stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגדל משה אביב
הערות שוליים

↑  It's new, it's revolutionary and it's very, very tall, באתר HAARETZ.com (באנגלית)
↑  אלעזר לוין, ‏בל"ל מעכב לאוסיף-אביב-דולינגר אשראי לבניית מגדל משרדים ומגורים ברמת גן, באתר גלובס, 20 במאי 1997
↑  מגדל אוסיף בר"ג: המלאי הולך ואוזל, באתר גלובס, 14 בספטמבר 1998
↑  אלעזר לוין, ‏אוסיף ואביב קנו את מגרשי טבע וגבעת מרום ברמת-גן בעיסקאות לפי C, באתר גלובס, 13 בדצמבר 1999
1 2  עמי גינזבורג, מירי ריילי, מגדל משה אביב - משקיף על מגדלי עזריאלי מלמעלה, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2003
↑  אלעזר לוין, ‏בנק המזרחי קנה מאוסיף-אביב 10,400 מ"ר בר"ג ב-29.4 מיליון דולר, באתר גלובס, 18 ביוני 2000
↑  שי שלו, ‏המזרחי רוכש מיולי עופר ומגלקסי קומות משרדים ב-32 מיליון שקל, באתר גלובס, 17 באוקטובר 2002
↑  אלעזר לוין, ‏הקבלן המוביל משה אביב נפטר לאחר שנפצע בתאונת רכיבה, באתר גלובס, 10 באוקטובר 2001
↑  אוסיף מגייסת ומאכלסת את מגדל משה אביב, באתר גלובס, 2 ביוני 2002
↑  שלומי שפר, איש העסקים ארקדי גאידמק רכש את השליטה בקבוצת אוסיף מידי משפחת אביב לפי שווי חברה של כמיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 3 באפריל 2007
↑  אריק מירובסקי, גאידמק מוכר שלוש קומות פנטהאוז במגדל משה אביב בכ-45 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 8 בספטמבר 2008
↑   מיכאל רוכוורגר, מזרחי טפחות מצא רוכש ל-8 קומות במגדל משה אביב - תמורת 278 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 4 ביוני 2017
↑  היכל משה אביב (בעמ' 2), באתר המועצה הדתית רמת גן
↑  רשימת גורדי השחקים הגבוהים בעולם בשנת 2000 (מגדל משה אביב מוזכר ברשימה, כשנה לפני חנוכתו, במקום 85 מיועד, אך שלושה מגדלים גבוהים ממנו נחנכו באותה שנה)
↑  רשימת גורדי השחקים הגבוהים ביותר בעולם
רנו גליון

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Renault 2,500 kg  Renault 2T5  Saviem Galion
 יצרן:  רנו
 שנות ייצור:  1957–1965
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  רנו 1000 ק"ג
 מודל אחריו:  Saviem Super Galion (אנ')
 אורך:  5,240-6,500 מ"מ
 רוחב:  2,200-2,300 מ"מ
 גובה:  2,610-2,700 n"n
 בסיס גלגלים:  2,540 n"n
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 3.0 ליטר (מנוע דיזל מתוצרת "Perkins Engines" (אנ')  4 צילינדרים, 2.0 ליטר המפיק 53 כ"ס, מנוע "רנו" (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 2,142 סמ"ק המפיק 56 כ"ס ב-3,300 סל"ד (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 2.72 ליטר (מנוע בנזין, יוצר משנת 1962)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  70 קמ"ש
 
רנו גליון (בצרפתית: Renault Galion) היו משאיות קלות, מסחריות ואוטובוסים מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרו בין השנים 1957–1965 בצרפת
גרסאות

משאיות קלות
מסחריות
אוטובוסים
מפרט טכני

יוצרו 16,918 יחידות, בשנת 1961 יוצרו 50–60 יחידות "רנו גליון" ליום
מנועים קדמיים
מנועים: בנזין, דיזל
סוגי הנעות: 4x2,4x4 (הנעה אחורית)
לדגמי "רנו גליון" היה מצמד בעל הפעלה ידנית
המתלה היה עשוי מקפיצי עלים בשני הסרנים, עם בולמי זעזועים הידראוליים
למשאיות ניתן היה לספק ברזנט כאופציה, המיועדת לבעלי מלאכה ולמובילים מקומיים.
"רנו גליון" יוצר גם בגרסת טנדר, גג שטוח או מורם, ללא חלונות צד. הגרסה עם החלונות הצדדיים שימשה להפיכה למיניבוס של אוטובוס בית הספר.
משאיות "רנו גליון" היו בשרות הצבא הצרפתי וחיל האוויר הצרפתי
רכבי "רנו גליון" מהדגם המסחרי שירתו כאמבולנסים
רכבי "רנו גליון" שירתו ככבאיות
דגמים > מנועי בנזין

R2160
R2161
R2162
R2163
R2164
R2165
R2166
R2167
R2168
R2169
דגמים > מנועי דיזל

R4166
R4168
R4240
R4242
R4243
R4244
R4245
R4246
R4247
תמונות

"רנו גליון"
"רנו גליון"
"רנו גליון"
"רנו גליון", שנת 1958 - מסחרית
"רנו גליון", שהייתה בשרות חיל האוויר הצרפתי
"רנו גליון", שהייתה בשרות חיל האוויר הצרפתי
"רנו גליון", בגרסת אוטובוס
ראו גם

רנו אסטפט
רנו 1000 ק"ג
הערות שוליים

↑  Renault Galion dimensions (in French), Boulogne-sur-Seine: Renault, 1958
↑  "רנו גליון" - כבאית historical-fire-engines.com/img-renault-galion
דורה בלטאה

| --- | --- |

דורה בלטאה ליד מצודת ברד
 מידע כללי
 אורך:  160 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  110 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  3,920 קמ"ר
 מוצא:  סמוך לקורמאיור
 גובה מוצא הנהר:  1400 מטרים
 יובלים:  Lys, Savara, Évançon, Dora di Verney, Dora di Valgrisenche, Buthier, Chiusella, Grand Eyvia, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 שפך:  נהר פו
 מדינות באגן הניקוז:  איטליה
 
 
הנהר ליד מבצר Sarriod de la Tour (אנ')
הנהר דורה בַלטֵאָה (איטלקית Dora Baltea; צרפתית Doire Baltée; פיימונטית Deura; פרנקו-פרובנסאלית Djouiye) הוא יובל שמאלי של נהר הפו באיטליה. אורכו של הנהר 160 ק"מ והוא החמישי בנפח השפיעה שלו בצפון איטליה אחרי הנהרות "טיצ'ינו" (Ticino), "אדה" (Adda), "אוליו" (Oglio) וה"טנרו" (Tanaro). אגן ההיקוות של הנהר משתרע על פני 3,920 קמ"ר, ומוצאו מ"אנטרב" (Entrèves) ליד העיירה "קורמאיור" (Courmayeur) בשיפוליו של הר מון בלאן בגובה של 1,400 מטר.
ספיקת הנהר הממוצעת מגיעה ל-110 מ"ע בשנייה. ב-15 אוקטובר 2000, לאחר ממטרים חזקים, הביא הנהר לשיטפונות קשים שפגעו ברוב הערים ובשטחים נרחבים במחוזות פיימונטה וואלה ד'אאוסטה. הספק הנהר עלה אותה עת לנפח יוצא דופן של 3,100 מ"ע בשנייה.
הנהר פופולרי בין העוסקים בחתירה ברפסודות ובשייט קיאקים, עובדה שהקנתה לו את הכינוי "הקולורדו של אירופה".
ראו גם

ואל ד'אוסטה
מון בלאן
מצודת ברד
אינדיה ארי

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1975 (בת 49) דנוור, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 מקום לימודים:  מכללת סוואנה לאמנות ועיצוב, Rangeview High School 
 סוגה:  מוזיקת נשמה 
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 כלי נגינה:  גיטרה, חליל צד 
 חברת תקליטים:  מוטאון 
 soulbird.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אינדיה ארי
אינדיה ארי סימפסון (באנגלית: India Arie Simpson; נולדה ב-3 באוקטובר 1975) היא זמרת נשמה ורית'ם אנד בלוז אמריקאית, כותבת ומפיקת אלבומים.
שנים מוקדמות

אינדיה ארי נולדה בדנוור, קולורדו. אמה, ג'ויס, הייתה זמרת בעבר, ואביה, רלף סימפסון, הוא שחקן עבר בליגות ה-ABA ו-NBA.

כשהייתה בת שלוש עשרה התגרשו הוריה והיא עברה עם אמה לאטלנטה, ג'ורג'יה.

בעידוד הוריה, רכשה אינדיה מיומנויות מוזיקליות בגיל מוקדם, היא לקחה שיעורי נגינה במגוון כלים כאשר למדה בבית הספר בדנבר, אך לדבריה לא לקחה את המוזיקה ברצינות, מפני שרק ניגנה ולא כתבה שירים.
לאחר שעברו היא ואמה לג'ורג'יה, למדה ארי תכשיטנות במכללה לאומנות ועיצוב, ושם לקחה גם שיעורי גיטרה, שגרמו לה לפריצת דרך אישית בנושא כתיבת שירים והופעות מול קהל. בריאיון עמה אמרה ארי: "זה היה הכלי הראשון שיכולתי לשיר יחד איתו, באחת המסיבות ניגנתי שיר שכתבתי, ובשלב מסוים לא חשבתי איך ישמע הצליל הבא ומה תהיה המילה הבאה, החדר נהיה בהיר, כאילו מישהו הדליק את כל האורות. ברגע הזה ידעתי שזה חלום שמתגשם".

ארי הייתה מעורבת בסצנת המוזיקה המקומית באטלנטה, והייתה שותפה בייסוד קבוצת יוצרי מוזיקה עצמאית. הם הוציאו אוסף שירים בהוצאה עצמאית, שכלל גם את שיריה הראשונים. הקבוצה הופיעה בגיג בבמה צדדית בפסטיבל לילית (פסטיבל מוזיקה המוקדש לנשים סולניות ומובילות להקה) ב-1998.

ב-1999 פנתה אל ארי ציידת כישרונות של "מוטאון" והפגישה בינה לבין המפיק קדר מסנברג.
קריירה מוזיקלית

עברו שנתיים עד שארי הוציאה לבסוף את אלבומה הראשון, העבודה על האלבום התמשכה מעבר לצפוי בעיקר בגלל הקפדתה המחמירה של ארי על דיוק ואיכות הצליל.
קריירה מוזיקלית > Acoustic Soul 2001

אלבום הבכורה של אינדיה ארי, Acoustic Soul, יצא במרץ 2001 והיה מועמד לשבעה פרסי גראמי ב-2008.

האלבום הציג שילוב של סול, היפ-הופ, בלוז ופולק, ועל אף שהתחמק מצו השעה של תעשיית האלבומים, הוא קלע לטעמם של מאזינים מקשת רחבה של סגנונות.
האלבום דורג במקומות גבוהים במצעדי האלבומים של אותה שנה, ועל אף שלא זכה לזמן אוויר בשידורי רדיו כמו אלבומי ראפ ופופ, מכר כמעט שני מיליון עותקים בארצות הברית, וכמעט שלושה מיליון עותקים בכל העולם.

למרבה ההפתעה, למרות שהייתה בעלת מספר המועמדויות הגבוה ביותר לפרסי גראמי בשנה זו, ארי לא זכתה על האלבום אף לא בפרס אחד.
קריירה מוזיקלית > Voyage to India 2002

האלבום הבא של ארי, Voyage to India, הגיע למקום הראשון במצעדי ה-R&B בארצות הברית, וזיכה את אינדיה ב-2003 בפרס גראמי ל"אלבום הרית'ם אנד בלוז הטוב של השנה", ול"ביצוע הטוב ביותר במוזיקה אלטרנטיבית" עבור השיר "Little Things".

האלבום מכר כמיליון עותקים בארצות הברית ושני מיליון עותקים בסך הכול.

Voyage to India ממשיך את Acoustic Soul בסגנון מוזיקלי המאזן בין הצליל האקוסטי לצליל אלקטרוני. השירים עוסקים בצורה ישירה במערכות יחסים, לרוב ללא שימוש במטפורות או דימויים.

בשיר "The One" שנכתב לבן זוג שלא מוכן להתחייב למערכת יחסים: "אני גורמת לעצמי להיות פגיעה אבל אתה בולם את עצמך מפחד לשחרר, אם אתה מחפש אהבה אני חושבת שאני יכולה להיות האחת..."

ובשיר "Talk To Her" : "כשאתה מדבר אליה דבר אליה, כמו שהיית רוצה שמישהו ידבר אל אמא שלך...".

אינדיה אמרה על האלבום "במבט לאחור, אני חושבת שהאלבום הראשון שלי היה על הכרת התודה שלי על כך שהגעתי לאן שהגעתי בחיי ובקריירה שלי, והאלבום השני כולו על גדילה, הוא נקרא 'מסע לאינדיה' כי הוא מסע רגשי ונפשי, ואני עדיין בתוך אותו מסע".

בביקורות על האלבום נכתב: "למרות שהאלבום עמוס בעצות למערכות יחסים בנוסח אופרה וינפרי, הקלילות של המוזיקה הופכת את ההאזנה לחוויה נעימה".

באותה שנה שיתפה ארי פעולה עם זמרת הג'אז קסנדרה וילסון, בביצוע השיר "Just Another Parade" באלבומה של וילסון Belly of the Sun, ועם סטיבי וונדר, בהקלטת חידוש לשיר "Christmas Song" של מל טורמה מ 1944. השיר הוקלט עבור חברת המרכולים Target ומומן על ידה, והפך לשיר הראשון שנוצר לצרכים מסחריים, והיה מועמד לגראמי.

ב-2005 השתתפה אינדיה בהקלטת אלבומו של סטיבי וונדר "A Time to Love", שיר שהיא כתבה, והיה מועמד לפרס גראמי של 2006 עבור "שיתוף הפעולה הקולי הטוב ביותר".
קריירה מוזיקלית > 2006 Testimony: Vol. 1, Life & Relationship

Testimony: Vol. 1, Life & Relationship, אלבומה הבא של אינדיה ארי, יצא ביוני 2006.

האלבום הגיע לראש המצעד האמריקאי והיה מועמד לשלושה פרסי גראמי, מכר כמעט מיליון עותקים בארצות הברית, וכ-1,600,000 עותקים בסך הכול.

האלבום מתאר מערכות יחסים כמסע מלב שבור דרך השלמה ועד להתעלות.

אינדיה סיפרה על היווצרות האלבום: "פשוט לא יכולתי שלא לכתוב את השיעור שלמדתי על מערכות יחסים". היא סיפרה על החששות מהוצאת האלבום לחברה שלה. "היא ענתה לי: 'אנשים לא צריכים שתספרי להם על דברים שמחים, הם מסתכלים עלייך ואומרים: מה אינדיה הולכת לספר לנו עכשיו על המקום שבו היא נמצאת?'. זה הרגיע אותי".

החצי הראשון של האלבום עוסק בגעגוע ושברון לב:

בשיר Good Morning :"זה מטורף כמה שחסרה לי נשיקת בוקר טוב פשוטה", ובשיר The Heart of the Matter: "אם תמשיך לשאת את הכעס הזה, הוא יאכל אותך מבפנים".

המשך האלבום הוא תהליך של השלמה והתקדמות לקראת החופש, שמוגדר אצל ארי כחיים ללא ציפיות שצריך לעמוד בהן.

בשיר Wings of Forgiveness:" בוא נשתחרר מהכבידה של הביקורת, ונעוף גבוה על כנפי הסליחה".

על השיר I Am Not My Hair (אני לא השיער שלי) אמרה ארי: "כאישה אפרו-אמריקאית, הרבה פעמים שופטים אותך לפי הצורה שבה את מסדרת את השיער שלך. הרעיון לשיר הזה עלה בי כשהחלטתי לקצר את התלתלים שלי, והגישות השונות של אנשים למעשה. זה השיער שלי ואלו החיים שלי, אני בוחרת איך לבטא את עצמי בחיים שלי".

את האלבום סוגר השיר I Choose (אני בוחרת): "אני בוחרת להיות הכי טובה שאני יכולה, אני בוחרת להיות אמיתית עם מה שאני עושה, העבר שלי לא שולט בי, אני בוחרת".

הביקורות לאלבום חלקו שבחים לאיכויות הקוליות של ארי, אך טענו שהמילים נדושות ומתקתקות, והאיכות המוזיקלית לא גבוהה. אחד ממבקריה כתב: " המאזין לאלבום המום מהכנות האישית והמוזיקלית של ארי, אך בדומה לאלבומים הקודמים, הוא מיועד למאזינים שחותרים לחיים ללא קונפליקטים... אידיאליזציה של שאיפה זו היא לא מציאותית, וכאשר מבטאים זאת מוזיקלית, כמו ב Testimony, התוצאה יכולה לצאת מעוקרת מתוכן"
בשנת 2010 התחילה הזמרת לשתף פעולה עם המלחין הזמר הישראלי, עידן רייכל. והם אף הוזמנו לשיר ביחד בטקס חלוקת פרס נובל לשלום
. השניים הופיעו במופע משותף בתל אביב ביוני 2011.
חיים אישיים

ארי היא צמחונית.
הערות שוליים

↑  Voyage to India Review | Music Reviews and News | EW.com
↑  India.Arie: Testimony: Vol. 1, Life & Relationship | PopMatters
↑  6 Famous Black Vegetarians and Vegans, thatSister.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14454570z (data)  GND: 135225671  ISNI: 0000 0000 7842 404X  LCCN: no2001097196  MusicBrainz: 38c7a3b2-17fb-4166-b964-4e445d69efdd  NKC: xx0064775  NTA: 237426447  SELIBR: 329198  SNAC: w6pz8n11  VIAF: 85721106   WorldCat (עם VIAF): 85721106
חלוז'

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  כיסונים
 מטבח:  צ'רקסי
 אזור מוצא:  (מוצא צ'רקסי)
 מוצא:  אדיגיה אדיגיה
 אופן הגשה:  חם
 מרכיבים עיקריים:  גבינה
 
חלוז' (מימין) ומתאזה (משמאל).
חלוז' (באדיגית: хьэлжъо, /חלז'וה/) הוא כיסון מהמטבח הצ'רקסי הנאכל לרוב בחגים צ'רקסים.
החלוז' עשוי בצק חיטה וממולא בגבינה צ'רקסית או תפוח אדמה ומטוגן בשמן עמוק.
למאכל החלוז' גרסאות שונות ומלבד הגרסה הבסיסית קיימת גרסה על בסיס גבינת קוטג', במילוי תפוח אדמה, ושעועית.
מקור המילה

המילה חלוז'ה מחולקת לשתי הברות, חלו ו ז'וה ופירושה לחם מטוגן. ההברה הראשונה חלו היא קיצור למילה חלור' ופירושה לחם באדיגית. המונח לחם מטוגן משמש כבסיס גם למאפה הצ'רקסי מתאזה (псыхьэлжъо), למרות שהוא לא מטוגן אלא מבושל בהרתחה. מאחר שהשפה הצ'רקסית אינה מפרידה בין המילה טיגון לבישול במים המונח ז'וה (жъо) משמש את שני המאכלים.
טבלן השמש

| טבלן השמש |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: עגוראים
משפחה:: טמשניים
סוג:: Heliornis 
מין:: טבלן השמש
שם מדעי
 Heliornis fulica ‏בודארט, 1783
תחום תפוצה


טבלן השמש (שם מדעי: Heliornis fulica) הוא מין יחיד בסוג Heliornis במשפחת הטמשניים. הוא מצוי באמריקה הצפונית, המרכזית והדרומית, ממקסיקו בצפון עד לצפון-מזרח ארגנטינה ודרום ברזיל בדרום. טבלן השמש ייחודי בכך שזהו מין העוף היחיד הידוע בו לזכר יש "כיסים", מעין כפלי עור מתחת לכנפיו, בעזרתם הוא מסוגל לשאת את גוזליו בזמן השחייה, מרגע בקיעתם ועד שהם מסוגלים לשחות בעצמם.
תיאור

מידות: אורך 28-31 ס"מ, משקל כ-130 גרם. בתי הגידול הטבעיים שלו הם נחלים עם זרם איטי ונתיבי מים מבודדים. הזכר והנקבה זהים במראם מלבד בצבע הלחיים: לבן אצל זכרים וחום בהיר אצל הנקבות.
תזונה

ישנו מידע מועט מאוד על תזונתו של טבלן השמש; אך הוא נצפה אוכל חלזונות, חרקים, עכבישים קטנים, סרטנים, צפרדעים קטנות, לטאות, דגים, רכיכות, דו-חיים, מרבי רגליים, עלים וזרעים. טבלן השמש מחפש לרוב את מזונו על הצמחייה הצפה או על גדת מקווה המים. הוא אוכל בעיקר במים ועל הצמחייה שבסמוך להם.
רבייה

עונת הרבייה של טבלן השמש מתחילה באמצע אפריל. הזכר והנקבה בונים קן שעשוי מסוף, זרדים ועלים יבשים, והוא ממוקם על צמחייה צפה. הנקבה מטילה 2-4 ביצים בצבע חום עם נקודות סגולות בכל תטולה. הזכר והנקבה דוגרים על הביצים (הזכר בשעות הצהריים והנקבה בשעות הבוקר והלילה), והן בוקעות לאחר 10-11 ימים; תקופת דגירה קצרה מאוד ביחס לעופות אחרים.
הערות שוליים

↑  טבלן השמש באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2 3  Alvarez del Toro, M. (1971). "On the biology of the American finfoot in southern Mexico". Living Bird. 10: 79–88.
גודל הפין האנושי

תרשים המציג כיצד למדוד האורך וההיקף של פין אנושי זקוף.
המדידה המדויקת ביותר של גודל הפין האנושי נגזרת ממספר מדידות שונות, בזמנים שונים, שכן ישנה שונות טבעית קטנה בהתאם למידת העוררות המינית, השעה ביום, טמפרטורת החדר, תדירות הפעילות המינית ואמינות המדידה. בהשוואה לפרימטים אחרים, למשל הגורילה, הפין האנושי עבה ביותר, הן במונחים מוחלטים והן ביחס לשאר חלקי הגוף.
תוצאות המדידות משתנות, כאשר מחקרים המסתמכים על מדידה עצמית מדווחים על ממוצע גבוה משמעותית מאשר מחקרים בהם המדידות נערכות על ידי אנשי מקצוע בתחום הרפואה. לפי סקירה שיטתית בתחום, החל משנת 2015, האורך הממוצע של פין אנושי זקוף הוא בערך 13.12 ס"מ (11.46 ס"מ – 14.78 ס"מ).‏‏ בדרך כלל, אורכו של הפין הרפוי אינו מעיד על אורכו של הפין הזקוף.
הפין האנושי גדל בעיקר בין הינקות לגיל חמש, ובין כשנה לאחר תחילת גיל ההתבגרות ועד לגיל 17 בערך.
מחקרים סטטיסטיים לא הצליחו למצוא קשר מובהק בין גודל הפין לגודלם של חלקי גוף אחרים. גורמים סביבתיים, יחד עם גורמים גנטיים, כמו משבשים אנדוקריניים, יכולים להשפיע על גדילת הפין. פין בוגר זקוף שאורכו פחות מ-7 ס"מ מכונה ברפואה "מיקרו-פין" (micropenis).
קיים מִתאם בין גודל הפין לבין עלייה ברמות הטסטוסטרון במהלך גיל ההתבגרות. עם זאת, לאחר גיל ההתבגרות, הטסטוסטרון אינו מסוגל להשפיע עוד על גודל הפין, וחוסר באנדרוגן אצל גברים בוגרים גורם לירידה קטנה בגודל בלבד. הורמון גדילה (‏GH‏) ופקטור גדילה דמוי אינסולין 1 (‏IGF-1‏) משפיעים גם כן על גודל הפין, כאשר מחסור בהם במהלך שלבים התפתחותיים קריטיים (למשל, אצל הלוקים בחוסר בהורמון גדילה או בתסמונת לרון) עשוי לגרום למיקרו-פין.
מחקרים

בעוד שהתוצאות משתנות מעט במחקרים שונים, הקונצנזוס הוא כי הפין האנושי הממוצע, כאשר הוא זקוף, הוא בין 12.9 ס"מ ל-15 ס"מ באורכו, עם רווח בר-סמך של 95% (10.7 ס"מ, 19.1 ס"מ) – כלומר, בוודאות של 95%, הממוצע האמיתי הוא לכל הפחות 10.7 ס"מ ולכל היותר 19.1 ס"מ.
מסקירה שיטתית שפורסמה בשנת 2015 עולה כי אורכו הממוצע של פין רפוי הוא 9.16 ס"מ, אורכו הממוצע של פין מתוח שאינו זקוף הוא 13.24 ס"מ, אורכו הממוצע של פין זקוף הוא 13.12 ס"מ, היקפו הממוצע של פין לא זקוף הוא 9.31 ס"מ והיקפו הממוצע של פין זקוף הוא 11.66 ס"מ.
מחקרים > אורך

על פי מחקר אחד, אורכו הממוצע של פין רפוי הוא 8.9 ס"מ (נמדד על ידי הצוות). על פי מספר מחקרים אחרים, האורך הממוצע הוא 9–10 ס"מ. אין התאמה בין אורכם של פינים רפויים לאורכם של פינים זקופים; ישנם פינים קטנים (במצב רפוי) שגדלים הרבה יותר כשהם מזדקפים, באופן יחסי לגדילתם של פינים גדולים (במצב רפוי).
הפין ושק האשכים מתכווצים באופן לא-רצוני בתגובה לטמפרטורות נמוכות או לעצבנות, עקב פעולת שריר. תופעה דומה משפיעה על רוכבי אופניים, היוצרים לחץ ממושך של מושב האופניים על חיץ הנקביים, לחץ הגורם לפין ולשק האשכים להתכווץ באופן לא-רצוני. מושבים לקויים עלולים, בסופו של דבר, לגרום להפרעה בזקפה.
לא ניתן להעריך את אורכו המדויק של הפין במצב זקפה על פי הגיל או על פי אורכו במצב רפוי. במקרים מסוימים, ישנה התאמה בין אורכו של פין רפוי מתוח לבין אורכו של הפין במצב זקוף. עם זאת, מחקרים מצאו הבדלים דרסטיים בין אורך של פין מתוח לבין אורכו של פין זקוף.
מחקרים מדעיים נערכו בנוגע לאורכו של הפין הזקוף של האדם הבוגר. מחקרים שהסתמכו על מדידה עצמית, לרבות על תוצאות סקרים באינטרנט, דיווחו באופן עקבי על ממצאי אורך ממוצע גבוה יותר מאשר אלו שנתקבלו תוך שימוש בשיטות רפואיות או מדעיות לצורך ביצוע המדידות.
מחקרים > היקף

ישנם מחקרים לגבי ההיקף של הפין הגברי במצב של זקפה, כאשר המדידות מתבצעות במרכזו של הפין. כמו במחקרי האורך, במחקרים שהסתמכו על מדידות שביצעו הנבדקים בעצמם נמצאו תוצאות מעט גבוהות יותר, בממוצע, לעומת מחקרים שבהם הנבדקים נמדדו על ידי אנשי צוות. במחקר שעוסק בגודלו של הפין, ואשר המדידות שבו בוצעו בסביבת מעבדה, נמצא כי ההיקף הממוצע של פין גברי בעת זקפה הוא 4.8 אינץ' (12.3 ס"מ), ומכאן שרוחבו הממוצע של פין זקוף הוא כ-1.5 אינץ' (4 ס"מ).
מחקרים > גודל בעת הלידה

בעת הלידה, אורכו של הפין הממוצע כשהוא מתוח הוא כ-4 ס"מ, גודלו של הפין של 90% מהבנים שזה עתה נולדו יהיה בין 2.4 ל-5.5 ס"מ. בין הלידה ועד לגיל ההתבגרות הפין גדל באופן מוגבל. הגודל הממוצע בתחילת גיל ההתבגרות הוא 6 ס"מ, וכ-5 שנים מאוחר יותר הפין מגיע לגודלו המבוגר. וו.א. שונפלד פרסם עקומת צמיחה של הפין בשנת 1943.‏
מחקרים > גודל וגיל

כותבי מחקר העוסק בגודלו של הפין הגיעו למסקנה כי "אורכו של פין רפוי הוא קצת פחות מ-4 ס"מ בזמן הלידה עם גידול מועט מאוד עד לגיל ההתבגרות, בו יש גדילה מובהקת".
חוקרים אינם מאמינים שקיים קשר בין גילו של אדם לגודל הפין שלו. "מחקרים בודדים הראו כי גודלו של הפין קטן יותר במחקרים המתמקדים בגברים מבוגרים, אך ויילי וארדלי לא מצאו הבדלים רבים כאשר הם אספו את התוצאות של מחקרים שונים [שנערכו במשך תקופה של 60 שנה]".
מחקרים > גודל וגובה

בסקירה ספרותית שנערכה בשנת 2015 נמצא כי שני מחקרים מצאו מתאם חלש בין הגובה לבין גודל הפין הרפוי, שבעה מחקרים מצאו מתאם חלש בין הגובה לבין גודל הפין (במצב רפוי או זקוף) ושני מחקרים מצאו שלא קיים כלל מתאם בין הגובה לבין גודל הפין הרפוי.
מחקרים > גודל וגזע

קיימת אמונה כי גודל הפין משתנה בהתאם לגזע, אך אמונה זו אינה נתמכת על ידי ראיות מדעיות. מחקר שנערך ב-2007 דיווח כי "אין רקע מדעי לתמיכה במיתוס 'הפין הגדול' של אנשים שחורים". מחקר נוסף ציין כי בניגוד ל"אמונה הרווחת כי לאנשים שחורים יש בדרך כלל פינים גדולים יותר", במציאות "אין רקע מדעי משכנע" לתמוך ברעיון זה. בסקירה משנת 2015 עולה כי לא ניתן היה להסיק מסקנות כלשהן לגבי הקשר בין הגודל והגזע מהספרות הקיימת וכי יש צורך במחקר נוסף.
שונות > גנטיקה, מחלות והפרעות

ייתכן שלגנים מסוימים יש תפקיד בוויסות גודל הפין. בבני אדם, הגן AR, הממוקם על כרומוזום X ב Xq11-12, עשוי לקבוע את גודל הפין. גם לגן SRY, הממוקם על כרומוזום Y, עשוי להיות תפקיד בכך. שונות בגודל ניתן לייחס לעיתים קרובות למוטציות. מחסור של הורמון גדילה או גונדוטרופינים או דרגות קלות של חוסר באנדרוגן עלולים לגרום לפין להיות קטן, וניתן לטפל בכך באמצעות הורמון גדילה או טיפול בטסטוסטרון בשלבי הילדות המוקדמת.
פין של גבר בוגר באורך של פחות מ-7 ס"מ כשהוא במצב של זקפה מכונה ברפואה "מיקרו-פין" (micropenis).‏ לכ-0.6% מהגברים יש מיקרו-פין. ישנם גם ניתוחים הזמינים כדי להגדיל את גודל הפין במקרים של מיקרו-פין אצל מבוגרים.
שונות > השפעות סביבתיות

ישנן סברות כי ההבדלים בגודל הפין בין אנשים נגרמים לא רק על ידי גנטיקה, אלא גם על ידי גורמים סביבתיים כגון תרבות, דיאטה וחשיפה לחומרים כימיים או זיהום. הפרעה למערכת האנדוקרינית כתוצאה מחשיפה לחומרים כימיים נקשרת לעיוות גניטלי בשני המינים (כמו גם בעיות רבות אחרות). קיימים מקורות, על פיהם חומרים כימיים, בין אם סינתטיים (למשל, חומרי הדברה) ובין אם הם טבעיים (למשל, כימיקלים הנמצאים בשמן אזוביון) קשורים לדרגות שונות של הפרעה אנדוקרינית.
הן PCB והן DEHP קשורים לגודל פין קטן.‏
במחקר שנערך בשנת 2007 בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת אנקרה, נמצא כי גודל הפין עשוי לרדת כתוצאה מטיפול הורמונלי בשילוב עם רדיותרפיה. בנוסף, חלק מתרופות הפוריות המבוססות על אסטרוגן, כמו diethylstilbestrol (DES), נקשרו לאי-תקינות של איברי המין או לפין קטן יותר (microphallus).‏
תפיסות לגבי גודל הפין > רקע היסטורי

תפיסות בנוגע לגודלו של הפין הן תלויות תרבות.
התרבות והאמנות במצרים העתיקה נמנעו בדרך כלל מלהציג פינים גדולים, שנחשבו מגונים. עם זאת, הפפירוס הארוטי מטורינו מציג דמויות גבריות עם איברי מין גדולים במיוחד.
קורוס (פסל) מתקופת יוון העתיקה (שנת 530 לפנה"ס לערך) שנמצא באנביסוס, יוון, של גבר צעיר עם פין קטן.
פרסקו של האל המיתולוגי פריאפוס מפומפיי, המציג שקילה במאזניים של הפין הגדול הזקוף שלו באמצעות שק זהב. הרומאים הקדומים העריצו את הפין הגדול של פריאפוס.
ביוון העתיקה האמינו כי פין קטן הוא אידיאלי. חוקרים מאמינים כי גודל הפין בקרב רוב היוונים הקדומים היה ככל הנראה דומה לגודלו בקרב רוב האירופים האחרים באותה התקופה, אך אמנים יווניים מציגים ביצירותיהם גברים בעלי פין קטן, לא נימול עם עורלה גדולה באופן לא פרופורציונלי, המעידים על כך שזה מה שנתפס כאידיאלי בעיניהם. פין גדול באמנות יוון העתיקה שמור באופן בלעדי לדמויות קומיות גרוטסקיות כגון סאטירים, מעמד של רוחות יער מחרידות דמויי סוסים, שמוצגות באמנות יוונית עם פין מסיבי בצורה אבסורדית. שחקני התיאטרון המציגים דמויות גבריות בקומדיה היוונית העתיקה כשהם לובשים פינים אדומים ענקיים, מזויפים, שהשתלשלו מתחת לתלבושותיהם; אלה נועדו להיות מגוחכים ונועדו על מנת שיצחקו עליהם. בקומדיה של אריסטופאנס "העננים", "מר ההגיון הבריא" מתאר את דמותו של פידיפידס כבעל מראה של הנער האידיאלי: "החזה נוצץ העור זוהר, / כתפיים רחבות, לשון קטנה, / ישבן גדול ופין זעיר."
במיתולוגיה היוונית, לפריאפוס, אל הפריון, היה פין גדול בצורה חריגה שתמיד היה זקוף לצמיתות. פריאפוס נתפס תמיד כדמות בעל מראה מחריד ולא מושך. סכוליה אודות "ארגונאוטיקה" מאת אפולוניוס מרודוס קובעת שלאחר שאפרודיטה, אמו של פריאפוס, ילדה אותו, היא הייתה כל כך מזועזעת מגודלם של הפין, הכרס והלשון שלו, שהיא נטשה אותו למות במדבר. רועה מצא אותו וגידל אותו כבנו. מאוחר יותר גילה פריאפוס כי הוא יכול להשתמש בפין המסיבי שלו כדי לסייע בגידול צמחים.
התייחסות לגודל הפין נרמזת גם בתנ"ך:
וַתְּגַל֙ תַּזְנוּתֶ֔יהָ וַתְּגַ֖ל אֶת־עֶרְוָתָ֑הּ וַתֵּ֤קַע נַפְשִׁי֙ מֵֽעָלֶ֔יהָ כַּאֲשֶׁ֛ר נָקְעָ֥ה נַפְשִׁ֖י מֵעַ֥ל אֲחוֹתָֽהּ׃ וַתַּרְבֶּ֖ה אֶת־תַּזְנוּתֶ֑יהָ לִזְכֹּר֙ אֶת־יְמֵ֣י נְעוּרֶ֔יהָ אֲשֶׁ֥ר זָנְתָ֖ה בְּאֶ֥רֶץ מִצְרָֽיִם׃ וַֽתַּעְגְּבָ֔ה עַ֖ל פִּֽלַגְשֵׁיהֶ֑ם אֲשֶׁ֤ר בְּשַׂר־חֲמוֹרִים֙ בְּשָׂרָ֔ם וְזִרְמַ֥ת סוּסִ֖ים זִרְמָתָֽם
בתלמוד מוצגים ממדים לא שגרתיים של פרעה: "פרעה שהיה בימי משה הוא אמה וזקנו אמה ופרמשתקו אמה וזרת".
בספרות הערבית של ימי הביניים קיימת העדפה לפינים גדולים, כפי שמתואר באחד מסיפורי אלף לילה ולילה – "עלי עם האיבר הגדול". כסאטירה שנונה של הפנטזיה הזו כתב הסופר האפרו-ערבי מהמאה התשיעית אל ג'אחז: "אם אורך הפין היה סימן לכבוד, אז הפרד היה שייך לקורייש" (השבט שאליו השתייך מוחמד).
הנורדים מימי הביניים התייחסו לגודל הפין של הגבר כמדד לגבריות שלו. קמע קסמים נורדי מהמאה ה-13 מברגן, עשוי עץ עם כתובת באלפבית רוני, מבטיח למי שעונד אותו: "אתה תזיין ... וזה יהיה גדול יותר מזין של גבר וקטן יותר מזין של סוס". תיאור מהמאה ה-14 על חייו של אולף הקדוש מתאר פולחן פגאני, שבמהלכו נעשה שימוש בפין סוס משומר כחפץ פולחן, אותו חברי כת היו מעבירים זה לזה כשהם יושבים במעגל, משבחים אותו ומעירים לגביו ולגבי שאר חברי הקבוצה רמיזות מיניות.
תפיסות לגבי גודל הפין > תפיסות של גברים כלפי עצמם

גברים יכולים בקלות להמעיט בגודל הפין שלהם בהשוואה לפינים של אחרים, בגלל נקודת המבט שלהם (ההסתכלות כלפי מטה), עקב צפייה מרובה בפורנוגרפיה לא טיפוסית, או בגלל הצטברות שומן בבסיס הפין. סקר של מיניות הראה כי גברים רבים האמינו שהפין שלהם קטן, בעוד שלמעשה הוא היה בגודל ממוצע. מחקר נוסף מצא שחינוך מיני של מדידות פין סטנדרטיות יכול לעזור ולהקל על המטופלים המוטרדים בנוגע לגודל הפין שלהם, שכן לרובם היו תפיסות שגויות לגבי מה שנחשב נורמלי מבחינה רפואית. התפיסה של פין גדול קשורה להערכה עצמית גבוהה יותר.