stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יציאה בשאלה
הערות שוליים

↑  פרופסור יעקב מלכין, חרדים בעל כורחם, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2012
↑  אגרות הראי"ה חלק א עמ' קע-קעא.
↑  מרדכי בר-לב, בוגרי הישיבות התיכוניות בארץ ישראל: בין מסורת וחידוש, רמת-גן: אוניברסיטת בר - אילן, 1977
↑  מרדכי בר-לב ואברהם לסלוי, עולמם הדתי של בוגרי החינוך הממלכתי דתי, רמת-גן: אוניברסיטת בר - אילן, 1993
↑  שלומית לוי, חנה לוינסון ואליהוא כ"ץ, אמונות, שמירת מצוות ויחסים חברתיים בקרב היהודים בישראל, ירושלים: מכון גוטמן, 1993
↑  אריאל פינקלשטיין, כולם נשא הרוח? מיפוי כמותי של תופעת החילון ועזיבת הדת בחברה הדתית-לאומית, נאמני תורה ועבודה, ינואר 2020, עמ' 10–12
↑  Cooperman, Alan, Neha Sahgal, and Anna Schiller. "Israel’s religiously divided society." Pew Research Center (2016).
↑  שמואל רוזנר, קמיל פוקס, #יהדותישראלית – דיוקן של מהפכה תרבותית, הוצאת דביר והמכון למדיניות העם היהודי, 2018, עמ' 226–227
↑  דן בן דוד, עושים (לומדים) חשבון בישראל: מגמות דמוגרפיות מנוגדות וליבת לימודים, מכון שורש, נובמבר 2019
1 2  אריאל פינקלשטיין, כולם נשא הרוח? מיפוי כמותי של תופעת החילון ועזיבת הדת בחברה הדתית-לאומית, נאמני תורה ועבודה, ינואר 2020, עמ' 25
↑  אריאל פינקלשטיין, כולם נשא הרוח? מיפוי כמותי של תופעת החילון ועזיבת הדת בחברה הדתית-לאומית, נאמני תורה ועבודה, ינואר 2020, עמ' 23–25
↑  תמר רותם, האיש שהמציא את החזרה בשאלה, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2007
↑  רוביק רוזנטל, מה עושים עם הביטוי הזה? שאלות שימוש ומשמעות של מטבעות לשון, הוצאת כתר
↑  אבשלום קור, "הגיע זמן לשון", רמת גן: הוצאת כנרת
1 2 3  נרי הורביץ, יציאה בשאלה: סיכון, סיכוי ומדיניות חברתית (עמ' 11), ‏2018
↑  ד"ר שרית ברזילאי, לפרוץ מאה שערים: מסע אל עולמם של היוצאים לשאלה, הוצאת ידיעות ספרים, 2004
↑  אהרן רבינוביץ, בלי נידוי ובלי לשבת שבעה: בחברה החרדית כבר לא מתנכרים ליוצאים בשאלה, באתר הארץ, 27 באפריל 2018
↑   שוקי שדה, בלי כסף, בלי השכלה, בלי משפחה: החיים החדשים של היוצאים בשאלה, באתר TheMarker‏, 8 ביולי 2016
1 2  שבעה יוצאים לשאלה התאבדו בשנה וחצי האחרונה, באתר Hiddush
↑   יאיר אטינגר, ההתאבדויות שמסעירות את היוצאים בשאלה, באתר הארץ, 6 בינואר 2014
↑  יאיר אטינגר, מחקר: יוצאים בשאלה בסיכון גבוה פי שלושה ויותר להתאבד לעומת השאר, באתר הארץ, ‏16 בניואר 2016
↑  נרי הורוביץ, יציאה בשאלה: סיכון, סיכוי ומדיניות חברתית, 2018, עמ' 48, 49, 50
1 2  יגאל מוסקו, ‏מלחמת ההישרדות של היוצאים בשאלה, באתר ‏מאקו‏, 10 בינואר 2014
↑  יקי אדמקר‏, למה יותר ויותר חוזרים בשאלה מתאבדים?, באתר וואלה, 6 בינואר 2014
↑  נועם סובוביץ, זמירות שבת ביידיש – עם טלפון ביד: חרדים לשעבר בין שני העולמות, באתר ynet, 6 בינואר 2023
↑  רוחמה וייס, האביב החרדי: פגשתי את "האנוסים", באתר ynet, 5 בדצמבר 2014
↑  אתר העמותה
↑   יהודית רותם, המסע מחצר סאטמר אל החופש, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008880388005171 
אשר צבי גינצברג (המכונה אַחַד הָעָם) מייסד הזרם של הציונות הרוחנית, ומהחשובים במנסחי הזהות היהודית החילונית-לאומית – היה בן למשפחה חסידית שנטש את אורח החיים הדתי
פרופסור חיים כהן, יוצא בשאלה מפורסם. שימש משנה לנשיא בית המשפט העליון, ובצעירותו למד בישיבת מרכז הרב. כהן קישר את נסיבות חזרתו בשאלה לשואה, לעיון בספרי פילוסופיה, להתבוננות בתנ"ך שמצא בו צדדים לא מוסריים בעיניו, וכן לחשיפתו לחיי החרדים בירושלים.[דרוש מקור]
הממלכה המאוחדת באירוויזיון

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 רשת שידור:  BBC
 השתתפות ראשונה:  גרמניה פרנקפורט, 1957
 זכיות:  אוסטריה וינה, 1967   ספרד מדריד, 1969  הולנד האג, 1976   אירלנד דבלין, 1981   אירלנד דבלין, 1997
 השתתפויות:  66
 היעדרויות:  1
 אירוח האירוויזיון:  הממלכה המאוחדת אנגליה לונדון, 1960   הממלכה המאוחדת אנגליה לונדון, 1963   הממלכה המאוחדת אנגליה לונדון, 1968   הממלכה המאוחדת סקוטלנד אדינבורו, 1972   הממלכה המאוחדת אנגליה ברייטון, 1974   הממלכה המאוחדת אנגליה לונדון, 1977   הממלכה המאוחדת אנגליה הרוגייט, 1982   הממלכה המאוחדת אנגליה לונדון, 1998 הממלכה המאוחדת אנגליה ליברפול, 2023 
 השתתפות אחרונה:  שוודיה מאלמה, 2024
הממלכה המאוחדת משתתפת בתחרות הזמר של האירוויזיון מאז 1957, ומאז נעדרה פעם אחת בלבד, ב-1958 (כלומר היא משתתפת באופן רצוף מאז 1959). הממלכה המאוחדת מדורגת במקום השלישי בטבלת הזכיות עם 5 ניצחונות בתולדות התחרות. הממלכה המאוחדת היא שיאנית האירוח של התחרות – 9 פעמים התקיימה התחרות בשטחיה (לרוב באנגליה, פעם אחת בסקוטלנד). במאי 2023 הייתה זו הפעם ה-9 שהמדינה אירחה את התחרות. זאת מאחר שהזוכה באירוויזיון 2022, אוקראינה, לא יכלה לארח את התחרות בעקבות הפלישה הרוסית.
הישגים > זכיות

הממלכה המאוחדת ממוקמת כיום במקום השני בטבלת המדינות הזוכות, עם 5 ניצחונות בתולדות התחרות (לאחר אירלנד ושוודיה). יחד איתה ממוקמות גם צרפת, לוקסמבורג והולנד, אולם בניגוד לאלו, עיקר זכיותיה של הממלכה המאוחדת היו מסוף שנות ה-60 ועד היום, כשהתחרות מוכרת לקהל האירופאי, בעוד שזכיותיהן של צרפת, לוקסמבורג והולנד היו בעיקר בסוף שנות ה-50 וראשית שנות ה-60, תקופה שפחות זכורה לקהל האירופי בימינו. שיריה המנצחים של הממלכה המאוחדת הם שירים ידועים ומוכרים גם כיום.
| שנה | שם המבצע | שם השיר | תרגום לעברית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1967 | סנדי שו | "Puppet on a String" | "בובה על חוט" |
| 1969 | לולו | "Boom Bang-a-Bang" | "בום-באנג-א-באנג" |
| 1976 | אחוות האדם | "Save Your Kisses for Me" | "שמרי נשיקותייך עבורי" |
| 1981 | באקס פיז | "Making Your Mind Up" | "החלטה" |
| 1997 | קתרינה והגלים | "Love Shine a Light" | "אהבה האירי אור" |
הישגים > המקום השני

הממלכה המאוחדת היא שיאנית ההגעה למקום השני בתחרות; היא הגיעה למקום זה 16 פעמים, יותר מכל מדינה אחרת בתולדות האירוויזיון, ופי שלושה מכל ניצחונותיה בתחרות: 5 פעמים שבהן הגיעה למקום השני היו כשאירחה את התחרות, שלוש פעמים בהן הגיעה הממלכה המאוחדת למקום השני היו כאשר אירלנד ניצחה, שלוש פעמים נוספות היו עם זכיותיה של לוקסמבורג, פעמיים צרפת והולנד ניצחו מעליה ופעם אחת ניצחו מעליה ישראל, יוגוסלביה, איטליה, ספרד, שווייץ ואוקראינה.
| שנה | מבצע | שם השיר | תרגום לעברית | המדינה הזוכה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1959 | פרל קאר וטדי ג'ונסון | "Sing, Little Birdie" | "שירי, ציפור קטנה" | הולנד הולנד |
| 1960 | בריאן ג'ונסון | "Looking High, High, High" | "מסתכל גבוה, גבוה, גבוה" | צרפת צרפת |
| 1961 | האליסונים | "Are You Sure?" | "האם אתה בטוח?" | לוקסמבורג לוקסמבורג |
| 1964 | מאט מורנו | "I Love The Little Things" | "אני אוהב את הדברים הקטנים" | איטליה איטליה |
| 1965 | קתי קירבי | "I Belong" | "אני שייכת" | לוקסמבורג לוקסמבורג |
| 1968 | קליף ריצ'רד | "Congratulations" | "איחולים" | ספרד ספרד |
| 1970 | מרי הופקין | "Knock, Knock Who's There?" | "טוק, טוק, מי שם?" | אירלנד אירלנד |
| 1972 | המחפשים החדשים | "Beg, Steal or Borrow" | "להתחנן, לגנוב או להשאיל?" | לוקסמבורג לוקסמבורג |
| 1975 | הצלליות | "Let Me Be The One" | "תני לי להיות האחד" | הולנד הולנד |
| 1977 | לינדזי דה פאול ומייק מורן | "Rock Bottom" | "נקודת שפל" | צרפת צרפת |
| 1988 | סקוט פיצג'רלד | "Go" | "לך" | שווייץ שווייץ |
| 1989 | להקת דיווח חי | "Why Do I Always Get It Wrong?" | "למה אני תמיד?" | יוגוסלביה יוגוסלביה |
| 1992 | מייקל בול | "One Step Out of Time" | "צעד אחד מחוץ לזמן" | אירלנד אירלנד |
| 1993 | סוניה | "Better The Devil You Know" | "טוב יותר השטן שאתה מכיר" | אירלנד אירלנד |
| 1998 | אימאני | "Where Are You?" | "איפה אתה?" | ישראל ישראל |
| 2022 | סאם ריידר | "Space Man" | "איש חלל" | אוקראינה אוקראינה |
נציגי הממלכה המאוחדת בתחרות > המבצעים

לאורך השנים שלחה הממלכה המאוחדת זמרים ולהקות שהיו עתידים להפוך לכוכבים בינלאומיים בעולם המוזיקה, כמו אוליביה ניוטון-ג'ון (1974), אחוות האדם (1976, מקום ראשון), באקס פיז (198, מקום ראשון), קתרינה והגלים (1997, מקום ראשון), סר קליף ריצ'רד (1968, 1973) וסקוט פיצג'רלד (1988).
נציגי הממלכה המאוחדת בתחרות > השירים המייצגים

רבים מלהיטיה הגדולים של תחרות האירוויזיון הם שירים של הממלכה המאוחדת. ביטוי משמעותי לתופעה זו ניתן למצוא בחגיגות היובל לאירוויזיון, שנקראו "Congratultaions" על שם השיר הבריטי ב-1968.
ביטוי נוסף באותה תחרות היה העובדה ששני שירים בריטיים בתחרות, "Making Your Mind Up" ו-"Save Your Kisses for Me", נבחרו להשתתף בתחרות עצמה.
שירים אחרים של הממלכה המאוחדת זכו להצלחה גדולה ולהשמעות רבות בתחנות הרדיו האירופיות (ולעיתים אף מחוץ ליבשת, במקומות כמו אוסטרליה, ניו זילנד, קנדה, דרום אפריקה ולעיתים רחוקות גם ארצות הברית). שירים כאלו הם רוב שיריה הזוכים של הממלכה המאוחדת, ושירים נוספים כמו "Jack in the Box" מ-1971, "Long Live Love" מ-1974 ו-"Ooh Aah... Just A Little Bit" מ-1996.
אחד משיריה הידועים ביותר, "Save Your Kisses for Me", השיר המנצח באירוויזיון 1976, הוא השיר שזכה לאחוז הניקוד האפשרי הגבוה ביותר – 80.3% מכלל הנקודות האפשריות (204, באותה השנה). באותה שנה קיבלה הממלכה המאוחדת 12 נקודות ("Douze Point") משבע מדינות שונות.
בחירת השיר המייצג בתחרות > השנים הראשונות

הפורמט של "שיר למען אירופה", והאופן שבו הזוכה נבחר שונה פעמים מספר. בשנים הראשונות היו כמה שלבים וחצאי גמר לתחרות, כאשר הזוכה נבחר על ידי צוות שופטים אזורי ברחבי הממלכה. שיטה זו שימשה את שלוש התחרויות הראשונות (1957, 1959 ו-1960). ב-1961 הזוכה נבחר על ידי צוות של 140 שופטים. בשנים 1962–1963 השתמשו שוב בצוותי שיפוט אזוריים.
האמנים הוזמנו בדרך כלל על ידי ה-BBC על מנת להופיע ולבחור שיר מבין רשימת שירים שניתנה להם. שמות גדולים בזמנו, כמו פטולה קלארק, ליטה רוזה, אן שלטון, פרנק איפילד, רוני הילטון, ג'יין מורגן ודייוויד יוז היו בין המתמודדים בתחרות הבריטית, אך אף אחד מהם לא זכה בכרטיס לאירוויזיון עצמו. בשנות ה-60' המוקדמות, חברות התקליטים החלו להיות מעורבות בתהליך הבחירה, ושלחו שירים המבוצעים על ידי האמנים שלהן. הדבר הוליד להיטים לזמרים כמו קרייג דאגלס, קארל דנבר, ג'קי לי, קני לינץ', וינס היל וריקי ואלנס, אך עדיין, אף אחד מהם לא הגיע לאירוויזיון.
בין השנים 1964–1975, ה-BBC בחר מדי שנה באמן מסוים שייצג את הממלכה באירוויזיון. אותו אמן ביצע שישה שירים (חמישה שירים בלבד בוצעו ב-1966 וב-1967), והציבור הרחב (למעט בשנים 1964 ו-1971 היה מצביע באמצעות שליחת גלויות עם שם השיר בו הוא בוחר. שביתת עובדי הדואר ב-1971 מנעה קיום בחירות "דמוקרטיות", ולשם כך גויסו שוב צוותי השיפוט האזוריים. הפסקת חשמל גדולה ב-1972 גרמה לכך שבאזורים רבים לא יכלו לצפות בתחרות, מה שהוביל לשיעור הצבעה נמוך.
בשנים הראשונות של התחרות, רק זמרי ה'מוזיקה הקלה' לקחו בה חלק, כמו קנת' מק'קלר וקת'י קירבי. מיקומו הנמוך של מק'קלר באירוויזיון 1966 בלוקסמבורג (מקום תשיעי מתוך 18 וקבלת נקודות רק משתי מדינות), גרם ל-BBC לפנות לכוכבי הפופ המרכזיים של הממלכה.
הדבר הוביל לרצף של הצלחות עבור הממלכה המאוחדת באירוויזיון. שיטת הגלויות הופסקה ב-1975, לאחר שיעור הצבעה נמוך.
תקופה זו הייתה מוצלחת מאוד עבור הממלכה המאוחדת באירוויזיון. כל שיר שייצג אותה בין 1967 ל-1977 סיים באחד מארבעת המקומות הראשונים (רק בשנים 1971, 1973 ו-1974 לא הגיעה הממלכה המאוחדת למקום הראשון או השני). בין השנים 1967–1970 הייתה הממלכה המאוחדת רחוקה שבע נקודות מארבעה ניצחונות רצופים.
בחירת השיר המייצג בתחרות > המהפך של שנות ה-90'

מפנה דרמטי חל ב-1995, בניסיון להעלות את העניין בתחרות. ה"מומחה" לפופ, ג'ונתן קינג התבקש לקחת על עצמו את ארגון התחרות "שיר למען אירופה", ולהפוך אותה למודרנית יותר. בתחרות זו הופיעו שירים בסגנון קצבי ומודרני הרבה יותר, על ידי אמנים בריטים פופולריים. אף על פי שלהקת הראפ Love City Groove הגיעה רק למקום העשירי בדבלין, השיר הפך ללהיט ענק בממלכה המאוחדת.
שנה לאחר מכן שונה שמה של התחרות ל"תחרות הזמר הבריטית הגדולה" (The Great British Song Contest). במסגרת התחרות, כל שמונת השירים בוצעו ב-1 במרץ בטופ אוף דה פופס, והציבור הצביע טלפונים לארבעת השירים שעלו לגמר. ארבעת העולים לגמר פורסמו למחרת, מבלי לציין את המיקום המדויק של כל שיר. ב-8 במרץ נערך הגמר הגדול, כשג'ינה ג'י האוסטרלית מנצחת בשיר הדאנס הקצבי "Ooh Uh, Just A Little Bit" (או אה, רק מעט). השיר הפך מיד למגה-להיט במצעד הפזמונים הבריטי, אך לא באירוויזיון עצמו. באוסלו הסתפקה ג'ינה ג'י במקום השמיני, אך השיר הפך ללהיט עולמי (לרבות בארצות הברית, שם המודעות שירי האירוויזיון כמעט שאינה קיימת), שהצליח יותר מהזוכה האירי בתחרות.
לקראת הגמר של תחרות הזמר הבריטית הגדולה לשנת 1997, הושמעו כל השירים המתמודדים בתוכנית הרדיו של קן ברוס, והציבור התבקש, על סמך שמיעה בלבד, לבחור בארבעת השירים שעולים לגמר. הגמר של תחרות הזמר הבריטית הגדולה התקיים במסגרת ספיישל "הגרלת הלוטו הלאומית", וב-1999 שוב ב"טופ אוף דה פופס".
הדבר הוביל לניצחון הסוחף ביותר בתולדות האירוויזיון (והחמישי עבור הממלכה המאוחדת) עם השיר "Love Shine A Light" (אהבה, האירי אור) של להקת קתרינה והגלים. שנה לאחר מכן הגיעה הממלכה המאוחדת למקום השני.
בחירת השיר המייצג בתחרות > דעיכת הממלכה המאוחדת בשנות ה-2000

החל מ-1999 נחלה הממלכה המאוחדת אכזבות באירוויזיון.
שמה של התחרות שונה שוב בשנת 2000 ל"שיר למען אירופה". באירוויזיון 2002 בטאלין נחלה הממלכה המאוחדת את ההצלחה האחרונה שלה, כששלחה את כוכבת ה"Strar Academy" (הגרסה הבריטית ל"כוכב נולד"), ג'סיקה גרליק. השיר שביצעה גרליק, "Come Back" (חזור) הגיע למקום השלישי.
שנת 2003 הייתה, עד 2021, השנה העגומה ביותר עבור הבריטים, אחת המדינות המצליחות ביותר בתולדות האירוויזיון. עד אז, המיקום הנמוך ביותר שלהם היה 16 (2000). בשנה זו הגיע הצמד "מזל תאומים" או "ג'מניי" עם השיר "Cry Baby" (כפל משמעות של: תבכה מותק/תינוק בכיין) למקום האחרון (26) עם אפס נקודות. המיקום הנמוך הסעיר את חובבי האירוויזיון בממלכה המאוחדת, ופתח את מהדורות החדשות במדינה. יש שייחסו את התוצאה כמחאה אירופית על הפלישה הבריטית-אמריקנית לעיראק. רוב הבריטים מייחסים תופעה זאת לעובדה שמדינות רבות מצביעות באופן לשכנותיהן ("הצבעת שכנים") או למולדתם של מהגרים במדינות מערביות ("הצבעת פזורה").
בשנת 2004 שונה שמה של התחרות שוב, והפעם היא נקראה "Making Your Mind Up" (החלטה) או בראשי תיבות MYMU, על שמו של השיר הבריטי המצליח של באקס פיז שזכה באירוויזיון 1981.
בשנת 2008 שונה שמה של התחרות פעם נוספת, ל-"Your Decision" (החלטה שלך),שם התחרות שונה בגלל ההישג של להקת סקוץ' (מקום 22). בשנה שלאחר מכן הוחלט לקרוא לתחרות בשם בו נעשה שימוש עד היום, "Your Country Needs You" ("המדינה שלך זקוקה לך").
בשנת 2011 הוקפאה התחרות לשלוש שנים כי הממלכה המאוחדת בחרה את להקת בלו בבחירה פנימית לאירוויזיון ולאור הצלחתם בחרה הממלכה המאוחדת עוד נציג בבחירה פנימית – אנגלברט המפרדינק, ולאחר מכן הם בחרו את בוני טיילר שביקשה לייצג את המדינה.
באירוויזיון 2019 סיים הממלכה המאוחדת הבריטי במקום האחרון. אירוויזיון 2021 תם שוב במפח נפש עגום במיוחד עבור הבריטים. נציג הממלכה המאוחדת באירוויזיון זה, ג'יימס ניומן והשיר "Embers" אותו ביצע, קיבל 0 נקודות הן מחבר שופטים מהמדינות השונות והן מהציבור.
בחירת השיר המייצג בתחרות > בחירת המתמודד ב-2007

בשנת 2007 נרשמה מבוכה, כאשר לשלב הגמר הגיעה כוכבת ה-"Star Academy" (הגרסה הבריטית ל"כוכב נולד") סינדי ולהקת סקוץ'. המנחים טרי ווגן ופרן קוטון הכריזו בו זמנית את שם הזוכה, אלא שקוטון קראה בשמה של להקת סקוץ' ואילו ווגן קרא בשמה של סינדי. קולו של ווגן היה חזק יותר, והקהל היה משוכנע שסינדי היא הזוכה. קוטון מיד דאגה להבהיר כי ווגן טעה, ולהקת סקוץ' היא נציגת הממלכה המאוחדת בהלסינקי. עד היום, ווגן לא מספק הסבר הגיוני לטעות זו. התגובה היחידה שהוא נתן הייתה בתוכנית הבוקר, למחרת באומרו: "טעיתי. אף אחד לא מת".
הממלכה המאוחדת וחמש הגדולות

מאז תחרות אירוויזיון 1998, ישנן ארבע מדינות מסוימות שמעפילות אוטומטית לגמר התחרות, ללא קשר למיקומן בתחרות בשנה הקודמת. הן הרוויחו מעמד זה בזכות היותן התורם הפיננסי הגדול ביותר של התחרות של איגוד השידור האירופי (EBU). מדינות אלה הן גרמניה, הממלכה המאוחדת, ספרד, צרפת והחל מתחרות אירוויזיון 2011, כאשר איטליה חזרה לתחרות האירוויזיון לאחר כ-13 שנות היעדרות, גם איטליה. בשל מעמדן הבלתי פגיע בתחרות, הן היו ידועות בשם "ארבע הגדולות", ומאז שאיטליה הצטרפה אליהן בתחרות אירוויזיון 2011, הן ידועות בשם "חמש הגדולות". המפקח של התחרות, סוונטה סטוקסליוס, אמר לכתבים בפגישה עם "OGAE" סרביה, כי אם איטליה תחזור לתחרות בעתיד, היא תעפיל ישירות לגמר, ותהווה חלק מ"חמש הגדולות", וכך היה כאשר איטליה חזרה לתחרות באירוויזיון 2011. בשנת 2009, דווח כי "ארבע הגדולות" עלולות לאבד את מעמדן הבלתי פגיע בתחרות, והן יצטרכו להתחרות בחצאי הגמר של התחרות כמו כל שאר המדינות. עם זאת, הדבר לא התרחש, ו"ארבע הגדולות" שמרו על מעמדן הבלתי פגיע בתחרות.
הצבעה

בשנים האחרונות, מאז שהופעלה שיטת ה-"Televoting", הצבעה טלפונית, הועלו טענות כנגד תחרות האירוויזיון שרוב ההצבעות הנעשות בה הן הצבעות למדינות שכנות או הצבעות של מהגרים לארצות מולדת. מצב זה הוביל להידרדרות בפופולריות התחרות במדינות מערב אירופה הוותיקות בתחרות. מאז 2002, מוקמה הממלכה המאוחדת ארבע פעמים מתחת למקום ה-20 (ב-2003 הגיעה הממלכה המאוחדת למקום האחרון עם אפס נקודות). בפעמיים הבודדות שהצליחה הממלכה המאוחדת לעבור את רף המקום ה-20, היא הגיעה למקום ה-16 (אירוויזיון 2004) ולמקום ה-19 (אירוויזיון 2006). בעוד שהבריטים טוענים שלמיקום הנמוך לה זוכה הממלכה המאוחדת יש קשר לדפוסי ההצבעה וגם למחאה אירופית על השתתפות הממלכה המאוחדת בפלישה האמריקנית לעיראק, רבים באירופה טוענים שהממלכה המאוחדת, כאחת מארבע הגדולות, אינה חוששת למיקום אליו תגיע ועל כן אין לה עניין של ממש בנציגים אותם היא שולחת לתחרות, ולכן הופעותיה אינן מוצלחות.
עם זאת, דווקא בעידן ה-"Televoting", הממלכה המאוחדת יצרה לעצמה שם של מדינה המצביעה לרוב על פי איכות השירים, ולא על פי דפוסי הצבעה נפוצים בשאר היבשת, וזאת חרף ריבוי מהגרים בממלכה המאוחדת, מארצות ערב וממזרח אירופה. עם זאת, מדובר אך ורק במעמדה של הממלכה המאוחדת בתחרות, ולא הגדרה של ממש.
אירוח האירוויזיון > אירוויזיון 1973

לאחר זכייתה של לוקסמבורג ב-1972 (שנערך באדינבורו, סקוטלנד) נדרשה ה-RTL, רשות השידור הממלכתית של לוקסמבורג, להפיק את התחרות. ב-RTL התקשו להפיק אירוע כה גדול, ופנו תחילה לרשות השידור המונגסקית (TMC), אולם זה הסכימה לסייע רק בתנאי שהתחרות תתקיים במונטה קרלו (אף על פי שהתחרות הקודמת, בה זכתה לוקסמבורג, הייתה אמורה להיערך שם אולם MTC סירבו לארחה מטעמי תקציב). ראשי ה-TMC התעקשו על קיום התחרות בארצם, ועל כן ביקשו עזרה מה-BBC בארגון ושידור התחרות. הייתה זו הפעם היחידה שה-BBC ארגן תחרות אירוויזיון מחוץ לגבולות הממלכה המאוחדת כולה, והייתה אחת משתי הפעמים היחידות בתולדות האירוויזיון כולו בה התחרות הופקה על ידי רשת שידור זרה למדינה המארחת.
גלריה

רוני קרול בלוקסמבורג (1962)
מרי הופקין באמסטרדם (1970)
אחוות האדם בהאג (1976)
פרימה דונה בהאג (1980)
סקוץ' בהלסינקי (2007)
אנדי אברהם בבלגרד (2008)
ג'וש דובווי באוסלו (2010)
בלו בדיסלדורף (2011)
בוני טיילר במאלמה (2013)
אלקטרו ולווט בווינה (2015)
ג'ו וג'ייק בסטוקהולם (2016)
לוסי ג'ונס בקייב (2017)
סורי בליסבון (2018)
מייקל רייס בתל אביב-יפו (2019)
ראו גם

BBC
ישויות הממלכה המאוחדת באירוויזיון
ויילס באירוויזיון הילדים
הממלכה המאוחדת באירוויזיון לרוקדים צעירים
הערות שוליים

↑  ב-1969 ניצחה בריטניה במקום הראשון בתחרות יחד עם הולנד, ספרד וצרפת, ובהגרלה שנערכה נקבע כי הולנד תארח את התחרות ב-1970.
1 2 3 4   עודד פוירשטיין, תחרות של לוזרים: למה בריטניה נכשלת שוב ושוב באירוויזיון? - ארצות הבריט, באתר TheMarker‏, 26 במאי 2021
1 2   איתמר זהר, אחרי הכישלון המהדהד באירוויזיון, רק מוריסי יכול להציל את בריטניה, באתר הארץ, 19 במאי 2019
↑  סוכנויות הידיעות, אנדרו לויד ובר ילחין את השיר של בריטניה לאירוויזיון, באתר הארץ, 22 באוקטובר 2008
↑   איתי שטרן, הפוליטיקה של הדוז פואההקשרים שעיצבו את האירוויזיון, באתר הארץ, 20 במאי 2021
↑  במהלכה של הצבעת המדינות נעשו מספר טעויות בשלב חלוקת הנקודות אשר תוקנו לאחר שידור התחרות. הן מגישי הניקוד של יוון והן של צרפת שכפלו מספר נקודות והעניקו את אותו מספר נקודות למספר מדינות. מבין חלוקת הניקוד של יוון נוכתה נקודה אחת מבריטניה, הולנד, אוסטריה ופינלנד, ומבין חלוקת הניקוד של צרפת נוכתה נקודה אחת מאוסטריה, גרמניה, איטליה, פורטוגל וישראל. התיקונים לא השפיעו על מיקומן הסופי של המדינות בתחרות, אבל הניקוד הסופי של בריטניה שעמד בתום התחרות על 122 נקודות נוכה לאחר קיום התחרות ל-121 נקודות.
↑  ב-1996 ספרד העניקה, במהלך שידור התחרות, 6 נקודות לפולין. לאחר שידור התחרות, נאמר כי הדובר הספרדי אמר "הולנד" במקום "דֶה נֵדֶּרְלַנְדּ" ומנחת התחרות אינגבילד ברין הניחה כי הדובר אמר "פולין". הטעות תוקנה, הולנד קיבלה 6 נקודות יותר ועקפה את בריטניה, שמוקמה במקום ה-8.
↑  ב-1998 ספרד העניקה, במהלך שידור התחרות, 12 נקודות לישראל ו-10 נקודות לנורווגיה. לאחר שידור התחרות, נודע כי הדובר הספרדי העניק, שלא בצדק, 12 נקודות לישראל. הטעות תוקנה, גרמניה קיבלה 12 נקודות מספרד וגרמניה קיבלה 7 נקודות יותר מנורווגיה. לאחר תיקון הטעות, ישראל ונורווגיה קיבלו 2 נקודות פחות משצוין במהלך שידור התחרות, וקרואטיה, מלטה, פורטוגל, הממלכה המאוחדת, הולנד, בלגיה, אסטוניה וטורקיה קיבלו, כל אחת, נקודת אחת פחות משצוין במהלך שידור התחרות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: fd26cfdc-4fbd-4e22-ac4f-7dd1d693a7fe 
אירוויזיון 1972, שאירחה הממלכה המאוחדת באדינבורו, סקוטלנד. הייתה זו הפעם היחידה שהתחרות נערכה בממלכה המאוחדת, אך לא באנגליה.
סמליל אירוויזיון 1977 אותו אירחה הממלכה המאוחדת בלונדון, לאחר זכייתה ב-1976
סמליל אירוויזיון 1974, שאירחה הממלכה המאוחדת בברייטון. היה זה האירוויזיון האחרון שאירחה מבלי שזכתה שנה קודם לכן.
זמר מפוחית

| --- | --- |
 שיר בביצוע אילי גורליצקי ויונה עטרי
 מתוך האלבום "שוק המציאות" (מופע), "שירי סשה ארגוב"
 יצא לאור:  1956
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 אורך:  5:18
 כתיבה:  נתן אלתרמן
 לחן:  סשה ארגוב
 עיבוד:  אריה לבנון (אילי גורליצקי ויונה עטרי) לסלו רוט (קובי רכט ועדנה גורן) ירוסלב יעקובוביץ' ("הכל עובר חביבי")
 גרסאות כיסוי:  מתי כספי ‏•‏‏ מתי כספי ו"שלישיית אדלר" ‏•‏‏ עדנה גורן וקובי רכט ‏•‏‏ אריק סיני וגלי עטרי ‏•‏‏ אילי גורליצקי ויונה עטרי ‏•‏‏ "הכל עובר חביבי" ‏•‏‏ אחינועם ניני, גיל דור והתזמורת הסימפונית ירושלים ‏•‏‏ שילה פרבר ושרה אלתרמן ‏•‏‏ שלומית אהרון ופטר ורטהיימר ‏•‏‏ שלומית אהרון (בהופעה עם יבגני שפובלוב) ‏•‏‏ שחקנים במופע שירי נתן אלתרמן ‏•‏‏ טוביה צפיר ודבורה דותן ‏•‏‏ מורין נהדר והסינפונייטה הישראלית באר שבע ‏•‏‏ אורה זיטנר ‏•‏‏ ירוסלב יעקובוביץ'
 
"זמר מפוחית" הוא שיר שכתב
נתן אלתרמן והלחין סשה ארגוב. השיר נכתב במקור להצגת התיאטרון הקאמרי "תק על תק", שהועלתה ב־1956, אבל לא זכתה להצלחה. מאוחר יותר ביצעו אותו אילי גורליצקי ויונה עטרי במופע "שוק המציאות", שהועלה ב־1965. אלבום שכלל שירים מהמופע יצא לאור, אך השיר לא נכלל בו. השיר יצא לאור לראשונה באלבום ב־1968 בביצוע עדנה גורן וקובי רכט, שהקליטו אותו לאלבומם "שירי סשה ארגוב". השיר היה הלהיט הגדול ביותר מתוך האלבום. השיר התפרסם גם בביצוע להקת "הכל עובר חביבי", ובוצעו לו גרסאות כיסוי נוספות, בהן של מתי כספי, אחינועם ניני, אריק סיני וגלי עטרי.
במרץ 2010 נערך ברשת ג' מצעד משירי אלתרמן, לציון 100 שנים להיוולדו ו־40 שנים למותו. במצעד צעדו 21 שירים. השיר, שהושמע בביצוע עדנה גורן וקובי רכט, הגיע למקום ה־12.
כתיבה

השיר עוסק בתחושות דו־ערכיות כלפי קשר של נישואים. כל אחד מהצדדים קשור לשני, אך משווע להימלט מהקשר. בשיר מבוטאים כאב וסרקזם.
המונח "מפוחית" מתייחס למפוחית יד (קונצרטינה) ולא למפוחית פה, דבר הנלמד ממשפטים כמו מפוחית מפרשת ידיה או ואם בוכה המפוחית על הברכיים.
המילה "קוּבָּה" פירושה בית בושת, לפי המשמעות הרווחת בלשון חז"ל.
המונח "תנובה", שבו מתייחס הגבר בשיר באופן מושאל לאשתו, מתייחס למזנונים ומסעדות פועלים, שהתחילו לפעול באמצע שנות ה־20. המזנונים נפתחו כדי להגדיל את שיווק תוצרת החלב והופעלו בשיטת זכיינות שבה החנוונים החזיקו אותם על חשבונם, בעוד שחברת "תנובה" סיפקה להם את התוצרת. במסעדות ניתן היה לקבל מאכלים פשוטים כמו ירקות בצורת סלט, חלב ומוצרי חלב כמו שמנת חמוצה וגבינה פשוטה ולעיתים פירה. הצבע השליט במסעדות "תנובה" היה לבן (או ירקרק), כולל החלוקים הלבנים של המגישות ועובדות הדלפק.
ביאורים

↑  מתי כספי דילג על הבית השני בגרסתו.
הערות שוליים

1 2 3  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־28 בנובמבר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע מתי כספי, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־24 באוקטובר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע מתי כספי ו"שלישיית אדלר" (בהופעה), באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־1 בדצמבר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע קובי רכט ועדנה גורן, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־24 באוקטובר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע אריק סיני וגלי עטרי, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־24 באוקטובר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע אילי גורליצקי ויונה עטרי, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־24 באוקטובר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע "הכל עובר חביבי", באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־28 בנובמבר 2022
↑  "הכל לא עובר חביבי: חביבי על הבמה – שירים מתוך המופע", באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־28 בנובמבר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע אחינועם ניני, גיל דור והתזמורת הסימפונית ירושלים, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־25 באוקטובר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע שילה פרבר ושרה אלתרמן, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־25 באוקטובר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע פטר ורטהיימר ושלומית אהרון, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־25 באוקטובר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע שלומית אהרון (מופע עם יבגני שפובלוב), באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־25 באוקטובר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע שחקנים במופע שירי נתן אלתרמן (22:20), באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־28 בנובמבר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע טוביה צפיר ודבורה דותן, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־25 באוקטובר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע מורין נהדר, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־25 באוקטובר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע אורה זיטנר, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־1 בדצמבר 2022
↑  "זמר מפוחית" בביצוע כלי של ירוסלב יעקובוביץ' בסקסופון, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־18 בנובמבר 2022
↑  האלבום "שוק המציאות", באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־28 בנובמבר 2022
↑  היצירה בספריה הלאומית, באתר הספרייה הלאומית, בדיקה אחרונה ב־16 בנובמבר 2022
↑  האלבום "שירי סשה ארגוב", באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־28 בנובמבר 2022
↑  יואב קוטנר, ביוגרפיה של עדנה גורן, באתר סטריאו ומונו, בדיקה אחרונה ב־28 בנובמבר 2022
1 2 3  יוסי חרסונסקי, זמר מפוחית, באתר יוסמיוזיק, 13 בנובמבר 2011, בדיקה אחרונה ב־29 בנובמבר 2022
↑  מצעד שירי אלתרמן ברשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־17 בנובמבר 2022
↑  מוטי רוזן, טבע הדברים, כיצד התגלגלה המילה קֻבָּה כפירוש לבית בושת?, באתר ynet, 24 בינואר 2010
↑  תנובה | הסיפורים | מזנונים ומסעדות, באתר תנובה, בדיקה אחרונה ב־29 בנובמבר 2022
↑  מבט לאחור: מסעדות תל אביביות בשנות החמישים והשישים | מסעדות תנובה, באתר b144, ‏7 במאי 2019, בדיקה אחרונה ב־29 בנובמבר 2022