stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוסומו טונגאווה
ביוגרפיה

טונגאווה נולד בשנת 1939 בעיר נגויה שביפן כבן למהנדס בתעשיית הטקסטיל. הוא השני מבין שלושה בנים ויש לו עוד אחות יותר צעירה.  בגלל עבודתו של האב במקומות ייצור שונים במסגרת החברה שבה היה מועסק, עברה המשפחה לגור ביישובים שונים. מסיבה זו גדל טונגאווה בכמה עיירות בפרובינציה. כשגדל נשלח על ידי הוריו אל דוד שהתגורר בעיר הבירה כדי להירשם במוסד חינוכי בעל רמה. הוא למד בתיכון היבייה הידוע בטוקיו שבו התחיל להתעניין במיוחד בכימיה. אחרי כישלון אחד בבחינת הכניסה, הוא התקבל בשנת 1959 לפקולטה לכימיה של אוניברסיטת קיוטו והשלים בה את התואר הראשון שלו בשנת 1963.
בסוף לימודיו שם הוקסם על ידי מחקריהם של פרנסואה ז'קוב וז'אק מונו על תורת האופרון והחליט לעסוק בביולוגיה מולקולרית. הוא התקבל במעבדתו של הפרופסור איטארו וטנאבה במכון לחקר הנגיפים באוניברסיטת קיוטו אך כעבור חודשיים נוכח מגבלות התוכנית להשתלמות בתחום ביפן, המליץ לו וטנאבה לנסוע להשתלם בארצות הברית.
ואכן את הדוקטורט שלו עשה טונגאווה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, שם עבד עם ד"ר מסאקי היאשי. הוא כתב את עבודת הפוסט-דוקטורט שלו במכון סאלק בסן דייגו במעבדתו של רנאטו דולבקו, ולאחר מכן בשנים 1981-1971 עבד במכון בזל לאימונולוגיה בבזל שבשווייץ, שם ביצע את המחקר פורץ הדרך שלו. בשנת 1981 התמנה לפרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, שם ייסד וניהל את מכון פיקוור ללמידה ולזיכרון. ב־1982 זכה בפרס לואיזה גרוס הורוויץ מאוניברסיטת קולומביה יחד עם ברברה מקלינטוק. הוא חבר במועצת המנהלים המדעית במכון סקריפס ומנהל של מרכזי מחקר שונים בארצות הברית וביפן.
תגליתו של טונגאווה בתחום האימונולוגיה הייתה בפענוח המנגנון הגנטי במערכת החיסון הנרכשת. לכאורה, על מנת להשיג את מגוון הנוגדנים הדרושים להגן מפני כל סוג של אנטיגן, היה על מערכת החיסון להכיל מיליוני גנים שיקודדו כל אחד לכל נוגדן. אלא שטונגאווה הראה בסדרת ניסויים החל מ־1976 כי החומר הגנטי יכול לארגן עצמו כך שהוא יכול ליצור סך רחב של נוגדנים אפשריים. בהשוואתו את הגנים של תאי B בעוברי עכברים ובעכברים בוגרים, הבחין טונגאווה שהגנים בתאי B בשלים בעכברים בוגרים עוברים הסטה, שחלוף ומחיקה על מנת ליצור את המגוון של האזורים המשתנים בנוגדנים.
פרסים ואותות הוקרה

1984 - חבר חוץ באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
1986 - חבר חוץ באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
1998 - אסטרואיד נקרא על שמו
פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי (1987)
Cloëtta Prize (1978)
פרס ההצטיינות בתרבות (1983)
פרס אשאסי (1981)
פרס בריסטול מאיירס סקוויב למחקר סרטן (1986)
פרס רוברט קוך (1986)
ד״ר לשם כבוד מאוניברסיטת אלקלה (2006)
Shincho Gakugei Literature Prize (1991)
פרס האימנולוגיה הגרמני (1981)
פרס לואיזה גרוס הורביץ (1982)
פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1987)
פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (1983)
מסדר התרבות (1984)
מדליית הזהב של מועצת המחקר הלאומית של ספרד (2 באוקטובר 2007)
חבר ארגון הביולוגיה המולקולרית האירופאי
סלים תמרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1945 (בן 79 בערך) יפו, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת מנצ'סטר  אוניברסיטת דרו  אוניברסיטת ניו המפשייר 
 מעסיק:  אוניברסיטת ג'ורג'טאון 
 פרסים והוקרה:  Palestine Appreciation Award (2017)  Palestine Book Awards (2018) 
 
סלים תמרי (נולד ב-1945 ביפו) הוא סוציולוג פלסטיני, פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת ביר זית ומנהל המכון ללימודי ירושלים.
אודות

תמרי נולד ביפו, ממנה ברחה משפחתו ב-1948, בשל אירועי מלחמת השחרור. הוא השיג תואר ראשון במדעי המדינה ב-Drew University בניו ג'רזי וקיבל תואר שני בסוציולוגיה מאוניברסיטת ניו המפשייר.
את הדוקטורט שלו עשה בסוציולוגיה באוניברסיטת מנצ'סטר ב-1983 ושימש כמרצה אורח באוניברסיטת ניו יורק. תמרי היה חבר במשלחת הפלסטינית לדיונים בנושא הפליטים בוועידת השלום במדריד ב-1991. הוא עמית אורח בתוכנית מחקר לאדריכלות אסלמית ב-MIT, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
הוא מתגורר במזרח ירושלים ונשוי לסועאד עאמירי, סופרת וארכיטקטית, המתמחה בשימור ושחזור מבנים ומנהלת את ארגון 'ריאק' לשימור מבנים ערביים.
מספריו

שנת הארבה: יומנו של החייל אחסאן אלתורג'מאן, פלסטיני בצבא העות'מאני, 1915–1916, הוצאת מכון ון ליר בירושלים, ירושלים, 2018
“Jerusalem 1948: The Arab Neighborhoods and Their Fate in the War”
“Palestinian Refugee Negotiations: From Madrid to Oslo II”
“Mountain against the Sea: Essays on Palestinian Society and Culture”
סוסואה

| --- | --- |
אתרים שונים בעיר
אתרים שונים בעיר
 מדינה:  הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית
 ראש העיר:  אילנה נוימן דה אזאר
 שטח:  276.89 קמ"ר
 גובה:  260 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  69,885 (31 בדצמבר 2012)
  ‑ במטרופולין:  69,885 (2012)
 קואורדינטות:  19°45′N 70°31′W﻿ / ﻿19.75°N 70.52°W﻿ / 19.75; -70.52
 אזור זמן:  UTC -4
 www.sosua.gob.do
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה הדומיניקנית מוגדלת) סנטו דומינגו לה וגה לה רומנה איגוויי סן קריסטובל סן פרנסיסקו דה מקוריס  סנטיאגו פוארטו פלטה האוקיינוס האטלנטי הים הקריבי האיטיסוסואה(למפת הרפובליקה הדומיניקנית רגילה) סנטו דומינגו לה וגה לה רומנה איגוויי סן קריסטובל סן פרנסיסקו דה מקוריס  סנטיאגו פוארטו פלטה האוקיינוס האטלנטי הים הקריבי האיטיסוסואה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סוסואה (ספרדית Sosúa) היא עיר תיירות חוף בפרובינציית לה-פלטה שברפובליקה הדומיניקנית.
היסטוריה

בועידת אוויאן, שנתכנסה, ב-1938, לדיון בבעיית הפליטים היהודים שנמלטו משטחי גרמניה הנאצית, הכריז רפאל טרוחיו שליט הרפובליקה הדומיניקנית על הסכמתו לקלוט 100,000 פליטים יהודים. טרוחיו, שנודע בשלטון היחיד שלו והיה לעריץ אכזרי ומושחת, רצה לשנות את תדמיתו בעולם. בין מטרותיו בהסכמתו לקבל את היהודים עמד הרצון להתקרב לארצות הברית ולקבל סיוע כלכלי. טרוחיו, שהיה גזען, ביקש להגדיל את האוכלוסייה הלבנה באי על חשבון האוכלוסייה השחורה. לכן הציב תנאי אחד, שבין הפליטים יהיו רק גברים צעירים ורווקים שיוכלו להתחתן עם המולאטיות המקומיות ויבהירו את הגזע הדומיניקני. קרוב ל־100 אלף יהודים קיבלו ויזות, אבל הבירוקרטיה עבדה לאט, ומתוך 100,000 הפליטים, רק 5,000 איש נותרו חופשיים לעשות את המסע הארוך, ורק 2,000 מהם הגיעו בסופו של דבר לרפובליקה הדומיניקנית. בשנת 1941 אידה סילברמן ביקרה במקום ובחזרתה לארצות הברית דיווחה על כישלון חרוץ.
טרוחיו דרש שהיהודים ישלמו עבור הקרקעות שהעמיד לרשותם, שהיו "רכושו הפרטי", ויהדות ארצות הברית נחלצה לעזרה וגייסה את מיליון הדולרים שנדרשו תמורת האדמות באמצעות ארגון הג'וינט. טרוחיו גם מינה את נציג הארגון כחבר פרלמנט. כ-600 פליטים מאוסטריה וגרמניה נשלחו לסוסואה, וייסדו במקום כפר יהודי קטן. החלו לעסוק בחקלאות, כל מתיישב קיבל כ-300 דונם. לשיווק מוצרי החלב והבשר שלהם הקימו קואפרטיב בשם "תוצרת סוסואה" (Productos Sosúa), אך נאלצו לתת לטרוחיו כ-25% ממניותיו. לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו פליטים יהודים נוספים משאנגחאי, בשנים שלאחר מכן עברו רוב בני הקהילה לארצות הברית. בשנת 1956 נותרו בעיירה כ-180 יהודים. בשנות ה-80 של המאה ה-20 נותרו בכפר כ-35 משפחות של יהודים. חלקן קנו במשך השנים עוד אדמות, והפכו להיות בעלי הקרקעות הגדולים באזור. באותן השנים הם החלו לפתח את תעשיית התיירות במקום ומכרו קרקעות ליזמים שבנו עליהם בתי מלון. מאז גדל הכפר לעיירת נופש בה כ-60,000 תושבים ומאות חדרי מלון.
בשנת 1988 נותרו בסוסואה פחות ממאה יהודים. יש בה בית כנסת, בית עלמין יהודי, מוזיאון, פארק ואתר זיכרון לקהילה היהודית.
הערות שוליים

1 2 3  מיכל מירון-שקד, גן עדן לפליטים, כותרת ראשית, 6 בינואר 1988
1 2 3  עמוס אילון, יהודי המלך, הארץ, 10 באפריל 1959
↑  א. לינדנבאום, המושבה היהודית סוסואה הונצחה ברפובליקה הדומניקנית, דבר, 8 באפריל 1960
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4635189-9  SUDOC: 139262245  VIAF: 158288801   WorldCat (עם VIAF): 158288801
נרלנס נואל

| --- | --- |

נואל במדי פילדלפיה, 2015
 לידה:  10 באפריל 1994 (בן 30)  אוורט שבמסצ'וסטס
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.08 מטר
 מספר:  3
 מכללה:  אוניברסיטת קנטקי
 דראפט:  בחירה שישית, 2013 ניו אורלינס פליקנס
 קבוצות כשחקן
 2013–2017   2017   2018–2020   2020–2022   2022–2023 2023:  פילדלפיה 76'   דאלאס מאבריקס   אוקלהומה סיטי ת'אנדר   ניו יורק ניקס   דטרויט פיסטונס ברוקלין נטס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז הראשונה (2015)
נרלנס נואל (באנגלית: Nerlens Noel; נולד ב-10 באפריל 1994) הוא כדורסלן אמריקאי ממוצא האיטי, המשחק בעמדת הסנטר.
ראשית חייו

נואל נולד באוורט שבמסצ'וסטס להורים שהיגרו מהאיטי. שניים מאחיו משחקים פוטבול ואחותו הצעירה אף היא כדורסלנית. בתיכון למד נואל בתיכון בעיר, ושיחק בקבוצת הכדורסל של בית הספר ובסיום כיתה י', החליט לעבור לבית ספר "טילטון" - מוסד פרטי בניו המפשייר.
בטילטון הפך נואל לאחד מטובי שחקני התיכונים במדינה ובעונת הסניור שלו קלע 12.6 נקודות, קטף 7.2 ריבאונדים והוסיף 3.9 חסימות בממוצע למשחק. עם סיום לימודיו התיכוניים הוא דורג כסנטר הטוב ביותר בתיכונים על ידי ESPN ואתר Scout.com העוקבים אחרי שחקני תיכונים במדינה.
קריירת מכללות

עם סיום לימודיו התיכוניים בחר נואל לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קנטקי המתמודדת בחטיבה הדרום מזרחית (נקראת SEC) של ליגת המכללות תחת הדרכתו של המאמן ג'ון קלאפרי.
נואל הספיק לשחק 24 משחקים בלבד במדי הקבוצה, בהם רשם ממוצעים של 10.5 נקודות, 9.5 ריבאונדים, 4.4 חסימות ו-2.1 חטיפות בטרם קרע את הרצועה הצולבת הקדמית ולא שב לשחק במדי הקבוצה. חרף פציעתו נבחר נואל בסיום העונה לחמישייה המצטיינת של ה-SEC ולשחקן ההגנה של העונה בחטיבה.
קריירת ה-NBA > פילדלפיה 76'

לאחר שנה בלבד במכללות החליט נואל להעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA. נואל, שעד פציעתו חזו לו הפרשנים את הבחירה הראשונה בדראפט, הידרדר עד למקום השישי בו בחרה בו ניו אורלינס פליקנס. מעט לאחר הדראפט העבירה הקבוצה את נואל בטרייד לפילדלפיה 76' תמורת ג'רו הולידיי. על אף שהחלים במהלך עונת 2013/2014 מפציעתו, לא שותף נואל במשחקיה של פילדלפיה משך כל אותה העונה על מנת שיוכל להשלים את החלמתו במלואה ובשל ניסיונה של הקבוצה לבצע טנקינג.
בעונת 2014/2015 נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA, לאחר שרשם ממוצעים של 9.9 נקודות ו-8.1 ריבאונדים למשחק.
קריירת ה-NBA > דאלאס מאבריקס

ב-23 בפברואר 2017 עבר נואל בטרייד לדאלאס מאבריקס תמורת ג'סטין אנדרסון, אנדרו בוגוט ובחירת דראפט עתידית.
קריירת ה-NBA > אוקלהומה סיטי ת'אנדר

בנובמבר 2020 חתם נואל על חוזה לשנתיים באוקלהומה סיטי ת'אנדר.
קריירת ה-NBA > ניו יורק ניקס

לקראת עונת 2020/2021 חתם על חוזה בניו יורק ניקס.
קריירת ה-NBA > דטרויט פיסטונס

ב-29 ביוני 2022, הועבר נואל בטרייד לדטרויט פיסטונס יחד עם חברו לקבוצה אלק ברקס.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת ה-NCAA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהשלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012/2013 | קנטקי | 24 | 24 | 31.9 | 0.590 | 0.000 | 0.529 | 9.5 | 1.6 | 2.1 | 4.4 | 10.5 |
| קריירה |  | 24 | 24 | 31.9 | 0.590 | 0.000 | 0.529 | 9.5 | 1.6 | 2.1 | 4.4 | 10.5 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהשלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014/2015 | פילדלפיה | 75 | 71 | 30.8 | 0.462 | 0.000 | 0.609 | 8.1 | 1.7 | 1.8 | 1.9 | 9.9 |
| 2015/2016 | פילדלפיה | 67 | 62 | 29.3 | 0.521 | 0.500 | 0.590 | 8.1 | 1.8 | 1.8 | 1.5 | 11.1 |
| 2016/2017 | פילדלפיה | 29 | 7 | 19.4 | 0.611 | 0.000 | 0.683 | 5.0 | 1.0 | 1.4 | 0.9 | 8.9 |
| 2016/2017 | דאלאס | 22 | 12 | 22.0 | 0.575 | 0.000 | 0.708 | 6.8 | 0.9 | 1.0 | 1.1 | 8.5 |
| 2017/2018 | דאלאס | 30 | 6 | 15.7 | 0.524 | 0.000 | 0.750 | 5.6 | 0.7 | 1.0 | 0.7 | 4.4 |
| 2018/2019 | אוקלהומה סיטי | 77 | 2 | 13.7 | 0.587 | 0.000 | 0.684 | 4.2 | 0.6 | 0.9 | 1.2 | 4.9 |
| 2019/2020 | אוקלהומה סיטי | 61 | 7 | 18.5 | 0.684 | 0.333 | 0.755 | 4.9 | 0.9 | 1.0 | 1.5 | 7.4 |
| 2020/2021 | ניו יורק | 64 | 41 | 24.2 | .614 | .000 | .714 | 6.4 | .7 | 1.1 | 2.2 | 5.1 |
| 2021/2022 | ניו יורק | 25 | 11 | 22.5 | 0.533 | 0.000 | 0.700 | 5.6 | 0.9 | 1.2 | 1.2 | 3.4 |
| 2022/2023 | דטרויט | 14 | 3 | 10.9 | 0.400 | 0.500 | 0.700 | 2.6 | 0.5 | 0.9 | 0.6 | 2.3 |
| 2022/2023 | ברוקלין | 3 | 1 | 14.3 | .167 | - !— | .500 | 3.0 | 1.0 | 1.0 | 0.3 | 1.0 |
| קריירה |  | 467 | 223 | 22.0 | 0.546 | 0.200 | 0.655 | 6.1 | 1.1 | 1.3 | 1.5 | 7.1 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהשלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | אוקלהומה סיטי | 5 | 0 | 12.0 | 0.600 | 0.000 | 0.000 | 3.8 | 0.0 | 0.4 | 0.6 | 4.8 |
| 2019/2020 | אוקלהומה סיטי | 7 | 0 | 13.9 | 0.471 | 0.000 | 0.500 | 4.1 | 0.4 | 0.3 | 0.7 | 3.0 |
| 2020/2021 | ניו יורק | 5 | 2 | 18.4 | 0.500 | - !— | 0.813 | 4.0 | 0.2 | 0.8 | 0.6 | 4.6 |
| קריירה |  | 17 | 2 | 14.6 | 0.532 | 0.000 | 0.643 | 4.0 | 0.2 | 0.5 | 0.6 | 4.0 |
הערות שוליים

1 2  ביוגרפיה באתר אוניברסיטת קנטקי
↑  Holiday-Noel trade becomes official באתר פילדלפיה 76'
↑  שרון דוידוביץ', NBA: פילדלפיה "מוותרת" על השם הכי גדול שלה, באתר ynet, 22 באוקטובר 2013
↑  "Mavericks acquire Nerlens Noel from 76ers". Mavs.com. 23 בפברואר 2017. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  נואל מסכם על חוזה באוקלהומה סיטי, באתר ESPN,‏ 3 ביולי 2018
↑  נואל חותם על חוזה בניקס, באתר הקבוצה, 25 בנובמבר 2020
↑  https://www.nba.com/news/report-knicks-trading-nerlens-noel-alec-burks-to-pistons?amp=1
סמל ארמניה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  ארמניה 
 תאריך אימוץ:  1992
 התקנים
 מגן:  מחולק לרבעים: 1 סמל שושלת בגרטוני, 2 סמל שושלת ארשק 3 סמל השושלת הרופנית 4 סמל השושלת הארטשסית, במרכז המגן מוצג הר אררט ועליו תיבת נוח.
 תומכים:  עיט ואריה
 
סמל הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית
סמל ארמניה כולל עיט ואריה מחזיקים מגן. הסמל משלב סמלים ארמנים קדומים וסמלים ארמנים חדשים. האריה והעיט היוו סמלים ארמנים במשך למעלה מאלפיים שנים.
במרכז הסמל מתואר הר אררט ועליו תיבת נוח. סביב ההר מצוירים סמלי השושלות הארמניות: בפינה השמאלית התחתונה סמל השושלת הארטשסית (אנ') ששלטה במאה הראשונה לפני הספירה, בפינה השמאלית העליונה סמל שושלת בגרטוני (אנ') ששלטה בארמניה בימי הביניים, בפינה הימנית העליונה סמל השושלת הנוצרית הראשונה ששלטה בארמניה – שושלת ארשק (אנ') החל מהמאה הראשונה לספירה ועד שנת 428. בפינה הימנית העליונה – סמל השושלת הרופנית (אנ') ששלטה בממלכת קיליקיה הארמנית במאות ה-12 וה-13.
הסמל הנוכחי נוצר בשנת 1918 במהלך העצמאות קצרת החיים של ארמניה. החרב בתחתיתו מסמלת את סיום השלטון העות'מאני בארמניה ואת הרצון להגן עליה. השלשלת השבורה מייצגת את המאמץ הלאומי להשיג חופש ועצמאות. השיבולים מסמלות את טבעו העמלני של העם הארמני. הנוצה, קולמוס לכתיבה, מסמלת את המורשת האינטלקטואלית והתרבותית.
ראו גם

דגל ארמניה
המנון ארמניה
סלץ (בלארוס)

| --- | --- |
כנסייה בכפר
כנסייה בכפר
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 וובלסט:  ברסט (מחוז) ברסט
 ראיון:  ברזובסקי
 תאריך ייסוד:  1397 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  861 (2009)
 קואורדינטות:  52°35′N 24°51′E﻿ / ﻿52.583°N 24.850°E﻿ / 52.583; 24.850
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהסלץ(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהסלץ(למפת מחוז ברסט רגילה) ברסט ברנוביץ' פינסק קוברין ברזה קרטוסקה  לוניניץ גרודנו מינסק ה ו מ ל  אוקראינה פוליןסלץ(למפת מחוז ברסט מוגדלת) ברסט ברנוביץ' פינסק קוברין ברזה קרטוסקה  לוניניץ גרודנו מינסק ה ו מ ל  אוקראינה פוליןסלץ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סלץ (בבלארוסית: Сялец, ברוסית: Селец, בפולנית: Sielec) הוא כפר במחוז ברסט שבמערב בלארוס, מזרחית לפרוז'ני ובסמוך לנהר יסולדה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב

הכפר נזכר לראשונה בסוף המאה ה-14, ובסוף המאה ה-15 הוקמה בו כנסייה. בהמשך הוענק הכפר כמתנה לבני משפחת רדזיוויל. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית.
בשנת 1921, בעקבות הסכם ריגה, נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי סלץ

קהילה יהודית מתועדת בכפר מראשית המאה ה-17, ובתחילה היו בני הקהילה כפופים לקהילת בריסק. במהלך המאה ה-17 נערכו ביישוב מספר כינוסים מטעם ועד ארבע הארצות. הכפר ידוע בעיקר בשל היוולדו של הגאון מווילנה במקום.
בסוף המאה ה-19 עזבו את היישוב רבים מיהודיו, והגירה זו התגברה לאחר מלחמת העולם הראשונה. בין מלחמות העולם נותרו בכפר כ-250 יהודים.
ב-23 ביוני 1941, יום לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת אות מזהה, החרמת רכוש, חובת תשלום סכומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי התעללות בעובדים.
ב-25 במאי 1942 גורשו כל יהודי היישוב לגטו ברזה קרטוסקה, וממנו שולחו ב-15 ביולי 1942 לאתר ההרג ברונה גורה. יהודים מעטים שעוד הושארו בגטו זה נרצחו ביום 15 באוקטובר 1942.
סמל אתיופיה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  אתיופיה 
 תאריך אימוץ:  1999 
 
סמל אתיופיה הוא סמלה הרשמי של הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של אתיופיה. הסמל הנוכחי נכנס לראשונה לשימוש בשנת 1996. הוא כולל פנטגרם מוזהב וחמש קרניים זהובות, על עיגול כחול. הכוכב המחומש מסמל את שלמה המלך,[דרוש מקור] שעל פי המסורת האתיופית היה אביו של מנליק הראשון, מלך אקסום. כיום, הכוכב מסמל את אחדות העם. 
הקווים בסמל מסמלים את השמש והעיגול הכחול מסמל את השמיים.
ראו גם

דגל אתיופיה
המנון אתיופיה
סחלב שלוש השיניים

| סחלב שלוש השיניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: סחלביים
סוג:: נאוטינאה
מין:: סחלב שלוש השיניים
שם מדעי
 Neotinea tridentata ‏Bateman & Pridgeon & Chase, 1997
סחלב שלוש השיניים (שם מדעי: Neotinea tridentata) הוא אחד מהמינים בסוג נאוטינאה הגדלים בארץ ישראל. בעבר שויך לסוג סחלב אך השיוך שונה בעקבות מחקר פילוגנטי. הוא גדל על קרקעות בתה וגריגה ופורח בעיקר בחודשים מרץ-אפריל. הפרח אינו נדיר יחסית לשאר מיני הסחלבים .
סחלב שלוש השיניים גדל בארץ ישראל בשטחים ההרריים מהרי יהודה ועד לחרמון. 
ניכר בעמוד תפרחת כדורי, עם מספר פרחים היכול להגיע ל-30. צבע הפרחים ורוד-סגול, עם נקודות בצבע כהה יותר מצבע הפרח. שפית הפרח מחולקת לשלוש שיניים – ומכאן שמו. לעיתים נדירות הפרח לבקן (אלבינו).
תפוצתו העולמית משתרעת במזרחו של הים התיכון ובמזרח התיכון, מרכז אירופה, עיראק, פרס וקווקז.
סמל אראגון

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  אראגון 
 תאריך אימוץ:  1499 
 
סמל אראגון, הודפס באינקונבולה בסראגוסה,  1499
סמל אראגון הוא סמלה הרשמי של הקהילה האוטונומית אראגון שבספרד.
הסמל מעוצב כמגן מחולק לרבעים שמבוססים על הסמלים ההיסטוריים של מחוזות אראגון.

הרבע השמאלי העליון (הקנטון) הוא סמלו של אזור סובררבה (Sobrarbe) והוא מציג שדה זהב שעליו עץ אלון עם שבעה שורשים בצבעים טבעיים. מעל העץ, צלב לטיני אדום. הרבע השני מייצג את אזור הפירנאים עם שדה כחול שבו צלב איניגו אריסטה (Iñigo Arista) כסף. הרבע השלישי מציג את צלב גאורגיוס הקדוש וסביבו ארבעה ראשים כרותים של מורים. סמל זה נקרא צלב אלקורס (Alcoraz) על שם קרב אלקורס שהתרחש במהלך הרקונקיסטה ליד וסקה ובו ניצחו הנוצרים את המורים לאחר שהתפללו לעזרתו של גאורגיוס הקדוש. הסמל משמש גם כסמלה של סרדיניה שהייתה תחת שלטון ממלכת אראגון בימי הביניים (כמו כן, קורסיקה הייתה תחת שלטון אראגון וגם היא מציגה את הראש המורי בדגלה). הרבע הרביעי הוא סמלה ההיסטורי של ממלכת אראגון, והוא מציג ארבעה פסים מאונכים אדומים על שדה זהב.

מעל המגן מותקן כתר בעל שמונה פרחי חבצלת ושמונה פרחים מעוטרים בפנינים. בסיס הכתר מקושט בפנינים, אבני אודם וברקת.
הסמל ידוע כבר מאז 1499 ונקבע בחוק כסמל רשמי ב-1978.
הערות שוליים

↑  תיאור הקשר בין סמל סרדיניה ואראגון
↑  הסמל באתר caiaragon
| סמלי ספרד |
| --- | --- | --- |
| ממלכת ספרד | סמל ספרד |  |
| הקהילות האוטונומיות | אזור מורסיה • אנדלוסיה • אסטוריאס • אקסטרמדורה • אראגון •  גליסיה • האיים הבלאריים •  האיים הקנריים • ולנסיה • חבל הבסקים • לה ריוחה • נווארה • מדריד • קטלוניה • קנטבריה • קסטיליה-לה מנצ'ה •  קסטיליה ולאון |  |
| הערים האוטונומיות | סאוטה • מלייה |  |
סטפאנו מאורי

סטפאנו מאורי (באיטלקית: Stefano Mauri; נולד ב-8 בינואר 1980 בעיר מונצה שבאיטליה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקשר. מאורי שיחק מעל לעשור בקבוצת לאציו, בה אף שימש כקפטן.
מאורי משחק בעיקר בתור קשר התקפי, או כשחקן כנף, והתכונות העיקריות שהוא טוב בהן הן כדרור ומסירות. רגלו החזקה היא הרגל השמאלית והוא משתמש בה באופן ניכר, אולם יש לו גם כישרון מסוים ברגלו הימנית.
סדרת הפסגה

סדרת הפסגה (באנגלית: The Summit Series, בצרפתית: La Série du Siècle - "סדרת המאה", ברוסית: Суперсерия СССР — Канада - "סדרת-העל ברית המועצות - קנדה") הייתה סדרה של 8 משחקים בין נבחרות ההוקי קרח של ברית המועצות וקנדה במהלך חודש ספטמבר 1972, כאשר נבחרת קנדה מורכבת לראשונה משחקנים מקצוענים מליגת ה-NHL.
הסדרה, שנהגתה כסדרת משחקי ידידות, גלשה עד מהרה למאבק יוקרה ספורטיבי ופוליטי שהוכרע בצורה דרמטית, שינה את פני ההוקי קרח העולמי, ותרם לענף – כמו גם לתרבות ולזיכרון הקולקטיבי, בעיקר בקנדה - כמה רגעים מכוננים.
הרקע לסדרה

באותה תקופה, ליגת ה-NHL הייתה נחלתם הכמעט בלעדית של שחקנים קנדים, בעוד שבהוקי קרח הבינלאומי שלטה נבחרת ברית המועצות ביד רמה, כאשר קנדה שולחת לטורנירים הבינלאומיים – להם לא ייחסה חשיבות - שחקנים חובבים, צעירים, ותלמידי מכללות. באותה תקופה אף החרימה קנדה את ההוקי קרח הבינלאומי בדרישה לפתוח את אליפות העולם ולאפשר לשחקני ליגת ה-NHL להשתתף בה.
מצב העניינים הזה גרם למאבק על מעמד המעצמה הגדולה של הענף – ברית המועצות טענה לבכורה עקב היותה הנבחרת השלטת בהוקי הבינלאומי, ואילו קנדה ראתה בהוקי הבינלאומי כולו ענף חובבני בעוד שבקנדה מדובר בספורט הלאומי, ומקצועני הענף – שרובם קנדים - מרוכזים כולם ב-NHL.
את הרעיון להפגיש לראשונה את נבחרת ברית המועצות עם נבחרת קנדה שתורכב לראשונה משחקני NHL, על מנת להכריע את הוויכוח, הגה אלן איגלסון, עורך דין קנדי ששימש יושב ראש ארגון שחקני ה-NHL. הוא הגיע להסכמות עם איגוד ההוקי קרח הסובייטי על מתכונת הסדרה – ארבעה משחקים ראשונים בקנדה ולאחריהם ארבעה משחקים בברית המועצות, והסדרה שווקה בשם "סדרת הידידות" (באנגלית: The Friendship Series).
קנדה הופיעה ללא כמה מכוכביה הגדולים - המגן בובי אור, שנחשב באותה תקופה למגן הטוב בעולם, נעדר מהסדרה בגלל פציעה. כמו כן, באותה תקופה קמה ליגת ה-WHA - ליגה מקצוענית נוספת בצפון אמריקה שניסתה להתחרות ב-NHL. על מנת לקבל את הסכמת ה-NHL לקיום הסדרה, נאלצה נבחרת קנדה לוותר על שחקנים שערקו ל-WHA, כולל שניים שהיו אמורים להיות כוכבי ההתקפה הגדולים שלה – גורדי האו ובובי האל. למרות זאת, קנדה שלחה לסדרה נבחרת משופעת בכוכבי NHL מהדרגה הראשונה.
גם ברית המועצות הופיעה ללא שני שחקנים חשובים, החלוץ אנטולי פירסוב והמגן ויטאלי דבידוב, בשל מחלוקת עם מאמן הנבחרת, וסבולוד בוברוב.
המשחקים בקנדה

משחק מס' 1 התקיים ב"מונטריאול פורום" שבמונטריאול ב-2 בספטמבר. קנדה פתחה אותו בשני שערים מהירים – אך עד מהרה התברר לקנדים הבטוחים בעצמם שהסובייטים עולים עליהם בטכניקה, ברמת ההחלקה, ובכושר הגופני. לסובייטים היה גם יתרון של גיבוש קבוצתי עקב העובדה שהתאמנו רבות כנבחרת, בעוד נבחרת קנדה הייתה אוסף כוכבים שנאספו אד הוק מקבוצות ה-NHL והתאמנו ביחד מעט מאוד. בנוסף, הציגו הסובייטים את השוער ולדיסלב טרטיאק, שנחשב לשוער הטוב בעולם באותה תקופה. ברית המועצות השתלטה על המשחק והביסה את קנדה בקלות, 7:3. שחקני קנדה המבויישים נמלטו מהקרח ולא לחצו את ידי השחקנים הסובייטים.
משחק מס' 2 התקיים ב"מייפל ליף גארדנס" שבטורונטו ב-4 בספטמבר. קנדה זילזלה פחות, מימשה הפעם את יתרון משחק הכוח שלה, ניצחה 4:1, והשוותה את תוצאת הסדרה.
משחק מס' 3 התקיים ב"וויניפג ארנה" שבוויניפג ב-6 בספטמבר. קנדה הוליכה ברוב שלבי המשחק, אולם הסובייטים חזרו מפיגור שני שערים וכפו תיקו 4:4, תוצאה שגרמה למפח נפש בקנדה ולביקורת קשה על הנבחרת.
משחק מס' 4 התקיים ב"פסיפיק קוליסיאום" שבונקובר ב-8 בספטמבר. בעקבות התוצאות הלא מחמיאות במשחקים הקודמים קיבל הקהל את נבחרת קנדה בקרירות. ברית המועצות שלטה במשחק, הובילה ברוב שלביו, וניצחה 5:3 כדי לסיים את החלק הקנדי של הסדרה ביתרון. הקהל הקנדי שרק בוז לנבחרתו כשירדה מזירת הקרח.
משחקי ההכנה של קנדה בשוודיה

נבחרת קנדה, המומה מתוצאות הביניים של הסדרה ובמורל נמוך, וחוששת לבאות לקראת המשחקים בברית המועצות, יצאה לסדרה של שני משחקים בשוודיה מול הנבחרת המקומית, כדי להתרגל לזירת הקרח של ההוקי הבינלאומי (הרחבה יותר מזו של ה-NHL). במשחק הראשון ניצחה קנדה 4:1, ובמשחק השני נזקקה לשער 45 שניות לסיום כדי לכפות תיקו 4:4 בתצוגה לא משכנעת. מצב הרוח בנבחרת בא לידי ביטוי במשחק מרובה בעבירות ובפרובוקציות, דבר שרק החמיר את הביקורת של העיתונות והקהל בקנדה על נבחרתם.