מבצע מוקד
התנהלות המבצע > הגל הראשון

בשעה 07:45 הגיעו מטוסי חיל האוויר, בו זמנית, אל 11 שדות תעופה מצריים. סמוך ליעדים הפעילו הטייסים את מכשירי הקשר ודיווחו כל אחד בתורו על כניסה ליעף הפצצה של המסלולים. המטוסים תקפו חלק משדות התעופה באמצעות פצצות פיצוח מסלולים (פפ"ם) שתוכננו בצרפת ויוצרו בישראל. התקיפה הפתיעה לחלוטין את חיל האוויר המצרי. לאחר שהטילו את פצצותיהם, המשיכו מטוסי חיל האוויר לחוג סביב שדות התעופה ולהמטיר אש תותחים על מטוסים שכלואים בו. ביעפי הצליפה הובערו מטוסים ומתקנים רבים בכל שדה. במקצת שדות התעופה נאלצו המבנים לנהל קרבות אוויר עם מטוסים מצריים שהמריאו לפני ההפצצה. לאחר שסיימו את הצליפה נכנסו מבנים נוספים להמשך השמדת השדות. לחלק מהמטוסים, בעיקר במבנים המאוחרים, נותרו לאחר התקיפה פגזי תותחים שלא הומטרו על השדה. מטוסים אלה צלפו על מטרות מצריות מזדמנות בדרכם חזרה כגון שיירות כלי רכב, מתקני מכ"ם ועוד.
בזמן הגל הראשון שר המלחמה המצרי עבד אל-חכים עאמר היה בדרכו לשדה התעופה ביר תמדה בסיני, יחד עם מפקד חיל האוויר המצרי וקצינים בכירים נוספים. כדי לשמור על ביטחונם קיבלו אנשי סוללות הנ"מ המצריות שהיו בשדה התעופה הוראה שלא לפתוח באש. הוראה זו מנעה פגיעות בחיל האוויר הישראלי שתקף במקום.
תקיפות הגל הראשון נמשכו מ-07:45 ועד 09:05 ובו הושמדו 197 מטוסים מצריים, מתוכם 8 בקרבות אוויר. שישה שדות תעופה מצריים הושבתו כליל: אל עריש, ביר גפגפה, ביר תמדה וג'בל ליבני בסיני ופאיד וכברית מעבר לתעלת סואץ.
| להצגת טבלת התקיפות, לחצו על "הצגה" בצד שמאל> שדה התעופה | להצגת טבלת התקיפות, לחצו על "הצגה" בצד שמאל> המבנה שתקף | להצגת טבלת התקיפות, לחצו על "הצגה" בצד שמאל> מוביל המבנה | להצגת טבלת התקיפות, לחצו על "הצגה" בצד שמאל> טייסת | להצגת טבלת התקיפות, לחצו על "הצגה" בצד שמאל> הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מצרים (1958-1972)אל עריש | רביעיית אוראגן רביעיית אוראגן | רס"ן יעקב טרנר רס"ן יובל אפרת | טייסת 107 טייסת 107 | שדה התעופה הקדמי ביותר של המצרים הממוקם בצפון סיני. מטוסי חיל האוויר שיגרו רקטות (ולא בפצצות פיצוח מסלולים) אל שבעת מטוסי המיג 17 שבו ואל עמדות הנ"מ וזאת מתוך כוונה לכבוש את השדה בתחילת המלחמה ולהשמיש אותו עבור חיל האוויר. נפגעו שלושה מטוסים ישראלים באש נ"מ אך הצליחו לנחות בשלום בישראל. |
| מצרים (1958-1972)ביר גפגפה | רביעיית אוראגן רביעיית אוראגן רביעיית מיסטר רביעיית אוראגן רביעיית אוראגן | סרן רן אלון רס"ן גיורא רם-פורמן רס"ן חגי רונן סרן ניר יונגשטיין סרן מנחם שרון | טייסת 113 טייסת 113 טייסת 109 טייסת 113 טייסת 113 | שדה העיקרי והגדול בסיני שבו טייסות ירוט ותקיפה רבות וכן מסוקי סער להובלת לוחמים. ממנו נפתחה אש נ"מ חזקה שפגעה בכל מטוסי הרביעייה הראשונה. אוראגן אחד התרסק וטייסו סרן דוד יריב נהרג, אחד נפגע קשה וטייסו נשבה ושניים אחרים נפגעו ונחתו פגועים בישראל. מטוסים נוספים נפגעו במבנים האחרים. |
| מצרים (1958-1972)ביר תמדה | שלישיית מיראז' רביעיית אוראגן רביעיית מיסטר רביעיית אוראגן | סרן דן סבר סרן רמי הרפז רס"ן אוהד שדמי סרן דב פלג | טייסת 101 טייסת 107 טייסת 109 טייסת 113 | שדה תעופה משני בסיני. במועד התקיפה המתינו על המסלול קצינים בכירים של חיל האוויר המצרי לקראת נחיתתו של הרמטכ"ל המצרי עבד אל-חכים עאמר, שר המלחמה שמס בדראן מפקד חיל האוויר מחמוד סירקי וקצינים בכירים נוספים שאמורים היו להגיע לביקור במטוס איליושין 14. הקצינים זיהו תחילה את המטוסים כמטוסי ליווי מצריים. תותחי הנ"מ באותו הזמן מושבתים והרביעייה הראשונה הפציצה ללא הפרעה מצרית. לאחר ההפצצה עברו המיראז'ים למתווה יירוט וחיפשו מטוסים מצריים באוויר. המבנה זיהה את מטוס הרמטכ"ל אך בשל נוכחותו של מיג 21 באזור עסקו בהפלתו ובכך ניצל הרמטכ"ל המצרי ופמלייתו. בעת תקיפת רביעיית האוראגנים הספיקו המצריים לאייש את עמדות הנ"מ ולפגוע פגיעות קלות בכל המבנה אך כולם הצליחו לנחות בשלום בישראל. |
| מצרים (1958-1972)ג'בל ליבני | זוג מיראז' | עזרא דותן (בבן) | טייסת 117 | שדה קדמי משני המשמש לפריסה בחירום ובו מטוסים מיושנים יחסית. על השדה ביצעו המיראז'ים יעפי צליפה בלבד במטוסים ומתקנים. לאחר כיבוש השדה נמצאו בו אלפי רקטות שהתאימו למטוסי חיל האוויר ושימשו אותו לתקיפת שדות התעופה בירדן וסוריה. |
| מצרים (1958-1972)פאיד | שלישיית מיסטר רביעיית אוראגן רביעיית מיסטרים רביעיית אוראגן רביעיית מיסטר חמישיית אוראגן | סרן אביהו בן-נון רס"ן יוסף סלנט רס"ן יהונתן שחר שחם סרן דוד נבו סרן גיורא יואלי | טייסת 116 טייסת 113 טייסת 116 טייסת 113 טייסת 116 טייסת 113 | בסיס גדול ועיקרי הממוקם בסמוך לאגם המר הגדול שבו טייסות קרב מתקדמות. רביעיית האוראגן שנכנסה לתקוף לאחר שלישיית המיסטר נתקלה באש נ"מ צפופה ומטוס אוראגן אחד התרסק על המסלול עם טייסו. אחד ממטוסי המיסטר ברביעייה השלישית נפגע, נטש סמוך לתעלת סואץ וחולץ בשלום בלילה על ידי מסוק ישראלי. בן נון מעיד, שבעיצומם של ההפצצות, הוא הבחין במטוס בואינג מצרי המנסה לנחות במסלול ההמראה המופצץ. בן נון, שלא ידע על תכולת המטוס, החליט שלא לסטות מהמשימה, שיעדיה היו מטוסי הקרב ומסלולי ההמראה. לימים, התברר שהמטוס הכיל את בכירי המטכ"ל המצרי והמטכ"ל הסורי ששבו מסיור בסיני, ובן נון סיכם, שזו אחת ההחמצות הקשות של המלחמה. |
| מצרים (1958-1972)כברית | רביעיית סופר מיסטר רביעיית סופר מיסטר שלישיית סופר מיסטר רביעיית מיסטר רביעיית מיסטר | סרן אלכסנדר ערמון סרן בצלאל (צוליק) עופר סרן שלמה שפירא סרן צבי הס סרן אסף בן־נון | טייסת 105 טייסת 105 טייסת 105 טייסת 109 טייסת 109 | בסיס גדול ובו טייסות קרב רבות ממערב לאגם המר הגדול. רביעיית סופר המיסטר הראשונה הותקפה מעל סיני בדרכה חזרה על ידי מטוסי ירוט מדגם מיג 21 ובתמרוני ההתחמקות התרסקו שני מטוסים ישראלים שפגעו בקרקע טייס אחד נרצח על ידי בדואים והאחר נעדר. |
| מצרים (1958-1972)אבו סואר | רביעיית מיראז' רביעיית מיראז' רביעיית סופר מיסטר רביעיית ווטור רביעיית סופר מיסטר רביעיית מיסטר רביעיית מיראז' | רס"ן עמיחי שמואלי (שומי) סרן יוסי חנקין סרן אריק עזוז סרן שלמה קרן סרן גיורא אורן סרן מריו שקד סרן אהוד חנקין | טייסת 117 טייסת 117 טייסת 105 טייסת 110 טייסת 119 טייסת 116 טייסת 117 | בסיס גדול הממוקם 30 ק"מ מערבית לאסמאעיליה. בבסיס היו מפציצי איליושין Il-28 בעלי טווח גדול שאיימו על יעדים בעומק ישראל ושתי טייסות מיג 21 החדיש. מסלולי השדה רחבי ידיים עשויים בטון מזוין. לצורך הפצצת השדה ביום הראשון הוקצו שמונה מבנים ובהם 52 מטוסים. לא נורתה מהבסיס אש נ"מ אפקטיבית אך בשל גודלו וחוסנו של השדה המשיך המודיעין לדווח במהלך יום התקיפה על היותו של השדה פעיל זמן רב לאחר שהשדות האחרים הושבתו אף שאליו הוקצתה כמות פצצות רבה. המצרים הצליחו לשגר ממנו במהלך התקיפות מטוסי ירוט. רביעיית מיג 21 שהמריאה במהלך ההתקפה ניסו ליירט את מבנה הווטורים שהיה השלישי שתקף את השדה וכן את מבנה במיסטרים השישי שתקף והצליח להפיל מטוס מיסטר שטייסו, דן מנור נטש ונשבה. טייס הווטור בן-ציון זהר ניהל קרב אוויר תוך כדי התקיפה וזכה בציון לשבח עבור פעולתו זו. לקראת סוף התקיפה נאלצו המיראז'ים לנהל קרבות אוויר חלקם הטילו את מטען הפצצות שלא על המטרות בחירום. המיראז'ים הפילו ארבעה מטוסי מיג 21. |
| מצרים (1958-1972)אינשאס | רביעיית מיראז' רביעיית סופר מיסטר רביעיית סופר מיסטר | רס"ן רן פקר רס"ן אהרן (ילו) שביט סרן גירי שוהם | טייסת 119 טייסת 105 טייסת 105 | שדה מרכזי וחשוב ובו הטייסות המתקדמות ביותר. על המבנה השני נפתחה אש נ"מ עזה סופר מיסטר אחד התרסק וטייסו נהרג וסופר מיסטר נוסף נפגע אך הצליח לנחות בישראל. בשל גודלו של השדה למרות הפגיעות הטובות נותרו בו מטוסים שלא נפגעו ומסלולים שיכולים היו לשמש להמשך פעילותו. לפיכך נכלל שדה זה כיעד גם לגלי התקיפה הבאים. |
| מצרים (1958-1972)קהיר מערב | שלישיית מיראז' רביעיית מיראז' רביעיית מיראז' שלישיית מיראז' רביעיית מיראז' רביעיית מיראז' | רס"ן עמוס לפידות רס"ן עודד שגיא רס"ן עמוס עמיר רס"ן עודד מרום סרן דוד פורת סא"ל יעקב אגסי | טייסת 101 טייסת 119 טייסת 101 טייסת 101 טייסת 117 טייסת 119 | בשדה זה נמצאה "החטיבת האווירית להפצצה אסטרטגית" שבה כ־15 מפציצים כבדים מסוג טופולב 16 אשר נושאים טילי שיוט מדגם AS-1 'Kennel. השמדת המפציצים הייתה בעדיפות גבוהה של חיל האוויר לנוכח הטווח הגדול שלהם המכסה את עומק מדינת ישראל. בתקיפה הושמדו כל מפציצי הטופולוב 16. |
| מצרים (1958-1972)קהיר בינלאומי | זוג סופר מיסטר | סרן מנחם כהן | טייסת 105 | שדה אזרחי ברובו. שניים מרביעיית סופר המיסטר חזרו לבסיסם בשל תקלות. השניים הנותרים לא הצליחו לאתר את מטרתם שהייתה שדה אינשאס בשל עננות. המוביל כהן החליט לתקוף במקום המטרה המקורית את השדה הגדול קהיר בינלאומי. |
| מצרים (1958-1972)בני סואף | שלישיית ווטור רביעיית ווטור רביעיית מיראז' שלישיית ווטור | רס"ן משה (סימי) סער רס"ן עזרא אהרון רס"ן לוי צור רס"ן גדעון מגן | טייסת 110 טייסת 110 טייסת 101 טייסת 110 | שדה מרוחק סמוך לנילוס ובו מפציצים ארוכי טווח מסוג טופולוב 16 שהשמדתם הייתה בעדיפות גבוהה. במהלך התקיפות נורו טילי SA-2 שהחטיאו את המטוסים הישראליים. אחד הווטורים במבנה הראשון נפגע אך הצליח לנחות בשלום בישראל. לאחר מבנה הווטורים השני כבר הושמדו כל מפציצי הטופולב ושאר המבנים המשיכו לפגוע במטרות משניות. |

לחיל האוויר הישראלי אבדו בתקיפות הגל הראשון שמונה מטוסים, שבעה טייסים נהרגו, שלושה טייסים נפצעו ושניים נפלו בשבי. בין הטייסים שנהרגו היה סרן יורם הרפז, שכבר שב לשטח האווירי של ישראל, ונפגע מכבל חשמל, בסמוך לכור בדימונה, מה שגרם לשיבוש מערכת הקשר במטוסו והוא לא שמע את האזהרה שניתנה בקשר, שלא להיכנס למתחם האווירי של הכור, שכן ניתנה שם הוראה לירות אש חופשית, מחשש שכוחות האויב ינסו לפגוע בכור. הרפז המשיך לטוס אל תוך מתחם הכור, כוחות הנ"מ שסברו שמדובר במטוס אויב ירו עליו טיל הוק ומטוסו הופל.
מייד לאחר גל התקיפה הראשון, פותחו תצלומים שהביאו המטוסים במטרה להכין יעדים חדשים לגל התקיפה השני. בעיקר נבחנו תצלומי שלושת שדות התעופה הגדולים שהותקפו: בני סואף, אבו סואר וקהיר מערב.
החל מהשעה 9:00 שידרו תחנות הרדיו המצריות, לרבות תחנת "קול הרע"ם מקהיר", ששידרה בשפה העברית, דיווחים שוטפים על תבוסה ישראלית. בין היתר דווח "מטוסינו תקפו מטרות בשטח ישראל" "בעוד שעות ספורות תיפול תל אביב בידינו הערבים". מייד בתחילת ההפצצה פקד רבין על כוחות החי"ר והשריון לפרוץ לסיני. ובכך למעשה פרצה המערכה הקרקעית של מלחמת ששת הימים.