stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוני יזרעאלי
קריירת משחק

יזרעאלי גדל בקיבוץ גבת והוא בנו של שחקן הכדורסל טל יזרעאלי, ששיחק בהפועל גבת והיה שותף לזכייתה בגביע המדינה ב-1976. יזרעאלי החל לשחק כדורסל בגיל תשע במחלקת הנוער של הפועל עמק יזרעאל. בתיכון שיחק בקבוצת אורט לייבוביץ' בנתניה, שם שיתף פעולה עם רביב לימונד, והיה שותף לזכייתה באליפות בתי הספר התיכונים בשנת 2002. במקביל שיחק יזרעאלי בקבוצת הנוער של הפועל לב השרון ועלה איתה לליגת העל. בעונת 2001/02 צורף יזרעאלי לקבוצת הבוגרים של הפועל לב השרון, אותה אימן רובי בלינקו שהיה גם המנהל המקצועי של אורט לייבוביץ'.
לאחר שלוש עונות בלב השרון עבר יזרעאלי למכבי גבעת שמואל ולראשונה שיחק בליגת העל. יזרעאלי מיעט לשחק בגבעת שמואל ולאחר עונה חזר לליגה הלאומית כאשר הצטרף להפועל עפולה. עפולה הפסידה להפועל חולון בסדרת הגמר של עונת 2005/06 אך חולון ויתרה על זכותה לשחק בליגת העל ועפולה עלתה לליגת העל במקומה.
בעונת 2006/07 הוביל יזרעאלי את ליגת העל באסיסטים ונבחר לתגלית העונה. עונה לאחר מכן עבר יזרעאלי להפועל חולון. הוא החמיץ חלק מהעונה בשל פציעה אך הוא התאושש, העפיל עם הקבוצה לפיינל פור וזכה עם הקבוצה באליפות המדינה לאחר ניצחון במשחק הגמר על מכבי תל אביב.
לקראת עונת 2008/09 הצטרף יזרעאלי להפועל גלבוע גליל. הקבוצה העפילה לפיינל פור שם הפסידה למכבי תל אביב בחצי הגמר. לקראת עונת 2009/10 הצטרף יזרעאלי לנתניה אך הוא שוחרר מהקבוצה לפני תחילת העונה מסיבות אישיות וחזר לגלבוע גליל.
גלבוע גליל העפילה לפיינל פור שוב בסיום העונה וזכתה באליפות לאחר ניצחון במשחק הגמר על מכבי תל אביב. יזרעאלי החמיץ את פתיחת עונת 2010/11 בשל פציעה וחזר למגרשים בינואר 2011. הוא העפיל עם הקבוצה שוב לגמר הפיינל פור שם הפסידה למכבי תל אביב.
ב-29 ביולי 2011 חתם יזרעאלי על חוזה לשנתיים בהפועל ירושלים וחבר למאמנו לשעבר בגליל, עודד קטש, ולחבריו לקבוצה שזכתה באליפות - בריאן רנדל ואלישי כדיר. בעונת 2012/13 שיחק בקבוצת מכבי אשדוד.
בתחילת עונת 2013/14 חתם גוני חוזה לשנתיים בקבוצת הפועל חולון עימה זכה באליפות הראשונה שלו. לאחר סיום תקופת חוזהו, האריך יזרעאלי בקיץ 2015 את חוזהו לשנתיים נוספות בקבוצה עם אופציה לשנה נוספת.במרץ 2017, במהלך משחק מול מכבי אשדוד התעמת יזרעאלי עם מאמן הקבוצה דן שמיר והוא נראה יורק לכיוון ספסל הקבוצה, ככל הנראה בגלל מיעוט הדקות בהן שיחק. יזרעאלי הושעה מהקבוצה ונשלל ממנו תפקיד הקפטן.בתום העונה שוחרר יזרעאלי מהקבוצה.
בשנת 2017 חתם גוני בשורותיה של מכבי אשדוד. לאחר חמישה מחזורים החליט גוני לצאת מחוזהו עם הקבוצה וחתם בשורותיה של מכבי חיפה עד לסוף עונת 2017/18, אולם החוזה העניק לחיפה אפשרות לשחרר אותו וב-29 במרץ 2018 יזרעאלי אכן שוחרר מהקבוצה. ליזרעאלי לא התאפשר לשחק עד תום העונה היות שחוקי הליגה אסרו עליו לשחק ביותר משתי קבוצות באותה עונה.
לקראת עונת 2018/2019 חתם לשנתיים בהפועל גליל עליון-קריית שמונה מהליגה הלאומית. ואף העפיל עימה לסדרת גמר הפלייאוף בעונתו הראשונה בקבוצה. בסדרה עצמה הפסידה גליל עליון למכבי חיפה אשר זכתה בכרטיס לליגת העל. במהלך עונת 2019/20 הופסקה הפעילות של ליגות הכדורסל בשל מגפת הקורונה. בליגה הלאומית הורכז על סיום העונה וכאשר חודשה הפעילות של ליגת העל התמנה יזרעאלי לעוזרו של עמית שרף בהפועל חולון עד תום העונה.
באוגוסט 2020 חתם בהפועל עכו מהליגה הלאומית. בדצמבר 2020 עבר יזרעאלי להפועל עפולה.הוא העפיל עם הקבוצה לחצי גמר הפלייאוף שם הפסידה להפועל גליל עליון.
קריירת אימון

במהלך עונת 2021/22 שימש יזרעאלי כעוזר המאמן בהפועל ירושלים תחת אורן עמיאל ויותם הלפרין. בעונת 2022/23 התמנה יזרעאלי לעוזרו של רמי הדר בהפועל גלבוע גליל. לאחר שרמי הדר סיים את דרכו בקבוצה שימש יזרעאלי כמאמנה הזמני של הקבוצה. בהדרכתו הפסידה הקבוצה בשלושה משחקים. בינואר 2023 התמנה אריאל בית הלחמי למאמן הקבוצה ויזרעאלי חזר לעמדת עוזר המאמן. גלבוע גליל נשרה לליגה הלאומית בתום העונה.
ביוני 2023 מונה למאמנה של מכבי קריית מוצקין מהליגה הארצית., ב-23 ביוני עבר יזרעאלי לשמש כעוזר המאמן בהפועל חולון ובוטל מינויו למאמן מכבי קריית מוצקין. ביוני 2024 סיים יזרעאלי את תפקידו כעוזר מאמן בהפועל חולון ומונה למאמנה של הפועל גליל עליון. ב-2 בינואר 2025 האריך יזרעאלי את חוזהו בהפועל גליל עליון בשנתיים נוספות.
חייו האשיים

יזרעאלי נשוי לנופר ולהם שלושה ילדים. הם מתגוררים בקיבוץ גבת.
הערות שוליים

↑   עירד צפריר, גוני יזרעאלי: "שחקן מלוכלך? מה אני אגיד, אין ספק שאעשה כמעט הכל כדי לנצח", באתר הארץ, 1 בפברואר 2016
↑  רמי היפש, עם כל הצניעות, באתר הארץ, 16 במרץ 2002
↑  אריה ליבנת, חוזר לשגע גם את היריבים, באתר הארץ, 12 בפברואר 2008
↑  שגיא ניר‏, לי ניילון נבחר לשחקן העונה, באתר וואלה, 26 במאי 2007
↑  איתן נוח‏, גוני יזרעאלי שוחרר מנתניה, באתר וואלה, 8 באוקטובר 2009
↑  גוני יזרעאלי חתם לעונה אחת בגלבוע/גליל, באתר ‏מאקו‏, 10 באוקטובר 2009
↑  ממשיך בחולון: יזרעאלי חתם לשנתיים נוספות, באתר ערוץ הספורט, 24 ביוני 2015
↑  אפרת עמורבן, הפועל חולון: יזרעאלי הושעה ואיבד את סרט הקפטן, באתר ynet, 22 במרץ 2017
↑  אור שקדי‏, אשתו של גוני יזרעאלי תוקפת את מכבי חיפה: "השאירו אותו מובטל", באתר וואלה, 29 במרץ 2018
↑  יורד ללאומית: גוני יזרעאלי חתם בגליל עליון לשנתיים, באתר וואלה, 26 ביוני 2018
↑  כפיר אדר, ‏נשאר בלאומית: גוני יזרעאלי חתם בעכו מטה אשר, באתר ONE‏, 3 באוגוסט 2020
↑  חילופי זרים בלאומית, יזרעאלי בעפולה, באתר ספסל, ‏5 בדצמבר, 2020
↑  גוני יזרעאלי יאמן את קריית מוצקין
↑  גוני יזרעאלי מונה למאמן גליל עליון, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏25 ביוני, 2024
↑  יעקב מאיר, גוני יזרעאלי: "לא מאמין שנפרדתי מהמשחק", באתר ישראל היום, ‏6 בספטמבר, 2021
נטלי מיינס

| --- | --- |

 לידה:  14 באוקטובר 1974 (בת 50) לובוק, טקסס, ארצות הברית
 שם לידה:  נטלי לואיס מיינס
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טקסס טק, סאות' פליינס קולג', אוניברסיטת מערב טקסס, מכללת ברקלי למוזיקה, תיכון לאבק 
 סוגה:  בלו גראס • קאנטרי • פופ רוק • קאנטרי פופ
 חברת תקליטים:  אופן ווייד, קולומביה רקורדס
 בן או בת זוג:  אדריאן פסדר (24 ביוני 2000–דצמבר 2019) 
 מספר צאצאים:  2 
 nataliemainesmusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
נטלי לואיס מיינס (באנגלית: Natalie Maines; נולדה ב-14 באוקטובר 1974) היא זמרת אמריקאית, הידועה בעיקר בתור הסולנית של להקת הקאנטרי דיקסי צ'יקס.
ב-1995, אחריי שעזבה את הקולג' מיינס שימשה כמחליפה של הסולנית הקודמת של הדיקסי צ'יקס, לורה לינץ'. מאז הלהקה זכתה להצלחה מסחררת כאשר במהלך הקריירה שלהן מכרו עשרות מיליוני אלבומים וזכו בעשרות פרסים ביניהם 10 פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי ו-13 פרסי גראמי (בין היתר גם בפרס אלבום השנה).
בשנת 2013 יצאה מיינס לקריירת סולו כאשר הוציאה את אלבומה "Mother" אך האלבום לא זכה להצלחה גדולה.
ביוגרפיה

מיינס נולדה בלאבק שבטקסס, ארצות הברית, ללויד מיינס, מפיק וכותב שירי קאנטרי וטינה מיי מיינס. היא למדה בבית הספר היסודי נט ויליאמס לאבק וכבר אז סיפרה כי שאפה להיות כוכבת. בתיכון היא למדה בבית הספר או.אל סלטון ג'וניור והייתה בנבחרת המעודדות של בית הספר ובמקהלת בית הספר. בשנת 1992 היא סיימה את התיכון. מיינס סיפרה כי סבלה בתיכון מאורח החיים השמרני ומהעובדה כי הייתה בבית ספר ציבורי למיעוטים אך כי קיבלה את כל בני המיעוטים איתם היא למדה.
לאחר שסיימה את התיכון למדה מיינס בכמה מכללות. היא למדה שני סמסטרים לימודים הקשורים לתחום הרדיו במוסד לא מוכרז במערב טקסס ושנה וחצי נוספות במקום אחר. עוד באותה תקופה חבריה היו מספרים כי אהבה לעסוק בפוליטיקה וכי היו לה דעות מוצקות מאוד, בדומה לאביה ואהבה להיכנס לוויכוחים פוליטיים ולפרוק את זעמה על המצב הפוליטי במדינה. היא הייתה נחשבת למעריצה של מושלת טקסס אן ריצ'רדס. בנוסף באותה תקופה היא אהבה להתנסות בסגנונות כמו רוק אנ' רול, R&B ורוק אלטרנטיבי.
ב-1994 קיבלה מלגה על מנת ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה. היא למדה בתוכנית הדיפלומה בברקלי אך נשרה לפני סיום לימודיה. בשנת 1995 עשתה קורס קיץ באוניברסיטת טקסס טק בנושא חיות בר.
קריירה

דריסת הרגל הראשונה של מיינס בעולם המוזיקה הייתה כאשר השתתפה בשיר "White Women's Clothes" של הזמר אנדי ווילקינסאן. בהמשך שישמה כזמרת ליווי באלבום הבכורה של פאט גרין. בסוף השנה היא הצטרפה לדיקסי צ'יקס בתור הסולנית כאשר החליפה את מייסדת הלהקה לאורה לינץ'. בנוסף לשירה היא גם ניגנה בגיטרה ובס בלהקה. בנוסף גם הייתה שותפה לכתיבת חלק משירי הלהקה, ביניהם הלהיט "Without You". באלבומם אשר יצא ב-2006 היא אף הייתה שותפה לכתיבת כל השירים באלבום. אותו אלבום מכר שני מיליון עותקים בארצות הברית וכלל בתוכו את הלהיט "Not Ready to Make Nice" שאף זיכה את הכותבים שלו בפרס שיר השנה בגראמי. שיר זה עסק במחלוקת ששררה סביב הלהקה ב-2003 בעקבות התבטאותה של מיינס כנגד נשיא ארצות הברית באותה תקופה בנושא הפלישה לעיראק במהלך הופעה חיה של הלהקה בלונדון.
מיינס גפפ שיתפה פעולה עם מוזיקאים אחרים במהלך הקריירה שלה. ב-1999 היא לקחה חלק בסיבוב ההופעות של הזמרת שריל קרואו. בהמשך היא עבדה עם אמנים נוספים כמו צ'ארלי רובינסון, סטיב ניקס, נייל דיימונד ועוד.
בנוסף במהלך השנים התארחה מספר פעמים בתוכנית הרדיו של הווארד סטרן.
במאי 2013 הוציאה מיינס אלבום סולו ראשון. האלבום הופק על ידי בן הרפר והכיל מספר גרסאות כיסוי. מבחינת לירית הוא עסק באימהות, פמיניזם ומערכות יחסים.
פילנתרופיה

במהלך חייה השתתפה מיינס במספר אירועי גיוס תרומות העלאת מודעות בנושאים שונים ביניהם:
לג'נדרי בינגו - משחקי בינגו שמתקיימים מדי שבוע בהנחיית מלכות דראג בלוס אנג'לס כאשר כל ההכנסות מהאירוע משמשות לצדקה. מיינס השתתפה באחד המשחקים.
סקראבל אנדר דה סטארס - מיזם מיוחד ובו אנשים תורמים חפצים למכירה פומבית שכל הכנסותיה הולכות למחקר של בית החולים לילדים בסנט ג'וד. מיינס תרמה חפצים למכירה גם.
הקרן של דייוויד לינץ' - מופע התרמה מיוחד שנערך בשביל הקרן ובו מיינס והדיקסי צ'יקס הופיעו.
חיים אישיים

ב-1997 התחתנה מיינס עם הבסיסט מייקל טאראביי בטקסס ולאחר מכן השניים עברו להתגורר יחדיו בנאשוויל, טנסי אך לאחר שנתיים הזוג התגרש.
במאי 1999 היא הכירה את השחקן אדריאן פסדר בחתונה של אמילי רוביסון וצ'ארלס רוביסון. השניים נישאו ביוני 2000 בכנסייה בלאס וגאס. שנה לאחר מכן ילדה מיינס את בנה הראשון ג'קסון ובשנת 2004 ילדה את בנה השני בקט. בזמן נישואיה כינתה את עצמה מיינס בשם "נטלי פסדר" על שם המשפחה של אדריאן. השניים חיו ביחד באוסטין ובניו יורק סיטי.
ב-2017 השניים הודיעו על כוונתם להתגרש ובסוף 2019 הם השלימו את התהליך.
מיינס מחשיבה את עצמה למעריצה של שדרן הרדיו הווארד סטרן ולחברה שלו.
מיינס נוהגת לעשות מדיטציה טרנסצנדנטלית.
מחלוקות > הסכסוך עם טובי קית'

מיינס ניהלה ריב תקשורתי עם הזמר טובי קית' בשנת 2002 לגבי השיר שלו "Courtesy of the Red, White and Blue". בהמשך הסכסוך שלהם העמיק כאשר מיינס אמרה בהופעה של הדיקסי צ'יקס בלונדון ב-2003 כי היא "מתביישת שנשיא ארצות הברית מטקסס", כאות מחאה כנגד פלישת ארצות הברית לעיראק.
מיינס מתחה ביקורת פומבית על השיר של קית' כאשר אמרה: "אני שונאת אותו, הוא שיר שמעיד על בורות וזה גורם למוזיקת קאנטרי להישמע בורה. הוא מכוון לתרבות רעה ולא רק לאנשים שעשו דברים רעים. חייבים להיות קצת עם טקט, לא הגיוני שכל אחד יכול לכתוב משפטים כמו 'אני יכול להכניס לך סירה לתחת'". קית' בתגובה אמר: "אני אקבור אותה. היא לעולם לא כתבה משהו שהפך ללהיט, וזה מה שאני עושה — אני כותב שירים".
הסכסוך בין השניים החריף כאשר מיינס אמרה בהופעה של הדיקסי צ'יקס בלונדון כי הן לא רוצות את המלחמה מול עיראק וכי הן מתביישות בכך שנשיא ארצות הברית מטקסס. בתגובה לכך קית' באחד מסיבובי ההופעות שלו הציג תמונות לעגניות של מיינס עם סאדם חוסיין. לאחר מכן לבשה מיינס עם האותיות "FUTK" בטקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי שהתקיים במאי אותה שנה מה שגרם לרבים לחשוב שמדובר בראשי תיבות של "לך לעזאזל טובי קית'" אך מיינס אמרה שהראשי התיבות היו "חופש, מאוחדים, יחד בחסד". אם כי בסרט הדוקומנטרי שיצא על הדיקסי צ'יקס ב-2006 הוקלטה שיחה של מיינס בה היא אמרה כי ראשי התיבות של החולצה אכן היו כמו שאנשים חשבו.
באוגוסט אותה שנה קית' אמרה כי הוא לא נוטר טינה למיינס יותר והסביר: "החבר הטוב ביותר שלו איבד את הבת בת השנתיים שלו מסרטן, וראיתי תמונה שלי ושל נטלי שרשום מתחתיה להילחם עד המוות או משהו כזה, ואמרתי לעצמי 'די זה מספיק', אנשים מנסים להפוך הכל לשחור או לבן, לא אני התחלתי את הקרב הזה אלא הן התחילו את זה איתי; הן פשוט יצאו עליי וקרעו אותי. דבר אחד שמעולם לא עשיתי זה להיכנס באמן אחר ובאומנות שלו". אם כי בתחילת 2007 המשיך להראות קית' בהופעותיו שכביכול מכוונות לאמירה של מיינס אך קית' הכחיש זאת ואמר כי התמונות לא קשורות למיינס.
מחלוקות > המחלוקת בעקבות פלישת ארצות הברית לעיראק

ב-10 במרץ 2003, תשעה ימים לפניי פלישת ארצות הברית לעיראק הדיקסי ציקס הופיעו בלונדון במסגרת סיבוב ההופעות שלהן "Top of the World Tour" ובמהלך ההופעה מיינס אמרה לאחר ששרה את השיר "Travelin' Soldier" שהן לא תומכות בפלישת ארצות הברית לעיראק ושהן מתביישות בעובדה שנשיא ארצות הברית מטקסס.
אנשים רבים שהאזינו למזויקת קאנטרי וללהקה בפרט תמכו במלחמה וכתוצאה מכך הערתה של מיינס עוררה סערה רבה בארצות הברית. אלפי תחנות רדיו החרימו את הלהקה ואף חברות הלהקה קיבלו איומים על חייהן. בעקבות כך מיינס התנצלה באופן פומבי על התקרית אך בשנת 2006 היא אמרה שהיא מבטלת את ההתנצלות מכיוון שג'ורג' דבליו בוש לא ראוי לכבוד: "אני כבר לא מרגישה ככה. אני לא מרגישה שהוא חייב כל כבוד כלשהו ... אם אנשים יבקשו ממני להתנצל על סמך מי שאני ... אני לא יודע מה לעשות בקשר לזה. אני לא יכול לשנות את מי שאני." בעקבות כך הצלחתן המסחרית נפגעה.
אם כי למרות זאת גם לאחר הערתה של מיינס עדיין הגיעו מעריצים רבים להופעתם הראשונה בארצות הברית מאז התקרית. מיינס אמרה בתגובה לכך בהופעה: "אמרו לנו שלא תבואו אך ידענו שזה לא נכון כי יש לנו את המעריצים הגדולים ביותר בכל העולם". אף על פי שהגיע קהל רב להופעותיהן של הלהקה גם לאחר התקרית הלהקה החלה לקבל איומים על חייהן. בעקבות כך האבטחה הוגברה בכל המקומות בהן הופיעו הלהקה וגם נוסף גלאי מתכות בכניסה לכל הופעה. ב-6 ביולי מיינס טענה כי קיבלה איום רציני במיוחד ובעקבות כך האבטחה סביב הלהקה תוגברה גם בהגעה הלוך ובחזרה מהמופע שהתקיים באותו יום.
לאחר מכן מיינס אמרה כי היא לא מחפשת מלחמות מיותרות אלא שהאירוע הזכיר לה את התיכון: "לכעוס, להיות בטוח שאתה צודק וזה הדברים שאתה עושה שהם חשובים. אתה לא מבין שאתה לא מרגיש את הרגשות האלה עד שאתה עושה זאת. ואז אתה מבין כמה החיים מעניינים יותר".
בעקבות האירוע יצאו שני סרטים דוקומנטריים: "Protesting the Dixie Chicks" ו"דיקסי צ'יקס: סתמו ותתחילו לשיר" אשר שניהם עסקו ביום המופע שבו נאמרה ההערה ובהשלכות שבאו אחר כך. בעקבות כך נשאלה מיינס בריאיון לדיילי טלגרף על ההשלכות שבאו כתוצאה מהאירוע דבר אשר שוב עורר מחלוקת:
"המדינה כולה אולי לא מסכימה איתי, אבל אני לא מבינה את הצורך בפטריוטיות; למה אתה צריך להיות פטריוט? לגבי מה? האדמה הזו היא האדמה שלנו? למה? אתה יכול למצוא חן בעיניך היכן שאתה גר ולאהוב את חייך, אך באשר לאהוב את כל המדינה ... אני לא מבינה מדוע אנשים דואגים לפטריוטיות".
בשנת 2007 זכו הדיקסי צ'יקס בחמישה פרסי גראמי למרות ההפסד בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי. באחת מהפעמים בהם זכו במהלך הטקס אמרה מיינס בנאום הזכייה שלהן: "אני חושבת שאנשים משתמשים בחופש הדיבור שלהם עם כל הפרסים האלה. אנחנו מקבלות את המסר."
מחלוקות > פרשת שלישיית מערב ממפיס

בסוף 2007 השתתפו הדיקסי צ'יקס בעצרת מחאה כנגד הרשעתם של שלישיית מערב ממפיס. שלישיית מערב ממפיס היו שלושה גברים אשר הורשעו ברצח של שלושה נערים במערב ממפיס בשנת 1993. במהלך העצרת מיינס נאמה ובמהלך נאומה אמרה כי עדויות DNA חדשות מוכיחות כי אביו החורג של אחד הנערים שנרצחו היה מעורב בפרשה ואף פרסמה על כך מידע באתר הרשמי של הדיקסי צ'יקס. כתוצאה מכך טרי הובס, האב החורג שעליו היה מדובר הגיש תביעה כנגד מיינס בטענה כי בעקבות פרסומיה ההכנסה שלו נפגעה וכך גם המוניטין שלו מה שגרם לו למצוקה נפשית. אך בדצמבר 2009 נודע כי התביעה נדחתה. ב-19 באוגוסט 2011 שוחררו שלישיית מערב ממפיס ממאסרם ומיינס קראה באותו יום בהופעה של אדי וור לתמוך בשחרורם.
הערות שוליים

↑  https://archive.org/details/dixiechicksdownh00dick
↑  Natalie Maines Songs, Albums, Reviews, Bio & M..., AllMusic (באנגלית)
↑  Bingo's No Drag For Dixie Chick Natalie Maines - omg! news on Yahoo!, web.archive.org, ‏2007-08-25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404367905171  BIBSYS: 5082202  GND: 13581412X  ISNI: 0000 0001 1449 5284  LCCN: n2001082273  MusicBrainz: 4c47e18a-c034-4ab6-98a6-110e14b63965  NKC: osa2014807849  NTA: 308423852  VIAF: 80267863   WorldCat (עם VIAF): 80267863 
מיינס בהופעה, 2003
מיינס בהופעה, 2006
אהרון גלעדי

| --- | --- |

אהרון גלעדי בסטודיו שלו, 1961
 לידה:  1907 הומל, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1993 (בגיל 86 בערך) צפָת, ישראל 
 שם לידה:  Голодец Арон Хаимович 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אופקים חדשים 
 פרסים והוקרה:  פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול (1948, 1954) 
 מספר צאצאים:  3 
 
אהרון גלעדי מצייר בקיבוץ אפיקים, 1940
אהרון גלעדי ( 7 יולי 1907– 28 ינואר 1993) היה צייר ישראלי.
אודות

גלעדי נולד בשם ארון חיימוביץ' גולודץ (Голодец Арон Хаимович) בהומל (כיום בבלארוס). בין השנים 1923–1926 הוא למד ציור באקדמיה לאמנות בפטרוגרד. הוא היה פעיל בתנועת השומר הצעיר ועקב כך נעצר בשנת 1926, ישב בכלא שמונה חודשים והוגלה לסיביר. עת השתחרר בשנת 1929 הצטרף לגרעין של השומר הצעיר ועלה לארץ ישראל. תחילה שהה עם הגרעין בקבוצת כנרת ובשנת 1932 הקים עם הגרעין את קיבוץ אפיקים. בקיבוץ הוא עבד ככל שאר החברים בעבודות כפיים, ושימש כטייח, בנאי וצבע. בקיבוץ הכיר את דבורה לבית סטיפלמן, שנולדה ברוסיה ועלתה לארץ ישראל במסגרת "החלוץ" מארצות הברית.
השניים נישאו בשנת 1934 ונולדו להם שלושה בנים. הבן הבכור נפטר ממחלה בגיל 6.
את הסטודיו בקיבוץ בנה בעידודו של חיים אתר ואת ציוריו היה עושה בערב עם סיום העבודה.
בשנת 1947 עזב את הקיבוץ ועבר לגור בכפר סבא, שם עבד כטייח. משם נדדה המשפחה לתל אביב ולבסוף בשנת 1955 עבר להתגורר בחולון, בבית אהרון גלעדי. בנוסף, החזיק בסטודיו בצפת. משנת 1955 החל להציג בגלריות באירופה ובארצות הברית.
גלעדי הציג 3 תערוכות יחיד בגלריה לאמנות כ"ץ בתל אביב (1939, 1956, 1958). שלושה תבליטים שיצר לחזית הגלריה בשנת 1969 (אז כבר נקראה בשם "גלריה עידן") עדיין מוצבים במקומם ברחוב פרישמן 19 בתל אביב. הוא השתתף בשנת 1957 בביאנלה לאמנות בסאו פאולו.
היה חבר בקבוצת אופקים חדשים. הוא זכה פעמיים בפרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול, בשנים 1948 ו-1954. בשנת 1960 זכה בפרס ההסתדרות.
גלעדי מוזכר בספר "הביתה" של אסף ענברי.
אהרון גלעדי נטמן לבקשתו בקיבוץ אפיקים. הותיר אחריו את רעייתו, שני בנים - ישראל ואילן ונכדים.
בשנת 1997 נערכה לזכרו תערוכת רטרוספקטיבה במשכן לאמנות בחולון.
מספריו

טעם ראשונים: דגניה א' יובל השבעים: ציורים, ביחד עם נחום גוטמן, הוצאת דגניה א', 1981.
סוזן דיי

| --- | --- |

סוזן דיי, 1990
 לידה:  10 בדצמבר 1952 (בת 72) פקין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1970–2004 (כ־34 שנים)
 מקום לימודים:  תיכון פוקס ליין 
 פרופיל ב-IMDb
 
סוזן דיי, 1970
סוזן האלוק דיי (באנגלית: Susan Dey; נולדה ב-10 בדצמבר 1952) היא שחקנית עבר אמריקאית אשר ידועה בעיקר בזכות גילום דמותה של לורי פרטרידג' בסיטקום הפופולרי משפחת פרטרידג' בין השנים 1970 עד 1974, וגרייס ואן אוון בסדרת הדרמה פרקליטי אל איי בין השנים 1986 עד 1992. היא הייתה מועמדת שלוש פעמים בפרס אמי, והייתה מועמדת שש פעמים לפרס גלובוס הזהב. בשנת 1988 זכתה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה על תפקידה בפרקליטי אל איי.
ביוגרפיה

דיי נולדה בעיר פקין שבמדינת אילינוי בשם סוזן האלוק סמית' (Susan Hallock Smith). אמה, אשר הייתה אחות במקצועה, מתה מדלקת ריאות כאשר דיי הייתה בת שמונה. סוזן שינתה את שם משפחתה בהמשך לשם נעוריה של אמה.
לפני שהחלה את קריירת המשחק דיי עסקה בדוגמנות. על אף שלא היה לה שום ניסיון משחק קודם לכן, בשנת 1970 בעודה בת 17 בלבד, דיי החלה לשחק בסיטקום "משפחת פרטרידג'" בו גילמה את דמותה של לורי פרטרידג' בשנים 1970 - 1974. היא הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה.
בשנת 1977 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Mary Jane Harper Cried Last Night" בו גילמה אם צעירה עם בעיות פסיכולוגיות חמורות. בשנת 1977 דיי כיכבה לצד ויליאם קאט בסרט "First Love" בבימויו של ג'ואן דרלינג. ב-1978 גילמה את דמותה של ג'ו מארץ' בעיבוד טלוויזיוני לרומן "נשים קטנות" מאת לואיזה מיי אלקוט.
בשנת 1981 שיחקה לצד אלברט פיני בסרט המדע בדיוני "Looker" אשר נכתב ובוים על ידי מייקל קרייטון. בשנת 1986 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "אקו פארק" בו גילמה מלצרית/שחקנית אשר נאלצת לעבוד כחשפנית המבצעת מברקים מזמרים.
בשנת 1987 דיי החלה לשחק בסדרת הדרמה "פרקליטי אל איי" בתפקיד עורכת הדין גרייס ואן אואן. בשנת 1987 דיי זכתה בפרס גלובוס הזהב על תפקיד זה בקטגוריה כ"שחקנית בתפקיד ראשי - סדרת דרמה". דיי הייתה גם מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקיד זה בשנים 1988, 1989, 1990, ו-1991. על תפקיד זה דיי הייתה גם מועמדת לפרס אמי בקטגוריה "השחקנית הראשית המצטיינת בסדרת דרמה" בשנים 1987, 1988, ו-1989.
ב-1992 דיי הייתה מנחה אורחת בתוכנית המערכונים הקומית "סאטרדיי נייט לייב". מאוחר יותר באותה שנה דיי כיכבה ב-23 פרקים בסיטקום "Love & War".
במהלך שנות ה-90 כיכבה בשלל סרטי טלוויזיה, בהם הסרט "Lies & Lullabies" בו היא גילמה אישה בהריון שמכורה לקוקאין.
בשנת 2002 גילמה בסרט הטלוויזיה "פרקליטי אל איי: הסרט" אשר איחד מחדש את רוב כוכבי הסדרה המקורית.
בשנת 2004 השתתפה בתפקיד אורח ב-2 פרקים של סדרת הדרמה "משמרת שלישית".
חיים אישיים

דיי הייתה נשואה ללני הירשאן בשנים 1976 - 1981. מנישואים אלו יש לה בת אחת, שרה הירשאן (נולדה ב-1978). בשנת 1988 נישאה למפיק ברנרד סופרונסקי.
דיי חברה כיום במועצת המנהלים של המרכז לקורבנות של אונס במרכז הרפואי על שם רונלד רייגן בלוס אנג'לס.
מתווה הכותל

רחבת הכותל המערבי
חלק מהאזור המיועד לעבור שיפוץ לפי המתווה, במתחם הגן הארכאולוגי ירושלים בסמוך לקשת רובינסון. בשמאל התמונה נראית עזרת ישראל שאמורה על פי המתווה להתרחב
מתווה הכותל הוא הסדר שלפיו הייתה אמורה להתרחב רחבת התפילה השוויונית בחלקו הדרומי של כותל המערבי. בניגוד למצב הקיים, הגישה לרחבה אמורה הייתה להיות מתוך הכניסה הראשית לכותל, והיא אמורה הייתה להתנהל בידי מועצה שבה נציגי הזרמים הלא אורתודוקסים ונשות הכותל.
המתווה אושר בידי הממשלה בינואר 2016, אולם עקב התנגדות המפלגות החרדיות חזרה בה הממשלה וביטלה אותו ביוני 2017.
רקע

הכותל המערבי מנוהל על-פי חוק השמירה על המקומות הקדושים משנת 1967 על ידי רב הכותל תפקיד שהתקיים כבר מראשית תקופת המנדט הבריטי עד לשלטון ירדן במקום. בנקודת זמן מסוימת, ובשל אופיו הדתי של המקום, הוא אימץ מנהגים של בית כנסת אורתודוקסי, אף על פי שככל הנראה מנהגים אלה לא היו נהוגים במקום מימים ימימה. כך קיימת הפרדה בין גברים לנשים ברחבת התפילה, ונשים נמנעות לקיים במקום מצוות הנתונות על פי ההלכה לגברים, כדוגמת הנחת תפילין, התעטפות בטלית וקריאת התורה.[דרוש מקור]
נשות הכותל היא קבוצה של נשים מזרמים שונים ביהדות שהתגבשה בשנות ה-80 ודרשה לאפשר חופש תפילה לנשים בכותל המערבי, תוך יציאה למאבק ציבורי ומשפטי. במהלך המאבק הן מקיימות בעזרת הנשים בכותל תפילה מדי ראש חודש, חלקן עטויות בטלית או בתפילין, לעיתים תוך עימותים עם מתפללות אחרות שמנסות למנוע מהן להתפלל ברחבה או להוציא ספרי תורה.
אישור המתווה והקפאתו

בסוף ינואר 2016 אושר בממשלה "מתווה הכותל" שלפיו הייתה אמורה להתרחב עזרת ישראל הסמוכה לכותל, המיועדת לתפילה מעורבת, ולעבור לניהול מועצה ציבורית שבה יהיו חברים גם נציגי הארגונים הלא אורתודוקסיים ונשות הכותל. לפי המתווה הכניסה לרחבה המעורבת הייתה אמורה להיות מן הכניסה הראשית לכותל. המתווה היה פשרה בין הזרמים הליברליים לגורמים הדתיים. המפלגות החרדיות קיבלו את המתווה בשתיקה, אולם בעקבות ביקורת בציבור החרדי והדתי איימו המפלגות החרדיות במרץ 2016 לפרוש מהקואליציה. בתגובה הוקמה ועדה לבחינה מחודשת של המתווה וביוני 2017 הוקפא המתווה. נשיא המדינה, ראובן ריבלין, התייחס למחלוקת סביב הכותל בנאום בפני יהודים בארצות הברית ואמר: "הסמל הזה של אחדות הפך לסמל של מחלוקת ואי הסכמה, וזה גורם לנו כאב רב".
עיקרי המתווה

ברחבת הכותל תהיה כניסה אחת המחולקת לשלושה נתיבי בידוק - נשים, גברים ומעורב. בשלב זה כל אדם יבחר לאיזו רחבה הוא הולך. ברחבה הצפונית מנהג המקום אורתודוקסי, ובדרומית שוויוני בהתאם ליהדות הקונסרבטיבית, היהדות הרפורמית, וזרמים מודרניים ביהדות האורתודוקסית. בשתי הרחבות ספרי תורה, סידורים ושולחנות לקריאה בתורה.
תקנות השמירה על מקומות קדושים יתוקנו, ויאמר בהן: ”...מנהג המקום יתבסס על העקרונות של פלורליזם ושיוויון מגדרי, והתפילה במקום תהא תפילה שוויונית ומעורבת של נשים וגברים גם יחד, ללא מחיצה”.
הרחבה השוויונית תהיה גדולה, רבת מפלסים, ותכלול רחבה מוגבהת ואת שטח הרחוב ההרודיאני, היא תחלוש על כמעט 900 מ"ר, שטח השווה לכ-70% מעזרת הגברים הקיימת, ולכ-130% מעזרת הנשים.
הרחבה תנוהל על ידי מועצה ציבורית במינוי ראש הממשלה ובה 6 נציגים לתנועה הקונסרבטיבית, לתנועה הרפורמית ולנשות הכותל; מהצד השני 6 נציגים ממשרד ראש הממשלה, משרד התפוצות ורשות העתיקות.
לשם ניהול הרחבה החדשה, תחזוקתה, ופרסום שירותי הדת שבה, משרד ראש הממשלה יקצה תקציב שנתי קבוע של לפחות 5,000,000 ₪.
ראו גם

חוק השמירה על המקומות הקדושים
הערות שוליים

↑  דף המטרות של אתר העמותה
↑  קובי נחשוני ואיתמר אייכנר, הסדר היסטורי בכותל: רחבה שוויונית לזרמים הפלורליסטים, באתר ynet, 31 בינואר 2016
↑  איתמר אייכנר וקובי נחשוני, נכנע לחרדים? נתניהו בוחן את מתווה הכותל מחדש, באתר ynet, 27 במרץ 2016
↑  קובי נחשוני, שנות מאבק: כל מה שרציתם לדעת על מתווה הכותל, באתר ynet, 25 ביוני 2017
↑  עמרי נחמיאס‏, ריבלין: "כואב שהכותל, סמל האחדות, הפך לסמל של מחלוקת וחוסר הסכמה", באתר וואלה, 14 בנובמבר 2017
כריסטיאן פאסנאכט

כריסטיאן פאסנאכט (נולד ב-11 בנובמבר 1993) הוא כדורגלן שווייצרי, המשחק בעמדת הקיצוני ביאנג בויז ובנבחרת שווייץ.
קריירת מועדונים

פאסנאכט מילא תפקיד חשוב בעונתו הראשונה במועדון הכדורגל יאנג בויז, עונה שהסתיימה באליפות ראשונה מזה 32 שנים. באותה העונה, הוא כבש אחד עשר שערים.
ב-3 באוקטובר 2019, פאסנאכט הבקיע שער חשוב בניצחון הבית 1–2 על גלאזגו ריינג'רס במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. ב-25 בפברואר 2021, פאסנאכט הבקיע בניצחון 0–2 על באייר לברקוזן במסגרת משחק הגומלין של שלב 32 האחרונות בליגה האירופית, מה שהבטיח ליאנג בויז העפלה לשלב שמינית הגמר לראשונה בהיסטוריה של המועדון.
ב-26 בינואר 2023 חתם בנוריץ' סיטי, ב-12 באוגוסט כבש את שער הבכורה בקבוצה, בתיקו 4-4 נגד סאות'המפטון.
בינואר 2025 חזר אל יאנג בויז.
קריירה בינלאומית

ב-12 באוקטובר 2018, פאסנאכט רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת שווייץ בהפסד החוץ 2–1 לנבחרת בלגיה. ב-16 בנובמבר 2019, הוא כבש את השער השלישי לנבחרתו בניצחון החוץ 1–6 על נבחרת גיברלטר במסגרת מוקדמות יורו 2020.
נכלל בסגל נבחרת שווייץ לטורניר מונדיאל 2022.
תארים > קבוצתיים

אליפות שווייץ (4): 2017/18, 2018/19, 2019/20, 2020/21
הגביע השווייצרי (1): 2020