stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האוקיינוס השקט
אזורים יבשתיים

שפת האוקיינוס השקט נקראת פסיפיק רים.
האזור היבשתי הגדול ביותר הוא יבשת אוסטרליה. כ-3,200 קילומטר דרומית מזרחית לאוסטרליה מצויה קבוצת האיים הגדולה של ניו זילנד. כמעט כל האיים הקטנים יותר של האוקיינוס השקט מצויים בין קווי הרוחב 30º צפון ו-30º דרום, החל בדרום-מזרח אסיה וכלה באי הפסחא. יתרת אגן האוקיינוס השקט נטולה כמעט לחלוטין אזורים יבשתיים. המשולש הגדול של פולינזיה המחבר את הוואי, אי הפסחא וניו זילנד כולל את שרשרות וקבוצות האיים איי קוק, איי מרקיז, סמואה, איי החברה, טוקאלו, טונגה, טובאלו, ואליס ופוטונה ואיי טואמוטו-גמבייה.
דרומית לקו המשווה ומערבית לקו התאריך הבינלאומי מצויים איי מלנזיה שהגדול שבהם גינאה החדשה. קבוצות איים חשובות אחרות במלנזיה כוללת את ארכיפלג ביסמרק, פיג'י, קלדוניה החדשה, איי שלמה וונואטו.
איים באוקיינוס השקט הם מארבעה סוגים: איים יבשתיים, איים גבוהים, שוניות אלמוגים ומשטחי אלמוגים מורמים. איים יבשתיים מצויים מחוץ לקו אנדזיט וכוללים את גינאה החדשה, איי ניו זילנד והפיליפינים. האיים הללו הם חלק מהיבשת הקרובה. איים גבוהים מקורם געשי, וברבים קיימים עדיין הרי געש פעילים. ביניהם הוואי, בוגנוויל ואיי שלמה. הסוג השלישי והרביעי של האיים הם תוצאה של בניית האי מאלמוגים. שוניות אלמוגים הם מבנים נמוכים על גבי בזלת שנוצרה מזרימת לבה מתחת לפני הים. אחת המרשימות שבהם מצויה לאורך החוף הצפון מזרחי של אוסטרליה: שונית המחסום הגדולה. חלק משוניות האלמוגים הם בתצורה האופיינית המכונה אטול. כל אי דומה לסוללה אלמוגית נמוכה בעלת צורה של טבעת מקוטעת, שרוחבה לעיתים כמה עשרות מטרים ולפעמים כמה קילומטרים. לפרקים מתרחבת הסוללה ותופחת לאי בתוך הטבעת. בתוך הסוללה נמצאת הלגונה, בריכה פנימית של מי ים שעומקה כ-50–70 מטר בממוצע. לעיתים קיימים איים נוספים בתוך הלגונה. איי טואמוטו שב"פולינזיה הצרפתית" מהווים את הריכוז הגדול ביותר של איים מסוג זה. סוג נוסף של שונית אלמוגים נוצר כאשר משטחי אלמוגים מורמים, לדוגמה, האי מקטה בקבוצת איי טואמוטו.
היסטוריה וכלכלה

גלי הגירה אנושית חשובים אירעו באוקיינוס השקט בתקופות קדומות, הבולט שבהם הגירת הפולינזים מטהיטי להוואי וניו זילנד. האירופאי הראשון שראה את האוקיינוס השקט מאמריקה היה הספרדי וסקו נונייז דה בלבואה ב-1513. פרדיננד מגלן חצה את האוקיינוס השקט במסע הראשון שהקיף את כדור הארץ (1519–1522). ההשפעה הספרדית הייתה בולטת ביתרת המאה ה-16, כשספינות הפליגו מספרד לפיליפינים, גינאה החדשה ואיי שלמה. במחצית המאה ה-16 השתלטו הספרדים על הפיליפינים (שנתכנו כך על שם פיליפ השני מלך ספרד). במהלך המאה ה-17 היו אלה ההולנדים ששלטו במסחר ובתגליות. אבל ינזון טסמן גילה את טסמניה ואת ניו זילנד. המאה ה-18 סימנה פרץ של מחקר על ידי הרוסים באלסקה והאיים האלאוטיים, הצרפתים בפולינזיה, והבריטים בשלושת המסעות של ג'יימס קוק לדרום האוקיינוס השקט ולאוסטרליה, הוואי ולאזור הצפון מערבי של אמריקה הצפונית.
התפשטות האימפריאליזם במהלך המאה ה-19 הביאה להשתלטות על רוב האיים שבאוקיינוס השקט על ידי המעצמות האירופיות (בעיקר צרפת ובריטניה). תרומות משמעותיות לידע האוקיינוגרפי התקבלו כתוצאה ממסעות המחקר של "אה"מ ביגל" שעל סיפונה צ'ארלס דרווין בשנת 1830, האונייה הבריטית צ'לנג'ר בשנות ה-1870, והאוניות "טסקרורה" האמריקנית ו"גזל" הגרמנית. ב-1898 איבדה ספרד את הפיליפינים לארצות הברית בעת מלחמת ארצות הברית–ספרד.
לתקופה קצרה במהלך מלחמת העולם השנייה השתלטה יפן על רוב האיים.
שבע עשרה מדינות עצמאיות קיימות באוקיינוס השקט: אוסטרליה, פיג'י, יפן, קיריבאטי, איי מרשל, מיקרונזיה, נאורו, ניו זילנד, פלאו, פפואה גינאה החדשה, הפיליפינים, סמואה, איי שלמה, טאיוואן (דה פקטו), טונגה, טובאלו וונואטו. אחת עשרה מתוכן קיבלו עצמאות מאז 1960. באיי מאריאנה הצפוניים קיימים שלטון עצמי כשיחסי החוץ מנוהלים על ידי ארצות הברית. איי קוק ונאו מנוהלים בצורה דומה על ידי ניו זילנד. איים אחרים הם בשלטון צרפתי (פולינזיה הצרפתית), בריטי, יפני, אוסטרלי ואמריקני. אחת ממדינות ארצות הברית שוכנת באוקיינוס השקט (הוואי).
ניצול אוצרות הטבע של האוקיינוס השקט נתקל בקשיים עקב עומק האוקיינוס. נפט וגז טבעי מופקים במים הרדודים יחסית שמול חופי אוסטרליה וניו זילנד. פנינים נשלות לאורך החופים של אוסטרליה, יפן, גינאה החדשה, ניקרגואה, פנמה והפיליפינים אף על פי שהכמות בירידה מתמדת. הנכס הגדול של האוקיינוס הוא הדגה. מי החופים של היבשות והאיים עשירים במליחים, סלמון, סרדינים, דגי חרב וטונה. ב-1986 הכריזו קבוצות מדינות שבאזור האוקיינוס השקט הדרומי על האזור כאזור חופשי מאנרגיה גרעינית, כדי לעצור את הניסיונות שעשתה צרפת בפיצוץ פצצות אטום ולמנוע השלכת פסולת גרעינית לים.
ראו גם

גאוגרפיה פיזית - מונחים
שטח הפסולת של האוקיינוס השקט
הערות שוליים

↑  האוקיינוס השקט
↑  הילד הרע של האקלים העולמי, באתר הילד הרע של האקלים העולמי, ‏21 במאי 2020
ביאורים

↑  את השם טבע מגלה הארצות פרדיננד מגלן, שכינה אותו "Mar Pacífico" (קרי מָאר פָּסִי֫פִיקוֹ), כלומר "הים השָׁלֵו" או "הים הרוֹגֵעַ". התואר העברי "השקט" מבטא אותה משמעות.
| מדינות וטריטוריות באוקיאניה |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה | אוסטרליה • נורפוק |  |
| מלנזיה | איי מאלוקו ומערב גינאה החדשה (חלק מאינדונזיה) • איי שלמה • ונואטו • מזרח טימור  • פיג'י • פפואה גינאה החדשה • קלדוניה החדשה |  |
| מיקרונזיה | איי מריאנה הצפוניים • איי מרשל • גואם • מיקרונזיה • נאורו • פלאו • קיריבטי |  |
| פולינזיה | איי קוק • הוואי • ואליס ופוטונה • טובאלו • טונגה • טוקלאו • ניואה • ניו זילנד • סמואה • אי הפסחא • סמואה האמריקנית • פולינזיה הצרפתית • פיטקרן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555852505171  BNE: XX450845  GND: 4044981-6  LCCN: sh85096476  NARA: 10045825  NDL: 00572510  NKC: ge131078  NLG: 53787  VcBA: 497/2479  VIAF: 316732494   WorldCat (עם VIAF): 316732494 
סופה בחופי האוקיינוס השקט במדינת קליפורניה
חוף האוקיינוס השקט בצ'ילה
הרי הרוקי

.
| --- | --- |

הרי קרונסט פאס באלברטה
 מידע כללי
 גובה:  4,401 מטר (הר אלברט)
 מדינה:  קנדה, ארצות הברית 
 מיקום:  ארצות הברית, קנדה
 רכס הרים:  הקורדילרה האמריקנית 
 אורך הרכס:  4,800 ק"מ
 קואורדינטות:  39°07′03″N 106°26′43.29″W﻿ / ﻿39.11750°N 106.4453583°W﻿ / 39.11750; -106.4453583
 
 
אגם מוריין ועמק עשר הפסגות בפארק הלאומי באנף שבקנדה
הרים בקולורדו
הרי הרוקי הם רכס הרים המתרומם בחלקה המערבי של יבשת אמריקה הצפונית בתחומיהן של קנדה וארצות הברית.
האינדיאנים כינו את ההרים "אסין - וטי" (גבעות של סלעים) בשל הפסגות החשופות והמחודדות שלהם ומכאן נובע שמם. אורך רצועת ההרים הוא 4,800 ק"מ (מתוכם 1,500 בקנדה) ורוחבה מגיע לכ-550 ק"מ, תחילת הרצועה בצפון מחוז קולומביה הבריטית שבקנדה, וסופה בדרום מערב ארצות הברית, בתחום מדינת ניו מקסיקו.
נהוג לחלק את שרשרת ההרים לזו הנמצאת בשטח ארצות הברית, הרי הרוקי האמריקאיים, ולזו הנמצאת בשטח קנדה, הרי הרוקי הקנדיים. הנקודה הגבוהה ביותר בהרי הרוקי האמריקאיים היא הר אלברט שבקולורדו המתנשא לגובה של 4,401 מטרים, והנקודה הגבוהה ביותר בחלק הקנדי נמצאת בהר רובסון שגובהו 3,954 מטרים.
רכס הרי הרוקי נוצר כתוצאה מחדירת הלוח הפסיפי אל מתחת ללוח הצפון-אמריקאי. חדירה כזו גורמת ליצירת רכסי הרים, הרי געש, ורעידות אדמה.
בין הרי הרוקי המערביים שבקנדה ולרכס לואיס (Lewis Range) שבמונטנה ישנו שבר גאולוגי באורך של כ-1,300 ק"מ הדומה לשבר הסורי-אפריקני, אך גבוה הרבה יותר.
תיירות

הרי הרוקי מהווים מקור משיכה לתיירים ומבקרים רבים מרחבי העולם. המבקרים מגיעים לאזור במשך כל השנה - בקיץ לשמורות הטבע בהן ניתן לטייל, לעשות קמפינג ולעסוק בפעילויות ספורט, ובחורף אל מבחר אתרי הסקי בעלי השם העולמי שמציעים ההרים ואל מקומות הבילוי הרבים בהרים עצמם.
ישנו שביל שהולך בצמוד להרי הרוקי ממקסיקו לקנדה שנקרא Continental Divide Trail, ובגבול הצפוני מתחבר ל-Great Divide Trail שממשיך עם הרכס בחלקו הקנדי.
שמורות טבע בהרי הרוקי:
הפארק הלאומי ילוסטון
הפארק הלאומי גליישר
הפארק הלאומי הרי הרוקי
הפארק הלאומי גרנד טיטון
הפארק הלאומי ג'ספר
הפארק הלאומי באנף
הפארק הלאומי קוטניי
פארק השלום הבינלאומי ווטרטון-גליישר
הפארק הלאומי יוהו
מאפיינים של הרי הרוקי

האזור מיושב בדלילות ביחס לשאר ארצות הברית, מלבד אלסקה.
באזור המרכזי של הרי הרוקי קיים מדבר שהוא חלק מהשרשרת המדברית הצפונית של כדור הארץ.
מספר הדרכים (כולל מסילות ברזל וכבישים) קטן מאוד בגלל קשיי עבירות באזור זה.
אזור הרי הרוקי הוא מקור המינרלים הזמין הגדול ביותר בעולם. 
 ארצות הברית עדיין קונה חלק גדול מהמינרלים שלה ממדינות אחרות כדי לשמור על עוצמה בזמן מלחמה או בעתיד.
לקריאה נוספת

ג'ון ואליינט, פרא צפוני - הרי הרוקי הקנדיים, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 127, דצמבר 2008
מדעי הטבע

מדעי הטבע מנסים להבין כיצד כדור הארץ והיקום סביבנו פועלים. ישנם חמישה ענפים ראשיים למדעי הטבע והם: כימיה (מדעי החומר) במרכז, אסטרונומיה (מדעי החלל), גיאוסיינס (מדעי כדור הארץ), פיזיקה (מדעי היקום) וביולוגיה (מדעי החיים) – בכיוון השעון משמאל למעלה
מדְעי הטבע (באנגלית: Natural science) הוא שם כולל לתחומי המדע העוסקים בהבנת חוקי הטבע ששולטים ביקום ובניסוחם דרך תאוריות מדעיות. מדְעי הטבע עוסקים באישוש, שכלול או הפרכה של מודלים מתמטיים (דטרמיניסטיים או סטוכסטיים) של תהליכים טבעיים בתצפית ובתיעוד מקרים רבים, וכן גם בניסוי.
במדעי הטבע קיימים חמישה ענפים ראשיים: אסטרונומיה, פיזיקה, כימיה (מדעי החומר), ביולוגיה (יש המשייכים את מדעי הרפואה לביולוגיה) ומדְעי כדור הארץ. קיימים תחומים משותפים לענפים אלה (לדוגמה כימיה פיזיקלית), תחומים אלה גם מהווים לעיתים קרובות בסיס למדעי החברה או שיש עימם חפיפה (לדוגמה, מודלים מתחום תורת המשחקים האבולוציונית שמתסמכת על התנהגות חברתית בחיות, חופפים במידה מסוימת לפסיכולוגיה, לסוציולוגיה ולכלכלה – ענפי מדעי החברה).
מדְעי הטבע מסתמכים בעיקר על ניסויים, מידע כמותי או על דרישות דיוק מרבי ואובייקטיביות גבוהות יותר מאשר במדעים אחרים. מדעים אלה עוסקים פחות מהאחרים במחקר איכותני.
מדְעי הטבע נבדלים מתחומי הידע האחרים בשיטתם ובדרכם. לדוגמה, מדעי החברה מיישמים את השיטה המדעית כדי ללמוד על תבניות חברתיות ועל התנהגות האדם, מדעי הרוח נוקטים גישה ביקורתית או אנליטית כדי ללמוד על מצבי הרוח והקיום של האדם – והמדעים המדויקים, ובראשם מתמטיקה ולוגיקה, משתמשים באפריורי ולא במתדולוגיה עובדתית המשתמשת באיסוף מידע מקשת רחבה של מקרים ולומדת מהם על מערכות פורמליות.
היסטוריה

חקר הטבע היה נהוג כבר ביוון הקדומה. אולם אז הוא לא התנהל על פי קריטריונים מודרניים. גם אוניברסיטאות או מוסדות דומים להם, הוקמו ברחבי העולם, בתקופות קדומות. אולם, אוניברסיטאות, בצורתן המודרנית ובמספרים הולכים וגדלים, החלו לקום באירופה למן המאה העשירית לדוגמה. באוניברסיטאות המודרניות, בניגוד למרבית אוניברסיטאות הקדומות, הייתה פקולטה למדעי טבע, שהייתה נפרדת מהפקולטה לרפואה ולתאולוגיה.
מדע הטבע המודרני החל להתגבש בראשית העת החדשה וכלל את ידיעת הטבע, שנוסחה לכדי תאוריה אחת במאה ה-16 וריכזה את הסיווג והתיאור של צמחים, בעלי חיים, מינרלים ופרטים טבעיים נוספים, כמו גם שימושים ראשוניים במיקרוסקופים ובטלסקופים. מעל לכול, גיבוש המדע המודרני נעזר בהמצאת הדפוס, שאיפשרה הפצה ענפה של ספרות מקצועית.
במאה ה-20, חל גידול מהיר בידע ושיכלול תחומי ההתמחות במדעי הטבע. עקב כך, ובשל סיבות נוספות, פוצלה באוניברסיטאות הוראת מדעי הטבע בשתי פקולטות נפרדות, מדעים מדויקים ומדעי החיים.
קריטריונים

הפילוסופים של המדע הציעו קריטריונים, הכרחיים למחקר מדעי. חלק מהקריטריונים נוגע לתאוריות מדעיות וכולל, לדוגמה, את "עקרון ההפרכה" של קרל פופר. עיקרון המבחין בין תאוריות, שניתנות לבדיקה בניסיונות מדעיים או בתצפיות מדעיות לתאוריות שאינן בדיקות. עיקרון אחר הוא הישענות על תחומי מידע, שנתפשים בסיסיים יותר. לדוגמה, שימוש במודלים מתמטיים במדעי הטבע או שימוש בידיעות מתחום הפיזיקה ומדעי היקום להצדקת תאוריות מתחומי הכימיה – מדעי החומר או הביולוגיה – מדעי החיים.
עקרונות אחרים קשורים באותן דרכי האישוש או הפרכה של תאוריות. עיקרון מרכזי אחד, קובע, שניסוי מדעי חייב להיות מדווח באופן פרטני, כך שכול מי שמעוניין לחזור עליו בעצמו יכול לעשות זאת. עוד עיקרון קובע, שעדיף להשתמש בכלי ניסוי המוכרים למדענים מעבודות קודמות מאשר בכלים חדשים (למשל באורגניזם מודל מוכר ולא באורגניזם מודל נדיר, כל עוד יש ברירה). עיקרון אחר קובע, שהניסוי או התצפית חייבים להיערך בעזרת כלים אובייקטיביים, כך שכל מי שצופה בהם יראה את אותה תוצאה – דהיינו, שהתוצאה לא תהיה עניין של דעה. עקרונות אחרים הקשורים לדרכי התצפית והניסוי הם עקרון התוקף, דיוק ונכונות.
סדרת עקרונות נוספת עוסקת בדרכי הפרסום של התאוריות, של שיטות הניסויים והתצפיות ושל תוצאותיהם. העקרונות כוללים מנגנונים חברתיים שיבטיחו בקרת איכות, כמו ביקורת עמיתים וכוללים תקנים לדרכי עיצוב וניסוח של מאמרים מדעיים, שמונעים משחקי מילים והתחמקויות, שמסתירים את המציאות.
תחומי מדעי הטבע > ביולוגיה – מדעי החי

תחום זה כולל קבוצת דיסציפלינות המתארות תופעות המיוחסות לעולם החי. קנה המידה של המחקר מצוי בטווח רחב שבין תת-רכיבים בביופיזיקה למבנים מורכבים באקולוגיה. הביולוגיה מתייחסת גם למאפיינים, סיווג והתנהגות של אורגניזמים, במינים שהתפתחו ויחסי הגומלין שבין פרטים בתוך אותו מין, יחסי הגומלין שבין המינים ויחסי הגומלין שבין מין לסביבתו.
ראשית ההתפתחות של ענפי הביולוגיה, כמו בוטניקה, זואולוגיה ורפואה, החלה בתקופה מוקדמת מאוד של הציוויליזציה, בעוד שהמיקרוביולוגיה החלה במאה ה-17 עם המצאת המיקרוסקופ.
מספר פיתוחים חשובים בביולוגיה כוללים את גילוי הגנים, תורת האבולוציה של דרווין והברירה הטבעית, התאוריה החיידקית של המחלות ויישום טכניקות בכימיה ופיזיקה בתרכובות אורגניות ותאים.
הביולוגיה המודרנית מחולקת למספר תת-דיסציפלינות בהתאם לסוג האורגניזם וקנה המידה של המחקר. ביולוגיה מולקולרית היא ענף החוקר את הכימיה הבסיסית וחמרי החיים בעוד שביולוגיה של התא היא ענף החוקר את התא הבודד, היחידה הבסיסית ביותר ממנה בנויים כל היצורים החיים, ומנגנוניו. הפיזיולוגיה חוקרת את המבנה הפנימי השלם של האורגניזם והאקולוגיה חוקרת את ניהול מערכות יחסים הדדיות בין מגוון המינים.
תחומי מדעי הטבע > כימיה – מדעי החומר

תחום זה חוקר את החומר בקנה מידה אטומי ומולקולרי ועוסק בעיקר בתרכובות ותערובות מהן בנויים גזים, נוזלים, מוצקים, קריסטלים ומתכות.
מדעי החומר – הכימיה מתעסקת בהרכב, במאפיינים הסטטיסטיים, בהתמרות ובתגובות הכימיות של חומרים אלו עם חומרים אחרים ברמת האטומים הבודדים כדי להשתמש בידע הנצבר ליישומים בקנה מידה גדול יותר.
תהליכים כימיים רבים נחקרים במהלך ניסויי מעבדה ובמהלכם משתמשים בסדרת טכניקות המשפיעה על החומרים הנחקרים כדי להבין טוב יותר תהליכים בסיסיים שמתרחשים. הכימיה נקראת גם "המדע המרכזי" בזכות העובדה שהיא מקשרת בין המדעים המדויקים למדעי החיים – הביולוגיה ולמדעים שימושיים.
הניסויים הראשונים במדעי החומר – הכימיה בראשית דרכה, נעוצים בעת העתיקה ונמשך במסורת גם בימי הביניים תחת השם אלכימיה – שילוב של כימיה, פיזיקה, רפואה, מיסטיקה ודת. הכימיה המודרנית החלה להתפתח עם פרסום עבודותיהם של רוברט בויל, מגלה מצב הצבירה הגזי, ואנטואן לבואזיה, מפתח חוק שימור החומר.
עם גילוי היסודות הכימיים ופיתוח התורה האטומית החלה הכימיה להתגבש למדעי החומר המודרניים המדע אותו אנו מכירים כיום. חוקרים החלו לפתח את ההבנה כי קיימים מספר מצבי צבירה לכל חומר, ושיש יסודות שמשקלם הסגולי תמיד ביחס שלם לחומרים אחרים ובפרט למשקלו של מימן שהוא 1. מכאן הסיקו שהיסודות בנויים מאטומים ובהם חלקיק יסוד של משקל (הפרוטון). עם גילוי החשמל וחקירתו שיערו שהאטומים נושאים מטען חשמלי, מטענים אלו נקראים יונים. בנוסף הבינו החוקרים כי קיימים גם קשרים כימיים ותגובות כימיות בין אטומים ומולקולות. הידע הרב שנצבר הוביל לפיתוח תעשייה כימית שהיא כיום חלק בלתי נפרד מהכלכלה העולמית.
תחומי מדעי הטבע > פיזיקה – מדעי היקום

תחום זה חוקר את המרכיבים הבסיסיים של היקום, הכוחות ויחסי הגומלין שהם מפעילים אלו על אלו ותוצאות תהליכים הנגרמים עקב יחסי הגומלין ביניהם. באופן כללי, הפיזיקה נחשבת למדע בסיסי בזכות העובדה שכל שאר מדעי הטבע משתמשים ומצייתים לעקרונות ולחוקים שהיא מייצגת. הפיזיקה נשענת ברובה על המתמטיקה כדי לנסח לכמת את העקרונות.
לחקר העקרונות הפיזיקליים של היקום יש היסטוריה ארוכה ונגזרות רבות משמעות שהושגו הן באמצעות תצפיות והן במהלך ניסויים שנבנו לאורך ההיסטוריה האנושית. ניסוח תאוריות לגבי החוקים ששולטים ביקום הוא תחום מחקר ראשי המעלה שאלות פילוסופיות מראשית ההיסטוריה אנושית. פיתוחים בעלי משמעות היסטורית כוללים את המכניקה הקלאסית ותאוריית הכבידה האוניברסלית של אייזק ניוטון, חשמל ומגנטיות, תורת היחסות הפרטית והכללית של אלברט איינשטיין, פיתוח התרמודינמיקה, אופטיקה ופיתוח התאוריה של מכניקת הקוונטים.
הפיזיקה המודרנית מתפתחת כיום במהירות רבה מאחר שכל חוקר מתמקד בנושאים בודדים, בשונה מאייזק ניוטון, אלברט איינשטיין ולב לנדאו שעסקו בנושאים רבים.
תחומי מדעי הטבע > אסטרונומיה – מדעי החלל

תחום זה חוקר את ההתפתחות, הפיזיקה, הכימיה, שינוי ותנועתם של גרמי שמיים הנמצאים מחוץ לאטמוספירת כדור הארץ וגם את צורתו והתפתחותו של היקום כולו.
האסטרונומיה בוחנת וחוקרת את הכוכבים, כוכבי הלכת, שביטים, גלקסיות והיקום. רוב המידע שנמצא כיום בידי האסטרונומים הושג באמצעות תצפיות על כוכבים מרוחקים אף על פי שחלק מהמידע נחזה מראש והוכח רק לאחר מכן (לדוגמה: כימיה מולקולרית של תווך בין-כוכבי או הרוח הסולארית).
בעוד שהעיסוק באסטרונומיה החל בימי קדם, תחילה לצורך ניווט, ואחר כך מתוך אמונה דתית, הגישה המדעית החלה להתפתח באמצע המאה ה-17 עם המצאת הטלסקופ וגילויו הרבים של גלילאו גליליי באמצעותו.
הפיתוחים והנוסחאות מתמטיות של הידע שנצבר עד אז, נמנים עם עבודותיו של אייזק ניוטון על מכניקה שמיימית ותאוריית הכבידה, אולם ישנם תיעודים מוקדמים יותר של אסטרונומים כדוגמת קפלר. במאה ה-19, הפכה האסטרונומיה למדע באופן רשמי עם המצאת הספקטרומטר והצילום לצד שכלול והגדלת עוצמתם של הטלסקופים.
תחומי מדעי הטבע > מדעי כדור הארץ

תחום זה חוקר את כל הקשור לגאולוגיה, גיאופיזיקה, הידרולוגיה, מטאורולוגיה, גאוגרפיה פיזית, אוקיינוגרפיה ומדע הקרקע.
למרות העיסוק של האדם בכרייה וגמולוגיה לאורך ההיסטוריה כולה, התפתחות מדעים בנושאים אלו כמו גאולוגיה כלכלית ומינרלוגיה החלו רק במאה ה-18. המחקר של כדור הארץ, ובייחוד פלאונטולוגיה, התפתח במאה ה-19. התפתחותם של תחומים אחרים, כמו גאופיזיקה, במאה ה-20 הובילו לפיתוח תאוריית טקטוניקת הלוחות בשנות השישים של המאה ה-20 והייתה לה השפעה על מדעי כדור הארץ שניתן לדמותה להשפעה של תאוריית האבולוציה על הביולוגיה. יישומים של מדעי כדור הארץ כיום מצויים בתחום חיפוש מקורות נפט ומינרלים, מחקרי אקלים והשפעת האדם על הסביבה ושיקומה.
תחומי מדעי הטבע > מדעי כדור הארץ > מדעי האטמוספירה

אף על פי שלעיתים נחשב כחלק ממדעי כדור הארץ, מדעי האטמוספירה נחשבים לענף נפרד של מדעי טבע בשל ההתפתחות העצמאית של המושגים, הטכניקות והפרקטיקות שלו וגם העובדה שיש לו מגוון רחב של תת-דיסציפלינות תחת חסותו. תחום זה בוחן את המאפיינים של שכבות שונות של האטמוספירה מגובה פני הקרקע ועד לקצה החלל. גם טווח הזמן של המחקר משתנה מיום למאה שנה. לעיתים התחום כולל גם חקר דפוסי אקלים בכוכבי לכת שאינם כדור הארץ.
תחומי מדעי הטבע > מדעי כדור הארץ > אוקיינוגרפיה

המחקר הרציני של האוקיינוסים החל בתחילת עד אמצע המאה ה-20. זהו תחום צעיר יחסית במדעי הטבע, אך תוכניות עצמאיות מציעות התמחויות בנושא. אף על פי שעדיין נותרו מחלוקות באשר לסיווג התחום תחת מדעי כדור הארץ, מדעים בין-תחומיים או כתחום נפרד בפני עצמו, רוב העובדים המודרניים בתחום מסכימים שהוא הבשיל למצב שיש לו פרדיגמות ופרקטיקות משלו.
ביבליוגרפיה

Barr, Stephen M. (2006). A Students Guide to Natural Science. Wilmington, DE: Intercollegiate Studies Institute. ISBN 978-1-932-23692-7.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: ref duplicates default (link)
Gohau, Gabriel (1990). A History of Geology. Revised and translated by Albert V. Carozzi and Marguerite Carozzi. New Brunswick: Rutgers University Press. ISBN 978-0-8135-1666-0.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: ref duplicates default (link)
Grant, Edward (2007). A History of Natural Philosophy: From the Ancient World to the Nineteenth Century. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-68957-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: ref duplicates default (link)
Lagemaat, Ricahrd van de (2006). Theory of Knowledge for the IB Diploma. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-54298-2.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: ref duplicates default (link)
Ledoux, Stephen F. (2002). "Defining Natural Sciences" (PDF). Behaviorology Today. 5 (1): 34. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2012-03-25. נבדק ב-2013-09-20. Fundamentally, natural sciences are deﬁned as disciplines that deal only with natural events (i.e., independent and dependent variables in nature) using scientiﬁc methods.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: ref duplicates default (link)
Magner, Lois N. (2002). A History of the Life Sciences. New York: Marcel Dekker, Inc. ISBN 978-0-8247-0824-5.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: ref duplicates default (link)
Mayr, Ernst (1982). The Growth of Biological Thought: Diversity, Evolution, and Inheritance. Cambridge, Massachusetts: The Belknap Press of Harvard University Press. isbn-978-0-674-36445-7.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: ref duplicates default (link)
Oglivie, Brian W. (2008). The Science of Describing: Natural History in Renaissance Europe. Chicago: University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-62088-6.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: ref duplicates default (link)
Prpic, Katarina (2009). Beyond the Myths about the Natural and Social Sciences: A Sociological View. Zagreb: Institute for Social Research. ISBN 978-953-6218-40-0.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: ref duplicates default (link)
Simhony, M. (2006). Invitation to the Natural Physics of Matter, Space, and Radiation. Singapore: World Scientific Publishing Co., Inc. ISBN 978-9-810-21649-8.
Smith, C.H. Llewellyn (1997). "The use of basic science". CERN. נבדק ב-20 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: ref duplicates default (link)
Stokes, Donald E. (1997). Pasteur's Quadrant: Basic Science and Technological Innovation. Washington, D.C.: Brookings Institution Press. ISBN 978-0-815-78177-6.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: ref duplicates default (link)
ראו גם

אמפיריציזם
דיסציפלינה
לקריאה נוספת

Defining Natural Sciences Ledoux,S. F., 2002: Defining Natural Sciences, Behaviorology Today, 5(1), 34-36.
קטע מ-DNA שמכיל מידע גנטי חשוב להתפתחות ותפקוד יצורים חיים.
הנוסחה המבנית של הקפאין מציגה באופן גרפי את אטומי המולקולה והקשרים הכימיים שביניהם.
אורביטל אטומי באטום מימן. התיאור המתמטי של מסלול האלקטרון סביב הפרוטון נחקר על ידי מכניקת הקוונטים, תחום של הפיזיקה.
המכתש הגדול דדלוס, אשר צולם על ידי צוות אפולו 11 כאשר הקיפו את הירח ב-1969
מותק בול באמצע

| --- | --- |

סמליל הסדרה
 סוגה:  דרמה קומית
 יוצרים:  שמואל הספרי
 כותבים:  שמואל הספרי
 בימוי:  שמואל הספרי
 שחקנים:  גילי איצקוביץ' קובי מימון אבי קושניר משה אשכנזי עדן סבן ענת וקסמן הישאם סלימאן דניאל גד דנה דבורין ליטל שוורץ יניב ביטון יקיר שוקרון נעמי לבוב צחי הלוי דני שטג רותי אסרסאי דליק ווליניץ
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  13
 הפקה
 מפיקים בפועל:  עוז וידל ענת קופלר
 חברת הפקה:  אולפני הרצליה
 עורכים:  בועז ליאון
 אתר צילומים:  בנייני האומה מכללת רמת גן אוניברסיטת בר-אילן מוזיאון ישראל בית ציוני אמריקה מלון השרון בית המוסדות הלאומיים
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  7 במרץ 2021 – 22 במרץ 2021
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מותק בול באמצע היא סדרת דרמה קומית-פוליטית ישראלית שנוצרה ונכתבה על ידי שמואל הספרי. הסדרה עוקבת אחר עלילותיה של פליטת הריאליטי מותק מרדכי שהופכת במקרה לחברת כנסת. הסדרה משודרת החל מ-7 במרץ 2021 בכאן 11.
העונה הראשונה של הסדרה עלתה לשידור כשבועיים לפני הבחירות לכנסת העשרים וארבע, ושודרה בשידור יומי עד סיומה בערב הבחירות.
בפברואר 2023 חודשה הסדרה לעונה שנייה שתעסוק בחשיפת פרשייה בנוגע להתנהלות רשלנית של ממשלת ישראל סביב משאבי הטבע במדינה. ותבוים על ידי איתן צור.
עלילה

אגוז בזלת (קובי מימון), יושב ראש מפלגת המרכז "בול באמצע" - המגדירה את עצמה "מרכז קיצוני רדיקלי" - מצרף למקום העשירי (שנחשב אז לא-ריאלי) ברשימת מפלגתו לכנסת את מותק מרדכי (גילי איצקוביץ'), פליטת ריאליטי בת 25 שהפסידה בגמר "האח השורד הבא", מיד לאחר שראה אותה במסיבה. בבחירות קיבלה המפלגה שבעה מנדטים בלבד ומותק לא נכנסה לכנסת. שנה לאחר הבחירות, אחרי ששני ח"כים עזבו את המפלגה וח"כ שלישי, מוקי פטיש (אריה צ'רנר), התאבד בחדרו, מותק נכנסת לכנסת בלי שום ניסיון ציבורי. היא נסחפת לתוככי הפוליטיקה הישראלית, שם היא ושאר חבריה למפלגה מתמודדים עם הלחצים הפנימיים והחיצוניים, כאשר היא מגובה בקבוצת המעריצות שלה מימי הריאליטי – "סוכריות הזעם של מותק", ובעוזריה האישיים גבי (נעמי לבוב) וזיף (יקיר שוקרון), חבר ילדותה.
כמחליפתו של מוקי פטיש מתמנה מותק מרדכי ליושבת ראש ועדת הרפורמות של הכנסת. היא מפגינה דעה עצמאית, בניגוד למשמעת הקואליציונית ולמשמעת המפלגתית. בראש החותרים לרסנה כך שתפעל לפי רצונו ומטרותיו עומד השדלן אלכס טורצ'ין (אבי קושניר) המכונה התמנון, שמייצג אינטרסים של לקוחותיו, ובעיקר נאבק בסימון מוצרי תמ"ל בעיגול אדום המעיד על סוכר בכמות גבוהה.
חלמון שאשא (דניאל גד), בן 19, חניך בקורס כתבים בגלי צה"ל, עוקב אחר ההתרחשויות בכנסת, ומנסה לפענח את חידת התאבדותו של מוקי פטיש, הלוטה בערפל.