stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמיגור
הערות שוליים

↑  עובדי ,עמידר' מתנגדים להקמת חברה חדשה לשיכוני עולים, מעריב, 28 בנובמבר 1971
↑  קיום "עמיגור" עפ"י תקנות המגבית, דבר, 13 בדצמבר 1971
↑  מרבה הנכסים הבעייתי, דבר, 26 בדצמבר 1971
↑  כפילות מיותרת, דבר, 27 בדצמבר 1971
↑  נחתם הסכם בין "עמידר" ו"עמיגור", דבר, 18 ביוני 1972
↑  אוריאל וינשטיין, שנים אוחזין בבתים, מעריב, 31 באוקטובר 1972
↑  אביחי טבק, הושלם פרויקט דיור ציבורי לגיל הזהב הגדול ביותר בישראל, באתר Israel News, ‏2021-11-11
בית גיל הזהב "גלעד" בנהריה
בית גיל הזהב "צור א'" בבאר שבע
בית גיל הזהב "שקד" בכפר סבא
עמי שמיר

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1923 לודז', רפובליקת פולין 
 פטירה:  25 ביולי 2009 (בגיל 85) ישראל 
 שם לידה:  Aminadaw Sztajnbergier 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  רחובות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס זאב לספרות ילדים ונוער (1974) 
 
עמינדב (עמי) שמיר (ט"ו בטבת תרפ"ד, 23 בדצמבר 1923 – ד' באב תשס"ט, 25 ביולי 2009) היה מתרגם, עורך, עיתונאי וסופר ישראלי.
ביוגרפיה

עמי שמיר נולד בסוף שנת 1923 בעיר לודז' שבפולין, בנם של טובה לבית בידרמן ודוד שמיר (שטיינברגר), מורה עברי, במשפחה בת שני אחים ושלוש אחיות. למד בעיירה הסמוכה ז'יחלין.
באמצע שנות ה-30 עלה לארץ ישראל מפולין עם משפחתו. סיים את לימודיו בתיכון אהל שם ברמת גן. בהמשך למד עיתונאות באוניברסיטת תל אביב.
במלחמת העולם השנייה שירת בבריגדה היהודית. לאחר שחרורו היה לחבר קיבוץ משמר העמק לזמן קצר. בתום מלחמת העצמאות התגייס לשירות צבא בצה"ל כקצין תרבות וחינוך. שם החל את עבודתו העיתונאית הסדירה, כששימש ככתב וכסגן-עורך בשבועון חיילי צה"ל "במחנה".
לאחר שחרורו עבד בעיתונים "אשמורת", "דבר השבוע" (חבר מערכת) ו"דבר לילדים" (בו פרסם רשימות וסיפורים מתורגמים בהמשכים) וכתב בעיתונים רבים נוספים, עד שלבסוף מצא את ביתו המקצועי בעיתון "למרחב", ושימש בו ככתב ועורך במשך יותר מ-13 שנה (אף שלא היה חבר אחדות העבודה וגם לא חבר קיבוץ), עד סמוך להתמזגותו לתוך "דבר". כתיבתו של שמיר הקיפה תחומים מגוונים: ספרות יפה, עיתונאות ומדע פופולרי לילדים. בכל אחד מתחומים אלה הגיע להישגים בולטים, וכתבותיו זיכו אותו בפרס אילת (מטעם עיריית אילת ולשכת התיירות לאילת, תשכ"ד; ביחד עם יהושע משולח) ובפרס לב לעיתונות.
לאחר פרישתו מ"למרחב" כיהן בראשית שנות ה-70 כדובר משרד הבריאות, ובשנים 1974–1976 היה יועץ העיתונות (דובר הלשכה) של הנשיא אפרים קציר.
שמיר תרגם עשרות רבות ספרים מאנגלית לעברית. כמו כן כתב מספר ספרי מקור, בהם "תקריב", "נעליים מארץ-ישראל", "עמודי פנים" ו"זמן אוויר". וערך מספר כרכים של אנציקלופדיה אביב.
ספריו

נעלַים מארץ ישראל; ציירה: נורית יובל, תל אביב: אטד, תשל"ג. (פרקי זיכרונות)
תולדות חיל ההנדסה, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור; קצין חינוך ראשי – ענף הסברה, בשיתוף מפקדת קצין הנדסה ראשי, 1978.
עמודי פנים: עיתונאות בנימה אישית, רחובות: אטד, תשס"ב 2002. (קובץ כתבות ומאמרים שפרסם בשנות ה-50, ה-60 וה-70, מחולק לתשעה מדורים)
זמן אוויר, רחובות: אטד, 2005. ("סיפור חניכה תיעודי-בדיוני של צעיר ארץ-ישראלי בשלהי מלחמת העולם השנייה")
תקריב, רחובות: אטד, 2008. (רומן)
ספריו > בעריכתו

עמי שמיר (עורך), ספר ז'יחלין, תל אביב: ארגון יוצאי ז'יחלין בישראל ובאמריקה, תשל"ד. (ספר יזכור, עברית ויידיש) (ספר יזכור לקהילת ז'יחלין, בספריית העיר ניו יורק)
עמי שמיר (עורך), אנציקלופדיה לבריאות המשפחה המודרנית; עורכת אחראית: טובה שיף, ירושלים: שגיא, תשמ"ז 1987; אשקלון: א.ב.א., תשנ"א 1991.
לקריאה נוספת

עמי שמיר, 'הקדמה', עמודי פנים: עיתונאות בנימה אישית, רחובות: אטד, תשס"ב 2002, עמ' 9–10.
הערות שוליים

↑  על אביו ומשפחתו ראו: יוסף רוזנגרטן, 'דוד שמיר (שטיינברגר) ז"ל', בתוך: עמי שמיר (עורך), ספר ז'יחלין, תל אביב: ארגון יוצאי ז'יחלין בישראל ובאמריקה, תשל"ד, עמ' 103–105 (מתוך "על המשמר", 14 במאי 1960) (ספר יזכור לקהילת ז'יחלין, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 107 ואילך); על אמו: יוסף רוזנגרטן, 'טובה שמיר (שטיינברגר) ז"ל', שם, עמ' 105–106 (מתוך "על המשמר", 11 בפברואר 1958). על אחיו הבכור, בונים שמיר מקיבוץ שער הגולן: דוד תדהר (עורך), "בונים שמיר (שטיינברגר)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך י (1959), עמ' 3572; בונים שמיר באתר שער הגולן. על בת אחיו, צילה שמיר: צילה שמיר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה".
↑  בין היתר שימש כשליח העיתון לאפריקה (רשמים מפולין היהודית [...], חרות, טור 2, 20 בנובמבר 1960).
↑  עמי שמיר בתוך: אוריאל אופק, לקסיקון אופק לספרות ילדים, באתר "ים הספר".
↑  חולק "פרס אילת", מעריב, 31 בדצמבר 1963.
↑  ספרים חדשים, דבר, 2 בספטמבר 1977
↑  ביקורות: מרדכי אבישי, דרכי יחיד ויחד לארץ, מעריב, טור 3, 28 בדצמבר 1973; אוריאל אופק, ספרים לילדים ולנוער | נעליים מארץ ישראל, דבר, 30 באוגוסט 1974.
↑  משה מנשהאוף, כוחו של אור מסנוור, כותרת ראשית, 1 ביולי 1987
↑  אבנר שפירא, ירידות חדות בשער  האהבה, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2007
↑  שלמה אבינרי, עלילת דם ואי-הנחת שבמודרנה, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2003
↑  אמנון ז'קונט, החור שבחבית, כותרת ראשית, 22 באוגוסט 1984
↑  עדנה לוינשטיין, גילו של אדם וזמנו האישי, באתר הארץ, 28 במרץ 2004
זאב לוי, על קשישים זקנים וקשישים צעירים, באתר הארץ, 6 ביוני 2004
↑  סיפורת, מעריב, 20 בדצמבר 1985
↑  חנן פרנק, "רק אל תשכחו את שמותיהם", באתר הארץ, 26 בינואר 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304508305171  PLWABN: 9811478694205606  BnF: cb14531939z (data)  GND: 1173807284  ISNI: 0000 0000 6657 9757  LCCN: n83027337  VIAF: 46997967   WorldCat (עם VIAF): 46997967
פקארד צילינדר יחיד

| --- | --- |

פקארד מודל A
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פקארד (אנ')
 שנות ייצור:  1899–1903
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל אחריו:  Packard Model G (אנ') (שנת 1904)
 בסיס גלגלים:  1,816 מ"מ (דגם פקארד מודל A)  1,930 מ"מ (דגם פקארד מודל B)  1,930 מ"מ (דגם פקארד מודל C)  2,133 מ"מ (דגם פקארד מודל F)
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדרים, המפיק 9 כ"ס, מנוע מסוג "142.6CID cast-iron block one-cylinder" (דגם פקארד מודל A)  1 צילינדרים, המפיק 9 כ"ס, מנוע מסוג "142.6CID cast-iron block one-cylinder" (דגם פקארד מודל B)  1 צילינדרים, המפיק 12 כ"ס, מנוע מסוג "183.8CID cast iron block one cylinder" (דגם פקארד מודל C)  1 צילינדרים, המפיק 12 כ"ס, מנוע מסוג "183.8CID cast iron block one cylinder" (דגם פקארד מודל F)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 2 מהירויות מסוג "Epicyclic gearing" (אנ') (דגם פקארד מודל A)  תמסורת ידנית - 2 מהירויות מסוג "Epicyclic gearing" (אנ') (דגם פקארד מודל B)  תמסורת ידנית - 3 מהירויות (דגם פקארד מודל C)  תמסורת ידנית - 3 מהירויות (דגם פקארד מודל F)
 מהירות מרבית:  25 קמ"ש (דגם פקארד מודל C)
פקארד צילינדר יחיד (באנגלית: Packard Single-Cylinder) הם דגמי הרכבים הראשונים מתוצרת יצרנית מכוניות היוקרה האמריקאית פקארד (אנ') (שם מלא: "Packard Motor Co") אשר יוצרו בין השנים 1899–1903.
מחיר היחידה מדגם "פקארד מודל F" בשנת 1902 עמד על 2,500 דולר, ובשנת 2003 המחיר ירד ל-2,300 דולר.
דגמי "פקארד צילינדר יחיד" היו פתוחים (קבריולה).
היסטוריה

יצרנית כלי הרכב "Packard", שמקום מושבה היה בדטרויט, מישיגן, ארצות הברית התחילה לייצר מכוניות בשנת 1899–1958. מאוחר יותר נקנתה על ידי תאגיד סטודבייקר-Packard.
חברת Packard נוסדה על ידי האחים ג'יימס וורד וויליאם פאקרד, עם שותפם ג'ורג' וייס. עד לשנת 1903 יוצרו כ-400 מכוניות.
פאקרד ייצרה מכוניות עלית.
דגמי "פקארד צילינדר יחיד"

פקארד מודל A (יוצר בשנת 1899, יוצרו 5 יחידות, אבל נמכרה רק היחידה האחרונה לאיש עסקים בשם "George Kirkham")
פקארד מודל B (יוצר בין השנים 1900-1901)
פקארד מודל C, הדגם הראשון של "פקארד" שהורכב בו הגה שנשען על מוֹט הָהֶגֶה (יוצר בשנת 1901)
פקארד מודל F (יוצר בין השנים 1901-1903)
ראו גם

פקארד לייט 8
פקארד פסיפיק
פקארד 110
פקארד 180
פקארד סטיישן סדאן
הערות שוליים

↑  פקארד - שנות הזהב 1902-1914 packardtimeline.com/index.php/28-landing-pages/21-1902-1914-the-golden-years-paving-the-road-to-victory
↑  "פקארד צילינדר יחיד" - הלהיטים הראשונים של "פקארד" ברחובות בשנת 1899 autonews.com/article/20171107/CCHISTORY/171109831/the-first-packard-hits-the-streets-in-1899
↑  Kimes, Beverly (1996). standard catalog of American Cars 1805-1942. Krause publications. ISBN 0-87341-428-4.
↑  "פקארד צילינדר יחיד" (פקארד מודל B) פקארד  - דף 13 - תוצאות Google Books
↑  פקארד שנת 1902, צילינדר יחיד packardinfo.com/xoops/html/modules/modelinfo/viewmodel
פלונאוסטיס

| פלונאוסטיס |
| --- | --- |
 
תקופה
יורה תיכון 160–155 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פלזיוזאוריה
משפחה:: פליוזאוריים
סוג:: פלונאוסטיס
שם מדעי
 Peloneustes ‏סיילי, 1869

פלונאוסטיס (שם מדעי: Peloneustes; מילולית: "שחיין בוץ") הוא סוג של זוחל ים גדול ממשפחת הפליוזאוריים אשר חי בתור היורה בים שלחופי אנגליה. מאובניו נמצאו בחופים הדרומיים של דורסט, אנגליה ונקרא בשם ב-1889. מאובנים נוספים נמצאו בעוד אזורים באירופה כמו צרפת וגרמניה.
הפלונאוסטיס היה זוחל טורף באורך 3 מטרים שהיה קרוב משפחתו של הליופלרודון ושל הפליוזאורוס הענקי, אך הוא היה בין הקטנים שבבני משפחתו. הוא היה מצויד בלסתות גדולות וקטלניות ובצוואר קצר. עקב גודלו הוא כנראה ניזון רק מדגים ומבלמניטים ששרצו בימים אחריהם רדף במהירות. מבנה שיניו מעיד שהוא פותח כדי למחוץ ולרסק טרף משוריין כמו אמוניטים.
לא ברור אם יכל לצאת מהמים להטיל ביצים בדומה לצבי ים או שהשריץ צאצאים חיים בתוך המים.
בתרבות

זוחל ימי זה הופיע בסדרה פלאווורלד.
פקארד קוואליר

| --- | --- |

Packard Cavalier, שנת 1953
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פקארד 
 שנות ייצור:  1953–1954
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  פקארד 300
 מודל אחריו:  Packard Clipper 
 סיווג:  מכונית סלון
 אורך:  5,563 מ"מ
 רוחב:  1,981 מ"מ
 גובה:  1,600 מ"מ
 משקל:  1,803 ק"ג (לדגם תמסורת ידנית - 3 מהירויות)  1,826 ק"ג (לדגם תמסורת ידנית - 4 מהירויות + אוברדרייב)  1,864 ק"ג (לדגם תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות מסוג "Ultramatic")
 בסיס גלגלים:  3,226 מ"מ (120 אינץ')
 מפרט טכני
 מנוע:  8 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 5,361 סמ"ק המפיק 180 כ"ס ב-4,000 סל"ד, יחס דחיסה 8.0:1 (מנוע אורכי)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת ידנית - 4 מהירויות + אוברדרייב  תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות מסוג "Ultramatic"
 מהירות מרבית:  157 קמ"ש (לדגם תמסורת ידנית - 3 מהירויות)  162 קמ"ש (לדגם תמסורת ידנית - 4 מהירויות + אוברדרייב)  159 קמ"ש (לדגם תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות מסוג "Ultramatic")
 צריכת דלק:  19.6 ליטר ל-100 ק"מ (לדגם תמסורת ידנית - 3 מהירויות)  16.7 ליטר ל-100 ק"מ (לדגם תמסורת ידנית - 4 מהירויות + אוברדרייב)  19.7 ליטר ל-100 ק"מ (לדגם תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות מסוג "Ultramatic")
 
פקארד קוואליר, שנת 1953
פקארד קוואליר (באנגלית: Packard Cavalier) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית מכוניות היוקרה האמריקאית פקארד (אנ') (שם מלא: "Packard Motor Co") אשר יוצרה בין השנים 1953–1954.
דגמים

"Packard Cavalier Touring Sedan" - דגם תמסורת ידנית - 3 מהירויות.
"Packard Cavalier Touring Sedan Overdrive" - דגם תמסורת ידנית - 4 מהירויות + אוברדרייב.
"Packard Cavalier Touring Sedan Ultramatic Drive" - דגם תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות מסוג "Ultramatic".
"פקארד קוואליר"

4 דלתות.
6 נוסעים.
מנוע קירור מים.
מכל דלק - 75.8 ליטר.
לחץ בלמים - PSI 138.4 .
תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 12.4 שניות (לדגם תמסורת ידנית - 3 מהירויות).
תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 13.0 שניות (לדגם תמסורת ידנית - 4 מהירויות + אוברדרייב).
תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 15.2 שניות (לדגם תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות מסוג "Ultramatic").
ראו גם

פקארד צילינדר יחיד
פקארד 110
פקארד 180
פקארד סטיישן סדאן
פקארד פסיפיק
פקארד 300
פקארד קאריביים
פקארד סופר 8
הערות שוליים

↑  פקארד - שנות הזהב 1902-1914 packardtimeline.com/index.php/28-landing-pages/21-1902-1914-the-golden-years-paving-the-road-to-victory
↑  Gunnell, John, Editor (1987). The Standard Catalog of American Cars 1946-1975. Kraus Publications. ISBN 0-87341-096-3
↑  "פקארד קוואליר" jalopnik.com/272609/1953-packard-cavalier
↑  "פקארד קוואליר" - מפרט טכני ומידות automobile-catalog.com/make/packard/26th_54th/cavalier_sedan
↑  "פקארד קוואליר" - מפרט טכני carfolio.com/specifications
↑  "פקארד קוואליר" hemmings.com/magazine/hcc/2013/04/The-Accidental-Cavalier---1954-Packard-Cavalier
↑  "פקארד קוואליר", 4 דלתות pixxcars.com/car/312-packard-cavalier
פיל הלמות

| --- | --- |

 לידה:  16 ביולי 1964 (בן 60) מדיסון, ארצות הברית 
 מידע כללי
 שם לידה:  Phillip Jerome Hellmuth, Jr. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון  בית הספר התיכון מדיסון וסט 
 גובה:  2.01 מטרים
 www.philhellmuth.com
 ספורט
 ענף ספורט:  פוקר 
 כניסה להיכל התהילה:  היכל התהילה של הפוקר (2007)
 הישגים
 שיאים אישיים:  17 צמידי אליפות העולם בפוקר  זכייה באירוע המרכזי  זכייה באירוע המרכזי באירופה
 
פיל הלמות באליפות העולם בפוקר 2006
פיליפ ג'רום הלמות ג'וניור (באנגלית: Phillip Jerome Hellmuth Jr.;‏ נולד ב-16 ביולי 1964) הוא שחקן פוקר אמריקאי אשר זכה ב-17 צמידי אליפות העולם בפוקר, יותר מכל שחקן אחר. בשל המזג החם המאפיין אותו הוא מכונה "פרחח הפוקר" (Poker Brat). הלמות נבחר להיכל התהילה של הפוקר ב-2007.
ביוגרפיה

ב-1989 זכה הלמות באירוע המרכזי של אליפות העולם בפוקר, והיה לצעיר ביותר שעשה זאת, עד זכייתו של פיטר איסטגייט ב-2008. במהלך השנים זכה בצמידים נוספים בגרסאות שונות של טקסס הולדם, וב-2007 זכה בצמיד ה-11 שלו, ובכך עבר את דויל ברונסון וג'וני צ'אן, שזכו ב-10 צמידים כל אחד.
ב-2012 זכה לראשונה בצמיד בטורניר שאיננו טקסס הולדם, כאשר ניצח את בטורניר Seven-Card Razz. באותה השנה זכה באירוע המרכזי באירופה אשר התקיים בקאן שבצרפת. ב-2015 זכה בצמיד ה-14 שלו, כאשר ניצח את אליפות ה-Seven-Card Razz. ב-2018 ניצח בטורניר טקסס הולדם נוסף, עם סך כניסה של 5,000 דולר. ב-2021 זכה בטורניר 2-7 Lowball Draw. ב-2023 הגדיל את פער זכיותיו, כאשר זכה בצמיד ה-17 שלו בטורניר Bounty טקסס הולדם.
הלמיות הופיע ב-5 שולחנות גמר במסגרת סבב הפוקר העולמי, מתוכם פעם אחת סיים במקום השני, בטורניר שהתקיים ב-2017.
הוא נהג להופיע בתוכניות פוקר רבות, והיה חבר קבוע בתוכנית High Stakes Poker ברשת GSN.
ב-2007 נבחר להיכל התהילה של הפוקר.
נכון ליולי 2023, הלמות זכה בסך של כ-29.8 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-17 מיליון דולר בסבב אליפות העולם.
ביוגרפיה > צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 1989 | $10,000 No Limit Hold'em World Championship | $755,000 |
| 1992 | $5,000 Limit Hold'em | $168,000 |
| 1993 | $1,500 No Limit Hold'em | $161,400 |
| 1993 | $2,500 No Limit Hold'em | $173,000 |
| 1993 | $5,000 Limit Hold'em | $138,000 |
| 1997 | $3,000 Pot Limit Hold'em | $204,000 |
| 2001 | $2,000 No Limit Hold'em | $316,550 |
| 2003 | $2,500 Limit Hold'em | $171,400 |
| 2003 | $3,000 No Limit Hold'em | $410,860 |
| 2006 | $1,000 No Limit Hold'em with rebuys | $631,863 |
| 2007 | $1,500 No Limit Hold'em | $637,254 |
| 2012 | $2,500 Seven-Card Razz | $182,793 |
| 2012 | €10,450 No Limit Hold'em Main Event (Europe) | €1,022,376 |
| 2015 | $10,000 Seven-Card Razz | $271,105 |
| 2018 | $5,000 No Limit Hold'em | $485,082 |
| 2021 | $1,500 No Limit 2-7 Lowball Draw | $84,851 |
| 2023 | $10,000 Super Turbo Bounty No-Limit Hold'em | $803,818 |
אישיות ומחלוקת

לצד העובדה שהלמות ידוע כאחד שחקני הפוקר הטובים בעולם, הוא גם ידוע לשמצה בתגובותיו להפסדיו, הבאות לידי ביטוי בעיקר בדיבור לא ראוי למתחריו. לאחר שהפסיד יד במהלך טורניר ב-2005, אמר על יריבו כי הוא "כל כך גרוע, שהוא אפילו לא יכול לאיית פוקר". ב-2008 כעס הלמות על שחקן רומני בשם כריסטיאן דרגומיר, על כך ששיחק לטענתו בצורה טיפשית, ביקר את משחקו במשך זמן ארוך ואף קרא לו "אידיוט" מספר פעמים, עד אשר נענש והורחק לסיבוב משחק.
במהלך השנים אמר משפטים אשר הפכו למטבעי לשון בעולם הפוקר, כמו "אני יכול להתחמק מכדורים, מותק!" ו"אם מזל לא היה מעורב, הייתי מנצח בכל טורניר".
הלמות ידוע בכניסותיו הגרנדיוזיות לאירוע המרכזי של אליפות העולם בפוקר. באליפות העולם ב-2007 תכנן להגיע לתחרות באמצעות מכונית מרוץ, ומלווה ב-11 נערות (אחת לכל צמיד), אך ריסק את המכונית זמן קצר לפני פתיחת האליפות. באליפות העולם ב-2008 הגיע לבוש כחייל, וב-2009 לבוש כאל יווני.
בדצמבר 2008 שיחק הלמות באתר האינטרנט אולטימטבט, אשר היה מעורב בניהולו. הוא הרוויח קופה בשווי 5,599 דולרים, על אף שהיד הסופית שלו הייתה פחות טובה מיריבו. יד זו יצרה מחלוקת רבה סביב הלגיטימיות והאמינות של ענף הפוקר באינטרנט, והיה אחד ממספר אירועים שהובילה לחקירה מקיפה של כנגד אולטימטבט על ידי הממשל האמריקאי, וחשיפת בעיות באתר ההימורים.
חיים אישיים

הלמות נולד בוויסקונסין, ולמד שלוש שנים באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, עד שפרש על מנת לשחק פוקר בצורה מלאה. הוא נשוי לקת'י סנבורן ואבא לשני בנים.
בשנת 2009 פרסם הלמות ספר, בו הוא מספר כיצד 20 שחקני פוקר, מהטובים בעולם, נהפכו למקצוענים.
הערות שוליים

↑  Cottrell van Wingerden,‏ Phil Hellmuth Wins Record-Extending 17th World Series of Poker Bracelet, באתר PokerNews,‏ 2 ביולי 2023 (באנגלית)
↑  Hellmuth, Enright Inducted Into Poker Hall of Fame, באתר CardPlayer, ‏6 ביולי 2007 (באנגלית)
↑  Extra! Extra! Hellmuth Starts Day 6 in the Penalty Box, באתר אליפות העולם בפוקר, ‏13 ביולי 2008 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb156030207 (data)  ISNI: 0000 0000 3808 2380  LCCN: n2002108612  SNAC: w6jm5b6q  VIAF: 32319197   WorldCat (עם VIAF): 32319197 
פיל הלמות באליפות העולם בפוקר לשנת 2006
פרדוקס התלויות האינסופיות

בלוגיקה, פרדוקס התלויות האינסופיות הוא פרדוקס המבוסס על התייחסות עצמית, ומשתמש במספר  אינסופי של פסוקים. קיימת מחלוקת האם הפרדוקס כולל התייחסות מעגלית לעצמו, או לא.
רקע

התייחסות עצמית של קבוצת פסוקים כוללת התייחסות שלהם לערך האמת של עצמם, כגון פרדוקס השקרן:
משפט מספר 1 הוא שקר.
לא ניתן לשים ערך אמת למשפט זה: אם הוא אמת הוא שקר, ואם הוא שקר הוא אמת.
גם אם אוסרים התייחסות של משפט לעצמו, ניתן למצוא פרדוקס עם התייחסות מעגלית בצורה הבאה:
משפט 2 הוא אמת.
משפט 1 הוא שקר.
גם קבוצה זאת היא פרדוקסלית: אם משפט 1 הוא אמת, גם 2 הוא אמת, ואז 1 הוא שקר. ואילו אם 1 הוא שקר, אז 2 הוא שקר, ואז 1 הוא אמת.
עם זאת, ניתן להראות שכל עוד קבוצת המשפטים היא סופית, תלות שאיננה מעגלית לא תוביל לסתירה. כדי להגדיר תלות מעגלית, נכין גרף שקודקודיו הם המשפטים, ויש קשת מפסוק i לפסוק j אם i מתייחס לערך האמת של j. אז אם יש בגרף מעגל, הקבוצה עשויה להכיל סתירה. אך אם אין מעגל, היא לא. הוכחה: נגדיר מיון טופולוגי על הגרף, ונעבור על הקודקודים שלו לפי הסדר ההפוך, כאשר עוברים על משפט רק לאחר שעברנו על כל המשפטים שהוא מתייחס אליהם. אז כאשר הגענו למשפט, ערך האמת של כל המשפטים שהוא מתייחס אליהם כבר נקבע, לכן גם ערך האמת שלו יכול להיקבע מבלי לחשוש לסתירה עם הפסוקים הקודמים.
לעומת זאת, כאשר הגרף אינסופי, גם אם אין בו מעגלים, ההוכחה הזאת לא תעבוד כי לא בהכרח אפשר להתחיל ממשפט שלא תלוי באף משפט אחר. ואכן ניתן למצוא קבוצה פרדוקסלית.
הפרדוקס

נתבונן בקבוצת המשפטים האינסופית הבאה:
לכל i>1, משפט מספר i הוא שקר.
לכל i>2, משפט מספר i הוא שקר.
באופן כללי, משפט מספר n אומר שלכל i>n, משפט מספר i הוא שקר.
אין פה תלות מעגלית, שכן כל משפט תלוי רק בערך האמת של המשפטים שאחריו.
נראה שלא ניתן להציב למשפטים ערך אמת: תחילה נניח שקיים משפט אמת, נסמנו n. אז לכל i>n, משפט i הוא שקר, ועל כן גם משפט n+1 הוא אמת, בסתירה לכך שהוא שקר. 

כעת נניח שכל המשפטים הם שקר, אז נובע שמשפט 1 (ולמעשה כל משפט) הוא אמת. 

שתי האפשרויות מובילות לסתירה.
הערות שוליים

↑  Is Yablo's paradox non-circular?
פקס ניקפורי

פקס ניקפורי או השלום של ניקפורוס (ביוונית: Η Ειρήνη του Νικηφόρου Α΄, בלטינית: Pax Nicephori) הוא שמו הלטיני של הסכם שלום שתוכנן בשנת 803 בין קיסר האימפריה הביזנטית ניקפורוס הראשון לבין קרל הגדול, מלכה של האימפריה הפרנקית. ההסכם לא אושרר באותה שנה על ידי הצד הביזנטי.
בסופו של דבר מחשיבים כחלק מהמונח "פקס ניקפורי" גם את המשא ומתן שהתנהל בשנים 815-802 והסכמים הנוספים שנחתמו על ידי הקיסרים של שתי האימפריות בין 815-811. בסיומם נציגי הקיסר הביזנטי הכירו בסמכותו של קרל הגדול במערב אירופה ושתי האימפריות קבעו את גבולותיהם בים האדריאטי.
כישלון המשא ומתן ב-803

בחג המולד ( לפי לוח השנה הגרגוריאני, 25 בדצמבר 800, האפיפיור לאו השלישי הכתיר את מלך הפרנקים, קרל הגדול כ "קיסר הרומאים" (Imperator Romanorum) בבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא. ב-803 הקיסר החדש ששלט המערב אירופה והקיסר הביזנטי (שנשא גם הוא תואר של קיסר רומאי) ששלט במזרח אירופה ובמזרח הקרוב ניסו להסדיר את מצב הגבולות השנויים במחלוקת בין שתי האימפריות באזור צפון הים האדריאטי - ונציה ודלמטיה.
קרל, שהתחיל משא ומתן עוד עם הקיסרית אירנה הכין נוסח הסכם ראשון ושלח אותו לקונסטנטינופול. עם זאת, הקיסר הביזנטי החדש, ניקפורוס הראשון לא אישר את הטקסט, כפי שמעידים ספרי השנים של ממלכת הפרנקים ( Annales regni Francorum) וגם קרל עצמו בתעודה אחת. כתוצאה מכך, חוף הים של קרואטיה הימית או הדלמטי הסכים לקבל שלטון פרנקי מוגבל.
המשך המשא ומתן בין 806-803

על אף סירובו של ניסקפורוס להכיר בתואר הקיסר של קרל הגדול, בהתחלת העשור הראשון של המאה התשיעית שתי האימפריות הגיעו להסכמים בנוגע לבעלות על שטחים בצפון הים האדריאטי - מחוזות ונציה והחוף הקרואטי.
ההסכמים פעלו למעשה לטובת תושבי ונציה, אשר על פי ההסכם הועברו לחסות האימפריה הביזנטית: זו האחרונה, בפועל, לא יכלה לשלוט בהם, דבר שהוביל לעצמאותה של ונציה.
מלחמה ושלום (814-806)

זמן קצר לאחר הסיכום על ההסכם העבירו הוונציאנים זמנית את נאמנותם לאימפריה הפרנקית, ופרצה מלחמה ימית בין שתי האימפריות, אשר פסקה זמנית באמצעות שביתת נשק ב-807-ו-808
אחרי פלישה לדלמטיה של בנו של קרל ומלך איטליה, פיפין, עלה שוב המתח בין האימפריות היריבות. אולם אחרי מותו של פיפין
הסתיימה בתבוסת הביזנטים בשנת 810. ביולי 810 הצדדים חזרו לשולחן המשא ומתן.
עם השליחים של קרל הגדול אל ניקפורוס נמנה אייגון, הרוזן מפורלי.

המונח פקס ניקפורי מתייחס גם לשלב השני של הפעילות הדיפלומטית. רק הקיסר הביזנטי הבא
מיכאל הראשון רנגאווס הכיר בתואר הקיסרי של קרל הגדול והאישרור להחלטה זו הגיע רק ארבע שנים מאוחר יותר, אחרי מותם של מיכאל וקרל הגדול, בימי הקיסר לאון החמישי "הארמני" והמלך לואי החסיד
התווספו תיקונים שהיו לטובת האינטרסים של ונציה.
הסכם השלום באאכן ב-812 אישר את השליטה הפרנקית בקרואטיה הימית, פרטי לערים ולאיים הביזנטיים.
הערות שוליים

↑  Historiarum ab inclinatione romanorum imperii Flavio Biondo -בזל 1531 עמ' 167
עשרה נסים שנעשו לבני ישראל על הים

פרעה וחייליו נבלעים בים סוף, ציור מאת לוקאס קראנאך האב, 1530
המשנה במסכת אבות אומרת: ”עֲשָׂרָה נִסִּים נַעֲשׂוּ לַאֲבוֹתֵינוּ בְמִצְרַיִם וַעֲשָׂרָה עַל הַיָּם”, אך אינה מפרטת מהם הנסים שנעשו על הים בקריעת ים סוף. פרשנים שונים השלימו את החסר.
מכילתא דרבי ישמעאל

מכילתא דרבי ישמעאל מפרטת בקצרה את הנסים, תוך הסתמכות על פסוקי התנ"ך:
פרופ' אביגדור שנאן העיר על כך: "מתברר שבעל המסורת הזו מפרק את סיפור קריעת ים סוף לגורמיו – על יסוד פסוקים מסיפור מעבר ים סוף ומשירת הים, בתוספת שברי פסוקים שונים מדברי הנביאים ומן המזמורים המאזכרים אירוע זה או אירועים דומים שבהם נלחם ה' במים ובכוחותיו ויכול להם – וכך מגיע אל עשרה ניסים או עשר מכות."
הרמב"ם

הנסים מוזכרים במדרש תנחומא ובאבות דרבי נתן בהרכב שונה מעט מזה שבמכילתא דרבי ישמעאל, ובעקבותיהם הרמב"ם בפירושו למשנה מציין "אבל היו"ד נסים שהיו על הים הם קבלה", ומפרט את הנסים על פי רמזים הפזורים בתנ"ך:
הראשון: הבקעת המים כפשוטו של פסוק: ”וַיִּבָּקְעוּ הַמָּיִם” (ספר שמות, פרק י"ד, פסוק כ"א).
הב': שאחר שבקעו נעשה כקובה עד ששב כדמות גג ולא מקורה ולא משופע והיה הדרך כאילו היה נקב במים והמים מימין ומשמאל וממעל, הוא מאמר חבקוק: ”נָקַבְתָּ בְמַטָּיו רֹאשׁ פְּרָזָיו” (ספר חבקוק, פרק ג', פסוק י"ד).
הג': שארצו נתקשה ונקפל להם כאמרו: ”וַיָּבֹאוּ בְנֵי יִשְׂרָאֵל בְּתוֹךְ הַיָּם בַּיַּבָּשָׁה” (ספר שמות, פרק י"ד, פסוק כ"ב) ולא נשאר בקרקעיתו שום חומר וטיט כבשאר נהרות.
הד': שדרכי מצריים היו בחומר מדובק והוא אמרו: ”חֹמֶר מַיִם רַבִּים” (ספר חבקוק, פרק ג', פסוק ט"ו).
והה': שנבקעו לדרכים רבים כמספר השבטים כעין קשת עגול על זאת הצורה (=במקור מופיע ציור של קשתות, ציור המבוסס על כתב ידו של הרמב"ם) והוא אמרו: ”לְגֹזֵר יַם סוּף לִגְזָרִים” (ספר תהלים, פרק קל"ו, פסוק י"ג).
והו': שנקפאו המים ונתקשו כאבנים ועל זה אמר ”שִׁבַּרְתָּ רָאשֵׁי תַנִּינִים עַל הַמָּיִם” (ספר תהלים, פרק ע"ד, פסוק י"ג), ר"ל שנתקשו המים עד ששבו בעניין שישבור הראשים עליהם.
והז': שלא נקפאו כקפיאת שאר המים הנקפאים ר"ל חתיכה אחת אבל היו חתיכות רבות כאילו הם אבנים וסדרו קצתם על קצתם והוא אמרו: ”אַתָּה פוֹרַרְתָּ בְעָזְּךָ יָם” (ספר תהלים, פרק ע"ד, פסוק י"ג).
והח' שנקפה כזכוכית או כשהם ר"ל בהיר עד שיראו קצתם אל קצתם בעברם בו, והוא אמרו: ”חֶשְׁכַת מַיִם עָבֵי שְׁחָקִים” (ספר תהלים, פרק י"ח, פסוק י"ב), ר"ל שקבוץ המים היה כעצם השמים לטוהר שהוא בהיר.
והט': שהיו נוזלים ממנו מים מתוקים והיו שותים אותם.
והיו"ד שהיו נקפים בעת שהיו נוזלים אחר שלקחו מהם מה ששתו עד שלא היו יורדין לארץ והוא אמרו: ”נִצְּבוּ כְמוֹ נֵד נֹזְלִים” (ספר שמות, פרק ט"ו, פסוק ח'), ר"ל הדבר הנוזל היה נקפה בלב ים ומצאנו בקבלה ג"כ שהמצריים באו עליהם מכות על הים יותר ממכות מצרים אבל כלם היו מעשרה המינים ההם אשר ירדו במצרים ונחלקו למינים רבים על הים ואל זה רמז באמרו: ”אֵלֶּה הֵם הָאֱלֹהִים הַמַּכִּים אֶת מִצְרַיִם בְּכָל מַכָּה בַּמִּדְבָּר” (ספר שמואל א', פרק ד', פסוק ח'), ר"ל במדבר ים סוף.
רבינו יונה ורבי עובדיה מברטנורא בפירושיהם למשנה הלכו בעקבות הרמב"ם.
אביגדור שנאן

פרופ' אביגדור שנאן, בפירושו למסכת אבות, מציג גישה שונה, לפיה המשנה שלאחר המשנה שלפנינו, "עשר מכות הביא הקדוש ברוך הוא על המצריים במצרים ועשר על הים", מסבירה את המשנה שלפנינו, כלומר: "המכות שהובאו על המצרים, בארצם ובים סוף, לא פגעו בעם ישראל, אף שהוא נמצא בשני המקרים בסמוך אל המצרים, והצלתו מכל מכה ומכה היא הנס שהתרחש לו".
בפירוש "תוספת יום טוב" דפוס ראשון (שנדפס על ידי המחבר בפראג בשנת ה'שע"ה) שולל פירוש זה מטעם שאותן המכות שעל הים כולן היו מכת חרב הרג ואובדן, ולפיכך כולן שוות ולא ייחשב לעשרה ניסים מה שניצלו מהן.