stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קנטאור (קבוצת כוכבים)
כוכבים בולטים

קבוצת קנטאור מכילה את פרוקסימה קנטאורי, ננס אדום והכוכב הקרוב ביותר למערכת השמש.
ה"כוכב" המוכר ביותר בה הוא המערכת המשולשת של אלפא קנטאורי, שפרוקסימה קנטאורי כנראה כבול גרוויטציונית אליה.
עוד כוכב בהיר בקבוצת כוכבים זו הוא הדר (β בקנטאור), הבהיר פי 4,000 מהשמש.
מנקנט (θ בקנטאור) הוא ענק כתום במרחק של כ-60 שנות אור ממערכת השמש.
מוליפיין (γ בקנטאור) הוא כוכב כפול בעל מחזור הקפה של 84.5 שנות ארץ.
η בקנטאור ו-κ בקנטאור הם כוכבים כפולים.
גרמי שמים נוספים

ω בקנטאור (NGC 5139) הוא הצביר הכדורי הבהיר ביותר בשמים ואחד הקרובים ביותר לכדור הארץ.
ערפילית הבומרנג היא המקום הקר ביותר המוכר למדע: 272 מעלות מתחת לאפס, מעלה אחת בלבד מעל האפס המוחלט.
קנטאור A‏ (NGC 5128) היא גלקסיית הרדיו הקרובה ביותר אל שביל החלב ונמצאת במרכזה של קבוצת קנטאור A שהיא קבוצת גלקסיות שנקראת על שמה.
היסטוריה

אאודוקסוס ואראטוס במאות הרביעית והשלישית לפנה"ס ציינו את קבוצת קנטאור. תלמי זיהה 37 כוכבים בקבוצה זו.
מיתולוגיה

כאשר מתבוננים גם בכוכבים החיוורים יותר בקבוצה, היא מזכירה אדם שאחוריו אחורי סוס. לפי המיתולוגיה היוונית קבוצת הכוכבים היא כיירון, הקנטאור (חצי-אדם וחצי-סוס) שחינך את יאסון והרקולס.
קנטאור לפעמים מקושר עם קבוצת הכוכבים חץ, שנראית כאילו נורתה מקנטאור לעבר נשר. יחד עם קבוצת זאב והעובדה שקנטאור נמצא תחת מישור המילקה ייתכן שקנטאור הניחה את הבסיס לאגדה של קטילת החזיר הארימנתי, אחת משתים עשרה המטלות של הרקולס.
כשהשמש במזל בתולה, היא נמצאת בדיוק מעל קבוצת הכוכבים קנטאור. היוונים האמינו שהקנטאור כירון, שהורעל בטעות למוות על ידי הרקולס כשזה ניסה לצוד את החזיר הארימנתי, הושם בכיפת השמיים כאות לחמלה.
קבוצת הכוכבים זאב היא הבאה אחרי קנטאור במסלול השמש, ובעוד היוונים חשבוה לחיה ניצודה סתמית, הרומאים הפכוה לזאב. קנטאור נראה כיורה חץ לעבר הנשר, שמענה את פרומתאוס, וכך גואל אותו מייסוריו. קנטאור נמצא תחת מישור המילקה ולכן נחשב כמצוי בשאול.
ראו גם

קנטאור
קולז' דה נוואר

קולז' דה נוואר (ציור מהמאה ה -19).
קולז' דה נוואר במפת טרישה ואויו (Truschet et Hoyau) בסביבות 1550.
תעודת ייסוד קולז' דה נוואר בפריז, ניתן בונסן ב 25 במרץ 1305 על ידי ז'אן הראשונה, מלכת צרפת ונווארה, אשתו של פיליפ הרביעי (היפה).
קולז' דה נוואר (בצרפתית: collège de Navarre) נוסד ב 1304 בפריז על ידי ז'אן הראשונה, מלכת נווארה אשתו של פיליפ הרביעי, מלך צרפת.
היסטוריה

ז'אן הורישה את ביתה בפריז להקמת מוסד חינוך לתלמידים עניים שבאו מממלכת נווארה, ארץ הולדתה. עם מותה ב-1305 החליטו מנהלי עיזבונה למכור את הבית ולבנות מבנה חדש ברובע הלטיני. אבן הפינה הונחה ב-1309. הכניסה הייתה פתוחה לכל צרפתי עני, ללא הבדל גיל או מוצא משפחתי, שהתעתד ללמוד דקדוק, לוגיקה או תאולוגיה (אך לא רפואה או משפטים).
לאחר סגירתו בתקופת המהפכה הצרפתית עבר למבניו ב-1804 האקול פוליטקניק, שנפתח אך עשר שנים קודם לכן. במהלך המאה ה-19 נהרסו המבנים שהרכיבו אותו בזה אחר זה.
תלמידים מפורסמים

פיליפ דה ויטרי (1291-1361)
ז'אק אמיו (1513-1593)
ז'אק פלטייה די-מאן (1517-1582)
פייר דה רונסאר (1533-1585)
הקרדינל רישלייה (1585-1642)
ז'אק-בנין בוסואה (1627-1704)
ז'אן דה תבנו (1633-1667)
המרקיז דה קונדורסה (1743-1794)
אנדרה שנייה (1762-1794)
קנטראמה גהיגירי

| --- | --- |

 לידה:  ז'נבה
 מדינה:  רואנדה, שווייץ 
 השכלה:  המכון הטכנולוגי של ניו יורק (2006)  Graduate Institute of International Studies  המכון ללימודים בינלאומיים מתקדמים 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 circusproductions.tv
 
קנטראמה גהיגירי (בצרפתית: Kantarama Gahigiri ; נולדה ב-13 בדצמבר 1976) היא יוצרת סרטים רואנדית ושווייצרית. בין סרטיה הידועים ביותר הם Tapis rouge, Me + U, Me + U.
קריירה

סרטה העלילתי הראשון של גהיגירי, Tapis Rouge, זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ז'נבה, והיא זכתה בפרס הבימוי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של צ'לסי. נכון לסוף 2018, יש לה סרט חדש בפיתוח, Tanzanite, סרט אפרו-פאלפ דיסטופי.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | תסריטאית | במאית | מפיקה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 2017 | Né Pour Mourir |  |  |  | סרט קצר |
| 2017 | Lost Angel Less |  |  |  | סרט קצר |
| 2014 | Pinot in the Grass |  |  |  | סרט קצר |
| 2014 | Tapis rouge |  |  |  | סרט עלילתי באורך מלא |

| 2013 | Me + U |  |  |  | סדרת טלוויזיה |
| 2011 | The Elevator |  |  |  | סרט קצר |

| 2009 | Leila |  |  |  | סרט קצר |

| 2008 | Check |  |  |  | סרט קצר |


כשחקנית
The Mercy of the Jungle ‏(2018)
2B ‏(2009)
פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | פסטיבל הקולנוע העצמאי של ברלין | הסרט הקצר המונפש הטוב ביותר | Lost Angel Less | זכייה |
| 2017 | IndieFEST | פרס המצוינות לווידאו מוזיקלי | Lost Angel Less | זכייה |
| 2015 | פסטיבל הקולנוע העצמאי של ברלין | הווידאו המוזיקלי הטוב ביותר | Pinot in the Grass | זכייה |
| 2015 | פסטיבל הסרטים של צ'לסי | הבימוי הטוב ביותר | Tapis rouge (יחד עם פרד בייליף) | זכייה |
| 2014 | פסטיבל הסרטים הבינלאומי של ז'נבה | הסרט העלילתי הטוב ביותר | Tapis rouge (יחד עם פרד בייליף) | זכייה |
| 2014 | פסטיבל הסרטים הבינלאומי Indie Fest USA | ציון לשבח | Pinot in the Grass | זכייה |
| 2013 | פסטיבל הסרטים בלוסרן | הסרט השווייצרי הטוב ביותר | The Elevator | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Cannes 2019 - Avec la réalisatrice Kantarama Gahigiri, la Suisse, le Kenya et le Rwanda sont réunis à Cannes, www.telerama.fr, ‏2019-05-22 (בצרפתית)
↑  "KANTARAMA GAHIGIRI". swissfilms.ch.
↑  "Kantarama Gahigiri: regista e produttrice tra Ginevra e Kigali". vadoinafrica.com.
↑  "" Tapis Rouge ", de la banlieue à Cannes". rollingstone.fr (בצרפתית).
↑  "Tapis rouge". telerama.fr.
↑  "AWARDS 2014". giff.ch.
↑  "Five projects selected for 2018 African screenwriting residency Realness". screendaily.com.
↑  "INTERVIEW KANTARAMA GAHIGIRI". goethe.de.
↑  "On peut être sur le tapis rouge au festival de Cannes et dormir sous une tente". huffingtonpost.fr (בצרפתית).
↑  "CHELSEA FILM FESTIVALANNOUNCES 2015 WINNERS" (PDF). chelseafilm.org.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 256834180  VIAF: 2703155286614487180004   WorldCat (עם VIAF): 2703155286614487180004
קלמן ובר

| --- | --- |

 לידה:  1871 תרל"א
 פטירה:  1931 (בגיל 60 בערך) תרצ"ב
 תקופת הפעילות:  ?–1931 
הרב קלונימוס קלמן ובר (1871–1931) היה רב העיר פיישטיאני בסלובקיה וחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.
קורות חייו

נולד בשנת תרל"א (1871) לאביו רבי יוסף, מראשי הקהילה היהודית במאקו. נשא לאשה את בתו של הרב יוסף דוב קהאן רב בית הכנסת שיף שול בווינה נכדת מרת גיטל שפיצער בת החתם סופר. בצעירותו למד אצל הרב אליעזר זוסמן סופר ולאחר מכן למד בישיבה הרמה בפרסבורג והיה לתלמידו של רבי שמחה בונם סופר, בעל ה"שבט סופר". נפטר בי"ז בתשרי תרצ"ב בפרשבורג ונקבר בפישטאני.
פעליו

בשנת תרנ"ז נתמנה לרבה של העיר רעטא בסלובקיה (הונגריה) ובשנת תרס"ב החל לכהן כרבה של העיר פיישטיאני מחוז ניטרה החל משנת תרע"ט החל להנהיג את מרכז הקהילות החרדיות ("לאנדעס קאנצליי") ושימשו כנשיאו, נמנה עם הרבנים הראשונים שהצטרפו לתנועת אגודת ישראל מקרב רבני הונגריה וסלובקיה. היה בעל שכל בהיר ומנהיג בחסד, ולחם במסירות נפש עבור עצמאותן של הקהילות האורתודוקסיות, וזכה לארגון הקהילות מחדש אחר מלחמת העולם הראשונה.
בוועידת פרשבורג של אגודת ישראל שהתקיימה באלול תר"פ 1920 הקריא את החלטת הרבנים שסיכמה את הדיונים. השתתף בכנסייה הגדולה השנייה של תנועת אגודת ישראל .
הערות שוליים

↑  הרב יוסף יונה הורביץ, חגוי הסלע עמ' צ"ט
↑  יעקב רוזנהיים זכרונות עמ' רפ"ח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009706147605171  VIAF: 5161935315339671030   WorldCat (עם VIAF): 5161935315339671030 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קלמן גוטנבוים

קלמן ואידה גוטנבוים
קלמן גוּטנבוים (ביידיש נכתב לעיתים גוטענבוים; ? – 1941) היה סופר יידי פולני.
קורות חיים

קלמן גוטנבוים נולד וחי בקובל (תחילה בתחום האימפריה הרוסית ואחר כך פולין), שם נשא לאשה את אידה בת הרב אליעזר ניצברג. גוטנבוים ניהל חיים צנועים וסגפניים, היה אדם צנוע וענוותן. פרש מן הציבור ושקד על יצירותיו יומם ולילה. פרסם שירים, רשימות וציורים וכתב ספרי פילוסופיה ומדע בשפת היידיש.
באחד מספריו ניתח גוטנבוים לעומק, ועם זאת בפשטות ובבהירות, את פילוסופיית ארתור שופנהאואר. בספר אחר חקר לעומק את משמעותה של תורת היחסות של אלברט איינשטיין. בשנת 1936 העתיק את מגוריו מקובל לווילנה (אז בתחום פולין). גוטנבוים היה אדם ציוני בהשקפתו. ניסה להתקבל לקתדרות בארץ ישראל, אך היות שהיה אוטודידקט לא נמצא מי שימליץ עליו.
היה בקשרי ידידות עם מלומדים רבים מרחבי העולם. שלט ברוסית, אנגלית, צרפתית וגרמנית. ניהל חליפת מכתבים אינטנסיבית עם הפיזיקאים היהודים אלברט איינשטיין ואלברט אברהם מייקלסון.
החל לפרסם רשימות וציורים ביומון "ווילנער טאָג" שבעריכת זלמן רייזין. עבד על ספר בו פיתח שיטה פילוסופית מקורית, אותה לא זכה להשלים. גוטנבוים הסתייג מהקומוניזם ומהגבלת המחשבה בברית המועצות שווילנה סופחה לתחומיו בשנת 1939. עם פרוץ המלחמה בין ברית המועצות לגרמניה נשאר בלית ברירה בווילנה. כבר בימים הראשונים של הכיבוש הגרמני הוא נלקח מביתו. מאוחר יותר נודע כי הוא נורה בפונאר.
אשתו של גוטנבוים ובתם היחידה, מוּסיה, נספו בגטו וילנה.
ספריו

פרעמדע: (נאָוועלן), ורשה: א' גיטלין, 1922.
ארטור שאָפּענהויער: זיַין לעבען און פילאָזאָפיע, ורשה: א' גיטלין, 1922. (הספר, בארכיון האינטרנט)
ספּעציעלע און אלגעמיינע רעליאטיוויטעטס טעאָריע ---, ורשה: א' גיטלין, 1923.
מיסטעריען: ראָמאן, ורשה: (דפוס וויציקביץ), 1924.
דער סוד פון טויט, ורשה: א' גיטלין, 1928.
הערות שוליים

↑  שמערקע קאטשערגינסקי, חורבן ווילנע, ניו יורק: ביכער פארלאג, 1947, עמ' 185.
↑  אידה גוטנבוים: דף עד במאגר המרכזי של שמות קרבנות השואה באתר יד ושם; קלמן גוטנבוים באתר Geni.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007420342505171  PLWABN: 9810640896305606  LCCN: nr97044327  VIAF: 58991059   WorldCat (עם VIAF): 58991059
קלאודיו סוארס

קלאודיו סוארס סאנצ'ס (בספרדית: Claudio Suárez Sánchez; נולד ב-17 בדצמבר 1968) הוא כדורגלן עבר מקסיקני ששיחק בעמדת הבלם.
סוארס, שזכה לכינוי "הקיסר" (בספרדית: "El Emperador"), שיחק במהלך הקריירה בליגות הבכירות במקסיקו וארצות הברית. ב-14 שנות קריירה בינלאומית רשם סוארס 178 הופעות במדי נבחרת מקסיקו, עמה זכה בגביע הקונפדרציות 1999 ושלוש פעמים בגביע הזהב של CONCACAF. סוארס הוא מלך ההופעות בנבחרת בכל הזמנים, ומחזיק במאזן ההופעות הבינלאומיות השני בהיסטוריה בכל העולם, אחרי אחמד חסן המצרי.
קריירת משחק

סוארס החל את הקריירה הבוגרת בעונת 1988/1989 בקבוצת אוניברסידד נסיונל. בעונת 1990/1991 היה לראשונה שחקן הרכב קבוע בקבוצה, ובאותה עונה אף סייע לה לזכות באליפות מקסיקו. סוארס שיחק במדי הקבוצה במשך שמונה שנים, בהן צבר 204 הופעות ליגה.
בעונת 1996/1997, לקראת טורניר אינביירנו 1996 שפתח את העונה, הצטרף סוארס לגוודלחרה. בחציה השני של העונה, בטורניר וראנו 1997, זכה סוארס באליפות שנייה בקריירה, הפעם במדי גוודלחרה.
קבוצתו השלישית של סוארס במקסיקו הייתה טיגרס, אליה הצטרף בשנת 2000. הוא היה לשחקן המוביל בחוליית ההגנה של הקבוצה, וסייע לה לסיים פעמיים כסגנית האלופה, ב-2001 וב-2003. על אף שהיה משחקניה הבולטים של הקבוצה, דרכו במדי טיגרס הסתיימה בטונים צורמים. במשחקו האחרון במדי טיגרס פגשה הקבוצה למשחק דרבי את מונטריי במסגרת חצי גמר טורניר האפרטורה 2005. סוארס הורחק בכרטיס אדום בהחלטה שנויה במחלוקת, וקבוצתו הפסידה וסיימה את דרכה בטורניר. עוד קודם למשחק זה החלו חילוקי דעות בין השחקן, שהיה אז בן 37, לבין הנהלת הקבוצה שציפתה ממנו לפרוש ממשחק ולהצטרף לצוות הניהול. נוכח סירובו לבקשת ההנהלה, וחילוקי דעות נוספים בתחום המקצועי סביב משחק ההגנה של הקבוצה, הוחלט בטיגרס להיפרד מסוארס.
לקראת עונת 2006 ב-MLS, הצטרף סוארס לצ'יבאס ארצות הברית, במדיה שיחק עד לשנת 2009. ב-8 במרץ 2009 הודיע סוארס בן ה-40 על פרישתו ממשחק פעיל, בעקבות כישלון המשא ומתן על הארכת חוזהו בקבוצה. כשבועיים אחר כך התנצל סוארס בפני ראשי המועדון והודיע כי ישוב לאימונים, אך לאחר שלא שיחק כלל במהלך השנה, הודיע בשנית על פרישה שנה אחר כך, ב-26 במרץ 2010, בגיל 41.
ב-5 בספטמבר 2010 חזר סוארס להופעה אחת במדי קרוליינה ריילהוקס, שפגשה למשחק ידידות את פומאס מורלוס, קבוצת הבת של אוניברסידד נסיונל בה החל את הקריירה.
תארים

אליפות מקסיקו: 1990/1991
אליפות מקסיקו: 1997 (וראנו)
אינטרליגה: 2005
גביע הקונפדרציות: 1999
גביע הזהב של CONCACAF‏ (3): 1993, 1996, 1998
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988/1989 | אוניברסידד נסיונל | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 5 | 0 |
| 1989/1990 | אוניברסידד נסיונל | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 17 | 0 |
| 1990/1991 | אוניברסידד נסיונל | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 40 | 3 |
| 1991/1992 | אוניברסידד נסיונל | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 40 | 0 |
| 1992/1993 | אוניברסידד נסיונל | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 13 | 4 |
| 1993/1994 | אוניברסידד נסיונל | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 20 | 3 |
| 1994/1995 | אוניברסידד נסיונל | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 37 | 4 |
| 1995/1996 | אוניברסידד נסיונל | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 32 | 5 |
| 1996/1997 | גוודלחרה | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 39 | 6 |
| 1997/1998 | גוודלחרה | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 32 | 1 |
| 1998/1999 | גוודלחרה | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 39 | 1 |
| 1999/2000 | גוודלחרה | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 34 | 2 |
| 2000/2001 | טיגרס | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 29 | 3 |
| 2001/2002 | טיגרס | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 33 | 5 |
| 2002/2003 | טיגרס | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 18 | 3 |
| 2003/2004 | טיגרס | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 37 | 1 |
| 2004/2005 | טיגרס | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 20 | 3 |
| 2005/2006 | טיגרס | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 6 | 0 |
| 2006 | צ'יבאס ארצות הברית | ארצות הבריתMLS‏ | 20 | 6 |
| 2007 | צ'יבאס ארצות הברית | ארצות הבריתMLS‏ | 25 | 3 |
| 2008 | צ'יבאס ארצות הברית | ארצות הבריתMLS‏ | 14 | 0 |
| 2009 | צ'יבאס ארצות הברית | ארצות הבריתMLS‏ | 5 | 0 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 555 | 53 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת מקסיקו> שנה | נבחרת מקסיקו> הופעות | נבחרת מקסיקו> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1992 | 14 | 2 |
| 1993 | 21 | 0 |
| 1994 | 11 | 1 |
| 1995 | 15 | 1 |
| 1996 | 16 | 0 |
| 1997 | 22 | 0 |
| 1998 | 13 | 0 |
| 1999 | 19 | 0 |
| 2000 | 17 | 0 |
| 2001 | 20 | 2 |
| 2002 | 2 | 0 |
| 2003 | 1 | 0 |
| 2004 | 1 | 0 |
| 2005 | 1 | 0 |
| 2006 | 5 | 0 |
| סה"כ | 178 | 6 |
קמילו סלדניה

קמילו איגנסיו סלדניה אינוסטרוסה (בספרדית: Camilo Ignacio Saldaña Inostroza; נולד ב-13 ביולי 1999 בסנטיאגו דה צ'ילה שבצ'ילה) הוא כדורגלן צ'יליאני-פלסטיני המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת א-שומועה מליגת העל הלובית ובנבחרת פלסטין.
קריירת מועדונים

בשנת 2017 החל סלדניה לשחק בקבוצה הבוגרת של פלסטינו במסגרת ליגת העל הצ'יליאנית, ובסך הכל ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון. הוא הושאל מפלסטינו לסנטיאגו מורנינג, ריינג'רס דה טלקה וברנצ'אה ולקח עמן חלק בליגת המשנה הצ'יליאנית.
ב-1 בינואר 2023 חתם סלדניה באוניון סן פליפה מליגת המשנה הצ'יליאנית.
קריירה בינלאומית

סלדניה נולד בצ'ילה למשפחה ממוצא פלסטיני. ב-16 בנובמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין, בתיקו 0-0 נגד נבחרת לבנון במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.
נכלל בסגל נבחרת פלסטין לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

הגביע הצ'יליאני (1): 2018
הערות שוליים

↑  الإعلان عن قائمة منتخبنا الوطني المشاركة في كأس آسيا 2023 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הפלסטינית, 1 בינואר 2024 (בערבית)
| נבחרת פלסטין – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 קדורה •  2 ח'ליל •  3 באסם •  4 חאמד •  5 סאלח •  6 ע. ח'רוב •  7 אל-בטאט •  8 חסן •  9 סיאם •  10 אבו ורדה •   11 א-דבאח •  12 סלדניה • 13 ש. אל-קונבר •  14 א-זביידי • 15 טרמניני • 16 אבו בכר • 17 פיראווי • 18 מחאג'נה • 19 ואדי • 20 ז. אל-קונבר • 21 אל-בטראן • 22 חמאדה • 23 ג'אבר • 24 עיסא • 25 ג'ונדי • 26 ב. ח'רוב • מאמן: דבוב |  1 קדורה •  2 ח'ליל •  3 באסם •  4 חאמד •  5 סאלח •  6 ע. ח'רוב •  7 אל-בטאט •  8 חסן •  9 סיאם •  10 אבו ורדה •   11 א-דבאח •  12 סלדניה • 13 ש. אל-קונבר •  14 א-זביידי • 15 טרמניני • 16 אבו בכר • 17 פיראווי • 18 מחאג'נה • 19 ואדי • 20 ז. אל-קונבר • 21 אל-בטראן • 22 חמאדה • 23 ג'אבר • 24 עיסא • 25 ג'ונדי • 26 ב. ח'רוב • מאמן: דבוב | הרשות הפלסטינית |
קנטרה (מרג' עיון)

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  א-נבטיה
 נפה:  מרג' עיון
 גובה:  550 מטרים
 קואורדינטות:  33°16′21″N 35°27′55″E﻿ / ﻿33.2725°N 35.4653°E﻿ / 33.2725; 35.4653 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןקנטרה(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןקנטרה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קנטרה (בערבית: القنطرة; בתעתיק: אל-קנטרה) הוא כפר לבנוני בנפת מרג' עיון, מחוז א-נבטיה.
אטימולוגיה

פאלמר כתב שמקור השם הוא הפירוש המילולי בערבית של אל-קנטרה, דהיינו "הקשת", או גשר.
גאוגרפיה

הכפר שוכן בגובה ממוצע של 550 מטר מעל פני הים, כ-8 קילומטר מערבית למשגב עם, כ-20 קילומטר מדרום לא-נבטיה.
היסטוריה

בשנת 1875 ויקטור גרן ביקר ביישוב ומצא שגרים בו 150 מתואלים. הוא כתב: "המסגד בנוי מאבני גזית עתיקות. מעל דלת המסגד ישנו משקוף השייך לכנסייה נוצרית עתיקה, שבאמצעו חקוק צלב בעל ענפים שווים מוקפים במעגל."
בשנת 1881 ביקרה במקום משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל ובדו"ח נכתב: "כפר, בנוי מאבן, המאוכלס על ידי כ-250 מתואלים, ממוקם על גבעה מבודדת ובולטת, ומוקף בכרמי, זיתים ותאנים. יש שני מעיינות איתנים, מעט מדרום לכפר."
בתאריך 1 נובמבר 1948, במסגרת מבצע חירם כבש צה"ל את הכפר (ללא קרב).
מלחמת חרבות ברזל
במסגרת מלחמת חרבות ברזל תקפו מטוסי חיל האוויר עמדות חזבאללה בכפר ובסביבתו.
הערות שוליים

↑  Palmer, E.H., The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. ., Committee of the Palestine Exploration Fund, 1881, עמ' 23
↑  Guérin, V., Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine Vol. 3: Galilee, pt. 2, Paris: L'Imprimerie Nationale, 1880, עמ' 272
↑  Conder, C.R.; Kitchener, H.H.., The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. Vol. 1., London: Committee of the Palestine Exploration Fund, 1881, עמ' 87
↑  קנטרה | מפת אתרי מלחמת העצמאות
↑  צה"ל תקף מטרות של חיזבאללה בדרום לבנון, בהן 3 מבנים צבאיים, באתר ynet, 15 בפברואר 2024
↑  nedal1, 3 לבנונים נפלו חלל בגיחה ישראלית נגד ביית בעיירה אל-קנטרה שבדרום לבנון, באתר סוכנות הידיעות הערבית הסורית (בערבית)
צונג-דאו לי

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

 לידה:  24 בנובמבר 1926 הרפובליקה הסינית (1912–1928) שאנגחאי, הרפובליקה הסינית
 פטירה:  4 באוגוסט 2024 (בגיל 97) ארצות הברית סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ג'ג'יאנג  אוניברסיטת טסינגואה  אוניברסיטת פקין  אוניברסיטת שיקגו  National Southwestern Associated University  אוניברסיטת ננקאי 
 מנחה לדוקטורט:  אנריקו פרמי 
 מוסדות:  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת ג'ג'יאנג 
 תלמידי דוקטורט:  Norman Christ, Richard M. Friedberg, Gerald Feinberg 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיקה (1957)  מדליית אוסקר קליין (1993)  מדליית מאטאוצ'י (1995)  פרס המהגרים הגדול (2009)  מלגת גוגנהיים (1966)  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית 
 בן או בת זוג:  Jeannette Hui-Chun Chin 
 צאצאים:  Stephen Lee, James Lee 
 תרומות עיקריות
 הפרת זוגיות, פיזיקת חלקיקים, סוליטון לא טופולוגי, מודל לי
 חתימה:   
 
צונג-דאו לי (באנגלית: Tsung-Dao Lee, בכתב סיני: 李政道;‏ 24 בנובמבר 1926 – 4 באוגוסט 2024) היה פיזיקאי אמריקאי ממוצא סיני. ב-1957, בגיל 31, זכה יחד עם צ'ן-נינג יאנג בפרס נובל לפיזיקה על עבודתם בנושא אי שימור הזוגיות של הכוח הגרעיני החלש. החל משנת 1953 לימד באוניברסיטת קולומביה עד לפרישתו ב-2012.
לי היה מהצעירים ביותר שקיבלו את פרס נובל לפיזיקה, צעירים ממנו היו רק ויליאם לורנס בראג (בגיל 25) וורנר הייזנברג (בגיל 30). לי ויאנג היו הסינים הראשונים שזכו בפרס נובל.
ביוגרפיה

נולד בשאנגחאי ב-24 בנובמבר 1926. אביו עבד בתעשיית הכימיקלים. ב-1943 החל לימודי הנדסה כימית באוניברסיטת ג'ג'יאנג אך עבר למחלקה לפיזיקה ובה למד בשנים 1944-1943. בעקבות המלחמה נאלץ לעבור ל"אוניברסיטה הלאומית המאוחדת של דרום המערב", איחוד של מספר אוניברסיטאות שהתקיים בזמן המלחמה. ב-1946 עבר לאוניברסיטת שיקגו שם החל לימודי דוקטורט וב-1950 הגיש את עבודת הדוקטורט, בהנחיית אנריקו פרמי. שימש תקופה כחוקר באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וב-1953 מונה לפרופסור באוניברסיטת קולומביה, שם נשאר עד פרישתו.
בתחילה חקר מודל פתיר של תורת שדות קוונטית הידוע כמודל לי. לאחר מכן עבר להתמקד בפיזיקת חלקיקים, ובפרט חקר את הקאון.
הקאונים הנייטרליים נתגלו לראשונה בשנות ה-40 המאוחרות, הם תויגו כמזוני t ו-q, ודעיכתם הייתה תעלומה גדולה, ונקראה 'חידת ה-τ–θ'. לשני החלקיקים הייתה מסה זהה, והדבר היחיד שהיה שונה ביניהם היה תהליך הדעיכה שלהם והעובדה שלשני סטים נפרדים של תוצרי התפרקות הייתה זוגיות שונה. בשנת 1956 הציעו לי ויאנג שזוגיות לא צריכה להישמר באינטראקציות חלשות (אינטראקציות חזקות ואלקטרומגנטיות משמרות את הזוגיות). לאחר שבשנת 1957 צ'ין-שיונג וו הציגה אימות ניסויי להשערה זו בהתפרקות בטא של קובלט, זכו השניים בפרס נובל לפיזיקה על עבודתם.
מעבר לפיזיקת חלקיקים, לי היה פעיל בפיזיקה סטטיסטית, באסטרופיזיקה, בהידרודינמיקה, במערכות מרובות עצמים, במצב מוצק ובכרומודינמיקה קוונטית על סריג.
ב-1983 כתב מאמר תחת הכותרת "שמא הזמן הוא משתנה בדיד דינמי?", המאמר גרר סדרה של פרסומים על ידי לי ועמיתיו סביב ניסוח יסודות הפיזיקה באמצעות משוואות הפרש.
ב-1975 לי ועמיתיו ייסדו את התחום של סוליטונים לא טופולוגיים, דבר שהוביל לעבודתו על כוכבים סוליטונים ועל חורים שחורים במהלך שנות ה-80 וה-90.
בשנים 1997–2003 היה ראש מרכז המחקר RIKEN-BNL שפעל לבניית מחשבי-על לצורך חישובים של כרומודינמיקה קוונטית על סריג. ב-1998 הגיעו ל-1 טרהפלופס וב-2001 הגיעו ל-10 טרהפלופס.
עבד יחד עם ריצ'רד פרידברג על פיתוח שיטה חדשה לפתרון משוואת שרדינגר.
נפטר ב-4 באוגוסט 2024.
קונרד היידן

| --- | --- |

 לידה:  7 באוגוסט 1901 מינכן, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  18 ביוני 1966 (בגיל 64) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  גרמניה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  מסצ'וסטס 
 השכלה:  אוניברסיטת מינכן 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה 
 השקפה דתית:  לותרניזם 
 
קונרד היידן (7 באוגוסט 1901 - 18 ביוני 1966) היה עיתונאי וסופר גרמני. הוא חיבר את אחת הביוגרפיות המוקדמות על היטלר.
קונרד היידן נולד במינכן בשנת 1901. בימי רפובליקת ויימאר היה חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית. בשנים 1923–1930 היה כתבו במינכן של אחד מעיתוני פרנקפורט. בשנת 1932 פרסם את ספרו הראשון "תולדות הנאציונל-סוציאליזם".
עם עליית היטלר לשלטון עבר היידן להתגורר בחבל הסאר תחת השם הבדוי "קלאוס ברדוב" ופרסם את ספריו בציריך.
בשנת 1934 הופיע ספרו "תולדות הרייך השלישי". בשנים 1936–1937 פרסם היידן שתי ביוגרפיות ביקורתיות על היטלר: "אדולף היטלר - חייו של דיקטטור" ו"איש מתגרה באירופה", שהופיע בתרגום עברי בארץ ישראל בשנת 1941, בעצם ימי מלחמת העולם השנייה.
בשנים 1937–1940 שהה היידן בגלות בצרפת ופרסם מספר ספרים אנטי נאציים.
עם פלישת הנאצים לצרפת בקיץ 1940, ברח היידן בסיוע וריאן פריי (הוועד לסיוע לשעת חירום) לארצות הברית, דרך ליסבון שבפורטוגל הנייטרלית. בארצות הברית פרסם היידן ספר אודות עליית היטלר לשלטון.
לאחר סיום המלחמה, ביקר היידן לראשונה בגרמניה בשנת 1952, ונתמנה ככתב של רשות השידור של בוואריה ודרום גרמניה בארצות הברית. כן המשיך לפרסם מאמרים בכתבי עת אמריקאיים. קונרד היידן נפטר בניו יורק בשנת 1966. למעלה ממאה ביוגרפיות על היטלר מתבססות על תאורים אותנטיים מספריו של היידן.
בהקדמה לספרו "איש מתגרה באירופה" כתב היידן:
בימי דאגה לאירופה נכתבות שורות אלה. הזמן עטה קצב איום ופחדיו של יום אתמול מפנים דרך לאימת המחרת הגדולה והולכת במהירות הבזק. ודווקא בשל כך יש לו לספר זה ערך משלו. הוא מנסה לתאר כיצד שקע עולם אחד מפני ששוב לא נתן אמון בכוחו הוא ולא האמין שיריבו בן בליעל, עשה חוזים עם הבגידה עצמה וכרת ברית שלום עם השמד וההרס.
ספרו בעברית

קונראד היידן, איש מתגרה באירופה (חיי אדולף היטלר), עברית: פ. עזאי [פינחס לנדר], תל אביב: צ. לינמן, תש"א 1941.
קולז' דה פראנס

| --- | --- |


 ארגון
 תקופת הפעילות:  1530–הווה (כ־494 שנים) 
 מייסדים:  פרנסואה הראשון, מלך צרפת 
 בעלי תפקידים
 מנהל:  תומאס רמר 
 מיקום
 מדינה:  צרפת צרפת
 www.college-de-france.fr
  (למפת פריז מוגדלת) קולז' דה פראנס(למפת פריז רגילה) קולז' דה פראנס
 
חצר הקולז' דה פראנס בפריז
מפת אזור הקולז' דה פראנס ברובע הלטיני בפריז
הקולז' דה פראנס (צרפתית: Collège de France) הוא מוסד מחקר גבוה שמקום מושבו ברובע החמישי (הרובע הלטיני) בפריז, מעברו השני של הקמפוס ההיסטורי של הסורבון, במפגש הרחובות סן-ז'אק (rue Saint-Jacques) ו"רו-דז-אקול" (rue des Ecoles).
היסטוריה

הקולז' נוסד בשנת 1530 לבקשת המלך פרנסואה הראשון, כבית-ספר אלטרנטיבי לסורבון, במטרה לקדם את הלימודים בתחומים שונים כגון עברית, יוונית עתיקה ומתמטיקה. במקורו נקרא המוסד "הקולז' המלכותי" (Collège Royal), אך שמו שונה אחר כך לקולז' לשלוש שפות (Collège des Trois Langues), הקולז' הלאומי (Collège National) והקולז' האימפריאלי (Collège Impérial). בשנת 1870 שונה שמו שוב לשם הנוכחי - הקולז' דה פראנס.
המבנה המרכזי נבנה בשנת 1780 על ידי האדריכל ז'אן פרנסואה שלגרן (Jean-François Chalgrin, מתכנן שער הניצחון שבפריז).
ההוראה בקולז' נעשית באמצעות שיעורים וסמינרים. על כל מרצה להורות 26 שעות בשנה, ולהציג בכל שנה מחקר מקורי חדש. המוסד מתייחד בכך שההשתתפות בשיעורים ובסמינרים חופשית לחלוטין ופתוחה לקהל הרחב, ללא צורך בהרשמה. הקולז' אינו מעניק תארים, אך יש בו כיתות מחקר, וכמו כן נמצאת בו אחת מספריות המחקר הטובות באירופה. כיום מחולק הקולז' לחמש דיסציפלינות: מדעי המתמטיקה, מדעי הפיזיקה, מדעי הטבע, פילוסופיה וסוציולוגיה, וגם היסטוריה, פילולוגיה וארכאולוגיה, והוא כולל 54 קתדרות.
חברי סגל קולז' דה פראנס בהווה

ז'ן-כריסטוף יוקוז
איאן הקינג
פייר לואי-ליון
כריסטיאן דה פורזאמפארק
אלאן קון (Alain Connes)
סרז' הרוש