stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיל הרגלים
הכשרה

זמן קצר לאחר גיוסם, חיילי החי"ר משובצים באחת מפלוגות ההכשרה בבסיס אימונים החטיבתי, כאשר כל פלוגה משויכת לאחד מגדודי החטיבה. במסגרת ההכשרה הם עוברים טירונות של כ-4 חודשים הכוללת בעיקר אימונים בנשק קל, בשדאות ובכושר גופני. לאחריה עוברים חיילי החי"ר לאימון המתקדם שאורכו כארבעה חודשים נוספים, בו הם עוברים אימונים מורכבים יותר, המכשירים אותם ללחימת שטח פתוח ובנוי. בסיום ההכשרה, כלל החיילים שעמדו במבחנים הדרושים מוסמכים לרובאי 07. לאחר סיום ההכשרה, חיילי הפלוגה מצטרפים לגדודם, ומבצעים אימון או ביטחון שוטף, בהתאם לפעילות הגדוד הנוכחית.
לאחר 10–14 חודשי שירות מסיימת הפלוגה את מסלולה כיחידה אורגנית, ומתפצלת לפלוגות ה־"ותיקות" של הגדודים: הפלוגה הרובאית (הנקראת גם פלחו"ד), הפלוגה המבצעית (או רובאית ב'), והפלוגה המסייעת. חיילים המתאימים לתפקיד פיקודי נשלחים לקורס מפקדים בבית הספר למכ"ים וחלקם ממשיכים לאחר מכן לקורס קצינים בבה"ד 1.
לוחמי החי"ר יכולים לצאת לקורסים ייעודיים ולהתמקצע על מספר פק"לים. בין הקורסים: קורס צלפים, חובש קרבי, נהג האמר, נהג נגמ"ש ונמ"ר, מפעיל קטלנית, קורס צניחה וקורס לוט"ר.
על הכשרת חיילי חיל הרגלים בצה"ל אחראי קצין חי"ר וצנחנים ראשי.
יחידות חיל הרגלים

בצה"ל קיימות 7 חטיבות חי"ר סדירות ו-13 חטיבות חי"ר במילואים.
יחידות חיל הרגלים > גדודים

בנוסף לחטיבות החי"ר, קיימים גם מספר גדודים סדירים ייעודיים:
גדוד חרב - גדוד חי"ר בו שירתו בעיקר חיילים דרוזים (הוקם בשנת 1974, פורק בשנת 2015), היה כפוף לעוצבת ברעם
יחידת הסיור המדברי - יחידת סיור בה משרתים בעיקר חיילים בדואים (הוקם בשנת 1992, עבר הסבה מגדוד ליחידה בשנת 2017), כפוף לחטיבה הדרומית ברצועת עזה
בעבר כלל חיל הרגלים גם גדודי חי"ר קל, אך במסגרת הקמת מערך חי"ר גבולות הוכפפו גדודים אלו אליו.
יחידות חיל הרגלים > יחידות מובחרות

יחידות שהגיוס אליהן על בסיס התנדבות ומלווה במיונים נפרדים והכשרות מיוחדות.
| יחידות מובחרות של חיל הרגלים> סמל | יחידות מובחרות של חיל הרגלים> שם | יחידות מובחרות של חיל הרגלים> יחידת אם | יחידות מובחרות של חיל הרגלים> פיקוד | יחידות מובחרות של חיל הרגלים> הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | יחידת אגוז | חטיבת הקומנדו, עוצבת האש | פיקוד המרכז | היחידה מתמחה בפעילות יבשתית מורכבת הכוללת לחימה בשטח סבוך, כאשר עיקר ייעודה הוא התמודדות מול ארגון החזבאללה בתוואי השטח של דרום לבנון. |
|  | יחידת דובדבן | חטיבת הקומנדו, עוצבת האש | פיקוד המרכז | היחידה מתמחה בפעילות של ביצוע מעצרים מורכבים או סיכול ממוקד של מבוקשים בשטחים עוינים בין השאר תוך שימוש בהסתערבות. |
|  | יחידת מגלן | חטיבת הקומנדו, עוצבת האש | פיקוד המרכז | היחידה מתמחה בהשמדת מטרות איכות בעומק שדה הקרב וביצירת מודיעין. |
|  | יחידת הלוט"ר | חטיבת המרום | ללא שיוך | יחידה האמונה על הכשרת כלל יחידות צה"ל בתחומי הלחימה בטרור, כאשר חברי היחידה המדריכים-לוחמים לעיתים רבות עוסקים בפעילות מבצעית של לוחמה בטרור. |
|  | בית הספר לניוד מבצעי | חטיבת המרום | ללא שיוך | יחידה בצה"ל האחראית על הכשרה לתחום הניוד המבצעי. |
|  | יחידת עוקץ | חטיבת המרום | ללא שיוך | יחידת כלבנים המתמחה בהפעלת כלבים במסגרת הצבא למשימות ייעודיות לרבות חיפוש והצלה, לוחמה בטרור, ואיתור חומרי נפץ ואמצעי לחימה. |
|  | לוט"ר אילת | עוצבת אדום | פיקוד הדרום | יחידת מילואים המיועדת להתמודדות עם אירועי טרור במרחב העיר אילת ואזור הערבה. |
|  | יחידת הניוד | עוצבת חצי האש | ללא שיוך | יחידה מיוחדת שייעודה הוא ביצוע משימות ניוד מבצעי מיוחד בשגרה ובחירום באמצעות כלי רכב גלגליים בעומק ובחזית. |
|  | יחידת האלפיניסטים | חטיבת ההרים | פיקוד הצפון | יחידת מילואים המתמחה בלוחמה הררית. |
יחידות חיל הרגלים > סיירות חטיבות חיל הרגלים

| סיירות חטיבות החי"ר> סמל | סיירות חטיבות החי"ר> שם | סיירות חטיבות החי"ר> חטיבת אם |
| --- | --- | --- |
|  | סיירת גולני |  חטיבת גולני (חטיבה 1) |
|  | סיירת צנחנים |  חטיבת הצנחנים (חטיבה 35) |
|  | סיירת גבעתי |  חטיבת גבעתי (חטיבה 84) |
|  | סיירת חרוב |  חטיבת כפיר (חטיבה 900) |
|  | סיירת נח"ל |  חטיבת הנח"ל (חטיבה 933) |
יחידות חיל הרגלים > בסיסי הכשרה

| בסיסי הכשרה של חיל הרגלים> סמל | בסיסי הכשרה של חיל הרגלים> שם | בסיסי הכשרה של חיל הרגלים> מיקום | בסיסי הכשרה של חיל הרגלים> תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
|  | בית הספר למ"כים ומקצועות החי"ר | מ"א רמת נגב | בית ספר להכשרת מקצועות החי"ר בצה"ל ובעיקר להכשרת מפקדי הכיתות של חטיבות החי"ר השונות |
|  | מתקן אדם | מ"א חבל מודיעין | בית ספר להכשרת לוחמי יחידת הלוט"ר ויחידת הכלבנים עוקץ, בית הספר ללוט"ר, קליעה וצליפה (מכשיר את צלפי צה"ל ומדריכי הצליפה והקליעה) |
|  | בית הספר ללוחמה נגד גרילה | מ"א מגידו | בית ספר להכשרת לוחמי יחידות חיל הרגלים ללוחמה נגד ארגוני גרילה, ובפרט להתמודדות מול ארגון חזבאללה |
|  | בה"ד 8 | מכון וינגייט | בית ספר לכושר קרבי המקיים ליחידות צה"ל אימוני כושר קרב, כמו גם גיבושים ליחידות מובחרות ותחרויות ספורט |
בנוסף, לכל חטיבת חי"ר סדירה קיים בסיס אימונים חטיבתי (בא"ח) בו מוכשרים טירוני ולוחמי אותה חטיבה.
אמצעי לחימה

מאחר שחיל הרגלים מתבסס על חיילים שנלחמים רגלית, רוב הנשק של החי"ר הוא כלי ירייה אישיים (נק"ל) או צוותיים (crew-served). אל כלי נשק אלה מלווים מספר כלי נשק כבדים יותר - המשמשים לחיפוי ולהגברת כוח האש של החי"ר. החי"ר עצמו לא נע רק רגלית, אלא גם בצורה רכובה (על גבי רכבי שטח), וגם בצורה ממוכנת (על גבי נגמ"שים).
אמצעי לחימה > כלי נשק

הנשק האישי של רוב חיילי צה"ל הם רובים ממשפחת ה-M16: כיום בעיקר רובי M4A1 קרבין (פלאטופ). בקרב יחידות מילואים ניתן למצוא גם רובי M16A2 ארוך, M16 מנוסר ו"מקוצרים" מדגמי CAR-15. ב-2006 נכנס רובה תבור קומנדו CTAR לשירות בחטיבת הנח"ל, חטיבת גבעתי וחטיבת גולני, וב-2009 הוחלף במיקרו-תבור. נכון ל-2018 חטיבת הצנחנים וחטיבת כפיר הן חטיבות החי"ר הסדירות היחידות שנשקם האישי הוא רובה ה-M4A1 ולא התבור או המיקרו-תבור. בחטיבות גבעתי, גולני, וחטיבת הנח"ל הנשק האישי הוא רובי תבור X-95 פלאט-טופ עם קנה באורך 380 מ"מ. בסוף 2023 הוחלט להחזירן לרובי M4A1 קרבין.
על הרובים ניתן להתקין מסילות פיקטיני שמאפשרות לחבר לרובה מגוון רב של עזרים טקטים כגון כוונות אופטיות שונות, צייני לייזר ופנסים. בנוסף, אפשר להתקין מתחת לקנה מטול רימונים 40 מ"מ מדגמי M203 ו-GL40.
נשקי המחלקה והפלוגה של כוחות היבשה הם מגוונים. המקלעים העיקריים הם הנגב הישראלי (5.56 מ"מ) והמאג הבלגי הוותיק (7.62 מ"מ). ב-2014 החלו יחידות החי"ר לקלוט את הנגב NG7, גרסת 7.62 מ"מ למקלע הנגב הישראלי. הנשק הכבד כולל מקלע כבד M2 בראונינג 0.5 ומקלעי רימונים מדגמי סאקו דיפנס Mk19 וסטרייקר Mk-47.
יחידות זרוע היבשה השונות מפעילות גם קלעים וצלפים, שאמונים על פגיעות מדויקות מרחוק. קלעי הסער חמושים בכוונות טלסקופיות (כגון "טריג'יקון X4" או "נמרוד"), רובי קלעים M16A2E3, קרבין M4A1 קלעים, מיקרו-תבור קלעים ו-SR-25 Mk 11. צלפי החי"ר חמושים ברובי צלפים מדגמי M24 SWS עם מעצה מודרני משודרג (7.62 מ"מ בריחי), בארט REC10‏ (7.62 מ"מ חצי-אוטומטי), ברק (HTR 2000)‏ (0.338 אינץ', בריחי) ורוגר SR-22 ("טו-טו", חצי-אוטומטי). הבארט M82A1 (‏0.5 BMG, חצי-אוטומטי) יצא ממערך הצליפה של החי"ר ועבר לחיל ההנדסה הקרבית. בחטיבת הקומנדו ויחידות מיוחדים נמצא גם הבארט MRAD (רובה צלפים מודולרי בריחי, קליבר ניתן להחלפה).
בנוסף, כל חייל בשירות מבצעי מצויד ברימוני יד הגורמים לפיצוץ ולפיזור רסיסים. ישנם גם רימוני הלם וגז מדמיע.
במהלך 2012 נכנסו לשירות בזרוע ביבשה כלי נשק משודרגים: בהם M2HQCB (מקלע כבד M2 בראונינג עם קנה מעובה להחלפה מהירה ופשוטה), מקלע רימונים סטרייקר Mk-47. כמו כן נבדקו אמצעי הלחימה הבאים: מערכת הרפאים (רימון מתקדם הנורה מרובה) ורובי צלפים M24A2 משודרגים.
רובה סער M16 מנוסר
רובה סער M4 קרבין
תבור X-95 פלאט-טופ
מקלע נגב
מקלע מאג
מק"כ M2 בראונינג
רובה צלפים רמינגטון M24 עם מעצה משודרג
רובה צלפים חצי-אוטומטי בארט REC10
רובה צלפים ארוך טווח ברק 338
אמצעי לחימה > טילים, רקטות ומרגמות

כדי להתמודד עם מטרות משוריינות משתמשים בחי"ר במגוון רימונים, רקטות וטילים. יחידות החי"ר בצה"ל מצוידות ברקטות נגד טנקים מדגמי לאו M72. רקטות הנ"ט הן נשק זול יחסית וקל יחסית לתפעול ולכן מהוות נשק כבד זמין ביותר בשביל לפגוע במטרות כבדות כגון כלי רכב ובניינים. במבצע עופרת יצוקה נכנס לשירות גם המטאדור ("מפצח האגוזים") - רקטת נ"ט שהתגלתה כיעילה ביותר כנגד מבנים.
מאחר שטנקי המערכה המודרניים ממוגנים בכבדות, הנשק הייעודי נגדם הוא טילי נ"ט. הללו כבדים ויקרים יותר מרקטות הנ"ט (שכן הם כוללים רש"ק כפול ומנגנון הנחיה) ותפעולם מסובך יותר ודורש הכשרה ארוכה יותר. בצה"ל משרתים כיום טילי ה-טאו (עורב) והספייק.
בנוסף לרקטות וטילי נ"ט מפעיל חיל הרגלים גם מספר סוגי מרגמות כנשק מסייע ו"ארטילריית כיס של המג"ד". המרגמות שמפעיל חיל הרגלים כוללות את: מרגמה 52, מרגמה 60, מרגמה 81 (ליש/נמר"ש) וקשת, מרגמת 120 מ"מ המותקנת על נגמ"ש M113A3 ונשלטת על ידי מחשב.
"זרזיר מתכלה" M72 לאו - רקטה זולה נגד כלי רכב ומבנים
מטאדור "מפצח האגוזים" - רקטה ישראלית נגד מבנים וביצורים
ספייק - טיל נ"ט תוצרת ישראל, בשירות צה"ל במספר דגמים
מרגמת קשת 120 מ"מ - המרגמה הכבדה ביותר של החי"ר
אמצעי לחימה > כלי רכב

חיל הרגלים בצה"ל משתמש במגוון סוגי כלי רכב למטרות תובלה, סיור, ניוד כוחות, בט"ש, שליטה ופיקוד.
רכבי הסיור וניוד החי"ר הקל הם רכבי שטח, כגון ההאמר, הזאב, הסופה, הדוד והאביר. כלי רכב אלה ממוגנים במידה סבירה אך לא נושאים שריון כבד מאחר שהדרישה העיקרית מהם היא מהירות ועבירות שטח. ההאמר, לעומת זאת, מצוי במגוון תצורות - חלקן ממוגנות בכבדות יחסית וחלקן "פתוחות" לחלוטין. על ההאמר ניתן להתקין מגוון רב של אמצעים: החל ממקלעים וטילי נ"ט, וכלה באמצעי קשר ואף מכולת תובלה קטנה. כדי להוביל מחלקות חי"ר בשטח עוין ישנו רכב ה"ספארי" - מדובר במשאית/אוטובוס בה התא האחורי הוסב לתא לוחמים ממוגן בשריון כבד הכולל חרכי ירי.
תחת אש כבדה, עיקר הובלת הלוחמים אל שדה הקרב וממנו נעשית בנגמ"שים. לעיתים קרובות, בגלל המיגון שמציע הנגמ"ש הלוחמה מתבצעת מתוך הנגמ"שים - שעקב כך נושאים כלי נשק כגון מקלעים, מרגמות ואף טילי נ"ט. הנגמ"ש העיקרי בצה"ל הוא ה"ברדלס" M-113 האמריקני שהגיע ארצה בשנות ה-70 של המאה ה-20, אף על פי שעבר סדרת השבחות ותוספות מיגון הוא נחשב לנגמ"ש מיושן ופגיע. כדי לענות על הצורך בנגמ"שים כבדים החליטו בצה"ל לנצל טנקים ישנים וטנקי שלל כדי לבנות מהם נגמ"שים כבדים. מטנקי T-55 שנלקחו כשלל מארצות ערב נבנתה האכזרית, נגמ"ש חי"ר כבד ששרת בחטיבת גולני ובשנים האחרונות עבר לשימוש חטיבת גבעתי וכוחות המילואים. מנגד, על תובת הצנטוריון בנה צה"ל סדרת נגמ"שים נוספת שכיום כוללת את הנגמחון (ממוגן גחון ומדוגם בתא לוחמים עילי) שמשרת בשטחים ואת הנקפדון (בעל שריון כבד ומיגון עילי) שמשרת בגבול הצפון. נגמ"שים אלו היו במקור רכבי הנדסה קרבית אך הוחלפו לטובת הפומ"ה - נגמ"ש הנדסה ייעודי ומתקדם הממוגן בכבדות ובעל יכולת לשאת כלים הנדסיים רבים. הפומ"ה נמצא בשימוש חיל ההנדסה הקרבית אך בגלל המיגון הכבד שלו משמש לעיתים להובלת לוחמי חי"ר אל לב שטח עוין ומסוכן. בשנת 2008 החל להיקלט בחיל הרגלים הנמ"ר - נגמ"ש כבד המבוסס על תובת טנק מרכבה, ובשנת 2014 במבצע צוק איתן הופעלה לראשונה באופן מבצעי (ב"עופרת יצוקה" הופעלו 2 נגמ"שי ניסוי), והוכיחה את עצמה מבחינת מיגון ושרידות.
"פנתר" רכב שטח ממוגן המשמש לתובלת לוחמי חי"ר.
סופה M-240 - רכב שטח ממוגן קל
"טיגריס" רכב שטח ממוגן ירי שנקלט בצה"ל ב-2023. וייעודו לשמש ככלי בט"ש ביהודה ושומרון
רכב שטח ממוגן מסוג "בארי"
נגמ"ש כבד מדגם "אכזרית", משרת בעיקר בחטיבת אלכסנדרוני.
נגמ"ש כבד נמ"ר המבוסס על תובת המרכבה, משרת בחטיבת גולני, חטיבת גבעתי וחטיבת כרמלי.
נגמ"ש "האיתן" החדש ביותר בזרוע היבשה ונכנס לפעילות מבצעית לראשונה במלחמת חרבות הברזל תחת חטיבת הנח"ל ובעתיד יסופק לשאר חטיבות החי"ר הסדירות.
אמצעי לחימה > אמצעים נוספים

ב-2016 החל צה"ל בקליטת הרונ"י, רובוט צבאי קטן למטרות סיור וסריקה מקדימה, שיתופעל על ידי לוחמי חיל הרגלים.
ב-2018 נקלט הרונ"י גם בגדודי חיל ההנדסה הקרבית ומועבר כקורס צבאי כשבוע שנערך במתקן אדם.
ב-2019 החל צה"ל לצייד את היחידות המיוחדות ולוחמי חיל הרגלים בכוונת משולבת עם בקרת אש ומחשב ירי - "פגיון Smartshooter". בכוונת נעשה שימוש רב במלחמת חרבות ברזל והיא שיפרה את דיוק הפגיעות ב-350%.
ראו גם

צה"ל
חילות בצה"ל
חיל פרשים
לקריאה נוספת

עמוס הראל, "תדע כל אם עברייה", כנרת זמורה-ביתן דביר, 2013.
מערכת אתר צה״ל, הבית של החי"ר, אתר צה"ל הרשמי, 2017
הערות שוליים

↑  6 בחטיבת הצנחנים. 3 בחטיבת גולני. 3 בחטיבת כרמלי.
↑  1 בגולני, 1 בצנחנים, 1 בכרמלי.
↑  ליאור צרור, במחנה, הכירו את כלי הנשק החדשים של זרוע היבשה, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 26 בינואר 2012.(הקישור אינו פעיל, 1 ביולי 2017)
|  זרוע היבשה של צבא הגנה לישראל  |
| --- | --- | --- |
| מטה זרוע היבשה | חטיבת התכנון • חטיבת היבשה • חטיבת כוח אדם (חטכ"א) • החטיבה הטכנולוגית ליבשה (חט"ל) |  |
| חילות השדה | חיל הרגלים (חי"ר) • חיל השריון (חש"ן) • חיל ההנדסה הקרבית (חה"ן) • חיל התותחנים (חת"ם) • חיל הגנת הגבולות |  |
| מרכז אימונים | המרכז הלאומי לאימונים ביבשה (מל"י) • בית הספר לקליעה, צליפה ולוחמה בטרור (מתקן אדם) • בית הספר למפקדי כיתות ומקצועות חיל הרגלים (ביסלמ"ח) |  |
| אקדמיות צבאיות | בית הספר לקצינים ע"ש רא"ל חיים לסקוב (בה"ד 1) • המרכז להכשרת פיקוד קרבי  (המלפ"ק) • בית-הספר לפיקוד, שליטה ומטה מבצעי (בי"ס לפו"ש ומטמ"צ) |  |
| חילות ויחידות לשעבר | חיל האיסוף הקרבי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511450505171  LCCN: nr95021047  VIAF: 138827783   WorldCat (עם VIAF): 138827783 
לוחמי חטיבת הנח"ל בח'אן יונס, במלחמת חרבות ברזל
לוחמי יחידת אגוז של חטיבת עוז ברפיח במהלך מלחמת חרבות ברזל, יוני 2024
לוחמי חטיבת גולני בסיום הכשרה
לוחמי גדוד נצח יהודה (97) של חטיבת כפיר בבית חאנון במהלך מלחמת חרבות ברזל, אפריל 2024
לוחמי חטיבת גולני בתרח"ט, יוני 2023
חיילים מגדוד 13 של חטיבת גולני מבצעים ירי במקלע כבד M2 בראונינג.
לוחמים באימון לש"ב.
לוחם של חטיבת עוז עם נשק אישי רובה סער קרבין M4A1
לוחמים מיחידת אגוז באימון לחימת סלעים
הפרעת פלמחים

הפרעת פלמחים (נקראת גם: גלישת פלמחים) היא תופעה גאומורפולוגית המתאפיינת באי סדירות בטופוגרפיה של קרקעית הים התיכון בקצה המדף היבשתי הנובעת כנראה מגלישת קרקע. הפרעת פלמחים נמצאת בתחום המים הכלכלים של ישראל, כאשר ראש הגלישה נמצא מול חופי פלמחים כעשרים קילומטר מהחוף. השמורה מארחת נקודה חמה במגוון הביולוגי, בית גידול לגנים של אלמוגי עומק, בעומק שבין 450 ל-800 מטרים מתחת לפני הים, ובהם מין אלמוגים אנדמי למקום. סוגי אלמוגים אלו חיים במים קרים, וה"הפרעה" היא האזור החם ביותר בו חיים אלמוגים אלו והמקום היחיד בדרום מזרח הים התיכון בו הם מצויים.
באזורים היותר עמוקים (1,000–1,200 מטרים) של הפרעת פלמחים ישנן נביעות גז המשמשות מקור אנרגיה לחיידקים כימוסינתטיים המהווים בסיס למערכת אקולוגית של בעלי חיים ואורגניזמים הניזונים מן החיידקים או מקיימים איתם סימביוזה.
היווצרות וגאולוגיה

הפרעת פלמחים היא תוצאה של גלישת קרקע עצומת ממדים, במדרון היבשת, בשטח של 1,000 קמ"ר (50 ק"מ אורך על 20 ק"מ רוחב) ובעובי ממוצע של 1,000 מטרים. הגלישה נוצרה כתוצאה של עומס של משקע שהצטבר על גבי שיכבה עבה של מלח, שנוצרה באירוע המסיני כאשר המלח משמש כחומר סיכה. ייתכן שבעבוע של גז תחת שכבת המשקע תרם גם כן להגברת חוסר היציבות של שכבת המשקע. כתוצאה מהגלשה נוצרה מגרעת ברוחב של כעשרה קילומטרים במדף היבשת והערמות של מסה, הבולטת בתחתית הגלישה.
החי בהפרעת פלמחים

בשנים 2010–2011 נערך סקר בתימטרי לאורך חופי ישראל על ידי ספינת המחקר "נאוטילוס", בשיתוף חוקרי בית הספר למדעי הים של אוניברסיטת חיפה. הסקר נעשה תוך שימוש בצוללת רובוטית בלתי-מאוישת. בסקר התגלו לראשונה מערכות החיים הייחודיות באזור הפרעת פלמחים. נתגלו אלמוגי עומק שמרביתם הוגדרו מינים בסכנת הכחדה, בניהם אלמוג שחור מסוג אנטיפתריה (Antipatharia) ואלמוגי במבוק מסוג איסדידיה (Isididae).
בעומק של 1,000–1,100 מטרים, בסמוך לנביעות גז (מכונות גם נביעות קרות) נמצאו תולעי צינור, קיפודי ים ורכיכות.
בנוסף מהווה הפרעת פלמחים בית גידול לסרטנים, כרישים, ושושנות ים.
מאבק ציבורי והכרזה כשמורה

בשנת 2018 ערך משרד האנרגיה מכרז להענקת זיכיונות לחיפושי נפט וגז בים התיכון בשטחי המים הכלכליים של ישראל. אזורי החיפוש חולקו למספר מקבצים, אזור הפרעת פלמחים הוכלל במקבץ D. ביולי 2019 המליצה מועצת הנפט להעניק את הזיכיון במקבץ D לחברות חיפושי הנפט והגז אנרג'יאן ו'הזדמנות ישראלית'.
בדיון במועצת הנפט לא נכחו שני חברי המועצה, נציגי המשרד להגנת הסביבה, האמונים על האינטרסים הסביבתיים. כך לא הובא לידיעת מועצת הנפט עובדת קיומה של תופעת הטבע, 'הפרעת פלמחים', בליבו של מקבץ D ולא מיקום הקידוח בלב התופעה.
בשנת 2020 עתרה החברה להגנת הטבע לבית המשפט הגבוה לצדק בדרישה לבחון מחדש את הענקת הזיכיון במקבץ D. בעתירה טענה החברה כי האתר כולל אזורים שהוכרו על ידי משרד האנרגיה "כאזורים בעלי רגישות סביבתית הגבוהה ביותר". למרות זאת, כך נטען, המשרד לא יידע את מועצת הנפט על כך, לפני שהמליצה על מתן הזיכיון במקבץ D. ולכן לא הוגדרו כל הגבלות ברישיון החיפוש, שמטרתן להגן על בתי הגידול הייחודיים באתר. המשרד טען בתגובה שקיימות הגבלות ברישיון החיפוש המבטיחות שלא ייפגעו בתי הגידול הרגישים. כן נטען שמועצת הנפט קיבלה את כל המידע הרלוונטי לפני ההחלטה על הקצאת רישיונות חיפוש במקבץ D, וכי טענת החברה להגנת הטבע בעתירתה מתייחסת להחלטה הלא-נכונה של מועצת הנפט (העתירה התייחסה להחלטה על זהות הזוכה במקום להחלטה על עצם הקצאת השטח). בדיון בעתירה ביום 23 בפברואר 2021 הודיעה החברה להגנת הטבע שהיא חוזרת בה מהעתירה.
לבסוף, לאחר שארגון "המשימה הכחולה" (אנ') הכיר בהפרעת פלמחים כ"נקודה של תקווה" (אנ'), המשרד להגנת הסביבה הכריז עליה בספטמבר 2022 כעל "אזור ימי מוגן", הכרזה ראשונה לשטח במים הכלכליים של ישראל.
הערות שוליים

↑  https://www.gov.il/BlobFolder/generalpage/mediterranean-coast-bathymetric-map/he/img_BLA_israel-250k-almagor-hall-300dpi_red.jpg
↑  Oded Kats, Mapping of submarine landslides along the Mediterranean continental slope, off the coast of Israel, Final report, 2012, Ministry of Energy and Water Resources
↑  הים העמוק מתחיל היכן שאור השמש כמעט ואינו חודר את שכבת המים, בממוצע בעומק 200 מטרים ומטה היכן שהמים הרבה יותר קרים מאשר בים הרדוד, והלחץ האטמוספירי המופעל על עמודת המים שמעל מפעיל לחץ אדיר על בעלי החיים. 60% משטח כדור הארץ נמצא בים העמוק מ-1,600 מטרים
↑  אלון רוטשילד, אדם ויסמן, הים התיכון העמוק – רחוק, חשוך וזקוק להגנה, אקולוגיה וסביבה, דצמבר 2018, גיליון 4
↑  אלישבע פלדור, אירועי הפרעה בסדימנטציה הפליוקנית: עדויות מתת-הקרקע במזרח הלבנט, עבודת גמר לתואר מוסמך במדעי הטבע - החוג לגאולוגיה האוניברסיטה העברית בירושלים
1 2 3  גולדברג, יעקב; זווית (2025-03-14). ""הפרעת פלמחים": מה מסתתר מאות מטרים מתחת לפני הים?". Ynet. נבדק ב-2025-03-15.
↑  Dwight F. Coleman, James A. Austin Jr., Zvi Ben-Avraham, Yizhaq Makovsky, and Daniel Tchernov, Seafloor Pockmarks, Deepwater Corals, and Cold Seeps Along the Continental Margin of Israel, Oceanography 25, 2012
↑  חיפושי נפט וגז טבעי בישראל, באתר משרד האנרגיה
↑  מקבץ D כולל את הבלוקים 55,56,61,62 על פי מפה באתר משרד האנרגיה
1 2  יפעת גליק, בפעם הראשונה: שטח במים הכלכליים של ישראל הוכרז כשמורה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 21 בספטמבר 2022
↑  פסק-דין בתיק בג"ץ  4220/20, באתר supremedecisions.court.gov.il
↑  נעה פישר, אתר "גלישת פלמחים" יוכרז כאזור ימי מוגן, באתר ynet 30/05/2022
שני אשכנזי, ‏הפתרון היצירתי למניעת קידוח בהפרעת פלמחים? זנדברג מתכננת להכריז על שמורה ימית, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2021
נעה פישר, אתר "גלישת פלמחים" יוכרז כאזור ימי מוגן, באתר ynet, 30 במאי 2022
בית הכנסת מנשה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  מחוז אלכסנדריה 
 מדינה:  מצרים 
 
 קואורדינטות:  31°11′55″N 29°53′37″E﻿ / ﻿31.198514°N 29.893729°E﻿ / 31.198514; 29.893729
 he
 
בית הכנסת מנשה (בערבית: كنيس منشا) הוא בית כנסת באלכסנדריה שבמצרים.
היסטוריה

בית הכנסת מומן על ידי משפחת מנשה באלכסנדריה, שהייתה עשירה מאוד בעיר. הוא נפתח ב-30 בדצמבר 1872, בטקס בהשתתפות המושל העות'מאני של אלכסנדריה. למרות שקו החוף של אלכסנדריה הופצץ עשר שנים מאוחר יותר, במהלך המלחמה האנגלו-מצרית, בית הכנסת נותר שלם.
בספטמבר 2017 נוסף בית הכנסת נוסף לרשימת המונומנטים האסלאמיים, היהודיים והקופטיים של מצרים, מה שמגן עליו מפני הריסתו.
הערות שוליים

↑  Nevine El-Aref, Menasce Synagogue in Alexandria to be added to Egypt's heritage list, Ahram Online, ‏28 בספטמבר 2017
לוק שרקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1933 (בן 92 בערך) ג'יג'ל 
 שם לידה:  Lucien Cherki
 מוקד פעילות:  אלג'יר, פריז, מרסיי
 מקום לימודים:  קונסרבטוריון באלג'יר
 זרם:  מוזיקה אתנית ומוזיקה קלה
 סוגה:  שעבי אלג'יראי,  מוזיקה אנדלוסית ערבית ויהודית,  שנסון פרנקו-ערבי
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  קול, גיטרה
 חברת תקליטים:  Barclay, Dounia, Sonopress, Ploisidisc
 שיתופי פעולה בולטים:  El Gusto 2007
 
לוק שרקי או לוסיין שרקי (בערבית: لوك شرقي, בצרפתית: Luc Cherki,‏ נולד ב-1933 בג'יג'ל, ממזרח לאלג'יר, אז באלג'יריה הצרפתית) הוא זמר, זמר-יוצר וגיטריסט יהודי אלג'יראי-צרפתי שנודע בביצוע מוזיקת השעבי האלג'יראית, מוזיקה יהודית וערבית-האנדלוסית ו"מוזיקה פרנקו-ערבית" קלה עם מנגינות ומלים פשוטות.
קורות חיים > ילדות וצעירות

לוק שרקי נולד בשנת 1933 בעיר ג'יג'ל, ממזרח לאלג'יר, וגדל באלג'יר במשפחה יהודית. בגיל 7 בשנת 1940 היגר לראשונה עם משפחתו לצרפת. בעקבות מות אביו ונסיבות הכיבוש הנאצי, חזר כעבור זמן קצר עם אמו ואחיו לאלג'יר. באותה תקופה פעלו באלג'יריה תזמורות ערביות-אנדלוסיות שבהן שיתפו פעולה אמנים ערבים, ברברים ויהודים. שרקי הוקסם על ידי מוזיקת שעבי המקומית שהדהדה, בין השאר, במופעים בככר ברסון באלג'יר בלילות הרמדאן. בהמהלך השנים שילבו האמנים ביסודות המקומיים והאנדלוסיים השפעות של ג'אז, פלמנקו ושנסון צרפתי. בגיל 12 התחיל לימודי מוזיקה בקונסרבטוריון באלג'יר, כולל נגינת כינור וגיטרה. הוא היה לתלמידו של הכנר עבדלר'אני בלקאיד (2012-1919), שהקים זה עתה את אחת התזמורות של רדיו אלג'יר. בגיל 18, קיבל שרקי חוזה לפיו שר פעם בחודש למשך 55 דקות בתחנת הרדיו של אלג'יר.
קורות חיים > פעילותו האמנותית באלג'יריה

שרקי התמחה במוזיקת שעבי האלג'יראית מיסודו של חאג' מוחמד אל-אנקה (1978-1907) ואחרים, ושבסיסה במוזיקה הערבית ויהודית-אנדלוסית. מוזיקה זאת פרחה בקרב תושבי הקסבה של אלג'יר. אחד האחים למחצה של הזמר עומר מ'ריזק (1955-1912) הפך לאמרגן של שרקי. מתלמיד שהתמחה בדיקלום הקוראן, למד שרקי את סודות ה"מלהון", השירה הלירית המשמשת את מוזיקת שעבי. מקרב יוצרי המוזיקה היהודים השפיעו עליו, בין היתר, לילי לעבאסי (1958-1897) ולילי בוניש.
שרקי התפרסם בהתחלה בשם הבמה לילי שרקי והופיע במופעי גאלה באלג'יריה ואף במרוקו.
קורות חיים > פעילותו וחייו בצרפת

בשנת 1955 היגר לצרפת והופיע יום יום בקברט מזרחי בפריז. בהתחלה לווה בתזמורת קטנה עם כלים מזרחיים (דרבוקה, טמבורינה, כינור ערבי) ולאחר מכן בתזמורת עם כלים מודרניים: גיטרה בס, גיטרת קצב, פסנתר ותופים. האלבום הראשון שהקליט בחברת התקליטים של אדי ברקלה, נקרא Le Mariage juif ("חתונה יהודית") והוא נמכר ב-50,000 עותקים. התחיל להופיע ברחבי צרפת (מרסיי, ליון, ליל וכו') וגם בחוץ לארץ - בשווייץ, בלגיה וארצות הברית.
אחרי רציחתו של שייח רמונד לריס ב-1961 על ידי קנאים לאומנים, לא ביקר שרקי באלג'יריה שוב. בשנות ה-1960. הופיע בין השאר במסעדת Le Poussin Bleu ברחוב פובור מונמארטר בפריז, ממול לפולי ברז'ר שהפכה למוקד חשובה מוזיקאים יוצאי צפון אפריקה מבצעי מוזיקה אנדלוסית. הוא שר וניגן בגיטרה, לצידם של לילי לעבאסי, מוריס אל-מדיוני, רנט ל'אוראנז, בלון-בלון, סמי אלמגריבי ואחרים. .
שרקי פרש מהבמה במופע חגיגי באולם "אולימפיה" בפריז ב-7 בדצמבר 1981
במשך כ-15 שנה ניהל עם אשתו, מפעל לתלבושת ready to wear.
בשנות ה-90 חזר לזמן קצר להופיע כמחווה לקהל שלו ולפי בקשת מכון העולם הערבי בפריז.
בעת הפקת הסרט התיעודי "אל גוסטו" של ספירס בוסבייה, הצטרף שרקי עם הגיטרה שלו ללהקת "אל גוסטו" שאורגנה על ידי במאית הסרט, והשתתף לצדו של מוריס אל מדיוני, רובר קסטל ואחרים, בקונצרטים במרסיי בשנת 2007, ואחר כך בהיכל הספורט בברסי ובאולם גראן רקס בפריז
קורות חיים > לוק שרקי במדיה אמנותית אחרת > קולנוע

לוק שרקי הוא אחד מ-27 גיבורי הסרט התיעודי של הבמאית ספינס בוסבייה, תושבת דבלין ילידת אלג'יר, והלהקה "אל גוסטו" שהוקמה לצורך הסרט על מנת להחיות את המילייה האמנותי של מוזיקת השעב
יצירות

עם שיריו הידועים נמנים:
Alger, Algeria
Le Disque oriental (הדיסק המזרחי)
Je suis Pied noir (אני פייה-נואר)
Stekhbar Sahli
דיסקוגרפיה > אלבומים

1974 - Le Mariage juif/L' Alliance et la vie
1977 - Luc Cherki
1982 - A l Olympia Bruno Coquatrix
2003 - Mazal
Trésors de la chanson Judéo-Arabe 2006 -
Alger, Algeria 2006
דיסקוגרפיה > סינגלים ומיני-אלבומים

1979 - Le Disc oriental
L' Mouéma (אמא)
Je suis pied noir/Oh soleil reviens
La Rose de feu
לקריאה נוספת

Salah Guemriche, Alger la Blanche: biographies d'une ville, Éditions Plon, 2012.
Hisham Aidi, Rebel Music: Race, Empire, and the New Muslim Youth Culture, Knopf Doubleday Publishing Group, 2014
כתבה של Bouziane Daoudi בעיתון הצרפתי "ליברסיון", 11 בנובמבר 2004
ורוניק מורטן - אל גוסטו חוגגת את השעבי, מוזיקת השלום והדו-קיום שנולדה בסמטאות אלג'יר 11 בינואר 2012
הערות שוליים

1 2 3 4 5  בראיון באתר El Gusto של ספינס בוסבייה 2012
↑  A. Tsioulkas 2013
1 2 3  B.Daoudi
1 2  V.Mortaigne2012
1 2  Hisham Aidi
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 0cb40fba-be5e-457c-8693-b2c1bd0a5cc0