stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יורה (גשם)
פירוש המילה

המילה "יורה" מוזכרת כבר בתנ"ך בספר דברים: ”וְנָתַתִּי מְטַר אַרְצְכֶם בְּעִתּוֹ, יוֹרֶה וּמַלְקוֹשׁ” (דברים יא יד). חז"ל בתלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ו', עמוד א' נתנו שלושה פירושים למילה:
"שמורה את הבריות להטיח גגותיהן ולהכניס פירותיהן ולעשות כל צורכיהן". כלומר, המילה 'יורה' משורש יר"ה = להורות, ללמד. כי היורה, הגשם הראשון, מלמד להתארגן לקראת החורף, לטייח את הגגות, לסתום את נקודות התורפה הרטובות שדרכם יטפטפו הגשמים לבית - התראה ראשונה לקראת החורף.
"שמרוֶה את הארץ ומשקה עד התהום, שנאמר: ”תְּלָמֶיהָ רַוֵּה, נַחֵת גְּדוּדֶהָ; בִּרְבִיבִים תְּמֹגְגֶנָּה, צִמְחָהּ תְּבָרֵךְ” (תהלים סה יא). כלומר 'יורה' משורש רו"ה - שמרווה את התלמים המצפים למטר.
"שהוא יורד בנחת ואינו יורד בזעף או אינו יורה אלא שמשיר את הפירות ומשטיף את הזרעים ומשטיף את האילנות". כלומר, יורה משורש יר"ה מלשון ”יָרֹה יִיָּרֶה” (שמות יט יג), כיריית חץ שאינו מחטיא את המטרה, כדברי רש"י (שם): "ההולך ביושר ואינו נוטה לכאן ולכאן".
ראו גם

מלקוש, הגשם האחרון
פטריכור
אפיק רום
אקלים ארץ ישראל
מודלים לחיזוי מזג אוויר
יחסי הפיליפינים–פולין

| יחסי הפיליפינים–פולין |
| --- | --- |
הפיליפינים: פולין


הפיליפינים: פולין
שטח (בקילומטר רבוע)
300,000: 312,685
אוכלוסייה
116,080,711: 38,438,419
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,146: 811,229
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,766: 21,105
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

יחסי הפיליפינים–פולין הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של הפיליפינים לרפובליקה של פולין. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין שתי המדינות כוננו ב-22 בספטמבר 1973, אך הקשר בין שני העמים החל עוד במאה ה-17.
היחסים בין שתי המדינות מוגדרים במידה רבה על ידי דת משותפת, כאשר בשתי המדינות הכנסייה הקתולית דומיננטית עם דבקות רבה באפיפיור יוחנן פאולוס השני, והיסטוריה משותפת של מאבק אנטי-סמכותי, אולם הן אינן חזקות כל כך כיחסי פולין עם מדינות אחרות בדרום-מזרח אסיה - מצב עניינים שהוגדר על ידי תדיאוש איווינסקי כמערכת יחסים "שנפגעה בטעות".
היסטוריה

היחסים בין הפיליפינים לפולין החלו בעידן התגליות והתיישבות הפיליפינים על ידי ספרד. אמנם היה אינטראקציה בין שתי המדינות, אולם כל היסטוריה של הקהילה הפולנית בפיליפינים לפני סוף המאה ה-19 אינה ידועה כמעט, ועוד יותר מכך ההיסטוריה של הפיליפינים בפולין. חשבונות על נוכחות פולנית בפיליפינים נרשמו כבר בשנת 1618, אך החשבון המתועד הראשון של פולני שנכנס לפיליפינים היה זה של וויצ'ך מנצ'נסקי, מיסיונר ישועי מקרקוב שהשתתף בפעילות מיסיונרית ביפן, סין, וייטנאם, ושהו במנילה כמה חודשים בשנת 1642.
המהפכה הפיליפינית עוררה את האינטרס של הפולנים, במיוחד אותם אנשי האינטליגנציה הפולנית שהיו מוכנים להוקיע את הקולוניאליזם האירופי. בשנת 1898 פרסם איגנסי רדלינסקי מאמר ב"גזטה ורשבסקה" שכותרתו "הערות קולוניאליות - איי הפיליפינים" (" Notatki kolonialne - Wyspy Filipińskie"), שם הוא מגנה את השיטות בהן התיישבו הספרדים בפיליפינים.
בתקופה הקולוניאלית האמריקאית חלה צמיחה מהירה בקהילה הפולנית המקומית, אם כי רוב האנשים בפיליפינים באותה תקופה שהיו ממוצא פולני היו אמריקנים פולנים. יחסי סחר הולכים וגוברים בין פולין לדרום מזרח אסיה הובילו בסופו של דבר להקמת קונסוליית כבוד במנילה ב-2 במאי 1938, כאשר איש העסקים השווייצרי פרדריק צוליג שימש כקונסול הכבוד הראשון. לפני הקמת הקונסוליה הפולנית היו הפולנים בפיליפינים בחסותה הדיפלומטית של הקונסוליה הצרפתית.
עם עצמאותה של הפיליפינים מארצות הברית בשנת 1946 והקמתה של הרפובליקה העממית הפולנית בשנת 1952, נותקו היחסים בין שתי המדינות בגלל הבדלים פוליטיים. עם זאת, בעקבות ההפסקה הסובייטי-אמריקאי, נורמלו היחסים בין שתי המדינות עם כינונן הפורמלי של היחסים הדיפלומטיים ב-22 בספטמבר 1973, שהגיע לשיאו בביקורו של הנשיא לשעבר דיוסדאדו מקפאגאל בפולין בשנת 1974, הביקור הראשון במדינה על ידי כל חבר בממשלת הפיליפינים.
מאוחר יותר הקימו הפיליפינים שגרירות בוורשה בשנת 1990 אך היא נסגרה בשנת 1993. פולין הקימה שגרירות במנילה בשנת 1993 אך היא נסגרה בשנה שלאחר מכן. שגרירות הפיליפינים בוורשה נפתחה מחדש בשנת 2009 ובתחילת 2016 הודיעה פולין כי תפתח מחדש את שגרירות מנילה. לאחר מכן נפתחה שגרירות פולין מחדש ב-4 בינואר 2018.
ביקורים דיפלומטיים

מספר בכירים בממשלת הפיליפינים ביקרו בפולין, לאחרונה בשנת 2008 בביקורו של שר החוץ אלברטו רומלו. הפקידה הבכירה ביותר בפיליפינים שביקרה בפולין היא גלוריה מקפגל ארויו, שביקרה במדינה בשנת 2000 בעת שכיהנה כסגנית הנשיא.
בכירים בממשלת פולין ביקרו בעבר גם בפיליפינים. ביולי 2005 ביקר ראש הממשלה מארק בלקה בפיליפינים, הפעם הראשונה שראש ממשלה פולני ביקר במדינה. הנשיאים לשעבר לך ואלנסה ואלכסנדר קוושנייבסקי ביקרו גם הם בפיליפינים בביקור אישי, ונאמו על חוויותיה הפוליטיות של פולין.
ב-23 בינואר 2018, נפגש ואלנסה עם הנשיא רודריגו דוטרטה ומספר פקידי ממשלה בארמון מאלאקניינג, הפגישה הראשונה בין ראשי המדינה בשתי המדינות.
יחסי ביטחון

בשנת 2010, הכוחות המזוינים של הפיליפינים הודיעו על רכישה של שמונה מסוקי PZL W-3 Sokół בשווה 2.8 מיליארד ₱ (200 מיליון זלוטי, 50 מיליון אירו), תחילת מאמץ בשווי 150 מיליארד ₱ לחדש את הציוד של הצבא הפיליפיני. רכישה זו הייתה הפעם הראשונה מאז 1989 שממשלת הפיליפינים רכשה מסוקים צבאיים חדשים לגמרי. הרכישה לא הייתה ללא מחלוקת: יורשו של ארויו, בניגנו אקינו השלישי, ביקר אותם כ"חסרי תועלת", והכריז מאוחר יותר כי הפיליפינים לא ירכשו עוד מסוקי סוקול, ובשנת 2013, שר ההגנה וולטיר גזמין הכריז שזאת תהיה הפעם האחרונה שהפיליפינים ירכשו ציוד צבאי פולני.
חמש שנים מאוחר יותר בפיקודו של הנשיא דוטרטה, יורשו של אקינו, שר ההגנה, דלפין לורנזנה, שהחליף את גזמין, אישר כי ממשלת הפיליפינים תרכוש צי מסוקי Sikorsky S-70 אמריקאי בלאק הוק, שהושלמה בשנה שלאחר מכן כעסקה בין ממשלות הפיליפינים לפולין בעלות כוללת של 12.1 מיליארד ₱ (241 מיליון דולר). המסוקים הראשונים יוצרו על ידי PZL Mielec, ובכך עקפו את הבטחתו של דוטרטה שלא לרכוש ציוד צבאי מתוצרת ארצות הברית. המסוקים הראשונים הגיעו ב-9 בנובמבר 2020, והיחידות הנותרות יגיעו עד הרבעון הראשון של שנת 2021.
בנוסף לרכישת ציוד, ממשלת פולין מנהלת גם הסכם לשיתוף פעולה הגנתי בין משרדי ההגנה של שתי הממשלות.
יחסים כלכליים

היחסים הכלכליים בין פולין לפיליפינים מוגבלים בעיקר למסחר, ואף על פי שערך הסחר בין שתי המדינות אינו גדול, הוא הולך וגדל. הסחר בין שתי המדינות הגיע ל-397.7 מיליון דולר בשנת 2016, כאשר מאזן הסחר היה לטובת הפיליפינים. מוצרים פולניים המיוצאים לפיליפינים כוללים מוצרי חלב, ציוד מכני ונייר, ואילו 70% מהיצוא הפיליפיני לפולין מורכב מאלקטרוניקה. פולין היא גם שוק הולך וגדל לייצוא רהיטים בפיליפינים, כאשר המסחר בין שתי המדינות ברהיטים גדל בממוצע של 10.5% בין השנים 2005–2009 אף על פי שייצאה מוצרי רהיטים בשווי 457,000 דולר בלבד לפולין בשנת 2009. בשנת 2008 הורתה ממשלת הפיליפינים באופן זמני על איסור ייבוא עופות פולני במטרה למנוע את התפשטות שפעת העופות, שבאותה עת לא השפיעה על מלאי העופות המקומיים.
ישנן השקעות פולניות מינימליות במדינה, בעיקר בגלל אקלים ההשקעה הרווח שמרתיע כניסה זרה לכלכלה הפיליפינית. אולם למרות זאת, ממשלת פולין הביעה אמון בפוטנציאל הכלכלי של הפיליפינים. הדבר התבטא במיוחד כאשר פולין הרחיבה בשנת 2006 מסגרת אשראי לממשלת הפיליפינים לרכישת ציוד הגנה חדש, כאשר שר ההגנה, רדוסלאב סיקורסקי, ציטט את יכולתם של הפיליפינים להחזיר את ההלוואה. בשנת 2012 רכשה קבוצת Can-Pack מקרקוב 35% מחברת הבת לאריזת האלומיניום של סן מיגל וחברה פולנית השתתפה גם בתהליך ההתמחרות על לוחיות רישוי פיליפיניות חדשות.
לפיליפינים יש גם השקעות בפולין: International Container Terminal Services Inc. מפעילה את טרמינל המכולות הבלטיות בגדיניה, לאחר שקיבלה חוזה ניהול לעשרים שנה בשנת 2003.
נציגויות דיפלומטיות

הפיליפינים מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה וקונסוליות כבוד בפוזנן וורוצלב.
פולין מחזיקה בפיליפינים שגרירות במנילה וקונסוליות כבוד בסן פרננדו, סבו סיטי וגנרל סנטוס.
שגרירות הפיליפינים בוורשה
יחסי הפיליפינים–פורטוגל

| יחסי הפיליפינים–פורטוגל |
| --- | --- |
הפיליפינים: פורטוגל


הפיליפינים: פורטוגל
שטח (בקילומטר רבוע)
300,000: 92,090
אוכלוסייה
116,080,711: 10,421,898
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,146: 287,080
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,766: 27,546
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

יחסי הפיליפינים–פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים בין הפיליפינים ופורטוגל. לשתי המדינות יחסים דיפלומטיים ישירים מאז 1960.
היסטוריה > האימפריה הפורטוגזית

פרדיננד מגלן הפורטוגלי נחשב לאירופי הראשון בפיליפינים מאז הגעתו בשנת 1521 לאחר כיבוש סולטנות מלאקה ב-1511, הפורטוגלים הרחיבו את נתיבי הסחר שלהם ברחבי האוקיינוס ההודי לעבר האוקיינוס השקט. מלאקה הפכה למוקד רשת הסחר ההולכת וגדלה.
טומה פירס דיווח בשנת 1515 על מגעים עם אנשים מהאי לוזון במלאקה. ככל הנראה המגעים עם קהילה זו היו מהסיבות של המלחים הפורטוגזים להפליג ללוזון בפעם הראשונה.
עם זאת, הביקור המתועד הראשון של פורטוגלי באזור הפיליפינים היה הגעתו של מגלן ב-16 במרץ 1521 לאי הומונהון. מגלן, שהיה בשירות ספרדי, ביקר אז בסבו ובאיים אחרים באזור הפיליפינים, עד שמת ב-27 באפריל 1521 בקרב על מקטן.
בשנים שלאחר מכן פנו מדי פעם ספינות פורטוגזיות לאיים שונים בדרום הפיליפינים. עם זאת, הם לא הקימו קשרים קבועים או אפילו בסיסים משלהם, מכיוון שלא מצאו שם סחורות או מקומות מסחר מעניינים. הספרדים, לעומת זאת, התיישבו מייד בפיליפינים במטרה לקבל מכאן גישה לנתיבי הסחר בפורטוגל. משלחתו של הנווט הספרדי רואי לופז דה וילאלובוס בשנת 1543 העניקה לפיליפינים את שמה הנוכחי לכבוד המלך הספרדי פליפה השני. אולם הקשיים הימיים לחזור מהפיליפינים לבסיסים הספרדיים באמריקה מנעו מתוכניותיה של ספרד לגזול מהפורטוגלים את שליטתם בסחר עם המזרח הרחוק.
הקשר הרשמי המתועד הראשון בין פורטוגל לפיליפינים הוא נחיתתו של הנווט הפורטוגלי פרו פידאלגו על האי לוזון בשנת 1545 במסעו מבורנאו לחוף סין.
לאחר הידיעה באירופה על ההתיישבות המוצלחת של הפורטוגלים במקאו בשנת 1557, ספרד הגבירה את מאמציה במזרח אסיה, וכתוצאה מהמאמצים הוקמה קולוניה ספרדית על ידי מיגל לופז דה לגזפי בשנת 1564 וגילוי נתיב ימי אמין מהפיליפינים חזרה לאמריקה על ידי אנדרס דה אורדנטה.
סוחרים פורטוגזיים ממקאו נסעו אז בתדירות גבוהה יותר לפיליפינים, שם הפורטוגלים החליפו בעיקר מוצרים סיניים בכסף מאמריקה. סחר זה התוגבר במיוחד בתקופת השלטון הספרדי על פורטוגל בין השנים 1580–1640.
קשר סחר זה נמשך עד המאה ה-19. סוחרים פורטוגלים המשיכו לסחור בקביעות בסחורות סיניות כמו משי ופורצלן בעד מזון וכסף מאמריקה. ישנן עדויות גם למשלוחים של תותחים פורטוגזיים שנעשו ממקאו לפיליפינים. למרות קשר הסחר המתמשך, לא ידוע על עקבות פורטוגזיים משמעותיים בפיליפינים. בנוסף לחרסינה ותותחים ממקאו ומאמבני נמבאן המסופקים על ידי הפורטוגזים, הספרים הפורטוגזיים והדפסים, במיוחד בספרייה של אוניברסיטת תומאס אקווינס במנילה, הם חלק ממורשת זו.
הנוכחות הפורטוגזית בהיסטוריה של הפיליפינים, במיוחד במאות ה-16 וה-17, טרם נחקרה בצורה מספקת.
היסטוריה > יחסים מודרניים

הפיליפינים קיבלו עצמאות מספרד בשנת 1898, אך מאוחר יותר הפכו למושבה של ארצות הברית, ממנה הם קיבלו עצמאות בשנת 1946.
בפברואר 1960, הפיליפינים ופורטוגל כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים.
לאחר מהפכת הציפורנים בשנת 1974, פורטוגל, שחזרה לדמוקרטיה, העניקה למושבותיה עצמאות וכוננה מחדש את היחסים הבינלאומיים. הפיליפינים תחת הדיקטטור הפרו-מערבי פרדיננד מרקוס לא הייתה בין המדינות איתן התפתחו יחסים אינטנסיביים יותר. היחסים השתפרו לאחר נפילתו של מרקוס בשנת 1986, אך בגלל היעדר נקודות התייחסות, שתי המדינות לא התקרבו זו לזו. בין השנים 1981–1996 הייתה פורטוגל מיוצגת בפיליפינים באמצעות שגרירותה בסיאול, קוריאה הדרומית.
כחלק מהצעדים שלה לאחר משבר האירו בשנת 2010, סגרה פורטוגל את נציגותה במנילה בשנת 2012, ומאז היא מיוצגת שם באמצעות שגרירותה בג'קרטה, אינדונזיה. הקמה מחודשת של נציגות פורטוגזית במנילה, שתוכננה מאז 2014, טרם יושמה (נכון לאפריל 2017).
יחסי סחר

בשנת 2016 פורטוגל ייצאה סחורות בשווי 13.66 מיליון אירו לפיליפינים (2015: 8.77 מיליון אירו; 2014: 7.61 מיליון אירו; 2013: 6.15 מיליון אירו; 2012: 6.52 מיליון אירו), מתוכם 42.5% מכונות ומכשירים, 15.8% מוצרים כימיים-פרמצבטיים, 6.9% פקק ועץ, 5.2% ביגוד ו-5.1% כלי רכב וחלקי רכב.
באותה תקופה הפיליפינים ייצאה לפורטוגל סחורות בשווי 24.69 מיליון אירו (2015: 20.91 מיליון אירו; 2014: 13.32 מיליון אירו; 2013: 12.47 מיליון אירו; 2012: 14.45 מיליון אירו), מתוכם 40.6% אלסטומרים (כולל גומי טבעי ופוליאתילן), מכונות ומכשירים 29.7%, מזון 8.8%, תוצרת חקלאית וטקסטיל 3.9% 7.1%.
זה הציב את הפיליפינים במקום ה-94 כלקוחה וה-74 כספקית לסחר החוץ הפורטוגלי. בסחר החוץ בפיליפינים דורגה פורטוגל במקום ה-54 כלקוחה ובמקום ה-65 בקרב הספקים.
נציגויות דיפלומטיות

הפיליפינים מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון.
פורטוגל מיוצגת בפיליפינים באמצעות שגרירותה בג'קרטה, אינדונזיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליות כבוד במנילה ובסבו.
יוזמת ידידי ישראל

ראש ממשלת ספרד לשעבר, חוסה מריה אסנאר, המייסד העיקרי של "יוזמת ידידי ישראל"
ואצלב האוול נשיא צ'כיה לשעבר, ממייסדי "יוזמת ידידי ישראל"
אלחנדרו טולדו נשיא פרו לשעבר, ממייסדי "יוזמת ידידי ישראל"
דייוויד טרימבל ראש הממשלה הראשון של צפון אירלנד, ממייסדי "יוזמת ידידי ישראל
לואיס אלברטו לאקאז'ה נשיא אורוגוואי לשעבר, ממייסדי "יוזמת ידידי ישראל"
יוזמת ידידי ישראל (באנגלית: Friends of Israel Initiative, או FOII) היא ארגון שנוסד ביולי 2010 על ידי ראש ממשלת ספרד לשעבר, חוסה מריה אסנאר ביחד עם שורת אישים אוהדי ישראל אחרים, במטרה להילחם בניסיונות לעשות דה-לגיטימציה למדינת ישראל וכן במטרה לפעול למען זכותה של ישראל לחיות בשלום בגבולות מוכרים ובטוחים. בין היוזמים האחרים היו ואצלב האוול נשיא צ'כוסלובקיה ונשיא צ'כיה לשעבר, פיאמה נירנשטיין סגנית יו"ר ועדת החוץ של הפרלמנט האיטלקי, אלחנדרו טולדו נשיא פרו לשעבר, לואיס אלברטו לאקאז'ה נשיא אורוגוואי לשעבר, דייוויד טרימבל זוכה פרס נובל לשלום וראש הממשלה הראשון של צפון אירלנד, ג'ון בולטון שגריר ארצות הברית באו"ם לשעבר, דונה שלאלה שרת הבריאות בממשל ביל קלינטון ומשנת 2001 נשיאת אוניברסיטת מיאמי, ותומכי ישראל אחרים ממנהיגי אירופה, ארצות הברית והעולם.
הקמה

על הקמת הארגון הוחלט בפגישה שערכו כמה אישים בפריס, באמצע 2010 ואירוע ההשקה שלו התרחש ביולי 2010 בבניין הפרלמנט הבריטי, כשהמארחים הם "אגודת הנרי ג'קסון" וחבר הפרלמנט הבריטי יהודי מטעם המפלגה השמרנית רוברט חלפון.
בנוסף לאישים שכבר הוזכרו לעיל, ניתן למנות בין המייסדים גם את ביל ריצ'רדסון (Bill Richardson) מושל ניו מקסיקו לשעבר (2003–2011), שר האנרגיה בממשל ביל קלינטון (1998–2001) ושגריר ארצות הברית לאו"ם (1997–1998), אלכסנדר דאונר (Alexander Downer) שר החוץ האוסטרלי בכמה ממשלות ליברליות (1996–2007), קרל-תיאודור צו גוטנברג (Karl-Theodor zu Guttenberg) שר ההגנה הגרמני (2009–2011), מרצ'לו פארה (Marcello Pera) פילוסוף, שהיה יו"ר הסנאט האיטלקי בשנים 2001–2006, ג'וליו טרצי (Giulio Terzi) שר החוץ האיטלקי (2011–2013), אנדרו רוברטס (Andrew Roberts) היסטוריון ועיתונאי בריטי, ג'ורג' ווייגל (George Weigel) סופר אמריקאי, רוברט אגוסטינלי (Robert Agostinelli) מיליארדר אמריקאי, ג'ורג' וויידנפלד (George Weidenfeld, Baron Weidenfeld) מו"ל, בעל טור, וחבר בית הלורדים הבריטי, ויליאם שאוקרוס (William Shawcross) סופר ופובליציסט בריטי, קרלוס אלברטו מונטנר (Carlos Alberto Montaner) סופר קובני גולה, ועוד.
מטרות

מטרותיה של "יוזמת ידידי ישראל" הן:
ליצור זירה ציבורית לשיח הוגן ומפוכח על מדינת ישראל.
ליצור מכניזם המבוסס על קשרים אישיים, שישפיע ויסייע למנהיגים פוליטיים פרו ישראלים, אשר פעילותם למען ישראל מעוכבת על ידי רבים באדמיניסטרציה שלהם עצמם, כמו גם על ידי רבים בסביבתם הפוליטית והציבורית.
לסייע ליצירת רשת חזקה וגדלה של ידידי ישראל, באשר הם, ובמיוחד באירופה, וכנגד הבידוד בו הם מוצאים את עצמם כיום.
פעילות

מטהו של הארגון שוכן במדריד, עם שלוחה עצמאית נפרדת בלונדון. תקציבו ממומן מתרומות פרטיות מרחבי העולם.
בארבע השנים האחרונות הוא עוסק בפרסום מאמרי דעה וניירות עבודה, בארגון אירועים וכנסים ובעיקר בניסיונות השפעה אישיים ובפעילות מגוונת ומסוגים שונים, למען ישראל. ב-30 בינואר 2014 למשל, נאם חוסה מריה אסנאר בפני חברי הפרלמנט הבריטי, באירוע שאורגן על ידי היוזמה, ביחד עם "אגודת הנרי ג'קסון" הבריטית. ב-18 במרץ 2013 נאם דייוויד טרימבל בפני מועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם בז'נבה, בקריאה להפסיק את הסלקטיביות של פעילויות הגוף הזה כנגד ישראל. ב-1 במרץ 2012 אירחה נשיאת אוניברסיטת מיאמי דונה שלאלה פאנל של היוזמה, בהשתתפות אסנר, טולדו, טרימבל ואחרים, לדיון באוניברסיטה על השינויים האחרונים בעולם הערבי. ב-5 בספטמבר 2011 נערך כנס קודם של היוזמה, בפרלמנט הבריטי. ב-11 ביולי 2011 נפגשו ראשי היוזמה עם אישים שונים במדינת ישראל ובראשם הנשיא שמעון פרס. ב-1 ביוני 2011 נאם אסנאר בפני כמה מאות יהודים ומנהיגים פוליטיים ברזילאים, בכנס שנערך לרגל פתיחת סדרת כינוסים לוויכוח על "בעיות שברומו של עולם" בסאו פאולו, ברזיל. ועוד.
בין ניירות העבודה שהוציא הארגון בתקופה האחרונה, ניתן למצוא למשל שני ניירות עבודה, האחד מ-10 בינואר 2014, והשני מ-3 בדצמבר 2013, כנגד הסכם ז'נבה על תוכנית הגרעין האיראנית. נייר עבודה מנובמבר 2013, כנגד הקווים המנחים שהוציא האיחוד האירופי נגד השקעה בשטחים שבידי ישראל מאז 1967. נייר עבודה מספטמבר 2013, כנגד הניסיונות לשלול מישראל את הזכות להגן על עצמה. נייר עבודה נוסף, מספטמבר 2013, כנגד הניסיון ליצור הפרדה מלאכותית בין הזרוע הפוליטית כביכול של חזבאללה, לזרועו הצבאית הטרוריסטית. ועוד.
ראו גם

ידידי ישראל באירופה
ידידי ישראל במפלגה השמרנית
נוצרים ידידי ישראל
הערות שוליים

↑  "International Israel support initiative launched", באתר THE JEWISH CHRONICLE ONLINE, יולי 2010
↑  "Presentation remarks by FoII/HJS on Report Value Added"
↑  "Nobel Peace Laureate Tells U.N. Council: Your inquiry is wrong, your report undermines peace, stop the selectivity against Israel’"
↑  "Debating Changes in the Arab World"
↑
↑  אתר משרד החוץ
↑
↑  "What Was Left Out of Geneva: Weaponization and Missiles"
↑
↑  "The Challenge of the EU Guidelines"
↑
↑
יחסי הפיליפינים–סינגפור

| יחסי הפיליפינים–סינגפור |
| --- | --- |
הפיליפינים: סינגפור


הפיליפינים: סינגפור
שטח (בקילומטר רבוע)
300,000: 719.20
אוכלוסייה
116,080,711: 5,842,033
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,146: 501,428
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,766: 85,831
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

יחסי הפיליפינים–סינגפור הם יחסים דו-צדדיים בין הפיליפינים לסינגפור. היחסים הדיפלומטיים המלאים החלו ב-16 במאי 1969, אז שודרגה הקונסוליה הכללית הפיליפינית בסינגפור לרמת השגרירות.
שתי המדינות חברות ב-APEC וחברות מייסדות ב-ASEAN.
יחסים בין המדינות

המועצה העסקית הפיליפינית-סינגפורית נוכחת גם כארגון המוקדש לשיתוף פעולה של הקהילות העסקיות של שתי המדינות. המועצה הושקה ב-13 באוקטובר 1994 בסינגפור. פידל ראמוס, נשיא הפיליפינים, וגו צ'וק טונג, ראש ממשלת סינגפור, השתתפו בהשקה.
מלבד מערכות יחסים כלכליות, שתי המדינות מסכימות גם על שיפור קשרי התיירות והביטחון. באוגוסט 1986 העדיפה נשיאת הפיליפינים קורסון אקינו לנסוע לג'קרטה ולסינגפור, תוך שבירת המסורת לפיה הביקור הראשון של הנשיא בחו"ל היה תמיד בוושינגטון. ראש ממשלת סינגפור לי קואן יו, יחד עם נשיא אינדונזיה סוהארטו, הציעו לאקינו להימנע מהפיוס עם המורדים הקומוניסטים במדינתו ולהאריך את זכויות בסיסי ארצות הברית בפיליפינים. במהלך ביקור ממלכתי של נשיאת הפיליפינים גלוריה מקפגל ארויו בסינגפור ב-2007, היא דנה בליברליזציה של הטיסות האוויריות בין שתי המדינות לשיפור התיירות. היא דנה גם עם ראש ממשלת סינגפור לי שיינלונג בנוגע למעמד של הסכם כוחות (SOFA) למאבק בטרור ופשעים רב לאומיים.
ב-1995 הוצאה להורג של פלור קונטמפלסיון (אנ'), עובדת משק בית פיליפינית שעבדה בסינגפור והורשעה שם ברצח כפול בצורה שנויה במחלוקת, ובעקבות כך נדחה ביקור ממלכתי מתוכנן של ראש ממשלת סינגפור "עד לזמן מועיל יותר". המקרה גרם לקרע העמוק ביותר בין שתי המדינות במשך יותר מ-25 שנה. גם היחסים הכלכליים בין שתי המדינות היו מתוחים. ההשקעות הסינגפוריות בפיליפינים ירדו מ-65 מיליון דולר מ-1994 ל-3.7 מיליון דולר עד 1995. למרות מחלוקת זו, היחסים הדיפלומטיים המלאים בין שתי המדינות חודשו בינואר בשנה שלאחר מכן. בדצמבר 1998 חתמו שתי המדינות על פעולה פיליפיני-סינגפורי לשיפור הסחר הדו-צדדי בפסגת ASEAN בהאנוי.
בשנת 2013, סינגפור הייתה שותפת הסחר הרביעית בגודלה של הפיליפינים, עם סחר דו-צדדי בסך 8.22 מיליארד דולר. היא גם המקור השישי בגודלו לתיירים, עם יותר מ-175,000 נכנסים. סינגפור מארחת גם קהילה פיליפינית המונה כ-180,000 איש.
יחסים בין המדינות > שיתוף פעולה צבאי

בינואר 2017 הודיע מזכיר ההגנה הלאומית של הפיליפינים דלפין לורנזנה כי הוא מבקש לחדש את התרגילים הצבאיים הפיליפינים-סינגפוריים, שהחלו בשנת 1994. הם הופסקו בשנת 1996 בגלל היעדר הסכם צבאי שיאפשר לכוחות הסינגפוריים לבצע תרגילים מכיוון שהחוקה הפיליפינית אינה מאפשרת לפרוס כוחות זרים בפיליפינים.
הסכמים

בשנת 2007 חתמו שתי המדינות על מזכר הבנות במטרה לקדם שיתוף פעולה במדיניות התקשורת והחלפת מידע. בשנת 2008, עצרה ממשלת הפיליפינים את ייצואם של 50,000 טון חזיר לסינגפור עקב מקרי האבולה רסטון בכמה חוות בלוזון. זה היה אמור להיות הייצוא הראשון של בשר חזיר בפיליפינים.
נציגויות דיפלומטיות

הפיליפינים מחזיקה שגרירות בסינגפור.
סינגפור מחזיקה בפיליפינים שגרירות במנילה.
יחסי איטליה–אריתריאה

| יחסי איטליה–אריתריאה |
| --- | --- |
איטליה: אריתריאה


איטליה: אריתריאה
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 117,600
אוכלוסייה
59,293,250: 3,553,465
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 2,065
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 581
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית חד מפלגתית

שגרירות איטליה באסמרה
יחסי איטליה–אריתריאה הם היחסים הרשמיים בין הרפובליקה האיטלקית למדינת אריתריאה. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה

איטליה כבשה את שטחי אריתריאה מחבש בסוף המאה התשע-עשרה והקימה שם מושבה איטלקית. תחת השלטון האיטלקי, אריתריאה הייתה עדה להתפתחות משמעותית ופריחה מהיתרונות של הקולוניאליזם. לרוב, אריתראים ואיטלקים חולקים חיבה הדדית חזקה זה לזה, אם כי לפעמים עם חוסר אמון. עם זאת, בסוף מלחמת העולם השנייה ממלכת איטליה עזבה את אריתריאה, שהייתה אז חלק מאתיופיה, ומערכת היחסים ביניהם הסתיימה. עם זאת, איטליה שמרה על השפעה חזקה על הפוליטיקה האריתראית מאז 1948.
אסמרה, בירת אריתריאה, נודעה בעבר כ"רומא הקטנה", והייתה אחד היעדים המפורסמים ביותר עבור ילידי אריתריאה וקולוניאליסטים איטלקים כאחד. בעיר עדיין השתמרו מבנים רבים עם ארכיטקטורה איטלקית.
כאשר אריתריאה קיבלה עצמאות מאתיופיה, איטליה הייתה אחת המדינות הראשונות בעולם שהכירו באריתריאה כמדינה.
כיום, פליטים אריתראים רבים שנמלטו מהבידוד הפוליטי והכלכלי של המדינה נמלטו לאיטליה ורבים מתקבלים היטב על ידי המקומיים האיטלקים; אם כי לא בלי חוסר אמון ועוינות כלל.
נציגויות דיפלומטיות

לאיטליה יש שגרירות באסמרה, בירת אריתריאה.
לאריתריאה יש שגרירות ברומא, בירת איטליה, וקונסוליה בעיר מילאנו.
יחסי מצרים–סלובניה

| יחסי מצרים–סלובניה |
| --- | --- |
מצרים: סלובניה


מצרים: סלובניה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,001,450: 20,273
אוכלוסייה
116,996,270: 2,118,287
תמ"ג (במיליוני דולרים)
395,926: 68,217
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,384: 32,204
משטר
רפובליקה

יחסי מצרים–סלובניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת מצרים הערבית לבין רפובליקת סלובניה. שתי המדינות חברות באיחוד מדינות הים התיכון.
היסטוריה

ביוני 1999 נפגש ראש ממשלת סלובניה, ג'אנז דרנובסק, עם ראש ממשלת מצרים כמאל אל-ג'נזורי בקהיר. הם דנו בנוגע לאמצעים לחיזוק שיתוף הפעולה הבילטרלי בתחומים השונים, ובמיוחד במישור הכלכלי.
במאי 2007 נפגש שר התחבורה הסלובני, ג'אנז בוזיץ', עם עמיתו המצרי, מוחמד מנסור, בקהיר. שיחותיהם התמקדו בהגדלת קשרי התחבורה בין נמל אלכסנדריה המצרי לבין נמל קופר שבסלובניה. בוזיץ' ציין שיש ביקוש בסלובניה לסחורה מצרית, במיוחד לירקות, פירות וצמחים אחרים, ולפיכך שיתוף הפעולה צריך לגדול.
ייצוג

מצרים מיוצגת בסלובניה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בליובליאנה, בירת המדינה.
סלובניה מיוצגת במצרים בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בקהיר, בירת המדינה.
הסכמים

במרץ 1997 חתמו שתי המדינות על הסכם סחר.
יחסי הפיליפינים–ספרד

| יחסי הפיליפינים–ספרד |
| --- | --- |
הפיליפינים: ספרד


הפיליפינים: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
300,000: 505,370
אוכלוסייה
116,080,711: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,146: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,766: 32,996
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי הפיליפינים–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים בין הפיליפינים וספרד. שתי המדינות מנהלות מערכת יחסים ארוכה שהחלה במהלך הקולוניזציה של הפיליפינים על ידי ספרד; הפיליפינים היו המושבה הבודדת של האימפריה הספרדית באסיה במשך יותר משלוש מאות שנים. שתי המדינות חברות באיגוד האקדמיות של השפה הספרדית ובאו"ם.
היסטוריה > הקולוניזציה הספרדית של הפיליפינים

ספרד והפיליפינים חולקות היסטוריה משותפת בכך שהפיליפינים היו חלק מהאימפריה הספרדית במשך שלוש מאות שנה והיו המושבה הספרדית היחידה באסיה. חוקר ספרדי יליד פורטוגל פרדיננד מגלן נתקל לראשונה בפיליפינים וקרא לאיים על שם פליפה השני, מלך ספרד.
בשנת 1565 הגיע החוקר הספרדי מיגל לופס דה לגאספי ממקסיקו והקים יישוב אירופי בסבו. זמן קצר לאחר מכן, הפיליפינים נשלטו ממלכות המשנה של ספרד החדשה שבסיסה במקסיקו סיטי. במשך 300 השנים הבאות, הפיליפינים היו מושבה ספרדית. המסחר והתקשורת בין ספרד לפיליפינים נוהלו על ידי הגליאון של מנילה.
בשנת 1896 החלה המהפכה הפיליפינית לעצמאות מספרד. המהפכה נמשכה עד 1898 כאשר פרצה מלחמת ארצות הברית–ספרד. המלחמה הביאה לכך שספרד איבדה את שליטתה בפיליפינים אשר הועברה לארצות הברית ובכך הסתיימה המהפכה הפיליפינית. הפיליפינים היו בשליטת ארצות הברית עד 1946.