לידה פעילה
התמודדות עם כאב בלידה פעילה

לידה מלווה לרוב בצורך להתמודד לאורך זמן עם כאב הצירים. ישנן גישות להכנה ללידה המלמדות נשים ובני/ בנות זוגות טכניקות שונות להקלה על הכאב. חלק מהיולדות מבקשות להקל את הכאבים על ידי תרופות מאלחשות כגון אלחוש אפידורלי המאלץ שכיבה על הגב, או שימוש בגז צחוק המטשטש ומפחית את הכאב.
בלידה פעילה ישנן דרכים שונות ומגוונות להתמודדות עם הכאב המעודדות את הגוף להיעזר במנגנוני הפחתת הכאב הטבעיים המועברים במערכת ההורמונלית. ההורמונים מקיימים מנגנון תקשורת בגוף. תהליכים שונים בהריון ובלידה תלויים בתזמון מדויק ומתואם של תהליכים הורמונליים שונים. באמצעות זרם הדם מועברים ההורמונים לכל חלקי הגוף ומגיעים אל איבר המטרה. מערכת של ויסות ובקרה מתאמת בין התהליכים האלה, ומורכבת משתי מערכות הפועלות יחד – המערכת ההורמונלית והמערכת העצבית.
מבנה גוף האישה נועד להתמודד עם כאבי הלידה. מערכת השרירים והשלד עובדים בתיאום עם המוח שמפריש הורמונים לפי דרישה. אוקסיטוצינים מקדמי לידה (המכונה גם הורמון האהבה או ההורמון הביישן), ואנדרופינים שהם משככי הכאב הטבעיים. אנדרופינים מופרשים בלידה בצורה המיטבית כאשר מאפשרים לגוף להרפות ולאשה להתכנס פנימה לתוך עצמה. ישנן דרכים טבעיות לתמוך בהרפיה זו ובהפרשת האנדורפינים תוך כדי הלידה.
נשימה – נשימות עמוקות ואיטיות מעודדות חילוף חומרים בגוף ומשרות רוגע. נשימה עמוקה תחמצן את גוף היולדת וגוף התינוק שבבטן, תעודד הפרשת אנדרופינים ותקל על התכנסות פנימה והתמסרות לתהליך הלידה
תנועה – בזמן צירי לידה תנועה יכולה להקהות את תחושת הכאב. באותו זמן יסייע כוח המשיכה לרחם להמשיך לעבוד ביעילות ולתינוק להתברג נכונה בתעלת הלידה. תנועה ותנוחות זקופות עוזרים למערכת השרירים לעבוד בצורה יעילה. לעומת זאת חוסר תנועה ותנוחות מאוזנות עלולים להאט את התקדמות הלידה, משום שהשכיבה מונעת מהתינוק להילחץ מטה עם הצירים לכיוון צוואר הרחם.
תמיכת בן או בת הזוג – אשר יכולים להפוך לשותפים פעילים ובעלי ידע על מתן תמיכה פיזית ורגשית. הם יכולים להוות משענת משמעותית ולסייע להרפות, לנוע, ואף להגן על תוכנית הלידה אשר טוו יחד מפני התערבויות מיותרות. חשוב לעבור יחד סוג כלשהו של הכנה ללידה כדי לברר את הרצונות המשותפים ולדעת כיצד ניתן לתמוך ביולדת בשלבים השונים של הלידה. תמיכה חיובית של בן או בת זוג יאפשרו לאשה היולדת להיזכר בכוחותיה, להרגיש בטוחה ונתמכת, ולהיעזר במגע ובעיסוי הנכונים לה. תמיכה כזו מכירה בנוכחותו של הכאב ונותנת תוקף ותמיכה לחוויה של האישה.
טבילה במים – יש נשים המבלות זמן רב במקלחת או באמבטיה ומוצאות שזה מקל עליהן לעבוד עם, ולא כנגד, הצירים. זרם מים על הגב התחתון או על הבטן התחתונה יכול להקל על הכאב ולשחרר את השרירים המכווצים. על המים להיות חמימים אך לא חמים מידי ועמוקים ככל האפשר על מנת לאפשר שינוי תנוחות.
דמיון מודרך – לעיתים השימוש בדמיון מודרך, בצורה עצמית או בהנחיה, תורמים ליכולת להרשות לראש להרפות. שימוש בדמיון ובמשפטים חיוביים לפני ותוך כדי לידה מחזק את אמונתה של היולדת ביכולתה להתמודד עם כאבי הצירים ולהתכנס לתוך בועת האוקסיטוצין אשר נדרשת לקידום הלידה.
תומכת לידה (דולה) – מחקרים מראים כי נוכחות של אישה תומכת ומנוסה בלידות לצד אישה היולדת מפחיתה את אורכה הממוצע של לידה, מסייעת בהתמודדות עם כאבי הצירים ותורמת לחוויה טובה יותר של האישה.
עיסוי ומגע – מגע מעודד הפרשת אנדרופינים ויכול לעזור בהתמודדות עם כאב הצירים. מגע בגב התחתון, בייחוד באזור הסקרום ידוע כמקל ותומך באישה בעת הלידה.
שינוי תנוחות – ההתמודדות עם כאב תוך כדי תנועה ושינוי תנוחות קלה יותר מן ההתמודדות עם הכאב בלידה המתנהלת בשכיבה ללא שינויי תנוחה. כריעה זקופה או הליכה ושינוי זווית במפרקי האגן מכוונים את התינוק טוב יותר לכיוון האגן, התכווצויות הרחם אפקטיביות יותר והלידה עשויה להתקדם מהר יותר.