stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיבי וולר-ברידג'
פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | פרס The Stage להצטיינות במשחק | הופעת יחיד הטובה ביותר | פליבג | זכייה |
| 2013 | פרס איבנינג סטנדרד | המחזאי המבטיח ביותר | פליבג | מועמדות |
| 2014 | פרס חוג מבקרי התיאטרון | המחזאי המבטיח ביותר | פליבג | זכייה |
| 2014 | פרס לורנס אוליבייה | Outstanding Achievement in Affiliate Theatre | פליבג | מועמדות |
| 2017 | פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה | השחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית | פליבג | מועמדות |
| 2017 | פרס Royal Television Society | Breakthrough Star | פליבג | זכייה |
| 2017 | פרס Royal Television Society | Writer – Comedy | פליבג | זכייה |
| 2017 | פרס BAFTA TV Craft | התסריט הטובה ביותר – קומדיה | פליבג | מועמדות |
| 2017 | פרס BAFTA TV Craft | Breakthrough Talent Award | Crashing | מועמדות |
| 2017 | פרס BAFTA TV Craft | Breakthrough Talent Award | פליבג | מועמדות |
| 2017 | פרס באפט"א לטלוויזיה | ההופעה הקומית הנשית הטובה ביותר | פליבג | זכייה |
| 2017 | פרס גולד דרבי | השחקנית הקומית הטובה ביותר | פליבג | מועמדות |
| 2017 | פרס גולד דרבי | פריצת הדרך של כוכב | פליבג | מועמדות |
| 2017 | פרס TCA | הישג אישי בקומדיה | פליבג | מועמדות |
| 2017 | פרס גות'אם | Breakthrough Series – Long Form | פליבג | מועמדות |
| 2018 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | תסריט מצטיין לסדרת דרמה | להרוג את איב | מועמדות |
| 2018 | פרס גות'אם | Breakthrough Series – Long Form | להרוג את איב | זכייה |
| 2019 | פרס BAFTA TV Craft | Best Writing | להרוג את איב | מועמדות |
| 2019 | פרס דרמה דסק | הופעת יחיד מצטיינת | פליבג | מועמדות |
| 2019 | פרס דרמה ליג | הופעה מצוינת | פליבג | מועמדות |
| 2019 | פרס TCA | Individual Achievement in Comedy | פליבג | זכייה |
| 2019 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקנית ראשית מצטיינת בסדרה קומית | פליבג | זכייה |
| 2019 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | תסריט מצטיין לסדרה קומית | פליבג | זכייה |
| 2019 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | סדרה קומית מצטיינת | פליבג | זכייה |
| 2019 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | סדרת דרמה מצטיינת | להרוג את איב | מועמדות |
| 2019 | פרס גולד דרבי | סדרת הדרמה הטובה ביותר | להרוג את איב | מועמדות |
| 2019 | פרס גולד דרבי | הסדרה הקומית הטובה ביותר | פליבג | זכייה |
| 2019 | פרס גולד דרבי | שחקנית הקומדיה הטובה ביותר | פליבג | זכייה |
| 2019 | פרס גולד דרבי | פרק הקומדיה הטוב ביותר של השנה ("Episode 2.1") | פליבג | זכייה |
| 2019 | פרס גולד דרבי | פרק הקומדיה הטוב ביותר של השנה ("Episode 2.6") | פליבג | מועמדות |
| 2019 | פרס גולד דרבי | Performer of the Year | פליבג | זכייה |
ספרים

Waller-Bridge, Phoebe (2013). Fleabag. London: Nick Hern Books. ISBN 978-1-84-842364-0. OCLC 894546593.
ארין מולן

| --- | --- |

 לידה:  24 באוגוסט 1983 (בת 41) קנברה, אוסטרליה
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 השכלה:  Jakarta Intercultural School 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 עיסוק:  שדרנית ספורט, פובלציסטית, מגישת חדשות, אושיית רשת, הסברה ישראלית
 מעסיק:  Sky News Australia, The Daily Telegraph
 תחום סיקור:  ספורט
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  erinmolanofficial
 טוויטר (X):  Erin_Molan
 erinmolan.com.au
 
ארין מולן (באנגלית: Erin Molan; נולדה ב-24 באוגוסט 1983) היא אשת תקשורת. מגישת טלוויזיה אוסטרלית שהגישה בעבר תוכנית טלוויזיה בפריים-טיים בסקיי ניוז אוסטרליה (אנ'), מגישת רדיו ב-2Day FM ובעלת טור בעיתון דיילי טלגרף (סידני) (אנ').
מולן סיקרה בעבר ברשת Nine את ליגת הרוגבי הלאומית (NRL) של Nine's Wide World of Sports. משנת 2019 היא הנחתה את השידור המשני בערוץ 9Gem של אליפות אוסטרליה הפתוחה. מולן הגישה גם תוכנית ספורט בשישי ושבת ב־Nine News Sydney והמארחת של The Sunday Footy Show. בעבר הנחתה גם ב-"NRL Footy Show" (אנ').
מאז טבח שבעה באוקטובר 2023 הביעה מולן דעות פרו-ישראליות, היא גינתה את הטבח ואת היחס הסלחני בעולם כלפיו וכלפי מבצעיו.
ביוגרפיה

מולן נולד בקנברה בירת אוסטרליה, גדלה בג'קרטה בירת אינדונזיה ודוברת אינדונזית שוטפת. היא למדה בשישה עשר בתי ספר שונים בשל הקריירה בצבא האוסטרלי של אביה, ג'ים מולן. אביה היה מייג'ור גנרל בצבא האוסטרלי ולימים סנטור של המפלגה הליברלית של אוסטרליה עבור ניו סאות' ויילס.
ביוגרפיה > קריירה

העבודה הראשונה של מולן בתקשורת הייתה בתחנת טלוויזיה קהילתית בקנברה. לאחר מכן היא השיגה עבודה ב-WIN Television ככתבת ומגישה ועברה לסידני ב-2010 כדי לעבוד ב-Nine Network. בשנת 2012 היא הצטרפה ל-NRL Footy Show על בסיס קבוע, והופיעה בעיקר ב-"League of their Own". בשנת 2014 מולן התמנתה למנחה קבועה של התוכנית לצד פול ווטין, דאריל ברומן, בו ריאן ומייקל סלייטר. מולן גם הופיעה ב-"The Sunday Footy Show" כאורחת קבועה מאז 2012, בעיקר ב-"Around the Grounds".
מולן אירחה את הסיקור של Nine's Wide World of Sports של סדרת 2017 Fast5 Netball World Series.
משנת 2018, היא הפכה למארחת הבלעדית של The NRL Footy Show וכן הנחתה את The Sunday Footy Show.
ב-3 באוקטובר 2018 הוכרז כי אחרי עשרים וארבע שנים, התוכנית The NRL Footy Show תחדל מלהתקיים בעקבות אחוזי הרייטינג הנמוכים בתולדותיה. בדצמבר 2021 מולן התפטרה מ-Nine Network והצטרפה לתוכנית הפריים טיים של ערוץ סקי ניוז אוסטרליה.
בדצמבר 2021 סירבה מולן לרוץ כמועמדת המפלגה הליברלית של אוסטרליה למחלקת עדן-מונארו בבחירות באוסטרליה ב-2022, ואמרה שהשאיפות הפוליטיות העתידיות שלה עם הליברלים יהיו "בהמשך".
ביוגרפיה > תמיכה בישראל

מולן תומכת בעקביות במדינת ישראל, ובפרט במהלך מלחמת חרבות ברזל. לעיתים היא סופגת בשל כך איומים ונאצות ברשתות החברתיות. לאחר התפוצצות זימוניות חזבאללה, מולן פתחה את דבריה בחדשות בדברי שבח לישראל, ואמרה כי "זהו לא ניצחון רק לישראל, אלא לכל מי שעומד נגד הטרור. אני מצדיעה למדינה שנלחמת בכל כוחה על החיים". ימים ספורים לאחר מכן דיווחה כי קיבלה איומים על חייה בשל דבריה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

באפריל 2017 הודיעה מולן על אירוסיה לשוטר שון אוגילבי. בשנת 2018 נולדה לשניים בת. שלוש שנים לאחר מכן הודיעה מולן על סיום מערכת היחסים שלה עם אוגילבי.
הערות שוליים

↑  Erin Molan (2020). "Erin Molan's surprisingly 'perfect' birthday". Nine Digital. נבדק ב-17 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Canberra-born sports journalist Erin Molan finds her voice on The Footy Show". The Canberra Times. 24 באפריל 2018 [13 July 2016]. נבדק ב-22 באוקטובר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Erin Molan". DefenceCare. RSL NSW. נבדק ב-4 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Giorgioni, Alyce (21 במאי 2020). "Becoming a Sports Presenter: Q&A with Erin Molan". Now UC. נבדק ב-27 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gleeson, Ashleigh (7 בדצמבר 2021). "Erin Molan reveals political ambitions". news. נבדק ב-25 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ore, Adeshola (8 בדצמבר 2021). "Molan flags political ambition". The Australian. נבדק ב-25 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  המגישה האוסטרלית שמגינה על ישראל: "מקבלת איומים אבל זה שווה את זה", באתר ‏מאקו‏, 29 בספטמבר 2024
↑  מגישת הטלוויזיה המפורסמת שתומכת בישראל: "מקבלת שנאה ואיומים", באתר אייס, 29 בספטמבר 2024
↑  Croffey, Amy (7 באפריל 2017). "Nine's Erin Molan and policeman Sean Ogilvy engaged". Sydney Morning Herald. נבדק ב-6 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rota, Genevieve (6 ביוני 2018). "The Footy Show's Erin Molan welcomes first child the same day as Origin game 1". Sydney Morning Herald. נבדק ב-7 ביוני 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Erin Molan reveals the sad reality of her relationship breakdown". news.com.au. 11 באוקטובר 2021. נבדק ב-31 בינואר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ארין מולן".
מרי-לואיז פארקר

| --- | --- |

מרי-לואיז פארקר, 2010
 לידה:  2 באוגוסט 1964 (בת 60) קרוליינה הדרומית, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות של אוניברסיטת צפון קרולינה (1986)  International School Bangkok  Marcos de Niza High School 
 בן או בת זוג:  בילי קרודופ (1996–2003)  ג'פרי דין מורגן (2006–2008) 
 צאצאים:  William Atticus Parker, Caroline Aberash Parker 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  2 פרסי גלובוס הזהב פרס אמי פרס טוני
 פרופיל ב-IMDb
 
מרי-לואיז פארקר (באנגלית: Mary-Louise Parker; נולדה ב-2 באוגוסט 1964) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית. היא מוכרת בעיקר בשל תפקידה בתור איימי גרדנר בסדרה "הבית הלבן"; תפקיד אשר הקנה לה מועמדות לפרס אמי. לאחר מכן זכתה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב עבור תפקידה במיני-סדרה "מלאכים באמריקה", ולאחר מכן התפרסמה בזכות תפקידה בתור ננסי בוטווין בסדרה "העשב של השכן" ברשת שואוטיים; תפקיד אשר זיכה אותה בפרס גלובוס הזהב.
תפקידיה הקולנועיים כוללים תפקידים בסרטים "גרנד קניון", "עגבניות ירוקות מטוגנות", "הלקוח", "קליעים מעל ברודוויי", "גברים בצד" ו"דיוקנה של גברת"; והופעותייה הבימתיות כוללות תפקידים במחזות "חתומים בנשיקה", "איך למדתי לנהוג", "הדה גאבלר" ורבים אחרים מה שהקנה לה חמש מועמדויות לפרס טוני.
ביוגרפיה

פארקר נולדה בקולומביה, דרום קרוליינה, הצעירה מבין ארבעה ילדים, בתם של קרוליין לואיז (לבית מורל) ולג'ון מורגן פרקר, שופט ששירת בצבא ארצות הברית. לפארקר שורשים שוודים (סבה מצד אמה), אנגלים, סקוטים, אירים, גרמנים והולנדים. בשל הקריירה של אביה, פרקר בילתה חלקים מילדותה בדרום קרוליינה, טנסי וטקסס, כמו גם בתאילנד, גרמניה וצרפת. היא
היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון מרקוס דה ניזה בטמפה, אריזונה. פארקר בוגרת לימודי תואר ראשון בדרמה בבית הספר לאמנויות של אוניברסיטת צפון קרולינה בשנת 1986.
קריירה > תיאטרון

בסוף שנות ה-80 עברה פארקר לניו יורק ובשנת 1990 הופיעה לראשונה בברודוויי במחזה "חתומים בנשיקה", תפקיד עליו הייתה מועמדת לפרס טוני. במהלך שנות ה-90 פארקר שיחקה בהצגות רבות בברודוויי, וכמו כן בסרטים רבים לצד שחקני קולנוע מוכרים. בשנת 2000 שיחקה לצידו של בן שנקמן בתפקיד הראשי במחזה Proof, משחק עליו קיבלה את פרס טוני.
קריירה > קולנוע טלוויזיה

בשנת 1991 שיחקה בסרטים "עגבניות ירוקות מטוגנות" ו-"גרנד קניון"  בשנת 1998 שיחקה בדרמה הטלוויזיונית של CBS, "קדוש אולי" לצד דניס או'הר.
בשנת 2001 הופיעה פארקר בתפקיד אורח בעונה השלישית של סדרת הדרמה "הבית הלבן". תפקיד זה הפך במהרה לתפקיד חוזר בסדרה, שבה שיחקה פארקר את איימי גארדנר, מושא אהבתו של סגן ראש הסגל, ג'וש ליימן. תפקידה בסדרה זיכה אותה במועמדות לפרס אמי לשחקנית משנה בסדרת דרמה. במהלך העונה החמישית של הסדרה, דמותה של פארקר הורדה מהמסך לאחר שהופיעה בארבעה פרקים, כיוון שפארקר נכנסה להריון. דמותה של פארקר חזרה בפרקים האחרונים של העונה השביעית.
בשנת 2003 רשת הטלוויזיה האמריקאית HBO שידרה את עיבודה בן שש וחצי השעות למחזה "מלאכים באמריקה". פארקר שיחקה בתפקיד משנה, אשר זיכה אותה בפרס גלובוס הזהב ובפרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר במיני-סדרה.
בשנת 2005 פארקר קיבלה את תפקידה כננסי בוטווין בסדרה "העשב של השכן". בסדרה משחקת פארקר אמא לשני בנים שבעלה נפטר, והיא מתחילה לסחור בסמים על-מנת לשמור על רמת החיים של משפחתה, ובמקביל לשמור על המוניטין שלה בפרברים. תפקיד זה זיכה את פארקר בפרס גלובוס הזהב ובפרס סטלייט (המוענק על ידי האקדמיה הבינלאומית לתקשורת). כמו כן, פארקר הייתה מועמדת לפרסים נוספים על תפקידה בסדרה במשך כל עונותיה (8 עונות) שהאחרונה שודרה ב-2012.
בשנת 2014 שיחקה בקומדיה "משתוללת" בכיכובה של סלינה גומז.
בשנת 2017 שיחקה בשני פרקים בסדרת הדרמה "מיליארדים" המשודרת ברשת Showtime, ושיחקה בתפקיד משני בסדרת הפשע "מר מרצדס", המבוסס ע"פ ספרו באותו שם של סטיבן קינג שיצא ב-2014.
בשנת 2018 שיחקה במותחן הריגול "דרור אדום", בתפקיד הסנטורית סטפני בושר.
בשנת 2020 שיחקה במחזה "The Sound Inside" פרי עטו של אדם ראפ; ועבור תפקידה זכתה פארקר בפעם השנייה בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה.
בשנת 2022 שבה לשחק לצד דייוויד מורס במחזה של ברודוויי "איך למדתי לנהוג" מאת המחזאית פולה ווגל; אל תפקידה במחזה שבה פארקר לגלם לאחר שגילמה בעבר את אותו תפקיד בהפקה של אוף ברודוויי בשנת 1997; גם שם לצד מורס. עבור תפקידה, קיבלה פארקר מועמדות חמישית לפרס טוני.
חיים אישיים

משנת 1996 עד נובמבר 2003, פארקר הייתה בזוגיות עם השחקן בילי קרודופ. פארקר הייתה בחודש השביעי להריונה עם בנם, וויליאם אטיקוס פארקר, יליד 2004, כאשר קרודופ סיים את מערכת היחסים שלהם בכך שעזב את פארקר עבור השחקנית קלייר דיינס. הסנדקית של וויליאם היא השחקנית סוזן סרנדון.
בדצמבר 2006, פארקר החלה לצאת עם השחקן ג'פרי דין מורגן, אותו פגשה על הסט של "העשב של השכן". ב-12 בפברואר 2008, פארקר ומורגן הודיעו על אירוסיהם, אך השניים נפרדו חודשיים לאחר מכן.
בספטמבר 2007, פארקר אימצה תינוקת מאתיופיה, קרוליין אברש פארקר. בין השנים 2009-2012 יצאה עם הזמר והמשורר צ'ארלי מארס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | Signs of Life | שרלוט |  |
| 1989 | חברות לכל החיים | ליסה |  |
| 1991 | עגבניות ירוקות מטוגנות | רות ג'יימסון |  |
| 1991 | גרנד קניון | די |  |
| 1993 | איש נפלא שלי | ריטה |  |
| 1993 | עירומים בניו יורק | ג'והאנה וייט |  |
| 1994 | קליעים מעל ברודוויי | אלן |  |
| 1994 | הלקוח | דיאנה סוואי |  |
| 1995 | Reckless | פוטי |  |
| 1995 | גברים בצד | רובין ניקרסון |  |
| 1996 | דיוקנה של גברת | הנרייאטה |  |
| 1997 | Murder in Mind | קרוליין ווקר |  |
| 1997 | The Maker | אמילי |  |
| 1998 | שלום ולא להתראות | פגי בליין |  |
| 1999 | Let the Devil Wear Black | ג'וליה הירש |  |
| 1999 | חמשת החושים | רונה |  |
| 2002 | דרקון אדום | מולי גראהם |  |
| 2002 | The Quality of Mercy | שרה ריצ'רדסון |  |
| 2002 | Pipe Dream | טוני אדלמן |  |
| 2004 | גאולה! | ליליאן קאמינגס |  |
| 2004 | The Best Thief in the World | סו זיידמן |  |
| 2006 | רומנטיקה וסיגריות | קונסטנס |  |
| 2007 | ההתנקשות בג'סי ג'יימס על ידי הפחדן רוברט פורד | זרלדה מימס אנ' |  |
| 2008 | עלילות ספיידרוויק | הלן גרייס |  |
| 2009 | איש בודד | ג'ורדן |  |
| 2010 | יללה | גייל פוטר |  |
| 2010 | רד | שרה רוס |  |
| 2013 | שוטרים מעולם אחר | מילדרד פרוקטור |  |
| 2013 | רד 2 | שרה רוס |  |
| 2014 | משתוללת | לוסי סטיבנס |  |
| 2014 | Jamesy Boy | טרייסי בארנס |  |
| 2016 | Chronically Metropolitan | אנאבל |  |
| 2017 | יציאות זהב | גוונדלין |  |
| 2018 | דרור אדום | סטפני בושר |  |
| 2021 | The Same Storm | רוקסי |  |
| 2024 | Omni Loop | זויה לואו |  |
| 2024 | וודי הנקר במחנה קיץ (אנ') | אנג'י |  |
| TBA | Seneca - On the Creation of Earthquakes |  |  |
| TBA | Face | טניה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1988 | Too Young the Hero | פרל ספנסר | סרט טלוויזיה של CBS |
| 1994 | A Place for Annie | ליסה מרסטן | סרט טלוויזיה של ABC |
| 1995 | Sugartime | פיליס מק'גוויר | סרט טלוויזיה של HBO |
| 1998 | אולי קדוש | לוסי דין בדלואו | סרט טלוויזיה של CBS |
| 1998 | Legalese | ריקה מרטין | סרט טלוויזיה של TNT |
| 1999 | The Simple Life of Noah Dearborn | ד"ר ולארי קריין | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2000 | Cupid & Cate | קייט די-אנג'לו | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2001 - 2006 | הבית הלבן | איימי גרדנר (אנ') | תפקיד חוזר (עונות 5-3) תפקיד אורח (עונות 7-6); 23 פרקים מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה בסדרת דרמה (אנ') (2002) |
| 2002 | Master Spy: The Robert Hanssen Story | בוני הנסן | סרט טלוויזיה של FOX |
| 2003 | מלאכים באמריקה | הארפר פיט | מיני-סדרה פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2004) פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2004) מועמדת פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2004) |
| 2004 | מסע בלתי צפוי | קורין מורגן-תומאס | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2005 | Vinegar Hill | אלן גריר | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2005 - 2012 | העשב של השכן | ננסי בוטווין | תפקיד ראשי (8 עונות); 102 פרקים פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית (2006) מועמדויות: פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית (2009-2007) פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה קומית (2009-2007) פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית (2009-2006) |
| 2007 | הכלה השודדת | זניה ארדן | סרט טלוויזיה של Oxygen מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני-סדרה או בסרט (אנ') (2007) |
| 2013 | Christmas in Conway | סוזי מאייר | סרט טלוויזיה של ABC |
| 2014 | הרשימה השחורה | נעמי היילנד | 4 פרקים |
| 2017 | When We Rise | רומה גיא (אנ') | 4 פרקים |
| 2017 | מיליארדים | ג'ורג'י מינצ'אק | 2 פרקים |
| 2017 | מר מרצדס | ג'ני פטרסון | 6 פרקים |
| 2021 | קולין בשחור ולבן | תרזה קפרניק | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| TBA | Weeds 4.20 | ננסי בוטווין | סדרת טלוויזיה עתידית |
כנופיות רוסטוב (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  דרמת פשע
 כותבים:  ראמיל יאמלאייב גאורגי גולובנקין
 בימוי:  פאבל דרוזדוב
 שחקנים:  ארתור סמוליאנינוב אלכסיי ברבאש סופיה ארדובה אלכסנדר גולובין איוואן אוחלוביסטין קונסטנטין אדאייב יבגני גורקובסקי
 ארץ מקור:  רוסיה 
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  24
 הפקה
 מפיק:  דז'אניק פאיזייב רפאל מינאסבקיאן
 חברת הפקה:  KIT גזפרום מדיה
 אתר צילומים:  מוסקבה, רוסטוב על הדון, מחוז רוסטוב 
 צלמים:  מיאכאיל סליחוב
 שידור
 רשת שידור:  רוסיה NTV
 פורמט (תמונה):  1080i (HDTV)
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
כנופיות רוסטוב (ברוסית: Ростов) היא סדרת טלוויזיה פעולה רוסית בבימויו של פאבל דרוזדוב ובהפקת דז'אניק פאיזייב, המגוללת מאבקים בין כנופיות יריבות לארגוני פשע אחרים ברוסטוב של אחרי התפרקות האימפריה הרוסית. הסדרה שודרה ברוסיה ברשת NTV בשנת 2019.
עלילה

כנופיות רוסטוב, מתרחשת בלב העיר רוסטוב על הדון ומתמקדת בסיפורה של העיר המתפרקת בשל מאבקי הכוח הסוערים של הכנופיות השולטות בה, בוואקום השלטוני שנוצר בעיר על רקע מלחמת האזרחים הרוסית.
שנות ה-20 של המאה העשרים. רוסיה חווה תקופה קשה: הרס שולט בכל מקום עקב מלחמת האזרחים הקשה, תנועת הצבא הלבן מפסידה בקרב אחר קרב, מאבדת שליטה על העיר רוסטוב ונסוגה דרומה. בעיר שנותרה נכנסים חיילי הצבא האדום, אלא שכבר התבססו בה פושעים ובריונים ידועים לשמצה. העלילה מתמקדת בסיפורו של השודד לשעבר אלכסיי קוז'ירב, או פשוט קוז'יר (ארתור סמוליאנינוב). פעם הוא גר ברוסטוב, אבל הזמנים השתנו: קוז'יר קיבל תפקיד חדש וחזר לעיר כדי להחזיר את הסדר על כנו. הוא מונה לראש מחלקת החקירות הפליליות שזה עתה נוצרה. ההנהגה מאמינה שרק קוז'ירב מסוגל למגר את הפשע בעיר, כי הוא מכיר את עולם הגנבים מבפנים. לאחר שאסף עובדים יעילים לצוות שלו, קוז'יר מכריז מלחמה על הכנופיות בעיר. המחלקה שנאספה באופן ספונטני צריכה ללמוד את עבודת בילוש ממש תוך כדי תנועה. מדי יום הם נאבקים פנים אל פנים עם הכנופיות האכזריות ביותר, רוצחים חסרי רחמים וגנבים ערמומיים ומסכנים את חייהם כדי שסוף סוף ישלוט רוגע ושלווה בעיר שעל הדון.
שחקנים ודמויות

ארתור סמוליאנינוב כאלכסיי קוז'ירב
איוואן אוחלוביסטין כפושע
אלכסיי ברבאש
סופיה ארדובה
אלכסנדר גולובין
קונסטנטין אדאייב
יבגני גורקובסקי
אורי-און

| --- | --- |

עטיפת הגיליון  הראשון של "אורי-און", 1987
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  י"ק (הוצאה פרטית)
 הופעה ראשונה:  יולי 1987
 יוצרים:  מיכאל נצר
 מידע
 שם אמיתי:  אורי בן-דוד
 סטטוס:  לא פעיל
 כוחות:  כוח גופני עצום, יכולת תעופה, מהירות מוגברת
אורי-און הוא דמות בדיונית של גיבור-על, שנוצרה על ידי אמן הקומיקס האמריקאי-ישראלי מיכאל נצר, בשותפות עם יונתן דויטץ' ויוסי הלפרין בשנת 1987. בניסוח החוברות השתתף יהונתן בונה, שהיה אז בן 17.
הקומיקס

דמותו של אורי-און הופיעה בישראל בשנת 1987 בסדרת קומיקס שהתפרסמה בכתב העת לילדים "כֻּלָּנוּ". ארבעת הגליונות הראשונים של הסדרה הופצו בארבע חוברות צבעוניות. הגליונות החמישי והשישי של הקומיקס, שלא נעשו מהם חוברות, המשיכו להופיע ב"כלנו" לאורך מספר שבועות.
פרסום הקומיקס הוביל לביקורת רבה מצד הקוראים על כך שאורי-און הוא רציני ופטריוטי מדי וכותבים אחדים אף טענו כי נצר הציג דרך הקומיקס השקפות ימניות מדי בעיקר משום שבאותה התקופה הוא היה תושב יהודה ושומרון, וכי ההשקפות האידיאליסטיות הללו לא תאמו את הדעות הרווחות בחברה הישראלית המודרנית באותה העת. במדור המכתבים למערכת של חוברות הקומיקס (שנקרא "מכתב-און" על פי הצעתו של הקורא נמרוד רשף), סתר נצר את הטענות הללו וציין כי הקומיקס הציג השקפות מתונות יותר והדגיש כי הפתרון לסכסוך בקומיקס חייב להימצא בדרכי שלום. כמו כן הדגיש נצר כי הפטריוטיזם של אורי-און הושפע מזה של דמויות גיבורי העל האמריקאיים.
רבים טועים לחשוב את אורי-און לגיבור-העל הישראלי הראשון. "אורי-און" הוא גיבור-העל הישראלי הראשון אשר הופק בחוברות צבעוניות, בעוד גיבור העל הישראלי הראשון היה "סברמן" של אורי פינק אשר הופק בחוברות שחור-לבן בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20.
שמו של אורי-און ניתן לו על ידי העיתונאי הדתי אורי אורבך, ידידו של נצר ושותף לחדרו בתקופה בה הוא יצר את דמותו של אורי-און.
הדמות > רקע

גליונות 1, 2 ו- 3: לאחר שמכון טכנולוגי סודי בנגב בשם "המכון הישראלי לקידום הטכנולוגיות המיוחדות" (מיקט"ם) מגלה כי חייזרים מהכוכב אליאנוס מתכננים פלישה לכדור הארץ, אנשיו מגייסים את החייל אורי בן-דוד והופכים אותו ל"אורי-און" - גיבור-על בעל כוחות-על וחליפה כחולה עם לוגו של המנורה על חזהו. אורי משתמש בכוחותיו כדי להגן על תושבי מדינת ישראל מפני הפולשים האינטר-גלקטיים מכוכב אליאנוס. הפולשים מבקשים לקחת מהנגב מחצבים החיוניים להישרדותם, שאותם הסתירו באדמת המדבר לפני שנים רבות - ומאיימים להשמיד את כל מי שיעמוד בדרכם. במהלך הקרב על הנגב מגלה אורי כי בין הפולשים ישנו בן אנוש בשם עידן אשר הצטרף אליהם מרצונו בביקורם הראשון בכדור הארץ לפני למעלה מ-4,000 שנה, ובמשך הזמן הפך לבן אלמוות בכוכב אליאנוס. יחד הם מצליחים להשפיע על ההנהגה של צבא הפולשים ומצליחים להביא לסיום הפלישה.
גליונות 4 ו- 5: בהמשך הסדרה מנסה אורי לעזור לטייס ישראלי בשם יורם הראל אשר הפך לאיש עקרב ענקי במהלך הקרב עם הפולשים. היצור, אשר נודע בכינויו "עקרב-איש", מגיע למקום מגוריו, אך אינו יכול לדבר. אנשים מתייחסים אליו כאל מפלצת ופוגעים בו, וכתוצאה מכך הוא הופך להיות אלים ואכזרי, ואף מתכחש לעברו האנושי. אורי אינו מוותר, ובסופו של דבר מצליח לרפא את העקרב-איש.
גליון 6: אורי מתבקש על ידי השב"כ לסייע נגד רשת סמים בינלאומית, שבראשה עומד ברון סמים בשם "דולף הגדול". תוך כדי חקירה, אורי מגלה לתדהמתו שגזע של יצורים דמויי אדם, החיים במעמקי הים בממלכת טאלדוראן, מעורבים בפרשה. אורי מתיידד עם אחד מאותם יצורים בשם טאלדור. טאלדור מספר לאורי שאחד מהטאלדוראנים, עבריין אכזרי בשם מגלומנוס, השתלט על מחצבי סם נרקוטי רב עוצמה שנקרא טלואין, ועל ידי הפצת ענני אבק של הסם השתלט כמעט על כל תושבי הממלכה ושעבד אותם לרצונו. מגלומנוס לא מסתפק בכך, אלא זומם להרחיב את שליטתו על בני האדם, ולשם כך הוא מפיץ את הסם באמצעות ברון הסמים דולף, שהוא אחד מעושי דברו של מגלומנוס. רק מעטים מבין הטאלדוראנים, שהם בעלי כוח רצון חזק מכדי שייכנעו להשפעת הטלואין, מעיזים להתנגד למגלומנוס, אבל כוחם הולך ומתדלדל עקב התקפותיהם של "זאבי הים", חייליו האכזרים של מגלומנוס. אורי מסכים לעזור לטאלדור במאבקו נגד מגלומנוס ודולף. בנקודה זו הופסק הקומיקס.
הדמות > כוחות

כוחותיו העיקריים של אורי-און כוללים:
כוח גופני עצום, המאפשר לו לדחוק משקל של מאות טונות ללא מאמץ רב.
יכולת תעופה
מהירות - אורי-און מסוגל לנוע במהירות עצומה, מהר יותר ממהירות הקול.
יכולת לשהות בחלל החיצון ובמעמקי הים.
חסינות מפני פגיעת קליעי אקדח.
בנוסף, עונד אורי-און שני "צמידי-אמת" על ידיו, אשר מאפשרים לו לקרוא את מחשבותיהם של יריביו ולגרום להם לדבר אמת. הוא גם משתמש בחגורה המיוחדת שלו ובקליעים על הצמיד שלו בתור קלע (רמיזה לנשק בו השתמש דוד המלך נגד גוליית) בעזרתו הוא מסוגל לשלוט באיתני הטבע.
הערות שוליים

↑  יוני שדמי, גיבור על הקצה, באתר nrg‏, 26 באוגוסט 2005
מעטים מול רבים (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט 1959
כרזת הסרט 1959
 בימוי:  ג'ון סטרג'ס 
 הופק בידי:  ג'ון סטאורגס
 תסריט:  מילרד קאופמן 
 עריכה:  פאריס ובסטר
 שחקנים ראשיים:  פרנק סינטרה, סטיב מקווין, ג'ינה לולובריג'ידה, צ'ארלס ברונסון, פיטר לופורד[ דין ג'ונס
 מוזיקה:  הוגו פרידהופר
 צילום:  ויליאם דניאלס
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  MGM
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 בדצמבר 1959
 משך הקרנה:  124 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט רומנטי 
 מקום התרחשות:  מיאנמר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מעטים מול רבים (תורגם לעברית גם כמבצע בורמה ודם רותח; באנגלית: Never So Few) הוא סרט רומן מלחמתי שהופק באולפני MGM בשנת 1959. את הסרט הפיק וביים ג'ון סטאורגס, הסרט הוא עיבוד לרומן מאת טום צ'מאלס.
שחקנים

פרנק סינטרה - טום ריינולדס
סטיב מקווין - ביל רינגה
פיטר לופורד - גריי טרוויס
ג'ינה לולובריג'ידה - קרלה וסארי
צ'ארלס ברונסון - ג'ון דנפורט
ריצ'רד ג'ונסון - דני ד'מורטימר
פאול הנרייד - ניקו רגאס
דין ג'ונס - סרג'נט נורבי
איסה ריי

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1985 (בת 40) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת סטנפורד (2007)  האקדמיה לקולנוע של ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 פרסים והוקרה:  מאה הנשים של אוקיי אפריקה (2017)  טיים 100 (2018)  טיים 100 (2022)  פרס גרייסי 
 חתימה:   
 issarae.com
 
ג'ו-איסה ריי דיופ (באנגלית: Jo-Issa Rae Diop; נולדה ב-12 בינואר 1985), הידועה כאיסה ריי, היא שחקנית, תסריטאית, במאית, מפיקה, ויוצרת סדרות רשת. עבודתה צברה תשומת לב ציבורית תחילה בסדרת הרשת שלה ביוטיוב, Awkward Black Girl. לאחר מכן היא זכתה בהכרה גדולה יותר עבור יצירתה, כתיבתה, וכיכובה בסדרת הטלוויזיה ב-HBO, "לא בטוחה". על הופעתה בסדרה זו, היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס גלובוס הזהב השחקנית הטובה ביותר – סדרת טלוויזיה קומית או מוזיקלית וכן לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית הראשית המצטיינת בסדרת קומדיה.
מאז 2011, ריי ממשיכה לפתח את ערוץ היוטיוב שלה, אשר כולל מגוון סרטים קצרים, סדרות אינטרנט ותוכן אחר שנוצר על ידי אנשים של צבע.