stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אהבה זה כל הסיפור
עלילה ודמויות > דניאל וקרול, סם וג'ואנה

דניאל (ליאם ניסן) איבד לאחרונה את אשתו ג'ואנה למחלה ממושכת, אשר משאירה אותו ואת בנו החורג סם ( תומאס סאנגסטר) לבד. דניאל מוכרח להתמודד עם האחריות הפתאומית שלו ועם סוף חיי האהבה שלו, (הוא טוען שזה נגמר מזמן אלא אם כן קלאודיה שיפר תופיע בפתח ביתו). סם גם אומלל מסיבה כלשהי שלבסוף מתבררת כאהבה לילדה מבית ספרו, ששמה גם ג'ואנה. הוא מניח שהיא בכלל לא מודעת לקיומו. לאחר שראה את הווידאו החדש של בילי מאק בחלון ראווה של חנות, יש לו תוכנית שיוצאת מנקודת הנחה ש"בנות אוהבת מוזיקאים... אבל למוזרים ביותר יש חברות". עם עידודו של דניאל, סם מלמד את עצמו תיפוף ולבסוף הוא מופיע כמתופף בהופעתה של ג'ואנה כאשר היא שרה "כל מה שאני רוצה לחג המולד זה אותך" באותו מחזה בית הספר הנזכר לעיל. לרוע המזל התיפוף של סם לא מצליח לגרום לכוונותיו להיות ברורות, והוא ודניאל מנסים לתפוס את ג'ואנה ומשפחתה בשדה התעופה כאשר הם מתכוננים לטוס לארצות הברית למשך החגים. בינתיים, ממש לפני שדניאל וסם עוזבים את בית הספר, דניאל נתקל בהורה אחר, קרול (מגולמת על ידי קלאודיה שיפר) ויש ביניהם קליק. ברגע שדניאל וסם מגיעים לשדה התעופה, המשגיח מסרב לתת לסם להיכנס אך דעתו מוסחת בגלל נוסע אחר, רופוס מוכר התכשיטים, וסם מצליח להיכנס ולברוח מהשומרים. דעת הצוות מוסחת בגלל ההופעה של בילי מאק בעירום על מסך הטלוויזיה וסם מצליח להגיע לג'ואנה ולהתוודות על אהבתו ממש לפני שהיא עולה למטוס. הוא מוחזר על ידי השומרים לאביו החורג, אך ג'ואנה רצה חזרה על מנת לתת לו נשיקה בלחי. בניצחון הוא קופץ לזרועותיו של דניאל. בסוף הסרט, דניאל וקרול נמצאים בשדה התעופה, יד ביד, עם בנה של קרול וסם שמחכה לשובה של ג'ואנה מארצות הברית.
עלילה ודמויות > שרה וקארל

שרה (לורה ליני), לראשונה מופיעה בחתונתם של פיטר וג'ולייט, יושבת לצד חברה ג'ימי. אנו לומדים שהיא עובדת בסוכנות העיצוב של הארי ומאוהבת במשך שנים בבמאי העיצוב קארל (רודריגו סאנטורו), אובססיה לא כל כך סודית אשר מוכרת להארי והוא מפציר בה להתוודות על רגשותיה כיוון שזה חג המולד וקארל יודע בכל מקרה. לרוע המזל לכל המודאגים לשרה יש אח חולה נפש ומאושפז אשר מתקשר לסלולרי שלה בלי הרף. שרה מרגישה אחראית לאחיה ותמיד שמה את חייה בעדיפות שנייה על מנת לתמוך בו. ההזדמנות של שרה לתנות אהבים עם קארל לאחר מסיבת חג המולד של החברה שלה, (שמתארחת בגלריית אומנות שמנוהלת על ידי מארק), מפוספסת לאחר שאחיה שוב מתקשר אליה ברגע הכי לא מתאים. בערב חג המולד היא מאחלת לקארל חג מולד שמח כאשר הוא עוזב את המשרד, והוא רוצה לומר משהו, אך הוא עוזב והיא פורצת בדמעות לפני שהיא מתקשרת לאחיה.
עלילה ודמויות > קולין, טוני ובנות ויסקונסין

לאחר מספר פליטות פה מטופשות וניסיונות לחזר אחר נשים אנגליות, כולל מיה ובעלת הקייטרינג בחתונתם של פיטר וג'ולייט, קולין פריסל (כריס מארשל) מודיע לחברו טוני שהוא מתכוון לנסוע לאמריקה למצוא שם אהבה מפני שלהערכתו ארצות הברית מלאה בבחורות יפיפיות שיפלו לרגליו בגלל המבטא הבריטי החמוד שלו (הוא טוען שהן יחשבו שהוא הנסיך ויליאם בלי המשפחה המוזרה). המקום הראשון שהוא הולך אליו לאחר שהוא נוחת במילווקי, ויסקונסין הוא בר אמריקאי ממוצע שבו הוא פוגש שלוש נשים מושכות שלאחר שהתאהבו במבטא הבריטי שלו מזמינות אותו להתארח בביתן, בעיקר במיטתן, איתן ועם השותפה הנוספת שלהן הארייט "הבחורה הכי סקסית". הן מזהירות אותו שמכיוון שהן עניות הן לא יכולות אפילו להרשות לעצמן פיג'מות אז הן יהיו ערומות. בסוף קולין חוזר הרבה יותר רגוע ועדין לאנגליה עם הארייט, בת וינסקונסין הרביעית ואחותה קרלה שבאה בטיסה על מנת לפגוש את טוני.
עלילה ודמויות > ג'ון וג'ודי

סיפור שהוסר לחלוטין בגרסה המצונזרת של הדי וי די של הסרט: ג'ון (מרטין פרימן) וג'ודי (ג'ואנה פייג'), שעד לנקודה זו לא הכירו אחד את השנייה, עובדים ככפילים לסצנות מין בסרט פורנו. החבר של קולין, טוני, הוא חלק מצוות ההפקה של הסרט ומחלק להם הוראות. תוך כדי המעשים המיניים הבוטים והעירום שנראה לעיתים קרובות, הם מנהלים שיחות חולין, בהן השניים מגששים אחר מערכת יחסים אחד עם השנייה. לבסוף אוזר ג'ון אומץ ומזמין את ג'ודי לדייט, וזו נענית לו בשמחה. השניים צופים במחזה בית הספר ביחד עם אחיו של ג'ון. בסוף בשדה התעופה, טוני, בזמן שהוא מחכה לקולין, נתקל בג'ון וג'ודי שרק חזרו מטיול יחד. ג'ודי מראה בשמחה טבעת אירוסין על אצבעה.
צוות השחקנים

אלן ריקמן - הארי
אמה תומפסון - קארן
יו גרנט - דייוויד
מרטין מק'קוטצ'ון - נטלי
קולין פירת' - ג'יימי
לוסיה מוניז - אורליה
ליאם ניסן - דניאל
תומאס סאנגסטר - סם
קירה נייטלי - ג'ולייט
צ'ואיטל אג'יופור - פיטר
אנדרו לינקולן - מארק
לורה ליני - שרה
רודריגו סאנטורו - קארל
ביל ניי - בילי מאק
גרגור פישר - ג'ו
כריס מארשל - קולין
עבדול סאליס - טוני
אייקה מאקטאסץ' - מיה
מרטין פרימן - ג'ון
ג'ואנה פייג' - ג'ודי
אוליביה אולסן - ג'ואנה
בילי בוב תורנטון - נשיא ארצות הברית
רואן אטקינסון - רופוס
קלאודיה שיפר - קרול
נינה סוסניה - אנני
איוונה מיליסוויק - סטייסי
ג'נוארי ג'ונס - ג'יני
אלישה קאת'ברט - קרול-אן
שאנון אליזבת - הארייט
דניס ריצ'רדס - קרלה
הערות שוליים

1 2  עכבר העיר, "אהבה זה כל הסיפור", באתר הארץ, 21 בספטמבר 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4764436-9  LCCN: nr2004001469  MusicBrainz release group: fb250026-9cd6-44f4-962b-47a46cf80884  VIAF: 1146462464727771332   WorldCat (עם VIAF): 1146462464727771332
IXI

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 מייסדים:  עמית הלר, גידי ברק
 תקופת הפעילות:  2000–2012 (כ־12 שנים)
 משרד ראשי:  קליפורניה.
 ענפי תעשייה:  תעשיית הטלקומוניקציה 
 מוצרים עיקריים:  Ogo, Ogo2.0
 מנכ"ל:  עמית הלר
 עובדים:  כ-200 (2004)
 
דגמי ה-Ogo
גרסה של מכשיר ה-Ogo ששווקה בגרמניה
חברת IXI מובייל (IXI mobile) הייתה חברת היי טק ישראלית שפתחה את ה-Ogo, מכשיר קצה להעברת שירותי נתונים, הודעות, ותוכן בסלולר.
משרדיה הראשיים של החברה היו בבלמונט, קליפורניה ולחברה היה מרכז מחקר ופיתוח ברעננה.
היסטוריה

את החברה ייסדו עמית הלר וגידי ברק בשנת 2000. טרם יסוד החברה גידי ברק נמנה עם מייסדי DSPC שנמכרה לאינטל תמורת 1.6 מיליארד דולר, ועמית הלר נמנה עם מייסדי חברת Butterfly, שנמכרה לטקסס אינסטרומנטס. החברה התמקדה תחילה בפיתוח מערכת הפעלה לתקשורת אישית ניידת, המבוססת על פרוטוקול Bluetooth, לתקשורת אלחוטית קצרת טווח. המודל העסקי שלה היה שילוב הטכנולוגיה שלה במגוון של אבזרים אלחוטיים המפותחים על ידי יצרנים של מכשירי אלקטרוניקה כגון מצלמות, שעונים, מחשבי כף יד וטלפונים סלולריים. והיה מבוסס על תמלוגים ממכירות עתידיות של מוצרים אלה. בדצמבר 2001 השלימה סבב גיוס הון, שהסתכם ב-12.5 מיליון דולר, ובאוקטובר 2002 סבב גיוס שלישי של 15 מיליון דולר.
בספטמבר 2004, הודיע על השקת מכשיר טלפון סלולרי שפיתחה בשם Ogo. כמו כן הודיע שהטלפון ישווק על ידי חברת AT&T Wireless בארצות הברית. ההסכם בוטל לאחר פחות משנה, לאחר ש-AT&T Wireless התאחדה עם סינגולר וויירלס.
במרץ 2005, השלימה סבב גיוס הון רביעי בהיקף 24.3 מיליון דולר. אחרי גיוס זה תכננה להנפיק את מניותיה בבורסת AIM, בורסת משנה לחברות הזנק של הבורסה לניירות ערך בלונדון, ולגייס כ-50 מיליון דולר. אך ביולי 2005, הודיעה IXI על שינוי מבני בחברה, הכולל פיטורי 70 מתוך 200 העובדים בחברה, והפסקת ההנפקה הראשונית בבורסת AIM בלונדון. בנוסף הודיעה על שינוי עסקי ומיקוד בייצור ושיווק מכשיר ה-OGO. החטיבה השנייה בחברה, חטיבת הפיתוח של מערכת ההפעלה למכשירי קצה, נסגרה מאחר ששרפה מזומנים רבים ולא יצרה הכנסות.
במרץ 2006, הודיעה IXI שהיא מתמזגת עם חברת רכישה למטרות מיוחדות הנסחרת מעבר לדלפק ברשימת הבולטין בורד של בורסת נאסד"ק בשם ITAC, לפי שווי של 33.5 מיליון דולר. חברת ITAC ‏("Israel Technology Acquisition Corp") הוקמה ב-2005, על ידי ישראל פרידר, לשעבר מנכ"ל קרדן תקשורת ותדיראן תקשורת אזרחית, כתאגיד לביצוע רכישות ומיזוגים בתחומי הטכנולוגיה והתקשורת בישראל. ביולי 2005 גיוס של 36 מיליון דולר בנאסד"ק. ביוני 2006, גייסה 20 מיליון דולר בהלוואת גישור כדי לתמוך בייצור מכשיר ה-Ogo.
באוגוסט 2008, הודיעה כי נכשלה בניסיונות השיווק של מכשיר ה-Ogo בשוק האמריקאי, היא סוגרת את משרדיה בארצות הברית ומפטרת 40 עובדים, כ-25% מכוח העבודה של החברה. במקביל החליט הדירקטוריון על החלפתם של עמית הלר וגדעון ברק מנכ"ל ויו"ר החברה, ומינויו של ישראל פרידר למנכ"ל ויו"ר. פרידר החליט להתמקד בשיווק המכשיר באירופה בלבד. שם זכתה החברה להצלחה ראשונית.
החברה נסגרה סופית ב-2010, לאחר שלא הצליחה להתחרות בשוק הטלפונים החכמים. עם זאת הוקמה מחדש אחר כך כטרול פטנטים והגישה תביעה שנכשלה נגד חברת אפל, על הפרת פטנט.
אודות מכשיר ה-Ogo

ה-Ogo היה מכשיר נייד הפועל ברשתות סלולר מדור 3 GPRS/EDGE שאפשר מגוון שירותים מקוונים מובנים כגון תוכנות מסרים מיידיים (MSN Messenger, ICQ ,דואר אלקטרוני), הודעות טקסט, RSS, וגלישה ברשת. וכלל מסך QVGA, תמיכה בקובצי מוזיקה ווידאו וב-push e-mail ומאפשר שימוש מקביל גם במספר חשבונות דוא"ל שונים. הוא היה מעין גרסה מוקדמת של טלפון חכם.
Ogo 1 הושק לראשונה בספטמבר 2004 בארצות הברית, ובהמשך באירופה ובאפריקה.
ביוני 2007 הושק Ogo 2.0 והסכמי הפצה נחתמו בשווייץ, גרמניה, אוסטריה, רוסיה וארצות הברית.
ה-Ogo שווק באמצעות מפעילים סלולרים והוצע לצרכן בחבילות שונות המכילות ברובן אופציה של unlimited data במחיר חודשי קבוע.
בדצמבר 2008, הכריזה IXI על השקת מכשיר מסרים מיידיים סלולרי בשיתוף ICQ.
הערות שוליים

↑  עופר לוי, ‏מסטארט-אפים להון סיכון: היזם הסדרתי גידי ברק מצטרף לבנצ'מרק, באתר גלובס, 15 בנובמבר 2005
↑  קובי ישעיהו, ‏IXI Mobile גייסה 12.5 מיליון דולר; בין המשקיעים: הקרנות דרייפר פישר וג'מיני, באתר גלובס, 3 בדצמבר 2001
↑  דן יכין, ‏הסטארט-אפ IXI מובייל גייס 15 מיליון דולר בסבב גיוס שלישי, באתר גלובס, 14 באוקטובר 2002
↑  צורי דאר, IXI MOBILE מדברת עסקים: תספק ל-AT&T Wireless מערכת הפעלה לטלפון סלולרי חדש במיליוני דולרים, באתר TheMarker‏, 28 בספטמבר 2004
↑  צורי דאר, סינגיולר וויירלס עשויה לבטל חוזה בהיקף של מיליוני דולרים עם IXI מובייל, באתר TheMarker‏, 6 באפריל 2005
↑  בתיה פלדמן, ‏IXI מובייל השלימה סבב גיוס הון רביעי בהיקף 24.3 מיליון דולר, באתר גלובס, 16 במרץ 2005
↑  IXI מובייל יוצאת לרוד שואו לקראת הנפקה בבורסת AIM בלונדון שבה תגייס כ-50 מ' ד', באתר גלובס, 29 במאי 2005
↑  IXI מובייל סוגרת חטיבה, מפטרת 70 עובדים ומבטלת את ההנפקה בלונדון, באתר גלובס, 27 ביולי 2005
↑  שירי חביב, ‏IXI מובייל מתמזגת עם השלד הבורסאי ITAC לפי שווי של 33.5 מיליון דולר, באתר גלובס, 1 במרץ 2006
↑  עומרי כהן, יזראל טכנולוג'י של ישראל פרידר השלימה גיוס של 36 מיליון דולר בוול סטריט, באתר TheMarker‏, 19 ביולי 2005
↑  ערן גבאי, IXI Mobile מגייסת 20 מיליון דולר בהלוואת גישור כדי לתמוך בדרישה למכשירי ה-Ogo, באתר TheMarker‏, 22 ביוני 2006
↑  שמואל שוסטר, IXI נכשלה בחדירה לארה"ב; תפטר 40 עובדים, באתר TheMarker‏, 13 באוגוסט 2008
↑  שמואל שוסטר, ניסיון החדירה הכושל של IXI לארה"ב עלה לה 7.4 מיליון דולר, באתר הארץ, 24 באוגוסט 2008
↑  שמואל שוסטר, ישראל פרידר, המנכ"ל החדש של IXI: "המשבר פגע בגופים שהרשו לעצמם לקנות את הטוב והיקר ביותר", באתר TheMarker‏, 26 באוקטובר 2008
↑  אסף גלעד, החברה שנסגרה ונפתחה מחדש כדי לתבוע את סמסונג, באתר כלכליסט, 31 באוגוסט 2014
↑  Mikey Campbell, Apple files complaint to halt relitigation of IXI Mobile patent suit, AppleInsider, ‏19 Oct 2019 (באנגלית)
↑  הארץ, IXI מובייל תרשום השנה הכנסות של כ-28 מיליון ד' ממכירת ה-Ogo בגרמניה ובשווייץ, באתר TheMarker‏, 13 במרץ 2006
↑  אלי שיצר, מנכ"ל IXI מובייל: מכשיר ה-Ogo  - המתחרה בבלקברי - יושק מחדש בארה"ב בעתיד הקרוב לאחר שהושק באירופה, באתר TheMarker‏, 5 ביוני 2007
↑  עומרי כהן, חברת IXI מובייל נכנסת לשוק הגרמני: חתמה  על חוזה משמעותי עם וודאפון גרמניה, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2007
↑  פז וייסמן, מעיין כהן, ICQ משיקה מכשיר מסרים מיידיים סלולרי בשיתוף IXI Mobile, באתר TheMarker‏, 9 בדצמבר 2008
מתאוס פסיון

מתאוס-פסיון (בגרמנית: Matthäuspassion) או "הפסיון על פי מתי", 244 ברשימת יצירות באך, היא אורטוריה מאת יוהאן סבסטיאן באך, לקולות סולו, מקהלה כפולה ותזמורת כפולה, לליברית מאת פיקאנדר (כריסטיאן פרידריך הנריצי). היצירה כתובה לפרקים 26 ו-27 של הבשורה על-פי מתי, בשילוב כוראלים ואריות.
תולדות היצירה

המתאוס פסיון של באך נכתב, ככל הנראה, בשנת 1727. רק שניים מבין ארבעת (או חמשת) הפסיונים שכתב באך שרדו; השני הוא יוהנס פסיון. מתאוס פסיון בוצע לראשונה ביום שישי הטוב (יום שישי שלפני הפסחא) של שנת 1727 או 1729 בכנסיית תומאס בלייפציג, שם היה באך מדריך המקהלה. הוא הכניס בו שינויים בשנת 1736 וביצע אותו שוב ב-30 במרץ 1736, הפעם בתוספת שני עוגבים לכלי הנגינה.
המתאוס פסיון לא נשמע מחוץ ללייפציג עד 1829, כשפליקס מנדלסון ביצע גרסה מקוצרת שלו בברלין וקצר שבחים רבים. מבצע השבת המתאוס פסיון לחיים בידי מנדלסון הביא את המוזיקה של באך, בייחוד יצירותיו רחבות היריעה, לידיעת הציבור הרחב וקהל אנשי המוזיקה והחוקרים. ההתפעלות שעוררו אז עומדת בעינה עד עצם היום הזה.
מבנה היצירה

יצירות בארוק מוזיקליות על פי הפסיון נעשו שכיחות בסוף המאה ה-17. כמו פסיונים אורטוריים אחרים, המוזיקה של באך מציגה את הפרקים 26 ו-27 מתוך הבשורה לפי מתי בפשטות יחסית, תוך שימוש בעיקר ברצ'יטטיבים, בעוד שאריות ואריוזי נכתבו לטקסטים חדשים, המתייחסים לאירועים השונים בסיפור הברית החדשה.
שני היבטים נבדלים במוזיקה של באך נובעים מיצירותיו הכנסייתיות האחרות. האחת היא מתכונת המקהלה הכפולה, שאותה לקח מהמוטטים למקהלה כפולה שלו עצמו, ומשפע המוטטים הדומים של מלחינים אחרים, שבהם נהג לפתוח את טקסי התפילות של ימי ראשון בכנסייה. ההיבט השני הוא השימוש הנרחב בכוראלים, המופיעים בהרמון המסורתי לארבעה קולות, מובלעים באריות ובצורת קנטוס פירמוס בפרקים פוליפוניים גדולים – ראויים לציון הם הכוראל
O Mensch, bewein dein’ Sünde groß, שמסיים את המחצית הראשונה של הפסיון (באך השתמש, למעשה, בפרק זה לראשונה בגרסת היוהנס פסיון משנת 1724), והמקהלה הפותחת, Kommt, ihr Töchter, helft mir klagen ("בואנה בנות, השתתפנה בקינתי"), המהווה את אחת מפסגות הפוליפוניה בספרות המוזיקה, שם קו ה-ripieno, (קו סופרן אשר ביצירה זו מושר בדרך כלל על ידי מקהלת ילדים), מצטרף בשירת בית מן הכוראל O Lamm Gottes, unschuldig ("הו שה האלוהים, נקי מאשמה").
הטקסטים המשולבים

האריות, לטקסטים מאת פיקאנדר, משולבות בפרקי טקסט מן הבשורה, ושרים אותן סולנים בליווי כלי מגוון, טיפוסי לסגנון האורטוריה. בניגוד לאריות, הטקסטים של הכוראלים הם טקסטים ישנים שכבר היו בשימוש בכנסייה - לרוב הכוראלים היה מספר רב של בתים - ופיקאנדר רק בחר באופן מחוכם בתים המשתלבים בסיפור העלילה, מפרשים אותו ומתייחסים אליו.
הטקסטים המשולבים נותנים פרשנות תאולוגית ואישית לטקסטים מתוך הבשורה על-פי מתי. רבים מהם שופכים אור על סבלו של ישו, כמו הכוראל Ich bin’s, ich sollte büßen ("אני הוא זה שנועד לסבול ולהישלח לגיהנום"), האריה לאלט Buß und Reu (המתארת תשוקה למשוח את ישו בדמעותיה), והאריה לבס Mache dich, mein Herze, rein (הצעה לקבור את ישו במו ידיו). ההתייחסות לישו היא במקרים רבים כ"ישו שלי", במיטב מסורת הפייטיזם הגרמני. המקהלה עוברת לסירוגין מהשתתפות בסיפור המעשה לבין פרשנות העלילה כצופים מן הצד.
כטיפוסי ליצירות שנכתבו על פי הפסיון, אין אזכור של התחייה בטקסטים הללו. בעקבות אנסלם מקנטרברי, הצליבה עצמה היא התכלית והמקור לגאולה; הדגש הוא על סבלו של ישו. הכוראל O Lamm Gottes משווה את צליבת ישו למעשה הקרבת האיל הפולחנית בתנ"ך ככפרת חטאים, נושא המוצא חיזוק בכוראל המסיים את המחצית הראשונה,
O Mensch, bewein dein’ Sünde groß ("בן תמותה, שא קינה על גודל חטאך").
סגנון הלחנה

הרצ'יטאטיבים של באך קובעים את הלך הרוח לקטעים מסוימים על ידי הבלטת מילים טעונות רגשית כמו "לצלוב" "להמית" או "להתאבל" במלודיות כרומטיות. ספט-אקורדים מוקטנים ומודולציות פתאומיות מלווים את נבואותיו האפוקליפטיות של ישו. דוגמה בולטת נוספת לציור מילים היא העובדה שמבין כל הדמויות המשתתפות בסיפור, דמותו של ישו היא היחידה שהרצ'יטטיבים שלה מלוּוים בכלי מיתר (כל הדמויות האחרות מלוות רק בקונטינואו). אבל באחד מרגעי השיא של העלילה, כשישו הצלוב קורא (ובעברית) "אלי, אלי, למה עזבתני", קולו מהדהד בחלל ללא ליווי המיתרים, כהדגשה לתחושתו של ישו כי אלוהים נטש אותו. דוגמה מוכּרת אחרת מופיעה בקטע המקהלה המסיים, שבו ארפז'ים יורדים בקונטינואו מסמלים את ההורדה מן הצלב ואת קבורתו של ישו; אלמנט זהה מופיע גם בקטע המקהלה החותם את היוהנס פסיון, ומעביר סימבוליקה דומה.
הקלטות מומלצות

סטיבן קלאוברי, מנצח, מקהלת קינגס קולג', קיימברידג', תזמורת ברנדנבורג קונסורט. זמרים: דייוויד תומאס, בס, אמה קרקבי, סופרן
ראו גם

יוהנס פסיון
טוראנוצרטופס

| טוראנוצרטופס |
| --- | --- |
 שחזור  השוואה לאדם
תקופה
קרטיקון עליון, 90 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרטופסים
סוג:: טוראנוצרטופס
מינים
 Turanoceratops tardabilis
שם מדעי
 Turanoceratops ‏נסוב, 1989

טוראנוצרטופס (שם מדעי: Turanoceratops) הוא סוג של דינוזאור מקבוצת הצרטופסים, שחי בקרטיקון העליון לפני 90 מיליון שנה. בעבר נחשב נשתייך למשפחת הצרטופסיים הגדולה. משמעות שמו היא: "פרצוף מקורנן מטוראן" - חבל לשעבר במרכז אסיה הידוע כטורקסטן.
הטוראנוצרטופס התגלה בתצורות ביסקטי (אנ') באוזבקיסטן והוגדר ב-1989. בסוג זה היה מין אחד - Turanoceratops tardabilis. שם המין פירושו: "מאוחר", עקב ההתעכבות שבין גילוי המאובנים לנתינת השם. ההתעכבות נגרמה מאחר שכמה חוקרים ראו בו טקסון מוטל בספק, המורכב משרידי אנקילוזאורים ומשרידי זאורופודים. גם לאחר נתינת השם הספקות המשיכו וב-2004 גם פיטר דודסון דבק ברעיון.
מאפיינים

הטוראנוצרטופס חולק מאפיינים שונים עם צרטופסיים כמו הטריצרטופס אך הוא מקובל כקדום יותר מהמשפחה וקרוב יותר לזוניצרטופס ולעוד צרטופסים קדומים בעלי עטרה גדולה. הוא היה קטן יחסית באורך 2 מטרים ומשקל של 175 ק"ג, על פי החוקר גרגורי ס. פאול.
בדומה לשאר הצרטופסים היה צמחוני בעל מקור חזק כמו מקור תוכי איתו אכל שרכים או עלי עצים. מבנה השיניים שלו היה פרימיטיבי ביחס לצרטופסיים והוא הכיל 2–3 שיניים בכל צד של הלסת.
BYOD

BYOD (ראשי תיבות באנגלית: Bring Your Own Device), מונח המתאר את הנטייה החדשה בקרב עובדים, סטודנטים או תלמידים להביא לארגון מכשירים ממוחשבים שבבעלותם, כגון טלפונים חכמים ומחשבים ניידים, ולעשות בהם שימוש לצורכי עבודה או לימוד.
סיכונים

BYOD יכול להוות סיכון אבטחה לארגונים. כמו כן נתוני הארגון, ניתנים לבקרה חלקית או חסרה. חיבור מכשירי BYOD לרשת הפנימית של הארגון עלול להיות מנוצל לרעה לצורכי ריגול, או אף לשיבוש הפעילות הקיימת בארגון על ידי החדרת וירוסים. BYOD גם מנוגד לאסטרטגיה לסטנדרטיזציה של תשתיות IT. ישנו גם חשש שעם מורכבות BYOD עלויות התפעול, התמיכה והשירות של מחלקת ה-IT בארגון יעלו.
בנוסף לבעיות אבטחת BYOD מעורר בעיות משפטיות. הפרטיות של מידע אישי מהעובד, אל מול סודות תפעוליים והעסקיים. יש צורך להבהיר בתוך הארגון את האחריות המשפטית במקרה שמכשירי BYOD יפגעו בתפעול הארגוני (למשל על ידי החדרת וירוסים לרשת הארגונית, במקרה שבו עובד מאבד דיסק און קי ובו נתוני החברה, או במקרה הפוך שבו החברה מנטרת תכתובת אימייל פרטיות הנשלחות ממחשבו האישי של העובד על גבי הרשת הארגונית)
במדיניות BYOD לארגון מקובצים חסמים המותרים בשימוש כגון רשתות VPN, הצפנת דיסק, או אפילו שירותים מקוונים (דסקטופ וירטואלי, שרת מסוף, דואר מבוסס רשת וכדומה).
חינוך

בתי ספר רבים ניהלו בעבר, וחלקם עדיין מנהלים מדיניות של איסור שימוש במכשירים ניידים בכיתה. מאידך, לאחרונה מתפתחת מגמה הפוכה המאפשרת הבאת מכשירים ניידים אישיים לבית הספר ואף מעודדת את השימוש בהם לצורכי הוראה ולמידה. כך למשל, במרץ 2015, מנהל החינוך של העיר ניו יורק ביטל את האיסור על הבאת מכשירים ניידים לבית הספר. זאת בהתאמה לכך שבשנים האחרונות ישנה עלייה מתמדת במספר התלמידים ועובדי ההוראה המביאים ומשתמשים במכשירים ניידים אל בית הספר, כפי שנצפה במדינות מערביות.
מוסדות חינוך המקיימים סביבת BYOD נהנים מהיתרון של אי הצורך בהדרכת והרגלת התלמידים בשימוש במכשירים חדשים או תוכנות חדשות. כמו כן, נחסכת ההשקעה הציבורית במחשבים אישיים בבתי הספר כאשר חלק נכבד מן השימוש הטכנולוגי עובר למכשירים האישיים.
השימוש במכשיר נייד מצד תלמידים מביא עמו אפשרויות למידה חדשות. אפליקציות המשמשות מערכות חינוכיות כוללות מאפיינים של צילום במסך וידאו (screencasting), שיתוף מדיה, כתיבת הערות, תקשורת במסגרת של כיתה/ הרצאה, יצירת מצגות ועוד.
להפיכת בית הספר למסגרת תומכת בBYOD עשויות להיות השלכות גם לתפקיד המורה ולמבנה הכיתה. לשימוש במכשירים ניידים יש את הפוטנציאל לעבודה אישית והפיכת התלמיד לחוקר ולומד עצמאי, בעוד המורה מלווה ומנחה את התהליך אותו עובר התלמיד.
היום כבר קיימים בתי ספר אשר נבנו כסביבות BYOD כאשר השימוש במכשירים ניידים בהם הוא חלק בלתי נפרד מהשגרה הלימודית בהם.
הגבלות אישיות

לשימוש במכשירים שמביא עובד מביתו יש השלכות רבות ומורכבות על הארגון.
דוגמאות להשלכות הללו:
תמיכה: אתגר של תמיכה של מערכות הארגון במגוון רחב של יחידות קצה ומכשירים שונים, הן ברובד הטכנולוגי והן ברובד הארכיטקטוני.
אבטחת מידע: איבוד או גנבת המכשיר שבתוכו מידע ארגוני רגיש, וירוס מחשב, הגנה מפני דליפת נתונים
זמינות העובד בכל מקום ובכל שעה: היבט זה מאפשר פנייה מידית לעובד וטיפול בנושאים דחופים בכל שעה ומכל מקום, אולם גם מקשה על העובד לבצע הפרדה בין חייו המקצועיים וחייו הפרטיים.
זמינות העובד לעניינים פרטיים גם במהלך העבודה
שליטה מוגבלת של המעביד
העברת האחריות על רכישת ותפעול המכשיר מהארגון לעובד
הערות שוליים

↑  BYOD in Education: New Survey Reveals Widespread Use and Some Security Surprises, Bradford Networks (באנגלית אמריקאית)
↑  The Beginning of BYOD in New York City Schools, www.graphite.org
↑  EdTech + Mobile = Learning, mobilefuture.org
↑  http://education.alberta.ca/media/8640236/tech-briefing-byod.pdf
↑  The Epic BYOD Toolchest (51 Tools You Can Use Now), Edutopia
↑  http://www.gaston.k12.nc.us/site/default.aspx?PageType=3&DomainID=4&ModuleInstanceID=66&ViewID=047E6BE3-6D87-4130-8424-D8E4E9ED6C2A&RenderLoc=0&FlexDataID=4636&PageID=1
↑  Creating the Technology Framework for Personalized Learning -- THE Journal, thejournal.com
אברהם אלכסנדרוביץ

| --- | --- |
,תמונה של פרופ' אברהם אלכסנדרוביץ'
 לידה:  26 בדצמבר 1928 (בן 96)
 ענף מדעי:  הנדסת חשמל
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 מוסדות:  הטכניון
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום מערכות הספק, הֶנע חשמלי ודינמיקה של מכונות חשמל
אברהם אלכסנדרוביץ (נולד ב-26 בדצמבר 1928) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון.
ביוגרפיה

אברהם אלכסנדרוביץ נולד בגרודנו שבפולין. למד בפקולטה להנדסת חשמל באוניברסיטה הטכנית של שצ'צ'ין, פולין, שם קיבל את התואר הראשון בשנת 1951 ואת התואר השני ב-1956. בתקופה זו שימש כאסיסטנט וכמרצה בפקולטה.
עלה ארצה ב-1957 והתקבל כחבר סגל משתלם לתואר דוקטור בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. בשנת 1960 התמנה שם למרצה, וב-1962 הוענק לו תואר דוקטור. בשנת 1965 נתמנה כמרצה בכיר בטכניון, ב-1972 כפרופסור חבר, וב-1985 כפרופסור מן המניין.
בשנות השבתון שלו שימש כפרופסור אורח באוניברסיטה של דרום קליפורניה, לוס אנג'לס; באוניברסיטת פוליטכניק, ניו יורק; באוניברסיטת נטאל, דרום אפריקה ובחברת החשמל "קון אדיסון", ניו יורק.
פרופ' אלכסנדרוביץ לימד קורסים רבים במסגרת לימודי תואר ראשון, שני ושלישי. פעילותו המחקרית התרכזה בעיקר בנושאים הבאים: מערכות הספק, הֶנע חשמלי ודינמיקה של מכונות חשמל.
בטכניון שימש כראש המעבדה להֶנע חשמלי והמרת אנרגיה, סגן דיקן ללימודי הסמכה וחבר ועדת תוכנית הלימודים. כן כיהן כיושב ראש בית המשפט לערעורים של הסטודנטים ויושב ראש ועדת הדיפלומה המרכזית. ייצג את הטכניון בוועדות שונות של משרד האנרגיה ומכון התקנים.
פרסם מעל 80 מאמרים אקדמיים וספר, "הֶנע חשמלי" (הוצאת מכלול, 1972). הנחה כ-50 תלמידים לתארים שני ושלישי, והכשיר דורות של מהנדסים בתחום הנדסת הספק חשמלי.
בשנת 2013 הוענק לו אות הערכה והוקרה על מפעל חיים בתחום הנדסת חשמל מטעם שר התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים.
פעילות מקצועית מחוץ לטכניון

יו"ר ועדת החקירה שמינה שר אנרגיה לחקירת הפסקת החשמל הכללית בנובמבר 1983.
יו"ר ועדת החקירה שמינה שר אנרגיה לחקירת קריסת מערכת החשמל במאי 1987.
דירקטור בחברת החשמל בשנים 1989–1990.
חבר ועדת המומחים הציבורית לעניין שדות מגנטים מרשת החשמל.
חבר הנהלת התאגדות מהנדסי חשמל ואלקטרוניקה בישראל.
חבר בכיר IEEE.
עמית IEE.
מאמרים נבחרים

A. Alexandrovitz and M.S. Erlicki, “Twofold excited machine as single motor cascade”, Wissenschaftliche Zeitschrift der Elektrotechnik, 5, (1965) pp. 182-190.
A. Alexandrovitz and J. Rootenberg, “Dithering as a factor in hysteresis
elimination in rotating amplifiers”, IEEE Trans. on Automatic control, April 1968, pp. 170-173.
A. Alexandrovitz and R. Raviv, “Continuous speed regulation by means of two-field induction machine”, IEEE Trans. on Ind. and General Applications IGA-6, 3 (1970) pp. 241-246.
A. Alexandrovitz, D. Levy and J. Ben Uri, “Analysis of D.C. motor armature copper losses in digital control and optimization of counter length used as phase comparator”, IEEE Trans. on Automatic Control, AC—18, 3 (1973) pp. 274-279.
A. Alexandrovitz and A. Hodisan, “Stability investigation of frequency controlled three-phase induction motor”, Electric Machines and Electromechanics (U.S.A.), an International Quarterly, 5 (1980) pp. 143- 154.
A. Alexandrovitz and D. Katz, “Analysis of transient phenomena in three-phase induction motor represented in phase axes by digital simulation”, Electric Machines and Electromechanics, An International Quarterly, 7 (1982) pp. 305-324.
A. Alexandrovitz and M. Nativ, “Frequency behavior of the Israeli power system after a sudden loss of generation”, presented at 13th Convention of IEEE in Israel, Tel-Aviv, March 1983.
A. Alexandrovitz, A. Yair and E. Epstein, “Analysis of a static VAR compensator with optimal energy storage element”, IEEE Transactions on Industrial Electronics, Volume 31, Feb. 1984, pp. 28-33.
A. Alexandrovitz, “Determination of stability range of frequency controlled induction motor fed through series capacitors”, Etz-Archiv, Vol. 9, No..7, July 1987, pp. 235-239.
A. Alexandrovitz, A. Zuckerberger, “Modeling and simulation of un- symmetrical supplied three-phase induction motor”, European Transactions on Electric Power, Vol. 3, May/June 1996, pp. 189-194.
A. Alexandrovitz, “Transfer Function Approach to Dynamic Behavior Investigation of Frequency Controlled Induction Motor”, ELMEK- SEM 97, Bursa, Turkey, 17-21 December, 1997.
V. Spitsa, A. Alexandrovitz and E. Zeheb, “Design of a Robust State Feedback Controller for a STATCOM Using a Zero Set Concept”, IEEE Trans. on Power Delivery, Vol. 25, No. 1, pp. 456-467, Jan. 2010.