stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוזיאון פרנץ מארק
היסטוריה

מוזיאון פרנץ מארק הוא מוסד פרטי, אשר נוסד בשנת 1986 במטרה להציג את חייו ויצירתו של מארק, שנחשב לאחד האמנים החשובים של בוואריה במאה ה-20. המוזיאון ממוקם במקום מגוריו של מארק, אשר סיפק לו השראה רבה ליצירתו.
מוזיאון פרנץ מארק המוזיאון מציג כ-2,000 יצירות, כולל יותר מ-150 יצירות מאוסף עיזבונו של מארק, המשלימות בהשאלות שונות. בנוסף, הוא מחזיק פריטים אישיים של האמן ומסמכים כתובים, וכן יצירות אמנות של בני דורו, כגון פאול קלה, וסילי קנדינסקי, מקס פכשטיין, אריך הקל, מקס בקמן, גבריאלה מינטר ואלכסיי פון יבלנסקי. התערוכה במוזיאון ממחישה את השפעתו של פרנץ מארק ושל עמיתיו מקבוצת "הפרש הכחול" על האמנות המודרנית.
בשנת 2008 נחנך מבנה חדש בתכנון האדריכלים השווייצרים דיטהלם ושפילמן, אשר הרחיב את שטח התצוגה בכ-700 מ"ר. הרחבה זו אפשרה להציג את יצירתו של מארק בהקשר רחב יותר של אמנות המאה ה-20. לאחר צירוף אוסף קרן אטה ואוטו שטנגל לעיזבון פרנץ מארק ולקרן פרנץ מארק, התאפשרה הצגת עבודותיו לצד יצירות של אמנים מקבוצת "הגשר", וכן אמנים גרמנים וצרפתים מתקופת שלאחר מלחמת העולם השנייה, כגון יוזף בויס, פר קירקבי וגיאורג בזליץ (אנ').
המוזיאון משנה באופן תדיר את תצוגות האוסף, במטרה להציע תובנות חדשות על יצירתו של מארק והשפעתו על האמנות הגרמנית בת-זמננו.
לרגל מאה שנה למותו של האמן, ב-4 במרץ 2016, הקדיש לו המוזיאון טרילוגיית תערוכות תחת הכותרת "פרנץ מארק – בין אוטופיה לאפוקליפסה" (Franz Marc – Zwischen Utopie und Apokalypse), שכללה שלוש תערוכות נפרדות: "הארץ הענייה של טירול", "סוסים רועים" ו"צורות לוחמות". המוזיאון מארח גם תערוכות המוקדשות לאמנים עכשוויים, ובתקופה האחרונה הציג את התערוכה "הפרש הכחול – רגע ההפשטה", אשר בחנה את תרומתם של אמני "הפרש הכחול" להתפתחות ההפשטה באמנות.
מוזיאון פרנץ מארק הוא חלק מקבוצת MuSeenLandschaft Expressionismus, הכוללת גם את מוזיאון הפנטזיה בברנריד אם שטרנברגר זה (אנ'), מוזיאון פנצברג, מוזיאון הטירה במורנאו והגלריה העירונית לנבקהאוס במינכן.
אגודת ידידי מוזיאון פרנץ מארק

אגודת ידידי מוזיאון פרנץ מארק היא עמותה התומכת בתערוכות המוקדשות לפרנץ מארק, לאמני "הפרש הכחול" ו"הגשר", וכן לאמנות מופשטת של המאה ה-20, בדגש על אמנות גרמנית שלאחר מלחמת העולם השנייה. פעילות האגודה מאפשרת רכישת יצירות אמנות להרחבת אוספי המוזיאון, כמו גם פיתוח שירותי חינוך והנגשת האמנות לקהל הרחב. בנוסף, האגודה מארגנת הרצאות, אירועים וסימפוזיונים מדעיים בנושאי אמנות והיסטוריה תרבותית של המאה ה-20, וכן מפרסמת מחקרים חדשים בתחום. כמו כן, היא מקדמת אירועי תרבות כגון הקראות ספרותיות וקונצרטים, ותומכת ביוזמות להנגשת האמנות לאוכלוסיות חסרות השכלה פורמלית ולצעירים.
הערות שוליים

↑  "Franz Marc Year 2016, franz-marc-museum.de, 25 February 2016 (German)" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-25 בפברואר 2016. נבדק ב-11 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "MuSeenLandschaft Expressionismus".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290838705171  CiNii: DA09117743  GND: 2086402-4  LCCN: nr88006862  NKC: xx0319483  RERO: 02-A014229639  SUDOC: 091623618  VIAF: 268862636   WorldCat (עם VIAF): 268862636 
מוזיאון פרנץ מארק
מורגן וייד

| --- | --- |

 לידה:  10 בדצמבר 1994  (בת 30) פלויד, וירג'יניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2018
 עיסוק:  זמרת-יוצרת
 חברת תקליטים:  Thirty Tigers
 בן או בת זוג:  קייל ריצ'רדס (2023–?) 
 www.morganwademusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מורגן וייד (באנגלית: Morgan Wade; נולדה ב-10 בדצמבר 1994) היא זמרת-יוצרת, כותבת שירים אמריקאית.
ביוגרפיה

מורגן וייד נולדה בפלויד, וירג'יניה שבארצות הברית. היא החלה לכתוב שירים כסטודנטית בקולג', ובשנת 2018, היא גייסה מוזיקאים דרך קרייגסליסט כדי להקליט את אלבומה הראשון Puppets with My Heart, שנזקף לזכות האחים החורגים. וייד סיפרה למגזין "רולינג סטון קאנטרי" שהיא קיבלה השראה לעשות זאת לאחר שנפרדה מהחבר שלה. וייד סיפרה גם שהלחץ של סיבוב הופעות והקלטה עם האחים החורגים הובילו להתפתחותה של התמכרות לאלכוהול.
בשנת 2018, היא שימשה כמופע חימום עבור ג'ייסון איסבל בהופעה בעיר הולדתה. טכנאי הגיטרה של אאיסבל תן את האלבום שלה לסאדלר ואדן, הגיטריסט בלהקת ה-400 Unit של איזבל. ואדן והמפיק פול אברסולד עזרו לה להרכיב אלבום נוסף במהלך השנתיים הבאות. האלבום, שכותרתו Reckless, יצא לאור על ידי חברת התקליטים "Thirty Tigers" בשנת 2021. מכר 3,000 עותקים בשבוע הראשון שלו, Reckless הגיע למקום ה-14 במצעד הבילבורד Heatseekers. וייד סיפרה שפרסום האלבום נוצר בהשראת המאבקים שלה עם בריאותה הנפשית, מערכות יחסים קודמות ופיכחון. מגזין "רולינג סטון קאנטרי" תיאר את האלבום שלויד יש "קצה מרופט של זמרת-יוצרת ששמה את אפה לאבן השחזה כבר זמן מה. בקול כמו עור בלוי, ווייד מתאר מערכות יחסים נואשות וספונטניות שמרגישות הכי חזקות כשהן בנקודת השבירה שלהן."
ב-8 באפריל 2021, יצא לאור הסינגל הראשון "Wilder Days", מתוך האלבום Reckless. בילי דוכס ממגזין "Taste of Country" תיאר את הנוכחות הווקאלית של ווייד בשיר כ"שריל קרואו קשוחה" וכינה את השיר "מורכב, עם אקורדים ודשדוש נוגה שצועק שברון לב, גם אם הסיפור שלה הוא במקרה הגרוע מהוסס ומהורהר".
ב-5 בינואר 2022, הוציאה את הסינגל "Run" כחלק מהמדורה מחודשת של האלבום Reckless.
בשנת 2023, בהיותה בת 27, נכללה ברשימת פורבס 30Under30.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2018 Puppets with My Heart
2021 Reckless
הערות שוליים

1 2 3  "Morgan Wade, Raised on Bluegrass, Excels at Country-Pop on Her Debut Album". Rolling Stone Country. 1 באפריל 2021. נבדק ב-22 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Morgan Wade biography". AllMusic. נבדק ב-22 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sobriety and Mental Health Struggles Shaped Morgan Wade's Debut Album: Emerging Artists Spotlight". Billboard. 2 באפריל 2021. נבדק ב-22 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Morgan Wade's 'Wilder Days' Is a Once-In-a-Decade Kind of Debut [Listen]  Read More: LISTEN: Morgan Wade's 'Wilder Days' Is a Rare Kind of Debut". Taste of Country. 29 בספטמבר 2021. נבדק ב-22 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Morgan Wade Yearns to Break Free in Stellar New Track "Run"". theboot. 6 בינואר 2022. נבדק ב-8 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Forbes 30 Under 30 2023: Celebrities, Forbes (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 03e4fba5-9d58-481c-a6cb-469dd66761aa
2021 בקוריאה הדרומית

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2020   2019  2018 |  דגל קוריאה הדרומית | 2021  בקוריאה הדרומית |  »»»  2022   2023   2024 |
כל ערכי השנים בקוריאה הדרומית • אירועים בולטים בעולם ב-2021 לוח שנה של שנת 2021
אירועים בשנת 2021 בקוריאה הדרומית.
בעלי תפקידים

| תמונה | תפקיד | שם | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
|  | נשיא קוריאה הדרומית | מון ג'יאה-אין |  |
|  | ראש ממשלת קוריאה הדרומית | צ'ונג סי-קיון | עד 16 באפריל 2021 |
|  | ראש ממשלת קוריאה הדרומית | הונג נאם-קי | עד 14 במאי 2021 |
|  | ראש ממשלת קוריאה הדרומית | קים בו-קיום | מ-14 במאי 2021 |
אירועים > אפריל

7 באפריל – בחירות המשנה של דרום קוריאה לשנת 2021.
13 באפריל – ממשלת קוריאה הדרומית מחתה והתחרטה על החלטת הקבינט היפני לשפוך מים רדיואקטיביים של המפעל הגרעיני בפוקושימה לאוקיינוס השקט.
אירועים > דצמבר

24 בדצמבר – ממשלת קוריאה הדרומית נתנה חנינה לנשיאה לשעבר, פאק גון-הייה, עקב הידרדרות במצב הבריאותי, וגם מזכה מאשמה את ראש הממשלה לשעבר האן מיונג-סוק.
אנשים שנפטרו > ינואר

5 בינואר
קים צ'אנג-יול, 91, צייר דרום קוריאני.
אנשים שנפטרו > אפריל

27 באפריל
ניקולס צ'ונג ג'ין-סוק, 89, חשמן דרום קוריאני.
הערות שוליים

↑  나운채 (2021-04-13). "정부, 日 후쿠시마 오염수 방류에 "일방적 조치…강한 유감"" [The South Korean government express regret to Japan's unilateral decision to dump treated radioactive water]. JoongAng Ilbo. אורכב מ-המקור ב-2021-04-14. 구 실장은 “일본 정부의 이번 결정은 주변국가의 안전과 해양 환경에 위험을 초래할 뿐만 아니라 최인접국인 우리나라와 충분한 협의 및 양해 과정 없이 이뤄진 일방적 조치”라고 지적했다. 이어 “우리 국회, 시민사회, 지방자치단체, 지방의회 모두 반대하고 있고 일본 내부에서조차 어업인 뿐만 아니라 전문가와 일반 국민도 반대 의견이 훨씬 높다고 알려졌다”고 언급했다.
↑  "Park Geun-hye: South Korea's ex-president granted government pardon". BBC. 24 בדצמבר 2021. נבדק ב-24 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  'Water drop' artist Kim Tschang-yeul dies at 91
↑  Cardinal Nicholas Cheong Jin-suk dies
ערך זה הוא קצרמרבנושא קוריאה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחוז סמורה

| --- | --- |
סמל מחוז סמורהסמל מחוז סמורה
 מדינה:  ספרד ספרד
 קהילה אוטונומית:  קסטיליה ולאון קסטיליה ולאון
 בירת המחוז:  סמורה 
 שטח:  10,559 קמ"ר
  ‑ הנקודה הגבוהה:  Trevinca 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  168,725 (2021)
 קואורדינטות:  41°45′N 6°00′W﻿ / ﻿41.75°N 6°W﻿ / 41.75; -6 
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.diputaciondezamora.es/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   מחוז סמורה (באדום) על מפת מחוזות ספרד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סמורה (בספרדית: Zamora) הוא מחוז במערב ספרד, בחלק המערבי של הקהילה האוטונומית של קסטיליה ולאון. המחוז גובל במחוז אורנסה, מחוז לאון, מחוז ויאדוליד ומחוז סלמנקה, ובפורטוגל.
מחוז סמורה של ימינו היה אחד משלושת המחוזות שנוצרו משטח ממלכת לאון לשעבר בשנת 1833, כאשר ספרד אורגנה מחדש ל-49 מחוזות. מתוך 168,725 בני אדם (2021) במחוז, למעלה משליש מתגוררים בבירה סמורה. במחוז זה 250 רשויות.
גאוגרפיה

מחוז סמורה נמצא בצפון־מערב ספרד, הוא גובל בפורטוגל השוכנת בדרום־מערב. ממערב שוכן מחוז אורנסה, מצפון מחוז ליאון, ממזרח מחוז ויאדוליד, ומדרום מחוז סלמנקה. נהר אסלה אשר מקורו בהרים הקנטבריים בצפון וזורם דרומה דרך המחוז לפני שהוא נשפך לנהר דורו המהווה חלק מהגבול עם פורטוגל. אסלה היא היובל הגדול ביותר של הדורו ובמקום שבו הם מצטרפים, הוא מזרים כמות מים גדולה יותר מזו המגיעה מדורו. בירת המחוז היא סמורה השוכנת בדרום המחוז על גדות הדורו.
למחוז שטח כולל של 10,599 קמ"ר. עיקר כלכלת המחוז היא חקלאית. באזור מסורת של גידול כבשים, המהווה מקור חלק גדול מצמר המרינו של ספרד.
אוכלוסייה

שינויים היסטוריים בגודל האוכלוסייה במחוז מתוארים בתרשים הבא:
תיירות

בעיר סמורה כנסיות ומבנים היסטוריים רבים המהווים מוקדי תיירות. אלה כוללים קתדרלה רומנסקית מהמאה ה-12, כנסיות רבות אחרות, חומות עיר, בתים עתיקים וטירה. ייצור כלי חרס, מוצרי טקסטיל ויין קיים בעיר.
70 ק"מ צפונה מסמורה נמצאת העיר בנוונטה שבה כנסיית סנטה מריה ומבצר לה מוטה (בעשורים האחרונים שוכן בו מלון ברשת פרדור). המקום היה משכנו של פרדיננד השני מלך לאון, אשר נפטר במקום, לאחר ששב מעליה לרגל לסנטיאגו דה קומפוסטלה.
העיירה העתיקה טורו שוכנת על גדת הדורו 39 ק"מ ממזרח לסמורה. פרדיננד השלישי מקסטיליה הוכתר למלך לאון בעיר בשנת 1230 ואשתו אליזבת משוואביה (ביאטריז) מתה כאן. האגדה מספרת שהיינות של טורו היו הראשונים שהגיעו לאמריקה, ונלקחו לשם על ידי כריסטופר קולומבוס.
העיירה סנבריה נמצאת בצפון מזרח המחוז ליד אגם סנבריה, אחד האגמים הטבעיים הגדולים הבודדים בספרד, על הגבול עם גליסיה. הוא הוכרז כמרכז היסטורי ואמנותי. האגם הוא כיום חלק מפארק אגם סנבריה, לאחר שהוכרז כפארק טבע בשנת 1978.
פרמוסל הוא כפר מימי הביניים הממוקם על הגבול עם פורטוגל ובקצה פארק הטבע Arribes del Duero. על המדרונות התלולים של הנהר נבנו טרסות לגידול גפנים, זיתים ופירות אחרים.
הערות שוליים

↑  Spanish Real Decreto of November 30, 1833
↑  Philip's Modern School Atlas. George Philip & Son. 1973. p. 37. ISBN 0-540-05278-7.
↑  Fernández-Aláez, M.; Fernández-Aláez, C.; de Luis Calabuig, E. (1992). "The Esla River Basin: From the Cantabrian Mountain to the Duero" (PDF). Limnetica. 8: 131–40.
1 2  Bozman, E.F. (1966). Everyman's Encyclopaedia: Volume 11. J.M. Dent and Sons. p. 575.
↑  "Benavente". Spain Tourism. נבדק ב-28 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hoffman, Ellen (1992). Columbus' Spain. TimeTraveler Press. p. 109. ISBN 978-0-9628576-2-1.
↑  Royal decree that established the park (in Spanish) (אורכב 07.05.2009 בארכיון Wayback Machine), Junta de Castilla y León website
↑  "Fermoselle". Tourism Spain. נבדק ב-28 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
נהר דורו והעיר העתיקה של סמורה
אגם סנבריה
פארק Arribes del Duro
פובלה דה סנבריה
השבוע הקדוש בסמורה
לוגיקומיקס

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אפוסטולוס דוקסיאדיס וכריסטוס פאפאדימיטריו
 איורים:  אלקוס פאפאדטוס ואנני די דונה
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן גרפי
 נושא:  history of logic, foundational crisis of mathematics 
 הוצאה
 הוצאה:  Ediciones Sinsentido 
 הוצאה בשפת המקור:  Bloomsbury
 תאריך הוצאה:  2008
 מספר עמודים:  352
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ספרי עליית הגג וידיעות ספרים
 תאריך:  2016
 תרגום:  אמיר צוקרמן
 מספר עמודים:  344
 
לוגיקומיקס – החיפוש אחר האמת (באנגלית: Logicomix: An Epic Search for Truth) הוא רומן גרפי שכתבו הסופר אפוסטולוס דוקסיאדיס ומדען המחשב כריסטוס פאפאדימיטריו, צייר אלקוס פאפאדטוס וצבעה אנני די דונה. הרומן עוסק בחיפוש אחר יסודות המתמטיקה על רקע תולדות חייו של ברטרנד ראסל.
עלילת הרומן

הרומן משלב בין המאמץ הפילוסופי-מתמטי לביסוס יסודות המתמטיקה ובין קורות חייהם של העוסקים בכך. הדמות המרכזית ברומן היא הפילוסוף והמתמטיקאי ברטרנד ראסל. דמויות נוספות הן אלפרד נורת' וייטהד, שותפו של ראסל לכתיבת "פרינקיפיה מתמטיקה", הפילוסופים לודוויג ויטגנשטיין וג'ורג' אדוארד מוּר, הפילוסוף והלוגיקן גוטלוב פרגה, המתמטיקאים דויד הילברט וגאורג קנטור, הלוגיקן קורט גדל וחלוצי מדעי המחשב אלן טיורינג וג'ון פון נוימן. לצד אחדים מגיבורי הסיפור משתתפות בעלילה גם נשותיהם: שתיים מנשותיו של ראסל, אשתו של וייטהד ואשתו של פרגה.
העלילה העיקרית מוצגת בדרך של הרצאה שנשא ראסל בארצות הברית בתקופה שלפני הצטרפותה למלחמת העולם השנייה, ובה תיאר אירועים מחייו. במקביל לעלילה העיקרית יוצרי הרומן מופיעים אף הם כדמויות בו, בדיוניהם על אופן הצגת הסיפור.
העלילה העיקרית מוצגת בשישה פרקים ממוספרים, שבהם משולבים שלושה פרקים לא ממוספרים שבמרכזם יוצרי הרומן.
הפרקים:

פתיחה: הצגת יוצרי הרומן ותכנון תוכנו.

1. פמברוק לודג': ילדותו של ראסל.

2. שוליית הקוסם: לימודיו של ראסל באוניברסיטת קיימברידג' ואהבתו לאליס פרסל סמית, לימים אשתו הראשונה.

3. שנת הנדודים: מסעותיו של ראסל לפריז ולגרמניה, שם פגש את פרגה וקנטור.

4. פרדוקסים: הפרדוקס של ראסל וכתיבת "פרינקיפיה מתמטיקה" עם וייטהד.

הפסקה: יוצרי הרומן ממשיכים לדון בתוכנו, ולאחר מכן כריסטוס פאפאדימיטיריו יוצא עם אן ברדי (שעסקה בתחקיר חזותי של הרומן) לסיור באתונה.

5. מלחמות לוגיות-פילוסופיות: מפגש בין ויטגנשטיין לראסל; מלחמת העולם הראשונה; טרקטט לוגי-פילוסופי.

6. אי-שלמות: משפטי האי-שלמות של גדל; ראסל ואשתו השנייה דורה, איתה הקים בית ספר ניסויי; ויטגנשטיין כמורה כושל; עליית הנאציזם ורציחתו של מוריץ שליק.

פינאלה: יוצרי הרומן צופים במחזה "אורסטיאה".
הוצאה לאור

הספר נכתב באנגלית, תורגם ליוונית בידי דוקסיאדיס, והגרסה היוונית יצאה לאור באוקטובר 2008, לפני הגרסה האנגלית שיצאה לאור בספטמבר 2009. הספר תורגם לעוד 16 שפות, בהן עברית.
דיוק היסטורי ומתמטי

בסוף הספר מציינים מחבריו:
"לוגיקומיקס שואב השראה מן המסע לחיפוש יסודות המתמטיקה. ... רוב הדמויות בספר הן של אנשים אמיתיים, שחיו ופעלו והיו שותפים למסע הזה. למרות זאת, לוגיקומיקס הוא בפירוש לא ספר היסטוריה, והוא גם לא רוצה להיות כזה. לוגיקומיקס הוא רומן גרפי – זה מה שהספר רוצה להיות".
בהתאם לכך, המחברים מציגים דוגמאות אחדות לסטייה של הרומן מן הדיוק ההיסטורי:
"אפשר להניח בביטחון שראסל מעולם לא נפגש פנים אל פנים עם פרגה או קנטור. ... אין שמץ של ראיה לכך שראסל היה בקהל בהרצאת ה"אי-שלמות" של גדל. קרוב לוודאי שהוא לא היה שם, וּודאי שהילברט לא היה שם. פון נוימן, לעומתם, היה בקהל, ובאמת אמר "הכול נגמר" מייד לאחר מכן. יותר מזה, ראסל לא היה יכול לבקר אצל פרגה מייד לאחר ההרצאה הזאת, שהרי זה האחרון מת שש שנים לפני כן. ועוד: אומנם המועד שייחסנו להתקפות האנטישמיות החריפות של פרגה, כמו שהוא מופיע בספר שלנו, לא תואם את המציאות, אבל כמה שנים לפני כן הוא אכן כתב את ההתקפות האלה".
להידוק הקשר בין הרומן הגרפי להיסטוריה וללוגיקה ניתן בסוף הספר נספח ובו מידע אנציקלופדי על הדמויות והמושגים המוצגים ברומן.
על המתמטיקה שברומן העיר ד"ר גדי אלכסנדרוביץ:
"אין הרבה מתמטיקה בקומיקס, אבל מה שיש, מוצג במדויק. כך סיפור המלון של הילברט והפרדוקס של ראסל מובאים שניהם במלואם (אם כי ללא הקשר כלשהו; ראסל עצמו מספר את סיפור המלון בלי מתן קרדיט להילברט, וגילוי הפרדוקס של ראסל מוצג באופן תיאטרלי משהו שכנראה חוטא לנסיבות ההיסטוריות המקוריות). אפילו המוקש המסוכן ביותר - משפטי אי השלמות של גדל - לא מוצג מספיק בפירוט כדי שיתפוצץ".
הערות שוליים

↑  International editions, באתר Logicomix (באנגלית)
↑  אפוסטולוס דוקסיאדיס וכריסטוס פאפאדימיטריו, לוגיקומיקס – החיפוש אחר האמת, תרגם מאנגלית אמיר צוקרמן, ספרי עליית הגג וידיעות ספרים, 2016
1 2  אפוסטולוס דוקסיאדיס וכריסטוס פאפאדימיטריו, לוגיקומיקס – החיפוש אחר האמת, תרגם מאנגלית אמיר צוקרמן, ספרי עליית הגג וידיעות ספרים, 2016, עמ' 315
↑  גדי אלכסנדרוביץ', לוגיקומיקס, באתר "לא מדויק", 1 בינואר 2011
מקס מירני

מקס מירני (בבלארוסית: Максім (Макс) Мікалаевіч Мірны; ‏ נולד ב-6 ביולי 1977) טניסאי עבר בלארוסי. הוא זכה להצלחות בתחרויות זוגות גברים  וזוגות מעורבים בהם זכה 10 פעמים בתחרויות גראנד סלאם. בלונדון 2012 הוא זכה במדליית זהב בתחרות זוגות מעורבים.
ביוגרפיה

מקס מירני נולד בשנת 1977 במינסק (אז בתחומי ברית המועצות, כיום בבלארוס למשפחה בעלות שורשים בספורט. אביו היה משחק כדורעף בקבוצות מהדרג הראשון בברית המועצות ואימו הייתה שחיינית. מירני החל להתאמן בטניס בגיל 7. בגיל 16 הוא הופיע לראשונה במדי נבחרת גביע דייוויס של בלארוס.
בשנת 1997 מירני עבר לטניס מקצועי.
בתחרויות גראנד סלאם ליחידים צחרמח החל לשחק בשנת 1995. ההישג הגדול שלו היה רבע הגמר בשנת 2002 באליפות ארצות הברית הפתוחה.
בתחרויות זגות גברים הוא הגיע למספר ניצחונות. לראשונה הוא ניצח באליפות ארצות הברית הפתוחה 2002. בסך הכול הוא הגיע ל-6 ניצחונות ו-4 פעמים הפסיד בגמר. ההצלחות האחרונות היו באליפות צרפת הפתוחה 2011 ואליפות צרפת הפתוחה 2012 בהם הוא ניצח לצד דניאל נסטור. בשנים 2008/2009 הוא שיחק לצד אנדי רם.
בתחרויות זוגות מעורבים ההצלחה הראשונה הייתה ניצחון באליפות וימבלדון 1998 לצד סרינה ויליאמס. בסך הכול הוא ניצח 4 פעמים ועוד 4 פעמים הפסיד בגמר.
מקס מירני השתתף ב-4 אולימפיאדות. בלונדון 2012 הוא זכה במדליית זהב בתחרות זוגות מעורבים לצד ויקטוריה אזרנקה.
מקס מירני היה חבר בנבחרת גביע דייוויס של בלארוס מגיל 16 ועד לפרישה בשנת 2018.
לאחר פרישה מירני פנה לעסקים ותקופה קצרה היה מאמן.
מייק יוזף

| --- | --- |

 לידה:  25 בינואר 1983 (בן 42) קמישלי, סוריה 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת גתה בפרנקפורט  אוניברסיטת פרנקפורט למדעים שימושיים 
 מעסיק:  הלובי הפוליטי של האיגודים המקצועיים בתורינגיה, פרנקפורט 
 תפקיד:  Lord Mayor of Frankfurt (11 במאי 2023)  head of the planning department of Frankfurt (2016–2023)  city council assembly member of Frankfurt (1 באפריל 2011–14 ביולי 2016) 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה 
 www.mike-josef.de
 
מייק יוזף (בגרמנית: Mike Josef; נולד ב-25 בינואר 1983 בקמישלי, סוריה, שם לידתו יוסוף) הוא פוליטיקאי גרמני מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD) ומאז 11 במאי 2023 – ראש עיריית פרנקפורט.
ב-26 במרץ 2023 זכה בבחירות לראשות עיריית פרנקפורט עם 92,371 קולות, שהיו 51.7% מקולות הבוחרים, נגד מועמד המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU) אובה בקר.
ילדות והשכלה

יוזף הוא נצר למשפחה ארמית מסוריה. כשהיה בן 4 התיישבה משפחתו בגרמניה בה קיבלה מעמד של פליטים על רקע מדיני. לתקופה קצרה התיישבה משפחתו בקראוכנוויס (Krauchenwies) ולאחר מכן ברובע ויבלינגן (Wiblingen) שבעיר אולם. יוזף שיחק כדורגל בקבוצת הנוער של אגודת הספורט של אולם SSV Ulm 1846 (גר'). לאחר מכן היה מאמן של קבוצת TV Wiblingen. באולם נולדו שתי אחיותיו. הוא למד בבית ספר יסודי ותיכוני ועבר בחינות כניסה למכללה טכנית בנוי-אולם. שם שירת שירות אזרחי בצלב האדום הגרמני בשנים 2002–2003. משנת 2003 עד 2004 למד עבודה סוציאלית באוניברסיטת פרנקפורט למדעים שימושיים (Frankfurt University of Applied Sciences) (גר') וסיים עם תואר בתחום. עד 2010 למד מדע המדינה, היסטוריה ומשפטים באוניברסיטת גתה בפרנקפורט וקיבל תואר במדעי המדינה.
לאחר לימודיו היה חבר בוועדת הסטודנטים (AStA) (אנ') באוניברסיטת פרנקפורט, חבר מועצת המנהלים של הוועדה ונציג הסטודנטים במשרד לאיכות הסביבה בגרמניה. ב-2007 היה נציג הסטודנטים בתביעה נגד קביעת שכר לימוד בהסן כחלק מפעילותה של "יוסו", קבוצת הסטודנטים הסוציאל-דמוקרטית בהסן, Juso-Hochschulgruppen (אנ'). בין 2008 ו-2010 היה דובר קבוצת יוסו בפרנקפורט. עוד היה חבר בארגון חינוך ומדע (GEW), ובארגון לרווחת עובדים (AWO).
קריירה פוליטית

מ-2011 עד 2016 עבד יוזף כמזכיר "פדרציית ארגון העובדים הגרמני" (German Trade Union Confederation) (אנ'). בנוסף היה חבר מועצת העיר פרנקפורט אם מיין משנת 2011 ויושב ראש נפה מטעם SPD בפרנקפורט אם מיין משנת 2013. לאחר מכן היה יושב ראש סיעת SPD וחבר מועצת העיר בפרנקפורט. בשנת 2016 נבחר ליועץ המשפטי של העיר, במשרה מלאה. הוא ניהל את מחלקת הבינוי ועסק בתכנון בינוי לשיכון ולספורט עד בחירתו לראשות העירייה במאי 2023. לאחר שבוטלה בחירתו של פטר פלדמן ב-6 בנובמבר 2022, העמיד עצמו יוזף כמועמד לבחירה מטעם ה-SPD בבחירות לראשות עיריית פרנקפורט ב-2023. במערכת הבחירות, יוזף קרא להשקעות גבוהות יותר בבתי ספר ובדיור וכן לקרן סיוע לאנרגיה כדי להקל על מי שנפגע מהתייקרות עלויות האנרגיה, קרן שתמומן על ידי הכנסה ממסי מסחר. הוא טען למען פעולה נוקשה נגד סוחרי סמים, כולל הוספת שוטרים ברחוב, אזור איסור נשק ומעקב וידאו שיבטיח יותר ביטחון פנימי. יוזף ביקש לפעול נגד "טינוף המרחב הציבורי", כולל החמרת הענישה.
ב-26 במרס 2023 נבחר יוזף בסיבוב השני. הוא ניצח את מועמד ה-CDU אובה בקר (Uwe Becker). שיעור ההצבעה היה 34%. בסיבוב הראשון הוביל בקר עם 34% לעומת 24% ליוזף. בסיבוב השני תמכו ביוזף מפלגות שמאל, הירוקים והמפלגה התומכת באיחוד האירופי, Volt Europa (אנ'), והוא נבחר לתפקיד ראש עיריית פרנקפורט.
חיים אישיים

יוזף נשוי לאישה שהוריה הגיעו מיוון ולהם שני ילדים. הוא אוונגליקני-פרוטסטנטי בדתו.
הערות שוליים

↑  Thomas Remlein: Der Liebling der Partei muss liefern. In: fnp.de. 15. November 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 127213377X  VIAF: 6957166838925836200007   WorldCat (עם VIAF): 6957166838925836200007
לטביה

לַטְבִיָה (בלטבית: Latvija), או בשמה הרשמי רפובליקת לטביה (Latvijas Republika), היא מדינה באזור הבלטי בצפון-מזרח אירופה. מאז קבלת עצמאותה ב-1918 היא אחת משלוש המדינות הבלטיות, יחד עם אסטוניה וליטא. היא גובלת באסטוניה מצפון, בליטא מדרום, ברוסיה ממזרח, ובבלארוס מדרום-מזרח, וחולקת גבול ימי עם שוודיה ממערב.
לטביה מורכבת משלושה חבלים עיקריים: ליבוניה, קורלנד ולטגליה. ההתיישבות באזור החלה כבר במאה השישית. האזור היה נתון לשליטתם של מנהיגי שבטים מקומיים ושל אבירי מסדרים שונים שביססו שליטה בנקודות שונות באזור. במאה ה-16 בשל לחץ בלתי פוסק ממזרח מצד שליטי נסיכות מוסקבה, פנו האבירים לעזרת פולין ובכך עברה השליטה בפועל באזור לידי הפולנים. בתקופה זו התחלק האזור לדוכסויות: דוכסות קורלנד וליפלנד. ליפלנד נפלה לידי השוודים ב-1629 ובעקבות המלחמה הצפונית הגדולה לידי האימפריה הרוסית, וקורלנד סופחה אף היא לאימפריה לקראת סוף המאה ה-18 (1795) עם חלוקת פולין השלישית. כך עלה גם בגורלו של מחוז פילטן ששמר עד אז על עצמאות פוליטית. שטחי לטגליה הסתפחו לאימפריה הרוסית רק במהלך המאה ה-19 ובכך הושלמה בפועל ההשתלטות הרוסית על האזור כולו.
למרות זאת, הייתה למיעוט הגרמני בחלק המערבי של האזור השפעה ניכרת על אורח החיים הפרטי והציבורי, בתי הספר היו גרמניים וההתנהלות הכללית הייתה מערבית ושונה מזו של יתר האימפריה הרוסית. טרום מלחמת העולם הראשונה התבססה כלכלת האזור, רמת החיים עלתה והאוכלוסייה גדלה במהירות. מלחמת העולם חיסלה את התעשייה הלטבית, המפעלים ששרדו הועברו לעומק רוסיה והאוכלוסייה הצטמקה בכ-40%. מיד לאחר כניעת גרמניה ב-1918 הכריזה המועצה הלאומית הזמנית של לטביה על עצמאות, אך בינואר 1919 כבש הצבא האדום את ריגה וכונן בה משטר לטבי קומוניסטי. רק ב-1920 הצליח הצבא הלטבי להדוף את הפולשים מכל הצדדים וכונן הסכם שלום בין לטביה לברית המועצות ולגרמניה.
פחות משנה אחרי חתימת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב ובעקבותיו, פלש הצבא האדום ביוני 1940 ללטביה וכונן בה ממשלה חדשה פרו-סובייטית. הוכרז על בחירות מוקדמות שבהן זכו המועמדים הפרו-סובייטים ב-97.8% מן הקולות, הוכרז על כינון משטר סובייטי והוגשה בקשה להצטרף לברית המועצות, בקשה שאושרה בראשית אוגוסט. מיד בראשית מבצע ברברוסה הפציצו הגרמנים את ערי לטביה ופלשו לתוכה. הפולשים זכו לתמיכתם של לאומנים לטבים שנקעה נפשם מן השליטה הסובייטית, הגרמנים השלימו את השתלטותם על לטביה ביולי 1941, הם צירפו אותה לאוסטלאנד (שכללה גם את ליטא, אסטוניה ובלארוס) כמחוז לטביה. הלטבים איבדו את עצמאותם למרות קשריהם החמים של הלאומנים הלטבים עם הנאצים, אך ב-1942 זכו לאוטונומיה של השלטון המקומי. הצבא הלאומי והמשטרה הלטבית שהוקמו אז, היו כפופים לשלטונות הס"ס. באוקטובר 1944 שב הצבא האדום וכבש את המדינה כשהוא מכונן מחדש את הרפובליקה הסובייטית של לטביה.
עד התפרקות ברית המועצות היו המדינות הבלטיות חלק מברית המועצות. לטביה הפכה למדינה עצמאית ב-21 באוגוסט 1991. בשנת 2004 הצטרפה לטביה לברית נאט"ו ולאיחוד האירופי. בשנת 2016 הצטרפה לטביה לארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (OECD).
אוכלוסיית לטביה מונה (נכון ל-2013) 1,957,200 תושבים. שטח המדינה 64,589 קמ"ר. עיר הבירה ריגה היא גם העיר הגדולה ביותר במדינה. לצידה בולטות ערים מרכזיות אחרות: דאוגבפילס, ליפאיה, ילגבה ויורמלה. הים הבלטי ממתן את האקלים במדינה והוא עונתי ממוזג.
היסטוריה

אזור לטביה נודע בעבר בשם 'ליבוניה' (Livonia) ו'לטגליה' (Latgalia) – ארצות שבהן שכנו שני עמים בלטיים אשר מהם יצאו העם, התרבות והשפה הלטבית. רוב האזור היה תחת השפעת מסדר האבירים הטבטונים הגרמני החל מהמאה ה-13. במאות ה-18 וה-19, השתלטה רוסיה על לטביה ועל אזורים סמוכים, ולטביה הפכה לחלק מהאימפריה הרוסית. לאחר התמוטטות האימפריה הרוסית בעקבות מהפכת אוקטובר ומלחמת העולם הראשונה הכריזה לטביה על עצמאותה בנובמבר 1918. תקופת העצמאות הזו נמשכה זמן קצר בלבד, לאחר שברית המועצות סיפחה את המדינה ב-17 ביוני 1940 בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב משנת 1939.
פרט לתקופת כיבוש נאצי קצרה במהלך מלחמת העולם השנייה, נשארה לטביה סובייטית עד שרפורמות בקומוניזם הסובייטי כמו הגלאסנוסט גירו את תנועת העצמאות הלטבית, ולטביה זכתה לעצמאות מחודשת ב-21 באוגוסט 1991, זמן קצר לפני התפרקות ברית המועצות. מאז עצמאותה חיזקה לטביה את קשריה עם המערב, הורידה את תלותה ברוסיה לאפסית, והתקרבה לעולם המערבי. במשאל עם שנערך ב-20 בספטמבר 2003 הצביעו הלטבים בעד הצטרפות לאיחוד האירופי, והצטרפותה של לטביה נכנסה לתוקף ב-1 במאי 2004. לטביה גם הצטרפה לנאט"ו ב-29 במרץ 2004.