stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כנופיה
היסטוריה

התארגנות בכנופיות קיימת מאות שנים, במדינות שונות ובתחומי פעילות והיקף שונים. היאקוזה ביפן, כנופיות המערב הישן של אמריקה וכנופיית גריידי וקריפס, הטריאדה והסנייקהדס בסין, החשישיון בסוריה והמאפיה בסיציליה הן רק דוגמאות לכנופיות שונות במהלך ההיסטוריה.
במהלך שנות ה-20 היו בשיקגו מעל 1,000 כנופיות שונות. במהלך המאה ה-19 בלונדון ילדים עניים או יתומים רבים שרדו את חיי הרחוב באמצעות הצטרפותם לכנופיות כייסים אשר הופעלו על ידי מבוגרים. בתקופה זו בממלכה המאוחדת ילדים פושעים נענשו ונשפטו כמבוגרים. הם נשלחו לבתי כלא של מבוגרים, הועברו לקולוניות פושעים באוסטרליה, ולעיתים גם הולקו או הוצאו להורג בגין גנבות קטנות.
בשנת 1850 תועדו בניו יורק יותר מ-200 קרבות רחוב בין חברי כנופיות צעירים ובכל הערים הגדולות במהלך התקופה הוויקטוריאנית פעלו כנופיות.
הכנופיות המוקדמות הללו היו ידועות ברווחים שעשו ממעשים לא חוקיים שונים, אך ברוב המדינות הן לא עסקו בסחר בסמים שכן זה הוצא מחוץ לחוץ רק לאחר החתימה על אמנת האופיום הבינלאומית בשנת 1912. מספר הכנופיות המעורבות בסחר בסמים גדל באופן משמעותי בשנות ה-70 ובשנות ה-80 של המאה ה-20, אך ישנן כנופיות אשר אינן מעורבות בתחום זה.
פעילות אופיינית

כנופיות מעורבות בכל הסוגים של פשעי-רחוב והתנהגויות אנטי-חברתיות, בהם סחיטה, גנבה, ונדליזם וסחר בסמים, בתוך ומחוץ לכותלי בתי הכלא. בנוסף, אנשים נופלים קורבן למעשי שוד וחטיפה של כנופיות. כנופיות רחוב משתלטות על טריטוריה או "תחום" בעיר מסוימת ולעיתים קרובות מפעילה בו גבייה של דמי חסות: הסכם בין בית עסק לפושעים לפיו הם יספקו לעסק שירותי הגנה בתמורה לתשלום קבוע. בפועל מדובר בסחיטה מפני שהפושעים בעצם "מגנים" על העסק מפני עצמם, שכן אם לא ישלם את דמי החסות הם עצמם יפגעו בו או בבעליו. מרבית חברי הכנופיות, כאשר נשלחים לכלא, שומרים על זהותם הפלילית וההשתייכות שלהם לכנופיה.
סימנים

סימני כנופיות הם אמצעים ויזואליים או מילוליים המשמשים את חברי הכנופיות להצהרה על השיוך החברתי לכנופיה מסוימת. הסימנים יכולים להיות בצורות שונות כגון סלוגנים, קעקועים, סמלים ייחודיים או סימני-ידיים ומחוות גופניות. רבים מהסימנים הללו, במיוחד סלוגנים וסימני-ידיים, הפכו לחלק מהתרבות הפופולרית. הסימנים המגוונים כוללים אמצעים ואלמנטים שונים אשר מזוהים עם חברי הכנופיה: צבעים מסוימים, סמלי גרפיטי, וסגנון לבוש או עיצוב שיער מסוים. כנופיות יכולות לאמץ לעצמן סמל ייחודי, או להשתמש בווריאציות או בסמלים עצמם: כוכבים שונים, צלבי קרס, וצלבים רגילים, סמלי-לולאות, כתרים, קילשונים, דגלים מסוימים, צורות וחיתוכי-דיבור אופייניים, מילות קוד, סלנג וסימנים וסמלים נוספים המתקשרים לאופייה של הכנופיה, האמונות של חבריה והטקסים שלה - אשר באמצעותם היא מבדילה עצמה מכנופיות אחרות.
כמעין "שפה אלטרנטיבית", משתמשות כנופיות רחוב בסימני-ידיים, מוזיקה, סגנון דיבור וסימון גרפיטי כרמזים שמטרתם לאיים על כנופיות אחרות, ללעוג להן ולסמן אזורי שליטה. מחקר שנערך בנושא התמקד בקשר שבין טרור לבין משמעות הסמלים קבע: "... סמלים הם חשובים מכיוון שיש להם תפקיד חשוב בדרבון הטרוריסט לפעולה, ובהגדרת המטרות לפעולה."
אוכלוסייה

בשנת 2007 היו לכל הפחות 30,000 כנופיות ו-800,000 חברי כנופיות ברחבי ארצות הברית. כ-900,000 חברי כנופיות מתגוררים בקהילות קטנות ברחבי ארצות הברית, וכ-147,000 היו בבתי כלא במדינה בשנת 2009. מספר חברי הכנופיות בלוס אנג'לס מוערך בכ-120,000 איש, והיא נחשבת ל"בירת הכנופיות של אמריקה" וזאת למרות שבשיקגו היחס בין מספר חברי הכנופיות לאוכלוסייה הוא גבוה יותר. גם במדינת אילינוי ישנו יחס גבוה (בין 8 ל-11 חברי כנופיות לכל 1,000 איש) ובקליפורניה (בין 5 ל-7 חברי כנופיות לכל 1,000 איש). ההשתייכות האתנית של חברי הכנופיות בארצות הברית, נכון לשנת 1999, היא שהיספאנים מהווים כ-47% מכלל חברי הכנופיות, אפרו-אמריקאים 31%, לבנים 13% ואסיאתים כ-6%.
יותר מ-1,000 כנופיות ידועות כפועלות בממלכה המאוחדת, נכון לשנת 2009. יש בין 25,000 ל-50,000 חברי כנופיות באל סלוודור שבמרכז אמריקה. בקרטלי הסמים המקסיקניים משתייכים כ-100,000 איש, ושלטונות המדינה מנהלות מאבק משטרתי-צבאי ממושך כנגדם, הנקרא מלחמת הסמים במקסיקו.
היאקוזה הוא אחד מארגוני הפשיעה הגדולים ביותר בעולם. ביפן, נכון לשנת 2005, היו לארגון כ-86,300 חברים המוכרים לרשויות. על הטריאדה בהונג קונג נמנים כ-160,000 חברים, נכון לתחילת המאה ה-21. בשנות ה-50 הוערך כי בהונג קונג ישנם 300,000 חברי טריאדה. ממשלת הרפובליקה העממית של סין טוענת כי הערכת המשטרה היא שישנם 1,221 כנופיות בסגנון טריאדה במדינה, מאז החלה מלחמת הרשויות בהן בשנת 2006, ויותר מ-87,300 איש נעצרו.
ה-FBI מעריך את גודלן של ארבעת ארגוני הפשיעה הגדולים באיטליה ככוללים 25,000 חברים, וכ-250,000 נספחים ברחבי העולם. ארגוני פשיעה רוסיים, גאורגיים, אוקראיניים ומדינות נוספות שהיו תחת שליטתה של רוסיה הסובייטית כוללים כ-300,000 איש המשתייכים אליהם.
השפעת כנופיות על התרבות

לתרבות הפנימית של הכנופיות השפעה לא מבוטלת על התרבות הכללית. ביטויי סלנג כנופיות משתרבבים לשפה, אומנות רחוב של כנופיות משפיעה על האומנות הכללית, וישנם סרטים רבים העוסקים בכנופיות ותרבותן.
גם למוזיקה חדרו השפעות של תרבות הכנופיות. סגנון הראפ הושפע משירים המזוהים עם כנופיות, ותת סגנון שלם, הגנגסטא ראפ, צמח על רקע זה. השיר "The Battle Of Eping Forest" של ג'נסיס עוסק בקרב כנופיות שהתרחש במציאות.
ויקטוריה סטארמר

| --- | --- |

 לידה:  1973 (בת 52 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Victoria Alexander
 מדינה:  אנגליה אנגליה, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 השכלה:  אוניברסיטת קארדיף  Channing School 
 מעסיק:  שירות הבריאות הלאומי 
 מפלגה:  מפלגת הלייבור הבריטית
 השקפה דתית:  יהדות
 בן או בת זוג:  קיר סטארמר (2007–?) 
 מספר צאצאים:  2
 
מחוץ לרחוב דאונינג 10 לאחר ניצחונו של בעלה קיר סטרמר  בבחירות ומינויו, יולי 2024
הסטארמרים בדרך לפסגת וושינגטון, 2024
ויקטוריה, ליידי סטארמר (באנגלית: Victoria, Lady Starmer; נולדה ב-1973 או ב-1974) היא פרקליטה יהודייה-בריטית ואשתו של סר קיר סטארמר, ראש ממשלת בריטניה ומנהיג מפלגת הלייבור. היא ילידת-אנגליה ועורכת דין במקצועה, וכיום עובדת בשירות הבריאות הלאומי (ה-NHS) של הממלכה המאוחדת.
ראשית חייה

נולדה בשם ויקטוריה אלכסנדר (Victoria Alexander) בלונדון שבאנגליה, ב-1973 או ב-1974, וגדלה בגוספל אוק שבצפון-מערב לונדון. אביה ברנרד, מרצה לכלכלה, נולד בהאקני שבאנגליה ב-1929 למשפחה יהודית-פולנית שהיגרה לבריטניה בטרם פרוץ מלחמת העולם השנייה. אמה, ברברה, רופאה בקהילה ב-NHS שמתה ב-2020, התגיירה עם נישואיה. לסטארמר יש אחות גדולה בשם ג'ודית'.
היא התחנכה בבית הספר צ'אנינג בהייגייט שבלונדון, ולאחר מכן סיימה תארים במשפטים ובסוציולוגיה באוניברסיטת קארדיף, שם הייתה נשיאת אגודת הסטודנטים בין השנים 1994 ו-1995.
סטארמר תומכת במפלגת הלייבור לפחות מאז שנות לימודיה, והשתתפה במחאה נגד הרפורמות בחינוך של מזכיר החינוך השמרני דאז, ג'ון פאטן, במהלך כהונתה כקצינת החינוך והרווחה של אוניברסיטת קרדיף ב-1993.
קריירה

סטארמר הוסמכה כעורכת דין כארבע שנים לאחר סיום לימודיה, ועבדה עבור Hodge Jones & Allen, משרד עורכי דין בסוהו המתמחה בפשעי רחוב.
מאז שהתחתנה עבדה בתחום הבטיחות והגיהות בתעסוקה ב-NHS הבריטי.‏ היא עתידה להמשיך בתפקיד זה לאחר שבעלה נבחר לראשות הממשלה של הממלכה המאוחדת.
חיים אישיים

ויקטוריה פגשה את קיר סטארמר, שהיה אז פרקליט בכיר ב-Doughty Street Chambers, בתחילת שנות ה-2000, ועל פי הדיווחים אמרה "מי לעזאזל הוא חושב שהוא?" לאחר השיחה הראשונה שלהם. השניים התקרבו, התארסו ב-2004 ונישאו ב-6 במאי 2007 באחוזת פנס שבאסקס. לבני הזוג שני ילדים, בן שנולד שנה לאחר חתונתם, ובת שנולדה שנתיים לאחר מכן. הם מגדלים את שני ילדיהם גם על ברכי היהדות, בהתאם לדת בה גדלה אמם.
סטארמר צמחונית. היא ובעלה גידלו את ילדיהם כצמחונים עד גיל 10, ואז אפשרו להם לבחור אם לאכול בשר. היא שמרה על פרופיל נמוך יחסית במהלך הבחירות הכלליות של 2024, לאחר שנמנעה מלא להופיע בקמפיין הפוליטי של בעלה.
הערות שוליים

↑  FreeBMD Entry Info, www.freebmd.org.uk
1 2 3 4 5  Katie Strick, Victoria Starmer: Britain's 'reluctant' new first lady, Evening Standard, ‏2024-07-05 (באנגלית)
↑  Journal of the Royal Society of Medicine, Death Notices 113, 2020-06, עמ' 238–238 doi: 10.1177/0141076820934729
↑  NHS Leadership Academy Coaching Register 2013-2014, NHS Leadership Academy
↑  Tali Fraser, A future First Lady: Sir Keir Starmer is Britain's new Prime Minister and his wife Victoria is emerging from her north London cocoon into the global limelight. But who is she?, Tatler, ‏2023-10-11 (באנגלית בריטית)
↑  Tom Baldwin, The private life of Keir Starmer — his wife and family reveal all, www.thetimes.com, ‏2024-07-05 (באנגלית)
↑  Patrick Maguire, Keir Starmer: The sensible radical, New Statesman, ‏2020-03-31 (באנגלית אמריקאית)
↑  Jim Pickard, Keir Starmer: ‘The government has been slow in nearly all of the major decisions’, 7 May 2020
↑  Alice Thomson, Who is Victoria Starmer? Meet Keir Starmer’s wife and confidante, www.thetimes.com, ‏2024-07-05 (באנגלית)
↑  Meet Victoria Starmer, the new prime minister's wife | Politics News | Sky News, web.archive.org, ‏2024-07-05
↑  Isaac Bickerstaff, Arise Lady Starmer? Everything we know about the elusive First Lady in waiting, Tatler, ‏2020-04-24 (באנגלית בריטית)
↑  Lee Harpin, Starmer: Our kids are being brought up to know their Jewish backgrounds, www.thejc.com (באנגלית)
↑  Riann Phillip, Who Is Victoria Starmer, Britain’s New “First Lady”?, Vogue, ‏2024-07-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  שומרת שבת ובעלת משפחה בישראל: זו האישה הראשונה הבאה של בריטניה, באתר וואלה, 5 ביולי 2024
↑    Genevieve Holl-Allen, ‏Sir Keir Starmer: I didn’t let my children eat meat until they were 10, The Telegraph, 26 July 2023
↑  Victoria Starmer: Who is the new PM Keir Starmer's wife?, www.bbc.com (באנגלית בריטית)
דנה ורון

| --- | --- |

 לידה:  2 בספטמבר 1977 (בת 47) כ' באלול ה'תשל"ז תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  107266746047848
 טוויטר:  varon_dana
 danavaron.com
 
דנה וַרוֹן (נולדה בכ' באלול ה'תשל"ז, 2 בספטמבר 1977) היא עיתונאית, מגישת טלוויזיה, ופובליציסטית חרדית-ישראלית.
ביוגרפיה

ורון נולדה בשכונת נווה אביבים בתל אביב, ללאה וליעקב פרידמן. למדה במגמת תקשורת ועיתונאות בתיכון צייטלין.
בשנת 1996 הצטרפה לחסידות חב"ד. שירתה בשירות לאומי בבית מיח"א לילדים חירשים.
בשנים 2010–2012 הגישה ורון תוכנית שבועית בשם "זווית אישית" ברדיו קול חי. אחר כך הפיקה את התוכנית "אהבת ישראל" ברדיו קול חי. בשנת 2011 הופיעה בכנס נשי ובנות חב"ד.
החל מ-2012 מגישה עם בעלה ברדיו ירושלים את תוכנית "לא מה שחשבתם" במשך שעתיים בכל מוצאי שבת. החל מ-2018 מגישה ברדיו קול ברמה תוכנית שבועית בת שעתיים בשם "דנה בסוגיה" ומאז 2019 היא משדרת פעמיים בשבוע.
כותבת טורים באתר "כיכר השבת", ynet וחרדים10. מגישה תוכנית נשים בערוץ הידברות בשם "סטטוס" וטורים מצולמים ל"דיבור" של רשת 13, והשתתפה ככתבת של נגה ניר נאמן בתוכנית "ברקוד" ששודרה ברשת 13.
בספטמבר 2021 החלה לעבוד בחברת החדשות N12.
במאי 2023 החלה להגיש תוכניות אקטואליה בערוץ TOV ולהשתתף בפאנל "הפטריוטים" בעכשיו 14. מאוחר יותר נבחרה להגיש לצד שי גולדן את תוכנית הבוקר בערוץ. ב-6 בנובמבר 2023, בזמן מלחמת חרבות ברזל, התארחה ב"עכשיו 14" ודיווחה שמועת כזב על אסתר חיות, ולפיו חיות הצילה את הנכד שלה מהתופת באמצעות אחד מגורמי הצבא שהיא מכירה, ושלחה אותו לחו"ל. העיתונאי ניר גונטז' ציין, בראיון שערך עם ורון, כי לאסתר חיות אין נכד.
נכון ל-2024, ורון מגישה את רצועת 12:00 - 14:00 בעכשיו 14. בנוסף, היא מפרסמת את דעותיה בסרטונים שהיא מצלמת בתוך רכבה ומעלה לרשת טיקטוק.
ורון בוגרת לימודי פיתוח קול אצל הודיה בונאר. היא נשואה למשה ואם לחמישה ילדים. מתגוררת בבאר יעקב.
הערות שוליים

↑  דנה ורון באתר כיכר השבת
↑   ניר גונטז', את ישבת באולפן ושיקרת. שיקרת בטלוויזיה. "נכון! זה ברור!", באתר הארץ, 7 בנובמבר 2023
|  |
| --- | --- | --- |
| תוכניות | "ישראל הבוקר" • "עדן ועודד" • "האולפן הפתוח" • "ארבע" • "ריקלין ושות" • "הדו"ח של אראל" • "שבע" • "מהדורת החדשות המרכזית של עכשיו 14 "•"הפטריוטים" • ריקלין ושות • "פָתְחִי את שַׁי" • "כלכלי בלילה" |  |
| סגל | דור אזרד  • אמיר איבגי • שגיא אלמוג כהן • נועם אמיר • מולי ארי • עקיבא ביגמן • הלל ביטון רוזן • דרור בלאזדה • יעקב ברדוגו • שרה ב"ק • שי גולדן • שי גולדשטיין • בועז גולן • שרון גל • טל היינריך • עדן הראל • יהונתן וייס • דנה ורון • יותם זמרי • יערה זרד • עידו טאובר • מגי טביבי • ברוך ידיד • שלו כחלון • אדיר לחקים • רונה לוי •  שיראל ללום נהיר • נתי לנגרמן • ינון מגל • תמיר מורג • עודד מנשה • אראל סג"ל • גיל ססובר • מורן סקיטל • ליאור סודרי • אריאל עידן • איתמר פליישמן • אליה פרג'ון • גלעד צוויק • מוטי קסטל • דני רופ • שמעון ריקלין • עתי שלו • ליטל שמש |  |
יב"א 511

| --- | --- |
סמל יב"א 511
סמל יב"א 511
 ״וַיֹּ֕אמֶר אַל־נָ֖א תַּעֲזֹ֣ב אֹתָ֑נוּ כִּ֣י ׀ עַל־כֵּ֣ן יָדַ֗עְתָּ חֲנֹתֵ֙נוּ֙ בַּמִּדְבָּ֔ר וְהָיִ֥יתָ לָּ֖נוּ לְעֵינָֽיִם״ (במדבר, י', ל"א)
 פרטים
 כינוי:  בסיס ג'בל אוּם מרג'ום
 מדינה:  ישראל ישראל מיקום: חצי האי סיני
 שיוך:   חיל האוויר הישראלי
 סוג:  יחידת בקרה אֲזורית אווירית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1967–1979 (כ־12 שנים)
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  מערכות מכ"ם "מערכת פיג'ו" (להסטת טילי קלט) מערכות ומגדלי קשר מערכות גילוי ול"א
 פיקוד
 דרגת המפקד:    רב-סרן ובהמשך גם   סגן-אלוף
יב"א 511 ("יחידת בקרה אווירית (אֲזורית) 511" או "יחידת דואר צבאי 2547") הייתה בסיס של חיל האוויר הישראלי בסיני, שבמסגרתה הופעלו מערכות אלקטרוניות שונות, בהן מספר סוגי מכ"ם ומערכות קשר. היחידה חלקה באחריות עם יחידות בקרה נוספות, לצורך בקרה אווירית צבאית ואזרחית של דרום הארץ וסיני.
היסטוריה

הצבא המצרי החזיק יחידת מכ"ם על ג'בל אום מרג'ום, קודם למלחמת ששת הימים. ביום הראשון למלחמה, 5 ביוני 1967, תקף חיל האוויר הישראלי את האתר והשמיד מכ"ם מדגם P-30. האתר נכבש ב־7 ביוני על ידי פלוגת שריון מחטיבה 60, שפגעה במהלך הקרב בשבעה טנקי T-54 שהגנו על האתר. מכ"ם מדגם P-8 נלקח שלל. עם הכוחות המתקדמים הגיעה גם יחידת המילואים י"ב 546, בפיקודו של סרן ויקטור פרנקו, שהציבה באתר מכ"ם ישראלי. כחודש לאחר המלחמה, הוצבה באתר יחידת בקרה קבועה. עם מכשירי המכ"ם, הוצבה סוללת טק"א מסוג הוק, של יחידת טילי קרקע־אוויר 138 (יטק"א 138).
היחידה החלה דרכה כי"ב 511 (יחידת בקרה מקומית), והייתה כפופה מבחינה מנהלתית לי"ב 501 שבחפץ חיים. ב-1 באוגוסט 1969 שונתה הגדרתה ליב"א 511 (יחידת בקרה אזורית).
הבסיס היה מהראשונים שהותקפו מהאוויר על ידי המצרים במלחמת יום כיפור, ואף בוצע ניסיון להנחית כוח קומנדו מצרי בקרבתו. היחידה הותקפה ב־8 וב־10 באוקטובר ללא נזק. ב־14 באוקטובר, כשבוע לתוך המלחמה, שיגרו מטוסי טופולב 16 לעבר היחידה, טילי קלט רוכבי קרן מכ"ם  שלא זוהו בזמן. במתקפה זו נהרגו שני חיילים, טכנאים, סמל אריה גבע ורב-טוראי אלכסנדר זיסקוביץ שהיו בקרון המכ"ם, ונהרס מכ"ם AN/TPS 43 ושני נפגע.
בעקבות הסכם השלום עם מצרים פינה צה"ל את מרחב חצי האי סיני, ובאוקטובר 1979 פורקה היחידה, כשיחידת פריסה ניידת נפרסת באתר עד ל־30 בדצמבר 1979. בונקר השליטה שהוקם אחרי מלחמת יום כיפור וכן שאר חלקי המתקן הנייחים, הופצצו על ידי מטוסי חיל האוויר, ובבדיקה שלאחר מכן הוברר שהביצורים נפגעו חלקית ולא עמדו באופן מלא בתקן. לסיום ההשמדה הם פוצצו והושמדו על ידי גדוד 601 של חיל ההנדסה.
היחידה הוקמה מחדש כי"ג 511 בשנת 1991 והיא שוכנת במחנה כמוס באזור דימונה. היחידה מצוידת בבלון תצפית.  המכ"ם בבלון צופה כלפי מטה ומשלים את התמונה האווירית על ידי גילוי כלי טיס בגובה נמוך. המכ"ם הנישא כיום על הבלון מבוסס על מכ"ם "אורן ירוק" של מערכת ה"חץ 2" שפותח על ידי חברת "אלתא", והוא נחשב לאחד המתקדמים בעולם בתחומו. המערכות שעל הבלון מספקות גם מידע מטאורולוגי לחיל האוויר.
ב־2023 שולבה י"ג 511 בגדוד הגילוי.
מבנה הבסיס

הבסיס שכן על ג'בל אום־מרג'ום, כ-8 ק"מ צפון־מערבית לבסיס רפידים, וצפון־צפון־מזרחית לבסיס אום־חשיבה.
הבסיס חולק לשני אגפים עיקריים על ידי הכביש הפנימי שחצה אותו, אגף מבצעי ואגף מנהלה.
אגף מבצעי – בחלקו הגבוה היו מערכות המכ"ם שכללו שתי יחידות של AN/TPS-43‏, AN/TPS-44, ראדום עם AN/FPS-89 (מכ"ם גובה), "מערכת פיג'ו" (להסטת טילי קלט ממסלולם), מערכות קשר שכללו מגדלי אנטנות שידור וקליטה, מערכות גילוי ול"א. מתחת לאגף המבצעי היה בונקר תת-קרקעי בן שלוש קומות שבו שכנו צומת קשר, צומת מכ"ם ועמדות גילוי ומעקב. כמו כן, היו באגף מעבדת אלקטרוניקה ואפסנאות טכנית, מתחם גנרטורים שסיפק את החשמל לבסיס, ומתחם הרכב שכלל ג'יפים, דודג' D200, דודג' D400, מיניבוסים ועוד.
אגף מנהלה – בחלקו הגבוה היו משרדי הבסיס, חדר אוכל, שק"ם, דיסקוטק/מועדון, קולנוע, נשקייה, אפסנאות וטלפון ציבורי. תחתיו מתחם המגורים שכלל מספר פריקאסטים (מבנים טרומיים), שהיוו את חדרי המגורים לחיילים ולחיילות (אחוז החיילות היה גבוה ביותר ביחס ליחידות אחרות).
מעל בסיס 511, על אותו ההר, שכנו 2 יחידות נ"מ שכללו סוללת טילי הוק וסוללת תותחי נ"מ בופורס L-70‏ 40 מ"מ שוודיים מונחי מכ"ם, ומאוחר יותר גם תותחי נ"מ 20 מ"מ על זחל"מים. יחידות הנ"מ סיפקו הגנה ליב"א וכן הגנה אזורית.
מפקדי היחידה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| מפקדי י"ב / יב"א 511> דרגה ושם | מפקדי י"ב / יב"א 511> תחילת פיקוד |
| --- | --- |
סרן ויקטור פרנקו: 1967
סרן יגאל זיו: 1968
רס"ן אברהם אלבו: 1969
רס"ן משה אלדר: 1971
סא"ל יגאל זיו: 1973
סא"ל ישראל יוסיפון: 1973
סא"ל חנוך שפר (מ"מ): 1976
סא"ל צבי ימי: 1976
סא"ל גידי אלון (מ"מ): 1976
סא"ל יהודה אברהם: 1976
רס"ן יאיר כפרי: 1978
רס"ן עמוס לזר: 1979
מפקדי י"ג 511
דרגה ושם: תחילת פיקוד
רס"ן מוקי לסטיגזון: 1990
רס"ן ראובן דבש: 1992
רס"ן אבי טל: 1996
רס"ן אילן עקה: 1997
רס"ן יאיר כהן: 2000
רס"ן אילן עקה: 2002
רס"ן יוסי מסיקה: 2006
רס"ן שי רביח: 2009
רס"ן בועז פינקלשטיין: 2012
לקריאה נוספת

שלומי אבידר, מערך הבקרה: העיניים של המדינה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, שנת 1998, מסת"ב 9650509682 או מסת"ב 9789650509682
דני שלום, ‏כרעם ביום בהיר, באוויר - פרסומי תעופה, שנת 2002, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר
אריה הלל, ‏וידי אדם מתחת כנפיהם, צה"ל – הוצאת "מערכות" / משרד הביטחון – ההוצאה לאור, שנת 1999, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר, מסת"ב 965-05-1003-6
מקורות וסימוכין נוספים

ראו בדף השיחה.
הערות שוליים

↑  שתהפוך מאוחר יותר ליחידת טילי נ"מ 138 (יטנ"מ 138) ואף מאוחר יותר לגדוד נ"מ 138 (גדנ"מ 138).
↑   "70 שנות הגנה אווירית מאז ועד היום", עמ' 16–18, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, יוני 2018, ספר אונליין באתר flipbuilder.com
↑  ההודעה על השינוי נשלחה ב-14 ביולי 69, לכל מפקדי בסיסי חיל האוויר בסיני כ"פקודת ארגון 15/69".
↑   מערך הבקרה | 50 שנה למלחמת ההתשה, סרטון  באתר יוטיוב
↑  ליאור שליין, ‏עד שהגברת השמנה תשיר, באתר חיל האוויר הישראלי, 1 באוקטובר 1998
↑  שחר צורני, ‏טיפוס מרחף, באתר חיל האוויר הישראלי, 1 במאי 2016
↑  שיר בן-אור, ‏גבוה, רגיש ועצמאי, באתר חיל האוויר הישראלי, 22 בפברואר 2005
↑  יהונתן מרוז, ‏"כמוס" בעופרת יצוקה, באתר חיל האוויר הישראלי, 4 בינואר 2009
שלומי אבידר, "מערך הבקרה: העיניים של המדינה", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, שנת 1998, מסת"ב 9650509682 או מסת"ב 9789650509682
↑  שלומי אבידר, "מערך הבקרה: העיניים של המדינה", עמ' 118–119
↑  שלומי אבידר, "מערך הבקרה: העיניים של המדינה", עמ' 144
↑  שלומי אבידר, "מערך הבקרה: העיניים של המדינה", עמ' 162–165
↑  שלומי אבידר, "מערך הבקרה: העיניים של המדינה", עמ' 196
↑  שלומי אבידר, "מערך הבקרה: העיניים של המדינה", עמ' 319–320
הדלקת נר ראשון של חנוכה בחדר האוכל של היחידה,
19 בדצמבר 1973 (חנוכה ה'תשל"ד).
עומד ברקע מימין, מפקד היחידה סא"ל יגאל זיו – מפקד היחידה בתקופת מלחמת יום הכיפורים
נעימות

נעימוּת היא תכונה אישיותית המתבטאת במאפיינים התנהגותיים הנחשבים לאדיבים, סימפתיים, חמימים, מתחשבים ומבטאים שיתוף פעולה. בפסיכולוגיה של אישיות, נעימות היא אחת מחמש התכונות הגדולות של מבנה האישיות, המשקפת הבדלים בין אנשים בשיתוף פעולה ובהרמוניה חברתית.
אנשים שמקבלים ציון גבוה במבחני אישיות במימד זה הם אמפתיים וזולתניים, ואלה המקבלים ציון נמוך נחשבים לבעלי התנהגות אנוכית וכחסרי אמפתיה. ציונים נמוכים מאוד בממד זה, מעידים על שימוש במניפולציה ותחרות עם אחרים במקום שיתוף פעולה.
נעימות נחשבת לתכונה נעלה, דהיינו שהיא מקבצת תת־תכונות אישיותיות הקרובות סטטיסטית זו לזו. שאר תתי המאפיינים, או ה"היבטים", המקובצים תחת נעימות הם: אמון, כנות, אלטרואיזם, היענות, צניעות, ורגישות.
היסטוריה > 16 גורמי האישיות של קטל

כמו כל חמש תכונות האישיות הגדולות, את שורשי המושג המודרני נעימות ניתן לייחס למחקר שנערך ב-1936 על ידי גורדון אלפורט והנרי ס. אודברט. שבע שנים לאחר מכן, ריימונד קאטל פרסם ניתוח אשכולות של אלפי מילים הקשורות לאישיות שזוהו על ידי אלפורט ואודברט. האשכולות שזוהו במחקר זה שימשו בסיס לניסיונות נוספים של קטל לזהות גורמים יסודיים, אוניברסליים ואנושיים. בסופו של דבר הוא התרכז ב-16 גורמי אישיות באמצעות ניתוח גורמים. ניתוחי גורמים נוספים חשפו חמישה גורמים מסדר גבוה יותר, או "גלובליים", שיכילו את 16 הגורמים. במסגרת שאלון ה-16PF של קאטל, קוטלגו כ"בלתי תלויים" מדדי ה-E, H, L ו- Q1. מדדים אלה הם במידה רבה מבשרי התכונה נעימות.
היסטוריה > חמש התכונות הגדולות

מידת הנעימות במודל חמש התכונות הגדולות של האישיות נמדדת על פי רוב באמצעות דיווח עצמי, אם כי גם דוחות עמיתים ותצפית של צד שלישי בשימוש. אמצעי דיווח עצמי הם לקסיקליים או על סמך טענות. אילו מדדים מסוג זה נקבעים על ידי הערכה של תכונות פסיכומטריות ואילוצי הזמן והמרחב של המחקר המבוצע. בחירת האמצעי מושפעת מהערכת המאפיינים הפסיכומטריים, כמו גם מאילוצי זמן ומרחב במסגרת המחקר או הבדיקה.
במסגרת אמצעי מדידה לקסיקליים משתמשים בתארים בשפה המשקפים נעימות או את היעדרהּ, כגון היותר אדם סימפתי, משתף פעולה, חמים, מתחשב, קשוח, אכזרי או גס. מילים המייצגות חוסר נעימות הן בנות ניקוד הפוך. גולדברג (1992) פיתח מדד של 20 מילים מתוך 100 המלים שלו, וסוסייר (1994) פיתח מדד קצר יותר בן שמונה מילים, כחלק מ-50 סמני המשנה שלו (mini markers). תומפסון (2008) תיקן ושיפר באופן שיטתי את הסמנים הללו כדי לפתח מדד של 40 מילים עם מאפיינים פסיכומטריים טובים יותר באוכלוסיות אמריקאיות וגם כאלה שאינן - סמני משנה בינלאומיים באנגלית.
יחסים בין אישיים

הסכמה היא מעלה במצבים הדורשים להסתדר עם אנשים אחרים. לעומת אנשים לא נעימים, אנשים נעימים נוטים לראות אחרים באור חיובי יותר.
מכיוון שילדים נעימים רגישים יותר לצרכים ולנקודת מבטם של אחרים, הם סובלים פחות מדחייה חברתית. מחקרים מצביעים על כך שילדים שפחות מפריעים, פחות אגרסיביים, ומיומנים יותר בקבוצות משחק, זוכים יותר בקבלה על ידי חבריהם.
מחקר אחד מצא שאנשים שמדורגים גבוה בנעימוּת נוטים יותר להגיב באופן רגשי במצבים חברתיים. השפעה זו נמדדה הן בשאלוני דיווח עצמי והן באמצעים פיזיולוגיים, והיא ראיה לכך שמוחצנות ונוירוטיות אינן גורמי האישיות הבלעדיים המשפיעים על הרגש. ההשפעה הייתה בולטת במיוחד בקרב נשים.
מחקרים מראים גם כי אנשים בעלי ניקוד גבוה בנעימוּת נוטים יותר לשלוט ברגשות שליליים, כמו כעס, במהלך ריבים. הם נוטים יותר להשתמש בטקטיקות של הימנעות מקונפליקט בסכסוך עם הזולת. הם גם מוכנים יותר לוותר על יתרונם היחסי בוויכוח, ועשויים להפסיד בוויכוח עם אנשים עם דירוג נמוך יותר בנעימוּת. לעיתים קרובות, מנקודת מבטם, הם לא הפסידו בוויכוח, אלא שמרו על קשר ידידות עם אדם אחר.
מילדות לבגרות

נעימוּת היא בעלת חשיבות בסיסית לרווחה הפסיכולוגית, היא אינדיקטור לבריאות הנפש, ולקשרים טובים עם אחרים. גם בילדות וגם בגיל ההתבגרות מקושרת הנעימות לגורמים חיצוניים. מלבד אלה, נעימות גם קשורה ביכולת ניהול סכסוכים, הסתגלות לבית הספר, מעמד חברתי והערכה עצמית. נעשו מחקרים כדי לבדוק אם לרמת הנעימות במהלך הילדות ישנה השפעה על הסתגלות ועל נעימות בבגרות. בקרב אנשים צעירים, אנשים שאובחנו עם הפרעות החצנה והפנמה, מראים רמות נמוכות יותר של נעימות, שיתוף ואחווה, ורמות רגשיות שליליות גבוהות יותר מאשר אצל צעירים ללא הפרעות כאלה.
ממחקרים נראה גם כי נעימות קשורה בכעס ובדיכאון אצל צעירים. בקרב סטודנטים, נעימות קשורה לעיתים קרובות בשיתוף חוויות רגשיות ושליטה יחד עם תגובות פסיכו-פיזיולוגיות לגירויים טעונים רגשית. מעבר לבגרות, רמות נמוכות של נעימות מהוות סיכון בריאותי. רמות גבוהות של נעימות, במיוחד אמון וכנות, מצביעה פעמים רבות על אריכות ימים.