stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דר נחמיאס
הערות שוליים

↑  דף הבנדקמפ של Dugag
↑  דף הבנדקמפ של הפיקלס
↑  דף הבנדקמפ של 600Miles
↑  דף הבנדקמפ של אסי גפן
↑  דר נחמיאס ודורון אייל בנדקמפ
↑  ואלס עם באשיר, הפסקול באתר IMDB
↑  מג'נטה
↑  2Shlish
↑  Psyclops
↑  הצמחיה
↑  NYPG
↑  FuzzBuzz
כשהשלג יורד

ערך זה עוסק בסרט קומדיה רומנטית אמריקאי של Netflix. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Let It Snow: Three Holiday Romances
 בימוי:  לוק סנלין 
 הופק בידי:  לורה סולון   ויקטוריה סטרוזה   קיי קאנון
 תסריט:  דילן קלארק   אלכסה פייגן
 עריכה:  אוון הנקה   מרווין מאטיקה
 שחקנים ראשיים:  איזבלה מרסד   שמיק מור   קירנן שיפקה   אודיה רש   ליב הווסון   מיטשל הופ   ג'ייקוב בטלון   מת'יו נוסקה   ג'ואן קיוזאק
 מוזיקה:  קיגן דוויט 
 צילום:  ג'ף קטר 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Dylan Clark Productions
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  8 בנובמבר 2019
 משך הקרנה:  92 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית
 מקום התרחשות:  אילינוי 
 תקופת התרחשות:  תקופת חג המולד 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
כשהשלג יורד (באנגלית: Let It Snow) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי של Netflix, לחג המולד. הסרט מבוסס על ספר בעל אותו שם. הוא עלה לשירות ההזרמה של נטפליקס ב-8 בנובמבר 2019.
עלילה

בערב חג המולד, בעיר קטנה מושלגת בצפון ארצות הברית, חבורת נערים עוסקת בתקוות ובאהבות לקראת השנה החדשה, ומתמודדת עם אתגרים שונים.
שחקנים

איזבלה מרסד – ג'ולי, המתלבטת האם להישאר בעיר ולסייע לאימה החולה או לנסוע לאוניברסיטה
שמיק מור – סטיוארט, כוכב פופ צעיר
קירנן שיפקה – אנג'י, "הדוכסית"
אודיה רש – אדי, חברתה הפרנואידית של דורי
ליב הווסון – דורי, לסבית המאוהבת בקרי, מעודדת שעדיין לא יצאה מהארון
מיטשל הופ – טובין, מאוהב בסתר באנג'י
ג'ייקוב בטלון – קון, די ג'יי ועמית לעבודה של דורי
מת'יו נוסקה – ג'יי פי, החבר מהקולג' של אנג'י
ג'ואן קיוזאק – עובדת עירייה האחראית על חילוץ ופילוס שלג
דארסי קארדן – קירה, היח"צנית של סטיוארט
מייסון גודינג – ג'ב
מיילס רובינס – בילי
ברייר נולט – ליסה.
הפקה

בספטמבר 2014 הודיעה חברת סרטי יוניברסל כי תוציא סרט המבוסס על הרומן "Let It Snow: Three Holiday Romances".
במרץ 2016 הוכרז כי במאי הסרט יהיה לוק סנלין. בדצמבר 2018 הוכרז כי זכויות ההפקה וההפצה עברו לנטפליקס, והוא צפוי להשתחרר בנובמבר 2019.
בינואר 2019 לוהקו השחקנים הראשיים לסרט וצילומי הסרט החלו בטורונטו ובערים סמוכות בפברואר 2019.
הסרט עלה לשירות ההזרמה של נטפליקס ב-8 בנובמבר 2019.
לואיס ואס דה טורס

| --- | --- |

 לידה:  1565 
 פטירה:  מנילה
 תקופת הפעילות:  ? – ערך בלתי־ידוע 
 
לואיס ואס דה טורס (גליסית ופורטוגזית: Luís Vaz de Torres, ספרדית: Luis Váez de Torres;‏ סביבות 1565 – 1607) היה ספן ומגלה ארצות בן המאה ה-16 ואחד המפקדים בשייטת הספרדית שהייתה הראשונה לחצות את המצר המפריד בין יבשת אוסטרליה לאי גינאה החדשה ונושא את שמו – מצר טורס.
ראשית חייו

קפטן לואיס ואס דה טורס תועד כמי שנקרא "ברטון" על ידי אנשי הצוות בדיווחים על מסע 1606–1608, המצביע על מקורו במחוז הצפון-מערבי של ספרד – גליסיה. רוב ההיסטוריונים בני זמננו מקבלים זאת כעדות למקורותיו. השנה והמקום המדויק של לידתו אינם ידועים. בהנחה שהוא היה בסוף שנות השלושים או הארבעים לחייו בשנת 1606, שנת לידה של בערך 1565 נחשבת כסבירה.
טורס הוצג על ידי כמה חוקרים כפורטוגזי ללא שום עדות פרט לשמו. ctu באותה העת לא היה הבדל בין האיות בגליסית לאיות בפורטוגזית. בדיווחים שנותרו אין התייחסות אליו כאל פורטוגזי, מלבד הערותיהם של אנשי צוותיו הפורטוגזים של פדרו פרננדש דה קיירוש.
טורס נכנס לחיל הים של הכתר הספרדי בשלב מסוים ומצא את דרכו למושבות דרום אמריקה. בסוף 1606 מונה למפקד הספינה השנייה במשלחת לאוקיינוס השקט שבראשה עמד הנווט הפורטוגזי פדרו פרננדש דה קיירוש ומטרתה הייתה לאתר את טרה אוסטרליס.
המסע עם קיירוש

פדרו פרננדש דה קיירוש היה נווט יליד פורטוגל שפיקד על משלחת של שלוש אוניות ספרדיות, "סן פדרו סן פבלו" (60 טון), "סן פדריקו" (40 טון) והאוניה "לוס טרס רייס מאגוס". שלוש הספינות עזבו את קייאו בפרו ב־21 בדצמבר 1605, כאשר טורס פיקד על סן פדריקו.
במאי 1606 הם הגיעו לקבוצת איים שלימים ייקראו ההיברידים החדשים וונואטו. קיירוש כינה את הקבוצה "אוסטרליה של רוח הקודש" (La Austrialia del Espiritu Santo). השם אוסטרליה שנקטק קיירוש מקורו בשם אוסטריה, תוך התייחסות למוצאו האוסטרי של בית הבסבורג, שאליו השתייכה משפחת המלוכה הספרדית. האי הגדול ביותר בוונואטו ידוע עדיין בצורה המקוצרת של השם: "אספיריטו סאנטו". לצד השם הלטיני העתיק "טרה אוסטרליס", השם שהעניק קיירוש, Austrialia, נחשב לא פעם לאחד ממקורות השם של אוסטרליה.
כעבור שישה שבועות חזרו שוב ספינותיו של קיירוש לים כדי לחקור את קו החוף. בלילה של 11 ביוני 1606 נפרד קיירוש ב"סן פדרו וסן פבלו" מהאוניות האחרות בעקבות מזג האוויר הגרוע ולא הצליח (או כך לפחות אמר אחר כך) לחזור למעגן בטוח באספיריטו סנטו. לאחר מכן חזר והפליג לאקפולקו במקסיקו, לשם הגיע בנובמבר 1606. בדיווח של פראדו, שהוא ביקורתי ביותר כלפי קיירוש, מוצגים מרד ומנהיגות לקויה כסיבות להיעלמותו של קיירוש. טורס שתק בנושא אך כתב כי "מצבו היה שונה ממצבו של קפטן קיירוש".
טורס לוקח את הפיקוד

טורס נשאר באספיריטו סנטו במשך 15 יום לפני שפתח מעטפה עם פקודות חתומות שניתנו לו על ידי המשנה למלך פרו. אלה כללו הוראות איזה מסלול עליו לבחור אם הספינות ייפרדו ומי יהיה בפיקוד במקרה של אובדן מפקד המשלחת קיירוש. נראה כי ההוראות קבעו את פראדו כיורשו של קיירוש מכיוון שהיה רב חובל מחליף בזמן ההפלגה. עם זאת, ישנן עדויות שטורס לקח את הפיקוד, כולל הדיווח של פראדו עצמו.
החוף הדרומי של גינאה החדשה ומצר טורס

ב-26 ביוני 1606 הפליגו "סן פדריקו" ו"לוס טרס רייס מגוס" בפיקודו של טורס למנילה. רוחות נגדיות מנעו מהאוניות לנסוע בדרך הישירה ביותר לאורך החוף הצפוני של גינאה החדשה. על פי פראדו הם ראו אדמה ב־14 ביולי 1606, שהייתה ככל הנראה האי טגולה בארכיפלג לואיזיאדה, דרומית-מזרחית לגינאה החדשה. ההפלגה נמשכה במהלך החודשיים הבאים לאורך החוף הדרום-מזרחי, והיו מספר עצירות לצורך חידוש המזון והמים של הספינות.
המשלחת גילתה את מפרץ מילן כולל האי בזילאקי, אותו כינו "טיירה דה סן בואנוונטורה", ושייכו את האדמות שם לספרד ביולי 1606. הגילוי הביא את הספרדים למגע הדוק ולעיתים אלים עם הילידים המקומיים. פראדו וטורס מתעדים שניהם את לכידתם של עשרים אנשים, כולל אישה שילדה מספר שבועות לאחר מכן. מאיים אלה הפליג טורס לאורך החוף הדרומי של גינאה החדשה והגיע למפרץ אורנג'רי, אותו כינה "באהיה דה סנט לורנצו" מכיוון שנחת ב־10 באוגוסט, חג של סנט לורנס או סנט לורנצו. המשלחת הפליגה משם למפרץ פפואה, בחנה את קו החוף ותיארה אותו. פראדו צייר מספר רישומים של המקומות במפרץ פפואה, שרבים מהם עדיין קיימים.
טורס בחר לאחר מכן במסלול קרוב לחוף גינאה החדשה כדי לנווט במצר שנושא כעת את שמו. בשנת 1980 הציע קפטן ברט הילדר כי סביר יותר שטורס עשה מסלול דרומי במצר הסמוך שנקרא מצר אנדוור (אנ'), ב-2–3 באוקטובר 1606. מעמדה זו, בוודאי היה רואה את כף יורק (אנ'), הקצה הצפוני ביותר של אוסטרליה. על פי המחבר האוסטרלי בן המאה ה-19 ג'ורג' קולינגרידג' (אנ'), טורס "גילה את אוסטרליה מבלי שהיה מודע לעובדה זו". עם זאת, וילם יאנסזון ביצע מספר נחיתות בחוף המערבי של חצי האי כף יורק 7 עד 8 חודשים לפני כן, בעוד שטורס מעולם לא טען שהוא ראה את היבשת הדרומית, הוא רק כתב - "כאן ישנם איים גדולים מאוד".
טורס עקב אחר קו החוף של גינאה החדשה, וטען כי כבש את האי בשם מלך ספרד ב־18 באוקטובר 1606. ב־27 באוקטובר הגיע לקצה המערבי של גינאה החדשה ואז עשה את דרכו צפונה לסרם ומיסול לכיוון ים הלמרה. בתחילת ינואר 1607 הגיע לטרנאט, חלק מאיי התבלינים. הוא הפליג משם ב-1 במאי למנילה שאליה הגיע ב-22 במאי. המשלחת הוכיחה כי גינאה החדשה אינה חלק מהיבשת המבוקשת.
תוצאות ההפלגה

טורס התכוון להציג באופן אישי את השבויים, כלי הנשק ודו"ח מפורט למלך בשובו לספרד. הדיווח הקצר שכתב על ההפלגה מעיד על כך. עם זאת, נראה כי לא היה שום רצון במנילה לממן את הפלגתו חזרה לספרד, ונאמר לו כי ספינותיו ואנשיו נדרשים באופן מקומי לשירות המלך.
ב-1 ביוני 1607 הגיעו שתי ספינות למנילה מאמריקה הדרומית, האחת היא ספינת הדגל לשעבר של קיירוש "סן פדרו וסן פבלו", הפעם הפליגו בשם אחר, אך עם כמה מאנשי הצוות הקודמים עדיין על סיפונה. לאחר שנודע שקיירוש שרד, כתב טורס מיד דיווח על מסעו לקיירוש. אף על פי שהדו"ח הזה לא שרד, קיירוש עצמו התייחס לכך בכמה מהתכתובות הרבות שלו למלך, תוך כדי הכנות למסעות נוספים.
הדו"ח הרשמי נכתב על ידי דייגו דה פראדו ונחתם על ידי טורס ובכירים אחרים במנילה ב-6 ביוני 1608. טורס ואנשי הצוות שלו נעלמו לחלוטין מהתיעוד ההיסטורי בשלב זה, וגורלם לאחר מכן אינו ידוע. פראדו חזר לספרד, ואולי לקח עמו את אחד השבויים מגינאה החדשה. מרבית המסמכים של תגליותיו של טורס לא פורסמו, אולם הם הגיעו לספרד ונמצאים בארכיונים ספרדיים, כולל הדו״ח הארוך של פראדו והתרשימים הנלווים אליו.
בין 1762 ל־1765 נבחנו הדו"חות הכתובים של משלחת טורס על ידי ההידרוגרף הבריטי אלכסנדר דרלימפל (אנ'). דרלימפל יצר מפות שכללו את הפלגות של קיירוש וטורס, לג'וזף בנקס, שללא ספק העביר מידע זה לג'יימס קוק.
כתב היד הרשמי המקורי הופיע שוב במהלך המאה ה-19 באוספי תומאס פיליפס. במכירת כמה מכתבי היד של פיליפס על ידי סותבי'ס, לונדון, ב־26 ביוני 1919 נרכשו מסמכים אלה על ידי מוכרי הספרים הנרי סטיבנס ובניו, שמכרו אותו לאספן האנגלי לסטר הרמסוורת' (אנ'). הספרייה הממלכתית של ניו סאות' ויילס באוסטרליה רכשה אותם מאוסף הרמסוורת' בשנת 1932. הם הוצגו לראשונה בפומבי באוגוסט 1997.
הערות שוליים

↑  מסמכי הדיווח המקוריים של טורס, על הפלגתו
↑  Estensen, M. (2006) Terra Australis Incognita: The Spanish Quest for the mysterious Great South Land, p. 115. Allen & Unwin, Australia. ISBN 9781741750546
↑  Hilder, B.(1980) The Voyage of Torres. University of Queensland Press, St. Lucia. 1980 ISBN 0-7022-1275-X
↑  Journal of Diego de Prado y Tobar, State Library of New South Wales. ההתייחסות המקורית מופיעה בעמ' 1 שורה 17, וכן בעמ' 10 שורות 26–28.
↑  Alan Villiers, The Coral Sea, Whittlesey House, 1949, p. 99.
↑  William A. R. Richardson, Was Australia charted before 1606? The Java la Grande inscriptions, National Library Australia, 2006, p. 20
↑  Kenneth Gordon McIntyre, The secret discovery of Australia: Portuguese ventures 250 years before Captain Cook, Pan Books, 1987, p. 181.
↑  להתייחסות לשם "אוסטרליה" ראו דיווחים על הפלגה זו שהובאו, דוגמת Estensen, M ‏(2006).
↑  Hilder, B. (1980) The Voyage of Torres. p.17. University of Queensland Press, St. Lucia.
1 2  טקסט דיווח המסע שכתב וסיכם פדרו
1 2 3 4  תרגום של דיווחו של טורס למלך, בתוך: Collingridge, G. (1895) Discovery of Australia p. 229-237. Golden Press Edition 1983, Gradesville, NSW.
↑  הילדר מציין שישנם כמה וכמה מכתבים בארכיונים הספרדיים שבהם תואר קיירוש כמנהיג חדל אישים. Hilder, B. (1980) p. 175
↑  ההנחה שהוא תפס פיקוד, כפי שכתב פראדו עצמו, התקבלה על ידי מספר חוקרים בשנות ה-30 של המאה ה-20, למשל Stevens, H.N. (Ed) New Light on the Discovery of Australia as Revealed by the Journal of Captain Don Diego de Prado y Tovar. Hakluyt Society, London, 1930
↑  Hilder, B. (1980) p. 17
↑  Estensen, M. (2006) p. 186–189
↑  לתמונות צבע של הרישומים, ראו Hilder, B. (1980)‎. ראו גם Collingridge’s The First Discovery of Australia and New Guinea, 1905, שמכיל עותקים של שלושה רישומים.
↑  Hilder, B.(1980) p.89-101
↑  George Collingridge (1905) The First Discovery of Australia and New Guinea.
↑  Hilder, B. (1980). p.130
↑  Hilder, B (1980) p.31
↑  Estensen, M. (2006) p.222
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272430105171  ADB: torres-luis-vaez-de-2741  GND: 1051688299  ISNI: 0000 0000 9514 5691  LCCN: n81017215  NTA: 069567387  Trove: 1466748  VIAF: 87618877   WorldCat (עם VIAF): 87618877 
מפת המסע של טורס
מפת המסע של טורס ליד אוסטרליה
קרמר נגד קרמר

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Kramer vs. Kramer 
 בימוי:  רוברט בנטון
 הופק בידי:  סטנלי ר. ג'ף
 תסריט:  אברי קורמן   רוברט בנטון
 עריכה:  ג'רלד ב. גרינברג 
 שחקנים ראשיים:  דסטין הופמן   מריל סטריפ   ג'סטין הנרי   ג'יין אלכסנדר
 מוזיקה:  ג'ון קנדר, אנטוניו ויוואלדי, הנרי פרסל, Paul Gemignani 
 צילום:  נסטור אלמנדרוס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 17 בדצמבר 1979  ישראל 29 בפברואר 1980
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 הכנסות:  $104,986,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   kramervskramer
 פרסים:  פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר (סטנלי ר. ג'פי)  פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (רוברט בנטון)  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (רוברט בנטון)  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (דסטין הופמן)  פרס סולקלומפן לסרט הזר הטוב ביותר  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (מריל סטריפ)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קרמר נגד קרמר (באנגלית: Kramer vs. Kramer) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה. במאי הסרט הוא רוברט בנטון. הסרט מבוסס על ספרו של אברי קורמן ומגולל את סיפור הגירושין של הזוג קרמר, ואת השפעתו על בנם ועל הסובבים אותם. הסרט זכה בחמישה פרסי אוסקר, ביניהם הסרט הטוב ביותר לשנת 1979 וכן בפרס גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב ביותר ולתסריט הטוב ביותר.
עלילה

טד קרמר (דסטין הופמן) הוא מנהל בחברת פרסום המכור לעבודתו, שזה עתה קיבל תיק נכבד לנהל. כשהוא מגיע הביתה כדי לשתף את אשתו ג'ואנה (מריל סטריפ) בחדשות הטובות, הוא מגלה שהיא עוזבת אותו כדי "לחפש את עצמה", ומותירה את בנם בן השש, בילי (ג'סטין הנרי) בחזקתו. לאחר עזיבתה, בילי מתגעגע לאימו, וטד מתקשה להתמודד עם גידול הילד, דבר שעד אז מעולם לא התנסה בו.
לאחר יום לא קל עם בנו, טד מצליח להיכנס לסדר יום תקין ומשתלט על מלאכת גידול הילד לבדו. עם זאת, הבוס בעבודה אינו מרוצה: העובד המסור מהעבר החל להיות בעל תחומי עניין נוספים חוץ מעבודתו, מה שגורם לו להחמיץ תאריכי יעד ומטלות חשובות אחרות ולפיכך בהמשך מפטר אותו.
בינתיים, מתיידד טד עם שכנתו מרגרט (ג'יין אלכסנדר), אותה שכנה שיעצה בעבר לג'ואנה לעזוב את טד בנימוק שהיא לא צריכה לחיות עם אדם שעושה אותה אומללה. כמו טד, גם מרגרט היא אם חד-הורית שהתגרשה מבעלה שנה וחצי קודם לכן. מרגרט תומכת בטד ועוזרת לו בתחומים שונים.
15 חודשים לאחר עזיבתה חוזרת ג'ואנה לניו יורק כדי להחזיר לעצמה את בילי, ומתחיל מאבק על המשמורת בינה לבין טד. שני הצדדים שוכרים עורכי דין, אך במהלך המשפט הם מתנגדים לרצח האופי שעורכי הדין מנסים לעשות לצד הנגדי. בסופו של דבר פוסק בית המשפט לטובת ג'ואנה בנימוק שלילד טוב יותר לגדול אצל אמו. טד שוקל להגיש ערעור אך חוזר בו כשעורך הדין מבהיר לו שבילי יצטרך להגיע לבית המשפט כדי לתת עדות.
בבוקר בו בילי אמור לעבור לגור אצל אמו, טד ובילי מכינים יחד ארוחת בוקר תוך ידיעה שזוהי ארוחת הבוקר האחרונה שלהם. תוך שהם ממתינים בסלון לג'ואנה, מצלצל האינטרקום, וג'ואנה מבקשת מטד לרדת למטה כדי שיוכלו לשוחח בפרטיות. כשהוא מגיע ללובי אומרת לו ג'ואנה שלמרות שהיא אוהבת את בילי מאוד ורוצה אותו, היא מבינה שהבית הנוכחי שלו הוא עם טד, ולכן היא לא תיקח אותו. כשהיא נכנסת למעלית כדי לעלות ולדבר עם בילי, היא שואלת את בעלה לשעבר, "איך אני נראית?" תוך כדי סגירת דלתות המעלית עונה טד שנשאר להמתין לה בלובי, "את נראית נהדר".
צוות שחקנים

דסטין הופמן - טד קרמר
מריל סטריפ - ג'ואנה קרמר
ג'סטין הנרי - בילי קרמר
ג'יין אלכסנדר - מרגרט פיליפס
האוורד דאף - ג'ון שוינאייזי
ג'ורג' קו - ג'ים א'וקנור
ג'ובת' ויליאמס - פיליס ברנארד
הפקת הסרט

תפקידה של ג'ואנה המגולם על ידי מריל סטריפ הוצע במקור לקייט ג'קסון, אך זו נאלצה לדחות אותו משום שבאותו זמן היא הופיעה בסדרת הטלוויזיה המלאכיות של צ'רלי והמפיקים הודיעה לה שהם לא יוכלו לשנות את לוח הזמנים של הצילומים כדי לאפשר לה להשתתף בסרט. באותו זמן לוהקה סטריפ לתפקידה של פיליס (השותפה לסטוץ החד פעמי של טד); תפקיד זה ניתן בסופו של דבר לג'ובת' ויליאמס, וסטריפ לוהקה לתפקידה של ג'ואנה.
השפעה תרבותית

הסרט שיקף שינוי תרבותי שחל במהלך שנות ה-70 של המאה העשרים לגבי רעיונות על הורות, ותפקידם של האבות לעומת זה של האימהות. הסרט זכה לשבחים רבים על האופן השוויוני שבו ייצג את נקודות המבט של טד וג'ואנה.
הגשש החיוור העלה מערכון מצליח העוסק במאבק כוח בין בני זוג מתגרשים ושמו "קרקר נגד קרקר", בפרודיה על שמו של הסרט.
פרסים ומועמדויות > זכיות

הסרט הטוב ביותר
הבמאי הטוב ביותר
התסריט המעובד הטוב ביותר
השחקן הטוב ביותר - דסטין הופמן
שחקנית המשנה הטובה ביותר - מריל סטריפ
פרסים ומועמדויות > מועמדויות

שחקנית המשנה הטובה ביותר - ג'יין אלכסנדר
שחקן המשנה הטוב ביותר - ג'סטין הנרי, המועמד הצעיר ביותר לפרס אוסקר בכל קטגוריה שהיא
הצילום הטוב ביותר
העריכה הטובה ביותר
אהבה ממבט ראשון (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  The Statistical Probability of Love at First Sight 
 בימוי:  Vanessa Caswill 
 הופק בידי:  מאט קפלן 
 תסריט:  קייטי לאבג'וי 
 עריכה:  ג'ו קלוץ 
 שחקנים ראשיים:  היילי לו ריצ'רדסון סאלי פיליפס טום טיילור רוב דלייני בן הארדי דקסטר פלטשר ג'סיקה רנסום 
 מוזיקה:  Paul Saunderson 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  ACE Entertainment 
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 הקרנת בכורה:  15 בספטמבר 2023
 משך הקרנה:  91 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מבוסס יצירה ספרותית, קומדיה רומנטית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אהבה ממבט ראשון (באנגלית: Love at First Sight) הוא סרט אמריקאי משנת 2023 מסוגת דרמה רומנטית מהבמאית ונסה קסוויל והתסריטאית קייטי לאבג'וי, המבוסס על הרומן "ההסתברות הסטטיסטית לאהבה ממבט ראשון" ("The Statistical Probability of Love at First Sight") שנכתב ב-2011 מאת הסופרת האמריקאית, ג'ניפר אי. סמית'.
בסרט מככבים היילי לו ריצ'רדסון, בן הארדי, רוב דלייני, סאלי פיליפס, ג'מילה ג'מיל ודקסטר פלטשר.
שחקנים ודמויות

היילי לו ריצ'רדסון – האדלי סאליבן
בן הארדי – אוליבר
רוב דלייני - אנדרו סאליבן, אביה של האדלי
קטרינה נאייר - שרלוט
ג'מילה ג'מיל – הקריינית
דייוויד רובין – ד"ר דויל
טום טיילור – לות'ר ג'ונס
דקסטר פלטשר – ואל ג'ונס
סאלי פיליפס –  טסה ג'ונס
ג'סיקה רנסום – השושבינה ברטי
הפקה

בנובמבר 2020 לוהקה היילי לו ריצ'רדסון לצוות השחקנים של הסרט, כאשר ונסה קסוויל תביים מתסריט של קייטי לאבג'וי, המבוסס על הרומן באותו שם מאת ג'ניפר אי סמית', כאשר ריצ'רדסון אמורה לשמש גם כמפיקה בפועל. בינואר 2021, בן הארדי, דקסטר פלטשר, רוב דילייני, סאלי פיליפס וג'מילה ג'מיל לוהקו לתפקידים בסרט, והצילום הראשי החל באותו חודש.
הפצה

באפריל 2022, נטפליקס קנתה את הזכויות להפצתו של הסרט.
הערות שוליים

↑  Galuppo, Mia (22 בנובמבר 2020). "Haley Lu Richardson to Lead Romance Adaptation From 'To All the Boys' Producers (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-13 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Galuppo, Mia (8 בינואר 2021). "Ben Hardy, Dexter Fletcher Join Romance From 'To All the Boys' Producers (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-13 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grobar, Matt (26 באפריל 2022). "'The Statistical Probability Of Love At First Sight': Netflix Acquires 'To All The Boys' Producers' YA Romance Starring Haley Lu Richardson, Ben Hardy & More". Deadline Hollywood. נבדק ב-26 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
הבוגר

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD של הסרט בישראל
 מבוסס על:  The Graduate 
 בימוי:  מייק ניקולס 
 הופק בידי:  ג'וזף אי. לוין   לורנס טורמן
 תסריט:  סיפור מקורי: צ'ארלס ווב   תסריט: קאלדר וילינגהאם   באק הנרי
 עריכה:  סם אוסטין
 שחקנים ראשיים:  דסטין הופמן   אן בנקרופט   קתרין רוס
 מוזיקה:  פסקול: דייב גרוסין   שירים: פול סיימון
 צילום:  רוברט סורטיס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  לורנס תורמן 
 חברה מפיצה:  אמבסי פיקצ'רס (ארצות הברית)   יונייטד ארטיסטס (מחוץ לארצות הברית)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 21 בדצמבר 1967
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה קומית, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סיפור התבגרות, קומדיה רומנטית 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו, קליפורניה 
 תקציב:  $3,000,000
 הכנסות:  $104,397,102
 הכנסות באתר מוג'ו:   graduate
 פרסים:  פרס גלובוס הזהב   פרס באפט"א
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הבוגר (באנגלית: The Graduate) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הקומדיה הדרמטית שיצא לאקרנים בשנת 1967. את הסרט ביים מייק ניקולס, והוא מבוסס על רומן בעל אותו שם משנת 1963 מאת צ'ארלס ווב. את התסריט כתבו קאלדר וילינגהאם ובאק הנרי, שאף הופיעו בסרט בהופעת קמאו כפקידים בבית המלון.
הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א, זיכה את ניקולס בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, ודורג על ידי מכון הסרטים האמריקאי במקום השביעי ברשימת "מאה שנים... מאה סרטים".
עלילה

בנג'מין בראדוק (דסטין הופמן) שב לביתו, זמן קצר לאחר שסיים את לימודיו לתואר ראשון במכללה בצפון-מזרח ארצות הברית, היישר למסיבה לכבוד סיום הלימודים שעורכים לו הוריו בביתם שבפסדינה. בנג'מין חש אי-נוחות במסיבה, שבה נוכחים בעיקר שכנים וחברים של הוריו, המטרידים אותו בשאלות על תוכניותיו לעתיד. בזמן שהוא לבד בחדרו, נכנסת לחדר גברת רובינסון (אן בנקרופט), אשתו של השותף לעבודה של אביו, ומבקשת ממנו להסיע אותה הביתה. הוא נעתר לה בחוסר רצון.
בנג'מין מסיע את גברת רובינסון לביתה, במכונית אלפא רומיאו ספיידר חדשה, שקיבל מהוריו כמתנה לכבוד סיום לימודיו. כשהם מגיעים לביתה, היא מפצירה בו להיכנס פנימה, בטענה שהיא לא אוהבת להיכנס לבד לבית חשוך. כשהם בתוך הבית, היא משקה אותו באלכוהול בניגוד לרצונו, משתפת אותו בחייה הפרטיים, חושפת עצמה בפניו ומציעה לו לנהל איתה רומן. כשהוא מבולבל ומובך, הוא בורח מביתה לאחר שהיא מנסה להתקרב אליו ולגעת בו. מספר ימים לאחר מכן בנג'מין נמלך בדעתו, ובין השניים מתחילה פרשיית אהבים. בנג'מין חש אי-נוחות לקיים יחסי מין, אבל הוא נמשך לגברת רובינסון המבוגרת אך המושכת. הרומן ביניהם נמשך רוב הקיץ.
בינתיים, אביו של בנג'מין לוחץ עליו להירשם ללימודי תואר שני. בנג'מין, שממש לא מעוניין להמשיך וללמוד, מתעלם מרצונותיו של אביו ומבלה את זמנו במחיצתה של גברת רובינסון. מר רובינסון (מאריי המילטון), שאינו מודע לרומן שמנהלת אשתו, מעודד את בנג'מין להתקשר לבתו איליין (קתרין רוס), וגם הוריו של בנג'מין חוזרים ומפצירים בו לצאת איתה. במהלך אחד ממפגשיהם, גברת רובינסון סוחטת מבנג'מין הבטחה שהוא לעולם לא יצא עם איליין. בין אם מתוך פחד מתגובתה של גברת רובינסון ובין אם מתוך הכרה עצמית בכך שיציאה עם בתה של המאהבת שלו עלולה להוביל לתוצאה הרסנית, הוא מנסה ככל יכולתו להימנע מכך, אבל הלחץ הבלתי פוסק מצד שלושת ההורים האחרים מביא לכך שבסופו של דבר הוא יוצא עם איליין. הוא מנסה להבטיח שהדייט איתה יהיה כישלון, כך שלא תרצה להיפגש איתו שוב. הוא נוהג בפראות, מתעלם מאיליין ולוקח אותה למועדון חשפנות, שם היא מושפלת ומתחילה לבכות. לאחר שהיא בורחת מהמקום, הוא מתמלא ברגשות אשמה, רץ אחריה, מתנצל בפניה ואז מנשק אותה. בין השניים מתפתח רומן מקביל - בדיוק הדבר שבנג'מין וגברת רובינסון ניסו להימנע ממנו.
מכאן והלאה, חייו של בנג'מין מתחילים להתמוטט. לאחר שגברת רובינסון מאיימת לספר לה על כך בעצמה, הוא מתוודה בפני איליין על הרומן שלו עם אמה. היא מגיבה בכעס ואומרת לו שאינה רוצה לראות אותו יותר. הוא מגיע בעקבותיה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם היא לומדת, אך ללא הועיל. היא מתארסת לגבר אחר, שזוכה לברכתם של הוריה. למרות זאת, בנג'מין, שמאמין שאיליין אוהבת אותו, מסרב לאבד תקווה, חרף אזהרותיו ואיומיו של מר רובינסון, שנודע לו על הרומן שניהלה אשתו.
בנג'מין יוצא לנסיעה ארוכה, בניסיון נואש למנוע את חתונתה של איליין בסנטה ברברה. הוא נאלץ לעצור ולבקש הכוונה, ולאחר מכן למכוניתו נגמר הדלק ואת סוף הדרך הוא עושה בריצה. הוא מגיע לחתונה בדיוק כשהחתן והכלה עומדים להתנשק, ומביט על הזוג דרך החלון. לרגע הוא חושש שהגיע מאוחר מדי, אך בכל זאת הוא מתחיל לדפוק על החלון ולצעוק: "איליין! איליין!". כשאיליין צועקת לעברו בחזרה: "בן!", פורצת במקום מהומה. לאחר מאבק אלים עם הוריה של איליין ועם אורחי החתונה, בנג'מין ואיליין בורחים ועולים על אוטובוס. הם מתיישבים על הספסל האחורי ומחייכים, כשכל נוסעי האוטובוס נועצים בהם עיניים.
צוות השחקנים

| שחקן / שחקנית | תפקיד |
| --- | --- |
דסטין הופמן: בנג'מין בראדוק
אן בנקרופט: גברת רובינסון
קתרין רוס: איליין רובינסון
ויליאם דניאלס: מר בראדוק
מאריי המילטון: מר רובינסון
אליזבת' וילסון: גברת בראדוק
באק הנרי: הפקיד במלון
נורמן פל: מר מק'לירי
ריצ'רד דרייפוס (ללא קרדיט): דייר באכסניה
הפקה

רוב צילומי החוץ של בנג'מין בקמפוס צולמו למעשה בקמפוס של אוניברסיטת דרום קליפורניה בלוס אנג'לס, ורק חלק קטן מצילומי הקמפוס התבצעו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
הסצנות בבית המלון צולמו במלון אמבסדור הידוע בלוס אנג'לס, אותו מלון בו נרצח רוברט קנדי, שהיה סנאטור ומועמד לנשיאות ארצות הברית, פחות משישה חודשים לאחר צאת הסרט.
הכנסייה שבה נעשה שימוש בסצנת החתונה היא הכנסייה המתודיסטית המאוחדת בלה ורן, לוס אנג'לס. בפרשנות שצורפה לסרט בגרסת ה-DVD שלו הודה דסטין הופמן כי חש שלא בנוח בזמן צילומי הסצנה בה הלם בחלון הכנסייה, בשעה שהבעלים של הכנסייה צפה בצילומים במורת רוח.
הסצנות בבית משפחת רובינסון צולמו בבית בפאלם דרייב שבבוורלי הילס.
דסטין הופמן ואן בנקרופט לא היו הבחירות הראשונות של הבמאי מייק ניקולס לתפקידים הראשיים. צ'ארלס גרודין לוהק תחילה לתפקיד בנג'מין, אך המשא ומתן בינו לבין ההפקה התפוצץ בשל מחלוקת על שכרו. אן בנקרופט לוהקה לתפקיד גברת רובינסון רק לאחר שאווה גרדנר, דוריס דיי, פטרישה ניל וסוזן הייוורד דחו את ההצעה לגלם אותו. רוברט רדפורד נבחן לתפקיד של בנג'מין, אך ניקולס לא האמין שרדפורד יוכל לשכנע בדמות ה"אנדרדוג". ג'ין הקמן נבחר לגלם את דמותו של מר רובינסון, אך פוטר מהתפקיד זמן קצר לאחר תחילת הצילומים והוחלף על ידי מאריי המילטון.
הרגל הנשית המופיעה בכרזת הסרט המפורסמת הייתה רגלה של לינדה גריי, שבאותה עת הייתה דוגמנית לא ידועה, ועשור לאחר מכן גילמה את דמותה של סו אלן יואינג בסדרה "דאלאס".
לפי עדותו של מייק ניקולס, במאי הסרט, צילומי הסרט אופיינו בהקפדה רבה ובעבודות הכנה רבות. לדוגמה, ההפקה העבירה יום עבודה שלם בהתלבטויות אם להראות סימני שיזוף על גופה של גברת רובינסון בסצנה בה היא מתפשטת. אולם, דווקא סצנת הסיום, בה מתיישבים בנג'מין ואיליין בירכתי האוטובוס ומסתכלים על המצלמה כשהבעת פניהם משתנה אט אט, הייתה פרי אלתור. לצורך צילומי הסצנה נחסמו כמה רחובות לכלי רכב, והיה צורך לסיים זאת כמה שיותר מהר. ניקולס סיפר כי בשעת מעשה הוא הרגיש לא בנוח עם העניין, אך למחרת כשצפה בקטע הבין כי "הנה הסוף של הסרט: הם מתים מפחד".