stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודה המשתחררת
יהודה השבויה

בשנת 66 לספירה פרץ המרד הגדול נגד השלטון הרומאי בארץ ישראל. במהלך המרד נחלו המורדים מספר ניצחונות ולאורך זמן קצר היה נדמה שאכן היהודים הצליחו לנער מעליהם את עול השלטון הזר. אולם בשנת 70, לאחר סדרת קרבות מרים, כבש טיטוס את ירושלים והחריב את בית המקדש. לאחר הניצחון חגג טיטוס את ניצחונו בסדרת אירועים פומביים בירושלים וברומא. בנוסף, על מנת לפרסם את דבר הניצחון, טבע את המטבע Judea Capta (יהודה השבויה). מטבע זה נהיה הראשון לסדרת מטבעות שנטבעו במשך 26 שנים. במטבע נראית יהודיה שבויה היושבת אבלה תחת עץ דקל כשמעליה עומד חיל רומאי.
יהודה המשתחררת

במחצית הראשונה של המאה ה-20, עם הגידול המהיר במספר היהודים בארץ ישראל,  ולאחר מכן עם חידוש העצמאות המדינית, נעשה שימוש בעיצובו של המטבע הרומי, "יהודה השבויה", משנת 70 לספירה. הואריאציה הראשונה, "יהודה המשתחררת", הונפקה בשנת 1918. הואריאציה השנייה, ישראל המשוחררת, הונפקה בשנת 1958 על ידי ועדת העשור.
בשנת 1918 נכבשה ארץ ישראל על ידי הבריטים ובכך הגיעו לסיום 400 שנות שלטון האימפריה העות'מאנית בארץ. זמן קצר לאחר מכן העניק המנהיג הציוני הצעיר, חיים ויצמן, למשתתפי "המסדר של גדוד ה-40 של קלעי הוד מלכותו", או כפי שמכונה "הגדוד העברי הארץ ישראלי", תליון כסף כאות הוקרה על שירותם. התליון נקרא מדליית "יהודה המשתחררת" או כפי שגם מכונה "מדליית המתנדבים".
לפי הערכות יוצרו כ- 100 יחידות. מדליה זו שעוצבה והופקה ב"בצלאל" בירושלים, שואבת את השראתה מהמטבע הרומי אולם העיצוב מהווה אנטי-תזה למוטיבים במטבע הרומי. אפשר להבחין שהחייל הרומי פונה לנוס כאשר מבטו מופנה לאחור בחשש ואילו יהודה השבויה קמה על רגליה ומנתקת את כבליה. גם הכיתוב נוקט בנימת תקוה - "יהודה המשתחררת". כאמור, המדליה עוצבה והופקה בבית הספר לאמנות ועיצוב ע"ש בצלאל בן אורי - "בצלאל" אולם בשום מקום לא מוזכר שם המעצב של המדליה. ניתן רק להניח שהעיצוב בוצע או אושר על ידי הפרופסור בוריס שץ שהיה מייסד בית הספר והרוח החיה בו בשנותיו הראשונות. גם שמו של זאב רבן עולה בהקשר של מעצב אפשרי בהיותו אחת מהדמויות הבולטות בבצלאל באותה תקופה ומי שהיה אחד ממקורביו של בוריס שץ.
עיצובים נוספים

לאחר הופעת המדליה, ב-1918, עם העיצוב שהיווה "תגובה ציונית הולמת" למטבע הרומי, יזם האמן יעקב בן דב הדפסת גלויה עם העיצוב החדש. הגלויה שעוצבה כגלוית דואר שימשה גם ככרטיס ברכה לראש השנה. וברוח הזמן היא הוקדשה לכבוד "הגדוד העברי הארץ ישראלי" ולרגל טקס הנחת אבן הפינה לאוניברסיטה העברית על הר הצופים. בגלויה מופיע גם צילום הכותל המערבי. לפי מספר עדויות הגלויה הייתה זמינה לקניה במשך כ- 10 שנים.
בשנת 1929 גם האמן משה מורו החליט לעשות שימוש בעיצוב של "יהודה המשתחררת" שיצא לא מכבר וגילף משנהב סביבון מעוטר בדימוי יהודה השבויה ויהודה המשוחררת. לאחר מכן ייצר מספר לא ידוע של סביבונים ביציקת ברונזה. 
על כל סביבון מופיעות החתימות: "בצלאל ירושלם Bezalel Jerusalem" ו"מ. מורו", "M. Murro".
בחלק העליון מובלט הכיתוב "נס גדול היה שם". גובה: 6 ס"מ, רוחב: 2.5 ס"מ, אורך: 2.5 ס"מ.
בשנת 1990 החל בישראל השימוש בכרטיסי חיוג – "טלכרט". חברת התקשורת הישראלית "בזק", שהנפיקה את הכרטיסים, השתמשה בפלטפורמה זו, בנוסף לשימוש הייעודי, לצורכי שיווק ופרסום במגוון נושאים. בתמונה להלן מוצג כרטיס שהונפק לזכרו של משה מורו וסביבון "יהודה המשתחררת".
אחד האמנים שהשפיעו יותר מכל על תוצרת "בצלאל" היה זאב רבן, שהגיע ל"בצלאל" בשנת 1912 ולימד במחלקות הריקוע, הפיסול והרישום. עד שנות העשרים הפך רבן למעצב העיקרי של בית הספר. בין העבודות הידועות שעיצב רבן היו אריחי הקרמיקה המעטרים בתים רבים בתל אביב. כאשר חיים נחמן ביאליק פנה ל"בצלאל" לסיוע בעיצוב ביתו בחר זאב רבן, גם הוא, לשלב את מוטיב "יהודה המשתחררת".
כל הקישוטים הקרמיים הרבים בבית ביאליק הם מעשה ידי המחלקה לקרמיקה ב"בצלאל" בראשות יעקב אייזנברג, והעיצוב היה באחריותו של זאב רבן. זוהי אחת מעבודות "בצלאל" היותר גדולות שנוצרו מעולם.
ראו גם

יהודה המתעורר
מטבע יהודה השבויה
המטבע הרומי עם הואריאציות שנטבעו בארץ ישראל
מדליית יהודה המשתחררת
גלוית דואר / כרטיס ברכה עם עיטורי יהודה המשתחררת
סביבון שנהב מורו
סביבון ארד מורו
יין נחשים

בקבוק יין נחשים שצולם בדרום סין, בעיר גואנגג'ואו
נחש הוא אחד מהרכיבים הוייאטנמים ל־rượu thuốc. הבקבוק בצד שמאל הוא יין עם נחש קוברה (Rượu rắn)
יין עקרבים ונחשים
יין נחשים (כתב סיני: 蛇酒, פין-יין: shé-jiǔ, וייטנאמית: rượu rắn, קמרית: ស្រាពស់) הוא משקה אלכוהולי המיוצר על ידי השריית נחשים בשלמותם לתוך יין אורז או אלכוהול מזוקק. צריכת המשקה מתועדת לראשונה בסין במהלך שושלת ג'ואו המערבית. לפי הרפואה הסינית המסורתית באותה תקופה, למשקה יש יכולות ריפוי וחידוש הצ'י בבני־אדם. את המשקה ניתן למצוא בסין, בווייטנאם ובכל רחבי דרום מזרח אסיה.
בשר הנחשים שמוסיפים למשקה, ארסיים לרוב, לא משתמר במשקה בצורתו המקורית בדרך־כלל. גם הארס של הנחש מנוטרל על האתנול; החלבונים שלו נפרשים ולכן אינם פעילים.
שוק הלילה (華西街夜市) שבטייפה, טייוואן, נודע ביין הנחשים שלו ובמנות נוספות הכוללות נחשים.
סוגים

ישנם שני סוגים של יין נחשים:
מושרה: נחש ארסי גדול שהוכנס לצנצנת זכוכית של יין־אורז, לעיתים בנוסף לנחשים קטנים יותר ולצמחי מרפא. הוא מושרה בצנצנת במשך חודשים רבים. היין נשתה כמשקה מבריא מתוך כוסות של שוטים או מספלים.
מעורבב: נוזלי הגוף של הנחש מעורבבים לתוך יין שנצרך באופן מיידי כשוט. ניתן להכין יין מדם של נחש על ידי חיתוך נחש לאורך בטנו, וניקוז הדם שלו ישירות לתוך כלי השתייה המלא ביין־אורז או באלכוהול המיוצר מדגנים. יין ממרה של נחש נעשה בשיטה דומה, באמצעות כיס המרה של הנחש.
היסטוריה

כבר שנים רבות שנחשים וחלקי הרקמות שלהם נחשבים יקרי ערך על ידי חסידי הרפואה הסינית המסורתית. השימוש הראשון המתועד במשקה היה בסין, במהלך שושלת ג'ואו המערבית (ב־771 לפנה"ס), והשימוש בנחשים כתרופה תועד במדריך הרפואי קלאסיקת עשבי המרפא של שנונג (神农本草经) שחובר בין 300 לפנה"ס ל־200 לספירה. על השימוש המפורט במגוון מיני הנחשים, חלקי הגוף שלהם ומגוון תכשירים שקשורים אליהם הורחב רבות במדריך הרפואי "בנקאו גנגמו" (本草綱目) של לי שיז'ן בשושלת מינג.
כיום, ניתן למצוא יין נחשים באזורים רבים בווייטנאם, דרום מזרח אסיה, ודרום סין.
טענות לערך רפואי

ישנה אמונה רווחת שלנחשים יש תכונות רפואיות, ויין מפורסם לעיתים קרובות כבעל יכולת לרפא הכל, מקוצר־רואי ועד נשירת שיער, כמו גם לשפר את הביצועים המיניים. בווייטנאם, אנשים רבים מאמינים שיין נחשים (Rượu rắn) משפר את הבריאות והגבריות. משקה דומה מיוצר עם שממיות או סוסוני-ים.
יין נחשים, בשל אחוז האלכוהול הגבוה שבו, נשתה באופן מסורתי בכוס שוט. שותים "אמיצים" לעיתים יאכלו חלקים מסוימים של הנחש כמו את כיס המרה שלו, העין שלו והקיבה שלו.
יבוא יין נחשים אינו חוקי ברוב המדינות מכיוון שנחשי קוברה ונחשים אחרים שנהרגים במהלך הייצור הם לעיתים קרובות מינים בסכנת הכחדה.
ראו גם

רפואה עממית
יהודה הצעיר

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1909
 מספר  חניכים (על פי התנועה):  כ-5,000
 מזכיר כללי:  נח ברמן
 מנהל כללי:  סיימון קלרפלד
 מיקום המטה:  ארצות הברית ניו יורק
 "יהודה הצעיר"
יהודה הצעיר (באנגלית: Young Judea) היא תנועת נוער ציונית-אמריקאית אשר נתמכה בעבר על ידי ארגון "נשות הדסה" העולמי, ואינה מזוהה פוליטית או שייכת לזרם מסוים ביהדות. תנועת יהודה הצעיר היא תנועת הנוער הציונית הוותיקה ביותר בארצות הברית.
פעילות

מטרת התנועה היא לבנות זהות יהודית ומחויבות ציונית בקרב הנוער היהודי בארצות-הברית.
יהודה הצעיר מציעה תוכניות בארבעה מישורים:
פעילויות אזוריות ברחבי ארצות הברית במהלך שנת הלימודים.
מחנות קיץ לילדים ונוער מכיתה ג' ועד יב'.
פעילויות לסטודנטים וצעירים באוניברסיטאות.
תוכניות ישראל – לתקופות הנעות החל משבועיים ועד ל-9 חודשים המיועדות לתלמידי תיכון, בוגרי תיכון וסטודנטים.
בנוסף לכך, תנועת יהודה הצעיר היא תנועת אחות של תנועת הצופים, הן פועלות בשיתוף ומקימות ביחד פרויקטים כמו שנת ההכשרה. כשלמעשה, בזמן שחניכי התנועה של יהודה הצעיר נמצאים בארץ, הם מודרכים ומלווים על ידי חניכי תנועת הצופים העבריים שמבצעים שנת שירות במסגרת "גרעין עתיד". בשותפות הנקראת "שותפות עתיד" מאוגדת גם תנועת FZY בבריטניה.
"יהודה הצעיר" היא תנועת הנוער הציונית הוותיקה ביותר בארצות הברית. כיום היא מונה יותר מ-5,000 חניכים והיא אחת מתנועות הנוער הציוניות הגדולות בצפון אמריקה.
היסטוריה

תנועת יהודה הצעיר הוקמה בשנת 1909 בתור תנועת נוער-מדריך-נוער, במטרה להפעיל מועדוני נוער, כנסים, מחנות קיץ ו"תוכניות ישראל" עם התמקדות בעשייה חברתית וזהות יהודית. ברוב סניפי "יהודה הצעיר" נפגשים החניכים לפחות פעם בשבוע לפעילות של שעתיים.
במהלך שנות קיומה של התנועה, ייסדו חניכיה וחיזקו יישובים בישראל. בכלל זה את קיבוץ קטורה שבערבה, נווה אילן ליד ירושלים וקיבוצים נוספים המשויכים לתנועת הצופים.
החיבור של התנועה עם ארגון הדסה החל בשנת 1936, כאשר הוועידה הלאומית שלה אישרה סבסוד שנתי בסך 2,500 דולר, והתקבלה החלטה לפיה יש לעודד את סניפי הדסה ברחבי ארצות הברית לסייע ליהודה הצעיר להצליח. בשנת 1967 קיבלה הדסה על עצמה את החסות הבלעדית של יהודה הצעיר ופעלה לקידום פרויקטים להעצמת נוער בישראל ובאמריקה. בחסות הדסה גדלה יהודה הצעיר והפכה לתנועת הנוער הציונית הגדולה באמריקה.
בתקופה חשובה זו בהיסטוריה האמריקאית והיהודית, יהודה הצעיר לקחה על עצמה את "תיקון עולם" כעמוד יסוד, כשהיא מעורבת בתנועות זכויות האזרח הלאומיות ויהדות ברית המועצות וסייעה לקהילות מקומיות ברחבי המדינה. בשנת 2011 הצביעה הדסה בעד העברת יהודה הצעיר לעצמאות ארגונית. לאחר כמעט 70 שנה, "יהודה הצעיר" יצאה לעצמאות כלכלית באופן רשמי ב-2 ביולי 2012.
יהודה הצעיר שמרה על האידיאלים והמחויבות שלה ליהדות ולציונות, גם כשהיא התפתחה עם השנים. ליהודה הצעיר היה תפקיד חשוב בהיסטוריה היהודית, עם הרבה רגעים משמעותיים לאורך השנים. אלה כוללים את ייסוד מחנה תל יהודה ב-1948, הקמת תוכנית שנת ההכשרה של התנועה ב-1956 (שהפכה בסופו של דבר לתוכנית שנת ההכשרה הגדולה בישראל), והמשלחת התנועתית לצעדת זכויות האזרח בוושינגטון ב-1963.
בשנת 1973 נוסד קיבוץ קטורה על ידי בוגרי "יהודה הצעיר" שחיפשו מחויבות חזקה יותר לציונות לאחר מלחמת ששת הימים. בשנת 1993, אספה יהודה הצעיר למעלה מ-8,000 חתימות על עצומה לממשל קלינטון הקוראת למעורבות נוספת של ארצות הברית למען חיילים ישראלים נעדרים. בשנת 1997, גיבשה יהודה הצעיר שותפויות עם שתי תנועות האחיות שלה - תנועת הצופים העבריים בישראל ותנועת FZY בבריטניה - כדי לחזק את הקשר בין נוער יהודי, ציוני בישראל ובתפוצות.
ראו גם

תנועות הנוער היהודיות הציוניות
הערות שוליים

↑  About, Kol Hatnua (באנגלית אמריקאית)
↑  Mission & Vision, Young Judaea (באנגלית)
↑  Eric Bazak, The gap year advantage, Jewish Journal, ‏2016-09-08 (באנגלית)
↑  שותפות עתיד - דף מידע בתנועת הצופים, באתר תנועת הצופים
↑  יהודה הצעיר, באתר kotar.cet.ac.il
1 2  History, Young Judaea (באנגלית)
↑  ברוך מאירי, נח"ל קטורה - הקיבוץ ה-84 של איחוד הקבוצות, מעריב, 23 בנובמבר 1973
↑  אודות הקיבוץ, באתר www.ketura.org.il
↑  History, Kol Hatnua (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270264105171  LCCN: n87836308  VIAF: 264692663   WorldCat (עם VIAF): 264692663
יין צימוקים

צימוקים
יין צימוקים מצימוקים שחורים
יין צימוקים הוא מי שריית צימוקים, (להבדיל מיין קש) יין זה מופיע בספרות ההלכה, כיין כשר למצוות הטעונות כוס כמו קידוש הבדלה ומצוות ארבעת כוסות.
מקור ושימוש

יין צימוקים מופיע בתלמוד כאחד מתוך כמה סוגי יינות שכשרים למצוות ניסוך היין על המזבח בדיעבד, כך נאמר ”... יין כושי, בורק, היליסטון, של מרתף, של צמוקים ... בכולן לא יביא, ואם הביא - כשר”.
רבים מהפוסקים סבורים כי למצוות קידוש אפשר להשתמש ביין לכתחילה, בדומה לכלל המובא בתלמוד לגבי מיץ ענבים. בהם רי"ף, רא"ש ורבים מהפוסקים האחרונים. לעומתם יש הסבורים כי ההיתר להשתמש יין זה הוא רק במקום שאין יין אחר. למשל כך דעת רב נטרונאי גאון, שהמליץ לשואל שהפליג בספינה שישרה צימוקים לצורך מצוות ארבע כוסות. הרב צבי הירש אשכנזי התנגד בכלל לשימוש ביין זה. לדעתו המובא בתלמוד מתייחס ליין המופק מצימוקים ללא תוספת מים.
יהודי תימן השתמשו ביין זה כפתרון יעיל בארצם, בה אין גידול סדיר של ענבים. רבי אברהם בן רמב"ם כתב ליהודי תימן כך: ”כללו של דבר אם יקשה עליכם למצוא יין ענבים הרי לא יקשה להביא צימוקים, ולעשות מהם יין כמו שביאר רבינו יצחק בעל ההלכות בפרק ערבי פסחים”.
אופן ההכנה בהלכה

סוג הצימוקים - הרי"ף הוסיף שמדובר דווקא בצימוקים בשרניים ולא בצימוקים יבשים, דבריו הובאו להלכה בדברי הרמ"א.
כמות המים - הרב אלכסנדר סנדר שור בספרו בכור שור טוען כי מותר להוסיף עד פי שישה מים מנפח הצימוקים (אף לאחר שנתפחו). רבים חולקים על קביעה זו, והשיטה המצמצמת ביותר היא של הרב יעקב חיים סופר הסובר כי יש להוסיף מים רק כמידת נפח הצימוקים זאת בעקבות דברי ר' יונה הסבור כי היינות של זמננו חלשים יותר מהיינות בזמן התלמוד.
זמן ההשריה - הרב לוי בן חביב סבור כי יש להשרות את הצימוקים במים לפחות שלשה ימים, מנגד יש הסבורים כי מספיק 24 שעות כדין כבוש.
המשכה - יש המצריכים להפריד את הנוזל מהצימוקים בסיום ההשריה, ולפני כן לא נחשב יין וברכתו שהכל, אולם גם על פרט זה יש חולקים.
יש הסוברים כי ניתן להכין יין צימוקים על ידי בישול במים, ואין צורך להשרייתם במשך זמן.
לקריאה נוספת

הרב עובדיה יוסף חזון עובדיה חלק א' (הלכות פסח) עמודים סט-צט
הרב יוסף צוברי, ויצבור יוסף בר חלק ב' פרק שלשה עשר.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף צ"ז, עמוד ב'
↑  בבא בתרא פרק ו סימן י'
↑  ראו משנה ברורה, סימן רע"ב, סעיף קטן ט"ז.
↑  סדר רב עמרם גאון חלק ב' דף קיג
↑  הרב עובדיה יוסף כתב שהרב אשכנזי דיבר בקשר ליין למצוות נסכים ולא למצוות קידוש
↑  שו"ת ר' אברהם בן רמב"ם סימן פד, וסימן קט
↑  סימן רעב, סעיף ו
↑  כך גם דעת הרב רצון ערוסי באתר נצח ישראל
↑  מובא בספרים: ט"ז, מגן אברהם, חכמת אדם ועוד
↑  דעת השולחן ערוך, אורח חיים, סימן ר"ב, סעיף י"א
↑  דעת הרב לוי בן חביב הובא בספר הט"ז על השולחן ערוך סימן רב ס"ק י, וכן דעת ר' אברהם בנו של המהרי"ץ
יום כיפור קטן

מודעה על תפילות תענית עם קריאת ויחל (כלומר שיש לפחות עשרה מתענים) בתענית יום כיפור קטן בבית הכנסת זיכרון משה, ערב ראש חודש כסלו תשפ"ב
יום כיפור קטן הוא שם למנהגי תענית ואמירת סליחות, שיש הנוהגים לקיימם בערב ראש חודש. כאשר חל ראש חודש בשבת או ביום ראשון, מקדימים את "יום כיפור קטן" ליום חמישי. המנהג מבוסס על התפיסה שראש חודש הוא זמן המיועד לכפרה, ותחילת החודש החדש היא הזדמנות לתקן ולבקש סליחה על חטאי החודש הקודם.
מנהג לצום בערב ראש חודש מופיע בספר לקט יושר מהמאה ה-15. השם "יום כיפור קטן" מופיע בספר שני לוחות הברית.
מקור המנהג

מנהג זה מבטא רעיון ששורשיו כבר במקרא (בספר במדבר, פרק כ"ח, פסוק ט"ו, כאשר הקב"ה מצווה את עם ישראל להביא קרבן חטאת בראש חודש) ולפיו ראש חודש הוא יום דין וכפרה על עוונות לצד היותו יום חג.
מאוחר יותר בא רעיון זה לידי ביטוי (אם כי מעורפל) בתלמוד (תלמוד בבלי, מסכת שבועות, דף ט', עמוד  ב', ובתלמוד בבלי, מסכת  חולין , דף ס', עמוד  ב') בדבר היות קרבן ראש חודש כפרה של אלוהים כביכול על כך שמיעט את אור הלבנה בשבעת ימי הבריאה.
כך התפתח הרעיון, שמשום שראש חודש הוא יום דין הרי שיש לנהוג ביום זה בהתאם: בכובד ראש ובחיקוי של מנהגי יום הכפרה המרכזי בשנה, הלא הוא יום כיפור.
אך מאחר שראש חודש נחשב ליום של שמחה דווקא, והתענית בו אסורה; הנהיגו המקובלים במאה ה-15, ביניהם רבי משה קורדובירו, להתענות בערב ראש חודש. המנהג אינו מופיע בשולחן ערוך, אך רבי חזקיה די סילוה מזכירו בספרו "פרי חדש" על אורח חיים.
עם השנים הלך והתקבע סדר מיוחד לערב ראש חודש והוא סדר יום כיפור קטן הנאמר ביחד עם תפילת מנחה. יש הנוהגים לומר "סדר יום כיפור קטן" גם אם אין אדם שצם באותו יום.
מקור המנהג > זמן אמירתו

תפילת יום כיפור קטן אינה נאמרת בכל ערב ראש חודש. נוהגים לאומרה 8 פעמים בשנה (ובשנה מעוברת 9 פעמים). מלבד בארבעה חודשים:
ערב ראש חודש חשוון - מפני שזה עתה היה יום כיפור "הגדול" או משום שסוף חודש תשרי הוא מהימים שיש נוהגים שלא לומר בהם תחנון בגלל סוכות
ערב ראש חודש טבת - מפני שהוא חל בחנוכה, ואין מתענים בו.
ערב ראש חודש אייר - מאחר שבחודש ניסן אסור להתענות
ערב ראש חודש תשרי - כי הוא ערב ראש השנה ולא נחשב כ"ערב ראש חודש" (על אף שיש מנהג יותר קדום לצום בערב ראש השנה, אינו בכלל מנהג 'יום כיפור קטן').
יש נוהגים לערוך סדר יום כיפור קטן רק בערב ראש חודש אלול, או רק בערבי חודשי אלול וניסן, או פעם בשלושה חודשים – כלומר לפני אלול, כסלו, אדר וסיון.
סדר הסליחות

בעבר נהגו סדרי תפילה שונים, אך כיום התקבע סדר תפילה אחד. הסדר הנהוג הוא כך:
אמירת פרק ק"ב בתהילים - "תפילה לעני".
הפיוט "יום זה" שחיברו רבי יהודה אריה ממודנה. פיוט זה הוא היחיד בסדר הסליחות שמיועד במקורו ליום כיפור קטן.
תהילים כ' - "למנצח - יענך" (יש אומרים פה את פרק ח' מתהילים, ואת פרק כ אומרים להלן במקום פרק ח, ויש נוהגים לומר כאן פרק כ כאשר אומרים את הסליחות בערב ראש חודש, ואילו כאשר ראש חודש חל בשבת או ביום א' ומקדימים את הצום ליום חמישי אומרים כאן פרק ח).
תפילת מנחה - אשרי, חצי קדיש, אם יש עשרה מתענים קוראים ויחל ומפטירין דרשו, מחזירים את ספר התורה ואומרים חצי קדיש, תפילת שמונה עשרה בה המתענה מוסיף עננו בברכת שומע תפילה, ובחזרת הש"ץ אם יש עשרה מתענים מוסיף החזן את תפילת עננו בין ברכת גואל לברכת רופא, וממשיכים בסדר התפילה עד סוף חזרת הש"ץ. אם יש עשרה מתענים, אומרים גם ברכת כהנים (או אלהינו ואלהי אבותינו או נשיאת כפים ממש), ובנוסח אשכנז שנוהגים בכל יום במנחה לומר 'שלום רב' אומרים 'שים שלום' כמו בתענית ציבור.
אומרים כמה פסוקים ואחר כך את הפסוק "השיבנו" שלוש פעמים. ולאחר מכן אל מלך וי"ג מידות.
הסליחה "משאת כפי" שחיבר רבי מרדכי בר שבתי למנחה של יום כיפור. ולאחריה אל מלך וי"ג מידות.
הסליחה "בשר עמך" שחיבר רבי אליעזר בר יצחק הלוי למנחה של יום כיפור. ולאחריה אל מלך וי"ג מידות.
שמונה פסוקים שמוזכר בהם המילה טוב (במנהגי אשכנז המערבי, אומרים פסוקים אלה לפני כל 'פזמון' בסליחות)
הסליחה "בת עמי לא תחשה" שחיבר רבי בנימין בן אברהם למנחה של יום כיפור. ולאחריה אל מלך וי"ג מידות.
הסליחה רחמנא אידכר לן ולאחריה אל מלך וי"ג מידות.
"אל תעש עמנו כלה", שהוא אחד מהפיוטים הנאמרים בסוף סדר העבודה במוסף של יום הכיפורים.
הוידוי הגדול של רבינו ניסים.
אל ארך אפיים וי"ג מידות.
קבלת מלכות שמים על ידי הפסוקים "שמע ישראל" "ברוך שם" שלוש פעמים "ד' הוא האלוקים" שבע פעמים ו-"ד' מלך" (בקצת קהילות אשכנז המערבי לא נוהגים חלק זה)
הפיוט עננו ולאחריו קדיש שלם. אם הוקדם יום כיפור קטן כך שהוא לא בערב ראש חודש, אומרים תחנון לפני קדיש שלם, ויש נוהגים לומר גם אבינו מלכנו לפי תחנון.
פרק ח' בתהילים - "למנצח על הגיתית" ולאחריו קדיש יתום (במקומות שאמרו פרק ח' במקום פרק כ, אומרים כאן את פרק כ'). ברוב הקהילות  מסיימים עלינו לשבח, ויש נוהגים לדלג עליו ובפרט אם יתפללו מיד ערבית.
לקריאה נוספת

משנה ברורה, סימן תי"ז, סעיף קטן ד'
יוסף ריבלין, "עוד יוסף חי: תיקון ערב ראש חודש", כנישתא ב, עמ' קסז–קפז.
דניאל גולדשמידט, "תפלות לערב ראש חדש", קרית ספר מד (תשכ"ט), עמ' 129–140.
הערות שוליים

↑  כך נוהגים היום, אך יש בזה דעות שונות בפוסקים. דעת הבן איש חי (שנה ב, ויקרא ד) שכשחל ראש חודש בשבת, יש להתענות ביום ששי, אך הכף החיים (תיז:כא) והערוך השלחן (תיז:יא) סוברים שיש להקדים ליום חמישי. ויש לכאורה סתירה במשנה ברורה שבמקום אחד (תקנ:יא) כתב שאין לקבוע יום כיפור קטן בערב שבת, ובמקום אחר (תיז:ד) כתב שבמקומות שאומרים סליחות יש לקובעו ביום ה', אבל במקומות שצמים בלי לומר סליחות יש לקובעו ביום ו'. הכף החיים (שם) מביא שאם המולד חל יומיים לפני ראש חודש, יש להקדים את התענית ליום המולד, ואם המולד חל קודם חצות היום, יש להקדים את הצום ליום שלפני יום המולד. בכל מקרה, מנהג העולם כמו שכתוב בפנים במאמר.
↑  עמוד 116
↑  מסכת חולין, דף ק"כ עמוד ב' בדפוס ראשון.
↑  סימן תי"ז
↑  חוץ מדברים הקשורים לתענית באופן מובהק, כגון קריאת ויחל ואמירת עננו בחזרת הש"ץ כברכה בפני עצמה, שאפשר לעשות רק אם יש עשרה מתענים. כמו כן, יש המקפידים להשמיט או לשנות את השורה "חלבי ודמי הנמעט בצומי תמור חלבים ודמים" שבפיוט 'משאת כפי' כאשר לא צמים, כדי שלא יהיו דוברי שקרים.
↑  אך בכף החיים (תיז:טז) כתב שיש להתענות בערב ראש חודש חשוון. בהרבה קהילות אשכנזיות נהגו בעבר לומר תחנון בימים אלה, ולכן גם ערכו סדר יום כיפור קטן (ראה למשל רבי נתן במברגר, לקוטי הלוי, ברלין תרס"ז, עמ' 9).
↑  יש שנהגו להתענות ביום שלפני חנוכה כתחליף לתענית ערב ראש חודש טבת (משנה ברורה, סימן תרפ"ו, סעיף קטן א').
↑  בלקט יושר כתוב כן להתענות
↑  כך נוהגים בהרבה מקומות, כולל בכמה ישיבות.
↑  כך כתוב בסידורי חסידות בוסטון ואחרים.
↑  כך נהגו בקהילת שערי התקווה בוושינגטון הייטס.
↑  על סדרים שנהגו בקהילות שונות בעבר, ראו מאמרו של דניאל גולדשמידט (מוזכר למטה במאמרים #לקריאה נוספת).
1 2  יש שתי דעות בשולחן ערוך (או"ח תקסב:ב) אם יש לקרוא ויחל ולומר עננו בין גואל לרופא כאשר גוזרים תענית "שלא לשום צורך אלא לשוב בתשובה" (כגון יום כיפור קטן - וכך כתב במפורש במשנה ברורה), או להחשיבו כתענית יחיד ולא לעשות דברים אלו. לפי כללי הפסק (שכאשר יש פעמיים "יש אומרים" במחבר, העיקר כדעה השנייה), המחבר באמת סובר שדינו כתענית יחיד. ובמשנה ברורה (שם ס"ק יב) פסק שבמקום שיש מנהג יש להמשיך לפי המנהג, אבל במקום שאין מנהג קבוע יש לדונו כתענית יחיד. עם זאת, נראה שמנהג העולם לקרוא ויחל ולומר עננו בין גואל לרופא כדין תענית ציבור כאשר יש עשרה מתענים.
↑  מסתבר שברכת כהנים ואמירת שים שלום גם תלויים במחלוקת הנ"ל אם נחשב כתענית ציבור או כתענית יחיד.
↑  ראו בערך תפילת מנחה.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
יובהאזה

יובהאזה (בהונגרית: Jobaháza) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם ביובהאזה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 657 תושבים, ובשנת 2019 רק 488 תושבים.
יהודי יובהאזה

ביובהאזה חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 15 |  |
| 1880 | 11 | 846 |
| 1910 | 4 |  |
| 1920 | 8 |  |
| 1930 | 1 |  |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד ושמות התושבים היהודיים אזור צ'ורנה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת צ'ורנה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | צ'ורנה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • צקוהאזה • דר • אגייד • פאראד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד  • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סאן • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • ואג |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יום כיפור (שיר)

"יום כיפור" הוא שיר של הזמרת-יוצרת הישראלית יסמין מועלם. השיר נכתב והולחן על ידי יסמין מועלם, הופק בידי ישי סוויסה ויצא לאור כסינגל ב-8 בפברואר 2024.
רקע

השיר נכתב והולחן על ידי מועלם ובוצע על ידה במספר הופעות בשנים שלפני צאתו כסינגל. "יום כיפור" יצא לאור בהפקתו של ישי סוויסה כסינגל ב-8 בפברואר 2024, וביום יציאתו כתבה מועלם:
את השיר הבא לא תכננתי להוציא, לא תכננתי להקליט גם האמת. הוא נכתב לפני כמה שנים בבוקר של יום כיפור, והפך להיות שיר שכיף לי לשיר בהופעות. אבל כמות ההודעות שהציפו אותי למה אני לא מוציאה ותוציאי את יום כיפור כבר! פשוט הכריעו את זה.
בתקופה הזאת עוד יותר נשאלת השאלה מה קשור עכשיו שיר מפעם על חיים רגילים, אבל אני באמת רואה את זה כמתנה ממני לקהל שלי.
ניתוח מוזיקלי

השיר הוא שיר בלדה אשר מילותיו עוסקות בפרידה מעוררת רגשות כואבים אצל הצד הנפרד, שמתגלמים בפנטזיות נקמה אלימות, ונחמתה היא באהבה עצמית ובשירים. ברדיו "כאן 88" צוין כי מועלם בביצוע השיר משלבת בין שירה דיבורית לבין פריייזינג שמזכיר זמרות נאו-סול כמו סולאנג' נואלס ו-syd.
בן שלו מ"הארץ" ציין כי התו הראשון של המנגינה נופל אחרי הביט באופן שמערער את הקצב המרובע וכן המעבר בין הבית לפזמון לא שגרתי, מה שמטשטש את החציצה בין שני חלקי השיר. הוא ציין כי הכותבת מפרה לא מעט חוקים בלחן השיר כגון ההיזרקות של המנגינה למקום לא צפוי ממש לפני סוף הפזמון. כמו כן הוא כתב כי הלחן הזעיר והלא שגרתי מחייב את מועלם להיות גמישה מבחינה ווקאלית באופן שדומה לשירה "כמה מתוק".
קבלה

בן שלו מ"הארץ" כתב כי השיר פורט באופן עדין ומדויק על המיתר הרגשי של הישראלים בתקופה של מלחמת חרבות ברזל. וכן גם שמו של השיר מרמז על זיקה לאסון הלאומי הקודם שפקד את מדינת ישראל, מלחמת יום כיפור, או גם לעובדה שאסון השביעי באוקטובר התרחש בחג שמחת תורה, לכאורה היפוכו של כיפור.
על פי יוסי חרסונסקי המנגינה והטון מגיעים ממקום עמוק, כשיסמין משדרת אמת ומבליטה את עוצמת הכאב. ברדיו "כאן 88" נאמר כי אף שעל פניו נראה השיר כבלדה טיפוסית, ככל שמתעמקים במרכיבים שלה מגלים יצירה שמצליחה לחדש בכמעט בכל אספקט.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 9 |  |