stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השומרון
המעמד הנוכחי

מאז מלחמת ששת הימים נמצא השומרון תחת שליטה ישראלית, אך נחשב על ידי רוב מדינות העולם כ"שטח שנוי במחלוקת" וב"תפיסה לוחמתית" על-פי אמנת ז'נבה הרביעית.
מאז הודעת המלך חוסיין מ-1988, ובעקבות הסכמי אוסלו, נוקטים ארגון האו"ם והרוב המוחלט של מדינות העולם עמדה שעל-פיה אזור השומרון מיועד להיות חלק אינטגרלי ממדינה פלסטינית עתידית. בעיני הרשות הפלסטינית ובעיני רוב מדינות העולם נחשבי יהודה ושומרון כשטח הכבוש בידי ישראל. בשנת 2012 הגישה הוועדה לבחינת מצב הבנייה ביהודה ושומרון, אשר בראשה עמד שופט בית המשפט העליון בדימוס השופט אדמונד לוי, חוות דעת משפטית על פיה שטחי יהודה ושומרון אינם נחשבים מבחינת הדין הבינלאומי כשטח כבוש, וזכותה של ישראל לתבוע ריבונות עליהם מכוח הצהרת בלפור וכתב המנדט. ממשלת ישראל לא אימצה את הדו"ח לאור משמעויותיו הבינלאומיות אך גם לא דחתה אותו.
במסגרת הסכמי אוסלו, שנחתמו בין ישראל לארגון לשחרור פלסטין (אש"ף) בין 1993–1995, והסכמי ההמשך שלו, הוקמה הרשות הפלסטינית, שקיבלה את סמכויות ניהול החיים האזרחיים של התושבים הפלסטיניים מידי הממשל הצבאי הישראלי. אזור יהודה
ושומרון חולק לשלוש קטגוריות:
שטח A – שליטה מלאה (ביטחונית ואזרחית) של הרשות הפלסטינית: בעיקר בתחומי הערים הגדולות.
שטח B – שליטה אזרחית פלסטינית ושליטה ביטחונית ישראלית: רוב המרחב הכפרי הפלסטיני.
שטח C – שליטה ישראלית מלאה: כל ההתנחלויות, הכבישים המובילים אליהן, אזורים בלתי מיושבים, שטחי אש, כמעט כל בקעת הירדן ומדבר יהודה.
בעקבות פרוץ האינתיפאדה השנייה בשנת 2000, ובייחוד במבצע חומת מגן בשנת 2002 נכנסו כוחות צה"ל כמעט לכל הערים הפלסטיניות ולכפרים רבים, והשליטה הפלסטינית בהם הוגבלה מאוד, עד שצה"ל נסוג מחלק מהם בהדרגה בשנים הבאות. בשנת 2003 החלה ישראל בהקמת גדר הפרדה – מערכת של גדרות וחומות בטון העוברת בחלקה לאורך הקו הירוק, ובחלקה בתוך שטחי יהודה ושומרון.
רוב מדינות העולם מתנגדות לבנייה ישראלית באזור[דרוש מקור], ומאז תחילת המשא ומתן המדיני בין ישראל לפלסטינים, ישראל נמנעת מהקמת התנחלויות חדשות ונוהגת ריסון באישורי בנייה. בשנת 2005, בהתאם לתוכנית ההתנתקות של ממשלת ישראל השלושים, פונו ארבע התנחלויות בצפון השומרון מתושביהן. בשנת 2023 חתם אלוף פיקוד המרכז על אישור שהיה לישראלים בחומש, ובעקבות כך הוקמה מחדש הישיבה במקום.
יישובים בשומרון

בשומרון נפוצים כפרים אשר מיקומם הוא בראשי גבעות. הם מכונים לעיתים בשם "כפר כיפה". הגבעות נוצרות בתהליך טקטוני של קימוט שכבות סלע. הסיבות להקמת הכפרים במיקום זה הן:
ביטחוניות - קשה יותר לטפס אליהם מאשר לכפרים שבמישור.
כלכליות - אדמת המישור נוחה יותר לעיבוד חקלאי וחבל לנצלה להקמת מבנים.
היסטוריות - התיישבות על גבי מקומות יישוב קדומים, ובהם חומרי בנייה משנית מצויים.
כיום האזור מאוכלס בעיקר על ידי ערבים ומוסלמים פלסטינים. בחבל ארץ זה הערים הערביות הגדולות קלקיליה, ג'נין, שכם וטולכרם. נוסף עליהן, פזורים ברחבי השומרון מאות עיירות וכפרים ערביים. לפי משטרת ישראל, האוכלוסייה הערבית בשומרון למעלה מ-1,200,000 נפש, ומרוכזת ב-7 נפות הכוללים ארבע ערים: שכם, ג'נין, טול-כרם וקלקיליה.
ביהודה ושומרון קיימים יישובים יהודיים רבים. הגדול מביניהם הוא העיר מודיעין עילית, ואחריה העיר אריאל. השומרון משופע במועצות מקומיות: עמנואל, אלפי מנשה, קרני שומרון, קדומים, אורנית, גבעת זאב, בית אריה-עופרים, בית אל ואלקנה, והחל משנת 2022 גם שער השומרון שמאחד את שערי תקווה ועץ אפרים. כמו כן ישנם יישובים רבים המאוגדים במועצות אזוריות: מועצה אזורית שומרון עם 35 יישובים ומטה בנימין, המועצה האזורית עם מספר הנפשות הגדול בארץ ואשר מונה 26 יישובים. בנוסף ישנם עשרות מאחזים. סה"כ האוכלוסייה היהודית בשומרון מונה כ-600,000 נפש.
סמוך ליישוב היהודי הר ברכה, על הר גריזים, ישנו כפר קטן של שומרונים בשם קריית לוזה שכולם גם בעלי אזרחות ישראלית בהתאם לחוק השבות.
יישוב קהילתי חברתי "שחרית" יוקם בשומרון בשנים הקרובות כישוב משלב לאנשים עם מוגבלויות, ישוב ראשון מסוג זה בארץ. היישוב מתוכנן סביב מוסד לאנשים עם צרכים מיוחדים אשר יוקם במרכזו.
אתרים ארכאולוגיים

אתרים ארכאולוגיים באזור נסקרו בסקר חסר תקדים בהיקפו ובמשכו, סקר הר מנשה, בהנחיית אדם זרטל ואחרים. בסקר התגלו מספר אתרים היסטוריים ייחודיים, בהם מזבח הר עיבל המיוחס לדעת מגליו ליהושע בן-נון, מערכת של שישה אתרי פולחן מסוג גלגל, ואתר ח'ירבת אל-חמאם, המזוהה עם העיר היהודית נרבתא מימי בית שני.
אתרים ארכאולוגיים חשובים נוספיים באזור השומרון הם שומרון, תל דותן, חורבת בית אל, מקדש השומרונים בהר גריזים, גתות ברקן, דיר סמען, תל בלאטה (מזוהה עם שכם הקדומה) ותל פארעה (מזוהה עם תרצה). רק חלק מהאתרים הללו נגישים לאזרחים ישראלים.
בשומרון וסביבותיו (בקעת הירדן, השרון והכרמל) נתגלו עשרות פסיפסים מן התקופה הרומית והביזנטית. מגוון ניכר של גידולים וכלים חקלאיים מתוארים בהם המשקפים את הגידולים והכלים החקלאיים שאפיינו את רצועת הרוחב המרכזית של ארץ ישראל. ענפי החקלאות המיוצגים בפסיפסי השומרון וסביבותיו: גפן, רימון, תמר, אתרוג, חיטה, משמש, תפוח, אפרסק, אגס, שקד, אורן הצנובר, שקמה, שיזף, דובדבן, שזיף, לופה, ורד, אבטיח ופרג האופיום. עם הגידולים החקלאיים החדשניים בזמנם, בהם התגאו תושבי השומרון, נמנים אפרסק, אגס מזנים שונים, משמש, שזיף ולופה כספוג לרחצה. בין פסיפסי השומרון וסביבותיו נמצאו גם פסיפסים פשוטים וגסים שבהם ניכרת מלאכתם של יוצרים מרמה נמוכה אשר יצירתם הושפעה מאתרים קרובים מאוד, וגם פסיפסים איכותיים ברמת ביצוע גבוהה בקנה מידה בינלאומי, אשר הושפעו מיצירות מעבר הירדן המזרחי, אנטיוכיה ומעבר לים התיכון. בין היצירות המופלאות והאיכותיות ראויים לציון הדגמים החקלאיים המקוריים והייחודיים מן הפסיפסים של קיסריה ושל בית הכנסת השומרוני של ח'ירבת סמארה, העשויים להאיר את שוליו המערביים של השומרון כאזור חקלאי משגשג שנהנה מרווחה כלכלית בולטת בתקופה הביזנטית.
ממצאים גאולוגיים

השומרון הוא בצומת גאולוגי בארץ ישראל: בצפון – העמקים והגליל, בדרום – בנימין ויהודה, במזרח – בקעת הירדן ומערב – רמות מנשה ושפלת החוף. הממצא הגאולוגי על השומרון קשור לגאולוגיה של כל אחד מהאזורים שבגבולו.
בשומרון נחשף רצף מלא של יחידה ליתוסטרטיגרפית מגיל יוּרָה מלפני 208 מיליוני שנים עד לפני 145 מיליוני שנים עד הווה. שבע חבורות סלע נחשפות, בעובי כולל של 2.5 ק"מ. ואלו הם:
חבורת ערד - גילה יורה, בנויה בעיקר אבני גיר המכילים בעלי חיים ימיים, עובדה המעידה על הרבדה בים רדוד. הובחנו בחתך סטרטיגרפי של 200 מטר ליד בורג' אל-מלח - המקום היחידי בארץ מהר החרמון עד מכתש רמון.
חבורת כורנוב - גילה קרטיקון תחתון מלפני 145 מיליוני שנים עד לפני 97 מיליוני שנים. היא בנויה אבני חול עם שרידי גזעי עץ - דבר המעיד על הרבדה בסביבה יבשתית שהתקבלה לאחר נסיגת הים. נצפו בחתך סטרטיגרפי של 200 מטר בשיפולי הר כביר והר טמון הפונים לנחל תרצה
בבסיס תצורת כורנוב, סלעים וולקניים המוגדרים בתור תצורת תיאסיר. ההתפרצות של הסלעים היא בעיקר לאורך ההעתק של רכס בטרג' אל מליח. הוא כולל שפכי בזלת וכן פצלים וטופים יחד עם שרידי דגים וצפרדעים - תופעה המעידה על הרבדה במים מתוקים.
חבורת יהודה גילה טורון בקרטיקון עליון, מלפני 93 מיליוני שנים עד לפני 89 מיליוני שנים. הוא מורכבת בעיקר מסלעי אבן גיר ודולומיט. החבורה הורבדה בים רדוד עם קרקעיים שטוחה, מכאן גם מבני שכבותיה - אופקיות - בטרם יופעלו עליהם מגנגוני קימוט או שבירה. ניתן לזהות מחשופים של החבורה בשיפולי הר כביר. המחשופים מכסים חלק ניכר של מבני הקמרים של תרצה (פריעה) ורמאללה.
חבורת הר הצופים גילה סנון בקרטיקון עליון - פלאוקן בפלאוגן, מ-89 מיליון שנה עד 56 מיליון שנה. החבורה בנויה בעיקר קירטון, ועובייה הכולל הוא 300 מטר. מחשופי החבורה ניכרים ב"קו התפר" בין הקמרים לבין הקערים בהרי השומרון. שורת מחשופים נצפים בכביש הבקעה מאזור סרטבה צפונה ליד היישובים בקעות וחמרה. שפע מאובנים מיקרוסקופיים נמצאו בחבורה, דבר המעיד על הרבדה במים עמוקים.
תל אביב כפי שהיא נצפית מהמרפסת של המדינה, בפדואל. התצפית מדגימה את העליונות הטופוגרפית של השומרון על מישור החוף.חבורת עבדת - מגיל אאוקן, מ-56 מיליון שנה עד 35.5 מיליון שנה. העובי של החבורה 350 מטר. ההרבדה היא בים רדוד. המחשופים מצויים משני צידי קמר תרצה.
חבורת טבריה וחבורת ים המלח - הורבדו בשומרון בנאוגן, מלפני 23.5 מיליוני שנים ועד לפני 1.75 מיליוני שנים, לפני תהליכי הקימוט וההעתקה ששינו את פני השטח. מחשופי חבורת טבריה אותרו בשיפוליו המזרחיים של ההר בקרבת בקעת הירדן, בעובי של 150 מטר.
תפוצתם של סלעי חבורת ים המלח, הצעירים, מוגבלת באזור הקרוב לבקעת הירדן. אל תוך שתי החבורות יש חדירה של דיקים ושפכי בזלת וטוף מאזור הגלבוע על ב"מרמא פיאד" שעל כביש הבקעה.
אתרים מרכזיים בשומרון

הר עיבל ומזבח יהושע בן-נון
הר גריזים ומקדש השומרונים
שכם וקבר יוסף
גן לאומי שומרון
תל שילה
תצפית המרפסת של המדינה
הר כביר
יער ריחן
הר הגלבוע
חורבת דיר סמען
דיר קלעה
גבעות עולם
גבעת פינחס
מוזיאון השומרוני הטוב
הר כביר ותחתיו נחל תרצה
שומרונים על פסגת הר גריזים בחג השבועות. ברקע קברו של השייח' ע'נאם.
נוף מהר הגלבוע
רצפת פסיפס מהכנסייה בדיר קלעה, מוזיאון השומרוני הטוב
חורבות העיר שומרון
ראו גם

יהודה ושומרון
מחוז יהודה ושומרון
התנחלויות
הרשות הפלסטינית
הרי בנימין
סקר הר מנשה
שומרון (עיר)
הדום השומרון
מרידות השומרונים
קברי צדיקים ביהדות
לקריאה נוספת

אברהם יעקב ברור (א. י. בר.), "הרי שומרון", האנציקלופדיה העברית (כרך ו), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשי"ז, עמ' 67–72
החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, ארץ שומרון - הכינוס הארצי השלושים לידיעת הארץ, תשל"ד.
שמעון דר, זאב ספראי, מחקרי שומרון, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשמ"ו/ 1986. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
יעקב אשל וזאב ארליך (עורכים), מחקרי יהודה ושומרון: דברי הכנס הראשון, תשנ"א – 1991, מכון המחקר, מכללת יהודה ושומרון, קדומים, אריאל; הוצאת ראובן מס, ירושלים, תשנ"ב, 409 עמ'
משה סידי

| --- | --- |

 לידה:  1953 (בן 72 בערך)
 ענף מדעי:  רשתות תקשורת מחשבים
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  הטכניון, MIT
 מנחה לדוקטורט:  אדריאן סגל
 מוסדות:  הטכניון
 תלמידי דוקטורט:  Ariel Orda 
 
משה סידי (נולד ב-1953) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה להנדסת חשמל ומחשבים בטכניון. סידי כיהן כמשנה בכיר לנשיא הטכניון ומשנה לנשיא הטכניון לעניינים אקדמיים וכמנהל מוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית.
ביוגרפיה

משה סידי נולד ברמלה. הוא למד בתיכון רמלה-לוד והחל את לימודיו האקדמיים בטכניון. הוא בוגר תואר ראשון בהנדסת חשמל בשנת 1975 ותואר שני ב-1979. סידי המשיך את לימודיו בטכניון וסיים את לימודיו לתואר שלישי בשנת 1982. הדוקטורט שלו, "Interfering Queues in Packet Radio Networks", נכתב בהנחיית פרופסור אדריאן סגל.
סידי הצטרף לסגל הפקולטה להנדסת חשמל ומחשבים בטכניון בשנת 1982 כמרצה. הוא קודם לדרגת מרצה בכיר ב-1986, לפרופסור חבר בשנת 1990, ולפרופסור מן המניין בשנת 1997.
בשנת 2001 מונה סידי למופקד הקתדרה להנדסת חשמל בטכניון ובשנת 2013 למופקד הקתדרה על שם לואיס ומרים בנג'מין ברשתות תקשורת מחשבים. סידי פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס בשנת 2021.
משנת 2004 כיהן סידי בתפקידי ניהול בטכניון: דיקן הפקולטה להנדסת חשמל ומחשבים (2004-2005), משנה לנשיא הטכניון לעניינים אקדמיים (2006-2012), משנה בכיר לנשיא הטכניון (2013-2016) ומנהל מוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית (2017-2020).
לאורך השנים כיהן סידי כחוקר אורח במוסדות אקדמיים ובמכוני מחקר שונים. ביניהם: עמית פוסט-דוקטורט ב-MIT, מדען אורח באוניברסיטת קולומביה, במרכז המחקר של IBM ע"ש תומאס ווטסון ובחברת סאן מיקרוסיסטמס בקליפורניה.
במהלך השנים הנחה סידי 8 תלמידים לדוקטורט ו-29 תלמידים לתואר שני. הוא פרסם למעלה מ-170 מחקרים בעיתונים מדעיים מובילים ובכנסים מרכזיים ורשם על שמו עשרה פטנטים.
משה סידי נשוי ליפה. הם מתגוררים בחיפה והורים לשניים. בילדותו לקה בשיתוק ילדים.
מחקריו

פרופ' סידי מתמחה ברשתות אלחוטיות, מודלי תורים והערכת ביצועים של רשתות תקשורת ממוחשבות, ואפיון התנועה ושמירה על רמת השירות ברשתות מהירות.
פעילות מקצועית

פרופ' סידי היה עורך ב-Wireless Networks: The Journal of Mobile Communication, .Computation and Information הוא העורך-מייסד של IEEE/ACM Transactions on Networking ועורך-עמית לרשתות תקשורת ומחשבים ב- IEEE Transactions on Information Theory. סידי היה גם עורך לרשתות תקשורת ב-IEEE Transactions on Communications והוא חבר בכיר ב-IEEE.
בשנת 2000 כיהן סידי כיושב ראש כנס Infocom 2000 שנערך בישראל.
בשנים 1999-2007 שימש סידי בתפקיד המדען הראשי של חברת Viola Networks, שפיתחה תוכנה לבדיקת רשתות תקשורת.
פרסומים > ספר

R. Rom and M. Sidi, “Multiple Access Protocols: Performance and Analysis”, Springer-Verlag, New York, 1990.
פרסומים > מאמרים נבחרים

A. Bar-Noy, I. Kessler and M. Sidi, “Mobile Users: To Update or not to Update?” Wireless Networks: The Journal of Mobile Communication, Computation and Information, Vol. 1, pp. 175–185, 1995.
H. Levy and M. Sidi, “Polling Systems: Applications, Modeling and Optimization,” invited paper, IEEE Transactions on Communications, Vol. COM–38, No. 10, pp. 1750–1760, October 1990.
O. Yaron and M. Sidi, “Performance and Stability of Communication Networks via Robust Exponential Bounds,” IEEE/ACM Transactions on Networking, Vol. 1, No. 3, pp. 372–385, June 1993.
D. Starobinski and M. Sidi, “Stochastically Bounded Burstiness for Communication Networks,” IEEE Transactions on Information Theory, Vol. IT–46, No. 1, pp. 206–216, January 2000.
O. Gurewitz, I. Cidon and M. Sidi, “One-Way Delay Estimation Using Network-Wide Measurements,” IEEE Transactions on Information Theory, Vol. 52, No. 6, pp. 2710-2724, June 2006.
A. Segall and M. Sidi, “A Failsafe Distributed Protocol for Minimum Delay Routing,” IEEE Transactions on Communications, Vol. COM–29, No. 5, pp. 689–695, May 1981.
I. Cidon and M. Sidi, “Distributed Assignment Algorithms for Multi-Hop Packet-Radio Networks,” IEEE Transactions on Computers, Vol. 38, No. 10, pp. 1353–1361, October 1989.
הערות שוליים

↑  Prof. Moshe Sidi appointed as Senior Executive Vice President - Technion - Israel Institute of Technology, Technion - Israel Institute of Technology -, ‏1900-01-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  Graduate Students | Prof. Adrian Segall (באנגלית)
↑  ארכיון מרצים, באתר מובילים באקדמיה
↑  PRESIDENT'S REPORT 2020, Technion
↑  דיקני הפקולטה, באתר הפקולטה להנדסת חשמל ומחשבים, טכניון
1 2  Samuel Neaman Institute - Annual Report 2016, Samuel Neaman Institute
↑  Technion | Fulbright Scholar Program, fulbrightscholars.org
↑  Moshe Sidi, Tandem packet-radio queueing systems, IEEE Transactions on Communications, 1987-01-01 doi: 10.1109/TCOM.1987.1096747
↑  Advisor – PROFESSOR EMERITUS Moshe Sidi | Graduate School, graduate.technion.ac.il
↑  Search Patents - Justia Patents Search, patents.justia.com
↑  Aran Bergman, Moshe Sidi, Energy efficiency of collision resolution protocols, Computer Communications, Energy Efficient Scheduling and MAC for Sensor Networks, WPANs, WLANs, WMANs 29, 2006-11-08, עמ' 3397–3415 doi: 10.1016/j.comcom.2006.01.016
↑  Proceedings - IEEE InFocom 2000, IEEE
↑  Viola expects sales of $10m in 2005 - Globes, en.globes.co.il, ‏2004-12-07 (באנגלית)
↑  Apple van de Liefvoort, Book review: Multiple Access Protocols: Performance and Analysis by Raphael Rom and Moshe Sidi (Springer Verlag, 1990), SIGMETRICS Perform. Eval. Rev. 20, 1993-03-01, עמ' 5–6 doi: 10.1145/155768.1044950
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007335906205171  BIBSYS: 90180726  dblp: s/MosheSidi  GND: 1157291430  ISNI: 0000 0000 4161 3568  LCCN: n90605835  MGP: 123580  NTA: 292668414  ORCID: 0000-0002-8672-2113  SUDOC: 162080190  VIAF: 306082182   WorldCat (עם VIAF): 306082182 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "משה סידי".
אברהם חזן (ברסלב)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1849 ה'תר"ט 
 פטירה:  1917 (בגיל 68 בערך) ל' בכסלו תרע"ח 
 תקופת הפעילות:  ?–1917 
 תלמידיו:  לוי יצחק בנדר 
 אב:  נחמן חזן 
 
רבי אברהם חזן (תר"ט, 1849 – ל' בכסלו תרע"ח, 15 בדצמבר 1917), המוכר כרבי אברהם בן רבי נחמן (או ראבר״ן, בנו של רבי נחמן חזן), היה ממנהיגי חסידי ברסלב בדור הרביעי, וממייסדיה של החסידות בארץ ישראל.
ביוגרפיה

נולד בטולצ'ין לרבי נחמן חזן, תלמידו הקרוב של רבי נתן מברסלב, שהיה בדורו תלמידו הקרוב של רבי נחמן מברסלב. רבי נחמן חזן (הידוע גם בשם רבי נחמן מטולצ'ין) קיבל על עצמו את הנהגת חסידי ברסלב באומן לאחר מותו של רבי נתן מברסלב והוא פרסם את סדרת ספריו ליקוטי הלכות.
בצעירותו נהג הרב אברהם חזן להתבודד ביער במשך כל ימות השבוע תוך שהוא מתקיים על מזון מועט ביותר.
למד את "תורותיו" של רבי נחמן בעמקות כפי שניכר גם מספריו, בסוף ימיו הפטיר ואמר: "ברוך ה' שכבר זכיתי ועברתי עם כל הליקוטי מוהר"ן", כשידוע שעם תורה ס"ו "הלך" יותר מחצי שנה.
לאחר מות אביו בשנת 1884, החל להעלות על הכתב את הסיפורים והמסורות ששמע ממנו. אנקדוטות היסטוריות אלו יחד עם סיפורים על רבים מחסידיו של רבי נחמן מברסלב, היוו את הבסיס עבור סדרת ספריו כוכבי אור. בהקדמה לספר תיאר את רמת הדיוק אליה שאף בעת כתיבת הספר: "ואחר כל אלה גם את הדברים אשר שמעתי מהם בדרך ההשתלשלות מפה לפה, שלא נודע לי היטב מי ומי האנשים שהגיע אלי הסיפור על ידם, לא רציתי לכתוב מפחד הטעותים השכיחים בסיפורים אלו".
בשנת 1894 עלה לארץ ישראל והתגורר בירושלים. כמו כן עודד את תלמידיו להעלות לארץ, כששאלוהו מה בין הקומוניסטים ששלטו ברוסיה לבין הציונים שבישראל ענה: שניהם טועים אבל הציונים "טועים לארץ ישראל", אכן אלו מתלמידיו ששמעו בקולו ניצלו אחר כך מהשואה ומההתבוללות שהשתוללה ברוסיה.
מדי שנה היה נוהג לנסוע לאומן לקיבוץ השנתי של חסידי ברסלב בראש השנה בקברו של רבי נחמן מברסלב. בנסיעתו לאומן בשנת 1914, הוא נאלץ בעקבות מלחמת העולם הראשונה להישאר ברוסיה, שם חי ולימד עד פטירתו בשנת 1917. על קברו בבית הקברות באומן נכתב: "פ"נ רבי אברהם ב"ר נחמן הלוי חזן מארץ ישראל". במשך השנים נהרס בית הקברות והמצבות שבו נעלמו. ב-1999 הוקמה מחדש המצבה על ידי אגודת אהלי צדיקים.
תלמידיו של רבי אברהם חזן באומן, רבי לוי יצחק בנדר והרב אליהו חיים רוזין, היו ממנהיגי הדור הבא של חסידי ברסלב בארץ ישראל.
גיסו וחברו היה רבי אלתר טפליקר.
התכלת

באחת מנסיעותיו מארץ ישראל לאומן עבר דרך ראדזין וביקר אצל האדמו"ר גרשון חנוך הניך ליינר ששכנעו להטיל פתיל תכלת בציציתו, על פי תגליותיו. על טיעוני האדמו"ר מראדזין אמר רבי אברהם שאינו צריך לראיותיו כי יש לו יסודות חזקים עוד יותר לחזק לבישת התכלת. נראה היה מדבריו שאומר זאת מחמת ידיעתו את מגילת הסתרים מרבי נחמן מברסלב, והבנתו שלפיה קודם ביאת המשיח תתגלה התכלת. בעקבות מעשה זה החלו חלק מחסידי ברסלב בירושלים ובמקומות נוספים להטיל גם הם תכלת בציציותיהם.
ספריו

רוב מכתביו וחלק מהעתקת תלמידיו נאבדו, חלקם ברוסיה כשנשרפה עליית ביתו וחלקם בעת כיבוש העיר העתיקה בירושלים בתש"ח.
ספריו > כוכבי אור

הספר נדפס בחלקו על ידי המחבר בשנת תרנ"ו, בשנת תרצ"ג נדפס על ידי שמואל הורביץ בתוספת מרובה מכתבי המחבר.
הספר מחולק לארבעה חלקים: אנשי מוהר"ן - יספר מגדולת אדמו"ר ותלמידיו הקדושים. אמת ואמונה - ירבה לעורר ולחזק באמיתות האמונה ובגנות ספרי מינין. חכמה ובינה - מגלה רזין טמירין בשורש קדושת אדמו"ר נ"ע. ששון ושמחה - תפילות נוראות עם ביאורים נרחבים בגדולת השמחה.
ספריו > ביאור הליקוטים

הספר ביאור הליקוטים כולל פרשנות עמוקה בספרו של רבי נחמן מברסלב ליקוטי מוהר"ן. בהקדמה לביאור הליקוטים צירף "שמונה עשרה כללים" ללימוד הספר ליקוטי מוהר"ן. את "הכללים" הוא הוציא לאור לאחר יגיעה רבת שנים בספרו של רבי נתן מברסלב ליקוטי הלכות, שנראה לעין פשטנית כספר "דרוש" בלבד על ליקוטי מוהר"ן והמחבר גילה שלמען האמת מסתתרים בדרושיו כללי לימוד, הכלל הראשון והעיקרי הוא שדבריו של רבי נחמן מתבארים "מיניה וביה" כלומר מתוך דבריו עצמו באותו "תורה". למעשה בכך נתגלה האפשרות לכל אחד ללמוד את הספר ליקוטי מוהר"ן בעיון רב ובאופן מדויק יותר, כשהפירושים בספר עצמו נכתבו על פי כללים אלו.
הספר בחלקו (על שמונה "תורות" הראשונות בליקוטי מוהר"ן) התפרסם בימי חייו בשנת 1908, נדפס עם הסכמת הבד"ץ דירושלים. הרב יוסף ליב זוסמן טען כי הרב אברהם יצחק הכהן קוק נתן מכתב הסכמה לספר ביאור הליקוטים, וככל הנראה היא נמצאת בכספת במשרדי העדה החרדית.[דרוש מקור]המהדורה המלאה הראשונה פורסמה בשנת 1935 על ידי הרב שמואל הורביץ. מהדורה מתוקנת יצאה לאור בשנת 1989 על ידי הרב מרדכי פרנק.
ספריו > חכמה ותבונה

תוכן הספר ביאור ופירוש עמוק בספר סיפורי מעשיות, בדומה לספרו ביאור הליקוטים על ליקוטי מוהר"ן. בראש הספר יש מאמר מגדולת רבי נחמן ותלמידו רבי נתן.
נלקט על ידי ר' שמואל הורביץ ונדפס בשנת תשכ"ב בבני ברק על ידי נתן צבי קניג, הכתבים נעתקו ברובם על ידי ר' נתן בייטלמכר, חלק מהכתבים נעתקו מכתבי תלמידיו, בספר צורפו גם כל ביאוריו הפזורים בספריו המבארים וסובבים כל סיפורי מעשיות.
ספריו > שיחות וסיפורים

ביאורים והקדמות בדברי רבי נחמן מברסלב בתוספת סיפורים מתלמידי רבי נחמן (כיום הספר מחובר לספר כוכבי אור בכל ההוצאות)
הספר נדפס בחלקו על ידי המחבר בשנת תער"ג, בשנת תרצ"ג יצא לאור מחדש בתוספת מרובה על ידי ר' שמואל הורביץ.
ספריו > ימי התלאות

סיפור התלאות שעברו על רבי נתן מברסלב בשנות המחלוקת (תקצ"ה-תקצ"ט), בסוף הספר חלק מההשמטות מספר חיי מוהר"ן.
נדפס בשנת תרצ"ג על ידי ר' שמואל הורביץ.
ספריו > אמונה בידיעה רוחנית (כתב יד)

לפקוח עיניים להסתכל בזיו נועם האמונה בהשתלשלות העולמות ובהמשכת אורו יתברך מעילא לתתא, והוא ספר אשר לא כל מוחא סביל דא מרוב עומק המושג. קונטרס זה הוא למעשה הכלל הי"ג מהקדמת ביאור הליקוטים.
לקריאה נוספת

הרב נח הלוי שטרנפלד, גידולי הנחל, עמ' ז
הרב לוי יצחק בנדר, שיח שרפי קודש - ברסלב.
הרב חיים קרמר, לעבור את הגשר הצר, עמ' 381–382
מבועי הנחל, כרך ד', קובץ 36 ו-37
הרב נתן צבי קניג, נווה צדיקים, עמ' קפא-קפה
ביאור הליקוטים, מבוא (הוצאת "תורת הנצח" על ידי הרב פרנק)
הערות שוליים

↑  חכמה ותבונה, הקדמת המביא לבית הדפוס (ר' שמואל הורביץ).
↑  ביאור הליקוטים, מבוא (הוצאת "תורת הנצח".)
↑  ביאור הליקוטים, מבוא (הוצאת "תורת הנצח").
↑  שיח שרפי קודש ח"ג תקנט
↑  מנחם בורשטיין, התכלת, ירושלים: תש"ן (ראו שם מקורותיו)
↑  הקדמת ביאור הליקוטים.
| חסידות ברסלב |
| --- | --- | --- |
| אתרים | אומן • ברסלב • קבר רבי נחמן מברסלב |  |
| רבנים | נחמן מברסלב • נתן מברסלב • נחמן מטולטשין • נחמן מטשערין • אברהם חזן • אברהם שטרנהרץ • אלתר טפליקר • ישראל קרדונר • ישראל דב אודסר • לוי יצחק בנדר • שמואל שפירא • גדליהו אהרן קניג • יחיאל מיכל דורפמן • אלעזר מרדכי קניג • יעקב מאיר שכטר • אליעזר ברלנד • אליעזר שלמה שיק • ישראל יצחק בזנסון • שלום ארוש • ארז משה דורון • ניסן דוד קיוואק • יצחק לעזער |  |
| ספרות | ליקוטי מוהר"ן • ספר המידות • סיפורי מעשיות משנים קדמוניות • שיחות הר"ן • מגילת סתרים • ליקוטי עצות • ליקוטי תפילות • ליקוטי הלכות • עלים לתרופה • שבחי הר"ן • חיי מוהר"ן • ימי מוהרנ"ת • משיבת נפש • ספרים נוספים |  |
| קהילות | קהילת ברסלב צפת • ישיבת שובו בנים • מוסדות חוט של חסד • נ נח נחמ נחמן מאומן • השול |  |
| מנהגים | תיקון הכללי • התבודדות • הקיבוץ באומן • ניגוני ברסלב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307944205171  ISNI: 0000 0000 2996 9609  LCCN: nr95004818  VIAF: 77920364   WorldCat (עם VIAF): 77920364 
צילום שער הספר כוכבי אור דפוס ראשון
מסרשמיט KR200

| --- | --- |

Messerschmitt KR200
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מסרשמיט
 שנות ייצור:  1955 – 1964
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  מסרשמיט KR175
 סיווג:  מכונית מיקרו
 פלטפורמה:  Messerschmitt Kabinenroller (אנ')
 אורך:  2,819 מ"מ
 רוחב:  1,219 מ"מ
 גובה:  1,199 מ"מ
 משקל:  230 קילוגרם (ריק)
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדרים, מחזור שתי פעימות, בנפח 191 סמ"ק המפיק 10.2 כ"ס (מנוע בנזין)
 הילוכים:  תמסורת ידנית 4 מהירויות + הילוך אחורי
 מהירות מרבית:  80.4 קמ"ש
 מעצב:  Fritz Fend
מסרשמיט KR200 (בגרמנית: Messerschmitt KR200) היא מכונית מיקרו בתצורת תלת-אופן מתוצרת  יצרנית מטוסי הקרב מסרשמיט אשר יוצרה בגרמניה בין השנים 1955–1964.
דגמים

קופה - 1 דלת
קבריולה - 1 דלת
רודסטר - 1 דלת
"מסרשמיט KR200

מפברואר 1955 - דצמבר 1966 יוצרו 30,286 יחידות
2 מושבים בטור (טנדם)
מנוע מרכזי אחורי
דלת 1 בצורת "חופה"
3 גלגלים: 4.00x 8 אינץ'
מערכת חשמל: 12 וולט
"מסרשמיט KR200 > דרגות גימור

"Standard"
"DeLuxe"
"Export"
תמונות

"מסרשמיט KR200"
"מסרשמיט KR200"
"מסרשמיט KR200" - מבט לפנים הרכב
"מסרשמיט KR200" - קבריולט
"מסרשמיט KR200" - מבט לתא הנהג
"מסרשמיט KR200"
"מסרשמיט KR200"
"מסרשמיט KR200", שנת 1955
"מסרשמיט KR200" - קבריולט
"מסרשמיט KR200" דגם "Super"
ראו גם

מסרשמיט
מסרשמיט KR175
הערות שוליים

↑  "מסרשמיט KR200" microcarmuseum.com/tour/messerschmitt-kr200
↑  "מסרשמיט KR200", שנת 1961 - מפרט microcarmuseum.com/tour/messerschmitt
↑  "מסרשמיט KR200", שנת 1964 - מפרט microcarmuseum.com/tour/messerschmitt-kr200-roadst
↑  "מסרשמיט KR200" thevintagenews.com/2018/06/05/messerschmitt-kr200
↑  "מסרשמיט KR200"  hagerty.com/apps/valuationtools/1956-messerschmitt-kr200
↑  "מסרשמיט KR200" lanemotormuseum.org/collection/cars/item/messerschmitt-kr200-1957
הכנענים

ערך זה עוסק בתנועת הכנענים שפעלה בארץ ישראל בשנות הארבעים של המאה העשרים. אם התכוונתם לעמים הכנעניים, ראו .
"נמרוד" (1939), מאת יצחק דנציגר
"הכנענים" (העברים הצעירים) הייתה תנועה אידאולוגית-תרבותית, שדגלה בזיקה בין העמים שחיו בארץ ישראל (כנען) באלף השני לפני הספירה, ובין העם העברי בארץ ישראל מני אז ועד כיום במאה העשרים, תוך ניסיון ליצור תרבות חדשה-ישנה ולהתנתק מהמסורת היהודית-גלותית. התנועה נוסדה בשנת 1939, הגיעה לשיאה בארץ ישראל בשנות הארבעים של המאה ה-20, והשפיעה על המחשבה הפוליטית, האמנות, הספרות וחיי הרוח בארץ ישראל ובמדינת ישראל. השם "כנענים" ניתן לקבוצה, מתוך אירוניה מסוימת, על ידי אברהם שלונסקי, בהתייחסו לארץ כנען, ושמה המקורי היה "הוועד לגיבוש הנוער העברי".