רשות חסות הנוער
היסטוריה ובסיס חוקי > הפרטת מעונות חסות הנוער

בעבר, כלל מעונות הרשות היו מופעלים ישירות על ידי הרשות, באמצעות עובדי מדינה. לאחר משבר האינפלציה בישראל בשנות ה-80, וההחלטה להעביר את השירותים החברתיים למיקור חוץ - מרבית מעונות הרשות (למעט המעונות הנעולים) עברו להפעלה חיצונית מכרז באמצעות מכרזים עליהם מתמודדים מעת לעת עמותות וחברות. בשנת 2004, במהלך ממשלת ישראל השלושים התקבלה ההחלטה להעביר למיקור חוץ גם מעונות הפועלים על אדמת מדינה, אשר לא בוצעה בפועל לאור אתגרים ביישום והתנגדויות שעלו למהלך, בין היתר בשל העובדה כי המעונות הנעולים מגבילים את חופש החירות והתנועה של הקטינים השוהים בהם - סמכות אשר לא סביר לתת לידי גורם חיצוני שאינו המדינה - בין אם עמותה או חברה. יש לציין כי במקביל באותו הזמן התחוללה סערה ציבורית סביב בג"ץ הפרטת בתי הסוהר שהוגש ב-2005 כנגד רצון המדינה להעביר למיקור חוץ בית סוהר - עתירה אשר התקבלה.
בשנת 2006, התקבלה החלטת המשך בממשלת ישראל השלושים ואחת להקים ועדה בין משרדית לבחינת המודל המיטבי להפעלת המעונות במיקור חוץ. בהתאם להחלטת ועדה זו, המעונות הממשלתיים הנעולים עברו להפעלה במודל משולב - הכולל עובדי מדינה המנהלים את המעון ומפקחים על הפעילות השוטפת של עובדים במיקור חוץ של מפעילים חיצוניים שונים. בהתאם, במעון ממשלתי יהיו לכל הפחות שישה מפעילים חיצוניים, כולל מפעילים חינוכיים, טיפוליים, אחזקה, ניקיון, פעילויות פנאי, מטפלים אלטרנטיביים, הסעדה, שנת שירות ועוד. במקביל, התקיימו ברשות יחסי עבודה עכורים וקשים במטה רשות חסות הנוער ובמעונות הממשלתיים, דבר שהשפיע לרעה על כלל הפעילות, והביא להקמתה של ועדת בדיקה שכללה המלצות אישיות כנגד חמישה בעלי תפקידים, וביקורת חריפה על רבים נוספים. המלצות ועדת הבדיקה התקבלו על ידי אהוד אולמרט, ששימש באותה העת גם כראש ממשלת ישראל וגם כשר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
בשנת 2007, ביקש משרד האוצר, למרות ההתנגדות הפוליטית, להמשיך במהלכי ההפרטה על ידי שימש בחוק ההסדרים. אך לאחר דיון נוסף הוסכם לבצע פיילוט, במסגרתו יועברו שני מעונות בלבד תהליך של מיקור-חוץ לעמותות ציבוריות תוך ליווי מחקרי, פיקוח הדוק ושמירה על זכויות החוסים והעובדים.
במקביל, רשימות ההמתנה להשמה במעונות הנעולים גדלו, כאשר המפעילים החיצוניים התקשו להעמיד כוח אדם לטובת הפעלת המעונות וכך מחד נותרו קטינים הממתינים למעונות ומצויים במצבי סיכון ומצוקה קשים, מתגוללים ברחובות ומנוצלות בזנות ומאידך מיטות ריקות במעונות, שלא ניתן להשים בהם בני נוער, כיוון שהמפעילים אינם מעמידים את אנשי צוות (מדריכים, עובדים סוציאליים) הדרושים לשם הטיפול בקטינים. ב-2008, לאחר שרשימת ההמתנה למעונות הנעולים הגיעה ל-540 ממתינים - מבקר המדינה התייחס בדו"ח חריף למצב הרעוע ברשות, כשהוא קורא לרשות ולמשרד הרווחה לפעול לתיקון הליקויים.
בשנת 2013 התקיים דיון בוועדה לזכויות הילד בנושא "המחסור החמור במעונות נעולים של חסות הנוער", כאשר בשלב זה היו כ-400 ממתינים להשמה במעונות. בשנת 2015 השלימה הרשות את העברת כלל המעונות הממשלתיים (תשעה נכון למועד זה) להפעלה באמצעות מיקור חוץ. בשלב זה המתינו למעונות כ-370 נערים ונערות. בשנת 2017, לאחר חילופי בעלי תפקידים נוסף בהנהלת הרשות ומשרד הרווחה, הודיע משרד הרווחה על רפורמה מקיפה ברשות, ובהתאם פורסם מכרז חדש להפעלת המעונות הנעולים, הקובע כי שכר המינימום של מדריך יעמוד על 30% לפחות מעל לשכר המינימום בישראל. במקביל הודיע שר הרווחה חיים כץ על רצונו להלאים את המעונות ולהחזירם להפעלה באמצעות עובדי מדינה, מהלך שנבלם בסופו של דבר על ידי משרד האוצר.
במרבית המעונות במכרז החדש זכתה חברת דנאל, כאשר החלפת עמותת ענ"ב (שהפעילה בלעדית את המעונות החל מעת הפרטתם) בראשית 2018 לוותה במאבק עובדים חריף ובהשבתת המעונות. ביולי הודיע משרד הרווחה כי כוח האדם במעונות אויש, תפוסת המעונות מלאה וכי הרשות החלה בהרחבת כושר התפוסה במעונות.
במקביל, לאור הרצח בפנימיית 'כנף של אהבה' של הרשות, הוקמה ועדת בדיקה ולאור ממצאיה הוחלט לסגור את הפנימייה. עמותת 'לחן' שהפעילה גם את פנימייה זו, לא הצליחה להתאושש כלכלית מהאירוע ופשטה את הרגל, תוך שהיא סוגרת במהלך 2019 גם את פנימיות 'לחן זיתן' ו'לחן טל מנשה' שהפעילה עבור הרשות.
בתחילת 2020 משרד הרווחה ומשרד האוצר גיבשו מתווה להמשך פיתוח הרשות, הכולל הוספת 60 מקומות חדשים במעונות הנעולים לנערים ונערות על מנת לצמצם באופן מיידי את רשימות ההמתנה שעמדו על כ-150 ממתינים, הוספת מסגרות נעולות לבני נוער שסובלים מתחלואה כפולה: התמכרויות או הפרעה נפשית / הנמכה קוגניטיבית ובשלב השלישי ייפתחו הוסטלים חדשים.