stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ולאון לסקוט
קריירת משחק > אסטון וילה

עם המעבר, חשף לסקוט כי היה אוהד אסטון וילה מגיל צעיר. עם זאת, במהלך העונה ספג ביקורות רבות על יכולתו, וכן הואשם בחוסר מאמץ מספק ובגישה שלילית. לאחר תבוסת 6-0 לליברפול, פרסם הבלם ברשת הטוויטר תמונה של רכב יוקרה, ועורר את זעמם של אוהדי הקבוצה. מאוחר יותר טען כי מדובר בטעות ואף התנצל על היכולת שהפגינה הקבוצה. בעקבות הפסד למנצ'סטר יונייטד באפריל 2016, נשרה הקבוצה לליגת המשנה, ולסקוט טען אז כי זהו "משקל שיורד מהכתפיים" וכי כעת תוכל הקבוצה להתרכז בלתת לאוהדים מה שמגיע להם - הופעות טובות של הקבוצה. הערות אלו הביאו לביקורת קשה על השחקן, כולל מצד שחקני העבר של המועדון, סטן קולימור ופול מקגראת'. לאחר עונה אחת, שוחרר לסקוט מהמועדון.
קריירת משחק > א.א.ק. אתונה וסנדרלנד

לקראת עונת 2016/2017 חתם לסקוט בא.א.ק. אתונה היוונית, קבוצתו הראשונה מחוץ לאנגליה. לאחר ארבע הופעות ליגה בלבד, סבל לסקוט מפציעה בברכו אותה ספג כאשר דיווש על אופני כושר בדירתו. הפציעה השביתה אותו לתקופה ארוכה, אך הוא סירב לעזרה מהצוות הרפואי של המועדון, והתעקש על השלמת השיקום באנגליה. הפערים הביאו לביטול מהיר של חוזהו של לסקוט בקבוצה, והוא שוחרר מהמועדון ב-14 בנובמבר 2016. חודשיים אחר כך חזר לסקוט לפרמייר ליג וחתם במדי סנדרלנד בחוזה עד לתום העונה. הוא הספיק לערוך שתי הופעות ליגה במדי הקבוצה, שהיו משחקיו האחרונים בקריירה. בתום העונה שוחרר מהקבוצה, ופרש ממשחק פעיל בגיל 35.
קריירת משחק > נבחרת אנגליה

לסקוט ערך את הופעת הבכורה בנבחרת אנגליה תחת המאמן סטיב מקלארן במסגרת מוקדמות יורו 2008, כשהחליף את ריו פרדיננד עם פתיחת המחצית השנייה בניצחון 3-0 על אסטוניה. אנגליה כשלה להעפיל לטורניר הגמר. על אף שהיה שותף פעמיים במוקדמות מונדיאל 2010, לא זומן לסקוט לסגל לטורניר הגמר על ידי פאביו קאפלו בגלל פציעה.
הטורניר הגדול היחיד בקריירה הבינלאומית של לסקוט היה טורניר יורו 2012. לסקוט שותף פעמיים במוקדמות יורו 2012, וזומן לסגל לטורניר על ידי המאמן רוי הודג'סון. לסקוט פתח בהרכב במשחק הפתיחה של אנגליה בטורניר מול צרפת, ולאחר שלושים דקות כבש את שערו היחיד במדי אנגליה, לאחר שנגח פנימה בעיטה חופשית של סטיבן ג'רארד. המשחק הסתיים בשוויון 1-1. הוא שמר על מקומו בהרכב גם בניצחונות 3-2 על שוודיה ו-1-0 על אוקראינה, שסייעו לאנגליה לסיים בראש הבית. לסקוט פתח גם ברבע הגמר, שם נכנעה אנגליה בדו-קרב בעיטות עונשין לאיטליה, לאחר שוויון 0-0 בתום ההארכה.
בשלהי הקריירה הבינלאומית ערך לסקוט חמש הופעות במוקדמות מונדיאל 2014. משחקו האחרון במדי אנגליה היה במסגרת הטורניר, בשוויון 1-1 מול מונטנגרו ב-26 במרץ 2013. בסך הכול ערך לסקוט 26 הופעות במדי אנגליה, בהן כבש שער אחד.
תארים

אליפות אנגליה (2): 2011/2012, 2013/2014
הגביע האנגלי: 2010/2011
גביע הפוטבול ליג: 2013/2014
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | בגביע הליגה> הופעות | בגביע הליגה> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999/2000 | וולברהמפטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | — | — | — | — | 0 | 0 |
| 2000/2001 | וולברהמפטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 37 | 2 | 2 | 0 | 5 | 0 | — | — | — | — | 44 | 2 |
| 2001/2002 | וולברהמפטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 44 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | — | — | 2 | 0 | 46 | 5 |
| 2002/2003 | וולברהמפטון וונדררס | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 44 | 1 | 4 | 0 | 1 | 0 | — | — | 3 | 0 | 52 | 1 |
| 2003/2004 | וולברהמפטון וונדררס | אנגליה פרמייר ליג | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | — | — | — | — | 0 | 0 |
| 2004/2005 | וולברהמפטון וונדררס | אנגליה פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 41 | 4 | 2 | 0 | 0 | 0 | — | — | — | — | 43 | 4 |
| 2005/2006 | וולברהמפטון וונדררס | אנגליה פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 46 | 1 | 2 | 0 | 2 | 0 | — | — | — | — | 50 | 1 |
| 2006/2007 | אברטון | אנגליה פרמייר ליג | 38 | 2 | 1 | 0 | 3 | 0 | — | — | — | — | 42 | 2 |
| 2007/2008 | אברטון | אנגליה פרמייר ליג | 38 | 8 | 1 | 0 | 5 | 0 | 10 | 2 | — | — | 54 | 10 |
| 2008/2009 | אברטון | אנגליה פרמייר ליג | 36 | 4 | 7 | 1 | 1 | 0 | 2 | 0 | — | — | 46 | 5 |
| 2009/2010 | אברטון | אנגליה פרמייר ליג | 1 | 0 | — | — | — | — | 0 | 0 | — | — | 1 | 0 |
| 2009/2010 | מנצ'סטר סיטי | אנגליה פרמייר ליג | 18 | 1 | 2 | 0 | 4 | 1 | — | — | — | — | 24 | 2 |
| 2010/2011 | מנצ'סטר סיטי | אנגליה פרמייר ליג | 22 | 3 | 8 | 0 | 0 | 0 | 7 | 0 | — | — | 37 | 3 |
| 2011/2012 | מנצ'סטר סיטי | אנגליה פרמייר ליג | 31 | 2 | 1 | 0 | 2 | 0 | 7 | 0 | 1 | 1 | 42 | 3 |
| 2012/2013 | מנצ'סטר סיטי | אנגליה פרמייר ליג | 26 | 1 | 4 | 0 | 1 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 33 | 1 |
| 2013/2014 | מנצ'סטר סיטי | אנגליה פרמייר ליג | 10 | 0 | 5 | 0 | 5 | 0 | 4 | 0 | — | — | 24 | 0 |
| 2014/2015 | וסט ברומיץ' אלביון | אנגליה פרמייר ליג | 34 | 1 | 3 | 0 | 0 | 0 | — | — | — | — | 37 | 1 |
| 2015/2016 | וסט ברומיץ' אלביון | אנגליה פרמייר ליג | 2 | 0 | — | — | — | — | — | — | — | — | 2 | 0 |
| 2015/2016 | אסטון וילה | אנגליה פרמייר ליג | 30 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | — | — | — | — | 31 | 1 |
| 2016/2017 | אסטון וילה | אנגליה פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 0 | 0 | — | — | 0 | 0 | — | — | — | — | 0 | 0 |
| 2016/2017 | א.א.ק. אתונה | יוון הסופרליג היוונית | 4 | 0 | 0 | 0 | — | — | — | — | — | — | 4 | 0 |
| 2016/2017 | סנדרלנד | אנגליה פרמייר ליג | 2 | 0 | — | — | — | — | — | — | — | — | 2 | 0 |
| סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | 504 | 36 | 42 | 1 | 30 | 1 | 32 | 2 | 6 | 1 | 614 | 41 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת אנגליה> שנה | נבחרת אנגליה> הופעות | נבחרת אנגליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 2007 | 4 | 0 |
| 2008 | 2 | 0 |
| 2009 | 3 | 0 |
| 2010 | 3 | 0 |
| 2011 | 2 | 0 |
| 2012 | 10 | 1 |
| 2013 | 2 | 0 |
| סה"כ | 26 | 1 |
אפולו 11 (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  טוד דאגלס מילר 
 הופק בידי:  טוד דאגלס מילר  תומאס פטרסון
 עריכה:  טוד דאגלס מילר
 מוזיקה:  מאט מורטון 
 צילום:  אדם הולנדר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  CNN Films  Statement Pictures
 חברה מפיצה:  Neon
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 בינואר 2019 (סאנדנס)   1 במרץ 2019 ארצות הברית
 משך הקרנה:  97 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דוקומנטרי
 הכנסות:  15.3 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   apollo11
 פרסים:  Sundance Special Jury Prize Documentary 
 www.apollo11movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
אפולו 11 (באנגלית: Apollo 11) הוא סרט דוקומנטרי אמריקאי משנת 2019 בהפקתו של טוד דאגלס מילר. הסרט מתמקד במשימת אפולו 11 משנת 1969, המשימה המאוישת הראשונה שנחתה על הירח. הסרט מורכב מקטעי ארכיון בלבד המציגים את המשימה מתחילתה ועד סופה. כמו כן הוא לא מכיל קריינות או ראיונות.
אפולו 11 ערך הקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-24 בינואר 2019 ויצא באופן רשמי לאקרנים ב-1 במרץ 2019. הסרט זכה לשבחים רבים ממבקרי קולנוע וגרף מעל 15 מיליון דולר בקופות.
הפקה

בשנת 2016, חברת ההפקות 'CNN Films' פנתה לבמאי טוד דאגלס מילר וביקשה ממנו לעשות סרט דוקומנטרי לכבוד השנה ה-50 לנחיתת אפולו 11 על הירח. באותו הזמן, מילר בדיוק סיים סרט דוקומנטרי בשם The Last Steps על משימת אפולו 17. רעיונו של מילר היה ליצור דוקומנטרי בגישה ישירה המציגה את המשימה בלבד. הסרט בעריכתו הסופית לא מכיל קריינות או ראיונות ומציג קטעי ארכיון בלבד.
במאי 2017, לאחר שיתוף פעולה בין מילר, נאס"א והארכיון הלאומי של ארצות הברית, נמצאו קטעי וידאו באיכות גבוהה של 70 מ"מ אשר צולמו בעת מאורע השיגור של הסטורן 5 ובעת חזרתם של צוות האסטרונאוטים לכדור הארץ עם תא הפיקוד. קטעי הווידאו כוללים צילומים ממתחם השיגור 39 שבמרכז החלל קנדי, צופים אשר הגיעו לצפות במאורע, שיגורו של הסטורן 5, חילוצם של צוות האסטרונאוטים ניל ארמסטרונג, באז אולדרין ומייקל קולינס מתא הפיקוד לאחר נחיתתם והגעתם לנושאת המטוסים 'USS Hornet' מיד לאחר מכן. לצד קטעי וידאו אלה, הדוקומנטרי כולל גם קטעי וידאו באיכות של 35 ו-16 מ"מ, תמונות ומספר מצומצם של קטעי וידאו משידורי הטלוויזיה.
מילר נעזר בחברת הפוסט-פרודקשן Final Frame מניו יורק כדי לבצע סריקות דיגיטליות באיכות גבוהה של כל קטעי הווידאו. על מנת להעביר את הרכיבים הארכיוניים אל ומהארכיון הלאומי של ארצות הברית בוושינגטון די. סי., נעשה שימוש ברכבי ואן מיוחדים וממוזגים. צוות ההפקה קיטלג מעל ל-11,000 שעות של הקלטות אודיו ומאות שעות של וידאו. בין הקלטות האודיו, היו הקלטות ממרכז הבקרה של המשימה. בן פייסט, מהנדס תוכנה קנדי, פיתח תוכנה על מנת לשפר את איכות ההקלטות והעורך הבריטי סטיבן סלייטר ביצע את עבודת סינכרון קטעי הווידאו עם קטעי האודיו. במהלך העבודות, הצליח צוות ההפקה לזהות את השיר "Mother Country" של הזמר ג'ון סטיוארט ברקע קטעי האודיו מרכב הנחיתה הירחי. עקב כך, השיר בסופו של דבר נכלל במהלך הסרט.
יציאת הסרט

הקרנת הבכורה העולמית של הסרט נערכה ב-24 בינואר 2019 בסולט לייק סיטי בפסטיבל הסרטים סאנדנס. ב-1 במרץ 2019 הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית. בישראל הסרט הוקרן במהדורה מצומצמת בבתי קולנוע בודדים. ב-24 במאי 2019, הוקרן הסרט בפסטיבל הסרטים דוקאביב. בחודשים שלאחר מכן הוקרן הסרט בסינמטקים שונים ברחבי הארץ וביניהם סינמטק חיפה, סינמטק הרצליה, סינמטק ירושלים וסינמטק תל אביב.
יציאת הסרט > גלריה

פאנל המומחים שהשתתף בהקרנה מימין: נציג שגרירות ארצות הברית, פרופ' יצחק בן ישראל, פרופ' שי צוקר, פרופ' ליאו קורי, ד"ר דוד פולישוק וד"ר יואב פרומר, יולי 2019
יציאת הסרט > מדיה ביתית

ב-14 במאי 2019, אולפני יוניברסל הוציאו DVD, ‏ Blu-ray והורדה דיגיטלית של הסרט. הדיסקים כוללים 2 קטעים נוספים; קטע וידאו באורך 3 דקות בשם Apollo 11: Discovering the 65mm וטריילר של הסרט.
ביקורות והכנסות

לאחר הקרנת הבכורה של בפסטיבל הסרטים סאנדנס, הסרט קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי קולנוע ששיבחו את איכות קטעי הווידאו בסרט. באתר Rotten Tomatoes המאגד ביקורות של סרטים, הסרט מחזיק בדירוג של 98% ביקורות חיוביות בהתבסס על 102 ביקורות. ההסכמה הכללית של האתר היא ש"אפולו 11 משתמש בקטעי ארכיון מחודשים בצורה אומנותית ומעוררת השראה כדי לשלוח את הצופים בחזרה אל זמן מכריע בהיסטוריה האמריקאית". באתר Metacritic, הסרט מחזיק בציון ממוצע של 87 מתוך 100, בהתבסס על 29 ביקורות.
מבקר הקולנוע דייוויד ארליך מאתר IndieWire החמיא ליכולת של מילר להפוך את קטעי הנחיתה על הירח למיוחדים ומותחים, ושיבח את בהירות וצלילות איכות הווידאו. אוון גלייברמן מהמגזין וראייטי שיבח את קטעי הווידאו וציין כי הם מרהיבים. מבקרים רבים השוו את סרט זה לסרט הביוגרפי האדם הראשון של דמיאן שאזל. גלן קני מהניו יורק טיימס ציין כי הסרט מעורר השתאות וכתב "למרות שאנו יודעים את תוצאתה של המשימה, הסרט מייצר מתח ודריכות". מאט זולר סייץ מהאתר RogerEbert.com נתן לסרט ציון של 4 מתוך 4 כוכבים וטען כי הסרט הוא "זריקת אדרנלין של פלא וכישרון... סרטים כאלו מתוכננים וממומשים הם כל כך נדירים שכאשר הם מגיעים, הם גורמים לרוב הסרטים הטובים האחרים להיראות תת-הישגיים. כל מידע שאתם שואבים במהלך הצפייה בסרט הוא משני ביחס לחוויה הפנימית אשר היא הצפייה וההאזנה לסרט".
בסוף השבוע הראשון ליציאתו לאקרנים, גרף הסרט 1.6 מיליון דולר מ-120 בתי קולנוע ודורג במקום ה-15 בהכנסות באותו השבוע. בסוף השבוע השני ליציאתו, גרף הסרט 1.3 מיליון דולר נוספים מ-405 בתי קולנוע ודורג במקום ה-10 בהכנסות. נכון ליוני 2019, גרף הסרט 8.8 מיליון דולר בצפון אמריקה.
שבחים

| פרס | תאריך הטקס | קטגוריה | מקבלי הפרס | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פסטיבל הסרטים סאנדנס | 2 בפברואר 2019 | Special Jury Award for Editing | טוד דאגלס מילר | זכייה |
| פסטיבל הסרטים סאנדנס | 2 בפברואר 2019 | US Documentary Grand Jury Prize | טוד דאגלס מילר | מועמדות |
הערות שוליים

1 2  גלן קני,‏ "Apollo 11 Review: The 1969 Moon Mission Still Has the Power to Thrill",‏ 27 בפברואר 2019, הניו יורק טיימס
1 2  דייוויד קמפ,‏ The Found Footage That Provides a Whole New Look at the Apollo 11 Moon Landing, ‏ 9 בדצמבר 2018, ואניטי פייר
↑  ג'ייסון דיק,‏ How the National Archives helped ‘Apollo 11’ get a fresh look, ‏ 28 בפברואר 2019, Roll Call
1 2  אדריאן הורטון,‏ 'We felt a huge responsibility' – behind the landmark Apollo 11 documentary, ‏ 27 בפברואר 2019, הגרדיאן
1 2  אוון גלייברמן, ‏ Sundance Film Review: ‘Apollo 11’, ‏ 24 בינואר 2019, וראייטי
↑  אפולו 11 - דוקאביב 2019, אתר פסטיבל דוקאביב
↑  אפולו 11 - סינמטק חיפה, אתר סינמטק חיפה
↑  ‏ "Apollo 11 (2019)", ‏ Rotten Tomatoes
↑  דייוויד ארליך,‏ ‘Apollo 11’ Review: Astonishing NASA Documentary Is One Giant Leap for Film Restoration, ‏ 25 בינואר 2019, IndieWire
↑  מאט זולר סייץ,‏ "Apollo 11 Movie Review & Film Summary (2019)", ‏ 1 במרץ 2019, RogerEbert.com
↑  אנתוני ד'אלסנדרו,‏ '‘Dragon 3’ Keeps The Fire Burning At No. 1 With $30M Second Weekend; ‘Madea’ Mints $27M, ‏ 3 במרץ 2019, Deadline Hollywood
↑  אנתוני ד'אלסנדרו,‏ ‘Captain Marvel’ Rises To $154M U.S. Opening; Experts Say Female Superhero Pic Will Pass Breakeven In Week’s Time, ‏ 11 במרץ 2019, Deadline Hollywood
↑  ‏ "Apollo 11 (2019)", ‏ Box Office Mojo
קנבוס

שדה קנבוס בצרפת
גבעול וסיבים של קנבוס
חבל קנבוס
קַנַּבּוֹס (באנגלית: הֶמְפְּ) הוא שם נפוץ למגוון זנים לא פסיכואקטיביים של קנאביס סאטיבה המגודלים שלא למטרות הפקת הסם. באיחוד האירופי ובקנדה ניתן לקבל אישור לגידול קנבוס לצורכי תעשייה. בארצות הברית דורש החוק היתר מטעם המנהל לאכיפת הסמים שקשה לקבלו. התוצר העיקרי של הקנבוס הוא סיבים המשמשים למגוון יישומים בתעשייה. כיום משמש הקנבוס גם כתוסף מזון בריאות פופולרי. החלבון הזמין בזרעי קנבוס - המפ נחשב החלבון עשיר יותר מעוף, בשר, דגים, מוצרי חלב ואף זרעים ואגוזים.
הקנבוס הוא זן של קנאביס סאטיבה תת-מין סאטיבה המכיל כמות נמוכה במיוחד של THC (הקנאבינואיד העיקרי בקנאביס), וככלל לא ניתן להשתמש בו למטרות משכרות. בקנאביס סאטיבה תת-מין אינדיקה לא משתמשים בגלל שאיכות הסיב שלו נמוכה. בוטניקאים מסוימים חולקים על המיון הזה ואנליזה גנטית נוספת נדרשת על מנת להגיע לקונצנזוס.
הקנבוס נחשב לגידול חקלאי שדרישותיו מינימליות. הוא צורך מעט מים, אפשר לגדלו כמעט בכל אקלים ובדרך כלל אינו מצריך שימוש בחומרי הדברה. מומחים מעריכים כי ממרכיביו השונים (זרעים וסיבים מהגבעול) ניתן לייצר כ-25,000 מוצרים שונים, ביניהם מוצרי מזון כגון שמן קנאביס, חומרי בנייה, תרופות, דלק, חומרי איטום, חלקים לרכב (כגון מילוי לדלתות), פלסטיק, מוצרי קוסמטיקה, נייר, טקסטיל ועוד.
היסטוריה

סיבי המפ שנאספו שימשו לייצור בדים, לפני תשעה עד חמישים אלף שנה. ייתכן שזהו אחד הצמחים המוקדמים ביותר שהאדם טיפח. אתר ארכאולוגי באיי אוקי ביפן נמצאו שרידים של זרעי קנאביס משנת 8000 לפני הספירה בערך, מה שמרמז על שימוש בצמח. השימוש בקנבוס ארכאולוגי מתוארך לתקופה הנאוליתית בסין, עם טביעות של סיבי קנבוס שנמצאו על כלי חרס מתרבות יאנגשאו (אנ') מהאלף החמישי לפני הספירה.
ידוע כי גם בארץ ישראל נעשה בו שימוש לאורך אלפי שנים, והוא מוזכר כבר במשנה. חשיבותו של הקנבוס כגידול חקלאי הלכה והתעצמה ועד סוף המאה ה-19 כבר ידעו בעולם לייצר ממנו כמה אלפי מוצרים, כולל בדים, שמן לתאורה, נייר, מוצרי קוסמטיקה, מזון ועוד. לארצות הברית הגיע הקנבוס יחד עם המתיישבים הראשונים מאירופה והיה לאחד הגידולים הפופולריים ביותר. תומאס ג'פרסון וג'ורג' וושינגטון גידלו אותו והדגל האמריקאי הראשון נתפר מבד קנבוס (בשנת 1775). בתקופה מסוימת איפשרו השלטונות אפילו לשלם מיסים בקנבוס. הנייר עליו נכתב המסמך המקורי של הצהרת העצמאות האמריקאית היה עשוי קנבוס.
בשנת 1937 הוצא הקנבוס מחוץ לחוק בארצות הברית. בישראל אחראית על התחום הרפואי של הקנבוס יחידת היק"ר במשרד הבריאות.
ראו גם

קנאביס
קנאביס סאטיבה
לקריאה נוספת

ג'ק הרר, The Emperor Wears No Clothes, על ההיסטוריה והעתיד של ההמפ
הערות שוליים

↑  J. C. Callaway, Hempseed as a nutritional resource: An overview, Euphytica 140, 2004-01-01, עמ' 65–72 doi: 10.1007/s10681-004-4811-6
↑  Xin Sun, Yao Sun, Yao Li, Qiong Wu, Lei Wang, Identification and Characterization of the Seed Storage Proteins and Related Genes of Cannabis sativa L., Frontiers in Nutrition 8, 2021-06-07, עמ' 678421 doi: 10.3389/fnut.2021.678421
↑  CRRH.Org, Campaign for the Restoration and Regulation of Hemp, CRRH, Cannabis Common Sense, Cannabis Videos, Hemp News, Cannabis, Hemp, Oregon Cannabis Tax Act, web.archive.org, ‏2021-08-08
↑  Wesley Tourangeau, Re-defining Environmental Harms: Green Criminology and the State of Canada’s Hemp Industry, Canadian Journal of Criminology and Criminal Justice 57, 2015-10, עמ' 528–554 doi: 10.3138/cjccj.2014.e11
↑  Ethan B. Russo, History of Cannabis and Its Preparations in Saga, Science, and Sobriquet, Chemistry & Biodiversity 4, 2007-08, עמ' 1614–1648 doi: 10.1002/cbdv.200790144
↑  Tengwen Long, Mayke Wagner, Dieter Demske, Christian Leipe, Pavel E. Tarasov, Cannabis in Eurasia: origin of human use and Bronze Age trans-continental connections, Vegetation History and Archaeobotany 26, 2017-03-01, עמ' 245–258 doi: 10.1007/s00334-016-0579-6
↑  Peter Stafford, Psychedelics Encyclopedia, Ronin Publishing, 2013-02-18, ISBN 978-1-57951-169-2. (באנגלית)
↑  משנה, מסכת כלאים, פרק ט', משנה ז'. כמו כן, ראו תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף י"ח, עמוד ב', בתוספות ד"ה ואמא.
אלכסנדר לוי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בדצמבר 1883 ברלין, גרמניה 
 פטירה:  1942 (בגיל 58 בערך) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 יצירות ידועות:  בית הפגודה, בית אוסישקין (תל אביב) 
 
אלכסנדר לוי (בגרמנית: Alexander Levi;‏ 21 בדצמבר 1883, ברלין – ספטמבר 1942, אושוויץ) היה אדריכל יהודי-גרמני שפעל בארץ ישראל, בגרמניה ובצרפת במחצית הראשונה של המאה ה-20.
קורות חיים

נולד בברלין, אביו, לואי לוי, היה תעשיין טקסטיל. עם סיום לימודיו התיכוניים בשנת 1902 גמר בליבו להיות אדריכל ולשם כך השתלם תחילה, במשך שלוש שנים, בנגרות, ולאחר מכן למד אדריכלות בעיר הולדתו. חמש שנים לאחר תחילת עבודתו כאדריכל, בשנת 1912, הפך למתכנן ראשי במשרד בו עבד בברלין.
כבר מראשית דרכו המקצועית תרם מכוחו למאמץ הציוני: בשנת 1908 הציע לארתור רופין את שירותיו, ובשנת 1912 תכנן לוי ארבע תוכניות לדיור עולים בארץ ישראל, הציע הצעות לפיתוח נמל יפו, אבות-טיפוס לבתי מגורים ובית מלון. הוא התמודד על מספר משרות שהלמו את כישוריו במשרד הארץ ישראלי, אך לא זכה בהן. בשנת 1919 ייסד את "אגודת בוני ארץ ישראל" (Palastina-Baugesellschaft), אשר קידמה רעיונות של אדריכלים יהודים במערב אירופה לבנייה בארץ ישראל לקראת גל ההגירה לו ציפו. בו בזמן ניסתה האגודה לעניין אדריכלים יהודים מרחבי העולם בפרויקטים שונים בארץ ישראל. לוי יזם פרויקטים עתידיים רבים, כגון שכונה לפקידים בחיפה ובניה מודולרית, המונית ומהירה למעוטי יכולת.
נישא ב-1919 לנעמה לבית ראם, ילידת 1871 בעיירה סטארודוב שברוסיה. פרסמה בווינה ובברלין תחת השם נדיה שטראסר.
לא ברור מתי הגיעה לברלין, לשם הגיעו גם אחיותיה הצעירות אלכסנדרה ומריה. עסקה בכתיבה פמיניסטית ובתרגומים מרוסית במסגרת ההוצאה לאור של אחותה, אלכסנדרה.
לאחר מאמצים ממושכים עלה לוי עם רעייתו לארץ ישראל בשנת 1920 והקים משרד קטן לתכנון ובניה. הקים ביפו את חברת הבניין "קדם" ששכנה בבנין מלון 'בלה ויסטה'. בבית כהן, ברחוב ברנר 17, נמצא משרדו, לתקופה מסוימת. בנה את ביתו ב-1924 ברחוב יהודה הלוי 7.
לוי תכנן, בין השאר, את ביתו של מנחם אוסישקין (רחוב אלנבי פינת רחוב הירקון) ואת בית הפגודה. בדומה לאדריכלים אחרים בני זמנו, בטרם פרץ הסגנון הבינלאומי, התאפיינו תכנוניו של לוי בסגנון אקלקטי, שכלל, בין השאר, קשתות מחודדות ומעקות משוננים. לוי גם כתב כנגד העדר חוקי בנייה בתל אביב וכנגד הבירוקרטיה של המוסדות המיישבים.
בעקבות קשיי קליטה, מחסור בעבודה וחילוקי דעות מקצועיים, עזב לוי את ארץ ישראל בשנת 1927 ושב לברלין, שם הצטרף לחברה קבלנית גדולה, בה עבד עד לשנת 1931. במהלך תקופה זו שינה את שם משפחתו ל"לי" (Lee), תכנן מבני מגורים, מבני תעשייה ומסחר והיה מעורב בתכנון שיפוץ חנות הכולבו "קאופהאוס דס וסטנס" בברלין.
בשנת 1930 הקים חברה לייצור בתים קומפקטיים (Lee Kleinhausbau) שהציגה בתערוכות בניין וזכתה להצלחה.
בעקבות עליית הנאציזם עזב לוי את גרמניה בשנת 1932 וקבע את מקום מגוריו בפריז, צרפת. בפריז המשיך בעבודתו כאדריכל וכן המשיך לבקר את התנועה הציונית על מדיניות יישוב ארץ ישראל. לוי גם מתח ביקורת על יהדות מערב אירופה, שלדבריו לא תרמה דיה לפרויקט הציוני בפלשתינה.
לאחר כיבוש צרפת בידי הנאצים במלחמת העולם השנייה עבר לוי, בהיותו אזרח גרמני, בין כמה מחנות מעבר בצרפת, ואף עבר ניתוח. במאי 1941 שלח אוטוביוגרפיה מקיפה ממחנה ההסגר גורס במטרה לזכות בוויזה לארצות הברית, אולם זו נדחתה. ב-25 באוגוסט הצליח לשלוח גלויה בשם בדוי לרעייתו, נדיה. ב-28 באוגוסט 1942 נשלח לוי למחנה ההשמדה אושוויץ, שם נספה.
נדיה שרדה במחתרת בצרפת והיגרה ללונדון, משם כתבה ב-1948 לידידיה, רודולף רוקר ואשתו, שהתגוררו בארצות הברית. אליו שלחה מנוסקריפט של ספר בגרמנית, אותו קיוותה לתרגם ולפרסם ביידיש. נדיה שבה לברלין ב-1951 ונרשמה בקהילה היהודית שם.
נדיה שטראסר נפטרה ב-1955 בברלין ונטמנה לצד מריה, אחותה הצעירה.
רשימת מבנים בתל אביב

בית אלכסנדר לוי (רחוב יהודה הלוי 7), בית המגורים והמשרד 1924.
התחנה החקלאית הנסיונית של יצחק וולקני (וילקנסקי) ברחוב אחד העם, 1921.
בית משה אברמסון (נחלת בנימין 6).
בית הד"ר אלפס (רחוב בלפור 4), 1922.
בית לאה בולדה (רחוב ביאליק 3), 1922.
בית אוסישקין ברחוב הירקון, 1922.
בית מגורים (רחוב אלנבי פינת רחוב יונה הנביא).
בית מגורים "בית הפגודה" (כיכר המלך אלברט, רחוב נחמני פינת רחוב מונטיפיורי) 1924.
בית ליפשיץ (רחוב אלנבי פינת גאולה 44), 1924.
בית כהן (רחוב ברנר 17), 1924.
בית קלייזר (האדמירליות - רחוב אלנבי 11), 1924.
בית מנגל (כיכר מגן-דוד).
סניף בנק אמריקה-פלשתינה (רחוב הרצל).
בית חיים גליברמן-ישראל אפשטיין (רחוב גרוזנברג 3)1921
בית שלוסברג, אלנבי 54, 1921
הערות שוליים

↑  http://www.ybz.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/Article_71.1.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007571043105171  VIAF: 258146462537627770408   WorldCat (עם VIAF): 258146462537627770408 
בית הפגודה בתל אביב
בית קלייזר (האדמירליות), רח' אלנבי 11
בית ליפשיץ, גאולה 44
בית אוסישקין, הירקון 52
קרן אברהם

ערך זה עוסק במדענית ישראלית. אם התכוונתם לעמותה יהודית־ערבית וקרן פילנתרופית, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  נובמבר 1962 (בת 62) קוויבק, קנדה 
 ענף מדעי:  גנטיקה מולקולרית
 מקום מגורים:  תל אביב
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וושינגטון, סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית מכון ויצמן למדע
 מנחה לדוקטורט:  יורם גרונר
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב
 פרסים והוקרה:  פרס מיכאל ברונו (2008) 
 https://english.tau.ac.il/profile/karena
 
קרן אברהם (נולדה ב-1962) היא פרופסור במחלקה לגנטיקה מולקולרית של האדם ולביוכימיה ודיקאנית הפקולטה למדעי הרפואה והבריאות באוניברסיטת תל אביב, והאישה הראשונה המכהנת בתפקיד זה. אברהם מחזיקה בקתדרה ע"ש ד"ר שרה וד"ר פליקס דומונט למחקר על הפרעות שמיעה. מחקרה מתמקד בגילוי גנים של מחלות, עם התמקדות בחירשות תורשתית. זכתה בפרסים רבים מתוכם בפרס STAR למצוינות מדעית ומנהיגות 2023.
קורות חיים

נולדה בגרנבי, קוויבק, קנדה להורים ישראליים, ובגיל צעיר עברה לארצות הברית. גדלה בניו ג'רזי בבית יהודי רפורמי עם קשר חזק מאוד למשפחה בישראל. מגיל 11 הגיעה בכל חופש גדול לביקור אצל סבה וסבתה בחיפה. למדה ביולוגיה לתואר ראשון באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, מיזורי. לאחר סיום הלימודים במיזורי, הגיעה אברהם לישראל למכון ויצמן למדע ללימודי תואר שלישי בהנחיית יורם גרונר אותו סיימה ב-1990. את מחקר הפוסט-דוקטורט ביצעה במכון הלאומי לסרטן בארצות הברית.
קריירה

לאחר השלמת עבודת הפוסט-דוקטורט הצטרפה לאוניברסיטת תל אביב, למחלקה לגנטיקה מולקולרית של האדם וביוכימיה בשנת 1996, ומשנת 2007 היא פרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה ובבית הספר סגול למדעי המוח ומרכז ספרא לביואינפורמטיקה. כיהנה כיושב ראש החוג לגנטיקה מולקולרית של האדם ולביוכימיה בשנים 2005–2009. בשנים 2010–2022 הייתה המשנה לדקאן הפקולטה לרפואה לנושאים קדם קליניים. בנוסף, כיהנה אברהם כנשיאת האגודה האמריקאית למחקר אף-אוזן-גרון, נשיאת החברה הגנטית של ישראל, הייתה חברה בוועד המנהל של מרכזי המצוינות – גישות מערכתיות לחקר הבסיס המולקולרי למחלות בבני אדם (תוכנית I-CORE), ונשיאת החברה הישראלית לחקר השמיעה.
אברהם היא מנהלת-שותפה של המרכז ע"ש משפחת אאופזיין (Aufzien) למניעה וטיפול במחלת פרקינסון ושל שיתוף הפעולה הגלובלי ע"ש טאובה-קורט (Taube-Koret) במחלות ניווניות, שניהם באוניברסיטת תל אביב. הקימה ומנהלת את מרכזי המחקר Biomed@TAU, את תוכנית ה-M.Sc. תוכנית במדעי הרפואה עם התמחות בייעוץ גנטי, ויסדה את מרכז התא הבודד הגנומי.
ברמה בינלאומית, אברהם חברה באגודה הבינלאומית לריפוי האוזן פנימית (ISIET), בוועדת לנסט (Lancet) לאובדן שמיעה, בוועדה המייעצת המדעית CureGRIN ויושבת ראש הוועדה המדעית של הקרן Pour L'Audition בצרפת. היא חברת הנהלה בארגון הגנום האנושי (HUGO) ובארגון הביולוגיה המולקולרית האירופית (EMBO), וחברה נבחרת בוועדה המייעצת הבינלאומית Collegium Oto-Rhino-Laryngologicum Amicitiae Sacrum CORLAS)).
נכון ל-2022 פרסמה אברהם כ-180 מאמרים מדעיים, מאמרי סקירה ופרקים בספרי מדע. היא משמשת כעורכת משנה בשני כתבי עת מקצועיים בינלאומיים מהם כתב העת European Journal of Human Genetics. אברהם הנחתה למעלה מ־130 סטודנטים לתארים מתקדמים כולל PhD, MD-PhD, MSc, בתר-דוקטורט, לימודי יסוד של רופאים מתמחים וסטודנטים זרים בתוכניות קיץ בינלאומיות. היא הוזמנה להרצות ב־60 מכונים ואוניברסיטאות בינלאומיים ולהשתתף ביותר מ־60 כנסים מקצועיים בינלאומיים. כמו כן, שמשה חברה בוועדות מדעיות של 6 כנסים בינלאומיים.
מחקרה

אברהם חוקרת את הגן לחירשות. ב-2021 פרסמה מחקר שהציג ריפוי גנטי שנישא על גבי נגיף, ומצליח לתקן 100% מתאי השערה באוזן העכבר ומונע הידרדרות ברמת השמיעה גם בגיל מבוגר.
חיים אישיים

נשואה לפרופ' (אמריטוס) מתי מינץ מבית הספר למדעי הפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב. השניים שיתפו פעולה בעבודתם המחקרית ואף כתבו יחד מספר מאמרים.
פרסים ומענקים

פרופסור אברהם זכתה במספר פרסים על הישגיה המדעיים, בהם:
פרס סר ברנרד כץ מקרן הומבולט בגרמניה Sir Bernard Katz Prize (Humboldt Foundation, Germany))
פרס ע"ש מיכאל ברונו מיד הנדיב/קרן רוטשילד (Bruno Memorial Prize)
פרס טבע - תעשיות פרמצבטיות למחקר פורץ דרך בתחום מחלות נדירות.
פרס מייסדי טבע לשנת 2011, על חקר ליקויי שמיעה תורשתיים.
מענק מחקר מהקרן הלאומית למדע לקידום מחקר לטיפול בחרשות (אוניברסיטת תל אביב) ספטמבר 2022
פרס STAR למצוינות מדעית ומנהיגות, המוענק לחוקרים יוצאי דופן בתחום הביו-רפואה כאות הערכה לפועלם לקידום הקהילה האקדמית בישראל