stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טורין טורמבר
הערות שוליים

↑  Tolkien, J. R. R. (1986), Christopher Tolkien (ed.), The Shaping of Middle-earth
↑  Tolkien. J., The Shaping of Middle-earth / Ed. C. Tolkien, 1986, The Quenta Noldorinwa, p. 165
↑  Tolkien. J., The Shaping of Middle-earth / Ed. C. Tolkien, 1986, The Quenta, p. 135
| הלגנדריום של טולקין: עולם הפנטזיה של ג'>  ר. ר. טולקין |
| --- | --- | --- |
| ספרים | ראשית הימים והעידן הראשון: הסילמריליון (שלושת הסיפורים הגדולים: ילדי הורין • מפלת גונדולין • סיפורם של ברן ולות'יין)  העידן השני: סיפורים שלא נשלמו  העידן השלישי: ההוביט • שר הטבעות  כרכים נוספים: הרפתקאות תום בומבדיל • עץ ועלה • תולדות הארץ התיכונה |  |
| עיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים | ההוביט (1977) • שר הטבעות (1978) • שיבת המלך (1980) • המצוד אחר גולום • ניצוץ של תקווה • טרילוגיית שר הטבעות (אחוות הטבעת • שני הצריחים • שיבת המלך) • טרילוגיית ההוביט (מסע בלתי צפוי • מפלתו של סמאוג • קרב חמשת הצבאות) • שר הטבעות: טבעות הכוח • סדרת הטלוויזיה "ההוביטים" • שר הטבעות: מלחמת הרוהירים |  |
| דמויות | אאומר • אאורל • אארנדיל • אורוון • אזוג • אילובטר • איסילדור • אלרונד (משפחת אלרונד) • אראגורן • ארוון • בולג • בורומיר • בילבו בגינס • בלג קותליון • ברד הקשת • ברן • גולום • גיל גלד • גילדור • גימלי • גלדור הגבוה • גלדריאל • גנדלף • הואור • הורין תליון • טואור • טורין טורמבר • לגולאס • מורגות' • מורוון אלדוון • מיגלין • מים הגמד • מריאדוק ברנדיבאק • נאזגול • ניינור ניניאל • סאורון (העין) • סארומן • סמאוג • סמוויז גמג'י • פינגולפין • פינווה • פינרוד • פרגרין טוק • פרודו בגינס • פרמיר • קירדן • רדגסט • תאודן • תום בומבדיל • תורין צינת-אלון • תינגול סיעות העלפים: האברי • האלדר • הנולדור • הטלרי • הסינדר |  |
| מקומות | מקומות כלליים: אאה • אמן • ארדה • הארץ התיכונה • הארצות הדרומיות • בלריאנד • ולינור • ים בלגירארץ ר'ון • ימת ר'ון •   מהעידן הראשון: ממלכות הארץ התיכונה • ההרים הכחולים • הימרינג • אנפאוגלית • היתלום • אנגבנד • הלקרקסה (שלוש ממלכות העלפים: גונדולין • דוריאת • נרגותרונד) מהעידן השני והשלישי: נומנור • גונדור • ארנור • מינס טירית • מורדור • ים נורנן • רוהן (רשימת מלכים) • מוריה (קהזד דום) • לות'לוריין • ריוונדל • הפלך • ארבור • יער-אופל • קירית אונגול • מיתלונד • אוסגיליאת • ברד דור |  |
| יצורים אגדיים וגזעים | אורק • אדם (אדין • דונאדין) • עלפים • גמד • דרקון • הוביט • וארג • ולאר • מיאר (איסטרי) • בלרוג |  |
| קרבות | מהעידן הראשון: מלחמות בלריאנד (דגור-נואין-גיליאת • דגור אגלרב • דגור ברגולך • נירנית ארנוידיאד • מלחמת החרון) מהעידן השני: מלחמת הברית האחרונה מהעידן השלישי: האסון בשדות הסיפנים • קרב חמשת הצבאות • מלחמת הטבעת (קרב שדות הפלנור) |  |
| שפות | קווניה • סינדרין • הלשון השחורה |  |
| שונות | מושגים • מושגים בארץ התיכונה • המועצה הלבנה • הברית האחרונה • טבעות הכוח • מיתריל • פלנטיר • תורין ושותפיו • Into the West  • כריסטופר טולקין • טולקין (סרט) • השיר האחרון של בילבו |  |
כריסטיאן סירגי

כריסטיאן בוגדן סירגי (ברומנית: Cristian Sârghi, נולד ב-23 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת הבלם.
כיום משמש כמנהל מקוצעי באוצלול גאלאץ.
קריירה

סירגי התחיל את הקריירה שלו בפוליטכניקה גאלאץ מהליגות הנמוכות. בשנת 2007 חתם באוצלול גאלאץ. ב-6 בדצמבר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד ואסלוי. בעונת 2010/2011 זכה עם המועדון באליפות הראשונה בתולדותיה. ב-2 בנובמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בהפסד 2-0 למנצ'סטר יונייטד במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות.
בקיץ 2014 חתם במכבי נתניה. בתום העונה עזב וחתם בקונקורדיה קיאז'נה וכעבור חצי עונה חתם בארמיס ארדיפו.
במרץ 2017 חזר לרומניה וחתם בפאנדורי טרגו ז'יו.
באוגוסט 2017 חתם בגז מתאן מדיאש.
ביולי 2019 סירגי חתם בפטרולול פלוישט.
ב-22 באוגוסט 2020, סירגי חתם באוצלול גאלאץ.
קונצ'יטה וורסט

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1988 (בן 35) אוסטריה גמונדן, אוסטריה
 שם לידה:  תומאס "טום" נויווירת
 שם במה:  Conchita Wurst 
 מוקד פעילות:  אוסטריה 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 סוג קול:  טנור לירי 
 שפה מועדפת:  גרמנית, אנגלית 
 כלי נגינה:  קלרינט 
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק, Sony Music Entertainment Austria 
 פרסים והוקרה:  אירוויזיון 2014 (11 במאי 2014)  100 נשים (BBC) (2014)  פרסי אמדאוס למוזיקה אוסטרית 
 אתר הבית
 פרופיל ב-IMDb
 
קוֹנצ'יטָה ווּרסט (Conchita Wurst) הוא שם הבמה של דראג קווין אוסטרית המגולמת על ידי תומאס "טום" נוֹיוִוירת (בגרמנית: Thomas "Tom" Neuwirth;‏ נולד ב-6 בנובמבר 1988). שם הבמה של קונצ'יטה לקוח מהופעתה יוצאת הדופן. היא מופיעה כאישה ג'נדרקווירית, ויש לה זקן מלא בצבע שחור. "קונצ'יטה" הוא שם נשי ספרדי, הקטנה של השם "קונספסיון" מהדּוֹגְמָה הקתולית בדבר עיבורה ללא חטא של מריה, אם ישו. "ווּרסט" - נקניק בגרמנית, סמל פאלי – משחק מילים לגבי זהותה של מלכת הדראג, המשלבת בין מה שהחברה תופסת "גבריות" ו"נשיות".
קונצ'יטה זכתה בתחרות האירוויזיון 2014 שנערכה בקופנהגן שבדנמרק עם השיר "Rise Like a Phoenix" ("לקום לתחייה כמו עוף החול") כאשר ייצגה את אוסטריה, בזכייה השנייה בתולדות המדינה בתחרות לאחר 48 שנים.
ביוגרפיה

נויווירת נולד בגמונדן שבאוסטריה. הוא עבד כמעצב חלונות ראווה והופיע לראשונה כדראג קווין בשנת 2006. בשנת 2007 הוא הגיע לשלב הגמר וסיים במקום השני בתוכנית כישרונות באוסטריה, "סטארמניה", אחרי נאדין ביילר, שייצגה את אוסטריה באירוויזיון 2011 (מקום 18). הוא בוגר בית הספר לאופנה בגראץ משנת 2011. בשנת 2011 הופיע לראשונה כ"קונצ'יטה וורסט" בטלוויזיה.
בשנת 2011 הוציאה וורסט את השיר "בלתי שביר" ("Unbreakable"), שהגיע למקום ה-32 במצעד השירים האוסטרי, ובשנת 2012 היא סיימה במקום השני בקדם אירוויזיון של אוסטריה, עם 49 אחוז, עם השיר "זה מה שאני" ("That's What I Am"), שהגיע למקום ה-12 במצעד האוסטרי.
ב-10 בספטמבר 2013 נבחרה וורסט לייצג את אוסטריה באירוויזיון 2014, על ידי ועדה של ה-ORF ‏(רשות השידור הציבורית של אוסטריה). בחירתה לוותה במחלוקת ציבורית באוסטריה: ארבעה ימים לאחר מכן, 31,000 אנשים נרשמו בדף הפייסבוק "נגד וורסט", על מנת למנוע ממנה לייצג את מדינתם. המחלוקת נבעה מהיותה מלכת דראג ומהופעתה החיצונית יוצאת הדופן. באוקטובר נשלחה עצומה למשרד המידע של בלארוס שימנע את השתתפותה בטענה שהאירוויזיון "יהפוך לחממה למעשי סדום". בדצמבר נשלחה עצומה דומה ברוסיה. העצומות לא הצליחו למנוע מוורסט להשתתף באירוויזיון. ב-10 במאי 2014 היא ניצחה עם השיר "לקום לתחייה כמו עוף החול" ("Rise Like A Pheonix") בתחרות האירוויזיון שנערכה בדנמרק. יש שהשוו את זכייתה לזכייתה של דנה אינטרנשיונל באירוויזיון 1998, עקב העובדה ששתיהן מכופפות את התפישות המגדריות המקובלות.
וורסט הוציאה במרץ 2015, ספר בכורה בשפה הגרמנית, "אני קונצ'יטה", שתורגם לאנגלית וצרפתית ובמאי אותה שנה היא הוציאה שני סינגלים מתוך אלבום הבכורה שלה שיצא במאי, לפני שידור האירוויזיון שנערך באוסטריה. בשידור היא הייתה חלק מצוות ההנחיה כשראיינה את היוצרים והאמנים מה"גרין רום".
באירוויזיון 2019 הופיעה במופע של כוכבי האירוויזיון מהעבר, לצידם של ורקה סרדוצ'קה, גלי עטרי, מונס סלמרלוב ואלני פוריירה.
בשנת 2020 הופיעה בהופעת קמאו בסרט הקומי "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga" בכיכובו של ויל פרל.
בגמר האירווזיון 2024 הופיעה עם השיר Waterloo ביחד עם שארלוט פרלי וקרולה הגקוויסט.
חיים אישים

נויווירת המגלם את קוניצ'יטה מתגורר בווינה.
בשל היות דמותה של קונצ'יטה דראג קווין, הרי כי היא מופיעה ככזו רק בהופעות ואירועים מיוחדים. בכל שאר הזמן, נויווירת חי בזהות מגדרית של גבר.
באפריל 2018 חשף כי הוא נשא HIV ומקבל טיפול עבורו.
הערות שוליים

↑  ynet, קונצ'יטה וורסט חושפת: "אני נשאית HIV", באתר ynet, 16 באפריל 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810618916105606  BnF: cb16990872g (data)  GND: 1053015178  ISNI: 0000 0004 3984 7786  LCCN: n2016025122  MusicBrainz: 95f44a54-04d6-41a1-8101-bbd6d833b30a  RERO: 02-A025270075  SUDOC: 244030456  VIAF: 310508271   WorldCat (עם VIAF): 310508271 
תומאס נוֹיוִוירת בשנת 2007
נוֹיוִוירת ב-2019
אלפאוויל

| --- | --- |

אלפאוויל בהופעה, 2005
 מוקד פעילות:  מינסטר, גרמניה
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 סוגה:  סינת'-פופ • גל חדש
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס
 www.alphaville.info
 חברים
 מריאן גולד (סולן), מרטין ליסטר, דייוויד גודס, ג'ייקוב קירש
 חברים לשעבר
 פרנק מרטנס, ברנרד לויד, ריקי אקולט
אלפאוויל (בגרמנית: Alphaville) היא להקת סינת'-פופ גרמנית אשר החלה את פעילותה בשנות השמונים.
מייסדיה הם מריאן גולד, ברנרד לויד (אנ') ופרנק מרטנס (אנ'). שמה הראשון של הלהקה היה Forever Young ולאחר מכן הוחלף לאלפאוויל. הלהקה ידועה בעיקר בזכות שלושת להיטי הענק שלה, "Big in Japan" ,"Sounds Like a Melody" ו-"Forever Young" ועד היום היא מכרה למעלה מ-6 מיליון עותקים מאלבומיה. את שם הלהקה לקחו מתוך סרט מדע-בדיוני משנת 1965 בעל אותו השם, "אלפאוויל" מאת הבמאי ז'אן-לוק גודאר.
היסטוריה > התחלה והצלחה (1982–1984)

אלפאוויל הוקמה בתחילת שנת 1982, כשמריאן גולד וברנרד לויד נפגשו במסגרת מיזם המוזיקה Nelson Community. מספר חודשים לאחר מכן, פרנק מרטנס הצטרף למיזם. ביחד כתבו השלושה את האלבום "Forever Young" והקליטו את גרסת הדמו בעלת אותו השם. ב-1984 שינתה הלהקה את שמה לאלפאוויל ,את השם לקחו מתוך סרט מדע-בדיוני של ז'אן-לוק גודאר משנת 1965 בעל אותו השם, והיא הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Big in Japan", אשר נכתב על ידי גולד בשנת 1979 בהשפעת להקה אחרת בעלת שם זה. הסינגל זכה להצלחה כלל עולמית. אלבום הבכורה יצא בסתיו 84'. למרות הצלחת הלהקה, עזב מרטנס את הלהקה באותה שנה. במקומו, נכנס ללהקה ריקי אקולט בינואר 85' אשר ניתן לו קרדיט גם על אלבום הבכורה. אלבום הבכורה של הלהקה היה לרב מכר גם בישראל.
"Big in Japan" היה הסינגל המצליח ביותר של הלהקה, שהגיע לראשי טבלאות המצעדים בגרמניה, יוון, שווייץ, שוודיה, ונצואלה וטבלת Billboard Dance Chart בארצות הברית. בנוסף, הגיע הסינגל לחמשת הראשונים במצעדים באיטליה, הולנד, נורווגיה, אוסטריה, אירלנד ודרום אפריקה. גם בישראל הסינגל "גדול ביפן" זכה להצלחה, צעד בראש מצעדי ההשמעות, ונכלל באלבום אוסף של להיטי דיסקו 'מקסימום 3' שהוציא לאור חברת הד ארצי, בעריכת אילן בן שחר.
שני הסינגלים הבאים של הלהקה, "Sounds Like a Melody" ו-"Forever Young", נחלו הצלחה דומה במצעדים האירופאים אך הצליחו במידה פחותה במצעדים האמריקאים. בישראל נכללו הסינגלים באלבום אוסף של להיטי דיסקו 'מקסימום 5' של "הד ארצי".
היסטוריה > 1986–1987: הצלחה נוספת

אלבומה השני של הלהקה, "Afternoons in Utopia" יצא ב-1986, והסינגל הראשון מתוכו "Dance with Me" נחל הצלחה ונכנס למצעדי Top 20 בגרמניה, צרפת, נורווגיה, שוודיה, שווייץ ודרום אפריקה. הסינגל השני מתוך האלבום היה "Universal Daddy". הסינגל השלישי מהאלבום, "Jerusalem", יצא בגרמניה בלבד. במקומו, הוציאה הלהקה את הסינגל "Sensations" באוסטריה, צרפת, הולנד ושווייץ. הסינגל האחרון מהאלבום היה "Red Rose" שיצא ב-1987.
היסטוריה > הכחול עוצר הנשימה (1989)

אלבומם השלישי של הלהקה, The Breathtaking Blue, יצא בשנת 1989, והוא כלל את הסינגלים "Romeos" ו-"Mysteries of Love". כחלופה ליצירת סרטוני וידאו קליפ בודדים, גייסה הלהקה תשעה במאים, ביניהם גודפרי רג'יו (Koyaanisqatsi), ליצירת סרט בשם Songlines המבוסס על רצועות האלבום.
היסטוריה > בשנות ה-90 וה-2000

האלבום הבא של הלהקה, Prostitute, יצא רק בשנת 1994. הסינגל הראשון שיצא היה "שוטים", ואחריו הסינגל השני והאחרון מתוך האלבום, "The Impossible Dream". במהלך הסיור לאלבום זה רובי פראנס הצטרף לזמן קצר ללהקה בתופים. בשנת 1997, לאחר שהלהקה עמדה להקליט את אלבומה הבא, עזב אקולט את הלהקה מכיוון שהחליט שהוא רוצה לבלות יותר זמן עם משפחתו.
בשנת 1997 הוציא הלהקה את אלבום האולפן החמישי שלה "Salvation". בשנת 2000 יצא אלבום בהופע חיה "Stark Naked and Absolutely Live". בשנת 2001, יצא אלבום הרמיקס "Forever Pop" ו-DVD בשם Little America שצולם בשני הופעות בסולט לייק סיטי, יוטה. ברנהרד לויד לא תרם לאלבום המהדורה המוגבלת של האוסף "CrazyShow", וזמן קצר לאחר צאתו לאור, ב-18 במרץ 2003, הוא עזב את הלהקה באופן רשמי, אך הוא נשאר בקשר עם גולד. חברי אלפאוויל היו אז גולד והחברים החדשים, מרטין ליסטר (קלידים), דייוויד גודס (גיטרות) וג'ייקוב קירש (תופים).
ב-19 בנובמבר 2010 יצא האלבום "Catching Rays on Giant", אלבום האולפן הראשון מזה 13 שנים, שנכנס לרשימות האלבומים הנמכרים בגרמניה במקום התשיעי בשבוע הראשון לאחר שיצא לאור.
באפריל 2017, הלהקה הוציאה את אלבומה השביעי ,"Strange Attractor".
הופעות בישראל

הלהקה הופיעה בישראל בנובמבר 1999 באולם הסינרמה" בתל אביב, ושבה אליה לאחר מכן פעמיים להופעות בהיכל התרבות בתל אביב ב-5 וב-6 בפברואר 2016 ושוב באותה שנה ב-5 בספטמבר במרכז הקונגרסים בחיפה וב-6 בספטמבר בהיכל התרבות בתל אביב.
ביולי 2021 חזרה הלהקה לישראל ל-2 הופעות מוצלחות בהיכל התרבות ת”א ומשכן לאומנויות הבמה בבאר שבע.
דיסקוגרפיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  אלבומי אולפן 1984 ‏- Forever Young  1986 ‏- Afternoons in Utopia  1989 ‏- The Breathtaking Blue  1994 ‏- Prostitute  1997 ‏- Salvation  2010 ‏- Catching Rays on Giant |  אוספים 1988 ‏- Alphaville Amiga Compilation  1988 ‏- Alphaville: The Singles Collection  1992 ‏- First Harvest 1984–92  1993 ‏- History  1999 ‏- Dreamscapes  2001 ‏- Forever Pop  2003 ‏- CrazyShow |  אלבומי וידאו 1989 ‏- Songlines  1993 ‏- MoonOffice Compilation  2001 ‏- Little America |  אלבומי הופעה 2000 ‏- Stark Naked and Absolutely Live |
הערות שוליים

↑  מתוך האתר הרשמי
↑  ז'אן לוק גודאר - פרופיל, דבר, 17 בדצמבר 1965
↑  תקליטים - רבי מכר, חדשות, 11 באפריל 1985
↑  סיבוב ברחבת קולנוע דן, חדשות, 15 בנובמבר 1984
עוד להיט 11:11 20:15, חדשות, 8 בנובמבר 1984
↑  מישל אופטובסקי, תקליט - מקסימום דיסקו, חדשות, 4 בדצמבר 1984
↑  מישל אופטובסקי, תקליט - מזיעים חופשי, חדשות, 15 באפריל 1985
↑  שרון מולדבי, תקליט - אותה הגברת, חדשות, 31 באוגוסט 1986
↑  לורי שטטמאור, אלפאוויל בישראל: כבר לא צעירים לנצח, באתר ynet, 6 בפברואר 2016
 איתמר זהר, להקת "אלפאוויל" נשארה צעירה לנצח, באתר הארץ, 7 בפברואר 2016
↑  עמי פרידמן, צפו: הלהיטים הגדולים של אלפאוויל בחיפה, באתר ynet, 6 בספטמבר 2016
↑   בן שלו, ההופעה של "אלפאוויל" היתה הפתעה עצומה, באתר הארץ, 29 ביולי 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 9029146  BNE: XX234132  BnF: cb139015760 (data)  GND: 6058729-5  ISNI: 0000 0001 1941 7496  LCCN: n91056139  MusicBrainz: 31aa6f87-8d00-4ae9-a5cc-6d7eeea109d2  NKC: xx0012014  NLA: 35798855  NSK: 000512477  Trove: 1092457  VIAF: 147173644   WorldCat (עם VIAF): 147173644 
הסולן מריאן גולד בשנות ה-80.
שפופרת רנטגן

שפופרת רנטגן היא שפופרת קתודית שפולטת קרינת רנטגן (קרני X), והיא החלק המרכזי במערכות לצילום רנטגן. קרני הרנטגן הן קרינה אלקטרומגנטית מייננת בעלת אורך גל הקצר מעט מקרינה אולטרה סגולה (UV). שפופרות רנטגן השתכללו בעקבות "שפופרת קרוקס" בה נתגלתה לראשונה פליטת קרני רנטגן ב-8 בנובמבר 1895. מאוחר יותר הגישה למקור אמין ומבוקר של קרינת רנטגן יצרה את תחום הרדיולוגיה, היכולת של צילום ודימות דרך חמרים אטומים על ידי קרניים חודרות. שפופרות רנטגן משמשות גם במערכות טומוגרפיה ממוחשבת, סורקי מטען בנמלי תעופה ובקרת איכות בתעשייה.
היסטוריה

קרני ה-X נתגלו על ידי הפיזיקאי וילהלם רנטגן בעת שערך ניסויים בשפופרות שונות בהם שפופרת שהומצאה על ידי ויליאם קרוקס בניסויים עם שפופרת זו גילה שהיא פולטת קרני X.
שפופרת קרוקס (נקראת גם שפופרת קתודית קרה, או שפופרת פריקה), הנקראת על שם ממציאה, ויליאם קרוקס, היא שפופרת הדומה לנורה ועשויה מזכוכית, בעלת לחץ אוויר נמוך (בערך 100 פסקל). לשפופרת קתודת אלומיניום מעוקלת, שמטרתה היא לרכז את האלקטרונים לכיוון האנודה - ה-"מטרה". מתח חשמלי גבוה המסופק לאלקטרודות גורם להאצה של האלקטרונים לעבר המטרה (בתהליך של פריקה חשמלית), תוך שהם מייננים את האוויר, ומואצים הלאה אל המטרה. פגיעת אלקטרון במטרה יוצרת קרינת X (קרינת X פלואורסצנטית אופיינית, שהיא קרינת X חלשה, שנוצרת כתוצאה מיוניזציה של אלקטרון מאטום המטרה. עקב העוצמה החלשה של הקרינה האופיינית, שפופרות קרוקס לא נמצאות כיום בשימוש.
שפופרת קולידג' (נקראת גם שפופרת קתודית חמה) היא שיפור לשפופרת קרוקס, שנבנתה על ידי ויליאם קולדיג' ב-1913. הלחץ בשפופרת הוא סביב 10-4 פסקל (10-6 טור). בשפופרת מסוג הזה האלקטרונים נפלטים מקתודת מתכת (תיל טונגסטן) מחוממת בריק (פליטה תרמיונית). המתח מאיץ את האלקטרונים וגורם לחימום האנודה.
הערות שוליים

↑  למעשה, בזמן המצאת השפופרת עדיין לא התגלה האלקטרון, ולכן התהליך המדויק לא היה מובן לממציאים, לפחות עד שנת 1897.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529627005171  GND: 4178321-9  LCCN: sh85148748 
שפופרת קרוקס
שפופרת קולידג'
תעלת למאנש

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  אנגליה, ברטאן, בריטניה הגדולה 
 מיקום:  צפון האוקיינוס האטלנטי 
 סוג:  מצר ים 
 מידות
 אורך:  560 קילומטר
 רוחב ממוצע:  34 קילומטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Arguenon, River Dour, River Erme, River Cuckmere, River Clyst, River Char, River Fal, River Frome, River Otter, River Fowey, River Looe, River Lavant, נהר אוס, River Brit, River Bourne, Poult, Quillimadec, Penzé, Liane, River Bride, Red River, River Arun, River Adur, River Axe, River Avon, Lerre, River Piddle, River Sid, St Austell River, Thar, Slack, Sinope, Sienne, Valmont, Veules, Wimereux, Vanlée, Western Yar, Warenne, River Seaton, Sherford River, Scie, River Wey, River Yealm, River Wallington, סום, סן, Rivière de Morlaix, Saâne, Roscoat, Saire, Saigne, Yères, Kerdu, Ic, Sélune, Seulles, Sée, River Teign, River Rother, Soulles, Trieux, Authie, Touques, Arques, Vire, Ay, הנהר אקס, River Avon, Couesnon, Dives, Canche, Bresle, River Dart, דוב, Léguer, Helford River, Rance, אורן, Jaudy, Bô, Becque d'Hardelot, Frémur Ouest, Gerfleur, Frémur Est, Flèche, Eastern Yar, Gouët, Gris, Horn, Gouessant, Guillec, Guébriand, Beaulieu River, Durdent, Douron, Buddle Brook, Carnon River, Boscq, Biez Jean, Dun, Corfe River, Divette, Dark Water, Dourduff, Dourdu, Yar 
 מדינות באגן הניקוז:  הממלכה המאוחדת, צרפת 
 קואורדינטות:  50°N 2°W﻿ / ﻿50°N 2°W﻿ / 50; -2
 
 
תעלת למאנש (בצרפתית: La Manche; מילולית "השרוול", באנגלית: English Channel; מילולית "התעלה האנגלית") היא מצר ים המקשר בין האוקיינוס האטלנטי והים הצפוני, ומפריד בין האיים הבריטיים וצפון צרפת. אורכה כ-560 ק"מ, ורוחבה נע בין 34 ק"מ (במצר דובר) לכ-240 ק"מ.
סמוך לחופה הצרפתי מצויים איי התעלה השייכים לבריטניה.
היווצרות התעלה

לפני תום עידן הקרח האחרון, לפני כ-10,000 שנים, היו האיים הבריטיים מחוברים ליבשת אירופה על ידי דוגרלנד. כשמעטה הקרח הפשיר, נוצר אגם גדול בחלק הדרומי של מה שקרוי היום הים הצפוני. בסביבות 6500 לפנה"ס, התמוטט מחסום הגיר הרך שבדרום האגם כתוצאה מפעולה ארוזית, האגם נפתח לאוקיינוס האטלנטי, וכך נוצרה תעלת למאנש. הפעילות הארוזית המתמשכת של גלי האוקיינוס על אדמת הגיר באזור דובר הרחיבה את מוצא התעלה, וממשיכה למעשה גם היום.
חשיבות היסטורית

התעלה היא המכשול הטבעי העיקרי בפני התקפה ופלישה לבריטניה מכיוון היבשת. כדוגמאות רק מהעת החדשה, ניתן לציין את כוונתם של נפוליאון ושל היטלר לפלוש לבריטניה ולהכריע את המעצמה הבריטית, ניסיונות שהתנפצו אל מול הקושי הצבאי לחצות את התעלה בכוחות גדולים.
עם זאת, במהלך ההיסטוריה נעשו ניסיונות רבים לפלישה לבריטניה או מבריטניה לצרפת דרך התעלה, כמו הפלישה הנורמאנית על ידי ויליאם הראשון ("הכובש") לאי הבריטי ב-1066, ניסיונותיה של הארמדה הספרדית לתקוף את בריטניה ב-1588, ופלישת בעלות הברית לנורמנדי במלחמת העולם השנייה.
במימי התעלה התחוללו קרבות ימיים מפורסמים רבים, שכמה מהמכריעים בהם היו: קרב פורטלנד ב-1653 במהלך מלחמות הולנד-אנגליה. קרב לה-אוג ב-1692, שבו הובסו הצרפתים בידי האנגלים וההולנדים במהלך מלחמת הברית הגדולה, ובא הקץ לשליטה הימית הצרפתית. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, בשנת 1864, התחולל בתעלת למאנש סמוך לשרבור קרב שבו הטביעה ספינת המלחמה האמריקאית קירסארג', מכוחות הצפון, את ספינת המלחמה "אלבמה" מכוחות הדרום, שפעלה באוקיינוס האטלנטי נגד ספינות סוחר של הצפון.
מאידך, בתקופות שלום, שימשה התעלה כנתיב חיוני לשיתוף תרבותי ופוליטי בין בריטניה והיבשת, החל מהתקופה הקלטית, דרך תקופת האימפריה הרומית, הקמת דוכסות בריטני על חוף היבשת בידי מתיישבים מהאי הבריטי ב-841, ובהמשך הקמת המדינה האנגלו-נורמנדית.
חשיבות כלכלית

תעלת למאנש היא נתיב המים העיקרי המקשר בין מדינות צפון אירופה לשאר העולם, ונחשבת כנתיב השיט העמוס ביותר בעולם. מדי יום חוצות אותה, הן לאורכה והן מחוף לחוף, כ-400 ספינות.
המסחר הימי בין היבשת לאי הבריטי עבר במימי התעלה כבר מתקופות פרהיסטוריות, והיה בעל חשיבות כלכלית רבה לתרבויות שמשני צידיה.
ערי נמל חשובות התפתחו לאורך התעלה. החשובות שבהן בחוף הצרפתי הן קאלה, דייפ, לה האבר, בולון-סור-מר ושרבור, ובחוף הבריטי – דובר, סאות'האמפטון ופורטסמות'.
בנוסף, התפתחו לאורכה ערי קיט, שכבר מתחילת המאה ה-19 החלו עידן של קַיִט אריסטוקרטי, שהתפשט מאז באזורים נוספים בעולם. בחוף הצרפתי ידועות הערים דוביל וטרוביל, ובחוף הבריטי העיר ברייטון.
חציית התעלה > נתיבי מעבורות חשובים

באופן מסורתי נחצתה התעלה באמצעות קווי מעבורות. העיקריים שבהם הם: דובר-קאלה, ניו הייבן-דייפ, פורטסמות-קאאן/שרבור/לה האבר, פליימות-רוסקופ.
חציית התעלה > חציה יבשתית - מנהרת התעלה

הרעיון לחבר את בריטניה וצרפת בחיבור רכבתי הועלה עוד בימי נפוליאון אולם נדרשו שנים רבות לתכנן ולהוציא לפועל את המבצע המורכב הזה. התכנון שהחל בסוף שנות ה-50 הוצא לפועל רק בסוף שנות ה-80 כאשר ב-1 בדצמבר 1990 נפגשו שני הצוותים שחפרו משני צידי מנהרת התעלה, כ-40 מטר מתחת לקרקעית הים. בזאת קושרו בריטניה וצרפת בחיבור יבשתי לראשונה מאז תקופת האבן.
בשנת 1994 נפתחה לתנועה מנהרת מסילת ברזל, העוברת מתחת למצר דובר. במנהרה עוברת רכבת היורוסטאר שמקשרת בין לונדון, פריז ובריסל. בנוסף מופעלת בתעלה רכבת שמעבירה כלי רכב מצד אחד לשני.
חציית התעלה > צליחת תעלת למאנש בשחייה

האתגר של חציית תעלת למאנש בשחייה עלה לתודעת הציבור במחצית השנייה של המאה ה-19, לאחר שב-25 באוגוסט 1875 השלים קפטן מת'יו ווב את צליחת תעלת למאנש בשחייה, בזמן של 21 שעות ו-45 דקות. הייתה זו הפעם הראשונה שאדם חצה בשחייה את התעלה ללא עזרה כלשהי, וכשהוא נצפה לאורך כל הדרך. עד שנת 1927 השלימו פחות מעשרה שחיינים את חציית התעלה בשחייה, כולל אישה אחת, גרטרוד אדרלה, אשר השלימה את חציית התעלה ב-6 באוגוסט 1926 בזמן של 14 שעות ו-34 דקות, הזמן המהיר ביותר עד אותה עת. על רקע טענות מפוקפקות של שחיינים שונים אשר טענו להשלמת האתגר, קמה באנגליה "התאחדות שחיית התעלה" (Channel Swimming Association) במטרה לתעד ולאשש טענות של שחיינים באשר לצליחת התעלה וכן לאשר את הזמן שבו השלימו את האתגר. בשנת 1999 התפצל הארגון לשניים, ולצד "התאחדות שחיית התעלה" קמה "פדרציית שחיית התעלה וניווט" (Channel Swimming and Piloting Federation). שני הארגונים מפקחים ומאשרים צליחות תעלה בשחייה במצר דובר. הזמן הקצר ביותר לצליחת התעלה בשחייה תועד ב-8 בספטמבר 2012, כאשר השחיין האוסטרלי טרנט גרימסי חצה את התעלה בזמן של 6 שעות ו-55 דקות.
הארגונים המפקחים על צליחת התעלה בשחייה קבעו כללים נוקשים בהם חייבים השחיינים לעמוד לצורך אישור ההישג, בהם: איסור על סיוע כלשהו לשחיין במהלך הצליחה, בין אם על ידי אדם או בסיוע מלאכותי. לשחיין מותר למשוח את גופו בשומן להגנה מפני הקור, לחבוש משקפי שחייה, לחבוש כובע שחייה אחד, לאטום את אפו באטב, לפקוק את אוזניו וללבוש בגד ים בודד. אסור שבגד הים, או הכובע יהיו מחומרים צפים. חל איסור על נגיעה של אדם כלשהו בשחיין במהלך השחייה. עם השלמת חציית התעלה חייב השחיין לעמוד על היבשה, מקום שאליו מי הים אינם מגיעים. הארגון המפקח עשוי לבצע בדיקת סמים אקראית לשחיין בהתאם לכללי הוועד האולימפי הבריטי.
מאז החל פיקוח ותיעוד של צליחות התעלה, היו מעטים שהצליחו לחצות את התעלה הלוך ושוב.
חציית התעלה > חציות מפורסמות ראשונות של התעלה

חציית התעלה שלא באמצעות כלי שיט היוותה תמיד אתגר ספורטיבי ולאומי, משכה תשומת לב, וגרמה להתרגשות רבה ברחבי העולם. חלוצי החציות זכו במקרים רבים להילה של גיבורים לאומיים.
כדור פורח – ב-7 בינואר 1785 נחצתה התעלה לראשונה בדרך האוויר על ידי הצרפתי ז'אן-פייר בלנשר וג'ון ג'פריס האמריקאי. הריחוף נעשה מאנגליה לצרפת מעל מצר דובר, וארך כשעתיים וחצי. בלנשר נחשב אחד מחלוצי הטיסה בכדור פורח, והיה הראשון שטס בו ביבשת אמריקה.
שחייה – ב-25 באוגוסט 1875 חצה מת'יו ווב את התעלה בשחייה מדובר לקאלה, לאחר שכשל בניסיון דומה כשבועיים קודם. השחייה ארכה פחות מ-22 שעות, ושלוש ספינות ליוו אותו מטעמי ביטחון. ווב הפך בבריטניה לגיבור לאומי, ונקשרו בשמו אגדות וסיפורי פולקלור עממיים. 
 ב-6 באוגוסט 1926 חצתה גרטרוד אדרלה את התעלה בשחייה, והייתה לאישה הראשונה שעשתה זאת בקובעה את התוצאה המהירה באותה העת.
טיסה – ב-25 ביולי 1909, כשש שנים בלבד לאחר טיסתם ההיסטורית הראשונה של האחים רייט, חצה המהנדס והממציא הצרפתי לואי בלריו את התעלה מצרפת לאנגליה, במטוס שתכנן ובנה בעצמו. מבצעו זיכה אותו בפרס של 1,000 לי"ש שהציע העיתון דיילי מייל לראשון שיצלח את התעלה במטוס. במקום נחיתתו, ממערב לדובר, מוצבת אנדרטה לזכרו הבנויה כהיטל של המטוס שבו טס. 
 הרייט קווימבי הייתה האישה הראשונה שחצתה את תעלת למאנש בטיסה ב-16 באפריל 1912. את חציית התעלה היא עשתה במטוס תוצרת לואי בלריו. היא יצאה מדובר שבאנגליה וכעבור 59 דקות נחתה על חוף ים באקיין-פלז' בפה-דה-קאלה שבצרפת, כ-40 קילומטר מקאלה.
טיסה במטוס מונע בכוח שרירים בלבד – ב-1979 חצה בריאן אלן את תעלת למאנש לאחר שדיווש במשך שלוש שעות במטוס "אלבטרוס קורי העכביש" (Gossamer Albatross) וזכה בכך בפרס קרמר השני בשווי 100,000 ליש"ט.
צניחה – ב-31 ביולי 2003 קפץ הצנחן האוסטרי פליקס באומגרטנר ממטוס שטס בגובה 30,000 רגל מעל דובר כשלגבו מחוברות כנפיים, דאה מעל לתעלה, וצנח לבסוף בקאלה שבצרפת.
טיסה בעזרת כנפיים אישיות – איב רוסי חצה את התעלה ב-26 בספטמבר 2008 בעזרת מתקן המוצמד לגופו.
צליחה באמצעות רחפן אישי (פליינג בורד): ב-4 באוגוסט 2019 צלח פרנקי זפאטה הצרפתי את התעלה באמצעות רחפן פליינג בורד ואשר עצר באמצע הדרך לתדלק על סירה.
אירועים הקשורים בישראל

אהרן אהרנסון, ממקימי ארגון ניל"י, נספה בהתרסקות מטוסו במימי תעלת למאנש ב-15 במאי 1919.
מילוט "ספינות שרבורג" – ב-25 בדצמבר 1969 חמקו חמישה סטי"לים של חיל הים הישראלי מנמל שרבור שבצרפת למימי תעלת למאנש בדרכם לישראל.
ראו גם

מגדל נב
הערות שוליים

↑  Channel Swimming Association
↑  Channel Swimming and Piloting Federation
↑  Trent Grimsey breaks channel swim record. The Age, September 9, 2012
↑   ממציא צרפתי חצה את תעלת למאנש.., באתר הארץ, 4 באוגוסט 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545883805171  GND: 4068438-6  NDL: 00563982  NKC: ge128507  VIAF: 237708164   WorldCat (עם VIAF): 237708164 
נחיתת הכדור הפורח ליד קאלה, 1785
בלריו-XI, המטוס שבו חצה בלריו את תעלת למאנש