stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רואן וילסון
הערות שוליים

↑  "Official: Roan Wilson joins Gil Vicente". Record.pt.
↑  https://www.crhoy.com/deportes/oficial-los-26-jugadores-de-la-sele-para-la-copa-mundial-catar-2022/ באתר CRHoy, ‏ 3 בנובמבר 2022 (בספרדית)
| נבחרת קוסטה ריקה – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 נבאס •  2 צ'אקון •  3 ורגאס •  4 פולר •  5 בורחס •  6 דוארטה •  7 קונטררס •  8 אוביידו •  9 בנט •  10 רואיס •   11 ונגאס •  12 קמפבל • 13 טורס •  14 סאלאס • 15 קלבו • 16 מרטינס • 17 טחדה • 18 אלברדו • 19 ווטסון • 20 אגילרה • 21 לופס • 22 מטאריטה • 23 סקיירה • 24 וילסון • 25 הרננדס • 26 סאמורה • מאמן: סוארס |  1 נבאס •  2 צ'אקון •  3 ורגאס •  4 פולר •  5 בורחס •  6 דוארטה •  7 קונטררס •  8 אוביידו •  9 בנט •  10 רואיס •   11 ונגאס •  12 קמפבל • 13 טורס •  14 סאלאס • 15 קלבו • 16 מרטינס • 17 טחדה • 18 אלברדו • 19 ווטסון • 20 אגילרה • 21 לופס • 22 מטאריטה • 23 סקיירה • 24 וילסון • 25 הרננדס • 26 סאמורה • מאמן: סוארס | קוסטה ריקה |
| נבחרת קוסטה ריקה – גביע הזהב 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 דלגאדו •  2 מרטינס •  3 ח. ורגאס •  4 פולר •  5 בורחס •  6 ארבואן •  7 קונטררס •  8 אלקוסר •  9 קמפוס •  10 נונייס •   11 סוארס •  12 קמפבל • 13 סונייגה •  14 פניה • 15 קלבו • 16 מדריגל • 17 מורה • 18 צ'אמורו • 19 ווסטון • 20 אסופייפה • 21 וילסון • 22 ואלוורדה • 23 לסקאנו • 24 טחדה • 25 ק. ורגאס • מאמן: סוארס |  1 דלגאדו •  2 מרטינס •  3 ח. ורגאס •  4 פולר •  5 בורחס •  6 ארבואן •  7 קונטררס •  8 אלקוסר •  9 קמפוס •  10 נונייס •   11 סוארס •  12 קמפבל • 13 סונייגה •  14 פניה • 15 קלבו • 16 מדריגל • 17 מורה • 18 צ'אמורו • 19 ווסטון • 20 אסופייפה • 21 וילסון • 22 ואלוורדה • 23 לסקאנו • 24 טחדה • 25 ק. ורגאס • מאמן: סוארס | קוסטה ריקה |
קערת השבעה

קערת השבעה בשפה המנדעית, מתוארכת בין המאה ה-5 ל-7
קערת השבעה היא סוג של חפץ מאגי או קמיע העשוי מקערת חרס עליה נכתב טקסט שלו מיוחסות סגולות שונות. קערות השבעה היו טכניקה נפוצה למאבק בשדים במאות ה-4 עד ה-8, ובין היתר גם בקרב האוכלוסייה היהודית בבבל. מטרת השימוש בקערות ההשבעה הייתה, על פי רוב, להגן על בעלי הקערות מפני שדים ומזיקים. מטרות נוספות היו הגנה רפואית, מניעת הפלות, גרימת נזק לאדם אחר ועוד.
לא ברור מהו הטקס שבו נעשה שימוש בקערות ההשבעה, אך מעט הקערות שנמצאו בחפירות, נמצאו כך שהן קבורות עם פנים הקערה כלפי מטה.
קערות השבעה נתגלו במספר שפות, ביניהן מנדעית וסורית, אולם מרבית הקערות נכתבו בארמית בבלית ובכתב מרובע. קערות בודדות נכתבו בפרסית אמצעית.
יש המשערים כי כתיבת הטקסט הייתה בעיקר מעשי ידי בעלי אומנות יהודיים.
היסטוריה

קערות השבעה היו פרקטיקה מאגית שזכתה לעדנה במשך תקופה קצרה יחסית בהיסטוריה. ישנו חוסר ודאות לגבי מועד הופעת קערות מאגיה לראשונה, אך על פי רוב מתוארכת הופעת הקערות במקביל לדעיכת התרבות המסופוטומית ואובדן הידע והאפשרות להשתמש בידע מאגי שנצבר בכתב יתדות על גבי לוחות חרס. בסביבות המאה ה־4 לספירה.
גם תיעוד להיעלמות קערות ההשבעה מן הנוף התרבותי לוקה בחסר, אולם, הסברה המקובלת היא שעם הופעת האסלאם במאה ה־7, ושינויי התרבות שהביאה אתה, פסו מן העולם קערות ההשבעה.
תהליך הייצור והכתיבה > גוף הקערה

קערות המאגיה הן קערות חרס סטנדרטיות ביחס לזמנן ומקומן - גם בצורתן הפיזית וגם בהרכבן הכימי. על כן ההשערה המקובלת היא שקערות אלה נוצרו בבתי מלאכה שהתמחו ביצירת כלי חרס ולאחר מכן נמכרו למומחי ההשבעות.
תהליך הייצור והכתיבה > הטקסט

הטקסטים על גבי הקערות נכתבו בדיו באמצעות מכחול. הכתיבה נעשה בצידה הקעור של הקערה, על פי רוב, מן המרכז כלפי חוץ בספירלה, אולם לעיתים גם מן החוץ פנימה. הערות בודדות נכתבו על גב הקערה. בקערות היהודיות, הטקסט החיצוני כלל לרוב הוראות שימוש והנחיות למיקום הקערות. בקערות במנדעית, נכתב המשכו של הטקסט המאגי גם בצד החיצוני.
בניגוד לגופן של הקערות, בהחלט סביר להניח שהטקסטים עצמם נכתבו על ידי מומחים לדבר. המומחים לעניין זה דורשים גם מיומנות של כתיבה על פני מצע תלת־ממדי ובנוסף גם יודעים ומסוגלים לכתוב את הטקסטים המאגיים עצמם.
תהליך הייצור והכתיבה > הציור

כדי להעצים את נוסחת ההשבעה, בחלק מן הקערות נוספו לטקסטים המאגיים ציורים של שדים ולילית, כבולים בידיהם ורגליהם ואסורים בתוך מעגל מאגי. הדמות המצוירת מהווה בבואה כללית ומייצגת של כל השדים המנודים בטקסט ההשבעה. ציור דמותם של השדים ולילית על גבי הקערה, בתוספת מיקומם במעגל הקסמים, משמעותי מבחינת עיקור כוחם ומהווה תוספת מחזקת לשימוש בכינויים הטקסטואליים. יש קערות שהן חסרות טקסט ויש בהן ציורים, סמלים ואותיות דומות לכתיבה אלפביתית.
תהליך הייצור והכתיבה > הטקס

הטקסטים הכתובים לוו, ככל הנראה גם במעשה פולחני מאגי שמטרתו הייתה לצקת יתר תוקף לפעולת ההשבעה. ייתכן שהצד הפולחני היה חשוב ומורכב, אך ידיעתנו על היבט זה של פעולת ההשבעה לוקה בחסר ואין לנו ידיעות על האופן שבו הקערות מילאו את תפקידן.
קערות השבעה יהודיות מבבל

חלק ניכר, כשני שלישים, מהממצא של קערות השבעה במסופוטמיה הן קערות השבעה שמזוהות עם האוכלוסייה היהודית בבבל. זיהוי זה מבוסס בין היתר על כך שהן כתובות בכתב העברי-ארמי, והלשון שלהן היא ארמית-יהודית הקרובה ללשון התלמוד הבבלי המעורבת ביסודות של מילים עבריות. במקרים אחדים ישנם אפילו טקסטים הכתובים בעברית טהורה. קערות אלה משקפות, כך מסתמן, פעילות ערה של כותבי קמיעות יהודיים. עדות נוספת לכך היא השימוש בפסוקי מקרא במקורם העברי ובתרגומם הארמי כחלק מהטקסט המאגי וכן למונחים יהודיים כמו גט ודמויות יהודיות כמו יהושע בן פרחיה, רבי חנינא בן דוסא וכן דמויות מן המקרא.
רבות מן הקערות אינן מתוארכות ועל פי רוב הן מיוחסות לשלהי תקופת התלמוד. רק חלק קטן מן הקערות זכו לתארוך על פי מניין השטרות ובמקרים אלה הן מתוארכות למאה ה-6. בסך הכל ידוע על כ-1,500 קערות כאלה אשר רק כמה מאות מתוכן התפרסמו. עיקר חשיבותו של הממצא הוא היותו החומר האפיגרפי היחיד שנותר מבבל בתקופה זו.
יצוין כי רבות מן הקערות הידועות כיום נמצאות בידיהם של אספנים פרטיים וסוחרי עתיקות ברחבי העולם. רבות מן הקערות הקיימות נמצאו כשהן שבורות לחתיכות וסביר להניח שהממצא שנותר כיום הוא שריד קטן למצאי רחב בהרבה שממנו לא נותרו שרידים.
קערות השבעה יהודיות מבבל > מטרת הקערות

קערות ההשבעה היו מקבילותיהם של הקמעות שבדרך כלל נכתבו על ידי רבנים. כאשר המאגיה הרבנית לא הביאה לתוצאות הרצויות, פנו הנזקקים לעזרת המאגיה והכישוף העממיים.
הנוסחאות המיוצגות בקערות ההשבעה מצביעות על אמונה בדת פופולרית החורגת מעבר לקונבנציות של הפרקטיקה הנהוגה בדת המוסדית. הקערות מייצגות את כלי הנשק במלחמה נגד כוחות קוסמיים כדמונים, שדים, רוחות ולילית. כל קערה נכתבה עם סוג דיו תמידי בלתי מחיק ו"נתפרה" על פי מידות הלקוח המסוים, בעיותיו ומחלותיו. מיד לאחר הכתיבה והריטואל, היא נקברה באדמה.
השפה בה נכתבה הנוסחה המאגית על גבי קערת ההשבעה היא מעורבת ונובעת משלל מקורות של קבוצות תרבות שונות שחיו באותו אזור, כגון גנוסטים, פגנים ונוצרים. בנוסף, טקסט ההשבעה בעיקר בקרב יהודים כלל מסורת מגוונת של מקורות השאובים מתוך דימויים תנ"כיים, אמונות יהודיות פופולריות ושאריות של דתות מסופוטמיות. לטקסט יש קרבה ללחשים המאגיים; בשניהם קיים מעין גיבוב של מילים החוזרות על עצמן ורעיונות לא קוהרנטיים שלרוב אינם מובנים לקורא. עם זאת, בקרב היהודים נערכה ההשבעה באוריינטציה יהודית ונכתבה בשפה שהייתה קרובה ללשון התלמוד הבבלי - ארמית בבלית.
קערות השבעה מנדעיות

הקערות המנדעיות מכילות נוסחאות שאופייניות לדת המנדעית כפי שגם הקערות היהודיות מכילות אלמנטים יהודיים. על גבי הקערות המנדעיות כמעט שאין ציורים של דמויות. אף על פי שברוב מוחלט של המקרים, הקערות הללו נכתבו על ידי סופרים בני הדת המנדעית, יש מספר קטן של קערות במנדעית המכילות טקסטים יהודיים מובהקים שכנראה תורגמו מארמית יהודית בבלית למנדעית. מצד שני, ישנן כמה קערות בארמית יהודית שעושות שימוש בנוסחאות השבעה מנדעיות.
קערות השבעה סוריות

ארמית סורית הייתה, ככל הנראה, הניב הארמי המדובר ביותר בקרב האוכלוסייה המסופוטמית. שפה זו נכתבה בשלושה סגנונות כתב נפרדים: הנסטוריאני, האסטרנגלו, והכתב הידוע בשם "המאניכאי." כל שלוש שיטות הכתב הסוריות מיוצגות בקערות ההשבעה שמקורן בבבל. אולם, למרות התפוצה הגבוהה של סורית כלשון דיבור, מספר הקערות בסורית קטן יותר מאשר בארמית בבלית או במנדעית.
קערות סוריות שימשו הן את הנוצרים (אם כי ישנן רק קערות מועטות שיש להן מאפיינים נוצריים מובהקים), את המניכאים, וכן את בני הדתות המקומיות (אלה שאינם משתייכים לדתות הגדולות).
התפתחות המחקר

קערות ההשבעה הראשונות התפרסמו בשנת 1853 על ידי תומאס אליס (Thomas Ellis). בשנת 1913 פרסם ג'יימס מונטגומרי (Montgomery) חיבור רחב יריעה שכלל נוסחאות של ארבעים קערות וסקירה של עולם קערות ההשבעה כפי שנתגלו בניפור. יעקב נחום אפשטיין פרסם רשימת תיקונים לחיבור של מונטגומרי. בשנת 1975 פרסם איזבל (Isbell) מהדורה של כל הקערות שהתפרסמו עד אז. יוסף נוה ושאול שקד פרסמו בסוף שנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 שני כרכים המכילים עוד עשרות טקסטים מתוך קערות השבעה. אלפי קערות נתגלו בעיראק בזמן מלחמת המפרץ. מאז תחילת שנות האלפיים, פורסמו עוד כמה מאות טקסטים מתוך קערות השבעה על ידי כמה חוקרים בתחום, ביניהם שאול שקד, יוסף נוה, דן לוין, סיאם בהיירו, משה מורגנשטרן, ג'יימס נתן פורד ואחרים.
פרסומן של הקערות משמש כר נרחב לפעולה בעיקר של בלשנים המתמחים בחקר הארמית, ובפרט, חקר הארמית הבבלית, כדי לזהות צורות לשוניות שלא נותר להן תיעוד במקורות מאוחרים.
לקריאה נוספת

שאול שקד (תשס"ה), "קערות השבעה ולוחות קמיע: כיצד נפטרים משדים מזיקים?", קדמוניות 38, 120, ע' 2–13
שאול שקד, "קערות השבעה ארמיות ושימושן: מבוא קצר", בתוך: פיליפ ווקוסבוביץ (עורך), לכל הרוחות והשדים - לחשים וקמיעות במסורת היהודית, מוזיאון ארצות המקרא ירושלים, 2010, עמ' 62–67
דורית רוזנצויג, "לילית – שדה בעלת הפרעת אישיות גבולית", 1000 שנים ראשונות של לילית היהודית, הוצאת בית עלים (2010)
דורית קידר, מי כתבה קערת השבעה?, הוצאת אדרא, 2019.
לקריאה נוספת > פרסומי קערות

S. Bhayro, J. N. Ford, D. Levene and O. Saar, Aramaic Magic Bowls in the Vorderasiatisches Museum in Berlin: Descriptive List and Edition of Selected Texts, [MRLA 7], Leiden and Boston: Brill, 2018
J. N. Ford and M. Morgenstern, Aramaic Incantation Bowls in Museum Collections, I: The Frau Professor Hilprecht Collection of Babylonian Antiquities, Jena, Leiden 2019
D. Levene, A Corpus of Magic Bowls: Incantation Texts in Jewish Aramaic from Late Antiquity, London 2003
D. Levene, Jewish Aramaic Curse Texts from Late-Antique Mesopotamia: "May These Curses Go Out and Flee", [Magical and Religious Literature of Late Antiquity, 2], Leiden and Boston: Brill, 2013
J. Naveh and S. Shaked, Amulets and Magic Bowls: Aramaic Incantations of Late Antiquity, Jerusalem 1998
J. Naveh and S. Shaked, Magic Spells and Formulae: Aramaic Incantations of Late Antiquity, Jerusalem 1993
S. Shaked, J. N. Ford and S. Bhayro, Aramaic Bowl Spells: Jewish Babylonian Aramaic Bowls, I, Leiden 2013
S. Shaked, J. N. Ford and S. Bhayro, Aramaic Bowl Spells: Jewish Babylonian Aramaic Bowls, II, Leiden 2022
הערות שוליים

↑  חן מלול, הפריטים העתיקים בספרייה: קערות מכסחות שדים מבבל, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 13.12.2018
1 2  Markham Geller, Magic bowls belong in Babylonia, 2017, עמ' 97
↑  James A. Montgomery, Aramaic Incantation Texts from Nippur, 1913
קמע לאם היולדת
רצח כחול

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת דרמה
 יוצרים:  Steve Lucas 
 כותבים:  סטיב לוקאס   קאל קונס
 שחקנים:  מימי קוז'יק   ג'ואל ס. קלר   ג'רמי רצ'פורד   מריה דל מאר   מוריס דין ווינט   בנץ אנטואן   תמרה היקי   קארי מאצ'ט   טרייסי ווטרהאוס
 ארץ מקור:  קנדה 
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  52 
 הפקה
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  גלובל טלוויז'ן נטוורק 
 תקופת שידור מקורית:  10 בינואר 2001 – 9 ביולי 2004
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
רצח כחול (באנגלית: Blue Murder) היא סדרת טלוויזיה קנדית של רשת השידור "גלובל" (אנ'), שעלתה ב-10 בינואר 2001 ונגמרה ב-9 ביולי 2004.
עלילת הסדרה

הסדרה עוקבת אחרי כח משטרתי מיוחד ומובחר בעיר טורונטו שבקנדה המכונה "רצח כחול", משום שהבלשים המשתתפים בו עוסקים בחקירות רצח. היחידה פותרת את התעלומות הגדולות והמורכבות ביותר שבעיר.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (קנדה)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (קנדה)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 13 | 10 בינואר 2001 | 2 באפריל 2001 |
|  | 2 | 13 | 13 | 12 באוקטובר 2001 | 30 בינואר 2002 |
|  | 3 | 13 | 13 | 17 בינואר 2003 | 25 באפריל 2003 |
|  | 4 | 13 | 13 | 21 באפריל 2004 | 9 ביולי 2004 |
שחקנים

מימי קוז'יק - קיי בארו, סגנית מפקדת המשטרה
ג'ואל ס. קלר - אד אוסטרהויז, סגן מפקד
ג'רמי רצ'פורד - ג'ק פוג, סגן מפקד
מריה דל מאר - ויקטוריה קסטילו
מוריס דין ווינט - הנשיא נתנאל סוויט
בנץ אנטואן - ג'ים וויקס
תמרה היקי - קרן גיליאם
קארי מאצ'ט - איליין בנדר
טרייסי ווטרהאוס - רוני סטאל
רוברט שילר

| --- | --- |

 לידה:  29 במרץ 1946 (בן 78) דטרויט, מישיגן, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כלכלה 
 מקום מגורים:  קונטיקט 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מישיגן (1967)  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1972)  קולג' קאלאמזו  Southfield High School 
 מנחה לדוקטורט:  פרנקו מודיליאני, ג'ורג' אקרלוף 
 מוסדות:  אוניברסיטת ייל  אוניברסיטת פנסילבניה  אוניברסיטת מינסוטה 
 תלמידי דוקטורט:  ג'ון י. קמפבל, Linus Yamane, Se-Jin Kim, Thomas Andrew Howard, Stefan Schneeberger, Chiong-long Kuo, Oliver Detmar Bunn, Yuanfeng Hou, Bradford Case, Wooheon Rhee, Karin Ann-Margaret Westin, Andrea Frazzini, תומאס פאלי, Dengpan Luo, עדלי ג'וליאן פישר, Wenzhong Fan, Gregory David Sutton, Stefano George Athanasoulis 
 פרסים והוקרה:  פרס הכלכלה העולמית (2018)  Clarivate Citation Laureates (2012)  פרס דויטשה בנק לכלכלה פיננסית (2009)  עמית החברה האקונומטרית (1980)  פרס נובל לכלכלה (2013)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  מלגת גוגנהיים 
 www.econ.yale.edu/~shiller
 תרומות עיקריות
 חתימה:   
 
רוברט שילר, 2012
רוברט ג'יימס שילר (בשם מלא באנגלית: Robert James Shiller; נולד ב-29 במרץ 1946) הוא פרופסור לכלכלה באוניברסיטת ייל וחתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2013. תחומי העיסוק של שילר כוללים כלכלה התנהגותית, שווקים פיננסיים בינלאומיים ונדל"ן. שילר הוא מחברם של ספרים בתחומים אלו, שאחדים מהם הפכו לרבי מכר בארצות הברית.
מחקריו מתאפיינים בניתוח כלכלי-מתמטי של תופעות מקרו-כלכליות (דוגמת מדד הנדל"ן האמריקני קייס-שילר), לצד גישה רב-תחומית שלוקחת בחשבון תהליכים היסטוריים, סוציולוגיים ופסיכולוגיים בחקר הכלכלה.
בועות כלכליות

שילר מרבה להתבטא בסוגיות הקשורות בהיווצרות של בועות כלכליות בשווקים ברחבי העולם (מניות, נדל"ן ועוד) - בהתבסס על פסיכולוגיה חברתית ונרטיבים שנוצרים ביחס למצב השווקים. גישה זו ייצרה ויכוח מתמשך בין שילר ליוג'ין פאמה (חתן פרס נובל לכלכלה במשותף עם שילר לשנת 2013) שפיתח את ה-Efficient Markets Hypothesis. על פי פאמה, השוק מתומחר באופן שמשקף את סך כל המידע הציבורי שקיים ביחס לחברות ציבוריות, ועל כן מחיר השוק מהווה בהכרח השתקפות ראלית של סך כל המידע. הגישות השונות של שילר ופאמה בנושא, מעוררות דיונים בקרב משקיעים פסיביים ברחבי העולם.
השקפת עולם כלכלית-חברתית

שילר מבטא את תמיכתו העקרונית בשיטה הקפיטליסטית הנהוגה בארצות הברית, אך במקביל מצביע על כשלים מבניים בשיטה, בדגש על אי-צדק וניצול לרעה של מידע ועוצמה כלכלית. שילר גם תומך בהגברת הרגולציה השלטונית על מערכות פיננסיות בארצות הברית.
הערות שוליים

↑  הודעה על זכייתו של רוברט שילר בפרס נובל
↑  Robert Shiller, Finance and the Good Society, Princeton University Press, 2012
1 2  Robert Shiller, Phishing for Phools, Princeton University Press, 2015
↑  Rob Wile, Nobel-Winning Economist Says the Stock Market Is 'Way Over-Priced', Money
↑  Staff, Investopedia (2003-11-18). "Efficient Market Hypothesis - EMH". Investopedia (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-07-28.
| זוכי פרס נובל לכלכלה |
| --- | --- | --- |
| 1969–1975 | פריש, טינברגן (1969) • סמואלסון (1970) • קוזנץ (1971) • היקס, ארו (1972) • לאונטיף (1973) • מירדאל, האייק (1974) • קנטורוביץ', קופמאנס (1975) |  |
| 1976–2000 | פרידמן (1976) • אולין, מיד (1977) • סיימון (1978) • שולץ, לואיס (1979) • קליין (1980) • טובין (1981) • סטיגלר (1982) דברה (1983) • סטון (1984) • מודיליאני (1985) • ביוקנן (1986) • סולו (1987) • אלה (1988) • הוולמו (1989) • מרקוביץ, מילר, שארפ (1990) • קוז (1991) • בקר (1992) • פוגל, נורת' (1993) • הרסני, נאש, זלטן (1994) • לוקאס (1995) • מירליס, ויקרי (1996) • מרטון, שולס (1997) • סן (1998) • מנדל (1999) • הקמן, מקפאדן (2000) |  |
| 2001 ואילך | אקרלוף, ספנס, שטיגליץ (2001) • כהנמן, סמית' (2002) • אנגל, גריינג'ר (2003) • קידלנד, פרסקוט (2004) • אומן, שלינג (2005) • פלפס (2006) • הורוביץ, מסקין, מאירסון (2007) • קרוגמן (2008) • אוסטרום, ויליאמסון (2009) • דיאמונד, מורטנסן, פיסרידס (2010) • סימס, סרג'נט (2011) • רות, שפלי (2012) • פאמה, הנסן, שילר (2013) • טירול (2014) • דיטון (2015) • הארט, הולמסטרום (2016) • ת'יילר (2017) • נורדהאוס, רומר (2018) • קרמר, באנרג'י, דופלו (2019) • מילגרום, וילסון (2020) • אימבנס, אנגריסט, קארד (2021) • ברננקי, דיימונד, דיבוויג (2022) • קלודיה גולדין (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007450210105171  PLWABN: 9810530166405606  BIBSYS: 90384513  BNE: XX1654631  BnF: cb12278110r (data)  CANTIC: a10631811  CiNii: DA04433688  GND: 122471156  ICCU: MILV028649  ISNI: 0000 0001 0891 338X  LCCN: n84052184  LNB: 000029986  MGP: 168536  NDL: 00833195  NKC: vse2009527276  NLK: KAC200306036  NTA: 072693746  SUDOC: 031597068  VIAF: 41900524   WorldCat (עם VIAF): 41900524
שורש (לשון)

במורפולוגיה, שורש של מילה הוא מורפמה, יחידה לשונית מינימלית בעלת משמעות, הנושאת את עיקר המשמעות הלקסיקלית של המילה. בכך הוא נבדל ממוספית, שתפקידה הוא בעיקר אפיון דקדוקי או גיוון המשמעות של השורש או הבסיס (stem) שאליו היא מצטרפת. מילים החולקות שורש משותף מהוות משפחת מילים. קיימת זיקה סמנטית ואסוציאטיבית בין מילים מאותה המשפחה, אך זיקה זו עשויה להיות עמומה למדי, מכיוון שמשמעות השורש נוטה להיות כללית ומופשטת.
השורש עשוי להיות מורפמה חופשית או כבולה. שורש חופשי הוא גם בסיס, כלומר הוא מתפקד כמילה עצמאית וניתן להטות אותו ולגזור ממנו צורות מורכבות יותר. שורש כבול, לעומת זאת, אינו מהווה בסיס בפני עצמו, אלא רק יסוד בבסיסים אחרים הגזורים ממנו (באנגלית לדוגמה, היסוד ceive- משותף לבסיסים receive, conceive). שורש הוא למעשה בסיס בהשמטת המוספיות.
השורש שייך לתחום המורפולוגיה, וככזה הוא ישות סינכרונית שקיומה נגזר מהניתוח הלשוני שמבצעים דוברי השפה. בהקשר של בלשנות היסטורית (דיאכרונית), לעומת זאת, המונח "שורש" עשוי להתייחס למושג שונה מעט: בחינה של מורפמה מסוימת, כפי שהיא באה לידי ביטוי במהלך תקופות שונות בחיי הלשון. שני המושגים חופפים בנקודות מסוימות אך יש להבחין ביניהם, שכן אין בהכרח המשכיות במצבה של מורפמה במהלך הזמן. לבד מהשינויים הפונטיים שהיא עשויה לעבור, היא עשויה גם להשתנות מבחינה מבנית, כלומר לספוח אליה רכיבים ממורפמות אחרות או להתפצל למורפמות אחדות, ובכך לשנות את מבנה המערכת כולה.
המילה "תרומה", לדוגמה, גזורה מהשורש רו"מ מנקודת מבט היסטורית, וכך אמנם מקובל לנתח אותה. השורש תר"מ הוא שורש תנייני שנגזר ממילה זו - העיצור תי"ו תחילית המשקל תקטלה שבו משובצת המילה "תרומה" יוחס על ידי הדוברים לשורש במקום למשקל. אולם, אם נבחן את המקרה מנקודת מבט סינכרונית המתייחסת אל המערכת כאל שלם, יהיה זה מדויק יותר לומר שהמילה "תרומה" נגזרה מהשורש תר"מ במשקל קְטוּלָה, מפני שסביר להניח שהדוברים לא היו מודעים לקשר בין שורש זה לשורש רו"מ. כל אחת מהבחינות לגיטימית ותקפה ושתיהן מהוות צורות הסתכלות שונות על אותה תופעה.
שורש בשפות השמיות

שורשים בשפות השמיות מפגינים תכונות יוצאות דופן, הנובעות מהמורפולוגיה הבלתי-רציפה (non-concatenative) המאפיינת את השפות האלה: קיומן של מורפמות שאינן יוצרות מקטע (segment - רצף פונמי הניתן להגייה), ולכן אינן עומדות בפני עצמן או משורשרות זו אל זו ברצף, אלא באות לידי ביטוי רק כאשר הן מסורגות זו בזו. מורפמה בלתי רציפה היא בהגדרה מורפמה כבולה.
השורש השמי הוא אחד מסוגי המורפמות הבלתי רציפות, הסוג השני הוא המשקל (או המקבילה במערכת הפועל: הבניין, שאינו אלא סוג מיוחד של משקל). השורש מורכב מעיצורים בלבד, לרוב שלושה במספר, ונושא את עיקר המשמעות של המילה. המשקל מהווה את התבנית התנועתית של המילה - לעיתים בצירוף תחיליות וסופיות - שאליה "נוצק" השורש (בתהליך גזירה המכונה סירוג שורש ומשקל), והוא מגוון את משמעות השורש. כך לדוגמה, השורש גד"ל אינו בא לידי ביטוי בפני עצמו, אלא כאשר הוא מסורג במשקל או בבניין: גָּדֵל, גָּדוֹל, מִגְדָּל וכו'.
ראו גם

שורשן
מורפמה
בסיס
תחילית
לקריאה נוספת

פרדינן דה סוסיר, קורס בבלשנות כללית. מצרפתית: אבנר להב (על פי המהדורה של שארל באיי ואלבר סשהיי, 1916). הוצאת רסלינג, תל אביב 2005.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00577096
רומיאו ויוליה (סרט, 1900)

| --- | --- |

כרזה של התערוכה ובה מופיעה שרה ברנאר
 מבוסס על:  רומיאו ויוליה מאת ויליאם שייקספיר
 בימוי:  קלמאן מוריס
 שחקנים ראשיים:  אמיליו קוסירה
 מדינה:  צרפת
 חברת הפקה:  Phono-Cinéma-Théâtre
 הקרנת בכורה:  1900 
 סוגה:  סרט אילם, סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
רומיאו ויוליה (בצרפתית: Roméo et Juliette) הוא סרט צרפתי משנת 1900, עיבוד למחזה "רומיאו ויוליה" מאת ויליאם שייקספיר.
הפקה

במאי הסרט היה קלמאן מוריס. בסרט מושמעת אריה מתוך האופרה "רומיאו ויוליה" מאת שארל גונו, בביצוע זמר הטנור אמיליו קוסירה. הוא נחשב לעיבוד הקולנועי הראשון של המחזה השייקספירי.
חברת Phono-Cinéma-Théâtre הפיקה את הסרט, שהקרנת הבכורה שלו הייתה בתערוכה של פריז משנת 1900. זה היה בין הסרטים הראשונים שהוקרנו עם סינכרון קול. ההקלטה של הקול נעשתה בליאורטוגראף על גבי צילינדר צלופן. בצילומי הסרט השחקנים צולמו כשהם מתאמים את השפתיים לפי ההקלטה. בהקרנת הסרט הושמעה ההקלטה, והמקרין התאים את מהירות המקרן לפי הקולות שנשמעו.
קוסירה היה אחד מ-18 הידוענים המשתתפים ביצירות של Phono-Cinéma-Théâtre, שהועלו בתערוכה העולמית של פריז משנת 1900. מחזה שייקספירי נוסף שהוצג היה "Le Duel d'Hamlet" עם שרה ברנאר בתפקיד המלט, העיבוד הקולנועי הראשון של המחזה "המלט". אחד הסרטים הידועים שהוצגו בתערוכה היה עיבוד למחזה "סיראנו דה ברז'ראק" מאת אדמון רוסטאן, אף הוא בבימויו של מוריס.
הערות שוליים

↑  Abel, Richard (2005). Encyclopedia of Early Cinema. Taylor & Francis. p. 489. ISBN 9780415234405.
↑  Ball, Robert Hamilton (2013). "The Beginnings of Shakespeare Film 1899–1907". Shakespeare on Silent Film: A Strange Eventful History. Routledge Library Editions: Film and Literature. Vol. 1. Routledge. pp. 21–37. ISBN 9781134980840.
שורש 1

שורש 1, רדיקל 1 או יִי בּוּ (一部, פיניין: Yī bù) הוא השורש הראשון של הכתב הסיני. הוא נכתב בקו אופקי ישר ומשמעו "אחד". הוא אחד מ -6 משורשי קאנגשי (214 רדיקלים בסך הכל) הנכתבים על ידי קו אחד.
במילון קאנגשי, יש 42 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
ראו גם

ספרות סיניות
הערות שוליים

↑  "Unihan data for U+4E00". Unicode Consortium. נבדק ב-26 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| 214 שורשי הכתב הסיני (部首) על פי מילון קאנגשי |
| --- | --- | --- |
| קו אחד | 1 一   •   2 丨   •   3 丶   •   4 丿   •   5 乙   •   6 亅 |  |
| 2 קווים |  7 二   •   8 亠   •   9 人   •   10 儿   •   11 入   •   12 八   •   13 冂   •   14 冖   •   15 冫   •   16 几   •   17 凵   •   18 刀   •   19 力   •   20 勹   •   21 匕   •   22 匚   •   23 匸   •   24 十   •   25 卜   •   26 卩   •   27 厂   •   28 厶   •   29 又  |  |
| 3 קווים |  30 口   •   31 囗   •   32 土   •   33 士   •   34 夂   •   35 夊   •   36 夕   •   37 大   •   38 女   •   39 子   •   40 宀   •   41 寸   •   42 小   •   43 尢   •   44 尸   •   45 屮   •   46 山   •   47 巛   •   48 工   •   49 己   •   50 巾   •   51 干   •   52 幺   •   53 广   •   54 廴   •   55 廾   •   56 弋   •   57 弓   •   58 彐   •   59 彡   •   60 彳  |  |
| 4 קווים |  61 心   •   62 戈   •   63 戶   •   64 手   •   65 支   •   66 攴   •   67 文   •   68 斗   •   69 斤   •   70 方   •   71 无   •   72 日   •   73 曰   •   74 月   •   75 木   •   76 欠   •   77 止   •   78 歹   •   79 殳   •   80 毋   •   81 比   •   82 毛   •   83 氏   •   84 气   •   85 水   •   86 火   •   87 爪   •   88 父   •   89 爻   •   90 爿   •   91 片   •   92 牙   •   93 牛   •   94 犬  |  |
| 5 קווים |  95 玄   •   96 玉   •   97 瓜   •   98 瓦   •   99 甘   •   100 生   •   101 用   •   102 田   •   103 疋   •   104 疒   •   105 癶   •   106 白   •   107 皮   •   108 皿   •   109 目   •   110 矛   •   111 矢   •   112 石   •   113 示   •   114 禸   •   115 禾   •   116 穴   •   117 立  |  |
| 6 קווים |  118 竹   •   119 米   •   120 糸   •   121 缶   •   122 网   •   123 羊   •   124 羽   •   125 老   •   126 而   •   127 耒   •   128 耳   •   129 聿   •   130 肉   •   131 臣   •   132 自   •   133 至   •   134 臼   •   135 舌   •   136 舛   •   137 舟   •   138 艮   •   139 色   •   140 艸   •   141 虍   •   142 虫   •   143 血   •   144 行   •   145 衣   •   146 襾  |  |
| 7 קווים |  147 見   •   148 角   •   149 言   •   150 谷   •   151 豆   •   152 豕   •   153 豸   •   154 貝   •   155 赤   •   156 走   •   157 足   •   158 身   •   159 車   •   160 辛   •   161 辰   •   162 辵   •   163 邑   •   164 酉   •   165 釆   •   166 里  |  |
| 8 קווים |  167 金   •   168 長   •   169 門   •   170 阜   •   171 隶   •   172 隹   •   173 雨   •   174 靑   •   175 非  |  |
| 9 קווים |  176 面   •   177 革   •   178 韋   •   179 韭   •   180 音   •   181 頁   •   182 風   •   183 飛   •   184 食   •   185 首   •   186 香 |  |
| 10 קווים |  187 馬   •   188 骨   •   189 高   •   190 髟   •   191 鬥   •   192 鬯   •   193 鬲   •   194 鬼  |  |
| 11 קווים |  195 魚   •   196 鳥   •   197 鹵   •   198 鹿   •   199 麥   •   200 麻  |  |
| 12 קווים |  201 黃   •   202 黍   •   203 黑   •   204 黹  |  |
| 13 קווים |  205 黽   •   206 鼎   •   207 鼓   •   208 鼠  |  |
| 14 קווים |  209 鼻   •   210 齊 |  |
| 15 קווים |  211 齒  |  |
| 16 קווים |  212 龍   •   213 龜  |  |
| 17 קווים | 214 龠 |  |
רואנדה-אורונדי

רואנדה-אורונדי (בצרפתית: Ruanda-Urundi; בהולנדית: Roeanda-Oeroendi) הייתה ממלכה באזור האגמים הגדולים של אפריקה, שנמצאה תחת שלטון בלגי קולוניאליסטי. האזור, שהיה חלק ממזרח אפריקה הגרמנית, נכבש ב-1916 על ידי כוחות בלגים וקונגולזיים, במסגרת המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם הראשונה. כחלק מחוזה ורסאי עבר לשליטת בלגיה כמנדט מחבר הלאומים ב-1922 ובהמשך כנאמנות. ב-1962 הוענקה עצמאות לאזור כשתי מדינות נפרדות, הרפובליקה של רואנדה וממלכת בורונדי, מה שהביא לסופה של האימפריה הבלגית.