stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפארק הלאומי אוורגליידס
איומים על המערכת האקולוגית בפארק > בעלי חיים בסיכון

בפארק יש 36 מינים של בעלי חיים מוגנים בהגנה פדרלית, וחלקם עומדים בפני סכנת הכחדה חמורה. בית הגידול היחיד של התנין האמריקני בארצות הברית קיים רק בדרום פלורידה. בעבר צדו את התנין האמריקני בעבור עורו כמעט עד הכחדתו, אך מ-1975 הוא בעל חיים מוגן בארצות הברית. התנינים עדיין מאוימים בגלל הרס בית הגידול שלהם, ופציעה ממכוניות כאשר התנינים חוצים כבישים במטרה לעבור ממקווה מים אחד אל משנהו. כ-2,000 פרטים של תנינים חיים בפלורידה, ובפארק אוורגליידס ובפארק ביסקיין יש כמאה קנים של התנינים. מספר התנינים בדרום פלורידה עלה בהדרגה במקביל לגידול שחל במספר האליגטורים, וב-2007 שונה סיווג מצב השימור של התנינים בארצות הברית מסכנת הכחדה חמורה (endangered) לסכנת הכחדה (threatened).
פומת פלורידה היא אחד ממיני היונקים הנדירים ביותר בכדור הארץ. כ-230 פרטים חיים בטבע, בעיקר באוורגליידס ובביצת ביג סייפרס. האיומים הגדולים ביותר על פומת פלורידה כוללים הרס בתי גידול כתוצאה מפיתוח אנושי, התנגשויות עם כלי רכב, נישואי קרובים בגלל מאגר גנים המוגבל שלהם, טפילים, מחלות והרעלת כספית.
בשטחי הפארק חיים ארבעה מינים של צבי ים המצויים בסכנת הכחדה חמורה: צב ים ירוק, צב ים קרני, צב ים חום, וצב ים רידלי, ומין אחד: צב ים גלדי שמצב השימור שלו מוגדר בסכנת הכחדה. אף על פי שקשה לקבוע את מספרם, מכיוון שהזכרים והצעירים לא חוזרים למקום לידתם, הנקבות מטילות את ביציהן באותו מקום בכל שנה. אובדן בתי הגידול, הציד הלא חוקי ושיטות הדיג ההרסניות הם האיומים הגדולים ביותר על בעלי החיים הללו.
בפארק חיים שני מינים של עופות המצויים בסכנת הכחדה חמורה. הציפור מהמין Ammodramus maritimus mirabilis (באנגלית: Cape Sable Seaside Sparrow), מוגבלת לאוורגליידס ולביצת ביג סייפרס. ב-1981 נצפו 6,656 פרטים של מין זה בגבולות הפארק, אך בשנת 2002 תועדו בפארק רק 2,624 פרטים. הניסיונות להשיב בחזרה את מפלס המים הטבעי לפארק שנויים במחלוקת; ציפורים אלו מקננות בגובה של כ-30 ס"מ מעל הקרקע, ומפלס המים העולה עלול לפגוע באוכלוסיות העתידיות, כמו גם לאיים על אוכלוסיית דיית החלזונות המצויה בסכנת הכחדה חמורה (בשמורה). הדיות אוכלות כמעט תמיד חלזונות תפוחים, והאוורגליידס הוא המקום היחידי בארצות הברית שבו חי עוף דורס זה. ישנן עדויות שלפיהן נטען כי האוכלוסייה מצויה במגמת גידול, אך אובדן בתי גידול ומקורות מזון גורמים להערכת אוכלוסיית העופות הללו בכמה מאות בלבד.
סיווג מצב השימור של תחש הנהרות הקריבי שונה מ"סכנת הכחדה חמורה" ל"סכנת הכחדה". האיומים הגדולים ביותר עליו הם אובדן בתי הגידול והתנגשויות עם סירות.
איומים על המערכת האקולוגית בפארק > בצורת, שריפות, שיטפונות, ומפלס המים העולה

השרפות בפארק מתרחשות בדרך כלל לאחר סופות ברקים, אך הן גורמות את הנזק המרבי כאשר מפלס המים נמוך מדי. האזורים הפגיעים ביותר לאש הם חורשות העצים רחבי העלים הטרופיים ועצי הטקסודיון, ולחלקם לוקח כמה עשורים להתאושש. הכבול המצטבר במשך מאות שנים בביצות עשוי לגרום לשריפות ליצור צלקות עמוקות בקרקע. פרד סקלאר (Fred Sklar) ממחלקת המים של מחוז דרום פלורידה אמר ב-2007 "בצורת רצינית עשויה להיות קטלנית כמו התפרצות הר געש. היא יכולה לעצב מחדש את כל האזור. נדרשות 1,000 שנים על מנת ליצור מחדש שני אינצ'ים של כבול, ואתה יכול לאבד את שני האינצ'ים הללו בשבוע אחד". מצד שני כמות גשמים יוצאת דופן, כפי שקרה ב-2017 בעקבות הוריקן אירמה יכולה לגרום לנזקים הפוכים למערכת האקולוגית. חלקים גדולים באוורגליידס הופכים בלתי נגישים לעופות מתבוססים.
גובה פני הים מצוי בקו עליה הנגרם כתוצאה מההתחממות העולמית ומהווה איום נוסף על עתידו של הפארק. מפלס המים בקי ווסט עולה בהדרגה מאז 1932, ובסך הכל הוא עלה ב-0.2 מ'. עלייה זו עשויה להיות הרת אסון עבור אזורים נמוכים הקרובים לאוקיינוס. ההערכה היא שבתוך 500 שנים יימחקו בפארק הלאומי אוורגליידס בתי הגידול שבמים המתוקים על ידי מים מלוחים, ורק חלקו הצפוני ביותר של הפארק יוותר. ההערכות לגבי עלות הגבהת או החלפת הכביש של שביל טאמיאמי ו"סמטת האליגטור" (קטע של כביש בין-מדינתי 75) בגשרים עומדות על מאות מיליוני דולרים.
לקריאה נוספת

Grunwald, Michael. (2006) The Swamp: The Everglades, Florida, and the Politics of Paradise. Simon & Schuster. ISBN 9780743251051
Robertson, Jr. William. (1989) Everglades: The Park Story. Florida National Parks & Monuments Association, Inc. ISBN 0945142013
Tebeau, Charlton W. (1955) The Story of the Chokoloskee Bay County and the reminiscenses of pioneer C. S. "Ted" Smallwood. University of Miami Press.
Tebeau, Charlton W. (1963) They Lived in the Park: The Story of Man in the Everglades National Park. University of Miami Press.
Tebeau, Charlton W. (1968) Man in the Everglades. University of Miami Press.
Whitney, Ellie et al., eds. (2004) Priceless Florida: Natural Ecosystems and Native Species. Pineapple Press, Inc. ISBN 9781561643097
ביאורים

↑  אף על פי שהם נכתבים באופן זהה hammock אינו ערסל, כי אם חורשה קטנה המהווה אי בלב מערכת אקולוגית אחרת
↑  בפועל רק כמה מאות איים ואיונים
↑  בתאולוגיה הנוצרית, אנטיכריסט או אנטיכריסטוס הוא אדם (או מהות) המייצג את הרוע המוחלט ומהווה את אויבו של ישו
↑  דקל מלכותי הוא כינוי בארצות הברית לדקל רוסטויניה (Roystonea regia), הנפוץ בפלורידה, האיים הקריביים ומקסיקו
אסטנה (כדורגל)

ערך זה עוסק במועדון כדורגל שהוקם בסוף שנת 2008. אם התכוונתם למועדון שהוקם ב-1964, ראו .
הלוגו הקודם
מועדון כדורגל אסטנה (בקזחית: Астана Футбол Клубы), הוא מועדון כדורגל קזחי מהעיר אסטנה, המועדון משחק בליגת העל הקזחית. המגרש הביתי של המועדון הוא אסטנה ארנה שהוא מכיל 30,000 מושבים, שבו הוא משחק מאז אמצע עונת 2009. המועדון נוסד ב-27 בדצמבר 2008 בשם לוקומוטיב אסטנה, המועדון שינה את שמו בשנת 2011 למועדון כדורגל אסטנה. המועדון חבר במועדון הספורט הנשיאותי אסטנה.
בהיסטוריה הקצרה שלו המועדון כבר מתגאה בשלוש זכיות בגביע הקזחי, ושתי זכיות בסופר קאפ הקזחי. בשנת 2014, המועדון זכה באליפות קזחסטן ובכך הוא השתתף במוקדמות ליגת האלופות בעונה שלאחר מכן. אסטנה הוא המועדון הקזחי הראשון שהעפיל לשלב הבתים של ליגת האלופות לאחר שעשה זאת בעונת 2015/2016, והוא המועדון הקזחי השני שעלה לשלב בתים של מפעל אירופי כל שהוא לאחר ששחטאר קאראגנדי העפילה לשלב הבתים של הליגה האירופית בעונת 2013/2014.
היסטוריה > השנים הראשונות (2009-2014)

ב-27 בדצמבר 2008, המועדונים אלמה-אטה ומגספורט הכריזו על איחוד, והם יצרו מועדון חדש בשם לוקומוטיב אסטנה. הספונסר הראשי הראשון של הקבוצה היה "קזחסטן טמיר ז'וליי" חברת הרכבות הלאומית של קזחסטן. בעונה הראשונה להקמתה סיימה הקבוצה במקום השני בליגת העל הקזחית, אחרי אקטובה. בשורות הקבוצה שיחקו מספר שחקנים בולטים, כמו שחקני נבחרת רוסיה לשעבר אנדריי טיחונוב ואיגור טיטוב, והאוזבקי מקסים שצקיך. מאמצע עונת 2009 עורכת הקבוצה את משחקי הבית שלה באסטנה ארנה, שהחליף את אצטדיון קז'ימוקן מנואטיפסוב.
בעונת 2010 אסטנה זכתה בגביע הקזחי בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שניצחה בגמר את שחטאר קאראגנדי. עם זאת, הם לא היו זכאים לקבל רישיון מאופ"א מאחר שהם עדיין לא היו קיימים לפחות שלוש שנים. לאור סיבה זאת הם גם לא השתתפו במוקדמות הליגה האירופית בעונת 2011/2012. בשנת 2011 המועדון שינה את שמו מלוקומוטיב אסטנה למועדון כדורגל אסטנה. ב-2 במרץ 2011, אסטנה ניצחה את טובול 2-1 וזכתה בסופר קאפ הקזחי בפעם הראשונה בתולדותיה. בעונת 2012 אסטנה ניצחה בגמר הגביע את אירטיש וזכתה בגביע בפעם השנייה. בעונת 2013/2014 אסטנה שיחקה בסיבוב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית נגד בוטב פלובדיב. אסטנה הפסידה בשני המשחקים, 0-1 בבית ו0–5 בחוץ והודחה מהטורניר. ב-4 ביולי 2013, אסטנה הצטרפה באופן רשמי למועדון הספורט הנשיאותי אסטנה החדש שנוצר כדי לשלב את קבוצות הספורט העיקריות באסטנה, הארגון נתמך על ידי ריבון קרן העושר "סמרוק-קזיינה".
היסטוריה > התואר הראשון והמאמן סטנימיר סטוילוב (הווה-2014)

ב-22 ביוני 2014, המועדון הודיע כי מאמן בוטב פלובדיב לשעבר סטנימיר סטוילוב מונה כמאמן ראשי חדש. בעונת 2014/2015, אסטנה שיחקה בארבעה שלבים במוקדמות הליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות הראשון אסטנה הביסה את פיוניק ירוואן 6-1 בסיכום שני המשחקים, בסיבוב המוקדמות השני אסטנה ניצחה את הפועל תל אביב 3-1 בסיכום שני המשחקים, הודות לניצחון 0–3 בבית. בסיבוב המוקדמות השלישי אסטנה הביסה את א.י.ק סולנה 4-1 בסיכום שני המשחקים. בשלב הפלייאוף אסטנה הובסה על ידי ויאריאל 7-0 בסיכום שני המשחקים. בשנת 2014, אסטנה זכתה באליפות קזחסטן בפעם הראשונה בתולדותיה. ב-1 במרץ 2015, אסטנה זכתה בסופר קאפ הקזחי, אחרי שהיא נצחה את קאיראט אלמטי 2-3 בבעיטת עונשים לאחר שהמשחק הסתיים בתוצאה של 0-0. בעונת 2015/2016, אסטנה שיחקה בשלושה שלבים במוקדמות ליגת האלופות. בסיבוב המוקדמות השני אסטנה נצחה את מאריבור 3-2 בסיכום שני המשחקים, בסיבוב המוקדמות השלישי אסטנה ניצחה את ה.י.ק. הלסינקי 4-3 בסיכום שני המשחקים. בשלב הפלייאוף אסטנה ניצחה את אפואל ניקוסיה 1-2 בסיכום שני המשחקים ועלתה לשלב הבתים, בכך אסטנה הוא המועדון הקזחי הראשון שהעפיל לשלב הבתים של ליגת האלופות, והוא המועדון הקזחי השני שעלה לשלב בתים של מפעל אירופי כל שהוא לאחר ששחטאר קאראגנדי העפילה לשלב הבתים של הליגה האירופית בעונת 2013/2014. הקבוצה הוגרלה לבית ג' עם: בנפיקה ליסבון, אתלטיקו מדריד וגלאטסראיי. ב-8 בנובמבר 2015, אסטנה זכתה באליפות השנייה בתולדותיה לאחר שניצחה במחזור האחרון של העונה את אקטובה 0–1 בבית.
בעונת 2017/2018 העפילה לראשונה לשלב 32 האחרונות של הליגה האירופית.
אצטדיון

האצטדיון של אסטנה הוא אסטנה ארנה. האצטדיון הוא הבית של אסטנה מאז אמצע עונת 2009, כאשר המועדון עבר מאצטדיון קז'ימוקן מנואטיפסוב. באצטדיון יש 30,000 מושבים ויש לו גג נפתח. משחק הבכורה באצטדיון היה משחק ידידות שבו נצחה אסטנה 1–2 את נבחרת קזחסטן בכדורגל עד גיל 21.
הבנייה של האצטדיון עלתה 185 מיליון דולר. האצטדיון תוכנן בצורת אליפטית על ידי אדריכלי ספורט מובילים בשיתוף עם אדריכלי תבנליאולו. ב-31 בינואר 2011, הוא אירח את טקס הפתיחה של משחקי החורף של אסיה ה-7. כמו כן, משמש האצטדיון גם כאצטדיון הלאומי של קזחסטן.
תלבושת

כחול ולבן היו הצבעים העיקריים של המועדון, כי הכינוי של הקבוצה היה "הכחולה-לבנה". כחול היה בשימוש כדי להדגיש את חולצת הבית בעוד לבן היה הצבע העיקרי של ערכת החוץ של הקבוצה. במהלך עונת 2012, הקבוצה לבשה חולצות עם פסים צהובים וכחולים ומכנסיים קצרים כחולים כערכה ביתית וערכה כחולה מלאה בחוץ. בשנת 2013, הם הוציאו את הצבעים המקוריים משימוש, שהם היו בשימוש משנת 2009 לשנת 2011. בשנת 2013, אסטנה הצטרפה למועדון הספורט הנשיאותי אסטנה ואימץ את צבעיו. צבעי המועדון הנוכחיים הם כחול שמיים וצהוב. החסות הנוכחית של אסטנה היא קרן ההון הממשלתית "סמרוק-קזיינה". החסות הראשונה של המועדון הייתה חברת הרכבות הלאומית של קזחסטן "טמיר ז'וליי" שנתנה חסות למועדון עבור סכום כולל של 4 שנים לפני סיום העסקה בשנת 2013. ספקית הערכה של הקבוצה היא אדידס שמספקת את ערכות המועדון מאז הקמתו.
| תקופה | מייצרת המדים | ספונסר |
| --- | --- | --- |
| 2009 – 2014 | אדידס | קזחסטן טמיר ז'וליי |
| 2014 – | אדידס | סמרוק-קזיינה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בית              2009-2011  |               2012  |               2013  |               2014  |               2015  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| חוץ              2009-2011  |               2012  |               2013  |               2014  |               2015  |
תארים והישגים

ליגת העל הקזחית:
זכייה (7): 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022
סגנות (2): 2009, 2013
הגביע הקזחי:
זכייה (3): 2010, 2012, 2016
סגנות (1): 2015
הסופר קאפ הקזחי:
זכייה {6): 2011, 2015, 2018, 2019, 2020, 2023
סגנות (3): 2013, 2016, 2017
הישגים לפי עונה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| עונה | מקום | מש | נצ | תי | הפ | גולים | נקודות | הגביע המקומי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | 2 | 26 | 20 | 0 | 6 | 54–24 | 60 | סיבוב 2 |
| 2010 | 4 | 32 | 14 | 8 | 10 | 41–28 | 50 | זכייה |
| 2011 | 4 | 32 | 16 | 7 | 9 | 50–37 | 33 | סיבוב 2 |
| 2012 | 5 | 26 | 13 | 7 | 6 | 34–24 | 46 | זכייה |
| 2013 | 2 | 32 | 19 | 5 | 8 | 56–28 | 38 | רבע גמר |
| 2014 | 1 | 32 | 18 | 10 | 4 | 63–26 | 45 | חצי גמר |
| 2015 | 1 | 32 | 20 | 7 | 5 | 55–26 | 46 | סגנות |
שיאים

ניצחון הליגה הגבוה ביותר - 1-6 נגד קאיראט אלמטי ב-19 ביוני 2011, 0-5 נגד אטיראו ב-19 באוגוסט 2011
ההפסד הליגה הגבוה ביותר - 5-0 נגד אירטיש ב-26 במאי 2011
רצף ניצחונות הליגה הארוך ביותר - 8, בעונת 2009
שיאן ההופעות בליגה - מאראט שאקחמטוב, 130 הופעות
שיאן ההופעות - מאראט שאקחמטוב, 150 הופעות
מלך השערים בעונת ליגה - פוקסי קת'בואמה, 16
מלך השערים בעונה כוללת -פוקסי קת'בואמה, 20
השחקן הצעיר ביותר - אבזל בייסבקוב, 16 שנים, 4 חודשים ו-7 ימים
השחקן המבוגר ביותר - אנדריי טיחונוב, 39 שנים ו-9 ימים
גלריה

לוגו המועדון שהיה בשימוש בשם לוקומוטיב אסטנה (מ-2009 עד 2011)
לוגו המועדון שהיה בשימוש מ-2011 עד 2013
הערות שוליים

↑  ФК "Локомотив" переименован в ФК "Астана" (לוקומוטיב אסטנה שינתה את השם למועדון כדורגל אסטנה) (ברוסית), FC Astana ‏, 1 ביוני 2011
↑  הושק מועדון הספורט הנשיאותי אסטנה (באנגלית), באתר "The Astana Times" ‏, 10 ביולי 2013
↑  ФК "Локомотив" переименован в ФК "Астана" (לוקומוטיב אסטנה שינתה את השם למועדון כדורגל אסטנה) (ברוסית), FC Astana ‏, 1 ביוני 2011
↑  הושק מועדון הספורט הנשיאותי אסטנה (באנגלית), באתר "The Astana Times" ‏, 10 ביולי 2013
↑  באסטנה, שם הוצג מועדון רב-ספורט חדש "אסטנה" (באנגלית), Samruk-Kazyna ‏, 5 ביולי 2013
| קונפרנס ליג 2024/2025 |
| --- | --- | --- |
| דרג א' | אנגליה צ'לסי • דנמרק פ.צ. קופנהגן • בלגיה גנט • איטליה פיורנטינה • אוסטריה ל.א.ס.ק. לינץ • ספרד ריאל בטיס |  |
| דרג ב' | טורקיה איסטנבול בשאקשהיר • נורווגיה מולדה • פולין לגיה ורשה • גרמניה פ.צ. היידנהיים • שוודיה יורגודן • קפריסין אפואל ניקוסיה |  |
| דרג ג' | אוסטריה ראפיד וינה • קפריסין אומוניה ניקוסיה • פינלנד ה.י.ק. הלסינקי • פורטוגל ויטוריה דה גימארייש • קזחסטן אסטנה • סלובניה אולימפיה ליובליאנה |  |
| דרג ד' | בלגיה סרקל ברוז' • אירלנד שמרוק רוברס • ויילס דה ניו סיינטס • שווייץ לוגאנו • סקוטלנד הארט אוף מידלות'יאן • צ'כיה מלאדה בולסלאב |  |
| דרג ה' | מולדובה פטרוקוב חנצ'שט • שווייץ סנט גאלן • יוון פנאתינאיקוס • סרביה באצ'קה טופולה • בוסניה והרצגובינה בוראץ באניה לוקה • פולין יגילוניה ביאליסטוק |  |
| דרג ו' | סלובניה נ.ק צליה • צפון אירלנד לרן • בלארוס דינמו מינסק • קפריסין פאפוס • איסלנד ויקינגור רייקיאוויק • ארמניה נואה |  |
אסטנה ארנה מבפנים
מיורקה

ערך זה עוסק באי בים התיכון. אם התכוונתם למועדון כדורגל ספרדי, ראו .
מיורקה (בספרדית ובקטלאנית: Mallorca) הוא האי הגדול ביותר באיים הגימנסיים שהם חלק מארכיפלג האיים הבלאריים במערב הים התיכון וחלק מספרד. העיר הגדולה באי היא פלמה דה מיורקה, והיא גם בירת אי זה ובירת הקהילה האוטונומית של האיים הבלאריים. שטח האי הוא כ-3,600 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתו מונה כ-940,332 תושבים (2023).
בדומה לאיביזה ולמנורקה (שגם הם שייכים לאיים הבלאריים), גם מיורקה הוא יעד תיירותי מועדף, ובין מיורקה לבין ערים רבות באירופה, כדוגמת לונדון ופריז, מקשרים קווי תעופה המשמשים להטסת תיירים לאי (קווים אלו משמשים גם להטסת סוגים מסוימים של תוצרת חקלאית).
מקור השם מיורקה הוא מלטינית: Maiorica, קיצור של insula maior שפירושו "אי גדול". מיורקה הוא האי המאוכלס ביותר של האיים הבלאריים והשני בספרד, אחרי טנריפה באיים הקנריים.
היסטוריה

קיימות עדויות להתיישבות קדומה באי מיורקה החל מהאלף השישי לפנה"ס בערך (למשל, באזור ארטה). בשנת 123 לפנה"ס המצביא הרומאי קווינטוס קאיקיליוס מטלוס (שלימים יקבל את השם בלאריקוס) כבש את האי למען האימפריה הרומית. בשנת 425 האי נכבש על ידי הוונדלים, והם ישבו באי עד שנת 534, שבה המצביא הביזנטי בליסריוס ציווה לכבוש את האיים הבלאריים.
במאות השמינית והתשיעית מיורקה, שנהנתה מאוטונומיה פוליטית באימפריה הביזנטית, הייתה נתונה לאיומים בלתי פוסקים מצד המוסלמים, עד שלבסוף בשנת 903 מיורקה נפלה בידי השושלת המוסלמית של בית אומיה. השנים שבאו לאחר מכן היו שנות פריחה ושגשוג, שבמהלכן העיר מדינה מיורקה (כיום פלמה דה מיורקה) הייתה מרכז תרבותי חשוב. בשנת 1015 מיורקה סופחה לטאיפה של דניה (כיום חלק מוולנסיה). בשנת 1115 צי ספינות של קטלוניה ופיזה תקף את האי והרס את מדינה מיורקה, אולם נמלט מפני הצי של אל-מוראביטון שנשלח מאפריקה, והאי עבר לשליטת אל-מוראביטון.
במהלך כיבוש מיורקה (אנ') הביס חיימה הראשון, מלך אראגון ("הכובש") את השליט המוסלמי של מיורקה בשנת 1229, ושנה לאחר מכן, ב-1230, בזז את מדינה מיורקה. ההתנגדות המוסלמית לכיבוש הנוצרי דעכה לבסוף בשנת 1231. התושבים המוסלמים נמלטו לאפריקה או שהפכו לעבדים. אחרי מותו של חיימה הראשון בשנת 1276 חולקה ממלכתו בין בניו, וחיימה השני עלה לשלטון כמלך מיורקה. אולם אחרי מותו של חיימה השלישי ב-1349 מיורקה סופחה לממלכת אראגון, וממלכת מיורקה העצמאית באה אל קצה. עם נישואיהם של המלכים הקתוליים ב-1469 ממלכת אראגון וממלכת קסטיליה אוחדו לממלכה אחת, ממלכת ספרד, ומרכז הכובד הפוליטי והכלכלי הוסט אל פנים חצי האי האיברי, מה שהותיר את מיורקה כאי שולי וחסר חשיבות.
במהלך מלחמת הירושה הספרדית מיורקה, כמו שאר ממלכת אראגון, תמכה בארכידוכס קרל מאוסטריה שטען לכתר הספרדי, אולם בעקבות חוזה אוטרכט שנחתם ב-1713 היה זה פליפה החמישי שעלה לכס המלוכה. פליפה החמישי ביטל את כל הסמכויות והזכויות האוטונומיות שהוענקו לחלקיה השונים של ממלכת אראגון, במטרה להפוך את ספרד למדינה בעלת שלטון מרכזי אחד, ומיורקה הפכה לפרובינציה בממלכת ספרד.
במהלך מלחמת האזרחים בספרד התערבה איטליה הפשיסטית לטובת הכוחות הלאומנים-פשיסטים נגד הרפובליקנים וכבשה את האי, והחזיקה בו כוחות עד אפריל 1939.
גאוגרפיה

שטחו של מיורקה הוא כ-3,600 קילומטרים רבועים, ויחד עם האי מנורקה הוא מרכיב את הקבוצה המזרחית באיים הבלאריים הנקראת בשם "האיים הגימנסיים". רכס ההרים סרה דה טרמונטנה משתרע לאורך חופו הצפון-מערבי של האי, וההר הגבוה ביותר ברכס זה הוא פוץ' מז'ור (ספ') בגובה 1,445 מטרים. רכס נוסף, קטן יותר ונמוך יותר, מצוי במזרח האי. במרכז האי ישנו מישור פורה.
באי יש למעלה מ-1,000 מערות, ובחלקן יש מרבצים המתוארכים למיליוני שנים. במחקר, שפורסם ב-2022 ב-Science Advances, נמצא בדגימות מהמערות, כי מתחילת המאה ה-20 עלה מפלס פני הים בים התיכון בכ-18 ס"מ.
האקלים במיורקה הוא אקלים ים תיכוני טיפוסי, עם טמפרטורות גבוהות בקיץ (מעל 30 מעלות צלזיוס) וטמפרטורות מתונות בחורף (מעל 5 מעלות צלזיוס). במהלך החורף השלג יורד בפסגותיו הגבוהות של סרה דה טרמונטנה, אך נדיר באזור המישורי של האי. רמת הלחות באי היא גבוהה יחסית.
דמוגרפיה

אוכלוסיית האי מונה למעלה מ-790 אלף תושבים (2006), קצת פחות ממחציתם מתגוררים בעיר הבירה, פלמה דה מיורקה. האזור המטרופוליני של פלמה דה מיורקה מונה כ-500 אלף תושבים. חלק ניכר מאוכלוסיית האי הם מהגרים, חלקם מאירופה וחלקם מאזורים עניים יותר של ספרד.
תיירות היא הענף הכלכלי העיקרי של מיורקה. מבקרים בה כ-12 מיליון תיירים מדי שנה, ובמהלך הקיץ אוכלוסיית ערים מסוימות לעיתים מוכפלת.
יהדות מיורקה

בשנת 1286 התרחש ויכוח בין סוחרים נוצרים לבין יהודים על פי הכתבים ששרדו, בפולמוס הנוצרים ניצחו בו.
עד שנת ה' קנ"א (1391) הייתה במיורקה קהילה יהודית גדולה ומשגשגת, עם דמויות כמו רבי שמעון בן צמח דוראן (הרשב"ץ או בעל התשב"ץ) תלמיד הריב"ש, רבי וידאל אפרים, רבי משה עמר, רבי מימון נג'אר ואחיו רבי מרדכי נג'אר, הקרטוגרף יהודה קרשקש, וכו'. בתקופה זו פעלה במיורקה האסכולה הקרטוגרפית אשר פיתחה טכניקות קרטוגרפיות ייחודיות ושורטטו בה מפות פורטולאנו רבות.
בשנת קנ"א מנתה הקהילה כ-1200 נפש. בשנה זו פרצו פרעות נגד היהודים בכל ספרד, המכונות גזירות קנ"א, בהן נהרגו כ-300 יהודים, ורוב הנותרים המירו את דתם לנצרות. המשיכה קהילה יהודית מצומצמת עד שנת קצ"ה (1435) שבה הייתה עלילת דם ובעקבותיה כל היהודים במיורקה המירו את דתם לנצרות.
חלק גדול מהם המשיך בקיום המצוות בסתר, הלא הם האנוסים, שבמיורקה קבלו את הכינוי "צ'וּאֶטָה". האינקויזיציה רדפה אחר אותם האנוסים שהמשיכו בשמירת מצוות היהדות, והעלתה רבים מהם למוקד במשך השנים, עד שבשנת 1691 התקיימו סדרה של ארבעה אוטו דה פה שבהם הועלו 37 אנוסים על המוקד, רובם נחנקו לפני שנשרפו, אך שלושה מהם נשרפו חיים.
בעקבות כל המאורעות האלה, הקהילה הנוצרית במיורקה הרחיקה את צאצאי האנוסים מקרבה, והנציחה את מעמד השואטה כקהילה נפרדת ומופלית לרעה עד לפני פחות ממאה שנה.
בשנות השבעים של המאה העשרים הוקמה מחדש הקהילה היהודית במיורקה, על בסיס יהודים שהגרו לאי מארצות דוברי אנגלית, ואחר-כך נוספו עוד יוצאי צפון אפריקה, ובשנים האחרונות הצטרפו שוב צאצאי האנוסים אל הקהילה, חלקם לאחר הכרה רשמית כיהודים על ידי בתי דין בארץ ובעולם, כחברים במלוא הזכויות.
באי יושבת קהילה בת כ-20,000 נפש של צאצאי אנוסים.
חלוקה אדמיניסטרטיבית-פוליטית

מבחינה פוליטית האי עצמו מהווה יחידה פוליטית אחת הנשלטת על ידי מועצת האי של מיורקה (Consell Insular de Mallorca). כמו כן, האי כפוף לשלטונה של ממשלת הקהילה האוטונומית של האיים הבלאריים, היושבת בעיר פלמה דה מיורקה שבאי.
מבחינה גאוגרפית האי מחולק לשישה חבלים (comarques), אך לחבלים אלו אין מעמד אדמיניסטרטיבי כלשהו. עם זאת, חבלים אלו מחולקים מבחינה אדמיניסטרטיבית למספר רשויות מקומיות (municipis).
ראו גם

מיורקה (כדורגל)
איביזה
מנורקה
לקריאה נוספת

שלמה קרניאל, מיורקה, בהוצאת קוד פרסומים, רמת השרון
הערות שוליים

↑  Datos oficiales del Instituto Nacional de Estadística, ver 01/01/2016
↑  יוגב ישראלי, המערות במיורקה חשפו: עלייה חסרת תקדים במפלס פני הים, באתר ynet, 21 באוגוסט 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542597305171  BNE: XX126086  BnF: cb11934491p (data)  GND: 4074511-9  LCCN: n97056960  MusicBrainz: 294bffca-ec89-42d2-bff8-949de2ca13af  NKC: ge129938  SUDOC: 027265447  TDVİA: mayurka  VcBA: 494/80114  VIAF: 135884992   WorldCat (עם VIAF): 135884992 
מבנה טליוט במיורקה, שריד פרהיסטורי לתרבות הטליוטית
תערו של אוקאם

חלון עם ויטראז' המציג את דמותו של ויליאם איש אוקאם בכנסייה בסארי, הממלכה המאוחדת
תַער אוקאם (באנגלית: Occam's razor, בלטינית: novacula Occami) הוא עיקרון פילוסופי המיוחס לוויליאם איש אוקאם, נזיר פרנציסקני אנגלי בן המאה ה-14. על פי עיקרון זה, המנוסח לרוב בעזרת הצטטה "אין להרבות בישויות יותר מכפי הצורך" ("Entities must not be multiplied beyond necessity", ובלטינית: "Entia non sunt multiplicanda praeter necessitatem"), כשקיימים הסברים שונים לאותה תופעה יש להעדיף את הפשוט מביניהם, שבו המספר המועט ביותר של מושגים וחוקים (ועל כן, מכונה כלל זה גם בשמות "חוק החיסכון/התקמצנות", ובלטינית: lex parsimoniae).
תער אוקאם מהווה כלל מנחה והמלצה היוריסטית בעת חיפוש אחר הסבר לתופעות בתחומים שונים. מטרתו היא להדריך מדענים בנושא פיתוח היפותזות ומודלים, וכן לסייע להם בבחירה בין היפותזות שונות. הוא אינו חוק של תורת ההיגיון ואינו ניתן להוכחה לוגית; עם זאת, יש הרואים בו כלי עזר ממעלה ראשונה בדרך חשיבתם של מדענים לפיתוח תיאוריות.
העיקרון מהווה חלק מרכזי בתורתו הפילוסופית של ויליאם איש אוקאם, אולם הביטוי עצמו, "תער אוקאם", נטבע מאוחר יותר, כנראה בידי הלוגיקאי הסקוטי בן המאה ה-19 ויליאם המילטון (אנ'). השימוש במילה "תער" משמש להדגשת חשיבותו של העיקרון לצורך סילוק ("גילוח") של הסברים מורכבים, שנדחים לטובת אלו שפשוטים מהם. השימוש במילה "תער" הוא גם במובן של להב סכין שחותך לכאן או לכאן, ומשמעותו שהכלל של אוקאם הוא "חד כתער" (Razor sharp).
ניסוחים שונים של הכלל

כיום מקובל להביע את הכלל המוכר כ"תערו של אוקאם" בעזרת המשפט "אין להרבות בישויות יותר מכפי הצורך" (בלטינית: "Entia non sunt multiplicanda praeter necessitatem"). ניסוח זה, שמקורו במאה ה-17, מציב את העיקרון כבסיס ל"אונטולוגיה פרסימונית", כלומר גישה פילוסופית הדוגלת בחיסכון במספר הישויות. ויליאם איש אוקאם עצמו נתן את הכלים למצוא את הישויות המינימליות הנדרשות:
אֵין צֹרֶךְ לְהָנִיחַ דָּבָר מִבְּלִי שֶׁנִּתְּנָה לְכָךְ סִבָּה, אֶלָּא אִם הוּא בָּרוּר מֵאֵלָיו, אוֹ יָדוּעַ מֵהַנִּסָּיוֹן, אוֹ שֶׁהוֹכָחָתוֹ נִתֶּנֶת מִכּוֹחַ סַמְכוּתָם שֶׁל סִפְרֵי הַקֹּדֶשׁ.
הרעיון המובא ב"תערו של אוקאם" קשור באופן הדוק לרעיונות של "פשטות", "אלגנטיות" ו"אסתטיקה", והוא מצא את מקומו במספר ביטויים לאורך הדורות:
”כאשר ישנם שני הסברים שווי ערך לאותה תופעה, יש להעדיף את ההסבר הפשוט או החסכוני יותר” (ניסוח מודרני)
”כאשר אנו מעלים במחשבתנו שיעשו שניים נפעל אחד, אם נדמה שהאחד עשה את כולו וגם השני עשה את כולו – יהיה זה הבל, כי אם הראשון עשה את כולו לא נשאר בו לשני מאומה לעשות, ואם נדמה שהאחד עשה את מקצתו והשני עשה מקצתו, הרי כל חלק שייך לעושה אחד ואין לו בו שותף” (רב סעדיה גאון)
”הדברים אשר יתבררו מצד הבאת הראיה עליהם ותהיה מציאתם מציאה שאי אפשר לדחותה, אין אנו צריכים להעלות על דעתנו, שהם יותר ממה שהצורך מביא אליו בהשלמת הדבר שהוא לראיה עליהם” (רבנו בחיי)
”כל היכא דאיכא לאקשויי חדא ולשנויי שינויא דמיתרצא ביה כולא מתניתין טפי עדיף מאפושי הויי ופירוקי” (רשב"א)
”אין צורך במציאת  סיבות לתופעות הטבע מעבר לאלו שהן נכונות ומספיקות כדי להסביר את התופעות הללו” (אייזיק ניוטון)
”כאשר תירוץ אחת מתרצת שלוש קושיות, במקום להזדקק בעבורן לשלושה תירוצים – תמצא תירוץ אחת שתענה על כל הקושיות” (הרב חיים הלוי סולובייצ'יק)
”הפשטות היא החכמה האולטימטיבית” (לאונרדו דה וינצ'י)
”כל גלוי רוח כללי לפי התגברות הכללות שבו כך הודאות מתחזקת בקרבו ולפי מדת ודאותו, כשם שאינו נותן מקום לספק, כך איננו מותר את זכותו לאחרים לשתפם עמו” (הרב אברהם יצחק הכהן קוק)
השפעות על ויליאם איש אוקאם

ויליאם איש אוקאם ניסח את הכלל הנושא את שמו בהשפעת תורותיהם של שני פילוסופים ואנשי כנסייה שקדמו לו, תומאס אקווינס וג'ון דנס סקוטוס, בני המאה ה-13, שהביאו בכתביהם רעיונות לוגיים דומים. את שורשיו של העיקרון ניתן לאתר עוד בפילוסופיה של אריסטו, וראוי להזכיר גם את אבן אל-היית'ם, את רבי סעדיה גאון (רס"ג) ואת הרב משה בן מימון (רמב"ם). בחיבורו "ספר האמונות והדעות" השתמש רס"ג בעקרון החיסכון כדי להראות שאין צורך להניח ריבוי אלים משום שהנחת אל אחד מספיקה לצורך העיון הפילוסופי. לטענתו, מכיוון שמציאות העולם מכריחה סיבה שקדמה לה, אנו מסיקים שהיא נעשתה על ידי פועל שקדם לה. אך די בהנחה של פועל אחד וריבוי פועלים הוא מיותר:
"השכל לא החליט בעניין העושה אלא מפני שאי אפשר בלעדיו; והנה האחד הוא שלא ייתכן בלעדיו, אבל מה שיותר מכך – אפשר בלעדיו, ואין צורך אליו".
הרמב"ם משתמש בכלל זהה על מנת לטעון כי תאוריה אסטרונומית אחת עדיפה על רעותה ("מורה נבוכים", חלק ב פרק יא). בדומה לרס"ג, ויליאם איש אוקאם השתמש בעיקרון לצורך טיעונים תאולוגיים ומטאפיזיים, ואילו הרמב"ם, שקדם לו ב-150 שנה, השתמש בכלל לבחינת השערות (היפותזות) מדעיות.