stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסטטוס קוו בהר הבית
מחלוקות בנושא תפילה בהר הבית > תפילת יהודים בהר הבית > סיור נאמני הר הבית (1986)

ב-19 באוקטובר 1986 סיירו כ-50 מחברי תנועת "נאמני הר הבית" בקבוצות של שבעה אנשים, כשהם מוקפים על ידי כוחות גדולים של משטרה וחיילי משמר הגבול. סיור זה הושג לאחר משא ומתן בין חברי התנועה לבין המשטרה, ובהסכמת הווקף. בין המסיירים נמנו גרשון סלומון, הרב דב ליאור והרב ישראל אריאל. שומרי הווקף ביקשו מהמסיירים לא להכניס לרחבה את ארבעת המינים. במהלך הסיור השתטח הרב ישראל אריאל בסמוך לכיפת הסלע, ואז זינקו לעברו שניים משומרי הווקף ודרשו ממנו לקום.
מחלוקות בנושא תפילה בהר הבית > תפילת יהודים בהר הבית > סיור נוסף של נאמני הר הבית (1987)

ב-6 באוקטובר 1987 טען גרשון סלומון שהתקבל אישור מהמשטרה להתפלל בהר הבית וכי בכוונתו לחדש את מנהג העלייה לרגל בשלושת הרגלים. ב-11 באוקטובר 1987 ניסו נאמני הר הבית להיכנס לרחבה, ונתקלו בהתנגדות של כ-2,000 מתפללים מוסלמים. המשטרה הפעילה נגדם גז מדמיע, ולאחר מכן ערכו 5 מחברי התנועה סיור מהיר באתר, תחת אבטחה כבדה.
מחלוקות בנושא תפילה בהר הבית > תפילת יהודים בהר הבית > טקס ניסוך המים בנקבת השילוח (1990)

ב-8 באוקטובר 1990 התרחש בהר הבית אירוע חמור, שהוביל למהומות הר הבית באותה שנה. תנועת "נאמני הר הבית" קיבלה אישור לקיים את טקס ניסוך המים בנקבת השילוח. בקרב הציבור המוסלמי נפוצו שמועות לפיהן גרשון סלומון ואנשיו מתכוונים להניח את אבן הפינה לבית המקדש השלישי בהר הבית. מאות רבות של מוסלמים נאספו בהר והאזינו לדרשות הסתה במערכת הכריזה שבמסגדים. באותו זמן נאספו אלפי יהודים ברחבת הכותל לקראת טקס ברכת כוהנים ואז נשמט בשגגה רימון גז מידיו של שוטר מג"ב שעורר את ההמון המוסלמי להשליך אבנים לכיוון רחבת הכותל ההומה מאדם דבר שגרם לפציעתם של 34 מתפללים יהודים. כוחות משטרה פרצו להר, פתחו באש והרגו 17 מתפללים מוסלמים.
מחלוקות בנושא תפילה בהר הבית > תפילת יהודים בהר הבית > ניסיונות אנשי תנועת "חי וקיים" להתפלל בהר הבית (1993 עד 1996)

תנועת "חי וקיים" נוסדה בחג החנוכה התשנ״ב (דצמבר 1991) על ידי יהודה עציון לאחר שהשתחרר מהכלא. חברו אליו מוטי קרפל, חיים נתיב ואנשים נוספים. הקבוצה קיבלה תמיכה הלכתית מהרב יצחק גינצבורג ומיואל לרנר. התנועה נחשפה לציבור בספטמבר 1993 כאשר אנשיה הפגינו נגד הצהרת העקרונות שנחתמה בין ישראל לאש"ף.
אפיק הפעולה המרכזי של תנועת "חי וקיים" היה בנושא הר הבית. פעילי התנועה ניסו להתפלל בהר הבית עשרות פעמים, ונעצרו על ידי המשטרה. נגד יהודה עציון הוגש כתב אישום, ונאסר עליו לצאת מגבולות ישובו עפרה.
מחלוקות בנושא תפילה בהר הבית > תפילת יהודים בהר הבית > ברכת כהנים של אורי אריאל (2013)

בספטמבר 2013 הופץ סרטון וידאו בו נראה השר אורי אריאל עומד לפני כיפת הסלע ומברך "ברכת כהנים" בניגוד לאיסור המשטרה, צעד שנתפס בעיני המוסלמים כהתגרות. ראש הממשלה בנימין נתניהו הבטיח בנובמבר 2014 לעבדאללה השני, מלך ירדן ולמזכיר המדינה האמריקאי ג'ון קרי שלא יאפשר עליית שרים וחברי כנסת להר הבית, אך אורי אריאל המשיך לעלות להר הבית ולברך את ברכת הכהנים.
מחלוקות בנושא תפילה בהר הבית > תפילת יהודים בהר הבית > עימות רב משתתפים עם הווקף (2018)

42 יהודים נעצרו בשטח הר הבית לאחר שלטענת המשטרה חוללו פרובוקציה והתעמתו עם אנשי הווקף. הם שוחררו לאחר שימוע במשטרה.
מחלוקות בנושא תפילה בהר הבית > תפילת יהודים בהר הבית > קריאות "שמע ישראל" על הר הבית (2016, 2018)

צעיר יהודי כבן 18 נעצר בדצמבר 2016 במהלך סיור בהר הבית, לאחר שקרא "שמע ישראל" בהר במהלך הסיור.
בספטמבר 2018 נעצרו שלושה צעירים יהודים במהלך סיור בהר הבית, לאחר שהשתטחו ברחבת ההר וקראו "שמע ישראל" בצעקות. נגד הצעירים הוגש כתב אישום בגין הפרעת שלום הציבור והפרעה לשוטר בעת מילוי תפקידו.
מחלוקות בנושא תפילה בהר הבית > תפילת יהודים בהר הבית > צעירים שהתחזו למוסלמים כדי להתפלל בהר הבית (2021)

בדצמבר 2021 דווח בחדשות 13 על קבוצת צעירים יהודים שהתחזו למוסלמים כדי להתפלל בהר הבית. הם למדו לדקלם את השהאדה ונכנסו עם מתפללים מוסלמים למסגד אל-אקצא, שם התפללו בעברית. שניים מחברי הקבוצה נעצרו וקיבלו צו הרחקה ל-30 יום מהר הבית. על פי השב"כ, מדי שבוע נתפסים מספר יהודים המנסים להתגנב להר הבית באופן דומה.
מחלוקות בנושא תפילה בהר הבית > תפילת יהודים בהר הבית > תפילה והשתחוויה בתשעה באב ה'תשפ"ד (2024)

ב תשעה באב ה'תשפ"ד (13 באוגוסט 2024) עלו כ-2,700 יהודים להר הבית, ועשרות מהם תועדו כשהם מפרים בגלוי את הסטטוס קוו. הם התפללו והשתחוו במתחם, שרו את התקווה, רקדו והניפו את דגל ישראל. במקום נכחו גם השרים יצחק וסרלאוף ואיתמר בן גביר, שהבהיר כי המדיניות שלו היא לאפשר תפילה בהר הבית, וביקורו במקום נעשה בידיעתו ובאישורו של ראש הממשלה בנימין נתניהו. המשטרה נמנעה בתחילה מלפעול נגד המתפללים, ורק מאוחר יותר צמצמה את גודל הקבוצות שהורשו להיכנס ועצרה 11 מתפללים.
פעילים למען עליית יהודים להר הבית ציינו כי קיבלו תמיכה מהשר לביטחון לאומי איתמר בן גביר וממשטרת ירושלים. המעשים גונו, בין השאר, על ידי שר הדתות מיכאל מלכיאלי, יושב ראש האופוזיציה יאיר לפיד, ויושב ראש דגל התורה ח"כ משה גפני. גם בזירה הבין-לאומית גינו את הפרות הסטטוס קוו, בין היתר על ידי משרד החוץ של ירדן, דוברו של מחמוד עבאס וארגון ועדות ההתנגדות העממית. ראש השב"כ, רונן בר, התייחס לאירוע זה במכתב ששלח לראש הממשלה, בנימין נתניהו ולאחדים משרי הממשלה והזהיר כי "התקדמות בכיוון תוביל לשפיכות דמים רבה ותשנה ללא היכר את פניה של מדינת ישראל."
מחלוקות בנושא תפילה בהר הבית > תפילת יהודים בהר הבית > פריצה להר הבית ותקיעה בשופר בראש השנה תשפ"ה (2024)

ביום השני של ראש השנה תשפ"ה נעצרו שני יהודים לאחר שהם פרצו לרחבת הר הבית ותקעו בשופר.
מחלוקות בנושא תפילה בהר הבית > תפילה וביקור נוצרים בהר הבית

שומרי הווקף מונעים מנוצרים להכניס להר הבית כתבי קודש נוצריים או צלבים, ובמספר מקרים הורחקו מתפללים נוצרים מרחבת הר הבית.
נרשמו מקרים של תיירים נוצרים שהגיעו להר הבית כשהם נושאים ספר תנ"ך בתרמיל, והספר הוחרם בכניסה להר. במקרים אחרים, תיירים נוצרים נעצרו והוצאו מרחבת הר הבית לאחר שביצעו תנועות שנחשדו כסוג של תפילה נוצרית.
בשנת 2003 נעצר יאן וילם ואן דר הובן לאחר שהתפלל תפילה חרישית על הר הבית. ואן דר הובן, נוצרי-אוונגליסט מתומכי נאמני הר הבית, הוביל קבוצה של כ-40 איש לרחבת הר הבית, והנחה אותם להתפצל לקבוצות קטנות ולהסתובב בשקט בתוך המתחם תוך תפילה חרישית. שומרי הווקף הבחינו בפעילותו וגירשו את חברי הקבוצה מהמתחם.
בשנת 2015 נעצרה בהר הבית פעילה נוצרית למען ישראל, לאחר שצילמה את עצמה קוראת "עם ישראל חי" בסמוך למסגד אל-אקצא.
מחלוקות בנושא תפילה בהר הבית > אירוע התפילה המשותפת (1972)

בשנת 1972 התרחש אירוע מיוחד במינו, של קבוצת "נווה שלום" שהיו חברים בה נוצרים, מוסלמים ויהודים, ואביה הרוחני היה האב הדומיניקני ברונו הוסאר. הקבוצה ניסתה להקים ישוב רב-דתי באזור לטרון, וקיימה מפגשים בין-דתיים. אנשי הקבוצה נענו לקריאתו של האפיפיור לציין את 1 בינואר 1972 כיום תפילה עולמי למען השלום. כ-100 חברי הקבוצה ארגנו מסלול צעדה שעבר דרך כנסיית הקבר, מסגד אל-אקצא והכותל המערבי, כשהם נושאים בידיהם עלי זית, סמל השלום מימי המבול. בכל אתר נערכו תפילות בעלות תוכן כלל-אנושי, מתוך כתבי-הקודש הקשורים למקום התפילה. בכותל המערבי קרא הרב הקונסרבטיבי אהרן זינגר פרקי תהילים, והקהל ענה "אמן" או "אינשאללה" אחריו.
תחילה ביקשו שומרי הווקף המופתעים והנבוכים למנוע כניסת "כופרים" אל המסגד, בין השאר מפני שלא רכשו כרטיסי כניסה למתחם. אולם חכמי-דת מוסלמים שהזדמנו למקום פסקו כי "גם ליהודים ולנוצרים מותר להתפלל במקום הקדוש הזה למען השלום, הקדוש והיקר לכולם", ובאופן זה הצליחו חברי הקבוצה לערוך את אירוע התפילה בהר-הבית.
קבוצת אחווה בין-דתית נוספת בשם "הר קדשי" פעלה בתחילת המאה ה-21 וניסתה ליזום את הקמת בית המקדש השלישי לצד כיפת הסלע.
החלטות בג"ץ בנושא תפילת יהודים בהר הבית

באופן עקרוני, משטרת ישראל מונחית על ידי הממשלה, והיא זו שקובעת אם מותר או אסור להתפלל. בג"ץ אישר הסדר זה.
ככלל, בג"ץ מאשר את מדיניות המשטרה, המבוססת על החלטה מנהלית לפיה העיקרון של שלום הציבור ושמירה על הסדר הציבורי גובר על הזכות לחופש פולחן ולעיתים גם על חופש גישה.
נושא תפילת יהודים נדון משנת 1993 ואילך בבית המשפט העליון, וזה פסק כי מחד גיסא יש ליהודים זכות להתפלל בהר הבית, ומאידך גיסא יש למשטרה סמכות למנוע את מימושה של זכות זו. כדברי נשיא בית המשפט העליון אהרן ברק: "נקודת המוצא העקרונית הינה כי לכל יהודי הזכות לעלות להר הבית, להתפלל עליו, ולהתייחד עם בוראו. זהו חלק מחופש הפולחן הדתי; זהו חלק מחופש הביטוי." אולם באותה נשימה קבע בית המשפט כי "ככל זכות אדם, אין זו זכות מוחלטת. זו זכות יחסית [...]. במקום בו קיימת ודאות קרובה לכך כי ייגרם נזק ממשי לאינטרס הציבורי אם זכות האדם לפולחן דתי ולחופש ביטוי תמומש, ניתן להגביל את זכות האדם כדי לקיים את האינטרס הציבורי." בשנת 2006 אף נפסק מפורשות מפי הנשיאה, דורית ביניש, כי "סמכותה של משטרת ישראל למנוע כניסת מבקרים ומתפללים להר הבית בהתקיים סכנה קרובה לוודאי לפגיעה קשה בביטחון הציבורי, נובעת מתפקידה המובהק של המשטרה בקיום הסדר הציבורי וביטחון הנפש והרכוש [...] מוסמכת המשטרה לאסור על כניסה להר הבית או להגבילה בתנאים. בין היתר, מוסמכת המשטרה במקרים מתאימים גם לצמצם את האיסור על עלייה להר הבית ולהגבילו לאנשים מסוימים בלבד, והכל לשם שמירה על שלום הציבור וביטחונו." בהתאם לפסיקה, הנחת היסוד של המשטרה היא כי בכל רגע נתון עלולה להיות בהר הבית סכנה כזו.
בבית משפט השלום בירושלים נפסקו מספר פעמים פסקי דין הנוגדים את פסיקת בית המשפט העליון. ב-4 באוקטובר 2012 התקיים דיון בהארכת מעצרו של חגי וייס, שנחשד בניסיון להתפלל בהר הבית ועוכב לחקירה על-ידי המשטרה. השופטת מלכה אביב פסקה כי "יש מקום לאפשר תפילת יהודים בהר הבית" והוסיפה כי לדעתה יש להתיר ליהודים להתפלל בהר הבית באופן מובנה, במקום שייועד לכך, תוך שמירה על ביטחונם. בדיון אחר פסקה אביב שהמדינה תשלם פיצויים ליהודה גליק בגין מניעת כניסתו להר הבית, מחשש שיתפלל במקום.
ב-2021 קבע בית המשפט השלום כי תפילה בלחש אין בה כדי עבירה על הוראות המשטרה במקום, וקיצר את הרחקתו של מתפלל שהתפלל בלחש בהר הבית. לאחר זמן קצר בוטלה החלטה זו על ידי בית המשפט המחוזי בירושלים, שקיבל את ערעור המשטרה על ההחלטה.
התבטאויות של פוליטיקאים ואנשי ציבור בנושא הר הבית

במהלך השנים זכו תנועות שוחרי המקדש לגיבוי ותמיכה מצד פוליטיקאים ואנשי ציבור רבים. למשל, במצע הליכוד לקראת הבחירות לכנסת בשנת 2013 נכתב כי "הליכוד יפעל בקדנציה הקרובה למצוא פתרון המאפשר חופש פולחן ליהודים בהר הבית, כמובן תוך טיפול בנושא בכל הרגישות הנדרשת".
במרץ 1995 בנימין נתניהו, בהיותו ראש האופוזיציה, כתב מכתב ליהודה עציון ובו תמך בהסדרת תפילת יהודים בהר הבית.
במאי 2012 אמר הרב שמואל אליהו, רבה של העיר צפת כי יש להקים את בית המקדש "גם אם יצטרכו למחוק את המסגדים..."
ב-17 במאי 2012 עלתה להר הבית קבוצה של כשבעה-עשר רבנים מהציונות הדתית, ובינהם הרב ישראל אריאל, הרב דב ליאור והרב יהודה קרויזר. במהלך הסיור טען הרב ישראל אריאל שגם היום ניתן, למרות הבעיות ההלכתיות, להתיר עלייה להר הבית מכוח "מצוות כיבוש". פעילי תנועות המקדש, דוגמת הרב אריאל, מרחיבים את מנעד הפרשנויות הנובעות ממצוות כיבוש ארץ ישראל - המופיעה בכמה פסוקים במקרא - גם לשאלת השליטה בהר הבית והקמת המקדש.
במאי 2014 הגישה חברת הכנסת מירי רגב הצעת חוק המבקשת לשנות את הסטטוס קוו בהר הבית ולאפשר ליהודים להתפלל בו. להצעת החוק הצטרף חבר הכנסת חיליק בר מהעבודה, אך כעבור ימים אחדים חזר בו ומשך את חתימתו.
ממשלת ירדן פנתה לישראל וביקשה הבהרות לגבי הצעת החוק, שבסופו של דבר לא עלתה להצבעה בכנסת.
דרישות לשינוי הסטטוס קוו

במשך השנים עלו דרישות מצד גורמים שונים בישראל לשינוי הסטטוס קוו בהר הבית, כך שתתאפשר תפילת יהודים ברחבה ליד מסגד אל-אקצא.
בשנת 1994 שלח הרב שלמה גורן מכתב לראש הממשלה יצחק רבין וביקש שלא להעביר את השליטה בהר הבית לידי הווקף המוסלמי. לדבריו, תפילת יהודים בהר הבית הייתה נהוגה במשך שנים רבות בהיסטוריה, ורבנים האוסרים עליה להר הבית עושים זאת "מחוסר ידיעה טופוגרפית והלכתית". הוא ביקש להקצות אזורי תפילה ליהודים בשטחים הפנויים של הר הבית.
נדב שרגאי קובל על כך שהסטטוס קוו נשחק, אבל אחד הרכיבים המרכזיים בו, האיסור על תפילת יהודים בהר הבית, נשמר בקפדנות. לדבריו, מקרי הפרת הסטטוס קוו מצד הווקף מצדיקים שינוי יזום של הסטטוס קוו על ידי ישראל, כך שתתאפשר תפילת יהודים בהר הבית.
ארנון סגל טוען שהוויתור ההיסטורי על ריבונות ישראלית מלאה בהר הבית גורם לפיגועי טרור, ולכן, כלשונו, "רק כשנשוב אל ההר תשקע האש".
בנובמבר 2021 התקיימה בהר הבית הפגנה נגד הסטטוס קוו ונגד שליטת הווקף במתחם. המפגינים הניפו שלטים בהם נכתב: "לגרש את החושך, לגרש את הווקף מהר הבית." כמו כן מחו נגד פיגוע הירי בשער השלשלת (2021) ונגד הפיגוע בהר הבית (2017).
במאמר של הלל כהן משנת 2018 הוא בוחן את שורשי הזיקה להר הבית של התנועה הלאומית הפלסטינית ושל התנועה הציונית. מסקנתו היא כי דבקותם של הפלסטינים בהר חזקה ועוצמתית מזו של היהודים, בעיקר משתי סיבות: תהליכי חילון שעברו על החברה בישראל, שגרמו לכך שלרוב החברה הישראלית, פרט למחנה הדתי-לאומי, אין כמעט זיקה להר הבית, ומאידך התעצמות המחויבות הפוליטית והדתית של הפלסטינים לאל-אקצא, שנתפס בעיניהם כמוקד של ריבונות, כבוד עצמי ושליחות דתית. כפועל יוצא ממסקנה זו, אין בעיניו הצדקה לדרישות לשינוי הסטטוס קוו בהר הבית.
בשנת 2024 ביום ירושלים, לאחר עליית יהודים המונית להר הבית ותפילה ציבורית בהר, הצהיר איתמר בן גביר, השר לביטחון לאומי, כי לדעתו המדיניות צריכה לאפשר ליהודים להתפלל בהר הבית.
שינויים בסטטוס קוו משנת 2021 ואילך

בתחילת שנת 2021 חל שינוי בסטטוס קוו, ומבקרים יהודים החלו לקיים בהר הבית שיעורי תורה ותפילות לא רשמיות, באופן שקט וללא סממנים יהודיים בולטים. תפילות ממושכות נערכות בחסות המשטרה ובידיעת הווקף המוסלמי.
בד בבד החלו קבוצות של חרדים להצטרף לעולים להר הבית, בניגוד לעמדת הממסד התורני החרדי. על פי דיווחים שונים מתפללים בהר הבית יהודים במניין את תפילות שחרית ומנחה בכל יום, מתחילתן ועד סופן, כולל חזרת הש"ץ בקול רם, ומברכים ברכת כהנים. עם זאת, מדינת ישראל והמשטרה לא שינו את הנהלים באופן רשמי, ומדובר במדיניות עמומה.
במקביל, שר הפנים גלעד ארדן יזם את הוצאת ארגוני המוראביטון והמורביטאת אל מחוץ לחוק והרחקתם מהר הבית. לאחר מכן הנחה את מפקדי המשטרה לעודד ולאפשר עליית יהודים להר הבית במידה מקסימלית, ולהרחיק מהם את אנשי הווקף.
האגדה של קורה: חורבות האימפריה

| --- | --- |

עטיפת הספר המאגדת את שלושת החלקים אשר יצאה בספטמבר 2020
 מידע כללי
 מאת:  מייקל דנטה דימרטינו
 איורים:  מישל וונג (אנ')
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 הוצאה
 הוצאה:  דארק הורס קומיקס
 מקום הוצאה:  ארצות הברית
 תאריך הוצאה:  21 במאי 2019 (חלק ראשון)  12 בנובמבר 2019 (חלק שני)  26 בפברואר 2020 (חלק שלישי)
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  3
 סדרה
 סדרת ספרים:  האגדה של קורה (קומיקס)
 ספר קודם:  האגדה של קורה: המאבק על רפבליק סיטי
 הספר הבא:  האגדה של קורה: דפוסים בזמן
 מספר ספרים:  3
האגדה של קורה: חורבות האימפריה (באנגלית: The Legend of Korra: Ruins of the Empire) הוא רומן גרפי בעל שלושה חלקים מאת מייקל דנטה דימרטינו. הוא חלק מהזיכיון האמריקאי "אווטאר: כשף האוויר האחרון" ומהווה המשך ישיר לעלילת העונה האחרונה בסדרת הטלוויזיה "האגדה של קורה" ולספר "האגדה של קורה: המאבק על רפבליק סיטי". עלילת הקומיקס מתעסקת באווטאר קורה המתמודדת עם הבעיות הנלוות לעליית הדמוקרטיה באימפריית האדמה ובשינוי שעוברת המצביאה לשעבר, קובירה. בנוסף, הספר עוסק גם במערכת היחסים הרומנטית של קורה ואסאמי סאטו.
החלק הראשון של הטרילוגיה יצא לאור על ידי חברת ההוצאה דארק הורס קומיקס ב-21 במאי 2019, החלק השני יצא ב-12 בנובמבר, והשלישי ב-26 בפברואר 2020.
עלילה

| --- | --- |
 :  ראו גם – עולם האווטאר, האגדה של קורה - דמויות
לאחר שנים רבות של שלטון יציב, מלכת ממלכת האדמה נרצחה על ידי אנרכיסטים, מה שגרם למפקדת קובירה, לנצל את סמכויותיה ולהקים את "אימפריית אדמה" בה הנהיגה שלטון דיקטטורי. אך לאחר שפלשה לשטח הרפובליקה המאוחדת היא נוצחה על ידי אווטאר קורה.
עלילה > חלק ראשון

ז'ו-לי, נשיאת העיר ריפבליק סיטי, בירת הרפובליקה המאוחדת, יחד עם משרתה החדש בולין, פוגשים את אווטאר קורה ובת זוגה אסאמי סאטו, יורש העצר של ממלכת האדמה הנסיך וו ומשרתו מאקו אשר עוזר לו להתכונן לנאומו הקרב. בנאום, מכריז הנסיך על ביטול מוסד המלוכה ועריכת בחירות דמוקרטיות להנהגה המקומית לראשונה במחוז גואלינג בעוד שבועיים, ומכריז כי במהלך השנה הקרובה יתקיימו בחירות אזוריות בכל רחבי הממלכה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | קובירה אולי נטשה אתכם אבל אני לעולם לא אעשה זאת | “ |

|  – המפקד גואן לחייליו במהלך מסדר צבאי |  – המפקד גואן לחייליו במהלך מסדר צבאי |  |
לאחר מכן, מתקיים משפטה של קובירה, במהלכו היא מואשמת בתוקפנות בלתי מוצדקת, סירוב לוותר הסמכויות הזמניות שניתנו לה, הקמת מחנות עבודה בתנאים בלתי אנושיים ופלישה לשטחי הרפובליקה המאוחדת בתקופת שלטונה הדיקטטורי באימפריית האדמה. קובירה כופרת באשמה וטוענת כי היא השליטה סדרה באימפרייה והביאה אליה קידמה.
קורה מסכימה להיות נוכחת במהלך הבחירות הקרבות לאחר שהנסיך הודיע לה כי ברשות המפקד גואן פלוגה סדירה של חיילים שלא נכנעו יחד עם כלל צבא קובירה ועלולים להוות איום על סדר הבחירות התקין בגואלינג. לאחר התדיינות עם הצוות, היא לוקחת איתה את קובירה במטרה שתשכנע את גואן להיכנע כמו כל שאר הצבא שהיה תחת פיקודה.
שלושה ימים לאחר מכן, קורה, אסאמי, בולין, מאקו, הנסיך וו וקובירה מגיעים לגואלינג. עם בואו של צבא גואן קובירה מנסה לשכנעו להיכנע וכי תם זמנה של האימפרייה. לאחר שהוא מסרב, ולאחר שהחיילים מסרבים להיכנע על פי פקודתה של קובירה, היא תוקפת את גואן וכמעט חונקת אותו אך אסאמי מחשמלת אותה ומנטרלת אותה. גואן אומר כי אין הוא התכוון לתפוס את השלטון בכוח אלא להתמודד בבחירות באופן דמוקרטי, וכי אנשי אימפריית האדמה יתמודדו לתפקידי השלטון בכל רחבי הממלכה.
עלילה > חלק שני

קובירה נכלאת בתא מתכת ומתוכננת להישלח על ספינת האוויר לעיר זאפו עד לסיום הבחירות בגואלינג. אך לאחר שקורה והנסיך עושים את דרכם לביצה הגדולה על מנת למצוא שם את טוף בייפונג, ידידתו של האווטאר הקודם וכשפית האדמה הגדולה ביותר בכל הזמנים, תוקפים חייליו של גואן את הספינה ושובים את אסאמי, בולין, מאקו וקובירה. קובירה מסרבת לחזור להנהיג את אימפריית האדמה וגואן משתמש בטכנולוגיה חדשנית שפותחה במחנה לחינוך מחדש שהקימה בעבר כדי לשלוט במחשבותיהם של מאקו, בולין ואסאמי אך קובירה מצליחה לברוח מהמקום ויוצרת קשר עם המאמצת שלה, סו בייפונג, בתה של טוף ומנהיגת זאופו.
קורה והנסיך מציעים לטוף להתמודד בבחירות להנהגת גואן מתוך ההבנה שהיא היחידה שתצבור מספיק פופולריות כדי להביס את גואן. בתחילה טוף מביעה את סירובה לההתערב בפוליטיקה אך לאחר שכנועים רבים היא מסכימה לכך. לאחר שהם חוזרים לגואלינג ומודיעים על התמודדות בבחירות הם פוגשים את קובירה אשר מספרת להם את אשר קרה ובעזרת חושיה המיוחדים, טוף מאשרת כי קובירה דוברת אמת.
בזמן שסו וילדיה נוחתים עם ספינת האוויר שלהם מגיעים למקום חייליו של גואן אשר מצווה על בולין, מאקו ואסאמי לתקוף את החבורה. חייליו של גואן חוטפים את הנסיך וו ואף מצליחים לאלץ את החבורה לסגת כשאסאמי בידם.
עלילה > חלק שלישי

כשהחבורה שבה לעיר זאופו קובירה פוגשת את בנה של סו וארוסה לשעבר, בטאר ג'וניור. היא אומרת לו כי היא מצטערת על שניסתה להרוג אותו במהלך הקרב על ריפבליק סיטי ולאחר שיכנוע של קורה, בטאר הסכים לסייע ולנסות להבין את הדרך בה גואן שולט במחשבותיהם של האנשים.
בעזרת ההיכרות שלו עם המדענית שפיתחה את המכונה להשתלטות על המחשבות ובסיוע הזיכרונות של קובירה ממה שראתה התחיל בטאר בסדרת ניסויים על מנת להבין את השינוי שנגרם בגלים האלקטרוניים במוחה של אסאמי. קובירה מנדבת עצמה לניסוי ולוקחת את הסיכון של איבוד שפיותה מה שמעורר פליאה אצל השאר. לאחר כמה ניסיונות, הניסוי מצליח ומחשבותיה של אסאמי חוזרות לשליטתה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | אולי היא השתנתה יותר ממה שחשבתי. | “ |
|  |  המקור באנגלית mayb she's changed more than I thought.  |  |
|  – בטאר ג'וניור לאחר שקובירה נידבה עצמה לניסוי |  – בטאר ג'וניור לאחר שקובירה נידבה עצמה לניסוי |  |
בינתיים, לאחר שגואן השתלט גם על מוחו של הנסיך וו הוא שולח אותו להקדים את הבחירות לאותו היום וכשהנשיאה ז'ו לי שומעת על כך היא מטלפנת לקורה ומורה לה כי על קובירה לחזור לכלא בריפבליק סיטי.
בלילה, קורה מנחמת את אסאמי על כך שאיננה זוכרת את היהימים שהם מוחה היה שבוי. לאחר מכן, סו מודיעה להן כי קובירה נמלטה מחדרה ולקחה איתה את אחד המטוסים שהיו בעיר. בבוקר, קובירה מתגנבת לחדרו של גואן ואומרת לו כי היא מסכימה לחבור אליו בתנאי שהוא יעזור לה למחוק את זיכרונותיה הכואבים; כיצד כמעט הרגה את ארוסה ואת אמה, את הזיכרונות מחייה בזאפו ואת הזיכרונות של האנשים בהם היא פגעה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | אני מודה בכל... השתלטתי על האימפרייה כי חשבתי שאני יודעת מה טוב בשבילה. וטעיתי. ולמרות שלא ידעתי המדויק מה קורה במחנות לחינוך מחדש הייתי צריכה לדעת. מרוב שרציתי לשנות את העולם לא התחשבתי בהשלכות. הלוואי שהייתי שכוחת את הדברים הרעים שעשיתי, את אלו שפגעתי בהם, אבל זה לא אפשרי. אני רק מקווה שבלקיחת האחריות אני אוכל להתחיל לתקן את מה שעשיתי | “ |

|  – נאומה של קובירה בבית המשפט |  – נאומה של קובירה בבית המשפט |  |
בזמן שגואן החל בתהליך, קובירה תוקפת אותו ואת העוזרת שלו, ובתגובה, בולין ומאקו מתחילים לרדוף אחריה. באותו הזמן, קורה וחבריה מגיעים למקום ובעוד שסו מצליחה לשכנע את קובירה לא להרוג את גואן, קורה משחררת את מחשבותיהם החופשיות של החיילים.
לאחר שבוע, הנסיך וו מצהיר בכנס רשמי כי הוא לא יכפה על מחוזות ממלכת האדמה להפוך לדמוקרטיה בין ליל, וכי מעתה כל מחוז יקבע בעצמו את הזמן שיידרש על מנת למנות מנהיג באופן דמוקרטי. כמו כן הוא הצהיר כי עד סיום התהליך הוא ישמש כמלך הממלכה הזמני.
לאחר שקובירה הודתה בהאשמות כנגדה והביעה חרטה עליהן, אישר הנשיא והשופטים לפטור אותה מעונש לטובת משמורת אצל סו בביתה שבזאפו. אופאל, בתה הצעירה של סו אמרה כי גם בטאר הסכים להסדר והוסיפה: ”ייתכן שלא נולדת בת משפחה, אבל תמיד תהיי כזאת”.
הפקה וכתיבה

הספר נכתב על ידי הסופר והבמאי האמריקאי מייקל דנטה דימרטינו אשר היה אחד מיוצרי סדרת האנימציה "האגדה של קורה" וסדרת המקור "אווטאר" יחד עם הסופר האמריקאי בריאן קונייצקו. רבים מהפרטים בעלילת הטרילוגיה התבססו על עלילת "האגדה של קורה". הספר אוייר על ידי השחקנית והמאיירת הסינגפורית מישל וונג (אנ') ונצבע על ידי קיליאן נג.
היסטוריית יציאה לאור

החלק הראשון יצא לאור על ידי חברת ההוצאה דארק הורס קומיקס ב-21 במאי 2019, החלק השני יצא ב-12 בנובמבר, וב-26 בפברואר 2020 יצא החלק השלישי והאחרון של הטרילוגיה.
ב-9 בספטמבר 2020 יצא לאור בחנויות הקומיקס בארצות הברית ספר המאגד את שלושת החלקים תחת כריכה קשה אחת עם תוספת הערות מהיוצרים וב-22 בספטמבר יצא לשאר החנויות. אוסף של הטרילוגיות בכריכה רכה מתוכנן לצאת ב-11 באפריל 2023.
ביקורות

הספר התקבל בברכה בקרב המעריצים והמבקרים ורבים שיבחו את המהפך האישי שעוברת קובירה והדרך של לכפרה במהלך הטרילוגיה. כמו כן, הו שציינו לשבח את בחירתו של מייקל דנטה להמשיך ולתאר את מערכת היחסים הלסבית בין קורה לאסאמי.
הבאת קשיי ההפיכה לדמוקרטיה זכתה גם היא לשבחים ותוארה כמציגה את הבעיות איתן מתמודדות מדינות מתפתחות, כמו גם הסכנה בעליית אדם פופולרי ולא ראוי באמצעותה, וגם ציינו את התבגרותו של הנסיך וו לעומת הסדרה.
איכות האיורים של מישל וונג והצביעה של קיליאן נג קיבלו ביקורות חיוביות כמו גם הבחירה לשלב לראשונה חיילות בצבא.
ראו גם

האגדה של קורה (קומיקס)
אווטאר: כשף האוויר האחרון (קומיקס)
ביאורים

↑  ראו האגדה של קורה#ספר שלישי - שינוי וזאהיר (דמות)#מצוד אחרי האווטאר וכיבוש בה סינג סה
↑  ראו האגדה של קורה#ספר רביעי - איזון ואווטאר קורה#ספר רביעי - איזון
↑  "נשיא/ת העיר" נושא/ת תפקיד של ראש עירייה
↑  הבהרה: תקציר העלילה בפסקאות "עלילה" לא יהיו על פי הסדר המתואר בספר באופן מדויק וייתכנו שינויים לצורך נוחות הקריאה ורצף העלילה
↑  לטוף יכולות להרגיש את תנועות גופו של האדם בעזרת מגע כפות הרגליים שלה עם הקרקע, כך שהיא מרגישה את תזוזות הגופים הקרובים אל הקרקע
↑  כמו גם אמנות העטיפה