stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטן (שירות הזרמת מדיה)
סטן ספורט

| --- | --- |

 סוג:  OTT הזרמת מדיה
 בשיתוף עם:  Nine Entertainment
 תקופת הפעילות:  נובמבר 2020 – הווה (כ־4 שנים)
 בעלות:  Nine Digital
 שירותים עיקריים:  הפצת שדורי ספורט טלוויזיוניים
 הרשמה:  נדרשת הרשמה חודשית לשירות כדי לגשת לתוכן
 www.stan.com.au
 
בנובמבר 2020, החל לרכוש השירות זכויות שידור של אירועי ספורט בשיתוף עם Nine's Wide World of Sports (אנ'). לצפייה בשידורי אירועי הספורט נדרשה הרשמה נוספת לשירות שנודע בשם Stan Sport. ב-2021 סטן רכשה את הזכויות לשידור משחקי רוגבי מרוגבי אוסטרליה (אנ') לשלוש שנים ברשת Nine ובשירות סטן. סטן בשיתוף Nine רכשו גם את זכויות השידור של אליפות צרפת הפתוחה ושל אליפות וימבלדון בטניס. ביוני 2021 הודיעה סטן כי רכשה את הזכויות לשידור ליגת האלופות החל מאוגוסט של אותה השנה. עוד פרסמה בהודעה זו כי טורניר הטניס אליפות אוסטרליה הפתוחה ישודר גם הוא בשירות.
הערות שוליים

↑  Miranda Ward, Video streaming service Stan to launch on Australia Day, Mumbrella, ‏2015-01-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Dominic White, Fairfax, Nine announce joint venture streaming service, The Sydney Morning Herald, ‏2014-11-05 (באנגלית)
↑  Coronavirus streaming surge unlikely to be temporary, Australian Financial Review, ‏2020-08-16 (באנגלית)
↑  Australia’s subscription entertainment market growth eases but remains vital, Telsyte, ‏2023-08-28 (ב־Australian English)
↑  Miranda Ward, Streaming service Stan to have 'truly Australian character', secures exclusive rights to Breaking Bad spin off, Mumbrella, ‏2014-11-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  Jennifer Duke, All eyes on Disney+ as streaming landscape prepares for shakeup, The Sydney Morning Herald, ‏2019-11-17 (באנגלית)
↑  Zoe Samios, Stan lands new deal with NBC Universal, The Sydney Morning Herald, ‏2020-08-25 (באנגלית)
1 2  Mediaweek, Stan Sport confirm tennis deal, reveals first live sport coming next February, Mediaweek, ‏2020-11-11 (ב־Australian English)
↑  "Rugby Australia signs deal with Nine to stream games on Stan". ABC News (בAustralian English). 2020-11-09. נבדק ב-2023-10-19.
↑  "Stan Sport acquires UEFA Club Competition rights", ‏28 ביוני 2021
עקב אוגור

| עקב אוגור |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: עקב
מין:: עקב אוגור
שם מדעי
 Buteo augurs ‏ראפל, 1836
תחום תפוצה


עקב אוגור (שם מדעי: Buteo augur) הוא מין של עוף דורס גדל החי באפריקה הטרופית.
מאפיינים

עקב אוגור נחשב לקרוב משפחה של עקב תני (Buteo rufofuscus) ועקב ארצ'ר (Buteo archeri) החיים באותם אזורים ולעיתים נחשבים לתת-מינים של אותו מין.
העקב הוא עוף גדול שאורכו 55–60 ס"מ ומשקלו 1,000-1,300 גרם בממוצע. הוא בעל נוצות כהות, כמעט שחורות ברוב גופו כשהזנב אדמוני והנוצות החיצוניות של פנים הכנפיים לבנות. המקור צהוב והאזור סביבם מעט לבן.
העקב חי באפריקה באזורים הררים בין גובה 2,000 ל-5,000 מטר וכן בסוואנות ואזורי שיחים לאורך תפוצתו. הוא איננו נודד רחוק ממקום מושבו. הוא חי מאתיופיה בצפון לדרום אנגולה ולמרכז נמיביה בדרום. הוא דואה במשך היום ומחפש יונקים קטנים, עופות, חרקים, נחשים ולטאות קטנות. כמו כן הוא אוכל חיות שנדרסו בתאונות על כבישים. הטרף נתפס בהפתעה מצלילה מלמעלה ונהרג במהירות.
העקב מקנן על עצים או צוקים גבוהים והנקבה מטילה עד שתי ביצים גדולות והזכר מביא לה מזון עד לבקיעת הגוזלים.
הערות שוליים

↑  עקב אוגור באתר הרשימה האדומה של IUCN
ספיוליט

| --- | --- |
דוגמת ספיוליט מוויצודנה (Východná) במחוז ז'ילינה שבסלובקיה
דוגמת ספיוליט מוויצודנה (Východná) במחוז ז'ילינה שבסלובקיה
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Mg4Si6O15(OH)2•6H2O
 מערך קריסטלוגרפי:  אורתורומבי
 צורת הגביש:  לעיתים נדירות סיבים לאורך [001] עד שני ס"מ אורך, בדרך כלל גושי, חרסיתי או כמסה חסרת צורה.
 צבע:  לבן, לבן אפרפר, לבן עם כתמי צבע צהבהבים או אדמדמים, ירוק כחלחל
 ברק:  עמום, אדמתי
 שקיפות:  אטום
 פצילות:  טובה בכיוון אחד (011)
 שבירה:  דמוית קונכייה
 קשיות:  2 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2. דגימות יבשות נקבוביות צפות על פני מים
 שרטוט:  לבן
 מינרלים נלווים:  אופאל, סרפנטין, מגנזיט ודולומיט
ספיוליט הוא מינרל פילוסיליקטי (סיליקט במבנה בצורת לוחיות), אחד מסוגי מינרלי החרסית.
תכונות > הרכב וקריסטלוגרפיה

נוסחת המבנה הכימי של הספיוליט היא Mg4Si6O15(OH)2•6H2O. זיהומים נפוצים כוללים אלומיניום, סידן, ברזל, ניקל ואף פלואור.
הספיוליט מתגבש במערכת האורתורומבית, חבורת סימטריות נקודתית " אורתורומבית דיפירימידלית" ( 2/m\ 2/m\ 2/m) וחבורת סימטריות מרחבית Pncn או Pnan. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=5.21‏, b=26.73Å‏ ו-c=13.50Å.
הספיוליט משויך לקבוצה של מינרלי חרסית המכילה בנוסף אליו את הפליגורסקיט.
המבנה הפנימי של הספיוליט, כמו של המינרלים האחרים בקבוצת המינרלים הפילוסיליקטיים, הוא של לוחיות זעירות ברוחב של מספר אנגסטרם. כל לוחית בנויה משני סוגי שכבות:
הסוג הראשון הוא שכבה של ארבעונים של סיליקה (SiO4). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הארבעונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה המהווה את הקודקוד הרביעי של הארבעון מתקשר עם השכבה הבאה, כאשר כל אטומי החמצן "מצביעים" באותו כיוון.
הסוג השני הוא שכבה הבנויה מתמניונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם מגנזיום המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH).
בספיוליט שכבה אחת של תמניונים מקושרת משני צדדיה לשתי שכבות של ארבעונים, מצב המכונה חרסית של 2:1. בין הלוחיות מפרידה שכבת ביניים המכילה מים. גביש המינרל בנוי מלוחיות הנערמות זו על גבי זו וביניהן יש שכבות ביניים.
עם זאת, יש לספיוליט מבנה ייחודי שבה ארבע לוחיות מצויות בצדדים ואחת במרכז ועקב כך נוצרות תעלות מקבילות לאורך הגביש ונוצר המבנה הסיבי המוארך האופייני לספיוליט. האורך הממוצע של החלקיקים המוארכים הזעירים של הספיוליט נע בין 1μm ל-2μm והוא כולל תעלות שקוטרן 3.6Å ואורכן 10.6Å.
תכונות > תכונות פיזיקליות

הגבישים של הספיוליט מופיעים לעיתים נדירות בצורת סיבים לאורך [001] שאורכם עד שני ס"מ אורך, אבל צורת המינרל היא בדרך כלל גושית, חרסיתית או כמסה חסרת צורה. לספיוליט יש פצילות טובה בכיוון אחד (011). הקשיות של המינרל נמוכה, 2 בסולם מוס. משקלו הסגולי הממוצע אף הוא נמוך, 2 גרם לסמ"ק. הסיבה לכך הוא המבנה הנקבובי שמשקף את המבנה הגבישי של תעלות מקבילות. לספיוליט יש את שטח הפנים הגדול ביותר מבין כל מינרלי החרסית, כ-300 מ"ר לגרם. עובדה זו מסבירה מדוע דגימות יבשות נקבוביות של ספיוליט יכולות לצוף על פני מים. וכן את יכולת ספיגת המים של המינרל המגיעה לכמות השווה למשקלו.
תכונות > תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדמי השבירה של הספיוליט הם: nα=1.520‏, nβ=1.520‏ ו-nγ=1.530-1.548. גבישי הספיוליט שקופים למחצה, צבעם בדרך כלל הוא בגוונים של לבן, לבן אפרפר, לבן עם כתמי צבע צהבהבים או אדמדמים, או ירוק כחלחל. הברק של הספיוליט הוא אדמתי עד עמום. הספיוליט ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו). הגוון של המינרל מזווית אחת (X) הוא חסר צבע עד צהוב חיוור מאוד וזהוב מזוויות אחרות (Y ו-Z).
גילוי ומקור השם

המינרל נתגלה לראשונה ב-1847 בבטולינו (Bettolino) שליד העיירה בלדיסרו קנבסה (Baldissero Canavese) בנפת טורינו שבמחוז פיימונטה שבצפון איטליה. מקור השם מיוונית ספיון – דיונון. המינרלוג הגרמני ארנסט פרידריך גלוקר (Ernst Friedrich Glocker‏; 1858-1793) נתן למינרל את שמו בשל הדמיון שבין המינרל הקל והנקבובי לעצם של הדיונון. אבל המינרל היה מוכר עוד קודם לכן כחומר ששימש לגילוף חפצים, שעקב היותו קל ונקבובי היה מסוגל לצוף על פני המים ולכן קיבל את הכינוי "מרשאום" (Meerschaum גרמנית - "קצף-ים").
שימושים > שימושים היסטוריים

כאמור, הספיוליט היה מוכר לפני שזוהה כמינרל ב-1847 כחומר ששימש לגילוף חפצים, בשם "מרשאום" או בשמו הצרפתי המקביל "אקום דה מר" (écume de mer). רוב תפוקת המרשאום העולמית מגיעה מאסיה הקטנה, בעיקר ממישור אסקישהיר בטורקיה שבין אנקרה לאיסטנבול. המינרל מצוי במשקעים של סחף נהרות, אותם כורים בצורה נרחבת. נטען כי באזור יש 4,000 פירים המובילים למנהרות אופקיות שבהם חוצבים את המרשאום. האתרים העיקריים הם Sepetçi Ocağı ו- Kemikçi Ocağı, כ-30 קילומטרים דרומית מזרחית לאסקישהיר. המינרל מצוי בלוויית מגנזיט, כשהמקור לשני המינרלים היא קבוצת הסרפנטין. מרשאום שזה עתה נחצב הוא רך, אך הוא מתקשה בהשפעת חום השמש או בייבוש.
מקומות נוספים בהם מוצאים מרשאום, אם כי בכמויות קטנות הם ביוון, בתבאי ובאיים אביה וסאמוס; כמו כן, בתוך סרפנטין בהרובשיץ (Hrubschitz) בסמוך לקורמאו (Kromau) שבמוראביה שבצ'כיה. כמות מוגבלת מצויה גם במספר מקומות בצרפת בספרד, ובמרוקו. בארצות הברית הוא מצוי בתוך סרפנטין בפנסילבניה (בנוטינגהאם (Nottingham) במחוז צ'סטר (Chester) ובקרוליינה הדרומית ויוטה.
במרשאום נעשה לעיתים שימוש כתחליף לסטיאטיט או כחלק מהחומר המטהר המכונה אדמת פולר (fuller's earth) וכחומר לבנייה; אבל השימוש העיקרי הוא לגילוף מקטרות או פומיות לסיגריות. כתוצאה מעישון משנות מקטרות ממרשאום את צבען, לגוונים של צהוב, כתום ואדום מהבסיס כלפי מעלה. כאשר מכינים את המרשאום לגילוף עבור מקטרת נוהגים לגרד את הגבשושיות הקטנות שעל פני האבן, לייבש אותה, ואז לשייפה ולהבריקה באמצעות שעווה. במצב זה נוהגים לגלף את המקטרת, לשייף באמצעות נייר זכוכית לחמם בשעווה או סטארין, ואז להבריק.
יצור חפצים ממרשאום התבצע במרכזי ייצור כדוגמת וינה. עם זאת, מאז שנות השבעים של המאה ה-20 אסרה טורקיה על יצוא מרשאום, בכוונה להקים תעשיית מרשאום מקומית. היצרנים הידועים המקוריים של חפצי מרשאום נעלמו. כיום, מקטורת מרשאום שלא מיצרנים טורקיים מיוצרים ממרשאום דחוס או ממרשאום אפריקני שאיכותו ירודה לעומת המרשאום מטורקיה. חיקויים עשויים מגבס ומחומרים אחרים.
המינרל הלבן הרך והקל המופק בלנגבאנשייטן (Långbanshyttan) בוורלנד הידוע כ"אפרודיטה" (Aphrodite מיוונית "קצף-ים") הוא סוג של מרשאום.
שימושים > שימושים מודרניים

לספיוליט יש כושר ספיחה וספיגה מעולים בשל שטח הפנים הנרחב והנקבוביות הרבה שלו. המינרל מסוגל לספוח גזים וריחות רעים ולספוג מים ונוזלים אחרים בכמות הקרובה למשקלו. המינרל אינו מתנפח בעת ספיגת מים ואינו מתפרק גם כשהוא רווי לחלוטין. בתרחיף יש לספיוליט צמיגות גבוהה היציבה גם בריכוזים גבוהים של מלח, תנאים הגורמים לתרחיפים אחרים של מינרלי חרסית, כדוגמת בנטוניט להתגבש.
שימושי המינרל:
חול לחתולים וחיות מחמד – יכולת ספיגת הנוזלים והריחות של הספיוליט מונעת ריחות והתרבות חיידקים.
ספיגת נוזלים – הספיוליט משמש להתמודדות עם נזילות ודליפות של נוזלים בתעשייה.
טיפול בפסולת – על ידי ספיגת חומרים רעילים ומסוכנים.
טיפול בחומרים כימיים – הספיוליט יכול לספוח חומרים כדוגמת עודף של קוטל חרקים.
סופג לחות – ספיוליט סופג לחות עודפת ומונע את השפעות הלוואי של הלחות: התעבות, קורוזיה, התרבות מיקרואורגניזמים וריחות רעים.
תוסף למזון לבעלי חיים – ספיוליט רשום כE-562 כחומר מונע התגיישות ונוהגים להוסיפו למזון לחזירים ומעלי גירה.
דשנים – ספיוליט מוסיף יציבות לתרחיף של דשן נוזלי.
חומרי בנייה – הוספת ספיוליט לטיח לבטון, לצבעים ולגריז מגדיל את עמידותם לבליה ומקל על השימוש בהם.
בוץ קידוח – כאמור איכות הספיוליט מאפשרת שימוש בו למטרת יצירת בוץ קידוח עבור תעשיות הנפט והגז בתנאים שבהם החומר המקובל למטרה זו, הבנטוניט, נוטה להתפרק.
שימושים > סכנות בריאותיות

בשל האופי הסיבי של המינרל, יש לשאיפת האבק הנוצר ממנו השפעה כשל אזבסט והוא עלול לגרום לתופעות כדוגמת סיליקוזיס. האתר International Programme on Chemical Safety המופיע בפסקת הקישורים החיצוניים מפרט את הכמויות באוויר של ספיוליט שנחשבות מתחת לסף סכנה בריאותית.
מקור ותפוצה

ספיוליט הוא מינרל חרסית המצוי יחד עם סרפנטין שיכול לשקוע במים מלוחים אלקליים בסביבות צחיחות.
הספיוליט הוא מינרל נפוץ, אבל לא בכמויות גדולות. מקומות בהם ניתן למצוא את המינרל באיכות טובה כוללים את אסקישהיר בטורקיה; ולאקאס (Vallecas) בסמוך למדריד וקבאנס (Cabañas) בסמוך לטולדו שבספרד; נוגססואק (Nugssuaq) בגרינלנד, סמוך לאגם אמבוסלי בקניה; סמוך לאגם נטרון בטנזניה; מאמפנדרנדווה במדגסקר; בהר סנט-אילר שבדרום הפרובינציה של קוויבק שבקנדה; בגוברנור (Gouverneur) במחוז סנט לורנס בניו יורק ובאש מידאוז (Ash Meadows) מחוז ניי (Nye) בנבדה שבארצות הברית; מסרו מרקדו (Cerro Mercado) במדינת דורנגו שבמקסיקו; ומקוזאו מחוז טוצ'יגי שביפן.
הערות שוליים

↑  M.F. Brigatti, E. Galan and B.K.G Theng, Structures and Mineralogy of Clay Minerals Page 65, Handbook of clay science, Vol I: Developments in clay science, Faïza Bergaya, B. K. G. Theng, Gerhard Lagaly editors, Elsevier, 2006, ISBN 9780080441832
↑  אתר Mindat
↑  63.pdf Structural Fluorine In Sepiolite
↑  פרויקט RRUFF
↑  Sepiolite Mindat
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562926905171  GND: 4169260-3  LCCN: sh85083264 
מקטרת ממרשאום
עיתונאים ללא גבולות

| --- | --- |

 מדינה:  צרפת 
 מטה הארגון:  פריז 
 מייסדים:  Robert Ménard, Jacques Molénat, Émilien Jubineau, Rémy Loury 
 יושב ראש:  Pierre Haski, Alain Le Gouguec, Éric Chol, Dominique Gerbaud 
 עובדים:  121 
 תקופת הפעילות:  1985–הווה (כ־39 שנים) 
 פרסים והוקרה:  פרס לורנצו נטלי (1996)  Premi Antonio Asensio de Periodisme (2006)  פרס רולנד ברגר (2009)  Siebenpfeiffer Award (2007)  פרס ד״ר אריך סלומון (2002)  פרס סחרוב לחופש המחשבה (2005)  Dawit Isaak award (2007)  מדליית קרל הגדול למדיה אירופאית (2009)  פרס מוניסמאניין (2014) 
 rsf.org/fr
 
עיתונאים ללא גבולות (בצרפתית: Reporters sans frontières), על משקל "רופאים ללא גבולות", הוא ארגון לא ממשלתי בינלאומי הפועל לקידום ושמירת חופש העיתונות. הארגון הוקם בצרפת ב-1985 ומטהו שוכן בפריז.
ב-2005 זכה הארגון בפרס סחרוב לחופש המחשבה מטעם הפרלמנט האירופי. ב-2019 זכה בפרס דן דוד.
משימת הארגון כוללת ניטור, גינוי ומניעה של התקפות על חופש המידע ברחבי העולם. תחומי הפעילות המתמחים בארגון כוללים גם התמקדות בצנזורה באינטרנט ובמדיה החדשה, ותמיכה בעיתונאים העובדים באזורים מסוכנים. לכתבים ללא גבולות נוכחות פעילה בחמש יבשות באמצעות רשת של למעלה מ -150 כתבים, ונהנית ממעמד של יועץ באו"ם ובאונסק"ו.
פרסומים

החל משנת 2002 מפרסם הארגון בכל ינואר את "דירוג חופש העיתונות בעולם", בו הוא מפרט על מצב חופש העיתונות במדינות השונות.
כל שנה ב-3 במרץ מפרסם הארגון את רשימת אויבי חופש העיתונות הכוללת מנהיגי מדינות, מיליציות וארגוני פשיעה הפוגעים בעיתונאים.
ספרוני הדרכה לעיתונאים ובלוגרים.
פעילויות נוספות

הארגון מתחזק רשימות של עיתונאים הרוגים ועיתונאים כלואים. הארגון מוביל קמפיינים שונים לדוגמה בזמן אולימפיאדת בייג'ינג 2008 ובזמן משחקי החורף בסוצ'י 2014. הארגון מציין מדי שנה ב-12 במרץ את היום הבינלאומי נגד צנזורה ברשת. מדי שנה בדצמבר מעניק הארגון את "פרס חופש העיתונות".
ראו גם

סינון תכנים באינטרנט
רופאים ללא גבולות
מהנדסים ללא גבולות
אגודת העיתונות החופשית
הערות שוליים

↑  Reporters Without Borders, www.rcmediafreedom.eu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266928205171  PLWABN: 9810691452005606  BIBSYS: 90825845  BNE: XX129750  CiNii: DA11164586  GND: 5090897-2  ISNI: 0000 0004 5374 1400  LCCN: n89654880  NDL: 00976857  RERO: 02-A003738991  VIAF: 154735624   WorldCat (עם VIAF): 154735624 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
על המשמר (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  מלוויל שבלסון
 הופק בידי:  מלווין פרנק, נורמן פנמה
 תסריט:  ג'ק רוז, מלוויל שבלסון
 עריכה:  פרנק ברכט
 שחקנים ראשיים:  דני קיי דנה ווינטר
 מוזיקה:  לייט סטיבנס, סילביה פיין
 צילום:  הארי סטרדלינג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 במאי 1961
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט קומדיה, סרט הרפתקאות 
 דף הסרט ב־IMDb
 
על המשמר (באנגלית: On the Double) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1961 עם דני קיי ודנה ווינטר בתפקידים הראשיים.
דני קיי משחק בתפקיד כפול - חייל אמריקאי פשוט וגנרל בריטי. העלילה מתרחשת בתקופת מלחמת העולם השנייה בלונדון וברלין. דני קיי מחליף דמויות רבות במשך הסרט, בריטים וגרמנים. פירוש שם הסרט באנגלית הוא - מיד ובזריזות, מילים שנאמרות בסיום כל פקודה צבאית.
השירים בסרט נכתבו על ידי סילביה פיין (אשתו של קיי).
תקציר העלילה

טוראי ארני ויליאמס (דני קיי) מוצב בבסיס צבאי בבריטניה בימים לפני הפלישה לנורמנדיה. יש לו כשרון חיקוי יוצא מן הכלל, ומחקה להפליא את המפקד הבכיר גנרל מקנזי-סמית' (דני קיי) שעוטה רטייה שחורה על עינו. הוא מנסה לברוח מהבסיס מחופש לגנרל אך נתפס ומועבר למעצר ולמשפט צבאי. גנרל מקנזי-סמית' הוא מהמפקדים הבכירים של כח הפלישה והגרמנים בעזרת משתפי פעולה בריטים מנסים לחסלו. קולונל סומרסט (וילפריד הייד-וייט) מציע למנות לו כפיל על מנת לשמור על ביטחונו ולהסוות את פעולותיו בקשר לפלישה. הוא מציע את ארני. בקטע משעשע מחקה ארני את מקנזי ו"מינויו" מאושר ונשמר בסוד.
מקנזי-סמית' הוא נשוי ורודף נשים. בלילה הראשון מגיעה הנהגת שלו, סרג'נט סטנהופ (דיאנה דורס) ורוצה לקיים אתו יחסים. באותו רגע מגיעה מקנדה, ליידי מרגרט מקנזי-סמית' (דנה ווינטר), אשתו של הגנרל. ארני מסלק את הנהגת אבל מרגרט מזהה אותו ככפיל. למרות זאת היא מתחילה לחבב אותו. מסתבר שברצונה להתגרש בגלל בגידותיו של בעלה הגנרל.
ארני בתפקיד הגנרל ומרגרט מוזמנים לנשף הגדוד הסקוטי והגרמנים רוצים לחסלו. את המצב מצילו דודתו ויויאן (מרגרט רתרפורד) שמבחינה שהוא אינו הגנרל האמיתי ומתחילה במהומה גדולה שמאפשרת לזוג לברוח.
ארני נקרא לישיבה דחופה. ברכב נמצאים הנהגת סטנהופ וקפטן פטרסון (אלן קת'בסטון) ששניהם משתפי פעולה עם הגרמנים. הם חוטפים אותו והוא מועבר לצוללת גרמנית ומגיע לחקירה בגסטפו. הגרמנים משוכנעים שהוא הגנרל האמיתי ואינם יודעים ש מקנזי-סמית' נהרג כשמטוסו הופל מעל תעלת למאנש.
לבסוף הוא "מגלה" להם את הסיסמה, המקום וזמן הנחיתה. הגרמנים יודעים שזה יעיק על מצפונו ומשאירים לידו אקדח כדי שיתאבד. כשנכנס החוקר, יורה בו ארני ומתחיל לברוח. הגרמנים רודפים אחריו והוא מחליף כל פעם צורה. בפעם אחת הוא מתחפש להיטלר וחולף על פניו של הפיהרר שתמה לראות אחד כמוהו. הוא מגיע לקברט ומופיע בקטע בסגנון של מרלן דיטריך. לבסוף הוא נכנס לשירותים, מהמם טייס, לובש את מדיו ומובל עם חבריו למפציץ שטס מעל בריטניה, שם הוא צונח ונעצר כגרמני.
הוא מובא לחקירה בידי קצין ומראה לו רשימה של משתפי פעולה בריטיים שגנב מהגסטפו. שמו של הקצין הזה מופיע ברשימה. הקצין קורע את הרשימה, מאשים אותו כבוגד ומעמיד אותו לפני כיתת יורים. ברגע האחרון מציל אותו קולונל סומרסט.
לבסוף מגיע יום הניצחון, כולם חוגגים בלונדון כולל ארני ומרגרט.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דני קיי | ארני ויליאמס, גנרל מקנזי-סמית' | חייל אמריקאי וגנרל בריטי |
| דנה ווינטר | מרגרט מקנזי-סמית' | אשתו של מקנזי-סמית' |
| וילפריד הייד-וייט | קולונל סומרסט | קצין מודיעין |
| מרגרט רתרפורד | ליידי ויויאן | דודה של מקנזי-סמית' |
| דיאנה דורס | סרג'נט בריג'יט | נהגת ומאהבת |
| אלן קת'בסטון | קפטן פטרסון | קצין בריטי ומרגל |
ערוגה

ערוגות בגינה קהילתית בסיאטל
ערוגה היא תלולית אדמה שבתוכה זורעים זרעים או שותלים בה שתילים למטרת גידול ירקות (בגן ירק), פרחים או צמחי נוי (למשל, בגן צרפתי).
הערוגות הן מקום מיטבי לגידול צמחים, בשל ניקוז המים המונע ריקבון של השורשים מעודף מים.
לפני שתילת השתילים או הזריעה יש לתחח את האדמה, כדי להקל על השורשים להשתרש באדמה, דבר שמאץ את קצב ההתפתחות לצמח בוגר. יש לבדוק מדי יום האם האדמה לחה דיה, ולהשקות אותה בהתאם לצורך.
ניתן לשלב בין גידולים שונים באותה ערוגה ובתנאי שמקפידים על חלוקה של שטחי הזריעה לפי גובה הצמחים או לפי מהירות הגדילה.
כלי חקלאי הרתום לטרקטור, שמטרתו לסמן ערוגות בשדה חלק, למטרת שתילה או זריעה, נקרא: "מערג".
סטפאן (יישוב)

סטפאן (באוקראינית: Степань; בפולנית: Stepań) היא יישוב כפרי במערב אוקראינה, באזור סארני שבחבל ווהלין, על גדת הנהר הורין, אחד מיובליו של הנהר פריפיאט.
תולדות העיר

סטפאן היא אחד היישובים העתיקים ביותר בחבל ווהלין. באזור נמצאו כלי אבן שמעידים על קיומו של יישוב במקום עוד מהמאה ה-9. האזכור הראשון של היישוב במסמכים הוא משנת 1290. סטפאן הייתה עיר מבוצרת בתקופת ממלכת רוס של קייב, ומרכז מסחרי ותרבותי במשך מאות שנים. היישוב נמצא בצומת דרכי מסחר ששימש את נסיכי ליטא, והכיכר המקומית שימשה כמרכז מסחרי לסוחרים מיישובים סמוכים, בין היתר לסחורות בתחומי הצביעה, הבד, הקדרות, הנחושת והשריון.
בשנת 1917 נכלל היישוב בשטחה של הרפובליקה העממית של אוקראינה. לאחר המלחמה הפולנית-סובייטית והסכם ריגה שבא בעקבותיה סופחה סטפאן לפולין. בספטמבר 1939, עם כיבוש מזרח פולין על ידי ברית המועצות, נכללה סטפאן בשטח פולין שסופח לברית המועצות לפי הנספח הסודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. ביולי 1941 כבשו הגרמנים את היישוב במהלך מבצע ברברוסה והוא נכבש שוב על ידי הסובייטים בקיץ 1944. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח אוקראינה הסובייטית.
בשנת 1960 קיבלה סטפאן מעמד של יישוב עירוני. בשנת 1991, עם הקמתה של אוקראינה העצמאית, נכלל היישוב בשטח אוקראינה.
אתרים בעיר

היישוב נכלל ברשימת האתרים ההיסטוריים של אוקראינה, לפי חוק המדינה. ביישוב אתרים ארכאולוגיים בעלי חשיבות לאומית, ובהם שרידי טירה.
ביישוב קיימת כנסייה בסגנון הבארוק מהמאה ה-18. הכנסייה החזיקה בית מחסה ובית ספר. הכנסייה נהרסה בתקופת השלטון הקומוניסטי אך נמצאת בהליכי שיקום. כנסייה נוספת הקיימת ביישוב הפכה למועדון, אך שבה לתפקודה המקורי לאחר נפילת הקומוניזם.
בכיכר המקומית, ששימשה מרכז מסחרי במשך מאות שנים, ניצב כיום קבר אחים לחיילים סובייטיים. לאחר נפילת ברית המועצות הוקמה בכיכר מצבה עם צלב לזכר הלוחמים למען חרות אוקראינה שלקחו חלק פעיל בהשמדת היהודים.
ביישוב מרחצאות בוץ והוא נחשב אתר תיירותי.
יהודי סטפאן

ערב השואה חיו בסטפן כ-1,300 יהודים, שהיוו כשליש מתושבי המקום. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים גויסו יהודיו לעבודות כפייה, ובאוקטובר 1941 הוקם ביישוב גטו. בגטו נכלאו כ-3,000 יהודים מהיישוב ומכפרי הסביבה.
ערב חיסול הגטו, באוגוסט 1942, ברחו ממנו כ-500 יהודים, אך רובם נתפסו והוחזרו לגטו. ב-25 באוגוסט 1942 נרצחו יושבי הגטו בבורות ירי ליד קוסטופול.
אנדרטה לזכר יהודי סטפאן שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
סטן ברגמן

| --- | --- |

 לידה:  20 באוקטובר 1895 רנסטר, שוודיה 
 פטירה:  19 בפברואר 1975 (בגיל 79) רוניג', שוודיה 
 ענף מדעי:  זואולוגיה 
 מקום קבורה:  Salems kyrka 
 פרסים והוקרה:  פרס נילס הולגרסון (1952)  מפקד במסדר כוכב הקוטב (העשור של 1950)  אביר במסדר ואסה (העשור של 1950)  קצין במסדר אורנז'-נסאו (העשור של 1950) 
 צאצאים:  Astrid Bergman Sucksdorff, Åke Bergman 
 
סטן ברגמן (שוודית: Sten Bergman,‏ 20 באוקטובר 1895 – 19 בפברואר 1975) היה זואולוג, צלם, ומרצה שוודי אשר ערך סיורי מחקר מקיפים בקוריאה (1935–1936), קמצ'טקה (1920–1923), פפואה גינאה החדשה (1948–1950) ובמקומות רבים אחרים.
ביוגרפיה

סטן ברגמן נולד בכפר רנסטר שבשוודיה ליוהאן, מתרגם ופרופ' לשירה קלאסית וקרסטין הנריקסון, מורה. כשהיה סטן בן 13 עברה המשפחה לרונינגה, פרבר של סטוקהולם. בשנת 1914 נרשם ברגמן ללימודי זואולוגיה, בוטניקה והוראה באוניברסיטת סטוקהולם. הוא נישא לדגני (לינדה) ברגמן ב-1920 ויחד הם יצאו למסעות החקר במזרח הרחוק. ברגמן סיים את לימודי הדוקטורט כשנתיים לאחר שובו ממסעו הראשון בקמצ'טקה בשנת 1925.
מסעות חקר

ברגמן החל את קריירת המסעות שלו במסע לקמצ'טקה (1920–1923) שברוסיה. חלק ניכר מהציוד שאסף לקראת מסע זה, אבד עוד בתחילת המסע כאשר ספינתו טבעה. במסע זה אפיין ברגמן את הדוב המסתורי שנקרא מאוחר יותר על שמו.
בין השנים 1925 ל-1929 ערך מספר מסעות חקר בשוודיה בהם אסף ציפורים עבור מוזיאון הטבע הלאומי של שוודיה.
במסעותיו הבאים הגיע לאיים הקוריליים בצפון מזרח רוסיה (1929–1930).
בין 1936 ל-1937 הוא ביקר בקוריאה וחקר שם את חיי הטבע עבור מוזיאונים שונים בשוודיה. קורותיו בסיור בקוריאה מתועדים בספר שכתב ב-1938.
בזמן מלחמת העולם השנייה הוא נאלץ לקטוע את סיוריו וניצל את הזמן לכתיבת ספרים ומתן הרצאות.
עם תום המלחמה, ברגמן חזר למסעותיו במזרח הרחוק. הוא ערך שלושה מסעות ארוכים לפפואה גינאה החדשה (1948–1950, 1952–1953 ו-1956–1959). במסעות אלו, מלבד החשיפה לעושר בעלי החיים בג'ונגלים של דרום מזרח אסיה, נחשף ברגמן למנהגי בני המקום ובספרו הוא תיאר אף את הקניבליזם שהיה נהוג שם ולא רק לצורכי פולחן.
בעקבות תאונת דרכים ב-1964 הוא ירד בכושרו וחדל ממסעותיו.
דוב ברגמן

ב-1920 הבחין ברגמן באזור קמצ'טקה בעורו של דוב בעל פרווה שחורה, וציין כי דוב זה שונה משאר דובי הסביבה בגודלו הניכר ובשערו הקצר . כמו כן הוא זיהה עקבות דוב גדולות מהאופייני לשאר דובי האזור – 36 ס"מ רוחבם ו-25 ס"מ אורכם. הדוב כונה על ידי ברגמן Ursus Arctos Piscator אולם הוא ידוע כיום כדוב ברגמן. הדוב לא נצפה באופן ישיר על יד איש מלבד ברגמן ומאז המחצית השנייה של המאה ה-20 נחשב לזן נכחד. בזמן המלחמה הקרה אזור קמצ'טקה היה ברובו שטח צבאי סגור ולכן לא התאפשרה כניסת אזרחים לבחון את אמיתות קיומו של דוב ברגמן.
הערות שוליים

↑  Sten Bergman, a photographic record of his expeditions and adventures in the far east (באנגלית) (ארכיון).
↑  My Father Is A Cannibal - By Sten Bergman - OZtion Auction Item 1682785
↑  Cryptozoology.com
↑  http://www.strangeark.com/bfr/historical/bille-mystery-bears.html Mystery Bears
Reprinted with permission from Rumors of Existence, Matthew A. Bille
↑  Domico, Terry. 1988. Bears of the World. New York: Facts on File.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438952605171  PLWABN: 9810628502405606  BIBSYS: 90171532  BnF: cb12683965x (data)  CiNii: DA0327165X  GND: 105512439X  ISNI: 0000 0001 0904 2731  KulturNav: c2944648-e2cb-44ef-80c9-9d23091500a9  LCCN: nr2001037503  NDL: 00463152  NLA: 35866558  NLK: KAC201768310  NTA: 06809924X  RERO: 02-A002994333  SELIBR: 177855  SUDOC: 05865450X  VIAF: 56732737   WorldCat (עם VIAF): 56732737
סטיב קארל

| --- | --- |

קארל, 2014
 לידה:  16 באוגוסט 1962 (בן 62) קונקורד, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 שם לידה:  Steven John Carrell 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דניסון (1984)  בית ספר מידלסקס 
 בת זוג:  ננסי וולס (אנ')
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיבן ג'ון "סטיב" קארל (באנגלית: Steven John "Steve" Carell; נולד ב-16 באוגוסט 1962) הוא שחקן, קומיקאי, תסריטאי, במאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, זוכה פרס גלובוס הזהב. ידוע בעיקר מתפקידו בתוכנית האירוח "הדיילי שואו" משנת 1999 עד 2004 ומכיכובו בגרסה האמריקאית לסדרה "המשרד" כמייקל סקוט.
קארל היה מועמד פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 2014 על משחקו בסרט "פוקס קצ'ר". שיחק בסרטי קומדיה רבים, בהם "ברוס הגדול מכולם", "מבול של צרות", "בתול בן ארבעים", "הורטון שומע מישהו", "מעבר ליער", "מיס סנשיין הקטנה" ו"דייט לילי".