stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אויב (סרט, 2013)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  האדם המשוכפל
 בימוי:  דני וילנוב 
 הופק בידי:  ניב פיכמן, מיגל אנחל פאורה, Luc Déry 
 תסריט:  ז'וזה סאראמאגו, חבייר גויון 
 עריכה:  מתיו האנאם 
 שחקנים ראשיים:  ג'ייק ג'ילנהול שרה גדון סטיבן ר. הארט איזבלה רוסליני מלאני לורן ג'ושוע פיס 
 צילום:  Nicolas Bolduc 
 מדינה:  קנדה, ספרד, צרפת 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 במאי 2014 
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט בלשי, סרט מתח, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  קנדה 
 הכנסות:  3.4 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   enemy
 דף הסרט ב־IMDb
 
אויב (באנגלית: Enemy) הוא סרט מותחן פסיכולוגי קנדי-ספרדי משנת 2013, שביים דני וילנב וכתב חבייר גויון. הסרט מבוסס באופן רופף על הרומן "האדם המשוכפל", פרי עטו של ז'וזה סאראמאגו, אשר ראה אור בשנת 2002. ג'ייק ג'ילנהול מככב בסרט בתפקיד כפול בתור שני גברים זהים פיזית אך שונים באישיות. מלאני לורן, שרה גאדון, ואיזבלה רוסליני משחקות בתפקידי המשנה.
צילומי הסרט החלו ב-22 במאי 2012 בטורונטו.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-8 בספטמבר 2013, הופץ ב-14 במרץ 2014, הרוויח 3.4 מיליון דולר בקופות וקיבל ביקורות חיוביות. הסרט זכה בחמישה פרסי מסך קנדי, ביניהם הבמאי הטוב ביותר עבור וילנב, שחקנית המשנה עבור גאדון והסרט הטוב ביותר. בנוסף זכה "אויב" בתואר "הסרט הקנדי הטוב ביותר של השנה" בטקס פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של טורונטו לשנת 2014.
שחקנים

ג'ייק ג'ילנהול - אדם בל / אנתוני קלייר
מלאני לורן - מרי
שרה גאדון - הלן קלייר
איזבלה רוסליני - אמא
קדר בראון - מאבטח
דאריל דין - עובד בחנות הווידאו
ג'ושוע פיס - קארל
טים פוסט - שוער
מישה הייסטיד, מייגן מיין, אלקסיס יוגה - הגבירות בחדר החשוך
ג'יין מופט - חוה (ללא קרדיט)
סטיבן ר. הארט - מאבטח (ללא קרדיט)
ניתוח

סקירה באתר "Indiewire" השוותה את "אויב" לסרט "ממנטו" של כריסטופר נולאן, וקראה לו "מותחן פסיכולוגי מרתק, קפקאי ופרובוקטיבי" ש"אינו חושף את עצמו בקלות". במאי הסרט וילנב וכן השחקן הראשי ג'ילנהול סיפרו על רצונם להפוך את הסרט לחקר מאתגר של התת-מודע. עבור וילנב הסרט "אויב" עוסק בסופו של דבר בחזרה: השאלה של איך אפשר לחיות וללמוד מבלי לחזור על אותן טעויות.
לגבי שתי הדמויות הזהות מהבחינה הפיזית אמר וילנב: "אתם לא יודעים אם הן שתיים במציאות, או שאולי מנקודת מבט תת-מודעת יש רק אחת." "אלה יכולים להיות שני צדדים של אותו אדם... או אירוע פנטסטי שבו אתה רואה עוד [עצמי]." ג'ילנהול אומר כי "אויב" הוא "על גבר נשוי, אשתו בהריון, ויש לו רומן. הוא צריך להבין את עצמו לפני שהוא יכול להתחייב לחיים כמבוגר."
פורסט וויקמן מסלייט מציין כי שורת הפתיחה של הסרט, "כאוס הוא סדר שעדיין לא פוענח", לקוחה מהרומן של ז'וזה סאראמאגו שעליו מבוסס הסרט - "האדם המשוכפל". וויקמן מפרש את "אויב" כ"משל על איך זה לחיות תחת משטר טוטאליטרי מבלי לדעת זאת," ומוסיף כי האירוניה המרכזית היא שאף על פי שהדמות הראשית היא מומחית בנושא הממשלים הטוטאליטריים, היא אינה רואה את הרשת שהשתלטה על העיר עד שכבר מאוחר מידי, והיא עצמה כבר תקועה בה. עבור וויקמן "אויב" מרמז שהנטייה ליצור משטרים טוטאליטריים היא חלק מהטבע האנושי, ושהיא נובעת מתוכנו; הוא מצטט את דבריו של וילנב: "לפעמים יש לך התנהגויות כפייתיות שאי אפשר לשלוט בהן, הן מגיעות מתת המודע... הן הדיקטטור שבתוכנו".
תגובות

"אויב" קיבל ביקורות חיוביות ממבקרים לרוב, כאשר רבים מהם השוו באופן חיובי את אווירת הסרט ואת סגנונו לעבודותיו של דייוויד לינץ' . דירוג הסרט ב-Rotten Tomatoes הוא 71% בהתבסס על 115 ביקורות, והממוצע שלו עומד על 6.54 מתוך 10. ישנה הסכמה באתר הקובעת: "הודות לביצועים חזקים של ג'ייק ג'ילנהול והבימוי החכם של דניס וילנב "אויב" מסתמן כסרט מותח והרפתקני באופן יוצא מהכלל." הסרט קיבל ציון 61 מתוך 100 על בסיס 26 ביקורות באתר Metacritic, בנוסף הציון מעיד על "ביקורות אוהדות בדרך כלל." מבקר הקולנוע של הניו יורק טיימס איי. או. סקוט, כתב: "בכל מקרה, חלק גדול מהכיף ב-"אויב", שנבנה היטב וצולם במומחיות, טמון בהופעותיו המשעשעות והמעודנות של מר ג'ילנהול... סגנונו מפתה ומוחשי, מחקר בצבעים דהויים וגוונים צהבהבים, עם מנות קטנות וחזקות של חרדה שסופקו על ידי מוזיקה רועשת ומפחידה". גם דוד ארליך מאתר Film.com שיבח את "אויב" על כך שיש לו את "הסוף המפחיד ביותר שקיים בהיסטוריית הקולנוע."
"אויב" הוקרן בבית קולנוע יחיד בצפון אמריקה וגרף $16,161 אלף דולר, לאחר מכן התרחבה ההפצה והסרט הוקרן ב-120 בתי קולנוע. בסופו של דבר הרוויח הסרט $1,008,726 בארצות הברית ו-$2,388,721 ברחבי העולם, בסכום כולל של $3,397,447.
הערות שוליים

↑  "Melanie Laurent, Sarah Gadon, Isabella Rossellini join Jake Gyllenhaal on An Enemy". Screendaily.com. נבדק ב-24 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Melanie Laurent, Sarah Gadon, Isabella Rossellini join Jake Gyllenhaal on An Enemy". Screen International. 14 במאי 2012. נבדק ב-24 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Enemy". Toronto International Film Festival. אורכב מ-המקור ב-5 בנובמבר 2013. נבדק ב-29 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Enemy - Review". Canadian Film Review. אורכב מ-המקור ב-14 במרץ 2014. נבדק ב-14 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  כריס סטוקמן, "Enemy explained", יוטיוב, 24 באפריל 2014. גישה 25 פברואר 2017
↑  סקירה: דניס Villeneuve של אימה מרשימה "האויב" בכיכובו של ג'ייק Gyllenhaal, רודריגו פרז, את רשימת השמעה, Indiewire, ‏ 13 במרץ 2014
1 2 3  Hilary Lewis (13 במרץ 2014). "'Enemy' Director on Jake Gyllenhaal's Identical Characters: 'It's Maybe Two Sides of the Same Persona'". The Hollywood Reporter. נבדק ב-24 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Jamie Graham (2 בינואר 2015). "Jake Gyllenhaal interview: The Enemy star on why he is so committed to complicated characters". The Independent. נבדק ב-24 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ראיון: ג'ייק ג'ילנהול מדבר על הדואליות של "אויב" ומדוע הוא רוצה שתהיו מבולבלים, אלכס Suskind, את רשימת השמעה, Indiewire,‏ 11 במרץ 2014
↑  "Enemy (2014)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-24 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Enemy Reviews - Metacritic". Metacritic.com. נבדק ב-24 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "When Your Twin Is Far More Interesting". New York Times. 13 במרץ 2014. נבדק ב-24 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  David Ehrlich (13 בספטמבר 2013). "TIFF Review: 'Enemy'". נבדק ב-24 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
מאמאן (אמא), פסל של לואיז בורז'ואה בגלריה הלאומית באוטווה. היוטיובר ומבקר הקולנוע כריס סטאקמן מפרש את מוטיב העכביש בסרט כייצוג ההשקפה של הדמות הראשית על נשים.
תמיר בלאט

| --- | --- |

בלאט במדי אלבה ברלין, 2022
 לידה:  4 במאי 1997 (בן 27) נתניה, ישראל
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.78 מטר[דרוש מקור]
 מספר:  45
 קבוצות כשחקן
 2014–2017 2014–2015 2017–2018 2018–2020   2021–2023   2020–2021   2023–:  הפועל תל אביב ←א.ס. רמת השרון הפועל חולון הפועל ירושלים אלבה ברלין ←הפועל ירושלים  מכבי תל אביב
 הישגים כשחקן
 גביע המדינה (2018, 2019, 2020, 2025)   הגביע הגרמני (2022)  אליפות ליגה גרמנית 2022  אליפות המדינה (2024)
תמיר בלאט (נולד ב-4 במאי 1997) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת מכבי תל אביב.
ביוגרפיה

בלאט, בנו של מאמן הכדורסל דייוויד בלאט ושחקנית העבר כנרת בלאט. אחותו הגדולה, שני, משמשת מדי פעם כשדרנית קווים במשחקי כדורסל.
החל להתאמן בכדורסל במדינות בהן שימש אביו כמאמן, רוסיה, איטליה וטורקיה. עם שובו לישראל הצטרף למחלקת הנוער של מ.ס אבן יהודה. לאחר שנה, הצטרף אל הפועל לב השרון, וזכה במדי קבוצה זו בגביע המדינה לילדים (2011) ובגביע המדינה לנערים (2012).
בעונת 2014/2015, בגיל 17, הצטרף לקבוצת הפועל תל אביב מליגת העל בכדורסל, ובמקביל שיחק גם בא.ס. רמת השרון בליגה הלאומית. בעונת 2015/2016 המשיך לשחק במדי הפועל תל אביב, עם ממוצעים של 4.9 נקודות ושני אסיסטים למשחק בליגת העל. בתקופה זו הוא זכה למעמד של ספורטאי מצטיין ושירת בצה"ל בחיל האוויר. בעונת 2016/2017 רשם עונת פריצה, כשסיים את העונה הסדירה עם ממוצעים של 7.4 נקודות, 5.4 אסיסטים, 2.2 ריבאונדים ו-8.8 נקודות מדד למשחק. בסיום העונה זומן למחנה האימונים האירופי של אדידס בטרוויזו, איטליה.
ביולי 2017 חתם לשנתיים בהפועל חולון.
ביולי 2018 חתם לשנתיים בהפועל ירושלים. במהלך השנים התאפיין סגנון משחקו של בלאט במספר זריקות יוצא דופן לשלוש ובאחוזים גבוהים.
ב-7 באוגוסט 2020 חתם לשלוש שנים בקבוצה הגרמנית אלבה ברלין. כחלק מהחוזה, בעונה הראשונה (2020/2021) הושאל לקבוצה בה שיחק בשתי העונות האחרונות, הפועל ירושלים.
ב-17 ביולי 2023 חתם לשנתיים במכבי תל אביב, וב-2 באוגוסט 2024, לאחר שהפעיל סעיף יציאה מחוזהו, חתם לשנתיים נוספות תמורת 1.3 מיליון דולר.
ביוגרפיה > בנבחרות ישראל

בלאט שיחק במדי נבחרות הקדטים, הנוער והעתודה של ישראל. בשנת 2012 סיים במקום השישי עם נבחרת הקדטים באליפות אירופה דרג ב' שנערכה ברומניה. הוא דורג ראשון בטורניר באחוזי קליעה מ-3 (50%) ורביעי במספר החטיפות (3.1 בממוצע למשחק). באליפות הבאה, בשנת 2013, בו סיימה ישראל במקום התשיעי, היה מוסר האסיסטים המצטיין בטורניר (7.5 בממוצע למשחק) ודורג שני במספר החטיפות (3.6 בממוצע למשחק). גם באליפות אירופה דרג ב' לנוער (עד גיל 18) שנערכה בסופיה בשנת 2014, ובה סיימה ישראל במקום השישי, הוביל בלאט את טבלת מוסרי האסיסטים, עם 6.8 בממוצע למשחק. באליפות שנערכה ב-2015 באוסטריה, בה סיימה הנבחרת במקום השני והעפילה לדרג א', דורג שני ברשימת מוסרי האסיסטים (4.8 בממוצע למשחק).
באליפות אירופה לנבחרות עתודה (עד גיל 20) שנערכה בהלסינקי ב-2016, בה סיימה נבחרת ישראל במקום ה-12, היה בלאט אחד השחקנים הבולטים בנבחרת. הוא קלע 13.1 נקודות בממוצע למשחק (שני בנבחרת אחרי דניאל קופרברג), ושוב בלט בנתוני האסיסטים, עם 6.4 בממוצע למשחק, שהקנו לו את המקום השני בטורניר. שנה לאחר מכן, באליפות אירופה לנבחרות עתודה 2017 שנערכה בכרתים, יוון, זכה בלאט במדליית כסף עם נבחרת ישראל לאחר שהגיעו עד הגמר ובו הפסידו לנבחרת יוון. הוא הצטיין בטורניר וסיים עם ממוצע של 16 נקודות, 10.1 אסיסטים ו-4.6 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית הטורניר.
לאחר שקיבל מעודד קטש זימון לנבחרת הבוגרת, ב-24 בנובמבר 2017, בלאט ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל נגד אסטוניה במוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019 וקלע 9 נקודות.
הערות שוליים

↑  בלאט הוזמן למחנה יוקרתי לשחקנים צעירים, באתר ערוץ הספורט, 16 במאי 2017
↑  רועי גלדסטון תמיר בלאט חתם לשנתיים בהפועל חולון, ‏ביולי 2017&docID=274&lang=he 245908, באתר ערוץ הספורט
↑  דובי פיק, ‏עוד חיזוק: תמיר בלאט חתם בהפועל ירושלים, באתר ONE‏, 4 ביולי 2018
↑  ברק חקלאי, קשת צרה: בעיית הקליעה של הכדורסלן הישראלי, באתר ynet, 26 בפברואר 2019
↑  "תמיר בלאט ישחק בירושלים בעונה הקרובה". באתר ישראל היום. נבדק ב-2020-08-11.
↑  אור שקדי‏, תמיר בלאט חתם לשנתיים במכבי תל אביב, באתר וואלה, 17 ביולי 2023
↑  אהרל'ה ויסברג‏, הפעם זה סופי: תמיר בלאט חתם על חוזהו במכבי תל אביב, באתר וואלה, 2 באוגוסט 2024
↑  הסטטיסטיקות של תמיר בלאט באליפות אירופה לנבחרות עתודה 2017, יולי 2017, באתר FIBA.com
↑  מעודד, באתר ערוץ הספורט, 24 בנובמבר 2017
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 2022 (מקום 17) |
| --- | --- | --- |
|  1 סורקין •  2 מקל •  3 אבדיה •  4 פניני •  5 מדר •  6 מנקו •  7 כהן •  ‏8‏ ‏זלמנסון‏‏  •‏ 9 לוי • 10 גינת • 11 בלאט • 12 זוסמן • מאמן: גודס  |  1 סורקין •  2 מקל •  3 אבדיה •  4 פניני •  5 מדר •  6 מנקו •  7 כהן •  ‏8‏ ‏זלמנסון‏‏  •‏ 9 לוי • 10 גינת • 11 בלאט • 12 זוסמן • מאמן: גודס  | ישראל |
בלאט במדי נבחרת העתודה, 2017
טיילור דאייני

| --- | --- |

דיין, 2016
 לידה:  7 במרץ 1962 (בת 63) מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  לסלי וונדרמן
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 מקום לימודים:  תיכון בולדווין 
 סוגה:  פופ  דאנס-פופ  מוזיקה עכשווית למבוגרים
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  אריסטה רקורדס 
 www.taylordayne.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טיילור דאייני (באנגלית: Taylor Dayne; נולדה ב-7 במרץ 1962) היא זמרת, פזמונאית ושחקנית יהודייה-אמריקאית. דיין התפרסמה בשנת 1987 לאחר שהוציאה סינגל בכורה מצליח בשם "ספר את זה לליבי" (Tell It to My Heart).
דאייני מכרה למעלה מ-75 מיליון תקליטים ברחבי העולם, מה ששם אותה ברשימת המוזיקאים בעלי שיאני מכירות. דאייני הייתה גם מועמדת שלוש פעמים לפרס גראמי, לפרס המוזיקה האמריקאית ופרסי מוזיקה רבים בניו יורק. היא גם זכתה להיות בהיכל התהילה של ניו יורק והייתה מדורגת במקום ה-18 ברשימה זו. בדצמבר 2016, דירג אותה מגזין בילבורד כאמנית המצליחה ה-28 בכל הזמנים.
קריירה

דאייני נולדה בשם לסלי וונדרמן והחלה לשיר באופן מקצועי לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון בבולדווין, מחוז נסאו, ניו יורק, היא שרה בלהקות רוק דוגמת פלוני ונסט. היא החלה לשיר סולו לאחר שסיימה את לימודיה בקולג', תחת השם לס לי והקליטה שני סינגלים, I'm The One You Want ב-1985 ו-Tell Me Can You Love Me ב-1986.
כשהיא חתומה בחברת אריסטה רקורדס תחת השם טיילור דאייני, הסולו הראשון שלה שהפך ללהיט היה "Tell It to My Heart" שיצא לאור בסוף 1987. השיר הפך ללהיט ברחבי העולם, והגיע בשיאו לחמישייה הראשונה במצעד בארצות הברית ולמקום הראשון במדינות רבות דוגמת גרמניה המערבית. בעקבות הצלחתו פרסמה דאייני מספר סינגלים נוספים דוגמת, Prove Your Love, I'll Always Love You, Don't Rush Me, "Love Will Lead You Back, I'll Be Your Shelter ועוד.
בארצות הברית היא השיגה שלושה סינגלים מזהב, "Tell It to My Heart", "I'll Always Love You" ו-"Love Will Lead You Back". ב-1990, "אהבה תוביל אותך אחורה", הגיע למקום הראשון הן בבילבורד הוט 100 והן ב-Adult Contemporary (אנ').
יחד עם ארתור בייקר ופרד זאר כתבה דאייני את "מה שלא תרצה" לאלבומה של טינה טרנר מ-1996, Wildest Dream. מאוחר יותר, ב-1998, הקליטה דאייני את השיר בעצמה כסינגל מתוך אלבומה Naked Without You.
כשחקנית הופיעה דאייני בסדרת הטלוויזיה המבוססת על מדע בדיוני שיצאה לאור ב-1997 בשם Nightman. דאייני הופיעה בעוד מספר סרטים קטנים ובמספר תוכניות בהפקת שואוטיים. דאייני הופיעה גם בתיאטראות ברודוויי בשנת 2001.
ב-11 בדצמבר 2007 הוציאה דאייני את הסינגל הראשון "יפה", מתוך אלבום האולפן שלה Satisfied. השיר נכתב על ידי דאייני. בפברואר 2008 יצא לאור אלבומה החמישי "Satisfied" - אלהום ראשון לאחר למעלה מעשור.
ב-2008 הופיעה דאייני במשחקים הפראלימפיים בבייג'ינג, סין.
ביולי 2010 הוציאה דאייני לאור את "Facing a Miracle", שיר הנושא הרשמי למשחקים הגאים בקלן. היא ביצעה את השיר אל מול 50,000 איש ב-31 ביולי 2010 בקלן, גרמניה. היא סיימה את השנה במקום ה-9 בסינגלים המובילים בעולם של פרפקט ביט לשנת 2010. חמש שנים לפני כן אמרה: "על פי הקבלה, להט"ב אינם יכולים להיחשב נשואים, נישואים דורשים אנרגיה של זכר ואנרגיה של נקבה ו-DNA. בתמונה הרחבה יותר, אני חושבת שנישואים קשורים למעגלים מסוימים בלבד".
בספטמבר 2014 הוציאה דאייני לאור סינגל חדש בשם "Dreaming".
ב-2020 השתתפה בעונה הרביעית של תוכנית הטלוויזיה "הזמר במסיכה", היא הודחה בחצי הגמר.
חיים אישיים

דאייני מעולם לא התחתנה. יש לה שני ילדים שנולדו בפונדקאות. דאייני הפכה לתומכת בנישואים של בני-זוג מאותו המין (לאחר שהתנגדה לכך) בשנת 2005, והצהירה בשנת 2014 כי היא רואה בקהילת הלהט"ב כתומכים הנלהבים והאמינים ביותר שלה.
דאייני היא יהודייה, היא גדלה בבולדווין ובפריפורט, ניו יורק.
הערות שוליים

↑  Greatest of All Time Top Dance Club Artists Chart, Billboard
↑  Taylor Dayne | Biography & History, AllMusic (באנגלית)
↑  ACS was chosen by World Olympians Association (WOA) to secure its events in 2008 Beijing Olympics, Advanced Card Systems Ltd, ‏November 30, -0001
↑  'Masked Singer' recap: 3 celebrities go home in shocking triple elimination, EW.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4868668  BnF: cb140341775 (data)  GND: 134585526  ISNI: 0000 0000 7825 9259  LCCN: n92037753  MusicBrainz: c0cd3de7-4654-482b-913b-6fd7dc4ce9a4  NKC: xx0036740  VIAF: 10048263   WorldCat (עם VIAF): 10048263
ערי הזהב הנסתרות

| --- | --- |
 
אסטבן, ילד השמש
 סוגה:  אנימה, הרפתקאות, פעולה, פנטזיה, מדע בדיוני

 אנימה
 אורך פרק:  23 דק'.
 במאי:  ברנרד דייריה, אדוארד דויד, קנישי מוראקאמי, קנישי מארויאמה
 תסריטאי:  ז'אן שלופן ברנרד דייריה
 אולפני אנימציה:  Studio Pierrot
 רשת שידור:  הטלוויזיה החינוכית (ישראל)   NHK (יפן) ערוץ זום
 מדבבים בשפה העברית:  לורן סביר, בר סביר, רום קלטר, מולי שולמן, אורי זלצמן, דור סרוגו, אמנון וולף
 תקופת שידור מקורית:  1 במאי 1982 – 1 בינואר 2021
 מספר העונות:  4
 מספר הפרקים:  117
ערי הזהב הנסתרות (ביפנית: 太陽の子エステバン, תרגום: "אסטבן, ילד השמש"; בצרפתית: Les Mystérieuses Cités d'Or) היא סדרת אנימה בת 117 פרקים שהופקה לטלוויזיה ב-1982 בשיתוף-פעולה יפני-צרפתי. סדרת האנימציה היא עיבוד חופשי לספר "ערי הזהב הנסתרות" מאת הסופר האמריקני סקוט אודל.
עלילת הסדרה מתרחשת בשנת 1532, ועוקבת אחר הרפתקאותיו של נער ספרדי צעיר בשם אסטבן שמצטרף למסע לעולם החדש בחיפוש אחר שבע ערי הזהב האבודות ואביו.
בסוף כל פרק שודר קטע דוקומנטרי קצר בן 2–4 דקות אשר הרחיב על הרקע לעלילת הפרק, כגון הגעת קולומבוס לאמריקה, הסערות במצר מגלן, תעלת פנמה או תרבות האינקה.
לאורך השנים הסדרה שודרה בארצות רבות ודובבה למספר שפות. בישראל שודרה הסדרה בטלוויזיה החינוכית בשנת 1988 ושוב בשנת 1991 בדיבוב צרפתי, עם כתוביות בעברית ובהמשך בדיבוב לעברית בערוץ זום.
דמויות

הדמויות הראשיות בסדרה הם:
אסטבן (Esteban) - יתום בן שתים עשרה שגדל בספרד, אך ממוצא אטלנטי, שמצטרף לנווט מנדוזה בחיפוש אחר שבע ערי הזהב בעולם החדש כדי לגלות את זהותו האמיתית. אסטבן עונד על צווארו את חציו האחד של שני "תליוני שמש" (מנדוסה מחזיק בחלק השני). אסטבן הוא נער אמיץ, אוהב הרפתקאות ואימפולסיבי מאוד.
זיאה (Zia) - ילדה בת אחת עשרה. זיאה נחטפה מארצה על ידי הפולשים הספרדים כאשר הייתה בת שש, הובאה לספרד וניתנה כמתנה לנסיכה מרגריטה. זיאה היא בעלת חשיבות רבה לספרדים בשל יכולתה הייחודית לקרוא קיפו שמכיליים את כתבי הסתרים של בני האינקה. זיאה עונדת "תליון שמש" זהה לזה של אסטבן.
טאו (Tao) - נער בן שלוש-עשרה. הצאצא האחרון לציוויליזציית מו העתיקה אשר מצטרף לחבורה במטרה למצוא את ערי הזהב הנסתרות כדי לגלות את סודות עמו.
מנדוזה (Mendoza) - נווט בצי הספרדי בעל כישורי לחימה אשר בדומה לשאר הספרדים מטרתו אחת - זהב. מנדוזה מלווה בשני "נושאי-כלים" - סאנצ'ו ופדרו. מנדוסה ניסה במשך שנים רבות למצוא מידע על ערי הזהב המסתוריות.
אתרים בעלילה

רוב האתרים שבהם מתרחשת עלילת הסדרה מתבססים על אתרים ארכאולוגיים וממצאים אמיתיים, אשר אוירו בדייקנות ובפירוט רב. אף על פי כן, כדי שניתן יהיה לשלבם בעלילת הסדרה, נאלצו היוצרים לשנות את המיקום של חלקם. להלן רשימה של הערים המפורסמות ביותר והערים הבדיוניות המתבססות עליהן (לפי סדר הופעתן בסדרה):
צ'יצ'ן איצה, טיוואנאקו ואושמאל (מופיעים בפתיח הסדרה)
אויאנטאיטמבו וסקסייוומאן (מצודת הנשר השחור)
מאצ'ו פיצ'ו (עיר הפסגה הגבוהה)
פלנקה (העיר החרבה הראשונה)
קאבה, לאבנה, וטיקאל (העיר החרבה השנייה)
קופאן (יער הפסלים)
מערת לולטון (העיר החרבה השלישית)
סדר הפרקים

ברצלונה, ספרד:
1. אסטבן, ילד השמש (Esteban, fils du soleil)
המסע בים (האוקיינוס האטלנטי, מצר מגלן, האוקיינוס השקט):
2. אל מצר מגלן האיום (Vers le diabolique détroit de Magellan)
3. הטורנדו הנורא (L'effroyable tornade)
4. נסחפים בים האינסופי (Dérive sur la mer infinie)
איי גלאפגוס, האוקיינוס השקט:
5. האי שבסוף העולם (L'île au bout du monde)
6. סולאריס, הספינה הענקית של אימפריית מו (Solaris, le navire géant de l'empire de Mu)
האוקיינוס השקט:
7. סודה של סולאריס (Le secret de Solaris)
אמריקה הדרומית, ארץ האינקה (כיום אקוודור, פרו):
8. היבשת החדשה (Le nouveau continent)
9. סופה של סולאריס (La fin de Solaris)
10. סוד המקדש התת-קרקעי (Le secret du temple souterrain)
11. שליחי מחוז המסתורין (Les messagers de la région des mystères)
12. סוד התליונים (Le secret des pendentifs)
13. תעלומת הוריו של אסטבן (Le mystère des parents d'Esteban)
14. שני התליונים (Les deux pendentifs)
15. הבריחה האחרונה (La dernière évasion)
אלטיפלאנו, הרי האנדים (כיום בוליביה):
16. מתקפת בני האורובו הענקיים (L'attaque des géants Urubus)
17. קונדור הזהב הנפלא (Le grand Condor d'or)
18. הטיסה הראשונה של הקונדור הגדול (Le premier vol du Grand Condor)
ארץ האינקה:
19. סודו של הקונדור הגדול (Le secret du Grand Condor)
20. מסע חדש (Un nouveau voyage)
יער-העד של נהר האמזונאס (כיום בברזיל):
21. האמזונות (Les amazones)
22. ילד השמש ומכשפת אל הגשם (L'enfant du soleil et la sorcière du dieu de la pluie)
ארץ המאיה, חצי האי יוקטן (כיום בשטחי גואטמלה, בליז ומקסיקו):
23. זעמו של אל המאיה (La colère du dieu maya)
24. סודה של מסכת הירקן (Le secret du masque de jade)
25. תעלומת המעיין הקדוש (Le mystère de la fontaine sacrée)
26. ביצת אל הגשם (Le marais du dieu de la pluie)
27. מפענחים את כתבי-היד (Le déchiffrage des manuscripts)
28. יער פסלוני האבן (La forêt des statues de pierre)
29. המגן העשן (Le bouclier fumant)
30. הבריחה (L'évasion)
31. כפר השמש החדשה (Le village du Nouveau Soleil)
32. שובו של הקונדור הגדול (Le retour du Grand Condor)
33. זיאה ואביה שוב ביחד (Les retrouvailles de Zia et son père)
34. מרד בני המאיה (La révolte des Mayas)
35. סודו של בסיס האולמקים (Le secret de la base des Olmèques)
36. דו-קרב אווירי (Duel aérien)
37. בשערי עיר הזהב (Aux portes de la Cité d'or)
38. המורשת הגדולה (Le Grand Héritage)
39. לעבר הרפתקאות חדשות (Vers de nouvelles aventures)
| עונה | מס' פרקים |
| --- | --- |
1: 39
2: 26
3: 26
4: 26
הרומן המקורי

כפי שמעידות הכותרות בשיר הסיום, הסדרה מבוססת על ספרו של סקוט אודל "ערי הזהב הנסתרות", אשר יצא לאור לראשונה בארצות הברית בשנת 1966. בשנת 1540 מצטרף אסטבן דה סנדובל (Estéban de Sandoval), מפאי בן חמש-עשרה, למשלחת ספרדית אל אזור סיבולה (Cìbola) המסתורי (באזור דרום-מערב ארצות הברית של ימינו) בחיפוש אחר שבע ערי הזהב של סיבולה. הזהב אינו מעניין אותו; הוא חולם לצייר מפות של אזורים המסומנים בינתיים כ"לא ידוע". בין חברי המשלחת: קפטן מנדוסה (Captain Mendoza) האכזר וצמא-הזהב וכן זיה טרויאנו (Zia Troyano), מתורגמנית בת שלוש-עשרה מבני הנאיאריט. שנתיים מאז יציאת המשלחת אסטבן בן השבע-עשרה הוא היחיד ששרד מכל חבריה (מלבד זיאה, אשר שבה לכפרה). הספר כתוב בצורת זכרונותיו של אסטבן, היושב כעת בכלא בוורה-קרוס שבמקסיקו, מואשם בכך שלא מסר חמישית מן האוצר שמצאו לקופת המלך כנדרש בחוק. אסטבן כותב כדי להבין את עצמו, להבין מה אירע לו במהלך השנתיים הללו של קדחת הזהב המאיימת על כל חברי המשלחת והאם בעקבות כל מה שקרה הוא ראוי עדיין להיקרא אדם.
כמו כן ניתן לזהות בסדרה אלמנטים מתוך ספרים נוספים מאת סקוט אודל:
The Island of the Blue Dolphins ("אי הדולפינים הכחולים") וכן ההמשך שלו, Zia
טרילוגיית The City of the Seven Serpents ("עיר שבעת הנחשים"): The Captive ("השבוי"), The Feathered Serpent ("נחש הנוצות") ו-The Amethyst Ring ("טבעת האחלמה").
מדיות נוספות בזיכיון > מהדורת ה-DVD

במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 יצאו לשווקים ברחבי העולם כמה מהדורות DVD של הסדרה המקורית. חלק ממארזי ה-DVD של עונות הסדרה כוללים בנוסף לכל 39 הפרקים תוספות מיוחדות שונות, כגון ראיונות עם צוות ההפקה והמדבבים של הסדרה, קטעים שהוסרו במקור מהסדרה המקורית והרישומים המקוריים שבהם צוירו מראש ה'שוטים' של עלילת הסדרה.
בשנת 2000 יצאה לשווקים בצרפת מהדורת ה-DVD של הסדרה בגרסה הצרפתית הכוללת שישה תקליטורי DVD.
39 הפרקים של הסדרה המקורית בגרסה האנגלית יצאו לשווקים בבריטניה ב-23 ביוני 2008. מהדורת ה-DVD יצאה לשווקים באוסטרליה במהלך אוגוסט 2008 ובצפון אמריקה ב-7 באפריל 2009.
מדיות נוספות בזיכיון > פסקול

פסקול הסדרה הצרפתי, השונה מן היפני, הולחן והופק על ידי חיים סבן ושוקי לוי. את שיר הנושא ביצע נועם קניאל.
מדיות נוספות בזיכיון > סדרת המשך

אדריאן סולז לאריווייר (Hadrian Soulez Lariviere) כתב את התסריט לסדרת ההמשך אשר יופק על ידי חברת Blue Spirit Animation וחברת Movie Plus (בבעלותו יוצר הסדרה המקורי ז'אן שלופן) עבור הערוץ הצרפתי TF1. בנובמבר 2008 הודיע ערוץ TF1 באופן רשמי על כך שהערוץ יפיק שלוש עונות חדשות לסדרה וציין כי כל עונה תעסוק במציאת שתי ערי זהב, כך שבסופו של דבר ימצאו הגיבורים את כל שבע ערי הזהב הנסתרות.
ברנרד דייריה (Bernard Deyries), שהשתתף בהפקת הסדרה המקורית, יהיה מעורב גם בהפקת סדרת ההמשך. ברנרד דייריה ציין בראיון וידאו במהדורת ה-DVD של הסדרה המקורית, אשר יצאה לשווקים במרץ 2008, כי התכנון הראשוני היה לייצר שבע סדרות, אחת לחיפוש אחר כל עיר זהב.
בדצמבר 2012, כמעט 30 שנה אחרי העונה הראשונה, עלתה לאוויר עונה שנייה, בת 26 פרקים חדשים בערוץ הצרפתי TF1. הדמויות נשארו ללא שינוי אך עוצבו מחדש, העלילה ממשיכה מאותו המקום בו נפסקה בסדרה המקורית. את המוזיקה לסדרת המשך שהופקה על ידי הערוצים הצרפתי והבלגי הלחין נועם קניאל. סדרת ההמשך שודרה בישראל בערוץ Zoom בדיבוב לעברית.
מדיות נוספות בזיכיון > סרט קולנוע

במרץ 2007 רכשה חברת ההפקה Movie Plus Group את הזכויות על הזיכיון מרשת NHK והודיעו כי הם מתכננים להפיק סרט קולנוע מונפש באורך מלא אשר יתבסס על העלילה המקורית של הסדרה. הפרויקט נכנס לשלבי הפקה במהלך 2008, אולם ככל הנראה חברת ההפקה החליטה לבסוף לדחות או לבטל את הפקת הסרט שכן באמצע שנת 2009 הורידה חברת Movie Plus Group כל אזכור לפרויקט מאתר האינטרנט של החברה.
ראו גם

אלף ואחת אמריקות - סדרת ילדים נוספת המתארת עמים שונים באמריקה.
משפט נתניהו

הנאשם המרכזי במשפט, ראש הממשלה בנימין נתניהו
ארנון מוזס, נאשם בניסיון למתן שוחד בתיק 2000
נתניהו באולם בית המשפט בתל אביב לפני יום עדותו השלישי כנאשם, במסגרת פרשת ההגנה
ת"פ (י־ם) 67104-01-20 מדינת ישראל נ' נתניהו ואחרים, הידוע בשם "משפט נתניהו", "משפט נתניהו־אלוביץ'־מוזס" או "משפט המו"לים", הוא משפט שנפתח ב־24 במאי 2020 בבית המשפט המחוזי בירושלים, ובו עומדים לדין ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, המו"ל ובעל השליטה בקבוצת "ידיעות אחרונות" ארנון מוזס, איש העסקים שאול אלוביץ' ורעייתו איריס אלוביץ'.
נתניהו עומד לדין בכל שלוש הפרשות, המכונות "תיק 1000", "תיק 2000" ו"תיק 4000", בסעיפי אישום הכוללים עבירה אחת של שוחד ושלוש עבירות של מרמה והפרת אמונים, שביצע לכאורה בעת שכיהן בתפקידו. אלוביץ' ורעייתו עומדים לדין בתיק 4000 באשמת מתן שוחד ושיבוש הליכי חקירה והדחה בחקירה. מוזס עומד לדין בתיק 2000 באשמת ניסיון למתן שוחד.