stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכת ערוב
הסיפור המקראי

מכת ערוב היא אחת מן המכות שלפניהן פנה משה אל פרעה ביציאתו בבוקר אל היאור, והזהיר אותו מפני העתיד להתרחש אם לא יאפשר לבני ישראל לצאת ולעבוד את ה' במדבר. משה הודיע שכאשר הערוב יגיע, הוא יפגע בכל ארץ מצרים, למעט ארץ גושן – מקום מושבם של בני ישראל.
כִּי אִם אֵינְךָ מְשַׁלֵּחַ אֶת עַמִּי הִנְנִי מַשְׁלִיחַ בְּךָ וּבַעֲבָדֶיךָ וּבְעַמְּךָ וּבְבָתֶּיךָ אֶת הֶעָרֹב וּמָלְאוּ בָּתֵּי מִצְרַיִם אֶת הֶעָרֹב וְגַם הָאֲדָמָה אֲשֶׁר הֵם עָלֶיהָ. וְהִפְלֵיתִי בַיּוֹם הַהוּא אֶת אֶרֶץ גֹּשֶׁן אֲשֶׁר עַמִּי עֹמֵד עָלֶיהָ לְבִלְתִּי הֱיוֹת שָׁם עָרֹב לְמַעַן תֵּדַע כִּי אֲנִי ה' בְּקֶרֶב הָאָרֶץ. וְשַׂמְתִּי פְדֻת בֵּין עַמִּי וּבֵין עַמֶּךָ לְמָחָר יִהְיֶה הָאֹת הַזֶּה. וַיַּעַשׂ ה' כֵּן וַיָּבֹא עָרֹב כָּבֵד בֵּיתָה פַרְעֹה וּבֵית עֲבָדָיו וּבְכָל אֶרֶץ מִצְרַיִם תִּשָּׁחֵת הָאָרֶץ מִפְּנֵי הֶעָרֹב.
למחרת, לאחר הגעת הערוב, משה ואהרן נקראים אל פרעה, וזה מתמקח איתם על תנאי יציאתם. תחילה פרעה מציע שהוא יאפשר לבני ישראל להקריב קרבנות לה' בארץ מצרים בלי שיצאו למדבר. משה דוחה את ההצעה, בטענה שבאופן כזה לא יתאפשר לבני ישראל להקריב קרבנות מן הצאן שהמקומיים מייחסים להם קדושה: "הֵן נִזְבַּח אֶת תּוֹעֲבַת מִצְרַיִם לְעֵינֵיהֶם וְלֹא יִסְקְלֻנוּ?!". לבסוף נעתר פרעה לדרישת משה לצאת ממצרים, אך מתנה "רַק הַרְחֵק לֹא תַרְחִיקוּ לָלֶכֶת". משה מסכים לתנאי, אך בזוכרו את הבטחת פרעה במכת צפרדע שלא קוימה, הוא מוסיף ואומר: "רַק אַל יֹסֵף פַּרְעֹה הָתֵל לְבִלְתִּי שַׁלַּח אֶת הָעָם לִזְבֹּחַ לַה'".
משה יוצא מבית פרעה, מתפלל לה' שיסיר את הערוב, וכל הערוב עוזב את ארץ מצרים. "וַיַּעַשׂ ה' כִּדְבַר מֹשֶׁה וַיָּסַר הֶעָרֹב מִפַּרְעֹה מֵעֲבָדָיו וּמֵעַמּוֹ לֹא נִשְׁאַר אֶחָד." לבסוף, פרעה לא עומד בהבטחתו ומסרב לשלח את העם.
מהות המכה

לפי הדעה המרכזית בחז"ל, שבעקבותיה צעדו רוב הפרשנים המסורתיים, מכת הערוב הייתה תערובת של חיות טרף. כך מובא גם בתרגום המיוחס ליונתן על הפסוקים, וכן כתב יוסף בן מתתיהו.
עם זאת, כבר במדרשים אפשר למצוא דעות אחרות:
מין חיה, יש האומרים ששמה: "פנתרין", ויש אומרים ששמה: "סילונית".
לדעת רבי נחמיה, מדובר ב"מיני צרעין ויתושין".
שיטתו של רבי נחמיה מופיעה כבר בפרשנות היהודית העתיקה ביותר שבידינו (תרגום השבעים), שראתה בערוב דווקא מכה של חרקים. בדומה לפרשנות זו, היו מן הפרשנים המודרניים שסברו שהערוב הוא תערובת של חרקים, מכרסמים או מזיקים שעלולים להרוס את הארץ (יבול, בעלי חיים וכו').
רד"ץ הופמן ראה בשתי השיטות הללו "מחלוקת בין המסורת הארץ־ישראלית והמצרית".
לצד פירושים אלו, קיים פירושו המקורי של הרשב"ם, שמדובר במכה של זאבים, והמכה נקראת כך משום מנהגם של הזאבים לצוד בלילות.
יצוין כי בסיפור המקראי לא מתוארת פגיעה בנפש בעקבות מכת הערוב, כשם שמתוארת בשיא של עשר המכות, היא מכת בכורות, וכן לא מתוארת פגיעה בבעלי החיים, עובדה המחזקת את הפרשנות הקדומה והמודרנית לאופייה של מכה זו. לעומת זאת, מדרש שמות רבה מביא חיזוק לפרשנות שמדובר בחיות טרף, מכך שבניגוד למכת צפרדע שבסיומה נותרו פגרי הצפרדעים בערימות והיוו מטרד תברואתי, במכת הערוב כתוב "לא נשאר אחד" (ספר שמות, פרק ח', פסוק כ"ז), ומכאן הסיק בעל המדרש שמדובר בבעלי חיים שאפשר להפיק תועלת מנבלתם (כמו חיות הבר שאפשר להשתמש בעורותיהם ובפרוותיהם) ולכן הם נעלמו כלעומת שבאו, ואילו היה מדובר בחרקים הם היו צריכים להיערם ולהבאיש כמו הצפרדעים.
הערות שוליים

1 2 3  שמות רבה, פרשה י"א, פסקה ג'.
↑  קדמוניות היהודים ב, יד
↑  מדרש שכל טוב על הפסוקים.
↑  ראו למשל בפירושי רבי יצחק אברבנאל, שד"ל, רד"צ הופמן ועמוס חכם (בסדרת "דעת מקרא") לפסוקים.
↑  רשב"ם על שמות ח' יז, על פי לשון הכתוב (ספר ירמיהו, פרק ה', פסוק ו'): "עַל כֵּן הִכָּם אַרְיֵה מִיַּעַר, זְאֵב עֲרָבוֹת יְשָׁדְדֵם"
↑  ספר שמות, פרק ח', פסוק י'
| ספר שמות |
| --- | --- | --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |  |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |  |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |  |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • מסה ומריבה • רפידים • מלחמת עמלק |  |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |  |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |  |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |  |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |  |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |  |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור  • קלעי החצר |  |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |  |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
מפלגת הקידמה והצדק של איראן

| --- | --- |
 מדינה:  איראן 
 מייסד:  Morteza Talaie 
 מנהיגים:  מוחמד באקר קאליבאף
 תקופת הפעילות:  2008–הווה (כ־16 שנים)
 אידאולוגיות:  שמרנות
 מטה:  איראן טהראן
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין
 נציגויות בפרלמנטים
 הפרלמנט של איראן:  50 / 290
 [pishraftoedalat.com אתר המפלגה]
 
מפלגת הקידמה והצדק של איראן או בשמה הרשמי אוכלוסיית הקדמה והצדק של איראן האיסלאמית (בפרסית: جمعیت پیشرفت و عدالت ایران اسلامی) היא מפלגה פוליטית איראנית המשתייכת לזרם השמרני, הפרניציפליסטי, ומזוהה באופן הדוק עם מוחמד באקר קאליבאף. המפלגה הוקמה על ידי מורטזה טלאיה ב-2008. טלאיה היה המזכיר הכללי שלה. חברים רבים במפלגה מכהנים בתפקידים בכירים בעיריית טהראן.
המפלגה השיקה והפעילה את הקמפיין של מוחמד באקר קאליבאף בבחירות 2013 לנשיאות איראן. 15 מתוך 31 חברי מועצת העיר של טהראן בין 2013 ל-2017 זכו לתמיכה של המפלגה.
הערות שוליים

↑  "لیست ائتلاف پیشرفت و عدالت ایران اسلامی اعلام شد". Iranian Labour News Agency (בפרסית). 9 באוגוסט 2015. נבדק ב-24 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "لیست ائتلاف پیشرفت و عدالت ایران اسلامی اعلام شد". Fars News Agency (בפרסית). 9 ביוני 2013. נבדק ב-17 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
מערות העכביש

מערות העכביש (בספרדית: Cuevas de la Araña) הן קבוצה של מערות במועצה המקומית ביקורפ (ספ') בקהילה האוטונומית ולנסיה במזרח ספרד. המערות נמצאות בעמק הנהר אסקלונה (Escalona), בשמורה הלאומית קסה דה קורטס (Reserva Nacional de Caza Muela de Cortes), כ-60 קילומטרים דרומית-מערבית לעיר ולנסיה. המערות שימשו תושבים פרהיסטוריים שהותירו מאחוריהם אמנות סלע. המערות ידועות בתמונות מצוירות של ציד עזים בחץ וקשת ובסצנה המתארת דמות אנושית, "האיש מביקורפ". דמות של ציד המטפס על שיחים מטפסים להשיג דבש מדבורי הבר. תיארוך של אמנות כזו שנוי במחלוקת, אך אומרים כי ציור רדיית הדבש המפורסם הוא מהתקופה האפיפלאוליתית והערכה שהציור הוא כבן 8,000 שנים.
גילוי ותיארוך

המערות התגלו בראשית המאה העשרים על ידי מורה מקומי, חיימה גארי אי פוץ' (Jaime Garí i Poch).
פרופסור הרננדס פאצ'קו (Hernández Pacheco) פרסם בשנת 1924 מחקר על ציורי מערות העכביש, יצירה מהפכנית לאותה תקופה שקראה תיגר על התזה של אנרי בריי, פרהיסטוריון צרפתי שנחשב לבר סמכא הבכיר ביותר במחקר על ציורי מערות, וקבע כרונולוגיה שהייתה אחרי התקופה הפלאוליתית באמנות הסלע הלבנטינית (אמנות הסלע במזרח ספרד). עבור כרונולוגיה חדשה זו הוא התבסס על ציורים שנצבעו זה על גבי זה, מידת הניוון של הציורים וגודל הדמויות במערת העכביש.
אתר מורשת עולמית

ביולי 1998 נכללו המערות באתר המורשת העולמית "אמנות הסלע באגן הים התיכון באיבריה" של ארגון אונסק"ו. המערות מחולקות לשלושה אתרים:
מערת העכביש – מחסה סלע I (מספר אתר 394–874)
מערת העכביש – מחסה סלע II (מספר אתר 396–874)
מערת העכביש – מחסה סלע III (מספר אתר 397–874)
ציור סלע מזוליתי של צייד הרודה דבש ושעווה מקן דבורים בעץ
מייקל רובין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1971 (בן 53 בערך) פילדלפיה, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  היסטוריה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל, תואר ראשון בביולוגיה, 1994 אוניברסיטת ייל, דוקטורט בהיסטוריה, 1999
 מוסדות:  AEI  הפנטגון 
 פרסים והוקרה:  פרס ג'ון אדיסון פורטר (2000) 
 www.michaelrubin.org
 
מייקל רובין (באנגלית: Michael Rubin; נולד בשנת 1971) הוא חוקר ב-AEI. בעבר עבד כפקיד בכיר בפנטגון, שם עסק בסוגיות הנוגעות למזרח התיכון וכיועץ פוליטי לרשות הזמנית לקואליציה (אנ').
ביוגרפיה > ילדותו

רובין נולד בפילדלפיה בשנת 1971. רובין קיבל תואר ראשון בביולוגיה (1994) וגם תואר דוקטור בהיסטוריה (1999) מאוניברסיטת ייל. עבודת הדוקטורט שלו, The Making of Modern Iran, 1858–1909: Communications, Telegraph and Society זכתה בפרס ג'ון אדיסון פורטר של ייל.
ביוגרפיה > קריירה

רובין מרצה להיסטוריה באוניברסיטת ייל, באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, ועבד כמרצה אורח באוניברסיטאות סולימניה, סלאחודין ודוהוק, באזור כורדיסטן העיראקית. משנת 2002 עד 2004 שימש רובין כיועץ מטה על איראן ועיראק במשרד שר ההגנה. בין השנים 2003–2004 עבד רובין כיועץ פוליטי של הרשות הזמנית לקואליציה בבגדאד.
בין השנים 2004–2009 היה העורך של Middle East Quarterly. הוא קיבל מלגות מהמועצה לקשרי חוץ, ומועצת קרנגי לאתיקה בנושאים בינלאומיים.
מאז 2007 הוא לימד בכירים בהנהגת צבא ארצות הברית, חיל הנחתים האמריקאי וצי ארצות הברית לפני פריסתם בעיראק, במפרץ הפרסי ובאפגניסטן כמרצה בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים.
בדצמבר 2017 הציע אזרח טורקיה פרס בגובה 3 מיליון לירות טורקיות (כמעט 800,000 דולר) עבור עזרה בהעברת רובין לטורקיה כדי לענות על טענות הטרור הטורקיות בקשר לניסיון ההפיכה הטורקי ב-2016.
לקריאה נוספת

Seven Pillars: What Really Causes Instability in the Middle East? (Co-editor with Brian Katulus, AEI Press, 2019)
Kurdistan Rising (AEI Press, 2016)
Michael Rubin. Dancing with the Devil: The Perils of Engaging Rogue Regimes. New York: Encounter Books, 2014. (ISBN 978-1594037238)
The Shi'ites of the Middle East (co-author, AEI Press, 2014)
Dissent and Reform in the Arab World (editor, AEI Press, 2008)
Patrick Clawson and Michael Rubin. Eternal Iran: Continuity and Chaos. London: Palgrave (Macmillan, 2005. (ISBN 978-1403962768
Michael Rubin. Into the Shadows: Radical Vigilantes in Khatami's Iran. Washington: Washington Institute for Near East Policy, 2001. (ISBN 9780944029459 )
הערות שוליים

1 2  "Michael Rubin | AEI Scholar". AEI (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-04-11.
↑  Yale University, "Democracy, Security, and Justice" lecture series, "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2008-05-15. נבדק ב-2008-05-29. {{cite web}}:  (עזרה).
↑  Press Release, "Michael Rubin Appointed Middle East Quarterly Editor", http://www.meforum.org/press/613.
↑  "Seven Years In, Assessing Value Of Iraq War". NPR.org (באנגלית). נבדק ב-2019-04-11.
↑  Council on Foreign Relations Annual Report (2002), http://www.cfr.org/content/about/annual_report/ar_2002/032-39.pdf.
↑  "Michael Rubin | AEI Scholar". AEI (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-04-11.
↑  Kredo, Adam (2017-12-12). "Turkey Places Bounty on Two Former U.S. Government Officials". Washington Free Beacon (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-04-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302568305171  PLWABN: 9810536249505606  BNE: XX1625625  BnF: cb155882852 (data)  GND: 1161687319  ISNI: 0000 0001 1023 5290  LCCN: n2005019667  NKC: jx20071107009  NTA: 238164586  SNAC: w6060m3p  SUDOC: 06890830X  VIAF: 29851274   WorldCat (עם VIAF): 29851274
מפלגת הרפורמה (אסטוניה)

| --- | --- |

 מדינה:  אסטוניה
 מייסד:  סים קאלאס 
 מנהיגים:  קאיה קאלאס 
 תקופת הפעילות:  1994–הווה (כ־30 שנה)
 אידאולוגיות:  ליברליזם
 מטה:  Tõnismäe 
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין
 ארגונים בינלאומיים:  האינטרנציונל הליברלי  הברית של ליברלים ודמוקרטים באירופה
 צבעים רשמיים:  צהוב וכחול
 נציגויות בפרלמנטים
 הפרלמנט של אסטוניה:  34 / 101
 הפרלמנט האירופי:  2 / 7512 מושבים מוקצים לאסטוניה
 reform.ee
 
מפלגת הרפורמה (באסטונית: Eesti Reformierakond) היא מפלגה ליברלית באסטוניה, שמהווה המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט. המפלגה נוסדה בנובמבר 1994. בבחירות באותה השנה הפכה המפלגה לשנייה בגודלה בפרלמנט. מאז המפלגה לקחה חלק ברוב הממשלות במדינה.
במידה מסוימת, המפלגה נתמכת בעיקר על ידי צעירים משכילים, אך היא מצליחה למשוך אליה מגוון ציבורים.
כוח פוליטי

| שנה | קולות | % | מושבים | מקום פוליטי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 | 87,531 | 16.2 | 19 | אופוזיציה |
| 1999 | 77,088 | 14.9 | 18 | ממשלה |
| 2003 | 87,551 | 17.7 | 19 | ממשלה |
| 2007 | 153,044 | 27.8 | 31 | ממשלה |
| 2011 | 164,255 | 28.6 | 33 | ממשלה |
| 2015 | 158,885 | 27.7 | 30 | ממשלה זמנית |
| 2019 | 162,332 | 28.8 | 34 | קואליציה |
| 2023 | 190,659 | 31.2 | 37 |  |
מפלגת הרייך הסוציאליסטית

| --- | --- |

 מדינה:  גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מנהיגים:  אוטו רמר פריץ דורלס גרהרד קריגר
 תקופת הפעילות:  2 באוקטובר 1949 – 23 באוקטובר 1952 (3 שנים)
 אידאולוגיות:  נאו-נאציזם
 שיא כוחה:  2 חברים בבונדסטאג
 נוצרה מתוך:  מפלגת הימין הגרמנית
פגישת מנהיגי המפלגה. משמאל לימין: פריץ דורלס, אוטו רמר וולף פון וסטרפ
מפלגת הרייך הסוציאליסטית (בגרמנית: Sozialistische Reichspartei Deutschlands) הייתה מפלגה נאו-נאצית אשר פעלה בגרמניה המערבית. המפלגה הוקמה ב-1949 בידי קבוצת פורשים ממפלגת הימין הגרמנית, וזכתה בהצלחה קטנה בבחירות בסקסוניה התחתונה ובברמן. המפלגה הוצאה אל מחוץ לחוק ב-1952.
היסטוריה

ב-1949 ערכה מפלגת הימין הגרמנית בדק בית בשורותיה, וסילקה מתוכה כמה חברים בעלי אידאולוגיות נאו-נאציות. ביניהם אוטו רמר, קצין ורמאכט שמילא תפקיד מפתח בסיכול קשר ה-20 ביולי, גרהרד קריגר מנהיג איחוד הסטודנטים הגרמנים בימי הנאצים, ופריץ דורלס. השלושה התכנסו ב-2 באוקטובר בהמלין שם הכריזה על הקמת מפלגת הרייך הסוציאליסטית. המפלגה הייתה נאו-נאצית בגלוי, והכריזה על עצמה כהמשך ישיר של המפלגה הנאצית. אדם נוסף שהצטרף למפלגה והפך לאחד ממנהיגיה, היה הנס אולריך רודל. קבוצת פורשים אחרת הקימה את מפלגת הרייך הגרמני, אשר הזדהת גם כן עם אידאולוגיות נאו-נאציות, אולם בצורה גלויה פחות.
מפלגת הרייך הסוציאליסטית ראתה בממשלת גרמניה המערבית ממשלת בובות של ארצות הברית. לטענת המפלגה, המנהיג הלגיטימי האחרון של גרמניה היה קרל דניץ. המפלגה דרשה את הקמתו מחדש של הרייך הרביעי כדי שיהווה צד שלישי בסכסוך שבין מדינות המערב הקפיטליסטיות למדינות הגוש המזרחי הקומוניסטי. המפלגה דרשה לספח מחדש את שטחי גרמניה לצורך מרחב מחיה ולהחליף את הקו הכלכלי הקפיטליסטי-ליברלי שהובל בידי קונרד אדנאואר בסוציאליזם עממי. המפלגה קידמה את אגדת תקיעת הסכין בגב, ועסקה באופן אינטנסיבי גם בהכחשת שואה. לטענתה, המשרפות ותאי הגזים במחנות ההשמדה נבנו בידי בעלות הברית לאחר שהגרמנים פינו את המחנות.
בתעמולתה, השתמשה המפלגה באותן סיסמאות שחוקות של המפלגה הנאצית המקורית. אנשי המפלגה נהגו להתלבש במדים נאציים, וההיררכיה המפלגתית התחלקה על פי עקרון הפיהרר. למפלגה הייתה מיליציה צבאית למחצה שנקראה "רייכספרונט" וארגון נוער שנקרא "רייכסיוגנד". אף על פי שכחלק מהמצע שלה התנגדה המפלגה בחריפות לקומוניזם, רמר וחבריו סברו שעם ברית המועצות יהיה קל יותר להגיע להסדר על איחוד גרמניה מחדש. רמר היה משוכנע שבמלחמה בין ברית המועצות לארצות הברית, ידם של הסובייטים תהיה על העליונה, וחפץ שגרמניה תהיה נייטרלית בסכסוך כזה. הוא הצהיר שכאשר תפרוץ המלחמה, הוא בעצמו יוביל את הצבא האדום בערי גרמניה. לטענת החוקר האמריקני מרטין א. לי, דעותיו של רמר משכו את תשומת לבם של הסובייטים, שבאותה עת ראו את המפלגה הקומוניסטית של גרמניה כלא יעילה, וחיפשו בת ברית חדשה בגרמניה המערבית. לי טוען כי מפלגת הרייך הסוציאליסטית קיבלה תמיכה כלכלית מהסובייטים.
מכיוון שדורלס, לפני פרישתו, היה חבר בבונדסטאג מטעם מפלגת הימין הגרמנית, הייתה למפלגת הרייך הסוציאליסטית נציגות בפרלמנט. ב-1950 הצטרף למפלגה חבר נוסף בבונדסטאג פריץ רוסלר. בבחירות במדינות הפדרליות ב-1951, זכתה המפלגה ב-16 מושבים בלנדטאג של סקסוניה התחתונה (עם 11% מקולות הבוחרים), וב-8 מושבים בבירגרשאפט של ברמן (עם 7.7%) מקולות הבוחרים.
ב-4 במאי 1951 הגיש הקבינט של גרמניה בקשה לבית המשפט הפדרלי לחוקה להכריז על מפלגת הרייך הסוציאליסטית כלא-חוקית. ב-12 בספטמבר הודיע רמר על פיזור המפלגה, במטרה לנסות ולהקים אותה מחדש. אולם בית המשפט הפדרלי הודיע שהפיזור אינו תקף, וב-23 באוקטובר הכריז על המפלגה כלא חוקתית. נכסי המפלגה הוחרמו, והמנדטים שלה בבונדסטאג ובלנדטאג נפסלו. כמו כן נאסר על הקמת ארגון יורש כלשהו למפלגה. מרבית חברי המפלגה הצטרפו למפלגת הרייך הגרמני.
מייקל רול

מייקל ברנדון רול (באנגלית: Michael Brandon Roll; נולד ב-12 באפריל 1987) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-תוניסאי ששיחק בעמדת הקלע. הוא הצטרף לנבחרת תוניסיה לאחר שהתאזרח בשנת 2015, והודח ממנה לאחר הצטרפותו למכבי תל אביב. בשנת 2018 חזר לנבחרת, וזכה עימה באליפות אפריקה בכדורסל ב-2021.
קריירה > קריירת תיכון ומכללות

רול נולד במישן וייחו (אנ'), קליפורניה שבארצות הברית ושיחק כדורסל בבית הספר התיכון אליסו ניגל (אנ'). הוא הוביל אותה לאליפות אזור הדרום של ה-CIF, ודורג כקלע המוביל.
בעונת 2005/06 החל לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). על אף ששיחק כמחליפם של ארון אפללו וסדריק בוזמן באותה עונה העמיד רול ממוצע של 15 דקות למשחק. בעונה הבאה הוא שיחק כמחליף של אפללו וג'וש שיפ והגיע עם UCLA לפיינל פור טורניר אליפות המכללות בכדורסל, על אף שעונתו הסתיימה בטרם עת לאחר שסבל מפציעות. רול הפך למנהיג הקבוצה בעונת 2009/10, אך העונה של UCLA הסתיימה בהפסד 72–85 בחצי גמר טורניר ה-Pac-10 לברקלי, על אף שקלע שיא קריירה של 27 נקודות. רול נבחר לחמישיית העונה של ה-Pac-10, והוביל את הקבוצה עם ממוצע של 14.1 נקודות למשחק ו-3.6 אסיסטים למשחק וקבע שיא קבוצתי במספר המשחקים של שחקן אחד בקריירה (147).
קריירה > קריירה מקצועית

רול החל את הקריירה שלו מחוץ לארצות הברית בקבוצת בורנובה בלדייה מטורקיה, ולאחר מכן עבר לאנטוורפ ג'יינטס מליגת העל הבלגית בכדורסל. בעונת 2012/13 הוא הצטרף לבאסקט סרגוסה הספרדית והעפיל עימה לחצי גמר פלייאוף ה-ACB ולרבע גמר גביע המלך הספרדי בכדורסל.
לעונת 2014/15 חתם רול בטורק טלקום מליגת העל הטורקית בכדורסל, ובעונה הבאה הצטרף לבויוקצ'קמג'ה מאותה הליגה ונבחר למשחק האולסטאר הטורקי ב-2016. לקראת הפלייאוף הוא חתם בסאסקי בסקוניה, אך עזב אותה לאחר שהפסידה בחצי הגמר לברצלונה. ב-19 ביולי 2016 חתם בבשיקטש הטורקית, ובעונת 2016/17 הגיע איתה עד לגמר הליגה בו הפסידה לפנרבחצ'ה.
ב-3 ביולי 2017 חתם רול במכבי תל אביב מליגת העל בכדורסל והיורוליג. הוא שיחק בקבוצה במשך שנתיים, וזכה עימה בשתי אליפויות ובגביע ווינר סל.
בקיץ 2019 חתם באולימפיה מילאנו מליגת העל האיטלקית בכדורסל, בה שיחק שנתיים. לאחר מכן שיחק בפינאר קרשיאקה הטורקית, פריז בסקטבול הצרפתית ומונסתיר התוניסאית.
בפברואר 2024 הודיע על פרישה ממשחק.
קריירה > נבחרת תוניסיה

רול התאזרח בתוניסיה ביולי 2015 בזכות יחסיו הטובים עם חברו התוניסאי באנטוורפ ג'יינטס סאלח אל-מאג'רי, מה שאיפשר לו להצטרף לנבחרת הכדורסל הלאומית ולהתחרות באליפות אפריקה בכדורסל 2015, אותה אירחה תוניסיה, וזכה בה במדליית ארד. ב-3 ביולי 2017, בעקבות חתימתו במכבי תל אביב הישראלית, הודיע עלי בנזארטי, נשיא פדרציית הכדורסל התוניסאית, כי רול הודח מהנבחרת לאחר שחתם ב"מועדון ציוני". כעבור שנה זומן רול בחזרה לנבחרת, ב-2019 שיחק עימה בגביע העולם בכדורסל 2019 וב-2021 זכה עימה באליפות אפריקה.
הערות שוליים

1 2  רועי קייס ואפרת עמורבן, חתם במכבי ת"א, הודח מנבחרת תוניסיה, באתר ynet, 3 ביולי 2017
↑  דובי פיק, ‏מכבי ת"א אישרה: מייקל רול חתם לעונה אחת, באתר ONE‏, 3 ביולי 2024
↑  רשמית: מייקל רול חתם לשנתיים באולימפיה מילאנו, באתר ynet, 25 ביולי 2019
↑  מייקל רול פרש מכדורסל ומונה לתפקיד מפתיע, באתר ערוץ הספורט, 21 בפברואר 2024
מפלגת הרייך השוודי

| --- | --- |

דגל המפלגה
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 מייסד:  גוראן אסר אורדסון 
 מנהיגים:  גוראן אסר אורדסון 
 תקופת הפעילות:  1956–2009 (כ־53 שנים) 
 אידאולוגיות:  נאציזם 
 מטה:  סטוקהולם 
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין קיצוני
 
מפלגת הרייך השוודי (בשוודית: Nordiska rikspartiet) הייתה מפלגה פוליטית נאו-נאצית בשוודיה, שנוסדה בשנת 1956 על ידי גוראן אסר אורדסון (Göran Assar Oredsson).
המפלגה התמודדה בשנת 1973 בבחירות לפרלמנט של שוודיה, הריקסדאג, אך קיבלה מאות בודדות של קולות ולא זכתה למושב בפרלמנט.
המפלגה התפרקה בשנת 2009.
הערות שוליים

↑  "Nordiska rikspartiet upphör efter 53 år". Expo.se. 2009-12-04. נבדק ב-2011-09-16.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SELIBR: 238596  VIAF: 126080230   WorldCat (עם VIAF): 126080230 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מפלגות ובנושא שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיקשה בראון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באפריל 1894 Remetea, רומניה 
 פטירה:  14 בינואר 1954 (בגיל 59) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  רופא, רופא פנימי 
 
מיקשה בראון, לאחר שינוי שמו רק ב-1946 ל-באן-Bán (בהונגרית: Braun Miksa;‏ רמטה, 1 באפריל 1894 – בודפשט, 14 בינואר 1954) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא פנימי. מהרופאים הפנימיים הידועים והמצטיינים בהונגריה, חבר קבוע במשך עשרות שנים של "כתב העת הרפואי של בודפשט" בו הופיעו גם פרסומיו. מאמריו התפרסמו תדיר גם בכתבי עת רפואיים נוספים, מתמחים שונים, ועסקו במחלות קיבה, מעיים ומרה שהיו בתחום התמחותו וכן בשאלות מומחים הקשורות להפרשות פנימיות.
קורות חייו

מיקשה בראון נולד במשפחה יהודית כבנם של מור בראון ורוזה רוט. הוא השלים את לימודיו ברפואה באוניברסיטאות בקולוז'וואר, בווינה ובבודפשט, והוסמך כדוקטור לרפואה ב-1917. בראון היה תחילה רופא מתמחה בבית חולים ציבורי ולאחר מכן עוזר הוראה ומרצה במחלקה הפנימית של מרפאת אפוני של האוניברסיטה. בשל יהדותו הוא פוטר ולא הועסק ברפואה הציבורית לאחר 1940 והפעיל קליניקה פרטית למחייתו. הוא שרד את השואה. במשך שנים רבות היה חלק מהמערכת הקבוע של כתב העת המקצועי הרפואי החשוב של בודפשט (Budapesti Orvosi Újság) ופרסם מאמרים במגזינים רבים נוספים בנושאים הקשורים למחלות קיבה, מעיים ומרה שהיו בתחום התמחותו ומחקריו, כמו כן כתב ספר על הגבלת הילודה. לאחר מלחמת העולם השנייה שינה את שם משפחתו לבאן. מותו נגרם על ידי טרשת העורקים הכליליים.
אשתו הראשונה הייתה ארז'בט ויידה-שוומר (1890–1933), לה נישא ב-11 בינואר 1919 בבודפשט. עד בנישואים היה הרופא היהודי ז'יגמונד סרב. לאחר שהתאלמן, נשא את קלרה גרוס (1894–1978) בעיר מישקולץ ב-29 בנובמבר 1936. ילדיו הם קטלין ואריקה.
מיקשה בראון הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
מחקריו (חלקי)

לטיפול במחלות דלקתיות של דרכי המרה. (רפואה, 1926, 26)
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הזפרותי פטפי)
Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi állami halotti akv. 58/1954. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-12-12.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 26/1919. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-12-12.
↑  Az Est, 1936. december 10. (27. évfolyam, 282. szám)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מיקשה בראון".
מנחם יצחק קליונר

ר' מנחם יצחק קליונר
מנחם יצחק קליונר (כ"ג בתמוז ה'תרמ"ה 8 ביולי 1885 - י' בניסן תשכ"ה 12 באפריל 1965) היה מראשי ועד ההגירה המרכזי של מגורשי תל אביב ועמד בראש ועד ההגירה המקומי בכפר סבא.
לקריאה נוספת

מנחם יצחק קליונר, מגילת כפר סבא - קורות הגולים בכפר-סבא תרע"ז-תרע"ח הוצאת מתתיהו אליהו, יפו, תר"פ
דוד תדהר (עורך), "מנחם יצחק קליונר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 1045
כפר־סבא מרכז פליטי יפו ותל אביב, מזכרונות מנחם י. קליונר, תרע"ז–תרע"ט (1917–1918). בתוך: אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, כרך שני, פרק ק, עמ' 1055–1068.
גור אלרועי, "גולים בארצם? פרשת מגורשי תל אביב ויפו" , קתדרה
סיפורי ארץ-ישראל – מצבות מדברות 1850–1950, מרים פומרנץ – נערה ירושלמית שנהרגה בהפגזה בריטית 10.5.1918, קבורה בבית העלמין לחללי מגורשי יפו בכפר-סבא
כפר סבא כעיר מקלט – על אודות גירושם של תושבי תל אביב יפו לכפר סבא
"כיצד נוצר הדגל הישראלי", עיתון חרות, 12/6/1953
הערות שוליים

↑  כיצד נוצר הדגל הישראלי, באתר jpress.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511764505171  VIAF: 308281189   WorldCat (עם VIAF): 308281189
מיקשה מאהלר

| --- | --- |

בסביבות שנת 1912
 לידה:  15 באוקטובר 1846 Zemné, סלובקיה 
 פטירה:  23 ביולי 1919 (בגיל 72) ברטיסלאבה, צ'כוסלובקיה 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 
מיקשה מאהלר (בהונגרית: Mahler Miksa; סימה, 15 באוקטובר 1846 – ברטיסלאבה, 23 ביולי 1919) היה דוקטור לפילוסופיה ומורה ומנהל בגימנסיה ראשית.