stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קארל בראון
ביוגרפיה > בוסטון סלטיקס

בעונת 1961/1962, שהייתה האחרונה בקריירה שלו, שיחק בראון בבוסטון סלטיקס. באותה עונה זכה עם הסלטיקס באליפות היחידה שלו, והרביעית ברציפות של הקבוצה. בעת פרישתו ממשחק מוקם בראון במקום העשירי ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA, עם 10,625 נקודות.
ביוגרפיה > לאחר הפרישה

לאחר פרישתו ממשחק עבד בראון כברוקר בבורסה לניירות ערך בניו יורק, ובשנות ה-70 עבר להתגורר בפלורידה. ב-10 בפברואר 2010 נפטר בראון, בגיל 82, שבוע בדיוק לאחר פטירתו של חברו לקבוצה בניו יורק ניקס, דיק מקגווייר. נשיא הניקס דוני וולש ספד לו: "קארל בראון היה ה"סופרסטאר" הראשון של ניו יורק ניקס, ואבן פינה בהצלחת הקבוצה בשנותיה הראשונות. הייתה לנו, תושבי ניו יורק, הזכות לצפות בו משחק כדורסל".
הערות שוליים

1 2  סטטיסטיקות הקריירה של בראון, באתר basketball-reference.com
↑  ההכרזה על מחזור היכל התהילה 2019, באתר הרשמי, 6 באפריל 2019
1 2  ההודעה על פטירתו של בראון, באתר הניו יורק טיימס, 10 בפברואר 2010
↑  סטטיסטיקות המשחק בין הניקס לסטימרולרס, באתר basketball-reference.com
↑  הקלעים המובילים בתולדות הניקס, נכון ל-1961, באתר basketball-reference.com
↑  הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA, נכון ל-1962, באתר basketball-reference.com
↑  ההודעה על פטירתו של בראון, באתר USA Today,‏ 10 בפברואר 2010
קו לנטה

| --- | --- |
חוף ים בקו לנטה
חוף ים בקו לנטה
 מדינה:  תאילנד תאילנד
 מחוז:  קראבי
 על שם:  Ko Lanta 
 שטח:  339.843 קמ"ר
 גובה:  37 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  33,418 (31 בדצמבר 2014)
  ‑ צפיפות:  81.4 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  7°39′18″N 99°02′30″E﻿ / ﻿7.655°N 99.041666666667°E﻿ / 7.655; 99.041666666667 
 אזור זמן:  UTC +7
  מפת מיקום  מפה מפורטת  מפת קו לנטה (באדום)  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קוֹ לַנְטָה (בתאית: เกาะลันตา) הוא אי בים אנדמן ששייך לתאילנד. מבחינה מנהלית האי מתפקד כנפה במחוז קראבי.
היסטוריה

חוקרים הסיקו מממצאים ארכאולוגיים כי האי הוא אחד מהקהילות העתיקות ביותר בתאילנד, אשר קיים כבר מן התקופה הפרהיסטורית.
הקמת הנפה ואכלוס האי החלו בחודש דצמבר 1901, ובשנת 1917 שונה שמו של האי לקו לנטה.
גאוגרפיה

קו לנטה ממוקם בלב ארכיפלג איי החוף בקראבי. האי מסומן כשטח הררי מתון.
חלקו הצפוני של האי ידוע בשם קו לנטה נוי. חלקו הדרומי, הגדול יותר, נקרא קו לנטה יאי.
בשנת 2012 החלה בניית גשר אשר יקשר בין החלק הצפוני לדרומי, כדי להעלות את רמת התיירות באזור. ההערכה היא שבניית הגשר תסתיים בתחילת שנת 2014.
מסביב לחופי האי שוכנות שוניות אלמוגים. בלב האי נמצא ג'ונגל טרופי עתיק. האי מתאפיין בעיקר בעצי מנגרובים, וחופיו חוליים. האי הוא יעד תיירות פופולרי, בעיקר בגלל שוניות האלמוגים ויערות העד.
נכון לשנת 2005 מונה אוכלוסיית האי 15,233 תושבים. כ-99% מתושבי האי הם מוסלמים.
חלוקה

האי מחולק לחמש נפות, אשר בהן 37 כפרים:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מספר | שם הנפה | שם הנפה בתאית | כפרים | מספר התושבים |  |
| 1. | קו לנטה יאי | เกาะลันตาใหญ่ | 8 | 6,720 |  |
| 2. | קו לנטה נוי | เกาะลันตาน้อย | 8 | 5,360 |  |
| 3. | קו קלאנג | เกาะกลาง | 10 | 7,835 |  |
| 4. | קינג יאנג | คลองยาง | 6 | 5,860 |  |
| 5. | סאלאדן | ศาลาด่าน | 5 | 4,725 |  |
פרודיה

התצלום אמריקן גותיק, וושינגטון די. סי. הוא פרודיה על הציור אמריקן גותיק
פרודיה (ביוונית: παρῳδία, מן παρά שמשמעו "לצד" + ᾠδή שמשמעו "שיר", וביחד "שיר בצד") היא יצירה המחקה באופן קומי יצירה או סוג יצירות אחר. פרודיה יכולה להתקיים בכל מדיום אמנותי, כולל ספרות, מוזיקה וקולנוע.
היסטוריה

בספרות יוון העתיקה הייתה הפרודיה סוג של שיר שחיקה את סגנונו של שיר אחר באופן מלעיג. ב"פואטיקה" טוען אריסטו כי פרודיה היא כתיבה במשקל יאמבי על גיבורים "נמוכים", וזוהי יצירה שתפקידה לפוגג את המתח הטרגי המצטבר בטרגדיות.
הרומאים החשיבו פרודיה כחיקוי שיר אחד על ידי שיר אחר לשם השגת אפקט קומי, וכך היא נחשבה גם בעיני הנאו קלאסיקנים הצרפתים. טכניקה זו זכתה לעדנה במאה ה-18, עם יצירותיהם של ג'ון דריידן, הנרי פילדינג וג'ונתן סוויפט. עם זאת, כבר במאה ה-17 התפרסם דון קיחוטה של סרוואנטס, יצירה פרודית ברובה על רומאנס האבירים.
לפני המאה ה-18, היה המונח "פרודיה" קרוב במשמעותו ל"ציטוט" מוזיקלי (כך, למשל, מוצארט שחיקה בחלק מיצירותיו שירי ציפורים, ומנדלסון ש"ציטט" את מוצרט). ב-"MacFlecknoe", יצר דרידן שירה שתוכננה להלעיג (משמע סאטירית) על ידי שימוש בפרודיה. דרידן אימץ את סגנונו של איניאדה לורגיליוס, כדי לכתוב על תומאס שדוול, מחזאי. הניגוד הברור בין הסגנון ההרואי השאוב מוורגיליוס לבין הגיבור, שדוול, גרם לשדוול להיראות מגוחך למדי. הלבשת דמותו של שדוול בבגדיו של איניאס הופכת אותו לנלעג אף יותר. פרודיות אחרות של תקופת הרסטורציה והמאה ה-18 דמו לסגנון הפרודי של דרידן: הן חיקו סגנון רציני והרואי כדי ללעוג לגיבור נמוך וטיפשי. סגנון זה נקרא בדרך כלל mock heroic, ז'אנר שנהוג לייחס את ראשיתו לסמואל באטלר ולשירו "הודיברס".
ג'ונתן סוויפט הוא הסופר האנגלי הראשון שהשתמש במילה "פרודיה" כדי לתאר פרוזה נרטיבית, ואולי בשל אי ההבנה של סוויפט עצמו התרחבה משמעות המילה, וכוללת היום כל חיקוי קומי של סגנון המכוון להלעיג. באחת ההקדמות שלו ל"מעשה בגיגית" ("A Tale of a Tub") טען סוויפט שפרודיה היא חיקוי סגנונו של מחבר, שהפארודיסט רוצה לחשוף את קלונו. הגדרה זו הופכת את הפרודיה לשונה במעט מאוד מבורלסקה, ובהתחשב בתשומת הלב שהקדיש סוויפט לשפה, ייתכן מאוד כי הוא ידע זאת. למעשה, ההגדרה של סוויפט לפרודיה יכולה בהחלט להיות פרודיה בעצמה על סגנונו של דריידן, שנהג להסביר את הברור מאליו באמצעות מילים שאולות משפות אחרות.
היסטוריה > פרודיה פוסטמודרנית

לינדה הטצ'טון, חוקרת אמנות פוסטמודרנית, טוענת כי בעידן הפוסטמודרני פרודיות אינן משמשות עוד כדי ללעוג למושאי החיקוי שלהן. הן משלבות אלמנטים בני תקופות ותרבויות שונות, אך שילוב זה אינו אלא משחק בלבד ולא פרי כוונה ביקורתית.
פרדריק ג'יימסון, לעומתה, טוען כי בעידן הפוסטמודרני שוב אין משתמשים בפרודיות, כי אם בפסטיש, אימוץ של אלמנטים מיצירה או ז'אנר אחד מבלי שתהא לכך משמעות פרשנית כלשהי. בעיניו, בעידן זה, בו לא ניתן להתייחס לאף ערך אסתטי או אף נורמטיבי ללא ספק עמוק באשר ל"טבעיותו" של ערך זה, לא תיתכן פרודיה, שכן לא ניתן לתקוף מודל אסתטי מסוים מבלי שתהא לך מטרה שבשמה אתה תוקף.
כמו שניתן לראות, הן הטצ'טון והן ג'יימסון מייחסים לפרודיה כוונה סאטירית, וטוענים, איש בדרכו, כי אמנות פוסטמודרנית אינה מסוגלת לסאטירה מסוג זה.
פרודיה וסאטירה

כפי שניתן לראות, המונח "פרודיה" שינה והרחיב את משמעותו היוונית המקורית. מאז המאות ה-17 וה-18 מונח זה משמש פעמים רבות כדי לתאר חיקוי קומי של סגנון כתיבה כדי להלעיג על איכות היצירה המחוקה. שימוש זה במילה מניח שבפרודיות יש פן סאטירי, ולכן חל בלבול לעיתים קרובות בין שני המונחים. פרודיה אינה חייבת להיות סאטירית, גם אם פעמים רבות היא אכן כזו, וחיקוי קומי של סגנון או יצירה אינו מחייב הלעגת האובייקט המחוקה. כמה משיריו של דוד אבידן, לדוגמה, הם פרודיה עצמית, שנעשית במודע, ולא מתוך ניסיון ללעוג לסגנונו שלו (אם כי יש המתווכחים על כך).
יותר מכך, גם אם פרודיה היא אכן סאטירית, במקרים רבים הסאטירה אינה מופנה כלפי מודל המקור (היצירה, הסגנון או הז'אנר שהפרודיה מחקה) אלא כלפי העולם עצמו. במקרים אלה משמשת הפרודיה כמעין מצע בעזרתו ניתן לתקוף אספקטים בעולם.
במילים אחרות, פרודיה יכולה להיות גם סאטירית, וסאטירה יכולה להיות פרודית, אולם זוהי רק בגדר אפשרות ולא הכרח. אף על פי שז'אנרים אלה קרובים מאוד, ולעיתים משמשים בערבוביה, אין לבלבל ביניהן.
פרודיה וההיסטוריה של הספרות

ויקטור שקלובסקי, פורמליסט רוסי, טען במאמרו, "הרומן הפרודי", כי הפרודיה היא כלי חיוני להתפתחות ספרותית. לטענתו בשלב מסוים מתיישן סגנון או ז'אנר, והופך לצפוי וקונבנציונלי. הפרודיה משמשת במקרים אלו כדי לחשוף את תחבולות הטקסט, ולהוקיען (ובכך מובלעת ההנחה, כמובן, שפרודיה היא סאטירית בבסיסה). הטקסט הפרודי מכיל בתוכו "שני דקדוקים" - זה של הטקסט המחוקה וזה של הטקסט הפרודי עצמו - כאשר הטקסט הפרודי מייצר הזרה לטקסט המחוקה, ובכך "מערטל" את התחבולות הרטוריות שלו. על ידי ארגון הפוך של האלמנטים בטקסט המחוקה, והצבתם ליד אלמנטים אחרים, לרוב "נמוכים" יותר (בעלי סטטוס חברתי נמוך), מציגה הפרודיה לראווה את חוסר הטבעיות של טכניקות אלה.
הפרודיה, אם כן, משמשת ככלי פנים ספרותי, שמציג לראווה קונוונציות סגנוניות שהתיישנו, והאפקט שלהן הועם, ובכך פותח פתח לתחבולות רטוריות חדשות, שאף הן בתורן יתיישנו וחוזר חלילה.
פרודיה וההיסטוריה של הספרות > ה"פרדוקס" של הפרודיה

אחת הטענות המעניינות בכל הנוגע לפרודיות סאטיריות, היא שבפרודיות אלה קיימת סתירה מובנית. הפרודיה יוצאת חוצץ כנגד ז'אנר או יצירה כלשהי, על ידי חיקוי מלעיג שלה. אולם בעצם חיקוי המודל, אותו רוצה הפרודיה לתקוף, מחיה הפרודיה מחדש מודל זה. קשה להאמין, למשל, כי היה מישהו זוכר היום את "אמאדיס דה גאולה" או "אורלנדו הזועם", ספרות האבירים של המאה ה-16, אותם תקף סרוואנטס בחמת זעם כזו בדון קיחוטה שלו. הפופולריות של דון קיחוטה היא ששמרה על ספרים אלה ידועים ואף נקראים עד לימינו אלה. במובן מסוים, אם כן, החיקוי הפרודי יכול לשמר ז'אנרים ויצירות שהיו נשכחות בלעדיו, גם אם מטרתו הייתה ביקורת על טקסטים אלו.
פרודיה כטכניקה אינטרטקסטואלית

כל פרודיה היא מטבעה טכניקה אינטרטקסטואלית, כלומר היא עיבוד של מבע אמנותי אחד במבע אמנותי אחר. מאחר שפרודיה היא חיקוי קומי אפשר פעמים רבות לראות בבירור את האלמנטים של טקסט המקור מול האלמנטים שנוספו בטקסט הפרודי.
| --- | --- |
A1 + B1 + A2 + B2 + A3 + B3
מקרא:
דקדוק טקסט המקור:: A1...3
הדקדוק הפרודי:: B1...3
בדיאגרמה שמשמאל, למשל, האלמנטים המסומנים ב-B הם הדקדוק הפרודי, והאלמנטים המסומנים ב-A הם האלמנטים השאולים מטקסט המקור. העמדתם זה מול זה (או הקצנתם או כל טכניקה קומית אחרת) יוצרים דיסוננס קומי.
לדוגמה:
במשפט "לשתות או לא לשתות, זו השאלה" נוכחים שני דקדוקים:
"להיות או לא להיות, זו השאלה" (מתוך "המלט")
"לשתות או לא לשתות, זו השאלה" (הטקסט הפרודי)
הפרודיה מציבה במקרה זה אלמנטים שמעמדם החברתי נמוך (שתייה) במקום בו מופיע במונולוג השיקספירי "להיות", הקטע בו המלט שוקל התאבדות, שנחשב תרבותית כ"גבוה" וקאנוני. אפשר לראות שבתוך הפרודיה נוכחים סמנים ל"המלט", אך הם מובאים לצד אלמנטים חדשים. עם זאת, קשה לומר כי פרודיה זו מלעיגה את המונולוג המפורסם של המלט, ואף לא את המציאות עצמה. כלומר, פרודיה זו אינה סאטירית.
פרודיה כטכניקה אינטרטקסטואלית > פרודיה רצינית

אף על פי שפרודיה היא חיקוי קומי, עדיין ישנן פרודיות הנחשבות ל"פרודיות רציניות" (למשל: יוליסס לג'ויס). כיצד הדבר נעשה?
כאמור, פרודיה משלבת בין אלמנטים מטקסט המקור לאלמנטים חדשים, שהסטטוס החברתי שלהם גבוה או נמוך יותר. שילוב זה יוצר דיסוננס, שגורם לאפקט קומי. בפרודיות רציניות, טוענת זיוה בן-פורת, נוצר גם כן שילוב בין אלמנטים "נמוכים" ו"גבוהים", אולם האלמנטים ה"נמוכים" מוגבהים בתרבות שבה הפרודיה נכתבה.
"יוליסס", לדוגמה, משחזר את עלילת האודיסיאה להומרוס בדבלין. את מקום אודיסאוס מחליף בלום, פרסומאי יהודי; את מקום המסע שארך שנים תופס מסע בן יום אחד; הקיקלופ הופך לגזען שיכור, וכך הלאה. לכאורה, יש כאן שילוב בין אלמנטים "נמוכים" ל"גבוהים", אך ג'ויס והספרות המודרנית, שבה הוא פעל, אינם רואים בבלום גיבור "נמוך". בלום אכן עובר "אודיסיאה", אלא שאודיסיאה זו היא אודיסיאה נפשית, שמתרחשת רובה בתוך תודעתו.
דוגמה נוספת היא האודות של פבלו נרודה. נרודה כותב שירי הלל, אך שירי ההלל שלו אינם לגיבורים ולאלים כי אם לדברים פשוטים ויומיומיים. נרודה כתב אודה לבצל, למשל, ולמרות הניגוד הברור, נרודה אינו מבקש להלעיג, אלא משתמש בדיסוננס כדי להגביה את הדברים היומיומיים, ולא כדי להנמיך את הז'אנר אותו הוא מחקה.
פרודיה ככלי לשינוי חברתי

ג'ודית באטלר טוענת בספרה, "קוויר באופן ביקורתי", כי זהות היחיד מכוננת בתוך פרקטיקות תרבותיות, המייצרות אשליה שלכל אחד מאיתנו יש זהות טבעית, נתונה ומינית. החברה מניחה קשר הדוק בין מין ומגדר, כלומר שמין מסוים מוביל בהכרח למגדר מסוג מסוים. זוהי, כאמור אשליה, טוענת באטלר. יותר מכך, אף תפיסת המין שלנו עצמה, לטענתה, מעוותת דרך פריזמה חברתית. ההבדלים בין המינים מודגשים ומקבלים משמעות דרך מנגנוני שיח בחברה נתונה.
כדי לשנות נורמות מחשבה אלה מציעה באטלר פרודיה חברתית. מופע דראג, בו גברים מתחפשים לנשים וההפך יוצר, לתפיסתה, פרודיה על הנורמות המגדריות שבחברה, ועל ידי כך מציג אותן כלא טבעיות והכרחיות, אלא כפרי בחירה בלבד. אלמנטים מגדריים הנראים מובנים מאליהם מוצגים בעזרת הפרודיה הזו כקונוונציות חברתיות. הפרודיה, אם כן, מערערת מוסכמות חברתיות, ומציגה אותן במערומיהן. על ידי שימוש בסוג כזה של פרודיה, אפשר יהיה "לנקות" את השיח המגדרי הנוכחי מתפיסות שגויות, ולאפשר הבנה טובה יותר ובלתי מעוותת של המין והמגדר.
פרודיות מפורסמות

דון קיחוטה מאת מיגל דה סרוואנטס
דון ז'ואן מאת
טריסטרם שנדי מאת לורנס סטרן
ליאור שליין מאת ליאור שליין
שמלה מאת הנרי פילדינג; הרפתקאות ג'וזף אנדרוז מאת הנרי פילדינג
Rape of the Lock מאת אלכסנדר פופ
יוליסס מאת ג'יימס ג'ויס
הלצה מוזיקלית מאת וולפגנג אמדאוס מוצארט
מגזין MAD
המגזין The onion
מונטי פייתון: ממערכונים רבים ב"קרקס המעופף" וסרטיהם: "הגביע הקדוש" ו"בריאן כוכב עליון"
טיסה נעימה המהווה פרודיה לסרטי אסונות
כמה משיריו של דוד אבידן
סרטיו של הבמאי מל ברוקס (כגון שיגעון בחלל המהווה פרודיה על סרטי מלחמת הכוכבים)
הזמר וירד אל ינקוביק
סרטי אוסטין פאוורס של גיא רוץ'
גדול מהסרטים
טרילוגיית הקורנטו
סרטיו של דדפול
הערות שוליים

1 2  Modules on Hutcheon: On Parody
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565505605171  BnF: cb120729732 (data)  GND: 4044719-4  LCCN: sh85098254  NKC: ph175738
קייזר מנהטן

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  קייזר מוטורס 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 
קייזר מנהטן 1954
קייזר מנהטן דה-לוקס, 1952
קייזר מנהטן 1953
קייזר מנהטן 1953
קייזר מנהטן 1953
קייזר מנהטן 1951
קייזר מנהטן דה-לוקס,1951
קייזר מנהטן (אנגלית: Manhattan Kaiser) היא מכונית סלון אמריקאית שיוצרה בארצות הברית, משנת 1947, עד שנת 1955. מכוניות אלו הורכבו בארץ על ידי קייזר-אילין תעשיות
משנת 1951 עד סוף שנת 1956, בכמות של 2,558 יחידות.
הדגם הבסיסי היה קרוי "קייזר מנהטן", והדגם המפואר יותר היה קרוי "קייזר מנהטן דה-לוקס".
הדגם יוצר בארצות הברית על ידי קייזר-פרייזר.
משנת 1951 החברה בארצות הברית הייתה קרויה "קייזר מוטורס" (אנ') לאחר שהשותף ג'וסף פייזר (אנ') פרש.
במדינת ישראל

קייזר-פרייזר הייתה חברת מכוניות אמריקאית חדשה, שנוסדה לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי ג'וזף פרייזר, שהיה בעל ניסיון רב בתעשיית הרכב, והתעשיין הנרי קייזר.
בשנת 1949, מחירו של הקייזר מנהטן בארצות הברית היה בין 2,195 דולר, לגרסה הבסיסית, ל-3,195 דולר לגרסת ה"דה-לוקס" המפוארת.
אילין התיידד עם היקמן פרייס, סגן נשיא "קייזר-פרייזר" והצליח ליצור שותפות בינו לקונצרן האמריקאי. לפי תנאי העסקה קייזר פרייזר השקיע חצי מיליון דולר ואילין השקיע שני מיליון דולר. מפעלי "קייזר-אילין" הקימו תוך שנה וחצי את המפעל בישראל.
המפעל החל להרכיב מגוון כלי רכב, תחילה מתוצרת קייזר-פרייזר כגון "קייזר מנהטן" ו"הנרי ג'יי", ובהמשך ג'יפים מתוצרת ויליס, "דופין" ו"קטר שבו" של רנו הצרפתית.
במדינת ישראל > הרכבת קייזר מנהטן בנשר

ב-14 ביוני 1951, עם חנוכת מפעלי "קייזר פרייזר" בישראל, השיק אפרים אילין את הדגם "קייזר מנהטן דה-לוקס", בהשתתפות ראש הממשלה דוד בן-גוריון. המפעל התחיל להרכיב 4 יחידות ליום, (מסוג מנהטן), ותוך מספר חודשים הגיע לתפוקה של כ-20 יחידות ליום. כמות של יותר מ-60% מדגם הקייזר מנהטן ייצא אפרים אילין לשוודיה, נורווגיה, דנמרק, פינלנד, טורקיה, וצרפת. בשנת 1952 קיבל מפעל "קייזר פרייזר" אות הצטיינות משר המסחר והתעשייה דב יוסף עבור תרומתו הרבה לייצוא.
הקייזר מנהטן הייתה מיועדת ל-6 נוסעים, (נהג + 5), בעלת מנוע בנפח 3,706 סמ"ק, 140 כ"ס, (דגם נוסף שיוצר בשנת 1953 היה בעל הספק של 118 כ"ס ב-3,650 סל"ד), ההילוכים ידנים בעלי שלוש מהירויות, ממוקמים בהגה, רוחק הסרנים היה 3,010 מ"מ.
בתחילת שנות ה-50 "קייזר מנהטן" ו"קייזר מנהטן דה-לוקס" היה רכב השרד של נשיא המדינה, ראש הממשלה, שרים ושגרירים במדינת-ישראל.
ב-16 בדצמבר 2014 הנפיק דואר ישראל בול ששמו: "קייזר מנהטן 1951 ", בערך נקוב של 4.10 ש"ח. הבול מתוך סדרה של 4 בולים בנושא: "תעשיית המכוניות בישראל". על יתר הבולים מופיעים תמונות של: סטנדרד כרמל 1936, סברה ספורט 1961, וג'יפ סופה 1992.
ראו גם

אפרים אילין
קייזר-אילין תעשיות
תעשיית רכב בישראל
הנרי ג'יי
קייזר דרגון
קייזר דארין
הערות שוליים

↑  בשנת 1947 הושק הדגם הראשון של המנהטן, שלאחר כשלוש וחצי ירד מפס היצור, המרכב שונה לדגם שיוצר משנת 1951 עד 1956
↑  קייזר מנהטן - קארספורום - רכבים \ מוטוריקה - פורום רכב
↑  אודי עציון "אז למה לא מייצרים מכונית בישראל?" ידיעות אחרונות, ידיעות רכב, 9 בפברואר 2018, עמוד 14
↑  קייזר מנהטן דה-לוקס - משרד התחבורה
↑  אות הצטיינות לחברת "קייזר פרייזר", דבר, 11 בפברואר 1952
↑  דניאל שמיל, הבחירות של נבחרי העם, באתר הארץ, 9 בפברואר 2009
↑  בול קייזר מנהטן
↑  סדרת תעשיית המכוניות בישראל על גבי בולים
קורנל וסט

| --- | --- |

 לידה:  2 ביוני 1953 (בן 71) טלסה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Cornel Ronald West 
 השקפה דתית:  נצרות, בפטיזם 
 מקום לימודים:  תיכון ג'ון פיצג'רלד קנדי, אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת הרווארד, הרווארד קולג' 
 מנחה לדוקטורט:  ריימונד גויס, שלדון וולין 
 מוסדות:  סמינר האיחוד התיאולוגי  אוניברסיטת ייל  סורבון  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת פרינסטון  אוניברסיטת פפרדיין 
 תחומי עניין:  פילוסופיה, מגדר, מדע הדתות, פעילות פוליטית, אתניות 
 עיסוק:  תאולוג, סופר, מפיק בפועל, מגיש פודקאסט, מבקר, מרצה באוניברסיטה, שחקן, פילוסוף, פעיל פוליטי 
 הושפע מ:  מלקולם אקס, ג'יימס קון, רוברט נוזיק, סטנלי קאבל, ריצ'רד רורטי
 מדינה:  ארצות הברית 
 יצירות ידועות:  Black Prophetic Fire 
 פרסים והוקרה:  מדליית ג'יימס מדיסון (1996) פרס לאנן לחופש תרבותי (2005) פרס הספר האמריקאי (1993) עיטור ארבע החירויות – חירות הפולחן 
 cornelwest.com
 
קורנל וסט
קורנל רונאלד וסט (אנגלית: Cornel Ronald West‏; נולד ב-2 ביוני 1953) הוא הוגה דעות, סופר, מחנך, פוליטיקאי, ופעיל חברתי אמריקאי. כיהן כפרופסור בסגל אוניברסיטת הרווארד וכעת מכהן כפרופסור למדע הדתות באוניברסיטת פרינסטון. וסט אומר שתרומתו האינטלקטואלית שואבת ממגוון מסורות, כגון הכנסייה הבפטיסטית האפרו-אמריקאית, מרקסיזם, טרנסצנדטליזם ואנטון צ'כוב.
לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2024 הודיע וסט על כוונתו להתמודד במסגרת מפלגה שלישית. בתחילה הוא הכריז על מועמדותו מטעם מפלגת העם (אנ') ולאחר מכן על כוונתו להתמודד על מועמדות מטעם מפלגת הירוקים ולבסוף החליט לרוץ באופן עצמאי.
תרבות פופולרית

וסט הופיע בשני הסרטים המסיימים של טרילוגיית סרטי המטריקס The Matrix Reloaded וה-The Matrix Revolutions.
הוא גילם את אחד מחברי מועצת הזקנים, קונסלור וסט, שמשרת כיועץ של ציון. דמותו של וסט מייעצת ש"הבנה אינה נחוצה לצורך שיתוף פעולה". בנוסף, וסט סיפק פרשנות פילוסופית לכל שלושת סרטי המטריקס The Ultimate Matrix Collection בצוותא עם התאורטיקן של "הגישה האינטגרלית" קן וילבר. וסט גם הופיע פעמים רבות במופע הטוק שואו הפוליטי הפופולרי Real Time with Bill Maher. וסט גם הופיע ב-Starbucks Coffee Cups עם The Way I See It #284 שבו הוא אמר: "אינך יכול להנהיג אנשים אם אינך אוהב אנשים. אינך יכול להציל אנשים, אם אתה לא משרת אנשים."
ספריו

Black Theology and Marxist Thought (1979)
Prophesy Deliverance! An Afro-American Revolutionary Christianity (1982)
Prophetic Fragments (1988)
The American Evasion of Philosophy: A Genealogy of Pragmatism (1989)
Breaking Bread: Insurgent Black Intellectual Life (with bell hooks, 1991)
The Ethical Dimensions of Marxist Thought (1991)
Beyond Eurocentrism and Multiculturalism (1993)
Race Matters (1993)
Keeping Faith: Philosophy and Race in America (1994)
Jews and Blacks: A Dialogue on Race, Religion, and Culture in America (with rabbi Michael Lerner, 1995)
The Future of the Race (with Henry Louis Gates, Jr., 1996)
Restoring Hope: Conversations on the Future of Black America (Edited by Kelvin Shawn Sealey, 1997)
The War Against Parents: What We Can Do For America's Beleaguered Moms and Dads (with Sylvia Ann Hewlett, 1998)
The Future of American Progressivism (with Roberto Unger, 1998)
The African-American Century: How Black Americans Have Shaped Our Century (with Henry Louis Gates, Jr., 2000)
Cornel West: A Critical Reader (George Yancy, editor) (2001)
Democracy Matters: Winning the Fight Against Imperialism (2004)
Commentary on The Matrix, Matrix Reloaded and Matrix Revolutions; see The Ultimate Matrix Collection (with Ken Wilber, 2004).
Post-Analytic Philosophy, edited with John Rajchman.
הערות שוליים

↑  Pragmatism.org. Retrieved on 2008-01-21.
↑  Jared Gans, Cornel West seeking Green Party nomination for presidential run, The Hill, June 14, 2023
↑  ^ a b Elder, Robert (1998). Prisoner of Hope. inFlux. University of Oregon School of Journalism and Communication. Retrieved on 2002-01-21.
↑  ^ The Cornel West Reader. Retrieved on 2008-02-23.
↑  וסט עזב את הרווארד על מנת להיות פרופסור לדת, The Daily Princetonian, Daily Princetonian Publishing Company, Inc, 12.8.2002.
↑  "Real Time with Bill Maher" Episode 36
↑  "Real Time with Bill Maher" Episode 49
↑  "Real Time with Bill Maher" Episode 78
↑  "Real Time with Bill Maher" Episode 107
↑  "Real Time with Bill Maher" Episode 128
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269817305171  PLWABN: 9810571638805606  BIBSYS: 90339713  BnF: cb12028053c (data)  CiNii: DA01764576  GND: 122939298  ISNI: 0000 0001 2321 5424  LCCN: n82065739  MusicBrainz: 5859ad9f-3d22-45b6-9b52-fd3311da9862  NDL: 01145551  NKC: osd2015891776  NLK: KAC200910032  NSK: 000337080  NTA: 071971688  SNAC: w6fv9cdt  SUDOC: 028447026  ULAN: 500246741  VIAF: 109231256   WorldCat (עם VIAF): 109231256
קלבריטה

| --- | --- |
שעון הכנסייה בקלבריטה שנעצר בשעת הטבח
שעון הכנסייה בקלבריטה שנעצר בשעת הטבח
 מדינה:  יוון יוון
 מחוז:  מערב יוון
 יחידה אזורית:  אכאיה
 שטח:  531.80 קמ"ר
 גובה:  758 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,600 (2021)
  ‑ צפיפות:  11 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  38°02′00″N 22°07′00″E﻿ / ﻿38.0333333333333°N 22.1166666666667°E﻿ / 38.0333333333333; 22.1166666666667
 http://www.kalavrita.gr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןקלבריטה(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןקלבריטה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קלבריטה (ביוונית: Καλάβρυτα), היא עיר נופש המונה כ-6,011 נפשות הנמצאת ביחידה האזורית אכאיה בצפון חצי האי פלופונסוס, 190 ק"מ מערבית לאתונה.
אחת האטרקציות התיירותיות היא מסילת הרכבת באורך 22 ק"מ המחברת בין עיירת החוף דיאקופטו לקלבריטה. מסילה זו מטפסת לאורך ערוצו העמוק של נהר Vouraikos ובסיבובים הצרים והתלולים היא משוננת, בהתאמה לגלגלי השיניים של קרון הרכבת המיוחדת.
לקלבריטה יש מקום בהיסטוריה של יוון המודרנית. לפי המקובל הכריז הבישוף גרמניקוס מפטרס במנזר Agia Lavra בקלבריטה ב-25 במרץ 1821 בפעם הראשונה על חירות או מוות ופתח בזה את התקוממות היוונים נגד האימפריה העות'מאנית. תאריך זה נחוג עד היום ביוון.
קלבריטה חקוקה בזיכרון היוונים בגלל הטבח שבצע הוורמאכט בתושבי העיירה במלחמת העולם השנייה.
הטבח בקלבריטה

בשנים הראשונות למלחמה שלטו באזור האיטלקים ויחסם לאוכלוסייה האזרחית היה נסבל. כאשר פרשה איטליה מהמלחמה בשנת 1943 תפסו את מקומם כוחות של הוורמאכט. המחתרת היוונית הגבירה את התקפותיה על הגרמנים וגרמה להם אבדות. הגרמנים הגיבו בפעולת עונשין בכפרי הסביבה אך זה לא הפסיק את פעילות הפרטיזנים.
לפיכך הכינו הגרמנים מבצע צבאי גדול בקלבריטה. המבצע כונה מבצע קלבריטה (Unternhemen Kalavryta) והיה מיועד לאגף את לוחמי הגרילה באזור. במהלך המבצע, הגרילה היוונית הוציאה להורג 78 חיילים גרמנים שנפלו בשבי באוקטובר. גנרל קארל וון-לה סוויר (Karl von Le Suire) הגיב בזעם והחליט על פעילות נקם. הוא הורה אישית על הטבח. 
בבוקר יום ה-13 בדצמבר 1943 חדרו כוחות הוורמאכט לקלבריטה וסגרו אותה מכל העברים. לתושבים נאמר כי הם עומדים להיות מועברים למקום אחר משום שהם משתפים פעולה עם הפרטיזנים. נאמר להם להצטייד במזון ולפנות מיד את בתיהם. התושבים רוכזו בבית הספר המקומי. כעבור זמן קצר הם פקדו על כל התושבים הזכרים מגיל 14 ומעלה להיפרד ממשפחותיהם והבטיחו שלא יאונה להם כל רע. בינתיים בזזו הגרמנים את בתי התושבים והעלו אותם באש.
הגברים הוצעדו לשדה מחוץ לעיירה. מכונות הירייה הוסוו בשיחים. כאשר ניתנה הפקודה, החלו מכונות הירייה לירות, ותוך זמן קצר נרצחו 1258 תושבים. רק 13 ניצלו. הנשים והילדים שמעו את היריות ממקום ריכוזם בבית הספר אך לא יכלו לעשות מאומה. רק בערב שוחררו הנשים והלכו לזהות את יקיריהם ולהביאם לקבורה.
הטבח בקלבריטה > הנצחה

בחצר בית הספר נמצאת אנדרטה המראה אישה הסוחבת את גופת בעלה בנוכחות ילדיה.
בכנסייה בקלבריטה יש שני מגדלי שעון: האחד מראה את השעה הנכונה, והשני נעצר בשעה שבה התחיל הטבח.
מדי שנה נערך ביום זה טקס זיכרון. הטבח בקלבריטה, לצד רצח למעלה משמונים אחוז מיהודי יוון, הוא פשע המלחמה הגדול ביותר של הוורמאכט נגד אוכלוסייה יוונית במלחמת העולם השנייה (אחריו, הטבח בדיסטומו).
ב-18 באפריל 2000 ביקר במקום נשיא גרמניה דאז יוהאנס ראו. הוא הביע את רגשי צערו ותחושות הבושה על הטבח הזה, אך לא קיבל את אחריות מדינת גרמניה הנוכחית על כך ולא התייחס לשאלת הפיצויים.
קייזר דרגון

| --- | --- |

Kaiser Dragon
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  קייזר מוטורס קורפורישין ("Kaiser Motors" (אנ') (שם קודם: "קייזר-פרייזר")
 שנות ייצור:  1953
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סיווג:  מכונית סלון
 אורך:  5,364 מ"מ
 רוחב:  1,880 מ"מ
 בסיס גלגלים:  3,010 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3,706 סמ"ק המפיק 118 כ"ס ב-3,300 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת אוטומטית -  מסוג "Hydra-matic"
קייזר דרגון (באנגלית: Kaiser Dragon) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית קייזר מוטורס קורפורישין ("Kaiser Motors" (אנ') (שם קודם: "קייזר-פרייזר") אשר יוצרה בשנת 1953.
קייזר דרגון

יוצרו כנראה 1,600 יחידות
4 דלתות
6 נוסעים
מנוף ההילוכים - ממוקם מתחת להגה
מחיר היחידה בשנת 1953 עמד כנראה על כ-4,000 דולר
תמונות

"קייזר דרגון"  שנת 1953
"קייזר דרגון"  שנת 1953
"קייזר דרגון"  שנת 1953
"קייזר דרגון"  שנת 1953
"קייזר דרגון"  שנת 1953
ראו גם

קייזר מנהטן
קייזר דארין