stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודה קישון
קורות חייו

קישון נולד בפיוטרקוב טריבונלסקי שבפולין. התחנך לאור היהדות המסורתית, אך ספג מהוריו גם רעיונות ציוניים. בהיותו נער הצטרף לתנועת בית"ר, ועד מהרה היה לאחד מחברי התנועה הפעילים בעיר.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה הגיע עם זרם הפליטים מפולין לווילנה, תוך תקווה שמעיר זו, אף שהייתה כבר תחת שלטון סובייטי, יצליח להגשים את חלום נעוריו ולעלות לישראל.
בין הפליטים שהגיעו לווילנה, היו גם חברי "בית"ר" רבים. באותה תקופה עסק קישון בריכוז חברי התנועה שהגיעו לווילנה, אך חלומם ותקוותם לעלות לארץ ישראל התנפצו עם הפלישה הגרמנית לברית המועצות ב-22 ביוני 1941.
קורות חייו > פעילותו בגטו

לאחר העברתו לגטו, הצליח קישון לשרוד למרות ה"אקציות" בהן הושמדו רוב יהודי גטו וילנה.
כאשר החליט הארגון שחבריו יעזבו את הגטו ויצטרפו ללחימה הפרטיזנית ביערות, הוטל על קישון להיות עוזר לקברן הגטו, ובמסווה של הוצאת גופות, להבריח נשק שהמחתרת צברה בגטו. בזכות פעולה זו הצטיידו חברי המחתרת בנשק ובתחמושת כאשר יצאו ליערות. לאחר מכן הצטרף קישון לפרטיזנים שבסיסם היה ביערות נארוץ' ולחם נגד האויב הנאצי.
טיסה נעימה 2

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  סרט המשך ל"טיסה נעימה"
 בימוי:  קן פינקלמן 
 הופק בידי:  הווארד ו' קוץ' 
 תסריט:  קן פינקלמן 
 עריכה:  טינה הירש 
 שחקנים ראשיים:  רוברט הייז ג'ולי הגרטי לויד ברידג'ס צ'אד אוורט פיטר גרייבס ריפ טורן צ'אק קונורס סטפן סטוקר ונדי פיליפס סוני בונו ויליאם שאטנר
 מוזיקה:  אלמר ברנשטיין ריצ'רד הזרד
 צילום:  ג'וזף פ. בירוק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 בדצמבר 1982
 משך הקרנה:  81 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, מדע בדיוני קומי, סרט הרפתקאות 
 הכנסות:  $27,150,534
 הכנסות באתר מוג'ו:   airplane2
 סרט קודם:  טיסה נעימה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
טיסה נעימה 2 (באנגלית: Airplane II: The Sequel) הוא סרט המשך לקומדיה-סאטירה-פרודיה האמריקאית משנת 1980 "טיסה נעימה". הסרט, אשר יצא לאקרנים ב-10 בדצמבר 1982, נכתב ובוים על ידי קן פינקלמן, ומככבים בו רוברט הייז, ג'ולי הגרטי, לויד ברידג'ס, צ'אד אוורט, ויליאם שטנר, ריפ טורן, וסוני בונו.
תקציר העלילה

בעתיד הקרוב, הירח כבר מיושב. מעבורת הירח המכונה "מייפלאוור אחת" משוגרת לעבר התחנה שעל הירח, מיוסטון.
ראש צוות הקרקע, המכונה "הסמל" (צ'אק קונורס), לא אוהב את מה שקורה, אבל הוא נכנע למנהלי חברת התעופה. על המעבורת, איליין דיקינסון (ג'ולי הגרטי), משמשת כקצינת מחשב. עבר זמן רב מאז איליין עזבה את טד סטרייקר (רוברט הייז), וכיום היא מאורסת לאחד מאנשי צוות הטיסה, סיימון קורץ (צ'אד אוורט). יחד איתם, צוות הטיסה כולל גם את קפטן קלרנס אובר (פיטר גרייבס), הקצין הראשון דאן (ג'יימס איי ווטסון ג'וניור) והנווט דייב אונגר (קנט מק'קורד). סטרייקר אושפז בבית חולים פסיכיאטרי, לאחר שבית משפט קבע כי אינו כשיר, בעקבות תביעה שהוגשה לאחר שמעבורת הירח התרסקה במהלך טיסת מבחן בה טד שימש כטייס. סטרייקר סבור כי התביעה נועדה להשתיק אותו, מאחר שהוא יודע שיש בעיות עם מעבורת הירח שגורמות לה להיות לא בטוחה. סטרייקר רדוף על ידי מעשיו בזמן "המלחמה", במיוחד באירועים שהתרחשו על "מאצ'ו גרנדה", שם הוא איבד את כל הטייסת שלו. כאשר סטרייקר מגלה אודות השקת מעבורת הירח המתוכננת, הוא בורח מבית החולים וקונה כרטיס טיסה לירח.
במהלך הטיסה, "מייפלאואר אחת" סובלת מקצר חשמלי, הגורם ל-ROC, מחשב רב עוצמה בעל בינה מלאכותית, לאבד את דעתו ולנווט את המעבורת אל עבר השמש, במקום אל עבר הירח. אונגר ודאן מנסים לבטל את החלטת המחשב, אבל הם נפלטים אל החלל מתוך תא הלחץ. כאשר אובר מנסה לעצור את המחשב, ROC משחרר גז שהורג אותו. קורץ נוטש את איליין ועוזב עם תא המילוט היחיד. פעם נוספת, סטרייקר נקרא להציל את המצב. אולם תחילה, עליו להבין איך לגרום למחשב לוותר על השליטה.
סטיב מק'קרוסקי (לויד ברידג'ס), פקח הטיסה, מגלה כי אחד הנוסעים - ג'ו סאלוצ'י (סוני בונו) - עלה על "מייפלאואר אחת" עם פצצה בתוך המזוודה שלו, כאשר בכוונתו להתאבד באופן כזה שאשתו לא תוכל לגבות כספי ביטוח חיים. סטרייקר מצליח להשיג את הפצצה מסאלוצ'י, ומשתמש בה על מנת לפוצץ את ROC ולהגדיר מחדש את כיוון הטיסה אל יעדה המקורי - הירח. אולם הפיצוץ שהשמיד את המחשב גרם לנזקים נלווים במעבורת, אשר גרמו לה לטוס במסלול שבו יעד הנחיתה הוא בסיס צבאי שעל הירח, במקום בטרמינל אזרחי. מפקד הבסיס הצבאי הוא באק מרדוק (ויליאם שטנר), לשעבר מפקדו של סטרייקר, שכעת רוחש לו בוז בעקבות אירועי "מאצ'ו גרנדה". למרות הזלזול הרב שיש למרדוק כלפי סטרייקר, הוא מסכים לעזור לו, והמעבורת נוחתת בבטחה על הירח. טד ואיליין מאהבים שוב זה בזו, ומתחתנים. אחרי החתונה, סאלוצ'י מסתכל אל תוך תא הטייס ומבקש את התיק שלו בחזרה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רוברט הייז | טד סטרייקר |  |
| ג'ולי הגרטי | איליין דיקינסון |  |
| לויד ברידג'ס | סטיב מק'קרוסקי |  |
| צ'אד אוורט | סיימון קורץ |  |
| פיטר גרייבס | קפטן קלארנס אובר |  |
| ריפ טורן | באד קרוגר / נשיא ארצות הברית רונלד רייגן |  |
| צ'אק קונורס | הסמל |  |
| סטפן סטוקר | ג'ייקובס / פקיד בית המשפט |  |
| ונדי פיליפס | מרי |  |
| סוני בונו | ג'ו סאלוצ'י |  |
| ויליאם שאטנר | באק מורדוק |  |
| ריימונד באר | השופט ד.ס. סימונטון |  |
| ג'ון ורנון | ד"ר סטון |  |
| דייוויד פיימר | צלם בית המשפט |  |
| ריק אוברטון | פקיד |  |
| ברוס פרנץ' | פקיד |  |
| ליאון אסקין | מגיש טלוויזיה במוסקבה |  |
| פט סאג'אק | מגיש טלוויזיה בבאפלו |  |
| לואיס סורל | אחות |  |
| ג'ורג' וונט | מוכר כרטיסים |  |
| לזלי נילסן | ד"ר רומאק | חומר ארכיון |
ביקורות ותגובות

בניגוד לקודמו, הסרט טיסה נעימה 2 לא התקבל בצורה חיובית בקרב המבקרים. במגזין "וראייטי" נכתב כי "לא ניתן לומר כי טיסה נעימה 2 הוא טוב יותר או גרוע יותר מקודמו. סרט זה הרבה יותר גרוע, אולם ייתכן והיה נראה מצחיק יותר אלמלא הסרט המקורי". רוג'ר איברט (שיקגו סן טיימס) העניק לסרט שני כוכבים מתוך ארבעה, תוך ציון כי "לא ממש ברור אם זה סרט על חללית. הכול בדיחות, משחקי מילים והפניות".
הסרט זכה לביקורות פושרות ולציון 39% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 18 ביקורות.
ראו גם

טיסה נעימה
האקדח מת מצחוק: מתוך תיקי מחלק משטרה!
הערות שוליים

↑  Variety Reviews - Airplane II: The Sequel
↑  Roger Ebert - Airplane II: The Sequel
↑  "Airplane 2 - The Sequel (1982)‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
יחסי בולגריה–הודו

| יחסי בולגריה–הודו |
| --- | --- |
בולגריה: הודו


בולגריה: הודו
שטח (בקילומטר רבוע)
110,879: 3,287,263
אוכלוסייה
6,746,791: 1,454,183,987
תמ"ג (במיליוני דולרים)
101,584: 3,549,919
תמ"ג לנפש (בדולרים)
15,057: 2,441
משטר
רפובליקה: רפובליקה סוציאליסטית פדרלית

סיום המושב ה-15 של הוועדה המשותפת להודו–בולגריה לשיתוף פעולה כלכלי, מדעי, טכנולוגי (IRIGC) בניו דלהי ב-19 בנובמבר 2004
יחסי בולגריה–הודו הם היחסים הבינלאומיים הקיימים בין הרפובליקה של בולגריה לרפובליקה של הודו.
סקירה כללית

באמצע 1954 נערך משא ומתן ראשוני בין בולגריה להודו במוסקבה, ויחסים דיפלומטיים כוננו בדצמבר 1954.
בולגריה פתחה משלחת דיפלומטית בניו דלהי באפריל 1955. המשלחת אורגנה מחדש כשגרירות במרץ 1961. הנציגים הדיפלומטיים של הודו לבולגריה התגוררו בבלגרד ובבוקרשט מיולי 1955 עד אפריל 1970. הודו פתחה את שגרירותה בסופיה במאי 1970.
הפרוטוקול הדו-צדדי הראשון להחלפת סחר נחתם בין שתי המדינות בניו דלהי ב־16 בספטמבר 1956, וההסכם הראשון לשיתוף פעולה כלכלי, מדעי וטכני נחתם בסופיה ב־2 במאי 1967. ועדה משותפת לשיתוף פעולה כלכלי, מדעי וטכני (עם סניפי משנה לבניית מכונות, אלקטרוניקה, חקלאות, כימיה, תעשייה ביטחונית, תעשיית מזון וכו') הוקמה בנובמבר 1973. בשנת 1975, נחתם הסכם התרבות הראשון בין בולגריה להודו.
ביקורים רמיים

אינדירה גנדי הייתה לראש ממשלת הודו שביקרה בבולגריה באוקטובר 1967. טודור ז'יבקוב היה ראש ממשלת בולגריה הראשון שביקר בהודו בינואר 1969. גנדי ביקרה שוב בבולגריה בשנת 1981. הנשיא ורהגירי ונקטה גירי ביקר בבולגריה בשנת 1976, נילאם סנג'יווה רדי בשנת 1980, שנקר דיאל שרמה בשנת 1994 ועבדול קאלאם בשנת 2003. נשיא בולגריה טודור ז'יבקוב ביקר בהודו ב־1976 וב־1983, והנשיא פטר סטויאנוב ביקר ב-1998. ראש הממשלה סטאנקו טודורוב ביקר בהודו בשנת 1974 ובשנת 1980, וראש הממשלה סרגיי סטאנישב ביקר בשנת 2007.
יחסי סחר

המסחר הדו-צדדי בין בולגריה להודו הסתכם ב-218.3 מיליון דולר בשנת 2014.
נציגויות דיפלומטיות

בולגריה מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי וקונסוליות כבוד בהיידראבאד, קולקטה ומומבאי. השגרירות מוסמכת גם לבנגלדש, נפאל, סרי לנקה, האיים המלדיביים ובהוטן, והיא גם משקיפה באגודה לשיתוף פעולה אזורי בדרום אסיה (SAARC). הודו מחזיקה בבולגריה שגרירות בסופיה, שהיא גם מוסמכת במשותף למקדוניה הצפונית.
יוסי אילוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1968 (בן 56 בערך) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  המכללה לביטחון לאומי 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  נובמבר 1986 – אוקטובר 2020 (כ־33 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 סמ"פ מפקדה בגדוד 433  מ"פ מפקדה בגדוד 433  קצין אספקה חטיבה 500 (עוצבת כפיר)  קצין לוגיסטיקה חטיבה 500  המכללה לפיקוד ומטה תוכנית ברק- סיום בהצטיינות  קצין אג"מ לוגיסטיקה פיקוד מרכז  סגן מפקד אגד תחזוקה 851 (אוגדה 162)  קצין לוגיסטיקה אוגדה 340 (עוצבת עידן)  סגן קצין לוגיסטיקה פיקוד מרכז  קצין לוגיסטיקה אוגדה 162  חניך במכללה לביטחון לאומי  מפקד מרכז האימונים הלוגיסטיים בצאלים  קצין לוגיסטיקה פיקוד צפון  ראש מחלקת לוגיסטיקה ומבצעים במטה הכללי  קצין לוגיסטיקה ראשי של צה"ל
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון האינתיפאדה השנייה מבצע חומת מגן   מלחמת לבנון השנייה מבצע עופרת יצוקה מבצע עמוד ענן   מבצע צוק איתן
 תפקידים אזרחיים
 ראש משל"ט הקורונה במשרד הבריאות
 
יוסי אילוק (נולד בשנת 1968) הוא מנהל הלוגיסטיקה, הנכסים, הביטחון וההמשכיות העסקית בבנק הפועלים. קצין בצה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון כיהן כקצין הלוגיסטיקה הראשי באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה. קודם לכן כיהן בתפקיד ראש מחלקת לוגיסטיקה באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה, קצין הלוגיסטיקה של פיקוד הצפון ומפקד המרכז לאימונים לוגיסטיים בזרוע היבשה. לאחר שחרורו עמד בראש משל"ט הקורונה במשרד הבריאות.
ביוגרפיה

אילוק נולד בירושלים, החל את שירותו בצה"ל כלוחם בחיל השריון, שימש כמפקד טנק וכרב-סמל פלוגתי, בהמשך יצא לקורס קציני לוגיסטיקה ומילא שורה של תפקידים במערך השדה ביניהם, קצין הלוגיסטיקה וקצין ההספקה של עוצבת כפיר (חטיבה 500), מפקד אגד תחזוקה 851 בעוצבת הפלדה (אוגדה 162), קצין הלוגיסטיקה של עוצבת עידן (אוגדה 340), קצין הלוגיסטיקה של עוצבת הפלדה (אוגדה 162) וכן שורת תפקידים נוספים.
במסגרת תפקידיו עסק יוסי במרכיבי שרשרת ההספקה, בתחום ניהול המלאי, בלוגיסטיקה בשיגרה ובחירום בתחום הבינוי והתשתיות ובכלל זה העברת עוצבת עידן (אוגדה 340) מארבעה מחנות בפיקוד המרכז למחנה נחשונים.
באוקטובר 2016 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה לקצין הלוגיסטיקה הראשי של צה"ל. במסגרת תפקידו זה יוסי היה אחראי על מערך הסיוע המנהלתי בצה"ל, הקים את מערך המזון ואת מערך החדשנות בחיל הלוגיסטיקה, קידם רבות את תפיסת ניהול כח האדם הלוגיסטי בחובה, בקבע ובמילואים, פיקד על קריית ההדרכה של צה"ל בנגב ועסק במיזוג המרכזים הלוגיסטיים התפעוליים של אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה למרכז ההספקה האחוד (המרה"ס) לרבות הובלת תפיסת בנין הכח והמבנה הארגוני של המרה"ס.
בפברואר 2020 סיים את תפקידו זה ופרש משירות פעיל בצה"ל.
לאחר שחרורו מונה לראש מרכז שליטה הלאומי למאבק בנגיף הקורונה במשרד הבריאות, תפקיד בו שימש עד פברואר 2022.
במרץ 2022 מונה אילוק לתפקיד מנהל הלוגיסטיקה, הנכסים, הביטחון וההמשכיות העסקית בבנק הפועלים.
בנוסף, באחריותו פרויקט "פועלים סנטר" - הקמת מבנה חדש שירכז את כלל מבני ההנהלה הראשית של הבנק במבנה חדשני ומתקדם בתל אביב.
אילוק בעל תואר ראשון בלוגיסטיקה וכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן, תואר שני במנהל ומדיניות ציבורית מאוניברסיטת בן-גוריון, ותואר שני נוסף במדעי המדינה-ביטחון ואסטרטגיה, במסגרת המכללה לביטחון לאומי (מב"ל) ואוניברסיטת חיפה. בוגר קורס מטה ופיקוד אותו סיים בהצטיינות, קורס דירקטורים ונושאי משרה בכירה וקורס לניהול פיננסי וקריאת דו"חות כספיים מאוניברסיטת תל אביב.
אילוק נשוי ואב לארבעה, מתגורר ביישוב קידר.
יהודה הר-מלח

| --- | --- |

יהודה הר-מלח
 לידה:  18 במאי 1884 אומן, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  5 בפברואר 1960 (בגיל 75) רמת אפעל, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  בריטון 
 
יהודה הר-מלח (בּרגזַאלץ) (18 במאי 1884 – 5 בפברואר 1960) היה זמר ארצישראלי בעל קול בריטון וחזן. נמנה עם הסולנים של האופרה הארצישראלית והאופרה הארצישראלית העממית והיה אחד הזמרים העבריים הראשונים שהוציאו תקליט.
קורות חייו

הר-מלח נולד בשם יהודה ברגזאלץ ליעקב יוסף ולחיה לאה בת צבי הרש באומן שבפלך קייב, בדרום-מערב רוסיה (אוקראינה). אביו היה סוחר בכובעים ובפרוות.
כשהיה בן 8 נפטרה אמו. בגיל 10 ברח מן הבית והתלווה לחזן הנודד לייב שפירא. לאחר מכן הצטרף באודסה כזמר למקהלה שליוותה את החזן יענק'ל סורוקר. במקביל עבד בליטוש יהלומים.
בשנת 1903 עבר לבירה סנקט פטרבורג, ובעקבות הצלחתו כזמר בבית מרזח התקבל ללימודים בקונסרבטוריון המקומי. הוא למד זמרה בין השאר אצל סטֶפָּן סמוֹלֶנסקי ונתמך על ידי המלחין הנודע אלכסנדר גלאזונוב. בעת לימודיו הכיר את הפסנתרן אריה אבילאה.
לאחר סיום לימודיו הופיע בתפקידי סולן באופרות הממלכתיות של סנקט פטרבורג ומוסקבה.
ב-1908 הוקמה בסנקט פטרבורג "החברה למוזיקה עממית יהודית", שאבילאה נמנה עם מייסדיה והר-מלח הצטרף אליה. שם הכיר את הזמר והשחקן אריה פרידמן-לבוב (שהיה לימים גיסו) והשניים הופיעו בשירי-עם יהודיים.
בעקבות מחלת ריאות עבר הר-מלח בעצת רופאיו לקרים, וב-1910 פתח בעיר פאודוסיה, בחסות החברה הממלכתית למוזיקה של פטרבורג, בית ספר לנגינה, שאותו גם ניהל. בפאודוסיה הכיר את ז'ניה לבית סטרילבר והשניים נישאו.
לאחר פטירתה של רעייתו בפאודוסיה בשנת 1915 עבר ליקטרינוסלאב, הוסמך שם כמורה לפיתוח קול ושימש משנת 1917 כמורה בקונסרבטוריון.
בעקבות הפוגרומים שנערכו באוקראינה ב-1918 ו-1919 נמלט הר-מלח לקרים ומשם באוניה לאיסטנבול, שם ערך קונצרטים ברוסית וביידיש, ובאוגוסט 1920 עלה לארץ ישראל.
בארץ נפגש עם חברו אריה פרידמן-לבוב והשניים הופיעו בקטעי אופרות ובשירי עם עבריים.
בשנת 1921 יצא לשורת הופעות בקהיר ובאלכסנדריה, והקליט בקהיר תקליט עם שירים עבריים (בכך היה ככל הנראה הראשון שהקליט תקליט עברי).
בשנת 1922 החל לעבוד כמורה לזמרה בבית המדרש למורים בירושלים, ובמקביל החל לפעול להקמת אופרה עברית בארץ ישראל. לשם כך יזם הקמתו של ועד ציבורי שעם חבריו נמנו גם פרדריק קיש, סר רונלד סטורס ותלמידו לשעבר עורך הדין מרדכי עליאש. ההנהלה הציונית הצליחה להשיג אשרת כניסה משלטונות המנדט עבור המנצח מרדכי גולינקין, שחלם להגיע לארץ ישראל לשם הקמת אופרה עברית.
עם הגעתו של גולינקין ארצה סייע לו הר-מלח להגשים את חלומו והצטרף גם כסולן לצוות הזמרים. באופרה הארצישראלית שקמה הופיע בהצגות "ריגולטו", "הספר מסביליה", "הטרובדור", "פאוסט", "ליצנים", "היהודיה", "דמון", "ברון הצוענים", "רומיאו ויוליה", "שמשון ודלילה" ואחרות.
ב-1929 הקים את ביתו ונטע פרדס בשכונת בורוכוב שבפאתי תל אביב (כיום בגבעתיים).
בשנת 1931 השתתף הר-מלח כסולן ראשי במסגרת האורטוריה הארצישראלית באורטוריה "אליהו" של פליקס מנדלסון-ברתולדי.
במרץ 1936 השתתף בזמרה בפתיחת שידורי הרדיו של "קול ירושלים" המנדטורי.
בשנת 1941 נמנה עם מייסדי "האופרה הארצישראלית העממית" ביחד עם מרק לברי וגאורג זינגר.
במקביל להופעותיו באופרה הופיע גם כחזן באולם מוגרבי ובבית העם בתל אביב ולימד פיתוח קול. עם תלמידיו נמנה המלחין ידידיה אדמון (גורוכוב).
הר-מלח נישא בנישואים שניים לרבקה גרין, בתו של אביגדור גרין ואחותו של דוד בן-גוריון. רבקה נפטרה בשנת 1944.
לאחר פטירתה נישא הר-מלח בשלישית, לשחקנית קטיה לבית קלצקי (1902–1992).
יהודה הר-מלח נפטר בבית האבות אפעל ברמת אפעל בז' בשבט תש"כ, בגיל 76, ונטמן בבית העלמין נחלת יצחק.
הוא הוריש את רכושו לקרן לתלמידים מצטיינים בתחום המוזיקה.
לקריאה נוספת

'הר־מלח (ברגזלץ), יהודה', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 186–187. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  שמו העברי, "הר-מלח" (לעיתים נכתב "הרמלח"), הוא תרגום שמו היידי המקורי.
↑  רבקה הר-מלח, דבר, 18 בספטמבר 1944.
↑  קטיה הר-מלח באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  יהודה הר-מלח באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007516946005171  VIAF: 311795106   WorldCat (עם VIAF): 311795106
יחסי יפן–עומאן

| יחסי יפן–עומאן |
| --- | --- |
יפן: עומאן


יפן: עומאן
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 309,500
אוכלוסייה
123,588,993: 5,334,472
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 108,192
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 20,282
משטר
מונרכיה חוקתית: מונרכיה

שגרירות עומאן בטוקיו
יחסי יפן–עומאן הם היחסים הבילטרליים שבין יפן לבין סולטנות עומאן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1972.
סחר

בשנת 2017, ייצאה עומאן ליפן סחורות בשווי 210.5 מיליארד ין, וייבאה סחורות בשווי 261.2 מיליארד ין. עיקר הסחורות שעומאן ייצאה ליפן הוא נפט גולמי וגז טבעי, וייבאה סחורות ובעיקר כלי רכב ומכונות.
יחסי דרום אפריקה – פקיסטן

| יחסי דרום אפריקה – פקיסטן |
| --- | --- |
דרום אפריקה: פקיסטן


דרום אפריקה: פקיסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
1,219,090: 796,095
אוכלוסייה
64,192,939: 252,259,078
תמ"ג (במיליוני דולרים)
377,782: 338,368
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,885: 1,341
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה אסלאמית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי דרום אפריקה–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן לבין רפובליקת דרום אפריקה. שתי המדינות משתפות פעולה בנושאים שונים, שתיהן חברות בחבר העמים הבריטי ושתיהן היו בעבר תחת שלטון של הבריטים.
בזמן האמברגו שהופעל על דרום אפריקה בידי חבר העמים הבריטי, שתי המדינות לא כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים בין שתי המדינות לא כוננו זמן רב והן היו מנועות מליצור קשרים עקב משטר האפרטהייד, ברגע שהוא נגמר בשנת 1994 כוננה פקיסטן יחסים דיפלומטיים מלאים עם דרום אפריקה. היחסים בין שתי המדינות כיום מאופיינים בשיתופי פעולה הדדיים בנושאים שונים והם לבביים. הייצוא והייבוא של שתי המדינות מהמדינה השנייה הוא גבוה במיוחד.
בשנת 2002 הודלפה לתקשורת על כך שפקיסטן זורקת ייבוא דרום אפריקאי, הפרשה התפוצצה וזה גרם למתחים קטנים בין המדינות.
ייצוג

דרום אפריקה מיוצגת בפקיסטן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה באסלאמבאד, בירת המדינה. דרום אפריקה מיוצגת בפקיסטן גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: קראצ'י ולאהור.
פקיסטן מיוצגת בדרום אפריקה בדרג השגרירות באמצעות נציבות גבוהה שגרירות שהיא מחזיקה בפרטוריה, בירת המדינה. פקיסטן מיוצגת בדרום אפריקה גם בדרג הקונסולרי באמצעות משרד סחר שהיא מחזיקה ביוהנסבורג.
יארה צימרמן

| --- | --- |

"פסלו הרשמי" של יארה צימרמן
 יוצרים:  זדנייק סבייראק, Ladislav Smoljak, Jiří Šebánek 
 מידע
 תאריך לידה:  1853 ותאריכים נוספים
 מקום לידה:  וינה 
 מקצוע:  מנהל בית דואר, מפעיל כלי רכב, מנהל תחנה, מחנך, רופא שיניים, פסל, קרימינולוג, פיזיקאי, מנהל תיאטרון, צייר, גולש סקי, מחבר אגדות, איש אשכולות, סופר, מחזאי, מלחין, נוסע, פילוסוף, מורה, שחקן, מוזיקאי, משורר, ממציא
 אזרחות:  ציסלייטניה (ארצות אוסטריה) 
 
יארה צימרמן (בצ'כית: Jára Cimrman, גרמנית: Jára Zimmerman) הוא דמות בדיונית בפולקלור הצ'כי. יארה צימרמן, שהוא קיצור של יארוסלב צימרמן, נולד כביכול בשנות ה-50 של המאה ה-19, בווינה ונעלם בהרים במלחמת העולם הראשונה. הוא מוצג כמדען, מחזאי, מגלה ארצות ואף אסטרונאוט שביקר על הירח בשנת 1914. צימרמן נבחר על ידי העם הצ'כי כ"צ'כי הגדול ביותר בכל הזמנים" בתוכנית טלוויזיה לאומית בשנת 2005. הוא כביכול ייעץ לצ'כוב, לגוסטב אייפל, לאלברט איינשטיין לתומאס אלווה אדיסון ולאחרים. הוא דמות של "מפסידן" (לוזר) נצחי, מכיוון שכביכול, לא נרשם שמו בספרי ההיסטוריה.
נסיבות המצאת הדמות

זדנייק סווייראק (Zdeněk Svěrák), מחזאי, תסריטאי (בין היתר השחקן הראשי בסרט קוליה, שביים בנו יאן סווייראק, ושזכה בפרס אוסקר ב-1997) ואיש רדיו צ'כי, יליד 1936 יצר ושידר בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20, עם חבריו, תוכנית רדיו סאטירית שיועדה לחיילים בשירות חובה. במסגרת תוכנית זו התקיימה פינה ששודרה כביכול ממועדון בדיוני בפראג. השדרים תיארו הופעות המתקיימות כביכול במועדון, השמיעו מוזיקת ג'אז שכביכול נוגנה בהופעה חיה ועוד. באחת התוכניות, רואיין מוזיקולוג כביכול שסיפר בהתרגשות על גילויו של ה"גאון הצ'כי הנשכח", שעבר באורח פלא בכל התחנות ההיסטוריות החשובות ועמד לצד הממציאים והאמנים החשובים של שלהי המאה ה-19 אך לא נרשם מעולם בדפי ההיסטוריה.
במהלך השידורים, הדמות, יארה (יארוסלב) צימרמן קיבלה נפח והועשרה בפרטים ביוגרפיים. נאמר שהוא נולד ב-1853 (אף ששנת לידתו שונתה עם השנים ל-1859, וננקבו גם מועדים אחרים), בן לאם שהייתה שחקנית אוסטרית ולאב שהיה חייט צ'כי. הוא נולד כביכול בעיר וינה ועבר עם משפחתו לפראג. הוא התחנך, כנהוג אז, בגרמנית. לשאלות שנשאלו ענה סווייראק, יוצר הדמות, ש"ייתכן שהוא היה יהודי". דמותו של צימרמן מלווה את התעוררות הלאומיות הצ'כית. הוא שינה, למשל, את שם משפחתו מ-Zimmerman הגרמני ל-Cimrman הצ'כי.
מקצועות ועיסוקים של הדמות הבדיונית

סיפור המסגרת הוא שצימרמן היה מחזאי, הוא כתב מחזות ושלח אותם לתיאטראות שונים בצ'כיה. אך קיבל ממנהליהם תגובות בסגנון "אל תכתוב אלי, ואם אפשר, אל תכתוב בכלל!" לכן קיבץ חבורת שחקנים והציג את מחזותיו בתיאטרון נודד. עם תאטרונו הגיע למשל לרוסיה, שם פגש את המחזאי הנודע אנטון צ'כוב ואמר לו ש"שתי אחיות זה לא מספיק למחזה באורך מלא, לפחות שלוש" (ברומזו למחזה שלוש אחיות של צ'כוב). הוא נסע ככתב עיתון הכבאים של וינה לשיקגו כדי לסקר שרפה שפרצה שם אך איחר את המועד. הוא נדד לדרום אמריקה ולצפונה, נפגש עם אסקימואים ועם אינדיאנים ועם ממציאים כדוגמת תומאס אלווה אדיסון אותו לימד כיצד עובד פטיפון (מכשיר שהומצא במציאות על ידי אדיסון). עם חזרתו לאירופה ייעץ לגוסטב אייפל שמגדל אייפל יהיה יציב יותר אם יהיו לו ארבע רגליים. יארה צימרמן כמעט והגיע לקוטב הצפוני, אך חזר שבעה מטרים לפני שהגיע ולכן לא זכה בתהילה. הוא טס לירח וביקר שם ב-1914 אולם הדבר לא נודע עד אשר האמריקאים מצאו את עקבותיו, כביכול (במשימת אפולו 11 לשליחת אדם לירח) ועוד.
פרסום בציבור הצ'כי

הסיפורים שהתחילו במסגרת תוכנית הרדיו המשיכו במחזות תיאטרון שהוצגו על ידי אותה חבורה שהפיקה את תוכנית הרדיו. תחת שמות הכותבים נרשם צימרמן/סווייראק. הן תוכנית הרדיו והן המחזות זכו להצלחה גדולה בצ'כוסלובקיה שהייתה תחת שלטון הקומוניזם. דמותו ה"הירואית" המוגזמת של צימרמן שהיה פטריוט תמים ובעל מחשבה ישרה ומקורית נתפסה כחתרנית וכדמות עמה יכלו רבים מאזרחי המדינה להזדהות. הפרובוקציה נגד השלטון הקומוניסטי לא הייתה בוטה אלא מרומזת. צימרמן הגחיך בין היתר את הגישה הסובייטית לנכס כל המצאה וכל גילוי לרוסים וקומוניסטים.
כל המחזות כתובים בסגנון אחיד. החלק הראשון נקרא "סמינר" והחלק השני "קומדיה". ב"סמינר", השחקנים עולים בזה אחר זה על הבמה ומנתחים את משנתו של צימרמן, כפי שהיא משתקפת בהצגה שתתקיים בחלק השני. הסמינרים עוצבו בכוונה כך שיזכירו לצופים, במיוחד לוותיקים, את הרטוריקה והדמגוגיה ששלטה באסיפות החברים של המפלגה הקומוניסטית. הטקסטים הם אוסף מהיר של שורות מחץ ובדיחות שנאמרו בפנים חתומות בדרך כלל וברצינות תהומית כביכול, בעוד הקהל צוחק.
עד 2005 נכתבו 14 מחזות של צימרמן/סווייראק ולפי דיווחים עיתונאיים הם זוכים להצלחה רבה גם בקרב בני הדור הצעיר, שלא הכיר את תוכנית הרדיו ולא חווה חיים תחת השלטון הקומוניסטי.
הדמות של צימרמן הופקעה מידי יוצריו המקוריים על ידי ציבור המעריצים. פורסם למשל ששמו האמיתי הוא "יארה דה-צימרמן" והוא צאצא של לאונרדו דה וינצ'י. אנשים הכתירו עצמם כ"צימרמנולוגים" ויצאו מספר ספרים המספרים את ההיסטוריה הבדויה שלו ומנתחים את משנתו ופעולותיו ומנסים להתחקות על אחריתו, לאחר ש"נעלם" בהרים.
"משום מה" אין בידנו תמונה של האיש, אך הדבר לא מנע מקבוצות של מעריצים ליצור תמונות ופסלים שלו ואף פוסל פסל "רשמי" המתאר כביכול את דיוקנו של האיש.
בשנת 2005 שודרה בערוץ הממלכתי של הטלוויזיה של צ'כיה תוכנית לבחירת "הצ'כי הגדול ביותר בכל הזמנים", על פי פורמט של רשות השידור הבריטית, ה-BBC. בשלב המקדים של הגשת המועמדויות הגישו אזרחים רבים את שמו כמועמד, כאשר הוא עוקף מדינאים דגולים כתומאש מסריק ו-ואצלב האוול או אמנים כאנטונין דבוז'ק, קארל צ'אפק ומילן קונדרה ואף ספורטאי לאומי כאמיל זטופק. הוא גם זכה ליותר קולות מאשר דמות בדיונית פופולרית אחרת, החייל האמיץ שווייק. ערוץ הטלוויזיה סירב להכיר במועמדותו בטענה שהוא דמות בדיונית שאינה עונה על התנאי "המועמד חייב להיוולד בתחומי צ'כיה" כיוון שלא נולד. לאחר שנשלחה עצומה ונאספו 38 אלף חתימות להכללת יארה צימרמן ברשימת המועמדים, נתן ה-BBC את אישורו להוספת קטגוריה נפרדת לדמויות בדיוניות, והערוץ הממלכתי גם התחייב להפיק ולשדר סרט תיעודי אודותיו נוסף על הסרטים שיוקדשו לעשרת הזוכים שהתקיימו במציאות.
ציטוטים

"אני אתאיסט מוחלט כל כך, שאני מפחד שאלוהים עוד יעניש אותי".
"הכלי החזק ביותר בשחמט הוא המלך" (מסקנתו של יארה צימרמן אחרי שלימד את עצמו במשך חודשיים את יסודות השחמט, 19 באפריל 1896).
"הקיום לא יכול לא-להתקיים" (התזה הפילוסופית העיקרית של יארה צימרמן, מתוך "המהות של הקיום", 1886).
ראו גם

דמויות בדיוניות שהשפיעו או הושפעו מדמותו של יארה צימרמן:
החייל האמיץ שווייק
פורסט גאמפ
הברון מינכהאוזן
לקריאה נוספת

אביבה לורי, הצ'כי הראשון על הירח, באתר הארץ, 7 ביוני 2005
לדקה באורובה, הראלד טריביון, ומי גיבור הצ'כים? מדען, מחזאי ומגלה עולמות - שלא היה קיים מעולם, באתר הארץ, 28 במרץ 2005
טופ ת'ריל דראגסטר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רכבת הרים, רכבת הרים משוגרת, Startacoaster
 מיקום:  אוהיו
 מדינה:  ארצות הברית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 4 במאי 2003 (30 שנייה) 
 תאריך פתיחה רשמי:  4 במאי 2003
 חומרי בנייה:  פלדה
 מידות
 אורך:  2,800 רגל מטר
 גובה:  420 רגל מטר
 קואורדינטות:  41°29′02″N 82°41′10″W﻿ / ﻿41.483958333333°N 82.686216666667°W﻿ / 41.483958333333; -82.686216666667
 אתר רשמי
 he
 
טופ ת'ריל דראגסטר
טופ ת'ריל דראגסטר (באנגלית: Top Thrill Dragster) היא רכבת הרים בפארק השעשועים סידר פוינט בסנדוסקי, אוהיו, ארצות הברית. היא נבנתה על ידי חברת אינתמין בשנת 2003. זו הרכבת ה-16 שנבנתה בפארק מאז הפס הכחול (Blue Streak) ב-1964. כשנבנתה, הטופ ת'ריל דראגסטר הייתה הרכבת הראשונה שעשתה סיבוב מלא מעל 120 מטר (כ-400 רגל), והייתה רכבת ההרים הגבוהה ביותר בעולם, עד בניית הקינגדה קה שב"סיקס פלאגז גרייט אדוונצ'ר" במאי 2005.
"טופ ת'ריל דראגסטר" ו"קינגדה קה" הן שתי רכבות ההרים היחידות מעל 120 מטר שעושות סיבוב מלא. היא הייתה רכבת ההרים המאיצה ההידראולית השנייה שנבנתה בידי חברת אינתמין, אחרי הרכבת "אקסלרייטור" שב"חוות התות של נוט". הסיסמה של הטופ ת'ריל דראגסטר היא "מרוץ אל השמיים".