stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון פרנסיס מרסר
ביוגרפיה > קריירה > חייל

במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית, מרסר קיבל נציבות כלוטננט בגדוד ה-3 של וירג'יניה בצבא היבשתי. הוא נפצע בקרב ברנדיווין ב-11 בספטמבר 1777, וקיבל קידום רטרואקטיבי לקפטן החל מיוני 1777. ב-8 ביוני 1778 הוא הפך לשליש בדרגת מייג'ור לגנרל צ'ארלס לי.
הוא התפטר מהצבא כשלי פרש ביולי 1779, אך עד אוקטובר גייס פלוגת פרשים למיליציה של וירג'יניה כשהצי הבריטי שחרר את הלגיון הבריטי ואחרים כדי לפשוט על מטעים במפרץ צ'ספיק. כך החזיק מרסר בדרגת לוטננט קולונל ושירת לזמן קצר תחת לה פאייט כשהוביל כוחות בקרב גילפורד, קרב גרין ספרינג, המצור על יורקטאון ובמקומות אחרים.
ביוגרפיה > קריירה > פוליטיקאי בווירג'יניה

לאחר כניעתו של הגנרל קורנווליס ב-1781, מצביעי מחוז סטפורד בחרו במרסר כאחד משני נציגיהם בבית הנבחרים של וירג'יניה ב-1782, שם שירת לצד צ'ארלס קרטר. חברי המחוקקים בחרו במרסר כאחד הנציגים של וירג'יניה לקונגרס הקונטיננטלי גם ב-1783 וגם ב-1784. כאשר ריצ'רד ברנט מת, נערכו בחירות מיוחדות למלא את מקומו כנציגו של מחוז סטפורד לבית הנבחרים של וירג'יניה, וג'ון פרנסיס מרסר תפס את מקומו לשארית המושב.
ביוגרפיה > קריירה > בעל מטעים במרילנד

בשנת 1785 התחתן מרסר עם אשתו, ועד מהרה עבר למחוז אן ארנדל, מרילנד, שם הפעיל את אחוזותיה ("חוות ווסט ריבר") תוך שימוש בעבודה משועבדת. סופיה מרסר קיבלה אדמה ועבדים על פי תנאי צוואות סבה וסבתה (5 עבדים מסבה ב-1782 ו-19 עבדים מסבתה ב-1789), מרסר הביאה 24 עבדים מווירג'יניה בשנים 1798–1799, ועוד 11 עבדים בין 1799 ו-1801 (כולל לפחות 3 שעברו בירושה מאמו). בשנת 1810 מכר מרסר את עבדיו וציוד המטעים שלו במחוז אן ארנדל לבנו בשם ג'ון, מה שביחד עם בעיות דיגיטציה גרמו כי המספר המדויק של העבדים שהיו בבעלותו בשנת 1810 אינו ברור. מרסר החזיק בבעלותו 72 עבדים עד שמת ב-1821, אשר עם רכושו האישי האחר הוערך ב-19,976.75 דולר.
ביוגרפיה > קריירה > פוליטיקאי במרילנד

בינתיים, מרסר הפך לאחד הנציגים של מרילנד לוועידת פילדלפיה ב-1787, אך מכיוון שהתנגד לריכוזיות, פרש לפני חתימת החוקה.  הוא גם ייצג את הנציג העמית נגד האישור, ג'ורג' מייסון, כעורך דין פרטי שגובה חובות של תושבי מרילנד למייסון. מרסר היה גם נציג בוועידת מדינת מרילנד משנת 1788, כדי להצביע האם על מרילנד לאשרר את הצעת החוקה של ארצות הברית. הוא כיהן כמה קדנציות בבית התחתון של אספת מדינת מרילנד בשנים 1788–1789 ו-1791–1792 לפני שנבחר לייצג את מרילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוזות השני והשלישי מ-1792 עד 1794, והתפטר ב-13 באפריל 1794. למרות שהיה בעל עבדים, מרסר היה אחד משבעת הנציגים שהצביעו נגד חוק העבד הנמלט 1793.
הוא שוב שירת בבית הנבחרים של מרילנד (1800–1801) לפני שניצח בבחירות כמושל מרילנד העשירי (לשתי קדנציות של שנה אחת) מ-1801 עד 1803. למרות שמרסר שירת שוב בבית הנבחרים במרילנד בשנים 1803–1806 (והצטרף לפדרליסטים בתקופת הנשיאות של תומאס ג'פרסון), מחלה הטרידה את מרסר בשנותיו האחרונות.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-3 בפברואר 1785 הוא נישא לסופיה ספריג (1766–1812), בתם של ריצ'רד ספריג (1739–1798) ומרגרט מרסר לבית קייל (1745–1796) ממחוז אן ארנדל, מרילנד.  נולדו להם לפחות ארבעה ילדים, ביניהם מרגרט מרסר, שהפכה לאשת תנועת שחרור העבדים ושחררה את כל העבדים שירשה עם מות אביה. בנם ג'ון מרסר (1788–1848), קנה עבדים וציוד מטעים מאביו בשנת 1810 וקיבל חלק מהירושה האימהית מאביו בשנת 1818. הוא התחתן עם מרי סוואן מאלכסנדריה, וירג'יניה ומת בווירג'יניה. בנם השני ריצ'רד מרסר (בשנים 1789–1821) לא היו לו ילדים. אחיינו, חבר הקונגרס צ'ארלס פנטון מרסר, התנגד לעבדות והיה נשיא האגודה האמריקנית לקולוניזציה.
ביוגרפיה > מוות ומורשת

מרסר נסע לפילדלפיה, פנסילבניה כדי לחפש טיפול רפואי, ומת שם ב-30 באוגוסט 1821. נערכה לו הלוויה בכנסיית פטרוס הקדוש בפילדלפיה.
הערות שוליים

↑  ג'ון פרנסיס מרסר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
↑  "Groningen US History Project".
↑  "Voteview | Plot Vote: 2nd Congress > House > 85". voteview.com. נבדק ב-2023-08-21.
↑  William and Mary College Quarterly Historical Magazine, vol. XVII, College of William and Mary, ביולי 1908, p. 90 {{citation}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n85253475  NARA: 10570266  SNAC: w67x74js  US Congress: M000645  VIAF: 60531649   WorldCat (עם VIAF): 60531649 
סופיה ספריג מרסר
אבי ויינברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1968 (בן 56 בערך) 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  כדורסל נכים, טניס כסאות גלגלים, טניס שולחן פאראלימפי 
 
אברהם (אבי) ויינברג (נולד ב-1968) הוא ספורטאי פאראלימפי ישראלי, שחקן טניס נכים וכדורסל כיסאות גלגלים.
ויינברג ואחיו שרגא ויינברג נולדו עם מחלה גנטית נדירה בשם פרכת שפוגעת בצפיפות העצם וגורמת לריבוי שברים.
בצעירותו החל להתאמן במרכז הספורט לנכים ברמת גן והיה מראשוני השחקנים בטניס כיסאות גלגלים עם כניסת הענף לארץ. נוסף לטניס הוא שחקן כדורסל בכיסאות גלגלים והתחרה בקבוצת איל"ן יפו.
בשנת 1991 העפיל לדרג א' של טניס כיסאות גלגלים ברמה העולמית.
בטניס שולחן זכה באליפות הארץ לנכים לשנת 1987. באליפות לשנת 1989 זכה לאחר שגבר על אחיו במשחק הגמר.
במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) התחרה בטניס ובכדורסל. בטניס יחידים הפסיד בשלב שמינית הגמר ולא העפיל לרבע הגמר, בטניס זוגות התחרה עם שבתאי בן-יורם והם סיימו בשמינית הגמר. נבחרת ישראל בכדורסל בכיסאות גלגלים דורגה במקום ה-11 בין הנבחרות.
הערות שוליים

↑   איתמר קציר, בן 53, נכה, מנהל חשבונות ואיש משפחה. בשאר הזמן הוא זוכה במדליות אולימפיות, באתר הארץ, 13 במאי 2019
↑  אברהם תשובה, ויינברג בדרג א' לנכים בטניס, מעריב, 25 ביולי 1991
↑  אברהם תשובה, נכים: אבי ויינברג זכה באליפות הטניס שולחן, מעריב, 31 בדצמבר 1986
↑  אברהם תשובה, ויינברג וסולימן - זוכי אליפות הטנ"ש לנכים, מעריב, 28 בדצמבר 1989
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)  |
| --- | --- | --- |
|    אתלטיקה | זיו בר-שירה • נחמן וולף • מלכה פוטשניק • צפורה רובין • חן שינה |  |
|    הרמת משקולות |  עמוס גינוסר • שמואל חיימוביץ' • דותן מישר •  אברהם שטרויך • יהודה שרון • ראובן תנעמי |  |
|    חץ וקשת | עמית דרור • עמרם זילברמן |  |
|    טניס | תקווה אהרוני • שבתאי בן-יורם • אבי ויינברג • מלי מילר |  |
|    טניס שולחן | שלמה אהרוני • חיים אשכנזי •  זאב גליקמן • בועז טביב • יעקב סולימן • אליהו עטיה |  |
|    כדורסל | נבחרת ישראל בכדורסל (גברים) (הנרי אביטל, אריאל אוטולנגי, רוני גוטרמן, צבי גזיאל, ליאור דרור, אליעזר האובן, אבי ויינברג, משה לוי, חנן לושקוב, בועז מזרחי, מקבל שופנייה, אייל שרטוב) |  |
|    כדורעף | נבחרת ישראל בכדורעף (גברים) (רונן אביבי, חנוך בודין, אייל גור, אהרון דנציגר, חגי זמיר, גד לנצר, נסים פרנקו, חן צור, מירון צידקילוב, צבי קרש) |  |
|    כדורשער | נבחרת ישראל בכדור שער (גברים) (אהרון אקוקה, אורי בשה, שלמה לזמי, רפאל פלח, זהר שרון) |  |
|    קליעה | יהורם בן-חיים • אברהם הדסי • דורון שזירי |  |
|    שחייה | בועז אבהר • שלום אייגר •  חנוך בודין • רון בולוטין •  זיו בטר • אורנה גרינברג •  יזהר כהן • מירי סיסו • שלמה פינטו •  ערן שמש •  משחה שליחים (שלום אייגר, חנוך בודין, שלמה פינטו, ערן שמש) |  |
צבי גזיאל

צבי (צביקה) גזיאל (נולד ב-8 בינואר 1954) הוא ספורטאי ספורט נכים, בעבר חבר נבחרת ישראל בכדורסל כיסאות גלגלים.
היה שחקן פעיל ובולט בנבחרת ישראל בכדורסל כיסאות גלגלים, איתה זכה במדליית הזהב במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) והשתתף במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984), במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) ובמשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992).
לרגל המשחקים הפאראלימפיים בשנת 2008 סיפר גזיאל בראיון על התפתחות הענף והאתגרים שאיתם התמודדו בתקופה בה שיחק: "במדינות כמו ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, איטליה ואנגליה הענף הזה הפך לספורט מקצועני. יש ליגות רציניות שבהן השחקנים מקבלים משכורות שמאפשרות להם לחיות טוב מהספורט. ארבעה שחקנים של הנבחרת שלנו, למשל, משחקים השנה בליגה האיטלקית כמקצוענים, ויש לנו עוד שחקן בליגת המכללות בארצות הברית. המדינות האלו השקיעו כסף בספורט הנכים וקיבלו תוצאות טובות. בזמני שיחקנו על כיסאות גלגלים שלא היו שונים בהרבה מכיסאות של בית חולים. היום העגלות החדשות בנויות מחומרים מיוחדים ומעניקות לשחקן הרבה יותר חופש תנועה, מהירות ויציבות. זה איפשר למשחק להתפתח, להפוך להרבה יותר טקטי, עם חסימות תוך כדי תנועה ותרגילים מתוחכמים בהתקפה".
משנת 2010 ועד פרישתו לגמאות בשנת 2023 היה גזיאל מנהל מסוף המטענים של חברת אוברסיז בנמל התעופה בן-גוריון.
שאול וג'ימה

שאול וג'ימה הוא ספורטאי בענף ספורט נכים לשעבר.
וג'ימה השתתף לראשונה במשחקי סטוק מנדוויל בשנת 1970. הוא היה חבר איל"ן בפתח תקווה והתבלט כשחקן כדורסל כיסאות גלגלים בליגה הלאומית.
כחבר נבחרת ישראל בכדורסל בכיסאות גלגלים השתתף פעמיים במשחקים הפאראלימפיים. במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) היה שותף לזכיית הנבחרת במדליית כסף ובמשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) היה שותף לזכייה במדליית זהב.
וג'ימה פעיל גם כשחקן טניס כיסאות גלגלים.
הערות שוליים

↑  נבחרת "אילן" למשחקי סטוקמנדוויל, למרחב, 15 ביולי 1970
↑  אברהם תשובה, אילן פ"ת – בראש ליגת הכדורסל לנכים, מעריב, 15 בינואר 1978
↑  פרופיל אישי, באתר הפדרציה הבין-לאומית לטניס (באנגלית)
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)  |
| --- | --- | --- |
|    אתלטיקה | אריה ביזם • צבי בן-צבי •  אורה גולדשטיין • יצחק גליצקי • ברוך חגאי • עוזי טסה • רחל טסה • אריאלה כהן • חיים כהן • משה לוי • אברהם מושרקי • איילה מלחן •  מלכה פוטשניק • שלמה פינקלשטיין • משה פלד •  חיים פליטר •  צפורה רוזנבאום • בתיה שוויקי • שושנה שרעבי |  |
|    הרמת משקולות | יוסף ונגר •  שמואל חיימוביץ' |  |
|    חץ וקשת | מיכל אסקפה • משה פלד |  |
|    טניס שולחן |  מיכל אסקפה •  מתי אנג'ל •  ברוך חגאי • עקיבא פרבר |  |
|    כדורסל |  נבחרת ישראל בכדורסל (גברים) (אריה ביזם, יעקב בן-אריה, שמואל בן-זכאי, ישראל גלובוס, אריה גנץ, שאול וג'ימה, ברוך חגאי, רפי כהן, משה לוי, אברהם מושרקי, דוד פרח, דוד קראוס, דני שחר) •  נבחרת ישראל בכדורסל (נשים) (רחל טסה, אסתר טרי, נורית יעקב, איילה כץ, אריאלה כהן, כוכבה פליטר, מרגלית פרץ, צפורה רוזנבאום, בתיה שוויקי) |  |
|    סיף |  נבחרת ישראל בסיף (נשים) (רחל טסה, איילה מלחן, מרגלית פרץ, שושנה שרעבי) • עוזי טסה •  רחל טסה • איילה מלחן • מרגלית פרץ •  שושנה שרעבי |  |
|    שחייה | אסף אגמון • מתי אנג'ל •  אורה גולדשטיין • יוסף ונגר • עוזי טסה •  רחל טסה • אריאלה כהן •  משה לוי • יצחק מולודוי • משה מוסאי • איילה מלחן •  שלמה פינקלשטיין • עקיבא פרבר • דוד קראוס •  אריה רובין •  משחה שליחים (יוסף ונגר, משה לוי, משה מוסאי) |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)  |
| --- | --- | --- |
|    אתלטיקה | משה ברבלט •  יקותיאל גרשוני • אהרון דנציגר •  צבי הופמן •  דוד יעקובוביץ' • מרדכי לוי •  יששכר נבון •  יהוא עדני •  ניצן עצמון • רפאל פלח •  ראובן פרח • צבי קרטיס •  צבי קרש •  צפורה רובין |  |
|    הרמת משקולות |  שלום דלוגץ' •  שמואל חיימוביץ' •  אברהם שטרויך |  |
|    טניס שולחן | מתי אנג'ל • מיכל אסקפה • חיים אשכנזי • יוסף שרב • יגאל תם |  |
|    כדורסל |  נבחרת ישראל בכדורסל (גברים) (ששון אהרוני, יוסי אמויאל, צבי גזיאל, שאול וג'ימה, ברוך חגאי, ציון יעקב, חיים כהן, משה לוי, שלמה נקוה, שעבן סחקפי, שלמה פינטו, יואל שפרן) •   נבחרת ישראל בכדורסל (נשים) (רחל טסה, אסתר טרי, נורית יעקב, חמדה לוי, אריאלה מיזן, מלי מילר, איילה מלחן, מרגלית פרץ, צפורה רובין, בתיה שוויקי) |  |
|    כדורעף |  נבחרת ישראל בכדורעף (גברים) (אלי אונגר, משה ברבלט, אהרון דנציגר, חגי זמיר, ניצן עצמון, יגאל פזי, רוני פרדקין, אליעזר קלינה, צבי קרש) |  |
|    כדורשער | נבחרת ישראל בכדורשער (גברים) (משה וייס, אורי כהן, מרדכי לוי, רפאל פלח, ראובן פרח, זהר שרון) |  |
|    סיף |  נבחרת ישראל בסיף (נשים) (רחל טסה, חמדה לוי, איילה מלחן, מרגלית פרץ) • ששון אהרוני • רחל טסה •  חמדה לוי •  איילה מלחן •  מרגלית פרץ |  |
|    קליעה | בן עמי גפני • עופר צור • יורם קיכל • יוסף שרב • יגאל תם |  |
|    שחייה |  אסף אגמון •  רון בולוטין •  אורי ברגמן • אלי ברמן •  יוסף ונגר • אריה סונזנביץ' •  שלמה פינטו •  ברוך פרצמן •  משחה שליחים (אסף אגמון, אורי ברגמן, יוסף ונגר, שלמה פינטו) •  משחה שליחים (אסף אגמון, יוסף ונגר, שלמה פינטו) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יעקב בן-אריה

יעקב בן-אריה (נולד ב-1950) הוא אלוף פאראלימפי. השתתף במשחקים הפאראלימפיים שלוש פעמים (1964, 1968, 1972) וזכה בשש מדליות: שלוש מדליות בשחייה ושלוש מדליות בכדורסל. במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) היה בין חמשת הישראלים הראשונים שזכו במדליית זהב פאראלימפית.
ביוגרפיה

בן-אריה נולד בקיבוץ נען, נכדו של ירחמיאל צימבל. זמן קצר לאחר מכן עברו הוריו לקיבוץ גשר, שם חלה בשיתוק ילדים. ב-1962 הצטרף לפעילות מרכז הספורט לנכים.
הוא השתתף במשחקי סטוק מנדוויל וזכה להישגים. ב-1966 זכה במדליות זהב במשחה 50 מטר חזה, במשחה שליחים 150 מטר ובטורניר כדורסל כיסאות גלגלים. ב-1967 זכה שוב בזהב עם נבחרת הכדורסל וזכה במדליית כסף במשחה בסגנון חזה.
במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) זכה במדליית זהב במשחה 25 מטר בסגנון חזה (0:58.30 שניות) וזכה במדליות ארד במסגרת משחה שליחים (יחד עם ברוך חגאי ואברהם קפטלוביץ') וכחבר בנבחרת הכדורסל.
במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) זכה במדליית זהב עם נבחרת הכדורסל, זכה במדליית כסף במשחה 50 מטר בסגנון חזה (55.1 שניות) ודורג במקום החמישי בתחרות שליחים במרוץ עגלות 4X40 ובמשחה מוקדמות ל-50 מטר בסגנון חופשי.
במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) היה בנבחרת כדורסל כיסאות גלגלים ושותף לזכייה במדליית כסף.
המשיך בפעילות ספורט עם נבחרת הכדורסל והיה שותף בין היתר לזכייה באליפות אירופה 1978.
בשנת 2002 החל לנהל את מרכז הספורט לנכים ועמד בראשו עד 2011. בהמשך החל לשמש יושב ראש המרכז. היה נציג איל"ן בהנהלת ההתאחדות הישראלית לספורט נכים.
יצחק גיל-עד

יצחק גליצקי גיל-עד (נולד ב-1943) הוא ספורטאי פאראלימפי לשעבר.
נולד בתל אביב ובגיל צעיר חלה בשיתוק ילדים.
במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) זכה במדליית זהב בטניס שולחן זוגות (עם ברוך חגאי). כחבר בנבחרת הכדורסל קלע שש מתוך עשרים נקודות שנצברו והיה שותף לזכיית הנבחרת במדליית ארד.
במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) זכה במדליית זהב עם נבחרת הכדורסל ובמדליית זהב וקביעת שיא עולמי בזריקת דיסקוס למרחק 25.25 מטר. בתחרויות הדיפת כדור ברזל, הטלת כידון וזריקת אלה לא העפיל לתחרויות הגמר. בתחרות מקומית בישראל שנערכה ב-1974 שבר גליצקי את שיא העולם בזריקת דיסקוס שקבע ב-1968 וקבע שיא חדש למרחק 25.75 מטר.
במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) השתתף בארבע תחרויות אתלטיקה והגיע למקום החמישי בתחרות זריקת דיסקוס. במקצועות הדיפת כדור ברזל והטלת כידון סיים במקומות נמוכים.
במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) זכה במדליית ארד בזריקת דיסקוס למרחק 25.18 מטר. בתחרות הדיפת כדור ברזל סיים במקום ה-11.
עוזי טסה

עוזי טסה (נולד ב-18 ביולי 1951) הוא ספורטאי ספורט נכים ומהנדס תוכנה ישראלי.
בנעוריו החל להתאמן במרכז הספורט לנכים ברמת גן, השתתף בתחרויות ארציות ובינלאומיות.
במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) התחרה בשחייה ובאתלטיקה. בשחייה התחרה בשני משחים: במשחה ל-50 מטר בסגנון גב סיים את משחה הגמר בתוצאה של 43.3 שניות ודורג במקום הרביעי, ובמשחה ל-100 מטר בסגנון חופשי סיים במשחה המוקדמות בתוצאה של 1:31.5 דקות. באתלטיקה התחרה בארבעה תחומים: בהדיפת כדור ברזל דורג במקום השישי עם תוצאה של 6.95 מטר, בהטלת כידון דורג במקום החמישי עם תוצאה של 23.87 מטר, בזריקת אלה דורג במקום הרביעי עם תוצאה של 38.83 מטר ובמירוץ כיסאות גלגלים ל-60 מטר דורג במקום השביעי עם תוצאה של 14.8 שניות.
במשחקי סטוק מנדוויל לשנת 1969 זכה במקום הראשון בהטלת כידון וזריקת אלה ובמקום השלישי בזריקת דיסקוס.
במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) התחרה באתלטיקה, בשחייה ובסייף. בשחייה התחרה בשני משחים בדרגת נכות 6: במשחה ל-100 מטר בסגנון חופשי סיים בתוצאה של 1:28.93 דקות ולא העפיל למשחה הגמר, ובמשחה ל-100 מטר בסגנון גב סיים במשחה הגמר בתוצאה של 1:35.52 דקות ודורג במקום הרביעי. באתלטיקה התחרה בשני תחומים בדרגת נכות 5: בהטלת כידון דורג במקום החמישי עם תוצאה של 26.85 מטר ובזריקת דיסקוס דורג במקום ה-12 עם תוצאה של 22.94 מטר. בסייף התחרה בשני תחומים: בסייף חרב לא העפיל לגמר ובסייף רומח דורג במקום השישי.
היה שחקן כדורסל כיסאות גלגלים והשתתף במשחקי אליפות אירופה.
טסה למד מתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב ובמכון ויצמן למדע. בשנת 1981 השלים עבודת דוקטורט בהנחיה של אביעזרי פרנקל.
עד שנת 1991 עבד בצה"ל ומאז הוא עובד בחברות תוכנה והייטק. מספר שנים עבד בחברות טקנומטיקס ודוקוסיין.
פיוטים ממסורת תימן בביצוע משותף שלו ושל אביו רצון טסה נכללים במיזם הזמנה לפיוט.
מנחם מורבה

מנחם מנדל מורבה (1 בינואר 1932 – 7 בספטמבר 1968) היה ספורטאי פאראלימפי.
חייו

מורבה נולד בפולין. אביו צבי נספה בשואה ואמו ברחה עם שמונת ילדיהם לרוסיה הלבנה. הוא עלה לישראל ב-1948 וכעבור שנה התגייס לשירות צבאי. בעקבות תאונת דרכים שותק בפלג גופו התחתון ורותק לכיסא גלגלים. שיקומו ארך שלוש שנים וב-1953 שוחרר מבית החולים.
במסגרת מערך השיקום החל לעסוק בספורט וב-1953 יצא למשחקי סטוק מנדוויל וזכה במדליית כסף בהטלת כידון. בשנים לאחר מכן התחרה גם בזריקת דיסקוס ובכדורסל כיסאות גלגלים. השתתף במשחקים הפאראלימפיים ב-1960 וב-1964.
מורבה למד ציור במכון אבני ובאופן פרטי אצל צבי מילשטיין וברכה בנימיני, וב-1956 השתתף לראשונה בתערוכה. בשנות השישים למד שנתיים בניו יורק וב-1968 הציג תערוכת יחיד בגלריה מבט.
ב-1959 נישא. היה אב לבת.
ב-1968 נפטר. הוכר כחלל צה"ל.
צבי בן-צבי (ספורטאי)

ערך זה עוסק בספורטאי ספורט נכים. אם התכוונתם לפרופסור לפרמקולוגיה, ראו .
צבי בן-צבי (1927 – 12 באוקטובר 1988) היה ספורטאי ספורט נכים ישראלי. מנציגי ישראל במשחקים הפאראלימפיים הראשונים, בעל מדליית זהב ושתי מדליות ארד בכדורסל במשחקים הפאראלימפיים.
ביוגרפיה

בן-צבי נפצע במלחמת העצמאות. היה מראשוני ספורט נכים בישראל וב-1953 היה אחד משלושת חברי המשלחת הראשונה מישראל אל משחקי סטוק מנדוויל. בשנים הבאות היה חבר קבוע במשלחת ישראל למשחקים וחבר הנבחרת בכדורסל כיסאות גלגלים. ב-1955 זכתה נבחרת הכדורסל במדליית ארד. ב-1957 זכה בן-צבי במדליית ארד בהטלת כידון למרחק 15.85 מטר.
במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960) ובמשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) היה חבר בנבחרת כדורסל כיסאות גלגלים ושותף לזכייה במדליות ארד. באולימפיאדת טוקיו התחרה בזריקת בקבוק עץ וסיים במקום חמישי ובהדיפת כדור ברזל ודורג במקום שביעי.
במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) נשא בטקס הפתיחה את השבועה האולימפית כנציג המשתתפים. הוא זכה במדליית זהב עם נבחרת הכדורסל והשתתף בחמש תחרויות אתלטיקה (הדיפת כדור ברזל, הטלת כידון, זריקת אלה ומרוץ עגלות) בהן לא העפיל לגמר.
במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) היה ראש המשלחת הישראלית למשחקים והתחרה בשלוש תחרויות אתלטיקה (הדיפת כדור ברזל והטלת כידון).
במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) השתתף בתחרויות הדיפת כדור ברזל ובהטלת כידון.
בן-צבי נפטר ב-1988 והוכר כחלל צה"ל בהיותו נכה צה"ל שנפטר לאחר השירות.
רפי כהן (ספורטאי)

רפאל (רפי) כהן (21 במרץ 1941 – 16 באפריל 2018) היה שחקן כדורסל כיסאות גלגלים בנבחרת ישראל במשחקים הפאראלימפיים.
ביוגרפיה

כהן נולד בהראט, אפגניסטן ועלה לישראל בגיל 10. משפחתו התיישבה בשדרות ושם היה חניך תנועת הנוער העובד והלומד והגדנ"ע. את לימודיו התיכוניים סיים בפנימיית כפר סילבר ובשנת 1961 התגייס לחטיבת הצנחנים.
כהן סיים קורס קצינים ושירת בחטיבת הצנחנים בדרגת סגן משנה. בשנת 1963 נפגע מירי דו-צדדי במהלך מארב לתפיסת מסתננים בנגב ונפצע קשה בעמוד השדרה. בתום תקופת שיקום ממושכת בבית חולים תל השומר, נותר רתוק לכיסא גלגלים, והחל בפעילויות ספורט (כדורסל בכיסאות גלגלים, שחייה והרמת משקולות) במסגרת ארגון נכי צה"ל ובבית הלוחם.
היה חבר במשלחת ישראל במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972), וזכה עם נבחרת הכדורסל במדליית כסף.
היה גם חבר במשלחת ישראל במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) וזכה עם נבחרת הכדורסל במדליית כסף, וסיים במקום השביעי בתחרות הטלת כידון (עם הטלה למרחק של 17.79 מטר).
נפטר ב-2018 והוכר כחלל צה"ל שנפטר כתוצאה מפציעתו בשירות. היה נשוי ואב לשתי בנות.
אברהם מושרקי

אברהם מושרקי (נפטר ב-25 בפברואר 2023) היה ספורטאי ספורט נכים וחבר נבחרת ישראל בכדורסל כיסאות גלגלים.
קריירה

במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) זכה עם נבחרת הכדורסל במדליית ארד ובמשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) זכה עם נבחרת הכדורסל במדליות כסף.
במשחקים הפאראלימפיים בהיידלברג (1972) התחרה גם באתלטיקה: מקום 13 בתחרות הטלת כידון (17.41 מטר), מקום 21 בתחרות זריקת דיסקוס (19.39 מטר) ומקום 25 בתחרות הדיפת כדור ברזל (5.97 מטר).
נפטר בשנת 2023 והוכר כחלל צה"ל בהיותו נכה צה"ל שנפטר לאחר השירות.
שביל נחל קישון

בתמונה: שביל נחל קישון בין יגור לכפר חסידים.
שביל נחל קישון הוא שביל הליכה העובר לאורך נחל קישון. ראשיתו מאזור פארק העמקים והוא מסתיים באזור כפר חסידים. השביל נסלל ביוזמת רשות נחל הקישון בשנת 2008.
היסטוריה

בשנת 2008 נסלל שביל נחל קישון ביוזמת רשות נחל קישון. השביל שופץ ושודרג לאחר השיטפון שאירע ב-2012. רשויות הנחל, והמועצה האזורית זבולון ובשיתוף רשות ניקוז קישון יזמו תיקון הנזק והציבו במקום ספסלים לרווחת המטיילים. הקטע האחרון בכניסה לפארק העמקים מונגש לבעלי מוגבלויות.
בשנת 2024 חודשה הטיילת מאזור הגשר על הקישון בכניסה הדרומית של כפר חסידים ועד הגשר הטורקי ליד מחלף העמקים. מדובר על הרחבת התוואי הקודם וסלילה מבטון, בנוסף שופר התוואי והוספו כמה גשרי בטון במקום מעברים איריים שהתקיימו בטיילת הקודמת.
הטיילת אינה מחוברת לטיילת המסילה של אלרואי.
תוואי השביל

ראשיתו של השביל בפארק המסילה או בשמו האחר פארק הקטר. משם השביל ממשיך אל פארק תחנת העמק אלרואי. השביל ממשיך לכיוון מעיין אלרואי ומשם אל פארק העמקים הדרומי ומשם לכיוון הפארק הצפוני. השביל מסתיים במחלף יגור ליד כפר חסידים.
אתרים לאורך השביל > פארק הקטר או פארק המסילה

אחת מתחנות רכבת העמק ההיסטורית היא תחנת קריית חרושת. במקום קטע משוחזר של המסילה הכולל קטר. המסילה נבנתה בתקופה העות'מאנית ונסללה בין השנים 1903–1904. המסילה התחילה בחיפה ועברה דרך העמקים והמשיכה לבית שאן, ובהמשך אל נהריים, אזור חמת גדר, דרך נהר הירמוך ופנתה לכיוון מזרח עד מסילת הרכבת החיג'אזית, בין העיר דרעא בדרום סוריה לאירביד בצפון ירדן.
המסילה פעלה גם במהלך תקופת המנדט הבריטי. לאחר מלחמת העצמאות הושבתה תנועת הרכבות והמסילת הרכבת פורקה.
אתרים לאורך השביל > תחנת העמק: אלרואי

תוואי רכבת העמק עבר בסמוך מאוד למעיין אלרואי, על פני הגשר המשמש כיום את דרך העפר למעיין. כ־650 מ' מזרחית למעיין מצויה תחנת אלרואי, תחנה משופצת של רכבת העמק ובה תצוגת קרונות שונים של רכבת ישראל.
אתרים לאורך השביל > מעיין אלרואי

מעיין אלרואי הוא מעיין קטן הנובע בסמוך לקטע מקורי של מסילת רכבת העמק ולבתים הראשונים של השכונה אלרואי, השייכת לקריית טבעון. המעיין שימש בין השנים 1952-1936 כמקור מי השתייה של היישוב אלרואי. המעיין נובע לתוך בריכה מלאכותית, שנחפרה בשנות ה-60 ביוזמתו של זאב שורקי, יליד המושבה אלרואי, ואשר שמשה כמקור להשקיית פרדס הלימונים שגדל בחלקה הסמוכה של משפחתו. מימי המעיין נובעים כל ימות השנה וזורמים אל אפיק נחל קישון הסמוך, המרוחק כ-120 מטר מערבית לנביעה לכוון הר הכרמל.
אתרים לאורך השביל > פארק העמקים

הפארק ממוקם בצומת העמקים, בסמוך ליישוב קריית טבעון לאורך נחל קישון. גשר רכבת העמק, שנבנה בשנת 1905 בתקופת העות'מאנית בארץ. גשר הרכבת הטורקי בנוי אבן בעל שש קשתות שתוכנן על ידי מהנדס הרכבות הגרמני היינריך אוגוסט מייסנר. הגשר העביר את רכבת העמק מעל נחל הקישון. בסמוך לגשר צומח עץ אקליפטוס, אחד הגדולים בארץ.
החי והצומח בסביבות השביל

בנחל מתקיימים מיני דגים ובסביבות השביל בעלי חיים רבים. האזור ובכללו פארק העמקים מהווה מסדרון למעבר בעלי חיים מערבית רכס הכרמל לכיוון גבעות אלונים. באזור הנחל מיני צומח רבים ובהם, הרדוף הנחלים הרעיל. בסביבות השביל והנחל ניתן לחזות בצמחייה אופיינית לאזור נחלים וביצות, מינים אדומים נדירים אשר נמצאים בסכנת הכחדה ומיני פולשנים. באזור הנחל והשביל מתקיימים מיני יונקים, מיני ציפורים וצבים.
הערות שוליים

1 2  שביל נחל כפר חסידים - פארק העמקים | רשות נחל הקישון - kishon.org.il, באתר רשות נחל הקישון - kishon.org.il, ‏באפריל 2015
↑  הצומח בנחל קישון | רשות נחל הקישון | המשרד להגנת הסביבה | פרויקט שיקום | מים, באתר רשות נחל הקישון - kishon.org.il, ‏2 באפריל 2015
שי חיים

שי חיים הוא שחקן כדורסל כיסאות גלגלים וחבר נבחרת ישראל בכדורסל בכיסאות גלגלים.
ביוגרפיה

חיים גדל בהרצליה ובנעוריו היה שחקן כדוריד בקבוצת אליצור יאיר הרצליה.
הוא שירת בפלחה"ן של חטיבת הנח"ל ובשנת 2002 נפגע מירי צלף במהלך פעילות בשכם, בתקרית שבה נהרג חברו ליחידה. הכדור חדר את אפוד המגן שלבש והוא נפצע במצב בינוני עד קשה מפגיעה בבטן. בעקבות הפציעה הוא מרותק לכיסא גלגלים.
במהלך השנים שיחק כדורסל בקבוצות של קסם חדרה, קבוצת איל"ן בנתניה וקבוצת בית הלוחם בחיפה. כחבר נבחרת ישראל השתתף מספר פעמים באליפות אירופה ובמשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008), בהם דורגה הנבחרת במקום השישי.
בשנת 2005 נבחר לשחקן המצטיין של הליגה.
חיים נשוי ואב לשלושה ילדים, מתגורר במושב עולש.
הערות שוליים

↑  פליקס פריש, חייל חטיבת הנח"ל נהרג בשכם, באתר ynet, 1 באוקטובר 2002
↑  חייל צה"ל סמל ארי וויס ,בן 22 מרעננה, נהרג אמש אחה"צ מאש מחבלים בסמוך לקסבה של שכם
↑  אברהם תשובה, ‏נוער: מכבי ת"א אלופה - על חשבון י-ם, באתר ONE‏, 16 במאי 2005
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | נתי גרוברג |  |
|  אתלטיקה | בזה נבבה |  |
|  חץ וקשת | עמית דרור |  |
|  חתירה | פסקל ברקוביץ •  אלי נאווי • חתירה זוגית (איגור קוגן, מרי קוגן) רביעייה מעורבת (אנסטסיה דוברובולסקי, אנדריי זוכבאיה, ראובן מגנאג'י, שיר קלמנוביץ וההגאי גנדי סנדלר) |  |
|  טניס |  שרגא ויינברג • אילנית פרידמן •  בועז קרמר |  |
|  טניס שולחן | דוד אלטרץ • לירן גבע • זאב גליקמן • שמואל שור |  |
|  כדורסל | נבחרת ישראל בכדורסל כיסאות גלגלים (גברים) (אריאל אוטולנגי, אלון דור-און, ליאור דרור, דוד דרעי, לירן הנדל, שי חיים, אבי לרמן, דותן מישר, רון פורמן, רותם פיליפס (קפטן), רועי רוזנברג, אייל שרטוב) |  |
|  קליעה |  דורון שזירי |  |
|  רכיבה | עומר בן-דור |  |
|  שחייה | זיו בטר • יזהר כהן • קרן לייבוביץ' • ליעוז עמר •  ענבל פיזרו • ענבל שוורץ • איאד שלבי |  |
|  שיט | צוות סונאר (ארנון אפרתי, בני וקסלר, דרור כהן) |  |
יואל זינגר

ערך זה עוסק בספורטאי פאראלימפי ישראלי. אם התכוונתם לעורך דין ישראלי-אמריקאי, ראו .
יואל זינגר (1932 – 26 בדצמבר 1989) היה ספורטאי פאראלימפי ישראלי ומראשוני ספורט הנכים בישראל. כן היה סמנכ"ל ומבקר פנים של התעשייה האווירית לישראל.