stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי הונגריה–סרביה
היסטוריה

במהלך המאה ה-15 נכבשו ממלכת סרביה ורוב ממלכת הונגריה בידי האימפריה העות'מאנית, אולם לקראת סוף המאה ה-17 הועברה הונגריה לשלטון בית הבסבורג. במהלך המלחמה הטורקית הגדולה, בשלהי המאה ה-17, נעזרו בסרבים אויבי הטורקים - האוסטרים, הפולנים והוונציאנים. במשך תקופה קצרה נחלו האוסטרים הצלחה מסוימת, אך בסופו של דבר נסוגו. סרבים רבים נענו להזמנת האוסטרים, ונדדו צפונה לשטחי אוסטריה, במקום להישאר בארצם בהמתנה לנקמה הטורקית. במהלך המאה ה-18 הצליחו האוסטרים לכבוש את צפון סרביה ובוסניה, וחלקים מדלמטיה, מה שאפשר לסרבים רבים לחזור לאזורים אלה. במהלך המאה ה-19 התקיימו יחסים טובים בין ההונגרים לסרבים, אולם לאחר הקמת ממלכת סרביה הידרדרו היחסים ביניהם, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה לחמו המדינות זו בזו. לאחר המלחמה סופחו ממלכת קרואטיה-סלבוניה והבאנאט לממלכת סרביה, והוקמה ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים שהפכה מאוחר יותר לממלכת יוגוסלביה.
ב-12 בדצמבר 1940, הונגריה חתמה על הסכם ידידות נצח עם יוגוסלביה, אולם לאחר מכן היא נטלה חלק בפלישה של מדינות הציר ליוגוסלביה, מה שגרם להתאבדותו של ראש הממשלה ההונגרי פאל טלקי. בשנת 2013 נערך פיוס היסטורי בין הונגריה לסרביה; נשיא הונגריה יאנוש אדר נאם בפני הפרלמנט הסרבי, שם התנצל רשמית על השתתפותם של הונגרים ברצח העם הסרבי במלחמת העולם השנייה, כולל הטבח בדרום באצ'קה. בתגובה, בשנת 2014 ביטל הפרלמנט הסרבי את חוקי יוגוסלביה על אשמתו הקולקטיבית של העם ההונגרי בפשעים שבוצעו במלחמת העולם השנייה.
יחסי סחר

יחסי סחר ממלאים תפקיד חשוב בכלכלות של שתי המדינות. בשנת 2015 הייתה סרביה שותפת הסחר ה-18 החשובה ביותר בהונגריה בייצוא סחורות ו-26 ביבוא.
| מיליון (€) | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| יצוא | 1,244.019 | 1,190.983  | 1,300.511  | 1,264.637  |
| יבוא | 356.102 | 469,352  | 433.110  | 538.397  |
| מאזן | 887.917 | 721.631 | 867.401 | 726.240 |
נציגויות דיפלומטיות

הונגריה מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד ו-3 קונסוליות בקרגוייבץ, ניש וסובוטיצה.
סרביה מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט וקונסוליה כללית בסגד.
יחסי איראן – קוריאה הדרומית

| יחסי איראן – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
איראן: קוריאה הדרומית


איראן: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 99,720
אוכלוסייה
91,781,231: 51,704,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 33,126
משטר
רפובליקה אסלאמית: רפובליקה נשיאותית חוקתית

יחסי איראן–קוריאה הדרומית (בפרסית: روابط ایران با کره جنوبی, בקוריאנית: 대한민국-이란 관계) הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה של קוריאה. שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים מאז 1962. לאורך ההיסטוריה שמרו שתי המדינות על שותפות חזקה, ידידותית ואסטרטגית למרות היחסים ההדוקים של איראן עם קוריאה הצפונית, והיחסים הקרובים של קוריאה הדרומית עם ארצות הברית.
היסטוריה

מערכת היחסים ארוכת השנים של קוריאה ואיראן החלה עם חילופי תרבויות עוד מימי שלוש הממלכות של קוריאה, לפני יותר מ-1,600 שנה באמצעות דרך המשי. זכוכית כחולה כהה שנמצאה בקבר צ'ונמאצ'ונגונג, אחד הקברים המלכותיים של סילה שנחשף בגיונגג'ו. חרב מוזהבת אקזוטית שנמצאה בגיירו-רוּ, רחוב שנמצא גם בג'יונג'ו. כל אלה הם שרידים המשוערים שנשלחים לסילא מאיראן העתיקה או מפרס דרך דרך המשי. זו הייתה רק שושלת קוריאו בתקופת שלטונו של המלך היון ג'ונג כאשר הסחר עם פרס נרשם רשמית בהיסטוריה הקוריאנית. אבל בחוגים האקדמיים מניחים ששתי המדינות ניהלו חילופי תרבות פעילים בתקופת הסילה במהלך המאה ה-7 שמשמעותה היחסים בין קוריאה לאיראן החלו לפני יותר מ-1,500 שנה. "אם ספר היסטוריה שנכתב על ידי המלומד הפרסי חרדדביד, הוא קובע כי סילה נמצאת בקצה המזרחי של סין וקוראת 'במדינה יפה זו סילה, יש הרבה זהב, ערים מלכותיות ואנשים חרוצים. התרבות שלהם דומה להשוואה עם פרס'.
"יש לנו מיתוס בספר פרסי קדום (הקושנמה) המספר על נסיך פרסי שהלך לסילה במאה השביעית והתחתן עם נסיכה קוריאנית ובכך נוצרו נישואין מלכותיים." פאק גון-הייה אמרה במהלך פסטיבל שחגג את 1,500 שנה של קשרים תרבותיים משותפים בין המדינות. לאחר מכן היא אמרה, "זו למעשה עלילה די טובה להכנת סרט יחד." ההצעה שלה התקבלה עם הרבה מחיאות כפיים.
פריטים אחרים שנחשפו במהלך החפירה כוללים קערה מכסף ועליה חרוטה תמונה של האלה הפרסית אנחיטה; פגיון זהוב מפרס; פסלי חימר; וצלמיות המתארות סוחרים במזרח התיכון. סמגוק שגיא - הכרוניקה הרשמית של תקופת שלוש הממלכות, שנערכה בשנת 1145 - מכילה תיאורים נוספים של פריטים מסחריים שנמכרו על ידי סוחרים מזרח תיכוניים ונמצאים בשימוש נרחב בחברת סילה. השפעתה של התרבות הפרסית הורגשה עמוקות גם בדרכים אחרות, הבולטת ביותר בתחומי המוזיקה, האמנות החזותית והספרות. את הפופולריות של עיצובים איראניים בקוריאה ניתן לראות בשימוש נרחב בסבבים משובצים פנינים ובדפוסים סימטריים זום-ורפיים. בשיר האפי הפרסי העתיק, הקושנאמה, יש תיאורים מפורטים של סילה.
קוריאה הדרומית ואיראן כוננו יחסים באוגוסט 1962. שגרירות איראן בקוריאה הדרומית נפתחה באפריל 1967.
תוכנית גרעינית

ביוני 2007, שר החוץ של קוריאה הדרומית, סונג מין-סון, תמך בפתרון דיפלומטי למחלוקת הבינלאומית ביחס לתוכנית הגרעין של איראן. בנובמבר 2008 אמר שר החוץ של קוריאה הדרומית, יו מיונג-הוואן, כי איראן צריכה להרגיע את הקהילה הבינלאומית לגבי מטרות השלום של תוכנית הגרעין שלה. לדברי מזכ"ל האו"ם באן קי-מון, הדרום קוריאני, "שר החוץ האיראני הדגיש כי ארצו דוחפת לתוכנית גרעינית למטרות שלום."
יחסים כלכליים

איראן וקוריאה הדרומית נהנות מקשרים כלכליים חזקים עם סחר דו-צדדי בהיקף של כ-10 מיליארד דולר בשנת 2008. למרות חילוקי דעות ביחס לפעילות ההעשרה הגרעינית של איראן, חתם סגן נשיא סוכנות לקידום השקעות בסחר בקוריאה, הונג קי-ווה, וראש ארגון ההשקעות והעזרים הטכניים והכלכליים של איראן, מוחמד ח'זאעי, באפריל 2007 על מזכר הבנות, שבו הם הסכימו להקים ועדה במטרה לחזק את הסחר בין שתי מדינותיהם. קים סונג גון, ראש המשלחת הפרלמנטרית של דרום קוריאה לאיראן במרץ 2007 ציין כי חברות קוריאניות להוטות להשקיע באיראן והוסיף כי הוא מקווה ששתי המדינות יוכלו לעודד השקעה דו צדדית.
על פי סקר כלכלי במזרח התיכון, איראן ייצאה 157,000 חביות נפט גולמי ליום לקוריאה הדרומית ביולי 2009. אף כי דרום קוריאה צמצמה את יבוא הנפט הגולמי מכל המזרח התיכון ב-14.7% בהשוואה לשנה הקודמת, איראן היא עדיין המקור הרביעי בגודלו של נפט גולמי.
במאי 2009 השתתפו שרי דרום קוריאה בכנס גדול בנושא השקעות חוץ באיראן. דרום קוריאה נכחה גם בפורום הגז האיראני בין התאריכים 26–27 בספטמבר 2009 לצד גרמניה, בריטניה, יפן, הולנד ומלזיה.
על פי דיווח של ממשלת ארצות הברית, נכון לאפריל 2010 היו שלוש חברות דרום קוריאניות פעילות בענף הפחמימנים של איראן בין 2005 ל-2009 שקיבלו חוזים של ממשלת ארצות הברית בהיקף של כ-880 מיליון דולר. אלה היו החברה התעשייתית דאלים, יונדאי תעשיות כבדות, והנדסה ובניה של GS. ב-3 ביולי 2010 ביטלה חברת הנפט הלאומית האיראנית (NIOC) חוזה של 1.2 מיליארד דולר עם חברת GS Engineering and Construction והאשימה את החברה בכך שלא מילאה את התחייבויותיה. החברה הדרום קוריאנית הוטלה על הוצאת מימן גופרתי מגז שנשאב משדה הגז של דרום איראן לאחר שחתמה על הסכם באוקטובר 2009.
לאיראן יש כ-2,500 שותפים מסחריים קטנים ובינוניים בדרום קוריאה. נאמר כי יותר מ-600 מתוך 2,500 הפירמות רואים כי יחס היצוא שלהם לאירן עולה על 50 אחוזים.
שיפור היחסים ממאי 2016

לאחר הסרת הסנקציות הבינלאומיות של איראן, הנשיאה פאק גון-הייה ו-236 אנשי עסקים ביקרו באיראן ב-2 וב-3 במאי 2016.
ב-4 בינואר 2021, השתלטו כוחות חיל הים של משמרות המהפכה על מכלית נפט דרום קוריאנית במפרץ הפרסי.
יחסי אזרבייג'ן–הונדורס

| יחסי אזרבייג'ן–הונדורס |
| --- | --- |
אזרבייג'ן: הונדורס


אזרבייג'ן: הונדורס
שטח (בקילומטר רבוע)
86,600: 112,090
אוכלוסייה
10,351,953: 10,870,831
תמ"ג (במיליוני דולרים)
72,356: 34,401
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,990: 3,164
משטר
רפובליקה

נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב נפגש עם שרת החוץ ושיתוף הפעולה של הונדורס מירייה אגוארו דה קורלס בבאקו, 2014
יחסי אזרבייג'ן–הונדורס הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין רפובליקת הונדורס. היחסים בין המדינות כוננו רשמית ב-22 בדצמבר 1994.
סקירה כללית

ב-27 בספטמבר 2013, במהלך הישיבה ה-68 של האו"ם, שר החוץ האזרבייג'ני, אלמר ממדיארוב, פגש את שרת החוץ ושיתוף הפעולה הבינלאומי של הונדורס מירייה אגוארו דה קורלס (אנ').
ב-22 בנובמבר 2013, שגריר אזרבייג'ן במקסיקו, אילגר מוכטרוב, הציג את כתב האמנתו לנשיא הונדורס, פורפיריו לובו סוסה. השגריר האזרבייג'ני העביר את ברכתו של נשיא אזרבייג'ן לנשיא הונדורס. כמו כן, השגריר ציין שהוא מקווה כי שיתוף הפעולה בין המדינות יתפתח בהצלחה.
ב-6 במאי 2014, משלחת פולטיקאים, ובה שרת החוץ אגוארו דה קורלס, ביקרה רשמית באזרבייג'ן. במהלך הביקור, נשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב, ציין כי ממשלת אזרבייג'ן שבעת רצון מהיחסים בין המדינות. אגוארו דה קורלס העבירה את ברכתו של נשיא הונדורס לנשיא אזרבייג'ן. הנשיא האזרבייג'ני הביע את הערכתו וביקש ממנה להעביר את ברכתו לנשיא הונדורס.
שר הכלכלה והתעשייה האזרבייג'ני ציין כי ממשלת אזרבייג'ן מעוניינת בהגברת שיתוף הפעולה הדו צדדי, בעיקר בתחומי הסחר והאנרגיה בין המדינות וכן חיזוק היחסים שביניהן. בעת ביקור המשלחת חתמו נציגי המדינות על טיוטת הסכם לפיו יספקו המדינות הגנה הדדית על השקעות בין שתי המדינות.
נכון לשנת 2018 נשמרים קשרי ידידות בין המדינות, אשר מגובים במפגני תמיכה פומביים. ב-27 בינואר 2018, אילהם אלייב בירך את חואן אורלנדו ארננדס לכבוד בחירתו מחדש לנשיא הונדורס. כמו כן, אלייב ציין כי הוא מקווה ששתי הממשלות ימשיכו לחזק את שיתוף הפעולה בין המדינות.
יחסים כלכליים

בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מהונדורס לאזרבייג'ן הגיעה לסך 2,440 דולר אמריקאי והיא כללה חולצות. בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מהונדורס לאזרבייג'ן הגיעה לסך 17,200 דולר אמריקאי, והיא כללה מוצרי הלבשה תחתונה לגברים.
ייצוג

הונדורס אינה מיוצגת באזרבייג'ן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
אזרבייג'ן אינה מיוצגת בהונדורס, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת את אזרבייג'ן נמצאת במקסיקו.
כרים אל-אחמדי

כרים אל-אחמדי אל-ערוסי (בערבית: كريم الأحمدي العروسي; נולד ב-27 בינואר 1985) הוא כדורגלן עבר הולנדי-מרוקאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירת מועדונים > טוונטה

אל-אחמדי נולד באנסחדה שבהולנד להורים ממוצא מרוקאי. אל-אחמדי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת נוער מקומית באנסחדה ממנה עבר למחלקת הנוער של טוונטה, הקבוצה הבחירה של העיר. ב-21 במרץ 2004 אל-אחמדי ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-2 נגד אוטרכט. את עונת 2003/2004 סיים עם 7 משחקי ליגה. ב-13 בנובמבר 2004 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-2 נגד ניימכן. בעונת 2005/2006 חלה ירידה במעמדו של אל-אחמדי בעיקר בעקבות הגעתם של קנדי באקירסיאוגלו ופטריק גריטסן. בתחילת עונת 2006/2007 נפצע בברכו במהלך משחק מוקדמות גביע אופ"א נגד לבדיה טאלין. למרות הפציעה האריך את חוזהו במועדון עד שנת 2009 עם אופציה לשנתיים נוספות. בנובמבר 2006 חזר לשחק בניצחון 1-7 נגד חרונינגן.
בעונת 2007/2008 אל-אחמדי הפך לשחקן הרכב לאחר עזיבתם של באקירסיאוגלו ושארבל טומה לבורוסיה מנשנגלדבך. בסוף יולי 2007 אל-אחמדי האריך את חוזהו במועדון עד 2011. במהלך העונה שיחק בעיקר כמגן.
קריירת מועדונים > פיינורד

ב-16 באפריל 2008 אל-אחמדי חתם בפיינורד תמורת 5 מיליון אירו.
בתחילת העונה הוא נפצע במפשעה וב-2 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד קאלמאר במסגרת גביע אופ"א. 3 ימים לאחר מכן, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0-2 נגד ניימכן. ב-9 בנובמבר 2008 אל-אחמדי כבש את שער הבכורה שלו בפיינורד בניצחון 2-5 נגד אוטרכט. באפריל 2009 נפצע בקרסול ונעדר כחודש וחצי, אך הספיק לשחק במשחק האחרון של העונה.
במסגרת רבע גמר הגביע ההולנדי אל-אחמדי הבקיע צמד בו ניצחה פיינורד 2-3 את ניימכן.
קריירת מועדונים > אל אהלי דובאי

ב-25 בינואר 2011 הושאל לאל אהלי דובאי מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות עד לסיום העונה. ב-4 בפברואר 2011, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד א-דארפה. ב-24 במרץ 2011 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתיקו 2-2 נגד אל-איתיחאד כלבה.
בתום העונה אל אהלי פנתה לאל-אחמדי על מנת להחתימו על חוזה חדש, אך אל-אחמדי דחה את ההצעה כיוון ששאף להתקדם בכדורגל האירופי.
קריירת מועדונים > אסטון וילה

ב-2 ביולי 2012 אל-אחמדי חתם באסטון וילה מהפרמייר ליג תמורת כ-2 מיליון פאונד. ב-14 ביולי 2012 אל-אחמדי ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד ברייטון אנד הוב אלביון ואף נבחר לאיש המשחק. בסוף חודש אוגוסט של אותה שנה, אל-אחמדי נבחר לכדורגלן החודש באנגליה.
קריירת מועדונים > פיינורד

ב-1 בספטמבר 2014 חזר לקדנציה שנייה בפיינורד בה חתם ל-3 שנים.
אל-אחמדי היה שותף לזכייה של פיינורד באליפות בעונת 2016/2017 אחרי 19 שנים ופעמיים בגביע.
קריירת מועדונים > אל-איתיחאד

ב-9 ביולי 2018 אל-אחמדי חתם לשנתיים באל-איתיחאד מליגת העל הסעודית.
קריירה בינלאומית

בנעוריו, אל-אחמדי שיחק בנבחרות הצעירות של הולנד, אך בגיל 20 החליט לנצל את שורשיו המרוקאים ולייצג את נבחרת מרוקו ושיחק עם נבחרת מרוקו בכדורגל עד גיל 20 בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערך בהולנד בשנת 2005 ואף הגיע עמה למקום הרביעי.
ב-11 בפברואר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 0-0 נגד צ'כיה. ב-12 באוגוסט 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד הרפובליקה של קונגו. אל-אחמדי השתתף עם הנבחרת 3 פעמים בגביע אפריקה לאומות בשנים 2012, 2013 ו-2017.
תארים

אליפות הולנד: 2016/2017
הגביע ההולנדי: 2015/2016, 2017/2018
מגן יוהאן קרויף: 2017
כדורגלן השנה בהולנד: 2016/2017
שחקן החודש בפרמייר ליג: אוגוסט 2012
ישראל גורי

ישראל גוּרי (15 באוקטובר 1893 – 17 בספטמבר 1965) היה פוליטיקאי ישראלי ממייסדי מפלגת מפא"י, בה נחשב סמכות מוסרית, חבר הכנסת ויושב ראש ועדת הכספים מן הכנסת השנייה ועד לכנסת החמישית.
חיים פרטיים

נולד בשם ישראל גורפינקל בהירשאני במולדובה (אז תחת שלטון האימפריה הרוסית). למד לימודי קודש בחדר, סיים בית ספר תיכון בקישינב והיה פעיל בתנועת צעירי ציון שם. למד באוניברסיטת אודסה והיה פעיל ציוני שם – מזכיר הוועד הציוני ומזכיר הוועד המקומי של קרן קיימת לישראל. באודסה הכיר את גילה ווסקובוניק, ונישא לה.
עלה לארץ ישראל ב-1919 באונייה "רוסלאן" והחל לעבוד בעיריית תל אביב (עד 1928).
בשנים אלו נולדו לו ילדיו: חנה, חיים וזהר.
פוליטיקה

היה חבר מפלגת הפועל הצעיר וממייסדי ההסתדרות (בה שימש כחבר מועצת פועלי תל אביב בשנים 1922–1931). ב-1930 היה בין מייסדי מפא"י (שהוקמה כאיחוד של מפלגת אחדות העבודה והפועל הצעיר).
לפני ואחרי קום המדינה מילא תפקידים שונים כמו ציר באספת הנבחרים, מנהל מחלקת התרבות של עיריית תל אביב, מזכיר ועדת הביקורת המרכזית של ההסתדרות, חבר מועצת עיריית תל אביב (1929–1931), יושב ראש ועדת הביקורת של מפא"י.
בשנת 1949 נבחר מטעם מפא"י לכנסת הראשונה וכיהן עד הכנסת החמישית. עמד ברציפות בראש ועדת הכספים החל בכנסת השנייה ועד לפטירתו.
ב-25 באפריל 1955 עמד בראש ועדת גורי לעניין תביעות שכר העבודה לעובדי מדינה בכירים מנהלים כלליים והפקידות הגבוהה.
ב-1961 מונה לחבר ולסגן יושב ראש המועצה המייעצת של בנק ישראל.
נחשב לאדם הידוע ביושרו ובהגינותו. רחובה הראשי של שכונת קריית שלום שבדרום תל אביב קרוי על שמו.
פרסם מאמרים ב"הפועל הצעיר" וב"דבר".
הצמחונות

גורי היה צמחוני, ולאחר שאמירים היה ליישוב צמחוני עבר להתגורר בו. בעת דיון שנערך בכנסת בהצעת חוק הרשויות המקומיות (הסמכה מיוחדת), שעניינה הסמכת הרשויות המקומיות לאסור מכירת בשר חזיר בתחומן, התבטא בחריפות נגד אכילת בשר באשר הוא:
כל המתיר דמו של בעל־חיים שלא מתוך התגוננות מפני חיה טורפת כי אם על מנת ליהנות מבשרם של בעלי־חיים שאינם פוגעים לרעה בשום יצור, ושכל אשמתם אינה אלא בזה שאלה שהכוח בידם רוצים לספק תאוותם לאכילת בשר – מניין יהיה לו הכוח המוסרי להתקומם נגד רצח אדם? כי יש קשר גומלין הדוק בין רצח לרצח, והם יונקים משורש אחד... מכאן, מן המקום הזה, מהרי ירושלים, הרימו שוב קולכם: 'לא תרצח!'.
מספריו

מנוחה לא בראתי / הביא לדפוס מ' סבר, תל אביב: עם עובד, תש"ל-1960 (כתבים אוטוביוגרפיים).
לקריאה נוספת

'גורפינקל, ישראל', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 132. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  ישעיהו עשני, חקלאות אורגנית, דבר, 21 בנובמבר 1969
| חברי הכנסת הראשונה |
| --- | --- | --- |
| מפא"י | דוד בן-גוריון • משה שרת • אליעזר קפלן • (דוד רמז) • יוסף שפרינצק* • גולדה מאיר • יצחק בן-צבי • זלמן שזר • דב יוסף • חיים בן אשר • אברהם הרצפלד • עדה מימון • שלמה לביא • שמואל דיין • יוסף ברץ • יחיאל דובדבני • בבה אידלסון • פרץ נפתלי • פנחס לבון • זלמן ארן • בן-ציון דינור • אליהו הכרמלי • נטע הרפז • (יהודית שמחוני) • (אבא חושי) • יזהר סמילנסקי • ראובן שרי • יונה כסה • אפרים תבורי • (יוסף מיכאל לם) • (אריה שפטל) • (אברהם טביב) • צבי יהודה • עקיבא גוברין • יוסף אפרתי • אריה בהיר • חסיה דרורי • אליעזר ליבנה • דוד הכהן • ישראל גורי • עמי אסף • מאיר ארגוב • דבורה נצר • שרגא גורן • השל פרומקין • דוד בר-רב-האי • (יצחק קנב) • (הרצל ברגר) • (ז'ניה טברסקי) • (ישראל ישעיהו-שרעבי) • (ברוך אזניה) • (מנחם כהן) • (רפאל בש) |  |
| מפ"ם | (יצחק טבנקין) • מאיר יערי • יעקב חזן • נחום ניר-רפאלקס • אהרן ציזלינג • מרדכי בנטוב • ישראל גלילי • יעקב ריפתין • משה סנה • ברל רפטור • אליעזר פרי • משה ארם • חנה למדן • חנן רובין • ישראל בר-יהודה • מנחם בדר • פייגה אילנית • יצחק בן-אהרן • (דב בר-ניר) • (מנחם רצון) • (דוד ליבשיץ) |  |
| החזית הדתית המאוחדת | יהודה לייב פישמן מימון • יצחק מאיר לוין • חיים משה שפירא • משה אונא • בנימין מינץ • דוד צבי פנקס • מאיר דוד לוונשטיין • זרח ורהפטיג • אליהו-משה גנחובסקי • קלמן כהנא • מרדכי נורוק • יוסף בורג • אהרן-יעקב גרינברג • אברהם יהודה גולדראט • אברהם-חיים שאג • (משה קלמר) • (אליהו מזור) |  |
| תנועת החירות | מנחם בגין • אורי צבי גרינברג • יעקב מרידור • אריה בן-אליעזר • אברהם רקנאטי • יוחנן בדר • הלל קוק • חיים לנדאו • שמואל מרלין • חיים כהן-מגורי • אליהו לנקין • שמואל כץ • ערי ז'בוטינסקי • אסתר רזיאל-נאור |  |
| הציונים הכלליים | פרץ ברנשטיין • ישראל רוקח • שושנה פרסיץ • יוסף ספיר • יעקב קליבנוב • יעקב גיל • יוסף סרלין |  |
| המפלגה הפרוגרסיבית | פנחס רוזן • אברהם גרנות • אידוב כהן • יזהר הררי • ישעיהו פורדר |  |
| ספרדים ועדות מזרח | בכור-שלום שטרית • אליהו אלישר • אברהם אלמליח • משה בן-עמי |  |
| מק"י | שמואל מיקוניס • תופיק טובי • אליעזר פרמינגר • מאיר וילנר |  |
| הרשימה הדמוקרטית של נצרת | סיף א-דין א-זועבי, אמין-סלים ג'רג'ורה |  |
| מפלגת הלוחמים | נתן ילין-מור |  |
| ויצו | רחל כהן-כגן |  |
| התאחדות התימנים בישראל | זכריה גלוסקא |  |
בסוגריים - כהונה חלקית, * יו"ר הכנסת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007423095805171  VIAF: 19148874345449620419   WorldCat (עם VIAF): 19148874345449620419
ישפה (עמותה)

לוגו עמותת ישפה
עמותת יָשְׁפֵה - מרכז הכרויות לציבור הדתי בישראל היא עמותה העוסקת בנושא הרווקות בקרב הציבור הדתי-לאומי. העמותה, שהוקמה בשנת 2000, מספקת כלים לפנויים ופנויות ליצירת הכרויות שיובילו לקשר רציני, ועוסקת בהעלאת הנושא לסדר היום הציבורי.
רקע

העמותה הוקמה בשנת 2000 על ידי חיים פלק, אז יו"ר הדור הצעיר במפד"ל, בעקבות פגישות ודיונים שקיימו רבנים ואישים שונים מקרב הציונות הדתית במטרה לתת מענה לתופעת הרווקות ההולכת ומתרחבת בציבור הדתי-לאומי. על חברי העמותה נמנים הרבנים חיים דרוקמן, צפניה דרורי, רצון ערוסי והרבנית יהודית שילת. לדברי ארי אנגלברג, שחקר את הנושא לצורך דוקטורט, העמותה היא אחת מערוצי השידוכים הפופולריים בקרב הציבור הדתי-לאומי.
פעילות

בעמותת 'ישפה' כ-200 מתנדבים העוסקים בהתאמת בני הזוג שפנו לעמותה. כל מועמד הפונה לעמותה ממלא שאלון התאמה בנוסף לריאיון עם אחד מהמתנדבים. הפרטים שהתקבלו מהראיון ומהשאלון מוזנים למאגר ממוחשב ארצי הנגיש אך ורק לרשת המתנדבים הארצית של העמותה, והם מבצעים את הקישור הראשוני בין בני הזוג. העמותה מציעה גם אפשרות של ליווי לאורך הקשר על ידי יועצת זוגית ומשפחתית. בנוסף מארגנת העמותה קורסים, ימי עיון וסדנאות שונות במטרה לספק כלים לבניית קשר זוגי ולהתמודדות עם החלטות.
קבוצות אוכלוסייה נוספות הזוכות לטיפולה של 'ישפה' הם קבוצת האלמנים והגרושים המבקשים להינשא מחדש, חוזרים בתשובה וחילונים. העמותה מסייעת גם למכון 'למה לא' העוסק בהכרויות לפגועי נפש.
על פי פרסומי העמותה, נכון ל-2010 רשומים במאגריה למעלה מ-3,000 פנויים ופנויות, וכ-150 זוגות שהכירו דרך העמותה נישאו.
בנוסף לפעילות המכוונת ליצירת הכרויות פועלים אנשי העמותה להעלאת הנושא לסדר היום הציבורי באמצעים מגוונים. העמותה פועלת בשיתוף פעולה עם גופים מרכזיים בציבור הדתי לאומי, בהם תנועת אמונה, סיעת הבית היהודי, תנועת ראש יהודי ופורטל האינטרנט כיפה.
תקציב עמותת ישפה מבוסס על תרומות ועל דמי רישום סמליים של המועמדים הפונים לעמותה.
בראש העמותה עומדת שירת מלאך שהחליפה את חיים פלק בשנת 2011.
הערות שוליים

↑  סימה זלצברג ועוז אלמוג, דפוסי בחירת בני זוג בחברה הדתית-לאומית 
 ראו גם מאמרו של חיים פלק: מניעות בשידוכין ומחשבות על פתרונן
↑  נאוה סטולר, חוזר בתשובה מחפש בחורה דתית, אתר הצופה
↑  אתר האינטרנט של 'למה לא'
כדורגל בהולנד

אצטדיון פיינורד, בו נערך משחק הגמר של טורניר יורו 2000
כדורגל הוא ענף הספורט הפופולרי ביותר בהולנד. התאחדות הכדורגל ההולנדית היא הגוף המנהל את הענף במדינה. הליגה העליונה במבנה ליגות הכדורגל בהולנד נקראת Eredivisie (בתרגום חופשי מהולנדית: ליגת הכבוד), והמנצחת מבין 18 הקבוצות המתחרות בה מוכתרת כאלופת הולנד בכדורגל. מתחתיה נמצאות מספר ליגות נוספות, כדוגמת הEerste Divisie (הליגה הראשונה). בנוסף מקיימת ההתאחדות ההולנדית מספר גביעים נוספים כדוגמת הגביע ההולנדי ומגן יוהאן קרויף.
היסטוריה

מועדון הכדורגל ההולנדי הראשון הוא "הארלמשה", אשר הוקם בשנת 1879 בידי פים מולייר, אז בן 14 בלבד. הכדורגל החל לצבור פופולריות בהולנד בשנות התשעים של המאה ה-19 ובשנותיה הראשונות של המאה ה-20 ומוקמים מועדונים רבים כספרטה רוטרדם (1888), אייאקס אמסטרדם (1893, נסגר כעבור 3 שנים והוקם מחדש ב-1900) ופיינורד (1908).
ב-8 בדצמבר 1889 הוקמה התאחדות הכדורגל ההולנדית (KNVB), ובשנת 1904 היא הצטרפה להתאחדויות לכדורגל של צרפת, בלגיה, דנמרק, ספרד, שוודיה ושווייץ בייסוד הפדרציה הבינלאומית לכדורגל. הולנד אף נבחרה פעם אחת לארח את אליפות אירופה בכדורגל, כאשר אירחה את טורניר יורו 2000 במשותף עם בלגיה. משחק הגמר של המפעל נערך באצטדיון פיינורד ברוטרדם.
תחרויות מועדונים > ליגות

בשנת 1956 הוקמה הליגה הבכירה בהולנד, הנקראת Eredivisie, כליגה מקצוענית בלבד. אך הליגה הבכירה קיימת כבר מעונת 1888/1889. בליגה משחקות 18 קבוצות המתחרות ביניהן בשיטת בית-חוץ. אייאקס אמסטרדם היא הקבוצה המעוטרת ביותר בתולדות הליגה עם 30 אליפויות, שנייה אחריה פ.ס.וו. איינדהובן עם 19 זכיות ופיינורד עם 14 תארים. מעונת 1964/1965 ועד עונת 2007/2008, שלוש הקבוצות הללו זכו בכל האליפויות האפשריות למעט בעונת 1980/1981 בה זכתה א.ז. אלקמאר.
בליגת המשנה ההולנדית משחקות 20 קבוצות. החל מעונת 2010/2011 נערך שינוי במבנה הליגות ההולנדיות, כאשר בליגת המשנה מתחרות 20 קבוצות, והליגה השלישית (Topklasse) חולקה לשתי ליגות מקבילות, אשר אלופת כל אחת מהן העפילה לליגת המשנה. במידה והקבוצה הזכאית להעפיל לא מעוניינת או שאינה עומדת בקריטריונים להעפלה, מעפילה סגניתה. במידה וגם סגניתה אינה עומדת בקריטריונים להעפלה, מוקפאת הנשירה של הקבוצה אשר אמורה הייתה לנשור מליגת המשנה. החל מעונת 2015/2016, התווספה הליגה החצי-מקצוענית (Tweede) כליגה השלישית, בעוד הליגה הרביעית היא ליגת החובבים (שחולקה כאמור לשתי ליגות מקבילות).
תחת הליגה הרביעית בהולנד קיימים עוד שמונה דרגי ליגות חובבים.
תחרויות מועדונים > הגביע ההולנדי

הגביע ההולנדי (KNVB beker), אשר נוסד על ידי התאחדות הכדורגל ההולנדית בשנת 1899, הוא טורניר הגביע הלאומי של הולנד. המפעל מפגיש בין קבוצות המתחרות בשתי הליגות הבכירות בתוספת של ארבע קבוצות מליגות בדרג השלישי, וכל שאר המתחרות מוגרלות מן הדרג הרביעי.
משחק הגמר נערך באופן מסורתי באצטדיון פיינורד בכל שנה מאז 1988. אייאקס אמסטרדם הוא המועדון המעוטר ביותר בתולדות המפעל עם 18 זכיות, אחריו נמצא מועדון פיינורד עם 11 זכיות, ובמקום השלישי נמצא מועדון פ.ס.וו. איינדהובן עם 8 זכיות בטורניר.
תחרויות מועדונים > הסופר קאפ

מגן יוהאן קרויף (Johan Cruijff Schaal) הוא טורניר הקרוי על שמו של חלוץ העבר של נבחרת הולנד יוהאן קרויף. הטורניר נערך כשבוע לפני פתיחת עונת המשחקים בהולנד, כמשחק אחד בין אלופת ליגת העל ההולנדית לבין מחזיקת הגביע ההולנדי, במידה והקבוצה אשר זכתה באליפות היא גם מחזיקת הגביע, מתקיים המשחק בין האלופה לבין סגניתה בליגה.
פ.ס.וו. איינדהובן עם 8 זכיות בטורניר, היא הקבוצה המצליחה בתולדות המפעל, ואייאקס אמסטרדם היא סגניתה עם 7 זכיות.
נבחרת לאומית

הנבחרת הלאומית של הולנד מייצגת את הולנד בתחרויות כדורגל בינלאומיות משנת 1905. הנבחרת מנוהלת על ידי ההתאחדות לכדורגל. משחקה הבינלאומי הראשון של הנבחרת היה מול נבחרת בלגיה ב-30 באפריל 1905. הנבחרת משחקת באופן מסורתי במדים בצבע כתום, והצליחה לזכות פעם אחת בטורניר בינלאומי כאשר זכתה ביורו 1988 אשר נערך במערב גרמניה. בנוסף הצליחה הנבחרת להעפיל פעמיים ברצף לגמר הגביע העולמי בכדורגל ב-1974 וב-1978, אך הפסידה בשני המשחקים.
כנסת ישראל (כתב עת תורני)

כנסת ישראל היה כתב עת תורני (קובץ תורני) מרכזי שיצא לאור בווילנה בין השנים ה'תר"צ–ה'תרצ"ה (1930–1935) על ידי הרב משה קרליץ.
הרב משה קרליץ, אחיו הצעיר של החזון איש, שימש כרב ודיין בווילנה. לצד עיסוקו הרבני וההלכתי יזם בתחילת שנות ה-30 את הוצאתו לאור של כתב עת תורני, שישמש במה לפרסום חידושי תורתם של גדולי התורה בווילנה ובשאר ערי ליטא. החוברת הראשונה יצאה לאור בשנת תר"צ, ועל שער החוברת נכתב: "כנסת ישראל - ירחון לחידושי תורה בענייני הלכה, בהשתתפות חכמי וגאוני הדור שליט"א". מחיר החוברת, כפי שצוין בראש עמוד השער: 1 זהוב.
ב"דבר המערכת" שהופיע בראש הקובץ הראשון כתב העורך כי בחר בשם "כנסת ישראל" כשמה הרשמי של ישיבת סלובודקה שהוא נמנה עם תלמידיה. מטרת הוצאת הירחון: "לאחד ולקשר את כל המון תלמידיה הנמצאים במקומות שונים בתבל ולהחזיק ביניהם את רוח התורה הישיבתי-סלבודקאי".
בתוך זמן קצר מאז החל להופיע תפס "כנסת ישראל" מקום מרכזי בעולם התורה בליטא, הן בשל רמתם הגבוהה של תכניו והן בשל השתתפותם של גדולי התורה המפורסמים בדור. בין המשתתפים: הרב חיים עוזר גרודזנסקי, החזון איש (בעילום שם), הרב חנוך הניך אייגש בעל המרחשת, הרב שמעון שקופ, הרב אלחנן וסרמן, הרב אהרון קוטלר, הרב יעקב ישראל קניבסקי, הרב אלעזר מנחם מן שך, הרב יחזקאל אברמסקי ועוד. הרב משה קרליץ פרסם אף הוא חידושי תורה משלו, תחת שם העט "המשקי"ף" וכן "אחד הרבנים".
החל מהחוברת השמינית הצטרף לעריכת הירחון הרב שמואל גריינימן, גיסו של הרב קרליץ, ושמו התנוסס לצד שמו של הרב קרליץ. בסוף שנת תרצ"ה יצאה החוברת השבע עשרה. באותה תקופה עלה הרב גריינימן לארץ ישראל, והופעתו של הירחון פסקה.