stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפרץ מונטריי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נהר סלינס, נהר פג'ארו, ערוץ אפטוס 
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  36°48′N 121°54′W﻿ / ﻿36.8°N 121.9°W﻿ / 36.8; -121.9
  (למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטמפרץ מונטריי(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטמפרץ מונטריי
 
מפרץ מונטריי, כפי שהוא נראה מהחלל, משתרע מסנטה קרוז בצפון ועד חצי האי מונטריי בדרום
מפרץ מונטריי, קליפורניה
"מתחם מגורים" לקורמורנים
מפרץ מונטריי (באנגלית: Monterey Bay) הוא מפרץ באוקיינוס השקט השוכן על חוף מדינת קליפורניה שבמערב ארצות הברית. על פי ההגדרה המצומצמת, המפרץ משתרע לאורך 40 קילומטרים מסנטה קרוז, בירת המחוז באותו שם הנמצאת בקצה הצפוני של המפרץ, עד העיר מונטריי שבקצה הדרומי; אך לעיתים קרובות כוללים בהגדרת המפרץ את כל חצי האי מונטריי. השמורה הימית "המפלט הימי הלאומי מפרץ מונטריי" (Monterey Bay National Marine Sanctuary), הקרויה על שם המפרץ, משתרעת לאורך חלק גדול מהחוף המרכזי של קליפורניה ממרין, צפונית לסן פרנסיסקו ועד קמבריה, דרומית למונטריי. השמורה משתרעת לאורך 445 קילומטרים של החוף על שטח של 15,800 קילומטרים מרובעים.
השם "אזור מפרץ מונטריי" (Monterey Bay Area) הוא כינוי מקובל לתיאור כל הקהילות שעל מרכז חופה של קליפורניה השייכות למחוזות סנטה קרוז ומונטריי.
גאוגרפיה

המפרץ שוכן בחוף המרכזי של קליפורניה, בערך 120 קילומטרים דרומית לסן פרנסיסקו. במקור נשפכו למפרץ שני נהרות: סאלינס (Salinas) וסן בניטו (San Benito). המים משני הנהרות מנוצלים להשקיה של שדות חקלאיים והערוצים המובילים לשפך למפרץ מובילים מעט מאוד מים ובדרך כלל הם יבשים. שפך הנהר סן בניטו הוא אזור של ביצות שהוכרז כשמורת טבע בשם "שמורת מחקר השפך הלאומית אלקהורן סלו" (Elkhorn Slough National Estuarine Research Reserve). משום שמים כמעט ואינם זורמים לאזור, התגברה המליחות של המים והם כיום מים מליחים.
שיפוע החוף ברוב המפרץ מתון מאוד ומגיע עד למקסימום של 30 מטרים. עם זאת, במרכז המפרץ, מול חוף מוס לנדינג (Moss Landing) מתחיל קניון מונטריי, קניון תת-ימי, המשתרע למרחק 150 קילומטרים לתוך האוקיינוס, שעומקו מגיע עד 3,600 מטרים, אחד הקניונים התת-מימיים הגדולים ביותר בעולם.
היסטוריה

האירופאי הראשון שגילה את מפרץ מונטריי היה חואן רודריגס קבריו ב-16 בנובמבר 1542 כאשר הפליג צפונה לאורך החוף בראש משלחת מחקר ספרדית. הוא קרא למפרץ Bahía de los Pinos (מפרץ האורנים), ככל הנראה בשל יער האורנים שבו נתקל לראשונה כאשר הקיף את חצי האי בקצה הדרומי של המפרץ. השם שנתן קבריו למפרץ לא שרד, למעט בקצה הצפון-מערבי של חצי האי הידוע בכינוי "פוינט פינוס" (Point Pinos).
ב-10 בדצמבר 1595 חצה סבסטיאן רודריגס סרמניו (Sebastián Rodríguez Cermeño) את המפרץ והעניק לו את השם Bahía de San Pedro (מפרץ הקדוש פדרו) לכבודו של פייטרו מוורונה.
השם הנוכחי של המפרץ ניתן לו על ידי סבסטיאן ויסקאינו (Sebastián Vizcaíno) ב-1602. ויסקאינו נשלח על ידי המושל הספרדי להשלים שרטוט מפורט של החוף. הוא עגן במה שכיום הוא נמל מונטריי ב-16 בדצמבר, וכנה אותו "פוארטו דה מונטרי" (Puerto de Monterrey), לכבודו של גספר דה סונייגה, הרוזן ה-5 של מונטריי, אז המשנה למלך במלכות המשנה של ספרד החדשה. Monterrey הוא איות חלופי ל-Monterrei, עיירה בגליסיה בספרד שמהם הגיעו במקור המשנה למלך ואביו (הרוזן הרביעי של מונטריי).
מונטריי הפכה למושב המושל הספרדי של אלטה קליפורניה וישב בה חיל המצב הגדול ביותר של הספרדים. הענף הכלכלי העיקרי היה דיג. תחילה ציד לווייתנים, ואחר כך דיג סרדינים. עם המצאות קופסאות השימורים בסוף המאה ה-19, אפשר היה לשמור את הדגים לתקופה ארוכה יותר ולשווק אותם ברחבי ארצות הברית וגם לייצא אותם. במאה ה-20 השתכללו שיטות הדיג וספינות הדיג הלכו וגדלו. הסופר ג'ון סטיינבק, זוכה פרס נובל לספרות, תיאר ברומנים שלו את עונת הדיג במפרץ בשנות ה-30 עד שנות ה-50 של המאה ה-20. במלחמת העולם השנייה גדל מאוד הביקוש לשימורי דגים עבור מנות הקרב של צבא ארצות הברית, ודיג היתר חיסל כמעט לחלוטין את להקות הדגים ותעשיית הדיג התמוטטה בשנות ה-50.
ב-12 באוקטובר 1997 נהרג הזמר וכותב השירים ג'ון דנוור כאשר מטוסו הפרטי התרסק במימי מפרץ מונטריי מול פסיפיק גרוב.
צמחייה ובעלי חיים

זרם קליפורניה הקר עולה במעלה הקניון ומביא מי עומק עשירים בנוטריאנטים (חומרים אורגניים שהם שרידים של בעלי חיים וצמחים שמתו) אל פני השטח (תופעה המכונה עליית מי העומק). במים העשירים בחומרי מזון גדלים כמה מינים של קלפ, חלקם מגיעים לגובה של 70 מטרים, תוך יצירת יערות קלפ העשירים במינים רבים של בעלי חיים: פלנקטון, ספוגיים, צדפות, שושנות ים, כוכבי ים, קיפודי ים, חלזונות ימיים, דיונוני רחף, תמנון החוף, סרטנים, סוסני ים, דגים ממשפחת השפתניים, הורדוניים, בני קבוצת הבטאים, דמויי כריש, מיני עופות ים ומינים רבים נוספים.
מפרץ מונטריי הוא גם משכן למינים רבים של יונקים ימיים, כולל לוטרת הים, פוקת המפרץ ודולפיננים, כמו כן המפרץ גם מצוי בנתיב ההגירה של לווייתנים אפורים ולווייתנים גדולי סנפיר ואתר רבייה לפילי ים. קטלנים נמצאים גם הם לאורך החוף, בייחוד כשלווייתנים אפורים מהגרים, כיוון שהם צדים את הלווייתנים במהלך נדידתם צפונה.
בשל העושר של בעלי החיים הימיים במפרץ מונטריי הוגדרו על ידי רשויות מדינת קליפורניה שבעה אזורים במפרץ כאזורי שימור ימיים מוגנים (State Marine Conservation Area). כמו כן שוכן במפרץ "מכון המחקר האקווריום של מפרץ מונטריי" (Monterey Bay Aquarium Research Institute), אחד ממוסדות המחקר הימיים החשובים ביותר.
תיירות

תעשיית הדיג, שהונצחה בספריו של ג'ון סטיינבק, התמוטטה והתיירות הפכה לבסיס הכלכלי של האזור. הרחוב שהונצח בספרו סימטת השימורים הוא כיום חלק מאזור הבילויים של מונטריי, אחרי שמפעל השימורים האחרון נסגר ב-1973. התיירות במונטריי ובסביבתה מסתמכת בעיקר על המפרץ.
אטרקציה תיירותית הקשורה למפרץ היא האקווריום של מפרץ מונטריי (אנ'), אחד הגדולים בעולם מסוגו. באקווריום מוצגים אך ורק בעלי חיים ובתי גידול מהאזור, מאזור החוף ועד קצה מדף היבשת. המוזיאון גם מרכז פעילות מחקר ושימור.
האזור מציע אתרי צלילה במים קרים וסביב המפרץ יש בתי ספר רבים לצלילה. כמו כן מציעים הנמלים במונטריי ובמוס לנדינג סיורים לצפייה בלווייתנים. העונה הטובה ביותר לצפות בלווייתן אפור, בלווייתן גדול-סנפיר ובקטלן היא בין דצמבר לאפריל.
הערות שוליים

↑  California Place Names: The Origin and Etymology of Current Geographical Names
↑  The modest little fish – and Monterey icon – contains grand teachings on how to manage fish populations
↑  John Denver: Mother Nature's Son
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543683805171  GND: 4525142-3  LCCN: sh85087059  NARA: 10038115  VIAF: 234771689   WorldCat (עם VIAF): 234771689
ממלכת רומניה

ממלכת רומניה (ברומנית: Regatul României) הוקמה באמצע המאה ה-19, והתקיימה עד לשנת 1947, אז הוכרזה רומניה כרפובליקה.
יצירת המלוכה וקרול הראשון

בשנת 1856, התקיימה בפריז שבצרפת ועידת שלום בסיום מלחמת קרים. במהלך הוועידה הציע שר החוץ הצרפתי, הרוזן אלכסנדר ז'וזף ואלווסקי (בנו הלא-חוקי של נפוליאון בונפרטה), לאחד את הנסיכויות הרומניות מונטניה ומולדובה, תחת שלטונה של שושלת שאינה רומנית (כדי למנוע את הריבים האפשריים בין יוצאי מולדובה ויוצאי מונטניה). הדבר התקבל על דעת משתתפי הוועידה ונכלל בהחלטותיה.
בהתבסס על חוזה השלום של פריז, התכנסו במונטניה ובמולדובה האסיפות המכוננות לדון באיחוד ביניהן. ב-4 בינואר 1859 בחרה האספה של מולדובה את אלכסנדרו יואן קוזה כנסיך-מושל, ושלושה שבועות אחר כך - ב-24 בינואר 1859, האספה של מונטניה בחרה אף היא בקוזה לשליט, וכך איחדו הרומנים את נסיכויותיהם תחת שלטונו של אותו נסיך. האידיליה החזיקה מעמד 7 שנים כשב-12 בפברואר 1866 הודח יואן קוזה מכיסאו, והרומנים החלו במגעים במגמה להביא נסיך זר ולהמליך אותו על ארצם, ברוח החלטות ועידת השלום בפריז.
לאחר שהשלטון הזמני ברומניה קיבל סירוב מהנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה, הוא פרסם הכרזה בה המליץ על בחירתו במשאל עם של קרול לודוביק מבית הוהנצולרן-זיגמרינגן. ב-10 במאי 1866 הגיע קרול לבוקרשט, נשבע שבועת אמונים בפרלמנט הרומני והוכרז כדומניטור (שליט) רומניה. ב-29 ביוני 1866 פורסמה חוקה חדשה שהסדירה את היחסים בתוך המלוכה הפרלמנטרית (תחילה לא הייתה זו ממש מלוכה, כי רומניה הייתה וסלית של האימפריה עות'מאנית) של רומניה, את חלוקת הכוח והסמכויות.
בנובמבר 1869 נשא קרול הראשון לאישה את אליסאבטה, נסיכת ויד וביום 20 באוגוסט 1870 נולדה בתם היחידה, מריה, שנפטרה ממחלת השנית כעבור ארבע שנים והזוג נשאר חשוך ילדים.
בקונגרס ברלין (1878) הוכרה רומניה כמדינה עצמאית, וב-10 במאי 1881 רומניה הוכרזה למונרכיה,[דרוש מקור] וקרול הוכרז כקרול הראשון, מלך רומניה. היום הזה הוכרז אז כחג הלאומי של רומניה ונשאר ככזה עד שנת 1947.
ביום 19 באפריל 1889 הגיע לרומניה הנסיך פרדיננד, אחיינו של המלך קרול, והוכרז כיורש עצר מלכותי.
ביום 29 בדצמבר 1892 נשא פרדיננד לאישה את מריה מאדינבורג נכדתה של המלכה ויקטוריה. לזוג נולדו חמישה ילדים, קרול הבן שלימים יוכתר כהמלך קרול השני, אליזבטה - לימים מלכת יוון, מריה - לימים מלכת יוגוסלביה, ניקולאי, אילאנה - שלאחר היותה לנזירה נקראה "האם אלכסנדרה", ומירצ'אה שנפטר ממחלה בגיל ארבע בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
פרדיננד הראשון

ב-27 בספטמבר 1914, בגיל 75, נפטר המלך קרול הראשון ולמחרת הושבע יורשו, פרדיננד הראשון. הנסיך קרול, שכבר הספיק לוותר פעמיים על עתידו המלכותי (בגלל ענייני אהבהבים) ולחזור בו, התחתן ביום 10 במרץ 1921 עם הנסיכה אלנה מהמשפחה המלכותית של יוון. ב-25 באוקטובר 1921 נולד בנם של קרול ואלנה, מיכאי - לימים מיכאי הראשון.
לאחר מלחמת העולם הראשונה סופחו לרומניה חבלי ארץ נרחבים, הכוללים את טרנסילבניה, בוקובינה, הקדרילטר (חלק מדוברוג'ה), ובסראביה. רומניה, כפי שהייתה לפני התרחבותה, מכונה בפי העם הרגאט (הממלכה ברומנית) ורומניה שלאחר ההתרחבות מכונה רומניה הגדולה. ב-15 באוקטובר 1922 הוכתר הזוג המלכותי, פרדיננד ומריה, כמלכי רומניה הגדולה, בטקס שהתקיים באלבה יוליה.
מיכאי הראשון

יורש העצר, הנסיך קרול, הסתלק יחד עם המאהבת שלו, אלנה לופסקו (יהודייה למחצה) והודיע בפעם השלישית על ויתור על המלוכה. בנו, מיכאי, הוכרז כיורש העצר. ב-20 ביולי 1927 נפטר המלך פרדיננד ומיכאי, עדיין ילד, הוכתר כמלך מיכאי הראשון. הוקמה מועצה מייעצת, שתפעל בשמו, המורכבת מהפטריארך מירון קריסטאה, הנסיך ניקולאה (אחיו של קרול), וגאורגה בוזדוגן.
קרול השני

ב-6 ביוני 1930 חזר קרול לרומניה ותפס את השלטון וכעבור יומיים הוכרז כקרול השני, מלך רומניה. זמן קצר לאחר מכן חזרה לרומניה גם המאהבת שלו. ביום 1 בספטמבר 1932 הוכרזו הגירושים בין המלך קרול ובין אשתו אלנה, אם מיכאי. אלנה נאלצה לעזוב את רומניה. ביום 10 בפברואר 1938 ביטל המלך קרול השני את החוקה והכריז על דיקטטורה מלכותית.
לאחר פתיחת מלחמת העולם השנייה, בלחץ ברית המועצות ויתרה לה רומניה על בסרביה, ובלחץ גרמניה ויתרה רומניה לבולגריה על הקדרילטר ולהונגריה על כמחצית מטרנסילבניה.
ברומניה פרצו מהומות והמלך קרול ויתר שוב על מלכותו לטובת בנו, כשהשלטון המעשי נתון בידיו של הגנרל יון אנטונסקו. לאחר מרד הלגיונרים של הוריה סימה ודיכויו, הפכה רומניה לדיקטטורה צבאית תחת יון אנטונסקו ונכנסה למלחמה נגד ברית המועצות. המלך מיכאי נקט עמדה נגד המלחמה, דבר שעורר את זעם הגרמנים.
בעקבות התבוסות הגרמניות ניהל המלך מיכאי מגעים סודיים, יחד עם מפלגות האופוזיציה, עם כוחות בעלות הברית. לאחר כניסת הכוחות הסובייטים לרומניה ובעקבות סירובו של אנטונסקו לחתום על שביתת נשק, הדיח אותו המלך מיכאי והקים שלטון צבאי חדש בהנהגת הגנרל סנטסקו. רומניה החליפה צד במלחמה והתחילה להילחם בגרמנים. בלחץ ברית המועצות הוקם שלטון אוהד לקומוניזם בהנהגתו של פטרו גרוזה. כשהמלך, בתמיכת המפלגות הדמוקרטיות, דרש את התפטרותו של פטרו גרוזה, האחרון סירב והמשיך לשלוט. המלך הפסיק לחתום על החוקים והצוים שמוציאה הממשלה. בנובמבר 1945, בהפגנה התומכת במלך, נתן השלטון הוראה לירות במפגינים ולבצע מעצרים המוניים.
לאחר שלא קיבל גיבוי ממדינות המערב, הפסיק המלך את שביתת החתימות, אך השיג מינוי שני שרים דמוקרטים בתוך הממשלה.
קץ המלוכה

בסוף דצמבר 1947 אולץ מיכאי הראשון לוותר על המלוכה והוא יצא לגלות. רומניה הוכרזה כרפובליקה העממית הרומנית.
המלך מיכאי, יחד עם משפחתו וכמה מקורבים, עזב את רומניה ברכבת. לאחר תקופת מה באנגליה עבר מיכאי לשווייץ, שם שהה רוב חייו.
התואר הרשמי

מלך הרומנים (ברומנית: Regele Românilor) היה התואר הרשמי של מלכי רומניה בין השנים 1881–1947, אך התואר השגוי, מלך רומניה (רומנית: Regele României), השתרש בפי כל.
ראו גם

היסטוריה של רומניה
שטחי רומניה במהלך המאה ה-20: סגול: הממלכה לפני 1913; כתום: שטחים שצורפו לרומניה לאחר מלחמת הבלקנים, אך אבדו לה לאחר מלחמת העולם השנייה; ורוד אדמדם: שטחים שצורפו לרומניה לאחר מלחמת העולם הראשונה ונשארו בשליטתה גם לאחר מלחמת העולם השנייה.

ממלכת רומניה בשנת 1890
ארמון פלש בסינאיה, מקום מושבם של מלכי רומניה
כנסיית קורטאה דה ארג'ש, מקום קבורתם של מלכי רומניה
כתב התפטרותו של מיכאי הראשון, מלך רומניה, שהביא לסוף ממלכת רומניה
מרסיאל ואלן

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1898 לימוז', צרפת 
 פטירה:  19 בספטמבר 1980 (בגיל 82) ניי-סיר-סן, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 דרגה:  גנרל ארמייה 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 צלב גדול של לגיון הכבוד  חבר מסדר השחרור  מדליית הרזיסטנס  צלב המלחמה 1914–1918  צלב המלחמה 1939-1945  צלב המלחמה הבלגי 
 
מרסיאל אנרי ואלן (בצרפתית: Martial Henri Valin‏; 14 במאי 1898 - 19 בספטמבר 1980) היה איש צבא ואוויראי צרפתי, ששימש בתפקידים בכירים בצבא צרפת החופשית לצידו של הגנרל שארל דה גול, ולאחר מלחמת העולם השנייה שימש בתפקידים בכירים בצבא הצרפתי.
מוצא ונעורים, קריירה מוקדמת

ואלן נולד בעיר לימוז' בצרפת. בשנת 1917 התגייס כחייל פשוט לחיל הפרשים הצרפתי, ולחם במלחמת העולם הראשונה במסגרת גדוד הדראגונים הרביעי. באביב 1917 הצליח להיכנס ללימודים באקדמיה הצבאית בסן סיר, ובפברואר 1918 שב לחזית בדרגת קצין זוטר (aspirant), לחם בקרבות החזית המערבית ואף נפגע בגז רעיל.
ואלן המשיך בשירות גם לאחר המלחמה, ושירת בצבא צרפת במרוקו ובלבנט, תוך שהוא עולה בסולם הדרגות. בשנת 1926 החליט להפוך לטייס ובשנת 1928 השלים את הכשרתו כטייס. הוא המשיך בקידומו במסגרת חיל האוויר הצרפתי בתפקידי פיקוד ומטה שונים. בשנת 1939 קודם לדרגת קומנדנט, המקבילה בצה"ל לדרגת רב-סרן.
באוגוסט 1939 היה ואלן אחד מהמשתתפים במשלחת הצבאית האנגלו-צרפתית שנועדה לגשש לגבי ברית אפשרית עם ברית המועצות לקראת מלחמת העולם השנייה הקרבה ובאה. המשלחת הייתה של גורמים צבאיים בדרג נמוך יחסית, וסמכויותיה היו מוגבלות. במסגרת זו הוחלפו הצעות למקרה של מלחמה עם גרמניה הנאצית, והצעות אלו היו ברובן כרוכות במעבר צבאות ברית המועצות דרך פולין. מבחינת בריטניה וצרפת שערבו לשלמותה של פולין, היה מדובר במכשול. עם זאת, בשלב מסוים הציע מפקד המשלחת, גנרל דומנק, כי ואלן יישלח לוורשה לנסות ולהשיג את הסכמת הפולנים למתווה המוצע. הצעה זו נדחתה על ידי משרד המלחמה הצרפתי. במקביל ניהלה ברית המועצות שיחות עם גרמניה הנאצית, ואלו הבשילו לכדי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב שנחתם בטרם הצליחו הצרפתים, הבריטים והפולנים, לגבש עמדה שתאפשר הסכמה עם ברית המועצות.
צרפת החופשית

עם תבוסת צרפת במערכה על צרפת שהה ואלן, שהיה אז בדרגת קולונל, כחלק ממשלחת צבאית צרפתית בריו דה ז'אנירו הוא הביע את תמיכתו בגנרל דה גול ואנשי צרפת החופשית אך הצליח להגיע ללונדון רק בשנת 1941.
עד יוני 1941 לא היו הטייסים השייכים לצבא צרפת החופשית מאורגנים במסגרת אחידה. חלקם שירתו כנספחים ליחידות של ה-RAF ואחרים ביחידות שהתארגנו אד-הוק, ללא שדרת פיקוד ראויה. באביב 1941 עמד ואלן בהנחיית דה גול במגעים עם שר האווירייה הבריטי סיר ארצ'יבלד סינקלייר, והשניים הצליחו להגיע להבנה על הקמת מסגרת ארגונית לחיל האוויר של צבא צרפת החופשית. ואלן מונה על ידי דה גול להקים מסגרות אלו.
באוגוסט 1941 הועלה לדרגת בריגדיר גנרל. בספטמבר 1941 צורף אל "הוועד הלאומי" שהקים דה גול כמעין ממשלה זמנית. עד 1944 עסק ואלן בארגונו ובניהולו של כוח האוויר של צרפת החופשית. ב-1944 נשלח לצרפת, והשתתף בשחרור פריז.
לאחר המלחמה

בשנת 1945 הועלה ואלן לדרגת לויטננט גנרל, ובשנת 1946 הצטרף למשלחת הצרפתית שעסקה בהקמת ארגון האו"ם. בפברואר 1947 מונה לדרגת המפקח הכללי על חיל האוויר הצרפתי ונשאר בתפקיד זה עד שנת 1957.
בתפקידו כמפקח הכללי על חיל האוויר הצרפתי גילה ואלן ידידות רבה למדינת ישראל. בשנת 1953 היה בין היוזמים, לצידם של שמעון פרס, אנשי חברת "נורד" הצרפתית, ובכירים נוספים, כי צרפת תספק לישראל מטוסי סילון מתקדמים מסוג "דאסו מיסטר", ובנוסף לכך יוקם בישראל בית חרושת שייצר מטוסי קרב וסילון בסיוע צרפתי. רעיון זה נגנז כעבור מספר חודשים, אך הוא עמד בבסיס המגעים שהביאו לאספקת מטוסי ה"מיסטר" לצה"ל בשנת 1955.
משנת 1931 היה חבר בלגיון הכבוד, ולאחר מכן זכה להיות לחבר גם במסדר השחרור בנוסף לתארים ועיטורים רבים נוספים.
בספטמבר 1980 מת בכפר ניי-סיר-סן וזכה לכבוד של טקס אשכבה בארמון האינווליד בו קבורים אישים חשובים בהיסטוריה הצבאית של צרפת. הוא נטמן לאחר מכן בעיר הולדתו, לימוז'.
הערות שוליים

↑  Staff mission for Moscow on friday, פלסטיין פוסט, 2 באוגוסט 1939
↑  אלכסנדר ורט, רוסיה במלחמה, כרך א', הוצאת מערכות, 1968, עמ' 44
↑  שארל דה גול, המאבק לחרות, כרך ראשון, "אל הדגל", הוצאת עם הספר, תשי"ח, עמ' 259
↑  Free French 'Big 10', פלסטיין פוסט, 28 בספטמבר 1941
↑  יצחק בר-און, מטריה ביום סגריר, אפי מלצר הוצאה לאור, 2010, 75 - 85
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb139909594 (data)  ISNI: 0000 0000 4547 9706  LCCN: no2008078970  NLA: 49865701  SUDOC: 156970996  Trove: 1499029  VIAF: 12500900   WorldCat (עם VIAF): 12500900
מקס הייסטינגס

| --- | --- |

 לידה:  28 בדצמבר 1945 (בן 78) למבת', הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 השכלה:  בית הספר צ'רטרהאוס  יוניברסיטי קולג' 
 פרסים והוקרה:  פרס סומרסט מוהם (1980)  Knight Bachelor  עמית החברה המלכותית לספרות  עמית החברה ההיסטורית המלכותית 
 
מקס יו מקדונלד הייסטינגס (באנגלית: Max Hugh Macdonald Hastings;‏ נולד ב-28 בדצמבר 1945) הוא היסטוריון בריטי שכתב רבות על מלחמת העולם השנייה בפרט ועל המאה ה-20 בכלל. הייסטינגס הוא חבר האגודה המלכותית לספרות וחבר באגודה המלכותית להיסטוריה.
ביוגרפיה

הייסטינגס נולד וגדל בלמבת שבאנגליה. התחנך בבית הספר צ'ארטרהאוס ובאוניברסיטת אוקספורד, אותה עזב לאחר שנה. הוא פנה לעיתונאות ועבד ככתב צבאי בעבור ה-BBC והאיבניניג סטנדרד, וסיקר בין היתר את מלחמת פוקלנד. לאחר מכן שימש כעורך וכעורך ראשי של הדיילי טלגרף. בשנת 1996 הפך לעורך האיבניניג סטנדרד. בשנת 2002 פרש לגמלאות והוענק לו תואר אבירות. הייסטינגס פרסם שורה של ספרים אודות מלחמת העולם השנייה, כמו גם ביוגרפיה אודות יוני נתניהו.
ספריו

יוני, הוצאת עידנים, 1979.
ארמגדון: הקרב על גרמניה 1944–1945, הוצאת דביר, 2007.
פורענות: 1914, אירופה יוצאת למלחמה, מאנגלית: משה סביליה־שרון, מודן הוצאה לאור, 2014. (הספר בקטלוג ULI)
נפתחו שערי הגיהנום: מלחמת העולם השנייה 1939–1945, מאנגלית: משה סביליה־שרון, הוצאת מודן, 2015.
וייטנאם: טרגדיה אפית 1945–1975, מאנגלית: משה סביליה־שרון, הוצאת מודן, 2021.
הערות שוליים

↑   סטיבן ארלנגר, ניו יורק טיימס, המלחמה ששינתה את העולם, באתר הארץ, 28 ביולי 2014.
↑  פול קרוגמן, הניו יורק טיימס, מלחמת שולל, באתר הארץ, 4 ביוני 2003.
↑  צילם: האיש באוטובוס המפוצץ. דיווחה: האשה ברכבת הבוערת, באתר הארץ, 17 ביולי 2005.
↑  גל פרל פינקל, אזורי החוזק של צה"ל - "מודיעין איכותי, אש מדויקת ותמרון חד", באתר זמן ישראל, 25 במרץ 2021.
↑  מאיר בביוף, על מופלטות וקצינים לבנים, העוקץ, ‏ 27.03.2014.
↑  אלי שאלתיאל, המלחמה נמשכת, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2006.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262466705171  PLWABN: 9810568453505606  BIBSYS: 90103379  BNE: XX1695402  BnF: cb12396558z (data)  CANTIC: a10975986  CiNii: DA01455323  GND: 12319900X  ICCU: CFIV059378  ISNI: 0000 0001 2127 4084  LCCN: n79055703  MusicBrainz: f78d3d95-41ee-448f-b072-ed3d00963fa5  NDL: 033176932  NKC: xx0005704  NLA: 35177978  NLK: KAC2022D4617  NSK: 000013161  NTA: 074193325  RERO: 02-A003352457  SELIBR: 215420  SUDOC: 033061017  VIAF: 34542310   WorldCat (עם VIAF): 34542310 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרתה קנפילד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 במאי 1949 (בת 75) מונטווידאו, אורוגוואי 
 שם לידה:  Martha Luana Malvino Canfield 
 מדינה:  אורוגוואי, איטליה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה האפיפיורית חווריאנה 
 שפות היצירה:  איטלקית, ספרדית 
 סוגה:  שירה 
 
מרתה קנפילד (Martha L. Canfield; נולדה ב-28 במאי 1949) היא משוררת איטלקייה.
חייה

קנפילד נולדה במונטווידאו, בירת אורוגוואי, לאב אנגלי ולאם איטלקייה. היא למדה ספרות בקולומביה ובשנת 1977 השתקעה באיטליה. כיום היא משוררת דו-לשונית, שפרסמה עד כה ארבעה ספרי שירה בספרדית ושני ספרי שירה באיטלקית. היא מוכּרת באיטליה כאחת מבכירות המתרגמים של ספרות אמריקה הלטינית לאיטלקית.
נכון לשנת 2005, קנפילד עבדה כפרופסורית לספרות אמריקה הלטינית באוניברסיטת פירנצה.
מרסל פסלר

מרסל פסלר (בגרמנית: Marcel Fässler; נולד ב-27 במאי 1976) הוא נהג מרוצים שווייצרי הנוהג כיום עבור קבוצת המרוצים של חברת אאודי במסגרת אליפות העולם במרוצי סיבולת.
פסלר החל לנהוג עבור אאודי בשנת 2010 וזכה תחתיה 3 פעמים במרוץ 24 השעות של לה מאן ובאליפות העולם במרוצי סיבולת לשנת 2012. בנוסף זכה במרוץ 12 השעות של סברינג בשנת 2013.
ביוגרפיה

מרסל פסלר נולד ב-27 במאי 1976 בעיירה איינזידלן בשווייץ. בגיל 7 החל להשתתף במרוצי המיני-קארט ובנערותו עבר להתחרות בקארטינג, במרוצים אלה התחרה בקטגוריות שונות עד לשנת 1993. בין השנים 1993-1995 השתתף במרוץ המפורסם אקול ויניפילד בצרפת וסיים במקום השלישי. בשנת 1995 סיים במקום השלישי באליפות פורמולה קמפוס הצרפתית. בשנת 1996 השתתף פסלר במרוצי הפורמולה רנו הצרפתית ובסוף העונה נבחר לרוקי השנה. בשנים 1997-1998 השתתף באליפות פורמולה 3 הצרפתית ובשנת 1999 עבר לפורמולה 3 הגרמנית.
DTM

בשנת 2000 חזרה קבוצת מרצדס-בנץ להשתתף במרוצי ה-DTM ופסלר החל להתחרות עבורה. בסוף עונה זו סיים במקום הרביעי בטבלת הנהגים לאחר שלא הצליח להשיג ניצחון במהלך כל העונה. בשנים 2001–2002 שוב סיים רביעי אך הצליח להשיג ניצחון אחד בכל אחת מהעונות. בעונת 2003 סיים שלישי לאחר שהשיג ניצחון אחד. במהלך כל השנים ההלו התחרה עם מכונית המרצדס-בנץ CLK. בשנת 2004 החל להתחרות עבור קבוצת אופל במכונית הווקטרה GTS V8 וסיים בסוף עונה זו במקום ה-9 ללא ניצחון ובמקום ה-12 בשנת 2005, ובסוף שנה זו פרש ממרוצי ה-DTM.
מכוניות ספורט

בשנת 2006 החל פסלר להתחרות במרוצי מכוניות הספורט וסיים במקום השני במרוץ 24 השעות של ספא במכונית האסטון מרטין DBR9. בשנת 2007 חזר להתחרות בקטגוריית החד מושביות כאשר השתתף בסדרת מרוצי הגרנד פרי A1 בסיבוב ה-6 שנערך בניו זילנד ובסיבוב ה-9 שנערך במקסיקו. בנוסף בשנה זו ניצח במרוץ 24 השעות של ספא במכונית השברולט קורבט C6.R. בשנת 2009 סיים במקום השני במרוץ מסדרת הלה מאן האמריקני שנערך בוויסקונסין כאשר נהג במכונית אאודי R10 עבור צ'מפיון רייסינג האמריקנית.
בשנת 2010 החתימה קבוצת אאודי את פסלר על חוזה נהיגה במכונית האאודי R15 TDI החדשה שלה מקטגוריית LMP1 הבכירה ב-3 מרוצים בלבד: 24 השעות של ספא, 24 השעות של לה מאן ופטי לה מאן. פסלר סיים את מרוץ הבכורה שלו בספא במקום ה-12, ובמקום השישי בפטי לה מאן. את מרוץ לה מאן סיים פסלר יחד עם צוותו אנדרה לוטרר ובנואה טרלוייה במקום השני לאחר שהקיפו את המסלול 369 פעמים, הקפה אחת פחות מהצוות מס' 3 של אאודי טימו ברנהרד, מייק רוקנפלר ורומן דיומא אשר ניצחו במרוץ, והקפה אחת יותר מהצוות מס' 1 הבכיר של החברה שכלל את הנהגים טום קריסטנסן, אלן מקניש ורינלדו קפלו.
בשנת 2011 השיג פסלר את ניצחונו הגדול ביותר בקריירה לאחר שניצח יחד עם צוותו לוטרר/טרלוייה את מרוץ לה מאן במכונית האאודי R18 החדשה של החברה לאחר מרוץ מותח ודרמטי במיוחד, וזאת לאחר שקבוצת אאודי נשארה כבר משעות הלילה המוקדמות רק עם צוות אחד מתחרה לאחר שהצוותים מס' 1 ומס' 3 פרשו לאחר תאונות קשות בשלבי המרוץ המוקדמים.
שנת 2012 הייתה מוצלחת במיוחד עבור מרסל פסלר כאשר יחד עם הצוות ברנהרד/טרלוייה זכה בפעם השנייה בקריירה בניצחון מרוץ לה מאן, בנוסף לניצחונות במרוץ 6 השעות של סילברסטון ובמרוץ 6 השעות של בחריין. בסוף עונת 2012 זכו פסלר וצוותו באליפות העולם במרוצי סיבולת של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). בשנת 2014 זכה פסלר במרוץ לה מאן בפעם השלישית.
מכונית האאודי R18 מס' 2 של פסלר וצוותו עימה זכו במרוץ לה מאן 2011
מרגרט לורנס

| --- | --- |

 לידה:  18 ביולי 1926 ניפאווה, מניטובה, קנדה 
 התאבדה:  5 בינואר 1987 (בגיל 60) Selwyn, קנדה 
 שם לידה:  ג'ין מרגרט לורנס (ווימיס)
 מדינה:  קנדה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויניפג 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות ילדים 
 יצירות בולטות:  The Diviners 
 פרסים והוקרה:  פרס מולסון (1975)  פרס המושל הכללי לסיפורת אנגלית (1974)  פרס המושל הכללי לסיפורת אנגלית (1966)  שותף במסדר קנדה 
 
ג'ין מרגרט לורנס (וימיס) (באנגלית: Jean Margaret Laurence (Wemyss);‏ 18 ביולי 1926 – 5 בינואר 1987) הייתה סופרת קנדית. כתבה רומנים, נובלות, ספרי ילדים וספרי עיון. ממייסדות הקרן לעידוד סופרים קנדיים.
ביוגרפיה

מרגרט לורנס נולדה בשנת 1926 בניפאווה, מניטובה שבקנדה לעורך דין רוברט וומיס, ולוורנה ג'אן סימפסון. כשהייתה בת 4 התייתמה מאמה, ודודתה מרגרט סימפסון באה לטפל במשפחה. שנה לאחר מכן נשא האב את הדודה לאישה ובשנת 1935 הם אימצו בן. כשהייתה לורנס בת 9, נפטר אביה מדלקת ריאות והיא עברה להתגורר בבית הסבים יחד עם אימה החורגת ואחיה, שם חייתה עד שמלאו לה 18.
בשנים 1944–1947 למדה לורנס במכללה המאוחדת של ויניפג, שלימים הפכה לאוניברסיטת מניטובה. במהלך שנת הלימודים הראשונה למדה לורנס קורסים באנגלית, היסטוריה, אתיקה ופסיכולוגיה, והחלה לפרסם שירים מפרי עטה בהוצאת האוניברסיטה.
במהלך לימודיה הפכה לפעילה בתנועה נוצרית סוציאליסטית.
עם תום לימודיה, נישאה לורנס למהנדס ג'ק פרגוס לורנס והם עברו לאנגליה ולאחר שנה, ב-1950 עקרו לאפריקה, תחילה לסומליה ולאחר מכן חוף הזהב שמאוחר יותר הפכה לגאנה.
בשנת 1952, ילדה לורנס את ביתה ג'וסלין ולאחר שלוש שנים נולד בנה דייוויד.
בשנת 1962 נפרדה מבעלה ועברה לגור בלונדון וסביבותיה למשך כעשר שנים, אף על פי ש"ביקרה לעיתים תכופות בקנדה והפכה לסופרת אורחת באוניברסיטת טורונטו. לורנס שבה להתגורר בקנדה באזור אונטריו, שם כתבה את ספרה The Diviners (אנ') בשנים 1971–1973.
בשנת 1986 חלתה לורנס בסרטן אלים ומפושט והחליטה להתאבד ב-5 בינואר 1987. היא נקברה בעיר הולדתה ניפאווה וביתה הפך למוזיאון.
בשנים 1981–1983 שרתה כנשיאת אוניברסיטת טרנט (אנ').