stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיס ארנה ירושלים
היסטוריה

בתוכנית המקורית מ-1994, בתקופת ראש העירייה אהוד אולמרט, תוכנן אולם הארנה כאולם רב תכליתי בן כ-15,000 מקומות, סמוך למתחם הקונגרסים "בנייני האומה". אך בעקבות לחצים כבדים בשל חששות לחילולי שבת בעת קיום אירועים באולם סמוך לשכונות החרדיות ושיבושי תנועה קשים הועבר הפרויקט לקריית הספורט בשכונת מלחה.
לאחר דיונים ממושכים לגבי גודלו ומיקומו, אישרה עיריית ירושלים בפברואר 2004 את בניית האולם, אשר נועד לשמש את קבוצת הכדורסל הפועל ירושלים. תחילה דובר על אולם שנועד אז להכיל כ-12,000 צופים ולהיבנות סמוך לאצטדיון טדי. אך לבסוף אושרה תוכנית לאולם של כ-5,600 צופים, עלות הקמת ההיכל נאמדה בכ-130 מיליון שקלים, ברובו מתקציב מפעל הפיס והטוטו. הבנייה תוכננה להתחיל בשנת 2008 וחנוכת ההיכל יועדה להיות בשנת 2010. בהמשך הוגדלו תוכניות הבינוי ותכולתו עלתה ל-11,000 מקומות ישיבה, והתכנון מחדש עיכב את תחילת בנייתו. בשנת 2012 נהרג במהלך בנייתו פועל. במחאה על העיכוב בהקמתו הקימו אוהדי הפועל ירושלים מטה מאבק. לאחר שנבחר ניר ברקת לראשות עיריית ירושלים, קודמו תוכניות הארנה, ובנייתה החלה בפועל בחודש ספטמבר 2009, כשהתוכנית הייתה להשלימה בתוך 36 עד 40 חודשי עבודה (בשנת 2013) – על מנת שתוכל לארח אירועים במסגרת משחקי המכביה ה-19 שנערכה בחודש יולי באותה שנה. בפועל עיכובים שונים גרמו לכך שהאולם נחנך רק ב-11 בספטמבר 2014 לקראת גביע ווינר של 2014 ועונת 2015/2014 של ליגת העל בכדורסל. חלקים מסוימים באולם כמו מזנוני המזון וחדר האח"מים הושלמו בהדרגה לאחר חנוכת האולם. חללים אחרים במבנה תחת היציעים והאולם הראשי מיועדים לפיתוח עתידי.
החל מעונת 2014/2015 קבוצת הפועל ירושלים מארחת את משחקיה בהיכל, לאחר מעברה מהיכל הספורט מלחה, היכל הכדורסל המרכזי בעיר עד בנייתו של "היכל פיס ארנה".
במשחק הליגה הראשון באולם אירחה הפועל ירושלים את קבוצת הפועל תל אביב. לפני תחילת המשחק התקיים טקס לזכרו של אוהד הפועל ירושלים לוחם צה"ל ליאל גדעוני שנפל במבצע צוק איתן, וקבוצת הנערים של הפועל ירושלים נקראה על שמו – הפועל "ליאל" ירושלים.
האולם אירח את משחקי חצי הגמר והגמר של גביע המדינה בכדורסל לעונת 2014/2015. זאת לאחר מחאה ציבורית שדרשה לקיים את המשחק מחוץ להיכל מנורה מבטחים בתל אביב שאירח עשרות פעמים בעבר את משחקי גמר הגביע. מאז אירח האולם שלוש פעמים נוספות את חצי הגמר והגמר, כשהאחרונה בהם בגביע המדינה בכדורסל 2022/2023.
ב-21 במרץ 2016 במהלך משחק כדורסל בין הקבוצות הפועל ירושלים ומכבי תל אביב נכחו באולם 11,113 צופים, שיא כל הזמנים למשחק כדורסל בעונה הרגילה בישראל.
במכביה העשרים ביולי 2017 אירח את תחרויות ההוקי קרח של המכביה, ולצורך כך נרכש עבורו משטח הוקי קרח אולימפי נייד שניתן יהיה להרכיבו באולם לפי הצורך. המשטח הותקן באולם בסוף יוני 2017. גודלו של האולם וקרבתו היחסית למרכז הארץ משכו לטורניר ההוקי קרח קהל רב. משחק הגמר של הטורניר הפתוח בין קנדה לארצות הברית משך כ-7000 צופים, והפך למשחק ההוקי קרח הנצפה ביותר שהתקיים על אדמת ישראל. בהמשך הקיץ, לאחר סיום המכביה, שימש המשטח להחלקה על קרח למשפחות ולמופע החלקה על הקרח. גם במכביה ה-21 ב-2022 התקיימו תחרויות הוקי קרח בארנה.
תיאור האולם

בחודש יולי 2013, נמסר מעיריית ירושלים כי הושלם גיוס כל המשאבים להשלמת הפרויקט, שנפתח ב-11 בספטמבר 2014 ומכיל כבר מפתיחתו 11,000 מקומות ישיבה.
האולם עומד בסטנדרטים גבוהים שמאפשרים לו לארח את משחקי הפיינל פור הישראלי, גמר וחצי גמר גביע המדינה בכדורסל, ואף אירועים מרכזיים בכדורסל האירופאי כמו פיינלפור היורוליג. פרקט האולם נתיק ולא קבוע מה שמאפשר בעת הצורך להחליפו במשטח טניס או משטח החלקה על קרח בגודל אולימפי בהתאם לשימושים נוספים שיהיו באולם. כמו כן ניתן להסיר כ-1,600 מושבים סביב המגרש הניתנים לניוד כדי להגדיל את המשטח עד 2,700 מ"ר לצורך תערוכות למשל או לצורך קיום משחקי ספורט הדורשים מגרש רחב יותר ממגרש כדורסל (למשל הוקי קרח).
בנוסף למטרותיו הספורטיביות, מיועד המקום לשמש גם כמרכז תרבות ובידור למופעים ולכנסים. תחת לאולם המרכזי נחפר חלל תת-קרקעי בשטח של כ-6,000 מ"ר שמיועד לשימושים שונים לצד שטחים נוספים תחת ליציעים ובהם מגרש אימונים שיתפקד גם כחלל אירועים, הצעה למרכז החלקה על קרח חצי אולימפי בשטח של כ-2,500 מ"ר (900 מ"ר משטח ההחלקה עצמו), מרכז לרפואת ספורט, חדרי חוגים, אולם באולינג, 700 מ"ר שטחים מסחריים, שני אולמות כניסה גדולים ועוד. קומפלקס ההיכל כולו כולל 47,370 מ"ר בנויים.
עלותו המעודכנת של הפרויקט עומדת על כ-400 מיליון ש"ח, שמומנו ברובם על ידי מפעל הפיס (281 מיליון ש"ח), וכן גם על ידי המועצה להסדר ההימורים בספורט (20 מיליון ש"ח) ועיריית ירושלים (33 מיליון ש"ח).
בהמשך יוכשר השטח בין ההיכל לאצטדיון טדי ויכלול חניון תת-קרקעי עם 1,700 מקומות חניה שישמש את באי ההיכל ואצטדיון טדי הסמוך. מעליו יוקם כפר אירוח לספורטאים שיכלול מלון עם 240 חדרים וכן מתחם מסחרי במתכונת "פאוור סנטר" ומשרדים בשטח בנוי של כ-16,000 מ"ר.
תוכנית עתידית נוספת היא להקים ממזרח אליו קומפלקס בריכות שחייה אולימפיות וקאנטרי קלאב בשטח של כ-25,000 מ"ר בנויים שיאפשר לארח בקריית הספורט אף תחרויות שחייה. בעבר נשקל למקם את מתחם השחייה בחללים תחת אולם הארנה עצמו אך בהמשך הוחלט לייחד עבורם מתחם נפרד.
גלריה

ההיכל במבט בחוץ
פיס ארנה ירושלים - מבט מיציע 7
ההיכל בזמן הקמתו, יוני 2013
חזית ההיכל
משחק יורוקאפ בהיכל
תמונה פנורמית של חלקו התחתון של הפיס ארנה בירושלים בזמן משחק פלייאוף בין הפועל ירושלים למכבי ראשון לציון. מבט מיציע 7
תמונה פנורמית של הפיס ארנה בירושלים בזמן גמר הפלייאוף 2015. מבט מיציע 2
משחק בליגת העל בכדורסל
הערות שוליים

↑  "עלות הארנה: 399 מיליון שקל". אורכב מ-המקור ב-2018-09-22. נבדק ב-2018-09-22.
↑  היכל פיס ארנה
↑  דובי פיק, ‏חנוכת בית: הכל על הארנה המפוארת של י-ם, באתר ONE‏, 14 בספטמבר 2014
↑  רעיון הארינה בירושלים, חזונו של אהוד אולמרט, עלול ליצור פיל לבן גדול פי שישה מהפיל הלבן הקיים בבנייני האומה, באתר גלובס, 6 באוגוסט 2000
↑  גל ניסים, ‏אושרה תוכנית הארנה במלחה: 12 אלף מקומות, באתר גלובס, 22 בפברואר 2004
↑  הטוטו מאיים לבטל תמיכה של 20 מיליון שקל בפרוייקט ה"ארנה" בירושלים, באתר גלובס, 22 בנובמבר 2008
↑  רנית נחום-הלוי, פרויקט ארנה בירושלים יוצא לדרך: דניה סיבוס תקים את היכל הספורט תמורת 90.5 מיליון שקל, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2010
↑  מילן בן דוד-מועלם, פועל נהרג מנפילה מגובה רב במתחם הארנה, ידיעות נט, 3 ביולי 2012
↑  אפרת עמורבן, הכיסא הריק של ליאל גדעוני ז"ל. צפו בכתבה, באתר ynet, 21 באפריל 2015
↑  אריה ליבנת, הפועל ירושלים ניצחה 66–73 את מכבי תל אביב, באתר הארץ, 21 במרץ 2016
↑  נדב-בן אוד, אייסלנד בארנה: נחנך משטח החלקה על הקרח, באתר כל העיר, 17 ביולי 2017
↑   מוטי בסוק, עיריית ירושלים תקים 7 בריכות שחייה בכ-300 מ' ש', באתר TheMarker‏, 22 בפברואר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: d9e98f47-9585-4c8a-b7d9-6c0ff527e8c2
שב"ק ס'

| --- | --- |

שב"ק ס' במהלך הופעה בבאר שבע, מרץ 2010
 מוקד פעילות:  יבנה, ישראל
 תקופת הפעילות:  1992–2000, 2007, 2022
 סוגה:  היפ הופ רוק (חומרים מוקדמים)   ראפ רוק   ראפ מטאל
 חברת תקליטים:  NMC   שבק מיוזיק
 חברים
 פילוני מירו חמי פלומפי B ג'יימס דוידי נמרוד רשף מוקי
שב"ק ס' (ראשי תיבות של שופים בופים קטעים וסחטיינים) היא להקה ישראלית. בתחילת דרכה ניגנה מוזיקת רוק ואחרי מספר שנים עברה לנגן גרסה ישראלית של היפ הופ. הלהקה תרמה לתופעת ההיפ הופ הישראלי.
פעילות מוזיקלית > תחילת הדרך

הלהקה הוקמה בשנת 1992 בעיר יבנה, על ידי תלמידים בתיכון גינסבורג, בשם The Floating Fat Man) FFM). בהרכב פעלו שישה חברים:
אמיר בסר (פלומפי, פלומפי בי) – גיטרה
דני ניב (מוקי, מוקי די) – בס
כפיר ארצי (חמי, פאק A) – שירה
עמיר ירוחם (מירו) – שירה
עומר פרי – תופים
אסף ברק – שירה וגיטרה
בינואר 1993 זכתה FFM בתחרות הלהקות הצעירות של רוקסן. חודש לאחר הזכייה החליף פילוני (דני קרק) את אסף ברק על הגיטרה, והלהקה שינתה את שמה ל"שב"ק ס'" – ראשי תיבות של שופים בופים קטעים וסחתיינים. לאחר כמה חודשים זכתה שב"ק ס' שוב בתחרות במועדון הרוקסן. זמן קצר לאחר מכן הצטרפו ג'יימס (גל סיון, תופים) ודוידי (דוד מוסקטל, בס). הלהקה החלה לעבוד על אלבום, אבל זה נגנז בשל מה שהוכרז כאי שביעות רצון של חברי הלהקה.
פעילות מוזיקלית > האלבום הראשון

בסוף שנת 1994, לאחר שזנחה את ההקלטות הקודמות, שבה הלהקה לעבוד על אלבום הבכורה שלה, הפעם עם המפיק המוזיקלי יוסי פיין. האלבום ראה אור בשנת 1995, על ידי חברת התקליטים NMC. שמו של הדיסק נותר תעלומה: יש הטוענים ששמו "7" (כשם האייקון שמופיע לצד שם הלהקה על גבי העטיפה), יש הטוענים ששמו הוא "שבק ס'" ודעת המיעוט גורסת כי שמו "אימפריה". באלבום ניכרה השפעה בולטת של הלהקות הביסטי בויז, Rage Against the Machine ו-NWA. בדומה ללהקות אלו, גם כאן החליפו שלושה ראפרים לבנים שורות שנונות / ילדותיות ביניהם, על רקע צליל של רוק כבד. האלבום הכיל בין השאר הקלטות חדשות של שירים שהוקלטו טרם שיתוף הפעולה עם יוסי פיין. האלבום זכה להצלחה בינונית עם מכירות של כ-15,000 עותקים, אולם הלהקה צברה התעניינות מצד הקהל בעיקר בזכות ההופעות האנרגטיות שלה וכן בעקבות הקליפ הפרובוקטיבי לשיר "אימפריה", במהלכו נראית הלהקה מרסקת מכונית. הקליפ עורר הדי מחאה בכלי התקשורת, וסייע ללהקה למצב את תדמיתה. בשידורי הרדיו זכה להצלחה רבה השיר "מכופף הבננות", שהתבסס באופן רופף על שיר בשם זהה של אריק איינשטיין. שיר נוסף שהצליח מהאלבום אך במידה מועטה היה השיר "באים מיבנה".
פעילות מוזיקלית > האלבום השני

זמן קצר לאחר צאת הדיסק הראשון, נפרד מירו מההרכב ולאחריו גם חמי. את מקומם תפס נמרוד רשף – נימי-נים (שירה). האלבום המשותף של ההרכב החדש, "בעטיפה של ממתק", יצא לאור באוגוסט 1997. הפופולריות של רשף בקרב הנוער יצרה התעניינות רבה בלהקה. הלהקה סוקרה בתדירות גבוהה ב"מעריב לנוער" ו"ראש אחד", הופיעה בתוכניות אירוח בטלוויזיה ("סוגרים שבוע") והופיעה ברחבי ישראל ללא הרף. הצליל הייחודי של הלהקה נותר דומה, אולם בשירים רבים ניכרה נטייה לצליל רך, קצבי וקליט יותר. באלבום היו שירים בעלי תוכן צעיר ומרדני: "לבקש ת'קש", "יהיה פיצוץ" (שלווה בקליפ) והלהיט הגדול מכולם היה הסינגל הראשון – "תתקעו בחצוצרה", שבו שיתפה הלהקה פעולה עם פישי הגדול.
האלבום זכה להצלחה מסחרית והגיע למעמד של אלבום פלטינה עם מכירה של למעלה מ-40,000 עותקים. עם זאת, מתחים שנוצרו בין מוקי לנמרוד רשף מנעו את ניצול המומנטום של הלהקה שהצליחה לכבוש את הנוער הישראלי.
בשנת 1998 הוציאה הלהקה אלבום הופעה בשם "הופעה בקריות". את האלבום ליווה קליפ אנרגטי במיוחד לגרסה חיה של השיר "אל תגידו לי".
זמן קצר לאחר מכן, עזב נמרוד רשף את הלהקה. באוגוסט 2007 חזר רשף ללהקה, כאשר חידשה את פעילותה לאחר 7 שנים.
פעילות מוזיקלית > האלבום השלישי וההפסקה

זמן קצר לאחר שרשף עזב את הלהקה, חזרו אליה חמי ומירו. הלהקה נסעה לג'מייקה כדי להקליט את הדיסק השלישי "כנען 2000" ממנו יצאו הלהיטים "נופל וקם", "שיר הגאנג'ה", "רק תגידי לי", "אין כבוד" ו"הנה זה בא".
אחרי סיבוב הופעות קצר ולא מצליח החליטה הלהקה על הפסקת הפעילות המשותפת. בשנת 2001 הוציאו מוקי ופילוני – תחת שמו של מוקי, את אלבומם הראשון "שמע ישראל" ובשנת 2005 את "עוקף מלמעלה". בשנת 2002 הוציאו חמי ומירו אלבום תחת השם חלוצי החלל, שם שעשו בו שימוש עוד בשנות ה-90, בעיקר להופעות.
פעילות מוזיקלית > האיחוד והאלבומים הרביעי והחמישי

בשנת 2003 חברה הלהקה להופעה חד פעמית שבה הופיעו כל חברי הלהקה לדורותיהם במסגרת "עשור לגרוב הישראלי". במסגרת איחוד זה יצאו שני סינגלים "כל הקופה" (שהושמע ברדיו ונגנז) ו"משיח לא בא" (חידוש לשירו של הזמר הישראלי שלום חנוך).
בקיץ 2004 חברה הלהקה שוב במסגרת כפר המוזיקה של קוקה-קולה בניצנים, שם הופיעה ללא הסולן נמרוד רשף.
באביב 2007 התאחדה הלהקה בערב שנערך לכבודם במועדון בתל אביב. ב-23 באוגוסט 2007 חברו חברי הלהקה לאיחוד נוסף, באמפי פארק רעננה. לקראת איחוד זה הוציאה הלהקה סינגל חדש בשם "הקצב הוא המסר". בשנת 2008 הופיעה הלהקה כמה פעמים נוספות וב-4 באוקטובר השיקה בהאנגר 11 בתל אביב אלבום חדש בשם "בום קרנבל". האלבום כלל את השירים "בום קרנבל", "מה שהיה היה", ו"כמו ציפור".
בשנת 2009 פורסם הסרט "נופל וקם" של הבמאי ירון בן נון. הסרט עוסק בתקופה שבין יציאת אלבומם כנען 2000 ועד חזרת הלהקה לבמות בשנת 2007.
בשנת 2010 הכריזה הלהקה על סיבוב הופעות בשם "סיבוב בשכונה". במסגרת סיבוב ההופעות הופיעה הלהקה בסיטי-הול בחיפה, פאב הבארוק בבאר שבע, הבארבי בת"א והדיר בנען. כמו כן, השתתפה באירועי הפתיחה של ערוץ 24 אחרי המיתוג החדש באולפן השקוף.
בשנת 2011 הופיעה הלהקה במועדון הבארבי בתל אביב, שם הקליטה את הקהל לסינגל חדש בשם "ברוך הבא להופעה", מתוך אלבומם אלבומם העתידי. בפברואר 2012 הוציאה הלהקה את השיר "חמרמורת", לקראת הוצאת האלבום החמישי, ובאפריל של אותה שנה חשפה את שמו, "פרה פרה", במהלך הופעה במועדון הבארבי בתל אביב. ביוני 2012 הוציאה הלהקה את הסינגל השני מהאלבום – "לשבט: לקום!". שיר נוסף בולט מהאלבום היה: "פרה פרה".
בשנת 2014 הלהקה הודיעה על הפסקת הפעילות עם הזמר מוקי. בדצמבר 2018 הצטרף מוקי להופעת הלהקה לשלושה שירים במועדון הבארבי בתל אביב.
במהלך שנת 2021 ניהלה הלהקה מגעים למופע איחוד מלא, אשר נדחה ברגע האחרון לבקשת נציגיו של מוקי. ביוני 2022 פורסם כי מופע האיחוד יתקיים ב-24 בספטמבר 2022 בזאפה לייב פארק בראשון לציון, ובו ישתתפו כל חברי הלהקה לדורותיה.
ב-14 בספטמבר 2023 התאחדה הלהקה למופע נוסף בזאפה לייב פארק בראשון לציון.
ב-17 בנובמבר 2024 יצא סינגל חדש ללהקה "אמן", השיר הוא סינגל מתוך אלבומם החדש שאותו הפיקו מיכאל כהן (כהן) ועילי רביב (צוקוש) אשר מתוכנן לצאת בחודש דצמבר 2024.
דיסקוגרפיה

שבק (7) – 1995
בעטיפה של ממתק – 1997
הופעה בקריות 20.2.98 – 1998
כנען 2000 – 2000
בום קרנבל – 2008
פרה פרה – 2012
מסיבת סוף העולם – 2024
הערות שוליים

↑  רפי ברבירו, שב"ק שלום, באתר ynet, 10 באוגוסט 2007
↑  אור אלתרמן, הדרך ארוכה ומפותלת, באתר ynet, 13 באוקטובר 2009
↑  אור ברנע, "שב"ק ס'" יוצאת לסיבוב הופעות, באתר ynet, 3 בפברואר 2010
↑  אמרי מרמור‏, שב"ק ס' באלבום "פרה פרה": שירי מחאה חריפים, הפקה בעייתית, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2012
↑  מתן שרון, רוצים שינוי: שב"ק ס' מתגייסים למחאה, באתר nrg‏, 15 באוגוסט 2012
↑  שגיא בן נון, שומרי הסף, באתר nrg‏, 18 בינואר 2013
↑  שב"ק ס', חי מהבארבי, באתר Facebook, ‏דצמבר, 2018
| שב"ק ס' |
| --- | --- | --- |
מוקי • חמי‏ • מירו • נמרוד רשף • פילוני • פלומפי B • ג'יימס • דוידי
| אלבומי אולפן | שבק ס (1995) • בעטיפה של ממתק (1997) • הופעה בקריות 20.2.98 (1998) • כנען 2000 (2000) • בום קרנבל (2008) • פרה פרה (2012) • מסיבת סוף העולם (2024) |  |
| סרט תיעודי | נופל וקם בבימויו של ירון בן נון |  |
| אמנים והרכבים קשורים | חלוצי החלל • בויאקה • פישי הגדול • יוסי פיין • קוואמי • שחר סוויסה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303859605171  MusicBrainz: 5efcb54f-be7f-4596-999c-a5eeb7e6dded  VIAF: 143611316   WorldCat (עם VIAF): 143611316 
שב"ק ס' במהלך הופעה בגני התערוכה בתל אביב, פברואר 2008
שב"ק ס' במהלך הופעה בבאר שבע, מרץ 2010
נאפפליו

| --- | --- |
סמל העיירה

מראה העיירה והמפרץ ממבצר פלמידי
 מדינה:  יוון יוון
 מחוז:  פלופונסוס
 יחידה אזורית:  ארגוליס
 חבל ארץ:  פלופונסוס
 שטח:  33.62 קמ"ר
 גובה:  10 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  14,532 (2021)
  ‑ צפיפות:  411.12 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  37°33′57″N 22°48′00″E﻿ / ﻿37.565833333333°N 22.8°E﻿ / 37.565833333333; 22.8 
 אזור זמן:  UTC +2
 https://www.nafplio.gr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןנַאפְפְּלִיוֹ(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןנַאפְפְּלִיוֹ    מיקומה של נאפפליו בארגוליס tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נאפְפְּלִיוֹ (ביוונית מודרנית: Ναύπλιο, ביוונית עתיקה: נָאוּפְּלִיוֹן - Ναύπλιον/Ναύπλιων; בלטינית: Nauplion) היא עיירת נמל בפלופונסוס שביוון, בחלק הצפוני ביותר של מפרץ ארגוליס. היא שימשה כעיר הבירה הראשונה של יוון המודרנית החל משנת 1829 - במהלך מלחמת העצמאות היוונית, ועד 1834.
העיר העתיקה של נאפפליו בנויה ברובה על גבי חצי אי שבולט אל תוך מפרץ ארגוליס ויוצר מפרץ קטן נוח לעגינה הנקרא מפרץ נאפפליו. לימים נבנה גם שובר גלים בפתח הנמל.
עיקר התעסוקה כיום בעיירה מבוססת על תיירות, על הנמל ועל דיג.
היסטוריה

האזור היה מיושב כבר בעת העתיקה, אולם לא נותרו שרידים לתקופה זו. המקום מוזכר כנראה בכתובת הקדשה מצרית לזכר אמנחותפ השלישי.
היסטוריה > התקופות הביזנטית, הוונציאנית והעות'מאנית

החלק העתיק של העיר, הקרוי אקרונאופְֹליה (Ακροναυπλία), הוקף חומות עוד לפני התקופה הקלאסית, ובהמשך נוספו ביצורים על ידי הביזנטים, הפרנקים, הוונציאנים, והעות'מאנים. העיר נכבשה בשנת 1212 והפכה לחלק מנסיכות אכאיה. היא נמכרה בשנת 1388 לוונציאנים, והם כינו אותה "Napoli di Romania" - נאפולי של האימפריה הביזנטית.
בשנת 1540 נכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית, והפכה למרכז אזורי. העות'מאנים החליפו את שמה ל- "Mora Yenişehri" - העיר החדשה של מוריאה (הפלופונסוס).
בשנת 1685 נכבשה שוב על ידי הוונציאנים, אשר חיזקו אותה ובנו את מצודת פלמידי על גבעה החולשת על העיר. זהו המבנה הגדול ביותר שנבנה על ידי הוונציאנים מחוץ לגבולות איטליה.
בשנת 1715 נכבשה העיר מחדש על ידי העות'מאנים.
היסטוריה > מלחמת העצמאות של יוון

במלחמת העצמאות היוונית הייתה נאפפליו מבצר מרכזי של העות'מאנים, והיוונים צרו עליה כשנה, וכבשו אותה בנובמבר 1821. יואניס קפודיסטריאס, שהיה למושלה הראשון של יוון המודרנית, הגיע אל נאפפליו ב-7 בינואר 1828, והייתה זו הפעם הראשונה בה דרכה רגלו על אדמת יבשת יוון. בשנת 1829 הכריז קפודיסטריאס על העיר כבירת יוון. ב-9 באוקטובר 1831 נרצח קפודיסטריאס בכנסייה בעיר, ובשנת 1834, לאחר כינונה של ממלכת יוון, העביר המלך אותון את הבירה לאתונה.
מבנים ידועים

מצודת פלמידי (Παλαμήδι) - על גבעה החולשת על העיר
בּוֹאוּרְטְזִי (Μπούρτζι) - מצודה על אי בפתח מפרץ נאפפליו
בניין הבנק הלאומי של יוון, הבנוי בסגנון נאו-מיקני
ערים תאומות

צרפת אמיין, צרפת
רוסיה קרונשטאדט, רוסיה
ארצות הברית ניילס, אילינוי, ארצות הברית
גאורגיה פותי, גאורגיה
ארצות הברית יפסילנטי, מישיגן, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  יוון במיטבה, מאת Phyllis rose, 2000, ניו יורק טיימס.
תמונה פנורמית של העיר נַאפְפְּלִיוֹ והמפרץ, מבט ממצודת פלמירי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555339205171  BnF: cb13332867p (data)  GND: 4041446-2  LCCN: n85078495  NKC: ge802319  NLG: 8767  SUDOC: 070691908  VIAF: 136063790   WorldCat (עם VIAF): 136063790 
נַאפְפְּלִיוֹ בתקופה הוונציאנית, המאה ה-16, כונתה אז "Napoli di Romania" - נאפולי של האימפריה הביזנטית
רוכבה

| --- | --- |
   
 מיקומו של רוכבה בקבוצת הכוכבים קסיופאה
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קסיופאה
 שמות נוספים:  δ בקסיופאה, HD 8538
 סוג:  תת-ענק לבן
 בהירות נראית:  2.68
 סיווג ספקטרלי:  A5 IV
 עלייה ישרה:  01ʰ 25ᵐ 48.95ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏07.02″ ‏14′ ‏60°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  0.26
 מרחק:  99  שנות אור 30.35  פארסק
 רדיוס:  3.9 רדיוסי שמש
 מסה:  2.5 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 67 מהשמש
 טמפרטורה:  8,400 K
 מהירות סיבוב:  123 קילומטר לשנייה
 גיל:  600 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  6.7±1.78 קילומטר לשנייה
 היסט:  34.4288±0.6297 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  −0.4 
 מערכת
 כוכבים נלווים:  רוכבה B
 
רוּכְבָּה (מערבית: الركبة - אל-רוּקְבָּה - "הברך") או δ בקסיופאה הוא אחד הכוכבים הבולטים שבקבוצת הכוכבים קסיופאה עם בהירות נראית מדרגה 2.68. במרחק זוויתי של כמעלה ממזרח-צפון-מזרח לו נמצא הצביר הפתוח M103, אך למרות המרחק הזוויתי הקטן הם אינם קרובים כלל זה אל זה, שכן רוכבה נמצא במרחק של פחות מ-100 שנות אור ממערכת השמש בעוד ש-M103 נמצא במרחק גדול כמעט פי 100 מכך.
תכונות

רוכבה הוא תת-ענק לבן מסוג ספקטרלי A5 IV, מסתו כ-2.5 מסות שמש, רדיוסו מעט פחות מ-4 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-8,400 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 67 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 77 מצירוף הקרינה בתחום העל-סגול. גילו של הכוכב כ-600 מיליוני שנים והוא נמצא לקראת סיום שלב התכת המימן שבליבתו להליום שבסופו הוא צפוי להתנפח ולהתקרר בתהליך הפיכתו לענק כתום או אדום.
את רוכבה מקיף בן זוג עמום מאוד שעליו לא ידוע דבר, מלבד שזמן ההקפה הוא 759 ימים (שנתיים וחודש) ושמישור ההקפה מקביל לקו הראייה ממערכת השמש, כך שמדובר בכוכב משתנה לוקה. כאשר הכוכב העמום עובר על פני הבהיר, נמדדת ירידה של כ-8 מאיות של דרגת בהירות וכשהכוכב הבהיר מסתיר את העמום נמדדת ירידה של כ-7 מאיות של דרגת בהירות.
הערות שוליים

1 2 3  SIMBAD: δ Cassiopeiae
1 2 3  J. H. Rhee, I. Song, B. Zuckerman & M. McElwain: Characterization of Dusty Debris Disks: The IRAS and Hipparcos Catalogs, The Astrophysical Journal, Vol. 660, Iss. 2, p. 1560 (2007)
1 2  M. L. Malagnini & C. Morossi: Accurate absolute luminosities, effective temperatures, radii, masses and surface gravities for a selected sample of field stars, Astronomy & Astrophysics Supplement Series, vol. 85, no. 3, p. 1019 (1990)
↑  O. Yu. Malkov, E. Oblak, E. A. Snegireva & J. Torra: A catalogue of eclipsing variables, Astronomy & Astrophysics, Vol. 446, Iss. 2, p. 785 (2006)
מרכז הנגב

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין 
 שימוש:  מגורים, משרדים, חנויות
 כתובת:  דרך מצדה 6 
 מיקום:  באר שבע
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1966
 תאריך פתיחה רשמי:  1966 
 אדריכל:  רם כרמי
 סגנון אדריכלי:  ברוטליזם
 מידות
 קומות:  3
 
 קואורדינטות:  31°15′33″N 34°47′45″E﻿ / ﻿31.25918641431°N 34.795778384716°E﻿ / 31.25918641431; 34.795778384716
  (למפת באר שבע מוגדלת) מרכז הנגב(למפת באר שבע רגילה) מרכז הנגב(למפת צפון הנגב רגילה) מרכז הנגב(למפת צפון הנגב מוגדלת) מרכז הנגב
 
מרכז הנגב הוא בניין מגורים, משרדים ומסחר בין השכונות ב' וד' בבאר שבע. הבניין, הכולל בתוכו מעין רחוב מקורה, תוכנן על ידי אדריכל רם כרמי ונחשב למבנה בולט ולאחד מסמלי הברוטליזם הישראלי. חלקו הראשון של הבניין הוקם בשנת 1966 על ידי חברת סולל בונה, אך החלקים הנוספים שתוכננו במקור לא נבנו. כרמי זכה בפרס רכטר לשנת 1966 על תכנון הבניין.
לימים ספג הבניין ביקורת על האסתטיקה הברוטליסטית שלו, על כישלונו המסחרי ואף על היומרה לתכנן ״עיר בתוך בניין״, כפי שניסח כרמי בעצמו. כיום מצבו של הבניין מוזנח ובחלקים ממנו נעשו שינויים מבניים.
בשנת 2015 הוצגה בארכיון עזריאלי לאדריכלות שבמוזיאון תל אביב לאמנות תערוכה העוסקת בבניין תחת הכותרת "מרכז הנגב: מברוטליזם לפוסט-מודרניזם". את התערוכה אצר פרופ' ערן נוימן והוצגו בה הגלגולים השונים של המרכז לאורך השנים.
הערות שוליים

↑  הארכיון ההיסטורי של שיכון ובינוי | "מרכז הנגב", באר שבע, באתר historical-archive.shikunbinui.com
↑  "פרס רכטד'י הוענק לר.כרמי
↑  מיה דבש, אדריכלות על סטרואידים: מה קרה לרם כרמי, באתר nrg‏, 21 באפריל 2009
ערך זה הוא קצרמרבנושא אדריכלות ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'וסיה סטמפ

| --- | --- |

 לידה:  21 ביוני 1880 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  16 באפריל 1941 (בגיל 60) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  בית הספר לכלכלה של לונדון  אוניברסיטת לונדון 
 תפקיד:  חבר בית הלורדים (ערך בלתי־ידוע)  נשיא האגודה הסטטיסטית המלכותית (1930–1932) 
 בן או בת זוג:  אוליב ג'סי מארש (17 באוקטובר 1903–?) 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה האקונומטרית (1938)  מדליית גיא מכסף (1919)  עמית האקדמיה הבריטית  אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט  אביר הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית 
 
ג'וסיה סטמפ (באנגלית: Josiah Stamp;‏ 21 ביוני 1880 – 16 באפריל 1941) היה כלכלן, עובד מדינה, סטטיסטיקאי, סופר ובנקאי אנגלי. הוא היה מנהל "בנק אנגליה" ויו"ר חברת "רכבת לונדון, מידלנד וסקוטלנד".
חיים וקריירה

סטמפ נולד ב-21 ביוני 1880, בהמפסטד, שבלונדון, השלישי משבעה ילדים; אחיו הצעיר דאדלי סטמפ הפך לגאוגרף בעל שם בינלאומי. בזמן לידתו אביו ניהל כלבו למוצרי יבוא בלונדון.
התחנך בבית ספר פרטי בפטיסטי, בקנט, ג'וסיה עזב את בית הספר בגיל 16 והצטרף לשירות המדינה כפקיד במחלקת המיסים. תוך פרק זמן קצר נכנס למועצת המסחר, והפך לעוזר מפקח המיסים בהרפורד בשנת 1903, מפקח מיסים בלונדון בשנת 1909.
בינתיים הוא למד כלכלה כסטודנט חוץ, וקיבל תואר ראשון (1911) באוניברסיטת לונדון, ודוקטורט (1916) בבית הספר לכלכלה של לונדון. התזה, שפורסמה כ"הכנסות ורכוש בריטי", הפכה ליצירה ידועה בתחום וביססה את המוניטין האקדמי שלו.
סטמפ פגש את אשתו לעתיד, אוליב ג'סי מארש, זמרת סופרן ומורה לשירה, כשהיה בן שבע עשרה. במשך מספר שנים עד נישואיהם בשנת 1903, הם התכתבו הרבה והמכתבים נותנים מידע עשיר על השנים המעצבות של סטמפ. בין 1904 ל־1917 נולדו להם ארבעה בנים, וילפרד, טרבור, מקסוול וקולין. כמה מכתביו של סטמפ, כמו "נצרות וכלכלה" (1939), דנים ברלוונטיות הערכים הנוצריים למערכות כלכלה עכשוויות.
בשנת 1919 שינה סטמפ את הקריירה, ועבר משירות המדינה לעסקים בשוק הפרטי, והצטרף כמזכיר ומנהל חברת נובל תעשיות בע"מ, שממנה התפתחה חברת "אימפריאל תעשיות כימיות". בשנת 1926 הוא התמנה ליו"ר חברת רכבת לונדון, מידלנד וסקוטלנד (LMS). הוא שיחק תפקיד מרכזי בהשגתו של ויליאם סטנייר בשנת 1932 כמהנדס הראשי של החברה, כדי לפתור את בעיות הקטרים של חברת הרכבות. בשנת 1928 מונה למנהל "בנק אוף אינגלנד".
סטמפ נקרא לעיתים קרובות לכהן בתפקידים בוועדות ציבוריות כגון: חבר בוועדה המלכותית למס הכנסה, 1919, בוועדת הבוררות לפיננסים בצפון אירלנד, 1923-24, ועדת מיסוי וחובות לאומיים, 1924 ועוד. משנת 1927 עד מותו היה אחראי על רשות הרכבות והתובלות המלכותיות והפך לקולונל כבוד של יחידות תובלה באגודת המהנדסים המלכותיים בשנת 1938.
סטמפ נחשב על ידי רבים כמומחה הבריטי החשוב בענייני מיסוי, ולקח חלק פעיל בעבודתה של החברה המלכותית הסטטיסטית, וכיהן כנשיאה בשנים 1930-1932.
סטמפ קיבל תוארי כבוד ואבירות רבים במהלך שנות העשרים והשלושים. הוא היה ראש העיר הראשון של רובע בקכנהם, קנט, לאחר שהתיישב שם בשנת 1935. בשנת 1936 שימש כנשיא האגודה הגאוגרפית, גם אחיו דאדלי סטמפ, היה נשיא האגודה הגאוגרפית בשנת 1950 - האחים היחידים שזכו בכבוד זה.
מוות

סטמפ סירב לעבור מביתו בזמן הבליץ על לונדון. הוא, בן שישים, ואשתו בת שישים ושלוש, נהרגו מפגיעה ישירה של פצצה בביתם ב־16 באפריל 1941.
הם נקברו בבית העלמין בקכנהאם. למרבה האירוניה, בשנת 1935, הוא היה חבר מייסד של העמותה לידידות האנגלו-גרמנית וביקר בנירנברג בשנת 1936. שם פגש את אדולף היטלר, עליו אמר- כי הוא "מדינאי ודמגוג משולבים" - וכן פגש גם את פרנץ פון פאפן. בשנת 1937, הוא נכח בקונגרס המפלגה הנאצית, כתמיכה בשר החוץ הבריטי לורד הליפקס.
בנו של סטמפ, וילפדר, נהרג באותה הפצצה. בחוק האנגלי ישנה תקנה משפטית שבמקרה שלא ניתן לקבוע את סדר המוות, נקבע כי האדם המבוגר נפטר תחילה. מבחינה משפטית אפוא ירש וילפרד לרגע את אביו, כתוצאה מכך מכך נאלצה המשפחה לשלם פעמיים מיסי ירושה. הירושה עברה לבנו השני טרבור.