לוויינים ישראליים
לוויינים זעירים > לוויינים זעירים נוספים

בין הלוויינים הישראליים ששוגרו ב-17 בפברואר 2017 מהודו נכלל לוויין זעיר מסוג קיובסאט בשם BGUSAT אותו בנתה אוניברסיטת בן-גוריון. לוויין זה נבנה בשיתוף עם התעשייה האווירית, הוא בגודל 3U (כלומר 10x10x30 ס"מ) ונועד לצלם גזים בתחום האינפרא אדום.
לוויין נוסף ששוגר אז הוא הלוויין PEASSS, שנבנה עם האיחוד האירופאי, ומעורבים בו גם חברת NSL הישראלית והטכניון. הוא לוויין מדגים טכנולוגיות. הלוויין, שראשי התיבות שלו Piezoelectric Assisted Smart Satellite Structure, נושא מספר ניסויים לבחינת היתכנות טכנולוגית מסוגים שונים. אחד מהניסויים בוחן דרכים יעילות לניצול אנרגיה בחלל על ידי מערכת המנצלת התכווצות והתרחבות של חומר מיוחד, ממירה את התנועה לאנרגיה ומפיקה זרם חשמלי. ניסוי נוסף נועד לבחון הנעה של רכיב קטן על גבי הלוויין כדי להזיז מכלול שלם במקום להשקיע אנרגיה בלהזיז את כל המכלול. גם הוא נכלל בשיגור המשותף מהודו[דרוש מקור].
חברת NSLComm שנוסדה ב-2015 (כיום שמה BeetleSat) ועוסקת בשירותי תכנון והנדסת נאנו לוויינים, פיתחה אנטנת לוויין בעל טכנולוגיית תקשורת בנפח גבוה (עד 1.5 ג'יגה בייט לשנייה) וזאת באמצעות אנטנת תקשורת מתקפלת מפולימר הניתנת לאריזה אף בנאנו לוויין קומפקטי. החברה שיגרה ב-5 ביולי 2019 כניסוי את הנאנו הלוויין הראשון שלה NSLSat-1 עם האנטנה הייחודית מקוסמודרום ווסטוצ'ני הנמצא במזרח רוסיה במשגר סויוז שנשא מקבץ של 33 לוויינים במטרה להציב אותו בחלל בגובה 580 ק"מ ולתפעל אותו כחמש שנים. לחברה שהמטה שלה נמצא באיירפורט סיטי היו תוכניות להשיג מימון ולשגר עד 30 לוויינים עד 2021 ומעל 120 ננו לוויינים עד 2023 בהתבסס על הטכנולוגיה שפיתחה לספק תקשורת בפס רחב ברחבי העולם אך מימושם נדחה. שירותי הקרקע של לווייני החברה יסופקו על ידי רשת תחנות הקליטה הקרקעיות של חברת AWS Ground Station, שהוקמה על ידי אמזון המספקת את שירותי ענן האחסון הווירטואלי ולוקהיד מרטין המייצרת את האנטנות ותחנות הקליטה. חברת AWS Ground Station תספק שירותי תקשורת למספר חברות המפעילות לוויינים בתחומי שימוש שונים ובהם גם NSLComm. פלטפורמת הלוויין נבנתה בסקוטלנד ואילו מערכות התקשורת והאנטנה המתקפלת הורכבו בישראל. החברה אף בנתה לוויין נוסף זהה שנשמר כגיבוי למקרה של כשלים בשיגור הלוויין הראשון. החברה בנתה לוויין נוסף בשם NSLSat-2 במשקל כ-9 ק"ג ונפח תקשורת עד 2 ג'יגה בייט לשנייה שנבנה בסיוע תקציב ממשרד המדע דרך סוכנות החלל הישראלית וצויד במערכות מחשוב של חברת רמון ספייס שתהיה אחראית גם לפעולות מחשוב בעת שהיית הלוויין בחלל כגון עדכוני תוכנה ושדרוגים בזמן אמת כניסוי ליישומי תקשורת חלל מהדור החדש. הלוויין NSLSat-2 שוגר ב-3 בינואר 2023 על משגר פאלקון 9 (שנשא גם את הננו לוויין טאוסט 3 של אוניברסיטת ת"א). בתוכניות החברה העדכניות לשגר ב-2025 סדרת 250 לווייני תקשורת זעירים (גדולים יותר מהלוויין הניסיוני NSLSat-2) ולהפעיל רשת תקשורת מ-2026[דרוש מקור].
חברת אלביט מערכות שיגרה ב-18 בדצמבר 2019 את הננו לוויין NANOVA שמידותיו 3U (כלומר 10x10x30 ס"מ) ומשקלו כ-5 ק"ג. הלוויין שוגר ממרכז החלל SHAR בהודו (סאטיש דאוון ספייס סנטר) במשגר מסוג "PSLV" לגובה של כ-580 ק"מ. הננו לוויין הוא חלק מניסוי להקמת רשת ננו לוויינים מתוצרת חברת אלביט מערכות באזורים נטולי כיסוי או כיסוי מוגבל לתקשורת לוויינית אזרחית ומאפשר שימושים שונים כגון חיפוש והצלה, מעקב אחרי ציי אוניות, איתור וחישה ועוד. הלוויין מצויד במטע"ד תקשורת אולטרה-גבוה (Ultra-High Frequency) ומתופעל ממטה החברה בחיפה.
אוניברסיטת ת"א שיגרה ב-20 בפברואר 2021 במשגר אנטרס ננו לוויין ששמו טאוסאט 1 (TAU SAT) שממדיו U3 ומשקלו כ-2.5 ק"ג וכולל את הגלאי ORMADD (ר"ת On Orbit Material Degradation Detector) שפותח במרכז המחקר הגרעיני שורק בסיוע סוכנות החלל הישראלית ומשרד הביטחון וכולל מספר ניסויים לבחינת השפעות הקרינה הקוסמית סביב כדור הארץ וחלקיקי השמש על גבי משטחים מחומרים שונים. הלוויין שוגר על באמצעות חללית המטען סיגנוס אל תחנת החלל הבינלאומית, ומשם הננו לוויין שולח ב-14 במרץ 2021 על ידי האסטרונאוטים באמצעות הזרוע הרובוטית של התחנה לרחף בגובה של כ-400 ק"מ בחלל כשמרכז השליטה בו ממוקם בבניין הפקולטה להנדסה. ב-21 בדצמבר 2021 שוגר לתחנת החלל הבינלאומית ננו לוויין טאוסאט 2 שכונה "הכספת" שפועל כמעבדה ובנוי כ"כספת" שאמורה למנוע קרינה אל הרכיבים האלקטרוניים הרגישים המושתלים בתוכו ואותו ניטר הישראלי השני בחלל איתן סטיבה במשימותיו בפברואר 2022. ב-3 בינואר 2023 שוגר הננו לוויין טאוסאט 3 על משגר פאלקון 9 שנשא 114 לוויינים זעירים (בהם גם לוויין התקשורת הזעיר NSLSat-2 הישראלי-אמריקאי). הלוויין הזעיר כולל ניסוי הדגמת תקשורת אופטית וקוונטית מהחלל גם מלוויינים זעירים לקראת תוכנית עתידית לפתח באוניברסיטה לוויין מחשוב קוונטי זעיר. בעוד שני לווייני טאוסאט הראשונים פותחו בסיוע המרכז הגרעיני שורק, טאוסאט 3 פותח ונבנה כולו באוניברסיטת ת"א. באוניברסיטה מקווים להשיק בעתיד מיזם ששמו הזמני TAU SAT X, לשיגור משותף של מספר לוויינים בו זמנית לביצוע ניסויים משותפים כלהק לוויינים. במקביל לשיגור טאוסאט 3 חנכה האוניברסיטה בינואר 2023 תחנה קרקעית לתצפית ותקשורת אופטית וקוונטית עם הלוויינים.
פרופ' פנחס גורפיל מהפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל ומכון אשר לחקר החלל בטכניון קידם מיזם לבניית שלושה ננו לוויינים ניסויים בשם SAMSON, (משקל כל אחד כ-6 ק"ג והם יבנו כתיבות בגודל 10X20X30 ס"מ). הלוויינים נועדו לבחון את היכולת לטוס במבנה משותף בגובה כ-600 ק"מ, לתמרן בחלל עם מנועים זעירים בטווח זמן ארוך ולבצע משימת גיאולוקציה (איתור). הננו לוויינים בפרויקט "אדליס-סמסון" אלפא, ביתא וגאמה יועדו להצטרף לשיגור הלוויין ונוס ב-2017. אך בהמשך נחתם חוזה שיגור ל-2018 במשגר ההודי "PSLV". חלק ממימון הפרויקט הגיע מקרן אדליס. ביוני 2018 נחנכה בטכניון תחנת הקרקע שתשמש כמרכז השליטה והבקרה ללוויינים. הלוויינים שוגרו ב-22 במרץ 2021.
על פי פרסום זר ביוני 2023 שוגרו 2 ננו לוויינים, AYRIS-1 ו־AYRIS-2 שמשימתם ניטור ספקטרום רדיו על ידי מטענים מתקדמים של רדיו תוכנה[דרוש מקור] לשימוש מודיעין צבאי.
חברת ההייטק הישראלית-אנגלית היי סקיי (hiSky) הפועלת בראש העין ומתמחה בשירותי תקשורת לוויינים בתחום האינטרנט של הדברים ויצרה רשתות תקשורת לוויינית לתעשיות רחוקות מכיסוי סלולרי או תשתית תקשורת קרקעית באמצעות מסופי לוויין ומערכות ניהול רשת תקשורת מבוססת ענן, נכנסה גם לתחום פיתוח ננו לווייני תקשורת ושיגרה ב-11 בנובמבר 2023 את הננו לוויין "אלה1" על משגר פלקון 9 לגובה 550 ק"מ. הננו לוויין נבנה על פלטפורמת הננו לוויין LEMUR 4U של חברת Spire שיצרה רשת ננו לוויינים מהגדולים בעולם. "אלה1" הוא לוויין הדגמה מבצעי ליכולת רב שכבתית לשילוב יכולות תקשורת בין לווייני תקשורת גדולים במסלול גאוסטציונרי ללווייני תקשורת במסלול לווייני נמוך בהתאם לצורכי הלקוחות, כלומר מעבר תוך כדי שימוש בין קליטה מלוויינים שונים בלי לשבש את רצף השימוש ומומן בסיוע סוכנויות החלל האירופית והבריטית. בתכנון ליצור רשת שלמה של ננו לווייני תקשורת בטכנולוגיה הזאת[דרוש מקור].