stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליזה דל ג'וקונדו
ביבליוגרפיה

Kemp, Martin; Pallanti, Giuseppe (2017). Mona Lisa: The People and the Painting. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-106696-2.
Müntz, Eugène (1898). Leonardo Da Vinci, Artist, Thinker and Man of Science. Vol. 2. New York: Charles Scribner's Sons. pp. 153–172. Retrieved October 14, 2007.
Pallanti, Giuseppe (2006). Mona Lisa Revealed: The True Identity of Leonardo's Model. Florence, Italy: Skira. ISBN 88-7624-659-2.
Sassoon, Donald (2001). "Mona Lisa: the Best-Known Girl in the Whole Wide World". History Workshop Journal. 2001 (51). Oxford University Press: 1–18. doi:10.1093/hwj/2001.51.1. ISSN 1477-4569.
Zöllner, Frank (1993). "Leonardo's Portrait of Mona Lisa del Giocondo". Gazette des Beaux-Arts. 121 (S): print 115–138. doi:10.11588/artdok.00004207. ISSN 0016-5530.
לקריאה נוספת

"Portrait of Lisa Gherardini, wife of Francesco del Giocondo". Musée du Louvre. Retrieved October 4, 2007.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007315134205171  PLWABN: 9810540966905606  BNE: XX6082105  GND: 119218011  ISNI: 0000 0000 8705 0780  LCCN: n80015636  NKC: jo2016897564  NTA: 297383965  SUDOC: 083319042  VIAF: 50517148   WorldCat (עם VIAF): 50517148 
הציור המלא של המונה ליזה (באנגלית: Mona Lisa, איטלקית: La Gioconda, צרפתית: La Joconde) מאת לאונרדו דה וינצ'י, הלובר.
הערות השוליים של אגוסטינו וספוצ'י (אנ').
אלברט אקסלרוד

אלברט "אלבי" אקסלרוד (באנגלית: Albert "Albie" Axelrod;‏ 12 בפברואר 1921 – 24 בפברואר 2004) היה סייף (רומח) אמריקאי-יהודי. זכה במדליית ארד אולימפית (רומא 1960) ברומח אישי. אלוף ארצות הברית הוא ייצג את ארצות הברית ב-5 אולימפיאדת (הלסינקי 1952 – מקסיקו סיטי 1968), זכה במדליות זהב במכביות.
ביוגרפיה

אקסלרוד נולד וגדל בברונקס, ניו יורק. בן למשפחה יהודית שהיגרו מרוסיה. במלחמת העולם השנייה הוא שרת בצי ארצות הברית. הוא דירוג במקום הראשון בארצות הברית בשנים 1955, 1958, 1960 ו-1970
באולימפיאדת הלסינקי (1952) הוא סיים במקום 13 ברומח אישי ובמקום 7 ברומח קבוצתי.
באולימפיאדת מלבורן (1956) הוא סיים במקום 13 ברומח אישי ובמקום רביעי ברומח קבוצתי.
באליפות העולם שנערכה בפילדלפיה, ארצות הברית בשנת 1958 הוא סיים במקום חמישי ברומח אישי.
ביוגרפיה > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת רומא (1960) זכה אקסלרוד במדליית ארד ברומח אישי, אחרי ויקטור ז'דנוביץ' ויורי סיסיקין מברית המועצות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי ברומח קבוצתי.
באולימפיאדת טוקיו (1964) הוא סיים פעמיים במקום תשיעי ברומח אישי וברומח קבוצתי.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) הוא סיים במקום 11 ברומח קבוצתי.
הנצחה

ב-1973 הונצח אקסלרוד ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.
ב-1974 הוא הונצח בהיכל התהילה של ארצות הברית בסיף.
נבחרת אנגליה בכדורגל עד גיל 21

נבחרת אנגליה בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של אנגליה, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות, ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית.
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21

1978-1980 – חצי גמר
1982–1984 – זכייה
1986–1988 – חצי גמר
1990–1998 – לא העפילה
2000–2002 – שלב הבתים
2004–2006 – לא העפילה
2007 – חצי גמר
2009 – מקום שני
2011 – שלב הבתים
2013 – שלב הבתים
2015 – שלב הבתים
2017 – חצי גמר
2019 – שלב הבתים
2021 – שלב הבתים
2023 – זכייה
2025 – העפלה
סגל הנבחרת

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה .
סגל הנבחרת לקראת אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2013 שהתקיימה בישראל
| #> שוערים | שם> שוערים | תאריך לידה> שוערים | קבוצה> שוערים | הופעות (שערים)> שוערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ג'ק בוטלנד | 10 במרץ 1993 | אנגליה סטוק סיטי | 12 (0) |
| 13 | ג'אסון סטיל | 18 באוגוסט 1990 | אנגליה מידלסברו | 6 (0) |
| 23 | דיסלאן רוד | 16 בינואר 1991 | אנגליה נוריץ' סיטי | 1 (0) |
הגנה
| 6 | קרייג דוסון | 6 ביוני 1990 | אנגליה וסט ברומיץ' אלביון | 13 (5) |
| 3 | אדם סמית' | 29 באפריל 1991 | אנגליה טוטנהאם הוטספר | 10 (0) |
| 4 | סטיב קאולקר | 29 בדצמבר 1991 | אנגליה טוטנהאם הוטספר | 8 (2) |
| 2 | נתנאל קליינה | 5 באפריל 1991 | אנגליה סאות'המפטון | 6 (0) |
| 7 | טום ליס | 18 בנובמבר 1990 | אנגליה לידס יונייטד | 5 (0) |
| 5 | אנדרה ויסדום | 9 במאי 1993 | אנגליה ליברפול | 8 (0) |
| 9 | ג'ק רובינסון | 1 בספטמבר 1993 | אנגליה ליברפול | 6 (1) |
קישור
| 8 | ג'ורדן הנדרסון | 17 ביוני 1990 | אנגליה ליברפול | 24 (4) |
| 11 | דני רוז | 2 ביולי 1990 | אנגליה טוטנהאם הוטספר | 27 (3) |
| 17 | הנרי לאסבורי | 12 באוקטובר 1990 | אנגליה נוטינגהאם פורסט | 16 (5) |
| 14 | ג'וש מקאיירן | 1 במרץ 1993 | אנגליה צ'לסי | 11 (1) |
| 10 | ג'אסון לבה | 2 בספטמבר 1991 | אנגליה בלקברן רוברס | 9 (0) |
| 18 | ג'ונג'ו שלבי | 27 בפברואר 1992 | אנגליה ליברפול | 13 (4) |
| 16 | טום אינסה | 30 בינואר 1991 | אנגליה בלקפול | 6 (2) |
| 12 | נתנאל שאלובה | 12 בדצמבר 1994 | אנגליה ווטפורד | 4 (0) |
| 19 | נתן אדמונד | 6 במרץ 1994 | אנגליה ברמינגהאם סיטי | 0 (0) |
התקפה
| 20 | נתן דלפונסו | 2 בפברואר 1991 | אנגליה אסטון וילה | 16 (4) |
| 22 | קונור ויקהאם | 31 במרץ 1993 | אנגליה סנדרלנד | 17 (6) |
| 21 | מרווין סורדל | 17 בפברואר 1991 | אנגליה בולטון וונדררס | 12 (3) |
| 15 | ווילפרד זאהה | 11 באוקטובר 1992 | אנגליה קריסטל פאלאס | 9 (1) |
נורמן ארמיטאג'

נורמן קדוורת' ארמיטאג' נולד בשם נורמן קדוורת' כהן (באנגלית: Norman C. Armitage as Norman Cudworth Cohn;‏ 1 בינואר 1907 – 14 במרץ 1972) היה סייף (חרב) יהודי-אמריקאי. זכה במדליית ארד אולימפית (לונדון 1948) בחרב קבוצתי. 10 פעמים אלוף ארצות הברית (1930, 1934–1936, 1939–1943, ו-1945) חרב אישי ובעל 17 תוארי אליפות בחרב יותר מכל סייף חרב אמריקאי אחר. הוא ייצג את ארצות הברית ב-6 אולימפיאדת (אמסטרדם 1928 – מלבורן 1956).
ארמיטאג' זכה לכבוד לשאת את דגל ארצות הברית בטקס הפתיחה של שתי אולימפיאדות (הלסינקי 1952 ומלבורן 1956).
ביוגרפיה

נורמן כהן נולד וגדל באולבני, מדינת ניו יורק. הוא למד באוניברסיטת קולומביה ושם החל לראשונה להתאמן בסיף. הוא עבד כמהנדס כימי. בהמשך למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק. הוא קיבל תואר במשפטים בשנת 1937 ובשנת 1939 הוא קיבל תואר דוקטור למשפטים בדיני פטנטים.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) הוא סיים במקום 11 בחרב קבוצתי ובמקום 19 בחרב אישי.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) הוא סיים במקום רביעי בחרב קבוצתי ובמקום תשיעי בחרב אישי.
ארמיטאג' עבר תאונה כימית בינואר 1936 וסבל מכוויות מדרגה שלישית באמה ובזרוע של יד ימין. היה חשש כבד שהוא לא יוכל להמשיך להשתתף בתחרויות, אך באמצעות פיזיותרפיה, פעילות גופנית ונחישות הוא חיזק את הזרוע מספיק עד שהצליח להגיע לנבחרת האולימפית שהשתתפה באולימפיאדת ברלין (1936). במשחקים עצמם הוא סיים במקום חמישי בחרב קבוצתי ובמקום 46 בחרב אישי.
ביוגרפיה > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת לונדון (1948) זכה ארמיטאג' במדליית ארד בחרב קבוצתי.
באולימפיאדת הלסינקי (1952) הוא זכה לכבוד לשאת את דגל ארצות הברית בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם הוא סיים במקום רביעי בחרב קבוצתי.
באולימפיאדת מלבורן (1956) הוא זכה לכבוד בפעם השנייה ברציפות לשאת את דגל ארצות הברית בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם הוא סיים במקום חמישי בחרב קבוצתי.
הנצחה

ב-1963 הונצח ארמיטאג' בהיכל התהילה של ארצות הברית בסיף והיה למונצח הראשון בהיכל.
גלאי פינה האריס

גלאי פינה 'האריס' (באנגלית: Harris corner detector) הוא אופרטור לזיהוי פינות המשמש בדרך כלל באלגוריתמים של ראייה ממוחשבת כדי לחלץ פינות ולהסיק לגבי עצמים (features) של תמונה. אופרטור זה הוצג לראשונה על ידי כריס האריס ומייק סטפנס בשנת 1988 כשיפור של גלאי הפינה של Moravec. בהשוואה לקודמו, לוקח גלאי הפינה של האריס בחשבון את ההפרש של ניקוד הפינה בהתייחסות ישירה לכיוון, במקום להשתמש בטלאים (patches) בהסטה עבור כל 45 מעלות, והוכח כמדויק יותר בהבחנה בין קצוות (edges) לפינות. מאז הוצג הוא שופר ואומץ באלגוריתמים רבים לעיבוד מקדים של תמונות.
מבוא

פינה היא נקודה השוכנת באופן מקומי בין שני קצוות דומיננטיים השונים זה מזה. במילים אחרות, פינה יכולה להתפרש כצומת של שני קצוות, כאשר קצה מוגדר כשינוי פתאומי במרקם התמונה, בצבעה או בעוצמתה. פינות הן התכונות החשובות בתמונה, וניתן להתייחס אליהן כנקודות עניין שאינן משתנות כאשר מתרחש שינוי מיקום (translation), סיבוב (rotation) והארה (illumination). אף על פי שפינות הן רק אחוז קטן מהתמונה, הן מכילות את התכונות החשובות ביותר בשחזור מידע תמונה, וניתן להשתמש בהן כדי למזער את כמות הנתונים המעובדים למעקב אחר תנועה, תפירת תמונה, בניית פסיפסים דו-ממדיים, ראיית סטריאו, ייצוג תמונה ותחומי ראייה ממוחשבת קשורים אחרים.
על מנת ללכוד את הפינות מהתמונה, חוקרים רבים הציעו גלאי פינות רבים ושונים, כולל אופרטור Kanade-Lucas-Tomasi (KLT) ואופרטור האריס שהם הפשוטים, היעילים והאמינים ביותר לשימוש בזיהוי פינות. שתי המתודולוגיות הפופולריות הללו קשורות קשר הדוק למטריצת המבנה המקומי ומבוססות עליה. בהשוואה לגלאי הפינה של Kanade-Lucas-Tomasi, גלאי הפינה של האריס מספק יכולת חזרתיות טובה תחת שינוי תאורה וסיבוב, ולכן, הוא משמש לעיתים קרובות יותר בהתאמת סטריאו ואחזור מסד נתונים של תמונות. למרות שעדיין קיימים חסרונות ומגבלות, גלאי פינת האריס הוא עדיין טכניקה חשובה ובסיסית עבור יישומי ראייה ממוחשבת רבים.
לגלאי פינות האריס רגישות לגודל הטלאי בו משתמשים. קושי זה לידי ביטוי בזיהוי של עצמים כאשר יש שינוי קנה מידה של התמונה.
פיתוח אלגוריתם זיהוי פינות האריס

ללא הגבלת הכלליות, נניח שנעשה שימוש בתמונה דו-ממדית בגווני אפור (grayscale). תמונה הזו תסומן על ידי האות  I . שקול לקחת טלאי מהתמונה  (x,y)\in W (נקרא גם חלון) והזזתו על ידי  (\Delta x,\Delta y) . סכום ההבדלים בריבוע (SSD) בין שני הטלאים הללו, מסומן  f, ניתן ע"י:
ניתן להעריך את  I(x+\Delta x,y+\Delta y) על ידי הרחבה של טיילור. יהי  I_{x} ו  I_{y}, הנגזרות החלקיות של  I, כך ש:
זה מייצר את הקירוב:
ניתן לכתוב זאת בצורה מטריציונית:
כאשר M הוא טנזור המבנה ,
תהליך של אלגוריתם זיהוי פינות האריס

בדרך כלל, ניתן לחלק את אלגוריתם גלאי פינת האריס לחמישה שלבים.
שינוי צבע התמונה לגווני אפור
חישוב נגזרת מרחבית
הגדרת טנזור מבנה
חישוב תגובת האריס
דיכוי לא-מקסימלי
תהליך של אלגוריתם זיהוי פינות האריס > שינוי צבע התמונה לגווני אפור

אם נשתמש בגלאי פינת האריס בתמונה צבעונית, הצעד הראשון הוא להמיר אותה לתמונה בגווני אפור, מה שישפר את מהירות העיבוד.
ניתן לחשב את הערך של פיקסל בקנה מידה אפור כסכומים משוקללים של הערכים R, B ו-G של התמונה הצבעונית,
לדוגמה,
תהליך של אלגוריתם זיהוי פינות האריס > חישוב נגזרת מרחבית

לאחר מכן, יש למצוא את הנגזרת ביחס ל-x ואת הנגזרת ביחס ל-y,  I_{x}(x,y) ו  I_{y}(x,y) .
על מנת לחשב נגזרות יש לבצע קונבולוציה עם מסכת נגזרת. עבור מסכה בגודל 3 יש להשתמש במסכה:
\Delta _{y}=\left[{\begin{matrix}1\\0\\-1\end{matrix}}\right],\Delta _{x}=\left[{\begin{matrix}1&0&-1\end{matrix}}\right]
לאחר מכן יש לבצע קונבולוציה עם מסכת החלקה - פילטר גאוסיאן המוגדר ע"י:
G(x,y;\sigma )={\frac {1}{2\pi \sigma ^{2}}}e^{-{\frac {x^{2}+y^{2}}{2\sigma ^{2}}}}
עבור מסכת החלקה בגודל 3:  s=\left[{\begin{matrix}1&2&1\end{matrix}}\right]
לכן מתקבל כי הנגזרות מחושבות לפי:
I_{x}(x,y)=\Delta _{x}\cdot G\cdot I,  I_{y}(x,y)=\Delta _{y}\cdot G\cdot I
תהליך של אלגוריתם זיהוי פינות האריס > הגדרת טנזור מבנה

עם  I_{x}(x,y),  I_{y}(x,y), ניתן ליצר את טנסור המבנה  M .
תהליך של אלגוריתם זיהוי פינות האריס > חישוב תגובת האריס

עבור  x\ll y, כאשר מתקיים  {\tfrac {x\cdot y}{x+y}}=x{\tfrac {1}{1+x/y}}\approx x. בשלב זה, אנו מחשבים את הערך העצמי הקטן ביותר של טנזור המבנה באמצעות הקירוב הזה:
עם העקבה  \mathrm {tr} (M)=m_{11}+m_{22} .
חישוב תגובת האריס נפוץ נוסף מוצג להלן,
R=\lambda _{1}\lambda _{2}-k(\lambda _{1}+\lambda _{2})^{2}=\det(M)-k\operatorname {tr} (M)^{2}
כאשר  k הוא קבוע שנקבע אמפירית, בדרך כלל בעל ערך  k\in [0.04,0.06] .
תהליך של אלגוריתם זיהוי פינות האריס > דיכוי לא-מקסימלי

על מנת לאסוף את הערכים האופטימליים לציון פינות, אנו מוצאים את המקסימום המקומי כפינות בתוך החלון שהוא בדרך כלל פילטר בצורת מטריצה 3 על 3.
בשלב זה נהוג לעשות שימוש בערך סף (threshold) על מנת לנטרל פינות בעלות עוצמה נמוכה.
שדרוגים

גלאי פינה האריס-לפלס
גלאי פינות המבוסס על פירוק מורפולוגי דיפרנציאלי
גלאי פינות מבוסס מבנה דו-צדדי רב קנה מידה
יישומים

יישור תמונה, תפירה ורישום
יצירת פסיפסים דו-ממדיים
מודלים ושחזור של סצנות תלת מימד
זיהוי תנועה
זיהוי עצמים
יצירת אינדקס תמונות ואחזור מבוסס תוכן
מעקב אחר וידאו
ראו גם

ראייה ממוחשבת
חוף פלייר

| --- | --- |

 מדינה / טריטוריה:  אין ערך
 על שם:  ארמאן פלייר 
 קואורדינטות:  68°30′S 67°00′W﻿ / ﻿68.5°S 67°W﻿ / -68.5; -67 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחוף פלייר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחוף פלייר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף פלייר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף פלייר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חוף פלייר (Fallières Coast) הוא קטע החוף המערבי של חצי האי האנטארקטי שבין כף פיורד בורז'ואה וכף ג'רמי, על מפרץ מרגריט ומדף הקרח וורדי.
מדרום משיק לו חוף ריימיל ומצפון חוף לובה.
היסטוריה > גילוי החוף

חוף פלייר נחקר לראשונה בינואר 1909 על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה (1910–1908) בראשות ז'אן-באטיסט שארקו.
היסטוריה > מקור השם

שארקו קרא לחוף שם ארמאן פלייר, אז נשיא צרפת.
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
| אנטארקטיקה |
| --- | --- | --- |
| היסטוריה | העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה • המשלחת האנטארקטית הבלגית • המשלחת השוודית לאנטארקטיקה • משלחת הקוטב הדרומי • משלחת טרה נובה • אמנת אנטארקטיקה |  |
| תביעות טריטוריאליות |  ארץ אדלי •  אנטארקטיקה הארגנטינאית • אוסטרליה הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית •  הטריטוריה האנטארקטית הבריטית • צ'ילה אנטארקטיקה צ'ילנה • ניו זילנד שטח חסות רוס • ברזיל "אזור האינטרסים" של ברזיל באנטארקטיקה • נורווגיה ארץ המלכה מוד ואי פטר הראשון •  שוואביה החדשה (1939–1945) • ארץ מרי בירד |  |
| המדינות והטריטוריות של אוסטרליה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטרליה הדרומית אוסטרליה הדרומית • אוסטרליה המערבית אוסטרליה המערבית • ויקטוריה (אוסטרליה) ויקטוריה • טסמניה טסמניה • ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס • קווינסלנד קווינסלנד |  |
| טריטוריות פנימיות | טריטוריית הבירה האוסטרלית טריטוריית הבירה האוסטרלית • הטריטוריה הצפונית הטריטוריה הצפונית • טריטוריית מפרץ ג'רוויס |  |
| טריטוריות חיצוניות | איי אשמור וקרטייה • איי ים האלמוגים • איי קוקוס • האי הרד ואיי מקדונלד • הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית • אי חג המולד • נורפוק |  |
צ'יקה, הכלבה בגטו

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  בת-שבע דגן
 איורים:  אבי כץ
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  אנגלית, גרמנית, רוסית, פולנית
 סוגה:  ספר ילדים
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'
 תאריך הוצאה:  1992
 מספר עמודים:  29
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9657026326
מיצב פיסולי על פי הספר בחולון, שנוצר על ידי ורדה גבעולי ואילן גלבר
צ'יקה, הכלבה בגטו הוא ספר ילדים שנכתב על ידי ניצולת השואה בת-שבע דגן ואויר על ידי אבי כץ. הספר מספר על מיכאש, ילד יהודי שבמהלך מלחמת העולם השנייה והשואה, צריך להיפרד מכלבתו, צ'יקה, בעקבות חוקי נירנברג, בהם נכתב, בין היתר, שליהודים אסור להחזיק בביתם חיות מחמד.
הספר נכתב בשנות ה-80 המאוחרות, ויצא לאור לראשונה בשנת 1992 על ידי מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'. מאז הפצתו, תורגם הספר למספר שפות, ביניהן אנגלית, גרמנית, רוסית ופולנית. כמו כן, הספר עובד למערך שיעור לגיל הרך ולסרט קצר בהנפשת סטופ מושן, "צ'יקה, הכלבה בגטו", שהיה מועמד וזכה במספר פרסים.
מיצב פיסולי על פי הספר נחנך בשנת 2024 בחצר בית להיות, מרכז חינוכי עירוני לטיפוח תודעת השואה ולקחיה בחולון. המיצב נוצר על ידי ורדה גבעולי ואילן גלבר על פי איורי הספר, כאשר דגן, שנפטרה מספר שבועות לפני חנוכתו, הייתה שותפה להקמתו.
עלילת הספר

הספר מתחיל בהקדמה קצרה על התקופה, ומתאר את מיכאש - ילד בן חמש, נמוך, רזה, בעל פנים עגולות ועיניים כחולות. למיכאש, שגר בדירה קטנה בגטו יחד עם הוריו, הייתה כלבה בשם צ'יקה, איתה הוא אהב לשחק. באחד הימים הוצאה פקודה שהוכרזה על ידי חייל נאצי ובה נאמר כי "כל הכלבים, מחר עד השעה שלוש - למגרש על יד המשטרה". הרקע לפקודה היה כדי למנוע את שמירת בתי היהודים באמצעות כלבים.
מיכאש, שלא רצה להיפרד מכלבתו, ניסה לחשוב על אופן הסתרה נאות לכלבתו, אך לא הצליח בכך. בלילה, אביו של מיכאש לקח את צ'יקה לגברת הנוסיה, אישה פולנית שהכירה את מיכאש מגיל צעיר, בתקווה שתסכים לשמור עליה. גברת הנוסיה הסכימה לשמור על צ'יקה. יום למחרת, אביו של מיכאש סיפר לו שהוא מסר את צ'יקה, דבר שגרם לו לפרוץ בבכי. לאחר שלושה ימים, צ'יקה חזרה לדירתם הקטנה של מיכאש ומשפחתו, ושוב בלילה היא נשלחה לגברת הנוסיה, שהבטיחה שהיא תשמור עליה מכל משמר.
באחד הלילות חייל גרמני נאצי דפק על דלת דירתם של מיכאש ומשפחתו ואמר להם כי "בעוד שעה, כולם למגרש על יד המשטרה". על פי התוכנית הם היו אמורים להילקח משם למחנות השמדה. למזלם, הם הכינו לעצמם מחבוא, ובו התחבאו עד סיום המלחמה, כאשר בסופה מיכאש נפגש עם צ'יקה.
רקע על כתיבת הספר

ספר זה הוא ספר שני שעוסק בנושא השואה שכתבה בת-שבע דגן, לאחר הספר "מה קרה בשואה? סיפור בחרוזים לילדים הרוצים לדעת". דמותו של מיכאש מבוססת על מיכאל זר, פרופסור לכירורגיית ילדים וקרוב משפחה של דגן. דגן כתבה את הספר בשליחות של הסוכנות היהודית בלונדון בשנות ה-80 המאוחרות. בריאיון לאתר "ישראל היום" דגן סיפרה:
"לפי חוקי נירנברג, ליהודים אסור היה להחזיק חיות מחמד. האיסור הזה עניין אותי מאוד. המומחיות שלי בפסיכולוגיה היא ילדים צעירים, ולכן חשבתי שהסיפור על הכלבה יהיה מתאים לגיל הזה."
סרט

באפריל 2016, הופץ סרט קצר גרמני בהנפשת סטופ מושן המבוסס על הספר בשם "צ'יקה, הכלבה בגטו". הסרט, שבוים על ידי סנדרה שיסל ונכתב על ידי כרמן בלייז'ייבסקי, הרחיב את עלילת הסיפור והוסיף בו דמויות ואירועים. הסרט הוקרן במספר פסטיבלי קולנוע והיה מועמד וזכה במספר פרסים. בישראל הסרט הופץ לראשונה בתרגום עברי במדיטק חולון, ולאחר מכן, באפריל 2020, שודר בערוץ "כאן חינוכית" בדיבוב עברי לכבוד יום הזיכרון לשואה ולגבורה. דגן אמרה שהיא מאוד התרגשה והתרשמה מהסרט, ושהיא קיבלה הרבה מחמאות עליו.
ראו גם

ספרות השואה
הערות שוליים

1 2 3  מאיה כהן, איך מסבירים שואה לילדים?, באתר ישראל היום, 20 באפריל 2020
↑  רונית בנתורה, מערך שיעור על הספר, באתר משרד החינוך
↑  Chika, the Dog in the Ghetto, באתר IMDb
↑  קובי פינקלר, חדשות התיירות והתרבות לימי מלחמה, באתר ערוץ 7, 3 במרץ 2024
↑  צ'יקה, הכלבה בגטו, באתר מדיטק חולון
↑  עידו ישעיהו‏, "הגבורה", "אושוויץ בצבע", "ילדי וינדרמיר": המלצות צפייה לערב יום השואה והגבורה 2020, באתר וואלה, 20 באפריל 2020
טמאש גאבור

טמאש גאבור (בהונגרית: Gábor Tamás; בודפשט, 24 באפריל 1932 – בודפשט, 6 במאי 2007) היה סייף הונגרי-יהודי, אלוף אולימפי (טוקיו 1964), אלוף עולם (בודפשט 1959) ופעמיים אלוף הונגריה (1960 ו-1961) בדקר, מאמן ומנהל ספורט.
קורות חיים > קריירת ספורט

גאבור התאמן בקבוצת "ואשאש בודפשט" משנת 1948, משנת 1950 האו התאמן בקבוצת "דוז'ה בודפשט" ומשנת 1957 בקבוצת "המטאור האדום בודפשט". הוא התמודד גם בדקר (épée) וגם ברומח (fleuret), אך השיג הישגים בינלאומיים משמעותיים בדקר. בשנים 1953–1967 הופיע במדי נבחרת הונגריה.
באליפות העולם שנערכה בפריז בשנת 1957 זכה גאבור במדליית כסף בתחרות דקר קבוצתי. שנה לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בפילדלפיה בשנת 1958 הוא זכה גאבור במדליית כסף בתחרות דקר קבוצתי והגן על תוארו.
באליפות העולם שנערכה בבודשפט בשנת 1959 הוא זכה במדליית זהב הראשונה להונגריה בתחרות דקר קבוצתי.
באולימפיאדת רומא (1960) הוא סיים במקום רביעי בתחרות דקר קבוצתי ובמקום 17 בתחרות דקר אישי.
באליפות העולם שנערכה בטורינו, איטליה בשנת 1961 הוא זכה במדליית ארד בתחרות דקר אישי. שנה לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בבואנוס איירס, ארגנטינה בשנת 1962 הוא זכה במדליית כסף בתחרות דקר אישי, ההישג האישי הטוב ביותר שלו.
באליפות העולם שנערכה בגדנסק, פולין בשנת 1963 הוא זכה במדליית ארד בתחרות דקר קבוצתי.
קורות חיים > אלוף אולימפי

באולימפיאדת טוקיו (1964) הוא זכה במדליית זהב בתחרות דקר קבוצתי.
גאבור פרש מספורט תחרותי בשנת 1967. לאחר פרישתו היה עוזרו של המאמן הלאומי בלה ביי, ומשנת 1977 עד 1980 היה המאמן הלאומי של נבחרת הסיף ההונגרית.
הוא סיים את "המכללה למסחר ולתיירות" בשנת 1971. משנת 1960 עד 1976 היה העובד של "מלון רויאל", ובשנים 1982 עד 1991 היה סגן מנהל "מלון האצטדיון".
משנת 1972 היה חבר "הנהלת איגוד הסיף ההונגרי" (נבחר מחדש ב־1989 וב-1992). הוא גם שימש כשופט בתחרויות אליפויות העולם ואולימפיות, בסיף ובקרב חמש. בשנת 1995 התמנה לחבר בוועדה הבכירה של "התאחדות הספורט ההונגרית". הוא היה חבר בחבר הנאמנים של "הקרן הציבורית פרנץ מזה" ומזכ"ל "מועדון האלופים האולימפיים".
פרסים והוקרה

מדליית זיכרון מיקשה אסטרהאזי (1994)
תאופניה

Teofanía ("תיאופניה") מאת האמן המקסיקני אנטוניו גרסיה וגה
תיאופניה (ביוונית עתיקה: θεοφάνεια, 'הופעה של ישות') היא פגישה עם אל המתבטאת בצורה נצפית ומוחשית. לעיתים קרובות זה מבולבל עם סוגים אחרים של מפגשים עם אל, אך אינטראקציות אלו אינן נחשבות תיאופניות אלא אם האל מתגלה בצורה גלויה. באופן מסורתי, המונח "תיאופניה" שימש להתייחסות להופעת האלים בדתות יוון העתיקה והמזרח הקרוב. בעוד שהאיליאדה היא המקור הקדום ביותר לתיאורי תיאופניות בעת העתיקה הקלאסית, התיאור הראשון מופיע באפוס עלילות גילגמש.
אטימולוגיה

המילה תיאופניה מורכבת משתי מילים: תאוס ופניה.
תאוס- המשמעות של המילה תאוס היא: ישות, אל.
פניה - המשמעות של המילה פניה היא: הופעה של דבר מה.
ויוצא, שאם מחברים את שתי המילים המשמעות היא: הופעת ישות.
בדת יוון העתיקה

במיתולוגיה היוונית, ישנם כמה מקרים של תיאופניה. בתקופות היסטוריות, תיאופניות היו נדירות, אך התגלות ישותית או הירואית נחוותה דרך חלומות או חזיונות ערות. תיאופניות שוחזרו במספר אתרים ופסטיבלים ביוון. בדלפי, התיאופניה (Θεοφάνια) היה פסטיבל שנתי באביב שחוגג את שובו של אפולו ממגורי החורף שלו בהיפרבוראה. שיאו של הפסטיבל היה הצגת תמונת האלים, החבויה בדרך כלל בקודש, למתפללים.
בהינדואיזם

בהינדואיזם, התיאופניה הידועה ביותר היא בהגווד-גיטא, פרק אחד מהאפוס הגדול יותר של מהאבהארטה. בשדה הקרב של קורושטרה, האל קרישנה נותן ללוחם המפורסם ארג'ונה סדרה של תורות. ארג'ונה מתחנן שקרישנה יחשוף את "צורתו האוניברסלית". קרישנה נענה ונותן לארג'ונה את החזון הרוחני, המאפשר לו לראות את קרישנה בצורה האוניברסלית.
מספר תיאופניות אחרות מתוארות במהאבהארטה. ראשית, הופעת האל אינדרה בפני קונטי (אנ'), עם לידתו שלאחר מכן של הגיבור ארג'ונה. לקראת סוף האפוס, האל יאמה לובש צורה של כלב כדי לבחון את החמלה של יודישטירה (אנ'). למרות שאומרים ליודישטירה שהוא לא יכול להיכנס לגן עדן עם חיה כזו, הוא מסרב לנטוש את בן לווייתו, וזיכה אותו בשבחים מהדהרמה.
ביהדות > במקרא

המקרא מכיל מקרים רבים של תיאופניה בין יהוה, או אלוהים, לבין הדמויות האנושיות בסיפורים. התאופניה נחשבת למסוכנת, ועלולה להביא לידי מותו של האדם החווה אותה. מסופר על הגר, יעקב, גדעון בן יואש וישעיהו שהגיבו בהפתעה ופליאה לחוויה תאופנית, אף שבשני מקרים מעורב מלאך. בהתאם, בתורה אלוהים מתגלה למשה אך מזהיר ”כי לא יראני האדם וחי” (שמות לג כ) ועל כן משה חוזה באל רק מאחור.
עם זאת, יש כמה דוגמאות במקרא לתאופניה ללא ההסתייגות, כגון אצל אברהם שבנה מזבח לאחר שנראה אליו האל, יצחק, זקני ישראל שצפו באל במעמד הר סיני, משה, מיכיהו בן ימלה, עמוס, יחזקאל ומשורר התהילים.
ביהדות > בספרות חז"ל

בספרות חז"ל יש כמה סיפורים על כהנים גדולים שחוו את האל בהתגלות בכניסתם לקודש הקודשים. ביניהם שמעון הצדיק ראה את האל כזקן לבוש לבן, ורבי ישמעאל בן אלישע שצפה בו יושב על כיסא רם ונישא.
בנצרות

נוצרים בדרך כלל מכירים באותן תיאופניות של הברית הישנה כמו היהודים. בנוסף, ישנן לפחות שתי תיאופניות המוזכרות בברית החדשה. בעוד ששימושים מסוימים מתייחסים לטבילות של ישו ויוחנן המטביל כ"תיאופניות", חוקרים מונעים שימוש כזה.
ניתוח מסורתי של קטעי המקרא הוביל את החוקרים הנוצרים להבין את התיאופניה כהתבטאות חד משמעית של האל לאדם. אחרת, נעשה שימוש במונח הכללי יותר היירופניה (אנ').
בנצרות > נצרות אוונגלית

כמה פרשני התנ"ך הנוצרים האוונגליסטים המודרניים, כמו רון רודס, מפרשים את "מלאך האדון", המופיע בכמה מקומות ברחבי הברית הישנה, כמשיח טרום התגלמותו, שהוא ישו לפני התגלותו (אנ') בצורת אדם, בתור המתואר בברית החדשה. התאמות להשערתו במחקר האוונגליסטי הנוכחי ובוויכוח הבין-מכללתי מתארים ביטויים אלה כמשיח שלאחר התגלמותו (עדיין לא פורסם), כאילו בהיותו אדם אלי המסוגל למסע בזמן הוא יכול היה לחזות את התגלמותו המאוחרת כמי שכבר חי אותו. המונח כריסטופניה (אנ') נטבע גם כדי לזהות הופעות של ישו לאחר התגלמותו בברית הישנה ובברית החדשה. 1 סנט פטרוס 4 (v.6) מאפשר את הפרשנות כי על רוח האב של הבן (כחבר השלישי בשילוש המגשים את אחדותם של אנשים שונים כפי שמשיח מוכתר למלך המלכים) ומוענקת מהצלב עם המילים, "אלואי, אלוי! לאמה סבכתני", נולדו או הופרדו כדברו הנצחי (או המלאך) של אלוהים (יוחנן 1 ו-5) עם אופיו וזכרו של ישו, אפילו נותן רשות ליצירה "ויהי ..." (בראשית א'). זו גם הייתה הפרשנות המסורתית של אבות הכנסייה המוקדמים ביותר וכן השליח פאולוס עצמו, שמזהה את הסלע שהיה עם משה במדבר, ואת הסנה הבוער המדבר, כמשיח. לרשימה יסודית יותר של "תצפיות אלוהים", או תיאופניות, ראה את הדוגמאות לעיל תחת "יהדות, תנ"ך עברי".
באסלאם

התיאופניה החשובה ביותר באסלאם היא מיראג', עלייתו של הנביא לגן עדן. הוא מדבר אל רוח הקודש (גבריאל), המכונה לפעמים "מסע לילה ממכה דרך ירושלים".