stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסון נחל צפית
האירוע

החל מ־25 באפריל 2018, יום לפני האסון, פקדה את ישראל למשך מספר ימים מערכת מזג אוויר מסוג אפיק ים סוף פעיל מלווה באפיק רום מנותק. בשל מאפייניה של מערכת מסוג זה, העשויים להוביל למשקעים רבים בדרום ישראל ובמזרחה, שתוצאותיהם שיטפונות מקומיים או מרחביים, פורסמו בימים שלפני האסון אזהרות מפני שיטפונות במדבר יהודה ובנגב בעקבות צפי מודלי החיזוי. כבר ביום שלפני האסון גבו שיטפונות את חייו של נער בן 17 מהפזורה הבדואית בנגב, שנסחף לנחל ממשית ונהרג, ואת חייה של צעירה פלסטינית בת 18 שנסחפה גם היא בשיטפונות סמוך ליישוב מעלה עמוס בגוש עציון. בערב שלאחר האסון נהרג נהג משאית ישראלי בן 48 מטייבה, לאחר שהמשאית בה נהג נסחפה בשיטפון בנחל צין. גופתו אותרה רק כשבוע לאחר מכן.
למרות האזהרות, ביום 25 באפריל יצאו שני מדריכים וחובש של מכינה קדם-צבאית בני ציון עם 25 נערים ונערות – שישה תלמידים במכינה ו-19 תלמידי כיתה י"ב, בני 17 עד 18, שהיו מועמדים ללמוד בה – לטיול גיבוש והכנה באזור. מחקירת המשטרה עלה כי צוות המכינה תכנן בתחילה לטייל בנחל צאלים, אך בשל חשש לשיטפונות החליטו על שינוי המסלול. הקבוצה לנה בחניון בעין תמר והמדריכים תכננו לטייל למחרת בנחל צפית ובנחל תמר, שבשניהם קניונים צרים ומפותלים. למחרת, ב-26 באפריל, בסביבות השעה 12:45, ירדה הקבוצה לנחל צפית, וכחצי שעה לאחר תחילת ההליכה נלכדה על ידי שיטפון. עשרה מחברי הקבוצה הצליחו לחלץ את עצמם, בעוד שאר בני ובנות הנוער נסחפו בשיטפון. חלק מהנערים נסחפו ממדרגה גבוהה וככל הנראה נפגעו מהנפילה.
הודעה ראשונה על האירוע הגיעה למשטרת ישראל בשעה 13:22. בחיפושים אחר הנערים שנסחפו ובחילוצם השתתפו לוחמי היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669), שהסתייעו בשלושה מסוקי יסעור, שני מסוקי בלק הוק ומסוק אפאצ'י. ולצדם פעלו מתנדבי יחידת חילוץ ערבה וכוחות גדולים של מגן דוד אדום, משטרת ישראל, לוחמי יהל"ם שעסקו בפינוי מוקשים מהשטח וצוותי חילוץ והצלה של הרשות הארצית לכבאות והצלה. זה היה האירוע הידוע הראשון בישראל בו נעשה שימוש במסוק קרב לסיוע בחילוץ נפגעים במקרה חירום אזרחי. מסוק האפאצ'י סרק את הנחל על ידי שימוש בכוונת תרמית, על מנת לאתר את הפצועים שנסחפו במורד הזרם. הנערים שנסחפו נמצאו בהדרגה. שלושה סבלו מהיפותרמיה, ושניים מתוכם הועברו לבית החולים סורוקה. תשע נערות ונער נמצאו במהלך החיפושים ללא רוח חיים. גופת אחת מהנערות נמצאה לאחר שעות רבות של חיפושים, כשמונה קילומטרים ממקום האירוע.
הליכים משפטיים > חקירת המשטרה

מייד לאחר האירוע פתחה המשטרה בחקירת נסיבות האירוע. לראש צוות החקירה מונה ניצב משנה יוסי תורג'מן, קצין אח"מ (אגף חקירות ומודיעין) של מחוז דרום במשטרת ישראל. למחרת האירוע נעצרו שני אנשי צוות מהמכינה: אביב ברדיצ'ב, שהיה המדריך האחראי על הטיול, ויובל כאהן, ראש המכינה. מדריכה נוספת נחקרה ושוחררה למעצר בית. ברדיצ'ב נחקר באזהרה בחשד להריגה וכאהן נחקר באזהרה בחשד לגרימת מוות ברשלנות. שבוע לאחר האירוע הודיע כאהן על התפטרותו.
חוקרי המשטרה פעלו בשני צוותים: צוות אחד ביצע את עבודת החקירה בשטח, שחזר את המסלול והסריט את השטח באמצעות רחפן. צוות שני פעל במכון לרפואה משפטית באבו כביר. במהלך החקירה נחקרו ברדיצ'ב וכאהן מספר פעמים ונערך ביניהם עימות. חוקרי המשטרה גם בחנו את הפיקוח על המכינות ותשאלו את האחראי עליהן במשרד הביטחון. נערך חיפוש במשרד המכינה ונגבו עדויות מבעלי תפקידים נוספים במוסד. חוקרי המשטרה תשאלו גם אנשי מקצוע שהיו בקשר לכאורה עם אנשי המכינה, ובהם אנשי רשות הטבע והגנים, אנשי חברת מטאוטק, מומחה לשיטפונות מרשות המים וקצין ביחידת החיזוי של חיל האוויר.
חקירת המשטרה העלתה כי ברדיצ'ב קיבל התראות מגורמים שונים לגבי סכנת השיטפונות והאחריות על ההחלטה לרדת לנחל למרות אזהרות אלו הייתה של ברדיצ'ב, שהחליט על כך גם בניגוד לעצתה של המדריכה. החשד כנגד כאהן הוא שידע על התוכנית אך לא מנע אותה, למרות המידע שהיה לו על מזג האוויר, מכיוון ש"סמך על הגורמים בשטח". סניגורו של ברדיצ'ב, עורך הדין ציון אמיר, אמר בתגובה שהמלצות המשטרה "משוללות כל יסוד משפטי".
הליכים משפטיים > משפט פלילי

ב-27 בפברואר 2019 הודיעה הפרקליטות על הגשת כתבי אישום, בכפוף לשימוע, נגד ראש המכינה, יובל כאהן, והמדריך, אביב ברדיצ'ב, באשמת הריגה, ועל סגירת התיק נגד המדריכה, מחוסר אשמה. באוקטובר 2019 הוגש כתב האישום נגד כאהן וברדיצ'ב באשמת המתה בקלות-דעת וגרימת חבלה חמורה. ביוני 2020 פורסם כי הפרקליטות שוקלת להקל את כתב האישום נגד הנאשמים ולהתחיל בהליך גישור. אך לאחר התנגדות עזה של משפחות ההרוגים החל המשפט והושמעו כתבי האישום. סיכומי הפרקליטות הוגשו לבית המשפט המחוזי בבאר שבע בשנת 2023.
באוקטובר 2019 הגישה פרקליטות מחוז דרום כתב אישום נגד כאהן וברדיצ'ב המייחס להם 10 עבירות של המתה בקלות דעת ושתי עבירות של חבלה חמורה. המדינה טענה שהאסון נגרם באופן בלעדי בשל התנהגותם של כאהן וברדיצ'ב. המואשמים לא הודו באשמה. נציגי ההורים הגיעו לכל הדיונים בבית המשפט. בנובמבר 2024 הרשיע בית המשפט את כאהן וברדיצ'ב בעשר עבירות של גרימת מוות ברשלנות.
הליכים משפטיים > תביעת נזיקין אזרחית

בפברואר 2020 הוגשו לבית המשפט המחוזי מרכז תביעות נזיקין של משפחות הנספים נגד משרד החינוך ומשרד הביטחון, וכן נגד מנהל המכינה יובל כאהן, המדריך אביב ברדיצ'ב, העמותה המפעילה את המכינה וחברי הוועד המנהל של העמותה. בתום הליך גישור בפני המגשר עורך הדין רם הורביץ נתקבל בתחילת יולי 2021 אישור החשב הכללי במשרד האוצר להמלצת פרקליטות מחוז מרכז לפשרה בין משפחות הנספים באסון נחל צפית לבין המדינה וחברת הביטוח של המכינה הקדם צבאית בני ציון. במסגרת הפשרה סוכם כי חברת הביטוח תישא בחלק הגדול של תשלום הפיצויים לתובעים, בסך כ-18 מיליון שקלים והמדינה תישא ביתרה בסך של כ-5.8 מיליון שקלים.
השלכות על מדיניות ממשלתית > ועדת משרד החינוך

בעקבות האסון, הקים משרד החינוך ועדה בראשות מנכ"ל משרד החינוך, שמואל אבואב ובשיתוף נציגים ממשרד הביטחון ונציגי מועצת המכינות הקדם צבאיות. מטרת הוועדה הייתה לבחון את הסדרת מערך הטיולים ופעילויות החוץ של מכינות הקדם צבאיות ב"שים לב לרצון לשמור על עצמאות המכינות ועל רוחן".
בחודש יוני 2018 פרסמה הוועדה דו"ח ביניים אשר כלל המלצה של משרד החינוך שהמכינות יכפיפו את עצמן באופן וולונטרי לחוזר המנכ"ל של משרד החינוך, ובתמורה משרד החינוך יעמיד לרשותן את שירותי הלשכה לתיאום טיולים ואת שירותי חדר מצב הפועלים תחת מערכות פיקוח, בקרה ונהלים של משרד החינוך. כל המכינות קיבלו על עצמן הכפפה להנחיות חוזר מנכ"ל של משרד החינוך. בנוסף הוחלט על הקמת צוות המורכב מנציגי משרד הביטחון, משרד החינוך ומועצת המכינות, שיגבש בעתיד נהלים מחייבים למכינות אשר יהיו שונים מהנהלים הנהוגים ביתר מערכת החינוך.
בדיון על פעילות ועדה זו בוועדת החינוך של הכנסת אמר יו"ר הוועדה חבר הכנסת יעקב מרגי כי "הוועדה שהקים משרד החינוך היא ועדה של טיוח. זו ועדה שהוקמה בחטא על ידי יועצי תקשורת ואין בוועדה הזאת שום כלום חוץ מבריחה מאחריות".
מועצת המכינות הקימה ועדה בראשות המפכ"ל לשעבר שלמה אהרונישקי אשר חקרה את התנהלות המכינות ופרסמה דו"ח מקיף ובו המלצות רבות, אך משרדי החינוך והביטחון לא דנו בו. בהמשך מועצת המכינות פרסמה סיכום ביניים של הפעולות שנעשו מאז פרסום הדו"ח.
השלכות על מדיניות ממשלתית > ועדת הבדיקה הממשלתית

ב-24 בנובמבר 2020 הורה שר ההתיישבות צחי הנגבי, שהיה ממונה גם על מכינות קדם צבאיות, על הקמת ועדת בדיקה ממשלתית למניעת אסונות תוך כדי פעילות מכינות קדם צבאיות. בראש הוועדה עומדת השופטת בדימוס שולמית וסרקרוג, לשעבר סגנית נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה, ולצידה האלוף במילואים גרשון הכהן ואבי נעים, לשעבר מנכ"ל משרד ההתיישבות וראש המועצה המקומית בית אריה-עופרים.
ב-15 במאי 2022 הגישה הוועדה דוח ביניים, בין היתר קבעה הוועדה כי "הפיקוח על פעילויות של המכינות על ידי המשרדים האחראים היה דל, ולעיתים ללא פיקוח". הדו"ח המשלים (והסופי) הוגש במרץ 2023 ופורסם באפריל אותה שנה. הוועדה בחנה בין היתר את פעילות משרדי הממשלה, שבדו"ח הביניים נקבע כי לא הפעילו את סמכותם לפיקוח, לאחר שהוגש דו"ח הביניים. בדיקה זו העלתה כי המשרדים התעלמו מהמלצות הוועדה ומקביעתה כי הפיקוח אינו וולונטרי אלא מתחייב בחוק. בנוסף, הדו"ח המשלים התייחס לכך שהמכינות הן לרוב מיזמים פרטיים שהשתתפות בהם אפשרית בעיקר לבני המעמד הבינוני והגבוה ולא לנוער שגדל בפריפריה או במשפחות במעמד כלכלי נמוך. חברי הוועדה נחלקו בדעתם לגבי ההמלצות הדרושות בעקבות העדר הפיקוח על המכינות. יושבת ראש הוועדה הייתה בדעת מיעוט שיש להפסיק לחלוטין את פעילות המכינות עד לשינוי החקיקה או עד שיאומצו בפועל המלצות הוועדה. שני חברי הוועדה האחרים תמכו בממצאי הוועדה ובפרשנות המשפטית של יושבת הראש, אך סברו שלא צריך להפסיק את פעילות המכינות. יושבת ראש הוועדה כתבה כי בסופה של הבדיקה נותר המצב כשהיה וכי מבחינה זו היא חושבת שהוועדה נכשלה.
ראו גם

אסון טביעת הנערות בחוף שרתון (1963)
אסון נחל דרגה (1975)
אסון השיטפון בירדן (2018)
חוק המכינות הקדם-צבאיות
לקריאה נוספת

גיא מ., מאפס למאה – סיפורו של צוות ביחידה 669, ידיעות ספרים, 2019; עמ' 14–16, 414–427
ארתור פנר

ארתור פנר (באנגלית: Arthur Fenner, נולד ב-10 בדצמבר 1745 ונפטר ב-15 באוקטובר 1805) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל הרביעי של רוד איילנד מ-1790 ועד מותו ב-1805. כהונתו בת 15 השנים (5,641 ימים) היא השביעית באורכה בהיסטוריה של ארצות הברית שלאחר החוקה. פנר היה מנהיג בולט של מפלגת המדינה האנטי-פדרליסטית. בסביבות 1764 פנר היה ממקימי אוניברסיטת בראון.
ביוגרפיה

פנר נולד ב-1745 למשפחה בולטת בפרובידנס, רוד איילנד, האחד עשר מתוך שנים עשר ילדים. הוריו היו ארתור פנר הבן (1699 - 1788) ומרי אולני (1704 - 1756).
במהלך המהפכה האמריקאית שירת פנר כסגן בגדוד היצ'קוק במהלך המצור על בוסטון שבשנת 1775. לפני שנבחר למושל, עבד פנר כפקיד בית המשפט לתביעות נפוצות.
הוא כיהן כמושל רוד איילנד מ-1790 עד מותו ב-1805. במהלך כהונתו רוד איילנד הייתה למדינה האחרונה מבין שלוש עשרה המושבות שאשררה את חוקת ארצות הברית ב-29 במאי 1790.
מבין האירועים הבולטים שהתרחשו בעת כהונתו ניתן למנות את:
ביקור ג'ורג' וושינגטון ברוד איילנד (אוגוסט 1790)
הקמת בנק ההשגחה (1791)
הקמתו מחדש של גשר וויבוסט (1792)
תחילת פעילותה של תעלת בלקסטון (פברואר 1796)
ביקור הנשיא ג'ון אדמס בפרובידנס (1797)
חיים אישיים

המושל פנר התחתן עם איימי קומסטוק (1749 - 1828). הזוג היו חברים בכנסייה הבפטיסטית הראשונה באמריקה בפרובידנס. לזוג נולדו להם חמישה ילדים.
בנו, ג'יימס פנר, ויתר על תפקידו כסנאטור על מנת להיבחר למושל כשנתיים לאחר מות אביו. ג'יימס פנר כיהן כשלוש כהונות כמושל - בשנים 1807–1811, 1824-1831, ומ-1843 עד 1845.
הערות שוליים

↑  Ostermeier, Eric (10 באפריל 2013). "The Top 50 Longest-Serving Governors of All Time". Smart Politics. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   (אורכב 16.07.2011 בארכיון Wayback Machine)
1 2  "Governor Arthur Fenner". The Fenner Family Tree. נבדק ב-6 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Arthur Fenner". The Fenner Family Tree. נבדק ב-6 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1195741979  ISNI: 0000 0000 2690 8130  LCCN: n87946624  SNAC: w6cc4k5t  VIAF: 43375934   WorldCat (עם VIAF): 43375934
עקרון ההחלפה

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת דרמה, סדרת מתח 
 יוצרים:  נח סטולמן, עודד דוידוף 
 כותבים:  נח סטולמן 
 בימוי:  עודד דוידוף
 שחקנים:  ליאור אשכנזי  מוריס כהן ליאת הר לב  מוני מושונוב  נוה צור  סמדר קילצ'ינסקי   אורי הוכמן  אילנית בן יעקב   ענת עצמון
 פסקול:  יוסי אפלבאום
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  10 
 הפקה
 חברת הפקה:  אולפני הרצליה 
 עורכים:  סימון הרמן
 בעלי תפקידים נוספים:  אורית דבוש (עורכת תסריט)
 מוזיקה:  עמית פוזננסקי 
 אורך פרק:  כ-40 דקות
 שידור
 רשת שידור:  HOT3
 תקופת שידור מקורית:  8 בספטמבר 2016 – 3 בנובמבר 2016
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
עקרון ההחלפה היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמת מתח של חברת התקשורת HOT, אשר עלתה לשידור ב-8 בספטמבר 2016 בערוץ HOT3. יוצרי הסדרה הם נח סטולמן ועודד דוידוף, ומככב בה ליאור אשכנזי. הסדרה עוקבת אחרי יהודה אטלס, חסר בית קשה יום שחי מהיד לפה ברחובות תל אביב. בעברו, הוא היה חוקר מז"פ. יום אחד הוא נשאב בניגוד לרצונו בחזרה לחייו הישנים, בעקבות התאבדותו של אסיר עולם שהוא הביא להרשעתו.
עלילה

העלילה סובבת סביב אטלס (ליאור אשכנזי), הומלס מתבודד וחסר כל, שנפלט מרצונו אל רחובות תל אביב. יום אחד הוא נשאב בניגוד לרצונו בחזרה לחייו הישנים, בעקבות התאבדותו של אסיר עולם שהוא הביא להרשעתו. ההתאבדות מעלה אצל אטלס נשכחות, ומכריחה אותו להתמודד בפעם הראשונה עם המערכות בהן מאס: המשטרה, הפרקליטות והסנגוריה הציבורית. אל אטלס מצטרפת דיתה (ליאת הר לב), פרקליטה צעירה ומופנמת רגע לפני שהייתה אמורה לסגור את תיק ההתאבדות "מבלי לעשות יותר מדי בעיות". בדרכם עומדים, דן דה לנגה (מוריס כהן) - קצין משטרה וחבר הנפש של אטלס וחבורה שלמה של אנשי מערכת החוק, שסוגרים שורות ולא נותנים לאמת שהולכת ונחשפת לבלבל אותם.
אטלס ודיתה, מונעים על ידי רצון משותף לרדוף צדק ולתקן עיוות דין, מצליחים לחשוף את האמת מאחורי ההתאבדות של העציר אבל, בעיקר, פותחים תיבת פנדורה שבתוכה שמור סוד אפל שראשיתו באירוע שקרה לפני עשור.
שם הסדרה לקוח מעקרון ההחלפה של לוקאר.
דמויות

יהודה אטלס (ליאור אשכנזי): הומלס מתבודד וחסר כל, שנפלט מרצונו, אל רחובות תל אביב. גרוש משלי ואביו של אביתר.
יהודית "דיתה" חיספין (ליאת הר לב): עורכת דין צעירה שלא מוצאת את מקומה בעולם הנוקשה של תביעות והרשעות.
דן דה-לנגה (מוריס כהן): בן 42, גרוש. סגן ראש אגף חקירות ומודיעין. חבר מהעבר של אטלס.
שלי אטלס (סמדר קילצ'ינסקי): גרושתו של אטלס ואמו של אביתר. מנהלת רומן עם דה-לנגה.
גוזמן זלמן (מוני מושונוב): עורך דין מטעם הסניגוריה הציבורית.
אביתר אטלס (נוה צור): בן 17, מתנדב במגן דוד אדום והבן של אטלס ושלי.
צבי יעבץ "אבולעפיה" (אורי הוכמן): שוטר מז"פ.
רחלי לח"י (אילנית בן-יעקב): עורכת דין והממונה של דיתה.
זוהרה זיו (ענת עצמון): שופטת. ניהלה רומן עם אריה אחיטוב.
דמויות > דמויות נוספות

יוסף יוסי מורג (אימרי ביטון): אסיר עולם שאטלס הביא להרשעתו, התאבד בתא מעצרו.
אלירן מורג (אור אדרי): אחיו של יוסף מורג.
אריה אחיטוב (גיל בירמן): שופט בכיר ואסרטיבי שהועמד לעליון ונרצח לכאורה בידי יוסף מורג.
סלמה (שירה האס): הומלסית מתבגרת, מארחת את אטלס בצריף הישן בו היא מתגוררת.
ירדן דרי (יונתן אלפסי): הבן של לירון דרי. חבר של יוסף מורג מבוקש לחקירה ולמתן עדות ואליבי לטובת מורג אך נמלט מהארץ. נמצא ירוי.
לירון דרי (אופירה רחמים): אימו של ירדן דרי. עובדת במוסך המשפחתי לצד בעלה.
ירין פריד (עידן גיל): חוקר פרטי שנשכר בידי "נילי אחיטוב" לעקוב אחרי בעלה אריה. נרצח במכוניתו בנוכחות דיתה.
דב"ג-דוד בן-גוריון (זאב טנא): הומלס שנמצא מדי יום בגן השעשועים. מדבר עם אטלס בפרק השני.
שמואל אטלס (שמואל אשכנזי): אבא של אטלס.
פאר פלמון (אמנון פישר): שופט.
פרקים

| עונה | פרקים | פרק בכורה | פרק סיום |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 10 | 8 בספטמבר 2016 | 3 בנובמבר 2016 |
חזון ארבע החיות

חזון ארבע החיות הוא חלום נבואי שראה דניאל בשנה הראשונה למלכות בלשאצר מלך בבל, ומתואר בספר דניאל פרק ז'. הסיפור כתוב כולו בארמית.
תיאור החלום

דניאל ראה בחלומו רוחות מגיחות לתוך הים הגדול, וארבע חיות העולות מהים: הראשונה נראית כאריה ובעלת כנפי נשר, ולנגד עיניו של דניאל נמרטו כנפיה וניתן לה לב אדם; השנייה דומה לדוב, בפיה שלוש צלעות, ונשמע קול שאומר לה לאכול בשר רב; השלישית דומה לנמר, ובעלת ארבע כנפיים של עוף וארבעה ראשים וניתן לה שלטון. הרביעית עלתה אחריהן, והיא שונה מהאחרות – היא איומה וחזקה יותר, בעלת שיני ברזל ועשר קרניים, אוכלת וכותשת כל מה שנתקלת בו, ואת השאר רומסת ברגליה. לעיני דניאל צמחה לה קרן קטנה חדשה, ונעקרו שלוש מקרניה הישנות. לקרן הצומחת עיני אנוש, ופיה "מדבר גדולות".
לאחר תיאור החיות מתוארת דמות בשם "עתיק יומין", אשר שיערה ובגדיה לבנים, היושבת על כיסא העשוי משביבי אש, וגלגלי הכיסא עשויים אש בוערת. המלבי"ם מפרש כי עתיק יומין הוא כינוי לקב"ה המדגיש את אי כפיפותו לזמן. דניאל עוד רואה כי מלפני עתיק יומין יוצא נהר אש, ומתואר שלפניו "הדין יושב" וספרים נפתחים. דניאל מתאר כי החיה הרביעית נהרגת בעקבות דברי הרהב של הקרן הקטנה. בעקבות כך, שאר החיות איבדו את שלטונן וניתן להן זמן קצוב לחיות. אחר כך מגיעה דמות שנראית כאדם, והיא מקבלת שלטון ומלכות עולם על כל העמים.
תיאור החלום > פירוש החלום

דניאל מספר שקרב אל אחד העומדים שם ושאל אותו לפשר המראה. התשובה היא שארבע החיות הן ארבעה מלכים שיקומו על הארץ. המלכות הרביעית תשלוט בעולם ותחריב אותו, עשרה מלכים (עשר הקרניים) יעמדו ממנה, ומלך נוסף (הקרן הנוספת) יהיה חזק מכולם ויענה את קדושי עליון. האיש שהגיע בסופו של החזון מייצג את "קדישי עליונין" (קדושי עליונים) שימשלו בעולם אחרי אותם מלכים.
על פי פירוש רש"י ועוד פרשנים, החיה הראשונה מייצגת את מלכות בבל, שנמשלה בספר ירמיהו לאריה; השנייה מייצגת את מלכות פרס, לאום שבכמה מקומות בדברי חז"ל מושווה לדוב (למשל תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ע"ב, עמוד א'); החיה השלישית מייצגת את יוון, "ונקרא נמר על שם שהייתה גוזרת גזרות על ישראל מנומרות ומשונות זו מזו", וארבעת הראשים מסמלים את פיצול הממלכה לאחר מות אלכסנדר מוקדון; והחיה הרביעית היא מלכות רומא (כלומר הנצרות), עשר הקרניים הן עשרה מלכים שמלכו לפני אספסיינוס, והפה המדבר גדולות הוא טיטוס.
המהר"ל מפראג כתב ספר שלם המהווה פירוש היסטוריוסופי של החלום. הספר נקרא "נר מצווה", והוא מתאר בהרחבה את המאפיינים של כל מלכות מארבע המלכויות המוזכרות בחלום.
החזון השפיע מאוד על דניאל, והוא חותם את התיאור במילים: "אֲנָה דָנִיֵּאל שַׂגִּיא רַעְיוֹנַי יְבַהֲלֻנַּנִי וְזִיוַי יִשְׁתַּנּוֹן עֲלַי וּמִלְּתָא בְּלִבִּי נִטְרֵת" (אני דניאל, מחשבותי הבהילו אותי מאוד ומראי השתנה, ושמרתי את הדבר בלבי).
ארבע החיות בתרבות

השיר הראשון באלבום רישומי פחם של מאיר אריאל הוא חיית הברזל – שבו מתאר אריאל את החלום, וממשיל את החיה הרביעית לטכנולוגיה המודרנית ולתקשורת של תקופתו. השיר בוצע מחדש בשנת 2010 בידי ברי סחרוף.
השיר נחתם במילים מתוך הפרק (פסוקים יא וטו): "חָזֵה הֲוֵית בֵּאדַיִן מִן קָל מִלַּיָּא רַבְרְבָתָא דִּי קַרְנָא מְמַלֱּלָה חָזֵה הֲוֵית עַד דִּי קְטִילַת חֵיוְתָא וְהוּבַד גִּשְׁמַהּ וִיהִיבַת לִיקֵדַת אֶשָּׁא... אֶתְכְּרִיַּת רוּחִי אֲנָה דָנִיֵּאל וְחֶזְוֵי רֵאשִׁי יְבַהֲלֻנַּנִי" (תרגום: הסתכלתי על קול המילים הגדולות שהקרן מדברת, עד אשר נהרגה החיה ואבד גופה וניתנה לשריפה באש. נפעמה רוחי, דניאל, וחזיונות ראשי הבהילוני).
לקריאה נוספת

המהר"ל מפראג, ספר נר מצווה.
ר' רביב (2006), עיצוב נבואות ארבע המלכויות בדניאל בספרות חז"ל, בתוך JSIJ גיליון 5, עמודים 1-20.
מ.צ. סגל (1967), מבוא המקרא, הוצאת קרית ספר: ירושלים עמ' 737-739.
הערות שוליים

↑  פירוש המלבי"ם על דניאל, פרק ז' פסוק ט'.
↑  הרמב"ן בספר הגאולה; וראו עוד אבן עזרא על ספר'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'בראשית,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'פרק'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'כ"ז,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'פסוק'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'מ'
אריאל מורטמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בפברואר 1994 (בת 31) ניו יורק סיטי, ניו יורק, ארצות הברית ארצות הברית
 סוגה מועדפת:  סדרות נעורים
 מדינה:  ארצות הברית, ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 פרופיל ב-IMDb
 
אריאל מורטמן (נולדה ב-6 בפברואר 1994) היא שחקנית אמריקאית ישראלית.
ביוגרפיה

מורטמן נולדה בארצות הברית לאם אדריכלית ואבא עורך דין וגדלה בניו ג'רזי ועלתה לישראל בגיל 10 יחד עם משפחתה לזיכרון יעקב. היא בוגרת תיכון "אורט בנימינה" במגמת תיאטרון. היא בוגרת סדנאות משחק בתיאטרון הקאמרי ובסטודיו למשחק ניסן נתיב. למדה משחק מול מצלמה אצל רות דייכס.
קריירה

בשנים 2014–2016 שיחקה בתפקיד הראשי בשתי העונות של סדרת הנעורים "כוכב הצפון", בה גילמה את דמותה של מאיה. בשנת 2014 שיחקה בסרט קצר "להתמסר לרגע" לצידו של מיכאל אלוני. בשנת 2015 גילמה את דמותה של תמר בסרטו של שי כנות "איביזה".
בשנת 2017 החלה לשחק את הדמות הראשית בסדרת הנעורים האמריקאית "אקדמיית החממה" המופקת על ידי נטפליקס, שהיא הגרסה האמריקאית של "החממה". היא מגלמת בה את היילי וודס, דמות מקבילה של אלה-לי (ללי) רשף, אותה גילמה בגרסה הישראלית השחקנית גאיה שליטא-כץ. בשנת 2017 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "נפלת חזק" בערוץ עשר בכיכובו של מיקי גבע.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014–2016 | כוכב הצפון | מאיה |  |
| 2017–2020 | אקדמיית החממה | היילי וודס | הגרסה האמריקאית לסדרה הישראלית "החממה" |
| 2017 | נפלת חזק |  | תפקיד אורח |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | להתמסר לרגע |  |  |
| 2015 | איביזה | תמר | סרטו של שי כנות |
הערות שוליים

↑  עמית שאטו, קבלו אותם: המבטיחים לשנת 2015, באתר פרוגי, 24 בספטמבר 2014
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"' אלון הדר,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'אפקט החממה, באתר "ידיעות אחרונות", 17 באוקטובר 2017
↑  איתי שטרן,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'גרסת נטפליקס ל"החממה" מצולמת בימים אלו בישראל, באתר הארץ, 28 ביולי 2016
אל תשאל, אל תספר

עמוד מתוך עלון הדרכה של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, ובו הסברים וקווי מדיניות רשמיים המסבירים מה נחשב מידע מהימן על אודות נטייתו המינית של חייל
אל תשאל, אל תספר (באנגלית: Don't ask, don't tell‏, בראשי תיבות: DADT) הוא המינוח המקובל למדיניות הכוחות המזוינים של ארצות הברית שהייתה מעוגנת בחוק של הממשל הפדרלי בין השנים 1993 ל-2011, ונועדה למנוע חשיפת נטייה מינית של חיילים על ידי הצבא. על פי מדיניות זו, נאסר על כל אדם הומו או בי לדבר במהלך שירותו בכוחות הביטחון על מערכות יחסים הומוסקסואליות שהוא מנהל, לרבות נישואים או הורות. מנגד, כל עוד מסתיר החייל את נטיותיו המיניות, אין מפקדיו רשאים לשאול ולחקור אותו בנושא. המדיניות קבעה כי אם נודע שחייל הוא הומו או שחיילת היא לסבית, יש להדיחם באופן מיידי מהצבא, ללא אפשרות לערעור.
מדיניות זו אומצה בשנת 1993 על ידי נשיא ארצות הברית ביל קלינטון כפשרה בינו לבין הקונגרס האמריקאי. במהלך מסע הבחירות שלו לנשיאות ב-1992 הבטיח קלינטון כי כל אדם יוכל לשרת בצבא, תהא נטייתו המינית אשר תהא; אך משנבחר לנשיא התברר כי חברי קונגרס רבים מתנגדים לכך בחריפות, וכך גם פוליטיקאים בולטים כג'ון מקיין ואף קציני צבא בכירים ובראשם יושב ראש המטות המשולבים קולין פאוול (ששינה את דעתו בנושא בסוף שנת 2009).
המדיניות עוררה ביקורת ציבורית רחבה ונחשבה לנושא מרכזי בדיון הציבורי ובמסעי הבחירות בארצות הברית: ארגוני שדלנות רבים קמו במטרה להביא לביטולה ונערכו הפגנות מחאה כגון הצעדה לשוויון לאומי. ידוענים אמריקאים רבים, דוגמת הקומיקאית קאת'י גריפין והזמרת ליידי גאגא, יצאו בפומבי נגד המדיניות והובילו צעדות מחאה, כנסים ונאומים. במהלך השנים הוגשו מספר עתירות משפטיות נגד המדיניות, ובאחת הפסיקות אף נקבע כי אכיפת מדיניות זו היא מעשה הנוגד את חוקת ארצות הברית. על פי הערכת המרכז לזכויות ההומואים בארצות הברית, שירתו כ-66 אלף הומואים, לסביות וביסקסואלים בכוחות המזוינים של ארצות הברית בשנת 2010, שהם כ-2% מכלל המשרתים: 13 אלף בשירות פעיל ו-53 אלף במשמר הלאומי ובעתודות הצבא. מאז כינון המדיניות הודחו יותר מ-13 אלף חיילים וחיילות מהצבא על רקע נטייתם המינית.
נשיא ארצות הברית ברק אובמה, שהושבע לתפקידו בינואר 2009, התחייב להביא לביטול המדיניות בתקופת כהונתו, ובדצמבר 2010 היא בוטלה לאחר ששני בתי הקונגרס הצביעו בעדה, והנשיא אובמה חתם על החוק לביטולה. ב-21 ביולי 2011 ביטל אובמה סופית את המדיניות, והביטול נכנס לתוקף ב-20 בספטמבר 2011.
רקע והיסטוריה > יחס הצבא להומואים ולסביות

מעשה סדום היה עילה להדחה מהצבא האמריקאי מאז מלחמת העצמאות של ארצות הברית (1775–1783); לויטננט (סגן) פרידריך גוטהולד אנסלין היה החייל הראשון שהודח מצבא ארצות הברית (שהיה אז הצבא הקונטיננטלי) בגין מעשה סדום, בשנת 1778.‏ הפוליטיקה בנוגע ללהט"ב השתנתה במהלך המאה ה-20, והנושא נותר שנוי במחלוקת ציבורית בקרב החברה האמריקאית; הוא נדון פעמים רבות בקונגרס, היה לנושא ליבה בקמפיינים פוליטיים ואקטיביסטיים, וכן נדון בהרחבה גם בכלי התקשורת, בנאומים נשיאותיים ובסקרי דעת קהל. מדיניות רשמית בנושא החלה רק בשנת 1916, ערב כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה, עם תקנת "שחרור כחול" (Blue discharge), שסיווגה הומואים ולסביות כלא-מתאימים לשירות, הביאה להדחתם מהצבא ולשלילת זכויותיהם כחיילים משוחררים. מאוחר יותר, במהלך ההכנות לכניסת הצבא למלחמת העולם השנייה, הוסיף הצבא למערכת סינון המועמדים לגיוס גם קריטריונים פסיכיאטריים. באותה תקופה סיווגה הפסיכיאטריה הומוסקסואליות כפסיכופתולוגיה – מכלול של התנהגויות וחוויות פסיכולוגיות שעשויות להצביע על הפרעה נפשית – וגישה זו חדרה גם לפרקטיקה הצבאית.
הפעם הראשונה שבה נעשתה הבחנה ברורה בין "הומוסקסואלים" ל"אנשים רגילים" בפקודות הצבא הייתה בשנת 1942, במסגרת שינוי תקנות מערך הגיוס הצבאי. חמש שנים לאחר מכן בוטלה תקנת "שחרור כחול"; במקומה סוּוגו הומואים ולסביות כ"לא-מתאימים" או "לא-רצויים" לשירות צבאי, והטיפול בהם כלל שתי אפשרויות: חייל או חיילת שהתגלו כהומו, אך לא הוכח שביצעו מעשים הומוסקסואליים בפועל בעת שירותם הצבאי, סווגו כ"לא רצויים" לשירות; חיילים שהיו עדויות שאכן ביצעו מעשים הומוסקסואליים בפועל, שוחררו מהצבא בקלון (dishonorably discharged).
ירידה באכיפת התקנות האוסרות על גיוס הומואים ולסביות החלה בשנות ה-40 של המאה ה-20 ובאה לידי ביטוי באופן בולט במהלך מלחמת וייטנאם, כשאז, בעקבות הצורך בכוח אדם, גויסו הומואים ולסביות רבים, גם אלו שהצהירו בגלוי על נטייתם בהליך המיון המוקדם בלשכות הגיוס.