stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיטי מושדה מוליה
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Department Of State. The Office of Electronic Information, Bureau of Public Affairs (2007-03-07). "Honorees". 2001-2009.state.gov (באנגלית). נבדק ב-2022-08-09.
1 2 3 4 5  SPEAKERS / Prof. Dr. Siti Musdah Mulia | Council for a Parliament of the World's Religions (אורכב 19.04.2014 בארכיון Wayback Machine)
1 2  Siti Musdah Mulia | WISE Muslim Women (אורכב 12.08.2014 בארכיון Wayback Machine)
1 2  "Musdah Mulia: Injecting spirituality into human rights activism". The Jakarta Post (באנגלית). נבדק ב-2021-04-11.
1 2 3  Hera Diani, In the Land Where Everyone's God: Interview with Musdah Mulia, Magdalene.co, ‏2014-08-08 (ב־)
↑  "VOI.CO.ID". voi.co.id. נבדק ב-2021-04-11.
1 2  "Siti Musdah Mulia: A courageous woman". The Jakarta Post (באנגלית). נבדק ב-2022-08-09.
↑  Yusefri, Y (בדצמבר 2017). "The Law of Polygamy in Islam: a Methodological Review of Siti Musdah Mulia's Legal Thought". AJIS Academic Journal of Islamic Studies. 2 (2): 121. doi:10.29240/ajis.v2i2.312 – via ResearchGate. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Department Of State. The Office of Electronic Information, Bureau of Public Affairs (2007-06-05). "Dr. Siti Musdah Mulia -- Indonesia [Essay]". 2001-2009.state.gov (באנגלית). נבדק ב-2021-04-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 139182594  ISNI: 0000 0001 2211 2001  LCCN: no00083499  NTA: 084989998  SUDOC: 083396802  VIAF: 53701252   WorldCat (עם VIAF): 53701252
אלון אונגר

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1970 (בן 54)
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  חיפה
 כינויים נוספים:  האדם שבכטב"ם
 ידוע בשל:  מייסד קהילת הכטב"ם בישראל
 תפקיד:  יו״ר ומייסד UVID
 
אלון אונגר (נולד ב-4 ביולי 1970, ל' בסיוון ה'תש"ל) הוא טייס כטב"ם/כטמ"ם, ספורטאי ושיאן אתלטיקה ישראלי ואיש עסקים ישראלי המשמש כיו"ר ומייסד של כנס וקהילת הכלים הבלתי מאוישים בישראל - UVID, מוביל קידום תחום "הכטב"ם בראיה לאומית" ומייסד קהילת הכטב"ם בישראל.
ביוגרפיה

נולד ב-1970 בחיפה לאביו, מנהל עבודה בנמל ואימו, גננת ומייסדת גן מילו"א בחיפה. החל את לימודיו בבית הספר אילנות בעיר, ממנו עבר בכיתה ד' לבית הספר הריאלי בחיפה במגמת הריאלית-כימית, עד לסיום חוק לימודיו במחזור ס"ט בבית בירם (1988).
ביוגרפיה > קריירה ספורטיבית

אונגר החל להתאמן מגיל צעיר בהתעמלות מכשירים, ולקח חלק פעיל בנבחרת ישראל לנוער. במהלך התקופה, השתתף במסגרת המחוננים (1976–1982) החזיק בתואר אלוף ישראל לגילאים בשנים 1976–1988 במקביל ללימודיו בבית הספר והשתתפותו במפעל מרט.
בשנת 1983, החל להשתתף בתחריות אתלטיקה בקפיצה לגובה ובקפיצה לרוחק. הוא מחזיק בשיא ישראל בקפיצה לגובה לבתי ספר ז'-ח' (1.92 מטר) ובקרב רב שלא נשברו, נכון ל-2023 (40 שנים). בשנת 1987, החל להשתתף בתחרויות בקפיצה במוט בקנדה והיה לקופץ במוט היחיד בישראל באותה העת ובעל התוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים של אתלט ישראלי.
כיום, אונגר משתתף במרתונים ותחרויות רכיבה שונות בארץ ובעולם.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

בשנת 1988, התגייס אונגר לקורס טיס 123. בשנת 1989 יצא לקורס קצינים, לאחריו שובץ כמטיס כטב"ם בטייסת 200 ובה נחשף לראשונה לעולם כלי הטיס הבלתי מאוישים. במסגרת שירותו היה מדריך ראשי בטייסת, מפקד בסיס דלתון וסגן מפקד הטייסת הראשון שגדל במערך (סמ"ט א'). השתחרר בשנת 2004.
במהלך השירות, למד לתואר ראשון בכלכלה וראיית חשבון באוניברסיטת חיפה ולתואר שני (מצטיין דיקן) במנהל עסקים (התמחות בייעוץ ארגוני ומשאבי אנוש) במסלול האקדמי של המכללה למנהל. כיום, סא"ל במילואים ופעיל כמדריך בכיר בבית הספר לכטמ"ם של חיל האוויר.
ביוגרפיה > קריירה אזרחית

לאחר שחרורו מצה"ל, הקים את קו הטסת כטב"ם בחברת רפאל. בשנת 2006, זכה לעיטור עם צוות SkyliteB על ביצוע משימה למופת במהלך מלחמת לבנון השנייה.
בשנת 2010, הקים את חברת אופטימום ייעוץ למערכות בלתי מאוישות (Op-Team-UM) והחל לייעץ למפקד חיל האוויר הגרמני בנושא הטמעת מערכות כטב"ם. לאחר כשנה, חזר לישראל וייסד בשנת 2012, ביחד עם עמיר רפפורט, את כנס UVID, הנחשב לכנס הגדול בישראל ולאחד הכנסים הגדולים בעולם בכל הנוגע לכלים בלתי מאוישים. הכנס, אשר מתקיים מדי שנה החל מייסודו, מארח מומחים, יזמים ואישים רלוונטיים מהארץ ומהעולם (בשנת 2022 חגג הכנס עשור, התקיים באקספו תל אביב ונכחו בו -4,000 משתתפים).
אונגר פרסם מאמרים רבים בנושאי אסטרטגיה וכטב"ם. בשנת 2012, טבע אונגר את המונח כטמ"ם (כלי טיס מאויש/מוטס מרחוק) ואת הביטוי "בזכות האדם שבכטב"ם" במסגרת כתבה בנושא עבור מגזין Israel Defense - שם שאומץ על ידי חיל האוויר בשנת 2016. בשנים האחרונות, פועל עם האקדמיה הישראלית ללשון ועומד בראש ועדת מינוח שהוקמה לבניית מילון המונחים של תחום הכטב"ם. הוועדה עוסקת בין היתר בהגדרת מינוח למקצוע ההטסה (שינוי המונח מפעיל/מטיס ל"טייס") ולפירוש המילה הלועזית Drone. אונגר גם נודע בזכות מאמריו בנושא משימות עליונות אווירית ויירוט באמצעות מערכות כטב"ם, ראייה אסטרטגית לתחום הכטב"ם ועוד.
החל משנת 2015, הוביל אונגר את רעיון השילוב והיתרון היחסי שקיים למדינת ישראל בשילוב שבין הנושא הביטחוני והאזרחי של תחום הכטב"ם.
בשנת 2019, ייסד ביחד עם תא"ל במילואים עדן אטיאס, את ארגון "הדרונס" הישראלי (IDA) שמטרותיו היו אסדרה, הסדרה וחיזוק הפוטנציאל והכדאיות של הענף. באותה השנה, השתתף כמומחה תוכן לאומי בהקמת פרויקט נעמ"ה על ידי חברת נתיבי איילון.
נכון לאוקטובר 2022, אונגר מקדם את החזון ומדיניות "הכטב"ם כמנוע צמיחה לאומי - מקהילה לאקוסיסטם", אשר משלבת את משרדי החינוך, הכלכלה, התחבורה, ביטחון הפנים וכן הרשות לחדשנות וגופים נוספים. במסגרת יישום המדיניות, נוסדו תוכניות להקמת תשתיות לאומיות בעולמות החינוך, האקדמיה, מו"פ, תעופה, כלכלה, חקלאות, תחבורה ועוד - לרבות תוכניות לימוד בבתי הספר שמטרתן היא הכשרת דור העתיד. במסגרת זו כתב הצעה להחלטת ממשלה בנושא כטב"ם בראיה לאומית.
נדבכים נוספים בתוכנית מתייחסים לכינון התחום באקדמיה, עידוד חדשנות, יזמות והפוטנציאל העסקי הגלובאלי, יצירת מקומות תעסוקה והסדרה מקצועית.
בשנת 2021, ייסד אונגר את הוועידה השנתית לחינוך ואקדמיה לכטב"ם המתקיימת בעיירה ירוחם והוא פועל יחד עם המנהל לחינוך טכנולוגי של משרד החינוך לקידום חזון הטמעת התחום באמצעות מערכת החינוך.
אונגר מרצה בתחומי פעילותו במסגרות שונות בארץ ובעולם, משתתף ומארגן פעילויות, כנסים ופאנלים בנושאים אלו. הוא גם משמש כפרשן בנושא כטב"ם, בדגש על ראיה לאומית של התחום, עבור ערוצי מדיה לרבות כאן 11, מעריב, ידיעות אחרונות, גלי צה"ל, מגזין IsraelDefense ואחרים.
חיים אישיים

מתגורר בחיפה, גרוש ואב ל-3.
הערות שוליים

↑  הרצאת פתיחה -יו"ר הכנס אלון אונגר פותח את UVID 2022 - "כטב"ם כמנוע צמיחה לאומי מקהילה לאקוסיסטם", נבדק ב-2022-12-22
↑  כנס בנושא כלי טיס בלתי מאוישים נערך בירוחם, באתר mynetbeersheva, ‏2022-11-13
רוברטה מצולה

רוברטה מצולה (במלטית: Roberta Metsola; נולדה ב-18 בינואר 1979) היא פוליטיקאית מלטזית, חברת המפלגה הלאומית של מלטה ומפלגת העם האירופית. מכהנת כחברת הפרלמנט האירופי משנת 2013, והחל מינואר 2022 נשיאת הפרלמנט האירופי.
מארי-לואיזה אטה

מארי-לואיזה אטה (בגרמנית Marie Louise-Eta; נולדה ב-7 ביולי 1991) היא כדורגלנית עבר גרמנייה ששיחקה בעמדת הקשרית בבונדסליגה לנשים. אטה פרשה ממשחק פעיל בשנת 2018 בגיל 26.
בשנת 2023 היא מונתה לתפקיד עוזרת המאמן מרקו גרוטה בקבוצת אוניון ברלין. בכך הפכה אטה לאישה הראשונה שהיא עוזרת מאמן בבונדסליגה, כמו גם לאישה הראשונה בתפקיד זה בקבוצה שמשתתפת בליגת האלופות.
בינואר 2024 הפכה לאישה הראשונה שניהלה משחק בבונדסליגה. מאמן אוניון ברלין ננאד בייליצה הושעה, ואטה נקראה להחליפו. במשחקה הראשון כמאמנת ראשית בבונדסליגה, אטה הובילה את קבוצתה לניצחון על קבוצת דרמשטאט 98.
הערות שוליים

↑  היסטוריה בגרמניה: אישה מונתה לעוזרת המאמן באוניון ברלין, באתר וואלה, 15 בנובמבר 2023
↑  היסטוריה: לראשונה אי פעם - מאמנת עמדה על הקווים במשחק בונדסליגה, באתר ynet, 28 בינואר 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל גרמני. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אהרן שפי

| --- | --- |

אהרן שפי, אוגוסט  1998
 לידה:  27 בספטמבר 1928 (בן 96) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 
אהרן שֶׁפִי (נולד ב-27 בספטמבר 1928) הוא מוזיקאי, מחבר, מתרגם, מעבד, מחנך, מלחין ומנצח ישראלי.
חייו

נולד בירושלים וגדל בתל אביב. אביו, אברהם, היה בשנות ה-30 בעל בית מלאכה לתיקון כינורות ושאר כלי מיתר, ששפי הִרבה לשהות בו. מוזיקאים פקדו את המקום, והיו מנסים את כליהם, תוך כדי הפגנת כישוריהם. האב שלח את שפי ללמוד נגינה בכינור אצל מורה בשם רומן, שהיה נגן אורח בתזמורת הפילהרמונית הארץ ישראלית, בצימבלום. אולם שפי, שכבר בילדותו הוקסם מצלילי החצוצרה, המשיך לחלום על כלי זה. ב-1943 הצטרף להכשרה הצעירה באשדות יעקב ובאפיקים, הקיבוץ השכן, פגש במנצח ליובה רביץ, שנאות ללמדו נגינה בחצוצרה ואף השאיל לו את הכלי. בראשית 1946 כבר ניגן בתזמורת כלי הנשיפה של הפועל תל אביב, עם המנצח והמעבד אברהם זץ. במלחמת העצמאות שירת שפי בחי"ש פרברים, ומשם הועבר לחיל התותחנים. בהפוגה השנייה החליט מפקד החיל, שמואל אדמון, בשיתוף קצין התרבות הצה"לי עמנואל עמירן-פוגצ'וב, להקים תזמורת כלי נשיפה בת כשלושים נגנים. המשימה הוטלה על שפי, ששימש כמדריך ומנצח. עם הקמת תזמורת צה"ל, הצטרפו נגני-התותחנים, על מנצחם, לגרעין המייסד. בתזמורת צה"ל נתמנה שפי לחצוצרן ראשי, בניצוחו של שלום רונלי-ריקליס.
בשנת 1954 ייסד ביחד עם הכנר-המנצח ד"ר גיורא ברנשטיין את המכון למוזיקה שליד המועצה המקומית גבעתיים (מאוחר יותר הוסב שמו ל-"הקונסרבטוריון העירוני גבעתיים").
ראשוני המורים בקונסרבטוריון היו מתלמידיו של פרופ' ליאו קסטנברג.
באוגוסט 1963 נשלח על ידי המחלקה לשיתוף בינלאומי במשרד החוץ לליבריה שבמערב אפריקה, להקים תזמורת צבאית של הנשיא טבמן. התזמורת הופיעה בניצוחו ובעיבודיו של שפי, בטקס ההשבעה של הנשיא ב-1964, במִסקרים ומִסדרים צבאיים, ובאירועים ציבוריים. לאחר שנה חזר לתפקידו כמנהל קונסרבטוריון גבעתיים. בעבור פעילותו בליבריה, זכה בעיטור של ממשלתה. ב-1968, הוזמן למיניאפוליס מינסוטה בארצות הברית, כמנהל המוזיקלי של המרכז הקהילתי היהודי החדש. הוא הקים וניצח על תזמורת סימפונית, אנסמבל בארוק, וגופי ביצוע אחרים, וכן תשתית של חינוך מוזיקלי וערך אירועי תרבות יהודיים וישראליים. בתום שלוש שנים חזר לנהל את קונסרבטוריון גבעתיים. ב-1976 הוזמן שנית למיניאפוליס, לשנתיים. שפי ניצח על תזמורות כלי הנשיפה הבוגרות של גבעתיים ומועצת פועלי פ"ת, והצעירה של בני-הקיבוצים. ב-1993 פרש לגמלאות, וחזר לנגן בחצוצרה ובחליליות בארוק, לכתוב ולעבד מוזיקה.
בשנת 2022 הוענק לאהרן שפי ''אות יקיר העיר גבעתיים'', על תרומתו לפיתוח וקידום החינוך המוזיקלי בעיר.
ביולי 2024 שונה שם הקונסרבטוריון העירוני אותו ייסד ל"הקונסרבטוריון העירוני גבעתיים ע"ש אהרן שפי".
הערות שוליים

↑  אהרון שפי מגבעתיים ינצח על תזמורת ליבריה, מעריב, 8 ביולי 1963
↑  אברהם רותם, בליבריה – המוסיקה היא בדם, מעריב, 8 בנובמבר 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288992205171  ISNI: 0000 0004 0201 1547  VIAF: 297280715   WorldCat (עם VIAF): 297280715 
שלט לכבוד אהרן שפי בקונסרבטוריון העירוני גבעתיים
הסיור האחרון

| --- | --- |

 בימוי:  שלדון לטיץ' 
 מוזיקה:  דייוויד מייקל פרנק 
 צילום:  דוד גורפינקל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  Artisan Entertainment, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  2000 
 משך הקרנה:  91 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט אסונות, סרט פוסט-אפוקליפטי 
 מקום התרחשות:  ישראל 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הסיור האחרון (באנגלית: The Last Warrior, או The Last Patrol) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2000 בבימויו של שלדון לטיץ', ובו מככב בתפקיד הראשי דולף לונדגרן.
הסרט יצא ישירות לשוק השכרת סרטי הווידאו בארצות הברית ב-21 באוגוסט 2001.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתרחשת בעתיד הלא רחוק לאחר שרעידת אדמה קטסטרופלית מתרחשת בקליפורניה ומפרידה אותה מהיבשת. את הניצולים מרעידת האדמה מוביל ניק פרסטון (מגולם על ידי דולף לונדגרן), חייל לשעבר בכוחו המיוחדים. הקבוצה נאלצת להתמודד עם אתגרים שונים, כולל מחסור במשאבים, סכסוכים פנימיים ואיומים מצד כנופיות אלימות.
צוות השחקנים

| --- | --- |
 דולף לונדגרן בתפקיד קפטן ניק פרסטון  שרי אלכסנדר בתפקיד קפטן שרה מקברייד  ג'ו מייקל בורק בתפקיד סמל לאקי סימקו  רבקה קרוס בתפקיד קאנדי  ברוק סוזן פרקר בתפקיד ריינבו  ג'וליאנו מר בתפקיד חאסוס קאררו  חנן אליאס בתפקיד סיימון פיס  זאב רווח בתפקיד קוקי:  אנג'ליק לטיץ' בתפקיד תמרה  טרי ביג צ'ארלס בתפקיד פופ  הווארד ריפ בתפקיד וויל  גיליה שטרן בתפקיד מרים  ישי גולן בתפקיד ג'ספר  ג'ק אדליסט בתפקיד פרגוסון  נתי רביץ בתפקיד שוטר
הפקה

הסרט צולם בסביבה המדברית אשר בתחומי העיר אילת שבישראל במשך 42 ימים, מ-18 במאי ועד 29 ביוני 1999.
אוניברסיטת המלך סעוד

| --- | --- |

 מכון מחקר
 על שם:  סעוד, מלך ערב הסעודית 
 מוטו:  اقْرَأْ بِاسْمِ رَبِّكَ الَّذِي خَلَقَ   קרא! בשם האל אשר אותך יצר (הקוראן 96:1)
 תקופת הפעילות:  1957–הווה (כ־68 שנים)
 מייסדים:  סעוד, מלך ערב הסעודית 
 קמפוס:  עירוני
 בעלי תפקידים
 סגל:  6,322 (נכון ל־2013) 
 סטודנטים
 :  35,810
 שונות
 הון עצמי:  2.7 מיליארד דולר
 מיקום
 מיקום:  ריאד, ערב הסעודית
 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 קואורדינטות:  24°43′19″N 46°37′37″E﻿ / ﻿24.722°N 46.627°E﻿ / 24.722; 46.627
 ksu.edu.sa
  (למפת ערב הסעודית מוגדלת) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף אוניברסיטת המלך סעוד(למפת ערב הסעודית רגילה) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף אוניברסיטת המלך סעוד
 
אוניברסיטת המלך סעוד (בערבית: جامعة الملك سعود) היא אוניברסיטה ציבורית בריאד, בירת ערב הסעודית, אשר נוסדה בשנת 1957 על ידי סעוד, מלך ערב הסעודית בשם "אוניברסיטת ריאד" והייתה לאוניברסיטה הראשונה במדינה שאינה אוניברסיטה דתית בלבד. האוניברסיטה נוסדה כדי לענות על הביקוש לאנשי מקצוע מיומנים בערב הסעודית. בשנת 1982 שונה שמו של המוסד ל"אוניברסיטת המלך סעוד".
באוניברסיטת המלך סעוד כ-35 אלף תלמידים ותלמידות. באוניברסיטה מסלולי לימוד במדעי הטבע, מדעי הרוח והכשרה מקצועית, כל זאת ללא כל שכר לימוד. שפת ההוראה באוניברסיטה היא אנגלית, להוציא שיעורי דת האסלאם ושיעורי ערבית.
היסטוריה

אוניברסיטת המלך סעוד נוסדה כדי לספק מענה לצרכים החינוכיים של האומה. המלך אבן סעוד, מייסדה של ממלכת ערב הסעודית בשנת 1932, החל בהנחת היסודות למודרניזציה בממלכה ולהקמתה של מערכת חינוך. בשנת 1953, עם מותו של עבד אל-עזיז אבן סעוד, עלה לשלטון בנו בכורו, המלך סעוד והקים את מועצת השרים ואת משרד החינוך הסעודי.
הנסיך פהד, שהיה אף הוא למלך ערב הסעודית, היה שר החינוך הראשון בממלכה. לאחר ישיבת מועצת השרים הראשונה הכריז פהד על תוכניתו להקים אוניברסיטה סעודית ראשונה אשר תהיה משכן לתרבות ולמדע, זאת כחלק ממשימתו לקדם השכלה גבוהה בממלכה. בשנת 1957, בהתאם לצו מלכותי מס' 17, הכריז הנסיך פהד על היווסדה של אוניברסיטת המלך סעוד, וזאת במטרה "להפיץ ולקדם ידע בממלכתנו כדי להרחיב את בסיס המחקר המדעי והספרותי, ולמען לימוד ומעקב אחר ההתפתחות באומות אחרות בתחום המדעים והאומנות וכדי לתרום יחד עימן לתגליות ולחדשנות..."
בית הספר למדעי הרוח החל קולט תלמידים בשנת הלימודים 1957–1958. בין השנים 1958 ו-1960 נפתחו בית הספר למדעים ובית הספר למנהל עסקים וכן בית הספר לרוקחות. בשנת 1961 הכיר המלך באוניברסיטה, בצו מלכותי מס' 112, כגוף משפטי עצמאי, המקיים תקציב נפרד, האחראי להשכלה גבוהה, מקדם מחקר אקדמי ופועל למען קידום המדעים והאומנויות בממלכה. הצו קבע כי שר החינוך ישמש כנשיא האוניברסיטה, וכן קבע כי באוניברסיטה אף יהיו סגן נשיא ומזכיר כללי, וכי בראש כל בית ספר יעמדו דיקן, סגן דיקן, ומועצה. בשנת 1965 נוסד בית הספר לחקלאות וכן האוניברסיטה קיבלה שליטה בבית הספר להנדסה ובית הספר לחינוך, אשר היו עד לאותה עת בשליטה ישירה של משרד החינוך בשיתוף עם אונסקו.
היסטוריה > אוניברסיטת ריאד

בשנת 1967 קבע צו מלכותי מספר M/11 את חוק אוניברסיטת ריאד, אשר ביטל חקיקה ותקנות קודמות. החוק החדש קובע כי לאוניברסיטה תקום מועצה להשכלה גבוהה. במועצה מכהנים שני נשיאי אוניברסיטה, בהווה ובעבר, שני חברי סגל אקדמי שהחזיקו במשרות אקדמיות מחוץ לממלכה, או שני אינטלקטואלים מובילים מן הממלכה. המועצה להשכלה גבוהה כי הרשות הניהולית העליונה באוניברסיטה ובידה לקבוע מדיניות, כולל מטרות האוניברסיטה, תקציבים, שכר אנשי סגל, ומלגות.
בשנת 1972 קבע צו מלכותי מספר M/6 על ביטול החוק משנת 1967 ותחתיו נקבע חוק חדש המרחיב את הרכב המועצה להשכלה גבוהה. בשנת הלימודים 1969–1970 נוסד בית הספר לרפואה. בשנת הלימודים 1974–1975 נוסד המכון לשפה הערבית. בשנת 1976 נוסד בית הספר לרפואת שיניים ובית הספר למדעי רפואה ישומיים. באותה שנה אף נפתח קמפוס נוסף לאוניברסיטה באבהה שבמחוז עסיר ובו בית ספר לחינוך. בשנת 1977 נוסד בית הספר ללימודים מתקדמים לצורך ריכוז הטיפול בתוכניות לתארים מתקדמים בבתי הספר השונים באוניברסיטה.
בשנת 1979 נוסד בקמפוס אבהה בית ספר לרפואה וזאת בהתאם לצו מלכותי. לימודי הרפואה בקמפוס אבהה נפתחו בשנת הלימודים 1980–1981. בשנת 1980 נוסד קמפוס נוסף לאוניברסיטה בבוראידה שבמחוז אל-קסים ובו שלושה בתי ספר: לחקלאות, רפואה וטרינרית, כלכלה ומנהל. הלימודים בקמפוס זה החלו בשנת הלימודים 1980–1981.
היסטוריה > אוניברסיטת המלך סעוד

בשנת 1981 ציינה אוניברסיטת ריאד 25 שנה להיווסדה ושמה שונה לאוניברסיטת המלך סעוד, לכבוד מייסדה, וזאת בהוראת המלך ח'אלד. בית החולים האוניברסיטאי על שם המלך ח'אלד נחנך באותה שנה. בשנת 1983 נוסדו בית הספר למדעי המחשב והמידע ובית הספר לאדריכלות ותכנון. בשנת 1990 נוסד המכון לשפות ולתרגום, מכון שהפך ארבע שנים אחר כך לבית ספר לשפות ולתרגום. בשנת 1996 החליטה המועצה להשכלה גבוהה באוניברסיטה על יסודו של המרכז לייעוץ ולמחקר על שם המלך עבדאללה. בשנת 1997 נפתח בית הספר למדעים בקמפוס אל-קסים. בשנת 2003 הפך קמפוס אל-קסים של האוניברסיטה למוסד אקדמי עצמאי.
בשנת 2010 סטודנטים ועובדי האוניברסיטה סיימו תכנון רכב KSU Gazal-1 שהיה מתוכנן לעבור לייצור סדרתי.
קמפוס האוניברסיטה

בקמפוס המרכזי של האוניברסיטה פועלות 18 ספריות, המשמשות מוקד ללימודים ולמחקר. הספרייה המרכזית של האוניברסיטה, השוכנת בבניין בן שבע קומות, נוצרה כתוצאה מאיחודן של תשע ספריות. בספריה המרכזית מקומות ישיבה ל-4,000 קוראים.
דירוג אקדמי

בשנת 2013 דורגה אוניברסיטת המלך סעוד במקומות 151–200 בעולם בדירוג אקדמי של אוניברסיטאות בעולם, ביבשת אסיה דורגה האוניברסיטה במקום ה-17 ובעולם הערבי במקום הראשון. בדירוג QS של אוניברסיטאות בעולם לשנת 2013 דורגה האוניברסיטה במקום 253 בעולם, במקום 33 באסיה ובמקום הראשון בעולם הערבי.
עמק הטכנולוגיה של ריאד

עמק הטכנולוגיה של ריאד הוא מיזם שנוצר כתוצאה משיתוף פעולה של אוניברסיטת המלך סעוד עם גופים ציבוריים ופרטיים בשטח כלכלת הידע. המיזם הוא חלק מהחלטה של ממלכת ערב הסעודית לאמץ אסטרטגיה ארוכת-טווח המסיטה את המוקד לעבר פיתוח כלכלה המבוססת על ידע. אוניברסיטת המלך סעוד נוטלת חלק בשינוי אסטרטגי זה באמצעות הקמתו של פארק מדע בתחום הקמפוס בריאד.
גל צוקרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 באוגוסט 2003 (בת 21) ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שיט תחרותי
 תת-ענף:  גלישת קיט
 דגם גלשן:  Formula Kite
 מועדון:  הפועל שדות-ים
 מאמן:  שחף אמיר
 הישגים
 שיאים אישיים:  אלופת העולם לנערות (2021)   מקום רביעי באליפות אירופה (2022)   מקום שישי באליפות העולם (2022)
 
גל צוקרמן (נולדה ב-17 באוגוסט 2003) היא גולשת קיט ישראלית המתחרה בגלשן מסוג Formula Kite. צוקרמן ייצגה את ישראל באולימפיאדת פריז 2024 וסיימה במקום השמיני.
ביוגרפיה

צוקרמן היא בתם של שייטי ה-470 שני קדמי ואלי צוקרמן, שייצגו את ישראל במשחקים האולימפיים. היא גדלה בקיבוץ שדות ים ומשתייכת למועדון הפועל שדות-ים. היא החלה להתאמן בשייט בכיתה ד' והתרכזה בעיקר בשיט מפרשיות. בכיתה י' היא פרשה מהספורט, ובשנת 2021 עברה להתחרות בגלישת קיט בדגם Formula Kite האולימפי.
באליפות העולם לנוער לשנת 2021, זכתה במדליית הזהב. ביוני 2022 היא זכתה במדליית ארד בתחרות מהסבב העולמי שנערכה בלייליסטאט שבהולנד, כשסיימה במקום השלישי הכללי אחרי אנלוס למרטס מהולנד וג'יסלה פולידו מספרד.
באליפות העולם לבוגרים בשנת 2022 אשר נערכה בקליארי שבאיטליה, סיימה במקום השישי הכללי. עוד באותה השנה סיימה במקום הרביעי באליפות אירופה. באליפות העולם לשנת 2024 סיימה במקום השמיני ובאליפות אירופה באותה השנה סיימה במקום השביעי, ולאחר מכן קבע הוועד המנהל של איגוד השייט הישראלי שצוקרמן תייצג את ישראל באולימפיאדת פריז בדגם Formula Kite.
באולימפיאדת פריז 2024, התחרתה בתחרויות ה-Formula Kite. לאחר שישה שיוטי מוקדמות, דורגה צוקרמן במקום העשירי ועלתה לשלב חצי הגמר. בחצי הגמר היא סיימה במקום השלישי מתוך ארבע גולשות והודחה. בסיום התחרויות דורגה במקום השמיני הכללי.
הערות שוליים

↑  ליאור ברטל, ‏"אני מרחפת מעל המים": גל צוקרמן היא התקווה האולימפית של ישראל בדגם הקייט פויל, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 14 במרץ 2022
↑  ליאור ברטל, ‏שייט: מדליית ארד לגל צוקרמן בגביע העולם בגלישת קייט פויל, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 5 ביוני 2022
↑  אסי ממן, ‏צוקרמן סיימה שישית באליפות העולם בקייט פויל, באתר ONE‏, 16 באוקטובר 2022
↑  יום השיוט נדחה: צוקרמן בחצי הגמר, זרקה בחוץ, באתר ONE‏, 7 באוגוסט 2024
↑  הישג מכובד: גל צוקרמן דורגה שמינית בקייט פויל, באתר ערוץ הספורט, 8 באוגוסט 2024
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת פריז (2024)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | איתמר איינהורן • רותם גפינוביץ • תומר זלצמן • מיכאל יעקובלב |  |
|  אתלטיקה | גשאו איילה • גירמה אמרה • בלסינג אפריפה • מאור טיורי • מארו טפרי • לונה צ'מטאי-סלפטר |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן |  |
|  ג'ודו | טוהר בוטבול • מאיה גושן •  רז הרשקו • ים וולצ'ק •   ענבר לניר • שגיא מוקי •  תמנע נלסון-לוי •  פיטר פלצ'יק • גפן פרימו • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • גילי שריר   נבחרת ישראל בג'ודו (טוהר בוטבול • מאיה גושן • רז הרשקו • ים וולצ'ק • ענבר לניר • שגיא מוקי • תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • גפן פרימו • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • גילי שריר) |  |
|  גלישת גלים | ענת ליליאור |  |
|  התעמלות אמנותית | דריה אטמנוב    נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (שני בקנוב, דיאנה סברצוב, הדר פרידמן, רומי פריצקי, אופיר שחם) |  |
|  התעמלות מכשירים |  ארטיום דולגופיאט • ליהיא רז |  |
|  טאקוונדו | אבישג סמברג |  |
|  טריאתלון | שחר שגיב |  |
|  ירי תחרותי | סרגיי ריכטר |  |
|  כדורגל | נבחרת ישראל בכדורגל (מוחמד אבו ניל, איתן אזולאי, ניב אליאסי, נועם בן הרוש, עמרי גאנדלמן, שון גולדברג, אוסקר גלוך, אושר דוידה, עדי יונה, אור ישראלוב, סתיו למקין, אלעד מדמון, עומר ניראון, ליאל עבדה, עיליי פיינגולד, איינאו פרדה, רוי רביבו, עידו שחר, דור תורג'מן) |  |
|  סיף | יובל פרייליך |  |
|  שחייה | אביב ברזלי • איתן בן שטרית • דריה גולובטי • אנסטסיה גורבנקו • אלכסיי גליבינסקי • דוד גרצ'יק • מירון חרותי • גל כהן גרומי • דניס לוקטב • אנדראה מורז • אדם מראענה • בר סולובייצ'יק • איילה ספיץ • לאה פולונסקי • רון פולונסקי • תומר פרנקל • מרטין קרטאבי |  |
|  שחייה אומנותית | שלי בובריצקי • אריאל נשיא |  |
|  שחייה במים פתוחים | מתן רודיטי |  |
|  קשתות | רועי דרור • מיכאלה משה |  |
|  רכיבה | אשלי בונד • דניאל בלומן • רובין מוהר • איזבלה רוסקוף |  |
|  שיט | עומר ורד וילנצ'יק • דור זרקה • ניתאי חסון • נועה לסרי • גל צוקרמן •  שרון קנטור •  תום ראובני • שי קקון |  |
ג'ון פלויד (מושל וירג'יניה ה-25)

ג'ון פלויד (באנגלית: John Floyd;‏ 24 באפריל 1783 –  17 באוגוסט 1837) היה איש צבא ופוליטיקאי אמריקאי מווירג'יניה, איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, לאחר מכן "מפלגת הביטול", ולאחר מכן המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של וירג'יניה בשנים 1814–1815, כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1817–1829, וכמושל וירג'יניה ה-25 בשנים 1830–1834.
במהלך תקופת כהונתו בבית הנבחרים של ארצות הברית, קידם פלויד את הסדרת מעמדה של ארץ אורגון (אנ') ללא הצלחה החל מ-1820 ועד תום כהונתו. אזור זה לא היה חלק משטחה של ארצות הברית עד 1848.
במהלך הבחירות לנשיאות של 1832, נבחר פלויד כמועמד "מפלגת הביטול" בחסותו של ג'ון קלהון. בית המחוקקים של קרוליינה הדרומית הצביע על הענקת כל 11 הקולות של המדינה בחבר האלקטורים עבור פלויד. בעת כהונתו כמושל התרחש בווירג'יניה מרד נט טרנר. אף על פי שפלויד היה דובר בולט בעד זכויות המדינות, הוא תמך בביטול הדרגתי של העבדות על רקע אי-יעילותו של המוסד. תקופת כהונתו כמושל עמדה בסימן של שגשוג כלכלי של מדינתו.
ראשית חייו

ג'ון פלויד נולד ב"תחנת פלויד" (Floyd's Station) שבוירג'יניה, ליד המקום בו נמצאת כיום העיר לואיוויל שבקנטקי. הוריו היו החלוץ ג'ון פלויד (אנ'), שנהרג על ידי אינדיאנים 12 יום לפני לידת בנו, וג'יין ביוקנן. דודנו מדרגה ראשונה היה צ'ארלס פלויד (אנ'), החבר היחידי במשלחת לואיס וקלארק שמת. במכתב מ-15 בדצמבר 1830 ציין סם יוסטון שפלויד היה דודן של חבר נוסף במשלחת, נתניאל פריור (אנ').
ראשית חייו > לימודים

פלויד התחנך בחינוך ביתי ובבית ספר קרוב ששכן בבקתת עץ לפני שהחל ללמוד בדיקינסון קולג' בקרלייל, פנסילבניה בגיל 13. ב-1797 הוא היה לחבר באגודה הפילוסופית המאוחדת (Union Philosophical Society). אף על פי שהוא החל ללמוד ב-1798, הוא פרש מהלימודים עקב בעיות כספיות. האפוטרופוס שלו לא עמד בתשלומים, ומדיווחים מהמשפחה עולה כי פלויד היה כה עני עד ש"הוא נאלץ לשאול זוג מכנסיים משייט סירה" כדי לשוב לביתו בקנטקי.
כאשר נפטר אביו החורג, אלכסנדר ברקינרידג', ב-1801, עלה בידו לשוב ללימודים, אך שוב הוא נאלץ לפרוש בשל מחלת ריאות. הוא עבר לפילדלפיה, והועבר לטיפולו של דר' בנג'מין ראש, מהלך שהשפיע עליו בהחלטה לעסוק ברפואה. לאחר תקופה בה היה שוליה בלואיוויל, החל פלויד ללמוד ב-1804 בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת פנסילבניה, והיה לחבר של כבוד בחברה הרפואית של פילדלפיה וחבר בבית הספר לרפואה של פילדלפיה. ב-1806 סיים פלויד את עבודת הגמר שלו שכותרתה הייתה "חקירה של המאפיינים הרפואיים של צמחי המגנוליה טריפטלה והמגנוליה אקומינטה" (An Enquiry into the Medical Properties of the Magnolia Tripetala and Magnolia Acuminata). הוא עבר ללקסינגטון, וירג'יניה, ואז לעיירה כריסטיאנסבורג, וירג'יניה. ב-1807 הוא שימש כשופט שלום. ב-1810 תועד שהיו בבעלותו ארבעה עבדים בכריסטיאנסבורג.
ראשית חייו > נישואים ומשפחה

ב-1804 נשא פלויד לאישה את לטישה פרסטון, בת למשפחה מכובדת מדרום-מערב וירג'יניה. היא הייתה בתם של ויליאם פרסטון (אנ') ושל סוזאנה סמית', ואחותו של פרנסיס פרסטון (אנ'). לשניים נולדו 12 ילדים, ביניהם:
ג'ון ביוקנן פלויד - מושל וירג'יניה ה-31 ומזכיר המלחמה של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'יימס ביוקנן.
ניקטי ביוקנן פלויד - נישאה לסנאטור ג'ון וורפילד ג'ונסטון (אנ').
ג'ורג' רוג'רס קלארק פלויד (אנ') - מזכיר טריטוריית ויסקונסין ומאוחר יותר חבר בית המחוקקים של וירג'יניה המערבית.
אלייזה לאוולט פלויד - נישאה להיסטוריון והסופר ג'ורג' פרדריק הולמס (אנ').