stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קולוברה
השם

במסורת הסרבית מקשרים את השם "קולוברה" למקור טורקי עות'מאני שמשמעותו "ביצות של כפר".
חוקרים בולגרים טוענים שמקור השם הוא בשפה הפרוטו-בולגרית (בולגרית קדומה) מהמילה колобър -(קולובר) שמשמעותה כהן דת פאגאני (בלטינית kolobur, ביוונית - κολοβρα). המילה מופיעה גם בשפה האווארית הקדומה, והשאירה הדים גם בשפה הרוסית, כולל בשם הגיבור יבפאטי קולובראט.
הטופונימים קולוברה ומאצ'ווה מזכירים לדבריהם את תקופת השלטון של הקיסרות הבולגרית הראשונה ואחר כך תחיית הקיסרות הבולגרית אחרי שנת 1185.
מידע כללי

קולוברה נוצרת משני נחלים, אובניצה ויאבלניצה.
המרכיב השמאלי, אובניצה, הוא נחל שמקורו באזור פודגורינה במערב סרביה, על ההר פובלן, במרגלות ההר מדבדניק.
אובניצה זורמת מזרחה דרך הכפרים סובודאניה, בובובה, מאינוביץ' ,פריצ'ביץ' וזלאטריץ', ובעיר ולייבו פוגשת את הנחל יאבלניצה ושתיהן יוצרות את קולוברה. אורכה של אובניצה הוא 40 ק"מ.
מקורה של יאבלניצה במדרונות המזרחיים של הר יאבלניק, במרחק של קילומטרים אחדים מהנחל אובריצה. היא מתפתלת סביב ההר פאראץ' ועל יד הכפר בלינוביץ', לפני שפוגשת את אובריצה בעיר ולייבו. אורכה של יאבלניצה - 21.5 ק"מ.
מוואלייבו מתחיל לאורך 90 ק"מ העמק של קולוברה, המחולק לשניים: קולוברה העילית (גורניה קולוברה) וקולוברה התחתית (דולניה קולוברה) (בסביבות הפרבר אוברנובאץ של בלגרד)
קולוברה העילית

בוואלייבו קולטת קולברה את נחל גראדאץ מימין ויוצרת את עמק ולייבו בין ההרים בהסביבה, ומתחלקת בהם לכמה זרמים מקבילים. אחרי ולייבו, העיר המאוכלסת ביותר של מערב סרביה, אין על גדות הנהר יישובים גדולים, פרט לכפרים מלאג'בו וסלובאץ. הנהר מקבל בהמשך את היובלים ריבניצה ולפניצה מימין וראבאס משמאל.
בסלובאץ, קרוב לשפך של היובל טופליצה, חצבה קולברה את הקניון האפיגנטי "סולבצ'קה סוטייסקה" (Slovačka sutjeska - כלומר "הקניון של סלובאץ") המפריד בין קולברה העילית לקולברה התחתית. קולברה העילית מהווה חלק הארי של המחוז קולברה של היום.
קולברה התחתית

הקולברה פונה צפונה וממשיכה לזרום בכמה זרמים מקבילים. תוך כדי כך היא מקבלת בקטע זה את יובליה העיקריים: נחל ליג, טורייה, לוקביצה ופשטאן, מצד ימין, קלדניצה וטאמנאווה מצד שמאל. בגלל השיטפונות התכופים, אף על פי שהעמק עצמו מאוכלס מאוד, על גדות הנהר עצמו אין יישובים, עד שהוא מגיע לאוברנובאץ, כמה קילומטרים לפני שנשפך לסאווה. השיט אפשרי רק קרוב לשפך לתוך סאווה. עם זאת הרבה כפרים גדולים וערים שוכנות בקרבת קולברה: לייקובאץ, יאבוצ'יה, לזרבאץ, שופיץ', וראוצי, מאלי בוראק, וליקי צרלני, דראז'באץ, מיסלוג'ין ובאריץ', שבונמצא שפך הקולברה לסאווה.
קולברה התחתית מתחלקת לשני תת-אזורים:אגן הפחם קולברה (העילי) והמיקרו-אזור אוברנובאץ (התחתי)
קולברה התחתית > אגן הפחם קולוברה

בעידן הנאוגן אזור הקולוברה היווה מפרץ ענק של הים הפאנוני (המפרץ קולוברה). כתוצאה מן הצמחייה העשירה בים הקדום, אזור קולוברה ומסביב ליובל שלה, טאמנאווה, הפך כיום לשדה ליגניט ענק המכסה מעל 1,200 קמ"ר. משערים כי עתודות הליגניט מגיעים ל -22 מיליארד טון, עם שכבות פחם בעומק של 50 מ'.מהם מופקים כל שנה כ-20 מיליון טון פחם. המכרות הראשיים הם רודובצי, קולוברה (בווליקי צרלייני) וקוסמאי וחפירות שטחיות רבות שהתפתחו מאוחר יותר. קולוברה נחשבת למכרה הגדול בחבל בלקן עם שטח של 600 קמ"ר.
באגן הוקמו סדרה של תחנות כוח מבוססות על פחם, לרבות "קולוברה" (130 MW בווליקי צרלני), "ניקולה טסלה B-1 ו B-2 באוברנובאץ (כל אחת עם תפוקה של 615 MW
בגלל חשיבותו בתעשייה ובכלכלה, העיר לזרבאץ, שאליה משתייך רוב אגן סופחה מבחינה מנהלית לעיר בלגרד בשנת 1971
ב-19 בספטמבר 2007 קטע הנהר שבין וראוצי לווליקי צרלייני הוטה לאפיק מלאכותי חדש. פעולה זו אפשרה בספטמבר 2008 את פתיחת שדה הפחם השטחי החדש וליקי צרלייני הכולל עתודות פחם של מעל 30 מיליון טון.
מיזמי הכרייה באזור קולוברה הוכתמו במעשי שחיתות. בשנת 2011 16 אנשי החברה אלקטרופריוורדה סרביה (Elektroprivreda Srbije) נעצרו בחשד הונאה. בנוסף לפי ארגונים של החברה האזרחית, מהלכי היישוב מחדש לתושבי היישובים הנוגעים בדבר לא נערכו באופן חוקי.
נוכח הקרבה לבלגרד קיים באזור גם פוטנציאל תיירותי. נמצאים בו שני נופים טבעיים מעניינים הנשקפים מעל המכרות: אחד הוא טאמנאווה, המהווה גם תצפית אל אתרים ארכאולוגיים שבתוך המכרות, והשני הוא מדושוואץ, הנחשב לזירת תצפית הנוף הרחבה בבלקן, שממנה נראים כל המכרות תוך יצירת מראה דמוי "שטח הירח". בסביבה נמצאת גם תערוכת קטרי קיטור ישנים ששימשו בעבר את המכרות. כמו כן בפירי מכרות נטושים נוצרו כמה אגמים.
כבר בשנת 2007 התחיל גם תהליך הטיית מי קולוברה לשם ניצול שדה הפחם "וליקו פוליה G" . השלב השני של המיזם הסתיים ביולי 2017 כשעוד 2.6 ק"מ מהנהר הוטו לאפיק חדש. לפי ההשערות בשדה "וליקו פוליה G" ישנן עתודות פחם של כ-36,4 מיליון טון.
הידרוגרפיה

לקולוברה יובלים רבים מאוד היוצרים מערכת ענפה בתוך שטח הניקוז של הנהר. הקולוברה הקצרה מנקזת אליה חלק גדול ממנה - 3,638 קמ"ר. היא משתייכת לאגן הניקוז של הדנובה ו- הים השחור.
תחבורה

הנהר אינו כשיר לשיט, אבל העמק מכיל אמצעי התחבורה חשובים של המדינה:דרכו עובר הכביש בלגרד-ולייבו, חלקים של הכביש בלגרד-שאבאץ, הכביש המהיר של הנהר איבאר (איבארסקה מגיסטראלה) ומסילת הרכבת בלגרד-בר.
היסטוריה

אחרי שנת 395 הגבול (limes) בין האימפריה הרומית המערבית והאימפריה הרומית המזרחית עבר, בין היתר, דרך שפך הקולוברה לסאווה.
בוולייבו התנהל ב-12 באוגוסט 1914 במלחמת העולם הראשונה אחד הקרבות החשובים בחזית הבלקנית - קרב קולוברה - שבו הסרבים נחלו ניצחון על הכוחות האוסטרו-הונגריים. . בו הצטיין הגנרל ז'יוויין מישיץ' מהארמייה הסרבית הראשונה.
יעדים תיירותיים ומונומנטים

אזור הציד "קולוברה" - בעמק קולוברה, בשטח העיר לזרבאץ
מנזר צ'ליה נמצא בגדה המשמאלית של קולברה, קרוב לשפך לסאווה. הוא נבנה בימי המנלך דרגוטין, או לפי השערה אחרת, בסוף המאה ה-14 או תחילת המאה ה-15 בימי הדספוט סטפאן לזרביץ'. כיום פועל בו בית ספר לצירו איקונות.
כנסיית דימיטריה הקדוש המעונה בלזרבאץ
לקראיה נוספת

2005 Dušan T.Bataković (dir) - Histoire du peuple serbe, L Age d'homme, Lausanne, Paris
Божић, Јованка . Ваљевска села. Ваљево: Графичар.2010 стр. 187. ISBN 978-86-80613-14-7.
לקריאה נוספת

Добрев, Петър. Сто години слепота. ИК "ГАЛИК", ISBN 954-582-004-7, 2006.
(פטר דוברה - מאה שנות עיוורון) 2006
Коледаров, Петър. Политическа география на средновековната българска държава. БАН, София, 1979/1989.
(פוטר קולדארוב - גאוגרפיה פוליטית במדינה הבולגרית בימי הביניים) 1989/1979
הערות שוליים

↑  פ.דוברב 2006
↑  פ. קולדארוב 1979/1989
↑  D.Bukvić Politika 2008
↑  2005 D.Bataković עמ' 3
שפך הנחל גראדאץ לקולוברה על יד ולייבו.
קולוברה בעת השיטפונות ב-23 ביוני 2010
קריטריון אייזנשטיין

במתמטיקה, קריטריון איזנשטיין נותן תנאי מספיק לכך שפולינום בעל מקדמים שלמים הוא אי פריק מעל חוג השלמים  \ \mathbb {Z}  (לפי למה של גאוס, פולינום כזה הוא גם אי פריק מעל שדה המספרים הרציונליים  \ \mathbb {Q} ). הקריטריון קרוי על-שם המתמטיקאי הגרמני פרדיננד אייזנשטיין.
נוסח המשפט

פולינום  \ f(x)=a_{n}x^{n}+a_{n-1}x^{n-1}+\ldots +a_{1}x+a_{0}בעל מקדמים שלמים מקיים את תנאי איזנשטיין אם קיים מספר ראשוני  \ pכך ש-
\ p מחלק את  \ a_{i} לכל  \ 0\leq i<n.
\ p לא מחלק את  \ a_{n}.
\ p^{2} לא מחלק את  \ a_{0}.
פולינום המקיים תנאי זה לא ניתן לפירוק מעל חוג המספרים הרציונליים (למעט הוצאת גורם משותף מן המקדמים). פולינומים המקיימים את תנאי איזנשטיין נקראים לפעמים פולינומי איזנשטיין.
באופן כללי יותר, פולינום המוגדר מעל תחום שלמות  D מקיים את תנאי איזנשטיין אם קיים אידיאל ראשוני  P של  D, כך שכל מקדמי הפולינום פרט למוביל שייכים ל- P, וכך שהמקדם החופשי אינו שייך לאידיאל  \ P^{2}. במקרה זה הפולינום אי פריק מעל  D (אם  D הוא תחום פריקות יחידה, אז הפולינום אי פריק מעל שדה השברים של  D, לפי הלמה של גאוס).
בשדה מקומי, כל הרחבה מסועפת לחלוטין מתקבלת מסיפוח שורש של פולינום איזנשטיין לשדה.
דוגמאות

1. יהי  \ pראשוני, אזי  f(x)=x^{n}-p מקיים את קריטריון אייזנשטיין ולכן הוא אי-פריק.
2. הדרך הקלה להוכיח שהפולינום הציקלוטומי  \ f(x)={\frac {x^{p}-1}{x-1}}=x^{p-1}+x^{p-2}+\cdots +x+1 אי פריק כאשר  \ p ראשוני, היא להבחין ש-  \ f(x+1) מקיים את קריטריון איזנשטיין עבור  \ p.
3. נתבונן ב-  \ g(x)=3x^{4}+15x^{2}+10.  הגורם המשותף של המקדמים 10 ו- 15 הוא ראשוני, 5. מכיוון ש-5 איננו מחלק את 3, המקדם המוביל ו-  \ 5^{2}=25 איננו מחלק את 10, המקדם האחרון - הפולינום עונה על התנאי ולכן הוא אי פריק מעל השלמים.
4. יש פולינומים המקיימים את קריטריון אייזנשטיין אחרי הצבת הזזה  x=y+a, כאשר  \ aקבוע.
התבוננו לדוגמה בפולינום  \ h(x)=x^{2}+x+2. נראה שאין ראשוני המחלק את 1, המקדם של  x. אבל, אם נציב  \ x+3, נקבל את הפולינום  \ h(x+3)=x^{2}+7x+14, אשר מקיים את הקריטריון עבור המספר הראשוני 7. כלומר, על ידי הזזת הפולינום הצלחנו להראות שהוא מקיים את קריטריון איזנשטיין.
הוכחה

להלן ההוכחה למקרה של פולינום בעל מקדמים שלמים. ההוכחה לתחום שלמות כללי דומה. נתבונן ב- \ f(x) כפולינום מודולו  \ p, כלומר נעתיק את המקדמים לשדה  \ \mathbb {Z} /p\mathbb {Z} . מכיוון שכל המקדמים פרט למקדם המוביל מתחלקים ב- \ pנקבל את הפולינום  \ cx^{n}עם מקדם כלשהו שונה מאפס  \ c. נניח בשלילה שניתן לפרק את  \ fלשני פולינומים  \ gו- \ hשהמכפלה שלהם שווה ל- \ fונקבל ש- \ h\equiv ax^{k}\,,g\equiv bx^{n-k}(\operatorname {mod} \,p). מכאן,  \ pמחלק את המקדמים החופשיים של  \ h ושל  \ gולכן,  \ p^{2}מחלק את המקדם החופשי של המכפלה בסתירה להנחה.
רוברט וב

| --- | --- |

רוברט וב
 לידה:  29 בספטמבר 1972 (בן 52) בוסטון, לינקולנשייר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 מקום לימודים:  רובינזון קולג', קיימברידג'  Queen Elizabeth's Grammar School, Horncastle 
 בן או בת זוג:  Abigail Burdess (2006–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברט פטריק וב (באנגלית: Robert Patrick Webb; נולד ב-29 בספטמבר 1972) הוא קומיקאי, שחקן וכותב אנגלי. וב והשחקן דייוויד מיטשל מהווים את הצמד "מיטשל ווב". השניים מוכרים בעיקר מהופעתם בסיטקום של ערוץ 4 "פיפ שואו" ובתוכנית המערכונים "That Mitchell and Webb Look". וב ידוע גם כמנחה של התוכניות "Great Movie Mistakes" ו-"Great TV Mistakes franchise" בהן הוא מציג בהומור ובמשחקי מילים טעויות שקורות בסרטים ובתוכניות טלוויזיה.
קורות חייו

וב נולד בבוסטון שבלינקולנשייר וגדל בוודהול ספא קרוב להורנקאסל. הוא הצעיר במשפחה של שלושה בנים. וב למד בבית הספר היסודי "המלכה אליזבת'" בהורנקאסל. כמי שגדל על הסדרות הקומיות "הצעירים" The Young Ones ו"הפתן השחור" התחיל להתעניין בדרמה ובשירה. בהיותו בבית הספר התחיל לכתוב פרודיות. אמו נפטרה מסרטן השד כשהיה בתיכון ולמד לבחינות A-levels.
בגיל 20 למד וב ברובינסון קולג' בקיימברידג' והיה סגן נשיא מועדון התיאטרון של האוניברסיטה "פוטלייטס". וב ומיטשל הכירו ב-1993 כשנבחנו להצגה "סינדרלה" בהפקת פוטלייטס.
חיים אישיים

ב-2007 התחתן וב עם הקומיקאית אביגיל בורדס, אותה הכיר בהופעה בתוכנית מערכונים ברדיו. מיטשל היה השושבין שלו בטקס החתונה. בני הזוג חיים בקילברן שבלונדון ולהם שתי בנות.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | קונפטי | Confetti | מייקל |  |
| 2007 |  | Magicians | קארל |  |
| 2012 | חתונה מוקלטת | The Wedding Video | טים |  |
| 2016 | פשוט נהדרת | Absolutely Fabulous: The Movie | ניק |  |
הערות שוליים

↑  "Comedy Star Goes Back to School". Horncastle News. אורכב מ-המקור ב-2009-01-12. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "BBC Two – My Life in Verse Episode 2: Robert Webb". BBC.co.uk. 9 באוקטובר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rosanna Greenstreet (3 בדצמבר 2005). "Q&A Robert Webb". London, UK: The Guardian. נבדק ב-2008-04-19. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mitchell, Ben (27 באוגוסט 2006). "Masters of comedy". London, UK: The Observer. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  "Robert Webb". BBC. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Peep Show". The British Sitcom Guide. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "British Comedy Awards: Nominations". BBC News. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mayer Nissim. "British Comedy Awards: The Nominations". Digital Spy. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Frankie Boyle heads new Channel 4 season". BBC News. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Logan, Brian. "The Two Faces of Mitchell and Webb". London, UK: The Guardian. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Victoria Wood scoops Bafta double". BBC News. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Bafta TV Awards 2009: nominations". The Guardian. London, UK. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "That Mitchell and Webb Sound". BBC. נבדק ב-2007-04-14.
↑  "That Mitchell and Webb movie". chortle.co.uk. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Michael Thornton. "Mitchell and Webb reveal new sitcom". Digital Spy. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑    Andrew Pettie, ‏Interview: David Mitchell and Robert Webb, The Telegraph, 10 June 2009
↑  Phil Harrison. "David Mitchell: interview". Time Out. אורכב מ-המקור ב-2010-05-31. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Gamet, Jeff. "Apple UK Get a Mac Ads Debut". Mac Observer.com. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Alexis Petridis. "Robert Webb: a peep into the future". נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Webb dances to Comic Relief title". BBC News. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sweeney, Kathy. "In fine voice: the TV narrators that steal the show". The Guardian. London, UK. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tanya Jones. "This Mitchell and Webb Book". Noise to Signal. Noise to Signal. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "How to Cope with Mitchell and Webb". HarperCollins. HarperCollins Publishers. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Robert Webb. "Robert Webb". The Daily Telegraph. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Webb, Robert. "Will it really matter if my daughter doesn't love scampi?". The Daily Telegraph. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 11021423  BnF: cb16712005m (data)  CiNii: DA19806053  GND: 1220639346  ICCU: RAVV541223  ISNI: 0000 0000 5103 1449  LCCN: no2008180497  MusicBrainz: 0d3e971b-8b28-4b39-96b6-9d28e603cdf0  NDL: 031356150  NKC: xx0239407  NTA: 334539722  RERO: 02-A028803412  SUDOC: 139871470  VIAF: 26896101   WorldCat (עם VIAF): 26896101
קלוגה (כדורגל)

קלוגה (ברוסית: Футбольный клуб Калуга) הוא שמו של מועדון כדורגל מקצועני מעיר באותו שם במחוז קלוגה שברוסיה, המתמודד בליגת הכדורגל המקצוענית, השלישית בחשיבותה ברוסיה, מאז 2010.
היסטוריה

מועדון הכדורגל קלוגה הוקם בשנת 2009 במקום מועדון לוקומוטיב קלוגה שהתקיים משנת 1936 והתמודד לרוב בליגה הסובייטית השנייה ולאחר מכן בליגה המקצוענית. קלוגה הוקמה על בסיס מועדון הקטרגל MiK שהוקם ב-2002 (Футбольная команда «МиК») וב-2006 הקים גם מחלקה לכדורגל אשר עד 2009 התמודדה בליגה החובבנית. MiK זכתה בגביע הליגה החובבנית בשנים 2007, 2008 ובסיום עונת 2009 זכתה באליפות הליגה החובבנית.
לקראת עונת 2010 קבוצת MiK אורגנה מחדש והפכה למועדון הכדורגל "קלוגה", שהוקם בתמיכת עיריית קלוגה ובמימון גזאנרגו בנק. הקבוצה התמודדה בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה ובהדרכת המאמן אדוארד דיומין סיימה את עונת הבכורה במקום העשירי. את עונת 2011/2012 ─ במקום תשיעי, עונת 2012/13 ─ במקום החמישי ואת עונת 2013/14 — במקום הששי. בעונת 2018/2019 סיימה במקום הששי ובכך שחזרה את הישגה מעונת 2014/2015 שעודנו מהווה להישג השיא שלה בליגה.
הקבוצה התמודדה במשך 10 עונות רצופות בליגה המקצוענית ומתמודדת בקביעות מדי שנה גם בגביע הרוסי בכדורגל, אך לא הצליחה לעבור מעל למשוכת שלב 32 האחרונות.
הישגים לפי עונה

| עונה | ליגה | ליגה> ר | ליגה> מיקום | ליגה> מ | ליגה> נ | ליגה> ש | ליגה> ה | ליגה> יחס | ליגה> נק' | גביע | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ‏2010 | ליגת הכדורגל המקצוענית | 3 | 10 | 30 | 12 | 7 | 11 | 27-31 | 43 | 1/256 |  |
| 2011/2012 | ליגת הכדורגל המקצוענית | 3 | 9 | 39 | 14 | 10 | 15 | 37-41 | 52 | 1/128 |  |
| ‏2012/2013 | ליגת הכדורגל המקצוענית | 3 | 5 | 30 | 14 | 5 | 11 | 52-33 | 47 | 1/32 |  |
| 2013/2014 | ליגת הכדורגל המקצוענית | 3 | 6 | 30 | 12 | 9 | 9 | 44-36 | 45 | 1/128 |  |
| 2014/2015 | ליגת הכדורגל המקצוענית | 3 | 6 | 30 | 14 | 7 | 9 | 42-31 | 49 | 1/64 |  |
| ‏2015/2016 | ליגת הכדורגל המקצוענית | 3 | 8 | 26 | 9 | 6 | 11 | 24-27 | 33 | 1/256 |  |
| 2016/2017 | ליגת הכדורגל המקצוענית | 3 | 10 | 15 | 6 | 5 | 4 | 15-14 | 23 | 1/32 |  |
| ‏2017/2018 | ליגת הכדורגל המקצוענית | 3 | 12 | 26 | 5 | 6 | 15 | 20 — 37 | 21 | 1/64 |  |
| ‏2018/2019 | ליגת הכדורגל המקצוענית | 3 | 6 | 26 | 10 | 6 | 10 | 30 — 29 | 36 | 1/32 |  |
| ‏2019/2020 | ליגת הכדורגל המקצוענית | 3 |  |  |  |  |  |  |  | 1/64 |  |
מאמנים

| מאמן | הישגים> מ | הישגים> נ | הישגים> ש | הישגים> ה | הישגים> יחס | הישגים> נק' | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה אדוארד דיומין | 121 | 50 | 28 | 43 | 140 — 136 | 178 | 1 בינואר 2010 – 30 ביולי 2013,  30 באוקטובר 2017 – 14 ביוני 2018 |
| רוסיה ויטאלי ספרונוב | 86 | 27 | 17 | 42 | 102 — 108 | 98 | 31 ביולי 2013 – 2 בספטמבר 2013,  25 בפברואר 2015 – 29 באוקטובר 2017 |
| רוסיה ולדימיר וולצ'ק | 44 | 18 | 13 | 13 | 59 — 45 | 67 | 3 בספטמבר 2013 – 11 בנובמבר 2014 |
| רוסיה קונסטנטין דזוצב | 32 | 15 | 7 | 10 | 42 — 35 | 52 | 15 ביוני 2018 –  |
גלריה

מועדון הכדורגל קלוגה
2010-2011
מועדון הכדורגל קלוגה
לוגו מפברואר 2012
הערות שוליים

↑  Кубок России 2010/11 Футбол
↑  Чемпионат России 2010 Второй дивизион Футбол
↑  Чемпионат России 2011/12 Второй дивизион Футбол
↑  Кубок России 2011/12 Футбол
↑  Чемпионат России 2012/13 Второй дивизион Футбол
↑  Кубок России 2012/13 Футбол
↑  Чемпионат России 2013/14 Второй дивизион Футбол
↑  Кубок России 2013/14 Футбол
↑  Чемпионат России 2014/15 Второй дивизион Футбол
↑  Кубок России 2014/15 Футбол
↑  Кубок России 2015/16 Футбол
↑  Чемпионат России 2015/16 Второй дивизион Футбол
↑  Чемпионат России 2016/17 Второй дивизион Футбол
↑  Кубок России 2016/17 Футбол
↑  У «Калуги» — новый логотип!
| הליגה הרוסית השנייה בכדורגל • קבוצות הכדורגל בעונת 2024 |
| --- | --- | --- |
| בית A | בית A |  |
| בית זהב | אוונגרד קורסק • לנינגראדץ • וולגר אסטרחן • ולס מוסקבה • וולגה אוליאנובסק • ספרטק קוסטרומה • קובאן • קלוגה • צ'ליאבינסק • טקסטילשצ'יק איוואנובו |  |
| בית כסף | קרסנודאר-2 • אירטיש אומסק • מטאלורג ליפצק • סיביר • מורום • וולגה אוליאנובסק • מאשוק-KMV • רודינה-2 • חימיק דזרז'ינסק • טורפדו מיאס • דינמו בריאנסק |  |
| בית B | בית B |  |
| 1 | אמקאר פרם • צ'רטנובו • פורטה טאגאנרוג • סאליוט בלגורוד • ביולוג נובוקובאנסק • דרוז'בה מייקופ • דינמו סטברופול • קובאן הולדינג • דינמו-2 מחצ'קלה • סבסטופול • ספרטק נלצ'יק • פובדה חסביורט • רובין יאלטה • וולנה ניז'ני נובגורוד |  |
| 2 | דינמו וולוגדה • דינמו סנקט פטרבורג • בלטיקה-BFU קלינינגרד • זניט-2 • טורפדו ולדימיר • לוקי אנרגיה • קוונט אובנינסק • ספרטק טמבוב • ריאזאן • צ'יטה |  |
| 3 | אנגושט נזראן • ניז'ני נובגורוד-2 • רוסטוב-2 • נארט צ'רקסק • נוסטה נובוטרויצק • אורנבורג-2 • לאדה טוליאטי • אוראלץ-TS • אורל-2 • אקרון-2 • דינמו קירוב • סטרויטל קאמינסק-שחטינסקי • זניט פנזה • סוקול קאזאן • רובין-2 קאזאן • בלאשיחה • זנאמיה נוגינסק • זנאמיה טרודה אורחובו-זויבו • קולומנה • סאטורן ראמנסקויה • קריליה סובייטוב-2 |  |
| 4 | אירקוטסק • דינמו ולדיווסטוק • דינמו ברנאול • חימקי-M • פרסבט דומודדובו • מטאלורג וידנויה • סחלין • סק"א חברובסק-2 • אוריול • זורקי קרסנוגורסק • טורפדו-2 מוסקבה • רודינה-M • סטרוגינו מוסקבה • ספרטק-2 מוסקבה • דינמו-2 מוסקבה |  |
קטלאז

מבנה רביעוני של קטלאז
קטלאז הוא אנזים המצוי כמעט בכל האורגניזמים הנחשפים לחמצן, המפרק מי חמצן (H2O2), שהם תרכובת המזיקה לאורגניזם, למים ולחמצן. הקטלאז נמצא בבעלי חיים, בצמחים, בפטריות ובמיקרואורגניזמים רבים. באדם מצוי הקטלאז כמעט בכל תאי הגוף ואיבריו, ונמצא בכמות גדולה בכבד, בכליות ובדם.
קטלאז הוא אחד האנזימים בעלי זמן המחזור (turnover number) הגבוהים ביותר: מולקולת קטלאז אחת מסוגלת לפרק מדי שנייה עד ל-200,000 מולקולות מי חמצן. הקטלאז הוא חלבון המורכב מארבע תתי-יחידות (טטרהמר), כל אחת באורך של יותר מ-500 חומצות אמינו. הוא מכיל ארבע קבוצות הם (ברזל) המאפשרות לאנזים להגיב עם מי חמצן. ה-pH האופטימלי לקטלאז באדם הוא 7. במינים אחרים משתנה ה-pH האופטימלי ועשוי לנוע בטווח של 4 עד 11, תלוי במין.
כאמור, קטלאז מכיל קבוצת הם, ולפיכך מיוצג בנוסחת התגובה כ-FeCat. לימין סימון הברזל (Fe) מצוין מספר החמצון שלו בספרות רומיות. תגובה זו מתרחשת בשני שלבים:
\ \mathbf {H_{2}O_{2}+Fe(III)Cat\rightarrow H_{2}O+OFe(IV)Cat}
\ \mathbf {H_{2}O_{2}+OFe(IV)Cat\rightarrow H_{2}O+Fe(III)Cat+O_{2}}
בשלב הראשון של התגובה אטום חמצן מתנתק ממי החמצן ונקשר לאנזים; מי החמצן הופכים למים. בשלב השני אטום חמצן מתנתק ממולקולה אחרת של מי חמצן, וכן אטום החמצן הקשור לאנזים מתנתק ממנו; שני האטומים חוברים ליצירת מולקולת חמצן, מי החמצן שוב הופכים למים. התוצאה הסופית היא שתי מולקולות מים ומולקולת חמצן אחת:
\ \mathbf {H_{2}O_{2}+H_{2}O_{2}\rightarrow 2H_{2}O+O_{2}}
היסטוריה

לואי ז'אק טנאר אשר גילה את מי החמצן היה הראשון שהבחין ב-1811 בקיומו של חומר האחראי לפירוק מי החמצן. ב-1900 הכימאי הגרמני אוסקר לאו העניק לקטלאז את שמו, וכן גילה כי האנזים נמצא בצמחים ובבעלי חיים רבים. ב-1937 ג'יימס בטשלר סאמנר גיבש קטלאז מבקר וב-1938 פרסם את משקלו המולקולרי של האנזים. ב-1969 רוצף קטלאז של בקר. המבנה התלת־ממדי של החלבון התגלה ב-1981.
ראו גם

מבחן קטלאז
הערות שוליים

↑  Boon EM, Downs A, Marcey D. "Catalase: H2O2: H2O2 Oxidoreductase". Catalase Structural Tutorial Text. נבדק ב-2007-02-11.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Sumner JB, Gralén N (במרץ 1938). "The molecular weight of crystalline catalase". Science (journal). 87 (2256): 284. doi:10.1126/science.87.2256.284. PMID 17831682. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Schroeder WA, Shelton JR, Shelton JB, Robberson B, Apell G (במאי 1969). "The amino acid sequence of bovine liver catalase: a preliminary report". Arch. Biochem. Biophys. 131 (2): 653–5. doi:10.1016/0003-9861(69)90441-X. PMID 4892021. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Murthy MR, Reid TJ, Sicignano A, Tanaka N, Rossmann MG (באוקטובר 1981). "Structure of beef liver catalase". J. Mol. Biol. 152 (2): 465–99. doi:10.1016/0022-2836(81)90254-0. PMID 7328661. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284712905171  BnF: cb14535812m (data)  LCCN: sh85020809 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רוקול

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  57°35′47″N 13°41′14″W﻿ / ﻿57.596277777778°N 13.687305555556°W﻿ / 57.596277777778; -13.687305555556
 שטח:  0.0007843 קילומטר רבוע
 אורך:  0.031 קילומטר
 רוחב:  0.0253 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 אוכלוסייה:  0
 אזור זמן:  UTC+0
  (למפת אירופה מוגדלת) רוקול(למפת אירופה רגילה) רוקול(למפת צפון האוקיינוס האטלנטי רגילה) רוקול(למפת צפון האוקיינוס האטלנטי מוגדלת) רוקול
 
רוקול (באנגלית: Rockall) הוא איון בלב האוקיינוס האטלנטי בין בריטניה ואירלנד במזרח, איי פארו ואיסלנד בצפון. 
רוקול הוא בעצם צוק קטן הבולט מהים, בשטח של מספר מטרים רבועים. האי מהווה שריד גאולוגי של הר געש שכבה לפני אלפי שנים. כלי שיט רבים טבעו לאחר שהתנגשו באי.
בני אדם מעולם לא התיישבו על האי, אך למרות זאת ישנן מדינות אשר תובעות חזקה עליו:
בריטניה בריטניה
אירלנד אירלנד אשר קרובה יותר לאי מבריטניה עצמה מבחינה גאוגרפית
איסלנד איסלנד
איי פארו איי פארו שבשליטת דנמרק