stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חסידות ראדוויל
תולדות החסידות > דור רביעי

נכדו של רבי ישעיהו מפראגא, רבי דוד גולדמן (בן רבי אברהם מאיר) כיהן אף הוא כאדמו"ר. היה בעל אחוזה אך חסידי סבו רבי יצחק מוורקא מינוהו לאדמו"ר. התגורר בחמלניק ולאחר מכן בקילץ שם החל לכהן באדמו"רות. נפטר בט"ז בחשוון תרפ"ד (1924). בנו רבי ישעיהו מילא את מקומו. לפני פטירת אביו כיהן כרב בבוסק.
בנו של רבי לוי מראדוויל, רבי מרדכי, כיהן בראדוויל. בן נוסף של רבי לוי היה רבי דן מקונסטנטין, חותנו של רבי שלמה שמואל מצ'רנוביל.
תולדות החסידות > הדור החמישי והשישי

אחרי רבי מרדכי מראדוויל כיהן בנו רבי לוי משה יהודה מברוד ואחריו בנו רבי יחיאל מיכל מקלויזנבורג-ברוד (נהרג באושוויץ בט' בסיוון ה'תש"ד - 31 במאי 1944).
החסידות לאחר השואה

רבי שלום מיכלוביץ', בנו של רבי יחיאל מיכל מבראד כיהן כאדמו"ר מבראד-ראדוויל. היה חתנו של רבי משה יהושע לנדמן מבנדר. בזמן השואה התגורר בבוקרשט, משם עבר להתגורר בראשון לציון, ואחר כך בבורו פארק. היה דרשן וסיפר רבות על צדיקים רבים שהכיר מרומניה. נקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק. חתניו הם רבי ישעיה טברסקי מצ'רנוביל ארצות הברית, רבי יהושע רוקח ממחנובקה ורבי יוסף רוזנבוים מקאליש.
בנו של רבי שלום היה רבי אברהם מראדוויל מונסי (חתן רבי שמואל צבי מספינקא), נפטר בג' בתשרי תשע"ה (2014) ונקבר בבית החיים בבני ברק.
רבי יוסף יצחק בנו של רבי אברהם ממלא מקומו כאדמו"ר מראדוויל מתגורר במונסי.
רבי משה יהושע בנו של רבי אברהם מכהן כאדמו"ר מבראד ומתגורר במונסי.
רבי יחיאל מיכל בנו של רבי אברהם מכהן כאדמו"ר מראדוויל ומתגורר בבורו פארק. בה'תשס"ה הוציא לאור את הספר "אור יצחק" במהדורה חדשה. חתן דודו רבי ישעיה טברסקי מצ'רנוביל.
רבי מרדכי בנו של רבי אברהם מכהן כאבד"ק ראדוויל ומתגורר במונסי.
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, החסידות, תל אביב: ספרית מעריב, 1977, עמ' 58–60.
חסידות רדוביץ

| --- | --- |

קבר רבי יוסף אלטר הגר מרדוביץ בבית העלמין היהודי הישן של חיפה (באמצע, לצד קבר רבי אבדימי דמן חיפה)
 שורשים, סיווג והנהגה
 דת:  יהדות
 זרם:  יהדות אורתודוקסית
 ענף:  יהדות חרדית
 קבוצה:  תנועת החסידות
 התפלג מ:  חסידות קוסוב
 מקום ייסוד:  רדאוץ
 מייסד:  יוסף אלטר הגר
חסידות רדוביץ היא חצר חסידית שפעלה בעיירה רדאוץ (ביידיש: ראדעוויץ) ובצפת בין השנים תרט"ו–תרע"ג, ואחר כך בארצות הברית. החצר היא ענף מחסידות קוסוב, ממנה יצאה גם חסידות ויז'ניץ. כיום אין אדמו"ר לחצר.
תולדות החצר > רבי יוסף אלטר הגר

בשנת תרט"ו השתקע רבי יוסף אלטר הגר, בנו השני של רבי חיים הגר מקוסוב, בעיירה רדאוץ (או ראדעוויץ, רדוביץ), והקים בה חצר חסידית. לרבי יוסף אלטר לא היו חסידים רבים, ובשנת תרל"ג הוא עלה לארץ ישראל והתגורר בצפת. נפטר כעבור שש שנים בחיפה ונקבר בבית העלמין היהודי הישן של חיפה.
תולדות החצר > רבי משה הגר (ויקח משה)

בנו רבי משה התמנה לממלא מקום אביו בשנת תרל"ג, וכיהן ברדוביץ עד שנת תרנ"ז, אז עלה גם הוא לארץ ישראל והתגורר בצפת. בצפת קיבל את בית מדרשו של אביו.
בארץ ישראל ניהל אדמו"רות כחמש שנים, ונפטר בשנת תרס"ב.
תולדות החצר > רבי ישראל הגר

רבי ישראל הגר (כ"ו ניסן תרל"ח–ג' חשוון תש"ג), בנו השני של רבי משה, מילא את מקומו (הבן הגדול של רבי משה, רבי זיידא חיים, נפטר בחיי אביו), וכיהן כאדמו"ר ברדוביץ.
בשנת תרע"ג היגר לארצות הברית, והקים בית מדרש במנהטן, ברחוב וול סטריט. ייסד את ישיבת "תורת חיים", ועורר את יהודי ארצות הברית לשמירת המצוות. בא לבקר כמה פעמים בצפת, ותמך כלכלית בבית המדרש של אביו בעיר. כמו כן הקים בצפת "בית יתומים" והחזיק אותו כלכלית. היה מנהל כולל ויז'ניץ בארצות הברית, וסייע לרבי ישראל הגר מוויז'ניץ בגיוס כספים לטובת תושבי ארץ ישראל.
נפטר בשנת תש"ג, ונקבר בבית הקברות "בית דוד" (אנ'), על קברו הוקם אוהל. קברו שופץ בשנת תש"ע.
תולדות החצר > רבי יוסף שמואל הגר

רבי יוסף שמואל, הבן היחיד של רבי ישראל, למד בישיבה יוניברסיטי. נישא לבת רבי יצחק, האדמו"ר משאץ־סאסוב ברדוביץ.
עם שובו לארצות הברית, סייע לאביו בפתיחת בית המדרש בוול סטריט, מנהטן, בשנת תרפ"ט, ומאז כיהן כרב המקום. עם פטירת אביו, בשנת תש"ג, החל לכהן כאדמו"ר בבית מדרשו. נפטר בכ"ח בניסן ה'תשמ"א, ונקבר על יד אביו בבית הקברות "בית דוד" (אנ').
תולדות החצר > בני רבי יוסף שמואל

לרבי יוסף שמואל נולדו שני בנים, משה ויחיאל מאיר. האחים מעולם לא נישאו, ולאחר פטירתו כיהנו שניהם כרבנים בבית המדרש. הרב יחיאל מאיר, הצעיר יותר, נפטר בפתאומיות בכ"ב בתשרי תשע"ג.
החסידות כיום

כיום החצר אינה פעילה, אך פעילים שלושה בתי כנסת:
במנהטן, באזור מרכז הסחר העולמי - בית הכנסת של אדמו"רי השושלת משנת תרפ"ט.
בבורו פארק, בשדרה ה־15 - שימש את רבי ישראל בעת מגוריו בבורו פארק, לפני שעקר למנהטן. בית המדרש מנוהל כיום על ידי רבי יהושע רובין.
בצפת - בית המדרש "תפארת משה וישראל". הוקם בשנת תרמ"ה (1885) על ידי רבי יוסף אלטר, האדמו"ר הראשון, ואחריו כיהן בו באדמו"רות בנו רבי משה הגר. משמש כיום קבוצה של חסידי ברסלב.
לקריאה נוספת

שלמה יוסף אוביץ, "בית צדיקי ראדעוויץ", בתוך: ויקח משה, בני ברק, תש"ס.
הערות שוליים

↑  אדמו"ר רבי יוסף אלטר האגר מראדוביץ באתר mytzadik.
↑  רבי משה האגר באתר mytzadik.
1 2  הציון אותר, ההמונים יפקדו את הקבר, באתר tog.
↑  חיים מאיר אוביץ, חמדת ישראל, עמוד רמ"ד
↑  תמונת האוהל על קברו באתר בית הקברות, באתר kevarim.
↑  קברו, באתר kevarim.
↑  הם מוזכרים בצוואת סבם רבי יצחק משאץ־רדוביץ. ראו: יוסף דוד מושקוביץ, תקון עירובין, עמ' קנ"ט, באתר היברובוקס.
↑  מנהטן: רב בית הכנסת של 'הגראונד זירו' הלך לעולמו באתר JDN.
↑  שתי מכתבים מצפת להאדמו"ר הרב יוסף שמואל האגער מארה"ב, באתר בידספיריט ישראל, בראש הדף נכתב שם בית הכנסת ותאריך הקמתו
בית הכנסת רדוביץ בצפת, הוקם בשנת תרמ"ה (1845) על ידי רבי יוסף אלטר מרדוביץ
בית הכנסת בצפת, כיום
קבר רבי משה מרדוביץ בבית העלמין בצפת, ומאחוריו קבר אמו אשת רבי יוסף אלטר
טופאק: כל העיניים עליי

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  בני בום 
 הופק בידי:  דייוויד רובינסון אל טי. האטון ג'יימס ג. רובינסון
 תסריט:  ג'רמי האפט אדי גונזלס סטיבן בגטוריאן
 עריכה:  ג'ואל קוקס 
 שחקנים ראשיים:  דמטריוס שיפ ג'וניור דנאי גורירה לורן כהן ג'יימי הקטור אנני אילונזה ג'מאל וולארד קאט גרהאם
 מוזיקה:  ג'ון פסנו 
 צילום:  פיטר מנזיס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Morgan Creek Entertainment 
 חברה מפיצה:  Summit Entertainment ‏Morgan Creek Productions ‏Program Pictures ‏Codeblack Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 ביוני 2017 (תיאטרון פוקס ברוין) 16 ביוני 2017 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  137 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה, סרט מוזיקלי 
 תקציב:  40 מיליון דולר
 הכנסות:  45.2 מיליון דולר (יוני 2017)
 הכנסות באתר מוג'ו:   tupac
 www.alleyez.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
טופאק: כל העיניים עליי (באנגלית: All Eyez on Me) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2017, המבוסס על חייו של אמן ההיפ הופ טופאק שאקור, וקרוי על שם האלבום "All Eyez on Me".
הסרט בוים על ידי בני בום ונכתב על ידי ג'רמי האפט, אדי גונזלס וסטיבן בגטוריאן. מככבים בו דמטריוס שיפ ג'וניור, דנאי גורירה, לורן כהן, ג'יימי הקטור, אנני אילונזה, ג'מאל וולארד וקאט גרהאם. צילומי הסרט התרחשו בדצמבר 2015 באטלנטה, ג'ורג'יה. הסרט הוקרן לראשונה ב-14 ביוני בתיאטרון פוקס ברוין בלוס אנג'לס, והופץ ברחבי ארצות הברית ב-16 ביוני 2017, תאריך יום הולדתו ה-46 של טופאק.
צוות השחקנים

דמטריוס שיפ ג'וניור - טופאק שאקור
דנאי גורירה - אפני שאקור, אמו של טופאק. פעילה פוליטית וחברה במפלגת הפנתרים השחורים.
לורן כהן - ליילה שטיינברג, המנטור של טופאק.
ג'יימי הקטור - מוטולו שאקור, אביו החורג של טופאק.
אנני אילונזה - קידדה ג'ונס, ארוסתו של טופאק בעת מותו.
ג'מאל וולארד - נוטוריוס בי. איי. ג'י/ביגי סמולס, ידידו לשעבר של טופאק שהופך ליריבו.
קאט גרהאם - ג'יידה פינקט, ידידה של טופאק מבית הספר בלטימור לאמנויות.
דומיניק ל. סנטנה - שוג נייט, מפיק תקליטים.
גרייס גיבסון - פיית' אוונס, זמרת ואשתו של ביגי סמולס.
ליאן אמאדו - אנג'י מרטינז, אישיות רדיו, ראפרית ושחקנית.
נוסף לכך, הראפרים אי.די.איי. מין, יאנג נובל ומאני-בי מופיעים בתפקיד עצמם. סטפון וושינגטון, כריס קלארק, ג'ונל יאנג, ג'רמל הווארד, אזאד ארנאו, ג'ארט אליס, ריאן לורנס, ג'יימס האטר השלישי, ג'רמיין קרטר והרולד מור מגלמים את דמויותיהם של פאף דאדי, שוק ג'י, ריי לוב, מופרים שאקור, דאז דילינגר, סנופ דוג, טריץ', יאקי קדאפי, חוסיין פתאל וד"ר דרה, בהתאמה.
הערות שוליים

↑  ‘Cars 3’ $53M+ Is 3rd Best For Pixar Series; ‘Wonder Woman’ Wows With $40M+; ‘All Eyez On Me’ Solid
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טוגולנד הבריטית

טוגולנד הבריטית (באנגלית: British Togoland וגם Trans Volta Togoland) הייתה אזור במערב אפריקה, על גבול מפרץ גינאה בדרום, תחת הנהגת בריטניה.
משאל עם

ב-15 בדצמבר 1955, האספה הכללית של האו"ם המליצה בעזרת החלטה 944 לערוך משאל עם שייערך תחת פיקוח האו"ם וייקבע האם האוכלוסייה המקומית בטוגולנד הבריטית מעוניינת לאחד את הטריטוריה שלה יחד עם זו של חוף הזהב, שהייתה מוגדרת כדומיניון בריטי או האם היא מעוניינת ליצור ישות מדינית שתהיה נפרדת מחוף הזהב ומהאדמיניסטרציה הבריטית. במשאל העם השתתפו 194,230 מקומיים מ-6 מחוזות שונים. ניהול משאל העם הופקד בידי סר ג'ון דרינג, שהיה אחראי מטעם ממשלת בריטניה לערוך משאלי עם ברחבי הקולוניות הבריטיות. דרינג קבע בדו"ח שהגיש כי רישום האוכלוסין היה מקיף ותשומת לב רבה ניתנה לכל פרט בניהול המשאל ובשמירה על הליך הצבעה שקוף והוגן. דרינג הביע תקווה שתוצאות משאל העם ישקפו את רצונם של המקומיים בנוגע לעתידה של הטריטוריה. תוצאות משאל העם קבעו כי 58% מהמצביעים (כ-93 אלף תושבים) תמכו באיחוד בעוד 42% (כ-67 אלף תושבים) הצביעו בעד היפרדות מחוף הזהב כאשר רק בשניים מתוך ששת המחוזות היה רוב שתמך בהיפרדות.[5]
ב-13 בדצמבר 1956, העצרת הכללית של האומות המאוחדות העבירה את החלטה 1044 שעסקה בעתידה של טוגולנד תחת השלטון הבריטי. בהחלטה זו קיבל האו"ם את ההכרה במשאל העם שנערך בטוגולנד והסכים על איחוד בין חוף הזהב לטוגולנד הבריטית וכינונה של מדינה חדשה באזור – גאנה, שזכתה לעצמאות ב-6 במרץ 1957.
קונגרס טוגולנד (TCP)

קונגרס טוגלנד (TCP) היה מפלגה פוליטית שנוסדה ב-1951, אשר זכתה בשלושה מנדטים בבחירות של חוף הזהב באפריל 1954 ושני מושבים בבחירות ביולי 1956, אומנם לא שרדה זמן רב לאחר מכן. מטרתו המשנית של קונגרס טוגולנד הייתה לפעול למען איחודם של בני שבט האווה בטוגולנד הבריטית ובטוגולנד הצרפתית כמדינה נפרדת. אך המפלגה נכשלה שוב במשא-ומתן של האו"ם שנערך ב-1956 בטוגולנד הבריטית, שהביא לאיחוד טוגולנד הבריטית עם חוף הזהב.
אנשי האווה

אווה הם קבוצה אתנית אפריקאית הדוברת את שפת האווה והיא הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בטוגו (32%).
אנשי האווה, התיישבו בחלק הדרומי של טריטוריית הנאמנות של טוגולנד הצרפתית וטוגולנד הבריטית ובפינה הדרום-מזרחית של חוף הזהב. הטריטוריה שלהם מחולקת בפרופורציות של 80% ו-20% בין טוגולנד הצרפתית לבין טוגולנד הבריטית. אנשי האווה בעלי תרבות אחידה ומגדירים עצמם כשבט. קיימות מספר וריאציות לניב שלהם כך שהשפה שלהם מעט שונה. אנשי האווה מהמערב מתקשים לפעמים להבין את אנשי האווה מהמזרח. הניב של אנשי האווה שייך לשפת הקווה (kwa). על פי המסורת של כל בני האווה, יש הסכמה על כך שאנשי האווה הגיעו ממקום כלשהו בצפון, ולמרות שכל תת-שבט נוטה לתת וריאציה שונה במקצת של הסיפור, נראה שיש הסכמה לגבי זה שהם היגרו ממקום הנקרא קוטו או אמדזווה ((Amedzowe, ממזרח לנהר הניז'ר. לפי מפקד האוכלוסין שנערך ב-1948, בחוף הזהב ובטוגולנד הבריטית מתיישבים כ-514,935 מבני שבט האווה.
לוח זמנים לתולדות הטריטוריה

26 בדצמבר 1916 - סיום כיבוש טוגולנד מידי הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה והחלטה בריטית-צרפתית על חלוקת השטח
20 ביולי 1922 - החלטת חבר הלאומים על מתן מנדט בריטי מטיפוס B על טוגולנד הבריטית וקריאתה בשם הרשמי Mandate Territory of Togoland
ב-1945, לאחר מלחמת העולם השנייה הכריז האו"ם על השטח כשטח בנאמנות האו"ם בניהול בריטי ושינוי שמה ל-Trust Territory of Togoland
ב-1954 הודיעה בריטניה לאו"ם, שלאור ההתפתחויות לקראת מתן עצמאות לחוף הזהב השכנה, לא תוכל עוד בריטניה לשלוט בטוגולנד
במאי 1955 נערך משאל עם בטריטוריה שנוהל על ידי האו"ם. מפלגת הקונגרס שהטיפה לאיחוד עם טוגו הצרפתית ויצירת ישות מדינית נפרדת זכתה ל-42%, לעומת 58% מן הבוחרים שהעדיפו להתאחד עם חוף הזהב
ב-13 בדצמבר 1956 - החלטת העצרת הכללית של האומות המאוחדות 1044 לאיחוד טוגולנד הבריטית עם חוף הזהב וכינון גאנה העצמאית
6 במרץ 1957 - כינון גאנה העצמאית
ראו גם

טוגולנד הצרפתית
כיבוש טוגולנד
גאנה
טוגו
אווה (קבוצה אתנית)
ט"ו באלול

ט"ו באלול הוא היום החמישה עשר בחודש השנים עשר 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום החמישה עשר בחודש השישי 
למניין החודשים מניסן. ט"ו באלול לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שלישי, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא גהז".
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בט"ו אלול היא פרשת כי תבוא.
אירועים היסטוריים ביום זה

ה'קנ"א – טבח ביהודי פלמה דה מיורקה
ה'תרנ"ז – נוסדה ישיבת תומכי תמימים בלובביץ', האימפריה הרוסית, על ידי  רבי שלום דובער שניאורסון במהלך חגיגות ה"שבע ברכות" של בנו יחידו רבי יוסף יצחק שניאורסון שהתחתן בי"ג אלול. הישיבה הייתה "אם ישיבות חב"ד" שאף נקראו באותו שם: ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש
ה'תש"ז – הוועדה המיוחדת של האו"ם לענייני ארץ ישראל מפרסמת את תוכנית החלוקה
ה'תשל"ח – נחתמים הסכמי קמפ דייוויד
ה'תשמ"ג – הוקמה ההתנחלות מעלה חבר שבדרום הר חברון
נולדו

ה'תרע"ג – מירה לובה, סופרת ילדים יהודית-אוסטרית (נפטרה בה'תשנ"ה)
ה'תרס"ו – שמעון אגרנט, שופט ונשיא בית המשפט העליון השלישי (נפטר בי"א באב ה'תשנ"ב)
ה'תש"ג – רבי שמואל יעקב קאהן, אדמו"ר חסידות תולדות אברהם יצחק
ה'תשי"ט – גלי בהרב מיארה, עורכת דין ישראלית המכהנת כיועצת המשפטית לממשלה
ה'תשל"ג – מזור בהיינה, חבר הכנסת ה-17 מטעם מפלגת ש"ס
נפטרו

ה'תקמ"ז – רבי יעקב קופיל חסיד, אבי שושלת קוסוב-ויז'ניץ
ה'תרע"ה – רבי נחמן בטיטו, הראשון לציון, ממנהיגי הקהילה המערבית בירושלים
ה'תרצ"ה – יצחק ליב גולדברג, נדבן ופעיל ציוני ליטאי, ממייסדי חברת הכשרת הישוב וגואל אדמות הר הצופים. (נולד בי"ב בשבט ה'תר"ך)
ה'תש"א – הרב חנוך אייגש - רבה האחרון של וילנה
י"ד באלול – ט"ז באלול
אלול
יבגראף פיודורוב
הערות שוליים

↑  תאריך הלידה הוא על־פי הלוח הגרגוריאני, המקובל בימינו. על־פי הלוח היוליאני, שהיה נהוג ברוסיה בתקופתו הולדתו של פיודורוב, תאריך לידתו הוא 10 בדצמבר 1853.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303236305171  PLWABN: 9810632465405606  BnF: cb13486140w (data)  CiNii: DA17295215  GND: 118683187  ISNI: 0000 0001 1067 6846  LCCN: n85249831  NKC: nlk20000085385  NTA: 115000593  RSL: 000187887  SUDOC: 085104183  VIAF: 64157623   WorldCat (עם VIAF): 64157623
טאניה לובינסקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1924 פלוישט, ממלכת רומניה 
 פטירה:  2014 (בגיל 90 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוקרשט 
 שפות היצירה:  רומנית 
 
טאניה לובינסקו (ברומנית: Tania Lovinescu‏ 1924 – 2014) הייתה סופרת ומשוררת יהודיה רומניה-ישראלית, שכתבה בשפה הרומנית. עלתה לישראל ב-1989 וכעבור 12 שנים שבה לרומניה.
טאניה נולדה בפלוישט, ברומניה, כבתם של הרמן ורבקה גולדנברג. הייתה בוגרת בית הספר התיכון "קולטורה" והפקולטה לפיזיקה וכימיה של אוניברסיטת בוקרשט אותה סיימה ב-1949. בשנים 1949 - 1983 עבדה כעורכת ברדיו הרומני.
במקור שם המשפחה היה לאופר, כשמו של הנכד, אילן לאופר, שהיה שר בממשלת רומניה.
נפטרה ב-2014.
מספריה

1968 "Oamenii - visele" (האנשים - החלומות)
1973 "Arpegii de toamnă" (ארפג'ים של סתיו).
1979 "Aproapele meu" (הקרוב שלי).
1984 "Pescăruși" (השחפים)
1988 "Exerciţii de lucidate" (תרגילי צלילות).
1990 "Femeia lui Loth" (אשת לוט)
1993 "Reversul unui zbor" (המהלך האחורי של מעוף)
1996 "Mă numesc Alzheimer" (קוראים לי אלצהיימר).
2001 "Abel" (הבל)
2004 "Crochiuri in peisaj israelian" (רישומים של נוף ישראלי).
הערות שוליים

↑  https://www.israelhayom.co.il/article/502569 משכונת פואבלו בראשון לציון לכיסא השר בממשלת רומניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264724705171  ISNI: 0000 0000 6698 8614  LCCN: no97030319  VIAF: 2071019   WorldCat (עם VIAF): 2071019 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טירה (נפת רמאללה)

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  רמאללה ואל-בירה
  ‑ הנקודה הגבוהה:  623 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,276 (2007)
 קואורדינטות:  31°52′05″N 35°07′20″E﻿ / ﻿31.86805556°N 35.12222222°E﻿ / 31.86805556; 35.12222222 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) טירה(למפת גוש דן רגילה) טירה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום טירה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום טירה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טירה או א-טירה (בערבית: الطيرة) היא כפר פלסטיני בנפת רמאללה ואל-בירה ביהודה ושומרון.
לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה מ-2007, מנתה אוכלוסיית הכפר 1,276 תושבים.
מיקום

טירה ממוקמת בהרי בנימין המערביים, 8.3 קילומטרים דרום-מערבית לרמאללה. היא גובלת בביתוניא ממזרח ומצפון, בית חורון מצפון, בית עור אל-פוקא ("בית חורון עליון") מצפון-מערב, בית ענאן ממערב ובית דוקו מדרום.
מקור השם

טירה הוא שמם של מספר יישובים במרחב ארץ ישראל, ובהם העיר טירה שבשרון, והכפר טירי שבדרום לבנון. בעבר יישובים ערביים בשם זה התקיימו גם באזור חיפה, באזור בית שאן ובאזור רמלה. לפי החוקר הבריטי בן המאה ה-19 אדוארד הנרי פאלמר, מקור שמות היישובים הללו במילה העברית והארמית "טירה", ובשלבים מאוחרים יותר הוא בולבל עם המילה הערבית 'טייר', ציפור.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

טירה יושבה לאחר המאה ה-18 בידי מהגרים מדורא שבדרום הר חברון. אצל רובינסון וסמית' (1838) טירה נזכרת ככפר מוסלמי, השוכן במחוז בני מאלכ, ממערב לירושלים.
בסקר ארץ ישראל המערבית (1883) נזכר היישוב טירה ככפריר השוכן על רכס. החוקרים ציינו כי ישנו עץ קדוש צפון מזרחית לכפר (שייח' חסן) ומעיין בשם עין ג'ופנא השוכן בעמק מדרום מערב לכפר.
היסטוריה > המנדט הבריטי

במפקד האוכלוסין בארץ ישראל שנערך בשנת 1922 על ידי רשויות המנדט הבריטי, נמנו בטירה 257 מוסלמים. במפקד העוקב של שנת 1931 נמנו בכפר 265 מוסלמים שהתגוררו ב-71 בתים.
על-פי סקר הכפרים שנערך ב-1945, בטירה התגוררו 330 מוסלמים, בעוד ששטח הקרקע הכולל של הכפר היה 3,968 דונם. מתוכם, 193 דונם שימשו למטעים וקרקע להשקיה, 1,974 לדגנים, ואילו 23 דונם סווגו כשטחים בנויים.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, הכפר נכלל בשטח המדינה הערבית.
היסטוריה > התקופה הירדנית

לאור הסכמי שביתת הנשק של 1949 שחתמו את מלחמת העצמאות, עברה אט-טירה לשלטון ירדני.
במפקד ירדני שנערך ב-1961 נמנו 534 תושבים בטירה.
היסטוריה > בשלטון ישראל

הכפר עבר לשליטת ישראל במלחמת ששת הימים.
היסטוריה > תחת הרשות הפלסטינית

בהסכם אוסלו ב' (1995), 10.4% מאדמות הכפר סווגו כשטח B, ואילו 89.6% הנותרים סווגו כשטח C.
67 דונמים הופקעו מהכפר לצורך הקמת בית חורון.
הערות שוליים

↑  Conder, C. R. (Claude Reignier); Palestine Exploration Fund; Kitchener, Horatio Herbert Kitchener; Palmer, Edward Henry (1881). The survey of Western Palestine: Arabic and English name lists collected during the survey. Robarts - University of Toronto. London: Committee of the Palestine Exploration Fund. p. 7.
↑  דוד גרוסמן, שמעון דר, זאב ספראי (ע), תהליכי התפתחות ונסיגה ביישוב הכפרי בשומרון וביהודה בתקופה העות'מאנית, מחקרי שומרון, רעננה: הקיבוץ המאוחד, 1986 תשמ"ז, עמ' 358
↑  Robinson and Smith, 1841, vol 3, Appendix 2, p. 124
↑  Conder and Kitchener, 1883, SWP III, p. 19
↑  Barron, 1923, Table VII, Sub-district of Ramallah, p. 17
↑  Mills, 1932, p. 51.
↑  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 26
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 65
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 113
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 163
↑  Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, p. 24
1 2  At Tira Village Profile, ARIJ, p. 16
| דגל פלסטיןיישובי נפת רמאללה ואל-בירה |
| --- | --- | --- |
| ערים | אל-בירה • ביתוניא • רוואבי • רמאללה |   |
| מועצות מקומיות | אל-איתיחאד (ביתילו, דיר עמאר, ג'מאלא) • א-זיתונה (מזרעה אל-קיבליה, אבו שוחידם) • ביר זית • בית ליקיא • בני זייד (דיר ע'סאנה, בית רימא) • בני זייד א-שרקייה (עארורה, מזארע א-נובאני) • דיר ג'ריר • דיר דיבוואן • חרבתא אל-מצבאח • מזרעה א-שרקיה • נעלין • סילוואד • סינג'יל • תורמוס עיא |   |
| כפרים | אבו קש • אום צפא • א-לובן אל-ע'רבי • אל-ג'אנייה • אל-מוע'ייר • אל-מידיה • בודרוס • בורקה • בית סירא • ביתין • בית עור אל-פוקא • בית עור א-תחתא • בלעין • ג'יפנה •דורא אל-קרע • דיר אבו משעל • דיר איבזיע • דיר א-סודאן • דיר ניזאם • דיר קדיס • ח'ירבת אבו פלאח • ח'רבת'א בני חרית • טייבה • טירה • יברוד • כובאר • כפר מאליכ • כפר ניעמה • כפר עין • נבי סאלח • סאפא • סורדא • עאבוד • עבוין • עג'ול • עטארה • עין יברוד • עין עריכ • עין סיניא • עין קיניא • קיביה • קראוות בני זייד •  ראס כרכר • רמון • רנתיס • שוקבא • שיבתין |   |
| מחנות פליטים | אל-אמערי • ג'לזון • קדורה • קלנדיה |   |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582164605171
טונג צ'ונג

מבט על טונג צ'ונג משביל הליכה בהרים הסמוכים.
מבט על טונג צ'ונג מרכבל נגונג פינג 360.
טונג צ'ונג (בסינית מסורתית: 東涌, בסינית פשוטה: 东涌, באנגלית: Tung Chung, קרי "זרם מזרחי") הוא אזור בצפון מערב האי לנטאו שבטריטוריות החדשות של הונג קונג. משמעות השם "הנחל המזרחי".
אזור טונג צ'ונג הוא אחד מאזורי "הערים החדשות" שנבנות בהונג קונג.
היסטוריה

אזור טונג צ'ונג יושב בתקופת שושלת סונג (960 - 1279). באותה עת היה באזור כפר שתושביו התפרנסו מדיג וחקלאות.
בראשית המאה ה-19 נשלט אזור זה של האי לנטאו על ידי שודדי ים עד שצבא שושלת צ'ינג השתלט על האזור והקים, בשנת 1817 שתי מצודות באי - מצודת פאן לאו בדרומו ומצודת טונג צ'ונג בצפונו.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימש האזור כבסיס עבור צבא יפן.
עם הקמת נמל התעופה הבינלאומי של הונג קונג החל פיתוח נרחב של האזור אשר כלל ייבוש שטחי ים נרחבים, הקמת תשתיות עבור שדה התעופה והקמת שכונות מגורים עבור עובדי השדה ועובדי שירותי השדה.
פיתוח האזור מבוצע בארבעה שלבים, כאשר בסיום הפיתוח תהפוך העיר לעיר בת 250,000 תושבים. בשנת 1994 החל הפיתוח, ועבודות התשתית הסתיימו בשנת 1997 עם סיום בניית שכונות המגורים הראשונות, בהן מתגוררים 18,000 תושבים העובדים בשדה התעופה הסמוך.
בשלב הפיתוח השני יובשו 350,000 מ"ר מהים בשנת 2000, ובהמשך יובשו 270,000 מ"ר נוספים מים בשנת 2001, ועליהם נבנו שכונות מגורים עבור 69,000 תושבים.
במסגרת שלב הפיתוח השלישי יובשו 260,000 מ"ר נוספים מהים בשנת 2003, עליהם יבנו דירות עבור 22,000 תושבים נוספים.
שלב הפיתוח הרביעי טרם החל.
במסגרת פיתוח האזור הוארך קו טונג צ'ונג של הרכבת התחתית של הונג קונג ונבנו בטונג צ'ונג קניון המותגים סיטיגייט ורכבל נגונג פינג 360 המוביל לאתר התיירות והמנזר בנגונג פינג.
מבט על העיר החדשה של טונג צ'ונג
טאונוס 12M

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורד גרמניה 
 מודל קודם:  פורד טאונוס P1 
 מודל אחריו:  פורד טאונוס P6 
 רוחב:  1,594 מ"מ 
 גובה:  1,458 מ"מ 
 בסיס גלגלים:  2,527 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 
טאונוס 12M, שנת 1959, דור שני
טאונוס 12M, דור שני
מנוע טאונוס 12M, דור ראשון
טאונוס 12M, קבריולה דור ראשון
טאונוס 12M, שנת 1964, 4 דלתות, דור שלישי
טאונוס 12M, דור רביעי, מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
טאונוס 12M, דור רביעי
פורד טאונוס 12M (בגרמנית: Ford Taunus 12M) היא מכונית משפחתית קומפקטית שיוצרה על ידי יצרנית הרכב פורד. הטאונוס 12M היה הפורד הגרמני הראשון שיוצר לאחר מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1952–1970, ויוצר במשך ארבעה דורות.
הטאונוס 12M החליף את פורד טאונוס G93A, שיוצר משנת 1939–1942 ואת הפורד טאונוס G73A שיוצר משנת 1948–1952. יוצרו מדגמי הטאונוס G73A ו-G93A סך של 74,128 יחידות.
דורות

דור ראשון 1959–1952, V4 צילינדרים, נפח מנוע 1,172 סמ"ק, המפתח 28 כ"ס, בדגמים 2 דלתות סדאן, 2 דלתות סטיישן, 2 דלתות קבריולה, (מהירות שיא של 112 קמ"ש)
דור שני 1959–1962, V4 צילינדרים, נפח מנוע 1,172 סמ"ק, המפתח 28 כ"ס, בדגמים 2 דלתות סדאן, 2 דלתות סטיישן
דור שלישי 1962–1966, V4 צילינדרים, נפח מנוע 1,183 סמ"ק המפתח 29 כ"ס
דור רביעי 1966–1970, V4 צילינדרים, נפח מנוע 1,183 סמ"ק המפתח 33 כ"ס
טאונוס 15M - גוף ה- טאונוס 15M היה כמעט זהה לגוף הטאונוס 12M, עם מנוע בנפח גדול יותר: 1,498 סמ"ק
דורות > דור שלישי (1966-1962)

יוצר מספטמבר 1962 עד אוגוסט 1966 בגרמניה ובלגיה
יוצרו 672,695 יחידות
דגמים: 2 דלתות, 4 דלתות, 3 דלתות סטיישן, 2 דלתות קופה
מנוע 4 צילינדרים, מקורר מים, בנפח 1,183 סמ"ק המפתח 29 כ"ס, 39 כ"ס, 37 כ"ס, 49 כ"ס
אורך הרכב - 4,248 מ"מ
רוחב - 1,594 מ"מ
גובה - 1,458 מ"מ
בסיס גלגלים - 2,527 מ"מ
משקל - 860–870 ק"ג
מהירות שיא - 123 קמ"ש לדגם 29 כ"ס
דורות > דור רביעי (1970-1966)

יוצר מספטמבר 1966 עד אוגוסט 1970
יוצרו 666,187 יחידות
דגמים: 2 דלתות, 4 דלתות, 3 דלתות סטיישן ומסחרית, 2 דלתות קופה
מנוע 1,183 סמ"ק, מקורר מים, המפיק 45 כ"ס
מנוע 1,305 סמ"ק, מקורר מים
אורך הרכב - 4,839 מ"מ
רוחב - 1,603 מ"מ
גובה - 1,400 מ"מ, (1,425 מ"מ בגרסת סטיישן)
בסיס גלגלים - 2,527 מ"מ
משקל - 845–925 ק"ג
מהירות שיא - 125 קמ"ש לדגם מנוע 1,183 סמ"ק
תמונות

טאונוס 12M שנת 1954 (דור ראשון)
טאונוס 12M (דור שני)
טאונוס 12M, שנת 1960 (דור שני)
טאונוס 12M, (דור שני)
טאונוס 12M, סטיישן, שנת 1965, (דור שלישי)
טאונוס 12M, מסחרית, (דור שלישי)
טאונוס 12M, קופה (דור שלישי)
טאונוס 12M, קופה (דור שלישי)
טאונוס 12M,(דור רביעי)
טאונוס 12M,(דור רביעי)
ראו גם

פורד
פורד טאונוס G93A
פורד טאונוס P2
פורד טאונוס P3
פורד טאונוס P5
פורד טאונוס P6
טאונוס 20M
פורד טאונוס TC
לקריאה נוספת

קטלוג פורד 1966
סדרת m פורד (ford-m-modelle)