stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארי ריד
הסנאט של ארצות הברית > בחירות

ב-1986 זכה ריד במועמדות הדמוקרטית למושב של הסנאטור הרפובליקני המכהן, שפרש לאחר שתי כהונות, פול לקסאלט. הוא הביס את חבר הבית הנבחרים לשעבר ג'יימס דייוויד סנטיני, דמוקרט שעבר למפלגה הרפובליקנית, בבחירות שהתקיימו בנובמבר אותה השנה. הוא שייט בקלות לבחירתו מחדש ב-1992. עם זאת, ב-1998 הוא ניצח בקושי את נציג בית הנבחרים מהמחוז הראשון, ג'ון אנסיין, בעיצומה של תנופה רפובליקנית ארצית.
ב-2004 זכה ריד בבחירות עם כ-61% מכלל הקולות, כשהוא זוכה בתמיכתם של חלק מהרפובליקנים.
בשנת 2000 זכה אנסיין במושב השני של נבדה בסנאט. לאנסיין ולריד מערכת יחסים טובה מאוד, על אף הקרב הקשה שהתחולל ביניהם ב-1998. השניים שיתפו פעולה לעיתים תכופות בנושאים הקשורים לנבדה, עד שנאלץ אנסיין לפרוש מתפקידו בסנאט.
בעוד שריד זכה בקלות במועמדות הדמוקרטית, עם כ-75% מן הקולות, בפריימריס שהתקיימו ב-8 ביוני 2009, הוא נאלץ להתמודד עם תחרות קשה בהתמודדות על המושב של נבדה בסנאט. ריד הפעיל מסע פרסום בעלות של מיליון דולר על מנת "להציג עצמו מחדש" לבוחרים בנבדה. בבחירות הכלליות ניצח ריד את המתמודדת הרפובליקנית שרון אנגל.
הסנאט של ארצות הברית > מנהיגות

בין השנים 1999 ל-2005 שימש ריד כמצליף המפלגה הדמוקרטית בסנאט, מצליף המיעוט בשנים 1999 - 2001, לאחר מכן מצליף הרוב, בשנים 2001 - 2003 (להוציא תקופה קצרה בין ינואר למאי 2001), ואז, שוב, כמצליף המיעוט בשנים 2003 - 2005. בין השנים 2001 - 2003 שימש ריד כיו"ר ועדת האתיקה של הסנאט.
ריד החליף את טום דאשל כמנהיג המיעוט בסנאט ב-2005 והפך למנהיג הרוב לאחר בחירות 2006. הוא נבחר מחדש כמנהיג הרוב ללא אופוזיציה באספת הבחירה (caucus) הדמוקרטית ב-18 בנובמבר 2008, כשהוא זוכה בכל 57 הקולות.
הסנאט של ארצות הברית > מינויים בוועדות

ועדת הסנאט של ארצות הברית למודיעין (בתוקף תפקידו).
הוועדה המשותפת של הקונגרס של ארצות הברית לטקסי השבעה.
דימוי תרבותי ופוליטי

חלק מהעימות בין ריד לפרנק רוזנטל בעת שריד ישב בראש נציבות משחקי המזל של נבדה, שוחזרה בסרט קזינו. לריד היה תפקיד בסרט טראפיק שבו שיחק את עצמו. הוא הופיע לצד הסנאטור סם בראונבק ולצד הסנאטור דאז ברק אובמה בסרט התיעודי Sand and Sorrow המתעד את רצח העם בדארפור.
ב-2001 נבחר ריד ל-Gaming Hall of Fame (היכל התהילה של משחקי המזל).
חייו האישיים

ב-1959 נישא ריד לחברתו מבית הספר התיכון, לאנדרה גוּלד. לזוג חמישה ילדים: בת וארבעה בנים. בנם הבכור, רורי ריד, היה הנציב הנבחר של מחוז קלארק, נבדה שבראשו עמד, והמועמד הדמוקרטי בבחירות 2010 למשרת מושל נבדה. בן אחר רץ לתפקיד מוניציפלי ב-Cottonwood Heights יוטה.
לפי Center for Responsive Politics ריד שווה סכום שבין 3.3 מיליון דולר ל-10.3 מיליון דולר.
ריד, שגודל כאגנוסטיקן, ואשתו, שנולדה למהגרים יהודים וגדלה בהנדרסון, המירו את דתם לכנסיית המורמונים בעת שריד היה סטודנט במכללה. בראיון בשנת 2001 אמר ריד: "אני חושב שזה קל הרבה יותר להיות חבר טוב בכנסייה ודמוקרט, מלהיות חבר טוב בכנסייה ורפובליקני". הוא המשיך ואמר שהדגש הדמוקרטי על עזרה לאחרים, בניגוד למה שהוא מחשיב דוֹגמה הרפובליקנית ההפוכה, הוא הסיבה שהוא דמוקרט. ב-9 בנובמבר 2009 נשא ריד נאום באוניברסיטת בריגהאם יאנג בפני כ-4,000 סטודנטים, ובו הביע את דעתו לפיה הערכים הדמוקרטים משקפים את הערכים המורמוניים. מספר רפובליקנים מורמונים ביוטה ערערו על אמונתו בשל עמדותיו הפוליטיות, כגון אמירתו שתמיכת הכנסייה ב-California Proposition 8 הביאה לבזבוז משאבים.
בספטמבר 2011 אובחנה רעייתו של ריד כחולה בסרטן השד.
באוקטובר 2012 סבל ריד מפגיעות קלות כתוצאה מתאונת דרכים שעבר בלאס וגאס.
נפטר ב-28 בדצמבר 2021.
הנצחה

ב-14 בדצמבר 2021, כשבועיים לפני פטירתו, שונה השם של נמל התעופה של לאס וגאס מ"נמל התעופה הבינלאומי מקארן" לנמל התעופה הבינלאומי הארי ריד.
הערות שוליים

↑  A 501tax-exempt, charitable organization 1300 L. St NW, Suite 200 Washington,  Dc 20005857-0044, Personal Finances, OpenSecrets (באנגלית)
↑  "Harry Reid, former Senate majority leader, dies at 82". Cnbc.com. 29 בדצמבר 2021. נבדק ב-2022-06-20. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007340863505171  GND: 1248564952  ISNI: 0000 0000 3548 1618  LCCN: n97068221  NARA: 10575132  NTA: 240705823  SNAC: w6226fcq  SUDOC: 152070885  US Congress: R000146  VIAF: 31281438   WorldCat (עם VIAF): 31281438 
ריד עם הנשיא ברק אובמה, מרץ 2009
דניקה ד'הונדט

| --- | --- |

 לידה:  29 במאי 1939 (בת 85) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  קנדה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה הבריטית 
 בן או בת זוג:  נלו אוליבו 
 צאצאים:  אמריקה אוליבו 
 מספר צאצאים:  6 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניקה ד'הונדט (באנגלית: Danica d'Hondt; נולדה ב-29 במאי 1939) היא שחקנית ואשת עסקים קנדית ילידת אנגליה.
ביוגרפיה

ד'הונדט נולדה בלונדון, לאם אירית ולאב בלגי ובילדותה היא היגרה עם משפחתה לקנדה. לאחר סיום התיכון במונטריאול היא החלה ללמוד באוניברסיטת קולומביה הבריטית.
ב-1959 נבחרה למיס קנדה, וייצגה את קנדה במיס עולם 1960. לאחר מכן חזרה ללונדון משך תקופה מסוימת, שם עבדה כשחקנית בתיאטרון, והופיעה במספר תוכניות רדיו וטלוויזיה ב-BBC. לאחר מכן היא שבה לקנדה, והחלה לשמש כמנחת משחקי טלוויזיה ותוכניות אירוח ב-CBC, תאגיד השידור הציבורי של קנדה שבמסגרתם ראיינה סלבריטאים שונים.
ב-1960 היא התחילה את הקריירה ההוליוודית שלה שנמשכה עד 1990. ב-1961 שיחקה בסרט "Living Venus" הארווי קורמן שצולם בשיקגו, היא הופיעה בעיקר בסרטים מסוג בי מובי, ב-1962 שיחקה בפרק של הסדרה המבוססת על הסרט מר סמית הולך לוושינגטון, בסדרה "טרזן" של NBC וגם הופיעה בסדרה "המופע של קארה ויליאמס.
במהלך הקריירה שלה ביימה גם מספר מופעים בברודוויי, ופרסמה שני ספרים שכתבה.
היא נישאה ליינן נלו אולבו ונולדו להם שישה ילדים, ביניהם השחקנית אמריקה אוליבו. הם מחזיקים יקב בבעלותם.
מתיאס קבורק

מתיאס קבורק (בגרמנית: Matthias Kaburek;‏ 9 בפברואר 1911 – 17 בפברואר 1976) היה כדורגלן ומאמן אוסטרי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה

קבורק נולד ב-9 בפברואר 1911 בווינה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית של אז. בשנת 1928 התחיל את הקריירה בראפיד וינה כשהוא בן 17, ובעונתו הראשונה זכה עימה באליפות והגיעה לגמר הגביע האוסטרי בו כבש בהפסד 3–2 נגד פירסט וינה. עונה אחר כך ב-1929/30 קבורק זכה שוב פעם באליפות ואף בגביע מיטרופה שרוב חבריו למועדון הפסידו שלוש שנים קודם לכן בגמר. ראפיד ניצחה 0–2 במשחק הגמר הראשון נגד ספרטה פראג ובמשחק השני הפסידו 3–2 כשהוא כובש אחד מהשניים. ראפיד זכתה בתואר עם הפרש שערים טוב יותר בסיכום שני המשחקים.
בעונת 1934/35 קבורק זכה בתואר האליפות השלישי שלו ובנוסף לכך היה למלך השערים בליגה עם 27 שערים. בשנת 1936 עבר לצרפת ושיחק במץ. הוא כבש בה 15 שערים ב-18 משחקים בליגה אך הושאל לדו באביו דה לונגווי האמריקנית בה לא צלח. ביוני 1939 שב קבורק לקדנציה שנייה בראפיד בה זכה בשתי אליפויות נוספות וגם באליפות גרמניה בשנת 1941. עם התקדמותה של מלחמת העולם השנייה המעיט לשחק ולאחר סיומה עבד כמאמן בזברויובקה ברנו בשנת 1947.
במדי נבחרת אוסטריה היה חלק מ"נבחרת הפלא" שלה בשנות ה-30 של המאה ה-20 אך המעיט לשחק. במונדיאל 1934 לא שיחק כלל עקב כך שמתיאס סינדלר המצוין תפס את מקומו. קבורק כבש את שני שעריו בשני משחקים נגד שווייץ.
הוא נפטר ב-17 בפברואר 1976 בגיל 65 בווינה, ונקבר בבית הקברות המרכזי בעיר.
תארים

אליפות אוסטריה (5): 1929, 1930, 1935, 1940, 1941
אליפות גרמניה: 1941
הגביע האוסטרי (2): 1929, 1934
גביע מיטרופה: 1930
מקום רביעי בגביע העולם: 1934
מלך השערים בליגה האוסטרית: 1934/35
ג'ונתן (צב)

| --- | --- |

ג'ונתן ב-2020
 לידה:  1832 ~ ממלכת בריטניה הגדולה סיישל, האימפריה הבריטית
 מין:  Seychelles giant tortoise 
 זוויג:  זכר 
 ידוע בשל:  היותו בעל החיים היבשתי המבוגר ביותר בעולם
 
ג'ונתן (משמאל) עם צב אחר. תמונה זו כנראה צולמה בשנת 1886.
ג'ונתן באפריל 2021.
ג'ונתן (נולד ב-1832 בערך) הוא צב יבשה ענק, הידוע כבעל החיים היבשתי המבוגר ביותר שעדיין בחיים, וכנראה אחד מבעלי החיים המבוגרים ביותר שתועדו אי פעם ודאית. ג'ונתן מתגורר באי סנט הלנה, טריטוריה בריטית בדרום האוקיינוס האטלנטי.
היסטוריה

ג'ונתן נולד בסביבות שנת 1832 באיי סיישל. הוא הובא, יחד עם שלושה צבים נוספים, לסנט הלנה מאיי סיישל באוקיינוס ההודי ב-1882.
הוא נקרא בשם "ג'ונתן" החל משנות ה-30 של המאה העשרים, על ידי מושל סנט הלנה באותה תקופה סר ספנסר דייוויס. הוא ממשיך להתגורר במעונם הרשמי של המושלים, כש-31 מושלים כיהנו במהלך חייו עד כה, והוא מטופל על ידי ממשלת סנט הלנה.
גילו אינו ידוע בוודאות, משום שהוא היה "בוגר לחלוטין" כאשר הובא לסנט הלנה בשנת 1882, והסברה היא שהיה אז בן 50 בערך. לפיכך, תאריך לידתו המשוער הוא בשנת 1832. בתצלום של ג'ונתן משנת 1886, שנחשב בעבר לתצלום מ־1902, מראה את ג'ונתן כארבע שנים לאחר הגעתו לסנט הלנה. מדידות שנלקחו מהתצלום מראות שהוא היה צב בוגר כבר בשנת 1886.[דרוש מקור]
בשנת 2022, גילו המשוער של ג'ונתן עלה על גילו של "טואי מלילה", צב שספר השיאים של גינס זיהה כ"זקן ביותר שנרשם אי פעם". טואי מת בטונגה ב-1966 בערך בגיל 189 (צב זה לכאורה בקע סביב שנת 1777). אדוואיטה, צב ענק מסוג אלדאברה שמת ב-2006 בגנים הזואולוגיים של קולקטה, הודו, חי כנראה עד גיל 255 שנים (צב זה לכאורה בקע סביב השנים 1750 או 1751), אך הדבר לא אושר באופן מדעי.
בדצמבר 2015, דווח כי ג'ונתן "חי וקיים [...] הוא עיוור, איבד את חוש הריח, ולכן אינו יכול לזהות אוכל, אבל הוא שומר על שמיעה מצוינת". בינואר 2016 דיווח ה-BBC שג'ונתן זוכה לתזונה חדשה שנועדה לשמור על בריאותו ולהאריך את חייו. בזקנתו, ג'ונתן מבלה את ימיו עם בת הזוג שלו, באכילה, שינה והזדווגות.
בפברואר 2022, לציון שנת ה-190 להולדתו של ג'ונתן פקידי סנט הלנה הנפיקו סדרה של בולי הנצחה עם תמונות וציורי דיוקן בדמותו של ג'ונתן.
בנוסף, מבקרים שביקרו באי במהלך 2022-2023, קיבלו תעודה הכוללת תמונה של טביעת הרגל הידועה הראשונה של ג'ונתן.
ב-4 בדצמבר 2022 חגגו תושבי האיים 190 שנה לג'ונתן, כאשר תושבים מקומיים ארגנו חגיגה שנמשכה על פני שלושה ימים, והציגו עוגה שהוכנה כולה מהמאכלים הבריאים האהובים עליו.
ככל הידוע, מצבו הבריאותי של ג'ונתן עדיין מוגדר כ-"טוב", נכון ל-2024.
במדיה

בפברואר 2014, כחלק ממסירת שרביט המלכה אליזבת' לקראת משחקי חבר העמים 2014, השרביט ביקר בסנט הלנה והמושל מארק קייפ, בעודו מחזיק את השרביט, הצטלם לצד ג'ונתן בשטח הפלנטיישן האוס.
רדיו BBC הציג את ג'ונתן בפרק של "מכתב שלנו" במרץ 2014 לאחר שהחותרת באוקיינוס סאלי קטל ביקרה בסנט הלנה.
דיוקנו של ג'ונתן מוטבע בצדו האחורי של מטבע חמישה סנט של סנט הלנה.
הערות שוליים

↑  זהו ג'ונתן הצב, בעל החיים המבוגר ביותר שחיי על פני האדמה, באתר www.facebook.com
↑  נועה מוסקוביץ‏, הרבה יותר מ-120: זו החיה המבוגרת ביותר בעולם, באתר וואלה, 17 בינואר 2022
↑   קח אותו לאט את הזמן: ג'ונתן הצב חוגג 190, סרטון בערוץ "כאן חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 02:31); במקור, מתוך "העולם היום"
קרוזל (מצעד צבאי)

קרוזל (בצרפתית: Carrousel) הוא כינויו של מצעד צבאי בו הדגימו פרשים או אבירים רכובים על סוסים את יכולותיהם לצלילי מוזיקה.
מצעדים אלה היו נפוצים בצרפת קודם למהפכה הצרפתית, כאשר המשמר המלכותי נהג לערוך מצעדים אלה שכללו 32 פרשים רכובים ותזמורת.
היסטוריה

מקורו של הנוהג לקיים מצעדים מעין אלה בשיטת אימונים שתורגלו על ידי פרשים. בהמשך הפכו האימונים למעין מופע, והאבירים או האצילים התלבשו בתלבושות ססגוניות, והציגו משל או אלגוריה היסטורית.
הקרוזל הראשון שנערך בצרפת התרחש בשנת 1605 באוטל דה בורגון (Hotel de Bourgogne).
מפגנים ידועים במיוחד התרחשו בשנת 1662 בארמון הטווילרי (באתר הקרוי כיום כיכר קרוזל על שם המפגן), וב-1664 בארמון ורסאי.
ויקטור שם-טוב

ויקטור שם-טוב (1 בפברואר 1915 – 8 במרץ 2014) היה פוליטיקאי ישראלי, כיהן כחבר הכנסת ושר בממשלות ישראל.
ביוגרפיה

נולד בסמוקוב שבבולגריה לרחמים ולינדה קויומג'יסקי.
בילדותו התחנך בבית הספר העברי בסופיה ולמד את התרבות והמורשת היהודית ואת השפה העברית. הוא המשיך את לימודיו בגימנסיה בולגרית ובנעוריו הצטרף לתנועת הנוער "מכבי הצעיר".
שם-טוב וחבריו בתנועת הנוער נטשו בהפגנתיות את הגימנסיה בשנת הלימודים האחרונה, והצטרפו
להכשרה בחווה חקלאית, כדי להתכונן לעלייה ולהתיישבות בארץ ישראל.
שם-טוב עלה לארץ ישראל במרץ 1939.
עם הגעתו לארץ החל לסייע בקליטת עולי בולגריה, ראשית בירושלים ומאוחר יותר ביפו.
את דרכו הפוליטית החל בהסתדרות, מטעם סיעת מפ"ם.
לדברי ד"ר משה מוסק, הממונה על גנזך המדינה לשעבר, שימש שם-טוב משנת 1941 את המודיעין הבריטי כקריין בתחנת רדיו חשאית ששידרה לבולגריה. מטרת השידורים הייתה להפיץ ידיעות על רדיפת היהודים בבולגריה ולעורר תסיסה והתנגדות נגד המשטר הפשיסטי והאנטישמי של המלך בוריס השלישי. במסגרת פעילותו הענפה בקרב עולי בולגריה ייסד את "האגודה לשיתוף ואחווה ישראל-בולגריה" ועמד בראשה. כמו הקים את עמותת "סלבדור" למורשת יהודי בולגריה ואת קרן המלגות ע"ש רחל "רשקה" דניאלובה, שהעניקה עזרה הומניטרית ליוצאי בולגריה.
בשנת 1950 היה מזכיר סניף ההסתדרות בשכונות הפועלים בדרום ירושלים והוצב במקום השלישי ברשימת מפ"ם למועצת העיר. בשנות ה-50 היה מזכיר מפ"ם בירושלים ובשנים 1979–1985 היה מזכ"ל המפלגה.
כיהן כחבר מועצת העיר ירושלים. בשנת 1961 נבחר לראשונה לכנסת החמישית מהמקום השישי ברשימה, כנציג עדות המזרח. כיהן גם בכנסת השישית. כיהן כחבר הכנסת בין השנים 1961–1969), והיה מהבולטים בחברי ועדת הכספים. בשנת 1981 שב לכנסת וכיהן בכנסות ה-10 וה-11 (1981–1988). הוא פרש מכהונתו בכנסת פחות משנה לפני תום כהונתה של הכנסת ה-11, ב-15 במרץ 1988.
בשנים 1969–1977 היה שר, אך לא חבר הכנסת, בהתאם לנוהג במפ"ם לבחור בנפרד את השרים וחברי הכנסת. בתחילה היה שר בלי תיק, והחל מ-1970 שר הבריאות בממשלת גולדה מאיר ובממשלת יצחק רבין הראשונה. כמו כן כיהן למשך מספר חודשים כשר הסעד, בראשית ימיה של ממשלת רבין הראשונה, בשנת 1974. עם הקמת ממשלת האחדות בשנת 1984 סירב להתמנות לשר.
לאחר מלחמת יום הכיפורים ביקר את גולדה ומשה דיין על שחברי הממשלה לא היו מודעים לכך שעומדת לפרוץ מלחמה. יחד עם שר התחבורה אהרן יריב הגה בשנת 1974 את נוסחת יריב - שם טוב שבה קראו למדינת ישראל להכיר באש"ף ולנהל משא-ומתן לשלום עם הפלסטינים.
הוא התנגד למלחמת לבנון הראשונה מיומה הראשון, ועל רקע זה קיבל איומים בטלפון.
בשנת 1983 השתייך למיעוט שדרש לפרק את המערך ולרוץ לכנסת בנפרד ממפלגת העבודה. שם-טוב היה בעל אידאולוגיה סוציאליסטית מובהקת והיה בין "נותני החסות" האידאולוגים והפוליטיים לאיחוד בין רצ למפ"ם. בבחירות המקדימות במרצ תמך ברן כהן והרבה לדבר על הצורך בשינוי התדמית המתנשאת של המפלגה.
בבחירות לכנסת ה-15 דורג במקום ה-119 הסמלי ברשימת מרצ לכנסת, בבחירות לכנסת ה-17 דורג במקום ה-118 הסמלי ברשימה, בבחירות לכנסת ה-18 דורג במקום ה-116 הסמלי ברשימה זו ובבחירות לכנסת ה-19 דורג במקום ה-115 הסמלי ברשימה.
בשנת 1998 הוענק לשם טוב אות "יקיר ירושלים".
עם כינון פרס א.מ.ת. נתמנה לחבר ועדת הפרס בגלל קרבת משפחה שלו לנדבן אלברטו מוסקונה ניסים.
שם-טוב העביר עוד בחייו את ארכיונו האישי לארכיון השומר הצעיר שב"יד יערי".
ויקטור שם-טוב נפטר בגיל 99 ונטמן בהר המנוחות בירושלים.
משפחתו

היה נשוי לגרטי, מראשוני מפלגת מפ"ם (נפטרה באוק' 2020). אחיו, לאון זהבי, היה פעיל קומוניסטי ישראלי, חבר מק"י, רק"ח וחד"ש, אשר שימש כעיתונאי בעיתוני המפלגה "קול העם" ו"זו הדרך". אח נוסף, שמואל, עלה לישראל באוניית המעפילים פאטריה שנתפסה על ידי הבריטים, הוא שוכן כמחנה המעצר בעתלית ומת שם מטיפוס. מאוחר יותר הגיעו ארצה גם ההוריו של שם-טוב ואחותו זלמה. אחות נוספת, מרים, נשארה עד בבולגריה.
בתו היא פרופ' לספרות עברית איריס פרוש; בנו הוא העיתונאי שמוליק שם-טוב ונכדתו היא העיתונאית והשדרנית גילי שם טוב.
הערות שוליים

↑  במערכות פועלי ירושלים, משמר, 6 בנובמבר 1947
↑  אלי אלון, ויקטור שם טוב "עבד בשירות הידיעות הבריטי", באתר TheMarker‏, 15.5.14 (מאורכב בוייבאק מאשין)
↑  החלה מערכת הבחירות לעיריות, על המשמר, 15 באוקטובר 1950
↑  השעון ומערכת הבחירות, חרות, 18 בנובמבר 1959
↑  מ. שמריהו, צמרת מפ"ם קבעה את רשימת המועמדים לכנסת, מעריב, 20 ביוני 1961
↑  דניאל בלוך, גליון הציונים של הח"כ, דבר, 27 ביוני 1969
↑  מפ"ם אישרה נציגיה לממשלה ולכנסת, דבר, 24 בספטמבר 1969
↑  ויקטור שם־טוב, מכתב גלוי לרוצח שלי, מעריב, 14 באוקטובר 1982
↑  יהודה יודין, מפ"ם - הצד השני של המטבע, דבר, 26 בדצמבר 1983
↑  עוזי בנזימן, הכבוד האבוד של ויקטור שם טוב, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2002
1 2  שלום ירושלמי, תחת שמי מוסקבה, כל העיר, 10 ביוני 1988
| שרי הרווחה והביטחון החברתי בממשלות ישראל |
| --- | --- | --- |
| שרי הסעד   (1948–1977) | יצחק מאיר לוין • חיים משה שפירא • פרץ נפתלי • יוסף בורג • מיכאל חזני • ויקטור שם-טוב • יצחק רבין • זבולון המר • משה ברעם |  |
| שרי העבודה והרווחה   (1977–2003) | מנחם בגין • ישראל כץ • אהרן אבוחצירא • אהרן אוזן • משה קצב • יצחק שמיר • רוני מילוא • אורה נמיר • אלי ישי • רענן כהן • שלמה בניזרי • אריאל שרון |  |
| שרי הרווחה   (2003–2007) | זבולון אורלב • אהוד אולמרט |  |
| שרי הרווחה והשירותים החברתיים   (2007–2016) | יצחק הרצוג • משה כחלון • מאיר כהן • בנימין נתניהו • חיים כץ |  |
| שרי העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים   (2016–2021) | חיים כץ • בנימין נתניהו • אופיר אקוניס • איציק שמולי |  |
| שרי הרווחה והביטחון החברתי   (2021 ואילך) | מאיר כהן • יעקב מרגי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007509948105171  GND: 123188814  ISNI: 0000 0000 4993 4067  LCCN: nr98013272  VIAF: 68841924   WorldCat (עם VIAF): 68841924
הנדסה ביו-רפואית

צילום רנטגן של קוצב לב בפעולה
בדיקת אולטרה סאונד להיריון
מכשיר MRI
הנדסה ביו-רפואית היא ענף הנדסי רב-תחומי המשלב מספר תחומים מדעיים (ביניהם: הנדסה, פיזיקה, כימיה, מתמטיקה, מדעי המחשב, ביולוגיה, רפואה, אלקטרוניקה ואופטיקה) על מנת לספק פתרונות הנדסיים לבעיות רפואיות, לתכנן ולפתח מכשור רפואי ולחקור בעיות מתחומי מדעי החיים והרפואה לתועלת ולרווחת האדם.
רקע

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 חלו התפתחויות משמעותיות בתחומי ההנדסה, המאפשרות להשתמש בשיטות הנדסיות על מנת לפתור בעיות חשובות מתחומי הרפואה ומדעי-החיים. דוגמות לכך הן שיטות דימות תהודה מגנטית (MRI) ברזולוציות גבוהות, מיפוי הגנום האנושי וגנומים אחרים, מחשבים מהירים ורבי עוצמה, תקשורת נתונים, אינטרנט ואמצעי לאחסון מידע, ממשקים אל המוח ומערכת העצבים, ננו-טכנולוגיה ומזעור התקנים. יישומים להמצאות ופיתוחים אלו, מתחום ההנדסה הביו-רפואית, הופכים את הרפואה המודרנית ליעילה יותר. עבודתם של מהנדסים ביו-רפואיים מרחיבה את האפשרויות לגילוי מחלות, לטיפול בהן ולאבחון מוקדם, וכן הופכת בדיקות ושירותים רפואיים לזמינים יותר. כמו כן מקדמת ההנדסה הביו-רפואית את המחקר הבסיסי במדעי-החיים והרפואה ואת המחקר הרפואי הקליני ויוצרת, באמצעות הטכנולוגיות החדשות, אפשרויות מחקר שלא היו קיימות בעבר ואופק מדעי/מחקרי. השפעות מהירות אלו של התפתחות מדעי ההנדסה על הרפואה ומדעי החיים יצרו צורך להגדיר את ההנדסה הביו-רפואית כהתמחות לתלמידי תואר ראשון במדעי ההנדסה.
תחומי העיסוק

תפקיד המהנדס הביו-רפואי הוא לפתח שיטות ומכשור לצורך אבחון רפואי, טיפול ושיקום (כולל פיתוח טכנולוגיה מסייעת) ומעקב. המהנדס הביו-רפואי עושה שימוש במערכות מכניות, אלקטרוניות ואופטיות, מחשבים וכן שיטות ביולוגיות, ונדרש לשלב ביניהן, וכן לעמוד בקשרי עבודה עם מהנדסים בעלי תחומי מומחיות אחרים, רופאים, ובעלי מקצוע פרא-רפואי, ביולוגים ופיזיולוגים.
דוגמאות להמצאות פורצות-דרך בהנדסה ביו-רפואית שהתאפשרו על ידי שיתוף פעולה בין מהנדסים, רופאים ומומחים מתחומי מדעי החיים והטבע הן:
טכנולוגיה מסייעת:
קוצבי לב ומערכות תמיכה ללב כושל
שתלים אורתופדיים תותבים להחלפת מפרקי ירך או ברך שאינם מתפקדים
טכנולוגית אבחון:
דימות רפואי תלת-ממדי של עוברים באמצעות בדיקת אולטרה סאונד רפואית
מצלמה בגלולה העוברת במערכת העיכול וממפה את המעי
שיטות אבחון וניטור של מיקרו-ניתוחים באמצעות סיבים אופטיים (אנדוסקופיה ולפרוסקופיה)
מדידות זרימת הדם בלב ובאיברים אחרים באמצעות שיטות אולטראסאונד דופלר ו-MRI
טיפול רפואי אקוטי:
פתיחה של העורקים הכליליים חסומים באמצעות בלון ותמיכה בעורקים באמצעות תומכנים
מחקר ופיתוח:
הנדסת רקמות ליצירת רקמת תאים חיות מחוץ לגוף מתרביות תאים, שתאפשר כנראה בעתיד החלפת איברים חולים או פצועים באיברים בריאים ללא צורך בתרומת איברים
אחד הגורמים החשובים ביותר המקדם את התפתחות ההנדסה הביו-רפואית הוא הזדקנות האוכלוסייה במדינות המפותחות. בשל הזדקנות האוכלוסייה, עלויות הבריאות גדלות ומוסדות בריאות נוטים להקצות משאבים גם לרפואה מונעת, ולא רק לטיפול במחלות קיימות. שינויים אלו יוצרים צורך רב בפיתוח טכנולוגיות רפואיות חדשות לשימוש בבתי-החולים, במרפאות ובבית החולה, וכן בהכשרת מהנדסים ביו-רפואיים שיובילו את פעילויות המחקר והפיתוח הללו. בהתאם, בשנות התשעים ותחילת האלפיים חל גידול מתמיד בכמות חברות ההזנק (סטארט-אפ) המפתחות מוצרים בתחום ההנדסה הביו-רפואית, בישראל ובעולם.
בישראל

פיתוח מכשור רפואי הוא אחד התחומים המובילים של ההיי-טק הישראלי. בישראל כ-180 חברות יצרניות בתחום, ועוד מאות חברות הזנק, ולצידם קרנות הון סיכון וחממות טכנולוגיות מתמחות. היקף הייצוא של ישראל בתחום המכשור הרפואי נע בשנים 2005–2009 בין 1.2-1.5 מיליארד דולר.
בין החברות המובילות בתחום בישראל נמנות פיליפס מדיקל, ג'י.אי מדיקל, מדינול (תומכנים), גיוון אימג'ינג, אורקס, סי.אם.טי ואינסייטק. בישראל ידועים מספר יזמים סדרתיים בתחום ההנדסה הביו-רפואית שהקימו מספר חברות הזנק בתחום, בהם לו פל, ד"ר מוטי ביאר, אורן גלוברמן, קובי ריכטר, פרופ' שלמה בן-חיים ופרופ' בוריס רובינסקי.
בישראל > מוסדות ללימוד הנדסה ביו-רפואית בישראל

לימודי ההנדסה הביו-רפואית החלו בישראל כלימודים לתארים מתקדמים לתואר שני ושלישי בשנות ה-70 בפקולטה להנדסה ביורפואית בטכניון ובאוניברסיטת תל אביב.
בעקבות ההתפתחות המרשימה של ההנדסה הביו-רפואית בעולם בכלל ובישראל בפרט, אישרה המועצה להשכלה גבוהה בשנת 2000 לימודי תואר ראשון בהנדסה ביו-רפואית בארבע אוניברסיטאות: אוניברסיטת תל אביב, הטכניון, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובבית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים (מכון לב). באוניברסיטת בר-אילן ניתן ללמוד ביו הנדסה כמסלול התמחות לתואר ראשון ולתארים מתקדמים במסגרת הפקולטה להנדסה. מחזור הסטודנטים הראשון לתואר מוסמך של המחלקה להנדסה ביו-רפואית בטכניון סיים את לימודיו בשנת 2004. באוניברסיטת תל אביב סיים המחזור הראשון את לימודיו בשנת 2005.
בשנת 2007 אישרה המועצה להשכלה גבוהה לימודי תואר ראשון בהנדסה רפואית למכללת אפקה. תארים ראשונים בהנדסה רפואית נלמדים גם במרכז האקדמי רופין ובמכון טכנולוגי חולון. בשנת 2008, בעקבות המחסור הקיים בישראל במהנדסי תרופות, פתחה המכללה האקדמית להנדסה ירושלים בשיתוף חברת "טבע" את המחלקה להנדסה פרמצבטית (תרופות).
בנוסף, הקריה ללימודי הנדסה וטכנולוגיה בתל אביב מציעה מסלול ללימודי הנדסאי מכשור רפואי, הנמשך שנתיים ומזכה את בוגריו בתעודת הנדסאי רפואי.
ראו גם

דימות רפואי
ביואינפורמטיקה
ביוטכנולוגיה
ביופיזיקה
גנומיקה
ביו-קונברג'נס
הערות שוליים

↑  ענף ציוד ומכשור רפואי 2009, אתר משרד המסחר והתעשייה
↑  צורי דאר, לו פל כבר מביט על האקזיט הבא, באתר TheMarker‏, 10 במרץ 2003
↑  מרית סלוין, אני עומד לעשות עכשיו משהו שידהים אתכם, באתר הארץ, 24 בינואר 2007
↑  לימודי הנדסה רפואית במכללת רופין. לימודי
↑  לימודי מכשור רפואי. הקריה ללימודי הנדסה וטכנולוגיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282392705171  BNE: XX530941  BnF: cb12652633m (data)  GND: 4074676-8  LCCN: sh85014237  NKC: ph135799
הריגת איאד אל-חלאק

גרפיטי עם פניו של אל-חלאק
הריגתו של איאד אל-חלאק היא אירוע שהתרחש ב-30 במאי 2020, בו נורה למוות תושב מזרח ירושלים, איאד אל-חלאק, צעיר פלסטיני שאובחן על הרצף האוטיסטי בתפקוד נמוך, בידי שוטרי משמר הגבול, שחשדו שהוא מחבל. בבית המשפט המחוזי בירושלים זוכה השוטר היורה לאחר שהתקבלה טענתו להגנה עצמית מדומה בשל טעות במצב הדברים.
פרטי המקרה

איאד אל-חלאק (בערבית: إياد الحلاق; בתעתיק מדויק: איאד אלחלאק) היה גבר פלסטיני בן 32 שאובחן על הרצף האוטיסטי והיה מטופל במרכז עמותת "אלווין" המיועד לצעירים עם מוגבלות בעיר העתיקה בירושלים, אליו היה מגיע מדי יום.
ב-30 במאי 2020, סמוך לשעה 6:00 בבוקר, הבחינו שני שוטרים באל-חלאק והתנהגותו עוררה אצלם חשד. במצלמות האבטחה נראה איאד הולך מספר צעדים ברחוב שער האריות, ולפתע פונה שמאלה אל מתחת לקשת האבן המובילה לשער השבטים. לאחר כ-8 שניות חזר לרחוב שער האריות כשהוא מביט לצדדים, ידו הימנית מורמת מעט, והמשיך ללכת ברחוב. השוטרים חשבו שהם רואים את אל-חלאק מחזיק אקדח בידו ומתצפת לעברם. הם דיווחו בקשר על מחבל עם אקדח ורצו לכיוונו. בתגובה, הוא נמלט ונעלם מעיניהם.
בעקבות הדיווח, מפקד במשמר הגבול שהיה במשמרת באותה שעה רץ וזיהה את אל-חלאק ברחוב ויה דולורוזה. הוא עקף את שני השוטרים וצעק לו לעצור. אל-חלאק המשיך לרוץ, והמפקד ירה לעברו שני כדורים, שלא פגעו בו. אל-חלאק נכנס בבהלה למתחם אשפה סמוך, שאינו מתועד במצלמות. לוחם מג"ב נוסף שהגיע ונכנס למקום ירה לעבר אל-חלאק ופגע בפלג גופו העליון בכדור אחד. כתוצאה מהירי אל-חלאק נפל לרצפה. לאחר ששאר הכוחות הגיעו למקום וקראו להפסיק את הירי, זיהה הלוחם את איאד מבצע תנועה, ופירש זאת כניסיון לשלוף אקדח. הלוחם ירה באל-חלאק בשנית ופגע בפלג גופו העליון בכדור נוסף.
ורדה אבו חדיד, מדריכה מטעם מרכז אלווין, אמרה ששמעה את היריות ולכן נכנסה לחדר האשפה לפני אל-חלאק. לדבריה, הוא צלע אחריה לחדר האשפה ”והיה שרוע על הרצפה, גוסס וצועק: 'אני איתה. אני איתה'. החייל צורח עליו: 'תן ת'נשק. תן ת'נשק' [...] דיברנו אני והחיילים. חמש, שש דקות דיברנו. אמרתי להם: 'אני עובדת במרכז לבעלי צרכים מיוחדים. איאד מטופל שלי. אין נשק. יש לו תעודה בכיס. תבדקו את התעודה'. [...] ואז הם ירו בו שוב, אחרי חמש דקות, מול העיניים שלי. שמעתי שלושה כדורים. אולי שניים. לא הייתי מרוכזת.”
לדברי המדריכה, לאחר שנקבע מותו של אל-חלאק ערכו חיפוש על גופה ולקחו אותה לתחנת משטרה, שם עברה חיפוש בהפשטה לפני שנלקחה לחקירה במגרש הרוסים.
הליכים משפטיים

לאחר האירוע ערכה המשטרה חיפוש בביתו.
שני השוטרים שהיו מעורבים באירוע נחקרו באזהרה במח"ש, וצו איסור פרסום הוטל על שמם וזהותם.
אף על פי שברחוב בו נורה אל-חלאק מוצבות מספר מצלמות אבטחה, המשטרה לא פרסמה במשך זמן רב את תיעוד הירי. לדברי מח"ש והמשטרה, הירי לא נקלט במצלמות האבטחה. למרות זאת, באפריל 2021 פורסם תיעוד ממצלמות האבטחה בו נראים השוטרים פותחים בריצה אחרי אל-חלאק בכלי נשק שלופים.
ב-26 באוגוסט נסגר שער האשפות שבעיר העתיקה לשם שחזור אירוע הירי באל-חלאק, כחלק מחקירת האירוע המתנהלת במח"ש.
ב-22 בספטמבר הגישה משפחתו של אל-חלאק עתירה לבג"ץ כנגד מח"ש וכנגד פרקליטות המדינה, בה היא מבקשת מאלה להסביר מדוע עדיין לא התקבלה החלטה בדבר העמדתם לדין של החשודים בירי.
ב-16 ביוני 2021 הוגש כתב אישום נגד השוטר שירה פעמיים באל-חלאק, באשמת המתה בקלות דעת. ב-6 ביולי 2023 זיכה בית המשפט המחוזי בירושלים את השוטר מהעבירה, וקבע שהשוטר פעל מתוך "הגנה עצמית מדומה", כלומר טעות במצב הדברים שגרמה לו לחשוב שנשקפת מאל-חלאק סכנה מיידית. הפרקליטות החליטה שלא להגיש ערעור על פסק הדין. משפחתו של אל-חלאק עתרה לבג"ץ כנגד החלטת הפרקליטות. באפריל 2024 דחה בג"ץ את העתירה.