stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאס דובר
ביוגרפיה > חזרה לרפואה

דובר ביסס את עצמו מחדש כרופא בבריסטול לפני שעבר לרחוב סטרנד בלונדון בשנת 1720. בערך בזמן זה נפטרה אשתו, והוא איבד את מרבית הונו בגלל השקעות גרועות, כולל 6,000 ליש"ט בקריסת חברת הים הדרומי. בשנת 1721 הוא הצליח להצטרף לקולג' המלכותי לרופאים. ניסיונו בעבר כחולה באבעבועות שחורות היה לרלוונטי במיוחד כאשר התפרצה המגפה בלונדון, ודובר שחזר בהצלחה את הטיפול שקיבל מסידנהאם.
בשנת 1729 שב דובר לבריסטול והקדיש חלק ניכר מזמנו לכתיבת הספר "מורשתו של הרופא העתיק לארצו", שזכה להצלחה אך עורר גם מחלוקת. הספר פורסם לראשונה בשנת 1732 לאחר שחזר דובר ללונדון. הוא כוון לחינוך הרופאים ולקהל הרחב וכלל תיאורים של כ-120 מחלות. דובר כתב בספר גם על חוויותיו ופירט את הרפתקאותיו ומסעותיו.
בעקבות הספר זכה דובר לכינוי "דוקטור קוויקסילבר", בגלל המלצתו לשימוש בכספית (המכונה לעיתים quicksilver) כתרופה לריפוי מחלות רבות. המלצה זו ספגה ביקורת מצד חלק מעמיתיו. עם זאת, הפופולריות של הספר ושל דובר הבטיחו כי השימוש בכספית יישאר באופנה במשך שנים רבות לאחר מכן. דו"ח אנונימי אחד משנת 1733 ביקר את השימוש במתכת הנוזלית כתרופה לעגבת ורמז לסכנה של הרעלת כספית:
הספר פורסם מחדש מספר פעמים, כאשר המהדורה השמינית והאחרונה יצאה עשרים שנה לאחר מותו של דובר. הספר תורגם גם לצרפתית. התרומה הבולטת של הספר היא ״אבקת דובר״, ששימשה עד אמצע המאה העשרים לשיכוך כאבים וכחומר מעורר הזעה. היחסים בין מרכיבי האבקה, אופיום, איפקקואנה ואשלגן סולפט (שבהמשך הוחלף בליקוריץ), השתנו עם הזמן, אך השילוב בין מרכיבים אלו נותר בשימוש למעלה מ־200 שנה.
הצלחתו של דובר סייעה לו להחזיר חובות. בשנת 1736 הוא עבר לבית ברחוב ארונדל עם חברו רוברט טרייסי, ולבסוף פרש בשנות השמונים לחייו. הוא נפטר בשנת 1742.
דובר נקבר בסטנוויי, גלוסטרשייר בחלקת משפחת טרייסי.
הערות שוליים

↑  Burns, F. D. A. (2004). "Dover, Robert (1581/2–1652)". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.).
1 2  Dewhurst, Kenneth; Doublet, Rex (1974). "Thomas Dover and the South Sea Company". Medical History. 18 (2): 107–108.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Morton, R. S. (1968). "Dr Thomas ("Quicksilver") Dover, 1660-1742". British Journal of Venereal Diseases. 44 (4): 342–6.
1 2  Steeds, Mark (6 October 2009). "Dr Thomas Dover". thisisBristol.co.uk. Northcliffe Media Limited
1 2 3  Johnson, James (1826). Transactions of the Corporation of the Poor, in the City of Bristol, During a Period of 126 Years. P. Rose. p. 108. Retrieved 21 August 2012.
1 2 3 4 5  Moore, Norman (1888). "Dover, Thomas" . In Stephen, Leslie (ed.). Dictionary of National Biography. 15. London: Smith, Elder & Co.
1 2  Little, Brain (1960). Crusoe's Captain. Odhams Press.
↑  Britten, Nick (5 January 2009). "Diaries of swashbuckling hero who rescued Robinson Crusoe unearthed". The Telegraph. Telegraph Media Group Limited. Retrieved 21 August 2012.
1 2  Woodard, Colin (2007). The Republic of Pirates. Harcourt Trade. ISBN 978-0-15-101302-9.
↑  Moore, Norman (1888). "Dover, Thomas" . In Stephen, Leslie (ed.). Dictionary of National Biography. 15. London: Smith, Elder & Co
↑  Steeds, Mark (6 October 2009). "Dr Thomas Dover". thisisBristol.co.uk. Northcliffe Media Limited. Archived from the original on 5 May 2013. Retrieved 21 August 2012.
↑  UK Retail Price Index inflation figures are based on data from Clark, Gregory (2017). "The Annual RPI and Average Earnings for Britain, 1209 to Present (New Series)". MeasuringWorth. Retrieved 27 January 2019.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007339459705171  BIBSYS: 90623648  GND: 1055221298  ISNI: 0000 0000 5525 5909  LCCN: n88023748  NKC: nlk20000090844  NTA: 06846892X  RERO: 02-A018118844  SNAC: w6gc00v5  SUDOC: 227448413  VIAF: 324149196274574790799   WorldCat (עם VIAF): 324149196274574790799
תיאטרון הספרייה

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  להקת תיאטרון 
 מיקום:  רמת גן 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  גרי בילו 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1984
 תאריך פתיחה רשמי:  1984 
 קואורדינטות:  32°04′44″N 34°49′18″E﻿ / ﻿32.078875°N 34.821703°E﻿ / 32.078875; 34.821703
 www.hasifriya.com
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) תיאטרון הספרייה(למפת גוש דן רגילה) תיאטרון הספרייה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תיאטרון הספרייה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תיאטרון הספרייה  he תיאטרון הספרייהhe תיאטרון הספרייהמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תיאטרון הספרייה הוא תיאטרון הפועל ברמת גן משנת 1984.
היסטוריה

התיאטרון הוקם על ידי גרי בילו בעת שהיה מנהל בית הספר לאמנויות הבמה "בית צבי", במסגרת עמותת בית צבי, ובתמיכתם של האגף לאמנות ולתרבות בעירית רמת-גן ומשרד התרבות. היה זה במטרה לשמש, בין היתר, במה מקצועית ראשונה לבוגרי בית הספר. שמו של התיאטרון נקבע מכיוון שהוא צמוד לספרייה העירונית של רמת גן.
בראשיתו, התיאטרון הציג באולם הספרייה ברחוב חיבת ציון, אשר בשנת 2007 הוחלף שמו ל"אולם על שם אהוד מנור". כחלק מהסכם שירותים עם עמותת בית צבי, התיאטרון פועל מאז בכל האולמות העומדים לרשות בית צבי, וכן מקבל שירותי מנהלה ומכירת כרטיסים מעובדי בית הספר. רוב מחזות הזמר מוצגים באולם תיאטרון רמת גן ע"ש אולף החמישי מלך נורווגיה.
משנת 2002 זוכה התיאטרון להכרה ממשרד התרבות כתיאטרון רפרטוארי ובהתאם, לתמיכה ציבורית נפרדת מהמשרד (בתור עמותה נפרדת מ"בית צבי"). הוא נהנה גם מתמיכתה של עיריית רמת-גן.
התיאטרון מעלה מדי שנה כשמונה הפקות הזוכות לביקורות של העיתונות המקצועית ומושכות אליהן קהל רב. השחקנים והיוצרים מתארגנים, במסגרת התיאטרון, על בסיס רצון לעבודה משותפת, ניצול זמן פנוי וחלוקת רווחים מההפקה ביניהם, במקרה וישנם. בדרך זאת, עד אמצע העשור השני של המאה ה-21, הועלו בתיאטרון הספרייה למעלה מ-200 הצגות שונות.
לצד הבמה המקצועית שמספק התיאטרון לשחקנים ויוצרים צעירים, הוא משמש במה גם לשחקנים ותיקים ולעולים חדשים. התיאטרון פתוח בפני יוצרים המחפשים אפיקים חדשים או שונים ומאפשר לשחקנים להתמודד עם תפקידים שונים ולהתפתח בהתאם.
מתחם התרבות שבו פועל תיאטרון הספרייה מכיל גם את בית יד לבנים, בית צבי (בית ספר לדרמה), בית עמנואל (מרכז קהילתי), הספרייה העירונית, מוזיאון רמת גן לאומנות רוסית ואומנות המזרח הרחוק ואולם התיאטרון רמת גן.
מנכ"ל התיאטרון הוא דוד בנימין ומנהלו האומנותי הוא ארתור קוגן.
היסטוריה > מנהלים בעבר

מייסד ומנהל ראשון: גרי בילו, בשנים 1984–2009
מיכה לבינסון, בשנים 2009–2014
מחזות

ההצגה הראשונה שהוצגה בתיאטרון הייתה "שבועת אמונים", עיבוד של הבמאי יורם פאלק לנובלה של ש"י עגנון באוקטובר 1984.
בין ההצגות שהועלו על בימת התיאטרון ברבות השנים ניתן למנות את:
"מר סליק" (בימוי: דוד ברגמן, בין המשתתפים: שמואל וילוז'ני ויעקב כהן)
"מולי סוויני" (בימוי: אתי רזניק, בין המשתתפים: עודד לאופולד, אלון דהן ומאיה מעוז)
"בית בובות" (בימוי: ארתור קוגן, בין המשתתפים: אנה דוברוביצקי, ענת זמשטייגמן, דודו ניב, רודיה קוזלובסקי)
"3 ימים של גשם" (בימוי: אתי רזניק, בין המשתתפים: נילי צרויה, דני גבע, רודיה קוזלובסקי)
"הבחורים בדלת ממול" (בימוי: גדי ענבר, בין המשתתפים: שרגא הרפז, דודו ניב, גיל נתנזון, יובל סמו, רודיה קוזלובסקי)
"הסוחר מוונציה" (בימוי: אתי רזניק, בין המשתתפים: דייוויד לוינסקי, רות אסרסאי, סיוון קרצ'נר, עירד רובינשטיין)
"ריצ'רד השני" (בימוי: ארתור קוגן, בין המשתתפים: איתי טיראן, שרגא הרפז, רודיה קוזלובסקי, דודו ניב)
"גרגורי, עלייתו ונפילתו" (בימוי: פרידה רפאל, בין המשתתפים: חגית בן עמי, מרינה שויף, דורי בן זאב, סלבה ביברגל)
"הדיירת" מאת גדי ענבר, (בימוי: אתי רזניק, בין המשתתפים: עידית טפרסון, נוי הלפרין, לינוי כרמיאל, מורן טחן בן אריה) 2016.
"החתונה המושלמת" (בימוי: עידו רוזנברג, בין המשתתפים: יעל חיימובסקי, גיל כהן, אלכסה לרנר, ליטל שמש, מור כהן)
מחזות זמר

בנוסף למחזות, תיאטרון הספרייה הוא אחד הבולטים בארץ בתחום מחזות הזמר. לרוב משולבים במחזות הזמר גם תלמידי בית צבי ככוח עזר, וניתנת במה למחזות זמר שלא עלו מעולם בארץ. מבין מחזות הזמר שהוצגו במהלך השנים ניתן למנות את:
"אחים בדם" (בימוי: ארתור קוגן, בין המשתתפים: מיה דגן, דניאל אפרת, הילה מערבי, אלון אופיר, אופיר צמח, הראל סקעת, עידו רוזנברג, גלעד שמואלי, דני גבע)
"קברט" (בימוי: ארתור קוגן, בין המשתתפים: איילת רובינסון, צביקי לוין, דניאל אפרת, הילה זיתון, עדי כהן, דליה פרידלנד, אלברט כהן)
"שיער" (בימוי: גדי ענבר, בין המשתתפים: איתי טיראן, דניאל אפרת, קלייר בן דוד, רויטל זלצמן, גיל נתנזון, יונית טובי)
"אאידה" (בימוי: ארתור קוגן, בין המשתתפים: עדי כהן, ניר שלמון, דודו ניב)
"יוסף וכתונת הפסים המשגעת" (בימוי: משה קפטן, בין המשתתפים: גלעד שמואלי, יובל כספין, הילה מערבי, גיל קפטן, הילה סורג'ון)
"אוויטה" (בימוי: משה קפטן, בין המשתתפים: הילה זיתון, גיל קפטן, נועם טלמון, איתי לוי)
"cats" (בימוי וכוריאוגרפיה: עוז מורג, בין המשתתפים: הילה זיתון, רויטל זלצמן, דניאל אפרת, אמיר הלל, שחר ישי, שחר פרץ, טל נרובאי, רוני מרחבי, נועם טלמון)
"שוק המציאות" (בימוי: שוקי וגנר, בין המשתתפים: אלון אופיר ואדווה עדני)
"Rent" (בימוי: משה קפטן, בין המשתתפים: תום אבני, רוני מרחבי, ציון חורי, חייקה מלכה, אדווה פרץ, עופר פלדמן, גלי הראל)
"אנני" (בימוי: אילן שטורם, בין המשתתפים: אור אילן, מלי לוי גרשון, אוולין הגואל, צביקי לוין, ליאור זוהר)
"היפה והחיה" (בימוי: אלי ביז'אווי, בין המשתתפים: סיוון פז בוגנים, אמיר הלל, אלי נעים, ז'יל בן דוד, מושיק גלאמין, כנרת לימוני, דן קיזלר)
"שני קונילמל" (בימוי: דניאל אפרת, בין המשתתפים: יונתן פז בוגנים, שלום שמואלוב, גיל אלון, יעקב איילי, נילי צרויה, רוני מרחבי, אמיר הלל, נוי הלפרין)
האולם על שם אהוד מנור
שממית זוטית

| שממית זוטית |
| --- | --- |
 שממית זוטית
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
אינפרא־סדרה:: דמויי שממית
משפחה:: שממיתיים
סוג:: Tropiocolotes
מין:: שממית זוטית
שם מדעי
 Tropiocolotes nattereri ‏סטיינדכנר, 1901

שממית זוטית או שממית ננסית (שם מדעי: Tropiocolotes nattereri) היא שממית זעירה ואחת הקטנות בזוחלי ישראל. אורכה יכול להגיע עד 6 ס"מ. זנבה ארוך במקצת מגופה. צבעה חום בהיר או ורדרד. עורפה וגבה מכוסים כתמים בצבע חום כהה. הגב, הזרועות והגחון מכוסים בקשקשים רחבים. אצבעותיה ארוכות, ישרות, צרות ובעלות טפרים .
מחייה

בארץ חיה בשטחי מדבר, בערבה, במרכז הנגב ובדרומו. שעות פעילותה בלילה. ביום ניתן למצוא אותה מתחת לאבנים, בחולות או במחילות של בעלי חיים אחרים (עכברים, חיפושיות, מדבריות או שנוניות) לעיתים היא שוכנת בסדקי סלעים ומתחת לקליפת עצים.
אורך חייה כשנתיים, ניזונה מחרקים (זבובים או פרוקי רגליים זעירים אחרים הנמצאים בין האבנים).
אזור התפוצה שלה הוא מ-הודו במזרח עד סהרה הספרדית (לשעבר) במערב, ובאזורים מדבריים של ישראל ירדן סיני וצפון מערב ערב.
היא מטילה ביצה אחת עם קליפה קשה באורך 7 מ"מ וכשהעובר יוצא ממנה אורכו 25 מ"מ.
כאמצעי הגנה מטורפים, היא נכנסת לסדק קטן בסלע. בנוסף כאשר תופסים אותה (גם הזכר וגם הנקבה) משמיעים קולות מצוקה.
לקריאה נוספת

* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 60-61
פנחס אמתי עמוס בוסקילה, מדריך לזוחלים ודו-חיים בישראל
עזריה אלון, החי והצומח של ארץ-ישראל, 1984
הערות שוליים

↑  שממית זוטית באתר הרשימה האדומה של IUCN
תיזנית

| --- | --- |

 מדינה:  מרוקו מרוקו
 גובה:  244 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  74,699 (2014)
 קואורדינטות:  29°42′00″N 9°43′37″W﻿ / ﻿29.7°N 9.72694°W﻿ / 29.7; -9.72694 
 אזור זמן:  UTC+0
 http://tiznit.ma/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מרוקו מוגדלת) רבאט קזבלנקה אגאדיר טנג'יר מקנס מרקש פאס אוג'דה סלא האוקיינוס האטלנטי הים התיכון אלג'יריה סהרה המערביתתיזנית(למפת מרוקו רגילה) רבאט קזבלנקה אגאדיר טנג'יר מקנס מרקש פאס אוג'דה סלא האוקיינוס האטלנטי הים התיכון אלג'יריה סהרה המערביתתיזנית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תיזנית (בברברית: ⵜⵉⵣⵏⵉⵜ ; בערבית: تزنيت - תזנית) היא עיר במערב מרוקו, לחופי האוקיינוס האטלנטי, מרכז מחוז תיזנית. בעיר מתגוררים כ-75 אלף תושבים.
העיר ממוקמת כ-80 ק"מ מאגדיר, על צומת כבישים מרכזיים. היישוב הוכרז כעיר על ידי חסן הראשון, סולטאן מרוקו בשנת 1881.
בין נקודות הציון של העיר – ארמון המושל והעיר העתיקה, המוקפת חומה עם חמישה שערים.
העיר משמשת מרכז לייצור תכשיטים מכסף.
יהודי תיזנית

בעיר הייתה קיימת קהילה יהודית. בתחילת המאה ה-20 היא מנתה כ-200 יהודים. הם התפרנסו בעיקר מצורפות. בשנות ה-30 של המאה ה-20 גדל מספר היהודים ל-350, ובשנות ה-50 לכ-450. הרב יוסף אוחיון היה בין ראשי הקהילה באותה תקופה. הוא נטמן בעיר, ובשנת 2002 הועבר קברו לצפת.
כמעט כל יהודי העיר עזבו אותה.
ערים תאומות

צרפת סן-דני, צרפת
ארצות הברית סומרוויל (אנ'), מסצ'וסטס, ארצות הברית
תיאטרון המדוכאים

תיאטרון המדוכאים הוא אחד מסוגי התיאטרון שיצר אוגוסטו בואל, המכונה גם תיאטרון פורום. תיאטרון המדוכאים נוצר בשנות השישים בסאו פאולו, ברזיל. מאז שנות השמונים הוא קיים ביותר מ-70 ארצות בעולם.
הייחוד בתיאטרון המדוכאים

העיקרון הבסיסי ביותר של תיאטרון זה הוא לשבור את המחיצה (או בלשונו של אוגוסטו בואל "הדיכוי") שבין קהל ובמה, להילחם בדיכוי חברתי לא רק דרך התכנים של המחזות, אלא גם דרך ביטול הדיכוי שמפעילים השחקנים על הקהל בכך שהוא נידון לשבת ולמחוא כפיים.
עם כניסת הקהל, המנחה מוביל את האנשים למספר משחקי חברה קולקטיביים ומשחררים. לאחר מכן מציג התיאטרון הצגה שאורכה לא יותר מ-20 דקות בנושאים הנ"ל.
לאחר מכן מבקש המנחה מהשחקנים לשחק שנית את אותו מחזה, אך הפעם הוא מזמין את הקהל לקחת חלק במשחק. אדם בקהל יקרא: "עצור, זוהי מאגיה!" ויסביר איזו מאגיה ומהי הדמות שברצונו לשחק, טוב יותר מהשחקן שגילם אותה על הבמה. האיש מהקהל עולה ומחליף את השחקן או השחקנית. ניתן להחליף את כל השחקנים.
סיקור ספרותי

אוריאל זוהר כתב מאמריו בכתב העת "במה" ובעיתון על המשמר בשנת 1981 על תיאטרון המדוכאים של אוגוסטו בואל ובעצם היה הראשון שפרסם את שמו של בואל בישראל. בשני המאמרים הוא מתאר בפירוט רב שתיים מהצגותיו של בואל בהן השתתף, כצופה פעיל ומנתח את ספריו.
בהצגה ראשונה, הוא מתאר את סיפור העלילה: אישה ועימה שלושה גברים, מגיעה לבית הוריה. כאשר שואלים אותה הוריה, מי הגברים? היא מציגה אותם ואומרת: זהו בעלי הראשון, זהו בעלי השני וזהו בעלי השלישי. כאשר תמהים ההורים ושואלים: אבל עם מי את חיה כרגע? היא עונה: עם שלושתם. תגובת ההורים היא תדהמה רבה וקונפליקט פנימי וחיצוני צץ אצל כל אחד משני ההורים. עתה, תורו של הקהל. הבמאי עוצר את ההצגה, ומבקש מן השחקנים לשחק אותה בשנית. ואז, מדי רגע, עוצר מישהו מבין הצופים את ההצגה, ועולה על הבמה, כדי להחליף את השחקנים. יש כאן עיקרון של שחרור הקהל מכבליו כצופה. הוא הופך להיות שחקן, כמו כל שחקן אחר על הבמה.
בהצגה השנייה, מביאים שחקניו של בואל סיפור על בית-חרושת שבו עובדים הפועלים שעות נוספות. המנהל משעבד את עובדיו לעבודה הפיזית, ולא נותן להם תנאים הרשומים בחוק. הקהל מתקומם. זוהר בכתבותיו מתאר כיצד הכין קבוצה של צופים. היות שקלט היטב את השיטה של בואל, לא הייתה לו דרך אחרת להשתלט על הבמה לבדו מול קבוצה מיומנת של שחקנים, שעבדו בצוותא ויצרו אנסמבל מגובש. לכן, תוך כדי תהליך הצגת ההצגה זוהר מארגן סביבו כמה צופים. וכאשר בואל מאפשר, בסיבוב השני, לצופים לעלות לבמה, הצוות של הצופים מתחיל לתפוס את מקומותיהם של השחקנים כדי ליצור מהפכת פועלים אמיתית על הבמה.
תיאטרון המדוכאים בישראל

בישראל עוסקים מספר הולך וגדל של במאים ויוצרים בתכנים ובטכניקות של תיאטרון המדוכאים: אריק גוטלר, חן אלון, אורי שני, עינת עמיר, ליאת בולצמן, עודדה שקד, פאניה גרינשפון, אוריאל זוהר בתיאטרון הטכניון ועוד. באוגוסט 2012 נערך פסטיבל של תיאטרון המדוכאים בבית העם בשדרות רוטשילד בתל אביב. תיאטרון המדוכאים בישראל דן בנושאים רבים, וגם בדיכוי של פלסטינים (על ידי הצבא/הרשויות/הישראלים), נשים (על ידי גברים), נוער (על ידי מבוגרים), חיילים (על ידי המפקדים), עובדים זרים (על ידי המעסיקים), מזרחים (על ידי אשכנזים) ועוד.
ספרים באנגלית מאת אוגוסטו בואל, בנושא

Theatre of the Oppressed, London: Pluto Press, 1979
Games For Actors and Non-Actors, London: Routledge, 1992; Second Edition 2002
The Rainbow of Desire: The Boal Method of Theatre and Therapy. London: Routledge, 1995
הערות שוליים

↑  אוריאל זוהר/"התיאטרון הקולקטיבי של אוגוסטו בואל", במה, רבעון לתיאטרון גיליון 144, עמ' 69–83, האוניברסיטה העברית (1997).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4193421-0 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תא ההדחות (2011)

| תא ההדחות (2011)>  הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של אדג'.מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
מותג(ים): Raw סמאקדאון
תאריך: 20 בפברואר 2011
עיר: אוקלנד, קליפורניה
אולם: אורקל ארנה
מספר צופים: 11,500
שיר (י) הנושא: "Ignition" בביצוע TobyMac
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| רויאל ראמבל | תא ההדחות (2011) | רסלמניה 27 |
סדרת אירועי תא ההדחות
| 2010 | תא ההדחות (2011) | 2012 |
תא ההדחות (2011) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-20 בפברואר 2011, באולם האורקל ארנה שבאוקלנד, קליפורניה. האירוע היה האירוע השני בסדרת אירועי תא ההדחות.
שישה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד ששימש כקרב חושך (קרב שלא שודר בטלוויזיה). בקרב המרכזי, ג'ון סינה ניצח את CM פאנק, ג'ון מוריסון, R-טרות', רנדי אורטון ושיימוס בקרב תא ההדחות אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות ה-WWE ברסלמניה 27. בקרב תא ההדחות של סמאקדאון, אדג' ניצח את ביג שואו, דרו מקינטייר, קיין, ריי מיסטריו ווייד בארט ושמר על אליפות העולם במשקל כבד. עוד ברשימת הקרבות, המיז ניצח את ג'רי לולר ושמר על אליפות ה-WWE,‏ The Corre (הית' סלייטר וג'סטין גבריאל) ניצחו את סנטינו מארלה וולדימיר קוזלוב וזכו באליפות הזוגות של ה-WWE.
שיעור הקנייה של האירוע בטלוויזיה היה 212,000, נתון נמוך משיעור הקנייה של אירוע תא ההדחות של השנה הקודמת אשר עמד על 287,000.
הפקה > רקע

תא ההדחות הוא אירוע שלם וצפה שנערך לראשונה בשנת 2010. האירוע של שנת 2011 יצר את סדרת אירועי תא ההדחות, כשכלל מתאבקים משני המותגים: Raw וסמאקדאון, בנוסף להיותו האירוע השני בסדרה. הרעיון שעמד מאחורי האירוע הוא שהיו לו שני קרבות מרכזיים שהתקיימו בתוך מבנה "תא ההדחות" כאשר חגורת האליפות הוגנה במסגרת קרב זה או שקרב זה קבע את הטוען לכתר במועד עתידי.
מאז שנת 2011, האירוע משווק בגרמניה בשם "אין יציאה" (בגרמנית: Kein Entkommen), כדי למנוע כל דמיון ואזכור של תאי הגזים ששומשו במהלך השואה במסגרת מלחמת העולם השנייה.
הפקה > עלילות

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
לאחר שהמיז זכה באליפות ה-WWE בנובמבר 2010, פרשן התוכנית Raw, ג'רי לולר, ביקר את מעשיו של המיז, כשפדה את מזוודת הכסף בבנק שלו על האלוף לשעבר, רנדי אורטון, שהיה פצוע. לולר הפסיד למיז בקרב TLC לאחר שעמיתו לשולחן השדרנים, מייקל קול, עצר אותו מלטפס במעלה הסולם. ב-31 בינואר בתוכנית Raw, הג'נרל מנג'ר של התוכנית הכריז על קיומו של ראמבל אשר יקבע את הטוען לכתר לאליפות ה-WWE באירוע תא ההדחות, כשהמפסידים בקרב יכנסו אוטומטית לקרב תא ההדחות אשר יקבע את המועמד הבא לתואר באירוע רסלמניה 27. המשתתפים בראמבל היו CM פאנק, רנדי אורטון, המלך שיימוס, ג'ון מוריסון, ג'ון סינה, ג'רי לולר ו-R-טרות'. לולר ניצח בקרב הראמבל לאחר שהדיח אחרון את שיימוס וכתוצאה מכך השיג לעצמו קרב על התואר באירוע תא ההדחות, בעוד שיתר המשתתפים בקרב הוכרזו לקרב תא ההדחות של Raw באירוע.
באירוע הרויאל ראמבל, אלברטו דל ריו זכה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, מה שזיכה אותו להתחרות על אליפות עולם שירצה באירוע הרסלמניה של אותה השנה. לאחר מכן, הוא הכריז על כך שהוא יאבק על אליפות העולם במשקל כבד, שהוחזקה בידי אדג'. באותה התקופה אדג' היה מעורב בפיוד נגד דולף זיגלר ועם אשתו לשעבר (כחלק מהעלילה), ויקי גררו, שלפי התסריט יצאה עם זיגלר. בשבוע שלפני אירוע תא ההדחות, אדג' וקלי קלי ניצחו את לייקול (ליילה אל ומישל מק'קול), כשלאחר מכן גאררו פיטרה את קלי קלי. האחרונה הוחזרה לארגון על ידי טדי לונג, ולאחר מכן גאררו הותקפה על ידי קלי, אך לייקול השיבו בחזרה עד שטריש סטרטוס נחלצה לעזרת קלי. בתוכנית סמאקדאון האחרונה לפני האירוע, גאררו ששימשה כג'נרל מנג'רית לטענתה הפשיטה את אדג' מתואר האליפות והעניקה אותו לזיגלר. לעומת זאת, הג'נרל מנג'ר האמיתי, טדי לונג, השיב אל אדג' את התואר. לאחר מכן, הוכרז על קיום קרב תא ההדחות על אליפות ה-WWE באירוע, כשהמשתתפים בו היו האלוף, אדג', ביג שואו, קיין, ריי מיסטריו, וייד בארט ודרו מקינטייר.
אירוע

| --- | --- |

תפקיד:: שם:
צוות השידור באנגלית: מייקל קול
צוות השידור באנגלית: ג'וש מתיוז
צוות השידור באנגלית: בוקר טי
צוות השידור בספרדית: קרלוס קבררה
צוות השידור בספרדית: הוגו סבינוביץ'
מראיינים: מאט סטרייקר
מראיינים: טוד גרישם
כרוזים: ג'סטין רוברטס
כרוזים: טוני צ'ימל
שופטים: מייק קיודה
שופטים: ג'ון קון
שופטים: סקוט ארמסטרונג
שופטים: ג'סטין קינג
שופטים: צ'אד פטון
לפני שהאירוע שודר בשיטת ה"שלם וצפה", התקיים קרב חושך (קרב שאינו שודר בטלוויזיה), שבו דניאל בריאן ניצח את טד דיביאסי כתוצאה מהכנעה והגן בהצלחה על אליפות ארצות הברית.
אירוע > קרבות מקדימים

האירוע עצמו נפתח בקרב בין אלברטו דל ריו לאלוף הבין יבשתי, קופי קינגסטון, שאינו היה על התואר של האחרון. בסיום, דל ריו הכריח את קינגסטון להיכנע לתרגיל הקרוס ארמברייקר אשר העניק לו את הניצחון בקרב.
בקרב שבא לאחר מכן, אדג' הגן על אליפות העולם במשקל כבד בקרב תא ההדחות נגד ביג שואו, דרו מקינטייר, קיין, ריי מיסטיריו ווייד בארט. אדג' ומיסטיריו החלו את הקרב ראשונים כאשר בארט נכנס כמספר השלישי, קיין כמספר הבא, מקינטייר כמספר החמישי וביג שואו כמספר האחרון. בארט הודח על ידי ביג שואו לאחר שהאחרון ביצע עליו את אגרוף ה-KO שלו. לאחר שתי דקות, ביג שואו מצא את עצמו מודח בידי קיין לאחר שביצע עליו את מהלך הצ'וקסלאם. מקינטייר הודח גם הוא על ידי קיין, כשביצע עליו את מהלך הצ'וקסלאם. אז, קיין הודח על ידי אדג', שביצע עליו את מהלך הספיר. לאחר מכן, אדג' ומיסטיריו נשארו אחרונים בקרב, כשאדג' ביצע על מיסטיריו את מהלך הספיר, שלא השיג לו את הניצחון בקרב. מנגד, מיסטיריו ביצע על אדג' את מהלך ה-619 ואת הסלינגשוט ספלאש, כשניסיון ההצמדה שבא לאחר מכן לא צלח. מיסטיריו ביצע פעם נוספת את מהלך ה-619, ואז טיפס לחבל העליון כדי לקפוץ עליו. לעומת זאת, אדג' ביצע עליו את מהלך הספיר בעודו באוויר כדי להדיח אותו ולשמור על התואר בהצלחה. לאחר הקרב, אלברטו דל ריו תקף את אדג', אך כריסטיאן חזר ותקף בתגובה את דל ריו ואף הדף אותו בעזרת מהלך ה-Killswitch.
לאחר מכן, סנטינו מארלה וולדימיר קוזלוב הגנו על אליפות הזוגות של ה-WWE נגד The Corre (הית' סלייטר וג'סטין גבריאל). בסיום, גבריאל ביצע על קוזלוב את מהלך ה-450 ספלאש כדי לנצח בקרב ולזכות בחגורות האליפות.
בקרב הלפני אחרון, המיז (שלווה לקרב על ידי אלכס ריילי) הגן על אליפות ה-WWE נגד ג'רי לולר. במהלך הקרב, לולר ביצע על המיז את מהלך ה-Diving Fist Drop, אך בניסיון ההצמדה שבא לאחר מכן, האחרון הניח את רגלו על החבל כדי לעצור את הספירה. בסיום, המיז ביצע על לולר את מהלך הסיום שלו, הסקול קראשינג פינאלי, כדי לנצח בקרב ולהגן על התואר בהצלחה.
אירוע > הקרב המרכזי

הקרב המרכזי היה קרב תא ההדחות של Raw אשר הכיל את CM פאנק, ג'ון סינה, ג'ון מוריסון, המלך שיימוס, רנדי אורטון ו-R-טרות' וקבע את הטוען לכתר לאליפות ה-WWE ברסלמניה 27. שיימוס ומוריסון פתחו את הקרב. אורטון נכנס כמספר השלישי ופאנק הבא אחריו. עם זאת, התא של פאנק לא נפתח, מה שאיפשר לאורטון לתקוף אותו. פאנק הודח על ידי אורטון לאחר שהאחרון ביצע עליו את מהלך ה-RKO. מנגד, הג'נרל מנג'ר האנונימי של Raw הכריז שפאנק יחזור לקרב. סינה נכנס הבא בתור ולאחר מכן R-טרות'. טרות' הודח על ידי שיימוס לאחר שביצע עליו את מהלך הברוג קיק. פאנק נכנס פעם נוספת לקרב, כשהפעם הוא הדיח את אורטון לאחר ביצוע מהלך ה-GTS. מוריסון הדיח את שיימוס לאחר שביצע עליו קרוסבאדי מגג הכלוב. לאחר מכן, מוריסון מצא את עצמו מודח בידי פאנק, שביצע עליו את מהלך ה-GTS. סינה ביצע את מהלך הסיום שלו, אטיטיוד אדג'סטמנט, והדיח את פאנק מהקרב, מה שהקנה לו את הזכות להתחרות על אליפות ה-WWE ברסלמניה 27.
תוצאה לאורך זמן

לאחר שהפך לטוען לכתר לאליפות ה-WWE, ג'ון סינה התחרה נגד המיז על התואר ברסלמניה 27. הקרב הסתיים בספירת חוץ כפולה, אך הרוק, השתמש בכוחו כמנחה האירוע כדי לאתחל את הקרב תחת קרב ללא חוקים וללא ספירות חוץ. המיז ניצח את סינה ושמר על תוארו לאחר שהרוק הכה את סינה בעזרת מהלך הרוק בוטום. זה הוביל לקיום קרב בין סינה להרוק ברסלמניה 28.
לאחר תא ההדחות, אדג' הגן בהצלחה על אליפות העולם במשקל כבד נגד אלברטו דל ריו ברסלמניה 27. ב-11 באפריל, אדג' פרש מהיאבקות עקב פציעת צוואר וכתוצאה מכך הוא נאלץ לוותר על התואר ארבעה ימים לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון. חברו הטוב ביותר של אדג', כריסטיאן, זכה בחגורת האליפות הפנויה, כשניצח את דל ריו באירוע חוקי אקסטרים.
תוצאות

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| D1 | דניאל בריאן (א) ניצח את טד דיביאסי בהכנעה | קרב יחידים על אליפות ארצות הברית | - |
| 2 | אלברטו דל ריו (עם ריקרדו רודריגז) ניצח את קופי קינגסטון בהכנעה | קרב יחידים | 10:30 |
| 3 | אדג' (א) ניצח את ביג שואו, דרו מקינטייר, קיין, ריי מיסטריו ווייד בארט | קרב תא ההדחות על אליפות העולם במשקל כבד | 31:30 |
| 4 | The Corre (הית' סלייטר וג'סטין גבריאל) (עם איזיקיאל ג'קסון) ניצחו את סנטינו מארלה וולדימיר קוזלוב (א) (עם טמינה סנוקה) | קרב זוגות על אליפות הזוגות של ה-WWE | 05:08 |
| 5 | המיז (א) (עם אלכס ריילי) ניצח את ג'רי לולר | קרב יחידים על אליפות ה-WWE | 12:10 |
| 6 | ג'ון סינה ניצח את CM פאנק, ג'ון מוריסון, R-טרות', רנדי אורטון ושיימוס | קרב תא ההדחות אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות ה-WWE ברסלמניה 27 | 33:12 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים D - מציין שהקרב היה קרב חושך (קרב שלא שודר בטלוויזיה)