stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרכז ארצי לבחינות ולהערכה
פעילויות נוספות של מאל"ו

מערכת לאבחון לקויות למידה והפרעת קשב וריכוז (מת"ל) - מערכת ממוחשבת של מבחנים ושאלונים סטנדרטיים שפותחה לצורך אבחון מועמדים למוסדות להשכלה גבוהה ותלמידים הלומדים בהם המבקשים התאמות בבחינות וסיוע בלימודים בשל לקות למידה. מת"ל פותחה לפני מספר שנים במרכז הארצי לבחינות ולהערכה בסיועם של מומחים ללקויות למידה, לשירות אוכלוסיית לקויי הלמידה ביוזמתה של הוועדה לתכנון ולתקצוב (ות"ת) של המועצה להשכלה גבוהה - ובמימונה. ועדת ההיגוי של ות"ת בנושא תלמידים לקויי למידה ליוותה את הפיתוח. המערכת משמשת במכוני אבחון רבים המיועדים להשכלה הגבוהה וכן במכון אלה.
לימודים מתקדמים בפסיכומטריקה (למפ) - מאז שנת 2018 מקיים מאל"ו תוכנית לימודי תעודה בפסיכומטריקה במטרה להכשיר את הדור הבא של פסיכומטריקאים בישראל. הלימודים כוללים מספר קורסים מקוונים שפותחו על ידי מאל"ו וקורסים נוספים המועברים במוסדות להשכלה גבוהה שונים. הלימודים מיועדים לתלמידים ובוגרים של תארים שניים ושלישיים המעוניינים לשלב פסיכומטריקה בעבודתם ובמחקרם.
מערכת להערכה ממוחשבת של טקסטים (NiteRater) - מערכת מבוססת על כלים לשוניים ועל רכיבים נוספים המאפשרת הערכה ממוחשבת של טקסטים.
פעילות בינלאומית

המרכז הארצי לבחינות ולהערכה חבר פעיל בגופים מקצועיים בינלאומיים בתחום המדידה וההערכה, כגון: AERA, NCME, IAEA, ITC, AERA-EUROPE. המרכז משתתף במיזמים בינלאומיים ומשתתף בתדירות קבוע בכנסים בינלאומיים בתחום הפסיכומטריקה.
הערות שוליים

1 2 3  מרכז ארצי לבחינות ולהערכה (ע"ר) - מסמכים ודיווחים, באתר www.guidestar.org.il
↑  מרכז ארצי לבחינות ולהערכה, שאול - שאלון אישיות למיון - עלון הדרכה
↑  הגעה למשרדי מאל"ו ולמרכזי הבחינות, באתר מרכז ארצי לבחינות ולהערכה
↑  מידע כללי לפונה - מרכז ארצי לבחינות ולהערכה, באתר מרכז ארצי לבחינות ולהערכה, ‏30 ביולי 2018
↑  מכוני אבחון - מרכז ארצי לבחינות ולהערכה, באתר מרכז ארצי לבחינות ולהערכה, ‏30 ביולי 2018
↑  לימודי תעודה בפסיכומטריקה, באתר מרכז ארצי לבחינות ולהערכה
↑  היחידה לעיבוד שפה, באתר מרכז ארצי לבחינות ולהערכה
| השכלה גבוהה |
| --- | --- | --- |
| סוגי מוסדות לימוד | אוניברסיטה (אוניברסיטה לאומית • אוניברסיטה פרטית • אוניברסיטה ציבורית) • מכללה (מכללה אקדמית • מכללה מקצועית) |  |
| תארים אקדמיים | תואר אקדמי • בוגר אוניברסיטה • תארים מתקדמים • מוסמך אוניברסיטה • דוקטור • פוסט-דוקטורט • דוקטור לשם כבוד |  |
| תפקידים ומקצועות | סטודנט • מרצה • סגל אקדמי • רקטור • נשיא • דקאן • פרופסור • מורה מן החוץ • עוזר הוראה ומתרגל • עוזר מחקר |  |
| פקולטות | אמנות • הנדסה • מדעי החברה • מדעי החיים • מדעי הטבע • מדעי הרוח • מדעים מדויקים • משפטים • ניהול • רפואה |  |
| מושגים נוספים | אגודת סטודנטים • אקדמיה • בית חרושת לתארים • חופש אקדמי • מעונות סטודנטים • סילבוס • סמינר • ספרייה אקדמית • עבודה אקדמית • קתדרה • קמפוס • שכר לימוד • תוכנית לימודים• תזה |  |
| מוסדות השכלה גבוהה בישראל | אוניברסיטאות בישראל • מכללות בישראל • מכללות אקדמיות בישראל • מכללות להכשרת מורים בישראל • מכללות מקצועיות בישראל |  |
| פיקוח על ההשכלה הגבוהה בישראל | המועצה להשכלה גבוהה • הוועדה לתכנון ולתקצוב • מרכז ארצי לבחינות ולהערכה • המועצה להשכלה גבוהה (יהודה ושומרון) (בעבר) |  |
| ארגונים אוניברסיטאיים בישראל | ועד ראשי האוניברסיטאות • המועצה המתאמת של הסגל האקדמי הבכיר • הפורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטאות • התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299478205171  LCCN: no2004023498  VIAF: 149465084   WorldCat (עם VIAF): 149465084
הקונצרט האירופי

הגבולות המדיניים באירופה כפי שנקבעו ב-1815 בקונגרס וינה. הקונגרס סימן את תחילתו של הקונצרט האירופי.
הקונצרט האירופי ("קונצרט" במובן הסכמה; באנגלית: Concert of Europe) הוא מושג המתאר את הסדר המדיני שהתקיים באירופה כמאה שנה, החל מתבוסת נפוליאון ב-1815 ועד פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914. סדר זה התאפיין בשיתוף פעולה בין מעצמות אירופה במטרה למנוע מלחמות ומהפכות ביבשת ולצורך שמירת הסטטוס-קוו הפוליטי והטריטוריאלי.
מקובל לחלק את תקופת הקונצרט האירופי לשתי תקופות משנה: התקופה הראשונה מוגדרת כפרק הזמן מ-1815 ועד לתחילת שנות ה-60 של המאה ה-19 והתקופה השנייה מתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19 ועד פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914.
המעצמות האירופיות בתקופה זו היו בריטניה, צרפת, האימפריה הרוסית, האימפריה האוסטרית שהפכה ב-1867 לאימפריה האוסטרו-הונגרית וממלכת פרוסיה שהייתה הגרעין של האימפריה הגרמנית שקמה ב-1871.
למרות מלחמות ומהפכות שפרצו באירופה במהלך תקופת הקונצרט, שיתוף הפעולה בין המעצמות איפשר מאה שנה של שלום ויציבות יחסית ביבשת ובלי שאירופה נגררה למלחמה כוללת. הקונצרט אמנם קרס במלחמת העולם הראשונה אך הניסיון לשמור על הסדר המדיני ומאזן הכוחות ביבשת על ידי שיתוף פעולה בין המעצמות במסגרת משותפת השאיר את חותמו. מסגרות דומות הוקמו במהלך המאה ה-20 כשהבולטות ביניהן באירופה הן האיחוד האירופי וברית נאט"ו ובקנה מידה בין-לאומי חבר הלאומים ואחריו האומות המאוחדות.
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > סקירה כללית > הסיבות לגיבוש הקונצרט

שתי סיבות עיקריות הובילו את מעצמות אירופה לשתף פעולה במסגרת הקונצרט:
השגת יציבות אחרי שנות המלחמה הארוכות: החל מ-1792 אז החלו מלחמות המהפכה הצרפתית ועד תבוסת נפוליאון ב-1815 אירופה הייתה שרויה במצב מלחמה. המעצמות כילו את כספן, משאביהן ואף את כוח האדם הדרושים להמשך הלחימה. תמונת מצב עגומה זו הובילה את המעצמות למסקנה שהן חייבות לסיים את מצב המלחמה ביבשת ושלצורך כך הן חייבות לשתף פעולה במסגרת מוסכמת.
רסטורציה, שמרנות ודיכוי תנועות לאומיות-ליברליות: המהפכה הצרפתית הפיצה ברחבי אירופה רעיונות ליברליים ודמוקרטיים. בנוסף, המלחמות הנפוליאוניות עוררו רגשות לאומיים בקרב עמי היבשת. המעצמות חששו משינויים אלה ועל כן הן הובילו מדיניות ריאקציונית שחתרה לרסטורציה, כלומר החזרת אירופה למצב של מלוכנות וזכויות יתר לאצולה ולכמורה, בדומה למצב ערב המהפכה הצרפתית.
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > סקירה כללית > עד אביב העמים (1848)

תקופת הקונצרט הראשונה החלה ב-1815 עם ניצחון הקואליציות שלחמו נגד צרפת וכינוס קונגרס וינה. על רקע תבוסת צרפת, ארבע המעצמות המנצחות- בריטניה, האימפריה הרוסית, האימפריה האוסטרית וממלכת פרוסיה- כרתו את הברית המרובעת (אנ') (בתוך הברית המרובעת פעלה תת-קבוצה, הברית הקדושה, בה היו חברות רוסיה, פרוסיה ואוסטריה). בקונגרס אקס-לה-שאפל (אנ') שנערך ב-1818 חברות הברית המרובעת החליטו על הסגת כוחותיהן שחנו בצרפת הכבושה ועל קבלתה של צרפת לברית. בכך נוצרה הברית המחומשת (אנ'). מקובל לסמן את סופן של הברית המחומשת והברית הקדושה כבר ב-1825, עם מותו של הצאר אלכסנדר הראשון.
בנוסף לקונגרס וינה וקונגרס אקס-לה-שאפל שהוזכרו לעיל, המעצמות התכנסו בשלושה קונגרסים נוספים (ראו פירוט מטה). זו הסיבה לכינוי תקופה קצרה זו של הקונצרט בשמות "מערכת הקונגרסים" או "המערכת הוינאית" (על שם קונגרס וינה שהיה הקונגרס הראשון במערכת הקונגרסים). לאחר תקופה זו המעצמות המשיכו להתכנס אך באופן לא סדור אלא אד הוק לצורך פתרון משברים. עם זאת, ניתן לומר שבאופן כללי שיטת הקונגרסים הוכיחה את יכולתה למנוע סכסוכים או לכל הפחות להגבילם לאזורים תחומים.
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > סקירה כללית > אביב העמים והתקופה שאחריו

אירועי אביב העמים פרצו ב-1848 וביטאו את שאיפות העצמאות והאיחוד של עמים ברחבי אירופה. אירועים אלה, שלוו בקריאות לרפורמות ליברליות ודמוקרטיות קראו תיגר על הסדר המדיני של הקונצרט. מהפכות 1848 הסתיימו בסופו של דבר בלי שינויים טריטוריאליים משמעותיים אך הן בישרו את עידן הלאומיות וסיומה של התקופה הראשונה של הקונצרט האירופי. המלחמות לאיחוד איטליה ואיחוד גרמניה התרחשו בשנים שלאחר מכאן וגבולות מדינות היבשת שורטטו מחדש. תקופת הקונצרט הראשונה הסתיימה עם פלישת אוסטריה ופרוסיה לדנמרק ב-1864 במלחמת שלזוויג השנייה.
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > מערכת הקונגרסים > קונגרס וינה (1814–1815)

קונגרס וינה התכנס ב-1814 בהשתתפות מעל למאתיים ישויות פוליטיות מרחבי אירופה וסימן את תחילתו של הקונצרט האירופי. מטרת הקונגרס הייתה להחזיר את הסדר המדיני לאירופה אחרי תבוסת נפוליאון (נפוליאון הובס סופית ב-1815 בקרב ווטרלו). הקונגרס כונן סדר אירופי חדש המבוסס על שני עקרונות: האחד- חזרה לסטטוס קוו האירופי ולמאזן הכוחות ששרר ביבשת לפני המהפכה הצרפתית והשני- מחויבות קולקטיבית של המעצמות לשלום וליציבות ביבשת.
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > מערכת הקונגרסים > קונגרס אקס-לה-שאפל (1818)

קונגרס אקס-לה-שאפל (אנ') התכנס בסתיו 1818 בעיר אקס-לה-שאפל (כיום אאכן בגרמניה) בהשתתפות צרפת וחברות הברית המרובעת (אנ')- בריטניה, רוסיה, פרוסיה ואוסטריה- שהביסו את צרפת ב-1814. הקונגרס החליט על הסגת כוחות המעצמות שחנו בצרפת ובתמורה צרפת התחייבה להסדיר את תשלומי הפיצויים שהוטלו עליה ב-1815 בחוזה פריז. הקונגרס סימן את סיומה הסופי של תקופת המלחמה ששררה ביבשת מ-1792 ואת קבלתה של צרפת כחברה שוות זכויות בקבוצת המעצמות. עם הצטרפותה של צרפת לארבע המעצמות התגבשה הברית המחומשת (אנ').
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > מערכת הקונגרסים > קונגרס טרופאו (1820)

קונגרס טרופאו (אנ') התכנס ב-1820 בעיר טרופאו באוסטריה (כיום אופאבה (אנ') בצ'כיה) בנוכחות חברות הברית המחומשת וספרד, ממלכת סיציליה וממלכת נאפולי. מטרת הקונגרס הייתה לדון במהפכות הליברליות שפרצו בנאפולי ובספרד. בקונגרס נחתם "פרוטוקול טרופאו" (בהסכמה חלקית של המשתתפות). הפרוטוקול קבע שמדינה שהפכה לאיום על מדינות אחרות, עקב מהפכה שהתרחשה באותה מדינה, תורחק מברית מדינות אירופה. כמו כן, הפרוטקול קבע שהמעצמות שומרות לעצמן את הזכות לפעול נגד המדינה הסוררת, בדרכי שלום ובמקרה הצורך אף בכוח.
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > מערכת הקונגרסים > קונגרס לאיבאך (1821)

קונגרס לאיבאך (אנ') התכנס ב-1821 בעיר לאיבאך באוסטריה (כיום ליובליאנה בירת סלובניה) בהשתתפות בריטניה, צרפת, רוסיה, פרוסיה, אוסטריה, נאפולי וסיציליה. הקונגרס אישר לאוסטריה לפלוש לנאפולי כדי לדכא מהפכה ליברלית שהתחוללה שם. אוסטריה פלשה לנאפולי, ביטלה את החוקה שהמלך אולץ לקבל קודם לכן, והשיבה את המשטר המלוכני על כנו. בקונגרס זה החלה להתפתח מתיחות בין מעצמות המזרח, חברות הברית הקדושה, רוסיה, פרוסיה ואוסטריה, לבין מעצמות המערב, בריטניה וצרפת.
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > מערכת הקונגרסים > קונגרס ורונה (1822)

קונגרס ורונה (אנ') התכנס ב-1822 בעיר ורונה שבצפון איטליה בהשתתפות חברות הברית המחומשת וספרד, ממלכת סיציליה וממלכת נאפולי.
הקונגרס דן בשלוש שאלות עיקריות:
השאלה האיטלקית- הכיבוש האוסטרי המתמשך בצפון איטליה.
השאלה היוונית- המרד היווני נגד האימפריה העות'מאנית (המרד התפתח בהמשך למלחמת העצמאות היוונית).
השאלה הספרדית- האם לתמוך בפלישה צרפתית לספרד שמטרתה הפלת השלטון הליברלי (השלטון הליברלי קם בספרד אחרי ההפיכה הצבאית של 1820).
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > דעיכת מערכת הקונגרסים > פרוטוקול סנקט פטרסבורג (1826)

פרוטוקול סנקט פטרסבורג (אנ') נחתם בין בריטניה ורוסיה ב-1826. הפרוטקול, שנהוג לראותו כסופה של מערכת הקונגרסים, עסק במאבק היווני לעצמאות מהאימפריה העות'מאנית. הפרוטוקול קבע שיוון תזכה לאוטונומיה במסגרת האימפריה העות'מאנית. בריטניה ורוסיה לא נועצו עם שאר המעצמות לפני חתימת ההסכם ובכך פרוטוקול סנקט פטרסבורג יצר את הסדק הראשון בחומת הקונצרט האירופי. העות'מאנים התנגדו להסכם המוצע אך תבוסתם בקרב נאוורינו אילצה אותם להיכנס למשא ומתן.
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > דעיכת מערכת הקונגרסים > ועידת לונדון (1830)

ועידת לונדון (אנ') התכנסה ב-1830 בהשתתפות חמש המעצמות, הולנד ובלגיה. הוועידה התכנסה בעקבות המהפכה הבלגית שהתרחשה באותה שנה ושכתוצאה ממנה בלגיה התנתקה מהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה. רוסיה פרוסיה ואוסטריה התנגדו למהלך של בלגיה וראו בו סיכון ליציבות היבשת שעלול לגרור מהפכות ומלחמות עצמאות נוספות. לעומת זאת בריטניה וצרפת תמכו במהפכה הבלגית. הוועידה הסתיימה בהכרה במהפכה הבלגית והבטיחה את עצמאות בלגיה.
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > דעיכת מערכת הקונגרסים > המשבר במזרח (1840)

המלחמה המצרית-עות'מאנית הראשונה (1831–1833) פרצה על רקע סירוב העות'מנאים לדרישתו של מוחמד עלי, שליט מצרים, לקבל לידיו את השליטה בסוריה הגדולה (דרישה שהגיעה בעקבות הסיוע המצרי לעות'מאנים בזמן מלחמת העצמאות היוונית). המלחמה הסתיימה כשמוחמד עלי שולט בחלקים נרחבים מסוריה הגדולה. ב-1839 העות'מאנים ניסו להשתלט מחדש על השטחים שאיבדו וכך פרצה המלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה בה התרחש מה שידוע כמשבר במזרח (אנ') שהעמיד את הקונצרט האירופי במבחן.
כשהאימפריה העות'מאנית הגיעה לסף קריסה ותבוסה למוחמד עלי התייצבו לצידה בריטניה, רוסיה, פרוסיה ואוסטריה שחששו שקריסת האימפריה תסכן את היציבות באירופה. בהסכם לונדון, שנחתם ב-1840 בין המעצמות לבין העות'מאנים, הוצע למוחמד עלי השלטון במצרים, סודאן ואיילט צידון ובתנאי ששטחים אלה יוותרו באופן רשמי חלק מהאימפריה העות'מאנית. צרפת התייצבה תחילה לצידו של מוחמד עלי מאחר שראתה במצרים עצמאית בעלת ברית שתחזק את השפעתה באזור. לאחר שראתה שהיא נותרה בודדה מול שאר המעצמות שינתה צרפת את עמדתה ועברה לצד המעצמות התומכות בעות'מאנים. כמה חודשים לאחר חתימת ההסכם המעצמות זנחו את המאמצים הדיפלומטיים ופתחו בפעילות צבאית נגד מוחמד עלי. עלי הפסיד במערכה ונאלץ לחתום על ההסכם.
המשבר במזרח הוכיח את יכולתן של המעצמות לשתף פעולה לצורך יישוב סכסוכים גם לנוכח אינטרסים מנוגדים. עם זאת, המשבר המחיש פעם נוספת את הסכנה ליציבות היבשת שיצרה ההחלשות של האימפריה העות'מאנית (תהליך הידוע בשם השאלה המזרחית).
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > דעיכת השלב הראשון של הקונצרט > אביב העמים

אביב העמים היה גל של מהפכות שסחף את אירופה ב-1848. גורמים רבים הביאו לפרוץ המהפכות, ביניהם הדרישה העממית לקבלת חלק משמעותי בשלטון ולביטול המונרכיות, התחזקות הרעיונות הלאומיים והליברליים, דרישות להענקת זכויות למעמד הפועלים ולמיסוד זכויות כמו חופש העיתונות ועוד. המהפכות
השיגו מטרות מצומצמות בלבד ובאופן כללי ניתן לומר שהן דוכאו במהירות ונכשלו. אביב העמים התחיל כאיום על הסדר המדיני של הקונצרט והציב תמרור אזהרה לעתיד אך הסדר בסופו של דבר נשמר.
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > דעיכת השלב הראשון של הקונצרט > מלחמת קרים וקונגרס פריז

מלחמת קרים (1853–1856) הייתה המלחמה הראשונה בין מעצמות אירופה מאז ימי נפוליאון והיא הציגה אתגר חדש לקונצרט. עם זאת, זו לא הייתה מלחמה בקנה מידה גדול- המלחמה הייתה מוגבלת מבחינה גאוגרפית לחצי האי קרים ונסיכויות הדנובה ולוותה במאמצים דיפלומטיים לפתרונה. מלחמת קרים הדגימה היטב את עקרון מאזן הכוחות האירופי- כשמעצמה אחת, רוסיה במקרה זה, הפגינה שאיפות התעצמות, המעצמות האחרות חברו יחד לטרפוד שאיפות אלה ופעלו לשימור המאזן. המלחמה הגיעה לסיומה בקונגרס פריז (אנ') שהתכנס ב-1856. יש הרואים בקונגרס זה את נקודת השיא של הקונצרט האירופי אך גם כנקודת הסיום של תקופת הקונצרט הראשונה.
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19) > דעיכת השלב הראשון של הקונצרט > מלחמות לאיחוד לאומי

מלחמת אוסטריה–סרדיניה, הידועה גם בשם "מלחמת העצמאות האיטלקית השנייה", פרצה ב-1859. ממלכת סרדיניה וצרפת הביסו את אוסטריה וזו נאלצה לוותר על שטחים שהיו בשליטתה באיטליה. המלחמה לא התפתחה לכדי מלחמה כוללת אך הייתה בעלת משמעות. נסיגה של מעצמה אירופית, במקרה זה האימפריה האוסטרית, משטחים בשליטתה, הייתה חסרת תקדים בתקופת הקונצרט ובישרה עשור של מלחמות לאיחוד לאומי שיעצבו מחדש את מפת היבשת.
ב-1863 דנמרק ניסתה לספח את דוכסות שלזוויג. בתגובה אוסטריה ופרוסיה פלשו לדנמרק והחלה מלחמת שלזוויג השנייה. מלחמת זו הכשירה את הקרקע למלחמות איחוד גרמניה שבאו לאחר מכן. מלחמות אלה- מלחמת שלזוויג השנייה, המלחמות לאיחוד גרמניה והמלחמות לאיחוד איטליה- הסתיימו בהסכמים בין הצדדים הלוחמים ובלי כינוס קונגרס בנוכחות כלל המעצמות כמו שהיה נהוג בתחילת הקונצרט. בתקופת עימותים אלה נערכו ועידות רבות משתתפים (שהביאו למשל לחתימת הסכם לונדון ב-1867), אך באופן כללי ניתן לומר שהתקופה התאפיינה בהחלשות משמעותית של הקונצרט ומכאן סימון שנות ה-60 של המאה ה-19 כסוף התקופה הראשונה של הקונצרט.
תקופת הקונצרט השנייה (משנות ה-80 של המאה ה-19 ועד 1914) > סקירה כללית

בתקופת הקונצרט השנייה המעצמות חזרו לשתף פעולה זו עם זו וחידשו את מערכת הקונגרסים (ראו פירוט מטה), מה שאפשר להן להפנות את מאמציהן להתפשטות אימפריאליסטית באסיה ובאפריקה. עם זאת, בתקופה זו המעצמות התפצלו לשני מחנות. מחנה אחד מנה את חברות הברית המשולשת- האימפריה הגרמנית, האימפריה האוסטרו-הונגרית וממלכת איטליה. במחנה השני, מחנה ההסכמה המשולשת, היו חברות בריטניה, צרפת והאימפריה הרוסית. הסוגיות המרכזיות בתקופה זו נגעו בעיקר למצב בחצי האי הבלקני ולמאמצי הקולוניאליזם של המעצמות, בפרט המרוץ לאפריקה.
הוועידות שנערכו בתקופה זו מעידות שהמעצמות נטו לשיתוף פעולה. עם זאת, הצעות רבות בוועידות נחסמו או לא התקבלו פה אחד ובמלחמת העולם הראשונה באופן כללי התעלמו מההחלטות שהתקבלו בוועידות אלה. המתחים הגוברים בין המעצמות, לצד סיבות נוספות שיידונו בהמשך, הביאו לפרוץ מלחמת העולם הראשונה וקריסת הקונצרט האירופי.
תקופת הקונצרט השנייה (משנות ה-80 של המאה ה-19 ועד 1914) > קונגרס ברלין (1878)

קונגרס ברלין התכנס ב-1878, בהובלתו של הקנצלר הגרמני אוטו פון ביסמרק, ועסק במצבו של חצי האי הבלקני אחרי ניצחונה של רוסיה במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) שהסתיימה באותה שנה. הקונגרס הסתיים עם חתימת חוזה ברלין (אנ'). החוזה צמצם את הישגיה של רוסיה כפי שסוכמו בחוזה סן סטפנו שנחתם בין רוסיה לאימפריה העות'מאנית מוקדם יותר באותה השנה. עם זאת, העות'מאנים איבדו את רוב שטחי שלטונם באירופה. ההחלטה החשובה ביותר בחוזה הייתה ההכרה הרשמית במדינות הצעירות הנסיכויות הרומניות המאוחדות, נסיכות סרביה ונסיכות מונטנגרו שכבר היו קיימות דה פקטו.
תחילה הקונגרס זכה לברכות על השגת השלום והיציבות בבלקן. אך התמונה השתנתה במהרה. רוב משתתפות הקונגרס לא היו מרוצות מתוצאותיו, כל אחת מסיבותיה. התרעומת של המדינות השונות בעבעה בעשורים הבאים עד שהתפוצצה במלחמת הבלקן הראשונה ומלחמת הבלקן השנייה ולבסוף באופן סופי במלחמת העולם הראשונה.
תקופת הקונצרט השנייה (משנות ה-80 של המאה ה-19 ועד 1914) > ועידת ברלין (1884–1885)

ועידת ברלין התכנסה ב-1884 על רקע הפעילות הקולוניאליסטית הגוברת של המעצמות באפריקה ולנוכח עליית כוחה של האימפריה הגרמנית. הוועידה הסדירה את פעולות הקולוניאליזם והמסחר של המעצמות באפריקה כך שלא ייווצרו עימותים. בכך הוועידה הייתה חוליה נוספת בשרשרת שיתופי הפעולה של המעצמות במסגרת הקונצרט.
תקופת הקונצרט השנייה (משנות ה-80 של המאה ה-19 ועד 1914) > אמנות האג (1899, 1907)

אמנות האג הן סדרה של חוזים והצהרות שגובשו בשתי ועידות שלום שנערכו בהאג בירת הולנד בשנים 1899 ו-1907. האמנות היוו פריצת דרך בתחומים הנוגעים לדיני המלחמה, פשעי המלחמה ופירוק נשק. האמנות שיקפו את רצונן של מדינות אירופה ליישב סכסוכים בדרכי שלום. עם זאת, כללים רבים עליהם הוסכם באמנות הופרו במלחמת העולם הראשונה.
קריסת הקונצרט

השנים שקדמו למלחמת העולם הראשונה התאפיינו במתיחות הולכת וגוברת בין הברית המשולשת וההסכמה המשולשת לצד שיתוף פעולה בין המחנות היריבים. דוגמה לכך הייתה ועידת אלחסירס (אנ') שהתכנסה ב-1906 במטרה לפתור את המשבר המרוקאי הראשון. הוועידה הצליחה לפתור את המשבר אך תוצאה נוספת הייתה עוינות גוברת בין גרמניה לבריטניה וצרפת, מה שחיזק את ההסכמה הלבבית בין שתי האחרונות. משבר נוסף פרץ במרוקו ב-1911, המשבר המרוקאי השני, ואף הוא תרם להרעת היחסים בין גרמניה לצרפת ובריטניה.
זירת הבלקן אף היא תרמה לאי-השקט הגובר כשמשבר בוסניה פרץ ב-1908 עם הכרזתה של אוסטרו-הונגריה על סיפוח באופן רשמי של בוסניה והרצגובינה. המשבר דרדר את היחסים בין אוסטרו-הונגריה לרוסיה. ארבע שנים אחר כך פרצה מלחמת הבלקן הראשונה (1912–1913) ומיד אחריה מלחמת הבלקן השנייה. מלחמות אלה החריפו עוד יותר את העוינות בין רוסיה לאוסטרו-הונגריה והמחישו את גסיסתה של האימפריה העות'מאנית.
ולבסוף הגיעה ההסלמה הצבאית והדיפלומטית של קיץ 1914 הידועה בשם משבר יולי. המשבר החל לאחר שגברילו פרינציפ הסרבי-בוסני התנקש ביורש העצר האוסטרו-הונגרי פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה. ההתנקשות הציתה סדרה של אירועים שבסופן פרצה מלחמת העולם הראשונה. הקונצרט האירופי בן מאה השנים הגיע לסופו.
הערות שוליים

1 2  Stanislas Jeannesson, The Concert of Europe, EHNE- Digital Encyclopedia of European History
↑  Randall Lesaffer, The Congress of Vienna (1814–1815), Oxford Public International Law
1 2 3 4 5 6  Kyle Lascurettes, The Concert of Europe and Great-Power Governance Today, RAND Corporation, 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4689131-6 
קלמנס ונצל פון מטרניך (1773–1859). שר החוץ ולאחר מכן קנצלר האימפריה האוסטרית. המדינאי המוביל בתקופה הראשונה של הקונצרט.
מפת אירופה בזמן אביב העמים, 1848–1849. אירועי אביב העמים בישרו את סוף תקופת הקונצרט הראשונה.
כיבושי המעצמות בצרפת, 1815–1818. בקונגרס אקס-לה-שאפל (1818) המעצמות החליטו על הסגת כוחותיהן מצרפת הכבושה.
קריקטורה המתארת את קונגרס ורונה. יושב בצד שמאל- הצאר אלכסנדר הראשון. עומד מימינו עם חרב שלופה- לואי אנטואן, דוכס אנגולם מפקד הפלישה הצרפתית לספרד. יושב באדום- הדוכס הראשון מוולינגטון, נציג בריטניה (המצביא שהביס את נפולאיון בקרב ווטרלו), שהתנגדה לפלישה הצרפתית לספרד. יושב בלבן מימין- פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה. האיש המציץ בחלון הוא מטרניך, אדריכל הקונצרט האירופי. אוסטריה ורוסיה דורכות במגפיהן על דמויות קטנות המייצגות ממלכות קטנות תחת שליטתן.
קריקטורה של ועידת לונדון (1830). החיות מייצגות את המדינות השונות: הסוס- פרוסיה, הדב- רוסיה, הקוף- אוסטריה, השועל- בריטניה, הארנבת- צרפת, תרנגול הודו עם חבל לצווארו- בלגיה (שעצמאותה הייתה מוטלת על הכף), הכלב- הולנד (שהתנגדה לפיצול הבלגי). האשה עליה דורך הדב הרוסי- זו פולין.
תחום שלטונו של מוחמד עלי, שליט מצרים. אחרי התייצבות המעצמות לצד העות'מאנים ב-1840 נאלץ עלי לסגת משטחים נרחבים. המשבר במזרח ופתרונו היו דוגמה לשיתוף הפעולה בין המעצמות במסגרת הקונצרט.
חצי האי הבלקני. הקו הורוד מסמן את הגבולות כפי שנקבעו בקונגרס ברלין (1878).
ועידת השלום הבין-לאומית הראשונה, האג 1899.
חברות הברית המשולשת וחברות ההסכמה המשולשת ב-1914, ערב מלחמת העולם הראשונה.
שואו ראנר (טלוויזיה)

שואו ראנר (באנגלית: Showrunner, בתרגום מילולי: מנהל התוכנית או מריץ התוכנית) הוא המפיק בפועל שיש לו את הסמכות היצירתית והאחריות הניהולית על מרכיביה השונים של הפקת תוכנית טלוויזיה. השואו ראנר דואג לכך שתהליך ההפקה יתקדם. לעיתים השואו ראנר הוא התסריטאי ו/או הבמאי ו/או היוצר של תוכנית הטלוויזיה אך לא בהכרח. למשל בסדרה שובר שורות שזכתה לפופולריות רבה, וינס גיליגאן שימש כשואו ראנר; הוא הגה את הרעיון לסדרה, כתב וביים חלק מפרקיה ועסק בתקציב ההפקה.
תפקידים עיקריים

השואו ראנר מוודא שמלאכת כתיבת התסריטים מתקדמת ומגיעה לתוצאה מוגמרת, שההוצאות נשמרות במסגרת התקציב המאושר, שהשחקנים מרוצים ושהחזון היצירתי של התוכנית נשמר בצורה עקבית. בנוסף הוא אחראי על מינוי או אישור ראשי מחלקות וכותבים ומקיים מפגשים עם אינדיבידואלים או צוותים בהפקה לצורך מתן ייעוץ, הנחיות ופתירת בעיות. השואו ראנר מתנהל גם עם צוות ההפקה וגם עם נציגי הגוף שמממן אותה כלכלית - הרשת המשדרת, החברת סטרימינג או החברת כבלים. עבור הגוף המממן, השואו ראנר הוא האדם המרכזי שאיתו מתנהלים לגבי הנעשה בהפקת התוכנית ולכן הוא מהווה מעין חוליה מקשרת ומיישמת.
הערות שוליים

1 2  MasterClass (September 10, 2021). What Is a Showrunner: Shonda Rhimes’s Advice for Showrunners. Master Class. Retrieved January 23, 2025
1 2  Shannon Corbeil (November 21, 2024). What Is a Showrunner? And How Do You Become One?. We Screenplay. Retrieved January 23, 2025
↑  מתן שרון, ‏מילון הטלוויזיה האולטימטיבי, באתר ‏מאקו‏, 11 באוקטובר 2019
↑  Lacey Rose (October 3, 2012). Showrunners 2012: ‘Breaking Bad’s’ Vince Gilligan. Hollywood Reporter. Retrieved January 23, 2025
↑  Brett Martin (September 20, 2013). Inside the Breaking Bad writers' room: how Vince Gilligan runs the show. The Guardian. Retrieved January 23, 2025
↑  Jason Hellerman (September 27, 2019). Here's How Vince Gilligan Made 'Breaking Bad' So Damn Good. No Films School. Retrieved January 23, 2025
סם וורת'ינגטון

| --- | --- |

וורת'ינגטון, 2013
 לידה:  2 באוגוסט 1976 (בן 48) גודאלמינג, סארי, אנגליה
 שם לידה:  Samuel Henry John Worthington 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 מקום לימודים:  המכון הלאומי לאמנות דרמטית  John Curtin College of the Arts 
 בן או בת זוג:  לארה בינגל (2014–?) 
 מספר צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  פרס סאטורן 
 פרופיל ב-IMDb
 
סמואל הנרי ג'ון "סם" וורת'ינגטון (באנגלית: Samuel Henry John "Sam" Worthington; נולד ב-2 באוגוסט 1976) הוא שחקן קולנוע אוסטרלי, המוכר בעיקר בזכות משחקו של ג'ייק סאלי (אנ') בסרט "אווטאר" (2009) מרקוס רייט בסרט "שליחות קטלנית: התעוררות" (2009) ובזכות הופעתו בתור פרסאוס בסרט הפנטזיה "התנגשות הטיטאנים" (2010) ובסרט ההמשך "זעם הטיטאנים" (2012). מאוחר יותר הוא לקח תפקידים דרמטיים יותר, והופיע בסרטים "החוב" (2010), "אוורסט" (2015), "הסרבן" (2016), "הבקתה" (2017) ו"סדק" (2019).
ביוגרפיה

וורת'ינגטון נולד בעיירה גודאלמינג שבמחוז סארי, אנגליה, ועבר עם הוריו האנגליים לפרת', אוסטרליה המערבית בעודו תינוק בן שישה חודשים. הוא גדל ברוקינגהאם, אחד מפרברי פרת'. אמו, ז'אן ג'יי (לבית מרטין), היא עקרת בית, ואביו, רונלד וו. וורת'ינגטון, הוא עובד בתחנת כוח. יש לו אחות, לוסינדה.
הוא למד בתיכון לאמנויות ע"ש ג'ון קורטין, ממנה נשר בגיל 17. וורת'ינגטון עבד בעבודות בנייה ובגיל 19 קיבל מלגה ללימודים במכון הלאומי לאמנויות הדרמה אשר ממוקם בסידני.
וורת'ינגטון סיפר כי בגיל 30 הוא מכר את רוב רכושו ונותר עם 2,000$ על שמו. הוא קנה רכב והתגורר בו עד לתפקידו המצליח בסרט "אווטאר".