stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריצ'רד לורנס מילינגטון סינג'

| --- | --- |

 לידה:  28 באוקטובר 1914 ליברפול, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  18 באוגוסט 1994 (בגיל 79) נוריץ', הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  ביוכימיה
 מקום מגורים:  אנגליה
 מקום לימודים:  וינצ'סטר קולג'  טריניטי קולג'  אוניברסיטת קיימברידג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת מזרח אנגליה 
 פרסים והוקרה:  Honorary Fellow of the Royal Society Te Apārangi  פרס נובל לכימיה (1952)  מדליית ג'ון פרייס ות'ריל (1959)  עמית החברה המלכותית 
 בן או בת זוג:  Ann Stephen (26 במרץ 1943–?) 
 צאצאים:  Elizabeth Synge, Charlotte Synge, Patrick Millington Synge, Alexander Millington Synge, Matthew Millington Synge, Jane Synge, Mary Synge 
 תרומות עיקריות
 המצאת שיטת הכרומטוגרפיה למקוטעין
 
ריצ'רד לורנס מילינגטון סינג' (אנגלית: Richard Laurence Millington Synge‏; 28 באוקטובר 1914 - 18 באוגוסט 1994) היה ביוכימאי בריטי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1952 (במשותף עם ארצ'ר ג'ון פורטר מרטין), "על המצאת שיטת הכרומטוגרפיה למקוטעין."
חייו

נולד בליברפול שבאנגליה ולמד תחילה בקיימברידג'. בהמשך למד בלידס, בלונדון, באברדין ובנוריץ'.
בשנת 1952 זכה בפרס נובל לכימיה, יחד עם ארצ'ר ג'ון פורטר מרטין, איתו החל לעבוד בזמן לימודיו בלידס, על המצאת שיטת הכרומטוגרפיה למקוטעין.
בשנים 1968–1984 שימש סינג' כפרופסור למדעי הביולוגיה באוניברסיטת מזרח אנגליה. ב-1977 העניקה לו אוניברסיטת מזרח אנגליה תואר דוקטור לשם כבוד בתחום המדע.
נפטר בנוריץ' ב-18 באוגוסט 1994.
שבתאי לוי (כדורגלן)

שבתאי לוי (נולד ב-12 בספטמבר 1960) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ, משחקניה הבולטים של הפועל תל אביב בשנות ה-80.
קריירה

לוי גדל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, ובשנת 1977 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון והחל לשחק כקיצוני שמאלי. ב-23 בדצמבר 1978 כבש את שערו הראשון בקריירה, בניצחון 2–0 על הפועל יהוד באצטדיון בלומפילד, ובסך הכל כבש בעונת 1978/1979 ארבעה שערי ליגה, שהספיקו לו כדי להיות מלך השערים של הקבוצה באותה עונה, יחד עם שייע פייגנבוים ורפעת טורק.
הפריצה הגדולה של לוי הגיעה בעונת 1980/1981, כשהוסט על ידי המאמן דוביד שווייצר לעמדת החלוץ המרכזי, והחל לשתף פעולה עם חברו מילדות, הקשר משה סיני. באותה עונה זכה לוי באליפות עם הפועל תל אביב והיה מלך השערים של הקבוצה עם 17 שערי ליגה, ביניהם צמד שערים בניצחון 3–0 בדרבי מול מכבי תל אביב, וצמד במשחק האליפות של הקבוצה מול מכבי פתח תקווה.
בעונה שלאחר מכן התקשה לוי לשחזר את יכולתו מעונת האליפות וכבש שלושה שערים בלבד, אך בעונות הבאות המשיך להוביל את התקפת הפועל תל אביב, לצידם של גילי לנדאו ומוריס ז'אנו. בשנת 1983 זכה בגביע המדינה עם הקבוצה, לאחר ניצחון 3–2 בדרבי מול מכבי תל אביב במשחק הגמר. בעונת 1983/1984 שוב היה מלך השערים של הקבוצה, עם 12 שערי ליגה, כולל השער האחרון בניצחון 3–1 על בית"ר ירושלים באצטדיון ימק"א, במשחק שמנע מבית"ר לזכות באליפות הראשונה בתולדותיה, והצית את היריבות בין המועדונים.
לוי זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות נוספות (1986 ו-1988), ובסך הכל שיחק 11 שנים במועדון. לוי כבש 71 שערים בכל המסגרות במדי הפועל תל אביב, מתוכם 58 שערי ליגה, והוא מדורג במקום החמישי בטבלת מלך השערים של הקבוצה בכל הזמנים.
לאחר האליפות האחרונה עבר לשחק בשמשון תל אביב ששיחקה אז בליגה הבכירה, זאת לפני שריצה עונש הרחקה מ-12 משחקים, בגין עבירות על תקנון התשלומים (8 משחקים) ועבירה גסה שביצע בגמר גביע המדינה (4 משחקים). כעבור שנה בשמשון עזב את ישראל ועבר להתגורר בארצות הברית. לאחר שנתיים וחצי חזר לשחק כדורגל בשמשון תל אביב בליגת המשנה, ולאחר מכן עבר לשחק בהפועל יהוד בליגה ב', שם פרש ממשחק פעיל בשנת 1994.
קריירה > נבחרת ישראל

במדי נבחרת ישראל הופיע לוי ב-4 משחקים, כולם נערכו באצטדיון בלומפילד. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך ב-8 באפריל 1981, במשחק ידידות מול נבחרת רומניה. ב-26 בספטמבר 1983 כבש את שערו היחיד במדי הנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת אורוגוואי. את הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-20 בנובמבר 1983, במשחק מול נבחרת גרמניה במסגרת הטורניר הקדם-אולימפי.
תארים

אליפויות: 1980/1981, 1985/1986, 1987/1988
גביע המדינה: 1982/1983
הערות שוליים

↑  רביב שכטר, העשור האדום, באתר ynet, 8 באוגוסט 2000
↑  nrg מעריב, ספר מלכים, באתר nrg‏, 13 ביוני 2008
1 2 3   אריה לבנת, השייח' לא עזר, גם לא הקמעות: במשך עונה אחת הוא היה סקורר אגדי - ומאז נעלם, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2020
↑  ⁨מעריב⁩ | עמוד 39 | 5 ספטמבר 1988 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
ריסטו אויקרינן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1978 (בן 46 בערך) 
 מדינה:  פינלנד 
 שפות היצירה:  פינית 
 פרסים והוקרה:  פרס קָלֵוִי יֶנְטִי (2005) 
 
רִיסְטוֹ אוֹיְקָרִינֶן (בפינית: Risto Oikarinen; נולד בשנת 1978) הוא משורר פיני.
ביוגרפיה

ריסטו אויקרינן נולד ב-1978 בעיר קָיָאָנִי, בירת מחוז קַיְנוּאוּ, שבצפון פינלנד. בעל תואר שני מהפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת הלסינקי, והוסמך ככומר של הכנסייה הלותרנית.
כיום הוא מתגורר בהלסינקי, עוסק בכתיבת הרומן השני שלו ועובד על קובץ שיריו הרביעי. נוסף על כך, עוסק בהוראת כתיבה יוצרת במכון להשכלת מבוגרים ובנגינת ג'אז בסקסופון.
שיריו תורגמו לשבע שפות. תרגומים עבריים של אחדים משיריו ראו אור בספר חסד ויערות, אסופה לשירה פינית צעירה, שראתה אור בשנת 2020 בתרגום רמי סערי ובהוצאת כרמל.
ספריו

שירה
"הנושף בעץ" (2005, פרס קָלֵוִי יֶנְטִי)
"תרגילי חרטה" (2008)
"תורת הצבע" (2012)
רומן
"שיר ארץ הרָעָב" (2016).
לקריאה נוספת

רמי סערי, חסד ויערות – אסופת משוררים פינים צעירים, הוצאת כרמל, 2020, עמודים 55–66.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 98071892  GND: 1125563532  ISNI: 0000 0004 3966 3215  LCCN: n2002161760  SUDOC: 083662510  VIAF: 314845278   WorldCat (עם VIAF): 314845278 
ערך זה הוא קצרמרבנושא משוררים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריצ'רד לי מקנ'ייר

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1958 (בן 65) אלטוס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
ריצ'רד לי מקנ'ייר (באנגלית: Richard Lee McNair; נולד ב-19 בדצמבר 1958) הוא רוצח מורשע אמריקאי הידוע ביכולתו להימלט מכליאה ולחמוק מלכידה.
בשנת 1987, מקנ'ייר רצח אדם אחד וירה באדם שני ארבע פעמים במהלך שוד שהשתבש.
הוא מרצה שני מאסרי עולם בגין פשעים אלה, כולל על בריחתו מהכלא.
לאחר מעצרו של מקנייר, הוא ברח שלוש פעמים משלושה מוסדות שונים בשיטות יצירתיות שונות.
בניסיון הראשון שלו הוא השתמש בשפתון כדי להיחלץ מתוך זוג אזיקים אליהם היה כבול, בפעם השנייה הוא נמלט בזחילה דרך צינור אוורור, ובבריחה האחרונה שלו מכלא פדרלי, באפריל 2006, הוא נמלט תוך כדי שהוא שהסתיר את עצמו במשטח של שקיות דואר משומשות.
בזמן מנוסתו הוא נתקל בשוטר והצליח לשכנע אותו שהוא לא הנמלט מהכלא, אלא אדם שרץ להנאתו.
זה הביא לכך שתמונת המעצר שלו הוצגה תריסר פעמים בתוכנית הטלוויזיה "המבוקשים ביותר באמריקה" (באנגלית: America's Most Wanted) והפך אותו לאחד מחמשת עשר הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי מרשלים אמריקאים.
מק'נייר נסע לקנדה פעמיים כדי להתחמק מלכידתו. הוא נסע ברחבי המדינה במשך יותר משנה לפני שנתפס בבדיקה אקראית של המשטרה.
חלק גדול ממה שהציבור האמריקאי והקנדי יודע על בריחתו ותקופתו של מק'נייר כנמלט הוא דרך חילופי מכתבים שניהל מק'נייר עם העיתונאי הקנדי ביירון כריסטופר.
הערות שוליים

↑   Prison Escapee Convinces Cop He is Actually a Jogger, סרטון בערוץ "VideoFunAndLearn", באתר יוטיוב (אורך: 10:08)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שטפאן קנטאקוזינו

שטפאן קנטאקוזינו (רומנית: Ştefan Cantacuzino; סביבות 1675? –  7 ביוני 1716) היה שליט ולאכיה מאפריל 1714 עד ינואר 1716
חייו

שטפאן קנטאקוזינו היה בנו של הסטולניק המלומד קונסטנטין קנטאקוזינו והאחיין של שרבאן קנטקוזינו. הוא תמך בקובלנות שהוגשו אל השער הנשגב נגד קונסטנטין ברנקוביאנו וגם העביר לעות'מאנים את התכתובת שלו עם הגרמנים. לאחר עלייתו לשלטון השתלט על נכסי ידידי ברנקובאנו. בתקופתו התחילה המלחמה בין העות'מאנים ובין הנוצרים. שליח מיוחד של הסולטאן המוסמך להחליף שליטים עצר אותו בינואר 1716 והעבירו לקונסטנטינופול, שם הוצא להורג, יחד עם אביו ודודו מיכאי ביום 26 במאי 1716.
ב-1714 ציווה שטפאן קנטאקוזינו על הריסת בית הכנסת של יהדות בוקרשט, אף על פי שניצב במקום נידח. הוא גם ציווה על היהודים שלא יתכנסו יותר  לתפילות.
שטפאן קנטאקוזינו היה אחרון שליטי ולאכיה מבני המקום ואחריו התחילה תקופת המלכים הפאנאריוטים.
הערות שוליים

↑  Contributia evreilor din Romania la cultura si civilizatie הוצאת הספר, 2005, עמוד 58 (ברומנית)
ריסטו מיטרבסקי

ריסטו מיטרבסקי (במקדונית: Ристо Митревски; נולד ב-5 באוקטובר 1991) הוא כדורגלן מקדוני המשחק בעמדת הבלם בדווה יונייטד.
קריירה

מיטרבסקי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של רבוטניצ'קי. בקיץ 2009 הושאל לפובדה פרילפ בה שיחק עד ינואר 2010, אז חזר לרבוטניצ'קי. בקיץ 2010 הושאל לנפרדוק קיצ'וו לחצי עונה.
בקיץ 2011 עזב את רבוטניצ'קי וחתם בטטקס טטובו. ב-23 בספטמבר 2012 מיטרבסקי הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 4-1 לשקנדייה. בינואר 2013 חתם במטאלורג סקופיה.
בקיץ 2014 עזב לראשונה את מקדוניה הצפונית וחתם בדוניי סרם מליגת העל הסרבית. בסיום העונה חזר לקדנציה שנייה במטאלורג סקופיה.
בקיץ 2016 חתם באיסטרה 1961 מליגת העל הקרואטית.
ב-4 בינואר 2018 חתם בהפועל חיפה מליגת העל.
ב-12 ביוני 2019 הצטרף לספסי ספאנטו ג'ורג' מליגת העל הרומנית, אך בסופו של דבר חתם באנוסיס נאון פראלימני.
ב-27 בפברואר 2020, מיטרבסקי חתם באלאשקרט ירוואן מליגת העל הארמנית.
ב-9 בפברואר 2021, מיטרבסקי חתם בסבה מליגת העל המלזית.
ביוני 2022 הצטרף לדווה יונייטד מליגת העל האינדונזית.
תארים

גביע המדינה: 2017/2018
אלוף האלופים: 2018
הערות שוליים

↑  עינת הירש, ‏מיטרבסקי חתם, השחרור הבינלאומי טרם הגיע, באתר ערוץ הספורט, 4 בינואר 2018
↑  מערכת DC news, Fotbal: Sepsi OSK Sfântu Gheorghe l-a transferat pe fundaşul macedonean Risto Mitrevski, באתר DC news, 11 ביוני 2019
שבתאי טל

| --- | --- |

שבתאי טל עם מצלמת הלייקה M5 שלו
 לידה:  9 בינואר 1939 (בן 85) המנדט הבריטי רמת גן, פלשתינה (א"י)
 לאום:  ישראל ישראל
 תחום יצירה:  צילום
 הושפע על ידי:  דוד רובינגר, אנרי קרטייה ברסן, תומאס הופקר
 יצירות ידועות:  דוד בן-גוריון, הפריצה לשער האריות, לחיצת היד המשולשת קרטר-בגין-סאדאת
שבתאי טל (נולד ב-9 בינואר 1939) הוא עיתונאי וצלם עיתונות ישראלי.
ביוגרפיה

נולד ברמת גן.
לאחר שחרורו מצה"ל החל ללמוד עיצוב גרפי באקדמיה לאמנות "בצלאל" בירושלים. במקביל ללימודיו עבד כצלם בעיתון הסטודנטים "פי האתון." בשנת 1959, בהשראת הצלם דוד רובינגר אותו פגש בירושלים, החליט להתחיל לעבוד כצלם עיתונות עצמאי. לאחר שצילומיו התפרסמו בעיתונות הארצית והבינלאומית, הקים טל ב-1966 את סוכנות הצילום "ניוזפוט", עם הצלמים נחום גוטמן ודניאל רוזנבלום.
במהלך מלחמת ששת הימים גויס כצלם ליחידת דובר צה"ל וצילומיו התפרסמו במגזינים ברחבי העולם, לרבות השבועונים "טיים" ו"לייף". במלחמת יום הכיפורים התלווה כצלם לאלוף אריאל שרון ותיעד את ימי המלחמה של אוגדה 143 עליה פיקד שרון. רבים מצילומיו התמקדו בדמות האדם בשדה הקרב, ותיעדו את פני הלוחמים, השבויים המצרים וגילויי השמחה על השיבה הביתה מן השבי. מבחר מצילומיו אלה הוצגו בתערוכת יחיד בשם "אדם בקרב" במוזיאון היהודי בניו יורק בשנת 1974, ושנה לאחר מכן בירושלים. בשנת 2003, במלאת 30 שנה למלחמה, הוצגה התערוכה שוב בגלריית החלונות בתל אביב, ובשנת 2013, במלאת 40 שנה למלחמה, הוצגה שוב במרכז יצחק רבין.
בשנת 1968 החל טל לצלם עבור השבועון הגרמני היוקרתי "שטרן", וב-1979 מונה לראש המשרד של השבועון בישראל. במסגרת עבודתו תיעד עבור השבועון אירועים היסטוריים רבים, בהם: השיחות לקראת הסכם השלום בין ישראל למצרים (1978–1979), מלחמת לבנון הראשונה (1982), בה גם נפצע במהלך עבודתו כצלם בפאתי ביירות, האינתיפאדה הראשונה (1987) וישראל במלחמת המפרץ (1991). טל תיעד במצלמתו עבור ה"שטרן" גם את פלישת טורקיה לקפריסין (1974) ואת שלהי מלחמת וייטנאם (1975). ב-1979 היה ממקימי "אגודת כתבי החוץ בישראל" (FPA), יחד עם עיתונאים עמיתים, והיה גם חבר בהנהלתה.
בשנת 1971 צילם את אחת התמונות המפורסמות ביותר של דוד בן-גוריון בעת שנכח בוועידת מפלגת העבודה בבנייני האומה בירושלים. טל צילם את התמונה מרחוק, עם עדשת 500 מ"מ. הצילום של בן-גוריון הנשען בסנטרו על ידיו, הפך לאייקון תרבותי, הודפס ככרזה של מרכז ההסברה וזכה לתפוצה ופרסום אדיר כצילום האולטימטיבי של דוד בן-גוריון.
באותה שנה (1971), במסגרת כתבה עיתונאית, צילם את מאיר לנסקי שעלה להר הזיתים על מנת לחפש את קבר סבו, ולאחר מכן בכותל המערבי. סדרת הצילומים הזו הידקה את הקשר בין לנסקי לבין טל, וב-1975 נעתר לנסקי לבקשתו של טל להעניק ראיון בלעדי לשבועון "שטרן" מביתו שבפלורידה, ראיון שנגנז בסופו של דבר, ולא פורסם מעולם, לאחר שלנסקי חזר בו מהסכמתו הראשונית לפרסום הראיון מסיבות לא ברורות.
בשנת 2000 התבקש על ידי משטרת ישראל לנהל את הכיסוי של התקשורת הזרה לאירועי מיסת חג המולד בגליל בעת ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני. לאור הצלחת הסיקור, התבקש להמשיך לשרת כמתנדב בדוברות המשטרה. בשנת 2007 הגה והקים שבתאי את "יחידת התיעוד הלאומית" – יחידת צלמי וידאו מתנדבים ומתנדבות במסגרת המשמר האזרחי של משטרת ישראל, שיעודה תיעוד אירועים בעלי משמעות לאומית לצורכי הסברה בעולם. טל פיקד על היחידה עד לפרישתו בדרגת ניצב-משנה בשנת 2017.
מתגורר בתל אביב-יפו. נשוי ואב לשלושה ילדים. בתו היא השחקנית יעל טל.
גלריה

דוד בן-גוריון
פגישת כתבי חוץ עם ראש הממשלה מנחם בגין
מאיר לנסקי מטייל עם כלבו בשדרות קולינס, מיאמי, פלורידה, 1975
האפיפיור יוחנן פאולוס השני בעת ביקורו בישראל
המפגש בין ניצולי מבצע אנטבה לבני משפחותיהם עם הגיעם לנמל התעופה לוד
פריצת כוחות צה"ל אל העיר העתיקה בירושלים דרך שער האריות במלחמת ששת הימים
לחיצת היד המשולשת לאחר החתימה על הסכם השלום בין ישראל למצרים
ראו גם

צילום עיתונות
הערות שוליים

↑  Shabtai Tal (2014-01-28), אדם בקרב - Man In Combat, נבדק ב-2018-11-20
↑  המלצות סוף שבוע, באתר ynet, 2 באוקטובר 2003
↑  תערוכה ביום:"אדם בקרב", באתר ערוץ 7
↑  שבתאי טל ואשתו עדי בקבלת פנים להנרי נאנן בישראל, העולם הזה, גיליון 2067, 16 באפריל 1977
↑  חינוכית ראשונים בעולם (2018-08-07), שוב בתמונה | תיק תקשורת: דוד בן-גוריון, נבדק ב-2018-11-20
↑  אורן פרסיקו, חומרים להראות, באתר העין השביעית, 9 במרץ 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 279337  NLI: 987007519173305171  GND: 1207020095  ISNI: 0000 0000 2640 3431  LCCN: n84072679  ULAN: 500476954  VIAF: 308268330   WorldCat (עם VIAF): 308268330
ריג'ל

ריג'ל או β באוריון הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים אוריון והוא הכוכב השביעי בבהירותו בשמים. זהו למעשה כוכב זוגי שמרחקו ממערכת השמש הוא כ-860 שנות אור, מיקומו של הכוכב הוא בתחתית הצורה השמימית "אוריון" מתחת לערפילית אוריון.
ריגל הוא הכוכב לפיו מוגדר התקן של המחלקה הספקטרלית B8Ia.
תכונות

ריג'ל A הוא על-ענק כחול, מסיווג ספקטרלי B8, הבהיר פי 44,000 מהשמש בתחום האור הנראה ופי 66,000 אם כוללים את הקרינה האולטרה סגולה הנפלטת ממנו. גילו של הכוכב הוא כ-5 מיליון שנה והוא יצא מן הסדרה הראשית לאחר שכילה את המימן שבליבתו וכעת הוא מתיך בליבתו הליום לפחמן ולחמצן. ריג'ל A הוא כוכב משתנה מסוג α בברבור והבהירות הנראית שלו משתנה קלות בין דרגות 0.05 ו-0.2, במחזוריות מסובכת שמורכבת ממספר גדול של מחזורי משנה שנעים בין מספר ימים לחודשיים. אף על פי שקיבל את ציון באייר β באוריון, הוא למעשה בהיר יותר בדרך כלל מביטלג'וז שזכה לציון באייר α באוריון.
ריג'ל B, שמרחקו מהכוכב הגדול הוא 2,200 יחידות אסטרונומיות, מהווה בעצמו מערכת כפולה ספקטרוסקופית. שני הכוכבים שייכים לסדרה הראשית, סיווג ספקטרלי B9V, הם בעלי מסות של 2.5 ו-1.9 מסות שמש וסובבים את מרכז המסה המשותף לשניהם במחזור של 9.8 ימים. בהירותם המשותפת היא מדרגה 6.7 ולמרות שכוכבים עם בהירות כזאת ניתן לראות בדרך כלל באמצעות משקפת, גם עם טלסקופ בינוני קשה להבחין בריג'ל B בשל הבהירות הגבוהה של ריג'ל A שמאפילה עליו.
היסטוריה

המערכת נקראת ריג'ל (מערבית: رجل, רגל), כי היא נמצאת על רגלו הימנית של אוריון.
בשנת 1831 התגלה בן הזוג העמום יותר ובשנת 1878 התגלה כי בן הזוג הוא בעצמו כפול. באותה תקופה הוסברו השינויים המחזוריים במדידות הספקטרוסקופיות של אורו של ריג'ל כמצביעות על קיומו של כוכב רביעי (ריג'ל D) במערכת ואף הועלו טענות שכוכב זה ניתן לצפייה ישירה, אך כיום מקובל לחשוב שהמערכת כוללת שלושה כוכבים בלבד והתוצאות הספקטרוסקופיות נובעות מהיותו של ריג'ל A כוכב משתנה.
הערות שוליים

↑  Star Facts: Rigel
↑  Rigel
↑  http://www.alcyone.de/SIT/bsc/bsc_search.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 7960163464500905680003   WorldCat (עם VIAF): 7960163464500905680003 
השוואת גדלים בין גרמי שמים (בכל תמונה מימין לשמאל):

1. כדור הארץ > נוגה > מאדים > כוכב חמה

2. צדק > שבתאי > אורנוס > נפטון > כדור הארץ

3. סיריוס > השמש > פרוקסימה קנטאורי > צדק

4. אלדברן > ארקטורוס > פולוקס > סיריוס

5. ביטלג'וז > אנטארס > ריג'ל > אלדברן

6. UY במגן > NML בברבור > VY בכלב גדול > ביטלג'וז
שטפאן טומשה השני

שטפאן טומשה השני (ברומנית: Ștefan Tomșa al II-lea;‏ נפטר ב-1623 לערך) היה שליט מולדובה בשתי כהונות לא רציפות: הראשונה בין 1611 ל-1615, והשנייה בין 1621 ל-1623.
ביוגרפיה

ייתכן ששטפאן טומשה השני היה מצאצאיו של שליט מולדובי קודם, בשם שטפאן טומשה.
במהלך תקופת שלטונו ניהלה נסיכות מולדובה, שבראשה עמד, מאבקים רבים מול האיחוד הפולני-ליטאי.
ב-1612 שלח שטפאן טומשה הזמנה לסוחרים יהודים מלבוב לסחור ברחבי מולדובה ללא הפרעה, תוך ביטול צו לגירוש סוחרים יהודים מ-1579, שהוצא בימי פטרו הפיסח.
הערות שוליים

↑  תיאודור לביא, פנקס הקהילות, רומניה, כרך שני, ירושלים: יד ושם, 1980, עמ' 420
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1021246557  VIAF: 233476655   WorldCat (עם VIAF): 233476655 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריבת בצל

ריבת בצל עם יין אדום
ריבת בצל היא מרקחת קרושה מתוקה העשויה מבצל מבושל, בסוכר ובחומץ. לרוב משמשת ריבת הבצל כתוספת להעשרת טעמם של מאכלי בשר.
תהליך הכנה

תהליך הכנת ריבת בצל מתחיל בבישול איטי של בצלים פרוסים על-גבי אש נמוכה, עד שהם "מתקרמלים" (עוברים תגובת מייאר) ומשחימים. לתערובת זו מוסיפים סוכר וחומץ בלסמי או יין אדום ולאחר מכן מבשלים אותה עד שהיא מסמיכה לכדי מרקם צמיגי. יש המוסיפים תבלינים כגון שום או עשבי תיבול לקבלת טעמים שונים.
שימושים

ריבת בצל משמשת בעיקר כתוספת לבשרים וטעמה המתוק נועד לאזן את מליחות הבשר. בהקשר זה, ריבת הבצל מהווה תוספת קלאסית למנת כבד קצוץ וכתוספת טעם למנות בשר טחון צלוי, כדוגמת המבורגר וקבב.
טעמה המתוק וה"בצלי" מציב את ריבת הבצל כתוספת טובה גם לגבינות. במיוחד גבינות בעלות טעם דומיננטי, כגון גבינה כחולה או צ'דר.
בדומה לריבות אחרות, ניתן למרוח את ריבת הבצל על טוסט או קרקרים.
היבט בריאותי

בנוסף לטעמה, ריבת בצל עשויה להציע גם כמה יתרונות בריאותיים. הבצל הנא עשיר בנוגדי חמצון ובתרכובות אנטי דלקתיות, שיכולים לסייע בהגנה מפני מחלות כרוניות כמו מחלות לב וסרטן, אולם לא ברור כמה מתרכובות אלו שורדות את הבישול הארוך ולא מתפרקות.
ריג'נטס פארק

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  ג'ורג' הרביעי 
 תאריך הקמה:  1835
 אדריכל:  ג'ון נאש 
 נתונים ומידות
 שטח:  1.6 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר וקמדן, לונדון
 קואורדינטות:  51°31′56″N 0°09′24″W﻿ / ﻿51.532222222222°N 0.15666666666667°W﻿ / 51.532222222222; -0.15666666666667
 אתרים בפארק:  גן החיות של לונדון, ואוניברסיטת ריג'נטס
 אתר רשמי
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסריג'נטס פארק(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסריג'נטס פארק
 
ריג'נטס פארק (באנגלית: Regent's Park; 'הפארק של העוצר') הוא אחד מהפארקים המלכותיים של לונדון שבאנגליה. הפארק נמצא בחלקו הצפוני של רובע וסטמינסטר וחלקו הדרומי של רובע קמדן.
הפארק מוקף על ידי רחוב מעגלי שנקרא "המעגל החיצוני" ובאמצע הפארק כביש מעגלי שנקרא "המעגל הפנימי". במרכז המעגלי הפנימי של הפארק נמצאים "גני המלכה מרי".
לאורך חלקו הצפוני של הפארק נמצאת תעלת ריג'נטס, וצפונה לה גבעת פרימרוז. בחלקו הצפון מזרחי של הפארק נמצא גן החיות של לונדון.
היסטוריה

השטח עליו ניצב הפארק נקרא בעבר "פארק מרילבון", והשתייך לבית המלוכה מאז ימי הביניים. עד 1811 נחכר השטח על ידי הדוכס מפורטלנד כאזור ציד. לאחר מכן העוצר (מלך בפועל, באנגלית: ריג'נט), לעתיד - המלך ג'ורג' הרביעי, שכר את האדריכל ג'ון נאש לתכנן את הפארק. בתחילה תכנן נאש ארמון ליורש העצר, וסביבו מספר וילות לידידיו, אולם תוכניות אלה לא יצאו אל הפועל, ובמקומן נבנה ארמון בקינגהאם. בשטח שהתפנה הוחלט לבנות פארק פתוח לציבור, אשר נפתח בשנת 1835.
אולימפיאדת לונדון (2012)

בפארק נערכו תחרויות מרוצי הכביש של אולימפיאדת לונדון.
ראו גם

אסון ריג'נטס פארק
הפיגועים בהייד פארק ובריג'נטס פארק
ריסון צווארי

שוטר חונק למוות את ג'ורג' פלויד
ריסון צווארי היא טכניקה המשמשת להגבלת תנועה של אדם על ידי הפעלת לחץ על הצוואר או קרוב לצוואר. נמצאת בשימוש, בין היתר, על ידי כוחות משטרה וצבא בישראל ובעולם. טכניקה זו אינה אמורה להביא לחנק של האדם הסביל, אך במקרים מסוימים הביאה לחנק ואף למוות. טכניקות הנועדות ליצור חנק דמי נקראות חניקה וישנן חניקות הבטוחות לשימוש משטרתי.
תיאור

הריסון הצווארי מתבצע באמצעות שתי טכניקות עיקריות:
הפעלת לחץ על הצוואר באמצעות הזרוע העליונה והאמה. ריסון צווארי פועל מכיוון שהוא מגביל את זרימת הדם אל המוח וממנו אל הלב. לאחר מספר שניות עלול האדם הסביל לאבד את הכרתו. עורקי הצוואר נדחסים כאשר האדם הפעיל מקיף את צווארו של הסביל באמצעות הזרוע העליונה (השריר הדו-ראשי) מלפנים ובאמצעות האמה מאחור. בשימוש "נכון" אין ללחוץ על קנה הנשימה כדי לא להביא לחנק של האדם הסביל. לאחר מספר שניות יש לשחרר את האחיזה כדי לחדש את זרימת הדם המלאה אל המוח.
ברך-על-הצוואר: הפעלת לחץ על הצוואר באמצעות השענת הברך של האדם הפעיל (ובכך חלק ממשקל גופו) על צווארו של האדם הסביל. שוב, עורקי הצוואר נדחסים וזרימת הדם אל המוח מוגבלת. גם כאן, בשימוש "נכון" אין ללחוץ על קנה הנשימה כדי לא להביא לחנק של האדם הסביל.
ב-25 במאי 2020 נרצח ג'ורג' פלויד במיניאפוליס שבארצות הברית כתוצאה משימוש בטכניקת ברך-על-הצוואר על ידי השוטר דרק שובין. הסערה שהתחוללה (מחאות ג'ורג' פלויד) גרמה לבחינה מחדש של הטכניקה. מאחר שפלויד היה כבול באזיקים בשעת מותו, לא נשקפה ממנו סכנה לשובין. אי לכך הועמד שובין לדין באשמת רצח והורשע. במסגרת הדיון הציבורי הועלתה אפשרות לפיה שוטרי מיניאפוליס למדו טכניקות של ריסון צווארי מגורמים ישראלים. משטרת ישראל הכחישה ידעה זאת. עם זאת ידוע שטכניקות של ריסון צווארי הן חלק מארגז הכלים של מדריכים ישראלים המפיצים תורות לחימה בעולם, דוגמת קרב מגע, גם לגורמים משטרתיים. כמו כן ישנן עדויות מצולמות רבות להפעלת ריסון צווארי על ידי כוחות הביטחון הישראליים בשטחי יהודה ושומרון.
בעקבות רצח ג'ורג' פלויד ומקרי מוות קודמים נערכה בדיקה מחודשת של השימוש בטכניקה זו במחלקות משטרה רבות בארצות הברית, וחודדו נוהלי השימוש בה. עם זאת היא עדיין מקובלת בשימוש בכ-500 מחלקות משטרה. במשטרת ישראל ממשיכים לראות בהצמדת ברך אל צווארו של חשוד הפעלת כוח סביר. במרבית מדינות אירופה נאסר על שוטרים להשתמש בסוגים השונים של ריסון צווארי, המכונים לעיתים גם אחיזת חנק. גרמניה מאפשרת לשוטרים להשתמש רק בגרסה קצרה שלו, שבה מופעל כוח באופן זמני על הראש (ולא על הצוואר) כדי לרסן אדם. בלגיה אוסרת על המשטרה להישען לחלוטין על חשוד ולו באופן זמני.
ראו גם

אלימות משטרתית בארצות הברית
לקריאה נוספת

Day, P. - What evidence exists about the safety of physical restraint when used by law enforcement and medical staff to control individuals with acute behavioural disturbance? NZHTA Tech Brief Series 2002; New zealand, 1(3)
Nichols, Larry (1995). Law Enforcement Patrol Operations: Police Systems and Practices. McCutchan Publishing Corporation
הערות שוליים

↑  ניו יורק טיימס, מפקד משטרת מיניאפוליס: השוטר הנאשם בהרג ג'ורג' פלויד הפר ערכים ונהלים, באתר הארץ, 6 באפריל 2021
↑  משה נוסבאום, ‏משטרת ישראל: הצמדת ברך אל צווארו של חשוד במהלך מעצר - הפעלת כוח סביר, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2020
↑  Berger, Miriam; Noack, Rick. "From guns to neck restraint: How police tactics differ around the world". Washington Post (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-04-21.
שוטר ישראלי מפעיל ריסון צווארי על מפגין נגד הרפורמה המשפטית, מרץ 2023
מדריך איטלקי לקרב מגע מדגים ריסון צווארי
חייל ישראלי מפעיל ריסון צווארי על מפגין פלסטיני (אזור טולכרם)
קרסנודאר

ערך זה עוסק בעיר ברוסיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קניון «Oz Mall» הגדול ביותר בדרום רוסיה
קְרַסְנוֹדָאר (ברוסית: Краснодар; באדיגית: Гъожъие къал) היא עיר ברוסיה באזור הקווקז, בירת חבל קרסנודאר. העיר נמצאת על הגדה הימנית של נהר הקובאן. נכון לשנת 2021, אוכלוסיית העיר מונה כ־948,827 בני אדם.
זהו מרכז תרבותי וכלכלי עיקרי בצפון הקווקז ובמחוז הפדרלי הדרומי ומרכז היסטורי-גאוגרפי של חבל קובאן.
היסטוריה

העיר נוסדה כמוצב קוזאקי של חיל הים השחור, שהועברו לאזור לאחר כיבושו. בשנת 1793, אחרי התרחבות היישוב במקום נקרא המקום בשם יקטרינודאר (Екатеринода́р) על שם יקטרינה השנייה.
מ-1860 שימש המקום כמרכז מחוז קובן והחיל הקוזאקי של קובן. ב-1867 קיבלה מעמד של עיר, והתחילה להתאכלס גם בתושבים לא-קוזאקים. בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-19 נבנתה דרך העיר מסילת ברזל מטיחורצק לנובורוסיסק. ב-1888 ישבו בעיר כ-45,000 תושבים, והעיר הפכה לצומת מסחר חשובה.
במהלך מלחמת האזרחים בין 1918 ל-1920 עברה העיר מספר ידיים, ואף שימשה כבירת הרפובליקה הסובייטית הצפון-קווקזית, עד שצורפה סופית לפדרציה הרוסית ולברית המועצות. ב-1920 שונה שמהּ לקרסנודאר. מ-1922 עד 1934 שימשה כבירת החבל האוטונומי של אדיגיה כחלק ממחוז צפון קווקז, עם הבירה ברוסטוב על דון. בין 1934 ל-1937 חלק ממחוז אזובו-צ'רנומורסקי, שכלל בתוכו את מחוז קרסונדרסקי ומחוז רוסטוב על דון. ב-1937 הישות הקודמת הופרדה לשתי ישויות, וקרסנודאר הייתה לבירת מחוז קרסנודאר. בין 12 באוגוסט 1942 ל-12 בפברואר 1943 הייתה העיר תחת כיבוש גרמני. במהלך הכיבוש נרצחו בעיר כ- 8000 יהודים.
לאחר התפרקות ברית המועצות העיר לא סבלה מאובדן תושבים ואוכלוסייתה דווקא גדלה מאז 1991. כחלק ממגמת ההתרחקות מהעבר הסובייטי, רחובות רבים שינו את שמותיהם והושבו להם שמם ההיסטורי מתקופת הצאר.
בשנת 2004 הורחב שטח העיר ונוספו לשטחיה הכפרים קאלינינו ופאשקובסקי הפכו לשכונות כחלק מהעיר עצמה. בשנת 2007 העירייה החלה בתוכנית מודרניזציה שבמסגרתה שופרו התשתיות העירוניות. נסללו כבישים חדשים, התחבורה העירונית חודשה ושופצו מספר מבני מגורים ישנים.
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הבין-לאומי קרסנודאר-פשקובסקי.
פוליטיקה וממשל

כבירת מחוז קרסנודאר העיר מאכלסת את כל משרדי ממשלת המחוז וסניפי הממשלה הפדרלית במחוז.
הרשות המבצעת בעיר היא עיריית קרסנודאר, שהעומד בראשה נבחר על ידי הגוף המחוקק העירוני, הדומה העירונית של קרסנודאר, בהצבעה חשאית.