stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דאב קמרון
קריירה

בשנת 2012, לוהקה לסדרה של ערוץ דיסני בשם "Bits and Pieces" ("חלקים וחתיכות") בתפקיד אלנה. בסופו של דבר הסדרה הפכה ל"ליב ומאדי" והיא קבלה תפקיד ראשי כפול (בתור ליב ומאדי).
שידור הסדרה החל ב-19 ביולי 2013. במהלך הסדרה הוציאה כמה שירים כמו "Better in Stereo" (שיר הפתיחה של הסדרה), קאבר לשיר "On Top of the World" של הלהקה "Imagine Dragons".
בפברואר 2014 אישרה את הדיווחים על התחלת הקלטת האלבום שלה. הסינגל הבא של דאב נקרא "Count Me In" ויצא ב-3 ביוני 2014. (בנוסף השיר הופיע בסדרה "ליב ומאדי").
ב-2015 שיחקה בסרט "משימה סוף" בתפקיד ליז לארסון, לצד היילי סטיינפלד, סופי טרנר, ג'סיקה אלבה וסמואל ל. ג'קסון.
ב-2015 הקימו קמרון וראיין מקארתן להקה בשם "The Girl and the Dreamcatcher" ("הילדה ולוכד החלומות"). ב-1 באוקטובר 2015 הם שחררו את שירם הראשון, "Written in the Stars".
לאחר מכן החלה לשחק בסרט המקורי של ערוץ דיסני – "היורשים". ב-18 במרץ 2016 הוציאה קאבר לשיר "Genie in a Bottle" שמבוצע במקור על ידי כריסטינה אגילרה.
בנוסף היא שיחקה את דמותה של סופי במחזמר "מאמה מיה!".
בשנת 2018 שיחקה בתפקיד חוזר בעונה החמישית של סדרה הפעולה "סוכני S.H.I.E.L.D.", וביצעה הופעות אורח בסדרה "אנג'י טרייבקה" ובטלנובלה הארגנטינאית "סוי לונה".
בנוסף באוקטובר 2019 יצא הסרט "היורשים 3" בכיכוב דאב בתפקיד מאל. באותה השנה קמרון קיבלה את התפקיד של שר הורוביץ במחזמר "קלולס" המוצג באוף ברודוויי, המבוסס על סרט פופולרי באותו השם.
ב-20 בפברואר 2020, פרסמה כי לוהקה לסרט חדש בשם "Issac" בבימוי ג'וש ובר בתפקיד ראשי.
בשנת 2021 נודע כי קמרון עתידה לככב לצד יאנה פרו וקלואי בנט בסדרת לייב אקשן של The CW המבוססת על "בנות הפאוור פאף".
קמרון חתומה בקולומביה רקורדס והוציאה שבעה סינגלים. ביניהם "Boyfriend",‏ "Lazy Baby" ו-"We Belong".
חיים אישיים

קמרון הצהירה שהיא ביסקסואלית, אבל במאי 2021, אמרה שהיא מרגישה שקוויר היא הדרך המדויקת ביותר לתאר את המיניות שלה. היא גם מזדהה כפמיניסטית קמרון הייתה במערכת יחסים עם הכוכב מהסדרה שלהם "ליב ומאדי", ראיין מקארתן, מאוגוסט 2013 עד 2016. הם הודיעו על אירוסיהם ב-14 באפריל 2016, אך הקשר הסתיים באוקטובר 2016.
מ-2023 היא נמצאת בזוגיות עם הזמר האיטלקי וסולן להקת מונסקין, דמיאנו דוד.
במאי 2022, קמרון שיתפה קמרון בעמוד האינסטגרם שלה על התמודדותה עם דיכאון ודיספוריה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2023: Alchemical: Vol. 1
דיסקוגרפיה > אלבומי פסקול

2015: Liv and Maddie
2015: Descendants
2017: Descendants 2
2019: Descendants 3
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2019: Bloodshot / Waste
2022: Girl Like Me
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | משימה סוף | ליז לרסון |  |
| 2015 | Monsterville: Cabinet of Souls | בת' |  |
| 2018 | גדולה מהחיים | בקה קוטר |  |
| 2019 | אנגרי בירדס - הסרט 2 | אלה | דיבוב |
| 2022 | תוכנית נקמה (אנ') | קנזס סיטי |  |
| 2022 | Good Mourning | אוליב |  |
| 2024 | Love Me Dead | קאסי |  |
| TBA | Field Notes on Love |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | חסרי בושה | הולי הרקימר | 2 פרקים |
| 2012 | המנטליסט | שרלוט אן ג'יין | פרק: "Devil's Cherry" |
| 2013 | Malibu Country | סיינה | פרק: "Push Comes to Shove" |
| 2013–2017 | ליב ומאדי | ליב רוני / מאדי רוני | תפקיד ראשי (4 עונות); 80 פרקים |
| 2014 | קלאוד 9 | קיילה מורגן | סרט מקורי של ערוץ דיסני |
| 2015 | אוסטין ואלי | בובי | פרק: "Duos & Deception" |
| 2015 | היורשים | מאל | סרט מקורי של ערוץ דיסני |
| 2015–2017 | היורשים: עולם מרושע | מאל | דיבוב; 33 פרקים |
| 2016 | היירספריי לייב! | אמבר וון טאסל | ספיישל טלוויזיוני של NBC |
| 2016 | אולטימייט ספיידרמן: סדרת האנימציה | ספיידרוומן / גוון סטייסי | דיבוב; פרק: "Return to the Spider-Verse" Pt. 4 |
| 2017 | היורשים 2 | מאל | סרט מקורי של ערוץ דיסני |
| 2017 | האכסניה | ג'ס | 4 פרקים, סדרה המבוססת על כוכב הצפון |
| 2018 | סוכני S.H.I.E.L.D. | רובי | 6 פרקים |
| 2018 | סוי לונה | עצמה | פרק: "Invitadas especiales, sobre ruedas" |
| 2018 | אנג'י טרייבקה | גרייס | פרק: "Glitch Perfect" |
| 2019 | היורשים 3 | מאל | סרט מקורי של ערוץ דיסני |
| 2019 | Marvel Rising specials | ספיידרוומן / גוון סטייסי | דיבוב; ספיישל של מארוול |
| 2021 | היורשים: החתונה המלכותית | מאל | דיבוב; סרט ספיישל טלוויזיוני מונפש של דיסני |
| 2021 | שמיגדון! | בטסי מקדונו | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2022 | נייט הגדול | אלן רייט | דיבוב; 8 פרקים |
| 2023 | ההיסטוריה המטורפת של העולם – חלק 2 | אנסטסיה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה | 3 פרקים |
| יפורסם בהמשך | Powerpuff | באבלס | תפקיד ראשי; בשלבי צילום פיילוט |
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | פרויקט מועמד | קטגוריה | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה האמריקאית | 2022 |  | תגלית השנה | זכייה |  |
| פרס בחירת הקהל | 2022 |  | האמן החדש של 2022 | מועמדות |  |
| פרסי הווידאו קליפים של MTV | 2022 |  | האמן החדש הטוב ביותר | זכייה |  |
| פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | 2016 | ליב ומאדי | שחקנית טלוויזיה אהובה – תוכנית ילדים | מועמדות |  |
| פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | 2017 | ליב ומאדי | שחקנית טלוויזיה אהובה | מועמדות |  |
| פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | 2020 | היורשים 3 | שחקנית קולנוע אהובה | זכייה |  |
| פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | 2023 |  | אמן פורץ אהוב | זכייה |  |
| פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה | 2023 |  | האמן הפורץ הטוב ביותר | בהמתנה |  |
| פרסי המוזיקה של MTV אירופה | 2022 |  | המופע החדש הטוב ביותר | מועמדות |  |
| פרסי בחירת הנוער | 2014 | ליב ומאדי | בחירת הטלוויזיה: כוכבת פורצת | מועמדות |  |
| פרסי בחירת הנוער | 2015 | ליב ומאדי | בחירת שחקנית טלוויזיה: קומדיה | מועמדות |  |
| פרסי בחירת הנוער | 2016 | ליב ומאדי | בחירת שחקנית טלוויזיה: קומדיה | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של iHeartRadio | 2023 |  | אמן הפופ החדש הטוב ביותר | בהמתנה |  |
הערות שוליים

↑  Joe Otterson, Joe Otterson, ‘Powerpuff Girls’ Pilot at CW Casts Chloe Bennet, Dove Cameron, Yana Perrault, Variety, ‏2021-03-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  @DoveCameron (8 באוקטובר 2020). "girl i been bi" (Tweet). נבדק ב-15 בינואר 2021 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bisexual Disney star Dove Cameron confirms her Liv and Maddie characters were 'definitely' queer". PinkNews. 8 באוקטובר 2020. ארכיון מ-19 בדצמבר 2020. נבדק ב-4 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Elizabeth, De (29 במאי 2021). "Dove Cameron Opens Up About Being Queer". Teen Vogue. נבדק ב-14 ביוני 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Dove Cameron Claps Back at Critics Over Braless Selfies". E!. ארכיון מ-19 ביולי 2020. נבדק ב-4 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Dove Cameron Claps Back At Trolls Over Her Braless IG Pics". Women's Health. ארכיון מ-26 באפריל 2020. נבדק ב-4 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "♡DOVE♡ on Instagram: "I tried so hard to accurately capture how incredibly gorgeous these beauties are when they showed up in my dressing room today, but a photo..."". Instagram. ארכיון מ-19 באוגוסט 2020. נבדק ב-30 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mizoguchi, Karen (14 באפריל 2016). "WATCH: Engaged Couple Ryan McCartan and Dove Cameron Make Us Swoon With 'Someone You Like' Lyric Video". People. ארכיון מ-16 באפריל 2016. נבדק ב-15 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McCartan, Ryan (14 באפריל 2016). "Dedicating my 1,000th post to my fiancée. I can't believe I get to call you that. Thanks for saying yes". Instagram. ארכיון מ-17 באפריל 2016. נבדק ב-14 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vulpo, Mike (5 באוקטובר 2016). "Dove Cameron and Ryan McCartan Call Off Their Engagement". E!. ארכיון מ-6 באוקטובר 2016. נבדק ב-6 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Najib, Shafiq (19 במאי 2022). "Dove Cameron Shares Emotional Post About 'Identity': 'I'm Struggling More Than Half of the Time'". People. נבדק ב-19 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dailey, Hannah (19 במאי 2022). "Dove Cameron Reveals Battle With Depression & Dysphoria: 'I'm Struggling'". Billboard. נבדק ב-19 במאי 2022. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Katie Atkinson, Here Are the Winners of the 2023 Nickelodeon Kids’ Choice Awards: Complete List, Billboard, ‏2023-03-05 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5610809  BnF: cb17006587v (data)  CANTIC: a16315534  ISNI: 0000 0004 2793 4794  LCCN: no2014028634  MusicBrainz: 831dcf03-b745-436b-922f-6a2baaf45e57  NTA: 397792557  VIAF: 306395297   WorldCat (עם VIAF): 306395297 
קמרון, 2013
קמרון, 2017
אמה קורין

| --- | --- |

 לידה:  13 בדצמבר 1995 (גיל: 29) רויאל טנברידג' וולס, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Emma-Louise Corrin 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2017 
 מקום לימודים:  בית ספר וולדינגהאם  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון  קולג' סנט ג'ון 
 בן או בת זוג:  ראמי מאלק (2023–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אמה־לואיז קורין (באנגלית: Emma-Louise Corrin; נולדה ב-13 בדצמבר 1995) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אנגלייה שידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור דיאנה, נסיכת ויילס בסדרת הטלוויזיה "הכתר", שעבורו זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה ובמועמדות לפרס אמי ולפרס גילדת שחקני המסך.
ביוגרפיה

קורין נולדה בעיירה טנברידג' וולס, קנט באנגליה ב-13 בדצמבר 1995. אביה, כריס קורין, הוא איש עסקים ואימה, ג'ולייט קורין, היא קלינאית תקשורת מדרום אפריקה. לקורין שני אחים צעירים, ריצ'רד וג'ונטי.
היא למדה בפנימייה של בנות שבה פיתחה את העניין שלה במשחק ובמחול. קורין לקחה שנת חופש מלימודיה, במהלכה למדה קורס באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון והתנדבה כמורה בבית ספר בקניסנה, דרום אפריקה. היא החלה ללמוד באוניברסיטת בריסטול, אך עזבה אותה לטובת לימודים במכללת סנט ג'ון, חלק מאוניברסיטת קיימברידג', שבה למדה חינוך, אנגלית, דרמה ואמנויות.
בספטמבר 2024 פורסם כי קורין לוהקה לעונה השביעית של הסדרה "מראה שחורה". באוקטובר 2024 לוהקה להפקת "השחף" של צ'כוב בלונדון בשנת 2025. קורין תשחק את דמותה של נינה.
חיים אישיים

ביולי 2021 קורין יצאה מהארון כקוויר והוסיפה את הכינוי המגדרי "they/them" לחשבון האינסטגרם שלה. מאוחר יותר היא סיפרה על היותה ג'נדרקוויר בריאיון ל"ניו יורק טיימס".
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Cesare | מיקה |  |
| 2020 | לא ממושמעות | ג'יליאן ג'סופ |  |
| 2022 | השוטר שלי | מריון טיילור |  |
| 2022 | מאהבה של ליידי צ'טרלי | ליידי צ'טרלי |  |
| 2023 | נחמה מתוקה (אנ') | בדרנית צעירה |  |
| 2024 | דדפול & וולברין | קסנדרה נובה (אנ') |  מועמדת פרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט (2025) |
| 2024 | נוספרטו | האנה הרדינג |  |
| TBA | 100 Nights of Hero |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | גרנטצ'סטר | אסתר קרטר | פרק: "4.4" |
| 2019 | פניוורת' | אסמה וויניקוס | 4 פרקים |
| 2020 | הכתר | דיאנה, הנסיכה מוויילס | תפקיד ראשי (עונה 4); 8 פרקים מועמדת פרס גילדת שחקני המסך על הופעה יוצאת מן הכלל של שחקנית בסדרת דרמה (אנ') (2020) |
| 2022 | 10 אחוז | עצמה | פרק: "#1.4" |
| 2023 | רצח בקצה העולם (אנ') | דארבי הארט | תפקיד ראשי; 7 פרקים  מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט להופעה הראשית הטובה ביותר בסדרה חדשה עם תסריט (2024) |
| 2025 | מראה שחורה | יפורסם בהמשך |  |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | Anna X | אנה | תיאטרון הרולד פינטר, וסט אנד |
| 2025 | השחף | נינה |  |
הערות שוליים

↑  "The Queen Meets Diana - Olivia Colman and Emma Corrin" (באנגלית). 2020-11-11. נבדק ב-2020-11-12.
↑  "Emma Corrin". TVInsider.com. נבדק ב-13 בנובמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Thorne, Will (2020-11-12). "Meet Emma Corrin, 'The Crown' Star Bringing Princess Diana to Life For a New Generation". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-11-12.
1 2  Simpson, Richard (2020-10-31). "The Crown actress Emma Corrin set to become household name playing iconic Diana". mirror (באנגלית). נבדק ב-2020-11-12.
↑  "Alumna Emma Joins Cast of The Crown | Woldingham School". www.woldinghamschool.co.uk. נבדק ב-2020-11-12.
1 2  Michaela Zee, ‘Black Mirror’ Season 7 Casts Emma Corrin, Paul Giamatti, Issa Rae, Awkwafina and More, Variety, ‏2024-09-19 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Baz Bamigboye, Emma Corrin And Kodi Smit-McPhee Joining Cate Blanchett’s ‘The Seagull’, Which Soars Onto London Stage In 2025, Deadline, ‏2024-10-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  Matt Neglia, The 2024 Saturn Award Winners, Next Best Picture, ‏2025-02-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  2024 Indie Spirit Awards: See the Complete List of Winners, Peoplemag (באנגלית)
| פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה |
| --- | --- | --- |
| 1969–1980 | לינדה קריסטל (1969) • פגי ליפטון (1970) • פטרישה ניל (1971) • גייל פישר (1972) • לי רמיק (1973) • אנג'י דיקנסון (1974) • לי רמיק (1975) • סוזן בלייקלי (1976) • לסלי אן וורן (1977) • רוזמרי האריס (1978) • נטלי ווד (1979) • יוקו שימאדה (1980) |  |
| 1981–2000 | לינדה אוונס/ברברה בל גדס (1981) • ג'ואן קולינס (1982) • ג'יין ויימן (1983) • אנג'לה לאנסברי (1984) • שרון גלס (1985) • אנג'לה לאנסברי (1986) • סוזן דיי (1987) • ג'יל אייקנברי (1988) • אנג'לה לאנסברי (1989) • שרון גלס/פטרישיה ווטיג (1990) • אנג'לה לאנסברי (1991) • רג'ינה טיילור (1992) • קתי בייקר (1993) • קלייר דיינס (1994) • ג'יין סימור (1995) • ג'יליאן אנדרסון (1996) • כריסטין לאטי (1997) • קרי ראסל (1998) • אידי פאלקו (1999) • סילה וורד (2000) |  |
| 2001–היום | ג'ניפר גארנר (2001) • אידי פאלקו (2002) • פרנסס קונרוי (2003) • מרישקה הרגיטאי (2004) • ג'ינה דייוויס (2005) קירה סדג'וויק (2006) • גלן קלוז (2007) • אנה פקווין (2008) • ג'וליאנה מרגוליס (2009) • קייטי סגל (2010) • קלייר דיינס (2011) • קלייר דיינס (2012) • רובין רייט (2013) • רות וילסון (2014) • טראג'י פ. הנסון (2015) • קלייר פוי (2016) • אליזבת מוס (2017) • סנדרה או (2018) • אוליביה קולמן (2019) • אמה קורין (2020) • מקיילה ג'יי רודריגז (2021) • זנדאיה (2022) • שרה סנוק (2023) ‏•‏‏ אנה סוואי (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811797715005606  BIBSYS: 1634286305243  LCCN: no2022021657  NTA: 438468732  SUDOC: 258721820  VIAF: 1883161881819434100005   WorldCat (עם VIAF): 1883161881819434100005
ג'וזף שומפטר

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1883 טרסט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  8 בינואר 1950 (בגיל 66) סולסברי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Joseph Alois Schumpeter 
 ענף מדעי:  כלכלה 
 מקום קבורה:  בית הקברות סולסברי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה  האקדמיה הצבאית הטרזיאנית 
 מנחה לדוקטורט:  אויגן פון בהם-באוורק, פרידריך פון ויזר 
 מוסדות:  אוניברסיטת בון  אוניברסיטת גראץ  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת צ'רנוביץ 
 תלמידי דוקטורט:  Arthur Smithies, Wolfgang Stolper, Paul McCracken, Shou-Shan Pu, פרדיננד הרמנס, ג'יימס טובין, פול סוויזי, פול סמואלסון, Daniel C. Vandermeulen, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה האקונומטרית (1933) 
 בן או בת זוג:  Elizabeth Firuski (1937–1950)  Elizabeth Firuski 
 
ג'וזף אלויס שומפטר (בגרמנית: Joseph Alois Schumpeter;‏ 8 בפברואר 1883 – 8 בינואר 1950) היה כלכלן ואיש מדע המדינה, יליד אוסטריה שפעל בעיקר בארצות הברית.
חייו

שומפטר נולד בעיר טריש באוסטרו-הונגריה (היום Třešť, צ'כיה) למשפחה שהחזיקה במפעל טקסטיל. הוא החל את דרכו ככלכלן תחת כמה מאבות האסכולה האוסטרית, אויגן פון בהם-באוורק ופרידריך פון ויזר. אחרי השלמת לימודי הדוקטורט שלו הפך שומפטר לעורך דין ושב למסגרת האקדמית רק בשנת 1909, כאשר הפך פרופסור לאנתרופולוגיה[דרושה הבהרה] באוניברסיטת צ'רנוביץ, שם שימש עד תום מלחמת העולם הראשונה (לה התנגד). בתקופה זו כתב גם את "תאוריה של התפתחות כלכלית" (1911), בה התווה לראשונה את תאוריית היזמות שלו.
עם תום המלחמה, הצטרף שומפטר לוועדה לסוציאליזציה גרמנית בברלין, שהורכבה בעיקר מחוקרים מרקסיסטיים כגון רודולף הילפרדינג וקרל קאוטסקי וכלכלנים מאסכולת קיל כגון לווה ולדרר. זמן קצר אחרי כן, מונה לשר האוצר של אוסטריה, אך כשל בהתמודדות עם ההיפר-אינפלציה ופוטר מתפקידו כעבור זמן קצר. אחרי משרה קצרת-ימים כמרצה בגראץ מונה למנהל בנק בידרמן בווינה, והוביל אותו לפשיטת רגל ב-1924.
כישלונו בשוק הפרטי הוביל אותו בחזרה לאקדמיה, ובשנת 1925 הפך למרצה לכלכלה באוניברסיטת בון. בשנת 1932 עבר לאוניברסיטת הרווארד, שם ירש את הכלכלן המרשליאני טאוסיג. עמיתיו שם היו כלכלנים בהם וסילי ליאונטייף, ריצ'רד גודווין, פול סוויזי, ג'ון קנת גלבריית וגוטפריד פון הברלר. בתקופתו בהארוורד, היה מורם של כמה מן הכלכלנים הבולטים שיצאו משם. שומפטר נחשב למורה מחונן, שדורות רבים של כלכלנים שמעו בשקיקה את הרצאותיו. בין תלמידותיו הייתה הכלכלנית קלרה טיש שנרצחה בגטו מינסק.
בתקופתו בהארוורד השלים כמה מעבודותיו החשובות ביותר: "מחזורי עסקים" (1939), "קפיטליזם, סוציאליזם ודמוקרטיה" (1942) ו"היסטוריה של ניתוח כלכלי" (פורסמה אחרי מותו ב-1954).
עבודותיו החשובות > היסטוריה של ניתוח כלכלי

בקיאותו העצומה בהיסטוריה של הכלכלה ובהיסטוריה של החשיבה הכלכלית, באה לידי ביטוי בספרו הענק (1,600 עמודים), "היסטוריה של ניתוח כלכלי". שעריכתו והוצאתו לאור הושלמו רק לאחר מותו. חלק מדעותיו בספר הן ייחודיות למדי ואף מתנשאות. לדוגמה, שומפטר חשב שהכלכלן הגדול ביותר של המאה ה-18 היה טורגו ולא אדם סמית כפי שמקובל על דעת הרוב. הסבר חלקי לדעות אלו הוא ששומפטר היה כל ימיו חסיד מובהק של הכלכלן לאון ולרה (Léon Walras) ונהג לדרג כלכלנים אחרים על פי המידה בה היו רעיונותיהם קרובים לשלו.
באותו ספר הוא ביקר את דייוויד ריקרדו וג'ון מיינרד קיינס על "החטא הריקרדיאני" שלהם. ריקרדו וקיינס בחנו את התמונה הכלכלית במונחים של מודלים מופשטים, שבהם מוקפאים כל הנתונים לבד מכמה משתנים בודדים (דבר שהוא כיום נוהג נפוץ בקרב כלכלנים). לאחר מכן הם יכלו לטעון כי השינוי של משתנה אחד גרם את השינוי של משתנה אחר באופן ליניארי פשוט. דבר זה הוביל לאמונה שניתן להגיע להמלצות מדיניות ישירות מתוך מודל תאורטי מופשט מאוד.
עבודותיו החשובות > מחזורי עסקים

שומפטר הציג ב"תאוריה של התפתחות כלכלית" שלו תאוריה של מחזור העסקים. לטענתו, היזם הוא הגורם העיקרי המביא להתחדשות והתפתחות כלכלית. היזם מפר את שיווי המשקל במערכת ומניע את גלגלי הפיתוח הכלכלי, המתקדם בהתפרצויות לא סדירות של התפתחות כלכלית. היזם הקפיטליסטי, לפי שומפטר, אינו רק מי שמשתמש בהמצאות אלא גם מי שמחדיר שיטות חדשות של ייצור, מוצרים חדשים ושיטות ארגון חדשות, שאינם פחותים במיומנות ובתעוזה הנדרשים לביצועם מהמצאות.
במאמר שכתב בשנת 1934, בעיצומו של השפל הגדול, טען שומפטר כי אירועים של שפל הם חלק מתפקודה הרגיל של המערכת הכלכלית. היזמים הקפיטליסטיים פועלים בתנאים של אי ודאות: הם מהמרים על השקעות מסוימות ובחלק מהמקרים מייצרים יתר על המידה מוצר אחד ובמקרים אחרים מייצרים מוצרים שאין בהם עניין בשוק. כדי לאפשר לשוק להיפטר מהשקעות שגויות אלו מתקיים לפרקים הליך של "פירוק" (ליקווידציה) שבו השוק משיר השקעות שגויות.
הניסיון למנוע תהליך זה בשוק באמצעות מדיניות מוניטרית או באמצעים פיסקליים שתנקוט הממשלה לא יעלה יפה, טוען שומפטר. בהקדמה ל"מחזורי עסקים" שלו משנת 1939 הוא קובע כי מחזורי עסקים אינם "... כמו שקדים בגרון, עניין נפרד שניתן לטפל בו כשלעצמו." השפל הכלכלי הוא "כפעימת הלב של האורגניזם [הכלכלי]." כאשר הממשלה מתערבת בתהליך הכלכלי, היא מפריעה ליזמים לערוך חישובי עלויות באופן משביע רצון "והקושי שבתכנון דברים חדשים והסיכון של כישלון מועצמים במידה ניכרת."
ממשלות, לפיכך, אינן יכולות לבחור בין מצב של שפל או אי-שפל אלא רק בין שפל עתה ושפל חמור יותר מאוחר יותר. "אינפלציה... אם תתמשך די זמן תוביל ללא ספק להפיכת השפל לשגשוג-כוזב, המוכר כל–כך מכלכלות אירופה אחרי המלחמה," קבע שומפטר ב-1934 והוסיף: "בסופו של דבר [מדיניות מוניטרית מסוות שפל] תוביל להתמוטטות חמורה יותר מזו שבאה לתקן." לפיכך:
עבודותיו החשובות > שקיעת הקפיטליזם

יחסו של שומפטר לקרל מרקס ולמרקסיזם, כפי שהוא מתבטא בספרו "קפיטליזם, סוציאליזם ודמוקרטיה", היה מורכב. שומפטר דחה את טענתו של מרקס שהקפיטליזם ייחרב ביד הפרולטריון, אויבו המושבע, וגרס כי הוא יתמוטט דווקא בגלל הצלחתו. היזם הקפיטליסטי, טען שומפטר, מחולל הרס יצירתי בהחריבו בהתמדה את הדרכים המוכרות והמסורתיות שבהן נעשו דברים. רעיונות, טכנולוגיות, מיומנויות וציוד קיימים הופכים בהתמדה למיושנים בגלל היוזמה הקפיטליסטית. פעולה של החרבה ויצירה מתמדת זו של הקפיטליזם, סבר, היא הגורם המניע את הקדמה ואת השיפור ברמת החיים עבור הכלל.
הבעיה העיקרית עם ההרס היצירתי שמחולל הקפיטליזם, טען שומפטר, היא שהוא מקים עליו מתנגדים רבי עוצמה, ובראשם מעמד אינטלקטואלי רחב החש מאוים בגלל השינויים התכופים שמחולל הקפיטליזם. מעמד זה, שקיומו נובע מהקפיטליזם והצלחתו, מתקיף בהתמדה את הרעיון הבורגני ואת היוזמה הקפיטליסטית המבוססת על קניין פרטי, וחותר לכינון עולם שממנו תיעלם היוזמה הכלכלית לטובת קיפאון מתמשך. כתוצאה מכך, טען שומפטר, האקלים החברתי והאינטלקטואלי הדרוש ליזמות ייעלם ועל מקומו יבוא שלטון סוציאליסטי מסוג זה או אחר, במיוחד בדמות המגמה לבחור מפלגות סוציאל-דמוקרטיות.
עבודותיו החשובות > תחרות שומפטריאנית

שומפטר חלק על התפישה הרווחת שתחרות "מושלמת" היא הדרך להגיע לרווחה כלכלית מרבית. במצב של תחרות מושלמת באווירה סטטית, כל החברות בתעשייה מייצרות אותו מוצר, מוכרות אותו באותו מחיר ומשתמשות באותה טכנולוגיה. כל עוד הרווח בענף מסוים נמצא "מעל לנורמלי", ייכנסו עוד ועוד חברות, עד שהרווח בכל הענפים ישתווה.
בעיניו של שומפטר, הייתה תחרות מסוג זה זניחה בחשיבותה בהשוואה לתחרות מצד מוצרים, טכנולוגיות ושיטות ארגון חדשות. אלו, אינן מקזזות בשולי הרווח והתפוקה של החברות הקיימות אלא מערערות אותן מיסודן. חברות קיימות המבקשות לשמור על מעמד דומיננטי בשוק, נאלצות להשקיע כסף במחקר ופיתוח, לחדש ולשפר את מוצריהן בהתמדה ולהפחית את מחירם, תהליך שמתגמל את הלקוחות של אותן חברות.
המודל של שומפטר, תחרות שומפטריאנית, הוא דינמי בניגוד למודל הסטטי הנאו קלאסי. בניגוד למודל הסטטי, היווצרותם של רווחים ושל שליטה של חברות מעטות על חלקים גדולים בשוק (מונופוליזציה), אינה נתפסת בהכרח כדבר הפוגע ברווחת הצרכנים או ברווחה הכלכלית – ללא חברות מובילות אלו, לא יהיה פיתוח טכנולוגי בתעשייה והרווחה על פני זמן תהיה קטנה יותר. מה שנראה טוב במודל סטטי, עשוי במודל דינמי להיראות לא רצוי.
עבודותיו החשובות > שומפטר והתאוריה הדמוקרטית

בספרו "קפיטליזם, סוציאליזם ודמוקרטיה" חלק שומפטר על הרעיון שדמוקרטיה היא תהליך שבו ציבור הבוחרים מזהה את טובת הכלל, ופוליטיקאים מוציאים בחירה זו אל הפועל. הוא טען שהנחה כזו אינה מציאותית ושהבורות והשטחיות של האנשים פירושה שלמעשה הם בעיקר מתומרנים על ידי פוליטיקאים, הקובעים את סדר היום. דבר זה הפך את הרעיון של 'שלטון העם' הן לבלתי סביר, והן לבלתי רצוי.
תחת זאת הוא קרא למודל מינימליסטי שהושפע רבות ממקס ובר, שבו דמוקרטיה היא המנגנון לתחרות בין מנהיגים, בדומה מאוד למבנה שוק. הוא הגדיר דמוקרטיה כ"הסדר מוסדי לשם השגת הכרעות פוליטיות שבו נמסרת ליחידים סמכות של הכרעה תוך מאבק של תחרות על קולות העם". למרות שהצבעות תקופתיות של הציבור הכללי נותנות לגיטימציה לממשלות ומשאירות אותן במצב של מתן דין וחשבון, המדיניות נתפסת במידה רבה כדבר שלהן עצמן ולא של העם, והתפקיד ההשתתפותי של הפרטים מוגבל מאוד. מכאן, שההבדל העיקרי בין תפיסת האליטות שלו לתפיסת האליטות של רוברט מיכלס הוא שבניגוד למיכלס שטען שהתחרות מיותרת, מפני שהאליטות תמיד יישארו, ותמיד יהיו מנותקות מהעם, הרי ששומפטר האמין שהתחרות בין האליטות חיונית ליציבות הדמוקרטיה וטובה לעם ולצרכיו.
מורשתו

למשך זמן מה לאחר מותו, דעותיו של שומפטר היו בעלות השפעה רבה בקרב כלכלנים אפיקורסים, במיוחד אירופאים, שהתעניינו בארגון תעשייתי, כלכלה אבולוציונית, ופיתוח כלכלי. כלכלנים אלו נטו להיות בקצה השני של הספקטרום הפוליטי מזה של שומפטר, והושפעו בדרך כלל מקיינס, מרקס, ותורסטן ובלן. רוברט הילברונר היה אחד מתלמידיו המפורסמים ביותר, והוא כתב עליו באופן נרחב בספר "הפילוסופים הארציים".
כיום, שומפטר נחשב אחת הדמויות הבולטות בזרם המרכזי של ההגות, אך לא בכלכלה האקדמית המקובלת, אלא בתחומי המדיניות הכלכלית, לימודי ניהול, מדיניות תעשייתית, ובתחום החידושים וההמצאות. קשה להבין במלואו את הרעיון של יזמות עסקית ללא תרומותיו, בהיותו המלומד הראשון, כנראה, שפיתח את התאוריה בתחום זה. תוכנית ההמצאות של האיחוד האירופי, ותוכנית הפיתוח העיקרית שלה, אסטרטגיית ליסבון, מבוססות במידה רבה על רעיונותיו של שומפטר.
ספריו

תאוריה של התפתחות כלכלית (1911)
מחזורי עסקים (1939)
קפיטליזם, סוציאליזם ודמוקרטיה (1942)
היסטוריה של ניתוח כלכלי (1954)
הערות שוליים

↑  עוז בלומן, ‏"תורת האליטות והמדינה היהודית", השילוח, גיליון 15, יוני 2019
↑   אדם רז, האיש שדמיין את קץ הקפיטליזם, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267752305171  PLWABN: 9810623201105606  BIBSYS: 90152651  BNC: 000034502  BNE: XX1006096  BnF: cb11924160c (data)  CANTIC: a10456417  CiNii: DA00103819  GND: 118611682  ICCU: CFIV003994  ISNI: 0000 0001 2136 3669  LCCN: n50003171  LNB: 000034085  MGP: 201105  NDL: 00455833  NKC: jn19990009714  NLA: 36526190  NLG: 209739  NLK: KAC199624595  NSK: 000036535  NTA: 068424620  RERO: 02-A003810590  SELIBR: 198542  SNAC: w6md02c9  SUDOC: 027128687  Trove: 1273204  VcBA: 495/178697  VIAF: 64011725   WorldCat (עם VIAF): 64011725 
[[קטגוריה:מהגרים מאוסטריה לארצות הברי
מקסימיליאן קולבה

| --- | --- |

דיוקנו של קולבה משנת 1939
 לידה:  8 בינואר 1894 זדונסקה וולה, רפובליקת פולין 
 נהרג:  14 באוגוסט 1941 (בגיל 47) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 חג:  14 באוגוסט, 14 באוגוסט 
 פטרון של:  מכורי הסמים, המשפחות, עובדי תחנות הכוח, חובבי הרדיו והמאה ה-20
 
פסלו של קולבה (הקיצוני משמאל) בחזית מנזר וסטמינסטר
הקדוש מקסימיליאן מריה קוֹלְבֶּה (בפולנית: Święty Maksymilian Maria Kolbe‏; 8 בינואר 1894 - 14 באוגוסט 1941) היה נזיר פרנציסקני פולני שנכלא באושוויץ בשנת 1941 על שסיפק מקלט לנרדפי הנאצים, בהם כ-2,000 יהודים. בזמן שהותו במחנה התנדב קולבה להיענש ולגווע ברעב במקומו של אסיר אחר.
ב-17 באוקטובר 1971 הכריז האפיפיור פאולוס השישי על קולבה כעל מרטיר, וב-10 באוקטובר 1982 הכריז עליו האפיפיור יוחנן פאולוס השני כקדוש. קולבה נחשב לקדוש המגן של מכורי הסמים, המשפחות, עובדי תחנות הכוח, חובבי הרדיו והמאה ה-20.