stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמנואל אדלר
ספרים ומאמרים > מבחר ממאמריו בכתבי עת אקדמיים

Emanuel Adler, "Executive Command and Control in Foreign Policy: The CIA's Covert Activities," ORBIS 23, No. 3 (Fall 1979), 671-696.
Emanuel Adler, "The Power of Ideology: Computer and Nuclear Energy Development in Argentina and Brazil" Serie Estudos, No. 42, October 1985. Instituto Universitario de Pesquisas do Rio de Janeiro, Brazil, 1-39.
Emanuel Adler, "Ideological 'Guerrillas' and the Quest for Technological Autonomy: Brazil’s Domestic Computer Industry," International Organization Vol.40, No. 3 (Summer 1986), 673-705.
Emanuel Adler, "The Role of Political and Intellectual Elites and Institutions in the Development of Computers and Nuclear Energy in Argentina and Brazil" Dados Vol. 31, No. 3 (1988), 373-402.
Emanuel Adler, "State Institutions, Ideology, and Autonomous Technological Development; Computers and Nuclear Energy in Argentina and Brazil" Latin American Research Review Vol. 23, No. 2 (Spring 1988), 59-90.
Emanuel Adler, "Opaque Nuclear Proliferation and the Political Selection of Arms Control Concepts." Journal of Strategic Studies, Vol. 13, No. 3 (September 1990), 191 - 201.
Emanuel Adler, "Arms Control, Disarmament and National Security: A Thirty Year Retrospective and a New Set of Anticipations," Special Arms Control Issue of Daedalus, Vol. 120, No. 1 (Winter 1991), 1-20.
Emanuel Adler and Peter M. Haas, "Epistemic Communities, International Cooperation and World Order: Creating a Reflective Research Program" International Organization, Vol. 46, No. 1 (Winter 1992), 367-390.
Emanuel Adler, "The Emergence of Cooperation: National Epistemic Communities and the International Evolution of the Idea of Nuclear Arms Control" International Organization, Vol. 46, No. 1, (Winter 1992), 101-145. Reprinted in Matthew Evangelista, ed., Peace Studies: Critical Concepts in Political Science, Volume II (London and New York: Routledge, 2005).
Emanuel Adler and Michael Barnett, "Governing Anarchy: A Research Agenda for the Study of Security Communities." Ethics and International Affairs 10 (1996), pp. 63-98.
השתתפות בכנסים מדעיים מרכזיים

Emanuel Adler, "Three Strategies for the Management of Science and Technology." Paper presented at the National Control Colloquium, Institute of International Studies, Berkeley, California, 1978.
Emanuel Adler, "Evolution of Science and Technology Policies in Brazil." Paper presented to the Brazil/Mexico Study Group, University of California, Berkeley, March, 1982.
Emanuel Adler, “The Idea of Progress in International Relations.” Paper presented at the International Studies Association Convention, Atlanta, Georgia, March 27-31, 1984.
Emanuel Adler, "The Quest for Technological Autonomy in Argentina and Brazil." Paper presented at the Truman Institute, Hebrew University of Jerusalem, May, 1985.
Emanuel Adler, "The Idea of Progress in International Relations." Paper presented at the Conference on Progress in International Relations held at GSPIA, University of Pittsburgh, June 27-29, 1986.
Emanuel Adler, "The Weathermakers: Scientists, Ideology and the Development of Nuclear Energy in Argentina and Brazil." Paper presented at the Symposium on Science and Power held by the Center of Advanced Studies, Hebrew University of Jerusalem and the Johns Hopkins University. Jerusalem, March, 1987.
Emanuel Adler, "The Emergence of Cooperation: National Epistemic Communities and the Evolution of the Idea of Arms Control." Paper presented at the Annual Meeting of the American Political Science Association. Washington, D.C., September 1-4, 1988.
Emanuel Adler, "The Emergence of Cooperation: National Epistemic Communities and the International Evolution of the Idea of Nuclear Arms Control." Paper presented at the Conference on "Knowledge, Interests and International Policy Coordination" held at Wellesley College, February 17-19, 1990.
Emanuel Adler, "The Emergence of Cooperation: National Epistemic Communities and the International Evolution of the Idea of Nuclear Arms Control." Paper presented at the meeting of the Annual Meeting of the American Political Science Association held in San Francisco, August 30-September 2, 1990.
Emanuel Adler, "Europe's 'Pacific Union': A Pluralistic Security Community." Paper presented at the Conference on "The Future of European Security" held at U.C. Berkeley, April 24-25, 1991.
ראו גם

מטא-תאוריה
קהילה אפיסטמית
לקריאה נוספת

Emanuel Adler, “The House is on Fire: NATO’s Regional Security Dialogue and Iran,” Strategic Assessment vol. 11 no 3 (January 2009), 45-52.
Emanuel Adler, “The House is on Fire: NATO’s Regional Security Dialogue and Iran,” RUSI Newbrief vol 29 no 3 (March 2009).
Emanuel Adler, “The OSCE as a Security Community,” OSCE Magazine, Issue 1/2011, pp. 14-15.
התופת (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  "התופת" מאת דן בראון
 בימוי:  רון הווארד 
 הופק בידי:  בריאן גרייזר, רון הווארד 
 תסריט:  דייוויד קפ 
 עריכה:  דן האנלי
 שחקנים ראשיים:  טום הנקס פליסיטי ג'ונס סידסה באבט קנודסן אירפאן קאן עומאר סי בן פוסטר ג'ון דונהאיו אנה אולארו
 מוזיקה:  הנס צימר 
 צילום:  סלווטורה טוטינו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Sony Pictures
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 28 באוקטובר 2016 ישראל 13 באוקטובר 2016 8 באוקטובר 2016 (בכורה בפירנצה)
 משך הקרנה:  121 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית איטלקית
 סוגה:  סרט מתח, סרט בלשי, סרט פשע, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  איסטנבול, פירנצה, ונציה 
 תקציב:  75,000,000‏$
 הכנסות:  $217,500,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   inferno2015
 סרט קודם:  מלאכים ושדים 
 דף הסרט ב־IMDb
 
התופת (באנגלית: Inferno) הוא סרט קולנוע מסוגת מתח ומסתורין המבוסס על רב-מכר בעל אותו שם מאת דן בראון, בבימויו של רון הווארד ובכיכובו של טום הנקס.
הסרט יצא לאקרנים ב-16 באוקטובר 2016 ב-IMAX, ב-3D וב-2D. בסרט מככבים הנקס שחוזר לגלם את דמותו של פרופסור רוברט לנגדון, ולצדו פליסיטי ג'ונס, סידסה באבט קנודסן, בן פוסטר, עומאר סי, ואירפאן קאן. בריאן גרייזר חזר להפיק את הסרט ביחד עם מייקל דה-לוקה ואנדרה גלאנטי, ועקיבא גולדסמן, תסריטאי שני הסרטים הקודמים, פרש מהסרט, ודייוויד קפ, תסריטאי הסרט הקודם החליף אותו. הסרט הוא השלישי בסרטי "צופן דה וינצ'י", שמבוססים על ספרי רבי-המכר של דן בראון; "צופן דה וינצ'י", "מלאכים ושדים" והסרט הזה. בסרט יוצא לנגדון לסכל מזימה הרסנית בצוותא עם רופאה.
הבדלים

קיימים כמה הבדלים משמעותיים בין הסרט לספר.
בניגוד לספר שבו מתואר כי בסופו של דבר הופץ וירוס שגורם לעקרות, בסרט נמנעה הפצת וירוס שגורם למוות. דמותם של זובריסט וסיינה שותפתו הוכתמה כאנשי רשע בסרט, בעוד שבספר דמותם חיוביות ונראה שמחבר מצדד בהם. בעוד שבספר סיינה מגיעה למאגר הירבאטאן כדי למנוע את הפצת הווירוס, והיא נותרת בחיים ועובדת עם ארגון הבריאות העולמי, בסרט היא טרוריסטית שנהרגת בעת הניסיון להפיץ את הווירוס. כל סיפור ניסיון הפצת הווירוס בירבאטאן עובר דרמטיזציה בסרט, בעוד שבספר מדובר באירוע די מינורי. מנהל ה"קונסורציום" נרצח בעוד בספר הוא נעצר. כמו כן דברים שוליים בספר לסיינה יש פיאה בלונדינית בעוד בסרט שערה שחור, בספר לאליזבת סינסקי יש שיער לבן ובסרט שערה שחור.
בספר ונאייטה לא מצליחה לירות בלנגדון בגלל ציפור ואילו בספר כל הסצנה משתנה לסצנת חטיפה.
צוות השחקנים ודמויות

| שחקן | דמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| טום הנקס | רוברט לנגדון | חוקר סמלים מפורסם של אוניברסיטת הרווארד וגיבור הסרט |
| פליסיטי ג'ונס | סיינה ברוקס | רופאה שמסייעת ללנגדון |
| אירפאן קאן | הארי סימס | מנהל ה"קונסורציום" המסייע לזובריסט במשימתו |
| עומאר סי | כריסטוף ברודר | ראש צוות ה-SRS |
| בן פוסטר | ברנטנרד זובריסט | הנבל הראשי של הסרט. מדען טרנס הומניזם הנחוש בדעתו לפתור את בעיית האוכלוסייה העולמית באמצעות הפצת מגפה הרסנית גלובלית המבוססת על התופת של דנטה. מתאבד בתחילת הספר והסרט כאחד. |
| סידסה באבט קנודסן | אליזבת סינסקי | ראש ארגון הבריאות העולמי |
| אנה אולארו | ואיינטה | סוכנת של הקונסורציום שקיבלה הוראות לעקוב אחר לנגדון |
הפקה

בעקבות הצלחתם של הספר ולאור הצלחת העיבודים הקולנועיים לספריו של דן בראון, הוחלט להפיק סרט קולנוע על בסיס הספר "התופת". באוגוסט 2014, Sony Pictures יצאו בהצהרה כי התאריך המיועד לצאת הסרט לאקרנים הוא דצמבר 2015 וכי צילומי הסרט, שיתרחשו באיטליה, צפויים לצאת לדרך באפריל 2015. בפברואר 2015 נודע על ליהוק כמה שחקנים לדמויות שונות בסרט לקראת תחילת הצילומים באפריל 2015. בנוסף עודכן תאריך-צפי חדש לצאת הסרט לאקרנים: 16 באוקטובר 2016.
ב-10 במרץ 2015 לוהק בן פוסטר לתפקיד הנבל בסרט; ברטנרד זובריסט, מדען טרנס הומניזם שנחוש לפתור את בעיית האוכלוסייה העולמית בעזרת הפצת מגפה הרסנית המבוססת על התופת של דנטה. צילומי הסרט החלו ב-27 באפריל 2015 בוונציה, איטליה. טום הנקס נצפה בצילומי חוץ באתר הצילומים וב-11 במאי נערכו צילומים בפירנצה. הצילומים הושלמו ב-21 ביולי 2015.
שיווק

במאי 2016 סרטי סוני חשפו 2 כרזות רשמיות לסרט ופרסמו קדימון ראשון לסרט.
הערות שוליים

↑  "Inferno (12A)". British Board of Film Classification. 15 ביולי 2016. נבדק ב-15 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tom Hanks and Ron Howard to return for Dan Brown's Inferno movie
↑  Dan Brown's 'Inferno': Movie Set for 2015, Tom Hanks to Return as Professor Langdon
↑    Alice Vincent, ‏Dan Brown's Inferno: Tom Hanks to return in 2015 film, The Telegraph, 27 August 2014
↑  אמיר בוגן, זוכרים את צופן דה וינצ'י? טום הנקס חוזר. צפו, באתר ynet, 9 במאי 2016
| טום הנקס |
| --- | --- | --- |
| סרטים בהם השתתף | הוא יודע שאת לבד (1980) • ספלאש (1984) • מסיבת רווקים (1984) • המתנדבים (1985) • האיש עם הנעל האדומה (1985) • זהירות הבית מתפרק (1986) • יחסים פשוטים (1986) • אהבה גנובה (1986) • השוטר מלוס-אנג'לס (1987) • ביג (1988) • פאנץ' ליין (1988) • שכנים (1989) • טרנר והוץ' (1989) • מדורת ההבלים (1990) • ג'ו נגד הוולקנו (1990) • ליגה משלהן (1992) • על כנפי החלום (1992) • נדודי שינה בסיאטל (1993) • פילדלפיה (1993) • פורסט גאמפ (1994) • צעצוע של סיפור (1995) • אפולו 13 (1995) • מה שאת עושה לי (1996) • יש לך הודעה (1998) • להציל את טוראי ראיין (1998) • צעצוע של סיפור 2 (1999) • גרין מייל (1999) • להתחיל מחדש (2000)  • תפוס אותי אם תוכל (2002) • הדרך לפרדישן (2002) • לחסל את הליידי (2004) • טרמינל (2004) • רכבת לקוטב (2004) • צופן דה וינצ'י (2006) • מלחמתו של צ'ארלי וילסון (2007) • משפחת סימפסון - הסרט (2007) • באק האוורד הגדול (2008) • מלאכים ושדים (2009) • צעצוע של סיפור 3 (2010) • לארי קראון (2011) • קרוב להפליא ורועש להחריד (2011) • ענן אטלס (2012) • קפטן פיליפס (2013) • להציל את מיסטר בנקס (2013) • גשר המרגלים (2015) • איתקה (2015) • התופת (2016) • סאלי: נס על ההדסון (2016) • הולוגרמה למלך (2016) • המעגל (2017) • העיתון (2017) • צעצוע של סיפור 4 (2019) • יום יפה בשכונה (2019) • גרייהאונד (2020) • בוראט 2 (2020) • חדשות העולם הגדול (2020) • פינץ' (2021) • אלביס (2022) • פינוקיו (2022) • איש ושמו אוטו (2022) • אסטרואיד סיטי (2023) • כאן (2024) |  |
| סדרות בהן השתתף | • אחים לנשק (2001) |  |
| קרובי משפחה | ריטה וילסון (אישה) ג'ים הנקס (אח) לארי הנקס (אח) קולין הנקס (בן) צ'אט הנקס (בן) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5803016  BnF: cb178529773 (data)  LCCN: no2020011769  VIAF: 1154196679620111319   WorldCat (עם VIAF): 1154196679620111319
קץ הממלכה (קומיקס)

| --- | --- |

עטיפת האוגדן "קץ הממלכה", אמנות מאת אלכס רוס.
 מידע קומיקס
 יוצר:  מארק וייד, אלכס רוס
 תקופת פרסום מקורית:  מאי 1996 – אוגוסט 1996 (כ־93 ימים)
 סינדיקציה:  DC קומיקס
 מסת"ב:  ‏ISBN 1-4012-0768-5 (מורחבת) ISBN 1563893177 (כריכה קשה)
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפת המקור:  אנגלית 
 מוציא לאור:  DC קומיקס 
 מספר החוברות:  4
 
קץ הממלכה (באנגלית: Kingdom Come) היא מיני-סדרת קומיקס שפורסמה בשנת 1996 על ידי חברת DC קומיקס תחת חותם "עולמות אחרים". הסיפור נכתב בידי מארק וייד ואלכס רוס עם איורים בצבעי גואש בידי אלכס רוס.
סיפור זה הוא מעשיית דקונסטרוקציה בזמן העתיד, שעוסקת בעימותים המתפתחים בין גיבורי-על קלאסיים לבין אוכלוסיית פורעי-חוק חסרי אחריות ומסוכנים, כאשר רבים מהם צאצאיהם של אותם גיבורי-על ותיקים. בין שתי קבוצות אלו ניצב באטמן וקבוצת האאוטסיידרס החדשה שאותה קיבץ, שמנסה להכיל את האסון המתקרב, לעצור את מזימתו של לקס לות'ר ולמנוע מלחמת גיבורי-על שיכולה לשים קץ לעולם המוכר.
חנות הספרים "Forbidden Planet" מיקמה את האוגדן במקום ה-38 ברשימת 50 הרומנים הגרפיים הטובים ביותר שלה.
פיתוח

כשאלכס רוס עבד על הסיפור פלאות עבור חברת מארוול קומיקס, הוא החליט ליצור אפוס נרחב דומה לדמויות מחברת DC קומיקס. רוס כתב טיוטה בת 40 עמודים לסיפור "קץ הממלכה" והעלה את הרעיון לעורך DC ג'יימס רובינסון בתור פרויקט הדומה לסיפור "השומרים" של אלן מור משנים 1986–1987. רוס צוות לכותב מארק וייד בשל בקיאותו בהיסטוריה המקיפה של יקום DC.
עלילה > סצנות נוספות של מהדורת האספנים

הסצנה הנוספת הראשונה משתרעת על-פני ארבעה דפים ומתרחשת בסוף חלקו השני של הסיפור. סופרמן מבקר את אוריון בכוכב אפוקוליפס ומבקש את עצתו בנוגע לעל-אנושיים שנתפסו. אוריון מסכים להגלייתם לאפוקוליפס, אך סופרמן אינו מוצא בכך פתרון למצב. בתגובה, אוריון מציע לו להתייעץ עם מיסטר מיראקל וביג ברדה.
הסצנה הנוספת השנייה משתרעת על-פני אפילוג בן שמונה עמודים. קלארק קנט ודיאנה פרינס נפגשים עם ברוס ויין במסעדה שבבעלותו של מייקל ג'ון קרטר, הקרויה בשם "הכוכב קריפטון", ומתעדכנים בנעשה. הם אומרים לו שהם מצפים לילד, אך הוא מסיק זאת בעצמו. דיאנה מבקשת ממנו לשמש כסנדק לילדם, והוא מסכים אחרי שקלארק אומר לו שלמרות השוני ביניהם הוא סומך עליו וכי הוא יהווה מקור השראה לילד. בעוזבם את המסעדה, ברוס ויין צופה בנורמן מק'קיי ובג'ים קוריגן משוחחים על מנת היום של המסעדה הקרויה על שמו של הספקטר, למורת רוחו של קוריגן שכך הוא ייזכר מעכשיו.
דמויות משתתפות

הסיפור כולל מגוון רחב של דמויות, בני אנוש ועל-אנושיים כאחד. שני הפרוטגוניסטים הראשיים המנתבים את עלילת הסיפור הם נורמן מק'קיי והספקטר. נורמן מק'קיי הוא מיניסטר מזדקן שמשמש כקריין הסיפור. אחרי מותו של ווסלי דודס, מק'קיי מקבל ללא רצונו את כוחות החיזוי של חברו. דמותו של נורמן עוצבה בידי אלכס רוס כמחווה לאביו, הכומר קלארק נורמן רוס. הספקטר הוא שליח זעמו של האל, שלוקח את נורמן דרך האירועים של העתיד האפשרי כדי לקבוע מי אחראי לאסון האפוקליפטי המתקרב. אולם, יכולותיו של הספקטר אינן כשהיו, והוא זקוק לנקודת מבט אנושית כדי לחרוץ את גורל האירועים. נורמן מצליח לשכנע אותו לראות את האירועים הללו מנקודת מבטו והשניים הופכים לחברים קרובים.
דמויות משתתפות > האאוטסיידרס של באטמן

ברוס ויין הקים קבוצה של בני אדם רגילים ובעלי כוחות - שרבים מהם גיבורי-על מהדור השני - כדי להילחם בליגת הצדק ובחזית החירות האנושית, האאוטסיידרס.
באטמן - מאז שזהותו הסודית נחשפה, הבאטמן לא מסתתר יותר מאחורי חזותו הפוחזת של ברוס ויין. כתוצאה מכך, אחוזת ויין הושמדה בידי דו-פרצוף וביין. פציעותיו הרבות ממרוצת השנים מאלצות אותו ללבוש שלד חיצוני. הפך את גות'אם סיטי למדינת משטרה, ועוזרים לו "אבירי עטלף" המפטרלים את העיר ונשלטים מתוך מערת העטלף החסומה. חוסר האמון שלו בסופרמן ובלות'ר גורמים לו להקים את קבוצת האאוטסיידרס, בהאמינו שהאנושות מסוגלת להחליט בעצמה על גורלה וטעויותיה.
טד קורד - אחד משלושת סגניו של באטמן. לבוש בחליפת קרב של החיפושית הכחולה המונעת בידי חיפושית מיסטית שהעניקה לדן גארט את כוחותיו. נהרג בפיצוץ הגרעיני.
אוליבר קווין - סגנו של באטמן. נשא לאשה את דיינה לאנס, אהובתו משכבר ימים, ולשניים נולדה בת. חזותו דומה לזו שברומן הגרפי "האביר האפל חוזר". משכנע כמה מהגיבורים הצעירים ההולכים בדרכו של סופרמן לשנות את דעתם ולתמוך במטרתו של באטמן. נהרג בפיצוץ הגרעיני.
דיינה קווין - סגניתו של באטמן. הקנרית השחורה לשעבר מאמצת את קריירת הלחימה בפשע של בעלה. אחת מנפגעי התפרעות הגולאג ומתה בזרועות בעלה במהלך הפיצוץ הגרעיני.
ז'ון ז'ונס - הצייד ממאדים לשעבר. אחרי שנגע במוחותיהם של כלל האנושות, איבד מצלמו ומחזיק בגוף שאינו גשמי. אינו משתתף בלחימה בפשע עד אשר באטמן משכנעו לעזור פעם אחת אחרונה.
גרין לנטרן - ג'ני לין-היידן, ג'ייד לשעבר ובתו של אלן סקוט. לקחה את נטל הגרין לנטרן מקייל ריינר. בעלת כל כוחותיהם של חיל הפקחים הירוקים, אך אינה זקוקה לטבעת הכוח. מצילה רבים מהעל-אנושיים בהתקפת הגולאג באמצעות שדה כוח אנרגטי.
אובסידיאן - טוד רייס, בנו של אלן סקוט ואחיה של ג'ני-לין. מפעיל מניפולציות על צללים וחושך. חזותו דומה לזו של גיבור הספרות הזולה "הצל".
פיית - המכשף נאבו מסוגל כעת לתעל את תודעתו דרך קסדתו, גלימתו והקמע שלו ללא צורך בגוף מארח.
קיד פלאש - איריס וסט, בתו של וולי.
טולה - בתם של גארת' ודבי פרקינס. נהרגת בפיצוץ הגרעיני.
ויילדקאט - איש-פנתר בעל רוחו של הויילדקאט הראשון. יותר מאוחר, המשכיות יקום DC הציגה דמות דומה לגלגול זה בשם טום ברונסון, בנו של טד גרנט.
סטיל - אחרי שסופרמן בחר בחיי פרישות, ג'ון הנרי איירונס החליף את נאמנותו לבאטמן. לובש שריון גוף עם סמל באטמן ומחזיק בגרזן קרב מפלדה בצורת עטלף.
זטארה - בנם המתבגר של זטאנה וג'ון קונסטנטין, נכדו של ג'ובאני זטארה. נוסף להיותו קוסם, הוא ניחן ביכולתו של אביו לראות את המתים.
דארקסטאר - בנם של דונה טרוי וטרי לונג. לקח את מקומה של אמו כדארקסטאר של כדור הארץ.
הציידת - גיבורה אפריקנית המבוססת על גיבורת תור הזהב פולה ברוקס.
הברדס האדום - ליאן הרפר, בתם של החץ האדום ושכירת החרב צ'שייר.
דמויות משתתפות > חזית החירות האנושית של לות'ר

לקס לות'ר - מנהיג חזית החירות האנושית. הוטל עליו לעבוד באחוזת ויין בטיפול קורבנות ההתקפה על הגולאג. באפילוג הסיפור, באטמן מציין כי תפס פעמיים את לות'ר כשהוא הסתנן לתוך מערת העטלף וניסה לפרוץ את המחשב.
קפטן מארוול - סגנו שטוף המוח של לות'ר. בילי באטסון הוא כעת אדם מבוגר, וכמעט אי אפשר להבחין בהבדל בינו לבין זהותו כקפטן מארוול. שותפיו של לות'ר מאמינים כי קפטן מארוול הוא זה שדואג לצרכיו של לות'ר. שטיפת מוחו התאפשרה הודות לתולעים מהונדסות גנטית שנוצרו בידי אויבו הוותיק דוקטור סיבאנה. נהרג כאשר גרם לפצצה הגרעינית להתפוצץ טרם זמנה.
ונדל סאבאג' - נבל עתיק-יומין ואלמותי. ברומן הגרפי, הספקטר מביע את מפח נפשו על כך שאינו יכול לגזור דין עליו בשל אלמותיותו. סאבאג' - כמו לות'ר - עוזר לקורבנות הפיצוץ הגרעיני. באפילוג הסיפור, באטמן משבח את סאבאג' על הניסיון רחב השנים שלו בריפוי.
איבן אל זופאש - בנם של באטמן וטליה אל-גול, יורשו של ראס-אל-גול לאימפריית הפשע שלו. משמש כחפרפרת על מנת להסתנן לחזית החירות האנושית של לות'ר. תפקידו מתגלה בחוברת השלישית של הסיפור (עמוד 144 ברומן הגרפי), כשהוא עומד לצד קבוצת האאוטסיידרס בדיוק לפני שזטארה משגר את באטמן למערת העטלף.
סלינה קייל - החברה הנשית היחידה בליגת החירות של לות'ר. לפי הרומן הגרפי, היא נהפכה לעשירה ביותר הודות לחברת קוסמטיקה בראשותה. עדיין בעלת חיבה לחתולים, היות שהיא נראית בחברתו של איש הפנתר לפני שליגת החירות מנוטרלת בידי צוותו של באטמן. נפרדת בעצב מבאטמן בלווייתו כעשרים שנה מאוחר יותר.
אדוארד ניגמה - נמנה בין חברי הקבוצה רק מתוך כבוד לסלינה קייל. מצליח להרגיז רבות את לות'ר. נראה בסוף באחוזת ויין, כשהוא מטפל בנפגעי הגולאג לצד סלינה.
לורד נאגה - מנהיג כת שידוע בשם קוברה. מציין את העובדה שכמה מהעל-אנושיים פורעי החוק הם נבלי-על לשעבר שסומנו מחדש בידי ליגת החירות.
מלך עלה שחור - ג'וזף קרני, מנהיג כנופיית רויאל פלאש והמגויס הטרי של ליגת החירות. אלמותי כמו ונדל סאבאג'.
דמויות משתתפות > בטליון הצדק של מגוג

מגוג ומאמיניו הם פורעי חוק אלימים אשר נוקטים בגישה מעוותת של צדק בכך שרוצחים את כל מי שביצע פשע. מלבד מגוג וסגסוגת, חברי הבטליון לקוחים מחברת שרלטון קומיקס, אשר נקנתה בידי DC קומיקס, והם משמשים השראה לדמויות הראשיות של קבוצת השומרים.
מגוג - נקרא באופן אירוני כ"איש המחר" החדש. הוא וסגסוגת הם השורדים היחידים של הבטליון, והאחראים בעקיפין להשמדתה של קנזס. זו הסיבה שבגללה מגוג מבקש לכפר על עוונותיו והוא נושא גיבורי-על פצועים לעבר שדה הכוח של ג'ייד. בסיומו של הרומן הגרפי, מגוג חי באי פרדייז ומחנך את סווסטיקה בדרכי משמעת, כעת כשהגיע לשלווה וריסון עצמי. לדברי אלכס רוס, מגוג נקרא על שם הדמות התנכית ומייצג את חטא העגל. בנוסף, הצלקת שמסביב לעינו העיוורת הימנית גם היא סימבולית לעינו של רע. מאפייניו החיצוניים מבוססים על דמויותיהם של קייבל ושאטרסטאר ממארוול קומיקס, ועל יוצרם רוב ליפילד.
סגסוגת - צורתם המשולבת של אנשי המתכת. הוא ומגוג הם השורדים היחידים של האסון בקנזס. מצטרף בהמשך לליגת הצדק. הותך בעקבות הפיצוץ הגרעיני.
קפטן אטום - חבר בבטליון הצדק של מגוג. הפיצוץ שלו בידי הטפיל והקרינה הרדיואקטיבית בקנזס הם אלה שהביאו לכך שסופרמן שב לפעילות.
ג'ודומאסטר - חברה בבטליון הצדק של מגוג. נהרגה ביחד עם שאר חברי הקבוצה כשקפטן אטום התפוצץ.
נייטשייד - חברה בבטליון הצדק של מגוג. נהרגה כשקפטן אטום התפוצץ.
משכין השלום - חבר בבטליון הצדק של מגוג, ושריונו מזכיר את השריון של בובה פט. נהרג כשקפטן אטום התפוצץ.
ת'נדרבולט - חבר בבטליון הצדק של מגוג. נהרג כשקפטן אטום התפוצץ.
דמויות משתתפות > דמויות נוספות

וסלי דודס - איש המסתורין שהיה ידוע בכינוי סאנדמן. נתקף בחזיונות חוזרים ונשנים של קרבות אפוקליפטיים בין העל-אנושיים לגיבורים בני התמותה. על ערש מותו הוא מעביר את החזיונות לנורמן.
המלך אורין - ארתור קורי ויתר על זהותו כאקווהמן והקדיש את זמנו כשליט מונרכיית אטלנטיס. מתבקש על ידי וונדר וומן להשתמש באוקיינוסים כמקום התיישבות הגולאג, אך מסרב לקבל את בעיותיהם של תושבי הקרקע למרות תמיכתו בגארת', האקווהמן החדש.
בוסטון בראנד - נראה בדמות שלד ולובש את התלבושת הישנה והדהויה שלו. אינו מזוהה בשם "דדמן" ומציג את עצמו פשוט כבוסטון. הוא מסביר לנורמן שאף אחד מקבוצת 'היסוד החמישי' לא יתערב בנעשה מתוך פחד שמא הדבר רק יחמיר את הכל, ומביא כדוגמה את התערבותו של זאוס בנעשה בטרויה.
קבוצת 'היסוד החמישי' - חבר שומרי היקום לשעבר גאנטת, ראש האלים החדשים האב-העליון, פנטום סטריינג'ר, המכשף שאזאם וזאוס. חמשת חברי 'היסוד החמישי' חזקים דיים כדי שכל אחד מהם יכול לעצור לבדו את האפוקליפסה המתקרבת. אולם, מתוך פחד שהתערבותם תגרום לאסון גדול יותר, הם מחליטים שלא לעשות כלום בנדון.
אוריון - דמותו של אוריון מופיעה במהדורה לאספנים של הרומן הגרפי בדפים אותם הוסיף אלכס רוס. בתוספת זו, אוריון הרג את אביו דארקסייד ולקח את מקומו כשליט הכוכב אפוקוליפס. תסכולו הרב כתוצאה מנטל השלטון גורם לו להיראות כמו אביו גם במראה וגם בהתנהגות. הוא מנסה להנחיל דמוקרטיה באפוקוליפס, אך הוא נבחר בידי המון העם הפשוט וחסר המחשבה, שעדיין פוחד משלטון אביו.
הטפיל - מתואר ברומן הגרפי כנבל מעורער בנפשו הסובל מבעיה חמורה של זיכרון לטווח קצר. הוא גרם לפיצולו של האטום, תרתי משמע, כאשר התעמת עם קפטן אטום וגרם לפיצוץ גרעיני אשר השמיד את קנזס.
אמריקומנדו ואנשי הדקה - קבוצת פטריוטים ג'ינגואיסטים פראיים שהחלו להרוג את המוני המהגרים שהצטברו ליד פסל החירות. כולם חובשים מסיכות אייקוניות אמריקניות כדוגמת ראשי הר ראשמור. מנהיגם אמריקומנדו הוא איש מיליציה ימני-קיצוני הלובש שריון דמוי זה של השופט דרד. כל חברי הקבוצה נשלטו בידי "בריין טראסט" המסתורי לפני שנתפסו בידי ליגת הצדק.
וון באך - דיקטטור יוגוסלבי המדבר בשפה הגרמנית. נאסר בגולאג בעוון רציחתם של מתנגדיו אשר נכנעו אליו. הושפל בידי קפטן קומט במהלך תקופת מאסרו, וכאשר החלה ההתפרעות שבר את מפרקתו. נהרג בידי וונדר וומן בקרב על הגולאג לפני שהצליח להרוג את זטארה.
סווסטיקה - איש מיליציה ואנרכיסט אמריקני. ספג פציעה חמורה בצווארו במהלך הקרב על הגולאג. ניצל בידי מגוג וג'ייד מהפיצוץ הגרעיני. מתחנך לבסוף מחדש בידי מגוג באי פרדייז.
הופעות בהמשכיות המיינסטרים > הממלכה

עקב הפופולריות שצברה המיני סדרה, מארק וייד ואלכס רוס החלו לפתח סקיצה לסיפור המשך-מקדים בשם "הממלכה". כוונתו המקורית של רוס הייתה שגוג - נבל הסיפור - יהיה חייזר בגודל כפול מאדם רגיל, אשר הגיע מכוכב הלכת אורגרונד, שהתפצל לשני כוכבי הלכת אפוקוליפס וניו ג'נסיס. זאת ועוד, הוא התכוון שמגוג יהיה בנם המבוגר של סופרמן ווונדר וומן, ואשר גוג ייקח עליו את חסותו. וייד ורוס לא הסכימו על מספר אלמנטים ורוס החליט לעזוב את הפרויקט.
ללא מעורבותו של רוס, וייד המשיך את הסיפור במהדורה המוגבלת "רוע השנה החדשה: גוג" (New Year's Evil: Gog). בעקבותיה פורסמה מיני סדרת ההמשך "הממלכה", בת שני חלקים, הכוללת גם מספר גליונות המתמקדים בדמויות מפתח. הסדרה הציגה את קונספט ה"היפר-זמן" של גראנט מוריסון - רשת של קווי זמן חלופיים שמקורם ביקום DC. אותם קווי זמן חופפים מדי פעם, גורמים לשינויים במציאות ומאפשרים לדמויות המאכלסות אותם לעבור מקו זמן אחד למשנהו.
הופעות בהמשכיות המיינסטרים > תבוא מלכותך

בגיליון האחרון של סדרת החוברות "52", נקבע כי היקום החלופי בו מתרחשת עלילת "קץ הממלכה" נקרא "ארץ-22".
בחוברות הכרך השלישי של חברת הצדק של אמריקה, מופיע סטארמן חדש בתלבושת שדומה לזו שלבשה הדמות ב"קץ הממלכה". מתברר בהמשך כי אכן מדובר באותה דמות, ושמו טום קאלור - תושב מקומי של כוכב זנטו מהמאה ה-30 וחבר בלגיון גיבורי-העל. כתוצאה משגיאה במסע בזמן, סטארמן ערך מסע לארץ-22 לפני שהגיע לכדור הארץ של המאה ה-21.
הסיפור "תבוא מלכותך" (Thy Kingdom Come) בחוברות חברת הצדק, נכתב על ידי ג'ף ג'ונס ומציג איורים פרי מכחולו של אלכס רוס. בסיפור מופיע סופרמן מהמיני סדרה "קץ הממלכה". אותו סופרמן רואה קשר ישיר בין גוג של הארץ החדשה לבין מגוג מארץ-22. הוא וחברת הצדק מבקשים למנוע את הפיכתו של כדור הארץ החדש בדרך הדומה לזו של ארץ-22, ומנסים לעצור את גוג במסע הצלב שלו להיפטר מהאלים החדשים, לפני שיוכל למצוא לעצמו יורש בדמותו של מגוג. חברת הצדק חלוקה בדיעותיה לגבי גוג. כמה מאמינים שהוא באמת נדיב לב, בעוד אחרים חושדים במניעיו האמיתיים. כדי להוכיח את עצמו, גוג מרפא כמה מחברי חברת הצדק כמו סטארמן, דוקטור מידנייט ודאמאג', ומחייה מחדש את לאנס כדי שיהיה ממשיכו מגוג.
הערות שוליים

↑  Forbidden Planet's 50 Best Graphic Novels, List Challenges, forbiddenplanet.com
↑  Kingdom Come #4, August 1996
↑  Justice Society of America Vol.3 #22
↑  Ten Years Later: Reflecting on “Kingdom Come” with Alex Ross, May 10th 2006
דמויות ליגת הצדק של סופרמן המופיעות ב"קץ הממלכה", איור מאת אלכס רוס.
דמויות האאוטסיידרס של באטמן המופיעות ב"קץ הממלכה", איור מאת אלכס רוס.