stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בקר אוויר טקטי בחיל האוויר האמריקאי
מסלול הכשרה > אימון בסיסי

טירונות: 8 שבועות בבסיס חיל האוויר לקלנד (Lackland AFB) טקסס. טירונות כללית של חיל האוויר.
קורס הכנה למבצעים מיוחדים - 8 שבועות בבסיס חיל האוויר לקלנד (Lackland AFB) טקסס. נועד להכין את המועמדים לקראת מבדקי הערכה והמיון בדגש על עבודת צוות וכושר גופני ומנטלי.
קורס הכנה ל- TACP - שבוע אחד בבסיס חיל האוויר לקלנד (Lackland AFB) טקסס.
קורס TACP - כ-3.5 חודשים בבסיס חיל האוויר לקלנד (Lackland AFB) טקסס.
קורס מילוט והישרדות: 3 שבועות בבית הספר ליסודות המילוט (U.S. Air Force Basic Survival School) בבסיס חיל האוויר פירצ'ילד (Fairchild AFB) מדינת וושינגטון. הקורס כולל לימוד טכניקות מילוט, הסתתרות, הישרדות, היחלצות והתמודדות בשבי.
קורס צניחה בסיסי: 3 שבועות בבית הספר לצניחה של צבא ארצות הברית בפורט בנינג, ג'ורג'יה הכולל חמש צניחות.
קורס בקרת מאמץ אש משותף - 4 שבועות בבסיס חיל האוויר נליס, נבדה.
מסלול הכשרה > אימונים מתקדמים

קורס צניחה חופשית - 5 שבועות בבית הספר לצניחה חופשית של צבא ארצות הברית בפורט בנינג, ג'ורג'יה הכולל 30 צניחות.
קורס מדריכי צניחה - 3 שבועות בבית הספר לצניחה של צבא ארצות הברית בפורט בנינג, ג'ורג'יה.
קורס מדריכי צניחה חופשית - 3 שבועות בשדה ניסויים יומה, אריזונה.
קורס גששים - 3 שבועות בפורט בנינג, ג'ורג'יה שבועות - Ft. בנינג, ג'ורג'יה
קורס צלפים של צבא ארצות הברית - 5 שבועות בפורט בנינג, ג'ורג'יה.
קורס ריינג'רס של צבא ארצות הברית - 2 חודשים בפורט בנינג, ג'ורג'יה.
קורס צלילה קרבית: 7 שבועות בקי וסט, פלורידה.
ראו גם

טייסות טקטיות מיוחדות בחיל האוויר האמריקאי
צוות בקרת קרב בחיל האוויר של ארצות הברית
הערות שוליים

1 2  U.S. Air Force, Tactical Air Control Party, SPECIAL WARFARE TRAINING WING
ג'ובנה טריליני

ג'ובנה טריליני (באיטלקית: Giovanna Trillini; נולדה ב-17 במאי 1970) היא סייפת איטלקייה. אלופה אולימפית ברומח, בעלת 8 מדליות מהן 4 מזהב, אחת מהן אישית, מ-5 אולימפיאדות. היא אלופת עולם ברומח, בעלת 19 מדליות מהן 9 זהב ואלופת אירופה בעלת 6 מדליות מהן 2 זהב.
ביוגרפיה

טריליני נולדה ביסי.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה טריליני בשתי מדליות זהב, בתחרות רומח אישי, במדליית כסף זכתה וואנג הויפנג מסין ובמדליית ארד זכתה טטיאנה סדובסקאיה מחבר המדינות ובתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה גרמניה ובמדליית ארד זכתה רומניה.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה טריליני לכבוד לשאת את דגל מדינתה בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית ארד. מדליית ארד בתחרות רומח אישי, במדליית זהב זכתה לורה בדיאה מרומניה ובמדליית כסף זכתה בת ארצה ולנטינה וצאלי. מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה רומניה ובמדליית ארד זכתה גרמניה.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה טריליני בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית ארד. מדליית ארד בתחרות רומח אישי, במדליית זהב זכתה בת ארצה ולנטינה וצאלי ובמדליית כסף זכתה ריטה קוניג מגרמניה. מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה פולין ובמדליית ארד זכתה גרמניה.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה טריליני במדליית כסף בתחרות ברומח אישי, במדליית זהב זכתה ולנטינה וצאלי ובמדליית ארד זכתה סילביה גרוצ'לה מפולין. לא נערכה תחרות ברומח קבוצתי.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה טריליני במדליית ארד בתחרות רומח קבוצתי, במדליית זהב זכתה רוסיה ובמדליית כסף זכתה ארצות הברית. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בתחרות רומח אישי.
תארים והשגים

בסך הכל צברה טריליני 33 מדליות, מהן 15 זהב, 7 כסף ו-11 ארד במשחקים האולימפיים, באליפויות העולם ובאליפויות אירופה.
בסך הכל זכתה טריליני ב-4 מדליות זהב אישיות בגביע העולם בסיף בשנים 1991, 1994, 1995 ו-1998
ג'ובילי

ערך זה עוסק בגיבורת-על מוטאנטית ביקום מארוול קומיקס. אם התכוונתם לקו רכבת תחתית בלונדון, ראו .
| --- | --- |

ג'ובילי, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Generation X #87 מפברואר 2018, אמנות מאת טרי ורייצ'ל דודסון.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Uncanny X-Men #244 (מאי 1989)
 יוצרים:  כריס קלרמונט מארק סילבסטרי
 גילום הדמות:  לאנה קונדור ("אקס-מן: אפוקליפסה")
 מידע
 שם אמיתי:  ג'וביליישן לי
 כינויים:  ג'ובס, וונדרה
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  בוורלי הילס 
 מקצוע:  גיבור-על, אמן רחוב, שחקן, תלמיד, גנב
 כוחות:  פירוטכניקה, פיצוץ רכיבים אלקטרוניים בעבר כערפדה: כוח, מהירות וסיבולת על-אנושיים, אלמותיות.
 חברה בקבוצה:  אקסקליבר
 חברה לשעבר בקבוצה:  אקס-מן חיל אקס הלוחמים החדשים Generation X
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  הופ לי (דודה מצד האב) שוגו לי (בן מאומץ)
 
ג'ובילי (באנגלית: Jubilee) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ו-Generation X ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #244 ממאי 1989 ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר מארק סילבסטרי.
ג'וביליישן "ג'ובילי" היא בתם של מהגרים אמידים מסין, אשר נולדה בבוורלי הילס, קליפורניה וחיה חיי מותרות. היא למדה במכללה אקסקלוסיבית בבוורלי הילס והיה לה פוטנציאל להשתתף במשחקים האולימפיים. היא גילתה לראשונה את כוחותיה המוטאנטים לייצר זיקוקים מפלזמה נפיצה כאשר ברחה מאבטחת הקניון. מרוב לחץ היא ירתה זיקוקים שהבהילו את השומרים ואפשרו לה להימלט. חייה השתנו מבלי הכר כאשר הוריה נהרגו בתאונת דרכים מסתורית, והיא נותרה ללא עזרה. היא נשלחה לבית יתומים, אך היא ברחה משם והתחבאה בקניון, שם נאלצה לגנוב אוכל כדי להתקיים. אבטחת הקניון הייתה מתוסכלת מהצעירה המרדנית ולכן שכרה ציידים מוטאנטים שילכדו אותה. למזלה, היא ניצלה בידי חברי האקס-מן דאזלר, פסיילוק, רוג וסטורם שהיו במקרה בקניון באותה עת. בהיותה סקרנית מטבעה, ג'ובילי עקבה אחרי הנשים שהצילו אותה ועד מהרה חברה אליהן ואל קבוצת האקס-מן. היא הייתה הדמות הצעירה ביותר בתחילת שנות ה-90 ולעיתים שימשה כשותפתו של וולברין. לבסוף, היא הצטרפה לקבוצת Generation X הצעירה. ב-2004 החליטה מארוול לתת לג'ובילי סדרה משל עצמה, אך עקב אי הצלחתה היא הופסקה אחרי שש חוברות.
ג'ובילי נמנית בין המוטאנטים אשר איבדו את כוחותיהם לאחר אירועי "בית אם". מאז, היא הופיעה מחדש כשהיא משתמשת בכוחות יצירי טכנולוגיה בסדרת הלוחמים החדשים, ולאחר מכן נהפכה לערפדה בקשת הסיפור "קללת המוטאנטים" של שנים 2010-2011. לאחר המיתוג מחדש "מארוול עכשיו!" של שנים 2015-2012, מונט מתקיפה את בית הספר לצעירים מחוננים, גונבת מג'ובילי את המדליון ששומר עליה מפני אור השמש, ומשליכה אותה מהחלון. קוונטין קווייר מקריב רסיס של כוח הפניקס אותו החזיק כדי להציל אותה ממוות, והרסיס מרפא אותה מווירוס הערפדים ומשיב לה את כוחותיה המוטאנטים.
דמותה של ג'ובילי מופיעה בסדרת האנימציה משנות ה-90, בה היא דובבה בשפת המקור על  ידי אליסון קורט, ובעברית על ידי יעל קרוון ומאוחר יותר על ידי הגר פורת. העיבודים הקולנועיים לדמותה כוללים הופעת קמע בשלושת סרטי "אקס-מן" הראשונים, בגילומן של קטרינה פלורנס וקיאה וונג וכן סרט הלייב אקשן "אקס-מן: אפוקליפס" בגילומה של השחקנית לאנה קונדור.
הערות שוליים

↑  Generation X #24
↑  Generation X Annual 1999
↑  Uncanny X-Men #244
↑  Generation X Vol.2 #86
| אקס-מן |
| --- | --- | --- |
| גיבורי-על | אומגה סנטינל • אורורה • אייסמן • אינק • איש אקס • אליקסיר • אם • אנג'ל • אנול • ארמור • באנשי • בולט • בום-בום • בישופ • בלינג! • בלינק • בטסי בראדוק • ג'ובילי • ג'ין גריי • גמביט • דאזלר • דאסט • דרווין • דומינו • האבוק • האסק • הליון • המשוכפל • וולפסביין • וורפאת' • חיה • חפציבה • לונגשוט • מאגמה • מארוול גירל • מג'יק • דניאל מונסטאר • ליילה מילר • מסווה ופגיון • מרקורי • נורת'סטאר • נייטקרולר • הופ סאמרס • סאן-ספוט • סאנפייר • סברה • סורג' • סטורם • סטרונג גאי • סייג' • סייפר • סייקלופס • סיירין • פולאריס • פורג' • פיקסי • פנטומאקס • פרודיג'י • פרופסור אקס • אמה פרוסט • קיטי פרייד • פרנזי • צ'יימבר • קאנונבול • קארמה • קוואנון • קולוסוס • קוקיות סטפורד • קייבל • רוג • רוקסלייד • ריקטור • שאטרסטאר • ת'אנדרבירד |  |
| נבלי-על | אוולאנש • אומגה • אונסלוט • אפוקליפס • אקסודוס • באסטיון • בלה דונה בודרו • בלוב • ג'אגרנוט • דארק ביסט • הוד התפתחותו • ויד'ר • וולקן • טואד • לגיון • מאסטרמיינד • מגנטו • מימיק • מיסטיק • מיסטר סיניסטר • מכשפת השני • מלך הצללים • סאורון • סטרייף • סלנה • עזאזל • פיירו • מדלין פריור • טום קאסידי השחור • קוויקסילבר • קיווי בלאק • מיקאיל רספוטין • סבסטיאן שו |  |
| קבוצות גיבורי-על | אקס-מן החדשים (2004) • אקס-מן החדשים (2012) • אקס פורס • אקס פקטור • אקסקליבר • ג'נריישן אקס • המוטאנטים החדשים • אקס-טרמינייטורז |  |
| קבוצות נבלי-על | אחוות המוטאנטים • אקס-מן האפלים • הבוזזים • המטהרים • המשוטטים • השוליות • מועדון הלפייר • זקיפי הסנטינל • פלנקס • פרשי אפוקליפס |  |
| סיפורים ביקום אקס-מן | סאגת הפניקס האפלה • ימי עבר עתידי • האל אוהב, האדם הורג • טבח המוטאנטים • נפילת המוטאנטים • אג'נדת ההכחדה • שירת התליין • משיכות קטלניות • אמנת הפלנקס • עלייתו של אפוקליפס • עידן אפוקליפס • מבצע אפס סובלנות • התריסר • ערב ההשמדה • בית אם • עשירית • זן בסכנת הכחדה • תסביך משיח • אנו עומדים מופרדים • הייעוד הגלוי • מלחמת המשיח •  אוטופיה • אומת אקס • הביאה השנייה • פילוג • בריאה מחדש • אוונג'רס נגד אקס-מן • קרב האטום • מותו של וולברין • אוונג'רס ואקס-מן: הציר • מותו של אקס • הבלתי אנושיים נגד אקס-מן • המצוד אחר וולברין • אקס-מן: השמדה • שובו של וולברין • עידן איש האקס • בית אקס וכוחות אקס • אקס של חרבות • גאלת הלפייר • החיים והמיתות של וולברין • יום הדין • החטאים של סיניסטר |  |
| שונות | אדמנטיום • אימפריית השי'אר • החוק לרישום המוטאנטים • וירוס הירושה • כוח הפניקס • מוטאנטים • מורלוקים • משפחת סאמרס • נשק אקס • סטארג'אמרס |  |
| וולברין | ג'ון ריית' • לוגאן הזקן • לורה קיני • מאווריק (•) אומגה רד • גורגון • דאקן • הסמוראי הכסוף • ויילד צ'יילד • ליידי דת'סטרייק • סייברטות' |  |
| דדפול | אאוטלו • אלתיאה העיוורת • בוב, סוכן הידרה • ילדת הסנאי • סוכן אקס • סמור • קופיקאט (•) אג'קס • ברבור שחור |  |
| סרטי אקס-מן | אקס-מן • אקס-מן 2 • אקס-מן 3: המפלט האחרון • אקס-מן המקור: וולברין • אקס-מן: ההתחלה • וולברין • אקס-מן: העתיד שהיה • דדפול • אקס-מן: אפוקליפסה • לוגאן - וולברין • דדפול 2 • אקס-מן: הפניקס האפלה • המוטנטים החדשים |  |
| סדרות טלוויזיה | אקס-מן: סדרת האנימציה • אקס-מן: הדור הבא • וולברין והאקס-מן • לגיון • בעלי היכולות • אקס-מן 97 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Pictures at an Exhibition

Pictures at an Exhibition הוא אלבום רוק מתקדם של הלהקה אמרסון, לייק ופאלמר. זהו האלבום השלישי של הלהקה. העטיפה עוצבה על ידי ויליאם ניל, אותו צייר שעיצב את העטיפה של Tarkus, האלבום הקודם של הלהקה.
האלבום הוא תיעוד של הופעה חיה ב־Newcastle City Hall משנת 1971. בהופעה הם הציגו את ביצועם ליצירתו של מודסט מוסורגסקי: "תמונות בתערוכה", יצירה הבנויה לפסנתר. אמרסון עיבד אותה כך שתתאים לשלושה נגנים, ולייק הוסיף מילים לכמה מן הקטעים של היצירה.
בהופעה הלהקה הציגה ביצוע שלהם ליצירה מפצח האגוזים של צ'ייקובסקי.
נגנים

קית' אמרסון - פסנתר, אורגן האמונד, סינתיסייזר מוג
גרג לייק - שירה, גיטרה בס, גיטרה
קרל פאלמר - תופים, כלי הקשה
My Boy (שיר של בילי אייליש)

"My Boy" (בתרגום חופשי: "החבר שלי"; מעוצב באותיות קטנות: "my boy") הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש, מתוך המיני-אלבום הראשון שלה, Don't Smile at Me. השיר יצא לאור ב-28 ביולי 2017, על ידי חברות התקליטים דארק-רום רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל השישי מתוך המיני-אלבום. את השיר כתבה אייליש, יחד עם אחיה, פיניאס או'קונל, שגם הפיק אותו. "My Boy" הוא שיר פופ, המושפע מסגנון הג'אז, ונכתב בהשראת בנים ששברו את ליבה של אייליש.
השיר הוסמך לתואר פלטינה באיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (ARIA) ואיגוד תעשיית ההקלטות הקנדי (MC). אייליש ביצעה את השיר במהלך סיבוב ההופעות שלה משנת 2018, "1 by 1 tour". רמיקס של טרויבוי לשיר פורסם ב-9 במרץ 2018.
רקע וכתיבה

"My Boy" פורסם ב-28 ביולי 2017, כסינגל השישי ממיני-אלבום הבכורה של אייליש, Don't Smile at Me. את השיר כתבה הזמרת, יחד עם אחיה, פיניאס או'קונל, שגם הפיק אותו. על המאסטרינג והמיקסינג היו אחראים אנשי האולפן, ג'ון גרינהאם ורוב קינלסקי, בהתאמה. רמיקס של טרויבוי לשיר, ששמו "MyBoi" פורסם ב-9 במרץ 2018.
על פי מוזיקה שפורסמה על ידי מסמכי הוצאת המוזיקה יוניברסל ב-Musicnotes.com, השיר הוא בעל קצב איטי למדי של 69–72 פעימות לדקה (BPM) והוא מתנגן במפתח בי מינור. השירה של איליש מתפרסת על טווח הצלילים F♯3 עד ל-B4. מבקרי המוזיקה תיארו את השיר כרצועה פופ המושפעת מסוגת הג'אז. "My Boy" מעל הפקה מינימליסטית המורכבת מהי-האט (אנ') וכלי מקלדת. על פי אוליביה לואיס מ-Baeble Music, השיר מתחיל ב-"צ'ילר, אווירה דמוית ג'אז ושכבה של חושך ומסתורין": ”My boy's being sus', he was shady enough, but now he's just a shadow/My boy loves his friends like I love my split ends”. לאחר מכן, אומרת אייליש ”And by that, I mean, he cuts 'em off”, והקצב מתחלף ל"פאנקי". השיר הופך במהרה לאופטימי יותר, תוך שמירה על הכבדות של ההתחלה.
כמו כן, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאת האלבום.
ביקורות

"My Boy" זכה לשבחים רבים על ידי מבקרי המוזיקה. קאלי אהלגרים מ-Insider, כינתה את השיר "איטי" ו"מסתורי", והרגישה שהפזמון שלו "כל כך קפיצי ואלסטי עד שהוא כמעט גורם לרקוד".
האריסון ברוקלהרסט מ-The Tab דירג את השיר במקום ה-19 מתוך 47 שיריה של אייליש, וציין לחיוב את הפקתו המוזיקלית: "הפקת כיפית ומפוצצת, פשוט שיר נהדר". ב-MTV אוסטרליה דורג השיר במקום ה-28 מתוך שיריה של אייליש, ונכתב: "My Boy הוא שיר מסתורי ונעים, כאשר ההפקה המפוזרת שלו הפכה אותו לאחד מהשירים הדינמיים ביותר ב-Don't Smile at Me.
קלייר רודר, ממגזין המוזיקה Earmilk שיבחה את הרמיקס של טרויבוי, ואמרה שהוא "הצליח להפוך בהצלחה שיר פופ קצר ומתוק ל-EDM מתפרץ ועמוס בס".
ביקורות > דירוגים

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| MTV אוסטרליה | כל 50 שיריה של בילי אייליש, מדורגים | 28 |  |
| Insider | כל שיריה של בילי אייליש, מדורגים | 16 |  |
| NME | כל 32 שיריה של בילי אייליש מדורגים | 30 |  |
| The Tab | דירוג כל 48 שיריה של בילי אייליש, מהגרוע עד הטוב ביותר | 19 |  |
הצלחה במצעדים

"My Boy" הגיע למקום ה-20 במצעד מכירות השירים האלטרנטיביים האמריקאי של בילבורד.
בנוסף, הוסמך השיר לתואר פלטינה באוסטרליה, ארצות הברית וקנדה, על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (ARIA), איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) ואיגוד תעשיית ההקלטות הקנדי (MC), בהתאמה.
הופעות חיות

אייליש ביצעה את השיר במהלך סיבוב הופעות "1 by 1 tour" בצפון אמריקה, בשנת 2018, כשיר הפותח את ההופעה. בנוסף, בנובמבר 2017, ביצעה אייליש את השיר בהופעה חיה ל-Vevo.
וידאו קליפ

האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של בילי אייליש ב-28 ביולי 2017, בסמוך לצאתו של השיר כסינגל. ביממה הראשונה, הצליח האודיו לצבור למעלה מ-250,000 צפיות, ובמרוצת השנים הצליח לצבור למעלה מ-90 מיליון צפיות.
בנוסף לכך, עלה ליוטיוב קליפ עם מילות השיר, אשר הפך לוויראלי גם כן כאשר צבר למעלה מ-100 מיליון צפיות.
שימושים במדיה

בשנת 2018, הושמע השיר במהלך הפרק הרביעי בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה האמריקאית ציידי הצללים. בנוסף, השיר הושמע גם בפרק התשיעי של סדרת הנעורים האמריקאית "שקרניות קטנות: הפרפקציוניסטיות".
הרמיקס לשיר, "MyBoi", נכלל בפסקול של משחק הווידאו NBA 2K20.
קרדיטים

הקרדיטים לקוחים מהערות האלבום של Don't Smile at Me.
בילי אייליש – שירה, כתיבה
פיניאס או'קונל – הפקה, כתיבה
ג'ון גרינהאם – מאסטרינג
רוב קינלסקי – מיקסינג
רשימת רצועות

| הורדה דיגיטלית> מס' | הורדה דיגיטלית> שם | הורדה דיגיטלית> משך | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | My Boy  | 2:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| הורדה דיגיטלית – רמיקס של טרויבוי> מס' | הורדה דיגיטלית – רמיקס של טרויבוי> שם | הורדה דיגיטלית – רמיקס של טרויבוי> משך | הורדה דיגיטלית – רמיקס של טרויבוי>  | הורדה דיגיטלית – רמיקס של טרויבוי>  | הורדה דיגיטלית – רמיקס של טרויבוי>  | הורדה דיגיטלית – רמיקס של טרויבוי>  | הורדה דיגיטלית – רמיקס של טרויבוי>  | הורדה דיגיטלית – רמיקס של טרויבוי>  | הורדה דיגיטלית – רמיקס של טרויבוי>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | MyBoi (TroyBoi Remix)   | 3:31 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים האלטרנטיביים הדיגיטליים | 20 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 549 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 2× | 140,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
| בריטניה (BPI) | כסף | 200,000 |
| פולין (BPI) | זהב | 10,000 |
| פורטוגל (AFP) | זהב | 5,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | גרסה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 28 ביולי 2017 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | רגילה | דארק-רום • אינטרסקופ |  |
| עולם | 9 במרץ 2018 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | רמיקס | דארק-רום • אינטרסקופ |  |
Pictures of Home

| --- | --- |
 שיר בביצוע דיפ פרפל
 מתוך האלבום Machine Head
 יצא לאור:  מרץ 1972
 תאריך הקלטה:  6-21 בדצמבר 1971, מונטרה, שווייץ
 סוגה:  רוק כבד, הבי מטאל
 אורך:  4:52
 חברת תקליטים:  EMI אנגליה Warner Bros. ארצות הברית
 כתיבה:  רוג'ר גלובר, ריצ'י בלקמור, ג'ון לורד, איאן גילן, איאן פייס
 הפקה:  דיפ פרפל
 
Pictures of Home הוא שיר בסגנון רוק כבד מאת להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור ב-מרץ 1972, ונכלל באלבומם המפורסם Machine Head.
השיר מאופיין בפתיחת תופים אופיינית לאיאן פייס, ובנגינת  ריפי גיטרה מהירים ומלאי עוצמה, ובסולואים של גיטרה בס.
המילים נכתבו על ידי איאן גילן בעת ששכב בביתו עקב מחלה. לאורך השנים סירב בעקשנות גיטריסט הלהקה ריצ'י בלקמור לבצע את השיר בהופעות החיות, אולם מאז פרישתו ב-1994, והחלפתו על ידי סטיב מורס, השיר הפך לפופולרי בהופעותיה החיות של הלהקה, ואף היה השיר הפותח במסע ההופעות "Rapture of the Deep tour" ב-2006.
גרסאות כיסוי

אינגווי מלמסטין - באלבומו, Inspiration בשנת 1996.
בראון רוג'ו - באלבומו, Perversiones בשנת 2003.
ג'ון לורד - באלבומו, Live בשנת 2011.
בלאק לייבל סוסייטי - באלבום המחווה לדיפ פרפל, Re-Machined: A Tribute to Deep Purple's Machine Head בשנת 2012.
ביל שאנקלי

ויליאם "ביל" שאנקלי (באנגלית: William "Bill" Shankly‏; 2 בספטמבר 1913 – 29 בספטמבר 1981) היה אחד ממאמני הכדורגל המצליחים והמוערכים ביותר בבריטניה.
רקע

שאנקלי נולד למשפחה בת 10 ילדים בעיירת הכורים גלנבוק (Glenbuck) במזרח איירשייר (Ayrshire) שבסקוטלנד, והיה אחד מחמישה אחים ששיחקו כדורגל מקצועני: אחיו בוב היה גם מאמן מצליח והוביל את דנדי לזכייה באליפות ליגת העל הסקוטית ב-1962. הכדורגל היה דרך מקובלת "לברוח" מהמכרות – בין אם באימונים שבועיים ובשבתות ובין אם במשחק מקצועי. כל חמשת האחים שאנקלי שיחקו בקבוצת גלנבוק צ'ריפיקרס (Cherrypickers), על אף שביל, האח הצעיר, מעולם לא שיחק בהרכב הפותח.
קריירת משחק

קריירת המשחק של ביל שאנקלי החלה בכדורגל הנוער בסקוטלנד, שם שיחק עבור קבוצות קרונברי אגלינטון וגלנבוק צ'ריפיקרס. ביולי 1932 משך את תשומת לבם של סקאוטים והוחתם לשחק בקרלייל יונייטד – שם ערך את הופעת הבכורה שלו ב-31 בדצמבר 1932 במשחק מול רוצ'דייל. ביולי 1933, לאחר 16 הופעות בלבד במדי קרלייל, חתם שאנקלי בפרסטון נורת' אנד בעבור סכום של 500 ליש"ט. שאנקלי היה שחקן מפתח בפרסטון, שעלו לליגה הראשונה ב-1934 ושיחקו בשני משחקי גמר גביע ה-FA: הפסד לסנדרלנד ב-1937 וניצחון על האדרספילד טאון ב-1938.
שאנקלי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת סקוטלנד בניצחון 1:0 על אנגליה באפריל 1938. שאנקלי ערך 4 הופעות רשמיות נוספות במדי נבחרת סקוטלנד, אך קריירת המשחק שלו נקטעה ב-1939 בשל פרוץ מלחמת העולם השנייה. בזמן המלחמה שיחק שאנקלי עבור מספר קבוצות ביניהן נורת'המפטון טאון, ליברפול, ארסנל, קארדיף סיטי, בולטון וונדררס, לוטון טאון ופרטיק ת'יסל. כאשר חזרה ליגת הכדורגל לפעילות מלאה בעונת 1946/1947, שאנקלי חזר לשחק עבור פרסטון, שם שיחק עד לפרישתו ממשחק פעיל בשנת 1949, בגיל 36.
קריירת אימון

שאנקלי פרש ממשחק פעיל במרץ 1949 ומונה באותו החודש למאמן קרלייל יונייטד, במועדון בו החל גם את קריירת המשחק המקצוענית שלו. שאנקלי לא הוערך רבות בקרלייל והתפטר בשל אי מחויבות כלכלית מצד ההנהלה – תבנית שחזרה על עצמה במשך 10 השנים הבאות במספר מועדונים שונים בצפון אנגליה.
לאחר ריאיון לא מוצלח בליברפול עבר שאנקלי לאמן את גרימסבי טאון ב-1951, וורקינגטון ב-1953 ולבסוף האדרספילד טאון ב-1956, שם החתים שחקן מוכשר בן 15 בשם דניס לאו. לאחר שלאו עשה את דרכו להרכב הראשון בגיל 16, שאנקלי המליץ להנהלה לשפר את תנאיו של השחקן, אך ההנהלה לא ראתה כל צורך בהעלאת המשכורת לשחקן שכבר נמצא תחת חוזה. ב-1956 רצתה ההנהלה לקבל הצעה של 45,000 ליש"ט תמורת לאו מאברטון. שאנקלי רתח מזעם: "קחו את היומנים שלכם ורשמו זאת לפניכם. באחד מן הימים, דניס לאו יועבד תמורת 100,000 ליש"ט". לאחר 4 שנים בהאדרספילד, החתימה מנצ'סטר סיטי את לאו תמורת 55,000 ליש"ט – סכום שיא חדש בבריטניה.
שאנקלי נראה כמי שנגזר עליו לא להסכים עם ההנהלה בכל מועדון, מכיוון שמעולם לא הרגיש שההנהלה הייתה מסורה לנושאי הקבוצה כפי שהוא עצמו היה. היו אלו מסירותו והתלהבותו של שאנקלי שעניינו את יו"ר ליברפול, ט. ו. ויליאמס, מלכתחילה כששאנקלי התראיין למשרה הפנויה בליברפול ב-1951. בזמנו הורגש שלשאנקלי חסר הניסיון ושאינו היה שם גדול מספיק עבור המועדון, אבל הפעם ידע ויליאמס בוודאות ששאנקלי וליברפול התאימו זה לזה.
קריירת אימון > ליברפול

שאנקלי התמנה למאמן ליברפול בדצמבר 1959. הוא זכור על ידי רבים מאוהדי ליברפול כמאמן הטוב ביותר של הקבוצה. רשימת התארים המכובדת שלו אמנם מחווירה לעומת חלק מממשיכיו, אבל הוא נחשב כמי שיצר את המוניטין של המועדון וסלל את הדרך להצלחותיו העתידיות.
ב-1959 ליברפול שיחקו בתחתית הליגה השנייה, עם אצטדיון מתפורר, מתקני אימונים עלובים וצוות שחקנים רחב אך דל באיכותו. האיכות היחידה שנמצאה במועדון הייתה בצוות המנהל עם ג'ו פייגן, ראובן בנט ובוב פייזלי. שאנקלי אמר בתחילה לשלושתם שעבודותיהם מובטחות בעת שהוא במועדון, בהבנה כי הם היו המפתח להצלחה.
מגרש האימונים במלווד היה במצב נוראי, מכוסה בצמחייה רבה ועם ברז מים אחד בלבד. שאנקלי הפך זאת ליתרון, על ידי כך שהורה לשחקנים להגיע לאנפילד במקום, ומשם להסיעם באוטובוס למלווד, מה שחיזק את תחושת האחווה והחברות בקרב השחקנים. במלווד שאנקלי ערך אימוני כושר שכללו הערכת דיאטה ואימוני יכולת שכללו סימון שער בצבע על אחת הקירות וחלוקתו ל-8 משבצות, בהן היו צריכים השחקנים לפגוע בכל פעם. לאימוני משחק ערך שאנקלי משחקי חמש-על-חמש שהיוו דוגמה לחשיבת הכדורגל שלו – מסירה ותנועה, משחק פשוט – אותה אימץ מימיו בגלנבוק. לאחר האימונים, היו השחקנים חוזרים באוטובוס לאנפילד למלתחות ולאחר מכן סעדו יחדיו. כך הבטיח שאנקלי שכל השחקנים "התקררו" אחרי האימון כראוי ומנע מהם להיפצע. כתוצאה מכך, בעונת 1965/1966 זכתה ליברפול באליפות כשהשתמשה ב-14 שחקנים בלבד, מתוכם שניים שיחקו במשחקים ספורים בלבד.
בתחילה באיטיות ולאחר מכן בקצב מתגבר, הפכו שאנקלי והצוות שלו את ליברפול לחלוטין. הקהל באנפילד הרגיש בשינוי, עם היציעים שהתמלאו בכ-40,000 אוהדים מדי משחק והחתמותיהם של השחקנים רון ייטס, יאן סנט ג'ון וגורדון מילן, החזרה לליגה הראשונה הושגה בעונת 1961/1962. הפסקת שליטתה של אברטון בעיר ליברפול הייתה מטרתו הראשונה של שאנקלי לאחר שהמועדון חזר לליגה הראשונה, ובעונת 1963/1964 זכתה ליברפול בתואר האליפות השישי שלה על חשבון האלופה הקודמת, אברטון.
הזכייה הראשונה בגביע ה-FA ב-1965 הובילה לאירופה, תוך שליברפול יצרה סגנון מסירות שהפך לקנאתו של עולם הכדורגל. שאנקלי שניצח על האירועים באנפילד היה בראש אחד עם האוהדים, ידע והבין מה הם הרגישו והכיר את הגאווה שקבוצת כדורגל מצליחה הסבה להם. הוא אמר לכל מי שהיה מוכן להקשיב ששחקניו שיחקו באתיקה סוציאליסטית. אם שחקן לא היה ביום טוב, שאנקלי ציפה מחבר לקבוצה לחפות עליו ולעזור לו, כפי שהיה עושה עבור שכן או חבר במכרות.
ירידתה של קבוצת שנות ה-60 הובילה ללידתה של קבוצת ליברפול הגדולה השנייה של שאנקלי. האנט, סנט ג'ון, ייטס ולורנס עזבו ובמקומם הגיעו קווין קיגן, סטיב הייווי, לארי לויד וריי קלמנס. גביע אופ"א, התואר האירופאי הראשון, הגיע ב-1973 בסמוך לזכייה באליפות השמינית של המועדון. ב-1974 עשה גביע התאחדות את דרכו בחזרה לאנפילד אחרי הופעה משכנעת בומבלי וניצחון 3:0 על ניוקאסל, שהיה אחד מהחד-צדדיים בהיסטוריית הגביע.
קריירת אימון > יחסיו עם האוהדים

בשל בואו של שאנקלי ממעמד הפועלים, הוא הבין את תחושותיהם של האוהדים ואת רצונם מהקבוצה. הוא הרגיש שאכזב את האוהדים כאשר הקבוצה לא תפקדה היטב. כאשר שאנקלי לא עסק באימון הקבוצה, היה יושב בדרך כלל אל מול מכונת הכתיבה שלו, עונה באופן אישי למכתבים שהגיעו למלווד. שאנקלי אפילו הזמין מספר אוהדים לביתו כדי לדון במשחקי אמש וכן היה נותן לאוהדים כרטיסים למשחקים רבים.
לאחר פרישתו אמר שאנקלי "אני הייתי במשחק רק בגלל האהבה לכדורגל – כל רצוני היה להחזיר את השמחה לאנשי ליברפול". העיתונאי ג'ון קית' שכתב את המחזה "סיפור המחווה לביל שאנקלי", אמר ששאנקלי ידע כמה היו האוהדים חשובים לקבוצה מצליחה ושאפילו לאחר פרישתו של שאנקלי, במשחק הגומלין של גמר גביע אופ"א בברוז' "הגיע אוהד ואמר שאין לו כרטיס – אז שאנקס הלך וקנה לו אחד".