stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שישה כובעי חשיבה
עיקרי השיטה

משתתף רשאי להחליף כובעים במהלך הדיון וכך לייצג דרכי חשיבה שונות זו מזו. ביקורתיות מצד אחד, הפריית הדיון ויצירתיות מצד שני, שיפוט נייטרלי לקבלת החלטות שקולות הם ממאפייני השיטה.
כובע לבן - עובדות, נתונים ומידע. חשיבה נייטרלית, משמעת והכוונה. חשיבה נייטרלית ואובייקטיבית בהצגת המידע לקבלת החלטה שקולה. הכובע הלבן עונה על השאלות: איזה מידע יש בידינו? איזה מידע דרוש לנו ואין לנו? איך משיגים את המידע הזה? אנו זקוקים לצבע זה לצורך מתן מענה לשאלה, בחירת ההסבר הנכון, הערכת רעיון, פתרון לבעיה, קבלת החלטה וכדומה.
כובע אדום - רגשות, תחושות ואינטואיציה.
לגיטימציה להכנסת רגשות כולל שנאה ופחד למשל בחשיבה. שימוש בתחושות ובאינטואיציה ובחוש שישי לקבלת החלטות. הכובע האדום עונה על השאלות: מה אני מרגיש בקשר לעניין כרגע? מהי "תחושת הבטן" שלי? מה האינטואיציה שלי?
הנטייה הטבעית שלנו היא להוציא את רגשותינו גם בשיחה נייטרלית. הכובע האדום נותן לגיטימציה לשלב "איתותים" רגשיים בשיחה רצינית. במקרה של ניסיון בשטח יש לזה ערך רב, אך באותה מידה הוא יכול להטעות.
כובע שחור - שיפוט שלילי, מדוע לא יצליח (תפקיד פרקליט השטן). חשיבה ביקורתית. הערכה שלילית לנושא בדיון. ניסיון אובייקטיבי להראות המרכיבים השליליים והצבעה על טעויות לוגיות או הסתמכות על העבר. הכובע השחור עונה על השאלות: האם זה נכון? האם זה יצליח? האם זה מתאים? מהן הסכנות, הקשיים והבעיות שיש לקחת בחשבון?
משתמשים בו כשרוצים לבטל רעיון, לנמק מדוע לא כדאי לקבל הצעה מסוימת או לשכנע לבטל תוכנית מסוימת.
כובע צהוב - גישה חיובית ואופטימית, הזדמנויות. חשיבה חיובית קונסטרוקטיבית. ניסיון להראות החיוב. חיפוש היתרונות. חיפוש הבסיס הלוגי לרעיון. חיפוש הזדמנויות. הכובע הצהוב עונה על השאלות: מה היתרונות שיש? מה התועלת שתצמח מזה? מדוע זה יצליח?
משתמשים בו כאשר רוצים לבחון את תרומת הרעיון, או היתרונות של פתרון: האם כדאי לקבל את הרעיון והאם כדאי לבצע זאת? כל רעיון יצירתי משתמש בכובע צהוב. החשיבה החיובית איננה טבעית כמו חשיבת הכובע השחור ודורשת לעיתים מאמץ מכוון.
כובע ירוק - יצירתיות וצמיחת
חשיבה יצירתית, חיפוש חלופות. ניסיון להתקדם אל מעבר לידע הקיים. חשיבה לטרלית (צידית, רחבה, מתפרשת) לגיבוש תפיסות ומושגים חדשים. הכובע הירוק עונה על השאלות: מה עוד? (רעיון, היבט, הסבר, פתרון, מסקנה) אילו אלטרנטיבות אפשר להציע? האם קיימים כיווני חשיבה שלא העלינו?
הכובע הירוק שימושי ביותר כאשר מחפשים הסבר לתופעה, פתרון לבעיה מעבר לפתרונות הקיימים, כשהדיון נתקע, כשצריך פרובוקציה כדי לקדם את הדיון הלאה.
כובע כחול - רוגע ושליטה. לחשוב על החשיבה. חובש הכובע הכחול מארגן את תהליך החשיבה, מגדיר את הנושא, מנסח את השאלות. אוכף המשמעת ואחראי לסיכום הדברים. הכובע הכחול עונה על השאלות (לצורך ניתוח מצב ותכנון): מה המטרה? למה הגענו? היכן אנו עומדים? מה תוכנית החשיבה מכאן ואילך? מה הצעד הבא? וגם לצורך סיכום ורפלקציה: מה אפיין את החשיבה שלנו? האם הייתה יעילה? מה היו ההצלחות בחשיבה? מה היו הקשיים? איך נמנע אותם?
הכובע הכחול מתפקד כ"נווט החשיבה" של הקבוצה: הוא מתבונן, מברר, ממקד, מגדיר מטרה, מנסח שאלות, מזהה סטייה ממסלול החשיבה, עורך סיכומי ביניים וסיכומים סופיים.
ראו גם

חדשנות
קבלת החלטות
לקריאה נוספת

אדוארד דה בונו, שישה כובעי חשיבה, הוצאת כנרת 1996. 206 עמודים.
אדוארד דה בונו, למד את ילדך לחשוב, מכון ברנקו וייס לטיפוח החשיבה 1993.
Breakfast in America

Breakfast in America (בתרגום חופשי: ארוחת בוקר באמריקה) הוא אלבום הסטודיו השישי של להקת הרוק הבריטית סופרטרמפ.
האלבום הוקלט ב-1978, ושוחרר ב-1979. מתוך האלבום הגיעו ארבעה שירים למצעד הבילבורד האמריקאי: "The Logical Song" (מקום 6), "Goodbye Stranger" (מקום 15), "Take the Long Way Home" (מקום 10) ו-"Breakfast in America" (מקום 62).
האלבום זכה בשני פרסי גראמי ב-1980. בין היתר היה מועמד לאלבום השנה. האלבום הוא הנמכר ביותר של להקת סופרטרמפ, לאחר שנמכרו יותר מ-4 מיליון עותקים ממנו בארצות הברית בלבד. האלבום היה בראש מצעד אלבומי הפופ של בילבורד 200 במשך 6 שבועות. האלבום היה במקום הראשון גם בנורווגיה, אוסטריה, קנדה, אוסטרליה וצרפת. בצרפת האלבום הוא אחד מחמשת האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
בנימין זאב כהנא

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1966 ניו יורק, ארצות הברית 
 נרצח:  31 בדצמבר 2000 (בגיל 34) עפרה, ישראל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 תאריך עלייה:  1971
 מקום מגורים:  כפר תפוח 
 ידוע בשל:  בנו של הרב וחבר הכנסת מאיר כהנא
 השכלה:  ישיבת ירושלים לצעירים ישיבת מרכז הרב ישיבת הרעיון היהודי
 מפלגה:  כך כהנא חי
 השקפה דתית:  יהדות 
 מספר צאצאים:  6 
 
הרב בנימין זאב כהנא (יט בתשרי תשכ"ז, 3 באוקטובר 1966 – ה' בטבת תשס"א, 31 בדצמבר 2000) היה ראש ישיבת הרעיון היהודי, פעיל ימני רדיקלי ישראלי שהקים והנהיג את ארגון הטרור כהנא חי. נרצח עם אשתו בפיגוע ירי.
ביוגרפיה

בנימין זאב כהנא היה בנו של הרב מאיר כהנא – מקים ומנהיג תנועת כך. הוא נולד בארצות הברית כבן רביעי ואחרון להוריו, וב-1971 עלה לישראל עם משפחתו. למד בישיבת ירושלים לצעירים ולאחר מכן בישיבת שעלבים, בישיבת מרכז הרב, ולאחר זמן קצר עבר לישיבת הרעיון היהודי שייסד אביו.
לאחר רצח אביו נבחר כחבר מזכירות תנועת כך. לאחר מחלוקות על דרך התנועה וסכסוכים אישיים, ייסד את תנועת כהנא חי. תנועת כך, הונהגה על יד ברוך מרזל, ביחד עם נועם פדרמן וטירן פולק.
כהנא  הורשע בהפרעה לשוטר במילוי תפקידו וישב במאסר חודשים אחדים. הוא נעצר ונחקר על ידי המשטרה עשרות פעמים.[דרוש מקור] לאחר טבח מערת המכפלה הוכרזה תנועתו כארגון טרור.
כהנא שקד על הפצת רעיונותיו של אביו. הקים את ישיבת הרב מאיר כהנא בכפר תפוח והוציא לאור עלון דו-שבועי בשם "דרכה של תורה". היה שותף בעריכת ספרו של אביו "אור הרעיון", והקים בירושלים את "המרכז להפצת הרעיון היהודי", שבו נלמדה תורתו של אביו. המרכז נסגר כעבור זמן קצר בהוראת שירות הביטחון הכללי.
בעקבות ליל הקילשונים שבוצע בידי ערבים ישראליים הפיץ כרוז הקורא להפציץ את אום אל-פחם. הוא הועמד על כך לדין, ולאחר הליך של מספר ערעורים, הורשע בעבירה של המרדה. פסק הדין בעניין היה לאחר מאבני הדרך בפסיקה בעבירת המרדה.
הוא נישא לטליה לבית הרצליך, ולזוג נולדו שישה ילדים. רוב זמן נישואיהם התגוררו השניים בכפר תפוח שבשומרון.
הירצחו

ב־31 בדצמבר 2000 נסעו הרב בנימין כהנא, אשתו וששת ילדיהם מירושלים לכפר תפוח. קצת מדרום לעפרה ירו מחבלים על מכוניתם. כתוצאה מהירי נהרג בנימין זאב מיד, ואשתו נפצעה אנושות ונפטרה לאחר מכן באמבולנס. חמש הבנות נפצעו. בני הזוג נטמנו בבית העלמין בהר המנוחות בירושלים. בסמוך למקום הרצח הוקם המאחז "טל בנימין" על שמם. במאחז פעל מכון משפטי ארץ במשך מספר שנים, עד שפונה.
בשנת 2002 נעצר הרוצח, אבו חמייד, ונידון ל-7 מאסרי עולם ול-50 שנות מאסר בגין רצח 7 ישראלים, בהם בני הזוג כהנא, ועבירות נוספות. ב-2003 נשפט מוסטפא מסלמאני שהשתתף ברצח בני הזוג לשני מאסרי עולם ול-25 שנה נוספות בגין שורה של עבירות ביטחוניות. מסלמאני השתחרר מהכלא 8 שנים לאחר מכן במסגרת ההסכם לשחרור גלעד שליט.
לאחר הרצח

לאחר הרצח ששת ילדי המשפחה אומצו על ידי רעיה בלוך, אחותה של טליה כהנא, ובעלה דוד אשר להם שמונה ילדים ביולוגיים. טרם האימוץ ניהלו הזוג בלוך וליבי כהנא, אימו של בנימין כהנא ואלמנתו של מאיר כהנא, מאבק משמורת על הילדים.
כתביו

בין ישראל לעמים, קובץ מקורות בעניין יחס היהדות לגויים, תשמ"ו
הסכמות הראי"ה (יחד עם יוחנן ישמח), לקט הסכמות שכתב הרב אברהם יצחק הכהן קוק, תשמ"ח
טל בנימין, אוסף מאמרים, טבת תשס"ב
הגדה של פסח: הגדת הרעיון, מבוארת בידי בנימין זאב כהנא, הלכות ועיונים דוד כהן, איורים אבינדב ויתקון. כפר תפוח, ישיבת הרעיון היהודי, תשנ"ז
הערות שוליים

↑  הכרזה לפי פקודת מניעת טרור התש"ח–1948, ילקוט הפרסומים 4202, 13 במרץ 1994
↑  ע"פ 6696/96 כהנא בנימין נ' מדינת ישראל, ניתן ב־2 במרץ 1998
דנ"פ 1789/98 מדינת ישראל נ' בנימין כהנא, ניתן ב־27 בנובמבר 2000
↑  ברוריה אבידן-בריר, 14 סיבות לחייך, באתר את
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263453605171  GND: 118028576X  ISNI: 0000 0000 6692 1065  LCCN: nr90017581  VIAF: 7240621   WorldCat (עם VIAF): 7240621 
מצבת בנימין זאב ואשתו טליה בהר המנוחות
ממפיס (מצרים)

פסל רעמסס השני אשר נמצא בממפיס
מֶמְפִיס (ביוונית: Μέμφις, בקופטית בוהאירית: ⲙⲉⲙϥⲓ, תעתיק: מֶמְפִי; בערבית: مَنْف, תעתיק: מַנְף - בכל השפות: פ' רפה) הייתה עיר במצרים העתיקה, ושרידיה שוכנים על הגדה המערבית של הנילוס, בקצה הדרומי של דלתת הנילוס, כ־20 ק"מ דרומית לקהיר, ליד העיר המצרית המודרנית מית־רחינה. השטח האדמיניסטרטיבי העתיק של ממפיס כולל בתוכו את האתרים העתיקים דחשור, סקארה, אבו סיר, אבו גורב וזאוויית אל עריאן.
ממפיס שימשה כבירת מצרים התחתונה ובירת מצרים המאוחדת לפני נא אמון, מימי יסוד המדינה ועד סוף תקופת הממלכה הקדומה בשנת 2200 לפנה"ס לערך. היא הייתה בירת מצרים לתקופה קצרה גם בתקופת הממלכה החדשה, ושימשה כמרכז אדמיניסטרטיבי בכל תקופת ההיסטוריה של מצרים העתיקה.
שמות העיר

שמה המצרי הקדום של העיר היה אִנְבּוּ־חֶץ שפירושו "החומה הלבנה".[דרוש מקור] שמה המקובל יותר היה מֶנֹ־פר על שם הפירמידה של המלך פפי הראשון מהשושלת השישית, ששכנה בקרבת העיר. השם ממפיס (Μέμφις) הוא שם יווני שנוצר כתוצאה מעיוות השם מֶנֹ־פר, ואשר הפך בקופטית למֶנֶף. ממפיס הייתה ידועה בתקופה העתיקה גם בשם אנק טַווי שמשמעותו היא "זו המקשרת את שתי הארצות". שם זה מדגיש את מיקומה האסטרטגי של ממפיס בגבול בין מצרים התחתונה ומצרים העליונה.
עוד באלף ה־3 לפנה"ס נודעה העיר בשם הקודש חות כא־פתח (ḥwt-kȝ-ptḥ, 𓉗 𓏏𓉐𓂓𓏤𓊪 𓏏 𓎛), כלומר "ארמון שור־אל פתח" או "בית הנשמה של פתח", וכך גם ההיסטוריון המצרי מנתון קרא לה במצרית עתיקה. המונח התגלגל לאוגריתית כ־𐎈𐎋𐎔𐎚 (חכפת), וקיבל את המשמעות הכללית "מצרים", המקודשת לכושר וחסיס (המקביל הכנעני לפתח). משם התגלגל ליוונית כ־Aίγυπτoς (איגופטוס, אגיפטוס בהגייה מודרנית), שמה של מצרים עד היום ביוונית ולטינית ובשפות רבות נוספות, כולל שמה של מצרים בשפה האנגלית – Egypt.
שמה של העיר במקרא היה נֹף או מֹף. השם נף מופיע במקרא בשישה פסוקים, למשל: ”נוֹאֲלוּ שָׂרֵי צֹעַן, נִשְּׁאוּ שָׂרֵי נֹף; הִתְעוּ אֶת-מִצְרַיִם, פִּנַּת שְׁבָטֶיהָ” (ישעיהו, י"ט, י"ג). השם מף מופיע פעם אחת בהושע – ”כִּי-הִנֵּה הָלְכוּ מִשֹּׁד, מִצְרַיִם תְּקַבְּצֵם מֹף תְּקַבְּרֵם; מַחְמַד לְכַסְפָּם, קִמּוֹשׂ יִירָשֵׁם, חוֹחַ, בְּאָהֳלֵיהֶם” (הושע, ט', ו').
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > העת העתיקה

על פי הרודוטוס, ממפיס נוסדה בשנת 3100 לפנה"ס על ידי המלך נערמר הידוע גם בשם מֶנֶס. מלך זה היה המלך הראשון בתקופת השושלת הראשונה בממלכה הקדומה, ואיחוד מצרים התחתונה ומצרים העליונה מיוחס לו. יש מחלוקת בין ההיסטוריונים לגבי גודל אוכלוסיית העיר. על פי ט. צ'נדלר אוכלוסיית ממפיס מנתה 30,000 תושבים ובכך הייתה היישוב המאוכלס ביותר בעולם מיום היווסדה ועד 2250 לפנה"ס לערך. ההיסטוריון ק. א. ברד העריך שאוכלוסייתה מנתה כ־6,000 תושבים בלבד בתקופת הממלכה הקדומה.
בתקופת השושלת השישית הגיעה ממפיס לשיאה. היא הייתה אחד המרכזים הדתיים העיקריים במצרים (התחרתה כמרכז דתי בעיר און) ושימשה כמרכז הפולחן של האל פְּתַח, אשר נחשב בממפיס לאבי האלים ובורא האדם. הרודוטוס (המאה ה־4 לפנה"ס) מספר שבצד הצפוני של מקדש הפייסטוס, הוא פתח, היה מתחם קודש לפרוטאוס, ומסביבו חיו פיניקים צורים באזור שנקרא "מחנה הצורים", ובו עבדו את "אפרודיטה הזרה", היא עשתרת; ביב התגלו עדויות לקשרי המושבה הפיניקית במף עם העיר, בדמות חרסים המזכירים שמות פיניקיים (כולל לא מעט אזכורים לאלים פתח ואפיס). בעיר נמצאו גם כתובות פיניקיות. העיר הייתה גם מרכז פולחני לשור הקדוש אפיס. בעיר הייתה גם מושבה אדומית. העיר ירדה מגדולתה בימי השושלת ה־18, כאשר הבירה עברה לתבאי, היא נא אמון. העיר שבה לפרוח בעת השלטון הפרסי, במאות ה־6 וה־5 לפנה"ס, ושקעה שוב עם יסוד העיר אלכסנדריה בשנת 331 לפנה"ס על ידי אלכסנדר מוקדון. בתקופה זו ובתקופה הרומית הייתה ממפיס העיר השנייה בחשיבותה במצרים.
היסטוריה > ימי הביניים

בשנת 641, עם יסוד העיר פוסטט שהייתה בירת מצרים בתקופת השלטון הערבי, ממפיס ננטשה, ובתיה הפכו מקור לאבני בנין לערים שנבנו באזור.
השרידים

בגלל השימוש המשני שעשו התושבים באבני הבניין של ממפיס, נשארו שרידים מעטים באתר. נחשפו המקדשים של האלים פתח ואפיס. כמו כן נחשפו במקום מספר פסלים כולל פסל מאלבסטר של רעמסס השני בגודל של שניים על ארבעה מטר. ממפיס נמצאת בקרבת הנקרופוליס של סקארה. כיום נמצא בממפיס אתר המשמש כמוזיאון פתוח הכולל ממצאים מתקופת מצרים העתיקה. אחד הפסלים המפורסמים הוא פסלו הענק של רעמסס השני אשר התגלה באתר. אורך הפסל הוא 10 מטר והוא מוצב בשכיבה במבנה סגור באתר אשר נבנה סביבו.
האתר נחפר על ידי האגיפטולוג האנגלי פלינדרס פיטרי בין השנים 1908–1913 במשך שש עונות חפירה.
גלריית תמונות

שרידי מכלול הארמון של המלך אַפְֹרִיֶס השושלת ה־26 במית־רחינה מצפון לממפיס
שרידי אולם העמודים של רעמסס השני במקדש הגדול לאל פתח בממפיס – השושלת ה־19
מראה במוזיאון הפתוח בעתיקות ממפיס
הירוגליפים בממפיס, מאחור עמוד של רעמסס השני
צילום של פסקל סבה, פסל רעמסס השני, צולמה בשנת 1880
פסל אפיס השושלת ה־30, הלובר
כתובת בנבעל, כתובת פיניקית על מצבה מצרית שנמצאה בעיר
ראו גם

תיניס – עיר הבירה שקדמה לממפיס
הערות שוליים

↑  ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 155
↑  לוחות UT ’nt III ix, ’nt VI vi, Aqht 2 V, וכן KTU2 4.247; למשמעות "מצרים" ולקשר לכושר וחסיס ראו צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 45 וכן ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 180-181
↑  ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 180-181
↑  Chandler, Tertius (thertgreg1987). Four Thousand Years of Urban Growth.
↑  Bard, Encyclopedia of the Archaeology of Ancient Egypt, p. 250
↑  הרודוטוס, היסטוריות, 2.112 (ראו במקור היווני ובתרגום לעברית)
↑  ה. יעקב קצנשטיין, 'מחנה הצורים' אשר בנוף בארץ מצרים, ארץ־ישראל יד, 1978, עמ' 163–164
↑  KAI 48 (כתובת בנבעל); CIS I 97‏; RÉS 2
↑  Joseph Thadée Milik, Nouvelles inscriptions nabatéennes, Syria. Archéologie, Art et histoire 35, 1958, עמ' 240 doi: 10.3406/syria.1958.5328
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536899405171  GND: 4038589-9  LCCN: sh91004888  VIAF: 315170126   WorldCat (עם VIAF): 315170126
כפר תפוח

| --- | --- |

הכניסה לכפר תפוח
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: יהודה ושומרון
מועצה אזורית: שומרון
גובה ממוצע: ‎653 מטר
תאריך ייסוד: 1978
תנועה מיישבת: הפועל המזרחי
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 1,639 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎7.7% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת צפון השומרון מוגדלת) כפר תפוח(למפת צפון השומרון רגילה) כפר תפוח(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר תפוח(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר תפוח32°07′06″N 35°15′03″E﻿ / ﻿32.1183879814675°N 35.2509608762186°E﻿ / 32.1183879814675; 35.2509608762186  heמפת היישובים של מועצה אזורית שומרון (in English: Shomron Regional Council) באדום - תפוח בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 4 מתוך 10
https://www.ktapuach.org.il/
כפר תפוח
כְּפַר תַּפּוּחַ היא התנחלות בעלת אופי דתי לאומי במתכונת של יישוב קהילתי השוכן במזרח השומרון בסמוך לעיר אריאל. היישוב משתייך למועצה אזורית שומרון ולארגון יישובי הפועל המזרחי.
שם היישוב

מקור השם של היישוב הוא העיר המקראית תפוח שמוקמה בסמוך ליישוב (כנראה תל אבו זרד של ימינו). אשר הייתה עיר גבול בין נחלות שבטי אפרים ומנשה, כמובא בספר יהושע.
היסטוריה

גרעיני הנח"ל "רעות" (לעין השלושה) ו"אלה" (לנוה ים) התיישבו לראשונה במקום, שנקרא נח"ל תפוח, ב־15 בינואר 1978 והחזיקו בו כחצי שנה עד 5 ביולי 1978. היישוב האזרחי הוקם בט"ו באב תשל"ח (אוגוסט 1978) על ידי הפועל המזרחי כ"כפר תעשייתי" בידי גרעין של בני מושב ברקת, שעסקו בליטוש יהלומים. הסוכנות ניסתה לארגן תעסוקה בתעשייה במקום, אולם ללא הצלחה, ובסוף 1979 מינתה ועד ממונה ליישוב. בתחילת 1980 היו בתים רבים ביישוב ריקים. היישוב התאושש לקראת חגיגות חמש שנים להקמתו בספטמבר 1983.
בשנת 1990 הצטרפו לתושבי היישוב פעילי תנועת "כך" בהנהגת הרב בנימין זאב כהנא.
החל מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 החל מהלך של שינוי תדמית היישוב בידי צעירים שגדלו במקום ונותרו לגור בו וכן משפחות רבות של סטודנטים מאוניברסיטת אריאל שבאו לגור במקום. בשנים 2004‏-2010 הוכפל מספר המשפחות במקום.
רב היישוב הוא הרב שמעון רוזנצוויג, שמכהן גם כר"מ בישיבתו של הרב דוד דודקביץ' ביצהר.
בצמוד לכפר תפוח ממוקמים המתקנים הצבאיים מוצב תפוח ומחסום תפוח.
חינוך

בעבר שכנה במקום ישיבה ברוח משנתו של הרב מאיר כהנא, בראשות בנו בנימין זאב.
בשנת תשע"ט (2018), נפתחה ביישוב ישיבה גבוהה והסדר, בשם "ישיבת אבינועם" על שמו של סג"ם אבינועם דוד כהן, תלמיד ישיבת ברכת יוסף שבאלון מורה שנהרג בפעילות מבצעית ברמת הגולן כשנה קודם לכן. מאז פיגוע הירי בתחנת הדלק בעלי שקרה בא' בתמוז ה'תשפ"ג הישיבה עברה למאחז אביתר שנמצא ממול הישיבה הישנה. הישיבה היא שלוחה של ישיבת ברכת יוסף ובראשה עומד הרב דוד אמיתי. לומדים בה כמה עשרות בחורים ואברכים.
ביישוב פועלת מדרשת דניאלי - בני דוד, מדרשה לבנות לפני שירות לאומי.
בנוסף ביישוב פועל סניף של תנועת הנוער בני עקיבא.
תפוח מערב (טל בנימין)

המאחז "תפוח מערב" הוקם בשנת תשנ"ט (1999) מצפון ליאסוף. ב-20 בינואר 2004 הרס צה"ל במקום בית כנסת על שם הרב מאיר כהנא, בנו בנימין זאב כהנא ואשתו טליה, לאחר שבג"ץ אישר את צו ההריסה. בפברואר 2017 הודיעה המדינה כי בכוונתה לפעול להסדרה תכנונית של המאחז, תוך ביצוע סקר להכרזה על אדמות מדינה המחברות את המאחז ליישוב האם. בנוסף הודיעה המדינה ונפסק על ידי בג"ץ, ש-17 מבנים במאחז שאין עבורם אופק תכנוני ייהרסו. הפינוי בוצע ביוני 2018.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  חגי אשד, שרון: הושלמה המסגרת ליישובים החדשים בשומרון, דבר, 8 באוגוסט 1978
↑  עמוס לבב, תפוח: ההתנחלות שהפכה ליישוב רפאים, מעריב, 13 בפברואר 1980
↑  דני רובינשטיין, כפר תפוח: תרועות מנצחים, דבר, 28 בספטמבר 1983
↑  רונאל פישר, תפוח צהוב, חדשות, 23 בנובמבר 1990;
נטע שדמי, אנשי "כך" כובשים את תפוח, מעריב, 11 בינואר 1991;
רונאל פישר, לא נותנים לאבא מנוחה, חדשות, 19 באפריל 1991
↑  עמיחי אתאלי, התפוח הגדול: היישוב הקיצוני הפך למבוקש, באתר nrg‏, 18 באוקטובר 2010
↑  עדו בן פורת, קצין, לוחם ותלמיד חכם, באתר ערוץ 7, 12 באוגוסט 2018
↑  בג"ץ: לפנות עשרות מבנים במאחז ליד תפוח, באתר "רשת", 7 בפברואר 2017
↑  בג"ץ 2297/15 חאפז מחמוד עבד אלחלים אחמד, ראש מועצת הכפר יאסוף ואחרים נ' שר הביטחון ואחרים, ניתן ב־7 בפברואר 2017.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535867205171  LCCN: n98037456  VIAF: 152623156   WorldCat (עם VIAF): 152623156 
נח"ל תפוח: גרעין אלה וגרעין רעות, 15.1.78 - 5.7.78
Pop (אלבום של U2)

Pop (בעברית: פופ) הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת הרוק האירית U2. הוא הופק על יד פלוד, האווי בי וסטיב אוסבורן ויצא ב-2 במרץ 1997 בחברת איילנד רקורדס. האלבום היה המשך של השינוי המוזיקלי של הלהקה בשנות ה-90, כשהם משלבים בין השפעות של מוזיקה אלטרנטיבית, טכנו, מוזיקת דאנס אלקטרונית ואלקטרוניקה בסאונד שלהם. ב-"Pop" נעשה שימוש במגוון של טכניקות הפקה שהיו יחסית חדשות ל-U2 כולל דגימה, לופים, מכונת תופים וסקוונסר.
ההקלטות החלו ב-1995 עם כמה מפיקים מוזיקליים כולל נלי הופר, פלוד, האווי בי וסטיב אוסבורן שהכירו ללהקה השפעות אלקטרוניקה שונות. באותו הזמן, המתופף לארי מולן ג'וניור לא היה פעיל בגלל פציעה בגב, מה שגרם לשאר חברי הלהקה להשתמש בגישות שונות לכתיבת שירים. כאשר מולן חזר, הלהקה החלה לעבוד מחדש על חלק גדול מהחומרים שלה, אבל התקשתה להשלים שירים. אחרי שהלהקה אפשרה למנהל שלה, פול מקגינס, לקבוע את סיבוב ההופעות הבא שלהם ב-1997 "PopMart" לפני שהאלבום הושלם, הם הרגישו שמאיצים בהם לספק את האלבום. אפילו אחרי שהם דחו את תאריך ההוצאה מ-1996 למרץ 1997, ל-U2 נגמר הזמן באולפן.
בפברואר 1997, U2 שחררה את הסינגל "Discothèque". האלבום קיבל ביקורות טובות בעיקר והגיע למקום הראשון ב-35 מדינות, כולל בבריטניה ובארצות הברית. עם זאת, המכירות של האלבום הן מהנמוכות של U2. במבט לאחור, האלבום נראה על ידי עיתונאי מוזיקה והציבור כאכזבה. הלהקה לא הייתה מרוצה מהאלבום והם הקליטו מחדש ועשו רמיקסים לרבים מהשירים כסינגלים ולאלבומי אוסף.
כתיבה

במחצית הראשונה של שנות ה-90, U2 עברה שינוי דרמטי בסגנון מוזיקלי. הלהקה התנסתה עם רוק אלטרנטיבי ומוזיקה אלקטרונית ובשימוש בדגימות באלבום מ-1991 "Achtung Baby" ובמידה גדולה יותר באלבום מ-1993 "Zooropa". הסולן בונו והגיטריסט דה אדג' כתבו כמה שירים לפני שההקלטות של "Pop" החלו. השירים "If You Wear That Velvet Dress", "Wake Up Dead Man", "Last Night on Earth" ו-"If God Will Send His Angels" נכתבו בזמנים הסנשים של "Zooropa". השירים "Mofo" ו-"Staring at the Sun" גם היו כתובים חלקית.
הקלטה והפקה

עבור האלבום החדש, U2 רצו להמשיך את הניסוי הקולי שלהם מ-"Achtung Baby" ו-"Zooropa". הם שכרו מפיקים שונים כדי שיהיו להם עוד אנשים לחלוק איתם את הרעיונות שלהם. פלוד היה המפיק הראשי. מארק "ספייק" סטנס והאווי בי היו מהנדסי קול ראשיים. התפקיד של האווי בי היה בהתחלה "די-ג'יי ווייבים" לפני שהוא נהיה מפיק, מהנדס קול ומיקסר. הלהקה והאווי בי הלכו למועדוני דאנס כדי לחוות את מוזיקת ותרבות המועדונים.
U2 התחילה לעבוד על "Pop" ב-1995 והם שיתפו פעולה עם נלי הופר בלונדון, בצרפת ובאירלנד. בספטמבר, הלהקה העבירה את ההקלטות להאנובר קווי בדבלין למחסן שהם בדיוק הפכו לאולפן. פלוד, האווי בי, סטיב אוסבורן ומריוס דה פריס הצטרפו להופר וללהקה שם. הסשנים נמשכו עד לדצמבר 1995 וכ-30 עד 40 שירים יצאו מהתקופה הזו.
מולן, שנעדר רוב התקופה הזו כדי להתחיל משפחה ולטפל בפציעת הגב שלו, עבר ניתוח רציני בגב בנובמבר 1995. למולן היו בעיות לתופף בתקופה הזו, מה שהכריח את U2 לזנוח את שיטות כתיבת השירים הרגילות שלהן כלהקה אבל גם אפשר להם ללכת אחרי השפעות מוזיקליות שונות. מולן הודה שהוא התעצבן שהלהקה נכנסה לאולפן בלעדיו, מכיוון שהוא היה מודע לכך שהחלטות מרכזיות יתקבלו בחודשים הראשונים של ההקלטות. בריאן אינו ניסה לשכנע את שאר חברי הלהקה לחכות למולן, אבל הם לא הסכימו. דה אדג' הסביר שהמחשבה הייתה שהם הולכים להתנסות יותר עם הרעיון של מה זו להקה ולמצוא דרכים חדשות לכתוב שירים ולקבל את ההשפעות והאסתטיקה של מוזיקת הדאנס. הם חשבו שהם יתחילו עם זה שהאווי בי ימקסס ביטים של תופים ויראו לאן זה יביא אותם. מולן חזר לאולפן שלושה שבועות אחרי הניתוח שלו, אבל הגב שלו מנע ממנו להקדיש את עצמו לחלוטין להקלטות. הסנשים הפסיקו בינואר 1996 כדי לאפשר למולן להחלים.
הלהקה חזרה לעשות סשנים בפברואר 1996. נלי הופר עזב את הסנשים במאי 1996 עקב ההתחייבות שלו לפסקול הסרט רומיאו וג'ולייט.
במהלך ההקלטות, U2 הרשתה למנהל פול מקגינס לקבוע את סיבוב ההופעות "PopMart" לפני שהם סיימו לעבוד על האלבום, ותחילת סיבוב ההופעות היה באפריל 1997. האלבום היה אמור לצאת ב-1996, אבל חברי הלהקה התקשו לסיים שירים.
בסופו של דבר, U2 לא הייתה מרוצה מ-"Pop". הלהקה עבדה מחדש והקליטה מחדש הרבה מהשירים לסינגלים ולאוסף "The Best of 1990-2000".
קומפוזיציה

"Pop" כולל לופים של קלטות, תכנות, סקוונסר, דגימה ומקצבי דאנס פאנקים קצביים. גיטרת הבס של הבסיסט אדם קלייטון קיבלה עיבוד אותות קול עד למצב שהיא נשמעה כמו מקלדת בס. ב-"Mofo" בונו מתאבל על מות אימו. "If God Will Send His Angels" הוא שיר בו בונו מתחנן לעזרתו של אלוהים. "The Playboy Mansion" צוחק על אייקונים של תרבות הפופ.
הוצאה

ב-12 בפברואר 1997, שבועיים לפני יציאת האלבום, הלהקה ערכה מסיבת עיתונאים בחלק ההלבשה התחתונה בסניף של חנות הכולבו K-Mart בניו יורק כדי להכריז על פרטים על סיבוב ההופעות "PopMart". ב-26 באפריל 1997, ABC שידרה ספיישל על האלבום "Pop" ועל סיבוב ההופעות "PopMart".
שישה סינגלים יצאו מ-"Pop", הכי הרבה שהלהקה הוציאה מאלבום. "Discothèque" היה הסינגל הראשון והוא יצא ב-2 בפברואר 1997 והוא היה הצלחה גדולה במסיבות ובשידורים. הוא הגיע למקום הראשון במדינות אירופאיות רבות כולל בבריטניה. בארצות הברית הוא הגיע למקום העשירי בבילבורד הוט 100.
"Staring at the Sun" יצא ב-15 באפריל והגיע למקום 26 בבילבורד הוט 100. "Last Night on Earth" יצא ב-14 ביולי והגיע למקום ה-57 במצעד. "Please", "If God Will Send His Angels" ו-"Mofo" יצאו כסינגלים אבל לא הגיעו לבילבורד הוט 100.
קבלה

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
AllMusic: 
אנטרטיינמנט ויקלי: B
Jam! Showbiz: 
לוס אנג'לס טיימס: 
הניו זילנד הראלד: 
NME: 8/10
Orlando Sentinel: 
רולינג סטון: 
Spin: 9/10
The Sydney Morning Herald: 
"Pop" קיבל ביקורות טובות בעיקר. במבט לאחור, "Pop" נחשב על ידי עיתונאי מוזיקה והציבור כאכזבה. עם זאת, האלבום גם קיבל תשבחות, למשל מ-"Hot Press" שדרג אותו במקום ה-104 ברשימת "250 האלבומים האירים הטובים בכל הזמנים" ב-2009. ב-2003, מגזין סלנט כלל את האלבום ברשימת "Vital Pop: 50 Essential Pop Albums".
"Pop" היה הצלחה מסחרית והגיע למקום הראשון ב-27 מדינות כולל בבריטניה ובארצות הברית, אבל המכירות שלו ירדו. האלבום ירד במהרה מרשימת עשרת האלבומים הטובים ביותר של בילבורד 200. המכירות הכלליות של "Pop" הן מהגרועות ביותר של U2.
מורשת

לאחר סיבוב ההופעות "PopMart", הלהקה הביעה את חוסר הסיפוק שלה מהאלבום. לאורך השנים אחרי סיבוב ההופעות של האלבום, U2 לא ביצעה הרבה מהשירים מהאלבום בסיבובי הופעות אחרים. במרץ 2018, U2 הכריזה ש-"Pop" יצא מחדש ויעבור רימסטרינג על תקליט.
רשימת השירים

מילות השירים נכתבו על ידי בונו ודה אדג', המוזיקה לשירים הולחנה על ידי U2.
| מס' | שם | הפקה | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Discothèque  | פלוד | 5:19 |
| 2. | Do You Feel Loved  | סטיב אוסבורן, פלוד | 5:07 |
| 3. | Mofo  | פלוד | 5:49 |
| 4. | If God Will Send His Angels  | פלוד, האווי בי | 5:22 |
| 5. | Staring at the Sun  | פלוד, אוסבורן | 4:36 |
| 6. | Last Night on Earth  | פלוד | 4:45 |
| 7. | Gone  | פלוד | 4:26 |
| 8. | Miami  | האווי בי, פלוד | 4:52 |
| 9. | The Playboy Mansion  | פלוד, האווי בי | 4:40 |
| 10. | If You Wear That Velvet Dress  | פלוד | 5:15 |
| 11. | Please  | פלוד, האווי בי | 5:02 |
| 12. | Wake Up Dead Man  | פלוד | 4:52 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 60:09 |
משתתפי האלבום > U2

בונו - שירה, גיטרה
דה אדג' - גיטרה, קלידים, קולות רקע
אדם קלייטון - גיטרה בס
לארי מולן ג'וניור - תופים, עלי הקשה, תכנות, מכונת תופים