stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קופרניקיום
היסטוריה

בשנת 1971 טען אמנון מרינוב במאמר בכתב העת "Nature"‏[1] לגילוי יסוד כימי חדש שמספרו האטומי 112 על ידי קבוצת המחקר שבראשה עמד, אך הקרדיט על גילוי היסוד (קופרניקיום) ניתן לבסוף למוסד GSI בגרמניה על תגליתם משנת 1996.
קופרניקיום נוצר לראשונה ב-9 בפברואר 1996 כאשר המדענים זיגורד הופמן, פטר ארמברוסטר, גוטפריד מינצנברג וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים (GSI) בעיר דרמשטט שבגרמניה, גרמו להיתוך יוני אבץ בעופרת על ידי האצת גרעיני האבץ לתוך מטרת עופרת באמצעות "מאיץ יונים כבדים". כך נוצר האיזוטופ 277Cn.‏
ב-2000 וב-2004, נוצר היסוד במוסד המשותף למחקר גרעיני ברוסיה. במאי 2006 אישר המוסד את יצירת היסוד בשיטה שונה וזאת על-פי זיהוי תוצרי דעיכתו הסופיים.
ב-2010 קיבל היסוד באופן רשמי את שמו קופרניקיום, על שם ניקולאוס קופרניקוס, וסמלו הכימי נקבע ל-Cn. קודם לכן נקרא היסוד אונונביום (Ununbium) וסימנו היה Uub.
איזוטופים של קופרניקיום

לקופרניקיום שבעה איזוטופים:
277 - בעל זמן מחצית חיים של 0.7 מילי-שניות.
278 - בעל זמן מחצית חיים של 0.746 מילי-שניות.
281 - בעל זמן מחצית חיים לא ידוע.
282 - בעל זמן מחצית חיים של 0.9 מילי-שניות.
283 - בעל זמן מחצית חיים של 3.8 שניות.
284 - בעל זמן מחצית חיים של 0.1 שניות.
285 - בעל זמן מחצית חיים של 29 שניות (היציב ביותר). לאחר מכן, דועך ל-281Ds תוך פליטת קרני אלפא.
הערות שוליים

↑  Chemistry of Hassium, GSI - Gsellschaft für SchwerIonenforschung - מחקר של "מוסד המחקר ליונים כבדים" בדרמשטט, גרמניה
↑  Indication for a gaseous element 112, GSI - Gsellschaft für SchwerIonenforschung - מחקר של "מוסד המחקר ליונים כבדים" בדרמשטט, גרמניה
↑  פרופ' אמנון מרינוב מהאוניברסיטה העברית וקבוצתו טענו כבר בשנת 1971 לגילוי היסוד, אך טענתם לא נתקבלה.
↑  New element named 'copernicium', BBC, 16-07-2009
↑  'Copernicium' proposed as name for newly discovered element 112, PhysOrg.com, 14-07-2009
↑  Copernicium Details. Elements Database.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7550255-0
קירוב דיופנטי

בתורת המספרים, קירוב דיופנטי של מספר ממשי נתון הוא מספר רציונלי קרוב אל המספר המבוקש. האנליזה הדיופנטית עוסקת, בין השאר, בקיומם של קירובים דיופנטיים, בטיב הקירוב האפשרי, ובהכללות של הבעיה היסודית. התחום נקרא על שמו של דיופנטוס שהציג בעיות שהפתרונות שלהן דווקא במספרים שלמים.
קירוב דיופנטי של מספר ממשי

המספר רציונלי  \ {\frac {n}{m}} מקרב טוב יותר את המספר הממשי  \ \alpha  ככל שהמרחק  \ |\alpha -{\frac {n}{m}}| קטן יותר בהשוואה לגודל המכנה  m. המדד הבסיסי בעניין זה הוא סדר הקירוב: אומרים ש- \ \alpha  ניתן לקירוב מסדר r, אם קיימים קבוע חיובי  C ואינסוף זוגות  \ {\frac {n}{m}}, כך ש-  \ |\alpha -{\frac {n}{m}}|<{\frac {1}{Cm^{r}}}.
קל לראות שכל מספר ממשי  \ \alpha  ניתן לקירוב מסדר ראשון: לכל  m, המספר  \ m\alpha  נמצא במרחק שאינו עולה על  \ 1/2 מן המספר השלם הקרוב ביותר, ולכן קיים  n כך ש-  \ |\alpha -{\frac {n}{m}}|\leq {\frac {1}{2m}}.
דיריכלה הוכיח בעזרת עקרון שובך היונים שכל מספר ממשי אי-רציונלי ניתן לקירוב מסדר שני (ראו הוכחה במסגרת משמאל), עם הקבוע C=1. הוא הוכיח גם שכל מספר רציונלי אינו ניתן לקירוב מסדר העולה על 1.
ב-1891 הוכיח אדולף הורוויץ שכל מספר ממשי שאינו רציונלי ניתן לקירוב מסדר שני עם הקבוע  \ C={\sqrt {5}}. תוצאה זו היא אופטימלית בשני המובנים: יש מספרים שאינם ניתן לקירוב מסדר  \ 2+\epsilon , לכל  \ \epsilon >0 (ראו משפט Roth להלן); כמו כן, יחס הזהב  \ \gamma ={\frac {1+{\sqrt {5}}}{2}} ניתן לקירוב מסדר שני עבור  \ C={\sqrt {5}}, אבל לא עבור כל קבוע גדול יותר. אם מוציאים מכלל החישוב את המספרים הנמצאים במסלול של יחס הזהב תחת פעולת  \ \operatorname {SL} _{2}(\mathbb {Z} ), כלומר, את המספרים  \ {\frac {a\gamma +b}{c\gamma +d}} כאשר  \ a,b,c,d שלמים ו-  \ ad-bc=\pm 1, אז אפשר לקרב מסדר שני כל מספר אי-רציונלי נותר, עם  \ C={\sqrt {8}}. באופן כללי יותר, לכל  \ C<3 יש רק מספר סופי של מסלולי- \ \operatorname {SL} _{2}(\mathbb {Z} ), שמלבדם כל מספר אי-רציונלי ניתן לקרוב מסדר שני, עם הקבוע C. גם כאן, 3 הוא ערך אופטימלי: יש אינסוף מסלולים של מספרים שאינם ניתנים לקירוב מסדר שני עם  C=3. התנהגות זו מתוארת בספקטרום של מרקוב (אנ') וקווי Hall ().
ב-1844 הוכיח ליוביל את משפט ליוביל הקובע כי לא ניתן לקרב מספר אלגברי אי-רציונלי מסדר שגדול מהדרגה שלו. תוצאה זו אפשרה לו להוכיח לראשונה כי קיימים מספרים טרנסצנדנטיים שכן הוא הראה שקיימים מספרים שניתן לקרב מכל סדר שהוא (אלו קרויים על שמו מספרי ליוביל).
ב-1955 שיפר K.F. Roth תוצאות קודמות של Thue, Siegel ו-Dyson, והראה שמספר אלגברי אינו ניתן לקירוב מסדר גבוה מ-2. תוצאה מעין זו מאפשרת להוכיח בקלות את הטרנסצנדנטיות של 𝑒 ושל קבועים מוכרים אחרים (אם כי הטרנסצנדטיות של  \ \pi  דורשת מאמץ רב יותר).
קירוב דיופנטי סימולטני

לפי משפט של מינקובסקי, שעסק רבות ב"גאומטריה של מספרים", אפשר לקרב זוג מספרים אי-רציונליים באופן סימולטני: לכל  \ \alpha ,\beta  יש אינסוף שלשות של מספרים שלמים  \ n,n',m כך ש-  \ |\alpha -{\frac {n}{m}}|<{\frac {1}{m^{3/2}}} ו-  \ |\beta -{\frac {n'}{m}}|<{\frac {1}{m^{3/2}}}. אותם שיקולים מראים שאפשר לקרב סימולטנית כל קבוצה סופית של מספרים  \ \alpha _{1},\dots ,\alpha _{d}, על ידי מספרים  \ n_{1},\dots ,n_{d},m, כך ש-  \ |\alpha _{i}-{\frac {n_{i}}{m}}|<{\frac {1}{m^{1+1/d}}}. השערת ליטלווד עוסקת בטיב הקירוב של זוג מספרים אי-רציונליים.
התפלגות של הערך השברי

לכל מספר אי-רציונלי  \ \alpha , הסדרה  \ (\alpha ),(2\alpha ),(3\alpha ),\cdots  היא בעלת התפלגות אחידה בקטע היחידה, כאשר  \ (x)=x-[x] מציין את החלק השברי של x (ו-  \ [x] הוא החלק השלם), זוהי תוצאה של הרמן וייל שהוכחה באמצעות אנליזה הרמונית, ההוכחה גם סיפקה כלי כללי לדעת מתי סדרה מתפלגת אחיד ביחס למידה כלשהי בחבורות טופולוגיות קומפקטיות - קריטריון וייל. קרונקר הוכיח שאם  \ 1,\alpha ,\beta  בלתי תלויים ליניארית מעל שדה המספרים הרציונליים, אז סדרת הזוגות  \ ((n\alpha ),(n\beta )) צפופה בריבוע היחידה, קריטריון וייל מאפשר להראות שגם סדרה זו מפולגת אחיד.
במסגרת התורה הארגודית, התגלו הוכחות נוספות לדברים הללו, באמצעות פיתוח של "חצי-מכפלות" (skew products) בידי הלל פורסטנברג, הכלים הללו מאפשרים לעיתים להוכיח התפלגות אחידה של מסלולים מסובכים יותר.
זרימות הומוגניות ודינמיקה

ניתן להראות כי פיתוח של שבר משולב נותן את הקירוב הטוב ביותר, בנוסף, ניתן להראות כי פיתוח של שבר משולב מתאים לזרימה גיאודזית על המשטח המודולרי  \ \operatorname {SL} _{2}(\mathbb {Z} )\backslash \operatorname {SL} _{2}(\mathbb {R} ).
Dani הראה בשנות ה-80 דרך כללית להוכחה כי מספר הוא badly approximable דרך הוכחת התבדרות של מסלולים תחת זרימות גאודזיות במרחבים דומים למשטח המודולרי.
בשיטות דומות לאלו ניתן להוכיח (במקרים מיוחדים) תוצאות כלליות בתורת המספרים, דוגמת השערת Oppenheim ו-השערת ליטלווד.
אלוורו קסוטו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בנובמבר 1938 (בן 86) פורטו, פורטוגל 
 מוקד פעילות:  פורטוגל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ליסבון 
 עיסוק:  מנצח, מלחין
 שפה מועדפת:  פורטוגזית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 פרסים והוקרה:  קצין גבוה במסדר החרב של יעקב הקדוש 
 
אלוורו קסוטו (בפורטוגזית: Álvaro Cassuto, נולד ב-17 בנובמבר 1938) הוא מנצח ומלחין יהודי פורטוגזי.
קורות חיים

קסוטו נולד בפורטו שבפורטוגל ולמד בליסבון ובברלין, הוא סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת ליסבון, ולאחר שנה סיים תואר שני בקונסרבטוריון של וינה.
כמלחין, הוא קיבל עמלות ממוסדות מוזיקליים בפורטוגל ובארצות הברית. התפוקה שלו היא בעיקר תזמורתית. עם התזמורת הסימפונית של ברוואס (1959–1960) הוא הפך להיות המלחין הפורטוגזי הראשון שאימץ שיטות סריאליזם אינטגרלי. הוא עבד עם קרלהיינץ שטוקהאוזן, ג'רג' ליגטי ואוליבייה מסייאן במהלך הקורסים בשנים 1960 ו-1961. בשנות ה-70 הוא חקר שיטות נאו-טון פוסט-מודרניות. בשנים האחרונות לוח הזמנים שלו מוקדש לניצוח על חשבון הלחנה.
קסוטו היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של רדיו פורטוגל, התזמורת הפילהרמונית הפורטוגזית החדשה, התזמורת הסימפונית הפורטוגזית, תזמורת אלגארבה ותזמורת המטרופוליטן של ליסבון.
הוא הקליט תקליטורים רבים מוצלחים ביותר עבור תוויות של שטראוס, פורטוגלסום, מרקו פולו ונקסוס, בעיקר סדרה של הקלטות של מלחינים פורטוגזים עבור נקסוס עם התזמורת הסימפונית של בורנמות', תזמורת סינפוניה של לונדון, הסינפוניה הצפונית, התזמורת הלאומית של אירלנד והתזמורת הסקוטית הלאומית.
בשנת 2001 התמנה למנהלה המוזיקלי של תזמורת סימפונט רעננה, אך פוטר על ידי הנהלת התזמורת בשנת 2002 וזאת לאחר שביטל את בואו לישראל מספר פעמים בעקבות המצב הביטחוני שהיה אז באותה התקופה.
קורות חיים > חייו האישיים

קסוטו הוא בן למשפחה יהודית ידועה וחשובה, שעליה נמנה, בין היתר, גם משה דוד קאסוטו, מפרשני התנ"ך החשובים בעולם. אלפונסו קאסוטו, אביו של המנצח, היה אספן יודאיקה ידוע שאוספיו משמשים עד היום חוקרי תרבות והיסטוריה ברחבי העולם.
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', סימפונט רעננה פיטרה את המנצח אלוורו קסוטו, באתר ynet, 2 במאי 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454059605171  PLWABN: 9810597197505606  BIBSYS: 12000063  BnF: cb146237611 (data)  CiNii: DA1292616X  GND: 122609786  ISNI: 0000 0000 8016 470X  LCCN: n85034841  MusicBrainz: d2eb0e1f-7b95-4b4c-ad7e-de57b683a49f  NKC: xx0039803  NLK: KAC2020L5658  NTA: 330489232  RERO: 02-A018851676  SUDOC: 087451352  VIAF: 85549504   WorldCat (עם VIAF): 85549504 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אשל בן-יעקב

| --- | --- |
בן-יעקב, יולי 2011/אפריל 1956
בן-יעקב, יולי 2011/אפריל 1956
 לידה:  13 באפריל 1952 חיפה, ישראל 
 פטירה:  5 ביוני 2015 (בגיל 63)
 ענף מדעי:  פיזיקה תאורטית פיזיקה נסיונית פיזיקה ביולוגית
 מקום מגורים:  ישראל, ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת מישיגן 
 פרסים והוקרה:  פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים (2013) 
 star.tau.ac.il/~eshel/
 
אשל בן-יעקב (13 באפריל 1952, חיפה – 5 ביוני 2015, תל אביב) היה מדען ישראלי בתחומי הפיזיקה התאורטית והניסיונית ובביופיזיקה.
ביוגרפיה

אשל בן-יעקב נולד בחיפה, ליעקב ברסלב שעלה לישראל בגיל חמש, ולמרים, ילידת המושבה אבן יהודה. כשהיה בן חמש עברה המשפחה לאבן יהודה. עם סיום לימודיו בתיכון החל ללמוד באוניברסיטת תל אביב. ב-1972, לאחר שתי שנות לימודים, התגייס לחיל הים. את שירותו בחיל הים החל ביחידת החיזוי המטאורולוגי, ובהמשך עבר לשרת בתפקידי מודיעין.
השכלה ומסלול מקצועי

בן-יעקב החל לימודי פיזיקה באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1970. הוא המשיך את לימודיו במהלך שירותו הצבאי, ב-1975, סיים תואר ראשון, ב-1978, תואר שני בהצטיינות (Magna cum laude) וב-1982, דוקטורט בהצטיינות יתרה (Summa cum laude). בשנים 1981–1984 היה פוסט דוקטורנט במכון קאוולי(אנ') לפיזיקה תאורטית של אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
בשנים 1984–1989 היה חבר סגל המחלקה לפיזיקה של אוניברסיטת מישיגן, ובמקביל חזר לישראל ב-1986 על מלגת אלון והיה לחבר סגל בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה של אוניברסיטת תל אביב, שם פעל עד סוף ימיו. ב-1992 הועלה לדרגת פרופסור מלא וב-2003 קיבל את הקתדרה על שם "מגיי-גלאס" למערכות מורכבות. במקביל היה גם, החל מ-2005, חוקר בכיר במרכז לפיזיקה ביולוגית תאורטית של אוניברסיטת רייס. בראשית שנות ה-2000 כיהן כנשיא החברה הישראלית לפיזיקה. ב-2014 התמנה כחבר בחברה האמריקנית לפילוסופיה.
פעילותו המדעית

בן-יעקב כיהן כפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב ועסק במחקריו בשילוב בין פיזיקה ובין מדעי החיים. עסק רבות ביצירת מודלים של תבניות בעולם החי, ובשנים האחרונות התמקד במיוחד בהתארגנות עצמית של מושבות חיידקים, מנגנוני קבלת החלטות קולקטיביים, ובתקשורת ביניהם ונעשה למוביל בתחום של פיזיקה ביולוגית. מחקריו שימשו בסיס לחיפוש אחר טיפולים תרופתיים שפועלים באמצעות ציטוט ושיבוש התקשורת הבין-חיידקית, או כפי שכינה זאת: לוחמת סייבר ביולוגית. בשנה האחרונה לפועלו החל בן יעקב לנצל את התובנות שרכש גם במלחמה בסרטן, ובשימוש בחמצן לטיפול בפיברומיאלגיה (דאבת).
פעילותו המדעית > התנהגות חברתית של חיידקים

בתחילת שנות התשעים הוביל קבוצת מחקר שגילתה שני מיני חיידקים היוצרים דפוסי התנהגות Paenibacillus dendritiformis ו-Paenibacillus vortex. באמצעות שילוב ניסויים מיקרוביולוגיים עם עקרונות פיזיים של התארגנות עצמית ומודלים מתקדמים,בן יעקב קידם את ההכרה בכך שחיידקים הם אורגניזמים שיתופיים חכמים המשתמשים בתקשורת מתקדמת בכדי לנהל חיי חברה מורכבים במושבות גדולות ומורכבות. תקשורת כימית מתוחכמת מאפשרת לחיידקים להסתגל במהירות לשינויים בסביבה, להפיץ משימות, "ללמוד מהניסיון", לקבל החלטות ולהתכונן לעתיד.בן יעקב העלה את הרעיון של אינטליגנציה חברתית חיידקית וקבוצתו המציאה ציון מנת משכל חברתי של חיידקים ככלי גנומי השוואתי להערכת פוטנציאל הגנום של חיידקים להתנהלות התנהגויות שיתופיות וניתנות להתאמה מוצלחת, או התנהגויות חברתיות, בסביבות מורכבות.
פעילותו המדעית > פיתוח מודלים של אינטליגנציה קולקטיבית

בהשראת תצפיות שבהן בחן כיצד חיידקים יכולים לתאם באופן ספונטני את תנועתם במהלך שינויי תנאים בסביבת הניסוי, המציא ביחד עם ט. ויססק מודל פשוט המסוגל לייצר מצבים שאינם שיווי משקל המפרים את משפטי הפיזיקה הרגילים עבור מצבי שיווי משקל. עבודה זו הובילה ליצירת שדה חדש של אינטליגנציה קולקטיבית (Swarm intelligence), המציע הסבר למגוון רחב של תופעות החל מניווט קולקטיבי של חיידקים, אמבות וחרקים, לנדידת ציפורים ולהקות דגים כמו גם לעיצוב כלי רכב אוטונומיים המסוגלים לארגון עצמי פונקציונלי גם בהיעדר בקרה חיצונית. בשנת 2000, הקבוצה של בן-יעקב גילתה תופעה של תחרות בין שתי מושבות אחיות של חיידקים מסוג P. dendritiformis כאשר הושמו זו לצד זו. במחקרו גילה ששתי המושבות לא רק עיכבו זו את זו מלהצמח לשטח ביניהן, אלא גרמו למותם של אותם תאי חיידק הקרובים לגבול. על ידי שימוש בשיטות ביולוגיה מולקולרית בשילוב עם מידע על רצף הגנום החדש וביואינפורמטיקה, גילה רעלן חדש (טוקסין חיידקי), הפועל באופן סלקטיבי רק על אותו זן חיידקי.
פעילותו המדעית > קבלת החלטות חיידקית

על סמך ההבנה שצבר ממחקר במדעי המוח (עיכוב העכבות), בן יעקב וצוות המחקר שלו הציגו מודל של ממתג סטוכסטי המווסת על ידי טיימר עם קצב שעון הניתן להתאמה (המותאם על ידי תנאי עקה חיצוניים) באמצעות מעגל מיוחד המורכב ממפל עכבות. מעגלי ההחלטות של החיידקים הבודדים משולבים על ידי חילופי מסרים כימיים בין הפרטים במושבה כדי להבטיח החלטה קולקטיבית לטובת כלל הקבוצה.
פעילותו המדעית > מדעי המוח המערכיים ושבב הזיכרון הנוירוני

מחקריו של בן-יעקב במדעי המוח ניסו לפשט את המורכבות בחיפוש אחר עקרונות של קידוד מידע, זיכרון ולמידה. לבן יעקב תרומות ייחודיות רבות בתחום מדעי המוח מערכות ורשתות עצביות, כולל היחסים בין גודל הרשת לפעילותה המסונכרנת, גילוי תיאומים נסתרים בין נוירונים, יחסי צורה פונקציונלית ויחסים הדדיים, השפעת נזק ל-DNA על סנכרון הרשת, תקשורת נוירו-גליה, גילויים של דינמיקת סידן תוך-תאית, באמצעות טכנולוגיית ננו להנדסת רשת, גילוי ומודלים של המניעים הדינמיים של רשתות עצביות צמודות, פיתוח ניתוח חדשני ברמת המערכת של פעילות רשת עצבית, ניתוח ההולוגרפיה הפונקציונלי, מיפוי והערכות של מוקדי אפילפסיה. עם זאת, פיתוח שבב הזיכרון הנוירונוי הראשון יחד עם הדוקטורנט שלו, איתי ברוכי, היא התרומה החשובה ביותר של בן-יעקב במערכות מדעי המוח. בעוד שניסיונות קודמים התבססו על "הוראה בתגמול" (שיפור סינפסות מעוררות ) או "הוראה בעונש" (עיכוב סינפסות מעוררות), גישתם של ברוכי ובן-יעקב הייתה "הוראה על ידי שחרור", או "עיכוב עכבה" (עיכוב סינפסות מעכבות). בהיותו מוכר כתגלית פורצת דרך במערכות מדעי המוח, הוענק על הישג זה לבן-יעקב בשנת 2007 ל-SciAm 50, הפרס המדעי האמריקאי על 50 ההישגים החשובים ביותר בכל תחומי המדע והטכנולוגיה.
תפקידים ואותות הוקרה

נשיא האגודה הישראלית לפיזיקה 2001–2004
אביר "מסדר הכוכב של הסולידריות האיטלקית" (אנ') – 2008
פרס ויצמן למדעים מדויקים – 2013
חבר החברה הפילוסופית האמריקאית – 2014
פרסומים > ספרים

תרמודינמיקה, הוצאת דיונון (1980)
פרסומים > רשימת מאמרים חלקית

מאמרים פתוחים באתר National Library of Medicine
הערות שוליים

↑  אשל בן יעקב, תרמודינמיקה / אשל בן יעקב., תל אביב: דיונון, 1980
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007456532305171  PLWABN: 9810647234905606  ISNI: 0000 0000 3452 4997  LCCN: n97061337  VIAF: 78064641   WorldCat (עם VIAF): 78064641
טלפתיה

טלפתיה (מיוונית: טֶלֶ = רחוק, למרחק; פתוס = רגש) היא מושג נפוץ במיסטיקה ובפאראפסיכולוגיה, במדע הבדיוני ובמופעי בידור, והיא מהווה סוג של תפיסה על-חושית (ESP - Extra-Sensory Perception) המאפשרת להבחין, באופן מודע או לא-מודע, במחשבותיו, רגשותיו או תחושותיו של אדם או יצור אחר, ללא גירוי חושי כלשהו מצדו.
בתרבות הפופולרית מופיעה הטלפתיה לרוב ככוח-על שעיקרו קריאת מחשבות.
במדע מסווגת הטלפתיה לרוב כאחת מתוך קבוצת תופעות פסבדו-מדעיות בתחום הפאראפסיכולוגיה (מיוונית - מעבר לפסיכולוגיה, או דומה-לפסיכולוגיה), שכן לא הוצגו ראיות חותכות לקיומה במציאות. במסגרת הפסיכולוגיה הנוירולוגית, הטלפתיה איננה אפשרית כלל ועיקר, שכן בפרספקטיבה נוירולוגית המוח פועל באמצעות אימפולסים חשמליים ומוליכים כימיים (נוירוטרנסמיטרים), שאינם משדרים אותות אל מחוץ לגוף.
היסטוריה

כשנוסדו הארגונים הראשונים לחקר התופעות העל-טבעיות, שמאוחר יותר קיבלו את השם פאראפסיכולוגיה, הייתה מטרתם חקר הטלפתיה - היכולת להעביר מחשבות מאדם לאדם.
חקר הטלפתיה קיבל תנופה מדעית בראשית שנות ה-30 של המאה העשרים, עם תחילת המחקרים שערך הפרופסור האמריקני לפסיכולוגיה מאוניברסיטת דיוק, ג'וזף בנקס ריין (Joseph Banks Rhine), שכינה את התופעה תפיסה על-חושית. יחד עם עמיתו לאוניברסיטה, קרל זנר, פיתח ריין חמישה קלפים נושאי צורות (ריבוע, עיגול, כוכב מחומש, גלים וסימן +) שאותם היה צריך לנחש "קורא המחשבות". בכל הניסויים הללו לא נמצאו הוכחות חותכות לקיומה של טלפתיה.
באותה תקופה ניסה החוקר הסובייטי ל. וסילייב מאוניברסיטת לנינגרד להפנט אנשים ממרחק 1,000 מייל ולהשפיע עליהם בכוח הטלפתיה. הניסויים נערכו גם דרך מסכי מיגון אטומים לגלים אלקטרומגנטיים, מה שהוביל את וסילייב להשערה כי במקרה של ה-PSI לא מדובר בגלים כאלה, אלא באנרגיה אזוטרית ואקזוטית ייחודית. אין הוכחות להצלחתם של ניסויים אלה.
בערך באותו זמן עשה לעצמו שם בברית המועצות וולף מסינג, מי שנחשב על ידי חסידיו לגדול הטלפתים בכל הזמנים, שהתמחה בקריאת מחשבות. מחקרים טוענים כי רוב הפרטים הביוגרפיים אודות מסינג הם בדויים.
בתרבות הפופולרית

סדרות, סרטים, ספרים וקומיקסים רבים עוסקים בטלפתיה כנושא מרכזי, בעיקר בתחומי המדע הבדיוני וגיבורי העל. דוגמאות לכך הן אקס-מן, גרין לנטרן, הניצוץ, גיבורים, דם אמיתי, אנשי המחר, שומרת הערים האבודות ועוד.
לקריאה נוספת

ניב הדר, "לחשוף את הבלתי נודע", הוצאת הפקות מעולם אחר
ניר בקר

| --- | --- |

 לידה:  31 בדצמבר 1959 (בן 65) נען 
 ענף מדעי:  כלכלה סביבתית
 מקום מגורים:  חיפה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת מינסוטה
 מוסדות:  המכללה האקדמית תל-חי 
 תרומות עיקריות
 משנה לנשיא לעניינים אקדמיים ופרופסור מן המניין במכללת תל חי  יועץ למשרד להגנת הסביבה ולרשות הטבע והגנים הלאומיים  מחבר הספר הראשון בישראל בנושא כלכלה סביבתית  עורך ראשי של כתב העת: Journal for Nature Conservation
 
ניר בקר (נולד ב-31 בדצמבר 1959) הוא כלכלן ופרופסור חוקר ישראלי בתחום הכלכלה הסביבתית במכללה האקדמית תל-חי. עבודת המחקר של פרופסור בקר מתפרשת על פני ארבעה עשורים וכוללת פרסומים והובלת מיזמים שהשפיעו באופן ניכר על המדיניות הציבורית בישראל בתחום הסביבה. חלק ניכר מעבודתו נסוב סביב ניתוחי עלות תועלת של מיזמים בתחום שימור הסביבה, ניהול משאבים באופן בר-קיימא וההשלכות הכלכליות של הזיהום הסביבתי. בקר שימש ומשמש עד היום כיועץ לגופים ממשלתיים בנושאי סביבה וכלכלה וביניהם למשרד להגנת הסביבה ורשות הטבע והגנים הלאומיים.
ביוגרפיה

ניר בקר נולד ב-31 בדצמבר 1959 בקיבוץ נען שם שימש אביו כרופא הקיבוץ. בשנת 1964 עברה משפחתו לרחובות שם למד בבית הספר היסודי שפרינצק ובבית הספר התיכון ע"ש קציר. ב-1984, השלים לימודי תואר ראשון בכלכלה סביבתית וניהול באוניברסיטה העברית. בשנת 1986, השלים לימודי תואר שני בכלכלה סביבתית וניהול באותו מוסד והשלים תזה בנושא: "ניתוח כלכלי של פיצויי בצורת" בהנחיית פרופ' דוד ביגמן.
בשנת 1986, עבר לארצות הברית והחל לימודי תואר דוקטור בכלכלה יישומית באוניברסיטת מינסוטה. עבודת הדיסרטציה שלו שנכתבה בהנחיית פרופ' K. W. Easter בנושא Dynamic games in the Great Lakes זכתה להערכה רבה וזיכתה אותו בשנת 1990 פרס Herald Jensen עבור עבודת הדיסרטציה הטובה ביותר לאותה שנה. כמו כן, זכתה העבודה לציון לשבח מהאגודה האמריקאית לכלכלה חקלאית.
בשנת 1990, שב לישראל והתקבל כמרצה לכלכלה סביבתית באוניברסיטת חיפה. מחקריו בתקופה זו התמקדו במדיניות סביבתית וניהול משאבים. בחלוף השנים, ליווה תלמידים רבים בעבודות התזה.
ב-1997, הצטרף בקר למכללה האקדמית תל-חי. בשנת 2007, מונה כפרופסור חבר וב-2013, כפרופסור מן המניין. בין השנים 2000–2009, כיהן כראש המחלקה לכלכלה וניהול. בתקופת כהונתו, הורחבה משמעותית תוכנית הלימודים ושולבו בה קורסים מתקדמים בכלכלה סביבתית, ניתוח עלות-תועלת וניהול משאבי טבע. בין השנים 2013–2018, כיהן כדיקן הפקולטה למדעי הרוח והחברה במכללה.
בשנת 2021, מונה בקר למשנה לנשיא לעניינים האקדמיים בה.
מחקריו

פרופ' בקר הוא אחד מהחוקרים המובילים בישראל בניתוחי עלות תועלת סביבתיים. במהלך הקריירה שלו, פרסם בקר נכון ל-2024 כתשעים מאמרים בכתבי עת מקצועיים מובילים, כמו גם פרקים רבים בספרים אקדמיים. בשנת 2020 יצא לאור הספר אשר נקרא: "היבטים כלכליים של איכות סביבה" אשר נכתב על ידי פרופ' בקר וד"ר חנוך פרידמן. זהו הספר הראשון שנכתב בעברית בנושא.
עבודתו משתרעת על מגוון רחב של נושאים, כולל כלכלת משאבי מים והיבטים כלכליים של זיהום סביבתי ושימור המגוון הביולוגי. הוא מרצה על נושאי מחקריו בכנסים בישראל ומחוצה לה.
מחקריו > מחקריו בתחום כלכלת משאבי מים

בשנות ה-90 של המאה ה-20 נושא שיתוף הפעולה בין מדינת ישראל לבין הרשות הפלסטינית וירדן. מבחינת משאבי המים עמדו בפני תפנית בעקבות הסכמי אוסלו וחזון המזרח התיכון החדש. במהלך תקופה זו, פרסמו בקר ואחרים מאמרים שהראו כיצד יכולים שוקי מים לפתור בעיות של קונפליקטים היות ששני הצדדים בעסקה מרוויחים. המחקרים הראו שנושא המים הופך יחסית לשולי מבחינת העלויות בהשוואה לפתרונות חד צדדיים כגון התפלה או השבת מי קולחין. בקר הראה ששווקי מים יכולים לקדם הקצאה יעילה יותר גם בתוך מדינת ישראל עצמה על ידי שימוש במים רק לחקלאים שיכולים לעשות שימוש יעיל יותר במים מאשר חקלאים שמחזיקים זכויות היסטוריות על מים אולם נמנעים מלעשות בהם שימוש יעיל.
מחקריו > שימור מינים בסכנת הכחדה

בקר ושותפיו הראו בסדרת מאמרים ששימור מינים בסכנת הכחדה כגון נשרים, כרישים, זאבים וצבאים, הוא לא רק בעל ערך מוסרי אלא גם בעל ערך כלכלי. על ידי שימוש בכלים של הערכה לא שוקית (Non-market valuation), הראו בקר ואחרים שערכו של הכחדת נשר, למשל, גבוה מעלות השימור שלו (למשל על ידי הקמה של תחנת האכלה). סדרת מאמרים זאת נתנה צידוק לרשויות שמירת הטבע בישראל להשקיע כספים בשימור מינים אשר נמצאים בסכנה מכיוון שהתועלת משימורם עולה על העלות.
מחקריו > שיקום נחלים ומקווי מים

כמו שימור מינים בסכנת הכחדה כך גם לשיקום נחלים יש ערך שאינו שוקי. עצם העובדה שנחל משוקם גורם לתועלת אשר באה לידי ביטוי בביקורים נוספים ובתועלת מביקור נתון. בסדרת מאמרים הראו בקר ושותפיו ששיקום נחלים כדאי מבחינה כלכלית. לדוגמה, הקישון, עין הזהב, אלכסנדר והירדן התחתון. שיקום נהר הירדן מורכב יותר מכיוון שנדרש שיתף פעולה בין לפחות שתי ישויות כדי שהשיקום יהיה כדאי. בקר ושותפיו הראו באלו תנאים שיתוף פעולה שכזה יכול לעבוד ומהי חשיבותו מבחינת התועלת משיקום הירדן.
מחקריו > תמחור שמורות טבע

השאלה האם על השימוש בטבע להיות חופשי לכולם או אם יש מקום לתמחר אזורים שונים שניתן לבקר בהם אבל לווסת את הביקורים על ידי גביית תשלום, עולה פעמים רבות סביב השיח על שימור משאבי טבע. התשלום משמש גם להגבלת כמות המבקרים וגם כמקור הכנסות לשמירה על הטבע. בסדרת מאמרים, הראו בקר ושותפיו את התחליפיות שבין גביית הכנסות מתשלומים על ביקורים לבין חוזר היעילות מעצם העובדה שמבקרים צריכים לשלם על שירות שעלות אספקתו שולית. הם השתמשו בעקרון של סבסוד צולב כדי לבחון תמחור אופטימאלי של שמורות טבע אשר מסתמך על השוני בגמישות הביקוש בין האתרים השונים.
מחקריו > חיסכון באנרגיה

בקר ושותפיו הראו באילו מצבים ניתן לחסוך באנרגיה וכפועל יוצא מכך בזיהום בשני מקרים: גריטת מכשירי חשמל ישנים וגריטת כלי רכב ישנים. בסדרת מאמרים, הם הראו באילו תנאים ניתן לתמרץ אנשים להחליף מכשירי חשמל ישנים ולגרוט כלי רכב ישנים אשר ברשותם. נושא אחר אשר קשור לחיסכון באנרגיה הוא בנייה ירוקה. במאמריהם, הראו בקר ושותפיו באילו מקרים יש טעם כלכלי בשיפוץ סביבתי לדירות ישנות ובאילו מקרים לא.
מחקר בולט נוסף נסוב סביב השפעותיו הכלכליות של זיהום האוויר במפרץ חיפה. מחקר זה, שכמת את העלויות החיצוניות של הזיהום והשלכותיו על בריאות הציבור, שימש כתשתית לדיונים בכנסת ושינוי המדיניות הסביבתית בישראל.
ייעוץ מקצועי לארגונים ציבוריים

לאורך הקריירה שלו שימש בקר כיועץ למשרד להגנת הסביבה ולרשות הטבע והגנים הלאומיים. בנוסף שימש כחבר ב-WECUP, יוזמה ישראלית-פלסטינית המתמקדת בשיתוף פעולה בתהליכי ניהול פסולת מוצקה בגדה המערבית כמו כן, השתתף במיזם LIFE במימון האו"ם המיועד לשיקום נהרות בצפון ישראל.
ב 1999 קידם וארגן פרופ' בקר את כנס "כלכלת השלום" אשר התמקד בחקר הפוטנציאל הכלכלי לשלום בין ישראל, לבנון וסוריה. ב-2006 ארגן פרופ' בקר כנס רב משתתפים בנוגע לתמחור שמורות טבע.
פרופ' בקר הוא חבר פעיל במספר אגודות מדעיות, לרבות האגודה הישראלית לאקולוגיה, האגודה הישראלית לכלכלה והאגודה האירופית והאסייתית לכלכלני סביבה כמו גם האגודה העולמית לכלכלה אקולוגית.
פרסים והוקרות

בשנת 1997, זכה בקר בפרס ג'ון ויילי למאמר היישומי הטוב ביותר בתחום ניתוח החלטות מרובות קריטריונים.
חיים אישיים

ניר בקר נשוי לשלומית, עובדת סוציאלית בעיריית חיפה, ואב לשניים: דור ובועז.