stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבי ימיני
ביוגרפיה > מיזמים נוספים

בשנת 2000 יזם ימיני יחד עם שותפיו את הקמת Polymer Logistics, העוסקת בתחום פתרונות שינוע לתעשיית המזון. החברה יושבת במגדל העמק ומעסיקה מאות עובדים. החברה רשמה פטנטים רבים, ומחזור מכירותיה הגיע ללמעלה מ-150 מיליון דולר בשנה.
בשנת 2002 הקים גם את חברת Hydro Industries יחד עם סטף ורטהיימר. החברה פיתחה מנוע ייחודי המופעל על ידי מים, שפותח על ידי יוצאי רפא"ל שהועסקו בחברה. החברה ייצרה מיליוני מנועים שנמכרו בכל רחבי העולם.
החל מ-2009 משמש ימיני כיזם וכיו"ר חברת TechCare Corp, חברה שהונפקה בבורסה בניו יורק. החברה מפתחת טכנולוגיות נידוף שהומצאו על ידי יוצאי מכון ויצמן והחלה לשווק את מוצריה ב-2019. החברה רשמה פטנטים רבים בתחומה.
בנוסף, ימיני שותף ומשקיע בחברות במספר חברות ישראליות נוספות העוסקות בפיתוחים חדשניים בתחומי רפואה, אלקטרוניקה, ננו חלקיקים והנעה. המוצרים שימיני יזם ופיתח נמכרו עד היום ברחבי העולם במיליארדי דולרים.
ימיני הוא מרצה אורח בטכניון, בשנקר, באוניברסיטת תל אביב ובמוסדות השכלה נוספים ברחבי העולם.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

ימיני כיהן כראש הוועדה לקידום העיצוב והחדשנות מטעם משרד הכלכלה, שימש כיו"ר ענף הפלסטיקה והגומי בהתאחדות התעשיינים, כחבר בהנהלת מכון הייצוא. לימים התמנה ליו"ר מרכז הפלסטיקה במכללת שנקר, מרכז המעסיק חוקרים ומעבדות והוא ייחודי ביכולותיו.
בשנת 2004 מונה ימיני ליו"ר "מרכז הירידים והקונגרסים" ובתפקיד זה קידם את הקמת וחידוש מרכז הירידים בהשקעות של 600 מיליון ש״ח.
שימש כיו"ר "אמץ לוחם" וכנשיא "וראייטי ישראל".
משמש כיו"ר מכללת שנקר, כדירקטור במרכז פרס לשלום ולחדשנות, ומוביל יחד עם חמי פרס וצוות המכון את הפיכת המקום למרכז החדשנות של התעשייה הישראלית.
ימיני נשוי לאיילת ימיני, פסיכולוגית קלינית, ואב לארבעה.
פרסים

ימיני זכה בפרס קפלן ב-1998, בפרס הייצוא הישראלי לשנת 2000, ובפרס התעשיינים לשנת 2001.
הערות שוליים

↑  דיאנה בחור-ניר, צבי ימיני: "בעבודה של אבא בגן החיות למדתי שכשלא צריך, לא טורפים", באתר כלכליסט, 8 באפריל 2010
↑  עידו אפרתי ונעמי דרום, המתכון המשפחתי של כתר פלסטיק להצלחה, באתר TheMarker‏, 8 באוגוסט 2012
↑  קרן צוריאל,
״עפרה שטראוס-להט וגזי קפלן - חתני פרס התעשייה״, גלובס, 4 בספטמבר 2000
↑  בן-ציון ציטרין, יתום לעסקים פרטיים, באתר הארץ, 11 ביוני 2001
↑  יצחק דנון, ‏צאג תעשיות מבקשת מביהמ"ש לאשר ההסכם עם סטנלי וורקס, באתר גלובס, 11 ביוני 1998
↑    נווית זומר, הארגזים ממגדל העמק כבשו את רשתות המזון בעולם, באתר "ידיעות אחרונות", 11 בפברואר 2017
↑  גיא גרימלנד, הידרו תעשיות גייסה 7 מיליון דולר; אחד המשקיעים בחברה - סטף ורטהיימר, באתר TheMarker‏, 28 במאי 2006
↑  דרור רייך, צבי ימיני והאישה העשירה בהולנד ממזגים חברות בריאות, באתר כלכליסט, 30 באוגוסט 2017
↑  זוהר בלומנקרנץ, צבי ימיני מונה ליו"ר מועצת המנהלים של מרכז הירידים והקונגרסים בתל אביב, באתר הארץ, 9 במאי 2004
רונן אברהם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בנובמבר 1969 (בן 54) פתח תקווה, ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן (1998)  אוניברסיטת מישיגן (1999)  אוניברסיטת מישיגן (2003)  אוניברסיטת בר-אילן (1998)  בית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן 
 תחומי מחקר:  tort law, ניתוח כלכלי של המשפט, דיני חוזים 
 
רונן אברהם הוא פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. תחומי התמחותו העיקריים של הם ניתוח כלכלי ואמפירי של המשפט, דיני נזיקין, דיני חוזים ודיני ביטוח.
ביוגרפיה

רונן אברהם גדל והתחנך בתל אביב והיה פעיל בתנועת הצופים בה שימש כמדריך. שירת כקצין בצה"ל בתפקידים מסווגים במודיעין חיל האוויר. לאחר סיום שירותו, למד לתואר ראשון במשפטים ולתואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן (סיים את שני התארים בהצטיינות ב-1998), במהלך לימודיו שימש כעורך כתב העת המשפטי של האוניברסיטה "מחקרי משפט". לאחר סיום חוק לימודיו התמחה אצל שופט בית המשפט העליון תיאודור אור והשלים גם התמחות במשרד עורכי הדין גרוס חודק ושות'. לאחר סיום ההתמחות ומעבר מבחני לשכת עורכי הדין, המשיך את לימודיו בארצות הברית, והשלים תואר שני במשפטים, ובשנת 2003 השלים את לימודי הדוקטורט, שניהם באוניברסיטת מישיגן בארצות הברית. בהמשך לימד נושאים משפטיים שונים באוניברסיטת נורת'ווסטרן והחל משנת 2008 לימד באוניברסיטת טקסס באוסטין. בשנת 2014 שב לישראל, וכיום הוא פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב. בנוסף לימד מספר שנים במרכז הבינתחומי הרצליה.
מחקרו ופעילותו האקדמית

פרופ' אברהם פרסם מחקרים רבים בתחום דיני הנזיקין בנושא השפעת הרפורמות בדיני הנזיקין על עולם המשפט, עולם הביטוח וכן על תאוריות של צדק ושוויון.
פרופסור אברהם הקים ומתחזק שני מאגרי מידע, האחד בנושא חקיקת רפורמות בדיני הנזיקין ב-50 המדינות בארצות הברית מאז 1980 ועד היום, והשני בנושא דיני איסור האפליה בביטוח בחמישים המדינות בארצות הברית מאז 1940 ועד היום. פרופסור אברהם מלמד קורסים בדיני ביטוח, דיני נזיקין, ניתוח כלכלי של המשפט הפרטי וניתוח כלכלי של המשפט הציבורי.
פרופ' אברהם הוא המנהל האקדמי של תוכנית תל אביב נורת'ווסטרן לתואר שני למנהלים במשפט ציבורי, ומנהל תוכנית פרסול לתואר שני בין-לאומי. בשנים 2017-2023 שימש כמנחה האקדמי של הקליניקה לזכויות אדם בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב.
פרופ' אברהם הוא חבר בפורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה, הפועל נגד השינויים שהוצעו במערכת המשפט בשנת 2023.
הערות שוליים

↑  "מי אנחנו", פורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008523878905171  GND: 1084643650  ISNI: 0000 0000 7346 8043  ORCID: 0000-0003-4426-5652  SUDOC: 194572080  VIAF: 103494870   WorldCat (עם VIAF): 103494870
סוורוס סנייפ

| --- | --- |
אלן ריקמן המגלם את סוורוס סנייפ במהלך הסרט החמישי
אלן ריקמן המגלם את סוורוס סנייפ במהלך הסרט החמישי
 סוג:  דמות ראשית
 שם ספר:  הארי פוטר
 שם סרט:  הארי פוטר
 הופעה ראשונה:  הארי פוטר ואבן החכמים
 הופעה אחרונה:  הארי פוטר ואוצרות המוות
 מספר הופעות:  7 (בסרטים 8)
 יוצרים:  ג'יי קיי רולינג
 גילום הדמות:  אלן ריקמן
 דיבוב בשפה העברית:  אוהד שחר
 מידע
 כינויים:  סבר מאוס - בפי ג'יימס פוטר וחבריו הנסיך חצוי הדם  סוו בפי לילי פוטר
 סטטוס:  מת
 תאריך לידה:  9 בינואר 1960
 מקום לידה:  Spinner's End 
 גזע:  בן-אנוש
 מין:  זכר
 מקצוע:  פרופסור לשיקויים 14 שנים, פרופסור להתגוננות מפני כוחות האופל שנה אחת ומנהל בית הספר שנה אחת
 תואר:  פרופסור
 מומחיות:  שיקויים, התגוננות מפני כוחות האופל, הלטת הכרה
 כוחות:  קסמים
 חברה לשעבר בקבוצה:  אוכלי המוות, מסדר עוף החול
 אזרחות:  הממלכה המאוחדת
 מקום מגורים:  Spinner's End 
 תאריך פטירה:  2 במאי 1998 (בגיל 38)
 מקום פטירה:  הצריף המצווח בהוגסמיד
 סיבת המוות:  נרצח על ידי הנחשית נגיני ששולחה בידי לורד וולדמורט
 דמויות קשורות
 משפחה:  טוביאס סנייפ (אב)  איילין פרינס (אם)
 חברים:  לילי פוטר (לשעבר) אלבוס דמבלדור
 אויבים:  ג'יימס פוטר, סיריוס בלק, רמוס לופין ופיטר פטיגרו. מסדר עוף החול (לשעבר) לורד וולדמורט ואוכלי המוות.
 
סוורוס סנייפ (באנגלית: Severus Snape; ‏9 בינואר 1960 – 2 במאי 1998) הוא דמות בדיונית בסדרת הספרים "הארי פוטר" שנכתבה על ידי ג'יי קיי רולינג. סנייפ מוצג לראשונה כאנטגוניסט קר-לב שעוין את הארי פוטר; אך במהלך הסדרה הוא מתפתח ומתגלה כאנטי-גיבור המסתיר רגשות מורכבים.
סנייפ מוצג כדמות חידתית ומורכבת, עד לחשיפתו בספר האחרון כנאמן לדמבלדור ולמסדר עוף החול. סנייפ לימד בהוגוורטס את מקצוע השיקויים, ובספר השישי את מקצוע ההתגוננות מפני כוחות האופל. סנייפ אהב את אמו של הארי, לילי, ושנא את אביו של הארי, ג'יימס פוטר; דבר שהסביר את יחסו העוין כלפי הארי לצד זה שהגן עליו מפני לורד וולדמורט וכוחות הרשע. רולינג תיארה את סנייפ בתור "מתנה של דמות".
יצירת הדמות

בראיון שנערך עמה אפיינה רולינג את דמותו של סנייפ כאנטי גיבור. היא אמרה שאת ההשראה ליצירת הדמות היא קיבלה ממורה שלימד אותה בילדותה שלא היה חביב עליה, ותיארה את סנייפ בתור מורה איום ונורא: "הדבר הגרוע והמביש ביותר שמורה יכול לעשות זה להיטפל לתלמידים". עם זאת, רולינג תיארה בספרים כי סנייפ היה מורה מוכשר מאוד. מקור שם משפחתו הוא בכפר סנייפ השוכן במחוז סאפוק שבאנגליה. בראיונות בשנת 1999 ובשנת 2004 היא אמרה כי דמותו של סנייפ היא בין אלו שכתיבתן גרמה לה להנאה הרבה ביותר.
רולינג לא חשפה פרטים רבים לגבי סנייפ בהשוואה לדמויות אחרות, כיוון שהנאמנות והמניעים האמיתיים שלו התבררו רק בספר האחרון. אולם, לאורך השנים היא רמזה מספר פעמים על חשיבות תפקידו של סנייפ, והציעה לאנשים "לשים עין על סנייפ". בשנת 1999 היא נשאלה בראיון על חיי האהבה והאופי של גאולה בדמותו, וענתה כי היא מופתעת מדפוס החשיבה הזה.
לאחר יציאתו לאור של הספר השביעי והאחרון החלה רולינג לדבר בפתיחות על סנייפ, והודתה כי היא הייתה מרוצה מאוד מהדרך שבה סיפורו של סנייפ התנהל לאורך הסדרה, והשתמשה בדמותו כניגוד לזו של אלבוס דמבלדור. היא אמרה שתמיד ידעה מה יהיה בסופו של דבר עם סנייפ, וכן שהיא פיתחה בזהירות את קו העלילה שלו לאורך הסדרה: ”הייתי צריכה לתת רמזים לאורך כל הדרך כי אתה יודע שבספר השביעי, כשתקרא את הסצנה שבה הכל נחשף ומשתנה, אתה תבין שסנייפ היה... מה היו המניעים שלו. הייתי צריכה לתכנן זאת לאורך הספרים כיוון שבנקודה שבה אתה רואה מה באמת קורה, זו הייתה רמאות גדולה כלפי הקורא אם רק הייתי זורקת קצת חומר שהוא מעולם לא קרא”. בראיון אחר היא רצתה להכניס בדמותו של סנייפ אלמנטים של גאולה ושל סליחה: ”סנייפ הוא אדם מורכב... הוא מאוד - הוא היה יצור אנושי פגום, בדומה לכולנו. הארי סולח לו - כפי שאנחנו רואים, מהאפילוג, הארי - הארי באמת רואה את הטוב שבסנייפ בסופו של דבר... יש גאולה”.
בספרים > שלושת הספרים הראשונים

סנייפ הופיע לראשונה בסדרה זמן קצר לאחר שהארי הגיע להוגוורטס. באותה סצנה נאמר כי הוא לימד שיקויים בבית הספר, אך כי רצונו האמיתי היה ללמד את מקצוע ההתגוננות מפני כוחות האופל. הוא אישר זאת בעצמו במהלך הספר החמישי. סנייפ תואר בתור מורה קשוח ואכזר, הנוהג להעיר הערות נבזיות ומזלזלות בעבודתו של הארי. תוך זמן קצר הוא הפך לאחד האנטגוניסטים העיקריים בספר, כיוון שהארי חשד בו שהוא זמם לגנוב את אבן החכמים, בניסיון להרוג אותו, וזאת בנוסף לכך שסנייפ הפלה לטובה את תלמידי בית סלית'רין שבראשו עמד. רק בשיא הספר התברר כי פרופסור קוויריניוס קווירל, שהיה משרתו של לורד וולדמורט, היה האויב האמיתי, ואילו סנייפ שחשד בו ניסה לאורך כל הספר להציל את חייו של הארי. בפרק האחרון סיפר דמבלדור שג'יימס פוטר, אביו של הארי, הציל את חייו של סנייפ כשהם למדו בהוגוורטס, אף על פי שהשניים שנאו זה את זה, ובשל כך חש סנייפ חובה מוסרית להגן על הארי. גם לאחר חשיפתו של קווירל המשיך הארי לחוש רגשות שליליים כלפי סנייפ, ומערכת היחסים ביניהם נותרה מתוחה גם בספרים הבאים. התנהגותו וגישתו של סנייפ כלפי הארי לא השתנו בהמשך הסדרה.
בתחילת הספר השני הוא תפס את הארי וחברו רון ויזלי שהגיעו להוגוורטס במכונית מעופפת, והציע לדמבלדור ולמינרווה מקגונגל לסלקם מבית הספר, באחד מבין נסיונותיו הרבים להביא לסילוקו של הארי. באופן כללי היה לו תפקיד קטן יותר בספר זה, ובמהלכו הוא סייע לגילדרוי לוקהרט בניהול המפגש היחיד של מועדון הדו-קרב שנפתח בגלל תקיפות מסתוריות שפגעו בתלמידים. כמו כן, במהלך המפגש של מועדון זה הדגים סנייפ את כישוף הפריקה מנשק "אקספליארמוס" לעיני התלמידים. בספרים הבאים הפך כישוף זה לאחד מסימני ההיכר של הארי.
במהלך הספר השלישי הפגין סנייפ את כישרונו הרב בתחום השיקויים בכך שרקח את שיקוי האל-זאב עבור רמוס לופין, המורה החדש להתגוננות מפני כוחות האופל. לאורך כל הספר הוא חשד בלופין כמי שסייע לפושע הנמלט סיריוס בלק (שבספר השישי הוכרז כי היה חף מפשע) לחדור לטירת הוגוורטס. חשד זה נבע מהחברות ששררה בין לופין לבין סיריוס בלק וג'יימס פוטר בעת שלמדו בהוגוורטס. בשיא העלילה של הספר ניסה סנייפ ללכוד ולעצור את בלק, אך הוא נמלט בסיועו של הארי, הרמיוני ודמבלדור. סנייפ סיפר זאת לדמבלדור, וכאשר הארי ולופין לא הוענשו הוא הגיב באמצעות חשיפתו של לופין כאדם זאב בפני כל בית הספר, ובכך אילץ אותו להתפטר. בספר זה נחשפו פרטים נוספים על הקשר בין סנייפ לבין ג'יימס פוטר. בעת שלמדו בבית הספר בלק ניסה לגרום לסנייפ להיכנס לצריף המצווח, בו לופין שהה בצורתו הזאבית. ג'יימס הבין את הסכנה העצומה הכרוכה במעשה זה, עצר את סנייפ ובכך הציל את חייו. הייתה זו התקרית אותה הזכיר דמבלדור בסוף הספר הראשון. אולם, סנייפ האמין כי מניעיו של ג'יימס היו אנוכיים, וכל רצונו היה להימנע מסילוק מבית הספר.
בספרים > הספר הרביעי והספר החמישי

תפקידו של סנייפ בספר הרביעי לא גדול יותר בהשוואה לשני הספרים הקודמים. הוא כעס מאוד כשהארי נבחר באופן לא צפוי להשתתף בטורניר הקוסמים המשולש, ובשל כך הפך ליותר נקמני מכרגיל. בשלב מאוחר יותר של השנה הארי רואה בטעות זיכרונות בהגיגית של דמבלדור שבהם מתוארים משפטיהם של מספר אוכלי מוות. באחד המשפטים הואשם סנייפ על ידי איגור קרקרוף בהיותו אוכל מוות, אך דמבלדור קם להגנתו של סנייפ וטען כי אף על פי שאכן היה אוכל מוות הוא החליף צדדים לפני מפלתו של וולדמורט והחל לתפקד כמרגל. מאוחר יותר הבטיח דמבלדור להארי שהחרטה של סנייפ הייתה אמיתית, אם כי הוא סירב לספר להארי מדוע הוא מאמין בכך, ואמר כי מדובר במשהו שבינו לבין סנייפ.
בסוף הספר ניסה דמבלדור לשכנע את שר הקסמים קורנליוס פאדג' שוולדמורט חזר לגופו הגשמי. כהוכחה הסכים סנייפ בחוסר רצון בולט להראות את האות האפל שנצרב בזרועו על ידי וולדמורט, ומיד לאחר עזיבתו של פאדג' נשלח על ידי דמבלדור למשימה סודית. המשימה הזאת, כפי שנרמז בספר החמישי ומתברר באופן ודאי בספר השישי, הייתה להצטרף מחדש לאוכלי המוות ולרגל אחרי וולדמורט כסוכן כפול- תפקיד אותו כבר ביצע בשנת 1981 בידיעת שני הצדדים עד העלמות וולדמורט.
תפקידו של סנייפ בספר החמישי היה יותר משמעותי. הוא המשיך לעבוד כסוכן כפול עבור דמבלדור, ועוד לפני תחילת הלימודים הוא הופיע במפקדה של מסדר עוף החול וסיפק דו"חות על פעילות אוכלי המוות- ולהפך. לסנייפ הייתה מערכת יחסים מתוחה מאוד עם סיריוס, הבעלים של הבית בכיכר גרימולד מספר 12 שבו שכנה המפקדה, שנאלץ להסתתר כיוון שעדיין נחשב לרוצח המונים. פעמים אחדות הם העירו הערות מרושעות זה כלפי זה, ובאחד הפרקים כמעט ופרץ ביניהם דו-קרב. סנייפ הקניט את סיריוס על כך שהוא לא ממלא תפקיד פעיל במשימות המסדר בגלל מעמד המבוקש שלו. מאוחר יותר חש הארי שההקנטות האלה תרמו לנכונותו של סיריוס להסתכן בצורה מוגזמת. נאמנותו של סנייפ למסדר לא השפיעה כלל על התנהגותו בהוגוורטס.
בערך באמצע הספר הורה דמבלדור לסנייפ ללמד את הארי הלטת הכרה, שהיא האמנות של הגנה על התודעה והמוח מפני פלישה או התערבות חיצוניות. השיעורים היו קשים מאוד בשל העוינות ההדדית, והסתיימו מוקדם מהצפוי לאחר שהארי השתמש בהגיגית של דמבלדור ללא רשותו של סנייפ וראה בה זיכרון ילדות שבו סנייפ הושפל על ידי ג'יימס וסיריוס, ואת הקללה הגזענית שהטיח מרוב תסכול בלילי אוואנס, אמו של הארי. רק בספר האחרון התברר כי העלבון הזה גדע את הידידות ההדוקה ששררה בין סנייפ לבין לילי.
בחלק האחרון של הספר נלכד הארי על ידי דולורס אמברידג', המורה להתגוננות מפני כוחות האופל והמנהלת בפועל של הוגוורטס, ונחקר על ידה בנוגע למקום הימצאו של דמבלדור. היא זימנה את סנייפ על מנת שייתן לה סם אמת שייאלץ את הארי לספק לה את מבוקשה. סנייפ טען כי אספקת הווריטסרום, שיקוי האמת החזק ביותר שתואר בסדרה, אזלה לו כיוון שהיא לקחה ממנו קודם לכן את כל המלאי שהיה ברשותו על מנת לאלץ את הארי לספר לה על מקום הימצאו של סיריוס בלק, באירוע שהתרחש לאחר בריחתו של דמבלדור. סנייפ אמר לה גם כי לא יוכל להושיט לה עזרה מעשית כלשהי. מאוחר יותר התברר כי הוא סיפק לה וריטסרום מזויף. הוא הבין את האזהרה שהארי צעק לעברו בנוגע ללכידתו של סיריוס בלק, העביר אותה לחברי המסדר האחרים, ובכך אפשר להם להגיב על מה שקרה. אולם, הארי עדיין התייחס אל סנייפ כאחראי באופן חלקי לכך שסיריוס מת בקרב, והאמין שיחסו של סנייפ דחף את סיריוס להצטרף לקרב.
בספרים > הספר השישי

בפרק השני של הספר השישי הגיעו בלטריקס לסטריינג' ואחותה נרקיסה מאלפוי לביתו של סנייפ. דראקו, בנה של נרקיסה, קיבל משימה קשה מוולדמורט והיא השביעה אותו שיגן על בנה, יסייע לו להשלים את משימתו, ויבצע אותה בעצמו אם הוא ייכשל. כשנשאל על ידי בלטריקס בנוגע לנאמנויותיו הוא הזכיר שאת משרת ההוראה בהוגוורטס (בספטמבר 1981) קיבל מלכתחילה בברכתו של וולדמורט ולכן וולדמורט אכן ידע ב-1981 על השתייכותו למסדר עוף החול, טען שעבד עבור וולדמורט (ולא עבור דמבלדור) מאז שחזר לגופו הגשמי, והסביר את פעולותיו בספרים הקודמים לאור זאת. כמו כן, הוא טען כי הגנתו של דמבלדור סייעה לו להימנע ממאסר בכלא הקוסמים אזקבאן ובכך לפעול בשמו של וולדמורט.
בסעודת הפתיחה של שנת הלימודים הודיע דמבלדור כי החליט למנות את סנייפ לתפקיד המורה להתגוננות מפני כוחות האופל. הוראס סלגהורן, שלימד בעבר בהוגוורטס, החליף את סנייפ כמורה לשיקויים. סלגהורן השאיל להארי עותק ישן של ספר שיקויים, שהיה שייך לתלמיד שכינויו "הנסיך חצוי-הדם", והארי מצא בו הערות רבות שסייעו לו להפוך לתלמיד המצטיין בכיתה. בפרק מספר 15 ("הנדר הכובל") אמר סנייפ "מעניין, מעולם לא היה לי רושם שמשהו מכל מה שניסיתי להנחיל להארי חודר אליו", ובכך הביע את חשדו בנוגע להצלחה החדשה של הארי בתחום.
בפרק מספר 24 פרץ דו-קרב בין דראקו מאלפוי להארי, ובמהלכו הטיל הארי את הכישוף "סקטומספרה" אותו מצא בספר של הנסיך תחת הכותרת "נגד אויבים", והזדעזע לגלות את הפצעים הקשים שהכישוף גרם למאלפוי. סנייפ מיהר לתוך חדר השירותים בעקבות זעקותיה של רוח הרפאים מירטל המייללת שגם כן הייתה שם, ריפא את פצעיו של מאלפוי, ולאחר מכן חקר את הארי בנוגע למקורו של הכישוף תוך כדי שימוש בביאור הכרה על מנת לחלץ ממנו בכוח כיצד השיג את המידע. סנייפ דרש מהארי להראות לו את ספר השיקויים, אך הוא הצליח להחביא את ספרו של הנסיך ובמקום זאת הציג לסנייפ את ספרו של רון ויזלי. סנייפ ידע כי הארי שיקר לו, והחליט להטיל עליו עונש שמנע ממנו להשתתף במשחק הקווידיץ' האחרון והמכריע של השנה.
בסוף הספר חזרו הארי ודמבלדור מהחיפוש אחר אחד ההורקרוקסים של וולדמורט, ונחתו על מגדל האסטרונומיה של בית הספר. דמבלדור היה חלש מאוד כיוון ששתה את השיקוי המגן שוולדמורט הניח מסביב לחפץ, וביקש מהארי להזעיק את סנייפ. לפני שהארי הצליח לצאת לדרכו הגיע לראש המגדל דראקו מאלפוי, על מנת למלא את משימתו ולהתנקש בחייו של דמבלדור, אך לא הצליח להביא את עצמו לכדי ביצוע רצח. הם הופרעו על ידי הגעתם של אוכלי המוות וסנייפ, שהרג את דמבלדור בעצמו. הארי הזועם רדף אחרי סנייפ, מאלפוי ואוכלי המוות שברחו מהוגוורטס. סנייפ הצליח בקלות רבה לחסום את נסיונותיו של הארי לתקוף אותו עם קסמים, לעג לו על הטעויות שביצע, אך סירב לתקוף אותו בחזרה. במהלך העימות חשף סנייפ כי הוא "הנסיך חצוי-הדם" (כיוון שהיה בנו של המוגל טוביאס סנייפ והמכשפה טהורת הדם איילין פרינס). הארי לא הצליח לעצור את סנייפ לפני שזה יצא מגבולות הוגוורטס והתעתק (קסם בסדרה הדומה בפעולתו לטלפורטציה) למקום לא ידוע. הסיפור המלא על מערכת היחסים בין דמבלדור לבין סנייפ והסיבה האמיתית למותו של דמבלדור נחשפה רק בספר השביעי. רולינג אמרה בראיון שנערך לאחר יציאת הספר השישי כי בנקודה זו בסדרה מערכת היחסים בין הארי לבין סנייפ הפכה ל"אישית, אם לא יותר, מאשר מערכת היחסים בין הארי לבין וולדמורט".
בספרים > במחזה הארי פוטר והילד המקולל

לאחר הנסיעה השנייה בזמן של סקורפיוס ואלבוס, בניהם של הארי פוטר ודראקו מאלפוי, חוזר סקורפיוס לבדו ומגלה כי לאחר הנסיעה הזו בזמן, הצליחו להחזיר אדם חשוב לחייו, הודות לחבר כיתתו, נודע לו כי המורה לרקיחת שיקויים, הוא סוורוס סנייפ. את מפגשם פותח במילים: "סוורוס סנייפ. איזה כבוד", ולאחר שסופג ביקורת מהפרופסור, מבקש עזרה. הוא שואל אותו האם הוא עדיין עובד לטובת דמבלדור במחתרת ואילו סנייפ מכחיש כל פרט לגבי פעילותו אי פעם במחתרת של דמבלדור.
סקורפיוס מספר לו כי הגיע מעולם שבו וולדמורט אינו שליט אלא מובס בקרב על הוגוורטס (דבר שמהווה את שאיפתו הנוכחית של סנייפ) וכי ביצע שימוש במחולל זמן ובגללו הצליח לשנות דברים בעבר ולהביא את העולם למצב זה. לבסוף, לאחר מספר ניסיונות כושלים לגרום לפרופסור לשתף פעולה, שולף הוא את הקלף האחרון אשר בידו ומספר לו כי הוא יודע שהוא אהב את אימו של הארי, לילי. לבסוף, פרופסור סנייפ מאמין לו ולוקח אותו בדרך סודית אל תוך מרכז המחתרת, בתוך חדר סודי בערבה המפליקה. שם, מגן סוורוס סנייפ על סקורפיוס מפני שני חברי המחתרת האחרים, רון ויזלי והרמיוני גריינג'ר. לפתע, נשאלת שאלה בלתי צפויה מצדו של סנייפ, כאשר הוא שואל בידי מי ואיך נהרג, ללא אף שאלה מקדימה לגבי גורלו. סנייפ אומר כי ניחש כי גורלו היה למות מפני שסקורפיוס היה מופתע לראות אותו. גם תשובתו של הפרופסור מפתיעה דיין, כאשר עונה: "יש מחירים שעלינו לשלם", ומיד לאחר מילים אלו מציע את עזרתו. שניהם (סקורפיוס וסנייפ), משתמשים במחולל הזמן וחוזרים לעבר, שוב.
משימתם בעבר די קצרה, כאשר הדבר היחיד שהם עושים בו, הוא ביטול הלחש שאלבוס וסקורפיוס ביצעו בו בפעם האחרונה שהיו בו. מיד לאחר חזרתם להווה, נלחם סוורוס בדולורס אמברידג' וממשיך לאגם לאחר ניצחון. גם במשימה באגם מבטלים הם את כישופם של סקורפיוס ואלבוס וסנייפ אומר לסיכום, שימסור לאלבוס סוורוס, כי הוא גאה בו על כך שנושא את שמו.
בתום משימה זו, הפרופסור חוזר למשכבו במרומים.
הפרופסור מספיק ללמד את סקורפיוס מסר חשוב. הוא מלמד אותו כי חשיבה על אנשים אהובים, מביאה למצב של כח והגנה מפני כוחות הרוע וכך, מבין סקורפיוס את ערך החברות ואת ערכו של אלבוס.
בסרטים

דמותו של סנייפ גולמה על ידי שחקן הקולנוע הבריטי אלן ריקמן בכל (שמונת) הסרטים של הסדרה. ריקמן היה בחירה אישית של רולינג לגילום הדמות. הוא שוחח עמה על דמותו של סנייפ, והיה אחד מחברי הצוות היחידים עמו שוחחה רולינג עוד לפני יציאתו לאור של הספר השביעי על מה שיקרה לדמות שאותה הוא מגלם. לדברי רולינג "הוא ידע מזה זמן רב שהוא היה מאוהב בלילי. הוא היה צריך להבין... מהיכן הגיעה המרירות כלפי הנער הזה שהוא העדות החיה לכך שהעדיפה גבר אחר".
ריקמן עצמו נמנע מלדבר על סנייפ, וביקש מהקוראים להמתין ולראות מה יקרה בהמשך הסדרה; אולם, הוא כן אמר כי סנייפ הוא אדם מורכב, מאוד קפדן ובטוח בעצמו; בראיון שנערך עמו הוא הרחיב ואמר "סנייפ הוא לא אחד שנהנה מבדיחות ואני מאוד חושש שחוש ההומור שלו מאוד מוגבל... אך להגנתו, אני אוסיף שלא הייתה לו התבגרות קלה, בייחוד בתקופת לימודיו בהוגוורטס". ריקמן אמר גם כי סנייפ הוא דמות מרתקת, וכי יש לו עונג רב בגילום דמות כה חידתית.
ביצועיו של ריקמן בגילום סנייפ זכו לפופולריות ולהערכה רבה בקרב המעריצים וחלק מהמבקרים. המגזין אנטרטיינמנט ויקלי דירג את ריקמן כאחד מכוכבי הסרטים הפופולריים ביותר לשנת 2007‏. ריקמן אמר בראיון על תגובת המעריצים כי הוא חושב שזה נהדר שאנשים בדרך כלל מעריצים את סנייפ.
בסרט החמישי גילם השחקן אלק הופקינס את דמותו של סנייפ הצעיר שהופיעה בפלשבק בהגיגית.
בסרט השמיני גילם השחקן בנדיקט קלארק את דמותו של סנייפ הצעיר שהופיעה בזיכרונות של סנייפ.
מאפיינים > מראה חיצוני

סנייפ מתואר כבעל אף מעוקל, עור צהבהב, עיניים שחורות, שיניים צהובות ולא אחידות בגודלן, ושיער שמנוני המגיע עד לכתפיו. מבנה גופו מתואר כגבוה ורזה, וכמעט תמיד הוא לובש גלימות או חלוקים שחורים. מראהו הכללי מתואר בדרך כלל כדמוי עטלף גדול מידות. סנייפ הצעיר תואר כ"... צמח גדל בחשכה. שערו היה דליל ושמנוני... שמוט כתפיים אך זוויתי, הוא הילך בצעדים עוויתיים שהזכירו להארי עכביש, ושערו השמנוני התנדנד משני צידי פניו".
באיורי הפרקים של מארי גראנפרה במהדורה האמריקנית (והעברית) של הספרים צויר סנייפ ככמעט קירח, בעל קווצות שיער ארוך מצדדי ראשו, ובעל זקן תיש, אך בספר השישי הוא צויר עם שיער שחור ארוך וזקן צרפתי.
מאפיינים > אישיות

אישיותו של סנייפ מתוארת בדרך כלל כנוקשה. הוא נחשב לאדם בעל אופי קר, מחושב, מדויק, סרקסטי, מריר, וכאחד שמתייחס בחוסר חיבה עז להארי פוטר באמצעות הטחת עלבונות באביו ג'יימס. עם התקדמות העלילה מתברר כי היחס שהארי קיבל מסנייפ נבע מהיריבות הקשה ששררה בינו לבין ג'יימס בעת שלמדו בבית הספר. לעיתים ג'יימס התנהג כלפי סנייפ בביריונות, ולדברי אלן ריקמן הדבר גרם לילד המתבודד להמשיך "להסתגר לתוך עצמו". רולינג תיארה את סנייפ הצעיר כנער חסר ביטחון עצמי ופגיע: "אם היה יכול לחזור אחורה בזמן [סנייפ] לא היה הופך לאוכל מוות, אך בדומה לאנשים חסרי ביטחון ופגיעים, הוא היה מחפש את החברות עם מישהו גדול וחזק, מישהו מרשים.[...] [הוא] היה כה מעוור על ידי משיכתו לצד האפל עד שהוא חשב ש[לילי ]תמצא אותו מרשים אם יהפוך לאוכל מוות".
מנגד, סנייפ המבוגר מתואר כאדם הבטוח בעצמו במידה רבה. הבמאי דייוויד ייטס אמר כי סנייפ הוא דמות עם רצינות, סמכותיות וכוח. בדרך כלל הוא מתנהג בצורה שקולה ושולט במצב העניינים, ונדיר מאוד שאין לו מענה מילולי או שהוא לא מסוגל להגיב. אולם, במקרים אחדים שבהם הארי היה מעורב הפגין סנייפ קוצר רוח רב. התנהגותו העצורה נובעת ככל הנראה מהאמונה שלו כי אנשים שאינם מסוגלים לשלוט ברגשותיהם הם אנשים חלשים.
סנייפ תואר גם כקוסם חכם וערמומי, בדומה לדמויות אחרות בסדרה שהשתייכו לבית סלית'רין. הוא אחת הדמויות החכמות בסדרה, ובעל יכולת הסקת מסקנות טובה. באחד מהראיונות שנערכו עמה אמרה רולינג כי לסנייפ יש אומץ רב, וכשנשאלה האם לדעתה סנייפ הוא גיבור היא אמרה "כן, אני חושבת כך; אם כי גיבור פגום מאוד. אולי אנטי-גיבור. הוא אדם לא חביב בדרכים רבות. הוא נותר די אכזר, בריון, פגום בגלל מרירות וחוסר ביטחון - ולמרות זאת הוא אהב, והפגין נאמנות לאלו שאהב, ובסופו של דבר הקריב את חייו בשל כך. זה די הרואי!".
מאפיינים > יכולות קסם

בכל שבעת הספרים תואר סנייפ כקוסם רב עוצמה וכאחד שהצטיין בלימודיו. הוא התמחה ברקיחת שיקויים ויש לו נטייה וכישרון בקסמים אפלים. סיריוס בלק טען כי כתלמיד שנה ראשונה בהוגוורטס סנייפ ידע יותר כישופים וקללות מאשר רוב תלמידי השנה השביעית והאחרונה. בעת שהיה תלמיד הוא רשם הצעות רבות לשיפורים בספר הלימוד שלו בשיקויים. בתקופה זו בחייו הוא הפגין כישרון רב ביצירת קסמים חדשים, ובהם הכישופים הלא-מילוליים לויקורפוס וליברקורפוס והקללה המסוכנת סקטומספרה הגורמת לאפקט של חיתוך באמצעות סכין. בספר השביעי תיאר רמוס לופין את קללת הסקטומספרה כאחת מההתמחויות הבולטות של סנייפ. סנייפ השתמש בכישוף זה בהצלחה עוד כשהיה תלמיד בשנתו החמישית, ובמהלך הקרב האווירי בתחילת הספר השביעי. למרות הכוח הקטלני של הקללה הוא היה מסוגל לרפא את הפצעים שהיא גרמה. סנייפ היה מוכשר בהפיכת או הקלת נזקים משמעותיים שנגרמו בגלל קסמים אפלים, בשל הידע הנרחב שלו באמנויות האופל, כפי שעשה עם דמבלדור ועם קייטי בל מבית גריפינדור.
סנייפ היה מוכשר מאוד באמנויות הלטת ההכרה וביאור ההכרה, והיה בעל יכולת לחדור לתודעה של אנשים אחרים ולהגן על זו שלו, ואף על פי שהמונחים הללו הוצגו לראשונה בספר החמישי ניתן לראות באלו שקדמו לו כי הארי היה תחת הרושם שסנייפ מסוגל לקרוא מחשבות. כמליט הכרה הוא הצליח להסתיר את דבר בגידתו בוולדמורט, שהיה בעצמו מבאר הכרה מוכשר. הוא היה גם אוכל המוות היחיד בסדרה שהצליח להפיק פטרונוס [דרוש מקור], ובדומה לזה של לילי פוטר צורתו הייתה איילה. סנייפ היה מוכשר גם בדו-קרב, ובחלק האחרון של הספר השביעי אף הצליח להחזיק מעמד למשך זמן קצר במאבק עם שלושה מורים בהוגוורטס, בהם פיליוס פליטיק שהיה אלוף בדו-קרב קוסמים בצעירותו. לאחר מכן אמרה מינרווה מקגונגל כי סנייפ למד לעוף בעזרת שרביט, והיה היחיד שעשה זאת מלבד וולדמורט.