stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיליפ מייקל תומאס
פילמוגרפיה > בטלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1973 | Griff | אדי מרשל | פרק: "The Framing of Billy the Kid" |
| 1973–1974 | Toma | באד סם / סם הופר | 2 פרקים |
| 1974 | Good Times | אדי קונרוי | פרק: "Sex and the Evans Family" |
| 1974 | Police Woman | סוני | פרק: "It's Only a Game" |
| 1975 | Caribe | הנסיך ג'ון | פרק: "Murder in Paradise" |
| 1976 | Movin' On | בנג'ו | פרק: "No More Sad Songs" |
| 1976 | Medical Center | ד"ר סם קארטר | פרק: "If Wishes Were Horses" |
| 1976 | Sirota's Court | ג'יי.וי. | פרק: "The Reporter" |
| 1977 | Insight | לות'ר | פרק: "The Alleluia Kid" |
| 1977 | Roosevelt and Truman | טרומן | פיילוט טלוויזיוני |
| 1978 | אשת חיל | פירסט | פרק: "The Man Who Wouldn't Tell" |
| 1978 | סטארסקי והאץ' | קינגסטון סנט ג'אק | פרק: "Quadromania" |
| 1978 | The Beasts Are on the Streets | אדי מורגן | סרט טלוויזיה |
| 1978 | Lawman Without a Gun | רופוס קרטוורייט |  |
| 1979 | Roots: The Next Generations | אדי פרנקלין | מיני-סדרה טלוויזיונית |
| 1979 | Valentine | בין | סרט טלוויזיה |
| 1981 | Strike Force | ווסלי | פרק: "The Victims" |
| 1982 | Trapper John, M.D. | פלויד וולש | פרק: "Ladies in Waiting" |
| 1984–1989 | מיאמי מחלק מוסר | הבלש ריקרדו טאבס | 111 פרקים |
| 1986 | A Fight for Jenny | דייוויד קולדוול | סרט טלוויזיה |
| 1989 | False Witness | בובי מארש |  |
| 1990 | Superboy | ברימסטון | פרק: "Brimstone" |
| 1990 | זורו | ג'ק הולטון | פרק: "Pride of the Pueblo" |
| 1990 | A Little Piece of Sunshine | תומסון | סרט טלוויזיה |
| 1991 | Perry Mason: The Case of the Ruthless Reporter | צ'אק גילמור |  |
| 1991–1992 | Detective Extralarge | ז'אן פיליפ דומאס | 6 פרקים |
| 1992 | Swamp Thing | בארי סקוט | פרק: "Dead and Married" |
| 1994 | Fortune Hunter | גארי קולט | פרק: "The Alpha Team" |
| 1997 | Noi siamo angeli (We Are Angels) | ג'ו / האב זכריה | 6 פרקים |
| 1997–2001 | Nash Bridges | סדריק הוקס | 2 פרקים |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | We Are Angels | האב זכריה |  |
| 2002 | Grand Theft Auto: Vice City | לאנס ואנס |  |
| 2006 | Grand Theft Auto: Vice City Stories | לאנס ואנס |  |
| 2021 | Grand Theft Auto: The Trilogy – The Definitive Edition | הקלטות ארכיון | רימאסטר של Grand Theft Auto: Vice City בלבד |
הערות שוליים

1 2 3 4  Randolph, Laura (באפריל 1988). "The Philip Michael Thomas even his 'Miami Vice' Fans Don't Know". Ebony. Johnson Publishing Co. נבדק ב-25 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Porter, Charlotte (6 ביולי 1985). "PHILIP MICHAEL THOMAS : MULTIDIMENSIONAL MAN OF TV'S 'MIAMI VICE'". Los Angeles Times. נבדק ב-24 במרץ 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Philip Michael Thomas Biography". Biography.com. A&E Television Networks. אורכב מ-המקור ב-24 בספטמבר 2015. נבדק ב-25 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Wallace, Carol (9 בדצמבר 1985). "The Ego Has Landed". People (archive). Time, Inc. נבדק ב-25 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Philip Michael Thomas Biography". Yahoo! Movies. אורכב מ-המקור ב-1 במאי 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zoglin, Richard (16 בספטמבר 1985). "Cool Cops, Hot Show". Time. Time Inc. אורכב מ-המקור ב-11 בדצמבר 2007. נבדק ב-2 בנובמבר 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Smith, Sally Bedell (3 בינואר 1985). "'MIAMI VICE': ACTION TV WITH SOME NEW TWISTS". The New York Times. נבדק ב-26 במרץ 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Long, Tim (26 בפברואר 2008). "The Oscars: Where Is the Love for Philip Michael Thomas?". Vanity Fair. ארכיון מ-18 ביולי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Thomas' nomination page at the Golden Globes website". Golden Globes.
↑  Thorsen, Tor (30 באוקטובר 2006). "Phil Collins cameos, Thomas returns in VCS?". GameSpot. נבדק ב-26 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cordova, Randy (9 באוגוסט 2014). "8/15: Latin duo Pimpinela on fame, fans". The Arizona Republic. נבדק ב-24 במרץ 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Philip Michael Thomas' Resume". אורכב מ-המקור ב-4 באפריל 2016. נבדק ב-24 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "VICE STAR FACES LAWSUIT". Sun Sentinel. 5 בדצמבר 1986. נבדק ב-27 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Former 'Miami Vice' star denies violence incident". Deseret News. 14 בנובמבר 1997. נבדק ב-4 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Marr, Madeleine (16 בספטמבר 2016). "Singer Imaj has ties to 'Miami Vice' — her dad was Tubbs". Miami Herald. נבדק ב-26 במרץ 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1712857  BnF: cb142329010 (data)  GND: 134539133  ISNI: 0000 0000 5518 7758  LCCN: n91063550  NKC: mub2011623442  SUDOC: 24950412X  VIAF: 59296327   WorldCat (עם VIAF): 59296327
קונה

ערך זה עוסק בקומונה בקלדוניה החדשה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

עיריית קונה
 מדינה:  צרפת צרפת
 קולקטיב מיוחד:  קלדוניה החדשה קלדוניה החדשה
 מחוז:  מחוז הצפון
 שטח:  373.6 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  8,144 (1 בינואר 2019)
  ‑ צפיפות:  24.7 נפש לקמ"ר (2019)
 קואורדינטות:  21°03′32.4″S 164°51′6.48″E﻿ / ﻿21.059000°S 164.8518000°E﻿ / -21.059000; 164.8518000
 אזור זמן:  UTC +11
 www.kone.nc
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קלדוניה החדשה מוגדלת) נומאה ליפו האוקיינוס השקטקונה(למפת קלדוניה החדשה רגילה) נומאה ליפו האוקיינוס השקטקונה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קוֹנה (בצרפתית: Koné, באקה: Koohnê) היא קומונה שבמחוז הצפון שבחוף המערבי של האי גרנד טר בקלדוניה החדשה, אחת ממחוזות צרפת מעבר לים שבאוקיינוס השקט. קונה משמשת כבירת מחוז הצפון ונכון ל-2014, מתגוררים בקומונה 7,340 תושבים.
העיר נמצאת 267 ק"מ צפונית-מערבית מנומאה, ומחוברת לה בכביש מהיר.
למרות שקיימות עדויות להתיישבות אנושית באזור כבר מהאלף השני לפנה"ס, התיישבות אירופאית החלה רק בשנת 1864. תשעה שבטים נמצאים בשטחה. אף על פי שרוב האוכלוסייה ממוצא מלנזי, קונה היא גם בית לאוכלוסייה אירופית, ובראשם משפחות שהתגוררו בה מספר דורות.
הערות שוליים

↑  ראו Haeke language בוויקיפדיה באנגלית.
↑  nouvelle caledonie, Koné - Capital of the North.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2006029133  VIAF: 130398870   WorldCat (עם VIAF): 130398870 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרשת פרופיומו

פרשת פרופיומו (באנגלית: Profumo affair; כונתה גם "הסקנדל") הייתה שערורייה פוליטית בבריטניה של ראשית שנות השישים. היא קרויה על שם שר המלחמה ג'ון פרופיומו, שנאלץ להתפטר מתפקידו בעקבות רומן שניהל עם נערה בשם כריסטין קילר, שהייתה קשורה ברשת ריגול סובייטית. התערובת הנפיצה של מסיבות-מין בהשתתפות בכירי הממשל השמרני, עם החשש לחשיפת מידע ביטחוני רגיש לסובייטים בימי המלחמה הקרה, הביאו את הפרשה לכותרות העיתונים בבריטניה וברחבי העולם. בסופו של דבר היה לשערורייה חלק בהתפטרותו של ראש הממשלה הרולד מקמילן, כמו גם בעלייתה לשלטון של מפלגת הלייבור, שנה לאחר מכן.
ראשית הפרשה

כריסטין קילר ברחה מהבית בגיל 16 והפכה לחשפנית במועדון קברט בסוהו של לונדון, שם הכירה נערת-שעשועים אחרת בשם מנדי רייס-דייוויס. השתיים פגשו בסטיבן וורד, אוסטאופת לונדוני. שהיה גם צייר אשר מפורסמים לונדונים רבים דגמנו לדיוקנאות שצייר. בנוסף, הוא היה מארגן מסיבות אופנתיות בהשתתפות כל המי ומי.
שתי הצעירות היפות, רייס-דייוויס וקילר, חיו בביתו של וורד, שהציגן בפני גברים רבי השפעה - לרוב מבוגרים מהן בשנים רבות. אחד מאותם גברים היה שר המלחמה פרופיומו, כוכב עולה במפלגה השמרנית ומי שהיה, שנים רבות קודם לכן, חבר הפרלמנט הצעיר ביותר. פרופיומו פגש את קילר לראשונה ביולי 1961, במסיבה שארגן וורד בקלייבדן, אחוזתו המפוארת של הלורד אסטור בבקינגהאמשייר. הוא היה בן 46; היא בת 19.
הרומן שהתפתח ביניהם היה קצר ונמשך ככל הנראה מספר שבועות בלבד. אלא שלקילר היו גם מאהבים אחרים. אחד מהם היה יבגני איבנוב, נספח הצי בשגרירות ברית המועצות בלונדון, גם הוא אחד מחבריו הרבים של וורד. איבנוב היה מרגל סובייטי, וכאשר התקשורת הבריטית החלה לדווח על הפרשה ב-1962, ההיבט השערורייתי ביותר היה הפגיעה האפשרית בביטחון המדינה, כתוצאה מכך ששר המלחמה ניהל רומן עם פלגשו של מרגל רוסי.
פרופיומו משקר לפרלמנט ונאלץ להתפטר

פרופיומו נדחק לעמדת מגננה בעקבות הפרסומים בתקשורת. מצבו הוחמר על ידי היעלמותה של קילר, שברחה מגבולות בריטניה, אם מפני מאהב אחר שלה, "לאקי" גורדון (אנ'), שניסה לירות בה ב-14 בדצמבר 1962, או מפני העיתונאים שלא הניחו לה. פרופיומו הואשם בתקשורת בכך שהייתה לו יד בהיעלמותה.
ב-22 במרץ 1963 השיב פרופיומו בפרלמנט לשאלות שהעלו בפניו חברי הבית בעניין. טעותו הגורלית הייתה שהוא לא הסתפק בהכחשת ההאשמות החמורות, על כך שזרם דרכו מידע רגיש ושפעל להבריח את קילר, אלא בחר להכחיש את הרומן עצמו. הוא טען כי לא היה דבר לא-ראוי ביחסיהם (no impropriety). שקר זה סיבך אותו יותר מכל מעשיו האחרים.
מספר שבועות לאחר מכן, ב-5 ביוני 1963, הוא נאלץ להודות בפני חברי הבית כי שיקר להם, והגיש למקמילן את התפטרותו המיידית.
דו"ח דנינג ותוצאות הפרשה > השלכות פוליטיות

ב-21 ביוני 1963 הורה ראש הממשלה ל"שומר המגילות", הלורד דנינג, לחקור את הנסיבות שהובילו להתפטרותו של שר המלחמה לשעבר ואת תפקוד שירותי הביטחון בפרשה. דו"ח דנינג הוגש לפרלמנט בספטמבר 1963 בחצות הלילה, אך למרות השעה המאוחרת עמדו רבים בתור כדי לקנות עותק. ההמונים התאכזבו אולי לגלות שדו"ח דנינג הזם את השמועות הפרועות ביותר שאפפו את הפרשה.
על אף שביקר את הממשלה על טיפול לקוי ואיטי מדי בפרשה, קבע דנינג כי לא הייתה פגיעה בביטחון הלאומי. למרות קביעה זו, היה הנזק שנגרם לתדמיתם של השמרנים בלתי הפיך. ראש הממשלה מקמילן התפטר ב-18 באוקטובר 1963, מספר שבועות לאחר פרסום הדו"ח. המניע להתפטרותו הייתה בריאותו הלקויה - הוא אובחן בטעות כחולה בסרטן סופני - שהידרדרותה יוחסה לסקנדל. את מקומו תפס שר החוץ שלו, אלק דאגלס-יום. שנה לאחר מכן הפסידה המפלגה השמרנית, שלא הצליחה להשאיר מאחוריה את השערורייה, בבחירות הכלליות של 1964.
דו"ח דנינג ותוצאות הפרשה > השלכות אישיות

פרשת פרופיומו הסיטה ממסלולם את חייהם של המעורבים בה. פרופיומו עצמו לא שב מעולם לחיים הציבוריים. עד מותו ב-2006 עסק בפעילות צדקה, באמצעותה ביקש לכפר על מעשיו ואשר זיכתה אותו בתואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית (CBE) ב-1975.
סטיבן וורד הואשם בבית משפט על שחי מ"רווחים לא מוסריים". הוא נטל כדורי שינה כדי להתאבד ביום האחרון של משפטו, ומת שלושה ימים לאחר מכן. בינתיים מצא אותו חבר המושבעים אשם בדין.
כריסטין קילר הורשעה בעדות שקר, על שלא הופיעה להעיד במשפטו של "לאקי" גורדון. היא נידונה לתשעה חודשי מאסר. ב-2001 פרסמה אוטוביוגרפיה בה האשימה את וורד בניהול רשת ריגול סובייטית. היא אף האשימה את רוג'ר הוליס, מי שעמד בראש ה-MI5 בזמן הפרשה, שהיה חבר באותה רשת ריגול, שכללה גם את אנתוני בלאנט. קילר לא הביאה ראיות לטענותיה.
מנדי רייס-דייוויס עזבה את בריטניה, ולאחר שהות קצרה בספרד, עברה לגור בישראל. היא התגיירה ונישאה לאיש העסקים רפי שאולי, יחד ניצלו השניים את "תהילתה" של רייס-דייוויס כדי לפתוח בתל אביב שרשרת של מועדוני לילה ומסעדות מצליחות שנשאו את שמה ומפעל לשמלות שהיה בבעלותה. רייס דייוויס אף הופיעה במספר סרטים ישראלים, ביניהם: "התחלות ראשונות", "פשוט נהדרת", קוני למל בתל אביב, מיליונר בצרות, הרשלה ועוד. רייס דייוויס פרסמה מספר ספרים. שאולי ורייס דייוויס התגרשו לאחר כעשר שנות נישואין. אז עברה לארצות הברית, ולאחר מכן חזרה לבריטניה, שם נפטרה מסרטן ב-19 בדצמבר 2014, בגיל 70.
הדי הפרשה בתרבות הפופולרית

כאשר נקראה רייס-דייוויס להעיד במשפטו של וורד, עימת אותה התובע עם דבריו של הלורד אסטור, שהכחיש את הרומן ביניהם וטען שמעולם לא פגש אותה. תשובתה הקצרה והעוקצנית: "?Well, he would, wouldn't he" הפכה מאז למטבע לשון שגור בפוליטיקה הבריטית, בבחינת "ומה ציפית שהוא יאמר?".
בשנת 1989 יצא לאקרנים סרט קולנוע בשם "סקנדל", המבוסס על אירועי הפרשה. איאן מקלן גילם את פרופיומו וברידג'ט פונדה את רייס-דייוויס.
הפרשה מופיעה בפרק 10 של העונה השנייה של הסדרה הכתר בנטפליקס.
לקריאה נוספת

טים קואטס, The Scandal of Christine Keeler and John Profumo: Lord Denning's Report, 1963, הוצאת טים קואטס, 2003
כריסטין קילר עם דאגלס תומפסון, The Truth At Last: My Story, הוצאת סידג'וויק אנד ג'קסון, 2001
הערות שוליים

↑  ניר בכר, כשלסטייל היה סטייל: מי את מנדי רייס דיוויס?, באתר מגזין "את", ‏29 באוגוסט 2017
↑  איתי בלומנטל, פרידה ממנדי: "הייתה מלכת הלילה של ת"א", באתר ynet, 20 בדצמבר 2014
↑  מאיה כהן, נערת הזוהר מנדי רייס דייויס נפטרה, באתר ישראל היום, 20 בדצמבר 2014
↑  מתה נערת הזוהר שהפילה ממשלה ועלתה לארץ, באתר ynet, 20 בדצמבר 2014
↑  אילן קפרוב‏, "הכתר" עונה 2 פרק 10: הנסיך, המרגל ונערת הליווי, באתר וואלה, 21 בפברואר 2018
קאולקיצפלוס

| קאולקיצפלוס |
| --- | --- |
  Caulkicephalus trimicrodon
תקופה
קרטיקון, 130 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: זאורופסידה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
תת־סדרה:: פטרודקטיליים
משפחה:: אורניתוקריים
סוג:: קאולקיצפלוס
מין:: Caulkicephalus trimicrodon
שם מדעי
 Caulkicephalus

קאולקיצֶפלוס (שם מדעי: Caulkicephalus) הוא סוג זוחל קדום מעופף מסדרת הפטרוזאוריה שחי בתקופת הקרטיקון לפני 130 מיליון שנה. הוא היה קרוב משפחה קטן של האורניתוקרוס.
יצור זה היה קטן בהרבה מקרוביו, אך עדיין הגיע למוטת כנף של 5 מטרים ואורך לסתותיו הגיע ל-290 מ"מ. ליצור הייתה כרבולת קטנה מאחורי ראשו בדומה לפטרנודון, אך קטנה בהרבה. הוא היה בעל לסת ארוכה מלאה בשיניים שנטו לצדדים. בקצה החרטום הייתה בליטה קטנה עגלגלה.
מאובניו נמצאו באי וייט שבבריטניה, ובאזורים דומים ועקב הימצאותם לצד פסולת צמחים וללא קרבה לסלעים ימיים מעריכים שהוא היה יבשתי יותר מקרוביו, אך ייתכן שהיה עף מעל הימים ותפס דגים עם חרטומו הארוך.
קונדץ'

קונדץ' (בהונגרית: Kunadacs) הוא כפר בנפת קונסנטמיקלוש שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו ביישובים רבים באירופה, גם בקונדץ' חלה ירידה באוכלוסייה. כך בשנת 1990 חיו בעיר 1,602 תושבים ובשנת 2022 חיו בעיר רק 1,379 תושבים.
שמה של הכפר קונדץ' הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1302.
עד שנת 1949 היה הכפר קונפסר והכפר קונדץ' חלק מכפר אחד בשם פסרדץ' (Peszéradacs) בו חיו בתקופה מסוימת גם יהודים.
בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי קונפסר שנרצחו בשואה
| יישובים במחוז באץ'-קישקון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז |  קצ'קמט •  באיה |  |
| ערים |  באצ'אלמאש •  דונווצ'ה •  • האיוש Hajós •  איז'אק •  יאנושהלמה •  קלוצ'ה •  קצל •  קרקאג'האזה •  קישקרש •  קישקונפלדיהאזה •  קישקונהלש •  קישקונמאישה •  קונסנטמיקלוש •  לאיושמיז'ה •  מייקוט •  שולט •  שולטוואדקרט •  סבדסאלאש •  טיסקצ'קה •  טומפה Tompa |  |
| כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק |  |
| יישובים בנפת קונסנטמיקלוש |
| --- | --- | --- |
| יישובים | קונסנטמיקלוש • אפושטג • דונאג'האזה • דונווצ'ה • קונדץ' • קונפסר • סבדסאלאש • סלקסנטמארטון • טאש |  |
צפרדע סוף מצויה

| צפרדע סוף מצויה |
| --- | --- |
 צפרדע סוף מצויה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
משפחה:: היפרוליים
סוג:: צפרדע סוף
מין:: צפרדע סוף מצויה
שם מדעי
 Hyperolius viridiflavus ‏ביברון, 1841

צפרדע סוף מצויה (שם מדעי: Hyperolius viridiflavus) היא מין של צפרדע קטנה שוכנת עצים ממשפחת ההיפרוליים החיה בטבע באפריקה הטרופית. היא מצויה בבורונדי, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אתיופיה, קניה, רואנדה, סודאן, טנזניה, אוגנדה וככל הנראה גם בצ'אד, הרפובליקה המרכז אפריקאית ובאריתריאה ובעיקר באגן הקונגו. הצפרדעים מצויות במגוון בתי גידול: יערות גשם, יערות נוספים, בריכות, סוואנות לחות, ביצות, נהרות ועוד.
מאפיינים

צפרדע זו קטנה מאוד ואינה עולה על שלושה סנטימטרים. היא בעלת גפיים רזות וקצרות אך בעלות אחיזה חזקה. היא בעלת גוונים משתנים רבים, בעיקר בגווני חום כהה עד לבן ועליהם כתמים וטבעות רבות לאורך העור הרך. הצבעים יכולים להשתנות בין גוונים צהובים, ירוקים, שחורים, לבנים ואדמדמים ועליהם נקודות רבות גם הם בגוונים משתנים.
מאפיין חשוב אצל צפרדע זו הוא התנהגותה הדיכוגמית, בה הנקבות שניזונו וגדלו בהצלחה משנות את מינם לזכרים. דבר זה נגרם כאשר קבוצה גדולה של נקבות לא מוצאת זכרים פוריים לרבייה וכמה מהנקבות הגדולות נהפכות לזכרים. מאפיין זה נובע ממיני בעלי חיים היכולים להפוך מצד אחד (נקבה) לצד השני בשלב מסוים בחייהם, להבדיל מבעלי חיים הרמאפרודיטים סימולטנים, אשר מתפקדים בעת ובעונה אחת הן כזכרים והן כנקבות. עם זאת מאפיין זה נצפה רק פעם אחת בשבייה, ורק אצל מין זה בכל מחלקת הדו-חיים (ובכלל בקבוצת בעלי ארבע רגליים). המאפיין נפוץ יותר אצל יצורים פרימיטיביים יותר כמו דגים וחסרי חוליות.
צפרדע זו הוזכרה בסרט "פארק היורה" כמין ממנו שובט DNA לצורך יצירת הדינוזאורים ובזכות המאפיין הדיכוגמי שלהם הפכו הדינוזאורים מנקבות לזכרים לצורכי הזדווגות בפארק. האזכור גרם לאנשים רבים להאמין שדו-חיים יכולים להפוך את מינם לעיתים קרובות.
הערות שוליים

↑  צפרדע סוף מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN
פקק הקריסטל

| --- | --- |
כריכת הספר
כריכת הספר
 מידע כללי
 מאת:  מוריס לבלאן 
 שפת המקור:  צרפתית 
 סוגה:  רומן 
 
פקק הקריסטל (בצרפתית: Le Bouchon de cristal) הוא רומן מסתורין מאת מוריס לבלאן המציג את הרפתקאותיו של הפורץ הג'נטלמן ארסן לופן. הרומן הופיע באופן סדרתי בעיתון הצרפתי Le Journal בין ספטמבר לנובמבר 1912 ושוחרר כרומן לאחר מכן. מוריס לבלאן שאב השראה משערוריית פנמה הידועה לשמצה שהתרחשה בין השנים 1892–1893. הרומן שואל מסיפורו הקצר "המכתב המפורסם" של אדגר אלן פו והרעיון להסתיר חפץ באופק.
תקציר עלילה

במהלך פריצה לביתו של סגן דאוברק בוצע פשע ושני שותפים של ארסן לופן נעצרים על ידי המשטרה. אחד מואשם בפשע, השני נמצא חף מפשע אך שניהם נידונים למוות. לופן מבקש לספק את הקורבן לעיוות דין, אבל במאבקים נגד סגן דאוברק האכזרי והסחטן, הוא מודיע שיש לו מסמך מפליל חבוי בתוך פקק קריסטל.
פרודומוי

פּרוֹדוֹמוֹי (ביוונית: πρόδρομοι; ביחד נקרא פרודומוס) הם סוג של פרשים קלים ששירתו בצבא מוקדון. נשקם העיקרי היה רומח קסיסטון, חרבות וכידונים להטלה. תפקידם היה אופייני לפרשים קלים - סיור לפני הצבא במסעות, חשיפת מארבים וכו'. שימוש כמשמר אגפי בקרבות גדולים. לעיתים צורפו לפרשים כבדים להעצמת תנופת ההסתערות. מיגונם היה דל וכלל בדרך כלל רק קסדה.
פרה ולנטי מורה

פרה ולנטי מורה אי מרינה (בקטלאנית: Pere Valentí Mora i Mariné, בספרדית נקרא "פדרו ולנטין" - Pedro Valentín, נולד ב-18 בדצמבר 1947 בווילפלנה שבקטלוניה, ספרד) הוא כדורגלן ומאמן עבר קטלאני-ספרדי. מורה, ששיחק כשוער, הצטרף בנעוריו לברצלונה, ממנה הושאל לקבוצות כגון ריאל אוביידו ואלצ'ה, לפני ששיחק במדי הקבוצה הבוגרת. לאחר שעזב את ברצלונה שיחק מספר שנים בראיו ואיקאנו ובריאל מורסיה, שם פרש ממשחק. לאחר פרישתו ממשחק החל לעבוד כמאמן. בין היתר אימן את ריאל מורסיה, ז'ימנסטיק טרגונה וסבדל.
קריירה כשחקן > קריירת מועדונים > תחילת הדרך

מורה, שגדל בכפר הקטן וילפלנה שבקרבת טרגונה, שיחק בילדותו במחלקת הנוער של הקבוצה הקטנה ראוס. ב-1965 הצטרף מורה למחלקת הנוער של ברצלונה, וב-1967, כשהיה בן 20, צורף לקונדל, קבוצה קטנה מהעיר ברצלונה ששימשה בעבר קבוצת משנה לברצלונה ושיחקה בליגה השלישית. ב-1968 הושאל למשך עונה למסטאייה שבוולנסיה למשך עונה, שם גם עשה את שירותו הצבאי. במסטאייה, ששיחקה אז בליגה השנייה, שיחק ב-12 משחקי ליגה במשך עונת 1968/69, רובם במחזורים האחרונים של העונה. מיד לאחר חזרתו מההשאלה הושאל מורה פעם נוספת, הפעם לריאל אוביידו שגם היא שיחקה בליגה השנייה בעונת 1969/70. באוביידו פתח ב-32 מתוך 38 משחקי הליגה של הקבוצה, במהלכם ספג 27 שערים בלבד ועזר לאוביידו להיות הקבוצה שסופגת את מספר השערים הנמוך ביותר בליגה, תוך שהיא מסיימת במקום ה-7. מורה שב לברצלונה והיה בסגל הקבוצה בעונת 1970/71, אך הוא לא שותף באף משחק, שכן קדמו לו סלבדור סדורני ומיגל ריינה. משום כך הוחלט להשאילו בפעם השלישית. מורה הושאל למשך שנתיים לאלצ'ה מהליגה השנייה. בעונתו הראשונה באלצ'ה, עונת 1971/72, פתח בכל 38 משחקי הקבוצה וספג 21 שערים בלבד - בעונה זו רק ריאל אוביידו ספגה פחות שערים מאלצ'ה, שסיימה במקום ה-4. בעונתו השנייה פתח ב-33 משחקים בהם ספג 23 פעמים, והוא עזר לאלצ'ה להעפיל לליגה הראשונה מהמקום השני.
קריירה כשחקן > קריירת מועדונים > ברצלונה

מורה שב לברצלונה באופן קבוע בעונת 1973/74, אז אימן את הקבוצה רינוס מיכלס ההולנדי. בעונה זו היה סלבדור סדורני שוערה הראשון של הקבוצה, אך כשסדורני נפצע באמצע העונה, מורה החליפו. משחקו הראשון היה ב-17 בפברואר 1974, בקלאסיקו נגד ריאל מדריד בסנטיאגו ברנבאו. ברצלונה הביסה את יריבתה 5-0, משחק שנחשב לאחד מהגדולים בהיסטוריית המפגשים בין הקבוצות. מורה פתח בשלושת המחזורים הבאים, בשניים מתוכם ניצחה ברצלונה ובאחרון סיימה בתיקו עם גרנדה, לפני שסדורני החלים מפציעתו ושב להרכב הקבוצה. בתום העונה זכתה ברצלונה באליפות ראשונה מאז 1960. את עונת 1974/75 החל כשוערה הפותח של הקבוצה, ומורה פתח ב-9 מחזורי ליגה וכן ב-4 משחקים בגביע אירופה. לאחר מכן חזר סדורני לפתוח בעקביות, ולמעט משחק אחד באמצע העונה, מורה לא פתח באף משחק עד סוף העונה. ברצלונה סיימה בליגה במקום ה-3.
בעונת 1975/76 חל שיפור משמעותי במעמדו של מורה, שהועדף על ידי המאמנים הנס וייסוויילר ולאוראנו רואיס על פני פדרו ארטולה וסדורני ברוב משחקי העונה. הוא פתח ב-18 משחקים בליגה ו-9 נוספים בגביע אופ"א. מורה עזר לברצלונה להגיע למקום ה-2 בליגה ולחצי גמר גביע אופ"א, שם הודחה הקבוצה על ידי ליברפול בתוצאה מצטברת 2-1. בגביע אופ"א לא ספג במשך 406 דקות רצופות, שיא של המועדון במסגרת אירופאית, שהחזיק מעמד עד שוויקטור ואלדס שבר אותו 30 שנים לאחר מכן. בעונת 1976/77, עם מיכלס כמאמן פעם נוספת, המשיך מורה להיות השוער הראשון בקבוצה. מורה פתח ב-33 משחקים בליגה ובגביע אופ"א, אך לאחר רצף של 6 משחקים ללא ניצחון, תפס ארטולה את מקומו של מורה בהרכב והוא פתח במקומו עד סוף העונה. ברצלונה הגיעה למקום ה-2 בליגה והודחה על ידי אתלטיק בילבאו ברבע גמר גביע אופ"א. מורה שותף במשחק הראשון, בו הפסידה ברצלונה 2-1, אך לא בגומלין, שהסתיים בתיקו 2-2 והביא להדחתה של ברצלונה.
בעונת 1977/78 המשיכה המגמה מסוף העונה שקדמה לה, וארטולה פתח ברוב משחקי הקבוצה, כשמורה משמש שוער שני. מורה פתח במספר מצומצם של משחקים בסוף העונה: 5 בליגה ואחד בגביע אופ"א - גומלין חצי הגמר נגד פ.ס.וו. איינדהובן, בו ניצחה ברצלונה 3-1, אך לא הצליחה לעלות לגמר בשל הפסד 3-0 במשחק הראשון. ב-19 באפריל 1978 זכתה ברצלונה בגביע המלך הודות לניצחון 3-1 על לאס פאלמס בגמר, בו פתח מורה בהרכב. עונת 1978/79 הייתה דומה לקודמתה. מורה החליף את ארטולה עת נפצע באמצע העונה למשך 8 משחקים, אך מעבר לכך לא שותף. ברצלונה הגיעה למקום ה-5 בלבד בליגה וזכתה בגביע מחזיקות הגביע, אך מורה לא שיחק אף דקה בטורניר זה.
קריירה כשחקן > קריירת מועדונים > ראיו ואיקאנו

בקיץ 1979 החליט מורה לעזוב את ברצלונה והוא הצטרף לראיו ואיקאנו, ששיחקה גם היא בליגה הראשונה בספרד. בראיו ואיקאנו היה השוער הראשון והוא פתח ב-32 מ-34 משחקי הליגה בעונת 1979/80, אך הוא ספג מספר רב של שערים, 55, וקבוצתו ירדה לליגה השנייה בתום העונה מהמקום ה-16. מורה נשאר בקבוצה בליגה השנייה, והוא שותף בכל 38 משחקי הליגה בעונת 1980/81, במהלכה ספג 23 שערים בלבד, הכמות הנמוכה ביותר לכל הקבוצות בליגה באותה עונה. ראיו ואיקאנו סיימה במקום ה-5, עם מספר נקודות זהה עם כל 4 הקבוצות מעליה אך עם יחס פנימי נחות במשחקים ביניהן. בעונת 1981/82 הידרדר מצבה ההגנתי של הקבוצה. מורה השתתף ב-34 משחקים, בהם ספג 37 שערים, וראיו ואיקאנו סיימה במקום ה-7. בעונת 1982/83, הרביעית של מורה בראיו, החריפה המגמה - הוא ספג 50 שערים ב-37 המשחקים בהם שיחק, וקבוצתו הגיעה למקום ה-9 בלבד בליגה.
קריירה כשחקן > קריירת מועדונים > ריאל מורסיה

בתחילת עונת 1983/84 עזב מורה את ראיו וחתם בשורות ריאל מורסיה, ששיחקה בליגה הראשונה. במורסיה היה שוער מחליף, והוא שותף ב-7 משחקים בלבד, עת השוער הראשון, מנואל סרבנטס, היה פצוע במחזוריה האחרונים של העונה. בתחילת עונת 1984/85 שב להיות השוער השני, אך כשסרבנטס נפצע באופן חמור במשחק נגד סביליה ב-21 בנובמבר 1984, מורה החליפו לשארית העונה. בסוך הכול פתח ב-22 משחקי ליגה ו-3 נוספים בגביע הליגה, אך הוא לא הצליח לעזור לקבוצתו להישאר בליגה הראשונה, והיא ירדה לליגה השנייה מהמקום האחרון. בעונה הבאה מורה לא זכה לדקות משחק, ובעונה זו פרש ממשחק, בגיל 38.
קריירה כשחקן > קריירת נבחרות

מורה ייצג את מדינתו באולימפיאדת מקסיקו סיטי שנערכה ב-1968. מורה פתח בשני משחקי הבית הראשונים, בהם ניצחה ספרד את ברזיל ואת ניגריה מבלי לספוג שער. במשחק השלישי זכה למנוחה, שכן ספרד הבטיחה את העפלתה לרבע הגמר. ברבע הגמר שותף מורה וספרד הודחה מהטורניר אחרי הפסד 2-0 למקסיקו. מורה מעולם לא שיחק במדי נבחרת ספרד הבוגרת.
כקטלאני, השתתף מורה בשני משחקי ידידות של נבחרת קטלוניה, האחד ב-1973 והשני ב-1976.