stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נציבות תלונות הציבור על שופטים
הטיפול בתלונות

כל אדם הרואה עצמו נפגע בשל התנהגותו של שופט, רשאי להתלונן לנציבות. לפי תקנות נציב תלונות הציבור על שופטים, התשס"ד – 2003, הגשת תלונה צריכה להיעשות בכתב, בחתימת המתלונן ובציון שמו ומענו. הנציב לא יפתח בבירור תלונה שהוגשה בעילום שם, אולם החוק מאפשר לנציב לברר את התלונה מבלי למסור לשופט הנילון או לכל גורם אחר את פרטי המתלונן, אם סבר כי הדבר אינו דרוש לצורך בירור התלונה. פניה לנציבות תיעשה בכתב לפי הטופס שבתוספת לתקנות נציב תלונות הציבור על שופטים, התשס"ד – 2003, ותכיל את הפרטים המפורטים בטופס. תלונות המוגשות בידי אסירים, מוגשות במעטפה סגורה למנהל בית הסוהר, המחויב להעביר לנציבות את התלונה מבלי לפתוח את המעטפה.
לאחר סיום בירור התלונה, ובהתאם לתוצאות הבירור, רשאי הנציב להמליץ בפני שר המשפטים ונשיא בית המשפט העליון על הגשת קובלנה לבית הדין המשמעתי לשופטים. כמו כן, מוסמך הנציב להמליץ לוועדה לבחירת שופטים לסיים את כהונתו של שופט. כמו כן ניתנה לנציב סמכות להצביע על הדרכים הראויות לתיקונו של ליקוי שנתגלה תוך כדי בירור של תלונה ספציפית. אם הבירור מעלה חשש למעשה פלילי, מביא הנציב את העניין בפני היועץ המשפטי לממשלה ובפני שר המשפטים ונשיא בית המשפט העליון.
הנציבות מחויבת על פי החוק להוציא דו"ח שנתי המסכם את פעילותה, ומכיל נתונים סטטיסטיים על תלונות. הדו"חות מתפרסמים באתר האינטרנט של הנציבות.
בשנת 2006 הוגשו לנציבות 1,237 תלונות.
בשנת 2007 הוגשו לנציבות 1,249 תלונות.
במאי 2024 סיים נציב תלונות הציבור אורי שוהם את תפקידו, לראשונה מבלי שמונה לו מחליף, וזאת על רקע אי הסכמת שר המשפטים יריב לוין למנות נציב שהיה שופט בבית המשפט העליון.
לקריאה נוספת

טובה שטרסברג כהן "עקרון עצמאות השופטים והביקורת על פעולתם: עיונים בתכליותיו של חוק נציב תלונות הציבור על שופטים, התשס״ב-2002" משפט ועסקים ג, 333 (2005).
מתן סטמרי "חופש הביטוי של השופטים בישראל (ומגבלותיו) – על תופעת הביוש השיפוטי" משפט ועסקים כג 2020.
הערות שוליים

↑  סעיף 1 לחוק נציב תלונות הציבור על שופטים
↑  יערה שפירא, היועמ"שית התנגדה: שונה הליך בחירת נציב תלונות הציבור על שופטים, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 4 במרץ 2025;
אושר סופית: שינוי בשיטת הבחירה של נציב תלונות הציבור על שופטים, באתר הכנסת
↑  אבישי גרינצייג, אורי שהם | ללא מחליף: נציב תלונות הציבור אורי שהם מסיים את כהונתו, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 9 במאי 2024
מתוך דו"ח הנציבות לשנת 2006: התפלגות תלונות שנמצאו מוצדקות על פי סוגן. בכל סוג מצוין מספר התלונות והאחוז מתוך כלל התלונות המוצדקות.
עכירות

עכירות (באנגלית: Turbidity) היא מדד פיזיקלי המבטא את צפיפות החלקיקים בתמיסה קולואידית שבה החלקיקים נשארים בתרחיף בגלל גודלם. העכירות גדלה ככל שצפיפות החלקיקים עולה. עכירות היא תוצאה של פיזור אור. כדי שאור יתפזר, על הגוף המפזר להיות לפחות בגודל של חצי מאורך הגל המוקרן עליו.[דרוש מקור] העין האנושית תקלוט עכירות רק בריכוז גבוה יחסית, ועכירות נמוכה לא תיראה בעין בלתי מזוינת. כאשר העכירות בנוזל נראית לעין האנושית, פירוש הדבר שהחלקיקים בנוזל מפזרים אור בתחום האור הנראה (660nm).
עכירות היא ערך הנמדד במים ומשמש להערכת טיבם של מי שתייה, מים מינרליים, מי בריכות שחייה ומי קולחין. מים עכורים נחשבים למים שיש בהם ריכוז גבוה של מוצקים מרחפים (Total suspended solids) ומטען גבוה של חיידקים.
חישוב העכירות

העכירות ( K_{d}) מחושבת באופן הבא:
K_{d}={\frac {{\text{ln}}\left({\frac {I_{0}}{I_{1}}}\right)}{z_{0}-z_{1}}}
כאשר  I_{x} הן עוצמות האור, ו- Z_{0}-Z_{1} הוא המרחק שהאור עבר במים.
בשיטת העכירות ניתן גם להשתמש לספירת חיידקים בתמיסה מימית בגלל מידותיהם.
מדידת עכירות

המדד לטיב מים מתבטא ביחידת FTU (FormazinTurbidity Unit). הדרך הישירה למדוד את טיב המים היא באמצעות מדידת הירידה בעוצמת האור העובר דרך דגימת מים בזווית של 90o. דרך עקיפה היא למדוד את כמות המים הנדרשת על מנת להסתיר להבה של נר במבט דרך המים - ככל שדרושה כמות גדולה יותר של מים, כך הם צלולים יותר. המדידה הזו נעשית ביחידות של JTU (Jackson Turbidity Unit). המים עצמם גורמים לניחות מסוים של קרני האור.
מכשירי מדידה מודרניים אינם משתמשים בנרות, אך הגישה של מדידת הניחות של קרני אור במעבר דרך המים עדיין נמצאת בשימוש. תכונות החלקיקים התלויות במבנה, צבע, תכונות ההחזרה הספקטרלית וההרכב הכימי שלהם, משפיעה על תכונות פיזור קרן האור הממוקדת בהם. עכירות המים מבוצעת במכשיר הנקרא נפלומטר עם גלאי המחובר לצד קרן האור הנראה לעין. ככל שכמות האור המגיעה לגלאי גבוהה יותר, כך ישנם יותר חלקיקים המפזרים את קרני האור הפוגעות בהם. יחידות המידה במכשיר כזה נקראות NT (Nephelometric Turbidity Unit). היות שחלקיקים כבדים נוטים לשקוע מהר ואינם משפיעים על מדידת העכירות, נדרש חישוב של המתאם בין מידת העכירות לבין כלל המוצקים המרחפים, הקרוי TSS (Total Suspended Solids). השיטה המקובלת לבדיקת עכירות במים פותחה על ידי Environmental Protection Agency - EPA.
שיטה נוספת למדידת עכירות של נהרות ומקווי מים היא Secchi disk (אנ'). דסקה שחורה-לבנה מושקעת בנהר עד אשר לא ניתן להבחין בה עוד, ואז מודדים את העומק שבו נמצאת הדסקה. שיטה זו אינה מכמתת באופן ישיר את צפיפות החלקיקים במים, אך יש לה מספר יתרונות: מהירות וקלות שימוש, מחיר נמוך ואינטגרציה של העכירות על העומק, כאשר קיימות במים שכבות ברמות שונות של עכירות. לא ניתן להשתמש בשיטה זו במים רדודים מדי, שכן במצב כזה לא ניתן להגיע לעומק שבו לא מבחינים עוד בדיסקיה.
עכירות מים

עכירות במים בטבע יכולה להיות מושפעת ממספר גורמים: פיטופלנקטון, פעילויות אנושיות המשבשות את הרכב הקרקע כמו סחף של משקעים מזוהמים עקב כרייה ובנייה בעונת הגשמים וחדירתם למאגרי המים. אזורים מיושבים תורמים להעלאת עכירות המים עקב סחף של מי-גשמים ממשטחים סלולים, גשרים ומגרשי חניה. תעשיות שונות כגון מחצבות ומכרי פחם עלולות לגרום להעלאת העכירות כתוצאה מחדירה של אבק מרחף.
ככל שעולה רמת העכירות במי השתייה, כך עולה הסיכון למחלות אנטרליות (Enteric diseases) הנגרמות על ידי חיידקים, נגיפים וחד-תאיים בבני אדם ובעלי חיים. חלקיקים זרים המצויים במים עלולים אף לנטרל אמצעים המשמשים לחיטוי מים, כמו תמיסת נתרן תת-כלורי וקרניים אולטרא סגולות המשמשים לחיטוי מים כנגד מיקרואורגניזמים פתוגניים. חיטוי מים עכורים מחייב שימוש בריכוזים גבוהים יותר של חומרי חיטוי. כתוצאה מכך, נוצרים יותר חומרים השייכים לקבוצת האורגנו-כלורינים, הנחשבים לרעילים. בהיותם של חומרים אלה בעלי פוטנציאל קרצינוגני ומוטגני במים, הרי שהסיכון בשימוש במים שעברו תהליך של כלורינציית על גובר. במאגרי מים או בנהרות, עכירות גבוהה עלולה להפחית את כמות האור המגיעה למעמקים, למנוע צמיחתה של צמחיית מים בעומקים, ועל ידי כך לפגוע במינים התלויים בצמחים אלה, כגון דגים או רכיכות. באזורים שבהם גדלים מנגרובים, עכירות גבוהה היא חיונית לקיום מינים מסוימים המגוננים על דגיגים צעירים מפני טורפים. באזורי צמיחת המנגרובים לאורך חופה המזרחי של אוסטרליה (Moreton Bay), דרושות למערכת האקולוגית רמות עכירות גבוהות עד כדי 6NTU.[דרוש מקור]
רמות העכירות המרבית המותרות במי-שתייה, מי-קולחין, בריכות שחייה ומים מינרליים נקבעו על ידי משרד הבריאות הישראלי בתקנות לבריאות העם ומפוקחות על ידה על פי תוכנית ניטור תקופתי.
הערות שוליים

↑  NEMI Method Summary - 180.1, www.nemi.gov
↑  Using your Secchi Disc | Calvert Marine Museum, MD - Official Website, www.calvertmarinemuseum.com
↑  M. Koivusalo, E. Pukkala, T. Vartiainen, J. J. Jaakkola, T. Hakulinen, Drinking water chlorination and cancer-a historical cohort study in Finland, Cancer causes & control: CCC 8, 1997-03, עמ' 192–200 doi: 10.1023/a:1018420229802
↑  משרד הבריאות, הכלים לשמירת איכות המים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556043405171  GND: 4471444-0  LCCN: sh85138713
עמוס הרדי

| --- | --- |

 לידה:  9 בפברואר 1942 (בן 83) בודפשט, הונגריה הונגריה
 תאריך עלייה:  יוני 1948
 עיסוק:  פיזיקאי
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  מכון ויצמן למדע
 מנחה לדוקטורט:  דוד טרבס
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע  אוניברסיטת תל אביב
 פרסים והוקרה:  עמית IEEE לכל החיים (2012)
 https://www.eng.tau.ac.il/~hardy
 תרומות עיקריות
 חקר מערכות אלקטרואופטיות ואלקטרוניקה קוונטית
 
עמוס (אנדרש) הרדי (נולד ב-9 בפברואר 1942) הוא פיזיקאי ישראלי ופרופסור אמריטוס בפקולטה להנדסה ע"ש איבי ואלדר פליישמן באוניברסיטת תל אביב. מומחה למערכות אלקטרואופטיות ומערכות אלקטרוניות קוונטיות.
ביוגרפיה

הרדי נולד וגדל בבודפשט בירת הונגריה. ביוני 1948 עלה לישראל.
שירת בצה"ל בשנים 1961–1963. את לימודיו לתואר ראשון ושני בפיזיקה עשה באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1970 עבר למכון ויצמן למדע, שם החל בלימודי התואר השלישי בפיזיקה יישומית בהנחיית פרופ' דוד טרבס. עבודת הדוקטורט שלו, שאושרה בשנת 1975, עסקה בחקר תאורטי של מהודים אופטיים פתוחים וכן דיפרקציה של גלים קוהרנטיים ביישום למערכות לייזר.
בשנים 1975–1983 השתייך למחלקה לאלקטרוניקה במכון ויצמן, וכחלק מתקופה זו עבר לאוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה בה שהה כחוקר במשך שלוש שנים כעמית בתר-דוקטורט בחסות מלגת חיים ויצמן. ב-1982 שימש כחוקר אורח במעבדות בל וב-1983 חזר לישראל ומונה כפרופסור חבר בפקולטה להנדסה ע"ש איבי ואלדר פליישמן באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1988 קודם לדרגת פרופסור מן המניין.
ב-1991 מונה לראש המחלקה לאלקטרוניקה פיזיקלית, וכיהן בתפקיד זה עד 1995.
במרוצת השנים שימש הרדי כחוקר אורח בשורה של מוסדות נוספים במוסדות נוספים בארצות הברית ובאירופה, ביניהם: מרכז המחקר של חברת זירוקס בפאלו אלטו, המרכז לטכנולוגיה עתירת ידע בתחום החומרים באוניברסיטת ניו מקסיקו, מעבדות Spectra Diode, בית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן (EPFL), מעבדות Uniphase Laser Enterprise בציריך ועוד.
נשוי לאימונולוגית בריטה הרדי, הם הורים לשתיים וסבים לחמישה נכדים. מתגורר בתל אביב.
מחקר

מחקרו של הרדי נסוב על מספר תחומים באלקטרואופטיקה ואלקטרוניקה קוונטית: לייזרי הזרקה, אופטיקת סיבים, מוליכי גלים אופטיים, אופטיקה לא ליניארית, אופטיקה משולבת ותקשורת אופטית.
במסגרת עבודתו עסק בין היתר בפיתוח של פורמליזם מודים מצומדים יעיל וחדשני עבור מוליכי גלים (איזוטרופיים או אנאיזוטרופיים) הכוללים או שאינם כוללים סריגי עקיפה. כמו כן, פיתח מודל מתמטי עבור מגברים, המתחשב באפקטים פיזיקליים שונים כגון פיזור ריילי לאחור ופליטה מאולצת מוגברת.
לאורך השנים פרסם כ-200 מאמרים בכתבי עת שפיטים וכן שימש בתפקידי עריכה בשני כתבי עת בתחומי מחקרו. כמו כן לקח חלק בארגון של כנסים וועידות מדעיות, כתב 7 פרקים בספרים ועל שמו רשומים 5 פטנטים.
פרסים והוקרה

פרס מדרשת פיינברג (1973)
עמית החברה האמריקאית לאופטיקה (1988)
עמית IEEE‏ (1997)
עמית IEEE לכל החיים (2012)
מחזיק הקתדרה לפיתוח קריירה ע"ש רות א' רקו במכון ויצמן למדע (1980–1983)
פרס האגודה היהודית-פולנית בלונדון, מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1993)
מחזיק הקתדרה ע"ש חנה והיינריך מנדרמן לאופטואלקטרוניקה באוניברסיטת תל אביב (2003–2012)
מאמרים נבחרים

U. Ganiel, A. Hardy, G. Neumann, and D. Treves, “Amplified Spontaneous Emission and Signal Amplification in Dye Laser Systems”, IEEE J. Quant.Electron., QE-11, 881-892 (1975).
A. Hardy, “Beam Propagation Through Parabolic-Index Waveguides with Distorted Optical Axis”, Appl. Phys., 18, 223-226 (1979).
A. Hardy and D. Treves, “Amplified Spontaneous Emission in Spherical and Disk Shaped Laser Media”, IEEE J. Quant. Electron., QE-15, 887-895 (1979).
P.A. Belanger, A. Hardy, and A.E. Siegman, “Resonant Modes of Optical Cavities with Phase-Conjugate Mirrors”, Appl. Opt., 19, 602-609 (1980).
A. Hardy and W. Streifer, “Coupled Mode Theory of Parallel Waveguides”, J. Lightwave Tech., LT-3, 1135-1146 (1985).
A. Hardy and W. Streifer, “Coupled Modes of Multiwaveguide Systems and Phased Arrays”, J. Lightwave Tech., LT-4, 90-99 (1986).
A. Hardy and W. Streifer, “Coupled Mode Solutions of Multiwaveguide Systems”, IEEE J. Quant. Electron., QE-22, 528-534 (1986).
A. Hardy, W. Streifer, and M. Osinski, “Coupled Mode Equations for Multimode Waveguide Systems in Isotropic or Anisotropic Media”, Opt. Lett., 11, 742-744 (1986).
A. Hardy, D.F. Welch, and W. Streifer, “Analysis of second order gratings”, IEEE J. Quantum Electron, QE-25, 2096-2105 (1989).
Z. Weissman and A. Hardy, “Modes of periodically segmented waveguides”, J. Lightwave Tech., LT-11, 1831-1838 (1993).
A. Hardy and M. Ben-Artzi, “Expansion of an arbitrary field in terms of waveguide modes”, IEE Proc. Optoelectron, 141, 16-20 (1994).
A. Hardy and R. Oron, “Signal amplification in strongly pumped fiber amplifiers”. IEEE J. Quantum Electron., 33, 307-313 (1997).
A. Hardy, “A unified approach to coupled-mode phenomena”, IEEE J. Quantum Electron, 34, 1109-1116 (1998).
I. Kelson and A. Hardy, “Strongly pumped fiber lasers”, IEEE J. Quantum Electron, 34, 1570-1577 (1998).
R. Oron and A. Hardy, “ Rayleigh back-scattering and amplified spontaneous emission in high power Ytterbium doped fiber amplifiers”. J. Opt. Soc. Am. B, 16, 695-701 (1999).
M. Achtenhagen, A. Hardy, and C. Harder, “Coherent kinks in laser diodes”, J. Lightwave Technol., 24, 2225 – 2232 (2006).
החברה הגיאוגרפית

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  מולה יפה
 תקופת הפעילות:  1976–הווה (כ־49 שנים)
 מיקום המטה:  רמת החייל 
 משרד ראשי:  רמת החייל, תל אביב
 ענפי תעשייה:  תעשיית התיירות 
 מוצרים עיקריים:  תיירות, נסיעות, טיולי ג'יפים
 מנכ"ל:  רענן בן בסט
  
 www.geotours.co.il
 
החברה הגאוגרפית היא חברת תיירות ישראלית.
היסטוריה

החברה הוקמה על ידי מולה יפה ב-4 ביולי 1976.
החברה הוציאה טיולים ליעדים שנחשבו חדשים כגון טורקיה, אפריקה, אסיה, דרום אמריקה, וכן שילבה קבוצות מומחים לאזורי הטיול, תוך שינוי הקונספט של טיולים מאורגנים שהיה עד אז.

בשנת 1989 התמזגה החברה עם חברת נאות הכיכר. בשנת 1999 את החברה מייסדה מולה יפה.
בנובמבר 2004, החברה הגישה בקשה להקפאת הליכים ופורסם שיש לה חובות בסך של 46 מיליון שקל. בהמשך היא נרכשה על ידי חברת תור לינק, ובשנת 2006 נרכשה על ידי חברת אופקים.
בשנת 2012 התמזגה החברה הגאוגרפית עם חברת "ברק אפיק". בשנת 2014 קנתה את חברת "אקספלור".
פעילות

החברה עוסקות בתכנון ובבנייה של טיולים מאורגנים וטיולים פרטיים במגוון מסלולים באפריקה, באירופה, באמריקה ובדרום מזרח אסיה והפסיפיק; כן עוסקת החברה בתכנון ותפעול טיולי ג'יפים למספר יעדים בחו"ל. בנוסף משווקת החברה הפלגות בעולם ליעדים אקזוטיים, מהקוטב הצפוני ועד הדרומי. כן מפעילה החברה את תוכנית "מלכת המדבר" שעוסקת בתכנון ובתפעול מסעות תחרותיים לנשים.
פעילות > פרויקטים מיוחדים

החברה נחשבת לראשונה להגיע למספר יעדים בעולם שהיו סגורים לפני כן בפני ישראלים (למשל, בהוטן, סין ואינדונזיה)[דרוש מקור]. כמו כן, יזמה והפעילה שני פרויקטים ייחודיים בתחום התיירות בישראל:

איסוזו צ'אלנג': בשנת 1998 יצאה אל נמיביה ובוצואנה משלחת ראשונה של כ-50 משתתפים, ביניהם אנשי מחקר, מומחים בתחום האקולוגיה, הגאוגרפיה, רופאים, אנשי שטח ומומחי רכב, לצד משתתפים מן היישוב אשר נבחרו להצטרף למשלחת. אחרי המסע הראשון יצאו המסעות ללאוס ולווייטנאם ב-1999, לפטגוניה ב-2000, להימלאיה ההודית ב-2001, לדרך המאיה ב-2002, לאוסטרליה ב-2003 ולחבל יונאן בסין ב-2005. הפרויקט תמך לכל אורך הדרך במטרות אקולוגיות מגוונות. בכל שנה נבחרה מטרה שלה ניתנה תרומה, למשל רכב שטח לשבט ההימבה בנמיביה-בוצואנה ב-1998, ששימש לאכיפת חוקים נגד ציד בלתי חוקי של חיות בסכנת הכחדה, ותרומה של מערכת מעקב לוויינית לפרויקט מחקרי ללימוד והצלה של קרוקודיל המים המלוחים באוסטרליה.
מלכת המדבר: מסע מלכת המדבר הוקם בשיתוף עם טבע הדברים בשנת 1999, והוא מסע השטח התחרותי הנשי הראשון והגדול ביותר בארץ[דרוש מקור]. המסע כולל פעילויות הרפתקניות, נהיגה ברכב שטח, הגעה לאזורים שמחוץ למפת התיירות הרגילה ומפגש בלתי אמצעי עם התרבות המקומית. מאז החל יצא מסע מלכת המדבר ל-17 מסלולים ברחבי העולם. המסע פתוח לכל אישה מעל גיל 26 שברשותה רישיון נהיגה. בשנת 1999 יצא המסע הראשון לירדן בסימן של נשים ושלום, ומאז יוצאים מדי שנה למסלולים ביעדים שונים, ביניהם אוגנדה, דרום אפריקה, רכס הקרפטים ברומניה, חבל יונאן בסין, גואטמלה, לאוס והפיליפינים.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  ליטל דוברוביצקי, החברה הגיאוגרפית חייבת 46 מיליון ש', באתר ynet, 12 בנובמבר 2004
↑  ענת כהן, ‏החברה הגיאוגרפית ממזגת פעילות עם חברת ברק אפיק, באתר גלובס, 4 במרץ 2012 אתר גלובס, 4 במרץ 2012.
↑  "איסוזו צ'אלנג' - יוצאים לדרך". אתר nrg, אוקטובר 2005.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012379176705171
תחנת הרכבת יבנה – מערב

תחנת הרכבת יבנה – מערב היא תחנת רכבת המשרתת את העיר יבנה והסביבה כחלק ממסילת תל אביב – פלשת. התחנה נפתחה ב-25 בפברואר 2012.
התחנה נמצאת בסמוך לתחנה מרכזית יבנה ובצמוד לכניסה המערבית ליבנה, והיא משרתת את הבאים מתחנת האוטובוסים המרכזית במערב יבנה וכן את תושבי השכונות הסמוכות ועובדי אזור התעשייה של יבנה.
היסטוריה

בשנת 2005 זכתה חברת מנרב במכרז להקמת התחנה וכ-4 ק"מ של מסילה בין ראשון לציון ליבנה. לתוכנית המסילה באזור יבנה הוגשו התנגדויות רבות של תושבים, מפני שתוואי המסילה קרוב עד כדי מרחק של 60 מטר מבתי המגורים שלהם. בשנת 2009 זכתה חברת שפיר הנדסה במכרז להקמת המסילה מיבנה לבני דרום. בקטע זה, עקב התנגדויות התושבים, הוקמה בצמוד לשכונות הדרום מערביות של יבנה מנהרה באורך של כ-1.2 ק"מ, ובה הוקם בכל כמה עשרות מטרים פתח אוורור, על מנת לאפשר נסיעה של רכבת. בשטח זה הייתה קיימת בעבר מזבלה שכוסתה באדמה ויצרה גבעה מלאכותית, היה צורך לפנות את האדמה ולהקים את המנהרה בשיטת "חפירה וכיסוי" (Cut & Cover).
עיקר העבודות להקמת התחנה הסתיימו בשנת 2011, אך הקטע של מסילת תל אביב – פלשת מצפון לתחנה נפתח רק בשנת 2012‏. עם השלמת המסילה החל לפעול שירות רכבות סדיר צפונה לראשון-לציון, לבת ים, לחולון, ולתל אביב. ב-4 באוגוסט 2013, עת הושלם החיבור המסילתי למסילת לוד – אשקלון, נפתח גם השירות דרומה, לאשדוד ולאשקלון. בשנת 2015 נחנכה מסילת אשקלון – באר שבע ושירות הרכבות מהתחנה הוארך עד לתחנת באר שבע – מרכז.
בנובמבר 2021 הושלמה בתחנה התקנתה של מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ ומאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.
תכנון תחנת הרכבת נעשה על ידי האדריכלית בתיה סבירסקי מלול ובהקמתה הושקעו כ-50 מיליון שקלים. התחנה כוללת טרמינל נוסעים בן 800 מ"ר ושני רציפי נוסעים באורך 300 מטרים כל אחד. במהלך 2013 נפתח חניון חנה וסע הכולל 700 מקומות חנייה ללא תשלום.
שירות הרכבות בתחנה

התחנה משמשת כתחנת ביניים בקו אשקלון - הרצליה. בשעות השיא עוצרות בתחנה שלוש רכבות בשעה לכיוון הרצליה (אחת מהן אינה עוצרת בתחנות בת ים וחולון), שתיים בשעה לכיוון אשקלון ואחת בשעה לכיוון אשדוד. בשעות השפל עוצרות בתחנה שתי רכבות בשעה בכל כיוון.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת אשקלון — הרצליה (קו השרון - אשקלון)  אשקלון • אשדוד – עד הלום • יבנה – מערב • ראשון לציון – משה דיין • בת ים – קוממיות • בת ים – יוספטל • חולון – וולפסון • צומת חולון • תל אביב – ההגנה • תל אביב – השלום • תל אביב – סבידור מרכז • תל אביב – האוניברסיטה / אקספו • בני ברק – רמת החייל • פתח תקווה – קריית אריה • פתח תקווה – סגולה • ראש העין – צפון • כפר סבא – נורדאו • הוד השרון – סוקולוב • רעננה – דרום • רעננה – מערב • הרצליה |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת הלילי באר שבע – מרכז — תל אביב – ההגנה (מושבת)   באר שבע – מרכז • אופקים • נתיבות • שדרות • אשקלון • אשדוד – עד הלום • יבנה – מערב • ראשון לציון – משה דיין • בת ים – יוספטל • תל אביב – ההגנה |  |
ראו גם

תחנת הרכבת יבנה מזרח
הערות שוליים

1 2  עופר פטרסבורג, מיבנה לתל אביב ב-27 דקות, עמוד 13 במוסף ממון של ידיעות אחרונות, 13 בדצמבר 2011
↑  מיכאל יעקובסון, סנוב, ביבנה כבר היית?, באתר Xnet‏, 25 במרץ 2011
↑  שרון קדמי, מנרב זכתה במכרז רכבת ישראל לקו ראשל"צ-אשדוד ולהקמת תחנת הרכבת ביבנה בהיקף 130 מיליון שקל, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2005
↑  גיא ליברמן, שפיר הנדסה זכתה במכרז קו הרכבת מיבנה לבני דרום, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2009
↑  רכבת ישראל - תוכנית הפיתוח
תרשים התחנה
סבון

ערך זה עוסק בחומר לניקוי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סבון מוצק עם מעט קצף
סבונים בחנות למוצרי היגיינה
מבנה של מיצלת סבון
פרסומת לסבון, המאה ה-19
סבון הוא תערובת דטרגנטים פעילת שטח המיועדת לניקוי הגוף, לכביסה או לניקיון כללי. בדרך כלל סבון נמכר בצורה מוצקה של פיסות מרובעות או מעוגלות או בצורה נוזלית בבקבוקים.
סבונים רבים מיוצרים מתערובת של מלחים נתרניים או אשלגניים של חומצות שומן, הנוצרים בתהליך הנקרא סיבון (בלעז: סַפּוֹנִיפִיקַצְיָה): בתגובה של אסטרים של חומצות שומן (מסורתית, נעשה שימוש בטריגליצרידים) עם בסיסים (כנתרן הידרוקסידי או אשלגן הידרוקסידי), בטמפרטורה של 80–100 מעלות צלזיוס. האסטר עובר הידרוליזה ומתקבלת תערובת של כוהל ומלח חומצת שומן, המהווה סבון גולמי. כאשר בתהליך הייצור מחליפים את חומצת השומן בסולפט (מלח של חומצה גופרתית), התוצר הסופי ידוע בשם אל-סבון.
היסטוריה

השימוש באפר צמחים יחד עם שומן מהחי לייצור סבון היה ידוע במשך אלפי שנים. בתהליך שריפת האפר נותרים מלחי אשלגן כאשלגן פחמתי. כבר בימי קדם ידעו שכאשר מבשלים שומן בתמיסה של מים ואפר, מתקבלת תמיסה סמיכה, המסוגלת לסלק כתמים. העדויות הקדומות ביותר לסבון הן מבבל, משנת 2800 לפנה"ס.
ייתכן כי במקרא נזכר שימוש בסבון:
”כי אם תכבסי בנתר ותרבי לך בורית, נכתם עוונך” (ירמיהו, ב', כ"ב). סבורים[דרושה הבהרה] כי הפיניקים הם שהפיצו טכניקה זו באירופה במאה השישית לפנה"ס. בספרות התלמודית נזכרו מספר צמחים, ובהם אהל, עדעד ומלחית (מלחית אשלגנית), כצמחי מדבר ומלחה, שלאחר שריפתם נקראו "אשלג".
לפני כאלף שנים היו בדרום אירופה כמה מרכזים חשובים לתעשיית סבון ובהם העיר סאבונה שבאיטליה, ששמה מזכיר את שמו של תוצר זה. עד לפני מאתיים שנה הייתה תעשיית הסבון ביתית בעיקרה, והיה צורך לאסוף כמויות ניכרות של אפר כדי להפיק את הסבון.
ב-1790 גילה הצרפתי ניקולה לבלאן שיטה לייצר סודה לכביסה ממלח בישול רגיל וגרם בכך למהפכה בתעשיית הסבון. מאז נתאפשר לרכז את תעשיית הסבון ולייעלה וכך להוריד את מחיר המוצר.
מקור המילה בעברית חדשה, מצרפתית: savon, מגרמנית: Seife. המילה מצויה גם בתלמוד בכתיב "צפון": ”שונה צבע הואיל ויכול להעבירו על ידי צפון” מהלטינית: sapo, דרך היוונית: sapon) σαπων). מקור המילה כנראה בגאלית, "חומר שומני לצביעת השׂער", והגיע ללטינית דרך הגרמנית העתיקה.
אופן פעולת הסבון

הסבון, ככל הדטרגנטים, פועל כך: החלק ההידרופובי ("שונא-מים") של מולקולת הסבון הוא החומצה השומנית, שנקשרת לשומן – שהוא הלכלוך. החלק ההידרופילי ("אוהב-מים") של מולקולת הסבון נמס במים. כך נוצרות מיצלות – גושי שומן עטופים במולקולות סבון, כאשר הקצה ההידרופילי פונה כלפי חוץ וממיס את הגוש במים. כך בעזרת הסבון מתמוסס ונשטף החלק השומני במים.
תהליך הייצור

בבית החרושת מכינים תמיסה של מים וסודה קאוסטית, ומוסיפים את השמנים או את השומנים.
מבשלים את התערובת זמן ממושך, עד שהחומצות והשומנים מתרכבות עם הבסיס ויוצרות תמיסת סבון. לאחר מכן מוסיפים תמיסה רוויה של מלח בישול, והסבון צף ועולה. מסלקים את מוצרי הלוואי (כגון: גליצרול) ומייבשים את הסבון הגולמי. חומר זה עובר תהליכים נוספים של עידון, ניקוי ותוספות של ריח וצבע, בהתאם למטרה הסופית שלה נועד. לבסוף מעבירים את החומר דרך מכונה הדומה למטחנת בשר גדולה (מכונת שיחול, או אקסטרודר בלועזית), וממנה יוצא מוט ארוך מאוד של סבון הנחתך ונכבש לפיסות שוות בגודלן ובצורתן. כל התהליך, מתחילתו ועד סופו, נעשה במכונות אוטומטיות.
בימינו, משמש לעיתים הסבון לייצור מי סבון, שבעזרתם ניתן להפריח בועות סבון.
בית החרושת המודרני הראשון לייצור סבון בארץ ישראל היה חדיד בבן שמן, שהוקם ב-1906.
תהליך הייצור > יצור בדרכים מסורתיות

תהליך יצור סבון בדרכים מסורתיות ("סבון טבעי") כולל עירבוב של פאזה מימית ופאזה שומנית באמצעות סודה קאוסטית (או אפר צמחים, הכולל אשלגן, בו נעשה שימוש בימי קדם). ראשית מערבבים פאזה מימית עם סודה קאוסטית. התמיסה מתחממת ופולטת אדים רעילים. החומר הבסיסי הזה מסוכן מאד וכל התהליך נעשה תוך שימוש באמצעי מיגון.
בשלב השני מוסיפים לתערובת את הפאזה השומנית ומערבלים היטב עד שהתערובת המימית מתחילה להתמצק מעט.
בשלב השלישי מוסיפים תוספות שונות, כגון: צמחים, שמנים אתרים ואבקות, בהתאם לתכונות המבוקשות בסבון.
יוצקים את התערובת לתבנית מקרטון או סיליקון (לא מתכת). התערובת מתמצקת כעבור כיממה עד שתי יממות, ואז נשלפת מהתבנית, ואם יש צורך, נחתכת לגודל הרצוי. הסבונים המוכנים ישהו בתנאים מאווררים למשך כחודש וחצי עד לנידוף כל הסודה הקאוסטית.
הפאזה המימית יכולה לכלול מים מזוקקים או חליטת צמחים, שהוכנה מראש. הפאזה השומנית כוללת סוגים שונים של שמנים, כגון: שמן קוקוס או שמן דקלים, המעניקים את אפקט הניקוי, וכן שמן זית, חמאת שיאה,חמאת קקאו או שמן תשרית שהוכן מראש, המעניקים לסבון את רכיב הלחות.
בועת סבון

בועת סבון היא גוף חלול העשוי משכבה דקה מאוד של מי סבון. לרוב, בועות סבון שורדות זמן קצר לפני שהן מתפקעות, בין אם בעצמן או בגלל מגע עם חפץ אחר. בועות סבון יכולות לשמש כהמחשה פיזיקלית לבעיה מתמטית מורכבת בנושא מינימום שטח פנים.
צורת הפנים הכדורית של הבועה נגרמת גם היא ממתח הפנים. המתח גורם לבועה ליצור כדור, שכן לכדורים יש את שטח הפנים הקטן ביותר עבור נפח נתון. צורת הכדור אמנם מושפעת מהאוויר, אבל בהנחה שהבועה מרחפת כשלעצמה במקום חסר רוח, היא תשמור על צורה קרובה מאוד לכדור, בעיקר בשל משקלה הנמוך.
ראו גם

דטרגנט
שמפו
סבון כלים
סבונייה
כפפת רחצה
הערות שוליים

↑  מאיר ברק, מהו אל-סבון?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 2 בספטמבר 2009
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף צ"ג, עמוד ב'
↑  לחמן אסתר, רוקחות טבעית, עמ' 155-157
↑  למה כדאי להשתמש בסבון טבעי?, באתר שרונה רפפורט - המרכז לסבונים טבעיים, ‏2023-05-07
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551046905171  GND: 4126815-5  LCCN: sh85123820  NARA: 10646556  NDL: 00570627  NKC: ph135908 
דוגמה למבנה כימי שכיח של סבון המבוסס על מלח של חומצה קרבוקסילית.
יצירת סבון בתגובת סיבון (Saponification) על ידי תגובת נתרן הידרוקסידי עם אסטר של חומצת שומן, במקרה של טרי-גליצרידים האלכוהול הוא גליצרול.
סבונים יצוקים במראה ובריח של פירות שונים, (צולם בנמל התעופה הבין-לאומי סאו פאולו-גוארוליוס ברזיל)
ילדה מפריחה בועות סבון
עידו פלג

Launch of the book The Architect of Nowhere
עידו פלג הוא אדריכל, יזם וסופר ישראלי.
רקע

פלג נולד בבסיס חיל האוויר בחצרים בשנת 1983. שם שירת אביו בועז כטייס מסוקים. בנעוריו עבר עם משפחתו שבעה מקומות מגורים בין בסיסי חיל האוויר וכן שהות של שנה בעיר מונטגומרי, אלבמה ארצות הברית. לאחר מכן התמקמה המשפחה במושב עשרת.
כשהתגייס לצבא ההגנה לישראל, שירת ביחידה מובחרת. במהלך השירות נפצע והתנדב לשרת ביחידה מיוחדת של חיל האוויר. לאחר שחרורו היה פלג שליח מטעם הסוכנות היהודית בעיר פיירפקס במדינת וירג׳יניה בארצות הברית, שם הדריך בני נוער.