מני בגר
ביוגרפיה > שנות ה-80

בקיץ 1981 יצא אלבום הבכורה של בגר, "רוק תל אביב", בהפקתו המוזיקלית של ירוסלב יעקובוביץ'. בגר כתב והלחין את רוב שירי האלבום, ובהם להיטים כ"זה היה ביתי", ו"עייף מכדי לקום". השיר "זה היה ביתי" נכתב לפני פינוי ימית, וליווה את התקופה אף שלא נכתב על הפינוי, אלא על געגועיו של בגר לארץ בעת שהיה בטיול תרמילאים באירופה. יעקובוביץ' הלחין שיר אחד באלבום - "איש לא ידוע". האלבום זכה להצלחה, ובגר הוגדר בכלי התקשורת כ"תקוות הרוק הישראלי".
בגר המשיך לעבוד עם יעקובוביץ' גם לאחר האלבום, ובשנת 1981 הקליט בדואט עם גלי עטרי את לחנו של יעקובוביץ' לשירה של רחל שפירא "דואט פרידה", במסגרת אלבומה של עטרי "קח אותי הביתה". השיר שיצא לרדיו בסוף 1981 זכה להצלחה רבה, ודורג במקום השישי במצעד הפזמונים השנתי תשמ"ב (1982) של רשת ג'.
בשנת 1982 החליטה חברת סי בי אס להחליף את יעקובוביץ' במפיק והמתופף האוסטרלי דז דייר. את השירים שיצר עבור האלבום הקליט בגר בלונדון, הן בעברית והן באנגלית. אלבומו השני של בגר, "עוד מילה לפני שאת הולכת", יצא בסוף שנת 1982. גם אלבום זה הורכב משירים שכתב והלחין בגר, ובהם הלהיטים: "אהבה בוערת", "ללא מילים" "הולך למערב", "רוצה להיות נגן" ו"תני לי סימן". בגר אמנם זכה באותה שנה בפרס כינור דוד ל"זמר השנה", אך האלבום לא הצליח לשחזר את הצלחת אלבומו הראשון, ואנשי חברת סי בי אס החליטו לגנוז את הגרסה האנגלית לאלבום ולסיים את החוזה של בגר בחברה. בדצמבר אותה שנה השתתף לראשונה בפסטיגל עם השיר "הארנבת והצב", שכתב והלחין, לעיבוד של רוני וייס. עוד באותה שנה השתתף בגר בתפקיד עצמו בסרט "אדון ליאון", שצולם בחיפה.
ב-1983 השתתף בקולות בהקלטת השיר "שלוות הלילה" של להקת "גן עדן" שחזרה לפעילות באותו זמן. בדצמבר אותה שנה השתתף בפעם השנייה ברציפות בפסטיגל עם השיר "כל המלאכים", שכתב והלחין, לעיבוד של רוני וייס.
בשנת 1984 חזר להקליט שירים כסולן. בשנה זו הקליט שני שירים בהפקתו של יזהר אשדות: "אין לי זמן" (שהפתיח שלו שימש מאוחר יותר גם כאות הפתיחה של התוכנית "הכה את התקליטיה" ברשת ג') ו"שיר השחרור" (שזכה להצלחה, ודורג במקום ה-26 במצעד הפזמונים השנתי תשמ"ד של רשת ג'), שיר מחאה שכלל את השורות: "אתמול נפל קורבן נוסף היה זה במוסך, הממשלה החליטה לבנון בעוד שנה, ומחלקים בתים חינם, לאלו שרוצים חיים קלים גם בשטחים". בהקלטות ניגנו חברי להקת "גן עדן", שהתאחדה שנה קודם לכן. שני השירים נכללו באלבומו השלישי של בגר, "הייתי בגן עדן", שיצא בסוף 1985 בחברת התקליטים החדשה הליקון שהקים רוני בראון. הפעם בגר עיבד את שירי האלבום בעצמו. נוסף על שני השירים שהקליט בהפקת יזהר אשדות, בלטו בו גם: "שיר נולד היום", "הייתי בגן עדן", ו"בוקר של חמסין" (בו ניגן אחיו הצעיר, אלברט, בחליל). ב-1984 גם שר קולות רקע, עיבד והפיק מוזיקלית את האלבום "מוכרחים לזוז" של מרגלית אנקורי. הוא גם הלחין את השיר "אדמה" שהופיע באלבום. את כל שאר השירים כתבה והלחינה אנקורי.
החל משנה זו עיבד בגר והפיק מוזיקלית את כל אלבומיו בנוסף להפקה מוזיקלית לאמנים נוספים, כמו אלבומה של מרגלית אנקורי "מוכרחים לזוז", אלבומה של להקת "הרדינג ג'" "כיוון החילזון" מ-1995, ואלבומה של עדנה גורן, "קולות" מ-1997, אותו בגר גם כתב והלחין. בנוסף הפיק וגם הלחין עוד עשרות סינגלים לאמנים שונים.
ב-1987 הלחין את המוזיקה לסרטו של זאב רווח - "המובטל בטיטו", שיצא לאקרנים בקיץ אותה שנה.
בשנת 1988 הוציא בגר בהפקה ומימון עצמאי, ובהפצה של חברת "הד ארצי" את אלבומו הרביעי, "חייל של יום אחד". בין שיריו המוכרים של האלבום היו "המלך הלבן", "כמו זאבים", "לב שבור", דואט עם יצחק קלפטר - "תבכי ילדה תבכי", "זמן של אהבה", וחידוש לשיר "יהיה טוב", של דויד ברוזה.
בשנת 1989 הוציא את השיר "אש ועשן" ויצא לסיבוב הופעות לקידום התקליט "חייל של יום אחד".