stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוגלאס הרלי
שירות בתחום החלל

בשנת 2000 הרלי נבחר לצוות אסטרונאוטים. הוא סיים קורס במרכז החלל ג'ונסון וביצע מספר משימות בצוות הקרקע.
ביולי 2009 הרלי טס לחלל כטייס במשימה STS-127 במעבורת החלל אנדוור (מארק פולנסקי היה מפקד צוות). מטרות הטיסה היו להשלים הרכבת מודול "קיבו" של תחנת החלל הבין-לאומית, להחליף חלק מחברי משלחת מס' 20 לתחנת החלל בין-לאומית ולשחרר למסלול מספר לוויינים. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 15 ימים ו-17 שעות.
ביולי 2011 הרלי טס בפעם השנייה בחללית STS-135 במעבורת החלל אטלנטיס (כריסטופר פרגוסון היה מפקד צוות). בהיותה המשימה האחרונה בתוכנית המעבורות, היא נוצלה להבאת כמות גדולה ככל האפשר של אספקה אל תחנת החלל. המעבורת נשאה בתא המטען שלה את המודול הלוגיסטי הרב תכליתי "רפאלו", הנושא בתוכו כ-4,300 קילוגרם של מטען. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 12 ימים ו-17 שעות.
במאי 2020 הרלי טס בפעם השלישית בחללית קרו דרגון אנדוור במשימה SpaceX Demo-2 כמפקד צוות. זו הייתה טיסה מאוישת ראשונה של חללית מדגם זה. החללית התחברה לתחנת החלל הבין-לאומית וצוותה הצטרף למשלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד כריסטופר קסידי. לאחר ביצוע תוכנית החללית התנתקה מתחנת החלל ב-1 באוגוסט ונחתה בהצלחה.
בשנת 2021 הרלי פרש משירות בנאס"א.
הרלי נשוי לאסטרונאוטית קרן נייברג ומתגורר בטקסס.
גנום (פנטזיה)

גנום
גְּנוֹם (מלטינית: gnomus) הוא יצור דמיוני שמקורו בפולקלור האירופי, המתואר לרוב כגמד בעל זקן ארוך ומצנפת צבעונית בצורת חרוט אשר חי במחילות תת-קרקעיות. בעברית משמשים לעיתים השמות גמד, ננס, שדון או נוֹם לתיאור גנומים אף על פי שלא קיים בעברית שם ייחודי לגזע מיתולוגי זה והשמות הללו משמשים גם לכינויים של יצורים מיתולוגיים נוספים.
מכיוון שקיימים יצורים מיתולוגיים רבים אשר דומים במראם לגנומים קיימת נטייה להתבלבל בינם לבין יצורים דמיוניים אחרים, בעיקר עם יצורים מהפולקלור האירופי כגון גובלינים וגמדים אשר לעיתים מזוהים בטעות כגנומים ולהפך.
גנומים בפולקלור

האזכור הידוע הראשון של המושג גנום מופיע במאה ה-16, אצל האלכימאי השווייצרי פאראצלסוס, המזכיר את הגנומים כרוחות של האדמה, לצד יצורים אחרים המזוהים כרוחות אוויר, אש ומים (ביחד, ארבעת היסודות של העולם העתיק). פאראצלסוס תיאר את הגנומים כיצורים המסוגלים לנוע בעפר כשם שדג נע בתוך המים. מקור המילה גנום אינו ברור, אם כי ייתכן שהוא מגיע מהמילה היוונית "גנוזיס", שפירושה ידע.
במהלך המאה ה-19 דמויות של גנומים נעשו נפוצות במעשיות ילדים, ביניהן גם במעשיות האחים גרים והנס כריסטיאן אנדרסן. בתקופה זו גם התגבש על ידי מאיירים המראה הטיפוסי של הגנום, כפי שהוא מוכר כיום.
גמדי גינה

במהלך השנים פסלי גנומים הפכו לפריט פופולרי בגינות רבות ברחבי העולם. בישראל פסלים אלו זכו לכינוי "גמדי גינה". גמדי גינה הם לרוב פסלים בדמות גנומים זכרים מזוקנים והם בדרך כלל עשויים מקרמיקה. משתמשים בהם בעיקר לקישוט מדשאות וגינות, המנהג פחות נפוץ בישראל אך צובר תאוצה בעשור האחרון.
העיר גרפינרודה (השוכנת במדינת תורינגיה שבגרמניה) מתהדרת כי בה נוצרו גמדי הגינה הראשונים, וניתן למצוא בה את המוזיאון לתולדות גמדי הגינה ופארק גמדי גינה.
לקראת אמצע המאה ה-19 גמדי הגינה התפשטו במהירות ברחבי גרמניה, ועד מהרה הגיעו גם לגינות בצרפת, אנגליה ומקומות נוספים באירופה. כיום מספר גמדי הגינה בגרמניה לבדה מוערך בכ-25 מיליון.
חוקרים מסוימים[דרוש מקור] משערים כי ייתכן ומקור גמדי הגינה הוא דווקא באל היווני/רומי פריאפוס אשר היה אל הפריון היווני והיה מגינם של הצאן והבקר, עצי הפרי, הגנים ואיברי המין הזכריים, פסלו היה נפוץ בגנים עתיקים.
על פי סיפורי העם, גמדי גינה היו נעורים לחיים באישון ליל, על מנת לעבוד בגינה, סופר כי מגעם גורם לפרחים לפרוח ולצמחים לגדול.
הם משמשים לעיתים קרובות גם כמקור למעשי קונדס שונים: גנומים נגנבים מגינות בתים ו"מוחזרים לטבע". חלק מהגנומים הנגנבים מגינות הבתים נשלחים למסע ברחבי העולם. פעולות אלה מכונות לעיתים שחרור גמדי גינה.
גנומים בתרבות הפופולרית > קולנוע

"ברולס-רויס לקראת האושר" (The Gnome Mobile) סרט משנת 1967 בהפקת אולפני וולט דיסני שבמרכזו חבורת גנומים.
במרכז עלילת הסרט הצרפתי "אמלי" משנת 2001, הגיבורה הראשית בסרט מחליטה שעל מנת לעזור לאביה לגלות שכדאי לו לצאת לטייל בעולם היא גונבת את פסל הגנום בגינת אביה ונותנת אותו לדיילת אותה היא מכירה אשר לוקחת את הפסל למקומות אטרקטיביים רבים ברחבי העולם ומצלמת אותו במיקומים מוכרים.
גיבורי סרט ההנפשה נומיאו ויוליה (2011), המבוסס על מחזהו של ויליאם שייקספיר, "רומיאו ויוליה", הם גמדי גינה.
גנומים בתרבות הפופולרית > טלוויזיה

הדמות הראשית בסדרת הילדים המצוירת הפופולרית משנות השמונים "טוב-טוב הגמד" הייתה גנום זעיר אשר אוהב את הטבע ופועל כדי לצמצם את הנזקים הסביבתיים אותם גורמים בני האדם. כמו כן, בהמשך הופקה לסדרה זו גם סדרת בת בשם "דן-דין השופט" אשר עסק בהרפתקאותיו של דן דין השופט ועוזרו בינו אשר יוצאים לעזרתם של גנומים שונים ברחבי עולם.
בסדרת המתח צמרמורת יש שני פרקים בהמשכים שבהם הגנומים מתעוררים לחיים ורוצחים בני אדם.
גנומים בתרבות הפופולרית > ספרות

גנומים אשר ראויים לציון במיוחד בספרות הם שבעת הגנומים המוזכרים בסיפור "שלגיה ושבעת הגמדים", מלך הגמדים (Nome King) בסדרת ספרי עוץ אשר שימש כאחת מדמויות הנבל העיקריות בסדרת ספרי עוץ והגנומים אשר נכללו בסדרת הספרים הארי פוטר.
כמו כן, סגנון חייהם של הגנומים זכה לסקירה נרחבת בספר ההולנדי רב המכר "The Secret Book of Gnomes" ("חייהם הסודיים של הגנומים") משנת 1976 אשר שימש בהמשך כבסיס לסדרות המצוירות "טוב-טוב הגמד" ו"דן-דין השופט".
גנומים בתרבות הפופולרית > משחקי פנטזיה ומשחקי מחשב

במהלך העשורים האחרונים דמויותיהם של הגנומים הופיעו במשחקי פנטזיה פופולריים שונים כגון מבוכים ודרקונים ו-World of Warcraft‏ כדמויות ראשיות. במשחק Watch Dogs 2 ניתן לאסוף גמדי גינה כביצת פסחא (מחשבים).
גנומים בתרבות הפופולרית > חברות

סוכנות הנסיעות המקוונת Travelocity, משתמשת בגנום כסמל המסחרי שלה.
בנק הפועלים משתמש בגנום בשם "דן חסכן" כסמל למסלול חיסכון בבנק בעל אותו שם.
ראו גם

גמד
גובלין
לפרקון
הערות שוליים

↑  Gnome :: d20srd.org
↑  Races - Game Guide - World of Warcraft
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529739005171  BnF: cb124021586 (data)  GND: 4482327-7  LCCN: sh86006658 
פסל גמד גינה
קטלוג של פסלי גמדי גינה משנת 1910
גמד גינה "מטייל" בלונדון, כפרפרזה על גמד הגינה מהסרט "אמלי" שצולם באתרים שונים ברחבי העולם.
מונסי

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ניו יורק (מדינה) ניו יורק
 מחוז:  רוקלנד
 שטח:  5.80 קמ"ר
 גובה:  167 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב:  26,954 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  3,200 נפש לקמ"ר (2017)
 קואורדינטות:  41°7′10″N 74°3′57″W﻿ / ﻿41.11944°N 74.06583°W﻿ / 41.11944; -74.06583
 אזור זמן:  UTC -5
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מונסי(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מונסי(למפת ניו יורק רגילה) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהמונסי(למפת ניו יורק מוגדלת) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהמונסי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מונסי או מאנסי (באנגלית: Monsey) הוא יישוב במחוז רוקלנד שבמדינת ניו יורק בארצות הברית. בעת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2022 מנה היישוב 36,254 תושבים. כיום, יחד עם הקהילה החרדית השמרנית בניו סקווער, והקהילה החרדית המודרנית בספרינג וואלי, הסמוכים למונסי, ליישוב יש צביון יהודי מובהק עם כ-70,000 תושבים.
היסטוריה

המקום יוּשב לראשונה על ידי אינדיאנים בני שבט המונסי. במקום נמצאו חפצים ועדיין אפשר לראות כמה מקלטי סלע מזמני האינדיאנים. ב-1841 הוקמה במונסי תחנת רכבת.
אוכלוסייה חרדית

מונסי הוא מרכז יהודי בארצות הברית. כ-74% מתושבי המקום דוברי יידיש, וכ-6% דוברי עברית. פועלות בו כמה קהילות חסידיות, בהן חסידות ויז'ניץ מונסי שמרכזה ביישוב כתר וויליז' שהוקם בתוך מונסי (הוכרזה כיישוב נפרד), חסידות סאטמר ועוד. כמו כן יש בו את ישיבת בית מדרש עליון, קהילה ומוסדות ליטאיים נוספים. בשנות ה-50 של המאה ה-20 פעלה במקום רק ישיבה אחת, אך בעקבות הגידול המהיר באוכלוסייה החרדית הוקמו עד שנת 1997 45 ישיבות ו-112 בתי כנסת. בשנת 2022 נמנו במקום עשרות ישיבות וכ-287 בתי כנסת ב-6 שכונות עיקריות
היישוב הוא חלק מהעיירה ראמאפו (אנ'). זהו היישוב השני בארצות הברית בגילם הממוצע של התושבים, 18.6 שנים [דרוש מקור].
אחת מהערים התאומות של ראמאפו היא בית שמש במדינת ישראל בשל אכלוס הקהילות החרדיות בשתי הערים.
ב-28 בדצמבר 2019 התרחש בעיירה, בשכונה העשירה 'פורשה', פיגוע דקירה אנטישמי.
גלריית תמונות

בית כנסת ניקלשבורג
בית הספר החרדי בת מלך
ישיבת חסידי ניקלשבורג
בית הכנסת הקהילתי במונסי
הערות שוליים

↑  "Ramapo NY Demographics data". www.towncharts.com. נבדק ב-17 יולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  שפות במונסי, מפקד אוכלוסין שנת 2000
↑  Growing Pains for a Rural Hasidic Enclave, 1997, New York Times
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552835905171  LCCN: n82088107  MusicBrainz: 4073b978-dfec-4345-b568-eeb2f2057af2  VIAF: 157128639   WorldCat (עם VIAF): 157128639
ברק עטר

נבחרת ישראל בשחייה ליד הגדר הטובה, חורף 1989.

מימין למעלה - אירית אפרתי, רוית אלון, המאמן חנן גלעד. באמצע מימין - המנהל דוד סיבור, סהר אלוני, איריס קומן, מיכל אמין, רויטל וילנאי, תמי לוין, הדס פדה, עינת גבאי, אורת בש. למטה מימין - גלעד רפאלי, יואב ברוק, רזיאל רימר, אליאב טל, שגיא שטיגמן, שגב פורת, ערן הירש, ברק עטר וכרמל לויתן
ברק עטר (נולד ב-22 בפברואר 1967 בקיבוץ תל יוסף) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל, שיאן ישראל ומאמן שחייה. נוסף לכך, הוא פעיל בקהילת הלהט"ב בישראל.
עטר היה לספורטאי הישראלי הבכיר, הגבר הראשון, שיצא מהארון כהומו בשנת 1993.
ביוגרפיה

עטר נולד בקיבוץ תל יוסף וכשהיה בן שנתיים עבר עם משפחתו לבאר שבע, שם מתגורר עד היום. הוא החל לנגן בפסנתר בגיל שמונה, ושנתיים לאחר מכן החל ללמוד בקונסרבטוריון העירוני. במהלך לימודיו הופיע בקונצרטים רבים, זכה בתחרויות רבות והשתלם בכיתות אמן בהדרכתם של קלוד פרנק ומנחם פרסלר. בשנת 1983 הוא ניגן בשידור חי מהאולפן שבימק"א ירושלים בקונצרט כישרונות צעירים שנערך ביום העצמאות בקול המוזיקה.
לאחר שהתגייס לצבא בנובמבר 1985, נקטעה קריירת הפסנתר של עטר והוא התגייס לשירות הסדיר. את תקופת הטירונות עבר בחטיבת גולני בצה"ל. גם את קריירת השחייה שלו, שהחל כשהיה בן 13, צמצם בשל שירותו הצבאי, עד שעבר לשרת כאלחוטן בבסיס פתוח בגדוד הקשר של פיקוד הדרום בבאר שבע והתאפשר לו לחזור ולהתאמן. במהלך אימוניו החל ללמוד באופן חובבני עיסוי, והפך את התחביב לקריירה בהמשך.
עטר למד רפואה באוניברסיטת בן-גוריון. לאחר שנתיים של לימודים, הפסיק את לימודיו לשנה (1991/1992) על מנת לקבוע את הקריטריון האולימפי להשתתפות באולימפיאדת ברצלונה, אך לא צלח את הקריטריון האולימפי הדרוש לקבלה, הוא סיים את לימודי הרפואה שלו שכללו סטאז' בבית החולים קפלן, ב-1999 כשנה לאחר סיום לימודיו החליט שאינו מעוניין לעסוק ברפואה.
במקביל ללימודי הרפואה, עטר, פעיל חברתי למען קהילת הלהט"ב בארץ, יצא מהארון בשנת 1993, והשתתף במשחקים הגאים לראשונה בשנת 1998. באותה השנה אף השתתף בסרט משחקים עליזים בבימויו של רן קוצר שעסק במשחקים הגאים שהתקיימו באמסטרדם.
קריירת שחייה

עטר החל לשחות כבר בהיותו בן ארבע. את רזי השחייה לימד אותו אביו, בני, שהיה שחיין מצטיין ושחקן כדורמים עוד במרוקו, עד לעלייתו לישראל בגיל 18. הוא החל להתאמן בקבוצת הפועל באר שבע כשהיה בן 13. שנה וחצי לאחר מכן נסגרה קבוצת השחייה המקומית והוא עבר להתאמן בקבוצת הפועל בני שמעון, בהדרכת אברי גביש ושרה שלהבת, לצידו של זוהר וייס ובהמשך לצידו של יואב ברוק. על מנת להגיע לאימונים היומיים שנערכו בקיבוץ בית קמה, הוא נאלץ לנסוע באוטובוסים ובהסעות שעות רבות בכל יום, לאימון ובחזרה, והוא התמיד בכך עד גיוסו לצה"ל. עם גיוסו תדירות אימוניו הצטמצמה. לאחר שעבר לתפקיד צבאי פחות אינטנסיבי בבסיס פתוח בעיר מגוריו, באר שבע, שב להתאמן והגיע למכון וינגייט פעמיים בשבוע לשם כך, וכן התאמן עם חברו יואב ברוק, אלוף ושיאן ישראלי, שהיה נער צעיר. ב-1987 הצטרף לנבחרת ישראל בשחייה. בין השנים 1989–1992 שימש כקפטן הנבחרת.
קריירת שחייה > 1984

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1984 סיים עטר במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר גב, בשיא אישי חדש של 2:22.78 דקות.
קריירת שחייה > 1985

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1985 זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, בתוצאה של 8:23.01 דקות. נוסף לכך, הוא סיים שלוש פעמים במקום החמישי: במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:01.72 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:19.55 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:23.75 דקות.
חודש לאחר מכן, בצליחת הכנרת התחרותית ה-17, למרחק של כ-10 ק"מ, סיים במקום רביעי הכללי ובמקום השלישי מבין השחיינים הישראלים וזכה במדליית ארד בתוצאה של 2:01.42 שעות, אחרי יוחאי ליפשיץ מהפועל עמק יזרעאל (1:52.47 שעות), חברו לאגודה זוהר וייס (1:54.53 שעות) וז'יל רווליי מצרפת (1:58.59 שעות).
קריירת שחייה > 1986

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1986 זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:18.19 דקות ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.21 דקות.
קריירת שחייה > 1987

בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-13, שנערכו בבריכת אוניברסיטת תל אביב בתחילת מאי, זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר בתוצאה של 7:50.68 דקות, כשחיין רביעי קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:59.03 דקות. חודש לאחר מכן, הוא השתתף בתחרויות השחייה של ספורט הפועלים שנערכו בקפפנברג שבאוסטריה ביוני וזכה ב-5 מדליות, 2 זהב בשליחים, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי (4:17.93 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי (17:15.88 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי. חודש לאחר מכן, הוא השתתף בתחרות בינלאומית שנערכה בדרמשטט שבגרמניה ביולי וסיים במקום התשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:17.83 דקות.
קריירת שחייה > 1987 > אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה בסוף אוגוסט בווינגייט זכה ב-5 מדליות, 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 16:50.92 דקות, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, ביחד עם אורי ברק, יואב ברוק וזוהר וייס בתוצאה של 3:39.67 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, ביחד עם ברק, ברוק ווייס בשיא ישראלי חדש לאגודות של 7:59.41 דקות. מדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (4:24.57 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:11.06 דקות, אחרי שגב פורת מהפועל גליל עליון (4:02.81 דקות) וערן הירש ממכבי חיפה (4:07.27 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:59.03 דקות וירד לראשונה במשחה זה מתחת ל-2 דקות.
קריירת שחייה > 1988

במסגרת תחרויות ספורט הפועלים, שנערכו באנטוורפן שבבלגיה במאי, זכה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי.
בתחרות בינלאומית שנערכה בדרמשטט, גרמניה ביולי הוא סיים במקום השישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:11.93 דקות.
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 16:41.18 דקות, אחרי רז דר מהפועל הוד השרון בית ברל (16:28.26 דקות) וערן הירש (16:31.02 דקות) וסיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:57.76 דקות.
קריירת שחייה > 1989

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בפברואר זכה ב-6 מדליות: 4 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 3:57.25 דקות, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 15:55.00 דקות, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא ישראלי לקבוצות חדש של 3:33.41 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:49.58 דקות). מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (4:06.84 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי.
בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ ביולי זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:04.67 דקות, אחרי מקניל מסקוטלנד (4:01.38 דקות), ומדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 16:23.09 דקות.
שבוע לאחר מכן, בתחרויות השחייה של המכביה ה-13, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:23.77 דקות.
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט זכה ב-5 מדליות, 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 16:09.34 דקות, לפני רז דר (16:26.93 דקות) וניל מזרחי ממכבי חיפה (16:51.15 דקות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.58 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר בשיא ישראלי חדש לאגודות של 7:56.71 דקות. מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:01.76 דקות, אחרי רז דר (4:00.83 דקות) ולפני ניל מזרחי (4:17.36 דקות), ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:56.20 דקות, אחרי רז דר (1:54.94 דקות) ויואב ברוק (1:55.39 דקות).
קריירת שחייה > 1990

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בפברואר זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 16:22.28 דקות ומדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.98 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:02.26 דקות.
בתחרות שמונה האומות שנערכה באוסלו שבנורווגיה בסוף אפריל זכה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:14.37 דקות, אחרי רוס מסקוטלנד (16:07.02 דקות).
באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה זכה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי, אחרי סרגיי פיחרוב עולה חדש מברית המועצות (16:18.22 דקות).
קריירת שחייה > 1991

בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-14 שנערכו בווינגייט במאי זכה ב-3 מדליות: 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:05.37 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:25.00 דקות ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.13 דקות.
ב"משחה נועם" שנערך בסוף דצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:10.57 דקות.
קריירת שחייה > 1992

בתחרות גביע חיפה שנערכה בבריכת הטכניון בפברואר 1992 זכה במדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:09.13 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בסוף מאי אותה שנה זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 16:03.47 דקות ומדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.33 דקות, אחרי מורן זומרפלד ממכבי נהריה ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.69 דקות, אחרי מורן זומרפלד (1:54.46 דקות).
קריירת שחייה > 1993

באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכה במדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.80 דקות, אחרי אריאל דולינקו ממכבי חיפה (4:03.79 דקות) ומורן זומרפלד (4:04.33 דקות).
קריירת שחייה > 1994

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי.
קריירת שחייה > 1998–2002 > המשחקים הגאים

עטר השתתף לראשונה במשחקים הגאים באמסטרדם, הולנד בשנת 1998. זו הייתה השנה הראשונה בה יצאה למשחקים נבחרת ישראלית בת 39 ספורטאים. הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 30–34 של 9:31.75 דקות ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 30–34 של 4:32.96 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 30–34 של 2:08.23 דקות ובמקום עשירי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:06.72 דקות
במשחקים הגאים שנערכו בסידני, אוסטרליה בשנת 2002 הוא זכה ב-4 מדליות, 1 כסף ו-3 ארד. מדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 35–39 של 18:15.65 דקות (נשבר ביולי 2023) ומדליות ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 35–39 של 4:33.41 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 35–39 של 9:35.48 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 35–39 של 2:26.90 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום השביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 35–39 של 2:14.02 דקות.
עטר זכה במימון מלא למשחקים אלו על ידי המארגנים בזכות הישגיו במשחקים הקודמים וכן על תרומתו והתנדבותו למען קהילת הלהט"ב בישראל.
קריירת שחייה > מאמן שחייה

בשנת 1987, תוך כדי שירותו הצבאי, החל עטר ביחד עם שלום כהן, לאמן את קבוצת השחייה של הפועל באר שבע שאותה הקימו מחדש. עיסוק זה סייע לו בהמשך למימון לימודיו האקדמיים. לאחר מכן המשיך לאמן בעומר את שחייניו ששחו בקבוצת שחייני הנגב, בהפועל ירושלים ובהפועל דולפין נתניה. בין היתר, אימן לצדו של עדי ולפמן, את גיא ברנע עד גיל 17 (ייצג את ישראל באולימפיאדת בייג'ינג 2008) ואת אמרי גניאל עד גיל 18 (ייצג את ישראל באולימפיאדת לונדון 2012) ואת ענבר מארק ומיקה רבינוביץ'. כיום, מאמן ראשי של הפועל עומר.
מעורבות חברתית

בשנת 2000 הקים עטר ביחד עם מתנדבים נוספים, את סניף באר שבע והדרום של אגודת הלהט"ב.
בנובמבר 2001 ישב עטר בפגישה בין נציגי קהילת הלהט"ב בישראל לבין נשיא המדינה משה קצב בבית הנשיא וב-26 בפברואר 2002 הוא ישב בפגישה נוספת הפעם בין קהילת הלהט"ב לבין ראש הממשלה, אריאל שרון בלשכתו בירושלים.
עטר היה חבר בוועד המנהל הארצי של אגודת הלהט"ב במשך שנים רבות וכיהן כיושב ראש הסניף בבאר שבע משנת 2002 ועד ינואר 2015 (עם הפסקה קצרה של 8 חודשים, מספטמבר 2003 ועד יולי 2004, שבהן כיהן ניר להב). הוא עמד בראש העמותה בית גאה בבאר שבע, עמותה שהיה בין מייסדיה, ביחד עם ארין שיבובסקי. הוא ריכז את קבוצת סגו"ל – ארגון סטודנטים להט"בי בבאר שבע.
בשנת 2002 זכה לתואר "איש השנה" על עשייתו בקהילה מטעם אתר GoGay. לאחר הרצח בברנוער הוביל עטר את מצעד הגאווה הראשון בבאר שבע.
עטר מרצה בנושא זהות מינית וזהות מגדרית, בפני סטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון בפקולטה למדעי הבריאות ובפקולטה למדעי החברה, בפני סטודנטים במכללת קיי, בפני העובדים המקצועיים של השירות הפסיכולוגי הייעוצי (שפ"י) והשירותים הפסיכולוגים החינוכיים (שפ"ח) בבאר שבע ועוד.
עטר היה שותף לד"ר עמית קמה בכתיבת הפרק - "שחקנים גאים במשחקים גאים: הומואים ולסביות בשדה הספורט הישראלי" בספר ספורט ומגדר בחברה הישראלית: מאפיינים, זהויות ויצוגים בעריכת ד"ר יאיר גלילי, ד"ר משה לוי וד"ר אילן תמיר, בהוצאת המרכז הבינתחומי הרצליה.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

↑  דוד בביוף, הראשונים: פורצי הדרך של הקהילה הגאה, באתר מאקו,
↑  התוצאות, מעריב, 21 באוגוסט 1985
↑  דני זילברשטיין, יוחאי: הכנרת שלי, מעריב, 3 בספטמבר 1985
↑  עדנה הצטיינה באוסטריה, מעריב, 8 ביוני 1987
↑  אלכס פרלסמן, שממון איכותי ביום הראשון באליפות השחיה, מעריב, 27 באוגוסט 1987
↑  אלכס פרלסמן, גרומי:פרפר על הגב, מעריב, 28 באוגוסט 1987
↑  אלכס פרלסמן, השחיין ערן גרומי - מגדלור במים עכורים, מעריב, 30 באוגוסט 1987
↑  אלכס פרלסמן, הבריכה של קומן וחן. השאר נשארו יבשים, מעריב, 19 באוגוסט 1988
↑  אלכס פרלסמן, אליפות החורף בשחייה שפכה אור על בוגרים וותיקים, מעריב, 26 בפברואר 1989
↑  כסף וארד לשחיינים שלנו בשוייץ, מעריב, 2 ביולי 1989
↑  אלכס פרלסמן, ג'ינג'ית זה לא רק אופי, מעריב, 17 באוגוסט 1989
↑  אלכס פרלסמן, ערן גרומי - בהליכה, מעריב, 18 באוגוסט 1989
↑  אלכס פרלסמן, הברק של הדס ורוית, מעריב, 20 באוגוסט 1989
↑  אייל הורן, החלה אליפות החורף, מעריב, 22 בפברואר 1990
↑  שיאים מדליות ומקום אחרון בתחרות שמונה האומות, מעריב, 23 באפריל 1990
↑  נטע - פעמים השיא הלאומי, מעריב, 12 במאי 1991
↑  אריק פרינץ, כינוס הפועל - שיא ב-200 מ' גב, חדשות, 13 במאי 1991
↑  Gay Games V - Swimming, web.archive.org, 2016-03-13
↑  שיאי ישראל למאסטרס בבריכה אולימפית, באתר איגוד השחייה בישראל
↑  במשך כ-19 שנים תוצאה זו הייתה שיא ישראל למסטרס, עד 18 ביוני 2021
↑  Gay Games - Meet Results, תוצאות רשמיות, גיי גיימס, סידני 2002
↑  יניב הלפרין, מדליית ארד לשחיין ברק עטר ב"גיי גיימס", 5 בנובמבר 2002, באתר GoGay
↑  ברק עטר נבחר ליו"ר האגודה בבאר שבע באתר GoGay,‏ 10 במאי 2002
↑  יניב הלפרין, נשיא המדינה נפגש עם נציגי ארגוני הקהילה, באתר GoGay, ‏27 בנובמבר 2001
↑  מתוך אתר ynet, ברק עטר נבחר ליו"ר האגודה בבאר שבע, 10 במאי 2002, באתר GoGay
↑  ג'ורג' אבני, ‏תואר בגאווה, באתר ‏מאקו‏, 15 בינואר 2015
↑  אנשי השנה: עשייה קהילתית, 12 בדצמבר 2002, בתוך אתר GoGay
↑  אילנה קוריאל, ב"ש: סניף הקהילה ההומו-לסבית בסכנת סגירה, באתר ynet, 2 באוגוסט 2009
↑  ד"ר יאיר גלילי, ד"ר משה לוי וד"ר אילן תמיר, ספורט ומגדר בחברה הישראלית, באתר האגודה הישראלית ללימודים פמיניסטיים ולחקר המגדר
ברק עטר במשחקים הגאים, אמסטרדם, 1998
ברק עטר (משמאל עם הדגל) והמשלחת הישראלית למשחקים הגאים, 1998
פגישה בין ראש הממשלה, אריאל שרון, לבין נציגי קהילת הלהט"ב בישראל בלשכה בירושלים. מימין: אריאל שרון, אורי שני, מנחם שיזף, אדיר שטיינר ואיציק יושע, משמאל: ג'רי לוינסון, ברק עטר ושבי גטניו 26 בפברואר 2002
נעימת הנושא של הפנתר הוורוד

| --- | --- |

 שיר בביצוע הנרי מנציני
 מתוך האלבום The Pink Panther
 יצא לאור:  1963
 תאריך הקלטה:  1963
 סוגה:  ג'אז
 אורך:  2:40
 חברת תקליטים:  RCA
 כתיבה:  הנרי מנציני
 לחן:  הנרי מנציני
 הפקה:  הנרי מנציני
The Pink Panther Theme ("נעימת הנושא של הפנתר הוורוד") היא יצירה אינסטרומנטלית מאת הנרי מנציני שנכתבה כנעימת הנושא של הסרט "הפנתר הוורוד" משנת 1963, וכתוצאה מכך הועמדה לפרס גראמי בקטגוריית הפסקול המקורי הטוב ביותר לשנת 1964. בסרט המקורי, הדמות "הפנתר הוורוד", שנתנה לסרט ולנעימתו את שמם, הופיעה בסרטון קצר שהוצג לפני תחילתו, שהנפשת הפנתר בו נעשתה על ידי פריץ פרילינג ודייוויד ה. דה-פאטי לצלילי הנעימה. סולו הסקסופון המפורסם של היצירה מנוגן על ידי מוזיקאי הג'אז פלאס ג'ונסון (אנ').
הנעימה נכללה באלבום הפסקול שיצא לסרט, ויצאה גם כסינגל בארצות הברית ב-1964; הסינגל הגיע למקום העשירי במצעד "בילבורד" לשירים העכשוויים למבוגרים (adult contemporary) וזכה בשלושה פרסי גראמי.
גרסאות שונות של נעימה זו מופיעות בפתיחת כל סרטי "הפנתר הוורוד", למעט "הפנתר הוורוד - ירייה באפילה" (1964) ו"המפקח קלוזו" (1968). המנגינה הופיעה גם בגרסאות רבות לאין-מספר של עלילות הפנתר הוורוד.
"The Pink Panther Theme" מאופיין בשונותו הלא-צפויה, בשימוש הלא-רגיל בכרומטיות שמקורו בסולם המינורי ההונגרי (אנ'), כשהדרגות רביעית והשביעית מועלות.