stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארדכאן

| --- | --- |

 מדינה:  איראן איראן
 גובה:  1,040 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  75,271 (2016)
 קואורדינטות:  32°32′00″N 54°01′00″E﻿ / ﻿32.5333333333333°N 54.0166666666667°E﻿ / 32.5333333333333; 54.0166666666667
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איראן מוגדלת) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פקיסטן טורקמניסטן אוזבקיסטן אזרבייג'ן ארמניה טורקיה עיראק כווית ערב הסעודית  קטר איחוד האמירויות הערביות ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןארדכאן(למפת איראן רגילה) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פק. טורקמניסטן או. אזר. א. ט. עיראק כ. ערב הסעודית  ק. אי. ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןארדכאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ארדכאן (בפרסית: اردکان) היא העיר השנייה בגודלה בפרובינציית יזד באיראן.
ארדכאן נוסדה במאה ה-12, ונמצאת במרחק של כ-60 קילומטר מהעיר יזד. מזג האוויר בה יבש רוב השנה. ארדכאן ממוקמת באזור הררי, ומהווה מרכז דתי והיסטורי עוד מימי פרס.
המילה ארדכאן היא צירוף של המילים הפרסיות "ארדכ" (קדוש) ו"אן" (מקום). משמעות הצירוף היא "מקום קדוש", או "מקום טהור". בעיר נמצאים המסגד הגדול של ארדכאן, מסג'ד ג'אמע, מסגד זירדה ועוד. העיר מהווה מרכז דתי גם לכתות דתיות נוספות שמקורן באיראן. לדת הזורואסטרית אתרים קדושים רבים באזור ארדכאן.
ארדכאן היא עיר מולדתו של נשיא איראן לשעבר, מוחמד ח'אתמי.
אנקרה (נפה)

| --- | --- |

 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  מחוז מרכז אנטוליה
 בירת הנפה:  אנקרה
 שטח:  25,615 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  5,503,985 (2018)
  ‑ צפיפות:  190 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  39°55′35″N 32°51′22″E﻿ / ﻿39.926479330676°N 32.856065914411°E﻿ / 39.926479330676; 32.856065914411 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.ankara.gov.tr
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה       נפת אנקרה - חלוקה לתת נפות tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת אנקרה (טורקית Ankara ili) המשתרעת על שטח של 25,615 קמ"ר במרכזה של אסיה הקטנה היא הנפה השלישית בגודלה בטורקיה.
גאוגרפיה

הנפה משתרעת במישורי רמת אנטוליה ובתחומי גלילי הניקוז של נהרות הקיזילאירמאק והסקריה. האקלים באזור יבשתי קיצוני וצחיח ומתאפיין בחורף קר ומושלג ובקיץ חם ויבש. הגשם המועט שיורד באזור פוקד אותו בעיקר בחודשי האביב והסתיו, והצמחייה הטבעית היא צמחיית ערבה צחיחה. כמחצית משטח הנפה מעובד, על 28% ממנו משתרע חורש וכעשירית ממנו הוא אדמת מרעה. בדרום-מזרחה של הנפה משתרעת ימת טוז המלוחה, והנקודה הגבוה ביותר היא בפסגת הר אשק (Işık Dağı) הנישא לגובה של 2,015 מטר.
אנקרה, בירת טורקיה משמשת גם כבירת הנפה. הנפה מחולקת ל-24 תת-נפות (İlçe) ולפי הערכות בשנת 2006 מנתה אוכלוסייתה 5,017,914 תושבים, רובם בעיר אנקרה ובסביבותיה. מבחינה זו הנפה היא השנייה בגודלה במדינה אחרי נפת איסטנבול.
ראו גם

תאונת הרכבת באנקרה (2018)
בדידותם של המספרים הראשוניים (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  בדידותם של המספרים הראשוניים 
 בימוי:  סאווריו קוסטאנזו 
 הופק בידי:  פיליפ קרוזר מריו גיאנני אן דומיניק טוסיינט
 תסריט:  לפי ספרו של פאולו ג'ורדנו  סאווריו קוסטאנזו
 עריכה:  פרנסס קוואלי
 שחקנים ראשיים:  אלבה רורוואכר לוקה מרינלי  איזבלה רוסליני
 מוזיקה:  מייק פטון 
 צילום:  פאביו צ'יאנשטי 
 מדינה:  צרפת, איטליה, גרמניה 
 חברת הפקה:  Medusa Film, Sky Cinema 
 חברה מפיצה:  Medusa Film
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 בספטמבר 2010 בוונציה, איטליה
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  איטלקית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
בדידותם של המספרים הראשוניים (באיטלקית: La solitudine dei numeri primi) הוא סרט דרמה משנת 2010 המבוסס על ספר בעל שם זהה מאת הסופר פאולו ג'ורדנו, ומבוים על ידי סאווריו קוסטאנזו. הסרט הועמד לזכייה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-67. שם הסרט מוסבר על ידי הטענה שמתיה ואליצ'ה דומים למספרים ראשוניים תאומים: שניהם בודדים, קרובים מאוד אחד לשני, אך תמיד מופרדים על ידי מספר זוגי.
עלילה

הסרט מתרחש באיטליה בשנים 1984, 1991, 2001 ו-2009, וקופץ הלוך ושוב בזמן. מתיה ואליצ'ה (ילדים בשנת 1984 ומתבגרים בשנת 1991) עברו בילדותם טראומות, כל אחד בנפרד, ומבודדים את עצמם מהאנשים הסובבים אותם.
בילדותו של מתיה, אחותו התאומה בעלת הפיגור השכלי נעלמה כאשר הוא היה אמור להשגיח עליה. מתיה הוא אינטליגנט והופך למדען מצליח, אך לעיתים חותך את עצמו במודע.
אליצ'ה עברה תאונת סקי בילדותה שגרמה לה לצליעה קבועה ולצלקת משמעותית בירך. בשנות העשרה שלה היא נפלה קורבן להתעללות מצד חברותיה לכיתה.
מתיה ואליצ'ה נפגשים לראשונה בשנות התיכון ומתיידדים, אך הקשר מתנתק כשמתיה מוזמן לעבוד בגרמניה. שמונה שנים לאחר מכן אליצ'ה כותבת לו מכתב קצר מאוד בו היא מבקשת ממנו לשוב לאיטליה. הוא מגיב למכתב בחיוב והם שוב נפגשים.
שחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
אלבה רורוואכר: אליצ'ה דלה רוקה הבוגרת
לוקה מרינלי: מתיה בלוסינו הבוגר
אריאנה נאסטרו: אליצ'ה בגיל העשרה
ויטוריו לומרטייר: מתיה בגיל העשרה
מרטינה אלבנו: אליצ'ה הילדה
תומאסו נרי: מתיה הילד
אורורה רופינו: ויולה
גורגיה פיזו: מיקלה
איזבלה רוסליני: אדל
מאוריציו דונאדוני: אומברטו
רוברטו סבראטו: פייטרו
גורגיה סנסי: אלנה
אנדריי ג'ובלין: פאביו
פיליפו טימי: ליצן
הערות שוליים

↑  ארונופסקי וקופולה מועמדים ל"אריה הזהב", באתר ynet, 29 ביולי 2010
ארמיר לניאני

ארמיר לניאני (באלבנית: Ermir Lenjani; נולד ב-5 באוגוסט 1989) הוא כדורגלן אלבני המשחק בשהפאוזן בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים

לניאני נולד בגיילן, קוסובו. בהיותו ילד עבר עם משפחתו לשווייץ ובגיל 16 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של וינטרטור. ב-8 במרץ 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בליגה נגד תון, במשחק זה הבקיע את שעריו הראשונים בקבוצה הבוגרת. המשחק נגמר בניצחון 2-4 לטובת וינטרטור. עונה לאחר מכן הוא הבקיע 6 שערים ב-29 הופעות.
בקיץ 2010 הושאל לגראסהופרס ציריך על מנת לצבור יותר דקות משחק. ב-17 ביולי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בציריך בתיקו 1-1 נגד נשטל גזמאקס. במדי גראסהופרס בסך הכל 6 משחקים בליגה ועוד אחד בגביע בו הבקיע צמד בניצחון קבוצתו 0-12, ובינואר 2011 חזר לווינטרטור.
בינואר 2013 הצטרף לסנט גאלן. ב-3 באוגוסט 2014 בישל את שני השערים בניצחון קבוצתו 1-2 נגד לוצרן.
במהלך חלון העברות של ינואר 2015 נקשר שמו של לניאני למועדונים כמו שטוטגרט והלאס ורונה, אך ב-6 בינואר 2015 חתם בסטאד רן הצרפתית. שבוע לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת רבע גמר גביע הליגה הצרפתי נגד בסטיה. במשחק עצמו לניאני הורחק והשאיר את קבוצתו ב-9 שחקנים. ב-7 בפברואר 2015 לניאני ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 1-1 נגד אולימפיק מרסיי. ב-17 באוגוסט 2015 הושאל לנאנט.
ב-26 ביולי 2017 לניאני חזר לשווייץ וחתם בפ.צ. סיון.
ב-11 בספטמבר 2020, לניאני חתם בגראסהופרס ציריך.
בקיץ 2022 לניאני חתם באומרנייספור מליגת העל הטורקית בה שיחק עד לסיום העונה.
בינואר 2024 חתם בשפהאוזן
קריירה בינלאומית

אף על פי שגדל בשווייץ, לניאני הביע את רצונו לשחק עבור נבחרת אלבניה ובינואר 2013 התחיל בתהליך קבלת דרכון אלבני. ב-8 באוקטובר 2013 לניאני קיבל רשמית אזרחות אלבנית. ב-15 בנובמבר 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד בלארוס שנגמר בתיקו 0-0. ב-11 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד דנמרק במסגרת מוקדמות יורו 2016.
ביאטה לוסמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בנובמבר 1938 (בת 85) 
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 השכלה:  אוניברסיטת גטבורג 
 מעסיק:  אוניברסיטת גטבורג 
 
ביאטה לוסמן (בשוודית: Beata Losman; נולדה ב-27 ביוני 1938) היא ארכיונאית שוודית.
ביוגרפיה

לוסמן נולדה במאלמה ואמה הייתה ספרנית.
ב-1961 סיימה תואר בגטנבורג, ב-1965 גמרה תואר שני בהיסטוריה וב-1960 קיבלה דוקטורט מטעם אוניברסיטת גטנבורג.
ב-1962 החלה להיות מועסקת בסניף של הארכיון הלאומי השוודי בגטנבורג.
מ-1981 ועד 1985 הייתה בעלת תפקיד במועצה למחקרים במדעי החברה (Humanities-Social Sciences Research Council).
ב-1987 מונתה למנהלת הארכיון הלאומי, בנוסף היא הייתה חברה בפורום לנשים חוקרות של גטנבורג.
היא כתבה מספר ספרים וביניהם ביוגרפיה של בת האצולה מרגרטה הוייטפלדט (Margareta Huitfeldt).
הערות שוליים

↑  Litteratur-sök - Historia - Kvinnohistoria - Margareta Huitfeldt. En biografi, www.rotter.se
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6138 909X  LCCN: n87883986  NTA: 073345075  SELIBR: 137767  SUDOC: 185638260  VIAF: 72920379   WorldCat (עם VIAF): 72920379 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אשליית הטריות

אשליית הטריות היא האמונה או הרושם ששימוש במילה בשפה החל רק לאחרונה, כאשר למעשה השימוש במילה נוכח כבר זמן רב. את המונח טבע ארנולד זוויקי, בלשן מאוניברסיטת סטנפורד. עבודתו של זוויקי בנושא עוסקת בעיקר בדוגמאות הכוללות מילים, משמעויות, ביטויים ומבנים דקדוקיים. עם זאת, השימוש במונח אינו מוגבל לתופעות לשוניות: זוויקי הגדיר אותו כ"האמונה שדברים ששמת לב אליהם רק לאחרונה הופיעו רק לאחרונה".
לפי זוויקי, הגורם לאשליה הוא תשומת לב סלקטיבית.
דוגמאות

פריטים לשוניים המועדים לאשליה כוללים:
דוגמאות > אנגלית

"Singular they" השימוש ב-"they",‏ "them"' או "their" כדי להתייחס למשתתף יחיד מוקדם יותר במשפט ללא מין ספציפי, כמו במשפט: "someone said they liked the play". אף שניתן לחשוב שמדובר בהמצאה מודרנית, השימוש במבנה זה נמצא, למשל, בכתבי שייקספיר.
השימוש במילה "literally" בהשאלה כמְחַזֵּק (אנ'), נחשב כשימוש חדש בשפה אך למעשה נמצא בשימוש כבר בשנות ה-60 של המאה ה-18.
השימוש במילה "recency" (אַחֲרוֹנוּת) בעצמו אינו חדש לשפה האנגלית, וניתן למצוא תיעוד למילה עוד בשנת 1612.
דוגמאות > אנגלית > עברית

ניתן לחשוב כי הביטוי "אין דברים כאלה" הוא ביטוי חדש בשפה, אך שימושים בו הופיעו כבר בתחילת שנות ה-2000 ואף בספר של חנוך לוין מ-1988.
לקריאה נוספת

Zwicky, Arnold (17 November 2007).  "The word: Recency illusion". New Scientist. 196 (2630): 60.
הערות שוליים

↑  J. R. Rickford, T. Wasow, A. Zwicky, I. Buchstaller, INTENSIVE AND QUOTATIVE ALL: SOMETHING OLD, SOMETHING NEW, American Speech 82, 1 במרץ 2007, עמ' 3–31 doi: 10.1215/00031283-2007-001
↑  Zwicky, Arnold (7 August 2005)., "Just between Dr. Language and I". Language Log. Retrieved 5 May 2015.
↑  Inc Merriam-Webster, The Merriam-Webster dictionary of English usage, Springfield, Mass. : Merriam-Webster, 1989, ISBN 978-0-87779-132-4
↑  Language Log: Literally: a history, itre.cis.upenn.edu
↑  Definition of RECENCY, www.merriam-webster.com (באנגלית)
אנקרנסיון

אנקרנסיון (בספרדית: Encarnación) היא בירת מחוז איטפואה בפרגוואי. העיר נמצאת על גדת נהר פרנה, מול העיר פוסאדאס שבארגנטינה, במרחק של 365 קילומטרים מבירת פרגוואי אסונסיון.
העיר נחשבת לבירת התיירות של פרגוואי. היא נמצאת במרחק של כ-30 קילומטרים מאתר המורשת העולמית בלה סנטיסימה טרינידאד דה פרנה וחסוס דה טוורנגה.
היסטוריה

האב רוקה גונסאלס דה סנטה קרוס הקים עיירה ששמה היה אנונסיאסיון דה איטפואה ב-1615, במקום בו היום נמצאת העיר פוסאדאס בארגנטינה, אך אחרי 10 שנים העיירה זזה לצדו השני של נהר הפרנה, וקיבלה שם חדש: אנקרנסיון דה איטפואה.
חינוך

בעיר נמצאת האוניברסיטה הלאומית של איטפואה.
תחבורה

נמל התעופה טניינטה אמין איוב גונסאלס נמצא במרחק של כ-12 קילומטרים מהעיר והוא השלישי בחשיבותו במדינה.
העיר מקושרת דרך גשר סן רוקה גונסאלס דה סנטה קרוס לפוסאדאס שבארגנטינה, מעברו השני של נהר פרנה.
אנחל פדראסה

אנחל פדראסה לאמייה (בספרדית: Ángel Pedraza Lamilla, נולד ב-4 באוקטובר 1962 בלה רינקונאדה שבספרד, נפטר ב-8 בינואר 2011 בברצלונה שבספרד) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ספרדי. פדראסה, ששיחק כמגן וכקשר, גדל במחלקת הנוער של ברצלונה, שם החל את הקריירה שלו, ובהמשך שיחק 7 שנים במיורקה. לאחר פרישתו ממשחק עבד כמאמן, בעיקר בליגות הנמוכות בספרד, לפני שנפטר ב-2011.
קריירת משחק > ברצלונה

פדראסה נולד וגדל בלה רינקונאדה שבאנדלוסיה, ובצעירותו הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה. כבר ב-16 בספטמבר 1980, בהיותו בן 18, נכנס כמחליף במשחק הקבוצה הבוגרת של המועדון, אותה אימן לאסלו קובאלה, נגד סלימה המלטזית בגביע אופ"א, ובכך הפך לשחקן הראשון בהיסטוריית ה"לה מאסיה", מחלקת הנוער החדשה של ברצלונה שהוקמה ב-1979, שעורך הופעה בקבוצה הבוגרת. ב-1982 הושאל מהמועדון לוויאריאל, ששיחקה אז בליגה הרביעית, למשך עונה אחת.
לאחר שחזר מההשאלה, צורף פדראסה, ששיחק בשלב זה בקריירה שלו כקשר, לברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה אז בליגה השנייה. בעונתו הראשונה במועדון, עונת 1983/1984, היה שחקן קבוע בהרכב הקבוצה, ועם 8 שערים ב-32 הופעות, סייע לקבוצה לסיים במקום ה-7. בסוף העונה שותף ב-5 משחקים של הקבוצה הבוגרת בגביע הליגה, עת הגיעה לחצי גמר הטורניר. בעונה שלאחר מכן המשיך לשחק בברצלונה אתלטיק, וב-34 הופעות בליגה הבקיע 5 פעמים, תוך שהקבוצה מסיימת במקום ה-9. ב-22 בספטמבר 1985 ערך את הופעתו האחרונה במדי ברצלונה אתלטיק.
בתחילת 1986 קודם פדראסה באופן מלא לקבוצה הבוגרת של המועדון, אותה אימן טרי ונבלס האנגלי. ב-26 בינואר, בניצחון 3 - 1 על אתלטיק בילבאו, ערך את הופעת הבכורה בליגה הספרדית. ב-23 בפברואר, בניצחון 3 - 1 אצל קאדיס, כבש את שערו הראשון במדי ברצלונה. ב-20 באפריל כבש שער בדרבי העירוני נגד אספניול, אז הפסידה קבוצתו 5 - 3. בסך הכול ערך 13 הופעות וכבש פעמיים בליגה, וברצלונה סיימה במקום השני. בגביע אירופה, פתח במשחק הראשון של רבע הגמר נגד יובנטוס, נכנס כמחליף בשני משחקי חצי הגמר נגד גטבורג ופתח במשחק הגמר נגד סטיאווה בוקרשט. אחרי תיקו מאופס הן בתום 90 הדקות והן בתום ההארכה, הפסידה ברצלונה בדו-קרב בעיטות עונשין 2 - 0, כשבעיטתו של פדראסה, כמו 3 הבעיטות האחרות של חבריו לקבוצה, נהדפה על ידי השוער הרומני. לאחר מכן זכה עם הקבוצה בגביע הליגה, תוך שהוא פותח בכל משחקי הקבוצה בטורניר ואף מבקיע שער בחצי הגמר נגד אתלטיקו מדריד.
בתחילת עונת 1986/1987 המשיך פדראסה להופיע בהרכב הקבוצה, ובקלאסיקו נגד ריאל מדריד ב-8 באוקטובר שהסתיים בתיקו 1-1, הבקיע את השער היחיד לזכות קבוצתו. אולם, החל מדצמבר חל פיחות במעמדו והוא שותף לרוב כשחקן מחליף עד סוף העונה. ב-19 באפריל 1987, במשחק הליגה נגד מיורקה, נכנס כמחליף בדקה ה-60 וכעבור דקה הבקיע את השער היחיד במשחק, ובארסה ניצחה 1 - 0. בסך הכול במהלך העונה ערך 22 הופעות בליגה, 13 מתוכן בהרכב, בהן כבש פעמיים, וברצלונה הגיעה למקום השני. בגביע אופ"א שותף ב-4 משחקים, וברצלונה הודחה ברבע הגמר על ידי דאנדי יונייטד האנגלית. בתחילת העונה הבאה הוחלף ונבלס בלואיס אראגונס. פדראסה מיעט להשתתף במשחקי הקבוצה והוא הופיע רק ב-10 משחקי ליגה בעונת 1987/1988, אותה סיימה ברצלונה במקום השישי. בסוף העונה זכתה הקבוצה בגביע המלך, אך פדראסה נותר על ספסל הקבוצה במהלך כל משחק הגמר נגד ריאל סוסיאדד.
קריירת משחק > מיורקה

בקיץ 1988 החליט לעזוב את ברצלונה והוא עבר למיורקה שמהליגה השנייה. באמצע העונה הוחלף מאמן הקבוצה איוואן ברזיץ' בלורנסו סרה פרר הצעיר, שהסיט את פדראסה מעמדת הקשר לעמדת המגן. פדראסה היה שחקן חשוב במערך הקבוצה בעונתו הראשונה בקבוצה. הוא שותף ב-36 משחקי ליגה, הבקיע שער אחד, בניצחון 1 - 0 על סבדל ב-5 במרץ 1989. פדראסה עזר לקבוצתו לסיים במקום הרביעי, שמוביל לפלייאוף העפלה לליגה הראשונה. בפלייאוף ניצחה מיורקה, עם פדראסה בהרכבה, את אספניול בתוצאה המצטברת 2 - 1 ועלתה לליגה הראשונה, לאחר היעדרות של עונה אחת בלבד.
פדראסה להיות מעמודי התווך של הקבוצה בעונות הבאות. בעונת 1989/1990 סיימה מיורקה את העונה במקום ה-10. בעונה שלאחר הבקיע שער בודד ב-30 הופעות. בנוסף, הורחק בכרטיס אדום לראשונה בקריירה שלו, בהפסד לאספניול ב-24 בפברואר 1991. רק שבוע לאחר מכן הורחק פעם נוספת בכרטיס אדום, בהפסד לוולנסיה. מיורקה אמנם סיימה במקום ה-15, אך בגביע המלך הגיע עם הקבוצה עד לגמר, שם הפסידה לאתלטיקו מדריד 1 - 0. בעונת 1991/1992, בה נעדר ממשחק אחד בלבד בשל צבירת כרטיסים צהובים, ירדה מיורקה חזרה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום ה-20 והאחרון.
בעונת 1992/1993 הגיעה מיורקה למקום הרביעי, אך היא כשלה בפלייאוף ההעפלה נגד אלבסטה. סרה פרר הוחלף על ידי ז'אומה באוסה מחזור לפני סיום העונה. בעונה הבאה סיימה מיורקה במקום החמישי, בשוויון נקודות עם טולדו שבמקום הרביעי, אך עם שני הפסדים במפגשים הישירים ביניהן, וכך טולדו השתתפה בפלייאוף ההעפלה ולא מיורקה. עונת 1994/1995 הייתה לא יציבה עבור מיורקה, שהחליפה מאמן פעמיים במהלך העונה, ולבסוף היא הגיעה למקום ה-12 שבמרכז הטבלה. פדראסה הופיע בעקביות בהרכב הקבוצה ונעדר מכמות קטנה של משחקים במהלך 3 העונות האלה.
בקיץ 1995 עזב את מיורקה והצטרף לסולייר, קבוצה קטנה וחובבנית מהאי מיורקה גם כן. הוא שיחק עם הקבוצה במשך שנתיים בליגה הרביעית, לפני שפרש מכדורגל ב-1997, בהיותו בן 35.
קריירת אימון

מיד לאחר שפרש, פנה פדראסה לקריירה כמאמן. תחילה הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה, שם גדל בעצמו כשחקן, והוא היה במועדון במשך 5 שנים. ב-2002 עבר למחלקת הנוער של יריבה העירונית של ברצלונה, אספניול. כעבור שנתיים מונה למאמן קבוצת המילואים של המועדון, אספניול ב', ששיחקה אז בליגה השלישית. בעונת 2004/2005 ירדה אספניול ב' לליגה הרביעית לאחר שסיימה במקום ה-18 בביתה. באוקטובר 2005 מונה למאמנה של בנידורם, קבוצה נוספת מהליגה השלישית מעיר החוף שבחבל ולנסיה, אך הוא סיים את תפקידו מחזור לפני סיום עונת 2005/2006.
ב-2006 הצטרף לקבוצת המילואים של ויאריאל, ויאריאל ב', שהייתה אז בליגה הרביעית. עמו עלתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה השלישית, אך כעבור 9 מחזורים לתוך עונת 2007/2008 פוטר פדראסה כשהקבוצה במקום ה-15 בביתה. בקיץ 2008 עזב את ספרד ליוון, שם אימן תחילה את אירקליס שמהליגה הראשונה, אך הוא פוטר מהקבוצה כבר בחודש נובמבר. בהמשך העונה עבר לאמן את פנסרייקוס. בעונת 2009/2010 שב פדראסה לספרד, והוא הדריך את אתלטיקו בלארס החובבנית להעפלה מהליגה הרביעית לשלישית, כאלופת הליגה הרביעית.
ביולי 2010, אף על פי שכבר אובחן כחולה במחלת הסרטן, החל פדראסה לאמן את ל'הוספיטלט הקטלאנית, ששיחקה אז בליגה השלישית. פדראסה סיים את תפקידו רק שלושה חודשים לאחר מכן, כשהקבוצה במקום ה-18 בביתה. ב-8 בינואר 2011 נפטר פדראסה בשל מחלת הסרטן, בהיותו בן 48 בלבד.
תארים > כשחקן

הגביע הספרדי (1): 1987/1988
גביע הליגה (1): 1986
תארים > כמאמן

אליפות הליגה הרביעית (1): 2009/2010
אנחל מנה

אנחל ישראל מנה דלגאדו (בספרדית: Ángel Israel Mena Delgado; נולד ב-21 בינואר 1988 בגואיאקיל שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת לאון מליגת העל המקסיקנית ובנבחרת אקוודור.
קריירת מועדונים

מנה גדל במחלקת הנוער של אמלק. בשנת 2007 החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל האקוודורית, ובסך הכל ערך 249 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 58 שערים. למשך תקופה קצרה הושאל לדפורטיבו קואנקה מליגת העל האקוודורית, במדיה ערך 30 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים.
בחודש ינואר 2017 חתם בקרוס אסול מליגת העל המקסיקנית. הוא ערך 52 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.
בחודש ינואר 2019 חתם בלאון מליגת העל המקסיקנית.
קריירה בינלאומית

ב-28 במרץ 2015 ערך מנה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אקוודור, בהפסד 1-0 לנבחרת מקסיקו במשחק ידידות. ב-24 במרץ 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת פרגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
הוא היה חלק מסגל נבחרת אקוודור בטורנירים קופה אמריקה 2016, קופה אמריקה 2019 וקופה אמריקה 2021.
נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר קופה אמריקה 2024.
תארים

אליפות אקוודור (4): 2013, 2014, 2015, 2016
אליפות מקסיקו (1): אפרטורה 2018
אליפות מקסיקו (1): גוארדיאנס 2020
גביע הליגות (1): 2021
אריק אריקסון

ערך זה עוסק בפסיכולוג. אם התכוונתם לאיש העסקים שריגל נגד הנאצים, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1902 האימפריה הגרמנית פרנקפורט, גרמניה
 פטירה:  12 במאי 1994 (בגיל 91) ארצות הברית מסצ'וסטס, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית
 ידוע בשל:  תאוריית השלבים של אריקסון
 השכלה:  אוניברסיטת אוקספורד 
 מעסיק:  אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת פיטסבורג, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 בן או בת זוג:  ג'ואן אריקסון (1930–12 במאי 1994) 
 פרסים והוקרה:  פרס הספר הלאומי (1970)  Award for Distinguished Contributions to Developmental Psychology (1984)  הרצאת ג'פרסון (1973)  פרס פוליצר לספרי עיון כלליים (1970)  Harold Lasswell Award for Outstanding Scientific Accomplishment in Political Psychology (1981) 
 
אֶריק הוֹמבּוּרגֶר אֶריקסון (באנגלית: Erik Homburger Erikson;‏ 15 ביוני 1902 - 12 במאי 1994) היה פסיכולוג יהודי אמריקאי, הוגה תאוריית השלבים הפסיכו-חברתית, מהתאוריות החשובות ביותר בפסיכולוגיה ההתפתחותית. זוכה פרס "הרצאת ג'פרסון" לשנת 1973.
התאוריה של אריקסון היא למעשה פיתוח של תאוריית ההתפתחות בשלבים פסיכו-סקסואליים של זיגמונד פרויד ומקובל להעמידן זו מול זו. בעוד פרויד הבליט את המוטיב היצרי והמיני שבאדם, ביכר אריקסון להתייחס לאדם בהקשר החברתי.
קורות חיים

אריק אריקסון נולד ביוני 1902 בגרמניה להורים ממוצא דני. אביו נטש את המשפחה עוד בטרם לידתו. אמו קרלה אברמסון הייתה צעירה יהודיה ממשפחה ידועה בקופנהגן. אביה יוסף היה סוחר בסחורה יבשה. אחיה הגדולים של קרלה היו פעילים במפעל הצדקה היהודי המקומי ותיחזקו בית תמחוי שנועד למהגרים יהודיים עניים מרוסיה.
בשנים הראשונות של חייו גידלה אותו אמו לבדה. כשהיה בן שלוש, נישאה לרופא יהודי בשם תיאודור המבורגר, שאימץ אותו רשמית בשנת 1911. כיהודי בדתו ובחינוכו אך כבעל מראה נורדי, סבל אריקסון עוד מילדותו מדחיה חברתית ובעיות זהות, הן בבית הספר הדתי שם לגלגו על מראהו הנורדי והן בבית הספר היסודי שם לגלגו על יהדותו. בתקופת ילדותו ובבגרותו המוקדמת אריקסון נודע בשם אריק המבורגר, והוריו שמרו בסוד את נסיבות הולדתו.
בבגרותו, הגיע אריקסון לווינה שם עבד כמורה לציור בבית ספר של אוהדי פרויד, שם עבר הכשרה לטיפול פסיכואנליטי על ידי אנה פרויד, בתו של זיגמונד פרויד, לאחר שעבר פסיכואנליזה בעצמו והדבר מצא חן בעיניו. בווינה הוא גם הוכשר בשיטת מונטסורי תוך מיקוד בהתפתחות הילד. בשנת 1933 היגר אריקסון לארצות הברית שם עבד, למד והרצה עד יום מותו. את פרסומיו החל להוציא תחת השם אריקסון - שם עט שנטל לעצמו בגלל הגוון הדני שבו.
ב-1973 קיבל אריקסון את הזכות לשאת בוושינגטון את הרצאת ג'פרסון - Jefferson Lecture in the Humanities, הנחשבת לאות הכבוד הגבוה ביותר שמעניק הממשל האמריקני עבור הישגים מחקריים במדעי הרוח. אות זה מוענק מדי שנה, החל מ-1972, לנבחר אחד בלבד, על ידי הקרן הלאומית למדעי הרוח - NEH, סוכנות פדרלית עצמאית שהוקמה ב-1965 במטרה לקדם את המחקר במדעי הרוח.
היה נשוי לג'ואן אריקסון (Joan Erikson).
תחומי התעניינות ומחקר

אריקסון התרכז במשך חייו בשלושה תחומים עיקריים:
טיפול בחיילים נפגעי הלם קרב: בזמן מלחמת העולם השנייה עסק אריקסון בטיפול נפשי בחיילים אשר סבלו ממה שידוע היום כהלם קרב. חיילים אלו הוגדרו אז כאנשים הסובלים מ- "נוירוזת קרב" - הנפש אשר לא יכלה לשאת את המראות הטראומטיים של המלחמה נכנסה למצב של הלם, והזהות האישית הייתה מתערערת. אריקסון קרא למצב זה "משבר זהות", מושג אשר ביטא לדעתו את השבר החל בנפש האדם.
טיפול פסיכואנליטי: אריקסון קיבל הכשרה לעסוק בפסיכואנליזה והוא עסק בפרקטיקה במיוחד בעבודה עם ילדים. אריקסון, בניגוד לפרויד, ראה חשיבות בחקר 'האני' (ה- Ego) ובתהליכים המתרחשים בו לצורך הבנה שלמה של הנפש (ראו פירוט בהמשך).
מחקר אנתרופולוגי בנושא הזהות: אריקסון חקר בשנות ה-50 של המאה ה-20 שבטים אינדיאניים ואת דרכי התמודדותם עם ערכי החברה האמריקאית. במחקריו גילה אריקסון כי בדומה לחיילים שסבלו מהלם הקרב, גם כאן חל משבר זהות בין בני השבט, כאשר הערכים אותם למדו בבתי הספר האמריקאיים היו מנוגדים לערכי השבט. אריקסון טען כי לא ניתן לשבטים אלו פרק זמן סביר להסתגלות.
האני ומרכיב הזהות

בניגוד לתורתו של פרויד, האמין אריקסון שיש למרכיב האני תפקיד חשוב יותר מאשר לשמש כמסננת לדחפים הבאים מהסתמי (ה- id) ויצירת פשרות עם האני העליון (ה- Super Ego) ; לדעת אריקסון כל התנהגות אנושית באשר היא, פועלת תחת חסותו של האני כאשר בנייתה ואחזקתה של הזהות היא הפונקציה החשובה ביותר בתפקידו. כאשר לא מושגת תחושה של זהות סובל האדם מתחושה של ערפול ובלבול זהות. תפקידו השני של האני הוא השליטה, מצב של אי-שליטה יכול ליצור רגשות כגון בלבול וזעם. שני התפקידים של האני - גיבוש הזהות והשליטה - הם תלויי סביבה וחברה. ללא תמיכת ועזרת החברה בגיבוש הזהות ויצירת השליטה, עלול אדם להגיע למצבים כרוניים של בלבול וחוסר אונים.
שמונה התקופות בחייו של אדם

בעוד שבמודל ההתפתחות הפסיכוסקסואלי של פרויד נעצרת התפתחות האדם בגיל ההתבגרות, מתייחס המודל של אריקסון למשך כל אורך חייו של האדם. יתרה מזו, פרויד טען שהאישיות כולה מתפתחת ומתעצבת עד גיל חמש שנים, בעוד שאריקסון הרחיב את היריעה עד הזיקנה. אריקסון שלל את רעיון ה"קבעון" של פרויד, אליו מגיע אדם כתוצאה מהתמודדות בלתי מוצלחת עם בעיה באחד משלבי ההתפתחות. במקום זאת מתאר אריקסון כל שלב התפתחותי כדילמה אשר בה מוצג משבר (Crisis) אותו על האדם לעבור בהצלחה על-מנת לזכות במעלה חיובית. לכל שלב קיימת תוצאה רצויה במקרה בה פתר האדם את המשבר ואז זכה באותה המעלה הייחודית לאותו שלב ותוצאה לא רצויה, בה המשבר אינו נפתר. להלן שמונת השלבים בהתפתחות אישיות האדם לפי אריקסון:
השלב האוראלי - סנסורי  (גיל 0–1) אמון מול חשדנות
השלב השרירי - אנאלי (גיל 1–3) אוטונומיה מול בושה
השלב הלוקומוטורי - גניטלי  (גיל 3–6)  אינטואיטיביות (יוזמה) מול אשמה
שלב החביון  (גיל 6–12)  יצרנות מול נחיתות
שלב ההתבגרות  (גיל 12–18)  גיבוש זהות מול בלבול תפקידים
שלב הבגרות המוקדמת (גיל 18–35)  אינטימיות מול בדידות
שלב הבגרות (גיל 35–50)  פוריות מול קיפאון
שלב הבגרות המאוחרת (גיל 50–המוות) אחדות האני מול ייאוש
ראו גם

תאוריית השלבים של אריקסון
פסיכולוגיה קלינית
פסיכולוגיה התפתחותית
פסיכולוגיה
לקריאה נוספת

אריק ה. אריקסון, ילדות וחברה, תרגום: אורי רפ, ספרית פועלים, תל אביב 1976.