stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זאב ספראי
תולדות חייו > מחקריו > משנת ארץ ישראל

חלק מרכזי ממפעלו המחקרי של ספראי בשנים האחרונות הוא הסדרה משנת ארץ ישראל, פירוש חברתי והיסטורי למשנה. ייחודו של הפירוש הוא בהתמקדות בהיבטים המציאותיים של המשנה, תוך שימוש נרחב בממצאי המחקר על תקופת התנאים בהיבטיו השונים: היסטוריה, ארכאולוגיה, חקלאות, חברה ועוד. בנוסף, הוא משתמש גם במתודות של חקר התלמוד, כגון שימוש בתוספתא ובמקורות מקבילים נוספים במטרה לפרש את המשנה לפי פשוטה.
את כתיבת הפירוש החל ספראי בלימוד המשנה כולה יחד עם אביו, שמואל ספראי, שהיה היסטוריון של תקופת המשנה והתלמוד, ואחותו, חנה ספראי, שהייתה חוקרת תלמוד. הפירוש מתבסס על פירות הלימוד המשותף, אך שניהם, אביו ואחותו, נפטרו בתחילת תהליך הכתיבה, כך שאת רוב הסדרה כתב זאב ספראי לבדו. הפירוש החל לצאת לאור בשנת תשס"ח (2008), ולפי דיווחיו של ספראי כולו כבר כתוב. בסופו של דבר עתידה הסדרה לכלול כמה עשרות כרכים. חלק מהכרכים פורסמו במהדורה מקוונת בלבד (באתר כותר), ולא ברור האם כל הסדרה תראה אור בדפוס. רוב הכרכים עד כה יצאו לאור בהוצאת מכללת ליפשיץ, ומיעוטם בהוצאות אחרות (אוניברסיטת בר-אילן, מכללת הרצוג, הקיבוץ המאוחד). הכרכים שפורסמו במהדורה המקוונת יצאו בהוצאה עצמית (הוצאת משנת ארץ ישראל). נכון לתחילת 2022 ראו אור כל מסכתות המשנה, ב־66 כרכים, מתוכם 28 כרכים הודפסו ו־38 ראו אור במהדורות מקוונות בלבד, באתר כותר (פירוט מלא של המסכתות נמצא בערך משנת ארץ ישראל).
כל מסכת פותחת במבוא, הכולל דיון במקורות מהמקרא ומספרות בית שני לתחום העיסוק של המסכת, ולאחר מכן מבט רחב על הנושא הנדון. בגוף הפירוש נידונה כל משנה לעצמה. תחילה מובאת המשנה בשתי נוסחאות זו לצד זו: נוסח כתב יד קאופמן מול נוסח הדפוס הראשון (נפולי רנ"ב); ולאחר מכן מובא הפירוש.
הפירוש פורץ דרך הן בהיקפו, והן בשילוב בין פרשנות מסורתית וחידושי המחקר בתחומים השונים. שילוב זה מאתגר מצד אחד את הלומד המסורתי שאינו מורגל בלימוד המחקרי, ומצד שני הוא מתמודד בעקיפין גם עם ענפים מסוימים בחקר המשנה, כגון הגישה של "ביקורת המשנה" המיוצגת על ידי יעקב נויזנר, והגישה של האסכולה הירושלמית בחקר התורה שבעל פה, הרואה כמטרת המחקר להציע נוסח מדעי ולעמוד על התפתחותו. פירוש משנת ארץ ישראל מציין חילופי נוסח משמעותיים, אך עיקר ייעודו הוא להביא את הידע המצטבר במחקר אל הטקסט עצמו.
פרסים

שנת  1995 – פרס איש שלום של יד בן צבי על הספר The Economy of Roman Empire
שנת 2000 – פרס שר החינוך ליצירה תורנית על פרויקט משנת ארץ ישראל
שנת 2014 – פרס עמינח על "משנת ארץ ישראל"
ספריו

משנת ארץ ישראל, פירוש היסטורי־חברתי למשנה (ראו פירוט לעיל).
ארץ ישראל בתקופת בית שני בשיתוף עם איל רגב הוצאת כרטא, תשע"א.
משלי חז"ל בשיתוף עם סטיבן ר' נוטלי, הוצאת כרטא, תשע"א.
הגדה של פסח – הגדת חז"ל (בשיתוף ש' ספראי), ירושלים תשנ"ח.
הקהילה היהודית בארץ-ישראל בתקופת המשנה והתלמוד, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, ירושלים תשנ"ה. ISBN 9652270962
היישוב היהודי בגולן, קשת, תשל"ח.
פרקי גליל בתקופת המשנה והתלמוד, מעלות תשמ"א. מהדורה שנייה מורחבת ירושלים תשמ"ה.
גבולות ושלטון בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד, תל אביב תש"ם.
אום ריחן, עיירה מתקופת המשנה (בשיתוף עם ש' דר וי' טפר) תל אביב תשמ"ו.
חציבה ומחצבות אבן בארץ-ישראל (בשיתוף א' ששון), ירושלים תשס"א.
חשמונאית ושמה עכסה, ספר ילדים על תקופת החשמונאים, תש"ף.
The MacMillan Bible Atlas- Completely Revised (with A. Rainey),New York 1993.
The Economy of Roman Palestine, Routledge London 1994.
The Missing Century, Leuvein 1998./
The Onomasticon of Eusabius, (with S. Notley) Leiden 2005.
The Haggada of the Sages (with S.Safrai), Jerusalem will appear in 2009.
Seeking the Holy Land, Amsterdam,In print.
ספרים שערך:
בית הכנסת בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד, ירושלים תשמ"ו.
מחקרי שומרון, ז' ספראי וש' דר עורכים, תל אביב תשמ"ו.
חקרי ארץ, עיונים בתולדות ארץ-ישראל מוגשים לכבוד פרופ' יהודה פליקס, ז', ספראי, א' פרידמן וי' שוורץ, עורכים, רמת-גן תשנ"ז
הכפר הקדום בארץ-ישראל, תל אביב תשנ"ז, ז' ספראי וש' דר, עורכים.
בין סמכות לאוטונומיה, ז' ספראי וא' שגיא, עורכים, תל אביב תשנ"ח.
אשקלון עיר לחוף ימים, א' ששון, ז' ספראי, ונ' שגיב, עורכים, אשקלון תשס"א,
The Rural Landscape of Ancient Israel,(with, E. Meir and S. Dar and Z' Safrai, eds), Oxford 2003.
The Literature of the Sages The Jewish People in the First Century, Compendia Rerum Judaicarum II, – S. Safrai, Z. Safrai, J. Schwartz, P.J. Thomson, Amsterdam 2006.
The Jewish People in the First Century Compendia Rerum Judaicarum II, Amsterdam 2006.
בנוסף פרסם מאמרים רבים בביטאונים שונים בעברית, אנגלית, גרמנית וצרפתית.
נאיף אגרד

נאיף אָגֶרד (בערבית: نايف أكرد; בתעתיק לטיני: Nayef Aguerd; נולד ב-30 במרץ 1996) הוא כדורגלן מרוקאי, המשחק בעמדת הבלם בריאל סוסיאדד בהשאלה מוסטהאם יונייטד ובנבחרת מרוקו.
קריירה

אגרד החל את קריירת הכדורגל שלו באקדמיית הכדורגל של מוחמד השישי, לפני שעבר לפוס רבאט ב-2014. ב-15 בפברואר 2015, הוא הבקיע את שערו הראשון עבור הקבוצה בניצחון 1–3 על וידאד קזבלנקה.
לאחר ארבע עונות, הוא חתם בדיז'ון מהליגה הצרפתית. הוא ערך את הבכורה שלו בדיז'ון בניצחון 4–0 על ניס ב-25 באוגוסט 2018, כשהבקיע את השער הראשון עבור קבוצתו בהופעת הבכורה שלו.
ב-14 באוגוסט 2020 חתם בסטאד רן. ב-13 בספטמבר 2020 הבקיע את שער הליגה הראשון שלו בניצחון 4–2 על נים.
ביוני 2022 חתם לחמש שנים בוסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג.
ב-30 באוגוסט 2024 הושאל אל ריאל סוסיאדד מה לה ליגה.
קריירה > נבחרת מרוקו

אגרד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו במשחק ידידות נגד אלבניה במשחק שהסתיים בתיקו 0–0 ב-31 באוגוסט 2016. הוא גם היה חלק מסגל הנבחרת באליפות האומות האפריקאיות 2018 וזכה עמה בתואר. ב-6 בספטמבר 2021 הבקיע את שערו הראשון נגד סודאן במוקדמות מונדיאל 2022.
היה חלק מסגל הנבחרת גם בגביע אפריקה לאומות 2021.
נכלל בסגל נבחרת מרוקו לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת מרוקו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
תארים

פוס רבאט
ליגת העל המרוקאית: 2015/2016
נבחרת מרוקו
אליפות האומות האפריקאיות: 2018
ווסט האם
קונפרנס ליג: 2022/2023
הערות שוליים

1 2  Page non trouvée, DFCO (בצרפתית)
↑  "West Ham complete £30m Aguerd signing from Rennes". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2022-06-20.
↑  "Nayef Aguerd heads to Real Sociedad on loan". West Ham United Football Club. 30 באוגוסט 2024. נבדק ב-30 באוגוסט 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  لائحة المنتخب الوطني المشاركة في نهائيات كأس العالم قطر 2022 באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל המרוקאית המלכותית, 10 בנובמבר 2022 (בערבית)
↑  CAN Côte d'Ivoire 2023 : le coach Hoalid dévoile sa liste finale (27 joueurs) באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל המרוקאית המלכותית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת מרוקו – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 בונו •  2 חכימי •  3 מאסינא •  4 אמראבט •  5 אגרד •  6 סאיס •  7 לוזא •  8 אונאחי •  9 אל-כעבי •  10 אל-חדאדי •   11 פג'ר •  12 מוחמדי • 13 שאער •  14 אבוח'לאל • 15 אמלאח • 16 ברקוק • 17 בופאל • 18 שאכלא • 19 א-נסירי • 20 עלכוש • 21 אל-כרוואני • 22 א-תגנאותי • 23 ר. מאי • 24 ס. מאי • 25 א-שיבי • 26 באנון • 27 רחימי • 28 טיסודאלי • מאמן: חלילהודז'יץ' |  1 בונו •  2 חכימי •  3 מאסינא •  4 אמראבט •  5 אגרד •  6 סאיס •  7 לוזא •  8 אונאחי •  9 אל-כעבי •  10 אל-חדאדי •   11 פג'ר •  12 מוחמדי • 13 שאער •  14 אבוח'לאל • 15 אמלאח • 16 ברקוק • 17 בופאל • 18 שאכלא • 19 א-נסירי • 20 עלכוש • 21 אל-כרוואני • 22 א-תגנאותי • 23 ר. מאי • 24 ס. מאי • 25 א-שיבי • 26 באנון • 27 רחימי • 28 טיסודאלי • מאמן: חלילהודז'יץ' | מרוקו |
| נבחרת מרוקו – מונדיאל 2022 (מקום רביעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 בונו •  2 חכימי •  3 מזראווי •  4 אמראבט •  5 אגרד •  6 סאיס •  7 זיאש •  8 אונאחי •  9 חמדאללה •  10 א-זרורי •   11 סאבירי •  12 מוחמדי • 13 שאער •  14 אבוח'לאל • 15 אמלאח • 16 א-זלזולי • 17 בופאל • 18 אל-יאמיק • 19 א-נסירי • 20 דארי • 21 שדירה • 22 א-תגנאותי • 23 אל-ח'נוס • 24 באנון • 25 עטיית אללה • 26 ג'בראן • מאמן: רגראגי |  1 בונו •  2 חכימי •  3 מזראווי •  4 אמראבט •  5 אגרד •  6 סאיס •  7 זיאש •  8 אונאחי •  9 חמדאללה •  10 א-זרורי •   11 סאבירי •  12 מוחמדי • 13 שאער •  14 אבוח'לאל • 15 אמלאח • 16 א-זלזולי • 17 בופאל • 18 אל-יאמיק • 19 א-נסירי • 20 דארי • 21 שדירה • 22 א-תגנאותי • 23 אל-ח'נוס • 24 באנון • 25 עטיית אללה • 26 ג'בראן • מאמן: רגראגי | מרוקו |
| נבחרת מרוקו – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 בונו •  2 חכימי •  3 מזראווי •  4 אמראבט •  5 אגרד •  6 סאיס •  7 זיאש •  8 אונאחי •  9 טיסודאלי •  10 חארית •   11 סייבארי •  12 מוחמדי • 13 עבד אל-חמיד •  14 אל-עזוזי • 15 אמלאח • 16 א-זלזולי • 17 בופאל • 18 אבקאר • 19 א-נסירי • 20 אל-כעבי • 21 עדלי • 22 בנעביד • 23 אל-ח'נוס • 24 ריצ'רדסון • 25 עטיית אללה • 26 ריאד • 27 א-שיבי • מאמן: רגראגי |  1 בונו •  2 חכימי •  3 מזראווי •  4 אמראבט •  5 אגרד •  6 סאיס •  7 זיאש •  8 אונאחי •  9 טיסודאלי •  10 חארית •   11 סייבארי •  12 מוחמדי • 13 עבד אל-חמיד •  14 אל-עזוזי • 15 אמלאח • 16 א-זלזולי • 17 בופאל • 18 אבקאר • 19 א-נסירי • 20 אל-כעבי • 21 עדלי • 22 בנעביד • 23 אל-ח'נוס • 24 ריצ'רדסון • 25 עטיית אללה • 26 ריאד • 27 א-שיבי • מאמן: רגראגי | מרוקו |
מתתיהו יחזקאל גוטמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 ביולי 1891 יאשי, ממלכת רומניה 
 פטירה:  16 בנובמבר 1972 (בגיל 81) יפו, ישראל 
 מדינה:  רומניה 
 תקופת הפעילות:  ? – 16 בנובמבר 1972 
 
הרב מתתיהו יחזקאל גוטמן (י"א בתמוז ה'תרנ"א – י' בכסלו ה'תשל"ג; 17 ביולי 1891 – 16 בנובמבר 1972) היה רב ישראלי, מראשוני חוקרי תנועת החסידות. מחבר סדרות "מגדולי החסידות" ו"מגבורי החסידות". מרבני תנועת המזרחי.
ביוגרפיה

נולד בשנת ה'תרנ"א (1891) ביאשי למשפחה חסידית מיוחסת. אמו היא שיינדל (לבית דרברימדיגר) ואביו הוא הרב שלום גוטמן (נפטר ה'תרפ"ט), ששימש כרב העיר 36 שנה, מחבר "תפארת בית לוי" על תולדות רבי לוי יצחק מברדיטשב (יאסי תרע"ט), שיצא לאור גם בעריכת הרב מתתיהו יחזקאל.
בין השנים 1914–1927, בתקופת מלחמת העולם הראשונה ואחריה, שימש כרב בבוהוש. החל מ-1927 כיהן כרבה של לאובה (אנ'). באותה עת החל לההדיר ספרים, וכן לפרסם מונוגרפיות וקבצים על גדולי תנועת החסידות, וכן ספרי דרשנות משל עצמו. בשנות מלחמת העולם השנייה, לאחר הכיבוש הרוסי של עירו, נדד ברוסיה ועבר תלאות קשות. בשנת 1946 התיישב בבוקרשט ושימש בה ברבנות. בתחילת ה'תש"ח (1947), בדרכו לארץ ישראל, הגיע לקפריסין.
לאחר עלותו ארצה שימש הרב גוטמן כרבה של שכונת גבעת עלייה ביפו, ושב להוצאת ספריו במהדורות חדשות. היה פעיל בתחומי הדת והציבור בעיר. התכתב בהלכה עם הרב יהודה ליב צירלסון, הרב בן ציון מאיר חי עוזיאל, הרב מרדכי יעקב ברייש, הרב שלמה דוד כהנא ועוד. היה מרבני תנועת המזרחי ופעיל במפלגה.
הרב גוטמן נפטר בתל אביב ביום י' בכסלו ה'תשל"ג (1972). חוקר החסידות ד"ר יצחק אלפסי ציין כי, הרב גוטמן "לא נספד כראוי לפעילותו ולתרומתו לחסידות".
חיים אישיים

נישא לינטע, בתו של הרב יעקב גוסטמן מזאסטוונה, בוקובינה. בנותיהם הן רחל ידעיה וחיה שרה גרוסמן. ילד נוסף נפטר בילדותו.
כל שלושת אחיו שימשו רבנות: הרב ישראל, מילא את מקום אביהם ברבנות יאשי ואחר כך שימש כרב שכונת נווה שרת בתל אביב; הרב ד"ר פנחס גוטמן, התגורר בניו יורק; הרב מנחם נחום גוטמן (תרס"ב-תשמ"ט), שימש כרב ביאשי, פעיל מרכזי בתנועת המזרחי, התגורר בירושלים ופרסם כאחיו חיבורים רבים בתחומי החסידות, ביניהם סדרת "אוצר אגדות החסידים". אחותו היחידה אדל, בעלה יעקב שמאי אפרתי, רבה של בריטשן, ושני בניהם, גיסו הרב יעקב גוטמן וגיסו שמואל ואשתו מרים, נספו כולם בשואה.
ספריו

בכורי יחזקאל – על מסכת אבות, יאשי תרע"א ויפו תשי"ד
דברי יחזקאל – דרושים למועדי השנה, קלוז' תרפ"ד
תחית לאומנו – דרשות לאומיות, דעווא 1928
תורת רבי פנחס מקוריץ – תרצ"א, תל אביב תשי"ג (בסיוע מוסד הרב קוק)
אמרי יחזקאל החדש – סאטו מארה תרצ"ז
פרדס יחזקאל – דרשות ונאומים, מארגהיטא תרצ"ז
עונג שבת – דרשות ביידיש, סאטו מארה תרצ"ז, ותל אביב תשי"ד (מהדורה חדשה)
מגדולי החסידות – סדרת חוברות: א – רבי לוי יצחק מברדיטשוב, בילגוריי תר"ץ; ג-ד – רבי מרדכי מטשרנוביל ורבי מענדל מרומנוב, תרצ"א; ה – רבי נחום מטשרנוביל, תרצ"ב (מהדורה ראשונה בלודז' תרפ"ד); ו – רבי שלום מבעלז, תרצ"ה
רבי ישראל בעל שם טוב – חייו פעולותיו ותורתו, בוקרשט תש"ז (יידיש), מהדורה חדשה תל אביב תש"ט
רבי פנחס מקוריץ – חייו, פעולותיו ותורתו, תל אביב תש"י
קדש הקדשים – הוראות והדרכות בעבודה ובחיים מאת רבינו ישראל בעש"ט ממזבוז, תל אביב תשי"א (עם ברכות הרבנים בן ציון מאיר חי עוזיאל, איסר יהודה אונטרמן, שלמה יוסף זווין וצבי יהודה הכהן קוק)
גזע קודש – חייהם פעולותיהם ותורתם של רבי אפרים מסדיליקוב ורבי ברוך ממזיבוז, תל אביב תשי"א (מוקדש לכבוד הרב יהודה ליב מימון)
בלז – רבי שלום רוקח, רבי יהושע רוקח, רבי ישכר דוב רוקח, חייהם פעולותיהם ותורתם, תל אביב תשי"ב
מגבורי החסידות – סדרת חוברות: א – רבי אברהם יהושע השיל מאפטה; רבי דוב מליאובה, קלוז' תרפ"ו ותל אביב תשי"ב; ב – רבי אהרן מקרלין ורבי אפרים מסדילקוב; ג – רבי ברוך ממזבוז;
רבי מנדל מרומנוב, תל אביב תשי"ג (בסיוע מוסד הרב קוק)
אגדות תלמוד ירושלמי, תל אביב תשי"ד
רבי פנחס מקוריץ, חכם הרזים – ההדרה, תל אביב תשי"ד
לקריאה נוספת

הרב מתתיהו יחזקאל גוטמן, 'בחירת ישראל', בתוך: הפוסק [יא, קטז], טבת תש"י, סי' תתלח עמ' א'תשפ"ט-א'תש"צ
יצחק אלפסי, החסידות ברומניה, תל אביב תשל"ג, עמ' 121
מאיר וונדר, 'הרב מתתיהו יחזקאל גוטמן', בתוך: עיניך רואות, ירושלים תשס"ט, עמ' 69
הערות שוליים

↑  רשימת הייחוס המשפחתי נדפס בראש ספרו רבי ישראל בעל שם טוב, תל אביב תש"ט
↑  על תולדות סבו הרב ישראל ראו: בית ישראל, תל אביב תשי"ד, עמ' 3–4
↑  הרב מ. י. גוטמן בקפריסין, שערים, 27 בנובמבר 1947
↑  א. א., ספריו של הרב גוטמן, שערים, 24 באוקטובר 1952
↑  מטעם המחלקה לתורה ודת, הצופה, 23 באוקטובר 1953; עצרת מחאה בגבעת עליה נגד נגע החזיר, שערים, 18 בינואר 1954; במזרחי ביפו, הצופה, 13 ביולי 1954
↑  גוטמן, מתתיהו יחזקאל, באתר הספרייה הלאומית
↑  משפטי עוזיאל אה"ע תנינא, סי' צה, קא; שם ו, יו"ד סי' ע; שם ז, אה"ע סי' קא; שם ח, או"ח סי' נב; מפסקי הרב עזיאל במבחן הזמן, כרך ב, ירושלים תשע"ז, עמ' תרעו
↑  חלקת יעקב ג, אה"ע סי' לח
↑  נחמת שלמה, מכון ירושלים תרפ"ב, סי' לה; שו"ת בין הרב שלמה דוד כהנא והרב מ"י גוטמן, 'והיה אם שמע תשמעו', בתוך: הפוסק [יא, קיח], אדר תש"י, סי' תתנד עמ' א'תתי"ח-א'תתי"ט
↑  לדוגמה: במזרחי בג'בליה, הצופה, 12 בנובמבר 1948; פתיחה חגיגית של מועדון סניף המזרחי בג'בליה, הצופה, 3 בדצמבר 1948; לוועידה הארצית התשיעית של המזרחי, הצופה, 25 בפברואר 1949; רשימת המועמדים לבחירות לועידה הארצית הי"א של המזרחי, הצופה, 17 ביוני 1953; במפלגה הדתית לאומית, הצופה, 29 ביוני 1958
↑  החסידות ברומניה, תל אביב תשל"ג, עמ' 121. במקום נוסף ציין כי "תרומתו לתולדות החסידות חשובה ביותר" (אנציקלופדיה לחסידות, כרך ג, ירושלים תשמ"ו, עמ' תקמד)
↑  ראו עליו: מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, כרך ו, ירושלים תשס"ה, עמ' 313; ברוך טרקטין ולוסיאן-זאב הרשקוביץ, אנציקלופדיה ליהדות רומניה, כרך א, ירושלים תשע"ב, עמ' 370
↑  הרב מתתיהו יחזקאל גוטמן מבוהוש, וגבעת עליה יפו, באתר Geni
↑  על אודותיו: יצחק גולדשלג, 'הרב מנחם נחום גוטמן', שנה בשנה – תש"ן, עמ' 543–535.
↑  ביבליוגרפיה, העולם, 17 באוקטובר 1924
↑  ש. א., ר' ישראל בעל־שם־טוב, דואר היום, 9 באפריל 1926; ב. י., מעל מדף הספרים, שערים, 21 במרץ 1952. ראו מכתבו של האדמו"ר מלובביץ' על הספר, בתוך: מנחם משיב נפשי, כרך א, ירושלים תשע"ב, עמ' 125
↑  אברהם כהנא, "קודש קדשים", חרות, 23 בנובמבר 1951; מ. ש. גשורי, צלילים, הצופה, 15 בפברואר 1952
↑  אריה אלברט, בלז, שערים, 5 בספטמבר 1952
↑  מודעה עם צאת החוברת, מסורה בלעטער 1, לודז' אדר תרפ"ו 1926; מכתב הברכה של הראי"ה קוק על קבלת החוברת, בתוך: הסכמות הראיה, בית הרב תשע"ז, עמ' תיג-תיד. החיבור נחשב ל"ספר העיקרי לתולדות חייו" של נשוא המחקר (יצחק אלפסי, 'רבי דב בער פרידמן מליאובה', בתוך: אנציקלופדיה לחסידות, כרך א, ירושלים תשמ"ו, עמ' תמא)
↑  מ. אונגרפלד, בלז ורבי דוב מליאווה, הצופה, 8 באוגוסט 1952
↑  מ. אונגרפלד, מגיבורי החסידות, הצופה, 17 באפריל 1953; אברהם כהנא, מגיבורי החסידות, חרות, 29 במאי 1953
↑  ראו: אבי מנחם, 'אגודות תלמוד ירושלמי', הכרם ב, סיוון תשט"ז, עמ' 37
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282272705171  GND: 1067889027  ISNI: 0000 0000 3810 7664  LCCN: n99034397  VIAF: 33789505   WorldCat (עם VIAF): 33789505
נואה לאנג

נואה נואל לאנג (בהולנדית: Noa Noëll Lang;‏ נולד ב־17 ביוני 1999) הוא כדורגלן הולנדי-סורינאמי, המשחק בפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית בעמדת הקיצוני.
קריירה

נואה לאנג נולד ב־17 ביוני 1999, בעיר קאפל אן דן אייסל, הנמצאת במרחק הליכה מרוטרדם. הוא גדל בדרום הולנד ושיחק במשך שנים באקדמיה לנוער של פיינורד. בעידודו ובתמיכת הוריו, התאמן קשה, אך בבית הייתה להם אהדה ליריבה אייאקס. משפחת לאנג החליטה לעבור להתגורר באמסטרדם. אייאקס ביקשה רשות מפיינורד להעביר לשורותיה את לאנג וקיבלה זאת, בגלל הסכם הג'נטלמנים הקיים בין המועדונים. האבא ג'פרי לאנג חשב שהמעבר היה הגיוני, ואף אמר ”היה לנו הרעיון שאייאקס תהיה הצעד הטוב יותר להתפתחותה של נואה. אנו עומדים מאחורי ההחלטה הזו במאת האחוזים עד היום. זו הייתה גם בחירה מאוד מודעת מבחינתו. ציפיתי שהוא ימצא במהירות את מקומו בתוך הקבוצה, הוא תמיד מסתגל במהירות. לדעתי נואה תמיד היה יותר מתאים להיות כדורגלן של אייאקס מאשר כדורגלן של פיינורד. הוא אוהב את המנטליות של אייאקס.”
ב־3 באפריל 2017 לאנג ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בקבוצת יונג אייאקס (קבוצת הבת של אייאקס) בליגת המשנה בהולנד כשעלה מהספסל בדקה ה־81'.
ב־15 בדצמבר 2017 הבקיע לאנג את שערו הראשון ביונג אייאקס נגד קבוצת אמן במסגרת הליגה, המשחק הסתיים בתוצאה 2–2.
ב־13 במרץ 2019 ערך לאנג את הופעת הבכורה שלו במדי אייאקס אמסטרדם נגד זוולה במסגרת הליגה.
ב־17 בספטמבר 2019 ערך לאנג את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות ששיחק בשלב הבתים נגד ליל הצרפתית, המשחק הסתיים בתוצאה 3–0 לטובת אייאקס. בהמשך עונה זו ניסה לאנג לסייע לאייאקס להעפיל לשלבי הנוקאאוט אך אייאקס סיימה במקום ה־3 בבית.
ב־1 בדצמבר 2019 כבש לאנג את השלושער הראשון שלו במדי אייאקס נגד טוונטה לאחר שקבוצתו הייתה בפיגור של 0–2.
ב־18 בינואר 2020, הושאל לאנג לטוונטה עד סוף העונה. לאנג הצליח לרשום בטוונטה כמות של כ־7 הופעות עד שהופסקה הליגה עקב פרוץ נגיף הקורונה.
ביולי 2023 חתם בפ.ס.וו. איינדהובן. הוא כבש שער בכורה בקבוצה ב-4 באוגוסט בניצחון 1-0 על פיינורד והעניק לקבוצתו זכייה מספר 14 במגן יוהאן קרויף.
נבחרת לאומית

ב-31 במאי 2019, נבחר לאנג לשחק בנבחרת הלאומית הצעירה של הולנד (עד גיל 21).
נכלל בסגל נבחרת הולנד בטורניר מונדיאל 2022.
תארים

אליפות הולנד: 2018/19
הגביע ההולנדי: 2018/19
מגן יוהאן קרויף: 2019
קלאב ברוז
אליפות בלגיה: 2021/2022
הסופר קאפ הבלגי: 2021, 2022
פ.ס.וו. איינדהובן
מגן יוהאן קרויף: 2023
אליפות הולנד : 2023
הערות שוליים

↑  BvdPloeg, Ajax' Kweekvijver: 'Ajax heeft Noa Lang', AJAXSHOWTIME, ‏16 באוקטובר 2015
↑  Ajax youngster Noa Lang became the first player to score a hat-trick on their league debut for the club in 60 years as the leaders fought back from two goals down to beat FC Twente., bbc, ‏1 בדצמבר 2019
↑  Thijs de Bruijn, Zo kan het nationaal elftal van Suriname eruit gaan zien, ELF Voetbal, ‏19 בנובמבר 2019
↑  VAN GAAL MAAKT 26-KOPPIGE WK-SELECTIE BEKEND באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל ההולנדית המלכותית, 11 בנובמבר 2022 (בהולנדית)
| נבחרת הולנד – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 פספיר •  2 טימבר •  3 דה ליכט •  4 ואן דייק •  5 אקה •  6 דה פריי •  7 ברחוויין •  8 חאקפו •  9 ל. דה יונג •  10 ממפיס •   11 ברחהאוס •  12 לאנג • 13 ביילו •  14 קלאסן • 15 דה רון • 16 מלסיה • 17 בלינד • 18 יאנסן • 19 וחהורסט • 20 קופמיינרס • 21 פ. דה יונג • 22 דומפריס • 23 נופרט • 24 טיילור • 25 סימונס • 26 פרימפונג • מאמן: ואן חאל |  1 פספיר •  2 טימבר •  3 דה ליכט •  4 ואן דייק •  5 אקה •  6 דה פריי •  7 ברחוויין •  8 חאקפו •  9 ל. דה יונג •  10 ממפיס •   11 ברחהאוס •  12 לאנג • 13 ביילו •  14 קלאסן • 15 דה רון • 16 מלסיה • 17 בלינד • 18 יאנסן • 19 וחהורסט • 20 קופמיינרס • 21 פ. דה יונג • 22 דומפריס • 23 נופרט • 24 טיילור • 25 סימונס • 26 פרימפונג • מאמן: ואן חאל | הולנד |
נגה יודקוביק-עציוני

| --- | --- |

 לידה:  1962 (בת 63 בערך) כפר גלעדי, ישראל 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (1991) 
 
נגה יודקוביק-עציוני (נולדה ב-1962) היא אמנית ופסלת ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בקיבוץ כפר גלעדי. כיום חיה ויוצרת בתל אביב.
בשנים 1985–1986 למדה בבית הספר לאמנות קלישר בתל אביב. שנה לאחר מכן החלה ללמוד לתואר ראשון באמנות ב"בצלאל"בירושלים, אותו סיימה ב-1991. עד 1993 לימדה אמנות באגף הנוער במוזיאון ישראל, ואז עברה לאמסטרדם, שם סיימה ב-1995 תואר שני באמנות ב-Rietveld Academi. לאחר מכן חזרה לישראל ולימדה אמנות בבית הספר הגבוה לציור "קלישר" עד 1999. משנת 2000 ועד היום מלמדת בסטודיו בדרום תל אביב (קריית המלאכה).
מלגות

"שמלה" - פסל1989 - מלגה מ"קרן שרת", קרן תרבות אמריקה-ישראל.
2003 - מלגה מ"קרן רבינוביץ", תל אביב.
2015 - פרס "האמנות הציונית", משרד החינוך והתרבות, על עבודת "אותות".
2021 - פרס ״שר התרבות בתחום האמנות הפלסטית״, משרד התרבות הספורט.
תערוכות יחיד

1994 - תערוכת פיסול, Rietveld Academi, אמסטרדם.
2004 - בכל אי ושרטון הם משנים לפתע כיוון, "בית האמנים", תל אביב. אוצרת: אירית לוין (קטלוג).
2008 - סלון אמנות, סטודיו פתוח, קריית המלאכה תל אביב.
2010 - סטודיו פתוח (אוהבים אומנות), קריית המלאכה תל–אביב.
2016 - "חצי עיגול שלם", הגלריה לאמנות במרכז ההנצחה טבעון, קריית טבעון, אוצרת, מיכל שכנאי.
2017 - "אינסופאינמוצא", גלריה "גבעת חיים", אוצרות, חנוש מורג ורותי חינסקי אמיתי.
2018 - "קיר אמן", גלריה "מקום לאמנות", קריית המלאכה תל אביב, אוצרת, דליה דנון.
תערוכות קבוצתיות נבחרות

1989 - תערוכת זוכי המלגות של קרן תרבות אמריקה-ישראל, מוזיאון חיפה.
1992 - תערוכת בוגרי המחלקה לאמנות בצלאל, "בצלאל", ירושלים.
1993 - "Vrieshuis America", נמל אמסטרדם, הולנד.
1994 - "Gas Factory", תערוכה בינלאומית לתלמידי תואר שני, אמסטרדם, הולנד.
1996 - "מקלט אמנות" לזכר דני זקהיים, תל אביב. (קטלוג - אומנות תל אביב).
2002 - תערוכת "סלון בסתיו" הרצל 29 תל אביב.
2004 - "בחירת אספן", גלריית הסדנא לאמנות, יבנה. אוצרת: אירית לוין.
2005 - "רעב", גלריה ע"ש רחל וישראל פולק (קלישר) ת"א. אוצרת: נעמי אביב. (קטלוג).
2006 - "גיבור ואנטי גיבור", גלריה עירונית, כפר-סבא. אוצרת: אירית לוין. (קטלוג).
2008 - "חפצי ארץ", גלריה ד. ש. דנון, תל אביב. אוצרת: אירית לוין.
2009 - "זמן קיבוץ", חדר אוכל קיבוץ יפעת (במסגרת אירוע אמנות בגלריות הקיבוציות), (קטלוג).
2009 - "אלימות רישומית", גלריה 5 מקום לאמנות. אוצרת: רז סמירה.
2010 - "נפילה", גלריה ארליך תל אביב, אוצרת: שרה ארליך.
2011 - "פושטים צורה", גלריה המשרד תל אביב, אוצרת: חנה קופלר.
2012 - "מכורה יקרה", גלריה עירונית רחובות, אוצרת, אורה קראוס.
2014 - "חומר זוכר", ביאנלה לקרמיקה, מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב, אוצרת, ענת גטניו.
2015 - "אוספים", גלריה "הסדנה לאמנות", יבנה, אוצרת, אירית לוין (קטלוג).
2016 - "מחנה ציור 2016", מוזיאון "הנגב", באר שבע, אוצר, דוד וקשטיין.
2017 - "גיבורי נייר", מוזיאון יפו, ערוכה בינלאומית לאמנות נייר, אוצר, אילן גריבלי.
2018 - "Shop It", מוזיאון חיפה, אוצרות, סבטלנה ריינגולד ולימור אלפרן-זרד.
2019 - "רשמים" קו פעולה - הביאנלה לרישום, גלריה "ברבור", ירושלים, אוצר, אברהם קריצמן (קטלוג).
2020 - "פוסט שאגה", המכללה האקדמית תל חי, אוצרים, אבי איפרגן ומיטל קלימניק ממוזיאון בר דוד.
פרויקטים

2007 - גן פסלים "שמוליקיפוד", חולון.
2010 - דואר ישראל הוציא בול של גן פסלים חולון "שמוליקיפוד"
2014 - פסל חוצות "סנפירים" (בהקמה), חיפה.
2016 - "repeat & repeat" תערוכה בגלריה "בנימין", תל אביב.
2017 - פרויקט סטודיו פתוח, "room improvisation", "Cite' International Des Arts", פריז.
"פצצה" - פסל
האמנית נגה יודקוביק–עציוני עם אחת מעבודותיה
"זרים" - פרט, פסל
"קו רץ" - פסל
"קשר עין" - פסל
"אותות" - פסל
מיכאל שומאכר

מיכאל שומאכר (בגרמנית: ‏Michael Schumacherקובץ:De-Michael-Schumacher.ogg‏Ⓘ‏; נולד ב-3 בינואר 1969) הוא נהג מרוצים גרמני לשעבר. התחרה במרוצי הפורמולה 1 בין השנים 1991–2006, ובין השנים 2010–2012. שומאכר נחשב על ידי רבים לנהג הפורמולה 1 הטוב ביותר בכל הזמנים. זכה שבע פעמים בתואר אלוף עולם, ושבר כמעט כל שיא אפשרי בפורמולה 1 כשהעיקרי מביניהם הוא מספר הניצחונות בקריירה. השיא שעמד על 91 ניצחונות החזיק מעמד עד עונת 2020, אז נשבר על ידי לואיס המילטון.
בסוף 2013 נפגע קשה בראשו בתאונת סקי ונכנס לתרדמת. ביוני 2014 יצא מהתרדמת והועבר לשיקום בביתו.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

שומאכר נולד בהירט הרמילהיים שליד קלן, גרמניה. בגיל ארבע בנה לו אביו רכב קארטינג מאולתר לאחר שהוסיף מנוע קטן למכונית פדלים. לאחר שהתנגש בעמוד תאורת רחוב לקחו אותו הוריו למסלול הקארטינג. אביו הרכיב לו רכב קארטינג מחלקי קארטינג ישנים. מיכאל החל להתחרות ובגיל שש זכה באליפות המועדון הראשונה. על מנת לאפשר לו להתחרות החל אביו לעבוד בעבודה נוספת כמשפץ רכבי קארטינג ואימו החלה לעבוד במזנון שלצד המסלול.
החוק בגרמניה קובע גיל מינימום של 14 שנים על מנת להוציא רישיון להתחרות בקארטינג. על מנת להתגבר על המגבלה הוציא בגיל 12 רישיון בלוקסמבורג. בשנת 1983 הוציא את הרישיון הגרמני ושנה לאחר מכן הוכתר כאלוף גרמניה לנוער. בשנת 1987 זכה באליפות גרמניה ואירופה. הוא עזב את בית הספר והחל לעבוד כמכונאי. שנה לאחר מכן החל להתחרות במרוצי מכוניות חד-מושביות. הוא השתתף באליפות פורמולה פורד הגרמנית ובאליפות פורמולה קונינג, בה הוכתר לאלוף.
בשנת 1989 חתם בקבוצת הפורמולה 3 WTS והחל להתחרות באליפות גרמניה. שנה לאחר מכן זכה בתואר. באותה שנה הצטרף לתוכנית הפיתוח לנהגים של מרצדס והחל להתחרות באליפות העולם למכוניות ספורט, בניגוד לרוב המתחרים שהעדיפו לנסות את מזלם בפורמולה 3000, בדרך לפורמולה 1. הוא ניצח את המרוץ האחרון בעונה, שהתקיים במקסיקו וסיים את העונה במקום החמישי באליפות הנהגים. בחודש יוני השתתף במרוץ 24 השעות של לה מאן יחד עם קרל ונדלינגר ופריץ וקרוצפוינטר. את המרוץ סיימו במקום החמישי. בשנת 1991 השתתף באחד המרוצים בסבב הפורמולה 3000 היפני וסיים במקום השני.
ביוגרפיה > פורמולה 1 > 1991: ג'ורדן

במאי 1991 ערך את הופעת הבכורה בפורמולה 1 במדי ג'ורדן בגרנד פרי הבלגי, אחרי שמרצדס שילמה לאדי ג'ורדן, בעלי הקבוצה, סכום של 150,000 דולר. במקצה הדירוג הגיע למקום השביעי, אך פרש מהמרוץ לאחר שבע הקפות בשל בעיה במצמד. על פי ההסכם המקורי היה אמור שומאכר להמשיך להתחרות במדי הקבוצה האירית עד לסיום העונה, אך לאחר הגרנד פרי הבלגי חתם במדי קבוצת בנטון. ג'ורדן פנתה לבית המשפט בבריטניה במטרה שימנע משומאכר להתחרות בבנטון. בית המשפט קבע כי החוזה טרם נחתם סופית ועל כן הוא משוחרר לעבור לקבוצה אחרת.