stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נוחשה
היסטוריה > תקופת הברונזה המאוחרת > התקופה החיתית

שופילוליאומה הראשון ניהל סדרת מסעות צבאיים ("מלחמות סוריה הגדולות", 1350-1345 לפנה"ס) נגד תושרתה ממיתני (נפטר 1345 לפנה"ס לאחר מצור כרכמיש), תקף וסיפח את האזור. תות ענח' אמון גם נפטר, מה שגרם לשופילוליאומה הראשון להפוך לשליט החזק ביותר במזרח הקרוב, ששלט על חלקים נרחבים מאנטוליה וסוריה. ארכיוני אל-עמארנה (1350 לפנה"ס) חושפים שנוחשה הייתה מעורבת בסכסוכי גבול עם שכנתה אמורו.
אמורו התיישרה במהירות עם החיתים. חוזה חיתי המתוארך לתקופת שלטונו של מוותליש השני, המאה ה-13 לפנה"ס, מזכיר סכסוכי גבול קודמים בין נוחשה לחלב בצפון-מערב, שם ביקשו אנשי נוחשה מהמלך המיתני להתערב; המלך ערך מסע נגד חלב ונתן את האדמות השנויות במחלוקת לנוחשה. החוזה מזכיר שאנשי חלב ביצעו עבירה נגד מונרך חיתי בשם חתושילי ונוחשה ביקשה ממנו מחוזות השייכים לחלב; החיתים נענו לבקשת נוחשה. תאריך סכסוכי הגבול בהם התערבו החיתים קשור לתאריך המונרך בשם חתושילי, אך זהותו של המלך הזה מסתורית אך ייתכן ששלט כמלך משותף של ארנוואנדה הראשון, תחילת המאה ה-14 לפנה"ס.
| מלך | שלט | הערות |
| --- | --- | --- |
| טקו |  | הוכתר על ידי תחותמס השלישי |
| שרופשי | כ. 1350 לפנה"ס | תקופת שופילוליאומה הראשון |
| אדד-ניררי | כ. 1350 לפנה"ס | תקופת שופילוליאומה הראשון |
| טטה (חלק I) | כ. 13xx-1322 לפנה"ס | תקופת שופילוליאומה הראשון |
| שומיטרה | כ. 1322 לפנה"ס | תקופת שופילוליאומה הראשון |
| טטה (חלק II) | כ. 13xx-131x לפנה"ס | תקופת מורסילי השני |
טטה מנוחשה היה נכדו של שרופשי והומלך על ידי המלך שופילוליאומה הראשון כמלך החדש בחוזה וסאלי. כאשר שופילוליאומה הראשון נפטר בסביבות 1323 לפנה"ס, האמון של האוכלוסייה בטטה ירד. המשרה ניתנה לאחיו, שומיטרה. טטה ערך מרד נגד אחיו וחזר לכס המלוכה, והותקן על ידי מורסילי השני. במסמך חיתי, טטה ניסה לגייס את מצרים כשותפה כאשר נוחשה (ככל הנראה גם קינזה) התמרדה נגד החיתים. הדעה הרווחת משווה את המרד הזה לשנה השביעית לשלטון מורסילי, אך ישנן גם דעות לפיהן הוא התרחש בשנה התשיעית לשלטון מורסילי. ממצרים, שייתכן שבאמת ערכה מסע לסוריה, דרש המלך החיתי את הסגרתו של טטה במכתב שנשלח לארמאע (חורמחב). תל אפיס ייתכן שהיה חלק מנוחשה, והפך מאוחר יותר למרכז מנהלי תחת חתושילי השלישי.
היסטוריה > תקופת הברזל

בתקופת הברזל, האזור הפך להיות ידוע כלואש.
הערות שוליים

↑  Eduardo Torrecilla () Reflections on the Qaṭna Letters TT1–5 (I): Hittite Expansionism and the Syrian Kingdoms https://www.ub.edu/ipoa/wp-content/uploads/2022/11/20222AuOr07Torrecilla.pdf
1 2 3  Eblaitica: essays on the Ebla archives and Eblaite language, Winona Lake, Ind: Eisenbrauns, 1987, Publications of the Center for Ebla Research at New York University, ISBN 978-0-931464-34-8
1 2 3  Bryce, Trevor (2009). The Routledge Handbook of the Peoples and Places of Ancient Western Asia. Routledge. ISBN 978-1-134-15908-6.
↑  KUB 19.15 + KBo 50.4
↑  Drower, Margaret S. (1973). "Chapter X - Syria c. 1550–1400 B.C.". In Edwards, Iorwerth Eiddon Stephen; Gadd, Cyril John; Hammond, Nicholas Geoffrey Lemprière; Sollberger, Edmond (eds.). Part 1: The Middle East and the Aegean Region, c.1800–1380 BC. The Cambridge Ancient History (Second Revised Series). Vol. 2 (3 ed.). Cambridge University Press. ISBN 978-1-139-05426-3.
קרב רפיח (1949)

קרב רפיח היה מערכה צבאית בין צבא ההגנה לישראל וצבא מצרים בשלב האחרון של מלחמת העצמאות. ב-3–8 בינואר 1949, מדרום לרפיח, היום ברצועת עזה. את הקרב יזמה ישראל במסגרת מבצע חורב. הישראלים תכננו לכתר את כל הכוחות המצריים בארץ ישראל וללחוץ אותם בחזרה למצרים.
חטיבות גולני והראל תקפו, חטיבה 8 שימשה כעתודה וחטיבת הנגב ביצעה הונאה. ישראל התקשתה להתקדם בהתקפה, בסופו של דבר כוח בסד"כ גדודי הצליח לתפוס עמדה בדרך מרפיח לחצי האי סיני, והקיף את הכוח המצרי. בשלב זה המצרים הסכימו לנהל משא ומתן על שביתת נשק, לפיכך הורה הדרג המדיני הישראלי להחזיר את הכוחות. קרב רפיח היה הקרב הגדול האחרון במלחמה ובעקבותיו הגיעו הסכמי שביתת הנשק עם מצרים.
רקע

הצבא המצרי פלש לישראל ב־15 במאי 1948 בעקבות הכרזת העצמאות ביום הקודם. המאמץ המרכזי המצרי התקדם במישור החוף בימים שלאחר מכן, עצר באיסדוד והקים את מטהו במג'דל. לאחר יצירת טריז בית חאנון ומתקפות ישראליות אחרות במבצע יואב נסוג הפיקוד המצרי לעזה ורוב כוחותיהם התרכזו ברצועת עזה.
ב-22 בדצמבר 1948 יצאו הישראלים למבצע חורב, במטרה לגרש את הכוחות המצריים מישראל. פיקוד הדרום, בפיקוד יגאל אלון, תכנן להקיף את המצרים מתוך חצי האי סיני, ללא ידיעת המטכ"ל. אולם בשל לחץ בינלאומי כוחות אלון נסוגו מסיני והתכוננו להקיף את המצרים על ידי תפיסת העמדות מדרום לרפיח.
הכפר הערבי רפיח נמצא על גבול ישראל ומצרים. מדרום לכפר הייתה דיונת חול, ואחריה כביש החוף והרכבת, ולאחריהם דיונת חול נוספת, ובה בית קברות בדואי בשיא הגובה (בערך 100 מטרים מעל פני הים). במהלך מלחמת העולם השנייה בנו הבריטים במישור שבין הדיונות בסיס צבאי גדול משני עברי הגבול.
אחרית דבר

הקרב סביב רפיח סימן את סיום הקרבות הגדולים במלחמת העצמאות. הקרב סלל את הדרך להסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות בין ישראל ומצרים, קווי החזית בסוף הקרב תאמו בקירוב את גבולות שביתת הנשק, למעט עמדת בית הקברות וטריז בית חאנון, שהועברו למצרים.
הערות שוליים

↑  מושגים, באתר www.palmach.org.il
↑  נחום גולן, המיבצע שלא נסתיים, למרחב, 27 באפריל 1955
מו (זמרת)

| --- | --- |
מו, 2016
מו, 2016
 לידה:  13 באוגוסט 1988 (בת 36) Ubberud Parish, דנמרק 
 שם לידה:  קארן מארי אורסטד (בדנית: Karen Marie Aagaard Ørsted)
 מוקד פעילות:  קופנהגן 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 מקום לימודים:  Funen Art Academy 
 סוגה:  אינדי פופ, מוזיקה אלקטרונית 
 סוג קול:  סוברט 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  דיפלו, מייג'ור לייזר
 פרסים והוקרה:  Danish Music Award for Årets danske solist (2014) 
 www.momomoyouth.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מו בהופעה בגרמניה, יוני 2016
קארן מארי אגארד אורסטד אנדרסן (בדנית: Karen Marie Aagaard Ørsted Andersen; נולדה ב-13 באוגוסט 1988) הידועה בשם הבמה MØ (נהגה: מוּ) היא זמרת ויוצרת אלקטרו-פופ דנית.
קריירה מוזיקלית

בשפה הדנית פירוש המילה מוּ הוא בתולה, בנוסף, זהו ראשי התיבות של שמה, מארי אורסטד. מו מספרת כי השם מסמל עבורה את הרצון לשמר את הילדה שבתוכה על אף הצורך בהתפתחות והתבגרות. בילדותה העריצה את להקת הבנות הבריטית ספייס גירלז שהיוו עבורה השראה לפיתוח קריירה מוזיקלית ובשנת 2014 אף הוציאה גרסת כיסוי לשיר "Say You’ll Be There" של הלהקה.
מו החלה את דרכה המוזיקלית בשנת 2007 בצמד פאנק דני בשם MOR. ב-2013 הוציאה סינגל בשם "88 XXX" בהפקתו של הדיג'יי והמפיק המוזיקלי דיפלו, שנכנס למיני אלבום שהוציאה באותה שנה. היא פרצה לתודעת הקהל הרחב בשנת 2014 דרך שורה של שיתופי פעולה עם אמנים מוכרים בעולם המוזיקה. באותה שנה היא שיתפה פעולה עם הראפרית איגי אזליה בסינגל "Beg for it" ועם הזמרת השוודית אליפנט (Elliphant) בסינגל "One more". ב-2015 שרה והשתתפה בכתיבה של הלהיט "Lean on" עם ההרכב מייג'ור לייזר (Major Lazer), בו חבר דיפלו. על אף היותה חתומה בחברת המוזיקה סוני, את שיריה היא מקליטה בבית ולא בסטודיו.
מו מושפעת מאמנים שונים, בהם סוניק יות', ליקה לי, גריימס וטווין שאדו (Twin Shadow). כמו כן, למרות שסגנון המוזיקה שלה הוא אלקטרו-פופ, היא שואבת השראה ממגוון סגנונות מוזיקליים ביניהם רוק, סול ורית'ם אנד בלוז.
ביוני 2015 הופיעה מו במועדון הבארבי בתל אביב דרך חברת ההפקות נרנג'ה. באוקטובר 2015 הוציאה את הסינגל "Kamikaze". במאי 2016 הוציאה את סינגל חדש בשם "Final song".
ב-19 באוקטובר 2018 הוציאה הזמרת אלבום חדש בשם "Forever Neverland".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: No Mythologies to Follow
2018: Forever Neverland
2022: Motordrome
2025: Plæygirl
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

2013: Bikini Daze
2017: When I Was Young
דיסקוגרפיה > אלבומי רמיקס

2019: Walshy Fire Presents: MMMMØ – The Mix
הופעות > סיבובי הופעות

2014: Fall Tour
2019: Forever Neverland World Tour
2022: Motordrome World Tour Chapter: 1
הערות שוליים

↑  Wondering sound, MØ Interview (באנגלית)
↑  The Gurdian, New band of the week (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16903004n (data)  GND: 1201689511  ISNI: 0000 0004 3659 8673  LCCN: no2015019261  MusicBrainz: 3ab2ee23-1c2f-458c-9c8c-ca4844729120  VIAF: 310539925   WorldCat (עם VIAF): 310539925
מבצע נמל

אנדרטת הנצחה לנופלים בכיבוש טנטורה במלחמת העצמאות
מבצע נמל היה מבצע של ההגנה שנערך ב-23 במאי 1948. במהלך המבצע תקף וכבש כוח של חטיבת אלכסנדרוני את הכפר טנטורה.
רקע

לאחר כיבוש חיפה, בסוף אפריל 1948, וחוף הגליל המערבי, באמצע מאי, נותר הכפר טנטורה כבסיס ימי ערבי יחיד לאורך חוף הים התיכון לצורך קיום קשר עם לבנון. דרך טנטורה זרמה אספקת נשק ותגבורות מלבנון לכפרים הערבים שבכרמל המערבי. בין אלה היו עין ע'זאל (כיום עין איילה), איג'זים (כיום כרם מהר"ל) וג'בע (כיום גבע הכרמל), שכונו 'המשולש הקטן'. כפרים אלו תקפו את התחבורה היהודית בציר שבין חיפה לתל אביב (כיום כביש 4) ושבשו אותה במידה ניכרת. בתחילת מאי המליץ הש"י על כיבוש הכפר בהקדם כיוון שביצוריו הלכו והשתפרו.
זירת הקרב

טנטורה שכן על חוף הים התיכון, כחמישה ק"מ מצפון מערב לזכרון יעקב. ממערב לכפר נמצאו מספר איים קטנים, שעל פי הידיעות הייתה בהם שמירה. כמה מאות מטרים ממזרח לכפר עבר כביש תל אביב-חיפה, ושביל הוליך מן הכפר אל אותו כביש. בנוסף, מסילת הברזל מדרום לצפון עברה כ-700 מ' ממזרח לכפר. השטח שבין הכפר לכביש ולמסילה היה מישורי, אך השטח שמערבה לו, במקביל לחוף, היה מכוסה גבעות כורכר. שבילים נוספים נמתחו מן הכפר לצפון ולמזרח. על שבילים אלה חלש מבנה בית ספר אשר ניצב על גבעה ממזרח למסילת הברזל. על גג מבנה זה הציבו הערבים שני מקלעים, והוא נחשב על ידי 'ההגנה' כמעוז העיקרי בהגנת הכפר. לעומת זאת, חלקו הצפוני של הכפר היה מוגן פחות, אולי בשל השטח הביצתי, שייתכן שגרם לערבים להניח שימנע התקפה מכיוון זה. מכיוון זה הייתה רק עמדה ידועה אחת, בסמוך למבנה המזגגה (בנחשולים של ימינו). בנוסף, ח'ירבת אל בורג', מצודה עתיקה אשר ניצבת על חצי אי קטן שמצפון לכפר, הייתה עשויה להוות מעוז הגנתי נוסף. מצפון מזרח לטנטורה שכנו איג'זים ועין ע'זאל, וקרוב יותר, כפר לאם, המרוחק מטנטורה כשני ק"מ. האחרון היה כפר קטן וחלש יחסית, ולא נחשב לאיום רציני לכוח התוקף, אך איג'זים, ואולי גם עין ע'זאל, לעומת זאת, נחשבו לאיום רציני יותר. על פי הידיעות, השטח שמדרום לכפר עשוי היה להיות ממוקש.
הכוחות הלוחמים

הערכת 'ההגנה' באשר לגודל הכוח הלוחם בכפר עמדה על כ-100 איש. אלה היו חמושים, על פי הידיעות, ברובים, אקדחים ותת מקלעים, כמה מרגמות שלושה אינץ' או 60 מ"מ, ארבעה או חמישה מקלעים, וייתכן שגם בתותח נ"מ 40 מ"מ (שאולי נמצא בעין ע'זאל). לפי הידיעות שבידי 'ההגנה', פיקדו עליהם מספר עריקים בריטים.
מן הצד הישראלי הוטלה משימת כיבוש הכפר על גדוד 33 של 'אלכסנדרוני'. כן הוקצתה לעזרתו סירה של חיל הים, על מנת לבודד את הכפר מכיוון הים התיכון, ושל חטיבת כרמלי, לצורך ביצוע חסימה מצפון לכיוון 'המשולש הקטן'. גדוד 34 של 'אלכסנדרוני' הקצה את הנשק המסייע: שלוש מרגמות שלושה אינץ' וחמישה מק"בים.
תוכנית המבצע

התוכנית הייתה לתקוף את הכפר בו זמנית מצפון ומדרום. פלוגה אחת תתקוף מצפון: מחלקה אחת את הכפר ושתי מחלקות את אל בורג', ופלוגה אחת תתקוף מדרום. אחת מאותן פלוגות, על פי התפתחות הקרב, תמשיך ותסרוק את הכפר. פלוגה נוספת יועדה להוות עתודה, אשר תמוקם ממזרח לכפר, כך שתוכל להתערב בקרב הן בצפון, הן בדרום, במקרה הצורך. מחלקה אחת מפלוגה זו יועדה לכבוש את הבניין שממזרח למסילת הברזל.
מהלך הקרב > הכוח הצפוני

הכוחות יצאו לדרכם בחצות ליל 23/22 במאי. הפלוגה שנועדה לתקוף מצפון נראתה על ידי ערבים שהתגוררו באוהלים ובחושות ממזרח לאל בורג', בעת שחצתה את מסילת הברזל. כמה מן הערבים החלו בורחים, והמ"פ שלח כיתה על מנת להבריח ביריות את היתר. עם זאת, היריות ביטלו את גורם ההפתעה, ועד מהרה הפלוגה החלה לספוג אש מן הרכס המקביל לחוף. אחת המחלקות הסתערה על הרכס וכבשה אותו לנוכח התנגדות קלה, ומחלקה נוספת כבשה את אל בורג'. הכוח שתקף מצפון הבחין בסירת חיל הים, טעה לחשוב כי המדובר בסירה ערבית, וירה עליה. הסירה השיבה אש, ועד שנתבררה הטעות, נפגע אחד מאנשי הסירה. הכוח הפנה את עיקר אישו לעבר המזגגה, ואכן, לנוכח האש שספגו, הערבים פינו את הבניין, אשר נתפס על ידי כוח מהפלוגה. המחלקה שכבשה את הרכס הסתערה בינתיים על בתיו הצפוניים של הכפר, כ-200 מ' הלאה משם, וכבשה אותם. מכאן המשיכה הפלוגה וסרקה את הכפר, לעיתים לנוכח התנגדות.
מהלך הקרב > הכוח הדרומי

הכוח שתקף מדרום נתגלה אף הוא בדרכו, וספג אש עוד בטרם הגיע ליעדו. מן האש נפצעו מ"מ ומ"כ והפלוגה נבלמה עד אור הבוקר. המערך הערבי שמדרום לכפר התפורר לבסוף כאשר הכוח שתקף מצפון איים על עורפו.
מהלך הקרב > העתודה

גם כוח העתודה נתגלה בדרכו, ונפתחה עליו אש. בהתאם לתוכנית, שלחה פלוגת העתודה מחלקה לצורך כיבוש בניין בית הספר. זו התקדמה תוך חיפוי הדדי, כנגד אש גוברת והולכת, אליה נילוו פצצות תאורה. לנוכח עוצמת האש שספג, הודיע המ"מ שאין ביכולתו לכבוש את הבניין, וביקש תגבורת. המ"פ הורה לכוח להמשיך, ואכן, כשהכוח הסתער, נטשו הערבים את הבניין, בהותירם מספר נפגעים. מחלקה אחרת, אליה נלווה המ"פ, תפסה בינתיים את הגבעות שמדרום לבניין, גם כן לנוכח אש עזה. התנגדות ערבית עקשנית נמשכה באזור הגבעות עד הבוקר.
טענות על טבח

לפי מחקרו של בני מוריס, בקרב נהרגו 13 מחיילי אלכסנדרוני ומעל 70 מקומיים, ולאחריו רצחו החיילים מספר שבויים וגירשו את התושבים. אחדים מהתושבים עזבו למשולש הערבי בצפון השומרון, ורבים מהם (בין 500 ל-1200) לכפר השכן פוריידיס, שכבר נכנע קודם לכן, משם גורשו לאחר מכן.
טענות על טבח > תביעת לשון הרע

בשנת 2000 התפרסמה עבודת-גמר שכתב תדי כ"ץ, סטודנט לתואר שני בהיסטוריה באוניברסיטת חיפה, בהנחיית הפרופסור קייס פירו, בה נטען כי לוחמי חטיבת 'אלכסנדרוני' ביצעו טבח בתושבי הכפר טנטורה. העבודה קיבלה ציון 97. ותיקי החטיבה תבעו את כ"ץ על הוצאת לשון הרע, ובסופו של דבר בדקה האוניברסיטה את העבודה מחדש והחליטה לפסול אותה.
טענות על טבח > הסרט "טנטורה"

בינואר 2022 עלה למסכים הסרט התיעודי "טנטורה", אשר הציג ראיונות עדכניים עם כמה מוותיקי החטיבה וקטעים מההקלטות שעליהן התבסס תדי כ"ץ. הסרט עורר פולמוס בין מי שטענו כי הוא מוכיח שאכן התרחש טבח באזרחי טנטורה מייד בסיום מבצע נמל ובין מי שטענו שהוא מוציא את דברי הלוחמים מהקשרם.
לקריאה נוספת

יואב גלבר, היסטוריה, זיכרון ותעמולה, עם עובד 2007; עמ' 293, 489-476, 496.
גרשון ריבלין, חטיבת אלכסנדרוני במלחמת הקוממיות, מערכות, 1964.
הערות שוליים

↑  בני מוריס, 1948 המלחמה הערבית-ישראלית הראשונה, עמוד 187
↑  למשל אמיר בוגן, לא מכירים בנכבה? הסרט "טנטורה" עוזר להשלים עם העבר האפל שלנו, באתר ynet, 21 בינואר 2022
↑  למשל גיורא ארדינסט, הסרט "טנטורה" הוא מלאכת כזב המציג שקרן כגיבור, באתר הארץ, 31 בינואר 2022
מבצע שינוי כיוון 11

מבצע שינוי כיוון 11 המוכר גם כמבצע שינוי ברור היה מבצע שהתקיים בדרום לבנון בין 11 ל-14 באוגוסט 2006 והיה השלב האחרון של מלחמת לבנון השנייה. המבצע היווה את מאמץ תמרון העומק היחיד שהופעל באופן מלא במהלך המלחמה, בו השתתפו ארבע אוגדות שהתחלקו לגזרות הלחימה השונות בדרום לבנון, בנוסף להסקה של כוחות באחד ממבצעי ההסקה הגדולים בהיסטוריה של צה"ל. אישור ליציאה למבצע ניתן על ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט מספר שעות לפני אישור הסכם הפסקת האש במועצת הביטחון של האו"ם והמבצע לא הופסק גם לאחר שזה התקבל.
מטרת המבצע הייתה כניסת כוחות צה"ל לעומק לבנון עד לנהר הליטני וטיהור דרום לבנון מלוחמי חזבאללה, עד כמה שניתן לפני שהפסקת האש תיכנס לתוקפה.
מהלך הלחימה

האישור ליציאה למבצע התקבל כאמור באיחור של 48 שעות של התלבטות מתוקשרת, הוא התקבל בסביבות השעה 18:30 ב-11 באוגוסט 2006. לפי התוכנית בצה"ל, כדי להשיג את מטרות המבצע ולהגיע לנהר ליטני, דרוש כשבוע במסגרת כוחות של ארבע אוגדות.
מרגע קבלת האישור ליציאה למבצע, החל מבצע הטסה של כוחות מעוצבת האש, בפיקודו של איל איזנברג, על מנת לבצע איגוף אנכי, שבמהלכו הונחתו כוחות צנחנים בעומק לבנון ולאורך נהר הליטני. לאחר שמחבלי חזבאללה הצליחו להפיל מסוק יסעור החליטו אייזנברג ואלוף פיקוד הצפון, אודי אדם, לעצור את המבצע. כוחות האוגדה פעלו בלבנון במהלך משולב שכלל הטסת כוחות שתוגברו בכוחות שחברו אליהם רגלית. לאחר שהוחלט על עצירת המבצע פגעו לוחמיו של אייזנברג, הן מחטיבת הצנחנים והן מחטיבה 55, במחבלים ומשגרי רקטות עד שהפסקת האש נכנסה לתוקפה. בנוסף לכך הוכנסו חיילים משלוש אוגדות דרך מעברי הגבול. כל הכוחות האלו בעצם שילשו את מספר חיילי צה"ל שנמצאו בתוך לבנון לכדי כ-10,000 חיילים.
ראו גם

הקרב על הסלוקי
לקריאה נוספת

מאיר אלרן ושלמה ברום, המכון למחקרי ביטחון לאומי, מלחמת לבנון השנייה, תל אביב: ידיעות ספרים, 2007
עמוס הראל ואבי יששכרוף, קורי עכביש, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2008, מסת"ב 9654824310
עפר שלח ויואב לימור, שבויים בלבנון: האמת על מלחמת לבנון השנייה, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2007, מסת"ב 9654824086
עמיר רפפורט, אש על כוחותינו: כך הכשלנו את עצמנו במלחמת לבנון השנייה, תל אביב: ספריית מעריב, 2007
הערות שוליים

↑  מתוך 'יומן מלחמה' באתר 'סיקור ממוקד'.
↑  עפר שלח ויואב לימור, "שבויים בלבנון, האמת על מלחמת לבנון השנייה", הוצאת ידיעות ספרים, 2007, עמוד 330.
↑  עפר שלח ויואב לימור, "שבויים בלבנון, האמת על מלחמת לבנון השנייה", הוצאת ידיעות ספרים, 2007, עמוד 403.
↑  יאיר גולן וגל פרל פינקל, על התמרון והאימונים לקראתו, כתב העת "בין המערכות" באתר צה"ל, ‏ 22 בדצמבר 2020.
↑  רון בן ישי, "ראש הממשלה הוריד הוראה להפסיק להתקדם", באתר ynet, 16 באוגוסט 2006.
↑  חנן גרינברג, "האויב חטף ולא הבין מאיפה זה בא לו", באתר ynet, 17 באוגוסט 2006.
↑  עפר שלח ויואב לימור, "שבויים בלבנון, האמת על מלחמת לבנון השנייה", הוצאת ידיעות ספרים, 2007, עמודים 398-399.
↑  גל פרל, "השנים שחלפו בין מלחמת לבנון הראשונה והשנייה השכיחו מהצבא אמיתות יסוד", הבלוג על הכוונת, ‏ 13 ביולי 2020.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011944876605171
UnitedHealth Group

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית NYSE:UNH
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (UNH) 
 מייסדים:  Richard T. Burke 
 תקופת הפעילות:  1977–הווה (כ־48 שנים)
 מיקום המטה:  מינטונקה 
 משרד ראשי:  ארצות הברית מינסוטה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  קופת חולים 
 הכנסות:  371,622,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2023) 
 רווח תפעולי:  32,358,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2023) 
 רווח:  317 מיליארד דולר (2023)
 הון עצמי:  33,700,000,000 דולר אמריקאי 
 נשיא:  סטפן המסלי
 עובדים:  440,000
  
 אתר החברה
 
קבוצת יונייטד הלת' (באנגלית: UnitedHealth Group) היא חברה אמריקאית המספקת ביטוחי בריאות ושירותים רפואיים.
נכון לשנת 2022, מעסיקה החברה כ־440,000 עובדים המועסקים בסניפים שונים ומספקים שירות לכ-115 מיליון לקוחות.
מטה החברה הראשי ממוקדם בעיר מינטונקה, מינסוטה, ארצות הברית.
בשנת 2021, דורגה החברה במקום השמיני במדד פורצ'ן 500.
היסטוריה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא: לא כתוב באופן רציף.
החברה הוקמה בשנת 1977, תחת השם Charter Med Incorporated, על ידי ריצ'רד טיילור בורק (Richard Taylor Burke) במטרה לטפל בתביעות רופאים במרכז הרפואי הנפין (Hennepin County Medical Center).
בשנת 1984, הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בניו יורק ומיתגה עצמה מחדש תחת השם קבוצת יונייטד הלת' (UnitedHealth Group).
בשנת 1994, רכשה את חברת הביטוח האמריקאית Ramsey-HMO תמורת כ-500 מיליון דולר.
בשנת 1995, רכשה את חברת The MetraHealth תמורת כ-1.65 מיליארד דולר.
בשנת 1996, רכשה את מפעילת קופות החולים HealthWise of America.
בשנת 1998, רכשה את חברת HealthPartners שפעלה באריזונה.
בשנת 2003, רכשה את חברת הביטוח Mid Atlantic Medical Services ואת חברת Golden Rule Financial.
בשנת 2004, רכשה את חברת Oxford Health Plans ואת הזכויות על תוכנית הבריאות של ויסקונסין(Touchpoint Health Plan).
בשנת 2008, רכשה את חברת Sierra Health, תמורת כ-2.4 מיליארד דולר.
בשנת 2010, רכשה את ספקית הבריאות Ingenix, תמורת כ-350 מיליון דולר.
בשנת 2012, רכשה את חברת XLHealth המספקת שירותים רפואיים לאנשים החולים במחלות כרוניות ובעלי צרכים מיוחדים.
בשנת 2022, רכשה את חברת LHC Group, תמורת כ-5.4 מיליארד דולר.
בחודש פברואר 2022, רכשה את חברת Change Healthcare.
בחודש פברואר 2024, הושבתו מערכותיה של חברת Change Healthcare לאחר שזו נפלה קורבן למתקפת כופרה.
בשנת 2024, מכרה החברה את פעילותה בברזיל.
בחודש דצמבר 2024, מנכ"ל חברת הבת יונייטדהלת'קר, בריאן תומפסון, נורה למוות מחוץ למלון במנהטן.
הערות שוליים

↑  Welcome to UnitedHealth Group, www.unitedhealthgroup.com (באנגלית)
↑  "Fortune 500: UnitedHealth Group". Fortune. ארכיון מ-24 במאי 2019. נבדק ב-23 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  UnitedHealth Group: The history of a health insurance giant, finance.yahoo.com
↑  UNITED HEALTHCARE BUYS RAMSAY-HMO, Modern Healthcare, ‏2006-10-02 (באנגלית)
↑  United HealthCare to buy Ramsay-HMO for $500 million - UPI Archives, UPI (באנגלית)
↑  Chicago Tribune, UNITED HEALTHCARE BUYING METRAHEALTH, Chicago Tribune, ‏1995-06-27 (באנגלית אמריקאית)
↑  Sitemap, Managedcaremag.com (ב־)
↑  HealthPartners sold; layoffs possible - Tucson Citizen Morgue, Part 2 (1993-2009), web.archive.org, ‏2016-03-04
↑  Rating Agencies: UnitedHealth To Acquire Golden Rule | LifeHealthPro, web.archive.org, ‏2015-07-03
↑  UnitedHealthcare to acquire Touchpoint Health Plan, www.bizjournals.com
↑  UnitedHealth to buy Sierra Health for $2.4 bln, Reuters
↑  Abrams Fensterman, $350 Million Dollar Settlement With United Healthcare/Ingenix Will Compensate Providers for Insurer's Failure to Properly Reimburse for Out-Of-Network Services, Abrams Fensterman, LLP, ‏2010-05-31 (באנגלית אמריקאית)
↑  Feb 9, 2012 7:20am, UnitedHealthcare Completes XLHealth Acquisition | Fierce Pharma, www.fiercepharma.com, ‏2012-02-09 (באנגלית)
↑  UnitedHealth to buy LHC Group for $5.4 billion in home healthcare push, Reuters
↑  US launches antitrust investigation into UnitedHealth, WSJ reports, Reuters
↑  Inline XBRL Viewer, www.sec.gov
↑  Joe Marino, Ronny Reyes, Matt Troutman, Exclusive | UnitedHealthcare CEO Brian Thompson fatally shot outside of Hilton hotel in NYC: sources, ‏2024-12-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  בכיר בחברה ששווה 500 מיליארד דולר נורה למוות במנהטן | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-12-04
↑  דרמה בניו יורק: מנכ"ל של ענקית ביטוחי בריאות נרצח ביריות במרכז מנהטן, באתר ynet, 4 בדצמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 9011 5039  LCCN: n2001126722  VIAF: 131540729   WorldCat (עם VIAF): 131540729
רפאל חיים יצחק קריגל

| --- | --- |

רבי יצחק קריגל, דיוקן בידי סמואל קינג
 לידה:  15 באוקטובר 1733 ו' חשוון ה'תצ"ד חברון
 פטירה:  5 במאי 1777 (בגיל 43) ברבדוס
 מקום קבורה:  ברבדוס
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ?–1777 
 תחומי עיסוק:  רב, דרשן, שד"ר
 רבותיו:  רבי דוד מלמד
 
הרב רפאל חיים יצחק קריגל (15 באוקטובר 1733 – 5 במאי 1777, ו' חשוון ה'תצ"ד - כ"ח ניסן ה'תקל"ז) היה רב ושד"ר ארץ ישראלי מחברון, מהשד"רים הראשונים שביקרו במושבות שהפכו מאוחר יותר לארצות הברית.
ביוגרפיה

למד תורה בירושלים ובחברון והוסמך להוראה בגיל 17 בשנת תק"י על ידי רבו ר' דוד מלמד, שד"ר בעצמו. בשנת 1754 יצא לשליחותו הראשונה מטעם הקהילה היהודית בחברון, הוא שהה שנתיים בקונסטנטינופול (1754-6), לאחר מכן עבר בקהילות רבות במזרח התיכון ובאירופה, משם נסע לראשונה לעולם החדש ובגיל 28 מונה לרב הקהילה היהודית בקוראסאו שבאיים הקריביים, שם שהה עד 1763/4, אז חזר לחברון.
ב-1768 נטל שוב את מטה השד"רות ויצא לצרפת, ומשם ללונדון, שם שהה כשנתיים ושימש כמלמד והרוויח משכורת של 100 פאונד לשנה. בשנים 3–1772 הוא שהה בצפון אמריקה, ביקר בניו יורק ובפילדלפיה, והתגורר בניופורט כאורח הקהילה, שם דרש בפני הקהילה בספרדית, ככל הנראה בבית הכנסת טורו.
ביולי 1773 נסע לסורינאם, משם נסע לברבדוס ב-1775, שם נפטר שנתיים מאוחר יותר בגיל 43.
ביוגרפיה > בניופורט

בזמן מגוריו בניופורט קריגל התיידד עם עזרא סטילס(אנ'), לימים נשיא אוניברסיטת ייל. הם למדו יחד, דנו על פרשנות המקרא ובמיוחד בהקשר של משיחיות במקרא והתכתבו בעיקר בעברית, התכתבות שעדיין קיימת בספריית אוניברסיטת ייל. סטיילס ניצל את קשריו עם קריגל לשיפור רמת העברית שלו, משום שהיה מעוניין ללמוד את המקרא בשפתו המקורית. סטיילס כתב באריכות רבה על קריגל ביומנו, בכבוד והערכה, הוא פירט ארוכות על לבושוף התנהגותו ואישיותו, ותיאר בפרוטרוט לאורך עמודים רבים את מעשיו של קריגל בניופורט.
כך לדוגמה תיאר ביומנו את חזותו של קריגל בחג הפורים 1773 בבית הכנסת בניופורט:
"לבושו בגד אדום, עם התפילין והטלית (?) הרגילים. עטוף גלימת משי לבנה. הוא חבש כובע פרווה גבוה, היה לו זקן ארוך, ומראהו של אדם הגיוני וגאוני."
המקור באנגלית
"dressed in a red garment with the usual Phylacteries and habiliments, the white silk Surplice; he wore a high fur cap, had a long beard. He has the appearance of an ingenious and sensible man"
סטילס הזמין אותו ואת אהרון לופז (אנ'), סוחר יהודי מקומי נכבד, לביתו ב-30 במרץ 1773 בפעם הראשונה. השניים התחברו במהירות, לפי הרישומים של סטיילס הם נפגשו 28 פעמים עד עזיבתו של קריגל שישה חודשים מאוחר יותר, כדי לדון במגוון רחב של נושאים, החל מהפוליטיקה של ארץ הקודש ועד למיסטיקה של הקבלה. קריגל גם הדריך את סטילס בשפה העברית, והם היו אמורים להתכתב בהרחבה בעברית לאחר עזיבתו של קריגל.
קריגל הדפיס בניופורט (בתמיכת לופז) דרשה לחג השבועות, בשנת 1773
סטיילס הזמין עבור ייל את דיוקנו של קריגל, דיוקן שנעשה על ידי הצייר סמואל קינג(אנ').
ראו גם

שד"ר
לקריאה נוספת

Abiel Holmes, Life of Ezra Stiles, Boston, 1798
The Literary Diary of Ezra Stiles, edited by F.B. Dexter, New York, 1901
Yosef Goldman, Hebrew Printing in America, New York, 2006
The Rabbis and Ezra Stiles, American Jewish Historical Quarterly, in JSTOR