stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון ניומן
קריירת המוזיקה > 2013-2012: תחילת דרכו ופריצת הדרך

במאי 2012 ג'ון ניומן נכנס לתודעת העולם בשיתוף עם Rudimental עם השיר "Feel the love". חודש לאחר מכן השיר זכה להתמקם במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. השיר גם היה בין חמשת השירים המובילים באותה תקופה בניו זילנד, בלגיה ואוסטרליה. השיר היה להצלחה באוסטרליה וזכה לתקליט פלטינה כפול על ידי איגוד תעשיית המוזיקה האוסטרלי. גל ההצלחה באוסטרליה לא פסק רק בכך. השיר זוהה בהמשך עם משחק הווידאו המפורסם "Need for Speed: Most Wanted", ובהמשך גם התנגן בשיווק המכירות של החברה האוסטרלית "Foxtel Australia". הדי- ג'יי פאולי די התחיל את דרכו בתוכנית ריאליטי ששודרה בערוץ MTV האמריקאי. בהמשך הקים פאולי די את הפרויקט הלטיני אמריקאי בתכונית ריאליטי נוספת שגם כן שודרה בערוץ MTV. השיר "Feel the love" הושמע בפרומו לתוכנית וגם פה עשה קידום ושיווק התוכנית לקראת שידורה.
הסינגל הבא שהוציא, גם כן בשיתוף עם rudimental בשיר "Not Giving In". השיר הגיע הפעם למקום ה-14 במצעד הבריטי, והיה בין 20 השירים המובילים במצעדים באוסטרליה ובניו- זילנד. ביום אוסטרליה הלאומי, בשנת 2013, הגיע למקום ה-16 בין מאה השירים הטובים ביותר לאותה שנה במוזיקה בעולם. השיר הושמע במספר סדרות אמריקאיות, ביניהן הסדרה המצליחה "Teen wolf".
קריירת המוזיקה > 2013-הווה: Tribute

השיר "Love Me Again" שוחרר כסינגל ביוני 2013 כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה של ג'ון ניומן. השיר הגיע לשיא במקום הראשון במצעד הסינגלים בבריטניה והיה ללהיט במספר מדינות ביניהן אוסטרליה, אוסטריה, בלגיה, דנמרק, גרמניה, ניו זילנד ועוד. השיר היה לפסקול במשחק הווידאו הפופולרי "FIFA 14". השיר התפתח לרמיקס וקיבל בעקבות כך השמעות רבות יותר בערוצי המוזיקה ובתחנות הרדיו המובילות בעולם. בתחילת אוקטובר שחרר ניומן את השיר "Cheating" והיה לסינגל השני ששוחרר מתוך האלבום שייצא. השיר זינק למקום התשיעי במצעד הסינגלים בבריטניה והושמע רבות במדינות בלגיה ואירלנד. בסוף אותה שנה, 14 באוקטובר 2013, יצא אלבום הבכורה של ג'ון ניומן "מחווה", "Tribute", בבריטניה בהוצאת יוניברסל ואיסלנד- חברות ענק בתעשייה המוזיקה. בדצמבר 2013 ניומן שחרר את הסינגל השלישי שנקרא "Losing Sleep".
ב-21 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "Call Your Name" עם אלסו.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2013: Tribute
2015: Revolve
ג'ון דייוויס (שחיין)

ג'ון גריפית' דייוויס (באנגלית: John Griffith Davies;‏ 17 במאי 1929 – 24 במרץ 2020) היה שחיין אוסטרלי, אלוף אולימפי ושיאן עולם. נוסף לכך, היה עורך דין ושופט בארצות הברית.
דייוויס התפרסם לאחר שמונה לשופט על ידי נשיא ארצות הברית רונלד רייגן בשנת 1986. הוא ניהל את המשפט המתוקשר של רודני קינג שהותקף והוכה על ידי שוטרים מלוס אנג'לס רק בשל היותו אפרו-אמריקאי.
ביוגרפיה

דייוויס נולד בווילובי, פרבר של סידני שבניו סאות' ויילס. אביו היה רואה חשבון ואמו אחות. אביו גויס לחיל האוויר המלכותי האוסטרלי במלחמת העולם השנייה והיה שבוי מלחמה כ-3 שנים בכלא היפני.
באליפות אוסטרליה בשחייה שנערכה בשנת 1947 זכה דייוויס במדליית זהב במשחה ל-220 יארד חזה ובשנת 1948 הגן על תוארו.
באולימפיאדת לונדון (1948) סיים דייוויס במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:43.7 דקות, אחרי שלושת המנצחים מארצות הברית. אף על פי שהזמן שנמדד לו היה טוב מזה של בוב סול (2:43.9 דקות) שופטי המיקום העניקו את מדליית הארד לסול. שבעת השחיינים הראשונים מתוך שמונה שחייני הגמר שחו את סגנון החזה המשופר, ידיים פרפר מחוץ למים ורגליים בסגנון חזה.
לאחר המשחקים האולימפיים החל דייוויס ללמוד מדע המדינה באוניברסיטת מישיגן שבאן ארבור והתאמן בהדרכתו של מאט מן, מאמן נבחרת הגברים של ארצות הברית בשחייה לאולימפיאדת הלסינקי שחניכיו זכו ב-4 מדליות זהב, 2 מדליות כסף ומדליית ארד אחת. מאחר שבאותה העת ספורטאים לא קיבלו מלגות לימודים, הוא נאלץ לעבוד בשטיפת כלים ובמרכז הבינלאומי לסטודנטים.
באליפות המכללות בשחייה (NCAA) שנערכה בשנת 1948 זכה דייוויס במדליית כסף במשחה ל-200 יארד חזה. בשנת 1951 הוא זכה במדליית זהב באליפות ארצות הברית בשחייה במשחה ל-200 מטר חזה. בשנת 1952 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 יארד חזה באליפות ארצות הברית בשחייה (בריכה של 25 יארד). בעקבות הישגיו, הוועד האולימפי האוסטרלי פטר אותו מלהשתתף במבחנים האוסטרלים לאולימפיאדה וצרף אותו למשלחת האולימפית.
ביוגרפיה > שיאן עולם ואלוף אולימפי

אל אולימפיאדת הלסינקי (1952) הגיע דייוויס כשיאן עולם במשחה ל-200 יארד חזה, שיא שקבע בתחילת השנה. במשחקים עצמם, הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אולימפי חדש של 2:34.4 דקות, לפני בואן סטספורת' מארצות הברית (2:34.7 דקות) ושיאן העולם היהודי הרברט קליין מגרמניה (2:35.9 דקות).
ביוגרפיה > קריירת משפטים

לאחר המשחקים, פרש דייוויס משחייה תחרותית וחזר לאוניברסיטת מישיגן להמשך לימודיו. הוא למד משפטים במשך שנתיים ושנה נוספת באוניברסיטת סידני. אחר כך עבר לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) ושם סיים את לימודיו בשנת 1959. הוא התחתן והתגורר בפסדינה, קליפורניה.
בשנים 1960–1971 היה דייוויס שותף במשרד עורכי דין ומשנת 1972 עבד כשותף במשרד בכיר וייצג את חברות אולפני הקולנוע והבידור הגדולים.
ב-22 באפריל 1986 מונה דייוויס על ידי נשיא ארצות הברית רונלד רייגן לתפקיד שופט במחוז המרכזי של קליפורניה. מינויו אושר על ידי הסנאט ב-6 ביוני אותה שנה.
דייוויס ניהל את המשפט המתוקשר, של ארבעת השוטרים שהואשמו על ידי התביעה באכזריות ובהתעללות ברודני קינג רק בשל היותו אפרו-אמריקאי. לאחר שחבר המושבעים זיכה את הנאשמים מכל סעיפי האישום, פרצו מהומות בלוס אנג'לס, שנמשכו במשך 6 ימים.
ב-18 ביולי 1998 פרש דייוויס לגמלאות.
נפטר ב-24 במרץ 2020.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה
הערות שוליים

↑  John G. Davies, 90, Retired Judge Of U.S. District Court, Dies, Metropolitan News-Enterprise, ‏25 במרץ 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1207088110  LCCN: no2011074017  VIAF: 170932885   WorldCat (עם VIAF): 170932885
ג'ינו סווריני

| --- | --- |

 לידה:  7 באפריל 1883 קורטונה, ממלכת איטליה 
 פטירה:  26 בפברואר 1966 (בגיל 82) פריז, צרפת 
 לאום:  איטלקים 
 תקופת הפעילות:  1899–1966 (כ־67 שנים) 
 זרם באמנות:  פוטוריזם, דה סטייל 
 הושפע על ידי:  ז'ורז' סרה 
 בן או בת זוג:  ז'אן פורט (אוגוסט 1913–?) 
 צאצאים:  ג'ינה סווריני, רומנה סווריני 
 חתימה:   
 
ג'ינו סווריני (באיטלקית: Gino Severini; 7 באפריל 1883 –  26 בפברואר 1966) היה צייר איטלקי, מראשי תנועת הפוטוריזם.
ביוגרפיה

ג'ינו סווריני נולד בקורטונה שבטוסקנה, איטליה ולמד ב-"Scuola Tecnica" בעיר. בשנת 1899 עבר סווריני לעיר רומא, שם השתתף בשיעורי אמנות שהתקיימו ב"וילה מדיצ'י" (Villa Medici). בשנת 1901 פגש באומברטו בוצ'וני, שהגיע לעיר באותה עת. בוצ'וני הכיר לסווריני את ג'אקומו באלה, אשר הדריך אותו בסגנון ה"דוויזיוניזם" (Divisionism).
בשנת 1906 השתקע סווריני בפריז, שם התוודע אל פול סיניאק ואל טכניקת הציור האימפרסיוניסטית ולטכניקות הפוסט אימפרסיוניסטיות. בשנת 1910 היה סווריני שותף לייסוד התנועה הפוטוריסטית באיטליה ואף הציג, בשנת 1911, לחברי הקבוצה את סגנון ה"קוביזם", אותו אימצו חברי התנועה וארגן את התערוכה השנייה של הקבוצה בפברואר 1912 בפריז.
החל משנות העשרים של המאה ה-20 החל נוטש את האמנות המופשטת ואת אוונגרד האמנותי והתמקד ביצירה עבודות פיגורטיביות בהתאם ליחס הזהב. בשנת 1921 פרסם ספר בשם "Du Cubisme au Classicisme". בשנותיו המאוחרות עסק גם בציורי קיר וביצירת פסיפסים.
סווריני נפטר בשנת 1966 בפריז ונקבר בעיירה בה נולד.
ברנט היידן

ברנט מת'יו היידן (באנגלית: Brent Matthew Hayden, נולד ב-21 באוקטובר 1983) הוא שחיין קנדי. הוא בעל מדליית ארד אולימפית (לונדון 2012) ואלוף עולם (מלבורן 2007) במשחה ל-100 מטר חופשי.
ביוגרפיה

היידן נולד במישן, קולומביה הבריטית.
ביוגרפיה > 2004

אתונה הייתה המקום שבו היידן ערך את הופעתו הראשונה במשחקים האולימפיים, כאשר היה חלק מנבחרת השחייה הקנדית לאולימפיאדת אתונה (2004). היידן אמור היה להשתתף בחמישה משחים, אך השתתף בפועל רק בארבעה. היידן לא הופיע למשחה החזק שלו 100 מטר חופשי, כיוון שזוהה בשוגג כמפגין, והוכה באלות על ידי היחידה המשטרתית היוונית לפיזור הפגנות, מה שפגע ביכולתו להשתתף. הישיגו הטוב ביותר באולימפיאדה זו היה במשחה 4X200 חופשי, שבו סיים חמישי (7:13:33 דקות).
ביוגרפיה > 2005

באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 זכה היידן ב-2 מדליות. מדליית כסף במשחה ל-4X100 חופשי בזמן של 3:16:44 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא תחרות חדש (3:13:77 דקות) ולפני אוסטרליה (3:17:56 דקות), ומדליית כסף במשחה ל-4X200 חופשי בזמן של 7:09:73 דקות, אחרי ארצות הברית (7:06:58 דקות) ולפני אוסטרליה (7:10:59 דקות).
ביוגרפיה > 2007, אלוף עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכה היידן ב-2 מדליות. מדליית זהב במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בזמן של 48:43 שניות, ביחד עם פיליפו מאניני מאיטליה שקבע את אותו הזמן, ולפני איימון סאליבן מאוסטרליה (48:47 שניות), ומדליית ארד במשחה ל-4X200 חופשי בזמן של 7:10:70 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש (7:03:24 דקות) ואחרי אוסטרליה (7:10:05 דקות).
ביוגרפיה > 2008

היידן חווה אכזבה באולימפיאדת בייג'ינג (2008) כאשר סיים ללא מדליה. היידן היה חלק מקבוצת השליחים הקנדית שסיימה במקום ה-6 במשחה ל-4X100 חופשי (3:12:26 דקות), ובמקום החמישי במשחה ל-4X200 חופשי (7:05:77 דקות). למרות שעלה מהמקום השלישי לחצי הגמר במשחה ל-200 חופשי, ואף הקדים את מייקל פלפס, ויתר על השתתפות בחצי הגמר, כדי להתמקד במשחה ל-4X100 חופשי שהתקיים באותו היום. במשחה ל-100 מטר חופשי, היידן לא הצליח להעפיל לגמר, כאשר קבע בחצי הגמר זמן של 48:20 שניות, הרחוק משיאו האישי, שקבע רק יומיים קודם לכן כשזינק ראשון במשחה השליחים 4X100 חופשי וקבע תוצאה של 47:56 שניות. התוצאה שקבע בחצי הגמר מיקמה אותו רק במקום האחד עשר.
ביוגרפיה > 2009

באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא בשנת 2009, נכשל היידן בניסיונו להגן על תוארו במשחה ל-100 חופשי, כאשר הוא מסיים במקום הרביעי בזמן של 47:27 שניות, רחוק רק 2 מאיות מזכייה במדליה. היידן היה השחיין היחיד בגמר ה-100 מטר חופשי, שלבש את חליפת הלייזר רייסר של ספידו, שנחשבה באותה עת למיושנת, בעוד ששאר מתחריו לבשו חליפות חדישות יותר שמסייעות לשחיינים לשחות מהר יותר המיוצרות מהחומר הסינתטי פוליאוריתן.
ביוגרפיה > 2011, סגן אלוף עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכה היידן במדליה אחת, מדליית כסף במשחה ל-100 חופשי בזמן של 47:95 שניות, אחרי ג'יימס מגנוסן מאוסטרליה (47:63 שניות), ולפני וילאם מיינר מצרפת (48:00 שניות).
ביוגרפיה > 2012, מדליית ארד אולימפית

לאחר האכזבות בשתי האולימפיאדות הקודמות, בהן לא העפיל לגמר ה-100 מטר חופשי, המשחה החזק שלו, היידן הצליח לעשות זאת באולימפיאדת לונדון (2012), ובגמר הצליח לזכות במדליית הארד בזמן של 47:80 שניות, אחרי נתן אדריאן מארצות הברית (47:52 שניות) וג'יימס מגנוסן מאוסטרליה (47:53 שניות). לאחר שהצליח לזכות לבסוף במדליה האולימפית המיוחלת אמר היידן: "יש כל כך הרבה פעמים שאתה יכול לחלום על משהו אבל במיליון מתוך מיליון ואחת פעמים החלום לא יתגשם. החלום הזה (זכייה במדליה אולימפית) הוא אחד החלומות שהתמזל מזלי והוא התגשם".
חייו האישיים

היידן מחזיק בחגורה שחורה בקראטה. כינויו של היידן הוא "סופ" (באנגלית: soup) בעקבות קעקוע הסופרמן שעל חזהו. להיידן גם קעקוע הכתוב בסינית על ידו הימנית שאומר "חברים הכי טובים לנצח". היידן עשה את הקעקוע עם חבר קרוב, שעבר מאוחר יותר תאונת אופנוע קטלנית וניצל.
בניין יצרן אנרגיה

בניין יצרן אנרגיה בפרייבורג-וובאן בגרמניה
אב-טיפוס בגרמניה
שני פרויקטים של PlusEnergy בפרייבורג .
בניין יצרן אנרגיה (באנגלית: Energy-plus house, מכונה גם: בית אנרגיה פלוס, בית יעיל פלוס) הוא מונח המשמש לתיאור מבנה שמייצר יותר אנרגיה מזו שהוא צורך. זאת בשונה מבניין מאופס אנרגיה, בו כמות האנרגיה המיוצרת שווה לכמות האנרגיה הנצרכת. הבניין מכיל אמצעים לייצור חשמל ממקורות אנרגיה מתחדשים, אשר כמות החשמל המיוצרת בו גדולה מכמות החשמל המסופקת לו על ידי מקורות חשמל חיצוניים במשך שנה. תכונה זו מושגת באמצעות שימוש בטכנולוגיות להפקת חשמל במתקנים קטנים (microgeneration) וטכניקות להפחתת צריכת האנרגיה, כגון: תכנון בניינים סולריים פסיביים, בידוד ובחירת מיקום הדורש השקעה אנרגטית נמוכה בחימום, קירור, ותאורה. צמצום הנוחות המודרנית יכול לתרום גם הוא לחיסכון באנרגיה, עם זאת, מבחינת המתגוררים והמתארחים בבניינים אלו, כמעט ואי אפשר להבחין בהבדל בינם לבין בניין שאינו יצרן אנרגיה, וההבדל העיקרי הוא ריבוי של מכשירים חסכוניים באנרגיה ברחבי הבית.
המונח נטבע לראשונה בשנת 1994 על ידי רולף דיש (Rolf Disch) בעת שבנה את בית מגוריו הפרטי, ה-Heliotrope כבניין יצרן האנרגיה הראשון בעולם. לאחר מכן, הוסיף דיש לשכלל את התפיסה בפרויקטים נוספים שנבנו על ידי חברת רולף דיש אדריכלות סולארית (Rolf Disch Solar Architecture), במטרה לקדם אימוץ רחב יותר של מבנים יצרני אנרגיה לשימושי מגורים, מסחר וקמעונות. חברת Disch גורסת כי Energy Plus היא יותר מסתם שיטה לייצור דיור ידידותי לסביבה, אלא גם מושג אקולוגי ואדריכלי משולב. ככאלה, Energy Plus נועדה להיות עדיפה על עיצובים בעלי צריכת אנרגיה מופחתת, או מאופסי אנרגיה כמו אלה של בניין פאסיבי.
גישה טכנית

גישת Energy Plus עושה שימוש במגוון טכניקות לייצור בניין המייצר יותר אנרגיה ממה שהוא צורך. דוגמה טיפוסית היא לכידת חום במהלך היום, על מנת להפחית את הצורך לייצר חום לאורך הלילה. הלכידה מושגת באמצעות אזורי חלון גדולים הפונים לצפון ולדרום, כדי לאפשר לאור השמש לחדור למבנה. דבר זה מפחית את הצורך בשימוש באנרגיית תאורה. חלונות בעלי שלוש שכבות (ערך U = 0.7) לוכדים את החום בפנים. תוספת של בידוד כבד פירושה שהמבנה עדיין חם בערב ולכן זקוק לחימום מופחת. במבנה Energy Plus המכונה ספינת השמש, ששטחו 5,600 מטרים רבועים ומשלב שימושים של מסחר ומגורים, השתמשו בטכניקות כמו חומרים של שינוי פאזות בקירות ובידוד ואקום. כך מתאפשרת זמינות מרבית של שטח הרצפה מבלי לפגוע בבידוד יעיל.
היבטים חברתיים וקהילתיים

חלק חשוב בגישת ה- Energy Plus, המבדילה אותה מתפיסות דומות, הוא שהבעלים או השוכר של בניין Energy Plus אמור להיות מסוגל לחיות ולעבוד בו בנוחות, מבלי לוותר על אורח החיים או על רמת החיים הרגילה. לדוגמה, לוחות סולריים מעוצבים באופן אסתטי, כך שישתלבו בחזית המבנה. זה משקף את הדגש של Energy Plus על תכנון ושילוב קהילתי, כאשר היבטים של תחבורה, ניהול מים ותקשורת נחשבים גם הם כחלק מהתכנון. עיצוב Energy Plus אף מדגיש את החשיבות של פיתוח בר-קיימא בקהילות בכלל. קהילה חסכונית באנרגיה נתפסת כמייצרת הזדהות חיובית וגאווה קהילתית. רולף דיש אומר שהוא מושך אוכלוסייה איכותית, מיזמים חדשניים ומקומות עבודה יצירתיים באמצעות העיצובים שלו וטכניקות תכנון עירוניות מקיימות, כמו ניהול תנועה הכולל מסלולי הליכה רחבים, מסלולי אופניים וקישורים לתחבורה ציבורית הם כולם חלק מאידיאל Energy Plus. כך, למשל, הדיירים והבעלים משלבים אופניים ורכב שיתופי, ובשכונה יש אזור רחב נטול מכוניות.
פרויקטים יצרני אנרגיה לדוגמה - פרייבורג, גרמניה > ההליוטרופה (Heliotrope)

המעצב של ההליוטרופה (Heliotrope), שנבנה בשנת 1994 כמגורים הפרטיים והפרויקט המיוחד של רולף דיש בפרייבורג, טוען כי הוא הבניין הראשון בעולם שייצר יותר אנרגיה מזו שהוא משתמש בה, בהסתמך על אנרגיה מתחדשת לחלוטין וחופשית מפליטות ו-CO2 נייטרלי. המבנה מסתובב כדי לעקוב אחר השמש, דבר המאפשר לו להשתמש בכמות גדולה של אור שמש וחום טבעי במהלך היום. בבניין משולבות טכנולוגיות שונות לייצור אנרגיה, כולל לוח מעקב פוטו-וולטאי סולארי כפול צירים בגודל 56 מטרים מרובעים, מחליף חום גיאותרמי, יחידת חום וכוח משולבים (CHP) ומעקה מרפסת סולארית-תרמית, כדי לספק חום ומים חמים. אלה בשילוב כמויות הבידוד הגדולות מאפשרות להליוטרופה לייצר פי ארבעה עד שישה מצריכת האנרגיה שלה (תלוי בעונת השנה). הבניין מצויד גם במערכת לניקוי מים אפורים וקומפוסטציה מובנית של פסולת.
לאחר הצלחת ההליוטרופ בפרייבורג, Hansgrohe התקשרה עם רולף דיש אדריכלות סולארית לתכנון ובניית הליוטרופ נוסף שישמש כמרכז מבקרים ואולם תצוגה באופנבורג, גרמניה. בניין ההליוטרופ השלישי נבנה בהילפטולטשטיין שבבוואריה כדי לשמש כמעבדת שיניים טכנית.
פרויקטים יצרני אנרגיה לדוגמה - פרייבורג, גרמניה > השכונה הסולארית (Solar Settlement)

עם הצלחתו של ההליוטרופ, יישמה חברת רולף דיש אדריכלות סולארית את תפיסת ה- Energy Plus שלה בבנייה רווייה על ידי פיתוח קהילתי של 50 בנייני Energy Plus. הפרויקט, שנקרא השכונה הסולארית (Solar Settlement), נבנה בין השנים 2000–2005 ברובע וובן בפרייבורג, ומהווה דוגמה לחזונו של דיש '"ציווי סביבתי בסיסי" (“fundamental environmental imperative”). נכון לשנת 2011, הבניינים מאוכלסים יותר מ -8 שנים בתפוסה מלאה וכל אחד מהם ייצר יותר מ -5,000 אירו (5,600 דולר) של עודפי אנרגיה בשנה, מהם נהנו בעלי הבתים. הפרויקט זכה בשנת 2002 בפרס 'בניין השנה' ובפרס שילוב אנרגיה סולארית במגורים, ובשנת 2006 בפרס 'קהילת הדיור היפה ביותר בגרמניה'.
בעיצוב פנים של הבניינים נעשה שימוש בעץ מהיער השחור ובתאורה טבעית שמספקת חללים מוארים בשמחה וזרימה טבעית מחדר לחדר. הדיירים ב-Solar Settlement טוענים כי לא התפשרו ברמת החיים שלהם, וכי הם נהנים מבחינה סביבתית וכלכלית.
פרויקטים יצרני אנרגיה לדוגמה - פרייבורג, גרמניה > ספינת השמש (Sun Ship)

ספינת השמש (Sun Ship), הממוקמת בסמוך לשכונה הסולארית שילרברג (אנ') בפרייבורג, משתרעת על פני שטח של 5,600 מטרים רבועים וכוללת שימושים של מסחר, משרדים ומגורים. ספינת השמש כוללת סופרמרקט, חנות נוחות ובית קפה בקומה הראשונה, משרדים וחללי עבודה בקומה השנייה ובקומה הרביעית, ותשעה פנטהאוזים על הגג. ההיבטים הבולטים במבנה הם קירותיו המבודדים בוואקום, אוורור עם התאוששות חום של 95%, חלונות משולשים וחזית של פאנלים סולריים.
כבניין המשרדים יצרן האנרגיה הראשון בעולם, ספינת השמש מציג לא רק יעילות אנרגטית גבוהה, אלא גם סביבת עבודה נעימה. המשרדים מוקפים בחלונות שמחדירים אור שמש טבעי מצפון ומדרום, ועל ידי כך מצמצמים את השימוש באור מלאכותי, שצורך אנרגיה. בנוסף למשרדים ולשטחי המסחר, שני חדרי ישיבות מספקים מקום להרצאות, לפגישות ומשמשים גם כאולם תצוגה.
בניין יצרן אנרגיה בישראל > הווילה בארסוף

בשנת 2018 תוכננה בארסוף וילה על ידי האדריכל יוסי קורי שמייצרת יותר חשמל משהיא צורכת. הווילה בשטח 250 מ"ר משתרעת על מגרש של 700 מ"ר וכוללת ארבעה חדרי שינה, סלון, מטבח ופטיו. על הבית הולבשה מעטפת קירות בצורת V שממתנת את חדירת השמש, ובנוסף מאפשרת להלביש עליה את המערכת הסולארית. לדברי האדריכל, הבית כולל 60 חומרים אקולוגיים המתחלקים לחומרים מקומיים, ממוחזרים ומתחדשים. על גגות המבנה יש 90 מ"ר של תאים פוטו-וולטאים.
בניין יצרן אנרגיה בישראל > פרסים

פרס הקיימות הגרמני לשנת 2008.
פרס וופרטל לאנרגיה וסביבה לשנת 2005.
פרס אנרגיה עולמית לשנת 2003.
פרס השמש האירופי לשנת 2002.
פרס האדריכלות הפוטו-וולטאית 2001 באדן-וירטמברג.
ראו גם

דלקים מאובנים
בניין ירוק
Bloom Energy Server
הערות שוליים

↑   נעמה ריבה, הווילה החדשה בארסוף מייצרת יותר חשמל משהיא צורכת, באתר הארץ, 9 ביולי 2018
ג'יי רוק

| --- | --- |

 לידה:  31 במרץ 1985 (בן 39) וואטס, ארצות הברית 
 שם במה:  Jay Rock 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 מקום לימודים:  תיכון לוק 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, גנגסטא ראפ, היפ הופ של החוף המערבי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  האחים וורנר רקורדס 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וני ריד מקינזי ג'וניור (באנגלית: Johnny Reed McKinzie Jr.; נולד ב-31 במרץ 1985), הידוע יותר בשם הבמה שלו ג'יי רוק, הוא ראפר ופזמונאי אמריקאי מוואטס, קליפורניה.
קריירה

בשנת 2005 חתם רוק בחברת התקליטים העצמאית טופ דואוג אנטרטיינמנט. בשנת 2007, לצד טופ דואוג, רוק חתם על חוזה הקלטות עם האחים וורנר רקורדס ומאוחר יותר עם אסיילום רקורדס, אך בסופו של דבר עזב את החברה זמן קצר לאחר מכן. לאחר מכן, חתם בלייבל Strange Music של טק ניין בעסקת תקליטים משותפת.
מאז 2006, הוציא רוק מספר מיקסטייפים וב-2008 התפרסם לראשונה בזכות סינגל הבכורה שלו, "All My Life (In the Ghetto)", בהשתתפות ליל ויין וויל.איי.אם. בשנת 2011 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Follow Me Home. האלבום זכה לשבחים ולהצלחה במצעדי הבילבורד, תוך שהגיע בשיאו למקום העשירי במצעד אלבומי הראפ.
בספטמבר 2015 הוציא את אלבומו השני, 90059, שהגיע למקום ה-16 במצעד הבילבורד 200 וזכה לשבחים.
ב-12 בינואר 2018, ג'יי רוק הוציא את הסינגל "King's Dead", יחד עם קנדריק לאמאר, פיוצ'ר וג'יימס בלייק, המשמש כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השלישי שלו ומפסקול הסרט הפנתר השחור. השיר הפך לשירו הראשון של ג'יי רוק שהגיע למצעד הבילבורד הוט 100, תוך שהגיע בשיאו למקום ה-21. ביוני 2018, הוציא את אלבומו השלישי, Redemption. ב-2019, בטקס פרסי גראמי ה-61, זכה השיר "King's Dead" בפרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2011: Follow Me Home
2015: 90059
2018: Redemption
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2006: Watts Finest Vol. I
2006: Watts Finest Vol. II: The Nickerson Files
2007: Watts Finest Vol. III: The Watts Riots
2007: No Sleep 'Til NYC (עם קיי-דוט)
2008: Do It Nigga Squad Vol. 1 (עם טופ דואוג אנטרטיינמנט)
2008: Coming Soon to a Hood Near You
2009: Coming Soon 2 a Hood Near You
2009: Gudda Muzik
2010: From Hood Tales to the Cover of XXL
2010: Black Friday
הערות שוליים

↑  Shaheem Reid, Jay Rock Goes From 'Hood 'Hardhead' To 'Hottest Breakthrough MCs Of 2010' Candidate, MTV News (באנגלית)
↑  HipHopMoneyMagazine.com is for sale, HugeDomains (באנגלית)
↑  Hottest Breakthrough MCs: Jay Rock | News Video. MTV (2010-06-24). Retrieved on 2011-05-03.
↑  Jacobs, Allen (2011-08-03). "Hip Hop Album Sales: The Week Ending 7/31/2011 | Get The Latest Hip Hop News, Rap News & Hip Hop Album Sales". HipHop DX. אורכב מ-המקור ב-2012-01-11. נבדק ב-2012-02-16.
↑  "TOP DAWG #TDE on Twitter: "Chess Moves 2018 "King's Dead" @jayrock". Twitter. 11 בינואר 2018. נבדק ב-12 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jay Rock Announces New Album Redemption". Pitchfork. 21 במאי 2018. נבדק ב-21 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1201824397  ISNI: 0000 0003 6469 7639  LCCN: no2012001280  MusicBrainz: 9880800a-f6f8-4f8f-a00e-b4b664776c0c  VIAF: 228741917   WorldCat (עם VIAF): 228741917
ג'ינונג

ג'ינונג (במונגולית: Жонон, נהגה גם ג'ונון) הוא שם תואר ליורש העצר המונגולי (תרגום מילולי: נסיך הכתר)
מקור השם

מקור שם התואר ג'ינונג הוא כפי הנראה מהשפה הסינית המסורתית והוא נגזר מהמילה ג'ינאוונג (סינית מסורתית: 晉王) שמשמעותה היא: נסיך ג'ין - יורש הכתר. אולם ישנם חוקרים הטוענים כי מקור המילה ג'ינונג היא במילה הסינית קינוונג (סינית מסורתית: 濟 農) שפירושה הוא נסיך.
השימוש בתואר

האדם הראשון שקיבל את התואר ג'ינונג הוא קמלה נכדו של קובלאי חאן, בשנת 1292. הוא קיבל את התואר כששירת במוזיליאום של ג'ינגיס חאן, תפקיד אשר נושאו נקרא בשם האורדוס. במהלך חייו האורדוס התגורר באזור נהר קרלן ולאחר מכן עבר לאזור שנקרא על שמו האורדוס.
| האימפריה המונגולית |
| --- | --- | --- |
| מונחים | מונחים |  |
| תארים | כגן • חאן • חאטון • חאנום • ג'ינונג • נויאן • טארקאן |  |
| צבא | יארליק • יאם • אורדה • פקס מונגוליקה • יאסה • קורילטאי • פאיזה • מאנגוד • טומן • קשיג |  |
| פוליטיקה • ארגון • חיים | פוליטיקה • ארגון • חיים |  |
| נושאים | Tug Banner • פלישות וכיבושים מונגוליים • החותם הקיסרי • המבנה הארגוני-טקטי של הצבא המונגולי • דת באימפריה המונגולית • המבנה החברתי-כלכלי של האימפריה-המונגולית |  |
| ח'אנויות | שושלת יואן שושלת יואן (1271–1368) • אורדת הזהב אורדת הזהב (1242–1502) • השושלת האילח'אנית השושלת האילח'אנית (1256–1335) • צ'אגאטאי (חאנות) צ'אגאטאי (1260–1687) |  |
| ערים מרכזיות | אלמליק • אוורגה • אזוב • בוכרה • בולגר • חרחורין • חאנבאליק • מג'אר • מראגה • קרשי • סראי-ג'וק • סראי • סמרקנד • שאנגדו • סולטאניה • תבריז • אובק • חאג'יטרחאן |  |
| פלישות • כיבושים • קרבות | פלישות • כיבושים • קרבות |  |
| מרכז אסיה | סיביר (1207) • קארה חיטאי (1216–18) •  ח'ווארזם (1218–1221) |  |
| מזרח אסיה | מערב שיה (1205 / 1207 / 1209–10 / 1225–27) • צפון סין ומנצ'וריה (1211–34) •  דרום סין (1235–79) • ממלכת דאלי (1253–56) • טיבט (1236 / 1240 / 1252) • קוריאה (1231–60) • יפן (1274 / 1281) • סחלין (1264–1308) |  |
| דרום-מזרח אסיה | בורמה (1277 / 1283 / 1287) • ג'אווה (1293) • וייטנאם (1257 / 1284–88) • בורמה (1300–02) |  |
| דרום אסיה | הודו (1221–1327) |  |
| אירופה | גאורגיה (1220–22 / 1226–31 / 1237–64) • צ'צ'ניה (1237–1300s) • בולגריה של הוולגה (1229–36) • רוס (1223 / 1236–40) • פולין ובוהמיה (1240–41) • הונגריה (1241-42) • בולגריה (1242) • ליטא (1258-59) • פולין (1259–60) • תראקיה (1264-65) • הונגריה (1285–86) • פולין (1287–88) |  |
| המזרח התיכון | אנטוליה (1241–43) • עיראק (1258) • הלבנט (1260-1323) • ארץ ישראל (1260 / 1300) |  |
| מלחמות אזרחים | חלוקת האימפריה-המונגולית • מלחמת האזרחים הטולויית (1260–64) • מלחמת ברקה-הולאגו (1262) • מלחמת קאידו-קובלאי (1268–1301) • מלחמת אסן בוקה-איורברוואדה (1314–1318) |  |
| אישים מרכזיים | אישים מרכזיים |  |
| חאנים גדולים | ג'ינגיס חאן • טולוי (עוצר) • אוגדיי חאן • טורגנה חאטון (עוצרת) • גויוק חאן • אוגול גאימיש (עוצרת) • מונגקה חאן • קובלאי חאן |  |
| חאנים | צ'יוצ'י • בורטה • באטו חאן • סרטק חאן • אורדה חאן • ברקה • טוקטה • עוז בג חאן • צ'אגאטאי חאן • דווה • קבק • הולאגו • אבקה • ארגון |  |
| אנשי צבא | סובוטאי • דז'ב • מוקאלי • נגודר • בואורצ'ו • גואו קאן • בוקולה • ג'למה • צ'ילוון • אג'ו • באיין מבאירין • קדן • בורולדאי • נוגאי חאן |  |
ג'ינו מרצ'טי

| --- | --- |

קלף של ג'ינו מרצ'טי, 1952
 לידה:  2 בינואר 1926 Smithers, ארצות הברית 
 פטירה:  29 באפריל 2019  (בגיל 93) Paoli, ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 עמדה:  קיצוני הגנתי
 גובה:  1.93 מטר
 משקל:  111 קילוגרם
 מספר:  89, 75
 מכללה:  אוניברסיטת סן פרנסיסקו
 דראפט:  דראפט ה-NFL‏ 1952,  סבב 2, מספר 14
 היכל התהילה:  1972 (פוטבול מקצועני)
 קבוצות כשחקן
 1952 1953 - 1964, 1966:  דאלאס טקסנס בולטימור קולטס
 הישגים כשחקן
 2 זכיות באליפות הליגה (1958, 1959)  בחירה לפרו בול – 11 פעמים (1954–1964)  בחירה לאול-פרו - 9 פעמים (1956–1964)  בחירה לנבחרת העשור של שנות החמישים ב-NFL  בחירה לקבוצת השנה ה-50 של ה-NFL  בחירה לקבוצת השנה ה-75 של ה-NFL  בחירה לקבוצת השנה ה-100 של ה-NFL
 
ג'ינו ג'ון מרצ'טי (Gino John Marchetti‏; 2 בינואר 1926 – 29 באפריל 2019) היה שחקן פוטבול אמריקאי. מרצ'טי שיחק בתפקיד הקיצוני ההגנתי (Defensive End) בקבוצות דאלאס טקסנס ובולטימור קולטס לאורך 14 שנות קריירה מקצוענית.