stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שירלי בבשוף
ביוגרפיה > תחרות השיא

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדה שנערכו בלונג ביץ', קליפורניה ביוני 1976 ניצחה בבשוף בכל משחי החופשי (100 מטר, 200 מטר, 400 מטר ו-800 מטר) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי, תוך כדי
קביעת שני שיאי עולם חדשים, במשחה ל-400 מטר חופשי (4:14.76 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי (8:39.63 דקות), וקביעת שלושה שיאי ארצות הברית במוקדמות ועוד שלושה נוספים במשחי הגמר.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה בבשוף ב-5 מדליות, אחת זהב ו-4 כסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:44.82 דקות, לפני מזרח גרמניה (3:45.50 דקות) וקנדה (3:48.81 דקות). היה זה המשחה האחרון בתחרות, המאכזבת מבחינתה של בבשוף לאחר שהשחייניות המזרח גרמניות זכו בכל המשחים למעט משחה זה, שבו היא נתנה את כל כולה. 4 מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:01.22 דקות אחרי אנדר שקבעה שיא עולם חדש (1:59.26 דקות) ולפני בריגיטה (2:01.40 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:10.46 דקות, אחרי פטרה תימר ממזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש (4:09.89 דקות) ולפני שרון סמית' מקנדה (4:14.60 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:37.59 דקות, אחרי תימר שקבעה שיא עולם חדש נוסף (8:37.14 דקות) ולפני בת ארצה ונדי ויינברג (8:42.60 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:14.55 דקות, אחרי מזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש (4:07.95 דקות) ולפני קנדה (4:15.22 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום החמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.95 שניות, אחרי המנצחת והכוכבת של התחרות אנדר (55.65 שניות).
בבשוף ספגה ביקורת בתקשורת, למרות שיכולתה במשחקים האולימפיים הייתה גבוהה ביותר והיא שיפרה את שיאיה האישיים, מאחר שטענה שהתוצאות של השחייניות ממזרח גרמניה הן תוצאה ישירה של שימוש באימרוץ, במיוחד קורנליה אנדר יריבתה המושבעת. לאחר נפילת חומת ברלין בשנת 1989, מסמכים של השטאזי הוכיחו שהיא צדקה ואלפי ספורטאים וספורטאיות ממזרח גרמניה השתמשו בסמים ללא ידיעתם וללא אישור של הוריהם. למעשה, לו היו לוקחים את המדליות של מתחרותיה כנהוג היום היא הייתה זוכה ב-5 מדליות זהב.
ב-30 באפריל 2005 קיבלה בבשוף את התואר הגבוה ביותר של התנועה האולימפית על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי, את "המסדר האולימפי".
משפחתה

בשנת 1986 נולד לשירלי בבשוף ילד אותו היא מגדלת לבדה. היא עובדת כמחלקת דואר.
תארים והשגים

בבשוף שברה 11 שיאי עולם בשחייה, 6 שיאי עולם אישיים ו-5 שיאי עולם במשחי שליחות.
בבשוף זכתה ב-27 תוארי אליפות ארצות הברית בשחייה.
בבשוף שברה 39 שיאי ארצות הברית בשחייה, מתוכם 22 שיאים במשחי שליחות.
בשנת 1974 זכתה בבשוף בתואר ספורטאית השנה בארצות הברית.
בבשוף זכתה בתואר שחיינית השנה בארצות הברית בשנת 1976.
בשנת 1982 זכתה בבשוף להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי
הערות שוליים

↑  ISHOF - Shirley Babashoff (USA) - 1982 Honor Swimmer, web.archive.org, ‏2008-11-20
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2016008011  VIAF: 248145858277523022770   WorldCat (עם VIAF): 248145858277523022770
שמעון דטנר

| --- | --- |

 לידה:  2 בפברואר 1902 קרקוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  8 בדצמבר 1989 (בגיל 87) ורשה, רפובליקת פולין 
 מדינה:  פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בוורשה 
 מקום מגורים:  ביאליסטוק 
 השכלה:  האוניברסיטה היגלונית 
 מעסיק:  המכון ההיסטורי היהודי, Central Commission for the Investigation of German Crimes in Poland 
 בן או בת זוג:  Edwarda Orłowska 
 חתימה:   
 
שמעון דטנר (2 בפברואר 1902–1989) היה ניצול שואה והיסטוריון יהודי פולני.
קורות חיים

דטנר נולד בקרקוב שבפולין. לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה התגורר עם משפחתו בעיר ביאליסטוק, לימד כמורה לחינוך גופני בחטיבה היהודית בגימנסיה העברית בביאליסטוק, והיה בעל תואר ד"ר.
בפרוץ המלחמה

במהלך הכיבוש הגרמני על ביאליסטוק, שהתחיל ב-26 ביוני 1941, דטנר נכלא בגטו המקומי, יחד עם אשתו ושתי בנותיו, וגר איתן שם במשך שנתיים. ביוני 1943 הוא הצליח לברוח ליער שם הוא נלחם כפרטיזן. המשפחה שלו נשארה מאחור ונרצחה על ידי הגרמנים לפני שהספיק לחזור אליהם. דטנר היה חבר בארגון המחתרתי של "יודיטה" (יהודית נובוגרודסקי), ותפקד כראש חבורת לוחמים.
לדטנר היה קשה לשרוד לאחר הבריחה מהגטו, הוא סיפר שאת החורף של 1943/1944 דטנר שרד רק הודות למשפחות של חוות בכפר שסיפקו לו ולפרטיזנים החברים שלו אוכל ולפעמים מקלט. באוגוסט 1944 דטנר חזר לביאליסטוק, והתחיל לנסות ולשקם את הקהילה היהודית בעיר. בנובמבר 1944, דטנר הפך ליושב ראש הקהילה היהודית בביאליסטוק. בתור חבר באגודה להיסטוריה יהודית בקהילה, הוא השתתף באיסוף של חומרי מקור, הקלטות של עדויות וגם שלח עדויות של עצמו.
בתום המלחמה הוא שהה בישראל תקופה קצרה, ושב לפולין ושם התמנה לפרופסור באקדמיה הפולנית הלאומית. הוא נפטר ב-1989 ונקבר בבית הקברות היהודי בוורשה.
המשימה האישית שלו

דטנר הפך להיסטוריון של יהדות ביאליסטוק בזמן השואה כי האמין שמה שקרה לו ליהודים ברחבי העולם היה מקרה ייחודי וחד פעמי.
דטנר ידע שמתוך 50,000 יהודי ביאליסטוק רק בסביבות 100 שרדו את השואה. השורדים עדיין מצאו את עצמם במצב מסכן חיים, כשאלימות אנטישמית המשיכה גם אחרי השחרור. למרות התנאים הלא מאפשרים, הם לקחו על עצמם את המשימה המכבידה לכתוב ולפרסם מכתבים היסטוריים ומסמכים קשורים אל השואה, ודטנר לקח על עצמו כמשימה אישית לאסוף את כל המכתבים ההיסטוריים.
בתום המלחמה דטנר התמסר לחקר תקופת השואה וכתב מספר ספרים בנושא זה, בעיקר בפולנית וביידיש.
הערות שוליים

↑  רשימת לוחמים שמעון דטנר
↑  שמעון דטנר, הרפתקה
1 2  Stoll, Katrin, Transcending the divide between history and memory: Szymon Datner's practical Holocaust historiography in the early post-war period
↑  שרה בנדר, מול מוות אורב: יהודי ביאליסטוק במלחמת העולם השניה, 1997
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260275305171  PLWABN: 9810688532805606  BIBSYS: 99023062  CiNii: DA10954153  GND: 126004358  ISNI: 0000 0000 8279 6786  LCCN: no93038688  NKC: mzk2013773694  NLA: 35680779  NTA: 109798708  RERO: 02-A003156021  SNAC: w61k0341  SUDOC: 075090570  VIAF: 93089748   WorldCat (עם VIAF): 93089748
שופט פיפ"א

שופט פיפ"א הוא שופט ספורט שקיבל הרשאה מטעם הפדרציה הבין־לאומית לכדורגל לשפוט ברמה בין־לאומית ולענוד תג פיפ"א על דש חולצתו במהלך כל השנה אליה נרשם. מדי שנה מתפרסמת מטעם הפדרציה רשימת שופטי פיפ"א (אנ').
מועמדות

המדינות החברות בפיפ"א מוזמנות מדי שנה לבחור שופטים ושופטות בענפי הכדורגל, הקטרגל וכדורגל חופים. ועדת השופטים של כל מדינה בוחרת את השופטים שיהיו מועמדים לפיפ"א.
בסך הכל מחזיקה פיפ"א בחמש רשימות: שופטי כדורגל גברים ונשים, שופטי קטרגל גברים ונשים ורשימה אחת של שופטי כדורגל חופים. ברשימות הכדורגל המועמדים נבחנים לתפקידי שופטים או עוזרי שופטים, כשבמקביל, משחקי קטרגל וכדורגל חופים מנוהלים בדרך כלל על ידי שני שופטים במגרש, ללא עוזרי שופט.
תג פיפ"א

לאחר שעמדו בהצלחה במבחנים הפיזיים ונבחרו לרשימה, השופטים מקבלים תג מפיפ"א. התג מציין את הרשימה בה הם רשומים – שופט כדורגל, עוזר שופט כדורגל, שופט קטרגל או שופט כדורגל חופים. בזמן ניהול משחקים השופט צפוי לענוד את התג. חברות ברשימת הנשים רשאיות לנהל משחקים בין־לאומיים לגברים רק אם סיימו את מבחני הכושר לגברים.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

תגי פיפ"א מאז 2019
מגבלת גיל

שופט חייב להיות בן 25 לפחות ב-1 בינואר כדי להיות זכאי למועמדות לרשימת שופטי פיפ"א באותה שנה קלנדרית. עוזר שופט זכאי להגיש מועמדות מגיל 23 שנים.
בשנת 2016 בוטלו מגבלות הגיל המקסימליות לרשימה (38 להגשת מועמדות לראשונה ו-45 לשופט פעיל ברשימה). עם זאת, פיפ"א שמרה לעצמה את הזכות לדרוש משופטים מעל גיל 45 לעבור הערכות טכניות נוספות וכן בדיקות רפואיות ספציפיות ובדיקות כושר על בסיס כל מקרה לגופו.
סרקיס דמירג'יאן היה שופט פיפ"א למשך הזמן הארוך ביותר, והיה רשום ברשימת שופטי פיפ"א במשך 20 שנה ו-10 חודשים (ספטמבר 1962 – יולי 1983).
בישראל

בישראל היו וישנם מספר שופטי פיפ"א, ביניהם אברהם קליין, לילך אסולין, מאיר לוי ובנו שניר לוי, אוראל גרינפלד, אלי חכמון, אלון יפת, לירן ליאני, רועי ריינשרייבר, איתן שמואלביץ' ועוד.
הערות שוליים

↑  FIFA.com - Men's Referees List, web.archive.org, ‏2011-06-25
↑  FIFA.com - Women's Referees' List, web.archive.org, ‏2011-08-12
↑  FIFA.com - Men's Futsal Referees' List, web.archive.org, ‏2011-06-23
↑  FIFA.com - Women's Futsal Referees' List, web.archive.org, ‏2011-06-24
↑  FIFA.com - Beach Soccer Referees' List, web.archive.org, ‏2011-09-17
↑  World Cup referees outrun players - CNN, web.archive.org, ‏2012-08-19
↑  How to Train a World Cup Referee | Arts & Culture | Smithsonian Magazine, web.archive.org, ‏2013-09-27
↑  Rizzoli happy FIFA is raising ref age limit, ESPN.com, ‏2014-12-30 (באנגלית)
↑  Refereeing World: FIFA: No more age limits for international referees, Refereeing World
↑  Guinness world records 2014, [England] : Guinness World Records Limited, 2013, ISBN 978-1-908843-35-7
שדה התעופה ביר תמדה

שדה התעופה ביר תמדה או בח"א 7 (בערבית: مطار بير تمادا; תעתיק מדויק: מטאר ביר תמאדא) היה בסיס של חיל האוויר הישראלי בביר תמדה שבחצי האי סיני. הבסיס הופעל לאחר כיבוש סיני בידי צה"ל במלחמת ששת הימים.
הבסיס הוקם על ידי מצרים אחרי נסיגת ישראל מסיני בעקבות מבצע קדש, כבסיס חיל האוויר המצרי בביר תמדה.
צפונית מערבית לצומת ביר תמדה, באמצע שנות ה-60, הוּקם על ידי המצרים שדה התעופה ביר תמדה ובאזור היו פרוסים בסיסי שריון מצריים.
לאחר שנכבש שדה התעופה על ידי ישראל, ניתן לו השם "בסיס חיל האוויר 7" (בח"א 7) והוא שימש בעיקר את טייסות התובלה והמסוקים של חיל האוויר. השדה גם שימש לטייסות קרב כשדה אימוני פריסה או לקראת מבצעים מיוחדים בשטח מצרים.
מפקד בח"א 7 במהלך מלחמת יום הכיפורים היה סא"ל חיים בן ישראל.
כתוצאה מהסכם השלום בין ישראל למצרים משנת 1979, נסוגה ישראל מסיני במספר שלבים והבסיס חזר לריבונות מצרית בשלב השני. אולם לנוכח סעיף ג' ב"פרוטוקול בדבר נסיגה ישראלית וסידורי ביטחון" שבהסכם השלום, האוסר על הקמת בבסיסי אוויר צבאיים או שימוש בהם בשטח B, בו נמצא ביר תמדה, הבסיס נשאר נטוש.
הערות שוליים

1 2  Egypt - Air Force - History, באתר Scramble – Dutch Aviation Society
↑  השדה לא היה בשימוש משמעותי של חיל האוויר הישראלי – ”בסיס ביר תמדה לא שימש כבסיס מבצעי או לפריסות והוא נזנח מיד לאחר כיבושו. במקום חנו מפקדות של גדודי שריון או יחידות שהגיעו לאימונים במרחבי סיני.” – ראו "חיל האוויר בקרב - 70 שנות עליונות אווירית", דני שלום, באוויר - פרסומי תעופה וחלל, ינואר 2018, עמ' 693
↑  אלי דקל, ‏היכן היה מוצב הפיקוד המצרי?, מבט מל"מ 48, מרץ 2007, עמ' 18
↑  חיים בן ישראל, בלח״י, בצה״ל ואח״כ, הוצאת משרד הביטחון, 2003
↑  הסכם השלום בין ישראל למצרים (1979)
תקליטי 143

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  דייוויד פוסטר
 תקופת הפעילות:  1994–הווה (כ־30 שנה)
 חברת אם:  וורנר מיוזיק גרופ 
  
 www.143records.com
 
תקליטי 143 (באנגלית: 143 Records) היא חברת בת אמריקאית של תקליטי אטלנטיק, ובראשה המייסד והמפיק דייוויד פוסטר. החברה מוציאה תקליטי פולק ורוק.
המספרים 1-4-3 מבוססים על מספר האותיות במילים "I Love You".
אמנים ראשיים

מייקל בובלה
הקורס
ג'וש גרובן
רני אולסטיד
שירלי אן ג'קסון

| --- | --- |

 לידה:  5 באוגוסט 1946 (בת 78) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פיזיקה של חומר מעובה, חינוך 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1968)  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1973)  Park View School (Washington, DC)  Theodore Roosevelt High School 
 מנחה לדוקטורט:  James Edward Young 
 מוסדות:  AT&T  Nuclear Regulatory Commission  אוניברסיטת ראטגרס  המכון הפוליטכני רנסליר 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לנשים (1998)  פרס פורום ג'וזף א. ברטון (2019)  פרס וניבר בוש (2007)  היכל התהילה של נשים בטכנולוגיה (2000)  פרס לזכר ריצ'טמייר (2001)  המדליה הלאומית למדעים (2014)  פרס קאנדס (1982)  פרס פיליפ אבלסון של האגודה האמריקאית לקידום המדע (2011)  מדליית ארסטד (2021)  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית  עמית האקדמיה המלכותית להנדסה  עמיתה באגודה האמריקאית לקידום המדע 
 
שירלי אן ג'קסון (באנגלית: Shirley Ann Jackson; נולדה ב-5 באוגוסט 1946) היא פיזיקאית תאורטית אפרו-אמריקאית.
מחקרה העיקרי עסק בגורמים המשפיעים על תנועה של אלקטרונים דרך חומרים. ג'קסון הייתה חלוצה לאורך הקריירה שלה. היא האישה האפרו-אמריקאית הראשונה בעלת תואר דוקטור מ-MIT (המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס) והשנייה בארצות הברית שקיבלה תואר דוקטור בפיזיקה. הקריירה שלה כוללת תפקידים בכירים באקדמיה, בממשל, בתעשייה ובמחקר. ג'קסון ערכה מחקרים במספר מעבדות פיזיקה בארצות הברית ובאירופה, ביניהן פרמילב ומעבדות בל. היא כתבה והייתה שותפה לכתיבתם של למעלה מ-100 מאמרים מדעיים. בעקבות מחקריה ומאמריה, הטכנולוגיה התפתחה, התקדמה והתייעלה. בזכות כך, ניתן היה ליצור טרנזיסטורים, שבבים ומכשירים אלקטרונים נוספים, טובים יותר. ג'קסון זכתה בפרסים ותארים רבים והיא חברה בארגונים ומועצות מנהלים רבות.
ביוגרפיה

שירלי אן ג'קסון נולדה בוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית, לביאטריס קוסבי ולג'ורג' הייטר. הוריה העריכו מאוד חינוך ותמכו בג'קסון במהלך לימודיה. בבית ספרה "רוזוולט" השתתפה בתוכניות מואצות במתמטיקה ומדעים. אביה עורר את התעניינותה במדע בכך שעזר לה בפרויקטים המדעיים בבית ספרה. אימה הייתה מקריאה לה את הביוגרפיה של בנג'מין בניקר, מדען ומתמטיקאי אפרו-אמריקאי שעזר לבנות את וושינגטון הבירה.
בשנת 1964, סיימה את לימודיה בהצטיינות והחלה ללמוד ב-MIT. היא הייתה אחת מכ-20 סטודנטים אפרו-אמריקאים, האפרו-אמריקאית היחידה שלמדה פיזיקה תאורטית ואחת משתי נשים שלמדו לתואר ראשון.
בשנת 1968, קיבלה את התואר הראשון שלה בפיזיקה של מצב מוצק. אף על פי שג'קסון התקבלה להארוורד, בראון ואוניברסיטת שיקגו, בחרה להישאר ב-MIT לעבודת הדוקטורט שלה, בין היתר כדי לגייס סטודנטים אפרו-אמריקאים למכון.
בשנת 1973, הוענק לה תואר דוקטור בפיזיקה גרעינית על עבודתה בתאוריית חלקיקי היסוד שמחקרה נוהל על ידי ג'יימס יאנג, הפרופסור האפרו-אמריקאי הראשון שהשתתף במחלקה לפיזיקה של MIT. ג'קסון היא האישה האפרו-אמריקאית הראשונה בעלת תואר דוקטור מ-MIT והשנייה בארצות הברית עם תואר דוקטור בפיזיקה.
מתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, ג'קסון ערכה מחקרים במספר מעבדות פיזיקה בארצות הברית ובאירופה מתוכם מעבדת המאיץ הלאומית של פרמי ומעבדות בל.
ביוגרפיה > מעבדת המאיץ הלאומית של פרמי

תפקידה הראשון היה כשותפת מחקר בפרמילב (Fermilab), מעבדת המאיץ הלאומית של פרמי באילינוי, ארצות הברית. בפרמילב, ג'קסון עסקה בחקר בתחום פיזיקת החלקיקים. מחקרה התמקד בהאדרונים, חלקיקים תת-אטומיים המורכבים מקווארקים (חלקיקי יסוד הקטנים מאטומים).
בשנת 1974, הפכה למדענית אורחת של הארגון האירופאי למחקר גרעיני בשווייץ (CERN). מחקרה עסק בתאוריות של אינטראקציה חזקה בין חלקיקי יסוד (בעזרת הכוח החזק) היוצרים חלקיקים שאינם יציבים ולכן לא מופיעים במצבים רגילים בטבע. שנה לאחר מכן חזרה לפרמילב.
ביוגרפיה > מעבדות בל

בשנת 1976, ג'קסון הצטרפה למחלקה לפיזיקה תאורטית במעבדות בל (AT&T Bell Laboratories) ובחנה תכונות בסיסיות של חומרים שונים, בעיקר לשימוש בתעשיית המוליכים למחצה. באותה שנה, מונתה לפרופסור בפיזיקה באוניברסיטת ראטגרס (Rutgers University). היא הרצתה על פיזיקה במעבדת המאיץ הלאומית בסטנפורד (אנ') (SLAC National Accelerator Laboratory) והפכה למדענית אורחת במרכז אספן לפיזיקה (Aspen Center for Physics).
בשנת 1978, ג'קסון הפכה לחלק מהמחלקה לפיזיקה ופיזור אנרגיה נמוכה, ולאחר שנה, עברה למחלקת המחקר של מצב מוצק וחקר הפיזיקה הקוונטית. היא חקרה את הגורמים המשפיעים על התנועה של אלקטרונים דרך חומרים והתמקדה בחומרים מוליכים למחצה. במחקריה היא השתמשה בסרטי הליום נוזלי ובחנה את התכונות האופטיות והאלקטרוניות של מוליכים למחצה. היא כתבה והייתה שותפה לכתיבתם של למעלה מ-100 מאמרים מדעיים. בעקבות מחקריה ומאמריה, הטכנולוגיה התפתחה, התקדמה והתייעלה. בזכות כך, ניתן היה ליצור טרנזיסטורים, צ'יפים (מעגל משולב) ומכשירים אלקטרונים נוספים טובים יותר.
בין השנים 1991–1995 ג'קסון לימדה סטודנטים לתואר ראשון ושני בפקולטה של אוניברסיטת ראטגרס, הדריכה סטודנטים לתואר שלישי והמשיכה לייעץ למעבדות בל על תורת המוליכים למחצה. מחקרה בתקופה זו התמקד במאפיינים האלקטרוניים והאופטיים של מערכות דו־ממדיות.
מקורות רבים טוענים בטעות כי תוך כדי עבודתה במעבדות בל, ג'קסון ערכה מחקר מדעי בסיסי שאפשר לאחרים להמציא את הסיבים האופטיים את הטכנולוגיה שהביאה לפיתוח השיחה המזוהה והשיחה הממתינה. ג'קסון עצמה אינה טוענת כך.יתר על כן, המצאות אלו פותחו בין השנים 1954–1970 ובעקבותיהם ג'קסון הגיעה למעבדות בל ב-1976. כתוצאה מכך, לא הייתה חלק מיצירתן והמצאתן.
ביוגרפיה > המכון הפוליטכני רנסלאר

ב -1 ביולי 1999 ג'קסון הפכה לנשיאה ה-18 של המכון הפוליטכני רנסלאר והייתה האישה והאפרו-אמריקאית הראשונה שהחזיקה במעמד זה. מאז מינויה, ג'קסון הצליחה לגייס מעל מיליארד דולר בתרומות למטרות נדבנות. היא הובילה יוזמה אסטרטגית בשם תוכנית ראנסלר (The Rensselaer Plan) והתקדמות רבה נעשתה לקראת השגת מטרות התוכנית. היא ניהלה קמפיין גדול לשיפור ההון הפיננסי של המכון, והיא נהנית מתמיכה מתמשכת של מועצת הנאמנים.
מאז הגעתה למכון, ג'קסון היא אחת מהנשיאים בעלי השכר הגבוה ביותר.
פרסים ותוארי כבוד

ג'קסון קיבלה מלגות רבות כגון מלגת הקרן הלאומית למדע (National Science Foundation Traineeship) ומלגת קרן פורד למחקר מתקדם (Ford Foundation Advanced Study Fellowship).
היא זכתה ב-40 תוארי דוקטור לשם כבוד והישגיה במדע ובחינוך הוכרו במספר פרסים:
פרס CIBA-GEIGY למדענים שחורים.
בשנים 1976, 1981, פרס הנשים הצעירות המצטיינות של אמריקה (Outstanding Young Women of America).
1982, פרס קנדיס לטכנולוגיה (Candace Award for Technology).
בתחילת שנות ה-90, פרס תומאס אלווה אדיסון (Thomas Alva Edison Science Award) על "תרומה למדע ולטכנולוגיה".
1993, פרס "המדען" של ניו ג'רזי (Governor's award of Science).
2001, הפרס לזכר ריצ'טמיר (Richtmyer Memorial Award).
2007, פרס וונבר בוש (Vannevar Bush Award).
בשנת 1998, התווספה להיכל התהילה הנשי הלאומי על "תרומתה המשמעותית כמדענית מכובדת ועוזרת לחינוך, למדע ולמדיניות ציבורית" ושנתיים לאחר מכן, להיכל התהילה של הקרן הבינלאומית לטכנולוגיה לנשים.
חברויות ציבוריות

ג'קסון שימשה כנשיאה וחברה באגודות וארגונים רבים:
האגודה האמריקאית לקידום המדע (AAAS).
האקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים.
החברה האמריקאית לפיזיקה.
1978 - נבחרה לחברה במועצת הנאמנים של MIT.
1980 - הפכה לנשיאה בחברה הלאומית של פיזיקאים שחורים.
1985 - מונתה לחברה בוועדת ניו ג'רזי למדע וטכנולוגיה.
2004 - הפכה לנשיאה באגודה האמריקנית לקידום המדע.
2005 - הפכה ליו"ר מועצת המנהלים של AAAS.
2008 - מונתה לסגן יו"ר האוניברסיטה של המועצה האמריקאית לתחרותיות, קבוצה ללא כוונת רווח הממוקמת בוושינגטון.
2009 - מונתה לחלק ממועצת היועצים של המדע והטכנולוגיה של הנשיא, קבוצה של 20 חברים המייעצת למדיניות ציבורית.
2012 - מונתה לחברה בינלאומית של האקדמיה המלכותית להנדסה (FREng).
בנוסף לכך, היא חברה במועצות מנהלים של תאגידים רבים, ביניהם:
הבורסה לניירות ערך בניו יורק
IBM
פדקס
Marathon Oil
מדטרוניק
חיים אישיים

ג'קסון נשואה למוריס וושינגטון, פרופסור לפיזיקה במכון הפוליטכני של רנסלאר (Rensselaer Polytechnic Institute).
הערות שוליים

↑  The New York Times
↑  famous black inventors- מקור מטעה (ארכיון)
1 2  ביוגרפיה של הנשיאים במכון הפוליטכני רנסלאר
↑  צ'ארלס קואן קאו - מי המציא את הסיב האופטי?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
↑  נשיאים- המכון הפוליטכני רנסלאר
↑  פרס קנדיס
↑  פרס תומס אלווה אדיסון
↑  פרס בוש
↑  היכל התהילה לנשים
↑  מועצת היועצים של מדע וטכנולוגיה של הנשיא
↑  האקדמיה המלכותית להנדסה
↑  Physicist Of The African Diaspora
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007337445505171  PLWABN: 9810543574505606  GND: 126648924X  ISNI: 0000 0000 4206 5524  LCCN: no95039923  MGP: 108455  NLK: KAC201758417  VIAF: 70975951   WorldCat (עם VIAF): 70975951
תומאס תורדרסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1974 (בן 50 בערך) דנמרק קופנהגן, דנמרק
 מוקד פעילות:  ממלכת דנמרק 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  דנית, אנגלית 
 tomasthordarson.dk
 
תומאס תורדרסון (בדנית: Tomas Thordarson; נולד ב-1974) הוא זמר דני-איסלנדי. בשנת 2004 הוא זכה בתחרות הזמר הדנית Dansk Melodi Grand Prix עם השיר "Shame on You" ונשלח לייצג את דנמרק באירוויזיון 2004, בו סיים במקום ה-13 בחצי הגמר ולא העפיל לגמר.
קריירה מוזיקלית

תורדרסון התחיל את הקריירה המוזיקלית שלו בסמינר בלאגארד (אנ'). אחר כך הוא הצטרף ללהקת פאנק-נשמה כסולן. בשנת 2001 הוא השתתף בתוכנית "כוכב ללילה" של רשת DR.
בשנת 2004 הוא היה מועמד לפרס הלהט"ב של ארגון LGBT Danmark (אנ') בקטגוריית ההומוסקסואל של השנה.
חיים אישיים

תורדרסון הוא הומוסקסואל מוצהר.
הוא ובן זוגו נרשמו בשותפות רשומה בשנת 2003, והם מאמצים ילד מאז 2002.
הערות שוליים

1 2  "Tomas Thordarson | Biography | AllMusic". AllMusic. נבדק ב-2015-08-25.
↑  Gibson, Owen; Correspondent, Media. "Discord in Ireland over Eurovision failure". The Guardian. נבדק ב-2015-08-25.
↑  About the Author Staff Writers Twitter Facebook, Vision of tolerance, Star Observer, ‏20 באפריל 2008 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6167 4789  MusicBrainz: d56078db-8def-4471-9011-8fc2273c6d93
תקן ביקורת 200

תקן ביקורת 200 – מטרות ראשיות של רואה החשבון המבקר ועריכת ביקורת בהתאם לתקני ביקורת מקובלים בישראל הוא תקן ביקורת שפורסם על ידי לשכת רואי החשבון בישראל ועוסק במטרות הראשיות של רואה החשבון המבקר דוחות כספיים של חברה. בהתאם לכך, התקן כולל מספר הגדרות, הוראות והנחיות כלליות שנועדו להכווין את רואה החשבון המבקר בעת ביצוע פעילותו.
התקן פורסם בשנת 2018 כחלק מתהליך הקודיפיקציה שלשכת רואי החשבון ביצעה בתקני הביקורת ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2020.
התקן מבוסס ברובו על תקני ביקורת 110 ו-117 (שפורסמו בשנים 2014 ו-2016 בהתאמה) שעסקו באותו נושא. כמו כן, הוא מבוסס על תקן ביקורת בינלאומי ISA 200 של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון (IFAC) תוך התאמה לישראל.
קישורם חיצוניים

תקן ביקורת 200, באתר לשכת רואי החשבון
תקן ביקורת 110, באתר לשכת רואי החשבון
תקן ביקורת 117, באתר לשכת רואי החשבון
תקן ISA 200
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שפות סלאביות מזרחיות

מדינות שבהן מדוברות שפות סלאביות מערביות
  מדינות שבהן מדוברות שפות סלאביות מזרחיות (כ־190 מיליון דוברים)
  מדינות שבהן מדוברות שפות סלאביות דרומיות (כ־30 מיליון דוברים)
השפות הסלאביות המזרחיות
השפות הסלאביות המזרחיות היא הקבוצה הגדולה ביותר של שפות סלאביות מבחינת מספר הדוברים. השפות העיקריות בקבוצה הן רוסית, אוקראינית ובלארוסית. כמו כן נכללת בה גם הרוסינית, שנחשבת על ידי חלק מהבלשנים כניב של האוקראינית.
מספר הדוברים שפות אלו כשפה ראשונה הוא כ־190 מיליון. מפאת חשיבותה התרבותית, ההיסטורית והפוליטית של השפה הרוסית, יש עוד כ־113 מיליון דוברי רוסית כשפה שנייה.
| שפות סלאביות |
| --- | --- | --- |
| מזרחיות | רוסית • אוקראינית • בלארוסית • רוסינית |  |
| מערביות | פולנית • צ'כית • סלובקית • שפות סורביות: סורבית עילית, סורבית תחתית • קשובית • שלזית |  |
| דרומיות | בולגרית • מקדונית • סלאבית כנסייתית עתיקה • סלובנית • סרבו-קרואטית: בוסנית, סרבית, קרואטית, מונטנגרית |  |
שפות סלאביות מערביות

מפת תפוצה של השפות הסלאביות. למידע על שפה, לחצו עליה
השפות הסלאביות המערביות
השפות הסלאביות המערביות היא קבוצה של שפות סלאביות המדוברות במרכז אירופה.
ניתן לחלק את קבוצת השפות הסלאביות המערביות לשלוש קבוצות של שפות קרובות:
שפות לכיטיות – נקראות כך על שם "לך" (Lech), המייסד המיתולוגי של העם הפולני:
פולנית – השפה הלאומית של פולין.
קשובית – לשון המדוברת באזור גדאנסק, ונחשבת לניב של פולנית. משמשת כלשון החינוך במספר ערים באזור.
שלזית
צ'כית וסלובקית – שפות קרובות, שאף נחשבו לניבים של אותה שפה, בשל הקרבה התרבותית והמדינית בין העמים.
צ'כית – השפה הלאומית של צ'כיה.
לשון כנען – שפה יהודית מתה שהייתה מדוברת בעיקר בבוהמיה.
סלובקית – השפה הלאומית של סלובקיה.
שפות סורביות – מספר ניבים, המוכרים כשפות מיעוט בגרמניה:
סורבית עילית.
סורבית תחתית.
כל השפות הסלאביות המערביות נכתבות באלפבית לטיני.
שדה התעופה בולטימור (רוסיה)

בולטימור (ברוסית: Балтимор) הוא שמו של שדה תעופה צבאי בעיר וורונז' שברוסיה, הפעיל מאז שנות ה-30 של המאה ה-20, תחילה כבסיס טיסה של חיל האוויר הסובייטי ומאז 1991 כבסיס אווירי של יחידות חיל האוויר הרוסי.
היסטוריה

השדה ממוקם במרחק שבעה קילומטרים מדרום מערב לעיר וורונז'. והוא מאכלס את גדוד האוויר 47 (יחידה 45117) ואת חטיבת האוויר 105 של הארמייה השישית של המחוז הצבאי המערבי (שחמושה במטוסי Su-24M‏, Su-24MR ו-Su-34). בשנת 2010 עברה לכאן יחידה 7000.
בשנת 2013 הבסיס עבר שיפוץ והוארך מסלול ההמראה. בתקופה זו הועברו כל המטוסים לשדה התעופה בבוטורלינובקה באופן זמני.
ב-9 בנובמבר 2020 היה הבסיס מוקד לתקרית יוצאת דופן במהלכה חייל בן 20 ירה למוות בארבעה חיילים, כולל מפקדו במהלך סכסוך שפרץ ביניהם.
המועצה להגנה על משאבים לאומיים הכניסה את שדה התעופה לרשימת הבסיסים הכוללים מפציצים גרעיניים, ברם אין מקורות רוסיים לכך.
גלריה

מערכת אלקטרונית לניטור שידורי רדיו במתחם הבסיס
מסלול ההמראה בשדה
הערות שוליים

↑  http://www.warfare.ru/?linkid=2238&catid=239, 2012
↑  Главком ВВС РФ Александр Зелин намерен «разобраться» с воронежскими строителями времен Леонида Брежнева
↑  מפה ישנה של בסיס בולטימור
↑  תצלומים מהשדה
↑  http://www.ww2.dk/new/air%20force/division/adib/105adib.htm
↑  Воронежский Балтимор в Бутурлиновку!
↑  Видео от аэродрома Балтимор в Воронеже, где солдат напал на военнослужащих // סרטון מתוך שדה התעופה בולטימור בוורונז', היכן שחייל התנפל של אנשי שירות
↑  Нервным срывом объяснили стрельбу на воронежском аэродроме Балтимор
↑
ערך זה הוא קצרמרבנושא שדות תעופה ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.