stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיננות
בישראל

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא סטטיסטיקות מגדריות לא מעודכנות.
בישראל, עיסוק במקצוע השיננות כפוף לתקנות רופאי השיניים (שיננניות)- 1978. לפי החוק, העיסוק במקצוע מותר לאחר קבלת רישיון, אותו זכאים לקבל מי שעומד במצטבר בדרישות הבאות: (1) גילם עולה על 18 שנה (2) סיימו קורס שינניות ועמדו במבחן ממשלתי או בעל דיפלומה שהוכרה על ידי משרד הבריאות.
בהתאם לחוק (ראה קישורים חיצוניים) הפעולות המותרות בישראל לביצוע על ידי שיננית כוללות:
(1) ניקוי וצחצוח שיניים;
(2) הסרת אבנית ומשקעים אחרים מהשיניים;
(3) הסרת עודפי מלט משטחים כותרתיים של שיניים;
(4) ליטוש שטחים כותרתיים של שיניים;
(5) לקיחת מיטבעים לתבניות לימוד;
(6) (נמחקה)
(7) הסרת תפרים ותחבושות בפה;
(8) שימוש בתכשירים למניעת עששת בדרך של מריחתם בפה;
(8א) שימוש בתכשירים מתכלים לשחרור מושהה, בטיפול במחלות חניכיים, על פי מרשם חתום ביד מורשה לריפוי שיניים;
(9) שימוש בתכשירי הרדמה מקומית טופיקליים בדרך של מריחתם בפה;
(10) מתן ייעוץ, הדרכה וחינוך לבריאות השן ולגיהות הפה והשיניים;
(11) בדיקת הפה לצורך הפעולות האמורות
שינניות נדרשות, לפי חוק, לעבוד במרפאה ציבורית, או מרפאה של תאגיד או מרפאת שיניים מורשית.
איגוד השיננות הישראלי הביא לשינוי התקנות כך ששיננית תוכל לעבוד ללא נוכחות פיזית של רופא שיניים במרפאה. הצעד הבא של האיגוד לקידום המקצוע הוא אקדמיזציה - תואר אקדמי בשיננות כמקובל במדינות אחרות בעולם. כיום, מקצוע השיננות נלמד בארבעה מוסדות בארץ: באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת תל אביב, במכללה למדעי הבריאות וההתנהגות ברמת גן ובמכון ללימודי המשך בחיפה. משך הלימודים כ-2,000 שעות לימוד. בסיום הלימודים מתקיימים מבחנים בכתב, מבחן מעשי ומבחן בעל פה מטעם משרד הבריאות. לאחר קבלת הרישיון ניתן לעסוק במקצוע. תעודת המקצוע המוענקת בתום הלימודים, אינה נחשבת לתואר אקדמי.
במקצוע זה קיימת דומיננטיות כמעט מוחלטת של נשים, ולכן כמעט ולא מוּכּרת בישראל צורת הזכר של המקצוע - שִינָן. ארגון העובדים של העוסקים בשיננוּת בישראל נקרא "איגוד השיננות הישראלי (אש"י)". לפי נתוני האיגוד בשנת 2013 פעלו בישראל כ-1,200 שינניות, לעומת שני שיננים בלבד.
לימודי שיננות

לימודי השיננות נמשכים שנתיים וכוללים לימודים עיוניים במדעי היסוד, מדעים ורפואת שיניים קלינית וקורסים מורחבים בגהות הפה, פריודונטיה, רפואת שיניים קהילתית וגילוי מוקדם של פתולוגיות בפה. כמו כן כוללים הלימודים התנסות והכשרה מעשית והתנסות בהדרכה קהילתית.
הערות שוליים

↑  מיכל הלפרין, ‏שינניות מתלוננות: "תנאי העבודה מחפירים", באתר ‏מאקו‏, 27 במאי 2020
↑  לימודי שיננות, באתר איגוד השיננות הישראלי אש"י
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548135605171  LCCN: sh85036895  LNB: 000315465
רפורמה פמיניסטית בשפה

הפעילה גלוריה סטיינם ב-1975
רפורמה פמיניסטית בשפה או תכנון שפה פמיניסטי, הם הניסיון לשנות את הדרך בה השפה מייחסת מגדר לאנשים, פעילויות ורעיונות, הן ברמה הפרטית והן ברמת החברה. הרפורמה בשפה מבוצעת בדרך כלל על ידי תנועות פוליטיות ותנועות שורשיות. יוזמות כאלה ניתן למצוא במדינות שוודיה, שווייץ ואוסטרליה.
היסטוריה > שווייץ

שווייץ ניסתה לבצע רפורמה פמיניסטית בשפה באופן פורמלי ובלתי פורמלי. אולם, השינויים בשווייץ מסובכים בשל היותה מדינה רב לשונית (השפות העיקריות הן גרמנית, צרפתית ואיטלקית). ה-Bulletin Suisse de Linguistique Appliquée (העלון השווייצרי לבלשנות שימושית) התייחס לסוגיה זו בשנת 2000 בגיליון מיוחד המוקדש לפמיניזציה של השפה בשווייץ. העלון ניסה לנתח את השפה בשווייץ על ידי סקירה של כל השפות בשווייץ וכיצד הן מתקשרות עם המגדר.
השפה הנפוצה ביותר בשווייץ היא הגרמנית, שהיא שפה מגדרית. המילים המשמשות בגרמנית לתיאור תפקידים חשובים בחברה, כגון "שופט" ו"פרופסור" הן מילים ממין זכר. פעילים פמיניסטיים חששו שהמגדר של מילים אלו מונע מנשים להיכנס לתחומים המקצועיים הללו. היבט זה של השפה הגרמנית חשוב במיוחד בשווייץ כיוון שהוא שימש בעבר כהצדקה להגבלת זכות הבחירה של נשים.
בשווייץ דוברת הגרמנית נעשו מספר ניסיונות ליישם רפורמה פמיניסטית בשפה. הממשלה וארגונים אחרים ניסו ליישם פמיניזציה של שפה בתחומי קביעת מדיניות, הוראה, פרסום וכו' המונח "פמיניזציה של השפה" מתייחס לכך שבזמן דיבור או כתיבה, נעשה שימוש בגרסה הנשית של מילים ממין זכר או שמוסיפים להן סיומת נקבה. ניסיונות אלו זכו להצלחה חלקית בלבד. לדוגמה, שידורי רדיו וטלוויזיה שווייצריים פרטיים עדיין משתמשים בדרך כלל בצורה הגנרית-גברית של מילים.
השפה השנייה המדוברת ביותר בשווייץ היא הצרפתית, שגם היא שפה בעלת מגדר כמו הגרמנית ולכן מעוררת את אותם חששות כמו השפה הגרמנית..שמות עצם רבים (במיוחד אלה של מקצועות) הם מגדריים. כדי לטפל בכך, ממשלת שווייץ יצרה מדריך על שימוש לא סקסטי בשפה הצרפתית. אולם, ניסיונות אלה לשינוי לא צלחו בשל העובדה שלשוודיה יש השפעה מוגבלת על השפה הצרפתית. צרפת, במיוחד הממשלה הצרפתית, גיבתה את האקדמיה צרפתית (המועצה הצרפתית בנושאים הקשורים לשפה הצרפתית) אשר התנגדה לרפורמה פמיניסטית בשפה.
היסטוריה > צרפתית

החל מהמאה ה-17, לשמות עצם תעסוקתיים רבים בצרפתית יש רק הטיה זכרית. בעבר, כאשר התפקיד הוחזק על ידי אישה, שם העצם עדיין נחשב לזכר, למרות שבעלת התפקיד היא נקבה. בשל כך, הכותבים נאלצו להבהיר שהם מתייחסים לאישה באמצעות רמזים אחרים במשפט.
כיום, כאשר מילות זכר אלו מתייחסות לאישה, מוסיפים להן סיומת. עוד דרך פתרון הייתה להשתמש בלשון זכר בהתייחסות לגבר ובצורה נקבה בהתייחסות לאישה על מנת להפוך נשים לנראות. במקרים של מודעות לגיוס עובדים, כדי להבהיר שהתפקיד מיועד גם לנשים, הוסיפו לאחר שם העצם H/F, או homme/femme (גבר/אישה) בסוגריים. בשל העובדה שיש הבחנות מגדריות בשמות עצם בצרפתית, על המעסיקים לציין שהתפקיד מתאים לגבר או לאישה.
היסטוריה > אנגלית

כמה קבוצות עשו מאמץ להחלפת שמות עצם זכריים כמו chairman (יושב ראש) ו-spokesman (דובר) לשמות עצם ללא מיגדר כמו chairperson (יו"ר) ו-spokesperson (דוברות). עם זאת, המבקרים מטילים ספק ביעילותה של גישה זו וטוענים ששמות העצם ללא מגדר משמשים רק בהתייחסות לאישה, וכאשר מדובר בגברים עדיין מבוצע שימוש בשמות עצם ספציפיים לגברים.
לגבי הוספת שפה לא סקסיסטית, כמה חוקרים טוענים שהיא יעילה רק בקבוצות שכבר דוגלות בהתנהגות לא סקסיסטית. השפה הלא-סקסיסטית נכשלת אם הדוברים לא תומכים בשינוי.
שילה מייקלס מוכרת בזכות הפיכתו של Ms (גב') לקידומת ברירת מחדל לנשים ללא קשר למצבן המשפחתי, בדומה לקידומת Mr לגברים שאינה מתייחסת לשאלה האם הם נשואים.
קייט סוויפט וקייסי מילר כתבו יחד ספרים ומאמרים חשובים אודות סקסיזם בשפה האנגלית.
הניסיון לעבור לשפה לא-מינית אומץ על ידי מו"ל חשוב ב-1973 כחלק ממעבר איטי להפחתת שימוש בשמות עצם זכריים.
ב-1990, שני עיתונים חשובים בטורונטו, "Globe and Mail" ו"Star ", שינו את מדיניותם בנושא שפה סקסיסטית והחליטו להפסיק את השימוש במילה man כמונח כללי. בנוסף, החליטו להפסיק את השימוש בשמות עצם זכריים בעיתונים הללו.
היסטוריה > אנגלית > אנגלית אוסטרלית

באוסטרליה הקידומת Ms תפסה את מקומן של "מיס" ו"גברת", בדומה לתפקיד של "מר". התואר Ms נועד לתקן חוסר איזון מגדרי, אך היה קשה להפסיק את השימוש בתארים הנשיים האחרים השכיחים כל כך, ובמקומם להעניק לכל הנשים את הכינוי "גברת". גם גברים וגם נשים אחראים להצלחת השינוי הזה, שכן אנשים הסכימו להשתמש במונח "גברת" ואילו הסכימו שיתייחסו אליהן כ"גברת". החינוך באוסטרליה תרם לשינוי זה בכך שהגביר את המודעות לגבי הטיה מגדרית בשפה וגיבוש חלופות. באנגלית אוסטרלית, השימוש בכינוי זכרי גנרי פחת מאוד ובמקומו החל שימוש ב " they". זאת כתוצאה ממעבר לשפה לא מינית המקדמת כינויים גנריים.
היסטוריה > ספרדית

בספרדית, פמיניסטיות שאפו לרפורמה בשפה החל משנות ה-70. השינויים שהוצעו היו קשורים בעיקר להפיכת ביטויים שונים לניאטרליים יותר לנטרול ביטויים, כיום ישנן גם הצעות של תנועות שורשיות לשימוש במורפמה כדי לכלול אנשים המזהים את עצמם כלא-בינאריים. לדוגמה, הכינוי "elle" והשימוש ב-e כמורפמה במקום המורפמות המגדריות, -a (נקבה) ו-o (זכר).
תיאוריה

ההתמקדות העיקרית של רפורמת השפה הפמיניסטית היא חשיפת הדרכים הבלתי-מודעות בהן השפה גם משתיקה וגם מדגישה את המגדר. בשפות מסוימות שבהן קיימים שמות עצם מגדריים קל להבחין כיצד מילים מקושרות עם נשיות או עם גבריות. אולם, פילוסופים פמיניסטיים טוענים שגם באנגלית, שהיא שפה לא מגדרית, נדרשת רפורמה בשפה.
ניסיונות קודמים של רפורמת השפה להימנע ממילים או ביטויים סקסיסטיים טופלו באופן סימפטומטי. במקומות העבודה, עובדים קיבלו חוברות עם רשימות מילים שיש להימנע מהן או מילים שעדיף להשתמש בהן. פמיניסטיות מודרניות רבות טוענות שפתרון כזה אינו יעיל כי הוא לא מטפל בשורש הבעיה.
עיקר התיאוריה מתמקד במילים או ביטויים אשר הופכים מגדר אחד, בדרך כלל נשים, לבלתי נראה בהשוואה למגדר אחר. הדוגמאות המוכרת ביותר הן הכינוי "הוא" או המילה "גבר". פילוסופים פמיניסטיים העוסקים בפילוסופיה של הלשון, טוענים שמילים אלה הופכות נשים לבלתי נראות כאשר משתמשים בהן כדי להתייחס לגברים וגם לנשים. העובדה שהכינויים או המילים של המין הזכרי יכולים לשמש גם כדי להתייחס למין הנשי מראה כיצד הזכריות דומיננטית והנשיות מוכפפת.
תאוריית השפה הפמיניסטית מתמקדת גם במילים או ביטויים אשר מלמדים על שינוי בנורמות המגדריות. דוגמאות ברורות לכך הן מילים כמו "גברת" "רופאה" או "מנהלת". מילים אלה מציינות עמדות כוח שבדרך כלל מכהנים בהן גברים. לכן, כשאישה מכהנת בעמדת כוח כזו נדרש תואר חדש כדי להדגיש את הפרת הנורמה החברתית. גם בכיוון ההפוך, מונחים כמו "male nurse " (אחות ממין זכר) מתייחסים לגבר אשר עוסק בתפקיד שנתפס כתפקיד נשי. רפורמת השפה הפמיניסטית שואפת להסיר מילים כאלה מכיוון שהן עוזרות להנציח נורמות מגדריות לא בריאות.
כמה פמיניסטיות מודרניות, כמו סרג'יו בולנוס קיילאר, טוענות שרפורמות פמיניסטיות בשפה צריכות להפוך את צורות הזכר הגנריות וליצור צורה נשית גנרית כך שמילים כמו "הוא" יוחלפו ב"היא".
התיאוריה הלשונית, או הדרך שבה אנשים מבינים שפה, משפיעה גם על האופן שבו הבלשנות מיושמת על מבני כוח מגדריים. הגישה הסטרוקטורליסטית גורסת שיש לחקור את השפה בפני עצמה ולא להתייחס לאופן שבו היא מושפעת מכוחות חיצוניים. הגישה ה'קוגניטיביסטית ' מתמקדת בחיבור מהשפה למוח, והגישה ה'חברתית- תרבותית ' מדגישה את ההשפעה של תרבות והקשר חברתי על השפה. הפרשנות של האדם עצמו לתיאוריה הלשונית עשויה לשנות את ההנחות שלו לגבי הדרך הטובה ביותר לשנות שפה סקסיסטית.
היו נשים שטענו שהן מנוכרות לשפה או שהן אינן מרגישות ריבונות על מילותיהן. ישנם חוקרים הטוענים שכדי לנכס מחדש את כוחה של השפה, יש לשלב בה את השפה הפמיניסטית. גלוריה סטיינם אמרה "יש לנו מונחים כמו 'הטרדה מינית' ו'נשים מוכות'. לפני כמה שנים, הם פשוט כונו 'חיים'", ותאורטיקנים כמו קרופורד ופוקס טוענים שהשימוש בשפה פמיניסטית הכרחי לשינוי דינמיקת כוח מגדרית.
בבלשנות להט"ב, רווחת התפיסה שההבחנה הלשונית בין מין (המתייחס למין ביולוגי) לבין מגדר (המתייחס לנשיות וגבריות) משנה את תפיסת הזהויות שלנו. על פי התאורטיקנית הפמיניסטית רודה אונגר, כאשר מפתחים זהות על בסיס 'מין' (ולא על בסיס 'מגדר'), ההבדלים המגדריים מנוטרלים ודבר זה מזיק לנשים.
יישום

השימוש בפועל בתכנון שפה פמיניסטי נבע מגישה סוציו-לשונית ששואפת לחולל שינוי חברתי באמצעות שינוי בשפה ובאופן השימוש בשפה. גישה זו לתכנון שפה מחולקת לארבעה שלבים:
מציאת עובדות - מזהים ומדווחים על בעיות שפה.
תכנון - מציעים פתרונות לנושא.
יישום - נבדקות שיטות מוסכמות ומיושם הפתרון הסופי.
הערכה ומשוב - נבחנת האפקטיביות של התכנית ומוערכות ההשפעות הכוללות שלה.
ראו גם

מגדר בלשון
סלנג להט"בי
לקריאה נוספת

Liddicoat, A. J. (2011). "Feminist language planning". Current Issues in Language Planning. 12 (1): 1–.doi:10.1080/14664208.2011.548314. S2CID 143756727
Holmes, J., & Meyerhoff, M. (עורכים). (2008). ספר הלשון והמגדר (כרך 25). ג'ון ווילי ובניו.
הערות שוליים

↑  "Ms Sheila Michaels: Feminist who popularised 'Ms', dies aged 78" (באנגלית בריטית). 2017-07-07. נבדק ב-2024-01-10.
↑  Holmes, Janet; Marra, Meredith, Femininity, Feminism and Gendered Discourse: A Selected and Edited Collection of Papers from the Fifth International Language and Gender Association Conference (IGALA5), Cambridge Scholars Publishing, 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1042242453  NKC: ph120156
שגיאת מדידה

שגיאת מדידה היא ההבדל בין ערך נמדד של גודל פיזיקלי ובין ערכו האמיתי. בסטטיסטיקה, שגיאה איננה "טעות" בהכרח, שכן השתנות היא חלק אינהרנטי מתוצאות המדידות ומתהליך המדידה.
ניתן לחלק שגיאות מדידה לשני סוגים, מקרית ושיטתית. שגיאות מקריות הן שגיאות במדידה שגורמות לחוסר עקביות של ערכים מדידים בעת מדידה חוזרת של קבועים וגדלים פיזיקליים. שגיאות שיטתיות הן שגיאות שאינן נקבעות במקרה, אלא בגורמים אינהרנטיים למערכת. שגיאה מקרית תקטן כאשר מגדילים את מספר המדידות, בעוד השגיאה שיטתית תישאר. כך למשל, אם משתמשים במד טמפרטורה, עם אי ודאות של 0.1 מעלות צלזיוס, ככל שנבצע מספר מדידות רב יותר ונמצע את התוצאות, תקטן השגיאה. אולם, אם מד הטמפרטורה תקול ומראה מראש טמפרטורה גבוה יותר ב-5 מעלות צלזיוס מהסביבה, מספר המדידות לא יועיל בהפחתת שגיאה זו.
שגיאות מדידה באות לידי ביטוי במושגים דיוק ונכונות. אין לבלבל שגיאת מדידה עם אי ודאות במדידה.
במדע ובניסויים

בכל פעם שחוזרים על מדידה עם מכשיר רגיש, מקבלים תוצאות מעט שונות. המודל הסטטיסטי הנפוץ הוא שלשגיאה יש שני חלקים שאותם יש לחבר:
שגיאה שיטתית מתרחשת תמיד, עם אותו הערך, בשימוש במכשיר באותו אופן ובעבור מקרה זהה.
שגיאה אקראית - עשויה להשתנות מתצפית לאחרת.
שגיאה שיטתית נקראת לפעמים הטייה סטטיסטית. לעיתים קרובות ניתן להפחיתה באמצעות יצירת תקן. חלק מתהליך הלמידה במדעים השונים הוא ללמוד כיצד להשתמש במכשירים ובפרוטוקולים סטנדרטיים על מנת למזער שגיאות שיטתיות.
שגיאה אקראית נובעת מגורמים שלא ניתן לשלוט בהם. השגיאה עשויה להיגרם מכך כשמנסים למדוד ערך שמשתנה בזמן (ראו מודלים דינמיים), או הסתברותי ביסודו (כפי שקורה במכניקת הקוונטים). שגיאה אקראית נובעת גם מגבולות מכשירים המדידה. לדוגמה, מאזניים דיגיטליות מציגות שגיאה אקראית בספרה האחרונה שלהן. שלוש מדידות של עצם יכולות להיות למשל 0.9111g, 0.9110g ו-0.9112g.
אפיון

כאמור, ניתן לחלק את שגיאות המדידה לשני מרכיבים: טעות אקראית ושגיאה שיטתית.
שגיאה אקראית תמיד קיימת במדידה. היא נגרמת על ידי תנודות בלתי צפויות מטבען בקריאות של מכשיר מדידה או בפרשנות של הנסיין לקריאתו. שגיאות אקראיות מופיעות כתוצאות שונות עבור אותה מדידה חוזרת. ניתן להעריכן על ידי השוואת מדידות מרובות ולהפחיתן על ידי ממוצע מדידות אלה.
שגיאה שיטתית ניתנת לחיזוי ובדרך כלל קבועה או פרופורציונלית לערך האמיתי. אם ניתן לזהות את הסיבה לשגיאה השיטתית, בדרך כלל ניתן לבטל אותה. שגיאות שיטתיות נגרמות מכיול לקוי של מכשירי מדידה, שיטות תצפית לקויות, או הפרעה של הסביבה לתהליך המדידה, ותמיד משפיעות על תוצאות הניסוי בכיוון שניתן לצפות מראש. כמו כן, איפוס שגוי של מכשיר המוביל לשגיאה שיטתית במכשור.
טעות אקראית יכולה להיגרם מתנודות בלתי צפויות בקריאות של מכשיר מדידה, או בפרשנות הנסיין בקריאת המכשיר; תנודות אלו עשויות לנבוע בחלקן מהפרעה של הסביבה בתהליך המדידה. המושג של טעות אקראית קשור קשר הדוק למושג הדיוק (Precision). ככל שהדיוק של מכשיר מדידה גבוה יותר, השונות (סטיית התקן) של התנודות בקריאות שלו קטנה יותר.
סיבות לשגיאות > שגיאה שיטתית > כיול לקוי

סיבות לשגיאה שיטתית עשויות להיות כיול לקוי של מכשירי מדידה (שגיאת אפס), שינויים בסביבה שמפריעים לתהליך המדידה, ושיטות תצפית לקויות. נניח שנסיין מודד את זמן המחזור של מטוטלת, הוא רושם את הזמן שעבר באמצעות קו שסימן מראש. אם התחיל את שעון העצר, כך שהשעון החל לרוץ כשהציג שנייה אחת במקום אפס, תהיה שגיאה שיטתית של שנייה אחת.
טעויות שיטתיות עשויות להופיע כשאומדן מסוים מבוסס מודל מתמטי או חוק פיזיקלי. לדוגמה, תדירות התנודה המחושבת של מטוטלת תהיה שגויה באופן שיטתי, אם לא מתחשבים בתנודות קלות של התמך.
סיבות לשגיאות > שגיאה שיטתית > כמות

שגיאות שיטתיות יכולות להיות קבועות או קשורות לערך הממשי של הכמות הנמדדת, או אפילו לערך של כמות אחרת (הקריאה של סרגל יכולה להיות מושפעת מטמפרטורת הסביבה). כשהן קבועות, יכול הדבר לנבוע מאפס שגוי של המכשיר. כשהן אינן קבועות, יכול הסימן להשתנות. לדוגמה, אם מדחום מושפע משגיאה שיטתית פרופורציונלית השווה ל-2% מהטמפרטורה בפועל, והטמפרטורה בפועל היא 200°, 0° או −100°, הטמפרטורה הנמדדת תהיה 204° (שגיאה שיטתית = + 4°), 0° (שגיאה שיטתית אפס) או 102°- (שגיאה שיטתית = −2°), בהתאמה. לפיכך הטמפרטורה תהיה מוערכת יתר על המידה מעל האפס וובהערכת חסר בהיותה מתחת לאפס.
סיבות לשגיאות > שגיאה שיטתית > סחיפה

קל יותר לזהות שגיאות שיטתיות המשתנות במהלך ניסוי - סחיפה. מדידות מצביעות על מגמות עם הזמן ולא משתנות באופן אקראי לגבי ממוצע. סחיפה ניכרת אם מדידה של כמות קבועה חוזרת על עצמה מספר פעמים והמדידות "נעות" בכיוון אחד במהלך הניסוי. אם מדידה מסוימת נותנת ערך גבוה יותר מקודמתה, כפי שעלול לקרות אם מכשיר המדידה מתחמם במהלך הניסוי, אזי הכמות הנמדדת משתנה, וניתן לזהות סחיפה על ידי בדיקת קריאת האפס בתחילת הניסוי, במהלכו, והשוואתם (קריאת האפס היא מדידה של כמות קבועה). אם קריאת האפס היא בעקביות מעל או מתחת לאפס, קיימת שגיאה שיטתית. אם לא ניתן לבטלה, על ידי איפוס המכשיר בראשית הניסוי, אפשר להפחית את ערכה (המשתנה בזמן) מהקריאות, ועל ידי התחשבות בשגיאה בהערכת הדיוק של המדידה.
בהיעדר דפוס בסדרת מדידות חוזרות, ניתן למצוא נוכחות של שגיאות שיטתיות קבועות באמצעות השוואתן לגודל ידוע, או לקריאות שנעשו של מכשיר שנחשב למדויק יותר.
בדומה לדוגמה מקודם, נמדד זמן המחזור של מטוטלת באמצעות שעון עצר מספר פעמים, והמדידות מפוזרות סביב הממוצע. ייתכן מצב, שביחס לשעון מדויק יותר, יתברר ששעון העצר רץ מהר מדי או לאט מדי. זוהי שגיאה שיטתית, שיש לתקן לאחר שמבינים את קצב התקדמות שעון העצר ביחס לשעון הנוסף.
מכשירי מדידה כגון מד זרם ומד מתח צריכים להיבדק מעת לעת מול תקנים ידועים.
ניתן לזהות שגיאות שיטתיות גם על ידי מדידת גדלים ידועים מכבר. לדוגמה, ניתן לבדוק ספקטרומטר המצויד בסריג עקיפה אם משתמשים בו כדי למדוד את אורך הגל של קווי ה-D של הספקטרום האלקטרומגנטי של נתרן, ב-600 וב-589.6 ננומטר. המדידות עשויות לשמש כדי לקבוע את מספר הקווים למילימטר של סריג העקיפה, ולאחר מכן ניתן להשתמש בהן כדי למדוד את אורך הגל של כל קו ספקטרלי אחר.
קשה יותר להתמודד עם שגיאות שיטתיות קבועות שהשפעותיהן ניתנות לצפייה רק לאחר הסרתן. לא ניתן להסיר שגיאות כאלה על ידי חזרה על מדידות או ממוצע של מספר רב של תוצאות. שיטה נפוצה להסרת שגיאה שיטתית היא באמצעות כיול של מכשיר המדידה.
סיבות לשגיאות > סיבות לשגיאות מקריות

השגיאה המקרית (או הסטוכסטית) במדידה היא השגיאה שהיא אקראית מדידה אחת לאחרת. שגיאות סטוכסטיות נוטות להתפלג בצורה נורמלית עקב משפט הגבול המרכזי - השגיאה הסטוכסטית היא סך השגיאות המקריות הבלתי תלויות.
השפעה על ניתוח רגרסיה

אם המשתנה התלוי ברגרסיה נמדד עם שגיאה, ניתוח הרגרסיה ובדיקת ההשערות הקשורות אינם מושפעים, אולם ה-R²
יהיה נמוך יותר ממה שהיה עם מדידה מושלמת.
עם זאת, אם משתנה בלתי תלוי אחד או יותר נמדד עם שגיאה, אזי מקדמי הרגרסיה ומבחני ההשערה הסטנדרטיים אינם חוקיים. - זוהי הטיית הנחתה.
הערות שוליים

↑  Dodge, Y. (2003) The Oxford Dictionary of Statistical Terms, OUP. ISBN 978-0-19-920613-1
1 2  John Robert Taylor (1999). An Introduction to Error Analysis: The Study of Uncertainties in Physical Measurements. University Science Books. p. 94, §4.1. ISBN 978-0-935702-75-0.
↑  "Systematic error". Merriam-webster.com. נבדק ב-2016-09-10.
↑  Hayashi, Fumio (2000). Econometrics. Princeton University Press. ISBN 978-0-691-01018-2.
↑  Angrist, Joshua David; Pischke, Jörn-Steffen (2015). Mastering 'metrics : the path from cause to effect. Princeton, New Jersey. p. 221. ISBN 978-0-691-15283-7. OCLC 877846199. The bias generated by this sort of measurement error in regressors is called attenuation bias.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588339805171  NKC: ph134828
איגוח

איגוח הוא צורת גיוס הון מודרנית היוצרת, באמצעות מבנה משפטי מורכב, יתרונות הן למשקיע והן למנפיק. בניגוד לשמו, האיגוח (Securitization) איננו הנפקת אג"ח גרידא אלא טכניקה קונקרטית ומסוימת מאוד למימון פעולות על ידי הסטת תזרים מזומנים והפיכתו להון זמין. הישות המאגחת מוכרת לציבור המשקיעים תזרים מזומנים שתמורתו היא מקבלת הון זמין. עם זאת, הישות המאגחת איננה חשופה להתחייבות שהנפקת אג"ח רגילה הייתה חושפת אותה. כאשר ישות מאגחת תזרים מזומנים, המשקיע אינו יכול לרדת לנכסיה כדי להבטיח את החוב. מהותית, מי שרוכש אג"ח במסגרת איגוח איננו רוכש חוב, כפי שמקובל ברכישת אג"ח רגיל. המשקיע בהליך איגוח קונה מרכיב מתזרים מזומנים. בשנים האחרונות מתחילה מהפכת איגוח בישראל.
המבנה המשפטי של האיגוח

כדי לאגח תזרים מזומנים, הישות המאגחת מקימה חברת בת המכונה "חברה למטרה מיוחדת" (באנגלית SPC - Special purpose company). הקמת חברות בנות מסוג זה מקובל בתחומים רבים במשפט המסחרי (מכרזי תשתיות או שיטות תכנון מס). חברת הבת רוכשת מהישות את תזרים המזומנים על ידי המחאה: הישות מסיטה את תקבולי תזרים המזומנים המסוים ממנה אל ה-SPC, וזאת תמורת ההון שהישות מבקשת לגייס. המחאת הזכות מהישות ל-SPC יוצר מבנה משפטי שבו נושי ה-SPC לא יוכלו לרדת לנכסי הישות, וכי כל מהותה של ה-SPC הוא קבלת תקבולי תזרים המזומנים המדובר. בשלב השני מנפיקה ה-SPC (ולא הישות המאגחת) איגרות חוב אותם היא מוכרת לציבור. האג"ח הנ"ל מדורג לפי איכות תזרים המזומנים (מאחר שפרט אליו אין עוד משמעות ל-SPC) - כלומר הציבור רוכש בעצם את תזרים המזומנים, מקבל מקור הכנסה קבוע שאת איכותו הוא יכול להעריך, ואין הוא צריך לחשוש מבעיות נציג או מפשיטת רגל (מנת חלקו עם זאת היא החשש כי המקור לתזרים המזומנים לא יוכל לספקו). הישות המאגחת פטורה מההתחייבות שהנפקת אג"ח רגילה הייתה מטילה עליה (זאת בתמורה כמובן לוויתור על מקור הכנסה).
מרג'ורי ג'קסון

מרג'ורי ג'קסון-נלסון, 1952
מרג'ורי ג'קסון-נלסון (באנגלית: Marjorie Jackson-Nelson; נולדה ב-13 בספטמבר 1931) היא מושלת אוסטרליה הדרומית (אנ') לשעבר (2001–2007) ואתלטית אוסטרלית לשעבר, אלופה אולימפית בעלת 2 מדליות זהב מהלסינקי 1952 ושיאנית העולם בריצות היוקרתיות ביותר: 100 מטר ו-200 מטר.
כינויה היה ה"פלאש מליטגאו".
ביוגרפיה

ג'קסון נולדה בקופס הארבור שבניו סאות' ויילס וגדלה בליטגאו (אנ') שבניו סאות' ויילס.
בשנת 1949 ניצחה ג'קסון את האלופה האולימפית פאני בלנקרס-קואן מהולנד בעלת 4 מדליות זהב אולימפיות מספר פעמים הן בריצת 100 מטר והן בריצת 200 מטר.
במשחקי האימפריה הבריטית שנערכו באוקלנד, ניו זילנד בשנת 1950 זכתה ג'קסון ב-4 מדליות זהב, בריצת 100 יארד (10.8 שניות) בריצת 220 יארד (24.3 שניות) ובשני מרוצי שליחים.
ביוגרפיה > אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה ג'קסון בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר לאחר שהשוותה את שיא העולם, 11.5 שניות גם בשלב הגמר וגם בשלב חצי הגמר, לפני דפנה רוב-האסנג'אגר מדרום אפריקה (11.8 שניות) ובת ארצה שירלי סטריקלנד (11.9 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 23.7 שניות, לפני פאק ברואר מהולנד (24.2 שניות) ונאדז'דה חיניקינה-דוולישווילי מברית המועצות (24.2 שניות). כבר בשלב המוקמות היא קבעה שיא עולם חדש של 23.6 שניות אותו שיפרה בשלב חצי הגמר 23.4 שניות. נוסף לכך היא סיימה במקום חמישי במרוץ שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 46.6 שניות. בשלב המוקדמות הרביעייה האוסטרלית קבעה שיא עולם חדש של 46.1 שניות, תוצאה שיכלה להספיק למדליית ארד.
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בוונקובר, קנדה. בשנת 1954 זכתה ג'קסון ב-3 מדליות זהב בריצת 100 יארד (10.7 שניות), בריצת 220 יארד (24.0 שניות) ובמרוץ שליחים (46.8 שניות).
בשנת 1953 התחתנה ג'קסון עם פיטר נלסון (אנ') רוכב אופניים אולימפי אוסטרלי. לאחר מותו של בעלה מלוקמיה בשנת 1977, היא הקימה מלגת מחקר בלוקמיה על שמו.
בטקס הפתיחה של אולימפיאדת סידני (2000) זכתה ג'קסון בכבוד לרוץ עם הלפיד האולימפי באצטדיון.
בסוף שנת 2001 החלה ג'קסון לכהן בתפקיד מושלת דרום אוסטרליה עד שוויתרה עליו ב-31 ביולי 2007.
תארים והישגים

בסך הכל קבעה ג'קסון 6 שיאי עולם חדשים בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר ושיא עולם אחד במרוץ שליחים.
שיאים אישיים

ריצת 100 מטר: 11.4 שניות (1952)
ריצת 200 מטר: 23.59 שניות (1952)
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם בריצת 100 מטר (ויקיפדיה באנגלית)
התפתחות שיא העולם בריצת 200 מטר (ויקיפדיה באנגלית)