stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גו-שירקאווה

הקיסר גו-שירקאווה
הקיסר גו-שׁירָקַאוָוה (יפנית:  後白河天皇‏; 18 באוקטובר 1127 - 26 באפריל 1192)  הקיסר ה-77 של יפן, לפי השושלת המסורתית של קיסרי יפן. שלטונו נמשך משנת 1155 עד שנת 1158.
שמו של קיסר זה מהמאה ה-12 נגזר משמו של הקיסר שירקאווה, התחילית גו (後) מתורגמת ל-"אחרי" או "מאוחר יותר", ולכן לעיתים מכונה "הקיסר שירקאווה המאוחר." המילה היפנית גו מקבלת אף את המשמעות "שני", ולכן במקורות ישנים יותר הוא עשוי להופיע בתור "הקיסר שירקאווה השני" או "שירקאווה II."
גנאלוגיה

טרם עלייתו לכס הקיסרות, שמו הפרטי היה מָסַהיטוֹ-שׁינוֹ (雅仁親王).
הוא היה בנו הרביעי של הקיסר טוֹבָּה, ואביו של הקיסר ניג'ו הקיסר טָטַקוּרָה והנסיכים מוצ'יהיטו ונוריהיטו.
ראו גם

קיסרי יפן
תקופת הייאן
לקריאה נוספת

Brown, Delmer M. and Ichirō Ishida, eds. (1979). Gukanshō: The Future and the Past. Berkeley: University of California Press. ISBN 0-520-03460-0; ISBN 978-0-520-03460-0; OCLC 251325323
Ponsonby-Fane, Richard Arthur Brabazon. (1959). The Imperial House of Japan. Kyoto: Ponsonby Memorial Society. OCLC 194887
Titsingh, Isaac.(1834). Nihon Odai Ichiran; ou, Annales des empereurs du Japon.  Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 5850691
Varley, H. Paul.(1980). Jinnō Shōtōki: A Chronicle of Gods and Sovereigns. New York: Columbia University Press. ISBN 0-231-04940-4; ISBN 978-0-231-04940-5; OCLC 59145842
גנט–וייפלחם

| --- | --- |

קו הסיום במרוץ בווייפלחם (אנ')
 מדינות:  בלגיה בלגיה
 סוג:  מרוץ חד יומי
 אורך המסלול:  240+ קילומטרים (נכון למהדורה האחרונה)
 חודש:  מרץ
 משך:  1 ימים
 היסטוריה
 התקיים לראשונה:  1934
 מרוצים עד כה:  86
 מנצח ראשון:  גוסטב ואן בל בלגיה
 מוביל במספר הניצחונות:  3 ניצחונות   איטליהמריו צ'יפוליני  בלגיה ריק ואן לואי (אנ')   בלגיה אדי מרקס   סלובקיה פטר סאגאן   בלגיה טום בונן   בלגיה רוברט ואן איינמה (אנ')  
 מנצח אחרון:  דנמרק מאדס פדרסן
 שנת מרוץ אחרונה:  2024
 
ג'ון דגנקולב (במרכז) לוחץ את ידו של ארנו דמאר, על הפודיום של 2014 שגם פטר סאגאן, נמצא בו מימין.
עליית הקמלברג המפורסמת
גנט–וייפלחם (באנגלית: Gent–Wevelgem) הוא מרוץ אופניים חד יומי שנערך בחודש מרץ בבלגיה מאז 1934. המרוץ הוא אחד מקלאסיקות האביב ומתאים יותר למאיצים קלאסיים מאשר לפנצ'רים, בניגוד לשאר הקלאסיקות, בנוסף לכך הוא גם אחד מהמרוצים הבלגיים הבכירים בעולם והוא חלק מסבב ה-UCI World Tour, הדרג הגבוה ביותר למרוצים.
פטר סאגאן, אדי מרקס, מריו צ'יפוליני, ריק ואן לואי (אנ'), רוברט ואן איינמה (אנ') וטום בונן, מובילים במספר הניצחונות במרוץ, כאשר כל אחד מהם ניצח כ-3 פעמים. מ-2012, מתקיים גם מרוץ נשים.
היסטוריה

המרוץ נערך בפעם הראשונה בספטמבר 1934 כמרוץ חובבים, וכלל רק משתתפים בלגים. במרוץ ניצח גוסטב ואן בל. ב-1936, המרוץ הורחב ל-168 קילומטרים ונהפך למקצועי, רוברט ואן איינמה ניצח בו.
בזמן תקופת מלחמת העולם השנייה המרוץ בוטל. הזוכה הראשון במהדורה של לאחר המלחמה היה רוברט ואן איינמה, אך ניצחונו אושר רשמית רק לאחר עשרה ימים מסיום המרוץ, לאחר בדיקה מעמיקה של תמונת הסיום ("פוטו פיניש").
בשנת 1947 מארגנת המרוץ הצליחה להביא שניים מהרוכבים הגדולים בעולם באותה תקופה, ג'ינו ברטלי ופאוסטו קופי. עשר שנים לאחר מכן המרוץ הפך באופן רשמי לסבב מרוצי פלנדריה, ואדי מרקס ניצח בו כ-3 פעמים. הזוכה הצרפתי הראשון היה ז'אק אנקטיל, בשנת 1964.
בשנת 1977 המרוץ גדל ל-277 קילומטרים, המהדורה הארוכה ביותר אי פעם. ברנאר אינו ניצח בה.
החל מ-2015 המרוץ נקרא "גנט–וייפלחם – בשדות פלנדריה", על שם שירו האיקוני של ג'ון מק'קרי "בשדות פלנדריה". המארגנים רצו לציין את שנת המאה למלחמת העולם הראשונה מאחר שאזור וסטהוק שבו מתקיים המרוץ היה בלב אזורי הקרבות במלחמה, למשל קרבות איפר והוא מכיל מספר רב של בתי קברות של מדינות ההסכמה.
מנצחים אחרונים

2000: חרט ואן בונט (אנ') בלגיה
2001: ג'ורג' הינקאפי ארצות הברית
2002: מריו צ'יפוליני איטליה
2003: אנדראס קלייר (אנ') גרמניה
2004: טום בונן בלגיה
2005: ניקו מאתאן (אנ') בלגיה
2006: תור הוסהובד נורווגיה
2007: מרכוס בורגארט (אנ') גרמניה
2008: אוסקר פריירה ספרד
2009: אדוואלד בואסון האגן נורווגיה
2010: ברנארד איסל אוסטריה
2011: טום בונן בלגיה
2012: טום בונן בלגיה
2013: פטר סאגאן סלובקיה
2014: ג'ון דגנקולב גרמניה
2015: לוקה פאוליני איטליה
2016: פטר סאגאן סלובקיה
2017: גרג ואן אוורמאט בלגיה
2018: פטר סאגאן סלובקיה
2019: אלכסנדר קריסטוף נורווגיה
2020: מאדס פדרסן דנמרק
2021: ווט ואן ארט בלגיה
2022: ביניאם גירמאי אריתריאה
2023: כריסטוף לאפורט צרפת
2024: מאדס פדרסן דנמרק
מנצחים אחרונים > ניצחונות לפי מדינה

| מדינה | כמות ניצחונות |
| --- | --- |
בלגיה בלגיה: 50
איטליה איטליה: 7
הולנד הולנד: 5
צרפת צרפת: 4
סלובקיה סלובקיה   נורווגיה נורווגיה   גרמניה גרמניה: 3
דנמרק דנמרק: 2
שווייץ שווייץ   ארצות הברית ארצות הברית   ספרד ספרד   ברית המועצות ברית המועצות   אירלנד אירלנד   אוסטריה אוסטריה   אוסטריה אוסטריה   אריתריאה אריתריאה: 1
מרוץ הנשים

מ-2012, נערך גם מרוץ נשים. הזוכה הראשונה הייתה ליזי ארמיסטייד, לאחר בריחה של 40 קילומטרים.
מרוץ הנשים > מנצחות המרוץ

2012: ליזי ארמיסטייד בריטניה
2013: קריסטן וילד הולנד
2014: לורן הול ארצות הברית
2015: פלורטי מאקאי הולנד
2016: שאנטל בלאק הולנד
2017: לוטה לפיסטו פינלנד
2018: מרתה באסטיאנלי איטליה
2019: קריסטן וילד הולנד
2020: ז'וליאן ד'אור בלגיה
2021: מריאנה ווס הולנד
2022: אליסה בלסמו איטליה
2023: מרלן רויסר שווייץ
2024: לורנה ויבס הולנד
גספרה

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  אסטרואיד
 סיווג ספקטרלי:  אסטרואיד טיפוס-S 
 קטגוריה:  חגורת האסטרואידים 
 תאריך גילוי:  30 ביולי 1916 
 מגלה:  גרגורי ניקולייביץ' ניאוימין 
 על שם:  Gaspra 
 מקום גילוי:  Simeiz Observatory 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  2.210065609711946±0.00000000052861 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  0.17334324402459 
 זמן הקפה:  1,200.068888432311±0.00000043056 יממה
 נטיית מסלול:  4.102±0.001 מעלה, 4.105528922738655±0.000000053183 מעלה
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  12.2 קילומטר
 צפיפות ממוצעת:  2.7 גרם/סמ"ק
 זמן סיבוב עצמי:  7.042 שעה
 אלבדו:  0.22 
 בהירות נראית:  16.8 
 בהירות מוחלטת:  11.47 
 
גספרה (אסטרואיד 951) הוא אסטרואיד מסוג s (אנ') אשר התגלה על ידי גרגורי נ. ניאוימין (אנ') בשנת 1916.
נפחו הוא כ-2,000 ק"מ מעוקב, האסטרואיד נמצא קרוב מאוד לקצה הפנימי של חגורת האסטרואידים.
הגשושית גלילאו שיצאה מכדור הארץ באוקטובר שנת 1991, הגיעה למרחק של 1,600 ק"מ ובמהירות 8 ק"מ בשנייה מהאסטרואיד.
האסטרואיד מורכב בעיקר מאוליבין, פירוקסן ומתכת טהורה[דרוש מקור] ופני השטח שלו מאופיינים באזורים שטוחים וסדקים. דונה רגיאו שממדיו 7 ק"מ על 5 ק"מ הוא דוגמה לאזור בעל טופוגרפיה שטוחה על פני האסטרואיד.
לא ברור אם אלה הם תוצאות של השפעות זרות. על פני האסטרואיד ניתן לצפות גם במכתשים, אשר נוצרו בשל הגרביטציה החלשה של גספרה, ואלו יוצרים מראה זוויתי וחד מאוד.
על פני השטח של גספרה אין מכתשים הגדולים מרדיוס האסטרואיד. סיבה סבירה לכך היא שההתנגשות שיצרה את משפחת פלורה ואת גספרה, קרתה יחסית לא מזמן בזמנים האסטרונומיים, ועל כן על פני גספרה אין מכתשים גדולים. כפי שניתוח המכתשים מרמז, גיל פני השטח של האסטרואיד הוא בין 20 ל-300 מיליוני שנים. ב-2007 הציעו שהמכתשים החדשים של גספרה נוצרו על ידי משפחת בפטיסתינה- בהיווצרות האירוע שהתרחש ליד האסטרואיד.
גיורגי גוליאשווילי

גִּיּוֹרְגִי גּוּלִיאַשְׁווִילִי (בגאורגית: გიორგი გულიაშვილი; נולד ב-5 בספטמבר 2001 בטביליסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סרייבו מליגת העל של בוסניה והרצגובינה.
קריירת מועדונים

גוליאשווילי גדל במחלקת הנוער של סבורתלו טביליסי. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הגאורגית. בסך הכל ערך 79 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 11 שערים.
ב-17 בינואר 2023 חתם גוליאשווילי בסרייבו מליגת העל של בוסניה והרצגובינה.
קריירה בינלאומית

גוליאשווילי נכלל בסגל נבחרת גאורגיה עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023.
תארים

הגביע הגאורגי (2): 2019, 2021
הערות שוליים

↑  FK Sarajevo ozvaničio najzvučniji transfer u Premijer ligi ove zime! באתר Sportsport, ‏ 17 בינואר 2023 (בבוסנית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "גיורגי גוליאשווילי".
גיורגי אריסתווי

| --- | --- |

 לידה:  1811 אודזיסי, ממשלת נורווגיה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  9 בספטמבר 1864 (יוליאני) (בגיל 53 בערך) אודזיסי, גאורגיה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 שם עט:  გლუხარიჩი 
 מקום לימודים:  First Tiflis Male Gymnasium 
 שפות היצירה:  גאורגית 
 יצירות בולטות:  Divorce 
 הושפע מ:  אלכסנדר פושקין, אלכסנדר גריבוידוב, ניקולאי גוגול 
 צאצאים:  דוד אריסתווי 
 
כרזה משנת 1898 המזמינה את הצופים למחזה "היפרדות" (גאקרא)
גיוֹרגי אֵריסתַווי (בגאורגית: გიორგი ერისთავი‏; 1813 – 22 בספטמבר 1864) היה משורר ומחזאי גאורגי, שהניח את היסוד לתיאטרון הלאומי הגאורגי.
הערות שוליים

↑  אליעזר בן, פינת הבולאי: גרוּזיה על בולים (גיאורגי אריסתאווי), מעריב, 21 בנובמבר 1969
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810561411305606  GND: 1103467042  ISNI: 0000 0000 4029 0146  LCCN: n91049148  SNAC: w6jn6x8c  SUDOC: 195304950  VIAF: 18859035   WorldCat (עם VIAF): 18859035
ג'רג' פהר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בפברואר 1939 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  15 ביולי 2002 (בגיל 63) בודפשט, הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (1973) 
 פרסים והוקרה:  פרס בלה באלאז' (1978)  אמן מצטיין של הונגריה (1986) 
 
גיורגי פהר (בהונגרית: Fehér György;‏ בודפשט, 12 בפברואר 1939 – בודפשט, 15 ביולי 2002) היה צלם, במאי קולנוע ואופרה, מפיק, שחקן, תסריטאי ודרמטורג יהודי-הונגרי. היה פרופסור חבר באוניברסיטה, זוכה פרס האמן המצטיין ופרס בלה באלאז' (פרס הכבוד המקצועי הממלכתי ההונגרי הגבוה ביותר שניתן להעניק ליוצרי סרטי קולנוע ולמפיקי טלוויזיה).
ביוגרפיה

על פי שבחים של איגוד אמני הקולנוע ההונגרי, עבודות הטלוויזיה שלו וסרטיו הם בעלי חשיבות מכרעת, חידשו והעשירו את ארגז הכלים של שפת הסרטים על ידי חקר צורות יוצאות דופן.
בין 1985 לבין 1994, הוא היה פרופסור באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע. מ-1959 עבד תחילה חצי שנה ברדיו, אחר כך בטלוויזיה ההונגרית כטכנאי קול ואחר כך כעוזר צלם. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, בין 1975 לבין 2001 הוא היה צלם ובמאי של הטלוויזיה ההונגרית. בין השנים 1980 לבין 1982, היה המנהל האמנותי של תיאטרון על שם ז'יגמונד מוריץ בנירג'האזה.
בשנת 1972 סיים את לימודיו באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, התמחות בבימוי ובצילום. הוא גם הופיע כשחקן במספר סרטים. פהר היה אישיות יוצאת דופן בחיי הקולנוע ההונגרי. הוא זכה בפרסים בפסטיבל הטלוויזיה וספרם עם חמש יצירות בעוד סרטו "הנקמה" זכה בפרס הבימוי הטוב ביותר ב-1978.
שמו מיוחס לעיבוד הטלוויזיה של שירי אטילה יוז'ף וחייו ב-1981, כסרט התיעודי בן תשעה עשר הפרקים.
סרטו העלילתי הראשו בשם "אפלולית" (1990), קיבל פרס מיוחד בטקס פסטיבל הסרטים ההונגרי ה-22 ובפרסים שונים בפסטיבלים בינלאומיים, כמו לוקרנו ושטרסבורג. סרטו העלילתי Passion, שנעשה ב-1998, זכה בפסטיבל הסרטים ההונגרי ה-29 בפרס הראשי של חבר השופטים העלילתי.
יצירתו

עם סרט הבחינה יוצא הדופן שלו בטלוויזיה על יצירת שייקספיר : ריצ'רד השלישי הוא פרץ להיסטוריה של הקולנוע. כאחת המשימות במהלך שנות האוניברסיטה שלו הוא היה צריך לעשות סרט קצר על ריצ'רד שני. הוא לא קרא דבר על הנושא לפני כן. לבסוף הגה את הרעיון להפוך את הסרט למונודרמה. הוא הטיל את התפקיד הראשי על פטר האומן, שלפי דבריו הבין רק במהלך ההסרטה שהוא יותר מעצב את ריצ'רד השלישי. לקראת סוף חייו אמר פהר בראיון לטלוויזיה ב-1997 שהוא הפך לבמאי סרטי טלוויזיה, כי רצה להתרחק מאולפני הסרטים. הוא הרגיש נוח יותר בחברת צ'כוב ושייקספיר. בעשור האחרון לחייו הייתה לו גם הזדמנות לצלם שני סרטים עלילתיים. שניהם זכו להכרה בינלאומית משמעותית כולל סרטו העלילתי "אפלולית" (Szürkület), שצולם ב-1990.
כשחקן

A nagy kék jelzés (1970, rendező: Nádasy László)
Le a cipővel! (tv, 1976, rendező: Szabó Attila) – szinkronhang
Játszani kell (1984, rendező: Makk Károly)
Felhőjáték (1984, rendező: Maár Gyula)
A tanítványok (1985, rendező: Bereményi Géza)
Szörnyek évadja (1987, rendező: Jancsó Miklós)
Jézus Krisztus horoszkópja (1989, rendező: Jancsó Miklós)
Erdély aranykora (tv, 1989, rendező: Horváth Z. Gergely)
Novellák: A szerelem (tv, 1991, rendező: Makk Károly)
Kék Duna keringő (1992, rendező: Jancsó Miklós)
Széljegyzetek Casanovához (rövid, 1993, rendező Sólyom András)
A nagy agyhalál (rövid, 1994, rendező: Jancsó Miklós)
Nekem lámpást adott kezembe az Úr Pesten (1999, rendező: Jancsó Miklós)
Az alkimista és a szűz (1999, rendező: Kamondi Zoltán)
בימויו בתיאטרון ובאופרה

אפלטון: נאום ההגנה של סוקרטס (מונודרמה, תיאטרון, תיאטרון על שם ז'יגמונד מוריץ בנירג'האזה, 1981/1982)
ריינר ורנר פאסבינדר: הדמעות המרות של פטרה פון קאנט (תיאטרון, התיאטרון הלאומי של מישקולץ, 1998/1999)
גיאורג ביכנר: לאונסה ולנה (אופרה, בית האופרה הממלכתית ההונגרית, 1999/2000)
אדוארד אלבי: לא מפחדים מהזאב (תיאטרון, התיאטרון הלאומי מישקולץ, 2000)
ברנרד-מארי קולטס: רוברטו זוקו (תיאטרון הקריאה, התיאטרון הלאומי של מישקולץ, 2000/2001)
קשרי יצירתו לספרות יפה

רוברט ל. סטיבנסון: אי המטמון (ספרייה קטנה שיתופית, בודפשט, 1953)
ויליאם שייקספיר: ריצ'רד השלישי (אירופה, בודפשט, 2001)
צ'כוב: מחלקה מס' 6 (הליקון, בודפשט, 1974)
דוסטויבסקי: כתבים מן המרתף (ספר) (אירופה, בודפשט, 1982)
דוסטויבסקי: המהמר (Szépirodalmi, בודפשט, 1973)
פרנץ קפקא: גזר הדין (אירופה, בודפשט, 2008)
דוסטויבסקי: החטא ועונשו (אירופה, בודפשט, 2012)
אפלטון: נאום ההגנה של סוקרטס (תיאטרון מוריץ' זסיגמונד, Nyíregyháza, 1982)
אישטוואן סילאדי: אבן נופלת לתוך באר מתמעטת (Magvető, בודפשט, 1980)
פיטר דובאי: מפולת (Magvető, בודפשט, 1980)
אטילה יוזף: רעיונות חופשיים שנכתבו בשני מפגשים (אטלנטיס, בודפשט, 1990)
פרידריך דירנמאט: ההבטחה (אירופה, בודפשט, 2003)
ג'יימס מ. קין: הדוור תמיד מצלצל פעמיים (אירופה, בודפשט, 1982)
אדוארד אלבי: מי מפחד מווירג'יניה וולף? (מחזה) (קריטריון, בוקרשט, 1974)
ברנרד-מארי קולטס: רוברטו זוקו (בתוך: אמנות - דרמות צרפתיות עכשוויות, אירופה, בודפשט, 2010)
פרסים והוקרה

פרס בלה באלאז' (1978)
פרס האמן המצטיין (1986)
פרס מפעל חיים של קרן המוזה החדשה (1999)
עובד בכיר של הטלוויזיה ההונגרית (1999)
לקריאה נוספת

גלריית הפורטרטים של MTV
גסקוניה

מפת גסקוניה. שמות המקומות בצרפתית ובגסקונית
דגל גסקוניה
גסקוניה (בצרפתית: Gascogne, נהגה גאסקון; באוקסיטנית (ניב גסקוני): Gasconha, נהגה "גסקוניה") הוא אזור היסטורי בצרפת שהיה מאוכלס על ידי עמים קרובים לבסקים ועד המהפכה הצרפתית היה מחוז של צרפת. גסקוניה נמצאת בדרום מערב צרפת, בין נהר גארון, הרי הפירינאים והאוקיינוס האטלנטי. שטחה מחולק היום בין המחוזות אקיטן ("אקוויטניה") ומידי-פירנה.
היסטוריה

הרומאים כינו את האזור בשם "אַקוִּיטַניָה" על שם השבטים שאכלסו אותו, האקוויטנים (בלטינית: Aquitani), אשר דיברו בשפה קרובה לשפה הבסקית הקדומה. ייתכן שהשם "אקוויטניה" נגזר משם השבט Ausci, הקרוב לשורש הבסקי המודרני Eusk שפירושו "בסקי".
צבאו של יוליוס קיסר כבש את אקוויטניה במאה הראשונה לפנה"ס וסיפח אותה לאימפריה הרומית. בימי שלטון אוגוסטוס הוכללה אקוויטניה בפרובינקיה גאליה אקוויטניה, במטרה לערב בפרובינקיה אחת את האקוויטנים עם הגאלים הקלטים, הנבדלים מהם בשפתם ובתרבותם, ובכך למנוע התפתחות של זהות אזורית עצמאית לפרובינקיה.
במסגרת הרפורמות של דיוקלטיאנוס, בשנת 297, פוצלה גאליה אקוויטניה לבקשת תושביה לשלוש פרובינקיות. הטריטוריות שמצפון לנהר הגארון פוצלו ל"אקוויטניה פרימה" ("הראשונה") ו"אקוויטניה סקונדה" ("השנייה"), והאזור מדרום לנהר הפך לפרובינקיה "נובמפופולנה" (Novempopulana – "ארץ תשעת השבטים"), החופפת במידה רבה את שטחה של גסקוניה. בעקבות חלוקה זו, חדל השימוש בשם "אקוויטניה" לחבל ארץ זה, למרות שהיה שמו המקורי, והוגבל לאזורים שמצפון לגרון.
בשנים 409–410 פלשו הוונדלים לנובמפופולנה, ובשנים 416–418 העבירו אותה לשליטת ממלכת טולוז הוויזיגותית. בשנת 507 כבשו הפרנקים את נובמפופולנה וסיפחו אותה לממלכתם. אולם בהיותה בקצה מרחב שלטונם, שליטת הפרנקים בנובמפופולנה הייתה רופפת ואיפשרה לשבטים בסקים לחדור לתחומיה ולהתבסס בה. סביב שנת 600 הייתה הנוכחות הבסקית באזור דומיננטית, והביאה לכינויו בשם "וסקוניה" (Vasconia – ארצם של הווסקונים). כינוי זה התפתח במרוצת השנים ל"גסקוניה", התפתחות אופיינית לשפות רומאניות. למרות השליטה הבסקית, נמשך בקרב תושבי האזור תהליך המעבר מהשפה האקוויטנית הקרובה לבסקית, ללטינית הוולגרית, שמאוחר יותר התפתחה לשפה הגסקונית, הנחשבת היום ניב של אוקסיטנית.
בשנים 842–844 כבשו ויקינגים מספר ערים בגסקוניה ושלטו בהם עד 982–986. הוויקינגים השאירו אחריהם מורשת ימאות אשר שימשה את תושבי הארץ גם לאחר עזיבתם.
בשנת 1052 השתלט גי ז'פרואה, שהפך בשנת 1058 לדוכס אקוויטניה, על גסקוניה ובכך אוחדו גסקוניה ואקוויטניה מחדש תחת שליט אחד, וגסקוניה חדלה מלהיות ישות מדינית עצמאית. במהלך המאה ה-12 עברה השליטה בגסקוניה, שהייתה חלק של אקוויטניה, לידי מלכי אנגליה ואקוויטניה הפכה למאחז הראשי של אנגליה על אדמת צרפת עד סוף מלחמת מאה השנים.
גיורא פיידמן

| --- | --- |

גיורא פיידמן מנגן בקלרינט אקרילי בופה, ירושלים, 2006
 לידה:  26 במרץ 1936 (בן 88) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מוקד פעילות:  ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  מ-1955
 סוגה:  מוזיקת כליזמרים
 כלי נגינה:  קלרינט, קלרינט בס
 חברת תקליטים:  CBS (ישראל) Koch Schwann Network/Harmonia Mundi
 בן או בת זוג:  אורה בת חיים 
 פרסים והוקרה:  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2001)  פרס אקו קלאסיק - קלאסיקה ללא גבולות (1997)  פרס אקו קלאסיק - קלאסיקה ללא גבולות (2003) 
 www.giorafeidman-online.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גיורא פיידמן (נולד ב-26 במרץ 1936) הוא אמן קלרינט בינלאומי, המשלב מוזיקת כליזמרים עם מוזיקה קלאסית, מוזיקת ג'אז, ומוזיקת טנגו מארץ הולדתו, ארגנטינה.
ביוגרפיה

גיורא פיידמן נולד בשנת 1936 בבואנוס איירס, ארגנטינה, דור רביעי למשפחת כליזמרים. שם נעוריו היה גדליה והוא שונה עם קבלתו לתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בצעירותו קיבל חינוך מוזיקלי קלאסי. בשנת 1955 החל לנגן בקלרינט בתזמורת הפילהרמונית והאופראית "תיאטרו קולון" (Teatro Colón) בבואנוס איירס. בשנת 1957 עלה לארץ והיה לנגן הקלרינט הצעיר ביותר שהתקבל לתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

פיידמן ניגן בפילהרמונית הישראלית במשך קרוב ל-20 שנה. במהלך תקופה זו החל גם להקליט בנפרד מהפילהרמונית. בשנת 1971 יצא אלבום הסולו הראשון שלו – "פריילעכס ונעימות חסידיות", עם תזמורת רשות השידור ותזמורת ההקלטות, בעיבודו ובניצוחו של אריה לבנון. באותה תקופה הוא הופיע בארץ גם כסולן, ואחר-כך עזב את הפילהרמונית הישראלית והחל להופיע ולהקליט ברחבי העולם, בשלבו מוזיקה יהודית עממית עם סגנונות מוזיקליים נוספים.
בשנת 2005 השתתף פיידמן בפסטיבל "יום הנוער הבינלאומי ה-20" בקלן, והופיע עם עוד אמנים בפני קהל של כ-800,000 צופים ובהם האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר.
בשנת 1984 שילב פיידמן יכולת משחק עם הנגינה, והופיע בברלין במחזה גטו מאת יהושוע סובול ובבימויו של פיטר צאדק, יחד עם אסתר עופרים ואחרים. לאחר מכן הוא ממשיך להופיע גם באופרות ובמחזות נוספים.
בנוסף, פעיל פיידמן גם בהקלטת מוזיקה לקולנוע. בין היתר הוא השתתף בהקלטת הפסקול מאת המלחינה הישראלית בטי אוליברו, עבור שחזור של הסרט האילם האקספרסיוניסטי "הגולם" (1920), של הבמאים קארל בוזה (Carl Boese) ופאול ווגנר (Paul Wegener). הוא ניגן גם בפסקול זוכה האוסקר לסרט רשימת שינדלר, בהלחנת ג'ון ויליאמס, יחד עם נגן הכינור יצחק פרלמן.
במסגרת פעילותו הקלאסית, הופיע פיידמן, בין היתר, עם רביעיית קרונוס, התזמורת הפילהרמונית של פולין, התזמורת הפילהרמונית של ברלין, ועוד. בשנת 2002 הוא יצא למסע הופעות עם תזמורת הרדיו של מינכן בו הם ביצעו את הקונצרטו בלה מז'ור לקלרינט של מוצרט, קכל 622.
בין תלמידיו המוכרים של פיידמן נגני הקלרינט הנודעים 
חנן בר סלע  (שאף מנגן באותו קלרינט כמו שלו), נגן הקלרינט  ויו"ר אגודת הכליזמרים אברום בורשטיין.
פרסים

2001 – עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית (Großes Bundesverdienstkreuz am Bande)
2005 – פרס העיר גרליץ/זגורזלק (Internationaler Brückepreis der Europastadt Görlitz/Zgorzelec) על "תרומה להבנה בינלאומית"
אלבומים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בשנת 1970 יצא בהוצאת CBS ישראל האלבום הראשון בהשתתפותו – "פרנק פלג מנגן יצירות מאת מלחינים ישראליים".
אלבום הסולו הראשון שלו, כנזכר לעיל, הוא "פריילעכס ונעימות חסידיות".
אלבומים נוספים שהוקלטו בארץ (רשימה חלקית):
1988, התקליט חיפה, "שירים חסידיים ושירי שבת" – קלרינט סולו
1989, הד ארצי, "מוזיקת נשמה יהודית", בעיבוד גיל אלדמע ואריה לבנון, בליווי כלים שונים
אלבומים נוספים (רשימה חלקית ביותר):
1990, Plane, Clarinetango – מוזיקה של אסטור פיאצולה
2003, KOCH, רפסודיה לכליזמר (Rhapsody For Klezmer) – שילוב של מוזיקת טנגו עם מוזיקה בנימה חסידית מאת אורה בת-חיים
2014, Klezmer Meets Jazz, תוך שיתוף פעולה עם אוריין שוקרון
חיים אישיים

פיידמן נישא לאורה בת חיים מנהלתו האישית ב-1975.
הערות שוליים

↑  Songs - Clarinetango, באתר Piazzolla.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260904505171  PLWABN: 9812616876705606  BIBSYS: 4069466  BnF: cb13930751k (data)  CiNii: DA12266242  GND: 121575039  ISNI: 0000 0000 8170 6195  LCCN: n92040669  MusicBrainz: 16501378-eeed-44e9-bc8f-46f0508a2fed  NKC: xx0105897  NSK: 000760211  NTA: 097698016  RERO: 02-A003235943  SNAC: w65b0bhp  SUDOC: 079702422  VIAF: 101612478   WorldCat (עם VIAF): 101612478
גהנה

| --- | --- |

גהנה בהופעה, 2007
 מקום הקמה:  סטוונגר 
 מוקד פעילות:  נורווגיה סטבנגר, נורווגיה
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 סוגה:  בלאק מטאל, בלאקנד דת' מטאל
 חברת תקליטים:  Head Not Found Cacophonous Records Holycaust Records
 www.ludewigs.net/gehenna/
 חברים
 Dolgar - סולן, באס Sanrabb - גיטרה Kine - סינטיסייזר Amok - גיטרה Dirge Rep - תופים
 
גהנה (באנגלית: Gehenna, שיבוש של המילה גיהנום) היא להקת בלאק מטאל נורווגית. גהנה נמנית עם להקות הגל השני של הבלאק מטאל הנורווגי.
ביוגרפיה

הלהקה הוקמה בינואר 1993 בעיר סטבנגר על ידי שלושה מוזיקאים: סטפן סימסטאד (מכונה Dolgar) שפעל כסולן הלהקה, סנרב מורטן (Sanrabb) כגיטריסט ו-Sir Vereda כמתופף. מאוחר יותר הצטרף אליה קנת' סבארטאלב (Kenneth Svartalv) כבסיסט. את השם "גהנה" הלהקה קיבלה מאוחר יותר, היות שחברי הלהקה לא קראו להרכב בשם עד אשר הם שחררו את החומר הראשוני שלהם.
קלטת הדמו הראשונה שלהם שוחררה ביוני של שנת הקמתה ושמה היה Black Seared Heart. לאחר שחרור קלטת הדמו, עזב את הלהקה המתופף Sir Vereda והלהקה חיפשה אחר מוזיקאי אחר שייאיש את עמדת המתופף ובסופו של דבר קלטה אליה את פר הוסבאו (Dirge Rep הוא כינויו).
שנת 1994 הייתה גדושה באירועים מבחינת הלהקה - תחילה הוחתמה הלהקה תחת הלייבל No Fashion Records ובעוד הלהקה תכננה להיכנס לאולפן ההקלטות ולהקליט אלבום מלא ראשון, ההקלטות הופסקו טרם החלו עקב חוסר התקציב של הלייבל, ובסופו של דבר ההסכם בין הלהקה ללייבל בוטל. במהלך השנה הוציאה הלהקה את ה־EP הראשון שלה Ancestor of the Darkly Sky שהכיל שני שירים ותקופה קצרה לאחר מכן צירפה הלהקה לשורותיה קלידן המכונה Sarcana. בהמשך השנה הופיעה הלהקה בפסטיבל בלאק מטאל באוסלו לצידן של להקות כמו דארק פיונרל, דייסקשן ואינסלייבד. בסופו של דבר, הלהקה הוחתמה תחת שתי חברות התקליטים: Head Not Found ו־Cacophonous Records. עם החתמתה תחת חברות תקליטים ומימון הוצאות ההקלטה, החלה הלהקה להקליט את אלבומה הראשון ביוני והוא יצא מאוחר יותר באותה שנה וקיבל את השם The First Spell.
בשנת 1995 המשיכה הלהקה את הקונספט האפל שהחלה באלבום The First Spell ושחררה את אלבומה השני Seen Through The Veils Of Darkness (The Second Spell). האלבום גרר ביקורות משבחות בקרב חובבי הבלאק מטאל, והסגנון הסימפוני בעל הנגיעות הגותיות של הלהקה זכה לשבחים בקרב מבקרי הז'אנר. בשיר Vinterriket שהופיע באלבום, השתתף סולנה המפורסם של אולבר, גארם, כסולן אורח.
בשנת 1996, זמן קצר לפני שהחלו בהקלטות לאלבום השלישי, עזב סברטלאב את הלהקה והוחלף על ידי Noctifer, אשר בסופו של דבר לא היה יכול לעמוד בהתחייבויות הלהקה וגם הוא מצא את דרכו החוצה. פרוד סיברטסן, מוזיקאי שהיה חבר במספר להקות בלאק מטאל והיה מקורב ללהקה הצטרף ללהקה כבסיסט המחליף ונותר בעמדה זו עד אשר עזב את הלהקה בשנת 2000.
חברי הלהקה

Dolgar (סטפן סימסטאד) - סולן, באס
Sanrabb (מורטן) - גיטרה
Kine - סינטיסייזר
Amok - גיטרה
Dirge Rep (פר הוסבאו) - תופים
חברי הרכב לשעבר

E.N. Death (פרוד סיברטסן) - באס (1996–2000)
קנת' סברטלאב - באס (1993–1996)
Noctifer - באס (1996)
Sir Vereda - תופים (1993)
Blod - תופים (1998–2001)
Sarcana - קלידן (1994–1997)
דיסקוגרפיה > דמואים ואלבומים מקוצרים (EP)

Ancestor Of The Darkly Sky 7 - 1993
Black Seared Heart - 1993
Deadlights - 1998
דיסקוגרפיה > אלבומים מלאים

First Spell - 1994
Seen Through The Veils of Darkness (The Second Spell) - 1995
Malice (Our Third Spell) - 1996
Adimiron Black - 1998
Murder - 2000
WW - 2005
ג'רג' קאדאר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בינואר 1912 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  24 בדצמבר 2002 (בגיל 90) בודפשט, הונגריה 
 שם לידה:  Katz György 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1952)  פרס מונקאצ'י (1956) 
 בן או בת זוג:  Mária Túry 
 צאצאים:  Katalin Kádár 
 
ג'רג' קאדאר (במקור כ"ץ עד 1945, בהונגרית: Kádár György;‏ בודפשט, 11 בינואר 1912 – בודפשט, 24 בדצמבר 2002) היה גרפיקאי וצייר יהודי-הונגרי זוכה פרס האמן המצטיין, פרס האמן הדגול וזוכה פרס קושוט (הפרס הממלכתי הגבוה בהונגריה המקביל לפרס ישראל).