stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שירה מרגלית (אשת עסקים)
הערות שוליים

↑  ורד שרון-ריבלין, ‏שירה מרגלית תתמנה למשנה למנכ"ל משרד הפרסום מקאן קשר בראל, באתר גלובס, 30 בספטמבר 2002
↑  גלית ימיני, מרכול שירותי הפרסום של מקאן קשר בראל, באתר TheMarker‏, 16 בדצמבר 2002
↑  עדי דברת, בעקבות הכתבה ב"ידיעות אחרונות": אילן שילוח פיטר את מנכ"לי מקאן אריקסון, שירה מרגלית ואורן פרנק, באתר TheMarker‏, 18 באוקטובר 2007
↑  אסתי אהרונוביץ ו', זה פיצויים במכנסיים שלך?, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2007
↑  ענת קם‏, דברים שרואים מקאן - רשת, באתר וואלה, 6 בפברואר 2008
↑  נועה קושרק, יובל גורן וגילי איזיקוביץ, שירה מרגלית, המשנה למנכ"ל "רשת", הותקפה בידי אלמונים ליד ביתה, באתר הארץ, 21 במאי 2009
↑  יובל גורן, דודו טופז: "אני מצטער על בנה של מרגלית"; כתב אישום בעוד 3 ימים, באתר הארץ, 15 ביוני 2009
↑  יובל גורן, אישום: דודו טופז ביקש לשפוך חומצה על פניה של שירה מרגלית, באתר הארץ, 29 ביוני 2009
↑  יעל גאוני, ‏רשת תשקיע 2.2 מיליון דולר בריאליטי החדש "פרויקט מסלול", באתר גלובס, 9 ביוני 2009
↑  ניר קיפניס, ‏עולים על המסלול הנכון, באתר גלובס, 17 ביוני 2009
↑   נתי טוקר, המרוץ ל-1.5 מיליון צופים: שיא צפייה לגמר "המירוץ למיליון", באתר TheMarker‏, 29 במרץ 2015
↑  סיון שור, המסך המפוצל: הפורונוגרפיה של צופית גרנט, באתר הארץ, 19 באפריל 2013
↑  לי-אור אברבך, ‏שירה מרגלית פורשת מרשת: "זקוקה למנוחה ולפסק-זמן", באתר גלובס, 18 במרץ 2010
↑  רועי ברק, ‏רדיו ת"א יוצא למלחמה בהדרה נשים: "מעריצים את המין הנשי", באתר גלובס, 29 בדצמבר 2011
↑  רוני לוין, שירה מרגלית רוכשת שליש מאתר הנשים סלונה, באתר TheMarker‏, 31 באוגוסט 2011
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏קבוצת מקאן מפסיקה לתמוך בפעילות: אתר סלונה נסגר, באתר גלובס, 29 במרץ 2020
↑  אמיר טייג, כנס INTV: "תפקידנו הוא לספר סיפור טוב, ללא קשר לטכנולוגיה", באתר TheMarker‏, 11 בנובמבר 2012
↑  רותה קופפר, יו”ר חטיבת הבידור באן־בי־סי, בוב גרינבלט, יפתח את כנס INTV, באתר הארץ, 1 באוקטובר 2013
↑  וואלה ברנז'ה‏, שחקן חדש במגרש: אלעד קופרמן ושירה מרגלית הקימו חברת הפקות משותפת, באתר וואלה, 4 בפברואר 2018
↑  אויבים, באתר israelfilmacademy.co.il
↑  Productions Archive, Kuma Studios - קומא סטודיוס (באנגלית אמריקאית)
↑  דבריו של רונן מנליס בפרק (45:20) כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי (2025-02-03), עונה חדשה 🔥 אויבים עונה 4 | פרק 1 - יחיא סינוואר, נבדק ב-2025-02-10
↑  אמיר בוחבוט‏, ראש אמ"ן מגיב לראשונה מאז הפתיחה במלחמה: "נושא באחריות המלאה לכישלון", באתר וואלה, 17 באוקטובר 2023
↑  מיקי לוין, ‏אייל אשל מאשים את גרושתו של אהרון חליוה: המחדל בתחקיר, באתר מעריב אונליין, 4 בפברואר 2025
↑  אייל אשל: עורכת הסדרה "אויבים" טייחה את אחריותו של בן זוגה לשעבר ראש אמ"ן חליוה | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2025-02-04
↑  ושוב טיוח, ושוב השתקה, ושוב ניסיון שלא יכנס..., באתר www.instagram.com
↑  מיטל וייזברג, ‏מבריק ויהיר: הכירו את אהרון חליוה, האלוף השנוי במחלוקת שפרש היום, באתר גלובס, 1 בדצמבר 2023
↑  גיא פרחי, ‏מיוחד לט"ו באב: הכירו את הפאוור קאפלז של תל אביב – חלק ראשון, באתר "Time Out ישראל", 2 באוגוסט 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526365405171  VIAF: 311793666   WorldCat (עם VIAF): 311793666
דונלד ד. הופמן

| --- | --- |

 לידה:  29 בדצמבר 1955 (בן 69) סן אנטוניו, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדעים קוגניטיביים 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 מנחה לדוקטורט:  ויטמן ריצ'ארדס 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה 
 תלמידי דוקטורט:  ניקולה פול תיירי 
 פרסים והוקרה:  פרס מחקר טרולנד (1994)  APA Distinguished Scientific Award for an Early Career Contribution to Psychology (1989) 
 www.cogsci.uci.edu/~ddhoff/
 
דונלד דייוויד הופמן (באנגלית: Donald David Hoffman; נולד ב־29 בדצמבר 1955) הוא פסיכולוג קוגניטיבי, פרופסור במחלקה למדעים קוגניטיביים באוניברסיטת קליפורניה באירווין, וכן במחלקה לפילוסופיה, במחלקה ללוגיקה ופילוסופיה של המדע ובבית הספר למדעי המחשב.
ביוגרפיה

הופמן, יליד סן אנטוניו, טקסס, סיים את לימודי התואר הראשון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, 1978, בפסיכולוגיה כמותית, ואת הדוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בשנת 1983, בפסיכולוגיה חישובית.
תקופה קצרה היה מדען מחקר במעבדת הבינה המלאכותית של MIT, ואז התמנה לפרופסור באוניברסיטת קליפורניה באירווין (UCI) בשנת 1983, בה הוא עובד עד היום. בשנת הלימודים 1995–1996 היה בשנת שבתון במרכז למחקר בינתחומי (Zentrum für Interdisziplinäre Forschung) באוניברסיטת בילפלד בגרמניה.
תחומי המחקר שלו הם בתחום התפיסה החזותית, מדעים קוגניטיביים, תודעה, התפתחות התפיסה.
נושאי המחקר שלו כוללים אטרקטיביות של פנים, הכרת הצורה, תפיסת התנועה והצבע, התפתחות התפיסה ובעיית גוף-נפש. במחקריו, הופמן, עוסק גם בשאלות מתחום הפסיכולוגיה האבולוציונית באמצעות מודלים מתמטיים וניסויים פסיכו-פיזיים.
תורתו

הופמן סבור, כי הדעה הרווחת, על פיה, פעילות מוחית גורמת לחוויה מודעת, אינה סבירה מבחינת ההסבר המדעי. הופמן מציע פתרון ל"בעיה הקשה של התודעה" (כפי שהוצגה על ידי דייוויד צ'אלמרס) על ידי אימוץ התפיסה המנוגדת, לפיה, התודעה היא זו שגורמת לפעילות מוחית, ופעילות זו היא שיוצרת את כל האובייקטים והתכונות של העולם הפיזי. כדי להבין זאת, הופמן פיתח תאוריה אותה כינה: "תאוריית הממשק של התפיסה".
תאוריית הממשק של התפיסה

במאמרו מ-2018, "The Interface Theory of Perception", ישנו פרק בו הוא מסביר את התאוריה שלו בפשטות על מנת להקל על הבנת הקורא הלא מקצועי, ולהלן ההסבר:
לפי התיאוריה, התפיסות שלנו אינן חלון למציאות האובייקטיבית, אלא הן דומות יותר לממשק החלונות של מחשב. נניח שאתה עורך קובץ טקסט, והסמל לקובץ זה הוא מלבן ירוק במרכז שולחן העבודה. האם המשמעות היא שקובץ הטקסט עצמו הוא מלבן ירוק במרכז שולחן העבודה? ברור שלא. כל מי שחושב כך לגמרי לא מבין את מטרת הממשק. הצורות, הצבעים והמיקומים של הסמלים של הקבצים לא נועדו לתאר את הצורות, הצבעים והמיקומים האמתיים של קבצים במחשב. שכן, אלה אינם המאפיינים הנכונים; לקבצים אין צבעים או צורות מוגדרות כאלה.
במקום זאת מטרת הממשק והסמלים שלו היא להסתיר את האופי והמורכבות האמתיים של המחשב, ולספק כלים פשוטים, המאפשרים למשתמש לערוך קבצים ותמונות ללא הנטל להתמודד ישירות עם טרנזיסטורים, מתחים, שדות מגנטיים ומגה-בייט של תוכנה. כך למשל, מי שמנסה ליצור דוא"ל על ידי מניפולציה ישירה של מתחים במחשב, סביר כי יתייאש בטרם יסיים. לנוחיותנו, הממשק מאפשר לנו לכתוב ולשלוח דוא"ל בקלות, מבלי שנדע דבר על התפקוד של המחשב.
לפי תאוריית ITP, המרחב-זמן, כפי שאנו תופסים אותו, הוא שולחן העבודה הספציפי שלנו, והאובייקטים הפיזיים, כפי שאנו תופסים אותם, הם סמלים ספציפיים של האובייקטים בשולחן העבודה של חיינו. התפיסה שלנו לגבי אובייקטים במרחב-זמן וגופים פיזיים איננה תפיסה של המציאות האובייקטיבית. אלא, הם ממשק ספציפי שמסתיר את המציאות האובייקטיבית ומנחה אותנו להתנהגויות הסתגלותיות. התפיסה שלנו לא צריכה לראות את האמת, אלא לשרת אותנו לצורך העמדת צאצאים.
מסקנתו של הופמן היא, אם התיאוריה נכונה, אזי מושג המרחב-זמן נידון לכליה. לא רק שהתפיסות שלנו מבחינת המרחב והזמן אינן תפיסות של המציאות האובייקטיבית, אלא שחשוב מכך, עצם הממדים של המרחב והזמן הם כמעט ללא ספק הממדים הלא נכונים לתיאורה של המציאות האובייקטיבית. על כן, לתאוריה זו יש השלכות מרחיקות לכת לא רק על תיאוריות התפיסה, אלא גם לליבה של הפיזיקה התאורטית. תאוריית ה-ITP צופה כי פיזיקאים יגלו שהמושג של ממד המרחב-זמן עבר זמנו, וכי שפת מרחב-זמן היא השפה הלא נכונה, וכך לא ניתן לנסח את התיאוריות העמוקות ביותר של הפיזיקה. ואכן, יש כבר פיזיקאים שטוענים, כי המושג של מרחב-זמן עבר זמנו ויש להחליפו, אם כי הם עדיין לא יודעים מה צריך להחליף אותו. על בסיס עמדה זו, דונלד הופמן טוען שאמנם עלינו לקחת את התפיסות שלנו ברצינות, אך אל לנו לקחת אותן מילולית, ולהעז להטיל ספק בכל מה שחשבנו שאנחנו יודעים על העולם שאנו רואים.
פרסומים > ספרים שכתב

The Case Against Reality: Why Evolution Hid the Truth from our Eyes (2019)
Visual Intelligence: How We Create What We See (1998)
פרסומים > שותף לכתיבה

Observer Mechanics: A Formal Theory of Perception (2014)
Automotive Lighting and Human Vision (2005)
Observer Mechanics: A Formal Theory of Perception (1989)
הערות שוליים

1 2 3  Donald D. Hoffman, VITA
↑  D. Hoffman, "The interface theory of perception", In Stevens’ Handbook of Experimental Psychology and Cognitive Neuroscience, Fourth Edition, Volume 2: Sensation, Perception, & Attention. Chapter 16. Wiley Press
↑  Nima Arkani-Hamed, "The Doom of Space Time (Dinner at the University of Oxford)"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429944905171  GND: 122176987  ISNI: 0000 0000 2949 7226  LCCN: n86036223  LNB: 000032911  MusicBrainz: 6f99b3ac-2729-4eeb-a1d5-1d49b6ddf26f  MGP: 249817  NTA: 190770678  SUDOC: 059646772  VIAF: 62423204   WorldCat (עם VIAF): 62423204
נשיא בית המשפט העליון

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  יצחק עמית
 תאריך כניסה לתפקיד:  13 בפברואר 2025
 דרכי מינוי:  הוועדה לבחירת שופטים שיטת הסניוריטי
 תחום שיפוט:  ישראל ישראל
 מושב המשרה:  ירושלים ירושלים, ישראל
 משך כהונה קצוב:  עד גיל 70 אך לא יותר מ-7 שנים
 ייסוד המשרה:  14 בספטמבר 1948
 איוש ראשון:  משה זמורה
 
נשיא בית המשפט העליון הוא שופט משופטי בית המשפט העליון בישראל, העומד בראש בית המשפט העליון, ומתוקף כך יש לו השפעה רבה על מערכת בתי המשפט בישראל בכללה.
החל מחודש פברואר 2025 מכהן בתפקיד יצחק עמית.
בפרק הזמן שבין חודש אוקטובר 2023 ועד חודש פברואר 2025, בעקבות פרישתה של אסתר חיות מתפקיד הנשיאה, לא כיהן נשיא קבוע לבית המשפט העליון. תחילה כיהן עוזי פוגלמן (שהיה המשנה לנשיא) במשך שנה כממלא מקום נשיא בית המשפט העליון עד לפרישתו בחודש אוקטובר 2024, ואחריו כיהן השופט יצחק עמית (שהוא השופט הוותיק בבית המשפט העליון) כממלא מקום הנשיא, עד שנבחר כנשיא קבוע.
תהליך המינוי > היסטוריה

לפי הוראות סעיף 4(א) לחוק יסוד: השפיטה, וסעיף 8(א) לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], תשמ"ד-1984, נשיא בית המשפט העליון ממונה על ידי נשיא המדינה, לפי בחירה של הוועדה לבחירת שופטים מבין שופטי בית המשפט העליון המציעים את מועמדותם. כאשר נשיא מסיים את תפקידו, הנוהג בין השופטים הוא כי רק השופט הוותיק ביותר מציע את מועמדותו ("שיטת הסניוריטי"), וזאת כדי למנוע סכסוכים בין השופטים, להפחית את התלות בחברי הרשות המחוקקת והמבצעת, ולמנוע פגיעה במעמד בית המשפט שעלולה להיווצר בגין העלאת טענות נגד המועמדים במסגרת ההשוואה ביניהם. התוצאה היא ששופט שבעת מינויו לבית המשפט העליון הוא צעיר יותר מכל שופטי העליון המכהנים צפוי להפוך, בסופו של דבר, לנשיא. מאז הקמת מדינת ישראל נהוג שהשופטים הוותיקים ביותר בבית המשפט העליון מתמנים לתפקידי נשיאים וסגני נשיאים בו. נוהג זה מכונה שיטת הסניוריטי. על פי הנוהג, הוועדה לבחירת שופטים אינה בוחרת את הנשיאים וסגני הנשיאים אלא מאשרת את המועמד שנקבע על פי הנוהג.
שרי המשפטים חיים רמון, דניאל פרידמן, איילת שקד ויריב לוין פעלו כדי לבטל את שיטת הסניוריטי, אך זו נשארה על כנה.
בשנת 2024 הציג לראשונה שופט שהוא לא הוותיק ביותר את מועמדותו לתפקיד נשיא בית המשפט העליון, אך בוועדה לבחירת שופטים לא היה רוב לבחירתו. שר המשפטים נמנע מלכנס את הוועדה לבחירת שופטים כדי לא למנות לנשיא מועמד שלא תמך בו. בספטמבר 2024 הורה לו בית המשפט העליון כי עליו לממש את חובתו לפרסם את רשימת המועמדים לתפקיד נשיא בית המשפט העליון ולאחר מכן לכנס את הוועדה. אז הביע שר המשפטים יריב לוין התנגדות פורמלית לשיטת הסניוריטי, כאשר הציע את כל שופטי בית המשפט העליון (למעט השופט פוגלמן העומד לפרוש) כמועמדים למשרת הנשיא. בתגובה הסירו עשרה מהשופטים את מועמדותם לתפקיד נשיא העליון.
ב-26 בינואר 2025 התכנסה הוועדה לבחירת שופטים, מלבד שלושת נציגי הקואליציה בוועדה שהחרימו את הכינוס, ובחרה בעמית לנשיא בית המשפט העליון. השר לוין הודיע כי אינו מכיר בבחירה זו.
תהליך המינוי > נימוקים בעד ונגד שיטת הסיניוריטי

על שיטת הסניוריטי נמתחה ביקורת לאורך השנים על ידי אנשי ציבור. הטענה העיקרית היא שיש לבסס את המינוי על כישורים והתאמה לתפקיד, וששיטה זו מנוגדת לתפיסה שמעוגנת בחוק, לפיה על הוועדה לבחירת שופטים לבחור את הנשיא וסגנו. בשיטת הסניוריטי ניטלת מהם הבחירה והוועדה הופכת לחותמת גומי.
תומכי שיטת הסניוריטי מצביעים על כך שקיומו של קריטריון ידוע מראש מגן על המערכת מפני התערבות פוליטית, שומר על עצמאות בית המשפט העליון ומבטיח שהמכהנים כנשיא וכסגן הנשיא יהיו מי שיש להם ניסיון רב בתפקידי שיפוט והיכרות עם המערכת. כפי שציינה פרופ' רות גביזון, שיטת הסניוריטי "מבטיחה שאדם לא יפעל במהלך כהונתו כשופט בצורה שתנסה לגייס את רצונם הטוב של מי שעשויים להיות מעורבים בקידומו לתפקיד הנשיא. אנשים הגיעו לתפקיד הנשיא רק אחרי שכיהנו שנים ארוכות כשופטים בבית המשפט והכירו היטב את התפקיד ואת המערכת כולה. השקט שהשיטה מניבה, הן במערכת הפוליטית והציבורית והן בתוך בית המשפט עצמו, גם הוא דבר שאין להקל בו ראש." טענה נוספת היא יש לבחון את הסדר הסניוריטי לאור שאר הרכיבים המוסדיים שבמערכת המשפט. לפי טענה זו, בישראל שר המשפטים משפיע ומעורב עמוקות בניהול הרשות השופטת, ויש לו, למשרד האוצר ולנציבות שירות המדינה "דריסת רגל בכל תהליכי הניהול האדמיניסטרטיבי של הרשות השופטת, בעיצוב התקציב ובניצולו ובניהול כוח אדם שיפוטי ומינהלי". לפיכך, "בראיה כוללת של נקודת האיזון בישראל בין עצמאות השפיטה לבין יעילותה הכוללת של הרשות השופטת, לא רק שאין לזנוח את שיטת הסניוריטי, אלא אדרבה: יש מקום לחזק את העצמאות המוסדית של בתי המשפט."
באוגוסט 2017 קיימה ועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת דיון ציבורי מיוחד בסוגיית הסניוריטי. בדיון נטלו חלק שרת המשפטים איילת שקד, שרי משפטים לשעבר ומשפטנים בכירים בהווה ובעבר, בהם נשיאת בית המשפט העליון מרים נאור, נשיאי בית המשפט העליון לשעבר, אנשי אקדמיה ואחרים.
תהליך המינוי > השוואה לבתי משפט אחרים

שיטת הסניוריטי נוהגת אך ורק בבית המשפט העליון, ואילו ביתר בתי המשפט בישראל נבחרים הנשיאים וסגני הנשיא על ידי שר המשפטים בהסכמת נשיא בית המשפט העליון מתוך רשימת מועמדים שהומלצו על ידי ועדת איתור. בבתי הדין האזוריים לעבודה נבחרים הנשיאים על ידי שרי המשפטים והעבודה בהסכמת נשיא בית הדין הארצי לעבודה מתוך רשימת מועמדים שהומלצו על ידי ועדת איתור. בבית הדין הארצי לעבודה לא הייתה נהוגה שיטת הסניוריטי, וכך נשיאו השני של בית הדין הארצי לעבודה, מנחם גולדברג, מונה על אף שלא היה בעל הוותק הרב ביותר בעת מינויו. כך היה גם בבחירתה של השופטת נילי ארד ב-2009 לסגנית נשיא בית הדין הארצי לעבודה, ושנה אחר כך לנשיאה הרביעית של בית הדין הארצי לעבודה, אף על פי שלא הייתה השופטת הוותיקה שם.
במחקר השוואתי שנעשה על ידי מכון תכלית על מדגם של 20 מדינות דמוקרטיות, נמצא כי שיטת הסניוריטי נהוגה ב-10% מהמדינות. מינוי נשיא בית המשפט העליון נעשה על ידי השופטים המכהנים ב-40% מהמדינות שנבדקו, וב-55% על ידי נבחרי הציבור. מינוי משותף על ידי הרשות המחוקקת והרשות המבצעת נעשה ב-20% מהמדינות, ומינוי על ידי הממשלה בלבד נעשה ב-5%. ב-20% מהמדינות שנבדקו יש לשיטת הסניוריטי השפעה מכרעת או חזקה על מינוי נשיא לבית המשפט העליון, ובחמש נוספות יש לוותק השפעה חלקית. ב-70% מהמדינות שנבדקו נשיא העליון נבחר מבין השופטים המכהנים.
משך הכהונה

תיקון מס' 45 לחוק בתי המשפט, שאושר בשנת 2007 ביוזמת שר המשפטים דניאל פרידמן, קצב את כהונת נשיא בית המשפט העליון והמשנה לנשיא, לתקופה מרבית של שבע שנים. ברוב המקרים כהונת נשיא בית המשפט העליון קצרה יותר, בגלל שכהונת השופטים מסתיימת בפרישה לגמלאות בהגיעו לגיל 70.
בתיקון לחוק בתי המשפט מחודש יולי 2007, שעבר ביוזמת שר המשפטים דניאל פרידמן, נקבע שלא ימונה לנשיא בית המשפט העליון מי שנותרו לו פחות משלוש שנות כהונה. בינואר 2012 תיקנה הכנסת בשנית את החוק וביטלה מגבלה זאת, ביוזמת חבר הכנסת יעקב כץ. ההחלטה זכתה לכינוי "חוק גרוניס", כיוון שאפשרה את מינויו של אשר גרוניס לנשיא בית המשפט העליון זמן קצר לאחר חקיקתה.
סמכויות

חוק בתי המשפט [נוסח משולב], תשמ"ד-1984 מקנה סמכויות אחדות לנשיא בית המשפט העליון:
מינויים שונים של שופטים, כגון מינוי שופט לכהונה בפועל בתפקיד רם יותר, הם בסמכותו של שר המשפטים, אך דורשים את הסכמתו של נשיא בית המשפט העליון. במקרים נוספים נדרש השר להתייעץ עם נשיא בית המשפט העליון.
נשיא בית המשפט העליון קובע את גודלו וממנה את הרכבו של בית הדין המשמעתי לשופטים.
בית המשפט העליון דן במותב של שלושה שופטים, אך נשיא בית המשפט העליון רשאי להורות, לפני תחילת הדיון בעניין מסוים, על מותב אי-זוגי גדול יותר.
השופט או השופטים הדנים בעניין פלוני שהובא בפני בית המשפט העליון נקבעים בידי נשיא בית המשפט העליון.
נשיא בית המשפט העליון רשאי לפסול שופט מלדון בתיק מסוים, אם הוא סבור שקיים לגביו חשש לניגוד עניינים.
סמכויות נוספות נקבעו בחוק יסוד: השפיטה:
נשיא בית המשפט העליון נמנה עם תשעת החברים בוועדה לבחירת שופטים.
לנשיא בית המשפט העליון וליושב ראש הוועדה לבחירת שופטים נתונה סמכות להתחיל הליך להדחתו של שופט.
העברת שופט דרך קבע לבית משפט אחר מצריכה את הסכמתו של נשיא בית המשפט העליון או החלטה של בית הדין המשמעתי לשופטים.
פעילות של שופט בעיסוק נוסף או בתפקיד ציבורי מותרת רק לפי חוק או בהסכמת נשיא בית המשפט העליון ושר המשפטים.
כאשר מוגשת קובלנה על שופט לבית הדין המשמעתי לשופטים, נפתחת נגדו חקירה פלילית או הוגש נגדו כתב אישום, רשאי נשיא בית המשפט העליון להשעות את השופט לתקופה שיקבע.
בהתאם לחוק ועדות חקירה, תשכ"ט-1968, כאשר יש החלטה על הקמתה של ועדת חקירה ממלכתית, קובע נשיא בית המשפט העליון את הרכבה.
סמכויות > קביעת הרכב הדן בתיק

על פי חוק בתי המשפט, הרכב השופטים הדן בתיק מסוים נקבע על פי החלטת נשיא בית המשפט העליון. על פי מחקר של מירון גרוס ויורם שחר משנת 1999, שמתבסס על ניתוח נתונים, הרכב השופטים בדיונים לא נקבע באקראיות בשנים שנבחנו (1954–1958, 1969–1973, 1984–1988). לפי עדותה של נשיאת בית המשפט העליון מרים נאור בנאומה בכנס לשכת עורכי הדין, תיקים רגישים מועברים על ידי צוות היומן ללשכת הנשיאה שמעבירה הנחיה שקובעת את זהותו של ראש ההרכב שישב בדין; יתרה מכך, בתיקים שבהם נערך דיון נוסף ההרכבים נקבעים באופן בלעדי על ידי הנשיאה, ולפי עדותה היא בוחרת אותם בדרך כלל משיקולי ותק ואילוצי לוח זמנים. התוצאה מהדברים היא שנשיא בית המשפט יכול לקבוע ששופט מסוים לא ישב בתיק ספציפי גם בלי לתת הנחיה מפורשת וזאת על ידי קביעת ראש הרכב עם ותק נמוך יותר. בנוסף, כיוון שלנשיא בית המשפט העליון יש סמכות להרחיב את המותב או לאשר קיומו של דיון נוסף, בפועל יש לו השפעה רבה על הפסיקה בכלל ההרכבים בבית המשפט העליון.
נעמי לוויצקי בספרה "העליונים" טענה שהנשיאה מרים נאור ניהלה ויכוח סוער עם השופט מני מזוז שהתנגד להריסת בתי מחבלים, שלאחריו חדל מזוז להיות משובץ בהרכבים העוסקים בסוגיה זו, על אף שעד לוויכוח עם נאור ישב מזוז בעתירות בעניין הריסות בתים כמעט ארבע פעמים בחודש. נאור והשופטת אסתר חיות הכחישו שתיהן את הטענות.
מעת לעת נשמעות טענות על כך שנשיא בית המשפט מעורב בקביעת ההרכבים. הדבר מעלה ביקורת על מתן כוח מופרז בידי נשיא בית המשפט העליון: לטענת שמואל שילה, "הרכב השופטים הוא עניין חשוב ביותר, במיוחד כשמדובר בשאלות ציבוריות עקרוניות. הנוהג אצלינו הוא שנשיא ביהמ"ש העליון קובע מי ישב בדין. כוחו של אדם אחד, עם כל הכבוד למעמדו, גדול ביותר. לעיתים קרובות הבחירה בהרכב השופטים יכולה לחרוץ את גורל העתירה או הערעור. קביעה סוביקטיבית, הנוטה להעדיף שופט פלוני על שופט אלמוני, אינה עולה, לדעתי, בקנה אחד עם האובייקטיביות הדרושה בהכרעת סכסוכים. באירופה נוהג זה של בחירה אישית של הרכב שופטים אינו קיים. שם מקפידים שחלוקת התיקים תהיה אקראית, והרכב השופטים נקבע קודם שיודעים באיזה משפט יישבו".
ראו גם

בתי המשפט בישראל
לקריאה נוספת

יצחק זמיר, בית המשפט העליון, הוצאת שוקן, 2022, הפרק "נשיא בית המשפט העליון", עמ' 202–207.
ביאורים

↑  הנדל בעל ותק זהה לפוגלמן ועמית אך מבוגר מהם ולכן נהנה מעדיפות בהתאם לשיטת הסניוריטי
↑  פוגלמן בעל ותק זהה לעמית אך מבוגר ממנו ולכן נהנה מעדיפות בהתאם לשיטת הסניוריטי. בנוסף, על פי שיטת הסניוריטי פוגלמן היה אמור לכהן כנשיא לאחר חיות, לתקופה של שנה, אך ב-21.3.22 פורסם כי פוגלמן מתכוון לוותר על הנשיאות כך שעל פי שיטת הסניוריטי עמית היה צפוי להיות הנשיא לאחר הנשיאה חיות, אך מכיוון שהוועדה לבחירת שופטים לא התכנסה לבחור את עמית, פוגלמן הפך אוטומטית למ"מ הנשיא מתוך היותו המשנה לנשיא.
הערות שוליים

↑  רמון: אבדוק את מינוי ביניש לנשיאת העליון; "הכל פתוח - אינני כבול לנוהג", באתר גלובס, 24 במאי 2006
↑  יובל יועז, פרופ' פרידמן בעד הגבלת סמכויות בג"ץ(הקישור אינו פעיל, 25.1.2022), הארץ, 6.2.2007, באתר וואלה!
↑  חזקי ברוך ושלמה פיוטרקובסקי, שקד: מרגישה שכבלו את ידי, באתר ערוץ 7, 9 ביולי 2017
↑   מיכאל האוזר טוב, לוין מבקש לבטל את הסניוריטי כך שיוכל למנות לנשיא העליון הבא שופט שאינו מכהן כיום, באתר הארץ, 10 בינואר 2023
↑  גלעד מורג, טובה צימוקי, בג"ץ מחייב את לוין לאפשר הצבעה על נשיא לעליון, הוא תוקף: "מנוגד לחוק", באתר ynet, 8 בספטמבר 2024
↑  טובה צימוקי, ההצעה המפתיעה של לוין: כל שופטי העליון מועמדים לנשיאות, באתר ynet, 23 בספטמבר 2024
↑  לי נעים, ‏התרגיל של לוין נכשל? בסביבתו מגיבים: "החוק לא מאפשר לשופטים להסיר מועמדות", באתר ‏מאקו‏, 24 בספטמבר 2024
↑  טובה צימוקי, יצחק עמית נבחר לנשיא העליון. לוין הודיע שאינו מכיר בהחלטה: "זו חרפה מוסרית", באתר ynet, 26 בינואר 2025
↑  חזקי ברוך, לוין: הדיון בסניוריטי - הכשרת השרץ, באתר ערוץ 7, 9 ביולי 2017
↑  רות גביזון, סניוריטי, למרות הכל, עורך הדין, ינואר 2012, 10, בעמ' 12.
↑  גיא לוריא, שיטת ה"סניוריטי" ו(העדר) עצמאותה הניהולית של הרשות השופטת, 2017
↑  חזקי ברוך ושלמה פיוטרקובסקי, שקד: מרגישה שכבלו את ידי, באתר ערוץ 7, 9 ביולי 2017
1 2  נוהל מינוי נשיא
↑  נועם שרביט, ‏שדות גולדברג, באתר גלובס, 21 במאי 2006
↑  יובל יועז וחן מענית, ‏סטיב אדלר פורש: מי את נילי ארד, הנשיאה הנכנסת של ביה"ד הארצי?, באתר גלובס, 15 בנובמבר 2010
↑  יעל סירקיס, מינוי נשיא הערכאה השיפוטית העליונה - מבט השוואתי, מכון תכלית, 14 במאי 2023
1 2  חוק בתי המשפט (תיקון מס' 45), התשס"ז-2007(הקישור אינו פעיל, 25.1.2022), ס"ח 2103 מיום 12 ביולי 2007
↑  יהונתן ליס, הכנסת אישרה את חוק גרוניס, באתר הארץ, 2 בינואר 2012
↑  מירון גרוס ויורם שחר "לשאלת דרכי השיבוץ של מותבי בית המשפט העליון – ניתוחים כמותיים" משפטים כט 567 (1999)
↑  מרים נאור, ההרכבים נקבעים באופן אקראי, באתר News1 מחלקה ראשונה, 22 במאי 2017
↑   רויטל חובל, שקד על ההתנגדות לחיות כנשיאת העליון: היא תמכה באיחוד משפחות פלסטינים, באתר הארץ, 9 ביוני 2017
↑  יהודה יפרח, נשיאת מבחן: האם שופטת העליון אסתר חיות עומדת לחולל מהפכה?, באתר nrg‏, 20 במאי 2017
↑  שמואל שילה, "הארץ", 29 במרץ 1996
↑  יצחק אולשן, דין ודברים, הוצאת שוקן
↑  חוק השפיטה (הוראות מעבר), התשמ"ד-1984, ס"ח 1110 מ־8 במרץ 1984.
↑  ראו הודעה וסרטון בערוץ הטוויטר של כאן חדשות, 21 במרץ 2022
בטקס השבעתה של אסתר חיות לנשיאת בית המשפט העליון. יושבים, מימין לשמאל: הנשיא בדימוס מאיר שמגר, שרת המשפטים איילת שקד, נשיא המדינה ראובן ריבלין והנשיאה אסתר חיות; עומדים, מימין לשמאל, הנשיאים בדימוס אהרן ברק, מרים נאור, דורית ביניש ואשר גרוניס
מינהל סחר חוץ

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ישראל
 תחום שיפוט:  ישראל
 משרד אחראי:  משרד הכלכלה והתעשייה
 ממשלה:   ממשלת ישראל
 שר:  ניר ברקת
 ראש:  רועי פישר
 https://israel-trade.net/
 
מינהל סחר חוץ הוא יחידה במשרד הכלכלה והתעשייה שמטרתה לגבש ולהוביל את מדיניות סחר החוץ של מדינת ישראל.
המינהל מפעיל מערך של נספחים כלכליים שתפקידם לסייע לתעשייה הישראלית בחו"ל ולהגדיל את היצוא הישראלי. בנוסף, המינהל יוזם ומעדכן באופן שוטף הסכמי סחר ומייצג את מדינת ישראל בארגונים הכלכליים הבין-לאומיים, כמו ארגון הסחר העולמי והארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. על פי נתוני המינהל, בעשור שבין 2011 ל-2021 גדל היצוא הישראלי מסכום של כ-80 מיליארד דולר בשנת 2011 ל-166 מיליארד דולר בסוף שנת 2021.
אגפים > אגף קידום ייצוא ומשיכת השקעות זרות

מינהל סחר חוץ מפעיל מערך של 55 נציגויות של משרד הכלכלה והתעשייה, מתוכן 44 נספחויות כלכליות בשגרירויות ישראל. הנספחויות הכלכליות פועלות במגוון דרכים לקידום היצוא, ביניהן: ייזום פעילויות כלכליות, ארגון משלחות עסקיות לחו"ל, תיאום פגישות עסקיות בתערוכות לאומיות ובין-לאומיות, ארגון משלחות כלכליות ומסחריות לישראל, עריכת סמינרים מקצועיים, פתיחת דלתות בחברות וגופי ממשל בשוקי היעד, וכן סיוע בנושאי רגולציה המקשים על תהליך היצוא.
אגפים > אגף מדיניות והסכמי סחר

מינהל סחר חוץ אחראי על ניהול המשא ומתן על הסכמי סחר חופשי – הסכמים בין מדינות וגושי סחר שמטרתם לפשט את הסחר בין המדינות על ידי הורדת מכסים הדדית, קביעת כללי מקור, הסרת חסמים רגולטוריים ועוד.
אגפים > אגף כלי סיוע לתעשייה

אגף כלי סיוע לתעשייה מפעיל תוכניות לחיזוק התעשייה הישראלית, הגדלת היצוא הישראלי וסיוע במימון מאמצי השיווק של חברות ישראליות לשוקי יעד בזירה הגלובלית.
לשם כך, הפעיל האגף משנת 2014 את תוכנית "כסף חכם" המסייעת בייזום והעמקת הפעילות של התעשייה הישראלית בשווקים הבין-לאומיים, על ידי השתתפות במימון הוצאות שיווקיות לחו"ל וליווי מקצועי על ידי יועצים המתמחים בשיווק בין-לאומי. בפברואר 2024 בוטלה התכנית.
לצד האגפים השונים, פועלות בכפיפות ישירה למנהל מינהל סחר חוץ המחלקה הכלכלית המבצעת מחקרים כלכליים שונים וכן מחלקת תקשורת שיווקית ודיגיטל (האמונה על הפרסום, הניו מדיה, הדוברות וההסברה)
הערות שוליים

↑   עידן בנימין, מגזירות התקציב: הממשלה תבטל תוכנית לתמיכה ביצואנים קטנים ובינוניים, באתר TheMarker‏, 11 בפברואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 67151431599456300514   WorldCat (עם VIAF): 67151431599456300514 
מבנה ארגוני מינהל סחר חוץ, 2024