stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יום בריאות הנפש העולמי
הערות שוליים

↑  Jenkins, Rachel; Lynne Friedli; Andrew McCulloch; Camilla Parker (2002). Developing a National Mental Health Policy. Psychology Press. p. 65. ISBN 978-1-84169-295-1.
↑  Watson, Robert W. (2006). White House Studies Compendium, Volume 5. Nova Science Publishers. p. 69. ISBN 978-1-60021-542-1.
↑  יום בריאות הנפש העולמי | בית הספר לעבודה סוציאלית    | אוניברסיטת בר-אילן, באתר social-work.biu.ac.il
1 2  "World Mental Health Day History - World Federation for Mental Health". World Federation for Mental Health (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-10-10.
↑  Mngoma, Nomusa F.; Ayonrinde, Oyedeji A.; Fergus, Stevenson; Jeeves, Alan H.; Jolly, Rosemary J. (2020-04-20). "Distress, desperation and despair: anxiety, depression and suicidality among rural South African youth". International Review of Psychiatry. 33 (1–2): 64–74. doi:10.1080/09540261.2020.1741846. ISSN 0954-0261. PMID 32310008. S2CID 216028920.
↑  "World Antibiotic Awareness Week". www.who.int (באנגלית). נבדק ב-2022-10-13.
↑  Rachel Jenkins, Lynne Friedli, Andrew, Developing a national mental health policy, Hove, East Sussex, UK: Psychology Press/Taylor & Francis, 2002, עמ' 65
↑  Mental Health Week: 7 Ways You Can Get Involved 2 October 2015 Retrieved 15 October 2015
↑  NEWS, SA (2022-10-10). "World Mental Health Day: Know the Main Cause & Remedy for Mental Health Problems". SA News Channel (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-10-10.
↑  "World Mental Health Day History". World Federation for Mental Health (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-08-21.
↑  "WHO | World Mental Health Day". WHO. אורכב מ-המקור ב-24 בספטמבר 2014. נבדק ב-2019-08-21. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "World Mental Health Day: PM appoints suicide prevention minister". BBC News (באנגלית בריטית). 2018-10-10. נבדק ב-2020-10-31.
↑  "WHO | Previous World Mental Health Days". אורכב מ-המקור ב-12 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "World Mental Health Day History - World Federation for Mental Health". World Federation for Mental Health (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-10-04.
↑  Lancet, The (2020-10-10). "Mental health: time to invest in quality". The Lancet (באנגלית). 396 (10257): 1045. doi:10.1016/S0140-6736(20)32110-3. ISSN 0140-6736. PMC 7544469. PMID 33038951.
↑  "2021 World Mental Health Global Awareness Campaign - World Mental Health Day Theme". World Federation For Mental Health. 19 במרץ 2021. נבדק ב-13 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2022 World Mental Health Global Awareness Campaign - World Mental Health Day Theme". World Health Organization. 1 באוקטובר 2022. נבדק ב-3 באוקטובר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "World Federation for Mental Health". wfmh.global. נבדק ב-2023-07-11.
חתונה בהחלפה

| --- | --- |
 בימוי:  Dmitriy Grachev 
 הופק בידי:  רובן דישדישיאן, אנה מליקיאן 
 שחקנים ראשיים:  יקטרינה וילקובה מריה קוז'בניקובה פיודור בונדרצ'וק מקסים מטבייב אררט קשצ'יאן 
 מדינה:  רוסיה 
 הקרנת בכורה:  2011 
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חתונה בהחלפה (ברוסית: Свадьба по обмену) הוא סרט קומי, שביים דמיטרי גראצ'יוב. הקרנת הבכורה התקיימה ב-21 באפריל 2011. הסרט נחשב לשיתוף הפעולה הקולנועי הרביעית בין השחקנים מקסים מאטבייב ויקטרינה וילקובה אחרי הסרטים "מלחציים", "המגונדרים" ו"על הגל!".
עלילה

דוגמנית העל סוניה (יקטרינה וילקובה) חולמת על אושר משפחתי שקט עם החבר הוותיק רוסלן (פיודור בונדרצ'וק), מנחה נרקיסיסטי של מופע קולינרי. אבל הוא לא חולק את חלומותיה, הוא רק חולם על תהילה ועלייה ברייטינג שלו, ולכן הוא מארגן לסוניה להצעת נישואין בנוכחות קהל כתבים.
כנקמה, סוניה מחליטה להתחתן עם האדם הראשון שהיא פוגשת, שמתגלה כפקיד בנק רגיל בשם סשה (מקסים מטבייב). הוא גם מסכים לכך כנקמה בחברתו, כריסטינה. בעודם עוזבים את משרד הרישום, סשה וסוניה מבינים שהם התלהבו יותר מדי. אבל אין מה לעשות, עכשיו הם צריכים להציג כלפי חוץ עד כמה הם זוג מאושר ומאוהב, תוך שהם מסתירים עוינות הדדית.
מעט מאוחר יותר, הם מנהלים מערכת יחסים, והם מתחילים לתקשר ביניהם. זה לא נמשך זמן רב ושוב פורצת ביניהם מריבה. סוניה, למורת רוחו של סשה, מתחתנת עם רוסלן וסשה מתחתן עם כריסטינה. במהלך החתונה רוסלן אומר "כן! ", ואחריו סוניה אומרת את אותו הדבר, אבל סשה מיד אומר "לא!". אחרי זה, סשה מסביר שכל החתונה הזו היה למרות כולם, ואומר לסוניה כמה שהוא אוהב אותה באמת. היא מאמינה לו והם מתחתנים.
שחקנים ודמויות

יקטרינה וילקובה - סוניה אולחובסקאיה
מקסים מטבייב - סשה
פיודור בונדארצ'וק - רוסלן בוגוסלבסקי
קסניה קטלימובה - ריטה
מריה קוז'בניקובה - כריסטינה
אררט קשצ'יאן - גאריק
אנדריי מלאחוב - הופעת קמע
ויקטור בלבנוב - לקוח בנק
אינגה אובולדינה - ויקה
אולגה חכלובה - רשמת לשכת הרישום האזרחי
קונסטנטין צ'פורין
ולדיסלב דונייב
יבגני הרלנוב
טטיאנה פלטנבה
דריה סובבוטינה
קזימיר ליסה
אלכסנדר סמוילנקו
פסקול

FM שחור - בלעדיך
MAZ7 - Airport (מיקס מקורי)
Quest Pistols - שפירית לבנה של אהבה
Band'Eros - על חיים יפים
Band'Eros - לא חבל על החיים
Band'Eros - Kitano
Band'Eros - על דוגמניות
נייקי בורזוב - סקס
הערות שוליים

↑  Серебряная, Дарья. "Свадьба по обмену". Time Out. נבדק ב-2018-06-05.
↑  Синяков, Сергей (2011-04-21). "С широко закрытыми ягодицами". Газета.Ru. נבדק ב-2018-06-05.
↑  Смолина, Лёля (2011-04-20). "Опять двое". Ведомости. נבדק ב-2018-06-05.
↑  Тихонова, Елена (2011-04-19). "Свадьба по обмену". Film.ru. נבדק ב-2018-06-05.
טום פיני

סר תומאס "טום" פיני (באנגלית: Thomas "Tom" Finney; ‏5 באפריל 1922 - 14 בפברואר 2014) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ.
פיני שיחק בקבוצת פרסטון נורת' אנד לאורך כל הקריירה המקצועית שלו, והוא נחשב לאחד מגדולי שחקניה בכל הזמנים. לזכותו 76 הופעות ושלושים שערים במדי נבחרת אנגליה, אותה ייצג בשלושה טורנירי מונדיאל.
קריירת משחק

פיני נולד בעיר פרסטון, ברחוב הסמוך לאצטדיון דיפדייל, אצטדיונה של הקבוצה המקומית פרסטון נורת' אנד. הוא הצטרף לקבוצה זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, שבמהלכה הושעו כל הליגות במדינה. עם זאת, פיני החל לבלוט בטורנירים ששוחקו בזמן המלחמה, ולצבור מוניטין כשחקן מבטיח.
בשנת 1942 גויס פיני לשורות הצבא הבריטי. הוא נקרא לשרת בחיל השריון המלכותי, ולחם עם הארמייה השמינית של הגנרל ברנרד לו מונטגומרי במצרים. באפריל 1945 שימש כנהג טנק מסוג M3 סטיוארט באיטליה. בזמן זה הוא הוסיף לשחק כדורגל בקבוצות צבאיות שונות, ובין היתר אף נפגש למשחק מול קבוצה שבשורותיה שיחק שחקן הקולנוע המצרי עומר שריף.
באוגוסט 1946, עם חזרת הליגות באנגליה לפעילות אחרי המלחמה, ערך פיני את הופעת הבכורה שלו במדי פרסטון נורת' אנד. עקב התעקשותו של אביו כי ישלים את התמחותו בעסקי השרברבות המשפחתיים לפני פנייתו לעולם הכדורגל, המשיך פיני לעסוק במקצוע בהמשך להיותו כדורגלן, לצורכי השלמת הכנסה. עובדה זו זיכתה אותו בכינוי "השרברב מפרסטון".
פיני התגלה כחלוץ מהיר ועד מהרה היה לשחקן הבולט בקבוצה. בעונתו השלישית במדיה, עונת 1948/1949, ירד עמה לליגת המשנה, אך הקבוצה בילתה שם שנתיים בלבד וחזרה במהרה, לאחר שזכתה באליפות ליגת המשנה לעונת 1950/1951.
בעונת 1952/1953 התקרבה פרסטון לזכייה באליפות אנגליה, אך הפסידה את התואר לארסנל בפער שערים בלבד. עונה אחת אחר כך זכה פיני בתואר כדורגלן השנה בליגה האנגלית, וכן הופיע בפעם היחידה בקריירה בגמר גביע ה-FA, שהסתיים בהפסד 3-2 לווסט ברומיץ' אלביון.
שלוש עונות אחר כך, בעונת 1956/1957, זכה פיני בפעם השנייה בתואר כדורגלן השנה, והיה לראשון שזוכה בתואר יותר מפעם אחת. בעונת 1957/1958 שוב היה קרוב לזכות בתואר עם קבוצתו, שסיימה במקום השני בליגה בפער חמש נקודות מוולברהמפטון וונדררס.
פיני פרש ממשחק פעיל בגיל 38, עם סיום עונת 1959/1960, בגלל פציעה טורדנית במפשעה. הוא שיחק במדי פרסטון במשך 14 עונות, ומחזיק בתואר מלך השערים של פרסטון בכל הזמנים לאחר שכבש 187 שערי ליגה במדיה ב-433 הופעות.
פיני שב מפרישתו למשחק אחד ב-1963, במדי ליסברן דיסטילרי הצפון אירית בגביע אירופה לאלופות מול בנפיקה ליסבון.
קריירת משחק > נבחרת אנגליה

כחודש בלבד לאחר שערך את הופעת הבכורה שלו בפרסטון, לבש פיני לראשונה את מדי נבחרת אנגליה. הוא זומן לסגל על ידי המאמן וולטר וינטרבוטום, ועלה להופעת בכורה במשחקה של אנגליה במסגרת אליפות הבית הבריטית מול אירלנד ב-28 בספטמבר 1946. באותו משחק כבש פיני את שער הבכורה בנבחרת, בדרך לניצחון 7-2.
תחילת הקריירה הבינלאומית של פיני הייתה מוצלחת מאוד. הוא כבש שמונה שערים בשמונת משחקיו הראשונים במדי אנגליה, ובהמשך סייע לה להעפיל ממוקדמות מונדיאל 1950, ובמסגרות ההכנות לטורניר רשם הישג מרשים כשכבש ארבעה שערים לרשתה של פורטוגל במשחק ידידות, שהסתיים בתוצאה 5-3 לאנגליה. הוא זומן על ידי וינטרבוטום לטורניר הגמר בברזיל, ופתח בהרכב בכל שלושת משחקיה של אנגליה, אך לא הצליח למצוא את הרשת. אנגליה הודחה בסיום שלב הבתים.
פיני העפיל עם הנבחרת למונדיאל 1954 בשווייץ, זומן לסגל ופתח בכל שלושת משחקיה של אנגליה בטורניר. אנגליה הודחה ברבע הגמר מול אורוגוואי, לא לפני שפיני כבש את שערו הראשון בתולדות המונדיאלים. במונדיאל 1958 בשוודיה, שהיה השלישי של פיני במדי אנגליה, הוא שותף במשחק הפתיחה של אנגליה מול ברית המועצות ואף כבש בפנדל את שער השוויון חמש דקות לסיום, שהחזיר את אנגליה מפיגור 2-0 לשוויון 2-2. השער מובל ברית המועצות העלה את מאזנו ל-29 שערים בנבחרת, והוא שווה את שיא הכיבושים בכל הזמנים במדיה. הוא לא שותף יותר במהלך הטורניר, שהסתיים בהדחה בשלב הבתים לאחר הפסד במשחק שובר שוויון מול ברית המועצות. בסך הכול רשם פיני שבע הופעות בשלושה טורנירי מונדיאל, וכבש פעמיים.
כארבעה חודשים לאחר הטורניר כבש פיני מול צפון אירלנד במסגרת אליפות הבית הבריטית, ועלה לבדו לפסגת הכובשים, לפני שנאט לופטהאוס השתווה אליו בפסגה. השניים החזיקו בשיא למשך חמש שנים עד לאוקטובר 1963, אז שבר אותו בובי צ'רלטון.
ב-22 באוקטובר 1958, נפרד פיני מהנבחרת עם ניצחון 5-0 על ברית המועצות במשחק ידידות. בסך הכול רשם פיני 76 הופעות במדי אנגליה, בהן כבש 30 שערים.
לאחר הפרישה

פיני נותר בקשר עם מועדון פרסטון נורת' אנד, ואף שימש כנשיא הקבוצה.
בשנת 2002 הכליל המוזיאון הלאומי לכדורגל בעיר פרסטון את פיני בהיכל התהילה של הכדורגל האנגלי שנוסד באותה שנה.
ב-31 ביולי 2004 חשף הפסל פיטר הודג'קינסון, במעמדו של פיני, את פסל ההתזה שהוצב מחוץ בכניסה למוזיאון הלאומי לכדורגל, אשר מוקם באצטדיון דיפדייל, מגרשה הביתי של פרסטון נורת' אנד. הפסל מציג את פיני גולש לכדור, כשמסביבו מים ניתזים. הפסל שאב השראה מתמונת השנה בספורט לשנת 1956, בה רואים את פיני גובר על שני שחקני יריב תוך כדי גלישה, במגרש ספוג המים בסטמפורד ברידג'.
פיני, שהיה בקשרים קרובים עם המוזיאון, חגג ב-2006 שישים שנים להופעת הבכורה שלו בפרסטון. לציון המאורע, הזמין המוזיאון אוהדי כדורגל לחתום על דגל מיוחד שניתן לפיני לציון האירוע בפתיחת עונת 2006/2007.
פיני נפטר ב-14 בפברואר 2014, מסיבות שלא פורסמו. הוא היה בן 91 במותו. התאחדות הכדורגל האנגלית ספדה לו וכינתה אותו "אחד מגדולי שחקניה של אנגליה בכל הזמנים". כמו כן ספדו לו חברים וקולגות רבים כבובי צ'רלטון.
תארים

כדורגלן השנה בליגה האנגלית (התאחדות עיתונאי הכדורגל) (2): 1954, 1957
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1946/1947 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 32 | 7 | 3 | 2 | 35 | 9 |
| 1947/1948 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 33 | 13 | 4 | 1 | 37 | 14 |
| 1948/1949 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 24 | 7 | 2 | 2 | 26 | 9 |
| 1949/1950 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה השנייה של הפוטבול ליג | 37 | 10 | 1 | 1 | 38 | 11 |
| 1950/1951 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה השנייה של הפוטבול ליג | 34 | 13 | 2 | 0 | 36 | 13 |
| 1951/1952 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 33 | 13 | 0 | 0 | 33 | 13 |
| 1952/1953 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 34 | 17 | 3 | 2 | 37 | 19 |
| 1953/1954 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 23 | 11 | 8 | 3 | 31 | 14 |
| 1954/1955 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 30 | 7 | 3 | 2 | 33 | 9 |
| 1955/1956 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 32 | 17 | 1 | 1 | 33 | 18 |
| 1956/1957 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 34 | 23 | 6 | 5 | 40 | 28 |
| 1957/1958 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 34 | 26 | 1 | 0 | 35 | 26 |
| 1958/1959 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 16 | 6 | 0 | 0 | 16 | 6 |
| 1959/1960 | פרסטון נורת' אנד | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 37 | 17 | 6 | 4 | 43 | 21 |
| סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | 433 | 187 | 40 | 23 | 473 | 210 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת אנגליה> שנה | נבחרת אנגליה> הופעות | נבחרת אנגליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1946 | 4 | 3 |
| 1947 | 6 | 5 |
1948: 4
| 1949 | 8 | 2 |
| 1950 | 7 | 4 |
| 1951 | 6 | 2 |
| 1952 | 7 | 1 |
| 1953 | 6 | 2 |
| 1954 | 7 | 1 |
| 1955 | 4 | 2 |
| 1956 | 4 | 1 |
| 1957 | 6 | 1 |
| 1958 | 7 | 2 |
| סה"כ | 76 | 30 |
הערות שוליים

↑  אנגליה: כדורגלן העבר טום פיני הלך לעולמו, באתר ynet, 15 בפברואר 2014
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 1950 |
| --- | --- | --- |
|  1 דיטשברן •  2 ויליאמס •  3 אסטון •  4 אקרסלי •  5 רמזי •  6 סקוט •  7 טיילור •  8 רייט •  9 ביילי •  10 קוקברן •   11 דיקינסון •  12 הוגס • 13 ניקולסון •  14 ווטסון • 15 בנטלי • 16 פיני • 17 מניון • 18 מתיוס • 19 מילברן • 20 מורטנסן • 21 מולן • מאמן: וינטרבוטום |  1 דיטשברן •  2 ויליאמס •  3 אסטון •  4 אקרסלי •  5 רמזי •  6 סקוט •  7 טיילור •  8 רייט •  9 ביילי •  10 קוקברן •   11 דיקינסון •  12 הוגס • 13 ניקולסון •  14 ווטסון • 15 בנטלי • 16 פיני • 17 מניון • 18 מתיוס • 19 מילברן • 20 מורטנסן • 21 מולן • מאמן: וינטרבוטום | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 1954 |
| --- | --- | --- |
|  1 מריק •  2 סטניפורת' •  3 ביירן •  4 רייט •  5 אואן •  6 דיקינסון •  7 מתיוס •  8 ברודיס •  9 לופטהאוס •  10 טיילור •   11 פיני •  12 ברגין • 13 גרין •  14 מקגרי • 15 וילשו • 16 קוויקסול • 17 מאלן • 18 צ'ילטון • 19 ארמסטרונג • 20 ג'זארד • 21 היינס • 22 הופר • מאמן: וינטרבוטום |  1 מריק •  2 סטניפורת' •  3 ביירן •  4 רייט •  5 אואן •  6 דיקינסון •  7 מתיוס •  8 ברודיס •  9 לופטהאוס •  10 טיילור •   11 פיני •  12 ברגין • 13 גרין •  14 מקגרי • 15 וילשו • 16 קוויקסול • 17 מאלן • 18 צ'ילטון • 19 ארמסטרונג • 20 ג'זארד • 21 היינס • 22 הופר • מאמן: וינטרבוטום | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 1958 |
| --- | --- | --- |
|  1 מקדונלד •  2 האו •  3 בנקס •  4 קלמפ •  5 רייט •  6 סלייטר •  7 דגלאס •  8 רובסון •  9 קבאן •  10 היינס •   11 פיני •  12 הופקינסון • 13 הודג'קינסון •  14 סילט • 15 קלייטון • 16 נורמן • 17 בראברוק • 18 ברודבנט • 19 סמית' • 20 צ'רלטון • 21 א'קורט • 22 סטרס • מאמן: וינטרבוטום |  1 מקדונלד •  2 האו •  3 בנקס •  4 קלמפ •  5 רייט •  6 סלייטר •  7 דגלאס •  8 רובסון •  9 קבאן •  10 היינס •   11 פיני •  12 הופקינסון • 13 הודג'קינסון •  14 סילט • 15 קלייטון • 16 נורמן • 17 בראברוק • 18 ברודבנט • 19 סמית' • 20 צ'רלטון • 21 א'קורט • 22 סטרס • מאמן: וינטרבוטום | אנגליה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1168346290  LCCN: nb2008010690  SUDOC: 19871369X  VIAF: 315533665   WorldCat (עם VIAF): 315533665
טלוויזיה ניידת

טלוויזיה ניידת או טלוויזיה סלולרית היא טלוויזיה הנצפית על גבי מכשיר כף יד קטן או נייד. השידורים יכולים להתבצע על גבי תקני שידור רגילים (כדוגמת DVB-T), או באמצעות פורמטים מיוחדים לשידור טלוויזיה ניידת, או באמצעות תקשורת סלולרית. תכונות נוספות לצפייה כוללות הורדת תוכניות טלוויזיה ופודקאסטים מהאינטרנט ואחסון תוכניות לצפייה מאוחרת. הצפייה בשידורים אלו יכולה להיות בתשלום, או כצריכה של שירות הניתן באופן חופשי לציבור.
טלוויזיה ניידת בישראל

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא: .
בדצמבר 2006, השיקה חברת פרטנר שירות טלוויזיה ניידת תחת המותג OboxLive TV, שכלל כ-50 ערוצים אשר רובם שידרו רצף קליפים מעגלי ומוגבל ומקצתם ערוצים חיים, בין היתר ערוץ 2, CNN, אל ג'זירה וערוצים בשפה הרוסית. השירות כלל לוח שידורים דיגיטלי.
בפברואר 2008, הושקה גרסה חדשה של OboxLive TV שכללה ממשק משופר וכ-100 ערוצים מהארץ והעולם.
במאי 2009, השיקה חברת פלאפון שירות טלוויזיה ניידת תחת המותג Super TV, הכולל ערוצים חיים כמו ערוץ 2, ערוץ 10, CNN, אל ג'זירה, HOT בידור ישראלי, ספורט 5. בנוסף לערוצים, השירות כולל גם ספריית VOD ולוח שידורים דיגיטלי.
לחברת סלקום היה שירות טלוויזיה ניידת תחת המותג "סלקום TV".
בשנת 2014, השיקה פרטנר שירות טלוויזיה ניידת חדש תחת המותג Orange 4GTV, הכולל ערוצי HD.
הערות שוליים

↑  דניס ויטצבסקי‏, הטלויזיה של אורנג', באתר וואלה, 31 בדצמבר 2006
↑  ynet, אורנג' השיקה גרסה חדשה ל-obox live TV, באתר ynet, 25 בפברואר 2008
↑  גל מור, טלוויזיה בפלאפון: לחשוב בקטן / דעה, באתר ynet, 11 במאי 2009
↑  שי ענבל, לקחת את הטלוויזיה לכל מקום: חמש דרכים לראות וידיאו באייפון, באתר כלכליסט, 28 בדצמבר 2009
↑  אהוד קינן, 4GTV: מעט טלוויזיה אבל ניידת, באתר ynet, 10 בנובמבר 2014
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טמפורה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  agemono, סגנון בישול, מזון 
 מרכיבים עיקריים:  דג, ירק, ביצה, קמח חיטה, שמן בישול, צדפות, שיטאקי, חסילונים, דיונוני רחף, מי שתייה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
מנת טנדון - טמפורה חסילונים וירקות מוגשים בקערה מעל אורז מאודה
טמפורה (ביפנית: 天ぷら,‏ Tenpura, מבוטא "טנפורה") נקרא גם בעברית "בצק בירה" או "בצק מטוגן". הוא מאכל יפני המבוסס על ציפוי ירקות, דגים ופירות ים בבלילה העשויה קמח ומים קרים וטיגון עמוק שלהם בשמן צמחי על מנת להקנות להם פריכות.
השם "טמפורה" משמש, נוסף על שמו של המאכל המוכן, גם כשמן של הבלילה ושיטת ההכנה.
רכיבי הבלילה משתנים ממתכון למתכון, ויכולים לכלול גם ביצים, קורנפלור, שמן, אבקת אפייה, מלח ותבלינים. לעיתים מוחלפים המים במי סודה. במתכון המסורתי נהוג היה להשתמש בשמן שומשום לטיגון.
לרוב נחתך המזון המיועד לציפוי לפרוסות או נתחים דקים, על מנת לאפשר בישול בזמן הקצר בו הופכת הבלילה לפריכה.
מזון מצופה בטמפורה מוגש סמוך להכנתו, על מנת למנוע התרככות של הציפוי בשל חדירת לחות מן האוויר או מן המזון המצופה. הטמפורה מוגשת כרכיב במנה אחרת, או לבדה עם רוטב סויה.
ככל הנראה, הטמפורה הגיעה ליפן במאה ה-16, בעקבות סוחרים פורטוגזים או ספרדים, ומקור שמו גם הוא בספרדית, פורטוגזית או לטינית. מנות טמפורה מופיעות במגוון מטבחים במזרח אסיה ובמערב, וקיימות הן בשווקים ומזללות מזון מהיר והן במסעדות.
וריאציות מודרניות של טמפורה כוללות שימוש בבלילה לטיגון עמוק של מגוון מאכלים, כגון סושי, פירות וגלידה.
חייכי לי בשירים

| --- | --- |
 סינגל בביצוע דודו זכאי
 מתוך האלבום מישהו בא ואמר
 יצא לאור:  1974
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  שייקה פייקוב
 לחן:  שייקה פייקוב
 עיבוד:  ירון גרשובסקי
 
"חייכי לי בשירים" הוא שיר עברי שנכתב והולחן על ידי שייקה פייקוב ובוצע על ידי הזמר דודו זכאי בעיבודו של ירון גרשובסקי בשנת 1974.
על השיר

מבקר המוזיקה דודי פטימר על השיר :
"השיר העברי האהוב עליי בכל הזמנים, הפייבוריטי הנצחי והמרגש אותי ביותר מכל שיר עברי אחר הוא 'חייכי לי בשירים' שכתב והלחין שייקה פייקוב וביצע בקולו היפהפה דודו זכאי, מהזמרים הגדולים ביותר בפסקול הישראלי בעיניי".
במצעדים

השיר נכנס בשנת 1974 למצעד הפזמונים בקול ישראל, והגיע למקום השני.
במצעד פעמונים השנתי של שנת תשל"ה (1975) הגיע השיר למקום השביעי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | קול ישראל | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1975)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1975)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1975)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1975)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | קול ישראל | 7 |  |
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏טוב לו בקיבוץ: בחזרה אל סיפורו של דודו זכאי, מהקולות הייחודיים בזמר העברי, באתר מעריב אונליין, 4 במרץ 2023
חמאמה

ערך זה עוסק בעיירה ערבית לשעבר במישור החוף הדרומי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
צילום אוויר של חמאמה, 1945
צילום אוויר של חמאמה, 1945
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז עזה
 נפה:  נפת עזה
 שפה רשמית:  ערבית
 תאריך ייסוד:  לפני המאה ה-17
 שטח:  41,366 דונם עות'מאני (1945)
 סיבת נטישה:  מבצע יואב
 תאריך נטישה:  28 באוקטובר 1948
 יישובים יורשים:  אשקלון, ניצנים, באר גנים
 דת:  מוסלמים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  5,070 (1945)
 קואורדינטות:  31°41′29″N 34°35′24″E﻿ / ﻿31.691389°N 34.59°E﻿ / 31.691389; 34.59
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת השפלה מוגדלת) חמאמה(למפת השפלה רגילה) חמאמה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חמאמה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חמאמה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
חמאמה (בערבית: حمامة) הייתה עיירה ערבית במישור החוף הדרומי, כ-24 קילומטרים מצפון לעזה וכשלושה קילומטרים מצפון למג'דל. 
חמאמה נכבשה בידי חטיבת גבעתי, במהלך מלחמת העצמאות, באוקטובר 1948, ותושביה נמלטו לרצועת עזה.
היסטוריה

הכפר ישב על שרידי היישוב הביזנטי "פלאיה" (Peleia). חרסים מן התקופה הביזנטית (המאות ה-5 וה-6 לספירה) נמצאו במקום.
עם הכיבוש המוסלמי נשמר פירוש השם המקורי (פלאיה היא "יונה" וכך גם "חמאמה").
בשנת 1099, במהלך מסע הצלב הראשון, התחולל במקום קרב בין המוסלמים והצלבנים, שבו ניצחו הצלבנים.
ב-1432 עבר בכפר הסולטן הממלוכי, ברסביי (אנ').
במפקד האוכלוסין העות'מאני מ-1596 מנו תושביו 462 נפשות.
במאה ה-17 עבר בכפר אל-נבלוסי ודיווח על הימצאותו של קבר השי'ח איברהים אבו ערכוב שם.
ב-1863 ביקר בכפר החוקר הצרפתי ויקטור גרן וכתב על מסגד הבנוי מאבנים עתיקות.
מרישומים עות'מאנים מסביבות 1870 עולה שבכפר גרו 635 גברים וכלל 193 בתים.
ב-1882 ביקרה בכפר הקרן לחקר ארץ ישראל.
בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת עזה. ועד מקומי הוקם בעיירה לניהול יעיל יותר של היישוב
ב-1921 נפתחו שני בתי ספר בכפר: אחד לבנים ואחד לבנות. בשנת 1946 למדו בבית הספר לבנים מעל 300 תלמידים.
הכפר נחצה על ידי ואדי לחלק המזרחי, העתיק, ולחלק המערבי, החדש יותר.
בתקופת המנדט הגיעו נציגי מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי לכפר ודיווחו על המצאם של שני מסגדים בו. אחד, המוזכר לעיל והשני ע"ש השיח' חמיד.
במפקד האוכלוסין של המנדט הבריטי בשנת 1922 נמנו בכפר 640 תושבים ובמפקד של 1931 822 תושבים ב-175 בתים.
המוח'תאר של הכפר, עבד רבו, מכר קרקע לקרן הקיימת בשנת 1942, שמסרה אותו לידי קיבוץ ניצנים, שהתארגן באותה עת לעלות על הקרקע.
אזור הכפר נכלל בשטח שיועד למדינה הערבית, לפי החלטת החלוקה.
בשלב הראשון של מבצע יואב, ב־18 באוקטובר 1948, הפגיז צה"ל את העמדות המצריות באיסדוד הסמוכה מהאוויר ומהים. בעקבות ההתקפות, הצבא המצרי (באיסדוד, מג'דל, ניצנים ויד מרדכי)  נסוג דרומה לאורך החוף ועמו גם כפריים רבים, ביניהם תושבי חמאמה. העיירה נכבשה בלא קרב בסוף אוקטובר 1948.
במבצע פינוי האזור מכפריים שערך צה"ל ב-30 בנובמבר 1948 לא נמצאו בה תושבים כלל.
מבני העיירה נהרסו מאוחר יותר.
לטענת וליד ח'אלדי, הוקמו קיבוץ ניצנים מחדש וכן מושב בית עזרא ב-1950 על אדמות הכפר.
לאחר שנהרס הכפר, ניטעו בשטחו פרדסים. בשנים 2019-2020 נבנתה שכונה חדשה של העיר אשקלון בשטח שבו היה הכפר.
הכפר חמאמה, צפונית למג'דל, במפת הקרן מסוף המאה ה-19
תושבי הכפר בסולחה עם הקצין המחוזי עארף אל-עארף, אפריל 1943
הערות שוליים

↑  נתוני סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462625705171
טיספירד

בית הכנסת של טיספירד שהוסב לחנות בשנות ה-60 של המאה ה-20
טיספירד (בהונגרית: Tiszafüred; ביידיש: טיסא-פירעד) היא עיירה הממוקמת ליד אגם טיסה, בלב חבל צפון המישור הגדול, מצפון מזרח לסולנוק, שבהונגריה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הקהילה היהודית

היהודים הגיעו לטיספירד אחרי 1790. בסוף המאה ה-18 תושבי העיירה טיסה (Tisza) אשר ממוקמת ליד נהר טיסה העובר בתוך טיספירד, התחילו לעבוד בדיג ובחקלאות. זו היא עיירה קטנה שאוכלסה מחדש לאחר הכיבוש הטורקי, היהודים המקומיים השתלטו בהדרגה על מקומם של הסוחרים היוונים ששלטו בסחר.
בימי חול, היהודים מכרו את דבריהם בשוקי הערים גדולות, שם בילו את הלילה בבתים שכורים.
בטיספירד היו קהילה, בית כנסת, טקסים, רבנים. עם זאת, ב-1816, 104 יהודים גרו בטיספירד. האוכלוסייה היהודית בטיספירד גדלה בהתמדה במאה ה-19. רוב היהודים בתקופה זו היו עניים.
ב-1839–1840 נספרו בטיספירד 33 משקי בית יהודיים: 30 בני זוג, 46 בנים, 46 בנות, 9 משרתים יהודים וקרוב משפחה אחד; בסך הכול 164 יהודים. עיסוקיהם בשנים אלה היו: שני סוחרים סיטונאים, איש עסקים אחד, 13 רוכלים, 6 סוחרים, 6 חקלאים, 3 קבצנים.
הקהילה היהודית > בזמן השואה

בשנים 1941 - 1943, גברים יהודים מהעיירה בני 18–42, נשלחו לעבודות כפייה שירות העבודה כאשר הונגריה הצטרפה למלחמת העולם השנייה בשנת 1941, הם נשלחו לחזית הרוסית. אף על פי שלא היו מיומנים ולא היה להם ציוד מתאים, הם נאלצו לנקות את שדות המוקשים.
רוב הנשים נשלחו לעבודות כפייה בחלקים שונים של גרמניה או פולין, כדי לפנות הריסות או לעבוד בבית חרושת לחימוש. כמה מהם מתו, חלקם מרעב. גם לאחר השחרור מתו אחדים מטיפוס.
ראש היודנראט היה ויינר ארנו, סוחר עצים. סגנו היה דוד וויסזמן, בעל חנות.
באפריל 1944, חודש לאחר הכיבוש הגרמני של הונגריה, נמנו בטיספירד 416 יהודים. בחודש מאי הוקם גטו בבית חרושת ללבנים אליו הועברו בין 700 ל-800 יהודי טיספירד והיישובים הקרובים. כעבור חודש הם הועברו לבית חרושת ללבנים בכפר קרצ'נד ליד אגר, שם רוכזו כל יהודי מחוז הווש ומשם שולחו לאושוויץ.