stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ג'יאנגופטרוס

| ג'ג'יאנגופטרוס |
| --- | --- |
 איור של Zhejiangopterus linhaiensis
תקופה
קרטיקון עליון, 81.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
תת־סדרה:: פטרודקטיליים
משפחה:: אזדרקיים
סוג:: ג'ג'יאנגופטרוס
שם מדעי
 Zhejiangopterus ‏1994

ג'ג'יאנגופטרוס (שם מדעי: Zhejiangopterus; מילולית: "הכנף של מחוז ג'ג'יאנג") הוא סוג פטרוזאור ממשפחת האזדרקיים אשר חי בסין הקדומה של סוף הקרטיקון. הוא היה מקרוביו של הקוואצלקואטלוס העצום שהיה גדול המעופפים מעולם. המאובנים שלו נמצאו ברחבי ג'ג'יאנג, ומהם נמצאו 6 שלדים, מאותו המין - Zhejiangopterus linhaiensis. הוא קיבל את שמו בשנת 1994.
מעופף זה היה בעל צוואר ארוך בדומה לג'ירף והיה בעל גולגולת באורך 43 סנטימטרים עם מקור ארוך חסר שיניים עם פתח נחיריים גדול וזרועות ארוכות מאוד מכוסות קרום, איתם דאה. בתחילה סברו שהיה בעל מוטת כנפיים של 5 מטרים, אך בהמשך היא ירדה ל-3.5 מטרים ומשקלו הגיע רק ל-7.5 קילוגרם, עקב מבנהו הקל. הוא היה בעל צלעות ארוכות ורגליים חזקות, איתם צעד ביעילות על הקרקע.
ג'ורג' ג'ונס

| --- | --- |

 לידה:  12 בספטמבר 1931 Saratoga, ארצות הברית 
 פטירה:  26 באפריל 2013 (בגיל 81) נאשוויל, ארצות הברית 
 שם לידה:  George Glenn Jones 
 שם במה:  George Jones 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1953 
 סוגה:  קאנטרי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה אקוסטית 
 חברת תקליטים:  Starday Records, מיוזיקור רקורדס, אפיק רקורדס, יוניברסל מיוזיק גרופ נאשוויל, תקליטי RCA נאשוויל, מרקורי רקורדס, יונייטד ארטיסטס רקורדס, אסיילום רקורדס 
 בן או בת זוג:  תמי ויינט (16 בפברואר 1969–21 במרץ 1975) 
 צאצאים:  Georgette Jones 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי למפעל חיים (2012)  המדליה הלאומית לאומנויות  פרס מרכז קנדי 
 www.georgejones.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ורג' גלן ג'ונס (באנגלית: George Glenn Jones; 12 בספטמבר 1931 – 26 באפריל 2013) היה מוזיקאי, זמר ופזמונאי קאנטרי אמריקאי. ג'ונס זכה לתהילה בינלאומית בזכות רשימה ארוכה של להיטים והוא נודע בזכות קולו המיוחד ואופן הביטוי הייחודי שלו. במשך שני העשורים האחרונים לחייו, ג'ונס נחשב פעמים רבות ל"גדול זמרי הקאנטרי החיים", כונה "הרולס-רויס של מוזיקת הקאנטרי", והיו לו למעלה מ-160 סינגלים שנכנסו למצעדים משנת 1955 ועד מותו בשנת 2013.
השפעותיו המוזיקליות המוקדמות ביותר כללו את רוי אקאף וביל מונרו.
ג'ונס שירת בחיל הנחתים של ארצות הברית ושוחרר בשנת 1953. בשנת 1959 הקליט ג'ונס את השיר "White Lightning", שנכתב על ידי ג.פ. "ביג בופר" ריצ'רדסון, והשיר הקפיץ את הקריירה שלו כזמר. הוא התמכר לאלכוהול ושנות האלכוהוליזם פגעו בבריאותו והובילו להחמצת הופעות רבות, מה שהקנה לו את הכינוי "נו שואו ג'ונס". ג'ונס נפטר בשנת 2013, בגיל 81, מאי-ספיקת נשימה היפוקסית.
ראשית חייו

ג'ורג' גלן ג'ונס נולד ב-12 בספטמבר 1931 בסריטוגה, טקסס. הוא היה אחד משמונה ילדים במשפחה ענייה, ואביו היה אלכוהוליסט שלעיתים קרובות הפך לאלים. "היינו אהוביו של אבינו כשהיה פיכח, ואסיריו כשהיה שיכור", כתב ג'ונס מאוחר יותר באוטוביוגרפיה שלו, "I Lived to Tell It All". למרות הקשיים הללו, ג'ונס ובני משפחתו חלקו אהבה למוזיקה, ולעיתים קרובות שרו מזמורים יחד והאזינו לתקליטים של להקות כמו משפחת קרטר. הם גם נהנו להאזין לרדיו, שם כיוונו לתוכניות מהגרנד אול אופרי.
כאשר היה ג'ונס בן תשע, אביו קנה לו את הגיטרה הראשונה שלו, וכאשר החל להפגין כישרון מוזיקלי מוקדם, הוא נשלח לרחובות להופיע ולעזור בפרנסת המשפחה. בגיל ההתבגרות המוקדם מצא עצמו מנגן בברים מקומיים ובגיל 16 עזב את הבית, שם עבד כזמר בתחנת הרדיו המקומית KTXJ וטיפח את הערצתו למוזיקה של האנק ויליאמס. בשנת 1950 נישא לדורותי בונוויליון. לזוג נולדה בת בשם סוזן זמן קצר לאחר מכן, אך הנישואים לא החזיקו מעמד זמן רב, לפחות בחלקם בשל המזג המתפרץ והנטייה לשתייה שג'ונס ירש מאביו.
לאחר גירושיו ג'ונס הצטרף לחיל הנחתים של ארצות הברית ושירת במהלך מלחמת קוריאה. עם זאת, הוא מעולם לא נשלח אל מחוץ לגבולות המדינה אלא הוצב בקליפורניה, שם המשיך לטפח את אהבתו למוזיקה בהופעות בברים בעיר. עם סיום שירותו הצבאי בשנת 1953, ג'ונס המשיך לפתח את תשוקתו למוזיקה ועד מהרה התגלה על ידי המפיק פאפי דיילי, שותף בבעלות על חברת התקליטים Starday Records. דיילי חתם מיד עם ג'ונס על חוזה הקלטות והפך למפיקו ולמנהל שלו – שותפות שנמשכה שנים רבות.
מותו

ג'ורג' ג'ונס נפטר ב-26 באפריל 2013, בגיל 81, במרכז הרפואי של אוניברסיטת ואנדרבילט בנאשוויל, טנסי, לאחר שעל פי הדיווחים אושפז עם לחץ דם לא סדיר וחום.
בקריירה שנמשכה למעלה מ-50 שנה, ג'ונס נחשב לאייקון של מוזיקת הקאנטרי ולאחד הכוכבים הגדולים ביותר של הז'אנר בכל הזמנים. קולו הצלול והחזק ויכולתו להעביר רגשות רבים כל כך כבשו אלפי מעריצים ועוררו את קנאת עמיתיו. כפי שאמר פעם כוכב הקאנטרי ויילון ג'נינגס, "אם היינו יכולים להישמע כפי שאנחנו רוצים, כולנו היינו נשמעים כמו ג'ורג' ג'ונס."
הערות שוליים

↑  Reece, Chuck (2017-04-07). "When the Hippies Came to Nashville". THE BITTER SOUTHERNER. נבדק ב-2024-07-19.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  George Jones – Spouse, Death & Songs, Biography, ‏2023-09-27
1 2  Texas State Historical Association, Jones, George Glenn, Texas State Historical Association
1 2  George Glenn Jones Famous Death, Khoolood, ‏2015-04-20
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007391913605171  PLWABN: 9810601395005606  BIBSYS: 90108184  BNE: XX1556026  BnF: cb13895721x (data)  GND: 119262940  ICCU: UBOV399376  ISNI: 0000 0000 7839 7336  LCCN: n83066270  LNB: 000205231  MusicBrainz: f2903be0-79a7-4334-8cc5-e45309482a97  NKC: xx0021230  NLA: 40661031  NTA: 073284335  SNAC: w65f1d6w  SUDOC: 169170667  Trove: 1448717  VIAF: 24787498   WorldCat (עם VIAF): 24787498
בורה לסקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באוקטובר 1912 Fort William, קנדה 
 פטירה:  26 במרץ 1984  (בגיל 71) אוטווה, קנדה 
 מדינה:  קנדה
 השכלה:  הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת טורונטו  בית הספר למשפטים בהרווארד 
 תקופת כהונה:  1973–1984 (כ־11 שנים)
 תקופת הפעילות:  ? – 26 במרץ 1984 
 תפקידים בולטים:  שופט בית המשפט העליון של קנדה
 פרסים והוקרה:  שותף במסדר קנדה (3 באוקטובר 1984)  עמית החברה המלכותית של קנדה (1964)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הרווארד (יוני 1979) 
 
בורה לסקין (באנגלית: Bora Laskin‏; 15 באוקטובר 1912 - 26 במרץ 1984) היה משפטן יהודי-קנדי, שכיהן כשופט בית המשפט העליון של קנדה משך 14 שנה, וכנשיאו בין השנים 1973–1984. היהודי הראשון שכיהן בתפקידים אלה בקנדה.
חייו

לסקין נולד בשנת 1912 למשפחה יהודית בפורט ויליאם שבאונטריו. הוא התקבל ללימודים באוניברסיטת טורונטו והשלים שם תואר במשפטים ותואר שני(MA). בשנת 1937 השלים לימודי תואר שני נוסף במשפטים (LLM) באוניברסיטת הרווארד. עם סיום לימודיו פנה לקריירה אקדמאית. בין השנים 1965-1940 שימש כמרצה למשפטים באוניברסיטת טורונטו.
בשנת 1965 מונה לסקין לשופט בבית המשפט לערעורים באונטריו, ובשנת 1970 מונה על ידי ראש ממשלת קנדה, פייר טרודו, לכהונה כשופט בית המשפט העליון של קנדה, בהיותו היהודי הראשון הממונה לתפקיד זה.
כהונתו כנשיא בית המשפט העליון

ב-27 בדצמבר 1973 מונה לסקין על ידי טרודו לנשיא בית המשפט העליון של קנדה, תפקיד בו החזיק עד מותו בשנת 1984. לסקין נודע כליברל בהשקפותיו המשפטיות, התמחה בדיני עבודה ובמשפט חוקתי.
בדרך כלל תמך בסקין בפסיקותיו בעליונות סמכויות הממשל הפדרלי על סמכויות הפרובינציות בקנדה. עם זאת בשנת 1981 פסק כי ראש-הממשלה פייר טרודו יהיה חייב להגיע להסכם עם הפרובינציות אם בכוונת הממשלה לשנות את החוקה. בשנת 1982 בימי כהונתו בתפקיד יזמה הממשלה את חקיקת כתב הזכויות והחירויות הקנדי שחיזק את זכויות האדם במדינה ואפשר לבתי המשפט לפסול חוקים של הפרלמנט שנוגדים את החוקה.
ראו גם

כתב הזכויות והחירויות הקנדי
יהדות קנדה
בית המשפט העליון בעיר אוטווה
בורה (טיל)

|  מידע בסיסי |
| --- | --- |
 ייעוד:  דגם טיל 
 ארץ ייצור:  טורקיה 
 יצרן:  רוקסטן 
 
בורה (בטורקית: Bora) הוא טיל בליסטי טקטי שפותח על בסיס ה-B-611, ובדומה ל־J-600T יילדירים, הוא פותח במסגרת תוכנית פיתוח הטילים של סין וטורקיה. יש לו קוטר 610 מ"מ, אורך של 8.0 מ', משקל כולל של 2500 ק"ג וטווח מקסימלי של 280 ק"מ. גרסת הייצוא שלו נקראת Khan. הוא נבדק ונכנס לשירות מבצעי במאי 2017. אספקה לצבא טורקיה הושלמה בתחילת 2021.
תכונות

הבורה משתמשת בנווט INS בסיוע GPS+GLONASS בלד והמשגר שלו מותקן על משאית VOLAT 8x8. הוא נושא ראש נפץ במשקל 470 ק"ג או רש"ק מתפצל. הדיוק הוא ≤10 מ'.
גרסאות

גרסאות Bora-2 עם טווח שונה נמצאות בפיתוח.
טייפון (טיל) – טיל בליסטי קצר טווח
צ'נק (טיל) – טיל בליסטי לטווח בינוני
ראו גם

J-600T יילדירים
הערות שוליים

↑  Can Kasapoglu (19 ביוני 2019). "Turkey's Bora missile saw combat debut: What next?". Anadolu Agency. אורכב מ-המקור ב-22 ביוני 2019. נבדק ב-22 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bora J-600T Yildirim". Global Security. 29 בינואר 2018. אורכב מ-המקור ב-29 בספטמבר 2023. נבדק ב-29 בספטמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "BORA Ballistic Missile System deliveries completed". 3 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "KHAN Missile – Roketsan". ארכיון מ-2020-07-20. נבדק ב-2019-11-13.
↑   https://www.roketsan.com.tr/en/products/khan-missile
↑  "Janes | Latest defence and security news".
ג'ק האמבל

| --- | --- |

האמבל בשנת 1914 בקירוב
 לידה:  1862 Hartburn, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  18 בדצמבר 1931 (בגיל 69 בערך) 
 מידע כללי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 ספורט
 ענף ספורט:  כדורגל 
 
ג'ון וילקינסון "ג'ק" האמבל (באנגלית: John Wilkinson "Jack" Humble;‏ 1862–1931) היה כדורגלן אנגלי שהיה אחד ממייסדי מועדון הכדורגל ארסנל.
חייו

האמבל נולד בסטוקטון-און-טיס. ב-1890 הוא עבר ללונדון על מנת לעבוד במפעל התחמושת רויאל ארסנל; האמבל ואחיו הלכו מעירם ללונדון ברגל, מרחק של כ-640 ק"מ, וזכו למספר כותרות בעיתונים המקומיים באותה תקופה. האמבל היה שמאלני וחבר במפלגות סוציאליסטיות שדגל בזכויות עובדים, ופעל למען יום עבודה קצר יותר וזמן רב יותר לפעילויות פנאי שכללו בין השאר כדורגל (הספורט האהוב עליו).
האמבל פגש במפעל חובבי כדורגל אחרים כגון דייוויד דנסקין, פרד בירדסלי ומוריס בייטס, וב-1886 הוא היה לאחד מהמייסדים של מועדון הכדורגל דיאל סקוור, שמאוחר יותר שינה את שמו לרויאל ארסנל וכיום ידוע בשם ארסנל. רויאל ארסנל הפך תוך זמן קצר לאחד המועדונים החובבנים החזקים ביותר בדרום אנגליה. לא ברור האם האמבל שיחק בדיאל סקוור או ברויאל ארסנל, או שהיה חבר הנהלה בלבד; שמו לא מופיע בהרכבים הבודדים ששרדו מאותה תקופה, אך ייתכן כי הוא שיחק עבור ארסנל בתקופה אחרת.
תרומתו הגדולה ביותר לארסנל הייתה הפיכת המועדון למקצועני. מועדון הכדורגל דרבי קאונטי ניסה ב-1891 להעביר לשורותיו שני שחקנים של ארסנל לאחר משחק בין המועדונים במסגרת גביע ה-FA; האמבל ודנסקין הבינו כי המועדון לא ישרוד אם שחקניו יעזבו אותו. לכן, באספה השנתית של 1891 האמבל הציע להפוך את המועדון למקצועני; אולם, כיוון שהיה סוציאליסט בהשקפתו הוא הביע את מורת רוחו מהכוונה להפוך את ארסנל לחברה המנוהלת באמצעות בעלי מניות.
וולוויץ' ארסנל (השם החדש של המועדון) הורחק עד מהרה מעולם הכדורגל הלונדוני שהתאפיין באתוס של חובבנות, והמועדון גורש מהתאחדות הכדורגל של לונדון. המועדון הוחרם גם על ידי גופי כדורגל אחרים, והיה עלול להגיע למצב של פשיטת רגל. אולם, ב-1893 התברר כי החלטתו של האמבל הייתה נכונה כיוון שהמועדון הוזמן להצטרף לפוטבול ליג והיה למועדון הראשון מדרום אנגליה שנכנס לליגה. בתקופה זו האמבל היה דירקטור במשרה מלאה בהנהלת ארסנל, לאחר שב-1893 קיבל בחוסר רצון את הצורך להפוך את המועדון לחברה מסחרית.
האמבל כיהן כדירקטור במשך שלושים שנים, שבמהלכן עבר המועדון לאצטדיון הייבורי שבצפון לונדון ושינה את שמו לארסנל. הוא המשיך לעבוד במפעל התחמושת כמפקח רובים, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה הוצב בשפילד ובבלגיה.
האמבל היה אחרון המייסדים שהיה בקשר עם ארסנל, ובמשך השנים הפך להיסטוריון הלא רשמי של ארסנל בזכות היותו הוותיק ביותר. אולם, הוא אולץ להתפטר מההנהלה ב-1929 בעקבות השערורייה שבגינה נאלץ להתפטר היושב-ראש הנרי נוריס; נוריס ניצל את כספי המועדון לתועלתו האישית, ואף גרף לכיסו את הרווחים ממכירת האוטובוס של המועדון. אף על פי שהתאחדות הכדורגל האנגלית ניקתה את האמבל מכוונת זדון בפרשייה, היא פסקה כי מתוקף תפקידו כדירקטור הוא היה צריך להבחין במעשיו של נוריס, ולפיכך השעתה אותו מכדורגל.
האמבל זכה לראות את זכיית ארסנל בגביע ה-FA ב-1930, לפני שמת בדצמבר 1931.
לקריאה נוספת

ג'ון ספרלינג, Rebels For The Cause: The Alternative History of Arsenal Football Club‏, מיינסטרים, 2004 (ISBN 1840189002)
ברנרד ג'וי, Forward Arsenal!‏ Phoenix House‏, 1952
אלן רופר, The Real Arsenal Story: In the Days of Gog,‏ Wherry‏, 2004 (ISBN 0-9546259-1-9)
ג'ון שלג

.
.
| --- | --- |

 סוג:  גיבור
 שם ספר:  שיר של אש ושל קרח
 תוכנית טלוויזיה:  משחקי הכס
 הופעה ראשונה:  בסדרת הספרים: משחקי הכס, (1996) בסדרת הטלוויזיה: "החורף מגיע", (2011)
 הופעה אחרונה:  בסדרת הטלוויזיה: "כס הברזל", (2019)
 יוצרים:  ג'ורג' ר. ר. מרטין
 גילום הדמות:  קיט הרינגטון
 מידע
 שם אמיתי:  אאגון טרגריין
 כינויים:  לורד שלג, הממזר מווינטרפל, מלך העורבים, הזאב הלבן, הלורד המפקד של משמר הלילה, מלך הצפון
 סטטוס:  פעיל
 גיל:  17/22
 תאריך לידה:  283AC‏/281AC, מגדל האושר, דורן
 מקום לידה:  Tower of Joy 
 גזע:  אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  לוחם, סייר במשמר הלילה
 שיוך:  בית סטארק, בית טארגאריין, משמר הלילה
 נטייה:  טוב
 מומחיות:  לחימה, אסטרטגיה צבאית וטקטיקה
 כלי נשק:  חרב ארוכה "ארך-טפר"
 חבר בקבוצה:  משמר הלילה
 חבר לשעבר בקבוצה:  משמר הלילה
 סגנון לחימה:  סייף אמן, בעל החרב "ארך-טפר" שחושלה מפלדה ואלריאנית
 דת:  האלים הישנים של הצפון
 אזרחות:  וסטרוז
 תאריך פטירה:  302AL (הוחזר לחיים)
 מקום פטירה:  Kirky Hassary 
 סיבת המוות:  נדקר למוות על ידי חברי משמר הלילה, עליו פיקד
 דמויות קשורות
 משפחה:  ראיגאר טארגאריין וליאנה סטארק (הורים ביולוגיים), בית סטארק: אדארד סטארק (אב מאמץ) (דוד), קייטלין סטארק (אם מאמצת) (דודה), סאנסה ואריה סטארק (גודלות כאחיות למחצה אבל למעשה הן בנות דודו), רוב, בראן וריקון סטארק (גדלים כאחים למחצה אבל למעשה בני דודיו), בנז'ן סטארק (דוד), דאינריז טארגאריין (דודה), וויסריז טארגאריין (דוד), אאירז טארגאריין (סבא), בראנדון סטארק (דוד), ריקארד סטארק (סבא)
 חברים:  דאינריז טארגאריין, טיריון לאניסטר, סאמוול "סאם" טארלי, "אוב" (זאב בלהות), ג'אור מורמונט (מפקד משמר הלילה), טורמונד ג'יינטסביין (מנהיג הפראים), ייגריט (מאהבת, מתה), אדיסון טולט (מפקד משמר הלילה), פיפ וגרן (חברים במשמר הלילה)
 אויבים:  מלך הלילה ו"האחרים" ("ההלכים הלבנים"), בית בולטון, סרסיי לאניסטר, אליסר ת'ורן, ג'אנוס סלינט, אורל
 
ג'ון שלג (באנגלית: Jon Snow, תעתיק: ג'ון סנואו) הוא דמות בדיונית בסדרת ספרי הפנטזיה האפית "שיר של אש ושל קרח" מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין, ובסדרת הטלוויזיה המצליחה "משחקי הכס", המבוססת על סדרת הספרים. ג'ון שלג משמש כנקודת תצפית בסיפור – כלומר: פרקים רבים מסופרים מנקודת מבטו. ג'ון שלג מאופיין כאיש של כבוד, ישר והגון, בעל מידות טובות, אמיץ ולוחם מעולה. מוצאו האמיתי של ג'ון שלג מהווה חלק חשוב בעלילה.
ביוגרפיה בדיונית > בסדרת הספרים

שלג נודע לקוראים כממזרו של נד סטארק, ופעמים רבות משמש כנקודת תצפית בסיפור. סטארק מחנך את ג'ון למידות טובות, כבוד ויושרה וכן מאמן אותו בלחימה וסיוף. בשל חינוך זה ג'ון מתגלה כלוחם מעולה ואמיץ, ורוכש את הערכתם של האנשים הסובבים אותו.
כאשר אדארד נשלח למעלה מלך, ג'ון אינו יכול להתלוות אליו בשל היותו ממזר, לכאורה, וקייטלין אשת אדארד, אינה מסכימה שיישאר בווינטרפל תחת חסותה. לכן ברירתו המכובדת ביותר של ג'ון היא להצטרף יחד עם זאב הבלהות שלו אוב אל משמר הלילה. משמר הלילה הוא מסדר צבאי עתיק יומין ששומר על החומה המפרידה בין וסטרוז ל"האחרים" והשבטים הפראיים שבצפון. בתקופה שג'ון מצטרף למשמר הלילה קרנו ירדה והוא משמש בעיקר מקום מפלט לפושעים, אנשים שנענשו ובנים לא רצויים. במשמר הלילה ג'ון מפגין יכולות טובות והוא נבחר להיות משמשו ונושא כליו של מפקד המשמר ג'אור מורמונט. הוא מתיידד עם סאמוול "סאם" טארלי, נער שמן ורכרוכי אך חכם, טוב לב ויודע קרוא וכתוב. אחרי שהוכיח את עצמו מעניק לו מפקד המשמר ג'אור מורמונט את החרב "ארך-טפר" (Longclaw) שחושלה מפלדה ואלריאנית ועל ניצבה חקוק פסל ראש זאב בלהות.
בהמשך הצטרף ג'ון לחדירה עמוקה לארץ שמעבר לחומה יחד עם מספר סיירים מובחרים, אותם הוביל אחד מהסיירים המובחרים במשמר, קהורין החצי-יד. במהלך הסיור מבצע ג'ון פשיטה עם סייר נוסף על עמדת תצפית של אנשי הפרא, הורג אחד מהם וחס על אחרת, אשת פרא אדומת שיער בשם ייגריט. כאשר הסיור מתגלה ואנשיו נרדפים בידי אנשי הפרא, פוקד החצי-יד על ג'ון לרגל אחרי אנשי הפרא ולעשות כל דבר שיבקשו ממנו. כשג'ון מבקש מאנשי הפרא להצטרף אליהם הם פוקדים עליו להרוג את קהורין החצי-יד כדי להוכיח את נאמנותו. קהורין דורש מג'ון בחשאי לעשות כפקודתם כדי להוכיח את נאמנותו. לאחר מכן ג'ון נלווה אליהם בתור לוחם, תוך כדי כך שהוא מנסה לגלות את הנשק הסודי אותו הפראים מחפשים בצפון, ובו ישתמשו נגד משמר הלילה. אנשי הפרא פוקדים עליו לעזור לכבוש את החומה, וכשג'ון מוצא את ההזדמנות לכך הוא בורח מאנשי הפרא והולך אל החומה. הוא מגלה שדברים רבים השתנו, שמפקד משמר הלילה נהרג וכמוהו רבים אחרים. כך מוצא עצמו ג'ון מופקד על הגנת החומה מפני מתקפת אנשי הפרא, ומתגלה כמנהיג וכמפקד צבאי מוכשר.
על אף הישגיו בהגנת החומה, אנשי הפרא מארגנים מתקפה שהחומה לא תוכל להדוף. למזלם של אנשי משמר הלילה המלך סטאניס בא לעצור את אנשי הפרא עם צבאו. סטאניס, שסבור כמו רבים אחרים שכל בני סטארק מתו, זקוק לעזרתו של ג'ון בהיותו בנו של אדארד סטארק. הוא מבקש ממנו שיתן לו להפוך אותו משלג לסטארק, ושימונה למושל ווינטרפל בתמורה לכך שיעזור למלך סטאניס, יישבע לו אמונים ויאמץ אליו את דתו. בעוד שג'ון מתלבט האם לקבל את הצעה מתקיימות הבחירות לתפקיד הלורד המפקד החדש. חברו של ג'ון, סאם טארלי, משקיע את כל מאמציו בכך שג'ון יבחר והדבר אכן מצליח. ג'ון הופך להיות הלורד המפקד ה-998 של משמר הלילה. ג'ון מקבל החלטות מהפכניות בהיותו הלורד המפקד. בגלל הפחד מה"אחרים" - המתים המהלכים בחורף - החליט ג'ון להכניס את כל שאריות צבא הפראים לחומה ולשכן אותם במוצבים הריקים שלאורך ה"חומה" ולהילחם יחד ב"אחרים". חלק מאנשי "משמר הלילה", שהמלחמה בפראיים הייתה טבועה בהם, התקשו לקבל את החלטותיו. בסופו של דבר ג'ון נדקר בידי כמה מאנשיו. נכון לדצמבר 2018 וטרם יציאת הספר השישי, לא ידוע מה עלה בגורלו בסדרת הספרים.
ביוגרפיה בדיונית > בסדרת הטלוויזיה

במהלך הסדרה מתגלה כי ג'ון שלג הוא למעשה בנם של ליאנה סטארק, שנועדה לרוברט באראתיאון, וראיגאר טארגאריין לו נישאה בחשאי והרתה לו, אך בעונות הראשונות הוא נודע כממזרו של אדארד סטארק, אחיה של ליאנה, מקשר מחוץ לנישואין, לכאורה. המעשה הנאצל של אדארד הציל את ג'ון מחרון אפו של רוברט מלך שבע הממלכות.
בעונה השישית של הגרסה הטלוויזיונית הוא מוחזר לחיים על ידי מליסנדרה, הכוהנת האדומה של אל האור. הוא פורש ממשמר הלילה, פוגש את סאנסה וביחד הם משתלטים בחזרה על ווינטרפל. אחרי שחרור ווינטרפל הוא מוכתר למלך הצפון. הוא יוצא לדרגונסטון במטרה לגייס את דאינריז טארגאריין למאבק ב"הלכים הלבנים" אחרי שלמד שברשותה שלושה דרקונים יורקי-אש ומאגר עצום של זכוכית דרקון.
כדי לשכנע את דאינריז ואת סרסיי לאניסטר לסייע לו ג'ון שלג מוביל משלחת לוחמים וסיירים הכוללת את טורמנד מנהיג הפראים, "כלב הציד" סנדור קלגיין, ז'ורה מורמונט וגנדרי (בנו הממזר של רוברט באראתיאון) על מנת ללכוד את אחד מהזומבים של "ההלכים הלבנים" ולהציגו בפני המלכות דאינריז וסרסיי לאניסטר. הם מצליחים ללכוד אחד מהם אך נקלעים למארב של מאות זומבים. הם נחלצים ברגע האחרון הודות לדאינריז, שבאה רכובה עם שלושת דרקוניה. במהלך הקרב נהרגים מספר מחברי המשלחת ואחד מדרקוניה של דאינריז, שנפצע למוות מחנית קרח שמלך הלילה יידה עליו. כל השאר נמלטים למעט ג'ון, שמחולץ ברגע האחרון על ידי דודו בנז'ן סטארק. ג'ון הפצוע חוזר לידיה של דאינריז, שהשתכנעה לסייע לו והוא נשבע לה אמונים. השניים מתאהבים זה בזה.
ג'ון משכנע את דאינריז לסייע לו להילחם בהלכים הלבנים, וכוחותיה מתבצרים בווינטרפל יחד עם צבא הצפון, הפראים ובני בריתם.
מעט לפני הקרב ג'ון מספר לדאינריז על מוצאו האמיתי, בית טארגריין כמוה, ואף יורש עצר חוקי לכס. הגילוי יביא למתח רב ביניהם והימנעות של ג'ון מהמשך קשר אינטימי עמה. בקרב דאינריז וג'ון רוכבים על שני הדרקונים ונלחמים במלך הלילה. אחרי לחימה קשה ועקובה מדם, אריה סטארק מצליחה להשמיד את מלך הלילה וכל צבאו מתפרק.
אחרי הקרב ג'ון ממלא את הבטחתו לסייע לדאינריז לכבוש את מעלה מלך ולתפוס את כס הברזל. בעוד שג'ון, ובעיקר טיריון לאניסטר, מנסים לגרום לעיר להיכנע ובכך למנוע שפיכות דמים, דאינריז הופכה לפרנואידית ואכולת נקמה, ובאמצעות הדרקון שלה שורפת את כל מעלה מלך על כל תושביה, בהם חפים מפשע רבים.
לאחר שהוא רואה למה דאינריז נהפכה, ובעקבות שיחה עמוקה בה טיריון מזהיר אותו שדאינריז איבדה שליטה, הוא הורג אותה ונאסר. על מנת שלא להרגיז את "הבלתי טמאים" הוא נשלח בחזרה ל"משמר הלילה" ונאמר לו שמתוקף כך לא יחזיק באדמות, לא יישא אישה ולא יביא ילדים לעולם. ג'ון מגיע אל טירת שחור, שם הוא פוגש בטורמונד ובפראים. הוא מתאחד מחדש עם אוב והחבורה כולה צועדת יחד אל מעבר לחומה לשטחים הבלתי מסומנים בצפון הרחוק.
תאוריות לגבי מוצאו

בין מעריציה וקוראיה של סדרת הספרים רווחו ספקולציות רבות בנוגע לזהות אמו ואביו האמיתיים של ג'ון שלג. השאלות שהתעוררו עם הספרים הראשונים העלו את השאלה הראשונית האם נד באמת ניהל רומן בעיצומה של המלחמה? הדבר מנוגד לאופיו הנאמן של נד סטארק ולאהבתו לקייטלין, הוא מעולם לא עשה זאת לפני או אחרי. בנוסף ליאנה סטארק מתה במגדל ונד היה האחרון שראה אותה, והוא סירב לדבר עם איש, גם לא עם המלך רוברט שהיה מאוהב בה, בנוגע למה שהתרחש שם. התאוריה המרכזית שזכתה לפרסום היא שג'ון הוא בנם של ליאנה וראיגאר טארגאריין, ונד גידלו כבנו כדי לשמור עליו מפני נקמתו של רוברט בראתיאון, שרדף אחר כל זכר לבית טארגאריין; התאוריה התפרסמה בסימון R+L=J (ראיגאר + ליאנה = ג'ון). תאוריה זו מתכתבת עם שמה של הסדרה "שיר של אש ושל קרח": שלג בשל מוצאם המעורב של הוריו הוא חצי אש וחצי קרח, לפי הניסוחים הספרותיים בהם השתמש הסופר.
בסדרת הטלוויזיה, בחיזיון שבו צופה בראן סטארק ברגעיה האחרונים של ליאנה, התאמתה התאוריה באופן חלקי, עם היוודע זהות אימו של ג'ון שלג. בניוף ווייס, תסריטאי סדרת הטלוויזיה, אמרו במספר ראיונות, כי ג'ורג' מרטין סמך עליהם ונתן את אישורו שהם יערכו את הסדרה רק לאחר שניחשו נכונה את זהות אמו של ג'ון. בפרק סיום העונה השביעית נחשף כי אביו ואמו היו ראיגאר טארגאריין וליאנה סטארק, אשר התחתנו בסתר, ועל כן הוא איננו ממזר, שמו האמיתי הוא אאיגון טארגאריין (ה-VII) והוא למעשה יורש העצר החוקי של כס המלוכה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  בעיבוד הטלוויזיוני
1 2 3  בספרים.
↑  חגית גינזבורג, שוב חוזר הניגון של אש וקרח: "משחקי הכס" בפרק סוף עונה שישאיר אתכם פעורי פה, באתר ynet, 27 ביוני 2016.
↑   חן חדד, "משחקי הכס" 6, פרק הסיום: החורף הגיע, באתר הארץ, 27 ביוני 2016.
בקי שארפ

ערך זה עוסק בדמות ספרותית. אם התכוונתם לסרט בשם "בקי שארפ", ראו .
בקי שארפ וג'וזף סדלי. איור של ויליאם מייקפיס תאקרי עצמו מן המהדורה הראשונה של "יריד ההבלים" מ-1848.
רֶבֶּקָה (בקי) שארפ היא דמות ספרותית ברומאן "יריד ההבלים" מאת ויליאם מייקפיס תאקרי. שארפ היא האנטי-גיבורה של הרומן ומתוארת כבחורה פיקחית וערמומית אשר נחושה בדעתה לסלול לעצמה דרך לחברה הגבוהה. זאת לעומת הגיבורה אמיליה סדלי, בת מפונקת למשפחה אמידה, טובת לב וחביבה המוצגת כתמימה ופתיה. שארפ מוצגת בתחילת הרומן, כצעירה פקחית, מוכשרת ויפה, בעלת גוף קטן, שיערה בצבע החול ועיניה ירוקות. היא שנונה מאוד ומשעשעת, שולטת היטב בשפות אנגלית וצרפתית, קולה ערב לאוזן, היא מנגנת בפסנתר ומגלה כישרון משחק. עם זאת היא לחלוטין חסרת מצפון ואינה מוסרית. כבת למשפחה ענייה היא שואפת יותר מכל לביטחון כלכלי וחברתי וכמעט כל מעשיה נועדים על מנת להבטיח לעצמה מעמד חברתי יציב. לאחר שהיא מתחתנת עם ג'נטלמן בעל סיכוי לירושה בשם רודון היא מנסה לקדם את מעמדו החברתי כולל על ידי פלרטוטים עם מפקדו ג'נרל טופטו, או עם מרקיז כדי שיתן לרודון משרה.
בקי משתמשת במיניותה על מנת לפתות גברים. היא מצליחה להפיל גברים רבים ברשתה, אבל בדרך כלל היא לא מנסה לקשור קשרי ידידות עם נשים. רוב הנשים שמכירות אותה אינן הולכות שולל אחרי תחבולותיה, יוצאות מן הכלל הזה הן המחנכת שלה, מיס קרולי (לפתות בפתיחת הרומן) ואמליה סדלי. למרות זאת, כותבת יעל לוטן שבקי מתוארת כ"אשה עצמאית ואנוכית כמעט כמו גבר".
שארפ, כפי ששמה מרמז (באנגלית: חדה, מחודדת) היא צעירה חריפה ומניפולטיבית החותרת למעמד הגבוה בכל דרך אפשרית. עמדתה כ"אאוטסיידר" (מתבונן חיצוני) מסייעת למתן זווית ראייה אירונית על החברה על גינוניה, נימוסיה והצביעות שבה. זאת, מבלי לאבד את המוטיבציה להשתייך לאותה חברה עצמה. הדמות מבלבלת את הקורא, הנרתע ממנה ונמשך אליה. כותרת המשנה של הרומן היא "רומאן בלי גיבור", כיוון ששארפ, הדמות המרכזית ברומאן, איננה דמות הגיבורה המסורתית הטובה. תאקרי אף נאלץ "להעניש" את שארפ בסופו של דבר ולגרום למפלתה, על מנת שלא לגרום שערורייה על ידי הצלחתה של דמות "מרושעת".
בשנת 1899 כתב המחזאי לנגדון אלווין מיטצ'ל (Langdon Elwyn Mitchell ;1862–1935) את המחזה "בקי שארפ", על פי ספרו של תאקרי, המחזה שימש בסיס לסרט באותו שם שהופק ב-1935.
את דמותה של שארפ בקולנוע גילמו בין השאר השחקניות מירנה לוֹי (בסרט "יריד ההבלים" מ-1932) מרים הופקינס (בסרט "בקי שארפ", על פי המחזה של מיטצ'ל, מ-1935), עליו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר וריס וית'רספון ("יריד ההבלים", 2004).
בקי שארפ הוא גם שמה של להקת רוק שוודית.
הערות שוליים

↑  נשים באריזות שונות, יעל לוטן
↑  אסתר בית-הלחמי, נילי דינגוט, מאיר רוסטון, גבור ואנטי-גבור ברומן המודרני, האוניברסיטה הפתוחה, עמוד 17
ג'יימס סקוט

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 1885 ניושו מיזורי
 פטירה:  30 באוגוסט 1938 (בגיל 53) קנזס סיטי, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ניו-יורק, קנזס סיטי
 תקופת הפעילות:  מ-1901 
 סוגה:  ג'אז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר,אורגן
 חברת תקליטים:  צ'ארלס ל. דומארס
 מספר יצירות ידוע:  Frog Legs Rag
 בת זוג:  נורה ג'ונסון
 
גיימס סקוט (באנגלית: James Sylvester Scott‏; 12 בפברואר 1885 – 30 באוגוסט 1938) היה מלחין ופסנתרן אמריקאי, שנחשב לאחד משלושת המלחינים החשובים ביותר של מוזיקת הרגטיים הקלאסית, יחד עם סקוט ג'ופלין וג'וזף לאמב.