stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עיט כתר מלגשי
הערות שוליים

↑  Goodman, Steven M. (1994). "Description of a new species of subfossil eagle from Madagascar: Stephanoaetus (Aves: Falconiformes) from the deposits of Ampasambazimba". Proceedings of the Biological Society of Washington (107): 421–428.
↑  Wright, P. C. (ביוני 1998). "Impact of Predation Risk on the Behaviour of Propithecus diadema edwardsi in the Rain Forest of Madagascar". Behaviour. Brill Publishers. 135 (4): 483–512. doi:10.1163/156853998793066186. JSTOR 4535540. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Goodman, S. M. (1994). "The enigma of antipredator behavior in lemurs: evidence of a large extinct eagle on Madagascar". International Journal of Primatology. Springer. 15 (1): 129–134. doi:10.1007/BF02735238. נבדק ב-2011-03-03.(הקישור אינו פעיל)
↑  Feduccia, A. (1999). The Origin and Evolution of Birds (2nd ed.). New Haven: Yale University Press. ISBN 0-300-07861-7.
↑  Hume, Julian P.; Walters, Michael (2012). Extinct birds. Vol. 217. A & C Black (Poyser Imprint). pp. 81–82. ISBN 978-1-4081-5725-1.
עיט האסטי

| עיט האסטי |
| --- | --- |
 גולגולת העיט
מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
תת־משפחה:: עיטים
סוג:: Harpagornis
מין:: עיט האסטי
שם מדעי
 Harpagornis moorei ‏האסט, 1872

עיט האסטי (שם מדעי: Harpagornis moorei) הוא מין נכחד של עיט שהתקיים באי הדרומי בניו זילנד ונכחד בתחילת המאה ה-15. עיט זה היה גדול יותר מכל עיט מודרני והוא נחשב לסוג יחידי, אף שמספר חוקרים רואים בו מין בסוג עיט קטן.
הממצא הראשון של העוף התגלה בשנת 1872 ותואר על ידי החוקר יוליוס וון האסט.
תיאור

משקלו של עיט האסטי זכר 9–10 ק"ג ומשקלה של נקבה 10–14 ק"ג, כ-40% יותר ממשקל ההרפיה, אחד מגדולי הדורסים כיום. מוטת כנפיו הייתה כ-2.6–3 מטר, אורך זה קצר יחסית למשקלו, אך אפשר להם לצוד ביערות. הוא ניזון ממיני עופות גדולים, חסרי יכולת תעופה כדוגמת המואה, שמשקלה עד פי 15 ממשקלו. הוא תקף את המואה במהירויות של עד 80 קמ"ש ותפס אותה באמצעות טופרי אחת מרגליו, והרג אותה באמצעות מכה לראשה או לצווארה עם טופרי רגלו השנייה. בהיעדר אוכלי נבלות או טורפים גדולים אחרים, היה עיט האסטי יכול להתקיים על הריגה של עוף גדול במשך מספר ימים.
המתיישבים הראשונים בניו זילנד (המאורים) ניזונו גם כן מעופות גדולים וחסרי כושר תעופה וצדו כמה מהם, כולל כל מיני הדינורניטיים, עד להיכחדם. עיט האסטי נכחד בסביבות המאה ה-15, ביחד עם טרפו. ייתכן שאף הוא ניצוד על ידי האדם: כעוף דורס גדול ומהיר שהתמחה בציד עופות גדולים, ייתכן שנראה כאיום על ידי המאורים.
גלריה

דגם של עיט האסטי בציד מואה
טפרי העיט
עיט האסטי בציד מואה
מקור מאובן
איור של עיט האסטי בציד מואה
הערות שוליים

↑  Haast, J. 1872. Notes on Harpagornis moorei, an extinct gigantic bird of prey, containing descriptions of femur, ungual phalanges and rib. Transactions and Proceedings of the New Zealand Institute 4:192–196.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עונת 1989 בגביע ליברטדורס

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  12 בפברואר 1989 – 31 במאי 1989 (109 ימים)
 מספר משתתפות:  21
 הזוכה:  קולומביה אתלטיקו נסיונל
 מספר משחקים:  90
 מספר שערים:  227 (2.52 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (10) קרלוס אגילרה אורוגוואי פניארול  ראול אמרייה פרגוואי קלוב אולימפיה
 → 19881990 ←
עונת 1989 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-30 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-12 בפברואר 1989 ותחרות הסתיימה ב-31 במאי 1989. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.
התחרות הסתיימה בניצחון של אתלטיקו נסיונל בפעם הראשונה בתולדות המועדון. סדרת הגמר הסתיימה בבעיטות עונשין, כאשר כל קבוצה ביצעה תשע בעיטות עד שהגיעו להכרעה.
מתכונת התחרות

בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שלוש קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. החל משלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט.
במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי חוק שער חוץ, במידה וזה לא איפשר הכרעה הקבוצות ביצעו סדרת בעיטות עונשין.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.
השלבים המתקדמים > סדרת הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 במאי 1989 | פרגוואי קלוב אולימפיה | 2 - 0 | קולומביה אתלטיקו נסיונל | אצטדיון דפנסורס דל צ'אקו, אסונסיון, פרגוואי צופים: 45,000 שיפוט: ברזיל חוסה רוברטו רייט |
| 24 במאי 1989 | רפאל בובדייה  36'  וידאל סנבריה  60' |  |  | אצטדיון דפנסורס דל צ'אקו, אסונסיון, פרגוואי צופים: 45,000 שיפוט: ברזיל חוסה רוברטו רייט |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 במאי 1989 | קולומביה אתלטיקו נסיונל | 2 - 0‏ה | פרגוואי קלוב אולימפיה | אצטדיון אל קמפין, בוגוטה, קולומביה צופים: 75,000 שיפוט: ארגנטינה חואן קרלוס לוסטו |
| 31 במאי 1989 | פידר מיניו  46'  אלביירו אוסוריאגה  65' |  |  | אצטדיון אל קמפין, בוגוטה, קולומביה צופים: 75,000 שיפוט: ארגנטינה חואן קרלוס לוסטו |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | אנדרס אסקובר    אלביירו אוסוריאגה    ג'ון חיירו טרייס    אלכסיס גרסיה   רנה היגיטה    פליפה פרס   חילדרדו גומס   לואיס קרלוס פראה    לאונל אלברס  | 4:5 | אבר הוגו אלמיידה    גוסטבו בניטס   הריב צ'אמס    אלפרדו מנדוסה   ראול אמרייה    גבריאל גונסלס    חורחה גואש   פרמין בלבואנה   וידאל סנבריה  |   |
פול נווין קונג אן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בינואר 1919 וייטנאם 
 פטירה:  2008 (בגיל 88 בערך) וייטנאם 
 מדינה:  וייטנאם 
 מקצוע:  תלמיד 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (30 באפריל 2007)  לגיון הכבוד 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  פול נווין קונג אן
 
פול נווין קונג אן (בווייטנאמית: Paul Nguyễn Công Anh‏, 1919-2008) הוא אזרח וייטנאמי אשר הוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם בעקבות הצלת יהודים בצרפת.
הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

פול נווין קונג אן נולד בווייטנאם והיגר לצרפת. בשנת 1942 הוא למד באוניברסיטה שבניס שם פגש את עמיתתו לכיתה, ידוויגה אלפבית, פליטה יהודית מפולין. שני הסטודנטים התאהבו זה בזה והתארסו. בקיץ שנת 1942 כוחות המשטרה הצרפתית החלו לעצור יהודים עם אזרחות זרה, ביניהם קרובי משפחה של ידוויגה, משפחת ברלינר. פול החליט להתחתן עם ידוויגה בתקווה שתהפוך לאזרחית צרפתייה ובכך להגן עליה מפני הגירוש מצרפת. הזוג נישא ב-5 בספטמבר באותה שנה ועברו לקלרמון-פראן והמשיכו את לימודיהם שם. בקיץ שנת 1943 הם חזרו לניס, אשר הייתה תחת שליטה איטלקית ונחשבה לבטוחה יחסית.
בספטמבר של אותה השנה (1943) הגרמנים השתלטו על ניס וכל האזורים האיטלקים והיהודים היו בסכנת גירוש. פול נווין החליט להסתיר לא רק את אשתו, אלא גם את קרובי משפחתה: דודה ודודתה יעקוב וסלום ברלינר וילדם התינוק רולנד. נווין הצליח להשיג ניירת מזויפת ובנובמבר, עלו הוא ויעקוב ברלינר על רכבת לאנסי, שם קישר בין יעקוב לבין מבריח אשר לקח את יעקוב לשווייץ. באותו האופן העביר גם את סלום ברלינר וילדה.
לפול וידוויגה נולדו שתי בנות.
הכרה והנצחה

ב-30 באפריל 2007 הכיר מוזיאון יד ושם בפול נווין כחסיד אומות העולם. פול נווין הוא הווייטנאמי היחיד שהוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם.
הערות שוליים

↑  About: Paul Nguyen Cong Anh, dbpedia.org
↑  https://righteous.yadvashem.org/?searchType=righteous_only&language=en&ind=0&itemId=5735410 - מידע על פועלו של פאול נגוין, אתר יד ושם.
↑  סטטיסטיקות | www.yadvashem.org, באתר www.yadvashem.org
עמוד ספרים

"עמוד ספרים" מסתובב
עמוד סַפָּרִים (באנגלית: Barber's Pole) הוא סמל שנהוג להציגו מחוץ למספרה והוא מצביע על קיומה, בתפקיד זהה לשלטים של חנויות אחרות.
עמוד ספרים מורכב לרוב ממוט לבן, עליו מצויר פס אדום המסתלסל כלפי מטה מסביב להיקף המוט. בארצות הברית נהוג להוסיף לפס האדום גם פס כחול. ברוב המקרים העמוד תחום בשני קצוותיו בעיטור מתכתי הנראה כקערה או ככדור. חלק מהעמודים מסתובבים על צירם בעוד אחרים הם סטטיים. בחלק מעמודי הספרים תלויה קערה מתחת לעמוד.
היסטוריה

בתקופות קדומות, בשל היות הספר בעל מלאכה המתעסק יום-יום בתער וסכינים, הוא עסק לא רק בקיצוץ שיער, אלא גם בפרוצדורות כירורגיות שונות כהקזת דם, טיפול בעלוקות ואף עקירת שיניים וקטיעת איברים. לכן הלבוש המסורתי של ספרים זהה לזה של רופאים - חלוק לבן. מכיוון שאמצעי אלחוש לא היו קיימים, הכאב היה רב והייתה חשיבות מכרעת למהירות ולדיוק.
לפני שהחיידקים והנגיפים זוהו כגורמי מחלות, קישר היפוקרטס, אבי הרפואה המערבית, בין מחלות לבין חוסר איזון בין ארבע הליחות. לשיטתו, מחלות רבות נגרמות עקב דם "רע" או עודף בדם (אחת מהליחות) ולכן אחת התרופות המקובלות שהומלצו על ידי רופאים הייתה הקזת דם או טיפול בעלוקות. טיפול זה היה נעשה על ידי ספרים, כך שהלקוח היה יושב כשידו פשוטה קדימה ואוחזת במוט בחוזקה; הן על מנת לקבע את היד וכן כדי להבליט את הוורידים. המוט עמד בתוך קערת מתכת שהייתה מונחת על הרצפה (הקערה גם שימשה כנראה להחזיק את העלוקות בזמן שלא היו בשימוש). הספר היה מבצע את החתך והדם היה זורם במורד היד והמוט לתוך קערת מתכת. בסיום הטיפול הספר היה מצמיד תחבושות לפצע עד לעצירת הדימום.
מכיוון שמראה הדם מרתיע, נהגו לצבוע את המוט בצבע אדום, כדי שצבעו יתמזג עם צבע הדם הזורם. בין הטיפולים המוט היה מוצא מחוץ לחנות והקערה נשטפה והונחה הפוכה בראש המוט. כיוון שהמודעות לחשיבות ההגיינה והסטרליות התפתחה מאוחר יותר, נעשה שימוש חוזר בתחבושות. לשם כך התחבושות נקשרו לקצהו העליון של המוט כדי שייכלו להתייבש. משבי רוח גרמו להן להתלפף סביב המוט, וכך נוצר המראה של מוט בעל פסים אלכסוניים בצבע אדום ולבן, ובראשו קערת מתכת.
בשלב מסוים חדלו הספרים לבצע פעולות כירורגיות והן נעשו על ידי רופאים מנתחים. כפועל יוצא, הוגדר שהספרים יסמנו את חנותם במוט לבן בעל פסים כחולים, בעוד שמנתחים יסמלו במוט לבן בעל פסים אדומים.
בארצות הברית "עמוד ספרים" הוא בעל שלושה צבעים: אדום, כחול ולבן, כצבעי הלאום של ארצות הברית.
היסטוריה > משמעויות אחרות

בחלק מהמדינות באסיה, כמו למשל בקוריאה הדרומית, "עמוד ספרים" בתצורתו האמריקאית (לבן/אדום/כחול) יכול לסמל גם בית בושת.
שימושים נוספים במושג

תולעת "עמוד הספרים" ("Barber pole worm; "Haemonchus contortus) היא תולעת טפילית הגורמת לאנמיה עד כדי מוות בעיזים וכבשים באזורי אקלים חמים ולחים. התולעת נצמדת לרירית הקיבה וניזונה מדם המאכסן. התולעת זכתה לשם זה בגלל המראה שלה - פסים לבנים ואדומים הנוצרים מהשחלות המלאות בביצים המתפתלות סביב המעי הגדוש בדם.
ראו גם

ספר
הערות שוליים

↑  מכון דוידסון לחינוך מדעי, שאל את המומחה: למה רופאים, ספרים וטבחים לובשים לבן?, מכון ויצמן למדע
↑  ההיסטוריה של מקצוע הספרות, באתר ה-BBC, 29 בנובמבר 2002 (באנגלית)
↑  מאמר מדעי על התולעת ונזקייה בדרום ארצות הברית
"עמוד ספרים" בכניסה למספרה
"עמוד ספרים" לבן-אדום, בכניסה למספרה באירלנד
עונת 1990/1991 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  25 בספטמבר 1990
 תאריך סיום:  26 במרץ 1991
 מספר משתתפות:  19
 ערים מארחות:  משחק הגמר:ברן ארנה, ברן
 זוכה:  יוון פאוק
 מספר משחקים:  53
 → 1989/19901991/1992 ←
 
עונת 1990/1991 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל הייתה העונה ה-25 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-25 בספטמבר 1990 ומשחק הגמר התקיים ב-26 במרץ 1991. בתחרות השתתפו 19 קבוצות.
בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בשיטת משחק בית/משחק חוץ בהם נקבעו 8 עולות לשלב הבתים. המשחקים בבתים נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ. בהמשך התקיימו משחקי חצי הגמר בשיטת משחק בית/משחק חוץ והגמר במגרש שנקבע בתחילת התחרות.
במשחק הגמר של התחרות גברה פאוק על סרגוסה בתוצאה 72:76, וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מהלך התחרות > שלב הבתים

בית א'
| מיקום | קבוצה | משחקים | נקודות | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ברית המועצות דינמו מוסקבה | 6 | 10 | 4 | 2 | 549 | 511 | 38 |
| 2. | צרפת שולה באסקט | 6 | 10 | 4 | 2 | 562 | 510 | 52 |
| 3. | איטליה קנור בולוניה | 6 | 10 | 4 | 2 | 517 | 509 | 8 |
| 4. | פורטוגל אווארנסה | 6 | 6 | 0 | 6 | 430 | 528 | 98- |
בית ב'
| מיקום | קבוצה | משחקים | נקודות | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ספרד סרגוסה | 6 | 10 | 4 | 2 | 593 | 571 | 22 |
| 2. | יוון פאוק | 6 | 9 | 3 | 3 | 528 | 500 | 28 |
| 3. | ישראל הפועל גליל עליון | 6 | 9 | 3 | 3 | 546 | 560 | 14- |
| 4. | יוגוסלביה הכוכב האדום בלגרד | 6 | 8 | 2 | 4 | 593 | 629 | 36- |
מהלך התחרות > שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|   |   צרפת שולה באסקט |   צרפת שולה באסקט | 95 | 79 |   | 174 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   ספרד סרגוסה |   ספרד סרגוסה | 105 | 90 |   | 195 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   ספרד סרגוסה |   ספרד סרגוסה | 105 | 90 |   | 195 |   |   |   ספרד סרגוסה |   ספרד סרגוסה |   | 72 |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   ספרד סרגוסה |   ספרד סרגוסה |   | 72 |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   יוון פאוק |   יוון פאוק |   | 76 |  |  |  |
|  |   יוון פאוק |   יוון פאוק | 95 | 63 |   | 158 |   |   |   יוון פאוק |   יוון פאוק |   | 76 |  |  |  |
|  |   יוון פאוק |   יוון פאוק | 95 | 63 |   | 158 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   ברית המועצות דינמו מוסקבה |   ברית המועצות דינמו מוסקבה | 82 | 75 |   | 157 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
מהלך התחרות > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 במרץ 1991 | יוון פאוק | 72:76 | ספרד סרגוסה | ברן ארנה, ברן צופים: 7,700 שיפוט: קולין ז'ראר (אנגליה),  סטפנו קזרו (איטליה) |
| 26 במרץ 1991 | ניקוס סטברופולוס (15)   ברניסלב פרלבץ' (31)  קן בארלו (20)  פנגיוטיס פסולוס (7)  ממוס יואנו (3) |  | פפה ארסגה (3)   מארק דייוויס (24)  פרננדו ארסגה (17)  קיו אנדרה (6)  קווין מגי (17)   חואקין לואיס יורנטה (5)  פקו זפטה (2) | ברן ארנה, ברן צופים: 7,700 שיפוט: קולין ז'ראר (אנגליה),  סטפנו קזרו (איטליה) |
ישראל בתחרות

הפועל גליל עליון הייתה הנציגה הישראלית בתחרות. היא התחילה את השלב המוקדם מהסיבוב השני בו היא פגשה את שלנסק ורוצלב הפולנית וניצחה 84:109, 95:118. היא העפילה לשלב הבתים, אותו סיימה במקום השלישי.
עפר קובר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1975 (בן 49 בערך) ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 עיסוק:  מתרגם
 https://oferk.com/hbio.html
 
עפר קובר (נולד ב-1975) הוא מתרגם ישראלי.
ביוגרפיה

קובר נולד בירושלים, וגדל במושב גני עם. הוא בנו של הפרופסור אבי קובר, ואחיו של המאייר שחר קובר. הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה ובפילוסופיה ותואר שני בפילוסופיה, מאוניברסיטת תל אביב.
קובר מתרגם מאנגלית לעברית. הוא תרגם ספרים ומאמרים עבור הוצאות ספרים, כתבי עת, חוקרים ומכוני מחקר ומוסדות אקדמיים. תרגומיו כוללים ספרות מופת פילוסופית, ספרים פופולריים העוסקים בפילוסופיה, ספרות מחקר במדעי הרוח ובמדעי החברה, מדע פופולרי, מאמרים עיתונאיים, ספרות עיון כללית וטקסטים אחרים במגוון רחב של נושאים, בהם היסטוריה, אמנות, יהדות, מחשבים וטכנולוגיה, רפואה, כלכלה, עסקים וניהול, צבא וביטחון, טבע, סביבה וגאוגרפיה.
תרגומים

ג'ון לוק, מסה על שכל האדם, שלם, 2020.
ריצ'רד ה' תיילר וקאס ר' סאנסטיין, דחיפות קלות, מטר, 2020.
ג'וקו וילינק ולייף באבין, אחריות וניצחון, מטר, 2020.
אמילי אספהאני סמית', כוחה של משמעות, מטר, 2020.
אנדרו סולומון, רחוק מהעץ: הורים, ילדים, והחיפוש אחר זהות, מטר, 2019.
פאולו קואלו, היפי, מטר, 2019.
מת'יו סייד, גישת הקופסה השחורה, מטר, 2018.
וירג'יניה מורל, חכמת בעלי החיים: מה חושבים ומרגישים בעלי החיים?, מטר, 2018.
מייקל פיואט וכריסטין גרוס־לו, הנתיב, ידיעות ספרים, 2017.
אנג'לה דאקוורת', גריט, מטר, 2017.
מרשל גולדסמית', טריגרים, מטר, 2017.
לורנס ססקיינד, טוב לי, מצוין בשבילך, מטר, 2017.
וו' צ'אן קים ורנה מובורן, אסטרטגיית האוקיינוס הכחול (מהדורה שנייה ומורחבת), מטר, 2016.
וונדי לוור, רוצחות בשירות היטלר: השתתפותן של נשים גרמניות במערך ההשמדה הנאצי, מטר, 2015.
אריק שמידט וג'ונתן רוזנברג, גוגל – כך זה עובד, מטר, 2015.
תלמה ליבל, כוס הקפה שגרמה לי להתאהב: ההשפעה הסמויה של החושים על הרגשות, ההתנהגות וההחלטות שלנו, מטר, 2014.
שריל סנדברג, לפרוץ קדימה: נשים, קריירה והרצון להנהיג, מטר, 2013.
לורנס סמית, העולם בשנת 2050: ארבעת הכוחות שיעצבו את עתידה של האנושות, מטר, 2012.
סיימון בלקברן, לחשוב: מבוא חדש לפילוסופיה, ספרי עליית הגג, 2011.
מיכאל מאיר, יהדות בתוך המודרניות: חיבורים על ההיסטוריה והדת היהודית, עם עובד, 2006.
ג'ון סטיוארט מיל, על החירות, ספרי עליית הגג, 2006.
ריימונד פלאנט, הגל, ספרי עליית הגג, 2001.
פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים

פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים (באנגלית: Polycyclic aromatic hydrocarbons, ובראשי תיבות: PAHs) הם תרכובות כימיות המורכבות מטבעות ארומטיות מחוברות שאינן מכילות הטרו-אטומים (הטרו-אטום הוא כל אטום שאיננו פחמן) או מתמיר כלשהו. התרכובות הללו יכולות לשמש כסמן לזיהום הסביבה, והן מזהם נפוץ בטבע.
חלק מהפחמימנים הללו נחשבים לקרצינוגנים, והם קשורים לבעיות בריאות אחרות. פחמימנים אלו נוצרים על ידי בעירה חלקית של דלקים מבוססי פחמן, כגון עץ, פחם, זפת, דיזל, שומן, טבק או קטורת. כיוון שהציוויליזציה האנושית נשענת במידה רבה על האנרגיה המופקת מבעירה, פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים קשורים בהכרח לתהליך הפקת האנרגיה. ניתן להתייחס אליהם כאל סמנים מולקולריים כיוון ששכיחותם עומדת ביחס ישר לתהליך הבעירה, ולכן הם קשורים לאיכות האוויר.
בסוגים שונים של בעירה נוצרות כמויות שונות של פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים, הן מבחינת הכמות והן מבחינת סוגי האיזומרים. לכן, הפחמימנים המופקים בשריפת פחם שונים מאלה המופקים בשריפת דלק המיועד לכלי רכב, ואלה שונים מהפחמימנים המופקים בשריפת יערות. ישנם פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים מסוימים הנמצאים בשמן, והם נוצרים כתוצאה מהמרה כימית של מולקולות תוצרים נייטרליות, כגון סטרואידים, לפחמימנים ארומטיים.
הפחמימנים הארומטיים הרב - טבעתיים מצויים גם בחומר הבין-כוכבי, בשביטים ובמטאוריטים.
עפר צפריר

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1967 (בן 57) ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל חיל השריון חיל השריון
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד טנקים  מפקד חטיבת הראל  מפקד חטיבה 188  מפקד המרכז לאימוני מפקדות  מפקד עוצבת נתיב האש  קצין שריון ראשי
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן   מבצע צוק איתן
 
עפר צפריר (נולד ב-26 ביוני 1967) הוא קצין בדרגת תת-אלוף בצה"ל, בתפקידו האחרון כיהן כקצין שריון ראשי בזרוע היבשה (מיולי 2012 עד יולי 2013).
קורות חייו

עם גיוסו לצבא בשנת 1985 התנדב לקורס טיס. שנה לאחר מכן, לאחר שהודח מהקורס, עבר לחיל השריון. בשריון עבר צפריר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. בהמשך שימש כמ"פ, סמג"ד, ראש לשכת מפקד פיקוד הצפון, מג"ד וסמח"ט בשריון. ב-2001 מונה לקצין אג"ם של עוצבת הגליל, בהמשך שירת כקצין אג"ם של פיקוד הדרום בתקופת ביצוע תוכנית ההתנתקות, מפקד חטיבת הראל וסגן מפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה. ביוני 2007 מונה למפקד חטיבה 188, אותה שיקם לאחר מלחמת לבנון השנייה והוביל במהלך מבצע עופרת יצוקה. בנובמבר 2009 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת נתיב האש. לאחר מכן שימש כמפקד המרכז לאימוני מפקדות. ביולי 2012 מונה לתפקיד קצין שריון ראשי, ושימש בתפקיד זה בין היתר במבצע עמוד ענן. ביולי 2013 הוחלף בתפקיד על ידי תא"ל שמואל אולנסקי.
בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. נשוי ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  מתן חצרוני, כתב חדשות 2 באינטרנט, ‏קצין השריון הראשי בריאיון מיוחד: "השתדרגנו מאז מלחמת יום כיפור, אך האויב מתעצם", באתר ‏מאקו‏, 25 בספטמבר 2012.
↑  חנן גרינברג, ההתעללות בשריון: נחקר מח"ט 188; קודמו העיד, באתר ynet, 12 באוגוסט 2009.
↑  עמוס הראל, קצב האימונים גובר, מספר התאונות נותר נמוך, באתר הארץ, 6 באוגוסט 2009.
1 2  אמיר בוחבוט‏, קצין השריון הראשי כבר לא סומך רק על הטנק, באתר וואלה, 4 ביולי 2013.
↑  תא"ל צפריר מונה למפקד "עוצבת האש", אתר צה"ל, ‏ 19.11.2009.
↑  עידן סונסינו, תא"ל עופר צפריר נכנס לתפקידו כקצין השריון הראשי, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 3 ביולי 2012.
↑  יהונתן שר, קצין שריון ראשי חדש: "השריון ימשיך להוות מרכיב מכריע בכל מערכה", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 7 ביולי 2013.
| מפקדי חיל השריון  |
| --- | --- | --- |
| מפקדי גייסות השריון | יצחק פונדק • חיים לסקוב • מאיר זורע • אורי בן ארי • חיים בר-לב • דוד אלעזר • ישראל טל • אברהם אדן • משה פלד • אמנון רשף • משה בר כוכבא |  |
| קציני שריון ראשיים (קשנ"ר) | שאול יפה • משה בר-תקווה • מנחם מרון • מרדכי ציפורי • עמי מורג • עמוס כץ • יוסי בן-חנן • יצחק רבין • אמי פלנט • דוביק טל • מאיר גחטן • אודי שני • אביגדור קליין • סמי תורג'מן • חלוצי רודוי • אגאי יחזקאל • יגאל סלוביק • עפר צפריר • שמואל אולנסקי • גיא חסון • אוהד נג'מה • הישאם אבראהים • אוהד מאור |  |
{
פחמימן

האלקאן אוקטן הוא פחמימן; כל האלקאנים, האלקנים והאלקינים הפשוטים הם פחמימנים אליפטיים
בנזן הוא פחמימן ארומטי
פחמימנים (בלועזית ביחיד: הידרוקרבון; באנגלית: Hydrocarbon) הם תרכובות אורגניות המכילות אך ורק אטומי פחמן ומימן.
קבוצה זו אינה קבוצת הפחמימות - ההבדל בין השתיים גדול, בעיקר מפני שהפחמימות מכילות גם אטומי חמצן.
מבחינים בין שלושה סוגי פחמימנים, לפי סוגי הקשרים הקוולנטיים בין אטומי הפחמן שלהם:
אליפטיים (שם כולל לכל מולקולה שאינה ארומטית):
רוויים: מכילים קשרים בודדים בלבד. קבוצת הפחמימנים הרוויים נקראת אלקאנים.
לא-רוויים או בלתי-רוויים: מכילים קשרים כפולים או משולשים (קשר אחד לפחות בכל מולקולה). אלקנים, אלקינים ו-וינילים הם פחמימנים לא-רוויים.
ארומטיים: מכילים טבעות המכילות קשרים כפולים מצומדים, בהתאם לכלל היקל.
עיט גמדי

| עיט גמדי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: עיט
מין:: עיט גמדי
שם מדעי
 Aquila pennatus ‏גמלין, 1788
תחום תפוצה


Hieraaetus pennatus
עיט גמדי (שם מדעי: Aquila pennatus) הוא מין של עוף דורס קטן ממשפחת הנציים. הוא חולף שכיח בישראל בשתי עונות המעבר. עדין אין הסכמה על מיונו הטקסונומי. לרוב משייכים אותו לסוג עיט אך יש גם הרואים בו מין בסוג עיט קטן.
מאפיינים

משקלו של הזכר 510–770 גרם ומשקלה של הנקבה 840–1025 גרם. אורך העוף 40 ס"מ. מוטת כנפיים 113–132 ס"מ.
לעיט הגמדי יש שני מופעים שונים: מופע אחד חיוור, בעיקר אפור בהיר, עם ראש כהה ונוצות טיסה בהירות. מופע שני - חום, עם נוצות טיסה אפורות כהות.
מקור השם (אטימולוגיה): שמו בערבית - עוקאב מוסיירה זע'ירה ("עיט מסייר קטן"). השם העברי מציין את העובדה שהוא אחד מהעיטים הקטנים באזורנו. לפי השיוך לסוג "עיט-ניצי" ניתן להבין שהוא היה אמור להיקרא "עיט-ניצי גמדי". השם האנגלי Booted Eagle מתייחס לכמות הנוצות המרובה על רגליו, היוצרת צורה של מגפיים. פירוש השם המדעי - עיט ניצי מנוצה.
תיאור העיט

העיט הגמדי הוא עיט קטן ביחס לשאר העיטים וגודלו כגודל עקב חורף. העיט ניזון בעיקר מעופות שהוא תופס באוויר או על הקרקע. ישנם שני מופעים: מופע בהיר עם גוף לבן וגוונים כהים בראש ובחזה ומופע כהה בצבע חום חזק וזנב בהיר. לשני המופעים נוצות המכסות את הרגל עד שורש הכף. כ־60 אחוז מהפרטים הנצפים בארץ ישראל הם בעלי מופע בהיר. מידות: אורך גוף: עד 51 ס"מ. מוטת הכנף 113–134 ס"מ. מסה: נקבה: 0.84-1 ק"ג, זכר: 510–770 גרם. אופן המעוף: העיט הגמדי הוא היחיד מבין הדורסים הנודדים שמבצע צלילות ציד חדות, תוך כדי הנדידה. העיט הגמדי כמו שאר העופות הדורסים נודד בשעות היום על ידי שימוש ב"טרמיקות" כדי לצבור גובה, ואז גולש כדי להתקדם. מעוף הנדידה של העיט הגמדי נמוך ביחס לדורסים אחרים.
ציד המזון

העיט הגמדי הוא נודד שכיח מאוד בישראל בשתי עונות המעבר. הוא נודד בגובה נמוך יחסית לדורסים אחרים, וכשהוא מזהה על הקרקע מתחתיו טרף פוטנציאלי, כגון להקת יונים או חוגלות, הוא אוסף את כנפיו וצולל לעברן בתלילות, צלילה ארוכה ומתמשכת, ובולם את עצמו בפתיחת כנפיים רק לקראת הגעתו לגובה הקרקע.
תפוצה ובתי גידול

העיט הגמדי מקנן בצפון-מערב אפריקה, ספרד וצרפת, טורקיה ודרום-מזרח אירופה ומזרחה עד מרכז אסיה. באזור זה האוכלוסייה מקוטעת ואינה רציפה. האוכלוסייה המערב-פליארקטית נודדת בחורף דרך אפריקה, מדרום לסהרה, ונודדת דרך מיצריי גיברלטר או מיצריי בוספורוס והמזרח התיכון.
נדידה

העיט נודד בעונת הסתיו מסוף חודש אוגוסט עד סוף חודש נובמבר, כשהכמות הגדולה ביותר שנמדדה הייתה בין 10 ל-30 בספטמבר. הוא חולף בעיקר בציר המערבי ולפעמים באילת ובדרום הנגב. המספר המקסימלי שנרשם בעונת הסתיו עומד על כ-2,000 פרטים שנצפו מעל כפר קאסם ב-1986. המעבר בסואץ מרוכז יותר ופרוש על פני חזית צרה, 1,220 פרטים נצפו שם בעמדה בסתיו 1984.
העיט בישראל

הופעת העיט בחורף מאוד נדירה - כעשרה פרטים חורפים מדי שנה בכל שטחי ישראל. אפשר לראותו בעיקר בעמקים הצפוניים, גם במישור החוף ובדרום הנגב. החל מאמצע שנות ה-90 מספר העיטים הגמדיים החורפים עלה מעט יותר, עם בין שישה לשבעה פרטים בעמק החולה.
רבייה

בחודשים אפריל מאי בונים העיטים קנים על עצים ביער: על עצים בודדים, על עצים קטנים או על צוקים. העיט בונה קן גדול של מקלות וענפים, עם עלים ירוקים, ולפעמים בשימוש חוזר.
המזון שלו מורכב מעופות עד גודל תרנגולת, לטאות ויונקים קטנים. העיט הגמדי מטיל ביצה או שתיים בקן הבנוי או שהוא משתלט על הקן של עופות גדולים אחרים, כגון דיה שחורה או אנפה אפורה. הנקבה דוגרת על הביצה במשך כ-45 ימים והזכר מאכיל את הגוזלים. הנקבה שומרת על הקן לאחר הבקיעה ועל הגוזלים בעוד הזכר מספק את האוכל. הגוזל בוקע לאחר 70–75 ימים.
סכנות ואיומים

העיט נפגע מכריתת יערות באירופה, מרדיפות ומציד. בכל תחומי תפוצתו. העיט נפגע גם מהרעלות ומהתחשמלות. הוא עשוי להיפגע גם מפיתוח של חוות טורבינות רוח.
הערות שוליים

↑  עיט גמדי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  תצפית סיורי צפרות- מגדיר ציפורי ארץ ישראל - עופות דורסים - עיט גמדי, באתר www.tatzpit.com
1 2 3  מגדיר הציפורים של ישראל - עיט גמדי, באתר פורטל צפרות