stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היולט פקארד
חטיבת התוכנה של HP

HP הייתה פעילה גם בתחום התוכנה, לאחר רכישת חברת מרקורי, הקימה HP חטיבת תוכנה על בסיס השלד הארגוני של מרקורי. חטיבת התוכנה מייצרת תוכנות לאופטימיזציה של טכנולוגיה עסקית עבור שוק מערכות המידע, שכולל כלי ניהול מערכות נתונים, תקשורת ואחסנה.
התוכנות הן משני סוגים מרכזיים, תוכנות עבור בדיקה (Application) ותוכנות עבור שלב התפעול (Operation). כלל המערכות מסוגלות לפעול בתיאום זו עם זו.
חטיבת התוכנה של HP > תוכנות הבדיקה

בין התוכנות הנ"ל קיימות התוכנות QC‏, PC לבדיקת מערכות, NNM להצגת מצב רכיבי התקשורת, ו-BAC לבדיקת חוויית המשתמש.
חטיבת התוכנה של HP > תוכנות התפעול

בין התוכנות הנ"ל קיימות התוכנות
Operation Manager - ovo להצגת מצב השרתים
Integrated Lights Out - iLO לניהול שרתים בשיטת ניהול מחוץ לרשת
HP Systems Insight Manager - SIM לניהול שרתים ואחסון
אתרי פעילות בישראל

לחברה מספר אתרי פעילות בישראל:
HP ישראל – ארגון המכירות, השיווק, השירות והתמיכה בשרתים – באזור התעשייה ברעננה
ICSC – שותפה עסקית של HP, המספקת תמיכה טכנית למדפסות ומחשבי החברה – באזור התעשייה החדש בנתניה (פארק שיאים)
HP Labs – מעבדת המו"פ בפארק הטכניון, חיפה
HP Indigo – בקריית ויצמן בנס ציונה ובאזור התעשייה בקריית גת
HP Industrial Large Format (לשעבר Scitex Vision) – באזור תעשייה החדש, נתניה
חטיבת התוכנה (לשעבר מרקורי) – ביהוד. בתחילת 2010 הועסקו בו 850 עובדים, שהם כ-30% מכלל עובדי החברה בחטיבת התוכנה
משרדי EDS – חברה בת ל-HP, הנותנת שירותי IT, בהרצליה
ב-1 בנובמבר 2015, עם התפצלות החברה האם בארצות הברית, התפצל בהתאם גם סניף החברה בישראל.
הערות שוליים

1 2  הראל עילם, הפיצול של HP לשתי חברות: מהלך נואש או תרגיל מבריק?, באתר כלכליסט, 2 בנובמבר 2015
↑  Aaron Clark,‏ The First PC
↑  עומרי כהן, HP רוכשת את נור מקרופרינטרס הישראלית תמורת 123 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 10 בדצמבר 2007
↑  ניב ליליאן, ניצן סדן, HP קונה את פאלם: חברת מחשבי כף היד ניצלה?, באתר ynet, 29 באפריל 2010
↑   הגרדיאן, משתמשים בסמארטפון? כנראה ילדים בני 7 הועבדו בפרך כדי לייצר אותו, באתר TheMarker‏, 19 בינואר 2016
↑  הראל עילם, רשמית: HP מתפצלת לשתי חברות, תפטר עוד 5,000 עובדים, באתר כלכליסט, 6 באוקטובר 2014
↑  רוני ליפשיץ, HP רוכשת את חטיבת המדפסות של סמסונג, באתר techtime.co.il, ‏13/09/2016
↑  HPE רוכשת את SimpliVity של דורון קמפל ב-650 מיליון דולר, באתר גלובס, 18 בינואר 2017
↑  יואב סטולר, ענק IT חדש: הושלם מיזוג מיקרו פוקוס עם פעילות התוכנה של HPE, באתר כלכליסט, 1 בספטמבר 2017
↑  מאיר אורבך, פיטורים המוניים ב-HPE: מאות עובדים בישראל יישלחו הביתה, באתר כלכליסט, 27 באוקטובר 2016
↑  בלעדי ל-Techtime: סאיטקס חיה ונושמת, ומתכננת מהפיכה חדשה בשוק הדפוס הדיגיטלי, באתר TechTime‏, 12 בספטמבר 2016
↑  יוסי הטוני, הפיצול בישראל: דרור אברמוב יעמוד בראש HP Inc; דייוויד לנדר יכהן כמנכ"ל HPE, "אנשים ומחשבים", 1 בנובמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604853005171  PLWABN: 9810632635405606  BIBSYS: 10081178  BNE: XX98365  BnF: cb12498282n (data)  CiNii: DA00883478  GND: 55131-4  ISNI: 0000 0004 0647 9083  LCCN: n80090459  NDL: 00650408  NKC: kn20041205013  NLA: 35192220  NSK: 000586797  SUDOC: 03420119X  ULAN: 500334808  VIAF: 126190859   WorldCat (עם VIAF): 126190859 
הסמליל של (HP Enterprise (HPE
סמליל חטיבת מחשבי היוקרה של HP Inc
הסמליל של HP Inc
מדבקה מטעם HP עם הכיתוב "ביחד ננצח!" - צולם בתל אביב במהלך מלחמת חרבות ברזל
בית הכנסת חמדת ישראל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 כתובת:  קדיקוי 
 מיקום:  איסטנבול 
 מדינה:  טורקיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1899
 תאריך פתיחה רשמי:  1899 
 
 קואורדינטות:  40°59′41″N 29°01′38″E﻿ / ﻿40.9948°N 29.0273°E﻿ / 40.9948; 29.0273
  (למפת איסטנבול מוגדלת) בית הכנסת חמדת ישראל(למפת איסטנבול רגילה) בית הכנסת חמדת ישראל
 
בית כנסת חמדת ישראל הוא בית כנסת בעיר איסטנבול שבטורקיה. ממוקם ברובע היידרפאשה במחוז קדיקוי בחלק האסייתי של העיר לא רחוק מתחנת הרכבת. הוא ניפתח לתפילה בערב ראש השנה של שנת 1899. שמו של בית הכנסת ניתן כאות הוקרה לסולטאן עבדול חמיד השני שאישר ואיפשר את הקמתו. בעקבות מחאתם של התושבים היוונים והארמנים שניסו למנוע את בניית בית הכנסת, הסולטאן אף שלח חיילים לאפשר את הבניה והפתיחה. המבנה הוא אחד מבתי התפילה היהודים העתיקים ביותר באיסטנבול. מבנה בית הכנסת הוא מלבני ופנים בית הכנסת מאורגן כבית כנסת ספרדי. ארון הקודש ממוקם בקיר המזרח ועשוי משיש לבן. התיבה ממוקמת במרכז בית הכנסת ופונה לכוון ארון הקודש. המתפללים יושבים מצפון ומדרום לתיבה ופונים למרכז בית הכנסת. לבית הכנסת שתי כניסות אחת בקיר הצפוני ואחת בקיר הדרומי.
כדי לקבל אישור לבקר בבית הכנסת ולהשתתף בתפילות על המתפללים ליצור קשר עם הרבנות הראשית.
ראו גם

יהדות טורקיה
הערות שוליים

↑  על בסיס הדמיון בצלילים בין המילה "חמדת" לשם "חמיד"
↑  Stanford J. Shaw, The Jews of the Ottoman Empire and the Turkish Republic, Macmillen Press LTD, 1991
ערך זה הוא קצרמרבנושא בתי כנסת ובנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דליה טל

| --- | --- |

 לידה:  1949 (בת 75 בערך) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  תיכון בליך  אוניברסיטת תל אביב 
 מעסיק:  ארדינסט בן נתן טולידאנו ושות' עם המבורגר עברון
 
דליה טל (נולדה ב-1949) היא עורכת דין ישראלית. מיוני 2023 היא יועצת במחלקת בנקאות ומימון במשרד עורכי הדין ארדינסט בן נתן טולידאנו ושות' עם המבורגר עברון. קודם לכן הייתה שותפה מייסדת של משרד עורכי הדין קנטור, אלחנני, טל ושות', ושותפה בכירה במשרד המאוחד מיתר, ליקוורניק, גבע, לשם, טל ושות'. שימשה במשך כ-25 שנה יועצת משפטית חיצונית לדירקטוריון בנק לאומי לישראל.
ביוגרפיה

דליה טל נולדה וגדלה ברמת גן, ואת לימודיה התיכוניים סיימה בבית הספר התיכון "בליך".
התגייסה לעתודה האקדמית ובשנת 1971 סיימה בהצטיינות את לימודי התואר הראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיה הייתה חברת מערכת בכתבי העת "עיוני משפט" ו"הפרקליט", וכמו כן עבדה כעוזרת מחקר של פרופ' יוסף גרוס ושימשה אסיסטנטית לפרופ' עמוס שפירא במשפט קונסטיטוציוני.
את שירותה הצבאי עשתה בפרקליטות הצבאית הראשית וכיהנה בין השנים 1972–1973 כראש לשכת הפרקליט הצבאי הראשי. השתחררה בדרגת סגן.
לאחר שירותה הצבאי התמחתה במשרד עורכי הדין ש. הורוביץ ושות' אצל ד"ר אמנון גולדנברג, ובבית המשפט המחוזי בתל אביב אצל השופט שלמה הלמוט לובנברג.
חברה בלשכת עורכי הדין בישראל החל משנת 1973.
נישאה לצבי טל, ובעקבות מינויו למנהל אגף המחשוב בבנק ישראל עברה לגור בירושלים, והתקבלה אף היא לעבודה בבנק ישראל. בין השנים 1975–1986 עבדה כסגנית היועצת המשפטית של בנק ישראל לענייני פיקוח על הבנקים, פיקוח על מטבע חוץ ודיני עבודה. בתקופה זו פרץ משבר מניות הבנקים ונפילת הבורסה לניירות ערך בתל אביב. טל עסקה בכל האספקטים המשפטיים של המשבר ביחס לבנק ישראל, ובהמשך ייצגה בהצלחה את המפקחת על הבנקים, גליה מאור, בפני ועדת בייסקי ובפני מבקר המדינה.
בשנת 1986 הקימה טל, יחד עם ישראל קנטור וירון אלחנני, את משרד עורכי הדין קנטור, אלחנני, טל ושות', בו הייתה שותפה מייסדת. בשנת 2013 מוזג המשרד עם פירמת עורכי הדין מיתר, ליקוורניק גבע לשם ברנדויין ושות', וטל הפכה שותפה בכירה במשרד המאוחד מיתר, ליקוורניק, גבע, לשם, טל ושות', שהוא משרד עורכי הדין השני בגודלו בישראל. במסגרת המשרד המאוחד ייצגה טל לקוחות רבים בתחום הבנקאות, הפיננסים ובתחומים מסחריים מגוונים. עם לקוחותיה הקבועים נמנו: בנק דקסיה ישראל, בנק אגוד לישראל, בנק לאומי לישראל, לאומי למשכנתאות, לאומי פרטנרס, הפניקס חברה לביטוח, אגוד הבנקים וגופים מוסדיים נוספים.
ביוני 2023, עברה למשרד ארדינסט בן נתן טולידאנו ושות' עם המבורגר עברון.
בין השנים 1987–2014 שימשה יועצת משפטית חיצונית לדירקטוריון בנק לאומי. במהלך תקופה זו ייצגה את הבנק בעסקאות ענק של רכישת ומכירת בנקים, חברות, קופות גמל וקרנות נאמנות, וכן בהכנת תוכניות תגמול לבכירים ובפרשת הסדר בנק לאומי עם רשויות המס האמריקאיות. בשנת 2014 פרשה מתפקידה זה. טל ממשיכה לייצג בנקים ומוסדות פיננסיים בארץ ובעולם בעסקאות רכישה, מכירה ומיזוגים.
שימשה בעבר מרצה בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב, וכיום מרצה במרכז הבינתחומי הרצליה בתחומי עיסוקה, ובעיקרם נושאים מסחריים: בנקאות, רגולציה, פיננסים, חוק החברות, מיזוגים ופיצולים, ממשל תאגידי ואכיפה מנהלית.
פרסים וציוני דרך

דליה טל מומלצת כעורכת דין מובילה בתחום הבנקאות, הפיננסים והרגולציה במדריכים בינלאומיים בהם: Chambers & Partners ו- The Legal 500, ומדורגת במקום הראשון בדירוגים השנתיים של עורכי הדין בתחומים אלו משנת 2003.
בשנת 2003 קיבלה טל אות הוקרה מיוחד - "נשים במשפט" - על הישגים מיוחדים למשפטניות מהמגזר הפרטי.
בשנת 2007 הייתה מועמדת לכהונה בבית המשפט העליון, אך פרשה מההתמודדות ביוזמתה.
הופיעה ברשימת 100 האנשים המשפיעים בישראל של הירחון TheMarker בשנים 2007 ו-2008.
בשנת 2013 נבחרה לאחת מ-50 הנשים החזקות בישראל בדירוג המגזין פורבס.
הערות שוליים

↑  יעל ולצר, ‏עו"ד דליה טל: "אין יותר אהבה למקצוע המשפטים, רק לכסף הגדול", באתר גלובס, 8 בדצמבר 2010
↑   יסמין גואטה, מיתר, ליקוורניק, גבע & לשם ברנדויין ושות' וקנטור אלחנני טל מתמזגים, באתר TheMarker‏, 27 בינואר 2013
↑  גור מגידו, ‏דירוג "גלובס DUN'S 100", באתר גלובס, 4 בפברואר 2015
↑  וואלה! כסף‏, עו"ד דליה טל, מצטרפת כיועצת למשרד ארדינסט, בן נתן, טולידאנו ושות' עם המבורגר עברון, באתר וואלה, 30 במאי 2023
↑  עירן פאר, ‏בנק לאומי השלים את רכישת בנק ספדיה השוויצרי, באתר גלובס, 1 בדצמבר 2011
↑  הושלמה רכישת 18% מסופר-פארם בידי לאומי, באתר ynet, 18 ביולי 2007
↑  יהודה שרוני, עו"ד דליה טל נפרדת מדירקטוריון לאומי, באתר nrg‏, 27 באוגוסט 2012
↑  דליה טל ומשרד עורכי הדין מיתר, ליקוורניק, גבע, לשם, טל ושות', באתר Chambers & Partners (באנגלית).
↑  דליה טל ומשרד עורכי הדין מיתר, ליקוורניק, גבע, לשם, טל ושות', באתר The Legal 500 (באנגלית).
↑  דר. שלמה כהן, עו"ד, הכנס השנתי - דמותה של הלשכה, דברי ראש לשכת עורכי הדין בישראל בכנס השנתי השלישי, באתר לשכת עורכי הדין בישראל, 1 ביוני 2003
↑  ארנון בן-יאיר, עו"ד דליה טל פרשה מההתמודדות לכהונת שופטת בבית המשפט העליון: "אני לא יכולה להמשיך לחיות באי ודאות", באתר הארץ, 8 ביולי 2007
↑  מקום 72 ברשימת 100 האנשים המשפיעים, מגזין TheMarker, ‏ 25 בספטמבר 2007
↑  100 המשפיעים - הרשימה המלאה, באתר TheMarker‏, 28 בספטמבר 2008
↑  מקום 32 ברשימת 50 הנשים החזקות ביותר בישראל, מגזין פורבס, ‏ 24 במרץ 2013
כתובת השנהב מארסלאן טאש

הכתובת בלובר
כתובת השנהב מחדתו (ארסלאן טאש) היא לוחית שנהב קטנה עם כתובת ארמית שנמצאה בשנת 1928 בארסלאן טאש (חדתו העתיקה) בצפון סוריה על-ידי צוות ארכאולוגים צרפתים בראשות פרנסואה תורו-דנז'ן (אנ').
הכתובת מתוארכת לראשית המאה ה-9 לפנה"ס, על בסיס השם "חזאל" בכתובת, המזוהה על פי ההשערה עם חזאל המקראי, מלך ארם-דמשק.
הלוחית, יחד עם פריטי שנהב רבים נוספים, נמצאו בארמון השליט הנאו־אשורי של חדתו מהמאה ה-8 לפנה"ס.
הכתובת

הכתובת נמצאה בשלושה שברים - שניים מתאימים זה לזה, השלישי לא. שני השברים המחוברים יחד הם בגובה 2 ס"מ ואורך 7.9 ס"מ, והשבר השלישי בגובה 1.9 ס"מ ואורך 3.2 ס"מ. הכתובת ידועה בסימון KAI 232.
הכתובת על שני השברים הראשונים היא (השבר הראשון נגמר באות א' של המילה מראן והשני מתחיל באות נ' של אותה מילה):
[...]ב?ר? . עמא . למראן . חזאל . בשנת[...]
הכתובת על השבר השלישי היא:
[...]זת . ה/ח[...]
לא ברור אם השבר השלישי קודם לשני השברים הראשונים או בא אחריהם.
לקריאה נוספת

Clyde E. Fant, Mitchell G. Reddish, "Lost Treasures of the Bible", Wm. B. Eerdmans Publishing Co., Grand Rapids / Cambridge 2008, pp. 106-109.
הערות שוליים

↑  לצפייה באיכות גבוהה יותר, ראו תיאור הלוחית באתר מוזיאון הלובר (AO 11489)
↑  Arslan-Tash. v. 1 p.135: "Trois fragments d'une lamelle d'ivoire portant une ligne de texte en carac- tères araméens. Ces fragments ont été trouvés aux environs immédiats des cadres décrits plus haut p. 89 et suiv."
↑  Millard, A. R. “Alphabetic Inscriptions on Ivories from Nimrud” Iraq, vol. 24, no. 1, 1962, pp. 41–51: The ivory strip from Arslan Tash is of particular value as it enables a date to be given to the bedstead of which it was a part and to associated ivories. On it is a dedication, in Aramaic, "to our lord Hazael." Hazael king of Damascus c. 843-796 B.C. is the only known historical figure to whom such reference might apply. If, then, it is correct to attribute this ivory to the late ninth century B.C., it may be that it formed an item of the tribute taken from Damascus by Adad-nirari III c. 804 B.C. which included ivory furniture."
↑  Muscarella, Oscar White (29 בינואר 1980). The Catalogue of Ivories from Hasanlu, Iran: Hasanlu Special Studies, Volume II. UPenn Museum of Archaeology. pp. 218–. ISBN 978-0-934718-33-2. {{cite book}}:  (עזרה)
המסגד העתיק של מוסקבה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסגד, סימן נוף 
 מיקום:  זאמוסקבורצ'יה 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1823
 תאריך פתיחה רשמי:  1823 
 
 קואורדינטות:  55°44′20″N 37°37′57″E﻿ / ﻿55.738888888889°N 37.6325°E﻿ / 55.738888888889; 37.6325
 manar.ru
  (למפת מוסקבה מוגדלת) המסגד העתיק של מוסקבה(למפת מוסקבה רגילה) המסגד העתיק של מוסקבה
 
המסגד העתיק של מוסקבה (ברוסית: Московская историческая мечеть) נבנה בשנת 1823 כדי להחליף מסגד פרטי קדום יותר שנהרס בעקבות שריפת 1812 שפרצה במוסקבה. מיקומו הוא רחוב בולשאיה טטרסקאיה בשכונת זמוסקובורצ'יה, שכונה שיישבה בעבר על ידי טטרים.
האדמה הייתה בבעלות סוחר טטרי, נסארבאי חשאלוב. שלטונות הצאר התירו את הקמתו של "בית תפילה מוסלמי" בתנאי שלא ייקרא מסגד ושחזיתו לא תשתנה משמעותית מהבתים סמוכים. הקופולה והמינרט נוספו בשנת 1880. המדרסה במקום קיימת משנת 1915.
המסגד הושבת על ידי הסובייטים בשנת 1939 והמינרט נהרס בשנת 1967. האימאם האחרון נאסר ב-1963 ונורה מאוחר יותר. התפילה במסגד לא התחדשה עד 1993. המינרט נבנה מחדש בשנת 1992.
ראו גם

מסגד הקתדרלה של מוסקבה
הערות שוליים

↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2013-10-23. נבדק ב-2013-10-22. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  http://manar.ru/istoricheskaya-mechet
מיכאל לב-טוב

| --- | --- |

מיכאל לב טוב (2024)
 לידה:  1945 (בן 79 בערך) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים  בית הספר לקולנוע בלונדון 
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכאל לב-טוב (נולד ב־1945) הוא אמן רב תחומי, במאי קולנוע, תסריטאי סרטי תעודה, סופר, משורר, צייר ומורה.
ביוגרפיה

לב-טוב נולד ומתגורר בירושלים, למד בשנים 1967–1968 בבצלאל במחלקה לאמנות חופשית. לאחר מכן פנה ללימודי קולנוע בבית הספר לקולנוע בלונדון (1969–1971) ומאוחר יותר השתלם בתחנת הטלוויזיה החינוכית של בוסטון, ארצות הברית - W.J.B.H.
פעילותו בתחום הקולנוע החלה בראשית שנות ה-70, כאשר החל לעבוד כבמאי תעודה בערוץ 1. עד אמצע שנות ה-90 ביים סרטי תעודה רבים, והפך לאחד מבכירי במאי התעודה בישראל. רבים מסרטיו עוסקים בהיסטוריה הארצישראלית ואמנותה, ומשלבים בין אהבתו ובקיאותו בתחומי הקולנוע מחד והאמנות מאידך.
לב-טוב היה מורה מוערך לקולנוע בבית הספר סם שפיגל למן הקמתו ועד לפרישתו בשנת 2012, ובבית הספר "מעלה" לתקשורת בירושלים.
לאורך השנים פרסם לב-טוב סיפורים קצרים, שירה וכתבות בעיתונים ובכתבי עת, ובהם: "קשת" - רבעון לספרות עיון וביקורת, "מוניטין", "כל העיר - ירושלים", "משקפיים" - בהוצאת אגף הנוער של מוזיאון ישראל ו"סטודיו" - כתב עת לאמנות.
בשנת 2004 צמצם את פעילותו הקולנועית והתמסר לתחום האמנות הפלסטית. לב-טוב יזם עם קבוצת חברים אמנים ב-2004 את הקמת "אגריפס 12 – גלריה שיתופית" (גלריה אגריפס 12) בירושלים.
בשנת 2008 הוציא לב-טוב ספר סיפורים קצרים וקטעי יומן בשם "מלח, מתי מפליגים" בהוצאת "אבן חושן הוצאה לאור".
פעילות > עבודות כאמן

תערוכת יחיד - בגלריה אנג'ל בירושלים. השתתפות בתערוכת האביב בגלריה אנג'ל בירושלים (1968)
השתתפות בתערוכת אמנות משולבת, קבוצת משקוף, גלריה אנג'ל ירושלים (1968)
תערוכת יחיד - גלריה "דוגית", תל אביב (1968)
השתתפות בתערוכת "חמישה ציירים" בגלריה "העתיד" בירושלים (1972)
תערוכת יחיד - "הגלריה הקטנה", ירושלים (1973)
Leob Gallery, ברן, שווייץ, ארבעה ציירים ישראלים (1977)
תערוכה בגלריית "גבעון" בתל אביב (1982)
תערוכות קבוצתיות ב"אגריפס 12 – גלריה שיתופית" (2004–2006), ושלוש תערוכות יחיד: ביולי 2004, באפריל 2006 ובמאי 2008 - "האשה שציפור קראה לה אמא" - עבודות על נייר
הספר "מלח מתי מפליגים", פרוזה, בהוצאת "אבן חושן", 2008
פעילות > השתתפות בפסטיבלים

1988- הפסטיבל הבינלאומי לסרטים ולטלוויזיה של ניו יורק
1991 - פסטיבל הקולנוע ה-8 בירושלים; הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים בקרלוויוארי, צ'כוסלובקיה
1994 - פסטיבל הקולנוע ה-1, ירושלים
1999 - הפסטיבל הבינלאומי הרביעי לסרטים ספרדים - יהודיים בניו יורק
ספרים

מלח, מתי מפליגים?, אבן חושן, 2008
Used to Be Young

"Used to Be Young" הוא שיר של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס. הוא יצא לאור ב-25 באוגוסט 2023, תחת הוצאת קולומביה רקורדס, לאחר שידור הספיישל התיעודי של ABC,‏ Endless Summer Vacation: Continued (Backyard Sessions) יום לפני כן. השיר נכתב על ידי סיירוס לצד אלדה ומייקל פולק, כשסיירוס, פולק, ושון אוורט מפיקים את השיר. השיר מופיע במהדורה המחודשת הדיגיטלית של אלבום האולפן השמיני של סיירוס, Endless Summer Vacation.
רקע

המילים האלה נכתבו לפני כמעט שנתיים בתחילת [Endless Summer Vacation]. זה היה בתקופה שהרגשתי לא מובנת. [ציירתי] תמונה קולית של נקודת המבט שלי לחלוק אתכם. הגיע הזמן להוציא שיר שאוכל לשפר לנצח. למרות שעבודתי הושלמה, השיר הזה ימשיך לכתוב את עצמו כל יום. העובדה שהוא נותר לא גמור היא חלק מהיופי שלו. אלו הם החיים שלי ברגע זה... לא גמורים אך שלמים.
המקור באנגלית
These lyrics were written almost 2 years ago at the beginning of my [Endless Summer Vacation]. It was at a time I felt misunderstood. I have [painted] a sonic picture of my perspective to share with you. The time has arrived to release a song that I could perfect forever. Although my work is done, this song will continue to write itself every day. The fact it remains unfinished is a part of its beauty. That is my life at this moment ... unfinished yet complete.
סיירוס סיפרה לראשונה על שיר ובמהדורה המחודשת בריאיון שלה ביוני 2023 למגזין ווג הבריטי. ב-15 באוגוסט 2023, סיירוס פרסמה קליפ ברשתות החברתיות שלה של רחוב מכוסה בפוסטרים שלה, עם כיתוב עם מילים משירים ישנים שלה, יחד עם המילים: "I say I used to be young" (בעברית: "אני אומרת שפעם הייתי צעירה"). פוסטרים אלה נצפו בערים שונות ברחבי העולם באותו יום, כולל בריסל, לוס אנג'לס, ניו יורק ופריז. המילים הופיעו גם בכל התמונות הממוזערות של הקליפים שלה ביוטיוב.
סיירוס הכריזה על הסינגל יחד עם הספיישל התיעודי של ABC, ‏"Endless Summer Vacation: Continued (Backyard Sessions)" באמצעות טריילר ברשתות החברתיות שלה ב-17 באוגוסט. היא חשפה את העטיפה של השיר ותאריך היציאה - 25 באוגוסט 2023, יום לאחר שידור הספיישל, גרסה מעודכנת ו"מחודשת" של Endless Summer Vacation (Backyard Sessions). ויניל במהדורה מוגבלת בגודל 7 אינץ' של השיר הפך זמין להזמנה מראש, יחד עם שמירתו מראש בפלטפורמות סטרימינג. בהצהרה נלווית, סיירוס חשפה כי השיר מוקדש ל"מעריצים הנאמנים" שלה על שהם "אוהבים כל גרסה שלה".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 6 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 13 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 29 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 13 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 7 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 8 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרדיו | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 13 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 4 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 2 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 25 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | – |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 25 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 12 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ – בינלאומי | 8 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 12 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 12 |  |
|  סינגפור | RIAS | 29 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 6 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 8 |  |
|  קנדה | מצעד 40 שירי ה-CHR איירפליי | 15 |  |
|  קנדה | מצעד האיירפליי העכשווי | 19 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 23 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 23 |  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הדיגיטליים | 51 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 32 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 49 |  |
|  ישראל | המצעד הבינלאומי השנתי של גלגלצ | 17 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרדיו | 26 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 22 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 15 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי למבוגרים | 10 |  |
אברהם פצ'ורניק

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  24 ביוני 1926 נס ציונה, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  אוקטובר 2014 (בגיל 88)
 ענף מדעי:  כימיה אורגנית שימושית
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  אהרן קציר 
 תלמידי דוקטורט:  מאיר וילצ'ק 
 פרסים והוקרה:  פרס רוטשילד במדעי הכימיה (תשמ"ח-1988)
 
אברהם פָּצ'וֹרְניק ("פצ'ו") (Patchornik;‏ 24 ביוני 1926 – אוקטובר 2014) היה כימאי אורגני ישראלי, פרופסור במכון ויצמן למדע, ראש המחלקה לכימיה אורגנית במכון והמדען הראשי הראשון של משרד הפיתוח (1970–1973).
חקר חומצות אמיניות, פפטידים וחלבונים וציקליזציה (יצירת מולקולות מעגליות), והתמקד במדע שימושי: בין היתר המציא שיטות לביקוע חלבונים (המשמשות במחקר ביוכימי) והניח יסודות לשימוש בריאגנטים פולימריים בסינתזה (בעיקר של פפטידים). חתן פרס רוטשילד במדעי הכימיה (תשמ"ח-1988).
ביוגרפיה > חיים אישיים

אשתו של פצ'ורניק, צפורה לבית קַצְפְּרוֹבסקי, בת המושבה נס ציונה, הייתה חקלאית. אביה, שמשון קצפרובסקי, עלה לארץ ב-1909, הוסמך כאגרונום באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה ועם שובו לארץ ישראל, עסק בפיתוח החקלאות בארץ: היה ראש מחלקת ההדרים והשימורים, הדריך בנושא נטיעות וטיפול בפרדסים ופרסם מאמרים בנושא גידול ושימור פירות וירקות (הוא נהרג בהפצצה של מטוסים מצריים במלחמת העצמאות).
פצ'ורניק התגורר בנס ציונה עם אשתו צפורה עד מותו. הוא היה אב לבת ושלושה בנים: נונה אורבך (אמנית ומטפלת באמנות), שוקי, שחר וגיא פצ'ורניק (שהלך בעקבות אביו, והוא מרצה בכיר במחלקה לכימיה ביולוגית באוניברסיטת אריאל בשומרון).
אברהם פצ'ורניק היה אדם חסון, גבוה ורחב כתפיים, שומר מסורת, ודבוראי מומחה, שרחש חיבה רבה לדבוראות והוסיף לעסוק בכך מפעם לפעם לצד עבודתו המדעית.
הוא נפטר באוקטובר 2014 בגיל 88,  והובא למנוחות בבית העלמין בנס ציונה . הותיר את אשתו, ילדיו ומשפחותיהם.
אוטוביוגרפיה

דבש ועוקץ: סיפורו של אברהם פצ'ורניק, רעננה: דוקוסטורי, תשס"ח 2008.
הערות שוליים

↑  נתן שרון, "מדע בישראל", בתוך: ירמיהו יובל (עורך ראשי), זמן יהודי חדש, כרך ד, ירושלים: כתר, 2007, עמ' 271 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר").
↑  דוד תדהר (עורך), "יהושע פצ'ורניק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יב (1962), עמ' 4109.
↑  דוד תדהר (עורך), "ברוך משה פצ'ורניק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2203.
↑  אחיו של אברהם פצ'ורניק, ראובן פצ'ורניק, המשיך את העיסוק המשפחתי (פרס יקיר ענף הדבורים הוענק לראובן פצ'ורניק, הפורטל החקלאי, 27 בדצמבר 2011).
1 2 3 4 5 6 7  האיש שרצה להפוך זהב לכספית: "הנה אני כאן, באוניברסיטה, לומד ומתבטל מעבודה", המכון: חדשות מדע בשפה ידידותית, 16 (ספטמבר 1999), באתר מכון ויצמן.
1 2  אברהם פלג, גם מדובשך וגם מעוקצך, מעריב, 22 במאי 1970.
↑  אפרים קציר, סיפור חיים, ירושלים: כרמל, תשס"ח 2008, עמ' 140.
↑  העלאות במכון וייצמן, מעריב, 9 ביולי 1968.
↑  פרופ' א. פצ'ורניק מדען ראשי של משרד הפיתוח, מעריב, 15 באפריל 1970.
↑  לדברי פצ'ורניק, "רוב הפטנטים האלה הקדימו את זמנם, ולכן נתקלו בקשיי יישום" (האיש שרצה להפוך זהב לכספית, המכון, 16 (ספטמבר 1999), באתר מכון ויצמן).
↑  דף לזכר שמשון קצפרובסקי, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה.
↑  וראו גם מאמרו של גדעון עפרת, התלולית והבור, על המיצב של אורבך "מכשירי תיקון" במשכן לאמנות בעין חרוד, 2010.
↑  גיא פצ'ורניק באתר אוניברסיטת אריאל בשומרון.
↑  פרופ’ אברהם פצ’ורניק (פצ’ו) באתר "אבלים".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308889405171  ISNI: 0000 0001 0817 6340  LCCN: n82233996  VIAF: 160618994   WorldCat (עם VIAF): 160618994
סנטה מריה דל אנימה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה, כנסייה קתולית 
 על שם:  מרים, אם ישו 
 כתובת:  פונטה 
 מיקום:  רומא 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1522
 תאריך פתיחה רשמי:  1522 
 אדריכל:  Andrea Sansovino, ג'וליאנו דה סנגאלו, דונטו ברמנטה 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הרנסאנס 
 
 קואורדינטות:  41°53′59″N 12°28′20″E﻿ / ﻿41.899713078297°N 12.472154884495°E﻿ / 41.899713078297; 12.472154884495
 www.santa-maria-anima.it
  (למפת רומא מוגדלת) סנטה מריה דל אנימה(למפת רומא רגילה) סנטה מריה דל אנימה he
 
כנסיית סנטה מריה דל אנימה
סנטה מריה דל אנימה (באיטלקית: Santa Maria dell'Anima; בתרגום לעברית: מרים הקדושה של הנפשות) היא הכנסייה הלאומית של דוברי הגרמנית הקתולים ברומא (הסמל עם הנשרים התלוי על התקרה מעל למזבח מראה שהכנסייה גרמנית). כנסיית הרנסאנס נמצאת במרכז העיר רומא בסמוך לכיכר נבונה.
האפיפיור "הגרמני" אדריאנוס השישי קבור בכנסייה. הפסל על מצבתו מראה את האפיפיור שוכב ופניו מלאות יאוש. האפיפיור הגרמני היחיד עד לבחירת בנדיקטוס השישה עשר לא צלח בתוכניותיו הרבות להעביר רפורמות בכנסייה הקתולית. אויביו ברומא היו רבים ויש הסבורים שהוא הורעל.
השם של הכנסייה בא מהציור על החזית, בו רואים את מרים עם שתי נפשות.
בשורש שימשה הכנסייה מעון לעולי הרגל הגרמנים שבאו לרומא במאה ה-14. למעון נוספה כנסייה בין השנים 1431 ו-1433.
בשנת 1523 הושלם שיפוץ המעון והכנסייה שנוהל על ידי יוהנס בורקרד.
הכנסייה שימשה מקום קבורה לאישים גרמנים שגרו ברומא או שעלו לרגל לעיר. מצבת קברו של הקרדינל שינר נבזזה ב-1527.