stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוכנות הכבישים הפדרלית (רוסיה)
הערות שוליים

↑  Federal Road Agency of Ministry of Transport of the Russian Federation (אורכב 02.11.2019 בארכיון Wayback Machine)
| רוסיה מוסדות ממשלתיים ברוסיה |
| --- | --- | --- |
| כלכלה | האוצר הפדרלי • שירות המיסים הפדרלי • שירות המכס הפדרלי • בנק רוסיה • קרן הייצוב • קרן הרווחה הלאומית • מערכת האיכות • השירות הפדרלי למלחמה במונופולים • הקרן לביטוח סוציאלי ופנסיוני • המכון הפדרלי לקניין תעשייתי • השירות הפדרלי לקניין רוחני • השירות הפדרלי לסטטיסטיקה ממלכתית • השירות הפדרלי לעבודה ותעסוקה • השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן • הסוכנות הפדרלית לרזרבות מדינה • הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה • סוכנות התיירות הפדרלית (בעבר) • השירות הפדרלי לשווקים פיננסיים (בעבר) • הסוכנות הפדרלית להסדרה טכנית ומדידה • הוועדה הפדרלית לניירות ערך (בעבר) |  |
| תחבורה | סוכנות הכבישים הפדרלית • השירות לביטחון התעופה • השירות הפדרלי לפיקוח על התחבורה • הסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית • הסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות (שירות החילוץ הימי) • הסוכנות הפדרלית לתחבורת רכבות |  |
| אנרגיה, מים וסביבה | השירות הפדרלי להידרומטאורולוגיה ופיקוח על הסביבה • השירות הפדרלי לפיקוח בתחום השימוש בטבע • הסוכנות הפדרלית למשאבי מים • הסוכנות הפדרלית לשימוש הטבע • השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי • סוכנות האנרגיה הרוסית • סוכנות היערות הפדרלית • סוכנות האנרגיה הפדרלית (בעבר) |  |
| תקשורת וטכנולוגיה, בינוי ושיכון | רוסקומנדזור • השירות הפדרלי לשידורי רדיו וטלוויזיה (בעבר) • החברה הממלכתית לרדיו וטלוויזיה • דואר רוסיה • דואר קרים • שירות השילוח הממלכתי • המרכז הראשי לתקשורת מיוחדת • סוכנות הארכיונים הפדרלית • ארכיון המדינה • הסוכנות הפדרלית לדפוס ותקשורת המונים (בעבר) • סוכנות התקשורת הפדרלית (בעבר) • פיקוח השיכון הממלכתי • הסוכנות הפדרלית לטכנולוגיות מידע (בעבר) • הסוכנות הפדרלית לבינוי ושיכון (בעבר) • הקרן לביטוח סוציאלי (בעבר) • |  |
| חברה ותרבות | שירות ההגירה הפדרלי (בעבר) • השירות הפדרלי לשליטה באלכוהול • השירות הפדרלי לשליטה בסמים (בעבר) •  לשכת החשבון • הסוכנות הפדרלית לענייני לאום • הקרן הממלכתית לסרטי קולנוע • קרן הקולנוע הרוסי • רוסקינו • קרן הפנסיה (בעבר) |  |
| בריאות | השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הבריאות • השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי • הקרן הפדרלית לביטוח בריאות חובה • הסוכנות הביו-רפואית הפדרלית |  |
| משפטים ואכיפת חוק | שירות הביטחון הפדרלי • שירות ההוצאה לפועל הפדרלי • שירות בתי הסוהר הפדרלי • השירות הפדרלי לפיקוח פיננסי • ועדת החקירות הפדרלית • השירות הפדרלי של המשמר הלאומי • שירות האבטחה הפדרלי • שירות משמר הגבול • משמר החופים • הוועדה הממלכתית למלחמה בסמים |  |
| חינוך ושיתוף פעולה בינלאומי | השירות הפדרלי לפיקוח על חינוך ומדע • הסוכנות הפדרלית לענייני נוער • הסוכנות הפדרלית לשיתוף פעולה הומניטרי בינלאומי |  |
| ענייני פנים | משטרת המס הרוסית (בעבר) • חקירות פנים • המינהל הראשי לענייני הגירה • איתור מבצעי • פיקוח כלי הרכב הממלכתי • המינהל הראשי לחקירות פליליות • המינהל הראשי למלחמה בקיצוניות |  |
| חירום, הגנה וצבא | הוועדה לתעשייה צבאית • המינהל הראשי של המשטרה הצבאית • השירות הפדרלי לשיתוף פעולה צבאי-טכני • השירות הפדרלי לבקרה טכנית וייצוא • השירות להגנת היערות • שירות הכיבוי הממלכתי • השירות לביטחון הטיסות • השירות הפדרלי לחוזי הגנה (בעבר)    ראו גם: משרדי הממשל של הפדרציה הרוסית |  |
סי

ערך זה עוסק בתו בסולם התווים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
התו סי הוא תו בסולם התווים, שמסומן גם באות B. בארצות דוברות גרמנית האות B מסמלת את הצליל סי במול, והאות H את הצליל סי (בקר). תדירותו באוקטבה הראשונה היא 495 הרץ. במספור עממי הוא השביעי בסולם התווים.
התו סי על המפתחות השונים:
סולם סי מז'ור

סי הוא המתבסס על הצליל סי. רצף התווים בסולם הם: סי, דו דיאז, רה דיאז, מי, פה דיאז, סול דיאז, לה דיאז וסי.
סולם סי מינור

סולם סי מינור הוא הסולם המינורי המתבסס על הצליל סי. רצף התווים בסולם הם: סי, דו דיאז, רה, מי, פה דיאז, סול, לה וסי.
סדר יום (תוכנית רדיו)

ערך זה עוסק בתוכנית רדיו. אם התכוונתם למדיניות, ראו .
סדר יום היא תוכנית אקטואליה יומית ברדיו בהגשתה של קרן נויבך, המתמקדת בנושאים חברתיים-כלכליים ומשודרת בתחנת הרדיו "כאן ב".
היסטוריה

התוכנית שודרה לראשונה ברשת ב' של קול ישראל בספטמבר 2008, במקומה של תוכנית האקטואליה "עניין אחר". מגישת התוכנית מיומה הראשון היא קרן נויבך. התוכנית החלה לעסוק בנושאים חברתיים-כלכליים תוך סיקור עומק של נושאים אלה, בהם מתווה הגז, הרפורמה בבריאות הנפש, תנאי אשפוז של פגועי נפש, זכויות עובדים, פנסיות וביטוחי בריאות. בפינת "הוועדה המסדרת" הועלו לשידור אישים מתחלפים שהציגו נושאים שונים שעל סדר היום. בין משתתפי הפינה: עודד שחר, בן דרור ימיני, יפעת ארליך, קלמן ליבסקינד, שוקי טאוסיג, אלישיב רייכנר, ענת סרגוסטי, הני זובידה ועוד. אחת לשבוע התארח אמן אורח שביצע משירו בהופעה חיה.
בעבר הגיש אחת לשבוע את התוכנית עמיקם רוטמן במקומה של נויבך, עד לפרישתו ב-2011. במתכונת דומה, החליפו את נויבך ענת דוידוב (2012–2013) וצ'יקו מנשה (2014–2017).
בשנת 2012 החליטה הנהלת רשת ב' לצרף מגיש נוסף לצידן של נויבך ודוידוב, "על מנת לאזן את התכנים בתוכנית וכדי לאפשר ריבוי דעות". כהמשך להחלטה צורף מנחם בן לשידור עם נויבך. השידור המשותף בין נויבך לבן לווה בעימותים בין השניים. כשבוע לאחר מכן הודיע בן על פרישתו מן התוכנית. זמן קצר לאחר מכן החליטה מליאת רשות השידור כי נויבך תגיש את התוכנית ללא מגיש נוסף.
בשנת 2017, עם סגירת רשות השידור ופתיחת תאגיד השידור הישראלי חודשה התוכנית בתחנת כאן ב, ושעת השידור שלה הוזזה מהשעות 8 – 10 לשעות 10 – 12.
אות פתיחת התוכנית היא הנעימה Joyful Celebration של המלחין Laurant Lombard.
אות סיום התוכנית היא השיר "סדר יום" בביצוע "להקה רטורית", שנכתב על ידי יוסי אלפנט ואייל גולדשטיין.
פרסים

בשנת 2009 הוענק לתוכנית פרס תוכנית האקטואליה הטובה ביותר במסגרת טקס פרסי הרדיו.
ב-2015 זכתה קרן נויבך בפרס סוקולוב בתחום התקשורת האלקטרונית, "על עבודה עיתונאית ברדיו, בפרט בתוכניתה "סדר יום", שעוסקת בנושאים כלכליים וחברתיים מנקודת מבט ביקורתית".
ב-2016 זכתה עורכת התוכנית מירית הושמנד מיטראני בפרס רשות השידור (בעבר נקרא פרס מנכ"ל רשות השידור) על פועלה בתוכנית. בנימוקי הענקת הפרס נאמר כי הפרס מוענקה לה על "תרומה מכרעת להגעתה של התוכנית למקומה המואזן ביותר בין תוכניות הרדיו בישראל" וכי "התוכנית בעריכתה מצליחה להניע שינויים רבים בשלל תחומים, בשל התעקשותה להמשיך וללוות תחלואים ביורוקרטיים ואחרים ובשל כך זוכה להערכה רבה".
הערות שוליים

↑  ליאור ליברובסקי, התוכנית של נויבך תהיה רצועת הבוקר המרכזית ברשת ב’ ותחליף את ’עניין אחר’; בתוכניתה של אבן בערוץ הראשון ישולבו גם תכנים קלילים, באתר ביזפורטל, 24 באוגוסט 2008
↑  אורן פרסיקו, מקרה מטריד, באתר העין השביעית, 13 ביולי 2016
↑  אורן פרסיקו, "מיקי, מה אתה צוחק?", באתר העין השביעית, 15 בנובמבר 2012
↑  דוד אברהם‏, שבץ נא, באתר וואלה, 13 באוקטובר 2013
↑  עינב שיף‏, רשות השידור נלחמת בקרן נויבך: תמנה לה מגיש "מאזן", באתר וואלה, 20 ביולי 2012
↑  לי-אור אברבך, ‏קול ישראל: "מאזנים" את קרן נויבך עם מנחם בן, באתר גלובס, 19 ביולי 2012
↑  נתי טוקר, מנחם בן לקרן נויבך: "קבלי החלטה מוסרית וצאי מהאולפן", באתר TheMarker‏, 23 ביולי 2012
↑  סוף לסאגה: מנחם בן פורש מ"סדר יום", באתר ynet, 30 ביולי 2012
↑  שלי פריצקר, "סדר יום" חוזרת למקור: קרן נויבך תגיש את התוכנית לבד, באתר כלכליסט, 9 באוגוסט 2012
↑  אנדרה טבקוף, ‏08 קרן נויבך מגישת "סדר יום" ברשת ב' להביא את קולות המוחלשים, באתר גלובס, 12 בפברואר 2018
↑  לי-אור אברבך, ‏רבקה מיכאלי תקבל פרס על מפעל חיים בטקס פרסי הרדיו, באתר גלובס, 17 בנובמבר 2009
↑   נתי טוקר, קרן נויבך ואילנה דיין – זוכות פרס סוקולוב ל-2015, באתר TheMarker‏, 15 באוקטובר 2015
↑  אלכסנדר כץ, רגע לפני הפירוק: פרס רשות השידור לאריה גולן, מירית הושמנד מיטראני וז'רמן כהן, באתר אייס, 20 ביוני 2016
סדרת 100 שנים... של מכון הסרטים האמריקאי

סדרת 100 שנים... של מכון הסרטים האמריקאי היא סדרת רשימות מדרג שהפיק המכון לסיכום המאה ה-20 בתעשיית הקולנוע האמריקאית. הרשימות פורסמו מדי שנה בין 1998 ל-2008, עבור רשת הטלוויזיה האמריקאית CBS.
הרשימות נקבעו על פי סקר של יותר מ-1,500 אנשי תעשיית הקולנוע, שבחרו מתוך רשימה של 400 מועמדים בתחומים השונים בתעשייה שנסקרו ברשימות. ידוענים אמריקאים כמו ג'ון טרבולטה וארנולד שוורצנגר נבחרו להגיש את הרשימות בפרקים מיוחדים ששודרו ברשת CBS.
הרשימות שפורסמו במסגרת הסדרה

1998: מאה שנים... מאה סרטים - הסרטים האמריקאיים הגדולים במאה
1999: מאה שנים... מאה כוכבים - כוכבי וכוכבות הקולנוע האמריקאי הגדולים במאה
2000: מאה שנים... מאה צחוקים (אנ') - הקומדיות הגדולות במאה בקולנוע האמריקאי
2001: מאה שנים... מאה מותחנים (אנ') - סרטי המתח הגדולים במאה בקולנוע האמריקאי
2002: מאה שנים... מאה תשוקות (אנ') - סרטי האהבה הגדולים במאה בקולנוע האמריקאי
2003: מאה שנים... מאה גיבורים ונבלים - הגיבורים והנבלים הנחשבים לטובים ביותר במאה בקולנוע האמריקאי
2004: מאה שנים... מאה שירים - שירי הסרטים הטובים ביותר במאה בקולנוע האמריקאי
2005: מאה שנים... מאה ציטוטים - מאה הציטוטים הטובים ביותר במאה בקולנוע האמריקאי
2005: מאה שנים... מאה פסקולים (אנ') - קטעי המוזיקה המקורית לסרטים הטובים ביותר במאה בקולנוע האמריקאי
2006: מאה שנים... מאה השראות - הסרטים מעוררי ההשראה של המאה בקולנוע האמריקאי
2006: הסרטים המוזיקליים הגדולים ביותר - הסרטים המוזיקליים הטובים ביותר במאה בקולנוע האמריקאי
2007: מאה שנים... מאה סרטים (מהדורת השנה העשירית) (אנ') - גרסה מעודכנת לרשימה ששודרה לראשונה ב-1998
2008: עשרת "עשרת הגדולים" - 10 רשימות "טופ 10" במגוון תחומים בתעשיית הקולנוע האמריקאית
סי. אס. לי

| --- | --- |

 לידה:  30 בדצמבר 1971 (בן 52) צ'אונג'ו, קוריאה הדרומית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 מקום לימודים:  בית הספר לדרמה של ייל  מכללת קורניש לאמנויות  Hudson's Bay High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'ארלס "צ'ארלי" סאונג-הי לי (באנגלית: Charles "Charlie" Seung-hee Lee; נולד ב-30 ביוני 1971 בעיר צ'ונגג'ו בקוריאה הדרומית) הוא שחקן קוריאני-אמריקני המוכר מקצועית בשם סי. אס. לי (באנגלית: C. S. Lee).
ביוגרפיה

משחק נעשה תשוקתו העיקרית של לי כבר בשנתו האחרונה בבית הספר התיכון Hudson's Bay High School בוונקובר, וושינגטון, בתקופה בה שיחק פוטבול. הוא למד ב"מכללת קורניש לאמנויות" (Cornish College of the Arts) על מלגת משחק וסיים עם תואר בוגר באמנויות (Bachelor of Fine Arts). לי המשיך את לימודי המשחק בבי"ס ייל לדרמה (Yale School of Drama) שם סיים תואר מאסטר באמנויות (Master of Fine Arts). לאחר מכן בילה את שמונה השנים הבאות בניו יורק, שם לקח חלק בקבוצות תיאטרון שונות כמו גם בטלוויזיה ובקולנוע.
הוא נשוי ללארה צ'ו.
קריירה

ב-2006, בעונה הראשונה של סדרת המתח "דקסטר", קיבל לי תפקיד מרכזי כווינסנט מסוקה, מדען משפטי (מז"פ) הידוע בשל חוש ההומור הגס שלו. לי שיחק גם את ד"ר בא בסדרת הדרמה של רשת HBO "הסופרנוס". בסרט המתח "The Unborn" (משנת 2009) שיחק לי את ד"ר לסטר קלדוול.
תפקידי משחק נוספים שלו כללו הופעות חוזרות בסדרת המשטרה "חוק וסדר" כאיש המז"פ טורוט, כרוקח וכקני צ'ן (בין השנים 1998-2002). לי הופיע גם בסדרה "חוק וסדר: כוונה פלילית" (Law & Order: Criminal Intent) בתור; הבלש צ'וי, הבלש מאט סח והבלש מייק לאו (בין השנים 2004-2006).
הוא הופיע בתור הארי טאנג, קולגה של צ'אק, בקומדיית הריגול של רשת NBC, "צ'אק". כסגן של מונק, בפרק "מר מונק במנוסה (חלק ראשון)" בסדרה "מונק". בסדרה "היחידה" (The Unit) של רשת CBS, שיחק לי תפקיד משני כצוללן דרום קוריאני בפרק 13, עונה שנייה.
בשנת 2019 שיחק בסרט "בואו איך שאתם" את דמותו של רוג'ר. בשנת 2020 גילם את האב צ'י בסרט "ועכשיו כולם ביחד".
בשנת 2022 שיחק בתפקיד אורח של לי ג'ונג לי בעונה השלישית של סדרת המדע בדיוני "עבור כל האנושות" מבית אפל TV פלוס; שנה לאחר מכן, ב-2023, שב לתפקיד מרכזי יותר בעונה הרביעית.
בשנת 2023 ביצע הופעת אורח בסדרת המדע-בדיוני "זינוק לאתמול" (אנ') המהווה גרסה מחודשת לסדרה באותו שם ששודרה בשנות התשעים ברשת NBC.
בשנת 2024, הופיע בתפקיד אורח בתור מאסטר קים סון יונג בעונה השישית של הסדרה המצליחה, קוברה קאי.
סבשטיאאו דה מלו

סבשטיָאו ז'וזה דה קרוואליו אִ מלו, מרקיז פומבל, רוזן אוּאֵירַשׁ, מרקיז פומבל (בפורטוגזית: Sebastião José de Carvalho e Melo; ‏13 במאי 1699 - 15 במאי 1782) היה פוליטיקאי פורטוגזי בן המאה ה-18.
דה מלו היה שר הממלכה (תפקיד המקביל לשר הפנים של ימינו) בממשלתו של ז'וזה הראשון, מלך פורטוגל מ-1750 עד 1777. הוא היה ללא ספק השר הבכיר בממשלה, וכיום נחשב לראש הממשלה דה פקטו באותה תקופה. מלו ידוע בכך שהנהיג ושיקם את פורטוגל לאחר רעידת האדמה בליסבון שהתרחשה ב-1755.
חייו > משפחתו ותחילת דרכו

דה מלו נולד בליסבון במשפחת אצולה, בנם של מנואל דה קרבאליו א אטאידה, בעל נכסים באזור לייריה, ואשתו תרזה לואיזה דה מנדונסה א מלו.
בנעוריו למד באוניברסיטת קוימברה ולאחר מכן שירת תקופה קצרה בצבא. לאחר שחרורו עבר לגור בליסבון והתחתן בסתר עם תרזה דה מנדונסה א אלמדה, אחייניתו של רוזן אָרְקוּשׁ. הנישואים גרמו לסערה מכיוון שתרזה נישאה לו בניגוד לרצון משפחתה. הוריה של אשתו הפכו את חיי הזוג הצעיר לבלתי נסבלים, ולבסוף הם עברו לביתו של מלו באזור  פומבל (אנ') .
חייו > קריירה פוליטית

ב-1738 קיבל דה מלו את משרתו הציבורית הראשונה, כשמונה לשגריר פורטוגל בממלכת בריטניה הגדולה. ב-1745 עבר לשמש כשגריר באוסטריה. הוא היה חביב על הארכידוכסית מריה אנה, מלכת פורטוגל, ולאחר מותה של אשתו הראשונה, שידכה לו מריה אנה את בתו של הפילדמרשל האוסטרי ליאופולד יוזף פון דאון. בניגוד לארכידוכסית, המלך ז'ואאו החמישי לא היה מרוצה ממנו, והחזירו לפורטוגל ב-1749. שנה לאחר מכן מת ז'ואאו, ובנו, ז'וזה הראשון, הומלך תחתיו. ז'וזה האמין בכישוריו של דה מלו ובאישורה של המלכה האם מינה אותו לשר החוץ. ככל שגבר ביטחונו של המלך בדה מלו, הוא הפקיד בידיו סמכויות שלטוניות נוספות.
ב-1755 מונה דה מלו לראש ממשלתו של ז'וזה הראשון. דה מלו, שהתפעל מהצלחת הכלכלה האנגלית בזמן ששימש כשגריר בלונדון, הנהיג בפורטוגל מדיניות כלכלית דומה. הוא ביטל את העבדות בהודו הפורטוגזית, ארגן מחדש את הצבא וסיים את האפליה נגד נוצרים לא-קתולים בפורטוגל.
במשך הזמן החל דה מלו להאמין כי הישועים מהווים איום על התפתחות פורטוגל. כחלק משליחותו הדיפלומטית, חי דה מלו בלונדון ובווינה, ערים מרכזיות בעידן האורות האירופי. שם פגש את חרארד ואן סוואיטן, מתנגד חריף לישועים האוסטרים, ולמד להכיר את המסורת האנטי-ישועית של האנגלים. כראש ממשלה יזם מלחמת תעמולה נגד הישועים והפיץ מספר תאוריות קשר בנוגע לרצונו של המסדר לצבור כוח. דה מלו היה אחד ממבשרי דיכוי הישועים, שהגיע לשיאו ב-1773, כשהאפיפיור קלמנס הארבעה עשר חתם על צו האוסר על פעילות המסדר בכל הארצות.
ב-1 בנובמבר 1755 התרחשה רעידת האדמה בליסבון, שהגיעה לרמה 9 בסולם ריכטר והחריבה חלקים ניכרים מהעיר. היא לוותה בגלי צונאמי ובשריפות רבות. דה מלו שרד את הרעידה, ומיד החל בשיקום ובנייה מחדש של העיר, באומרו: "מה עכשיו? נקבור את המתים ונאכיל את החיים". על אף גודל האסון, תוך שנה נבנתה ליסבון מחדש. העיר החדשה אופיינה בכיכרות גדולות ושדרות רחבות. כשנדרש דה מלו לצורך רחובות כה רחבים הוא ענה: "יום אחד הם יהיו קטנים".
דה מלו תרם רבות גם לחקר הסייסמולוגיה, כשהורה על הפצת שאלות הנוגעות לרעידת האדמה ולהשפעותיה בכל רחבי פורטוגל.
לאחר רעידת האדמה, העניק המלך כוח נוסף לדה מלו, שהיה למעין דיקטטור בפורטוגל. ככל שגדל כוחו, כך גם גדל מספרם של אויביו. בשנת 1758 נפצע ז'וזה הראשון, מלך פורטוגל בניסיון התנקשות. משפחת טאבורס ודוכס אביירו הואשמו במעשה, והוצאו להורג לאחר משפט קצר. דה מלו האשים גם את אנשי מסדר הישועים בבגידה ובקשירת קשר לניסיון ההתנקשות, מה שפגע קשות בדעת הקהל וביחסי הציבור של הישועים בעידן האבסולוטיזם הנאור. שנה לאחר מכן גורשו הישועים מפורטוגל. דה מלו לא הראה שום מידה של רחמים, והעמיד לדין כל אדם שהיה מעורב, אפילו נשים וילדים. בעקבות טיפולו המהיר במשבר, בשנת 1759 העניק לו המלך את תואר "רוזן אואירס".
דה מלו ביצע רפורמות גדולות בחינוך: הוא יצר את הבסיס לבתי ספר חילוניים ברמה היסודית והתיכונית, יצר מאות משרות הוראה, פתח את מחלקות המתמטיקה ומדעי הטבע באוניברסיטת קוימברה ויזם מסים חדשים למימון הרפורמות האלו.
בנוסף, ביצע דה מלו שינויים משמעותיים בכלכלה, כשיצר מספר חברות וגילדות במטרה לווסת כל פעילות מסחרית. כמו כן, הוא גידר את האזור בו הופק יין הפורט כדי להבטיח את איכותו של היין. הייתה זו הפעם הראשונה באירופה שנעשה פיקוח על איכות היין ועל הפקתו.
ב-1770 קיבל את התואר "מרקיז פומבל".
חייו > נפילתו ומותו

בשנת 1777 מת המלך ז'וזה הראשון ומריה הראשונה הומלכה למלכה. השליטה החדשה לא אהדה את דה מלו. היא לא סלחה לו על האכזריות בה נהג כלפי משפחת טאבורה ופיטרה אותו מכל תפקידיו. בנוסף, הוצא נגדו צו הרחקה על פיו דה מלו חייב לשהות במרחק של 20 מייל לפחות מהמלכה, ובמקרה שמריה הגיעה לאזור מגוריו, היה חייב דה מלו לעזוב את ביתו עד שתסיים את ביקורה.
לאחר שפוטר בנה דה מלו וילה שבשטחה היו מפלים וגנים צרפתיים.
בשנת 1782 מת דה מלו באחוזתו שבפומבל.
כיום, אחת מהכיכרות החשובות בליסבון נקראת "מארקש דה פומבל", ובמרכזה עומד פסל בדמותו.
המרקיז דה פומבל וברזיל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש לפרט על טיבו של הקשר בין המרקיז לברזיל.
המרקיז דה פומבל נחשב בפורטוגל הקונטיננטלית לגיבור לאומי. לעומת זאת, המתיישבים במושבה ברזיל ראו בו רודן מדכא, בעיקר בדרום המושבה.
הפקת העושר והמשאבים ניצבה תמיד בראש מעיינם של קובעי המדיניות הפורטוגזים בברזיל הקולוניאלית. תחת האדמיניסטרציה של פומבל לא חל כל שינוי בעניין זה. מדיניות המונופול המסחרי נותרה על כנה ואף זכתה לעדנה בתקופתו של מרקיז פומבל. בכך ניסו הפורטוגזים להחיל יתר יעילות בשליטתם בהתנהלות המסחר במושבה ברזיל.
סבשטיאאו דה מלו, מרקיז פומבל
כיכר "מארקש דה פומבל" בליסבון
ליטוגרפיה של דמותו של המרקיז דה פומבל על גבי חפיסת סיגריות
סוכנות הידיעות שהאב

| --- | --- |
 תחום:  סוכנות ידיעות
 שפה רשמית:  ערבית
 מדינה:  הרשות הפלסטינית
 משרד ראשי:  עזה
 מטה הארגון:  א-רימאל 
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־17 שנים)
 https://shehabnews.com
 
סוכנות הידיעות שהאב (בערבית: وكالة شهاب للأنباء, תעתיק מדויק: וקאלמה שהאב לל-אנבאה; באנגלית: Shehab News Agency) היא סוכנות ידיעות פלסטינית המזוהה עם חמאס. הסוכנות הוקמה בינואר 2007 בעזה, והיא חלק מ"רשת המדיה של אל-אקצא".
אתר האינטרנט של הסוכנות חסום על ידי הרשות הפלסטינית ביהודה ושומרון. פייסבוק חסמה את החשבונות שלה בשנת 2021. ערוץ הטלגרם הראשי שלהם חסום בגרסה של אפליקציית טלגרם הזמינה בחנות Google Play.
ראו גם

מרכז המידע הפלסטיני
הערות שוליים

↑  "Palestinian Authority blocks 11 news websites". Al Jazeera. 2017-06-15. נבדק ב-3 באוקטובר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Palestine". Reporters without Borders. נבדק ב-3 באוקטובר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Israel-Gaza fighting continues for second day after militant's death". BBC. 2019-11-14. נבדק ב-3 באוקטובר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hamas Warns Israel against Deteriorating Conditions". Al-Sharq al-Aswat. 2019-06-26. נבדק ב-3 באוקטובר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Palestinian Authority blocks 11 news websites". www.aljazeera.com (באנגלית). נבדק ב-2023-02-26.
↑  Crouch, Erik (2019-10-25). "Palestinian court orders block of dozens of news websites and Facebook pages". Committee to Protect Journalists (באנגלית). נבדק ב-2023-02-26.
↑  "Palestinian websites blocked in W. Bank: Local sources". www.aa.com.tr. נבדק ב-2023-02-26.
↑  "Facebook blocks Gaza's Shehab News Agency from its platform". Middle East Eye (באנגלית). נבדק ב-2023-02-26.
↑  "Facebook removes Gaza-based Shehab News Agency from platform". Middle East Monitor (באנגלית בריטית). 2021-07-14. נבדק ב-2023-02-26.
↑  "Hamas-affiliated news agency's page removed from Facebook". The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-02-26.
סבשטיאו, מלך פורטוגל

סבשטיאו, מלך פורטוגל בחזית תחנת הרכבת רוסיו בליסבון
סבשטיאו, מלך פורטוגל (פורטוגזית: Sebastião de Portugal; ‏20 בינואר 1554 – 4 באוגוסט 1578), היה מלך פורטוגל בין השנים 1557 ל-1578.
ביוגרפיה

סבשטיאו נולד בליסבון ב-20 בינואר 1554, שהוא יום סבסטיאן הקדוש,  ונקרא על שמו. סבשטיאו היה בנם של ז'ואאו מנואל, נסיך פורטוגל, יורש העצר הפורטוגלי, שמת שבועיים לפני לידתו של סבשטיאו, וחואנה מאוסטריה, נסיכת פורטוגל, בתם של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואיזבלה, נסיכת פורטוגל.
לאחר מות סבו ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל בשנת 1557, עלה סבשטיאו לשלטון במקומו, בתחילה תחת עוצרותה של סבתו ובהמשך של אחי-סבו. כאשר גדל סבשטיאו הוצעו לו מספר נסיכות למטרת נישואין, אך מותו בטרם עת, גדע את תוכניותיו להינשא. בזמן מלכותו, הוא חיזק את קשריה של פורטוגל עם אוסטריה, גרמניה, אנגליה וצרפת.
בשנת 1578, הוא יצא למסע צלב נגד מרוקו, אך צבאו הובס בקרב אל-קסר אל-כביר וסבשטיאו עצמו נעלם בזמן הקרב. הוא נראה בפעם האחרונה כשהוא נלחם באומץ נגד אויביו, וההערכה היא כי נהרג בקרב וגופתו לא נמצאה. את סבשטיאו ירש אחי-סבו אנריקה.
מותו של סבשטיאו ללא יורשים גרם למשבר הנהגה גדול בפורטוגל לאחר מות אחי-סבו שהיה קרדינל וחסר ילדים אף הוא, ומספר שנים לאחר מותו (1580) כבשה ספרד את פורטוגל ושלטה בה במשך 60 שנה. פליפה השני, מלך ספרד ויורשיו מלכו גם בפורטוגל עד שנת 1640.
האגדה

מכיוון שהמלך סבשטיאו נעלם וגופתו לא נמצאה, התפתחו אגדות עם שטענו כי "המלך הנעלם" יחזור ויושיע את עמו בעת צרה.
הערות שוליים

↑  בדומה למלך ארתור האנגלי והקיסר פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267815905171  BnF: cb119438478 (data)  GND: 118795929  ISNI: 0000 0003 8216 449X  LCCN: n80153708  NKC: jo2003188219  NTA: 07141214X  SELIBR: 218917  SUDOC: 027385086  Trove: 1071912  VcBA: 495/147769  VIAF: 263888102   WorldCat (עם VIAF): 263888102 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטיב ארצ'יבלד

סטיבן ארצ'יבלד (באנגלית: Steven Archibald; נולד ב-27 בספטמבר 1956 בגלאזגו) הוא כדורגלן ומאמן עבר סקוטי ששיחק בעמדת החלוץ.
ארצ'יבלד רשם קריירת משחק ענפה בסקוטלנד, באנגליה ובספרד, ובלט בעיקר במדי טוטנהאם הוטספור עמה זכה בגביע אופ"א ופעמיים בגביע ה-FA, ובמדי ברצלונה עמה זכה באליפות ספרד והעפיל לגמר גביע אירופה לאלופות 1986. ארצ'יבלד ערך 27 הופעות במדי נבחרת סקוטלנד, והיה שותף לסגל לשני טורנירי מונדיאל.
קריירה מקצועית > נבחרת סקוטלנד

ארצ'יבלד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סקוטלנד ב-26 במרץ 1980, תחת המאמן ג'וק סטיין, במשחקה של סקוטלנד מול פורטוגל במסגרת מוקדמות יורו 1980. ארצ'יבלד עלה מהספסל במקומו של קני דלגליש בדקה ה-49, וכבש את שער הבכורה שלו בנבחרת כעשרים דקות אחר כך בדרך לניצחונה של סקוטלנד 4-1.
ארצ'יבלד השתלב היטב בנבחרת, ורשם שש הופעות במסגרת מוקדמות מונדיאל 1982 (כולל שני ניצחונות על ישראל). סקוטלנד הצליחה להעפיל מהמוקדמות, וארצ'יבלד זומן על ידי סטיין לסגל סקוטלנד לקראת מונדיאל 1982 בספרד. במשחק הראשון של סקוטלנד מול ניו זילנד, עלה ארצ'יבלד מהספסל פחות מעשר דקות מפתיחת המחצית השנייה, וכבש כעשר דקות לסיום את השער שקבע את תוצאת המשחק, 5-2 לסקוטלנד. בשני משחקיה הבאים של הנבחרת עלה ארצ'יבלד בהרכב הפותח ושיחק תשעים דקות, אך סקוטלנד כשלה להפעיל לשמינית הגמר עם הפסד 4-1 לברזיל ושוויון 2-2 מול ברית המועצות.
ארצ'יבלד כשל להעפיל עם סקוטלנד ממוקדמות יורו 1984, ורשם שתי הופעות בלבד במוקדמות מונדיאל 1986, אליו הצליחה סקוטלנד להעפיל. הוא זומן לסגל סקוטלנד למונדיאל 1986 על ידי אלכס פרגוסון, מאמנו לשעבר באברדין, אך לא זכה לעדיפות בהרכב. הוא לא שותף בהפסדה של סקוטלנד 1-0 לדנמרק, אך עלה בהרכב למשחקה השני של סקוטלנד בטורניר, ההפסד 2-1 לגרמניה המערבית. הופעה זו הייתה האחרונה שלו במדי סקוטלנד. הוא לא שותף מול אורוגוואי (שוויון 0-0 בסיום), ולאחר הטורניר סיים את דרכו הבינלאומית עם 27 הופעות וארבעה שערים במדי סקוטלנד.
תארים

אליפות סקוטלנד: 1979/1980
גביע אופ"א: 1983/1984
גביע ה-FA‏ (2): 1980/1981, 1981/1982
מגן הצדקה: 1981 (משותף)
אליפות ספרד: 1984/1985
גביע הליגה הספרדית: 1985/1986
מלך השערים של הליגה האנגלית: 1980/1981
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת סקוטלנד> שנה | נבחרת סקוטלנד> הופעות | נבחרת סקוטלנד> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1980 | 5 | 2 |
| 1981 | 7 | 1 |
| 1982 | 8 | 1 |
| 1983 | 1 | 0 |
| 1984 | 2 | 0 |
| 1985 | 3 | 0 |
| 1986 | 1 | 0 |
| סך הכול | 27 | 4 |
ניצן שירזי

ניצן שירזי (21 ביולי 1971 – 22 ביולי 2014) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי.