stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דורסי יום
תיאור

מבנה גוף: לכל בני הסדרה גוף חזק ומוצק. לאלו הזקוקים לכוח גופני גדול (אוכלי הפגרים הגדולים, לדוגמה, הנלחמים על מזונם) ישנו גוף מגושם במקצת, מוצק במיוחד וחזק להפליא. לאלו המתמרנים בין עצים סבוכים (כמו הנצים והעיטים הטרופיים) ישנו גוף זריז ולא רחב במיוחד, הבנוי לעבור במקומות צרים. למינים המיטיבים לצלול ישנו גוף מוארך, דמוי פלך או טורפדו, כך שהוא יוצר חיכוך מועט יחסית באוויר ובכך מותאם לצלילה מהירה במיוחד. משקלם נע בין כ-100 גרם אצל מיני נצים גמדים, ועד ל-14 קילוגרמים ואף יותר אצל העוזניות, שהן מהגדולים בעופות המסוגלים לעוף ובכלל.
המין הגדול ביותר בסדרה הוא עיטם שטלר המגיע למוטת כנפיים 240 ס"מ ולמשקל של 9 ק"ג.
מקור: המינים הם בעלי מקור כפוף וחד בקצה הלסת העליונה, המשתנה לפי תזונת המינים. לנצים ולרוב המינים הצדים את מזונם בעצמם יש לרוב מקור קצר וחזק המותאם לקריעת בשר מהטרף. לעיט ישנו לרוב מקור גדול וחזק המותאם לקריעת נתחים גדולים גם מטרף בעל עור עבה. לאוכלי הפגרים הגדולים ביותר (העוזניות הגדולות), אשר תמיד אוכלים מהפגר מיד עם הגעתם (אם ישנם מינים קטנים מהם על יד הפגר הם מסלקים אותם) ישנו מקור גדול ביותר ועוצמתי מאוד היכול לקרוע אף עורות חזקים כעור קרנף ופיל. לאוכלי הפגרים השניים במעמדם (הנשר לדוגמה) ישנו מקור אשר חזק אף הוא (יותר ממקורם של עיטים), אך מתאים יותר לקריעת ואכילת איברים פנימיים חזקים וקשים ופחות לשיסוע עור וכדומה. לאוכלי הפגרים הירודים (הרחם ושאר הנשרים הקטנים) ישנו מקור ארוך, עדין ודק, אשר בעזרתו הם נוברים ומחטטים בין שיירי הפגר בחיפושם אחר שאריות. לבסוף, ישנם את אלו הניזונים מעצמות (קבוצה הכוללת בעיקר, אם לא רק, את הפרס). לאלו יש מקור ארוך, אך לא עדין, אשר בעזרתו הם תופסים עצמות ונושאים אותן עימם. יוצא דופן הוא מין אחד של דיה הניזון מחלזונות. למין זה יש מקור עדין מאוד ומעוקל כדי להכניסו אל תוך קונכיית החילזון.
מבנה רגל: רגליהם קצרות (פרט ללבלר) וחזקות ואצבעותיהם ארוכות ובקצותיהם טפרים חדים וארוכים. סוג הטפרים משתנה לפי תזונת המינים. המינים אשר דורסים את מזונם ברגליהם הם בעלי טפרים מעוקלים, חדים, חזקים וגדולים. לעומת זאת, אצל המינים אשר אינם נוהגים לדרוס טרף חי (בעיקר אוכלי נבלות) הטפרים חלשים יותר, שטוחים יותר ולעיתים אף קצרים יותר וחדים פחות. בולטים במיוחד הם העיטים הגדולים (כמו ההרפיה ועיט קופים פיליפיני), הנצים ושאר הדורסים הצדים טרף גדול מהם. אצלם הטפרים ארוכים וחדים במיוחד. בדרך כלל האצבע האחורית ואחת מהקדמיות הן המפותחות ביותר מכולן, והטופר האחורי הוא הארוך והחזק מכולם. הטרף מוחזק לרוב לרוחבו, בניצב לגוף הדורס.
יוצא דופן הוא השלך (ועוד כמה מינים בודדים), הניזון מדגים (לעיתים אף גדולים ממנו) ועל כן פיתח טפרים מיוחדים: שני טפרים מצויים מאחור ושניים מקדימה, כדי שהדג החלקלק לא יחליק. הוא גם מחזיק את הטרף לאורכו, במקביל לגופו.
חושים

ראייה: כמעט לכל העופות ישנה ראייה טובה. ואולם, בני הסדרה הזאת מגיעים לשיאים בתחום זה. יש להם עיניים גדולות יחסית (אם כי עדיין קטנות משל דורסי הלילה), והעדשה שטוחה ומרוחקת יחסית מהרשתית. כך מתקבלת תמונה גדולה על הרשתית. הקרנית גם עקמומית וכך חודר אור רב לעין ונופל על מדוכים רבים. כך ניחנים בני הסדרה בכושר הפרדה מצוין. משמעות הדבר היא שהם יכולים לראות קווי הפרדה בין עצם לעצם ממרחק גדול מאוד. הם בעיקר מתבייתים על תנועה. לכן דורסי היום לא רואים את העצם בקירוב רב, אלא פשוט מבחינים בו ממרחק גדול. חלקם מבחינים בתנועה ממרחק גדול פי 8 ויותר. זוהי אחת הסיבות שהאדם צד אותם לשם הבזיירות. גם לאוכלי הפגרים ישנה ראייה מצוינת למרחקים גדולים מאוד. לאוכלי הדגים, כגון העיטם והשלך, ישנן עיניים המותאמות לראייה דרך מים גם ממרחקים גדולים.
העיניים נמצאות בצדי הראש, אך ישנו אזור חפיפה מסוים ביניהן, ובו "זוכים" בני הסדרה לראייה תלת־ממדית שבעזרתה הם יכולים לחשב מרחקים בצורה טובה למדי.
שמיעה: דורסי היום נחשבים לבעלי שמיעה מפותחת. הם יכולים לשמוע ממרחקים גדולים יחסית, אך לא כמו דורסי הלילה.
ריח: לרוב העופות אין חוש ריח מפותח. כך גם לבני הסדרה הזאת. נמצא שנשרים אינם מוצאים במקרים רבים פגר החבוי מתחת לעשב או שיחים.
הרגלים וקשרים עם האדם

רוב המינים ניזונים מהחי שהם צדים, או מאכילת פגרי בעלי חיים. טרפם מורכב ממגוון של בעלי חיים המצויים בסביבתם, כגון: יונקים קטנים, זוחלים, דו-חיים, עופות ודגים. חלקם, כמו עיטים מסוימים, נצים, והשלך, מסוגלים אף לסחוב טרף כבד מהם. תרומתם רבה ביותר למאזן האקולוגי, בטרפם חיות חולות וזקנות ובאוכלם נבלות. הם מסייעים לחקלאות בצודם נברנים ומזיקים אחרים. למרות עזרתם הרבה, סובלים דורסי היום מפעולותיו של האדם, ואוכלוסיות מינים רבות נפגעות בצורה קשה ביותר. רובם מורעלים בהרעלה משנית לאחר שאכלו פגרים מורעלים.
חלק מהדורסים ניצודים על ידי האדם לספורט הבזיירות (דבר שמכונה על שם שהמינים העיקריים בו הם בזים שעברו לסדרה אחרת). ספורט זה היה נפוץ בימי הביניים ואומץ על ידי אצילים, וכיום נהוג פחות.
זהו ספורט בו לוכדים דורס מסוים מגיל צעיר מאוד ומאלפים אותו לצוד בשביל בעליו. בדרך כלל נבחרים דורסים חזקים כגון נצים גדולים ועיטים. שלב האילוף קשה ביותר ולעיתים גם אכזרי. יש להסתיר את עיני הדורס במשך רוב הזמן על מנת שיהיה רגוע, מלבד בעת הציד עצמו. בתור כיסוי עיניים נהוג להשתמש בכובע מיוחד. מכל טרף שהדורס צד נוהגים לתת לו מעט מאוד על מנת שירצה לצוד שוב ובכך הוא מאולף. בעזרת הדורסים נוהגים לצוד תרנגולאים שונים, ארנבות, שפנים ואף צבאים. בעת ציד הצבאים אחראי הדורס לעיוורו של הקורבן. דורסים רבים מתים במהלך האילוף, וחלקם בורחים. ספורט זה פוגע קשות הן באוכלוסיית הדורסים והן באוכלוסיית העופות הניצודים.
מיון

בני הסדרה שייכים לקבוצת העופות הדורסים בהם יש כמה סדרות.
רבים סבורים שדורסי יום ודורסי לילה קרובים אלה לאלה מבחינה סיסטמטית, אך לאמיתו של דבר אין קשר ביניהם וכל קבוצה משתייכת לסדרה שונה במיון עולם הטבע. הקונדוריים עברו לסדרת הקונדוראים לאחר שנכללו בסדרה. השלכים נחשבו בעבר למשפחה בפני עצמה בסדרת דורסי יום, אך עתה הם נחשבים לתת משפחה של הנציים. לעומת זאת, הלבלריים שהיו תת-משפחה של הנציים, נחשבים עתה למשפחה בפני עצמה בסדרת דורסי יום. 
מיני הבזיים, שדומים מאוד לדורסי היום, ממויינים כעת כסדרה עצמאית: בזאים – (Falconiformes).
המיון העדכני של דורסי יום:
משפחת הנציים (Accipitridae)
משפחת הלבלריים (Sagittariidae)
סוג ומין יחיד: לבלר (Sagittarius serpentarius)
תמונות

עיט הרפיה
דיית החלזונות
עיטם קולני עם דג
חיוויאים להטוטנים
דאה שחורת כתף
זרון סוף
Accipiter novaehollandiae
לבלר
רחם
ראו גם

עופות דורסים
האיש שלא היה שם

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ג'ואל כהן 
 הופק בידי:  האחים כהן (ג'ואל הפיק את הסרט, אך לא הוזכר בקרדיטים)
 תסריט:  האחים כהן 
 עריכה:  האחים כהן, טריסיה קוק
 שחקנים ראשיים:  בילי בוב תורנטון, פרנסס מקדורמנד, ריצ'רד ג'נקינס, סקרלט ג'והנסון, ג'ון פוליטו, טוני שלהוב, ג'יימס גנדולפיני
 מוזיקה:  קרטר בורוול 
 צילום:  רוג'ר דיקינס
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  Working Title Films, Gramercy Pictures, Good Machine 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 באוקטובר 2001 (בממלכה המאוחדת) 2 בנובמבר 2001 (בארצות הברית)
 משך הקרנה:  116 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  נאו-נואר, סרט דרמה, סרט פשע 
 מקום התרחשות:  קליפורניה 
 תקציב:  20,000,000$
 הכנסות:  18,000,000$
 הכנסות באתר מוג'ו:   manwhowasntthere
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
האיש שלא היה שם (באנגלית: The Man Who Wasn't There) הוא סרט קולנוע מאת האחים ג'ואל ואיתן כהן שיצא לאקרנים בשנת 2001. בסרט מככבים בילי בוב תורנטון, פרנסס מקדורמנד, ג'יימס גנדולפיני, ג'ון פוליטו, מייקל בלדוקו, ריצ'רד ג'נקינס, סקרלט ג'והנסון וטוני שלהוב.
הסרט מצולם בשחור-לבן, בסגנון הפילם נואר, כשבמרכז הסיפור עומד סַפָּר. הסרט מבטא דרך חשיבה אקזיסטנציאליסטית. דרך חשיבה זו מתבטאת בסרט בפאסיביות של הגיבור (אד קריין) על המתרחש בחייו. "אני רק גוזז", הוא אינו מתרגש מדבר אפילו כאשר הוא מבין שאשתו בוגדת בו. הידע בסרט נתפס כקללה, לא ניתן להגיע אל האמת לכן חבל בכלל לחפש אחריה.
האחים כהן משתמשים במוטיבים קולנועיים קלאסיים על מנת לבטא את דרך החשיבה, למשל: האור והצל מבטאים את הגלוי והנסתר, האחים כהן הוסיפו הרבה אפור כדי להדגיש את העובדה שקשה להבחין בין השניים. הם השתמשו גם במוטיב של חזרה על פעולה כמו גילוח הרגל, הן של הגיבור בעת ההוצאה להורג והן כאשר בתחילת הסרט הוא מגלח את רגלה של אשתו, כדי להצביע על קשר בין הרגעים - בשניהם מתרחשת תפנית בחייו של אד קריין.
עלילת הסיפור דומה בבסיסה לסיפורו האקזיסטנציאלי הקלאסי של אלבר קאמי, הזר.
עלילה

בשנת 1949, אד קריין (בילי בוב תורנטון) הוא ספר בעיירה סנטה רוזה, קליפורניה. הוא נשוי לדוריס (פרנסס מקדורמנד), מנהלת חשבונות עם בעיית שתייה, ועובד במספרה השייכת לגיסו, פרנק. לקוח בשם קרייטון טוליבר (ג'ון פוליטו) אומר לאד כי הוא איש עסקים אשר מחפש משקיעים שישקיעו 10,000$ על מנת לפתח טכנולוגיה חדשה של ניקוי יבש. אד מחליט להשקיע את הכסף על ידי סחיטת אנונימית של "ביג דייב" ברוסטר (ג'יימס גנדולפיני), הבוס של דוריס שבו הוא חושד בניהול רומן עימה. דייב מועל כסף מחנות הכלבו שלה בשביל ההשקעה. בסופו של דבר, דייב מגלה מטוליבר שאד סחט אותו ומנסה להרוג אותו, אולם אד הורג אותו עם סכין.
המשטרה עוצרת את דוריס בחשד למעילה ולרצח של דייב. למרות שאד שוכר לה את עורך הדין שנחשב לטוב ביותר באזור, דוריס תולה את עצמה בתאה בבוקר לפני המשפט. הוא גילה מאוחר יותר כי היא הייתה בהריון כאשר היא תלתה את עצמה, למרות שהם לא קיימו יחסי מין במשך שנים רבות. כעת לאחר שאשתו מתה וטוליבר נעלם, אד נמצא בחובות כבדים ופרנק הופך לאלכוהוליסט.
כשאד מתעורר במיטת בית חולים לאחר תאונת דרכים, שני שוטרים עוצרים אותו בחשד לרצח. הגוף המוכה של טוליבר נמצא באגם, יחד עם חוזה ההשקעה של אד. המשטרה סבורה שאד כפה על דוריס למעול את כסף ההשקעה ולאחר מכן רצח את טוליבר כשגילה זאת. כתוצאה מכך, אד נידון למוות.
רגע לפני הוצאה להורג, כשהוא קשור לכיסא חשמלי, הוא משקיף על גורלו, לא מתחרט על אף אחת מההחלטות שלו ומקווה לראות את דוריס בעולם הבא.
קבלה בציבור

הסרט קיבל שבחים רבים ובמיוחד על המשחק של בילי בוב תורנטון בתפקיד הראשי.
ג'ואל כהן קיבל את הפרס על הבימוי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן, יחד עם דייוויד לינץ' (על סרטו מלהולנד דרייב).
הערות שוליים

1 2  עכבר העיר, האיש שלא היה שם, באתר הארץ, 26 ביולי 2006
↑  אי-פי, כוכב "האיש שלא היה שם" למסע הופעות רוק, באתר הארץ, 19 במאי 2002
↑  אורי קליין, האח שלא  היה שם, באתר הארץ, 20 במאי 2004
| סרטי האחים כהן |
| --- | --- | --- |
| סרטים | רציחות פשוטות (1984) • בייבי אריזונה (1987) • צומת מילר (1990) • ברטון פינק (1991) • הקפיצה הגדולה (1994) • פארגו (1996) • ביג לבובסקי (1998) • אחי, איפה אתה? (2000) • האיש שלא היה שם (2001) • אכזריות בלתי נסבלת (2003) • לחסל את הליידי (2004) • ארץ קשוחה (2007) • לקרוא ולשרוף (2008) • יהודי טוב (2009) • אומץ אמיתי (2010) • בתוך לואין דיוויס (2013) • יחי הקיסר! (2016) • הבלדה על באסטר סקראגס (2018) |  |
| שחקנים בולטים | ג'ון גודמן • סטיב בושמי • פרנסס מקדורמנד • ג'ון טורטורו |  |
| שותפים נוספים | פסקולים: קרטר בורוול • צילום: רוג'ר דיקינס • בארי זוננפלד |  |
אתגר הבונה המפצח

אתגר הבונה המפצח (בליטאית: Bebras, בונה (בעל חיים)) היא תחרות בינלאומית המשלבת למידה של חשיבה חישובית (Computational Thinking) בקרב ילדים ונוער בפעילויות ומשחקונים. במסגרת התחרות מתמודדים תלמידים ממדינות שונות בתחרויות בינלאומיות על מנת להקנות עקרונות
יסוד במדעי המחשב ומתמטיקה. בכל שנה, כשלושה מיליון תלמידים ברחבי העולם משתתפים באתגרים אלו. בשנת 2021, במסגרת האתגר העולמי, השתתפו באופן רשמי בתחרות הבינלאומית 1593 משתתפים מישראל.
פרסים ומענקים

בשנת 2015 זכתה ארגון הבונה המפצח בפרס "Best Practices in Education Award" בחסות מיקרוסופט מאת Informatics Europe. בשנת 2019 העניקה גוגל מענק של מיליון דולר לתוכנית הבונה המפצח באינדונזיה כדי לתמוך בתוכנית ולהכשיר מורים נוספים בתחום מדעי המחשב.
היסטוריה > מקור השם

הרעיון לתחרות הבונה המפצח נולד בליטא על ידי פרופ' Valentina Dagienė מאוניברסיטת וילנה. המילה "Bebras" היא "בונה". הרעיון עלה במוחה בנסיעה בפינלנד בשנת 2003, ודיונים כיצד ניתן למשוך תלמידים ללמוד אינפורמטיקה. הפעילות של הבונים לאורך החופים הייתה כה בולטת שהיא הציעה את הסמל של הבונה לאתגר. הבונים נתפסים דבקים במשימתם, עקשנים, ושואפים לשלמות במשימות עליהם הם עובדים קשה כדי להגיע למטרה. עבודתם היומיומית נראית כהתנסות. מי שמפיל יותר עצים - יצליח לעצור יותר יובלים, ולכן התחרות נקראת על שם הבונה.
היסטוריה > האתגר הראשון

ההיסטוריה של אתגר הבונה המפצח החלה ב-25 בספטמבר 2004 בליטא, כאשר נערך ניסוי שבו השתתפו 779 תלמידי בית ספר. מטרתו הייתה לבדוק טכנולוגיות נבחרות של האתגר ולהעריך את רמת המורכבות של הבעיות שהוצגו. לאחר חודש, ב-21 באוקטובר, התקיים האתגר הליטאי הראשון. לא פחות מ-3470 תלמידים מ-146 בתי ספר השתתפו.
במהלך האתגר, לכל משתתף היו 45 דקות לפתור 18 בעיות ברמות מורכבות שונות: 6 בעיות עבור 3 נקודות, 6 בעיות עבור 4 נקודות, ו-6 בעיות עבור 5 נקודות. תשובה נכונה הוסיפה את מספר הנקודות שצוינו לבעיה, תשובה שגויה הפחיתה 25% מהנקודות שצוינו (כלומר -0.75, -1 ו-1.25 נקודות בהתאמה), בעיות שלא נענו - 0 נקודות. כדי להימנע מתוצאות שליליות, כל משתתף התחיל עם מספר נקודות שווה למספר הבעיות הכולל (למשל 18 נקודות בתחרות הביבר-2004).
כל קבוצה קיבלה שעתיים לביצוע האתגר, איסוף התוצאות ושליחתן למארגנים. תוצאות מקדימות חושבו והוכרזו ביום הבא. כל המשתתפים באתגר, כמו גם המארגנים המקומיים, קיבלו תעודות הוקרה מוועדת ארגון הבונה. המנצחים בכל קבוצת גיל, כמו גם הזוכים האחרים בכל כיתה, זכו בתעודות בונה ופרסים יקרי ערך שנקבעו על ידי נותני החסות.
באתגר הראשון מסמכי התחרות פורסמו בפורמט PDF השומר על גופנים, תמונות, גרפיקה ופריסה של המסמך.  המארגן המקומי נדרש להוריד מאתר הביבר הרשמי (www.bebras.lt) את התוכנה (Acrobat Reader 5.0 CE עם כמה תוכניות נוספות לבדיקה אוטומטית ואיסוף תוצאות) ואת טופס הרישום ב-PDF (מטרתו הייתה לאסוף את המידע הבסיסי על המשתתפים: פרטי קשר, מערכת הפעלה, מספר תלמידים ומחשבים שהיו מעורבים). הטפסים המלאים היו צריכים להיות מועלים לשרת של המרכז הלאומי לבחינות, שארגן את איסוף ועיבוד התוצאות המקדמי. שבוע לפני האתגר, המארגנים המקומיים יכלו להוריד את חבילת הבעיות לכל קבוצה. ביום האתגר, בזמן קבוע שידוע מראש, אתר הבונה חשף את הסיסמאות לפתיחת הבעיות. האתגר מתחיל כאשר הבעיה הראשונה נפתחת ומסתיים כאשר המשתתף לוחץ על כפתור "יציאה" או כאשר הזמן המוקצב לפתרון פג. התוכנית יוצרת קובץ תשובה מקודד. המארגן המקומי חייב לאסוף את הקבצים האלה (דרך רשת מקומית או ידנית) ולאחר מכן להעלות אותם לשרת של המרכז הלאומי לבחינות. כאשר התשובות נאספות, התוכנית חוקרת אותן, מחשבת את התוצאות, ממיינת אותן לפי בתי ספר, אזורים, קבוצות גיל וכו'.
היסטוריה > התרחבות בינלאומית

אחת המטרות של ולנטינה דגינייה הייתה להקים את תחרות "הבונה המפצח" כיוזמה בינלאומית בתחום האינפורמטיקה בבתי הספר. מאז הקמתה, מספר מדינות אירופיות הצטרפו לתחרות: אסטוניה, גרמניה, הולנד ופולין היו הראשונות להצטרף בשנת 2006. בשנת 2007, אוסטריה, לטביה וסלובקיה ארגנו את אתגרי הבונה המפצח הראשונים שלהם, בעוד צ'כיה ואוקראינה התחילו את האתגרים שלהם בשנת 2008. בשנת 2009, איטליה הצטרפה לתחרות, ובשנת 2010 התקיימו האתגרים הראשונים בפינלנד ושווייץ. בשנת 2011, צרפת, הונגריה וסלובניה הצטרפו, ויפן עשתה את אתגר הבונה המפצח הראשון מחוץ לאירופה; גם אתגרים ניסיוניים התקיימו בבלגיה, קנדה, קפריסין, ישראל וספרד. בשנת 2012 הצטרפו לתחרות עוד מדינות: בולגריה, שוודיה, וטיוואן.
בישראל

בשנת 2011, פרופ' ברוריה הברמן ומר חיים אברבוך ממכון ויצמן הפעילו את הפרויקט לראשונה בישראל. בשנת 2021, ד"ר דוד גינת מאוניברסיטת תל אביב הרחיב את הפעילות, ובהמשך הצטרפה ישראל לארגון בברס העולמי כחברה במעמד זמני.
בברס ישראל מציעה סדרת אתגרים אשר מכילים משחקונים המכוונים לפיתוח יכולות חשיבה חישובית, החל מגיל חמש ועד גיל החטיבות. המשחקונים מורכבים משאלות פתוחות ושאלות עם בחירה מרובה, כמו גם פעילויות של גרירה ושחרור, המותאמות לרמת הקושי ההולכת וגוברת. הפעילות מעודדת חשיבה יצירתית ופתרון בעיות בסביבה משחקית ומעוררת עניין.
מדינות חברות בתחרות

נכון לשנת 2024, ישנן 60 מדינות חברות בתחרות, ועוד 29 חברות זמניות
מדינות חברות בתחרות > חברות מלאות

אלג'יריה אלג'יריה
ארגנטינה ארגנטינה
אוסטרליה אוסטרליה
אוסטריה אוסטריה
בלארוס בלארוס (הושעתה באפריל 2022)
בלגיה בלגיה
בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
ברזיל ברזיל
בולגריה בולגריה
קנדה קנדה
הרפובליקה העממית של סין סין
קרואטיה קרואטיה
קפריסין קפריסין
צ'כיה צ'כיה
מצרים מצרים
אסטוניה אסטוניה
פינלנד פינלנד
צרפת צרפת
גרמניה גרמניה
הונגריה הונגריה
איסלנד איסלנד
הודו הודו
אינדונזיה אינדונזיה
איראן איראן
אירלנד אירלנד
איטליה איטליה
יפן יפן
לטביה לטביה
ליטא ליטא
מלזיה מלזיה
מונטנגרו מונטנגרו
הולנד הולנד
ניו זילנד ניו זילנד
צפון מקדוניה צפון מקדוניה
פקיסטן פקיסטן
פיליפינים פיליפינים
פולין פולין
פורטוגל פורטוגל
רומניה רומניה
רוסיה רוסיה (הושעתה באפריל 2022)
ערב הסעודית ערב הסעודית
סרביה סרביה
סינגפור סינגפור
סלובקיה סלובקיה
סלובניה סלובניה
דרום אפריקה דרום אפריקה
דרום קוריאה דרום קוריאה
ספרד ספרד
שוודיה שוודיה
שווייץ שווייץ
סוריה סוריה
טייוואן טייוואן
תאילנד תאילנד
טורקיה טורקיה
אוקראינה אוקראינה
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
ארצות הברית ארצות הברית
אורוגוואי אורוגוואי
אוזבקיסטן אוזבקיסטן
וייטנאם וייטנאם
מדינות חברות בתחרות > חברות זמניות

אפגניסטן אפגניסטן
ארמניה ארמניה
אזרבייג'ן אזרבייג'ן
בוצואנה בוטסואנה
קמבודיה קמבודיה
קולומביה קולומביה
קוסטה ריקה קוסטה ריקה
קובה קובה
דנמרק דנמרק
הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית
אל סלבדור אל סלבדור
יוון יוון
ישראל ישראל
ג'מייקה ג'מייקה
קזחסטן קזחסטן
קוסובו קוסובו
לאוס לאוס
לוב לוב
מלטה מלטה
מקסיקו מקסיקו
מרוקו מרוקו
נמיביה נמיביה
ניז'ר ניז'ר
נורווגיה נורווגיה
הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
פרגוואי פרגוואי
פרו פרו
פוארטו ריקו פוארטו ריקו
סנגל סנגל
הערות שוליים

↑  Carlo Bellettini et al, Davinci Goes to Bebras: A Study on the Problem Solving Ability of GPT3-3, 15th International Conference on Computer Supported Education, 2023, עמ' 59-69
↑  Statistics, bebras.org
↑  2015 - Informatics Education in Primary and Secondary Schools, Informatics Europe (באנגלית בריטית)
↑  Google Donates IDR 13.6 Billion For Teacher Welfare In Indonesia, VOI - Waktunya Merevolusi Pemberitaan (באנגלית)
↑  History | www.bebras.org, www.bebras.org
↑  Bruria Haberman, Work in Progress - Initiating the Beaver Contest on Computer Science and Computer Fluency in Israel, Frontiers in Education Conference, 2011
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אתגר הבונה המפצח".
טטרפוד

ערך זה עוסק במבנה. אם התכוונתם לקבוצה הכוללת את בעלי החוליות היבשתיים, ראו .
מבני טטראפודים
טטרפוד (לעיתים נקרא גם "דולוס") הוא מבנה בטון בצורה דמוית פירמידה משולשת (טטראדר) הבנוי מכמה זוויות שונות האחת בצורת T והשנייה כלפי מטה בצורה ישרה. הטטרפוד נמצא בשוברי גלים, מרינות ונמלים. צורתו של הטטרפוד נועדה להפיג את עוצמת הגלים הנכנסים מכיוון הים על ידי כך שהיא מאפשרת למים לזרום בצורה סיבובית ולא בצורה ישירה, ולהקטין את עוצמת הזרימה בכך שהיא מאפשרת חלוקה אקראית של טטרפודים לשילוב מקסימלי של חלוקת הגל. חומרים ומבנים אחרים המשמשים למטרה זו, כגון סלעים וקוביות בטון, פחות שימושיים כיום מפני שעוצמת הגלים כלפיהם היא ישירה ואינה עוזרת לניפוץ הגלים בצורה טרבולנטית.
היסטוריה

הטטרפוד פותח בשנת 1950 על ידי פייר דנל בגרנובל שבצרפת. טטרפודים שימשו לראשונה בתחנת הכוח רוצ'ס נוארס בקזבלנקה כדי להגן על צריכת מי הים. הם כבר לא מוגנים על ידי פטנט, נמצאים בשימוש נרחב בכל רחבי העולם, ומיוצרים על ידי קבלנים רבים.
הטטרפוד עורר השראה עבור מדינות רבות ליצירת מבני בטון דומים לשימוש בשובר גלים, כולל הקובייה המתוקנת (ארצות הברית, 1959), ה-Stabit (אנגליה, 1961), Akmon (הולנד, 1962), Dolos (דרום אפריקה, 1963), Stabilopod (רומניה, 1969) הסייבי (אוסטרליה, 1978), האקרופוד (צרפת, 1981), הקובייה החלולה (גרמניה, 1991), ה-A-jack (ארצות הברית, 1998) וה-Xbloc (הולנד, 2001). ביפן, המילה "טטרפוד" משמשת לעיתים קרובות כשם גנרי לגושי פיזור גלים, כולל צורות וצורות אחרות.
טטרפודים ובטון הפכו למוסד יפני בתקופה המודרנית. הייצור שלהם מייצר מקומות עבודה ליפנים רבים בחברות בנייה. ההערכה היא שכמעט 50 אחוזים מתוך כ-35,000 ק"מ של קו החוף היפני כבר מכוסה או השתנה בצורה כלשהי על ידי טטרפודים או צורות בטון אחרות. בשל ריבוי הטטרפודים, תיירים רבים המבקרים באוקינאווה מתקשים במציאת חופים בתוליים וקווי חוף שלא שונו על ידי הצבת טטרפודים.
ייצור

טטרפוד הוא מבנה בטון רגיל (לעיתים מזוין) אשר נבנה על ידי שלוש תבניות פלדה המקלות על בנייתו. יצור טטרפוד בדרך כלל נמשך בין 22 ל-24 שעות. טטרפוד אחד יכול לשקול בין 1.5 טון לכ-12 טון.
הרמת הטטרפוד מתבצעת כ-3 ימים לאחר יצורו. הטטרפוד מועבר מהמפעל למקום האחסון שלו. הרמתו מתבצעת באמצעות מנוף כבד אל תוך משאיות, אשר מובילות אותו אל שובר הגלים.
כדי להניח טטרפוד נדרשות שתי שכבות מצע - חול וסלעים. החול משמש כדי להגביה את פני הים והסלעים משמשים להנחת הטטרפוד בצורה נכונה, הטטרפוד מונח בצורה אקראית.
ראו גם

בטון
בנייה
שובר גלים
נמל
לקריאה נוספת

Azenha, M., Sena-Cruz, J., Camões, A., & Ferreira, R. M. (2011). Numerical simulation of the structural behaviour of concrete tetrapods subject to imposed deformations and applied loads.
Franco, L., Noli, A., De Girolamo, P., & Ercolani, M. (2000). Concrete strength and durability of prototype tetrapods and dolosse: results of field and laboratory tests. Coastal engineering, 40(3), 207-219.
Daniel, P., & Greslou, L. (1962). THE" TETRAPOD". Coastal Engineering Proceedings, (8), 27-27.
Wehkamp, S., & Fischer, P. (2013). Impact of coastal defence structures (tetrapods) on a demersal hard-bottom fish community in the southern North Sea. Marine environmental research, 83, 82-92.
המצור על ברצלונה (1705)

המצור על ברצלונה התרחש בין 14 בספטמבר ל-19 באוקטובר 1705 במהלך מלחמת הירושה הספרדית, כאשר צבא ברית רב-לאומית בהנהגת לורד פיטרבורו (אנ'), שתמך בטוען לכתר ההבסבורגי לכס המלכות הספרדי, כבש את העיר ברצלונה מידי מגיניה הבורבונים הספרדיים, ורובם הצטרפו אז לצבא ההבסבורגי.
ניסיון מצור של כוחות הברית הגדולה נהדף בשנה הקודמת באירוע נחיתה בברצלונה. בעקבות כיבוש העיר על ידי פיטרבורו, פתחו הבורבונים בניסיון משותף לכבוש אותה מחדש בשנה שלאחר מכן, במהלך המצור על ברצלונה ב-1706, שנכשל. העיר וקטלוניה נותרו בידי הברית הגדולה עד שנכבשה מחדש על ידי הבורבונים ב-1714.
רקע

לאחר פרוץ המלחמה, קטלוניה נתפסה כבסיס תמיכה על ידי מדינות הברית הגדולה במסען להעלות את הארכידוכס קרל על כס המלכות הספרדי בניגוד למועמד הצרפתי היריב, פיליפה החמישי. מושל האזור לשעבר, גאורג, נסיך הסן-דרמשטאדט המליץ על ברצלונה כיעד פוטנציאלי. בשנת 1704, הוא ניסה לנחות עם כוחות מחוץ לעיר אך נסוג. עם זאת הוא המשיך להאמין שהקטאלונים (אנ') יקבלו בברכה את התערבות הברית הגדולה בשל התנגדותם למדריד. שלטונות בורבון נלחצו והפעילו שורת צעדי דיכוי נגד התושבים.
הברית הגדולה כבשה את גיברלטר (אנ') והחלו לחפש בסיסים חדשים לכיבוש. בשנת 1705 יצאה משלחת של ספינות וחיילים אנגלו-הולנדיים בעיקר מליסבון. הדוכס מברוויק, שהוחלף לא מכבר בתפקידו כמפקד צרפת בספרד, היה מודאג מהסבירות להתקפה על ברצלונה והמליץ, ללא הצלחה, להעביר 12,000 חיילי תגבורת צרפתית דרומית לצרפת. מושל ברצלונה האמין שהברית הגדולה תעדיף להגיע לניס.
אף על פי שלמפקדי המשלחת היו פקודות שאפשרו להם לבחור בין מספר יעדים שונים כולל קדיס ובסיס הצי הצרפתי הגדול בטולון, הוחלט לנסות שוב את ברצלונה. המלכה אן הבטיחה לשמור על החירויות המסורתיות של הקטאלונים.
נחיתת הכוחות

המשלחת יצאה תחת פיקודו של הגנרל האנגלי לורד פיטרבורו (אנ'), וסגנו היה ג'יימס סטנהופ (אנ'). הם היו מלווים הן על ידי גאורג, נסיך הסן-דרמשטאדט והן על ידי הארכידוכס האוסטרי קרל. הצי שנשא אותם תחת הנהגתו של סר קלאודסלי שובל (אנ') הגיע לברצלונה ב-16 באוגוסט.
ההגנות של העיר תוקנו וחוזקו לא מכבר וננקטו צעדים כדי לוודא שהקטאלונים לא ינסו להביע תמיכה בברית הגדולה. פיטרבורו הוביל כדי להבין שהוא יוכל לסמוך על תמיכתן של מיליציות קטלאניות, שכוחן גבר בזכות תמיכתו של רוזן סיפואנטס.
ב-23 באוגוסט נחתו חיילי הברית הגדולה שלושה קילומטרים מזרחית לברצלונה. הם זכו לקבלת פנים חמה על ידי התושבים המקומיים. גם קרל וגם פיטרבורו הוציאו כרוזים. בתגובה לנחיתה התאספו כמה אלפי מורדים קטאלונים מחוץ לעיר כשהם מניפים את דגל אוסטריה. הם חסמו הכניסות לעיר כדי למנוע כניסת אספקה. הוכנו מספר סוללות בפיקודו של המהנדס קולונל ג'ון ריצ'רדס (אנ'). קרל אסר בתחילה על הפצצת העיר מחשש לפגוע בנתיניו הפוטנציאליים.
הקרב על מעוז מונז'ואיק

לאחר הנחיתה הראשונית לא הייתה פעילות רבה במשך מספר שבועות. פיטרבורו היה מודאג מכך שיש לו מעט מדי חיילים בהתחשב בגודלו של חיל המצב, ושקל לנטוש את המצור ולהתמקם מחדש באיטליה. אולם, במועצת מלחמה (אנ') התנגד לכך אדמירל שובל, שייצג את הצי וכן רבים מהגנרלים בפיקודו שהעדיפו תקיפה.
יעד מרכזי עבור הברית הגדולה היה מעוז מונז'ואיק, גבעה גדולה המשקיפה על העיר. בספטמבר הסכים פיטרבורו לפתוח במתקפה, וכדי לסייע לחשאיות העמיד פנים שצבאו נוטש את המצור וצועד דרומה לכיוון טרגונה. כוח תקיפה בריטי בראשות ויליאם סאות'וול (אנ') הוכן, כמכה שנייה תחת גנרל סטנהופ. אף על פי שהנסיך ג'ורג' לא החזיק בפקודה רשמית, הוא ליווה את כוח התקיפה כמתנדב כדי לעזור להראות לכוח את הדרך.
המתקפה נתקלה בהתנגדות כבדה מהצפוי, והנסיך ג'ורג' נפגע מכדור מוסקט בירך. הפצע התברר כקטלני, ואובדן הנסיך הוביל להתמוטטות המורל של הצד התוקף.
הגבעה נכבשה בספטמבר במהלך קרב מונז'ואיק (אנ').
לקריאה נוספת

Bodart, G. (1908). Militär-historisches Kriegs-Lexikon (1618-1905).
Falkner, James. The War of the Spanish Succession 1701-1714. Pen and Sword, 2015.
Hugill, J.A.C. No Peace Without Spain. Kensal Press, 1991.
Williams, Basil. Stanhope: A Study in Eighteenth-Century War and Diplomacy. Clarendon Press, 1932.
הערות שוליים

1 2 3 4  Bodart 1908, p. 143.
↑  Hugill p.80-83
↑  Hugill p.162-163
↑  Williams p.38-39
↑  Hugill p.165
↑  Hugill p.167
↑  Hugill p.161-165
1 2  Williams p.39
↑  Hugill p.171-172
↑  Hugill p.172
↑  Hugill p.173
↑  Hugill p.173-177
↑  Hugill p.178-183
↑  Hugill p.178
↑  Hugill p.184
טירת מונז'ואיק (אנ') הייתה יעד להתקפה של הברית הגדולה בספטמבר 1705.