stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקנזי מור
קריירת תיכונים ומכללות

מור למד בתיכון פארק בפלזנט היל, קליפורניה. בעונתו האחרונה, הוא רשם 18 נקודות, 6 ריבאונדים ו-11 אסיסטים בממוצע והיה לשחקן המצטיין של המחוז. הוא הוביל את התיכון למאזן 3–22 וזכה בתואר השחקן המצטיין בשלושה טורנירים שונים.
מור החל את דרכו במכללה הקהילתית של סן פרנסיסקו. בעונתו השנייה הוא שיחק באוניברסיטת טקסס באל פאסו והופיע ב-25 משחקים בהם פתח 15 פעמים, עם ממוצעים של 8.6 נקודות, 5.2 ריבאונדים, 2.0 אסיסטים ו-1.4 חטיפות ב-24.4 דקות למשחק. ב-30 בינואר 2013, מור קלע שיא עונתי של 18 נקודות מול אוניברסיטת אלבמה בבירמינגהם.
בעונתו השלישית, מור החמיץ ב-23 בנובמבר את המשחק החמישי של הקבוצה בעקבות זעזוע מוח, וב-16 בדצמבר החמיץ את המשחק העשירי של הקבוצה בעקבות השעיה. הוא שיחק שלושה משחקים נוספים במכללה לפני שהושעה מהקבוצה ללא הגבלת זמן. ב-7 בינואר, הועף מור מהקבוצה בעקבות הימורים. הוא שיחק ב-11 משחקים בלבד במכללה, כשהוא מעמיד ממוצעים של 13.1 נקודות, 4.5 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים ב־27.3 דקות למשחק.
הערות שוליים

↑  רכש לסגולים: מקנזי מור חתם בעירוני נהריה, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏11 בינואר 2021
משאנה דולנה

| --- | --- |
סמל משאנה דולנהסמל משאנה דולנה

כנסייה במשאנה דולנה
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פולין קטן (פרובינציה) פולין קטן
 מחוז:  לימנובה
 שטח:  27.1 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  7,854 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  49°40′N 20°4′E﻿ / ﻿49.667°N 20.067°E﻿ / 49.667; 20.067
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.mszana-dolna.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטימשאנה דולנה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטימשאנה דולנה(למפת פרובינציית פולין קטן רגילה) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהמשאנה דולנה(למפת פרובינציית פולין קטן מוגדלת) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהמשאנה דולנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
משאנה דולנה (בפולנית: Mszana Dolna ביידיש: אמסאנע) היא עיירה במחוז  לימנובה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1365, ומספר עשורים לאחר מכן הוענקו לו זכויות עיר. במהלך פלישת האימפריה השוודית לאזור באמצע המאה ה-17 נשרפו כל בתי היישוב.
בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל היישוב בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1918 נכלל בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי משאנה דולנה

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.
בתחילת ספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו שדדו את רוב בתי היהודים בה, והטילו על בני הקהילה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע.
ביולי 1941 רוכזו קרוב ל-1,000 יהודי העיירה והפליטים היהודים שהגיעו אליה בגטו שהוקם בה, אשר עקב סגירת שעריו בנובמבר 1941 התפתחו בו תנאי רעב, תוך שהגרמנים הוציאו להורג יהודים שנתפסו בהברחת מזון. בזמן פעילות הגטו גויסו הגברים היהודים בו לעבודות כפייה במחצבות הסמוכות לעיירה, תוך רצח עשרות יהודים מעת לעת, והטלת תשלומי כופר על הקהילה.
ב-19 באוגוסט 1942 נערכה ביושבי הגטו שבעיירה סלקציה. למעלה מ-900 איש נורו בידי אנשי גסטאפו בשטחו של בית חרושת מקומי, וכ-80 צעירים הועברו למחנה עבודה בלימנובה הסמוכה, ושם נרצחו ב-5 בנובמבר 1942 עם חיסול המחנה.
בית הקברות היהודי במשאנה דולנה.
נבחרת קולומביה בכדורגל נשים

נבחרת קולומביה בכדורגל נשים מייצגת את קולומביה בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של קולומביה.
משחקה הראשון של הנבחרת התקיים ב-1998 במסגרת אליפות אמריקה הדרומית השלישית, ובו היא ניצחה 1-3 את ונצואלה. מאז הקמתה המאוחרת יחסית, נמצאת הנבחרת במגמת השתפרות וכיום היא נמנית עם הנבחרות הטובות ביותר באמריקה הדרומית. ב-2019 זכתה לראשונה בתולדותיה במדליית הזהב במשחקים הפאן-אמריקאיים. היא הגיעה פעמיים לבית הגמר של אליפות היבשת (2010 ו-2014), ובשני המקרים סיימה במקום השני אחרי ברזיל.
ב-2011, העפילה קולומביה בפעם הראשונה בתולדותיה לגביע העולם של פיפ"א, ובכך הייתה לנבחרת הדרום-אמריקאית השלישית (אחרי ברזיל וארגנטינה) שמפעילה לגביע העולם לנשים. בטורניר זה, היא השיגה רק נקודה אחת ולא עברה את שלב הבתים. בטורניר שנערך ארבע שנים לאחר מכן, היא כבר השיגה ניצחון ראשון (0-2 על צרפת), ונעצרה רק בשמינית הגמר על ידי ארצות הברית. כמו כן, הנבחרת השתתפה פעמיים בטורניר הכדורגל של המשחקים האולימפיים - לונדון 2012, בו הפסידה בכל משחקיה ולא הצליחה לעבור את שלב הבתים וכן ריו 2016 שבו הפסידה לצפרת וניו זילנד, אך הוציאה תיקו 2-2 מאוד מכובד מול ארצות הברית.
גם בקטגוריות הצעירות קולומביה רשמה הצלחה כאשר זכתה באליפות אמריקה הדרומית עד גיל 17 ב-2008 ואותו סגל הגיע למקום השני באליפות היבשת עד גיל 20 שנתיים מאוחר יותר. זה גם היה הבסיס לסגל הבוגרת שהשיג את ההצלחות בהעפלה למונדיאל ולאולימפיאדה. ב-2010 הנבחרת עד גיל 20 השיגה את השתתפותה היחידה בגביע העולם וסיימה במקום הרביעי כשהיא מפסידה בחצי הגמר לדרום קוריאה 0-1. לגביע העולם עד גיל 17 העפילה קולומביה ארבע פעמים בין השנים 2008-2018, אך מעולם לא עברה את השלב הראשון.
הדירוג הנוכחי של נבחרת קולומביה  ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-21 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 21 נמדד לראשונה באוגוסט 2024, והדירוג הכי נמוך 118 נמדד לראשונה ביוני 2008.
כל גביעי העולם

1991 - לא נכנסה
1995 - לא נכנסה
1999 - לא העפילה
2003 - לא העפילה
2007 - לא העפילה
2011 - שלב הבתים
2015 - שמינית גמר
2019 - לא העפילה
2023 - רבע גמר
כל אליפויות אמריקה הדרומית

1991 - לא נכנסה
1995 - לא נכנסה
1998 - שלב הבתים
2003 -  מקום שלישי
2006 - שלב הבתים
2010 -  מקום שני
2014 -  מקום שני
2018 - מקום רביעי
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
| כדורגל בקולומביה קולומביה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | מנהלת הליגה הקולומביאנית • קבוצות • אצטדיונים |  |
| תחרויות ליגה | הליגה הראשונה • ליגה שנייה |  |
| תחרויות גביע | הגביע הקולומביאני • הסופר קאפ הקולומביאני |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • עד גיל 20 • עד גיל 17 • נבחרת הנשים |  |
מיליציה (אוקראינה)

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  אוקראינה 
 תחום שיפוט:  אוקראינה אוקראינה
 תאריך הקמה:  1990 
 תאריך פירוק:  7 בנובמבר 2015 
 
המיליציה (באוקראינית: міліція) היה שמה של כוח השיטור הלאומי של אוקראינה משנת 1917 ועד 2015, תחילה ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית ולאחר מכן באוקראינה העצמאית והמשיכה לשרת ככוח המשטרה המרכזי עד שפורקה והוחלפה ב-7 בנובמבר 2015 על ידי המשטרה הלאומית של אוקראינה.
הסוכנות הייתה תחת שליטה ישירה של משרד הפנים (המוכרת באוקראינית בראשי התיבות MVS), ונחשבה כמושחתת.
היסטוריה

ב-2 בפברואר 1713, בפקודת הקיסר פיוטר הראשון, הוקמה מיליציה ארצית באוקראינה מתוך גדודים של הצבא הרוסי ששכנו באוקראינה וגייסו חיילים במיוחד לביצוע חובות אבטחה ושמירה. מאז 1722 הורשו קוזאקים מקומיים להצטרף למיליציה. בשנת 1736, על פי בקשתו של הפילדמרשל מיניך, שונה שם יחידות המיליציה לחיל המיליציה האוקראיני שהיה אחראי ל-20 גדודי פרשים.
בשנת 1762, הקיסר פיוטר השלישי הורה לקרוא לחיל בפשטות בשם החיל האוקראיני. בשנת 1770 אוחד הקורפוס האוקראיני עם הצבא הסדיר הרוסי, אולם המס המיוחד ששילמה אוכלוסיית אוקראינה בגין אחזקת המיליציה חוסל רק בתחילת המאה ה-19 ועם זאת לא פעלה באוקראינה משטרה לאומית של ממש וכוחות השיטור היו כפופים לאימפריה הרוסית, לצבאה או למחלקת המשטרה שלה.
היסטוריה > המיליציה באוקראינה הסובייטית

המשרד לענייני פנים באוקראינה הוקם מתוך הסניף האוקראיני של הנ.ק.ו.ד. והיה בעל תחום שיפוט על כל שטחי אוקראינה הסובייטית, כאשר המשטרה החשאית הסובייטית הופרדה מהק.ג.ב..
למרות אוטונומיה מבצעית מסוימת, כל התקנות ותקני השיטור נקבעו על ידי המשרד המרכזי; מוסקבה תיאמה באופן ישיר פעולות חשובות באוקראינה (כגון חקירות נגד שחיתות בנוגע למדינאים בדרגים גבוהים או נושאים אחרים הקשורים לפוליטיקה), כולל הצבת חטיבות בלשים ממשרדים מרכזיים במקרה הצורך. המיליציה האוקראינית השתמשה באותם דרגות, סמלים ורכבים כמו שאר המיליציה הסובייטית.
כמו כל משרדי הפנים של ברית המועצות, המשרד האוקראיני כלל לא רק את המיליציה, אלא גם את הענף הרפובליקני של שירותים שאינם משטרתיים, כגון:
משרדי דרכון ורישום
כוחות פנים והנהלת בתי הסוהר (כולל מינהל המחנות הראשי)
שירות כיבוי והצלה
היסטוריה > המיליציה באוקראינה הסובייטית > מיליציה ודיכוי פוליטי באוקראינה הסובייטית

משרד הפנים האוקראיני היה מעורב ישירות בדיכוי פוליטי סובייטי באוקראינה. מאז פיצול הנ.ק.ו.ד. ופיצול המשטרה החשאית למשרד לביטחון פנים ולוועדה לביטחון המדינה, המיליציה הפכה לכלי דיכוי משני בידי הק.ג.ב, ומילאה משימות כמו:
ניהול אישומים מפוברקים של פשעים לא פוליטיים נגד דיסידנטים אוקראינים (כמו ויאצ'סלב צ'ורנוביל)
התמודדות עם מחאות המוניות מדי פעם נגד השלטון הסובייטי
שמירה על משטר הרישום
השתתפות בדיכוי והגבלות אתניות
סיוע ברדיפת דת
רדיפה ישירה של הומוסקסואלים ותנועות תרבותיות מוגבלות שונות (כמו רוקרים, פאנקיסטים, אופנוענים, סטודנטים לקראטה ועוד)
היסטוריה > המיליציה באוקראינה העצמאית > רפורמה לאחר העצמאות ופרשת גונגאדזה

מאז העצמאות ולפני הרפורמה החוקתית בשנת 2004, שר הפנים של אוקראינה היה כפוף ישירות לנשיא אוקראינה (היה ממונה על ידי הנשיא באופן חד צדדי), היה חבר רשמי בקבינט השרים של אוקראינה. לפני המהפכה הכתומה מונו לשרים רק גנרלים מהמיליציה (ולא מדינאים אזרחיים).
המיליציה האוקראינית נודעה לשמצה כארגון שהפר חוק ופגע בזכויות אדם באופן שיטתי. המקרה הידוע ביותר לשמצה הוא מעורבות הסוכנות ברצח העיתונאי גאורגי גונגאדזה בשנת 2000. זמן קצר לאחר היעלמותו של גונגאדזה, נחשפו הקלטות של רס"ן מלניצ'נקו.
קטע מהשיחות שהוקלטו הציג את שר הפנים קרבצ'נקו כמבטיח לנשיא קוצ'מה "לדאוג" לעיתונאי האופוזיציה. על פי ההקלטות, קרבצ'נקו אמר לקוצ'מה כי הוא שולט בקבוצה מיוחדת של בלשים ברמה גבוהה "ללא שום מוסר, ומוכנים לעשות הכל".
גופתו ערופת הראש של גונגאדזה נמצאה מאוחר יותר ביער, והחלה חקירה ארוכה. בשנת 2005, זמן קצר לאחר המהפכה הכתומה, הופיעו התוצאות הראשונות של החקירה. שלושה מחברי חוליית הבלשים במשרד הפנים הואשמו בחטיפה ורצח גונגאדזה. צו בינלאומי הוצא למפקדם, הגנרל אולכסיי פוקאץ', שכביכול הסתתר מחוץ למדינה.
במארס 2005 נמצא השר לשעבר קרבצ'נקו, המשתתף העיקרי בתיק, כשהוא נורה בראשו (כביכול בידו שלו). מאוחר יותר, בספטמבר 2010, הוציאה לשכת התובע הכללי באוקראינה הצהרה לפיה התובעים הגיעו למסקנה שקרבצ'נקו הורה לפוקאץ' לבצע את הרצח, וקבע כי פוקאץ' הודה ברצח.
בהקלטות מלניצ'ן כונתה קבוצת מתנקשים בשם "אורלי" ("נשרים") מאת השר. מאז, הביטוי "אורלי מקרבצ'נקו", הפך לסמל של הפקרות ואכזריות בגופי אכיפת החוק באוקראינה.
היסטוריה > המיליציה באוקראינה העצמאית > משרד הפנים וקמפיין אוקראינה ללא קוצ'מה

בשנים 2000–2001 ניסה משרד הפנים להתמודד עם קמפיין אוקראינה ללא קוצ'מה, שהיה חלק ממחאה המונית נגד הנשיא ליאוניד קוצ'מה, בשיטות שונות: מהתקפות ישירות ועד להסתננות לחוגי האופוזיציה. העימות האחרון התרחש ב-9 במרץ 2001 ברחובות המרכזיים של קייב, כולל עימותים בין מפגינים ליחידות פיזור מהומות של המיליציה שביצעו מעצרים המוניים של צעירים בעיר.
היסטוריה > המיליציה באוקראינה העצמאית > משרד הפנים במהלך המהפכה הכתומה ובשנים מאוחרות יותר

במהלך הבחירות בשנת 2004 והמהפכה הכתומה, המיליציה לא התעמתה עם מחאות האופוזיציה, אם כי גורמים בתקשורת טענו שהפקודות בהתאמה ניתנו ליחידות פיזור המהומות שלה על ידי מפקדים בכירים ומנהיגי המדינה. עימותים קלים בין מפגינים ליחידת ברקוט אירעו בעיר צ'רניהיב, אך שני הצדדים הסכימו שהם מקריים ועוררו על ידי כוחות לא ידועים. האופוזיציה האשימה גם את המיליציה במעורבות בניסיון להונאות בחירות בקלפיות.
בפברואר 2005, לאחר המהפכה, כחלק מהשינויים הדמוקרטיים שלאחר הבחירות, מינה הנשיא ויקטור יושצ'נקו את יורי לוצנקו לשר הפנים החדש. בניגוד לקודמיו, לוצנקו היה פוליטיקאי קרייריסט ומעולם לא שירת במיליציה או בשום רשות אכיפת חוק אחרת. יתרה מכך, כאחת הדמויות המרכזיות במפלגה הסוציאליסטית באוקראינה, לוצנקו השתתף בכמה מחאות ועימותים עם המיליציה. השר החדש דרש את התפטרותם של אותם קצינים המעורבים בסחיטה. היה זה צעד משמעותי לקראת ביסוס שליטה אזרחית במיליציה האוקראינית.
בינואר 2006 הודה השר לוצנקו כי משרד הפנים מחזיק בראיות שיאפשרו לחקור ולהאשים את הנשיא לשעבר ליאוניד קוצ'מה במקרה של הפרטה לא חוקית. מאוחר יותר, על פי התיקונים החוקתיים של שנת 2004 שנכנסו לתוקף לאחר הבחירות לפרלמנט ב-2006, הוחלט כי שר הפנים מועמד כעת על ידי ראש הממשלה וממונה על ידי ועדה של המועצה העליונה, ללא השפעה רשמית של הנשיא. כך מונה מחדש יורי לוצנקו, השר דאז, שמונה בעבר על פי הנוהל הישן, ובכך הפך לשר הראשון שהקואליציה הפרלמנטרית הסכימה עליו ומונה על ידי הפרלמנט.
ב-1 בדצמבר 2006 פיטרה המועצה את לוצנקו ומינתה את ואסיל צושקו מהמפלגה הסוציאליסטית לשר החדש. כמו קודמו, גם צושקו היה פוליטיקאי אזרחי (ובעבר מנהל כרם), שלא היה קשור למיליציה לפני מינויו. בנוסף, צושקו היה שר הפנים הראשון שאינו כפוף לנשיא.
עם זאת, בשנת 2007 לוצנקו חזר לתפקיד השר ונשאר שם עד הבחירות שהביאו לשלטון את ויקטור ינוקוביץ' בשנת 2010. לאחר בחירתו של ינוקוביץ' מונה אנטולי מוהיליוב לתפקיד השר; הוא היה קצין מיליציה והחזיק בדרגת אלוף-משנה במיליציה. ויטאלי זכרצ'נקו ירש אותו בנובמבר 2011.
במאי 2007, המשבר הפוליטי המתמשך באוקראינה הוביל לסכסוך בתחום השיפוט סביב כוחות הפנים במדינה. בעקבות עימותים פוליטיים קלים שהיו מעורבים בהם כוחות של המיליציה וכוחות ביטחון נשיאותיים, הנשיא ויקטור יושצ'נקו הוציא צו לפיו כוחות הפנים עוברים מאחריות משרד הפנים לידי לשכת הנשיא. במשרד הפנים מתחו ביקורת הן על הצו והן על הצעד הזה.
שני הצדדים במשבר הפוליטי הצליחו להימנע מעימותים נוספים בין אוכפי החוק. כעת חזרו כוחות הפנים, כמו גם כל יחידות המיליציה, למשימותיהם השגרתיות והקימו מחדש תיאום מעשי. עם זאת, המחלוקת המשפטית על כוחות הפנים נותרה לא פתורה, עד לרפורמה המשטרתית.
ב-10 באוקטובר 2008 קצינים משירות הביטחון של אוקראינה עצרו בחרקוב את סגן מפקד גדוד שירות הסיור והפיקוח בחרקוב בחשד לסחר בסמים נרקוטיים.
לדברי ראש האיגוד המקצועי של עובדי רשויות אכיפת החוק אנטולי אונישצ'יוק, מחקרים סוציולוגיים הראו כי 3.9% מקרב אנשי המיליציה האוקראינית סמכו על המדינה, ואילו 67.7% איבדו את האמון בה.
היסטוריה > המיליציה באוקראינה העצמאית > פירוק המיליציה, 2015

בעקבות רפורמות שיזם נשיא אוקראינה פטרו פורושנקו בעקבות המהפכה האוקראינית בשנת 2014, החלה ב-3 ביולי 2015 המשטרה הלאומית להחליף את המיליציה. באופן רשמי המשטרה הלאומית החליפה את המיליציה ב-7 בנובמבר 2015. באותו יום שאר קציני המיליציה הפכו לקציני משטרה לאומית "הפועלים זמנית". הם היו זכאים לגיוס כשוטרים לאומיים אם עמדו בקריטריוני גיל ועברו הכשרה מחודשת ולאחר בדיקות "יושרה".
דרגות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אגף | משטרת הפלילים | משטרת התנועה | אגף סדר ציבורי | שירות אבטחה ממלכתי |
סימני דרגה:
גלריה

ניידת VAZ-2106 בבאודסה
ניידת VAZ-2109 ישנה בחרקוב
רכב שטח משטרתי של רנו דאסטר
ניידת קיה פרג'יו
ניידת רנו קנגו
ניידת גא"ז סובול.
נגמ"ש ווארטה של המיליציה
נושאים

על פי אמנסטי אינטרנשיונל, עינויים והתעללות מצד המיליציה היו נפוצים באוקראינה. טענה זו אושרה על ידי הנשיא ויקטור ינוקוביץ' בדצמבר 2011. כמה קצינים במיליציה נעצרו בשנת 2010 בחשד שעינו עצורים.
כמה שוטרי מיליציה באוקראינה עבדו כסחטנים וכגובי חובות.
בשנת 2013 קיבלה המיליציה את האחוז הגבוה ביותר בקרב אוקראינים שנתנו שוחד עם 49%. במקביל הם ראו (עם 64%) את המילציה שלה כעל התחום השני הכי מושחת במדינה.
הערות שוליים

1 2  "Ukraine launches Western-style police force to set a marker for reform". Yahoo News. Reuters. 6 ביולי 2015. נבדק ב-21 ביולי 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Ukraine Ex-Minister Ordered Journalist's Murder, Voice of America News.com (15 September 2010)
1 2  "Ukrainian News". Ukranews.com. אורכב מ-המקור ב-5 בפברואר 2013. נבדק ב-21 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Varadarajan, Tunku (3 בספטמבר 2015). "Talent from Tbilisi". Politico. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ukrainian Police-Abuse Protests Come To The Capital, Radio Free Europe/Radio Liberty (17 July 2013)
↑  Yanukovych calling for greater control over detention facilities, Kyiv Post (15 December 2011)
↑  Ukrainian Police Arrested For Alleged Torture, Radio Free Europe/Radio Liberty (1 April 2010)
↑  The Chernihiv entrepreneur was abducted, beaten, and extorted for money. News television program "Vikna" (S-TV). 28 January 2013
↑  Transparency International Global Corruption Barometer: Ukraine has become more corrupt over the last two years, The Ukrainian Week (9 July 2013)
שוטרים ממחלקת הסדר הציבורי במיליציה מסיירים ברחוב חרשצ'אטיק במרכז קייב.
ילדה מצמידה פרחים למגינים של קציני המיליציה בקייב במהלך המהפכה הכתומה.
שוטרים ורכב סיור של משטרת התנועה האוקראינית של המיליציה במרכז קייב.
מרקסיזם מרכזי

למונח מרכז ישנה משמעות בתנועה המרקסיסטית, המונח מתייחס למיקום בין מהפכנות לרפורמיזם. למשל, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ומפלגת הלייבור העצמאית נחשבו שניהן כמרכזיות מכיוון שהתנדנדו בין הגישות להשגת כלכלה סוציאליסטית דרך רפורמות או מהפכות. שתי המפלגות הללו השתייכו למה שנקרא "האינטרנציונל השני וחצי" ו"השלישי וחצי", אשר לא יכלו לבחור בין רפורמיות סוציאל-דמוקרטית המאופיינת להאינטרנציונל השני והמהפכנות המאופיינת עם האינטרנציונל השלישי.
לטרוצקיסטים ומהפכנים מרקסיסטים אחרים, המונח "מרכזי" במובן הזה שימש כמשפיל. הם לעיתים קרובות תיארו את המרכזיות המרקסיסטית כהזדמננותית מכיוון שהיא טוענת שתהיה מהפכה מתי שהוא בעתיד, אך מעדיפה רפורמות בהווה. סוציאליסטים ליברטריאנים ואנרכיסטים גם לפעמים מגיעים לאותה גישה בה הם רואים רפורמיות כהזדמננות פוליטית מכיוון שהם ראו את הרפורמיזם כדרך שאינה יכולה לגרום להשפעות מבניות לחברה.
המונח "סנטריזם" גם מאפיין דעות של כמה בולשביקים משנות ה-20. במובן הזה הסנטריזם מתייחס למיקום בין האופוזיציה הימנית, אשר תמכה במדיניות הכלכלית החדשה ויחסים ידידותיים עם מדינות קפיטליסטיות והאופוזיציה השמאלנית, אשר תמכה במעבר מהיר לכלכלה סוציאליסטית ומהפכה עולמית. בסוף שנות ה-20, שתי האופוזיציות הובסו על ידי יוסיף סטלין, אשר צבר כוח מספק מהחברים של שני המחנות.
ראו גם

רפורמיזם
מרקרמיר

| --- | --- |

סוללת העפר האוטריבדייק, המפרידה בין האייסלמיר לבין המרקרמיר
 מידע כללי
 על שם:  Marken 
 מיקום:  הולנד הולנד
 סוג:  מאגר מים
 ים של:  אייסלמיר
 מידות
 שטח:  700 קמ"ר
 עומק מרבי:  5 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Hoge Vaart 
 מקור לנהר:  תעלת הים הצפוני 
 מדינות באגן הניקוז:  הולנד
 קואורדינטות:  52°34′00″N 5°13′00″E﻿ / ﻿52.566666666667°N 5.2166666666667°E﻿ / 52.566666666667; 5.2166666666667
 
 
מַרְקֶרְמֶר (בהולנדית: Markermeer) הוא אגם במרכז הולנד, הגובל במחוזות צפון הולנד ופלבולנד, ובאגם האייסלמיר הגדול ממנו. שטחו של המרקרמר 700 קמ"ר ועומקו נע בין 3 ל-5 מטרים. הוא קרוי על שם אי קטן לשעבר השוכן לחופיו, כיום חצי אי, מרקן (Marken), שבו שוכן כפר באותו שם. חלקו הדרום-מערבי של האגם, שמשתרע מהאזור שבו נשפכו בעבר מימי נהר אָי (IJ) אל הזאודרזיי (הים הדרומי שקדם לאייסלמר ולמרקמר), ידוע כיום בשם איימר (Ijmeer).
מלכתחילה לא הייתה כוונה שהמרקמר יישאר אגם. הוא היה חלק מהזאודרזי, שהיה מפרץ פנימי של הים הצפוני ושב-1932 נסגר על ידי סוללת העפר של האפסלאודייק וכך הפך האייסלמר להיות אגם מים מתוקים. השנים הבאות עמדו בסימן של כיבוש הים וייבוש שטחי אדמה נרחבים, הפולדרים, במסגרת מיזם רחב-ממדים שנקרא "עבודות הזאודרזיי" (Zuiderzeewerken). אחד מהפולדרים הללו, שהיה אמור להיקרא "מרקרוורד" (Markerwaard), היה אמור להיווצר בשטחו של המרקרמר באמצעות בניית סוללת העפר האוטריבדייק (Houtribdijk). הסוללה הושלמה ב-1976, ומבחינה הידרולוגית פיצלה את האייסלמר לשני חלקים, כשהחלק הדרומי הוא המרקרמר.
בשל שינוי סדרי עדיפויות ובשל ספקות שעלו בנוגע לעלויות הכלכליות הכרוכות בייבושו של המקרוורד, נדחתה תוכנית הייבוש לשנות השמונים ולמעשה לא בוצעה מעולם. מאז הפך המרקרמר לנכס סביבתי ותיירותי בפני עצמו.
המרקרמר משמש מאגר מים מתוקים וחיץ נגד שיטפונות ובצורות. ב-2003 הוכתה הולנד בבצורת וכמה סוללת עפר קטנות עמדו בפני סכנה. מים שהועברו מהמרקרמר שימשו כדי לשמור על האזורים סביב לאמסטרדם מפני יובש וכדי לשמור על שלמותן של סוללות העפר.
מטרתו של מיזם חדש, הקרוי "מרקר ואדן" (Marker Wadden, ע"ש ים ואדן), היא ליצור כמה איים בצפון המרקרמר.
הערות שוליים

↑  מידע על המיזם (באנגלית)
מקנזי קרוק

| --- | --- |

מקנזי קרוק, 2009
 לידה:  29 בספטמבר 1971 (בן 53) מיידסטון, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 מקום לימודים:  תיכון וילמינגטון לבנים 
 מספר צאצאים:  2 
 http://www.mackenziecrook.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
פול מקנזי קרוק (באנגלית: Paul Mackenzie Crook; נולד ב-29 בספטמבר 1971) הוא שחקן וקומיקאי אנגלי. קרוק הוא כוכב קומדיית המצבים הבריטית "המשרד" וסדרת סרטי "שודדי הקאריביים".
ביוגרפיה

קרוק נולד בעיירה במחוז קנט, דרום מזרח אנגליה. הוא בנם של שילה, מנהלת בית חולים, ושל מייקל קרוק, עובד בחברת התעופה "בריטיש איירווייז".
קרוק נאלץ לעבור בתור ילד טיפול הורמונלי עקב אי סיפוק הורמון גדילה לגופו. הוא גדל והתחנך בעיירה דארפורד, שם גם עסק מגיל צעיר בתיאטרון.
מתגורר כיום עם אשתו ושני ילדיו בפרבר מיוסוול היל שבצפון לונדון.
קריירת משחק

קרוק החל את דרכו בתוכנית הסאטירה הלילית "מופע ה-11 בלילה", בה הופיע לצד קומיקאים כגון סשה ברון כהן במספר פרקים.
בשנת 2001 קיבל קרוק את תפקיד גארת' קינאן, עוזרו התמהוני של איש המכירות טים קנטרברי, בסיטקום הבריטי המצליח "המשרד". התפקיד שביצע בשלוש עונותיה של הסדרה פרסם אותו לראשונה; בעקבותיו היה מועמד לפרס פריצת השנה בטקס פרסי הקומדיה הבריטית.
קרוק התפרסם ברחבי העולם בזכות הופעות קומיות בתפקיד משני, בתור הפיראט ראגטי בעל העין התותבת, בשלושה מסדרת סרטי "שודדי הקאריביים".
קרוק גילם את סדרן התיאטרון במלודרמה הביוגרפית "למצוא את ארץ לעולם לא". בעיבוד הקולנועי למחזה "הסוחר מוונציה" גילם את לנסלוט גובו, משרתו הטיפש של המלווה בריבית היהודי שיילוק (אל פצ'ינו). קרוק הופיע גם בקומדיית המיסטיקה התקופתית "האחים גרים למבוגרים בלבד", בתור הידיק עוזרם של האחים גרים.
שיחק לאחרונה בפנטזיה הספרותית "עיר הגחלת", במערבון האקשן "סולומון קיין" ובדרמה המוזיקלית "סקס סמים ורוקנרול".
פילמוגרפיה נבחרת > קולנוע

סטיל קרייזי (1998)
שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה (2003)
הסוחר מוונציה (2004)
צ'רצ'יל: שנות הוליווד (2004)
חיי המין של אנשי תפוחי האדמה (2004)
למצוא את ארץ לעולם לא (2004)
האחים גרים למבוגרים בלבד (2005)
שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת (2006)
אף פעם לא אהיה שלך (2007)
שודדי הקאריביים: סוף העולם (2007)
רוצה להיות כוכבת פורנו (2007)
פעם שלישית החוצה (2008)
עיר הגחלת (2008)
דוריט הקטנה (2008)
סולומון קיין (2009)
סקס סמים ורוקנרול (2010)
איירונקלאד (2011)
מזג אוויר עליז לחתונה (2012)
בסתר (2013)
צ'אנס אחרון (2013)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

המשרד (2001 - 2003)
משחקי הכס (2013)
כמעט אנושי (2014-2013)
גבעת ווטרשיפ (2018)
בריטניה (2019-2018)
משה אלטבאואר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בנובמבר 1904 פשמישל, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  14 באוקטובר 1998 (בגיל 93)
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  פולין, ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  Faculty of Humanities at the Jan Kazimierz University in Lviv 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  בשנת תש"ן זכה בפרס ישראל לבלשנות
 הערות:  יהודי
 תרומות עיקריות
 חקר השפות הסלאביות
 
משה אלטבאואר (12 בנובמבר 1904, ד' בכסלו ה'תרס"ה, פשמישל – 14 באוקטובר 1998, ירושלים) היה בלשן ומתרגם ישראלי, פרופסור לבלשנות באוניברסיטה העברית בירושלים. אלטבאואר הוא חתן פרס ישראל לבלשנות (תש"ן).
קורות חיים

אלטבאואר נולד בפשמישל שבגליציה בשנת 1904. בשנת 1932 סיים לימודי בלשנות סלאבית באוניברסיטאות לבוב וקרקוב. בין השנים 1926–1935 עסק בהוראה בפולין ובגליציה, ומשנת 1930 הרצה על השפה האוקראינית במכון המדעי למזרח אירופה שבווילנה. ב-1935 עלה לארץ ישראל והועסק על ידי עיריית תל אביב. היה עורך "ידיעות עיריית תל אביב" (1936–1951) וממקימי המוזיאון לתולדות תל אביב.
בשנת 1946 החל להרצות באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1951 הצטרף לסגל ההוראה. מחקריו בבלשנות סלאבית פורסמו בשפות שונות ובכתבי העת בעברית "גליונות", "לשוננו" ו"כנסת". כמו כן כתב ערכים עבור האנציקלופדיה העברית.
בשנת ה'תש"ן זכה בפרס ישראל לבלשנות.
היה נשוי לרות, ואב לשני בנים.
נפטר בשנת 1998 בירושלים.