stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלאומנס הראשון
הגדלת כוחה של הליגה הפלופונסית

קלאומנס פנה מיד עם הכתרתו להגדלת כוחה של הליגה הפלופונסית. הוא יצא בשנת 494 לפנה"ס למסע מלחמה כדי להכריע את הסכסוך בין ספרטה לארגוס. הקרב היה עקוב מדם, ארגוס איבדה 6,000 מבניה מספר עצום בממדים של ערי המדינה דאז. ארגוס חדלה למלא תפקיד חשוב ביוון למשך תקופה ארוכה בעוד כוחה של ספרטה גדל.
כאשר פלטאיה פנתה אל ספרטה בבקשה שתגן עליה מפני כוחה העולה של תבאי, קלאומנס סירב בפיקחות כדי שלא להסתבך עם הבויאוטים, והציע לפלטיאה להצטרף לברית עם אתונה. כך הצליח לסכסך בין תבאי לאתונה ולזכות בעתיד לתמיכת תבאי.
התערבות בענייני אתונה

קלאומנס התערב פעמיים בענייני אתונה, ובפעם השלישית אף ניסה לכבוש אותה.
התערבות בענייני אתונה > קלאומנס והטיראנים

עם מותו של הטיראן האתונאי פייסיסטראטוס בשנת 527 לפנה"ס, ירשו אותו שני בניו היפרכוס והיפיאס. היפרכוס התעניין בעיקר בענייני תרבות והיפיאס דאג לענייני הצבא והפוליטיקה. לפי טענת תוקידידס היפיאס היה למעשה שליט העיר. אולם עם רציחתו בשנת 514 לפנה"ס של היפרכוס, הפך היפיאס לחשדן ורודני אפילו יותר. קבוצת אצילים תחת הנהגתו של קלייסתנס קשרה קשר נגדו כשנה לאחר הרצח. אולם הם לא קיבלו את התמיכה המצופה מהאוכלוסייה ונאלצו לסגת.
האלקמאיונדים לא השלימו עם כישלון הקשר, הרודוטוס מספר שהם שיחדו את הפיתיה של האורקל מדלפי כדי שתכריז בפני כל מי שיבוא "שחררו את אתונה". קלאומנס השתכנע לבסוף שכדאי לצאת למסע, שיביא לו יוקרה ויוכל להקים באתונה ממשלה חדשה שאולי תצטרף לליגה הפלופונסית. בשנת 511 לפנה"ס כוח ספרטני תחת פיקודו של אנכימוליוס נשלח לאתונה. אולם תסאליה בעלת בריתו של היפיאס הציבה לעזרתו 1,000 פרשים מאומנים יפה שהשמידו את מרבית הכוח הספרטני, השאר נמלטו.
שנה לאחר מכן נשלח כוח ספרטני גדול יותר תחת פיקודו של קלאומנס עצמו. התסאלים נסוגו לאחר שאיבדו ארבעים איש. הספרטנים הטילו מצור על אתונה אולם לא התכוננו למצור ארוך, והיפיאס היה מוכן היטב למצור. אולם הוא טעה כאשר ניסה להבריח את ילדיו אל מחוץ לעיר. הילדים נתפסו בידי הספרטנים שאיימו שיפגעו בהם אם היפיאס לא יעזוב את העיר. כדי להציל את חיי ילדיו עזב היפיאס את העיר ונמלט לפרס, הספרטנים נסוגו גם הם.
התערבות בענייני אתונה > קלאומנס נגד קלייסתנס

לאחר שעזבו הטיראנים את העיר, נאבקו באתונה שתי קבוצות יריבות, האחת בהנהגת קלייסתנס והשנייה בהנהגת איסגורס. זה האחרון הצליח להיבחר כארכון אולם הרגיז את האזרחים. אז פנה קלייסתנס לעם והבטיח להם "את כל השלטון". איסגורס שחשש לסיכון מעמדו פנה אל קלאומנס בבקשה לסייע לו. כשהוא מבטיח להקים באתונה אוליגרכיה דומה לזו שבספרטה. קלאומנס פרסם באתונה כרוזים שקראו לגרש את קלייסתנס שהיה ממשפחת האלקמאיונדים שנחשבה למקוללת. קלייסתנס נמלט יחד עם 700 משפחות מתומכיו. קלאומנס הגיע לאתונה עם קבוצת מלווים קטנה, והוא ואיסגורס ניסו ליצור באתונה אוליגרכיה מצומצמת בת 300 איש, צעד שהעלה את זעם ההמונים שקראו לסלק את קלאומנס ואיסגורס. השניים התבצרו באקרופוליס אולם נכנעו אחרי יומיים. איש מן הספרטנים לא נפגע, כדי שלא לעורר תגובה חריפה מצד ספרטה. גם איסגורס נמלט לספרטה אולם האתונאים שתמכו באיסגורס הוצאו להורג.
התערבות בענייני אתונה > פלישה לאתונה

קלייסתנס חולל רפורמות מרחיקות לכת באתונה שחיזקו את מעמד הדמוקרטיה. המצב לא מצא חן בעיני קלאומנס שזעם על כך שסייע להקמת משטר המנוגד יותר לעקרונות ספרטה מאשר הטיראניה. הוא גייס את בעלי הברית מהליגה הפלופונסית וצרף גם את תבאי, וחלקיס, והתכונן לפלוש לאתונה. אולם כאשר הגיע הצבא המשולב לאלווסיס סירבו אנשי קורינתוס להמשיך. בנוסף על כך המלך השני דמרטוס נטש את המערכה לאחר מריבה עם קלאומנס. כשראו שאר בעלי הברית ששני מלכי ספרטה חלוקים בדעותיהם, וכי הקורינתים עזבו נטשו גם הם את המערכה, והתוכנית בוטלה.
המרד האיוני

במהלך המרד האיוני פנה אחד ממנהיגי המרד אריסטגורס, לשעבר הטיראן של מילטוס, אל ערי יוון בבקשת עזרה. הוא הראה לקלאומנס מפה של האזור ותיאר את הרווחים הצפויים מהמערכה. וגם לא שכח לציין את סבלם של היוונים באיוניה.”בני האיונים עבדים ולא בני חורין, דבר זה חרפה ומכאוב גדול אבל יותר לכם מכל האחרים יען כי אתם עומדים בראש יוון ...” קלאומנס ביקש ממנו לחזור עוד שלושה ימים.
כעבור שלושה ימים שאל אותו קלאומנס מה המרחק מספרטה עד לאסיה. במקום לשקר הודה אריסטגורס כי 3 חודשי מסע מפרידים בין ספרטה לאסיה. קלאומנס הורה לו לעזוב את ספרטה שכן המרחק גדול מדי. אריסטגורס עזב והגיע אל אתונה שם קיבל תמיכה קטנה ולא משמעותית.
הדחת דמרטוס

בשנת 490 לפנה"ס יצא כוח משימה פרסי תחת פיקודו של המצביא דאטיס במטרה להעניש את אתונה על שסייעה למרד האיוני. לפני הפלישה שלחו הפרסים שליחים בערי יוון שדרשו "אדמה ומים" כסמל לכניעה. ערים רבות מסרו אדמה ומים וביניהם אייגינה אויבתה המושבעת של אתונה.
האתונאים חששו שאנשי אייגינה יסייעו לפרסים נגדם, ועל כן ביקשו עזרה מספרטה. קלאומנס דרש מאייגינה שתמסור בני ערובה לאתונה, אולם אייגינה טענה שאינה יכולה להתייחס לדרישה בכבוד הראוי לה כל עוד היא מגיעה מצד אחד ממלכי ספרטה ולא מצד שניהם. כיוון שקלאומנס היה מסוכסך קשות עם דמרטוס, לא היה סיכוי לפעולה משותפת, ועל כן החליט קלאומנס להדיח את עמיתו. הוא הכריז שזה האחרון אינו זכאי למלוך כיוון שאמו נישאה למלך הקודם אריסטון כאשר כבר הייתה הרה מבעלה הקודם. הוחלט להביא את העניין בפני האורקל מדלפי, קלאומנס השפיע על הפיתיה באמצעות ידיד שהיה מבכירי האזרחים בדלפי, והאורקל קבע שאכן דמרטוס אינו המלך החוקי. הוא סולק ולאוכיטידס השני עלה לשלטון תחתיו. שני המלכים פנו אל אייגינה בשנית כעת לא יכלו האייגינטים להתחמק והביאו בני ערובה.
המוות

זמן קצר לאחר קרב מרתון נחשפו תעלוליו של קלאומנס. הוא נמלט לתסאליה, ואחר כך לארקאדיה, אולם האפורים חששו ממנו והחזירו לו את סמכויותיו. אחר כך טענו שיצא מדעתו, ואחיו למחצה לאונידס וקלאומברוטוס הדיחו אותו ושמו אותו במעצר. הוא מת בכלאו בנסיבות מסתוריות, טענו שהתאבד אולם חוקרים רבים סבורים שאולץ לעשות זאת.
מכיוון שדוריאיוס מת בסיציליה, ירש את הכתר לאונידס, שנישא לגורגו בתו של קלאומנס. לאונידס מת כעבור כמה שנים בקרב תרמופילאי.
קלאומנס בתרבות

קלאומנס נזכר בספרו של קרולין דל סנידקר, "הספרטאי". ז'ורז' דוורה כתב ספר בשם "קלאומנס המלך המשוגע".
לקריאה נוספת

הרודוטוס, היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. תל אביב, פפירוס - בית ההוצאה של אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ד-1998.
כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה-1945. העתק דיגיטלי באתר "דעת".
משה עמית, תולדות יוון הקלאסית. ירושלים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשמ"ד-1984. (הספר בקטלוג ULI)
אריסטו, מדינת האתונאים. תרגם מיוונית, הקדים מבוא והוסיף הערות דוד אשרי. תרגם את קטעי הפיוט אביב מלצר. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ז.
פלוטרכוס, ספרטה - אמרות ומנהגים. תרגמה מיוונית והוסיפה מבוא ופירוש דבורה גילולה. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשע"א.
Hammond, N.G.L., A History of Greece to 322 B.C.. Oxford, Oxford University Press, 1967 (2nd edition, 1st published 1959).
Fine, John V.A., The Ancient Greeks- A Critical History. Cambridge (MA) and London, Harvard University Press, 1983.
s.v. "Datis" in: Smith, W. (editor), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1867. Digitized book in: Perseus.
Herodotus. Translated by A.D. Godley. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922 (reprinted 1971). Digitized copy in:  Perseus
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 39.
↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 43.
↑  משה עמית, "תולדות יוון הקלאסית", עמוד 204
↑  תוקידידס, ספר שישי, 54.
↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 63.
↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 64.
↑  אריסטו, מדינת האתונאים, ספר שבעה עשר, 5.
1 2  משה עמית, "תולדות יוון הקלאסית", עמוד 192.
↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 49.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810584466305606  BnF: cb12505748f (data)  GND: 119120461  ISNI: 0000 0003 5842 903X  LCCN: n97052448  NLG: 46210  SUDOC: 034287175  VIAF: 1753573   WorldCat (עם VIAF): 1753573
קרב הייבורי

קרב הייבורי היה השם שהוענק למשחק הכדורגל בין נבחרת אנגליה לנבחרת איטליה, שנערך באצטדיון הייבורי ב-14 בנובמבר 1934. המשחק הסתיים בניצחון 3 - 2 לטובת אנגליה, והתפרסם בזכות התנהלותו הקשוחה.
רקע

משחק זה היה הראשון של איטליה מאז שזכתה במונדיאל 1934 בקיץ, ולעומת זאת אנגליה לא השתתפה במונדיאל כיוון שהתאחדות הכדורגל האנגלית פרשה מפיפ"א ב-1928. אנגליה נחשבה לאחת הנבחרות הטובות ביותר באירופה באותה תקופה, והמשחק תואר כשווה ברמתו לגמר המונדיאל. המשחק היה כה חשוב עבור האיטלקים עד כדי כך שבניטו מוסוליני הציע לכל שחקן בונוסים נכבדים אם ינצחו במשחק.
במשחק זה נקבע שיא כיוון שהוא היה הפעם הראשונה (ועד כה היחידה) שבה השתתפו שבעה שחקנים הרשומים באותו מועדון (במקרה זה ארסנל) במדי נבחרת אנגליה. מלבד שבעת השחקנים של ארסנל (פרנק מוס, ג'ורג' מייל, אדי הפגוד, וילף קופינג, ריי באודן, טד דרייק וקליף באסטין) השתתפו במשחק גם סטנלי מתיוס הצעיר שערך את הופעתו השלישית בנבחרת, קליף בריטון, ג'ק בארקר ואריק ברוק. ההרכב האנגלי לא היה מנוסה, כאשר לכל אחד מהשחקנים היו 10 הופעות במדי הנבחרת עד למשחק זה.
מהלך המשחק

המשחק היה קשוח והתאפיין בעבירות רבות כבר בתחילתו; לואיס מונטי האיטלקי שבר את רגלו לאחר תיקול של טד דרייק, ונאלץ לרדת כבר בדקה השנייה. באותה תקופה אסור היה להחליף שחקנים, כך שהאיטלקים היו בנחיתות מספרית. שחקני איטליה כעסו על מה שאירע למונטי, ולא חששו מהיתקלות פיזית עם האנגלים: אדי הפגוד שבר את אפו ונאלץ לרדת מהמגרש למשך רבע שעה, באודן נפגע בקרסולו, דרייק ספג אגרוף וברוק סבל מסדק בידו.
ברוק החמיץ פנדל בדקה ראשונה לאחר הכשלת דרייק על ידי השוער האיטלקי קרלו סרסולי. אולם, ברוק הפך לגיבור המשחק לאחר שהבקיע שער בנגיחה (דקה 3) ושער בבעיטה חופשית (דקה 10). טד דרייק כבש שער נוסף בדקה ה-12. המחצית הסתיימה ביתרון 3 - 0 לטובת אנגליה.
איטליה התאוששה בתחילת המחצית השנייה. ג'וזפה מאצה הבקיע שני שערים (הדקה ה-58 וה-62), והחמיץ את ההזדמנות להשוות את תוצאת המשחק בגלל יכולתו הגבוהה של השוער פרנק מוס ולאחר שהכדור פגע פעם אחת בקורת השער. וילף קופינג האנגלי זכה בתואר השחקן המצטיין של המשחק בזכות נחישותו ותיקוליו במרכז מערך המשחק של האנגלים.
למשחק לא הייתה משמעות מעשית כלשהי. אנגליה יכלה לטעון לניצחון ולעליונות של שחקני הצעירים, אך מנגד איטליה יכלה לטעון שהיא שיחקה בנחיתות מספרית לאורך רוב המשחק. האלימות של המשחק הייתה המאפיין העיקרי שלו; התאחדות הכדורגל האנגלית שקלה להפסיק לשלוח את הנבחרת למשחקים בינלאומיים, ומאוחר יותר אמר סטנלי כי היה זה אחד מהמשחקים האלימים ביותר שהוא השתתף בהם.
הערות שוליים

↑  היסטוריונים אחדים טוענים כי היו שני מקרים (1894 ו-1895) שבהם היו שבעה שחקנים ממועדון הכדורגל קורינתיאן שיחקו במדי נבחרת אנגליה נגד נבחרת ויילס. אולם, שחקנים רבים של קורינתיאן היו רשומים במועדונים אחרים כאשר המועדון עצמו היה בעיקר מועדון חובבני שהשתתף מדי פעם במשחקי ידידות. מקורות אחדים מאותה תקופה (כגון United Kingdom & Éire International Database (Jeff Hurley/AFS, 1998)) טוענים כי במשחק של 1894 השתתפו שלושה שחקנים קורינתיאנים לכל היותר, ושניים לכל היותר במשחק של 1895. בדו"ח השנתי של התאחדות הכדורגל האנגלית אין הכרה בנכונותה של טענה זו. ראו גם
↑  המקרה היחיד הנוסף שבו שבעה שחקנים מאותו מועדון היו על המגרש במדי נבחרת אנגליה התרחש ב-28 במרץ 2001, כאשר טדי שרינגהאם ממנצ'סטר יונייטד עלה כמחליף במשחק נגד נבחרת אלבניה. חמשת השחקנים האחרים של יונייטד פתחו בהרכב, ואילו וס בראון עלה כמחליף לפני שרינגהאם
קריטודוס

| קריטודוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון 100–89 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: עמלצאים
משפחה:: Pseudoscapanorhynchidae
סוג:: קריטודוס
מינים
 Cretodus longiplicatus  Cretodus semiplicatus  Cretodus gigantea  Cretodus houghtonorum  Cretodus crassidens
שם מדעי
 Cretodus ‏Q117818628, 1965

קריטודוס (שם מדעי: Cretodus; מילולית: "שן קרטיקונית") הוא סוג נכחד של כריש נכחד מהסדרה דמויי עמלץ, שהיה קרוב ללפטוסטירקס. הוא התקיים במימי הקרטיקון העליון שבין הקנומן לקוניאק, לפני 100 עד 89 מיליון שנה מזמננו.
הסוג תואר למדע ב-1965 בידי החוקר סוקולוב. הוא התגלה לאורך אמריקה הצפונית באזור הים הפנימי המערבי הקדום וכן במספר מאובנים באירופה, אפריקה וייתכן שגם באסיה. המאובנים כללו בעיקר שרידי שיניים ולסתות אך גם חוליית בודדות שלו התגלו.
כריש זה דמה בצורתו לכריש טיגרי מודרני, אך היה קרוב יותר לעמלץ לבן והיה בעל טורי שיניים משוננות בעלות אמייל ולפי הערכות הוא הגיע לאורך של 5 עד 9 ואף 11 מטרים, אצל המין הגדול ביותר - C. crassidens. הוא התבסס על טרף של דגים גדולים, היבודונטים ועל צבים ימיים, כאשר מאובן מאיטליה של צב ים קרטיקוני התגלה עם סימני נשיכה שהתאימו למבנה לסתותיו. ככל הנראה הוא חי בדומה לעמלצים מודרניים וסייר לאורך האוקיינוסים בחיפוש מזון.
מינים

סוג זה כולל 5 מינים:
Cretodus longiplicatus
Cretodus semiplicatus
Cretodus gigantea
Cretodus houghtonorum
Cretodus crassidens
הערות שוליים

↑  Shimada, Kenshu; Everhart, Michael J. (2019-07-04). "A new large Late Cretaceous lamniform shark from North America, with comments on the taxonomy, paleoecology, and evolution of the genus Cretodus". Journal of Vertebrate Paleontology. 39 (4): e1673399. doi:10.1080/02724634.2019.1673399. ISSN 0272-4634. S2CID 209439997
↑  Amalfitano, Jacopo; Dalla Vecchia, Fabio Marco; Carnevale, Giorgio; Fornaciari, Eliana; Roghi, Guido; Giusberti, Luca (2022-05-10). "Morphology and paleobiology of the Late Cretaceous large-sized shark Cretodus crassidens (Dixon,1850) (Neoselachii; Lamniformes)" (PDF). Journal of Paleontology: 1–23. doi:10.1017/jpa.2022.23. ISSN 0022-3360.
ראזאקסאט

| --- | --- |
הלוויין ראזאקסאט
הלוויין ראזאקסאט
 מידע כללי
 מפעיל:  Astronautic Technology (M) Sdn Bhd
 יצרן:  Satrak
 תאריך שיגור:  14 ביולי 2009
 משגר:  פאלקון 1
 אתר שיגור:  אתר ניסויים רייגן 
 
 משימה
 סוג משימה:  לוויין חישה פאן כרומטי ומולטי ספקטראלי
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  LEO
 נטייה:  9 מעלות
 אפואפסיד:  685 ק"מ
 זמן הקפה:  90 דקות
 משך המשימה הכולל:  14 ביולי 2009 – הווה (15 שנים) 
 משך המשימה:  3 שנים
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  180 ק"ג
 משקל מטע"ד:  50 ק"ג
 כוח:  300  ואט
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  35578
 מאגר המידע הלאומי:  2009-037A
 
ראזאקסאט (באנגלית: RazakSAT) הוא לוויין הצילום השני של מלזיה, והראשון המאפשר צילום איכותי של כדור הארץ באמצעות מצלמה מתקדמת בעלת יכולת צילום בשחור לבן ובצבע. הלוויין נבנה בסיוע חברת Satrek מקוריאה הדרומית, ושוגר לחלל בהצלחה ביולי 2009 באמצעות משגר הלוויינים פאלקון 1.
הלוויין קרוי על שמו של ראש הממשלה השני של מלזיה, עבדול ראזאק.
הלוויין מופעל על ידי חברה מלזית הקרויה Astronautic Technology Sdn Bhd השייכת למשרד האוצר של מלזיה ופעילותה המדעית-טכנולוגית מפוקחת על ידי משרד המדע והטכנולוגיה של מלזיה.
קובץ בינארי

קובץ בינארי הוא כינוי לקובץ מחשב הכולל מידע המיועד לעיבוד ממוחשב (machine-readable), כגון תווי בקרה, metadata וקוד מכונה, ואיננו מיועד להצגה ולעריכה כטקסט פשוט. כך לדוגמה, יצוג של תמונה, סרט וידאו, או שמע במחשב הוא באמצעות קובץ בינארי. הפיקסלים שבתמונה כמו גם הצלילים, מיוצגים באמצעות נתונים אך לנתונים אין משמעות כטקסט.
הניגוד "בינארי" לעומת "טקסט פשוט" משקף את ההתייחסות לסוג הקובץ מנקודת מבטו של המשתמש, ולא לייצוג המידע במחשב בפועל; לאמיתו של דבר, כל פיסת מידע - וממילא כל קובץ - מיוצגים במחשב הדיגיטלי בצורה בינארית.
קבצים רבים המכילים מידע בינארי מכילים גם טקסט. קובץ המכיל רק טקסט, מכונה קובץ טקסט, או "קובץ טקסט פשוט". כאשר במחשב מדגם מסוים נהוגה שיטת קידוד מסוימת, כגון ASCII או EBCDIC, קובץ טקסט יכיל רק את התווים הניתנים להדפסה של שיטת קידוד זו, ואילו קובץ בינארי יכיל את כל התווים האפשריים (בהתאם לגודל תו בשיטה). למעשה, חלק מהנתונים בקובץ אינם תווים, אלא מספרים (בנקודה קבועה או נקודה צפה) פקודות מכונה ועוד. הפירוש של קובץ בינארי הוא בידי הקורא (אדם או תוכנית מחשב), על-פי מידע שיש לו על מבנה הקובץ.
מבני קובץ

קובץ בינארי נחשב בדרך כלל כמורכב מרצף של בתים, כלומר ספרות בינאריות המאורגנות בקבוצות של שמונה. קובץ בינארי טיפוסי מכיל בתים המיועדים להתפרש שלא כתו טקסט פשוט. קובצי תוכנה שעברו הידור, הם דוגמה מצויה לקובץ בינארי, אך לקבצים כאלו מקובל לקרוא "בינאריים" (Binaries), בעיקר בקרב מתכנתים או באתרי הורדות, כדי להבדיל בין הקובץ המהודר לקובץ קוד מקור. דוגמאות נוספות לקבצים בינאריים: תמונות, מוזיקה, קבצים דחוסים, או למעשה כל סוג קובץ המכיל יותר מאשר רק טקסט פשוט.
קבצים בינאריים מסוימים מכילים "כותרת", קטעים של metadata, המשמשים תוכנות מחשב לפירוש המידע שבקובץ. לדוגמה, קובץ GIF יכול להכיל מספר תמונות, והכותרת משמשת כדי לזהות ולהגדיר כל מקטע תמונה. קובץ בינארי שאינו מכיל כל "כותרת", מכונה גם "קובץ בינארי שטוח".
טיפול בקובץ בינארי

כדי לאפשר מעבר קבצים בינאריים דרך מערכות (כגון דואר אלקטרוני) שמאפשרות מעבר של תווים מסוימים בלבד, בדרך כלל ממירים את הקובץ לייצוג בטקסט פשוט, תוך שימוש בקידוד מתאים (כגון Base64). החיסרון בקידוד כזה הוא הגדלת נפח הקובץ ב-30% בממוצע במהלך ההמרה, וכן הצורך בפיענוח בצד המקבל על ידי המרה חוזרת מייצוג הטקסט לקובץ בינארי.
Microsoft Windows מאפשרת להוסיף פרמטר בקריאות מערכת שיציין האם הקובץ בינארי או טקסטואלי. ב־Unix אין אפשרות כזו והמערכת תתייחס לכל קובץ כקובץ בינארי. הדבר משקף את העובדה שהחלוקה בין קבצים בינאריים לטקסטואליים היא די מלאכותית, ומתייחסת בעיקר ליכולת קריאת הקובץ בקלות על ידי אדם (Human readable) אך מבחינת המחשב אין הבדל בין קובץ לקובץ.
בחלק מגרסאות יוניקס ומערכות הפעלה דומות לטיפול בקבצים ניאריים קיימת פקודה nm.
הצגת קובץ בינארי

כשמציגים קובץ בינארי בעזרת עורך טקסט רגיל, כל שמונה סיביות מפורשות כתו טקסט (במצב רגיל), והתוצאה תהיה טקסט חסר משמעות, בדרך כלל. כשפותחים קובץ בינארי על ידי תוכנה אחרת, ייתכנו תוצאות אחרות, למשל, תוכנה אחת תפרש את תוכן הקובץ כמספרים מ-0 עד 255 (טווח המספרים האפשרי בעזרת 8 סיביות) ותציג על המסך טור של מספרים לפי תוכן הקובץ. תוכנה אחרת תפרש את הקובץ כמכיל קודים לייצוג צבעים, ותציג על המסך תמונה המורכבת מצבעים לפי תוכן הקובץ. אם מערכת ההפעלה יכולה להתייחס לקובץ כקובץ הרצה, היא תנסה לפרש את תוכן הקובץ כסדרה של הוראות בשפת מכונה או בשפה אחרת בה היא תומכת (כגון קובץ אצווה או Java). דוגמאות אלה מראות שאין לרצף הבינארי משמעות בפני עצמו, אלא כל תוכנה (או מערכת הפעלה) יכולה לפרש את התוכן בצורה אחרת.
כדי להציג ולערוך בצורה נוחה קבצים בינאריים במעין עורך טקסט, ללא שימוש בתוכנה הייעודית לתוכן הקובץ, קיימים עורכים מסוג המכונה "עורך-הקסה" (Hex editor) או "עורך בינארי", שמציגים את הערכים המספריים של תוכן הקובץ, במקום לנסות ולתרגם את התוכן לטקסט כפי שעושים עורכי טקסט רגילים. לעורכים רבים מסוג זה יש אפשרות להציג במקביל מספר ייצוגים של תוכן הקובץ, כשהייצוגים המקובלים הם: בסיס הקסדצימלי (Hex), בסיס עשרוני, בסיס בינארי וייצוג ASCII, שלמעשה מציג את התוכן כפי שעורך טקסט פשוט היה מפרש אותו לטקסט. בדרך כלל, משנים את תוכן הקובץ בעורכים אלו על ידי שינוי הערכים ההקסדצימליים המוצגים.
ראו גם

קובץ הרצה
קובץ תמונה
קריקטורה של מתכנת המשתמש בקוד בינארי
קרב הזב

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קרב 
 מיקום:  הזב הגדול 
 קואורדינטות:  35°59′28″N 43°20′37″E﻿ / ﻿35.991111111111°N 43.343611111111°E﻿ / 35.991111111111; 43.343611111111
 משתתפים:  ח'ליפות אומיה, בית עבאס 
 תאריך:  25 בינואר 750 
 he
 
נהר הזב
קרב הזב (בערבית: معركة الزاب) היה קרב שהתרחש ב-25 בינואר 750 על גדותיו של נהר הזב הגדול שבעיראק בין כוחות אומיים בראשות הח'ליף מרואן השני (אנ') לכוחות עבאסיים בראשות עבדאללה בן מוחמד א-ספאח. הניצחון העבאסי המכריע בקרב זה מסמל את נפילתה של הח'ליפות האומיית ששלטה בעולם האסלאם בין 661–750. חודשיים לאחר הקרב נפלה דמשק בידי העבאסים ועימה בית אומיה כולו. הח'ליפות העבאסית שיסודה בקרב זה החזיקה מעמד עד לנפילת בגדאד בידי המונגולים בשנת 1258.
רקע היסטורי

בשנת 747 התקוממה תנועת ההאשמיה העבאסית בח'וראסאן כנגד בית אומיה. לבית עבאס הצטרפו תומכים רבים מקרב המואלי, השיעים, הזיידים והח'וארג' בשל העובדה שבית אומיה נתפש כמושחת והנהיג מדיניות העדפה ברורה של ערבים על חשבון נתינים בני עמים אחרים. העבאסים הציגו את עצמם כמבקשים להעלות לשלטון "בן למשפחת מוחמד" אך למעשה התכוונו לעצמם – בהיותם צאצאים של אל-עבאס בן דודו של הנביא.
לאחר הצלחות ראשוניות בח'וראסאן, פרס וכופה, אסף מרואן השני את כוחותיו מסוריה ויצא לקדם את פניהם של העבאסים המתקדמים מזרחה. שני הצדדים נפגשו על גדותיו של נהר הזב הגדול במזרח איראן, למרגלות הרי הזגרוס.
מהלך הקרב

הצבא האומיי היה גדול מהצבא העבאסי שמולו, אך המורל שלו היה ירוד בעקבות הפסדים משמעותיים לעבאסים במזרח. הצבא כלל חיילים מיומנים ותיקי מסעות הקרב האומיים כנגד האימפריה הביזנטית. הצבא העבאסי כלל גייסות ח'ארג'יות, שיעיות וזידיות לצד המונים של מואלים בני פרס. העבאסים יצרו קיר חניתות כנגד האומיים ובכך הצליחו לשבור את התקפת הפרשים שלהם. ההתקפה האומיית פוזרה, הכוחות נסוגו ובמהלך הקרב והמרדף שלאחריו רבים מהם נהרגו ואחרים טבעו במי הנהר הגועשים של עונת החורף.
תוצאות המפלה

האומיים נסוגו לכיוון סוריה. באפריל נפלה דמשק לכוחות העבאסיים ומרואן נמלט למצרים, שם נתפס בקרב העיר בוציר שבדלתת הנילוס והומת באוגוסט אותה השנה. שארית בית אומיה נכחדה. בית עבאס עלה לשלטון מוחלט במזרח העולם המוסלמי. במערב העולם המוסלמי, הצליח פליט יחיד של בית אומיה עבד א-רחמן הראשון לכונן אמירות שבירתה בקורדובה ואשר שלטה בחלקים של חצי האי האיברי ומרוקו עד למאה ה-10.
קרב החצר

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אב אייוורקס
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מוזיקה:  קרל סטאלינג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני Celebrity Productions
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 הקרנת בכורה:  1 ביוני 1929
 משך הקרנה:  7 וחצי דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 סרט קודם:  כאשר החתול איננו 
 סרט הבא:  נער המחרשה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קרב החצר (באנגלית: The Barnyard Battle) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1929, כחלק מסדרת הסרטים "מיקי מאוס". זהו הסרט השביעי של מיקי מאוס והרביעי שיצא באותה השנה. כפי שכותרת הסרט מרמזת, הוא מציג קרב בין צבא פולש של חתולים וצבא של עכברים שמנסים להגן על בתיהם וחוותיהם.
עלילה

פיט רגל-עץ מתואר כחייל מוביל של צבא החתולים, ומיקי כמתגייס של צבא העכברים, לא לפני שעבר בדיקה גופנית לצורך הגיוס לצבא, סצנה זו מתארת את מיקי הופך לנושא להתעללות פיזית ורגשית. לאחר שעבר את הבחינה, הוא מקבל מקלע ונשלח לקרב. מאמצי הלחימה של מיקי קומיים במראם אך מוכיחים את עצמם כיעילים מספיק כדי לאלץ את האויב לסגת. בסופו של דבר, מיקי מכה בפטיש על ראשם של שורת חיילים מסתערים, ומתקבל בתשועות כגיבור על ידי חבריו החיילים.
הפקה

סרט זה בולט בתור הראשון שמציג את מיקי כחייל והראשון שמציב אותו בקרב. סצנת הבדיקה הגופנית נערכה מאז לעיתים קרובות, עקב היותה מטרידה במידה מסוימת. עם זאת, צופים מודרניים הצביעו תכופות על סצנה זו כעל הבלתי נשכחת ביותר מהסרטים הקצרים.
היה תקדים בסרטים המצוירים של דיסני בשליחת הדמות הראשית למלחמה: יוליוס החתול מזמן צבא בסרט "Alice's Little Parade" משנת 1926 מסדרת "קומדיות אליס", ואוסוולד הארנב שיוצא למלחמה בסרט המצויר משנת 1927, "!Great Guns".
הקצין עכבר שצועק "פלוגה, צעד קדימה!" הוא דמות היונק הראשונה בסרטים המצוירים של מיקי מאוס שאומרת משפט שלם. לפני כן, התקשורת בין דמויות הייתה רק בצלילים חד-הברתיים וצחוקים, או במקרה של מיני מאוס, האיחול, "יו-הו!". התוכי ב"ספינת הקיטור וילי" אמר גם הוא שני משפטים מלאים, מה שהפך אותו לדמות הראשונה הממשית בסדרה שמדברת.
זהו הסרט האחרון של מיקי מאוס בו מיקי מוצג בגודל של עכבר בין המון עכברים אחרים; לאחר מכן, מיקי ומיני הפכו לעכברים היחידים שחיים בעולם של חיות מואנשות אחרות.
הסרט לא הציג באופן בירור את המלחמה שתיאר, אם כי החתולים מתוארים כחבושים בקסדות צבאיות דומות לאלו ששימשו את הקיסרות הגרמנית במהלך מלחמת העולם הראשונה. מנגד, העכברים צועדים לקרב למנגינת "דיקסי", שיר שנכתב בשנת 1859. השיר היה פופולרי בקרב הכוחות של קונפדרציית המדינות של אמריקה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. ניצחונם של העכברים נחגג בלחן של "Battle Cry of Freedom"(אנ'), הידוע כפופולרי בקרב כוחות ארצות הברית במהלך אותה מלחמה. בכל מקרה, שתי המלחמות היו עדיין בזיכרון החי של הקהל בזמן יציאת הסרט ולכן ייתכן שהפרטים שהוזכרו נועדו להתייחסויות מוכרות לשניהם.
מכיוון שהחתולים חובשים קסדות הדומות לפיקלהאובה גרמנית, הסרט נאסר בגרמניה בשנת 1930 בטענה שהוא "פוגע בכבוד הלאומי".
מורשת והשראה

מיני-משחק בסגנון LCD Game & Watch שמופיע במשחק הווידאו Kingdom Hearts III משנת 2019 מבוסס על סרט קצר זה.
הערות שוליים

1 2 3  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. p. 40. ISBN 978-3-8365-5284-4.
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 108–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Default Disney: The Barnyard Battle". Hilarity by Default. נבדק ב-5 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Grob, Gijs (2018). "The Barnyard Battle". Mickey's Movies: The Theatrical Films of Mickey Mouse. Theme Park Press. ISBN 978-1683901235.
↑  Bulik, Mark (26 בספטמבר 2014). "1930: Mickey Mouse, Censored". The New York Times. נבדק ב-12 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
קריטאו

| --- | --- |

סלנה ואנדימיון
 לידה:  1450 ברצלונה 
 פטירה:  1514 (בגיל 64 בערך) נאפולי 
 מדינה:  כתר אראגון 
 שפות היצירה:  קטלאנית 
 
בֶּנֶדֶטוֹ גָארֶת (באיטלקית: Benedetto Gareth, בקטלונית: Benet Garret המכונה קַרִיטֶאוֹ (Chariteo); סביב 1450 בברצלונה – סביב 1514 בנאפולי) היה משורר איטלקי יליד ספרד, נואם, סופר ומוזיקאי, ממוצא קטלאני.