stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספיידרמן המופלא 2
הערות שוליים

↑  ספיידרמן המופלא 2, באתר Box Office Mojo
↑  דיין די האן מוכן לצילומי "ספיידרמן המופלא 2"
↑  פול ג'יאמטי בסרט ההמשך ל"ספיידרמן המופלא"
↑  פליסיטי ג'ונס תככב ב"ספיידרמן המופלא 2"
↑  שמוליק דובדבני, "ספיידרמן המופלא 2": נפל ברשת של עצמו, באתר ynet, 18 באפריל 2014
↑  דני לרנר, שום דבר לא באמת מופלא ב"ספידרמן המופלא 2", באתר nana10‏, 18 באפריל 2014(הקישור אינו פעיל, 24.1.2022)
↑  אורון שמיר, עכבר העיר אונליין, "ספיידרמן המופלא 2": שבויים ברשת הקורים, באתר הארץ, 17 באפריל 2014
↑  אלעד שמחיוף, ‏בקרוב באקרנים: "ספיידרמן המופלא 2", באתר ‏מאקו‏, 17 באפריל 2014
↑  ישי קיצ'לס, קורי חיים, באתר ישראל היום, 20 באפריל 2014
↑  דורון פישלר‏, "ספיידרמן המופלא 2": סרט מבולגן אך שווה צפייה בתלת־ממד, באתר וואלה, 20 באפריל 2014
↑  יעל שוב, חורים ברשת, באתר Time Out תל אביב, 23 באפריל 2014
↑  שוברי קופות: "ספיידרמן המופלא 2" לא עומד בציפיות, באתר וואלה, 4 במאי 2014
↑  איתמר זהר, שוברי קופות || "ספיידרמן המופלא 2" השאיר את כולם מאחור, באתר הארץ, 4 במאי 2014
↑  נחום מוכיח, ספיידרמן כן, מופלא פחות, באתר nrg‏, 8 במאי 2014
| סדרת סרטי הקולנוע של "ספיידרמן" |
| --- | --- | --- |
| סרטי סם ריימי | ספיידרמן‏ ‏(2002) • ספיידרמן 2 (2004) • ספיידרמן 3 (2007) |  |
| סרטי מארק ווב | ספיידרמן המופלא (2012) • ספיידרמן המופלא 2 (2014) |  |
| סרטי ג'ון וואטס | ספיידרמן: השיבה הביתה‎‏ ‏(2017) • ספיידרמן: רחוק מהבית (2019) • ספיידרמן: אין דרך הביתה (2021) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4655965  LCCN: no2014042077  MusicBrainz work: f092068f-ff55-4b64-8563-e8f3939e9223  VIAF: 307471708   WorldCat (עם VIAF): 307471708 
אנדרו גארפילד וג'יימי פוקס, במסע הקידום לסרט, בפסטיבל קומיקון 2013.
קריה נאמנה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  יוסף לייטס 
 הופק בידי:  יונה פרידמן, סרטי מולדת
 תסריט:  יוסף לייטס בן ברצמן
 עריכה:  ג'ון גורטרידג'
 שחקנים ראשיים:  ג'יימי סמית' ג'ון סלייטר דינה דורון
 מוזיקה:  אדוארד בן מיכאל
 צילום:  ג'רלד גיבס
 מדינה:  ישראל ישראל ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  RKO 
 חברה מפיצה:  RKO 
 הקרנת בכורה:  1952
 משך הקרנה:  79 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קריה נאמנה (באנגלית: Faithful City) הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1952 בבימויו של יוסף לייטס.
עלילת הסרט היא על אודות קבוצת ילדים ניצולי שואה המגיעים לפנימיית כפר הנוער הציוני בירושלים ערב מלחמת השחרור, ועל יחסם עם מדריכיהם על רקע המלחמה והמצור על ירושלים.
הסרט דובר אנגלית עם מילים ספורות בעברית. הסרט נרכש והופץ בארצות הברית על ידי חברת RKO.
תקציר העלילה

קבוצת ילדים עם המדריך דויד'ל (אברהם בן-יוסף) נוסעת באוטובוס לכפר הנוער בפאתי ירושלים. הילדים הם פליטי שואה מאירופה ומצפון אפריקה. הם נעצרים לחיפוש על ידי שוטרים בריטים ודויד'ל מסביר לילדים על המחתרות לאחר זה הם נרגמים על ידי ערבים, שמשות האוטובוס מתנפצות וחלק מהילדים נפצעים. כשהם מגיעים לפנימייה הם מפוחדים ולא רוצים לרדת. הם דורשים לחזור לחו"ל.
מנהל הפנימייה הוא עזרא (ג'ון סלייטר), פליט שואה עם מספר חקוק על ידו. לידו עוזר סאם (ג'יימי סמית'), מתנדב מארצות הברית שיש לו ניסיון עם ילדים. סאם עולה לאוטובוס, מתעמת עם הנער הבולט מקס (ישראל חנין) ופוקד עליו בקול סמכותי לרדת. עזרא מתווכח איתו על הדרך בה לנהוג בילדים שעברו את השואה כמוהו. הוא דוגל בקו מתון וולא תקיף כסאם.
יחד עם עזרא וסאם נמצאים בפנימייה המדריכה תמר (דידי רמתי) ואם הבית שרה (רחל מרכוס). מקס הוא החזק בחבורה והוא מושך אליו את וילי (אמנון ליפשיץ) ומתנגד לכל פקודותיו של סאם. הוא וחבריו מסרבים לעבוד בפנימייה ללא תשלום וכאשר הם רוצים ללכת לאכול הם נעצרים על ידי סאם שאומר שאין אוכל בלי עבודה. עזרא נותן להם להיכנס וגוער בסאם כי לא יתן למנוע אוכל ממי שהיה בשואה וסבל רעב. יש גם ריב ממושך בין מקס האירופאי וז'אן (יהודה לוי) שהגיע ממרוקו.
בין הנערות בולטת אנה (דינה דורון), נערה יפה שמשדרת מיניות ומתרפקת על סאם אבל הוא מעמיד אותה על מקומה. מקס ווילי גונבים את השעון של סאם ומנסים למכור אותו בירושלים. הם נתפסים ונעצרים במשטרה. סאם מגיע למשטרה ומשחרר אותם בהצהרה כי זה השעון שלו וכי נתן אותו במתנה למקס, מאז הוא ומקס נעשים ידידים. הם מסתובבים ברחובות ירושלים עם החוגגים והרוקדים לרגל החלטת האו"ם על חלוקת ארץ ישראל. סאם מטיל על מקס להיות אחראי על הביצורים של כפר הנוער ואנה ממונית על העזרה הראשונה.
סאם מתגייס להגנה. הערבים מפגיזים את הכפר ואספקת המים נפסקת. דויד'ל נוסע במשאית להביא מים במכל. מקס המפוחד בורח מהכפר ונקלע לחורבה בה נמצא ילד ערבי הבוכה על אמו ההרוגה. הם מוצאים את סאם ותחת אש הם עושים את דרכם בחזרה לכפר הנוער כשסאם נושא את הילד הערבי על כתפו.
מקס מבחין במשאית התקועה ובתוכה דויד'ל פצוע. תחת אש הוא מצליח להתניע אותה ולהגיע לכפר. כל הילדים שמחים וממלאים מים במכל הגדול.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
ג'יימי סמית': סאם
ג'ון סלייטר: עזרא
דידי רמתי: תמר
רחל מרכוס: שרה
אברהם בן-יוסף: דויד'ל
דינה דורון: אנה
ישראל חנין: מקס
יהודה לוי: ז'אן
אמנון ליפשיץ: וילי
לקריאה נוספת

ליאת שטייר-לבני, שתי פנים במראה – ייצוג ניצולי השואה בקולנוע הישראלי 1945 - 2008, ירושלים: הוצאת מאגנס – אשכולות, 2009, עמ' 61–63.
הערות שוליים

↑  דייויד סלע, 70 שנים אחרי, באתר ישראל היום, 20 באפריל 2022
רוס גלר

| --- | --- |

רוס גלר
 הופעה ראשונה:  עונה 1 פרק 1: "פיילוט"
 הופעה אחרונה:  עונה 10 פרק 18: "האחרון"
 מספר הופעות:  236 פרקים
 יוצרים:  מרתה קאופמן, דייוויד קריין 
 גילום הדמות:  דייוויד שווימר
 מידע
 כינויים:  המתגרשן
 תאריך לידה:  18 באוקטובר 1967
 מין:  זכר
 מקצוע:  פלאונטולוג, פרופסור באוניברסיטת ניו יורק
 אזרחות:  אמריקאית
 דמויות קשורות
 משפחה:  ג'ק גלר (אבא)  ג'ודי גלר (אמא)  מוניקה גלר (אחות)  קרול וויליק (אישה, 1989–1994)  אמילי וולטאם (אישה, 1998)  רייצ'ל גרין (בת-זוג, 1996–1997, 2004 - הווה), (אישה, 1999)  צ'נדלר בינג (גיס)  ג'ק ואריקה בינג (אחיינים מאומצים)  בן גלר (בן מקרול)  אמה גלר (בת מרייצ'ל)
 חברים:  צ'נדלר בינג ג'ואי טריביאני פיבי בופה
 
ד"ר רוס גלר (באנגלית: Ross  Geller; נולד ב-1967) הוא דמות בדיונית בקומדיית המצבים האמריקאית חברים (1994–2004). הדמות מגולמת על ידי דייוויד שווימר, ומאופיינת בהתנהגות חנונית חביבה, אך נוטה להתפרץ לעיתים. נישא והתגרש שלוש פעמים בחייו.
רקע

רוס נולד ב-18 באוקטובר 1967 בלונג איילנד, ניו יורק. אחיה הגדול של מוניקה גלר וילד המועדף על הוריהם. בין רוס למוניקה יש הרבה תחרותיות. רוס ומוניקה הם חצי יהודים והם ממוצא גרמני. מגיל תיכון היה מאוהב ברייצ'ל גרין, אף על פי שבזמן שלמד בתיכון ייסד יחד עם חברו ויל קולברט (בראד פיט) את מועדון ה"אני שונא את רייצ'ל גרין". רוס היה שותפו של צ'נדלר בינג בזמן לימודיהם בקולג' ואף הקים איתו להקה. רוס הוא בעל דוקטורט בפלאונטולוגיה ולעיתים קרובות הוא מכנה את עצמו "ד"ר גלר", "ד"ר ר' גלר או "פרופסור גלר". ב-1989 נישא לקרול ויליק אבל הם התגרשו ב-1994 (הפרק הראשון בסדרה) מכיוון שהתברר שהיא לסבית. בסוף העונה הראשונה נולד להם בן והם קוראים לו בן. ב-1998 נישא לאמילי וולטאם אבל הם התגרשו תוך מספר שבועות מכיוון שרוס אמר את שמה של רייצ'ל, במקום אמילי, בחופה. ב-1999 נישא לרייצ'ל בעת שהיו שיכורים בלאס וגאס, הם התגרשו כמה שבועות לאחר מכן. בסוף העונה השביעית מתברר שרייצ'ל בהיריון ובתחילת העונה השמינית מתברר שהאב הוא רוס, ובסוף העונה השמינית נולדת אמה. בפרק האחרון בסדרה רייצ'ל ורוס חוזרים להיות יחד ובסדרת הבת "ג'ואי" נרמז שהם נישאו. רוס ידוע כחנון, שנון, וקצת אומנותי.
רקע > מראה פיזי

החברים מקניטים את רוס לעיתים קרובות על שערו. דוגמה לכך היא שכאשר מוניקה סופרה על ידי פיבי והתספורת לא יצאה טוב וג'ואי שאל אם הם יכולים לראות אותה, פיבי השיבה "לא, השיער שלך נראה טוב מדי, זה ירגיז אותה... רוס, תיכנס אתה". באופן דומה בפרק "The One Where Joey Moves Out", רוס מביע את סלידתו מקעקועים באומרו שזה כמו להיתקע עם אותה תספורת לכל החיים שלך, ובתגובה מקבל צחוק מכל החברים. היו לרוס כמה תקלות עם מראהו החיצוני, למשל בפרק "The One with Ross's Tan" כשהלך לסלון שיזוף וסיים בכך שקיבל בטעות שיזוף עמוק (מספר 12 מתוך 3) רק בקדמת גופו ובגבו לא השתזף כלל. בפרק "The One with Ross's Teeth" הוא מחליט להלבין את שיניו אבל מלבין אותן יותר מדי כך שהן זוהרות בחושך.
רקע > דת

רוס הוא חצי יהודי אבל מזדהה תרבותית עם היהדות כפי שניתן לראות בפרק "The One with the Holiday Armadillo" שבו רוס מנסה ללמד את בנו, בן, על מלחמות המכבים בחנוכה בזמן שהוא מחופש לארמדיל.
רקע > מגורים

במשך ארבע העונות הראשונות רוס גר באותה דירה. בעונה החמישית הוא עובר דירה בהשפעתה של אשתו דאז, אמילי. הוא גר לפרק זמן קצר יחד עם ג'ואי וצ'נדלר לפני שהוא עובר לגור בבניין מול דירתה של מוניקה, בדירה שהייתה שייכת ל-Ugly Naked Guy (הבחור הערום והמכוער). רוס מצליח להשיג את הדירה על ידי כך שהוא נפגש עם הבחור העירום בעצמו, פגישה שכל החברים רואים דרך דירתה של מוניקה. במהלך עונות 8 ו-9 רייצ'ל גרה יחד איתו כדי שיוכלו לגדל את בתם אמה ביחד. בפרק האחרון בסדרה רוס טוען שהוא היחיד מבין החבורה שלא גר מעולם בדירתה של מוניקה (שכל אחד מהחברים האחרים גר בה לתקופה מסוימת), אבל מוניקה מגלה שרוס כן גר בדירה הזאת כשהיא עוד הייתה שייכת לסבתם, בזמן שהוא ניסה ללמוד ריקוד ולהיות רקדן. רוס עונה על כך ש"כמעט הצלחנו לעבור עשר שנים בלי שהדבר הזה יעלה".
רקע > מרסל

לאחר גירושיו מקרול, רוס מאמץ קוף קפוצ'ין בשם מרסל. מערכת היחסים ביניהם הייתה דומה לזו של בני זוג נשואים החיים יחד. הדחף המיני של מרסל משכנע בסופו של דבר את רוס לתרום אותו לגן החיות של סן דייגו. רוס מגלה מאוחר יותר כי מרסל הפך לקמע מפורסם של המותג Monkey Shine וכי הוא מככב בסרט "Outbreak 2: The Virus Takes Manhattan". השיר האהוב על מרסל הוא "The Lion Sleeps Tonight". בהמשך הסדרה, רוס מודה כי בעלותו על מרסל הייתה יוצאת דופן, באומרו בפרק "The One With Unagi": "זוכרים שהיה לי קוף? מה חשבתי לעצמי?".
רקע > חברים

רוס מתעמת לעיתים קרובות עם חברת הקבוצה פיבי בופה. התפיסה הרציונלית שלו לעומת התפיסה הרוחנית של פיבי הובילה לוויכוח בקשר לתאוריות האבולוציה, כוח המשיכה, והאם נשמת אמה המתה של פיבי חיה בתוך חתול. בפרק "The One with the Mugging" מגלים כי פיבי שדדה את רוס בשנים שבהן חיה ברחוב (וגנבה קומיקס בשם "ילד מדע" שרוס כתב).
רוס מתאר לפעמים את צ'נדלר בינג כחברו הטוב ביותר. הוא וצ'נדלר היו שותפים בזמן לימודיהם בקולג' והקימו להקה. הוא האשים את צ'נדלר שהוא עישן מריחואנה כאשר ההורים של רוס הגעו לחדרו והריחו ריח של מריחואנה. רוס הוא גם חברו הקרוב של ג'ואי טריביאני והוא מסייע לג'ואי עם האודישנים שלו. הוא מנשק את ג'ואי פעם כדי לעזור לו להתאמן לתפקיד של גבר הומו. הם גם מנסים "לחתוך" את צ'נדלר מתוך קבוצת החברים שלהם אחרי שהוא מתעלם מהם בפרק "The One with the Ring". לקראת סוף הסדרה, רוס וג'ואי נהיים לחברים קרובים יותר, כאשר הם מבלים יחד אחרי שצ'נדלר נישא למוניקה. בשלב מסוים, אומר רוס לרייצ'ל כי ג'ואי הוא חברו הטוב ביותר, רייצ'ל עונה שהיא חשבה שצ'נדלר הוא חברו הטוב ביותר, ורוס מתחיל להסביר, "ובכן, צ'נדלר הוא ידידי הוותיק ביותר", אבל אז מסרב להמשיך לדון בזה.
רקע > יחסיו עם אחותו

רוס ומוניקה מקורבים זה לזה לצד מריבות שגרתיות. כשהיו ילדים, רוס התגרה במוניקה בגלל עודף משקלה והִרבה להציק לה על כך. בפרקים רבים רוס ומוניקה משתמשים במחוות ילדות משונה כמו לדפוק באגרופיהם כשהאגודלים מכוונים כלפי חוץ (כתחליף ל"אצבע משולשת"). רוס ומוניקה הרבו להתחרות כשהיו ילדים. כל חג הודיה, רוס ומוניקה היו משחקים פוטבול ומי שניצח זכה בגביע גלר השנתי. המסורת הסתיימה כאשר מוניקה שברה "בטעות" את האף של רוס בגביע גלר השישי. למוניקה ורוס יש ריקוד מיוחד, "הרוטינה", איתו זכו בתחרות ריקוד כשהיו בבית ספר יסודי. את הריקוד ביצעו גם בתוכנית של דיק קלארק לכבוד השנה החדשה.
מערכות יחסים

רוס התגרש שלוש פעמים במהלך הסדרה, ועובדה זו משמשת לבדיחות רבות. הוא אומר שהוא "אוהב להיות מחויב למישהו בצורה כזאת", והוא מראה התלהבות של ממש בקשר להצעות נישואין.
מערכות יחסים > קרול וויליק

רוס מתגרש מאשתו הראשונה, קרול, אחרי שמונה שנות נישואין, כאשר הוא מגלה שהיא הומופלקסבילית (לסבית לטענתה, אך אחרי היציאה שלה מהארון היא מתוודה לאהבתה לרוס), וכי היא מנהלת רומן עם סוזאן באנץ', שאותה פגשה במכון כושר. לרוב רוס וקרול מסתדרים ביניהם והם אף חולקים שניהם במשמורת על בנם, בן (קול ספראוס), שנולד לקראת סוף העונה הראשונה. רוס וקרול טוענים שהם נשואים משנת 1989, כאשר רוס היה רק בן 21. הוא מספר לאשתו השנייה, אמילי, שהוא יצא עם קרול במשך ארבע שנים לפני נישואיהם.
בפרק "The One That Could Have Been" שמתאר כיצד היו נראים חייהם של החברים אם דברים היו מתרחשים אחרת, רוס עדיין נשוי לקרול, אבל חיי המין שלהם קפואים. בלי להבין כי היא לסבית, רוס מציע לקרול לקיים יחסי מין בשלישייה, כאשר השלישית היא בסופו של דבר סוזן. לבסוף, רוס נאלץ לקבל את העובדה שאשתו לסבית ומתנחם על ידי רייצ'ל שגילתה כי בעלה, בארי, מנהל רומן גם עם מוליכת הכלבים של השכונה.
מערכות יחסים > ג'ולי

בעודו בסין, בין העונה הראשונה לשנייה, פוגש רוס את ג'ולי (לורן טום). כאשר רייצ'ל מגלה שרוס מאוהב בה, היא הולכת לשדה תעופה לקבל את פניו ולהגיד לו שהיא אוהבת אותו גם כן, אבל זה היה מאוחר מדי; ג'ולי הייתה עכשיו חברתו של רוס. בתחילה, רייצ'ל מנסה להרוס את היחסים ביניהם באומרה לרוס לא לקיים עם ג'ולי יחסי מין כאשר הוא מתוודה שהוא רוצה לקחת את זה לאט עם ג'ולי. עם זאת, כאשר רייצ'ל מתחילה לראות כמה רוס וג'ולי אוהבים אחד את השני, היא נסוגה ומנסה להשלים עם המצב. אבל כאשר היא שיכורה, היא משאירה הודעה במשיבון של רוס שבה היא אומרת ש"התגברתי עליך". כאשר רוס מגלה את ההודעה, רייצ'ל מספרת לו את האמת על רגשותיה כלפיו. אחרי הרבה שיקולים, ועשיית רשימה של היתרונות והחסרונות בג'ולי וברייצ'ל, רוס מגלה כי הוא כל הזמן אהב רק את רייצ'ל, ונפרד מג'ולי.
מערכות יחסים > אמילי וולטאם

בעונה הרביעית, רוס מתחתן עם חברתו הבריטית אמילי וולטאם (הלן בקסנדייל) בלונדון. בטקס הנישואין, רוס אומר בטעות את שמה של רייצ'ל במקום את שמה של אמילי. דבר זה מוביל להתמוטטות מערכת היחסים ביניהם. רוס מנסה להתפייס עם אמילי, אבל היא מתעקשת כי על רוס לנתק כל קשר עם רייצ'ל. כאשר רוס אינו מסוגל לעמוד בזה, הם מתגרשים. מאוחר יותר היא מתארסת עם מישהו אחר ומתקשרת אל רוס כדי לדבר איתו על נישואיה ושהיא חושבת שהם התגרשו מהר מידי ומשאירה לו הודעה, אבל רייצ'ל, בלי כוונה, מוחקת את ההודעה שלה, משוכנעת שרוס לא היה רוצה להתקשר אליה.
מערכות יחסים > ילדים

לרוס יש שני ילדים. הבכור, בן, נולד לו מקרול לקראת סוף העונה הראשונה. בן חי עם קרול וסוזן בת זוגה. בן הוא ילד ביישן בהתחלה, אבל רייצ'ל הופכת אותו לקונדס ושובב. הוא גולם על ידי קול ספראוס.
ילדתו הצעירה של רוס (נולדה בסדרה) היא אמה. אמה נולדה לרוס מרייצ'ל אחרי לילה סוער של יחסי מין בין רוס ורייצ'ל. אמה גרה עם רוס ורייצ'ל עד שרייצ'ל עוברת לגור עם ג'ואי. היא נותרה שם עד לסוף הסדרה כשרוס ורייצ'ל חוזרים להיות יחד בפרק האחרון בסדרה. אמה קיבלה את שמה לאחר שמוניקה "ויתרה" לרייצ'ל לקרוא לה ככה (מוניקה רצתה לקרוא לילדתה, אם תיוולד, אמה) ואמרה שרייצ'ל יותר חשובה ושבכל מקרה שום שם לא הולך עם שם המשפחה "בינג".
גיל ותאריך לידה

בשני פרקים ("The One Where Emma Cries", "The One With Five Steaks and an Eggplant") יום ההולדת של רוס מצוין ב-18 באוקטובר. בפרק "The One with George Stephanopoulos", לעומת זאת, כאשר ג'ואי וצ'נדלר קונים כרטיסים למשחק של הניו יורק ריינג'רס כדי לחגוג את יום ההולדת של רוס ב-20 באוקטובר, אומר רוס כי יום ההולדת שלו היה "לפני שבעה חודשים", כלומר בחודש מרץ. בדיון על ימי הולדת בפרק "The One with Joey's New Girlfriend", אומר רוס לגנת'ר (המלצר הראשי בסנטרל פרק): "יום ההולדת שלי בדצמבר...". יש פרק נוסף שבו רוס מציין כי יום ההולדת שלו הוא בדצמבר.
גילו של רוס אינו תמיד עקבי. בפרק הפיילוט, ששודר בחודש ספטמבר 1994, רוס רמז כי שנת הלידה שלו היא 1967 או 1968, כאשר הוא אומר: "אני רק בן 26 ואני גרוש". רוס וצ'נדלר סיימו את לימודיהם בקולג' בשנת 1991. עם זאת, רוס מציין בעונה 6 כי הוא קפץ על כיתה ד'. בפרק "The One with the Videotape", בעונה 8, רוס מציין אירוע בדיוני משנת 1983, ובמאמר מוסגר מציין "אני בן 13?", המעיד על כך שנולד ב-1969 או 1970. הוא מתאר את עצמו כבן 29 בכל העונות 3, 4 ו-5. לעומת זאת, כאשר אדם שיכור מתייחס אל מוניקה כאל אמא של רוס בארוחת הערב שלפני חתונתו של רוס בלונדון, מוניקה מביעה סלידה מכך שהיא נראית כמו אמא של גבר בן 30.
בלבול הגילאים קיים עם כל הדמויות, כי אף על פי שהם אמורים להיות בני 33 או 34 בסוף הסדרה, הם לא היו בני 23 או 24 בתחילת הסדרה, 10 שנים לפני כן. דבר זה נובע ככל הנראה מן העובדה שהמפיקים רצו להראות בסדרה "אנשים בשנות ה-20 המאוחרות לחייהם", אך לא ידעו כי התוכנית תהפוך לפופולרית כל כך ותימשך על פני עונות רבות.
קריירה

רוס למד לתואר בפלאונטולוגיה, השלים את הדוקטורט שלו ומאוחר יותר עבד במוזיאון להיסטוריה פרהיסטורית בניו יורק. באחד הפרקים, רוס טוען כי הוא "ויתר על קריירה בתחום הכדורסל" כדי להפוך לפליאונטולוג. בשלב אחר הוא אומר, כי הוא בחר בפלאונטולוגיה מתוך העזה. הוא טוען שהוא היה יכול להיות טוב מאוד בתחום הפרסום. בפרק "The One with the Mugging" רוס טוען שהוא המציא את הביטוי "יש לך חלב?". הוא טוען גם כי הוא בעל הרעיון המקורי של פארק היורה ושל הסרט "מת לחיות". הוא קיבל ציון 1250 במבחן הקבלה לאוניברסיטאות (SAT). נאמר שכבר אז הייתה לו אובססיה לדינוזאורים. עם זאת, בפרק "חג ההודיה הראשון" בו רוס מדבר עם התינוק שעדיין לא נולד לו דרך בטנה של גרושתו משום, שבת זוגה לחיים סוזן עושה זאת, אמר ש"בשביל הצחוקים בחרתי בפלאונטולוגיה" מה שסותר את האהבה הגדולה שלו לדינוזאורים.
מאוחר יותר, רוס עובד כמרצה באוניברסיטת ניו יורק וגורם למהומה בקרב עמיתיו, לאחר שהוא יוצא עם אחת מתלמידותיו, אליזבת. בסופו של דבר, הוא מקבל קביעות באוניברסיטה, למרות העובדה כי חלק ממסמכיו לא תקינים, שהוא שוכח לבוא לשיעור מדי פעם, שהוא משעמם את תלמידיו עד כדי שינה ולפעמים נותן ציונים מבלי להסתכל אפילו על עבודת התלמידים.
בפרק "The One Where Emma Cries" בעקבות שבירת אגודלו והגעתו לחדר המיון, ג'ואי חייב לכתוב מה הקריירה של רוס וכותב "דינוזאורים".
| חברים |
| --- | --- | --- |
| יוצרים | מרתה קאופמן • דייוויד קריין |  |
| שחקנים ראשיים | ג'ניפר אניסטון • מת'יו פרי • קורטני קוקס • דייוויד שווימר • מאט לה-בלאנק • ליסה קודרו |  |
| דמויות ראשיות | רייצ'ל גרין • צ'נדלר בינג • מוניקה גלר • רוס גלר • ג'ואי טריביאני • פיבי בופה |  |
| פרקים | האחרון • חברים: האיחוד |  |
| מוזיקה | שיר הנושא • Smelly Cat |  |
| סדרות המשך | ג'ואי |  |
הדה אורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באוקטובר 1935 נתניה, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  9 בספטמבר 2008  (בגיל 72) אשדות יעקב איחוד, ישראל
 לאום:  ישראל
 תחום יצירה:  ריקוד
 
הדה אורן (14 באוקטובר 1935 – 9 בספטמבר 2008) הייתה מורה למחול וכוריאוגרפית ישראלית.
ביוגרפיה

אורן נולדה בנתניה, ומגיל צעיר ועד מותה ב-2008 התגוררה בקיבוץ אשדות יעקב איחוד. היא למדה חינוך גופני בסמינר הקיבוצים (1960–1962), מחול בבית הספר הגבוה ללימודי כוריאוגרפיה בפריז (1962–1964), והשתלמה, בין היתר, אצל אלווין ניקולאי (אנ') ומוריי לואיס (אנ') בניו-יורק (1974–1975).
שיא פעילותה כיוצרת היה בין שנות ה-70 ועד אמצע שנות ה-90 בישראל. היא נמנתה עם צוות הכוריאוגרפים הראשון שיצר ללהקת המחול הקיבוצית ויצירותיה הוצגו בהופעות הלהקה ברחבי הארץ ובעולם. היא יצרה שתי עבודות עבור להקת בת שבע 2; ובאופן עצמאי יצרה כוריאוגרפיות לרות אשל, תמרה מיאלניק ולרקדנים מרינה וולדימיר פיליק. מסוף שנות ה-80 אורן פעלה להקים להקת מחול מקצועית, עצמאית, שבסיסה בעמק הירדן. להקת עמק הירדן העלתה מספר ערבי מחול לאורך שנות ה-90.
ב-1975 הקימה יחד עם אשרה אלקיים רונן מרכז ללימוד מחול בעמק הירדן, אותו ניהלה אורן במשך שנים רבות. המרכז, אשר ממשיך בפעילותו עד היום, חינך דורות של רקדנים ובהם גם כוריאוגרפים לעתיד כגון נעה דר ועדי שעל.
לצד פעילותה המקצועית, יצרה אורן במהלך השנים גם מחולות לטקסי החגים בקיבוץ, בניסיון לשלב את השאיפות היצירתיות שלה עם המחויבות לחיי הקהילה, ומתוך רצון להפיח רוח אמנותית פרשנית במסורות היהודיות.
הדה אורן נפטרה בשנת 2008 והובאה בבית העלמין המשותף לקיבוצים אשדות יעקב איחוד ומאוחד. על מצבתה נכתב: "וכמו ענן, להתגשם מעל חלקת שדה ריקה".
יצירות נבחרות

חלום, 1970
נעים להכיר גברת פרח, 1972
שלושה קטעים, 1972
שיח משוחחים, 1974
הפרטים המצטרפים, 1976
הפרטים המצטרפים, 1977
הרהור בקווים שבורים, 1977
חלל פנימי וחיצוני, 1977
הרהור על קו שבור 2#, 1978
קול ומחול, 1978, ערב בשיתוף רות אשל ועדי עציון אשר כלל שלוש יצירות סקוונציה, מיתר, הנך יפה רעייתי
עת לכל חפץ, 1979
האם, 1980
דירה להשכיר, 1981
קולות ממעמקי-ים, 1982
שלמה, 1982
היה היה, 1984
הצחוק המר, 1985
בין עצי עדן, 1987
הבן האבוד, 1990, במסגרת ערב המופעים ובדרך אבדה לו האבן
ולעמל – כל ימי חיינו, 1990, במסגרת ערב המופעים ובדרך אבדה לו האבן
אבלות, 1990, במסגרת ערב המופעים ובדרך אבדה לו האבן
צפור שנייה, 1992
שיחות, 1992
קשרים 1993
ערב סיזיפוס, 1994, ערב שכלל את יצירותיה: סיזיפוס, ורסיה חדשה ליצירה שלמה, ופסיון בסריגמיש
ערב סיזיפוס, 1995, ורסיה שונה לערב מ-1994 אשר כללה את העבודות סיזיפוס, סיזיפוס 2#, טריו סיזיפוס וורסיה חדשה לשלמה
לאפולו כאב בטן, 1998
הנצחה

בשנת 2017 הציגה האמנית הילה בן ארי את התערוכה "תנועה בין קווים שבורים – מחווה להדה אורן" במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית. הפרויקט נוצר בעקבות מחקר מקיף בגוף העבודה של הדה אורן וכלל מיצב וידאו רב-ערוצי של בן ארי בהשראת עבודותיה של אורן ותצוגה ארכיונית שחשפה לציבור פרקים נבחרים מיצירתה של הכוריאוגרפית המנוחה.
לקריאה נוספת

רות אשל, מחול פורש כנפיים: יצירה ישראלית לבמה 2000-1920, 2016, יומני מחול הוצאה לאור
טל יחס, "הילה בן ארי: תנועה בין קווים שבורים - מחווה להדה אורן", מתוך: בעקבותיה, 2017, הוצאת מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית
הערות שוליים

↑  אתר ההנצחה של קיבוץ אשדות יעקב איחוד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012342776605171  VIAF: 18168286219957270692   WorldCat (עם VIAF): 18168286219957270692
הפלגת יופי

| --- | --- |
 
 מטרה:  היערכות כח לוחמה נגד צוללות בזירת הים האדום.
 חברת ספנות:  שייטת ספינות הטילים
 תאריכים:  18 בפברואר 1975 - 25 במרץ 1975
 משך ההפלגה:  35 ימים
 צי:  חיל הים הישראלי 
 כלי שיט משתתפים:  הסטי"לים אח"י חיפה (סער 2) ואח"י עכו
 נתיב ההפלגה
 נמל מוצא:  חיפה
 נמל יעד:  אילת
 אורך הנתיב:  כ-13,000 מייל ימי
 צוות
 מדינה:  דרום אפריקה למנוחה והיערכות
 פיקוד:  סא"ל אברהם בן שושן.
 קברניטים:  רס"ן דני מלמד - אח"י חיפה, רס"ן אלכס טל - אח"י עכו
 צוות:  63 לוחמים ימאים.
 מפליגים נוספים:  אל"ם יצחק דוידי עד קייפטאון ומיכה לצרוס משם לאילת, ורופא ד"ר קרת
 מארחים:  הצי הדרום-אפריקאי, והקהילה היהודית בקייפטאון.
 מסלול הפלגת יופי סביב אפריקה עם סימון נקודות התדלוק בלב ים.
 
מבצע יופי הוא כינוי להפלגה שביצעו ספינות חיל הים של ישראל, משייטת ספינות הטילים, שני סטי"לים מדגם סער 2 מזירת הים התיכון לזירת הים האדום במסלול של כ-13,000 מייל במשך 36 ימים (מתוכם 30 ימי הפלגה). הסטי"לים אח"י חיפה ואח"י עכו הפליגו מזירת הים התיכון לזירת הים האדום במסלול של כ-13,000 מייל ימי (כ-24,000 קילומטרים).מחיפה לאילת, סביב ליבשת אפריקה, מ-18 בפברואר ועד 25 במרץ 1975.
מטרת המבצע

בחיל הים הוחלט לצרף ספינות עם כושר לוחמה נגד צוללות לכח הסטי"לים בזירת ים סוף, כח שנבנה באפריל 1974, עם הגעת 2 סטי"לים מדגם סער 4, אח"י רשף ואח"י קשת ובספטמבר 1974 אח"י רומח (סער 4) ואח"י כידון (סער 4). ספינות סער 4 תוכננו ונבנו בישראל כשהן מותאמות למשטר הגלים בים האדום ועם יכולת שהייה ארוכה בים. לספינות סער 4 לא היו מערכות גילוי ולוחמה נגד צוללות.
ספינות מדגם סער 2 נבנו במספנות קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי בשרבור שבצרפת. אח"י חיפה (סער 2) ואח"י עכו הושקו ביוני ובאוגוסט 1968 בצרפת ויועדו לזירת הים התיכון. ספינות אלה היו מצוידות במערכת סונאר קוער לגילוי תת-מימי של צוללות.
מאחר שתעלת סואץ נסגרה למעבר אניות בעקבות מלחמת ששת הימים, בשנת 1967. האפשרות היחידה להעברת ספינות מהים התיכון לים האדום הייתה בהפלגה סביב יבשת אפריקה.
ניסיון העבר

הפלגת יופי היה המבצע החמישי שערך חיל הים להקפת אפריקה.:

הפריגטות אח"י מזנק (ק-32) ואח"י מבטח (ק-28) הפליגו בנובמבר 1956 ותחילת 1957, לאחר מלחמת סיני. הפלגת הפריגטות כונתה הפלגת הרקולס.
הסטי"לים אח"י רשף ואח"י קשת הפליגו במרץ 1974, לאחר מלחמת יום הכיפורים. הפלגה זו כונתה הפלגת מוניטין.

הסטי"לים אח"י רומח (סער 4) ואח"י כידון (סער 4) הפליגו בספטמבר 1974. הפלגה זו כונתה הפלגת בציר ענבים.

הנחתות אח"י אשדוד (פ-61), אח"י אשקלון (פ-63) ואח"י אכזיב (פ-65) הקופו את אפריקה באוגוסט 1974. הפלגה זו כונתה הפלגת ציפור עדן.
איוש והכנות להפלגה

על מנת להקל את משקל הספינות, ולשפר את יציבותן עת ההפלגה, פורקו לקראת ההפלגה מערכות הנשק מהסיפונים. והספינות הפליגו, כפי שהגיעו לישראל מהמספנה בצרפת.
מפקד המבצע סא"ל אברהם בן שושן הפליג באח"י עכו. בכיר מלווה אל"ם יצחק דוידי הפליג באח"י חיפה עד דרום אפריקה וסא"ל מיכה לצרוס מדרום אפריקה לישראל.
אח"י חיפה - מפקד, רס"ן דני מלמד שקיבל את הפיקוד בנובמבר 1973, קצין גנ"ק - סרן עופר שלמה, קצין נשק - סגן שלומי גבאי,
קצין מכונה - יוסי שמר (שמילו)
אח"י עכו - מפקד רס"ן אלכס טל שקיבל את הפיקוד ב 1974, קצין גנ"ק - סגן אורן קרני, קצין נשק - סגן עודד מלניק,
קצין מכונה - סגן משנה יובל נדיב.
הצוותים של אח"י חיפה ואח"י עכו, חיילים בשירות סדיר, קצינים ונגדים בשירות קבע, היו ברובם מנוסים ומגובשים מהפעילויות בהם השתתפו כולל בקרבות הזירה הימית במלחמת יום הכיפורים. המיומנות בעבודות ימאות, מכונה ואחרות הייתה גבוהה. הצורך בהכנת הצוותים להפלגה ארוכה היה מצומצם.
מפקד אח"י בת ים (ת-83), אונית אם ותדלוק היה רס"ן משה בן ישי, קצין קישור באוניה בננה קור - בני ניוביץ', קצין קישור בנמלי דרום אפריקה - רס"ן אודי אראל.
רס"ן דני מלמד מפקד אח"י חיפה (סער 2) מקבל מממפקד שייטת ספינות הטילים אלי רהב תמונה וברכת הדרך להפלגת יופי.
רס"ן דני מלמד מפקד אח"י חיפה (סער 2) מקבל ברכת מסגן מפקד בסיס חיפה סא"ל יוחנן יוסף, תמונה וברכת הדרך להפלגת יופי. בנוכחות מפקד חיל הים בנימין תלם.