ויליאם סמית
מחקר גאולוגי > סטרטיגרפיה ומאובנים

הניסיון המגוון שרכש – ובעיקר במהלך חפירת התעלה – הוביל את סמית להכיר בהיבטים של הסטרטיגרפיה. הוא הבין כי ניתן למצוא השתכבות סדירה – כמו זו הנמצאת בתוך המכרות – גם מחוץ להם. הוא אף הבחין כי מאובנים שהופיעו בשכבות סלע מסוימות – לא הופיעו באחרות. חפירת התעלה – שעברה דרך שני מקטעים שונים באזורים סמוכים – גילתה את היקפן של השכבות והמאובנים המצויים בהן, וסמית החל לחוש בהשתרעות המרחבית של מבנה פנימי זה ולהבין עד כמה היה צפוי.
במסגרת עבודתו יצא סמית ב-1794 לערוך סקרים בצפון אנגליה, וראה בכך הזדמנות להרחיב את תצפיותיו. חשדו כי מבנה השכבות בסאמרסט עשוי להימשך דרך מרכז אנגליה ולהגיע עד לצפונה התאמת כאשר פגש בשכבות המוכרות שוב ושוב במהלך מסעותיו. הוא החל להרהר על מה שממצאיו החלו לחשוף, ובשנה זו התחיל בהכנת המפה הגאולוגית הראשונית לאזור באת'.
סמית צבר מוניטין כמהנדס, כמודד וכגאולוג. הוא המשיך להתבלט והגיע לעמדת פיקוח, וב-1795 החליט להשתקע באזור עם תחילת חפירתה של תעלה חדשה. סמית – שבחן את החתכים החדשים – מצא כי כל אחת מן השכבות מכילה "מאובנים ייחודיים לה".
ב-1796 נבחר סמית לאגודה החקלאית של באת'. הוא חלק את רעיונותיו עם חברים אחרים שהתעניינו בסלעים ובמאובנים והחל לערוך רשימות סטרטיגרפיות ולשרטט מפות גאולוגיות מקומיות. סמית לא היה הראשון לשרטט מפות גאולוגיות, אך היה הראשון להשתמש במאובנים ככלי למיפוי סלעים על-פי סדרם הסטרטיגרפי, ולא בהכרח על-פי הרכבם הכימי – כפי שנעשה קודם לכן. ברשימותיו כתב:
מאובנים נלמדים זה מכבר בסקרנות מרובה, נאספים בכאב רב, נאצרים בדאגה רבה ובממון רב, ומוצגים ונערצים בעונג רב כפי שסוס-עץ של ילד מוצג ונערץ על-ידו ועל ידי חבריו למשחק, כי הוא נאה; וזה נעשה על ידי אלפים שמעולם לא הפגינו הוקרה לסדר ולסדירות בהם פרש הטבע יצירים ייחודיים אלה, והקצה לכל סוג שכבה מסוימת.
ב-1797 הרכיב סמית רשימה של השכבות באזור באת', "Table of the Strata near Bath" – הרשימה המוקדמת ביותר של סמית ששרדה – בציינו 28 שכבות מקירטון ועד אבן גיר מהקרבון, אך ללא אזכור מאובנים.
| --- | --- |
היכן התגורר סמית?

קיימת מחלוקת לגבי הבית שרכש סמית ב-1798. על הבית  בתמונה הימנית תלוי שלט המספר על מגוריו של סמית  במקום, אולם בית זה – הנקרא Tucking Mill, נבנה  ב-1888 על הריסותיה של טחנת קמח. הסברה היא כי סמית התגורר בבית בתמונה השמאלית, ששמו דומה:  Tucking Mill House.
ב-1798 רכש סמית נכס קטן ליד באת', באזור שהתקיימו בו מאוחר יותר ניסיונות כרייה של אבני בניין – רכישה שהתבררה בדיעבד ככישלון מאחר שאיכות האבן הייתה נמוכה, והשקעה זו של סמית הביאה אותו אל סף התמוטטות כלכלית. הייתה בכך אירוניה מרה, מאחר שניסיונו של סמית כמהנדס וכגאולוג בתחילת דרכו היו אמורים למנוע ממנו שיפוט מוטעה שכזה. מצד שני, במסגרת קשרים שיצר באזור בדפורדשייר הוצג סמית בפני ג'וזף בנקס – נשיא החברה המלכותית באותה עת – שהעניק לו סיוע מורלי וכלכלי.
גרסה מתוקנת של הרשימה מ-1797 הוכתבה ב-1799 לשני אנשי כמורה שהיו גם חוקרי טבע, ובה נכללו 23 שכבות כולל מאובנים – מקירטון למעלה ועד פחם למטה, בציון עוביין ומיקום המחשופים. בכל שכבה צוינו "מאובנים והתאבנות". מיון המאובנים ברשימה זו – כפי שציין – לא היה מדויק ולא הייתה חלוקה לאלמוגים, חלזונות, צדפות, טבעות של שרכים ועוד. בנוסף, חלק מהשכבות אופיינו בליתולוגיה שלהן או בהערה "אין מאובנים ידועים", מאחר שבאותה עת עדיין לא היה לסמית ידע מדעי מקיף עליהן. סמית קיווה שבאמצעות הרשימה יוכל להפיץ את רעיונותיו.
הוא מסר לשניים גם מפה של באת' וסביבתה שהשלים – תוך שימוש בידע הסטרטיגרפי שצבר – על-פי הנתונים הגאולוגיים שחקר. מפה זו היא כפי הנראה המפה הגאולוגית המוקדמת ביותר בנמצא.במפה הבדיל סמית בין ארבע שכבות של חרסיות כחולות ושני סוגים של אבן גיר אואוליטית – עובדה המדגישה שעשה שימוש בנוכחות מאובנים, שימוש שלא בא לידי ביטוי ברשימה המעודכנת. השניים התרשמו ממעשיות גילוייו ועודדו אותו להמשיך בחקירותיו. סמית עשה כן, ויצר מפה גאולוגית פשוטה לאנגליה ולויילס, שהראתה ייצוג ברור לתפוצה של כמה יחידות סטרטיגרפיות, בעיקר אלה שידוע היום כי נוצרו בקרבון, ביורה ובקרטיקון. מפה זו – שהושלמה ב-1801 והוצגה לחברה הגאולוגית ב-1831– הניחה את היסוד להכללתו של סמית בין "אבות הגאולוגיה".