stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמשון בובר

| --- | --- |

שמשון בובר ביום הולדתו ה-70
 לידה:  14 במאי 1932 ט' באייר ה'תרצ"ב בעיירה זלפלד במדינת תירינגן בגרמניה
 פטירה:  9 במאי 2010 (בגיל 77) כ"ה באייר ה'תש"ע
 שם לידה:  פרנק פטר בובר
 מקום קבורה:  קיבוץ שדות ים
 תאריך עלייה:  1 במאי 1935
 מקום מגורים:  קיבוץ שדות ים
 פעילות בולטת:  הדרכת שיט מפרשים ונבחרות כדורסל לנשים
 השכלה:  מורה לחינוך גופני
 בת זוג:  אראלה (נוימן) בובר
 מספר צאצאים:  4
שמשון בובר (14 במאי 1932 – 9 במאי 2010) היה מורה לחינוך גופני וימאות ומחנך. ממייסדי השייט התחרותי בישראל והקמת איגוד השייט בישראל. בובר שימש בתפקידים רבים בספורט הישראלי ביניהם מנהל אגף הספורט בהפועל ויו"ר התאחדות הספורט. כמוכן היה גם יו"ר איגוד השייט ויו"ר איגוד ההתעמלות וכן תפקידים נוספים. הוא אחד האחראים לכך שענף השיט נחשב לענף אולימפי מוביל בישראל.
משפחה וילדות

בובר נולד במדינת תירינגן בגרמניה שם גרה משפחתו בעירה רודולשדלטט ב-14 במאי 1932 בן יחיד להוריו קורט בובר והרטה, מבית בוקופצר. אביו ראה עצמו כגרמנים ואימצו את התרבות הגרמנית כדרך חיים. קורט בובר הייתה חנות נעליים והתפרנס בכבוד. עד שעלה היטלר לשלטון ובשנת 1934 הרגישו ההורים שאין מקום להם בגרמניה והחליטו לעלות לארץ ישראל.
האב עלה ראשון בשנת 1935 בהיותו בן שלוש הגיע בובר עם אמו לנמל יפו והתאחדו עם האב. בדרכם לישראל שוכנעה הרטה בובר להחליף את שמו הפרטי לשמשון גם בשל גופו הגדול. ההורים התחילו את חייהם במושב עין גנים אך מאחר שלא היו חקלאים עברו לתל אביב. האב ניצל את כישוריו והחל לנגן בפסנתר בבתי קפה.
בובר החל ללמוד בית הספר לדוגמה על שם הנרייטה סאלד המורה שלו הייתה רחל צברי. אחרי שנתיים עברה המשפחה לירושלים וגרה בשכונת רחביה ובובר למד בבית ספר הדתי "תחכמוני". בערבים הצטרף לאביו וליוה אותו בניגון על מפוחית פה.
בשנת 1945 ההורים התגרשו ושמשון עבר עם אביו לחיפה וגרו ברחוב הרצליה. שם למד ערבית מילדי השכנים. הצטרף לשומר הצעיר השתתף בפעולות יצא לטיולים רבים.
בשנת 1943 כשהיה בן 11 עבר עם אביו לנהרייה, שם נישא מחדש ונולד דני אח לשמשון.
האם הרטה נשאה מחדש ועברה גם היא לגור בנהריה עם בעלה קרלו פינצי.
הימיה בנהריה

מיסד הימייה בנהריה היה מנדל פירשט מקיבוץ עברון. שמשון בילה הרבה בחוף הים. חברים הציעו לו ולחבריו להצטרף לימיה ”תלמדו לחתור ולהשיט סירות להשתמש במצפן ועוד..”
מדברי ד"ר שמשון שושני, ”שמשון בובר היה דמות דומיננטית בעיצוב חיינו בימיה בנהריה. ממנו למדנו כי כח רצון, עבודה קשה, מוטיבציה,התמדה ועזרה הדדית הם תנאי בסיסי לפעילות בים.” שמשון נשבה בקסם הים את חובותיו לבית הספר מילא באופן חלקי ואת כל זמנו בילה בימייה. ”השכלה ים תיכונית”. כאשר התחיל להדריך בימייה התנתק כליל מהשומר הצעיר. נערי הימיה קיבלו מדים וכובע מצחייה. כל שבת לפני תחילת הפעילות נערך מסדר. שמשון למד לנגן במפוחית פה בעיקר שירים רוסיים. השירה הייתה חלק בבלתי נפרד מהווי ההפלגות בסירות.
ההפלגות בשלב הראשון היו חתירה משוטים, שלב שני במפרשים לאכזיב וחזרה. בקיץ שנת 1945 נשלח לקורס מדריכים מטעם החבל הימי לישראל שהתנהל בשדות ים. שמואל טנקוס היה מפקד הקורס וזלמן פרח הדריך בו. הפקד הישיר היה בנימין תלם. אחרי זמן קצר הוסמך כמפקד סירה ומדריך.
הימיה בנהריה > סיוע להעפלה

בהיותו בן 14 עבר את החוויה המכוננת של הורדת מעפילים מהאנייה 'חנה סנש' שהגיעה לחוף נהרייה ב-24 בדצמבר 1945. בשל שמועה שהצבא הבריטי מגיע עזבו אנשי הפלי"ם וחניכי הפלוגה הימית בפיקוד שמשון בובר השלימו את המשימה בהעברת חבל ושרשרת חיה הורדו כולם לחוף פרט למעפילה אחת שטבעה. על פעולה זאת כתב אלתרמן בטור השביעי את ”נאום תשובה לרב חובל איטלקי”. בובר היה מאותם נערים שעמדו אותו לילה במים בחוף נהרייה. בית הסירות על שם חנה סנש נבנה בעזרת תושבי נהרייה.
ב-16 בנובמבר 1946 חמקה עליה (אוניית מעפילים) והגיעה לחוף נהריה. נערי הימיה היו מוכנים והורידו בסירותיהם את המעפילים אל החוף. המעפילים פוזרו בין בתי התושבים.
ב-1 בינואר 1948 הגיעה האונייה האומות המאוחדות (אוניית מעפילים) לחוף נהריה בצהרי היום. לנערי הימיה לא הייתה התראה. מיד רצו לבית הסירות והורידו סירות למים. כ-537 מעפילים הורדו ותושבי נהריה לקחו אותם לביתם. 131 מעפילים נתפסו על ידי הבריטים ונלקחו למחנה מעצר. הנערים עם הסירות חתרו לשבי ציון ונשארו שם עד תום העוצר שהוכרז על ידי הבריטים. בלילה נעשה הים סוער והגלים פירקו את האונייה.
הימיה בנהריה > שירות ביטחוני

היות שבובר היה גדל גוף נראה מבוגר מגילו האמיתי. בשנת 1946 גויס להגנה ובמקביל גייסו אותו הבריטים לנוטרים.
לאחר הכרזת האו"ם בכ"ט בנובמבר, החל המצור הערבי על נהרייה שהייתה מוקפת יישובים ערבים. הכניסה והיציאה והאספקה הועברו בדרך הים. בובר בסירה קטנה העביר נוסעים מחיפה לנהריה. לקראת פסח 1948 העביר עם חברו גבינות של מחלבת שטראוס לאונייה שעגנה מול נהריה ולקחה אותם לחיפה. במלחמת העצמאות הצטיינו נערי הימייה מנהרייה בפעילות השטה לעיר הנצורה.
הימיה בנהריה > ניהול הימייה

תוך כדי מלחמת העצמאות אחרי שחרור חיפה מערבייה עבר בובר לעבודה בנמל חיפה. תחילה בחברת שירותי ים עוגן ואחר כך כהגאי בסירת הנתב. אחרי כשנה קיבל הצעה ממנדל פירשט לחזור לנהריה ולנהל את הימייה.
בובר המשיך את הפעילות הרבה והוסיף בארגון טקסים תחרויות. ביום העצמאות הופיעו להקות מחול במגרש הכדורגל.
לדברי חניכיו: ” ניסיונו העשיר כמדריך שייט ואהבת הים הטבועה בו, היוו עבורנו ובעיקר לאלו שלא היו קרובים לים טרם הגעתם לקורס חובלים - נקודת הבנה והתייחסות שונה, עמוקה יותר,מעניינת יותר חוויתית יותר,לגבי מה זה ים בכלל ואיך עלינו להתנהג בו כימאים.”,
בימייה בנהריה שולבו בנות אשר נדרשו לאותם מאמצים, ומילאו את כל המטלות. אחת מהנערות המשתתפות הייתה רעיה שטראוס.
בחיל הים

ב-1950 התגייס לחיל הים והיה בין מקימי מערכת הדרכת הימאות, חתירה ומפרשנות בקורס חובלים. המשיך להיות בקשר עם הימיה בנהריה. משימה בה הצטיין הייתה הכנת משמר כבוד לביקורו של אדמירל לואי מאונטבאטן בישראל ב-29 ביולי 1952. היה זה טקס מושקע ביותר משמר הכבוד התאמן חודש שלם. קיבלו רובים חדשים כולל לוח מתכת לכת הרובה. הנעליים צוחצחו לעילא עד כדי ברק ראי ולסוליות נדפקו מסמרים. בובר בקולו הרועם ובגובהו היה ניכר כמנצח על הפעילות. קבלת הפנים נערכה בנמל תל אביב. האדמירל שהגיע באוניית הצי המלכותי הבריטי מלווה בשתי בנותיו, התרשם ושיבח את המשמר.
לאחר השחרור משירות חובה המשיך להדריך חובלים בשרות המילואים, עד גיל 59. בובר גם הדריך ימאות בשייטת 13.
מורה לספורט

בסוף שנת 1952 נענה בובר להצעתו של מנדל פירשט והחל בתפקיד מורה להתעמלות בבית הספר העממי בשיכון עמידר בנהריה במעברת העולים. ובכפר שנתיב השיירה. תוך כדי עבודה לקח קורסים בחינוך גופני. בשנת 1953 החל ללמד גם בשלושה בתי ספר בעכו. בקיץ 1954 נשלח לקורס של שנה במחנה יונה בתל אביב. באותה שנה תוך כדי לימודים הדריך בימאות את הפלוגה הימית של הפועל תל אביב בירקון. ויום אחד בשבוע הדריך בחולון.
שייט בשדות ים

בשנת 1955 בעקבות פנייה של יצחק אופק ממרכזי הימיה של הפועל לנהל קורס ימי. המקום בשדות ים התאים לכך ויהודה רתם מזכיר הקיבוץ הסכים ברצון. לקורס הגיעו כ-100 נערים ונערות מכל ישראל. הסמיך לדרגות שיט שונות. הסידור היה שבועיים אימונים ושבועיים עבודות בענפי המשק. הקורסים זכו לבקורות חיוביות מאוד. ”מחנה זה הוא בית היוצר לימאים המתחנכים ברוח חלוצית של התנדבות ומסירות לרעיון כיבוש הים.”
לקראת סיום הקורס ביקש יהודה רתם את בובר להישאר עם סירות ומדריכים ולהעביר קורס לילדי שדות ים. במהלך הקורס שוכנע בובר לעבור לשדות ים באופן קבוע.
בספטמבר 1955 יצא בובר עם סירה בהפלגת הפועל לפמגוסטה בקפריסין. שם פגש גם את פרודרומוס פאפאואסיליו. הופעת הנוער הישראלי ובובר עצמו עשתה רושם חזק על אנשי פמגוסטה. ” Shimshon dynamism and straitforward answers impressed me very much. His devotion to his duties and his love for training has no limits”
את פיקוד על הימייה בנהריה העביר לשמשון שושני ונשארו בקשר טוב. כך עבר בובר מנהרייה לשדות ים, והקים בו את המרכז הימי. את הסירה הראשונה "ברטי" קיבל מנהריה. יחד עם גדעון רז השיט אותה לשדות ים.
כבר באותה שנה יצא בסירה "ברטי" עם קבוצת שייטים על מנת להשתתף בשיוט רילף בנהריה. בדרך נכנסו לבית הספר לקציני ים עכו. התורן נשבר והוחלף ואחרי הרפתקאות הגיעו במועד לתחילת השיוט וזכו במקום השלישי בין המפרשיות הקטנות. בובר עסק בחינוך גופני בכלל ולא רק בשיט. חניכיו למדו להתגבר על הפחד. מלכתחילה הקפיד בובר לשלב בנות בפעילות ללא שום ויתור.
עם השנים התפתח השיט בשדות ים, וצימח את מיטב השייטים בישראל ומהמובילים בעולם עד היום. בובר ראה כהישג גדול ששעורי השיט והימאות נכללו במערכת שעות הלימוד - כשעורי חובה, בבית הספר בשדות ים.
מרכז השיט החל לשרת את כל הנוער בחוף הכרמל. בתמיכת המועצה אזורית חוף הכרמל, מרכז הפועל והמועצה להסדר הימורים בספורט, נבנה המרכז הימי בשלבים. בובר ניהל את המרכז עד שנת 1999 בגיל 67 החליט בובר לפרוש, אך המשיך להיות מעורב. בובר השכיל לגדל דור המשך, והמרכז נפתח גם לענפי ספורט אחרים. במרכז השיט מתקיים בית ספר לימאות של משרד החינוך.
קשרי חוץ

ההפלגות לקפריסין היוו את פסגת החינוך הימי. התקיימו בחודשי הקיץ בחופש הגדול של בתי הספר. הפלגה בסירה בים פתוח הייתה מבצע חשוב שדרש ימאות טובה. הפלגה ראשונה נעשתה בשנת 1956. השיוט ארך כ-40 שעות לכל כיוון וסיור באי של מספר ימים. בשנים הראשונות היה היעד נמל פמגוסטה ואחרי מלחמת האזרחים ב-1974 נמל לימסול.
קפריסין שהייתה יעד להפלגות בסירות המפרץ זכתה להתענינות רבה. שמשון בובר לא חסך במאמצים לתת ביטוי לסולידאריות שלו עם קפריסין ולתמוך במאמצים לחידוש אחדותה ולטיפוח הידידות בין שני העמים. שם פגש את פרודרומוס פאפאואסיליו מנהל שוהם שסייע להתארגנות. שמשון בובר היה פעיל באגודת הידידות ישראל - קפריסין.
שמשון בובר יצא שמונה פעמים למדינות אפריקה כשליח המחלקה לשיתוף בינלאומי של משרד החוץ. תפקידיו היו בעיקר לארגן מפגנים לימי עצמאות ואירועי ספורט. וזכה לאהבה רבה. אף נישא על הכתפיים. לאחת הנסיעות שיתף את אשתו אראלה שעזרה מאוד בחזרות.
השיא היה מפגן העצמאות של זמביה, ב-24 באוקטובר 1964, אליו הגיעה גם שרת החוץ גולדה מאיר. לעיני גדולי המדינות הצופים ראתה איך בתום הטקס נשאו המשתתפים את בובר על הכתפיים לאות תודה, בצעקות "שמשון שמשון".
בובר ארגן חילופי ספורטאים עם גרמניה. בשנת 1972 החל עם שייטים וב-1979 יצאה משלחת ראשונה של שחקניות כדורסל. מגרמניה עבר גם לדנמרק. בובר ארגן כל נסיעה גם חוויה תרבותית. בכל נסיעה כללה גם ביקור במחנה ריכוז. הנסיעה שילבה בין תרבות כדורסל ערכים והרבה גאווה ישראלית ויהודית.
תפקידים ציבוריים

גם לאחר שסיים תפקיד רכז השייט בשדות ים המשיך להיות מעורב. הביא לישראל דגם סירה ויצר אצל בונה הסירות עבד בעכו סירה שנקראה "שמשונית" ואיגוד השיט סימן אותה כדגם 350. שכנע את רכז השיט רן גרליך להביא סירות מדגם "הולנדי מעופף" וסירות אלה הביאו את השייטים להישגים בינלאומיים.
בשנת 1976 החל בובר לרכז את ענף הים ב"הפועל" כסגנו של חנינא גולדברג ובשנת 1977 מונה כמנהל ענף הים. המסגרת תפקידו טיפל בכל הסניפים שעסקו בפעילות ימית בישראל. יזם פעילות והמשיך את ההפלגות לקפריסין.
בין השנים 1978 ל-1982 שימש שמשון בובר כיו"ר איגוד השיט בישראל.
בשנת 1981 נעשה מנהל אגף הספורט במרכז הפועל. קלט ענפי ספורט חדשים, כולל כדור מים ורכיבה על סוסים. נעשו הכנות לאולימפיאדת לוס אנגלס. לאחר שהוברר כי לא יוכל להתגורר בכפר האולימפי החליט לחסוך הוצאות ויתר על מקומו במשלחת ולא נסע למשחקים.
בפברואר 1985 פרש בובר מנשיאות ההתאחדות לספורט ונבחר למזכיר קיבוץ שדות ים. המצב הכלכלי בקיבוץ היה קשה. ניסיונות שונים לא צלחו. רק מפעל אבן קיסר הצליח להתרומם.
בזמן היותו מזכיר שימש גם כרכז המדור הבין קיבוצי לספורט מטעם הקיבוץ המאוחד ויו"ר איגוד ההתעמלות. תפקידים אותם מילא בהתנדבות.
בינואר 1988 סיים את תפקידו כמזכיר הקיבוץ והתמנה ליו"ר התאחדות הספורט בישראל. ההתאחדות עסקה בהכנות לאולימפיאדה. תפקיד אותו מילא במשך ארבע שנים. בובר היה חבר בוועד האולימפי בישראל.
עיטורים והנצחה

בובר זכה לעיטור יקיר הפועל
במרכז השיט של שדות ים נבנה בית הנושא את שמו – בית שמשון. הבית מכיל ארבע כתות לימוד, סדנת תיקון כלי שיט, חדר ארגון תחרויות בינלאומיות, חדר המתנה להורים. עלות הפרויקט הייתה 5.5 מיליון שקלים. התורמת המשמעותית הייתה רעיה שטראוס, חניכתו של בובר מימי הימייה בנהרייה.
משפחה שהקים

בשנת 1951 נישא לתמי פרידמן אותה הכיר בנהריה ולזוג נולד בן רובי. הנישואים לא החזיקו מעמד ולאחר שנתיים התגרשו. רובי שינה את שם משפחתו לשלו. למד בנהריה נעשה קצין בצה"ל ומומחה לספורט. נישא לשולה ולהם שלושה ילדים. אימן שחייה במכון וינגייט ויצא לארצות הברית לנהל מכון לרפואה משלימה. רובי שלו ממשיך לאמן שחייה בקריית אונו, כבר כ-50 שנה.
בובר נישא בשנית לאראלה נוימן מקיבוץ שדות ים. לזוג נולדו שתי בנות ובן. הבת הבכורה גלית נולדה ב-4 במאי 1968.
ב-15 ביולי 1970 נולדה בתם השנייה יעל. יעל בובר הייתה מעורבת בהקמת "בית שמשון" על שם אביה. ב-11 ביוני 2017 הלכה לעולמה. יו"ר איגוד השייט גילי אמיר פועל למען הנצחת זכרה של יעלי במקביל להקמת בית שמשון בחסות מרכז הפועל.
הבן שי בובר נולד ב-17 ביולי 1975. שי הלך בדרכי אביו ונבחר ב-דצמבר 2020 ליו"ר איגוד השייט בישראל. ולאחרונה גם למנכ"ל מרכז ימי קיסריה מרכז אותו הקים אביו לפני 50 שנה.
משפחה שהקים > פטירה

אראלה בובר נפטרה ב-7 בינואר 2001 אחרי מחלה קשה.
בשנת 2005 התגלתה אצל שמשון בובר מחלת כליות והחל בטיפולי דיאליזה. עבר גם ניתוח לב בבית חולים תל השומר. ב-9 במאי 2010 נפטר ונטמן בבית העלמין בשדות ים. אלפים ליוו אותו בדרכו האחרונה, נשיא המדינה שמעון פרס שלח מכתב תנחומים למשפחה.
קריאה נוספת

ישראל מאיר, בין שדות וים, מעשיות ותיקי שדות ים, הוצאת קיבוץ שדות ים, 1985.
שמשון בובר, "הימיה" – אסופת סיפורים על שנות חיינו היפות ביותר בפלוגה הימית של הפועל, דפוס אפעל, 2004. ומתוכו סיפור אישי "נער הייתי" עמ' 6–8.
שמשון בובר, אל מול רוח איתן – שמשון בובר סיפור חיים הוצאה לאור בשביל החיים, 2008.
אילת אסקוזידו, רוח ים – סיפורו של השיט התחרותי בישראל, בהוצאת איגוד השיט בישראל, 2019.
הערות שוליים

↑  אל מול רוח איתן עמ'22.
↑  בספר הימיה – אסופת סיפורי הפלוגות הימיות, עמ' 131.
↑  אל מול רוח איתן עמ'41.
↑  יואל בהלול באתר עמותת חיל הים.
↑  אדמירל מאונטבאטן הגיע לביקור הארץ 30 ביולי 1952.
↑  סא"ל דימ' אמנון בן ציון שהיה אז בקורס גדנ"ע ים באתר משמר המורשת הימית.
↑  שמואל סולר, עיתון דבר, ובספר "אל מול רוח איתן" עמ' 71.
↑  הימיה - פרודרומוס פאפאואסיליו, עמ' 41-39.
↑  שמשון בובר ז"ל מייסד מועדון השיט והחינוך הימי בשדות ים. אתר מועדות שייט שדות ים.
↑  אהרון לופז, יו"ר העמותה לידידות ישראל קפריסין בדברי ההספד ליעל בובר.
↑  אל מול רוח איתן עמ'117-116.
↑  אל מול רוח איתן עמ' 139.
↑  אל מול רוח איתן עמ'103.
↑  אורי אפק במסיבת הפרידה, "הימיה" עמ'300.
הרטה וקורט בובר, הוריו של שמשון, בירושלים 1937.
בובר נוהג את סירת הנתב בנמל חיפה, 1948.
שייטי דגם הולנדי מעופף בתחרות בהונגריה 1970.
שמשון בובר מנגן במפוחית על רקע שייט שדות ים, 2008.
מפגן לכבוד עצמאות זמביה בנוכחות שרת החוץ גולדה מאיר, 1962.
שמשון בובר עם נבחרת כדורסל הנשים בתחרות בגרמניה, 1985.
שמשון ואראלה נוימן 1966.
Dance with Me (שיר של זולי אדוק)

Dance with Me (בעברית: תרקדי איתי; בהונגרית: Tánclépés) הוא שירו של הזמר ההונגרי זולי אדוק (אנ'). השיר ייצג את הונגריה באירוויזיון 2009 שהתקיים במוסקבה שברוסיה.
אירוויזיון > לפני האירוויזיון

ב-23 בפברואר 2009 פתחה רשות השידור ההונגרית MTV תחרות שבה נבחר הנציג לייצג את הונגריה באירוויזיון 2009. רשות השידור ציינה כי השופטים בחרו שלושה שירים לפני גמר התחרות, כדי שאחד מהם לא יפרוש מהתחרות. לבסוף, רשות השידור הודיעה כי זולי אדוק ייצג את הונגריה עם השיר "Dance with Me". שיר זה היה האופציה השלישית של השופטים, לאחר שהשיר המנצח פרש, והמקום השני נפסל.
אירוויזיון > באירוויזיון

הונגריה מוקמה בחצי הגמר השני ב-14 במאי 2009 כשיר מספר 11 אחרי סלובניה ולפני אזרבייג'ן. בסוף חצי הגמר השני, התגלה כי השיר לא עלה כלל לגמר, ואחרי הגמר, התגלה שהשיר התמקם במקום ה-15 מתוך 19, עם 16 נקודות בלבד.
הערות שוליים

↑  השיר, בגרסה המקורית, הוא בשפה ההונגרית
↑  אורך השיר, בגרסה המקורית, הוא 3:55
↑  Hirado.hu - Ádok Zoltán képviseli Magyarországot az Eurovíziós Dalversenyen, web.archive.org, ‏2009-02-24
& ג'ולייט

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מבוסס על:  רומיאו ויוליה 
 מוזיקה:  מקס מרטין 
 סוגה:  מחזמר להיטים
 הצגת בכורה:  10 בספטמבר 2019
 משך ההצגה:  שעתיים וחצי כולל הפסקה
 פרסים:  פרס אוליבייה, פרס WhatsOnStage
 andjulietthemusical.com
 
& ג'ולייט (באנגלית: & Juliet) הוא מחזמר להיטים המבוסס על המוזיקה של הפזמונאי השוודי מקס מרטין, וכולל תסריט מאת דייוויד ווסט ריד. המחזמר מתמקד בתרחיש מה היה קורה אילו ג'ולייט לא מתה בסוף המחזה רומיאו וג'ולייט מאת שייקספיר.
המחזמר הועלה לראשונה בבית האופרה במנצ'סטר בספטמבר 2019. לאחר מכן המחזמר עבר לווסט אנד בנובמבר 2019.
הפקת המחזמר בווסט אנד הייתה מועמדת ל-9 פרסי אוליבייה וזכתה ב-3. ההפקה הייתה גם מועמדת ל-13 פרסי WhatsOnStage וזכתה מתוכם ב-6 פרסים. הפקת המחזמר בברודוויי מועמדת ל-9 פרסי טוני.
הפקות > מנצ'סטר (2019)

המחזמר & ג'ולייט עלה בבית האופרה במנצ'סטר ורץ החל מה-10 בספטמבר 2019 עד ה-12 באוקטובר באותה שנה. צוות השחקנים כלל את מרים-טיק לי בתפקיד ג'ולייט, אוליבר תומפסט בתפקיד שייקספיר, קסידי ג'נסון בתפקיד אן/ אפריל, מלאני לבארי בתפקיד אנג'ליק האחות, ג'ורדן לוק גייג' בתפקיד רומיאו.
הפקות > ווסט אנד (2019–2023)

הפקת המחזמר בווסט אנד בבימויו של לוק שפרד החלה בהצגות מקדימות ב-2 בנובמבר 2019 בתיאטרון שפטסברי, וערב הפתיחה הרשמי התקיים ב-20 בנובמבר באותה שנה. צוות השחקנים כלל את מרים-טיק לי בתפקיד ג'ולייט, קסידי ג'נסון בתפקיד אן/ אפריל, אוליבר תומפסט בתפקיד שייקספיר, ארון בלייר-מנגט בתפקיד מיי, דייוויד בדלה בתפקיד לאנס, מלאני לבארי בתפקיד אנג'ליק האחות, ג'ורדן לוק גייג' בתפקיד רומיאו וטים מהנדרן בתפקיד פרנסואה.
ההפקה הייתה מועמדת ל-9 פרסי אוליבייה וזכתה בשלושה, כולל פרס השחקנית הטובה ביותר עבור מרים-טיק לי. בנוסף לכך ההפקה הייתה גם מועמדת ל-13 פרסי WhatsOnStage וזכתה מתוכם ב-6 פרסים.
ההפקה נסגרה ב-16 במרץ 2020 בשל מגפת הקורונה. ההפקה חידשה הופעות ב-24 בספטמבר 2021, וצוות השחקנים חזר לגלם את תפקידיהם למעט ארון בלייר-מנגט שהוחלף על ידי אלכס תומאס-סמית'. ב-26 במרץ 2022 לבארי עזבה את ההפקה, וב-29 במרץ לוק גייג' ובדלה עזבו גם הם. ב-29 במרץ קיילה סטל החליפה את לבארי בתפקיד אנג'ליק האחות. ב-21 בפברואר 2022, הוכרז שיוליוס ד'סילבה לוהק לתפקיד לאנס וטום פרנסיס לוהק לתפקיד רומיאו.
ההפקה נסגרה ב-25 במרץ 2023.
הפקות > טורונטו (2022)

הפקת טרום-ברודוויי של המחזמר התקיימה בטורונטו בתיאטרון הנסיכה מווילס בין ה-22 ביוני עד ה-14 באוגוסט 2022. צוות השחקנים כלל את לורנה קורטני בתפקיד ג'ולייט, סטארק סנדס בתפקיד שייקספיר, פאולו סקוט בתפקיד לאנס, בטסי וולף בתפקיד אן, ג'סטין דייוויד סוליבן בתפקיד מיי, בן ג'קסון ווקר בתפקיד רומיאו, פיליפ ארויו בתפקיד פרנסואה מלאני לבארי בתפקיד האחות.
הפקות > ברודוויי (2022-הווה)

הפקת המחזמר בברודוויי החלה בהצגות מקדימות ב-28 באוקטובר 2022 וערב הפתיחה התקיים ב-17 בנובמבר באותה שנה בתיאטרון סטיבן סונדהיים. צוות השחקנים המקורי מהפקת טרום-ברודוויי עבר בשלמותו לברודוויי. ההפקה מועמדת ל-9 פרסי טוני, כולל פרס המחזמר הטוב ביותר.
הפקות > מלבורן (2023)

ב-10 במאי 2022, הוכרז שהופעת הבכורה של המחזמר באוסטרליה תתקיים בפברואר 2023 בתיאטרון רג'נט במלבורן.
ב-29 בנובמבר 2022, הוכרז כי צוות השחקנים האוסטרלי כולל את לורינדה מיי מריפור בתפקיד ג'ולייט, רוב צילס בתפקיד שייקספיר, איימי להפמר בתפקיד אן, קייסי דונובן בתפקיד האחות אנג'ליק, היידן טי בתפקיד לאנס, ג'סי דאטלו בתפקיד מיי, ישית פרננדו בתפקיד פרנסואה ובלייק אפלקוויסט בתפקיד רומיאו.
הפקות > סיבוב הופעות מתוכנן בממלכה המאוחדת (2024)

בעקבות סגירת ההפקה בווסט אנד, הוכרז ב-29 בינואר 2023 שמתוכנן סיבוב הופעות של המחזמר בממלכה המאוחדת שיתקיים בשנת 2024. פרטים נוספים כגון תאריכים, מקומות וליהוק טרם פורסמו.
הפקות > סיבוב הופעות מתוכנן בצפון אמריקה (2024)

ב-26 באפריל 2023, הוכרז שהמחזמר יחל בסיבוב הופעות בצפון אמריקה בסתיו 2024. סיבוב ההופעות יעבור בין היתר בלוס אנג'לס, וושינגטון די. סי., שארלוט וסן פרנסיסקו. פרטים נוספים על סיבוב ההופעות יפורסמו במועד מאוחר יותר.
דמויות וצוות שחקנים

| דמות | מנצ'סטר | ווסט אנד | טורונטו | ברודוויי | מלבורן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ג'ולייט קפולט | מרים-טיק לי | מרים-טיק לי | לורנה קורטני | לורנה קורטני | לורינדה מיי מריפור |
| אן האת'וויי/ אפריל | קסידי ג'נסון | קסידי ג'נסון | בטסי וולף | בטסי וולף | איימי להפמר |
| ויליאם שייקספיר | אוליבר תומפסט | אוליבר תומפסט | סטארק סנדס | סטארק סנדס | רוב מילס |
| לאנס דובואה | — | דייוויד בדלה | פאולו סקוט | פאולו סקוט | היידן טי |
| מיי | — | ארון בלייר-מנגט | ג'סטין דייוויד סוליבאן | ג'סטין דייוויד סוליבאן | ג'סי דאטלו |
| רומיאו מונטגיו | ג'ורדן לוק גייג' | ג'ורדן לוק גייג' | בן ג'קסון ווקר | בן ג'קסון ווקר | בלייק אפלקוויסט |
| האחות אנג'ליק | מלאני לבארי | מלאני לבארי | מלאני לבארי | מלאני לבארי | קייסי דונובן |
| פרנסואה דובואה | — | טים מהנדרן | פיליפ ארויו | פיליפ ארויו | ישית פרננדו |
דמויות וצוות שחקנים > החלפות בולטות, ווסט אנד

מיי: אלכס תומאס-סמית', ג'ו פוסטר
האחות אנג'ליק: קיילה סטל
לאנס: יוליוס ד'סילבה, ניקולס קוליקוס
רומיאו: טום פרנסיס
פרנסואה: ניקולס קוליקוס
רשימת שירים

| מערכה ראשונה | מערכה שנייה |
| --- | --- |
• "Larger Than Life": • "Love Me Like You Do"
• "I Want It That Way": • "Since U Been Gone"
• "Baby One More Time": • "Whataya Want From Me"
• "Show Me the Meaning of Being Lonely": • "Problem/ Can't Feel My Face"
• "Domino": • "One More Try"
• "Show Me Love": • "That's The Way It Is"
• "Blow": • "Everybody (Backstreet's Back)"
• "I'm Not a Girl, Not Yet a Woman": • "As Long As You Love Me"
• "Overprotected": • "It's Gonna Be Me"
• "Confident": • "Stronger"
• "Teenage Dream/ Break Free": • "Shape of My Heart"
• "Oops!...I Did It Again": • "Fuckin' Perfect"
• "I Kissed a Girl": • "Roar"
• "It's My Life": • "I Want It That Way (Reprise)"
: • "Can't Stop the Feeling!"
פרסים ומועמדויות > ווסט אנד

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | פרס אוליבייה | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | דייוויד בדלה | זכייה |
| 2020 | פרס אוליבייה | שחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר | קסידי ג'נסון | זכייה |
| 2020 | פרס אוליבייה | המוזיקה המקורית הטוב ביותר או התזמור החדש הטוב ביותר | ביל שרמן ודומיניק פלקרו | מועמדות |
| 2020 | פרס אוליבייה | כוראוגרף התיאטרון הטוב ביותר | ג'ניפר וובר | מועמדות |
| 2020 | פרס אוליבייה | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | מרים-טיק לי | זכייה |
| 2020 | פרס אוליבייה | עיצוב התאורה הטוב ביותר | הווארד הדסון | מועמדות |
| 2020 | פרס אוליבייה | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | פלומה יאנג | מועמדות |
| 2020 | פרס אוליבייה | עיצוב הבמה הטוב ביותר | סוטרה גילמור | מועמדות |
| 2020 | פרס אוליבייה | המחזמר החדש הטוב ביותר | המחזמר החדש הטוב ביותר | מועמדות |
| 2020 | פרסי WhatsOnStage (אנ') | השחקן הטוב ביותר במחזמר | אוליבר תומפסט | מועמדות |
| 2020 | פרסי WhatsOnStage (אנ') | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | מרים-טיק לי | זכייה |
| 2020 | פרסי WhatsOnStage (אנ') | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | ג'ורדן לוק גייג' | מועמדות |
| 2020 | פרסי WhatsOnStage (אנ') | שחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר | קסידי ג'נסון | מועמדות |
| 2020 | פרסי WhatsOnStage (אנ') | שחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר | מלאני לבארי | מועמדות |
| 2020 | פרסי WhatsOnStage (אנ') | המחזמר החדש הטוב ביותר | המחזמר החדש הטוב ביותר | מועמדות |
| 2020 | פרסי WhatsOnStage (אנ') | הכוראוגרפיה הטובה ביותר | ג'ניפר וובר | מועמדות |
| 2020 | פרסי WhatsOnStage (אנ') | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | פלומה יאנג | זכייה |
| 2020 | פרסי WhatsOnStage (אנ') | העיצוב הגרפי הטוב ביותר | Dewynters | זכייה |
| 2020 | פרסי WhatsOnStage (אנ') | עיצוב התאורה הטוב ביותר | הווארד הדסון | זכייה |
| 2020 | פרסי WhatsOnStage (אנ') | עיצוב הבמה הטוב ביותר | סוטרה גילמור | זכייה |
| 2020 | פרסי WhatsOnStage (אנ') | עיצוב הסאונד הטוב ביותר | גארת' אוון | מועמדות |
| 2020 | פרסי WhatsOnStage (אנ') | עיצוב הווידאו הטוב ביותר | אנדז'יי גולדינג | זכייה |
פרסים ומועמדויות > ברודוויי

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרס טוני | המחזמר הטוב ביותר | המחזמר הטוב ביותר | מועמדות |
| 2023 | פרס טוני | תסריט המחזמר הטוב ביותר | דייוויד ווסט ריד | מועמדות |
| 2023 | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר | לורנה קורטני | מועמדות |
| 2023 | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית משנה במחזמר | בטסי וולף | מועמדות |
| 2023 | פרס טוני | עיצוב התלבושות הטוב ביותר של מחזמר | פלומה יאנג | מועמדות |
| 2023 | פרס טוני | עיצוב התאורה הטוב ביותר של מחזמר | הווארד הדסון | מועמדות |
| 2023 | פרס טוני | עיצוב הסאונד הטוב ביותר של מחזמר | גארת' אוון | מועמדות |
| 2023 | פרס טוני | הכוראוגרפיה הטובה ביותר | ג'ניפר וובר | מועמדות |
| 2023 | פרס טוני | התזמור הטוב ביותר | ביל שרמן ודומיניק פלקרו | מועמדות |
| 2023 | פרס דרמה דסק | מחזמר יוצא מהכלל | מחזמר יוצא מהכלל | מועמדות |
| 2023 | פרס דרמה דסק | תסריט מחזמר יוצא מהכלל | דייוויד ווסט ריד | מועמדות |
| 2023 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | מחזמר ברודוויי חדש יוצא מהכלל | מחזמר ברודוויי חדש יוצא מהכלל | מועמדות |
| 2023 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | הופעה יוצאת מהכלל של שחקנית משנה במחזמר בברודוויי | בטסי וולף | מועמדות |
| 2023 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | תסריט יוצא מהכלל של מחזמר | דייוויד ווסט ריד | מועמדות |
| 2023 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | עיצוב תלבושות יוצא מהכלל (מחזה או מחזמר) | פלומה יאנג | מועמדות |
| 2023 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | תזמור יוצא מהכלל | ביל שרמן | מועמדות |
| 2023 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | כוראוגרפיה יוצאת מהכלל | ג'ניפר וובר | מועמדות |
| 2023 | פרס ליגת הדרמה | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל | דייוויד ווסט ריד | מועמדות |
| 2023 | פרס ליגת הדרמה | פרס הביצוע הנכבד | לורנה קורטני | מועמדות |
| 2023 | פרס ליגת הדרמה | פרס הביצוע הנכבד | בטסי וולף | מועמדות |
1480-1489 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1489 - 1480 לפני הספירה
אירועים ומגמות

1487 לפנה"ס - מלך אתונה העתיקה אמפיקטיון נפטר לאחר שהיה בשלטון 10 שנים. בעקבות כך אריכטוניוס הראשון הפך למלך אתונה.
תחותמס השלישי1481 לפנה"ס - תחותמס השלישי, אחד ממלכיה הבולטים של מצרים העתיקה, נולד.
אנשים משמעותיים

תחותמס השני, פרעה מצרי, של השושלת ה-18.
| עשורים במאה ה-15 לפנה"ס |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1490–1499 לפנה"ס • 1480–1489 לפנה"ס • 1470–1479 לפנה"ס • 1460–1469 לפנה"ס • 1450–1459 לפנה"ס • 1440–1449 לפנה"ס • 1430–1439 לפנה"ס • 1420–1429 לפנה"ס • 1410–1419 לפנה"ס • 1400–1409 לפנה"ס • >> |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.