stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מינהל הכנסות המדינה
היסטוריה

בשנת 1957, במסגרת ארגון מחדש במשרד האוצר, הוחלט על העברת האחריות לכל התשלומים והתקבולים של משרדי הממשלה לידי מינהל הכנסות המדינה. מינהל הכנסות המדינה היה אחראי לכל גביית המיסים בארץ, תפקיד הממולא כיום על ידי רשות המיסים. בשנת 1963 הוחלט למנות מומחה מיוחד לתכנון ארוך טווח של מדיניות המיסים. בשנת 1995 אוחדו מינהל הכנסות המדינה ואגף הכלכלה במשרד האוצר, לאחר שהוחלט למנות את ציפי גל ים, ראש אגף הכלכלה, לממונה על הכנסות המדינה. אולם האיחוד כמעט לא הורגש ושני האגפים התנהלו כמעט בנפרד. בשנת 2001, החליט שר האוצר, סילבן שלום, לפצלם בחזרה. בשנות ה-90 עבדו במינהל מעל 50 עובדים. אולם עם הזמן ירד קרנו של המינהל ובשנת 2003 עבדו בו 15 עובדים ומשרד האוצר שקל לסגור את המינהל.
מינהל הכנסות המדינה נקט במשך שנים רבות בתמיכה במדיניות מס שוויונית והתנגדות לפטורים לגורמים שונים. למשל, בוועדת אשר, התנגדו נציגי מינהל הכנסות המדינה למע"מ מוקטן על מוצרים חיוניים.
עמדה נוספת של מינהל ההכנסות היא שיש להציע שיעורי מס נמוכים כדי להעמיק את הגבייה.
בראש מינהל הכנסות המדינה עומד הממונה על הכנסות המדינה. הממונה הראשון היה ד"ר ארתור ברגמן. בשנת 1953 החליף אותו ד"ר קורט מנדלסון. בשנת 1954 מונה לתפקיד זאב שרף. בשנת 1961 התפטר שרף מהתפקיד ובמקומו מונה אריאל אריאלי. בשנת 1964 נכנס לתפקיד שמחה גפני. בסוף 1968 מונה לתפקיד משה נוידרפר שהוביל בשנת 1975 את מימוש הרפורמה במיסים שהוצעה על ידי ועדת בן-שחר. בתחילת 1979 מונה אוריאל לין לתפקיד. אחרי לין מונה לתפקיד משה ברטוב, שהוחלף ב-1984 בידי ישראל ברון.[דרושה הבהרה] בתחילת שנות ה-90 כיהן יורם גבאי בתפקיד הממונה. בשנת 1995 פרש גבאי וציפי גל ים מונתה לתפקיד. גל ים החזיקה בתפקיד עד שנת 2001 והוחלפה בידי מאיר קפוטא. לאחר פרישתו של קפוטא, בסוף 2006, מונה לתפקיד יהושע ויטה. אולם מיד לאחר מכן נפתחה נגדו חקירה גלויה והוא הושעה מתפקידו למשך מספר שנים, בהן כיהנה בתפקיד פרידה ישראלי. באוגוסט 2012 מונה לתפקיד ד"ר מיכאל שראל, אשר התפטר במרץ 2014, על רקע הודעת שר האוצר, יאיר לפיד, על כוונתו להנהיג פטור ממע"מ על דירות לרוכשים דירה ראשונה.
במסגרת המינהל פועל גם המוזיאון למיסים.
הערות שוליים

↑  ראורגניזציה במשרד האוצר, דבר, 31 בינואר 1957
↑  מבוקש: מומחה לתכנון מיסים, מעריב, 3 במרץ 1963
↑  מוטי בסוק, סילבן שלום יפצל את אגף כלכלה והכנסות המדינה, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2001
↑  אמנון אטד, האוצר שוקל לפרק את מינהל הכנסות המדינה, באתר ynet, 2 בספטמבר 2003
↑  מס הכנסה חותר לצמצום הסדרים מיוחדים, דבר, 28 במרץ 1962
↑  דוד ליפקין, ועדת אשר שוקלת הנהגת מס ערך מוסף מוקטן על מוצרים ושירותים חיוניים, דבר, 13 באפריל 1971
1 2  א. כידן, ראש חדש למנגנון המיסים, מעריב, 21 ביולי 1964
↑  הדגם של ניו זילנד, מעריב, 25 באוגוסט 1987
↑  בדיקת גביית מס תו מגן, חרות, 23 באפריל 1950
היחיד והציבור, חרות, 29 באפריל 1953
↑  הוועדה למטבע חוץ גובה עדויות, חרות, 13 במאי 1953
↑  האיש והקו, מעריב, 14 ביוני 1954
כל עוד לא נושיב עבריינים בבית הסוהר לא נחסל העלמה של מס, דבר, 23 בינואר 1959
↑  אריאלי יועד ממונה על הכנסות המדינה, חרות, 17 באוגוסט 1961
↑  הממונה החדש על המיסים, מעריב, 16 בדצמבר 1968
↑  אוריאל לין - מועמד לממונה על ההכנסות, מעריב, 31 בינואר 1979
↑  שרגא מקל, דרוש ממונה על ההכנסות, מעריב, 13 במרץ 1984
400 אלף תיקים לא נבדקו כלל, מעריב, 3 באפריל 1984
↑  אמנון אטד, מאיר קפוטא מונה לממונה על הכנסות המדינה, באתר ynet, 14 ביולי 2002
מוטי בסוק, מאיר קפוטא, הממונה על הכנסות המדינה - פורש, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2006
↑  שוקי ויטה - הממונה על הכנסות המדינה, באתר גלובס, 25 בדצמבר 2006
↑  הארכת מינוי בפועל לתפקיד הממונה על הכנסות המדינה, החלטה מס. 1568 של הממשלה ה-32, 31 במרץ 2010
↑  אמנון אטד, הממשלה אישרה: מיכאל שראל - הממונה על כלכלה והכנסות המדינה באוצר, באתר כלכליסט, 12 באוגוסט 2012
↑  אדריאן פילוט, ‏מהלומה ללפיד: ד"ר מיכאל שראל, הממונה על הכנסות המדינה באוצר, מתפטר במפתיע בגלל הפטור ממע"מ על דירות חדשות; מטיח בלפיד: "החלטתך שטחית, לא נכונה ותקפיץ את מחירי הדירות", באתר גלובס, 19 במרץ 2014
מגדל המים (שכונת מולדת)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מגדל מים
 כתובת:  דרומית למגרש החניה של ימית 2000
 מיקום:  חולון
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1936–הווה (כ־88 שנים)
 חומרי בנייה:  בטון
 קואורדינטות:  32°00′52″N 34°47′17″E﻿ / ﻿32.0145°N 34.788°E﻿ / 32.0145; 34.788
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מגדל המים שכונת מולדת(למפת גוש דן רגילה) מגדל המים שכונת מולדת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדל המים שכונת מולדת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדל המים שכונת מולדת  he מגדל המים שכונת מולדתhe מגדל המים שכונת מולדתמפת  __ חולון (in English: Holon)  __ אזור (in English: Area) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) ממזרח: __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) ממזרח ומדרום: __ ראשון לציון (in English: Rishon LeZion) ממערב: __ בת ים (in English: Bat Yam)  ^ כיום שטחי מקוה ישראל (in English: Mikveh Israel) הם חלק מפארק אריאל שרון   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגדל המים בשכונת מולדת נבנה בשנת 1936 כדי לספק מים לתושבי השכונה. מגדל המים בנוי מיציקת בטון, והמים בו הגיעו משכונת נחלת יהודה שהייתה סמוכה למושבה ראשון לציון. המגדל שימש כעמדת תצפית ושמירה במרד הערבי הגדול, ומאוחר יותר שימש כסליק של ההגנה. המגדל נמצא דרומית למגרש החניה של ימית 2000 בחולון.
כיום המגדל נחשב כאתר מורשת בישראל, ומוצגת בו תערוכה היסטורית הכוללת תמונות ומידע על המקום.
בניית המגדל

בעבר, יישובים רבים היו תלויים במגדלי מים אשר סיפקו להם מים. מגדל המים הנמצא בשכונת מולדת נבנה בשנת 1936, שנתיים לאחר הקמת השכונה, והוא שימש את העולים מתימן. העמודים התומכים ובריכת המים של המגדל נבנו מיציקת בטון, ואילו המים הגיעו משכונת נחלת יהודה שהייתה סמוכה למושבת ראשון לציון.
המגדל במרד הערבי הגדול

במרד הערבי הגדול, מרד של הערבים שהתרחש בארץ ישראל החל משנת 1936 עד שנת 1939, נבנתה במגדל עמדת תצפית ושמירה. מאוחר יותר, ארגון ההגנה החביא בתוך המגדל סליק, בנוסף לסליקים אחרים שמוקמו בחולות.
המגדל כיום

במגדל כיום לא נעשה שימוש, אך תאגיד "מי שיקמה", תאגיד מים באזור חולון והסביבה, מפעיל מגדלי מים נוספים ברחבי העיר. סביב המגדל מוצגת תערוכה היסטורית הכוללת תמונות ומידע על המגדל ועל שכונת מולדת, אשר המגדל משמש כזכר היחיד ממנה. המגדל נחשב כאתר מורשת בישראל.
לפי דיווח משנת 2017, מגדל המים הפך למחדל בטיחותי המסכן את המטיילים ואת בעלי החיים, בנוסף דווח שהוא נראה מוזנח בעקבות שרפה מפעילות ונדליסטית.
הערות שוליים

↑  מגדל המים בשכונת מולדת, באתר חולון
↑  אורן שטרנברג, המלחמות והמגורים: הסיפורים הגדולים מאחורי מגדלי המים של חולון, באתר השקמה חולון, 31 באוגוסט 2019
↑  מפלצת בטון או יצירת מופת אדריכלית? מגדל המים בחולון, באתר וואלה, 12 במאי 2018
↑  דודו דיין, טבע הדברים, מולדת צמחה מהחולות: מגדל המים שבקצה חולון, באתר ynet, 9 בדצמבר 2010
↑  מגדל המים בחולות חולון הפך מפינה רומנטית ונוסטלגית למחדל בטיחותי, חופית כהן-אולאי, באתר mynet חולון, 18 בדצמבר 2017
חלק מהתערוכה שבאזור המגדל
מוזמביק במשחקים האולימפיים

מוזמביק משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת מוסקבה (1980).
עד כה, רק ספורטאית מוזמביקית אחת, האתלטית מריה מוטולה, זכתה במדליות אולימפיות. מוטולה סיימה במקום החמישי בריצת 800 מטר באולימפיאדת ברצלונה (1992), באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה במדליית הארד, ובאולימפיאדת סידני (2000) זכתה במדליית הזהב. באולימפיאדת אתונה (2004) לא הצליחה להגן על תוארה, ולאחר מרוץ צמוד סיימה במקום הרביעי, בהפרש של 13 מאיות השנייה מקלי הולמס שסיימה במקום הראשון. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה מוטולה בת ה-36 במקום החמישי. יתר הספורטאים המוזמביקים לא הגיעו להישגים משמעותיים במשחקים.
מוזמביק מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
אולימפיאדת מוסקבה (1980): 0
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984): 0
אולימפיאדת סיאול (1988): 0
אולימפיאדת ברצלונה (1992): 0
| אולימפיאדת אטלנטה (1996) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| אולימפיאדת סידני (2000) | 1 | 0 | 0 | 1 |
אולימפיאדת אתונה (2004): 0
אולימפיאדת בייג'ינג (2008): 0
אולימפיאדת לונדון (2012): 0
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): 0
אולימפיאדת טוקיו (2020): 0
| סך הכל | 1 | 0 | 1 | 2 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| סך הכל | 1 | 0 | 1 | 2 |
ראו גם

מוזמביק במשחקים הפאראלימפיים
מוזמביק במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-28 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-28 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
ליקויי החמה המלאים של המאה ה-21

במהלך המאה ה-21 היו ויהיו בסך 224 ליקויי חמה, כאשר מתוכם 68 הם ליקויי חמה מלאים.
ליקויי חמה מלאים שכבר התרחשו

| תאריך הליקוי | שעה UTC> התחלה | שעה UTC> אמצע | שעה UTC> סוף | זמן כיסוי מלא | אזור המוקד של מסלול ליקוי החמה המלא | מפת מסלול ליקוי החמה (לחצו להגדלה) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 ביוני 2001 | 10:35 | 12:04:46 | 13:31 | 4:57 דקות | אנגולה, זמביה, זימבבואה, מוזמביק ומדגסקר |  |
| 4 בדצמבר 2002 | 05:50 | 7:32:16 | 9:11 | 2:04 דקות | אנגולה, בוטסואנה, זימבבואה, דרום אפריקה, מוזמביק ודרום אוסטרליה |  |
| 23 בנובמבר 2003 | 22:19 | 22:50:22 | 23:18 | 1:57 דקות | מזרח אנטארקטיקה |  |
| 29 במרץ 2006 | 08:36 | 10:12:23 | 11:48 | 4:07 דקות | ברזיל, גאנה, טוגו, בנין, ניגריה, ניז'ר, לוב, צפון-מערב מצרים, טורקיה, גאורגיה, דרום-מערב רוסיה וקזחסטן |  |
| 1 באוגוסט 2008 |  ? | 10:22:12 |  ? | 2:27 דקות | צפון קנדה, צפון גרינלנד, מרכז רוסיה, מערב מונגוליה, מערב סין |  |
| 22 ביולי 2009 |  ? | 2:36:25 |  ? | 6:39 דקות | פקיסטן, הודו, בהוטן, בנגלדש, מיאנמר, סין, בחלק הצפוני של איי ריוקיו שביפן |  |
| 11 ביולי 2010 |  ? | 19:34:38 |  ? | 5:20 דקות | דרום צ'ילה וארגנטינה, דרום-מזרח פולינזיה |  |
| 13 בנובמבר 2012 |  ? | 22:12:55 |  ? | 4:02 דקות | צפון אוסטרליה (ארץ ארנהם וחצי האי קייפ יורק), איי קרמדק שבניו זילנד |  |
| 20 במרץ 2015 |  ? | 9:46:47 |  ? | 2:47 דקות | איי פארו, סבאלברד, האוקיינוס האטלנטי, הקוטב הצפוני |  |
| 9 במרץ 2016 |  ? | 1:58:19 |  ? | 4:09 דקות | אינדונזיה, מיקרונזיה, איי מרשל |  |
| 21 באוגוסט 2017 |  ? | 18:26:40 |  ? | 2:40 דקות | ראו ליקוי החמה המלא ב-21 באוגוסט 2017. ארצות הברית (אורגון, איידהו, ויומינג, נברסקה, צפון קנזס, מרכז מיזורי, דרום אילינוי, מערב קנטקי, טנסי, דרום-מערב קרוליינה הצפונית, צפון-מזרח ג'ורג'יה, קרוליינה הדרומית) |  |
| 2 ביולי 2019 |  ? | 19:24:08 |  ? | 4:33 דקות | איי פיטקרן, מרכז ארגנטינה וצ'ילה, ארכיפלג טוואמוטו |  |
| 14 בדצמבר 2020 |  ? | 16:14:39 |  ? | 2:10 דקות | דרום צ'ילה וארגנטינה, קיריבטי, פולינזיה |  |
| 4 בדצמבר 2021 |  ? | 7:34:38 |  ? | 1:54 דקות | אנטארקטיקה |  |
| 8 אפריל 2024 |  ? | 16:38:44 |  ? | 4:28 דקות | ראו ליקוי החמה המלא ב-8 באפריל 2024. מקסיקו, מרכז וצפון-מזרח ארצות הברית (טקסס, אוקלהומה, ארקנסו, מיזורי, אילינוי, קנטקי, אינדיאנה, מישיגן, אוהיו, פנסילבניה, ניו יורק, צפון ורמונט, ניו המפשייר ומיין), מזרח קנדה |  |
ראו גם

ליקוי החמה של ה-17 במאי 1882
מגפת הקורונה בסנגל

| --- | --- |
 במדינות או באזורים:  סנגל סנגל
 מקרי מוות:  1,971‏
 מקרי הדבקה:  88,997‏   • 2 מהם חולים פעילים
 הבריאו:  87,024‏ רענון נתונים
 קואורדינטות:  14°22′00″N 14°17′00″W﻿ / ﻿14.366669444444°N 14.283330555556°W﻿ / 14.366669444444; -14.283330555556
 
מגפת נגיף הקורונה התפרצה בסנגל ב-2 במרץ 2020.
רקע

ב־12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי (WHO) כי נגיף הקורונה הוא הגורם למחלת נשימה בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין.
יחס ההרוגים במקרה של COVID-19 נמוך בהרבה מה-SARS בשנת 2003, אך ההעברה גדולה.
ציר זמן

ב -2 במרץ 2020, גבר בן 54 מצרפת היה המקרה המאושר הראשון של COVID-19 בסנגל.
המקרה המאושר השני של COVID-19 היה תייר צרפתי שהגיע לדקר מצרפת.
עד 4 במרץ 2020 מספר המקרים עלה לארבעה, כאשר שני המקרים הנוספים הם אזרחים זרים.
ליגת אפריקה בכדורסל דחתה את תחילת העונה.
ב־10 במרץ אזרח סנגל שחזר מאיטליה נמצא חיובי והפך למקרה החמישי במדינה.
ב־12 במרץ 2020 הוכרזו בסנגל עוד חמישה מקרים נוספים שהיו בני משפחה למקרה מאושר של אזרח סנגל שחזר מאיטליה.
נכון ל 15 במרץ היו 24 מקרים מאושרים בסנגל. סנגל הטילה מגבלות נסיעה וסגרה את בתי הספר למשך שלושה שבועות בתגובה לווירוס הקורונה. הממשלה גם אסרה על התכנסויות ציבוריות במשך חודש, כולל עלייה לרגל מוסלמית ונוצרית.
ב־23 במרץ הכריזה סנגל על מצב חירום.
נכון לסוף ינואר 2021, ישנם בסנגל 592 מתים, ו-25,127 מקרי הדבקה מתוכם הבריאו 20,870.
הערות שוליים

1 2 3  COVID-19 Coronavirus Outbreak, by Worldometer, מתוך אתר Worldometer, נכון לתאריך 22 במאי 2023, 11:03 שעון ישראל
↑  "Crunching the numbers for coronavirus". Imperial News. אורכב מ-המקור ב-19 במרץ 2020. נבדק ב-15 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "High consequence infectious diseases (HCID); Guidance and information about high consequence infectious diseases and their management in England". GOV.UK (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-3 במרץ 2020. נבדק ב-17 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "World Federation Of Societies of Anaesthesiologists – Coronavirus". www.wfsahq.org. אורכב מ-המקור ב-12 במרץ 2020. נבדק ב-15 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Coronavirus : Le Sénégal enregistre son premier cas". Le Quotidien (בצרפתית). 2 במרץ 2020. נבדק ב-22 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Second case of coronavirus in Senegal as African sports shelved". RFI (באנגלית). 5 במרץ 2020. נבדק ב-14 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Senegal confirms third and fourth coronavirus cases". Reuters (באנגלית). 4 במרץ 2020. נבדק ב-14 במרץ 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Basketball Africa League postpones start of inaugural season" (הודעה לעיתונות) (באנגלית). 3 במרץ 2020. נבדק ב-14 במרץ 2020. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Senegal confirms fifth case of COVID-19". aa.com.tr. נבדק ב-14 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Senegal announces 5 new coronavirus cases". News24. 12 במרץ 2020. נבדק ב-14 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Senegal orders all schools closed in response to coronavirus". Reuters. 14 במרץ 2020. נבדק ב-22 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Magome, Mogomot Si (15 במרץ 2020). "Several African nations roll out measures to fight virus". Yahoo News. נבדק ב-22 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ivory Coast, Senegal declare emergencies, impose curfews in coronavirus response". Reuters (באנגלית). 23 במרץ 2020. נבדק ב-23 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
מחוז פלן

מחוז פְּלֵן (בגרמנית: Kreis Plön, הגייה ב-IPA: [ˈpløːn]) הוא מחוז במדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה. המחוז גובל (ממזרח ובכיוון השעון) במחוז אוסטהולשטיין (Ostholstein) ובמחוז זגברג (Segeberg), בעיר נוימינסטר, במחוז רנדסבורג-אקרנפרדה (Rendsburg-Eckernförde), בעיר קיל ובים הבלטי.
המחוז מורכב מחמישה יישובים מאוכלסים בצפיפות לאורך הגבול עם קיל ולחופי לשון-הים קיל (Kieler Förde), ומעשרות יישובים קטנים יותר, שבכל אחד פחות מאלף תושבים. זהו מחוז המאופיין באגמים רבים, בהם האגם העשירי בגודלו בגרמניה, אגם פלן (Plöner See).
היסטוריה

המחוז הוקם בידי הפרוסים בשנת 1867. ב-1932 הוא הורחב, ונוספו אליו 31 יישובים שהיו חלק ממחוז בורדסהולם (Bordesholm), שפורק. באפריל 1938 הפכו שניים מיישובי המחוז לחלק מנוימינסטר, ובאפריל 1939 סופח אחד מיישובי המחוז, אלמשנהאגן (Elmschenhagen), לשטחה של קיל.
לאחר מלחמת העולם השנייה הוכפלה האוכלוסייה: מ-67,434 תושבים ב-1939 ל-123,818 תושבים באוקטובר 1946. הסיבות לכך היו מצד אחד אנשים רבים שנטשו את העיר קיל במהלך הלחימה, ומצד שני תושבי אזורים שגרמניה ויתרה עליהם עם סוף המלחמה, שבחרו להתיישב באזור. ב-1950 חיו 9,000 עקורים ב-77 מחנות במחוז.
ב-26 באפריל 1970 נערכה חלוקה מחוזית מחודשת של שלזוויג-הולשטיין, במסגרתה איבד מחוז פלן כמעט עשירית משטחו. ממספר יישובים שהיו חלק ממנו בעבר הוקמו מועצות בתוך מחוז רנדסבורג-אקרנפרדה, וארבעה יישובים סופחו לעיר קיל.
הערות שוליים

↑  Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2018 (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557435405171  GND: 4046386-2  LCCN: n82230637  VIAF: 143098212   WorldCat (עם VIAF): 143098212 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מייקל ד. בראון

מייקל ד. בראון (באנגלית: Michael D. Brown; נולד ב-8 בנובמבר 1954) הוא עורך דין אמריקאי, ששימש בעבר כמנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום (FEMA) של ארצות הברית. בראון היה ממונה על ניסיונות החילוץ, ההצלה והטיפול באוכלוסיות אשר נפגעו מהוריקן קתרינה ב-2005.
לפני כן, כאשר עבד במחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית, הוא היה נציג ארצות הברית בוועדת החירום האזרחית של נאט"ו וחבר בקבוצת העבודה של ארצות הברית-בריטניה. הוא היה יו"ר משלחות לארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE) וניהל משא ומתן על הסכם שיתוף פעולה בן עשר שנים בין ארצות הברית לרוסיה.
בראון ספג ביקורת עקב חוסר יעילות ארגונו בטיפול במצב, אשר נתפסה על ידי הציבור כהתעלמות הממשל מהאסון. לזאת התווסף תחקיר עיתונאי שחשף כי בראון שיקר בקורות החיים שפרסם באתר FEMA ובאתר נוסף ברשת, והיה, כביכול, חסר הכישורים המתאימים עבור עבודתו. בעידוד הממשל התפטר בראון מתפקידו מעט לאחר התרחשות האסון.
הערות שוליים

↑  HUFFPOST, Michael D. Brown, Former Under Secretary, Homeland Security
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1033879304  ISNI: 0000 0001 1471 386X  LCCN: no2006099549  SUDOC: 170985113  VIAF: 44060598   WorldCat (עם VIAF): 44060598 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגפת הקורונה בספרד

| --- | --- |

 תקופת המגפה:  1 בפברואר 2020 – הווה (4 שנים)
 במדינות או באזורים:  ספרד ספרד
 פתוגן:  נגיף ה-SARS-CoV-2
 מקרי מוות:  120,964‏
 מקרי הדבקה:  13,845,825‏   • 43,847 מהם חולים פעילים     • 231 מתוכם במצב קשה
 הבריאו:  13,681,014‏ רענון נתונים
 תפוצה לפי קהילה אוטונומית
 מספר מקרי הדבקה מאומתים לקהילה אוטונומית     1–99 מקרים מאומתים   100–499 מקרים מאומתים   500–999 מקרים מאומתים   1,000–4,999 מקרים מאומתים    5,000–9,999 מקרים מאומתים    10,000 ≤ מקרים מאומתים
מגפת הקורונה דווחה לראשונה בספרד ב-1 בפברואר 2020.
מיכאי אנטונסקו

| --- | --- |

 לידה:  18 בנובמבר 1904 Nucet, רומניה 
 הוצאה להורג:  1 ביוני 1946 (בגיל 41) ז'ילאבה, רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 השכלה:  אוניברסיטת בוקרשט 
 מעסיק:  אוניברסיטת בוקרשט 
 תפקיד:  שר החוץ של רומניה 
 מפלגה:  National Liberal Party-Brătianu 
 
מיכאי אנטונסקו (18 בנובמבר 1904 – 1 ביוני 1946) היה עורך דין, פרופסור למשפטים, סגן ראש ממשלה ושר החוץ של רומניה במלחמת העולם השנייה, נשפט והוצא להורג כפושע מלחמה.
לפני המלחמה התפרנס מעריכת דין. כאשר הועלו ב-1938 נגד יון אנטונסקו ורעייתו חשדות לביגמיה, ייצג אותם בהצלחה. עם מינויו של יון אנטונסקו (אין קשרי משפחה בין השניים) לראש ממשלה מונה לשר התעמולה ב-1940 לאחר מכן מונה לשר החוץ.
ב-1941 התמקד יון אנטונסקו במערכה הצבאית והשאיר למיכאי אנטונסקו שליטה מלאה על ענייניה הפנימיים של רומניה.
מיכאי אנטונסקו היה שותף לפשעי המלחמה אשר בוצעו ברומניה ובאזורים הכבושים על ידיה. בעקבות הפיכת 23 באוגוסט 1944 נעצר ונשפט לאחר מלחמת העולם השנייה בבית הדין העממי בבוקרשט כפושע מלחמה והוצא להורג ביחד עם יון אנטונסקו ועוד שני גנרלים ב-1 ביוני 1946.
הערות שוליים

↑  Mihai Antonescu (ברומנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435152205171  BnF: cb11043700s (data)  CANTIC: a11321386  GND: 123439515  ISNI: 0000 0001 1572 4560  LCCN: n85082863  NLG: 104430  NTA: 131981994  SNAC: w6kh4vqj  SUDOC: 082618143  VIAF: 62455068   WorldCat (עם VIAF): 62455068 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא רומנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מדינת הנילוס העליון

| --- | --- |
דגל מדינת הנילוס העליוןדגל מדינת הנילוס העליון
נוף טיפוסי
נוף טיפוסי
 מדינה:  דרום סודאן דרום סודאן
 חבל ארץ:  הנילוס העליון הגדול
 בירת המדינה:  מלקאל
 תאריך ייסוד:  1994 
 שטח:  77,823.42 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במדינה:  964,353 (2008)
  ‑ צפיפות:  12 נפש לקמ"ר (2008)
 קואורדינטות:  9°32′00″N 32°40′00″E﻿ / ﻿9.5333333333333°N 32.666666666667°E﻿ / 9.5333333333333; 32.666666666667 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מדינת הנילוס העליון (בערבית: ولاية أعالي النيل, וילאית אעלא א-ניל) הייתה אחד מעשרת מחוזות דרום סודאן בין השנים 2011 ל-2015. שטחה הכולל היה כ-77,773 קמ"ר ואוכלוסייתה מנתה 964,353 נפש  (נכון ל-2008). בירתה הייתה מלקאל.
הנילוס הלבן עבר בשטח המחוז לשעבר. עד 1959 התכוונה מצרים לספח אליה את המדינה הזו כמו את סודן כולה.
מחוז פיאט

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אילינוי אילינוי
 בירת המחוז:  מונטיצ'לו
 תאריך ייסוד:  1841
 על שם:  James Andrew Piatt 
 שטח:  1,140 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  16,673 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  40°01′N 88°35′W﻿ / ﻿40.01°N 88.59°W﻿ / 40.01; -88.59 
 אזור זמן:  UTC -6
 http://www.piattcounty.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   מיקום מחוז פיאט באילינוי    מיקום אילינוי בארצות הברית tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז פיאט (באנגלית: Piatt County) הוא מחוז במדינת אילינוי שבארצות הברית. בירת המחוז היא מונטיצ'לו ונכון לשנת 2007 גרו במחוז 16,493 תושבים.
גאוגרפיה

לפי מרשם התושבים האמריקאי, שטח המחוז עומד על 1,140 קמ"ר שמתוכם 1 קמ"ר מים ושאר השטח הוא יבשה. 
המחוז גובל עם מחוז מקלין בצפון, מחוז שמפיין במזרח, מחוז דגלאס בדרום-מזרח, מחוז מולטרי בדרום, מחוז מקון בדרום מערב ומחוז דה וויט במערב.
היסטוריה

המחוז הוקם ב- 27 בינואר 1841 בעקבות בקשתם של תושבי מונטיצ'לו. המחוז נקרא על שם תושב הקבע הוותיק ביותר ובעל האדמות המרכזי של המחוז - ג'יימס א. פיאט האב. כעיר היחידה במחוז, הפכה מונטיצ'לו להיות בירת המחוז. המחוז החל את פעילותו ב- 5 באפריל של אותה שנה מ"המבצר הישן" בעיר ובשנת 1843 נבנה בית המשפט הראשון על אדמה שנתרמה על ידי ויליאם ה. פיאט.
דמוגרפיה

ההרכב הגזעי של המחוז הוא ברובו לבן (98.0%). הצפיפות היא 14 נפש לקמ"ר.
מחוז פיזולי

| --- | --- |

 קוד טלפון בינלאומי:  26 (994+)
 מדינה:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 בירת המחוז:  פיזולי (מנהלית) הורדיז (רשמית)
 תאריך ייסוד:  8 באוגוסט 1930 
 שטח:  1,386 קמ"ר
 גובה:  264 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  89,417  (1989)
 קואורדינטות:  39°36′01″N 47°08′35″E﻿ / ﻿39.600278°N 47.143056°E﻿ / 39.600278; 47.143056 
 http://www.fuzuli-ih.gov.az/
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז פיזולי (באזרית: Füzuli rayonu) הוא מחוז באזרבייג'ן. הוא נקרא על שם המשורר האזרביג'אני מוחמד בן סולימאן. בירתה הרשמית היא העיר פיזולי, אולם כתוצאה מסכסוך נגורנו קרבאך, הבירה הזמנית של המחוז היא העיר הורדיז.
היסטוריה

החלק המערבי של המחוז, כולל הבירה, נשלטה על ידי הרפובליקה של ארטזאק שהוכרזה כחלק ממחוז הדרוט, מאז מלחמת נגורנו-קרבאך. הורדיז הפכה למרכז המנהלי הזמני של פיזולי, בעקבות כיבושה בידי הכוחות הארמנים ב-23 באוגוסט 1993.
ב-17 באוקטובר 2020 הוכרז כי רוב החלק הכבוש של הרובע כולל הבירה פיזולי נכבש מחדש על ידי אזרבייג'ן.
ב-20 באוקטובר 2020 הודיעה ממשלת אזרבייג'ן על כיבושם מחדש של הכפרים דורדצ'ינר, כורדלאר, יוכארי עבדוררהמנלי, גרגהאבזר, אשאגי ויסאלי ויוכרי אייבסאנלי מהכוחות הארמניים. על פי הדיווחים, שישה כפרים נוספים (ג'ג'אגוזלו, אשאג'י סיידהמדלי, זרגר, מולוואלי, יוכארי רפדינלי, אשאגי רפדינלי) נפתחו מחדש בין התאריכים 21-22 באוקטובר.
פליטים

פליטים מנגורנו-קרבאך ומהאזורים הסובבים הועברו לפיזולי מיישובי האוהלים ברחבי הארץ כדי לחיות בבתים חדשים שבנתה הממשלה.
הערות שוליים

↑  כיום מעריכים שאוכלוסיית המחוז היא כ-140,900 תושבים
↑  @azpresident (17 באוקטובר 2020). "העיר פוזולי וכמה כפרים נוספים שוחררו!" (Tweet) – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "הנשיא אילהם אלייב: עיר וששת כפרי המחוז זנגילן ו-18 כפרים ממחוז פוזולי, ג'ברייל וחוג'ובנד שוחררו". מנהלת החדשות של אזרבייג'אן. נבדק ב-2020-10-21.
↑  "הנשיא אילהם אלייב: צבא אזרבייג'ן שחרר 3 כפרים במחוז פוזולי ו-4 כפרים במחוז ג'בריאל". משרד ההגנה של אזרבייג'ן (באנגלית). נבדק ב-2020-10-22.
↑  "הנשיא אילהם אלייב: צבא אזרבייג'ן שחרר 3 כפרים במחוז פוזולי ו-5 כפרים במחוז ג'בריאל". מנהלת החדשות של אזרבייג'ן. נבדק ב-2020-10-23.
↑  "אזרבייג'ן: חיים בשדה הקרב". Eurasia.net. 2007-07-05. נבדק ב-2010-10-07.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2014030892  MusicBrainz: 56b3530b-719e-44d5-b88e-8a25ccc825ac  VIAF: 308755119   WorldCat (עם VIAF): 308755119