stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המלחמה האנגלו-מצרית
הערות שוליים

↑  Robinson, Ronald; Gallagher, John (1961). Africa and the Victorians: The Official Mind of Imperialism. London: Macmillan.
↑  Hopkins, שם, עמ' 373–374.
↑  Hopkins, שם, עמ' 374.
↑  Hopkins, שם, עמ' 379-380.
↑  Hopkins, שם, עמ' 382.
↑  Hopkins, שם, עמ' 385.
↑  Galbraith & al-Sayyid-Marsot, עמ' 485.
↑  The Bombardment of Alexandria (1882), Old Mersey Times(באנגלית)
1 2  Hopkins, שם, עמ' 384.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530564205171  LCCN: sh2004010379 
תצלום של אלכסנדריה לאחר ההפגזה והשריפות שפרצו בעקבותיה בין 11 ל-13 ביולי 1882.
ציור של קרב תל אל-כביר, מאת הצייר הצרפתי הנרי לואיס דופרט (1841-1909).
המרכז הראשי לתקשורת מיוחדת

| --- | --- |
סמל

טלאי הכתף של המרכז
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תחום שיפוט:  רוסיה רוסיה
 סוכנות אם:  סוכנות התקשורת הפדרלית
 תאריך הקמה:  16 בנובמבר 1939 כשירות התקשורת המיוחדת של נקוו"ד
 מטה מרכזי:  מוסקבה
 https://www.cccb.ru
 
סיכת היחידה של המרכז.
המרכז הראשי לתקשורת מיוחדת (ברוסית: ФГУП «Главный центр специальной связи», בראשי תיבות: ФГУП ГЦСС) הוא גוף פדרלי ברוסיה של סוכנות התקשורת הפדרלית המהווה שירות שליחויות האחראי להעברת ומסירת פריטים חשאיים ובעלי ערך, תרופות, נשק וסחורות מסוכנות, לרבות מזומנים. שירותים אלה מתבצעים באמצעות מתן שירותי אבטחה ובשל כך הגוף מזוהה בציבור עם המכוניות המשוריינות המובילות מזומנים בין סניפי בנקים ומוסדות פיננסיים ברוסיה ועובדיה מסתובבים בנשק שלוף בעת העברת הכספים.
רקע

המרכז מהווה לממשיך דרכו של שירות התקשורת המיוחד של קומיסריון הפנים העממי של ברית המועצות והיה מנגנון תקשורת השליחויות של המשטרה החשאית של ברית המועצות משנת 1939. בשנת 1988, במסגרת השירות, הוקם המרכז הראשי לתקשורת מיוחדת. ב-28 בדצמבר 1991 אורגן מחדש במתכונתו הנוכחית כגוף ממשלתי של הפדרציה הרוסית.
המרכז משתף פעולה עם חברות גדולות וגופים ממשלתיים במתן שירותי תובלה ומסירת סחורות בעלי חשיבות גדולה המרכז תופס נתח משמעותי משוק שירותי העברת כספים ומזומנים באזורי המדינה ונחשבת לגוף המנוסה במתן שירותים בתחום זה ומאז 2013 מפעליה שירותי דואר מהיר של סחורות בעלי חשיבות עליונה והעברת כספים מהמטבעות אל הבנקים ברחבי המדינה במסגרת שירותי המסירה והשילוח המרכז אחראי גם למסירת טופסי השאלות של המבחן הממלכתי המאוחד (המקבילה הרוסית לבחינות בגרות ופסיכומטרי) אל בתי הספר והאקדמיות והמוסדות בהם נערכים המבחנים,, אבטחת רכוש ונכסים בעלי ערך שמובאים לרוסיה לתצוגה במוזיאונים לרבות חפצי דת,, הכתר הקיסרי והעתקים שלו המובאים לתצוגה במוזיאונים ברחבי רוסיה,. הוא מילא תפקיד מרכזי בסיוע להעתקת הארכיונים הממשלתיים מהבניין הישן בו היו למשכנם החדש והיה הגוף היחיד האמון על מתן שירותי שילוח בכל הנוגע למסירת דברי דואר במהלך אוניברסיאדת קאזאן (2013), בה מילא תפקיד מרכזי כגוף השילוח הבלעדי. בנוסף, המרכז אחראי להעברת הקלפיות ופתקי ההצבעה ממחסני ועדת הבחירות המרכזית של רוסיה אל עמדות ההצבעה, כמו גם אבטחת מערך עיבוד פתקי הצבעה במהלך הבחירות במדינה. כל סחורה שהמרכז אחראי על העברת מבוטחת בסכום של מאה מיליון דולר.
למרכז משרד ראשי במוסקבה וסניפים אזוריים בסנקט פטרבורג, קלוגה, ניז'ני נובגורוד, רוסטוב על הדון, סראטוב, יקטרינבורג, נובוסיבירסק וחברובסק. למרכז נציגויות ב-71 מחוזות רוסיה ופועלים למעלה מ-180 מחלקות ויחידות סמך של המרכז, לרבות נקודת תקשורת מיוחדת בנמל החלל בייקונור. לרשות המרכז 7,000 כלי נשק ולמעלה מ-1,700 כלי תחבורה שונים הנעים ב-1,200 מסלולים סדירים באורך 508,000 קילומטרים.
ראו גם

שירות השילוח הממלכתי של רוסיה
רוסאינקס
הערות שוליים

↑  «Приволжские военные не платят за пересылку своих секретов», Игорь Агапов, Деловая газета «Маркер»
↑  Письмо ФАС России от 02.09.2013 N АЦ/34133/13 «О разъяснении законодательства» от 02 сентября 2013 г., КонсультантПлюс
↑  «Перевозчик», קומרסאנט
↑  «Почта для бриллиантов», ודומוסטי
↑  «Спецсвязь захватывает почтовый рынок», ComNews
↑  «К заданиям ЕГЭ приставят вооруженную охрану», Slon
↑  «Спецсвязь Татарстана», Kazan First
↑  «Волос Пророка в Тюмени», Мавлид ан-Набий № 6 (2013)
↑  «Госструктура "на измене": как спецсвязь перевозит наркотики», Ридус
↑  «Презентация Реплики большой Императорской Короны», Ювелирторг
↑  «При участии ФГУП ГЦСС перевезены картины для выставки, приуроченной к 100-летию ГМИИ им. А.С. Пушкина»,
↑  «Мамонтенок Люба возвращается домой в Салехард из Москвы. Её упакуют и отправят "спецсвязью"», Накануне.ru
↑  [http://www.vedomosti.ru/newspaper/article/2006/11/22/116215 «Архив уехал»
↑  «ФГУП ГЦСС - поставщик Универсиады 2013 года в Казани»,Федеральное агентство связи
↑  «Задачи по перевозке избирательной документации выполнены полностью», סוכנות התקשורת הפדרלית
↑  «Спецсвязь России: инкассация особого назначения», Klerk.ru
היינריך שוואבה

| --- | --- |

 לידה:  25 באוקטובר 1789 דסאו, אנהלט-דסאו 
 פטירה:  11 באפריל 1875 (בגיל 85) דסאו, דוכסות אנהלט 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1857)  חבר זר של החברה המלכותית (26 במרץ 1868) 
 תרומות עיקריות
 עבודתו על כתמי שמש.
 
סמואל היינריך שוואבה (בגרמנית: Samuel Heinrich Schwabe;‏ 25 באוקטובר 1789 – 11 באפריל 1875) היה אסטרונום ובוטנאי גרמני, אשר נודע בשל עבודתו בתחום כתמי השמש.
חייו

שוואבה נולד בשנת 1789 בעיר דסאו. בשנת 1806 סיים את לימודיו בבית הספר, והחליט כי ברצונו להיות רוקח. למד בברלין רוקחות, כימיה, בוטניקה ופיזיקה עד שנת 1809. בשנת 1811 שב לדסאו ונטל לידו את ניהול בית המרקחת של סבו, עד שנמכר ב-1829.
כבר בשנת 1825 החל להתעניין באסטרונומיה, והפנה את מרצו לתצפיות בכתמי שמש. חקר את מסלולו של כוכב חמה בתקווה למצוא בו את כוכב הלכת ההיפותטי "וולקן". משימה זו הייתה לא קלה בשל הקרבה לשמש, אך שוואבה סבר כי כוכב הלכת וולקן יופיע במהלך מסלולו ככתם כהה על פני השמש. בתקופה של שבע-עשרה שנים, בין השנים 1826–1843, ניצל שוואבה כל יום בהיר לצפות בשמש ותיעד את הכתמים שמצא, בתקווה לגלות את וולקן ביניהם. לא עלה בידו של שוואבה לגלות את כוכב הלכת, אך הוא גילה כי כתמי שמש באים והולכים במחזור של עשר שנים, אשר ניתן לנבא את מופעיו. בשנת 1843 פרסם את ממצאיו במאמר קצר שכותרתו "תצפיות בשמש במהלך שנת 1843".
על תגליתו זכה שוואבה בשנת 1857 במדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה.
הדום קרח

הדום הקרח וורמולד, בחצי האי רייט, באי אדלייד שבאנטארקטיקה
הדום קרח  (באנגלית: ice piedmont) או קרחון הדום (Piedmont glacier) הוא שכבת קרח המכסה רצועת חוף נמוכה (מישור חוף), הנמוך מההרים שלצידו, והגבוהה מפני הים או ממדף קרח שעל פני הים.
קרחון הדום צורת ביניים בין קרחונים או זרם קרח לבין שדות קרח או כיפות קרח.  הדומי קרח הם מניפות קרח נרחבות, הנוצרות מקרחונים ששנשפכו הגיעו אל שטח מישורי או לרגלי ההר. מניפות הקרח יתחברו יחד ויתאחדו לשדה קרח קטן לרגלי השטח מוצא ההדום. קרחוני הדום נבדלים מקרחוני עמק בכך שהם אינם זורמים בעמק מוגדר, אלא מתפשטים על פני שטח נרחב ומהווים מעין שדה קרח משני. תנועתו של קרחון ההדום איטית בהרבה מתנועתו של קרחון העמק. הוא שונה מחיפויי הקרח במהירותו הגדולה יותר, ואינו מתפצל לכיוונים שונים.
ראו גם

גאומורפולוגיה קרחונית
קרחון
קרחון ימי
שדה קרח
מדף קרח
כיפת קרח
לקריאה נוספת

•  Vijay P. Singh, Pratap Singh, Umesh K. Haritashya, editors, , P 49
הבילויים (אלבום)

"הבילויים" הוא אלבום הבכורה של להקת הבילויים, שהופק על ידי הלהקה בשיתוף עם ברי סחרוף. האלבום יצא בשנת 2003 וגרף ביקורות חיוביות רבות. השירים הידועים ביותר באלבום הם "אוטו זבל", "נפלא פה" ו"כשנפוליאון יכבוש את עכו".
סגנון

מרבית השירים באלבום הם בסגנון הקבוע של הבילויים - שילוב של רוק ומוזיקת כליזמר. למרות זאת, שירים רבים באלבום שואבים השראה ממגוון סגנונות מוזיקליים, כגון רוקבילי, רוק מתקדם, ג'אז, ואפילו מוזיקה מזרחית בשיר "מטבח אל יהוד". הבילויים עושים שימוש במגוון רחב של כלי נגינה כמו יוקולילי, טרומבון וטובה.
מבחינה מילולית, האלבום נע בין רצינות להומור, ולגבי שירים מסוימים קשה לקבוע אם מדובר בשיר רציני או בשיר מצחיק. כמעט לכל השירים משותף הטון הביקורתי של הכתוב.
האלבום מכיל משחקי מילים רבים, וכן בפראפרזות על משפטים ידועים. למשל: "אני יורק לבאר שממנה אשתה גם מחר" כפרפרזה על "אל תירק לבאר שממנה אתה שותה".
באלבום נעשה שימוש רב בהומופונים ו"כמעט הומופונים": מילים שונות הנשמעות זהות או כמעט זהות. למשל "אוטו" ו"אותו" בשורה "אוטו זבל, אותו זבל כל חיי סביב היה" בשיר "אוטו זבל", או "מטבוחה ילדונת, מה את בוכה" מתוך "מטבח אל יהוד".
האלבום עוסק במגוון רחב מאוד של נושאים, ביניהם חייהם של דמויות בשולי החברה (עובדים תאילנדים, בחורי ישיבה, אם חד הורית, ובעלי מסעדה ערביים). כמה מהשירים באלבום ("מטבח אל יהוד", "שאול מופז" ו"נפלא פה") הם שירים פוליטיים במובהק, ושנויים במחלוקת. במיוחד עורר ביקורת השיר "שאול מופז" המתאר את שאול מופז, הרמטכ"ל דאז, נוסע במזחלת ומחלק איברים קטועים של חיילים להוריהם.
שירי האלבום

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי ימי ויסלר (למעט היכן שמצוין אחרת).
| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | אני מקיא  |   | 1:54 |
| 2. | כשנפוליאון יכבוש את עכו  |   | 2:54 |
| 3. | מה שלום הזקן של צ'ין קו צ'ן  | ויסלר וענבר | 4:14 |
| 4. | אוטו זבל (קח אותי איתך)  |   | 2:02 |
| 5. | מרוסיה  | ויסלר וענבר | 4:13 |
| 6. | מטבח אל יהוד  |   | 5:51 |
| 7. | ליד בית השחי  | ענבר | 3:12 |
| 8. | אין בגטים בגטו  |   | 2:53 |
| 9. | שאול מופז  |   | 4:01 |
| 10. | בלדה לאם חד הורית  | ענבר | 5:37 |
| 11. | בחורים של ישיבה  | ויסלר וענבר | 2:57 |
| 12. | נפלא פה  | ויסלר וענבר | 5:41 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 47:23 |
קרדיטים

נועם ענבר - שירה ובאס חשמלי
ימי ויסלר - קולות, גיטרה חשמלית, יוקולילי ("מרוסיה")
שלומי "כרובי" לביא - מערכת תופים וכלי הקשה
מאיה דוניץ - פסנתר, אורגן האמונד
ברי סחרוף - גיטרה חשמלית ("מטבח אל יהוד" ו"בלדה לאם חד הורית")
יוקה יממוטו - זמרת אורחת ("מה שלום הזקן של צ'ין קו צ'ן")
אייל תלמודי - סקסופון טנור ("נפלא פה")
גור רוטקופ - טרומבון ("נפלא פה")
יובל "טובי" זולוטוב - טובה ("נפלא פה" ו-"מה שלום הזקן של צ'ין קו צ'ן")
יוני סילבר - קלרינט באס ("מה שלום הזקן של צ'ין קו צ'ן")
הערות שוליים

↑  על האלבום, באתר היי-פיי מיוסיק ב-19 באוקטובר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 2eae085e-f244-3adc-995e-c9e563f5e849
הלך מאיתנו

| --- | --- |

 בימוי:  מג הסו, הסו צ'י-יין
 הופק בידי:  לו שי-יואן, מגי פאן
 תסריט:  לו שי-יואן, מג הסו
 עריכה:  לי צ'נג-צ'יגנ
 מוזיקה:  לי יינג-הונג
 מדינה:  טאיוואן 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, נטפליקס, Medialink Group 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 באפריל 2018 
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  מנדרינית, מנדרינית טיינואנית תקנית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט להט"בי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הלך מאיתנו (במנדרינית: 誰先愛上他的) הוא סרט דרמה קומית טייוואני מ-2018 בבימוי משותף של מג הסו והסו צ'י-יין.
הסרט זכה לביקורות חיוביות ממבקרי הקולנוע ונבחר כמועמד הטייוואני לפרס אוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-92, אם כי לא הגיע לרשימה הסופית.
תקציר העלילה

נער, סונג צ'נג-שי (הואנג), נמצא בריב מר בין אמו (הסיה) לבין אדם חופשי (צ'יו), שהוא גם המאהב וסוכן הביטוח של אביו של סונג שנפטר לאחרונה (צ'ן).
שחקנים ודמויות

רוי צ'יו בתור ג'יי
סייה יינג-שואן בתור ליו סאן-ליאן
ספארק צ'ן בתור סונג ג'נג-יואן
ג'וזף הואנג בתור סונג צ'נג-שי
וואנפאנג כיועץ
אלן קאו בתור אמו של ג'יי
יאנג לי-יין בתור אחותו של סאן-ליאן
ליאנג צ'נג-צ'ון כמנהל במה
וו טינג-צ'יין כמנהל
פרסים ומועמדויות

| פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| פסטיבל הסרטים והפרסים הבינלאומי מקאו | הסרט הטוב ביותר | Dear Ex | מועמדות |
| פרס הסרט על שם מי ינג ספיריט | הסרט הטוב ביותר | Dear Ex | מועמדות |
| פרסי הסרטים של טאיפיי | הסרט העלילתי הטוב ביותר | Dear Ex | זכייה |
| פרסי הסרטים של טאיפיי | השחקן הראשי הטוב ביותר | רוי צ'יו | זכייה |
| פרסי הסרטים של טאיפיי | השחקנית הראשית הטובה ביותר | סייה יינג-שואן | זכייה |
| פרסי הסרטים של טאיפיי | פרס העיתונות | Dear Ex | זכייה |
| פרסי סוס הזהב | הסרט העלילתי הטוב ביותר | Dear Ex | מועמדות |
| פרסי סוס הזהב | השחקן הראשי הטוב ביותר | רוי צ'יו | מועמדות |
| פרסי סוס הזהב | השחקנית הראשית הטובה ביותר | סייה יינג-שואן | זכייה |
| פרסי סוס הזהב | המבצע החדש הטוב ביותר | ג'וזף הואנג | מועמדות |
| פרסי סוס הזהב | הבמאי החדש הטוב ביותר | מג הסו והסו צ'י-יין | מועמדות |
| פרסי סוס הזהב | התסריט המקורי הטוב ביותר | לו שי-יואן ומג הסו | מועמדות |
| פרסי סוס הזהב | השיר המקורי הטוב ביותר | לי יינג-הונג (Bali Song) | זכייה |
| פרסי סוס הזהב | עריכת הסרט הטוב ביותר | ליי צ'נג-צ'ינג | זכייה |
| פסטיבל הסרטים הסיניים טו טן | סרט יוצא מן הכלל | Dear Ex | זכייה |
| פסטיבל הסרטים הסיניים טו טן | השחקן הראשי הטוב ביותר | רוי צ'יו | מועמדות |
| פסטיבל הסרטים הסיניים טו טן | השחקנית הראשית הטובה ביותר | סייה יינג-שואן | מועמדות |
| פרסי המדיה הקולנועית הסינית | השחקן הראשי הטוב ביותר | רוי צ'יו | מועמדות |
| פרסי המדיה הקולנועית הסינית | השחקנית הראשית הטובה ביותר | סייה יינג-שואן | מועמדות |
| פרסי המדיה הקולנועית הסינית | הבמאי החדש הטוב ביותר | מג הסו והסו צ'י-יין | מועמדות |
| פסטיבל הסרטים באי פארו | הסרט הטוב ביותר | Dear Ex | מועמדות |
| פסטיבל הסרטים באי פארו | השחקן הראשי הטוב ביותר | רוי צ'יו | זכייה |
| פסטיבל הסרטים באי פארו | השחקנית הראשית הטובה ביותר | סייה יינג-שואן | זכייה |
| פסטיבל הסרטים באי פארו | המבצע החדש הטוב ביותר | ג'וזף הואנג | מועמדות |
| פסטיבל הסרטים באי פארו | הבמאי החדש הטוב ביותר | מג הסו והסו צ'י-יין | מועמדות |
| פסטיבל הסרטים באי פארו | התסריט הטוב ביותר | לו שי-יואן ומג הסו | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Strong, Matthew (12 בספטמבר 2019). "Taiwan sends gay-themed comedy 'Dear Ex' to Oscars". ארכיון מ-2019-09-13. נבדק ב-28 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Davis, Rebecca (12 בספטמבר 2019). "Taiwan Submits Golden Horse Award Winner 'Dear Ex' to Oscar Race". ארכיון מ-2021-01-19. נבדק ב-28 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tartaglione, Nancy (13 בספטמבר 2019). "Oscars: Mexico Selects 'The Chambermaid', Taiwan Opts For 'Dear Ex' In International Feature Race". ארכיון מ-2020-10-29. נבדק ב-28 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chu, Karen (15 בספטמבר 2019). "Oscars: Taiwan Selects 'Dear Ex' for International Feature Film Category". ארכיון מ-2020-08-13. נבדק ב-28 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הלך מאיתנו".
הידלדלות אוכלוסיית הדו-חיים

הקרפדה הזהובה מקוסטה ריקה, מהנפגעים הראשונים של הצטמצמות אוכלוסיות הדו-חיים. נראתה לאחרונה ב-1989.
מאז שנות ה-80 ניתן היה להבחין בהידלדלות אוכלוסיית הדו-חיים. במקומות שונים בעולם נרשמו התמוטטויות של אוכלוסיות שלמות ואף היכחדות מסיבית של מינים. הידלדלות זו היא חלק מתופעה כוללת יותר של הצטמצמות אוכלוסיות של בעלי חיים. אולם, הצטמצמות אוכלוסיות הדו-חיים מהווה איום גדול במיוחד, שכן היא מסכנת באופן משמעותי יחסית את המגוון הביולוגי על פני כדור הארץ. מספר סיבות משוערות הביאו למצב זה, בהן הרס של בתי גידול, ניצול יתר, זיהום, מינים פולשים, התחממות עולמית, קרינת אולטרה סגול מוגברת ומחלות. עם זאת, סיבות רבות שעל פי המשוער גרמו להידלדלות אוכלוסיית הדו-חיים עדיין אינן מובנות דיין, ומחקרים עכשוויים רבים עוסקים בנושא זה.
רקע

דו-חיים הם מחלקה בה נמצאות בין היתר צפרדעים, קרפדות וסלמנדרות. בשלושת העשורים האחרונים, נצפתה ירידה כללית באוכלוסיית הדו-חיים בכל העולם. ועידה בינלאומית של ביולוגים שנערכה ב-2004 הסכימה כי מעל שליש ממיני הדו-חיים בעולם נמצאים בסכנת הכחדה, ומעל 120 מינים נכחדו, כפי הנראה, מאז שנות ה-80. הידלדלות משמעותית הורגשה בעיקר במערב ארצות הברית, במרכז אמריקה, בדרום אמריקה ובמזרח אוסטרליה. פעולות האדם מביאות לירידה משמעותית במגוון הביולוגי העולמי, אולם הדו-חיים סובלים מפעולות אלו הרבה יותר מאשר בעלי-חיים אחרים. במהלך חייהם, הדו-חיים מבלים בשתי סביבות חיים שונות- היבשה והמים. בעובדה זו נעוצה אחת הסיבות המשוערות להידלדלות המתוארת: מכיוון שהדו-חיים חיים הן ביבשה והן במים, הם רגישים להשפעות משתי הסביבות הללו. עורם הוא חדיר מאוד יחסית לבעלי חיים אחרים, ולכן הם רגישים יותר לרעלים מאשר חיות אחרות, כמו עופות או יונקים. מדענים רבים מאמינים כי הדו-חיים הם בגדר "קנריות במכרה פחם", כלומר ההידלדלות הגדולה יחסית אצל הדו-חיים מראה על הידלדלות עתידית ומשמעותית בקבוצות אחרות של בעלי חיים, שקרוב לוודאי יהיו בסיכון בעתיד.
ירידות משמעותיות באוכלוסיות הדו-חיים הוכרו לראשונה בשנות ה-80 המאוחרות, כאשר קבוצה הולכת וגדולה של הרפטולוגים דיווחה על הצטמצמות תפוצת הדו-חיים. בין המינים שדווח על היעלמותם, הייתה הקרפדה הזהובה מקוסטה ריקה. הקרפדה הזהובה הייתה מושא של מחקר מדעי נמרץ מאז גילויה, אך אוכלוסייתה קרסה בפתאומיות ב-1987 עד להיעלמותה כליל ב-1989. מינים אחרים באותו אזור של הקרפדה הזהובה נעלמו גם כן באותה תקופה, ביניהם Atelopus varius. סביבת החיים של הקרפדה הזהובה ומינים אלו הייתה ביערות גבוהים, מכוסי עננים ושכוחי אדם, עובדה שהעלתה דאגה אצל ביולוגים משום שהיכחדות מינים אלו לא יכולה הייתה לנבוע מפעילות ישירה של בני-אדם.
תנודות אוכלוסין טבעיות או ירידה בעייתית?

בסוף שנות ה-80, כאשר הוצגו לראשונה הטענות כי יש להפעיל מאמצי שימור בנוגע לאוכלוסיות הדו-חיים, חלק מהמדענים לא השתכנעו בכל הנוגע לחומרת המצב. ביולוגים אחדים טענו כי השינויים שנצפו באוכלוסיית הדו-חיים הם טבעיים, כפי שבכל אוכלוסייה של בעלי חיים נצפים שינויים לאורך תקופות. הם הוסיפו, שהיעדר מידע ארוך-טווח על אוכלוסיות אלו מקשה לקבוע אם הדיווחים הנקודתיים הם חלק מתופעה כוללת או זמנית. בהיעדר אפשרות להחליט בעניין זה, לפיהם, היה צריך לשקול את השקעות הזמן והכסף במאמצי השימור.
עם זאת, מאז התרחשו מספר שינויים. הביולוגים הגיעו להסכמה כי הידלדלות אוכלוסיית הדו-חיים הם איום ממשי ומסוכן למגוון הביולוגי. הסכמה זו נבעה מהתגברות המחקרים שהצביעו על ירידה מסיבית באוכלוסיית הדו-חיים, גם באזורים בהם לא נגעה יד אדם. בנוסף, גברה המודעות לכך שהדו-חיים נעלמים מכל רחבי תבל.
סיבות אפשריות

במהלך השנים הוצעו מספר סיבות אפשריות שהביאו להידלדלות באוכלוסיית הדו-חיים.
סיבות אפשריות > הרס וקיטוע של בתי גידול

הרס בתי גידול הוא אחד מהגורמים המשפיעים ביותר על תנודות באוכלוסיית הדו-חיים. מכיוון שאלו חיים הן ביבשה והן במים, הרס של אחד מבתי גידול אלה ישפיע על גודל האוכלוסייה באופן ניכר. לעומתם, יתר בעלי החיים חיים ביבשה או במים, ולכן מושפעים ממצב בתי הגידול של סביבה אחת בלבד.
נוסף על ההרס הישיר שנגרם לבתי הגידול כתוצאה מפעילות אנושית, גם קיטוע בתי הגידול גורם להידלדלות אוכלוסייה של מיני הדו-חיים. קיטוע זה נגרם מבנייה וסלילה המחלקות את בית הגידול למספר אתרים נפרדים, ומונע מעבר של פרטים בין האתרים השונים. בכך מצטמצם הגיוון הגנטי של האוכלוסייה בכל אחד מהאתרים ומקטין את סיכויי השרדותם של הצאצאים.
סיבות אפשריות > מינים פולשים

טורפים ומתחרים שאינם טבעיים לאזור המחיה מהווים גם הם איום על יכולת הקיום של הדו-חיים בסביבתם. כך לדוגמה, הצפרדע Rana muscosa ספגה ירידה משמעותית באוכלוסייתה באזור האגמים של סיירה נבדה, בשל הכנסת דגי טרוטה (Trout), שלמעשה היו מין פולש מבחינת הצפרדע. הדגים טרפו את הראשנים והצפרדעים הקטנות, בטרם הגיעו לשלב המטמורפוזה, ובכך הביאו להידלדלות משמעותית באוכלוסייתן.
סיבות אפשריות > מזהמים כימיים

קיימות הוכחות ברורות לכך שחומרים כימיים יכולים לגרום למומים התפתחותיים אצל הדו-חיים, כמו יד/רגל עודפות או עיניים מעוותות. השפעתם של המזהמים הכימיים משתנה. חלקם משבשים את תפקודה של מערכת העצבים המרכזית; אחרים, כמו אטרזין, גורמים לשיבוש בייצורם ובהפרשתם של הורמונים. מחקרים אמפיריים הראו כי חשיפה לקוטלי עשבים כמו Roundup, או לקוטלי חרקים, כמו מאלאתיון וקארבאריל, מגדילה באופן משמעותי את שיעור התמותה של ראשנים. התגלה כי האטרזין גורם לצפרדע הרפואית לפתח איברים נקביים. מקרים דומים דווחו במקומות נוספים בעולם.
בעבר נטען כי תחום פיזורם של מדבירי החרקים הוא מקומי ומצומצם לאזורים חקלאיים, אולם כיום התגלו ראיות מהרי סיירה נבדה שבמערב ארצות הברית שמדבירי החרקים נישאים גם לאזורים בהם לא נגעה יד אדם, כמו פארק לאומי יוסמיטי, קליפורניה. ראיות שהתגלו לאחרונה מראות שלאוזון יש גם כן חלק בדבר, וגם הוא תורם לירידה העולמית באוכלוסיית הדו-חיים.
סיבות אפשריות > כיטרידיומיקוסיס

ב-1998, לאחר מוות בקנה מידה גדול של חסרי זנב באוסטרליה ובמרכז אמריקה, קבוצות מחקר בשני האזורים הגיעו למסקנה זהה: הגורם למגפה היה פטרייה שלא תוארה קודם לכן, ששמה המדעי היה Batrachochytrium dendrobatidis. כיום, משערים כי היכחדותם של חלק ממיני הדו-חיים שנכחדו נגרמה כתוצאה מפטרייה זו. פטרייה זו שייכת למערכה של פטריות החוט, שהן לרוב לא גורמות למחלות.
המחלה שנגרמת בשל פטריית ה-Batrachochytrium dendrobatidis (סוג של כיטריד) נקראת כיטרידיומיקוסיס (Chytridiomycosis). צפרדעים הנגועות במחלה זו מפתחות חבורות על העור והתקרנות יתר. המחלה גורמת למותם של הדו-חיים כנראה בעקבות כך שהיא גורמת להם לאבד את היכולת לנשום דרך עורם. הזמן המשוער בין ההידבקות במחלה למוות אורך בין שבוע לשבועיים.
מחקרים נוספים שנערכו בנושא הסיקו כי הפטרייה קיימת באוסטרליה החל משנת 1978 לפחות, ובצפון אמריקה משנות ה-70. התיעוד הראשון לצפרדע שנדבקה בפטרייה הקטלנית היה אצל הצפרדע הרפואית (Xenopus laevis). מכיוון שצפרדע זו נמכרת כחיית מחמד, ומכיוון שמשתמשים בה במעבדות ברחבי העולם, ייתכן כי הפטרייה הגדילה תפוצתה אל מחוץ לגבולותיה המקוריים.
סיבות אפשריות > קרינת אולטרה-סגול מוגברת

בדומה לאורגניזמים אחרים, קרינת אולטרה סגול (UVB) מוגברת בעקבות צמצום שכבת האוזון בסטרטוספירה וגורמים אחרים גורמת נזק לדו-חיים. אף על פי כן, כמות הנזק הנגרמת תלויה בשלב בחיים, המין וגורמים סביבתיים אחרים. לכן, קרינת האולטרה סגול משפיעה על מינים מסוימים בשלב הביצה או שלב הראשן, בעוד על מינים אחרים היא משפיעה בשלבים הבוגרים יותר. חשיפה לקרינת UV מוגברת לבדה אינה יכולה לגרום למוות, אולם בשילוב עם גורמים פוגעים אחרים כמו מזהמים, מחלות וכו' השפעתה יכולה להיות מזיקה מאוד.
סיבות אפשריות > רמות רעש גבוהות

צפרדעים וקרפדות הן בעלי חיים משתמשים רבות בקולם למטרות רבות, שרבות מהן מעורבות ברבייה ובעונת הרבייה. לאחרונה הועלו הרעיונות כי רמות רעש גבוהות הנגרמות כתוצאה מפעילות האדם יכולות היו להיות גורם המשפיע על הידלדלות הדו-חיים. במחקר שנערך בתאילנד, רעש גבוה שהושמע בקרבתם ואפף אותם הביא לצמצום בקריאות ובהשמעת הקולות בחלק מהמינים ולעלייה אצל מינים אחרים. עם זאת, רעיון זה עדיין בגדר תאוריה, והוכחות לכך שהוא מביא להידלדלות עולמית משמעותית טרם הוכחו
הידלדלות הדו-חיים בישראל

כל 7 מיני הדו-חיים בישראל נמצאים תחת איום של סכנת הכחדה ברמות שונות, בעיקר עקב העלמות כמעט מוחלטת של בית הגידול העיקרי של הדו-חיים - שלולית חורף. מסיבה זו, גם אם חלק מהמינים אינם בסכנת הכחדה עולמית, הם עלולים להיכחד באופן מקומי מישראל.
הידלדלות הדו-חיים בישראל > מינים בסכנת הכחדה חמורה (CR) בישראל

המין המצוי בסיכון הגבוה ביותר הוא עגולשון שחור גחון המצוי בסכנת הכחדה חמורה וחי רק בעמק החולה. מאז שנת 1955 הוא לא נצפה ולכן הוגדר כמין שנכחד מישראל (ועל כן, מהעולם). המין "התגלה" מחדש בשנת 2011, אך מאז נצפה רק כמה עשרות פעמים וקיים חשש להמשך שרידותו.
טריטון הפסים נמצא גם הוא בסכנת הכחדה חמורה, ואוכלוסייתו מתמעטת בין היתר בגלל לחצי פיתוח עירוני ואובדן בריכות טבעיות.
הידלדלות הדו-חיים בישראל > מינים בסכנת הכחדה (EN) בישראל

הסלמנדרה המצויה תלויה למחייתה בבתי גידול לחים, ולכן כל פגיעה בבתי הגידול פוגעת באוכלוסייתה ומקטינה אותה. הפגיעות בבתי הגידול הלחים נובעות בעיקר מפעילות אנושית, וכוללות בין היתר: ייבוש בריכות טבעיות, זיהום בשפכים, בנייה ופיתוח בבתי הגידול, דריסה על ידי כלי רכב, השלכת פסולת במקורות מים והחדרת מינים פולשים לבריכות טבעיות.
החפרית המצויה מתקיימת בישראל בשלושה ריכוזי אוכלוסייה אזוריים מנותקים זה מזה: במישור החוף המרכזי, בגליל העליון ובגולן. במישור החוף גורמים הרס בתי-גידול וריבוי דרכים ושטחים עירוניים ליצירת מרחק גדול בין אוכלוסיות מקומיות. כתוצאה מכך כבר לא אפשרי כיום ככל הנראה חילוף גנים בין האוכלוסיות המקומיות של אזור זה.
הקרפדה הירוקה נמצאת גם היא בסכנת הכחדה בישראל.
הידלדלות הדו-חיים בישראל > מינים במצב שימור פגיע (VU) בישראל

המין היחיד של דו-חיים בישראל הנמצא בדרגת שימור זו הוא אילנית מצויה, המתאפיינות באוכלוסיות מקומיות גדולות יחסית ולכן פגיעה פחות לקיטוע של בתי הגידול.
הידלדלות הדו-חיים בישראל > מינים במצב שימור קרוב לסיכון (NT) בישראל

המין היחיד של דו-חיים בישראל הנמצא בדרגת שימור זו הוא צפרדע הנחלים, שמראה הסתגלות רבה למקווי מים מלאכותיים כגון מאגרים, בריכות דגים ואפילו בריכות חמצון, ולכן נמצאת בסכנה פחותה יחסית.
הערות שוליים

↑  החברה להגנת הטבע - דו-חיים, באתר www.teva.org.il
↑  Houlahan, J.E., C.S. Findlay, B.R. Schmidt, A.H. Meyer, and S.L. Kuzmin. 2000. Quantitative evidence for global amphibian population declines. Nature 404:752-758.
↑  Licht, L.E. 2003. Shedding light on ultraviolet radiation and amphibian embryos. BioScience 53: 551-561.
↑  Pechmann, J.H.K., D.E. Scott, R.D. Semlitsch, J.P. Caldwell, L.J. Vitt, and J.W. Gibbons. 1991. Declining amphibian populations: the problem of separating human impacts from natural fluctuations. Science 253:892-895.
↑  
Sun, Jennifer W.C., Peter M. Narins (2005) Anthropogenic sounds differentially affect amphibian call rate. Biological Conservation 121:419–427  (אורכב 27.09.2007 בארכיון Wayback Machine)