stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוסנפטגז
הערות שוליים

↑  https://www.interfax.ru/russia/716273
↑  СПИСОК АФФИЛИРОВАННЫХ ЛИЦ Открытое акционерное общество "РОСНЕФТЕГАЗ"
↑  Антон Варшавский (2005-05-02). "«Роснефть» занесли в черные списки". Газета.Ru. נבדק ב-2017-10-19.
↑  Екатерина Дербилова (2006-12-28). "Избавиться от "Роснефтегаза"". Гюзель Губейдуллина. Ведомости. נבדק ב-2017-10-19.
↑  "Чиновники ликвидируют лучшую половину владельца "Роснефти"". Lenta.ru. 2006-12-28. נבדק ב-2017-10-19.
↑  Маргарита Папченкова (2016-12-26). "Владимир Путин: «Роснефтегаз» – это еще один бюджет правительства. Так он объяснил «Ведомостям», почему в госхолдинге оседает часть доходов государства". Александр Воробьев. Ведомости. נבדק ב-2017-01-21.
↑  ""Роснефтегаз" сократил долю в "Роснефти" до 69,5%, ВР зачислила на баланс 18,5%". Прайм. 22 במרץ 2013. נבדק ב-2014-01-18. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Glencore: цена покупки пакета «Роснефти» – 10,2 млрд евро / Ведомости, 8 декабря 2016: "Консорциум Glencore и Qatar Investment Authority покупают 19,5% акций «Роснефти» .. проданные акции — часть давно сформированного пакета «Роснефтегаза»"
↑  "Структура акционерного капитала ОАО «Интер РАО»" (ברוסית). ОАО «Интер РАО».
1 2  Оксана Гавшина. Сдачи не надо // Ведомости, № 120 (2638), 02 июля 2010
↑  Lenta.ru: Роснефтегаз
↑  Финам.ru - В 2013 году "Роснефтегаз" увеличил чистую прибыль по РСБУ в 1,9 раза, до 161 млрд рублей - Новости компаний
רוני רוק

ערך זה עוסק בשחקן כדורגל אנגלי. אם התכוונתם לזמר ערבי ישראלי, ראו .
רונלד לזלי "רוני" רוק (אנגלית: Ronald Leslie "Ronnie" Rooke;‏ 7 בדצמבר 1911 – 9 ביוני 1985) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי. רונלד רוק הבקיע 726 שערים רשמיים במהלך הקריירה, נתון זה הופך אותו למקום השלישי בטבלת הכובשים הגדולים בכל הזמנים.
קריירה

רוק נולד בגילדפורד שבסארי, והחל את הקריירה שלו בקריסטל פאלאס מהליגה השלישית הדרומית. הוא שיחק בעמדת החלוץ המרכזי, ושיחק בעיקר עבור קבוצת המילואים של פאלאס כאשר בין 1932 ל-1936 הוא משתתף רק ב-18 משחקי ליגה ומבקיע בהם ארבעה שערים. הצלחתו החלה כאשר הצטרף לפולהאם מהליגה השנייה בנובמבר 1936, והוא היה למלך השערים של המועדון במשך שלוש עונות רצופות; בסך הכל הוא הבקיע 57 שערים ב-87 משחקים, כולל את כל השישה בניצחון 6 - 0 במשחק מול בארי במסגרת גביע ה-FA. הישג זה הוא שיא מועדון שטרם נשבר.
הקריירה שלו נעצרה בשיאה בגלל מלחמת העולם השנייה; רוק התגייס לחיל האוויר המלכותי, המשיך להשתתף במשחקים הלא רשמיים במדי פולהאם, ואף זכה להופיע פעם אחת במדי נבחרת אנגליה כשזו ניצחה את נבחרת ויילס במשחק ידידות. משחקי הפוטבול ליג התחדשו ב-1946, ולמרות שכמעט היה בן 35 וללא ניסיון בליגה הבחירה הוא הוחתם על ידי ארסנל בגלל יכולת לא טובה של שחקני ההתקפה.
רוק הצליח להשפיע מיד, והבקיע את שער הניצחון בהופעת הבכורה שלו במשחק מול צ'רלטון את'לטיק ב-14 בדצמבר 1946. באותה עונה הוא הבקיע 24 שערים ב-21 משחקי ליגה, ובעונה הבאה (1947/1948) הוא הבקיע 33 שערים וקבע שיא מועדון עבור התקופה שלאחר המלחמה. שיא זה טרם נשבר. רוק זכה בתואר מלך השערים של הליגה, והוביל את ארסנל לזכייה באליפות.
בעונת 1948/1949 הוא הבקיע 14 שערים נוספים, אך עזב את ארסנל בקיץ 1949 כדי להצטרף לקריסטל פאלאס פעם נוספת, הפעם כמאמן-שחקן. בסך הכל הוא הצליח להבקיע 70 שערים ב-94 משחקי ליגה בלבד. כמאמן קריסטל פאלאס הוא זכה להצלחה מסוימת בהתחלה; בעונה שלפני הגעתו המועדון סיים בתחתית הליגה השלישית הדרומית, אך רוק הוביל את המועדון למקום השביעי בעונה שלאחר מכן (1949/1950), שהיה המיקום הטוב ביותר מאז המלחמה ועד עליית הליגה ב-1961.
רוק עזב את פאלאס בנובמבר 1950, ובין 1951 ל-1953 הוא מילא תפקיד של מאמן-שחקן בבדפורד טאון. הוא אימן את בדפורד פעם נוספת בין 1959 ל-1961. לאחר מכן הוא פרש לחלוטין מכדורגל והחל לעבוד בנמל התעופה של לוטון. הוא מת ב-1985 כתוצאה מסרטן ריאות.
לקריאה נוספת

ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4)
רוסנפט

| --- | --- |


המטה המרכזי במוסקבה בגדת סופייסקאיה
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית/ממשלתית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בלונדון (19 ביולי 2006–ROSN)  בורסת מוסקבה (19 ביולי 2006–ROSN) 
 מייסדים:  ממשלת רוסיה
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־31 שנים)
 חברת אם:  הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה (באמצעות רוסנפטגז)
 חברות בנות:  חברת הדלק הפטרבורגית יוגנסק נפטגז אורנבורג נפט סמולטלור נפטגז בשנפט החברה הפטרוכימית אנגר ООО RN-Commerce RN-Trade Rosneft Trading S.A. Rosneft Deutschland GmbH АО RN Holding הבנק האזורי הרוסי לפיתוח RN-GAZ Rosneft Singapore Pte. Ltd. RN-Foreign Projects Rosneft Holdings LTD S.A. TOC Investments Corporation Limited Petromonagas S.A. Taihu Ltd אודמורט נפט Petrovictoria S.A. SIA ITERA Latvija Nayara Energy Limited Petrocas Energy International Ltd
 מיקום המטה:  גדת סופייסקאיה 26
 משרד ראשי:  מוסקבה, רוסיה
 בעלות:  חברות ממשלתיות - 69%, BP‏ - 19%, חופשי - 12%
 ענפי תעשייה:  פטרוכימיה
 מוצרים עיקריים:  נפט וגז
 הכנסות:  103 מיליארד דולר (2017)
 רווח תפעולי:  10.7 מיליארד דולר (2017)
 רווח:  5.09 מיליארד דולר (2017)
 הון עצמי:  6,489,000,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2021) 
 יו"ר:  מוחמד בן סלאח אל סאדה (אנ')
 מנכ"ל:  איגור סצ'ין 
 עובדים:  170,000 (2013)
  
 www.rosneft.com
 
רוסנפט (ברוסית: Роснефть) היא חברת נפט וגז רוסית גדולה. היא נוסדה בשנת 1993 כחברה בבעלות המדינה, על בסיס הנכסים שהיו קודם בבעלות רוסנפטגז, החברה שירשה את משרד הנפט והגז של ברית־המועצות. ב-2013 הפכה ליצרנית הנפט הגדולה בעולם.
בשנת 1995 הפכה הממשלה הרוסית את רוסנפט לחברת מניות משותפת פתוחה (OJSC), בבעלות ממשלת רוסיה ובניהולה. לאחר תהפוכות רבות בניהול החברה, מינתה ממשלת רוסיה באוקטובר 1998 הנהלה חדשה לחברה, בראשות סרגיי בוגדנצ'יקוב, המכהן במשרה זו עד היום. תחת הנהלתו הפכה רוסנפט לחברה רווחית, וביולי 2006 ערכה הנפקה ציבורית ראשונה, בה גייסה 10.6 מיליארד דולר.
רוסנפט, שבסיסה במוסקבה, היא החברה השלישית בגודלה ברוסיה, אחרי לוקאויל וגזפרום, אף הן מתחום האנרגיה. פעילותה נוגעת לכל תת-הענפים בסקטור האנרגיה, מההפקה ועד השיווק לצרכן. החברה עוסקת בחיפוש והפקה של נפט וגז ברחבי רוסיה, מפעילה שני בתי זיקוק, ומחזיקה בחברות-בנות העוסקות בהובלת נפט במכליות, בתפעול צינורות נפט, ושיווק נפט ותזקיקים. מכירותיה ברבעון שהסתיים בספטמבר 2006 עמדו על 9.165 מיליארד דולר, ורווחיה לפני מס עמדו על כ-1.5 מיליארד דולר. שווי החברה בסוף 2018 היה כ־64 מיליארד דולר.
בקיץ 2017 רכשה החברה את ענקית הנפט ההודית Essar Oil תמורת 12 מיליארד דולרים.
בדצמבר 2018 הודיעה החברה שתבטל הסכמים בהיקף משוער של 30 מיליארד דולרים עם איראן, בשל העיצומים שהטילה ארצות הברית בתגובה לתוכנית הגרעין האירנית.
בספטמבר 2017 מונה קנצלר גרמניה לשעבר גרהרד שרדר ליו"ר דירקטוריון החברה, והיה בתפקיד עד מאי 2022.
ההפרטה

בדצמבר 2016 הודיע נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, על מכירת 19.5 אחוזים מחברת רוסנפט בעבור 10.2 מיליארד דולרים. עסקת המכירה הושלמה במהירות, כאשר רוב המערכת הפוליטית ברוסיה כלל אינה מודעת לה ומבלי שהתבצע דיון ציבורי בנושא. פירוש הדבר הוא שרוסיה למעשה איבדה את השליטה בחברה, במהלך שכלל לא אושר על ידי ממשלת רוסיה . זהות הקונים נותרה אנונימית: לכאורה, הרוכשים הם ממשלת קטר וחברת גלנקור השווייצרית. אולם הרכישה עצמה התבצעה תוך שימוש במספר חברות רכישה שהתפרסו בכמה מדינות שונות כגון סינגפור, אנגליה ואיי קיימן, תוך ניצול פרצות בחוקי בעלות המאפשרות לבעלי חברות מסוימות שלא להסגיר את זהותם.
ראו גם

גזפרום
כלכלת רוסיה
בשנפט
הערות שוליים

↑  Топ-10 нефтяных компаний по уровню капитализацииl
↑  Rosneft reports US GAAP results for the three and nine months ending September 30, 2006
↑
↑   הרכישה הגדולה מעולם של רוסיה בחו"ל היא גם ההשתלטות הזרה הגדולה בתולדות הודו, באתר TheMarker‏, 21 באוגוסט 2017
↑  מכה גדולה לטהרן: מפיקת הנפט הגדולה של רוסיה פורשת מהסכמיה עם איראן, באתר מעריב אונליין, 15 בדצמבר 2018
↑  יונתן קירשנבאום, ‏נפט לרוכשים עלומים: רוסיה אישרה את אחת ההפרטות הגדולות בעולם, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 1 בפברואר 2017
↑  ויקי אוסלנדר, ענקית האנרגיה הרוסית מציגה: נפט, גופות ומקלטי מס, באתר כלכליסט, 9 במרץ 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0559 6720
רומן ג'ינג'יחאשווילי

| --- | --- |
רומן ג'ינג'יחאשווילי באולימפיאדת השחמט 1984
רומן ג'ינג'יחאשווילי באולימפיאדת השחמט 1984
 לידה:  5 במאי 1944 (בן 80) טביליסי, ברה"מ 
 הישג בולט:  היה מס' 15 העולם בשנת 1978
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן משנת 1977
 מד כושר מרבי:  2703 (אוקטובר 1978)
 מד כושר נוכחי:  2550 ‏(אוקטובר 2024)
 מדינה:  ברית המועצות, ישראל, ארצות הברית
 פרסים והוקרה:  זכה פעמיים באליפות השחמט בארצות הברית: בשנת 1983 ובשנת 1989
 
רומן יעקובלביץ' ג'ינג'יחאשווילי (בגאורגית: რომან ჯინჯიხაშვილი, נולד ב-5 במאי 1944 בטביליסי), היה שחמטאי יהודי-גאורגי בדרגת רב אמן, מאמן שחמט ומפיק סרטוני הדרכה בתחום. תלמידו הבולט הוא גטה קמסקי.
עלה לישראל בשנת 1976, אך בשנת 1979 עזב את הארץ והתיישב בארצות הברית. שיחק בתפקיד אורח בסרט "לחפש את בובי פישר" משנת 1993.
ציוני דרך בולטים בקריירה

1962 - זכה באליפות הנוער של ברית המועצות.
1978, 1966 - זכה באליפות האוניברסיטאות של ברית המועצות.
1970 - קיבל את התואר אמן בינלאומי.
1977 - קיבל את התואר רב אמן.
1978 - זכה באליפות ישראל.
1979-1980 - זכה בתחרות היוקרתית הייסטינגס (אנגליה), בתוצאה של 10.5 נקודות מ-14 אפשריות, בהקדימו בנקודה שלמה את טיגראן פטרוסיאן.
1980 - זכה בתחרות הפתוחה "לון פיין".
1989 ,1983 - זכה באליפות ארצות הברית, יחד עם שחמטאי נוסף.
הופעות באולימפיאדות

ג'ינג'יחאשווילי שיחק בנבחרות האולימפיות של ישראל וארצות הברית.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1976 | 3 | ישראל | 2525 | 7 מ-10 | 5+ 4= 1- | 70 | 6 קבוצתי |
| 1978 | 1 | ישראל | 2550 | 8.5 מ-14 | 6+ 5= 3- | 60.7 | 5 קבוצתי |
| 1984 | 1 | ארצות הברית | 2520 | 8 מ-11 | 6+ 4= 1- | 72.7 | 3 קבוצתי |
ריי קולטהרד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בספטמבר 1968 (בן 56) צ'סטר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 בן או בת זוג:  ג'נה ראסל 
 פרופיל ב-IMDb
 
ריימונד אנתוני קולטהרד (באנגלית: Raymond Anthony Coulthard; נולד ב-3 בספטמבר 1968) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד אלסדייר סינקלר באופרת הסבון "אמרדייל" ובדמות ג'יימס סקופילד, מנהל המסעדה, בסדרת הדרמה "מלון בבילון".
ביוגרפיה

קולטהרד נולד ב-1968 בעיר צ'סטר שבמחוז צ'שייר. ב-1996 גילם את דמותו של פרנק צ'רצ'יל בסרט הטלוויזיה "אמה", עיבוד לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן. ב-2005 השתתף בסדרה "ניצבים". הוא הופיע בעונה השנייה של הסדרה "מרק אהבה", וב-2010 שיחק בתפקיד מאט סטרונג בסדרת הטלוויזיה "חדר מיון".
בקולנוע השתתף קולטהרד בסרטים "הפצוע האנגלי", "הכלה של החבר שלי", וב"מזמור חג המולד של החבובות" בו גילם את אבנעזר סקרוג' הצעיר. הוא הופיע בתפקיד ראשי בסיטקום הרדיופוני "The Brothers" של ערוץ BBC Radio 4 Extra.
קולטהרד הופיע בהפקות תיאטרון רבות, בעיקר במחזות שייקספיריים. בין השאר עבד עם התיאטרון המלכותי הלאומי ועם תיאטרון דונמאר ורהאוס. בין השנים 2011 ו-2012 שיחק בתפקיד הדוכס וינצ'נציו במחזה "מידה כנגד מידה", ובתפקיד בישוף סנטה קרוז במחזה "הכפירה שבאהבה" מאת הלן אדמונדסון עבור הלהקה השייקספירית המלכותית. בעונה השנייה של הסדרה "מר סלפרידג'" הופיע קולטהרד בתפקיד לורד אגרטון.
ב-2015 כיכב קולטהרד בתפקיד המלך ג'ורג' השישי לצדו של ג'ייסון דונובן בהפקה בימתית של "נאום המלך".
חיים אישיים

קולטהרד נשוי לשחקנית ג'נה ראסל. לבני הזוג יש בת אחת.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | מזמור חג המולד של החבובות | The Muppet Christmas Carol | סקרוג' הצעיר |  |
| 1993 |  | Luv | ארתור | פרק אחד |
| 1995 |  | Castles | סטיבן קווין | סדרת טלוויזיה |
| 1995 |  | Is It Legal? | פיטר | בפרק "Infatuation" |
| 1996 |  | Bugs | איש צעיר | בפרק "A Cage for Satan" |
| 1996 | רודז | Rhodes | נוויל פיקרינג | בפרק "All the World's Gold" |
| 1996 | הפצוע האנגלי | The English Patient | רופרט דאגלס |  |
| 1996 | אמה | Emma | פרנק צ'רצ'יל | סרט טלוויזיה |
| 2000 |  | Eisenstein | גרישה |  |
| 2001 | עולמו של ה. ג'. ולס | The Infinite Worlds of H.G. Wells | מארק רדקליף | מיני-סדרה |
| 2001 |  | Masterpiece Classic | נסיך אראגון | בפרק "הסוחר מוונציה" |
| 2003 | חדר מיון | Casualty | גאי אדוארדס | בפרק "Last Man Standing" |
| 2004 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | לורנס הגארד | בפרק "The Maid in Splendour" |
| 2004 | הוא ידע שהוא צודק | He Knew He Was Right | מר גלסקוק | מיני-סדרה |
| 2004 | אגאתה כריסטי | Agatha Christie: A Life in Pictures | ארצ'י כריסטי | סרט טלוויזיה |
| 2004 | המלחמה של פויל | Foyle's War | מארק ניקולסון | בפרק "The French Drop" |
| 2005 | קזנובה | Casanova | שגריר ונציה |  |
| 2005 | ניצבים | Extras | מארק | בפרק "רוס קמפ" |
| 2005 | הכלה של החבר שלי | The Best Man | כריס |  |
| 2005 |  | The Slavery Business: How to Make a Million from Slavery | אדווין לסקלס | סרט טלוויזיה |
| 2006–2008 | אמרדייל | Emmerdale | אלסדייר סינקלר | סדרת טלוויזיה |
| 2006–2009 | מלון בבילון | Hotel Babylon | ג'יימס סקופילד | סדרת טלוויזיה |
| 2007 |  | Nobody's Perfect | גארי | סרט קצר |
| 2007 |  | The Murder of Princess Diana | אנתוני | סרט טלוויזיה |
| 2008 | מרק אהבה | Love Soup | סיימון | בפרק "Integrated Logistics" |
| 2010 | חדר מיון | Casualty | גאי אדוארדס |  |
| 2010 | תחבולות חדשות | New Tricks | גרגורי המפטון | בפרק "Coming Out Ball" |
| 2012 |  | Shakespeare: The King's Man | הדוכס וינצ'נציו | מיני-סדרה תיעודית |
| 2013 | תקראו למיילדת | Call the Midwife | קפטן גודקר | ספיישל חג המולד |
| 2014 | הסודות של דה וינצ'י | Da Vinci's Demons | ג'ייקוב פאשה |  |
| 2014–2015 | מר סלפרידג' | Mr Selfridge | מיילס אדגרטון |  |
| 2016 | האב בראון | Father Brown | ג'ון לנגטון | בפרק "The Star of Jacob" |
| 2018 | הסודות של ג'ואן | Red Joan | ג'יימס צ'דוויק |  |
הערות שוליים

↑  "Interview with Raymond Coulthard, Robert Boulter and Michael Maloney". BBC. 2010. נבדק ב-18 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb169709710 (data)  GND: 1061335151  ISNI: 0000 0000 4456 4001  LCCN: no2006135324  VIAF: 63776414   WorldCat (עם VIAF): 63776414
רוב פטרנוסטרו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בינואר 1973 (בן 51) ווטרברי, ארצות הברית 
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.80
 דראפט:  לא נבחר, 1995
 קבוצות כשחקן
   1999–2000   2000–2002   2002   2003–2004   2006–2007   2007–2008:    קונטיקט סקייהוס   ברמינגהאם בולטס   פאוור וובלגם   ברמינגהאם בולטס   לסטר ריידרס   ברמינגהאם פנתרס
 קבוצות כמאמן
 2008–:  לסטר ריידרס
 
רוב פטרנוסטרו (באנגלית: Robert Paternostro; נולד ב-16 בינואר 1973) הוא כדורסלן עבר ומאמן בהווה, המאמן את לסטר ריידרס מליגת העל הבריטית בכדורסל.
קריירה מקצועית > כשחקן

פטרנוסטרו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת קונטיקט סקייהוס שבה נפצע בתחילת העונה וסיים אותה.
קריירה מקצועית > 2000–2002 (ברמינגהאם בולטס)

לאחר שהחלים מהפציעה בשנת 2000 חתם פטרנוסטרו בברמינגהאם בולטס האנגלית על חוזה לשנתים. שם העמיד ממוצעים של: 10.2 נקודות ו-4.1 אסיסטים למשחק.
קריירה מקצועית > 2002 (פאוור וובלגם)

בשנת 2002 פטרנוסטרו חתם בפאוור וובלגם הבלגית והמעיד ממוצעים של: 8.1 נקודות ו-7.8 אסיסטים בבמוצע למשחק.
קריירה מקצועית > 2003–2004 (ברמינגהאם בולטס)

בשנת 2003 פטרנוסטרו חזר לקדנציה שנייה במדי ברמינגהאם בולטס האנגלית על חוזה לעונה אחת והעמיד ממוצעים של: 13.2 נקודות ו-5.9 אסיסטים בבמוצע למשחק.
קריירה מקצועית > 2006–2007 (לסטר ריידרס)

לאחר שפרש מכדורסל למשך שנתיים פטרנוסטרו חזר למגרשים הפעם במדי לסטר ריידרס האנגלית והעמיד ממוצעים של: 6.3 נקודות ו-3.6 אסיסטים בבמוצע למשחק.
קריירה מקצועית > 2007–2008 (ברמינגהאם פנתרס)

בעונתו האחורנה של רוב פטרנוסטרו בקריירה הוא שיחק ב-ברמינגהאם פנתרס האנגלית והעמיד ממוצעים של: 11.4 נקודות ו-3.3 אסיסטים בבמוצע למשחק, פטרנוסטרו גמר את הקריירה עקב פציעה.
קריירה מקצועית > כמאמן

פטרנוסטרו התחיל את קריירת האימון שלו ב-2008 וחתם בלסטר ריידרס.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריי פרנק

| --- | --- |

 לידה:  10 באפריל 1861 סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 פטירה:  10 באוקטובר 1948 (בגיל 87) 
 
רייצ'ל "ריי" פרנק (10 באפריל 1861, 1864 או 1866 סן פרנסיסקו - 10 באוקטובר 1948) הייתה כתבת ודרשנית יהודית במערב ארצות הברית, בעשור האחרון של המאה התשע עשרה. דרשותיה ופעילותה עוררו את הקהילות היהודיות במערב המדינה והביאו רבים להכריז עליה כ"רבנית היהודית הראשונה".
ביוגרפיה

פרנק הייתה בתם של שני מהגרים פולנים, ברנרד ולאה פרנק. פרנק תיארה מאוחר יותר את הוריה כ"יהודים אורתודוקסים ברוח ליברלית". אביה היה רוכל שסחר עם האינדיאנים, וייחס עצמו צאצא לגאון מווילנה, בן המאה ה-18. בנעוריה התגוררה במקומות שונים בקליפורניה ובנבדה, ובזכות השכלתה (העצמית, בעיקרה) הפכה מורה לכורים כאשר התגוררה עם משפחתה בעיירת הכורים רובי היל בנבדה.
אחרי שסיימה קורסים בפילוסופיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, לימדה פרנק, שעיקר הכשרתה ביהדות הייתה עצמית, תנ"ך והיסטוריה יהודית בתלמוד תורה של בית הכנסת טמפל סיני באוקלנד. שם גם נגלה כישרונה כדרשנית, ושמה התפרסם בין הקהילות היהודיות בקליפורניה. במקביל, עבדה פרנק ככתבת עבור עיתונים אחדים בסן פרנסיסקו ובאוקלנד, וכתבה לעיתים קרובות בפרסומים יהודיים בארצות הברית.
בסתיו 1890 נשלחה פרנק לראיין כמה צ'יפים אינדיאנים בספוקיין שבמדינת וושינגטון, והוזמנה לשאת דרשה בליל יום הכיפורים בפני יהודי העיר. הדרשה הסוחפת של פרנק בבית האופרה של העיר הותירה רושם עז בקהל, שמנה יהודים ונוצרים כאחד.
המעמד שלי כאן הערב הוא חדש עבורי, לא משנה באיזה זמן בשנה, נתינת עצות לאנשי עמי הוא אות של כבוד; אך הלילה הזה מכל הלילות, ליל יום הכיפורים, שבו התבקשתי לדבר בפניכם, להדריך אתכם, המחשבה שהלילה אני אולי האשה היהודיה היחידה בעולם, ייתכן בפעם הראשונה מאז תקופת הנביאים, שמוזמנת לדרוש בפני הקהל, כפי שאני רואה זאת לנגד עיני, הדבר מהווה כבוד עצום עבורי...
כאשה היהודית הראשונה בארצות הברית שמסרה דרשה רשמית ביום כיפור, עוררה פרנק התרגשות ופתחה נתיבים חדשים לעתיד בפני נשים ביהדות. פרנק, שלפני תחילת פעילותה כדרשנית, כאשר הרעיון היה תאורטי בלבד, השתעשעה במחשבה להפוך רבנית, טענה בהתמדה כי אין לה שום עניין להפוך לרב, אך מעשיה עוררו בפעם הראשונה קבוצות ליברליות בקהילה היהודית בארצות הברית לשקול אפשרות סמיכת נשים לרבנות.
במהלך שנת 1890 נסעה פרנק ברחבי החוף המערבי, והעבירה הרצאות בסניפי בני ברית ובפני קבוצות וקהילות נשים, נשאה דרשות בבתי כנסת אורתודוקסיים וליברליים כאחד, והקריאה טקסטים מן המקורות. בדרשותיה העלתה שאלות רבות לגבי תפקידן של הנשים בקהילה היהודית, בהתאם לגישתה שדגלה באימהות כפסגת מאווייה של אישה, בהעמדת המשפחה בלב שאיפותיה ותוך התנגדות לשיווי זכויות לנשים. כמו כן הטיפה פרנק לאחדות בין הפלגים השונים ביהדות.
בשנת 1893 נערך בשיקגו הקונגרס של נשים יהודיות, שאורגן על ידי חנה גרינבאום סלומון (1858–1942). פרנק הייתה למנהיגה הרוחנית של האירוע ונשאה את ברכות הפתיחה והסגירה של הקונגרס.
בשנת 1898 נסעה פרנק לאירופה ובמהלך טיולה פגשה בסיימון ליטמן. השניים נישאו ב-14 באוגוסט 1901 ושבו לקליפורניה ב-1902, וסיימון החל ללמד שיווק באוניברסיטת קליפורניה שבברקלי. נסיעתה לאירופה ונישואיה היו קיצה של הקריירה הציבורית של פרנק, שנעלמה כמעט לחלוטין מאז, לטובת חיי אשת פרופסור. ב-1908 הוצעה לסיימון משרה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, והזוג עקר לשם. פעילותה הציבורית של פרנק מכאן ועד מותה הייתה מזערית.
תרומתה לפמיניזם הדתי

תפקידן של נשים בחיי הדת היהודית במאה ה-19 בקהילה היהודית בארצות הברית הסתכם בהשתתפות מוגבלת במקהלות מעורבות. פריצת הדרך של פרנק, שניתן להסבירה גם בפיזורן ובארגונן הרופף של הקהילות היהודיות במערב ארצות הברית, עוררה תקווה בלב רבים לראות סמיכת אישה לרבנות.
כאשר למדה פרנק ב-1892 סמסטר אחד בהיברו יוניון קולג', מכללת היהדות הרפורמית בסינסינטי, עוררה נוכחותה התרגשות רבה, ומחשבה שמא ההגזמה העיתונאית על "הרבה היהודית הראשונה" עומדת להתממש. כך, 17 מתוך 26 הנשים שהשתתפו בסימפוזיון על מקום הנשים בבית הכנסת שאורגן בשנת 1897 על ידי הירש, אורתודוקסיות ורפורמיות, אמרו שישקלו בחיוב הסמכת נשים, כשהן שואבות עידוד מהדוגמה של פרנק.
רבנים ומנהיגים אחרים חלקו על דעה זו, וכפי שכתב זאת אחד מהם בעיתון סן פרנסיסקו פרוגרס: ”גב' פרנק אינה ולעולם לא תהיה רב במובן המקובל שבו אנחנו מבינים את המילה הזאת, ולפי מה שידוע לנו אישית, היא עצמה אינה שואפת לתפקיד הרם הזה. רב אישה היא בגדר אנומליה...” אחרים אף הרחיקו לכת בלעגם לעצם הרעיון: ”שמענו שיש כמה נשים ממדינות המזרח, שרוצות לחקות את פרנק ולהיות רבניות. זה יהיה מאוד נעים ויכול למשוך קהל גדול יותר מאשר הקהל שמביאים הרבנים, אבל אנחנו רואים את נקודת הסכנה; נניח שחצי תריסר מחברי הקהילה יתאהבו ברב שלהם, או אם ללכת יותר רחוק, יחלו להתחרות סביב שולחנה”.
ההתנגדות לנשים רבנים נותרה איתנה, ופועלה של פרנק התברר, עם הזמן, כבעל חשיבות אפיזודית ופרסומית יותר ממעשית, גם בגלל תקופת פעילותה הקצרה של פרנק, וגם בגלל עמדותיה והתנגדותה לשוויון זכויות לנשים ולתפקיד כלשהו לנשים נשואות מחוץ לביתן.
ראו גם

רגינה יונאס
הבתולה מלודמיר
מרתה נוימרק
הערות שוליים

↑  לפי Walter H. Conser, Sumner B. Twiss (ed.), Religious diversity and American religious history: studies in traditions diversity and cultures, Georgia UP, Athens, 1997, הערה 45 לעמ' 13 חילוקי הדעות בנוגע לשנת הולדתה של פרנק נבעו, אולי, מרצונה לטשטש את פער הגילים הניכר בינה לבין בעלה, יליד 1873. לטענת בעלה, פרנק נולדה ב-1864 או 1865
↑  Joyce Antler, The journey home: Jewish women and the American century, The free press, New York, 1997, עמ' 8-9.
↑  Gary Phillip Zola, "Twenty Years of Woman in the Rabbinate: An introductory Essay", in Gary Phillip Zola (ed.), Women rabbis: exploration & celebration, HUC-JIR, 1996, עמ' 1-2.
↑  Joyce Antler, The journey home: Jewish women and the American century, The free press, New York, 1997, עמ' 8-9.
↑  כפי שניתן להתרשם מהמכתב לעורך שלה באוקלנד, ב-1890, המובא כאן: Jacob Rader Marcus, The American Jewish woman: a documentary history, 1981, עמ' 380-383.
↑  אי רצונה של פרנק והיעדר הכשרה לרבנות לא מנעו מרבים להתייחס אליה כאישה הראשונה הנושאת בתפקיד רב, ובקהילות אחדות אף הציעו לה לשמש בתפקיד זה.
↑  Walter H. Conser, Sumner B. Twiss (ed.), Religious diversity and American religious history: studies in traditions diversity and cultures, Georgia UP, Athens, 1997, עמ' 15
↑  Walter H. Conser, Sumner B. Twiss (ed.), Religious diversity and American religious history: studies in traditions diversity and cultures, Georgia UP, Athens, 1997, עמ' 15
↑  Debates about the Ordination of Women Ray Frank, 1861 – 1948, באתר ארכיון נשים יהודיות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264650305171  ISNI: 0000 0000 6699 1207  LCCN: no91019824  VIAF: 31559974   WorldCat (עם VIAF): 31559974 
"האישה הראשונה שהוסמכה לרבנות"
קרמיין פלקונה

| --- | --- |
 הופעה ראשונה:  Batman #405 (1987)
 יוצרים:  פרנק מילר, דייוויד מאזוצ'לי 
 גילום הדמות:  ג'ון דומן, גות'אם טום וילקינסון, באטמן מתחיל ג'ון טורטורו, באטמן (2022)
 דיבוב:  ג'ייסון ג'יי לואיס, ליגת הצדק בפעולה
 מידע
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  בן אנוש
 מקצוע:  מנהל משפחת פשע, מנהל מועדון
 אזרחות:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  גות'אם סיטי 
 דמויות קשורות
 אויבים:  באטמן, סלבטורה מרוני 
 
קרמיין פלקונה (באנגלית: Carmine Falcone) הוא דמות בדיונית בחוברות הקומיקס של באטמן בהוצאת DC קומיקס. הוא אויב של באטמן אבל חבר קרוב של משפחת ויין.
היסטוריה פרסומית

קרמיין פלקונה הופיע לראשונה בסיפור בן ארבעה חלקים באטמן: שנה ראשונה שנכתב על ידי פרנק מילר ודייוויד מאזוקצ'אלי ב-1987.
בקומיקס, פלקונה הוא ראש משפחת פשע רב עוצמה המכונה "הרומאי", כאשר אחיזת החנק שלו על הפשע המאורגן של גות'אם סיטי מכונה "האימפריה הרומית" לפחות פעם אחת. ב-באטמן: שנה ראשונה, הפנטהאוז שלו מעוצב בסגנון אדריכלי רומי.
פלקונה הופיע במיני-סדרה באטמן: ליל כל הקדושים הארוך מאת ג'ף לוב וטים סייל. הדמות מבוססת על דמותו של דון ויטו קורליאונה בגילומו של מרלון ברנדו בסרט "הסנדק" משנת 1972. לואב הצהיר בראיון שהוא מקביל את משפחת פלקונה לזו של משפחת קורליאונה: כוחו וחוכמתו של פלקונה דומים לוויטו קורליאונה, אישיותו ומראהו של בנו אלברטו לזה של פרדו קורליאונה, והמזג של בתו, סופיה פלקונה, תואם לזה של סוני קורליאונה, בתו של ויטו. לבסוף, הגירוש של בנו הבכור מריו לסיציליה, המראה הפיזי והרצון לתת לגיטימציה למשפחת פלקונה הם כולם תכונות משותפות עם מייקל קורליאונה.
ביוגרפיה בדיונית > הלידה מחדש של DC

ב"לידה מחדש של די-סי", כחלק מקו העלילה של "מלחמת הבדיחות והחידות", המתרחשת לאחר אירועי שנת האפס, נוצר קשר בין פלקונה לג'וקר עם הוראות קפדניות להרוג את החידות תוך שעה. אנשיו בסופו של דבר לא מצליחים להשלים את המשימה, מה שהוביל את הג'וקר להתנקש בחייו של פלקונה. לאחר מכן הפינגווין משתלט על האינטרסים העסקיים שלו בשמו של ג'וקר.
ביוגרפיה בדיונית > 52 החדש

בשנת 2011, "The New 52" הפעיל מחדש את ההמשכיות של היקום של DC Comics. פלקונה מופיע בגיליון השני של "באטמן נצחי". הוא מתואר כמאפיונר לשעבר שנחוש להחזיר לעצמו את האימפריה שלו לאחר שהנציב גורדון, האיש שלקח ממנו הכל, מופל לרצח המוני. מזימתו של פלקונה להשתלט מחדש על גות'האם סיטי מתקדמת היטב, שכן נראה שהוא שולט בראש עיריית גות'אם, סבסטיאן הארדי (שהצליח להישאר בתפקיד חמש שנים הודות להשפעתו של פלקונה), תוך שהוא מנצל את נפילתו של גורדון כדי לשחד חברי ה-GCPD לעשות את העבודה המלוכלכת שלו. בזמן שפלקונה וראש העיר האדי מורים למשטרה לצוד את באטמן, חיילי משפחת פלקונה מתחילים לתקוף מחסני נשק השייכים לאויב הגדול שלו- הפינגווין. לאחר שג'ייסון בארד ו-ויקי וייל השיגו הוכחה לקשר של נציב המשטרה החדש של ג'ק פורבס עם פלקונה, הם סוחטים את האדי לוותר על פלקונה, וכתוצאה מכך שפורבס נעצר על פשעיו, זה גם מאפשר ל-GCPD לעצור גם את פלקונה. בסיום הסיפור מתגלה שפלקונה לא היה מודע למזימה הגדולה יותר נגד באטמן, ופשוט הודיע לו שתהיה לו הזדמנות להכות במכתב אנונימי ששלח לו הקלומאסטר.