stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אהד זמורה
"דבר"

בשנת 1956 הצטרף למערכת עיתון "דבר" כמזכיר והתקדם בתפקידיו עד שבשנת 1964 מונה לעורכו הראשי של המוסף השבועי "דבר השבוע" והפך אותו למגזין מוביל. זמורה קיבץ סביבו חבורת כותבים צעירים (חלקם עיתונאים וחלקם סופרים ומשוררים) כנחום ברנע, דורון רוזנבלום, רות בונדי, מיכאל הנדלזלץ, עלי מוהר, דני קרמן, יאיר גרבוז ויהונתן גפן ואחרים, אשר הפכו את "דבר השבוע" למוסף השבת האיכותי ביותר בעיתונות העברית. בנוסף שכנע סופרים בולטים כעמוס עוז, יורם קניוק, חיים באר, נסים אלוני, דן צלקה, חנוך ברטוב, ס. יזהר ומשה שמיר לכתוב רשימות וסיפורים במיוחד עבור גליונות החגים והמועדים המרכזיים (ראש השנה, יום כיפור, פסח, יום העצמאות ויום הזיכרון לשואה ולגבורה) של השבועון שהפכו עקב כך לפריטי אספנות).
בלי "דבר השבוע" לא יכולה הייתה להיות כאן עיתונות מגזינית טובה. כי "דבר השבוע" היה אב-מייסד של עיתונות זו, ובפועל היה המגזין הראשון של העיתונות הישראלית... אולי לא הייתה מאז תופעה כתופעת העורך אהד זמורה, שהספרות הייתה לו בית ולא קישוט או אפקט.
בשנות השבעים שימש זמורה גם כעורך בפועל של העיתון, עורך חדשות ראשי וסגן ראשון לעורכת חנה זמר.
כמוציא לאור

במקביל לעבודתו ב"דבר" סייע אהד זמורה בידי אביו בניהול הוצאת "מחברות לספרות". אהד טען כנגד אביו שלא די באהבת ספר ללא גבול אלא שמוציא לאור חייב להתבונן על הוצאה גם כעסק כלכלי שחייב להרוויח כסף.
בשנת 1973 הצטרף לחבריו אשר ביתן ועודד מודן ויחד יצרו את הוצאת זמורה ביתן מודן. ההוצאה שינתה את פני ההוצאה לאור בארץ כיוון שהייתה הוצאה מסחרית שהוציאה לאור קטלוג רחב ביותר של ספרות מקורית ומתורגמת ופנתה לכל הקהלים.
בשנת 1986, שלוש שנים לאחר מות אביו, הגשים אהד זמורה את חלום חייו של אביו ורכש את הוצאת דביר הוותיקה, מייסודו של חיים נחמן ביאליק. באותה שנה פרש אהד זמורה מ"דבר".
בשנת 1996 רכש זמורה את חלקו של אשר ביתן והעביר את ניהול ההוצאה המאוחדת לידי בנו, ערן. ב-1979 הוא נעתר לבקשת ידידו הבמאי אברהם הפנר והופיע בתפקיד קטן בסרטו -"פרשת וינשל".
אחרית ימיו

לאחר שהעביר אהד זמורה את ניהול ההוצאה לבנו המשיך לכהן כנשיא ההוצאה עד יום מותו. בנוסף לביקורים בהוצאה ועריכה מזדמנת של ספרים בהם היה מעוניין, הקים לו ולבניו ומשפחותיהם נחלה משותפת במושב ניר צבי.
בשנים האחרונות לחייו היה חולה בסרטן הלבלב ממנו נפטר.
אבירמה גולן הספידה אותו במילים:
השילוב המשונה שבין אוהב ספרים וספרות לבין איש עסקים ממולח, המתייחס לאותם ספרים אהובים עצמם כמו להשקעה, ובאותו ניד עפעף גם מסוגל להשקיע הון עתק בספר שברור לכל שסיכוייו ליהפך לרב-מכר קלושים. חצי מיליון שקלים הושקעו בכל כתבי ס. יזהר, שאחרי הוצאתם לאור באה הכתיבה החדשה, הברוכה של יזהר לאחר שנים של שתיקה, ואהד הסתובב כמו אב גאה ומאושר וליטף את יזהר, האיש הצנוע שמעולם לא התפתה לשחק בתפקיד "גדול הסופרים", במבטים של אהבה; ההתעקשות - הזכורה לחבריו מאז ומעולם - להוציא לאור בעברית את "גרגנטוא ופנטגרואל" של רבלה, בכריכה מהודרת, בתרגום מלא... היו מי שספרו לו כל סיגר וכל חליפה הדורה וכל נסיעה ליריד הספרים בפרנקפורט. המו"לות שלו נראתה לאנשים מסוימים עסקית מדי, עשירה, נינוחה. אבל אהד פשוט אהב כל כך את החיים הטובים. הוא אכל אותם בכוח, שתה אותם בכוח, היה מוכרח לטעום כל דבר ולגעת בכל דבר. והיה צוחק בקולי-קולות וצועק ברוגז מקפיא על מי שלא הבין מה הוא רוצה.
טקרולימוס

| --- | --- |

 שם IUPAC
 3S-[3R*[E(1S*,3S*,4S*)] ,4S*,5R*,8S*,9E,12R*,14R*,15S*,16R*,18S*,19S*,26aR*] ]-5,6,8,11,12,13,14,15,16,17,18,19,24,25,26,26a-hexadecahydro-5, 19-dihydroxy-3-[2-(4-hydroxy-3-methoxycyclohexyl)-1-methylethenyl]-14,16-dimethoxy -4,10,12,18-tetramethyl-8-(2-propenyl)-15,19-epoxy-3H-pyrido[2,1-c] [1,4] oxaazacyclotricosine-1,7,20,21(4H,23H)-tetrone, monohydrate
 שמות מסחריים בישראל
 פרוגרף, פרוטופיק
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C44H69NO12 
 מסה מולרית:  804.018 גרם/מול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  20%, ופחות בנטילה לאחר ארוחה שומנית
 מטבוליזם:  בכבד CYP3A4
 זמן מחצית חיים:  ממוצע 11.3 שעות, טווח 3.5 - 40.6 שעות
 הפרשה:  בעיקר בצואה
 בטיחות
 מעמד חוקי:  Rx, תרופת מרשם
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון C (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 סיכון לתלות:  לא קיים
 דרכי מתן:  מתן עורי מקומי, פומי ותוך ורידי (I.V.)
 אינטראקציות עם תרופות אחרות:  יש, עם תרופות המפונות באותו מסלול. אסור עם מיץ אשכוליות
 מזהים
 קוד ATC:  L04AD02, D11AH01 
 מספר CAS:  104987-11-3
 PubChem:  445643
 ChemSpider:  393220
 
טקרולימוס (באנגלית: Tacrolimus, שמות מסחריים בישראל: פרוגרף - prograf ופרוטופיק - protopic; שמות נוספים: FK-506 ו-Fujimycin) היא תרופה מדכאת מערכת חיסון (אימונוסופרסיבית) המשמשת בעיקר למניעת דחיית שתל כבד או כליה. התרופה מורידה את פעילות מערכת החיסון של המטופל ובכך מקטינה את הסיכון שזו תזהה ותפעל כנגד השתל כאל גורם זר. התרופה, במשחה, משמשת גם לטיפול במקרים חמורים של התקפי דלקת עור אטופית ("אסתמה של העור"), כטיפול במחלת ויטיליגו ולעיתים בטיפול בבעיות עיניים שונות, כגון: אובאיטיס כתוצאה מהשתלת מח עצם, נאווסקולריזציה של הקרנית, דלקת של הקרנית והלחמית ועוד, במיוחד כאשר הרקע לבעיות בעין הוא אוטואימוני או אטופי.
למרות שאינו אנטיביוטיקה, טקרולימוס הוא לקטון של מקרוליד שהתגלה ב-1984 בתסיסה של הבקטריה Streptomyces tsukubaensis.
היסטוריה

טקרולימוס התגלה ב-1987 על ידי צוות חוקרים יפני בראשות ט' גוֹטוֹ, ט' קינוֹ, ו-ה' הַטַנקַה. זהו המקרוליד הראשון שהתגלה כמדכא מערכת החיסון. בדומה לציקלוספורין, הוא התגלה בפטריית קרקע, למרות שהוא מיוצר על ידי הבקטריה Streptomyces tsukubaensis. השם Tacrolimus נגזר מהמילים 'Tsukuba macrolide immunosuppressant'. 

התרופה היא תרופה אתית (עדיין מוגנת בפטנט)[דרושה הבהרה] ושייכת לחברת התרופות היפנית Astellas Pharma Inc. בשמות פרוגרף (בקפסולות ובתמיסה להזרקה) ופרוטופיק (במשחה). התרופה אושרה לראשונה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי ב-1994 לשימוש במניעת דחיית שתל למושתלי כבד. השימוש הורחב בהדרגה וכיום היא מאושרת גם למושתלי כליות, מושתלי לב, מושתלי מעי, מושתלי לבלב, מושתלי ריאות, מושתלי מח עצם ועוד.
פרמקולוגיה

מנגנון הפעילות של טקרולימוס אינו ברור. מנגנון משוער אחד מבוסס על עיכוב עקיף של גורם השעתוק NF-AT (בדומה למנגנון הפעולה של ציקלוספורין): נמצא שטקרולימוס מעכב את פעילותם של תאי T על ידי קישור לחלבון התוך-תאי (FKBP-12 (FK-binding protein, לאחר מכן נוצר קומפלקס בין טקרולימוס, FKBP-12, קלמודולין (calmodulin), קלצינורין (calcineurin) וסידן. הקומפלקס גורם לאובדן יכולתו של קלצינורין לגרום לפוספורילציה. בכך גורם השעתוק NF-AT (nuclear factor of activated T-cells) לא עובר די-פוספורילציה (הסרת זרחן) ואינו מסוגל לעבור אל הגרעין. ללא פקטור השעתוק NF-AT לא מבוטאים הגנים המקודדים לציטוקינים מסוג אינטרלוקין (IL-2, IL-4, IL-5), אינטרפרון גאמה, TNF, ו-GM-CSF. כל החלבונים הללו מעורבים בשלבים הראשונים של הפעלת תאי T כך שטקרולימוס מדכא את התגובה החיסונית הנוצרת כתוצאה מפעילותם של תאי T.
בנוסף נמצא שטקרולימוס מעכב את פעילותם של תאי לנגרהרסט, באזופילים ותאי פיטום.
קומפלקס חלבונים וטקרולימוס 
מולקולה צהובה: טקרולימוס. חלבון סגול: קלצינורין, חלבון כחול: קלמודולין (החלבון קושר גם יוני סידן), חלבון חום: FKBP
טורא (צור)

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  דרום לבנון
 נפה:  צור
 קואורדינטות:  33°17′37″N 35°17′52″E﻿ / ﻿33.293611111111°N 35.297777777778°E﻿ / 33.293611111111; 35.297777777778 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןטורא(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןטורא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טוּרָא (בערבית: طورا) הוא כפר שיעי קטן בנפת צור שבמחוז דרום לבנון, השוכן תשעה קילומטרים צפונית־מזרחית לצור, בגובה של כ-400 מטר מעל פני הים. בסמוך לכפר שוכנת העיירה עבאסיה ממערב, והכפרים: דיר קאנון א-נהר ממזרח, מערכה וטיר דיבא מדרום ובידיאס מצפון.
אטימולוגיה

לפי אדוארד הנרי פאלמר שביקר במקום, השם תורא קשור ל"מים זורמים".
לפי זאב וילנאי, בארמית ובערבית, פירוש המלה טורא הוא הר.
היסטוריה

בספרם משנת 1881, כתבו החוקרים הוריישו קיצ'נר וקלוד קונדר (לאחר ביקורו של החוקר הצרפתי ויקטור גרן) ש”בתי הכפר בנויים מבוץ ואבן, ממוקם על ראש גבעה, ומוקף בתאנים, זיתים ואדמה מעובדת. יש מעיין ובורות מים. הוא מכיל כ-200 מתואלים”.
נתונים על הכפר

שטחו של הכפר הוא 2.009 דונם, ואוכלוסייתו מונה כ־3,000 תושבים.
הערות שוליים

↑  E.H. Palmer, The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener,, Palestine Exploration Fund Fund, 1881, עמ' 11
↑  פאלמר כתב את השם באיות שונה מהשם הנוכחי: تورا = תורא (ולא: طورا)
↑  זאב וילנאי, אריאל - אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 2617, 2619
↑  איילון, שנער, מילון ערבי עברי, מאגנס, 1972, עמ' 218
↑  Conder, C.R.; Kitchener, H.H, The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. Vol. 1., London: Committee of the Palestine Exploration Fund., 1881, עמ' 51
↑  Conder, C.R.; Kitchener, H.H מצטטים את ויקטור גרן שכתב שפגש כאן 450 תושבים מתואלים (ולא 200, כפי שהם כתבו)
1 2  toura-lebanon, city-facts.com, ‏2015
חצי האי מוסנדם

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מצר הורמוז 
 קואורדינטות:  26°11′53″N 56°14′57″E﻿ / ﻿26.198094°N 56.249189°E﻿ / 26.198094; 56.249189
 גובה מרבי:  1,934 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות עומאן עומאן
 אוכלוסייה:  31,495 (2010)
 אזור זמן:  UTC +4
 עיר ראשית:  ח'סאב
  (למפת עומאן מוגדלת) מסקט סיב סלאלה ניזווא סוחאר היימא סור ח'סאב אל-בוריימי איראן איחוד האמירויות הערביות  ערב הסעודית תימן הים הערבי המפרץ הפרסיחצי האי מוסנדם(למפת עומאן רגילה) מסקט סיב סלאלה ניזווא סוחאר היימא סור ח'סאב אל-בוריימי איראן איחוד האמירויות הערביות  ערב הסעודית תימן הים הערבי המפרץ הפרסיחצי האי מוסנדם
 he
 
מפת חצי האי מוסנדם בכתב-יד של ברטרם תומאס, 1928
חצי האי מוסנדם (בערבית: جَزِيْرَة مُسَنْدَم, رَأْس مُسَنْدَم; המכונה על ידי המקומיים רואוס אל-גִ'באל, "ראשי ההרים"), הוא חצי אי המהווה את הקצה הצפון-מזרחי של חצי האי ערב. הוא ממוקם מדרום למיצר הורמוז, בין המפרץ הפרסי למפרץ עומאן ובמרחק של כ־45 קילומטרים מהחוף האיראני. חצי האי מיושב על ידי הכומזארים (בפרסית: کومزاري) (אנ') שמוצאם איראני ועל ידי אנשי שבט שחוש (شحوح) (אנ'). הוא נשלט בעיקרו על ידי עומאן כמחוז מוסנדם בעוד חלקים מסוימים ממנו נשלטים גם על ידי איחוד האמירויות הערביות, כולל ראס אל-ח'ימה וחלקים מדיבא (אנ').
היסטוריה > ימי קדם

בשנת 2011 נמצאו בחפירות ארכאולוגיות גרזני יד פרימיטיביים, וכן כמה סוגים של כלים נוספים, באתר הארכאולוגי באיחוד האמירויות. כלים אלו דמו לכלים ששימשו את בני האדם המודרניים המוקדמים במזרח אפריקה. החוקרים תארכו את הממצאים לטווח של 100,000-125,000 שנה.
האזור היה אזור לא יציב, כשהאימפריות הפרסיות כמו האימפריה האחמנית והאימפריה הסאסאנית פלשו לחצי האי. עם הזמן האימפריות האלה דעכו עד שהגיע העידן האסלאמי.
היסטוריה > התקופה האסלאמית

שליחים אסלאמים נשלחו לעומאן ולבחריין להעביר לתושביהן את בשורת האסלאם. תושבי שני האזורים בתגובה אימצו את האסלאם. האזור תחת האסלאם המשיך לשגשג, במיוחד בתקופת בית אומיה ולאחר מכן בתקופה העבאסית.
היסטוריה > התקופה המודרנית

בראשית המאה ה-16 החלה ההתערבות האירופית באזור המפרץ. הראשונים שהגיעו היו הפורטוגלים. הבריטים וההולנדים הצטרפו למירוץ האימפריאלי במהלך המאה ה-17. המרוץ שהוכרע לטובת בריטניה בסוף המאה ה-18.
בין השנים בין 1624 ועד 1742 צצה מעצמה חדשה באזור, מדינת יעריבה, שגירשה את הפורטוגלים מהמפרץ וכבשה את אזור חצי האי.
הקולוניאליזם הבריטי.
לאחר נסיגת הבריטים מהאזור, הוקמה איחוד האמירויות על בסיס 6 האמירויות שהיו באזור. רק אמירות ראס אל ח'ימה לא הצטרפה לאיחוד האמירויות באותה עת.
בשנת 1972 הצטרפה האמירות ראס אל-ח'ימה לאיחוד האמירויות הערביות.
הגבול בין עומאן ואיחוד האמירויות הוסדר רשמית בהסכם.
אקלים, גאולוגיה וגאוגרפיה

מאפייני הקרקע כוללים את הרי חג'ר המערביים. מדובר בחלק הצפוני ביותר של רכס הרי חג'ר, המכונים גם "ראשי ההרים". חצי האי כולל גם את ואדי ביה (אנ').
הנקודה הגבוהה ביותר בחצי האי בצד של איחוד האמירויות ממוקמת בג'בל גַ'ייס (אנ') ליד ראס אל ח'ימה, גובהה 1,934 מטרים מעל פני הים. הפסגה הגבוהה ביותר הממוקמת בצד של עומאן, נמצאת בג'בל ייביר שגובהו 1,527 מטרים. חצי האי מוסהנדם נוצר מההעתק תלול במיוחד. ההעתק נוצר מהפעילות הטקטונית שבין הלוח הערבי השוקע מתחת ללוח האירו-אסיאתי. העמקים של חצי האי שנבלעו בהדרגה על ידי הים, מעניקים לקו החוף את צורתו המשוננת. למרגלות ההרים רצועת חוף צרה ביותר.
במהלך החורף, מזג האוויר באזור קריר למדי, במיוחד בהרים.
אקלים, גאולוגיה וגאוגרפיה > מחוז מוסנדם בעומאן

במחוז מוסנדם בעומאן מתחלק לארבע נפות הנקראות על שם הערים שבהן:
ח'סאב, עם 18,150 תושבים
דיבּא אל-בַּיעָה (Dibba Al-Baya), עם 6,991 תושבים
מדחא, עם 3,258 תושבים
בוחא-עומאן (Bukha), עם 3,025 תושבים
בסך הכול 31,495 תושבים על פי מפקד האוכלוסין משנת 2010.
מבט על הרי מוסנדם, דצמבר 1971
מבט על הרואוס אל-ג'יבאל מג'בל קיווי
האזור ההררי של כומזאר (אנ'); תצלום מ-1908
שכבות סלע משקע סמוך לח'סאב
ג'בל אלראעי (جبل الراعي) (אנ'), ההר הגבוה ביותר באיחוד האמירויות, ליד ראס אל-ח'ימה
חי וצומח

הפאונה בחצי האי מוסנדם כוללת שממיות סלע שהן אנדמיות למקום, טאר ערבי וקרקל. לא ידוע אם הנמר הערבי עדיין קיים במקום.
דנאית הדורה
שפירית זבל כחולה (Urothemis edwardsii)
מיינה מצויה
שממית סלע סמאפור (Pristurus rupestris)
ראו גם

איחוד האמירויות
עומאן
ח'סאב
הערות שוליים

↑  Thomas, B. (במרץ 1927). Travels in Oman. Visit of B. Thomas to the Musandam Peninsula. 1928. Notes on Shihuh dialects & people, also Kumzaris' [10r]. British Library: India Office Records and Private Papers. p. 9. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Diba, B. A. (2011). Is Iran legally permitted to close Strait of Hormuz to countries that impose sanctions against Iran's oil?. Cupertino, California: Payvand Iranian-American Website.
1 2  File XXIII/8 'Travels in Oman. Visit of B. Thomas to the Musandam Peninsula. 1928. Notes on Shihuh dialects & people, also Kumzaris' [5r(9/68)]
↑  Status of the  Arabian Leopard in United Arab Emirates
↑  Lancaster, Fidelity; Lancaster, William (2011). Honour is in Contentment: Life Before Oil in Ras Al-Khaimah (UAE) and Some Neighbouring Regions. Berlin, New York: Walter de Gruyter. pp. 3–598. ISBN 978-3-1102-2339-2.
↑  Allen, Calvin H., Jr. (2016-02-05). "1: Land and People". Oman: the Modernization of the Sultanate. Abingdon, New York: Routledge. pp. 1–8. ISBN 978-1-3172-9164-0.
↑  "Jebel Jais". Jebel Jais Ras Al Khaimah. נבדק ב-5 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jabal Yibir". Dangerousroads.org. נבדק ב-2019-02-12.
↑  Al Serkal, Mariam M. (2019-03-10). "UAE to see cold days ahead, temperatures drop to 2.6°C". Gulf News. נבדק ב-2019-03-17.
↑  Al Serkal, Mariam M. (2019-02-28). "UAE to get 5 days of rain and "significant drop in temperature"". Gulf News. נבדק ב-2019-03-17.
↑  Simó-Riudalbas, M.; Metallinou, M.; De Pous, P.; Els, J.; Jayasinghe, S.; Péntek-Zakar, E.; Wilms, Thomas; Al-Saadi, Saleh; Carranza, Salvador (2017-08-02), "Cryptic diversity in Ptyodactylus (Reptilia: Gekkonidae) from the northern Hajar Mountains of Oman and the United Arab Emirates uncovered by an integrative taxonomic approach", PLOS ONE, 12 (8): e0180397, Bibcode:2017PLoSO..1280397S, doi:10.1371/journal.pone.0180397, PMC 5540286, PMID 28767644, e0180397
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4115301-7  VIAF: 235522400   WorldCat (עם VIAF): 235522400
זרימה בצנרת

צנרת
זרימה בצנרת הוא ענף במכניקת זורמים אשר דן במשוואות התנועה, פרופילי המהירות והכוחות הפועלים על זורם בלתי דחיס כאשר הוא מבצע תנועה בצינור סגור (לא בתעלה פתוחה).
זרימה בתעלה פתוחה איננה חלק מנושא זה, מכיוון שבתעלה פתוחה חשוף הזורם מצידו העליון ללחץ וטמפרטורת הסביבה.
זרימה בצנרת יכולה להתקיים במספר משטרי זרימה בהתאם למספר ריינולדס של הבעיה.
נושא הפסדי הלחץ בזרימה בא לידי ביטוי בזרימת דם בוורידים ועורקים, במכשור רפואי וכדומה.
משוואת ברנולי – חוק שימור האנרגיה

לצורך הבנת המגמות העיקריות בזרימה נתחיל בהזנחת החיכוכים בצנרת (הנחה בלתי סבירה אך שימושית בשלב זה).
בהזנחת החיכוך ניתן להניח שהאנרגיה של הזורם נשמרת בזמן תנועתו בצינור. על פי משוואת ברנולי:  P+\rho gh+{\frac {1}{2}}\rho {{v}^{2}}=const
על פי משוואה זו ניתן לראות כי אם לא יהיו שינוי גובה בזרימה ו/או שינוי שטח החתך של הצינור אזי גם הלחץ יישמר לאורך הצינור.
לעומת זאת, שינוי כלשהו בגובה או בשטח החתך יחייב הפרשי לחצים בתוך הצינור:
דוגמה א': הצרת שטח החתך תגרום לעליית המהירות (נובע ישירות משימור מסה) ולפיכך הלחץ ירד בהכרח. דבר אשר יוצר הפרש לחצים בצינור.
דוגמה ב': עלייה אנכית בגובה הצינור h (עיקול צנרת כלפי מעלה) יגרום לירידת הלחץ, דבר היוצר, גם כן, הפרש לחצים בצינור.
בפועל, אפקטי החיכוך הם גורם משפיע מאוד והטיפול בהם יפורט לאורך הפרק הנוכחי.
משטר הזרימה בצנרת:

למעט זורמים צמיגים מאוד, לרוב הזרימה בצנרת היא טורבולנטית לחלוטין. המשטר ייקבע מתוך ערכו של מספר ריינולדס (מסומן Re, גודל חסר ממד אשר מייצג את היחס בין אינרציית הזורם וצמיגותו). מספר ריינולדס גבוה מעיד על זרימה בה האינרצייה שולטת בבעיה ומספר ריינולדס קטן מעיד על זרימה בה הצמיגות שולטת בבעיה.
בזרימה בצנרת:
\operatorname {Re} \leq 2300 - זרימה למינארית
2300<\operatorname {Re} <4000 - אזור מעבר בין זרימה למינארית לטורבולנטית.
\operatorname {Re} \geq 4000 - זרימה טורבולנטית
כאשר:  \operatorname {Re} ={\frac {\rho UD}{\mu }}={\frac {UD}{\nu }}
זרימה למינרית מפותחת בצינור עגול

זרימה למינרית בצינור תתקיים עבור:  \operatorname {Re} \leq 2300 והיא זרימה המונעת על ידי מפל לחצים מסוג זרימת פואסיל.
באיור מספר 2 בוצע מאזן כוחות על נפח בקרה אינפטיסימלי בזורם. סכום הכוחות הפועלים על הנפח בכיוון x חייב להתאפס כי הרי הזורם איננו מאיץ (הוא בשיווי משקל כי הזרימה מפותחת).
לאחר חלוקה ב  2\pi r מתקבל:  {\frac {\partial p}{\partial x}}={\frac {{\tau }_{rx}}{r}}+{\frac {d{{\tau }_{rx}}}{dr}}={\frac {1}{r}}\cdot {\frac {d\left(r{{\tau }_{rx}}\right)}{dr}}
מאמץ הגזירה מוגדר להיות:   {{\tau }_{rx}}=\mu {\frac {\partial u}{\partial r}}
ופתרון המשוואה הדפרנציאלית הואו:  \mu {\frac {du}{dr}}={{\tau }_{rx}}={\frac {r}{2}}\left({\frac {\partial p}{\partial x}}\right)+{\frac {{c}_{1}}{r}}
מכיוון שמאמץ גזירה איסופי לא ייתכן, אזי  C_{1}=0 ומכאן נקבל ביטוי למאמץ הגזירה:  {{\tau }_{rx}}={\frac {r}{2}}\left({\frac {\partial p}{\partial x}}\right)
ולכן, על פי החוק השלישי של ניוטון, הגזירה שמפעילה הדופן על הזורם היא:   {{\tau }_{w}}=-{\frac {R}{2}}\left[{\frac {\partial p}{\partial x}}\right]
זרימה טורבולנטית מפותחת בצינור עגול

זרימה טורבולנטית תתקיים עבור:  \operatorname {Re} \geq 4000
בזרימה למינארית מאמצי הגזירה פרופורציונליים לצמיגות ולגרדיאנט המהירות. בזרימה טורבולנטית, מנגד, נוצרות מערבולות אשר פועלות על מנת להקטין את גרדיאנטי המהירות.
ניתן לחלק את המערבולות הללו למהירויות ממוצעות (לכן בנוסחה מופיע קו מעליהן) בזמן בכיוון x ובכיוון r .הפחתה זו של מאמץ הגזירה קיבלה את השם "מאמצי ריינולדס".
לכן, מאמצי הגזירה בזרימה טורבולנטית מפותחת הם:  {{\tau }_{rx}}=\mu {\frac {\partial u}{\partial x}}-\rho {\overline {{{u}_{x}}{{u}_{r}}}}
מתוך ניסויים שנעשו במספרי ריינולדס שונים, התגלה כי תופעה זו מתאפסת בסמוך לדפנות הצינור. לכן על הדופן, על אף שהזרימה טורבולנטית:  {{\tau }_{rx}}=\mu {\frac {\partial u}{\partial r}}.
התופעה אינה זניחה בשכבות פנימיות בצינור.
קוטר אפקטיבי (הקוטר ההידראולי)

מכיוון שלרוב היישומים ההנדסיים משתמשים בצינורות עגולים, הניתוח יעשה בקואורדינטות גליליות ובחתך עגול. הפתרונות המתקבלים נכונים גם לצינורות מרובעים ומשולשים תחת הדרישה הבאה:   {\frac {height}{width}}\leq 4. כלומר, יחס גובה לרוחב לא גדול מ-4.
עבור כל צינור ניתן לחשב קוטר הידראולי:  {{D}_{h}}={\frac {4\cdot Area}{Perimeter}}. קוטר זה ישמש בתפקיד הקוטר בכל החישובים בהמשך.
החיכוך בצנרת

החיכוך הוא מנגנון של הפסד אנרגיה, כלומר אנרגיית הזורם יורדת ככל שהוא מתקדם לאורך הצינור ומושפע מהחיכוך עם דפנות הצינור.
החיכוכים בצנרת יחולקו לשני סוגים עיקריים:
הפסדים ראשיים – הפסדים הנובעים מזרימה מפותחת של הזורם לאורך הצנרת כאשר שטח החתך אחיד.
הפסדים משניים – הפסדים הנובעים מתנועת הזורם בשסתומים, פניות חדות ומהכניסה לצינור.
החלוקה תהיה נכונה רק עבור צנרת שרובה המכריע עשוי מצינורות אופקיים ללא שינוי שטח חתך, פניות, פיצולים ושסתומים.
בעזרת משוואת ברנולי ניתן לתאר את הפסדי החיכוך כך:          \left({\frac {{p}_{1}}{\rho }}+{{\alpha }_{1}}{\frac {{{\bar {V}}_{1}}^{2}}{2}}+g{{z}_{1}}\right)-\left({\frac {{p}_{2}}{\rho }}+{{\alpha }_{2}}{\frac {{{\bar {V}}_{2}}^{2}}{2}}+g{{z}_{2}}\right)={{h}_{{l}_{T}}}
כאשר המהירויות שוות ותכונות הזורם נשארות קבועות ניתן לקבל את התוצאה המופשטת:  {\frac {{{p}_{1}}-{{p}_{2}}}{\rho }}=g({{z}_{2}}-{{z}_{1}})+{{h}_{l}}
בנוסף, אם הצינור אופקי, אזי הגובה איננו משתנה ונקבל:  {\frac {{{p}_{1}}-{{p}_{2}}}{\rho }}={\frac {\Delta p}{\rho }}={{h}_{l}}
הפסדים ראשיים – הנובעים מזרימה מתמדת בצינור אופקי ללא שינוי שטח החתך > הפסדי לחץ הנובעים מחיכוך בזרימה למינרית

בזרימה למינרית, מכיוון ש  {\frac {\partial p}{\partial x}}=const={\frac {\Delta p}{\Delta x}}.
ניתן לתאר את הפסדי הלחץ בצורה פשוטה יחסית:  \Delta p=32{\frac {L}{D}}\cdot {\frac {\mu {\bar {V}}}{D}}
ולכן:  {{h}_{l}}={\frac {\Delta p}{\rho }}=\left({\frac {64}{\operatorname {Re} }}\right){\frac {L}{D}}{\frac {{\bar {V}}^{2}}{2}}.
הפסדים ראשיים – הנובעים מזרימה מתמדת בצינור אופקי ללא שינוי שטח החתך > הפסדי לחץ הנובעים מחיכוך בזרימה טורבולנטית

בזרימה טורבולנטית לא נוכל לקבל ביטוי אנליטי פשוט להפסדי הלחץ, אך על ידי ניסויים ואנליזה ממדית (אנליזה למציאת הגורמים השולטים והזניחים בבעיה הנדסית) נוכל לקבל קירוב טוב.
נתחיל בהגדרת הפרמטרים בהם תלוי הפסד הלחץ:
\Delta p=f\left(L(length),D(diameter),e(roughness),\mu (viscosity),{\bar {V}}(average{\text{ }}velocity),\rho (density)\right)
מאנליזה ממדית על פי עקרון  \pi  של בקינגהם נקבל: \left.{\begin{aligned}&{\frac {\Delta p}{\rho {{\bar {V}}^{2}}}}=f\left({\frac {\mu }{\rho {\bar {V}}D}},{\frac {L}{D}},{\frac {e}{D}}\right)\\&{\frac {\Delta p}{\rho {{\bar {V}}^{2}}D}}=\phi \left(\operatorname {Re} ,{\frac {L}{D}},{\frac {e}{D}}\right)\\&{\frac {{h}_{l}}{{\bar {V}}^{2}}}=\phi \left(\operatorname {Re} ,{\frac {L}{D}},{\frac {e}{D}}\right)\\&{\frac {{h}_{l}}{{\frac {1}{2}}{{\bar {V}}^{2}}}}=\phi \left(\operatorname {Re} ,{\frac {L}{D}},{\frac {e}{D}}\right)\\\end{aligned}}\right\}
כעת הביטוי כתוב כיחס בין "הפסדי אנרגיה בצורת לחץ" ובין "האנרגיה הקינטית" של הזורם.
מניסויים עולה כי ההפסדים תלויים בצורה ישירה ליחס בין אורך הצינור וקוטרו ולכן נרשום:  {\frac {{h}_{l}}{{\frac {1}{2}}{{\bar {V}}^{2}}}}={\frac {L}{D}}\phi \left(\operatorname {Re} ,{\frac {e}{D}}\right)
הפונקציה הנעלמת כאן מוגדרת כ"מקדם החיכוך" ותסומן כך:   f=\phi \left(\operatorname {Re} ,{\frac {e}{D}}\right).
ולסיכום נרשום ביטוי פשוט יחסית:  {{h}_{l}}=f\cdot {\frac {L}{D}}\cdot {\frac {{\bar {V}}^{2}}{2}}
את המקדם  f  נמצא מתוך דיאגרמה אמפירית בשם: "דיאגרמת מודי". דיאגרמה זו (המופיעה באיור 3) היא בעצם, שרטוט הפונקציה  f עבור ערכי Re שונים כאשר  e/D ידוע.
לכן, על מנת להשתמש בה עלינו לחשב את ערכו של  e שאיננו ידוע עדיין.
את ערך  e נחשב מתוך טבלה מספר 1:
בשימוש ב"דיאגרמת Moody" יש צורך במספר ריינולדס אותו נחשב, כאמור, ע"י:  \operatorname {Re} ={\frac {\rho UD}{\mu }}={\frac {UD}{\nu }}.
באזור הלמינארי ההפסדים הם:  {{h}_{l}}=\left({\frac {64}{\operatorname {Re} }}\right){\frac {L}{D}}{\frac {{\bar {V}}^{2}}{2}} . לכן, לפי הגדרת מקדם החיכוך נקבל כי כאשר הזרימה למינארית ערכו של  f  פרופורציוני הפוך ל  Re בלבד וערכו:  f={\frac {64}{\operatorname {Re} }} .
השימוש בדיאגרמה פשוט ובכל זאת בוצעו ניסיונות רבים לתרגם את הדיאגרמה למשוואה שתייתר את השימוש בדיאגרמה.
Colebrook - משוואה סתומה (לא מפורשת ב- f) :  {\frac {1}{{f}^{0.5}}}=-2.01\cdot \log \left({\frac {e}{3.7\cdot D}}+{\frac {2.51}{\operatorname {Re} {{f}^{0.5}}}}\right) . המשוואה ניתנת לפתרון בפשטות בכל תוכנת חישוב בסיסית או על ידי איטרציות או על ידי פונקציית W של למברט(אנ').
Miller - הציע את הניחוש ההתחלתי למשוואה האיטרטיבית בעזרתו נקבל דיוק של אחוז בודד אחרי איטרציה בודדת בלבד.  {{f}_{o}}=0.25{{\left[\log \left({\frac {e}{3.7\cdot D}}+{\frac {5.74}{{\operatorname {Re} }^{0.9}}}\right)\right]}^{-2}}
Blausius - הציע ביטוי למקדם החיכוך לזרימות טורבולנטיות בצינורות חלקים תחת התנאי  \operatorname {Re} \leq {{10}^{5}}:  f={\frac {0.316}{{\operatorname {Re} }^{0.25}}}
על ידי שימוש ב: ביטוי זה של Blausius, הגדרת מקדם החיכוך ובביטוי לגזירה בדופן נוכל לקבל ביטוי פשוט למאמץ הגזירה בדופן הצינור:   {{\tau }_{w}}=0.0332\rho {{\bar {V}}^{2}}{{\left({\frac {\nu }{R{\bar {V}}}}\right)}^{0.25}}
הפסדים משניים – נובעים משינוי שטח החתך, פניות, שינויי גובה וכדומה

באופן כללי מחושבים ההפסדים בצורה הבאה, כאשר הקבוע  \mathrm {K}  נקבע בצורה שונה עבור כל סיטואציה:  {{h}_{{l}_{m}}}=\kappa {\frac {{\bar {V}}^{2}}{2}}
הפסדים משניים – נובעים משינוי שטח החתך, פניות, שינויי גובה וכדומה > כניסות ויציאות

תכנון לקוי של הכניסה לצנרת, לדוגמה: פינות חדות אשר יאלצו את הזרימה להתנתק ולהאיץ, עלול לגרום להפסדי לחץ ניכרים.
ברור כי ככל שהפינות תהיינה מעוגלות יותר כך ההפסדים יקטנו. במידה ובכניסה הפינות תהיינה מעוגלת היטב  \left({\frac {r}{D}}\geq 0.15\right) ההפסד בכניסה יהיה זניח לחלוטין.
ערכו של  \mathrm {K}  נקבע בניסויים עבור כל כניסה אך ככלל אצבע נשתמש במקדמים הבאים: (באיור 4):
הפסדים משניים – נובעים משינוי שטח החתך, פניות, שינויי גובה וכדומה > שינויים חדים בשטח החתך

שינויים בשטח החתך מאלצים את הזרימה לשנות את מהירותה על מנת לקיים שימור מסה. הדבר גורם להפסדי לחץ.
נגדיר יחס שטחי חתך כך:  AR={\frac {{A}_{small}}{{A}_{big}}}. מקדם זה נע בתחום  0\leq AR\leq 1.
בעזרת הגרף (איור 5) נחשב את  \mathrm {K}   בצורה דומה הן להצרה והן להרחבת שטח החתך.