stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה המלך ושלמי הסנדלר
שירי המחזמר

למחזמר נכתבו 12 שירים. הבולטים בהם הם:
שיר היין – בתחילה שיר מחאה של אנשי השוק כנגד חצר המלוכה, ובסיום שיר הנאה מהיין מתנת המלך.
שיר הסנדלר – שיר בביצוע שלמי, בו הוא עורך השוואה בינו לבין שלמה המלך. ידוע בעיקר בזכות השורה "וי ללילי וי ליומי, אם זה אכפת למי".
זה לא בשבילי – בביצוע נעמה אשת שלמי, בו היא מתארת את המיאוס מחצר הארמון וגעגועיה לחיים הפשוטים ול"שטויות המתוקות כצימוק".
שיר המריבה – מתאר את העימות בין נעמה אשת שלמי לבין נופרית פילגש שלמה, ומלא בהקנטות שהן מרעיפות אחת על השנייה כגון: "ספחת", "שמן זך בסולת" (שנאמר בציניות), "דפש ונופת צוף" (בציניות גם כן), "ראש כרבולת", "חושחש חמוץ" ועוד.
שיר החכם והכסיל – מבטא בציניות את השוני בין עשיר לעני, כסיל וחכם: "כי בין דברי חכם ובין דברי טיפש כאילו אין הבדל - הבדל בכל זאת יש!".
שיר הפיוס – מושר בידי שלמי ונעמה בסוף ההצגה, כביטוי להשלמה ביניהם ולאהבתם.
להפקה של שנת 2005 נוסף השיר שיר ערש, שנכתב במקור על ידי אלתרמן וארגוב למחזה "אסתר המלכה", שם ליצן החצר מנסה להרדים את המלך במיטתו. ב"שלמה המלך ושלמי הסנדלר" השיר שולב בסוף המערכה הראשונה, כשאנשי השוק מרדימים את שלמה המחופש לשלמי ושרים לו "אם כתר הוא נושא או דלי, אין כל הבדל - בסוף יישן הוא".
המחזה בדפוס

המקור:
Sammy Gronemann, Der weise und der narr. König Salomo und der Schuster: ein heiteres versspiel in sieben bildern, Tel Aviv: Moadim, Palestinian play publishers, 1942.
התרגום העברי:
סמי גרונמן, שלמה המלך ושלמי הסנדלר: החכם והכסיל: קומדיה בחרוזים בשבע תמונות; תורגם ... על ידי נתן אלתרמן, תל אביב: מועדים, 1942.
המחזמר:
שלמה המלך ושלמי הסנדלר: החכם והכסיל: קומדיה בחרוזים בשבע תמונות; תירגם והוסיף פזמונים: נתן אלתרמן; רישומים: אריה נבון, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1975.
ראו גם

"בן המלך והעני"
"הדיקטטור הגדול"
לקריאה נוספת

דב סדן, "בין שמדי ושלמי" [על נוסח התרגום העברי "שלמה המלך ושלמי הסנדלר"], מחברות אלתרמן, א (תשל"ז), 230-246.
דבורה גילולה, "אלתרמן המתרגם: עיונים ב"שלמה המלך ושלמי הסנדלר"", העברית שפה חיה, ב (1999), 59-74.
הערות שוליים

↑  אתר "הבמה"
1 2  אלי אשד‏, מלך שהוא גם סנדלר : המחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר ", באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 13 ביוני 2005
↑  שלמה המלך ושלמי הסנדלר, באתר www.beit-zvi.com
↑  ראו: הצלחתה של הצגת הבכורה ב"אהל", הארץ, 8 בינואר 1943
↑  פרס ל"שלמה המלך ושלמי הסנדלר", דבר, 1 באפריל 1965.
↑  טלילה בן-זכאי, "שלמה המלך" יוצא ל"עיר האורות", מעריב, 20 ביוני 1965
↑  מ. משב, שלמה המלך יוצא לדרך, מעריב, 28 באפריל 1967
ש. ביצור, שלמי הסנדלר בתיאטרון המלכותי, מעריב, 5 במאי 1967, המשך
"משב של עליזות וחיוניות" הביא "הקאמרי" ללונדון, מעריב, 2 במאי 1967
↑  ‏שי בר-יעקב, חגיגה בהבימה, באתר ynet, 20 בפברואר 2005
|  שלמה המלך |
| --- | --- | --- |
| משפחתו | דוד • בת שבע • נעמה העמונית • בת פרעה • רחבעם • מלכת שבא |  |
| חיבורים שיוחסו לו | משלי • קהלת • שיר השירים • מזמורי שלמה • חכמת שלמה • תהילים ע"ב • תהילים קכ"ז |  |
| במקרא | צוואת דוד • חלום שלמה בגבעון • עליית שלמה למלוכה • משפט שלמה |  |
| אגדות שלמה | כסא שלמה • שלמה המלך ואשמדאי • שלמה המלך והדבורה • שלמה המלך ומלכת שבא • ברית שלמה |  |
| שונות | בית המקדש הראשון • ים של שלמה |  |
| הנצחתו | נחל שלמה • הר שלמה • בריכות שלמה • איי שלמה • עמודי שלמה • מרחב שלמה • מבצע שלמה |  |
| בתרבות המודרנית | שלמה המלך ושלמי הסנדלר • אגדות המלך שלמה • הספר מכרות המלך שלמה (עיבודים: מכרות המלך שלמה (סרט, 1985) • מכרות המלך שלמה (סרט, 1986)) |  |
| כתבי נתן אלתרמן |
| --- | --- | --- |
| ספרי שירה  (ושירים בולטים מתוכם) | כוכבים בחוץ (1938) (עוד חוזר הניגון • פגישה לאין קץ • האם השלישית) • שמחת עניים (1941) • שירי מכות מצרים (1944) • עיר היונה (1957) (ליל חניה) • חגיגת קיץ (1965) (שיר משמר) |  |
| משירי הטור השביעי | הלשון השוודית • מגש הכסף • מכל העמים • מכתבו של מנחם מנדל • מסביב למדורה • נאום תשובה לרב-חובלים איטלקי • ניו פומבדיתא • עוד יסופר • על זאת • צריף בנגב |  |
| מחזות | פונדק הרוחות • כנרת כנרת • משפט פיתגורס • אסתר המלכה • ימי אור האחרונים |  |
| הבמה הקלה | לי-לה-לו • שוק המציאות • צץ וצצה |  |
| פזמונים ושירים נוספים | אל תיתנו להם רובים • אליפלט • זה היה בחנוכה • זמר שלוש התשובות • חנה'לה התבלבלה • כלניות • ליל חניה • ערב עירוני • קונצרטינה וגיטרה • שיר הסנדלר • שיר ערש |  |
| תרגומים | שלמה המלך ושלמי הסנדלר (תרגום ופזמונים) • בלדות ישנות ושירי עם סקוטיים • שייקספיר: יוליוס קיסר • אותלו • נשי וינדזור העליזות • מולייר: תעלולי סקפן • הקמצן • דון ז'ואן • החולה המדומה • ז'אן רסין: פדרה • ז'אן אנוי: אנטיגונה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 9f48bcd6-6262-4dc8-aba6-19b7c84fe632 
שמחה צחובל כשלמה המלך ולאה דגנית כאמו, אהל, 1943
אהל, 1943
עטיפת התקליט "שלמה המלך ושלמי הסנדלר", גרסת 1964. מימין לשמאל: יונה עטרי, אילי גורליצקי ורחל אטאס. עיצוב תנועה: אנה סוקולוב
עטיפת התקליטור "שלמה המלך ושלמי הסנדלר", גרסת 2005. בתמונה: אבי קושניר בתפקיד שלמה
תאהבי קצת את עצמך

"תאהבי קצת את עצמך" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שירי מימון. את השיר הוציאה ב-26 במרץ 2008 לאור חברת התקליטים הליקון, כסינגל השלישי מתוך אלבומה השני של הזמרת, "רגע לפני ש...".
רקע וכתיבה

"תאהבי קצת את עצמך" הולחן על ידי ענת שוורץ, שגם כתבה אותו לצד ארז ברזוליק. על הפקתו המוזיקלית היה יועד נבו אחראי. השיר עוסק בכאב ובחוויית פרידה. הדוברת פונה אל אישה שחוותה מערכת יחסים כואבת וארוכה, ומבקשת ממנה להפסיק לבכות על העבר. לטענתה, האישה ממתינה לבואו של אהובה, כדי לבקש ממנו תשובות. ניסיונותיה העלו חרס, שכן אהובה לא שב, והותיר אותה להתמודד אל מול שתיקה ואי-ודאות. לאחר מכן באים לידי ביטוי רגשי הסליחה והאהבה העצמית ככלים להתמודדות מול המשבר.
הפזמון חוזר ומדגיש את המסר המרכזי של השיר – תאהבי את עצמך. השיר מעודד אותה להפסיק לרדוף אחרי העבר הכואב ולהתחיל לאהוב את עצמה. הכאב שהאתמול מביא אינו מרפא, והזמן ממשיך להזכיר לה זאת. לכן, הפתרון המוצע הוא התמקדות בעצמה ובאהבה עצמית, כדי להפסיק את הנפילה שחוזרת שוב ושוב.
רקע וכתיבה > עטיפה

מימון מדמה בעטיפה תנועה דינמית, כשהיא אוחזת בבד ורוד שמכסה חלק מגופה. הבגד מתנופף ברוח. ארשת פניה מביעה עוצמתיות וביטחון, דבר המדגיש את נושאי השיר – אהבה עצמית והעצמה אישית. שיערה מתבדר ברוח ומוסיף לתחושת התנועה והחופש.
התאורה מגיעה מאחוריה, שמדגישה את הנוכחות החזקה שלה. בצד השמאלי התחתון של התמונה מופיע שם הזמרת "שירי מימון" ושם השיר "תאהבי קצת את עצמך" באותיות שחורות. בנוסף, מצוין אורכו של השיר, שלוש דקות ועשרים שניות.
הצלחה מסחרית

ב-10 באפריל 2008 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע שלאחר מכן דורג במקום ה-27. ב-24 באפריל עלה למקום ה-25 – מיקום השיא שלו במצעד. לבסוף, ב-22 במאי, יצא מהדירוג לאחר שלושה שבועות צעידה רצופה. ברדיו אמצע הדרך הגיע למקום העשירי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 10 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 25 |  |
הערות שוליים

↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 10 באפריל 2008. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 17 באפריל 2008. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 24 באפריל 2008. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 22 במאי 2008. פמזונט
תוכנית שבע הנקודות

יוזם התוכנית, ראש ממשלת לבנון פואד סניורה
תוכנית שבע הנקודות (או תוכנית סניורה) הייתה מתווה להפסקת אש מיידית שהציג ראש ממשלת לבנון פואד סניורה ב-26 ביולי 2006 בעיצומה של מלחמת לבנון השנייה בוועידה בינלאומית שהתכנסה ברומא על מנת להביא לסיום הלחימה. התוכנית נדחתה על ידי ישראל ומדינות נוספות, אך תוכנה היוותה את הבסיס להחלטה 1701 של מועצת הביטחון של האו"ם שהתקבלה ב-12 באוגוסט באו"ם.
תחילה התנגד ארגון חזבאללה, בגיבויה של סוריה, לתוכנית ובמיוחד לסעיף הקורא לפירוק הארגון מנשקו בדרום לבנון, אולם בעקבות לחץ שהפעילו שרי החוץ הערביים בכינוס של הליגה הערבית בביירות ב-7 באוגוסט, הוכרז כי התוכנית נתמכת על ידי חזבאללה, ובתמורה יגבירו מדינות ערב את הלחץ באו"ם על מנת לשנות את נוסח ההצעה האמריקנית להפסקת-אש.
התוכנית קיבלה גם את תמיכתה של האיחוד האירופי, וצרפת הציגה טיוטה להפסק-אש המבוססת על התוכנית. בישראל סירבו לקבל את התוכנית ובמיוחד לסעיף הנוגע לאזור חוות שבעא. כמו כן דרשו ערבויות למימוש החלטה על הצבת כוח בינלאומי בטרם תיסוג משטחי דרום לבנון.
ב-12 באוגוסט קיבלה מועצת הביטחון של האו"ם את החלטה 1701 שלה המבוססת על תוכניתו של סניורה לאחר שלדרישת ארצות הברית הוכנסו בו שינויים.
סעיפי התוכנית

התוכנית כללה 7 סעיפים:
התחייבות הדדית של ישראל ולבנון לשחרור האסירים והשבויים באמצעות הוועדה הבינלאומית של הצלב האדום. ייעשה כל שאפשר כדי לחקור מה עלה בגורלו של רון ארד; ישראל תשחרר את סמיר קונטאר ואת כל שאר האסירים הלבנונים.
נסיגת צה"ל מהשטחים שמעבר לקו הכחול וחזרת הפליטים בדרום לבנון לבתיהם.
ישראל תעביר את השליטה בחוות שבעא לכוחות האו"ם, ומועצת הביטחון תפעל להסדרת הריבונות של ממשלת לבנון בשטח.
ממשלת לבנון תהיה הריבון היחיד בשטח שמדרום לליטאני, וייאסר על הכנסת נשק לאזור על ידי גורמים זרים.
חיזוק הכוח הבינלאומי של האו"ם הפועל בדרום לבנון והגדלת ציודו, הרחבת משימותיו ושטח פעילותו בהתאם לצורך.
האו"ם יפעל ליישום מלא של הסכם הפסקת האש שנחתם בין ישראל ללבנון בשנת 1949 במסגרת הסכמי רודוס.
האו"ם והקהילה הבינלאומית יתמכו בלבנון ויסייעו בתיקון הנזקים במדינה ובשיקום כלכלתה.
בעיתון לבנוני פורסם כי האירוע בכפר קאנא ב-30 ביולי בו נהרגו כמה עשרות אזרחים מהפצצות חיל האוויר, היה יוזמה של חזבאללה שנלחץ מתוכניתו של סניורה וביקש לעכב בכך את קבלתה.
הערות שוליים

↑  וועידת הליגה הערבית מאוחדת בהתנגדות להצעה באו"ם, באתר נענע10, 7 באוגוסט 2006
↑  רועי נחמיאס, אתר לבנוני: חיזבאללה תכנן להביא להרג בכנא, באתר ynet, 31 ביולי 2006
סטאוט סקאראב

| --- | --- |

Stout Scarab
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Stout Motor Car Company
 שנות ייצור:  1932–1939
 הרכבה:  ארצות הברית
 אורך:  4,965 מ"מ (195.5 אינץ')
 גובה:  1,835 מ"מ (72.25 אינץ')
 בסיס גלגלים:  135 אינץ' (3,429 מ"מ)
 מפרט טכני
 מנוע:  8V צילינדרים, המפיק 95 כ"ס  (מנוע פורד) (מנוע אחורי)
 הילוכים:  תמסורת ידנית  - 3 מהירויות
 מעצב:  William Bushnell Stout
סטאוט סקאראב (באנגלית: Stout Scarab) הוא המיניוואן הראשון שיוצר בעולם, על ידי חברת Stout Motor Car Company האמריקאית בין השנים 1932–1939. הוא היה הדגם הראשון שהיה עשוי מפיברגלס, והראשון שהורכבו בו מתלים פנאומטיים (מכניים).
מאפיינים

ה"סטאוט סקאראב" יוצר בדטרויט במדינת מישיגן. הוא תוכנן ועוצב על ידי מהנדס המטוסים האמריקאי "William Bushnell Stout", וכלל חידושים רבים בשלדה ובמתלים. מאפייני המיניוואן כללו בין השאר שורת כיסאות שנייה שהסתובבה לאחור ושולחן.
מדי שנה יוצרו עד 100 יחידות, ומחירן עמד על כ-5,000 דולר, בשנת 1934. הוא האיץ מ-0 ל-60 מייל ב-15 שניות.
תמונות

סטאוט סקאראב
סטאוט סקאראב
לקריאה נוספת

סטאוט סקאראב - גלריית תמונות
סטאוט סקאראב (usatoday.com/story/money/cars/2015/08/23/stout-scarab)
סטאוט סקאראב כולל תמונות (secondchancegarage)
הערות שוליים

↑  סטאוט סקאראב carscoops
↑  סטאוט סקאראב cardesignnews.com/articles/concept-car-of-the-week/2016/10/stout-scarab
↑  סטאוט סקאראב fristcenter.org/misc/1936-stout-scarab
↑  מיניוואן סטאוט סקאראב carsguide.com.au/car-news/1934-stout-scarab-the-first-minivan
↑  סטאוט סקאראב - מידות ומפרט טכני hemmings
↑  מתכנן הסטאוט סקאראב ויליהם בושנל סטאוט  carpool.carsales.com.au/old-school-william-stouts
↑  סטאוט סקאראב web.archive
↑  סטאוט סקאראב כולל תמונות conceptcarz.com/vehicle/z9131/Stout-Scarab
נקודת גבול

בטופולוגיה, נקודת גבול של קבוצה היא נקודה שבכל סביבה פתוחה שלה נמצאים אינסוף מאברי הקבוצה.
במרחבים מטריים, נקודת גבול של קבוצה מהווה תמיד נקודת הצטברות של הקבוצה: בכל סביבה שלה ישנם אינסוף מאיברי הקבוצה, ולכן בכל סביבה שלה יש לפחות איבר אחד של הקבוצה השונה ממנה.
נקודת גבול של סדרה היא נקודה שהסדרה מתכנסת אליה.
| טופולוגיה קבוצתית |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | מרחב מטרי • מרחב טופולוגי • פונקציה רציפה • הומיאומורפיזם |  |
| בתוך המרחב | קבוצה פתוחה • קבוצה סגורה • פנים • סגור • שפה • סביבה • נקודת הצטברות • קבוצה צפופה • קבוצה דלילה • בסיס • סדרת קושי |  |
| תכונות של מרחבים טופולוגיים | תכונות של מרחבים טופולוגיים |  |
| אקסיומות ההפרדה | T0 •  ‏ T1 • ‏ T2 (מרחב האוסדורף) • T2.5 • מרחב האוסדורף לחלוטין • T3 (מרחב רגולרי) • T3.5 • ‏ T4 (מרחב נורמלי) • T5 • ‏ T6 • מרחב מטריזבילי |  |
| אקסיומות המנייה | С1 •  ‏ С2 •  מרחב ספרבילי |  |
| קומפקטיות | קבוצה קומפקטית • מרחב קומפקטי מקומית • מרחב לינדלף • קבוצה קומפקטית יחסית • מרחב  פרה-קומפקטי |  |
| תכונות נוספות | מרחב שלם • קשירות • מרחב בייר • מרחב פולני |  |
|  ק  |  ק  |  |
| בניות | מרחב מכפלה •  טופולוגיה מושרית • מרחב מנה •  קומפקטיפיקציה (קומפקטיפיקציה חד-נקודתית, הקומפקטיפיקציה של סטון צ'ך) • השלמה |  |
| משפטים | הלמה של אוריסון • משפט טיטצה • משפט המטריזציה של אוריסון • משפט טיכונוף • משפט הקטגוריה של בייר |  |
| דוגמאות | קבוצת קנטור • עקומת הסינוס של הטופולוגים •  מרחב המסרק  •  הישר הארוך  • מישור מור  •  מרחב אוריסון אוניברסלי |  |
| שונות | טופולוגיה חלשה  • תכונה מקומית • אלומה • מרחב כיסוי |  |
 נושאים בטופולוגיה: טופולוגיה קבוצתית • טופולוגיה אלגברית • טופולוגיה גאומטרית  נושאים באנליזה מתמטית:  חשבון אינפיניטסימלי (מונחון) •   אנליזה וקטורית • משוואות דיפרנציאליות רגילות וחלקיות • טופולוגיה קבוצתית וגאומטרית • אנליזה מרוכבת • אנליזה פונקציונלית • תורת המידה 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סונדרס לואיס

| --- | --- |

 לידה:  15 באוקטובר 1893 וואלוסי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1 בספטמבר 1985 (בגיל 91) קארדיף, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  John Saunders Lewis 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ליברפול 
 שפות היצירה:  ולשית, צרפתית, אנגלית 
 סוגה:  תיאטרון, שירה 
 יצירות בולטות:  Siwan, Buchedd Garmon, Blodeuwedd, 'Gymerwch chi sigaret?, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 בן או בת זוג:  Margaret Gilcriest 
 צאצאים:  Mair Saunders Lewis 
 
סונדרס לואיס (באנגלית: Saunders John Lewis;‏ 15 באוקטובר 1893 – 1 בספטמבר 1985) היה מהחשובים שבסופרים שכתבו בשפה הוולשית במאה העשרים. הוא גם היה פוליטיקאי ומייסד מפלגת פלייד קמרי.
חייה

סונדרס לואיס נולד בצ'שייר למשפחה עם שורשים מוויילס. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל ללמוד שפות באוניברסיטת ליברפול. לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה סונדרס גויס ושירת בתוך קצין. עם סיום הלחימה הוא השלים לימודים באוניברסיטה וקיבל תואר באנגלית.
בשנת 1922 סונדרס לואיס התחיל ללמד ולשית בסוונסי. בתקופה זו הוא כתב מספר עבודות בתחום חקר הספרות.
בעקבות ניסיונו בזמן המלחמה הוא נעשה לאומני ובשנת 1925 הקים מפלגה חדשה - פלייד קמרי.
בשנת 1936 ביחד עם כמה חברים סונדרס לואיס ארגן שרפה בבית הספר לטייסי קרב במחאה להתערבות הממשל המרכזי בחיי האזור. בעקבות המשפט הוא איבד את משרתו, אך מפלגתו קיבלה פרסום רב.
בהמשך הוא חזר ללמד בבית הספר והתחיל בקריירה של עיתונאי.
בכל חייו סונדרס לואיס היה פעיל לאומני ונאבק להכרה של השפה הולשית לרבות הצבת תמרורי דרך דו-לשוניים ופתיחת ערוץ טלוויזיה בשפה זו.
במהלך הקריירה סונדרס לואיס כתב מחזות, שירים ונובלות רבות. רובו של היצירות היו בשפה הוולשית.
את המחזה הראשון הוא פרסם בשנת 1923. הוא המשיך ביצירה ספרותית עד לשנת 1964. בשנת 1970 הוא היה מועדת לקבלת פרס נובל לספרות.
בנוסף, הוא קיים קשר ספרותי קרוב עם קייט רוברטס במשך ארבעים שנה באמצעות חליפת מכתבים. מכתבים אלה, שקובצו בשנת 1992 בספר בשם Annwyl Kate, Annwyl Saunders: gohebiaeth (קייט יקרה, סונדרס יקר: חליפת מכתבים), מציירים תמונה של החיים בוויילס באותה התקופה, בליווי הערותיהם של שני ענקים ספרותיים אלה על אירועים שהתרחשו בוויילס ובעולם.
תאגיד שלושת הערוצים של סין

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה ממשלתית
 תקופת הפעילות:  27 בספטמבר 1993 – הווה (31 שנים) 
 חברת אם:  הוועדה לפיקוח וניהול נכסים בבעלות המדינה של מועצת המדינה 
 חברות בנות:  סין יאנגצה אנרגיה
 מיקום המטה:  ווהאן 
 מוצרים עיקריים:  תחנות כוח הידרואלקטריות
 הכנסות:  63 מיליארד יואן (2014)
 מנכ"ל:  ואנג ליו
  
 www.ctg.com.cn
 
תאגיד שלושת הערוצים של סין (בסינית: 中国 长江 三峡 集团公司) היא חברת חשמל ממשלתית סינית, שהוקמה ב-27 בספטמבר 1993. החברה הייתה אחראית להקמת סכר שלושת הערוצים, הסכר ההידרואלקטרי. בספטמבר 2002 הקים התאגיד את חברת הבת סין יאנגצה אנרגיה, שאחראית על מספר מפעלים הידרואלקטריים על נהר היאגנצה. התאגיד הוא אחת מחברות האנרגיה הגדולות בעולם עם סך נכסים, נכון ל-2014, של 475.5 מיליארד יואן (כ-77.3 מיליארד דולר).
פעילות

פרק לסכר גג'ואובה ולסכר שלושת הערוצים, תאגיד שלושת הערוצים של סין, וחברות הבנת שלה, מפעילות ומפתחות פרויקטים רבים אחרים העוסקים באנרגיה הידרואלקטרית על נהר היאנגצה, כגון סכר באיחטאן, הסכר ההידרואלקטרי השלישי בגודלו בסין והרביעי בגודלו בעולם, מבחינת נפח הסכר, וסכר שילוודו, הסכר ההידרואלקטרי השני בגודלו בסין והשלישי בעולם.
נכון לסוף שנת 2013, התאגיד פועל ב-37 מדינות ואזורים, עם 84 פרויקטים בינלאומיים של בנייה והשקעות.
בדצמבר 2011 התאגיד רכש 21.35% ממניות ממשלת פורטוגל בחברת האנרגיה של פורטוגל תמורת 2.69 מיליארד אירו, ו-29% מהמניות של חברת פיתוח האנרגיה החדשה של סין תמורת 2.1 מיליארד דולר הונג קונגי (270 מיליון דולר). התאגיד הודיע שישקיע עוד כ־8 מיליארד אירו במניות של חברת האנרגיה של פורטוגל.
פעילות > אנרגיית רוח ואנרגיה סולרית

מאז שנת 2007 התאגיד עוסק גם באנרגיית רוח, ומאז 2011, גם באנרגיה סולארית. נכון לשנת 2014, יש לתאגיד 31 פרויקטים פועלים של אנרגיית רוח ו-33 בפיתוח ו-37 פרויקטים פועלים של אנרגיה סולרית ו-18 בפיתוח.
הקיבולת הכוללת המותקנת היא 3,707 מגה-וואט בתפעול, כאשר 3,050 מגה-וואט בפיתוח.
בארצות הברית

באוגוסט 2020 פרסם משרד ההגנה של ארצות הברית את שמות החברות הקשורים לצבא השחרור העממי הפועלים ישירות או בעקיפין בארצות הברית והתאגיד נכלל ברשימה, ובנובמבר 2020 הוציא נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ צו האוסר על כל חברה אמריקאית או אדם יחיד להחזיק במניות בחברות שמשרד ההגנה של ארצות הברית ציין כי יש להן קשרים לצבא השחרור העממי.
מנכ"לים

נכון לשנת 2021, היו או ישנם 4 מנכ"לים לתאגיד.
| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
לו יומאי: 1993-2003
לי יונגן: 2003-2010
צ'ן פיי: 2010-2014
ואנג ליו: 2014-הווה
הערות שוליים

1 2 3  CHINA THREE GORGES CORPORATION, web.archive.org, ‏2015-06-11
↑  Chinese win EDP tender, web.archive.org, ‏2012-04-26
1 2  CHINA THREE GORGES CORPORATION, web.archive.org, ‏2015-09-23
↑  DOD Releases List of Additional Companies, in Accordance with Section 1237 of FY99 NDAA, U.S. DEPARTMENT OF DEFENSE (באנגלית)
↑  Shawna Chen, Trump bans Americans from investing in 31 companies with links to Chinese military, Axios (באנגלית)
↑  Ali, Humeyra Pamuk, Alexandra Alper, Idrees. "Trump bans U.S. investments in companies linked to Chinese military". U.S. (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-07-06.
↑  Swanson, Ana (2020-11-12). "Trump Bars Investment in Chinese Firms With Military Ties". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-07-06.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007390785405171  ISNI: 0000 0004 1757 4676  LCCN: n94106294  VIAF: 295062755   WorldCat (עם VIAF): 295062755
ניקולאס לודיירו

מארסלו ניקולאס לודיירו בניטס (בספרדית: Marcelo Nicolás Lodeiro Benítez; נולד ב-21 במרץ 1989), הוא כדורגלן מאורוגוואי המשחק בסיאטל סאונדרס ובנבחרת אורוגוואי בעמדת הקשר התקפי.
קריירה

לודיירו נולד בעיר פאיסנדו שבגבול עם ארגנטינה והחל לשחק בקצות נוער בעירו. בגיל 13 עבר לשחק בקבוצת הנוער של נסיונל בה עלה לשחק בבוגרים ב-2007. לודיירו ערך הופעת בכורה בקבוצת הבוגרים ב-19 באוגוסט 2007 ובאותה שנה כבש שער בכורה. הוא היה שחקן חשוב במערך הקבוצה שהגיע לחצי גמר גביע ליברטדורס ב-2009.
בינואר 2010 לודיירו חתם באייאקס בשורותיה שיחק במחליף במשך שתי עונות וחצי בהן זכה עם אייאקס בשתי אליפויות וגביע. ביוני 2012 עבר לבוטפוגו כשחקן חופשי וב-2014 עבר לקורינתיאנס תמורת 4.5 מיליון ריאל. לאחר שנה עבר לבוקה ג'וניורס הארגנטינאית. ב-27 ביולי 2016 חתם בסיאטל סאונדרס האמריקאית.
לודיירו החל לשחק באורוגוואי ב-2009 והיה בסגל הנבחרת במונדיאל 2010. במשחק הפתיחה של אורוגוואי מול צרפת קיבל כרטיס אדום והיה השחקן הראשון שקיבל כרטיס אדום במונדיאל 2010. במשחק רבע הגמר של אורוגוואי נגד גאנה אחרי 70 דקות של משחק לודיירו נפצע ולא שב לשחק במונדיאל.
הוא שותף בטורניר קופה אמריקה 2011 בו זכתה אורוגוואי. היה בסגל בגביע הקונפדרציות 2013 בה אורוגוואי סיימה במקום הרביעי ונכלל בסגל אורוגוואי למונדיאל 2014.
תארים

אליפות אורוגוואי: 2008/9
אליפות הולנד (2): 2011, 2012
הגביע ההולנדי: 2010
אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל: 2013
אליפות ארגנטינה: 2015
גביע ה-MLS‏: 2016
קופה אמריקה: 2011
סונה ברגסטרם

| --- | --- |

סונה ברגסטרם
 לידה:  10 בינואר 1916 Kungsholm parish, שוודיה 
 פטירה:  15 באוגוסט 2004 (בגיל 88) סטוקהולם, שוודיה 
 שם לידה:  Sune Karl Bergström 
 ענף מדעי:  ביוכימיה
 מקום מגורים:  שוודיה
 מקום קבורה:  נורה בגרבנינגספלאצן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטוקהולם 
 מוסדות:  אוניברסיטת לונד  מכון קרולינסקה 
 תלמידי דוקטורט:  בנט סמואלסון, Jan-Åke Gustafsson 
 פרסים והוקרה:  פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי (1977)  פרס ולש בכימיה (1980)  פרס ביורקן (1966)  פרס לואיזה גרוס הורביץ (1975)  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1982)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (1972)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  פרס קמרון של אוניברסיטת אדינבורו 
 בן או בת זוג:  Maj Nelly Nelly Bergström 
 צאצאים:  סוונטה פבו 
 תרומות עיקריות
 גילוי לגבי פרוסטגלנדינים
 
קרל סונה דטלוף ברגסטרם (בשוודית: Karl Sune Detlof Bergström‏; 10 בינואר 1916 – 15 באוגוסט 2004) היה ביוכימאי שוודי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1982.
ביוגרפיה

נולד בסטוקהולם, בירת שוודיה. הוא למד במכון קרולינסקה וסיים אותו בשנת 1944.
בשנת 1965 נבחר כחבר האקדמיה המלכותית השוודית למדעים, וב-1983 נבחר לשמש כנשיאה.
בשנת 1975 הוענק לברגסטרם ולבנט סמואלסון פרס על שם לואיזה גרוס הורוביץ מטעם אוניברסיטת קולומביה. ב-1977 זכה בפרס לסקר יחד עם סמואלסון וג'ון ר. ויין.
בשנת 1982 זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, יחד עם סמואלסון וג'ון ר. ויין (אשר איתם גם זכה בפרס לסקר, ועם סמואלסון גם בפרס על שם לואיזה גרוס הורוביץ), על גילוייהם לגבי פרוסטגלנדינים.
בשנת 1985 מונה לחבר האקדמיה האפיפיורית למדעים.
נפטר ב-15 באוגוסט 2004. הותיר אחריו אישה (שנפטרה ב-2007) ושני ילדים, ביניהם, סוונטה פבו - גנטיקאי אבולוציוני שוודי, מן האבות המייסדים של תחום הפלאוגנטיקה, מוביל הפרויקט הבינלאומי למיפוי גנום האדם הניאנדרטלי, ושותף לגילויו של האדם הדניסובי. בנו זה אף הוא חתן פרס נובל לרפואה לשנת 2022.
סוחומי באסקט

סוחומי באסקט (בגאורגית:  სოხუმი) היא קבוצת כדורסל גאורגית מהעיר סוחומי, המתמודדת בליגת העל הגאורגית.
הקבוצה הוקמה בשנת 1991 בעיר סוחומי. כשהתחילה מלחמת אבחזיה באוגוסט 1992, נמלטו אנשי המועדון מאזור אבחזיה (שנשאר מנותק משאר המדינה) לאזור הגאורגי והחלו לקיים את משחקי הקבוצה בעיר טביליסי.
בעונת 2010/11, הפסידה הקבוצה בחצי גמר הפלייאוף לקבוצת ארמייה טביליסי שזכתה לבסוף באליפות.
בעונת 2011/12 השתתפה הקבוצה לראשונה במוקדמות היורוצ'לנג', אך הפסידה לקבוצת מינסק 2006 בסיכום שני מפגשים. בסיום העונה שוב הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף ושוב נוצחה על ידי ארמייה טביליסי.
תארים והישגים

הליגה הגאורגית :
חצי גמר: 2011, 2012
שחקנים בולטים בסגל

גאורגיה לאשה פרגאלאווה
גאורגיה גיורגי קווטנדזה
גאורגיה איראקלי סורדיה
גאורגיה גלא קופליאני
גאורגיה סרגו אטואשוילי
ארצות הברית פרנקלין רובינסון
ארצות הברית פייר פירס
ארצות הברית מארק סאלירס
ארצות הברית ברנדון גיי
שחקני עבר בקבוצה

גאורגיה ניקולוז צכיטישווילי
גאורגיה מיקה מטרוולי
תגובת פרידל-קרפטס

תגובות פרידל-קרפטס הן קבוצת תגובות שפותחו על ידי שארל פרידל וג'יימס קרפטס בשנת 1877 המאפשרות לקשור מתמירים לטבעת ארומטית. שני הסוגים העיקריים של תגובות פרידל קרפטס:
תגובות אלקילציה - הוספת מתמיר אלקילי
תגובות אצילציה - הוספת מתמיר אצילי
התגובות מלוות בהתמרה אלקטרופילית ארומטית. תרשים כללי של תגובת פרידל-קרפטס:
אלקילציית פרידל-קרפטס של בנזן עם כלורומתאן
אלקילציית פרידל-קרפטס

אליקלצית פרידל-קרפטס היא אלקילציה של טבעת ארומטית באמצעות אלקיל-הליד ושימוש בחומצת לואיס חזקה כזרז. התגובה נעשית בנוכחות FeCl3, והקבוצה האלקילית נקשרת לטבעת הארומטית במקום שבו היה הכלור:
בעיה בתגובה זו היא שהתוצר הוא יותר נוקלאופילי (ריאקטיבי) מהמגיב עקב המתמיר האלקילי הנוסף לטבעת הארומטית, ומימן נוסף עשוי לעבור התמרה עם אלקיל וכך המולקולה עשויה לעבור אלקילציה נוספת. כמו כן אם הכלור לא מצוי על פחמן שלישוני, מתרחשים שחלופים של הקרבוקטיון (בשלב הראשון). שחלופים אלו קורים בשל היציבות היחסית של קרבוקטיון שלישוני על פני קרבוקטיון שניוני או קרבוקטיון ראשוני.
דוגמה לשימוש באלקילציית פרידל-קרפטס היא בייצור אתילבנזן, באמצעות בנזן ואתן בתגובות המבוססות על אלקיציה זו. לאתילבנזן חשיבות בתעשייה הפטרוכימית בהיותו תוצר ביניים בתהליך ייצור סטירן (Styrene), המשמש בהמשך לייצור פוליסטירן.
אצילציית פרידל-קרפטס

אצילציית פרידל-קרפטס היא אצילציה של טבעות ארומטיות עם אציל כלוריד ובעזרת חומצת לואיס חזקה כזרז. אצילציית פרידל-קרפטס אפשרית גם עם אנהידרידים. התנאים הדרושים לתגובה דומים לאלו של אלקילציית פרידל-קרפטס. לתגובה זו מספר יתרונות על אלקילציית פרידל-קרפטס: הודות לקבוצת הקרבוניל המושכת אלקטרונים, הקטון הנוצר הוא פחות ריאקטיבי מהמולקולה המקורית, ולכן לא קורות  אצילציות נוספות. כמו כן אין שחלופים של קרבוקרטיון, הודות לייצוב רזונטיבי.
קיומה של אצילציית פרידל-קרפטס תלויה ביציבותו של האציל כלוריד המגיב. פורמיל כלוריד למשל לא יציב מספיק, ולפיכך ליצירה של בנזאלדהיד דרך פרידל-קרפטס נדרשת תגובת גטרמן קוך (Gattermann-Koch) שבה  הפורמיל כלוריד יסונתז יחד עם פחמן חד-חמצני וחומצה הידרוכלורית (HCl) תחת תנאי לחץ גבוה, המזורזת על ידי אלומיניום כלוריד ו-CuCl.