מסכת מת
היסטוריה > יציקות

בשלהי ימי הביניים התרחש מעבר ממסכות מפוסלות למסכות מוות אמיתיות העשויות משעווה או גבס. המסכות הללו לא הובאו עם המנוח, אלא שימשו בטקסי לוויה ולאחר מכן הוחזקו בספריות, מוזיאונים ובאוניברסיטאות. מסכות המוות נלקחו לא רק ממלכים ואנשי אצולה שנפטרו כדוגמת הנרי השמיני, ספורצה, אלא גם של אנשים בולטים בתרבות - מלחינים, מנהיגים צבאיים ופוליטיים, פילוסופים, משוררים ומדענים, כמו דנטה אליגיירי, לודווינג ואן בטהובן, נפוליאון בונפרטה (מסכת המוות שלו נמצאת באי סנטה הלנה), פיליפו ברונלסקי, פרדריך שופן, אוליבר קרומוול (מסכת המוות שלו נשמרת בטירת וורוויק), יוזף היידן, ג'ון קיטס, פרנץ ליסט, בלז פסקל, ניקולה טסלה (את מסכת המוות שלו הזמין חברו הוגו גרנסבק והיא מוצגת כעת במוזיאון ניקולה טסלה), ו-וולטר. כמו ברומא העתיקה, לעיתים קרובות שימשו מסכות מוות בייצור דיוקנאות, פיסול משיש, פסלונים או תחריטים של המנוח לאחר מותו.
ברוסיה, מסורת מסכת המוות מתוארכת לתקופתו של פטר הגדול, שמסכת המוות שלו נלקחה על ידי קרלו ברתולומאו רסטרלי. ידוע גם כי קיימות מסכות מוות של ניקולאי הראשון ואלכסנדר הראשון. מסכת המוות של סטלין מוצגת כיום במוזיאון סטלין בגאורגיה. מסכת המוות של המשורר האוקראיני טאראס שבצ'נקו מוצגת בסנט פטרסבורג.
בתחילת אביב 1860 וסמוך למותו באפריל 1865 נוצרו שתי מסכות חיים של הנשיא אברהם לינקולן. מסכה זו אינה נקראת בהגדרתה מסכת מוות כיוון שנעשה עוד בחייו של הנשיא.
דנטה אליגריי מת ממחלת המלריה בשנת 1320. דנטה, המשורר ששינה ועיצב את התרבות והשפה האיטלקית והיה לבין המשוררים הגדולים בהיסטוריה האנושית, נפל בעדיפותו בסיעה הפוליטית המכונה "הגואלפים השחורים" והוגלה מארצו. בגלות, כתב את אחת היצירות המפורסמות ביותר שלו, הקומדיה האלוהית. דנטה הצליח לסיים את יצירתו פרדיסו, החלק האחרון בשירה האפית ביצירתו, כמעט 15,000 שורות לפני שחלה במלריה ולזכר גדולתו נעשתה לו מסכת מוות להנציח את זכרו.
מרי, מלכת הסקוטים מתה בפברואר 1587. לאחר חיים של סערות פוליטיות, נסיעות ברחבי אירופה ויצירת רשימה ארוכה של אויבים, בתקופה האחרונה של שלטונה מרי ביקשה מקלט מבת דודה, המלכה אליזבת הראשונה. במקום זאת, היא הפכה לאסירה במשך 19 שנים. כשהגיע הזמן להוציאה להורג, מסופר כי נדרשו שלושה ניסיונות לפני עריפת ראשה. את מסכת המוות ביצעו לאחר עריפת ראשה.
ג'ון קיטס, מת המשורר משחפת בשנת 1821. בשנת 1819 חלה המשורר ג'ון קיטס בשחפת שהייתה נפוצה באותה התקופה. בעצת הרופא שלו הוא נסע לרומא למזג אוויר חם יותר על מנת לנסות להקל ואף להחלים מן המחלה. לאחר כשנתיים של סבל נפטר מן המחלה וזכה למסכת מוות לתיעוד נצחי.
נפוליאון בונפרטה, מת ממחלת הסרטן במאי 1821. המנהיג הצבאי והשליט הפוליטי נפוליאון שבאותה התקופה האמין כי מתנקשים בריטים הם האחראים למותו הקרב שהגיע במאי 1821. בונפרטה זכה לשתי מסכות מוות שבשנת 2013 אחת מן המסכות נמכרה במכירת פומבית במכירת הספרים, המפות וכתבי היד של בנוהמס בלונדון תמורת כ-260,000 דולר.
ג'ון דילינגר, שודד הבנקים הידוע לשמצה ביותר באמריקה נהרג על ידי כוח הFBI ביולי 1934. ג'ון גילינגר היה שודד בנקים הידוע לשמצה ביותר באמריקה. ג'ון שהוגדר בזמנו כ"אויב הציבור מספר 1" נורה ונהרג מחוץ לתיאטרון בשיקגו. כשגופתו הוצגה, אלפי תושבים יצאו לראות את פניו של האיש שעורר את הפחד ברחובות העיר. הטענה המרכזית באותה התקופה היא שמסכת המוות של גילינגר איננה שלו כיוון שצלקות פניו היו חסרות ופניו נראו שמנות וקצרות מכפי שמכריו טענו.
כשנפטר חיים נחמן ביאליק בווינה ב-1934 לאחר ניתוח, הוזעק לבית החולים אמן אשר יצר מפניו של ביאליק מסכת מוות, למרות התנגדות דתית של רבנים באותה התקופה. המסכה נמצאת ונשמרת בבית ביאליק.