פעולת אלכסנדריה
ניסיון לחילוץ שני

לאחר חצות בליל 6–7 ביוני שואלת מפקדת חיל הים את מפקד התנין: ” מתי ואיך מתכוון לחזור לאיסוף?” מברק תשובה נשלח בשעה 02:20, מהצוללת למפקד החיל: ” הצוללים הורדו ב-051930[דרושה הבהרה]. תקפתי בטורפדו ב-060630. לא ידוע אם פגעתי, אך לא שמעתי פיצוצים. צריך לאסוף בין 072200–080100, בנקודה 1700 יארד  צפונית-מערבית לראס אל-תין. היה בכוונתי להתגנב במשך היום. אני ללא סונר. נצנץ השייטת יצא מכלל שימוש. מבקש לחשוב על איסוף אלטרנטיבי מכלי אחר עם סירות גומי או 'ציפור'.”
המנחה המקצועי לנושאי צוללות מפקד שייטת הצוללות סא"ל הדר קמחי נמצא בהפלגה עם אח"י לויתן (צ-75) ולא הייתה אפשרות להיועץ בו. הנזק שנגרם לסונאר הראשי הגביר את הסיכון בחילוץ הצוללים שתוכנן לליל 7/8 ביוני. בהערכת המצב שנעשתה במפקדת חיל הים השתתף קצין טכני בעל ניסיון בשייטת הצוללות, רס"ן אלחנן התרסי שנשאל באם הצוללת תוכל לפעול רק עם מכשיר סונאר משני שמיועד לאתר שידורי מכשירי גילוי צוללות. תשובתו הייתה חיובית אך שהתקלה בנצנץ הציון לא תאפשר חבירת הצוללים.

בדיונים הועלתה גם אפשרות באם הצוללים נשבו אולי סיפרו בחקירתם על מקום ומועד החילוץ. מרבית הנוכחים האמינו בכושרם של הלוחמים לעמוד בחקירות. מפקד חיל הים שלמה אראל החליט לקיים את החילוץ על ידי אח"י תנין (צ-71) כפי שתוכנן. ב-7 ביוני בשעה 03:35 הועברה לצוללת הוראה להיכנס לביצוע האיסוף.
בשעה 03:35 (7 ביוני) התקבל בצוללת אישור ממפקד החיל לחילוץ הצוללים בנמל אלכסנדריה ”היכנס לחילוץ הערב, בדוק אפשרות שיגור סמן שלך להתחברות עם האנשים. שוקלים חילוץ על- ידי משחתת ו'ציפור'.” אברהם דרור, מפקד אח"י תנין (צ-71), אישר שינסה להיכנס והציע שתקוים תקיפת מטוסים כדי להסב תשומת לב המצרים באזור. בדיון במפקדת חיל הים הייתה דעת מרבית הנוכחים שיש לשלוח כלי שיט להשתתף בחילוץ. 

מפקד חיל הים בדק עם מפקד חיל האוויר, מרדכי הוד, שהודיע כי יוכל לבצע הטרדה באזור אלכסנדריה אך לא לשמור רצף מטוסים בגלל המרחק. באישור סגן הרמכ"ל חיים בר-לב יצאה שייטת המשחתות בפיקודו של אל"ם נפתלי רוזן לעבר אלכסנדריה ואיתה גם סירת 'ציפור' וסירות גומי למקרה הצורך. הרמטכ"ל יצחק רבין שמע על כך והעריך שהסיכון לפגוש ספינות טילים מצריות גבוה והורה לחיל הים להחזיר את המשחתות.
ביטול החילוץ -בעוד אח"י תנין (צ-71) מתקרבת בצלילה לאלכסנדריה במגמה לאסוף את הצוללים. נציג המודיעין הימי במוצב הפיקוד העליון סא"ל אורי מרץ איתר בין החומר הגלוי מתוך העיתונות והשידורים המצריים את המידע שהמצרים לקחו בשבי את חוליית הצוללים על שובר הגלים בנמל אלכסנדריה. מידע זה היה חשוב ביותר ומפקדת חיל הים החלה בשידורים רצופים ללא מענה: ” חזור הבייתה, חזור הבייתה”. אח"י תנין (צ-71) הייתה אז בצלילה מתגנבת עד 8 מיילים מהיעד, עת קלטה (בשעה 16:15) את ההוראה "לחזור". העובדה שהייתה בשינור אפשרה את קליטת ההודעה, אולם הקליטה לא הייתה ברורה. הצוללת שינתה קורס וב-18:55 קלטה בבירור את ההוראה: ”חזור מיד החבר'ה בשבי.” אח"י תנין קלטה את המברק ושבה על עקבותיה. מקורות תקשורת זרים הודיעו שבנמל טובע מבדוק צף.
בשעה 20:00 עלתה אח"י תנין על פני המים והמשיכה בדרכה לארץ. בשעה 00:55, 8 ביוני, קלטה הודעת המפקדת חיל הים על המצאות שלוש צוללות אויב בקרבת חופי הארץ. וכי הצוללות המצריות התגלו והותקפו על ידי משחתות חיל הים. במצב רגיל הייתה זו הזדמנות להציב להן מארב. כניסה לקרב נגד צוללות ללא סונאר אינה אפשרית. אח"י תנין שמצאה את עצמה בנחיתות שייטה בנתיב עוקף. כדי להגיע לחיפה מהצפון ולהימנע מפגישה עם צוללות האויב.

בשעה 20:40 נשלח דוח מים/3 לצוללת בו הודיעה המפקדה כי שלוש צוללות אויב התגלו בקרבת החוף מחיפה ודרומה. והתנין עשויה לפגוש צוללת אויב שנסוגה לאלכסנדריה. התנין התבקשה לציין את נתיב תנועתה ולוח זמנים עד לכניסתה לנמל חיפה. תשובת אח"י תנין (צ-71) הייתה: ”שט  לכיוון צור, אגיע לנמל בצלילה מכיוון צפון. זמן הגעה משוער לפנות בוקר.” ואכן ב-9 ביוני בשעה 04:00 נכנסה אח"י תנין לנמל חיפה.