stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיא מרקיזנו
הערות שוליים

↑   תת-אלוף גיא מרקיזנו נכנס לתפקיד ראש מטה פיקוד הצפון, באתר צה"ל, 5 בספטמבר 2021
↑   תא"ל גיא מרקיזנו ימונה למזכיר הצבאי לשר הביטחון, באתר צה"ל, 21 בפברואר 2023
↑  תת-אלוף גיא מרקיזנו למזכיר הצבאי לשר הביטחון, באתר ערוץ 7, 21 בפברואר 2023
רפק תקשורת ותשתיות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  רפק
 תקופת הפעילות:  1964–הווה (כ־60 שנה)
 חברות בנות:  רפק אנרגיה בע"מ אלמור חשמל בע"מ דלתה מערכות בע"מ ג'נרל מהנדסים בע"מ
 מיקום המטה:  כפר נטר
 שליטה בחברה:  משפחת אורן
 בעלות:  תנחום אורן
 ענפי תעשייה:  אנרגיה, אלקטרוניקה ותקשורת
 מוצרים עיקריים:  ייצור חשמל
 שווי שוק:  446 מיליון ש"ח (25 בדצמבר 2024)
 הכנסות:  580 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  64.0 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  113 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  732 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  3.19 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  חיים ישראל כהן
 מנכ"ל:  רוני אורן
  
 www.rapac.co.il
 
רפק תקשורת ותשתיות בע"מ היא חברת החזקות ישראלית, שנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
היסטוריה

רפק נוסדה על ידי יעקב (ג'ק) אפלבאום בשנת 1964 בשם "רפק אלקטרוניקה" ועסקה בתחילת דרכה ביבוא ושיווק רכיבים אלקטרונים לישראל. בשנת 1978 הונפקו לראשונה מניות החברה בבורסת בתל אביב. בהמשך החברה החלה גם לייצר רכיבים אלקטרונים בישראל באמצעות חברת בת - "אורפק". באותן השנים הייתה החברה בבעלות חברת ההשקעות "פריון" שהייתה בבעלות איש העסקים שאול אייזנברג, אך בפועל נוהלה על ידי מיכאל אלבין. ב-1989 נרכשה השליטה בחברה על ידי חברת ההשקעות אינטרגאמא שהייתה אז בשליטת החברה לישראל. ב-1998 רכש מנכ"ל אינטרגאמא, תנחום אורן, את החברה תמורת 23 מיליון דולר, כולל השליטה ברפק. שאר המניות שהחזיקה החברה לישראל נמכרו למשפחת ספרא.
בשנת 1991 השיקה חברת הבת "אורפק" את "דלקן", מערכת המאפשרת תדלוק אוטומטי של מכוניות ותשלום מרוכז עבור הדלק בידי ארגונים. בשנת 1997 נמכרו 20% ממניות "אורפק" לחברות דלק וסונול. בנוסף החלה החברה לשווק את המוצר באירופה. עד שנת 2005 כבר מכרה כ-7,000 מערכות ברחבי העולם.
בדצמבר 1999 הקימה רפק במשותף עם חברת SCI מארצות הברית את חברת "SCI ישראל". החברה רכשה מחברת ECI Telecom את פעילות הייצור של מפעל שמר בפתח תקווה. מפעל הייצור לשעבר של חברת תדיראן תקשורת, אשר בעצמה נרכשה על ידי ECI בראשית 1999. המפעל ייצר לוחות מעגלים מודפסים ומוצרים נוספים. באוגוסט 2000 רכשה השותפות גם את מפעל הייצור של חברת טלרד במעלות תרשיחא. בשנת 2005 מכרה רפק את חלקה בחברת "SCI ישראל".
בשנת 2000 הקימה רפק חברה משותפת להפצת רכיבים לתעשייה האלקטרונית עם חברת ארו אלקטרוניקה (Arrow Electronics) מארצות הברית, החברה המובילה בעולם בתחום ההפצה של רכיבים אלקטרונים. בסוף שנת 2005 מכרה רפק אלקטרוניקה את החזקותיה בחברה המשותפת ויצאה מהפעילות בתחום הרכיבים האלקטרוניים.
היסטוריה > פיצול החברה

באפריל 2001 פוצלה החברה לשתי חברות, ביחס של 1:1, כאשר הוקמה חברה חדשה בשם "רפק טכנולוגיות" שקלטה את פעילות החברה בתחום הטכנולוגיה, הכוללת את החברות "אורפק תעשיות" ו"אקספק הולדינג", וכן החברות שהיו המוחזקות על ידן, שעסקו בעיקר בייצור מונים למוניות, וייצור מערכות כרטוס אוטומטיות לתחבורה ציברית באמצעות חברת הבת "טרנסווי". במסגרת הפיצול כל מחזיק מניית רפק אלקטרוניקה קיבל מניה אחת של רפק טכנולוגיות. חברת הבת "טרנסווי"הוקמה ב-1994, ועוסקת בפיתוח מערכות תשלום אלקטרוניות, כרטיסים חכמים ומערכות ניהול ובקרה לתחבורה הציבורית. הלקוח העיקרי של החברה מאז הקמתה היא חברת אגד. המערכות שסיפקה החברה החלו לפעול בשנת 1999, ומאז חודש החוזה מספר פעמיים ופותחו גרסאות חדשות של המערכת.
ביוני 2001 הונפקה "רפק טכנולוגיות" בבורסה לניירות ערך בתל אביב. באפריל 2006 שונה שם החברה ל"או.אר.טי. טכנולוגיות" (O.R.T. Technologies).
בדצמבר 2005, "אורפק" החברה הבת של רפק טכנולוגיות הנפיקה את מניותיה בבורסת AIM, בורסת משנה לחברות הזנק של הבורסה לניירות ערך בלונדון, וגייסה כ-25 מיליון דולר לפי שווי חברה של 80 מיליון דולר. באוגוסט 2017, השלימה או.אר.טי את מכירת מלוא החזקותיה באורפק בתמורה לסכום של כ-120 מיליון דולר, לפי שווי חברה של 225 מיליון דולר. לאחר השלמת העסקה, או.אר.טי נותרה כמעט ללא פעילות עסקית משמעותית, והפכה לחברת השקעות. באוגוסט 2018, השקיעה עם שותפים ברכישת חברת "גלידות פלדמן". באותה שנה חברת האם אינטרגאמא גם העבירה את חברת הבת "דלתה הנדסה" לשליטת רפק ובתמורה קבלה מניות רפק.
היסטוריה > כניסה לתחום האנרגיה

בשנת 2010 נכנסה רפק לתחום ייצור החשמל כאשר חתמה על הסכמים להשתתפות בשני מיזמים בתחום ייצור החשמל, האחד בשיתוף קונצרן ויאוליה הצרפתי, להקמת תחנת כוח מונעת בטורבינות גז במרכז הארץ והסכם נוסף, עם קבוצת דוראל אנרגיה, לייזום פרויקטים בתחום ה אנרגיה סולארית. באותן השנים הרחיבה את פעילותה בתחום התקשורת שרכשה את חברת סולגוד תקשורת, יבואנית של מכשירים סלולריים ומוצרי תקשורת. והשתתפה במיזם " Unlimited" לפריסת סיבים אופטיים על גבי הרשת של חברת החשמל.
בספטמבר 2018, רכשה קרן ג'נריישן קפיטל 50% מחברת הבת "רפק אנרגיה" תמורת 70 מיליון שקל.
תחומי פעילות

נכון לשנת 2020 החברה מחזיקה בתחומי הפעילות הבאים:
ייצור חשמל (באמצעות חברת הבת " רפק אנרגיה")
תחנת הכוח אלון תבור – החברה שותפה בקבוצה שזכתה, ביולי 2019, במכרז לרכישת התחנה מחברת החשמל.
תחנות הכוח שורק ואשקלון – ביוני 2020 חתמה החברת על מזכר הבנות לרכישת שתי התחנות מקבוצת דלק. תחנת הכוח שורק היא תחנת כוח במחזור משולב, הממוקמת בשטח מתקן התפלה שורק. היא בעלת הספק מותקן של 140 מגה ואט לשעה והיא מופעלת במודל בנה-הפעל-העבר על פיו היא תימסר למדינה ב-2037. כמחצית מהתפוקה של התחנה מיועדת לצורכי מתקן ההתפלה, והיתרה נמכרת ללקוחות פרטיים ומינהל מערכת החשמל. תחנת הכוח באשקלון פועלת בטכנולוגיה של קוגנרציה וממוקמת בשטח מתקן התפלה אשקלון. היא בעלת הספק מותקן של 87 מגה ואט לשעה. גם מופעלת במודל בנה-הפעל-העבר, על פיו היא תימסר למדינה ב-2027. עסקת המכירה השולמה בפברואר 2021.
אי.פי.פי רמת גבריאל ואי.פי.פי אלון תבור – בשנת 2014 החלה רפק בהקמת שתי תחנות כוח פרטיות בעלות הספק של 73 מגה־ואט כל אחת באזור התעשייה אלון תבור ובאזור התעשייה רמת גבריאל. ביולי 2017 הודיעה רפק כי תרכוש גז עבור התחנות מחברת אנרג'יאן שתספק אותו משדה הגז כריש.
ביצוע פרויקטים ומתן שירותי אחזקה בתחום החשמל. לרבות ייצור לוחות חשמל באמצעות חברת הבת "אל-מור".
שיווק ומסחר באמצעות חברות הבת:
דטה טק פתרונות מתקדמים בע"מ – העוסקת בשיווק ציוד תקשורת, שרתים ומערכות וידאו וטלפוניה בישראל. בעיקר של חברת סיסקו מערכות.
ג'נרל מהנדסים בע"מ - העוסקת בשיווק ציוד בתחום החשמל, האוטומציה, והבקרה התעשייתית.
ייעוץ וביטחון באמצעות חברת הבת:
דלתה מערכות בע"מ – מייצגת חברות תעשייה ביטחונית זרות בישראל, בעיקר מול מערכת הביטחון. חברות המייצרות מערכות חימוש ואלקטרוניקה, וכן מכשירים וציוד בסיסי ונלווה בתחומי הקשר, הניווט, והשידור. החברה משמשת כנציגת תאגיד ריית'יאון בישראל.
חי (סמל)

חי
חי הוא סמל בעל חשיבות בולטת בתרבות היהודית המודרנית; האותיות העבריות של המילה משמשות לעיתים קרובות כסמל ויזואלי.
היסטוריה

לפי "הפורוורד", השימוש בו כקמע מקורו במזרח אירופה של המאה ה-18. חי כסמל חוזר לספרד של ימי הביניים. אותיות כסמלים בתרבות היהודית חוזרים לשורשים היהודיים הקדומים ביותר, התלמוד קובע שהעולם נברא מאותיות עבריות היוצרות פסוקי תורה. בקבלה של ימי הביניים, חי הוא ההאצלה הנמוכה ביותר (הקרוב ביותר למישור הפיזי) של האל.
לדברי הרב היווני מהמאה ה-16, שלמה הכהן סולוניקי, בפירושו לזוהר, חי כסמל קשור בטקסטים הקבלה לתכונת האל של 'רצון', או מוטיבציה, מוזה. מספר קשור של רצון הוא 60, שזו הרמה המינימלית של הרצון האלוהי.
שני שמות יהודיים נפוצים בשימוש מאז ימי התלמוד, מבוססים על סמל זה, חיה נקבה, חיים זכר. שם פחות נפוץ הוא חי, לזכר. למשל חי אדיב או חי דוידוב.
בלשנות

המילה מורכבת משתי אותיות של האלפבית העברי - ח' ו-י', היוצרים את המילה "חי". האיות הנפוץ ביותר בכתב הלטיני הוא "Chai", אך המילה מאויתת מדי פעם גם "Hai". בעברית, המילה נגזרת כיחיד של המילה "חיים".
גימטריה

היו הרהורים נומרולוגיים מיסטיים שונים לגבי העובדה שלפי שיטת הגימטריה האותיות העבריות של "חי" מסתכמות ב-18 ("ל"ו צדיקים" וכו'). למספר 18 יש חשיבות רבה ביהדות, והוא מופיע בתפילת העמידה, המכונה גם "תפילת שמונה-עשרה", על שם 18 הברכות המקוריות המרכיבות אותה. למרות זאת, כיום יש בתפילה 19 ברכות, לאחר שנוספה ברכת "ולמלשינים אל תהי תקווה" בתקופה מאוחרת בעקבות רדיפות יהודים על ידי כתות דתיות תועות בתקופת בית שני. המהר"ל מפראג מסביר כי המספר 18 קשור לתכונת הרחמים האלוקית, ולכן 18 הברכות עוסקות בבקשות של חסד ורחמים. מסיבה זו, 18 הוא מספר בעל משמעות רוחנית ביהדות. יהודים רבים נותנים מתנות כסף בכפולות של 18.
בתרבות היהודית

מתן וקבלת מתנות בכפולות של 18 נהוג ביהדות. זה נתפס כסימן חיובי לחיים ארוכים. זה גם נתפס לעיתים קרובות כמעשה צדקה ומצווה לנהוג במנהג היהודי ותיק של לתת, לתמוך או לתרום לאחרים בנתחים של 18. מנהגי הענקת מתנות אלו בדרך כלל חופפים לאירועים לחגוג, להנציח או לזכור את יקיריהם. תרגול זה נפוץ גם בכל אירועי מחזור החיים. חלק מהאירועים הללו כוללים חתונות, בר מצווה, ואפילו בעת מתן תרומות כבוד. אחרים נעים בין טקסי חניכה להודעות לידה וביטויי תנחומים. פעולות אלו מייצגות את המתנה הרוחנית של "חיים".
הסמל נמצא לעיתים קרובות כתוב על מזוזות, מצבות, ואף עונדים אותו כתליון על הצוואר, בדומה לסמלים יהודיים אחרים, כמו מגן דוד וחמסה. מכיוון שהחפץ נושא סמל דתי, רבים חושבים עליו כעל אמצעי ליצור מחסום בין המקדש של האדם לעולם הרע שבחוץ.
זה מופיע בסיסמה "עם ישראל חי!".
המשפט נשמע בהקלטה של BBC מ-20 באפריל 1945 של ניצולים יהודים ממחנה הריכוז ברגן בלזן חמישה ימים לאחר שחרורם. זה היה טקס השבת הראשון שנערך בגלוי על אדמת גרמניה מאז תחילת המלחמה. כשאנשים עדיין מתים סביבם, הניצולים שרו את מה שיהפוך להמנון הישראלי, "התקווה". בסיום "השירה כומר הצבא הבריטי לסלי הארדמן צועק "עם ישראל חי!".
בתחרות האירוויזיון 1983 שהתקיימה בגרמניה ארבעה עשורים לאחר השואה, ייצגה ישראל את השיר "חי", בביצוע עפרה חזה, הכולל את השורה "עם ישראל חי".
למספר תחנות רדיו יהודיות יש את המילה בשמותיהן, כולל קול חי (ישראל), רדיו ג'אי (ארגנטינה) ו-ChaiFM (דרום אפריקה).
ברכת הרמת כוסית על משקאות אלכוהוליים כמו יין במסורת היהודית הוא "לחיים", ככל הנראה בעקבות סיפור על רבי עקיבא, שעשה משתה לבנו, ועל כל כוס וכוס שהביא אמר "חמרא וחיי לפום רבנן" [יין וחיים לחכמים] "חיי וחמרא לפום רבנן ולפום תלמידיהון" [חיים ויין לחכמים ותלמידיהם] (שבת ס"ז). הסבר נוסף לאמירת לחיים: בתלמוד נאמר כי משקים את הנדון למוות יין כדי לטשטש אותו לפני הוצאתו להורג. כדי להבדיל בין יין זה, לבין יין של שמחה, אומרים "לחיים", כלומר: יין זה הוא לחיים ולא למיתה. זו גם משמעות הנוהג אצל ספרדים, בשעת הקידוש: המקדש אומר: "סברי רבותי", והמסובים עונים: "לחיים". פירוש: המקדש אומר: מה אתם סוברים, יין זה הוא יין של חיים או יין של מיתה. והמסובים עונים: "לחיים".
תכשיטי חי

אלביס פרסלי ענד שרשרת חי בהופעות ציבוריות לקראת סוף חייו. בספר Bob Marley and the Golden Age of Reggae של הצלמת קים גוטליב ישנן תמונות של זמר הראגיי ופעיל פוליטי הג'מייקני בוב מארלי עונד שרשרת חי. כוכב הבייסבול רוד קארו ענד שרשרת חי במהלך ימי המשחק שלו למרות שאינו יהודי; הוא היה חבר בטמפל בית שלום בסנטה אנה, קליפורניה. שלוש בנותיהם גדלו במסורת היהודית וקיימו שם בת מצווה. הראפר הקנדי דרייק, יהודי בעצמו, ענד שרשרת חי על שער המגזין "Vibe" בשנת 2010. השחקן היהודי רוברט דאוני ג'וניור הגיע לפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסנטה ברברה כאשר הוא עונד שרשרת עם הכיתוב "חי". הזמר לני קרביץ עונד תליון חי בהזדמנויות שונות, וביום הכיפורים 2024 העלה תמונה לחשבון האינסטגרם שלו בו הציג את שרשרת החי שלו.
ראו גם

תרבות ישראלית
עם ישראל חי
חמסה
אמנות יהודית
סמלים יהודים
הערות שוליים

↑  "Exploring 'Chai' Culture". The Jewish Daily Forward. 11 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מאגר השמות - חיים, באתר ארגון עתים
↑  מאגר השמות - חיה, באתר ארגון עתים
↑  הרב יהודה שורפין, למה תורמים צדקה בכפולות של ח"י (18)?, באתר חב"ד
↑  Learn the History and Meaning Behind the “Chai” jewelry, israelicenterofjudaica.com (באנגלית)
↑  Hatikva singing In Bergen-Belsen, IsraCast, ‏2015-11-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  לחיים - ברכה שמברכים בשעת שתיית יין, באתר אנציקלופדיה יהודית דעת
↑  צביקה קליין, השורשים היהודיים האבודים של אלביס פרסלי, באתר מקור ראשון, ‏7 בפברואר 2021
↑  Kim Gottlieb-Walker (Author, Photographer), Jeff Walker (Author), Cameron Crowe (Foreword), Bob Marley and the Golden Age of Reggae: 1975-1976 The Photographs of Kim Gottlieb-Walker Hardcover – November 2, 2010, אמזון, ‏2 בנובמבר 2010
↑  ניקול למפרט, How Jewish is Drake? Uncovering rapper Aubrey Graham's Hebrew heritage, The JC - Jewish News, Comment & Culture  thejc.com, ‏2 ביוני 2023 (באנגלית)
↑  רוני שיינר, חי חי חי: כוכב איירון מן תומך בישראל, באתר אייס, 13 בפברואר 2024
↑  מערכת ישראל היום, כוכב הרוק הבינלאומי במחווה מיוחדת לכבוד יום כיפור, באתר ישראל היום, ‏13.10.2024
מדליות מכבי עם סמל חי
תליון חי
Googlebot

| --- | --- |
 מפתח:  חברת גוגל 
 www.googlebot.com
 
גוגלבוט (אנגלית: Googlebot) הוא זחלן רשת המיועד לאינטרנט שנבנה על ידי גוגל ומשמש את החברה. הזחלן אוסף מסמכים ומידע מהאינטרנט במטרה לבנות אינדקס נרחב שעליו מתבסס מנוע החיפוש של Google. שם זה משמש למעשה להתייחסות לשני זחלנים שונים של סורקי אינטרנט: האחד "גוגלבוט שולחני" (Googlebot Desktop המדמה משתמשי במחשבים נייחים) והשני "גוגלבוט נייד" (Googlebot Mobile המדמה משתמש ממכשיר נייד).
התנהגות

כל אתר אינטרנט ציבורי ככל הנראה יסרק על ידי "גוגלבוט שולחני" ו"גוגלבוט נייד". עם זאת, גוגל הודיעה כי החל מספטמבר 2020 כל האתרים עברו לאינדקס ראשון במובייל, כלומר גוגל סורקת את האינטרנט באמצעות גוגלבוט של סמארטפון. ניתן לזהות את סוג המשנה של הגוגלבוט על ידי הסתכלות על במחרוזת סוכן המשתמש שבבקשה. עם זאת, שני סוגי הסורקים מצייתים לאותו אסימון (token) מוצר ((useent token)) ב־robots.txt, ולכן מפתח אינו יכול למקד באופן סלקטיבי לגוגלבוט ספציפי באמצעות robots.txt.
אם מנהל אתר מעוניין להגביל את המידע באתר שלו הזמין לגוגלבוט, או לזחלן רשת "תקני" אחר, הוא יכול לעשות זאת באמצעות הנחיות מתאימות בקובץ robots.txt או על ידי הוספת meta tag כזה: <meta name="Googlebot" content="nofollow" /> לדף האינטרנט. בקשות גוגלבוט לשרתי HTTP ניתנות בדרך כלל לזיהוי באמצעות מחרוזת סוכן משתמש המכילה "Googlebot" וכתובת מארח המכילה "googlebot.com".
גוגלבוט עוקב אחר קישורי HREF וקישורי SRC. ישנן הוכחות הולכות וגוברות שגוגלבוט יכול לבצע JavaScript ולנתח תוכן שנוצר גם משיחות Ajax. ישנן מספר תיאוריות לגבי מידת ההתקדמות של יכולת הגוגלבוט לעבד JavaScript. זחלן גוגלבוט משתמש בשירות עיבוד אתרים (WRS) המבוסס על מנוע עיבוד כרום. גוגלבוט מגלה דפים על ידי צירוף כל הקישורים בכל דף שהוא מוצא. לאחר מכן הוא עוקב אחר קישורים אלה לדפי אינטרנט אחרים. לדפי אינטרנט חדשים חייבים להיות מקושרים מדפים מוכרים אחרים באינטרנט על מנת שיסרוק אותם ויאנדקס או לשלוח אותם ידנית על ידי מנהל האתר.
בעיה שמנהלי אתרים עם אחסון אתרים ברוחב פס נמוך ציינו בגוגלבוט כי הוא תופס רוחב פס גדול. הדבר יכול לגרום לאתרים לחרוג ממגבלת רוחב הפס שלהם ולהסירם באופן זמני. הדבר בעייתי במיוחד עבור אתרי מראה (mirror site) המאחסנים נתונים רבים. גוגל מספקת קונסולת חיפוש (Search Console) המאפשרת לבעלי אתרים לצמצם את קצב הסריקה.
התדירות שבה גוגלבוט יסרוק אתר תלוי בתקציב הסריקה. תקציב סריקה הוא הערכה של התדירות שבה אתר אינטרנט מתעדכן. מבחינה טכנית, צוות הפיתוח של גוגלבוט (צוות סריקה ואינדקס) משתמש בכמה מונחים מוגדרים באופן פנימי כדי להשתלט על מה ש"תקציב סריקה" מייצג. מאז מאי 2019, גוגלבוט משתמש במנוע העיבוד העדכני ביותר של Chromium, התומך בתכונות ECMAScript 6. זה יהפוך את הבוט לקצת יותר "ירוק עד" ויבטיח שהוא לא מסתמך על מנוע עיבוד מיושן בהשוואה ליכולות הדפדפן.
מדיאבוט

מדיאבוט (Mediabot) הוא סורק אינטרנט בו משתמשת גוגל לניתוח תוכן, כך ש־Google AdSense תוכל להציג פרסום רלוונטי מבחינת הקשר לדף אינטרנט. מדיאבוט מזדהה עם מחרוזת סוכן המשתמש "Mediapartners-Google/2.1".
שלא כמו זחלנים אחרים, מדיאבוט אינו עוקב אחר קישורים לגלות כתובות אתרים חדשות הניתנות לסריקה, אלא רק ביקור בכתובות אתרים שכללו את קוד AdSense. כאשר התוכן שוכן מאחורי התחברות, ניתן לתת לסורק כניסה כך שיוכל לסרוק תוכן מוגן.
הערות שוליים

↑  "Googlebot". Google. 2019-03-11. נבדק ב-2019-03-11.
↑  "Announcing mobile first indexing for the whole web". Google Developers. נבדק ב-2021-03-17.
1 2  "Google Search Console". Google.com.
↑  "Google Search Console". search.google.com. נבדק ב-2019-03-11.
↑  "Understand the JavaScript SEO basics | Search for Developers". Google Developers (באנגלית). נבדק ב-2020-07-26.
↑  Splitt, Martin. "How Google Search indexes JavaScript sites - JavaScript SEO". YouTube.
↑  "The new evergreen Googlebot". Official Google Webmaster Central Blog (באנגלית). נבדק ב-2019-06-07.
↑  "Google - Webmasters". נבדק ב-2012-12-15.
↑  "What Crawl Budget Means for Googlebot". Official Google Webmaster Central Blog (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-07-04.
↑  "The new evergreen Googlebot". Official Google Webmaster Central Blog (באנגלית). נבדק ב-2019-06-17.
סביבוני ירוץ בגיל

| --- | --- |

 שיר
 יצא לאור:  1935
 סוגה:  שירי חג, שירי ילדים
 שפה:  עברית
 כתיבה:  משה אביגל
 לחן:  מתתיהו שלם
"סביבוני ירוץ בגיל" הוא שיר ילדים לחג החנוכה שכתב משה אביגל והלחין מתתיהו שלם ב-1935.
רקע

על-פי חוקר הזמר העברי, אליהו הכהן, את המילים לשיר החנוכה, "סביבוני ירוץ בגיל" כתב משה אביגל (1969-1886). במקור הולחן השיר על-ידי נחום נרדי (1977-1901).
הגננות אהבו את המנגינה של "שיר לחנוכה" ("בואו בואו ילדים / שמן שימו בכדים / כל אחד לפי התור / בכדו ידליק האור...") שכתב והלחין מתתיהו שלם (ויינר) (1975-1904), והתאימו אותה לשיר "סביבוני ירוץ בגיל".
הערות שוליים

↑  שיר לחנוכה, באתר זמרשת
↑  סביבוני ירוץ בגיל, באתר זמרשת
טג'יקים

| --- | --- |

ילדים טג'יקים
 אוכלוסייה
 16,000,000 
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 אפגניסטן אפגניסטן 11,400,000 טג'יקיסטן טג'יקיסטן 6,787,000 רוסיה רוסיה 2,000,000 אוזבקיסטן אוזבקיסטן 1,420,000 פקיסטן פקיסטן 221,725 קירגיזסטן קירגיזסטן 58,913 ארצות הברית ארצות הברית 52,000 הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין 39,642 קנדה קנדה 15,870 אוקראינה אוקראינה 4,255
 שפות
 טג'יקית, רוסית, פרסית
 דת
 אסלאם סוני (מיעוט אסלאם שיעי)
 
נשים טג'יקיות בשוק הלחם בדושנבה בירת טג'יקיסטן
ילדים טג'יקים
טג'יקים (בפרסית:  تاجیکان בטאג'יק; בטג'יקית: Тоҷикон; ברוסית: Таджики) הוא שם כללי לקבוצה גדולה של עמים דוברי פרסית ממוצא איראני שמוצאם מן האזור שבו שוכנות היום אפגניסטן (9-11 מיליון איש, שם הם מהווים 27% מהאוכלוסייה), טג'יקיסטן (7 מיליון איש-80% מהאוכלוסייה) ודרום אוזבקיסטן (1.5 מיליון איש).
אוכלוסיות טג'יקיות גדולות ניתן למצוא גם באיראן ובפקיסטן (220 אלף איש, אף כי בשנים האחרונות ישנה חזרה לארץ המוצא) כתוצאה מתנועת פליטים במהלך מלחמת אפגניסטן. אף ברוסיה יש כ-2,000,000 טג'יקים, שרובם הגיעו למדינה לאחר התפרקות ברית המועצות ועובדים כפועלים זרים. טג'יק היא מילה בטורקית-מונגולית שמשמעותה המילולית היא "לא טורקי" והיא כנראה ניתנה כשם לעמים אלו על ידי העמים הטורקיים ששכנו באזור. הטג'יקים נמנים בין 56 הקבוצות האתניות בהן מכירה ממשלת סין, והם מונים במדינה כ-51 אלף איש.
כיום, רוב העם הטג'יקי הוא מוסלמי-סוני, עם מיעוט שיעי.
היסטוריה

הטג'יקים הם עם איראני, דובר מגוון של פרסית, המרוכז בטג'יקיסטן, חלקים מאוזבקיסטן ובצפון מזרח אפגניסטן. מבחינה היסטורית, הטג'יקים בעבר היו בעיקר חקלאים לפני הכיבוש האסלאמי של איראן. בעוד החקלאות נותרה מעוז, האסלאמיזציה של איראן הביאה גם לעיור המהיר של ח'וראסאן וטרנסאוקסאניה שנמשך עד הפלישה המונגולית. מספר ערים מרכזיות היסטוריות של העם הטג'יקי הן סמרקנד, בוכרה, ח'וג'נד ותרמז.
הערות שוליים

↑  נתון רשמי משנת 2012, הערכות אחרות מגיעות לבין 8-12 מיליון
↑  חייהם של הטג'יקים בסין, באתר הרדיו הבינלאומי של סין בעברית, ‏19 באוגוסט 2015 (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558439905171  BnF: cb121556324 (data)  LCCN: sh85132030  NDL: 00576949  NKC: ph1087848  TDVİA: tacikler 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קבוצות אתניות ובנושא טג'יקיסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
את לי לילה (שיר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע בעז שרעבי
 יצא לאור:  1978
 תאריך הקלטה:  1978
 שפה:  עברית
 אורך:  5.16
 כתיבה:  בעז שרעבי, יואל גוב ארי
 לחן:  בעז שרעבי
 עיבוד:  יגאל חרד
 
"את לי לילה" הוא סינגל של בעז שרעבי שיצא לאור במקור בשנת 1978. בשנת 1984 הוציא לאור שרעבי את השיר בעיבוד מחודש.
רקע

השיר נכתב על ידי בעז שרעבי ויואל גוב ארי והולחן והוקלט על ידי שרעבי טרם עזב את ישראל לארצות הברית בשנת 1978. את השיר בגרסה זו עיבד יגאל חרד. השיר, שהוקלט והופץ לתחנות הרדיו, לא נכלל במסגרת אלבום כלשהו, אך זכה להצלחה במצעדי הפזמונים, ודורג במקום ה־11 במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשל"ט-1979 של רשת ג'.
ב-1981 הוקלט השיר על ידי זוהר ארגוב באלבומו השלישי "היו זמנים", בעיבוד של מרסל לידג'י. ג'קי מקייטן גם הקליט באותה שנה את השיר לאלבומו "ג'קי מקייטן - במיטב שירי החפלה". שרעבי, שחזר לישראל ב-1984, הקליט שוב את השיר בעיבוד מחודש של משה לוי ויזהר אשדות לאלבומו המצליח "אצלי הכל בסדר" מ־1984. ב-1993 הופיעה גרסה מחודשת זו באלבום האוסף "את לי לילה". 
הגרסה המקורית מ-1978 הופיעה באוסף אחר של שרעבי שיצא באותה שנה "בשירים שלא נס ליחם".
ב-2014 הוקלט השיר על ידי דאנה איבגי כשיר הנושא של הסרט "את לי לילה".
הערות שוליים

↑  את לי לילה, באתר פזמונט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: fdcfe0fe-6359-46e1-87cb-1f1b162e5b00
משיח (אורטוריה)

משיח (במקור Messiah) הוא אורטוריה מאת גאורג פרידריך הנדל משנת 1741 והיצירה הנודעת ביותר של מלחין זה. היא נמנית עם היצירות החשובות ביותר של המוזיקה הווקאלית המערבית, והיא ככל הנראה היצירה הווקאלית המפורסמת ביותר במוזיקה הקלאסית בשפה האנגלית. סימנה ביצירות הנדל הוא HWV 56.
הנדל, "הללויה" מתוך "משיח"
מבוא

שמה של האורטוריה בא לה מדמות המשיח ביהדות ובנצרות. הנדל עצמו היה נוצרי מאמין, והיצירה מציגה את חייו של ישו, שהוא המשיח בנצרות, ואת חשיבותם על פי הדוגמה הנוצרית. הליברית עצמה לקוחה מתוך תנ"ך המלך ג'יימס.
"משיח" הוא יצירתו המפורסמת ביותר של הנדל (קרובה לה בפרסומה רק יצירתו "מוזיקה על פני המים"), והיא שומרת על הפופולריות שלה בקרב חובבי המוזיקה הקלאסית עד היום.
הנדל קרא ליצירה "משיח", ללא ה' הידיעה. אף על פי כן, שמה המשובש של היצירה "המשיח" קנה לו אחיזה רבה ונישא בפי כל.
הליברית

באורח מפתיע ליצירה בשם זה, מקורה של רוב הלברית בתנ"ך ולא בברית החדשה. החלק הראשון מתבסס בעיקר על קטעים מספר ישעיהו המנבאים את בוא המשיח. רוב החלק השני בנוי משילוב של קטעים מספר ישעיהו עם ציטוטים מן הבשורות. החלק השלישי מכיל ציטוט אחד מספר איוב, ורובו מן האיגרת הראשונה אל הקורינתים. קטע המקהלה הנודע "הללויה" וכן קטע המקהלה החותם את היצירה שניהם מספר חזון יוחנן.
את הלברית כתב צ'ארלס ג'ננס, המבוססת על פסוקים מהתנ"ך בתרגום המלך ג'יימס. הוא בנה את האורטוריה בדומה לאופרה בת שלוש מערכות, ובכל אחת מהן כמה תמונות:
הלידה
נבואת הישועה
נבואת בוא המשיח
תחזיות כלליות על העולם
נבואת לידת הבתולין
הופעת המלאך לפני הרועים (על פי הבשורה על-פי לוקאס)
הנסים שחולל ישו
ייסורי ישו (הפסיון של ישו)
קורבן ישו, עינויו וסבלו על הצלב
מותו, מעברו בשאול ותחייתו של ישו
עלייתו השמימה
אלוהים מתגלה לפניו בשמים
תחילתה של הבשורה
העולם ושליטיו דוחים את הבשורה
ניצחונו של אלוהים
אחרית דבר
הבטחת הישועה מאז גירוש אדם הראשון
יום הדין
תבוסת המוות והחטא
האדרתו של ישו
הלחנת האורטוריה והופעת הבכורה

מקורו של הרעיון לכתיבת משיח אצל צ'ארלס ג'ננס, אשר כתב לפני כן בעבור הנדל את האורטוריה שאול וככל הנראה גם ליקט את קטעי המקרא לאורטוריה בני ישראל במצרים. בחודש יולי 1741 כתב לחבר שהוא מתעתד לשכנע את הנדל להלחין עוד אוסף של קטעי מקרא ולבצעם בימות חג הפסחא. על כל פנים, נקודת המוצא של הכתיבה הייתה חילונית ולא דתית - הפרסומים לקראת הקונצרטים התייחסו ליצירה שוב ושוב כאל Entertainment (בידור), והיא נכתבה מתוך מחשבה על ביצוע בתיאטראות ואולמות קונצרטים, לא כנסיות. בין הזמרים שביצעו את האורטוריה בימי חייו של הנדל היו כוכבי האופרה הגדולים של זמנו.
הנדל, שהיה בשיא יכולותיו המוזיקליות אבל שקוע בחובות ובדיכאון, התכוון שלא להלחין דבר בעונת 1741/2. בעונה שקדמה לה נכשל ניסיונו להמשיך את סדרת האופרות האיטלקיות שלו באופרה "אימנאו ודיידמיה". הזמנתו לסדרת קונצרטים בעיר דבלין היא שהביאה אותו לבסוף להסכים להלחין אורטוריה נוספת.
ב-22 באוגוסט 1741 התחיל הנדל להלחין את הליברית המקראי של צ'ארלס ג'ננס במהירות השיא שאפיינה אותו. כמו ברבות מיצירותיו האחרות של הנדל, השתמש לשם כך בקטעים מיצירות קודמות, שלו ושל אחרים. בתוך 24 ימים השלים את כתיבת משיח. מיד לאחר מכן פנה להלחנת האורטוריה שמשון וכתב את רובה המכריע.
בחודש נובמבר 1741 נסע הנדל לדבלין. בתחילת אוקטובר נפתח שם "Mr Neale's Great Musick Hall in Fishamble Street" שבו עמד הנדל לתת שורת קונצרטים למנויים, שבמסגרתה בוצעו כמה מן האורטוריות שלו. עוד לפני ביצועו הראשון של "משיח" ערך בו שינויים ותוספות של הרגע האחרון. הבכורה עוכבה בשל התערבותו של ג'ונתן סוויפט, שהיה אז דיקן קתדרלת פטריק הקדוש בעיר, שאסר על זמרי המקהלה שלו להשתתף בבכורה. הוא דרש שתיקרא "אורטוריה קדושה" ושההכנסות ממנה יובטחו לבתי חולים לחולי נפש בעיר. הבכורה, שנקבעה לבסוף ל-13 באפריל 1742, פורסמה כקונצרט צדקה שהכנסותיו קודש למספר ארגונים בעיר. בבכורה עצמה הוביל הנדל את הנגינה על הצ'מבלו, ועל התזמורת ניצח מאתיו דובורג (Dubourg), נגן כינור, מנצח ומלחין אירי, ששיתף פעולה עם הנדל מאז 1719.
לאחר מספר ביצועים של "משיח" שב הנדל בחודש אוגוסט ללונדון. בהשוואה לקבלה האוהדת מאוד שלה זכתה היצירה בדבלין, הייתה התקבלותה בלונדון בעייתית הרבה יותר. כבר בביצועה של האורטוריה "בני ישראל במצרים" נשמעו קולות שביקרו את השימוש בכתבי הקודש במופע חילוני באופיו. שילובם של ציטוט מכתבי הבשורה הנוצרים ב"משיח" רק החמיר את המצב. במשך שנים רבות עוד נחשבה היצירה בחוגים רחבים לתועבה.
אולי בשל סיבות אלה פורסמה הצגתה הראשונה של האורטוריה בלונדון ב-19 במרץ 1743 בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בתור "אורטוריה קדושה חדשה", והשם "משיח" הושמט. כך קרה גם ב-1745 וב-1749. בשנת 1750 התחילה מסורת של ביצוע שנתי, שבמסגרתה סיים הנדל מדי שנה את עונת ההופעות בביצוע של "משיח" בתקופת הצום שלפני פסחא ואחרי החג ערך מופע נוסף באולם של בית החולים לאסופים, שהכנסותיו נתרמו למוסד.
הנדל ניצח על ביצוע "משיח" פעמים רבות, ולעיתים קרובות הכניס שינויים ביצירה כדי להתאימה לצורכי הרגע. כתוצאה מכך, אין אף גרסה שיכולה להיחשב דפניטיבית או אותנטית. במהלך השנים יצרו מלחינים שונים גרסאות משלהם ליצירה והכניסו בה שינויים שונים. כך למשל כתב וולפגנג אמדאוס מוצרט גרסה משלו, בתזמור חדש (מס' 572 ברשימת קכל) שמילותיה תורגמו לגרמנית.