stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחראב
אטימולוגיה של המונח

האטימולוגיה של המונח לוטה בערפל. מקור המלה יכול להיות حرب, "ללחום" או "להוביל למלחמה". כשם עצם ייתכן שמקור המילה ב"מלחמה", حرب  או במילה حربة, "רומח", "חנית". ה-م (המ׳) בתחילת המילה מייצגת תחילית של מקום. محراب מוגדר כשדה קרב, במובן של "ג'יהאד א-נפס" (כלומר, הקרב נגד נשמתך שלך).
יש טענה הגורסת כי מוחמד הציב את חניתו במרכז קיר הקיבלה כדי לרכז את התפילה, דבר שרומז עליו מטבע אומיי בו מוצג מחראב עם חנית לפניו. לפי סברה אחרת, הגומחה נקראת "מחראב" משום שכל מי שנכנס למסגד היה מניח את חרבו במקום זה וכך לא יכלו לבוא לידי שפיכות דמים. המסגד הוא "חרם", מקום האסור בשפיכות דמים. על כן, אם היה קם אדם לחרבו היו הנוכחים יכולים למנוע בעדו מלהגיע לחרב כיוון שכולם מתפללים לכיוון זה ויכולים לזהות מי שיתקרב לכלי הנשק בזמן התפילה.
מקור אחר למילה הוא מהמילה "מקראב", שפירושה מקדש, או "מיקארבה" כינוייה של מכה.
מקור הרבה יותר סביר הוא מפרסית מֵהְר-אָב. המילה mehr מהר זהו שמו של האל מיתרה אל המים, בפרסית מודרנית והמילה אב ab זה מים, בפרסית עתיקה התעתיק היה כך mitra-apa. איראניים קדומים נהגו לבנות לכבוד האל מיתרה מבנים קטנים מאבנים, ליד הנהרות, לאות תודה וקראו להם mitra-apa.
מאוחר יותר מנהג זה אומץ על ידי המוסלמים שפלשו לאיראן והוצב כאזור שמצביע על כיוון התפילה.
מקור צורת המחראב

צורת הגומחה עשויה להגיע מהמקום בו יושב השליט, כך שהופעתו במסגד לא קשורה לרעיון דתי אלא דווקא לרשות החילונית-פוליטית (ומכאן הקשר לחניתו של מוחמד, ששימש כראש הקהילה המוסלמית). סברה אחרת משייכת את מקור המחראב לאפסיס של כנסיות, גומחות של ארונות קודש בבתי כנסת ואף נישות פסלים במקדשים פגאניים.
מחראב במסגד מוחמד בן קלאון במצודת קהיר
מחראב במסגד דהמש שבעיר לוד
ראו גם

מינבר
הערות שוליים

↑  אמנות אסלאמית - מבנים דתיים מוקדמים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
| אסלאם |
| --- | --- | --- |
| חמשת עמודי האסלאם | שהאדה (העדות) • אלצלאה (התפילה) • אלזכאה (הצדקה) • צום • אלחאג' (העלייה לרגל) | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| פלגים עיקריים | אסלאם סוני • אסלאם שיעי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אישים מרכזיים | מוחמד • ח'ליף ושושלות הח'ליפים • נביאי האסלאם • אימאם שיעי • מהדי • בני לווייתו של מוחמד • נשות מוחמד | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| דמויות היסטוריות נוספות | פאטמה בת מוחמד • עבדאללה אבן א-זובייר • אבו להב | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| קרבות בראשית האסלאם | קרב בדר • קרב אוחוד • קרב השוחה • קרב ח'ייבר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אנשי דת (עולמא) | מאלכ אבן אנס • אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה • אחמד אבן חנבל • מוחמד אבן אידריס א-שאפעי • אבן חג'ר אל-עסקלאני • אל-ע'זאלי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| ערים קדושות | מכה • אל-מדינה • ירושלים • נג'ף • כרבלא • כופה • כאט'מיה • משהד • סאמרא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| האתרים הקדושים ביותר | מסגד אל-חראם • מסגד הנביא • מסגד אל-אקצא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| חגים | הג'רה • לוח השנה המוסלמי • עיד אל-פיטר • עיד אל-אדחא • עשוראא • ארבעין • לילת אל-קאדר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| מבנים | מסגד • מינרט • מחראב • הכעבה • אדריכלות איסלאמית | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| תפקידים דתיים | אייתולה • מרג'ע • אימאם • מולא • קאדי • מופתי • מואזין |  |
| טקסטים וחוקים | קוראן • חדית' • אסנאד • מתן • תפסיר • סונה • פיקה • פתווה • שריעה |  |
| אסכולות השריעה | חנפית • חנבלית • ג'עפרית • מאלכית • שאפעית |  |
| אסכולות הכלאם | אשעריה • ג'בריה • מאתורידי • מורג'יאה • מֻעתזילה |  |
| פלגים שיעים | את'נא עשריה • אסמאעיליה • זיידים |  |
| פלגי הח'וארג' | צאפריים • אזארקה • איבאדיה |  |
| תנועות | סופיות • והאביה • סלפיה • אסלאמיזם • אסלאם ליברלי |  |
| פלגים אחרים | אומת האסלאם • חמשת האחוזים • המסורים • אחמדים • זקרי • עלווים |  |
| אמונות קשורות | באביזם • בהאאים • יזידים • סיקיזם |  |
פורטל אסלאם • מונחים בסיסיים • כל הערכים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551812305171  BnF: cb12103701m (data)  GND: 4205818-1  LCCN: sh2005003859  SUDOC: 029401607  TDVİA: mihrab 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מלחמת ספרד–אמריקה הדרומית

צילום של סוללה פרואנית במהלך קרב קייאו
מלחמת ספרד–אמריקה הדרומית (בספרדית: Guerra Hispano-Sudamericana), המכונה גם מלחמת איי צ'ינצ'ה (Guerra de las Islas Chincha) הייתה עימות ממושך בין ספרד לבין פרו וצ'ילה, ובמידה פחותה גם אקוודור ובוליביה, שהתחולל בין השנים 1864 ו-1866.
תחילתו של העימות במשלחת חקר מדעית ספרדית שסקרה את חופיה של אמריקה הדרומית בסוף שנת 1862. מעט לאחר שעזבה המשלחת את פרו, ב-3 באוגוסט 1863, נהרג ספרדי שהתגורר בפרו בקטטה שהתרחשה באסיינדה טלמבו (Talambó), אירוע שקיבל את השם "תקרית טלמבו", בעקבותיה דרש האדמירל הספרדי שהיה במקום את התנצלותה של פרו. סירובה של פרו להתנצל בנימוק כי מדובר באירוע משטרתי פנימי שיידון במערכת המשפט עורר את הספרדים לשלוח במרץ 1864 נציג, תחת מינוי קולוניאלי של גובה מיסים, לגבות חובות ישנים של פרו לספרד מתקופת מלחמת העצמאות של פרו. ב-14 באפריל 1864 השתלטה המשלחת הימית הספרדית על איי צ'ינצ'ה (Chincha) העשירים בגואנו, שהיו שייכים לפרו, בתואנה כי הדבר מהווה תשלום על החוב הפרואני לספרד. המשבר הביא לחתימתו של הסכם ויואנקו פרחה (Tratado Vivanco-Pareja) ב-27 בינואר 1865, אותו דחה מאוחר יותר, בנובמבר אותה שנה, הקונגרס הפרואני בשל ההשפלה הלאומית שהייתה גלומה בו.
צ'ילה, כמדינות דרום אמריקאיות אחרות, צידדה בפרו כנגד ההתנשאות והתוקפנות הספרדית. כאשר סרבה צ'ילה לצייד ספינה ספרדית בפחם, בנימוק כי המחצב מהווה אספקה צבאית ואינו אפשרי בשם הנייטרליות הצ'יליאנית בסכסוך, הטיל האדמירל הספרדי מצור ימי על צ'ילה, ועל אף שלמעשה היה בכוחו להטיל מצור על נמל ולפראיסו בלבד, הרי ששיתוקו של נמל עיקרי זה הסב לצ'ילה נזק כלכלי משמעותי. ב-17 בספטמבר 1865, יום לפני חגיגת עצמאותה של צ'ילה, סירבו הצ'יליאנים לכבד ספינה ספרדית בנמל ולפראיסו במטח כבוד. שבוע לאחר מכן, ב-24 בספטמבר, הכריזה צ'ילה מלחמה על ספרד. עוד בטרם חברו פרו וצ'ילה באופן רשמי הנחיל הצי הצ'יליאני תבוסה צורבת לזה הספרדי בקרב פפודו (Papudo) ב-26 בנובמבר 1865, בעקבותיה התאבד האדמירל הספרדי על סיפון ספינתו.
בתחילת דצמבר נחתם הסכם צבאי בין צ'ילה ופרו ובאמצע ינואר הכריזה גם פרו מלחמה על ספרד. ב-31 בינואר 1866 הפגיז הצי הספרדי את נמל ולפראיסו, שרף את העיר והשמיד את צי הסוחר הצ'יליאני. מעט לאחר מכן, ב-7 בפברואר 1866, התעמתו הציים בקרב אבטאו (Abtao), אולם לאחר מספר מטחים הדדיים לא הגיעו לכדי קרב של ממש. הספרדים פנו לנמל קייאו הפרואני המבוצר. בו בזמן הצטרפו גם אקוודור ובוליביה לברית כנגד ספרד, והצי המשותף הועמד תחת פיקודו של איש הצבא והנשיא הצ'ילאיני לשעבר בלנקו אנקלדה. ב-2 במאי 1866 התחולל קרב קייאו, אולם הוא לא הוכרע צבאית בצורה ברורה. לאחר הפגזת הנמל נסוגו הספרדים ובכך הסתיים העימות.
מודל מנטלי

מודל מנטלי הוא ייצוג פנימי של מציאות, מוחשית ומופשטת כאחד – או לחלופין ייצוג של המציאות במחשבה. בפירוש מפורט יותר, מודל מנטלי הוא הסבר לתהליך המחשבה של האדם, והוא מתייחס לדרך שבה אנו תופסים את המתרחש בעולם האמיתי. המודל מייצג את הסובב אותנו, מערכות היחסים בין הגורמים אליהם אנו נחשפים, והתפיסה האינטואיטיבית לגבי מעשינו והשלכותיהם.
ייצוג המציאות באמצעות מודל מנטלי הוא אחד הסיבות לתפיסות שגויות, ומצד שני, באמצעותו ניתן להמחיש נושאים מורכבים כדוגמת תאוריות מדעיות שונות.
המודלים המנטליים עוזרים לעצב את התנהגותנו ולהגדיר את הגישה שלנו לפתרון בעיות וביצוע משימות.
סקירה

מודל מנטלי הוא סוג של ייצוג פנימי, או הצגה של מציאות חיצונית, כאשר אנו מניחים שיש לה תפקיד חשוב בקוגניציה, הנמקה וקבלת החלטות. הפילוסוף והפסיכולוג קנת' קריק הציע ב-1943, שמחשבתנו יוצרת מודלים בקנה מידה קטן של מציאות, שעוזרת לנו לצפות את האירועים הבאים.
על-פי האמריקאי דונלד ארתור נורמן, העוסק במדעי הקוגניציה, כל מושג הוא למעשה מודל מנטלי, שנבנה מ-4 גורמים:
המערכת המיועדת - היא המערכת אותה לומד, או בה פועל הלומד.
המודל הקונספטואלי של המערכת המיועדת - המהווה ייצוג של המערכת בתרבות ובחברה.
המודל המנטלי של המשתמש - מודל המתפתח באמצעות אינטראקציה עם המערכת המיועדת, וגם גורמים נוספים בהקשר שלה. בעוד המודל המנטלי אינו תמיד מהימן, עדיין יש לו תפקיד אצל המשתמש. מודל זה תלוי בחוויות הקודמות של התלמיד עם מושגים ומערכות דומים, וכן ביכולתו לעבד את המידע.
התפיסה הקונספטואלית של מדען את המודל המנטלי – למעשה, מהווה 'מודל של מודל'.
הדוגמה הבאה ניתנה על ידי הפיזיקאי ריצ'רד פיינמן:
לעומתו, חלוץ הנדסת המחשבים, ג'יי רייט פורסטר, מגדיר מודל מנטלי כללי על-פי הדוגמה הבאה:
בפסיכולוגיה, הביטוי 'מודל מנטלי' משמש לעיתים לייצוגים שכליים, או גירויים שכליים. קיימים למושג זה פירושים נוספים בהקשרים אחרים.
היסטוריה

הדעה הרווחת היא, שהשימוש במונח ראשיתו בספרו של קנת' קרייק The Nature of Explanation ('טבעם של ההסברים'), שראה אור ב-1943. גם הצרפתי ג'ורג'-הנרי לוּקוֹ בספרו 'ציורי ילדים' (1927) טען שילדים בונים 'מודלים פנימיים' להבנת העולם סביבם. טענה זו הושפעה מתורתו של הפסיכולוג ז'אן פיאז'ה.
הפסיכולוג האמריקאי פיליפ ג'ונסון-ליירד פרסם את ספרו 'מודלים מנטליים' בשנת 1983. באותה שנה יצא גם אוסף מאמרים באותו שם, בעריכת מרי ג'ו דוידסון, כשהמשפט הראשון באוסף מסביר את הרעיון העומד מאחוריו: "התפקיד של חיבור זה הוא לענות על המובן מאליו - נקודת מבטם של אנשים על העולם, על עצמם ויכולותיהם, והמשימות שהם מתבקשים לבצע, או הנושאים שהם מתבקשים ללמוד. כל אלו תלויים בהמשגה שבה הם משתמשים".
מאז פרסום חיבורים אלו נידון הנושא בחוגים רבים, והדיון אודות הרעיון בתחום יחסי אדם-מחשב והשמישות הורחב על ידי מחקרים רבים, כולל אלו של סטיב קרוג המובאים בספרו 'אל תגרום לי לחשוב' (Don't Make Me Think). וולטר קינץ' וטואן ואן-דיק השתמשו במונח 'מודל סיטואציה' (situation model) בספרם 'אסטרטגיות של שיח התפיסה' (Strategies of Discourse Comprehension), שמראה את הרלוונטיות של מודלים מנטליים להבניית התפיסה והשיח.
היסטוריה > מודלים מנטליים: עקרונות

מודלים מנטליים מתבססים על כמה הנחות יסוד בסיסיות, שמבדלות אותם מייצוגים אחרים, כפי שמתואר בספר 'הפסיכולוגיה של ההנמקה' (ביירן וג'ונסון-ליירד, 2009). כל מודל מנטלי מייצג אפשרות. מודל מנטלי מייצג אפשרות בודדת, שתופסת את מה שמשותף לכל הדרכים האחרות בהן האפשרות יכולה להתממש. מודלים מנטליים מתבססים על עיקרון של אמת: הם מייצגים רק את אותן סיטואציות שהן אפשריות.
מודלים מנטליים יכולים לייצג דבר שהוא אינו נכון בקנה מידה מסוים, כשמניחים באופן זמני שהוא נכון, כגון במקרה של תנאים המנוגדים לעובדות וחשיבה המנוגדת לעובדות. דוגמה לכך היא, הפשטה של תהליך תנועה באמצעות מודל דו-ממדי, כשבפועל התהליך מתרחש בכמה ממדים.
מודלים מנטליים ויכולת ההנמקה

אחת מנקודות המבט אודות יכולת הנמקה, היא שיכולת זו מסתמכת על מודלים מנטליים. מבחינת התפיסה האישית של האדם אין מציאות אלא רק ייצוג שלה במודלים המנטליים שלו ולפיכך אינו יכול לנמק משהו על בסיס משהו אחר. על-פי נקודת מבט זו, מודלים יכולים להיווצר מתפיסה, דמיון, או מתפיסה של השיח. מודלים כאלו קרובים למודלים של ארכיטקטים, במובן זה שהם מהווים אנלוגיה למבנה קיים. במובן הזה, הם מזכירים את תאוריית התמונה של השפה שתיאר לודוויג ויטגנשטיין ב-1922.
מודלים מנטליים ויכולת ההנמקה > ביקורת

הפולמוס המדעי נסב סביב השאלה, האם ההנמקה של האדם מתבססת על מודלים מנטליים, שיוצרים כללים פורמליים להסקת המסקנות, או לחלופין שהמודלים המנטליים נוצרים באופן תלוי מקום ואפשרויות. נעשו מחקרים אמפיריים רבים שביצעו השוואות בין שתי תפיסות אלו.
פולמוס נוסף מתקיים בין שני חוקרי החינוך, אנדריאה דיסֶסָה ולסט ווסניאדו, באשר לתפיסת רעיון ה'כוחות' בפיזיקה.
מודלים מנטליים במערכות דינמיות > אפיון

מודל מנטלי, באופן כללי, הוא:
קשור לעובדות בלתי-שלמות, כאלה הנתונות לביקורת, תחומים הדורשים הכשרה, או תחומים מעורפלים
גמיש – נחשב לבעל שונות רבה, גם במובן החיובי וגם במובן השלילי של הביטוי
משפיע בצורה דומה ל'סינון מידע', גורם לתפיסה סלקטיבית
מקור מידע חשוב, במקרים בהם העובדות אינן קלות להבנה וניתנות לפירושים שונים.
משתנה כל הזמן בעקבות חשיפה לגירויים חדשים ולמידה נוספת.
מודלים מנטליים הם יסוד חשוב להבנה של למידה ארגונית. מודלים מנטליים הם 'תמונות עמוקות של מחשבה ופעולה'. מודלים מנטליים הם כה חשובים להבנתנו של העולם, עד שאנחנו בקושי ערים לקיומם.
ביטויים של מודלים מנטליים

שלוש צורות בסיסיות משמשות לביטויים של מודלים מנטליים:
מצולעים שהקודקודים שלהם חולקים קצה משותף, מייצגים פריטים שיש ביניהם קשר.
דיאגרמות 'לופ' סיבתיות – מציגים מגמה של כיוון המידע המחבר בין סיבה ותוצאה.
דיאגרמת זרימה – כלי נוסף לביטוי של מערכת דינמית.
מודל מנטלי בהקשר למערכת דינמית וחשיבה מערכתית

מודלים אלו, למעשה, מסייעים לנו בהפשטה של המציאות, והיא מסייעת לנו להתגבר על האתגרים הכרוכים בחשיבה מערכתית וחשיבה דינמית. 
שתי הדיסציפלינות האלו עוזרות לנו לבנות תיאום טוב יותר עם המציאות מול המודל המנטלי, והן עוזרות לייצג את המציאות בצורה מדויקת יותר - ובכך מגדילות את הסיכוי שהמסקנות שלנו יובילו אותנו לפעול בהלימה לתכנון שלנו.
ראו גם

פסיכולוגיה קוגניטיבית
פסיכולוגיה חינוכית
לקריאה נוספת

נוסבאום יוסי, יחיאלי תמר, (1999). תפיסות שגויות ושינוי תפיסתי בהוראת המדעים, מכון מופ"ת, תל אביב.
הערות שוליים

↑  Don Norman - Wikipedia, the free encyclopedia
↑  ריצ`רד פיינמן, אתה בוודאי מתלוצץ מר פיינמן, כנרת, 1995
↑  Coherence versus Fragmentation in the Development of the Concept of Force
| פסיכולוגיה קוגניטיבית |
| --- | --- | --- |
| ענפי מחקר | זיכרון • תפיסה • קשב • למידה • פונקציות ניהוליות • אינטליגנציה • פתרון בעיות • קבלת החלטות • קטגוריזציה  • רכישת שפת אם • ייצוגים מנטליים • יצירתיות • מומחיות • רגשות • קוגניציה חברתית |  |
| מושגי יסוד | סכמה • היוריסטיקה • מודלים נורמטיביים ומודלים דסקריפטיביים • קידוד • שליפה • זיכרון עבודה • אב טיפוס • תאוריה של תודעה • אפקט סטרופ • אפקט מסיבת הקוקטייל • מסגור • עיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה • חשיבה מסתעפת • גשטלט • אינהיביציה • עכבה סמויה • הסחת דעת • נדידת מחשבות • אשליה • שיפוט מתאם • chunking • צוואר בקבוק • הטרמה • תובנה • מחשבות אילו |  |
| אישים בולטים | נועם חומסקי • אן טריזמן • דונלד ברודבנט (אנ') • אלינור רוש (אנ') • סטפן קוסלין (אנ') • זנון פילישין (אנ') • רוג'ר שפרד (אנ') • ג'ורג ספרלינג (אנ') • מיכאל פוזנר (אנ') • ריצ'רד שיפרין • הרברט סיימון • ג'ון סוולר (אנ') • ג'ון אנדרסון • דניאל כהנמן • דוד נבון • מייקל גזניגה • עמנואל דונחין • ג'ורג' מילר • עמוס טברסקי • אלן באדלי • ארווינג בידרמן (אנ') • דייוויד מאייר (אנ') • אדוארד טולמן • אולריק נייסר (אנ') • שאול הוכשטיין |  |
מוריקה מבריקה

| מוריקה מבריקה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צלפאים
משפחה:: מצליבים
סוג:: מוריקה
מין:: מוריקה מבריקה
שם מדעי
 Moricandia nitens ‏דוראן & Barratte, 1910
מוריקה מבריקה (שם מדעי: Moricandia nitens) הוא מין של צמח ממשפחת המצליבים. תפוצתו העולמית במדבריות מצפון אפריקה ועד דרום-מערב אסיה . בישראל הוא נפוץ בנגב ובערבה.
מאפיינים

צומח בחורף ותחילת האביב מדצמבר ועד אפריל. גדל בדרך כלל באזור מדברי וצורת חייו היא בן-שיח. הוא גדל בשטח יבש עם קרקע חצצית. בעל גבעול עגול וארבעה עלי כותרת בלבד בצבעים ורוד וסגול. מבנה העלים הוא כך שכל עלה הוא בכל מפרק. גובהו מתנשא לכ-20–55 ס"מ. אורך צינור הכותרת הוא כסנטימטר אחד וקוטר האגן הוא כסנטימטר וחצי או יותר. בפרח ישנם שני צופנים חיצוניים בבסיס הגביע אשר מפרישים כמות גדולה של צוף. הצוף שלו מצטבר במאגר שמור בתחתית הגביע הארוך ור דבורים בעל חדק ארוכה יכול ליהנות מהצוף הנדיר של פרח. הוא אכיל גם על ידי בני אדם וטעמו חרדלי חריף.
שימושים רפואיים

משתמשים בו בארץ לרפואה העממית במגוון מחלות ותופעות. כדי להקל על כאבי גב ניתן להכין דבק משורשים מבושלים של הצמח. כדי להוריד חום גוף ניתן לשתות חליטת עלית ובנוסף גם לכאבי בטן ונגד שלשול. ניתן להשתמש בחליטת עלים שמרתיחים בשמן זית לריפוי פצעים בנוסף גם לדימומים מהאף או מדימומים פנימיים.
בגלל טעמו הוא משמש גם לתיבול בחלב או מוצרי חלב.
מוריץ דומון

| --- | --- |

 לידה:  13 בפברואר 1872 פשט 
 פטירה:  1944 (בגיל 71 בערך) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Brüll Mór 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1896) 
 
מוריץ דומון (במקור מור בריל, בהונגרית: Domony Móric;‏ פשט, 13 בפברואר 1872 – בודפשט, 1944) היה דוקטור במשפטים ובמדע המדינה יהודי-הונגרי בעל תואר אצולה, מנכ"ל "החברה ההונגרית המלכותית לספנות נהרות ושל ימים", סופר מקצועי, יועץ מיניסטריאלי.
קורות חייו

מור בריל נולד במשפחה יהודית כבנם של דומוני (כקידומת אצולה) מיקשה בריל (1836–1890), קונסול הולנד וחבר מועצה מלכותי ושל פרנצישקה מונק (1845–1879). אביו קיבל תואר אצולה ב-1882. מוריץ השלים את לימודיו התיכוניים בעיר הולדתו, ולאחר מכן קיבל דוקטורט במשפטים ובמדע המדינה באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). משנת 1896 החל את דרכו במשרד המסחר כעוזר מנסח מסמכים. בשנת 1903, הפך לחבר דירקטוריון בהנהלת חברת הנהר והספנות המלכותית ההונגרית כסגן מנהל ומזכיר חברה כללי. ב-1904 מונה למנהל העסקים הראשי של החברה, ובשנים 1921 עד 1935 כיהן בתפקיד המנהל הכללי. ב-1917 קיבל את התואר יועץ מיניסטריאלי.
הוא היה חבר במועצות המנהלים של :
Magyar Általános Hitelbank (בנק האשראי ההונגרי הכללי)
Keleti Tengerhajózási Rt (ספנות המזרח)
Lloyd's Company of Pest
Első Magyar Rizshántóló és Rízkeménítőgyár Rt
נשיא Brasó Celulózgyár (בית חרושת לצלולוזה של ברשוב)
סגן הנשיא של Providentia Biztosító (חברת הביטוח פרובידנטיה)
חבר מועצות הנשיאות של חברת שערי חוץ הונגרית
חבר מועצות הנשיאות של איגוד הסייף ההונגרי
הישגיו בחיים הציבוריים זכו בפרסים רבים. עד להמרת דתו מילא תפקיד פעיל גם בקהילה היהודית, בין היתר היה חבר באגודת הספרותית היהודית-הונגרית ונשיא בית הכנסת ליפוטווברוש בבודפשט, שהוקם כדי לבנות מחדש את בית הכנסת בליפוטוברוש.
ב-1944 הוצא להורג על ידי בריוני מפלגת צלב החץ.
משפחתו

אשתו הייתה מריה קורנפלד, מיצי (1881–1939), בתם של הבנקאי הברון ז'יגמונד קורנפלד ושל בורבלה פרנקפורטר, לה נישא ב-1903 בטרזווארוש, בודפשט. ב-2 במאי 1919, הוא ואשתו המירו את דתם לקתוליות (אין תיעוד על כך).
ילדיהם:
פטר מיקשה דומון (1903–1989). אשתו היא אדית גרוס (1906–?), בתו של הפרופסור באוניברסיטה אמיל גרוס.
יאנוש דומון (1906–?)
עבודותיו

שיט (בודפשט, 1931)
פרסים והוקרה

צלב אמצעי של מסדר פרנץ יוזף (1913)
תג קצין הצלב האדום עם מבנה צבאי
מסדר הכתר המלכותי הפרוסי עם הכוכב דרג 2
מדליית הצלב האדום המלכותי הפרוסי דרג 2 ודרג 3
עיטור בוואריה של סנט מיכאל להצטיינות עם הכוכב דרג 2
מסדר הכתר הבווארי של צלב הקצין הגדול עם הכוכב
העיטור האזרחי של צלב הקצין הגדול של המסדר הבולגרי
צלב הקצין הגדול של המסדר הבולגרי של אלכסנדר הקדוש
מדליית הצלב האדום הבולגרי דרגה ראשונה
הצלב האמצעי של מסדר האוסמניה הטורקי
צלב קצין מהמסדר הסרבי טאקובו
לקריאה נוספת

לקסיקון התחייה ההונגרית. עורך Géza Szentmiklóssy. בודפשט: לקסיקון התחייה ההונגרית. 1930
A magyar társadalom lexikonja (לקסיקון חברתי הונגרי)
Magyar életrajzi lexikon (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש).
Magyar politikai lexikon (לקסיקון פוליטי הונגרי)
Magyar zsidó lexikon (לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 189/1872. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-05-04.
↑  "Címadományozás". Pesti Napló. 1896-11-15. נבדק ב-2021-05-04.
↑  "Domony Móric, a MFTR vezérigazgatója 32 évi szolgálat után nyugalomba vonult". Nemzeti Újság. 1935-07-28. p. 6. נבדק ב-2021-05-04.
↑  "Domony Móric miniszteri tanácsos". Pesti Hírlap. 1917-12-04. p. 8. נבדק ב-2021-05-04.
↑  "Budapesti Lipótvárosi Imaházegyesület". Egyenlőség. 1918-05-04. p. 9. נבדק ב-2021-05-04.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 247/1903. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-05-04.
↑  "Ferenc József-rend középkeresztje". Budapesti Közlöny. 1913-08-09. נבדק ב-2021-05-04.
מושבת זרים

סוחרים זרים במושבת הזרים יוקוהמה, 1861
מושבת זרים (ביפנית: 外国人居留地) הוא מונח המתייחס לאזור מסוים בנמלי ההסכם, אשר יועד בידי ממשלת יפן במחצית השנייה של המאה ה-19 (תחת שלטון שוגונות טוקוגאווה) כמקום מגורים ועבודה לזרים ביפן. באותם ימים, יפן הייתה בלבו של תהליך פתיחה למערב שהתבטא במעבר מחברה פאודלית למדינה מודרנית.
בסך הכל, היו שש מושבות זרים. הן היו, מצפון לדרום:
מושבת הזרים הקודאטה בהקודאטה, הוקאידו
מושבת הזרים ניאיגטה בניאיגטה, ניאיגטה
מושבת הזרים צוקיג'י בצוקיג'י, צ'ואו, טוקיו
מושבת הזרים יוקוהמה בקנאי, יוקוהמה, קאנטו
מושבת הזרים קוואגוצ'י בקוואגוצ'י, אוסקה
מושבת הזרים קובה בקובה, היוג'ו
מושבת הזרים נגסאקי בנגסאקי, קיושו
מושבת הזרים נגסאקי

מושבת הזרים נגסאקי הוקמה בעקבות הסכמים בין המערב ליפן במהלך שנות ה-50 של המאה ה-19, ונשארה מרכז חשוב בחיים המערביים ביפן עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. המושבה הציגה חידושים רבים ליפן, דוגמת מכשיר טלגרף הבינלאומי הראשון במדינה וקטר קיטור (ה״Iron Duke״) הראשון המדינה.
העיר נגסאקי עורכת פסטיבל שנתי (באמצע ספטמבר) שנושאו המרכזי הוא מושבת הזרים.
ראו גם

נמלי ההסכם
דג'ימה
הערות שוליים

↑  Burke-Gaffney. "Burke-Gaffney, Brian; Lane R. Earns, Nagasaki Foreign Settlement: 1859–1941".
↑  ״Nagastaki Prefectural Tourism Federation״
מושבת העונשין מספר 3 בימאלו־ננץ

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מושבת תיקון 
 כתובת:  חארפ 
 מיקום:  חארפ 
 מדינה:  רוסיה 
 מפעיל:  שירות בתי הסוהר הפדרלי 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 21 באוגוסט 1961
 תאריך פתיחה רשמי:  21 באוגוסט 1961 
 קואורדינטות:  66°49′07″N 65°47′44″E﻿ / ﻿66.818611111111°N 65.795555555556°E﻿ / 66.818611111111; 65.795555555556
 אתר רשמי
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימושבת העונשין מספר 3 בימאלו־ננץ(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימושבת העונשין מספר 3 בימאלו־ננץ(למפת המחוז האוטונומי של ימלו-ננץ רגילה) סלחרד נובי אורנגוי נויאברסק נאדים מוראבלנקו גובקינסקי טארקו-סאלה אורנגוי טאזובסקי קרסנויארסק חנטי ומנסי קומי הניינץ ים קארהמושבת העונשין מספר 3 בימאלו־ננץ(למפת המחוז האוטונומי של ימלו-ננץ מוגדלת) סלחרד נובי אורנגוי נויאברסק נאדים מוראבלנקו גובקינסקי טארקו-סאלה אורנגוי טאזובסקי קרסנויארסק חנטי ומנסי קומי הניינץ ים קארהמושבת העונשין מספר 3 בימאלו־ננץ
 
העיר חארפ, בתחומיה ממוקמת מושבת העונשין מספר 3.
מושבת העונשין מספר 3 במחוז האוטונומי ימאלו-ננץ (ברוסית: ФКУ ИК-3 УФСИН России по Ямало-Ненецкому автономному округу, הידועה גם בכינוי "זאב הקוטב") היא מתקן כליאה של שירות בתי הסוהר הפדרלי ברוסיה בכפר חארפּ שבימאלו-ננץ.
בקרבת המתקן ישנו כלא נוסף שמוחזקים בו אסירים מסוכנים כולל מחבל צ'צ'ני שהיה מעורב במשבר בני הערובה בבסלאן. הכלא מכונה "עורב הקוטב" והוא מושבת תיקון מספר 18 של שירות בתי הסוהר הפדרלי בימאלו-ננץ.
מושבת העונשין מספר 3 בימאלו־ננץ היא אחד מבתי הכלא הצפוניים ביותר ברוסיה, שממוקם בחוג הארקטי בתנאי כפור מתמידים. בכלא מקום ל-1,085 אסירים. הכלא ידוע כמקום כליאתו ומותו של אלכסיי נבלני.
היסטוריה

המושבה נוסדה ב-21 באוגוסט 1961 כמושבת תיקון על בסיס יחידת המחנה לשעבר של אתר הגולאג 501. בשנת 1964 נבנו מבני המגורים הראשונים לאסירים, יחידה רפואית, חדר דוודים, בית מרחץ, מכבסה ובניין מחסום מרכזי. בשנים 1966 עד 1970, הועבדו אסירי הכלא בעבודת פרך במחצבות עבור מסילות הברזל. בשנת 1966 נבנה מזנון ומבנים נוספים ובהם בניין מפקדה ותחנת כיבוי אש.
בשנת 1998, בהתאם לצו של בוריס ילצין, נשיא רוסיה דאז, החלה רפורמה במערכת הכליאה, והמתקן הועבר מאחריות משרד הפנים למשרד המשפטים.
ב-11 ביולי 2006 הפך המתקן לכלא בעל אבטחה מוגברת, וב-8 באוקטובר 2010 נשלחו לשם אסירים מסוכנים.
בדצמבר 2023 הועבר לשם אלכסיי נבלני, שסבל קשות מהתעללות הסוהרים. בפברואר 2024 מצא שם את מותו בנסיבות חשודות.
אסירים נודעים

פלטון לבדב, איש עסקים ומקורבו של מיכאיל חודורקובסקי.
אלכסיי נבלני, פעיל חברתי וחושף שחיתויות.
מיאזאקי (מחוז)

מחוז מיאזאקי (ביפנית: Miyazaki-ken 宮崎県) הוא מחוז באי קיושו, יפן. בירת המחוז היא העיר מיאזאקי.
היסטוריה

לאחר רסטורציית מייג'י וביטול שיטת ההאן ב-1871, הפכה הנחלה העתיקה היוגה למחוז מיאזאקי.
גאוגרפיה

מחוז מיאזאקי שוכן לאורך החוף מזרחי של קיושו, והוא פונה לאוקיינוס השקט בדרום ובמזרח, גובל במחוז אויטה בצפון, ובמחוזות קוממוטו וקגושימה במערב. 12% משטח המחוז מוקדשים לפארקים לאומיים.
גאוגרפיה > ערים

במחוז מיאזאקי 9 ערים:
| --- | --- |
 אבינו  היוגה  מיאזאקי (בירת המחוז)  מיאקונוג'ו  נובאוקה:  ניצ'ינאן  סאיטו  קוביאשי  קושימה
מחקר בסיסי

מחקר בסיסי (נקרא גם מחקר טהור או מדע בסיסי), בניגוד למחקר יישומי או מעשי, הוא תחום מחקר מדעי שתפקידו לחקור שאלות עקרוניות ללא מטרה יישומית וללא הכוונה. המניע העיקרי של המחקר הבסיסי הוא סקרנות, אולם תוצריו הם גוף-ידע אינטלקטואלי של רעיונות, עקרונות, שיטות ותובנות שיכול לשמש למגוון יישומים טכנולוגיים בתחומים שונים (גם רחוקים מאוד מן השאלות שהניעו את המחקר הבסיסי בראשיתו) וליצירת דיסציפלינות מדעיות חדשות. המחקר הבסיסי אינו מכוון לטובת האנושות ולא לרעתה, אלא הוא נייטרלי לחלוטין מבחינה מוסרית. כך, תוצרים של אותו מחקר בסיסי יכולים לשמש, למשל, הן למטרות "נעלות" כגון רפואה גרעינית והן ליצירת פצצת אטום.
המחקר הבסיסי מתבצע על ידי מדענים באוניברסיטאות מחקר ובמכוני מחקר ומתועד במאמרים מדעיים, כך שתובנות ומסקנות ישמשו בעתיד חוקרים אחרים, יהוו נקודות-מוצא למחקרים נוספים, יאששו או יפריכו השערות מדעיות, יזניקו רעיונות יישומיים וכדומה.
המחקר המדעי הבסיסי דורש תקציבים גדולים, לעיתים בסדרי גודל של מדינות ותאגידי ענק. עם זאת, מדובר בהשקעה בעייתית משום שאינה מבטיחה למשקיע דבר בטווח הזמן הקרוב, פרט למימון מדענים המבצעים פעילות שרובה הגדול מיותר מנקודת מבט תועלתנית. עם זאת, בטווחי זמן ארוכים יכול המחקר הבסיסי להניב תוצאות שלא שוערו כלל על ידי המממנים. כמו כן, אף שפעמים רבות רק אחוז זעיר מהניסויים מציג לבסוף תועלת ממשית, תועלת זו יכולה להתברר כפורצת דרך בטווח זמן כלשהו ולפיכך בעלת ערך שקשה למדוד אותו במונחי עלות-תועלת רגילים.
המימון העיקרי למענקי מחקר בסיסי בישראל, כשני-שלישים מסך מענקי הקרנות למחקר בסיסי, מגיע מהקרן הלאומית למדע (ISF) המממנת כ-1,500 מדענים ישראלים מדי שנה, בהיקף שנתי של למעלה מ-300 מיליון שקל. עיקר תמיכה זו ניתנת בצורה של מענקי מחקר אישיים.
הערות שוליים

↑  הקרן הלאומית למדע (ISF) - מענקי מחקר אישיים, באתר GrantInfo
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4131708-7  NKC: ph1090120