stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלי גורנשטיין
הערות שוליים

↑  כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי (2025-03-01), כאן דוקו | המשפט האחרון של קפקא, נבדק ב-2025-03-02
↑  מרב יודילוביץ','"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'"גיליתי את הטירוף שבי", באתר ynet, 6 במאי 2009
1 2  יוסי חרסונסקי,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'גורנשטיין: עם בובה של קפיץ, מעריב, 8 בפברואר 1977
↑  איריס אברמוביץ','"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'"הענק הרועש", באתר ynet, 17 באפריל 2008
↑  יעקב העליון,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'חומה, מגדל והיקף המתניים, מעריב, 14 באוקטובר 1974
↑  אחרון הפועלים, מעריב, 28 בינואר 1981
↑  חוה נוביק,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'קרקס א.ד. גורדון 'למבוגרים, דבר, 14 ביולי 1981
↑  סדנה במקום חזרות, מעריב, 15 ביולי 1985
↑  זוכי פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2012(הקישור אינו פעיל, 27.3.2022)
↑  מסיבת סיום לטלא פלא, מעריב, 1 במרץ 1979
↑  חמש חמש בדרך למסך (תמונה), מעריב, 30 בינואר 1980
חדש על המסך הגדול, דבר, 7 במרץ 1980
↑   שב"ס עונה 1 🔒 | פרק 7 - פינקי והשד, בכורה ביוטיוב 🔥, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 25:20)
↑  גיל משעלי,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'‏"הוספתי את העווית הזאת שהייתה לו בפה בכל פעם שהוא שיקר", באתר ‏מאקו‏, 24 במאי 2022
↑  הסרטון "מלך ההנחיות" בביצועו של גורנשטיין, ‏מרץ 2020
↑  יעקב העליון,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'פעמיים 10 שירים, מעריב, 14 בדצמבר 1976
↑  פסטיבל שביעי לשירי ילדים, דבר, 16 בדצמבר 1976
↑  ה"היפו" וה"אפצ'י" של פסטיוואל הילדים, מעריב, 15 בדצמבר 1977
↑  של גורנשטיין באתר הקאמרי
↑  לשיר איתה, באתר ynet
↑  קונצרט: ערב "מוזיקה מסרטי אנימציה" באתר אוניברסיטת תל אביב, 14 במרץ 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312073505171  GND: 107714959X  ISNI: 0000 0005 0028 6616  LCCN: n2018016300  MusicBrainz: 06f90281-1ca4-44f1-88c2-8f57506bd408  VIAF: 97437706   WorldCat (עם VIAF): 97437706 
"בית ספר לנשים". מימין לשמאל: אלברט אילוז, אלי גורנשטיין, רמי ברוך ועזרא דגן.
ג'ייד ת'ירלוול

| --- | --- |

 לידה:  26 בדצמבר 1992 (בת 32) סאות' שילדס, טיין אנד ויר, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Jade Amelia Thirlwall 
 שם במה:  ג'ייד
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניוקאסל 
 סוגה:  מוזיקת פופ, דאנס, R&B עכשווי, פופ רוק, דיסקו 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  סייקו מיוזיק, קולומביה רקורדס, RCA רקורדס 
 חלק מההרכבים המוזיקליים:  ליטל מיקס
 בן או בת זוג:  Jed Elliott (2015–2019) Jordan Stephens (2020–?) 
 www.jadeofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ייד אמיליה ת'ירלוול (באנגלית: Jade Amelia Thirlwall; נולדה ב-26 בדצמבר 1992) היא זמרת-יוצרת אנגלייה, חברה בלהקת ליטל מיקס. ידועה גם בשם הבמה ג'ייד.
ביוגרפיה

ת'ירלוול גדלה בדרום שילדס (אנ') לנורמה וג'יימס ת'ירלוול, יש לה אח גדול בשם קארל. היא ממוצא מצרי ותימני מצד אמה ובריטית מצד אביה. היא גדלה בבית שבו היה שילוב של מוזיקת מוטאון, בלדות של שנות ה-80 ומוזיקה ערבית. בילדותה סבלה מבריונות בשל מוצאה הערבי.
ת'ירלוול התחילה את הקריירה המוזיקלית שלה כשהייתה בת 14, כשהופיעה בתוכנית "אקס פקטור" עם שיר של ויטני יוסטון, אך הצלחתה הגיעה בגיל 18 כששובצה ללהקת ליטל מיקס. ליטל מיקס הפכה ללהקת הבנות הבריטית השנייה הנמכרת ביותר בכל הזמנים, עם להיטים כמו "Black Magic" ו-"Shout Out to My Ex". הלהקה יצאה להפסקה בשנת 2022.
ת'ירלוול תמיד רצתה להיות אמנית סולו, ומאז שנת 2024, היא פועלת תחת השם ג'ייד, ומשלבת השפעות של תרבות הדארק, הייפרפופ ונוסטלגיה של להקות בנות במוזיקה שלה. היא חתמה על חזוה הקלטות עם חברת התקליטים RCA, אך הוצאת המוזיקה נדחתה כדי לאפשר לה לעבוד בקצב שלה. הסינגל הראשון שלה, "Angel of My Dreams", עוסק בצד האפל של תעשיית המוזיקה, נושא שחוזר באלבום הבכורה שלה שטרם יצא.
חיים אישיים

בשנת 2012, ת'ירלוול התחילה לצאת עם סם קרסקה מלהקת המחול " Diversity". הצמד נפרד בשנת 2014. בשנת 2016 אושר כי ת'ירלוול יוצא עם ג'ד אליוט מלהקת הרוק "The Struts", אך הצמד נפרדו ביולי 2019.
ת'ירלוול סבלה מאנרוקסיה במשך חמש שנים.
בשנת 2019 טיפסה ביחד עם חברתה ללהקה לי-אן פינוק ועוד אחרים על הר הקילימנג'רו למטרת צדקה.
במאי 2020 החלה לצאת עם השחקן והמוזיקאי ג'ורדן סטיבנס.
דיסקוגרפיה > סינגלים

2024: "Angel of My Dreams"
2024: "Fantasy"
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Hannah Ewens, JADE: pop star of her dreams, Rolling Stone UK, ‏2024-11-28 (באנגלית בריטית)
| ליטל מיקס |
| --- | --- | --- |
| פרי אדוארדס • לי-אן פינוק • ג'ייד ת'ירלוול   ג'סי נלסון   דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | פרי אדוארדס • לי-אן פינוק • ג'ייד ת'ירלוול   ג'סי נלסון   דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | DNA • Salute • Get Weird • Glory Days • LM5 • Confetti |  |
| אלבומי אוסף | Between Us |  |
| סיבובי הופעות | DNA Tour • Salute Tour • The Get Weird Tour • The Glory Days Tour • Summer Hits Tour • LM5: The Tour • The Confetti Tour |  |
| ערכים קשורים | The X Factor • Little Mix The Search |  |
| ליטל מיקס – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| DNA | "Wings" • "DNA" • "Change Your Life" • "How Ya Doin'?" |  |
| Salute | "Move" • "Little Me" • "Salute" |  |
| Get Weird | "Black Magic" • "Love Me Like You" • "Secret Love Song" • "Hair" |  |
| Glory Days | "Shout Out to My Ex" • "Touch" • "No More Sad Songs" • "Power" |  |
| LM5 | "Woman Like Me" • "Think About Us" • "Joan of Arc" • "Wasabi" |  |
| Confetti | "Break Up Song" • "Holiday" • "Sweet Melody" • "Confetti" |  |
| Between Us | "Love (Sweet Love)" • "No" |  |
| סינגלים אחרים | "Cannonball" • "Word Up!" • "Reggaetón Lento (Remix)" • "Only You" • "Bounce Back" • "One I've Been Missing" • "No Time for Tears" •  "Heartbreak Anthem" • "Kiss My (Uh-Oh)" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: f4108df8-cf1f-4279-a840-599b2a291127
עידן שריקי

עידן שריקי (נולד ב–30 בנובמבר 1981) הוא כדורגלן ישראלי. כיום משחק בעירוני אשקלון.
ה

שריקי החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי עירוני אשדוד והיה שותף להעפלה ההיסטורית שלה לליגה הראשונה בעונת 1997/98. לאחר שסיים את שירותו הצבאי בצה"ל ולא מצא את מקומו בסגל של קבוצת הבוגרים, שיחק בליגה ב' במכבי קריית עקרון. בשנת 2002 עבר בהשאלה למכבי יבנה, וב-2003 חזר לאשדוד. בה הפך לשחקן מוביל.
בחודש יולי 2011 חתם שריקי לשנתיים בקבוצת גורניק זאבז'ה מליגת העל הפולנית, אולם הושאל לאשדוד בטרם שיחק משחק ליגה אחד במדיה, עקב קשיי התאקלמות. ב-3 ביולי 2012 חתם על חוזה לשלוש עונות במכבי נתניה תחת הדרכתו של טל בנין.
ב-17 בינואר 2013 הושאל שריקי למכבי פתח תקווה מהליגה הלאומית עד לסיום העונה. כבר במשחקו הראשון בקבוצה כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 0–2 בדרבי מול הפועל פתח תקווה. שריקי כבש 10 שערי ליגה בחצי עונה, וסייע למכבי פתח תקווה להעפיל בחזרה לליגת העל.
לקראת עונת 2013/2014 חזר למכבי נתניה, לאחר שירדה לליגת הלאומית, והיה שותף לחזרתה בסיום העונה לליגת העל ולהעפלתה לגמר גביע המדינה.
ב-15 בינואר 2015 חתם בעירוני קריית גת מהליגה הלאומית.
ב-14 ביוני 2015 חתם בהפועל אשקלון מהליגה הלאומית ובתום העונה עלה איתה לליגת העל כאשר כבש 18 שערים וסיים כמלך השערים של הקבוצה באותה עונה.
ב-12 ביולי 2016 חתם בבני לוד מהליגה הלאומית. ב-9 בינואר 2017 חתם בהפועל מרמורק מליגה א'.
ב-29 במאי 2018 הוצג כשחקן הפועל אדומים אשדוד מליגה א'. בשנת 2021 עבר לעירוני גדרה מליגה ב'.
בעונת 2021/2022 מונה לעוזר מאמן בהפועל אדומים אשדוד. בדצמבר 2021 מונה למאמן הקבוצה במקומו של רוני אוואט שהתפטר, ביחד עם יאיר אזולאי
.  במרץ 2022 הוביל את הקבוצה לפלייאוף עליון. בסיום העונה סיים את תפקידו.
בעונת 2023/24 חזר לשחק בקבוצת בית"ר גן יבנה מליגה ג'.
בעונת 2024/25 חתם בעירוני אשקלון מליגה ג'. ב-30 בדצמבר של אותה השנה, עלה כמחליף למשחק גביע המדינה בסיבוב ח' מול מכבי חיפה באצטדיון סמי עופר.
הערות שוליים

↑  אביחי דלאל, בנשף הסיום: אדומים אשדוד הציגה שישה שחקני רכש, באתר דאבל פס, 30 במאי 2018
↑  רז זהבי ופאדי מוסטפא, ‏הפעם זה סופי: אוואט התפטר מאדומים אשדוד, באתר ערוץ הספורט, 7 בדצמבר 2021
↑  חיים לוי יאמן את רמה"ש, יניב לביא יהיה עוזרו, באתר ynet, 26 בינואר 2022
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'יימס וויאט

| --- | --- |

 לידה:  3 באוגוסט 1746 ויפורד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  4 בספטמבר 1813 (בגיל 67) מרלבורו, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 תחום יצירה:  אדריכלות, אמנות שימושית, רסטורציה, אמנות דקורטיבית 
 יצירות ידועות:  ארמון קיו 
 
ג'יימס וויאט (3 באוגוסט 1746 – 4 בספטמבר 1813) היה אדריכל אנגלי, מתחרה של רוברט אדם בסגנונות הנאו-קלאסיים והנאו-גותיים. הוא נבחר לאקדמיה המלכותית לאמנויות ב-1785 והיה נשיאה מ-1805 עד 1806.
חיים מוקדמים

וויאט נולד ב-3 באוגוסט 1746 בוויפורד, ליד ליצ'פילד, סטפורדשייר, אנגליה.
קריירה קלאסית מוקדמת

וויאט שהה שש שנים באיטליה, 1768–1762, יחד עם ריצ'רד באגוט מסטפורדשייר, שהיה מזכירו של צ'ארלס קומפטון, הרוזן השביעי מנורת'המפטון, השגריר ברפובליקה הוונציאנית. בוונציה למד וויאט אצל אנטוניו ויסנטיני (1688–1782) בתור שרטט וצייר אדריכלי. ברומא הוא עשה רישומים מדודים של כיפת בזיליקת פטרוס הקדוש, "בהיותו נאלץ לשכב על גבו על סולם תלוי אופקית, ללא עריסה או מעקה, מעל חלל מפחיד של 300 רגל".
כששב לאנגליה, בחירתו כאדריכל של הפנתיאון המוצע או "Winter Ranelagh " ברחוב אוקספורד, לונדון, הביאה לו הצלחה מיידית אשר כמעט שאין שנייה לה. אחיו סמואל היה מהמקדמים העיקריים של התוכנית, וללא ספק בזכותו, עיצוביו של אדריכל צעיר וכמעט חסר שם התקבלו בוועדה. כאשר הפנתיאון נפתח בשנת 1772, בחירתם קיבלה מיד את אישור הציבור האופנתי: הוראס וולפול הכריז שהוא "המבנה היפה ביותר באנגליה".
מבחינה חיצונית הוא לא היה ראוי לציון, אבל האולם הקלאסי המכופה, מוקף במעברים ובקצוות אפסידליים, היה משהו חדש בחדרי כינוסים, והביא לאדריכל שלו תהילה מיידית. העיצוב הוצג באקדמיה המלכותית, לאחר מכן הגיעו הזמנות פרטיות, בגיל 26 מצא את עצמו וויאט אדריכל ביתי אופנתי וב-27 באוגוסט 1770 חבר באקדמיה המלכותית. נימוסיו המהוקצעים הבטיחו לו חברים וגם פטרונים בקרב הגדולים, וכאשר נשמעה שמועה שהוא עומד לעזוב את הארץ כדי להפוך לאדריכל של קתרין השנייה מרוסיה, מספרים על קבוצת אצילים אנגלים שהציעו לו תשלום ריטיינר של 1,200 פאונד רק כדי לעמוד לשירותם. הבתים הכפריים הנאו-קלאסיים העיקריים שלו כוללים את היטון הול ליד מנצ'סטר (1772), Heveningham Hall בסאפולק (1788-99 בקירוב), ואת Castle Coole באירלנד, כמו גם Packington Hall, Staffordshire, ביתה של משפחת Levett לדורותיה, ואת דודינגטון פארק בגלוסטרשייר עבור משפחת קודרינגטון. ב-15 בפברואר 1785 נבחר וויאט לאקדמאי של האקדמיה המלכותית, עבודת התעודה שלו הייתה ציור של המאוזוליאום של דארנלי.
משפחה ומוות

וויאט נהרג ב-4 בספטמבר 1813 בתאונת כרכרה שבה נסע מעל המרלבורו דאונס עם ידידו ומעסיקו, כריסטופר בת'ל-קודרינגטון מפארק דודינגטון. הוא נקבר במנזר וסטמינסטר.
הוא הותיר אחריו אלמנה וארבעה בנים. הבכור שבהם, בנימין דין, והצעיר, פיליפ, היו אדריכלים בולטים. מתיו קוטס (1777–1862), הבן השני, הפך לפסל ידוע. עבודתו הטובה ביותר היא פסל הברונזה של ג'ורג' השלישי ברחוב קוקספור ליד כיכר טרפלגר. צ'ארלס, הבן השלישי, היה לזמן מה בשירות חברת הודו המזרחית בכלכותה, אך חזר לאנגליה ב-1801; לא ידוע דבר על הקריירה המאוחרת שלו.
תלמידים ועובדים

היו לו תלמידים רבים, ביניהם: ויליאם אטקינסון ; W. Blog; ה' בראון; ג'וזף דיקסון (אולי בנו של השרטט); ג'ון פוסטר הבן מליברפול; JM Gandy; ג' האמפרי; הנרי קיטשן; ג'יימס רייט סנדרסון; ר' סמית; תומאס וג'ון ווסטמאקוט; מ' ווין; ובניו בנג'מין ופיליפ וויאט. מייקל גנדי ו-PJ Gandy-Deering היו גם הם במשרדו במשך זמן מה.
השרטוט הראשי של וויאט היה ג'וזף דיקסון. לדברי פארינגטון, הוא היה איתו מאז בניית הפנתיאון.
עבודה קלאסית מאוחרת

בשנים מאוחרות יותר, הוא ביצע שינויים בפרוגמור עבור המלכה שארלוט, ומונה למודד הכללי של העבודות. בשנת 1800 לערך, הוא הוזמן לבצע שינויים בטירת וינדזור, שהיו כנראה משמעותיים הרבה יותר אלמלא מחלתו של ג'ורג' השלישי, ובשנת 1802 הוא עיצב עבור המלך את " הארמון המבוצר המוזר " בקיו אשר היה יוצא דופן בזכות השימוש הנרחב של ברזל יצוק בבנייתו.
בין 1805 ל-1808 שיפץ וויאט את בית ווסט דין בווסט דין, ווסט סאסקס. עבודתו של וויאט הייתה יוצאת דופן מכיוון שהיא בנויה כולה מצור, אפילו עד לפתחי הדלת והחלונות, שבדרך כלל היו מצופים באבן.
בשנת 1776, ויאט החליף את הנרי קין בתור המודד של מנזר וסטמינסטר (בשנה זו הוא מונה גם לאדריכל של אליזבת, רוזנת הום ב־Home House, אם כי הוא פוטר והוחלף על ידי רוברט אדם שנה לאחר מכן). ב-1782 הוא הפך, בנוסף, לאדריכל של התחמושת. עם מותו של סר וויליאם צ'יימברס הוא קיבל את תפקיד המודד הכללי ומבקר העבודות ב-1796.
וויאט הפך לאדריכל הראשי של היום, מקבל יותר עבודות ממה שהוא יכול היה למלא. העיסוק הנרחב שלו וחובותיו למשרותיו הרשמיות הותירו לו מעט זמן לתת תשומת לב ראויה לצרכים האישיים של לקוחותיו. כבר בשנת 1790, כשהוזמן להגיש עיצובים לבנייה מחדש של כנסיית סנט צ'אד בשרוסברי, הוא לא עמד בהתחיבויות לעיתים כה תכופות, שהוועדה "נעלבה עמוקות ופנתה למר ג'ורג' סטיוארט". בשנת 1804, ג'פרי וויאט אמר לפרינגטון שדודו הפסיד "הרבה הזמנות גדולות" בשל הזנחה כזו. כאשר פנה אליו לקוח חדש, הוא היה מתעניין בתחילה בהזמנה, אך כשהעבודה עמדה להתחיל הוא היה מאבד בה עניין ו"מעסיק את עצמו בעניינים מקצועיים פעוטים שאחרים יכלו לעשות". ניהול עסקיו הרשמיים לא היה טוב יותר מיחסו ללקוחותיו הפרטיים, ואין ספק כי הרגליו חסרי האחריות של וויאט הם שהביאו לארגון מחדש של מועצת העבודות לאחר מותו. וכתוצאה מכך, משרד המודד הופקד בידיו של מנהל פוליטי בסיוע שלושה "אדריכלים צמודים".
וויאט היה מעצב מבריק אך קליל, שעבודתו אינה מאופיינת בשום סגנון אינדיבידואלי מובהק. בזמן שהחל לעסוק במקצוע, האדריכלים האופנתיים היו האחים אדם, שאת סגנון עיטור הפנים שלהם הוא המשיך לחקות בהצלחה כזו שהם התלוננו על גנבת עין בהקדמה לספרם עבודות האדריכלות, שהופיע ב-1773. שנים רבות לאחר מכן אמר וויאט עצמו לג'ורג' השלישי ש"לא הייתה ארכיטקטורה רגילה מאז סר וויליאם צ'יימברס - שכשהגיע מאיטליה הוא מצא את הטעם הציבורי פגום על ידי ההאחים אדם, והוא היה חייב לציית לו". חלק ניכר מעבודותיו הקלאסיות של וויאט הוא, למעשה, גרסה עדינה של סגנון האחים אדם, עם עיטורים באבן קואד ומדליונים בסגנון אטרוסקי, שבוצעו במקרים רבים על ידי הצייר ביאג'יו רבקה, שהועסק גם על ידי יריביו. רק לקראת סוף חייו פיתחו הוא ואחיו סמואל (ולקשר איתם את אחיינו לואיס) את הסגנון החמור והקפדני של האדריכלות הביתית האופייני לסגנון וויאט במיטבו.אך בין עבודותיו המוקדמות יש כאלה (למשל שער הכנסייה והמאוזוליאום ב-Cobham) המעידים על היכרות עם Treatise on the Decorative Part of Civil Architecture של צ'מברס. כך שלא בלתי סביר, שאילו היה נאמן יותר לטעמו האמנותי, היה ממשיך את מסורתו של צ'מברס ולא מחקה את "הטעם הירוד" של האחים אדם.
אילו ניתנה לו ההזדמנות לתכנן איזשהו בניין ציבורי גדול, ייתכן שהוא היה מוכיח עצמו כתלמיד אמיתי של צ'יימברס; אך הקריירה שלו כאדריכל ממשלתי עלתה בקנה אחד עם מלחמות נפוליאון, ומותו בטרם עת שלל ממנו השתתפות בשיפורים המטרופולינים של שלטונו של ג'ורג' הרביעי.
ארכיטקטורה גותית

בינתיים, המוניטין של וויאט כיריב של רוברט אדם הואפל על ידי המוניטין שלו כאדריכל גותי. כל אדריכל ג'ורג'יאני נקרא מדי פעם לעצב בסגנון ימי הביניים, וויאט לא היה הראשון בתחום. עם זאת, בעוד שקודמיו רק שינו את החלקים הגבוהים שלהם על ידי הוספת ביצורים וחלונות מחודדים, וויאט הרחיק לכת וניצל עד תום את התכונות הציוריות של אדריכלות ימי הביניים על ידי קיבוץ לא סדיר והוספת מגדלים וצריחים לצלליות שלו. האפשרויות הרומנטיות של האדריכלות הגותית מודגמות על ידי וויאט באופן המרשים ביותר במנזר פונטהיל ובאשרידג' ; ולמרות שהם בקנה מידה גס ולעיתים קרובות לא מדויקים בפרטים, בתים אלה הם בין ציוני הדרך של התחייה הגותית באנגליה. בחייו נהנה וויאט מהמוניטין של "החיאת במדינה הזו של היופי הנשכח מזמן של האדריכלות הגותית", אך החשיבות האמיתית של עבודתו הגותית הייתה באופן שבו היא גישרה על הפער בין הגותיות הרוקוקו של אמצע המאה ה-18, לבין ימי הביניים הרציניים של תחילת המאה ה-19.
שחזורי הקתדרלות שלו נעשו בהשראת הרעיון המוטעה שכנסייה מימי הביניים צריכה להיות הומוגנית בסגנון וללא הפרעות של מסכים, אנדרטאות ושרידים בולטים אחרים מהעבר. אך סניפי הכנסייה שהעסיקו אותו לא הבינו בנושא יותר מהאדריכל שלהם, ובמנזר וסטמינסטר לפחות הוא ביצע עבודת תיקון דחופה באופן בלתי יוצא מן הכלל.[דרושה הבהרה] פעילותו בסולסברי, דורהאם, הרפורד וליצ'פילד זכתה לביקורת חריפה על ידי ג'ון קרטר ב"מרדפים אחר חדשנות ארכיטקטונית", ובמידה רבה בגלל הוקעתו העיקשת של קרטר, בשנת 1796, וויאט לא הצליח להיבחר כעמית אגודת העתיקות. עם זאת, בשנה שלאחר מכן הוא הצליח, והורשה להוסיף את הסיומת FSA לשמו ברוב של מאה עשרים ושלושה קולות.
וויאט נבחר לאקדמיה המלכותית ב-1785, ולקח חלק פעיל בפוליטיקה של האקדמיה. בשנת 1803 הוא היה אחד מחברי המועצה שניסו להצהיר על עצמאותה של האספה הכללית של האקדמיה, וכאשר המחלוקות שנוצרו הובילו את בנג'מין וסט להתפטר מהנשיאות בשנה שלאחר מכן, היה זה וויאט שנבחר לתפוס את מקומו. בחירתו לא אושרה רשמית על ידי המלך, ובשנה שלאחר מכן נראה שהוא השלים עם חזרתו של ווסט לתפקיד. וויאט היה אחד ממייסדי מועדון האדריכלים ב-1791, ולעיתים ניהל את פגישותיו בטברנת Thatched House.
בשנת 1802 בנה וויאט בית חדש עבור ג'ון אגרטון, הרוזן השביעי מברידג'ווטר באחוזת אשרידג' בהרטפורדשייר, שהיא כיום בניין רשום בדרגה א'. בשנת 1803 שכר תומאס ג'ונס את וויאט לתכנן את כנסיית הפוד סט. מייקל, Eglwys Newydd, ב-Ceredigion, ויילס.
רשימת עבודות אדריכליות

בין העבודות הידועות של וויאט:
רשימת עבודות אדריכליות > בניינים ציבוריים

הפנתיאון, רחוב אוקספורד, לונדון, 1770–1772, נהרס 1937
Christ Church, אוקספורד, הצדדים הצפוניים והמזרחיים של קנטרברי Quad, כולל השער 1773–1783
מצפה רדקליף, אוקספורד, 1776-94
Brasenose College, אוקספורד, עיצב מחדש את הספרייה 80–1779
Holywell Music Room, אוקספורד, פנים משופץ 1780
חדרי האספה, צ'יצ'סטר, סאסקס, 1783
ווסטר קולג', אוקספורד, פנים הקפלה והאולם 1783, הקפלה עוצבה מחדש על ידי ויליאם בורגס
רויאל ארסנל, וולוויץ', מבנים שונים עבור מועצת החימושים, 1783–1807
אוריאל קולג', אוקספורד, הספרייה ושינויים בחדרי הפרובוסט 91–1788
בית העירייה של ליברפול, פנים 1783–1813
ניו קולג', אוקספורד, שינויים באולם, הקפלה והספרייה 94–1789
מכללת מרטון, אוקספורד, בניה מחדש של האולם 1790–1794, שוב נבנה מחדש על ידי סר ג'ורג' גילברט סקוט 1872-4
Lincoln's Inn, לונדון, תיקונים לגג הקפלה בשנת 1791
Balliol College, אוקספורד, בניה מחדש של האולם ועיצוב מחדש של הספרייה ב-1792
Magdalen College, Oxford, שינויים באולם ובקפלה 5–1792
האקדמיה הצבאית המלכותית, וולוויץ', 1796–1805
צריפי הארטילריה המלכותיים, וולוויץ', 1796-7
ארמון וסטמינסטר, שחזור בית הלורדים 1800–1813, נשרף 1834
בית העירייה ריפון, יורקשייר, 1801
כלא ספסל המלך, לונדון, שיקום ושינויים 1803–1804, נהרס
כלא מרשלסי, לונדון, שיקום ושינויים 1803–1805, נהרס
קסרקטין פנהאם, ניוקאסל על הטיין, 1804–1806
הארסנל הימי, גרייט יארמות', נורפוק 1806, נהרס ב-1829
הנשקיה, שרוסברי 1806
המכללה הצבאית המלכותית, סנדהרסט, ברקשייר, 1807–12 בוצע על ידי ג'ון סנדרס ששינה את העיצוב, בעיקר באמצעות שימוש בסגנון הסדר הדורי היווני עבור האכסדרה.
בית דורסט, וויטהול, לונדון, הסבה למשרדי ממשלה 1808, נהרס
צלב השוק, Devizes, ווילטשייר, 1814
רשימת עבודות אדריכליות > כנסיות

כנסיית סנט ג'יימס, בקהילה המתוכננת של מילטון עבאס, דורסט, 1774–86
קפלת סנט ג'ורג', טירת וינדזור, שינויים 1787–1790
קתדרלת סולסברי, עבודות שיקום 1787–93
כנסיית פיטר הקדוש, מנצ'סטר, 1788–94, נהרסה
קתדרלת ליצ'פילד, שחזור 1788–95
קתדרלת הרפורד, שחזור 1788–97
מנזר מילטון, דורסט, כנסיית מנזר משוחזרת 1789–91
כנסיית איסט גרינסטד, סאסקס 1789–1813
קתדרלת דורהאם, שחזור 6–1795
כנסיית סנט קיה, קורנוול, 1802 נהרסה ב-1895
מנזר ווסטמינסטר, לונדון, עבודות שיקום 1803
כנסיית האפוד, קרנרבונשייר, 1803, נשרפה ב-1931
כנסיית וויפורד, סטפורדשייר, 1803
קפלת הגבירה של הנרי השביעי, מנזר וסטמינסטר, שחזור 1807–13
כנסיית האנוורת', מידלסקס, 1808–13, נבנתה מחדש 1865
רשימת עבודות אדריכליות > בתים בלונדון

פורטמן סקוור 11–15, לונדון, 1774
בית, כיכר גרוונר, לונדון, 1778-9
Conduit Street 9, לונדון, 1779
בית ריצ'מונד, לונדון, תוספת של שני חדרים וגרם מדרגות 1782, נשרף 1791
פולי פלייס 1, לונדון, 1783, ביתו של ג'יימס וויאט עצמו, נהרס ב-1925
Lichfield House, 15 כיכר סנט ג'יימס, לונדון, שינויים בחדר האורחים 4–1791
בית מונטגיו, כיכר פורטמן 22, לונדון, תוספות 1793, הופצץ בבליץ 1940
בית המלכה (ארמון בקינגהאם), לונדון, שינויים, נבנה מחדש על ידי ג'ון נאש 1825–1830
כיכר סנט ג'יימס 22, לונדון, 1803
Old Palace Kew, לונדון, תיקונים 1802–11
New Palace Kew, לונדון, 1802–11, מעולם לא הושלם בגלל שיגעונו של ג'ורג' השלישי, נהרס 8–1827
בית דבונשייר, לונדון, גרם המדרגות הבדולח 1811–12, נהרס 1924
בית קרלטון, לונדון, ספרייה שופצה בשנת 1812, נהרס
רשימת עבודות אדריכליות > בתים כפריים חדשים

Abbeyleix House, מחוז לאוס, אירלנד 1773
גאדסדן פלייס, הרטפורדשייר, 1768–73
היטון הול, לנקשייר, 1772
שפילד פארק, סאסקס, 1776
Farnham House, Cavan, בערך 1777, הורחב על ידי פרנסיס ג'ונסטון, בערך 1800
גרוב האוס, רוהמפטון, 1777
בית בריינסטון, דורסט, 1778 נבנה מחדש על ידי ריצ'רד נורמן שו, 1890
הוטפילד פלייס, קנט, 1778–80, נהרס 1954
Badger Hall, שרופשייר, 1779–1783, נהרס 1952
Roundway House, וילטשייר, 1780, נהרס חלקית ב-1954
Fornham Hall, Suffolk, 1781–1782, נהרס 1957
Lee Priory, קנט, 1782–1790, נהרס 1954, חדר שרד במוזיאון V&A
ניו פארק, Roundway, Devizes, Wiltshire, 1783, נהרס 1955
Sudbourne Hall, Suffolk, 1784, מאוחר יותר הורחב ושופץ
פארק סנינגדייל, ברקשייר, 1785, נבנה מחדש
בית Wynnstay, דנביגשייר, 1785–1788, נבנה מחדש במאה ה-19
פארק סטנסטד, סאסקס, 1786–1791, נבנה מחדש ב-1900
סופטון קורט, הרפורדשייר, 1788
בית אמרדאון, קילמרסדון, סומרסט, 1788
בית גרספורד, דנביגשייר, בערך 1790
Hartham Park, וילטשייר, 1790-1795
Castle Coole, מחוז פרמנאג, 1790-1798
Frogmore House, ברקשייר, 1792
סאנדרידג' פארק, קנט, 1792–1795, סיים ג'ון נאש
Henham Hall, Suffolk, 1793–1797, נהרס 1953
פרלי פארק, ברקשייר, 1795
Bowden House, Bowden Hill, Wiltshire, 1796
Fonthill Abbey, וילטשייר, 1796–1813
טרנטהאם הול, סטפורדשייר, 1797, שופץ על ידי סר צ'ארלס בארי, נהרס באזור 1909
פארק סטוק פוגס, בקינגהמשייר, 1797–1802
מנזר וויקומב, בקינגהמשייר, בסביבות 1798
פארק דודינגטון, גלוסטרשייר, 1798–1808
טירת נוריס, האי וייט, 1799
טירת פנסילבניה, דורסט, 1800
Cranbourne Lodge, Windsor Great Park, 1800, נהרס ב-1830
בית נקטון, סאפוק, 1801
טירת בלוואר, לסטרשייר, 1801–1813, העבודה נמשכה תחת הכומר טי תורנטון לאחר מותו של וויאט
ווסט דין פארק, סאסקס, 1804, מוגדל ב-1893
אשרידג', הרטפורדשייר, 1808–1813, הושלם על ידי אחיינו סר ג'פרי וויאטוויל לאחר מותו של וויאט
בית בסטרטהאם, סארי, 1810
טירת אלבסטון, דרבישייר, 1812
רשימת עבודות אדריכליות > מבני גן והבל

פולי, Temple Island, 1771
גשר, בית צ'יזוויק, מיוחס, 1774
קובהם הול, קנט, מאוזוליאום דארנלי, 1783
פארק ברוקלסבי, לינקולנשייר, המאוזוליאום, 1787–94
מגדל ברודוויי, מבנה הבל מבודד עבור ליידי קובנטרי, 1794
Peper Harrow, Surrey, קונסרבטוריון 1797, נהרס סביב 1913
Croome Park, Worcestershire, מבני גן שונים כולל מגדל הפנורמה, 1801
חורבה גותית, Frogmore, תאריך לא ברור
רשימת עבודות אדריכליות > שינויים בבתי כפר

פאולי קורט, אוקספורדשייר, שינויים פנימיים 1771
Cobham Hall, קנט, שינויים ותוספות, 1771–81, 1789–93, 1801–12
בית קרישל, דורסט, שינויים פנימיים 1773
פארק צ'רלטון, וילטשייר, שינויים 1774
בית אוברי, נוטינג היל, לונדון, שינויים 1774
שרדלו, בקינגהמשייר, שינויים בספרייה ובבנייני גן (נהרס) 1774
Copped Hall, עיצוב מחדש של הספרייה באסקס, נשרף ב-1917
מנזר מילטון, דורסט, עיצוב פנים 6–1775
Belton House, לינקולנשייר, ספריה ובודואר 7–1776
Burton Constable Hall, יורקשייר, חדר הסבה מערבי ומבני מגורים בכניסה, 1776-8
Heveningham Hall, הפנים והחממה, בתוספת בית הכומר ו־Huntingfield Hall (חווה) 1776–84
בלאגדון הול, נורת'מברלנד, שינויים פנימיים 1778, מבני מגורים לפארק 1787 ואורוות 1789–91
Ragley Hall, ווריקשייר, שינויים ופנים 1780
סנדלפורד פריורי, ברקשייר, שינויים ותוספות 6–1780
פארק פישובי, הרטפורדשייר, שחזור של בית ישן יותר לאחר שריפה 4–1782
Plas Newydd, Anglesey, שינויים והרחבות 1783–95 ו-1811
Gunton Hall, נורפוק, הרחבה 1785, נהרס חלקית
Leinster House, דבלין, עיטור הגלריה 1785
בית קרמור, צ'לסי, שינויים 1785–1788, נהרס
בית גודווד, סאסקס, הגדלות, כלביות ובית הגבירה האלמנה, 1787–1806
טירת פאודרהם, תוספת של חדר מוזיקה 1788
בית סוהו, ברמינגהם, שינויים, תוספות ופנים שנות ה-1790
Felbrigg Hall, נורפוק, שינויים 1791–1804
טירת אוקלנד, מחוז דורהאם, מסך גותי, שער פנימי, מסלול תהלוכות, קפלה וחדר כס כ-1795
Corsham Court, וילשייר, שינויים 1796
קריקט סנט תומאס, סומרסט, שינויים 1796–1800
טירת וינדזור, ברקשייר, שינויים ופנים 1796–1800
Canwell Hall, סטפורדשייר, הוסיפת אגפים ועיצוב פנים, 1798, נהרס 1911
פארק סווינטון, יורקשייר, אגף צפוני 1798
בית קאסיוברי, הרטפורדשייר, שינויים ותוספות 1799
Wilton House, וילטשייר, שינויים 1801–11
בולסטרוד פארק, בקינגהמשייר, 1807, נבנה מחדש על ידי בנג'מין פרי 1862
פארק סווינטון, יורקשייר, אגף דרומי 1813
Chicksands Priory, Bedfordshire, שינויים 1813–14
Draycot House Draycot Cerne, וילטשייר, עיצוב לתקרה ובסיס לפסל חזה מאת ג'וזף ווילטון 1784
רשימת עבודות אדריכליות > ציורים

מעטים הרישומים המקוריים של וויאט שידוע שקיימים כיום, אבל בספריית RIBA יש תוכניות שלו עבור Badger Hall, Fonthill Abbey, דאונינג קולג' ו־Ashridge Park. באקדמיה המלכותית יש ציורים למאוזוליאומים בפארק ברוקלסבי ובקובהאם הול. אלבום של רישומים של וויאט, ברשותו של Vicomte de Noailles, מכיל עיצובים של נברשות, לפידים, אגרטלים, תוכנית של לורד קורטאון ועוד. אלה של טירת סליין נמצאים באוסף מאריי של הספרייה הלאומית של אירלנד.
דיוקנים

יש דיוקן של וויאט בספריית RIBA, ודיוקן בעיפרון מאת ג'ורג' דאנס נמצא בספריית האקדמיה המלכותית.
בנוסף, לגלריית הדיוקנאות הלאומית יש פסל ברונזה של וויאט מאת ג'ון צ'ארלס פליקס רוסי.
ראו גם

משפחת וויאט
רוברט אדם