stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היסטוריה של היהודים (ספר)
ביקורות

הספר "היסטוריה של היהודים" זכה לשבחים רבים בזכות נגישותו והיקפו הרחב. מבקרים מסוימים ציינו לשבח את סגנון הכתיבה המרתק של ג'ונסון ואת יכולתו לשלב נושאים היסטוריים מורכבים. בהקדמה למהדורה העברית כתב בנימין נתניהו: "ספרו של ג'ונסון הוא יצירה מרתקת שמספקת תמונה סדורה ובהירה של תולדות האומה." עם זאת הוסיף ביקורת על כך שאינו מסכים עם כל טיעוניו של ג'ונסון. כדוגמה לכך הוא מסביר שבעיני ג'ונסון אנשי האצ"ל ובראשם מנחם בגין מוגדרים על ידו כ"טרוריסטים", טענה שנתניהו אינו מסכים איתה.
בביקורת של קירקוס ריוויו(אנ') מודגשת גישתו האוהדת של ג'ונסון להיסטוריה היהודית וההתמקדות שלו בהשפעות חיצוניות שעיצבו את חיי היהודים. הביקורת אף משבחת את התייחסותו ל"עלייתה של ישראל המודרנית."
ביקורת נוספת עולה במאמרו של ארתור הרצברג ב"ניו יורק טיימס", המציין: "בלתי נמנע שמי שאינו מומחה וניזון אך ורק ממקורות משניים, יטעה לעיתים בפרטי מידע. כך, אין כל ראיה שישו היה תלמידו של הלל (והתאריכים שבהם חיו השניים הופכים זאת לבלתי סביר לחלוטין)." למרות זאת, הרצברג מגדיר את הספר כ"הישג ראוי לציון" ומדגיש את תרומתו בהצגת המסע ההיסטורי של העם היהודי. גם במאמר של ההיסטוריון מרטין גילברט הספר זכה להתייחסות חיובית, הרואה בו תזכורת חשובה לתרומתם של היהודים לאורך ארבעת אלפי שנות קיומם. עם זאת, גילברט מעלה ביקורת "חבל, כך נראה לי, שבפרק על השואה ג'ונסון מציג את תגובת היהודים כייחודית להם. [...] ניתן לטעון באותה מידה של עוצמה שתגובת היהודים לשלטון הנאצי לא הייתה שונה מזו של כל עמים כבושים אחרים." למרות הסתייגות זו, מדגיש גילברט את ערכו הרב של הספר ואת נקודת המבט ההומניסטית של ג'ונסון, וקובע כי בסופו של דבר, ש"היסטוריה של היהודים" מצליח להציע מבט רחב ומעמיק על ההיסטוריה היהודית ועל מקומה בתולדות האנושות. במגזין אפוק נכתב ש"הספר אינו חף מטעויות. למשל, "היהודים הם העם היחיד בעולם שיש בבעלותו תיעוד היסטורי […] המאפשר לו להתחקות אחר מקורותיו בזמנים רחוקים מאוד". מה לגבי תרבויות עתיקות כמו סין או מצרים? או הטענה שישוע היה תלמידו של הלל, שאין לה סימוכין. מעבר לכך, הוא מעניין ביותר גם למי שבקי היטב בהיסטוריה היהודית."
חוקרים נוספים ביקרו את הספר בשל הכללות אקראיות וחוסר העמקה בנושאים מסוימים. בביקורת בעיתון "הארץ" כתב עופר אדרת שהספר לוקה בטעויות חמורות ולא תמיד מבחין בין עיקר לטפל.
השפעה

הספר שימש כמקור דיון בנושאי זהות יהודית, חוסן היסטורי והתפוצה היהודית. הוא צוטט במחקרים אקדמיים, ולעיתים קרובות מומלץ לקוראים המחפשים סקירה רחבה אך נגישה של ההיסטוריה היהודית. הוצאת הרפר קולינס, המו"ל, מתארת את הספר כ"סקירה מקיפה של 4,000 שנות היסטוריה יהודית," ומדגישה את מעמדו ברשימת רבי־המכר הלאומית.
אש התורה, אתר חינוכי יהודי, ציין את הערצתו העמוקה של ג'ונסון להתמדה היהודית ולהשפעתם על הציוויליזציה. הוא הדגיש כי החוסן, החדשנות והתרומה המוסרית של העם היהודי עיצבו את ההיסטוריה העולמית באופנים עמוקים. ג'ונסון מצוטט כאומר: "אין עם שהתעקש יותר מהיהודים על כך שלהיסטוריה יש מטרה ושהאנושות נועדה ליעד." נקודת המבט שלו מנוגדת לזו של היסטוריונים חילונים רבים, שכן הוא מייחס את הישרדותם והשפעתם של היהודים לתחושת ייעוד חזקה וערכים אתיים.
ראו גם

תמיר דורטל - ההיסטוריה של היהודים - ביקורת, סרטון בערוץ "פודקאסט על המשמעות - תמיר דורטל", באתר יוטיוב, 20 באפריל 2023
פול ג'ונסון, פרק מספר: היסטוריה של היהודים, באתר מידה, 20 בינואר 2023
מתן חסידים, ‏ספרו של העיתונאי הוותיק שנפטר השבוע, רואה כעת אור בעברית, בעיתון מקור ראשון
הערות שוליים

↑  בנימין נתניהו, הקדמת בנימין נתניהו
↑  פול ג'ונסון, היסטוריה של היהודים, ישראל: שיבולת, סלע מאיר, 2022, עמ' 9–10
↑  Johnson, Paul. A HISTORY OF THE JEWS | Kirkus Reviews.
↑  ארתור הרצברג, ניסיון לענות על שאלות עתיקות, באתר ניו יורק טיימס, ‏19 באפריל, 1987
↑  מרטין גילברט, היסטוריה של היהודים מאת פול ג'ונסון, באתר קומנטרי, ‏1987-06-01 (באנגלית)
↑  דינה גורדון, האם לנצרות יש חוב ליהדות?, באתר אפוק, ‏6 באוקטובר 2022
↑   עופר אדרת, זה מה שקורה כשדוחסים 4,000 שנות היסטוריה יהודית לכרך אחד, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2022
↑  "A History of the Jews". HarperCollins. נבדק ב-2025-02-05.
↑  Yvette Alt Miller, Historian Paul Johnson and the Jews, Aish, ‏January 12, 2023
רשם האגודות השיתופיות

רשם האגודות השיתופיות הוא יחידה במשרד הכלכלה והתעשייה שתפקידה לפקח ולהסדיר את רישומן ופעולתן של אגודות שיתופיות במדינת ישראל. רשם האגודות החל לפעול עוד בתקופת המנדט הבריטי מכוח פקודת האגודות השיתופיות ויש לו סמכויות שיפוטיות ורגולטוריות נרחבות. לצווים המוצאים על ידי הרשם במסגרת הסמכות השיפוטית שלו, תוקף של צווי בית משפט מחוזי. עתירה לבג"ץ בשנת 2006 אשררה את הסמכויות השיפוטיות של הרשם (בג"ץ 11361/05). מסיבות היסטוריות ופוליטיות "רשם האגודות השיתופיות" לא היה יחידה במשרד המשפטים כמו שאר הרשמים (רשם החברות, רשם השותפויות, רשם המשכונות, רשם העמותות, רשם ההקדשות ורשם המפלגות) אלא יחידה במשרד העבודה, שבשנות ה-2000 עברה למשרד הכלכלה והתעשייה. והוא לא נכלל במסגרת יצירת רשות התאגידים בשנת 2006, בו אוחדו כל יחידות הרשמים לרשות אחת.
סמכויות הרשם חלות על כל האגודות השיתופיות הפועלות בישראל כולל: קיבוצים, מושבים ותאגידיים כלכליים דוגמת קו-אופ ישראל, תנובה, אגד וגרנות (אם כי רבים מהאגודות השיתופיות שפעלו בישראל פורקו או הפכו לחברות בע"מ).
תפקידיו של רשם האגודות

לפקח על אגודות שיתופיות במדינת ישראל, משלב רישום האגודה, ניהולה התקין, ופירוק האגודה, כולל:
רישום אגודות
אישור תיקון תקנוני אגודות, לרבות תיקון שם האגודה
סיווג אגודות שיתופיות
פיקוח על אגודות שיתופיות
עריכת חקירה ובדיקה באגודות
עדכון פנקס החברים
מינוי ועד ממונה
הטלת עיקול זמני על נכסים
הקפדה על עריכת ביקורת חשבונות באגודה
בדיקת פנקסי האגודה
טיפול בהפיכת אגודה לחברה
אישור מיזוג אגודות שיתופיות
פירוק אגודות
הגשת תביעות נגד אגודות שאינן מקיימות את הוראות הדין
יישוב סכסוכים בין חברי האגודות לאגודת ובין חברים בינם לבין עצמם (בהתאם לתקנון כל אגודה)
רישום שעבודים
ביטול רישום האגודה
רשמי האגודות

לייב גרפונקל 1948–1962
אשר שוויצר 1962–1971
יאיר יקיר 1971–1987
אורי זליגמן 1987–2013
מירון הכהן 2013–2019
שלומית שיחור רייכמן 2020–2023
טלי ארפי כהן 2023 ואילך
ראו גם

קואופרטיב
אגודה שיתופית
סטפן קרי

ורדל סטפן "סטף" קרי השני (באנגלית: Wardell Stephen "Steph" Curry II; נולד ב-14 במרץ 1988) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת גולדן סטייט ווריורס מליגת ה-NBA, וכן בנבחרת ארצות הברית.
קרי נחשב לאחד משחקני הכדורסל הטובים בעולם וידוע בשליטתו בכדור וביכולות הקליעה שלו, במיוחד ממרחק רב. זכה ארבע פעמים באליפות ה-NBA, פעמיים בתואר השחקן המצטיין של העונה וכן בתואר השחקן המצטיין של סדרת הגמר. ומחזיק בתואר שיאן השלשות בכל הזמנים בליגת ה-NBA.
סטפן הוא בנו של שחקן העבר דל קרי, ואחיו הבכור של סת' קרי, גם הוא שחקן בליגת ה-NBA.
ראשית חייו

קרי נולד באקרון שבאוהיו לסוניה ודל קרי. אביו היה כדורסלן מקצועי ושיחק במשך 16 עונות בליגת ה-NBA. קרי החל את דרכו בכדורסל בנבחרת בית הספר היסודי קוינסויי בטורונטו, בה גר שנתיים, בתקופה בה אביו שיחק בטורונטו ראפטורס. הוא הוביל את קבוצתו לאליפות האזורית ללא הפסד. כשחזר לארצות הברית הצטרף לנבחרת התיכון הנוצרי בשארלוט שבקרוליינה הצפונית, במדיה נבחר לחמישיית העונה המחוזית ולחמישיית העונה הארצית, הוביל את הקבוצה לשלוש אליפויות מחוזיות רצופות ולשלוש הופעות בפלייאוף הליגה הארצית. בסך הכל קלע מעל 1,400 נקודות במדי שארלוט, והוא מלך הסלים של הקבוצה בכל הזמנים.
בשנת 2006 החל ללמוד במכללת דוידסון, והיה חבר נבחרת הכדורסל שלה. בעונתו השנייה הוליך את הקבוצה עד לשלב רבע הגמר של טורניר אליפות המכללות בכדורסל. בעונתו השלישית היה מלך הסלים של הטורניר, ונבחר פה אחד לאול-אמריקן - קבוצת שחקני המכללות שנבחרו לטובים ביותר בכל ארצות הברית. קרי הוא מלך הסלים, מלך השלשות ומלך קליעות העונשין של המכללה בכל הזמנים. לאחר שלוש שנים בחר להירשם לדראפט ה-NBA, שנה לפני סיום התואר.
נבחרת לאומית

ב-2007 היה חבר בנבחרת הצעירה של ארצות הברית שסיימה שנייה באליפות העולם בכדורסל עד גיל 19, שהתקיימה בנובי סאד שבסרביה. קרי ייצג את ארצו בנבחרת הבוגרת גם באליפויות העולם ב-2010 וב-2014. במהלך סדרת הגמר של ה-NBA בעונת 2015/16 הודיע קרי כי לא ייקח חלק באולימפיאדת ריו עם הנבחרת.
קרי זכה עם נבחרת ארצות הברית בכדורסל במדליית הזהב באולימפיאדת פריז (2024), והצטיין במשחק הגמר בו קלע 24 נקודות ב-8 שלשות (מתוך 12 זריקות), מתוכן 4 שלשות בשלבי הסיום של המשחק.
חיים אישיים

קרי נשוי משנת 2011 לחברתו מהתיכון, איישה קלארק, ולזוג שתי בנות ושני בנים, האחרון נולד במאי 2024. אחיו הצעיר, סת', אף הוא כדורסלן מקצועי המשחק עבור שארלוט הורנטס מליגת ה-NBA. בשנת 2015 חתם סטפן קרי על הסכם חסות עם חברת ביגוד הספורט אנדר ארמור שהשיקה לראשונה מותג הנעלה על שמו "The Curry One", ובשנת 2015 השיקו גם את הנעליים "Curry 2". בהמשך הוציא קרי יחד עם החברה גם דגם שלישי ורביעי, כולל גם גרסאות מוזלות שלהן. אתר ביזנס אינסיידר חשף ב-3 במרץ 2016, כי אנליסט של מורגן סטנלי העריך ששוויו של ההסכם של קרי עם החברה שקול לכ-14 מיליארד דולרים. קרי חתם על הסכם עם אנדר ארמור ולא עם נייקי עקב יחס מזלזל שהרגיש שניתן לו כשפנה לחדש עמם את חוזהו, לאחר שזה הסתיים בשנת 2013.
קרי מגדיר עצמו כנוצרי מאמין, ואף התייחס לכך בנאום ההכתרה שלו ל-MVP בעונת 2014/15: "אנשים צריכים לדעת מה אני מייצג ולמה אני מי שאני - בגלל האדון והמושיע שלי". על חלק מגרסאות נעלי "Curry One" מודפסים על לולאת השרוך המספרים 4:13, המייצגים פסוק מאיגרת פאולוס אל הפיליפים, שקרי גם כתב על נעלו בטוש מספר פעמים: "אני יכול לעשות הכל (המשך הפסוק: דרך הצלוב שמחזק אותי)" (אנגלית: I can do all things (through Christ who strengthens me)"‎"). לקרי קעקוע בעברית על פנים שורש כף היד, המצטט פסוק מפרק י"ג של האיגרת הראשונה אל הקורינתים: "אהבה לעולם לא נכשלת".
בשנת 2022 השלים את התואר שלו בסוציולוגיה ממכללת דוידסון.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת ה-NCAA

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006/2007 | דייווידסון | 34 | 30.9 | 0.463 | 0.408 | 0.855 | 4.6 | 2.8 | 1.8 | 0.2 | 21.5 |
| 2007/2008 | דייווידסון | 36 | 33.1 | 0.483 | 0.439 | 0.894 | 2.9 | 2.1 | 2.0 | 0.4 | 25.9 |
| 2008/2009 | דייווידסון | 34 | 33.7 | 0.454 | 0.387 | 0.876 | 4.4 | 5.6 | 2.5 | 0.2 | 28.6 |
| קריירה | קריירה | 104 | 32.6 | 0.467 | 0.412 | 0.876 | 4.5 | 3.7 | 2.1 | 0.3 | 25.3 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/2010 | גולדן סטייט | 80 | 77 | 36.2 | 0.462 | 0.437 | 0.885 | 4.5 | 5.9 | 1.9 | 0.2 | 17.5 |
| 2010/2011 | גולדן סטייט | 74 | 74 | 33.6 | 0.480 | 0.442 | 0.934 | 3.9 | 5.8 | 1.5 | 0.3 | 18.6 |
| 2011/2012 | גולדן סטייט | 26 | 23 | 28.2 | 0.490 | 0.455 | 0.809 | 3.4 | 5.3 | 1.5 | 0.3 | 14.7 |
| 2012/2013 | גולדן סטייט | 78 | 78 | 38.2 | 0.451 | 0.453 | 0.900 | 4.0 | 6.9 | 1.6 | 0.2 | 22.9 |
| 2013/2014 | גולדן סטייט | 78 | 78 | 36.5 | 0.471 | 0.424 | 0.885 | 4.3 | 8.5 | 1.6 | 0.2 | 24.0 |
| 2014/2015 | גולדן סטייט | 80 | 80 | 32.7 | 0.487 | 0.443 | 0.914 | 4.3 | 7.7 | 2.0 | 0.2 | 23.8 |
| 2015/2016 | גולדן סטייט | 79 | 79 | 34.2 | 0.504 | 0.454 | 0.908 | 5.4 | 6.7 | 2.1 | 0.2 | 30.1 |
| 2016/2017 | גולדן סטייט | 79 | 79 | 33.4 | 0.468 | 0.411 | 0.898 | 4.5 | 6.6 | 1.8 | 0.2 | 25.3 |
| 2017/2018 | גולדן סטייט | 51 | 51 | 32.0 | 0.495 | 0.423 | 0.921 | 5.1 | 6.1 | 1.6 | 0.2 | 26.4 |
| 2018/2019 | גולדן סטייט | 69 | 69 | 33.8 | 0.472 | 0.437 | 0.916 | 5.3 | 5.2 | 1.3 | 0.4 | 27.3 |
| 2019/2020 | גולדן סטייט | 5 | 5 | 27.8 | 0.402 | 0.245 | 1.000 | 5.2 | 6.6 | 1.0 | 0.4 | 20.8 |
| 2020/2021 | גולדן סטייט | 63 | 63 | 34.2 | 0.482 | 0.421 | 0.916 | 5.5 | 5.8 | 1.2 | 0.1 | 32.0 |
| 2021/2022 | גולדן סטייט | 64 | 64 | 34.5 | 0.437 | 0.380 | 0.923 | 5.2 | 6.3 | 1.3 | 0.4 | 25.5 |
| 2022/2023 | גולדן סטייט | 56 | 56 | 34.7 | 0.493 | 0.427 | 0.915 | 6.1 | 6.3 | 0.9 | 0.4 | 29.4 |
| 2023/2024 | גולדן סטייט | 74 | 74 | 32.7 | 0.450 | 0.408 | 0.923 | 4.5 | 5.1 | 0.7 | 0.4 | 26.4 |
| קריירה | קריירה | 956 | 950 | 34.2 | 0.473 | 0.426 | 0.910 | 4.7 | 6.4 | 1.5 | 0.2 | 24.8 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | גולדן סטייט | 12 | 12 | 41.4 | 0.434 | 0.396 | 0.921 | 3.8 | 8.1 | 1.7 | 0.2 | 23.4 |
| 2014 | גולדן סטייט | 7 | 7 | 42.3 | 0.440 | 0.386 | 0.881 | 3.6 | 8.4 | 1.7 | 0.1 | 23.0 |
| 2015 | גולדן סטייט | 21 | 21 | 39.3 | 0.456 | 0.422 | 0.835 | 5.0 | 6.4 | 1.9 | 0.1 | 28.3 |
| 2016 | גולדן סטייט | 18 | 17 | 34.1 | 0.438 | 0.404 | 0.916 | 5.5 | 5.2 | 1.4 | 0.3 | 25.1 |
| 2017 | גולדן סטייט | 17 | 17 | 35.3 | 0.484 | 0.419 | 0.904 | 6.2 | 6.7 | 2.0 | 0.2 | 28.1 |
| 2018 | גולדן סטייט | 15 | 14 | 37.0 | 0.451 | 0.395 | 0.957 | 6.1 | 5.4 | 1.7 | 0.7 | 25.5 |
| 2019 | גולדן סטייט | 22 | 22 | 38.5 | 0.441 | 0.377 | 0.943 | 6.0 | 5.7 | 1.1 | 0.2 | 28.2 |
| 2022 | גולדן סטייט | 22 | 18 | 34.7 | 0.459 | 0.397 | 0.829 | 5.2 | 5.9 | 1.3 | 0.4 | 27.4 |
| 2023 | גולדן סטייט | 13 | 13 | 37.9 | 0.466 | 0.363 | 0.845 | 5.2 | 6.1 | 1.0 | 0.5 | 30.5 |
| קריירה | קריירה | 147 | 141 | 37.4 | 0.453 | 0.397 | 0.889 | 5.3 | 6.2 | 1.5 | 0.3 | 27.0 |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | כוכב ספורט אהוב | מועמדות |  |
יפתח רון-טל

| --- | --- |

רון טל, 2013
 לידה:  15 באפריל 1956 (בן 68) נתיב הל״ה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1974 – מרץ 2006 (כ־32 שנים)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 9 בחטיבה 211  מפקד חטיבת בנימין  מפקד חטיבה 27  מפקד חטיבה 500  מפקד חטיבה 460  מפקד קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים  מפקד אוגדה 370  מפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה  ראש מטה זרוע היבשה  מפקד זרוע היבשה
 פעולות ומבצעים
 מבצע ליטני     מלחמת לבנון הראשונה   האינתיפאדה הראשונה   האינתיפאדה השנייה
 תפקידים אזרחיים
 יו"ר חברת נמלי ישראל  יו"ר חברת החשמל  יו"ר מגדל חברה לביטוח
 
יפתח רון־טל (נולד ב-15 באפריל 1956) הוא אלוף במיל' בצה"ל, בתפקידו האחרון כיהן כמפקד זרוע היבשה. כיהן כיו"ר הדירקטוריון של חברת נמלי ישראל, ומספטמבר 2010 ועד אוגוסט 2021 כיהן כיו"ר דירקטוריון חברת החשמל.
ביוגרפיה > שירות בצה"ל

יפתח רון-טל נולד בשם יפתח רוזנטל בקיבוץ נתיב הל"ה. הוא התגייס ב-1974 לחיל השריון, שירת כקצין בחטיבה 460. במבצע ליטני שירת כמפקד פלוגה בגדוד 77 של חטיבה 7 ואחר כך כמ"פ בגדוד 198 של חטיבה 460. במלחמת לבנון הראשונה שירת כקצין אג"ם בחטיבה 211 (עוצבת יש"י) וכמפקד גדוד 9 של החטיבה. לאחר מכן שירת כסגן מפקד החטיבה במשך כשנתיים. באינתיפאדה הראשונה, בין השנים 1989–1990, שירת כמפקד חטיבת בנימין באזור יהודה ושומרון ובמקביל כמפקד חטיבה 27. בהמשך שירת כמפקד חטיבה 500, כמפקד חטיבה 460 וכמפקד אוגדה 370, במקביל לפיקוד על קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים וקורס מפקדי חטיבות.
ב-1998 מונה למפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה, והוביל את המעבר התפיסתי מבסיס אימון ליחידות שדה (באלי"ש), למרכז לאומי לאימונים ביבשה (מל"י). השינוי בוצע כדי להתאים את כוחות היבשה בסדיר ובמילואים ללחימה בשדה הקרב המשולב ולהטמיע את ערכי צה"ל כ"צבא העם", חברה המתגייסת על-מנת להגן על עצמה. ב-2000 מונה לראש מטה מפקדת זרוע היבשה (מז"י).
ב-2001 מונה למפקד זרוע היבשה והועלה לדרגת אלוף. במסגרת תפקיד זה יזם את פרויקט צבא יבשה דיגיטלי (צי"ד), והוביל את הצטיידות מערך היבשה ביכולת חיונית זו.
בחלק מתקופת שירותו כקצין בכיר התגורר רון-טל ביישוב עפרה, על כן נחשב לאלוף המתנחל הראשון בצה"ל.
בשנת 2004 פתחה המשטרה הצבאית החוקרת (מצ"ח) בחקירה נגד רון-טל, ששירת אז כמפקד זרוע היבשה. על פי החשד, שלושה אלופים, בהם רון-טל, היו מעורבים בקבלת טובות הנאה וסכומי כסף גדולים, בניגוד לפקודות. בעקבות החקירה קבע הפרקליט הצבאי הראשי, תא"ל אביחי מנדלבליט, כי "התנהגותו של האלוף רון-טל לא עומדת באמות המידה הנורמטיביות הראויות והמצופות מקצין בצה"ל". רון-טל דרש מיוזמתו לעמוד לדין או לקיים הליך משמעתי כלשהו כדי להוכיח את חפותו אך הפצ"ר סירב. הרמטכ"ל, רא"ל דן חלוץ, מינה באוקטובר 2005 את רא"ל (מיל') אמנון ליפקין-שחק כדי לבדוק את השתלשלות הפרשה. ליפקין-שחק פרסם חוות דעת בנושא, ובה קבע כי "לא מצאתי פגם ערכי בהתנהגותו של האלוף רון-טל... לא מצאתי מקום לנקיטת צעדים משפטיים מכל סוג שהוא כולל לא בדין משמעתי". ליפקין-שחק קבע כי אין כל מניעה להמשך שירותו של האלוף רון-טל בצה"ל.
בחודש מרץ 2006 יצא רון-טל לחופשת פרישה מצה"ל. באוקטובר 2006 התראיין לשבועון "כפר חב"ד" וטען שצה"ל לא התכונן למלחמת לבנון השנייה בגלל תוכנית ההתנתקות (שבמהלכה פונה גם בנו של רון-טל), ושהצבא היה שמח ולהוט מדי לביצוע התוכנית. הוא מתח ביקורת על תוכנית ההתנתקות וטען שצה"ל לא היה צריך לקחת בה חלק ושהיא עוול למתיישבים, ומהווה כישלון מדיני ערכי ואידאולוגי חמור. עוד אמר רון-טל שהמלחמה בלבנון הסתיימה בכישלון ועל מפקדיה להתפטר. בתגובה הנחה הרמטכ"ל דן חלוץ לקצר את חופשת השחרור של רון-טל במספר ימים ולשחררו משירות פעיל.
ביוגרפיה > לאחר סיום שירותו בצה"ל

בשנת 2007 מונה רון-טל ליו"ר הדירקטוריון של חברת נמלי ישראל. בתקופה זו הוביל את יישום הרפורמה בנמלים, שבמסגרתה הועברו לבעלות החברה שטחי נמל חיפה, נמל אשדוד ונמל אילת וכן האחריות לפיתוח נמלי העתיד. תחת ניהולו הרחיבה החברה את פעילותה לעבר שווקים בינלאומיים, בהם בין היתר בחינה של הקמת נמל בהודו. רון טל קרא להקמתו של קו הרכבת לאילת כדי להביא לפיתוח משמעותי של נמל אילת, קבע את חזון נמל התעלה במפרץ אילת וכן את פיתוחה של חזית הים העירונית בחיפה.
לקראת סיום כהונתו של מפכ"ל המשטרה יוחנן דנינו, ביקש ראש הממשלה בנימין נתניהו מהיועץ המשפטי לממשלה יהודה וינשטיין לבדוק עקב נסיבות שחרורו של רון-טל מצה"ל, האם יהיה ניתן למנותו למפכ"ל המשטרה. וינשטיין הטיל על משנהו רז נזרי לבדוק זאת, ונזרי קבע שעקב הנסיבות, המינוי לא יעמוד בפני עתירה נגדו בבג"צ. נתניהו שמע את חוות דעת זו, ומינוי זה לא קודם עוד.
רון-טל כיהן כיו"ר דירקטוריון חברת החשמל בין ספטמבר 2010 לאוגוסט 2021.
לקראת הבחירות לכנסת ה-21, היה מועמד לתפקיד יו"ר הבית היהודי, אך המועצה לבסוף בחרה ברפי פרץ.
ב-17 ביוני 2021 התמנה ליו"ר דירקטוריון מגדל חברה לביטוח. ב-1 באוגוסט 2021 החל לכהן כמנכ"ל החברה האם מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים, וב-2 בדצמבר הודיע על התפטרותו מתפקיד זה, שנכנסה לתוקף בסוף החודש, עקב חילוקי דעות עם בעל השליטה בחברה, שלמה אליהו. בנובמבר 2022 התפטר גם מתפקידו כיו"ר מגדל חברה לביטוח.
ב-2023 הצהיר בראיון כי הוא תומך בעידוד הגירה של ערביי עזה, וזאת בעקבות הטבח שיזם ארגון הטרור חמאס בישובי עוטף עזה בשמחת תורה התשפ"ד ומלחמת חרבות ברזל שנפתחה בעקבותיו. ב-2024 תקף בריאיון את הרצי הלוי באומרו שהוא הרמטכ"ל הכושל ביותר בתולדות צה"ל.
החל מתחילת מלחמת חרבות ברזל השתתף כחבר פאנל במהדורה המרכזית של חדשות 14.
ראש הממשלה, בנימין נתניהו, הודיע ביוני 2024 שהחליט למנות את רון-טל לראש מנהלת תקומה, העוסקת בשיקום אזור הדרום לאחר הטבח במתקפת הטרור הפלסטיני בשבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל, אך מימוש ההחלטה התעכב, ובנובמבר 2024 הודיע רון-טל שהוא מוותר על המינוי.
חיים אישיים והשכלה

רון-טל הוא בוגר הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים וחבר לשכת עורכי הדין. הוא מוסמך במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן, לאחר שהשתתף בתוכנית ה-Executive MBA של בית הספר למנהל עסקים.
רון-טל מקיים אורח חיים דתי אך אינו חובש כיפה ("כיפה שקופה"). נשוי לוורד, עורכת דין וטוענת רבנית ואב לשבעה, ומתגורר במזכרת בתיה.
הערות שוליים

1 2  אביחי בקר, ניצחון הכיפה השקופה, באתר הארץ, 24 ביולי 2002
↑  אביחי בקר, ניצחון הכיפה השקופה, באתר הארץ, 24 ביולי 2002.
↑  שאול נגר (עורך), ‏מה זה, מי זה מז"י - ריאיון עם האלוף יפתח רון-טל, שריון 15, אפריל 2002, עמ' 9-4, באתר "יד לשריון"
↑  איתן רבין, האלוף רון-טל: תשפטו אותי, באתר nrg‏, 16 ביוני 2005
↑  אמיר בוחבוט, האלוף רון-טל שוקל לתבוע את צה"ל, באתר nrg‏, 4 במרץ 2006
↑  עמוס הראל, הכישלון מחלחל, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2006
↑  מנחם רהט, "ההכנות להתנתקות פגעו בהכנות למלחמה", באתר nrg‏, 4 באוקטובר 2006
↑  חנן גרינברג, חלוץ הורה: לשלוח את רון-טל לגמלאות מייד, באתר ynet, 4 באוקטובר 2006
↑  אבי בר אלי, הממשלה תבחן הקמת נמל ימי בהודו, באתר TheMarker‏, 4 במאי 2010
↑  עידן יוסף, רון-טל: להשקיע בתשתיות כמו בנמלים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 13 במרץ 2009
↑  יהודה וינשטיין, היועץ, ידיעות ספרים, 2022. עמודים 144-146
↑  עטרה גרמן, ‏תיעוד ראשוני: מהראיונות לתפקיד יו"ר הבית היהודי, באתר "סרוגים", 31 בינואר 2019
↑  גולן חזני, הדירקטורים התקפלו: יפתח רון טל ייבחר ליו"ר מגדל ביטוח, באתר כלכליסט, 13 במאי 2021
↑   אסא ששון, יפתח רון טל נבחר ליו"ר דירקטריון חברת הביטוח מגדל, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2021
↑  דוח מיידי על נושא משרה בכירה שחדל לכהן בתפקידו, הודעה לבורסה מטעם מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים בע"מ, 2 בדצמבר 2021;
גולן חזני, יפתח רון טל מתפטר במפתיע מתפקיד מנכ"ל מגדל אחזקות, באתר כלכליסט, 3 בדצמבר 2021
↑  גולן חזני, בלעדייפתח רון-טל התפטר מתפקיד יו"ר מגדל ביטוח, שבוע אחרי שהמנכ"ל עזב, באתר כלכליסט, 9 בנובמבר 2022
↑  רבקי גולדפינגר, האלוף במילואים יפתח רון־טל: לא פוסל חידוש ההתיישבות בחבל עזה, באתר ערוץ 7, 28 בדצמבר 2023
↑  אלוף במיל' יפתח רון-טל: "לרמטכ"ל, הכושל ביותר בתולדות צה"ל, יש תחרות עם דן חלוץ", באתר ערוץ 7, 4 ביוני 2024
↑  דברי ראש הממשלה בפתח ישיבת הממשלה, באתר משרד ראש הממשלה, 23 ביוני 2024
↑  איתמר אייכנר, אמיתי גזית, כלכליסט, פארסה של חודשים: המועמד של נתניהו ויתר על ניהול מינהלת תקומה | זה ההסבר, באתר ynet, 4 בנובמבר 2024
↑  אביחי בקר, ניצחון הכיפה השקופה, באתר הארץ, 24 ביולי 2002
↑  דיאנה בחור-ניר, ד.נ.א: מה יפתח רון-טל למד מהפסח של אבא, באתר כלכליסט, 1 באפריל 2010
↑  דיאנה בחור ניר, הבא שעולה למגדל: יפתח רון טל בטוח שגורלו יהיה שונה, באתר כלכליסט, 5 באוגוסט 2021
אינדימדיה

אינדימדיה, "המרכז לתקשורת עצמאית" (Indymedia - Independent Media Center) היא רשת של ארגוני מדיה ושל עיתונאים וכלי תקשורת אלטרנטיבי.
הלוגו של אינדימדיה
אינדימדיה החלה את דרכה בנובמבר 1999 כדי לכסות תקשורתית הפגנות נגד הגלובליזציה וארגון הסחר העולמי בסיאטל.
כבר ב-2002 היו לאינדימדיה 89 שלוחות מקומיות בעולם ב-31 מדינות שונות.
אינדימדיה היא ארגון דמוקרטי ללא מטרות רווח המנסה לספק תחליף לערוצי התקשורת בבעלות תאגידים ובעלי הון או הממשל. למרות שהיא פתוחה לכל גולש, בפועל היא משמשת בעיקר את השמאל הרדיקלי. אינדימדיה לא מסתפקת רק בפרסום ידיעות, דיווחים מהשטח ומאמרי דעות אלא גם מארגנת פעילויות, הפגנות, מחאות, דוקו-אקטיביזם ועוד.
אינדימדיה, בדומה לוויקיפדיה המבוסס על עקרון הפרסום הפתוח, מאפשר לכל גולש להיות עיתונאי, לפרסם תכנים ולראות אותם מיידית באתר לפני שעברו עריכה או צנזורה. בשונה מוויקיפדיה, אינדמדיה לא מחויבת לסטנדרטים של נייטרליות, אובייקטיביות ומהימנות עובדתית. כמו כן, לא נעשה שום פיקוח על התכנים המפורסמים בה, אם כי מנהלי כל אתר נותנים יותר חשיפה לידיעות ומאמרים התואמים את השקפת עולמם.
בנוגע לסכסוך הישראלי-ערבי, רבים מאתרי אינדימדיה מתנגדים למדיניות ישראל בשטחים. למשך תקופה מסוימת הם אף הוסרו כמקור חדשותי מדפי שירות החדשות של מנוע החיפוש גוגל בגלל מקרים שבהם נכתבו באתרי אינדימדיה ביטויים כגון "ציונאצים" והשוואות של אריאל שרון וג'ורג' ווקר בוש לאדולף היטלר. ביטויים וקריקטורות מסוג זה וחוסר שיתוף פעולה של אינדימדיה עם השלטונות הביאו בעבר להחרמת השרתים וסגירת אתרים מקומיים במקומות אחדים בארצות הברית ובעיר בריסטול בבריטניה.
אינדימדיה ישראל

אינדימדיה ישראל הוא אתר חדשות שהוקם בספטמבר 2000, אשר כל אדם יכול לפרסם בו מאמר ללא התערבות העורכים. על פי האתר, מטרתו היא לספק ביטוי חופשי לכל, באמצעות שיטה המכונה "אזורי פרסום חופשיים" או "במות פרסום חופשיות" - שיטה המאפשרת לכל אחד לפרסם חדשות באופן ישיר ומיידי דרך אתרי הרשת. האתר הישראלי הוא אחד מתוך 135 אתרי הרשת. האתר הישראלי מזוהה גם כן עם השמאל הרדיקלי ורוב הכתבות בו נוגעות בכיבוש, הסכסוך הישראלי-ערבי, איכות הסביבה, זכויות בעלי חיים וכדומה.
האתר הורכב מארבע קבוצות שונות - קבוצת האינטרנט, קבוצת הדפוס, קבוצת הווידאו (שאחראית על הפקת סרטים תיעודיים ותוכניות טלוויזיה) וקבוצת שֵמע, המופקדת על תחנת רדיו המשודרת באינטרנט. באתר לקחו חלק כ־20 פעילים, ומאות אחרים תרמו מאמרים, סרטוני ווידאו, תמונות ופרשנויות.
האתר הואשם לא אחת בדברי הסתה חמורה. בין השאר פורסם באתר מאמר המביע שבח לפיגוע בציר המתפללים בחברון, בו נהרגו 12 חיילי צה"ל ואנשי כיתת הכוננות. מאמרים רבים הוסרו לאחר השערורייה שעוררו. לצידם פורסמו קריקטורות מתסיסות, רובן של הקריקטוריסט הפרו-פלסטיני מברזיל, קרלוס לטוף.
בשנת 2003 הפסיק האתר לפעול זמנית בעקבות החקירות נגדו. שתי קריקטורות גרמו למשטרה לפתוח בחקירה כנגד האתר: אחת מהן מתארת את ראש הממשלה אריאל שרון מתנשק נשיקה צרפתית עם אדולף היטלר, והשנייה (שפרסם הגולש "אופק") מתארת את היטלר כ"אבי הציונות". האתר טען כי הוא מתנגד לצנזורה על תכניו, וכי מי שפרסם את הקריקטורות הוא קרלוס לטוף. התביעה טענה כי בעבר הוסרו מאמרים שפרסמו מוצרים מסחריים, ולכן לא ניתן לטעון כי לא מוחקים כתבות מהאתר. בשנת 2005 החליטה הפרקליטות לא להגיש כתב אישום בפרשה ומשרד המשפטים הודיע כי סגר את התיק. לאחר סגירה זמנית של האתר, המשכת פעילותו וסגירת החקירה נגד מפעיליו על יד משרד המשפטים העבירה רשת אינדימדיה את פעילות האתר הישראלי לשרת אינטרנט הממוקם בקנדה, וכן שינתה את כתובתו. באתר החדש הופעלה מערכת דירוג מאמרים, כשבמקרה והגולשים נותנים ציונים נמוכים למאמר מסוים הוא הופך למוסתר.