stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחיאת כפיים
מחיאות איטיות

בתרבויות מסוימות מחיאות כפיים איטיות הן ההפך מתשואות - מטרתן להקניט או ללעוג ולהביע חוסר הערכה ואות לאמן לעזוב את הבמה. סוג זה של מחיאות איטיות הוצג לראשונה בקולנוע בסרט האזרח קיין, משנת 1941. באנגליה מפורסם מקרה משנת 2000 בו חברות ארגון נשים הגיבו במחיאות איטיות כלפי נאום של ראש הממשלה, טוני בלייר. בתרבויות אחרות, עם זאת, מחיאות כפיים איטיות הן דווקא סימן של כבוד, וזאת, כאשר נהוג ללוות אישים חשובים במחיאות איטיות בצאתם מאירועים ציבוריים.
כמו כן, קיימת תופעה שהחלה בסרטי קולנוע והפכה לממשית בחיי היום יום, שלפעמים, לאחר סיום של הצגה או ביצוע מול קהל, בתחילה יש דממה ולאחריה יחיד מהקהל מתחיל למחוא כפיים באיטיות. אט אט מצטרפים אליו עוד אנשים, עד שהמחיאות הופכות לתשואות.
תשואות סוערות בסיום מופע אמנותי הופכות לעיתים למחיאות כפיים איטיות הרומזות לאמן לחזור להדרן או לצוות המופע להעלות לבמה לסדרת השתחוויות.
ביהדות

מחיאת כף מוזכרת במקרא כביטוי של שמחה: ”הֶהָרִים וְהַגְּבָעוֹת יִפְצְחוּ לִפְנֵיכֶם רִנָּה וְכָל עֲצֵי הַשָּׂדֶה יִמְחֲאוּ כָף” (ספר ישעיהו, פרק נ"ה, פסוק י"ב)". פעולת מחיאת הכף, מוזכרת בהלכה בהטיות שונות כגון "ספיקת כף", "טפוח ביד" ועוד.
ביהדות > בהלכה

בשבת, אסור למחוא כפיים: ”ולא מטפחין ולא מספקין ולא מרקדין, גזרה שמא יתקן כלי שיר.” (תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף ל"ו, ע"ב) והשולחן ערוך מפרש: ”אין מטפחין - להכות כף אל כף ולא מספקין - להכות כף על ירך...” (שולחן ערוך, אורח חיים, של"ט ס"ג).
ביהדות > בחסידות

מחיאת כף אל כף מועילה למיתוק דינים: ”כשיש, חס ושלום, דינים על ישראל, על ידי ריקודים והמחאת כף אל כף נעשה המתקת הדינים” (ליקוטי מוהר"ן תורה י' סעיף א' ותורה מ"ו).
שימושים אחרים

מחיאת כפיים עשויה לשמש באקוסטיקה לבחינת משך ההדהוד של חדר. המדד הוא זמן הדעיכה של המחיאה.
ידוע גם המנהג שבהופעה שתחילתה מתעכבת והקהל חסר סבלנות, מתחיל הקהל למחוא כפיים על מנת להביע מחאה ולזרז את השחקנים, המציגים, או הזמרים לעלות לבמה ולהתחיל במופע.
קיים התקן חשמלי ("The Clapper") המאפשר הדלקה וכיבוי של מכשירי חשמל ביתיים על פי צליל מחיאת כפיים.
אמרת קואן (זן בודהיזם) מפורסמת תוהה: "מהו הקול שמשמיעה מחיאת כף יד אחת?"
הערות שוליים

↑  עמית קוטלר, למה אנחנו מוחאים כפיים בנחיתה?, באתר ynet, 24 בספטמבר 2014
↑  חיים איסרוביץ, ‏ארה"ב נפרדה מג'ורג' בוש האב, בנו: "היית האב הטוב ביותר שיכול להיות", באתר מעריב אונליין, 5 בדצמבר 2018
↑  עדי שורץ, לוויית האפיפיור: מיליונים ברומא, מיליארדים בטלוויזיה, ‏10 באפריל 2005
↑  דרבוקה למתים: איך ולמה החליפו מחיאות הכפיים את דקת הדומיה // מאת פיני אסקל, באתר מגזין ליברל, ‏2020-03-03
1 2 3  Marcel Berlins, Can applause really replace the minute's silence?, The Guardian, ‏12 בספטמבר 2007
↑  גיא אדרי, לה פמיליה: דקה של כפיים לזכר אוהד בית"ר נחמן איטח ז"ל, באתר כל העיר ירושלים, ‏19 באפריל 2017
↑  דודי קסלסי, אבו- זעילה הפסיק את הכפיים לאבי כהן ז"ל, באתר nrg‏, 2 בינואר 2011
↑  אייל לוי, מחיאות כפיים. ואז צמרמורת: על הטקס לזכרו של אבי כהן, באתר nrg‏, 30 בדצמבר 2010
↑  דקת מחיאות כפיים לזכרו של שמעון פרס, באתר www.resporter.co.il
↑   דקת מחיאות כפיים לזכר שירה בנקי בפתיחת משחק הפועל קטמון ירושלים, סרטון  באתר יוטיוב
↑  מאור רחמני, ‏הפועל תל אביב ערכה טקס לזכרו של יגאל בשן, באתר ONE‏, 10 בדצמבר 2018
↑  שבוע לאחר שנהרג: המחווה לזכר "סבא הברזל" בתחרות איש הברזל הראשונה בארץ, באתר וואלה, 12 בנובמבר 2021
↑  יוסי זילברמן, ‏דניאל טופז: "לעולם לא אתבייש שאבא שלי היה דודו טופז", באתר ‏מאקו‏, 21 באוגוסט 2009
↑  ערן סויסה, לצלילי מחיאות הכפיים: הלווית חנה מרון, באתר ישראל היום, 1 ביוני 2014
↑  מאיה כהן, "דמעה וחיוך": פרידה מיענקל'ה בן סירא, באתר ישראל היום, 5 בפברואר 2016
↑  רענן בן צור, מחיאות כפיים בהלוויה, דקת דומייה בווינה: נטע שנהרגה מקריסת המנוף נטמנה, באתר ynet, 21 בפברואר 2018
↑  מיטל ליאור-גוטמן, הלך לעולמו ותיק לוחמי תש"ח אליעזר דובדבני ז"ל| שתפו | אתר אונו NEWS, באתר אונו News, ‏2021-06-03
↑  שירים לזכרם בערוץ 24, באתר ‏מאקו‏, 8 באפריל 2012
↑  WI gives Blair hostile reception, BBC, ‏7 ביוני 2000
↑  Geoff Thompson, Puleng Thetela, The sound of one hand clapping: The management of interaction in written discourse, Text - Interdisciplinary Journal for the Study of Discourse 15, 2009, עמ' 103–128 doi: 10.1515/text.1.1995.15.1.103
↑  Michael Pollick, What is a Slow Clap?, wiseGEEK, ‏30 בנובמבר 2018
↑  ובשימש דומה בספר תהילים, פרק צ"ח, פסוק ח'. המצודות מפרש את הביטוי ימחאו כף "יכו כף אל כף כדרך השמחים"
↑  koan | Zen Buddhism | Britannica, אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294178905171  GND: 4144363-9  LCCN: sh85006105
הצדעה

הרמטכ"לים גבי אשכנזי ובני גנץ מצדיעים הצדעה צבאית
הצדעה צופית.
הצדעה היא מחווה גופנית, בדרך כלל ביד, המשמשת להבעת כבוד וכסימן ברכה. ההצדעה מקובלת בדרך כלל בצבא ובארגונים נוספים אך היא גם בשימוש אזרחי. המונח הלועזי (salute) מתייחס גם למטחי כבוד (בתותחים או חוליית רובים-בהלוויות), למטסי כבוד, להצגת נשק ולמחוות גופניות אחרות.
בעברית "הצדעה" נגזרת מהמילה "צדע", אזור הרקה אליו מונפת היד בהצדעה.
ההיסטוריה של ההצדעה

מקורה של ההצדעה אינו ברור, ולכן ישנן סברות שונות בנוגע למקור ההצדעה.
הסברה המקובלת היא שבימי הביניים האבירים היו מרימים את מכסה העיניים בקסדתם כאשר היו נפגשים באביר אחר, על מנת שיוכלו לזהותם כאוהב ולא כאויב. מנהג זה התפתח במרוצת השנים להצדעה.
עוד ייתכן שההצדעה התפתחה מברכת שלום מרחוק, על ידי נפנוף היד או הרמתה, זאת במטרה להתבלט מרחוק.
ההצדעה לאות "שלום" התפתחה כנראה מהנוהג בימי קדם, במפגש בין גברים להניף יד על מנת להראות שמניף היד אינו חמוש. יותר מאוחר התפתחה צורה זאת של סימון לאות כניעה על ידי הרמת שתי הידיים.
באירופה הגברים נהגו ועדיין נוהגים לברך את זולתם, כשהם פוגשים אותם, על ידי הרמת הכובע מעל ראשם. במהלך הזמן הרמת הכובע הוחלפה על ידי תנועת היד לכיוון הכובע ונגיעה בשוליו (בקרבת הצדע). סביר להניח, אך אין הוכחה לכך, שזה מקור תנועת ההצדעה.
סוגי הצדעות

במסורת הצבאית בזמנים ובמקומות שונים ישנן שיטות רבות להצדעה - בתנועת יד, מטח כבוד בעזרת תותחים או רובים, הנפת דגל וכדומה.
סוגי הצדעות > הצדעת יד

זהו סוג ההצדעה הנפוץ והבסיסי ביותר. הצדעת היד הנפוצה בצבא נעשית, על ידי הרמת יד ימין בצורה ישרה לעבר הצדע (ליד הרקה והגבה הימנית).
אחת מהצדעות היד הראשונות הן מהצורה הנהוגה בצבא הבריטי, בה כף היד פונה קדימה. צורת הצדעה זאת נפוצה בהרבה מהמדינות החברות בחבר העמים הבריטי. ההצדעה הצרפתית כמעט זהה להצדעה הבריטית. בפולין ההצדעה אף היא דומה להצדעה הבריטית אך נעשית עם שתי אצבעות.
בניגוד לצבא הבריטי, בצי הבריטי נהוג להצדיע כאשר כף היד מופנית כלפי מטה. שינוי זה מקורו בתקופה בה השתמשו בזפת לאיטום גוף העץ של ספינות הצי-היות שקצינים עטו כפפות לבנות כדי להגן על ידיהם, היה זה לא ראוי להציג כפפה מלוכלכת בעת ההצדעה ומסיבה זו שונה אופן ההצדעה. צורה זו מקובלת בצבאות רבים בעולם-בין היתר בצבא ארצות הברית, צבא רוסיה וגם בצה"ל.
צורת הצדעה נוספת המקובלת באלבניה וכמה מדינות בדרום אמריקה ובראשן מקסיקו, נעשית על ידי הצבת היד בדומה להצדעה הנהוגה בצי הבריטי, אך בסמוך ללב.
הצדעת היד מופנית לבכיר בדרגה, בדרך כלל קצין, שגם הוא מחזיר הצדעה. בחלק מהצבאות המשמעות היא הבעת כבוד לאדם שממלא את התפקיד. בצבא הבריטי המשמעות היא הכרה בסמכות שניתנה על ידי המלכה (וכך גם הצדעת הבכיר היא הצדעה בשם המלכה). הצדעה ניתנת גם כאות תודה, לאחר זיכוי במשפט צבאי. בצבאות רבים הצדעה מותרת רק עם כיסוי ראש (כמו כומתה או כובע). בצבאות מסוימים נמנעים מהצדעה בתוך מבנה, פרט לטקסים.
בזמן מלחמה בדרך כלל הצדעה אסורה, זאת כדי להקשות על צלפים בזיהוי קצינים כמטרות בעלות ערך.
בצה"ל פקודות המטכ"ל קובעות כי:
ההצדעה היא ברכת שלום צבאית. היא הדרך בה חולק חייל כבוד לחייל אחר.

ההצדעה במהותה היא גם הביטוי הצבאי למתן כבוד למדינה (כולל מדינות זרות), לראשיה, לסמליה, לדגלה ולהמנונה
לכן, חובת ההצדעה חלה לא רק בפני מפקדים בכירים וקצינים, אלא גם בפני ראשי מדינה ואישים ממלכתיים (למשל במשמר כבוד) וכן באירועים בפני סמלי צה"ל, המנון ודגל ישראל ומדינות זרות.
סוגי הצדעות > הצדעה רומית

ייתכן כי ההצדעה (אנ') הייתה בשימוש באימפריה הרומית אך אין הוכחות לכך. קיימים מספר ציורים מתקופת האימפריה המציגים סצנות דומות להצדעה. במספר מקרים נראה המנהיג מרים את ידו, כמו כן נראות יחידות צבא המרימות את ידיהן לעבר המנהיג או המפקד. חלק מתמונות אלה אפשר לראות על עמוד טראיאנוס.
נראה שהחיבור בין הצדעה זאת לתרבות האימפריה הרומית, גדל במאה ה־18, בצרפת המהפכנית בתנועות האנטי־מלוכניות. מספר רב של ציורים אודות הרומים משלבים את סימן ההצדעה, כדוגמת הציור משמאל, שצויר על ידי ז'אק-לואי דויד ב־1784. מאוחר יותר צייר ציורים נוספים עם מוטיב ההצדעה, כדוגמת ציורו של נפוליאון וציור האספה הלאומית.
כמייסד של האקדמיה הצרפתית לאמנויות[דרוש מקור], ז'אק-לואי דויד היה מורם של רבים מאומני צרפת, שהמשיכו לתאר בציוריהם את ההצדעה הרומית.
סוגי הצדעות > הצדעה במועל יד

בהצדעה זו האדם מרים את ידו, הימנית או השמאלית, עד לזווית של מעט פחות מ-90° ביחס לראש, כך שתצביע מעט כלפי מעלה, הוא מחזיק את כף ידו כאשר גב היד כלפי מעלה, והאצבעות ישרות והדוקות. הביטוי "במועל יד" שאול מספר נחמיה, מתיאור תגובת הקהל למשמע דברי התורה שהקריא עזרא הסופר:
וַיְבָרֶךְ עֶזְרָא אֶת יְהוָה הָאֱלֹהִים הַגָּדוֹל, וַיַּעֲנוּ כָל הָעָם אָמֵן אָמֵן בְּמֹעַל יְדֵיהֶם, וַיִּקְּדוּ וַיִּשְׁתַּחֲוֻּ לַיהוָה אַפַּיִם אָרְצָה.
.
הצדעה זו, אשר מקורה בהצדעה הרומית, אומצה על ידי איטליה בתקופת המשטר הפשיסטי ולאחר מכן על ידי גרמניה הנאצית (תוך שמתלווה לה הקריאה "הייל היטלר" או "זיג הייל"). עקב שימושה בגרמניה הנאצית, הצדעה זו מזוהה כיום עם המשטר הנאצי ועם משטרים רודניים נוספים כמו בספרד ופורטוגל. מסיבות אלו ההצדעה אסורה ברוב מדינות העולם (אך לא בישראל) ובחלקן ניתן אף לרצות תקופת מאסר בעקבות שימוש בה. צורת הצדעה זו מקובלת גם אצל ארגוני טרור פלסטינים בעלי מיליציות צבאיות גדולות, כדוגמת חזבאללה וחמאס.
סוגי הצדעות > הצדעה במועל יד > מועל יד הפוך

ב-2013 הציג הקומיקאי הצרפתי האנטישמי דיידונה אמבלה אמבלה (Dieudonné M'bala M'bala) תנועה בה יד ימין ואצבעותיה מתוחות לצד הגוף כלפי מטה, ויד שמאל מבצעת תנועת "הצדעה" על הזרוע הנגדית. תנועה זו, המכונה בצרפתית קנל, זכתה לכינוי "מועל יד הפוך" ונועדה על מנת לעקוף את האיסור בחוק להצדיע במועל יד. תוך ימים ספורים התפתחה תופעת רשת בה צילמו עצמם ניאו נאצים מבצעים תנועה זו באתרים יהודיים או קשורים לשואה (כגון שערי אושוויץ או בית אנה פרנק), יחד עם יהודים תמימים, בסמוך לשלטי זיכרון ועם מסכות ומדים נאצים. ב-28 בדצמבר 2013 ביצע את התנועה שחקן וסט ברומיץ' אלביון, ניקולא אנלקה לאחר הבקעת שער במשחק פרמייר ליג.
סוגי הצדעות > הצדעה עם נשק קל

נושאי חרב (עד היום בטקסים צבאיים) בצבאות האירופאיים ובממשיכי דרכם התרבותית, משתמשים במחווה של "שני צעדים". החרב מונפת ביד ימין לעבר אזור הצוואר ואז הלהב מונף, קדימה ולמעלה, בזווית של 30 מעלות. הצעד השני בהצדעה מתבצע כאשר הלהב מופנה כלפי האדמה בקרבת רגל ימין. הצדעה זאת מקורה בצלבנים, בין החרב לצלב יש דמיון במראה, והצלבנים בהיעדר צלב יכלו לנשק את מרכז החרב בזמן התפילה לפני הקרב כאילו ומדובר בצלב.
באופן טקסי נושא רובה מצדיע לבכיר בדרך כלל כשהנשק במצב "הכתף" בצד ימין וכף יד שמאל מונחת ואף מכה קלות על מתפס הנשק. במסדר חילים ושוטרים מצדיעים על ידי דיגול הנשק (פקודת: "דגל'שק", בישראל): הרובה מוחזק במצב מאונך עם שתי הידיים, רחוק מהגוף. קיימים סוגים נוספים של הצדעות, בדרך כלל במקרים פחות חשובים, כהצדעה בפני מפקד בדרגה נמוכה. הצדעה זאת מתבצעת על ידי השענת בסיס קת הרובה על פני הקרקע והרחקת הקנה מהגוף ("מצב הצג") - בכלי נשק קצרים (כגון תת מקלע עוזי) מצב הצג מבוצע כאשר הנשק תלוי על הכתף ומכוון ב-45° כלפי מטה, ויד שמאל מונחת על גבי הנשק.
הערות שוליים

↑  איתמר לוין, בינתיים בישראל: מועל יד אינו עבירה פלילית, באתר News1 מחלקה ראשונה, 21 במרץ 2012
↑  אמיר בוחבוט, ברק: תימרוני חיזבאללה חושפים את לבנון לפגיעה, באתר nrg‏, 23 בנובמבר 2008
↑  קובי נחשוני, סמל אנטישמי חדש מתפשט באירופה, באתר ynet, 11 בדצמבר 2013
↑  ספורט, צפו: אנלקה כבש - וחגג בתנועה ניאו-נאצית, באתר ynet, 28 בדצמבר 2013
קצין פולני מצדיע הצדעת יד עם שתי אצבעות
קצין צרפתי מצדיע
דויד - שבועת האחים ההוראטים (הצדעה רומית)
היטלר ואנשיו בהצדעה במועל יד
ילדים אמריקאים מצדיעים במועל יד לדגל ארצות הברית, 1915
אדם מצדיע בקנל (מועל יד הפוך) מחוץ למלון סופיטל בניו יורק, שבו שהה דומיניק סטראוס-קאהן לפני מעצרו ב-2012
Deeper Well

Deeper Well הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קייסי מאסגרייבס. האלבום יצא לאור ב-15 במרץ 2024, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ויוניברסל מיוזיק גרופ נאשוויל.
רקע והכרזה

Deeper Well הופק ונכתב במשותף על ידי מאסגרייבס, עם דניאל טשיאן ואיאן פיצ'וק, למעט הרצועה "The Architect", אשר נוצרה עם שיין מקנאלי וג'וש אוסבורן. מאסגרייבס הקליטה את האלבום באולפני Electric Lady בניו יורק, שלדעתה "יש לו את המוג'ו הטוב ביותר" בזמן שהיא "חיפשה אנרגיה סביבתית שונה". האלבום משקף את השינויים וסדרי העדיפויות שהתרחשו בחייה לאחר גיל 27, שדורבן על ידי "הקוסמוס כשובו של שבתאי". מאסגרייבס חשפה לראשונה את הפרויקט ב-4 בפברואר, במהלך פרסומת שנתית בטקס פרסי גראמי ה-66 בשם "שבתאי שלי חזר". הסינגל המוביל בעל אותו השם יצא לאור לצד הכרזת האלבום ב-8 בפברואר 2024. ההשראה לשיר הגיעה דרך שינוי ברגשות וברגשות שאולי מרתיע בהתחלה אבל מצייד אדם ב"תובנה חדשה ואהבה עמוקה יותר במקום אחר".
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס איגוד מוזיקת הקאנטרי | 20 בנובמבר 2024 | אלבום השנה | מועמדות |  |
| פרס גראמי | 26 בינואר 2025 | אלבום הקאנטרי הטוב ביותר | מועמדות |  |
| פרס גראמי | 26 בינואר 2025 | האלבום המעובד הטוב ביותר, לא קלאסי | מועמדות |  |
רשימת רצועות

| Deeper Well> מס' | Deeper Well> שם | Deeper Well> משך | Deeper Well>  | Deeper Well>  | Deeper Well>  | Deeper Well>  | Deeper Well>  | Deeper Well>  | Deeper Well>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Cardinal  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Deeper Well  | 3:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Too Good to Be True  | 2:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Moving Out  | 3:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Giver / Taker  | 3:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Sway  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Dinner with Friends  | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Heart of the Woods  | 2:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Jade Green  | 2:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | The Architect  | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Lonely Millionaire  | 3:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Heaven Is  | 2:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Anime Eyes  | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Nothing to Be Scared Of  | 2:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 42:02 |  |  |  |  |  |  |  |
"Too Good to Be True" משלב את "Breathe (2 AM)" מאת אנה נאליק, אשר זוכה לפיכך ככותבת שירים ברצועה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 2  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  2024> מדינה |   ‏‏‏  2024> מצעד |   ‏‏‏  2024> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הקאנטרי | 46 |
הערות שוליים

↑  קייסי מאסגרייבס, דניאל טשיאן, איאן פיצ'וק
↑  Willman, Chris (8 בפברואר 2024). "Kacey Musgraves Announces Deeper Well Project, Releases Fifth Album's Lilting Title Track". Variety. נבדק ב-8 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ragusa, Paolo (8 בפברואר 2024). "Kacey Musgraves Announces New Album Deeper Well, Reveals Title Track: Stream". Consequence. נבדק ב-8 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ivie, Devon (8 בפברואר 2024). "Kacey Musgraves Announces Album, Shares Video for New Song "Deeper Well": Watch". Vulture. נבדק ב-8 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kyle, Meredith B. (4 בפברואר 2024). "Kacey Musgraves Teases New Music in GRAMMYs Commercial". Entertainment Tonight. נבדק ב-8 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Strauss, Matthew (8 בפברואר 2024). "Kacey Musgraves Announces Album, Shares Video for New Song "Deeper Well": Watch". Pitchfork. נבדק ב-8 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hatfield, Amanda (8 בפברואר 2024). "Kacey Musgraves announces new LP Deeper Well shares title track". BrooklynVegan. נבדק ב-8 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Glenn Garner, CMA Awards: Morgan Wallen, Chris Stapleton Top Winners List, Deadline, ‏2024-11-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  2025 GRAMMYs: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com
↑  Billboard 200™, Billboard, ‏30 במרץ 2024 (באנגלית אמריקאית)
↑  Year-end Charts – Top Country Albums, בילבורד, ‏2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 0bfe4818-4b51-4930-ab14-c625488c3019
פסק דין טלי איסקוב

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית הדין הארצי לעבודה
 תאריך החלטה:  בבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב: 15 ביולי 2007 בבית הדין האזורי לעבודה בנצרת: 10 במרץ 2015 בבית הדין הארצי לעבודה: 8 בפברואר 2011
 החלטה
 הגדרת פרטיות בתיבת דואר של עובד
 חברי המותב
 חברי המותב:  בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב: סיגל דוידוב-מוטולה   בבית הדין האזורי לעבודה בנצרת: חיים ארמון, מוחמד אבו אחמד, מר יצחק הולצמן  בבית הדין הארצי לעבודה: סטיב אדלר, נילי ארד, רונית רוזנפלד.
 
פסק דין טלי איסקוב-ענבר ניתן בבית הדין הארצי לעבודה ב-8 בפברואר 2011, וקבע כללים בקשר לגישה של מעסיקים לתיבות דואר אלקטרוני מסוגים שונים, של עובדים.
נפסק כי בשל הפער הניכר ביחסי הכוחות בין מעסיק לבין עובדיו, יש לתת משקל גבוה יותר לזכות העובד לפרטיות מאשר לזכות המעסיק לעשות כל פעולה במחשבים שבבעלותו. בית הדין הבחין בין סוגים שונים של תיבות דואר אלקטרוני וקבע לכל סוג את המותר והאסור למעסיק בחדירה לתיבות הדואר של עובדיו.
רקע

הרקע לפסק הדין הוא תביעה שהגישה איסקוב בטענה שפוטרה שלא כדין על ידי חברת התוכנה "פאנאיה" בגלל הריונה; החברה ביקשה להפריך את הטענה באמצעות הגשת תכתובות מייל פרטיות שלה שנשלחו מהעבודה וטענה שחיפשה עבודה עוד לפני שפוטרה. טענת העובדת הייתה כי החיטוט בדואר הפרטי שלה מהווה האזנת סתר אסורה.
בשנים 2007–2008, עלתה בבתי הדין האזוריים לעבודה בתל אביב ובנצרת, סוגיית קבילותה של ראיה שהושגה תוך כדי חדירת המעסיק לתיבת הדואר האלקטרוני של העובד. בבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב נקבע שהראיה קבילה, ואילו בבית הדין האזורי לעבודה בנצרת נקבע שהראיה אינה קבילה. על החלטותיהם של בתי הדין האזוריים לעבודה הוגשו ערעורים לבית הדין הארצי לעבודה. בית הדין הארצי לעבודה דן בשני הערעורים בצוותא, והרחיב את היריעה למתן פסק דין מקיף ומנחה בסוגיה.
הערכאות האזוריות > טלי איסקוב ענבר נ' הממונה על חוק עבודת נשים – בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב

בקשת איסקוב להסרת מידע: בתצהירו של עד מטעם מעסיקה של איסקוב נכלל נספח ובו עותקים מהודעות דוא"ל ששלחה איסקוב ממחשב השייך למעסיקה. ההודעות נתקבלו תוך חדירה לתיבת הדוא"ל שהעמיד המעסיק לשימושה של איסקוב. איסקוב הגישה בקשה לפסילת אותו נספח בשל פגיעה בפרטיות ובשל האזנה האסורה על פי חוק האזנת סתר. איסקוב גם התנגדה לטענת המעסיק כי יש לראותה כמי שנתנה הסכמה מכללא לקריאת התכתובות שלה.
התנגדות המעסיק: תשדורות הדוא"ל ששלחה איסקוב נעשו ממחשב השייך למעסיק תוך שימוש בתיבת דוא"ל שבבעלות המעסיק אשר אמורה הייתה לשמש את איסקוב אך ורק לצורכי העבודה. תשדורות הדוא"ל אינן חומר פרטי של איסקוב אלא מהוות קניין של המעסיק שכן נשלחו במסגרת עבודתה אצל המעסיק ותוך שימוש ברכושו. המעסיק יידע את עובדיו, לרבות איסקוב, כי מעת לעת הוא עורך ניטור של כל תיבות הדוא"ל המאוחסנות על גבי מחשביו. יש לראות בכך כידיעה והסכמה מכללא של איסקוב לקליטת המידע על ידי המעסיק. כאשר המידע נשמר על גבי מחשבי המעסיק, גוברים זכותו הקניינית של המעסיק והאינטרס הציבורי שבחשיפת האמת על פני זכות התובעת לפרטיות.
פסק הדין: השופטת קבעה כי בנסיבות שבהן עובד ידע על מדיניות ונוהלי המעסיק יש לראותו כמי שנתן "הסכמה מכללא" – הסכמה משתמעת לפעולות המעסיק - ולכן אין פגיעה בפרטיות. השופטת הוסיפה וקבעה כי גם אילו הייתה פגיעה בפרטיות, אזי הפגיעה בחופש הקניין של המעסיק חמורה ביחס לפגיעה בפרטיות ולכן על פי מבחני פסקת ההתגברות אין לקבל את התביעה לפסילת הנספח.
הערכאות האזוריות > אפיקי מים נ' רמי פישר – בית הדין האזורי לעבודה בנצרת

בקשת פישר להסרת המידע: בתיק התביעה נגד פישר נכללו מסמכים שהועתקו מתיבת הדואר שלו שנוהלה במחשבי החברה שהעסיקה אותו. פישר ביקש מבית המשפט שמסמכים אלו יוצאו מהתיק בשל פגיעה בפרטיותו.
התנגדות החברה: התכתובת נשמרה על מחשב החברה, שהוא רכושה ואשר החברה רשאית לעשות בו שימוש כרצונה, אין מדובר בחומר פרטי של פישר, אלא בחומר המצוי על מחשב החברה שפישר היה אמור לעשות בו שימוש לצורכי עבודה בלבד. יתר על כן, תשדורות הדוא"ל אינן חומר פרטי של פישר, אלא מהוות קניין של החברה, שכן, נשלחו במסגרת עבודת פישר אצל החברה ותוך שימוש ברכוש החברה. ובסיכום: באיזון הראוי בין זכותו של פישר לפרטיות לבין זכותה הקניינית של החברה והאינטרס הציבורי שבחשיפת האמת, ידן של האחרונות על העליונה.
פסק הדין. השופט קבע כי כל עוד אין ויתור מפורש של העובד על זכותו לפרטיות, אין להסיק שהוא ויתר על פרטיותו על ידי הסכמה מכללא. וכך אפילו אם מדובר במידע שנשמר במאגר מידע שאינו בבעלותו הקניינית של העובד, אלא של מעסיקו. עצם העובדה שהעובד ידע שהתכתובת שלו נשמרת במחשבים שבבעלות המעסיק ואשר למעסיק יש גישה אליו, אינה יכולה להספיק כדי להסיק שהעובד הסכים, מכללא, לכך שהמעסיק יהיה רשאי לעיין באותה תכתובת. לפיכך, אכן נפגעה זכותו המבקש לפרטיות. מדובר, מצד אחד, בפגיעה חמורה בפרטיות, ומאידך, אם בקשת הפסילה הייתה מתקבלת, הפגיעה הדיונית בחברה איננה מכרעת. לכן יש להעדיף את קבלת הבקשה על פני דחייתה. עם זאת, קבע השופט כי ייתכן שתיזקף נגד המבקש העובדה שהוא העדיף שלא לחשוף את המסמכים שהמשיבות היו מעוניינות להסתמך עליהם.
הערה: במשפט עצמו חויב פישר בתשלום למעסיק ונקבע שאיננו זכאי לפיצויי פיטורים.
פסק הדין של בית הדין האזורי לעבודה, הוביל להסכם קיבוצי בנושא פרטיות תיבות הדואר של עובדים, שנחתם בין הסתדרות העובדים הכללית החדשה לבין לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים, עוד לפני פסק הדין בערעור.
הדיון בבית הדין הארצי לעבודה > זכויות וחובות המעסיק והעובד ויישומן בשימושי המחשב במקום העבודה

זכויות העובד: הזכות לכבוד מוגדרת כזכות חוקתית בסעיפים 2 ו-4 לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, המורים כי "אין פוגעים בחייו, בגופו או בכבודו של אדם באשר הוא אדם" וכי "כל אדם זכאי להגנה על חייו, על גופו ועל כבודו". הזכות לפרטיות קבועה כזכות חוקתית גם בסעיף 7 לחוק היסוד הקובע כי "כל אדם זכאי לפרטיות ולצנעת חייו" ול"הגנה על סוד שיחו של אדם, בכתביו או ברשומותיו". יתר על כן, הצורך בהגנה חזקה על זכות העובד לפרטיות נובע מפערי הכוחות האינהרנטיים ביחסים שבין הצדדים ליחסי העבודה.
זכויות המעסיק: למעסיק הזכויות החוקתיות שאין פוגעים בקניינו של אדם, הזכות לחופש העיסוק והפררוגטיבה הניהולית לנהל את עסקיו כרצונו.
איזון בין זכויות המעסיק וזכויות העובד: מאחר ששום זכות איננה מוחלטת, נדרש איזון בין זכויות המעסיק ולבין זכויות עובדיו. האיזון הוא תלוי נסיבות - כמפורט בהמשך.
פרשנות מצמצמת: חוק הגנת הפרטיות נחקק אמנם לפני חקיקת חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, אבל, חוקים שנחקקו לפני חוקי היסוד יש לפרש ברוח חוק היסוד. לכן, בשים לב לחובות ההדדיות של הצדדים לתום לב, אמון והגינות, יחולו רק בדווקנות ובצמצום טענות הגנה העומדות למעסיק מכוח חוק הגנת הפרטיות.
הדיון בבית הדין הארצי לעבודה > העקרונות המנחים והתנאים המוקדמים למעקב אחר השימוש במחשב בעבודה

לגיטימיות ומידתיות: כל מעקב על פעילות העובד במחשב המעסיק יכולה להתפרש כפגיעה בזכות החוקתית לפרטיות. ולכן כל פגיעה נבחנת על פי דרישות הלגיטימיות והמידתיות של חוקי היסוד: "אין פוגעים בזכויות שלפי חוק-יסוד זה אלא בחוק ההולם את ערכיה של מדינת ישראל, שנועד לתכלית ראויה, ובמידה שאינה עולה על הנדרש".
עקרון הלגיטימיות מגביל את מעקבי המעסיק למטרות חיוניות לעבודה. רק בהתקיים נסיבות חריגות ויוצאות דופן, שיש בהן כדי לגרום פגיעה חמורה באינטרסים של המעסיק, כגון התנהלות פלילית של העובד או התנהלות פוגענית אחרת של העובד, ייתכן ותימצא הצדקה לקיום מעקב וניטור תכתובת אלקטרונית, לרבות מעקב על נתוני תקשורת ותוכן של העובד.
על פי עקרון המידתיות יש לבחון טכנולוגיות חלופיות הפוגעות במידה הפחותה ביותר בפרטיות העובדים, באופן שהטכנולוגיות החלופיות ייתנו מענה נאות ומאוזן לזכות הקניין של המעסיק, לפררוגטיבה הניהולית שלו ולאינטרסים הלגיטימיים שלו להגנה על מפעלו, אבל גם לזכויות העובד לכבוד, לפרטיות ולאנונימיות בחייו כעובד וכאדם. על המעקב להיות מידתי לסיכון שהצריך קיום המעקב.
שקיפות - יידוע העובדים: בפסיקה נקבע כי חובת תום לב המעוגנת בדיני החוזים, חלה על כל תחומי המשפט, כולל המשפט המנהלי ודיני העבודה. אחד ההיבטים החשובים של דרישת תום הלב היא השקיפות לה מחויבים הצדדים. בהקשר של השימוש במחשב קבע בית הדין כי על המעסיק לקבוע מדיניות ברורה וקוד התנהגות בנוגע לשימוש במחשב. על המעסיק ליידע את העובדים בבירור אודות המדיניות והנהלים לגבי שימוש העובדים במחשב ולגבי המעקבים של המעסיק על השימוש שהעובדים עושים במחשבי החברה.
לאור עקרון השקיפות יש לכלול בהתקשרות החוזית עם העובד תיאור מדיניות המעסיק בנוגע לשימוש בטכנולוגיות המידע המותקנות במחשבי החברה. אם בעת קבלת העובד לעבודה לא הובאה לידיעתו המדיניות הנוהגת במקום העבודה בנוגע לשימוש במחשב, קמה לעובד ציפייה סבירה לפרטיות בשימוש במחשבי המעסיק, לרבות לצרכיו הפרטיים.
הסכמה במפורש, מדעת ומרצון חופשי: סעיף 1 לחוק הגנת הפרטיות מורה: "לא יפגע אדם בפרטיות של זולתו ללא הסכמתו". המונח "הסכמה" מוגדר בסעיף 3 לחוק הגנת הפרטיות כ"הסכמה מדעת, במפורש או מכללא". הסכמת העובד לניטור וחדירה לתכתובתו האישית צריכה להינתן לא רק במפורש ומדעת כי אם גם מרצון חופשי.