו בחיים בסביבת העיירה רוכזו מחדש בגטו. 15 מהם הצליחו להימלט ליערות הסביבה, תוך הצטיידות בנשק, והתארגנות כיחידת פרטיזנים, אשר אחריה ערכו הגרמנים מצוד. באוקטובר 1942 פשטו על הגטו בשנית גרמנים ואוקראינים, ורצחו את יתר תושביו.
ב-2 בפברואר 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום. מקהילת קולקי שרדו את השואה 8 יהודים.
פרנסס מקדונלד מקנייר

| --- | --- |

 לידה:  24 באוגוסט 1873 Kidsgrove, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  12 בדצמבר 1921 (בגיל 48) גלאזגו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות של גלאזגו 
 זרם באמנות:  תנועת האמנויות והאומנויות 
 בן או בת זוג:  ג'יימס הרברט מקנייר 
 
פרנסס מקדונלד מקנייר (באנגלית: Frances Macdonald MacNair;‏ 24 באוגוסט 1873 – 12 בדצמבר 1921) הייתה אמנית סקוטית שעבודות העיצוב שלה היו מאפיין בולט של הסגנון המודרני (סגנון אר-נובו בריטי) במהלך שנות ה-90.
ביוגרפיה

אחותה של האמנית-מעצבת מרגרט מקדונלד מקינטוש, היא נולדה בקידגרוב, סטוק-און-טרנט, ועברה לגלאזגו עם משפחתה ב-1890. שתי האחיות נרשמו לשיעורי ציור בבית הספר לאמנות בגלאזגו ב-1891, שם פגשו את האדריכלים הצעירים צ'ארלס רני מקינטוש וג'יימס הרברט מקנייר. פרנסס התחתנה עם מקנייר בשנת 1899, ומרגרט התחתנה עם מקינטוש בשנת 1900. לאחר שנפגשו, הם הציגו יחד בתערוכה במועדון האמנות. בעקבות הגישה הסגנונית הדומה שלהם, הם זכו לכינוי "הארבעה".
באמצע שנות ה-90 האחיות עזבו את בית הספר כדי להקים יחד סטודיו עצמאי. הם שיתפו פעולה בגרפיקה, עיצובי טקסטיל, איורי ספרים ועבודות מתכת. פרנסס הפיקה גם מגוון רחב של עבודות אמנותיות אחרות, כולל רקמה, לוחות מתכת וציורי צבעי מים. האחיות הציגו בלונדון, ליברפול ובוונציה.
ב-1899 היא נישאה למקנייר והצטרפה אליו לליברפול שם לימד בבית הספר לארכיטקטורה ואמנות שימושית. בני הזוג ציירו צבעי מים ועיצבו חללי פנים, הציגו חדר כתיבה בתערוכה הבינלאומית לאמנות מודרנית בטורינו, ופרנסס החלה ללמד. הם גם עיצבו את הפנים של הבית שלהם ברחוב אוקספורד 54. בתחילת שנות ה-1900 הם הציגו גם בליברפול, לונדון, פריז, ונציה, וינה ודרזדן. סגירת בית הספר ב-1905, ואובדן העושר של משפחת מקנייר עקב כישלון עסקי, הובילו לירידה איטית בקריירה שלהם, והם חזרו לגלאזגו ב-1909. בשנים שלאחר מכן, פרנסס ציירה סדרה של צבעי מים סימבוליסטים המתייחסים לבחירות העומדות בפני נשים, כמו נישואים ואימהות. לפרנסס והרברט נולד בן, סילבן, ביוני 1900 והיגר מאוחר יותר לרודזיה.
הישגיה של פרנסס פחות ידועים מאלה של אחותה, בין השאר בשל עזיבתה את גלאזגו, אך גם משום שבעלה הרס רבות מיצירותיה לאחר מותה. יצירות שתי האחיות היו בצל לעיתים קרובות על ידי הישגיו של צ'ארלס רני מקינטוש.
פרנסס נפטרה בגלאזגו ב-1921.
חלק ניכר מעבודותיה שנותרו מוחזק על ידי המוזיאון והגלריה לאמנות ובגלריה ווקר לאמנות בליברפול.
ביוגרפיה > סגנון

פרנסס מקדונלד עבדה לעיתים קרובות עם אחותה, ופיתחה סגנון ייחודי המושפע ממיסטיקה, סמליות, נצרות ודימויים קלטיים. בהקשר לבחירות סגנוניות חילוניות, מאמינים שהעבודות הן פרשנות וייצוגים של האישה החדשה.
החוקרים מציינים את התיאורים של מקדונלד של נשים גרושות מדימויים נפוצים של אותה תקופה, כמו הפאם פטאל. נושאים בעבודתה מתוארים עירומים או כמעט עירומים, עם אלמנטים כמו עור ירקרק או צורה מוארכת זוויתית. במהלך חייה, המבקרים דחו לעיתים קרובות את עבודתה כדקורטיבית מדי. עם זאת, תובנות פמיניסטיות של יצירותיה תומכות בשימוש שלה בסגנון.
כמו אחותה, היא הושפעה מעבודתם של ויליאם בלייק ואוברי בירדסלי והדבר בא לידי ביטוי בשימוש שלה בדמויות מוארכות ובאלמנטים ליניאריים.
הערות שוליים

↑  Robertson, Pamela, ed. Doves And Dreams: The Art of Frances Macdonald and James Herbert Mcnair. Lund Humphries Publishers, 2006.
1 2 3  "MacNair, Frances Macdonald (1874-1921)", Archives and Collections, Glasgow School of Art
↑  "Glasgow, 1890s - Walker Art Gallery, Liverpool museums".
↑  "A Lady's Writing Room, Turin, 1902 - Walker Art Gallery, Liverpool museums".
↑  "Liverpool, 1900 - 1909 - Walker Art Gallery, Liverpool museums".
↑  "Doves And Dreams". www.artandphilosophy.com. Retrieved 26 January 2018.
↑  Glasgow and after - Walker Art Gallery, Liverpool museums".
↑  "Frances Macdonald (1873-1921)". Charles Rennie Mackintosh Society. Archived from the original
↑  Helland, Janice (1993). "Frances Macdonald: The Self as Fin-de-Siècle Woman". Woman's Art Journal. 14 (1): 15–22.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 6088817  BnF: cb15517226v (data)  GND: 119351595  ISNI: 0000 0000 7105 3450  LCCN: n95058520  NTA: 263624080  RKD: 51816  SNAC: w64p49p5  SUDOC: 119241730  ULAN: 500023450  VIAF: 95825843   WorldCat (עם VIAF): 95825843
קארמה (ירח)

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  צדק
 תאריך גילוי:  30 ביולי 1938 
 מגלה:  סת' בארנס ניקולסון 
 על שם:  Carme 
 מקום גילוי:  מצפה הר וילסון 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  23.4 מיליון ק"מ
 אקסצנטריות:  0.25
 זמן הקפה:  702.28 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  2.253 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  167.53°
 מאפיינים פיזיים
 רדיוס קו משווה:  23 קילומטר
 ממדים:  46 ק"מ
 שטח פנים:  כ-6,600 קמ"ר
 מסה:  ‎1.3×1017‎ ק"ג
 צפיפות ממוצעת:  2.6 (משוער) גרם/סמ"ק
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  0.017 מטר/שנייה2
 אלבדו:  0.04 (משוער)
 מהירות מילוט:  0.028 ק"מ/שנייה
 טמפרטורה ממוצעת:  124~ K
 
קארמה (באנגלית: Carme, ביוונית: Κάρμη) הוא אחד מירחי כוכב הלכת צדק.
קארמה התגלה על יד סת' ברנס ניקולסון במצפה הר וילסון שבקליפורניה ביולי 1938.
עד 1975 היה ידוע בשם "Jupiter XI" (הירח האחד-עשר של צדק), ולאחר מכן נקרא על שמה של קארמה מהמיתולוגיה היוונית, אחת ממאהבותיו של זאוס ואמה של האלה בריטומרטיס, אלת רשתות הציד והדיג. בין השנים 1955 עד 1975 נקרא לעיתים "פאן" (Pan) (כיום אחד מירח שבתאי נושא שם זה).
קארמה נותן את שמו לקבוצה של ירחים; המשותף להם הוא היותם ירחים לא-רגילים שמסלולם סביב צדק הוא בין 23-24 מיליון קילומטר ובנטייה של כ-165°.
| 95 ירחי צדק |
| --- | --- | --- |
| הירחים הפנימיים | מטיס • אדרסטאה • אמלתאה • תבה |  |
| הירחים הגליליאניים | איו • אירופה • גנימד • קליסטו |  |
| קבוצת תמיסטו | תמיסטו |  |
| קבוצת הימליה | לדה • הימליה • ארסה  • פאנדיה  • ליסיתאה • אלרה • דיה • S/2018 J 2 • S/2011 J 3 |  |
| קבוצת קארפו | קארפו • S/2018 J 4 |  |
| ולטודו | ולטודו |  |
| קבוצת אננקה (עיקריים) | יואנתה • יוקסטה • פרקסידייק • הרפלייקה • תיאונה • אננקה |  |
| קבוצת אננקה (שוליים) | יופורי • יופמה‏ • Jupiter LII • Jupiter LV • תלקסינואי • הליקה • אורתוסאי • S/2003 J 16 • נימה • הרמיפה •  Jupiter LIV‏ • Jupiter LXVIII‏ • Jupiter LXIV • Jupiter LXX • S/2021 J 3 • S/2021 J 2 • S/2022 J 3 S/2021 J 3 • |  |
| קבוצת קארמה | הרס • אייטנה • קאלה  • טייגטה • Jupiter LXI • קלדינה • S/2003 J 10 • ארינומה • קליקורה • קליקה • קארמה • פסיתאי • יוקלדה  • ארקה • איסונואי • ‏S/2003 J 9‏ • אירנה •‏ Jupiter LXVI • Jupiter LXIX •‏ Jupiter LXIII • ‏Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • S/2003 J 24‏ • S/2016 J 3 • S/2018 J 3 • S/2021 J 4 • S/2021 J 5 • S/2021 J 6 • S/2022 J 1 • S/2022 J 2 |  |
| קבוצת פסיפאה | S/2003 J 23 • אאוידה • קלירואי • יורידמה • Jupiter LVI‏ • קורה • סילנה • S/2003 J 4 • ‏Jupiter LIX • פסיפאה • הגמונה • סינופה • ספונדה • אוטונואה • מגאקליטה ‏• Jupiter LXVII • פילופרוסינה • ‏Jupiter LIX • S/2016 J 4 |  |
| מסלול חיצוני | S/2003 J 2 |  |
קאדנס

קאדנס (cadence) הוא מונח המתאר פעילות מחזורית ומדידת קצבה עם הזמן. ברכיבת אופניים קאדנס מודד את קצב דיווש רוכב האופניים על פי מספר סיבובי הארכובה (קראנק) בדקה (סל"ד). מהירות הרכיבה נקבעת על פי  מהירות סיבוב הגלגלים, וזו נקבעת או משתנה עם הקאדנס, המבטא את יכולתו של הרוכב לסובב את הארכובה בהילוך נתון אל מול התנגדות הרוח, שיפוע המסלול, וכושרו הגופני. הקאדנס עשוי להשתנות עם  שינוי ההילוכים, כאשר שינויים בהם משנים את היחס בין סל"ד הארכובה לסל"ד הגלגל.
מד מהירות וקאדנס המציג קאדנס של 69 סיבובים לדקה
על פי רוב, לרוכב אופניים יש קאדנס מסוים בו הוא מרגיש נוח לפדל. ברכיבה על אופניים בעלי הילוכים רבים, ניתן לשמור על הקאדנס המועדף באמצעות שינוי ההילוכים במגוון רחב של תנאי רכיבה. רוכבי אופניים מקצועיים כמו גם חובבים, רוכבים בדרך כלל בקאדנס של 65–85 סל"ד. על פי מדידת קאדנס שנעשתה בשבעה רוכבי אופניים מקצועיים במהלך מרוץ אופניים של שלושה שבועות, נמצא שהם רכבו בקאדנס ממוצע של 90 סל"ד במישור, בשלבים של רכיבות ארוכות (~190 ק"מ), כמו גם ברכיבות נגד השעון. במהלך עליות חדות במעברי הרים (~15 ק"מ) הם רכבו בקאדנס של ממוצע של 70 סל"ד.
קאדנס גבוה מכונה "ספינינג", בעוד שמתייחסים לקאדנס נמוך כ"מעיכה" או "טחינה" ("Mashing", "Griding").
לכל רוכב אופניים יש תחום צר של קאדנס הנוח לו, בדרך כלל קטן מהתחום הרחב שצוין מעלה. הדבר משפיע על מספר וטווח ההילוכים המתאימים לתנאי הרכיבה.
הקאדנס הוא פרמטר חשוב בניתוח כושר הדיווש של רוכב אופניים, ולכן פותחו מדי קאדנס המשדרים את נתון הקאדנס לרוכב בזמן אמת. כמו כן, ישנם מחשבי רכיבה המקובעים לכידון ומציגים את הנתון לרוכב.
ראו גם

הילוכים
טכומטר
הערות שוליים

↑  Alejandro Luc??A, Jes??S Hoyos, Jos?? L. Chicharro, Preferred pedalling cadence in professional cycling:, Medicine and Science in Sports and Exercise 33, 2001-08, עמ' 1361–1366 doi: 10.1097/00005768-200108000-00018
↑  Cycling Cadence and Bicycle Gearing, web.archive.org, ‏2012-02-04
קארמה (קומיקס)

| --- | --- |

קארמה, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת New Mutants Vol.2 #11 מיוני 2004. אמנות מאת כריס בצ'לו.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Marvel Team-Up #100 (דצמבר 1980)
 יוצרים:  כריס קלרמונט פרנק מילר
 מידע
 שם אמיתי:  שיאן קוי מאן
 כינויים:  שאן
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  גיבור-על, ספרן, מורה בית ספר
 נטייה:  טובה
 כוחות:  טלפתיה   דיבוק מוחי   שליטה מוחית   מגן טלפתי
 חברה בקבוצה:  המוטאנטים החדשים, תאגיד האטצ'י
 חברה לשעבר בקבוצה:  האוטופיות אקס-מן (בית-הספר לילדים מחוננים ע"ש ג'ין גריי) אקס-מן (בית-הספר החדש ע"ש אקסבייר) הליונס מנטורית של יחידת אלפא
 אזרחות:  וייטנאם 
 דמויות קשורות
 משפחה:  נוין נגוק קוי (דוד, מת) טראן קוי מאן (אח, מת) לאונג קוי מאן (אח) נא ודא'ו קוי מאן (אחיות)
 אויבים:  מלך הצללים 
 
קארמה (באנגלית: Karma, על שם המושג: "קארמה") היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Marvel Team-Up #100 מדצמבר 1980 ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר פרנק מילר.
קארמה היא האלטר אגו של שיאן קוי מאן, בתו של קולונל וייטנאמי. לה ולאחיה טראן היה כוח מוטאנטי, באמצעותו יכלו להיכנס למוחם של אחרים. לאחר ששיאן הצילה את אחיה ממותו על ידי חייל, אחיה גרם לחייל להתאבד. טראן ברח לארצות-הברית עם דודם, נוין, ושיאן נשארה בווייטנאם. כשמשפחתה ניסתה לעבור לארצות הברית, אביה נהרג על ידי פיראטים, ואמה נהרגה בטעות על ידי חיל הים האמריקני. נוין חטף את לאונג ונא בניסיון לסחוט את קארמה, אשר ביקשה עזרה מספיידרמן. ריד ריצ'רדס מקבוצת ארבעת המופלאים המליץ לקבוצת האקס-מן של צ'ארלס אקסבייר על קארמה, וכך היא נעשתה לחברה מייסדת של קבוצת המוטנטים החדשים.
בשעה שקארמה ריצתה שירות אצל נוין, אקסבייר ודניאל מונסטאר נחטפו על ידי הסמוראי הכסוף ו-וייפר. שקארמה יצאה לחלץ אותם היא נהרגה לכאורה על ידי וייפר, אך מתגלה כי נחטפה על ידי מלך הצללים. אמפת' פנה אל סאן-ספוט ומאגמה, וגילה להם כי שיאן חיה. למשמע גילוי זה, הקבוצה יוצאת לחלץ אותה. לאחר שהצוות מחפש אותה במדריפור ובקהיר, הם מגייסים את סטורם לעזרתם אך משאירים מאחור את מונסטאר, וורלוק ומג'יק. כשהצוות מאתר אותה, קארמה מביסה את מלך הצללים בקרב טלפתי ובורחת.
קארמה עברה הרפתקאות רבות, ביניהן קרב נגד מכשפת. לאחר שקבוצת המוטנטים החדשים מתפרקת, סייקלופס שולח את קאנונבול להרכיבה מחדש, וקארמה מצטרפת לקבוצה ומסייעת להם להיאבק בלגיון. קארמה עזבה את המוטנטים החדשים כדי לטפל בפרצוף, אחד מתינוקות אינפרנו. לאחר הפילוג בין סייקלופס לבין וולברין, פרצוף וקארמה מצטרפים לאקס-מן של וולברין.
קאדין קרינגטון

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1995 (בן 28) טרינידד וטובגו
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.93 מ'
 מכללה:  אוניברסיטת סיטון הול (2014–2018)
 דראפט:  לא נבחר, 2015
 קבוצות כשחקן
 2018   2018–2019   2019–2020   2020–2021   2021   2021–2022   2022–:  מורנר בר   לימבורג יונייטד   ריזן לודוויגסבורג   מונקו   ריאל בטיס   דיז'ון באסקט   הפועל ירושלים
 הישגים כשחקן
 גביע המדינה בכדורסל (2023, 2024)
 
קאדין קרינגטון (באנגלית: Khadeen Carrington; נולד ב-3 באוקטובר 1995) הוא כדורסלן טרינידדי-אמריקאי-ישראלי המשחק בעמדות הרכז והקלע בהפועל ירושלים.
קריירה

קרינגטון הוא בנו של הכדורגלן ומאמן הכדורגל ריינולד קרינגטון. הוא נולד בטרינידד וטובגו וגדל בניו יורק, ובחר לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת סיטון הול.
לאחר שלא נבחר בדראפט 2018 ב-NBA, בקיץ 2018 שיחק קרינגטון במדיה של דטרויט פיסטונס בליגת הקיץ של ה-NBA. ב-21 ביולי 2018 חתם במורנר בר המונטנגרית, ובהמשך אותה עונה עבר ללימבורג יונייטד הבלגית. ב-3 ביולי 2019 חתם בריזן לודוויגסבורג הגרמנית.
ביולי 2020 חתם בסאסקי בסקוניה, אך שוחרר לאחר חודשיים בשל בעיות בדרכון שלו. ב-15 בספטמבר 2020 חתם במונקו, אך ב-19 באוקטובר קרע את הרצועה הצולבת והושבת למשך מספר חודשים.
ב-5 באוגוסט 2021 חתם בריאל בטיס מליגת העל הספרדית, בה שיחק עשרה משחקים. ב-15 בנובמבר 2021 חתם בדיז'ון באסקט מליגת העל בכדורסל.
ב-19 ביולי 2022 חתם בהפועל ירושלים.
קרינגטון זכה עם הקבוצה בגביע המדינה לעונת 2022/23. בתום העונה הסדירה נבחר לחמישיית העונה השנייה בליגת העל.
תארים

גביע המדינה: 2022/2023
גביע המדינה: 2023/2024