stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקס ג'וד
ביוגרפיה

ג'וד היגר מפולין לארצות הברית בשנת 1862. הוא היה יצרן גלימות ומייסד ונשיא מועדון השחמט של סנט לואיס. בשנת 1893 מונה ג'וד על ידי נשיא ארצות הברית, גרובר קליבלנד, לתפקיד הקונסול הכללי באוסטריה. מינוי זה גרם למתח ביחסים בין ארצות הברית ואוסטריה, שכן האוסטרים התנגדו למינוי יהודי לתפקיד זה. חרף ההתנגדות, ארצות הברית ומקס ג'וד לא ויתרו, וג'וד שירת בתפקידו במשך ארבע שנים, וחזר לארצות הברית בשנת 1897.
בשנת 1881 הפסיד ג'וד, בדו-קרב לקביעת אלוף ארצות הברית, לג'ורג' הנרי מקנזי כשהתוצאה הייתה +5 -7 =3 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בשנת 1887 ניצח ג'וד את אלברט הודגס +5 -2 =2 בדו-קרב שלא קבע את התואר. בשנת 1888 הגיע ג'וד למקום האחרון בתחרות הראשונה שארגן איגוד השחמט של ארצות הברית (ניצח: ג'קסון שוואלטר). בשנת 1890 ניצח ג'וד את ג'קסון שוואלטר +7 -3 =0 אך לא תבע את התואר של אלוף ארצות הברית. שנתיים מאוחר יותר התקיים דו-קרב גומלין בו הפסיד ג'וד לג'קסון שוואלטר +4 -7. בשנת 1899 הפסיד ג'וד בדו-קרב מול הרי נלסון פילסבורי +1 -4 =0 ובשנת 1903 ניצח ג'וד באליפות התאחדות המערב שהתקיימה בשיקגו.
משחקו של ג'וד התאפיין בעוצמתו, מסעיו המבריקים אך חסרי הזהירות וחסרי היציבות. לכן התנודד בין תוצאות מעולות בתחרויות לבין תוצאות כושלות.
בשלב מסוים הוצע לג'וד לשחק באג'יב, מכונת השחמט בניו יורק, אך הוא לא היה מעוניין לעזוב את סנט לואיס. העבודה הוצעה לאלברט הודגס.
לג'וד היה מנהג למצוץ לימון כאשר היה תור יריבו לשחק.
ג'וד שיחק שמונה פעמים באליפות ארצות הברית:
באליפות השנייה שאורגנה בשנת 1871 הגיע למקום השני. (ניצח: ג'ורג' הנרי מקנזי)
באליפות השלישית שאורגנה בשנת 1874 הגיע למקום השלישי. (ניצח: ג'ורג' הנרי מקנזי)
באליפות הרביעית שאורגנה בשנת 1876 הגיע למקום השני. (ניצח: ג'יימס מייסון)
באליפות החמישית שאורגנה בשנת 1880 הגיע למקום החמישי. (ניצח: ג'ורג' הנרי מקנזי)
באליפות השישית שאורגנה בשנת 1889 הגיע למקום השלישי. (ניצחו: מקס וייס ומיכאל צ'יגורין)
באליפות השביעית שאורגנה בשנת 1904 הגיע למקום השני. (ניצח: פרנק מרשל)
באליפות השמינית בשנת 1909 הגיע למקום הרביעי.
אלוף העולם וילהלם שטייניץ התרשם עמוקות מניצחונו של ג'וד על ויליאם פולוק ותיעד את הערותיו בספר התחרות משנת 1889.
הערות שוליים

↑  Maxx Judd (Maximilian Judkiewich), באתר annsweb.org, ינואר 2003
↑  Max Judd Objected To., באתר הניו יורק טיימס, פורסם ב-22 באפריל 1893
↑  
William Pollock
Max Judd
6th American Congress
New York, NY, 1889
Evans Gambit: Declined (Lange), C51

Notes by Wilhelm Steinitz

1.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bc4 Bc5 4.b4 Bb6 5.b5 Na5 6.Nxe5 Nh6 7.d4 d6 8.Bxh6 dxe5 9.Bxg7 Qxd4

A new idea, and, as far as can be judged from the present game, a very good one, for it clearly and quickly equalizes forces and position, which, we believe, is not the case in most forms of this opening.

10.Qxd4 Bxd4 11.Bxh8 Bxa1 12.Bd3

Black likewise regains the pawn after 12.Bb3 Ke7 13.Bg7! Bd7 14.Bh6! Bxb5 etc.

12...Ke7 13.Bg7 Be6 14.Bh6 Bxa2 15.0 0 Bd4 16.Bd2 Nc4 17.Bb4+ Nd6 18.c3 Bb6 19.c4 Bxb1

19...Bd4 at once was decidedly better.

20.Rxb1 Bd4 21.c5 Ne8 22.Ba3 Kf6 23.Bc4 Ng7 24.Rb3 Ne6 25.Rf3+ Kg6 26.Rg3+ Kf6 27.Rf3+ Kg6

White is not satisfied with a draw, and the result does not justify his conclusion.

28.h4 h5 29.Rf5 Re8 30.Be2 Rh8 31.g3

Black to Move

31...c6

An excellent move which transfers the attack to Black.

32.bxc6 bxc6 33.Bc4 Rb8 34.Kg2 Rb1 35.Be2 Ng7 36.Rf3

If 36.Rg5+? Kh6 followed by 37...f6 and wins.

36...a5 37.Bd3 Rb3

We would have preferred 37...Ra1 38.Bc4 Ne6 39.Kh3 (or 39.Bxe6 fxe6 followed by 40...a4 then 41...Rb1 and 42...Rb3, winning.) 39...Nd8 followed by 40...f6 and 41...Nb7.

38.Bc4 Rxf3 39.Kxf3 Kf6 40.Ke2 Ne6 41.f3 Nxc5 42.Bxc5 Bxc5 43.g4 hxg4 44.fxg4 Be7 45.Bb3 Kg7 46.h5

46.Ba4 at once, followed immediately by 47.Kd3, would have drawn without difficulty.

46...f6 47.Ba4 c5 48.Kd3 Kh6 49.Kc4 Kg5 50.Bd7

The true cause of his disaster, whereas 50.Kd5 Kxg4 51.Ke6 Bf8 52.Kxf6 would have drawn with ease.

50...Bf8

The manner in which Black now wins, though bishops are of opposite colors and his own bishop is blocked, makes this ending one of the finest of that description.

51.Kb5 Kf4 52.Bf5 Ke3 53.h6 Kd4 54.h7 Bg7 55.Be6 Kxe4 56.Kxc5 Kf3 57.Bf5 e4 58.Kd5 e3 59.Ke6 e2 60.Kf7 Bh8 61.Kg8 e1Q 62.Kxh8 a4 63.Bg6 Qe7 64.Kg8 a3 65.Bf7 Kxg4 66.Kg7 f5 67.Kg8 Qe5 0–1
ורנר ליבריך

ורנר ליבריך (בגרמנית: Werner Liebrich; ‏18 בינואר 1927 בקייזרסלאוטרן, רפובליקת ויימאר – 20 במרץ 1995 בקייזרסלאוטרן, גרמניה) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת הבלם. שיחק בקבוצת פ.צ. קייזרסלאוטרן לכל אורך הקריירה שלו וזכה עם גרמניה המערבית במונדיאל 1954.
ביוגרפיה

ליבריך הגיע ממשפחה ממעמד הפועלים; אביו, ארנסט, היה טַיָּח וקומוניסט שנרדף בידי הנאצים. לאחר מעצרו של אביו בידי השלטון הנאצי הוא, אמו ואחיו חיו בעוני מחפיר.
ליבריך שיחק בקבוצת פ.צ. קייזרסלאוטרן לכל אורך הקריירה שלו וערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בשנת 1944 בגיל 17. הוא היה שותף בשתי אליפויות גרמניה בהן הקבוצה זכתה בעונות 1950/1951 וב-1952/1953.
הוא ערך שש-עשרה הופעות בנבחרת גרמניה המערבית, וזכה עמה במונדיאל 1954. הוא היה השחקן שפצע את קפטן נבחרת הונגריה פרנץ פושקש במהלך המשחק הראשון של שתי הנבחרות בטורניר בשלב הבתים. פושקש נאלץ להחמיץ את שני המשחקים הבאים של הטורניר, והופיע רק בגמר מול גרמניה המערבית, שאז עדיין לא היה כשיר לחלוטין.
בשנת 1950 הציעה לו קבוצת הכדורגל האיטלקית מילאן חוזה, אך הוא סירב ורצה להישאר במועדון עיר הולדתו.
מלבד הזכייה באליפות גרמניה עם פ.צ. קייזרסלאוטרן, הגיע ליבריך לשיא במונדיאל 1954, ובייחוד במשחק נגד יוגוסלביה ברבע הגמר שם הציג יכולת הגנתית טובה. אחרי מונדיאל 1954, אחת ההופעות הטובות ביותר שלו הגיעה במשחק נגד אנגליה בוומבלי ב-1 בדצמבר 1954. תפקידו במשחק זה היה לעצור את החלוץ האנגלי רוני אלן וגם עזר לכסות את סטנלי מתיוס.
ליבריך פרש מקריירת משחק בשנת 1962, אחרי כמעט עשרים שנה במועדון עיר הולדתו.
ב-20 במרץ 1995 נפטר ליבריך מאי-ספיקת לב בגיל 68 בקייזרסלאוטרן.
ברס בלו

| --- | --- |
ברס בלו
ברס בלו
 
 מאכלים
 סוג:  גבינה
 על שם:  ברס 
 אזור מוצא:  ברס (Bresse)
 מוצא:  צרפת
 תאריך יצירה:  שנות ה־50 של המאה ה־20 
 מרכיבים עיקריים:  חלב פרה 
 גבינות
 סוג חלב:  פרות
 צורה:  גליל 
 
ברס בלו (בצרפתית: Bleu de Bresse) היא גבינה כחולה בעלת ציפוי כפול שיוצרה לראשונה ב-1951 באזור ברס שבצרפת, על ידי קואופרטיב חקלאי, כתגובה לפופולריות הגוברת של הגבינות האיטלקיות. הגבינה עשויה חלב מלא ומצופה בציפוי אכיל שצבעו בדרך כלל לבן ובעל ארומה של פטריות. מרקם הפנים שלה דומה לגבינת ברי וכולל כתמי עובש כחול. צורתה גלילית ומשקלה נע בין 125 ל-500 גרם.
תהליך הייצור

הגבינה מיוצרת מגבינה לבנה המבשילה יחד עם פנציליום רוקפורטי בתבנית מחוררת. לאחר שמתהווה הצורה הרצויה, מוציאים את הגבינה מהתבנית, ממליחים אותה וסוחטים אותה, ולבסוף מצפים אותה בפניציליום קממברטי על מנת ליצור את השכבה החיצונית.
פרדיננד אסטרהאזי

| --- | --- |

פרדיננד אסטרהאזי עונד את סמל לגיון הכבוד הצרפתי.
 לידה:  16 בדצמבר 1847 פריז, ממלכת צרפת צרפת
 פטירה:  21 במאי 1923 (בגיל 75) לונדון, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מקום קבורה:  הרטפורדשייר 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  תיכון קונדורסה 
 השתייכות:    צבא צרפת צרפת  לגיון הזרים הצרפתי לגיון הזרים הצרפתי
 תקופת הפעילות:  1870–1898 (כ־28 שנים)
 דרגה:  מיור (רב-סרן)
 פעולות ומבצעים
 מלחמת צרפת–פרוסיה
 
פרדיננד ואלסין אסטרהאזי (בצרפתית: Ferdinand Walsin Esterhazy;‏ 16 בדצמבר 1847 – 21 במאי 1923), היה קצין צרפתי שמכר בסוף המאה ה-19 סודות צבאיים לגרמניה. את מעשה בגידתו טפלו על הקצין היהודי חף מפשע, אלפרד דרייפוס בפרשה מתוקשרת הנקראת על שמו: פרשת דרייפוס.
ביוגרפיה

אסטרהאזי נולד בשנת 1847, למשפחה שמוצאה מהונגריה. הוא שירת בלגיון הזרים הצרפתי, ולאחר מכן הוצב לצבא הסדיר הצרפתי והגיע לדרגת רב-סרן.
ביוגרפיה > ריגולו

בשנות התשעים של המאה ה-19 שקע אסטרהאזי בחובות כבדים וכדי להיחלץ מכר סודות צבאיים צרפתיים לגרמנים. דבר הבגידה נתגלה בשנת 1894, כאשר מרגל צרפתי שפעל בתוך שגרירות גרמניה בפריז גילה מזכר בכתב יד (bordereau), שנתקבל אצל הנספח הצבאי הגרמני וכלל סודות צבאיים צרפתיים. זהות כותב המזכר לא הייתה ידועה ואנשי המטה הכללי הצרפתי הטילו את האשמה על סרן אלפרד דרייפוס היהודי.
משפט דרייפוס

דרייפוס הועמד לדין בפני בית דין צבאי ומשפטו גרם לגל של הסתה אנטישמית בעיתונות הצרפתית. הוא נדון לשלילת דרגותיו ולמאסר עולם ב"אי השדים" שליד חוף גויאנה הצרפתית באמריקה הדרומית. דרייפוס זעק את דבר חפותו, אך דעת הקהל בצרפת הצדיקה את ההרשעה.
בשנת 1896 גילה הקולונל ז'ורז' פיקאר, ראש מחלקת המודיעין הצבאי ("המשרד השני"), ראיות המצביעות על כך שאסטרהאזי הוא שכתב את המזכר שנתגלה בשגרירות הגרמנית. ניסיונות להשתיק את פיקאר לא הועילו ואסטרהאזי הועמד לדין בשנת 1898 בפני בית הדין הצבאי, אך זוכה על ידי חבר הקצינים, שופטי בית הדין, תוך דקות מועטות.
הסופר הנודע אמיל זולא הפך לתומך בחפותו של דרייפוס ופרסם מכתב גלוי נגד עיוות הדין תחת הכותרת "אני מאשים...!" (J'accuse). זולא הואשם בהוצאת דיבה ונדון למאסר אך הצליח להימלט לאנגליה. תוך כדי כך הפכה הפרשה למחלוקת שפילגה את הציבור בצרפת לשני מחנות, תומכי אסטרהאזי מחוגי המלוכנים, המיליטריסטים והלאומנים; ותומכי דרייפוס מנאמני הרפובליקה, הסוציאליסטים ואנטי קלריקליים.
מאוחר יותר, בשנת 1898, נתגלו ראיות כי קולונל אובר-ז'וזף אנרי מן המודיעין הצבאי זייף ראיות שהביאו להרשעתו של דרייפוס. קולונל אנרי שם קץ לחייו ואסטרהאזי נמלט לאנגליה.
אירועים אלו עוררו מחדש את הפרשה וענינו של דרייפוס הובא ב-1899 בפני בית הדין לערעורים שהורה על משפט חוזר. בית הדין הצבאי, שבפניו הובא העניין מחדש, לא היה מוכן להכיר בטעותו, ודרייפוס הורשע שוב ונדון ל-10 שנות מאסר. הוא נחון לאחר עשרה ימים בידי נשיא צרפת. בשנת 1906 ערער דרייפוס. בית הדין הצבאי זיכה אותו והשיב לו את דרגותיו.
סוף חייו

אסטרהאזי חי, בגלותו בלונדון, חיי עוני. כדי להרוויח כסף למחייתו הוא פרסם הודאה בה אישר כי הוא האיש שכתב את המזכר, אך טפל את אשמת הריגול על קצין אחר שלא היה כבר בחיים. אסטרהאזי מת בלונדון בשנת 1923.
המזכר שהפליל את אסטרהאזי
שוולם

שְוֶולְם (בגרמנית: Schwelm) היא עיר במדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה.
גאוגרפיה

שוולם נמצאת בדרום-מזרח חבל הרוהר, ממערב לחבל הארץ וסטפאליה וממזרח לחבל הארץ ההררי "Bergisches Land"; מסיבה זו היא ידועה כ"Pforte Westfalens" ("השער אל וסטפאליה").
שפה/דיאלקט

בשוולם מדברים בניב של הגרמנית הנקרא ווסטפלית (אנ') (באנגלית: Westphalian) (ווסטפאלית: מסקסית עתיקה ווסטפאל = "ארץ מערבית"). הניב הווסטפלי שייך לניבים הסקסונים הנמוכים, שהם חלק ממשפחת הניבים הגרמניים הנמוכים. בהשוואה לאזורים גרמניים אחרים (למשל, בוואריה או שוואביה). לניב אין השפעה חזקה על הדיבור היומיומי. האוכלוסייה המבוגרת עדיין מסוגלת לדבר את הלשון הווסטפאלית המקורית של שוולם, הנקראת שוולמר פלאט, (בגרמנית: Schwelmer Platt) ששונה למדי מגרמנית גבוהה סטנדרטית ודומה להולנדית.
היסטוריה

ניתן למצוא אזכורים לשוולם כבר במאה התשיעית, בשם אחר: "Suelmiu", אך באופן רשמי העיר הוקמה בשנת 1496. בשנת 1929 הפכה לבירה המחוזית.
לפי שטח השיפוט שלה היא העיר הקטנה ביותר בנורדריין-וסטפאליה.
כמו כן, שוולם היא עיר הולדתו של גוסטב היינמן.
נקודות עניין

לשוולם יש מרכז עיירה היסטורי עם הרבה בתים ישנים, שחלקם מתוארכים למאה ה-18. ה"שוק הישן" (בגרמנית: Altmarkt) הוא מקום שוק היסטורי השוכן מול הכנסייה הפרוטסטנטית הראשית של העיר tall Christuskirche.
מה- Altmarkt, הרחוב המעוצב Kölner Strasse מוביל במעלה הגבעה והוא חלק מהכביש הישן לקלן.
עד 2011, שוולם הייתה ביתה של Brauerei Schwelm (גר'), "מבשלת שוולם", אחת ממבשלות בירה פרטיות בודדות שנותרו בנורדריין-וסטפאליה. המבשלה, שהוקמה בשנת 1830 על ידי Haarmann & Kathagen, הייתה מהראשונות בעולם שעברו ממיכלי אחסון מעץ למתכת. בניין המנהלה המקורי, Rietz'sche Haus שנבנה בשנת 1701, הוא בית יפה במרכז העיר.
רוב אתר הייצור ההיסטורי של המבשלה, לעומת זאת, נהרס ב-2012.
יצרנית הפסנתרים הוותיקה בעולם נמצאת בשוולם. מאז 1794, רוד. Rud. Ibach Sohn בנה פסנתרים מ-1794 ועד 1904 עוגבים בשוולם.
ארגון הסחר ההוגן הגדול באירופה "GEPA" נוסד בשוולם בשנות ה-70, אך נמצא כעת בוופרטל .
בית קברות יהודי היסטורי, מסוף המאה ה-18, ממוקם באזור הכפרי כ-1.3 ק"מ דרומית למרכז העיירה. הוא מתוחזק על ידי העירייה ומתנדבים.
גלריה

נוף העיר הפנימית
הכנסייה הישנה
תחנת הרכבת של שוולם
מפעל של יצרן הפסנתרים Rud. Ibach
תפוס ת'כריש

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  ויקי ג'נסן, ביבו ברגרון, רוב לטרמן 
 הופק בידי:  דרימוורקס
 תסריט:  מייקל ג'יי וילסון ורוב לטרמן
 שחקנים ראשיים:  ויל סמית' (אוסקר) אנג'לינה ג'ולי (לולה) מרטין סקורסזה (סייקס) רנה זלווגר (אנג'י) ג'ק בלאק (לני הכריש) רוברט דה נירו (דון לינו)
 מדבבים:  ויל סמית' (Oscar the Sharkslayer) קייטי קוריק (Katie Current) דאג אי. דאג (Bernie) וינסנט פסטורה (Luca the Octopus) דייוויד סורן (חסילון) זיגי מארלי (Ernie) מייקל אימפריולי (Frankie Lino) פיטר פאלק (Don Ira Feinberg) מרטין סקורסזה (מר סייקס) רנה זלווגר (Angie) ג'ק בלאק (Lenny Lino) אנג'לינה ג'ולי (Lola) רוברט דה נירו (Don Lino) Lenny Venito פיל למאר 
 מוזיקה:  הנס צימר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  דרימוורקס הנפשה 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, דרימוורקס, נטפליקס, וודו 
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1 באוקטובר 2004
 משך הקרנה:  130 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית / עברית (מדובב)
 סוגה:  סרט ילדים, סרט הרפתקאות, סרט פשע, סרט קומדיה, סרט לכל המשפחה 
 מקום התרחשות:  Southside Reef 
 תקציב:  75,000,000‏$
 הכנסות:  367,275,019‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   sharktale
 פרסים:  מועמדות לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר.
 סרט הבא:  Club Oscar 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
תפוס ת'כריש (באנגלית: Shark Tale, בתרגום חופשי: "מעשיית כריש") הוא סרט קולנוע בהנפשה ממוחשבת שיצא לאקרנים ב-1 באוקטובר 2004. הסרט הופק על ידי חברת דרימוורקס והיה מועמד בשנת 2004 לפרס האוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר.
דמויות ומדבבים

| דמות | תיאור | מדבבים באנגלית | מדבבים בעברית |
| --- | --- | --- | --- |
| אוסקר | דג נקאי אילתי. בדחן ובעל חוכמת רחוב. עובד במכון לניקוי לווייתנים וחולם להתעשר. | ויל סמית' | ליאור כלפון |
| דון לינו | עמלץ לבן. ראש המאפיה המקומית. רוצה ששני בניו, פרנקי ולני, ירשו את מקומו ועסקיו | רוברט דה נירו | שמיל בן ארי |
| אנג'י | דגת מלאכי ורודה. מאוהבת באוסקר. | רנה זלווגר | מיטל דוהן |
| לני | עמלץ לבן צמחוני. בנו הצעיר של דון לינו ואחיו של פרנקי. מתחבר לאוסקר ואנג'י. | ג'ק בלאק | דור צויגנבום |
| לולה | דגת זהרון מושכת ותאבת ממון. אוסקר מתאהב בה. | אנג'לינה ג'ולי | לימור שפירא |
| סייקס | דג נפוחית. מלווה בריבית. בעל המכון לשטיפת לווייתנים. אוסקר חייב לו חמשת אלפים צדפות. | מרטין סקורסזה | שלמה בראבא |
| ארני | מדוזה עם מבטא ג'מייקני. גובה החובות של סייקס, יחד עם ברני. נהנה לענות את אוסקר. | זיגי מארלי | אלי פיניש |
| ברני | מדוזה עם מבטא ג'מייקני. גובה החובות של סייקס, יחד עם ארני. נהנה לענות את אוסקר. | דאג אי דאג | מריאנו אידלמן |
| פרנקי | עמלץ לבן. בנו של דון לינו ואחיו הבכור של לני. אכזרי יותר מלני ומתבייש בהיותו צמחוני. | מייקל אימפריולי | דני שטג |
| לוקה | תמנון כחול. יד ימינו של דון לינו. נוטה לציין. | וינסנט פסטורה | מיכה אוזין סליאן |
| דון איירה פינברג | כרישון נמרי מזדקן. ראש מאפיה של כרישונים נמריים. חבר של דון לינו. | פיטר פאלק | אברהם סלקטר |
| קייטי קורנט | דגת לברק. מנחת הטלוויזיה המקומית. מבוססת על דמותה של קוריק כמנחת "Today Show" באותה תקופה. | קייטי קוריק | עלמה זק |
| ג'ו המשוגע | סרטן נזירי מופרע. חברו הטוב של אוסקר. | דייוויד פי סמית | יואב בר-לב |
בסיום הסרט השתתפו גם כריסטינה אגילרה ומיסי אליוט בתפקיד עצמן בגרסת דג וביצעו את השיר "Car Wash".
בדיבוב העברי השתתפו גם אורנה כץ, אלי אילדיס, גיל וסרמן, גלעד קלטר, איל כהן, דדי זהר, הדר אמיר, יובל סגל, ינון כהן, יפעת זנדני צפריר, יסמין גמליאל, לירון ברנס, ניר רון, עמי מנדלמן, צביקה שוורצברג ושי זורניצר.
פסקול הסרט

| תפוס ת'כריש> מס' | תפוס ת'כריש> שם | תפוס ת'כריש> ביצוע | תפוס ת'כריש> משך | תפוס ת'כריש>  | תפוס ת'כריש>  | תפוס ת'כריש>  | תפוס ת'כריש>  | תפוס ת'כריש>  | תפוס ת'כריש>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Three Little Birds  | שון פול וזיגי מארלי | 3:37 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Car Wash  | כריסטינה אגילרה ומיסי אליוט | 3:51 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Good Foot  | טימבלנד וג'סטין טימברלייק | 3:55 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Secret Love  | ג'וג'ו | 4:14 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Lies & Rumors  | D12 | 4:21 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Got to Be Real  | מרי ג'יי בליג' וויל סמית' | 3:52 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | A Little Less Conversation  | אלביס פרסלי וג'וניק | 4:06 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Can't Wait  | אבאנט | 3:07 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Gold Digger  | לודקריס, בובי V וליל פאט | 3:45 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Get It Together  | אינדיה. ארי | 3:31 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | We Went as Far as We Felt Like Going  | הפוסיקט דולז | 3:59 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Digits  | פאן 3 | 2:17 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Sweet Life of Kind  | שרי לין | 4:04 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Some of My Best Friends Are Sharks  | הנס צימר | 4:46 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 50:33 |  |  |  |  |  |  |
מיקומים במצעדים

| מצעד | מיקום |
| --- | --- |
בילבורד 200‏: 34
אלבומי הרית'ם אנד בלוז\היפ הופ הכי טובים: 48
הערות שוליים

1 2  תפוס ת'כריש, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
עטיפת פסקול הסרט
Scribd

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  Jared Friedman, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־18 שנים)
 מיקום המטה:  סן פרנסיסקו 
 משרד ראשי:  ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
  
 www.scribd.com
 
Scribd היא פלטפורמת שיתוף קבצים שנוסדה ב-2007 על ידי טריפ אדלר וג'ארד פרידמן. כיום זוהי ספרייה דיגיטלית שמציעה שירות מנוי עם ספרים מובילים, כולל רבי מכר קלאסיים, שבסיסה בסן פרנסיסקו, קליפורניה. Scribd כוללת גם יצירות שנתרמו על ידי משתמשים ברחבי העולם. זהו אתר גדול עם יותר מ-80 מיליון קוראים פעילים המגיעים לאתר מדי חודש.
באתרי Scribd מאוחסנים למעלה משני מיליון קבצים, מצגות ושרטוטים. ניתן לחפש מסמכים על פי מילות מפתח ולהוריד מסמכים בפורמטים נפוצים כמו doc, pdf ו-rtf.
אחרי העלאת מסמך ניתן להזמין חברים אחרים ברשת Scribd לצפות בו.
מן היתרונות המרכזיים שבשימוש באתר זה היא העובדה שהעלאת הקבצים לרשת אינה פוגעת בקישורים הקיימים בתוך המסמכים והם ממשיכים להיות פעילים, וכן שלכל מסמך ומסמך ניתן להוסיף תגיות (גם בעברית) המאפיינות אותו ומקילות על החיפוש.
היסטוריה > הקמה (2007–2013)

Scribd התחיל כאתר לשיתוף מסמכים. בעודו בהרווארד, אדלר קיבל השראה להקים את Scribd לאחר שלמד על התהליך הארוך הנדרש לפרסום מאמרים אקדמיים. לאביו, רופא בסטנפורד, נאמר שייקח 18 חודשים עד שהמחקר הרפואי שלו יפורסם. אדלר רצה ליצור דרך פשוטה לפרסם ולשתף תוכן כתוב באינטרנט. הוא הקים יחד עם ג'ארד פרידמן את Scribd והשתתף בשיעור הפתיחה של Y Combinator בקיץ 2006. שם, Scribd קיבלה מימון ראשוני בסך 120,000$, ולאחר מכן הושקה בסן פרנסיסקו במרץ 2007.
Scribd כונתה "YouTube למסמכים", ואפשרה לכל אחד לפרסם בעצמו באתר באמצעות קורא המסמכים שלו. קורא המסמכים הופך קובצי PDF, מסמכי Word ו-PowerPoint למסמכי אינטרנט ניתנים לשיתוף בכל אתר אינטרנט המאפשר הטמעה. בשנתה הראשונה, Scribd גדלה במהירות ל-23.5 מיליון מבקרים (נכון לנובמבר 2008). הוא גם דורג כאחד מ-20 אתרי המדיה החברתית המובילים על פי Comscore.
ביוני 2009 השיקה Scribd את חנות Scribd, המאפשרת לכותבים להעלות ולמכור בקלות עותקים דיגיטליים של עבודתם באינטרנט. באותו חודש, האתר שיתף פעולה עם Simon & Schuster למכירת ספרים אלקטרוניים ב-Scribd. העסקה הפכה מהדורות דיגיטליות של 5,000 כותרים לזמינים לרכישה ב-Scribd, כולל ספרים של מחברים רבי מכר כמו סטיבן קינג, דן בראון ומרי היגינס קלארק.
באוקטובר 2009 השיקה Scribd את קורא המסמכים הממותג שלה עבור חברות מדיה כולל הניו יורק טיימס, לוס אנג'לס טיימס, שיקגו טריביון, האפינגטון פוסט ועוד.
באוגוסט 2010 החלו מסמכים בולטים רבים שהתארחו ב-Scribd להפוך לוויראליים, כולל פסיקת California Proposition 8, שקיבלה למעלה מ-100,000 צפיות תוך כ-24 דקות, והתביעה של HP נגד המעבר של מארק הרד ל Oracle.
היסטוריה > הרשמה למנויים (2013–הווה)

באוקטובר 2013 השיקה Scribd רשמית את שירות המנוי הבלתי מוגבל שלה לספרים אלקטרוניים. דבר זה נתן למשתמשים גישה בלתי מוגבלת לספריית הספרים הדיגיטליים של Scribd תמורת תשלום חודשי קבוע. החברה גם הכריזה על שותפות עם HarperCollins שהפכה את כל רשימת הקטלוג של HarperCollins לזמינה בשירות המנויים. לדברי שנטל רסטיבו-אלסי, מנהלת הדיגיטל הראשית ב-HarperCollins, זו הייתה הפעם הראשונה שהמוציא לאור מוציא חלק כה גדול מהקטלוג שלה. במרץ 2014, Scribd הכריזה על עסקה עם לונלי פלאנט, המציעה את כל הספרייה שלהם דרך שירות המנויים.
היסטוריה > ספרי שמע (אודיו בוקס)

בנובמבר 2014, Scribd הוסיפה ספרי שמע לספריית המנויים שלה. המגזין Wired ציין כי זה היה שירות המנויים הראשון שמציע גישה בלתי מוגבלת לספרי אודיו, ו"זה מייצג שינוי הרבה יותר גדול באופן צריכת התוכן הדיגיטלי ברשת". באפריל 2015, החברה הרחיבה את קטלוג ספרי האודיו שלה כשעשתה עסקה עם Penguin Random House. צעד זה הוסיף 9,000 ספרי שמע לפלטפורמה, כולל כותרים של מחברים כמו לנה דנהאם, ג'ון גרישם, ג'יליאן פלין וג'ורג' ר.ר מרטין.
היסטוריה > קומיקס

בפברואר 2015, סקריבד הוסיפה קומיקס לשירות המנויים שלה. החברה הוסיפה 10,000 ספרי קומיקס ורומנים גרפיים ממו"לים כולל מארוול, ארצ'י, בום! Studios, Dynamite, IDW ו-Valiant. אלה כללו סדרות כמו שומרי הגלקסיה, דרדוויל, X-O Manowar והנוקמים. עם זאת, בדצמבר 2016, קומיקס בוטלו מהשירות עקב ביקוש נמוך.
iPaper

iPaper הוא ממשק פלאש שבעזרתו ניתן לשלב מסמכים בפורמטים רבים בתוך דפי אינטרנט וכן להמיר חזרה את המסמכים לפלאש ולצפות בהם בפורמט המקורי שלהם.
פורמטים נתמכים:
Adobe PDF (.pdf)
Adobe PostScript (.ps)
Microsoft Word (.doc, .docx)
Microsoft PowerPoint (.ppt, .pps, .pptx)
Microsoft Excel (.xls, xlsx)
OpenOffice Text Document (.odt, .sxw)
OpenOffice Presentation Document (.odp, .sxi)
OpenOffice Spreadsheet (.ods, .sxc)
All OpenDocument formats
Plain text (.txt)
Rich text format (.rtf)
Scribd Groups

מאפשר ליצור ולקבץ חברים כקבוצה ייעודית לקבוצת מסמכים מסוימת.
מתחרים

מתחרים ל-Scribd הם Google Docs, OpenFloodgate, issuu ו-Calaméo
הערות שוליים

↑  Andy Orin, Behind the App: The Story of Scribd, Lifehacker, ‏2014-06-11 (באנגלית)
↑  Jill Krasny, Scribd: The Library of the Future?, Inc., ‏24 ביוני 2014
↑  Scribd | Interview with its Co-Founder & CEO – Trip Adler, Cleverism, ‏2014-12-10 (באנגלית)
↑  Erick Schonfeld, Scribd Had A Blowout Year, And So Did the Web Document, TechCrunch, ‏2008-12-31 (באנגלית אמריקאית)
↑  Stone, Brad (2009-05-17). "Site Lets Writers Sell Digital Copies". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-02-06.
↑  MediaFile » Blog Archive » From the desk of [your news outlet and Scribd | Blogs |], web.archive.org, ‏2009-10-10
↑  Metz, Cade. "Scribd Challenges Amazon and Apple With 'Netflix for Books'". Wired (באנגלית אמריקאית). ISSN 1059-1028. נבדק ב-2024-02-07.
↑  Bosman, Julie (2013-10-01). "HarperCollins Joins Scribd in E-Book Subscription Plan". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-02-07.
↑  Anthony Ha, Scribd's Subscription E-Book Service Moves Into Travel With The Full Lonely Planet Library, TechCrunch, ‏2014-03-26 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 8621 7147  LCCN: no2010124395  VIAF: 124743656   WorldCat (עם VIAF): 124743656
חיים משוגעים

"חיים משוגעים" הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר, אשר יצא ב-15 בפברואר 2018 בהוצאה עצמית.
רקע והפקה

מאז אוגוסט 2016, בו הוציאה את הלהיט "כחולת עיניים", ועד פברואר 2018, בו הוציאה את "לב כנוע" ואת המיני-אלבום עצמו, הוציאה עלמה זהר מספר סינגלים (שישה בסך הכול) שנכללו ב"חיים משוגעים". זו הפעם הראשונה שזהר הוציאה מיני-אלבום, שהועלה ב-15 בפברואר 2018 לרשתות הסטרימינג השונות.
המיני-אלבום הופץ בפורמט של תקליטור כאשר יצא. בכתבה שפורסמה בגלובס נכתב: ”דווקא במילים של זהר, המתאפיינות לרוב בעושר שאיתו הפליגה בעבר בתיאורים עלילתיים מורכבים ומבריקים, ניכרות הפעם התמתנות ותמציתיות מופשטת. האלבום מעורר לעיתים תחושה שזוהי יצירת ביניים – בין מה שהיה למה שיהיה. שזהר מעניקה טעימות מתהליך. וזה מה שכה מרתק באלבומה הנוכחי – יפה בפני עצמו, אך גם מהווה גשר בהתהוות אל הווייה מסקרנת שעדיין לא נוסחה”.
רשימת רצועות

| חיים משוגעים> מס' | חיים משוגעים> שם | חיים משוגעים> משך | חיים משוגעים>  | חיים משוגעים>  | חיים משוגעים>  | חיים משוגעים>  | חיים משוגעים>  | חיים משוגעים>  | חיים משוגעים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | כחולת עיניים  | 3:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | דגים  | 3:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | תפתח (ביחד עם גילי יאלו)   | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | על החיים ועל המוות  | 3:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | חיים שלי  | 3:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | לב כנוע  | 2:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 19:36 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

1 2  חיים משוגעים, by Alma Zohar, באתר Alma Zohar (באנגלית)
↑  Haim Meshugaim, 2018-02-15, נבדק ב-2023-08-11
↑  עלמה זהר | חיים משוגעים | דיסק אלבום, באתר דיסק סנטר
↑  תימורה לסינגר, ‏עלמה זהר | "חיים משוגעים", באתר גלובס, 29 במרץ 2018
| עלמה זהר |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | דברי • שלושים ושלוש • לחם אהבה • פלא |  |
| מיני-אלבומים | חיים משוגעים |  |
| ערכים קשורים | "24 שעות" (ידיעות אחרונות) • "מקימי" • מאט זו (אח למחצה) |  |
| עלמה זהר – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| דברי | "עם הגב" • "אגו טריפ" • "שיר אהבה אינדיאני (Miguel)" • "דע" |  |
| שלושים ושלוש | "התרגשתי לקראתך" • "ממצרים" • "אוניות" |  |
| לחם אהבה | "מצב הרוח" • "ניצחונות" • "אושר גדול" • "צונאמי" |  |
| פלא | "אם" • "ילד יפה" |  |
| חיים משוגעים | "כחולת עיניים" • "דגים" • "תפתח" • "חיים שלי" • "על החיים ועל המוות" • "לב כנוע" |  |
| סינגלים אחרים | "כמה טוב שבאת הביתה" • "ברוש" • "1969" • "איפכא מסתברא" |  |