stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולטימו (זמר)
ביוגרפיה > 2017: Pianeti

בשנת 2016 זכה מוריקוני בתחרות ההיפ הופ "One Shot Game", אשר קודמה על ידי חברת התקליטים העצמאית Honiro Label, וזמן קצר לאחר מכן הוא החל לעבוד עמה. ב-10 במרץ 2017 יצא לאור הסינגל הראשון של מוריקוני, "Chive", כאשר בהמשך יצאו לאור גם הסינגלים "Ovunque tu sia" ו-"Sabbia". ב-26 במאי 2017 הוא חימם את הופעתו של פבריציו מורו (אנ') ברומא.
ב-6 באוגוסט 2017 יצא לאור אלבומו הראשון, Pianeti (כוכבי לכת), ומתוכו גם סינגל בעל אותו השם. האלבום נכנס למצעדים באיטליה במקום 47, והגיע לשיאו במקום החמישי שנתיים לאחר מכן; בשנת 2019 הוא הגיע למעמד פלטינה כפולה, מה שאומר שהוא מכר יותר מ-100,000 עותקים. באוקטובר 2017 יצא לאור הסינגל "Stasera" מתוך האלבום.
ביוגרפיה > 2018: Peter Pan ופסטיבל סן רמו

ב-15 בדצמבר 2017, במהלך תחרות המוזיקה Sanremo Giovani (אי') לזמרים צעירים, נודע כי מוריקוני עתיד להשתתף בפסטיבל סן רמו לשנת 2018, בקטגוריית המתחרים החדשים, עם שיר "Il ballo delle incertezze". הוא זכה בתחרות וקיבל את "פרס הירח". ב-9 בפברואר 2018, יום הזכייה, הוא הוציא לאור את אלבומו השני, Peter Pan. האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד המוזיקה האיטלקי והגיע בשיאו למקום הראשון כעבור שנה; בשנת 2021 הגיע האלבום למעמד פלטינה מחומשת, לאחר שנמכר ביותר מ-250,000 עותקים. ב-4 במאי 2018 מוריקוני יצא לסיבוב ההופעות "Peter Pan Tour", שכל הכרטיסים אליו נמכרו, ובהמשך הוסיף את החלק הנוסף "Esageriamo?" – ארבע הופעות באצטדיונים סגורים. מאוחר יותר יצאו לאור שלושה סינגלים מתוך האלבום Peter Pan,‏ "Poesia senza veli",‏ "Cascare nei tuoi occhi" ו-"Ti dedico il silenzio".
ביוגרפיה > 2019: Colpa delle favole

בשנת 2019, מוריקוני התמודד לראשונה בתחרות הראשית בפסטיבל סן רמו עם השיר "I tuoi particolari", והגיע למקום השני. ב-22 בפברואר הוא הוציא לאור את הסינגל "Fateme cantà", הכתוב כולו בדיאלקט הרומנסקו (אנ') העתיק. ב-5 באפריל הוא הוציא לאור את הסינגל "Rondini al guinzaglio", וכן את אלבומו השלישי Colpa delle favole. האלבום נכנס למצעדים האיטלקיים במקום הראשון, ושהה שם במשך חמישה שבועות. בשנת 2020 האלבום הגיע למעמד פלטינה מרובעת, עם יותר מ-200,000 עותקים שנמכרו. בנוסף, ב-2019 הוא היה מועמד לפרס "האלבום האירופי העצמאי של השנה" מטעם איגוד חברות התקליטים העצמאיות. ב-25 באפריל יצא מוריקוני לסיבוב ההופעות "Colpa delle Favole Tour", באצטדיונים הסגורים הגדולים ביותר ברחבי איטליה. ב-4 ביולי ערך את הופעתו "La Favola" בסטאדיו אולימפיקו ברומא, לעיני יותר מ-63,000 איש, והיה לזמר הצעיר ביותר באיטליה שהופיע באצטדיון. בהמשך הוא הכריז על סיבוב הופעות באצטדיונים האיטלקיים המרכזיים, אותו סיים בקירקוס מקסימוס; עבור סיבוב ההופעות נמכרו מעל ל-120,000 כרטיסים תוך יממה. מאוחר יותר יצאו לאור שלושה סינגלים מתוך האלבום Colpa delle favole,‏ "Ipocondria",‏ "Piccola stella" ו-"Quando fuori piove".
ב-13 בדצמבר 2019 יצא לאור הסינגל "Tutto questo sei tu", שנכנס למצעדים האיטלקיים במקום הראשון. השיר בוצע במהלך גמר העונה ה-13 של אקס פקטור איטליה. בינואר 2020 הודיע איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי כי האלבום Colpa delle favole היה הנמכר ביותר באיטליה בשנת 2019.
ביוגרפיה > 2020–2021: Solo

בספטמבר 2020 עזב אולטימו את חברת התקליטים Honiro, כדי להקים חברת תקליטים עצמאית משלו, Ultimo Records. הסינגל הראשון שיצא לאור דרכה היה "22 settembre". ב-22 בדצמבר הוא הוציא לאור את השיר "7+3". ב-22 בפברואר 2021 הוא פרסם את עטיפת הסינגל "I giardini di marzo", גרסת כיסוי לשירו של לוסיו בטיסטי (אנ'), שהוקלט בלוס אנג'לס. ב-23 באפריל הוא הוציא את הסינגל "Buongiorno vita". השיר בוצע לראשונה יום קודם לכן במהלך הופעה אקוסטית בשידור חי שנערכה בקולוסיאום ברומא, תחת השם "Buongiorno vita - L'evento". ב-15 באוקטובר הוא הוציא לאור את הסינגל "Niente". בינואר 2022 הודיע איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי כי אולטימו היה לאמן הפופולרי ביותר במצעדי המוזיקה במדינה לשנת 2021 (ב-149 שבועות), עם שיא של ארבעה אלבומים בו זמנית במצעד השנתי: Solo במקום ה-14, Colpa delle favole במקום ה-48, Peter Pan במקום ה-69 ו-Pianeti במקום ה-90.
ביוגרפיה > 2023: חזרה לפסטיבל סן רמו

ב-4 בדצמבר 2022 נודע רשמית כי אולטימו עתיד להשתתף בפסטיבל סן רמו לשנת 2023. בהמשך הוכרז על השיר איתו יתחרה, "Alba". הוא העפיל עד לשלב ארבע האחרונים של הפסטיבל, כששירו דורג במקום הרביעי בטבלה הסופית.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| שם | פרטי האלבום | מיקומי שיא> איטליה  | עיטורים |
| --- | --- | --- | --- |
| Pianeti |  יצא לאור: 6 באוקטובר 2017  חברת תקליטים: Honiro  פורמט: CD, הורדה דיגיטלית | 5 |  FIMI: פלטינה 3× |
| Peter Pan |  יצא לאור: 9 בפברואר 2018  חברת תקליטים: Honiro  פורמט: CD, הורדה דיגיטלית | 1  |  FIMI: פלטינה 5× |
| Colpa delle favole |  יצא לאור: 5 באפריל 2019  חברת תקליטים: Honiro  פורמט: CD,‏ LP, הורדה דיגיטלית | 1  |  FIMI: פלטינה 5× |
| Solo |  יצא לאור: 22 באוקטובר 2021  חברת תקליטים: Ultimo Records  פורמט: CD,‏ LP, הורדה דיגיטלית | 1  |  FIMI: פלטינה 3× |
| Alba |  יצא לאור: 17 בפברואר 2023  חברת תקליטים: Ultimo Records  פורמט: CD,‏ LP, הורדה דיגיטלית | 1 |  FIMI: פלטינה 2× |
| Altrove |  יצא לאור: 17 במאי 2024  חברת תקליטים: Ultimo Records  פורמט: CD,‏ LP, הורדה דיגיטלית | 1  |  FIMI: זהב |
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם | שנה | מיקומי שיא> איטליה  | עיטורים | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| "Chiave" | 2017 | — | — | Pianeti |
| "Ovunque tu sia" | 2017 | — |  FIMI: פלטינה | Pianeti |
| "Sabbia" | 2017 | — |  FIMI: פלטינה | Pianeti |
| "Pianeti" | 2017 | 20 |  FIMI: פלטינה 3× | Pianeti |
| "Stasera" | 2017 | — |  FIMI: זהב | Pianeti |
| "Il ballo delle incertezze" | 2017 | 6 |  FIMI: פלטינה 3× | Peter Pan |
| "Poesia senza veli" | 2018 | 20 |  FIMI: פלטינה 2× | Peter Pan |
| "Cascare nei tuoi occhi" | 2018 | 6 |  FIMI: פלטינה 3× | Peter Pan |
| "Ti dedico il silenzio" | 2018 | 22 |  FIMI: פלטינה 2× | Peter Pan |
| "I tuoi particolari" | 2019 | 2  |  FIMI: פלטינה 4× | Colpa delle favole |
| "Fateme cantà" | 2019 | 12  |  FIMI: זהב | Colpa delle favole |
| "Rondini al guinzaglio" | 2019 | 5 |  FIMI: פלטינה 2× | Colpa delle favole |
| "Ipocondria" | 2019 | 23 |  FIMI: פלטינה | Colpa delle favole |
| "Piccola stella" | 2019 | 12 |  FIMI: פלטינה 3× | Colpa delle favole |
| "Quando fuori piove" | 2019 | 20 |  FIMI: זהב | Colpa delle favole |
| "Tutto questo sei tu" | 2019 | 1  |  FIMI: פלטינה 2× | Solo |
| "22 settembre" | 2020 | 3 |  FIMI: פלטינה 2× | Solo |
| "7+3" | 2020 | 21 |  FIMI: פלטינה | Solo |
| "Buongiorno vita" | 2021 | 2 |  FIMI: פלטינה | Solo |
| "Niente" | 2021 | 8  |  FIMI: פלטינה | Solo |
| "Supereroi" | 2021 | 66 |  | Solo |
| "Vieni nel mio cuore" | 2021 | 23 |  FIMI: פלטינה 2× | לא מתוך אלבום |
| "Ti va di stare bene" | 2022 | 12  |  FIMI: זהב | לא מתוך אלבום |
| "Alba" | 2023 | 14  |  | לא מתוך אלבום |
איירה גיטלר

איירה גיטלר (באנגלית: Ira Gitler;‏ 8 בדצמבר 1928 - 23 בפברואר 2019) היה עיתונאי, מבקר והיסטוריון ג'אז יהודי אמריקאי. כיהן כחבר סגל בבית הספר מנהטן למוזיקה וכאוצר שותף של אוסף הג'אז של הסמית'סוניאן.
ביוגרפיה

גיטלר נולד בברוקלין, ניו יורק. כבר בשנות הארבעים, עת היה תלמיד תיכון, כתב על מוזיקת סווינג והיה מבין הראשונים שגילו את הבי בופ.
בין השנים 1950–1955 עבד כמפיק מוזיקלי בחברת התקליטים פרסטיז' (Prestige). בשנות החמישים טבע את המונח "סדיני צליל" על מנת לתאר את סגנון הנגינה של ג'ון קולטריין.
גיטלר היה כותב קבוע ועורך במגזין דאון ביט ופרסם גם ב-JazzTimes ,Jazz Improv, הניו יורק טיימס, פלייבוי, וילג' ווייס ועוד.
כתב וערך עשרות ספרים אודות ההיסטוריה של הג'אז, חלקם יחד עם לאונרד פד'ר ואחרים.
גיטלר כתב מאות הערות אלבום (liner notes), והיה מרואיין קבוע בתוכניות טלוויזיה וסרטים תיעודיים אודות ההיסטוריה של הג'אז.
בשנת 1974 הוענקה לו מלגת גוגנהיים.
גיטלר נודע גם ככותב מאמרים וספרים בנושא הוקי קרח.
נפטר בניו יורק ב-23 בפברואר 2019.
מבחר ספרים פרי עטו

Jazz Masters of the Forties; New York: Macmillan, 1966
The Encyclopedia of Jazz in the Seventies, with Leonard Feather; New York: Horizon Press, 1976 ISBN 0-8180-1215-3.
Swing to Bop: An Oral History of the Transition in Jazz in the 1940s; New York: Oxford University Press, 1985. ISBN 0-1950-3664-6.
The Biographical Encyclopedia of Jazz, with Leonard Feather and the assistance of Swing journal (Tokyo); New York: Oxford University Press, 1999. ISBN 0-1950-7418-1
The Masters of Bebop: A Listener's Guide; New York: Da Capo Press, 2001. ISBN 0-3068-1009-3
אין כמו אהבה (אלבום)

אין כמו אהבה הוא אלבומו הרביעי של הזמר דודו אהרון, יצא לאור ב-1 בדצמבר 2011. דודו כתב והלחין את רוב שירי האלבום הכולל את הלהיטים: "אין כמו אהבה" "בואי נדבר" "כמה אושר" ו"אמא יקרה", "את אשתי", "ביוטיפול", "רומנטי או סימפתי" ו"לא יפרידו בינינו" שצברו צפיות רבות ביוטיוב, והושמעו ברדיו מספר שבועות.
שירי האלבום

| מס' | שם | מילים | לחן | אורך השיר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | "אין כמו אהבה" | יוסי גיספן | דודו אהרון | 4:19 |
| 2. | "מה אומרים כולם" | דודו אהרון ואדיר מור | דודו אהרון | 2:59 |
| 3. | "אל תדאגי לגורלנו" | דודו אהרון | דודו אהרון | 4:42 |
| 4. | "בואי נדבר" | דודו אהרון | דודו אהרון | 3:30 |
| 5. | "ביני לבינך" | דודו אהרון | דודו אהרון | 3:59 |
| 6. | "כמה אושר" | דודו אהרון | דודו אהרון | 3:31 |
| 7. | "תגידי כמה" | דודו אהרון | דודו אהרון | 3:30 |
| 8. | "אמא יקרה" | דודו אהרון | דודו אהרון | 5:00 |
| 9. | "כמה זה קרוב" | דודו אהרון וניב אוליאל | דודו אהרון וניב אוליאל | 3:26 |
| 10. | "נשכח מה שהיה" | דודו אהרון | דודו אהרון | 3:52 |
| 11. | "את אשתי" | טל שגב ויעקב למאי | טל שגב ויעקב למאי | 3:53 |
| 12. | "Beautiful" | יוסי גיספן | חריסטוס דאנטיס | 3:48 |
| 13. | "מה אני בלעדייך" | אבירם דרעי | אבירם דרעי | 3:42 |
| 14. | "רק אני יכול" | דודו אהרון | דודו אהרון | 3:31 |
| 15. | "רומנטי או סימפתי" | דודו אהרון | דודו אהרון | 4:08 |
| 16. | "לא יפרידו בנינו" | דודו אהרון | דודו אהרון | 4:00 |
| דודו אהרון |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אהבה ראשונה • הכל זה מלמעלה • מילים פשוטות • אין כמו אהבה • גיבור • ימים טובים • טרמינל 3 • השמחה שלנו |  |
| אלבומי הופעה | הכל זה מלמעלה - בהיכל התרבות • בקיסריה |  |
| אלבומי אוסף | 20 הלהיטים הגדולים שלי |  |
| ערכים קשורים | הרווק |  |
| דודו אהרון - שירים |
| --- | --- | --- |
| אהבה ראשונה | "היחידה שלי" • "מרגיש כמו מלך" • "אהבה ראשונה" |  |
| הכל זה מלמעלה | "לא דומה" • "נוצה ברוח" • "הכל זה מלמעלה" |  |
| מילים פשוטות | "הלב יודע" • "לא מוותר" • "תגידו לה" • "כסף ואלכוהול" • "מילים פשוטות" • "אהבה ללא גבולות" • "בחור רגיש" |  |
| אין כמו אהבה | "לא יפרידו בנינו" • "את אשתי" • "Beautiful" • "אמא יקרה" • "כמה אושר" • "רומנטי או סימפתי" • "בואי נדבר" • "אין כמו אהבה" • "ביני לבינך" |  |
| גיבור | "תהיי איתי" • "הנה היא נכנסת" • "אל תסגרי לי ת'דלת" • "דובדבן" • "כשאלך" |  |
| ימים טובים | "אבא סלח לי" • "תהיי שלו" • "האוטו שלי, היופי שלך" • "לילה מסובך" • "ביום שניפגש" • "ימים טובים" |  |
| טרמינל 3 | "נתתי לך ללכת" • "משהו קורה פה" • "עוברת מולי" • "משהו טוב" • "ואם היינו יחד" • "טרמינל 3" • "תביני" • "הגורל הזה" |  |
| השמחה שלנו | "שם טבעת עליה" • "ירוק ודבש" • "מזל מאזניים" • "השיר שלך" • "מעליות" • "חגיגה בישראל" • "כל הבנות" • "הכל בגלל הגעגוע" • "חושב עליה" • "רק אהבה מדברת" • "הכי יפה" • "הלב שלך בממתינה" • "חתונה של השמחות" • "הלב שלי על מאתיים" • "24 שעות" • "השמחה שלנו" • "התרחקנו" |  |
| שירים אחרים | "ממכרת" • "קצפת עם תות" • "בייבי" • "אלוקים ישמור עלינו" • "אהבה ממבט ראשון" • "מבול" • "הכוכבים בוכים בלילה" • "סליחה" • "בחלומות שלנו" • "לכה דודי" • "לא אחד של אחרות" • "למה זה נגמר" • "היא האישה שלך" • "חלון לים" |  |
אולדסמוביל סטארפייר

| --- | --- |

Oldsmobile Starfire, שנת 1961, קבריולה
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אולדסמוביל
 שנות ייצור:  1960 – 1966 (דור ראשון)  1974 – 1980 (דור שני)
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית (דור ראשון, דור שני)  קנדה קנדה (דור שני)
 מודל אחריו:  אולדסמוביל טורונאדו (לאחר סיום ייצור דור ראשון)  אולדסמוביל פירנצה (לאחר סיום ייצור דור שני)
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 פלטפורמה:  GM B platform (אנ') (דור ראשון)  GM H platform (אנ') (דור שני)
 אורך:  5,385 מ"מ (דור ראשון, בין השנים 1961–1963)  5,469 מ"מ (דור ראשון, שנת 1964)  5,512 מ"מ (דור ראשון, בין השנים 1965–1966)  4,554 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  1,981 מ"מ (דור ראשון)  1,661 מ"מ (דור שני)
 גובה:  1,389 מ"מ (דור ראשון)  1,275 מ"מ (דור שני)
 משקל:  1,953–2,038 ק"ג (דור ראשון)  1,300 ק"ג (דור שני)
 בסיס גלגלים:  3,124 מ"מ (דור ראשון)  2,464 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 6,466 סמ"ק המפיק 350 כ"ס ב-4,800 סל"ד, יחס דחיסה 10.25:1 (דור ראשון)  V8 צילינדרים, 6,970 סמ"ק המפיק 380 כ"ס ב-4,800 סל"ד, יחס דחיסה 10.25:1 (דור ראשון)  4 צילינדרים, 2.3 ליטר (דור שני)  4 צילינדרים, 2,471 סמ"ק המפיק 85 כ"ס ב-4,400 סל"ד, יחס דחיסה 8.2:1 (דור שני)  V6 צילינדרים, 3,751 סמ"ק המפיק 117 כ"ס ב-3,600 סל"ד, יחס דחיסה 8.0:1, מנוע ביואיק סדרה "Buick V6 engine" (אנ') (דור שני)  V8 צילינדרים, 4,999 סמ"ק המפיק 132 כ"ס ב-3,200 סל"ד, יחס דחיסה 8.5:1, מנוע שברולט סדרה "Chevrolet small-block engine" (אנ') (דור שני)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (דור ראשון, דור שני)  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (דור ראשון)  תמסורת ידנית - 5 מהירויות תוצרת "Borg-Warner" סוג "Borg-Warner T-50 transmission" (אנ') (דור שני)  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות מתוצרת "ג'נרל מוטורס" סדרה "Turbo-Hydramatic" (אנ') מסוג "THM200" (דור שני)  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות מתוצרת "ג'נרל מוטורס" סדרה "Turbo-Hydramatic" (אנ') מסוג "THM250" (דור שני)
אולדסמוביל סטארפייר (באנגלית: Oldsmobile Starfire) היא מכונית קופה מתוצרת חטיבת הרכב אולדסמוביל בקונצרן הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס, אשר יוצרה בין השנים 1960–1966 (דור ראשון), ובין השנים 1974–1980 (דור שני) בארצות הברית וקנדה.
מלבד לשם הדגם "אולדסמוביל סטארפייר" וליצרן "אולדסמוביל" לא היה כל קשר במבנה, במפרט, במכלולים, בעיצוב, ובמנוע בין הדגמים שיוצרו ב-2 הדורות. הדור השני יוצר 8 שנים לאחר סיום ייצור הדור הראשון. דגמי הדור הראשון הוגדרו "Full-size car" (אנ'), לעומת דגם הדור השני שהוגדר כ"סוב-קומפקטי" (אנ').
דורות "אולדסמוביל סטארפייר"

דור ראשון - יוצר בין השנים 1960–1966 (משנת המודל 1961), בתצורות: 2 דלתות הרדטופ, 2 דלתות קבריולה, יוצרו 120,120 יחידות.
דור שני - יוצר בין השנים 1974–1980 (משנת המודל 1975), בתצורה 3 דלתות האצ'בק, יוצרו 125,188 יחידות.
תמונות

"אולדסמוביל סטארפייר", שנת 1961
"אולדסמוביל סטארפייר", שנת 1962
"אולדסמוביל סטארפייר", שנת 1963, 2 דלתות הרדטופ
"אולדסמוביל סטארפייר", שנת 1964, 2 דלתות הרדטופ
"אולדסמוביל סטארפייר", שנת 1965 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"אולדסמוביל סטארפייר" דגם "GT", דור שני
"אולדסמוביל סטארפייר", דור שני
"אולדסמוביל סטארפייר" דגם "SX", שנת 1977
"אולדסמוביל סטארפייר" דגם "Firenza"
ראו גם

אולדסמוביל
ג'נרל מוטורס
הערות שוליים

↑  דגמי אולדסמוביל - שנת 1962 - ברושור oldcarbrochures.com/static/NA/Oldsmobile/1962
↑  דגמי אולדסמוביל - שנת 1964 - ברושור oldcarbrochures.com/static/NA/Oldsmobile/1964
↑  "אולדסמוביל סטארפייר", שנת 1962 gmheritagecenter.com/gm-vehicle-collection/1962_Oldsmobile_Starfire
↑  "אולדסמוביל סטארפייר", דור ראשון, שנת 1962 - תמונה airandspace.si.edu/multimedia
↑  "אולדסמוביל סטארפייר", דור ראשון, שנת 1962 - תמונות cargurus.com/Cars/1962-Oldsmobile-Starfire-Pictures
↑  "אולדסמוביל סטארפייר" הרדטופ-קופה, שנת 1963 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car
↑  "אולדסמוביל סטארפייר" הרדטופ-קופה, שנת 1966 - מפרט }carfolio.com/specifications/models/car
↑  "אולדסמוביל סטארפייר", דגם "ספורט-קופה SX" שנת 1979 carfolio.com/specifications/models/car
איוואן באסו

| --- | --- |
איוואן באסו בג'ירו ד'איטליה, 2006
איוואן באסו בג'ירו ד'איטליה, 2006
 לידה:  26 בנובמבר 1977 (בן 46) גלראטה, איטליה 
 כינוי:  Ivan the Terrible
 גובה:  182 ס״מ 
 משקל:  69 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  רב גוני
 קבוצות עבר:  פאסה בורטלו,CSC, ליקוויגאס, טינקוף-סקסו בנק
 הישגי שיא:   שני ניצחונות בג'ירו ד'איטליה (2006, 2010) ניצחון בשישה קטעים בג'ירו ד'איטליה   ניצחון בקטע אחד בטור דה פראנס
 www.ivanbasso.it
 
איוואן באסו (משמאל) רוכב לצידו של לאנס ארמסטרונג 500 מטר לפני קו הסיום בלה מונז'י בטור דה פראנס 2004
איוואן באסו (נולד ב-26 בנובמבר 1977) הוא רוכב אופניים איטלקי שהיה פעיל בשנים 1999–2015. באסו נחשב לאחד הרוכבים הבולטים במרוצי אופני כביש בשנות האלפיים ובמיוחד במרוצי הגרנד טורס. השגי השיא שלו הם שתי זכיות בג'ירו ד'איטליה ב-2006 וב-2010, מקום שני בטור דה פראנס ב-2005 ומקום שלישי בטור דה פראנס ב-2004. על הישגיו מעיבה הדחתו מקבוצתו ערב זינוק הטור דה פראנס של 2006 לאחר שנמסרו להנהלת הקבוצה, על ידי שלטונות החוק הספרדים, ראיות הקושרות את באסו לרופא ספורט ספרדי החשוד במתן חומרים האסורים בשימוש לעשרות רוכבי אופניים וספורטאים מענפים אחרים.
קריירה > ראשית הקריירה

נולד בגלראטה (אנ') שבנפת וארזה בחבל לומברדיה. גדל בשכנות לקלאודיו קיאפוצ'י מהרוכבים האיטלקים הבולטים בשנות התשעים. הישגו הבולט הראשון בזירה הבינלאומית היה ב-1995 עת זכה במקום השני באליפות העולם לנערים. ב-1998 זכה בתואר אלוף העולם עד גיל 23 במרוץ הכביש שהתקיים בפולקנברג שבהולנד, לאחר שתקף לבדו את הדבוקה מספר קילומטרים לפני הסיום והצליח לשמור על יתרונו. בטרם הפך לרוכב מקצועי, דרשו הוריו שישלים את לימודיו באוניברסיטה. ב-1999 הוא הפך למקצוען בקבוצת ריסו סקוטי-וינאוויל. הוא השתתף בג'ירו ד'איטליה באותה שנה, אך לא הצליח לסיים את המרוץ. בשנת 2000 עבר לקבוצת אמיקה צ'יפס ובה זכה לניצחונו הראשון כמקצוען, בקטע במרוץ רג'ו טור.
בשנת 2001 עבר לקבוצת פאסה בורטולו, אחת מהקבוצות החזקות ביותר בדבוקה המקצוענית באותה עת. בהדרכתו של המנהל הספורטיבי הוותיק, ג'נקרלו פרטי, הגיע באסו למספר הישגים נאים. הוא השתתף, לראשונה, בטור דה פראנס ואף יזם בריחה אשר מתוכה יצא המנצח בקטע. אלא שבאסו נפל בעיקול בירידה באותו קטע, נפצע ונאלץ בהמשך לפרוש מהמרוץ. ב-2002 סיים במקום ה-11 בטור דה פראנס וזכה בחולצה הלבנה היוקרתית השמורה לרוכב בעל הדירוג הגבוה ביותר בדירוג הכללי, אשר טרם מלאו לו 25 שנים.
ב-2003 שוב זכה להישג נאה בטור דה פראנס, כאשר סיים במקום השביעי בדירוג הכללי. ההישג זכה להערכה רבה בעקבות כך שקבוצתו הקדישה את כל מאמציה לתמיכה במאיץ הבכיר בקבוצה, אלסנדרו פטאקי (אשר ניצח בארבעה קטעים) ובאסו לא זכה כמעט לתמיכת הקבוצה במהלך המרוץ. למרות הישגיו בטור דה פראנס, התאכזב פרטי מבאסו, אשר לא סיפק לקבוצה מספיק ניצחונות, והיחסים בין השניים עלו על שרטון.
באותה עת רווחו שמועות על כך שבאסו עומד להצטרף לקבוצת הדואר האמריקאי - קבוצתו של לאנס ארמסטרונג, אולם הוא חתם חוזה עם הקבוצה הדנית CSC והחל לרכוב בשורותיה בשנת 2004.
קריירה > ההצלחה בקבוצת CSC

בהדרכתו של מנהלה הספורטיבי של CSC, ביארנה ריס, שיפר באסו את יכולתו בדיסציפלינה של רכיבה נגד השעון. הוא עבר סדרת ניסויים במנהרת רוח באוניברסיטת MIT במסצ'וסטס אשר הביאה לשינוי בתנוחת הרכיבה שלו ולשיפור ניכר ביכולתו ברכיבה נגד השעון. בטור דה פראנס ב-2004 הוא ניצח בקטע הררי כשהיה הרוכב היחידי שהצליח להצמד לארמסטרונג וחלף על פניו לפני קו הסיום בלה מונז'י. בסיום המרוץ דורג באסו במקום השלישי לאחר ארמסטרונג המנצח וקלודן שסיים שני כשהוא מקדים את באסו ב-21 שניות בלבד. במהלך המרוץ נודע לבאסו כי אמו אובחנה כחולה בסרטן הלבלב. הוא פנה לארמסטרונג, אשר החלים ממחלת הסרטן בעצמו לשם קבלת ייעוץ. בסוף עונת 2004 עמדה הקבוצה בפני קשיים כספיים ונאלצה לשחרר מספר רוכבים. למרות שקיבל הצעה כספית גבוהה מקבוצתו החדשה של ארמסטרונג - דיסקברי, העדיף באסו להישאר בקבוצה הדנית.
לאחר שאמו נפטרה ממחלתה בינואר 2005 החליט באסו להתמקד בג'ירו ד'איטליה כמחווה לזכרה. הוא אף החליט, בעידודו של ביארנה ריס, להתמודד גם בטור דה פראנס באותה שנה. ניסיון לנצח בשני המרוצים החשובים ביותר בעולם האופניים באותה עונה נחשב באותה עת יומרני, על רקע גישת ההכנה הקפדנית והמדעית לשיא אחד בלבד בעונה שהביאו ארמסטרונג ומנהלו הספורטיבי יוהאן ברוינל. בחלק הראשון של הג'ירו ד'איטליה התנהל המרוץ בהתאם לתוכניותיהם של באסו וריס ובאסו אף לבש במשך יומיים את חולצת המוביל, החולצה הוורודה. אולם, בסיום השבוע השני של המרוץ חלה באסו והפסיד כ-40 דקות בקטע הררי שכלל את מעבר הסטלביו. מלבד איבוד חולצת המוביל, הוא איבד למעשה כל סיכוי להתמודד על מקום מכובד בדירוג הכללי ועל כן, התמקד לאחר התאוששותו בניסיונות לנצח קטעים בודדים. הוא הצליח לנצח בקטע הררי ולמחרת הצליח לנצח קטע נגד השעון. הישג זה המחיש את השיפור הניכר שעשה באסו בתחום הרכיבה נגד השעון.
בטור דה פראנס באותה שנה שוב הצליח באסו להצמד לארמסטרונג ברוב קטעי ההרים. הוא אף עשה מספר מועט של ניסיונות לתקוף את ארמסטרונג בהרים, אך ללא הצלחה. למרות ההתקדמות שעשה ברכיבה נגד השעון, עדיין פיגר בתחום זה מול ארמסטרונג ובקטעים אלו הצליח ארמסטרונג לפתוח פער זמנים מול באסו. בסיום המרוץ דורג באסו במקום השני, אחרי לאנס ארמסטרונג שניצח במרוץ בפעם השביעית ברציפות ופרש.
בשנת 2006 הצהיר באסו שוב על כוונותיו להתמודד על ניצחון גם בג'ירו ד'איטליה וגם בטור דה פראנס. הוא הגיע לג'ירו ד'איטליה בכושר מצוין ועם קבוצה חזקה. הוא זכה תחילה, יחד עם קבוצתו, בקטע הקבוצתי נגד השעון ולאחר מכן, בקטע השמיני, זכה בניצחון בקטע הראשון שהסתיים בפסגה. ניצחונו זה הביא אותו לראשות הדירוג הכללי והוא לבש את החולצה הוורודה מסיום קטע זה ועד סיום המרוץ במילאנו. בקטע האישי נגד השעון הצטיין באסו וסיים שני, אחרי יאן אולריך, תוך שהוא מגדיל את הפער מיריביו בדירוג הכללי. גם בשבוע האחרון של המרוץ, אשר נחשב כקשה ביותר וכלל פסגות רבות ומפורסמות, הצליח באסו להגדיל את הפער ממתחריו וניצח בשני קטעים נוספים. הוא הפגין, לאורך כל המרוץ, עליונות מוחלטת על יריביו וסיים בפער של 9.18 דקות מהמקום השני בו זכה חואן אנריקה גוטיירז (הפער השני בגודלו בין מקום ראשון ושני במרוץ מאז מלחמת העולם השנייה). הוא הקדים בדקות רבות יריבים אשר זכו בעבר במרוץ דוגמת סימוני, קונגו וסבולדלי.
קריירה > המעורבות ב"פרשת פוארטו"

לאחר ניצחונו המרשים בג'ירו ד'איטליה, ציפו רבים לניצחונו גם בטור דה פראנס. אולם, יום לפני הזינוק לטור דה פראנס, הושעה באסו על ידי קבוצתו CSC, לאחר שבעקבות מבצע פוארטו נמסרו לראשי הקבוצה מסמכים הקושרים אותו לרופא הספורט הספרדי, אופמיאנו פואנטס ומוכיחים לכאורה כי היה מעורב בנטילת חומרים אסורים ומאוחר יותר, הסכימו באסו וקבוצתו לסיים את החוזה ביניהם.
בנובמבר 2006 הודיעה קבוצתו של רוכב העבר, לאנס ארמסטרונג, על חתימתה על הסכם לצירופו של באסו לשורותיה למשך שלוש שנים. אולם, לפני שהספיק להתחרות במרוצים חשובים במדי קבוצתו החדשה, הוא הושעה על ידה, לאחר שנפתחה נגדו חקירה של ועדה מטעם הוועד האולימפי האיטלקי. ב-7 במאי 2007 הודה באסו במעורבות בפרשת מבצע פוארטו והושת עליו עונש השעיה לשנתיים שהסתיים באוקטובר 2008.
קריירה > שיבה למרוצים

עם תום השעייתו החל להתחרות במדי קבוצת "ליקוויגז" האיטלקית בה חתם חוזה בן שנתיים לעונות 2009–2010. ניצחונו הראשון של באסו לאחר ההשעייה היה באפריל 2009 בג'ירו דל טרנטינו. כחודש לאחר מכן, הוא סיים את הג'ירו ד'איטליה במקום הרביעי בדירוג הכללי (המנצח היה דניס מנצ'וב) ובספטמבר 2009 סיים את הוואלטה אספניה במקום הרביעי (אלחנדרו ולוורדה היה המנצח). לג'ירו ד'איטליה ב-2010 הגיע באסו יחד עם סגל קבוצתי חזק של "ליקוויגז", שניצח בקטע קבוצתי נגד השעון, והוכיח עליונות בדבוקת הרוכבים לכל אורך המרוץ. במיוחד בלט בקבוצה וינצ'נזו ניבאלי שסיים את המרוץ במקום השלישי בדירוג הכללי. אולם, בקטע ה-11 ההררי נקלעו המועמדים המובילים במרוץ, ובאסו בתוכם, לפיגור של כ-12 דקות אחרי קבוצת רוכבים גדולה שכללה מספר רוכבים בכירים (קרלוס סאסטרה ביניהם) וכל מאמצי הרודפים להדביק את הפיגור עלו בתוהו. בקטע ה-15 במרוץ, שהסתיים בפסגת מונטה זונקולן, ניצח באסו וצמצם את הפיגור לרוכבים שדורגו לפניו. את ההובלה במרוץ הוא נטל מהספרדי דוויד ארויו לאחר הקטע ה-19 שעבר בפסגת המורטירולו (באסו סיים בקטע במקום השני לאחר מיקלה סקרפוני) והצליח לשמור על חולצת המוביל הוורודה עד לסיום בוורונה.
בתחילת אוגוסט 2010 ניצח במרוץ החד-יומי הנערך בלומברדיה, "Gran Premio Industria Commercio Artigianato Carnaghese".
בתחילת 2011 ניצח באסו במרוץ החד-יומי "גראן פרמיו די לוגאנו". הוא ויתר על השתתפות בג'ירו עקב כושרו הבלתי מספק ערב המרוץ, והתמקד בטור דה פראנס, בו סיים במקום ה-8 בדירוג הכללי. לקראת סיום העונה, הוא ניצח במרוץ הקטעים החדש, "ג'ירו די פדאניה". ב-2012 סיים באסו במקום החמישי בדירוג הכללי בג'ירו ד'איטליה. בטור דה פראנס באותה שנה הוא רכב כפועל של וינצ'נזו ניבאלי, הרוכב המוביל של קבוצת ליקוויגז, שסיים במקום השלישי בדירוג הכללי. בסיום העונה ניצח באסו במרוץ החד-יומי, "גביע יפן". בשנים 2013 ו-2014 המשיך לרכוב באותה קבוצה ששינתה את שמה ל"קנונדייל" אך לא זכה להישגים בולטים ובחלק מהמרוצים החשובים תפקד בעיקר כ"פועל". ב-2015, עם פירוק "קנונדייל", חתמו כוכב הקבוצה, פטר סאגאן, ואיוואן באסו בקבוצת "טינקוף-סקסו בנק". הוא רכב בתחילת עונת 2015, אך ביולי 2015, לאחר נפילה במהלך הטור דה פראנס, אובחן שחלה בסרטן האשכים. הוא נותח וטופל בהצלחה ובספטמבר הודיעה קבוצתו על החלמתו המלאה ועל חזרתו למרוצים. למרות זאת, לאחר התייעצות עם מנהלי הקבוצה, הודיע באסו באוקטובר על פרישה מרכיבה מקצוענית.
באסו חי בקסאנו מניאגו (אנ') שבנפת וארזה עם אשתו מיקאלה וארבעת ילדיהם.
מאפיינים כרוכב

נחשב כרוכב שקט וצנוע. מצטיין במיוחד בטיפוס בהרים, גם בטיפוסים אשר מגיעים לשיפועים חזקים. בקטעים המאוחרים בקריירה שלו שיפר בצורה משמעותית את יכולתו בתחום הרכיבה האישית נגד השעון. חסרונותיו העיקריים היו הקושי שלו להאיץ את מהירותו בבת אחת וחולשתו במאוצים אל קו הסיום. שתי חולשות אלו הקשו עליו את ההצטיינות במרוצים חד-יומיים וניתבו אותו אל מרוצי הקטעים ובמיוחד אל מרוצי הגרנד טור בהם התבטאה גם יכולת ההתאוששות שלו, החיונית כל כך במרוצים אלו.
הערות שוליים

↑  IVAN: "WITH A HUGE DISAPPOINTMENT I WON'T BE AT THE GIRO", האתר הרשמי של איוואן באסו, 22 באפריל 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2304 4450  LCCN: no2011102311  VIAF: 172705846   WorldCat (עם VIAF): 172705846
אולדסמוביל ויקינג

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אולדסמוביל
 שנות ייצור:  1929–1931
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 פלטפורמה:  GM B platform
 בסיס גלגלים:  3,176 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, המפיק 81 כ"ס
אולדסמוביל ויקינג (באנגלית: Viking) היא מכונית סלון, אשר יוצרה במספר תצורות בעלת מנוע בעירה פנימית, תוצרת חטיבת הרכב האמריקאית, אולדסמוביל, של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, בין השנים 1929–1931.