stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראגנארוק
לפני הקרב > לפני תחילת הראגנארוק

ממש לפני הראגנארוק יבוא חורף החורפים, הפימְבּוּלְוִינְטֵר - שלושה חורפים עוקבים ללא הפוגה יכסו את הארץ. המוסר יעלם ומלחמות ומאבקים יפשטו בכל רחבי הארץ, בקרעם אחים, משפחות וחברים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Brœðr munu berjask ok at bönum verðask | וילחמו אחים ויפילו איש את רעהו |  |  |  |  |  |
| munu systrungar sifjum spilla | ואחיינים יכתימו את קשרי הדם* |  |  |  |  |  |
| hart er í heimi hórdómr mikill | קשים החיים על הארץ ואיומה היא הפריצות |  |  |  |  |  |
| skeggjöld, skálmöld skildir 'ru klofnir | עת הגרזן, עת החרב, מתפרקים המגנים |  |  |  |  |  |
| vindöld, vargöld áðr veröld steypisk | עת הסופות, עת הזאבים, טרם מתמוטט העולם |  |  |  |  |  |
| man engi maðr öðrum þyrma | ולא יחוסו עוד בני האדם על זולתם |  |  |  |  |  |
*בתרבויות הגרמניות היחסים בין איש ואחיינו היו קרובים באופן מיוחד: 
האדה הפואטית, וולוספו - "נבואתה של החוזה", בית 45
הזאב סקוֹל ואחיו הַאטי יבלעו את סוֹל אלת השמש ואת אחיה מַני אל הירח. אפלה תמלא את הארץ והכוכבים יפלו אל תוך החשיכה. האדמה תרעד והרעידות ישברו את כבליהם של פנריר ולוקי. הנחש יורמונגנד יצא מן הים ויתפתל על האדמה, יוצר נחשולי מים ומרעיל את השמיים ואת הקרקע בנשימתו הממיתה.
שלושה תרנגולים יקראו אל הקרב האחרון - התרנגול האדום פְיַאלַאר יקרא אל הענקים, התרנגול הזהוב גוּלינְקַאמְבי את האלים והשלישי בצבע אדום חלוד יזמן את המתים. מיוּטוּנְהֵיים במזרח יבוא צבא הענקים על הספינה נַגְלַפַר, העשויה מציפרוני המתים. מהלהיים, הנמצאת מתחת לעולמנו, יוביל לוקי את הספינה השנייה אשר תישא את המתים. ענקי האש, מונהגים על ידי סורט, יצאו ממוּסְפֵּלְהֵיים בדרום לעבר שדה הקרב. חרבות האש אותן הם יניפו ישרפו את כל העומד בדרכם.
בנוסף לכל, כלב השאול גַארְם ישתחרר ממקומו בכניסה לעולם המתים גְניפַּהֵלִיר ויצטרף לצבא האופל על אדמת ויגְריד, שדה הקרב העתידי.
האל היימדאל, שומר אסגארד, יבחין בצבא המתקרב ויתקע בשופרו, הנשמע בכל תשעת העולמות ויאסוף את האלים. אודין ירכב על סוסו סְלֵייפְניר אל מעיין מימיר כדי להיוועץ עם הענק מימיר בפעם האחרונה. לאחר השלמת כל ההכנות יוליך אודין - עטוי בגדי קרב, קסדה עשויה זהב על ראשו וחמוש בחניתו גוּנְגְניר - את כל האלים וצבא הלוחמים האמיצים אשר המתינו עמו בולהאלה אל עבר שדה הקרב, ויגְריד.
הקרב

אודין (בתמונה - רכוב על סוס, חמוש בחניתו גונגניר) ילחם בזאב העצום פנריר אך בסופו של הקרב הארוך יוכרע ויבלע על ידי הזאב. זה יוכנע בידי בנו של אודין, וידאר, אשר יקרע את לסתותיו בידיים חשופות. תור יילחם בנחש יורמונגנד (בתמונה - אוחז בלסתו של הנחש ומניף את מקבתו), ידו תהיה על העליונה ובעזרת מקבתו מְיוֹלְניר יצליח להרוג את הנחש. לאחר הניצחון, יספיק לפסוע תשע פסיעות בלבד בטרם יכניעו הארס של יורמונגנד.
פרֵיי ילחם בענק האש סורט ויפסיד משום שמסר את חרבו לעוזרו. טיר בעל היד האחת יאבק בגַארם כלב השאול ויצליח להורגו, אולם פצעיו הקשים לא יאפשרו לו לשרוד את הבאות. לוֹקי והיימדאל, היריבים הוותיקים, יפגשו איש את רעהו בקרב של שווים, ממנו לא יצאו בחיים.
לבסוף סורט, ענק האש, ישלח אש וגופרית לכל עבר, תשעת העולמות יבערו, והאדמה תשקע סופית אל תוך הים, שעוצמתו ועוזו יתעצמו ויציפו את העולם.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sól tér sortna, sígr fold í mar | שחורה נהית השמש, הארץ שוקעת אל תוך הים |  |  |  |  |  |
| hverfa af himni heiðar stjörnur | הכוכבים הלוהטים מן השמים נופלים |  |  |  |  |  |
| geisar eimi ok aldrnari | אדירה נהית הלהבה הניזונה מן החיים |  |  |  |  |  |
| leikr hár hiti við himin sjálfa | מזנקת ומגיעה אף למרומים |  |  |  |  |  |
האדה הפואטית, וולוספו - "נבואתה של החוזה", בית 57
העולם החדש אחרי הקרב

חלק מן האלים ישרדו: אחיו של אודין וִילי ובניו של אודין וִידַאר ו-וַאלִי. שני בניו המתים של אודין בלדר והוֹד יחזרו מעולם המתים. בניו של תור מוֹדי ומַגְנִי ישרדו וירשו את מקבתו. האל הוֹניר יזכה לחזות את העתיד לאחר הקרב. אף אלה לא מוזכרת בתיאורי המצב לאחר הקרב אבל יש המניחים כי פְריג, פְרֵייה ואחרות שרדו.
לאחר החורבן, ארץ חדשה תעלה מן הים, יפה למראה ובעלת קרקע פורייה. שמש חדשה תופיע בשמים, שכן אלת השמש סול תלד בת לפני שתיבלע על ידי הזאב. צמד בני אדם, לִיף וליפְתְרַסיר, ישרדו את הקרב מכיוון שיתחבאו עמוק בתוך יֵגְדרַסיל, העץ המקיף את כל היקום, וצאצאיהם ימלאו את הארץ החדשה.
מתוך החשיכה והמים יעלה עולם חדש ואידיאלי, כל חולשה וסבל יעלמו לנצח. ייווצר עולם בו בני האדם והאלים יחיו בשלום ובו שפע לכל.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Þar munu eptir undrsamligar | ושוב, ביופי מופלא |  |  |  |  |  |
| gullnar töflur í grasi finnask | יעמדו השולחנות הזהובים על הדשא |  |  |  |  |  |
| þærs í árdaga áttar höfðu | אשר היה של האלים בימי קדם |  |  |  |  |  |
האדה הפואטית, וולוספו - "נבואתה של החוזה", בית 61
הערות שוליים

↑  מילון אוקספורד מציג את שני הפירושים כאפשריים (ראו כאן) וכך גם "מילון זוייגה לאיסלנדית עתיקה" (ראו כאן).
↑  מתוך "ראגנארוק: עידן האש והחצץ", פרק 4 (ראו כאן)
↑  האדה הפרוזאית, גילְבַגינינְג - "ההטעיה של גילבי", קטע 34. ראו תרגום לאנגלית כאן
↑  האדה הפרוזאית, גילבגינינג - "ההטעיה של גילבי", קטע 49. ראו תרגום לאנגלית כאן
↑  את המקור ניתן לראות כאן, התרגום לעברית מבוסס על התרגום לאנגלית אותו ניתן למצוא כאן (בתים 32 ו-33)
1 2 3  את המקור ניתן לראות כאן, התרגום לעברית מבוסס על התרגום לאנגלית אותו ניתן למצוא כאן
טיר מכניס את ידו לפיו של פנריר
לוֹקי מכוון את הוֹד
בול מאיי פארו משנת 2003. הספינה נַגְלַפַר מובילה את המתים לשדה הקרב, מאחוריה נמצא הנחש יוֹרְמוּנְגַנְד.
הקרב
כתב עת תורני

כתב עת תורני (מכונה גם מאסף תורני או קובץ תורני) - הוא מקבץ של מסות ומאמרים בעלי גישה אורתודוקסית העוסקים בנושאים הקשורים לתורת ישראל על כל חלקיה: הפשט, הרמז, הדרש והסוד.
בחלק מכתבי העת התורניים, ניתן גם למצוא, לצד העיסוק ההלכתי הישיר, מאמרים העוסקים בחקר תולדות הפסיקה ושושלות קבלת התורה, כמו גם חשיפת כתבי יד ומאמרים של רבנים קדמונים שעדיין לא פורסמו.
כתבי העת התורניים, משמשים גם כבמה לידיעות אקטואליות נחוצות שיש עניין בהבאתם לידיעת הקהל התורני.
יתרונות כתב העת על פני הספר

המעלות והיתרונות של כתב העת על פני הספר, והם, עיסוקו בנושאים אקטואליים, וצירוף חבר כותבים, נכונים גם ביחס לכתבי עת בכלל, והם מתאפיינים באופן ייחודי בכתבי-עת תורניים:
שימור מאמרים בודדים - עם חידוש כתב העת התורני, זכו לפרסום גם מאמרים בודדים, שבשל קוטנם היו נאבדים ולא זוכים לבוא לפרסום לולא כתבי העת. תופעה זו, המכונה בלשון התלמוד (תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י"ד, עמוד ב') "איידי דזוטר מירכס".
חידוש מובחר - אם בעבר, נדרש המחבר לאגור מלאי גדול של חידושים כדי להדפיסם, כתב העת התורני מאפשר את פרסום המאמרים המובחרים בלבד, בלא צורך לדאוג על הנייר שנותר חלק, ועל שאר טרדות המונעים את המחברים מלפרסם את חידושיהם.
ריבוי דעות - כבכל כתב עת, גם בכתב העת התורני ישנם כותבים רבים, בעלי תחומי עניין והתמחות שונים, שמייעדים את מאמריהם לקהלי יעד שונים ומגוונים.
ביקורת - בכתבי העת החשובים, מיוחד מקום של כבוד למאמרי ביקורת העוסקים בבירור ותיקון עניינים שכתב העת עסק בהם בגיליונותיו הקודמים. מדור זה מוסיף אמינות לכל הנכתב, בשל חשיפת פרסומיו לביקורת. עניין זה דומה במידת מה לביקורת העמיתים בכתבי העת המדעיים, למרות שאין הוא ממוסד כל כך.
ביכורים - מחברים תורניים החלו את דרכם בכתיבת פרי ביכוריהם במאמרים בכתבי העת. תגובות הקוראים הדריכו ועודדו אותם להמשיך בכתיבה ואף לחבר ספרים שלמים.
היסטוריה של כתבי־העת התורניים

במהלך המאה ה-17 נוצרו באירופה כתבי העת התורניים הראשונים הידועים כיום. ישיבת 'עץ חיים' שבאמסטרדם שעמדה בנשיאות הרב יעקב ששפורטש והרב שלמה די אוליוויירה החליטה בשנת ה'תנ"א, 1691 להדפיס את חידושי התורה של חכמי הישיבה ותלמידי המחלקה העליונה שבה, בכתב־עת שנקרא פרי עץ חיים. המאסף הופיע בהפסקות במשך למעלה ממאה שנים, עד שנת ה'תקס"ז, 1807. כיום ידועים שלושה עשר כרכים של המאסף שבהם 953 'סימנים' (מאמרים ותשובות). כחצי יובל לאחר מכן, החל מוסד התלמוד תורה של קהילת יהודי פרארה להדפיס אף הוא את ביכורי חידושי תורתם של תלמידי ורבני המוסד. ניסיון זה הסתכם בסדרה של שלוש חוברות: א. 'ראשית בכורי קציר תלמוד תורה של ק"ק פירארה'; ב. 'תוספת בכורי קציר תלמוד תורה של ק"ק פירארה'; ג. 'עיטורי ביכורי קציר תלמוד תורה של ק"ק פירארה'. האחרונה היא חוברת ההמשך האחרונה הידועה מסדרה זו. החוברות, שזכו לפיקוחו והסכמתו ההלכתי של הרב יצחק למפרונטי, הודפסו בהפרש של חודשיים בין זו לזו, והמאמרים בהן ממוספרים ברצף, לכן מקובל לראות בהן 'כתב עת'. לדעת ישעיהו זנה מודל כתב העת של למפרונטי שימש את ישיבת עץ חיים לחיקוי ולכן יש לראות בו את כתב העת הראשון, אך יצחק לוין סבור כי יש לקבל את התיעוד על כך שהחלטת הישיבה באמסטרדם להדפיס את כתב העת התקבלה כבר ב-1691 ולכן היא מוקדמת לכתב העת של ק"ק פרארה.
בערך באותה תקופה נדפסו ספרים תורניים נוספים שכללו אוסף חידושי תורה ממחברים שונים, כך הספר "קול יהודה" (אמסטרדם תפ"ט) על סדר התלמוד הבבלי וכך "אמרי בינה" (תצ"ג) שנכתב בידי 33 מחברים שונים ו"שכל טוב" (תצ"ז) שניהם נדפסו בדיהרנפורט על סדר פרשיות התורה. ספרים אלו הופיעו בהופעה חד-פעמית ואף שכנראה זכו לתפוצה רחבה אין למנותם ככתבי־עת שכן אינם תקופונים (אנ').
כתב־העת התורני החשוב הבא הודפס באינטנסיביות לאורך אחת עשרה שנים וזכה ללמעלה מ-200 גליונות. היה זה כתב־העת 'שומר ציון הנאמן' בעריכת הרב יעקב אטלינגר מאלטונה שבגרמניה, הוא נדפס בשנים 1846–1857 והשתתפו בו כל גדולי הרבנים האורתודוקסים בני התקופה מגרמניה וממדינות נוספות. פרסומו והצלחתו של כתב העת הביאו להדפסתו בשנית ב-1963 בניו יורק במהדורת צילום בת שני כרכים.
היסטוריה של כתבי־העת התורניים > המאה ה-19

במחצית השנייה של המאה ה-19 התרבו כתבי־העת התורניים, רובם ככולם לא זכו לתוחלת חיים ארוכה כשל 'שומר ציון הנאמן'. בין כתבי-עת אלו: 'תבונה' (1861 והלאה) של רבי ישראל סלנטר; 'תורת ציון' (1862) בעריכת יואל משה סלומון שממנו נדפס רק גיליון אחד; 'כבוד הלבנון', המוסף התורני של 'הלבנון' שראה אור החל מ-1863 למשך כשני עשורים; 'פליטת סופרים' (1863) שראה אור בווילנה בעריכת הרב יהושע השל לוין; כתב העת התורני-מדעי 'אוצר חכמה' (1859–1865) וכתב העת התורני 'אור תורה' (1873–1874), שניהם בעריכת יוסף כהן-צדק שראה אור בלבוב; 'יגדיל תורה' (1879–1885) שראה אור באודסה בעריכת הרב משה אלעזר ביילינסון ובהשתתפות רבנים ידועי שם; ממשיכיו של ה'יגדיל תורה, 'מכילתא דרבנן' (1886) ו'שמעתתא דרבנן' (1887) נדפסו אף הם באודסה בעריכת הרב ביילינסון; 'המסדרונה' (1885–1889) בעריכת הרב חיים הירשנזון; 'עיטור סופרים' (1888–1889) שראה אור בווילנה בעריכתו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק; 'בית המדרש' (קראקא 1888) שנערך בידי מיכה יוסף ברדיצ'בסקי והשתתפו בו רבנים וחוקרים כמו יצחק יעקב ריינס, יעקב רייפמן ושמואל אלכסנדרוב; השנתון התורני-מדעי 'כנסת הגדולה' (1890–1892) שראה אור בוורשה; 'בית ועד לחכמים' שראה אור בסגהאלום-נייהייזל ב-1894; 'מגד ירחים' (1898) שראה אור במרמרוש-סיגט.
כמה מהם המשיכו לצאת גם בראשית המאה ה-20, בהם: המאסף התורני-מדעי 'ירושלים' (1882–1919), שנדפס בווינה ובהמשך בירושלים בעריכת אברהם משה לונץ; 'תורה מציון' (1887–1902) שנדפס בירושלים; 'תל תלפיות' (1892–1938), חלוץ כתבי העת התורניים בהונגריה; 'כנסת חכמי ישראל' (1892–1900), אחת הבמות העיקריות של רבני מזרח אירופה, שראה אור באודסה, בפיוטרקוב ובברדיצ'ב בעריכת הרב אברהם יואל אבלסון ונחשב לממשיכו של 'יגדיל תורה' האודסאי; 'יגדיל תורה' (1891–1902) שראה אור בהפסקות בברלין ובקראקא; כתב העת 'הפסגה' (1895–1901) בעריכת הרב הלל דוד הכהן טריווש שראה אור בשמות מתחלפים בווילנה ורשה ופיוטרקוב; כתב העת הבולט 'המאסף' (1896–1914) שראה אור בירושלים בעריכת הרב בן ציון קואינקה במשך כמעט עשרים שנים; הרבעון 'אור תורה' (1897–1900); 'אהל מועד' (1898–1901), חוברת חד־שנתית בעריכת הרב יקותיאל אריה קמלהאר שנדפסה בפודגוז'ה; 'ועד חכמים' (1898–1904) שנדפס בערים שונות בגליציה בתמיכתם הפעילה של רבי מאיר אריק, רבי יצחק שמלקיס, רבי אריה ליבש הורוויץ ורבי שלום מרדכי הכהן שבדרון (מהרש"ם); 'וילקט יוסף' (1899–1917) ששרד עד אמצע מלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה של כתבי־העת התורניים > המאה ה-20

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כתבי עת תורניים רבים באו בעקבותיהם בראשית המאה ה-20 ובין מלחמות העולם. לקראת מחצית המאה ובעקבות אירועי מלחמת העולם השנייה עברה נקודת הכובד המרכזית של הדפסת כתבי העת התורניים מתחומי מזרח אירופה לארץ ישראל ולארצות הברית. תפוצת כתבי העת התרחבה מאוד והם ראו אור במדינות רבות, בשפות ובסגנונות שונים.
כתבי עת חסידיים

לצד הקבצים העוסקים בענייני הלכה, הגדה והגות, ניתן גם למצוא קבצים העוסקים בתחומים מוגדרים הנכללים גם הם בהגדרה התורנית. בין אלה ניתן להגדיר את הקבצים העוסקים בענייני החסידות, משנתה והשקפתה. על אלו נמנו בשלהי המאה ה-20, וראשית המאה ה-21, הקבצים, נחלת צבי בעריכת מכון נחלת צבי שבבני ברק, מכון שפתי צדיקים בעריכת חסידי קופיטשניץ והיכל הבעל שם טוב בהוצאת היכל מנחם חב"ד, ורבים אחרים.
לצד אלו, ניתן למצוא קבצים רבים, המיועדים לעיסוק בחצר חסידית מוגדרת, באישיה ובמשנתה. אותם קבצים יוצאים לאור בדרך כלל, על ידי מכונים השייכים לחסידות נשואת הקובץ.
למרות עיסוקם הייחודי של הקבצים במשנת החסידות ובקורותיה, הם נמנים עם כלל כתבי העת התורנים, בשל הזיקה שבין תורת החסידות לכלל התורה.
יוצא מכלל אלה הוא קובץ בית אהרן וישראל בהוצאת מכון בית אהרן וישראל אף שהוא יוצא לאור על ידי חסידות קרלין, ועוסק רק מעט בענייני חסידות, בעיקר בפן ההלכה והמנהג, אך רובו מוקדש לעניינים כלליים והכותבים בו נמנים עם כל החוגים.
ייחודיות נוספת בכתבי עת תורניים-חסידיים, כגון קובץ ההערות "נפלאות מתורתך", היא הבאת תווי-נגינה של ניגונים שהלחינו החסידים.
ארכוב ושימור כתבי עת

בשל העובדה שכתבי העת יוצאים לאור בכריכה רכה, והופעתם זמנית ודומה לעיתון, הם נגנזים בדרך כלל אחרי קריאתם, ואינם נשמרים כספרים. כך, בשונה מספרים תורניים, קיימים עותקים מעטים בלבד של כתבי עת תורניים מהשנים הקודמות.
מלאכת ארכוב כתבי העת מבוצעת בדרך כלל על ידי ספריות, המאגדות קבצים שונים, לרוב - כל הקבצים מאותה שנה, לתוך כרך אחד. בנוסף, עם התפתחות הדיגיטיזציה נסרקים כתבי העת, או נשמרים מלכתחילה מקבצי האב שלהם, ונשמרים באתרי אינטרנט או במאגרים תורניים.
אתר ספריית אסיף מאגד מאמרים מכתבי עת תורניים וספרים נוספים בני זמננו, בעיקר מעולם התורה הדתי לאומי, הזמינים במלואם לקריאה ישירה באתר או להורדה. האתר כולל מגוון קטגוריות ותגיות, המאפשרות ריכוז מהיר של מאמרים שונים העוסקים בנושא משותף, או שדומים זה לזה בפרמטרים אחרים, כגון: שם המחבר, מאמרים העוסקים באותו דף בתלמוד הבבלי או באותו פרק בתנ"ך, מאמרים שפורסמו באותו כתב עת, ועוד. נכון לתמוז תשפ"ד, יש באתר כ-17,000 מאמרים, רובם הגדול בפורמט PDF.
בשנים האחרונות קמו כתבי עת תורניים שאינם מודפסים אלא מופצים באופן וירטואלי בלבד, כדוגמת ירחון האוצר ופשטות המתחדשים.
ראו גם

רשימת כתבי עת תורניים עליהם יש ערך בוויקיפדיה
לקריאה נוספת

יצחק לוין (עורך), אוצר כתבי־עת תורניים: ביבליוגרפיה של כתבי עת תורניים... בשנות תנ"א – תש"ח. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תש"מ. בהשתתפות ביבליוגרפים נודעים כדוגמת הרב יהודה רובינשטיין הרב אשר כצמאן יצחק רפאל.
הערות שוליים

↑  י' זנה, אבני בנין לתולדות היהודים באיטליה, חורב, ו (תש"ב), ניו יורק תש"ב, עמ' 91–98.
↑  הופיעו שנים עשר גליונות. על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 281–283. ובעמודים הבאים שם על כתבי-עת בשם דומה שיצאו בעקבותיו, המפורסם בהם 'תבונה' של הרב ישראל זיסל דבורץ שראה אור בקובנה ואחר כך בירושלים.
↑  על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 299–301.
↑  הופיע גיליון אחד בלבד אך הופעתו עוררה בזמנו עניין רב בחוגים הרבניים והיו שותפים להכנות להדפסתו רבנים נודעים כמו: הרב יעקב אטלינגר (מו"ל שומר ציון הנאמן); הרב שלמה קלוגר והרב מאיר ליבוש (מלבי"ם). על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 221–224. יצחק רפאל פרסם לימים ב'ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, א, ירושלים תשי"ט, עמ' 327–395, את התוכן שנאסף לקראת גיליון שני של כתב־עת זה ולא נדפס.
↑  כנראה הופיעו שלושה גליונות. על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 28–29.
↑  כנראה הופיעו ארבעה גליונות. על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 32–33.
↑  הופיעו ארבעה גליונות. על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 185.
↑  על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 268–269.
↑  על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 185–186.
↑  הופיעו שני גליונות, אך בעקבות פטירת אשת העורך נפסקה ההדפסה. על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 215.
↑  על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 53.
↑  הופיעו ארבעה כרכים. על כתב־עת זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 119–121.
↑  על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 55.
↑  על כתב־עת תורני-מדעי זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 112–114.
↑  חוברת אחרונה, שלא מן המנין, פורסמה ב-1944 בבודפשט ערב שואת יהודי הונגריה אחרי שש שנים של הפסקת הדפסת כתב העת בשל העדר רישיון ממשלתי.
↑  על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 121–126.
↑  על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 33–34.
↑  על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 15–16.
↑  על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 96–97.
↑  על כתב־עת תורני זה, ראו עוד: 'אוצר כתבי־עת תורניים' (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 88–95.
↑  אתר אסיף
פארק יאונמי

| --- | --- |

 לידה:  4 באוקטובר 1993 (בת 31) הייסאן, קוריאה הצפונית 
 מדינה:  קוריאה הצפונית, קוריאה הדרומית, ארצות הברית 
 השכלה:  Dongguk University  קולג' ברנרד  אוניברסיטת קולומביה 
 פרסים והוקרה:  100 נשים (BBC) (2014) 
 חתימה:   
 
פארק יאונמי (בקוריאנית: 박연미; נולדה ב-4 באוקטובר 1993) היא עריקה צפון קוריאנית, יוטיוברית, סופרת ופעילה שמרנית אמריקאית, המתוארת לעיתים רבות כ"אחד מהעריקים הצפון קוריאנים המפורסמים ביותר בעולם". פארק הצליחה לברוח מקוריאה הצפונית לסין ב-2007 בהיותה בת 13, ומשם היא הצליחה לברוח לקוריאה הדרומית ולבסוף להגר לארצות הברית.
הקשיים שפארק חוותה במהלך בריחתה מקוריאה הצפונית העניקו לה השראה להפוך לפעילה למען זכויות אדם ולהעלות את המודעות לתנאים הקשים בקוריאה הצפונית. מהעשור השני של המאה ה-21 ואילך פארק נוהגת לספר את סיפורה בכנסים רבים ברחבי העולם על מנת לשפוך אור על הפרות זכויות האדם במולדתה.
הערות שוליים

1 2  Sommer, Will (16 ביולי 2023). "A North Korean defector captivated U.S. media. Some question her story". The Washington Post. אורכב מ-המקור ב-7 בנובמבר 2023. נבדק ב-21 ביולי 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑    Yeonmi Park, ‏My North Korean childhood, The Telegraph
1 2  Engel, Richard; Werner, Kennett (26 בפברואר 2018).  Written at Seoul. "Yeonmi Park's long journey from North Korea to Chicago". NBC News. New York City. נבדק ב-15 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hakim, Danny (25 באוקטובר 2014). "The World's Dissidents Have Their Say". The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-25 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3    Tom Phillips, ‏Escape from North Korea: 'How I escaped horrors of life under Kim Jong-il', The Telegraph, 11 November 2014
↑  Vollers, Maryanne (15 במרץ 2015). "The woman who faces the wrath of North Korea". The Guardian. נבדק ב-25 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  North Korean Defector | Yeonmi Park | TEDxYouth@Bath, נבדק ב-2023-12-19
↑  Huddleston Jr., Tom (20 באוגוסט 2018). "This woman escaped North Korea at 13 — these are her lessons on perseverance". CNBC. נבדק ב-15 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nordlinger, Jay (17 בנובמבר 2015). "Witness from Hell". National Review. נבדק ב-25 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "One Student's Journey from North Korea to Columbia University". School of General Stufies. Columbia University. 15 בנובמבר 2016. נבדק ב-26 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Homans, Charles (2023-06-22). "A North Korean Dissident Defects to the American Right". The New York Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-12-19.
↑  Stabile, Angelica (16 ביוני 2021). "North Korean defector drags Dems for comments on Americans being deprived of freedom: 'That's a complete lie'". Fox Business. נבדק ב-4 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Defector Yeonmi Park's shocking North Korea stories draw questions - The Washington Post, web.archive.org, ‏2023-11-07
↑  Park, Yeonmi; Shearlaw, Maeve (29 באוקטובר 2014). "The North Korean defector who continues to defy regime – live Q&A as it happened". The Guardian. נבדק ב-1 בנובמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  
Jolley, Mary Anne (3 בספטמבר 2014). "Celebrity Defector: Speaking out against North Korea". Dateline. {{cite news}}:  (עזרה)}
1 2  Gupta, Priyanka. "Escaping North Korea: one refugee's story". www.aljazeera.com. נבדק ב-25 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012295612705171  PLWABN: 9810559484005606  BIBSYS: 1492758309750  CiNii: DA18375320  GND: 1078129258  ICCU: LI3V000940  ISNI: 0000 0004 5763 0580  LCCN: n2015057300  NDL: 001220695  NKC: xx0198970  NLK: KAC201524120  NTA: 401255565  RERO: 02-A026053149  SELIBR: 391755  SUDOC: 192746464  VIAF: 61144648379573893061   WorldCat (עם VIAF): 61144648379573893061 
יאונמי פארק בכנס בוושינגטון די. סי., 2015
טייס

טייס קרב של חיל האוויר הישראלי. צילום מ-1949.
אליזבת גרדנר, טייסת צבאית אמריקאית. צילום מתקופת מלחמת קוריאה.
טייס הוא אדם המטיס כלי טיס למיניהם, כמקצוע, כתפקיד צבאי או כתחביב. המונח מתייחס בדרך כלל למטיסים כלי טיס ממונעים, מטוסים ומסוקים, אך הוא חל גם על בני אדם המטיסים כלי טיס אחרים: דאונים וכדורים פורחים לא ממונעים, ספינות אוויר וצפלין שהם כלי טיס הקלים מן האוויר, אווירון זעיר ממדים, כלי טיס קלים מאוד, ועוד.
המונח הלועזי לטייס הוא Aviator. מונח זה יכול לכלול לא רק את מי שמטיס בפועל את כלי הטיס, אלא גם אנשי צוות אחרים, כמו הנווט, המטילן, אלחוטן אוויר, מהנדס טיסה ובעלי תפקיד אחר הכרוך בהטסת המטוס, בעיקר במשימות צבאיות. המונח העברי הוא איש צוות אוויר; להבדיל מהמונח הלועזי, יכול המונח העברי להתייחס גם לדיילים ובעלי תפקידים אחרים בטיסות אזרחיות.
גם אנשי צוות של חללית מאוישת או מעבורת חלל נקראים טייסים, וליתר דיוק טייסי חלל. בדרך כלל ישנו איש צוות שתפקידו המוגדר הוא טייס רכב החלל (להבדיל ממפקד המשימה, ובעלי תפקידים אחרים בצוות), ואולם מכיוון שכל אנשי הצוות "טסים" בחלל, ומכיוון שאחוז גדול מטייסי חלל היו טייסים ברקע המקצועי שלהם, מקובל להתייחס אל כל טייסי החלל כ"טייסים".
הטייסים הראשונים

אף על פי שהטיסה המתועדת הראשונה נערכה בשנת 1852, בכלי טיס דמוי כדור פורח, מקובל לקרוא לאחים רייט, שביצעו את הטיסה הראשונה בכלי טיס ממונע כבד מהאוויר ב-17 בדצמבר 1903, "הטייסים הראשונים". היירם מקסים ואנשי צוותו, שביצעו ניסיון תעופה ב-31 ביולי 1894 מתחרים גם הם על התואר הטייסים הראשונים.
הכשרת טייסים

טייסים צבאיים נחשבים אנשי צבא מן השורה הראשונה בכל צבא, ולפיכך תהליך הכשרתם ארוך ומורכב מאוד, וכלל שלבי מיון רבים. רוב הצוערים המתחילים את הקורס מודחים ממנו, ורק אחוז קטן מגיע לקו הסיום.
גם הכשרת טייס אזרחי היא תהליך מורכב ברוב מדינות העולם, וכרוכה בתהליך רישוי ממלכתי כמוגדר על ידי רשות התעופה האזרחית המקומית.
לימודי טיס בישראל כרוכים במעבר בדיקות רפואיות בהם ראיה 66, אבחון צבעים בשיטת אישיארה ובהצגת תעודת יושר ממשטרת ישראל. לימודי הטיס עצמם נחלקים לשני חלקים: לימודים תאורטיים, ולימודים מעשיים. הלימודים התאורטיים כוללים ידע טכני והכרת המטוס, מטאורולוגיה, ניווט, קשר, ואת הנהלים והחוקים הקשורים בטיסה. החלק המעשי כולל את כל הכרוך בהטסה: הסעה על המסלול, המראה ונחיתה, טיסה ישרה ואופקית, מצבי טיסה בסיסיים: נסיקה, הנמכה, גלישה ופניות, טיסה במהירויות שונות, הזדקרות, ניווט, טיסת מכשירים, מצבי חירום, ועוד.
רישיון טיס

בישראל ישנם כמה רמות לרישיונות הטיס:
טייס מתלמד – חניך שיכול להטיס מטוס על פי תוכנית ההכשרה ובפיקוח של מדריך טיס.
טייס פרטי ֺ– המוסמך לשמש כטייס או טייס משנה בכלי טיס. כלי הטיס המותר לכל טייס מוגדר ברישיונו. טייס פרטי יכול להטיס רק טיסות פרטיות, ואינו מורשה להטיס בשכר או כטייס בטיסה מסחרית. טייס פרטי יכול לטוס בתנאי מזג אוויר טובים ורק כאשר יש לו קשר עין עם הקרקע. טייס פרטי מורשה להטיס מטוס בעל מנוע יחיד לדוגמה: מטוס הססנה 152/172.
הגדר מכשירים – שלב ברישיונו של טיס פרטי. מעבר שלב זה מאפשר לטייס לטוס כמעט בכל מזג אוויר, ללא קשר עין עם הקרקע, ובהסתייעות בעזרי ניווט או GPS.
הגדר רב מנועי – שלב נוסף ברישיונו של טייס. מעבר שלב זה מאפשר לטייס להטיס מטוס בעל יותר ממנועי אחד.
טייס מסחרי – המוסמך לשמש כטייס או טייס משנה גם בשכר או בטיסה מסחרית; גם טייס מסחרי מוגבל בכלי הטיס שהוא מורשה להטיס על פי ההגבלות שברישיונו.
טייס תובלה בנתיבי אוויר – רשאי לשמש כטייס פרטי ומסחרי גם במטוס המופעל בטיסה מסחרית שמשקלו הכולל עולה על 5,700 ק"ג;
מדריך טיס – רשאי להדריך לצורך קבלת רישיון טיס.
רישיון נוסף הוא רישיון ATPL (Airline transport pilot licence), שהוא הרישיון בדרגה הגבוהה ביותר בתחום התעופה, ומקנה את הזכות לשמש כקברניט בנתיבי טיסה בנלאומיים.
טייס ישראלי זכאי להיות חבר באיגוד הטייסים הישראלי אם הוא מחזיק ברישיון טיס מסחרי בר תוקף ומתפרנס מעבודתו כטייס.