stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דפוס האלטר
היסטוריה

מאיר יחיאל נולד לאביו לזר האלטר (האלטער) כשהיה בן 70 ולאמו שרה שהייתה קרוב לגיל 40 ובת זוגו השנייה של לזר. נכנס לעסקי הדפוס בעיר ורשה שבפולין הרוסית דרך נישואים. בשנת תר"ם קיבלו לרשותם האלטר וגיסו (אחי-אשתו) אהרן מרדכי זיסברג את בית הדפוס שייסד בוורשה בשנת תרי"ט חותנו של האלטר, נתנאל דוד בן משה צבי זיסברג (זיסבערג).
כעבור שנים אחדות, בשנת תרמ"ג, פתח האלטר בית דפוס חדש ברחוב מילא (Miła)‏ 4 או נָאלֶווקי 23, וב-1 ביולי 1893 (תרנ"ד) נכנס לשותפות עם מאיר אייזנשטאט (אייזענשטאדט) והשניים פתחו בית דפוס ברחוב נאלווקי 7. הספרים שסידרו הודפסו בדפוס א' ברגר (בערגער).
מאיר יחיאל האלטר היה יהודי אורתודוקסי למדן. הסַּדָּרים בבית הדפוס שלו היו יהודים חרדים, ואלה שלמדו את המקצוע בבית הדפוס שלו היו על פי רוב בחורי הישיבות בני המשפחות החרדיות ביותר בוורשה והעיירות שסביבה.
בית הדפוס היה בבחינת מרכז לא-רשמי של האורתודוקסיה היהודית שהתהוותה אז.
להאלטר היו בת בשם לאה ושני בנים, אברהם יצחק ור' יודל, שגם הם הדפיסו ספרי קודש וחול.
בעשור הראשון של המאה ה-20 נאלצו האלטר ואייזנשטאט לוותר על בית הדפוס ולמסור אותו לידי בנו של האלטר, אברהם יצחק האלטר, שהיה עד אז סדר בדפוס הצפירה. הסיבה לכך הייתה שבית הדפוס פרסם ספר מאת מחבר עלום-שם על הפוגרומים ברוסיה באותה תקופה, שבו נכללו גם פרקים מהפואמה "בעיר ההריגה" לח"נ ביאליק; האלטר הועמד למשפט ונגזרו עליו הגליה וסגירת בית הדפוס.
א"י האלטר פתח את בית הדפוס בשנת תרס"ה ברחוב נוֹבוֹליפּקי 29 עם שני שותפים: ברוך דוד ארנסט ויצחק צוקרפיין. הסַּדָּר הראשי והמפקח היה יעקב בנטשקובסקי. בית הדפוס פעל במתכונת זו עד שנסגר בשנת תרע"ו–1915, בעת מלחמת העולם הראשונה.
בשנת תרע"ז נפתח שוב בית הדפוס של אברהם יצחק האלטר בשותפות עם רוֹם (ראָם). המגיה-המשגיח היה מנחם מנדל הורביץ והסַּדָּר היה שלמה האלטר, בנו של אברהם יצחק.
ככל הנראה בית הדפוס לא הוסיף לפעול עוד זמן רב. שקיעתו אירעה על רקע התגברות פעילותם של בתי הדפוס של העיתונים היידיים והעבריים בפולין.
האלטר וצאצאיו

מאיר יחיאל האלטר נפטר ב-9 בספטמבר 1917.
בנו אברהם יצחק נספה בשואה ב-1942.
לאברהם יצחק ואשתו רחל בת אהרן פאסירשטיין חסיד גור היו 5 ילדים:
שלמה האלטר (נולד 1905) אשתו פרל בת אברהם רוטשטיין. שרד את המלחמה, הוסיף לעסוק בדפוס בצרפת, ונפטר ב-1963. ובנם הוא הוא הסופר היהודי-צרפתי מאיר יחיאל (מארק) האלטר מחבר הספר "זיכרון אברהם".
רגינה (נולדה 1906) אשת ישראל. גרו בארגנטינה ולהם בן בשם מרקוס.
דוד האלטר (נולד 1907) אשתו הלן וחי בצרפת. היה לו בית מלאכה קטן לייצור ארנקים וחגורות מעור ולהם בן בשם פישל.
שמואל האלטר (נולד 1908) גר באירופה והפיץ שם את השפה החדשה אספרנטו.
טופסיה (נולדה 1909) אשת מונייק וילדיהם עזרא ומשה מתו בגטו וורשא.
לקריאה נוספת

חיים דוב פרידברג, ווארשא, תולדות הדפוס העברי בפולניה: מראשית הוסדו בשנת רצ"ד והתפתחותו עד זמננו, הוצאה ב מושלמת ומתוקנת, מעובדת על פי המקורות; יצא לאור על ידי ברוך פרידברג, תל אביב: (דפוס גוטנברג), תש"י, עמ' 113–114, באתר היברובוקס
פרקים: ביטאון האקדמיה העברית באמריקה, ד (תשכ"ו), עמ' 351, 359.
הערות שוליים

↑  על בית הדפוס של זיסברג, שנוסד ביחד עם מאסף כתבי היד עבריים קָלינברג (קאלינבערג), ראו: חיים דוב פרידברג, ווארשא, תולדות הדפוס העברי בפולניה: מראשית הוסדו בשנת רצ"ד והתפתחותו עד זמננו, הוצאה ב מושלמת ומתוקנת, מעובדת על פי המקורות; יצא לאור על ידי ברוך פרידברג, תל אביב: (דפוס גוטנברג), תש"י, עמ' 113, באתר היברובוקס.
1 2  חיים דוב פרידברג, ווארשא, תולדות הדפוס העברי בפולניה, הוצאה ב מושלמת ומתוקנת, מעובדת על פי המקורות; יצא לאור על ידי ברוך פרידברג, תל אביב תש"י, עמ' 114, באתר היברובוקס
↑  מאיר יחיאל האלטער, מודעה, הצפירה, 7 באוגוסט 1892.
↑  בית דפוס חדש של האלטער עט אייזענשטאדט, הצפירה, 10 בספטמבר 1893. על פי מקור נוסף, בית הדפוס פעל (אולי מאוחר יותר) ברחוב נאלווקי 1 (פרקים: ביטאון האקדמיה העברית באמריקה, ד (תשכ"ו), עמ' 351).
1 2  פרקים: ביטאון האקדמיה העברית באמריקה, ד (תשכ"ו), עמ' 351.
1 2  קנת' ב' מוס, הדפסה והוצאה לאור אחרי 1880, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית).
↑  כך על פי צבי אסף (דוד תדהר (עורך), "צבי אסף (אוסובסקי)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2580), המזכיר-המייסד של איגוד פועלי הדפוס בארץ ישראל (צבי אסף, לזכר נעדרים | שלמה האלטר, דבר, טור 1, 4 במרץ 1963.
↑  קברו של מאיר יחיאל האלטר (בבית הקברות היהודי בוורשה) במאגר המידע של בתי הקברות היהודיים בפולין.
1 2  צבי אסף, לזכר נעדרים | שלמה האלטר, דבר, טור 1, 4 במרץ 1963.
הבעיה השלישית של הילברט

הבעיה השלישית מבין 23 הבעיות שהציג דויד הילברט בקונגרס הבין-לאומי של המתמטיקאים של שנת 1900 עוסקת ביסודות האקסיומטיים של גאומטריית המרחב. הבעיה השלישית היא הבעיה הראשונה של הילברט שנפתרה: את הפתרון מצא מקס דן, עוד לפני שהבעיה הוצגה בקונגרס.
ארבעון
הבעיה פשוטה לניסוח:
למצוא שני ארבעונים, בעלי אותו בסיס ואותו גובה (ובפרט בעלי אותו הנפח), שלא ניתן לפרק למספר סופי של פאונים חופפים.
הבעיה

בעיקרו של דבר, מושגי השטח והנפח הם מושגים השוואתיים. אם שתי צורות מישוריות מורכבות מאותם מרכיבים (למשל, ריבוע בעל צלע 1, ריבוע בעל צלע 2 ומשולש שווה-צלעות בעל צלע 2), אז הן בוודאי בעלות אותו שטח, גם אם המרכיבים מחוברים זה לזה בדרכים שונות. עוד לפני סוף המאה ה-19 הוברר שכל שני מצולעים (פשוטים) שיש להם אותו שטח, אפשר לפרק למספר סופי של מרכיבים, שאותם אפשר לסדר בזוגות חופפים (לתיאור מלא של ההוכחה ראו הערך חידות חיתוך והרכבה).
דוגמה פשוטה לעובדה זו אפשר לראות בנוסחה לשטח מקבילית. אם קודקודי המקבילית הם ABCD והגובה מהקודקוד A פוגע בצלע CD בנקודה H (שבתוך הצלע), אז אפשר לפרק את המקבילית למשולש ישר-זווית AHD וטרפז ישר-זווית ABCH. כאשר מחברים את המשולש מצדו האחר של הטרפז, על ידי הסעת המשולש AHD למשולש שקודקודיו BRC, מתקבל מלבן ABRH בעל אותו גובה ואותו בסיס כמו המקבילית. בהיפוך הסדר, אפשר לטעון ששוויון השטחים בין המלבן ABRH למקבילית ABCD נובע מכך שכל אחד מהם אפשר לפרק לטרפז ומשולש, כאשר שני הטרפזים ושני המשולשים חופפים זה לזה. דוגמה זו עשויה להטעות, משום שלא תמיד יפגע הגובה בנקודה שבתוך הצלע. כאשר מכלילים את הרעיון שהוצג כאן, יש צורך להפעיל את תכונת ארכימדס של המספרים הממשיים: אם צועדים בפסיעות שאורכן קבוע וחיובי, אפשר להגיע רחוק ככל שרוצים, ובלבד שמספר הצעדים גדול מספיק. גם כאשר למלבן ומקבילית יש אותם בסיס וגובה (ולכן אותו שטח), לא תמיד אפשר לפרק אותם לשני מרכיבים החופפים זה לזה בזוגות; תכונת ארכימדס מבטיחה, עם זאת, שתמיד יהיה קיים פירוק סופי.
הילברט מייחס את הבעיה השלישית לגאוס, שתהה האם האפשרות להסביר כל שוויון של נפחים באמצעות פירוק למרכיבים, בדומה לשוויון של שטחים: האם כל שני פאונים שווי נפח אפשר לפרק למספר סופי של מרכיבים חופפים. באופן מסורתי, שוויון נפחים הוסבר באמצעות תהליכי מיצוי שדרשו פירוק למספר גדל והולך של מרכיבים, באופן שמתקרב בסופו של דבר להליכי החישוב של האינטגרל המסוים. הילברט חשד שלא ניתן להפטר מן המרכיב האינסופי, ולכן ניסח את הבעיה השלישית באופן שלילי, כפי שהוצג במבוא. (הילברט דרש בנוסף שהפאונים לא יהיו ניתנים לפירוק חופף, אפילו אחרי שמוסיפים לכל אחד מהם אותם מרכיבים חופפים).
למרות הניסוח הפשוט לכאורה, מדברי המבוא של הילברט לבעיה מובן שהוא מעוניין בשאלה עקרונית: מהן האקסיומות הנחוצות להוכחת טענות בגאומטריה של המרחב. מבחינה זו, הבעיה מצטרפת לבעיה הראשונה, השנייה, הרביעית והששית, שכולן עוסקות ביסודות האקסיומטיים של המתמטיקה.
פתרונה

הבעיה השלישית של הילברט נפתרה כמעט מיד על ידי מקס דֶן (Max Dehn), יהודי, שנולד בהמבורג בשנת 1878. דן סיים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת גטינגן ב-1900, וכך נחשף לנושאים שהעסיקו את הילברט מיד ראשונה.
הפתרון של דן מבוסס על הבחנה פשוטה ורבת עוצמה, ששימשה אותו גם בעבודתו בתחומים מתמטיים אחרים: הצמדת שמורה (אינווריאנט) לכל פאון, שלא תושפע מן הפירוק למרכיבים. לכל צלע בפאון יש שני מאפיינים מספריים: אורך הצלע, והזווית בין שתי הפאות הנפגשות באותה צלע. נניח שאפשר למצוא פונקציה f של שני ערכים אלה, שתקיים את השוויונות
אם נגדיר את ה'משקל' של פאון להיות הסכום של ערכי f במעבר על כל צלעות הפאון, התכונות של f יבטיחו שבכל פירוק של הפאון למספר מרכיבים, סכום המשקלים של המרכיבים יהיה שווה למשקלו של הפאון המקורי. מכאן נובע מיד ששני פאונים בעלי משקל שונה לא ניתן לפרק למרכיבים חופפים בזוגות.
דן מצא פונקציה כזו. לשני הארבעונים שבסיסם משולש ישר-זווית ושווה שוקים ABC בעל שוק AB = BC באורך 1, וגובהם 1, שבאחד מהם הקודקוד שמעל לבסיס מונח מעל ל-A ובשני מעל ל-B, יש משקלים שונים, ולכן לא ניתן לפרק אותם למרכיבים חופפים בזוגות – בדיוק כפי שביקש הילברט.
| 23 הבעיות של הילברט |
| --- | --- | --- |
דויד הילברט
| בעיות פתורות (פותרים) | השערת הרצף (גדל, כהן) • הבעיה השנייה של הילברט (גדל, גנצן) • השלישית (דן) • השביעית (גלפונד, שניידר) • העשירית • השלוש-עשרה (ארנולד) • הארבע-עשרה (נגטה) • השבע-עשרה (ארטין) • התשע-עשרה (דה ג'יורג'י, נאש) • העשרים • העשרים ואחת • העשרים ושתיים |  |
| בעיות פתורות חלקית (פותרים) | הבעיה הרביעית של הילברט • החמישית (גליסון) • התשיעית (ארטין) • האחת-עשרה (הסה) • החמש-עשרה • השמונה-עשרה |  |
| בעיות פתוחות | הבעיה השישית של הילברט • השמינית • השתים עשרה • השש-עשרה • העשרים ושלוש |  |
בעיות המילניום של מכון קליי • בעיות לנדאו
הבעיה הסוקרטית

פסל של סוקרטס
הבעיה הסוקרטית היא בעיה בחקר משנתו של הפילוסוף סוקרטס, הנובעת מחוסר היכולת לברור את הלך מחשבתו ורוחו האותנטיים מבין כתביו של תלמידו אפלטון, אשר לעיתים השתמש בסוקרטס ככלי ספרותי להבעת דעותיו העצמיות. סוקרטס, אשר לו חשיבות יסוד בפילוסופיה המערבית, היה מורו ומדריכו של אפלטון. אפלטון, כמקובל בתקופתו, כתב דיאלוגים על מורו.
מרבית  הידוע לנו על סוקרטס הוא מכתבי אפלטון. למרות זאת, ההנחה הרווחת היא כי אל מעטים מכתביו של אפלטון, אם בכלל, ניתן להתייחס כאל תמלילי שיחה או כמייצגים במדויק את הלך רוחו של סוקרטס. נראה כי רבים מהדיאלוגים משתמשים בסוקרטס כדמות המבטאת את פרשנותו של אפלטון למורו, ולעיתים דמות זו נמצאת בסתירה לתיאורים אחרים של סוקרטס. לדוגמה, בכתבי אפלטון כופר סוקרטס בגישה של לקיחת תשלום עבור שיעוריו, בעוד בסימפוזיון לקסנופון מצהיר סוקרטס כי תלמידיו משלמים לו עבור שיעוריו, וכי זהו עיסוקו. בהתחשב בהתפתחות הנראית לעין בהגותו של אפלטון משנותיה הראשונות לשנות בשלותה ושנותיה המאוחרות, לעיתים קרובות מניחים כי כתביו של אפלטון עברו בהדרגה לייצג את הגותו של אפלטון בהסתמכות על לימודו אצל סוקרטס ולא את דעתו האותנטית של מורו. למרות זאת, השאלה מהם האספקטים המדויקים בכתבי אפלטון אשר מייצגים את השקפתו של סוקרטס רחוקה מפתרון או הסכמה מלאה.
הבעיה הסוקרטית על פי שליירמאכר

הניסיון המעמיק ביותר לפתור את "הבעיה הסוקרטית" נעשה על ידי התאולוג הגרמני פרידריך שליירמאכר. על פי שליירמאכר, שני הדיאלוגים אפולוגיה וקריטון מביעים הלך רוח סוקרטי "טהור", כלומר תיאור היסטורי של האיש והגותו, וכלל לא את הגותו של אפלטון. שאר הדיאלוגים ששליירמאכר קיבל כמקוריים, נחשבו על ידו כקשורים באופן אינטגרלי זה לזה ועיקביים בהגותם האפלטונית. עקביותם קשורה לשלושת שלבי ההתפתחות בהגותו של אפלטון:
יצירות הבסיס, המסתיימות עם הדיאלוג פרמנידס.
יצירות המרכז, המסתיימות בשתי "משפחות" של דיאלוגים: האחת מורכבת מסופיסט, מדינאי וסימפוזיון, והשנייה מורכבת מפיידון ופילבוס.
יצירות תומכות: המדינה, טימיאוס וחוקים.
השקפתו של שליירמאכר בנוגע להתפתחות דמותו של סוקרטס בכתבי אפלטון מוטלת בספק. לטענת שליירמאכר, דמותו של סוקרטס משתנה עם הזמן לדמותו של "הזר" או "האורח", ולה חלק נכבד בהתפתחות הגותו של אפלטון כאשר היא מופיעה בשמות שונים ב"משפחת" הדיאלוגים הראשונה. "הזר האתונאי" הוא הדמות המרכזית בחיבורו האחרון של אפלטון, "חוקים". הבעיה הסוקרטית האמיתית לטענתו של שליירמאכר היא הבנת הדיאלקטיקה בין דמותו של "סוקרטס" לדמויות "הזר".
לקריאה נוספת

Schleiermacher, Friedrich (1973) Introductions to the Dialogues of Plato. Ayer Co. Publishers. ISBN 978-0405048685.
Schleiermacher, Friedrich (1996) Ueber die Philosophie Platons. Philos. Bibliotek. Band 486, Meiner Verlag. ISBN 978-3787314621.
הברידרז

| --- | --- |

הברידרז בהופעה חיה במועדון הזאפה בתל אביב, 22 באוגוסט 2008
 מקום הקמה:  בוסטון 
 תקופת הפעילות:  1989 - 1995, 1996 - 2003, 2008
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  4AD
 האתר הרשמי בחברת 4AD
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 קים דיל קלי דיל ג'וזפין ויגז ג'ים מקפרסון
 חברים לשעבר
 טניה דונלי בריט וולפורד קארי בראדלי מאנדו לופז חוסה מדלס
 
הברידרז (The Breeders) הוא שמה של להקת רוק אלטרנטיבי אמריקאית. הרכב הלהקה השתנה מספר פעמים במהלך קיומה, אך הזמרת וכותבת השירים הראשית בלהקה נותרה קים דיל, אשר מוכרת גם כנגנית הבס בלהקת פיקסיז.
היסטוריה

הרעיון להקים להקה נולד לקים דיל וטניה דונלי מלהקת ת'רואינג מיוזז כאשר פיקסיז היו בסיבוב הופעות משותף עם המיוזז לאחר יציאת האלבום Surfer Rosa. דיל כתבה שירים רבים שלא הייתה יכולה להקליט עם הפיקסיז וחיפשה דרך להוציא אותם. קלטת דמו שהוקלטה עם כמה נגנים מתחלפים עוררה את עניינן של כמה חברות תקליטים ולבסוף חברת 4AD שבה היו חתומות הפיקסיז והמיוזז החליטה להפיק את אלבום הבכורה של הברידרז.
האלבום Pod יצא בשנת 1990. את הרכב הלהקה באלבום השלימו הבסיסטית ג'וזפין ויגז (Josephine Wiggs) מלהקת פרפקט דיזאסטר (Perfect Disaster), הכנרית קארי בראדלי (Carrie Bradley), והמתופף בריט וולפורד (Britt Walford) מלהקת סלינט שהגיע ללהקה בהמלצת המפיק סטיב אלביני וכונה ברשימת הנגנים בשם הנשי שאנון דוטון ("Shannon Doughton"). מרבית השירים באלבום נכתבו על ידי דיל; ויגז ודונלי כתבו שיר אחד כל אחת. בנוסף הופיעה באלבום גרסת כיסוי לשיר Happiness is a Warm Gun מהאלבום הלבן של הביטלס. האלבום זכה לביקורות חיוביות מאוד - ביקורת של הת'ר פיירז באתר allmusic אומרת שהאלבום היה טוב יותר מהאלבומים שהוציאו הלהקות האחרות של דיל ודונלי באותה תקופה ושיש בו "שילוב מוצלח של הפּאנק האליפטי של הפיקסיז והפופ הזוויתי של המיוזז"; סולן להקת נירוונה קורט קוביין אמר בריאיון לכתב העת מלודי מייקר ש-Pod הוא אחד מאלבומיו האהובים ביותר.
לאחר יציאת Pod ללהקה הצטרפה אחותה של קים, קלי דיל. בהרכב הזה הלהקה הוציאה את האלבום המקוצר Safari, שזכה גם הוא לתגובות טובות מהמבקרים. למרות שבחי הביקורת Pod ו-Safari לא הניבו להיטים משמעותיים ולא הצליחו מסחרית. וולפורד ודונלי עזבו את הלהקה; דונלי הקימה כעבור כמה שנים את להקת בלי (Belly) שהוציאה כמה להיטים ב-MTV ולאחר מכן המשיכה לקריירת סולו.
לאחר פירוק הפיקסיז בשנת 1992 קים דיל הקימה הרכב חדש של הברידרז - עם קלי דיל בגיטרה, ג'וזפין ויגז בבס וג'ים מקפרסון בתופים. בהרכב הזה הלהקה הוציאה בשנת 1993 את אלבומה המצליח ביותר Last Splash. האלבום הניב את להיט הענק Cannonball ונמכר ביותר ממיליון עותקים.
הלהקה יצאה לסיבוב הופעות מצליח, אך ההצלחה נקטעה כאשר קלי דיל נעצרה על שימוש בהרואין ונכנסה למכון גמילה. קים דיל הקימה להקה חדשה בשם The Amps (המגברים), שהוציאה אלבום אחד, Pacer, שלא הצליח לשחזר את ההצלחה של Last Splash. במהלך השנים הבאות דיל הופיעה מספר פעמים עם הרכבים משתנים תחת השם ברידרז, אך רק בשנת 2002 הצליחה להקליט אלבום שלם בשם Title TK עם קלי דיל וריץ' פרסלי (Rich Presley) בגיטרה, מאנדו לופז (Mando Lopez) בבס וחוסה מדלס (Jose Medeles) בתופים. האלבום החזיר את האחיות דיל לפעילות מוזיקלית שוטפת והלהקה יצאה לסיבוב הופעות מצליח.
בשנת 2008 הלהקה הוציאה את האלבום Mountain Battles שזכה לביקורות חיוביות. בעקבותיו יצאה לסיבוב הופעות עולמי, במהלכו הופיעה גם בתל אביב.
באוקטובר 2017 הוציא לאורסינגל חדש בשם Stay in the car, מתוך אלבום חדש, "All Nerve", שיצא לאור במרץ 2018.
דיסקוגרפיה

Pod‏, 1990
Last Splash‏, 1993
Title TK‏, 2002
Mountain Battles‏, 2008
All Nerve‏, 2018
הערות שוליים

↑  מיכל פלטי, תאומות הרוקנרול הזועמות, באתר הארץ, 5 ביוני 2002
↑  שרון מולדאבי, ‏ביג דיל, באתר גלובס, 9 באפריל 2008
↑  ביקורות על ההופעה:
בן שלו, תנועת אחותי, באתר הארץ, 24 באוגוסט 2008
שי יחזקאלי, עכבר העיר, בכל זאת, הן לא הפיקסיז, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2008
רם אוריון, העיר, שתי בחורות מאוד מיוחדות, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2008
בועז כהן, ‏לא אבדה תקוותן  / בעז כהן על הופעת הברידרז במועדון זאפה, באתר גלובס, 24 באוגוסט 2008
שרון מולדאבי, ‏דיל עם קים, באתר גלובס, 21 באוגוסט 2008
↑  דנה קסלר, נותנות ברוק: אלבום חדש ומושלם לברידרז, באתר כלכליסט, 7 במרץ 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13951194v (data)  GND: 10294386-2  ISNI: 0000 0001 1523 2435  LCCN: nr97019070  MusicBrainz: 667e856e-f3a7-42e9-8244-95422ef31321  NKC: xx0052331  SUDOC: 157473848  VIAF: 140002080   WorldCat (עם VIAF): 140002080 
קים וקלי דיל מבצעות את השיר Driving on 9 בהופעה חיה במועדון הזאפה בתל אביב, 22 באוגוסט 2008
הבזק אור

ברפואה, הבזק אור (מוכר גם בשם קרן אור, באנגלית: IPL - Intense pulsed light) הוא טכנולוגיה המשמשת קוסמטיקאים לטיפולי הסרת שיער וחידוש העור ומשמשת ורופאים בטיפולי רפואת עור. הטכנולוגיה מבוססת על מקור אור בספקטרום רחב, בדרך כלל באורך גל של 500–1,200 ננומטר (אור נראה ותת-אדום). מסננים משמשים לצמצום טווח זה לשם התאמתו לכרומופורים ספציפיים.
שימוש קוסמטי

השימוש הקוסמטי בהבזק אור פותח בשנות ה-90. ב-1997 אושר מכשיר בטכנולוגיה זו לשימוש על ידי ה-FDA. זמן קצר לאחר האישור דיווחו רופאים על מספר תופעות לוואי מבורכות כתוצאה משימוש במכשיר, ובהן איבוד שיער והבהרת כתמים באזורים המטופלים. כיום שימושו העיקרי של המכשיר הוא בטיפולים להסרת שיער.
מכשיר הפועל בטכנולוגיה זו שולח הבזקי אור בעוצמה גדולה ובספקטרום רחב. האור עובר דרך העור הבהיר יחסית ופוגע בריכוזי מלנין גבוהים - בהם בסיס השיער (הכהה בהרבה מהעור) וכתמים. בהיחסמו בגופים כהים אלו הופכת אנרגיית האור לאנרגיית חום הממיסה והורסת את התאים. הפולסים הם מהירים והכאב המורגש הוא מינימלי.
שימוש קוסמטי > הסרת שיער לצמיתות

כאשר קרן האור פוגעת בפיגמנט המלנין הקיים בשיער, הורס החום הנוצר את תאי הפיגמנט ואת שורש השיער.
על מנת להסיר את השיער לצמיתות יש לבצע טיפול בן כ-5 עד 10 מחזורים בהפרשים של כחודש - תלוי באזור המטופל, בגוני העור והשיער ובאיכות המכשיר המשמש לטיפול.
אחוזי ההצלחה של הטיפולים נעים בין 70% עד 85% [דרוש מקור]- תלוי בתכונות העור והשיער - וזאת ממספר סיבות: לשיער יש מחזור צמיחה ובזמן הטיפול כשני שלישים מהשיער לא צומח או נמצא בתהליכי צמיחה, ומאחר שלא קיבל עדיין את צבעו הכהה קרן האור לא יכולה להרוס אותו. בנוסף, יכולים לחול שינויים הורמונאליים במקביל לתקופת הטיפול, המביאים ליצירת תאי שיער חדשים. לכן אין לבצע טיפול כשידוע על שינויים הורמונאליים או בזמן נטילת תרופה העלולה ליצור שינויים כאלו.
תופעות לוואי עלולות לכלול תחושה של חום ועקצוצים קלים בזמן הטיפול, וכן תיתכן כוויה קלה, שתעבור בדרך כלל בתוך יומיים.
שימוש קוסמטי > חידוש העור

חידוש העור, או בשמו הלועזי והעממי "פוטו רג'וביניישן", הוא פעולה נוספת שניתן לבצע בעזרת המכשיר. חידוש העור פירושו בעיקר הבהרת כתמים והעלמת ורידים בולטים. 
אופן הפעולה זהה להסרת שיער: כאשר קרן האור פוגעת בכתם, בנימים או בוורידים הכהים יותר מן העור שמסביבם, החום הנוצר מפזר וממיס את המלנין או את הנימים באזור המטופל. מספר הטיפולים נע בין 1 ל-5 - גם כאן בהתאם לאזור המטופל, לגוון העור ולסוגו.
הטיפול מתאים כמעט לכל אזור בגוף פרט לאזורים רגישים מאוד כדוגמת תנוכי אזניים ואברי המין. לבעלי עור בהיר יהיה יותר קל להעלים כתמים, אך השיטה מתאימה גם לבעלי עור כהה, עד גוון מסוים. בכתמי פיגמנטציה בהירים (בהרת) אי אפשר בשיטה זו, שכן האור פועל על גוונים כהים ולא על בהירים.
אורך הטיפול הוא כרבע שעה בכל אזור, ובהתאם לגודל הכתם. לאחר הטיפול נוצר גלד (קליפה) באזור שטופל. הגלד יתקלף כשבועיים עד כשבועיים וחצי לאחר מכן, והמשך הטיפול יתאפשר. 
תופעות הלוואי כוללות רגישות גבוהה מאוד לשמש של העור באזור המטופל, לכל אורך תקופת הטיפול. מומלץ שלא להיחשף לשמש בזמן הטיפול, ולמצער להשתמש בקרם הגנה בעל מקדם הגנה גבוה.
טכנולוגיית הבזק אור לעומת טכנולוגיית הלייזר

כיוון שטכנולוגיית הבזק אור וטכנולוגיית הלייזר להסרת שיער יצאו לשוק בסוף שנות ה-90 והציעו תכונות מתקדמות להסרת שיער, התפתחה תחרות בין שתי הטכנולוגיות.
יתרונות הלייזר לעומת הבזק אור

עוצמת מכשיר הבזק אור נמוכה מזו של הלייזר ואחוזי הצלחת הטיפול הם מעט נמוכים יותר במכשיר הבזק אור לעומת מכשיר הלייזר. מספר הטיפולים בלייזר נמוך משמעותית מטיפולים בהבזק אור (מספר הטיפולים משתנה בין אדם לאדם).
חסרונות הלייזר לעומת הבזק אור

יתרונם הבולט של מכשירי הבזק אור הוא טיפול בכהי עור לעומת הלייזר שאינו מסוגל לבצע זאת לרוב - (למעט מכשור חדש שיצא ב-2012 ומתאים לכהי עור ולבעלי שיער בלונדיני). מכשיר הבזק אור עושה זאת על ידי יצירת מספר אורכי גל שונים, תכונה זו מאפשרת לטפל גם בבעלי גוון עור כהה על ידי התאמת אורך הגל על פי הפרשי הגוונים בין העור לשיער.
יתרון נוסף הוא בכך שאין צורך בהשגחה רפואית לעומת הצורך בהשגחה רפואית בטיפולי לייזר.
חסרונם המשותף

לבעלי שיער בהיר, בלונדיני או ג'ינג'י, שתי השיטות אינן יעילות לרוב משום שאנרגיית האור של שני המכשירים אינה נקלטת ביעילות על ידי גוונים בהירים של שיער, שאינם נבדלים משמעותית מהגוון הכללי של העור.
מכשיר לייזר חדש פתר חלקית את הבעיה, המכשיר נותן פתרון לכהי עור ולבלונדינים על ידי הקטנת עוצמת האור והארכת משך זמן הפולס, אך עדיין לא נמצא פתרון לבעלי שיער שקוף (בעלי שיער שיבה או שיער בהיר מאוד.
ראו גם

אפילציה
קילוף עור
זרוע אדם, ארבע שעות אחרי טיפול בהבזק אור. הנפיחות בדרך כלל יורדת בהדרגה אחרי כ 3–4 ימים.
ההצתה העצמית של ארון בושנל

| --- | --- |

תמונת מחאה, המשווה את ההצתה העצמית של ארון בושנל להצתה העצמית של טיק קואנג דוק, שהצית עצמו בשל מחאה על רדיפת בודהיסטים
 חלק ממחאות בארצות הברית במהלך מלחמת חרבות ברזל
 
 תאריכי המאבק:  25 בפברואר 2024
 מקום:  וושינגטון די. סי., ארצות הברית
 קואורדינטות:  geo:38.942472,-77.067889
 עילה:  התנגדות לתמיכת ארצות הברית במלחמת חרבות ברזל בשל רצח עם המתקיים לכאורה בעזה
 תוצאה:  מת מפצעיו
ב-25 בפברואר 2024, ארון בושנל, חייל בן 25 אשר ששירת בחיל האוויר של ארצות הברית, מת לאחר שהצית את עצמו מחוץ לשערי שגרירות ישראל בוושינגטון. את ההצתה ביצע בסטרימינג בשידור חי, בו אמר שהוא מפגין על "מה שאנשים חוו בפלסטין בידי הקולוניאליסטים השולטים עליהם" והכריז כי "לא יהיה עוד שותף ברצח עם". בזמן שעלה באש, המשיך לצעוק באופן חזרתי "Free Palestine!" (סיסמה לשחרור הפלסטינים מהשליטה הישראלית, כשלרוב הכוונה היא מנהר הירדן עד לים התיכון). באותם הרגעים, שוטר השירות החשאי של ארצות הברית, כיוון אליו אקדח, ושניים אחרים ניסו לכבות את האש הדולקת עליו ללא הצלחה.
פעולת המחאה שודרה באתר Twitch. משטרת המטרופולין של מחוז קולומביה נקראה לבקשת העזרה של השירות החשאי של ארצות הברית לאחר שבושנל הצית את עצמו, והם לקחו אותו לבית החולים במצב אנוש. באותו הערב דווח כי מת מפצעיו.
בושנל היה האדם השני שהצית את עצמו בטענה לרצח עם בעזה שמתרחשת בשל מלחמת חרבות ברזל. ב-1 בדצמבר 2023, אינדיבידואל שהזהותו לא פורסמה בידי הרשויות של אטלנטה, ג'ורג'יה, הצית את עצמו מול הקונסוליה הישראלית באטלנטה. הוא נפצע קשה אך לא מת.
הערות שוליים

↑  יליד 1998
↑  Aaron Bushnell Refused to Be Silent on the Horrors in Gaza, jacobin.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Air Force member in critical condition after setting himself on fire outside Israeli embassy in Washington, USA TODAY (באנגלית אמריקאית)
↑  "Who is Aaron Bushnell, US Air Force member set himself on fire outside Israeli Embassy in Washington". The Economic Times. 2024-02-26. ISSN 0013-0389. נבדק ב-2024-03-08.
↑  Tom Norton, Aaron Bushnell death report reveals police call about 'mental distress', Newsweek, ‏2024-02-26 (באנגלית)
↑  Protester critically injured after setting self on fire outside Israeli consulate in Atlanta, AP News, ‏2023-12-01 (באנגלית)
הגלגל

ערך זה עוסק בכתב עת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שער השבועון "הגלגל" שיצא ביום 10.5.45, בשבוע בו הוכרז ניצחון בעלות הברית על הנאצים
שער הגיליון השני
דוגמה ללוח שידורים
"הַגַּלְגַּל" היה שבועון בשפה העברית של תחנת הרדיו המנדטורית "קול ירושלים", שהציג את עצמו כ"דו שבועון לבעיות העולם ולקול ירושלים". השבועון, שנערך על ידי דב קמחי, יצא לאור מטעם "מיניסטריון המודיעין הבריטי, על ידי לשכת המודיעין הממשלתית בירושלים".
היסטוריה

שבועון "הגלגל" החל להופיע ב-13 ביולי 1943, והופעתו נמשכה עד סמוך להקמת המדינה. הוא הופיע אחת לשבועיים עד ל-30 בנובמבר 1944 (גיליון 11 בכרך ב') ומאז התחיל להופיע כשבועון.
"הגלגל" פרסם את לוחות השידורים של התחנה, סקירות על הנעשה בה, תקצירים של הרצאות שניתנו במסגרת שידורי התחנה, ענייני מדע ותרבות, ותמונות שהתקבלו מרחבי העולם, כמו גם מבחר פרשנויות, כתבות מגזיניות וידיעות, שתורגמו לעברית מעיתונים בריטיים כ"דיילי אקספרס" או "האקונומיסט".
היה זה השבועון המצויר השני, לאחר "העולם הזה" שהופיע ביישוב, הכולל צילומים ואיורים. בשל האמצעים שהועמדו לרשותו על ידי השלטונות, הודפס השבועון על גבי נייר משובח וצילומיו היו איכותיים.
"הגלגל" לא הסתפק בסיקור חדשות ובנעשה ברדיו, אלא סיקר באופן נרחב את חיי התרבות בארץ, ונתן ליוצרים מקומיים במה להעלאת יצירותיהם. פורסמו בו סיפורים פרי עטם של מחברים מבני היישוב (בכללם סיפור מפרי עטו של יצחק נבון, לימים נשיא מדינת ישראל, ושל חנוך ברטוב שפרסם בשבועון את ביכורי יצירתו). בשל כל אלה זכה השבועון לתפוצה רבה.
סגן העורך של "הגלגל" היה יוסף חריש, לימים היועץ המשפטי לממשלת ישראל.
הגל השקט

הגל השקט הוא כינוי לערוץ רדיו ששידוריו פורצים את הדממה רק במקרה של אזעקת אמת.
שידורי "הגל השקט" – שהם "ככל הידוע המצאה ישראלית מקורית בתחום הרדיו והאזעקה" – החלו בלילות מלחמת המפרץ הראשונה, מיום 24 בינואר 1991, על בסיס התדרים של ערוץ הרדיו "צה"ל 2" של גלי צה"ל, ויועדו להתראה עבור אזרחים שגרו באזורים מבודדים, אשר מצד אחד חששו שלא להתעורר בזמן השמע אזעקה ומצד שני לא רצו להשאיר מכשיר טלוויזיה או רדיו רועש למשך כל הלילה. כל ערב, המעבר מהתוכניות הרגילות לגל השקט צוין בהשמעת השיר "בובה זהבה", של להקת החלונות הגבוהים.
יוזם הפעלת "הגל השקט" היה פרופ' פרץ לביא, ראש המעבדה לחקר השינה בטכניון (ולימים נשיא הטכניון).
עם התקדמות ימי המלחמה, הורחב השימוש ב"גל השקט" גם לשבתות, על מנת לאפשר לציבור שומרי השבת לקבל עדכונים ביטחוניים בעת השמע אזעקה, וזאת ללא הצורך להדליק את מקלט הרדיו בשבת, אלא להשאירו מופעל לכל משך השבת.
שימוש חוזר ברעיון "הגל השקט" נעשה לימים גם בזמן מלחמת לבנון השנייה, מבצע עופרת יצוקה, מבצע עמוד ענן, מבצע צוק איתן, מבצע שומר החומות ומבצע מגן וחץ, אך בניגוד לימי מלחמת המפרץ, התדרים שהוקצו היו אזוריים בלבד (קול המוסיקה, רדיו חיפה, רדיו דרום, רדיו קול ברמה, רדיו קול חי, רדיו תל אביב, גלי ישראל, וכולי).
בתחנת הרדיו שורר שקט מוחלט בכל שעות היממה (24/7) והוא משדר רק כאשר נקלעים לשעת מצוקה.
במלחמת חרבות ברזל נעשה לראשונה שימוש בגל שקט בטלוויזיה. בהנחיית הרבנות הראשית ופיקוד העורף, במהלך השבת ערוץ עכשיו 14 החל להסב את שידוריו למתכונת של הצגת התראות פיקוד העורף בשקופיות טקסט. הרבנים הראשיים לישראל הנחו את הציבור המעוניין בכך להשאיר את הערוץ דלוק מלפני כניסת השבת.