stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיוזנברג

| --- | --- |
בקתות בחוף מיוזנברג
בקתות בחוף מיוזנברג
 מדינה:  דרום אפריקה דרום אפריקה
 מחוז:  הכף המערבי הכף המערבי
 עיר אם:  קייפטאון
 תאריך ייסוד:  1743
 שטח:  15.14 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  36,857 (2011)
  ‑ צפיפות:  2,434 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  34°06′S 18°30′E﻿ / ﻿34.1°S 18.5°E﻿ / -34.1; 18.5
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קייפטאון מוגדלת) מיוזנברג(למפת קייפטאון רגילה) מיוזנברג(למפת הכף המערבי רגילה) קייפטאון ג'ורג' אאודטסהורן ביופורט וסט ורדנדאל ורדנבורגמיוזנברג(למפת הכף המערבי מוגדלת) קייפטאון ג'ורג' אאודטסהורן ביופורט וסט ורדנדאל ורדנבורגמיוזנברג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מיוזנברג (Muizenberg) היא פרוור של קייפטאון. היא שוכנת בצפון-מזרח כף התקווה הטובה, בפינה הצפון-מערבית של מפרץ פולס. בשנת 2011 התגוררו בה כ-37 אלף תושבים.
היסטוריה

מיוזנברג נוסדה ב-1743 כעמדה צבאית, ונקראה על שמו של וינאנד וילם מויס (Wynand Willem Muijs). ב-1795 נערך במקום אחד הקרבות המרכזיים בין הבריטים לבין ההולנדים על השליטה בדרום אפריקה - קרב מיוזנברג. שבע ספינות של הצי המלכותי הבריטי, תחת פיקודו של אדמירל משנה ג'ורג' אלפינסטון (George Elphinstone) עגנו בסמוך לסיימונס טאון, שמדרום למיוזנברג, ודרשו מההולנדים למסור לבריטניה את השליטה במושבת הכף. משסירבו ההולנדים, השתלטו על העיר כוחות נחתים וחיל רגלים, במה שהחל את הפלישה הבריטית למושבת הכף. המושבה כולה נפלה בידי הבריטים בתוך שלושה חודשים.
ב-1899 בנה ססיל רודס, שכיהן כראש ממשלת מושבת הכף בין 1890 ל-1896, בית קיט במיוזנברג. בבית זה מת ב-1902, וכיום משמש הבית כמוזיאון להנצחתו. בתקופה זו התבססה מויזנברג כעיירת קיט לחוף הים, ודרום אפריקאים רבים, ואף אזרחים זרים, הקימו בה בתי קיט, ובהם הסופר האנגלי רודיארד קיפלינג, הסופרת הדרום אפריקאית אוליב שריינר והאדריכל הבריטי הרברט בייקר.
בשנות ה-20 וה-30 של המאה העשרים התבססה במיוזנברג קהילה יהודית גדולה, עם הגעתם של כ-600 יהודים ממזרח אירופה. בית הכנסת הראשון הוקם ב-1924.
כיום מיוזנברג עודנה עיירת קיט שחופי הים שלה מושכים מבקרים, והיא נחשבת לאתר מועדף על חובבי גלישת גלים, אם כי גם על עמלצים לבנים הפוקדים את חופיה.
קונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה

| --- | --- |
 מדינה:  רוסיה
 מטה הארגון:  מוסקבה
 מקום פעילות:  חבר העמים
 מנכ"ל:  אולג מאליס 
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־31 שנים)
 www.keroor.com
 
קונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה (ברוסית: Конгресс еврейских религиозных общин и организаций России,‏ КЕРООР) הוא ארגון יהודי הפועל ברוסיה, אשר מאחד בעיקר קהילות היהדות האורתודוקסית, אך חברים בו גם כן קהילות היהדות הרפורמית.
הארגון, שהוקם בפברואר 1993, מאגד 100 ארגונים יהודיים מ-68 ערים ברוסיה. בראש הרבנות עומד אדולף שייביץ', הרב הראשי לרוסיה מאז 1993 מטעם הקונגרס. בשל מתחים בין קהילות רבות ברוסיה לבין ראשי הארגון, מונה בשנת 2000 הרב ברל לזר על ידי הפדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה, שמזוהה עם חב"ד לרב הראשי לרוסיה מטעמה. הארגון עמד במרכזו של מכתב 5000.
מאז, בתפקיד הרב הראשי לרוסיה מכהנים בפועל שני רבנים אשכנזים: הרב אדולף שייביץ' והרב ברל לזר, אשר אינם מוכרים על ידי הממשל הרוסי.
מיה (פילוסופית)

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־6 לפנה״ס קרוטונה, איטליה 
 פטירה:  המאה ה־6 לפנה״ס כנראה קרוטונה, איטליה 
 עיסוק:  פילוסופית, מתמטיקאית, סופרת 
 בן או בת זוג:  מילון איש קרוטון 
 
מיה (ביוונית: Μυῖα, פעלה סביב שנת 500 לפנה"ס) הייתה אחת מבנותיהם של תיאנו ופיתגורס, והייתה פילוסופית מהאסכולה הפיתגוראית.
קורות חייה

מיה נולדה והתגוררה בעיר קרוטון, בדרום איטליה, אזור שהיה אז חלק מיוון הגדולה. פירוש שמה ביוונית עתיקה הוא "זבוב".
מיה, יחד עם אחיה ואחיותיה, למדו בבית הספר מתמטיקה וכישורי חיים. הם דגלו במתינות וסגדו לאל אפולו, והיו בני דת האורפיזם. על פי יאמבליכוס, מיה נודעה בקרוטון בחוכמתה ובכישורי המנהיגות שלה, ובנעוריה ייסדה בעיר מקהלה. בבגרותה נודעה כאשת דת אדוקה והייתה נערצת על נשות העיר.
יאמבליכוס מציין שהיא התחתנה עם תושב קרוטון בשם "מנון" (Meno), אך משערים שהכוונה היא למילון איש קרוטון (אנ'), שהיה ספורטאי ידוע וזכה במספר תחרויות באולימפיאדה, ואף הוא היה פילוסוף מהאסכולה הפיתגוראית. הן פורפיריוס והן יאמבליכוס הסתמכו על חיבוריו של ההיסטוריון היווני טימאיוס (356–260 לפנה"ס), שלא שרדו עד ימינו.
לוקיאנוס מסאמוסאטה (המאה ה-2 לספירה) כתב עליה חיבור קצר בשם "בשבחו של זבוב" ובו ציין שמיה הייתה מפורסמת בימיו. בחיבורו כתב: "יכולתי לומר דברים רבים על מיה הפיתגוראית אלמלא העובדה שהיא מוכרת לכולם."
לאחר שהתגלע סכסוך עם תושבי קרוטון, החלו בעיר מהומות והוצת מקום המפגש של אנשי האסכולה הפיתגוראית. רוב התלמידים הצליחו לברוח, אך 38 מהם מתו, בהם פיתגורס עצמו ומילון איש קרוטון, בעלה של מיה. ייתכן כי גם מיה הייתה בין הנספים.
התאולוג הנוצרי קלמנס מאלכסנדריה כלל את מיה בין הפילוסופים הנמנים בספרו "סטרומטה", בו הוא מעיר שנשים יכולות להגיע לאותה דרגת מצוינות (teleiótēs) כמו גברים. היא מוזכרת גם בלקסיקון הסודא, שם נכתב כי מוצאה מהאי סאמוס, מקום הולדתו של פיתגורס.
כתביה של מיה לא שרדו. קיים מכתב המיוחס לה, אודות האופן הרצוי לגידול תינוקות, אך הוא כנראה מיוחס לה בטעות ונכתב על ידי אדם אחר במאה ה-3 או ה-2 לפנה"ס.
הערות שוליים

1 2  קלמנס מאלכסנדריה, סטרומטה, ספר 4, פרק 19.
↑  פורפיריוס, חיי פיתגורס, 4.
↑  יאמבליכוס, חיי פיתגורס, פרקים 30 (עמ' 80), 36 (עמ' 120).
1 2  סודא, מיה – Suidas, s.v. Μυι̂α; תיאנו – Suidas, s.v. Θεανώ
↑  Myia (fl. 6th c. BCE), encyclopedia.com (באנגלית).
1 2  יאמבליכוס, חיי פיתגורס, פרק 30 (עמ' 80).
↑  Pythagoras, Stanford Encyclopedia of Philosophy (באנגלית).
↑  לוקיאנוס, בשבחו של זבוב, 11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5300568  GND: 102400016  ICCU: BVEV023009  VIAF: 57001801   WorldCat (עם VIAF): 57001801
קואנדה 1910

מטוס הקואנדה 1910
הנרי קואנדה
קואנדה 1910 (Coanda-1910) היה מטוס דו-כנפי, הראשון שנבנה וטס עם מנוע סילון בשנת 1910.
הקואנדה 1910 תוכנן ונבנה על ידי המדען ואיש התעופה אנרי קואנדה בבית מלאכה של ג'יאני קאפרוני, בשנת 1910. המטוס הוצג בתערוכה האווירית השנייה בפריז באוקטובר 1910. המנוע המהפכני היה שילוב של מנוע סילון עם מנוע בוכנה - במקום מדחף, מנוע שרפה פנימית מניע מדחס, והאוויר הדחוס מעורבב עם דלק ומוצת בשני תאי שרפה, אחד בכל צד של גוף המטוס. כך נוצר כוח הדחף המניע את המטוס. שלד המטוס היה עשוי עץ והיה מכוסה בבד. הכנפיים הוחזקו על ידי מסבך ועל ידי כבלים. המנוע המיוחד הותקן בחרטום המטוס. תא הטייס היה פתוח ובו מושב אחד. זנב המטוס הותקן בזווית בת 45 מעלות.
במהלך טיסת ניסוי ב-16 בדצמבר 1910 נצמדו גזי הפליטה של מנוע הסילון לגוף המטוס וגרמו לשרפה. קואנדה, שהטיס את המטוס, איבד את השליטה במטוס והתרסק. הטייס נפגע קלות בלבד. תופעת היצמדות גזי הפליטה נחקרה במהלך שנים רבות על ידי אנרי קואנדה וחוקרים אחרים, וזכתה לשם אפקט קואנדה. לא נבנו דגמים אחרים של המטוס מחוסר תקציב. בשנת 1931 נבנה מטוס איטלקי "קאפרוני קמפיני" CC.2 עם מנוע דומה. שלא כמקובל במטוסי התקופה, הכנף התחתונה הייתה קטנה בערך כדי מחצית מאורך הכנף העליונה. שפת הכנף העליונה הייתה עשויה מתכת עם שפה נעה להגברת העילוי ועם תאים לאחסון דלק ושמן.
נתוני המטוס

אנשי צוות: 1
אורך: 12.5 מטר
מטוס דו כנפי
מוטת כנפיים: 10.3 מטר
שטח כנפיים: 32.7 מ"ר
משקל כולל: 420 ק"ג
מנוע 4 בוכנות, מקורר אוויר
הספק 37 קילו-וואט ב-1000 סיבובים לדקה. כח דחף 2 קילו-ניוטון
לקריאה נוספת

The Illustrated Encyclopedia of Aircraft. London: Aerospace Publishing.
Taylor, Michael J. H. (1989). Jane's Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions.
World Aircraft Information Files. London: Bright Star Publishing.
מטה יעקב

איור מהמאה ה-17 המבאר את השימוש ב"מטה יעקב"
מטה יעקב הוא מכשיר מדידה המאפשר לקבוע את קו הרוחב הגאוגרפי בים.
המכשיר היה בשימושם של אסטרונומים, ימאים ושימש למדידת שטח. המצאתו של המכשיר, במאה ה-14, מיוחסת בדרך כלל לרלב"ג – רבנו לוי בן גרשום, אם כי יש המייחסים אותו ליעקב בן מכיר אבן תיבון, נכדו של שמואל בן יהודה אבן תיבון, שחי באותה תקופה. המכשיר שימש מגלי ארצות רבים, בהם ואסקו דה גאמה, פרדיננד מגלן וקולומבוס, והיה בשימוש כארבע מאות שנה עד להחלפתו במכשיר מודרני יותר – הסקסטנט.
המכשיר ודרך פעולתו

המכשיר מעוצב בצורת צלב, הבנוי משני סרגלים, קבוע ונייד. הסרגל הנייד נע לאורך הסרגל הקבוע. הנווט מתבונן בכיוון האופק, ממקם את הקצה התחתון של הסרגל הנייד על קו האופק, ואז מזיז את הסרגל עד שקצהו העליון מתלכד עם השמש. על הסרגל הקבוע ניתן לקרוא את זווית הרוּם של הגרם השמימי הנצפה, כלומר את גובהו במעלות מעל האופק.
קאמאז נאברז'ניה צ'לני (כדורגל נשים)

קאמאז נאברז'ניה צ'לני הוא מועדון כדורגל נשים רוסי מהעיר נאברז'ניה צ'לני שבטטרסטן. נוסד בשנת 1992 ומתמודד באליפות רוסיה מאז 1996. המועדון הוקם בתמיכת הנהלת מפעלי KamAZ.
היסטוריה

מועדון הכדורגל הוקם בספטמבר 1992 על ידי אדוארד נוויקין בשם טורפדו AZ. בשנת 1993 ערכה טורפדו-AZ את הופעת הבכורה שלה בליגה השנייה באליפות רוסיה. לאחר שניצחה 4 משחקים, 3 שוויונות ו-5 הפסדים, הקבוצה סיימה במקום השלישי.
בשנת 1994 הקבוצה עברה שינויים גדולים בשל העובדה שבעיריית נאברז'ני צ'לני הוחלט להקים קבוצת נשים חזקה עם סיכוי להצטרף לליגת העל. המועדון קיבל שם חדש "KAMAZ-AZ", הוזמן מאמן חדש - אלכסנדר שגוב ומספר שחקניות כדורגל מנוסות.
הקבוצה הצליחה לזכות בטורניר בליגה השנייה. מלכת השערים הייתה ילנה קונונובה, שכבשה 46 שערים ב-19 משחקים. בשנת 1995, כשהיא סיימה במקום השני בליגה הראשונה, קיבלה הקבוצה את הזכות לשחק בפרמיירליג, שם בשנת 1996 היא סיימה במקום השביעי, אלא שלאחר מכן היא פורקה בגלל חוסר מימון.
הערות שוליים

↑  חזרת כדורגל הנשים לטטרסטן
מיכאל רוזנצווייג

| --- | --- |
הרב רוזנצווייג (משמאל), יחד עם הרב יואל בן-נון
הרב רוזנצווייג (משמאל), יחד עם הרב יואל בן-נון
 לידה:  22 בדצמבר 1956 (בן 67) טורונטו, קנדה 
 השכלה:  Yeshiva College (Yeshiva University)  ישיבת רבינו יצחק אלחנן  Bernard Revel Graduate School of Jewish Studies 
 רבותיו:  יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, אהרן ליכטנשטיין 
 בן או בת זוג:  סמדר רוזנצוייג 
 צאצאים:  איתמר רוזנצווייג 
 
מיכאל רוזנצווייג (באנגלית: Michael Rosensweig; נולד ב-22 בדצמבר 1956, י"ח בטבת תשי"ז) הוא ראש ישיבה בישיבת רבינו יצחק אלחנן בישיבה יוניברסיטי וראש הכולל בכולל עליון ע"ש ברן.
נשוי לסמדר בתם של הרב דוד אליאך מנהל בישיבה דפלטבוש ופרופסור יפה אליאך חוקרת שואה ידועה.
מיכאל רוזנצווייג למד אצל הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק בישיבה יוניברסיטי ואצל הרב אהרן ליכטנשטיין בישיבת הר עציון. הוא קיבל סמיכה לרבנות מישיבת רבינו יצחק אלחנן, והיה עמית בכיר בכולל עליון ע"ש גרוס לתלמידים שכבר קיבלו סמיכה. הוא למד גם אצל ר' ירוחם בוברובסקי, תלמידו של ר' ברוך בר ליבוביץ, בישיבה בבית הספר התיכון קווינס.
הרב רוזנצווייג סיים את לימודיו בהצטיינות בישיבה קולג' בשנת 1977, וקיבל תואר שני ודוקטורט בהיסטוריה יהודית של ימי הביניים מבית הספר למדעי היהדות ע"ש ברנרד רבל; המדריך שלו לשני התארים היה הרב פרופסור חיים סולובייצ'יק. הדיסרטציה שלו לדוקטורט הייתה בנושא "גביית חובות בהיעדר: הלכה בתקופה של שינויים". הרב רוזנצווייג הוא אחד הדוקטורנטים היחידים שפרופסור סולובייצ'יק הדריך אותם.
מינוי לראשות הישיבה וראש כולל

בשנת 1985 מונה הרב רוזנצווייג לראש ישיבה בישיבת רבינו יצחק אלחנן, שם הוא מחזיק היום בקתדרה על שם נתן ופרל שופף בתלמוד. בשנת 1997 מונה לראש הכולל של מכון ברן היוקרתי ללימודי תלמוד מתקדמים (כולל עליון ע"ש ברן) בישיבת רבינו יצחק אלחנן.
בשנת 2013 הוזמן הרב רוזנצווייג להיות ראש הישיבה בישיבת כרם ביבנה בישראל, אך לאחר התלבטות, החליט שלא לקבל הזמנה זו ולהישאר בישיבת רבנו יצחק אלחנן.
מאמרים

בעניין טיבו של איסור ריבית דאורייתא: הקדמה לפרק איזהו נשך (בעברית)
שיטת הרמב"ם בעניין מנחת חביתין. (בעברית)
שיטת הרמב"ם בעניין ברכת חתנים. (בעברית)
מבנה משפחתי: נקודות מבט הלכתיות ואנתרופולוגיות, בהיגיון: מחקרים בדרכי החשיבה של חז"ל, 1989. (באנגלית)
"אלו ואלו אלוקים חיים: פלורליזם הלכתי ותיאוריות של מחלוקת", ב Tradition 26: 3, 1992. (באנגלית)
הרהורים לגבי הגישה הרעיונית לתלמוד תורה, בלומדות, הגישה הרעיונית לתלמוד תורה, 2006. (באנגלית)
יוזמה אישית ויצירתיות בעבודת השם, בכתב העת תורה ומדע  1, 1989. (באנגלית)
שיעורים

בדין עד המסייע - שיעור כללי במסכת בבא מציעא, כרם ביבנה תשע"ד. (בעברית)
איסור מזיק ממון חברו - שיעור כללי במסכת בבא קמא, כרם ביבנה תשע"ז. (בעברית)
האדם הכי מורכב שהכרתי - הספד על הרב אהרן ליכטנשטיין, ישיבת הר עציון תשע"ה. (בעברית)
הערות שוליים

↑  איות השם על פי אתר מאמריו בעברית, כגון בעניין סמיכה וסמיכת זקנים, נצפה 3 בפברואר 2020.
↑  YU Torah Online Bio
↑  YU Torah Online Bio
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526301305171  VIAF: 315201330   WorldCat (עם VIAF): 315201330
קואנזים

קוֹאֵנְזִים הוא מולקולה שמסייעת לאנזים ספציפי בתפקודו כזרז ואינו מתכלה כתוצאה מכך.
בדרך כלל הכוונה לתרכובות אורגניות לא-חלבוניות שמסייעות לפעולת האנזימים על ידי העברת קבוצות כימיות שונות ביניהם, למשל פרוטונים או יונים. לפי הגדרה כללית יותר, גם חומר שמעביר אלקטרונים נקרא קואנזים, ולפי הגדרה כללית עוד יותר כל קופקטור אורגני הוא קואנזים. קואנזימים רבים הם ויטמינים או נגזרות שלהם.
הקשר בין קואנזים ואנזים

הקואנזים הכרחי לפעולתו של האנזים, והוא מזרז את התגובה הכימית הרלוונטית.
קואנזים יכול להיות קשור באופן קבוע לאנזים, כלומר להוות את האתר הפעיל שלו, או להיות מולקולה עצמאית אשר בשעת הצורך נקשרת אליו. קואנזימים יכולים להכיל אטומי מתכת, כגון ברזל או נחושת, אשר נפוצים באתרים פעילים של מספר אנזימים, אולם קואנזימים רבים, למשל NAD וקואנזים A, כלל לא מכילים מתכות.
קואנזים כמתווך מטבולי

המטבוליזם של התא מחייב העברת קבוצות כימיות בין תגובות שונות (התמרה נוקלאופילית). אותן קבוצות כימיות נפוצות בתהליכים מטבוליים שונים, ולכן נוכחות הקואנזימים, שכל אחד מהם יודע להעביר קבוצה מסוימת, חוסכת בכמות המתווכים. בתגובות אלו הקואנזים משמש כסובסטרט ניתן ל"מחזור". למשל, +NAD הוא סובסטרט של אנזימי דהידרוגנאז, אשר הופכים אותו ל-NADH. אותו NADH משמש כסובסטרט לאנזימי רדוקטאז, אשר הופכים אותו חזרה לקואנזים +NAD.
קואנזים A משמש בתגובות אנזימטיות שמתרחשת בהן אצטילציה, כלומר העברה של קבוצת אצטיל. תגובות אלו נפוצות בתהליכים מטבוליים, ולכן יש לו תפקיד מרכזי במטבוליזם של התא. הקואנזים מהווה גורם שתורם ליציבות התרמית של התגובה, ואליו נקשר האצטיל בקשר תיואסטרי בעת התגובה.
דוגמאות לקואנזימים

קואנזים A.
ויטמין C (חומצה אסקורבית).
ויטמין B12 (קובלאמין).
NAD ו-FAD: משמשים בעשרות מסלולים מטבוליים כנשאי אלקטרונים שנפלטים במהלך פירוק המזון הנצרך, ומעבירים אותם בתהליך הנשימה התאית לחמצן, קולט האלקטרונים הסופי.
קו-אנזים Q10 (יוביקינון): מהווה נשא אלקטרונים בתהליך הזרחון החמצוני, השלב האחרון בנשימה התאית.
קואנזים A
קאמארון דה לה איסלה

| --- | --- |

 לידה:  5 בדצמבר 1950 סן פרננדו, אנדלוסיה, ספרד 
 פטירה:  2 ביולי 1992 (בגיל 41) ברצלונה, ספרד 
 שם במה:  Camarón de la Isla 
 מקום קבורה:  Cementerio de San Fernando, Cádiz, Spain 
 מוקד פעילות:  ספרד 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 סוגה:  פלמנקו 
 שפה מועדפת:  ספרדית 
 בן או בת זוג:  Dolores Montoya “La Chispa” (1976–?) 
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב על הצטיינות באמנות יפה (ספרד) (1999) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פסלו של קאמארון דה לה איסלה בעיירה לה לינאה באנדלוסיה, ספרד
חוסה מונחה קרוז, הידוע יותר בשם הבמה קאמארון דה לה איסלה (בספרדית: Camarón de la Isla‏; 5 בדצמבר 1950 – 2 ביולי 1992), היה מגדולי זמרי הפלמנקו של המאה ה-20, וסמלה של הקהילה הצוענית באנדלוסיה.
ביוגרפיה

קאמארון נולד למשפחה ענייה בעיר סן פרננדו במחוז קדיס. אביו הנפח ושאר משפחתו נהגו לשיר, לנגן ולרקוד פלמנקו באופן חובבני, וכבר כשהיה ילד צעיר נהג לשיר עמם. קאמארון לא זכה להשכלה פורמלית, ועד יום מותו לא ידע קרוא וכתוב. כילד פלא נהג קאמארון להופיע ברחבי ספרד, וכבר בגיל 19 יצא אלבום הבכורה שלו שהכיל השפעות של ג'אז, רוק ומוזיקת עולם.
עד מותו בשנת 1992 מסרטן הריאות, גרם קאמארון למהפכה בפלמנקו, יחד עם אמנים נוספים עמם גם הופיע כגון פאקו דה לוסיה, ויסנטה אמיגו וטומטיטו. את המהפכה אמנם החלו אמנים כמו רמון מונטויה, כבר בראשית המאה ה-20, אך את נפחה המשמעותי קיבלה בזכות קאמארון וחבריו, שהפכו את הפלמנקו ל"פלמנקו מודרני". ה"פלמנקו המודרני" נותן יותר ביטוי לנגינה וירטואוזית על הגיטרה, ובנוסף פתוח לשימוש בכלים נוספים כמו ה"קחון" - תוף הפלמנקו, פסנתר, סקסופון, גיטרה חשמלית, בס וכדומה.
שם הבמה "קאמארון", שפירושו בספרדית חסילון, ניתן לו על ידי דודו בשל עורו הבהיר. הסיומת "דה לה איסלה", שמשמעה "מהאי", ניתנה לו שכן עיר מוצאו סן פרננדו שוכנת על אי (איסלה דה ליאון).
דיסקוגרפיה חלקית

עם פאקו דה לוסיה
Al Verte las Flores Lloran (1969)
Cada Vez que Nos Miramos (1970)
Son Tus Ojos Dos Estrellas (1971)
Canastera* (1972)
Caminito de Totana (1973)
Soy Caminante (1974)
Arte y Majestad (1975)
Rosa María (1976)
Castillo de Arena (1977)
עם פאקו דה לוסיה וטומטיטו
Como el Agua (1981)
Calle Real (1983)
Viviré (1984)
Potro de Rabia y Miel (1992)
עם טומטיטו
Te lo Dice Camarón (1986)
Flamenco Vivo (1987)
Camarón Nuestro (1994)
אחרים:
La Leyenda del Tiempo 1979 - יצא לאור כאלבום סולו.
Soy Gitano 1989 - יצא לאור יחד עם המקהלה הפילהרמונית המלכותית, עם הופעת אורח של טומטיטו.
איור של דה לה איסלה בהופעה עם פאקו דה לוסיה
לרדת מהפסים

| --- | --- |

כרזת ה-DVD של הסרט בעברית
 בימוי:  פרדריק גו ד'או 
 הופק בידי:  ברודריק ג'ונסון (אנ'), אנדרו קוסובה (אנ'), לויד פיליפס, אדווארד מקדונל
 תסריט:  דוד שמידט, סטיבן פ' ווגנר, קירק דהמיקו (אנ'), פרדריק דו צ'או
 שחקנים ראשיים:  היידן פנטייר, ברוס גרינווד, מ. אמט וולש (אנ'), ונדי מאליק, גארי בולוק (אנ'), סטיב הארווי, דייוויד ספייד
 מדבבים:  דייוויד ספייד סנופ דוג סטיב הארווי פרד תומפסון ג'ושוע ג'קסון מייקל רוזנבאום מנדי מור דסטין הופמן וופי גולדברג ג'ו פנטוליאנו ג'ף פוקסוורת'י מייקל קלארק דאנקן 
 מדבבים בעברית:  תום אבני, אבינועם עמית יוסף, אניה בוקשטיין, יותם זילברמן, אלברט כהן, יורם יוספסברג, אודליה מורה-מטלון, גלעד קלטר, שמחה ברבירו, אסף פריינטא, עידו מוסרי, צביקה שוורצברג, יעל עמית, יגאל מזרחי, אבי מצליח, אמנון וולף, תמיר גינזבורג, עדי קוזלובסקי, אריה צ'רנר, אושרי בן דור, אייל שביט, דן קיזלר, הדר שחף-מעיין, יעקב ורשבסקי, ירדנה גיטלמן, מורן סופר, מיכה אוזין סליאן, סיון שביט, יפעה מימון הר-קט
 מוזיקה:  בריאן אדמס, מארק אישם, אניו מוריקונה, מיכאל קאמן
 צילום:  דייוויד אגבי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית   דרום אפריקה דרום אפריקה
 חברת הפקה:  אלקון אנטרטיימנט 
 חברה מפיצה:  "Summit Entertainment" (אנ')   "Warner Bros. Entertainment Inc."
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 8 בינואר 2005   ישראל 21 ביולי 2005
 משך הקרנה:  102 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (דובב לשפות נוספות, ובהן עברית)
 סוגה:  קומדיה   ספורט   סרט לילדים
 הכנסות באתר מוג'ו:   racingstripes
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
לרדת מהפסים (באנגלית: Racing Stripes) הוא סרט ספורט וקומדיה אמריקאי-דרום אפריקאי לילדים שביים פרדריק דו צ'או (אנ'). הסרט הופק על ידי ברודריק ג'ונסון (אנ'), אנדרו קוסובה (אנ'), לויד פיליפס ואדווארד מקדונל, על פי התסריט שכתבו דייוויד שמידט, סטיבן פ' וגנר, קירק דהמיקו (אנ') ופרדריק דו צ'או. הסרט הוקרן לראשונה בהוליווד ב-8 בינואר 2005, ובישראל ב-21 ביולי 2005. הסרט הופץ על ידי חברות "Summit Entertainment" (אנ') ו"האחים וורנר". שפת המקור של הסרט היא אנגלית, ואורכו כ-102 דקות.
הסרט צולם בפייטרמריצברג (אנ') ובנוטינגהאם רוד (אנ') שבדרום אפריקה. הסרט קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים, והוא הרוויח 90 מיליון דולר, בנוסף הוא היה מעומד למספר פרסים. ב-10 במאי 2005, הופץ DVD של הסרט על ידי חברות "Roadshow Entertainment" (אנ') ו"Warner Home Video", ה-DVD נמכר בישראל על ידי גלובוס יונייטד.
תקציר העלילה

הסרט מספר על גור זברה שננטש על ידי קרקס נודד בעיצומה של סופת רעמים. הוא מוצא את עצמו בחוות הסוסים של משפחת וולש. נולן ובתו צ'נינג, מחליטים להשאיר את הגור אצלם ולגדלו. הם קוראים לו פסים. חיית הבר לא זוכה לקבלת פנים חמה אצל שאר שוכני החווה המקנאים בזברה הצעירה. הגור מחליט להוכיח לכולם שהוא לא נופל מהם, ומחליט להשתתף במרוצי הסוסים האזוריים בקנטקי. בשביל להצליח במשימה הוא פותח בסדרת אימונים שתוכיח לכל הסוסים ששום זברה לא נופלת משום סוס. במהלך הסרט מגלים כי נולן היה אחד המאמנים הטובים ביותר, אך נוצל, ולא קיבל את הקרדיט שהגיע לו. לאחר שנפגע, ואחרי שאשתו מתה מתאונת רכיבה, נולן החליט לא לאמן יותר. בתו מצליחה לשכנע אותו לחזור ולאמן אותה ואת פסים. האימונים שלהם התמקדו ביציאה מן השער, מהלך שהלחיץ את פסים ופגע ביכולת שלו לרכב. לאחר שהתמודדו עם בעיות רבות ותכסיסים שהופנו כנגדם, מצליחים פסים וצ'אנינג לזכות במרוץ.
הדמויות > בני אדם

צ'נינג וולש (היידן פנטייר) – בת 16, בתו של נולדן. חולמת לרכוב על סוסים, כמו אמה שנפטרה שהייתה בת 10.
נולן (המנהיג) וולש (ברוס גרינווד) – אבא של צ'נינג. מאמן סוסי מרוץ.
שריף וודזי (מ. אמט וולש (אנ')) – מהמר, וחבר של משפחת וולש.
קלרה דרלימפל (ונדי מאליק) – מאמנת סוסים לקראת מרוצי הסוסים. לא אכפת לה מהסוסים ואכפת לה רק מהפרס והכסף.
ג'ון קופר (גארי בולוק (אנ')) – מאמן סוסים שעובד אצל קלרה. לא אוהב את ההתנהגות שלה כלפי הסוסים, אבל הוא לא עושה שום דבר בנידון כי הוא פוחד לאבד את העבודה.
באז (סטיב הארווי) – אח של סקאז, אוהב מוזיקה קלאסית.
סקאז (דייוויד ספייד) – אח של באז, אוהב מוזיקת ראפ.
הדמויות > חיות

פסים – זברה שננטש על ידי קרקס נודד בעיצומה של סופת רעמים, רוצה להשתתף במרוצי הסוסים האזוריים בקנטקי.
טאקר – סוס פוני אשר עוזר לאמן סוסים אחרים. זעפן וכפויי טובה.
פראני – עז זקן שמאמין בפסים.
סנדי – סוסה שמאמינה בפסים, בסוף הסרט היא ופסים הפכו לזוג.
רג'י – תרנגול, משמש ככרוז חדשות עבור שאר בעלי החיים בחווה.
סר טרנטון – סוס שחצן, אבא של הגאווה של טרנטון.
הגאווה של טרנטון – הבן של טרנטון, רוצה להתחרות בתחרות באופן חוקי, אך אביו מכריח אותו לרמות.
רפשוד – בריון החווה.
ברקים – כלב דם, מדבר בזמן שינה.
קליידסדייל – סוס המפקח על מרוץ הסוסים.
המדבבים בעברית

בגרסה העברית, במאית הדיבוב של הסרט הייתה הדס מוזס.
| שם הדמות | שם המדבב/ת בעברית |
| --- | --- |
פסים: תום אבני
פסים הצעיר: אבינועם עמית יוסף
צ'נינג וולש: אניה בוקשטיין
נולן (המנהיג) וולש: יותם זילברמן
שריף וודזי: אלברט כהן
טאקר: יורם יוספסברג
פראני: אודליה מורה-מטלון
רג'י: גלעד קלטר
גוס: שמחה ברבירו
באז: אסף פריינטא
סקאז: עידו מוסרי
קופר: צביקה שוורצברג
קלרה דרלימפל: יעל עמית
רפשוד: יגאל מזרחי
רפשוד הצעיר: אבי מצליח
פרייד: אמנון וולף
פרייד הצעיר: תמיר גינזבורג
סנדי: עדי קוזלובסקי
סר טרנטון: אריה צ'רנר
דמויות שונות: אושרי בן דור
דמויות שונות: אייל שביט
דמויות שונות: דן קיזלר
דמויות שונות: הדר שחף-מעיין
דמויות שונות: יעקב ורשבסקי
דמויות שונות: ירדנה גיטלמן
דמויות שונות: מורן סופר
דמויות שונות: מיכה אוזין סליאן
דמויות שונות: סיון שביט
דמויות שונות: יפעה מימון הר-קט
הפקה

ב-10 בספטמבר 2002, הוכרז שפרדריק דו צ'או יביים את הסרט. הסרט קיבל תקציב של 30 מיליון דולר. ב-22 בנובמבר 2002, הוכרזו השחקנים שייקחו חלק בסרט. ב-25 במרץ 2003 הוכרז שמארק אישם (אנ') ילחין את המוזיקה לסרט.
במהלך הצילומים של הסרט, היידן פנטייר נפגעה על ידי זברה, ואושפזה בבית חולים. המפיקים אסרו עליה להזכיר את הפגיעה במהלך הפרסום של הסרט, בשביל לא לפגוע במכירתו. ב-2013 היידן סיפרה על המקרה בתוכנית האירוח "The Graham Norton Show" (אנ').
פיתוח הסרט הושלם בקליפורניה שבלוס אנג'לס. ב-21 במאי, חברות "Summit Entertainment" ו"Warner Bros. Entertainment Inc." רכשו את הסרט.
הפצה > בבית הקולנוע

הסרט הוקרן לראשונה בהוליווד ב-8 בינואר 2005. ב-14 בינואר 2005, הסרט יצא לבתי הקולנוע על ידי חברות "Summit Entertainment" ו"Warner Bros. Entertainment Inc.". בישראל, הסרט הוקרן לראשונה ב-21 ביולי 2005.
הפצה > ב-DVD

ב-10 במאי 2005, הופץ ה-DVD של הסרט על ידי חברות "Roadshow Entertainment" ו-"Warner Home Video", ה-DVD נמכר בישראל.
קבלת הסרט > הכנסות

הסרט היה הצלחה צנועה בקופה, לאחר שכיסה את התקציב שניתן לו. הסרט הכניס 49,000,000 דולר בקופה האמריקאית, ו-40,000,000 בקופה הבינלאומית.
קבלת הסרט > ביקורות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות, שרובן שליליות. האתר "Rotten Tomatoes" הביא לסרט ציון של 35% מתוך 100% על פי 99 חוות דעות של גולשים באתר. כותב האתר רשם "סרט ילדים מבדר, שנסבל על ידי המבוגרים". באתר "Metacritic" הסרט קיבל ציון של 43 מתוך 100 על פי 26 מבקרים.
קבלת הסרט > מועמדויות

הסרט היה מועמד לפרס "הסרט הבינלאומי עם המוזיקה הטובה ביותר לשנת 2005" ב-"International Film Music Critics Association" (אנ') ולא זכה. בנוסף הסרט היה מועמד לפרס "סרט הנוער הטוב ביותר לשנת 2005" ב-"Teen Choice Awards" ולא זכה.
הערות שוליים

↑  The Graham Norton Show - S13E10 - Dan Stevens, Hayden Panettiere & Micky Flanagan - 7th June 2013, באתר יוטיוב
↑  לרדת מהפסים, באתר "Rotten Tomatoes"
↑  לרדת מהפסים, באתר "Metacritic"
קונגרס המדינה (סן מרינו)

קונגרס המדינה (באיטלקית: Congresso di Stato) הוא ממשלת סן מרינו. הקונגרס מבוקר ומפוקח על ידי המועצה הגדולה והכללית.
הקונגרס מורכב ממספר משתנה של חברים הנע בדרך כלל בסביבות העשרה. קבינט זה ממונה על ידי המועצה המחוקקת מבין חבריה אשר נבחרים על ידי האוכלוסייה. בדרך כלל זה נמשך כהונת הקונגרס נמשכת כחמש שנים, אלא אם היא מתפרקת בהצעת אי אמון. שלוש המשרות הבכירות ביותר בקבינט הן המזכיר לענייני חוץ, המזכיר לענייני פנים ומזכיר האוצר, שנבחרים ישירות על ידי המועצה.
הקונגרס הנוכחי מכהן מאז דצמבר 2016 בעקבות הבחירות הכלליות באותה שנה שהניבו ניצחון לגוש המרכז-שמאל.
הערות שוליים

↑  "Congress of State - Repubblica di San Marino, portale ufficiale". www.sanmarino.sm. נבדק ב-21 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2006055848  VIAF: 268432311   WorldCat (עם VIAF): 268432311 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקה ובנושא אירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.