היסטוריה של מועדון הכדורגל ברצלונה
עידן לאפורטה (2003–2010) > תקופת גוארדיולה: עידן השיא של ברצלונה (2008–2012) > עונת 2009/10: שנת ששת התארים

בקיץ 2009 רכשה ברצלונה את החלוץ השוודי זלאטן איברהימוביץ' מאינטר תמורת 46 מיליון אירו, בנוסף לסמואל אטו, שהועבר לאינטר. כמו כן נרכשו המגן השמאלי מקסוול והבלם דמיטרו צ'יגרינסקי. בעונה זו המשיך גוארדיולה לסמוך על שחקני בית, והעניק לבוסקטס מקום קבוע בהרכב על חשבונו של יאיא טורה, שם הוא יצר שלישיית קישור דומיננטית ביותר יחד עם צ'אבי ואינייסטה. גם פדרו הפך לשחקן מרכזי בהתקפה במקומו של הנרי. שחקנים צעירים נוספים, כמו טיאגו אלקנטרה וז'פרן, קיבלו הופעות ראשונות בקבוצה הבוגרת.
בעונה זו התחרתה ברצלונה בשישה מפעלים שונים, מה שיצר עומס על השחקנים. ב-23 באוגוסט 2009 זכתה ברצלונה בסופר קאפ הספרדי, לאחר שניצחה את 5–1 אתלטיק בילבאו בסיכום שני המשחקים. שבוע לאחר מכן, ב-28 באוגוסט, ניצחה ברצלונה בהארכה 1–0 את שחטאר דונצק, מחזיקת גביע אופ"א, משער של פדרו בדקה ה-115, וזכתה בסופר קאפ האירופי. בכך הפכה ברצלונה לקבוצה הראשונה בכדורגל האירופי שזוכה בסופר קאפ המקומי והאירופי לאחר זכייה בטרבל. ב-19 בדצמבר 2009 ניצחה ברצלונה 2–1 בהארכה את אסטודיאנטס, מחזיקת גביע ליברטדורס, משעריהם של פדרו ומסי. בכך הפכה ברצלונה לקבוצה הראשונה שזוכה בשישה תארים בעונה קלנדרית אחת, הישג ששוחזר פעם אחת בלבד (באיירן מינכן ב-2020). כמו כן, פדרו הפך גם לשחקן הראשון לכבוש בכל ששת המפעלים האפשריים בשנה קלנדרית אחת (מסי ישחזר הישג זה שנה אחת לאחר מכן).
ב-1 בדצמבר הוכרז מסי כזוכה פרס כדור הזהב לשנת 2009. בכך היה לשחקן ברצלונה התשיעי שזוכה בפרס, לצד היותו בוגר ה'לה מאסיה' הראשון והיחיד עד כה. צ'אבי, אינייסטה ואטו הגיעו למקומות השלישי, הרביעי והחמישי בהתאמה. ב-21 בדצמבר נבחר מסי לכדורגלן השנה בעולם מטעם פיפ"א, בפער הנקודות הגדול ביותר בתולדות הפרס. צ'אבי הגיע למקום השלישי, ואינייסטה למקום החמישי.
בליגה הפסידה ברצלונה פעם אחת בלבד (1–2 לאתלטיקו מדריד) ואיבדה רק 2 נקודות במשחקי הבית. ריאל מדריד התחזקה בקיץ באופן ניכר (לאחר שפלורנטינו פרס חזר להנהלת המועדון) עם שחקנים כמו כריסטיאנו רונאלדו, קאקה, צ'אבי אלונסו וכרים בנזמה, ולכן אף על פי שברצלונה רשמה עונה טובה יותר מהעונה הקודמת, היא נאבקה עם ריאל מדריד על האליפות במשך כל העונה. אך למרות ההתחזקות המשמעותית, ברצלונה ניצחה שוב בשני הקלאסיקוס במסגרת הליגה, 1–0 בבית ו-2–0 בחוץ, משערים של איברהימוביץ', מסי ופדרו. ברצלונה זכתה באליפות שנייה ברציפות כשניצחה במחזור האחרון את ריאל ואיאדוליד בתוצאה 4–0, עם שיא חדש של 99 נקודות, 3 נקודות בלבד מעל ריאל מדריד. יחס השערים היה אף גבוה מהעונה הקודמת, ועמד על 24:98. ברצלונה וריאל מדריד ניצחו בעונה 18 ממשחקי הבית שלהן, מה שמהווה שיא משותף שלא נשבר מאז. מסי, שבעונה זו המשיך לשחק על פי רוב בעמדת החלוץ הנסוג, זכה לראשונה בפרס הפיצ'יצ'י עם 34 שערי ליגה, מה שזיכה אותו גם לראשונה בנעל הזהב האירופית, ובנוסף הוא נבחר שוב לשחקן המצטיין בליגה. צ'אבי היה שוב מלך הבישולים (14 בישולים), מסי ודני אלבס היו סגניו (10 בישולים כל אחד). ואלדס זכה שוב בפרס זאמורה כשספג 24 שערים בלבד ב-38 משחקים.
בגביע המלך הודחה ברצלונה בשמינית הגמר על ידי סביליה בזכות שערי חוץ. בליגת האלופות, סיימה ברצלונה ראשונה בבית שכלל את אינטר של מוריניו ואטו. ברצלונה ניצחה את שטוטגרט בשמינית ואת צ'לסי ברבע (כולל רביעייה של מסי במשחק הגומלין), ובחצי הגמר נפגשה עם אינטר בשנית. מוריניו השכיל להעמיד התקפה מרשימה ביותר במשחק הראשון אותו אירחה אינטר, וניצח את ברצלונה 1–3, ואילו במשחק הגומלין נתן מוריניו תצוגת הגנה קשוחה שזכתה לביקורות רבות, ובו ניצחה ברצלונה 1–0, אך הפסידה 2–3 בסיכום שני המשחקים והודחה מהמפעל. אינטר זכתה בטרבל בסיומה של העונה. מסי היה בפעם השנייה למלך השערים בליגת האלופות עם 8 שערים. הוא סיים את העונה עם 47 שערים ו-11 בישולים ב-53 משחקים.
לאפורטה (בתקופת נשיאותו הראשונה) נחשב לאחד הנשיאים המוצלחים שידע המועדון. הוא הוציא את המועדון ממשבר כלכלי והפך אותו לאחד המועדונים העשירים והאהודים בעולם. הסגל שהשאיר מאחוריו עם סיום כהונתו ב-2010, אחראי לעשור המוצלח ביותר בתולדות המועדון. לאפורטה עדיין הנשיא היחיד שזכה בשני גביעי ליגת האלופות, בנוסף לארבע אליפויות, גביע אחד, ארבעה גביעי סופר קאפ, וגביע העולם למועדונים.