stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאיה סנדו
ביוגרפיה > הפעילות הפוליטית

החל מ-24 ביולי 2012 ועד ה-30 ביולי 2015 כיהנה באופן רצוף כשרת החינוך של רפובליקת מולדובה בממשלות של ולאד פילאט, יוריה ליאנקה, קיריל גאבוריץ' ונטליה גרמן. החל משנת 2016 עמדה סנדו בראש המפלגה הפרו-אירופית "פעולה וסולידריות" שכרתה ברית עם מפלגה פרו-אירופית נוספת "כבוד ואמת" של אנדריי נסטאסה, תוך יצירת הגוש ACUM. באותה שנה היא הייתה מועמדת לנשיאות מולדובה, אך הפסידה עם 48% מקולות הבוחרים לראש המפלגה הסוציאליסטית הפרו-רוסית, איגור דודון, שזכה ב-52% מהקולות.
ביוגרפיה > משבר פוליטי והגעתה לתפקיד ראש הממשלה

בבחירות הכלליות שנערכו ב-24 בפברואר 2019 זכתה מפלגתה, יחד עם מפלגתו של נסטאסה, ב-26 מתוך 101 מושבי הפרלמנט. לאחר מבוי סתום ממושך בהרכבת קואליציה ממשלתית, ב-7 ביוני 2019 הורה בית הדין החוקתי של מולדובה על פיזור הפרלמנט הנבחר החדש ועל קיום בחירות חוזרות בעוד שלושה חדשים. אחרי שב-8 ביוני 2019 הוקמה קואליציה מפתיעה בין המפלגה הסוציאליסטית (הפרו-רוסית) של הנשיא דודון וברית ACUM הפרו-אירופית בראשות סנדו ונסטאסה, כונס הפרלמנט החדש ועל בסיס הקואליציה הזו הרכיבה מאיה סנדו ממשלה חדשה. נציגים של רוסיה, האיחוד האירופי וארצות הברית תמכו בהקמתה ברגע האחרון של הקואליציה, על מנת למנוע את ההגמוניה של 'המפלגה הדמוקרטית' במדינה, שהייתה בראשות האוליגרך ולדימיר פלחוטניוק, בעל השפעה רבה בכלכלה, במוסדות המשפט ובתקשורת.
למחרת בית הדין החוקתי הדיח את הנשיא דודון והעניק את סמכויותיו לראש הממשלה שכיהן עד אז מטעם המפלגה הדמוקרטית, פאבל פיליפ, והכריז על ממשלתה של מאיה סנדו כבלתי חוקית בגין האיחור כביכול בהרכבת הקואליציה. בית הדין החוקתי הכיר בממשלתו המכהנת של פיליפ כממשלת מעבר בפועל עד לקיומן של בחירות חוזרות.
המשבר החוקתי-פוליטי התלווה בהפגנות מחאה של שני המחנות. מפלגות הקואליציה הממשלתית החדשה האשימו את בית הדין החוקתי, שהושפע לדבריהן על ידי המפלגה הדמוקרטית של פלחוטניוק בהחלטה מוטה ושגויה לפזר את הפרלמנט "אחרי 90 יום" ולא אחרי 3 חדשים.
ב-15 ביוני 2019 ביטל בית הדין החוקתי את החלטותיו אלה והכיר בממשלת סנדו ובפרלמנט הנבחר. אחרי שיחה בין ראש הממשלה הקודם פאבל פיליפ לשגריר ארצות הברית בקישינב ולחצים רבים מצד האיחוד האירופי ורוסיה, הסכימו פאבל והמפלגה הדמוקרטית לוותר על השלטון. ראש המפלגה ולדימיר פלחוטניוק עזב זמנית את המדינה.
סנדו כיהנה כראש ממשלה עד נובמבר באותה שנה. בעקבות מחלוקת על רפורמה במינוי פרקליט המדינה הקואליציה התפרקה והממשלה נפלה בהצבעת אי אמון ב-12 בנובמבר 2019 בפרלמנט מיוזמת המפלגות הדמוקרטית ובתמיכת המפלגה הסוציאליסטית. סאנדו נשארה בראש הממשלה הזמנית עד להשבעת ממשלה חדשה. בימי כהונתה ערכה מאיה סנדו ביקורים רשמיים ברומניה, בלגיה, אוקראינה, גרמניה, ליטא וארצות הברית. ניסתה להחליף את "חג השחרור מהפאשיזם" (23 באוגוסט) ביום האירופי לזיכרון לקרבנות הסטליזנים והנאציזם, אך נתקלה בהתנגדות שותפיה הסוציאליסטים לקואליציה. הממשלה החדשה שהחליפה את ממשלתה הורכבה על ידי יון קיקו.
ביוגרפיה > נשיאת מולדובה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בסיבוב הראשון של הבחירות לנשיאות מולדובה שהתקיים ב-1 בנובמבר 2020 התמקמה במקום הראשון עם 35.77% מקולות המצביעים לעומת הנשיא דודון עם 32.87%. חלק גדול מהאזרחים המתגוררים בחו"ל הצביעו בעד סנדו. בסיבוב השני של הבחירות ב-15 בנובמבר 2020 ניצחה סנדו את דודון ונבחרה לנשיאה עם 55.6% מהקולות.
היא הושבעה לתפקיד ב-24 בדצמבר 2020, והיא האישה הראשונה שמכהנת כנשיאת מולדובה.
סנדו פעלה למען שילוב מולדובה באיחוד האירופי וארגנה משאל עם בנושא ביום הסיבוב הראשון לבחירות לנשיאות ב-20 באוקטובר
הקולות בעד גברו בהפרש קטן מאוד על הקולות הנגדיים. סנדו ייחס את התוצאה הצמודה ל"מתקפה ללא תקדים על חופש ארצנו ועל הדמוקרטיה" באמצעות התערבויות על ידי "קבוצות פשיעה" והמקדמות אל האיטנרסים הרוסיים.
בשנת 2024 התמודדה שנית לנשיאות כנציגת הגוש הפרו-אירופי, מול אלכסנדר סטויאנוגלו (אנ'), שזכה לתמיכה מצד סוציאליסטים פרו-רוסים. סנדו ניצחה בבחירות בתמיכתם של כ-55% מהקולות.
ביוגרפיה > חיים פרטיים

סנדו היא רווקה, שולטת בשפות אנגלית, רומנית, רוסית וספרדית. היא גם בעלת אזרחות רומנית.
ביוגרפיה > סוגיות במחלוקת

בשנת 2018 אמרה סנדו שהמרשל יון אנטונסקו, מנהיג רומניה בתקופת מלחמת העולם השנייה, היה "דמות היסטורית שעליה אנחנו יכולים להגיד דברים טובים ורעים כאחד". דבריה של סנדו עוררו ביקורת מצד הקהילה היהודית של מולדובה שהגיבה בצורה חריפה בגילוי דעת שבו נאמר: "היעדר ענישה להכחשת השואה ולהאדרת הפאשיזם בחקיקיה של מולדובה מאפשרת למנהיגי דעת הקהל ולמנהיגים פוליטיים מסוימים שלא לשלם על מעשים כאלה ולצבור הון פוליטי המבוסס על עיוותים ורוויזיה של עובדות היסטוריות ועל הסתה לאפליה ושנאה בין-אתנית ובין-דתית".
סנדו הגיבה אחר כך לביקורת בריאונות ואמרה: "אני מצטערת שדברי על הרודן יון אנטונסקו נתנו מקום לפירושים... גישתי כלפי כל משטר קרימינלי מן המאה ה-20, נאצי או קומוניסטי, שמיליוני חיי בני אדם עמדו על מצפונם, היא ידועה היטב והיא שלילית וחד משמעית. יון אנטונסקו היה פושע מלחמה, שהוקע בצדק על ידי הקהילה הבינלאומית בגלל פשעי המלחמה נגד היהודים והצוענים".
הערות שוליים

↑  כאוס פוליטי: למולדובה יש שתי ממשלות, באתר ynet, 10 ביוני 2019
↑  באתר euronews
↑  מולדובה בחרה אירופה: ניצחון ליריבה של פוטין, באתר ynet, 16 בנובמבר 2020
↑  "Pro-EU Maia Sandu sworn in as Moldova's president". Macau Business (באנגלית בריטית). 2020-12-24. נבדק ב-2020-12-24.
↑  אוריאל לוי, ‏מאיה סנדו ניצחה בבחירות לנשיאות מולדובה ותהיה האישה הראשונה בראש המדינה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 16 בנובמבר 2020
↑  מכה לפוטין במולדובה: הנשיאה הפרו-אירופית ממשיכה לכהונה נוספת, באתר ערוץ 7, ‏3/11/2024
↑  סוכנות טאס - כרונולוגיית המשבר הפוליטי במולדובה ביוני 2019]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810664532005606  GND: 1188314270  ISNI: 0000 0000 4875 5374  LCCN: no2005030946  VIAF: 50146095200500371030   WorldCat (עם VIAF): 50146095200500371030 
סנדו נפגשת עם נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי בעת ביקורה באוקראינה, ינואר 2021
אגיבו קמארה

אגיבו קמארה (בצרפתית: Aguibou Camara; נולד ב-20 במאי 2001 בגינאה) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת לודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית ובנבחרת גינאה.
קריירת מועדונים > ליל

קמארה הגיע למחלקת הנוער של ליל בשנת 2019 ממחלקת הנוער של אלפנט קולאה. ב-29 במרץ 2019 חתם על החוזה המקצועני הראשון שלו במועדון. ב-10 בפברואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על דיז'ון במסגרת הגביע הצרפתי, בו הבקיע את שער הניצחון.
קריירת מועדונים > אולימפיאקוס

ב-13 ביולי 2021 חתם קמארה על חוזה לארבע עונות באולימפיאקוס מליגת העל היוונית.
קריירה בינלאומית

ב-12 באוקטובר 2019 ערך קמארה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, בהפסד 1-0 לנבחרת קומורו במשחק ידידות. ב-11 ביוני 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת ניז'ר במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת גינאה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  Lille : Aguibou camara signe pour 5 ans באתר guineeactusport, ‏ 29 במרץ 2019 (בצרפתית)
↑  Ο Καμαρά στον Ολυμπιακό μέχρι το 2025 באתר הרשמי של אולימפיאקוס, 13 ביולי 2021 (ביוונית)
↑  Liste des 25 pour la CAN 2023 בחשבון הטוויטר הרשמי של פדרציית הכדורגל הגינאית, 23 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת גינאה – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 ע. קייטה •  2 מ. סילה •  3 א. סילה •  4 א. קונטה II •  5 סו •  6 א. דיאוורה •  7 סיסה •  8 נ. קייטה •  9 ז'. קאנטה •  10 גילאבוגי •   11 באיו •  12 א. קונטה I • 13 מ.ע. קמארה •  14 מוריבה • 15 דירסטאם • 16 מ. קמארה • 17 ע. קאנטה • 18 סומה • 19 קאנה • 20 פ. קונאטה • 21 קאבה • 22 קונה • 23 א. קמארה • 24 מ. קונאטה • 25 דיאלו • 26 פ. קמארה • 27 יוסוף • מאמן: ק. דיאוורה |  1 ע. קייטה •  2 מ. סילה •  3 א. סילה •  4 א. קונטה II •  5 סו •  6 א. דיאוורה •  7 סיסה •  8 נ. קייטה •  9 ז'. קאנטה •  10 גילאבוגי •   11 באיו •  12 א. קונטה I • 13 מ.ע. קמארה •  14 מוריבה • 15 דירסטאם • 16 מ. קמארה • 17 ע. קאנטה • 18 סומה • 19 קאנה • 20 פ. קונאטה • 21 קאבה • 22 קונה • 23 א. קמארה • 24 מ. קונאטה • 25 דיאלו • 26 פ. קמארה • 27 יוסוף • מאמן: ק. דיאוורה | גינאה |
| נבחרת גינאה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ע. קייטה •  2 א. קונט •  3 א. סילה •  4 סו •  5 דיאקאבי •  6 דיאוורה •  7 גילאבוגי •  8 נ. קייטה •  9 גיראסי •  10 מוריבה •   11 באיו •  12 דיאקיטה • 13 מוח. קמארה •  14 כ. סיסה • 15 ס. סיסה • 16 מוס. קמארה • 17 ז'נווייה • 18 א. קמארה • 19 קמאנו • 20 קונאטה • 21 ס. סילה • 22 קונה • 23 טורה • 24 קאנטה • 25 פ. קונט • מאמן: ק. דיאוורה |  1 ע. קייטה •  2 א. קונט •  3 א. סילה •  4 סו •  5 דיאקאבי •  6 דיאוורה •  7 גילאבוגי •  8 נ. קייטה •  9 גיראסי •  10 מוריבה •   11 באיו •  12 דיאקיטה • 13 מוח. קמארה •  14 כ. סיסה • 15 ס. סיסה • 16 מוס. קמארה • 17 ז'נווייה • 18 א. קמארה • 19 קמאנו • 20 קונאטה • 21 ס. סילה • 22 קונה • 23 טורה • 24 קאנטה • 25 פ. קונט • מאמן: ק. דיאוורה | גינאה |
חקר השיח

חקר השיח (Discourse studies), או ניתוח השיח (Discourse analysis), הוא גישה לניתוח השפה הכתובה, המדוברת והמסומנת, או כל תופעה סמיוטית משמעותית אחרת.
מושאי ניתוח השיח (שיח, כתיב, אירועים תקשורתיים) מוגדרים דרך רצפים קוהרנטיים של משפטים, טענות, דיבור או חילופי תורות. בניגוד להרבה מהבלשנות המסורתית, חוקרי השיח בוחנים לא רק את השימוש בשפה "מעבר לגבולות המשפט" אלא גם מעדיפים לנתח שימוש "טבעי" בשפות, ללא דוגמאות מומצאות. בלשנות הטקסט הוא תחום המקושר לחקר השיח, כשההבדל העיקרי בין השניים הוא שחקר השיח שואף לחשוף מאפיינים סוציו-פסיכולוגיים של האדם בעוד שבלשנות הטקסט מתעסקת בעיקר במבנה הטקסט.
מגוון תחומים במדעי הרוח והחברה משתמשים בחקר השיח, כגון בלשנות, חינוך, סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, עבודה סוציאלית, פסיכולוגיה קוגניטיבית, פסיכולוגיה חברתית, לימודים אזוריים, לימודי תרבות, יחסים בין-לאומיים, גאוגרפיה אנושית, מדעי הסביבה, לימודי תקשורת, לימודי תנ"ך, יחסי ציבור וחקר התרגום, שכל אחד מהם כפוף להנחות, דרכי הניתוח והמתודולוגיות שלו.
היסטוריה > היסטורית המונח

ליוונים ביוון העתיקה (בין היתר) היה הרבה לומר על שיח; ובכל זאת, מספר חוקרים רואים ב-Stilstudien (מחקר סגנון) של יליד אוסטריה לאו שפיצר משנת 1928 כדוגמה הראשונה לחקר השיח. עם זאת, המונח נכנס לראשונה לשימוש כללי בעקבות פרסום מספר מאמרים מאת זליג הריס משנת 1952[דרוש מקור] שהתעסקו בעבודה שממנה פיתח את תאוריית הדקדוק הטרנספורמטיבי בסוף שנות השלושים. יחסי שוויון רשמיים בין משפטים בשיח קוהרנטי מפורשים על ידי שימוש בטרנפורמציה של המשפט על מנת לסדר את הטקסט במבנה קנוני, וכך מילים ומשפטים עם מידע שווה ערך מופיעים באותה עמודה של מערך.
עבודה זו התפתחה במהלך ארבעת העשורים הבאים (ראו הפניות) והפכה למדע ניתוח התת-שפה (Kittredge & Lehrberger 1982), שהגיעה לשיאה כשהדגימה מבני אינפורציה בתת-שפה המדעית, זו של האימונולוגיה, (Harris et al. 1989)[דרוש מקור] ותאוריה ברורה על תוכן מידע לשוני (האריס 1991)[דרוש מקור]. אולם במהלך תקופה זו, מרבית הבלשנים התעלמו מהתפתחויות אלו לטובת רצף של תיאוריות מורכבות של תחביר וסמנטיקה ברמת המשפט.
בינואר 1953, בלשן שעבד באגודת התנ"ך האמריקאית, ג'יימס א. לוריאולט, נדרש למצוא הסברים לכמה טעויות מהותיות בתרגום קצ'ואה באזור קוזקו בפרו. בעקבות פרסומיו של האריס משנת 1952, ג'יימס עבד על המשמעות והמיקום של כל מילה באוסף אגדות קצ'ואה יחד עם דובר שפת אם של קצ'ואה והצליח לגבש כללי שיח מעבר למבנה המשפט הפשוט. לאחר מכן הוא יישם את התהליך על שפת השיפיבו (shipibo), שפה נוספת במזרח פרו. הוא לימד את התיאוריה במכון הקיץ לבלשנות בנורמן, אוקלהומה בקיץ של שנת 1956 ו-1957, ובשנה שביניהם נכנס לאוניברסיטת פנסילבניה ללמוד אצל האריס. הוא ניסה לפרסם מאמר בשם "Shipibo Paragraph Structure", אך המאמר התעכב עד 1970 (Loriot & Hollenbach 1970).[דרוש מקור] בינתיים לימד את התיאוריה קנת לי פייק, פרופסור באוניברסיטת מישיגן, ואחד מתלמידיו, רוברט א 'לונקר, פיתח אותה בכתביו. המתודולוגיה של האריס שגילתה את הקשר בין צורה למשמעות פותחה למערכת לניתוח ממוחשב של שפה טבעית על ידי צוות באוניברסיטת ניו יורק בהובלת נעמי סייגר, שהוחל על מספר תחומי תת-שפה, בעיקר באינפורמטיקה רפואית. התוכנה עבור מעבד השפה הרפואית זמינה לציבור בסורספורג'.
היסטוריה > במדעי הרוח

בסוף שנות השישים ובשנות השבעים, ללא התייחסות לעבודה קודמת זו, החלו להתפתח מגוון גישות אחרות לרב-תחומיות של ניתוח השיח במרבית מדעי הרוח והחברה בו בזמן ובקשר עם תחומים אחרים, כגון סמיוטיקה, פסיכובלשנות, בלשנות חברתית ופרגמטיקה. רבות מהגישות הללו, במיוחד אלה המושפעות ממדעי החברה, מעדיפות מחקר דינמי יותר של דיבור באינטראקציה בעל פה. דוגמה לכך היא "ניתוח השיחה", שהושפע מהסוציולוג הרולד גרפינקל, מייסד האתנומתודולוגיה.
היסטוריה > פוקו

באירופה מישל פוקו הפך לאחד מתאורטיקניים המרכזיים בתחום, בעיקר בתחום השיח, וכתב את "הארכאולוגיה של הידע". בהקשר זה, המונח 'שיח' אינו מתייחס עוד להיבטים לשוניים פורמליים, אלא לדפוסי ידע פורמליים המתבטאים במבנים דיסצפלנרים ופועלים באמצעות חיבור של ידע וכוח. מאז שנות השבעים, הלכה וגברה השפעת העבודות של פוקו על חקר השיח במדעי החברה. כתוצאה מכך, במדעי החברה האירופיים המודרניים ניתן למצוא מגוון רחב של גישות שונות העובדות עם ההגדרה של פוקו לשיח ורעיונותיו התיאורטים. מלבד ההקשר המקורי בצרפת, מתקיים בגרמניה, לפחות מאז 2005, דיון נרחב על חקר השיח הסציו-מדעי. שם, למשל, פיתח הסוציולוג ריינר קלר את "הגישה לסוציולוגיה של ידע לשיח (SKAD)". בעקבות הסוציולוגיה של הידע מאת פיטר ברגר ותומאס לוקמן, קלר טוען שתחושת המציאות שלנו בחיי היומיום ובכך המשמעות של כל עצם, פעולה ואירוע הם תוצר של אינטראקציה קבועה ושגרתית. בהקשר זה, SKAD פותחה כנקודת מבט מדעית המסוגלת להבין את תהליכי "ההבניה החברתית של המציאות" בכל רמות החיים החברתיים על ידי שילוב של תיאוריות השיח והכוח של מישל פוקו עם תורת הידע של ברגר/לוקמן. התאוריה של ברגר/לקמן מתמקדת בעיקר בקונסטיטוציה וייצוב של ידע ברמת האינטראקציה, בעוד שהתאוריות של פוקו מתמקדת בהקשר הממוסד של ייצור ושילוב מידע, כאשר נראה שהנושא נקבע בעיקר על ידי ידע וכוח. לכן, ניתן לראות את 'הגישה הסוציולוגית של ידע לשיח' כגישה להתמודדות עם בעיית המיקרו-מאקרו המוכרת בסוציולוגיה.[דרוש מקור]
פרספקטיבות

להלן כמה פרספקטיבות תאורטיות וגישות אנליטיות ספציפיות המשמשות לניתוח שיח לשוני:
בלשנות יישומית, נקודת מבט בין תחומית על ניתוח לשוני
מדעי המוח הקוגניטיביים של הבנת השיח
פסיכולוגיה קוגניטיבית, שלומדת את ייצור והבנת שיח.
ניתוח שיחה
ניתוח שיח ביקורתי
פסיכולוגיה דיסקורסיבית
דקדוק מתהווה
אתנוגרפיה של תקשורת
דקדוק פונקציונלי
בלשנות חברתית אינטראקטיבית
תורת הסגנון במדיה
פרגמטיקה
Response based therapy (ייעוץ)
רֵטוֹרִיקָה
תורת הסגנון (בלשנות)
ניתוח תת-שפה
תגממה (אנ')
בלשנות הטקסט
ניתוח וריאציות
הגישות הללו אמנם מדגישות הביטים שונים של שימוש בשפה, אך כולן רואות את בשפה אינטראקציה חברתית ומתעסקות בהקשר החברתי שבו השיח נמצא.
נהוג להבדיל בין מבני שיח 'לוקאליים' (כמו יחסים בין משפטים, טענות ותורות) ומבנים 'גלובאליים', כגון נושאים כלליים וארגון סכמטי של שיח ושיחות. סוגים רבים של שיח, למשל, מתחילים בסוג כלשהו של 'סיכום' גלובלי, בכותרות, פתיחים, תקצירים וכן הלאה.
חוקרי שיח מתקשים להחליט האם תכונה מסוימת היא רלוונטית למפרט הנתון. שאלה שבלשנים רבים מתעסקים בה היא: "האם יש עקרונות כלליים שיקבעו את הרלוונטיות או את אופי המפרט?" [דרוש מקור]
נושאים מעניינים

נושאי ניתוח השיח כוללים:
הרמות והממדים השונים של השיח, כגון צלילים (אינטונציה וכדומה), מחוות, תחביר, לקסיקון, סגנון, רטוריקה, סמנטיקה, פעולות דיבור, מהלכים, אסטרטגיות, תורות והיבטים אחרים של אינטראקציה
ז'אנרים של שיח (סוגים שונים של שיח בפוליטיקה, בתקשורת, בחינוך, במדע, בעסקים וכדומה)
היחסים בין השיח לבין התהוות המבנה התחבירי
היחסים בין טקסט (שיח) והקשר
היחסים בין שיח לכוח
היחסים בין שיח לאינטראקציה
היחסים בין שיח, הכרה וזיכרון
אקדמאים בולטים

יאן בלומרט
תאון ואן דייק
מישל פוקו
היידי א 'המילטון
ברברה ג'ונסטון
Sinfree Makoni
ג'ונתן פוטר
דבורה שיפרין
דבורה טאנן
מרגרט וותרל
רות וודאק
אקדמאים בולטים > שיח פוליטי

חקר השיח הפוליטי הוא תחום בחקר השיח המתמקד בשיח שבתוך הפורומים הפוליטיים (כגון דיונים, נאומים ושימועים). ניתוח מדיניות דורש מחקר השיח להיות יעיל מהפרספקטיבה הפוסט-פוזיטיביסטית.
אקדמאים בולטים > שיח תאגידי

ניתן להגדיר את השיח התאגידי באופן כללי כהשפה בה משתמשים התאגידים. השיח התאגידי כולל מערך מסרים שתאגיד מעביר לעולם (הציבור הרחב, הלקוחות ותאגידים אחרים) והמסרים בהם הוא משתמש כדי לתקשר בתוך המבנים הפנימיים שלו (העובדים ובעלי מניות אחרים).
ראו גם

Actor (policy debated)
התאוריה של קמפ והיים (Discourse representation theory)
Frame analysis
Essex School of discourse analysis
תקשורת בין אישית
פרגמטיקה
רטוריקה
בלשנות חברתית
תורת הסגנון (בלשנות)
הערות שוליים

↑  "Discourse Analysis—What Speakers Do in Conversation". Linguistic Society of America. נבדק ב-2019-11-25.
↑  "Yatsko's Computational Linguistics Laboratory". yatsko.zohosites.com. נבדק ב-2019-11-25.
↑  מעבד השפה הרפואית
↑  Keller, Reiner (במרץ 2011). "The Sociology of Knowledge Approach to Discourse (SKAD)". Human Studies. 34 (1): 43–65. doi:10.1007/s10746-011-9175-z. ISSN 0163-8548. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  James, Carl (ביוני 1993). "What is applied linguistics?". International Journal of Applied Linguistics. 3 (1): 17–32. doi:10.1111/j.1473-4192.1993.tb00041.x. ISSN 0802-6106. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Barbey, Aron K.; Colom, Roberto; Grafman, Jordan (בינואר 2014). "Neural mechanisms of discourse comprehension: a human lesion study". Brain. 137 (1): 277–287. doi:10.1093/brain/awt312. ISSN 1460-2156. PMC 3954106. PMID 24293267. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Yates, Diana. "Researchers map brain areas vital to understanding language". news.illinois.edu. University of Illinois. נבדק ב-2019-11-25.
↑  E Shaw, Sara; Bailey, Julia (באוקטובר 2009). "Discourse analysis: what is it and why is it relevant to family practice?". Family Practice. 26 (5): 413–419. doi:10.1093/fampra/cmp038. ISSN 0263-2136. PMC 2743732. PMID 19556336. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Van Dijk, Teun (2005-01-01). "Critical discourse analysis".  In Schiffrin, Deborah; Tannen, Deborah; Hamilton, Heidi E. (eds.). The Handbook of Discourse Analysis. Malden, Massachusetts, USA: Blackwell Publishers Ltd. pp. 352–371. doi:10.1002/9780470753460. ISBN 978-0-470-75346-0.
↑  Wortham, Stanton; Kim, Deoksoon; May, Stephen, eds. (2017). Discourse and Education. Cham: Springer International Publishing. doi:10.1007/978-3-319-02243-7. ISBN 978-3-319-02242-0.
↑  Hult, F.M. (2015). "Making policy connections across scales using nexus analysis".  In Hult, F.M.; Johnson, D.C (eds.). Research Methods in Language Policy and Planning: A Practical Guide (First ed.). Chichester, West Sussex: Wiley. pp. 217–31. ISBN 978-1-118-33984-8. OCLC 905699853..
↑  Breeze, Ruth (2013). Corporate Discourse. London: Bloomsbury Academic. ISBN 978-1-4411-7753-7. OCLC 852898361.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555298205171  BNE: XX527689  GND: 4194747-2  LCCN: sh85038362  LNB: 000061385  NDL: 01131015  NKC: ph503054
לאוריסילבה

הלאוריסילבה (בפורטוגזית: Laurissilva – "יער הער") הוא סוג אנדמי של יערות ער (עץ דפנה) (יערות עשירים בעצים ממשפחת העריים) בעלי אקלים סובטרופי גשום שנמצאים במספר איים מקרונזיים בצפון האוקיינוס האטלנטי, ובמיוחד באיי מדיירה, באיים האזוריים ובאיים הקנריים. יערות העד האלה, שחלקם נחשבים ליערות עננים, מהווים שריד יקר של היערות הסובטרופיים של תקופת הפליוקן.
יערות הלאוריסילבה מכילים עצים בעלי עלים רחבים וירוקי-עד, המגיעים לגובה של עד 40 מטרים. רבים ממיני הצמחים הגדלים ביערות אלו אנדמיים לאיים אלו, והם נותנים מחסה לביוטה עשירה של צמחי תת-היער (צמחים נמוכים הגדלים "בצילם" של צמחיית השכבה העליונה, Understory), של חסרי חוליות, של עופות ושל עטלפים, כולל מספר מינים אנדמיים. בעבר, יערות הלאוריסילבה כיסו חלק נרחב מהאיים האזוריים ומאיי מדיירה, ואף חלק מהאיים הקנריים המערביים, אולם היקף היערות הצטמצם משמעותית כתוצאה מכריתתם, שנועדה לפינוי מקום לחקלאות ולמרעה, וכן כתוצאה מחדירתם של מינים אקזוטיים (מינים שהגיעו לסביבה שאינם שייכים אליה באופן טבעי, והועברו אליה במתכוון או בשוגג בשל פעילות אנושית). באופן זה, באמצע המאה ה-20 נכרתו כעשרה אחוזים משטח היערות במדיירה, אולם בעקבות פעולות השימור הם משתקמים לאטם.
עצים ביער לאוריסילבה בלה גומרה
יערות הלאוריסילבה הרחבים ביותר נמצאים באיי מדיירה, שם הם נמצאים בגבהים שבין 300 ל-1,400 מטרים במדרונות הצפוניים, ובגבהים שבין 700 ל-1600 מטרים במדרונות הדרומיים. באיי מדיירה מכסים היערות כ-150 קמ"ר. באיים הקנריים, לשם השוואה, מכסים היערות כ-60 קמ"ר בטנריפה, כ-27 קמ"ר בפארק הלאומי גאראחונאי שבאי לה גומרה, וכן שטחים קטנים באיים לה פלמה וגראן קנריה. באיים האזוריים, חלקים קטנים של יערות לאוריסילבה נשארו באיים פיקו, טרסיירה וסאו מיגל.
יערות הלאוריסילבה של מקרונזיה הם שרידים של סוג צמחייה שבעבר (לפני 15 - 40 מיליוני שנים) כיסה חלקים נרחבים באגן הים התיכון ובדרום אירופה כאשר האקלים באזור היה גשום יותר. בשל תהליך התייבשותו (היחסית) של אגן הים התיכון במהלך תקופת הפליוקן, יערות הלאוריסילבה נסוגו בהדרגה, כשאת מקומם תפסו צמחים סקלרופילים בעלי עמידות גבוהה יותר לבצורות. מרבית יערות הלאוריסילבה שעוד נותרו לאחר תהליך הנסיגה נעלמו לפני כ-10,000 שנים לערך בסוף עידן הפליסטוקן, כאשר אגן הים התיכון הפך לחם ויבש יותר. עם זאת, שאריות מצמחיית יערות הלאוריסילבה מחזיקות מעמד בהרים בדרום ספרד, בצפון - מרכז פורטוגל ובצפונה של מרוקו. מיקומם של האיים המקרונזיים בצפון האוקיינוס האטלנטי מיתן את השפעות התנודות האקלימיות, ושמר על האקלים המתון והגשום שאפשר ושמאפשר את קיומם של היערות עד היום.
יערות הלאוריסילבה במדיירה הוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו ב-1999. הסיבות שהביאו להכרתו כאתר מורשת עולמית הן היותו שריד לסוג של יערות ושל מערכות אקולוגיות שהיה נפוץ בעבר אולם כמעט נעלם, וכן המגוון הביולוגי העצום ביחס לשטחו: כ-66 מיני צמחים וסקולאריים אנדמיים ליערות הלאוריסילבה במדיירה, וכן כמה מיני בעלי חיים אנדמיים כמו Columba trocaz (יונה שאוכלת את פירות העצים ביער) ולטאת ה-Lacerta dugesii. חשיבות השימור של יערות הלאוריסילבה רבה עוד יותר בשל הכמות הגדולה של המינים הנמצאים בסכנת הכחדה החיים בשטחם.
סופיה אמיליה זיברץ

| --- | --- |
 לידה:  1878 לייפאיה, לטביה
 פטירה:  לא ידוע
 מדינה:  לטביה 
 מידע חסידת אומות העולם
 מקום ההצלה:  לטביה
 אופן ההצלה:  מתן עדות שקר
 יוזם ההכרה:  לב לובן
 מספר היהודים שהצילה:  3
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (17 בפברואר 1999) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  סופיה אמיליה זיברץ
 
סופיה אמיליה זיברץ (בלטבית: Sofija Emīlija Ziverts; ‏ 1878 – ?) אזרחית לטבית שהוכרה כחסידת אומות העולם על פעילותה להצלת יהודים בלטביה במהלך מלחמת העולם השנייה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

סופיה זיברץ חיה בעיר לייפאיה שבמערב לטביה. לאחר שהגרמנים כבשו את לייפאיה ב-29 ביוני 1941, אם יהודיה בשם אריקה אלפרוביץ, בדתה סיפור שהיא ארית קתולית שהושארה על סף דלתם של זוג יהודי ואומצה על ידם. כאשר הגיע קוגלר, מפקד אס דה, לעיר בה התגוררה, אלפרוביץ שכנעה אותו באמיתות הסיפור וקוגלר נתן למשפחה תעודות המעידות על כך שאריקה אינה יהודייה ושבניה, אדוארד וגיאורג, הם יהודים רק למחצה ולכן פטורים מהתקנות החלות על היהודים. הסיפור הציל את חיי המשפחה למספר חודשים אך לאחר שהפסיקו להאמין לו, הרשויות הגרמניות החרימו את האישור שניתן למשפחה, ונתנו למשפחה הארכה של שלושה חודשים כדי למצוא שני עדים, שהכירו את האם לפני המלחמה ויוכלו להעיד שהיא אינה יהודייה.
האם פנתה אל הרטה קרקלינס שהיא הכירה בקבוצת טניס ואל מרת יאנקוביץ שהייתה שכנתה. שתי הנשים נחרדו מהנעשה ליהודים, והרטה קרקלינס ואמה של מרת יאנקוביץ, סופיה אמיליה זיברין העידו עבור משפחת אלפרוביץ. זיברין כתבה לרשויות מכתב בו העידה שלפני כ-40 שנה פגשה את אנה פריירס שעבדה בביתה של המשפחה היהודית שגידלה את אריקה כאשר טיילה בים. במכתב היא סיפרה שאנה סיפרה לה שאריקה אומצה על ידי המשפחה וכי היא אינה יהודיה בעצמה. במכתב היא העידה על מספר מפגשים שהיו לה כביכול עם אריקה ומשפחתה לאורך השנים. בנוסף לעדות, הרשויות דרשו מאריקה אלפרוביץ להשיג תעודה שמוכיחה שהיא הוטבלה בילדותה. בזכות העדות של סופיה זיברין, הרשויות נתנו לאריקה הארכה של שלושה חודשים שוב ושוב עד שתימצא תעודה שמוכיחה שהיא הוטבלה ובינתיים אריקה ושני בניה יכלו לחמוק מהגזרות שחלו על יהודים ולהציל את עצמם. ב-1943 הרשויות המקומיות הפסיקו לתת לאריקה עוד הארכות אך שכחו להודיע לאס. דה על כך. בזכות עדותה של זיברין ובשל חוסר התיאום בין הרשויות המקומיות לאס דה, המשפחה היהודיה ניצלה ושרדה עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה סופיה אמיליה זיברץ איבדה קשר עם המשפחה היהודית שהצילה, אך שנים לאחר מכן אדוארד אנדרס (אלפרוביץ), שהפך לימים לפרופסור לכימיה, העיד בפני יד ושם על מעשיה של סופיה והדגיש את אומץ ליבה ואת המוכנות שלה להעיד עדות שקר, שאילו הייתה נתפסת הייתה גוררת עונש מוות. ב-2011 פרופ' אנדרס פרסם ספר על יהודי לטביה בשואה ובו כתב בין היתר על מעשיה ההרואיים של סופיה אמיליה זיברין.
הכרה והנצחה

ב-17 בפברואר 1999, הוכרה סופיה אמיליה זיברין כחסידת אומות עולם. יד ושם לא הצליחו למצוא קרובים של סופיה והיא כבר לא הייתה בחיים לכן אף אחד לא קיבל בשמה את התעודה מיד ושם, אך שמה נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם.
לקריאה נוספת

Anders, Edward, “Playing for Time: 1942 - 44” in Amidst Latvians During the Holocaust, Riga, 2011
הערות שוליים

1 2 3  עדות מאת אדוארד אנדרס (לשעבר אלפרוביץ), הראשון ביולי 1998, תיק 8370, ארכיון יד ושם
↑  יד ושם, Zīverts Sofija, האתר של יד ושם
1 2  Anders, Edward, Playing for Time: 1942 - 44, Amidst Latvians During the Holocaust, Riga, 2011, עמ' 69 - 72
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סופיה אמיליה זיברץ".
כריית אסטרואידים

כריית אסטרואידים היא אופציה עתידית לכריית משאבים הנמצאים באסטרואידים בחלל. תהליך זה מסובך ויקר בהרבה מכריית משאבים בכדור הארץ, אך גם יש לו יתרונות על פני תהליכי הכרייה הנפוצים כיום. כיום הנושא הוא תאורטי בלבד ולא ניתן למימוש, אך לאחרונה מספר מדינות וחברות התחילו לבחון את האופציה.
תהליך כריית האסטרואיד

ישנם מספר שלבים שניתן למצוא כמעט בכל תוכנית עכשווית לכריית אסטרואידים: תחילה, יש לבחור אסטרואיד; לאחר מכן צריך להביא את האסטרואיד לאזור הקרוב לכדור הארץ (זהו שלב שבחלק מהתוכניות אינו קיים, כאשר הכריה נעשית מבלי להזיז את האסטרואיד ממקומו); אחר כך צריך לכרות את משאבי האסטרואיד ; ולבסוף לשלוח את החומר שנכרה לכדור הארץ.