stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלנדה ג'קסון
הערות שוליים

↑  השחקנית והפוליטיקאית הבריטית גלנדה ג'קסון הלכה לעולמה בגיל 87, באתר ynet, 15 ביוני 2023
↑  וינסנט קנבי, "Women in Love", הניו יורק טיימס, 26.03.1970
↑  Labour MPs rebelled on Iraq, BBC NEWS, ‏31.10.2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007456176105171  PLWABN: 9810566978905606  BIBSYS: 90148007  BNE: XX1317745  BnF: cb13895512d (data)  CiNii: DA13299575  GND: 122270878  ISNI: 0000 0001 1455 8062  LCCN: n84157885  MusicBrainz: da6e81d8-daa3-4266-92c6-cbec890dff06  NKC: pna2004259281  NLA: 36528311  NLK: KAC2020N3497  NTA: 069963495  SNAC: w68p6zdf  SUDOC: 125241771  Trove: 1274317  UKPARL: Sr8YzrIV  VIAF: 117489912   WorldCat (עם VIAF): 117489912
גנום האדם

קריוטיפ זכרי – 23 זוגות הכרומוזומים של האדם, ביניהם זוג כרומוזומי המין השונים זה מזה
גנום האדם הוא הגנום (סך כל המידע התורשתי) של מין האדם (Homo Sapiens). הגנום מופיע אצל כל פרט, ובכל גרעין תא בגוף, ארוז בצורה של 23 זוגות כרומוזומים: 22 זוגות אוטוזומליים וזוג כרומוזומי מין. כל זוג כרומוזומים כולל כרומוזום אחד שמקורו באחד ההורים, וכרומוזום שמקורו בהורה השני.
תכולת הגנום

בגנום האדם ניתן להבחין ב-23 כרומוזומים מסוגים שונים: 22 הכרומוזומים האוטוזומליים, כרומוזום X וכרומוזום Y הייחודי לגברים. אורכם הכולל הוא כ-3 מיליארד בסיסים (נוקלאוטידים) (למעשה ה-DNA מסודר בדו-גדיל ולכן באופן מעשי ישנם כ-3 מיליארד זוגות בסיסים).
בכל תא בעל גרעין בגוף האדם קיים עותק כפול של הגנום (להוציא את זוג כרומוזומי המין השונים זה מזה אצל הגבר, שכן אז קיים עותק יחיד מכל סוג).
בין הכרומוזומים נכללים 22 כרומוזומים אוטוזומליים הומולוגיים (שני הכרומוזומים בכל זוג זהים מבחינת הגנים המצויים בהם ובמספר הבסיסים), שאינם תלויים במין האדם, ושני כרומוזומי מין המסומנים ככרומוזום X וכרומוזום Y. אצל גברים כל תא מכיל עותק אחד מכרומוזום X (שהורש מהאם) ועותק אחד מכרומוזום Y (שהורש מהאב). אצל נשים קיימים בכל תא שני עותקים של כרומוזום X.
מספר הגנים בגנום אינו ידוע בוודאות, ומוערך בין 10,000 ל-25,000. ההערכה של מספר הגנים פחתה בצורה משמעותית (מ-100,000) לאחר סיום פרויקט גנום האדם – פרויקט ריצוף 99% מכלל ה-DNA בגנום האדם, אשר התנהל במשך כעשור, והסתיים ב-14 באפריל 2003.
בשנת 2021 פורסם גנום מלא של האדם, ב 100% ללא כל חוסרים. ההכרזה הרשמית על כך הייתה ב-31 במרץ 2022.
שם הגנום המלא נקרא T2T-CHM13 הוא מחליף את הגנום הנוכחי GRCh38.
מאפייני גנום האדם

הגנום כולו, כמו אצל רוב היצורים האיקריוטיים נחלק בין הגרעין הכולל את 23 זוגות הכרומוזומים וגנום מיטוכונדריאלי (המורש מהאם בלבד).
כ-3% מכלל הגנום הוא DNA המקודד לייצור חלבון דרך תהליכי השעתוק והתרגום. לרצפים נוספים תפקידי רגולציה, אך משמעות מרבית הרצף עדיין לוט בערפל. רוב רצפו של הגנום נחשב שנים רבות כ-"DNA זבל" (junk DNA) שאינו בעל תפקיד משמעותי, כמו רטרוטרנספוזונים המהווים למעלה מ-40% של הגנום ומשכפלים את עצמם באופן אנוכי בדומה לנגיפים.
כ-5% מגנום האדם הם רצפי Alu חוזרניים.
בין אנשים שונים ישנם הבדלים נקודתיים ברצף (פולימורפיזם) במידה ניכרת, למשל כל 100 עד 300 בסיסים ברצף גנום האדם מצוי SNP – שוני בנוקלאוטיד בודד (Single Nucleotide Polymorphism).
ראו גם

גנומיקה אישית
פרויקט גנום האדם
גנטיקה
גנומיקה
פרויקט הגנוגרפיה
ג'טסון מילארפה

| --- | --- |

 לידה:  1040 
 פטירה:  1135 קביעה עם תאריך גרגוריאני מלפני 1584 טיבט, הרפובליקה העממית של סין 
 זרם:  בודהיזם טיבטי
 תקופת הפעילות:  ?–1135 
 תלמידים:  Gampopa Sonam Rinchen, Rechungpa Dorje Drakpa, Ngen Dzong Repa 
 
פסלו של מילארפה במנזר פאנגו צ'ורטן, בגייאנצה שבטיבט
כפרו של מילארפה, מבט ממערת מילארפה שבטיבט
פסלו של מילארפה, במילארפה גומפה שבנפאל
ג'טסון מילארפה (1052 לערך - 1135 לערך) היה בודהיסט טיבטי ואחד המורים הרוחניים הבודהיסטים המפורסמים ביותר בבודהיזם הטיבטי.
הידע אודות קורות חייו מקורו בשירה המכונה "מי לא רנאם ת'אר" שנכתבה על ידי ג'טסאנג סמיון הרוקה קוספאיירגיאנקן במהלך המאה ה-15, ומידת הדיוק ההיסטורי של הפרטים המופיעים בשירה זו אינה ברורה.
קורות חיים

מילארפה נולד בכפר קייה שבטיבט למשפחה עשירה. בעת הולדתו נודע בשם "מילה תופגה" שמשמעו "שימחה לשמוע". לאחר מותו של אביו, בעת שהיה מילארפה ילד צעיר, דודו ודודתו גזלו את כל עושרה של משפחתו והשאירו אותו ואת אמו חסרי כול. בשל עוניים לא יכול מילארפה לשאת את אהובתו. לבקשת אמו, בגיל 15, עזב מילארפה את ביתו והלך ללמוד קסמים על מנת לנקום בו. לאחר תום לימודיו שב מילארפה לבית דודו והרס את הבית בהורגו 35 אנשים (אף שהדוד והדודה ניצלו). דודו של מילארפה ואנשי הכפר יצאו לרדוף אחריו אולם הוא הביסם ברעידת אדמה ושלח ברד להרוס את שדות הכפר.
מילארפה חש ייסורי מצפון בשל ההרג המיותר. מורו אמר לו שזו הקארמה שלו, ומילארפה יצא ללמוד את הדרך להארה על מנת לשנות את הקארמה שלו. מילארפה הגיע אל הלמה מרפה לוטסאווה שדרש ממנות לבנות ולהרוס שלושה מגדלים בטרם ילמדו, וגם לאחר שביצע את המטלה לא הסכים ללמדו. אשתו של מרפה זייפה עבור מילארפה מכתב על מנת שילמד ממורה אחר. מילארפה יצא לחפש את הלמה נגוגדון צ'ודור במטרה ללמוד ממנו מדיטציה, אולם נכשל בלימודיו ונאלץ להודות בזיוף. צ'ודור הורה לו לשוב למרפה, והלה הסכים ללמדו. לבסוף הגיע מילארפה למצב של "ואג'ראדהרה" - "הארה מלאה", ונחשב הראשון שהגיע למצב זה במהלך חייו מבלי צורך בגלגול בגוף אחר.
בגיל 45 החל להתגורר במערה המכונה כיום מערת מילארפה, שם הפך עורו לירוק (ולכן פסליו צבועים ירוק), ושם קיבל את הכינוי "מילארפה" - "מילה, לובש הכותנה".
מילארפה נודע בשיריו, אשר השתמרו עד ימינו.
על פי האמונה הטיבטית הייתה למילארפה יכולת ה"לנג גומ פה" - "מדיטציית האוויר" - יכולת הריצה המהירה - ולדבריו יכול היה לגמוא בימים ספורים מרחק אשר קודם ללימודיו נדרשו לו חודשים לעבור.
ראו גם

מילארפה (סרט)
מערת מילארפה
ג'יזאדה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קינוח
 מטבח:  פורטוגזי וג'מייקני
 אזור מוצא:  סינטרה
 מוצא:  פורטוגל פורטוגל
 אופן הגשה:  חם
 מרכיבים עיקריים:  קוקוס
גיזאדה (בפורטוגזית: Queijada; באנגלית: Gizzada) הוא מאפה העשוי מקוקוס הנפוץ בפורטוגל וג'מייקה.
המאפה מורכב מבצק העשוי מקמח ומים במילוי ביצים, סוכר, חמאה, חלב, קוקוס, ווניל.
המאפה מוזכר לראשונה במאה ה-13 לאחר ששימש לתשלום אגרות.
הערות שוליים

↑  Yanique Vincent, Jamaican Gizzada: A Coconut Snack, A YouNique Journey, ‏2021-05-25 (באנגלית אמריקאית)
1 2  swsadmin, Queijadas - The story behind this Portuguese delicacy, Sun with Style, ‏2021-03-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  Queijadas, Allrecipes (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'יזאדה".
גונסלו סאנצ’ס דה לוסדה

גונסאלו סאנצ'ס דה לוסדה סאנצ'ס בוסטמנטה (בספרדית: Gonzalo Sánchez de Lozada Sánchez Bustamante; נולד ב-1 ביולי 1930), ידוע בכינויו "גוני", הוא פוליטיקאי ואיש עסקים בוליביאני, ששימש כנשיא ה-61 של בוליביה במשך שתי קדנציות לא רצופות, בין השנים 1993 ל-1997 ומ-2002 עד 2003. הוא חבר לכל החיים בתנועה הלאומנית המהפכנית (Movimiento Nacionalista Revolucionario, MNR). כשר התכנון בממשלתו של הנשיא וויקטור פז אסטנסורו, דה לוסדה השתמש ב"טיפול בהלם", בשנת 1985 כדי לחתוך את ההיפר-אינפלציה מ-25,000% לפחות מ-10% תוך פחות מ-6 שבועות.
נבחר פעמיים לנשיא בוליביה, בשתי הפעמים כמועמד ה-MNR. במהלך כהונתו הראשונה (1993–1997) הוא יזם סדרה של רפורמות חברתיות, כלכליות וחוקתיות. שנבחר לקדנציה שנייה בשנת 2002, הוא נאבק במחאות ובהפגנות. באוקטובר 2003, הקשורים לסכסוך הגז בבוליביה. על פי דיווחים רשמיים, 59 מפגינים, 10 חיילים ו-16 שוטרים מתו בעימותים. כתוצאה מההתנגשויות האלימות התפטר סאנצ'ס דה לוסדה ועזב לגלות בארצות הברית. במרץ 2006 התפטר מהנהגת ה-MNR.
ממשלתו לשעבר של אבו מוראלס ביקשה, ללא הצלחה, את הסגרתו מארצות הברית כדי לעמוד למשפט על אירועי 2003. המרכז לזכויות חוקתיות, שייצג את הקורבנות, ביקש פיצויים בגין הוצאה להורג ללא משפט, בתביעה נגדו בארצות הברית במסגרת חוק נזקי זרים. בשנת 2014, בית המשפט המחוזי האמריקני בפלורידה קבע כי התיק יכול להמשיך על פי חוק הגנת קורבנות עינויים (TVPA). המשפט, שהחל ב-5 במרץ 2018 והסתיים ב-30 במאי 2018, מצא כי סאנצ'ס דה לוסדה ושר הביטחון לשעבר קרלוס סאנצ'ס ברזיין אינם אחראים למותם של האזרחים, לאחר שהשופט הכריז כי אין "ראיות מספיקות" לכך. אף על פי כן, ב-3 באוגוסט 2020, בית המשפט לערעורים ביטל את פסק הדין הזה.
הערות שוליים

↑  בוליביה בתווך בין שתי בריתות, באתר גלובס, 11 בספטמבר 1997
↑  אמיר סאדר, לקראת מלחמת אזרחים בבוליביה, באתר הגדה השמאלית, 14 באוקטובר 2003
↑  יוסי מלמן, נמשך ההרג בבוליוויה; טנקים שומרים על ארמון הנשיא בבירה, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305169605171  GND: 131382268  ISNI: 0000 0001 4037 7118  LCCN: no90024629  SUDOC: 115820361  VIAF: 8517828   WorldCat (עם VIAF): 8517828 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גופרית שש-פלואורידית

| --- | --- |
 
 כתיב כימי:  F₆S 
 מספר CAS:  2551-62-4
 
גופרית שש־פלואורידית (SF6) הוא גז לא אורגני, חסר צבע וריח, בלתי דליק, בעל תכונות חממה ומבודד חשמלי חזק ביותר. הגז אינו מופיע באופן טבעי אלא מופק כולו בתהליכים כימיים. למולקולת הגז גאומטריה מולקולרית מתומנת המורכבת משישה אטומי פלואור המחוברים לאטום גופרית בודד במרכז. הגז אינו מסיס במים. צפיפות הגז בגובה פני הים 6.12 גרם לליטר – כמעט פי 6 מצפיפות האוויר.
תכונות

גופרית שש פלואורידית כבדה מאוד מהאוויר, ולכן במידה והגז מצטבר הוא נאגר ברובו במקומות נמוכים: דליפה של הגז בתוך מבנה תוביל להצטברותו במרתף (אם קיים) או בקומה התחתונה. הגז הוא חסר צבע וריח, ולכן הימצאות בסביבה בה הצטבר הגז משמעותה חוסר בחמצן ומובילה לחנק. אי לכך, במבנים בהם קיימות מערכות המכילות את הגז ננקטים אמצעי בטיחות למניעת דליפה ולהצטברותו.
מתח הפריצה של הגז הוא 8 קילו-וולט למילימטר, פי 2 מזה של אוויר.
גופרית שש-פלואורידית היא גז החממה היעיל ביותר הידוע לאדם. זמן ההתכלות שלו מעל 1,000 שנה.
הגז כמעט שאינו מגיב כימית, בשל הפרעה סטרית של אטום הגופרית.
יישומים

בכל שנה מיוצרים מעל 10,000 טון SF6, מהם כ־8,000 טון משמשים לבידוד חשמלי בתעשיית החשמל. שימושים תעשייתיים נוספים הם כגז אינרטי ביציקות מגנזיום, כמילוי לחלונות זכוכית כפולה, ולליטוש בפלזמה (אנ') של פרוסות סיליקון.
יישומים > תווך דיאלקטרי

הגז משמש בתעשיית החשמל (אנ') כתווך דיאלקטרי גזי עבור מפסקי זרם במתח גבוה, מיתוג ומכשירים חשמליים אחרים. SF6 בלחץ 5–6 בר משמש כמבודד במסדרים חשמליים (אנ') מבודדי גז (GIS) ומאפשר הקטנה משמעותית של גודל הציוד, עקב ההתנגדות הגבוהה יחסית לזו של מבודדים אחרים (אוויר, חנקן, שמן).
ציוד חשמלי מבודד גז עמיד יותר להשפעות זיהום ואקלים, וכן אמין יותר בפעולה ארוכת הטווח בשל סביבת ההפעלה המבוקרת שלו. חשיפה לקשת חשמלית אמנם מפרקת את מולקולות ה־SF6, אך רוב מוצרי הפירוק נוטים ליצור מחדש במהירות את ה־SF6 בתהליך של "ריפוי עצמי". יחד עם זאת, תוצר לוואי של התגובה בעת קשת חשמלית הוא S2F10, גז רעיל מאוד, עם רעילות דומה לפוסגן.
בגז נעשה שימוש גם לבידוד באספקת מתח גבוה של מאיצי החלקיקים, כגון במחולל ואן־דה־גראף ופלטרון, וכן במיקרוסקופ אלקטרונים במתח גבוה.
יישומים > שימוש רפואי

SF6 משמש כטמפונדה או למילוי בתוך העין לאחר ניתוח של תיקון היפרדות רשתית או מחלות אחרות של העין. בניתוח כריתת הג'ל (אנ'), ניתוח שבו כורתים ושואבים החוצה את הג'ל הטבעי של העין, משמש גז ה־SF6 כחומר מילוי המוזרק לתוך חלל העין כדי לתת לעין להתרפא ובכדי לשמור על המבנה הטבעי של העין. הגז נספג ומסולק לאחר כמספר שבועות ובמקום הגז מייצר הגוף נוזל משלו.
SF6 משמש גם כחומר ניגוד לאולטרה סאונד לצורך הדמיה של כלי דם. מיקרו־בועיות של הגז בתוך נוזל מוזרקות לדם ובכך מבליטות את כלי הדם לאולטרה סאונד. טכניקה זו משמשת בעיקר לזיהוי כלי דם בגידולים.
סינתוז

ניתן להכין SF6 על ידי חשיפה של S8 ל־F2. זוהי גם השיטה בה נקטו מגלי הגז, אנרי מואסאן ופול לבו, ב־1901. בשיטה זו נוצרות גם מולקולות גופרית־פלואור מסוגים אחרים, אך אלו מורחקות על ידי חימום התערובת עד לדיספרופורציונציה של S2F10, ושטיפת התוצרים עם נתרן הידרוקסידי להרחקת מולקולות SF4 .
דרך נוספת להפקת הגז עושה שימוש בברום. בדרך זו ניתן להפיק SF6 ממולקולות SF4 ו־CoF3 בטמפרטורות נמוכות (כ־100°C) בתהליך:
אסדרה

בשל היותו גז החממה היעיל ביותר והאפשרות לדליפה מציוד בשנת 2024 הוציא האיחוד האירופי הנחיה לצמצם את השימוש בו ואסר לחלוטין על המשך השימוש בגז בתהליכי יציקת מגנזיום.
הערות שוליים

↑  מסמך עקרונות הנדסיים בנושא: מתקני חשמל במתח גבוה, התאגדות מהנדסי חשמל ואלקטרוניקה, מאי 2021
↑  Sulfur Hexafluoride (SF6) Basics, באתר הסוכנות האמריקאית להגנת הסביבה, 17 ביולי 2024
↑  Sulfur Hexafluoride (SF6) Basics, באתר הסוכנות האמריקאית להגנת הסביבה, 17 ביולי 2024
↑  מידת הדליפה תלויה בסוג הציוד, בגילו, בתחזוקתו ובהדרכת העובדים
↑  Regulation (EU) 2024/573 of the European Parliament and of the Council of 7 February 2024 on fluorinated greenhouse gases, amending Directive (EU) 2019/1937 and repealing Regulation (EU) No 517/2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548504405171  GND: 4180408-9  LCCN: sh85130381
גדור (עיר מקראית)

ערך זה עוסק בעיר מקראית בנחלת שבט יהודה. אם התכוונתם ליישוב מקראי בנחלת שבט בנימין, ראו .
נחלות שבטי ישראל
גְדוֹר (אולי גם: גְדֹר) הייתה עיר מקראית בנחלת שבט יהודה, הנזכרת בספר יהושע: ”חַלְחוּל בֵּית צוּר וּגְדוֹר”, כחלק מרשימת ערי יהודה. ייתכן שהעיר נזכרת בעוד כמה מקורות מקראיים (להלן), ואולי נקראה גם בית גדור.
גדור–גדר–בית-גד{ו}ר: האזכורים והקשר ביניהם > גדור בצפון הר יהודה > (א) גדור ברשימת ערי יהודה

גְדוֹר נזכרת כאמור ברשימת ערי יהודה, בקבוצה 8 (בהר): "חלחול בית-צור וגדור:" (יהו טו 58).
רשימת ערי יהודה בה נזכרת העיר, מופיעה בספר יהושע, פרק ט"ו, פסוקים כ"א–ס"ב במסגרת תיאור נחלת יהודה; רשימה זו היא המקור הטופונימי המפורט ביותר במקרא, והבסיס למחקר הגאוגרפי-היסטורי של יהודה המקראית. ניתוח טקסטואלי והסטורי מראה כי היא חלק מרשימה גדולה יותר שכללה גם את ערי בנימין בספר יהושע, פרק י"ח, פסוקים כ"א–כ"ח, כלומר את מלוא היקפה של ממלכת יהודה. הרשימה איננה מהתקופה המשוערת של יהושע או של ההתנחלות, שכן היא משקפת שיא יישובי אליו הגיעה ממלכת יהודה רק במאות 7–8 לפסה"נ, בערך ימי חזקיהו או יאשיהו (עדיפות מסוימת לאחרון). אשר למהות הרשימה המקורית יש מחלוקת. היה מקובל להניח שהיא שיקפה חלוקה מנהלית של ממלכת יהודה, שכן הערים ערוכות בקבוצות גאוגרפיות. אולם גבולותיהן של הקבוצות אינם מוגדרים, והן נכנסות לעיתים זו לתוך זו. כל שניתן לומר הוא שהרשימה משקפת את המצב היישובי בממלכת יהודה, כנראה בימי יאשיהו. סקר הר יהודה והמחקר הנלווה אליו תומך במסקנה זו.
אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4), זיהה את גְדוֹר זו עם "גדרה" הנזכרת בשפלת יהודה, זיהוי שלא ייתכן. עם זאת הוא הזכיר כי קיימת עיר בשם זה גם בקרבת אלוני ממרא, ומסתבר שהכוונה לגדור שבהר, ליד חלחול, דהיינו העיר גדור בה עוסק ערך זה.
גדור–גדר–בית-גד{ו}ר: האזכורים והקשר ביניהם > גדור בצפון הר יהודה > (ב) גְדֹר ברשימות היחש של יהודה

גדור נזכרת ברשימות היחש של יהודה, שבספר דברי הימים: ”וּפְנוּאֵל אֲבִי גְדֹר וְעֵזֶר אֲבִי חוּשָׁה, אֵלֶּה בְנֵי חוּר בְּכוֹר אֶפְרָתָה אֲבִי בֵּית לָחֶם”. מקובל לזהותה עם גְדוֹר (א) שכן מדובר ברשימות יחש הקשורות להר יהודה הצפוני.
גדור–גדר–בית-גד{ו}ר: האזכורים והקשר ביניהם > גדור בצפון הר יהודה > (ג) בית גָּדֵר / בית גדור ברשימות היחש של יהודה

בית גדר או בית גדור נזכרת אף היא ברשימות היחש של יהודה, "חרף אבי בית גָּדֵר" (ד' צרויה), ובנוסחי תרגום ה-70: בית-גדור; היא מופיעה לצד שובל אבי קריית יערים ושלמא אבי בית-לחם: "נ אֵלֶּה הָיוּ בְּנֵי כָלֵב בֶּן חוּר בְּכוֹר אֶפְרָתָה שׁוֹבָל אֲבִי קִרְיַת יְעָרִים. נא שַׂלְמָא אֲבִי בֵית לָחֶם חָרֵף אֲבִי בֵית גָּדֵר." במחקר הציעו לקשור את בית-גדר לגדר הכנענית (להלן), ואת שתיהן לגדור (א), אם כי קמו חולקים על כך. אולם ברשימות היחש ההקשר הכללי של גדור ובית-גד{ו}ר אכן דומה ואין סיבה לנתקן זו מזו, ומגדור (א) שברשימת הערים; מכאן שנראה יותר נוסח ה-70 'בית-גדור'.
רשימות היחש שבספר דברי הימים, שהעיר נזכרת בהן, הן המקור המפורט ביותר להכרת משפחות ישראל ויהודה. משפחות יהודה זוכות ברשימות לפירוט הרב ביותר לרחבעם ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק ג'-פרק ד', פסוק כ"ג, וביניהן דומיננטיות משפחות השוכנות בהר יהודה. על סמך ריבוי שמות זהים ברשימות יחש אחרות במקרא נראה שלאוכלוסייה שהתיישבה ביהודה הייתה מערכת זיקות מסועפת עם קבוצות בדרום הארץ ובעבר הירדן: שמעון, ראובן, ואף אדום. גרשון גליל סבר שמדובר ברשימה קדומה שעודכנה בימי דוד, ואילו לדעת אהרן דמסקי הן משקפות תהליכים שהחלו בהתנחלות ונסתיימו בשיבת ציון. לדעת אבי עופר תארוכן הוא אכן בחלק הראשון של תקופת המלוכה, והממצא הארכאולוגי בסקר הר יהודה שערך מחזק בדרך כלל השערה זו. הקבוצות הגדולות של משפחות יהודה מתקבצות תחת שמותיהם של ירחמאל, כלב (שניהם בני חצרון) ואפרת (או חור בכור אפרתה), ומקובל להניח שהללו היו קבוצות-העל השבטיות של יושבי הנגב, הר חברון, בית לחם/צפון הר יהודה, בהתאמה.
אזכורי העיר ברשימות היחש מקשרות אותה אם כן הן לכלֵבים והן לאפרתים, ולא מן הנמנע שאכן יושבה על ידי משפחות משתי קבוצות אלה, בתהליך היסטורי שאיננו יכולים עדיין לעמוד על טיבו. ברשימת ערי יהודה מופיעה העיר בקבוצה המקושרת עם הכלבים ואשר מרכזה בעיר חברון, כאמור לעיל.
גדור–גדר–בית-גד{ו}ר: האזכורים והקשר ביניהם > (ד) גדור ברשימות היחש ליד שוכה וזנוח

ברשימות היחש של יהודה מופיע "ירד אבי גדור", לצד חבר אבי שוכה ויקותיאל אבי זנוח. מתוך ההקשר נראה לחלק מהחוקרים שמדובר במקום אחר מגדור (א), מקום המצוי בסמוך לשוכה ולזנוח. ישנם שני זוגות יישובים בשם שוכה וזנוח, הן בדרום ההר והן בשפלה. מצד היוחשין מצויה גדור זו בקרב בני כלב, לצד זיף ואשתמוע, ומכאן אולי רמז כי יש לקשרה לדרום ההר (תחומם העיקרי של הכלבים), ולא לשפלה. מאידך בדרום ההר אין לעת עתה אף אתר פנוי מזיהוי העשוי להתאים ליישוב הנדון כאן. לפיכך ייתכן שבכל זאת זהה גדור זו לגדור (א) שבצפון ההר, שהרי תחומי משפחות יהודה אינם מוגדרים באופן כה חמור, או שמקומה בשפלה, ואז היא אולי היא זהה לגדרה.
גדור–גדר–בית-גד{ו}ר: האזכורים והקשר ביניהם > (ה) גֶדֶר ברשימת מלכי כנען

ברשימת "מלכי הארץ אשר הכה יהושע" נמנית עיר בשם גֶדֶר (ג' ו-ד' סגולות) בהקשר כללי של דרום הארץ, אחרי דביר ולפני חרמה וערד.
ראינו לעיל כי הצורות גדר וגדור עשויות להתחלף, ולכן ייתכן לזהות את גֶדֶר עם אחת הערים בשם גדור. אם נקבל קיומה של גדור (ד) בדרום הר-יהודה או בשפלה (לעיל), עדיף מכל לכאורה לזהותה עם גדר זו. מאידך, דומה שקו מאחד את הערים הנזכרות ברשימה שבספר יהושע, פרק י"ב, פסוק ט'-כ"ד הוא קיום אתר או פעילות כלשהי מתקופת הברונזה, ויישוב מתקופת הברזל 1, שני נתונים המתאימים לגד{ו}ר (א) שבצפון הר-יהודה. אפשרות נוספת היא שחל כאן שיבוש מ'גרר', שיבוש שניתן למצוא לו עדי נוסח במקרה אחר (גדור (ו) להלן), אם גם לא בפסוק שלפנינו. גם ענינה של גדר זו נותר אם כן ללא הכרעה.
גדור–גדר–בית-גד{ו}ר: האזכורים והקשר ביניהם > (ו) גְדֹר של בני שמעון

על בני שמעון מסופר כי הלכו "וַיֵּלְכוּ לִמְבוֹא גְדֹר עַד לְמִזְרַח הַגָּיְא לְבַקֵּשׁ מִרְעֶה לְצֹאנָם:". מההקשר ברור שמדובר בנגב הצפוני, ונראה נוסח ה-70 לפיו כאן חל כאן שיבוש משמה של גרר.
גדור–גדר–בית-גד{ו}ר: האזכורים והקשר ביניהם > (ז) גדור ברשימת "הבאים אל דוד לצקלג"

ברשימת "הבאים אל דוד לצקלג" מבנימין מופיעים "וְיוֹעֵאלָה וּזְבַדְיָה בְּנֵי יְרֹחָם מִן הַגְּדוֹר". קשה להחליט אם גדור זו היא בבנימין או שהיא גדור (א) שבצפון הר-יהודה. ההקשר הכללי הוא של בנימין, לשם יכולים להשתייך הן ירחם והן גדור. מאידך מופיעים ברשימה מיד לפני כן קרחים, אותם יש ליחש למשפחת קורח הנזכרת רק ביהודה ובלוי. כן ייתכן שכל הביטוי "מן הגדור" אינו אלא שיבוש: "מן ה..." הוא ודאי דיטוגרפיה (הכפלת טקסט על ידי המעתיק) מן הפסוק הבא, וייתכן שכל הביטוי הוא דיטוגרפיה בשיבוש של "מן הגדי" שבפסוק הבא; בכמה כתבי יד מופיע 'גדוד' במקום גדור.
גדור–גדר–בית-גד{ו}ר: האזכורים והקשר ביניהם > נספח א: גדור במקורות המאוחרים

"גדור" נזכרת במשנה כאחת הערים המוקפות חומה מימי יהושע בן נון: ”ואלו הן בתי ערי חומה:  שלוש חצרות של שני שני בתים מוקפות חומה מימות יהושוע בן נון, כגון קצרה ישנה של ציפורין, וחקרה של גוש חלב, ויודפת הישנה, וגמלה, וחדיד, וגדור, ואונו, וירושלים, וכל כיוצא בהן”. סביר שהכוונה לגדור (א) שאכן נזכרת בספר יהושע.
בתלמוד הבבלי ראו ב"גדור" הנזכרת כאן (בחלק מהנוסחים "גדוד") יישוב בעבר הירדן. "מגדל גדור" נזכר גם בסיפור "רבי אלעזר והמכוער" (תענית כ א-ב), ומיוחס לאזור הירמוך. מסתבר ששתי התייחסויות אלה הן ליישוב/ים בשם גדור / מגדל גדור שהתקיימו בעבר הירדן בתקופתם של מקורות אלו, אך אין מידע על קיומם בתקופת המקרא, ובוודאי אינם זהים לאף אחת מהערים שלעיל (א-ה).
גדור–גדר–בית-גד{ו}ר: האזכורים והקשר ביניהם > נספח ב: שמה של גדור

מקובל להניח לגבי הערים המקראיות ששמן גדור, גדר, גדרה, וכיוצא באלה, כי מקור השם בגדרות של רועים בהן כונס הצאן. ייתכן שחלק מהערים בשם זה, ראשיתן ביישוב של רועים שעיקרו היה גדרות כאלה.
זיהוי

במאה ה-19, העיר הקדומה זוהתה על ידי החוקר וכומר אדוארד רובינסון עם חורבה בשם ח'רבת ג'דור, הנמצאת בסמוך לכפר בית אומר שבהרי יהודה, וצפונית לחלחול ולבית צור הנזכרות יחד עם העיר בתיאור המקראי.
גם החוקר יהוסף שוורץ הצביע על חורבה זו, והיא נזכרת גם במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל.
ממצא

ח'רבת ג'דור היא תל של ממש, סמוך לקבוצת מעיינות ובראש נתיב חשוב היורד לשפלה. ח' ג'דור היא אתר סקר ישראל 1/85/108{11–15}, נ"צ 1588.1156, גובה מוחלט 910 מ', גובה יחסי 17 מ', תצפית טובה מאוד (בעיקר לכיוון השפלה), שטח מרבי כ-24 ד'. האתר נסקר בידי אולברייט, אלט, וכוכבי, ושוב ביסודיות בסקר הר יהודה.
מתוצאות הסקרים עולה כי לאחר פעילות מסוימת בתקופות הברונזה התיכונה 2ב-ג, והברונזה המאוחרת 3-2 (אולי רק כמרכז לאוכלוסייה פסטורלית באזור), נוסד כאן בתקופת הברזל 1 יישוב מהגדולים שבתקופה זו (כ-15 ד': האתר ה3-\4 בגדלו בהר-יהודה), והמשיך להתקיים מאז ועד סמוך לימינו. נראה שבתקופת הברזל 2א-ב מצטמצם מעט היקף היישוב (כ-12\13 ד', עדיין בין 15 היישובים הגדולים), והוא גדל ומגיע לשיאו בתקופת הברזל 2ג (כ-24 ד', היישוב ה-12 בגדלו). היישוב קטן במעבר לתקופת הברזל 2ד (כ-19 ד', היישוב ה9-\11 בגדלו). בתקופה הפרסית היקפו יורד עוד (כ-14 ד'), וכן בתקופה ההלניסטית (פחות מ-10 ד', אם בכלל). בתקופות שאחר כך נתקיים היישוב בהיקף בינוני עד קטן (מ-11 ד' ומטה).
מסקר כוכבי השתמע כי נתקיים כאן יישוב בתקופת הברונזה המאוחרת 2. בשנת 1974 נשדדה מערת קבורה מתקופה זו במדרון הצפוני של התל, וממצאיה פורסמו; ראו גם במדריך ישראל. בסקר הר יהודה נמצאו מעט חרסים מתקופת הברונזה המאוחרת, ורק מחוץ לתחום התל, בטרסות שממערות הקבורה ומטה (נראה שהיו כמה מערות כאלה). בבדיקה הסתבר שגם מעט החרסים שמצא כוכבי עלו רק באזור זה. קברי תקופת הברונזה המאוחרת בגדור הם אפוא אתר נפרד (2/85/108) בשולי התל. בתל עצמו לא נמצאה כל עדות ליישוב מהתקופה; נוכח העובדה שפסגתו סחופה עד הסלע, אין להניח כי הדבר נובע מקבורתם של החרסים הקדומים. קברי ג'דור מצטרפים אפוא לשורה של בתי קברות חסרי יישוב מתקופת הברונזה המאוחרת (או ליד יישוב ארעי דל). יש לדחות את ההנחה כי בג'דור נתקיימו עיר או יישוב קבע משמעותי בתקופת הברונזה המאוחרת.
נחל גדור

הנחל היוצא מאזור החורבה, ואשר מגיע עד עמק האלה, נקרא "נחל גדור", ודרכו עברו לוחמי הל"ה במסעם.
לקריאה נוספת

משה כוכבי, הסקר בארץ יהודה. יהודה, שומרון וגולן - סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח (עורך: משה כוכבי), תשל"ב, עמ' 19–89
גרשון גליל, מגילות היוחסין של שבט יהודה (עבודת ד"ר), ירושלים, תשמ"ג
אבי עופר, הר יהודה בתקופת המקרא (עבודת ד"ר), אוניברסיטת תל אביב, 1993
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק נ"ח.
1 2 3 4 5  אבי עופר, הר יהודה בתקופת המקרא (עבודת ד"ר), אוניברסיטת תל אביב, 1993, עמ' 3: 30
↑  אלברכט אלט, Judas Gaue unter Josia PJb 21, 1925}, עמ' 100–117. נמצא גם בכרך II של מאמריו, 1953: 267–288
↑  נדב נאמן, רשימות הערים של יהודה ובנימין וממלכת יהודה בימי יאשיהו. ציון נד, תשמ"ט, עמ' 17–71
1 2 3  אבי עופר, הר יהודה בתקופת המקרא (עבודת ד"ר), אוניברסיטת תל אביב, 1993, עמ' 1: 74-92, 4: 21–25
↑  אונומסטיקון, 68, 20–22
↑  ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוק ד'.
↑  ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק נ"א
↑  אבי עופר, הר יהודה בתקופת המקרא (עבודת ד"ר), אוניברסיטת תל אביב, 1993, עמ' 1: 60-65, 4: 19–20
↑  גרשון גליל, מגילות היוחסין של שבט יהודה (עבודת ד"ר), ירושלים, תשמ"ג.
↑  Aaron Demsky, The Clans of Ephrat: Their Territory and History. Tel Aviv 13-14, 1986/7, עמ' 46–59
↑  ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוק י"ח
↑  ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוק ט"ו עד יז
↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק ל"ו
↑  ספר יהושע, פרק י"ב, פסוק י"ג
↑  קלאי באנציקלופדיה מקראית ב: 42)
↑  ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוק ל"ט
↑  קלאי באנציקלופדיה מקראית ב: 435, מס' 4
↑  ספר דברי הימים א', פרק י"ב, פסוק ח'
↑  קלאי באנציקלופדיה מקראית ב: 435, מס' 3
↑  ספר דברי הימים א', פרק ח', פסוק כ"ז; ספר דברי הימים א', פרק ט', פסוק ח'
↑  ספר דברי הימים א', פרק ח', פסוק ל"א; ספר דברי הימים א', פרק ט', פסוק ל"ז
↑  משנה, מסכת ערכין, פרק ט', משנה ו'; תלמוד ירושלמי, מסכת מגילה,  פרק א', הלכה א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף ל"ב, עמוד א'.
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, כרך ב', עמ' 434–435
↑  תבואות הארץ, פרק ג, ב
↑  משה כוכבי, הסקר בארץ יהודה. יהודה, שומרון וגולן - סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח (עורך: משה כוכבי), תשל"ב, עמ' 19-89. כאן: עמ' 46–47, אתר 60
1 2 3 4  אבי עופר, הר יהודה בתקופת המקרא (עבודת ד"ר), אוניברסיטת תל אביב, 1993, עמ' 3: 30–31
↑  מדריך ישראל - אנציקלופדיה שימושית לידיעת הארץ, כרך יהודה, 229
ג'טסטאר איירווייז

איירבוס A321 של החברה
איירבוס A320 של החברה
ג'טסטאר איירווייז (באנגלית: Jetstar Airways) היא חברת תעופה זולה אוסטרלית. החברה היא חברת בת של קוואנטס, שהוקמה כתוצאה מהתחרות בשוק הטיסות הזולות באוסטרליה, לאחר שהוקמה החברה המתחרה וירג'ין אוסטרליה.
בסיס החברה ממוקם בנמל התעופה של מלבורן, והיא מפעילה טיסות ליעדים בינלאומיים ומקומיים.
קוואנטס הקימה מספר חברות אחיות בשם "ג'טסטאר"; ג'טסטאר אסיה איירווייז בסינגפור, ג'טסטאר פסיפיק איירווייז בווייטנאם, ג'טסטאר יפן ביפן.