stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דלקת סימפונונות

| --- | --- |

 תחום:  רפואת ריאות 
 מיקום אנטומי:  סמפון 
 גורם:  Human respiratory syncytial virus, acute viral respiratory tract infection 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  961963 
 MeSH:  D001988
 סיווגים
 ICD-10:  J21 
 ICD-11:  CA41 
 
דלקת סימפונונות (בלועזית: ברונכיוליטיס) היא מחלה זיהומית (דלקת) של דרכי הנשימה הקטנות בריאות, מופיעה בעיקר אצל תינוקות בגילאים חודשיים עד שנתיים אבל יכולה להופיע בכל גיל. מחלה זו נגרמת עקב זיהום ויראלי בדרכי הנשימה, מתפשטת בישראל בעיקר מאמצע החורף ועד האביב והיא אחד מהגורמים השכיחים יותר לאשפוז בעונה זו.
ברונכיוליטיס נגרמת לרוב מנגיף ה-RSV. לעיתים המחלה נגרמת עקב מזהמים אחרים ואף עקב שילוב מזהמים. רוב הילדים נדבקים בנגיף ואצל רובם הסימפטומים אינם משמעותיים. לרוב תופיע נזלת מלווה בשיעול וחום קל והמחלה תחלוף מאליה כעבור כשבוע ועד חודש. אצל מיעוט הילדים המחלה מופיעה בצורתה הקשה יותר כלומר תחלואה ריאתית. ילדים הסובלים מתחלואה ראתית קלה מטופלים בבית באמצעות שאיבת הפרשות האף ואינהלציות. מקרים קשים יותר נזקקים לאשפוז בבית חולים. במהלך האשפוז מקבלים הילדים עירוי נוזלים, אינהלציות וטיפול בחמצן. אצל תינוקות עם מחלות רקע עלולה המחלה להיות קשה ואף לגרום למוות.
ראו גם

דלקת סימפונות
הערות שוליים

על פי האטלס של גוף האדם: אנטומיה ופיזיולוגיה מאת טרוור וסטון, ועל פי מקורות נוספים: מקנה הנשימה מסתעפים שני סימפונות, סימפון אחד לכל ריאה. בתוך הריאה הסימפונות מסתעפים לסימפונות משנה ואלו מסתעפים לצינורות קטנים יותר הנקראים בלעז ברונכיולים ובעברית סימפונונות. בקצה כל סימפונון יש שקיות אוויר הנקראות בלעז אלואלים ובעברית נאדיות. בדפנות הסימפונונות יש נימי דם.
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סימפונונות ונאדיות
דוני פרימן

| --- | --- |

פרימן בשנת 1975
 לידה:  18 ביולי 1944 (בן 80) מדיסון, אילינוי, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.91 מטרים
 מספר:  13, 20
 מכללה:  אוניברסיטת אילינוי
 דראפט:  בחירה מספר 29, 1966 פילדלפיה 76'
 קבוצות כשחקן
 1967–1970 1970–1971 1971–1972 1972–1974 1974–1975 1975–1976:  מינסוטה מאסקיז/מיאמי פלורידיאנס יוטה סטארס טקסס/דאלאס צ'אפרלס אינדיאנה פייסרס סן אנטוניו ספרס לוס אנג'לס לייקרס
 הישגים כשחקן
 ב-ABA: זכייה באליפות הליגה‏ (1973) 5 בחירות למשחק האולסטאר‏ (1968–1972) בחירה לחמישיית העונה‏ (1972) 3 בחירות לחמישייה השנייה של העונה‏ (1969–1971) חבר קבוצת כל הזמנים של ה-ABA
דונלד "דוני" פרימן (באנגלית: Donald "Donnie" Freeman; נולד ב-18 ביולי 1944) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1967–1976. בעונת 1972/1973 זכה באליפות ה-ABA כשחקן אינדיאנה פייסרס, ולאורך 8 עונותיו בליגה נבחר 5 פעמים להשתתף במשחק האולסטאר, ורשם ממוצעים כוללים של 18.9 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק.
ניצב במקום השביעי ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ליגת ה-ABA, עם 11,544 נקודות בסך הכול. בשנת 1997 נבחר לאחד מ-30 חברי קבוצת כל הזמנים של ה-ABA.
קריירת מכללות

פרימן נולד וגדל בעיר מדיסון שבאילינוי, ובין השנים 1962–1966 למד באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצת האוניברסיטה שיתף פעולה עם הרכז טל ברודי, וקלע 16.3 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו השלישית והאחרונה קלע את ממוצע הנקודות העונתי הגבוה בתולדות הקבוצה – 27.8 נקודות למשחק – ובעת סיום לימודיו ניצב כקלעי המוביל בתולדותיה, עם 1,449 נקודות בסך הכול.
קריירת משחק מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 1966 נבחר פרימן על ידי פילדלפיה 76' בבחירה ה-29, אולם בחר לשחק עבור קבוצת מינסוטה מאסקיז מליגת ה-ABA. בכל 3 עונותיו בקבוצה (אשר בשנת 1968 שינתה את שמה ל"מיאמי פלורידיאנס") נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-ABA, ובעונת 1969/1970 קלע שיא קריירה של 27.4 נקודות למשחק, אשר היה ממוצע הנקודות השלישי בגובהו בליגה.
בתחילת עונת 1970/1971 עבר לשחק ביוטה סטארס, ובמהלכה נשלח יחד עם ויין הייטאוור בטרייד לטקסס צ'אפרלס, תמורת רון בון וגלן קומבס. בעונה העוקבת קלע 24.2 נקודות בממוצע למשחק עבור הצ'אפרלס, ונבחר לחמישייה הראשונה של העונה ב-ABA.
בקיץ 1972 עבר לאינדיאנה פייסרס, אף היא מליגת ה-ABA. באינדיאנה השלים חמישייה פותחת דומיננטית, לצד מל דניאלס, ג'ורג' מקגיניס, רוג'ר בראון ופרדי לואיס, אשר הובילה את הקבוצה לזכייה באליפות הליגה. לאורך פלייאוף 1973 קלע פרימן ממוצע של 15.6 נקודות למשחק.
בעונת 1974/1975 שיחק עבור סן אנטוניו ספרס, במדיה שיחק בגלגולה הקודם כ"טקסס צ'אפרלס".
לקראת עונת 1975/1976 חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA. בעונתו היחידה ב-NBA, בטרם פרש ממשחק, קלע 10.8 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של גייל גודריץ'.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של פרימן ב-ABA וב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת הקלעים המובילים בתולדות ליגת ה-ABA, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של פרימן בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1966, באתר basketball-reference.com
↑  פרימן והייטאוור נשלחים בטרייד לטקסס, באתר הניו יורק טיימס, 9 בינואר 1971
דוני מיכוליאץ

| --- | --- |
רחוב מרכזי בעיירה
רחוב מרכזי בעיירה
 מדינה:  קרואטיה קרואטיה
 מחוז:   אוסייק-ברניה
 חבל ארץ:  סלאבוניה
 תאריך ייסוד:  המאה ה-11
 שטח:  154 קמ"ר
 גובה:  95 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  8,031 (31 באוגוסט 2021)
  ‑ במטרופולין:  9,491 (2011)
 קואורדינטות:  45°45′42″N 18°09′39″E﻿ / ﻿45.76167°N 18.16083°E﻿ / 45.76167; 18.16083
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.donjimiholjac.hr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קרואטיה מוגדלת) זאגרב ספליט רייקה אוסייק זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי דוני מיכוליאץ(למפת קרואטיה רגילה) זאגרב ספליט רייקה אוסייק זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי דוני מיכוליאץ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דוֹנִי מִיכוֹלְיָאץ (נהגה כ: דוֹנִיִי, בקרואטית: Donji Miholjac, בהונגרית: Alsómiholjác – אלשומיהויָאץ) היא עיירה במזרח קרואטיה, השוכנת לגדות הנהר דראווה, בשטחי מחוז אוסייק-ברניה אשר בחבל סלאבוניה וסמוכה לגבול עם הונגריה.
היסטוריה

היישוב מתועד לראשונה בכתובים מאמצע המאה ה-11 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1526 נכבש האזור על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית–הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה העיר על ידי צבא ממלכת הבסבורג ונותרה בחזקת ההבסבורגים מתוקף הסכם קרלוביץ אשר חתם את המלחמה.
בהמשך, עבר האזור לחזקת האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בשטחי ממלכת יוגוסלביה.
באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והעיירה דוני מיכוליאץ נכללה בשטחי מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטחי יוגוסלביה ובראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה, עברה העיירה לחזקת קרואטיה.
הקהילה היהודית

הקהילה נוסדה במחצית המאה ה-19 וב-1860 הוקם בית הכנסת. בני הקהילה עסקו בסחר במזון ותוצרת חקלאית ומקצתם היו בעלי טחנות קמח וחוות חקלאיות. ב-1921 מנתה הקהילה 156 נפשות וב-1931 התגוררו בדוני מיכוליאץ 224 יהודים. מבחינה הלכתית, נסמכה הקהילה על רבני אוסייק ומהם ניתן לציין את הרב שמעון אונגר שכיהן מ-1901 ובמשך 36 שנים, גם כרבה של קהילת דוני מיכוליאץ.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיירה 173 יהודים, שהיוו כ-3 אחוזים מכלל האוכלוסייה. לאחר כיבוש יוגוסלביה הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה הובלו למחנות ההשמדה ונרצחו.
הערות שוליים

↑  מפקד אוכלוסין 2011– דוני מיכוליאץ, באתר dzs.hr, אוחזר ב-9 באוגוסט 2011 (באנגלית).
↑  דוני מיכוליאץ - תקציר היסטורי, באתר donjimiholjac.com, אוחזר ב-9 באוגוסט 2015 (בקרואטית).
↑  הקהילה היהודית בדוני מיכוליאץ, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 114.
↑  שמואל ספקטור, ג'פרי ויגודר, ‏The Encyclopedia of Jewish Life Before and During the Holocaust: A-J, הוצאת אוניברסיטת ניו יורק, 2001, עמוד 323, אוחזר ב-9 באוגוסט 2015 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008914387005171  GND: 4691371-3  LCCN: n2014029937  NKC: ge1096482  VIAF: 238136382   WorldCat (עם VIAF): 238136382
דיה דקת-מקור

| דיה דקת-מקור |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
תת־משפחה:: דיות
סוג:: Helicolestes
מין:: דיה דקת-מקור
שם מדעי
 Helicolestes hamatus ‏טמינק, 1821
תחום תפוצה


דיה דקת-מקור (שם מדעי: Helicolestes hamatus) הוא מין יחיד של עוף דורס ממשפחת הנציים הקרוב לדיה.
דיה זו היא קרובתה של דיית החלזונות מאמריקה הדרומית ודרום אמריקה הצפונית והיא חיה באמריקה הדרומית עד למזרח פנמה, בעיקר ביערות גשם ובביצות מיוערות. היא דומה לזכרי דיית החלזונות וכמוהם בעלת נוצות שחורות עם מקור מעוקל בעל קרס בדומה לדיית החלזונות.
הדיה חיה בקרבתה לאזורי מים מתוקים והיא עפה בקרבתם ושולה מהם סרטנים, וחלזונות שונים, בעיקר מהסוג תפוחון. מקורה מותאם לשליפת חלזונות אלה מקונכיותיהם.
הערות שוליים

↑  דיה דקת-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
גנבאיאר גנבולד

גנבאיאר גנבולד (במונגולית: Ганболдын Ганбаяр; נולד ב-9 במרץ 2000 בסוחבאטאר שבמונגוליה) הוא כדורגלן מונגולי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת קומרנו מהליגה הסלובקית השנייה, בהשאלה מפושקש אקדמיה, ובנבחרת מונגוליה.
קריירת מועדונים

גנבולד החל את הקריירה המקצוענית שלו בחורמוחון מליגת העל המונגולית.
ב-8 בספטמבר 2016 חתם בפושקש אקדמיה מהליגה ההונגרית השנייה, שירדה מליגת העל ההונגרית בתום עונת 2015/2016.
ב-11 באפריל 2018 הושאל לאולן בטור סיטי מליגת העל המונגולית. הוא ערך שתי הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
בחודש יולי 2020 הושאל לצ'קוואר מהליגה ההונגרית השנייה.
בחודש יולי 2021 הושאל לקומרנו מהליגה הסלובקית השנייה.
קריירה בינלאומית

ב-25 במרץ 2021 ערך גנבולד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מונגוליה, בהפסד 3-0 לנבחרת טג'יקיסטן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הערות שוליים

↑  ЗАЛУУ ХӨЛБӨМБӨГЧИД ЖИЛИЙН ХУГАЦААТАЙ УНГАР УЛСАД СУРАЛЦАНА באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל המונגולית, 8 בספטמבר 2016 (במונגולית)
↑  Wunderkind Ganbayar Joins Ulaanbaatar City on Loan באתר Mongolian Football Central, ‏ 11 באפריל 2018 (באנגלית)
↑  Évnyitó szurkolói ankétot tartott a csákvári futballklub באתר FEOL, ‏ 29 ביולי 2020 (בהונגרית)
גורילת הרים

| גורילת הרים |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: הומינידים
סוג:: גורילה
מין:: גורילה מזרחית
תת־מין:: גורילת הרים
שם מדעי
 Gorilla beringei beringei ‏מטשי, 1903
תחום תפוצה


גורילת הרים (שם מדעי: Gorilla beringei beringei) הוא תת-מין של גורילה מזרחית, ישנן שתי אוכלוסיות של תת-מין זה. האחת מצויה בהרי הגעש וירונגה שבמרכז אפריקה, בשלושה פארקים לאומיים: פארק לאומי מגאהינגה בדרום-מערב אוגנדה, פארק לאומי ולקנוס בצפון-מערב רואנדה, ובפארק הלאומי וירונגה במזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. האוכלוסייה השנייה שוכנת בפארק הלאומי הבלתי חדיר ביווינדי  ב-אוגנדה. חלק מן החוקרים סבורים כי האוכלוסייה בבווינדי היא תת-מין נפרד, אף שתיאור טקסונומי רשמי לכך לא התפרסם.
סקר שהתקיים ב-2003 הראה כי עלייה של 17% בגודל האוכלוסייה של גורילות ההר מאז 1989. כיום ישנן כ-380 גורילות ב-30 חברות בהרי וירונגה וכ-320 נוספים בבווינדי. עם זאת, גורילות ההר עדיין נחשבות כנתונות בסכנת הכחדה חמורה על פי הרשימה האדומה של IUCN. גורילות ההר נמצאות בסכנת הכחדה חמורה ביותר בטבע עקב איבוד בית הגידול שלהם בטבע, ציד, מחלות אנושיות ומלחמות. החל מ-3 בספטמבר 2007 נתונה האוכלוסייה שבהרי וירונגה לסכנה נוספת, בשל התנגשויות אלימות בפארק הלאומי וירונגה בין מורדים הנאמנים ללורן נקונדה לבין כוחות הממשלה של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. שומרי הפארק נאלצו להימלט, בהותירם את הגורילות בלתי מוגנות, וגורלן של כ-100 גורילות בצד הגבול של קונגו נשאר עלום. נכון ליוני 2018, בסך הכל נותרו קצת יותר מ-1,000 פרטים ממין זה.
נקבת גורילת הרים מציצה מתוך הצמחייה בפארק הלאומי הבלתי חדיר ביווינדי באוגנדה
תיאור

לגורילות ההר שיער ארוך וכהה משל מיני גורילה אחרים, והודות לכך יכולות גורילות ההרים לגדול במקומות גבוהים ולהימצא באזורים שבהם יורדת הטמפרטורה אל מתחת לנקודת הקיפאון. גורילת ההרים הסתגלה לחיים על פני הקרקע יותר מכל פרימט אחר מלבד האדם, ורגליה דומות לאלו של האדם. ניתן לזהות את הגורילות על סמך טביעות האף שלהן הייחודיות לכל פרט; החוקרים עושים בכך שימוש ונעזרים בצילומים ובאיורים של אפים לזיהוי ולמעקב.
גורילת ההרים, בדומה לשאר הגורילות, ניחנת בדו-צורתיות זוויגית, והזכרים שוקלים בדרך כלל כפליים מן הנקבות. לזכרים הבוגרים יש גם בליטות בולטות בראש הגולגולת ובעורף, עובדה המקנה לראשם צורה חרוטית יותר. בליטות אלו מעגנות את השרירים החזקים של לסתותיהם. גם לנקבות הבוגרות יש בליטות, אולם הן קטנות יותר.
זכרים בוגרים נקראים גם כסופי-גב. כאשר הם מגיעים לבגרות מינית, פס בצבע אפור או כסוף מתפתח בגבם. השיער בגבם קצר יותר מהשיער הנמצא ברוב שאר חלקי הגוף, וזרועותיהם ארוכות במיוחד. הזכרים מגיעים בגובהם ל-1.5-1.8 מטר, אורך זרועותיהם מגיע לכדי 2.25 מטר ומשקלם 204–227 ק"ג.
גורילת ההרים היא חיה ההולכת על פני הקרקע ונעה על ארבע רגליים לרוב, אולם היא מטפסת לעצי פרי אם ענפי העץ מסוגלים לשאת את משקלה. היא מסוגלת לרוץ על שתי רגליים עד 6 מטר. בדומה לקופים אחרים, זרועותיה ארוכות מרגליה.
גורילת ההרים פעילה ביום ונחה בלילה. שעות פעילותה הן לרוב ב-6 בבוקר עד 6 בערב. רבות משעות פעילותה מבלה גורילת ההרים באכילה, מאחר שנדרשות כמויות גדולות של מזון כדי לתמוך בגודלה הרב. היא תרה אחר מזון בשעות הבוקר המוקדמות, לאחרי כן היא נחה עד אחרי הצהריים, אז היא שבה לחפש מזון לפני מנוחת הלילה. הגורילה בונה מדי לילה קן מן הצמחייה מסביב, שבו היא נמה את הלילה. רק הגורים הצעירים נמים בקן משותף עם אמם, ואילו גורילות בוגרות ישנות בקנים משל עצמן. הגורילות עוזבות את מקום לינתן עם שחר, למעט כאשר קר וקודר; אז הן נותרות זמן רב יותר בקן.
בית גידול ותזונה

גורילות ההר גדלות ביערות עננים (יערות הגדלים ברום גבוה באקלים טרופי או סובטרופי) בהרי הגעש וירונגה, שגובהם נע בין 2225 ל-4270 מטר. רוב הגורילות חיות על מדרונותיהם של שלושה מהרי הגעש הרדומים: קריסימבי, מיקנו וויסוקה. הצמחייה צפופה מאוד בתחתית ההרים, והופכת לדלילה יותר עם העלייה בגובה. היערות שבהם חיות הגורילות הם לעיתים קרובות מכוסי ערפל וקרים.
גורילת ההרים ניזונה בעיקר מצמחים; מרבית תזונתה מבוססת על עלים, נבטים וגבעולים (85.8%) של 142 מיני צומח. בנוסף ניזונה גורילת ההר מקליפות (6.9%), שורשים (3.3%), פרחים (2.3%) וצמחים (1.7%), ומעט מחסרי חוליות קטנים (0.1%). זכרים בוגרים עשויים לאכול עד 34 ק"ג של צמחים מדי יום, ואילו נקבות ניזונות בעד 18 ק"ג ביום.
גודל השטח שמשמש קבוצת גורילות במשך שנה משתנה על פי זמינות מקורות המזון, ולרוב כולל מספר אזורי צמחייה. חוקר הטבע גאורג שאלר זיהה עשרה אזורים נפרדים, בהם: יערות במבוק ברום של 2225 - 2800 מטר, ויערות Hagenia בגובה של 2800 - 3350 מטר, ואזור שבו גדלים סביונים בגובה של 3440 - 4270 מטר. גורילות ההר מבלות את מרבית זמנן ביערות Hagenia.
רבייה

בעת לידתו שוקל ולד של גורילת ההרים כ-1.8 ק"ג. את חודשיהם הראשונים בחיים מבלים הגורים תוך מגע פיזי צמוד עם האם. במהלך חודשים אלו רוכב הגור על גב אמו. משלב מוקדם האם דואגת להחזיק בגור בצורה כמעט קבועה. הגור מתחיל ללכת בכוחות עצמו לאחר ארבעה או חמישה חודשים, ומתחיל לאכול חלקי צמחים בעצמו מגיל ארבעה עד שישה חודשים. בגיל שמונה חודשים צורך הגור מזון מוצק בקביעות. הגור נגמל מיניקה בגיל שלוש, אולם הוא עשוי להישאר עם אמו גם שנים לאחר מכן.
גורילות הרים נחשבות כתינוקות עד גיל שלוש, ומגיל שלוש ועד שש - צעירים. גורילות הרים זכרים בעלי גב שחור הם זכרים לא בשלים מינית מגיל שמונה ועד שמתפתחים להם שיניים גדולות ופרווה כסופה בגבם. הביוץ אצל הנקבות מתחיל מגיל שבע או שמונה שנים, והן מולידות גור ראשון בגיל 10–12. זכרים לרוב לא מתחילים להזדווג לפני גיל 15.
לגורילות ההרים אין עונת רבייה, ובדרך כלל הנקבות הן שיוזמות התנהגות מינית. המחזור החודשי נמשך כ-28 יום, והנקבות פוריות במשך 1–3 ימים. תהליך הביוץ מתחדש אצל נקבות 3–5 שנים לאחר שהמליטו. ההיריון אורך שמונה חודשים וחצי. לרוב ממליטות הנקבות גור יחיד אחת ל-6 עד 8 שנים, ובמהלך חייהן שנמשכים כ-40 שנה הן ממליטות רק 2–6 צאצאים.
מבנה חברתי

גורילות ההרים בעלות יכולות חברתיות גבוהות, וחיים בקבוצות מלוכדות יציבות יחסית, שמתבססות על קשרים בין הזכרים הבוגרים לנקבות. הקשרים החברתיים בין הנקבות חלשים יחסית. קבוצות אלו אינן טריטוריאליות; הזכר כסוף הגב השליט מגן לרוב על קבוצתו, ולא על הטריטוריה. בקבוצות של גורילות ההרים אשר חיות בהרי וירונגה הזכר השליט נשאר השולט בקבוצה במשך תקופה של 4.7 שנים בממוצע.
61% מן הקבוצות מורכבות מזכר יחיד ומספר נקבות, ו-36% מן הקבוצות כוללות יותר מזכר אחד נוסף על הנקבות. השאר הם זכרים החיים לבד, או קבוצות המורכבות מזכרים בלבד, שבהן יש לרוב זכר בוגר ומספר זכרים צעירים. גודל הקבוצה משתנה בין חמישה לשלושים פרטים, כשבממוצע גודל הקבוצה הוא עשרה פרטים. קבוצה טיפוסית מורכבת מזכר כסוף גב אחד, אשר מנהיג את הקבוצה; זכר שחור גב או שניים, אשר מתפקד כשומר; שלוש עד ארבע נקבות בוגרות מינית אשר בדרך כלל מתרבות עם הזכר המנהיג בלבד במשך כל החיים; ושלושה עד שישה גורים או צעירים.
מרבית הזכרים, ו-60% מן הנקבות, פורשים מן הקבוצה שבה נולדו. הזכרים עוזבים את הקבוצה בסביבות גיל 11 שנים, ותהליך היציאה מן הקבוצה הוא הדרגתי, כאשר הם מבלים יותר ויותר זמן בשולי הקבוצה עד לפרישתם הסופית ממנה.
הזכר כסוף הגב המנהיג קובע לרוב את תנועתה של הקבוצה, ומוביל אותה למקורות מזון במהלך השנה. הוא גם שומר על הקבוצה מאיומים חיצוניים. כאשר אם עוזבת את הקבוצה או מתה, כסוף הגב הוא הלוקח את הטיפול בצאצאיה, ואף מאפשר להם לישון עמו.
כאשר הזכר השליט מת או נהרג, הקבוצה שאותה הנהיג עשויה להיפגע באופן חמור. אם לא נשאר בקבוצה צאצא זכר שמסוגל לרשת את מקומו, הקבוצה עשויה להתפזר או להישלט על ידי זכר אחר שאינו קשור לקבוצה. כאשר כסוף גב תופס את מקומו כמנהיג קבוצה, הוא עשוי להרוג את כל צאצאיו של השליט הקודם. פעולה זו של הרג צאצאים היא אסטרטגית רבייה יעילה, וכך הנקבות החדשות שהשיג יכולות להתפנות לגדל את צאצאיו שלו. הרג צאצאים לא נצפה בקבוצות יציבות.
התנהגות

הגורילות מפיקות 25 סוגי קולות שונים המוכרים למדע. רבים מקולות אלו משמשים לתקשורת בתוך הקבוצה בצמחייה עבותה. הנהימות והנביחות, שהם הקולות הנשמעים לרוב בעת סיור באזור, מצביעות על מיקומם של פרטים בודדים בקבוצה. שימוש בקולות נעשה גם כאשר נדרשת משמעת תוך כדי אינטראקציות חברתיות; שאגות וצווחות מסמנות אזהרה או התרעה, והן מושמעות לרוב על ידי כסוף הגב. גיהוקים מרעישים עמוקים מצביעים על שביעות רצון ונשמעים לעיתים תכופות בזמני אכילה או מנוחה.
תוקפנות קשה היא תופעה נדירה בקרב קבוצות יציבות, אולם כאשר שתי קבוצות נפגשות עשויים שני הזכרים כסופי הגב המנהיגים אותן להילחם עד מוות, תוך שימוש בשיניים הגורם לפציעות עמוקות. מסיבה זו נפתרים עימותים לרוב באמצעות התנהגות מאיימת והצגת איומים, שנועדו להפחיד בלא להגיע לאלימות פיזית. ריטואל של הצגה מאיימת זו, הוא ייחודי לגורילות ונעשה במספר שלבים:
שריקות שמגברות בהדרגה
אכילה סמלית
עמידה על שתי רגליים
השלכת צמחים
חבטה בחזה עם הידיים
בעיטה עם רגל אחת
ריצה מצד אל צד, החלפה משתי רגליים לארבע
הטחה וקריעה של צמחייה וכן
הכאה בקרקע באמצעות כפות הידיים לסיום ההצגה
מחקר

באוקטובר 1902, במסגרת משלחת לקביעת גבולותיה של מזרח אפריקה הגרמנית, ירה רוברט פון ברינג (1940-1865) בשני קופים גדולים. אחד מן הקופים התאושש מהירי ונשלח למוזיאון הזואולוגי בברלין, שם זיהה פרופסור פאול מאטשי (1861-1926) את הקוף כמין חדש של גורילה והעניק לו את השם Gorilla Beringei על שם המגלה. קרל אקליי, צייד בשירות המוזיאון המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע שרצה לחקור גורילות, שכנע ב-1926 את אלברט הראשון, מלך הבלגים להקים פארק לאומי כדי להגן על בעלי החיים בסביבת הרי וירונגה.
גאורג שאלר החל ב-1959 במחקר תצפיתי על גורילות ההרים שנמשך 20 חודשים. בעקבות המחקר פרסם החוקר שני ספרים: The Mountain Gorilla ו-The Year of the Gorilla. לפני שערך את מחקרו מעט היה ידוע אודות חייהן של גורילות ההרים, ומחקרו שפך אור על המבנה החברתי, מהלך החיים והאקולוגיה בנושא זה. בעקבות שאלר, התחילה בשנת 1967 דיאן פוסי במחקר, אשר נמשך בסופו של דבר 13 שנים, ושבמהלכו ערכה תצפיות, ערכה אומדן מדויק ראשון של גודל האוכלוסייה של הגורילות, ויזמה פעילויות שימור כדוגמת פטרולים למניעת ציד.
באפריל 2007 התפרסם סקר של גודל האוכלוסייה של גורילות ההר בפארק הלאומי בווינדי באוגנדה, ולפיו גדלה האוכלוסייה ב-2% מאז שנת 2002.
ראו גם

דיאן פוסי
הערות שוליים

↑  גורילת הרים באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  https://www.reuters.com/article/us-endangered-gorillas-idUSKCN1IX4NG
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007579389905171  GND: 4144641-0  NKC: ph451646 
אם וצאצא רכוב עליה
זכר כסוף גב
דיה גדולת-מקור

| דיה גדולת-מקור |
| --- | --- |
 דיה קרסתנית
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
תת־משפחה:: איות
סוג:: דיה גדולת-מקור
מינים
 Chondrohierax uncinatus  Chondrohierax wilsonii
שם מדעי
 Chondrohierax ‏לסון, 1843

דיה גדולת-מקור (שם מדעי: Chondrohierax), היא סוג של עופות ממשפחת הנציים החיים באמריקה הטרופית. בסוג שני מינים, אך כמה מהחוקרים משייכים אותם למין אחד בלבד.
מאפיינים

המין דיה קרסתנית נפוצה מטקסס ודרום ארצות הברית עד לאמריקה הדרומית הטרופית. המין דיה קובנית אנדמית לאי קובה, והיא כמעט נכחדה בטבע.
שני המינים דומים מאוד ואורכם 40–50 ס"מ בממוצע. נוצותיהם אפורות והם בעלי מקור מגודל המזכיר מקור תוכי וצבעו צהוב. המקור משמש אותם לפיצוח קונכיות של חלזונות עצים, המזון החביב עליהם, אם כי הם ניזונים גם מיונקים קטנים, זוחלים, דו-חיים וחרקים.
מינים

דיה קרסתנית (Chondrohierax uncinatus)
דיה קובנית (Chondrohierax wilsonii)
דלקת סימפונות חריפה

| --- | --- |

 תחום:  רפואת ריאות 
 טיפול:  dornase alfa  לבופלוקסצין  DL-ofloxacin  gatifloxacin  טטרציקלין  dirithromycin  acetylcysteine  תאופילין  guaifenesin  קלריתרומיצין  trovafloxacin  ceftibuten  lomefloxacin  gemifloxacin  cefditoren  sulfamethoxazole  cefaclor  moxifloxacin  טרימתופרים  cefixime  cefdinir  oxtriphylline  (E)-cefprozil  אמינופילין  cefpodoxime proxetil 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  297108 
 סיווגים
 ICD-10:  J20, J21 
 ICD-11:  CA42 
 
דלקת סימפונות חריפה (באנגלית: Acute bronchitis) היא מחלה הנגרמת בעיקר על ידי נגיפים, הגורמים לפגיעה בתאים המפרישים ריר בסמפונות הריאה, וכתוצאה מכך נוצרת דלקת ופגיעה בשעריות (Cilia) של דרכי הנשימה, מה שמקל על התיישבות חיידקים ועל מעורבותם ביצירת המחלה (החיידקים מהווים למעשה גורם משני למחלה).
הביטוי השכיח למחלה הוא שיעול אשר כולל גם את עווית הסימפון וצפצוף במהלך הנשימה, הרעה של הוצאת האוויר, כאבים מאחורי עצם החזה, אשר מתגברים בעת שאיפה עמוקה ובשיעול, קולות נשימה אופייניים, ללא קוצר נשימה או כיחלון.
אבחנה מבדלת

דלקת סימפונות חריפה לעומת דלקת ריאות: בבדיקה קלינית יכול להיות קושי להבדיל בין שתי המחלות אולם בניגוד לדלקת ריאות, בדלקת הסימפונות אין מעורבות פתולוגית של נאדיות הריאה, ואין תסנין (Filtrate) שניתן לזהות בצילום ("ריאות נקיות").
גורמים

הגורמים השכיחים ביותר לדלקת סימפונות חריפה הם נגיפים מסוג Rhinovirus וממשפחת Adenoviridae, Coronaviridae, ‏Orthomyxoviridae ו-Paramyxoviridae.
ראו גם

דלקת סימפונות כרונית
דלקת סימפונונות
מחלת ריאות חסימתית כרונית
וירוסים וחיידקים במערכת הנשימה
דוני נלסון

ערך זה עוסק בג'נרל מנג'ר של דאלאס מאבריקס. אם התכוונתם לאביו, מאמן העבר, ראו .
| --- | --- |

נלסון בשנת 2007
 לידה:  10 בספטמבר 1962 (בן 62) איווה סיטי, איווה, ארצות הברית
 עמדה:  ג'נרל מנג'ר
 מכללה:  מכללת ויטון
 קבוצות כמאמן
 1990–1995 1995–1997 1998–2004:  גולדן סטייט ווריורס (עוזר) פיניקס סאנס (עוזר) דאלאס מאבריקס (עוזר)
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 2005–2021:  דאלאס מאבריקס
 הישגים כג'נרל מנג'ר
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2011)
דון צ'ארלס "דוני" נלסון (באנגלית: Donn Charles "Donnie" Nelson; נולד ב-10 בספטמבר 1962) הוא מאמן ומנהל קבוצות כדורסל אמריקאי, אשר שימש כג'נרל מנג'ר של דאלאס מאבריקס מליגת ה-NBA בין השנים 2005–2021. בין השנים 1984–2004 שימש כסקאוט וכעוזר מאמן בקבוצות שונות מה-NBA ובנבחרת ליטא. בשנת 2010 הקים את קבוצת הבת של המאבריקס מליגת הפיתוח של ה-NBA – טקסס לג'נדס – ומאז משמש כבעלים של המועדון.
בנו של מאמן העבר וחבר היכל התהילה של הכדורסל, דון נלסון.
ראשית חייו ותחילת הקריירה

נלסון נולד באיווה סיטי שבאיווה, וגדל בבוסטון, מסצ'וסטס, בזמן שאביו דון נלסון שיחק עבור בוסטון סלטיקס. בשנת 1976 עבר עם משפחתו למילווקי שבוויסקונסין, ובין השנים 1980–1984 למד במכללת ויטון (Wheaton College) אשר באילינוי.
עם סיום לימודיו האקדמיים מונה נלסון לסקאוט בקבוצת מילווקי באקס, בה שימש אביו כג'נרל מנג'ר וכמאמן ראשי עד לסיום עונת 1986/1987. בין השנים 1988–1995 שימש כעוזר מאמן תחת אביו בגולדן סטייט ווריורס.
בין השנים 1995–1997 שימש כעוזר מאמן בפיניקס סאנס, תחת המאמנים פול וסטפאל, קוטון פיטסימונס ודני איינג'. לקראת דראפט 1996 שכנע את מנהלי הקבוצה לבחור בבחירה ה-15 את סטיב נאש, עמו התיידד כבר כשהיה שחקן תיכונים.