stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמן תבליטי בארבאריגו

תבליט של ישו מעשה ידיו
אמן תבליטי בארבאריגו (באנגלית: Master of the Barbarigo Reliefs) הוא כינויו של פסל איטלקי ונציאני אשר פעל בין השנים 1486–1515. שמו המלא ותאריכי לידתו ופטירתו אינם ידועים.
מקור כינויו ביצירה הכוללת מספר תבליטים המתארים את הכתרתה ועלייתה של מרים אם ישו לשמים, וכן את שנים עשר השליחים. תבליטים אלה, המוצגים כיום במוזיאון קא' ד'אורו שבוונציה, היו בעבר חלק ממזבח אשר ניצב בקבר המשפחתי של משפחת בארבאריגו - משפחת אצולה ונציאנית, אשר היה ממוקם בכנסיית סנטה מריה דלה צ'ריטה (כיום גלריית האקדמיה).
הקברים פורקו בשנת 1808 אולם התבליטים נשתמרו, ובהם תבליט שיש המתאר את הדוג'ה אגוסטינו בארבאריגו כורע על ברכו, תבליט אבן גיר המתאר את תחיית המתים, ותבליט המתאר את הדוג'ה מרקו בארבאריגו.
מראה הקבר נשתמר בתחריט משנת 1692, ממנו ניתן ללמוד כי תבליטי הדוג'ים ניצבו משני צידי המזבח. מסמכים תקופתיים מלמדים כי העבודה על הקבר החלה בשנת 1486, לאחר מותו של מרקו בארבאריגו, והתבליטים הושלמו ככל הנראה בשנת 1515.
אסטונית

| --- | --- |

 מדינות:  אסטוניה
 אזורים:  צפון אירופה, חלק מן הגוש המזרחי לשעבר
 דוברים:  1.1 מיליון
 שפת אם:  1 מיליון
 כתב:  אלפבית לטיני
 משפחה:  אוּראלית פינו-אוּגרית פינו-פּרמית פינו-ווֹלגית פינו-לאפּית בַלטוֹ-פינית אסטונית
 לאום:  אסטוניה אסטוניה
 ארגון:  האיחוד האירופי
 מוסד:  מכון השפה האסטונית
 קוד שפה:  et 
 קוד ISO 639-1:  et 
 קוד ISO 639-2:  est 
 קוד ISO 639-3:  est 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
אסטונית (Eesti keel ‏– IPA: ‏[ˈeːsti ˈkeːl]קובץ:Et-eesti keel.ogg‏Ⓘ‏) היא שפתה הרשמית של אסטוניה והיא מדוברת בפי כ-1.1 מיליון איש.
השפות הקרובות ביותר לאסטונית הן פינית, קַרֶלִית (מדוברת ברפובליקת קַרֶלִיָה שברוסיה), שלוש השפות הנפוצות פחות (ווֹדית, איז'וֹרית ווֶפּסית), המדוברות במחוז סנקט פטרבורג (רוסיה), והשפה הליבונית (מדוברת בצפון-מערב לטביה). שבע השפות הללו מהוות את הענף הבַלטוֹ-פיני בקבוצת השפות הפינו-אוגריות (המשתייכת למשפחת השפות האוּרַאלִיוֹת). ענף זה, ביחד עם שפת סאמי (או לאפּית, המדוברת במחוז לאפלנד, החולש על צפון-פינלנד וצפון-מזרח שוודיה), מהווה את קבוצת השפות הפינו-לאפּית. קרובה רחוקה של אסטונית היא ההונגרית. שפה זו, ביחד עם השפות הפינו-לאפיות ושפות נוספות (38 בסך הכל, רובן ככולן מדוברות ברוסיה) מהוות את משפחת השפות האוּרַאלִיוֹת.
האסטונית היא שפה עשירה באוצר מילים, ביחסות דקדוקיות ובצורות פועל שונות. במילים האסטוניות נופל הטעם תמיד על ההברה הראשונה במילה; כך גם ברוב המילים הלועזיות ששאלה האסטונית, אך לא בכולן.
אין באסטונית מין דקדוקי – לא בשם העצם, לא בכינוי הגוף ולא בנטיית הפועל. אין באסטונית יידוע: POISS – "נער (אחד)" וכן "הנער".
האסטונית אינה פונטית לגמרי, אבל בדרך-כלל יש התאמה בין האופן שבו נכתבות המילים לבין הגייתן. החריגים העיקריים מכלל זה הם:
H בראש מילה אינה נהגית.
עיצור בין שתי תנועות נהגה כעיצור וחצי, בעוד ששני עיצורים נהגים כשני עיצורים וחצי.
B ,G ו-D נהגות כבלתי-קוליות, ולכן נשמעות לדוברי העברית כמעט כמו P, K ו-T.
במקרים מסוימים ישנו חינכוך של חלק מהעיצורים.
באסטונית קיימות שלוש דרגות של אורך התנועות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סדקי | סדקי | וילוני | וילוני | חכי | חכי | בתר־מכתשי | בתר־מכתשי | מכתשי | מכתשי | שפתי (־שִנִּי) | שפתי (־שִנִּי) |
| אפי |  |  |  |  |  |  |  |  | nʲ |  | m |  |
| סותם |  |  |  | k |  |  |  |  |  | tʲ |  | p |
| חוכך |  | h |  |  |  |  |  | ʃ |  | sʲ | v | f |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  | j |  |  |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  |  |  |  |  | lʲ |  |  |  |
| רוטט |  |  |  |  |  |  |  |  | r |  |  |  |
 * פונמות זרות  * תוספת פונמה לסטנדרט
אסטלת הרעב

שארם
א-שייח'
שארם
א-שייח'
אסטלת הרעב
אסטלת הרעב היא כתובת הירוגליפית בכתב חרטומים השוכנת באי סהל על הנילוס מדרום לעיר אסואן במצרים העליונה. הכתובת עוסקת בשבע שנות בצורת ורעב בתקופת שלטונו של המלך ג'וסר מהשושלת השלישית ששלט במצרים במחצית הראשונה של המאה ה-27 לפנה"ס. הערכת החוקרים היא שהכתובת נכתבה בתקופת בית תלמי ששלטה במצרים בין השנים 30-323 לפנה"ס. הכתובת נמצאה ותועדה על ידי פלינדרס פיטרי בעת מסעו בשנת 1887 לאורך הנילוס לדרום מצרים.
תיאור האסטלה

כתובת האסטלה נכתבה על מצוק מגרניט טבעי שנמצא בשטח, פני השטח של המצוק נחתכו בצורה מלבנית. הכתובת נכתבה בכתב חרטומים על פני 42 עמודות. בחלק העליון של האסטלה מעל הטקסט מימין מתוארים שלושה אלים מצריים כשפניהם לכיוון שמאל: "ח'נום" אל מקורות הנילוס, "סָתֵת" שהייתה האלה של שיטפונות הנילוס ו"אָנוּקֵט: אלת הנילוס. מולם כשפניו לכיוון האלים מתואר ג'וסר מציע מנחה לאלים בידיים מושטות. בשליש העליון של הסלע נמצא סדק שהיה קיים כבר בעת יצירת האסטלה. חלקים מסוימים של האסטלה נפגעו ולא ניתן לקרוא את הכתובת בחלקים אלה.
הכתובת

הכתובת מתארת אירועים שאירעו בשנה ה-18 למלכותו של ג'וסר. על פי הכתובת המלך היה מוטרד ומודאג כי מצרים סבלה מבצורת ורעב של שבע שנים, במהלכן מפלס הנילוס היה נמוך ולכן לא הציף את האדמות החקלאיות (מחזוריות ההצפות של הנילוס היוותה יסוד עיקרי בחקלאות, בתרבות ובפולחן במצרים העתיקה והיה הכרחי לקיום החקלאות באותה עת). הכתובת מתארת גם את סבלו של העם כתוצאה מהבצורת שהביאה אנשים לעבור על חוקי המדינה הקשורים באדמות. ג'וסר פנה לאמחותפ שהיה יועצו ושימש גם בתפקיד הכהן הגדול לאל השמש רע ולכהניו בבקשת עצה. הוא מבקש לדעת היכן נולד האל הפי שהיה האלהה של השיטפונות השנתיים של הנילוס ואיזה אל שוכן באותו מקום.
אמחותפ החליט לבדוק את הנושא בארכיון המקדש של Hut-Ibety ששכן בהרמופוליס והוקדש לאל תחות. לאחר מחקר הודיע אמפחותפ למלך ששיטפונות נהר נשלטים על ידי האל ח'נום השוכן באי יב ושמקורו במעיין קדוש הנמצא במקום.
אמחותפ החליט לנסוע מיידית למקדש חנום, הוא טהר את עצמו והתפלל לחנום, הוא הציע לו את "כל הדברים הטובים" ובקש את סיועו. לפתע הוא נרדם ובחלומו הוא מקבל את ברכתו של חנום. האל מציג את עצמו ומתאר את יכולותיו ואת כוחותיו האלוהיים. בסוף החלום הבטיח חנום להחזיר את זרימתו של הנילוס. אמחותפ התעורר מחלומו, כתב את מה שהתרחש בחלום וחזר לג'וסר לספר לו את מה שארע.
המלך היה מרוצה מהבשורה, הוא פרסם צו שנשלח אל הכוהנים הסופרים ועובדים המורה להם לשקם את המקדש של חנום, ולקבוע מועדים קבועים למתן מנחות לאל. צו נוסף הורה שהמקדש ישלוט על אזור מאסואן עד טקומפסו על כל עושרה, כן העניק למקדש חלק ביבוא שהגיע מנוביה.
תארוך הכתובת

התרגום הראשוני של הכתובת נעשה על ידי האגיפטולוג הצרפתי Pascal Barguet בשנת 1950. מאז הפענוח הכתובת עניינה אגיפטולוגים והיסטוריונים. סגנון הכתיבה והמבנה שלה העלו את ההשערה שהיא נכתבה בתקופה התלמיית אולי בתקופתו של תלמי החמישי (סוף המאה ה-2 לפנה"ס) על ידי הכהן של האל חנום, במטרה לחזק את כוחו של האל. בתקופה התלמיית התקיימו מאבקים בין כיתות דתיות על כוח והשפעה, והכתובת נועדה להצדיק את שליטתם של הכהנים באזור האי יב.
בעת פענוח הכתובת חשבו חלק מהחוקרים שיש קשר בין אזכור שבע שנות הרעב לסיפור המקראי על יוסף וחלומות פרעה, אך קשר מעין זה נפסל בגלל שתקופת חייו המשוערת של יוסף כדמות מקראית הייתה כאלף שנים אחרי אמחותפ שבכתובים המצריים. כמו כן, תקופת רעב של שבע שנים היא מוטיב משותף באגדות רבות של עמי המזרח הקרוב. בין השאר מוזכר רעב בן שבע שנים באגדות ממסופוטמיה ובעלילות גילגמש, בהן האל אנו מנבא על בואה של תקופת רעב כזו. החוקר הגרמני יואכים פרידריך קוואק חקר את כתבי נפרקאסוקאר, מפרעוני מצרים, ומצא גם בהם תיאור של תקופת רעב בת שבע שנים.
הכתובת
אלניה ולדיקווקז

מועדון הכדורגל אלניה ולדיקווקז (ברוסית: Футбольный клуб «Алания» Владикавказ) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר ולדיקווקז (אורדז'וניקידזה לשעבר) שבצפון אוסטיה.
זו הקבוצה הלא מוסקבאית הראשונה שזכתה באליפות הפדרציה הרוסית, זה קרה בעונת 1995. בנוסף לזכייה באליפות רוסיה בעונת 1995, הקבוצה סיימה כסגנית אלופה בשנים 1996–1997 ובעונת 2011/2012 העפילה לגמר הגביע הרוסי בכדורגל.
בעקבות משבר פיננסי הקבוצה הפסיקה להתקיים ב-10 בפברואר 2014, אך לקראת עונת 2014/2015 שונה שמה של קבוצת המילואים של המועדון לאלניה ולדיקווקז והיא החלה לשחק בליגה השלישית ברוסיה. ב-2016 שוב הקבוצה הכריזה על פירוק, אך הקבוצה הוקמה מחדש בשם "ספרטק ולדיקווקז". ביולי 2019 אורגנה מחדש כמועדון כדורגל פרטי בשם "אלניה ולדיקווקז". כאשר את השם "ספרטק" נטלה קבוצת כדורגל חדשה בשם ספרטק-ולדיקווקז, שהוקמה בתמיכת ממשלת צפון אוסטיה, שהפכה בהמשך לקבוצת מילואים של אלניה בשם "אלניה-2 ולדיקווקז".
במרבית שנות קיומה נתמכה הקבוצה על ידי ממשלת צפון אוסטיה. מאז 2019, ספונסר הקבוצה הוא דנייל גורייב וולדימיר גורייב, ראשי חברת NOK Group.
שמות הקבוצה

אוניטאס (1921–1924)
דינמו אורדז'וניקידזה (1925)
קבוצת הצעירים הקומוניסטים
מועדון הפועלים המאוחד ע"ש לנין
ספרטק אורדז'וניקידזה (1937–1990)
אוטומוביליסט (1972)
ספרטק ולדיקווקז (1990–1994, 2006, 2016–2019)
ספרטק אלניה ולדיקווקז (1995–1996, 2003–2006)
אלניה ולדיקווקז (1997–2003, 2007–2016, 2019–)
היסטוריה

הקבוצה הוקמה על ידי קומוניסטים בריטיים ב-1921 ונודעה בשם יוניטאס (Unitas).
הישגה הגדול ביותר של הקבוצה הייתה הזכייה באליפות הרוסית ב-1995 ושבירת המונופול של ספרטק מוסקבה על הליגה. בעונת 1992 וב-1996 הקבוצה סיימה כסגנית אלופה. עם זאת, בשלב המוקדמות של ליגת האלופות הקבוצה הובסה 3–10 על ידי גלאזגו ריינג'רס.
מאמנה בתקופה המוצלחת היה ואלרי גזאייב ש"נחטף" אחר כך על ידי צסק"א מוסקבה יחד עם מספר שחקנים, מה שדרדר קשות את הקבוצה למחצית התחתונה של הטבלה במהלך השנים הבאות ובעונת 2005 נשרה לליגת המשנה.
בעונה שלאחר מכן הקבוצה הייתה בסכנת הדחה נוספת, אולם לבסוף שבה לליגת המשנה ועד עונת 2009 הקבוצה התמקמה בליגה הרוסית הראשונה.
ב-2010 הקבוצה נטלה את מקומה של מועדון הכדורגל מוסקבה בליגה הבכירה, לאחר שהאחרונה הכריזה על פשיטת רגל, אולם נשרה אף היא עם סיום העונה.
במאי 2011 הקבוצה גברה על רוסטוב והעפילה לגמר הגביע הרוסי בכדורגל, שם הפסידה 1–2 לצסק"א מוסקבה, אך הבטיחה למעשה את מקומה בליגה האירופית בעונת 2011/2012, שהיה להישגה הגדול ביותר ב-15 השנים האחרונות.
בעונת 2012/2013 הקבוצה חזרה לליגה העליונה אך נשרה ממנה בתום העונה. בעקבות משבר פיננסי הקבוצה הפסיקה להתקיים ב-10 בפברואר 2014, אך לקראת עונת 2014/2015 שונה שמה של קבוצת המילואים של המועדון לאלניה ולדיקווקז והיא החלה לשחק בליגה השלישית ברוסיה.
ב-2016 הקבוצה פורקה והוקמה מחדש בשם "ספרטק ולדיקווקז". בשנת 2019 אורגנה מחדש בשם "אלניה", במשחק הקבוצה נגד לגיון דינמו מחצ'קלה במסגרת ליגת הכדורגל המקצוענית, ביולי 2019, נשבר שיא צופים של 15,000 איש שהגיעו לתמוך בקבוצה באצטדיון ספרטק. בתום עונת 2019/2020 סיימה כסגנית אליפות דרום של הליגה המקצוענית, עם רצף של 14 ניצחונות. בתום העונה קיבלה את הזכות להתמודד בליגה הלאומית בעונת 2020/21, במה שמהווה חזרה לליגת המשנה לאחר 6 שנות היעדרות.
בעונת 2021/2022 העפילה לשלב חצי גמר הגביע הרוסי בכדורגל, אחרי שגברה במפתיע על זניט סנקט פטרבורג.[דרוש מקור]
בתום עונת 2022/2023 סיימה שלישית, אך לא אושר לה להשתתף בטורניר העפלה לליגת העל, בשל אי עמידה בכמה תנאים והיא נותרה בליגת המשנה.
אצטדיון הקבוצה

מגרש הבית של הקבוצה הוא האצטדיון הרפובליקני "ספרטק" הנחשב לאחד מאצטדיוני הכדורגל הגדולים ביותר בדרום רוסיה שנבנה בשנת 1962 ובו תכולה של 32,464 מושבים. בינואר 2020 הנהלת הקבוצה הכריזה על תחילת שיפוץ מתקן האימונים של המועדון ושיפוץ האצטדיון, עבודות שהחלו במאי 2020. לאחר שיפוץ האצטדיון תכולת המושבים תצומצם ל-17,000 מושבים.
ביוני 2020 עברה לארח זמנית את משחקיה באצטדיון סולטן בלימחאנוב (10,300 מושבים) שבבירת צ'צ'ניה, גרוזני.
שחקנים מפורסמים

אוקראינה איוואן גצקו
אוקראינה יורי מורוז
אוקראינה רומן פיליפצ'וק
אלבניה אלווין בצ'ירי
בולגריה איוואן איוואנוב
ברזיל רנאן ברסאן
ברזיל ברונו רייס
גאורגיה אומארי טטרדזה
גאורגיה גיורגי גחוקידזה
גאורגיה לבאן קוביאשווילי
גאורגיה גיורגי דמטרדזה
גאורגיה זוראב מנטשאשווילי
הולנד רויסטון דרנטה
הונגריה תאמאש פרישקין
ישראל עידן שום
ליטא ריימונדס ז'וטאוטאס
ניגריה איסאק אוקורונקבו
סרביה אוגניין וראנייש
פנמה אלברטו בלאנקו
רוסיה גאורגיה אומארי טטרדזה
רוסיה עלי גדז'יבקוב
רוסיה חטאג חסונוב
רוסיה סוסלן ג'אנאייב
רוסיה ולדימיר גבולוב
רוסיה ואלרי גזאייב
רוסיה סטניסלב דוברובין
רוסיה קונסטנטין סרסאניה
רוסיה סטניסלב צ'רצ'סוב
רוסיה מיכאיל קרז'אקוב
רוסיה בוריס רוטנברג
הישגים לפי עונה > רוסיה

| עונה | ליגה | ר | מיקום | מ | נ | ש | ה | יחס | נק' | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | ליגת העל | 1 | 2 | 26 | 13 | 6 | 7 | 47-33 | 32• | סגנית אלופה |
| 1993 | ליגת העל | 1 | 6 | 34 | 16 | 6 | 12 | 49-45 | 38• |  |
| 1994 | ליגת העל | 1 | 5 | 30 | 11 | 11 | 8 | 32-34 | 33• |  |
| 1995 | ליגת העל | 1 | ‏1 | 30 | 22 | 5 | 3 | 63-21 | 71 | אלופה |
| 1996 | ליגת העל | 1 | 2 | 35 | 22 | 6 | 7 | 65-37 | 72 | סגנית אלופה |
| 1997 | ליגת העל | 1 | 10 | 34 | 14 | 4 | 16 | 52-42 | 46 |  איגור יאנובסקי מוכתר למלך השערים לאחר שמבקיע 13 שערים. |
| 1998 | ליגת העל | 1 | 8 | 30 | 11 | 7 | 12 | 46-39 | 40 |  |
| 1999 | ליגת העל | 1 | 6 | 30 | 12 | 7 | 11 | 44-41 | 44 |  גאורגי דמטראדזה — מלך השערים (21 שערים) |
| 2000 | ליגת העל | 1 | 10 | 30 | 10 | 8 | 12 | 34-36 | 38 |  |
| 2001 | ליגת העל | 1 | 11 | 30 | 8 | 8 | 14 | 31-47 | 32 |  |
| 2002 | ליגת העל | 1 | 12 | 30 | 8 | 6 | 16 | 31-42 | 30 |  |
| 2003 | ליגת העל | 1 | 13 | 30 | 9 | 4 | 17 | 23-43 | 31 |  |
| 2004 | ליגת העל | 1 | 14 | 30 | 7 | 7 | 16 | 28-52 | 28 | חברת RusHydro חותמת על חוזה חסות ומצילה את המועדון מפירוק |
| 2005 | ליגת העל | 1 | 15 | 30 | 5 | 8 | 17 | 27-53 | 23 | הקבוצה ירדה לליגה המקצוענית. |
| 2006 | הליגה השנייה, דרום | 3 | 1 | 32 | 27 | 3 | 2 | 81-20 | 84 | העפילה לליגת המשנה. |
| 2007 | הליגה הראשונה | 2 | 12 | 42 | 15 | 11 | 16 | 56-56 | 56 |  |
| 2008 | הליגה הראשונה | 2 | 10 | 42 | 17 | 8 | 17 | 50-47 | 59 |  |
| 2009 | הליגה הראשונה | 2 | 3 | 38 | 21 | 7 | 10 | 57-30 | 70 | העפילה לליגת העל בעקבות פירוקה של קבוצת הכדורגל מוסקבה |
| 2010 | ליגת העל | 1 | 15 | 30 | 7 | 9 | 14 | 25-41 | 30 | הודחה חזרה לליגת המשנה. |
| 2011/2012 | ליגת הכדורגל הלאומית | 2 | 2 | 52 | 28 | 13 | 11 | 66-39 | 97 | העפילה חזרה לליגת העל |
| 2012/2013 | ליגת העל | 1 | 16 | 30 | 4 | 7 | 19 | 26-53 | 19 | הודחה שוב לליגת המשנה |
| 2013/2014 | ליגת הכדורגל הלאומית | 2 | 12 | 36 | 14 | 4 | 18 | 29-55 | 46 | הכריזה על פשיטת רגל ופורקה. |
| 2014/2015 | ליגת הכדורגל המקצוענית, דרום | ‏3 | 14 | 30 | 11 | 6 | 13 | 36-44 | 39 |  הוקמה מחדש |
| 2015/2016 | ליגת הכדורגל המקצוענית, דרום | ‏3 | 11 | 26 | 6 | 7 | 13 | 19-37 | 25 |  |
| 2016/2017 | ליגת הכדורגל המקצוענית, דרום | ‏3 | 10 | 30 | 10 | 7 | 13 | 26-36 | 37 |  |
| 2017/2018 | ליגת הכדורגל המקצוענית, דרום | ‏3 | 13 | 32 | 8 | 8 | 16 | 26-41 | 32 |  |
| 2018/2019 | ליגת הכדורגל המקצוענית, דרום | ‏3 | 10 | 28 | 8 | 6 | 14 | 34-41 | 30 |  |
| 2019/2020 | ליגת הכדורגל המקצוענית, דרום | ‏3 | 2 | 19 | 15 | 1 | 3 | 13-54 | 46 | חזרה לליגת המשנה לאחר 6 שנות היעדרות |
| 2020/2021 | ליגת הכדורגל הלאומית | 4 | 42 | 22 | 11 | 9 | 40-74 | 77 |  |  |
| 2021/2022 | ליגת הכדורגל הלאומית |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

• — עד 1995 הוענקו 2 נקודות על כל ניצחון.
אלניה במפעלים האירופיים

| עונה | מפעל | שלב | מדינה | מועדון | משחק ראשון | משחק גומלין | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993/94 | גביע אופ"א | שלב א' | גרמניה | בורוסיה דורטמונד | 0-0 | 1-0 | 1-0 |
| 1995/96 | גביע אופ"א | שלב א' | אנגליה | ליברפול | 2-1 | 0-0 | 2-1 |
| 1996/97 | ליגת האלופות | מוקדמות | סקוטלנד | גלאזגו ריינג'רס | 3-1 | 7-2 | 10-3 |
| 1996/97 | גביע אופ"א | שלב א' | בלגיה | אנדרלכט | 2-1 | 4-0 | 5-2 |
| 1997/98 | גביע אופ"א | מוקדמות ב' | אוקראינה | דנייפר דנייפרופטרובסק | 1-2 | 1-4 | 2-6 |
| 1997/98 | גביע אופ"א | שלב א' | הונגריה | מ.ט.ק הונגריה | 3-0 | 1-1 | 4-1 |
| 2000/01 | גביע אופ"א | שלב א' | פולין | אמיקה ורונקי | 3-0 | 2-0 | 5-0 |
| 2011/12 | הליגה האירופית | שלב מוקדמות ג' | קזחסטן | אקטובה | 1-1 | 1-1 (2-4 בפנדלים) | 2-2 (2-4 בפנדלים) |
| 2011/12 | הליגה האירופית | שלב מוקדמות ד' (פלייאוף) | טורקיה | בשיקטש | 3-0 | 0-2 | 3-2 |
מועדון ספורט חירשים

מועדון הספורט לחירשים "אלניה ולדיקווקז" הוא אחד ממועדוני הספורט המוצלחים ברוסיה ולרשותו שישה זכיות רצופות באליפות רוסיה בכדורגל חירשים (2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019). הישג השיא שלו הוא הגעה למקום השלישי בליגת האלופות לחירשים באירופה בעונת 2013.
גלריה

סמל הקבוצה בעבר
מסמלי הקבוצה, משמש את מועדון ספורט חירשים של אלניה
תארים

זכייה: 1995
סגנות: 1992, 1996
16 האחרונות: 1970, 1971, 1972, 1973, 1978, 1985, 1992
גמר: 2011
סגנות: 1996
זכייה: 1969, 1990
סגנות: 2011/12
זכייה: 2006
סגנות: 2019/2020
ראו גם

ספרטק-ולדיקווקז
הערות שוליים

↑  Один пишем, один в уме
↑  15 тысяч зрителей на матче ПФЛ. Во Владикавказе фанаты круче, чем футбол
↑  "Клубы «Долгопрудный» и «Олимп» объявили об объединении — Футбольный спортивный клуб «Долгопрудный»" (ברוסית). נבדק ב-2020-05-25.
↑  "ФК «Спартак» (Владикавказ) может официально войти в структуру ФК «Алания» и со следующего сезона выступать в зоне «Юг» под названием ФК «Алания-2»". vk.com. Аналитико-консалтинговое агентство "ВЕКТОР". 2020-05-24.
↑  עד 1995 הוענקו 2 נקודות על ניצחון, החל מעונת 1995 — שלוש נקודות.
↑  «ФК Алания» - чемпион России по футзалу (спорт глухих), 23.03.2018
↑  ФК «Алания» - чемпион России по футболу (спорт глухих), 11.09.2019
↑  ФК «Алания» — чемпион России по футболу среди глухих
↑  Осетинские футболисты завоевали бронзу на первенстве Лиги чемпионов среди слабослышащих
↑  Футболисты «Алании» завоевали бронзу Лиги европейских чемпионов среди глухих и слабослышащих‏, sports.ru
אצטדיון ספרטק בשנת 2010.
אסטונים

|  אוכלוסייה |
| --- | --- |
 1,100,000 (הערכה)
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 אסטוניה אסטוניה: 930,218 פינלנד פינלנד: 36,000 רוסיה רוסיה: 30,000 שוודיה שוודיה: 26,000  ארצות הברית ארצות הברית: 25,000 קנדה קנדה: 22,000
 שפות
 אסטונית
 דת
 נצרות לותרנית (בעיקר), נצרות אורתודוקסית
 קבוצות אתניות קשורות
 סטו, פינים, וודים
 
איכרים אסטונים מהאזורים השונים בבגדיהם המסורתיים (המאה ה-19)
אסטונים (באסטונית: eestlased) הם עם אוגרו-פיני ששורשיו בהרי־אורל, אשר דובר את השפה האסטונית כשפת אם ומהווה רוב באסטוניה. בשנת 2007 התגוררו באסטוניה כ-940,000 אסטונים, כאשר לצדם מתגוררים כ-400,000 רוסים שמהווים מיעוט לאומי במדינה.
בתקופה שאסטוניה הייתה חלק מהאימפריה הרוסית (1710-1917), אסטונים רבים קיבלו חלקות-אדמה באזור של סנקט פטרבורג, בסיביר ובאבחזיה. בכל מקום שהאסטונים התיישבו הם שמרו על שפתם, על דתם ועל תרבותם. חלק מהכפרים שהאסטונים הקימו, קיימים עד ימינו, כמו, למשל, הכפר אסטו-סדוק (Esto-Sadok) באזור סוצ'י, שברוסיה (על-יד הגבול עם אבחזיה) והכפר אסטו-חגינסקויה (Esto-Khaginskoye) באבחזיה.
ב-14 ביוני 1941, כשנה לאחר סיפוחה של אסטוניה לברית המועצות, כ-10,000 אסטונים גורשו לסיביר על ידי השלטון הסובייטי. בשנת 1944 אסטונים רבים, שחששו מצבא ברית המועצות המתקרב ומהדיכוי הצפוי מצד השלטון הסובייטי, היגרו לשוודיה, קנדה וארצות הברית. האסטונים המשיכו לשמור על השפה האסטונית ועל התרבות שלהם גם בגלות והקימו לשם-כך בתי-ספר ומרכזי-תרבות. 
בחודש מרץ 1949 כ-40,000 אסטונים (רובם נשים וילדים, שחלקם מתו בדרך) גורשו לסיביר על ידי השלטונות של ברית המועצות, כפעולת הפחדה, שיועדה להפחית את ממדי-הסיוע ושיתוף-הפעולה של האזרחים עם הפרטיזנים (באסטונית: metsavennad,"אחיי-היערות"), שהסתתרו ביערות ונלחמו בכוחות הביטחון של ברית המועצות.
באפריל 1988 נוסדה באסטוניה מפלגת "החזית האסטונית העממית", עם מצע עצמאי. המועצה העליונה של הרפובליקה נהפכה לגוף המחוקק, ורשות זו הכריזה על ריבונות בתאריך 16 בנובמבר 1988 וחוקקה חוק עצמאות כלכלית, חוק שהעניק לאסטונית מעמד של שפה רשמית וחוקי הצבעה מקומיים וממלכתיים. שנה לאחר מכן התרחב הספקטרום הפוליטי באסטוניה ונוצרו מפלגות חדשות. אסטוניה ערכה בחירות חופשיות למועצה העליונה ב־18 במרץ 1990. כל האזרחים היו זכאים להשתתף בבחירות, בכללם 50,000 החיילים הסובייטים שנמצאו בתחומי אסטוניה. החזית העממית, שהייתה מורכבת ממפלגות שמאל ומרכז, צברה רוב פרלמנטרי. במאי 1990 הוחלט לשמור את השם "רפובליקת אסטוניה" ורק חוקי אסטוניה הוכרזו כתקפים. אחרי יותר משלוש שנות משא ומתן, ב־31 באוגוסט 1994, עזב צבא הפדרציה הרוסית את אסטוניה, ומאז הייתה למדינה עצמאות מלאה.
השפה האסטונית דומה לפינית והיא קרובה-רחוקה של השפה ההונגרית.
רוב האסטונים הם נוצרים-לותרנים במוצאם, אך יש גם נוצרים-אורתודוקסים (ראה נצרות אורתודוקסית), מתודיסטים ואוונגליסטים. בימינו רק אסטונים מעטים מצהירים על זיקתם לדת ושיעור המבקרים בכנסיות באופן קבוע לא עולה על 7%.
ראו גם

סטו
אסטונית
היסטוריה של אסטוניה
אקצרה

אקצרה היא שיטת תיאור של אשליית מרחב בציור או בתבליט באמצעות דמויות ועצמים המוצבים בזווית למישור התמונה היוצרת אשליה שהם נסוגים במרחב. הדמות או החפץ "מוקצר" על דרך האשליה באופן שייראה כמצוי במישור ה"חותך" את מישור התמונה. אשליה זו נוצרת באמצעות הגדלת ממדיהם של החלקים הסמוכים לקדמת התמונה והקטנת ממדי החלקים הרחוקים ממנה, ובאמצעים פרספקטיביים נוספים.
אמה בונפלאן

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1773 לה רושל, צרפת 
 פטירה:  10 במאי 1858 (בגיל 84) פאסו דה לוס ליברס, ארגנטינה 
 שם לידה:  Aimé Jacques Alexandre Goujaud 
 ענף מדעי:  בוטניקה 
 מקום לימודים:  סורבון 
 
אמה ז'אק אלכסנדר בונפלאן ‏(בצרפתית: Aimé Jacques Alexandre Bonpland; אוגוסט 1773 - מאי 1858) היה חוקר ובוטנאי צרפתי שנסע עם אלכסנדר פון הומבולדט באמריקה הלטינית בין השנים 1799 ל-1804. הוא חיבר את הכרכים שמסכמים את התוצאות המדעיות של מסעם.
ביוגרפיה

בונפלאן נולד בשם אמה ז'אק אלכסנדר גוז'ו בלה רושל, צרפת, באוגוסט 1773. וב -1790 הוא הצטרף לאחיו מיכאל בפריז, שם למדו רפואה. משנת 1791, הם השתתפו בקורסים שניתנו במוזיאון הטבע של פריז. בין מוריהם היו ז'אן-בטיסט דה לאמארק, אנטואן לורן דה ז'וסייה ורנה לואיש דפונטן. אמה למד גם אצל ז'אן-ניקולא קורביזאר וייתכן שהשתתף בשיעורים שניתנו על ידי פייר-ז'וזף דסו בהוטל-דייה.
בתוך המהומה של המהפכה הצרפתית והמלחמות שליוו את המהפכה, בונפלאן שימש כמנתח בצבא הצרפתי ובצי הצרפתי.
לאחר שהתיידד עם אלכסנדר פון הומבולדט בביתו של קורביזאר, הוא הצטרף אליו למסע בן חמש שנים דרך מקסיקו, קולומביה, אגן האורינוקו והאמזונאס. במהלך המסע הוא אסף וסיווג כ-6,000 צמחים שלא היו מוכרים עד אז באירופה. תיאורי הממצאים האלה פורסמו על ידו כסדרה של כרכים מ-1808 עד 1816.
עם שובו לפריז, נפוליאון העניק לו פנסיה של 3000 פרנקים לשנה, תמורת הדגימות הרבות שהעניק למוזיאון הטבע. הקיסרית ג'וזפין חיבבה אותו מאוד והציבה אותו כמפקח על הגנים במלמייסו, שם זכה להנביט את הזרעים הרבים שהביא ממסעו. בשנת 1813, הוא פרסם את התיאור של צמחים נדירים מטופחים במלמייסו בנווארה. בתקופה זו הוא הכיר גם את גיי-ליסאק ומדענים דגולים אחרים. הוא היה נוכח על ערש דווי של ז'וזפין.
בשנת 1816, הוא לקח צמחים אירופיים שונים לבואנוס איירס, שם הוא התמנה לפרופסור להיסטוריה של הטבע. עד מהרה הוא עזב את תפקידו כדי לחזור ולחקור את פנים יבשת דרום אמריקה. בשנת 1821, הוא הקים מושבה בסנטה אנה ליד פרנה עבור פרויקט גידול תה מאטה ומכירתו. המושבה הייתה ממוקמת בשטח שהיו עליו חילוקי דעות של ריבונות בין ארגנטינה ופרגוואי. יתר על כן, ממשלת פרגוואי של הדיקטטור חוסה גאספאר רודריגז דה פרנצ'יה הייתה בעלת מונופול במסחר תה המאטה, ולכן שלטונות פאראגוואי הרסו את המושבה ובונפלאן נעצר כמרגל ועוכב בסנטה מריה, פרגוואי עד 1829.
בשבי הוא התחתן והוליד כמה ילדים. הוא קיבל חופש תנועה ופעל כרופא לעניים ולאנשי הצבא. באותה תקופה, גם חוקר הטבע השווייצרי יוהאן רודולף רנגר עוכב בפארגוואי, לא הורשה לעבור את הגבול, אך היה חופשי להגיש בקשות מיוחדות לכל נסיעה.
בונפלאן שוחרר ב-1829 וב-1831 חזר לארגנטינה, שם התיישב בסן בורג'ה בקוריינטס. בגיל 58, הוא התחתן עם אישה מקומית והתפרנס מגידול מסחרי של תה המאטה. בשנת 1853 הוא חזר לסנטה אנה, שם טיפח עצי תפוז. הוא קיבל שטח אדמה כהוקרה מממשלת קורינטס על עבודתו במחוז.
העיירה הקטנה באזור זה ידועה בשם "בונפלאן" לכבודו. עיר קטנה אחרת בפרובינציית מיסיונס, מדרום לסנטה אנה, נקראת בונפלה על שמו.
הוא מת בגיל 84, ב-4 או ב-11 במאי 1858, לפני חזרתו המתוכננת לפריז.
מורשת

הביוגרפיה של בונפלאן נכתבה על ידי אדולף ברונל. סיפור בדיוני על מסעותיו עם הומבולדט מסופר ב"די וורמסונג דר וולט "של דניאל קאהלמן, שתורגם על ידי קרול בראון ג'נוויי ברומן "מודדים את העולם".
רחוב בונפלאן נמצא בשכונה בבואנוס איירס בין רחובות על שמו של צ'ארלס דרווין, רוברט פיצרוי ואלכסנדר פון הומבולדט. קיים גם רחוב בונפלאן בעיר באיה בלנקה שבארגנטינה, בקראקס שבוונצואלה ובמונטווידאו שבאורוגוואי.
בעלי חיים וצמחים רבים נקראים על שמו, כולל דיונון וסחלב. גם אחד ממכתשי הירח נקרא על שמו.