stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האחים סופר מריו 2

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  9 באוקטובר 1988 
 סוגה:  משחק פלטפורמה
 פיתוח:  Nintendo EAD
 הוצאה לאור:  Nintendo of America 
 ארץ מקור:  יפן 
 סדרה:  סופר מריו 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  Nintendo Entertainment System 
 המשחק הקודם:  האחים סופר מריו: השלבים האבודים
 המשחק הבא:  סופר מריו לנד
 
האחים סופר מריו 2 (באנגלית: Super Mario Bros. 2) הוא משחק פלטפורמה שפותח ופורסם על ידי חברת נינטנדו היפנית עבור קונסולת ה-NES של נינטנדו. המשחק שוחרר לראשונה באמריקה הצפונית באוקטובר 1988, באירופה ב-28 באפריל 1989, וביפן ב-14 ביולי 1992.
הודות להצלחת המשחק "האחים סופר מריו", שיצא לשווקים לראשונה בשנת 1985, הוציאה נינטנדו ביפן משחק המשך בשם "האחים סופר מריו 2". אולם, במטה נינטנדו אמריקה הוחלט שמשחק ההמשך היפני קשה מדי ודומה מדי לקודמו, ועל כן הוחלט על פיתוח של משחק חלופי שימכר מחוץ לשוק היפני. בסופו של דבר נוצר משחק חדש המבוסס על המשחק "Yume Kōjō: Doki Doki Panic" שפותח במקור בשנת 1987 עבור קונסולת Family Computer Disk System.‏ העלילה והדמויות עברו התאמה לזיכיון של מריו. בשנת 1993 נכלל חידוש למשחק ההמשך היפני בלקט המשחקים "סופר מריו אול-סטארס" (אנ') לקונסולת Super Nintendo Entertainment System תחת השם "האחים סופר מריו: השלבים האבודים" (אנ'), לצד חידוש דומה למשחק האמריקאי.
המשחק החדש זכה להצלחה מסחרית והפך בהמשך למשחק החמישי במכירותיו עבור קונסולת ה-NES. הוא קיבל ביקורות מעורבות, בין היתר בשל עיצובו וההבדלים בינו לבין למשחקים אחרים בסדרת מריו. בשנת 1992 יצא המשחק לשווקים ביפן עבור קונסולת ה-Famicom תחת השם "Super Mario USA" ("סופר מריו ארצות הברית").
עלילה

מריו, לואיג'י, טואוד והנסיכה טודסטול מנסים להציל את ממלכת סאבקון (Subcon) מפני מלך צפרדע בשם וורט שהשתלט עליה וחטף פיות קסומות היכולות לשחרר את הממלכה מפניו ומפני צבאו. לאחר שמריו והאחרים מצליחים לשחרר את הפיות ולנצח את וורט מתברר למריו שהכל היה חלום, וכך נגמר הסיפור.
הערות שוליים

↑  Kohler, Chris. "The Secret History of Super Mario Bros. 2". Wired (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-05-07.
↑  Super Mario Bros. 2 Release Information for NES - GameFAQs, gamefaqs.gamespot.com
↑  Rus McLaughlin, IGN Presents: The History of Super Mario Bros., IGN, ‏2010-09-14 (באנגלית)
| מריו (זיכיון) |
| --- | --- | --- |
| המשחקים הנמכרים ביותר בזיכיון | האחים סופר מריו (1985)‏ • האחים סופר מריו 3 (1988)‏ • סופר מריו וורלד‏ (1990)‏ • סופר מריו 64‏ (1996) • האחים סופר מריו החדשים‏ (2006) • האחים סופר מריו החדשים Wii‏ (2009)‏ • האחים סופר מריו החדשים U‏ (2012)‏ • מריו קארט 8‏ (2014)‏ • סופר מריו אודיסי‏ (2017) • רשימה מורחבת של כל משחקי הזיכיון |  |
| סדרות המשחקים המרכזיות | סופר מריו • מריו קארט • מריו פארטי • |  |
| סדרות משחקי ספין-אוף | דונקי קונג(אנ') • לואיג'י(אנ') • ואריו(אנ') • יושי(אנ')  • מריו נגד דונקי קונג |  |
| מדיות נוספות | סרט לייב-אקשן • סרט אנימה(אנ') • סדרת טלוויזיה • סרט הנפשה ממוחשבת |  |
| דמויות מרכזיות | מריו • לואיג'י • הנסיכה פיץ' • טואוד • יושי • באוזר • ואריו • ואלואיג'י • דונקי קונג • באוזר ג'וניור • הנסיכה דייזי • רוזלינה • דידי קונג • בירדו • פאולין(אנ') • קופלינגים(אנ') |  |
| שונות | נעימת הנושא של האחים סופר מריו • נינטנדו • שיגרו מיאמוטו • צ'ארלס מרטינה • סופר נינטנדו וורלד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16602905q (data)  MusicBrainz work: 8b8f1f48-4752-4048-b836-32a7993cfe3f
הליגה השנייה של פריזרן

רדז'פ מיטרוביצה, עמד בראש הליגה השנייה של פריזרן וגם היה ראש ממשלת אלבניה, שתחת כיבוש גרמניה הנאצית
הליגה השנייה של פריזרן (באלבנית: Lidhja e Dytë e Prizrenit) הייתה התארגנות פוליטית אלבנית, שקמה בשנת 1943 תחת שלטון הכיבוש של גרמניה הנאצית. השם של הליגה מזכיר את הליגה של פריזרן, ההתארגנות האלבנית הראשונה למען שלטון על הטריטוריות המאוכלסות באלבנים.
ההתארגנות הוקמה על ידי האלבנים, כדי לקדם את שלטונם במקומות המאוכלסים על ידי אלבנים. הליגה הכריזה על ג'יהאד נגד סלאבים, צוענים ויהודים. בראש הליגה נבחר רדז'פ מיטרוביצה, מי שהתמנה גם לראש ממשלת אלבניה שתחת שלטון גרמניה הנאצית.
עם ניצחון הפרטיזנים האלבנים והיוגוסלבים נכחד שלטון משתפי הפעולה עם הנאצים והתפרקה גם הליגה השנייה של פריזרן.
ראו גם

הליגה של פריזרן
אלבניה הגדולה
הערות שוליים

↑  Chaim Frank, Antisemitism in Eastern Europe: History and Present in Comparison, 2010, Bern, עמוד 91 (באנגלית)
הונדריביה

רובע הדייגים בהונדריביה
הוֹנְדָרִיבְּיָה (בבסקית: Hondarribia, רְדֵדָה) היא עיר השוכנת בצד המערבי של שפך הנהר בּידָסוּאָה בחבל הבסקים שבספרד. בספרדית היא נקראת פואנטרביה (Fuenterrabia). זוהי עיר גבול הבנויה על כף קטן אשר משקיף אל אַנְדָיי שבצרפת, מעברו השני של מפרץ טְשִׁינְגוּדִי. חלקה העתיק של העיר מבוצר ומוקף חומות. בסמוך לה שדה התעופה סן סבסטיאן לטיסות פנים-ארציות. ב־2022 מנתה אוכלוסיית הונדריביה 16,904 נפש.
היסטוריה

לעיר העתיקה המבוצרת, המוכרת יותר בשמה הספרדי 'פואנטרביה', נודעה חשיבות אסטרטגית, וארבע פעמים במהלך תולדותיה הושמה במצור ואף נכבשה:
ב-1521 נכבשו העיר והמצודה על ידי צבא ממלכת נאווארה בפיקודו של גיום גופייא, סניור דה בוניבה, אך הושבו בסופו של דבר לידי הספרדים ב-1524.
ב-1638 צר על העיר צבא צרפתי בן 27,000 חיילים בפיקודו של אנרי, נסיך קונדה. המצור נמשך חודשיים, ובמהלכו ירו החיילים הצרפתיים 16,000 קלעים על חומותיה של פואנטרביה. מן המגינים שרדו 300 איש בלבד, מרביתם נשים וילדים, והעיר חרבה למעשה אך סרבה להיכנע. הספרדים הצליחו בסופו של דבר להדוף את הצבא הפולש ולהציל את העיר, והמאורע נחוג בה מדי שנה ב-8 בספטמבר בתהלוכה הנקראת אלארדֶה.
ב-1719, במהלך מלחמת הברית המרובעת, שוב הותקפה העיר.
ב-1792 כבש צבא צרפת המהפכנית את העיר אחרי שהצליח להבקיע את חומותיה, ואחר כך פוצץ את קטע החומה הפונה לעבר צרפת. חתימת שלום בזל ב-1795 הצילה את הביצורים האחרים מגורל דומה.
הונדורס במשחקים האולימפיים

הונדורס השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). היא נעדרה מאולימפיאדת מינכן (1972) ושבה והשתתפה באולימפיאדת מונטריאול (1976). ב-1980 הצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן, ומאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) היא משתתפת במשחקים ברציפות.
לאורך השנים היו רוב הישגיהם של הספורטאים ההונדורנים נמוכים למדי, ואיש מהם לא זכה במדליה אולימפית. נבחרת הכדורגל השתתפה במשחקים 4 פעמים, ובאולימפיאדת לונדון (2012) העפילה לראשונה לשלב רבע הגמר, בו הפסידה 3-2 ליפן. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) רשמה הנבחרת את הישג השיא שלה, כשסיימה במקום הרביעי, לאחר תבוסה 6-0 לברזיל בחצי הגמר והפסד 3-2 לניגריה במשחק על המקום השלישי.
הונדורס השתתפה גם באולימפיאדת חורף אחת, אולימפיאדת אלברוויל (1992), בה ייצג אותה ספורטאי אחד, בסקי למרחקים.
ראו גם

הונדורס במשחקים הפאראלימפיים
הונדורס במשחקים האולימפיים לנוער
שחקני נבחרת הכדורגל של הונדורס חוגגים את ניצחונם על נבחרת ארגנטינה בשלב המוקדמות של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
הולנד באירוויזיון 2019

הולנד באירוויזיון 2019 השתתפה עם השיר "Arcade" שבוצע על ידי דאנקן לורנס. הולנד סיימה במקום הראשון וזכתה בתחרות לראשונה מאז 1975. דאנקן לורנס נבחר לייצג את הולנד בתחרות עם השיר "Arcade".
לפני האירוויזיון > בחירת השיר והנציג

ב-21 בינואר 2019 נבחר דאנקן לורנס בבחירה פנימית לייצג את הולנד באירוויזיון 2019.
ב-7 במרץ 2019 שוחרר השיר "Arcade", שנבחר בבחירה פנימית לייצג את הולנד בתחרות.
באירוויזיון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
באירוויזיון > בחצי הגמר

הולנד השתתפה בחצי השני של חצי הגמר השני של התחרות. הולנד הופיעה בסדר 16 על הבמה.
באירוויזיון > בגמר

לאחר שעלה לגמר מן המקום הראשון בחצי הגמר השני לורנס הוגרל לשיר מספר 12 מתוך 26 שירים שעלו לגמר.
לורנס ניצב במקום השלישי עם 231 נקודות לאחר הצבעת צוותי השופטים המקצועיים מכל מדינה מתחת לשוודיה ומקדוניה הצפונית.
הקהל (Televoting) העניק לו 261 נקודות ואת המקום השני בהצבעת הקהל (אחרי נורווגיה) וזה הספיק לו כדי לקבל את המקום הראשון ו-492 נקודות בסך הכול.
ראו גם

הולנד באירוויזיון
אירוויזיון 2019
הערות שוליים

↑  אירוויזיון 2019: הולנד זכתה בגמר. ישראל סיימה במקום ה-23, באתר 0404, ‏19 במאי 2019
הדלתא של הנילוס

תמונת לוויין של הדלתא של הנילוס (לא בצבעים טבעיים)
הנילוס והדלתא של הנילוס במבט מהחלל
הדלתא של הנילוס (בערבית:  دلتا النيل; בתעתיק דלתא אלניל) היא האזור בצפון מצרים שבו נמצא שפך הנהר נילוס לים התיכון, הדומה לאות היוונית דלתא (Δ). זוהי אחת מדלתאות הנהר הגדולות בעולם, המשתרעת לאורך 240 ק"מ של חוף הים התיכון, מאלכסנדריה במערב עד פורט סעיד במזרח. בקצה הדרומי מתחילה הדלתא מצפון לקהיר, ואורכה מצפון לדרום הוא כ-160 ק"מ. שטחה של הדלתא כ-22,000 קמ"ר (בדומה לשטחה של כל ישראל שבגבולות הקו הירוק).
היסטוריה

על פי תיעוד היסטורי מן המאה הראשונה, שבעה ענפים של נהר הנילוס חצו את הדלתא. במאה ה-12 נמנו רק שש התפצלויות של הנהר בדלתא. מאז, הודות לשינויים טבעיים של זרימת הנהר בגלל סתימת סחף ועבודות הטיה, נותרו רק שתי התפצלויות של הנהר הזורמות לים: דמיאט הוא הפיצול המזרחי ואורכו כ-240 ק"מ, ורוזטה אורכו כ-235 ק"מ. שני ערוצים אלה קרויים על שם ערי נמל (דמיאט ורוזטה) הנמצאות בשפכיהם לים. לאורכה ולרוחבה של הדלתא פרושה רשת של תעלות ניקוז והשקיה. בקצה הצפוני של הדלתא נמצאים בה ביצות מלוחות ואגמים.
עם מי הנילוס זרם גם סחף אדמה שמצטבר בדלתא בגלל היחלשות עוצמת זרם הנהר. הסחף יוצר בדלתה שטח של אדמה יציבה, פורייה וטובה מבחינה חקלאית בניגוד לחולות המדבר הנודדים שסביבה, מי הנילוס מתחפרים באדמה זו בניסיון לחפש דרכים נוספות להגיע לשפכו בגלל כוח המשיכה ונוצרים עשרות זרמי מים קטנים, כל אלו יוצרים אדמה פורייה ואידיאלית לגידולים חקלאים. הקמת סכר אסואן הביאה לחסימה של רוב זרימת הסחף בנילוס, והוא שוקע באגם נאצר. הירידה החדה במשקעי הסחף גרמה לעליה בטבלת מי התהום בדלתא והגבירה את מליחות האדמה ואת שחיקת מניפת הסחף לחופי הים התיכון.
תעלת סואץ עוברת ממזרח לדלתא, ופוגשת את הקצה המזרחי של הדלתא באגם מנזלה שלחוף הים התיכון. בקצה המערבי של הדלתא נמצא אגם מריוט.
אוכלוסייה

כחצי מאוכלוסיית מצרים מתגורר באזור הדלתא. הגדולה בערי הדלתא היא אלכסנדריה, שבה כארבעה מיליון תושבים. ערים גדולות נוספות הן שוברא אלח'ימה, אל-מנצורה, טנטא, זקאזיק, בילביס, דמנהור ודמיאט.
אקלים

בדלתא, בדומה ליתר שטחי מצרים, שורר אקלים מדברי חם, אך בחלקה הצפוני של הדלתא, בדומה לכל חלקה הצפוני של מצרים, שוררות טמפרטורות נוחות יותר, שבדרך כלל אינן עולות על 31 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה הגבוהה ביותר נמדדת בחודשים יולי ואוגוסט, ומגיעה לשיא ממוצע של 34 מעלות צלזיוס. בחורף הטמפרטורה נעה בין 9 מעלות בלילה ל-19 מעלות ביום. רק 200-100 מ"מ גשם יורדים בדלתא בשנה ממוצעת, בעיקר בחודשי החורף.
ההתחממות העולמית, הגורמת לעלייה בגובה פני הים התיכון, והמחסור בסחף עקב הקמת סכר אסואן גורמים להשתלטות הדרגתית של הים על קו החוף של הדלתא, במקומות מסוימים בקצב של קרוב למאה מטר בשנה.
הערות שוליים

↑  Global Warming Threatens Egypts Coastlines and the Nile Delta,  EcoWorld, 25 September 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4042336-0 
שבע הזרועות העתיקות של הנילוס
הונדורס במשחקים הפאראלימפיים

הונדורס השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באטלנטה (1996) ונטלה חלק בכל אירועי הקיץ הפאראלימפיים מאז. הונדורס מעולם לא נטלה חלק במשחקי החורף הפאראלימפיים.
בשנת 1996 שלחה הונדורס לראשונה משלחת, שכללה שני אתלטים. הונדורס מעולם לא שלחה משלחת גדולה משני ספורטאים, ועד כה ייצגו אותה אך ורק אצנים. הספורטאים הנכים אותם שלחה הונדורס מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
ראו גם

הונדורס במשחקים האולימפיים
הונדורס במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  Honduras at the Paralympics, הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
האחים סופר מריו: השלבים האבודים

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  3 ביוני 1986 
 סוגה:  משחק פלטפורמה
 פיתוח:  נינטנדו EAD 
 הוצאה לאור:  נינטנדו 
 ארץ מקור:  יפן 
 שפות:  אנגלית 
 סדרה:  סופר מריו 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  Nintendo Entertainment System 
 המשחק הקודם:  האחים סופר מריו
 המשחק הבא:  האחים סופר מריו 2
 אתר רשמי
 
Super Mario Bros.: The Lost Levels (בתרגום חופשי לעברית: האחים סופר מריו: השלבים האבודים), אשר נקרא במקור ביפן בלבד "האחים סופר מריו 2", הוא משחק פלטפורמה משנת 1986 שפותח ופורסם על ידי חברת נינטנדו היפנית כמשחק המשך למשחק הפופולרי האחים סופר מריו אשר הושק במקור במהלך 1985. שני המשחקים דומים מאוד בסגנון שלהם ובמשחקיות שלהם. בניגוד למשחק האחים סופר מריו משחק זה הוא בעל דרגת קושי גדולה יותר והדמות של לואיג'י מעט שונה מהדמות של מריו. המשחק מכיל גם אלמנטים חדשים רבים פטריות רעל, שימוש בפורטלים, ומשבי רוח. למשחק 32 שלבים בשמונה עולמות שונים וכמו כן הוא מכיל גם 20 שלבי בונוס .
המשחק הושק במקור ביפן עבור קונסולת ה-Famicom ב-3 ביוני 1986. המשחק פותח על ידי חברת Nintendo R&D4 כאשר בראשות צוות הפיתוח פעל היוצר של זיכיון מריו שיגרו מיאמוטו, כאשר המשחק עוצב בראש ובראשונה עבור השחקנים שלמדו כיצד לשחק ברמה מתקדמת יותר במשחק הראשון של האחים סופר מריו. אף על פי כן, במטה של חברת נינטנדו בארצות הברית סברו שהמשחק בעל דרגת קושי גבוהה מדיי עבור השחקנים הממוצעים באמריקה הצפונית שהולכים לרכוש את המשחק, ובשל כך הוחלט לבסוף שמשחק ההמשך של האחים סופר מריו שיימכר בשווקים של אמריקה הצפונית יהיה שונה לחלוטין (גרסה מחודשת של המשחק היפני "Doki Doki Panic" כאשר השינוי העיקרי שבוצע בו הוא שהדמויות שונו). בעקבות כך, כאשר הוחלט לבסוף לפרסם את המשחק מחוץ לשוק היפני, הוחלט לשנות את שם המשחק ל"Super Mario Bros.: The Lost Levels", כאשר המשחק הושק לראשונה מחוץ לשוק היפני רק במהלך 1993 עבור קונסולת הסופר נינטנדו כחלק מאוסף המשחקים "Super Mario All-Stars". בשנים הבאות יפורסמו גם היסבים של המשחק עבור הקונסולות Game Boy Color, Game Boy Advance, Wii, Nintendo 3DS, Wii U, ו-Nintendo Switch.
המשחק מכר בסך הכל בסביבות 2.5 מיליון עותקים לאורך השנים והוא נחשב לאחד ממשחקי הנינטנדו בעלי רמת הקושי הגבוה ביותר.
תקציר העלילה

העלילה של המשחק דומה למשחק המקורי של האחים סופר מריו. באוזר חטף שוב את הנסיכה פיץ' ולקח אותה לטירה שלו. מריו ואחיו לואיג'י חייבים לעבור סדרה של שלבים מאתגרים מלאות באויבים שונים, מכשולים וסכנות רבות על מנת להציל את הנסיכה פיץ' ולהביס את באוזר.
משחקיות

המשחק הוא משחק פלטפורמה עם גלילה צדדית אשר דומה מאוד בסגנון ובמשחקיות שלו לזה של המשחק האחים סופר מריו משנת 1985, מלבד העלייה המהותית בדרגת הקושי.
בדומה למשחק המקורי של האחים סופר מריו, גם במשחק זה מריו (או לואיג'י) מנסים להציל את הנסיכה פיץ' מבאוזר. השחקן צריך לקפוץ בין פלטפורמות, להימנע ממכשולים ואויבים שונים, למצוא פריטים נסתרים (כגון פורטלים וגפנים אנכיים), ולאסוף פטריות קסם (שגורמות למריו לגדול), לאסוף פרחי אש (שמאפשר למריו לירות כדורי אש), ולאתר כוכבים (שהופכים אותו לבלתי מנוצח לפרק זמן מוגבל). במשחק ניתן לשחק רק בשחקן אחד בכל תור. בניגוד למשחק האחים סופר מריו היכולות של מריו ולואיג'י שונות זו מזו במשחק זה - לדמותו של לואיג'י, המיועד לשחקנים מתקדמים יותר, קופץ לגובה רב יותר, בעוד שמריו מהיר יותר.
המשחק מכיל מכיל גם אלמנטים חדשים רבים כמו פטריות רעל, שימוש בפורטלים ובמשבי רוח שמסוגלים להוביל את השחקן למיקומים שונים לגמרי. פטריית הרעל, אשר ממנה יש להימנע, מכווצת את מריו או שגורמת למותו. חלק מהרמות של המשחק דורשות קבלת החלטות ב"שבריר שנייה". המשחק כולל גם שינויים גרפיים שונים מהמשחק הקודם, אף על פי שהפסקולים של שני המשחקים זהים. המשחק מכיל 32 שלבים בשמונה עולמות שונים וכולל גם חמישה עולמות בונוס : עולם 9, "עולם הפנטזיה", אשר ניתן לשחק בו רק אם מסיימים את המשחק, ועולמות A, B, C ו-D אשר ניתן לשחק בהם רק אם מסיימים את המשחק 8 פעמים (פעם אחת בגרסת ה־All Stars).
הערות שוליים

↑  Lucas M. Thomas, Super Mario Bros.: The Lost Levels Review, IGN, ‏2007-10-04 (באנגלית)
↑  Rus McLaughlin, IGN Presents: The History of Super Mario Bros., IGN, ‏2010-09-14 (באנגלית)
1 2  Megan Farokhmanesh, Super Mario Bros.: The Lost Levels hits Wii U Virtual Console, Polygon, ‏2014-03-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  Super Mario Bros. 2 - Overview - allgame, web.archive.org, ‏2014-11-14
↑  "Virtual Console Roundup". Eurogamer.net (באנגלית בריטית). 2007-09-15. נבדק ב-2022-05-16.
| מריו (זיכיון) |
| --- | --- | --- |
| המשחקים הנמכרים ביותר בזיכיון | האחים סופר מריו (1985)‏ • האחים סופר מריו 3 (1988)‏ • סופר מריו וורלד‏ (1990)‏ • סופר מריו 64‏ (1996) • האחים סופר מריו החדשים‏ (2006) • האחים סופר מריו החדשים Wii‏ (2009)‏ • האחים סופר מריו החדשים U‏ (2012)‏ • מריו קארט 8‏ (2014)‏ • סופר מריו אודיסי‏ (2017) • רשימה מורחבת של כל משחקי הזיכיון |  |
| סדרות המשחקים המרכזיות | סופר מריו • מריו קארט • מריו פארטי • |  |
| סדרות משחקי ספין-אוף | דונקי קונג(אנ') • לואיג'י(אנ') • ואריו(אנ') • יושי(אנ')  • מריו נגד דונקי קונג |  |
| מדיות נוספות | סרט לייב-אקשן • סרט אנימה(אנ') • סדרת טלוויזיה • סרט הנפשה ממוחשבת |  |
| דמויות מרכזיות | מריו • לואיג'י • הנסיכה פיץ' • טואוד • יושי • באוזר • ואריו • ואלואיג'י • דונקי קונג • באוזר ג'וניור • הנסיכה דייזי • רוזלינה • דידי קונג • בירדו • פאולין(אנ') • קופלינגים(אנ') |  |
| שונות | נעימת הנושא של האחים סופר מריו • נינטנדו • שיגרו מיאמוטו • צ'ארלס מרטינה • סופר נינטנדו וורלד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16653683z (data)  MusicBrainz work: b19ac1ee-f53c-423a-8bab-8216b7df5dac  VIAF: 295357601   WorldCat (עם VIAF): 295357601
הדלתא של מיסיסיפי

ערך זה עוסק באזור גאוגרפי-תרבותי במדינת מיסיסיפי. אם התכוונתם לשפך נהר המיסיסיפי, ראו .
הדלתא של מיסיסיפי
הדלתא של מיסיסיפי (באנגלית: Mississippi Delta) הוא אזור גאוגרפי-תרבותי בדרום ארצות הברית. הדלתא היא מישור המשתרע בין נהר המיסיסיפי לנהר יאזו (Yazoo), רובו ככולו בשטח מדינת מיסיסיפי. אין לבלבל בין שטח זה לבין דלתת המיסיסיפי, שהיא שפך הנהר מיסיסיפי למפרץ מקסיקו, השוכן כ-400 קילומטרים דרומה ל"דלתא". השטח הוא בערך בצורת משולש שקודקודו הצפוני היא העיר ממפיס, צלעו המערבית היא הנהר מיסיסיפי, הקודקוד הדרום-מזרחי של המשולש היא עיר הבירה של מיסיסיפי, ג'קסון והקודקוד הדרום-מערבי היא העיר ויקסבורג, מיסיסיפי, בה נשפך היאזו למיסיסיפי. המשכה של הדלתא על גדתו המערבית של נהר המיסיסיפי נקראת "הדלתא של ארקנסו" והיא בעלת מאפיינים דומים.
גאוגרפיה והיסטוריה

הדלתא של מיסיסיפי היא חלק מאגן שהוצף בשיטפונות במשך אלפי שנים. סחף הנהרות הביא לכך שהקרקע באזור פורייה ביותר. רוחב הדלתא בנקודה הרחבה ביותר הוא כ-100 ק"מ בין היאזו למיסיסיפי וגובהה המרבי של הקרקע כ-60 מטרים מעל לפני הים (בממפיס). עד בוא ההתיישבות האירופאית היו במקום ביצות ויערות. עד 1818 שהו באזור ילידים אמריקאים (אינדיאנים) משבט צ'יקסאו (Chickasaw).
עקב התיישבות אירופאים בלואיזיאנה הצרפתית הפך האזור למרכז חקלאי. הגידולים המרכזיים היו במאה ה-17 קנה סוכר ואורז שפינו את מקומם לטבק במאה ה-18 ולכותנה במאה ה-19. ענפים אלה היו עתירי ידיים עובדות ולשם כך הובאו רבבות עבדים אפרו-אמריקאים לעבודה באזור.
האזור נותר עני יחסית ובלתי מפותח כלכלית בשל העבודה הזולה ומיכון חקלאי הוכנס אליו רק לאחר השפל הגדול. בשנות ה-90 הותרה באזור פתיחת בתי קזינו, כאמצעי להאצת הכלכלה.
השילוב בין איכרים לבנים בעלי אדמות ועבדים לשעבר, איכרים לבנים עניים בעלי חוות קטנות ואוכלוסיית פועלים אפרו-אמריקאית גדולה יצר תופעות של גזענות בוטה מתום מלחמת האזרחים האמריקנית ואילך. במקום פעלה בגלוי תנועת הקו קלוקס קלאן, נפוצו מעשי לינץ' בשחורים ובשנות השישים סער האזור על רקע פעילות התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית וההתנכלות לפעיליה. בשל כך כונה האזור "הדרום העמוק ביותר" או "הדרום של הדרום". בראשית המאה ה-20 עזבו אפרו-אמריקנים רבים את האזור בחיפוש אחר חיים חופשיים יותר ותעסוקה משתלמת יותר בערים התעשייתיות של הצפון, בעיקר שיקגו ודטרויט.
תרבות

המאפיין המרכזי של האזור היא תרבות הבלוז שהתפתחה בו על ידי צאצאי העבדים לצד תרבות הגוספל הדרומי. במקום צמח סגנון הדלתא בלוז. הכבישים המהירים כביש 61 וכביש 49, החוצים את הדלתא, היו לנושאים לשירי בלוז נודעים. מפגש הכבישים בעיר קלארקסדייל הפך אתר עלייה לרגל לכל אוהבי הבלוז בשל הקשרו לאגדה לפיה שם מכר אחד מחלוצי הבלוז, רוברט ג'ונסון את נפשו לשטן בתמורה ליכולת נגינה בגיטרה.
על בסיס הצלחת הבלוז צמחו באזור גם סגנונות הרוקבילי והרוק אנד רול המוקדם.
לקריאה נוספת

Brandfon, Robert L. Cotton Kingdom of the New South: A History of the Yazoo-Mississippi Delta from Reconstruction to the Twentieth Century. Cambridge, Mass.: Harvard University Press, 1967.
Cobb, James C. The Most Southern Place on Earth: The Mississippi Delta and the Roots of Regional Identity. New York: Oxford University Press, 1992.
Dunbar, Anthony. Delta Time: A Journey through Mississippi. New York: Pantheon, 1990.
Willis, John C. Forgotten Time: The Yazoo-Mississippi Delta after the Civil War. Charlottesville: University Press of Virginia, 2000.
הערות שוליים

↑  במאמר מ"מרחבים דרומיים"
| דגל מיסיסיפי מדינת מיסיסיפי |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | ג'קסון |  |
| אזורים גאוגרפיים | הדלתא של מיסיסיפי • עמק טנסי |  |
| היישובים הגדולים ביותר | ג'קסון • גאלפפורט • סאות'הייבן • האטיסברג • בילוקסי • מרידיאן • טופלו • גרינוויל • אוליב בראנץ' • הורן לייק • קלינטון • פרל • מדיסון • רידג'לנד • סטארקוויל • ויקסבורג • קולומבוס • פאסקאגולה • ברנדון • אוקספורד |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות מיסיסיפי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548947305171  LCCN: sh91001124  NARA: 10042720
הדרך לירושלים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  יאן גילו 
 שפת המקור:  שוודית
 סוגה:  רומן היסטורי
 הוצאה
 הוצאה:  Norstedts Förlag 
 תאריך הוצאה:  יולי 1998 
 סדרה
 סדרת ספרים:  טרילוגיית מסעי הצלב
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-91-1-300565-2
 
הדרך לירושלים (בשוודית: Vägen till Jerusalem) הוא הספר הראשון בסדרת הספרים "טרילוגיית מסעי הצלב" של יאן גילו. הספר עוקב אחר דמותו הבדיונית של ארן מגנוסון מלידתו ועד שיצא לירושלים.
ארן נולד בארנאס שוודיה בשנת 1150. בגיל 5, הוא עבר תאונה בעת טיפוס על פיגום והוא ניצל בשל תפילות אמו לקדוש ברנאר מקלרבו. הוא נשלח למנזר וארנהם, אך מסתבך בהמשך במעורבות בפוליטיקה התוססת של המחוזות השונים, טרם הפיכתם לשוודיה.
אחד מנזירי וארנהם הוא האח גילברט, אביר טמפלרי לשעבר, שמדריך אותו את השימוש בחרב ובאמנות הלחימה מימי הביניים בארצות הקודש. לפני שייקח על עצמו את נדר הנזירות הוא נשלח אל העולם החיצון כדי לטעום ממנו. ארן עושה זאת, אך נופל לחטא הנורא של קיום יחסי מין עם ססיליה, הנמצאת גם היא במנזר. ססיליה נכנסת להריון ומספרת לאחותה קטרינה. קטרינה מקנאה ומספרת לאם המנזר כי לא רק שססיליה קיימה יחסי מין עם ארן, אלא מגלה כי לארן היה התנסות מינית לפני נישואיה גם עמה (היא פיתתה אותו בעודו שיכור לאחר ביקורו הראשון בבית אביה). לאחר מכן נידון ארן לשהות עשרים שנה בארץ הקודש, כאביר טמפלרי וססיליה מוחזקת במנזר ונידונה לעשרים שנות תשובה במנזר גודהם; הילד שלה נלקח ממנה.
ראו גם

טרילוגיית מסעי הצלב
מורשת ארן
הדרך לכ"ט בנובמבר: פרשת אונסקו"פ וראשית מעורבותו של האו"ם בסכסוך הערבי-ישראלי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אלעד בן-דרור
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  אנגלית
 סוגה:  ספר עיון
 הוצאה
 הוצאה:  יד יצחק בן-צבי
 תאריך הוצאה:  2019
 מספר עמודים:  364
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9789652174338
 הספרייה הלאומית:  997007755185605171
הדרך לכ"ט בנובמבר: פרשת אונסקו"פ וראשית מעורבותו של האו"ם בסכסוך הערבי-ישראלי (באנגלית: UNSCOP and the Arab-Israeli Conflict: The Road to Partition) הוא ספר עיון שנכתב בידי החוקר אלעד בן-דרור אשר יצא לראשונה לאור במהדורה בעברית בשנת 2019 בהוצאת יד יצחק בן-צבי. בשנת 2022 יצא לאור מהדורת הספר באנגלית בהוצאת ראוטלג'. הספר עוסק בפועלה של ועדת אונסקו"פ של האו"ם בקיץ 1947.
הוועדה מנתה 11 חברים ממדינות שונות. מטרותיה של הוועדה היו לחקור את שאלת ארץ ישראל ולהגיש המלצות באשר לעתידה הפוליטי. חברי המשלחת שהו בארץ ישראל פחות מארבעים יום, אך עבודתם שינתה את מהלך ההיסטוריה של העם היהודי ושל תושבי הארץ היהודים והערבים מקצה לקצה. לאחר חקירה מאומצת החליטו רוב חברי הוועדה לאמץ כמעט במלואן את התביעות הציוניות שהוצגו להם, והמליצו על סיום שלטון המנדט הבריטי בארץ ישראל ועל הקמתן של שתי מדינות ריבוניות ועצמאיות: מדינה יהודית, שתשתרע על רוב השטח שבין נהר הירדן לים התיכון, ומדינה ערבית. שתי המדינות היו אמורות לקיים מערכת כלכלית משותפת, על אף ההפרדה הפוליטית ביניהן. ירושלים ובית לחם, יועדו בתוכנית להיות בשליטת האו"ם. המלצות אלה היו הבסיס לדיון  במושב השני של העצרת הכללית של האו"ם בסוף נובמבר 1947 ולהצבעה ב-29 בנובמבר 1947. לאחר שינויים קלים אומצו ההמלצות על ידי העצרת בהחלטה מספר 181 המוכרת כתוכנית החלוקה, שבהמשך הביאה להקמת מדינת ישראל.
הספר מציג לראשונה תיאור מקיף של פרשת ועדת אונסקו"פ, על מכלול ההיבטים הקשורים בה. בן-דרור מבקש להעריך כיצד עיצבה אונסקו"פ את מסקנותיה ומה היו התהליכים והמניעים שהביאו להמלצותיה הסופיות. הספר מתבסס על תיעוד ארכיוני רב ומגוון, שחלקו נחשף לראשונה, והגיע למסקנות חדשות בנושא.
הספר זכה בפרס יצחק בן-צבי לשנת ה'תשפ"ג.
ביקורת

עופר אדרת, הדלפות, מחלוקות - ובילויים בלילות: מאחורי הקלעים של כ"ט בנובמבר, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2019