stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השבעתו הראשונה של ג'ורג' וושינגטון לנשיאות ארצות הברית

ג'ורג' וושינגטון נשבע אמונים לתפקיד נשיא ארצות הברית
ההשבעה הראשונה של ג'ורג' וושינגטון לנשיאות ארצות הברית התקיימה ביום חמישי, 30 באפריל 1789, במרפסת האולם הפדרלי (אנ') בניו יורק שבמדינת ניו יורק. ההשבעה נערכה כחודשיים לאחר תחילת כהונתו הראשונה בת 4 שנים של ג'ורג' וושינגטון כנשיא ארצות הברית. קנצלר ניו יורק רוברט ליבינגסטון ניהל את טקס ההשבעה. עם השבעה זו החלה הרשות המבצעת של הממשלה הפדרלית של ארצות הברית לפעול באופן רשמי במסגרת הממשלה החדשה שנקבעה בחוקת ארצות הברית. השבעתו של ג'ון אדמס כסגן נשיא ארצות הברית התקיימה ב-21 באפריל 1789, כאשר מונה לנשיא הסנאט של ארצות הברית; השבעה זו הייתה גם ההשבעה המתוכננת היחידה שלא התקיימה בינואר או מרץ.
רקע

כהונתו הראשונה של וושינגטון החלה ב-4 במרץ 1789, בתאריך זה עמדו להתכנס בית הנבחרים והסנאט של ארצות הברית לראשונה, אך ההתכנסות נדחתה בשל היעדר קוורום. כתוצאה מכך, לא ניתן היה לספור או לאשר את קולות חבר האלקטורים. ב-1 באפריל התכנס הבית, והנציגים החלו בעבודתם, עם בחירתו של פרדריק מולנברג ליושב הראש הראשון שלו. הסנאט השיג לראשונה קוורום ב-6 באפריל, ובחר בג'ון לנגדון לנשיאו הזמני של הסנאט. באותו יום, בית הנבחרים והסנאט נפגשו בישיבה משותפת כדי לספור את שאר קולות האלקטורים ולאשר את תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית של אותה שנה; הסנאטור לנגדון עמד בראש הישיבה, לבסוף וושינגטון הוכרז כזוכה בבחירות, וג'ון אדמס הוכרז כסגן הנשיא.
מזכיר הקונגרס הקונטיננטלי צ'ארלס תומסון (אנ') מונה על ידי הסנאט להעביר לוושינגטון את המכתב המכיל את ההודעה על בחירתו. תומסון מסר את ההודעה לוושינגטון במאונט ורנון ב-14 באפריל 1789. וושינגטון השיב על כך מיד, ויצא יומיים לאחר מכן לניו יורק, בליווי דייוויד האמפריז (אנ') ותומסון.
ההשבעה

כמעט מאז בוקר 30 באפריל 1789 קהל של אנשים החל להתאסף סביב ביתו של וושינגטון, ובצהריים עשו את דרכם לאולם הפדרלי. וושינגטון היה לבוש בחליפה חומה כהה עם גרבי משי לבנים ואבזמי נעליים כסופים; הוא גם לבש חרב עם יד פלדה ומעיל אדום כהה.
עם הגעתו לאולם הפדרלי, הוצג וושינגטון רשמית בפני הבית והסנאט, ולאחר מכן הודיע סגן הנשיא ג'ון אדמס שהגיע הזמן לטקס ההשבעה. וושינגטון עבר למרפסת בקומה השנייה. קנצלר ניו יורק רוברט ליבינגסטון ניהל את השבעת הנשיא לנוכח המוני אנשים שנאספו ברחובות. לאחר השבעתו, ליבינגסטון צעק "יחי ג'ורג' וושינגטון, נשיא ארצות הברית!" לקהל, שנענה בתרועות. נאום ההשבעה נמסר לאחר מכן על ידי וושינגטון בחדר הסנאט. ב-7 במאי נערך בעיר ניו יורק נשף לכבוד וושינגטון.
הערות שוליים

↑  Presidential Election of 1789, George Washington's Mount Vernon (באנגלית)
ציר הזמן של האבולוציה האנושית

ציר הזמן של האבולוציה האנושית הוא חלק מההיסטוריה של החיים, ומתאר את האירועים העיקריים בשושלת האבולוציונית של המין האנושי המודרני, החל מהתפתחות הפרימטים, דרך קופי האדם והאוסטרלופיתקים, ועד להתפתחותו של הומו סאפיינס – הוא האדם בן זמננו.
רקע אבולוציוני

ציר הזמן של ההיסטוריה האבולוציונית של החיים מתאר את האירועים העיקריים במהלך התפתחות החיים על פני כדור הארץ, ומבוסס על התאוריה המדעית הנוכחית. קביעת הזמנים של האירועים האבולוציוניים הן בגדר הערכות קונצנזוס המבוססות על ראיות מדעיות, שביניהן: ראיות למוצא משותף; השוואה בין רצפים גנטיים, המעלה כי ליצורים קרובים יותר מבחינה פילוגנטית יש דמיון רב יותר ברצפים הגנטיים, מאובנים המאפשרים להעריך זמן פיצול של שושלות וביוגאוגרפיה, אשר בשילוב עם תאוריית טקטוניקת הלוחות ותאוריית המוצא המשותף נותנת הסבר אמין ועקבי לתפוצתם הגאוגרפית של מינים.
בביולוגיה מוגדר תהליך האבולוציה כשינוי מתמשך במאפיינים התורשתיים של אוכלוסיות. תהליכים אבולוציוניים יוצרים גיוון בכל רמה של ארגון ביולוגי, מממלכות, דרך מינים ואורגניזמים, ועד למולקולות בודדות, כגון DNA וחלבונים.
ראיות מדעיות אלו מעידות על אב קדמון משותף שממנו התפצלו כל המינים הידועים ובכללם האדם.
ציר הזמן > פרימטים

סדרה במחלקת היונקים, הכוללת למעלה מ-200 מיני קופים, קופיפים, קופי אדם ואת האדם הנבון.
ההיסטוריה האבולוציונית של הפרימטים מתחילה לפני כ-85 מיליון שנה.
| תַאֲרִיך | מִקרֶה |
| --- | --- |
לפני 85-66 מיליון שנה:  קרפולסטס סימפסוני(אנ') מאינפרא-סידרה פלסיאדפאים.הופעת אבותיהם הקדומים של הפרימטים: קבוצה של יונקים קטנים, ליליים, אוכלי חרקים, הנקראת אאוארכונטה. קבוצה זו מתפתחת ומתפצלת לסדרות של פרימטים, טופאים, גלשנאים ופלסיאדפאים. פרימטים מופיעים לראשונה בתיעוד המאובנים לפני כ-66 מיליון שנה, זמן קצר לאחר אירוע ההכחדה של הקרטיקון-פלאוגן, שחיסל כשלושה רבעים מהמינים של צמחים ובעלי חיים על פני כדור הארץ, כולל רוב הדינוזאורים.
לפני 66-56 מיליון שנה: הפרימטים מתפצלים לתת-סדרות: בעלי אף לח ובעלי אף יבש. המוח מתרחב והמוח הגדול מתחלק ל-4 זוגות של אונות. הראייה חוזרת למעמדה כחוש העיקרי. העיניים מתמקמות בחלק הקדמי של הפנים ופונות קדימה.
לפני 50-35 מיליון שנה:  אגיפטופיתקוס אנתרופואידים, אינפרא-סדרה של פרימטים, בה נכללים האדם וכל הקופים, הן של העולם הישן והן של העולם החדש. האנתרופואידים מתפצלים לאינפרא-סדרות "קופים רחבי-אף" ו"קופים צרי-אף". לפי המחקר, הפרטים שצאצאיהם יהפכו לקופים רחבי-אף נדדו לדרום אמריקה דרך גשר יבשתי. קבוצת הקופים צרי-האף נשארה בעיקר באפריקה, כששתי היבשות התרחקו זו מזו עקב נדידת יבשות.
לפני 35-20 מיליון שנה:  פרוקונסול אפריקני קופים צרי-אף, קבוצה בתוך סדרת הפרימטים מתפצלת ל-2 משפחות-על: קופים בעלי זנב והומינואידים (קופיפי אדם). לראיית הצבע הטריכרומטית(אנ') של האדם יש מקורות גנטיים מתקופה זו. התיעוד הראשון של פרוקונסול אפריקני, אב קדמון משוער של קופים גדולים וקטנים, כולל בני אדם, מתוארך לתקופה זו.
ציר הזמן > הומינידיים

שם מדעי: Hominidae. משפחה בתוך על-משפחת ההומינואידים, מוכרת בשם הפופולרי 'קופי אדם' (Great Apes). כוללת את:
תת-משפחת הומיננאים (Homininae) – כוללת את הסוגים שימפנזה, גורילה, אדם וסוגים נוספים שנכחדו.
תת-משפחת פונגינאים (Ponginae) – כוללת את הסוג אורנג אוטן וסוגים נוספים שנכחדו.
| זמן | תהליך אבולוציוני |
| --- | --- |
לפני 20-15 מיליון שנה: ההומינידיים מאבדים בתהליך אבולוציוני את האנזים אוריקז(אנ'), הקיים ברוב האורגניזמים.
לפני 16-12 מיליון שנה: הומיננאים מופיעים לראשונה. ההנחה במחקר היא כי פיירולאפיתקוס (אנ') הוא אב קדמון משותף לבני האדם ולקופי האדם הגדולים האחרים. היו לו תכונות מתאימות במיוחד לטיפוס על עצים: כלוב צלעות רחב ושטוח. עמוד שדרה תחתון נוקשה. פרקי כף-יד גמישים ושכמות השוכנות לאורך גבו.
לפני 12 מיליון שנה: דנוביוס גוגמוזי (אנ') הוא הקוף הגדול של סוף עידן המיוקן, שהתגלה לראשונה עם עצמות ארוכות, ודומה במבנהו האנטומי ובתנועתו לקופי האדם בני זמננו. הייתה לו יכולת לטפס על עצים וגם ללכת על שתי רגליים.
לפני 12-8 מיליון שנה: עצמות אורורין טוגננסיסאבות קדומים של ההומיניניים, ביניהם אורורין טוגננסיס, מתפצלים מאבות הגורילות.
לפני 6-8 מיליון שנה: אבות קדמונים משותפים לאדם ולשימפנזה שחיו בתקופת זמן זו כוללים את אורנופיתקוס(אנ'), גריקופיתקוס(אנ'), סהלאנתרופוס צ'אדנסיס ואורורין טוגננסיס.
לפני 5.6 מיליון שנה:  SahelanthropusCL  ארדיפיתקוס   הופעת ארדיפיתקוס קדבה, המתוארך לתקופת המיוקן המאוחרת, לפני כ-5.6 מיליון שנים.
: שימפנזה מצוי צעיר על כתפו של הומו ספיינס
לפני 4-3.5 מיליון שנה: אוסטרלופיתקוס אפרנסיס, אחד ההומיניניים המוקדמים ביותר. עדויות ראשונות נמצאו באפר וולקני בלאטולי, צפון טנזניה.  שחזור אומנותי  גולגולת אוסתרלופיתקוס אפרנסיס  
לפני 3.5–3.0 מיליון שנה: קניאנתרופוס פלטיאופס, אב קדמון אפשרי של הסוג אדם.
לפני 3.3 מיליון שנה: התרבות הלומקוויאנית מפתחת יכולת ראשונית לסיתות כלי אבן. תרבות פרהיסטורית זו, מן התקופה הפלאוליתית התחתונה, התגלתה בשנת 2011 באתר לומקווי 3 לחופי אגם טורקאנה בקניה, וקדמה לתרבות האולדובאית. אתרי התרבות הלומקיאנית  גולגולת הומינין (אוסטרלופיתקוס אפרנסיס).  
לפני 3 מיליון שנה: אוסטרלופיתקים בסאוונה (שחזור אמנותי)האוסטרלופיתקים מתפתחים בסוואנות של אפריקה. תהליך של אובדן שיער-גוף מתרחש במקביל להתפתחות של תנועה דו-רגלית. המוח גדל במקצת.
ציר הזמן > הסוג הטקסונומי הומו (אדם)

| זמן | תהליך אבולוציוני |
| --- | --- |
לפני 2.5–2.0 מיליון שנה: אוסטרלופיתקוס גרהיאוסטרלופיתקוס גרהי מופיע במזרח אפריקה כמין נבדל מאוסטרלופיתקים אחרים. מופיע הומו הביליס, אחד המינים הקדומים של הסוג אדם (הומו). רוב השרידים של הומו הביליס התגלו לאורך הבקע הסורי-אפריקני במזרח אפריקה, והם מתוארכים לתקופה שבין 2.33 ל-1.44 מיליון שנה טרם זמננו. כלי אבן מסותתים של התרבות האולדובאית מסמנים את תחילת התקופה הפלאוליתית התחתונה בארכאולוגיה. לעיתים נמצאים איתם שרידי עצמות בעלי חיים משוסעות וחתוכות, המצביעות על צריכה מוגברת של מזון מן החי. כלי אבן שנמצאו באתר שאנגצ'ן בסין, ותוארכו ל-2.12 מיליון שנים לפני זמנינו, נחשבים לעדות המוקדמת ביותר הידועה להומינינים מחוץ לאפריקה. הם מקדימים בכ-300,000 שנה את כלי האבן של הומו גאורגיקוס מדמניסי שבגאורגיה.
לפני 1.95–1.78 מיליון שנה: הומו רודולפנסיסהומו רודולפנסיס, מין נכחד של האדם. מין זה הוצע על ידי פלאונטולוגים במיוחד על-מנת לסווג את אחד המאובנים המפורסמים ביותר בחקר האבולוציה של האדם.
לפני 1.9–0.8 מיליון שנה: הומו ארקטוס (שחזור אומנותי) שלושה פנים של אבן יד, כלי האבן הטיפוסי של התרבות האשלית הומו ארקטוס, מין נכחד מהסוג אדם שהתקיים בתקופת הפליסטוקן, החל מכשני מיליון עד 50 אלף שנים לפני זמננו, מופיע לראשונה בתיעוד מאובנים. הומו ארקטוס עשוי להיות אב קדמון משותף לבני אדם ולניאנדרטלים. כלי האבן המתוכננים של התרבות האשלית מהתקופה הפלאוליתית התחתונה מסמנים את התפשטותו של הומו ארקטוס/ארגסטר ויורשיהם ברחבי העולם הישן. התפתחות הגרסה האנושית של הגן FOXP2 (אנ') המקושר לשליטה בדיבור. גרסה זהה של גו זה נמצאה אצל הניאנדרטלים.
: מופיע הומו ארגסטר, מין נכחד מהסוג אדם, שהיה נפוץ באפריקה המזרחית והדרומית לפני 1.9 עד 1.4 מיליון שנה. לדעת מרבית הפלאואנתרופולוגים, ארגסטר הוא אב קדמון ישיר של האדם המודרני. שחזור אומנותי  הומו ארגסטר  
לפני 1.8 מיליון שנה: הומו גאורגיקוסהומו גאורגיקוס, מין נכחד מהסוג אדם, שהוגדר לפי מספר גולגולות וחלקי שלד מאובנים שנחשפו החל משנת 1991 בדמניסי שבגאורגיה.
לפני 1.2 מיליון שנה: אבולוציה של צבע העור.
לפני 800–300 אלפי שנים: הומו היידלברגנסיס, הידוע גם בשם הומו רודזינסיס, מופיע באפריקה. נחשב מועמד סביר לאב הקדמון המשותף האחרון של השושלת הניאנדרטלית והאנושית המודרנית. בפרק זמן זה התרבות האשלית עדיין קיימת אך כלי האבן שלה סימטריים ומעודנים יותר. מופיעות עדויות רבות יותר להשגת בשר ושומן מהחי על ידי ציד.
לפני 500 אלפי שנים: הומו בודנסיסהומו בודנסיס(אנ') חי באפריקה במהלך הפליסטוקן התיכון והיה אחד מהאבות הקדמונים הישירים של שושלת ההומו סאפיינס.
ראו גם

אבולוציה של האדם
הנדריק דה קייסר

| --- | --- |

דיוקנו של הנדריק דה קייסר (1621/25) מאת תומאס דה קייסר
 לידה:  15 במאי 1565 אוטרכט, הולנד 
 פטירה:  15 במאי 1621 (בגיל 56) אמסטרדם 
 הושפע על ידי:  קורנליס בלומארט 
 יצירות ידועות:  זאודרקרק, פסל ארסמוס, קבר וילם מאוראניה 
 בן או בת זוג:  Beyken van Wilderen (4 באפריל 1591–?) 
 צאצאים:  פיטר דה קייסר, Willem de Keyser, תומאס דה קייזר, Hendrick de Keyser the younger 
 חתימה:   
 
הֶנְדְרִיק דֶה קַיסֶר (בהולנדית: Hendrick de Keyser‏; 15 במאי 1565 – 15 במאי 1621) היה פַּסָּל הולנדי, סוחר באבן כחולה מבלגיה, ואדריכל שהיה גורם מרכזי בביסוס צורת הרנסאנס המאוחרת של מנייריזם שהשתנה לבארוק. רוב יצירותיו נעשו באמסטרדם, חלקן במקומות אחרים ברפובליקה ההולנדית. הוא היה אביהם של פיטר (אנ') ותומאס דה קייסר (אנ') ווילם (אנ'), ודודו של הויברט דה קייסר (Huybert de Keyser), שהפכו לשוליותיו, וכולם פעלו בתחומי הבנייה, העיטור והאדריכלות.
רשימה חלקית של עבודותיו

1603: השער לבית הכלא "בית הפצירה (אנ')", אמסטרדם. העיטור בחלק העליון אינו של הנדריק דה קייסר ומתוארך לשנת 1663.
1606: "בית הודו המזרחית", אמסטרדם. הייחוס להנדריק דה קייסר אינו ודאי.
1606: "מונטלבאנסטורן (אנ')" ("המגדל של מונטלבאן"), אמסטרדם.
1606–1611: "זאודרקרק (אנ')" ("הכנסייה הדרומית"), אמסטרדם, מבנה הכנסייה הפרוטסטנית הראשון בהולנד.
1608–1613: "Beurs van Hendrick de Keyser" ("הבורסה של הנדריק דה קייסר"), רוקין, אמסטרדם (הוגדלה בסביבות 1660, נהרסה ב-1835).
1614–1623: "Praalgraf Willem van Oranje" ("קבר וילם מאוראניה"), דלפט (הושלם על ידי פיטר דה קייסר).
1615–1618: "Haarlemmerpoort" ("שער הארלם"), אמסטרדם; נבנה מפטי גרניט (אנ'), נהרס ב-1838.
1618–1620: "בניין העירייה של דלפט (אנ')" (Stadhuis), דלפט.
1620–1623: "נורדרקרק (אנ') ("הכנסייה הצפונית"), אמסטרדם, יחד עם בונה העיר קורנליס דנקרץ (Cornelis Danckertsz).
1620–1631: "וסטרקרק (אנ')" ("הכנסייה המערבית"), אמסטרדם, (הושלמה על ידי פיטר דה קייסר).
1622: "פסל ארסמוס (אנ')", רוטרדם (הושלם על ידי פיטר דה קייסר).
יצירות המיוחסות להנדריק דה קייסר:
"Jan Roodenpoortstoren" ("מגדל יאן רודנפורט"), אמסטרדם. 1616, נהרס 1829.
Haringpakkerstoren ("מגדל אריזת דג ההרינג"), אמסטרדם. 1607, נהרס 1829.
"Huis Bartolotti" ("בית בארטולוטי") הרנחרכט (אנ') 170-172, אמסטרדם. סביב 1617. הייחוס להנדריק דה קייסר אינו ודאי.
"Huis met de Hoofden" ("הבית עם הראשים"), קייזרסחרכט (אנ') 123, אמסטרדם. עוצב על ידי הויברט דה קייסר או פיטר דה קייסר (1622).
ביאורים

1 2  למרות השם, מדובר בשם שמור לאבן גיר בגוון כחלחל–שחור אותה כורים בבלגיה בלבד
↑  זרמים בנצרות הפרוטסטנטית
הערות שוליים

↑  HENDRIK DE KEYSER ALS BEELDHOUWER DOOR J. SIX (1910)
↑  http://zuiderkerkamsterdam.nl/ons
↑  Inigo Jones: Man, Masques andMansions
1 2  Architectura moderna ofte bouwinge van onsen tyt (1971)–Salomon de Bray. DBNL
↑  הערך קַיסֶר, הֶנְדְרִיק דֶה באנציקלופדיה העברית, כרך כ"ט, עמוד 657
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14418805g (data)  BPN: 02060917  GND: 118777122  ISNI: 0000 0000 6657 8519  KulturNav: 983e6de0-beae-42c3-95ac-d53c45212182  LCCN: nr92038458  NTA: 070654220  RKD: 44219  SNAC: w66m745f  SUDOC: 060727373  ULAN: 500006817  VIAF: 44515899   WorldCat (עם VIAF): 44515899 
חלק מהמגדל המערבי ב"אדריכלות מודרנית" של סאלומון דה בריי (אנ')
הכניסה למגדל של זאודרקרק בלילה, הנדריק דה קייסר (1614)
בנג'מין פיצפטריק

בנג'מין פיצפטריק (באנגלית: Benjamin Fitzpatrick;‏ 30 ביוני 1802 –  21 בנובמבר 1869) היה פוליטיקאי אמריקאי מאלבמה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אלבמה ה-11 בשנים 1841–1845 וכסנאטור מטעמה בשנים 1848–1849 ובשנים 1853–1861.
ראשית חייו

בנג'מין פיצפטריק נולד במחוז גרין שבג'ורג'יה. כשהיה בן שבע הוא התייתם מהוריו ונלקח לאחותו, סליה פיצפטריק בולדוין, שהתגוררה באלבמה. פיצפטריק סייע לאחיו לנהל את קרקעותיהם שעל גדות נהר אלבמה, ושימש כסגן השריף הראשון של מחוז אוטאוגה. הוא עבד במשרד עורכי הדין של נימרוד א. בנסון, ולאחר מכן למד משפטים וב-1821 התקבל ללשכת עורכי הדין, והחל לעסוק במקצוע במונטגומרי. בשנים 1822–1823 הוא שימש כעורך דין בבית המשפט של מונטגומרי. ב-1829 הוא עבר לחוותו שבמחוז אוטאוגה.
מושל אלבמה

בשנים 1841–1845 כיהן פיצפטריק כמושל אלבמה ה-11. במהלך תקופת כהונת קודמו בתפקיד, ארתור באגבי, סבלה ארצות הברית מהשפל הכלכלי שכונה הפאניקה של 1837 (אנ'). באגבי נקט בצעדים לסייע לבנקים של מדינתו, אך בית המחוקקים המדינתי דחה את רוב הצעדים. כל הבנקים במדינה נסגרו על ידי פיצפטריק.
סנאטור

ב-1848 נבחר פיצפטריק לסנאט של ארצות הברית כדי לאייש את המושב שהתפנה עקב פטירתו של דיקסון הול לואיס, וכיהן בסנאט שנה.
הוא נבחר שוב לסנאט בינואר 1853 כדי לאייש את המושב שהתפנה בשל התפטרותו של ויליאם רופוס קינג שנבחר כסגן נשיא ארצות הברית. בדצמבר אותה שנה הוא נבחר לסנאט בזכות עצמו. הוא שימש כיושב ראש הוועדה לפיקוח על הדפסות החוקים וועדת ניסוח החוקים. ב-1855 היה אמור בית המחוקקים של אלבמה לבחור לו יורש, אך הדבר לא עלה בידו והוא המשיך לכהן בסנאט. בשנים 1857–1860 הוא כיהן פעמיים כנשיא הזמני של הסנאט של ארצות הברית.
ב-1860 הוצגה שמו של פיצפטריק כמועמד המפלגה הדמוקרטית למשרת סגן נשיא ארצות הברית. מועמדתו הוצגה על ידי חברי האגף במפלגה שהציגו את מועמדותו של סטיבן דאגלס מאילינוי לנשיאות. על אף זאת, סירב פיצפטריק לקבל את המינוי, ובסופו של דבר נבחר כמועמד המפלגה לתפקיד הרשל וספסיאן ג'ונסון מג'ורג'יה. בינואר 1861 פרש פיצפטריק מהסנאט עקב פרישתה של מדינתו מהאיחוד.
שנותיו האחרונות

פיצפטריק לא מילא תפקיד משמעותי בפוליטיקה של הקונפדרציה, אם כי הוא שימש כנשיא ועידת החוקה של אלבמה שהתקיימה ב-1865.
בנג'מין פיצפטריק נפטר בחוותו שליד ויטמקה, אלבמה, ב-21 בנובמבר 1869, בגיל 67. הוא נטמן בבית הקברות אוקווד שבמונטגומרי.
טרנספורמר (למידת מכונה)

טרנספורמר הוא מודל למידה עמוקה שממלא תפקיד מרכזי ביישומים רבים, ובראשם צ׳טבוטים (כמו ChatGPT).  המודל משמש גם ביישומים אחרים בעיבוד שפה טבעית (NLP) וראייה ממוחשבת (CV).
המודל חולל מהפכה בהשוואה למודלים קודמים בזכות שתי תכונות חשובות.  הראשונה היא מנגנון הקשב-העצמי (self-attention). מנגנון זה לוקח בחשבון את היחסים בין מילים ואת ההקשר בו המילים נמצאות.  המנגנון מאפשר לקחת בחשבון, במהלך עיבוד מילה מתוך טקסט, רצף גדול סביב המילה, ולא רק את הקטע הקצר שקדם לה.
התכונה השנייה היא אפשרות עיבוד קלט שלם של טקסט בו זמנית, בשונה ממודלים קודמים, שנדרשים לעבד את הטקסט מילה אחר מילה. עיבוד מקבילי זה מביא לקצבי עבודה גבוהים מאד בעת אימון המודל על טקסטים רבים.
ארכיטקטורת הטרנספורמר הוצגה לראשונה ב-2017 על ידי קבוצת חוקרים מגוגל. כשנה לאחר מכן שחררה גוגל, בקוד פתוח, את מודל השפה הגדול הראשון הבנוי על בסיס הארכיטקטורה - BERT. לאחר מכן, פופולריות הארכיטקטורה החלה לצבור תאוצה, והיא נעשתה למודל המועדף לעיבוד שפה טבעית ומודלי שפה גדולים. זאת, בעיקר בשל תכונת המקביליות האמורה המאפשרת אימון על מערכי נתונים גדולים יותר. יצירת המודל שימשה בסיס לפיתוח מודלי שפה מאומנים מראש, כמו GPT (סדרת מודלים שפותחו על ידי OpenAI, ונעשו לפופולריים במיוחד מאז הושק הצ׳טבוט ChatGPT), PaLM, Claude ועוד. מודלים אלו אומנו על מערכי נתונים גדולים של שפות, הכוללים טריליוני מילים. כמו כן, המודלים ניתנים לכוונון (fine tune) באופן שבו יותאמו לביצוע משימות נקודתיות.
עיבוד רציף

קודם ליצירת מודלים מבוססים טרנספורמר, רוב מערכות עיבוד השפה הטבעית המתקדמות הסתמכו על מודל רשת עצבית רקורסיבית (RNN). מודלים מסוג זה מעבדים טוקנים (tokens, יחידות הטקסט הבסיסיות ביותר איתן עובדות תוכנות מחשב המנתחות שפה. לרוב, מדובר במילים) ברצף, תוך שמירה על וקטור הכולל מידע אודות כל טוקן ביחס למידע שקדם לו. כלומר, כאשר המודל עובד ברצף ולא במקביל, עיבוד הטוקן ה-n ייקח בחשבון את המצב הקיים עד n-1 יחד עם הטוקן החדש, כדי ליצור מצב חדש (וקטור) לאחר עיבוד הטוקן n. כתוצאה מכך נוצרת בעיית "הגרדיאנט הנעלם", המשאירה את וקטור המצב בסופו של משפט ארוך ללא מידע מדויק שניתן לחלץ ממנו על הטוקנים הקודמים. בשל כך, לעיתים נפגעת היעילות באימון מודלי RNN.
קשב עצמי

מודלי הטרנספורמר מתמודדים עם הבעיות הנובעות מעיבוד רציף באמצעות מנגנון הקשב העצמי. מנגנון זה מאפשר למודל ליצור מצב המתחשב בכל הנקודות לאורך הרצף. המודל כולל "שכבת" קשב המסוגלת לגשת לכל אחד מהמצבים הקודמים ולתת להם משקל לפי חשיבות, ובהתאם לספק מידע רלוונטי לטוקנים רחוקים. משקל החשיבות, נקבע, בעיקר לפי כמות ההקשרים בין מילה לבין מילים אחרות ברצף.
דוגמה ברורה לערך הקשב העצמי היא בתרגום שפה, שם ההקשר הכללי חיוני להבנת משמעות של מילה במשפט. כך למשל, במערכת תרגום מאנגלית לצרפתית, לרוב המילה הראשונה של הפלט הצרפתי תהיה תלויה במידה רבה במילים הראשונות של הקלט האנגלי. עם זאת, במודל RNN קלאסי, על מנת להפיק את המילה הראשונה של הפלט הצרפתי, המודל מקבל רק וקטור המצב לאחר עיבוד המילה האחרונה באנגלית. תאורטית, וקטור זה יכול לקודד מידע על כל המשפט האנגלי, ולתת למודל את כל הידע הנדרש לתרגום. בפועל, מידע זה נשמר לרוב בצורה לא טובה. מנגנון הקשב מתמודד עם בעיה זו על ידי כך שנותן גישה לוקטורי המצב של כל מילה בקלט באנגלית, ולא רק לאחרונה המייצגת את המצב האחרון.
מעבר ליתרון הדיוק שנוצר משימוש במנגנון הקשב העצמי, העיבוד המקבילי משפר משמעותית את מהירות אימון המודל.
כוונון עדין (fine-tuning)

אימון מודלי טרנספורמר נעשה בדרך כלל בשיטת למידה בהנחיה עצמית, הכוללת אימון למידה בלתי מונחית ואחריו כוונון עדין באמצעות למידה מונחית. האימון המקדים נעשה בדרך כלל על מערך נתונים גדול יותר מאשר הכוונון העדין, בשל הזמינות המוגבלת של נתוני אימון מתוייגים. המשימות הנפוצות לאימון מקדים וכוונון עדין הן:
מודל שפה
חיזוי המשפט הבא
תשובה לשאלה
הבנת הנקרא
ניתוח סנטימנט
פרפרזה
טרנספורמרים בראיה ממוחשבת

בשנת 2020, הציגה קבוצה מגוגל יישום ראשון של ארכיטקטורת הטרנספורמר בו הקלט הוא תמונה ולא טקסט. בארכיטקטורה זו החליפו שכבות הטרנספורמר את שכבות הקונבולוציה שאפיינה את רשתות הנוירונים לעיבוד תמונה עד אז. הדבר נעשה תוך שימוש כמעט ללא שינוי בארכיטקטורת הטרנספורמר המקורית, ועל ידי חיתוך תמונת הקלט לריבועים קטנים (patches) שהיוו את יחידות הקלט הבסיסיות (טוקנים).
שימושים

הטרנספורמר זכה להצלחה רבה בעיבוד שפה טבעית (NLP), ובאופן ספציפי במשימות תרגום מכונה וחיזוי סדרות זמן. מודלים מאומנים מראש כמו GPT-2, GPT-3, GPT-4, BERT, XLNet, RobERTa ו-ChatGPT מדגימים את יכולתם של הטרנספורמרים לבצע מגוון רחב של משימות הקשורות ל-NLP, והשימוש בהם ביישומים בעולם האמיתי זולג לתחומים רבים, ונכון לתחילת שנת 2023, נעשה פופולרי במיוחד. תחומים בהם נעשה שימוש במודלים כוללים, בין היתר:
תרגום מכונה
סיכום מסמכים
הפקת מסמכים
זיהוי שם ישות (NER)
ניתוח רצף ביולוגי
הבנת תמונה
הבנת וידאו
עיבוד תמונה - Vision transformer
יישומים

מודל הטרנספורמר מיושם במסגרות התוכנה הפופולריות ללמידה עמוקה כמו TensorFlow ו-PyTorch. כמו כן, קיימת ספריית תוכנה בשם Transofrmers שנוצרה על ידי חברת Hugging Face, המספקת ארכיטקטורות מבוססות טרנספורמרים ומודלים שאומנו-מראש.
בית הקברות היהודי בוורינג

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 דת:  יהדות
 תאריך הקמה:  1784 
 
 מיקום:  Schrottenbachgasse 3 
 קואורדינטות:  48°13′57″N 16°21′06″E﻿ / ﻿48.232469444444°N 16.3518°E﻿ / 48.232469444444; 16.3518
  (למפת וינה מוגדלת) בית הקברות היהודי בוורינג(למפת וינה רגילה) בית הקברות היהודי בוורינג
 
בית הקברות במבט מהפארק השכן
בית הקברות היהודי בוורינג שנפתח בשנת 1784, הוא בית קברות יהודי ואתר הקבורה העיקרי של חברי הקהילה היהודית בווינה. מלבד בית הקברות סנט מרקס, זהו בית הקברות האחרון בווינה שנותר בסגנון בידמאייר (אנ'). לאחר סגירתו בשנות ה-80 של המאה ה-19, הוא נהרס חלקית בתקופת הרייך השלישי, וכיום נגיש רק בחלקו בשל מצבו הירוד. קיים ויכוח מתמשך על שיקום בית הקברות מאז 2006 בין פוליטיקאים ברמה הפדרלית והמקומית ובין מומחים בתחום.
מיקום

במקור בית הקברות היה חלק מהפרבר הווינאי וורינג. אולם כיום, עקב שינויי גבולות, בית הקברות, למרות שמו, כבר אינו חלק ממחוז וינה ה-18 של וורינג, אלא שייך לדובלינג, הרובע ה-19.
הרכב בית הקברות > פריסה

משמאל לכניסה ממש ליד הכביש, נמצא המבנה ששימש בעבר להכנת גופת הנפטר על פי ההלכה היהודית. זוהי דוגמה לארכיטקטורה ניאו -קלאסית שנבנתה על ידי יוסף קורנהאוזל. רוב המבנה עדיין שמור היטב. החלק הישן יותר של בית הקברות נמצא משמאל לכניסה; שדרת עצי הליים מפרידה את החלק העתיק מהחלק החדש יותר שנרכש מאוחר יותר. החלק הישן יותר מכיל קברים של אנשים מפורסמים היסטורית כמו פאני פון ארנשטיין ומשפחת אפשטיין. החלקה הספרדית ממוקמת משני צידי השדרה הראשית באזור הצפוני. לאורך השדרה הראשית עצמה נמצאים קברי הכהנים. בחלק החדש של בית הקברות נקברו בעיקר אנשים מהחברה הענייה; בשל החומרים הזולים יותר מהם עשויות המצבות הללו, הן נפגעו בצורה חמורה בהרבה מהשחיקה שפגעה במצבות האיכותיות יותר. בחלק החדש ישנה חלקה בה נקברו תינוקות ואמהות שמתו בלידה. קברי המשפחה של יהודים נכבדים, ממוקמים לאורך חומת בית הקברות בחלק הצפוני.
הרכב בית הקברות > חלק ספרדי

במאה ה-18 ליהודים היה אסור באופן עקרוני להתגורר בווינה. עם זאת, היהודים הספרדים מהאימפריה העות'מאנית היו יוצאי דופן, והורשו להתגורר בה כנתינים עות'מאניים לפי חוזה פסרוביץ. דרך הספרדים התפתחה וינה למרכז חשוב של הסחר המזרחי בין האימפריה העות'מאנית לקהילות הספרדיות של אמסטרדם, המבורג או קופנהגן. הקברים בחלקה זו מאופיינים באכיטקטורה מזרחית.
הרכב בית הקברות > קברים של דמויות מפורסמות > משפחת פון ארנשטיין

הברונית פאני פון ארנשטיין (1758–1818), בתו של אחד מראשי קהילת ברלין, דניאל איציג. היא נישאה למשפחה עשירה של יהודים בווינה. בעלה של פאני פון ארנשטיין, נתן אדם פרייהר פון ארנשטיין (1748–1838), קבור אף הוא בבית הקברות היהודי. היה בנקאי, סיטונאי ודיפלומט שהצליח להשיג את השעיית מגבלות המגורים על יהודים.
שרידיה של פאני פון ארנשטיין נחפרו על ידי הנאצים והועברו למוזיאון של וינה ל"מטרות מדעיות", גורל שפקד גם כמה קברים אחרים. עד היום, המוזיאון מסרב לתת את מיקומם של השרידים על מנת להחזירם לבית הקברות.
הרכב בית הקברות > קברים של דמויות מפורסמות > משפחת אפשטיין-טייקסירה דה מאטו

בקבר משפחת אפשטיין שוכנים קרובי משפחתו של איש העסקים גוסטב ריטר פון אפשטיין (1827–1879). היה בנקאי חשוב, והיה קשור בין היתר לבניית מסילת הרכבת הצפונית. ב-1870 הוא בנה את ארמון אפשטיין ברינגשטראסה, אך איבד אותו בנפילת הבורסה של 1873. הוא עצמו לא נקבר בקבר משפחתי זה, אלא בחלק היהודי של בית הקברות המרכזי שנבנה בשנים 1877–1879.
הרכב בית הקברות > קברים של דמויות מפורסמות > זיגפריד פיליפ ורטהייבר

קברו של ה"נסבל" זיגפריד פיליפ ורטהיימבר (1777–1836) הוא בעל עמודים בסגנון מצרי. יהודים "נסבלים" היו אותם יהודים שהורשו להתגורר בווינה באמצעות אישורים מיוחדים שהתאפשרו על ידי כתב הסובלנות של ג'וזף השני. אילו היה יהודי מקבל אישור שהייה מיוחד כזה, רבים אחרים במשק ביתם, אם הוכרזו בני משפחה, יכלו לקבל אישור לגור בווינה. משקי בית של יהודים נסבלים כללו אפוא עד 200 איש.
הרכב בית הקברות > קברים של דמויות מפורסמות > משפחת קניגסוורטר

הקבר של משפחת קניגסוורטר מכיל את שרידי משפחתו של יונאס פרייהר פון קוניגסוארטר (1807–1871). כיהודי נסבל, קניגסוורטר נשא את התואר הרשמי של "סוחר סיטונאי קיסרי-מלכותי". קניגסוורטר היה בנקאי ונשיא הקהילה היהודית של וינה. אשתו ג'וזפין (1811–1861) עמדה בראש אגודת הנשים היהודיות.
הרכב בית הקברות > קברים של דמויות מפורסמות > אחרים

הברון ברנהרד פון אסקלס (אנ') (1753–1839), בנקאי
סלומון הרמן מוסנטל (1821–1877), מחזאי