stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דונבאס

אזור הדונבאס על מפת מזרח אוקראינה (השטח הצבוע בחום)
הדוֹנְבָּ֫אס (ברוסית: Донбасс, באוקראינית: Донба́с) הוא אזור היסטורי תרבותי וכלכלי במזרח אוקראינה. לאזור הגדרות מרובות וגבולות  שונים במהלך ההיסטוריה.
השם "דונבאס"  נוצר מהלחם בסיסים מורכב מהתחלות המלים "דונץ" שהוא שם נהר הידוע גם כסוורסקי דונץ והמילה הרוסית והאוקראינית "באסיין", כלמר אגן.
צירוף  המלים עצמו הוא קיצור של המלים הרוסיות "Донецкий угольный бассейн" או באוקראינית"  "Донецький вугільний басейн", כלומר - "אגן הפחם של הדונץ", אזור מכרות פחם התואם בערך את המושג הגאוגרפי "רמת הדונץ"  הקרויה כך לפי הנהר דונץ. 
מבחינה היסטורית היווה הדונבאס גבול בין הסיץ' של הקוזקים מזפורוזי'ה וחבל הקוזקים של הנהר דון. הוה היה אזור חשוב לכריית הפחם החל משלהי המאה ה-19 ומאז ואילך הפך לאזור תעשייה
במסגרת אוקראינה דונבאס כלל שני מחוזות - דונצק ולוהנסק. אמנם אגן הפחם ההיסטורי לא כלל את כל שטחי המחוזות האלה וכלל גם חלקים ממחוז דניפרופטרובסק  ומדרום רוסיה. 
עם כניסתן של אוקראינה (1995)) ורוסיה (1996 -סולקה ממנה ב-2022)  למוןעצת אירופה  הוגדר אירו-אזור  בשם "דונבאס" שכלל את המחוזות דונצק ולוהנסק מאוקראינה ואת מחוז רוסטוב ברוסיה.
במרץ 2014, לאחר פרוץ אירועי יברומאידאן, באזור הדונבאס פרץ משבר. משבר זה גרם למלחמת האזרחים באוקראינה בין מורדים פרו-רוסים, הנתמכים על ידי רוסיה, לבין כוחות צבא אוקראינה, הנלחמים נגד השתלטות הפרו-רוסים על אזור הדונבאס. עד מלחמת האזרחים הדונבאס היה האזור הצפוף באוקראינה לאחר קייב, עיר הבירה של אוקראינה. בנוסף לכך, לפני המלחמה, העיר דונצק נחשבה לעיר הבירה הלא-רשמית של הדונבאס. בעקבות מלחמת האזרחים באוקראינה, רוב אזור זה נמצא כיום בשליטת שתי "מדינות" פרו-רוסיות ללא הכרה בינלאומית, הרפובליקה העממית של לוהנסק והרפובליקה העממית של דונצק, שהוקמו על ידי בדלנים פרו-רוסים. בשנת 2014 פתחה אוקראינה במבצע להשבת ריבונות המדינה באזור זה. בקרבות שהתנהלו בין המורדים שזכו לגיבוי רוסי לבין כוחות הצבא האוקראיני נהרגו קרוב לעשרת אלפים איש, כולל כאלפיים אזרחים, לפי הנתונים של משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים. אזור זה, שמנה בעבר כחמישה מיליון אזרחים, איבד כמיליון וחצי איש – שליש מתושביו – שעזבו למערב אוקראינה או לרוסיה. כיום, כשלושה מיליון איש חיים באזור דונבאס, מתוכם 2.5 מיליון בתחומי הרפובליקות. בפברואר 2015 נחתם הסכם הפסקת אש. לאחריו, היו סבבי לחימה והפסקות אש.
בפברואר 2022 פלשה רוסיה למחוז זה, ונכון לספטמבר 2024 היא שולטת ב-80% משטחי האזור.
היסטוריה

אזור הדונבאס היה מאוכלס במידה רבה עד למחצית השנייה של המאה ה-17. העיר הראשונה שקמה באזור הוקמה בשנת 1676. העיר, הנקראת כיום סולדר, נבנתה על מנת ליהנות מעתודות מלח שהתגלו באזור אז. אזור הדונבאס היה שנים רבות בשליטת חאנות קרים וקוזאקים אוקראינים עד אמצע המאה ה-18, כאשר האימפריה הרוסית כבשה את האזור. בשנת 1721 נמצאו עתודות פחם רבות באזור, אך נעשה בהן שימוש רק בשנים המאוחרות של המאה ה-19. עתודות אלה הביאו לגידול באוכלוסיית האזור, בעיקר על ידי רוסים שעברו לגור בדונבאס. העיר החשובה ביותר באזור, דונצק, הוקמה בשנת 1869 על ידי איש העסקים והמהנדס הבריטי ג'ון יוז, שהקים בעיר מפעל פלדה ומספר מכרות פחם.
היסטוריה > בתקופה הסובייטית

הדונבאס הועבר לשליטת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית לאחר מלחמת האזרחים ברוסיה. האוקראינים שחיו בדונבאס סבלו רבות מההולודומור שהונהג על ידי שליט ברית המועצות באותה תקופה, יוסיף סטלין, על מנת לשבור את רוחם של האוקראינים[דרוש מקור]. במלחמת העולם השנייה סבל האזור ממחסור ומעוני. המלחמה גרמה להארכת יום העבודה ולמעצרם של פועלים שלא עמדו בסטנדרטים הגבוהים. גרמניה הנאצית ראתה במשאבים בדונבאס חיוניים ביותר למבצע ברברוסה, לכן הדונבאס סבל מהכיבוש הנאצי בשנים 1941–1942. אלפי עובדי תעשייה יוצאו בכפייה לגרמניה. בשנת 1943 מתקפה של הצבא האדום החזירה את הדונבאס לשליטה סובייטית. תוצאות המלחמה בדונבאס היו הרס עצום ועזיבת האזור. לאחר מלחמת העולם השנייה החלו בשחזור הדונבאס, כמויות גדולות של עובדים רוסים הובאו לעבוד ולאכלס את האזור, ושינו את המאזן הדמוגרפי. בשנת 1926 חיו בדונבאס 630 אלף רוסים, ואילו בשנת 1959 הגיע המספר ל-2.5 מיליון רוסים שחיו באזור. בנוסף, רפורמות חינוכיות בשנת 1958 הביאו לחיסול החינוך האוקראיני. מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 1989 העלה כי 45% מתושבי הדונבאס היו רוסים.
היסטוריה > אוקראינה העצמאית

בשנת 1991 אוקראינה קיבלה עצמאות, אבל נקלעה למצב כלכלי קשה לאחר עצמאותה, עד שנת 1993 הייצור התעשייתי התמוטט, והשכר הממוצע נפל ב-80% מאז העצמאות, הדונבאס נכנס למשבר, והיו טענות רבות על הזנחת הממשלה וניהול כושל, מכרות הפחם פתחו בשביתה, ההיסטוריון לואיס זיגלבוים טען שהסכסוך היה "מאבק בין דונבאס ושאר המדינה", אחד ממנהיגי השביתה אמר, שתושבי דונבאס הצביעו בעד עצמאות כי הם רצו כוח "שיינתן ליישובים, למפעלים, ולערים". בשנת 1994 נערך משאל עם מייעץ בנושאים הבאים: האם רוסית צריכה להיות שפה רשמית באוקראינה, האם רוסית צריכה להיות שפה רשמית במחוזות דונצק ולוהנסק, האם אוקראינה צריכה להיות פדרציה, והאם אוקראינה צריכה לקשור קשרים הדוקים יותר עם חבר המדינות. קרוב ל-90% מהמצביעים הצביעו בעד הצעות אלו, אך אף אחת מההצעות לא אומצה. עם זאת, השובתים בדונבאס קיבלו ויתורים כלכליים גדולים מהממשלה האוקראינית, שמאפשרים הקלה כלכלית ואת שיפור מצב האזור. שביתות נוספות נערכו בשנות התשעים, אם כי הן היו קטנות. חלק מהתמיכות הכלכליות לדונבאס בוטלו, ומכרות רבים נסגרו על ידי הממשלה, בגלל רפורמות ליברליזציה שנערכו על ידי ממשלת אוקראינה בתמיכת ובדחיפת הבנק העולמי. בשנה זו נבחר לאוניד קוצ'מה להיות נשיא אוקראינה. קוצ'מה נתן סיוע כלכלי לדונבאס, כדי לזכות לסיוע פוליטי מהאזור, אך כסף זה הגיע לאליטה בדונבאס, שהוגדרו כשבט לאחר שבשנת 2000 הפרטת תעשיות המדינה הביאה לגל שחיתות, ואותה האליטה הצליחה להשתלט על הכסף והפוליטיקה של הדונבאס, וחלקם הגיעו למשרות בכירות, כגון ויקטור ינוקוביץ', שכיהן כנשיא אוקראינה עד שהודח על ידי הפרלמנט לאחר אירועי יברומאידאן.
דמוגרפיה ופוליטיקה

רוב קטן של האוכלוסייה הוא אוקראיני, וישנו מיעוט גדול של רוסים שמתגוררים בדונבאס.
לפני היברומאידאן ומלחמת האזרחים באוקראינה, רוב האזור תמך במפלגת האזורים, כך בבחירות בשנת 2008 לפרלמנט האוקראיני 50% מהמצביעים בדונבאס הצביעו למפלגה זו. רוב התושבים הרוסים בדונבאס גרים בערים הגדולות, ובמיוחד במחוזות דונצק ולוהנסק. אחוז תושבי דונבאס שדוברים את השפה הרוסית כשפת אם גדול יותר מאחוז הרוסים המתגוררים בדונבאס. רוב דוברי הרוסית כשפת אם שאינם רוסים הם אוקראינים, אך יש קבוצות אתניות אחרות שיש בהן דוברי רוסית כשפת אם. בדונבאס יש קהילה מוסלמית גדולה, שבמקומות מסוימים מגיעה ל-20% מאוכלוסיית הדונבאס.
בשנת 2014 הוקמו בחלק מדונבאס שתי רפובליקות בדלניות שבירתן בדונצק ובלוהנסק. מאז, רוסיה עודדה את תושבי הרפובליקות לקבל אזרחות רוסית, להשתתף בבחירות ברוסיה, וליהנות מהפנסיה והזכויות הסוציאליות שמקבלים שאר אזרחי רוסיה.
כלכלה

בדונבאס יש תעשייה גדולה של כריית פחם ומתכות, שמנוהלת ברובה על ידי האיגוד התעשייתי של דונבאס. עד לפני מלחמת האזרחים במדינה, הדונבאס היה אזור שייצר 30% מהיצוא של אוקראינה. כריית הפחם והמתכת מתבצעות בעומקים גדולים מאוד. יש מכרות של 600 מטרים מתחת לאדמה ומכרות של כ-1,800 מטרים מתחת לאדמה. כמו כן יש במכרות פיצוצים רבים, ותשתיות מיושנות. בנוסף, בשנות ה-2000 הוקמו באזור מכרות לא חוקיים. כל אלה הופכים את המכרות בדונבאס למכרות מהמסוכנים בעולם.
כלכלה > בעיות סביבתיות

כריית הפחם וההתפתחות האינטנסיבית, גרמו לנזקים סביבתיים חמורים, בין הבעיות באזור:
שיבוש אספת המים והצפות
זיהום אוויר וזיהום מים וחששות ממפולות בוץ
בנוסף, מספר אתרים כימיים בדונבאס מוזנחים ומהווים סכנה חמורה
ראו גם

דונבאס (הוקי קרח)
שחטאר דונצק
הערות שוליים

↑  תמר ברס, אוקראינה‏, בתים מנוקבים ומסעדות שוממות: המיליונים שחיים בכאוס בקצה אירופה, באתר וואלה, 18 בנובמבר 2016
↑  כך נראה ריכוז הכוחות הרוסי מהלוויין, נשיא אוקראינה לפוטין: "בוא ניפגש בחזית", באתר ynet, 21 באפריל 2021
↑  "Russian forces storming east Ukrainian town of Vuhledar, bloggers and media say". Reuters. 25 בספטמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דוד טברסקי ואוריאל לוי, ‏מיהם תושבי חבל דונבאס ולמה הם עומדים במוקד העימות בין רוסיה לאוקראינה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 21 בפברואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4619838-6  NKC: xx0086194
המנון דרום אפריקה

| --- | --- |

 מדינה:  דרום אפריקה דרום אפריקה
 שפה:  קוסה, זולו, ססותו, אפריקאנס ואנגלית
 מילים:  אינוק סונטונגה וקורנליס יקובוס לנגנהובן
 לחן:  אינוק סונטונגה ומרתינוס לורנס דה ויליירס
 תאריך מעמד רשמי:  1997
 שמות נוספים:  אלוהים ברך את אפריקה (Nkosi Sekelel' iAfrika),  הקול של דרום אפריקה (Die Stem van Suid-Afrika)
 ‏האזנהקובץ:South African national anthem.oga‏Ⓘ‏
 
המנון דרום אפריקה שאומץ ב-1997 הוא היחידי בעולם שמערב מספר שפות - חמש שפות מ-11 השפות הרשמיות של המדינה: קוסה, זולו, ססותו, אפריקאנס ואנגלית, כאשר חלקים שונים בהמנון מושרים כל אחד בשפה אחרת.
ההמנון הוא תערובת של המנון השחורים-  Nkosi Sikelel' iAfrika
וההמנון הישן של המדינה, 'הקול של דרום אפריקה' (באפריקאנס: "Die Stem van Suid-Afrika) בתרגום חדש.
לחן ההמנון משמש גם את טנזניה, זמביה ובעבר שימש את זימבבואה.
מילות ההמנון

| תרגום לעברית | המקור בחמש שפות לסירוגין |
| --- | --- |
אלוהים ברך את אפריקה,  מי ייתן וכבודה ייסוק לשמיים,  שמע תפילתנו,  אלוהים ברך אותנו את בניה.    אלוהים, נבקשך להגן על אומתנו  התערב ושים קץ לכל מחלוקת  הגן עלינו, הגן על אומתנו,  אומת דרום אפריקה, דרום אפריקה!    מתכול השמיים שלנו  ממעמקי הים שלנו   מעל הרי העד,  מהיכן שקולות הסלעים נשמעים.    השמע את קול האחדות  כי מאוחדים עלינו לעמוד.  תן לנו חיים וכמיהה לחירות,  במולדתנו דרום אפריקה.: Nkosi sikelel' iAfrika  Maluphakanyisw' uphondo lwayo,  Yizwa imithandazo yethu,  Nkosi sikelela, thina lusapho lwayo.     Morena boloka setjhaba sa heso,  O fedise dintwa le matshwenyeho,  O se boloke, O se boloke setjhaba sa heso,  Setjhaba sa South Afrika - South Afrika.    Uit die blou van onse hemel,  Uit die diepte van ons see,  Oor ons ewige gebergtes,  Waar die kranse antwoord gee,    Sounds the call to come together,  And united we shall stand,  Let us live and strive for freedom,  In South Africa our land.
ראו גם

דגל דרום אפריקה
סמל דרום אפריקה
הערות שוליים

↑  שתי השורות הראשונות של הבית הראשונות כתובות בקוזה; שתי השורות הבאות כתובות בזולו; הבית השני כתוב בססותו; הבית השלישי כתוב באפריקאנס; הבית הרביעי כתוב באנגלית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 0652e88c-3fc4-47d1-a3ed-00b56ae059eb
ג'ין מאיר

| --- | --- |

 לידה:  19 בנובמבר 1924 לונדון, אנגליה
 פטירה:  12 באוגוסט 2000 (בגיל 75) עין השופט, ישראל
 שם לידה:  ג'ין דייוויס
 זרם באמנות:  קדרות, פיסול
 
ג'ין מאיר (19 בנובמבר 1924 – 12 באוגוסט 2000) הייתה אמנית קרמיקה ופסלת ישראלית ילידת בריטניה.
ביוגרפיה

ג'ין מאיר נולדה בשנת 1924 בלונדון, אנגליה. הוריה, חנה ואברהם דייוויס, היגרו לאנגליה ממזרח אירופה ללונדון, שם פתח האב חנות לשעונים ותכשיטים. בילדותה נשלחה להתחנך בפנימיה במערב אנגליה. בתקופת מלחמת העולם השנייה עבדה בתעשייה הצבאית ולמדה ציור. לאחר המלחמה למדה אמנות. בשנת 1949 ביקרה בישראל ושימשה כמתנדבת בקיבוצים יסעור ובכפר מנחם. בשנת 1951 נישאה ועלתה לישראל עם בעלה והתיישבה בעין השופט. עם עלייתה הביאה עמה ציוד לסטודיו קרמי שכלל אובני רגל ותנור. בשנת 1956 הועבר הסטודיו שלה, ששכן באוהל, אל צריף. בין השנים 1969-1954 שמשה כמורה לאמנות בבית הספר של הקיבוץ. בשנות ה-60 של המאה ה-20 הועבר הסטודיו אל מבנה ששימש קודם לכן מדגרה לעופות. בשנת 1968 הייתה בין מייסדי אגודת אמני קרמיקה בישראל ובשנת 1971 התקבלה כחברה באקדמיה הבינלאומית לקרמיקה של אונסקו. בשנת 1970 הקימה סטודיו לקרמיקה עבור החוג לאמנות באוניברסיטת חיפה. בין השנים 1975-1972 שימשה מרצה בחוג.
יצירתה המוקדמת של מאיר, משנות ה-50 של המאה ה-20, הושפעה מן הקרמיקה האנגלית. עבודות אלו נעשו באדמית מקומית ובחיפוי אנגוב. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 החלה ליצור גם באבנית ולהשתמש בזיגוג. מאוחר יותר החלה להשתמש גם בשרפות כגון שריפת עשן או סאגר וכן בפורצלן. בשנת 1970 החלה לעשות שימוש גם בתנור גז גדול שהותקן בסטודיו. הכלים והפסלים שיצרה עושים שימוש בצורות גאומטריות, שהשתכללו במהלך השנים לדגמים בהשראת הטבע.
בנוסף ליצירתה הקרמית, יצרה מספר עבודות במרחב הציבורי בקיבוץ ומחוץ לו. ביניהם פסלי חוץ (1969) בכניסה לבית הקיבוץ הארצי בתל אביב-יפו, תבליט קיר (1985) בבניין "מקור" בגבעת חביבה ותבליט קיר (1987) במחלקה האונקולוגית לילדים בבית החולים העמק.
חתימת האמנית על הקיר ב"בניין מקו"ר" שבגבעת חביבה
קיר קרמיקה ב"בניין מקו"ר" שבגבעת חביבה, 1988
השכלה

בית ספר לאמנות, לונדון, אנגליה
בית הספר לאמנות צ'לסי, אנגליה
1949 - בקירוב קרמיקה, בית הספר לאמנות קמברוול, בלונדון, אנגליה
תערוכות יחיד

1961 - אטליה 97, תל אביב-יפו
1966 - בת שבע חברה לאמנות, תל אביב-יפו
1972 - מוזיאון הקרמיקה - קריית מוזיאון הארץ, רמת אביב, תל אביב-יפו
1976 - גלריית בית הקיבוץ הארצי, תל אביב-יפו
1983 - אלף אמנות ואומנות, תל אביב-יפו
1984 - הגלריה החדשה - בית אבא חושי, חיפה
1987 - קרן אליכס דה רוטשילד, ירושלים
1990 - גלריה אחד אחד, תל אביב-יפו
2001 - ג'ין מאיר: חמישים שנות יצירה, מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות ולידיעת המזרח, קיבוץ הזורע
2001 - ג'ין מאיר: חמישים שנות יצירה, מוזיאון מאנה-כץ, חיפה
2002 - בית אהרון כהנא, רמת גן
פרסים והוקרה

1955 - המקום השלישי בפרס חיפה לקרמיקה תעשייתית
1978 - פרס עיצוב המוצר, המכון הישראלי לעיצוב
1984 - ציון לשבח, טריאנלה עולמית לקרמיקה זעירה, זגרב, יוגוסלביה
לקריאה נוספת

ג'ין מאיר: חמישים שנות יצירה, מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות וידיעת המזרח, הזורע, 2000
פסל פרידברג, תערוכות - ג'ין מאיר, על המשמר, 23 במרץ 1962
רחל שרון, ג'ין מאיר מציגה ב"בת-שבע", דבר, 28 במרץ 1966
הערות שוליים

↑  הוענק פרס חיפה לתעשיית קרמיקה, דבר, 29 בדצמבר 1955
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 274241  NLI: 987007301067405171  ISNI: 0000 0001 0840 4008  ULAN: 500476789  VIAF: 160900080   WorldCat (עם VIAF): 160900080
חב"דפדיה

| --- | --- |

סמליל האתר
 סוג:  אנציקלופדיה מבוססת-ויקי על נושאים הקשורים לחסידות חב"ד (מזוהה עם הזרם המשיחיסטי)
 תקופת הפעילות:  10 ביולי 2007 – הווה (17 שנים)
 הרשמה:  לא חובה
 chabadpedia.co.il
 
חב"דפדיה היא אנציקלופדיית אינטרנט המבוססת על תוכנת מדיה-ויקי, העוסקת בעיקר בחסידות חב"ד. האתר מזוהה עם הזרם המשיחיסטי בחב"ד ומתייחס לרבי מלובביץ' כמשיח וכאדם חי.
היסטוריה

חב"דפדיה הועלתה לרשת בכ"ד בסיוון ה'תשס"ז; 10 ביולי 2007 בשם אינפופדיה כשהיא מכילה 1,000 ערכים. לאחר כחודשיים שונה שמה לחב"דפדיה. האתר חב"ד אינפו מממן את אחזקת האתר.
נכון לאוגוסט 2024 (מנחם אב ה'תשפ"ד) האתר מכיל מעל 11,000 ערכים.
תוכני האתר

האתר מתמקד בערכים הקשורים בחסידות חב"ד. בין הנושאים: אישים בחסידות, ניגוני החסידות, אירועים היסטוריים הקשורים בחסידות וביטויים מהלקסיקון החב"די .
חלק משמעותי באתר עוסק בתורת החסידות ובמושגים קבליים המופיעים גם בתורת החסידות.
תחום נוסף באתר הוא ערכים בנושאים שבעיקרם אינם קשורים בחסידות חב"ד, מקומות אישים ועוד שהאתר עוסק בהם תוך דגש עיקרי או בלעדי על ההקשר לחב"ד.
האתר נכתב על ידי גולשים רשומים ואורחים אנונימיים. הוא פתוח לעריכה של כל גולש, אך תכניו כפופים לוועדת רבנים התואמת לעמדת הזרם המשיחסטי בחסידות. כך למשל בערך על רבי מנחם מנדל שניאורסון נכתב שהוא "נעלם מעינינו" ולא שנפטר, ואין אזכור לקברו.
תוכני האתר > מבנה האתר

האתר כולל תשעה פורטלים מרכזיים בנושאים הקשורים לחסידות חב"ד: פורטל "נשיאי חב"ד" העוסק בשבעת אדמורי חב"ד, תורתם, ניגונים שחיברו, ובני משפחתם. פורטל "ימי חב"ד" תאריכים בתולדות החסידות. פורטל "גאולה ומשיח" ערכים המבארים נושאים ומושגים בנושאי הגאולה והמשיח. פורטל "תורת החסידות" נושאים ומושגים בתורת חסידות חב"ד. פורטל "תורת הנגלה" ערכים בנושא תנ"ך, משנה תלמוד והלכה תוך דגש על הקשר לתורת חב"ד. פורטל "ניגוני חב"ד" היסטוריה, תווים וביאורים. פורטל "ספרות חב"ד" ספרי חסידות חב"ד, ספרי ביאורים, ספרי הלכה ההולכים לפי פסיקות ומנהגי חב"ד, ועוד. פורטל "בית רבי" משפחתם המורחבת של אדמו"רי חב"ד. פורטל "אישי חב"ד" אישים מפורסמים בחסידות חב"ד. פורטל "הפצת המעיינות" שליחות, בתי חב"ד והפצת חסידות.
חלק מהתבניות הטכניות מבוססות על תבניות דומות בוויקיפדיה העברית.
הערות שוליים

↑  פורטל אישי חב"ד
↑  פורטל:ניגוני חב"ד
↑  לדוגמה: יציאת רוסיה תש"ו, משפט סטרדוב, התפצלות חסידות חב"ד (תרכ"ו)
↑  לדוגמה: דמי מעמד, קולע
↑  לדוגמה: קו וחוט, צמצום בבחינת מרובע
↑  לדוגמה ברית המועצות
↑  בנימין נתניהו
↑  ראו למשל את הערך הרבי מליובאוויטש כמלך המשיח ובתוכו בפסקה: פרסום זהותו של הרבי כמשיח
↑  הערך בחבדפדיה
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוליכי הזאבים

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  טום מור, רוס סטיוארט 
 הופק בידי:  פול יאנג נורה טומיי טום מור סטפן רולאנטס
 תסריט:  וויל קולינס 
 עריכה:  דארן ט. הולמס, דרה בירן, ריצ'י קודי 
 מדבבים:  הונור קניפסי אווה וויטאקר שון בין סיימון מקברני מריה דויל קנדי טומי טירנן ג'ון קני ג'ון מורטון
 מוזיקה:  ברונו קולה קילה
 מדינה:  אירלנד אירלנד לוקסמבורג לוקסמבורג צרפת צרפת
 חברת הפקה:  Cartoon Saloon Mélusine
 חברה מפיצה:  Wildcard (אירלנד והממלכה המאוחדת) Haut et Court (צרפת)
 הקרנת בכורה:  12 בספטמבר 2020 (פסטיבל טורונטו) 2 בדצמבר 2020 (אירלנד) 11 בדצמבר 2020 (אפל TV פלוס) 16 בדצמבר 2020 (צרפת)
 משך הקרנה:  103 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט הרפתקאות, סרט עצמאי 
 מקום התרחשות:  אירלנד 
 תקציב:  10 מיליון אירו
 הכנסות:  $1,266,570
 פרסים:  פרס אנני לסרט העצמאי הטוב ביותר פרס אנני לבימוי הטוב ביותר
 www.wolfwalkers.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
מוליכי הזאבים (באנגלית: Wolfwalkers) הוא סרט הנפשה משנת 2020, מסוגת פנטזיה והרפתקאות, בבימויו של טום מור ורוס סטיוארט. הסרט הוא הפרק השלישי והאחרון ב"טרילוגיית הפולקלור האירי" של מור, בעקבות סרטיו הקודמים הסוד של קלס (2009) ו”שיר הים” (2014).זוהי קופרודוקציה בינלאומית בהובלת Cartoon Saloon ו-Mélusine Productions, הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2020 ב-12 בספטמבר ויצא לאקרנים. בתיאטרון בבריטניה ב-26 באוקטובר, בארצות הברית ובקנדה ב-13 בנובמבר, ובאירלנד ב-2 בדצמבר. הוא שוחרר דיגיטלית ב-Apple TV+ ב-11 בדצמבר 2020, וזכה לשבחים מטעם המבקרים.
הסרט עוקב אחר סיפורה של רובין גודפלו, ציידת מתלמדת צעירה שמגיעה לאירלנד עם אביה בתקופה של אמונות טפלות וקסמים כדי לחסל את להקת הזאבים האחרונה. בזמן שהיא חוקרת את הארצות האסורות מחוץ לחומות העיר, רובין מתיידדת עם ילדה חופשית בשם מב, חברה בשבט מסתורי שלפי השמועות יש לה את היכולת להפוך לזאבים בלילה. בזמן שהם מחפשים אחר אמה האבודה של מב, רובין מגלה סוד שמושך אותה הלאה אל עולמם הקסום של מוליכי הזאבים ומסתכן בהפיכתו לעצם שאביה מוטל להרוס.
בסרט מככבים הקולות של הונור קניפסי, אווה וויטאקר, שון בין, סיימון מקברני, מריה דויל קנדי, טומי טירנן, ג'ון קני וג'ון מורטון. הוא זכה במספר פרסים, כולל פרס הלוויין לסרט האנימציה או המדיה המעורבת הטובה ביותר וחמישה פרסי אנני, כולל הבמאי הטוב ביותר למור וסטיוארט וסרט האנימציה העצמאי הטוב ביותר. הסרט קיבל גם את המועמדויות לסרט האנימציה הטוב ביותר בפרסי האוסקר, פרסי גלובוס הזהב ובפרסי BAFTA.
עלילה

באירלנד בשנת 1650, תושבי העיירה קילקני עובדים על פינוי היערות הסמוכים בהוראת הלורד פרוטקטור הסמכותי, ומעמידים אותם בסכסוך עם להקת זאבים. הצייד האנגלי ביל גודפלו, עם בתו המרדנית רובין, זומן לקילקני על ידי הלורד פרוטקטור כדי להשמיד את הזאבים. רוצה לעזור לביל, רובין עוקבת אחריו בסתר אל מחוץ לעיר עם הבז המחמד שלה, מרלין. לאחר שירתה בטעות במרלין עם הקשת שלה בזמן שניסתה להרוג זאב, רובין צופה בילדה מסתורית לוקחת אותו ליער ועוקבת אחריהם. לאחר שמצאה את מרלין, שנרפא בנס, זאב צעיר מבהיל אותה לתוך מלכודת. כשהזאב משחרר את רובין, היא מנסה להילחם בו, מה שגורם לו לנשוך אותה. מרלין והזאב מובילים את רובין למאורת הזאבים, שם היא מגלה שהזאב הוא אותה ילדה מקודם. הילדה, ששמה מב, מסבירה שהיא "מוליכת זאבים", שרוחה עוזבת את גופה והופכת לזאב כשהיא ישנה. רובין באה להתיידד עם מב, וגם לומדת שרוחה של אמה הרדומה מול עדיין לא חזרה בחיפושיה אחר בית חדש ללהקה שלהם. כששבה הביתה, רובין מנסה לשכנע את ביל בקיומם של מוליכי הזאבים, אך במקום זאת הוא נוזף בה על שנכנסה ליער.
למחרת בבוקר, בעודה עובדת במחסן על פי הוראת הלורד פרוטקטור, רובין נמשכת לחדריו על ידי קול מסתורי המגיע מכלוב נסתר, אך היא מובלת על ידי העוזרת הראשית. באותו לילה, כשהיא ישנה, רובין מגלה שהנשמה שלה עזבה את גופה והפכה לזאב. רובין חוזרת ליער שם מב מגלה שהנשיכה שלה הפכה את רובין למוליכת זאבים, ועוזרת לה להתרגל לצורתה החדשה. עם החזרה לקילקני, רובין חודרת לאחוזה של הלורד פרוטקטור והיא מוצאת את צורת הזאב של מול בתוך הכלוב. מול אומרת לרובין שמב והחבורה חייבים לעזוב את היער, מכיוון שהלורד פרוטקטור מתכנן לשרוף אותו כדי למחוק אותם. הלורד פרוטקטור, המבקש להחזיר את השליטה בעיירה, מבטיח לתושבי העיר שיוכל לאלף את הזאבים, ובהרחבה גם את הטבע עצמו. הוא מתעלם מהפצרותיו של רובין לשחרר את מול ומוריד את ביל בדרגה על כך שלא הצליח לחסל את הזאבים.
מחשש להיפרדות זה מזה, רובין וביל נוטים לחובותיהם. לאחר שמב חיכתה שרובין תחזור על הבטחה מהלילה הקודם, נכנסת לקילקני ומוצאת את רובין, שמנסה להעביר את אזהרת אמה, אך מב, שנפגעה מסירובה של רובין לעזור לחלץ את אמה מתוך דאגה לשלומה, מחליטה לעשות את זה לבד. הלורד פרוטקטור מציג את מול שנתפס בפני תושבי העיר. מב הזועמת מנסה לשחרר אותה וכאשר ביל מרסן אותה, מול נושכת אותו. מב נשבעה לחזור עם הלהקה שלה כדי לחלץ את אמה לפני שתברח. הלורד פרוטקטור מצווה על ביל להרוג את מול, ומוביל את צבאו לשרוף את היער.
רובין מגינה על מול מביל, ואז משחררת ומפגישה אותה עם מב לפני שהיא והחבורה שלה יוכלו לתקוף את קילקני, כדי לזכות בסליחה של מב. ביל עוקב אחריהם ויורה במול, מה שגורם לצורת הזאב של מול להפוך לרוח ולחזור לצורתה האנושית במאורה, כשרובין, מב והזאבים עוקבים אחריה. הלורד פרוטקטור וצבאו מגיעים ומתחילים לשרוף את היער. בעוד מב מנסה לרפא את מול הפצועה קשה, רובין והחבורה עוצרים את החיילים. מב מזמינה את רובין ואת הלהקה שלה בחזרה, מבינה שהיא צריכה שהם נוכחים כדי לרפא את מול, אבל רובין מאבדת הכרה לאחר שהשבתה את התותח של הצבא. לפני שהלורד פרוטקטור יכול להרוג אותה, ביל, עקב נשיכתה של מול, הופך למוליך זאבים כדי להגן על רובין ומתגבר על הלורד פרוטקטור, שלאחר מכן נופל ברצון אל מותו.
רובין וביל חוזרים למאורה ועוזרים למב להחיות את מול, יחד הם החזירו את מול לחיים ומקבלים את הזמנתם של מול ומב להישאר עם הלהקה ולאמץ את זהותם החדשה כמוליכי זאבים. בסוף, הם יוצאים לדרך עם הלהקה שלהם כדי למצוא בית חדש.
מדבבים

הונור קניפסלי בתפקיד רובין גודפלו, ציידת מתלמדת צעירה ובתו של ביל.
אווה וויטאקר בתפקיד מב אוג מ'קטירי, מוליכת זאבים הרפתקנית ובתה של מול.
שון בין בתפקיד ביל גודפלו, צייד ואביה של רובין.
סיימון מקברני בתפקיד לורד פרוטקטור, גנרל קנאי ושומר אנגלי המגן על אירלנד.
מריה דויל קנדי בתפקיד מול מ'קטירי, מוליכת זאבים, מנהיגת להקת הזאבים ואמה של מב.
טומי טירמן בתפקיד שון אוג, חוטב עצים אשר מאמין בקיומם של מוליכי הזאבים.
ג'ון קני בתפקיד נד / חוטב עצים.
ג'ון מורטון בתפקיד חוטב עצים.
פול סגל בתפקיד רועה צאן.
נורה טומיי בתפקיד ברידג'ט, שומרת הבית ועוזרת המטבח של לורד פרוטקטור.
אוליבר מקגראת' בתפקיד פאדריג, בריון צעיר בעיר קילקני.
ניאם מוילס בתפקיד מוכרת דגים.
הערות שוליים

1 2  "Wolfwalkers". Apple TV+ Press. נבדק ב-2 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Duralde, Alonso (12 בספטמבר 2020). "Wolfwalkers Film Review: Old-School Animation Invigorates Irish Eco-Fable". TheWrap. נבדק ב-3 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Debruge, Peter (13 בספטמבר 2020). "'Wolfwalkers' Review: What Big Eyes You'll Have Watching Tomm Moore's Environmental Fairy Tale". Variety. (Animation – Ireland-Luxembourg-France) A Gkids, Apple release of a Cartoon Saloon, Mélusine Prods. production, […] {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wolfwalkers". tiff.net. Toronto International Film Festival. נבדק ב-28 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wolfwalkers de Tomm Moore, Ross Stewart (2020)". UniFrance. נבדק ב-2 בנובמבר 2020. Nationality : Minority French (Ireland, Luxembourg, France) {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wolfwalkers". Toronto International Film Festival. נבדק ב-2 בנובמבר 2020. Ireland, Luxembourg, France, 2020 {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Full programme announced for 64th BFI London Film Festival". British Film Institute. 8 בספטמבר 2020. נבדק ב-3 בנובמבר 2020. Ireland-Luxembourg-France {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wolfwalkers". Toronto International Film Festival. נבדק ב-31 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wildcard Distribution". Facebook. נבדק ב-2 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wolfwalkers". GKIDS. נבדק ב-2 בנובמבר 2020. In Theaters November 13 {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Le Peuple loup" (בצרפתית). Haut et Court. נבדק ב-2 בנובמבר 2020. 16 décembre 2020 {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Milligan, Mercedes (30 במאי 2019). "Cartoon Saloon Launches Rights Division, Teams with Dentsu USA on Wolfwalkers". Animation Magazine. נבדק ב-18 באפריל 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dudok de Wit, Alex (17 באוקטובר 2019). "17 Major Animated Movies Releasing In 2020". Cartoon Brew. נבדק ב-18 באפריל 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  2021|Oscars.org
↑  "Irish film Wolfwalkers lands Oscar nomination". RTE News. 15 במרץ 2021. נבדק ב-16 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)