stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוז'ף היווש
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (הנתונים שלו נמצאים בקטלוג של המוזיאון הספרותי פטפי)
Berényi Zsuzsanna Ágnes: Budapest és a szabadkőművesség. Budapest, Szerző, 2005. (אגנש ז'וז'אנה ברני: בודפשט והבנייה החופשית. בודפשט, מחבר, 2005.)
Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 19158/1882. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1882. év 6. oldal 37. sor
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 3608/1914. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-01-29.
↑  "Hüvös József meghalt". Világ. 1914-12-19. נבדק ב-2021-01-29.
↑  "Gyászjelentései". Világ. 1914-12-19. p. 11. נבדק ב-2021-01-29.
↑  "A városi villamos új elnöke". Pesti Hírlap. 1908-09-20. p. 15. נבדק ב-2021-01-29.
↑  "Királyi tanácsosi cím". Nemzet. 1895-01-02. נבדק ב-2021-01-29.
↑  "Magyar nemesség". Budapesti Hírlap. 1897-01-25. p. 3. נבדק ב-2021-01-29.
↑  "Pátria páholy gyászjelentése". נבדק ב-2021-01-29.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 312/1872. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-01-29.
שמורת עוז וגאו"ן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שמורת טבע
 תאריך הכרזה:  התוכנית הופקדה בשנת 2000
 כניסה בתשלום:  הכניסה אינה בתשלום.
 נתונים ומידות
 גובה ממוצע:  940 מ'
 צומח:  עצי עוזר קוצני ואלון מצוי
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  גוש עציון
 קואורדינטות:  31°36′17″N 35°06′39″E﻿ / ﻿31.604628°N 35.110697°E﻿ / 31.604628; 35.110697
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) שמורת עוז וגאו"ן(למפת הרי ירושלים רגילה) שמורת עוז וגאו"ן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת עוז וגאו"ן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת עוז וגאו"ן הכניסה לשמורה דרך הכביש הפונה מזרחה מכיכר צומת גוש עציון לכיוון הקיבוץ מגדל עוז. הפנייה אל השמורה במרחק של כחצי קילומטר ימינה בכביש זה.
 
בני נוער נוטעים בשמורה
מבט לשמורה מכיוון צומת גוש עציון
שמורת עוז וגאו"ן היא שמורת חורש ביער אבו סודא הצופה אל צומת גוש עציון שכביש 60. השמורה חודשה והורחבה על ידי תנועת "נשים בירוק" מייד לאחר רצח שלושת הנערים, כאתר הנצחה לזכרם.
שטח השמורה הוא אדמות מדינה, וקיימת בו תב"ע מאושרת.
השמורה

שטח השמורה סלעי. הצמחייה שבה כוללת בעיקר עצי עוזר קוצני ואלון מצוי. ניתן למצוא בשולי השמורה גם עצי שקד וכרמי גפן. כמו כן שיחי סירה קוצנית וקורנית מקורקפת. בין סלעי השמורה גדלים פרחי רקפת בחלק מעונות השנה. בעונת הפריחה צומחות בשמורה חלמוניות.
בפסגת הגבעה התגלו שרידי יישוב מהתקופה הישראלית. לצידו נמצא אתר עתיקות "חרבת אום א-טלע", בו נחשפו שרידי מצודה מהתקופה הפרסית. במזרח השמורה השתמר "בית היערן" מהתקופה העותמאנית ולצידו בור מים מתקופה זו.
היסטוריה

בתקופת העות'מאנית שימשה הגבעה לרעיית צאן והוקם בה בית היערן אך בתחילת המאה ה-19 הגבעה ננטשה. אדמות האזור, ובכללן שטח השמורה נרכשו באמצע שנות ה-20 בידי חברת זיכרון דוד שפעלה להקמת מגדל עדר הסמוך. באותן שנים ניטעו בגבעה עצי אורנים.
במלחמת העצמאות הוצבו בפסגת הגבעה התותחים מהם הופגזו יישובי גוש עציון עד נפילתם.
בשנות ה-70 קק"ל הציבה במקום מתקנים, אך אלו הושחתו בידי פורעים מכפרי הסביבה[דרוש מקור: אין סימוכין לזהות המשחיתים]. בסוף שנות ה-90 בית ספר שדה כפר עציון הוביל מאבק למניעת כריתת העצים מהיער, ובהמשך נאבק למנוע את הקמת גדר ההפרדה בלב השמורה.
בעשור הראשון של המאה ה-21 שימש המקום אתר השלכת פסולת של כפר בית פג'אר והתבצעה השחתה מסיבית של כריתת עצי היער העזובה וההזנחה שאפיינו את המקום, משכו אליו גורמים עברייניים.
חידוש השמורה והרחבתה

ב-30 ביוני 2014 (ג' בתמוז ה'תשע"ד) בלילה בו נודע על רצח שלושת הנערים, הובילו מנהיגות נשים בירוק, נדיה מטר ויהודית קצובר, את פיתוח השמורה הסמוכה לתחנת ההסעה שממנה נחטפו השלושה. כבר באותו לילה החלו פעילים רבים להכשיר את השטח כשמורת תיירות וטבע. השמורה המחודשת נקראה "עוז וגאו"ן" כראשי תיבות של שמות שלושת הנערים: גיל-עד שער, אייל יפרח ונפתלי פרנקל. הבחירה במילה 'עוז' לשמה של השמורה נבעה מהסמיכות לקיבוץ מגדל עוז ונבחרה להדגשת העוז המלווה את ההיאחזות היהודית.
חידוש השמורה זכה לתמיכת שרים ואישי ציבור רבים. בפברואר 2015 הנחה שר הביטחון להסדיר את תכנון השמורה.
השמורה מתוחזקת בידי בני נוער מהארץ ומחו"ל. בני הנוער עוסקים בהנגשת המקום תוך סלילת שבילים, ניכוש וניקוי, הצבת שילוט, נטיעה וחיזוק עצי השמורה ועוד.
כיום השמורה פעילה כאתר תיירות וקמפינג הכולל חניון קרוואנים ומתקיימות סדנאות חקלאיות ופעילויות תרבותיות לבני נוער ולמבוגרים בנושאי אקולוגיה, איכות סביבה, ציונות, יהדות ומורשת. במרכז השמורה ניצבת "שדרת הציונות", לאורכה תלויים שלטים עם ציטוטים ערכיים של מנהיגי הציונות ב-120 השנים האחרונות והוצבה במקום פינת ישיבה אינטראקטיבית המאפשרת קבלת מידע ושירים אודות נקודות ציון בתולדות הציונות.
בשמורה קיים בית כנסת פעיל. במקום נערכים אירועי ברית ובר מצווה לעיתים קרובות.
פעילות בשמורה

הפעילות בשמורה כוללת הן את הכשרתה ואחזקתה והן מיזמי תרבות ומורשת לצד הרצאות חוגים וכנסים. בחגי סוכות ופסח מקיימת נשים בירוק אירועים המוניים הכוללים קמפינג, מפגשים כנסים והרצאות עם אישי ציבור מובילים, מופעי שירה וריקודים סביב החג, דוכני מכירה, מתקני שעשועים וסדנאות יצירה לילדים.
ביום השנה השני לעלייה לעוז וגאו"ן נערך טקס הנצחה לשלושת הנערים בהשתתפות אלפי אנשים. ביום השנה השלישי התקיים במקום טקס חנוכת "שדרת הציונות" בהשתתפות הקרן קיימת לישראל, ההסתדרות הציונית העולמית, מועצת גוש עציון והורי שלושת הנערים.
בית הכנסת שבשמורה משמש בית מדרש לגברים ובמקביל מועברות בו הרצאות תורניות ברוח ציונית לנשים.
האתרים בשמורה > שדרות הציונות

במרכז השמורה בשביל מרכזי, שורת אבנים ושלטי עץ לצידי השדרה, שחרוטים עליהם אמרות מאישים שונים בעניין ישוב הארץ.
האתרים בשמורה > בית הכנסת

בית הכנסת מעוצב מאבן, במרכז הפארק, כולל ארונות ספרי קודש, ומתקיימת בו פעילות ושיעורי תורה קבועים.
האתרים בשמורה > מתקני ספורט ומשחק

בשמורה פזורים עשרות מתקני משחק לילדים, נדנדות, מגלשות, אומגות, ומתקני התעמלות שונים.
פרגולות עם מקומות ישיבה מוצלים מפוזרים ברחבי הפארק.
בשמורה קיים מגרש עם תאורת לילה.
האתרים בשמורה > אתר פיקניק

אתר הפיקניק עם שולחנות פקניק, ברזייה מים, ופחי איסוף לפסולת.
האתרים בשמורה > בריכת שכשוך

בשנת תשפ"ד 2024 נחנכה בריכת שיכשוך לילדים בשיפולי השמורה.
האתרים בשמורה > שביל מקיף

'שביל סובב עוז וגאו"ן' שביל סלול המתאים להליכה רגלית, או לרכב גבוה, שסובב סביב שטח הפארק. לאורכו צמחייה רבה, וספסלי נוף
האתרים בשמורה > מצפור ארי פולד

בקצה הדרום-מזרחי של השמורה, נמצא מצפה בגובה של כקילומטר, עם מרפסת, והסברים אלקטרוניים, מול נוף של הרי יהודה.
המצפה הוקם לזכרו של ארי פולד שנדקר ונרצח בצומת הגוש הסמוכה למקום, בז’ תשרי ה'תשע"ט 19.9.2018.
הערות שוליים

1 2  שמעון כהן, תגובה לטרור: נקודה יהודית מעל צומת גוש עציון, באתר ערוץ 7, 1 ביולי 2014
↑
"שמורת עוז וגאון לא תפונה"
↑  "עומדים במשא ומתן מול שר הביטחון"
↑  יו"ר הכנסת, יולי אדלשטיין
↑  שר החינוך, נפתלי בנט
↑  ראש מועצת גוש עציון, דוידי פרל, מירי רגב, מוטי יוגב
↑  "הוסדר מאחז עוז וגאון"
↑  אירוע שנתיים ל'עוז וגאו"ן'
↑  במלאת שלוש שנים לרצח שלושת הנערים ולהיאחזות בשמורת 'עוז וגאו"ן' באתר ריבונות 12 ביולי 2017
'שדרת הציונות'
בריכת השיכשוך בשמורה
העיר הזאת שלנו

| --- | --- |
 סוגה:  פשע 
 כותבים:  ג'ורג' פלקאנוס, אד ברנס, דייוויד סיימון, D. Watkins 
 בימוי:  ריינאלדו מרקוס גרין 
 שחקנים:  ג'ון ברנטל  דאגמרה דומינצ'ייק  רוב בראון  דון פטריק הארווי  דייוויד קורנסווט  דארל בריט-גיבסון  ג'יימי הקטור  מקינלי בלצ'ר השלישי  ג'וש צ'ארלס  וונמי מוסקו  Young Moose 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  6 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  ג'ורג' פלקאנוס, Nina Kostroff Noble, אד ברנס, ריינאלדו מרקוס גרין, דייוויד סיימון, Kary Antholis 
 חברת הפקה:  HBO 
 אתר צילומים:  בולטימור 
 אורך פרק:  357 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  HBO 
 רשת שידור בישראל:  הוט
 תקופת שידור מקורית:  25 באפריל 2022 – 30 במאי 2022 
 תקופת שידור בישראל:  26 באפריל
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
העיר הזאת שלנו (באנגלית: We Own This City) היא מיני סדרה אמריקאית המבוססת על ספר העיון באותו שם מאת כתב הבולטימור סאן, ג'סטין פנטון. כמו הספר, המיני-סדרה מפרטת את עלייתו ונפילתו של כוח המשימה למעקב אחר נשק של משטרת בולטימור והשחיתות סביבו. המיני-סדרה פותחה ונכתבה על ידי דייוויד סיימון וג'ורג' פלקאנוס. את הסדרה ביים ריינאלדו מרקוס גרין. הסדרה בת שישה פרקים אמורה הוקרנה לראשונה ב- HBO ב-25 באפריל 2022.
שחקנים ודמויות > תפקידים ראשיים

ג'ון ברנטל - סמל וויין ג'נקינס, הדמות המרכזית בכוח המשימה למעקב בסחר נשק של משטרת בולטימור
וונמי מוסקו - ניקול סטיל, עורכת דין שהופקדה במחלקה לזכויות האזרח של משרד המשפטים
ג'יימי הקטור - בלש ג'ון סוטר (Sean Suiter) במחלק הרצח של משטרת בולטימור
מקינלי בלצ'ר השלישי - ממומודו, ותיק במשטרת בולטימור וחבר בכח המשימה
דארל בריט-גיבסון - ג'מל ריאם, קצין במשטרת בולטימור המעורב בכח המשימה
ג'וש צ'ארלס - דניאל הרסל, קצין משטרת בולטימור המעורב בבכח המשימה
דגמרה דומינצ'יק - אריקה ג'נסן, סוכנת FBI שחקרה את הכח המשימה
רוב בראון - מוריס וורד, קצין בלבוש אזרחי המעורב בכח המשימה
דון הארווי - ג'ון סיראקי, קצין במשטרת בולטימור שהוקצה לכוח המשימה לשחיתות ציבורית שסייע ל-FBI
דייוויד קורנסווט - דייוויד מקדוגל, חוקר ותיק בכוח המשימה לסמים במחוז הרפורד
לארי מיטשל - סקוט קילפטריק, חוקר ותיק ביחידת הסמים של משטרת מחוז בולטימור
איאן דאף - אחמד ג'קסון, עורך דין לשעבר במחלקת המשפטים של ארצות הברית, שעובד כעת במשרד לזכויות האזרח
דילייני ויליאמס- קווין דייוויס, נציב המשטרה של בולטימור
לוקאס ואן אנגן - ליאו וייז, התובע הפדרלי הראשי שהוקצה לתיק כח המשימה
שחקנים ודמויות > חוזר ואורח

טריט ויליאמס - בריאן גרבלר, בלש בדימוס בבולטימור המלמד כעת באקדמיה לשוטרים
גבריאל קרטריס - אנדריאה סמית', ראש כוח המשימה לאכיפת סמים בפשע מאורגן
טריי צ'ייני - גורדון הוק, תוספת לאחרונה לכוח המשימה לסמים של מחוז הרפורד
דומיניק לומברדוזי - סטיבן בריידי, נשיא מסדר המשטרה האחוית של העיר בולטימור
ת'אדאוס סטריט - ג'יימס אוטיס, תושב בולטימור ושיפוצניק
ג'רמיין קרופורד - ג'קוואן דיקסון, שוטרת סיור במשטרת בולטימור
ניית'ן א' קורבט - טאריק טורה, סופר ופעיל קהילתי ממערב בולטימור
כריס קלנטון - בריאן היירסטון, קצין משטרת בולטימור
הפקה

במרץ 2021, HBO הזמינה סדרה בת שישה פרקים המבוססת על הספר "We Own This City: A True Story of Crime, Cops and Corruption", מאת העיתונאי החוקר של עיתון "הבולטימור סאן", ג'סטין פנטון, שתיכתב על ידי דייוויד סיימון וג'ורג' פלקאנוס.
הפקה > צילומים

במאי 2021, אושר כי ריינאלדו מרקוס גרין יביים את הסדרה. דווח כי ההפקה החלה ביולי 2021 עם הצילומים בבולטימור. ההפקה הופסקה זמנית למשך שבוע בספטמבר 2021 עקב מחלת הקורונה.
הפקה > ליהוק

במאי 2021, פורסם כי ג'ון ברנטל, ג'וש צ'ארלס וג'יימי הקטור לוהקו לתפקידים ראשיים. דארל בריט-גיבסון, רוב בראון, מקינלי בלצ'ר השלישי, לארי מיטשל ווונמי מוסקו לוהקו ביוני.  באוגוסט פורסמו מספר ליהוקים נוספים, בהם דגמרה דומינצ'יק, דון הארווי, דילייני ויליאמס, דייוויד קורנסווט, איאן דאף, לוקאס ואן אגן, גבריאל קרטריס, טריט ויליאמס ודומיניק לומברדוזי.  בספטמבר דווח על ליהוק של כמה תפקידים חוזרים ואורחים, בהם ת'אדאוס סטריט, טריי צ'ייני, כריס קלנטון, ג'רמיין קרופורד ונייתן א' קורבט.
הערות שוליים

↑  Darwish, Meaghan (15 בפברואר 2022). "'We Own This City': HBO Teases Latest Project From 'The Wire' Team (PHOTOS)". TV Insider. נבדק ב-16 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (5 במרץ 2021). "'The Wire's David Simon & George Pelecanos Set 'We Own This City' HBO Limited Series About Baltimore Police Corruption". Deadline. נבדק ב-16 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (19 במאי 2021). "Jon Bernthal, Josh Charles, Jamie Hector To Star In 'We Own This City' HBO Limited Series From 'The Wire' Team". Deadline. נבדק ב-16 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hipes, Patrick (25 ביוני 2021). "'We Own This City': Darrell Britt-Gibson, Rob Brown, McKinley Belcher III & Larry Mitchell Join HBO Limited Series". Deadline. נבדק ב-16 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Otterson, Joe (28 בספטמבר 2021). "David Simon, George Pelecanos HBO Series 'We Own This City' Halts Production Due to COVID". Variety. נבדק ב-16 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (30 ביוני 2021). "'Lovecraft Country' Alum Wunmi Mosaku Joins HBO Miniseries 'We Own This City' From 'The Wire' Team". Deadline. נבדק ב-16 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (16 באוגוסט 2021). "'We Own This City': Dagmara Domińczyk & Don Harvey Set As Leads, 7 More Cast In HBO Limited Series". Deadline. נבדק ב-16 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (15 בספטמבר 2021). "'We Own This City: 'The Wire' Alums Thaddeus Street, Tray Chaney & Chris Clanton Among 5 Cast In HBO Limited Series". Deadline. נבדק ב-16 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
יום הזיכרון לרוסים שביצעו את חובתם מחוץ לגבולות המולדת

| --- | --- |

 שמות נוספים:  יום הלוחם הבינלאומי
 מדינה:  אוקראינה, רוסיה, בלארוס 
 סוג:  יום זכרון
 סיבה:  סיום מלחמת אפגניסטן
 מועד
 תאריך:  15 בפברואר
 
יום הזיכרון לרוסים שביצעו את חובתם מחוץ לגבולות המולדת (День памяти о россиянах, исполнявших служебный долг за пределами Отечества) הוא תאריך זיכרון רשמי בפדרציה הרוסית, שנועד לכבד את זכרם של חיילים בינלאומיים שביצעו שירות צבאי מחוץ לגבולות מולדתם ונפלו. נחגג מדי שנה ב-15 בפברואר.
היסטוריה

המועד ל"יום הזיכרון לרוסים שביצעו את חובתם מחוץ לגבולות המולדת" לא נבחר במקרה. ביום זה, 15 בפברואר 1989, עזב הטור האחרון של הכוחות הסובייטים את אפגניסטן. ביום זה, חצה את הגשר סגן אלוף בוריס וסבולודוביץ' גרומוב, כשקפץ מנגמ"ש וסימל שהוא היה האחרון שחצה את נהר הגבול אמו דריה (תרמז), אך במציאות, משמר הגבול וכוחות מיוחדים היו האחרונים שעזבו את אפגניסטן. נסיגת הכוחות הושלמה בפועל רק באחר הצהריים של ה-15 בפברואר. אירוע זה סימן את סיום המלחמה האפגנית עבור ברית המועצות, שנמשכה כמעט עשר שנים וגבתה את חייהם של יותר מ-15 אלף סובייטים.
בשנת 2010 "יום הזיכרון ללוחמים-בינלאומיים" זכה למעמד רשמי (יום דומה מצוין גם באוקראינה). החוק הפדרלי "אודות ימי תהילה צבאית ותאריכי זיכרון של רוסיה" הסדיר את יום זה כיום זיכרון, לצד תאריכים אחרים כמו יום הזיכרון והאבל. בהתאם לנספח לחוק הפדרלי מיום 12.01.1995 "אודות ותיקים", אנשי צבא סובייטים ורוסיים השתתפו ב-47 סכסוכים זרים ב-22 מדינות משנת 1936 עד 2008 (לא כולל המלחמה הפטריוטית הגדולה, כמו גם בפעולות צבאיות, שהתנהלו באופן בלעדי או בעיקר בשטח רוסיה הסובייטית, בברית המועצות ובפדרציה הרוסית).
חגים קשורים > בלארוס

תאריך הזיכרון המפורסם באותו יום, 15 בפברואר, מצוין בבלארוס, שם מתגוררים 24.6 אלף ותיקי מלחמה שלחמו במדינות אחרות (נכון לנתונים מ-1 בינואר 2017).
חגים קשורים > אוקראינה

על פי צו נשיא אוקראינה ליאוניד קוצ'מה מיום 11 בפברואר 2004, אוקראינה מציינת מדי שנה ב-15 בפברואר את "יום הכבוד למשתתפי פעולות האיבה במדינות אחרות". במלחמת אפגניסטן מתו כ-2,500 אנשי צבא שגויסו משטח אוקראינה הסובייטית.
הערות שוליים

↑  День памяти о россиянах, исполнявших служебный долг за пределами Отечества — 15 февраля. История и особенности праздника в проекте Календарь Праздников 2010
↑  Russia holds Memorial Day for fallen soldiers abroad
↑  В. Филин. За всю войну — ни одного дезертира
↑  С. Скрипаль. Год 1989-й. Хайратон
↑  М. Будилов, А. Чаленко. Томенко в Афганистане толкал «налево» горючее (אורכב 12.02.2009 בארכיון Wayback Machine)
↑  В Беларуси проживают 24,6 тыс. ветеранов боевых действий на территории других государств
↑  Россия и СССР в войнах XX века. — М.: ОЛМА-ПРЕСС, 2001. — С. 536.
מאיה ערד

| --- | --- |

מאיה ערד
 לידה:  25 בינואר 1971 (בת 54) ראשון לציון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית, אנגלית, רוסית 
 בן או בת זוג:  רויאל נץ 
 
מאיה ערד (נולדה ב-25 בינואר 1971) היא סופרת ישראלית המתגוררת בארצות הברית. רבים מספריה עוסקים בחייהם של ישראלים שהיגרו לארצות הברית.
ביוגרפיה

מאיה ערד נולדה בראשון לציון לטובה ויוסף ערד – אם פסיכולוגית ואב רופא ילדים, אחת משלוש אחיות. באוקטובר 1973 עברה המשפחה לקיבוץ נחל עוז, וביולי 1982 חזרה לראשון לציון. היא שירתה בצה"ל במדור הסברה בכתב של חיל החינוך, ושם פגשה את בעלה לעתיד, רְוִיאל נץ. השניים נישאו במרץ 1994.
ערד למדה במסגרת התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן והיא בעלת תואר ראשון בבלשנות ובלימודים קלאסיים מאוניברסיטת תל אביב ותואר דוקטור בבלשנות מטעם יוניברסיטי קולג' לונדון. היא לימדה באוניברסיטת הרווארד, באוניברסיטת ז'נבה ובמחלקה לדרמה של אוניברסיטת סטנפורד. ב-2009 הייתה סופרת אורחת במרכז טאובה ללימודים יהודיים באוניברסיטת סטנפורד.
ערד למדה את השפה הרוסית במסגרת אקדמית, וביקרה ברוסיה במסגרת חילופי משלחות, דבר אשר השפיע רבות על המשך כתיבתה.
חיים אישיים

ערד נשואה לרויאל נץ, משורר ופרופסור ללימודים קלאסיים ולהיסטוריה ופילוסופיה של המדע באוניברסיטת סטנפורד. לזוג שתי בנות.
ערד היא צמחונית מגיל 14, בהשפעת ביקור כיתתי במשחטת עופות והשיר "בשר זה רצח" של להקת הסמית'ס.
ספריה

מקום אחר ועיר זרה: רומן בחרוזים (חרגול, 2003). (הספר בקטלוג ULI)
שבע מידות רעות (חרגול / עם עובד, 2006, בסדרה "חרגול פלוס" בעריכת אלי הירש). (הספר בקטלוג ULI)
תמונות משפחה (חרגול / עם עובד, 2008, עורך: אלי הירש). (הספר בקטלוג ULI)
אמן הסיפור הקצר: רומן (חרגול, 2009 / עם עובד, בסדרה "חרגול פלוס" בעריכת אלי הירש). (הספר בקטלוג ULI)
חשד לשיטיון (חרגול, 2011 / עם עובד). (הספר בקטלוג ULI)
העלמה מקזאן (חרגול, 2015) (הספר בקטלוג ULI)
מאחורי ההר (חרגול, 2016) (הספר בקטלוג ULI)
המורה לעברית (חרגול, 2018) (הספר בקטלוג ULI)שלוש נובלות העוסקות בנשים, שהן או ילדיהן היגרו לפני שנים לארצות הברית:
"המורה לעברית": סיפורה של אילנה, מורה לעברית בקולג' במערב התיכון, המנסה להגן על משרתה לנוכח התמעטות התלמידים.
"ביקור (תמונות)": מרים מגיעה לביקור אצל בנה יורם, שהיגר לארצות הברית והקים שם משפחה.
"Make New Friends": אפרת, ביולוגית המתגוררת עם משפחתה בקליפורניה, מודאגת מהקשיים החברתיים שחווה בתה בחטיבת הביניים, ומנסה לסייע, בין השאר באמצעות הסמארטפון שמשמש את הבת.
קנאת סופרות (חרגול, 2021) (הספר בקטלוג ULI)
שנים טובות (חרגול, 2023)
תמורה נאותה (חרגול, 2025)
ספריה > מחזות

צדיק נעזב (אחוזת בית, 2005, בעריכת עידו ריקלין). (הספר בקטלוג ULI)
ספריה > ספרי עיון

Roots and patterns : Hebrew morpho-syntax ‏ (Springer, 2005) (הספר בקטלוג ULI)
מקום הטעם: מסות על ספרות ישראלית: בין צליל להיסטוריה, נכתב ביחד עם רויאל נץ. הספר קורא לחזרה ל"צליל"
הערות שוליים

↑  7 Israeli expat writers to watch in the new year, Jewish Telegraphic Agency, ‏2015-09-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Arad, Maya; (1998) VP-Structure and the Syntax-Lexicon Interface. Doctoral thesis (Ph.D), UCL (University College London)
↑  Visiting Scholars and Postdocs | Taube Center for Jewish Studies, jewishstudies.stanford.edu (באנגלית)
↑  אריאל צבל, הסמיתס: מוות בלי סיבה הוא רצח: 30 שנים ל"בשר זה רצח" של מוריסיי, באתר אנימלס
↑  "המורה לעברית": פרק ראשון מתוך הרומן החדש מאת מאיה ערד, באתר הארץ, 22 בפברואר 2018
↑  מאיה ערד, קטע מהספר קנאת סופרות, באתר "הַמּוּסָךְ - מוסף לספרות" של הספרייה הלאומית, אפריל 2021
↑   יוענה גונן, למרות המאמץ, סיימתי את הספר בדמעות, באתר הארץ, 19 בינואר 2023
| יצירות מאת מאיה ערד |
| --- | --- | --- |
| ספרים | מקום אחר ועיר זרה: רומן בחרוזים (2003) • שבע מידות רעות (2006) • תמונות משפחה (2008) • אמן הסיפור הקצר: רומן (2009) • חשד לשיטיון (2011) • העלמה מקזאן (2015) • מאחורי ההר (2016) • המורה לעברית (2018) • קנאת סופרות (2021) • צדיק נעזב מחזה (2005) • מקום הטעם: מסות על ספרות ישראלית: בין צליל להיסטוריה עיון (2008) • Roots and patterns : Hebrew morpho-syntax עיון (2005) • |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288677005171  BIBSYS: 99034439  BnF: cb14548296r (data)  CiNii: DA12373071  GND: 1089772548  ISNI: 0000 0001 1062 5432  LCCN: no2004014884  NTA: 282998594  VIAF: 51929267   WorldCat (עם VIAF): 51929267
ירים-לים השני

ירים-לים השני (נכתב גם ירימלים; מלך בין השנים 1720–1700 לפנה"ס לערך, על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה המלך החמישי בממלכת ימחד האמורית, שמרכזה שכן בעיר חלב שבסוריה. הוא ירש את אביו, המלך אבא-אן הראשון.
המידע על ממלכת ימחד מקורו בלוחות בכתב יתדות שנמצאו בחפירות הארכאולוגיות במארי ואללח'. העיר חלב כמעט ולא נחפרה. בתקופת מלוכתו של ירים-לים השני, ממלכת מארי הייתה כבר הרוסה. מעט מאוד ידוע על ירים-לים השני. חותמת על גבי חותם שהתגלתה באללח' אישרה את קיומו. בכתובת הוא מציין שהוא בנו של אבא-אן הראשון. הכתובת מציינת שהוא היה אהוב על ידי האל הדד. על פי הכתובת אחד משמות שריו היה איני-כובאבא.
ירים-לים השני מת בשנת 1700 לפנה"ס, ויורשו היה בנו ניקמי-אפוח.
הערות שוליים

↑  Warfare in the Ancient Near East to 1600 BC מאת William J. Hamblin, הוצאת Routledge‏, 2006, עמ' 253
↑  Egyptian Iconography on Syro-Palestinian Cylinder Seals of the Middle Bronze Age מאת Beatrice Teissier, הוצאת Saint-Paul, ‏ 1996, עמ' 27
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אבא-אן הראשון  1750–1720 לפנה"ס | מלך ממלכי ימחד   1720–1700 לפנה"ס, על פי הכרונולוגיה התיכונה | הבא: ניקמי-אפוח 1700–1675 לפנה"ס |
יחיאל מנחם מנדל קלמנסון

אין תמונה חופשית
הרב יחיאל מנחם מנדל קלמנסון (נולד בב' באדר תשט"ו, 1955) הוא ראש ישיבת תומכי תמימים בברינואה בצרפת, ומחבר סדרת הספרים "מי טל".
ביוגרפיה

נולד במונמורנסי לבת שבע וליקותיאל דוב קלמנסון.
למד בישיבת תומכי תמימים בברינואה אצל הרב יוסף גולדברג והרב ניסן נמנוב.
בשנת תשל"ה נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית שבמרכז חב"ד העולמי בברוקלין שבניו יורק, שם נסמך על ידי הרב ישראל יצחק פיקרסקי והרב מרדכי מנטליק.
בשלהי תשרי תשל"ח נסע לצרפת, שם התמנה לראש ישיבת תומכי תמימים בברינואה.
באלול תשל"ח נישא לשטרנא בת הרב הלל פבזנר.
הרב קלמנסון מוסר שיעורים מדי שבוע לתלמידי שיעור ג' וד' בישיבה ושיעור כללי פעם בחודש לכל תלמידי הישיבה. מוסר גם שיעור בגמרא לתלמידי 'תפארת מנחם' בברינואה (סטודנטים שמגיעים ללמוד שנה בישיבת תו"ת בברינואה במסגרת מיוחדת עבורם), ושיעורים בחסידות וגמרא בצרפתית למקורבים וסטודנטים בפריז.
משפחתו

בנו הרב יקותיאל דוב, ר"מ בישיבה גדולה תומכי תמימים בברינוא.
חתנו הרב מנחם מנדל הנדל, (בן הרב ישראל יוסף הנדל) רב ושליח חב"ד באתונה, יון.
חתנו הרב שמעון בן־ציון אייזנבך, (בן הרב חנניה יוסף אייזנבך) ר"מ בישיבה קטנה תומכי תמימים בברינוא.
חתנו הרב שניאור זלמן פינסון בן הרב יוסף יצחק פינסון שליח הרבי בניס צרפת.
ספריו

אפיקי מים, ארבעה כרכים
מי טל על ל"ט אבות מלאכה, י"ב כרכים, בהוצאת מכון ירושלים, ב' הכרכים הראשונים יצאו בהוצאת מכון אהלי שם
מי טל על הש"ס, י"ח כרכים, בהוצאת מכון ירושלים
קונטרס בדי הארון, נדפס בספר קובץ רשימות שיעורים על מסכת פסחים, בהוצאת אחיו הרב יוסף יצחק קלמנסון.
מלון פנינסולה

| --- | --- |

מלון פנינסולה, הונג קונג, 2009
 חדרים:  297 
 קומות:  30 
 בעלות:  Hongkong and Shanghai Hotels 
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  11 בדצמבר 1928 
 קואורדינטות:  22°17′43″N 114°10′18″E﻿ / ﻿22.295291666667°N 114.17153055556°E﻿ / 22.295291666667; 114.17153055556
 האתר הרשמי
  (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומימלון פנינסולה(למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומימלון פנינסולה
 
מלון פנינסולה, הונג קונג (באנגלית: The Peninsula Hong Kong; בסינית: 香港半島酒店) הוא אחד המלונות הידועים ביותר של הונג קונג ברחבי תבל.
הוא נפתח ב-1928, והוא המלון הוותיק ביותר בהונג קונג שעדיין פעיל. הוא ממוקם בצומת הרחובות נתן וסליבסרי בצים שא צוי (Tsim Sha Tsui), הונג קונג. הוא נוסד על ידי בני משפחת כדורי. המלון הוא כיום חלק מקבוצת מלונות הונג קונג ושנחאי שבראשה עומד סר מיכאל כדורי. הוא נכס הדגל של קבוצת מלונות פנינסולה. הפנינסולה נבחר פעמים אחדות כמלון הטוב ביותר בעולם.