stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חבר המדינות
מוסדות הארגון > האספה הבין-פרלמנטרית של "חבר המדינות העצמאיות"

האספה הבין-פרלמנטרית של "חבר המדינות העצמאיות" היא האספה הכללית של הארגון, העצרת המרכזית הנחשבת לפרלמנט המרכזי של הארגון. מקום מושבה בארמון טבריצ'סקי שבסנקט פטרבורג. יו"ר האספה הוא סרגיי מירונוב, יושב ראש הבית העליון בפרלמנט הרוסי.
מוסדות הארגון > המרכז ללוחמה בטרור

המרכז למלחמה בטרור של "חבר המדינות העצמאיות" (Антитеррористический Центр государств-участников СНГ) הוקם במוסקבה, רוסיה ב-21 ביוני 2000 ונועד לתאם את הפעילות ומבצעי הלוחמה בטרור בשטחי "חבר המדינות העצמאיות" בין ארגוני המודיעין וביטחון פנים של המדינות החברות בארגון.
מוסדות הארגון > הלשכה לתיאום המאבק בפשע המאורגן ופשעים מסוכנים אחרים בשטחי "חבר המדינות העצמאיות"

ארגון תיאום מודיעיני המופקד על העברת נתוני מידע בין סוכנויות אכיפת החוק של מדינות "חבר המדינות".
מוסדות הארגון > מועצת ראשי ארגוני הביטחון והמודיעין של "חבר המדינות העצמאיות"

מועצת ראשי ארגוני הביטחון והמודיעין של "חבר המדינות העצמאיות" (Совет руководителей органов безопасности и специальных служб государств – участников СНГ) הוא ארגון המאגד את ראשי כל שירותי הביטחון וסוכנויות הביון של מדינות ברית המועצות לשעבר; הארגון מנהל פורום בין ראשי הארגונים העוסק בתיאום מודיעיני וביטחוני בנושאים שונים. הלכה למעשה מאגדת המועצה את כל הארגונים, יורשי הקג"ב שהוקמו לאחר פירוקו.
הקמת הארגון

"חבר המדינות העצמאיות" הוקם על ידי שלוש הרפובליקות הסובייטיות לשעבר: הרפובליקה של בלארוס, הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית הרוסית והרפובליקה של אוקראינה.
שלושתן חתמו ב-8 בדצמבר 1991 בוויסקולי (בבלארוסית: белор. Віскулі) שבבלארוס על ההסכם להקמת חבר המדינות העצמאיות, ואליהן הצטרפו שבועיים לאחר מכן הרפובליקות המרכז אסייתיות, וכן ארמניה ואזרבייג'ן. עם הקמת הארגון מדינת ישראל הכירה בכל המדינות החברות בו כמדינות עצמאיות.
| המדינה | תאריך אישור כתב הזכויות של הארגון | תאריך אישור מסמך ההסכמה על הקמת הארגון (החל מ-21 בדצמבר 1991) | תאריך אשרור ההסכמה על הקמת הארגון (החל מ-8 בדצמבר 1991) |
| --- | --- | --- | --- |
| אזרבייג'ן אזרבייג'ן | 14 בדצמבר 1993 | 24 בספטמבר 1994 | לא חתום |
| ארמניה ארמניה | 16 במרץ 1994 | 18 בפברואר 1992 | 18 בפברואר 1992 |
| בלארוס בלארוס | 18 בינואר 1994 | 10 בדצמבר 1991 | 10 בדצמבר 1991 |
| קזחסטן קזחסטן | 20 באפריל 1994 | 23 בדצמבר 1991 | 23 בדצמבר 1991 |
| קירגיזסטן קירגיזסטן | 12 באפריל 1994 | 6 במרץ 1992 | לא חתום |
| מולדובה מולדובה | 27 ביוני 1994 | 8 באפריל 1994 | 8 באפריל 1994 |
| רוסיה רוסיה | 20 ביולי 1993 | 12 בדצמבר 1991 | 12 בדצמבר 1991 |
| טג'יקיסטן טג'יקיסטן | 4 באוגוסט 1993 | 26 ביוני 1993 | לא חתום |
| טורקמניסטן טורקמניסטן | לא חתום | 26 בדצמבר 1991 | לא חתום |
| אוזבקיסטן אוזבקיסטן | 9 בפברואר 1994 | 4 בינואר 1992 | 4 בינואר 1992 |
| אוקראינה אוקראינה | לא חתום | 10 בדצמבר 1991 | 10 בדצמבר 1991 |
בינואר 1993 נחתמה אמנת הארגון (ברוסית: Устав, אוסטב). באמנה הוגדרה המשמעות והתנאים לחברות ב"חבר המדינות". מדינה חברה הוגדרה ככזאת אם אשררה את האמנה (סעיף 2, פסקה 7).
התפתחויות

גאורגיה הצטרפה לארגון כחברה מלאה ב-1993. משנת 2006 לא השתתפה עוד בדיונים, ובעקבות המלחמה בדרום אוסטיה באוגוסט 2008 פרשה למעשה מחבר המדינות. הפרישה הפורמלית, על פי האמנה, נעשתה ב-17 באוגוסט 2009.
טורקמניסטן, שביקשה לשמור על מעמד בינלאומי נייטרלי, לא אשררה את האמנה והפכה באוגוסט 2005 לחברה נלווית.
באוגוסט 2008 טען ראש לשכת הנשיא האוקראיני שארצו אינה חברה ב"חבר המדינות" כיוון שאמנת הארגון לא אושררה בפרלמנט האוקראיני.
שר החוץ האוקראיני טען באותה עת שאוקראינה אינה "חברה מלאה" אלא "חברה בפועל".
ב-18 באוקטובר 2011 נחתם על ידי 8 מחברי הארגון הסכם סחר חופשי.
בעקבות התערבותה של רוסיה במלחמת האזרחים באוקראינה, ובעיקר עקב הסיפוח של חצי-האי קרים, הודיעה אוקראינה ב-2014 על נטישת "חבר המדינות".
מזכ"לי "חבר המדינות העצמאיות"

בלארוס איוואן קורוטשנייה (1993-1998)
רוסיה בוריס ברזובסקי (1998-1999)
רוסיה יורי יארוב (1999-2004)
רוסיה ולדימיר רושאיילו (2004-2007)
רוסיה סרגיי לבדב (מ-2007)
הערות שוליים

↑  מקורה הן בתרגום שגוי של המונח Государство - שפירושו הנכון הוא "מדינות" ולא "עמים", והן בהשפעת הביטוי השגור "חבר העמים הבריטי"
↑  Commonwealth of Independent States, Belarussian Diplomatic Service (ארכיון)
↑  11 מנהיגי חבר העמים נתנו לילצין את "הכפתור הגרעיני", חדשות, 22 בדצמבר 1991
↑  אמנון לוי, צבי גילת, לוי: ישראל מכירה בכל מדינות חבר העמים החדש, חדשות, 26 בדצמבר 1991
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511404005171  PLWABN: 9810533221405606  BIBSYS: 3077525  BNE: XX194913  BnF: cb12333917h (data)  CiNii: DA10499396  GND: 2128486-6  ISNI: 0000 0001 2159 2250  LCCN: n92019874  LNB: 000101903  NKC: ge134501  NLA: 35168055  NSK: 000376735  RERO: 02-A000153525  SELIBR: 125638  SUDOC: 032278780  Trove: 849568  VIAF: 131775197   WorldCat (עם VIAF): 131775197
טואדט

| --- | --- |

 הופעה ראשונה:  Mario Kart: Double Dash!! (2003)
 מידע
 גזע:  טואודים
 מין:  נקבה
 צורה:  פיטריה
טואדט (באנגלית: Toadette) היא דמות בדיונית בזיכיון משחקי הווידאו "מריו" של חברת נינטנדו היפנית.
הדמות הוצגה לראשונה בשנת 2003 במשחק "Mario Kart: Double Dash!!". טואדט הפכה מאז לדמות פופולרית אשר נכללה במשחקים שונים בזיכיון מריו.
במשחק Mario Kart Wii מצוין שהיא אחותו הצעירה של טואוד.
סקירה כללית

טואדט לובשת לרוב חולצה ורודה עם קו לבן דק בתחתית. מעל לחולצה היא נוהגת ללבוש אפוד בצבע אדום עם עיטור זהוב. כמו כן, היא לובשת מכנסיים לבנים ונועלת נעליים חומות.
לטואדט יש את אותו הגוף ומבנה הפנים כמו יתר הטואודים ביקום של מריו - יש לה את אותו הראש העגול ואת אותו גוון העור. בנוסף, בדומה לרוב הטואודים יש לה מראה של ילדה, ואפילו קול של ילדה.
לטואדט כובע דמוי פטריה בצבע ורוד עם נקודות לבנות, וכן יש לה צמות המחוברות לכובע ובעלות אותם צבעים.
הופעות

טואדט הופיעה לראשונה במשחק הווידאו "Mario Kart: Double Dash!!" משנת 2003 כדמות בה ניתן לשחק. בהמשך היא נכללה גם במשחק "Paper Mario: The Thousand-Year Door" אך כדמות בה לא ניתן לשחק. בהמשך היא נכללה במשחק Mario Party 6 כדמות בה ניתן לשחק, וכמו גם במשחק Mario Party 7 כדמות בה ניתן לשחק. היא מופיעה גם במשחק Dance Dance Revolution: Mario Mix, אך כדמות בה לא ניתן לשחק. בהמשך היא הופיעה גם במשחק Mario Superstar Baseball כדמות בה ניתן לשחק בקבוצה של הנסיכה פיץ'.
בקונסולת המשחקים Wii היא נכללה במשחק Mario Party 8 כדמות בה ניתן לשחק ובמשחק Mario Kart Wii כדמות בה ניתן לשחק. היא הופיעה גם במשחק Mario Super Sluggers כדמות בה ניתן לשחק. היה לה גם הופעה קצרה בתחילת המשחק Super Mario Galaxy.
בקונסולת המשחקים Wii U הוא נכללה כדמות בה ניתן לשחק במשחקים Mario Tennis: Ultra Smash, Mario Kart 8 ו-Mario Party 10 וכדמות ראשית בה ניתן לשחק ב־Captain Toad: Treasure Tracker.
בשנת 2023 דמותה של טואדט נכללה גם בסרט "האחים סופר מריו - הסרט".
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים ובנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טייס דאלינגה

טייס דאלינגה (בהולנדית: Thijs Dallinga; נולד ב-3 באוגוסט 2000 בחרונינגן שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בולוניה מליגת העל האיטלקית ובנבחרת הולנד.
קריירת מועדונים

דאלינגה גדל במחלקת הנוער של אמן. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של אמן במסגרת ליגת המשנה ההולנדית, ובסך הכל ערך שמונה הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-28 ביוני 2018 חתם דאלינגה על חוזה לשלוש שנים בחרונינגן מליגת העל ההולנדית. תחילה שיחק בקבוצת המילואים של המועדון, וב-12 בדצמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 2-0 על ואלבייק במסגרת המחזור ה-12 בליגה לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך שש הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-6 במאי 2021 חתם דאלינגה על חוזה לשנתיים באקסלסיור רוטרדם מליגת המשנה ההולנדית. הוא שיחק במועדון במשך עונה אחת, במהלכה ערך 37 הופעות ליגה והבקיע 32 שערים, וסיים כמלך השערים של ליגת המשנה ההולנדית.
ב-1 ביולי 2022 חתם דאלינגה בטולוז מליגת העל הצרפתית. ב-7 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ניס במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. בעונתו הראשונה במועדון ערך 36 הופעות ליגה, בהן הבקיע 12 שערים. בעונה זו זכה יחד עם טולוז בגביע הצרפתי, בו הבקיע ששה שערים, כולל צמד בגמר נגד נאנט.
ב-23 ביולי 2024 חתם דאלינגה בבולוניה 1909 תמורת 18 מיליון יורו.
קריירה בינלאומית

דאלינגה נכלל בסגל נבחרת הולנד עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023, וערך שתי הופעות בטורניר.
ב-21 בנובמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד, בניצחון 6-0 על נבחרת גיברלטר במסגרת מוקדמות יורו 2024.
תארים

הגביע הצרפתי (1): 2022/2023
הערות שוליים

↑  Thijs Dallinga tekent contract voor drie jaar - FC Groningen באתר הרשמי של חרונינגן, 28 ביוני 2018 (בהולנדית)
↑  Dallinga maakt overstap naar Excelsior - FC Groningen באתר הרשמי של חרונינגן, 6 במאי 2021 (בהולנדית)
↑  THIJS DALLINGA, MEILLEUR BUTEUR D'EERSTE DIVISIE, SIGNE AU TÉFÉCÉ באתר הרשמי של טולוז, 1 ביולי 2022 (בצרפתית)
↑  "Thijs Dallinga joins Bologna". Bologna FC 1909. 23 ביולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
חמסה (שיר)

| --- | --- |

 שיר בביצוע עדן בן זקן
 מתוך האלבום 7
 יצא לאור:  13 ביוני 2023
 תאריך הקלטה:  2022–2023
 סוגה:  פופ מזרחי
 שפה:  עברית
 אורך:  2:16
 חברת תקליטים:  שרית • הליקון ארומה
 כתיבה:  רון ביטון, ירדן "ג'ורדי" פלג, עדן בן זקן
 לחן:  ירדן "ג'ורדי" פלג
 הפקה:  ג'ורדי
"חמסה" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן, מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, 7‏ (2023). הוא יצא לאור ב-13 ביוני 2023, בהוצאת חברות התקליטים שרית הפקות, הליקון ארומה מיוזיק ודי-מיוזיק, ביחד עם שאר שירי האלבום. את השיר כתבו רון ביטון, ג'ורדי ובן זקן ללחן והפקה מוזיקלית של ג'ורדי.
השיר הגיע למקום הרביעי במצעד של מדיה פורסט, מבלי שיצא כסינגל.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי רון ביטון, ירדן "ג'ורדי" פלג ועדן בן זקן והולחן והופק על ידי ג'ורדי גם כן. "חמסה" יצא במקור ב-13 ביוני 2023, אך זכה להצלחה מאוחרת מספר חודשים לאחר מכן. הוא הפך לוויראלי ברשת החברתית טיקטוק ובעקבות כך החל להיכנס למצעדי השירים ברחבי ישראל; הוא דורג במקום הרביעי במצעד של מדיה פורסט.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה ממיליון השמעות.
וידאו קליפ

האודיו הרשמי של "חמסה" פורסם ב-13 ביוני 2023 והוא מעין קליפ מילים הכולל סצנות ויזואליות שונות.
נכון לינואר 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-3.5 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 4 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 13 ביוני 2023 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | שרית • הליקון ארומה |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  עדן בן זקן - חמסה (Prod. by Jordi), נבדק ב-2024-01-20
1 2  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
1 2  7, 2023-06-13, נבדק ב-2024-01-20
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godparent" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" ‏•‏‏ "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
טייס משנה

טייס משנה במושב הימני של מטוס דה הבילנד קנדה דאש 8.
טייס משנה או קצין ראשון (באנגלית: First Officer, או Co-Pilot) הוא איש צוות אוויר, טייס שאינו מפקד הטיסה (קברניט, או טייס-מפקד). טייס משנה לרוב ישב במושב עם מכשירי הטיסה וממשקי הטייס המשניים, לרוב במושב הימני בתאי הטייס של מטוסים אזרחיים, או במושב השמאלי במסוקים. טייס המשנה לרוב יהיה הטייס הפחות מנוסה, ויבצע תפקידים לפי הוראות הקברניט המנהל את הטיסה ויתפעל מערכות שבהישג ידו. בהרבה מקרים, טייס המשנה יבצע את מרבית ההטסה הידנית של כלי הטיס, אבל הקברניט הוא נשאר כאחראי האולטימטיבי על בטיחות הטיסה, חיי הצוות, הנוסעים והציוד.
הימצאות טייס משנה היא חובה בכלי טיס גדולים, מרבית מטוסי סילון הרב-מנועיים, ואלה המוגדרים לשני אנשי צוות בתעודת הסוג של כלי הטיס; וכן בטיסות בכללי טיסת מכשירים בהן מתבצעת נחיתה בקטגוריות II ו-III.
בתעופה המסחרית, דרך תפקיד טייס משנה, צובר איש צוות האוויר שעות טיסה וניסיון לטובת השגת הגדרי רישיון טיס גבוהים יותר, ותפקידים גבוהים יותר בחברת התעופה שלו. עם זאת, שעות הטיסה כטייס משנה נחשבות לחצי מערכן של שעות הטיסה של טייס-מפקד (חוץ מטייס משנה בטיסות תובלה בנתיבי אוויר).
התקדמות לתפקיד קברניט לרוב תלויה בהליך הכשרה וצבירת שעות פנימית בחברת התעופה. ולכן אפשרי המצב שטייס המשנה יהיה דווקא טייס מבוגר ומנוסה יותר מהקברניט. נוהלי הכשרה נוספים יכולים להשפיע על היכולת של טייס מסוים לשמש כקברניט בטיסות ספציפיות. לדוגמה, אם טייס עובר לנתיב טיסה חדש ומורכב, ייתכן וישמש כטייס משנה למספר טיסות עד להסמכתו לתפקיד קברניט בנתיב זה. טייסי משנה בתהליכי הכשרה לעיתים יטוסו עם איש צוות שלישי – קצין בטיחות שיעריך את יכולותיהם והתקדמותם.
ראו גם

צוות אוויר
קברניט (תעופה)
ביאורים

↑  נחיתה בקטגוריה II ‏ (CAT II) – גובה החלטה (DH) הנמוך מ-60 מטרים (200 רגל) ואינו נמוך מ-30 מטרים (100 רגל) וכן טווח ראות על מסלול שאינו פחות מ-300 מטרים.


קטגוריה III ‏(CAT III) – גובה החלטה (DH) הנמוך מ-30 מטרים (100 רגל), או בלא גובה החלטה, וכן טווח ראות על מסלול פחות מ-300 מטרים, או בלא מגבלות טווח ראות על מסלול
הערות שוליים

↑  תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה), תשמ"ב-1981, סעיף 160 – דרישות לגבי טייס משנה
↑  תקנות הטיס (רשיונות לעובדי טיס), תשמ"א-1981, סעיף 39 – רישום ביומן
| תעופה • תעופה צבאית • תעופה אזרחית |
| --- | --- | --- |
| עקרונות | אווירודינמיקה • כוח עילוי • גרר • מספר מאך • זווית התקפה • הזדקרות • פרופיל אווירודינמי • עומס כנף • מערבולת • אפקט קואנדה • יחס גלישה • פינת ארון המתים | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| כלי טיס | מטוס • מסוק • כדור פורח • ספינת אוויר • דאון • המראה ונחיתה אנכית (VTOL) • המראה ונחיתה קצרה (STOL) | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| מבנה | כנף • כנפון קצה־כנף • מדף • מאזנות • ספוילר • מעצור אוויר • מוטת כנפיים • כונס אוויר • כני נסע • הגה גובה • הגה כיוון • תא הטייס • משטחי היגוי • קנארד | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| הנעה | מנוע בעירה פנימית • מנוע כוכבי (רדיאלי) • מדחף • מנוע סילון • היפוך דחף • מנוע מגח סילון • מנוע על-מגח סילוני • מנוע רקטי • חשמל | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| תופעות | גלגול הולנדי • צימוד אינרציאלי • בום על-קולי • התעבות סביב כלי טיס • אוסצילציה • ורטיגו • התקרחות | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| מערכות | מחווני טיסה • צינור פיטו • מכל דלק נתיק • מצנח בלימה • אוויוניקה • מערכת בקרת טיסה • חיווט תעופתי • קופסה שחורה | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| שלבי טיסה | הסעה ודחיפה • המראה • טיפוס • הנמכה • שיוט • נחיתה • אווירובטיקה • הקפה | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
| מקצועות | צוות אוויר • טייס  • מהנדס טיסה • צוות קרקע • הנדסת אווירונאוטיקה | מטוס פעלולים ציור של כדור פורח מסוק |
מונחים בתעופה
ערך זה הוא קצרמרבנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טים נחום גידל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 במאי 1909 מינכן, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  4 באוקטובר 1996 (בגיל 87) ירושלים 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 תחום יצירה:  צילום 
 פרסים והוקרה:  פרס אנריקה קבלין למפעל חיים בתחום הצילום (1980)  פרס ד״ר אריך סלומון 
 
טים נחום גידל (בגרמנית: Tim Nachum Gidal; 18 במאי 1909 – 4 באוקטובר 1996) היה צלם גרמני-ישראלי, זוכה פרס אנריקה קבלין למפעל חיים בתחום הצילום, לשנת 1980. במהלך הקריירה של טים גידל, המשתרעת על פני רוב המאה ה-20, תיעדה מצלמתו אירועים מרכזיים וצילומיו נעשו לתעודות חברתיות והיסטוריות חשובות.
לקריאה נוספת

מבין ספריו המוכרים:
Modern Photojournalism,: Origin and Evolution, 1910-1933
New York, 1973. (German and English)
In The Thirties, Photographs by Tim Gidal, The Israel Museum, Jerusalem.Cat.no.134 1975 (catalogue)
Memories of Jewish Poland, .Tel Aviv,1984 (catalogue)
בדרך משלי, My Way, The Israel Museum ,Jerusalem,1995 (catalogue in English and Hebrew)
נחום טים גידל צילומים 1929–1991, Nachum Tim Gidal. Photographs 1929-1991, The Open Museum, Industrial Park Tefen, Israel.1992(catalogue)
Die Freudianer, auf dem 13. Internationalen Psychoanalytischen Kongress 1934 in Luzern – Wien 1993. (catalogue)
Henrietta Szold: A documentation in photos and text,. Jerusalem and New York, 1997
Jerusalem, in 3000 Years, in 3000 Jahren " New York 1999
My Village in… 23 books with Sonia Gidal
הערות שוליים

↑  נחום טים גידל, צילומים 1929–1991, המוזיאון הפתוח, גני התעשיה, תפן, 1992
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 270361  NLI: 987007261605605171  PLWABN: 9811344109405606  BIBSYS: 90367909  BnF: cb12148840t (data)  CiNii: DA0277613X  GND: 118928236  ISNI: 0000 0001 1477 8946  LCCN: n50028012  NGV: 2241  NKC: xx0001179  NLA: 36525992  NLG: 134072  NSK: 000406744  NTA: 071624937  PIC: 277432  RERO: 02-A003294925  RKD: 282403  SELIBR: 372879  SUDOC: 029976820  Trove: 1273064  ULAN: 500036924  VIAF: 94748895   WorldCat (עם VIAF): 94748895 
צילום של יערות הכרמל על ידי  טים גידל ב-1937
חמישייה לפסנתר (שוסטקוביץ')

החמישייה לפסנתר  בסול מינור של דמיטרי שוסטקוביץ', אופוס 57, היא אחת מיצירותיו המוכרות של המלחין להרכב קאמרי.
כמו חמישיות פסנתר רבות אחרות (של שומאן, ברהמס ופרנק כדוגמה), היא נכתבה לפסנתר ורביעיית כלי קשת (שני כינורות, ויולה וצ'לו).
רקע

שוסטקוביץ' החל להלחין את היצירה בקיץ 1940 כשהיה בן 34 וסיים מלאכתו בספטמבר אותה שנה.
החמישייה בוצעה לראשונה כחודשיים לאחר מכן על ידי רביעיית בטהובן (אשר ביצעו את הפרמיירות לרוב רביעיות המיתרים של המלחין) ושוסטקוביץ' עצמו על הפסנתר.
הפרמיירה תפסה מקום בקונסרבטוריון של מוסקבה, וזכתה להצלחה רבה.
בשנת 1941, היצירה זכתה לפרס ברית המועצות (באותה תקופה נקרא "פרס המדינה ע"ש סטלין") ושוסטקוביץ' קיבל מענק בסכום של 100,000 רובל (לעיתים מוגדר כפרס הכספי הגבוה ביותר לו זכתה יצירה קאמרית).
אורכה הממוצע של היצירה עומד על כ-30 דקות.
מוזיקה

החמישייה מחולקת לחמישה פרקים:
פרלוד: לנטו
פוגה: אדאג'ו
סקרצו: אלגרטו
אינטרמצו: לנטו-אפאסיונטו
פינאלה: אלגרטו
מבנים מסורתיים וסגמנטים אקספרסיוניסטים מוצגים לאורך כל החמישייה.
שני הפרקים הראשונים, פרלוד ופוגה מאסיביים, כתובים באנלוגיה ישירה לפסנתר המושווה של באך וכוללים מגוון רחב של טכניקות מסורתיות ונושאים מנוגדים בולטים.
הפרק השלישי הוא סקרצו וטריו, המהווה את שיאה של היצירה ולעיתים קרובות מנוגן כהדרן.
בניגוד ליציבות והפאר המאפיינים את שני הפרקים הראשונים, הסקרצו מאופיין במוזיקה ריקודית פרועה וצבעונית, הכוללת פרודיות וסרקזם ציני האופייניים למלחין.
הפרק הרביעי הוא אינטרמצו איטי (התמוה עקב מיקומו הלא מסורתי) המאופיין בייאוש פנימי המתגבר עד לשיאה של סערת רגשות, שלאחריה חוזר עד תומו לאופיו הרגוע והאיטי.
הפינאלה כתוב בצורת סונאטה מסורתית וכולל מוטיבים שונים המתפתחים לאורך הפרק. מקצב מארש מרומז מבזיק לכל משך הפרק, השזור באזכורים לפרק האינטרמצו ונגמר בנימה אופטימית.
חרסינת יו

חרסינת יו, תקופת חמש השושלות, המאה העשירית.
קערה בסגנון יו, המאה השלישית לספירה, שושלת ג'ין המערבית, ז'ג'יאנג.
צלחת יו, ג'ג'יאנג, המאה העשירית.
חרסינת יו (בסינית: 越器 או 越州窯) היא סוג של כלי קרמיקה שמקורו בסין. כלים אלה זוגגו לרוב בזיגוג סלדון (אנ') וכונו לעיתים גם "חרסינה ירוקה" (בסינית: 越州青瓷 או 青瓷) בשל צבעם האפרפר-ירקרק. לפי ההגדרה המערבית, המתייחסת לשקיפות ומשקל נמוך, אלה אינם באמת כלי חרסינה, אלא כלי קרמיקה.
בתחילה, זיגוג הסלדון היה עשוי אפר עצים וחימר, וכן מעט אבן גיר, והכלים עברו שריפה בחום של כ-1,000 מעלות צלזיוס.
התפתחות

סגנון היו התפתח בדרום מערב סין, באזור ג'ג'יאנג ובאזור פוג'יין . מקור השם "יו" בכלי פולחני מתכתי בשם זה,
והכלים הקרמיים שנועדו לחקותו התפתחו במאה הראשונה לספירה, בערך בשנת 950. צבע הכלים נועד לדמות את הברונזה של כלי היו, שהתגלו בקברים באזור נאנג'ינג. בהמשך התפתח הסגנון והפך לסגנון אמנותי עצמאי, ובהתאם השתנה גוון הגלזורה מגוון ברונזה לגוונים בהירים יותר, בעיקר גוונחם של ירוק וכחלחל.
הכלים יוצרו באיכות גבוהה, והיו הראשונים שהגלזורה שלהם לא הייתה רעילה. העדר הרעילות איפשרה את ראשית השימוש בכלי קרמיקה מעודנים להגשת אוכל ולשתית תה ויין בסין. בשלב מסוים פותח צבע של גלזורה אשר דימה את צבע הירקן (ג'ייד), שהיה מוערך מאד בסין. במהלך המאה התשיעית, כלים כאלה אף ניתנו כמתנות לחצר הקיסרית ולמקדשים. כמו כן, הם יוצאו לאורך דרך המשי למזרח התיכון, והשפיעו על כלי קרמיקה שיוצרו בסאמרא שבעיראק.
במאה ה-9, בתקופת ממלכת  גוריו (אנ'), כלי היו הפכו לסגנון הנפוץ ביותר בקוריאה. צבע הזיגוג היה כחול ירקרק והגוון נקבע על ידי ריכוז תחמוצת הברזל שבגלזורה. בנוסף, הגלזורה הכילה גם תחמוצת מנגן וחלקיקי קוורץ. הידע להכנת הגלזורה המיוחדת ותנורי השריפה ברמת חמצן נמוכה יובאו מסין, בתקופת שושלת סונג. במאה ה-12, קרמיקת הסלדון הקוריאנית הייתה בעלת רמה אומנותית גבוהה יותר אפילו יותר מזו הסינית. כלי סלדון נמצאו בקברי מלכים בקוריאה ועובדה זו מעידה על ההערכה הרבה לה הם זכו. הפלישה המונגולית וההרס המכוון של הסדנאות הפסיקו את  יצורם של כלים אלה, אשר התחדש בסוף המאה ה-13 ובמאה ה-14, אך לא חזר לרמתו הקודמת. בימינו, בקוריאה מייצרים שוב, ובהצלחה, כלי סלדון.
ראו גם

חרסינת דינג
הערות שוליים

↑  Suzanne G. Valenstein, A handbook of Chinese ceramics, New York: The Metropolitan Museum of Art, 1989
↑  Lee, Soyoung, Goryeo Celadon, The Metropolitan Museum of Art, ‏אוקטובר 2003
↑  Mark Cartwright, Korean Celadon Pottery, Word History Encyclopedia, ‏ספטמבר 2016
חנה וירט-נשר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 במרץ 1948 (בת 76) מינכן,גרמניה
 מדינה:  ישראל 
 תאריך עלייה:  1984
 פעילות בולטת:  •מייסדת המכון ללשון, לספרות ולתרבות היידיש ע"ש משפחת גולדרייך, •פרופסור אמריטה בחוג לאנגלית ולימודים אמריקניים ובקתדרה ע"ש סמואל ל' ופרי הבר לחקר החוויה היהודית בארצות הברית.
 השכלה:  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת פנסילבניה 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 מקצוע:  חוקרת ספרות
 מעסיק:  אוניברסיטת תל אביב 
 תואר:  פרופסור
 פרסים והוקרה:  תוכנית פולברייט 
 
חנה וירט-נשר (נולדה ב-2 במרץ 1948) היא חוקרת ספרות אמריקאית-ישראלית פרופסור אמריטה בחוג לספרות אנגלית ולימודים אמריקניים באוניברסיטת תל אביב, שם היא גם היא מנהלת את המכון ללשון, לספרות ולתרבות היידיש ע"ש משפחת גולדרייך. מתמחה בתפקיד השפה, ובייחוד היידיש, בביטוי זהות אישית בספרות אמריקאית יהודית, כתבה שני ספרים ומאמרים רבים על סופרים אמריקאים, אנגלים ויהודים אמריקאים.
היא עורכת "ההיסטוריה של קיימברידג 'לספרות יהודית אמריקאית" (2015) והעורכת המשותפת (יחד עם מייקל פ. קרמר) של " The Cambridge Companion to Jewish American Literature " (2003). היא היוצרת-שותפה ומנהלת אקדמית בתוכנית הקיץ השנתית ביידיש באוניברסיטת תל אביב.
משפחה וילדותה

חנה נולדה במינכן, גרמניה, לשמואל וורוצלבסקי (בפולנית: Wroclawski), יהודי פולני, ואשתו, שהייתה במקור מגרמניה. אלה היו הנישואים השניים של שני הוריה: אשתו הראשונה של אביה ובנם נהרגו על ידי הנאצים בשייראדז, פולין, ובעלה הראשון של אמה נכנע למחלת טיפוס הבטן לאחר שהזוג גורש למחנה עבודה סיבירי. הוריה נפגשו באוזבקיסטן והתגוררו במינכן בין השנים 1945–1949 כשהם ממתינים לוויזה לארצות הברית. אביה מעולם לא דיבר על חוויותיו במהלך המלחמה, אך מאוחר יותר נודע לחנה שהוא נתפס מנסה לחצות את הגבול הרוסי עם אחיו ובנו של אחיו, והנאצים אילצו אותו לנגן בכינור שלו בזמן שהם טבחו ביהודים. במשך השנים, עד מותו בשנת 1977, הוא אושפז לעיתים קרובות בגלל דיכאון קשה ומחלות נפש אחרות.
בשנת 1949, בגיל שנה, היגרה חנה לארצות הברית עם הוריה. שם הם קיצרו את שם משפחתם לווירט והתיישבו באלנטאון, פנסילבניה, שם עבד אביה במפעל שייצר בגדי נשים וילדים. בהתחלה הם התגוררו בשכונה לא יהודית, שם חנה הייתה היהודיה היחידה בבית הספר שלה וצלבי קרס צוירו על ביתם.
כשהייתה בת 12 עברה משפחתה לשכונה יהודית, אך הם נודו בגלל היותם ניצולי שואה. כתוצאה מכך, חנה "מעולם לא הרגישה אמריקאית באמת". אף על פי שלימים היגרה לישראל, היא גם לא "חשה ישראלית".