stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כדוריד
הערות שוליים

↑  איגוד הכדוריד בישראל | האתר הרשמי | איגוד הכדוריד | היסטוריה, באתר www.handballisr.co.il
↑  תולדות הכדוריד (הקישור אינו פעיל) באתר הרשמי של הפדרציה הבינלאומית לכדוריד
| ענפי ספורט אולימפיים |
| --- | --- | --- |
| משחקי הקיץ | משחקי הקיץ |  |
| אופניים | אופני BMX • אופני BMX בסגנון חופשי • אופני הרים • אופני כביש • אופני מסלול |  |
| משחקי כדור | בדמינטון • גולף • הוקי שדה • טניס • טניס שולחן • כדורגל • כדוריד • כדורמים • כדורסל • כדורסל 3x3 • כדורעף • כדורעף חופים • רוגבי שביעיות |  |
| ספורט גופני | אתלטיקה • ברייקינג • הרמת משקולות • טיפוס • טריאתלון • ירי תחרותי • סקייטבורדינג • סיף • קרב חמש מודרני • קשתות |  |
| התעמלות | התעמלות אמנותית • התעמלות מכשירים • טרמפולינה |  |
| ספורט ימי | גלישת גלים • חתירה • קאנו/קיאק • שיט |  |
| ענפי קרב | אגרוף • ג'ודו • היאבקות (סגנון חופשי, סגנון יווני רומי) • טאקוונדו |  |
| רכיבה | איוונטינג • רכיבה אמנותית • קפיצות ראווה |  |
| שחייה | קפיצה למים • שחייה תחרותית • שחייה צורנית • שחייה במים פתוחים |  |
| משחקי החורף | משחקי החורף |  |
| ענפי קרח | הוקי קרח • קרלינג |  |
| סקי | ביאתלון • גלישת שלג • סקי אלפיני • סקי בסגנון חופשי • סקי למרחקים • סקי נורדי משולב • קפיצות סקי |  |
| מזחלות | בובסלי • סקלטון • לוז' |  |
| החלקה על הקרח | החלקה אמנותית • החלקה מהירה • החלקה מהירה במסלול קצר |  |
| ענפי עבר במשחקי הקיץ | ענפי עבר במשחקי הקיץ |  |
| ענפי עבר | בייסבול • כדור בסקי • כדור כף יד • כדור מחבט • לקרוס • מרוץ סירות מנוע • משיכת חבל  • סופטבול • פולו • קרוקט • קרוקט אמריקאי • קראטה • קריקט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548376405171  GND: 4023214-1  LCCN: sh85058653  NARA: 10645556  NDL: 00562912  NKC: ph121012 
שחקניות כדוריד בלייפציג (1952)
שוודיה נגד הולנד (1964)
שחקניות כדוריד בספרד (2005)
שחקניות כדוריד באיי פארו (2010)
מידות מגרש הכדוריד
זריקת פנדל
חוברת בנושא כדוריד בעברית (1928)
כשהארי פגש את סאלי

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  רוב ריינר 
 הופק בידי:  רוב ריינר, אנדרו שיינמן, נורה אפרון 
 תסריט:  נורה אפרון 
 עריכה:  רוברט לייטון 
 שחקנים ראשיים:  בילי קריסטל Lisa Jane Persky מישל ניקסטרו סטיבן פורד טרייסי ריינר ברונו קירבי Franc Luz מג ראיין קארי פישר קוני סויר בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  מארק שיימן, הארי קוניק ג'וניור
 צילום:  בארי זוננפלד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  קאסל רוק אנטרטיינמנט, סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה, וודו, נטפליקס, אייטונס 
 שיטת הפצה:  הורדה דיגיטלית, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 21 ביולי 1989 ישראל9 בנובמבר 1989
 משך הקרנה:  96 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט חג המולד, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, שיקגו 
 תקופת התרחשות:  תחילת שנה חדשה, סתיו, ערב השנה האזרחית החדשה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   whenharrymetsally
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
כשהארי פגש את סאלי (באנגלית: When Harry Met Sally…) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי, שיצא לאקרנים בשנת 1989. את הסרט ביים רוב ריינר, ומככבים בו בילי קריסטל ומג ראיין. הוא עוסק ביחסיהם של הארי וסאלי לאורך שתים עשרה שנים – מפגישתם הראשונה, דרך שתי פגישות אקראיות שלהם בשנים שלאחר מכן, וכלה במערכת היחסים שהתפתחה ביניהם לאחר הפגישה השלישית.
עלילה

הארי (בילי קריסטל) וסאלי (מג ראיין) נפגשו לראשונה ב-1977, כששניהם סיימו את לימודיהם באוניברסיטת שיקגו, והזדקקו לשותף בנסיעה לניו יורק. במהלך הנסיעה הם פיתחו אנטגוניזם זה כלפי זו. הם נפגשו שנית באקראי חמש שנים לאחר מכן, בנמל תעופה ניו יורקי. לאחר עוד שש שנים, הם נפגשו שוב, בחנות ספרים, ומאז התפתח ביניהם קשר חברי הדוק.
היחסים ביניהם היו אפלטונים למשך זמן, אך בלילה אחד הארי וסאלי שכבו. הארי, ברגע של מבוכה בבוקר שלמחרת, החליט לחמוק במהירות, וסאלי זעמה. הוא ניסה לשקם את יחסיהם במשך זמן מה. במסיבת הסילבסטר, שניהם הרגישו בודדים ללא בני זוג, ואז מצאו את עצמם זה בזרועות זו, והחליטו להפוך לבני זוג. הסרט מסתיים בידיעה על כך שהארי וסאלי התחתנו.
הסרט זכור במיוחד בזכות סצנה במעדנייה של כץ בניו יורק, שבה בני הזוג מתווכחים האם גבר יכול להבחין כשאישה מזייפת אורגזמה. סאלי טוענת שלא, וכדי להוכיח זאת מציגה אורגזמה מזויפת (כשהיא לבושה) לעיניי הנוכחים במסעדה, ובסיום ממשיכה לאכול. סועדת מבוגרת בשולחן שלידם (אמו של הבמאי רוב ריינר) פונה למלצר ואומרת "אני אזמין מה שהיא הזמינה".
הכנסות

'כשהארי פגש את סאלי' הכניס כ-93 מיליון דולר בארצות הברית. הסרט ממוקם במקום ה-11 בטבלת הסרטים המכניסים ביותר של 1989, יותר מכל קומדיה רומנטית אחרת שיצאה באותה שנה. בשנות ה-80 יצאו רק שתי קומדיות רומנטיות מצליחות יותר: "מגלה את אמריקה" ו"ארתור".
סרט זה היה שיא כלכלי עבור הבמאי רוב ריינר, התסריטאית נורה אפרון והשחקן הראשי בילי קריסטל.
תגובות

הסרט הועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר. כמו כן, הוא היה מועמד לחמישה פרסי גלובוס הזהב: לקומדיה/סרט מוזיקלי הטוב ביותר, לבימוי, לתסריט, ולשחקן ולשחקנית הראשית הטובים ביותר בקומדיה/סרט מוזיקלי (בילי קריסטל ומג ראיין, בהתאמה). באף אחת מהקטגוריות הוא לא זכה.
הסרט נכנס לרשימת עשר הקומדיות הרומנטיות הטובות ביותר של Entertainment Weekly ב-2002.
בדירוגי מכון הסרטים האמריקאי הוא במקום השישי ברשימת הקומדיות הרומנטיות (2008), במקום ה-23 ברשימת הקומדיות ובמקום ה-25 ברשימת ה"תשוקות" (סיפורי האהבה הגדולים ביותר). השיר "It Had to Be You" מתוכו הופיע במקום ה-60 ברשימת השירים הגדולים ושורת המחץ "אני אוכל את מה שהיא אוכלת" (I'll have what she's having) במקום ה-33 ברשימת הציטוטים.
בתרבות

סצנת המעדנייה זכתה למספר פרודיות: ביניהם, ב"החבובות הלילה" ששם קריסטל עצמו עושה את הסצנה עם מיס פיגי (שבו היא שאלה אותו האם הוא יכול להבחין בין עיטוש מזויף או אמיתי) ובסדרת הפרודיות לסרטים בכיכובו של עוגיפלצת, ששם קולות האנחה הם מאכילת העוגייה בתאווה.
בפרסומות הסופרבול בשנת 2025 הציגה חברת הלמנס פרסומת המתבססת על הסצנה במעדנייה. בפרסומת בילי קrיסטל ומג ראיין יושבים במעדניה המקורית ומג משמיעה אנחות תוך כדי שהיא נוגסת בכריך עם מיונז הלמנס.
הערות שוליים

↑  כשהארי פגש את סאלי - בכורה ארצית, חדשות, 10 בנובמבר 1989
1 2 3  מאיר שניצר, עשו חופה, לא אהבה, חדשות, 10 בנובמבר 1989
↑  When Harry Met Sally (1989) - Clip: I'll Have What She's Having
↑  פרסומת מיונז הלמנס, באתר YouTube
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009957534105171  BnF: cb142949560 (data)  GND: 1037861418  VIAF: 304961939   WorldCat (עם VIAF): 304961939
מגנוס הדמן

מגנוס הדמן (שוודית: Magnus Hedman; נולד ב-1973) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בתפקיד השוער.
הדמן חתם ב-1987 על הצטרפות לקבוצת א.י.ק סולנה. ב-1990 ביצע את הופעתו הראשונה בליגת העל השוודית וב-1990 זכה עם קבוצתו באליפות שוודיה.
ב-1997 עבר לאנגליה על מנת לשחק בקובנטרי סיטי. ב-2002 בחל לשחק בסלטיק שבליגת העל הסקוטית וביצע בקבוצה 36 הופעות. ב-2004 הושאל לקבוצת אנקונה האיטלקית.
הדמן היה נשוי לזמרת מגדלנה גראף.
הצד שלו הצד שלה

| --- | --- |

 בימוי:  פייטון ריד 
 הופק בידי:  וינס ווהן, Jay Lavender, ג'רמי גארליק, סטיוארט מ. בסר, סקוט סטאבר, פיטר בילינגסלי 
 תסריט:  וינס ווהן, ג'רמי גארליק, Jay Lavender 
 עריכה:  דן לבנטל, דייוויד רוזנבלום 
 שחקנים ראשיים:  ג'ניפר אניסטון ג'ון מייקל היגינס וינסנט ד'אונופריו פיטר בילינגסלי אן-מרגרט ג'ף סטאלטס ג'סטין לונג איוון סרגיי ג'ואי לורן אדמס ג'ודי דייוויס וינס ווהן קול האוזר ג'ייסון בייטמן ג'ון פאברו Zack Shada לינדה כהן מרסדס מייסון קיר אודונל 
 מוזיקה:  ג'ון בריאון 
 צילום:  אריק אלן אדוארדס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל, Wild West Picture Show Productions 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1 ביוני 2006 
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  שיקגו 
 הכנסות באתר מוג'ו:   breakup
 דף הסרט ב־IMDb
 
הצד שלו, הצד שלה (באנגלית: The Break-Up) הוא סרט אמריקאי מסוג דרמה קומית רומנטית משנת 2006 בבימויו של פייטון ריד, בכיכובם של וינס ווהן וג'ניפר אניסטון. הסרט נכתב על ידי ג'יי לבנדר וג'רמי גרליק והופק על ידי אולפני יוניברסל.
עלילה

גארי גרובובסקי וברוק מאיירס נפגשים באצטדיון ריגלי פילד במהלך משחק של שיקגו קאבס ומתחילים לצאת. לאחר זמן הם קונים יחד דירה בשיקגו. גארי עובד כמדריך תיירים בעסק משפחתי עם אחיו, לופוס ודניס, וברוק מנהלת גלריה לאומנות בבעלות האמנית האקסצנטרית מרילין דין.
מערכת היחסים ביניהם עולה על שרטון בסדרת ויכוחים הולכת וגוברת. ברוק, שמרגישה לא מוערכת, מבקרת את חוסר הבגרות וחוסר המוכנות של גארי לעבוד איתה על שיפור מערכת היחסים. גארי מתוסכל מהגישה השתלטנית והפרפקציוניסטית של ברוק, ומביע את רצונו להיות יותר עצמאי ומשוחרר, במיוחד כשהוא חוזר הביתה מהעבודה, ומעוניין לנוח ולהירגע.
ברוק מתעצבנת כשגרי לא מציע לה עזרה בניקיון לאחר שאירחו את משפחתם לארוחת ערב חגיגית בביתם. ברוק שמתוסכלת מהריב הלא פתור ביניהם נפרדת מגארי (למרות שהיא עדיין מאוהבת בו). ברוק מבקשת עצות זוגיות מאחותה אדי, בעוד גארי הולך לספר את "הצד שלו בסיפור" לחבר ג'וני אוסטרופסקי.
כיוון שאיש מהם אינו מוכן לוותר על הדירה לטובת השני, הם מתפשרים בכך שהם חיים כשותפים לחדר; אבל כל אחד מהם בהדרגה מעורר פרובוקציות גדולות יותר ויותר אחד נגד השנייה. גארי קונה שולחן ביליארד, מלכלך את הדירה, ואפילו משחק סטריפ פוקר עם לופוס וכמה נשים. בינתיים, ברוק זורקת את גארי מקבוצת ה"באולינג זוגות", ומתחילה לצאת עם גברים אחרים בניסיון לגרום לגארי לקנא.
כאשר החבר שלהם, המתווך מארק ריגלמן מוכר בשבילם את הדירה, גארי וברוק מקבלים התראה של שבועיים מראש לפני שעליהם לפנות את הדירה. ברוק מזמינה את גארי להופעה של להקת Old 97's, בתקווה שהוא יבין שהמחווה אמורה להיות הניסיון האחרון שלה להציל את מערכת היחסים שלהם. גארי מסכים לפגוש אותה שם, אך לא מבין את הכוונה הנסתרת שמאחורי ההזמנה, ומחמיץ את הקונצרט - כשהוא שובר את לבה מבלי משים. גארי חוזר הביתה ורואה את ברוק בוכה ורק אז מבין מה קרה. כשגרי יוצא לשתות עם ג'וני, ג'וני מציין שגארי תמיד התגונן, התנהג פעמים רבות באנוכיות, ומעולם לא פיתח עם ברוק אינטימיות רגשית ובעצם הוא מעולם לא נתן לברוק סיכוי.
לאחר מכן, ברוק פורשת מעבודתה על מנת לצאת לטיול ארוך באירופה. כשהיא מביאה גבר לדירה, ברוק מוצאת את הדירה מנוקה ואת גארי מכין ארוחת ערב מפוארת כדי לגרום לה לחזור אליו. הוא שופך את לבו ומתחייב להיות בן זוג מעריך ואוהב. ברוק נשברת מכך ואומרת שהיא פשוט לא יכולה לתת למערכת היחסים הזאת יותר, ולכן היא לא מרגישה אותו דבר. נראה שגרי מבין ומנשק אותה לפני שעוזב. בהמשך מתגלה כי "הגבר" של ברוק (שביקש ממנה בתחילה לצאת, אך היא דחתה בנימוס) היה למעשה לקוח שהתעניין ביצירת אמנות שברוק שמרה בדירה.
גארי אומנם לא מתקן את מערכת היחסים עם ברוק אך לומד להיות פחות אנוכי כלפי אחיו ולבצע את הדרוש לצמיחת העסק. שניהם בסופו של דבר מפנים את הדירה ונפרדים סופית. גארי מתחיל לקחת חלק פעיל יותר בעסק המשפחתי, בעוד ברוק מטיילת בעולם, ובסופו של דבר חוזרת לשיקגו. זמן מה לאחר מכן הם נפגשים במקרה ברחוב כשגארי מביא קניות הביתה וברוק בדרך לפגישה. אחרי שיחה קצרה ומסורבלת, אך ידידותית, הם נפרדים כל אחד לדרכו אך שניהם בהתאמה מביטים לאחור מעבר לכתפיהם ומגניבים חיוך.
צוות השחקנים

וינס ווהן - גארי גרובוסקי
ג'ניפר אניסטון - ברוק מאיירס
ג'ואי לורן אדמס - אדי ג'ונס
קול האוזר - לופוס גרובוסקי
ג'ון פאברו - ג'וני אוסטרופסקי
ג'ייסון בייטמן - מארק ריגלמן
ג'ודי דייוויס - מרילין דין
ג'סטין לונג - כריסטופר היירונס
ג'ון מייקל היגינס - ריצ'רד מאיירס
ורנון ווהן - הווארד מאיירס
אן-מרגרט - וונדי מאיירס
וינסנט ד'אונופריו - דניס גרובוסקי
פיטר בילינגסלי - אנדרו
מארי-פאט גרין - מישה
קייר אודונל - פול גרנט
גאוף סטאלטס - מייק לורנס
לינדה כהן - שדרנית ESPN (קול)
תגובות > הצלחה בקופות

הסרט גרף למעלה מ-205 מיליון דולר ברחבי העולם, עם סך של 118.7 מיליון דולר בקופות האמריקאיות.
תגובות > תגובות המבקרים

ב-Rotten Tomatoes יש לסרט דירוג חיובי של 34% על סמך 192 ביקורות עם דירוג ממוצע של 5/10. הקונצנזוס הביקורתי באתר נכתב, "הקומדיה האנטי-רומנטית הזו חסרה הן צחוק, הן תובנות, וכתוצאה מכך חוויה מוזרה ולא מספקת." ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון של 45 מתוך 100 על בסיס ביקורת של 37 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות מעורבות או ממוצעות". קהלים שנבדקו על ידי CinemaScore העניקו לסרט ציון ממוצע של "C +" בסולם A + F.
הערות שוליים

↑  http://www.rottentomatoes.com/m/break_up (retrieved May 26 2014)
↑  The Break-Up, נבדק ב-2023-05-27
↑  "CinemaScore". cinemascore.com.
האחים בלוז (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ון לנדיס 
 הופק בידי:  ברני ברילשטיין, ג'ורג' פלוסיי, דויד סוסנה, רוברט וייס
 תסריט:  דן אקרויד, ג'ון לנדיס 
 עריכה:  ג'ורג' פולסי 
 שחקנים ראשיים:  ג'ון בלושי, דן אקרויד
 מוזיקה:  אלמר ברנשטיין
 צילום:  סטפן מ. כץ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 ביוני 1980 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  133 דקות (גרסה מקורית), 148 דקות (מהדורה מיוחדת)
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  שיקגו 
 תקציב:  30,000,000 דולר.
 הכנסות:  115,229,890 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   bluesbrothers
 סרט הבא:  האחים בלוז 2000
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
האחים בלוז (באנגלית: The Blues Brothers) הוא סרט קולנוע משנת 1980 מסוגת הקומדיה המוזיקלית, סרט בעל אופי פרוע ואנרכיסטי, שזכה למעמד של סרט פולחן. את הסרט ביים ג'ון לנדיס, ומככבים בו ג'ון בלושי כ"ג'ולייט-ג'ייק בלוז" ודן אקרויד כ"אלווד בלוז", וביחד - האחים בלוז. בסרט מופיעים מספר מוזיקאים ידועים מהרית'ם אנד בלוז והבלוז: ג'יימס בראון, קאב קאלוויי, ארית'ה פרנקלין, ריי צ'ארלס וג'ון לי הוקר, וכן ידוענים אחדים: הדוגמנית טוויגי, סטיבן ספילברג (כפקיד מס) ואחרים.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | תיאור |
| --- | --- | --- |
| ג'ון בלושי | ג'ולייט ג'ייק בלוז | אחיו של אלווד, חבר להקת האחים בלוז, סולן |
| דן אקרויד | אלווד בלוז | אחיו של ג'ייק, חבר להקת האחים בלוז, נגן מפוחית, קולות רקע |
| ג'יימס בראון | קליאופוס ג'יימס | כומר |
| קאב קאלוויי | קרטיס |  |
| ריי צ'ארלס | ריי | בעל חנות למכירת כלי נגינה |
| אריתה פרנקלין | גב' מרפי | בעלת מסעדה, אשתו של מאט מרפי ומעסיקתו של לו מריני |
| קארי פישר |  | אשת מסתורין, ארוסתו לשעבר של ג'ייק |
| הנרי גיבסון |  | ראש המפלגה הנאצית של אילינוי |
| ג'ון קנדי | בורטון מרסר |  |
| ג'ון לי הוקר |  | נגן רחוב |
| קת'לין פרימן | מארי סטיגמטה | נזירה |
| סטיב לורנס | מורי סליין | אמרגן |
| טוויגי |  | בחורה במכונית בתחנת הדלק |
| פרנק אוז |  | סוהר |
| ג'ף מוריס | בוב | הבעלים של Bob's Country Bunker |
| צ'ארלס נייפייר | טאקר מק'אלרוי | סולן להקת Good Ol' Boys |
| סטיבן ספילברג |  | שמאי מחוז קוק |
| סטיבן ויליאמס |  | שוטר |
| ארמנד סרמי |  | שוטר |
חברי להקת האחים בלוז בתפקיד עצמם:
| סטיב קרופר | נגן גיטרה חשמלית |  |
| דונלד דן | נגן גיטרה בס |  |
| מרפי דאן | נגן קלידים |  |
| וילי הול | נגן תופים |  |
| טום מאלון | נגן כלי נשיפה |  |
| לו מריני | נגן סקסופון |  |
| מאט מרפי | נגן גיטרה חשמלית |  |
| אלן רובין | נגן חצוצרה |  |
הפקה > הרקע לסרט

הדמויות של האחים בלוז נוצרו בתוכנית סאטרדיי נייט לייב, שם הופיעו בלושי ואקרויד כחברי הצוות הקבוע של התוכנית. בלושי, אשר בז למדיום הטלוויזיה, הסכים להשתתף בתוכנית בזכות הכותבים שלה, והם גם שכנעו את יוצר התוכנית להעסיקו, למרות התנהגותו הפרועה.
הפקה > צילום

צילומי הסרט החלו עוד לפני שהיה לו תקציב מוגדר. תקציבו המקורי של הסרט עמד על 17.5 מיליון דולר, אבל העלויות תפחו לכ-27 מיליון, בעיקר בגלל צילומי סצנת המרדף וההרס במרכז הקניות, וסצנת מרדף המכוניות הגדול בסופו של הסרט. לצורך צילום המרדף, נרכשו במכרז 60 מכוניות משטרה בעלות של כ-400 דולר למכונית, והופעל מוסך לתיקונים שעבד ברציפות במשך מספר יממות. זו הייתה הסצנה שבה נהרס מספר המכוניות הגדול ביותר בתולדות הקולנוע (עד ליציאתו של סרט ההמשך). את המכונית בה נסעו האחים לאורך כל הסרט, המכונה בסרט "בלוזמוביל", גילמו 13 מכוניות שונות מדגם דודג' מונקו, שנרכשו ממשטרת קליפורניה. כל אחת מהמכוניות שופצה באופן אחר כדי להתאים לסצנה הספציפית בה השתתפה: באחדות מהן חוזקו המתלים, ובאחרות שופרה מערכת ההנעה.
דן אקרויד כתב את התסריט המקורי, אף על פי שלא היה לו ניסיון קודם והוא אף סיפר שלא ידע איך נראה תסריט לסרט. בסופו של דבר הוא כתב חוברת בת 324 עמודים, פי שלושה מהמקובל לסרט כזה, והבמאי ג'ון לנדיס נאלץ לעבוד כשבועיים כדי לערוך את החוברת לכדי תסריט סביר. הסרט נתן כנראה דחיפה גדולה לתעשיית הסרטים בעיר שיקגו. בכתבה לציון 25 שנה להפקת הסרט, כתב אקרויד: "העיר היא אחד הכוכבים בסרט, וכתבנו את התסריט כמחווה לתרבות המוזיקלית בעיר."
ג'ון בלושי השתמש בסם קוקאין במהלך צילומי הסרט, עובדה ששיבשה את הצילומים פעמים אחדות. השחקנית קארי פישר (ארוסתו בסרט), שמאוחר יותר השתמשה בסם בעצמה, מונתה לפקח על בלושי ולדאוג שיהיה כשיר לצילומים. לפני צילום סצנת ההופעה הגדולה נפצע בלושי בנפילה מסקייטבורד, והיה חשש שלא יוכל לצלם את הסצנה, שבה הוא נדרש לשיר ולרקוד. מנהל אולפני יוניברסל, לו וסרמן, הזעיק אל הסט את אחד המנתחים הטובים בשיקגו, שוויתר על בילוי סוף-השבוע שלו כדי לבוא ולשכך את כאביו של בלושי.
הפקה > מיקומים

האמנים ג'יימס בראון וג'ון לי הוקר ביצעו את שיריהם במקומות ההתרחשות, והקלטת האודיו נעשתה על הסט, בדומה להקלטת הופעה חיה, בגלל הקושי של האמנים להתאים את שירתם לערוץ שירה מוקלט מראש (בטכניקת "Lip sync"). גם ארית'ה פרנקלין התקשתה בכך בביצוע שירה "Think", אך הצליחה לעשות זאת לאחר מספר רב של טייקים.
במהלך הבריחה מהמשטרה, האחים גורמים למכוניתם של שני מנהיגי ה"נאצים מאילינוי" ליפול מגובה רב ולהתרסק לתוך בור שנפער בכביש, בסגנון הסרטים המצוירים. לצורך צילום הסצנה בעידן שלפני האפקטים הממוחשבים, וכדי להבטיח צילום ברור של האובייקט, הושלכה המכונית (מדגם "פורד פינטו") על ידי מסוק מגובה של יותר מקילומטר. לצורך כך נדרש לתת למכונית אישור מיוחד מרשות התעופה הפדרלית, הניתן לכל כלי טיס. על פי עלילת הסרט, המכונית מזנקת לגבהים בקפיצה מרמפה של כביש מהיר בשלבי בניה, ורמפה מתאימה כזו נמצאה רק במילווקי. על כן ניתן לראות בתמונה את קו הרקיע האופייני לעיר שבמדינת ויסקונסין הסמוכה, בניגוד לבניינים המוכרים של שיקגו הנראים בשאר הסרט.
סצנת הכיתור של האחים בהגיעם למשרדי המס צולמה במיקום האמיתי, בכיכר דיילי, משכנו של המרכז העירוני של שיקגו. זוהי סצנת הקולנוע הגדולה ביותר שצולמה בעיר מעולם, בהשתתפותם של 200 חיילי המשמר הלאומי של ארצות הברית ו-100 שוטרים. ההפקה קיבלה רשות מיוחדת לצלם את ה"בלוזמוביל" בתוך הלובי של הבניין המרכזי, כנגד תרומה של 50 אלף דולר למפעלי הרווחה של העיר. הנזק שגרמה המכונית ללובי הוערך ב-7,650 דולר.
השפעה

כשהסרט יצא להקרנות ביוני 1980, אחת מחברות ההפצה העריכה שהוא לא יצליח בקרב קהל לבן, בגלל סוגת המוזיקה ובגלל אוסף הכוכבים ממוצא אפרו-אמריקני. במשך השנים צבר הסרט הכנסות של מעל 100 מיליון דולר. ואכן, הבמאי לנדיס טען שזהו הסרט האמריקני הראשון שהכניס יותר רווחים מחוץ למדינה מאשר בתוך ארצות הברית.
הסרט תרם לעליה משמעותית במכירות הדגם של משקפי השמש של האחים, מתוצרת ריי באן, ואף נטען שהסרט הציל את הדגם הזה מהפסקת היצור.
סרט ההמשך

בשנת 1998 יצא סרט המשך בשם "האחים בלוז 2000" בו שוב שיחק דן אקרויד את תפקיד אלווד. את ג'ון בלושי, שנפטר בשנת 1982, החליף ג'ון גודמן בתפקיד מאק מקטיר הגדול. גם סרט זה כלל הופעות אורח רבות. עם זאת, בניגוד לסרט המקורי, לא זכה סרט ההמשך להצלחה בקרב הקהל והוא נחשב לכישלון קופתי.
הערות שוליים

↑  Info & Tidbits on The Blues Brothers
↑  Egan, Jack (July 21), "Wall Street Turns Sour on Hollywood", New York Magazine. p. 12. Retrieved 2-11-01
↑  הכנסות הסרט האחים בלוז באתר Box Office Mojo
↑  לפני ביצוע השיר, מאט אומר לאשתו: את האישה, ואני הגבר, ולכן אני קובע. בתגובה, פרנקלין מביעה את התנגדותה, בביצוע הלהיט הפמיניסטי שלה "Think", ביחד עם שתי אחיותיה.
↑  Dave Newbart, "We're on a mission from God," Chicago Sun-Times, 1.2.2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2001087355  VIAF: 187084757   WorldCat (עם VIAF): 187084757
צבע הכסף

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן "צבע הכסף" מאת וולטר טוויס
 בימוי:  מרטין סקורסזה
 הופק בידי:  אירבינג אקסלראד ברברה דה פינה דודי פוסטר
 תסריט:  ריצ'רד פרייס
 עריכה:  תלמה סקונמייקר
 שחקנים ראשיים:  פול ניומן טום קרוז מרי אליזבת מסטרנטוניו הלן שיבר פורסט ויטאקר ג'ון טורטורו
 מוזיקה:  רובי רוברטסון
 צילום:  מייקל בולהאוס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי טאצ'סטון, Silver Screen Partners 
 חברה מפיצה:  Touchstone Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 באוקטובר 1986
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט פעולה, סרט ספורט, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט מתח 
 מקום התרחשות:  שיקגו 
 תקציב:  $13,800,000
 הכנסות:  $76,728,982
 הכנסות באתר מוג'ו:   colorofmoney
 פרסים:  זוכה פרס אוסקר מועמד לפרס גלובוס הזהב
 סרט קודם:  המהמר
 דף הסרט ב־IMDb
 
צבע הכסף (במקור: The Color Of Money) הוא סרטו משנת 1986 של הבמאי מרטין סקורסזה, שמבוסס על רומן משנת 1984 באותו השם מאת הסופר האמריקאי וולטר טוויס. זהו למעשה סרט ההמשך לסרט "אדי פלסון" ("The Hustler") משנת 1961 כאשר פול ניומן מגלם בו את אותה הדמות כעשרים שנה לאחר האירועים המתוארים בסרט הקודם.
בסרט מככבים פול ניומן, טום קרוז, מרי אליזבת מסטרנטוניו, הלן שיבר וג'ון טורטורו. התסריט לסרט נכתב על ידי ריצ'רד פרייס. על הופעתו בסרט זה זכה פול ניומן בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. על פי המבקרים, סרט זה (בנוסף לסרטים "שעשועים מסוכנים" ו"אהבה בשחקים") ביססו את מעמדו של קרוז ככוכב הוליוודי.
רקע

הסרט ממשיך את סיפורו של שחקן הביליארד הנוכל אדוארד "פאסט אדי" פלסון (פול ניומן), דמות שהופיעה לראשונה ברומן "הנוכל" ("The Hustler") מאת טוויס, שיצא לאור בשנת 1959 (גם בעיבוד הקולנועי "אדי פלסון" משנת 1961 של ספר זה גילם ניומן את דמותו של פלסון). עלילת הסרט ממשיכה למעשה את סיפורו של פלסון, כעשרים שנה לאחר האירועים המתוארים סרט הקודם, משך זמן שבו פלסון לא עסק בנוכלות.
תקציר העלילה

שחקן הביליארד המזדקן אדי "הזריז" פלסון (מגולם על ידי פול ניומן), אשר פרש משכבר מהעיסוק בתחום, מגלה את השחקן הצעיר, המוכשר והמבטיח וינסנט (מגולם על ידי טום קרוז) בבר המקומי. אדי מציע לווינסנט להפוך להיות בן טיפוחיו כדי שהוא ילמד אותו את כל מה שהוא יודע על המשחק וכיצד להרוויח כסף רב במשחק במרמה.
אדי לוקח את וינסנט תחת חסותו ומלווה אותו באולמות ביליארד שונים בארצות הברית, במטרה להגיע בסופו של דבר לטורניר הגמר הגדול באטלנטיק סיטי.
עם זאת, לאט לאט מתחילה יריבות בין אדי לווינסנט כאשר לבסוף, לאחר ריב, דרכיהם נפרדות. בינתיים, אדי חוזר לשחק פול בעצמו, ולבסוף, לאחר שהוא מגיע לטורניר הגמר באטלנטיק סיטי הוא מתמודד מול וינסנט.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| פול ניומן | אדוארד "פאסט אדי" פלסון | ניומן חוזר לגלם דמות זו בשנית, לאחר שכבר גילם אותה בסרט "The Hustler" משנת 1961 |
| טום קרוז | וינסנט לאוריה | בן-טיפוחיו של פלסון |
| מרי אליזבת מסטרנטוניו | כרמן | בת-זוגו של וינסנט |
| הלן שיבר | ג'אנל |  |
| פורסט ויטאקר | איימוס |  |
| ג'ון טורטורו | ג'וליאן |  |
| ביל קובס | אורביס |  |
ביקורות ותגובות

הסרט זכה לביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 91% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 35 ביקורות.
מועמדויות וזכיות בפרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1987 | פרס אוסקר | השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי פול ניומן | זכייה |
| 1987 | פרס אוסקר | שחקנית המשנה הטובה ביותר מרי אליזבת מסטרנטוניו | מועמדות |
| 1987 | פרס אוסקר | עיצוב אומנותי הטוב ביותר | מועמדות |
| 1987 | פרס אוסקר | התסריט הטוב ביותר | מועמדות |
| 1987 | פרס גלובוס הזהב | השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי בסרט דרמה פול ניומן | מועמדות |
| 1987 | פרס גלובוס הזהב | שחקנית המשנה הטובה ביותר מרי אליזבת מסטרנטוניו | מועמדות |
הערות שוליים

↑  מאיר שניצר, סרט -  מוסר של ניקל, חדשות, 10 במרץ 1987
↑  Stars of the '80s - Tom Cruise
↑  "The Color of Money‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
עידו רוזנברג

| --- | --- |

עידו רוזנברג, 2022
 לידה:  24 בפברואר 1984 (בן 41) ראשון לציון, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  שחקן תיאטרון וטלוויזיה, מדבב ובמאי
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 פרופיל ב-IMDb
 
עידו רוזנברג (נולד ב-24 בפברואר 1984 בקריית אונו) הוא שחקן תיאטרון וטלוויזיה, מדבב ובמאי ישראלי.
ביוגרפיה

עידו רוזנברג גדל בראשון לציון. למד נגינה בפסנתר, למד בבית ספר לאומנויות ע"ש תלמה ילין בגבעתיים, עד שנת 2002.  המשיך את לימודי המשחק בבית צבי ברמת גן וזכה בפרס צבי קליר על הצטיינות בלימודים.