stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תיירות מין
מעמדה החוקי של תיירות המין בעולם > תיירות מין בהוואנה

בהשוואה לתיירות מין וזנות במדינות ויעדים מערביים, תהליך הסחר בשירותי המין המסופקים בהוואנה הוא תהליך מעודן יותר, אשר לרוב לא כולל צד שלישי בדמות סרסור. הסיבה לאי-מעורבות מצד שלישי היא האופי המעודן יותר של תהליך הסחר במין. תיירות המין בהוואנה התאפיינה והתעצבה בעקבות תהליכים כלכליים ותרבותיים בקובה. קובה, בדגש על הוואנה, הפכה ליעד מועדף על תיירים רבים מצפון אמריקה ואירופה בשנות התשעים. בעוד הכלכלה הקובנית התקשתה להיבנות מחדש בהתאם לדרישות העולם המודרני והשוק הקפיטליסטי החדש, אזרחים קובניים רבים מצאו את עצמם מתמודדים אל מול שוק עבודה חדש אשר עבר שינוי משמעותי. בשנת 1999, למרות המערכת הכלכלית בה המדינה סבסדה מגורים, אוכל, חינוך ומערכת בריאות, בכל הנוגע לטובין היה על האזרחים לשלם בדולרים במחירים שווי ערך לאלו שניתן למצוא בארצות הברית. האזרחים המקומיים ראו את כמות התיירים שהלכה וגדלה, הפכו עדים לבגדים והמועדונים המערביים, המכוניות החדשות, בתי המלון והמועדונים שהיו זמינים עבור התיירים המערביים בלבד והחלו להרגיש אי-סיפוק שנבע מכך שהמותרות הללו לא היו זמינים עבורם. בעקבות התהליכים הכלכליים והתרבותיים הללו החלו נשים מקומיות בהוואנה, ומספר גברים מקומיים, להפוך את עצמן ל"זמינות מינית" עבור תיירים מערביים. בשעה אחת יכלו הנשים הללו להרוויח כפול ממה שיכול להרוויח פרופסור באוניברסיטה מקומית.
הסחר במין בקובה והימצאותם של ספקים וצרכנים צמחו מהשינויים הכלכליים והתרבותיים הללו. התשתית ואופי הסחר של תיירות המין התעצב בהמשך לשינויים חוקתיים אשר נוגעים בעיקר לכלכלה והוספת אלמנטים של הון פרטי. ישנם מספר שינויים עיקריים שאפשרו ליותר ויותר נשים להיכנס לשוק תיירות המין ולהרוויח כסף ובכך הון פרטי ישירות מתיירים המגיעים להוואנה. שינויים אלו כללו את היכולת להשכיר חדרים פרטיים ודירות למשך מספר שעות או ימים, את היכולת להיות בעלים פרטיים של מועדון או מסעדה והאופציה להפוך כלי רכב בבעלות פרטית למוניות. שינויים אלו אפשרו להתמודד עם מגבלות שהקשו בעבר על סחר במין כגון האיסור של מקומיים להיכנס לבתי מלון, מועדונים ומסעדות של תיירים. באמצעות השינויים הללו יכלו נשים מקומיות לשבת במסעדות ומועדונים עם התיירים, לקחת אותם לחדרים פרטיים לטובת מין ולבסוף לקבל מהם בתמורה דולרים אמריקאים איתם יכלו לקנות בחנויות החדשות שנפתחו בהמשך לצמיחת התיירות והקפיטליזם, והסחר בהן מתקיים במטבעות זרים כמו דולר. אנשים פרטיים שלא עובדים בענף התיירות הרגיל פיתחו באמצעות הנהלים החדשים תשתית חדשה ונפרדת לתיירות מין.
מעמדה החוקי של תיירות המין בעולם > תיירות מין בהודו

בשנות השמונים המאוחרות התפתחה בגואה פעילות של נשים פמיניסטיות שנלחמו בתיירות המין באזורן מתוך התנגדות לניצול ודיכוי נשים. מרבית התיירים שהגיעו לגואה היו גברים מערביים הטרוסקסואלים אשר הגיעו לצורך חופשה מפנקת, והאזור הפך לקרקע פורייה לסחר בנשים, אדמות ומשאבים. התיירות בהודו מהווה חלק נכבד מכלכלת המדינה והממשלה הפדרלית והשלטון המקומי מרוויחים מאוד מתיירות המין - הן משיתופי פעולה עם חברות נסיעות מערביות המספקות טיולים הכוללים בתוכם את האפשרות לרכוש מין בתשלום, הן באישור תוכניות והקמת מלונות יוקרתיים המיועדים לקהל יעד של אותם גברים מערביים. בנוסף, התערבותה של הממשלה כוללת אישור ושיווק מסעות פרסום אגרסיביים וסקסיסטיים המשווקים את גואה כ'גן עדן אקזוטי למחפשי מין', במסגרתם מופיעות נשים מקומיות וזרות בעירום מרומז ובתנוחות משפילות.
נוסף לכך, גם האזרחים ההודים משלמי המיסים תורמים לתשתית תיירות המין ללא ידיעתם. בכספי המיסים עושים שימוש ונבנים מלונות, מתקנים, פארקים וחוות נופש אליהם אין למקומיים רשות להיכנס מבנים אלה לעיתים אף נבנים על אדמותיהם של המקומיים כך שהם נעקרים מהם לאזורים מרוחקים ללא תשתית ראויה, מי שתייה ראויים ועוד.
כחלק מהתנגדותן של הפמיניסטיות מגואה, יצאו הנשים נגד פסטיבלים שונים המציגים את המקומיות כזמינות למין, קמפיינים נגד תיירות מין בערים שונות בהודו וניסיון ליצור קשר עם מחוקקים בעלי השפעה ודיפלומטים. הן דרשו איסור בנייה והרחבה של מלונות, אכיפת איסור על עירום ויצירת ביטחון במרחב ללא ניצול מיני. מאבקן זה של הנשים בגואה עורר סולידריות נשית גם בקרב נשים במערב, שהצטרפו לגינוין וחשיפתן של סוכנויות נסיעות בארצות מערביות המשווקות טיולים הכוללים מין בתשלום, וכן החלו בכתיבת מכתבים לנשות גואה כדי לחזק את פעילותן, כמו גם לפוליטיקאים מכהנים לטובת שינוי המדיניות הקיימת.
מעמדה החוקי של תיירות המין בעולם > תיירות מין בתאילנד

תיירות המין בתאילנד נהפכה בשנים האחרונות לנפוצה ביותר. על פי ההערכות, מתוך 14 מיליון תיירים המגיעים לתאילנד מדי שנה, כארבעה מיליון גברים מגיעים, בין השאר, למטרת תיירות מין. בנוסף, רבים המגיעים לתאילנד למטרת טיול בלבד לא יפסחו ברוב המקרים על האטרקציות המיניות שהיא מציעה במועדוני החשפנות, במכוני הליווי ולעיתים במסיבות הפולמון הנתפסים לעיתים כחלק מהחוויה התיירותית.
תיירות המין בתאילנד היא ענף המגלגל הון רב לקופת המדינה. לפי ההערכות המתונות ביותר, היא מזרימה לכלכלת המדינה לפחות 100 מיליון דולר בשנה. המוקדים העיקריים של תיירות המין בתאילנד הם בנגקוק, פוקט, פאטאיה והאי קו סמוי. כשמעבר לזונות הרגילה שלעיתים תחת כיסוי של מכוני עיסוי, קיימים גם מועדוני ליידי בויז ומופעי פינג-פונג. בנוסף ניצול מיני של קטינים, בנים ובנות לצורכי זנות.
תיירות המין בתאילנד החלה לפרוח במלחמת וייטנאם, כאשר החיילים האמריקאים חזרו מהקרב ומילאו את הבארים והמועדונים, השתמשו ב"שירותיהן" של הנשים וכך כאשר חזרו לארצם השמועה נפוצה.
בתרבות התאילנדית הזנות היא בילוי גברי מקובל. מחקרים טוענים כי כ-75 אחוז מהגברים בתאילנד הולכים לזונה באופן קבוע. ההערכות כיום הן שיש כשני מיליון נשים העוסקות בזנות. מחציתן נושאות את הנגיף HIV, הגורם למחלת האיידס. בשוק זה מנוצלים כ-35 אלף ילדים מתחת לגיל 15, יותר ממחציתם כבר נדבקו באיידס.
בניגוד למה שנהוג לחשוב, הזנות בתאילנד אינה חוקית. חל שם איסור על סרסרות ועונש חמור על העסקת ילדים בזנות קיימים משנת 1960, אך בפועל אין ענישה של ממש, ובפרט לא ענישה כלפי הלקוחות עצמם.
ב-21 בפברואר 2017 ראש ממשלת תאילנד פריות צ'אן-אוצ'ה הורה למשטרה לפרק את תעשיית המין בפאטאיה. "אני לא תומך בזנות" אמר פריות.
מעמדה החוקי של תיירות המין בעולם > תיירות מין באוקראינה

הזנות אינה חוקית באוקראינה, אף על פי כן היא נפוצה למדי וזוכה להתעלמות נרחבת מצד הממשלה והרשויות. מעריכים שכ-50 אלף נשים אוקראיניות עובדות בזנות רק בקייב עצמה, כאשר 20% מהן הן קטינות, כ-30% נרקומניות ו-20% מהן חולות איידס.[דרוש מקור] תיירות המין בקייב עלתה ככל שהמדינה משכה מספר גדול יותר של תיירים זרים. 90 אחוז מהזונות בקייב הן בנות שמגיעות לעיר הגדולה בחיפוש אחר חיים טובים יותר. סטודנטיות רבות עוסקות בזנות, במיוחד אלה שבאו ממקומות אחרים באוקראינה.
בניסיון להפחית את הזנות בקייב הגוברת, אוכפי החוק האוקראיני אימצו שיטה חדשה של כתיבת הערות לא נעימות להורים של אלה שנעצרו בקשר לזנות. שוטרים יודיעו להורים שבתם נעצרה ברגע שהיא מכרה את גופה. ברגע שההורים של הילדה יידעו איך הבת שלהם מתפרנסת, בדרך כלל תהיה שערורייה בבית והיא תעזוב את העסק, כך אוכפי החוק מאמינים.
מעמדה החוקי של תיירות המין בעולם > תיירות מין באוקראינה > תיירי מין יהודים באומן

כשבעים אלף יהודים נוסעים מדי שנה לקבר רבי נחמן מברסלב. מבין המוני העולים, התפתחה תעשיית לוואי של תיירות מין. ישראל כהן, כתב האתר החרדי כיכר השבת מעריך כי רק 5% מהנוסעים צורכים את שירותי הזנות, שהם כמה אלפים בשנה.
ביקורת רבה מקיר לקיר הובעה כלפי אלו הצורכים את שירותי הזנות הללו, הן מקרב הקהילה היהודית-ישראלית באומן, הן מקרב קהילת ברסלב בארץ המעודדת ומארגנת נסיעות לאומן והן מקרב מבקרי הנסיעות לאומן, שהשתמשו בתופעה זו כסיבה נוספת מדוע יש לאסור את הנסיעה לאומן בראש השנה. כחלק מהמלחמה בתופעה, הקימו חסידי ברסלב משמרות צניעות שיפקחו ויעקבו אחר תיירים שצורכים את שירותי הזנות, מתוך תקווה שהם יתביישו לצרוך את השירותים הללו בידיעה שמישהו עוקב ומתעד אותם, משמרת זו מומנה בתחילה מתרומות של 5$ שנתבקשו הנוסעים לתרום בעת קניית כרטיס הנסיעה אך מימונה הופסק לבסוף בשל חוסר נכונותם של הנוסעים לתרום למען מטרה זו.
מעמדה החוקי של תיירות המין בעולם > תיירות מין ברומניה

זנות ברומניה אינה חוקית . הממשלה שקלה לחוקק ולהסדיר אותה (בשנת 2007). אך האגודה לקידום נשים ברומניה מתנגדת שזנות ברומניה תהיה חוקית, שכן הם רואים בזנות "צורה אחרת של אלימות נגד נשים ונערות"
בשנים האחרונות חלה עליה בתיירות הזנות ברומניה. צעירים ישראלים רבים מגיעים למקום על מנות לצרוך זנות, כמו לצורכי מסיבות רווקים.
מעמדה החוקי של תיירות המין בעולם > תיירות מין בדנמרק

עד לשנת 2014 דנמרק הייתה המדינה היחידה בעולם בה זואופיליה לא הייתה אסורה על-פי חוק, דבר שמשך תיירים רבים לצורכי תיירות זואופילית.
מעמדה החוקי של תיירות המין בעולם > תיירות מין בקולומביה

במהלך השנים 2017–2018, נעצרו ישראלים בחשד להפעלת רשת מין בקולומביה. באותה שנה גורש אסי בן מוש, ישראלי, שעל פי החשד ביצע עבירות סמים ושידל בעצמו קטינות לזנות כחלק מהפעלת קאסות (מספרדית, "בית") שהוסבו למלונות תיירות. אל הקאסות הורשו להיכנס תיירים זרים בלבד, ובעיקר ישראלים, שהיו צורכים במלונות סמים ומקימים מסיבות מין עם צעירות קולומביאניות שחיו במלונות אלו על בסיס קבע. כמו גם הועלו האשמות כי התבצעו מעשי אונס קבוצתיים של קטינות העוסקות בזנות בידי ישראלים. הישראלים היו מאתרים קטינות העוסקות בזנות ומזמינים אותן להגיע למסיבות מין בית בקרטחנה. כאשר הבנות היו מגיעות אל בית הנופש הסבירו להן כי הגברים נסעו לאזור כפרי מחוץ לעיר ולכן הן הועברו באוטובוסים אל האתר כאשר נותנים להן מריחואנה עם טבק, חומר מצמיא ולכן הן היו מקבלות במקביל מים מהולים בסם האינדי, סם הידוע כמעורר מינית בקרב בעלי חיים. שם היו ”הן נתפסות על ידי שנים, שלושה, חמישה גברים ואונסים אותן”. בו בעת בעקבות התפרעויות של תיירים ישראלים והפגנות מרובות של אזרחים כנגד פעילותם של תיירים אלו החלה קולומביה להקשות על כניסת תיירים מישראל אל המדינה.
מעמדה החוקי של תיירות המין בעולם > תיירות מין באיראן

העיר הקדושה משהד משמשת מוקד לתיירות מין של גברים שיעים מעיראק ולבנון, המגיעים אליה לשם "נישואין זמניים" ("מותעה") עם נשים מקומיות.
תרומת האינטרנט והטכנולוגיה לתיירות המין

הופעת האינטרנט והיכולת לפרסם קבצים ומדיה בזריזות ברשת העולמית השפיעו רבות על תיירות המין ברחבי העולם. עם התפתחות רשת אינטרנט גלובלית קמו קבוצות שונות ברחבי העולם ופורומים הממליצים על נשים המספקות שירותי מין בתשלום בכל עיר בעולם, אתרים מומלצים, עלויות כספיות וכן סכנות בערים שונות בעולם. כמו כן, חלה עלייה בסוכנויות הנסיעות השונות אשר מוכרות דילים לחופשה בעלת אופי מיני, שם יש האפשרות לבחור ולרכוש אישה בטרם הנסיעה, לבחור ממגוון האופציות המוצעות מה היא עתידה לבצע ולהזמין זאת גם בטרם ההגעה ליעד. כל זאת, ללא ידיעתה ובטיפולה של סוכנות הנסיעות אל מול הסרסור שלה . עדויות וראיונות עם נשים העוסקות בזנות בתיירות המין עולה כי לרוב הן נכנסו לזנות בגיל צעיר למדי, כיום הן עובדות מסביב לשעון, עם מגוון רב של לקוחות ואינן מרוצות מחייהן. חלקן הגדול אף מעידות כי הן ניסו לשים קץ לחייהן ללא הצלחה.
ענף פופולרי בשנים האחרונות כחלק מסחר בבני אדם, הוא ייבוא כלות מחו"ל, אשר נתפש מצד הנשים כסוג של 'מימון'. אתרים רבים מציגים נשים לראווה בפרופילים אישיים שם הן מעלות תמונות שלהן, תחביבים ומידע אישי על כל אחת וכדי להמשיך ולגלוש, לראות עוד תמונות ולדבר עם הנשים יש צורך לשלם למפעילי האתרים. מפעילי האתר מנהלים את כל הביורוקרטיה הדרושה לנישואין, לאשרת שהייה וכן קיימות אופציות שונות לייבוא הכלה - סיורים במדינה ופגישות עם הכלות, סיור VIP מזורז ועוד. לא פעם עולה מיחסים אלו תהליך היפרדות מהיר בשל נטייה של הגברים המייבאים לנהוג באלימות כלפי הנשים הזרות. קיימת גם תופעה נפוצה של שימוש מופרז בייבוא נשים זרות, לאחר ההיפרדות עם ניסיון של הגבר לייבא אישה נוספת והרשויות באוסטרליה דיווחו על גברים שעסקו במלאכה מסוג זה מעל לשבע פעמים ונעצרו.
תיירות המין לוקה בגזענות כאשר לא אחת נערכת השוואה בין הנשים במדינות השונות - כחלק מהניסיון לפתות גברים לרכוש חבילת מין בארץ זרה או ייבוא כלה ממדינה אחרת עולים מוטיבים של הנשים המערביות, שלרוב מאופיינות כחסרות לב ורגש, אשר כל מה שמעניין אותן זה כסף. זאת לעומת הנשים המקומיות - צנועות, מתייחסות בכבוד, מרוצות ממתן תשומת לב ומחוות פשוטות ולא דורשות הרבה.
ביקורת

צעירים רבים המגיעים למדינות בחו"ל בין אם בכוונה לצרוך זנות או שכך קרה המקרה, מכניסים נשים מקומיות להיריון ועוזבים. ילדים אלו גדלים ללא אב, לאחר שהם גדלים מנסים למצוא ולהשיג מידע על אביהם בבקשת הפרטים ממשרד הפנים, שמקבל מדי שנה פניות רבות מאזרחים מתאילנד וכו' בבקשות לקבלת זהות ההורה, כשהאחרונים מסרבים למסור פרטים אלו.[דרוש מקור] תיירות המין של ישראלים בקולומביה מחזקת גורמים אנטישמים בקולומביה ומובילה למדיניות עוינת כלפי כלל הישראלים.
מפרצון סטיינג'

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  73°10′00″S 76°40′00″W﻿ / ﻿73.1667°S 76.6667°W﻿ / -73.1667; -76.6667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון סטיינג'(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון סטיינג'
 
מפרצון סטיינג' או מצר סטיינג' או מפרצון סטאנג' (באנגלית: Stange Sound) הוא מפרצון או מצר ים לחופי ארץ פאלמר שבאנטארקטיקה.
אורכו של המפרץ 110 קילומטרים ורוחבו 46 קילומטרים.
המפרץ מכוסה במדף הקרח סטיינג'.
המפרץ גובל במערבו באי סמיילי, ובאי קייס; ובמזרחו הוא גובל באי ספאץ; מדרומו נמצאת ארץ פאלמר; ובצפונו הוא נפתח אל פתח רון.
היסטוריה > גילוי ומיפוי המפרץ

המפרץ צולם מהאוויר ומופה לראשונה באופן גס על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, שנערכה בפיקודו של פין רון, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1947–1948.
היסטוריה > מקור השם

רון נתן למפרץ את שמו.
רון קרא למפרץ על שמו של הנרי סטיינג' (Henry Stange), מהעיר ניו יורק, שבארצות הברית, אשר תרם כספים רבים למשלחת החקר של רון, והקדיש זמן רב לסייע בהכנות המשלחת.
לקריאה נוספת

• Ferrigno, J.G., Cook, A.J., Mathie, A., Williams, R., Swithinbank, C., Foley, K., Fox, A., Thomson, J.W., & Sievers, J. (2009), , DOI:10.3133/I2600C
הערות שוליים

↑  לעיתים בשל שגיאת כתיב, מופיע בחלק מהמפות השם "מפרצון סטריינג'"
↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  מידע גאוגרפי והיסטורי
מפתח (מוזיקה)

פסל מפתח סול בפארק הגדול בפתח תקווה
תווים המוצבים בחמשות לפי מפתח סול ולפי מפתח פה.
מפתח במוזיקה הוא הסימן המופיע בראשית החמשה לציון גובה הצלילים הבאים אחריו. המפתח הוא הפותח את החמשה, לפני יתר הוראות הביצוע, כמו משקל וסימני הֵיתֶק (במולים או דיאזים). המפתח מופיע בראש כל חמשה. כאשר המפתח משתנה באמצע חמשה, יופיע המפתח החדש בחמשה הבאה ויישאר בתוקף עד לשינוי הבא, אם למפתח הקודם ואם לאחר. שינוי המפתח מביא לשינוי מקומם של סימני הדיאז או הבמול על קווי החמשה. המפתח הוא נקודת ייחוס הכרחית, שבלעדיה אין אפשרות לדעת מה הערך האקוסטי של התווים על החמשה.
לכל מפתח ציון מקום קבוע, אבל בעוד שמפתח סול נמצא בדרך כלל על קו החמשה השני מלמטה ומפתח פה נמצא על הקו השני מלמעלה, מפתח דו יכול להימצא בכל מקום בחמשה. הצליל דו יימצא על הקו, העובר בנקודת המפגש שבין החלק העליון לתחתון במפתח. תכונה זו של מפתח דו הייתה נפוצה יותר בשימוש בימים עברו וכיום היא משמשת בעיקר ללימוד קריאת תווים וסולפג'. עד אמצע המאה ה-18 היו נפוצים גם מפתח סול על הקו התחתון בחמשה ("מפתח סול צרפתי"), מפתח פה על הקו האמצעי ("מפתח בריטון"), ומפתח דו על הקו התחתון בחמשה (שנקרא גם מפתח דיסקנט או סופרן).
מפתח סול

מפתח סול הוא מפתח הסופרן (soprano), המשמש בעיקר את הקולות או כלי הנגינה הגבוהים.
מפתח סול קובע את מיקומו של התו סול שמעל לדו האמצעי על הקו השני מלמטה בחמשה, ב"שבלול" שיוצר קו המפתח העולה וחוזר ומתעקל כלפי מטה.
מפתח סול מקביל לקול הסופרן במקהלה, שהוא הקול הגבוה ביותר. מפתח סול הוא המפתח הפופולרי ביותר בשימוש, בעיקר משום שהוא נועד לכלים המנגנים את הקו העליון בלבד. מספר הכלים הגבוהים גדול יחסית ומתוך כך, יותר כלים משתמשים במפתח סול. בפסנתר, מפתח סול משמש כרגיל את יד ימין ומפתח פה את יד שמאל, אבל חילופי תפקידים הנובעים משיכול ידיים או מירידת יד ימין לתווים נמוכים או עליית יד שמאל לתווים גבוהים שכיחים למדי, כיוון שעלייה מעל החמשה או ירידה מתחת לה מחייבות קווי עזר ומספר גדול של קווי עזר מקשה על קריאת התווים.

בין הכלים שמשתמשים במפתח סול: כינור, אבוב, פסנתר, קלרינט, גיטרה, חליל, פיקולו, חצוצרה, קרן יער, סקסופון אלט וסקסופון סופרן.
מקור צורתו הוויזואלית של מפתח סול הוא באות הלועזית G, המסמלת את התו סול[דרוש מקור].
מפתחות דו

במפתח דו, התו דו נמצא במקום שאליו מצביע ה"חץ" האמצעי. בעבר היה מקובל להשתמש במפתח כזה עבור כל קו בחמשה ובאופן הזה התקבלו מפתחות דו לקולות סופרן, מצו-סופרן, אלט, טנור ובריטון. המפתחות עבור מצו-סופרן ובריטון לא זכו לשימוש רב ומפתח סופרן (בתמונה משמאל), למרות שזכה לשימוש עבור קולות הסופרן ביצירות של יוהאן סבסטיאן באך, יצא גם הוא משימוש. כיום נשארו בשימוש מפתחות דו אלט וטנור.
מפתחות דו > מפתח דו אלט

מפתח דו אלט נחשב למפתח האמצעי במוזיקה, שהוא בין מפתח פה הנמוך, לבין מפתח סול הגבוה, והוא מקביל לקול האלט, אם כי עבור קול אלט בשירה משתמשים במפתח סול, כמו עבור הסופרן. הכלי היחיד שמשתמש באופן עקבי במפתח זה הוא ויולה, אך כלים נוספים כמו בסון, טרומבון ועוד משתמשים בו לעיתים רחוקות.
מפתחות דו > מפתח דו טנור

מפתח דו טנור מקביל לקול הטנור, אם כי תפקידי טנור לשירה נכתבים במפתח פה או במפתח סול (ואז הם מושרים אוקטבה נמוך מהכתוב). במפתח זה משתמשים בעיקר כאשר כלי נמוך כמו צ'לו, טרומבון או בסון עולה לרגיסטר הגבוה שלו, במקום להעמיס קווי עזר במפתח פה, עולים לשם הנוחות למפתח דו.
מפתח פה

במפתח פה משתמשים לצלילים נמוכים, ומשתמשים בו לכלי הנגינה פסנתר, צ'לו, קונטרבס, בסון, טובה, טרומבון, בריטון, גיטרה בס, באס סקסופון, באס קלרינט ועוד.
מפתח פה מתאר חצי מעגל הפתוח לצד שמאל. בצדו הימני, הקמור של המעגל מופיעות שתי נקודות מזה ומזה לקו השני מלמעלה בחמשה, שם נמצא הצליל פה שמתחת לדו האמצעי.
מקור צורתו הוויזואלית של מפתח פה הוא באות הלועזית F, המסמלת את התו פה. שתי הנקודות היו במקור שני הקווים המאוזנים מתוך האות F, והקו המעוגל היה במקור הקו האנכי.
טרבל ובאס

טרבל (Treble) הוא מונח המתאר את החלק הגבוה של הצלילים בספקטרום המוזיקלי, בניגוד לבאס (Bass), שמהווה את הצלילים הנמוכים. התו דו אמצעי הוא נקודת ההתפלגות בין חלקי הספקטרום. מפתח הסול משמש לסימון טווח הטרבל ומפתח פה לסימון טווח הבס.

התפתחות הכתיבה של מפתח סול
משפחת רדזיוויל

שלט האצולה של המשפחה
אחוזות המשפחה במאות ה-16 וה-17 בכחול
משפחת רַדזיוויל (בפולנית: Radziwiłł, בליטאית: Radvila, בבלארוסית: Радзівіл, Radzivił, בגרמנית: Radziwill, בלטינית: Radvil, ביידיש: ראדזיוויל) הייתה משפחת אצולה עילית (מגנאטים) בפולין-ליטא, בדוכסות הגדולה של ליטא ובפרוסיה. החל מ-1518 נסיכי האימפריה הרומית הקדושה (לכן מופיעים בספרות כ"נסיכים לבית רדזיוויל" או "נסיכי רדזיוויל"). אחת המשפחות החשובות, העשירות ובעלות ההשפעה ביותר בפולין בעיקר במאות ה-17 וה-18. בניה ובנותיה שודכו לבתי מלוכה ונשאו בתפקידים רמי מעלה ונחלותיה היו בין הנחלות הפיאודליות הגדולות בממלכה (יחד עם נחלות זמויסקי,  וישניובצקי ואוסטרוגסקי).
מקור המשפחה ועושרה

המשפחה היא השתלשלות ישירה של משפחת האצולה הליטאית אסטיקאי (Astikai). מקור השם ברדווילה אסטיקאס, רוזן וילנה ומרשל ליטא (Radvila Astikas; 1384–1477). המקור האגדי של השם מתייחס לבן משפחה שגודל כביכול על ידי זאבים (rado vilko בליטאית). בני המשפחה הם גם נצר לקז'ימייז' הרביעי, מלך פולין.
ב-1518 העלה מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את מיקולאי השני רדזיוויל (Mikołaj II Radziwiłł; 1470–1521) שלחם נגד נסיכות מוסקבה לדרגת נסיך הקיסרות (בגרמנית: Reichsfürst, בלטינית: princeps imperii). תואר זה עבר בירושה לכל ראשי המשפחה מאז וסימל את מרכזיותה ועליונותה בקרב משפחות האצולה. יחד עם התואר זכתה המשפחה בשטחי אדמה בליטא, בלארוס, אוקראינה ופולין של ימינו, שכללו בשיא כוחה 23 ארמונות וטירות, 426 ערים, 2,032 נחלות חקלאיות ו-10,053 כפרים. בין הערים והמחוזות המוכרים שהיו בשליטת המשפחה ניתן למנות את קאפוסט, מיר, נישוויז, ווהלין, צוזמיר על נהר ויסלה, ברסט ליטובסק, אשמיאני, ליסה, סלוצק (כולל עיירות בסיבה קופיל והרוזובה), ביאלא פודולסק, שומסק ואחוזות וכפרים ליד העיר קובנה.
בנוסף לארמונות וטירות בשטחי המשפחה (למשל טירת מיר, טירת ניאסוויז'), היא רכשה ובנתה ארמונות בערים החשובות (ורשה (כיום - הארמון הנשיאותי), גרודנו, וילנה, לובלין, נבהרדק, מינסק, לבוב, ורוצלב וגדנסק).
אישים עיקריים

אחד האישים שהעלו את המשפחה לגדולה היה מיקולאי קשישטוף "השחור". נישואי בת משפחתו, ברברה (אנ') לזיגמונט אוגוסט, לימים מלך פולין והדוכס הגדול של ליטא העלה עוד את מעמדה של המשפחה. מאז זכו רוב ראשי המשפחה בתואר וויבוד (מקביל לדוכס) ולתפקידי פיקוד צבאי עליון (מרשל והטמאן) ולמישרה בכירה בממשל (קנצלר).
הנסיך מיקולאי קשישטוף רדזיוויל היה משנה למלך סטפאן באטורי והצליח להגדיל את נחלות המשפחה ולהרחיבן תוך איחוד הנחלות לרצף אחיד בעיקר במערב בלארוס של ימינו. הנסיך מיקולאי היה מבין המחוללים העיקריים של הרנסאנס הפולני ויצא למסעות באיטליה, בארץ ישראל, מצרים וסוריה (על מסע זה כתב את הספר "Podróż do Ziemi Świętej, Syrii i Egiptu 1582-1584"), ביוון, כרתים וקפריסין ועוד. הוא קירב את שאול וואהל היהודי לחצר המלך ואף מינה אותו טכנית למלך פולין ליום אחד, לאחר מותו של באטורי ולפני הסיים (בחירות האצילים למלך).
ראשי המשפחה בדור הבא היו יאנוש (Janusz Radziwiłł ;1612–1655) האטמאן, וויווד וילנה ומושל קמניץ וקז'ימייז' דולני והמושל-למעשה בדוכסות הגדולה של ליטא והנסיך בוגוסלב (Bogusław Radziwiłł; 1620–1669), מושל דוכסות ברנדנבורג-פרוסיה. עם פלישת מלך שוודיה לליטא, בה היו חלק ניכר מנחלות המשפחה, נשבעו השניים אמונים לממלכת שוודיה, צעד שנחשב כבוגדני על ידי החצר הפולנית. עקב כך הוחרמו נכסי המשפחה בפולין. נישואי בתו של בוגוסלב, הנסיכה לודביקה קרולינה (Ludwika Karolina Radziwiłł; 1667–1695), לנסיך הנורווגי קרל פיליפ (בנו של הבוחר הפרוסי פיליפ וילהלם) החליש עוד את מעמדה של המשפחה והביא לצמצום נוסף של נחלותיה.
ב-1689 קיבל לידיו קרול סטניסלב (Karol Stanisław Radziwiłł ;1669–1719) בן העשרים את נחלותיה המדולדלות יחסית של משפחתו. תמיכה נבונה באוגוסט השלישי, מלך פולין הנבחר זיכתה אותו במשרת הקנצלר של ליטא, בחיזוק מעמד המשפחה ובשיקומה. מקרול סטניסלב נמשכת השושלת המרכזית של המשפחה בפולין. ב-1762 נאמד הערך הכלכלי של אחוזות בית רדזיוויל ב-150 עד 180 מיליון זלוטי ("זהובים").
ב-1764 הנהיג קרול סטניסלב רדזיוויל השני מרד במלך סטניסלאב פוניאטובסקי שעלה לשלטון בתמיכת האימפריה הרוסית והנהיג קואליציה לאומית-פולנית, הוא התבצר בטירתו בביאלא פודולסק ונאלץ לצאת לגלות לאחר שהובס. ב-1767 חזר לפולין ונלחם הפעם יחד עם הכוחות הרוסיים כנגד קואליציה של פרוטסטנטים ויוונים אורתודוקסים. ב-1768 החליף צד ונלחם עם קונפדרציית בר נגד המצביא הרוסי אלכסנדר סובורוב. המרד הפולני דוכא ב-1772 עם חלוקת פולין הראשונה ורדזוויל נאלץ לצאת לגלות. שנה זו מסיימת את התקופה בה הייתה משפחת רדזיוויל משפחת האצולה החשובה ביותר בפולין.
בין הדמויות החשובות במשפחה לאחר מכן ניתן למנות את הנסיך אנטון היינריך רדזיוויל, סטאדהאודר (ראש מדינה, מושל) של הדוכסות הגדולה של פוזן בשנים (1815–1831) ופטרונו של פרדריק שופן.
במאה ה-19 יצאו רבים מחברי המשפחה לגלות בעיקר בפריז ובווינה. נכסי המשפחה כוללים ארמונות ואחוזות בפריז, וינה, ברלין ודרזדן.
יחס ליהודים

יחסם של בני המשפחה ליהודים לא היה אחיד. מחד גיסא ניתן לציין את מיקולאי קשישטוף שקירב את שאול וואהל לחצר המלכות ואף מינה אותו למלך פולין ליום אחד, מינוי טכני אמנם, אך תוך הבעת הערכה רבה לאיש ללא דרישה שיבטל את יהדותו. סיפור המלכתו של וואהל למלך פולין לא זכה לאישוש במקורות לא יהודיים.
מרצ'ין מיקולאי רדזיוויל (פו') שירש את ראשות המשפחה ב-1745 העסיק יועץ קרוב ואיש סוד בשם שמעון וגילה עניין רב ביהדות תוך כדי ניסיון לשמור כשרות ושמירת שבת. מאידך הוא היה ככל הנראה פסיכופת רצחני שהוכרז בלתי שפוי ב-1748.
מאידך גיסא מספר הפילוסוף שלמה מימון בספרו האוטוביוגרפי "חיי שלמה מימון" על בעל העיר מיר (אולי אחיו של מרצ'ין מיקולאי, מיכאיל קז'ימייז') שהגיע "עם כל הפמליה שלו" אל בית הכנסת, ניפץ את החלונות ואת התנורים והשליך מארון הקודש את ספר התורה. כאשר הרים יהודי תלמיד חכם את הספר מן הארץ ירה בו "הוד רוממותו הנסיך בעצם ידיו" כדור רובה.
ההתיישבות היהודית באחוזות בית רדזיוויל החלה ב-1551 בקלצק, סלוצק וניאסוויז'. לאחר פרעות ת"ח ות"ט (1668) התיר בוגוסלב רדזיוויל ליהודים שהמירו דתם מאונס לשוב לדת אבותיהם ולפיכך הגיעו יהודים רבים להתיישב באחוזותיו. במחקרו משנת 2005 מראה החוקר אדם טלר כי בית רדזיוויל ראה ביהודים מתיישבים מועדפים מבחינה כלכלית וכאשר היה צורך ליישב שטחים מחדש (למשל לאחר המלחמה הצפונית הגדולה (1720-1704) שהתרחשה באחוזות המשפחה וזרעה בהן הרס), זכו היהודים לזכויות דתיות ולהעדפה שהתבטאה בהפחתת מסים. בנוסף, הותר לסוחרים עירוניים לעסוק במסחר בשולי האחוזות. מהיתר זה, שלא היה מוגבל לסוחרים בני דת מסוימת, נהנו בעיקר יהודים. הדבר עודד גם את התיישבות היהודים בערים שבשטחי האחוזות. אולם היתרון העיקרי של היהודים היה כמנהלי אחוזות וחוכרים. טלר מעלה במחקרו כי יהודים שימשו כמנהלי אחוזות וחכרו שטחים גדולים ומתקנים חקלאיים באחוזות נסיכי רדזיוויל וסייעו להגדיל את הונם ולייעל את העבודה החקלאית בהן (בראשם האחים איצקוביץ'). כיוון שרובו של ההון המשפחתי צמח מתנובה חקלאית, הרי שייעולה סייע באופן ישיר לגידול ההון המשפחתי.
טלר מסכם בהשלכות הקשר החיובי שנוצר בין היהודים למשפחה. השלטון האחוזתי-פיאודלי-מגנאטי שמשפחת רזדיוויל הייתה מראשיו גרם לתסיסה ומתח חברתי מתמשכים בקרב נתיניהם. צורת השלטון הייתה שנואה על רוב רובדי החברה והיוותה מוקד לגינוי כנסייתי. הקשר הסימביוטי שנוצר בין היהודים לבעלי האחוזות גרם לזיהוי שלהם עם המשטר האחוזתי. כאשר קמה תנועה לאומית-עממית נגד השלטון הפיאודלי בשלהי המאה ה-18, היו היהודים מנפגעיה העיקריים והדבר הקשה עליהם למצוא מקום בחברה הפולנית של המאה ה-19.
לקריאה נוספת

אדם טלר, כסף, כוח והשפעה: היהודים באחוזות בית רדזיוויל בליטא במאה הי"ח, מרכז זלמן שזר 2006
המילון הביוגרפי הפולני (PSB) עמ' 134–414
Jerzy Jan Lerski, Piotr Wróbel, Richard J. Kozicki (1996). Historical Dictionary of Poland, 966-1945. Greenwood Publishing, pp. 491-492. ISBN 978-0-313-26007-0.