stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התפוצצות אוכלוסין
טענות להשפעות של פיצוץ אוכלוסין > השפעות סביבתיות

מספר מדענים טענו כי השפעות האדם על הסביבה והעלייה הנלווית בצריכת המשאבים מאיימים על המערכות האקולוגיות בעולם ועל הישרדותה של הציוויליזציה האנושית. הצהרת הפאנל הבין-אקדמי בנושא גידול אוכלוסייה, אשר אושררה על ידי 58 אקדמיות לאומיות חברות בשנת 1994, קובעת כי גידול אוכלוסין "חסר תקדים" מחמיר בעיות סביבתיות רבות, כולל עלייה ברמות הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה, התחממות כדור הארץ וזיהום. אכן, כמה אנליסטים טוענים שההשפעה החמורה ביותר של אוכלוסיית יתר היא השפעתה על הסביבה. כמה מדענים מציעים שההשפעה הכוללת של האדם על הסביבה במהלך תאוצה גדולה, במיוחד בשל גודל וגידול האוכלוסייה האנושית, צמיחה כלכלית, צריכת יתר, זיהום והתפשטות הטכנולוגיה, דחפה את כדור הארץ לעידן גאולוגי חדש המכונה אנתרופוקן.
כמה מחקרים ופרשנות קושרים את גידול האוכלוסייה עם שינויי אקלים. מבקרים הצהירו שלגידול אוכלוסייה לבדה עשויה להיות השפעה פחותה על שינויי האקלים מאשר גורמים אחרים, כגון פליטת גזי חממה לנפש. הצריכה העולמית של בשר צפויה לעלות ב-76% עד שנת 2050 ככל שאוכלוסיית העולם תגדל, כאשר לכך צפויות להיות השפעות סביבתיות נוספות כגון אובדן המגוון הביולוגי ופליטת גזי חממה מוגברת. מחקר ביולי 2017 שפורסם ב-Environmental Research Letters טען שהדרך המשמעותית ביותר שבה אנשים יכולים להפחית את טביעת הרגל הפחמנית שלהם היא להביא פחות ילדים לעולם, ולאחר מכן לחיות ללא רכב, לוותר על נסיעות אוויריות ואימוץ תזונה צמחית. עם זאת, גם במדינות בהן יש גם גידול אוכלוסין גדול וגם בעיות אקולוגיות גדולות, זה לא בהכרח נכון שריסון גידול האוכלוסייה יתרום תרומה גדולה לפתרון כל הבעיות הסביבתיות שניתן לפתור בפשטות בגישה של מדיניות סביבתית.
טענות להשפעות של פיצוץ אוכלוסין > דלדול משאבים

כמה פרשנויות ייחסו דלדול של משאבים שאינם מתחדשים, כגון אדמה, מזון ומים, לאוכלוסיות יתר והציעו כי הדבר עלול להוביל לירידה באיכות חיי האדם. האקולוג דייוויד פימנטל היה אחד התומכים הללו, ואמר "עם חוסר האיזון שגדל בין מספרי האוכלוסייה ומשאבים חיוניים לשמירה על החיים, על בני האדם לשמר באופן פעיל אדמה תבואה, מים מתוקים, אנרגיה ומשאבים ביולוגיים. יש צורך לפתח משאבי אנרגיה מתחדשים. בני אדם בכל מקום חייבים להבין שגידול אוכלוסין מהיר פוגע במשאבי כדור הארץ ומצמצם את רווחת האדם".
למרות שהוזהר מחסור במזון כתוצאה מאוכלוסיות יתר, לפי ארגון המזון והחקלאות, ייצור המזון העולמי עולה על הביקוש הגובר מגידול האוכלוסייה העולמית. חוסר ביטחון תזונתי באזורים מסוימים נובע מהחלוקה הגלובלית הלא שוויונית של אספקת המזון.
התפיסה שהחלל מוגבל נדחתה על ידי ספקנים, המציינים כי אוכלוסיית כדור הארץ, המונה כ-6.8 מיליארד בני אדם, יכולה להתאכסן בנוחות באזור השווה בגודלו למדינת טקסס בארצות הברית (696,706.80 קמ"ר). מבקרים ומומחים חקלאיים מציעים ששינויים במדיניות הנוגעת לשימוש בקרקע או לחקלאות כדי להפוך אותם ליעילים יותר, יש סיכוי גבוה יותר לפתור בעיות קרקע ולחצים על הסביבה מאשר התמקדות בצמצום האוכלוסייה בלבד.
טענות להשפעות של פיצוץ אוכלוסין > מגפות

מאמר משנת 2021 ב-Ethics, Medicine and Public Health טען לאור מגפת הקורונה כי מגפות הופיעו בסבירות גבוהה יותר כתוצאה מאוכלוסיות יתר, גלובליזציה, עיור ופלישה לבתי גידול טבעיים.
ביקורת על המושג פיצוץ אוכלוסין

המושג של פיצוץ אוכלוסין, וייחודו כגורם לבעיות סביבתיות, שנוי במחלוקת.
חלק מהמבקרים מתייחסים לאוכלוסיות יתר כאל מיתוס. גידול אוכלוסייה מעריכי חזוי או כל "פיצוץ אוכלוסין" לא התממש; במקום זאת, גידול האוכלוסייה הואט. מבקרים טוענים שדי משאבים זמינים כדי לתמוך בגידול האוכלוסייה החזוי, ושההשפעות האנושיות על הסביבה אינן מיוחסות לאוכלוסיית יתר. לפי צוות החשיבה הליברטריאני של מכון פרייזר, גם הרעיון של אוכלוסייה יתר וגם דלדול המשאבים לכאורה הם מיתוסים; רוב המשאבים נמצאים כיום בשפע יותר מאשר לפני כמה עשורים, הודות לקידמה הטכנולוגית. המכון גם מטיל ספק בכנותם של חסידי פיקוח אוכלוסין במדינות עניות.
הדמוגרף ניקולס אברשטדט מתח ביקורת על הרעיון של אוכלוסיית יתר, ואמר כי "אוכלוסיית יתר היא לא באמת עודף אוכלוסין. זו שאלה של עוני".
מחקר משנת 2020 הגיע למסקנה ש"מגמות מתמשכות בהישגי השכלה של נשים ובגישה לאמצעי מניעה יזרזו את הירידה בפוריות והאטה בגידול האוכלוסייה", כאשר תחזיות מצביעות על כך שאוכלוסיית העולם תגיע לשיא של 9.73 מיליארד ב-2064 ותרד עד 2100. פרשנות בתקשורת פירשה זאת כמצביעה על כך שצריכת יתר מייצגת איום סביבתי גדול יותר שכן תרחיש של אוכלוסין עודף עלול לא להתרחש לעולם.
כמה אסטרטגיות תכנון אוכלוסיות אנושיות בהן דוגלים תומכי אוכלוסיית יתר שנויות במחלוקת מסיבות אתיות. אלה המודאגים מאוכלוסיית יתר, כולל פול ארליך, הואשמו בהשפעה על הפרות זכויות אדם לרבות מדיניות עיקור בכפייה בהודו ותחת מדיניות הילד האחד של סין, כמו גם אמצעי מניעה מחייבים או כפייתיים שננקטו במדינות אחרות.
הטיעון של אוכלוסיית יתר זכתה לביקורת על ידי כמה חוקרים ואנשי איכות הסביבה כגזעניים ובעלי שורשים בקולוניאליזם ובעליונות הלבנה, שכן השליטה והצמצום של אוכלוסיית האדם מתמקדים לעיתים קרובות בגידול אוכלוסייה בעולם השלישי. במקום בצריכה במדינות המערב.
פתרונות

הוצעו מספר אסטרטגיות להפחתת אוכלוסיית יתר.
פתרונות > תכנון אוכלוסייה

מספר מדענים (כולל פול ארליך, גרטשן דיילי וטים פלנרי) הציעו שהאנושות תעבוד על ייצוב המספרים המוחלטים שלה, כנקודת מוצא לקראת התחלת תהליך הפחתת המספרים הכוללים. הם הציעו מספר גישות אפשריות, כולל:
גישה משופרת לאמצעי מניעה וחינוך מיני
הפחתת תמותת תינוקות, כך שהורים לא יצטרכו להביא ילדים רבים כדי להבטיח שלפחות חלקם ישרדו לבגרות.
שיפור מעמד האישה על מנת להקל על היציאה מחלוקת העבודה המינית המסורתית.
תכנון משפחות
יצירת "מודלים לחיקוי" של משפחות קטנות
תרבות וחברה חילונית
ישנן עדויות טובות ממקומות רבים בעולם שכאשר לנשים ולזוגות יש את החופש לבחור כמה ילדים ללדת, הם נוטים להקים משפחות קטנות יותר.
פתרונות > תכנון משפחתי

לחינוך ולהעצמת נשים ולמתן גישה לתכנון משפחה ולאמצעי מניעה יש השפעה מוכחת על הפחתת שיעורי הילודה. מחקרים רבים מסיקים כי חינוך בנות מפחית את מספר הילדים שיש להן. אפשרות אחת לפי חלק מהפעילים היא להתמקד בחינוך על תכנון משפחה ושיטות למניעת הריון, ולהנגיש בקלות אמצעי מניעה כמו קונדומים, גלולות למניעת הריון והתקנים תוך רחמיים. ברחבי העולם, כמעט 40% מההריונות הם לא מכוונים (כ-80 מיליון הריונות לא מכוונים בכל שנה). לפי הערכות, כ-350 מיליון נשים במדינות העניות בעולם או שלא רצו את ילדן האחרון, לא רוצות ילד נוסף או רוצות לסדר את ההריונות שלהן, אבל אין להן גישה למידע, אמצעים ושירותים סבירים כדי לקבוע את הגודל והמרווח של משפחותיהם.
פתרונות > התיישבות מחוץ לכדור הארץ

טיעון לקולוניזציה בחלל הוא אומר שהתיישבות מחוץ לכדור הארץ תמתן את ההשפעות המוצעות של אכלוס יתר של כדור הארץ, כגון דלדול משאבים. אם משאבי החלל ייפתחו לשימוש ונבנו בתי גידול תומכים חיים, כדור הארץ לא היה מגדיר עוד את מגבלות הצמיחה. למרות שרבים ממשאבי כדור הארץ אינם מתחדשים, מושבות מחוץ לכדור הארץ יכולות לספק את רוב דרישות המשאבים. עם זמינותם של משאבים מחוץ לכדור הארץ, הביקוש למשאבים יבשתיים יירד. התומכים ברעיון זה כוללים את סטיבן הוקינג וג'רארד ק. אוניל.
פתרונות > עיור

למרות הגידול בצפיפות האוכלוסין בתוך הערים (והופעתן של מגה-ערים), UN Habitat Data Corp. קובעת בדוחותיה כי עיור עשוי להיות הפשרה הטובה ביותר מול גידול האוכלוסייה העולמית. ערים מרכזות פעילות אנושית באזורים מוגבלים, ומגבילה את רוחב הנזק הסביבתי. UN Habitat אומרת שזה אפשרי רק אם התכנון העירוני ישופר באופן משמעותי. למרות זאת ממשלות העולם מעודדות פריסה מרחבית של האוכלוסייה במקום מיקודה. הדבר מתעלם באופן מוחלט מהנזקים שעלול לגרום הדבר לסביבה.
ראו גם

שיא תפוקת נפט
תומאס מלתוס
אנטי-נטליזם
ג'ון הולדרן
סדר עולמי חדש
צפוף – הפורום לאוכלוסייה סביבה וחברה
טביעת רגל פחמנית
לקריאה נוספת

אלון טל. 2016. והארץ מלאה. הקיבוץ המאוחד
דן בראון. 2013. התופת. מודן הוצאה לאור
הערות שוליים

↑  Total Fertility Rate, World נתוני הפריון הכולל, אתר האו"ם (אוחזר בתאריך 5.9.2015)
↑  Cormac Ó Gráda: Famine. A Short History, Princeton University Press 2009
↑  https://brill.com/view/journals/pgdt/18/1-2/article-p205_16.xml
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph124345
פנצ'ו סלאבייקוב

| --- | --- |

 לידה:  27 באפריל 1866 טריאבנה, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  28 במאי 1912 (יוליאני) (בגיל 46) Brunate, איטליה 
 מדינה:  בולגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי של סופיה 
 שפות היצירה:  בולגרית 
 בן או בת זוג:  Mara Belcheva (1903–1912) 
 
פֶּנְצ'וֹ פֶּטְקוֹב סְלָאבֶיְקוֹב (בבולגרית: Пенчо Петков Славейков; ‏27 באפריל 1866 O.S.‏ - 10 ביוני 1912 היה משורר בולגרי נודע. בנו הצעיר של הסופר, הפובליציסט והמדינאי הבולגרי פטקו סלאבייקוב.
נקבר בבית הקברות המרכזי בסופיה.
הערות שוליים

↑  לפי הסגנון הישן של הלוח הגרגוריאני כפי שאומץ בבולגריה (מתואר בסימול .O.S.)‏ התאריך הוא 28 במאי 1912.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012591066605171  PLWABN: 9810628685305606  BIBSYS: 90392621  BnF: cb13528682m (data)  GND: 118797581  ISNI: 0000 0001 2135 0956  LCCN: n82018278  MusicBrainz: d2903f93-0f0f-4521-9602-707bc36fac25  NKC: js20020925095  NTA: 071116257  SUDOC: 050415565  VIAF: 59243351   WorldCat (עם VIAF): 59243351 
ערך זה הוא קצרמרבנושא משוררים ובנושא בולגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הדרשה על ההר

"הדרשה על ההר" מאת קרל בלוך, צייר דני מהמאה ה-19
הדרשה על ההר היא ציטוט דברים שלפי המסופר נשא ישו לפני מאמיניו. יש הרואים בדרשה זאת תמצית עיקרי האמונה המשיחית כולה. הדרשה מצוטטת בחיבור הראשון (אך לא העתיק ביותר) בקאנון של הברית החדשה, הבשורה על-פי מתי, והיא נקראת כך משום שלפי המסופר נשא אותה ישו בפני מאמיניו על הר בסביבות הכנרת.
הדרשה על ההר היא חלק מרכזי מאוד בבשורה על פי מתי, ובנצרות כולה, שכן היא מכילה עקרונות רבים שהנצרות מושתת עליהם, ורבים מהפסוקים בה אף הפכו לפתגמים ולדימויים מפורסמים, כגון הדימוי על "הטיית הלחי השנייה" והביטוי "מלח הארץ". הדרשה השפיעה רבות על תורת האי-אלימות המודרנית.
מיקום ותארוך הדרשה

ההר עליו נשא ישו את הדרשה קרוי בנצרות "הר האושר" לזכר המילה "אַשְרֵי" המתחילה את שמונת הפסוקים הראשונים של דרשת ההר. המסורת הנוצרית המקובלת מזהה את הר האושר עם הר נחום מצפון לכנרת, אך יש פרוטסטנטים המזהים את הר האושר עם קרני חיטין.
מקובל לתארך את זמן נשיאת הדרשה לשנת 30 לספירה בערך, אך רבים מהפרשנים האקדמיים גורסים כי הדרשה היא אוסף אמירות מתוך דברי ישו, שאסף מתי, מחבר הבשורה, וכי ישו כנראה לא נשא את הדרשה בפועל.
תוכן

פתיחה (מתי ה' 1 - 2)
פסוקי ה"אשרי", המתארים את אלה שהתנהגותם ראויה: "אשרי עניי הרוח", "אשרי האבלים", "אשרי החלשים" וכיוצא בזה (ה' 3 - 12)
"אתם מלח הארץ" וגו' (ה' 13 - 16)
טענתו של ישו כי הוא ממשיך דרכם של הנביאים (ה' 17 - 20)
איסור על ניבול פה, חיוב החברות וההשלמה (ה' 21 - 26)
איסור על ניאוף, תאווה, גירושין ונישואין שניים (ה' 27 - 32)
איסור על נדרים (ה' 33 - 37)
החיוב לאהוב את כולם, כולל אויביך, ביטול "עין תחת עין" והחלפתו ב"הטה לו גם את ה[לחי] האחרת" (ה' 38 - 48)
מעשים טובים יש לעשות בצנעה ולא בפרהסיה ולא לשם רווח (מתי ו' 1 - 6)
גינוי תפילות ארוכות, כשל עובדי אלילים (ו' 7 - 13)
החובה לסלוח (ו' 14 - 15)
יש לצום בצנעה ולא בפומבי ולא לשם רווח (ו' 16 - 18)
העולם הבא חשוב מהעולם הזה (ו' 19 - 21)
העין היא אור הגוף (ו' 22 - 23)
איסור על תאוות בצע (ו' 24)
"לא תשפטו ולא תישפטו" (מתי ז' 1)
טול קורה מבין עיניך לפני שתבקר אחרים (ז' 2 - 5)
אל תטיל פנינים בפני חזיר (ז' 6)
"בקשו ויינתן לכם דרשו ותמצאו דפקו ויפתח לכם " וגו' (ז' 7 - 11)
"עשה לרעיך מה שאתה רוצה שיעשו לך" (ז' 12)
הדרך לחיים היא הדרך הקשה, ומעטים ההולכים בה, הדרך הקלה היא הדרך לאבדון, ורבים ההולכים בה (ז' 13 - 14)
אזהרה מפני נביאי שקר (ז' 15 - 20)
לא כל הטוען כי הוא בר אמונה אכן מאמין (ז' 21 - 23)
מי אשר ילך לפי דרשה זו בונה את חייו על אבן ויחיה, מי שאיננו - כמוהו כבונה חייו על חול וסופו להישמד. (ז' 24 - 27)
סיום (ז' 28 - 29)
גישות פרשניות

ויכוח גדול קיים בנצרות באשר לאופן ההבנה של הכתוב בדרשה, שהרי חלק מתכתיביה, אם מבינים אותם כמות שהם, אינם ישימים כמעט בחיים המעשיים. חוקר הדתות מק'ארתור מביא תשע פרשנויות עיקריות לדרשה.
הגישה הקטגורית, הגורסת כי את הדרשה יש להבין כמות שהיא, ואם תכתיביה גורמים סבל למי שממלא אחריהם, זהו מחיר ששווה לשלם בתמורה לגאולה. בגישה זו צידדו פרנציסקוס מאסיזי, לב טולסטוי ובאופן מסוים כת האנאבפטיסטים.
הגישה ההיפרבולית, הרואה בדרשה היפרבולה וגוזמה מכוונת והגורסת שהדרשה מכילה רק עקרונות כלליים, שאין צורך למלא אחריהם מילה במילה ושיש להתאימם ולרככם בהתאם למציאות.
גישת התקן הכפול של הכנסייה הקתולית, אשר מחלקת את תוכן הדרשה לחלק הכרחי ולחלק מומלץ, כאשר החלק ההכרחי מחייב את כולם והוא הכרחי לגאולה והחלק המומלץ הוא תוספת למאמינים אדוקים יותר, כגון נזירים, אך נראה שאין זה מעשי לדרוש מכל אדם לנהוג כך. בגישה זו תמכו אוגוסטינוס הקדוש ותומאס אקווינס.
הגישה הלותרנית, הקרויה גם גישת שני העולמות. מרטין לותר חילק את הכול לקדוש וליומיומי וגרס כי הדרשה שייכת לתחום הקדוש והרוחני. כך, לפי לותר, שופט שמרשיע פושע צריך לתת לו את מירב העונש הקבוע בחוק, אך בד בבד עליו להצטער בנפשו על הסבל שייגרם לו.
הגישה הפרוטסטנטית, אשר על ידי השוואת מקומות שונים בברית החדשה מצאה, כי לעקרונות של הדרשה ישנם יוצאים מן הכלל. כך, בעוד שישו אסר על נדרים ושבועות, השליח פאולוס משתמש בהם לפחות פעמיים, כך שלמעשה יש להם מקום.
הגישה של וילהלם הרמן (Wilhelm Herrmann), אשר גרס, כי רוח הדרשה חשובה יותר ממה שכתוב בה, ושהכוונה מאחורי מעשה חשובה יותר מהמעשה עצמו. גישה זו קרובה לגישתו של אוגוסטינוס הקדוש.
הגישה האתית, אשר גורסת כי ישו חשב שאחרית הימים קרובה ולכן הצלחה חומרית היא בעלת חשיבות נמוכה. גישה זו נהפכה פופולרית על ידי אלברט שווייצר.
גישתו של מרטין דיבליוס (Martin Dibelius), אשר גרס, כי אף על פי שהעקרונות של הדרשה הם העקרונות האלוהיים ועל-פיהם יש לנהוג, כעת אין זה אפשרי. על פי דיבליוס, חובה על כל בני האדם לנסות לחיות לפי עקרונותיה של הדרשה, אך הם נידונים מראש לכישלון. מצב זה, טוען דיבליוס, ישתנה באחרית הימים. גישה דומה לזו היא הדיספנסציונליזם, הגורס כי ישנן תקופות שבהן ניתן למלא אחר הדרשה וישנן תקופות שבהן זה בלתי אפשרי, כמו התקופה של ימינו.
גישת התשובה, הגורסת, כי עקרונות הדרשה על ההר הם מלכתחילה בלתי-ניתנים לקיום בעולם הזה, והגורסת, כי על ידי הפיכתם לבלתי-אפשריים לקיום ישו רצה ללמד את האנושות לחזור בתשובה.
לקריאה נוספת

אפי זיו, הצופן הנוצרי באמנות, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2015, עמ' 183, מסת"ב 978-965-566-137-8
רועי מרום, דיני הפגיעה בגוף ובנפש בעת העתיקה ובאסלאם הקדום, עבודת תיזה, אוניברסיטת תל אביב, 2017, עמ' 33–37.
הדרשה על ההר, איוון מקארוב, 1889
הכנסייה בהר נחום
איתן בן-אליהו

| --- | --- |

בן-אליהו, 2012
 לידה:  10 בספטמבר 1944 (בן 80) כ"ב באלול ה'תש"ד ירושלים, פלשתינה (א"י) ארץ ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  בית הספר לעסקים של הרווארד  אוניברסיטת בר-אילן  בית הספר לטיסה 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1962–2000 (כ־38 שנים)
 דרגה:   אלוף
 תפקידים בשירות
  מפקד טייסת 201   מפקד טייסת 133  ראש מחלקת אמצעי לחימה בחיל האוויר    מפקד בסיס רמת דוד  ראש להק אוויר   ראש מטה חיל האוויר  עוזר ראש אג"ם   מפקד חיל האוויר
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים    מבצע שלום הגליל     המערכה ברצועת הביטחון  מבצעי צה"ל בלבנון – "ליטני", "חוק וסדר", "דין וחשבון", "ענבי זעם"  האינתיפאדה הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 מייסד ומנכ"ל איסט ווסט וונצ'רס, מייסד ויו"ר STG טכנולוגיות ישראליות להגנת העורף, יו"ר חברת אירונאוטיקס, יו"ר חברת קנביט ונשיא IFA בית ספר בינלאומי לטיס מסחרי. מרצה, יועץ, דירקטור
 
איתן בן-אליהו (נולד ב-10 בספטמבר 1944) הוא איש צבא ואיש עסקים ישראלי; שירת כמפקד ה-13 של חיל האוויר הישראלי, מיולי 1996 ועד אפריל 2000.
ביוגרפיה

בן-אליהו נולד וגדל בירושלים, בן לאב שעלה מאיראן עזרא בן-אליהו, ולאם ילידת מקדוניה בלה מנחם.
התחנך בבית ספר דתי. והיה חניך בתנועת הנוער של הצופים הדתיים, כחבר בשבט משואות.
בעל תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן, למד לתואר שני באסטרטגיה ויחסים בינלאומיים וסיים את הלימודים, אך בשל פרוץ מלחמת המפרץ לא-השלים את התואר. בוגר קורס מתקדם למינהל עסקים באוניברסיטת הרווארד.
ביוגרפיה > טייס קרב

באוקטובר 1962 התגייס לקורס טיס, אותו סיים בנובמבר 1964 במגמת קרב. את קורס האימון המבצעי (קא"מ) עבר בטייסת 113 ("טייסת הצרעה") ובסיומו עבר לשרת כטייס אוראגן, באוגוסט 1965 החל קורס מדריכי טיסה בבית הספר לטיסה (ביס"ט) שבסיומו מונה למדריך בביס"ט. במהלך שירותו בביס"ט, שנמשך עד אפריל 1967, השתתף בהקמת הצוות האווירובטי של חיל האוויר הישראלי והיה טייס בצוות.
במלחמת ששת הימים שירת כטייס אוראגן בטייסת 113 (הצרעה). בדצמבר 1967 עבר לטייסת 101 ("טייסת הקרב הראשונה") שהפעילה מטוסי מיראז' 3, ובספטמבר 1969 עבר בעת הקמתה לטייסת 201 ("האחת", טייסת הפנטום הראשונה) שהפעילה מטוסי F-4 פנטום. בהמשך התמנה גם לסמ"ט ב' ולסמ"ט א' בטייסת 201. ביוני 1972 סיים קורס מערכות נשק לטייסי קרב בבסיס חיל האוויר האמריקני "נליס" במדינת נבדה בארצות הברית.
בספטמבר 1973 מונה לראש מדור תכנון מבצעים במטה החיל. בימים הראשונים של מלחמת יום הכיפורים פיקד על טייסת 201 סמ"ט א' רון חולדאי, ששימש כממלא מקום מפקד הטייסת, יפתח זמר, ששהה באותה עת בארצות הברית. ימים ספורים לאחר פרוץ המלחמה חזר זמר מארצות הברית, אך נפצע בעת נטישה לאחר שמטוסו סבל מתקלה טכנית ולא יכול היה להמשיך בתפקידו. באותם ימים ספגה הטייסת אבדות כבדות, כאשר שבעה אנשי צוות נהרגו. בן-אליהו הוזעק לטייסת כדי לפקד עליה כממלא מקום. הוא נטל את הפיקוד על הטייסת והוביל אותה במלחמה. תחת פיקודו התאוששה הטייסת. בתום המלחמה המשיך לפקד עליה, ומינויו הפך לקבוע ונמשך שלוש שנים.
בינואר 1976 מונה לראש צוות הקליטה של מטוסי ה-F-15 איגל ("בז" בחיל האוויר הישראלי), וביוני אותה שנה מונה למפקד טייסת ה-F-15 הראשונה של החיל: טייסת 133 ("טייסת אבירי הזנב הכפול").
ביוני 1979 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מחלקת אמצעי לחימה במטה החיל. ב-1981 טס במטוסי F15 שליוו את מטוסי ה-F16 בתקיפת הכור הגרעיני בעיראק. ב-1982 החל לימודי תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן. עם סיום לימודיו ביולי 1984 מונה למפקד בסיס רמת דוד.
ב-1986 סיים קורס מתקדם למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד שבבוסטון, ובפברואר 1987 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש להק אוויר (רל"א). ב-1989 החל בלימודי תואר שני באסטרטגיה ויחסים בינלאומיים וב-1990 סיים אותם, אך לא השלים את ההסמכה לתואר בשל פרוץ מלחמת המפרץ.
ב-1991 מונה לראש מטה החיל.
בן-אליהו צבר במהלך שירותו ארבע הפלות של מטוסי אויב (ועוד שתיים שלא נרשמו פורמלית לזכותו, האחת של מטוס מצרי שתוך כדי קרב אוויר התרסק, ושני שתוך כדי קרב אוויר טייסו נטש את מטוסו).
ביוגרפיה > מפקד חיל האוויר

באפריל 1995 קודם לדרגת אלוף ומונה לעוזר ראש אג"ם במטכ"ל. ביולי 1996 מונה למפקד חיל האוויר, והחליף את הרצל בודינגר בתפקיד.
בתקופת כהונתו התרחש אסון המסוקים בו נהרגו 73 חיילים בהתנגשות מסוקי צה"ל. כמו כן נקלטו מטוסי ה-F-15I ("רעם"), נקלטה מערכת טילי "חץ 2", התקבלה ההחלטה על רכישת מטוסי ה-F-16I ("סופה"). יזם והטמיע בחיל האוויר את אסטרטגית הלחימה של החיל כנגד טילי קרקע-אוויר.
ביוזמתו ובהמלצתו נבחר האסטרונאוט הישראלי הראשון, אילן רמון.
באפריל 2000 העביר את הפיקוד על החיל לדן חלוץ.
ביוגרפיה > לאחר פרישתו מצה"ל

בשנים 2000–2001 ניהל את קרן ההון סיכון איסט ווסט ונצ'רס בישראל. בשנת 2002 היה בן-אליהו שותף, מייסד ונשיא קבוצת "סנטרי טכנולוגיות" בארצות הברית ובישראל, המתמחה בתעשייה ביטחונית. בשנת 2006 מכר את חלקו בחברה.
בשנת 2012 מונה ליו"ר חברת אירונאוטיקס לפיתוח וייצור מטוסים ללא טייס, ובהובלתו הונפקה החברה בשנת 2017 בבורסת תל אביב לניירות ערך בשווי מיליארד ש"ח.
ביוני 2019 מונה ליו"ר חברת תיקון עולם קנביט פארמסוטיקלס, העוסקת בגידול, ייצור ושיווק קנאביס רפואי. בשנת 2020 ייסד בית ספר לרישיון טיס בינלאומי מסחרי בישראל עם שלוחה בפולין.
משנת 2008 בן-אליהו עורך, מרצה ומנחה סדרת לימוד בתוכנית "אסכולות" של האוניברסיטה הפתוחה בנושא מדיניות וביטחון לאומי. הוא יו"ר "המרכז האקדמי למשפט ועסקים" ברמת גן וחבר במספר דירקטוריונים, ובהם דירקטוריון חברת שלמה נדל"ן.
בן-אליהו התנדב, בין השאר, כיו"ר משותף של מוזיאון העם היהודי - בית התפוצות; חבר בוועד המנהל של עמותת "חינוך לפסגות" במוזיאון בית ראובן ובמועצה הציבורית של יד יצחק בן-צבי.
במרץ 2003, במהלך מלחמת עיראק השנייה, וביולי 2014, במהלך מבצע צוק איתן, שימש בן-אליהו פרשן לענייני המבצע והמלחמה במהלך כל יום מימי הלחימה בחדשות ערוץ 2. ב-2010 הנחה את תוכנית הטלוויזיה "עבודה עברית".
ב-2018 השתתף בתוכנית הדוקו-ריאליטי "אף פעם לא מאוחר" בערוץ רשת 13, לצד שלמה בראבא, פיני גרשון ורפי קרסו.
בשנת 2024 מונה לדירקטור חברת ננו דיימנשן.
חיים אישיים

בן-אליהו גרוש ואב לשניים. מתגורר עם בת זוגו ושתי בנותיה בתל אביב.
אחיו ואחיותיו הם: ד"ר שלמה בן-אליהו, רחל ארנון, אבנר בן-אליהו, תקוה יהושע ורות שאול.
גלריה

ראש הממשלה יצחק רבין ואיתן-בן אליהו, 1995
איתן בן-אליהו בסרבל טיסה, 1998
איתן בן-אליהו כמפקד חיל האוויר
ראו גם

שלמה בן-אליהו
לקריאה נוספת

מירב הלפרין, אהרון לפידות, חליפת לחץ: דפים בספר הטיסות של חיל-האויר, מהדורה מורחבת, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, בטאון חיל האוויר, 2000, פרק 34: "הפעם הכרענו", עמודים 223–230.
אבירם ברקאי, "בשם שמים", כנרת זמורה ביתן, 2013.
הערות שוליים

↑  מארן ניהוף, יהודים, הודים ואלכסנדר מוקדון: קווים לשיח בין–תרבותי, איגרת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, 2022-12-20, עמ' 36–43 doi: 10.52873/igeret.2022.44.niehoff
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"' קורין אלבז־אלוש,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'100 שנות צופים, באתר "ידיעות אחרונות", 14 בפברואר 2019
↑  יפתח ספקטור, רם וברור, ידיעות ספרים, 2007, עמוד 259: "למזלם הופיע איתן בן אליהו - סבג' שני בתוך שלוש שנים - ומשך אותם החוצה מהבוץ ששקעו בו."
↑  מאת עודד חרמוני,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'קרן ההון סיכון איסט ווסט ונצ'רס עוצרת השקעותיה, באתר הארץ, 27 ביולי 2001
↑  דוח מיידי על מינוי דירקטור, באתר "מאיה", 2 ביוני 2019
↑  נווית זומר,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'איתן בן אליהו הקים מכללה פרטית ללימודי טיס; המחיר: 250 אלף שקל, באתר כלכליסט, 16 בפברואר 2020
↑  חזי שטרנליכט,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'הג'וב החדש של איתן בן אליהו: דח"צ בשלמה נדל"ן, באתר כלכליסט, 20 ביוני 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007415427705171  VIAF: 33153237738629210351   WorldCat (עם VIAF): 33153237738629210351
בן-ציון חלפון

בן-ציון חלפון, ספטמבר 1969
בן-ציון חלפון (12 בדצמבר 1930 – 21 בספטמבר 1977) היה חקלאי וחבר הכנסת מטעם המערך.
ביוגרפיה

כנער הצטרף חלפון לתנועת נוער ציונית וב-1947, בגיל 17, העפיל לישראל דרך איטליה על אונית המעפילים "מדינת היהודים". בארץ התגייס לפלמ"ח ושרת בקרבות חטיבת יפתח במלחמת העצמאות. בשנת 1949 החל לפעול לקליטת עולי לוב בארץ והיה ממייסדי מושב העובדים "חצב" בקרבת גדרה. בחצב התבלט חלפון במנהיגותו במאבק על אופי החיים במושב. בספטמבר 1954 ניצלו הוא ורעייתו ממטען גדול שהצמיד מחבל לקיר ביתו במטרה לפגוע בהם.
חלפון היה פעיל במוסדות תנועת המושבים בדרום ונציגם במוסדות מפלגת העבודה. והיה נציג המושבים. בשנים 1969–1977 כיהן כחבר הכנסת מטעם המערך בכנסות השביעית והשמינית, בממשלה החמש עשרה כסגן שר החקלאות בשנים 1969–1974.
בן ציון חלפון נהרג בתאונת דרכים באזור צומת גדרה בגיל 47 ונקבר בהר הזיתים לצדו של זלמן ארן.
ב-2006 נקרא המוזיאון הארכאולוגי בקהילייה החינוכית ניצנה על שמו של חלפון, ובו פריטים שנחשפו בתל ניצנה הסמוך.
חיים אישיים

בתו מאשתו מלכה היא הזמרת והשחקנית עינת שרוף.
הערות שוליים

↑  בן-ציון חלפון באתר GRAVEZ
↑  בספרו של אליאב "קפיצת הדרך" (הוצאת עם עובד, 1970) יש פרק מיוחד, "הקרב על חצב", המתאר את התקופה ההיא (עמ' 37 - 49)
↑  אלי אלון,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'בן-ציון חלפון - 40 שנה למותו, באתר News1 מחלקה ראשונה, 3 באוקטובר 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המוזיאון הארכאולוגי על שם בן ציון חלפון בכפר הנוער ניצנה
מרכז קרטר

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  אטלנטה 
 מייסדים:  ג'ימי קרטר, רוזלין קרטר 
 יושב ראש:  Jason Carter 
 תקופת הפעילות:  1982–הווה (כ־43 שנים) 
 www.cartercenter.org
 
מרכז קרטר (באנגלית: Carter Center) נוסד בשנת 1982 על ידי נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ימי קרטר ואשתו רוזלין קרטר באטלנטה, בירת ג'ורג'יה.
הנשיא ג'ימי קרטר (במרכז התמונה) בעת חניכת המרכז
המרכז ממוקם בפארק בן 35 אייקרים, 2 מיילים מזרחה למרכז העיר אטלנטה. המרכז כולל ארבעה ביתנים המשרתים את הנשיא לשעבר, קרטר, ואשתו רוזלין וכן את צוות המרכז. בצמוד למרכז שוכנים הספרייה והמוזיאון על שם ג'ימי קרטר (The Jimmy Carter Library and Museum). מרכז קרטר, הספרייה והמוזיאון ידועים בשם "פארק קרטר הנשיאותי" (The Carter Presidential Center).
המרכז נוסד במטרה לשפר את איכות החיים של בני-אדם בלמעלה מ-70 מדינות ברחבי העולם.
בבסיס מרכז קרטר (The Carter Center), בשיתוף עם אוניברסיטת אמורי (Emory University), עומדת מחויבות לזכויות אדם, ולהקלה על הסבל האנושי. המרכז שואף למנוע ולפתור קונפליקטים, להעצים חירויות ודמוקרטיה ולהביא לשיפור הבריאות.
בשנת 2002, זכה הנשיא לשעבר ג'ימי קרטר, בפרס נובל לשלום באוסלו. פרס נובל הוענק לו על עשרות השנים של מאמץ למציאת פתרונות שוחרי שלום לקונפליקטים בינלאומיים, לקידום הדמוקרטיה וזכויות אדם ולקידום פיתוח כלכלי וחברתי, באמצעות מרכז קרטר.
בראש המרכז עומד חבר נאמנים מבניהם אנשי עסקים מובילים, מחנכים, פקידי ממשל בכירים לשעבר ופילנתרופים.
עקרונות

חמישה עקרונות מנחים את פעילותו של מרכז קרטר:
המרכז מדגיש נקיטת פעולה ותוצאות.
המרכז לא מעתיק מאמצים אפקטיביים שנעשים כבר על ידי אחרים.
המרכז עוסק בבעיות מורכבות ולכן הוא מודע לכישלון כאפשרות קיימת.
המרכז אינו טפילי והוא פועל בנטרליות בפעולות לפתרון סכסוכים.
המרכז מאמין כי אנשים יכולים לשפר את חייהם כשיש בידיהם הכישורים המתאימים, הידע והגישה למשאבים.
מרכז קרטר משתף פעולה עם עוד ארגונים, פרטיים וציבוריים כאחד הפועלים לקידום מטרות כשלו.
תחומי העיסוק של מרכז קרטר

למרכז קרטר תוכניות בתחומים פוליטיים ובריאותיים כאחד: תוכניות העוסקות בקידום הדמוקרטיה, תוכניות בתחום זכויות אדם, תוכניות ליישוב סכסוכים ותוכניות לשיפור הבריאות של אנשים ברחבי העולם.
מרכז קרטר לשלום

תוכניות מרכז קרטר לשלום עוסקות בחיזוק חירויות ודמוקרטיות במדינות ברחבי העולם, מבטיחות זכויות פוליטיות ואזרחיות של אנשים, העומדות בבסיס חברות שוחרות שלום וצדק.
המרכז מפעיל תוכניות בתחום הדמוקרטיה, זכויות האדם ויישוב סכסוכים.