stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שוב (שיר)
היסטוריה

השיר הופיע לראשונה ב-"חגיגת הזמר העברי" בשנת 1976. היה זה אירוע לא תחרותי שנערך במקום פסטיבל הזמר והפזמון, ובו שר כל משתתף שיר אחד מוכר שלו, בנוסף לשיר אחד חדש. שמוליק קראוס הציג את שיר זה כשיר החדש שלו. השיר בוצע על ידי שמוליק קראוס ובת זוגו ג'וזי כץ, בליווי נבל ופסנתר. את העיבוד כתב אבנר קנר.
באותה שנה נכנס למצעד השבועי של רשת ג' והגיע למקום העשירי.
ביצועים נוספים

בשנת 1983 ביצעה חוה אלברשטיין דואט לשיר זה עם הזמר אריק סיני, שנכנס לאלבומה ה-29, "נמל בית".
לשיר קיים ביצוע של יוני בלוך ואפרת גוש.
כחלק ממופע המחווה לחלונות הגבוהים, אסף אמדורסקי ויעל קראוס, אחייניתו של שמוליק קראוס, מבצעים דואט לשיר זה.
קרן פלס אירחה לדואט את הזמר אריק סיני, בהופעתה באמפי קיסריה.
מירב הלינגר ורון בוחניק חברו יחדיו וחידשו את השיר.
הערות שוליים

↑  שוב (שמוליק קראוס וג'וזי כץ), מתוך אתר פזמונט
↑  יוני בלוך ואפרת גוש- שוב, נבדק ב-2022-06-16
↑  אסף אמדורסקי, שלומי שבן ויעל קראוס שרים לחלונות הגבוהים 27/2, זאפה הרצליה, באתר Youtube, ‏28/12/2018
↑  אריאל פייגלין, קרן פלס ואריק סיני בחידוש מרגש לקלאסיקה, באתר ערוץ 7, ‏2022-06-16
↑   מירב הלינגר ורון בוחניק - שוב (חזרת פתאום), סרטון בערוץ "מירב הלינגר", באתר יוטיוב (אורך: 03:47)
פרנץ דליטש

| --- | --- |

פרופסור פרנץ דליטש
 לידה:  23 בפברואר 1813 לייפציג, ממלכת סקסוניה 
 פטירה:  4 במרץ 1890 (בגיל 77) לייפציג, הקיסרות הגרמנית 
 ענף מדעי:  Protestant theology, Hebrew Bible studies, בלשנות עברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הדרומי בלייפציג 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לייפציג 
 מוסדות:  אוניברסיטת לייפציג  אוניברסיטת רוסטוק  אוניברסיטת ארלנגן-נירנברג 
 תלמידי דוקטורט:  פרידריך דליטש 
 בן או בת זוג:  Clara Juliane Caroline Delitzsch 
 צאצאים:  פרידריך דליטש 
 
המצבה על קברו של פרנץ דליטש ורעייתו בבית העלמין הדרומי בלייפציג
פרנץ דליטש (לעיתים דליץ'; בכתיב מיושן: דעליטש; מגרמנית: Franz Delitzsch;‏ 23 בפברואר 1813, לייפציג – 4 במרץ 1890, שם) היה מלומד ותאולוג לותרני גרמני, ומראשוני חוקרי מדעי היהדות. כיהן כפרופסור לתאולוגיה באוניברסיטאות רוסטוק (1846–1850), ארלנגן (עד 1867) ולייפציג (מ-1867 עד מותו).
דליטש נחשב לאחד מגדולי חוקרי התנ"ך (העברי) במאה ה-19. בנוסף, תמך והיה מראשוני הדוחפים להקמת מדעי היהדות כדיסציפלינה אקדמית נפרדת. הוא הגן על הקהילה היהודית מפני התקפות אנטישמיות. ב-1880 ייסד את המכון היהודי בלייפציג, למטרת הכשרתם של מסיונרים שיפעלו בקרב היהודים.
כיום הוא זכור בעיקר כמתרגם הברית החדשה לעברית. הוא בלט במומחיותו לשפה העברית. דליטש גם חיבר, בשיתוף עם יוהאן פרידריך קרל קייל, פירוש לתנ"ך שראה אור ב-1861.
חייו

דליטש נולד כבנו של גוטפריד דליטש, סוחר זעיר בעל מלאכה ועובד שכיר יום; וסוזאנה רוזינה, שנולדה כמילר בלייפציג. הוא היה הצעיר מבין שלושת ילדי הוריו, כאשר היה היחיד מביניהם ששרד את הינקות המוקדמת.
ב־4 במרץ 1813 הוטבל דליטש בכנסיית ניקולא בלייפציג עם השם הפרטי "פרנץ יוליוס". אחד מסנדקיו, כפי שנרשם במסמכי הטבילה של קהילת ניקולא, היה סוחר עתיקות, נקרא פרנץ יוליוס הירש, שדליטש נשא את שמו הפרטי.
את העובדה שדליטש, יכול היה ללמוד בבית הספר ובאוניברסיטה, על אף נסיבות הרמה הסוציו-אקונומית הנמוכה של משפחתו, הוא חייב למוכר העתיקות היהודי לוי הירש היהודי, שהוא מכנה "מיטיבו מנעוריו". הסוחר היהודי התגורר באותו בית והיה מקורב למשפחת דליטש.
דליטש עצמו דחה את השמועות בדבר מוצאו היהודי כביכול. הרקע לשמועות אלה היה ללא ספק הבקיאות והידע המדהים של דליטש בספרות עברית וספרות רבנית והעניין הרב שגילה בבישור (מיסיון) ליהודים. אפילו "מיטיבו" לוי הירש היהודי המיר דתו ונטבל לנצרות כנראה בהשפעתו של דליטש.
בנו הבכור של פרנץ דליטש, יוהאנס דליטש (1846–1876), היה גם תאולוג. בנו, פרידריך דליטש (1850‏-1922), היה אשורולוג ידוע שפרסם כתבי פולמוס נגד התנ"ך העברי ("הברית הישנה") ונגד היהדות.
לאחר שסיים את לימודי התאולוגיה, התפוגגו תוכניותיו ללמד בלייפציג. כתוצאה מכך הציע ארנסט וילהלם הנגסטנברג את דליטש למשרת פרופסור לתנ"ך בברסלאו. אך גם משרה זו לא התממשה כמו גם הצעה דומה בקניגסברג, הסיבה לכך הייתה אהדתו ללותרנים שהתפצלו מהזרם המרכזי.
בינתיים התמנה דליטש כפרופסור לתנ"ך באוניברסיטת לייפציג (בשנת 1844), כמה שנים מאוחר יותר, הגיע לרוסטוק (1846), ומשם לארלנגן (1850) ולבסוף חזרה ללייפציג (1867). מאז 1850 הוא היה חבר חוץ של האקדמיה הבווארית למדעים. דליטש נחשב למומחה גדול של הספרות הרבנית.
בשנת 1871 ייסד דליטש את האגודה הלותרנית האוונגלית עבור המיסיון המרכזי לעם ישראל (כיום האגודה האוונגלית הלותרנית הלאומית למפגשים בין נוצרים ויהודים).
בהשפעתו, ייסדו בשנת 1886 מספר כמרים בלייפציג את המכון ליהדות על שם דליטש (Delitzschianum Judaicum Institutum), במטרה לקדם את הבשורה (מיסיון) ליהודים על בסיס תאולוגי ומדעי בעולם. באמצעות לימודיו ומחקריו במכון, הוא זכה להכרה מצד חוקרים נוצרים ויהודים כאחד. אלא שבשל מאמצי הבישור (המיסיונריות) שלו נגרמו לעיתים קרובות חיכוכים ועימותים מול חוגי מלומדים יהודים, במיוחד בקרב נציגי "מדעי היהדות",
פרנץ דליטש נפטר ונקבר בבית העלמין בדרום לייפציג בשנת 1894.
פועלו

דליטש נחשב לאחד מן מפרשי התנ"ך הנוצריים החשובים ביותר של המאה ה-19: הוא נחשב כלמדן מעמיק ומקיף, בעל בקיאות רבה בספרות חז"ל וכפרשן חשוב בתאולוגיה המקראית תוך הקפדה בהקשר הפילולוגי.
אחד מסדרי העדיפויות העליונים של דליטש היה להבהיר ולהכיר את הברית החדשה ליהודים. מסיבה זו, הוא טרח ועבד במשך 51 שנים על תרגומה של הברית החדשה מהמקור היווני ללשון העברית (ייתכן שחלק מן הכתבים הראשונים של הברית החדשה נכתבו בעברית או ארמית). התרגום יצא לאור בשנת 1877 "כברית החדשה".
אחד מהמשאלות של תלמידיו הרבים היה שהם לעולם לא יכתבו ספר שלא יסיים בסופו של דבר מבלי לפאר את שם ישו. אחד מתלמידיו המפורסמים היה הפרופסור לתאולוגיה בעל שם עולמי ארנסט פון דובשיץ (1870–1934) בהלה - סאלה (עיר גדולה בדרום סקסוניה בגרמניה).
יחד עם עמיתו קרל פרידריך קייל פורסמו במשך עשרות שנים, במהדורות גדולות סדרת פרשנויות מובילות במאה ה-19 לתנ"ך בשם Keil-Delitzsch-Reihe. מלבד סדרה זו הופיעה בשנת 1887 המהדורה החמישית של פרשנות לספר בראשית המשמעותית שלו. זמן קצר לפני מותו, הוא קיבל מבנו פרידריך הבטחה לחזור ולעבד לפרסם את הפרשנות שלו למזמורי תהילים. פרשנות מעודכנת זו הופיעה במהדורה המעודכנת החמישית בשנת 1894. כמו כן, הודפסה המהדורה השישית של שנת 1984 שאזלה תוך זמן קצר.
הוקרה וזיכרון

מאז שנת 1927 קיים לוח זיכרון על בית מספר 7 ברחוב Friedrichstrasse בעיר ארלנגן על שם פרנץ דליטש ובנו פרידריך (הבית בו נולדו), שחיו שם בין השנים 1850–1867. בנוסף לכך, נוסד בשנת 1948 המכון ליהדות "Institutum Judaicum Delitzschianum" במסגרת הפקולטה התאולוגית הפרוטסטנטית של אוניברסיטת מינסטר (Westfälische Wilhelms-Universität Münster) של וסטפאליה ואשר נקראה על שם דליטש.
פרסומים

Handschriftliche Funde: Die Erasmischen Entstellungen des Textes der Apokalypse (Leipzig 1861)
System der biblischen Psychologie (Dörffling und Francke, 2. Aufl. Leipzig 1861)
Hoheslied und Koheleth (Dörffling und Francke, Leipzig 1875)
Berit chadascha, hebräische Übersetzung des Neuen Testaments, 1877 (an der Delitzsch über fünfzig Jahre gearbeitet hatte)
Rohling’s Talmudjude beleuchtet, Leipzig 1881 (Delitzschs Nachweis von August Rohlings Fälschungen und Entstellungen)
Neueste Traumgesichte des antisemitischen Propheten. 1883.
The Hebrew New Testament of the British and Foreign Bible Society. A contribution to Hebrew Philosophy (Dörffling und Franke, Leipzig 1883) - Digitalisat in der Digitalen Bibliothek Mecklenburg-Vorpommern
Neuer Kommentar über die Genesis, mit einem Geleitwort von Prof. Dr. Siegfried Wagner, Gießen/Basel (Brunnen) 1999 (Nachdruck der Ausgabe Leipzig [Dörffling und Franke] 1887).
Messianische Weissagungen in geschichtlicher Folge, mit einem Geleitwort von Dr. Gerhard Maier, Gießen/Basel (Brunnen) 1992. (Nachdruck der ersten Auflage Leipzig [Faber] 1890).
Die Psalmen, Gießen/Basel (Brunnen) 2005 (Nachdruck der fünften, bearbeiteten Auflage Leipzig [Dörffling und Franke] 1894).
(Moritz Drechsler), August Hahn, Franz Delitzsch: Der Prophet Jesaja. Bd. 3, 1857, enthält von Delitzsch nur Schlussbemerkungen zu Jes. 40 f.: S. 361–416 online bei archive.org
הערות שוליים

↑  Zum vorliegenden Abschnitt vgl. Wagner: Franz Delitzsch.1991, S. 9 ff.
↑  so z. B. Paul de Lagarde: Juden und Indogermanen.Mittheilungen II, 1887, 332
↑  Vgl. hierzu ausführlich: Rudolf Smend, Franz Delitzsch – Aspekte von Leben und Werk, 2009, 347 f.
↑  Prof. Dr. phil. et Lic. theol. Johannes Delitzsch(Kurzbiographie)
↑  Mitgliedseintrag von Franz Julius Delitzsch (mit Link zu einem Nachruf) bei der Bayerischen Akademie der Wissenschaften, abgerufen am 25. Januar 2017.
↑  [Institutum Judaicum Delitzchianum https://www.uni-muenster.de/EvTheol/ijd/], Website des Institutum
↑  Gerhard Maier: Geleitwort zu Franz Delitzsch: Messianische Weissagungen. S. 6: „Deutschland dürfte kaum jemand hervorgebracht haben, der den Hebraisten Delitzsch je übertreffen konnte“.
↑  George Florovsky, Origen, Eusebius, and the Iconoclastic Controversy, Church History 19, 1950-06, עמ' 77–96 doi: 10.2307/3162191
↑  החכם פראפעסאר פראנץ דעליטש, [www.kirjasilta.net/ha-berit/ הברית החדשה
נעתקים מלשון יון ללשון עברית], באתר www.kirjasilta.net/ha-berit/, ‏1877
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260219005171  PLWABN: 9810687128705606  BnF: cb12182790g (data)  CANTIC: a11328915  CiNii: DA03995740  GND: 118524550  ICCU: TO0V371972  ISNI: 0000 0001 0921 0731  LCCN: n87142500  LNB: 000177614  MGP: 145779  NKC: skuk0000305  NLA: 35236951  NLG: 162734  NLK: KAC2018O0790  NTA: 068382723  SELIBR: 183641  SNAC: w6wq2mw0  SUDOC: 030408172  Trove: 876664  VcBA: 495/19169  VIAF: 85152004   WorldCat (עם VIAF): 85152004
יובל צליוק

| --- | --- |
יובל צליוק, 2014
יובל צליוק, 2014
 לידה:  10 בפברואר 1939 (בן 85) חיפה, פלשתינה (א"י) 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית, ישראל
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה חיפה
 עיסוק:  מנצח, מוזיקאי
 כלי נגינה:  פסנתר, טרומבון, כלי הקשה
 www.zaliouk.com/index.html
 
יובל צַלְיוּק (נולד ב-10 בפברואר 1939) הוא מנצח ומוזיקאי ישראלי אמריקאי.
ביוגרפיה

צליוק נולד בהדר הכרמל שבחיפה למשפחה מוזיקלית. אביו, עורך הדין ישראל צליוק, הקים את רשת החנויות כלי זמר. סבו הוא הבנקאי שלמה זלמן נתנזון, שהיה חתנו של שמעון פרידמן, בעלי יקב פרידמן.
צליוק התחנך באקדמיה למוזיקה בחיפה ושם למד נגינה בפסנתר, טרומבון וכלי הקשה.
בהמשך, הוא קיבל תואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא למד ניצוח אצל מנדי רודן, קולין דייוויס, יאשה הורנשטיין ואוטו קלמפרר.
בין השנים 1966–1970 היה מנצח קבוע של הבלט המלכותי בלונדון (בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן), בין השנים 1975–1978 היה מנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית חיפה, בין השנים 1980–1981 היה מנהל מוזיקלי ומנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של אדמונטון, בין השנים 1980 - 1989 היה מנהל מוזיקלי ומנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של טולידו באוהיו (ארצות הברית) ולאחר מכן מונה למנצח מעוטר של התזמורת.
בין השנים 1996–2001 היה המנהל המוזיקלי של תזמורת סימפונט רעננה.
Coming Home (שיר של קית' אורבן)

"Coming Home" הוא סינגל של אמן מוזיקת הקאנטרי האוסטרלי, קית' אורבן, בשיתוף פעולה עם הזמרת האמריקאית, ג'וליה מייקלס, שיצא ב-21 במרץ 2018 כסינגל שני מתוך האלבום Graffiti U של אורבן. הסינגל נכתב על ידי קית' אורבן, ג'יי. אר. רותם, ג'וליה מייקלס, ניקול גליון ומרל האגרד, והופק על ידי קית' אורבן וג'יי. אר. רותם. בשיר נמצאת דגימה מהסינגל "Mama Tried" של מרל האגרד ודה סטריינגס.
נכון לספטמבר 2021, הווידאו קליפ הושמע למעלה מ-44 מיליון פעמים בספוטיפיי.
ביקורת

בילי דוקס, מ-Taste of Country, אמר שהשיר הוא "שיר המיועד לדור הבא של חובבי מוזיקת הקאנטרי".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של הסינגל, שבוים על ידי אנדי היינס, יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של קית' אורבן ב-31 במאי 2018. הווידאו קליפ, שצולם בלוס אנג'לס, קליפורניה, נצפה למעלה מ-15 מיליון פעמים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 84 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 50 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הקאנטרי איירפליי | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאנטרי | 11 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 84 |  |
|  קנדה | מצעד הקאנטרי הקנדי | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד הקאנטרי איירפליי | 36 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאנטרי | 45 |  |
הערות שוליים

↑  "Coming Home (feat. Julia Michaels) – Single by Keith Urban on Apple Music". iTunes. 12 במרץ 2018. נבדק ב-22 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Coming Home, 2018-04-27, ארכיון מ-2021-01-14, נבדק ב-2021-09-29
↑  "Is Keith Urban's 'Coming Home' a Hit? Listen and Sound Off!". Taste of Country. 21 במרץ 2018. ארכיון מ-2020-09-22. נבדק ב-5 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Keith Urban - Coming Home ft. Julia Michaels, ארכיון מ-2021-02-09, נבדק ב-2021-09-29
| ג'וליה מייקלס |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Not in Chronological Order |  |
| מיני-אלבומים | Nervous System • Inner Monologue Part 1 • Inner Monologue Part 2 |  |
| סינגלים | "Issues" • "Uh Huh" • "Worst in Me" • "Hurt Somebody" • "Heaven" • "Jump" • "Anxiety" • "What a Time" • "Okay" • "If You Need Me" • "Heartless" • "Give It to You" • "Lie Like This" • "Kissin' in the Cold" • "All Your Exes" • "Love Is Weird" • "Fingers Crossed" • "Only One" • "Sorry to Me Too" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Carry Me" • "Friends" • "I Miss You" • "Coming Home" • "There's No Way" • "Lie to Me" • "Peer Pressure" • "If the World Was Ending" • "Cool Anymore" |  |
| סינגלים שיווקים | "Help Me Out" • "Just One Look" |  |
| שירים אחרים | "In This Place" |  |
| סיבובי הופעות | Inner Monologue Tour |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 37cd0a02-41fe-4f5e-a7d6-ef9e5be76905
סננדג'

| --- | --- |
סמל סננדג'סמל סננדג'
מראה כללי
מראה כללי
 מדינה:  איראן איראן
 פרובינציה:  כורדסתאן
 שטח:  3,033 קמ"ר
 גובה:  1,538 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  412,767 (2016)
 קואורדינטות:  35°18′35″N 46°59′56″E﻿ / ﻿35.309722222222°N 46.998888888889°E﻿ / 35.309722222222; 46.998888888889 
 אזור זמן:  UTC+3:30
 https://sanandaj.ir
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איראן מוגדלת) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פקיסטן טורקמניסטן אוזבקיסטן אזרבייג'ן ארמניה טורקיה עיראק כווית ערב הסעודית  קטר איחוד האמירויות הערביות ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןסננדג'(למפת איראן רגילה) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פק. טורקמניסטן או. אזר. א. ט. עיראק כ. ערב הסעודית  ק. אי. ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןסננדג'  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סַנַנְדַג' (בפרסית: ‏سنندجקובץ:Sanandaj.ogg‏Ⓘ‏; בכורדית: ‏سنه/Sineקובץ:Ku-Sine.oga‏Ⓘ‏) היא בירת פרובינציית כורדסתאן בצפון-מערב איראן. העיר שוכנת כ-403 ק"מ מערבית לבירה טהראן בגובה 1,538 מטרים. ע"פ מפקד האוכלוסין האחרון של איראן משנת 2016 אוכלוסיית העיר מנתה 412,767 בני אדם, רובם כורדים והעיר מהווה מרכז תרבותי לאוכלוסייה הכורדית.
אטימולוגיה

האטימולוגיה של שם העיר אינה ברורה לחלוטין. נראה ש"סננדג'" הוא שיבוש של "סַנה-דז'" (سنه‌دژ), כלומר, "מבצר סֵנה". עד התקופה הקאג'ארית היה נהוג לקרוא לעיר "סנה" ואילו לאחריה נתקבל השם "סננדג'".
היסטוריה

במקום הייתה קיימת התיישבות קדומה, אך העיר עצמה הוקמה במחצית הראשונה של המאה ה-17 ושימשה מקום מושבה של האצולה הכורדית הארדלאנית. בשנת 1637 קבע סולימאן ח'אן ארדלאני את מושבו בסננדג'. בהמשך שכנו בעיר גם משפחות אצולה נוספות, בהן בני באבאן וללה-ח'אני.
רוב תושבי העיר הם כורדים סונים; יש בעיר קהילות מגוונות של ערבים, שיעים, נוצרים ויהודים. רוב המוסלמים משתייכים לאסכולה השאפעית באסלאם. השפה המדוברת בסננדג' היא כורדית, וגם פרסית (כשפה הרשמית). עד המהפכה האסלאמית הייתה בסננדג' גם קהילה של אשורים דוברי להג ייחודי הנקרא "סנאיא" (سنایا).
סננדג' ידועה גם בזכות תעשיית השטיחים המסורתית שלה.
אתרים

סננדג' משופעת באתרים בעלי עניין, ביניהם:
מוזיאון סננדג'
אחוזת ח'וסרו-אבאד
השוק ההיסטורי
חמאמים
גשר קשלאק
בית הכנסת סננדג'
אוניברסיטת כורדסתאן
הכניסה למוזיאון סננדג'
אחוזת ח'וסרו-אבאד
רחוב בשוק
חמאם שישה
כניסה למסגד ג'אמע
גשר קשלאק
שטיח תוצרת סננדג'
ראו גם

אישה, חיים, חירות
הערות שוליים

↑  P. Oberling, "BANĪ ARDALĀN", Encyclopædia Iranica, .
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531154605171  GND: 4582063-6  LCCN: n94096770  MusicBrainz: ff4f1450-6f25-466a-b057-cb8f244bd8b7  VIAF: 144404935   WorldCat (עם VIAF): 144404935 
צילום של ג'אהאנגיר ראזמי של הוצאת להורג של קורדים בשדה תעופה של סננדגי שזכה בפרס פוליצר בשנת 1979
אלברט וונדרליך

אלברט (אברהם) וונדרליך (1887–1931) מראשוני הכירורגים בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, איש תנועת הנוער בית"ר ותנועת הציונות הרוויזיוניסטית.
ביוגרפיה

נולד בפרוסיה, עלה לארץ ישראל בתקופת העלייה הרביעית בשנת 1925 והתגורר ברחוב ירושלים בחיפה.
וונדרליך עבר לעבוד כמנתח ראשי בהדסה בירושלים. בהיותו בירושלים היה ממנהיגי גדוד בית"ר בעיר. ד"ר אב"א אחימאיר כיהן פרק זמן קצר כמזכירו האישי. אחר כך חזר לחיפה על מנת לפתוח את המחלקה הכירורגית בבית החולים של ד"ר אליהו אורבך, ברחוב ירושלים בעיר.
וונדרליך היה פעיל בתנועה הרוויזיוניסטית בגלוי. ועמד בקשר עם מרכז תנועת הצה"ר בלונדון, והשתתף בפעילות מחאה של היישוב כנגד ממשלת המנדט הבריטי.
הוא נפטר חודשים אחדים אחרי שובו לחיפה. ונטמן בבית העלמין היהודי הישן של חיפה.
על שמו נקרא אולם ההרצאות של 'האגודה להשתלמות במדע' (מיסודו של אהרן צ'רניבסקי) בבית פבזנר.
הערות שוליים

↑  על פי הרשום על קברו בבית העלמין היהודי הישן של חיפה.
↑  ח. בן-ירוחם, ספר בית"ר: קורות ומקורות, כרך א: מן העם, תשכ"ט 1969, עמ' 271.
↑  ח. בן-ירוחם, ספר בית"ר: קורות ומקורות, א, עמ' 271.
↑  ח. בן-ירוחם, ספר בית"ר: קורות ומקורות, א, עמ' 256.
↑  ראו 
מודעה על פתיחת בית החולים, דבר, 25 בדצמבר 1927.
↑  הצה"ר ועד פועל לונדון, התכתבות עם אלברט וונדרליך, 24.08.1930 - 17.09.1931, סימול התיק: ג 2 - 6/ 22, באתר ארכיון מכון ז'בוטינסקי.
↑  ראו למשל השתתפותו בכרוז: תשובתנו לסגירת 'העם' על ידי הממשלה, באתר הספרייה הלאומית.
↑  ד. כהן, האגודה להשתלמות במדע בחיפה, דבר, 25 ביולי 1932
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007384387605171  VIAF: 15150380453213370769   WorldCat (עם VIAF): 15150380453213370769
קראש בנדיקוט (דמות)

| --- | --- |

המראה של קראש במשחק "Crash Bandicoot 4: It's About Time"
 הוצאה לאור:  סוני, Vivendi Universal
 תוכנית טלוויזיה:  האקדמיה של סקיילנדרס (הופעת אורח)
 הופעה ראשונה:  קראש בנדיקוט (1996)
 מספר הופעות:  בכל משחקי קראש בנדיקוט Skylanders Imaginators
 יוצרים:  אנדי גאווין, ג'ייסון רובין 
 דיבוב:  ברנדן או'בריאן (1996–2004) צ'יפ צ'ינרי (1999) סטיבן בלום (2003) ג'ס הארנל (2005-הווה) אריק רוג'רס, רייס דארבי (האקדמיה של סקיילנדרס)
 דיבוב בשפה העברית:  חיים אלמקיס (פרסום; 1999) גלעד קלטר (האקדמיה של סקיילנדרס)
 מידע
 שם אמיתי:  קראש בנדיקוט
 כינויים:  קראש
 סטטוס:  רווק
 גזע:  בנדיקוטאים
 מין:  זכר
 מומחיות:  לחימה
 סגנון לחימה:  מתקפת סיבוב, סליידים (slides), התרסקות, ספין סלייד (רק בקראש בנדיקוט 4), קפיצה/קפיצה כפולה.
 אזרחות:  איי נ. סייניטי איילנד
 דמויות קשורות
 משפחה:  קוקו בנדיקוט (אחות) קראנץ' בנדיקוט (אח) ד"ר נאו קורטקס (יוצר)
 חברים:  אקו-אקו פולאר (חיית מחמד)
 אויבים:  ד"ר נאו קורטקס ד"ר נ. ג'ין אוקה-אוקה ,התאומים המרושעים,קראש המרושע,דוקטור נ.טרופי,טייני טייגר,ריפר רוּ,פינסטרייפ,קואלה קונג.
 
קראש במראו במשחק Mind over Mutant
קראש במראו ב-N. Sane Trilogy וב-Crash Team Racing Nitro Fueled
קראש בנדיקוט (באנגלית: Crash Bandicoot) הוא הפרוטגוניסט בזיכיון משחקי הווידאו באותו השם.
תיאור

קראש הוא בנדיקוט דמוי אנוש מנומנם שחי באי נ. סייניטי. קראש נוצר אחרי שחטף קרן ממכונת ה-Evolo-Ray של ד"ר קורטקס. קראש אינו מדבר במהלך רוב הזמן, ומשתמש בעיקר בהברות והבעות פנים כדי לתקשר. בעקבות השדרוג שעבר על ידי ד"ר קורטקס וד"ר בריו, כל חושיו התחדדו, מהירותו השתפרה, והוא קיבל מיומניות קרב וכמה מיומנויות נוספות. מעבר לכך, קראש מומחה בהקפצת יו-יו, והוא מזוהה עם הריקוד המפורסם שלו שהופיע במשחק השני בסדרה, ומאז הופיע ברוב משחקי הסדרה.
לקראש אחות קטנה בשם קוקו ואח גדול בשם קראנץ'. יש לקראש קשר מיוחד עם אקו-אקו, רוח של רופא אליל שנשמתו התאחדה עם מסכה, ומלווה אותו במסעותיו. כמו כן, קראש מגדל דוב קוטב מחמד בשם פולאר, המשמש אותו לרכיבה, ואחותו קוקו מגדלת נמר תינוק מחמד.
ביוגרפיה > בטרילוגיה המקורית > קראש בנדיקוט (1996)

קראש בנדיקוט נוצר בידי ד"ר קורטקס (האנטגוניסט הראשי בסדרה) ועוזרו ד"ר ניטרוס בריו במכונת ה-Evolo-Ray על מנת להיות חלק מצבא בעלי החיים של קורטקס להשתלטות עולמית. אבל קראש מצליח לברוח בעוד הדוקטורים חוטפים את חברתו, טוואנה. קראש עובר מסע ביחד עם אקו-אקו, רוח של מרפא אלילים שנשמרה בתוך מסכה. בדרך, קראש עובר בוסים כמו הצ'יף פאפו-פאפו, המרטש רו, קואלה קונג, שומר הראש של קורטקס דון פינסטרייפ פורטודו, נייטרוס בריו, עד שקראש מביס את ד"ר קורטקס ומציל את טוואנה.
ביוגרפיה > בטרילוגיה המקורית > קראש בנדיקוט 2: קורטקס מכה שנית (1997)

שנה אחת לאחר מכן, קראש ואחותו קוקו בנדיקוט נחים על החוף כשקוקו מבקשת מקראש להביא לה סוללה למחשב הנייד שלה. במהלך המשימה שלו, קראש פוגש בד"ר קורטקס, הטוען ששינה את דרכיו, ששולח אותו למצוא 25 קריסטלים, במטרה לעצור אסון נוראי. נייטרוס בריו מופיע גם הוא, ואומר לקראש לא לאסוף קריסטלים, אלא במקום זאת לאסוף 42 אבני חן שיעזרו לו לעצור את קורטקס. הוא איים על קראש שאם יאסוף את הקריסטלים, הוא לא יהסס להרוג אותו. אבל למרות האיום, קראש יוצא לאסוף קריסטלים. קראש נעזר גם בדוב הקוטב שלו פולאר כדי לאסוף קריסטלים. איסוף הקריסטלים מאפשר לקראש להילחם נגד בוסים כמו ד"ר ריפר רו, האחים קומודו וטייני טיגר (השלושה עובדים בשביל נייטרוס בריו, שאיים על קראש לא לאסוף קריסטלים). בהמשך קראש נאבק בד"ר נ. ג'ין, עוזרו החדש של קורטקס, ולבסוף, אחרי שהוא חשף את מטרתו האמיתית, גם בד"ר קורטקס. אחרי שקראש מביס אותו ואוסף את כל היהלומים, הוא, קוקו ונייטרוס בריו מפוצצים את "קורטקס וורטרקס", המפקדה של קורטקס.
ביוגרפיה > בטרילוגיה המקורית > קראש בנדיקוט 3: מעוות (1998)

במשחק הזה, קראש וחבריו עוברים במכונת ה"טיים-טוויסטר" של ד"ר נפאריוס טרופי כדי להשיג את הקריסטלים מן העבר לפני שד"ר קורטקס ואוקה-אוקה, אחיו התאום והרשע של אקו-אקו שרוחו נמצאת אף היא בתוך מסכה. קראש עובר בוסים כמו טייני טיגר, דינגודייל, ד"ר נפאריוס טרופי, ד"ר נ. ג'ין עד שהוא מגיע לד"ר קורטקס ואוקה-אוקה עצמם. כאשר הוא מביס אותם, הוא מחזיר את קורטקס, אוקה-אוקה ונפאריוס טרופי לכלא ששכן בו אוקה-אוקה, בזמן שקראש, קוקו ואקו-אקו בורחים מהטיים טוויסטר לפני שהיא קורסת.
ביוגרפיה > הקאנון המקורי > קראש בנדיקוט, זעמו של קורטקס

קראש צריך להילחם נגד קורטקס ואוקה-אוקה והנשק החדש שלהם, קראנץ', בנדיקוט נוסף, ביחד עם מסכות האלמנטים. לאחר שניצח אותם, קראנץ' משתרר משליטתו של קורטקס ועובר לצידו של קראש.
ביוגרפיה > הקאנון המקורי > קראש טווינסייניטי

קראש משתף פעולה עם אויבו, ד"ר ניאו קורטקס, כדי להציל את העולם מ"התאומים המרושעים".
ביוגרפיה > הקאנון המקורי > קראש של הטיטאנים

קראש נלחם בנינה קורטקס ואוקה-אוקה, שמנסים להשתלט שוב על איי וומפה. כדי לעשות זאת, קראש משתמש באקו-אקו כדי להשתלט על טיטאנים, מוטציות ענקיות, במטרה להילחם.
ביוגרפיה > הקאנון המקורי > מחשבה מוטאנטית

לאחר אירועי המשחק הקודם, קראש נלחם נגד ד"ר קורטקס ועוזרו נייטרוס בריו, המנסים להשתלט על כל תושבי איי וומפה.
ביוגרפיה > האתחול > קראש בנדיקוט 4: הגיע הזמן

קראש נלחם בנבלים, שברחו מהכלא הבין ממדי שלהם, בעזרת מסכות הקוואנטום שפגש. במימד אחר, הוא פוגש גרסה אלטרנטיבית של האקסית שלו טוואנה, שם היא פירטית.
הופעות אורח

קראש, יחד עם אויבו ד"ר קורטקס, מופיעים כדמויות אורח הניתנות למשחק, במשחק Skylanders Imaginators
Take Me Home, Country Roads

| --- | --- |

 סינגל בביצוע ג'ון דנוור
 יצא לאור:  1971 
 סוגה:  מוזיקה פופולרית 
 שפה:  אנגלית 
 כתיבה:  Bill Danoff, ג'ון דנוור, Taffy Nivert 
 לחן:  Bill Danoff, ג'ון דנוור, Taffy Nivert 
 
"Take Me Home, Country Roads" או בקצרה "Country Roads" הוא שיר שנכתב על ידי ביל דנוף (Bill Danoff), טאפי ניברט (Taffy Nivert) וג'ון דנבר (John Denver). השיר יצא לאור כסינגל בביצועו של דנבר ב-12 באפריל 1971, והגיע לשיאו במקום השני בבילבורד הוט 100 לשבוע שהסתיים ב-28 באוגוסט 1971. השיר זכה להצלחה כבר עם יציאתו הראשונית והוכר בדירוג "זהב" על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) ב-18 באוגוסט 1971 ובדירוג "פלטינה" ב-10 באפריל 2017. השיר הפך לאחד השירים הפופולריים ביותר של ג'ון דנבר. הוא המשיך להימכר, עם למעלה מ-1.6 מיליון עותקים דיגיטליים שנמכרו בארצות הברית.
השיר נחשב לסמל של מדינת וירג'יניה המערבית, מדינה הררית במזרח ארצות הברית. במרץ 2014 השיר הוכרז לאחד מארבעת ההמנונים הרשמיים של המדינה.
בשנת 1998, ההקלטה משנת 1971 של ג'ון דנבר נכנסה להיכל התהילה של הגראמי. ב-2023 השיר נבחר על ידי ספריית הקונגרס כהקלטה שיש להכניס לרשימת ההקלטות הלאומית (אנ'). השיר זכה לגרסאות כיסוי רבות, ביניהן חנן יובל הוציא לשיר גרסת כיסוי בעברית. גרסה עברית נוספת, עם תרגום תואם יותר למקור, הוא של אורי קרין, שָׁם השיר בעברית הוא על עמק בית שאן (לימים עמק המעיינות).