stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרויקט F/A-XX

F/A-XX הוא שמה של תוכנית לפיתוח ורכישה של מטוס קרב מהדור השישי. הוא מתוכנן להחליף את מטוסי ה-F/A-18 סופר הורנט, החל מתחילת שנות ה-30 של המאה ה-21.
היסטוריה

ביולי 2009 חשפה בואינג קונספט למטוס קרב מהדור השישי, ה-F/A-XX. הרעיון תיאר מטוס נטול זנב, בעל שני מושבים, שני מנועי סילון וכנף גוף מעורב (אנ'). אף על פי שלמטוס תא טייס בתצורת טנדם, טוענת בואינג כי המטוס יכול להיות מאויש או לא מאויש, בהתאם למשימה. מטוס ה-X-47B של נורת'רופ גראמן, שנבחר לתוכנית UCAS-D (אנ'), הוצע אף הוא לענות על דרישות F/A-XX.
במאי 2011 בעת הצגה לקונגרס טען משרד ההגנה האמריקני שהוא מתכנן לרכוש עוד מטוסי F-35C כדי להחליף את 556 מטוסי F/A-18 סופר-הורנט הקיימים.
באפריל 2013 הציגה בואינג גרסה מעודכנת של מטוס העונה על דרישות F/A-XX.
הפועל תל אביב (כדורגל נשים)

הפועל תל אביב היא קבוצת כדורגל הנשים של המועדון הפועל תל אביב המתחרה בליגה הלאומית בכדורגל נשים. הקבוצה הוקמה לראשונה ב-1998, התחרתה בליגת הנשים מהקמתה, זכתה בדאבל בעונת 2000/2001 והתפרקה בשנת 2002. בשנת 2019 הוקמה הקבוצה מחדש, הצטרפה לליגה הארצית ותוך שתי עונות עלתה לליגה הלאומית.
הקמת הקבוצה הראשונה

קבוצת הנשים של הפועל תל אביב הוקמה בסוף שנות ה-90, לאחר הפרטת קבוצת כדורגל הגברים של המועדון. קבוצת הרכישה שכללה את משה תאומים, מוטי אורנשטיין, סמי סגול ורפי עגיב החליטה להקים לראשונה במועדון קבוצת כדורגל נשים, על מנת להתמודד בליגת כדורגל נשים שהוקמה בשנת 1998.
תחת המאמן עמי נימני זכתה הקבוצה בדאבל בעונת 2000/2001, כאשר שיחקו במדיה שחקניות מהטובות ביותר בארץ, וביניהן סילבי ז'אן, רויטל אמויאל, אינה דידיץ' וסלווא עמסיס. הקבוצה השתתפה בליגת האלופות שהתקיימה בשווייץ. בעונה שלאחר הזכייה בדאבל סיימה הקבוצה במקום השני והגיעה לגמר גביע המדינה, אך לאחר תקופה קצרה התפרקה.
לקבוצת הנשים התלווה צוות צילום שתיעד את הקבוצה במשך שנה ויצר עליה סרט דוקומנטרי בשם "החלוצות".
הקבוצה השנייה

ב-12 בספטמבר 2019 הודיע מועדון הפועל תל אביב על חידוש פעילותה של קבוצת הנשים, שתשחק החל מחודש אוקטובר במסגרת הליגה הארצית לנשים תחת המאמן עומרי גרבאוי. במקביל לקבוצה הבוגרת, נמסר על הקמת מחלקת נערות וילדות מגיל 6, וכן על כוונה להקים אקדמיה לכדורגל לבנות.
הקבוצה השנייה > הדרך לליגת העל

בעונתה השנייה בליגה סיימה הקבוצה במקום הראשון והעפילה לליגה הלאומית.
בעונתה הראשונה בליגה הלאומית, הייתה קרובה לעליית ליגה אך לאחר מאבקי עליה קשים מול הפועל ירושלים, הקבוצה סיימה במקום השלישי ונשארה בליגה הלאומית.
בעונה העוקבת החתימה הפועל תל אביב את אשרת עיני, ששיחקה בקבוצה בעונותיה בליגת העל, במטרה להחזיר את הקבוצה לליגה הראשונה - אך בשלב הפלייאוף לא הצליחה לנצח את המועמדות האחרות לעליה - הפועל רעננה ובנות נתניה, וסיימה שוב במקום השלישי.
בעונתה השלישית הקבוצה התחזקה בשחקניות שהגיעו מליגת העל, כאשר ההחתמה הבולטת הייתה קפטנית נבחרת ישראל לשעבר, קארין סנדל. את העונה הסדירה סיימה הקבוצה ללא הפסד, כאשר הפסדה היחיד באותה תקופה היה ברבע גמר גביע המדינה מול מ.כ. רמת השרון. הפסדה הראשון בליגה היה בשלב הפלייאוף, שם הפסידה נגד הפועל באר שבע 2-0, כאשר ניצחון היה מבטיח את עלייתה לליגה הראשונה. עם זאת, מחזור לאחר מכן הפועל תל אביב ניצחה את מכבי פנתרות אשדוד 4-3, ובכך הבטיחה את עלייתה לליגת העל, לאחר היעדרות של 22 שנים. הקבוצה עלתה מהמקום הראשון בטבלה.
תארים

אליפויות : 1
2000/2001
גביעים : 1
2000/2001
ראו גם

כדורגל נשים בישראל
הפועל תל אביב (כדורגל)
הערות שוליים

↑  החלו המיונים לקבוצת הנשים של הפועל. הפועל תל אביב בכדורגל - האתר הרשמי, 12 בספטמבר 2019.
↑  קבוצת הנשים של המועדון פותחת עונה. הפועל תל אביב בכדורגל - האתר הרשמי, 13 בנובמבר 2019.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל ישראלי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ניקולאס קאר

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1959 (בן 66) סינסינטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  דארטמות' קולג', אוניברסיטת הרווארד 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 www.nicholasgcarr.com
 
ניקולאס ג'. קאר (באנגלית: Nicholas G. Carr; נולד ב-1959) הוא סופר ומרצה אמריקאי המתמקד בתחומי אסטרטגיה עסקית, חדשנות, כלכלה, תרבות וטכנולוגיה.
ביוגרפיה

לקאר תואר ראשון מדארטמות' קולג' ותואר שני מאוניברסיטת הרווארד. במהלך הקריירה שלו, שימש קאר כעורך אחראי ועורך בפועל של כתב העת Harvard Business Review.
ספרו האחרון "The Shallows: what the internet is doing to our brains" שפורסם ב-2011 היה מועמד לפרס פוליצר, הפך לרב מכר בינלאומי ותורגם ל-24 שפות שונות.
מלבד ספר זה פרסם קאר שני ספרים משפיעים נוספים: "The big switch: rewiring the world" שפורסם ב-2008; ו-"Does IT matter" שפורסם ב-2004.
בשנת 2003 כתב קאר את המאמר "IT Doesn't Matter" ("טכנולוגיית המידע לא חשובה"), וב-2004 הרחיב אותו לספר ‎"Does IT Matter? Information Technology and the Corrosion of Competitive Advantage"‎ ("האם טכנולוגיית המידע חשובה? שחיקת היתרון התחרותי וטכנולוגיית המידע"). קאר טוען בעבודותיו שהחשיבות האסטרטגית של טכנולוגיית המידע בעסקים פחתה, וזאת מכיוון שטכנולוגיית המידע הפכה נפוצה, תקנית וזולה. טכנולוגיית המידע, טען קאר, תלך בדרכם של מסילות הברזל, הטלגרף והחשמל, ותהפוך גם היא לגורם רגיל המשפיע על הייצור, אך לא יותר מזה.
רעיונות אלה הכעיסו רבים בתעשיית טכנולוגיית המידע, ומנהלים בכירים בחברות מובילות בהן מיקרוסופט, אינטל ו-HP מחו בתוקף נגדם. מאידך גיסא, פרשנים אחדים של התעשייה הביעו תמיכה ברעיונותיו.
בהמשך אותה שנה, פרסם קאר מאמר משפיע נוסף בשם "The End of Corporate Computing" ("סופו של המחשוב הארגוני"). במאמר שהתפרסם בכתב העת MIT Sloan Management Review, טען קאר שבעתיד, טכנולוגיית המידע תירכש כשירותי תשתית מספקים החיצוניים לארגון (בדומה לחשמל ומים), ומחלקות טכנולוגיית המידע הקיימות בארגונים - תעלמנה.
קאר כתב במספר כתבי עת חשובים, בהם The Atlantic Monthly, The New York Times Magazine, Wired, The Financial Times, Die Ziet, The Futurist, The Guardian and The Industry Standard.
בעברו היה קאר חבר במערכת היועצים של אנציקלופדיית בריטניקה, כמו כן ראש מערכת פרויקט המחשבים "World Economic Forum" וכתב באוניברסיטת קליפורניה.
כיום הוא כותב בבלוג הפופולרי שלו Rough Type.
ביקורת על האינטרנט ועל טכנולוגיית המידע

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
על מסילות הברזל, הטלגרף והחשמל, כתב קאר:
מנקודת מבט אסטרטגית, הם הפכו לבלתי-נראים; והם אינם חשובים עוד ... וזה בדיוק מה שקורה כיום לטכנולגיית המידע.
בספרו "The big switch:rewiring the world" מ-2008 מדבר קאר על השינוי שמתרחש בעקבות התקדמות הטכנולוגיה והאינטרנט, בדומה להתפתחויות והמצאות קודמות בהיסטוריה. קאר מציג בספרו איך המחשבים והאינטרנט משנים את התפיסה שלנו ומשפיעים על תחומים רבים בחברה והתרבות.
אחד מהמאמרים המשפיעים והמפורסמים ביותר שכתב הוא האם גוגל הופך אותנו לטיפשים? שפורסם בשנת 2008 ב- The Atlantic.
טענתו המרכזית במאמר היא שהאינטרנט משפיע על היכולות הקוגניטיביות ושיש לו השפעה לרעה על יכולת הריכוז והתבוננות לעומק.
בדומה לטענתו של חוקר התקשורת מרשל מקלוהן ב-1960 ש"המדיום הוא המסר", לטענת קאר לאינטרנט יש השפעה על צורת החשיבה. 
יתרונותיו הרבים של האינטרנט: כמויות עצומות של מידע, נגישות מהירה, שיתוף, קישורים וכו'...גובים מחיר. 
קאר טוען שצורת ההתנהלות הזו באינטרנט גורמת לכך שכיום אנשים מתקשים לקרוא מאמרים ארוכים או ספרים מפני שצורת החשיבה שלהם השתנתה. אנחנו רגילים לקבל את התשובה ואת המסר במהירות וללא מאמץ ולכן אנו מתקשים להתרכז ולהתמקד במשימה אחת לאורך זמן, אנחנו סורקים את דפי האינטרנט ולא קוראים יותר, או במילותיו מתוך המאמר:
Once I was a scuba diver in the sea of words. Now I zip along the surface like a guy on a Jet Ski.
במאמר נוסף שפרסם בשנת 2010 ב-The Wall Street Journal הוא חוזר על טענותיו בקשר להשפעתו השלילית של האינטרנט על היכולות הקוגניטיביות ועל כך שהוא הופך אותנו לבעלי חשיבה רדודה יותר. הוא מציג מספר מחקרים שנערכו בנושא המראים שדעתם של משתמשי אינטרנט מנוסים, מוסחת בקלות רבה יותר וקשה להם לבצע מספר משימות בו זמנית בניגוד למצופה. טענותיו אלה מורחבות ומפורטות יותר בספרו האחרון משנת 2011 "The Shallows".
ספרו האחרון "The Shallows" עוסק בהשלכות שיש לשימוש באינטרנט על המוח שלנו. הוא דן בכך שהמוח משתנה כל פעם בהתאם לכלים שהוא עושה בהם שימוש ומראה כיצד המחשבה האנושית שינתה את צורתה במהלך השנים בהתאם לכלים השונים בהם השתמשו בהם, מהכתב, המפות, הדפוס ועד למחשבים.
ביקורת על האינטרנט ועל טכנולוגיית המידע > ביקורת על ויקיפדיה

בשנת 2005 כתב קאר מאמר בשם "חוסר המוסריות של Web 2.0", שבו ביקר את האיכות הירודה של המידע המצוי בפרויקטי Web 2.0 כגון ויקיפדיה ובלוגים. קאר טען שבסופו של דבר, לפרויקטים אלה עלולה להיות השפעה שלילית על החברה, מכיוון שהם מחליפים מקורות מידע מקצועיים יותר, אם כי יקרים יותר. מאמרו זה הצית גל של ביקורות נוספות על מיזמי ויקיפדיה.
באוגוסט 2007, קאר הציע את המונח 'ויקיקרטיה' כדי לתאר את התפתחותה של הבירוקרטיה בוויקיפדיה, ההיררכיה הסבוכה והגודש בחוקים. לטענתו, זו הסיבה לניצחון המוחלט של גישת ה"מחקנות" על ה"מכלילנות", והוא הסיק שהמחקנות סוללת את הדרך לבואם של חוקים רבים ומפורטים יותר ויותר - ללא סוף. לדבריו, אנשים מעדיפים דרך זו כשהם הופכים לחברים בקבוצה גדולה.
לקריאה נוספת

Digital Enterprise : How to Reshape Your Business for a Connected World (2001) ISBN 1-57851-558-0
Carr, Nicholas G. (2004), Does IT Matter?, ISBN 1591394449
הערות שוליים

↑  Rough Type
↑  Rise of the wikicrats,‏ 23 באוגוסט 2007 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429983905171  PLWABN: 9810577357805606  BNE: XX1710079  BnF: cb165536755 (data)  CANTIC: a11000831  CiNii: DA14829787  GND: 136701744  ISNI: 0000 0001 2148 8744  LCCN: n00102292  LNB: 000067986  MusicBrainz: 00f9e12e-2efa-41c9-84aa-3f648f170a21  NDL: 00994969  NKC: vse2006371869  NLK: KAC200702593  NTA: 227323602  SUDOC: 084012048  VIAF: 118698452   WorldCat (עם VIAF): 118698452
צ'נק טוסון

צ'נק טוסון (בטורקית: Cenk Tosun; נולד ב-7 ביוני 1991 בווצלר) הוא כדורגלן טורקי-גרמני המשחק בעמדת החלוץ בפנרבחצ'ה ובנבחרת טורקיה.
קריירה

טוסון החל את הקריירה בקבוצת איינטרכט פרנקפורט הגרמנית ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון. ב–8 במאי 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה בבוגרים, כאשר עלה בדקה ה-75 בהפסד 3:1 לוולפסבורג במשחק שהיה האחרון לעונת 2009/10 בבונדסליגה.
ב-29 בינואר 2011 חתם טוסון בגזיאנטפספור מהליגה הטורקית תמורת 400 אלף יורו. הוא כבש 14 שערים ב-10 משחקי ליגה בעונת הבכורה שלו במועדון. לאחר עונה שנייה פחות מוצלחת, הוא כבש בספרות כפולות בשתי העונות הבאות ועזר לגזיאנטפספור לזכות בגביע הטורקי, כאשר הוא כבש צמד בגמר שהסתיים בתוצאה 3:1 לטובת גזיאנטפספור נגד אורדוספור ב-17 במאי 2012.
ב-4 בפברואר 2014 חתם טוסון בבשיקטש הטורקית. בשתי עונותיו הראשונות במועדון, שימש טוסון בעיקר בתור מחליף לדמבה בה ומריו גומז. לאחר ששניהם עזבו את המועדון, טוסון נהפך לשחקן הרכב קבוע, כאשר בעונת 2016/17 כבש 24 שערים בליגה הטורקית וזכה עם בשיקטש באליפות טורקיה. בנוסף, בעונת 2017/18 הוא כבש 4 שערים בשלב הבתים בליגה האירופית והעפיל עם בשיקטש לשלב 32 האחרונות במפעל. שם, הם פגשו את הפועל באר שבע וניצחו בתוצאה 2:5 בסיכום שני המשחקים, כאשר טוסון כובש שער בשניהם.
ב-5 בינואר 2018, חתם טוסון באברטון האנגלית על חוזה ל-4.5 שנים, תמורת סכום המוערך בכ–27 מיליון יורו. הוא ערך את הופעת הבכורה 8 ימים מאוחר יותר, כאשר נכנס בדקה ה-61 בהפסד 4:0 לטוטנהאם הוטספר. הוא כבש את שער הבכורה במועדון בהפסד 2:1 לברנלי ב–3 במרץ.
ב-10 בינואר 2020 הושאל טוסון לקריסטל פאלאס עד לסיום עונת 2019/2020. ב-31 בינואר 2021 חזר טוסון לבשיקטש והושאל עד לסוף העונה. ב-2 ביולי 2022 חזר טוסון לבשיקטש וחתם לעונה אחת.
ב-16 ביולי 2024 חתם טוסון בפנרבחצ'ה לשנתיים.
נבחרת לאומית > נבחרת גרמניה עד גיל 21

ב-16 בנובמבר 2016 ערך טוסון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה עד גיל 21, כאשר כבש בניצחון 2:1 נגד נבחרת אנגליה עד גיל 21.
נבחרת לאומית > נבחרת טורקיה

טוסון ערך את הופעת הבכורה בנבחרת טורקיה ב–15 באוקטובר 2013. את שער הבכורה בנבחרת כבש טוסון ב-15 בנובמבר 2015, בניצחון 2:1 נגד נבחרת קטר במשחק ידידות. טוסון היה חלק מסגל נבחרת טורקיה שזומן ליורו 2016 ושיחק 2 משחקים כמחליף בהפסד 1:0 לקרואטיה ובניצחון 2:0 נגד צ'כיה, אך בסופו של דבר נבחרת טורקיה הודחה בשלב הבתים. טוסון כבש 5 שערים במוקדמות מונדיאל 2018, שממנו נבחרת טורקיה הודחה בסופו של דבר. נכלל בסגל נבחרת טורקיה ליורו 2024.
הערות שוליים

↑  Ryan DabbsContributions from Michael Yokhin last updated, Turkey Euro 2024 squad: Vincenzo Montella's full team, fourfourtwo.com, ‏2023-09-21 (באנגלית)
| נבחרת טורקיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 גונוק •  2 צ'ליק •  3 דמיראל •  4 אקאידין •  5 יוקושלו •  6 קקצ'י •  7 אקטורקואולו •  8 גולר •  9 טוסון •  10 צ'להאנולו •   11 יאזיג'י •  12 באינדיר • 13 קפלאן •  14 ברדקג'י • 15 אוזג'אן • 16 ייקסק • 17 קהבצ'י • 18 מולדור • 19 יילדיז • 20 קדיאולו • 21 יילמאז • 22 אייהאן • 23 צ'אקיר • 24 קיליצ'סוי • 25 אקגון • 26 יילדירים • מאמן: מונטלה |  1 גונוק •  2 צ'ליק •  3 דמיראל •  4 אקאידין •  5 יוקושלו •  6 קקצ'י •  7 אקטורקואולו •  8 גולר •  9 טוסון •  10 צ'להאנולו •   11 יאזיג'י •  12 באינדיר • 13 קפלאן •  14 ברדקג'י • 15 אוזג'אן • 16 ייקסק • 17 קהבצ'י • 18 מולדור • 19 יילדיז • 20 קדיאולו • 21 יילמאז • 22 אייהאן • 23 צ'אקיר • 24 קיליצ'סוי • 25 אקגון • 26 יילדירים • מאמן: מונטלה | טורקיה |
יהודה הררי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 בינואר 1919 בודפשט, הונגריה
 פטירה:  14 בינואר 1980 (בגיל 60) ישראל
 תאריך עלייה:  5 באוקטובר 1938
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   האצ"ל   ההגנה  הצבא הבריטי הצבא הבריטי  צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידת הצנחנים מפקד חטיבה 5 ראש מטה פיקוד המרכז מפקד פיקוד ההדרכה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה   מלחמת העצמאות  פעולות התגמול   מבצע קדש 
 עיטורים
  המדליה הצבאית
 
יהודה הררי (26 בינואר 1919 – 14 בינואר 1980) היה אלוף-משנה בצה"ל, ממייסדי מערך הצנחנים ומקים גדוד 890, עמד בראש פיקוד ההדרכה של הצבא.
הערות שוליים

↑  מרדכי גור, יעקב ארז, צה"ל בחילו - צנחנים, הוצאת רביבים 1981, עמ' 26
↑  צבי ינאי, המהפך הכפול-איך השפיע מיזוג יחידה 101 בגדוד הצנחנים על זהותי כישראלי, באתר הארץ, 20 באפריל 2007
↑  אחת ולתמיד: למה הנחש הוא הסמל של חטיבת הצנחנים?, באתר ‏מאקו‏, 6 בפברואר 2018
↑  איתן הבר, זאב שיף, לקסיקון לביטחון ישראל, זמורה ביתן מודן - הוצאה לאור
↑  א/מ יהודה הררי - מפקד פיקוד ההדרכה, מעריב, 30 במאי 1961
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297600705171  ISNI: 0000 0000 6957 2868  LCCN: nr2004001345  VIAF: 97509123   WorldCat (עם VIAF): 97509123
זכין לאדם שלא בפניו

זכין לאדם שלא בפניו ואין חבין לו אלא בפניו הוא כלל במשפט העברי המאפשר לבצע פעולה משפטית עבור אדם אחר, ללא ידיעתו של אותו אדם עבורו נעשית הפעולה, בתנאי שהשלכות הפעולה הן טובות עבור האדם שעבורו נעשית הפעולה.
המקרה הפשוט להדגמת הכלל הוא הקנאת מתנה לאדם ללא ידיעתו. כך פוסק הרמב"ם:
המזכה לחבירו במתנה על ידי אחר כיוון שהחזיק בה אחר כגון שמשך המטלטלין או הגיע שטר הקרקע לידו או החזיק בקרקע זכה חבירו אף על פי שלא הגיעה המתנה לידו ואין הנותן יכול לחזור בו, אבל המקבל ידו על העליונה אם רצה מקבל אם לא רצה אינו מקבל שזכין לאדם שלא בפניו ואין חבין לו אלא בפניו וזכות הוא שתנתן לו מתנה אם ירצה, אבל אם לא ירצה אין נותנין מתנה לאדם בעל כרחו".
כדי להקנות מתנה יש לבצע פעולת קנין, כמו בכל מכר. פעולה זו במכר, יכול לעשות הקונה או שלוחו. אולם במתנה יכול לעשות זאת כל אדם מכח הכלל הנ"ל.
התלמוד לומד כלל זה מפסוק בתורה. אולם הראשונים חלוקים בדעתם אודות תוקפו של הלימוד. יש הרואים בלימוד זה לימוד גמור, וממילא לדעתם מדובר בדין דאורייתא אפילו כשהזוכה הוא קטן. לעומתם יש הסבורים שאין הלימוד הזה אלא 'אסמכתא'. אולם כפי שנראה בהמשך (היסוד המשפטי של דין זכייה), לדעת חלק מהראשונים דין זכייה הוא חלק מדין השליחות. לפי גישה זו ייתכן שאין צורך במקור מעבר למקור של דין שליחות.
היסוד המשפטי של דין זכייה

הראשונים נחלקו בשאלה מה הוא ההסבר המשפטי של דין זכייה. גישה אחת רואה בדין זכייה ערוץ נוסף של דיני השליחות. הזוכה לחברו פועל כשלוחו אף על פי שהוא לא נתמנה על ידו. גישה זו נקראת "זכייה מדין שליחות". לעומתם כמה ראשונים בעיקר מראשוני ספרד קבעו שזכייה אינה מדין שליחות. חלק מבעלי השיטה שזכייה מדין שליחות, הסבירו שבמקרים בהם הזכות היא חד משמעית, קיימת הנחה המובנת מאליה ('מכללא'), שהמוטב שנהנה מפעולת הזוכה ודאי היה ממנה אותו לשליח לפעולה זו. ובלשון הראשונים: "אנן סהדי דעביד ליה שליח".
אחרונים רבים עסקו בהסברת שתי שיטות אלו. בעל 'קצות החושן' חלק על ההסבר שיש בזכייה מינוי מכללא. את טענתו הוכיח מסוגיית 'יאוש שלא מדעת', ממנה עולה לכאורה שלא ניתן לקיים שליחות על ידי אישור רטרואקטיבי. ולדעת אביי שהלכה כמותו, כפי שיאוש שלא מדעת אינו יאוש, כך שליחות שלא מדעת אינה שליחות. לאור גישתו זו, טוען הוא שגם בעלי הגישה שזכייה מדין שליחות, אינם יכולים להסביר זאת על בסיס "אנן סהדי" שעשאו שליח, אלא מכח גזרת הכתוב. לפי הסבר זה, דין זכייה פועל מכח שליחות אבל ללא צורך במינוי. הסבר דומה מאוד הציגו אחרונים אחרים, דווקא לשיטת הראשונים שזכייה אינה מדין שליחות. לפי גישה זו גם הסוברים ששליחות אינה המקור של דין זכייה, אינם חולקים על כך שבפועל הזוכה פועל כמו שליח עבור המזוכה.
לעומת זאת, בעל 'קצות החושן' הסביר את הגישה שזכייה אינה מדין שליחות, כבלתי שייכת לדין השליחות. הוא מסביר שהזוכה פועל לטובת המזוכה מדין יד. כמו שחצרו של אדם יכולה להיחשב לידו (הזורק גט לחצרה של אשתו מגורשת כמו בנתנה לידה), כך הזוכה יכול להיחשב לידו כאשר מדובר בזכות. חשוב לציין שהסבר זה אינו נמצא בראשונים. יתירה מזו אין הוא חף מבעיות וכך הגיב עליו אחד האחרונים: "זה הזוכה שהוא איש זר היכי יתחשב כידו, אם אינו נעשה שלוחו".
לאור ביקורת זו, מציע בעל ה'קהלות יעקב' הסבר שאינו מבוסס על דין שליחות, אך גם אינו מגדיר את הזוכה כיד. לפי הסבר זה יש יכולת לאדם לזכות לאחרים מכח יכולתו לזכות לעצמו. אין כאן פעולה הנובעת מכוחו של המזוכה אלא מכוחו של הזוכה. כפי שאדם יכול להגביה ממון ולזכות בו לעצמו, כך יכול הוא להחליט להגביה ממון ולזכות בו לטובת אדם אחר.
הגדרת 'זכות'

דין זכין מבוסס על הנחת יסוד שהפעולה עליה מדובר מוגדרת כ'זכות'. אולם ישנם מקרים רבים בהם הגדרת הזכות אינה חד משמעית. להלן כמה מהספקות:
האם מדובר בהגדרה עקרונית של אופי הפעולה, או רק בהגדרת ההשפעה של הפעולה על האדם. יש אחרונים שהגבילו את הדין רק לפעולות זכייה במהותן. לפי גישה זו רק פעולה המקנה זכות למוטב, ואינה כרוכה כלל בנטילת זכות ממנו תיחשב 'זכות'. אולם לדעת רוב הפוסקים, כל פעולה, גם הכרוכה בנטילת זכות, יכולה להיעשות באמצעות דין זכייה, אם היא טובה למוטב. לפי גישה זו, יכול אדם למכור את חמצו של חברו בערב פסח, ובכך להציל את הממון שעתיד להיאסר. כמו כן יכול אדם להפריש חלה מעיסת חברו. וכמו כן יוכל בנתונים מסוימים אדם לגרש את אשת חברו כאשר ברור שהדבר הוא זכות לחברו. אופציה זו לזכות גט מבעל, היא אחד היסודות עליהם נשען פסק הדין המפורסם של בית הדין מצפת שהתיר אשה שבעלה צמח.
האם ההגדרה היא אובייקטיבית או סוביקטיבית. האם פעולה המוגדרת בדרך כלל כחובה, יכולה להיות מוגדרת זכות כאשר יש לכך סיבות מיוחדות. גירושין נחשבים כחובה ולכן לא ניתן לזכות בגט לאשה. אולם יכולים להיות מקרים בהם הגירושין הם זכות לאשה. בשאלה זו דנה הגמרא: "המזכה גט לאשתו במקום יבם מהו".
האם ניתן להגדיר זכות גם כזו שיש בצידה חובות. האם רכישת נכס שגוררת בעקבותיה חובות (תשלום) יכולה להיחשב זכות? מן הרמב"ם עולה לכאורה שכן. אולם הרבה פוסקים חולקים עליו.
האם זכות עכשווית תיחשב זכות למרות שבעקיפין היא תגרום לחובה. כגון מתנה גמורה שבעקבות הזכייה בה יחולו על המקבל תוצאות שאינן לטובתו.
מי זוכה ולמי ניתן לזכות

כל אדם גדול ובר דעת, יכול לזכות לחברו. בין איש ובין אשה ואפילו היא אשת איש, וכן עבד או שפחה עבריים או כנעניים. כמו כן כל המנויים לעיל יכולים להיות מוטבים של פעולת זכייה. נוסף עליהם הקטן: "זכין לקטן אפילו בן יום אחד". אולם בנוגע לזכיית קטן נחלקו הראשונים האם מדובר בהלכה גמורה מהתורה, או שזו רק תקנת חכמים.
האפשרות לזכות עבור גוי, נתונה במחלוקת אמוראים. האפשרות לזכות עבור שוטה, מובאת על ידי הרמב"ם והשולחן ערוך. יש הטוענים שהדבר פשוט, ויש מי שהפנה למקור בגמרא. אולם בעל 'קצות החושן' סבור שהרא"ש חולק על כך.
גר קטן מטבילין אותו על דעת בית דין

הגמרא קושרת בין דין זכייה לדין גיור קטינים:
אמר רב הונא: גר קטן מטבילין אותו על דעת בית דין. מאי קמ"ל? דזכות הוא לו, וזכין לאדם שלא בפניו, תנינא: זכין לאדם שלא בפניו, ואין חבין לאדם שלא בפניו! מהו דתימא עובד כוכבים בהפקירא ניחא ליה, דהא קיימא לן דעבד ודאי בהפקירא ניחא ליה, קמ"ל דהני מילי גדול, דטעם טעם דאיסורא, אבל קטן - זכות הוא לו.
לפי פסקו של רב הונא, גר שאין לו אב, ואמו הביאתו להתגייר, מטבילין אותו לשם גירות על דעת בית דין.

השיוך של דין זכין לגיור קטינים אינו פשוט. הרי המילה והטבילה הן פעולות הנעשות בגופו. אין כאן פעולה שעושה אדם אחר במקומו של הקטן, כמו במקרים רגילים של זכייה. לאור זאת כתבו התוספות:
ונראה דזכייה דגירות לא דמי לשאר זכיות דמה שב"ד מטבילין אותו אינם זוכין בעבורו אלא הוא זוכה בעצמו ובגופו שנעשה גר ונכנס תחת כנפי השכינה והא דפריך בכתובות תנינא זכין לאדם שלא בפניו ומשני מהו דתימא עובד כוכבים בהפקירא ניחא ליה היינו משום דאם הייתה חובתו לא היה לב"ד להתמצע להכניס גופו בדבר שיש לו חובה.
בעיה נוספת שהתעוררה כאן, קשורה לתוקף של דין זכין. לפי השיטה שדין זכיית קטן אינו אלא מדרבנן, כיצד ניתן לגייר על בסיס כלל שתוקפו מדרבנן בלבד?
הראשונים שסבורים שיסוד דין זכייה הוא מדין שליחות, הסבירו שגיור קטינים מבוסס על דין דרבנן. ראשונים אלו נדרשו להסביר כיצד ייתכן שגיור יהיה מבוסס על דין דרבנן. יש שכתבו שכל הגיור הזה אינו תקף מהתורה ולכן אין להתייחס אליהם כיהודים גמורים. ויש שהציעו פתרונות הלכתיים כגון "יש כח ביד חכמים לעקור דבר מן התורה".
הראשונים שסבורים שלדין זכייה יש מקור מהתורה, ואין זכייה מדין שליחות, ביססו את גישתם בין היתר מסוגיית גר קטן.
גאורג זינגר

| --- | --- |

זינגר בסוף שנות ה-50
 לידה:  6 באוגוסט 1906 פראג 
 פטירה:  1 באוקטובר 1980  (בגיל 74) ירושלים, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  מנצח, מלחין ופסנתרן
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם 
 
גאורג זינגר מימין עם הפסנתרן ואן קלייברן, 1962
גאורג זינגר (6 באוגוסט 1906 – 1 באוקטובר 1980) היה מנצח, מלחין ופסנתרן ישראלי.
קורות חייו

גאורג זינגר (בלועזית נכתב לעיתים גם George Singer) נולד לנתן, סוחר טקסטיל, ואולגה לבית קארפלס בפראג, אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית. בגיל 12 החל לנגן בפסנתר ושנתיים לאחר מכן כבר הופיע כסולן ברסיטלים. לאחר שסיים לימודיו בגימנסיה החל לימודיו באקדמיה למוזיקה של פראג. מוריו היו פידליו פינקה (קומפוזיציה), פרנץ לנגר וקונרד אנזורגה (פסנתר) ואלכסנדר זמלינסקי (ניצוח). אצל זמלינסקי למד נגינה מפרטיטורה בקריאה ראשונה (פרימה ויסטה) וכל כך הצטיין בכך, שהפילהרמונית הייתה מזמינה אותו לעיתים לנגן יצירות ישראליות בקריאה מהדף לפני מנצחים אורחים. הוא סיים לימודיו בהצטיינות ב-1927.
זינגר היה פסנתרן ומלווה מעולה, שאמנים בינלאומיים היו מעוניינים בשירותיו. יכולתו לנגן מתוך פרטיטורות בקריאה ראשונה פתחה לפניו בגיל צעיר את הדרך לניצוח בבתי אופרה שונים. בין 1927 ל-1931 ניצח על התיאטרון הגרמני החדש בפראג, שבין מנצחיו הראשיים היו אלכסנדר זמלינסקי וויליאם שטיינברג (ממייסדי התזמורת הארץ ישראלית).
אגון פולאק, המנצח הראשי של האופרה הממלכתית של המבורג, שמע את נגינת הפרטיטורה של זינגר והזמינו להמבורג ב-1931. הוא עבד שם עד עליית הנאצים לשלטון, כאשר חוקי הרייך השלישי אילצו אותו לחזור לצ'כוסלובקיה.
משנת 1934 ניצח על תיאטראות בצ'כוסלובקיה (בערים טפליצה, ברנו ופראג) ויזם את הפקת האופרה "אלפרד" של דבוז'אק בביצוע בכורה. תווי האופרה, הראשונה של דבוז'אק משנת 1870, היו שמורים אצל בנו של המלחין בכתב יד. במקור נכתבה האופרה בגרמנית, על פי שירו של המשורר הגרמני תאודשור קרנר. לאחר הביצוע הקונצרטי בניצוחו של זינגר, תורגמה לברית האופרה לצ'כית והוצגה בשנת 1938 באולמיץ. כיום היא כלולה ברפרטואר האופראי וגאורג זינגר התקבל כחבר כבוד באגודת אנטונין דבוז'אק על פועלו בהוצאתה לאור עולם. עם פלישת הנאצים לצ'כוסלובקיה במרץ 1939 נאלצו זינגר ואשתו זמרת האופרה חנה נחר להימלט מפראג.
קורות חייו > פעילותו בארץ

בני הזוג זינגר עלו ארצה ב-1939 על סיפון אוניית המעפילים "טייגר היל". רשות מיוחדת שקיבל זינגר מן הנציב העליון איפשרה לו לשהות בארץ, כדי שיוכל לנצח על התזמורת הפילהרמונית הארץ ישראלית בקונצרטים שערכה במצרים, בלבנון ובסוריה. בשנות מלחמת העולם השנייה, בהיעדר מנצחים אורחים מארצות חוץ, הוטלה משימת הניצוח על התזמורת עליו ועל מיכאל טאובה. זינגר המשיך לנצח על קונצרטים בסדרות המנויים של התזמורת הארץ ישראלית (לאחר קום המדינה, התזמורת הפילהרמונית הישראלית), על קונצרטים מיוחדים ועל הופעות לפני חיילים.
בפברואר 1941 הקים זינגר יחד עם מרק לברי את האופרה הארצישראלית העממית והוא שימש כמנצחה עד שהפסיקה את פעילותה בתחילת שנת 1947. לאחר הקמתה, שימש זינגר גם כמנצח באופרה הישראלית. בין היתר ניצח על הצגת הבכורה של האופרה "אלכסנדרה" מאת מנחם אבידום. שנים רבות ניצח על תזמורת רשות השידור והרבה להקליט עמה יצירות ישראליות, חלקן בביצועי בכורה.
בשנים 1947 ו-1948 יצא לאירופה ושימש כמנצח אורח בפראג, וינה, רומא, טורינו מילאנו וגם בצרפת. בתקופה זו ניצח בשידורי רדיו, בהם נוגנו גם יצירות של מוזיקאים ישראלים.
גאורג זינגר היה מנצח קבוע של התזמורת הסימפונית חיפה בשנותיה הראשונות ובמקביל היה גם שותף לפיתוחה של התזמורת הקאמרית חולון. 
בשנות ה-60 וה-70 שהה בכל שנה כמה חודשים מחוץ לישראל ובהם ניצח כאורח על תזמורות שונות באירופה, ביניהן הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הסימפונית של וינה, תזמורת שווייץ המערבית, התזמורת של האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא, וכן התזמורות של לייפציג ובמברג. זינגר היה גם המנצח הישראלי הראשון שהופיע בברית המועצות.
מספר הקלטות שלו הופיעו בחברת התקליטים "רמינגטון" (Remington Records).
כמלחין הושפע זינגר בעיקר מן המוזיקה הצ'כית. יצירותיו מזכירות את המוזיקה של דבוז'אק, אך ניכרת בהן גם השראת האווירה הישראלית. את יצירותיו ביצע בעצמו, אם כמנצח ואם כפסנתרן.
זינגר נהג גם לכתוב מאמרים בנושאים מוזיקליים עבור עיתונים בצ'כוסלובקיה ועבור "חדשות ישראל" (בשפה הגרמנית).
זינגר נהג לשבת לעבוד בחורשת עצי האורן אצל משפחת שטיין בכפר שמריהו כמעט בכל סופי השבוע, כדי לקבל השראה ליצירתו. תוך כדי עבודתו יכול היה לנגן מיד את יצירתו על פסנתר הכנף שהיה מצוי בבית משפחת המוזיקאים. 
זינגר זכה בפרס אקו"ם על מפעל חייו זמן קצר לפני מותו, אך היה חולה מדי לקבלו.
גאורג זינגר נפטר ב-1 באוקטובר 1980 בתל אביב ונטמן ליד רעייתו בבית עלמין הדרום.
מיצירותיו

סינפונייטה בארבעה פרקים
שתי סוויטות לתזמורת
"הרהורים" לויולה ותזמורת
סונאטינה לפסנתר
"ארבעה רשמי מחול" לפסנתר
ואלס לפסנתר