stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוכסות מנטובה
היסטוריה

במאה ה-11 השתייכו העיר מנטובה וסביבתה למרקיזות טוסקנה. לאחר מות השליטה האחרונה של טוסקנה, מטילדה, הפכה מנטובה לעיר חופשית במסגרת האימפריה הרומית הקדושה. היא נותרה במעמד זה במהלך המאה ה-12 והמאה ה-13. במהלך מאבק האינווסטיטורה השתלט בשנת 1273 על האזור פיידמונטה בונקלוסי (Pinamonte Bonacolsi) בתפקיד האדמיניסטרטיבי הבכיר של "מפקד העם" (capitano del popolo) שמונה על ידי הקיסר. משפחתו שלטה במקום במהלך המאה הבאה, תוך שהיא הופכת את מנטובה למרכז אמנותי מפואר. ב-16 באוגוסט 1328 הודח רינלדו בונקלוסי משלטונו במרד שהונהג על ידי הפודסטה לודביקו הראשון גונזגה במסגרת המאבק בין הגואלפים לגיבלינים כנציג המפלגה הגיבלינית מטעם לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-1433 העניק זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את התואר מרקיז מנטובה לג'אנפרנצ'סקו הראשון (Gianfrancesco I). בנו, לודביקו השלישי ונינו, פרנצ'סקו השני, היו משליטיה הבולטים של התקופה ועסקו בבניה ופיאור ארמון הדוכסות בעוד נכדו פדריקו הראשון הצטיין כקונדוטיירי (מצביא) צבאו של לודוביקו ספורצה. יחד עם רעייתו הראשונה, איזבלה ד'אסטה, כונן פרנצ'סקו השני במנטובה חצר תרבותית ותמך באמנים ומוזיקאים, בהם אנדראה מנטניה (אצלו הזמין את הסדרה המונומנטלית "הטריומפים של קיסר").
בנו הבכור של פרנצ'סקו השני, פדריקו השני הועלה על ידי קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לתואר דוכס ב-1530, לאחר שהתארח אצלו בארמון טה. שנה לאחר מכן נשא לאשה את מרגרטה פלאולוגה וזכה בירושת מרקיזות מונטפראט. יורשו, גוליאלמו (Guglielmo), המשיך את החצר האמנותית במטובה כפטרון למוזיקאים, בהם ג'ובאני פלסטרינה וז'אק דה ורט. יורש דוכסות מנטובה, ויצ'נצו, היה אף הוא פטרון אמנות ומדעים. בין היתר העסיק ויצ'נצו את המלחין קלאודיו מונטוורדי, את הצייר פטר פאול רובנס, את המשורר טורקוואטו טאסו ואת האסטרונום גלילאו גליליי. החצר של מנטובה טיפחה גם את הקומדיה דל'ארטה והייתה פטרונית להקת התיאטרון החשובה ביותר של הסוגה, ג'לוזי, בראשות איזבלה ופרנצ'סקו אנדריני.
ב-1624 העביר פרדיננדו את החצר מהעיר מנטובה לוילה לה פבוריטה (Villa La Favorita) בפורטו מנטובאנו שמצפון לעיר.
עם מות אחרון ניניו של פדריקו השני, מקו השושלת ששלט במנטובה, ב-1627 ללא יורשים, טען נינו (בנו של לואיג'י מנוור), קרלו, לירושת כתר דוכסות מנטובה. טוען נוסף היה פרנטנה השני, דוכס גואסטלה (שהיה אף הוא נינו של פדריקו השני). הסכסוך בין היורשים הפך למערכה בתוך מלחמת שלושים השנים, כאשר הצדדים הלוחמים צידדו כל אחד ביורש אחר ועילת המלחמה נסובה סביב זהותו של הכוח שישלוט בצפון איטליה, בית הבסבורג או צרפת. בתביעתו של קרלו מנוור תמכו צרפת והרפובליקה של ונציה בעוד שבתביעתו של פרנטה מגואסטלה תמכו האימפריה הרומית הקדושה, ספרד ודוכסות סבויה. המלחמה נמשכה למעלה משלוש שנים והסתיימה בחוזה פיימונטה שנחתם ב-19 ביוני 1631, בהסכמה שקרלו מנוור יהיה דוכס מנטובה בעוד גואסטלה תועלה לדרגת דוכסות.
נינו של קרלו, פרדיננדו קרלו, היה הדוכס האחרון של מנטובה וחובב מושבע של מוזיקה (המלחין תומאזו אלבינוני, שעבד בחצר במנטובה ככנר, הקדיש לו מספר יצירות פרי עטו). הוא כרת ברית עם לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, מכר לו את העיר קזאלה מונפראטו ונלחם לצד צרפת במלחמת הירושה הספרדית. המחיר ששילם על התמיכה בצרפת היה כבד. ב-1701 הוא הוכרז כמורד על ידי יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-1708 מת פרדיננדו קרלו ללא יורשים. חלק מדוכסות מנטובה, במרכזה העיר עצמה, סופחה לממלכת הבסבורג, החלקים שהשתייכו למרקיזות מונטפראט הועברו לשליטת בית סבויה.
דוכסי מנטובה

| דיוקן | סמל | שם | שנות שלטון | שנות שלטון | יחס לקודם | בת-זוג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | פדריקו השני (Federico II) | 8 באפריל 1530 | 28 ביוני 1540 | ‏•‏‏בנו של פרנצ'סקו השני התואר ניתן על ידי קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה | מרגרטה פלאולוגה 7 ילדים |
|  |  | פרנצ'סקו השלישי (Francesco III) | 28 ביוני 1540 | 21 בפברואר 1550 | ‏•‏‏בנו של פדריקו השני | קתרינה מאוסטריה, מלכת פולין ילדים |
|  |  | גוליאלמו (Guglielmo) | 21 בפברואר 1550 | 14 באוגוסט 1587 | ‏•‏‏בנו של פדריקו השני | הארכידוכסית אלאונורה מאוסטריה 3 ילדים |
|  |  | ויצ'נצו הראשון (Vincenzo I) | 14 באוגוסט 1587 | 18 בפברואר 1612 | ‏•‏‏בנו של גוליאלמו | (1) מרגריטה מבית פארנזה (בוטלו) ללא ילדים (2) אלאונור דה מדיצ'י 6 לדים |
|  |  | פרנצ'סקו הרביעי (Francesco IV) | 18 בפברואר 1612 | 22 בדצמבר 1612 | ‏•‏‏בנו של ויצ'נצו הראשון | מרגרטה מסבויה 3 ילדים |
|  |  | פרדיננדו הרביעי (Ferdinando) | 22 בדצמבר 1612 | 29 באוקטובר 1626 | ‏•‏‏בנו של ויצ'נצו הראשון | קתרינה דה מדיצ'י מסיינה ללא ילדים |
|  |  | ויצ'נצו השני (Vincenzo II) | 29 באוקטובר 1626 | 25 בדצמבר 1627 | ‏•‏‏בנו של ויצ'נצו הראשון | איזבלה גונזגה ללא ילדים |
|  |  | פרנטנה השני, דוכס גואסטלה (טוען, במסגרת מלחמת הירושה) (Ferrante) | 25 בדצמבר 1627 | 5 באוגוסט 1630 | ‏•‏‏נינו של פרנצ'סקו השני הוכר על ידי פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה | ויטוריה דוריה 11 ילדים |
|  |  | קרלו הראשון (Carlo I) | 17 בינואר 1628 | 22 בספטמבר 1637 | ‏•‏‏נכדו של פדריקו השני | קתרינה מבית לורן 6 ילדים |
|  |  | קרלו השני (Carlo II) | 22 בספטמבר 1637 | 14 באוגוסט 1665 | ‏•‏‏נכדו של קרלו הראשון | הארכידוכסית איזבלה קרלה מאוסטריה ילד אחד |
|  |  | פרדיננדו קרלו (Ferdinando Carlo) | 14 באוגוסט 1665 | 5 ביולי 1708 | ‏•‏‏בנו של קרלו השני | (1) אנה איזבלה גונזגה ללא ילדים (2) סוזנה הנרייטה מלורן ללא ילדים |
לקריאה נוספת

שלמה סימונסון, תולדות היהודים בדוכסות מנטובה, אוניברסיטת תל אביב ומכון בן צבי, 1962
Cesare Mozzarelli, Mantova e i Gonzaga dal 1382 al 1707, Turin, 1987
ארז בירנבוים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 ביוני 1984 (בן 40) בת ים, ישראל 
 
ארז בירנבוים (נולד ב-7 ביוני 1984) הוא סטנדאפיסט ישראלי, והבעלים של מועדון הסטנדאפ פקטורי.
ביוגרפיה

בירנבוים נולד וגדל בבת ים. בשנת 2002 התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר. בשנת 2004, במהלך השירות, החל את דרכו בערבי הבמה הפתוחה בקאמל קומדי קלאב. לאחר השחרור מצה"ל הופיע גם בערבי הבמה הפתוחה במועדון ה"קומדי בר", וגם בערבי "הדור הבא" בהנחיית אמירם טובים ויוסי טרבלוס. משנת 2007 הנחה והפיק את ערב הסטנדאפ במועדון הסאבליים.
בשנת 2014 פתח את מועדון הסטנדאפ פקטורי בתל אביב. במועדון צמחו מספר סטנדאפיסטים כמו טל ראשון, צח רוקח, חגית גינזבורג, מתן פרץ, נועם אונגר, אסף יצחקי, עידן ניידיץ, רועי צברי ודניאל חן. בירנבוים מופיע בעצמו במועדון, וידוע בעיקר בהנחיית הליין "ערב גסויות".
טלוויזיה ורדיו

בשנת 2009 הופיע בירנבוים בתוכנית הסטנדאפ "ביפ קומדי האוס" של ערוץ ביפ.
בשנת 2010 ארז היה אורח קבוע בפינת סטנד-אפ בתוכנית רדיו לצעירים ברדיו CLICK.FM, עד שסולק מהתכנית כשמנהל התחנה שמע את הפינה של ארז באחת התוכניות והזדעזע.[דרוש מקור] ארז גם התארח בתוכנית הסטנד-אפ של אמירם טובים ויוסי טרבלוס, בתחנת הרדיו 100FM.
בירנבוים מגיש כיום פודקאסט, יחד עם הסטנדאפיסט טל ראשון, בשם "יושבים על עוגה".
חיים אישיים

ארז נשוי לדניאל, מתגורר בתל אביב. לזוג יש שני ילדים. בעבר היה בזוגיות עם הסטנדאפיסטית לאה לב.
הערות שוליים

↑  הדס יום טוב וארז בירנבוים, ‏חוזרים לעבודה: "עם המזל שלי, אני אהיה על הבמה ובדיוק ייפול החשמל במועדון או משהו", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 18 במרץ 2021
1 2   דניאל בוקס, הסטנד אפ פקטורי: בא לשכונה בחור חדש, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2014
↑  נדב גל‏, צוחקים מתחת לשפם: ערב התרמה ב'סאבליים', באתר וואלה, 27 בפברואר 2011
↑  חגית גינזבורג, ‏צחוק מידבק: נסיקת הסטנד־אפ המחתרתי בישראל בעיצומה, באתר מעריב אונליין, 23 באוגוסט 2015
↑   עומר שוברט, הסטנדאפיסטים החדשים כבר כבשו את הפריים טיים הישראלי. האם הם עולים כיתה או פשוט מתמסחרים?, באתר הארץ, 12 בינואר 2017
↑  מריאנה בננסון, למה קומיקאים ישראלים אוהבים לדבר על זה שיש להם זין קטן?, באתר למה קומיקאים ישראלים אוהבים לדבר על זה שיש להם זין קטן?, ‏2019-09-08
↑  בידור - ערב גסויות - סטנדאפ בלי צנזורה, באתר www.habama.co.il
↑  יושבים על עוגה - פרק 19 - דניאל חן, נבדק ב-2024-02-12
↑  ענבר חייט, לאה לב נגד בעלי הסטנדאפ פקטורי, באתר ישראל היום, ‏18.06.2020
אורלנדו שוורדט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2002 (בן 22 בערך) אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2018
 פרופיל ב-IMDb
 
אורלנדו שוורדט (באנגלית: Orlando Schwerdt; נולד ב-2002) הוא שחקן אוסטרלי.
קריירה

בשנת 2018 שיחק בסרט הקצר "אינקובטור". בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסרט האוסטרלי "ההיסטוריה האמיתית של כנופיית קלי". בסרט גילם שוורדט את נד קלי שודד הדרכים האוסטרלי בצעירותו. הביקורת שיבחה את משחקו.
בשנת 2020 שיחק בסרט האוסטרלי "ילדי התירס" המבוסס על ספר באותו שם מאת סטיבן קינג.
בשנת 2023 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "ציפור לבנה: סיפור פלא" לצד הלן מירן וברייס גייזר. בסרט מגלם שוורדט ילד צולע בשם ז'וליין, שנעזר בקב לאחר שלקה בפוליו. כל התלמידים לעגו לו. כשנכנסו הגרמנים לכפר הם עצרו את הוריה של שרה, ילדה יהודיה בשם שרה. אביה (ישי גולן) הצליח להימלט ואימה נשלחה לאושוויץ ונספתה שם. שרה הצליחה להימלט ברגע האחרון וניצלה בעזרת ז'וליין ומשפחתו שהחביאו אותה אצלם במשך כל המלחמה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | ההיסטוריה האמיתית של כנופיית קלי | נד קלי בצעירותו |  |
| 2020 | ילדי התירס (אנ') | קאל קולווינגטון |  |
| 2023 | ציפור לבנה: סיפור פלא | ז'וליין בומייה |  |
הערות שוליים

↑  True History of the Kelly Gang is a disappointment | Red Flag, redflag.org.au
↑  Simon Abrams, Children of the Corn movie review (2023) | Roger Ebert, https://www.rogerebert.com/ (באנגלית)
↑  Amanda N'Duka, Helen Mirren Joins Gillian Anderson In Lionsgate’s ‘White Bird: A Wonder Story’, Deadline, ‏2021-02-25 (באנגלית אמריקאית)
פאולה אקרמן

| --- | --- |

 לידה:  7 בדצמבר 1893 
 פטירה:  12 בינואר 1989 (בגיל 95) 
 תקופת הפעילות:  ? – 12 בינואר 1989 
 בן או בת זוג:  Hubert Houser 
 
פאולה אקרמן (באנגלית: Paula Ackerman; כ"ח בכסלו תרנ"ד, 7 בדצמבר 1893 – ו' בשבט תשמ"ט, 12 בינואר 1989) הייתה האישה הראשונה שהנהיגה קהילה יהודית כרבה בארצות הברית – בשתי קהילות רפורמיות במיסיסיפי ובפלורידה.
ביוגרפיה

נולדה בשם פאולה הרשקוביץ (Paula Herskovitz) בכ"ח בכסלו תרנ"ד (7 בדצמבר 1893) בעיר פנסקולה שבפלורידה. היא נישאה לרב ויליאם אקרמן בשנת תרע"ט (1919). בעלה היה רב בית הכנסת הרפורמי "בית ישראל" בעיר מרידיאן שבמדינת מיסיסיפי. הוא נפטר במפתיע בשנת תש"י (1950), ופאולה אקרמן תפסה את מקומו כראש הקהילה, אף על-פי שלא הוסמכה רשמית לרבנות. אקרמן הנהיגה את הקהילה כאילו הייתה רב במשך שלוש שנים, עד שנמצא רב מוסמך (הסמכה על-פי כללי היהדות הרפורמית) שהחליף את בעלה המנוח. בשנת תשכ"ב (1962) שוב מילאה אקרמן תפקידים רבניים, הפעם בבית הכנסת "בית אל" שבעיר הולדתה. גם בפעם הזאת הופקדה המשימה בידיה עקב היעדרו של רב מוסמך מהקהילה. כעבור תשעה חודשים נמצא רב מוסמך להנהגת הקהילה בפנסקולה שבפלורידה, ואקרמן חדלה למלא את התפקידים שהופקדו בידיה.
פאולה אקרמן נפטרה במדינת מיסיסיפי, שבה חיה רוב ימיה, בו' בשבט תשמ"ט (12 בינואר 1989).
עד שנת תשל"ב (1972) לא הוסמכו בארצות הברית נשים לרבנות, וגם כיום הסמכת נשים לרבנות קיימת רק בקהילות מהזרם הרפורמי. האישה הראשונה שהוסמכה רשמית כרבּה רפורמית בארצות הברית הייתה סאלי פריסנד מקהילת טינטן פולס במדינת ניו ג'רזי. לפיכך, לא הייתה לאקרמן אפשרות להתמנות במקום בעלה במינוי קבוע, וגם כך הסכמת הקהילה שתמלא את מקומו של בעלה למשך שלוש שנים הייתה מקרה בלתי-רגיל שנבע מהאסון שהקהילה נקלעה אליו. בכל זאת, מינויה הזמני של אקרמן נפל על קרקע פורייה, ונתפס בקהילה הרפורמית של ארצות הברית כצעד שיכשיר את הקרקע להסמכת נשים לרבנות באופן רשמי. בדיווח של טיים מגזין מ-22 בינואר 1951, מצוטט הרב מוריס אייזנדרת, שהיה אז נשיא איחוד הקהילות העבריות של אמריקה (איחוד הקהילות הרפורמיות בארצות הברית) באומרו: "אין למנוע מנשים את הזכות להיות מוסמכות. אין דבר בפרקטיקה או בעקרונות של היהדות הליברלית המונע את האפשרות שאישה תכהן כרב".
במכתב פרטי שכתבה אקרמן בקשר לאפשרות שתמונה רשמית להנהגת הקהילה כרב היא כתבה: "אני יודעת עד כמה הרעיון הזה מהפכני - זהו לפיכך אתגר, ואני מתפללת שאוכל לעמוד בו. אם רק אוכל לטמון זרע להשתתפות רחבה יותר של האישה היהודית - אם יהיה בכך כדי לפתוח דרך לתלמידות יהודיות לעבור הכשרה להנהגת קהילות - תהיה משמעות כלשהי לחיי."
הערות שוליים

↑  בקהילה הרפורמית של גרמניה הוסמכה רג'ינה ג'ונס לרבנות ב-1935, והיא נחשבת לאישה הראשונה שהוסמכה לרבנות אי פעם.
↑  דיווח ב"טיים מגזין", 22 בינואר 1951
↑  ארכיון האישה היהודית (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011308124705171  ISNI: 0000 0000 8743 8478  LCCN: n2010054050  SNAC: w61z6qs2  VIAF: 126909954   WorldCat (עם VIAF): 126909954
דומיניק מונאהן

| --- | --- |

דומיניק מונאהן, 2013
 לידה:  8 בדצמבר 1976 (בן 47) ברלין, גרמניה
 שם לידה:  Dominic Bernard Patrick Luke Monaghan 
 סוגה מועדפת:  פנטזיה, סדרת טלוויזיה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 מקום לימודים:  Aquinas College  תיכון סנט. אן, סטוקפורט 
 בת זוג:  אוונג'לין לילי (2007-2004)
 פרסים והוקרה:  פרס גילדת שחקני המסך לצוות השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצוין לאנסמבל שחקנים בסדרת דרמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
דומיניק ברנרד פטריק לוק מונאהן (באנגלית: Dominic Bernard Patrick Luke Monaghan; נולד ב-8 בדצמבר 1976) הוא שחקן גרמני-אנגלי. ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור מריאדוק ברנדיבאק בטרילוגיית "שר הטבעות" וכצ'ארלי בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "אבודים" של רשת ABC.
ביוגרפיה

מונאהן נולד בברלין שבגרמניה להורים בריטים-נוצרים. כשהיה בן 11 עברה משפחתו לסטוקפורט, אנגליה, ומאוחר יותר למנצ'סטר. הוא למד במכללת אקוינאס ספרות אנגלית, דרמה וגאוגרפיה. מגיל צעיר חלם להיות שחקן, ובשנת הלימודים השנייה שלו במכללה, הוא הופיע במחזות רבים כמו אוליבר טוויסט. לאחר מכן הוא הצטרף ל"תיאטרון הצעיר במנצ'סטר".
קריירה

הופעת הבכורה שלו הייתה בשנת 1996 כאשר לוהק לאחת הדמויות הראשיות בסדרה הטלוויזיה בכיכובה של פטרישה ראוטלדג'; "האטי וינטרופ חוקרת" של רשת BBC One, שם שיחק בתור ג'פרי שוקרוס במשך ארבעה עונות עד לסיומה של הסדרה ב-1998.
בשנת 1997 שיחק בסרט טלוויזיוני בשם "Hostile Waters" שם שיחק את סשה, מלח רוסי.
התפקיד המוכר ביותר שלו הוא מרי (מריאדוק ברנדיבאק) ההוביט בטרילוגיית "שר הטבעות" על פי סדרת ספרי הפנטזיה של ג'ון רונלד רעואל טולקין.
כמו כן גילם את דמותו של צ'ארלי פייס בסדרת הטלוויזיה "אבודים", שם שיחק בתפקיד ראשי בעונות 1–3 ובתפקיד אורח בעונות 4 ו-6, ואת דמותו של כריס בראדלי המוטאנט בסרט "אקס-מן המקור: וולברין". מונאהן השתתף בסדרה "צ'אק" בתפקיד אורח וכמו כן שיחק את ד"ר סיימון קמפוס בסדרה "הבזק לעתיד".
בשנת 2010 השתתף, לצידה של מייגן פוקס, בקליפ של השיר "Love The Way You Lie" של אמינם וריהאנה.
בשנת 2015 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה ״קוד 100״.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי במותחן הפסיכולוגי "Pet" לצידה של ג'נט מקארדי.
בשנת 2019 שיחק בתפקיד קטן בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר" שביים ג'יי ג'יי אברהמס, כחלק התשיעי והאחרון בסאגת סרטי מלחמת הכוכבים, והסרט השלישי והאחרון בטרילוגיה השלישית של הסאגה.
חיים אישיים

בשנים 2004–2007 היה בזוגיות עם השחקנית הקנדית אוונג'לין לילי (עמיתתו ל"אבודים").
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | שר הטבעות: אחוות הטבעת | מריאדוק ברנדיבאק |  |
| 2002 | שר הטבעות: שני הצריחים | מריאדוק ברנדיבאק |  |
| 2003 | שר הטבעות: שיבת המלך | מריאדוק ברנדיבאק |  |
| 2004 | נוכלים | גואט |  |
| 2004 | The Purifiers | סול |  |
| 2005 | Shooting Livien | אוון סקוט |  |
| 2008 | I Sell the Dead | ארתור בלייק |  |
| 2009 | אקס-מן המקור: וולברין | כריס בראדלי / בולט |  |
| 2011 | The Day | ריק |  |
| 2012 | Soldiers of Fortune | סין |  |
| 2012 | The Millionaire Tour | קספר |  |
| 2015 | Molly Moon and the Incredible Book of Hypnotism | נוקמן |  |
| 2016 | Pet | סת' |  |
| 2017 | Atomica | רובינסון סקוט |  |
| 2018 | אילם | אוסוולד |  |
| 2018 | Waterlily Jaguar | ביל |  |
| 2019 | Radioflash | כריס |  |
| 2019 | מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר | בומונט קין |  |
| 2021 | Edge of the World | ארתור קרוקשאנק |  |
| 2022 | פשע הוליוודי (אנ') | וורן גומס |  |
| TBA | Long Shadows | נד דוקסברי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998-1996 | האטי וינטרופ חוקרת | ג'פרי שוקרוס | תפקיד ראשי (4 עונות); 27 פרקים |
| 1997 | Hostile Waters | סשה | סרט טלוויזיה של BBC One |
| 2000 | This Is Personal: The Hunt for the Yorkshire Ripper | ג'ימי פיורי | מיני-סדרה; 2 פרקים |
| 2000 | Monsignor Renard | פייר רולינגר | 3 פרקים |
| 2010-2004 | אבודים | צ'ארלי פייס | תפקיד ראשי (עונות 4-1), תפקיד אורח (עונה 6); 75 פרקים |
| 2008 | מד טי.וי | עצמו | 2 פרקים |
| 2009 | צ'אק | טיילר מרטין | פרק: "Chuck Versus the Third Dimension" |
| 2010-2009 | פלאש פורוורד | ד"ר סימון קמפוס | תפקיד ראשי; 18 פרקים |
| 2011 | Goodnight Burbank | פול לינץ' | תפקיד ראשי; 7 פרקים (סדרת רשת) |
| 2012 | The Unknown | מארק ניקל | תפקיד ראשי; 6 פרקים (סדרת רשת) |
| 2012 | Childrens Hospital | ד"ר אוון מאסטרו | פרק: "British Hospital" |
| 2016-2012 | Wild Things with Dominic Monaghan | מנחה | תוכנית טבע; 3 עונות (גם מפיק בפועל) |
| 2015 | קוד 100 | טומי קונלי | תפקיד ראשי; 12 פרקים |
| 2017 | הנסיכה סופיה הראשונה | פיג | דיבוב; פרק: "The Crown of Blossoms" |
| 2017 | A Midsummer's Nightmare | מייק פאק | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2018 | Bite Club | סטיבן לנגלי | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2022 | אגדת ווקס מכינה | ארצ'יבלד דסניי | דיבוב; 3 פרקים |
| 2022 | Moonhaven | פול סרנו | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2024 | Angry Birds Mystery Island | המילטון | דיבוב; 24 פרקים |
פרילוקי

פְּרילוּקי (באוקראינית ורוסית: Прилуки) היא עיר באוקראינה במחוז צ'רניהיב על גדות הנהר אודאי, יובלו של הדנייפר. אוכלוסיית העיר: 52,000 תושבים (2024).
היסטוריה

העיר נוסדה ב-1085 בתקופת ולדימיר מונומך נסיך קייב. בשנת 1839 התגוררו בעיירה כ-2500 תושבים שהתפרנסו ממסחר בדגן בהמות ומשי. בשנים 1802–1832 הייתה חלק ממחוז פולטבה באימפריה הרוסית.
יהדות

קהילה יהודית התקיימה בפרילוקי במאה ה-17 אולם היא נחרבה בפרעות ת"ח ות"ט. הקהילה הוקמה מחדש בתחילת המאה ה-19 ובשנת 1847 דווח על כ-2000 יהודים. בסביבות שנת 1900 מנתה הקהילה מעל 5000 נפש. למרות שרבים מיהודי פרילוקי, כמו זלמן אברהם וקסמן, הגרו ממנה לארצות הברית, הקהילה המשיכה לגדול ובשנת 1926 היו בפרילוקי 
כ-9000 יהודים שהיוו מעל 30% מהאוכלוסייה בעיירה. בתחילת המאה ה-20 היו בעיירה 8–9 בתי כנסת. היהודים התגוררו בחלקם בשכונות יהודיות ובחלקם בשכונות מעורבות עם לא יהודים, והתפרנסו בעיקר ממסחר וכבעלי מלאכה. הבונד ארגן בעיירה הגנה עצמית יהודית והיו לו תומכים רבים.
במקום התקיימה ישיבה ובשנים 1900–1909 כיהן בה כרב יהודה ליב צירלסון. החליף אותו הרב אברהם יהושע השל זמסקי.
בשנת 1915, בעת גירוש היהודים ממחוזות הספר בראשית מלחמת העולם הראשונה, הגיע גל של אלפי פליטים יהודים, שנמלטו בחוסר כל משאבלי, מקובנה ומשאר מקומות ויהודי פרילוקי נזדעזעו ונרתמו לפעולה למען הפליטים שנתקבלו על ידיהם בזרועות פתוחות. בין הפליטים היה הרב משה חסקין שגורש מקרקינובה ונתמנה בשנת 1919 לרב במרכז העיר וכיהן בתפקיד תחת הצקות הקומוניסטים עד שנת 1933.
ב-1919 עזבה קבוצת בחורים מפרילוקי את העיר ונסעה לאודסה. הם עבדו באחוזה שהקים האגרונום אברהם זוסמן והגיעו לארץ ישראל בדצמבר 1919, באוניה רוסלאן, שלימים כונתה "מייפלאואר של התנועה הציונית". בימי מלחמת האזרחים ברוסיה בין הקומוניסטים ללבנים, עברה העיר מיד ליד, ויהודיה עמדו בסכנת מוות ושוד, במיוחד תחת שלטונות סימון פטליורה והצבא הלבן של אנטון דניקין ("פרעות פטליורה"). בלילה בו נסוג צבא דניקין מפני הצבא האדום הם רצחו 27 יהודים. בשנים 1922-1923 כמעט ולא הייתה שום פעולה ציונית מאורגנת בפרילוקי. מספר נערים יהודיים, בני 16–17, בעלי הכרה לאומית, בהם יצחק אלחנן חסקין, פעלו במחתרת לגיוס בני נוער לפעילות ציונית וגייסו לשורותיהם למעלה ממאה חברים. הם הקימו קשר עם מרכזי התנועה בפולטאבה ובקייב ונסעו לשם כדי לקבל חומר לפעילותם ולקבל אליהם שליחים. כמה מהם הצטרפו לתנועת החלוץ.
לאחר כניסת הנאצים לפרילוקי הם העבידו את היהודים בעבודת פרך. לאחר זמן מה הם כלאו את כל היהודים באחד המבנים בעיירה ושרפו אותם חיים. לאחר מלחמת העולם השנייה שבו חלק מהיהודים שברחו מפני הצבא הגרמני לפרילוקי ובשנת 1959 היו בה כ-2200 יהודים שהיוו כ-5% מהאוכלוסייה. בית הכנסת האחרון בעיר נסגר בשנת 1961 בפקודת השלטונות.הרב של בית הכנסת, שלמה רייקו, המשיך לערוך מניינים בבתים פרטיים עד למותו בשנת 1977.. נכון לשנת 1979 התגוררו כ-1000 יהודים בפרילוקי (1.6% מכלל האוכלוסייה). לאחר התפרקות ברית המועצות עזבו מרבית היהודים את פרילוקי - עלו לישראל או היגרו לארצות הברית. לפי מרשם האוכלוסין שנערך באוקראינה בשנת 2001 התגוררו בעיר 185 יהודים בלבד.
הערות שוליים

↑  Thomas Curtis, The London encyclopaedia, Oxford University, 1839, Vol XVIII, page 76
1 2  Priluki, Ukraine, JewishGen site
↑  Jonathan Frankel, Prophecy and Politics: Socialism, Nationalism, and the Russian Jews, 1862-1917, Cambridge university Press, 1984, page 332
↑  י"א תמוז: 65 שנה למותו של הרב יהודה לייב צירלסון, חב"ד און ליין
↑  Chester G. Cohen, Shtetl Finder, heritage books, 1989, page 77
↑  כלכלת שביעית, הרב משה חסקין, בהקדמה
↑  אודות פרילוקי באתר המוקדש לקהילות יהודיות באוקראינה=
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533379905171  GND: 4664731-4  LCCN: n94110245  SUDOC: 192078070  VIAF: 235681331   WorldCat (עם VIAF): 235681331
אנג'ליק קרבר

אנג'ליק קרבר (בגרמנית : Angelique Kerber, נולדה ב-18 בינואר 1988) היא שחקנית טניס מקצוענית מגרמניה. בשיאה דורגה במקום ראשון בעולם (12 בספטמבר 2016) במשך כ-20 שבועות וכיום (דצמבר 2021), מדורגת במקום 17 בעולם בדירוג ה-WTA.
במהלך הקריירה שלה זכתה קרבר בשלושה טורנירי גראנד סלאם, באליפות אוסטרליה הפתוחה (2016), באליפות ארצות הברית (2016) ובאליפות וימבלדון (2018). היא סגנית אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016).
ביוגרפיה

אנג'ליק קרבר נולדה בברמן לסלאבומיר קרבר יליד פולין ולביאטה ילידת גרמניה ולה אחות אחת.
המנהלת המקצועית שלה היא אמה ובתחילת דרכה התאמנה אצל אביה. קרבר בעלת אזרחות כפולה - גרמנית ופולנית. מסוף שנת 2012 מקום מגוריה העיקרי הוא בעיירה פושציקובו (Puszczykowo) שבפולין גדול.
היא החלה לשחק טניס בגיל 3. בשנת 2003, בגיל 15, החלה לשחק בסבב המקצועני.
ביוגרפיה > 2010

באליפות אוסטרליה הפתוחה הגיעה קרבר לראשונה לסיבוב שלישי בטורניר גראנד סלאם לאחר ניצחונות על אולגה גובורצובה מבלארוס (6–3, 6–3) והמדורגת 23 ארוואן רזאי מצרפת (6–2, 6–3) לפני שהפסידה לסבטלנה קוזנצובה מרוסיה (3–6, 7–5, 6–4). היא הגיעה לראשונה לשלב הגמר בטורניר WTA בבוגוטה קולומביה שבו הפסידה למריאנה דוקה מקולומביה (6–4, 6–3), לאחר ניצחון בשלב חצי הגמר על ג'יסלה דולקו מארגנטינה (7–5, 6–3). באליפות צרפת הפתוחה היא הפסידה בסיבוב השני לארוואן רזאי (6–2, 2–6, 6–3). בטורניר שנערך בברמינגהאם, בריטניה במגרש דשא היא הפסידה בסיבוב השלישי לנה לי שלבסוף זכתה בטורניר. באליפות וימבלדון היא הגיעה לסיבוב השלישי לאחר ניצחונות על סניה מירזה מהודו (6–4, 6–1) ועל המדורגת 13 שחר פאר מישראל (3–6, 6–3, 6–4) לפני שהפסידה לירמילה גאידושובה מאוסטרליה (6–3, 7–5).
ביוגרפיה > 2011

באליפות ארצות הברית הפתוחה היא הגיעה לשלב חצי הגמר שבו הפסידה לסמנתה סטוסור מאוסטרליה (מדורגת 9) ב-3 מערכות (3–6, 6–2, 2–6) שלבסוף זכתה באליפות. בדרך לחצי הגמר היא ניצחה את לורן דייוויס מארצות הברית, את אגניישקה רדוונסקה מפולין (מדורגת 12) ב-3 מערכות (6–3, 4–6, 6–3), את אלה קודריאבצבה מרוסיה, את מוניקה ניקולסקו מרומניה (6–4, 6–3) ואת פלאביה פנטה מאיטליה (מדורגת 26) ב-3 מערכות (6–4, 4–6, 6–3). בסיום הטורניר היא עלתה למקום 34 בעולם, דירוג השיא שלה.
ביוגרפיה > 2012

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בשנת 2012 הגיעה קרבר לסיבוב השלישי לאחר ניצחונות על בויאנה בובשיץ' מאוסטרליה (6–1, 6–3) ועל סטפני דובואה מקנדה (7–5, 6–1) לפני שהפסידה למדורגת רביעית מריה שראפובה מרוסיה (1–6, 2–6) ועלתה למקום 27 בעולם, דירוג השיא שלה. אף על פי שדורגה במקום תשיעי היא זכתה לראשונה בטורניר בסבב ה-WTA בטורניר שנערך באולם בפריז. היא ניצחה את לוציה שפרובה מצ'כיה (6–2, 7–6), את מוניקה ניקולסקו (6–3, 4–6, 6–3), את המדורגת ראשונה בטורניר מריה שראפובה (6–4, 6–4), את יאנינה ויקמאייר מבלגיה בשלב חצי הגמר (6–7, 6–3, 6–4) ואת מריון ברטולי מצרפת בשלב הגמר (7–6, 5–7, 6–3).
באליפות קטר טוטאל הפתוחה הגיעה קרבר לסיבוב שני לאחר ניצחון על המדורגת תשיעית סבינה ליזיקי בת ארצה (4–6, 6–4, 6–1) ולפני שהפסידה לצבטנה פירונקובה מבולגריה.
באליפות דנמרק הפתוחה שנערכה בקופנהגן כמדורגת שנייה זכתה קרבר בטורניר WTA השני שלה בקריירה, לאחר ניצחונות על סטפני פורץ גקון מצרפת (4–6 6–2 7–5), על אן קיוטבונג מבריטניה (4–6 6–3 6–3), על מונה ברתל בת ארצה (6–2 0–6 7–5), לאחר פיגור של 2–5 במערכה השלישית והצלה של נקודת משחק, על המדורגת שלישית בטורניר ילנה יאנקוביץ' מסרביה (6–2 6–1) ובשלב הגמר על המדורגת ראשונה בטורניר קרולין ווזניאקי מדנמרק (6–4, 6–4).
בטורניר איסטבורן על מגרש דשא הגיעה קרבר לשלב הגמר שבו הפסידה לטמירה פאשק מאוסטריה (5–7, 6–3, 7–5) וזאת לאחר שהגישה לנקודת אליפות והחמיצה 5 נקודות משחק.
באליפות וימבלדון דורגה קרבר במקום שמיני והגיעה לשלב חצי הגמר לאחר ניצחונות על לוציה הרדצקה מצ'כיה (6–4, 6–1), על יקטרינה מקארובה מרוסיה (7–5, 6–3), על כריסטינה מקהייל מארצות הברית (6–2, 6–3), על קים קלייסטרס מבלגיה לאחר 49 דקות בלבד (6–1, 6–1) ובשלב רבע הגמר על סבינה ליזיקי (3–6, 7-6, 5-7) ולפני שהפסידה לאגניישקה רדוונסקה בשלב חצי הגמר (6-3, 6-4).
ביוגרפיה > 2013

בעונה זו הרוויחה קרבר 2,139,358 דולר, רק מפרסים על תחרויות בהן השתתפה וזכתה בתואר אחד בלינץ שבו היא ניצחה את אנה איבנוביץ' 6-4, 7-6. היא לא הצליחה להגיע לסיבוב הרביעי בעונה זאת באף אחד מטורנירי הגרנד סלאם.
ביוגרפיה > 2014

בשנה זאת העפילה קרבר לארבעה גמרים והפסידה את כולם בסידני לסבטלנה פירונקובה 4–6 6-4, בדוחא לסימונה האלפ 6-2 6-3 באיסטברון למדיסון קיז 3-6 6-3 7-5 ובסטנפורד 6–7 6-3 לסרינה ויליאמס בעונה הזאת ההישג הטוב ביותר שלה בטורניר גרנד סלאם היה הגעה לשלב רבע הגמר בווימבלדון שבו היא הפסידה ליוג'יני בושאר 6-3 6-4.