stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דינמו מוסקבה (בנדי)
היסטוריה

קבוצת הבנדי של דינמו הוקמה כחלק מאגודת הספורט דינמו בדצמבר 1923.
הקבוצה זכתה באליפות הסובייטית הראשונה בעונת 1936 והפכה לקבוצת הבנדי המצליחה ביותר במדינה כשזכתה באליפות עוד 14 פעמים נוספות.
לאחר התפרקות ברית המועצות הקבוצה בבית נתקלה בקשיים פיננסיים והתקשתה לזכות שוב באליפות הלאומית עד לפתיחת המאה ה-21 ובעונת 2001 אף נשרה לליגת המשנה ופורקה.
בשנת 2004 הקבוצה הוקמה מחדש וחזרה שוב לליגת העל ובעונת 2005/2006 זכתה לראשונה מזה 28 שנה באליפות הלאומית ובאותה עונה גם זכתה בגביע הרוסי.
עונת 2006/2007 הייתה המוצלחת ביותר בתולדותיה לאחר שזכתה בכל אחד מהטורנירים בהם השתתפה: אליפות רוסיה, גביע רוסיה, גביע העולם למועדונים, גביע אדסביון וגביע אלופות אירופה.
בעונת 2013 זכתה באליפות הרוסית בפעם השביעית.
תארים

דינמו נחשבת למועדון הבנדי המעוטר ביותר ברוסיה והיא מחזיקה בשיא אליפויות לאומיות (22). זוהי הקבוצה הרוסית היחידה שהצליחה לזכות בכל התארים בהם השתתפה בעונה אחת (בעונת 2007/2008). הקבוצה גם נחשבת לאחת הקבוצות הרוסיות המצליחות ביותר בזירה האירופית לאחר שזכתה 6 פעמים בגביע האירופי.
תארים > ברית המועצות

אליפות ברית המועצות
אלופה (15 פעמים): 1935-36, 1950-51, 1951-52, 1960-61, 1962-63, 1963-64, 1964-65, 1966-67, 1968-69, 1969-70, 1971-72, 1972-73, 1974-75, 1975-76, 1977-78
הגביע הסובייטי
מחזיקת הגביע (13 פעמים): 1937, 1938, 1940, 1941, 1947, 1948, 1949, 1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1986-87
תארים > רוסיה

אליפות רוסיה
אלופה (7 פעמים): 2005-06, 2006-07, 2007-08, 2008-09, 2009-10, 2011-12, 2012-13
הגביע הרוסי
מחזיקת הגביע (6 פעמים): 2005, 2006, 2008, 2010-11, 2011, 2012
הסופרקאפ הרוסי
מחזיקת הגביע (2 פעמים): 2013, 2014
תארים > אירופה והעולם

גביע אלופות אירופה
אלופה (6 פעמים): 1974-75, 1975-76, 1976-77, 2005-06, 2007-08, 2008—2009
גביע העולם
מחזיקת הגביע (3 פעמים): 2006, 2007, 2013
האצטדיון המרכזי (קרסנויארסק)

| --- | --- |

 שמות קודמים:  האצטדיון על שם הקומסומול הלניניסטי
 מיקום:  רוסיה אי הנופש 15א, קרסנויארסק, רוסיה
 קואורדינטות:  55°59′54″N 92°53′05″E﻿ / ﻿55.99840278°N 92.88466389°E﻿ / 55.99840278; 92.88466389
 אבן יסוד:  1965
 תקופת הפעילות:  29 באוקטובר 1967 – הווה (57 שנים)
 שופץ:  2005, 2010, 2018
 בעלים:  ממשלת מחוז קרסנויארסק
 אדריכל:  ו. אורחוב
 קבוצות:  יניסיי יניסיי-STM יניסיי
 מושבים:  22,500
 www.kkor24.ru
 he
 
האצטדיון המרכזי של קרסנויארסק הוא אצטדיון ספורט רב-תכליתי הממוקם בעיר קרסנויארסק שבדרום רוסיה. הוא מכיל 22,500 מושבים ומהווה למגרש הבית של מועדון הכדורגל "יניסיי" והנבחרת הלאומית של רוסיה ברוגבי.
האצטדיון מארח גם משחקים במסגרת אליפות רוסיה ברוגבי והוא משמש גם כמגרשן של קבוצות קרסני יאר ויניסיי-STM.
עד לשיפוץ בשנת 2018 הכיל 22,500 מושבים. לאחר שיפוץ מקיף ירדה כמות המושבים ל-15,000 מושבים.
מאפיינים

תכולה: 15,000 איש.
שטח המגרש: 7,700 מ"ר
8 מסלולי ריצה של 400×10 מטר
4 מתחמי קפיצה למרחק.
2 מתחמי קפיצה לגובה.
מתחם קפיצה במוט.
מתחם זריקת מוט וזריקת דיסק.
צומת גיתי

| --- | --- |

צומת גיתי אבישר מאזור התעשייה ברקן
 מיקום:  השומרון
 כבישים בצומת:    כביש 5   כביש 505
 אתרים סמוכים:  הכפר חארס  היישובים רבבה וברקן  אזור התעשייה אריאל מערב ואזור התעשייה ברקן
 קואורדינטות:  32°06′33″N 35°08′25″E﻿ / ﻿32.10916667°N 35.14027778°E﻿ / 32.10916667; 35.14027778
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) צומת גיתי(למפת צפון השומרון רגילה) צומת גיתי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת גיתי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת גיתי
 
צומת גִּתַּי אֲבִישָׂר (נהגה: Avisar) ממוקם בין צומת אריאל למחלף ברקן, ומחבר את כביש חוצה שומרון הישן (כביש 505) לקטע המזרחי של כביש חוצה שומרון (כביש 5).
רקע

הצומת נקרא על שם החייל גיתי אבישר שנהרג בפיגוע ירי שביצעו מחבלים בשנת 1993 בעת שסייר באזור.
הכפר הערבי חארס שוכן על רכס מצפון לצומת. הצומת מקשר לשפלה ולגוש דן את תושבי היישובים ברקן וקריית נטפים ששוכנים על כביש 505, וכן את תושבי רבבה, יקיר, נופים, חוות יאיר ועמנואל ששוכנים על כביש 5066.
בטיחות

בצומת גיתי עוברים אלפי כלי רכב ביממה כך שנוצר סיכון בטיחותי גדול לתושבי האזור. בנובמבר 2008 הושלמה הארכת כביש 5 מצומת גיתי ועד צומת אריאל והרחבתו לכביש דו-מסלולי, בעקבות פיגוע ירי שאירע סמוך לצומת אריאל בשנת 2007. בדצמבר 2008 נחנך בצומת רמזור, ולמעשה זהו הרמזור הראשון בשומרון ובנימין.
בצומת אירועו פיגועים ואירועים ביטחוניים רבים, רובם כוונו כלפי הלוחמים שמוצבים בצומת ברוב שעות היממה ואחראים לאבטח את תחנות האוטובוס בצומת שמשמשות גם כטרמפיאדות עבור נוסעים רבים.
הערות שוליים

↑  ניסיון פיגוע דקירה סמוך לאריאל - המחבל נוטרל, באתר חדשות 13, 26 בינואר 2021
↑  מרים ברדוגו, ‏סמוך לאריאל: מחבל ניסה לבצע פיגוע משולב – וחוסל, באתר "סרוגים", 27 באפריל 2023
↑  עופר חדד, ‏ניסיון פיגוע בשומרון, המחבל נורה, באתר ‏מאקו‏, 15 באוקטובר 2018
↑   מערכת את"צ, לוחמי צה"ל סיכלו ניסיון פיגוע דקירה, באתר צה"ל, 31 בדצמבר 2021
↑  אלחנן מזוז, המחבל פותח באש, הלוחמים מגיבים מהר: תיעוד הפיגוע בצומת גיתי, באתר עכשיו 14, 1 בדצמבר 2024
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף ברקן | צמתים ומחלפים בכביש 5 | הבא: צומת אריאל |
אלסיה רוסו

אלסיה מיה תרזה רוסו (באנגלית: Alessia Mia Teresa Russo; נולדה ב-8 בפברואר 1999) היא כדורגלנית אנגלייה המשחקת כחלוצה בקבוצת ארסנל בליגת העל לנשים ובנבחרת אנגליה.
היא שיחקה בעבר בצ'לסי, מנצ׳סטר יונייטד, ברייטון והוב אלביון וצפון קרוליינה, וכן ייצגה את אנגליה בכל קבוצות הגיל של הנבחרת הלאומית.
קריירת מועדונים > נעוריה ותחילת דרכה

לאחר ששיחקה בילדותה בברסטד, רוסו שיחקה בבתי ספר מחוזיים בקנט בזמן שלמדה בבית הספר סט סימון סטוק במיידסטון. היא החלה את הקריירה שלה במרכז המצוינות של צ'רלטון אתלטיק, ולאחר מכן הצטרפה לקבוצת הפיתוח של צ'לסי והייתה לקפטנית של הקבוצה. הופעתה הראשונה והיחידה עם הקבוצה הבוגרת של צ'לסי הייתה במהלך הסיבוב הראשון של גביע הליגה לנשים ב-2 ביולי 2016.
קריירת מועדונים > ברייטון והוב אלביון

בינואר 2017, רוסו הצטרפה לברייטון והוב אלביון כשזאת עלתה לאליפות. היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בברייטון ב-5 בפברואר 2017 בניצחון בגביע האנגלי נגד ווימבלדון. ב-11 בפברואר, רוסו הבקיעה את השער הראשון אי פעם של ברייטון בצמפיונשיפ בפתיחת סדרת האביב של הקבוצה, בתיקו 1–1 מול לונדון ביז.
קריירת מועדונים > צפון קרוליינה טאר הילס

בסתיו 2017, רוסו עברה לארצות הברית כדי לשחק כדורגל בקולג', והצטרפה לקבוצת צפון קרוליינה טאר הילס לצד חברתה לנבחרת הנוער של אנגליה לוטה וובן-מוי. בתור סטודנטית בשנתה הראשונה היא הופיעה ב-19 משחקים, ועלתה בהרכב ב-18 משחקים. היא סיימה ככובשת המובילה בקבוצה עם תשעה שערים ושני בישולים. הקבוצה זכתה בטורניר כדורגל הנשים של ACC לשנת 2017, כשהיא ניצחה את דיוק 1–0 בגמר לאחר שסיימה סגנית של דיוק בעונה הסדירה. רוסו נבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר. ב-2018, מפני שהחמיצה את פוסט העונה בגלל שבר ברגל, רוסו זכה בבחירה הראשונה של מאמני הכדורגל של יונייטד ב-All-America, הראשונה מקבוצתה שזכתה לזה מאז קריסטל דאן ב-2013. ב-2019, רוסו חזרה מפציעה כדי לרשום שיא קריירה של 13 שערים ב-24 הופעות ושוב הובילה את הקבוצה בכמות השערים. הקבוצה הגנה על תואר העונה הסדירה, זכתה בטורניר ACC לנשים 2019 והגיעה לגמר גביע המכללות לנשים 2019, כשהפסידה בפנדלים לסטנפורד לאחר תיקו ללא שערים. באופן אינדיבידואלי רוסו נבחרה לנבחרת הראשונה של All-ACC זו השנה השלישית ברציפות, ל-MVP של טורניר ACC בפעם השנייה ומאמני הכדורגל של United Soccer Coaches לקבוצה הראשונה של All-American בפעם השנייה. באוגוסט 2020, רוסו הודיעה שהיא מוותרת על השנה האחרונה שלה בקולג' על רקע אי הודאות סביב העונה עקב מגפת הקורונה.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר יונייטד

ב-10 בספטמבר 2020, רוסו חתמה על חוזה לשנתיים עם אופציה לשנה שלישית עם מנצ'סטר יונייטד, המועדון אותו היא אוהדת מילדות. היא ערכה את הופעת הבכורה שלה שלושה ימים לאחר מכן כמחליפה במחצית בניצחון ליגה 5–2 על ברמינגהאם סיטי, ורשמה בישול. היא הבקיעה את השער הראשון שלה עבור המועדון במשחק הבא, כשהיא פתחה בניצחון 0–3 על ברייטון והוב אלביון. רוסו הייתה מועמדת לתואר שחקנית החודש ב-WSL באוקטובר 2020 עם שלושה שערים ובישול אחד בשלוש הופעות. עם זאת, היא החמיצה את שאר עונת 2020-21 לאחר שקרעה את שריר הירך האחורי במהלך האימון.
בעונת 2021–2022, רוסו הובילה את הקבוצה במספר השערים עם 11 שערים ב-30 הופעות בכל המסגרות ונבחרה לשחקנית השנה של הקבוצה.
קריירת מועדונים > ארסנל

ב-4 ביולי 2023 עברה לקבוצת ארסנל בהעברה חופשית.
רוסו ערכה את הופעת הבכורה בקבוצה במוקדמות ליגת האלופות ב-6 בספטמבר 2023. היא הבקיעה לראשונה ב-9 בספטמבר, מול קבוצת פריס אף סי ,כאשר כבשה צמד במשחק שהסתיים בתיקו 3, בו הודחה קבוצתה מליגת האלופות.
קריירה בינלאומית > נבחרות הנוער

רוסו ייצגה את אנגליה בנבחרות עד גיל 15, עד גיל 17 ועד גיל 19, עד גיל 20 ועד גיל 21. באוקטובר 2015, היא הבקיעה חמישה שערים נגד קרואטיה במהלך המשחק שהסתיים בתוצאה 13–0 במוקדמות אליפות אופ"א לנשים עד גיל 17 לשנת 2016 ולאחר מכן כבשה שלושער נגד אסטוניה במשחק הבא. רוסו סיימה כמלכת השערים במשותף במוקדמות עם 9 שערים ולאחר מכן שוב באליפות אופ"א לנשים עד גיל 17 ב-2016, כשהבקיעה 5 שערים כולל צמד מול גרמניה בתבוסה 4–3 בחצי הגמר כשאנגליה סיימה במקום השלישי. היא התחרתה ב גביע העולם לנשים 2016 של פיפ"א עד גיל 17 בירדן והייתה חלק מהנבחרת שסיימה במקום השלישי בגביע העולם עד גיל 20 לנשים 2018.
קריירה בינלאומית > הנבחרת הבוגרת

ב-26 בפברואר 2020, רוסו זומנה לראשונה לנבחרת הבוגרת של אנגליה כחלק מסגל גביע SheBelieves לשנת 2020, בתחילה כשחקנית אימון אך לאחר מכן צורפה כמחליפה של לוסי ברונז שנפצעה. היא ערכה את הופעת הבכורה הבינלאומית שלה ב-11 במרץ 2020 במשחק האחרון של הטורניר, כשהיא מחליפה בדקה ה-76 את טוני דוגן בהפסד 1–0 לספרד. ב-30 בנובמבר 2021, היא הבקיעה את שעריה הבינלאומיים הראשונים, שלושער בניצחון 20–0 על לטביה במהלך מוקדמות מונדיאל 2023. השלושער הובקע תוך 11 דקות, השלושער המהיר ביותר של שחקן אנגליה בהיסטוריה עד אז.
ביוני 2022, רוסו נכללה בסגל אנגליה של סרינה ויכמן ליורו 2022 לנשים של אופ"א. היא הופיעה בכל ששת המשחקים, כולם כמחליפה, במהלך הקמפיין כשאנגליה זכתה ביורו בפעם הראשונה. היא סיימה את הטורניר עם ארבעה שערים, את הרביעי כבשה עם העקב כשהכדור עבר בין רגליה של השוערת השוודית בחצי הגמר. היא סיימה את הטורניר ככובשת השלישית בטיבה, אחרי בת' מיד ואלכסנדרה פופ (שש כל אחת). השער שלה נגד שוודיה זכה ב"שער הטורניר" על ידי אופ"א.
רוסו הייתה בסגל של נבחרת אנגליה בגביע העולם בכדורגל נשים 2023, היא כבשה שערים ברבע הגמר וחצי הגמר ואף פתחה בגמר הטורניר בו הפסידה נבחרתה לנבחרת ספרד.
חיים אישיים

רוסו נולדה במיידסטון, קנט, והיא ממוצא איטלקי. סבה הסיציליאני עבר לאנגליה בשנות ה-50. אביה, מריו, שיחק כדורגל לא מקצועני במשטרת מטרופוליטן ואחיה, ג'ורג'יו, שיחק גם כדורגל לא מקצועני בקבוצות שונות, לאחרונה ברמסגייט. אחיה, לוקה, התקבל לאוניברסיטת מיזורי במלגת מסלול ושטח.
סטטיסטיקות קריירה > מכללה

| קבוצב | עונה | עונה רגילה של NCAA> חלוקה | עונה רגילה של NCAA> משחקים | עונה רגילה של NCAA> שערים | טורניר ACC> משחקים | טורניר ACC> שערים | טורניר NCAA> משחקים | טורניר NCAA> שערים | סך הכל> משחקים | סך הכל> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צפון קרוליינה | 2017 | הליגה הראשונה | 13 | 8 | 3 | 1 | 3 | 0 | 19 | 9 |
| צפון קרוליינה | 2018 | הליגה הראשונה | 14 | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 14 | 6 |
| צפון קרוליינה | 2019 | הליגה הראשונה | 15 | 6 | 3 | 3 | 6 | 4 | 24 | 13 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 42 | 20 | 6 | 4 | 9 | 4 | 57 | 28 |
סטטיסטיקות קריירה > קבוצות באנגליה

| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> משחקים | ליגה> שערים | גביע אנגלי> משחקים | גביע אנגלי> שערים | גביע הליגה> משחקים | גביע הליגה> שערים | סך הכל> משחקים | סך הכל> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'לסי | 2016 | WSL 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 |
| ברייטון והוב אלביון | 2017 | WSL 2 | 7 | 3 | 2 | 0 | — | — | 9 | 3 |
| מנצ'סטר יונייטד | 2020–21 | ליגת העל לנשים | 4 | 3 | 0 | 0 | 1 | 0 | 5 | 3 |
| מנצ'סטר יונייטד | 2021–22 | ליגת העל לנשים | 22 | 9 | 2 | 0 | 6 | 2 | 30 | 11 |
| מנצ'סטר יונייטד | 2022–23 | ליגת העל לנשים | 18 | 10 | 3 | 2 | 0 | 0 | 21 | 12 |
| מנצ'סטר יונייטד | סך הכל | סך הכל | 44 | 22 | 5 | 2 | 7 | 2 | 56 | 26 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 51 | 25 | 7 | 2 | 8 | 2 | 66 | 29 |
סטטיסטיקות קריירה > נבחרת אנגליה

| שנה | אנגליה> משחקים | אנגליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 2020 | 1 | 0 |
| 2021 | 1 | 3 |
| 2022 | 13 | 7 |
| סך הכל | 15 | 10 |
סטטיסטיקות קריירה > טבלת שערים בנבחרת

| לא>  | תאריך | כובע | מקום מפגש | יריב | תוצאה בשער | תוֹצָאָה | תחרות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 30 בנובמבר 2021 | 2 | אצטדיון Keepmoat, דונקסטר, אנגליה | לטביה | 14-0 | 20–0 | מוקדמות מונדיאל 2023 |
| 2 | 30 בנובמבר 2021 | 2 | אצטדיון Keepmoat, דונקסטר, אנגליה | לטביה | 17-0 | 20–0 | מוקדמות מונדיאל 2023 |
| 3 | 30 בנובמבר 2021 | 2 | אצטדיון Keepmoat, דונקסטר, אנגליה | לטביה | 18-0 | 20–0 | מוקדמות מונדיאל 2023 |
| 4 | 30 ביוני 2022 | 7 | לציגרונד, ציריך, שווייץ | שווייץ | 1-0 | 4-0 | ידידותי |
| 5 | 11 ביולי 2022 | 9 | אצטדיון פאלמר, ברייטון, ברייטון והוב, אנגליה | נורווגיה | 7-0 | 8-0 | יורו 2022 של אופ"א |
| 6 | 15 ביולי 2022 | 10 | אצטדיון סנט מרי, סאות'המפטון, אנגליה | צפון אירלנד | 3-0 | 5-0 | יורו 2022 של אופ"א |
| 7 | 15 ביולי 2022 | 10 | אצטדיון סנט מרי, סאות'המפטון, אנגליה | צפון אירלנד | 4-0 | 5-0 | יורו 2022 של אופ"א |
| 8 | 26 ביולי 2022 | 12 | ברמאל ליין, שפילד, אנגליה | שוודיה | 3-0 | 4-0 | יורו 2022 של אופ"א |
| 9 | 3 בספטמבר 2022 | 14 | אצטדיון וינר נוישטדט, ווינר נוישטאדט, אוסטריה | אוסטריה | 1-0 | 2-0 | מוקדמות מונדיאל 2023 |
| 10 | 6 בספטמבר 2022 | 15 | אצטדיון Bet365, סטוק-און-טרנט, אנגליה | לוקסמבורג | 2-0 | 10-0 | מוקדמות מונדיאל 2023 |
תארים

צפון קרוליינה
עונה רגילה של ועידת החוף האטלנטי: 2018, 2019
טורניר כדורגל נשים של ACC:‏ 2017, 2019
סגנית גביע המכללות של חטיבה 1 של NCAA:‏ 2018, 2019
נבחרת אנגליה
אליפות אופ"א לנשים: 2022
גביע ארנולד קלארק: 2022
אנגליה עד 20
מקום שלישי של פיפ"א עד גיל 20 לנשים: 2018
אנגליה עד 17
מקום שלישי באליפות אופ"א לנשים עד גיל 17: 2016
אישִי
נבחרת אופ"א לנשים עד גיל 17 של הטורניר: 2016
מלך השערים של אליפות אופ"א לנשים עד גיל 17: 2016
מוקדמות אליפות אופ"א לנשים עד גיל 17 מלך השערים: 2016
ACC Freshman of the Year:‏ 2017
שחקן ההתקפה של השנה של ACC:‏ 2018
מאמני כדורגל של יונייטד NCAA Division I קבוצה ראשונה של כל אמריקה: 2018, 2019
שחקנית החודש בליגת העל לנשים: מרץ 2022
שחקן השנה של שחקני הנשים של מנצ'סטר יונייטד: 2021–22
מגף ארד לאליפות נשים של אופ"א: 2022
שער אליפות הנשים של אופ"א בטורניר: 2022
דינמו מוסקבה (קטרגל)

מועדון הקטרגל "דינמו מוסקבה" (ברוסית: Мини-Футбольный Клуб Динамо Москва) הוא מועדון קטרגל מקצועני רוסי המייצג את מחוז מוסקבה. המועדון נוסד על ידי קונסטנטין ארמנקו ב-8 במאי 2002 ומתמודד בליגת העל הרוסית בקטרגל.
זהו מועדון הקטרגל המעוטר ביותר ובעל מספר התארים הרב ביותר ברוסיה, לאחר שזכה 10 פעמים באליפות המדינה, 9 פעמים בגביע הרוסי ופעם אחת בגביע אופ"א.
שמות

| --- | --- |
2002-2008: דינמו
2008-2010: דינמו-ימאל
2010-2012: דינמו
מאז 2012: דינמו (מחוז מוסקבה)
הישגים לפי עונה

| עונה | ליגה | מיקום |
| --- | --- | --- |
| 2002–2003 | הליגה הבכירה | 1 (מקום 5 בעונה הסדירה) |
| 2003–2004 | ליגת העל | 1 |
| 2004–2005 | ליגת העל | 1 |
| 2005–2006 | ליגת העל | 1 |
| 2006–2007 | לליגת העל (אני) | 1 |
| 2007–2008 | ליגת העל | 1 |
| 2008–2009 | ליגת העל | 2 |
| 2009–2010 | ליגת העל | 3 |
| 2010–2011 | ליגת העל | 1 |
| 2011–2012 | ליגת העל | 1 (מקום 2 בעונה הסדירה) |
| 2012–2013 | ליגת העל | 1 |
| 2013–2014 | ליגת העל | 5–8 (מקום 1 בעונה הסדירה) |
| 2014–2015 | ליגת העל | 2 (מקום 1 בעונה הסדירה) |
| 2015–2016 | ליגת העל | 1 |
| 2016–2017 | ליגת העל | 1 |
תארים

אלופת רוסיה (11): 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2011, 2012, 2013, 2016, 2017
מחזיקת גביע רוסיה (9): 2003, 2004, 2008,2009, 2010, 2011, 2013, 2014, 2015
מחזיקת הסופרקאפ הרוסי (1): 2016
מחזיקת גביע אופ"א (1): 2007
מחזיקת הגביע הביניבשתי (1): 2013
גביע פטרוב

| --- | --- |

 ענף:   הוקי קרח
 תאריך ייסוד:  2010
 ארגון מפעיל:  VHL
 מספר מתמודדים:  16
 מדינות משתתפות:  רוסיה רוסיה   קזחסטן קזחסטן
 יבשת:  אירואסיה
 שמות קודמים:  גביע בראטינה
 מפעל גבוה יותר:  KHL
 מפעל מקביל:  MHL
 http://www.vhlru.ru
 
גביע פטרוב (רוסית: Кубок Петрова) הוא שמו של גביע הוקי קרח, המוענק מאז 2008 לאלופת ליגת המשנה הרוסית בהוקי קרח, ליגת העל בהוקי קרח.
בטקס סיום העונה הגביע מוענק לקפטן הקבוצה הזוכה. שנה לאחר מכן, לאחר השבת הגביע למארגנים, מוסיפים על גבי הגביע את שם האלופה. הגביע נעשה על ידי התכשיטן ולדימיר מייזל מחומרי כסף ושוקל כ-19 ק"ג. ב-1 במרץ 2017 נודע כי שם הגביע ישונה לגביע פטרוב, על שמו של ולדימיר פטרוב, שנפטר ב-28 בפברואר 2017, לאחר שקודם לכן נקרא בשם גביע בראטינה
אלופות הליגה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מאז 2008 גביע פטרוב הוא טורניר הקובע מי מנצחת ליגת המשנה. עד 2011 חולקה הליגה לחטיבות מחוזיות, אך מאז הליגה משוחקת בשיטת טבלת ליגה ללא חלוקה מחוזית. המנצחת נקבעת בשיטת סדרת משחקי גמר עד ארבעה ניצחונות (עד להקמת VHL, הגמר שוחק עד 3 ניצחונות).
| עונה |  מחזיקת הגביע | תוצאה |  סגנית |  | אלופת העונה הסדירה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בניהול פדרציית ההוקי הרוסית (FHR)‏ | בניהול פדרציית ההוקי הרוסית (FHR)‏ | בניהול פדרציית ההוקי הרוסית (FHR)‏ | בניהול פדרציית ההוקי הרוסית (FHR)‏ | בניהול פדרציית ההוקי הרוסית (FHR)‏ |  |
| 2007/08 | רוסיה חימיק ווסקרסנסק | 3 - 1 | רוסיה אבטומוביליסט יקטרינבורג |  | לא הוכתרה |
| 2008/09 | רוסיה יוגרה | 3 - 0 | רוסיה קריליה סובייטוב מוסקבה |  | לא הוכתרה |
| 2009/10 | רוסיה יוגרה | 3 - 1 | רוסיה טורוס נפטקמסק |  | לא הוכתרה |
| בניהול הנהלת ליגת ההוקי הבכירה (VHL)‏ | בניהול הנהלת ליגת ההוקי הבכירה (VHL)‏ | בניהול הנהלת ליגת ההוקי הבכירה (VHL)‏ | בניהול הנהלת ליגת ההוקי הבכירה (VHL)‏ | בניהול הנהלת ליגת ההוקי הבכירה (VHL)‏ |  |
| 2010/11 | רוסיה רובין טיומן | 4 - 0 | רוסיה נפטיאניק אלמיטייבסק |  | רוסיה רובין טיומן |
| 2011/12 | רוסיה טורוס נפטקמסק | 4 - 1 | רוסיה רובין טיומן |  | רוסיה רובין טיומן |
| 2012/13 | רוסיה טורוס נפטקמסק | 4 - 3 | קזחסטן סאריארקה קרגנדה |  | קזחסטן סאריארקה קרגנדה |
| 2013/14 | קזחסטן סאריארקה קרגנדה | 4 - 2 | רוסיה רובין טיומן |  | רוסיה טורוס נפטקמסק |
| 2014/15 | רוסיה טורוס נפטקמסק | 4 - 2 | רוסיה איז'סטאל איז'בסק |  | קזחסטן סאריארקה קרגנדה |
| 2015/16 | רוסיה נפטיאניק אלמיטייבסק | 4 - 1 | רוסיה איז'סטאל איז'בסק |  | רוסיה טבר |
| 2016/17 | רוסיה דינמו בלאשיחה | 4 - 0 | קזחסטן טורפדו אוסקמן |  | קזחסטן טורפדו אוסקמן |
| 2017/18 | רוסיה דינמו סנקט פטרבורג | 4 - 2 | רוסיה סק"א-נייבה |  | רוסיה דינמו סנקט פטרבורג |
| 2018/19 | קזחסטן סאריארקה קרגנדה | 4 - 1 | רוסיה רובין טיומן |  | רוסיה סק"א-נייבה |
| 2019/20 | הליגה נעצרה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה | הליגה נעצרה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה | הליגה נעצרה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה | הליגה נעצרה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה | רוסיה זבזדה צ'כוב |
| 2020/21 | רוסיה יוגרה | 4 - 1 | רוסיה מטאלורג נובוקוזנצק |  | רוסיה יוגרה |
סטטיסטיקה > כל הזוכות

| קבוצה | ניצחונות | הפסדים | גמרים |
| --- | --- | --- | --- |
| רוסיה יוגרה | ‏3 | 0 | 2 |
| רוסיה טורוס נפטקמסק | 3 | 1 | 3 |
| רוסיה חימיק | ‏2 | 0 | 2 |
| רוסיה רובין טיומן | 2 | 2 | 4 |
| קזחסטן סאריארקה קרגנדה | 2 | 1 | 2 |
| רוסיה דינמו בלאשיחה | 1 | 0 | 1 |
| רוסיה נפטיאניק אלמטייבסק | 1 | 1 | 2 |
| רוסיה איז'סטאל | 0 | 2 | 2 |
| רוסיה מטאלורג נובוקוזנצק | 0 | 1 | 1 |
| רוסיה אבטומוביליסט יקטרינבורג | 0 | 1 | 1 |
| רוסיה קריליה סובייטוב מוסקבה | 0 | 1 | 1 |
| רוסיה סק"א-נייבה | 0 | 1 | 1 |
| רוסיה סוקול קרסנויארסק | 0 | 1 | 1 |
סטטיסטיקה > כמות זכיות

| קבוצה | כמות |
| --- | --- |
רוסיה טורוס נפטקמסק: 3
רוסיה חימיק ווסקרסנסק: 2
רוסיה רובין טיומן: 2
רוסיה יוגרה חנטי מנסייסק: 2
קזחסטן סאריארקה קרגנדה: 2
רוסיה דינמו סנקט פטרבורג: 1
רוסיה דינמו בלאשיחה: 1
עובדות מעניינות

דסקית הניצחון בעונת 2010/2011 הושלכה בתוך תוספת הזמן, כאשר "רובין טיומן", שיחקה במיעוט.
"טורוס" בעונה הראשונה בגמר המזרח הפסידה לאלופה הראשונה, "רובין טיומן". עם זאת, כאשר הן נפגשו בגמר הטורניר, שחקני טורוס נקמו בטיומן וזכו באליפות השנייה של VHL.
"סאריארקה" ניצחה בעונת 2013/2014 את "טורוס" בחצי הגמר עם 4-0 בסדרה. ברם בעונת 2014/2015 "טורוס" ניצחה את "סאריארקה" 0-4 בחצי הגמר.
בעונת 2017/2018 נערך לראשונה דרבי עירוני בסדרת הגמר כשנפגשו דינמו וסק"א-נייבה מהעיר סנקט פטרבורג. משחק הגמר החמישי היה למשחק ההוקי קרח הארוך ביותר בתולדות ההוקי קרח ברוסיה: הוא נמשך 7 שעות.
עונת 2019/2020 הופסקה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה, לכן תואר האליפות הוענק לאלופת העונה הסדירה.
ראו גם

גביע גגארין, גביע האליפות של KHL
הערות שוליים

↑  "Хоккеистов тюменского «Рубина» поздравят со столичным размахом". 2011.
↑  "Победитель Высшей лиги получит «Братину»".
↑  "Лучшие клубы ВХЛ начинают битву за главный трофей лиги". אורכב מ-המקור ב-2011-10-12. נבדק ב-2017-11-13.
↑  Высшую награду ВХЛ – Кубок «Братины» — переименовали в Кубок Петрова.
↑  Хоккей. ВХЛ // Семь часов безумия
↑  Ночь хоккея в Петербурге. Команды ВХЛ вымучили рекорд: играли 7 часов подряд!
↑  Петербургские команды установили рекорд России в финале ВХЛ, доигравшись до 6-го овертайма
| ליגת העל בהוקי קרח |
| --- | --- | --- |
| קבוצות (עונת 2021/2022) | רוסיה בוראן • רוסיה זבזדה צ'כוב • קזחסטן סאריארקה קרגנדה  • רוסיה בארס קאזאן • רוסיה זבזדה דמיטרוב • רוסיה סק"א-נייבה • רוסיה חימיק • רוסיה צס"ק בב"ס סמרה • רוסיה איז'סטאל • רוסיה סוקול • רוסיה ריאזאן • רוסיה דיזל פנזה • רוסיה ספוטניק ניז'ני טאגיל • רוסיה טמבוב • דינמו סנקט פטרבורג • רוסיה מולוט פרם • רוסיה טורוס נפטקמסק • רוסיה צ'למט צ'ליאבינסק • רוסיה ירמק אנגרסק • רוסיה נפטיאניק אלמטייבסק • קזחסטן טורפדו אוסט-קאמנוגורסק • רוסיה אורל הדרומית אורסק • רוסיה זאורלייה קורגן • רוסיה רובין טיומן • |  |
| קבוצות עבר | רוסיה סארוב • הרפובליקה העממית של סין ORG בייג'ינג • הרפובליקה העממית של סין צן טואו ג'ילין • הרפובליקה העממית של סין הכוכב האדום קונלון היילונג-ג'יאנג • אוזבקיסטן הומו טשקנט • רוסיה טבר |  |
| פרסים ותארים | גביע פטרוב • גביע הפתיחה |  |
| ראו גם | הקלאסיקה הרוסית • ‏KHL • ‏MHL • ‏VHL-B |  |
דינמו מוסקבה (כדורעף)

דינמו מוסקבה (ברוסית: Волейбольный Клуб «Динамо» Москва) הוא שמו של מועדון כדורעף רוסי מקצועני מהעיר מוסקבה, שנוסד בשנת 1926. דינמו זכתה 5 פעמים באליפות הסובייטית, 3 פעמים בגביע הסובייטי, 4 פעמים באליפות ליגת העל הרוסית בכדורעף ו-3 פעמים בגביע הרוסי.
היסטוריה

דינמו הוקמה בנובמבר 1926 כחלק מאגודת דינמו והחלה להתמודד באליפות העיר מוסקבה ועד שנת 1937 זכתה פעמיים באליפות העיר, בשנת 1929 וב-1931.
בשנת 1944 זכתה בגביע הכיר מוסקבה, לאחר שגברה על לוקומוטיב מוסקבה במשחק הגמר בתוצאה 2:1. באוקטובר 1945 דינמו החלה להשתתף בליגת העל הסובייטית בכדורעף והצליחה לזכות באליפות המדינה לאחר ששוב, פגשה את לוקומוטיב וגברה עליה במשחק המכריע. בשנים הבאות הקבוצה זכתה באליפות ארבע פעמים נוספות, אך מאז 1951 התקשתה לשחזר את ההצלחה ובסך הכל זכתה בחמש אליפויות לאומיות בתקופת ברית המועצות.
עד התפרקות ברית המועצות המשיכה הקבוצה להתמודד על תוארי האליפות, אך למעט המקום השני התקשתה הקבוצה להשיג מעבר לכך, חרף זכייה בגביע הגביעים האירופי בעונת 1985. בעונת 1994 פורקה והוקמה מחדש רק בשנת 2001, אך עד מהרה חזרה לליגת העל ושבה להתמודד על תוארי האליפות. בעונת 2006, לאחר 55 שנים שוב זכתה באליפות הלאומית ובאליפות רוסיה הראשונה שלה, הישג שחזרה עליו גם בעונת 2008. עד 2020, בעונות הזכייה באליפות זכתה גם בגביע המדינה בכדורעף ודינמו הפכה לאחת מקבוצות הכדורעף החזקות במדינה, המתמודדת בקביעות מדי עונה על תואר האליפות.
בעונת 2019/20 זכתה בגביע הרוסי ובעונת 2020/2021 זכתה בגביע CEV האירופי אחרי שניצחה בדרבי רוסי את זניט סנקט פטרבורג, אותה גם ניצחה בגמר אליפות ליגת העל הרוסית בכדורעף. היא זכתה באליפות שנייה רצופה עונה לאחר מכן, עונת 2021/22, כשגברה על אלופת 2020, לוקומוטיב נובוסיבירסק.
היכל הבית

היכל הבית של הקבוצה הוא היכל הספורט דינמו שברחוב לאבוצ'קין 32 שבמוסקבה המכיל 5,000 מושבים.
תארים והישגים

זכייה (9): 1945, 1946, 1947, 1948, 1951, 2005/06, 2007/08, 2020/21, 2021/22
סגנות (15): 1950, 1952, 1953, 1958, 1983/84, 1984/85, 1987/88, 1988/89, 2003/04, 2004/05, 2006/07, 2010/11, 2011/12, 2015/16, 2016/17
זכייה (6): 1950, 1951, 1952, 2006, 2008, 2020
סגנות (7): 1978, 1985, 2003, 2004, 2007, 2010, 2013
זכייה (3): 2008, 2009, 2021
סגנות (1): 2009/10
זכייה (3): 2011/12, 2014/15, 2020/2021
זכייה (1): 1984/85
סגנות (1): 1989/90
שחקני "דינמו" בפיינל פור של ליגת האלופות, בעונת 2009/10
דנייפר מוהילב (2020)

דנייפר-מוהילב הוא מועדון כדורגל בלארוסי מהעיר מוהילב, שזכתה באליפות הליגה השנייה בבלארוס ומתמודדת בליגה הבלארוסית הראשונה מעונת 2021.
היסטוריה

ב-14 בינואר 2020 הוכרז כי מועדון הכדורגל "דניאפרו" לא ישתתף עוד באליפות בלארוס ורשויות העיר החליטו ליצור מועדון כדורגל חדש בשם "דנייפר-מוהילב". המועדון יונק את שורשו ממועדון דנייפר מוהילב.
אצטדיון הקבוצה

הקבוצה משחקת באצטדיון ספרטק בעל קיבולת מרבית של 7,350 איש. האצטדיון נפתח בשנת 1956 ובשנת 1960 הוא הפך לביתה של קבוצת חימיק המקומית. לאחר בנייתו מחדש, בשנת 2009, האצטדיון הפך למתחם ספורט מודרני.