stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגדל ההפלה של ברמן
המגדל > שפופרת הניסוי

בתוך המגדל מותקנת שפופרת הפלה המאפשרת גובה הפלה של 110 מטר. השפופרת הותקנה באופן שפעולתה לא תושפע מתנודות של מבנה המגדל עקב משבי רוח.
לצורך כל ניסוי, נשאב האוויר מתוך השפופרת לשם יצירת לחץ קרוב לריק במידה של 10 פסקל בתהליך שאורכו כשעה וחצי. לאחר מכן מופל מכל ניסוי ובו מתקנים וחיישנים מראש השפופרת אל תחתיתה. מכל ממולא פוליסטירן הממוקם בתחתית השפופרת משמש לבלימת מכל הניסוי בתום הנפילה. ממדי מכל הניסוי הם קוטר של 80 סנטימטר ואורך של 1.6 או 2.4 מטר.
השפופרת המרוקנת מאוויר מאפשרת יצירת תנאי חוסר משקל למשך זמן של 4.74 שניות. באמצעות שימוש בקטפולטה המאיצה את מכל הניסוי מתחתית השפופרת אל ראשה אפשר לייצר תנאי חוסר משקל למשך זמן של מעט יותר מ-9 שניות (כולל זמן הנפילה). הקטפולטה הותקנה במגדל בשנת 2004.
לפני איסוף מכל הניסוי לבדיקה מוזרם לתוך חלל השפופרת אוויר שיובש מראש מלחות בתהליך הנמשך כ-20 דקות.
לאה נס

לאה נס (נולדה ב-27 בדצמבר 1961), היא ד"ר לביוכימיה שכיהנה כחברת הכנסת מטעם סיעת הליכוד וכסגנית השר לאזרחים ותיקים. ביוכימאית במקצועה. בשנת 2012 נכללה ברשימת הפוליטיקאים העשירים בישראל שפרסם המגזין "פורבס", עם הון בסך 45 מיליון שקל.
ביוגרפיה

לאה נס בוגרת אולפנת כפר פינס, והשלימה את לימודי הדוקטורט בביוכימיה ב-1993 באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה > פעילותה הציבורית

בשנת 1993 החלה את פעילותה הציבורית, כנבחרה כחברת מועצה במועצה המקומית גבעת שמואל (ואף כיהנה כסגנית ראש המועצה) וכחברה בוועדה לבריאות ואיכות הסביבה של מרכז השלטון המקומי. במקביל השתתפה גם כחברה במועצת רשות הדואר.
בסוף 2002 לקראת הבחירות לכנסת השש עשרה התמודדה בבחירות המקדימות לרשימת הליכוד ושובצה במקום ה-36. "הליכוד" זכה ב-38 מנדטים והיא נכנסה לראשונה לכנסת.
ביולי 2004 מונתה לעמוד בראש ועדת המדע והטכנולוגיה, בנוסף הייתה חברה בוועדה לזכויות הילד, בוועדת הפנים ובוועדת איכות הסביבה, בה שימשה אף כיו"ר ועדת המשנה לנושא מפגעי איכות הסביבה. כמו כן הייתה חברה בשדולה למען איכות הסביבה. קיבלה במעמד נשיא המדינה את אות חברת הכנסת המצטיינת בתחומי פעילותה. זוכת אות אבירת הסביבה לשנת 2003 במעמד יו"ר הכנסת וזוכת פרס הגלובוס הירוק שהוענק לה על ידי ארגון הגג של ארגוני הסביבה כמצטיינת בשמירה על בריאות הציבור.
במהלך כהונתה בכנסת יזמה מספר חוקים, ובהם:
תיקון חוק עבודת נשים המרחיב את התקופה שבה אין לפטר עובדת ששהתה במעון לנשים מוכות מ-30 ימים מתום שהותה במעון ל-60 ימים מיום שהותה במעון[דרוש מקור].
חוק הקרינה הבלתי מייננת המסדיר פיקוח על קרינה מאנטנות סלולריות ומתקני חשמל.
תיקון לחוק העמותות, המחייב את רשם העמותות לפרסם את המידע שהוא מקבל מעמותות בדבר חמשת מקבלי השכר הגבוה ביותר בעמותה, ללא ציון שמותיהם[דרוש מקור] [דרושה הבהרה].
תיקון לחוק חופש המידע המורה לשר להגנת הסביבה לקבוע בתקנות סוגי מידע בדבר איכות הסביבה שרשויות ציבוריות חייבות לפרסם[דרוש מקור]. חוק זה טרם יושם, בשל התנגדות של משרדי ממשלה שונים[דרוש מקור].
לקראת לקראת הבחירות לכנסת ה-17 עמדה בראש "רשימת הדתיים של הליכוד" שפורסמה בהרחבה בעיתונות המופנה לשומרי המסורת, לאחר שגייסה תרומות בסך 350 אלף שקל. ברשימה זו הוצגה כנציגת "הירוקים" בליכוד, בעיסוקה בנושאי סביבה. היותה אשה, אקדמאית, המציגה עצמה ללא כיסוי ראש ובנושא ערכי כללי חוצה גבולות בדיון המדיני, ולאור ההחלטה במפלגת האיחוד הלאומי שמנעה כהונת נשים כחברות כנסת, הביאה לה אהדה רבה בקרב בוחרי הליכוד שומרי המסורת והדתיים, הן בבחירות המקדימות, בה זכתה "רשימת הדתיים" להצלחה, והן בבחירות לכנסת. ברשימת "הליכוד" מוקמה נס במקום ה-18, אך לא נכנסה לכנסת עקב התכווצות המפלגה ל-12 מנדטים בלבד.
לקראת הבחירות המקדימות לכנסת השמונה עשרה בסוף 2008 גייסה תרומות בסך מאות אלפי שקלים, בסיוע בעלה שלמה נס. נס זכתה באופן מפתיע ב-19,301 קולות שהם כ-39.8% מהקולות. בעקבות זאת מוקמה במקום ה-10 ברשימה והייתה האשה הראשונה ברשימת הליכוד לכנסת. לאחר הקמת הממשלה ה-32, מונתה נס לתפקיד סגנית השר לאזרחים ותיקים, כשמעליה מכהן ראש הממשלה בנימין נתניהו כשר לאזרחים ותיקים.
בבחירות המקדימות של הליכוד לקראת הבחירות לכנסת ה-19 לא הצליחה נס להיבחר למקום שנחשב ריאלי והיא שובצה במקום ה-60 ברשימה המשותפת עם ישראל ביתנו, ובעקבות זאת נותרה מחוץ לכנסת.
משנת 2003 מכהנת נס כנציגת ציבור במועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה ונציגת המועצה במרכז למורשת מנחם בגין וכן כנציגת ציבור בוועדה לבחינת סוגיית ההבאה, תיווך וטיפול בעובדים זרים בענף הסיעוד.
בשנת 2014 מונתה נס כדירקטורית חיצונית בחברת אפריקה ישראל נכסים.
באוגוסט 2015 בכיר לשעבר בחברת "סימנס" אמר בחקירתו, במסגרת פשרת השוחד בחברת החשמל, כי נתן תרומות לקמפיין של נס בבחירות המקדימות בליכוד, על פי דרישת בעלה. שלמה נס עצמו נחקר בפרשה, לאחר שנחשף כי חצי מיליון דולר הועברו לחשבונו בשווייץ.
חיים אישיים

נס נשואה לרואה החשבון ועורך הדין ד"ר שלמה נס ולהם חמישה ילדים. היא מתגוררת בגבעת שמואל.
הערות שוליים

↑  אבשלום חלוץ, מי הפוליטיקאי העשיר בישראל - סילבן או ברק? וכמה שווה נתניהו?, באתר TheMarker‏, 11 בספטמבר 2012
↑  אמנון ברזילי, נדחתה עתירת אולמרט להציבו במקום ה-19, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2002
↑  גדעון אלון, חברי הכנסת החדשים למדו על נוהלי עבודה, אך התעניינו בעיקר בזכויותיהם, באתר הארץ, 10 בפברואר 2003
↑  עינב בן יהודה, ח"כ ד"ר לאה נס מונתה ליו"ר ועדת המדע והטכנולוגיה, באתר הארץ, 28 ביולי 2004
↑  צפריר רינת, תקדים רמת חובב לא מבשר טובות, באתר הארץ, 25 בינואר 2005
↑  רויטל סלומון, ח"כ לאה נס וארגוני הירוקים קוראים לשר הפנים לשקול מחדש את החלטת הממשלה להאריך את נתיבי איילון עד חדרה, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2004
↑  ערן גבאי, ועדת הכלכלה אישרה את חוק הקרינה הבלתי מייננת לקריאה שנייה ושלישית, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2005
↑  מורן הרפז , צבי זרחיה‏, הנס של לאה: מקום רביעי במצעד המתרימים בליכוד, באתר וואלה, 2 בדצמבר 2008
מורן הרפז וצבי זרחיה, הנס של לאה: מקום רביעי במצעד המתרימים בליכוד, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2008
↑  צבי זרחיה, התורמים ידעו במי להשקיע, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2009
↑  גידי וייץ, כך תורם העו"ד שמטפל בחברות ענק למיקומה הגבוה של אשתו בליכוד, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2012
↑  יהונתן ליס, הליכוד בחר ברשימה ימנית יותר, הח"כים המתונים נותרו בחוץ, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2012
סער הס, להקת הפליטים: לפחות 35 ח"כים לא ישובו לכנסת, באתר ynet, 7 בדצמבר 2012
↑  אופיר דור, עו"ד צבי האוזר קיבל 82 אלף שקל על חברות בוועדה של רשות האוכלוסין, באתר כלכליסט, 10 בפברואר 2015
↑   מיכאל רוכוורגר, לאה נס תמונה לדירקטורית באפריקה נכסים, באתר TheMarker‏, 23 בפברואר 2014
↑   יסמין גואטה, פרשת השוחד בחברת החשמל: בין המעורבים עו"ד שלמה נס, באתר TheMarker‏, 18 ביוני 2014
↑  תומר גנון, בכיר לשעבר בסימנס לרשות ני"ע: "מסרתי צ'קים לקמפיין לפקידה במשרד נס", באתר כלכליסט, 23 באוגוסט 2015
תומר גנון, "בעלי סימנס ישראל ביקש שאתרום לאשתו של נס", באתר כלכליסט, 5 באוגוסט 2015
↑  תומר גנון, "סימנס הציעו לי 2 מיליון דולר כדי לזכות במכרז", באתר כלכליסט, 22 בפברואר 2017
↑   יסמין גואטה, למרות חצי מיליון דולר בחשבונו בחו"ל: נסגר תיק השוחד נגד שלמה נס, באתר TheMarker‏, 26 במרץ 2018
שירות גלובס, חשד: עו"ד שלמה נס קיבל שוחד של חצי מיליון דולר מסימנס, באתר News1 מחלקה ראשונה, 3 באוגוסט 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289985605171  VIAF: 298814765   WorldCat (עם VIAF): 298814765
כתובת בנין דכרין

| --- | --- |
 משנה:  מסכת כתובות, פרק ד', משנה י'
 תלמוד בבלי:  מסכת כתובות, דף נ"ב, עמוד ב'
 משנה תורה:  ספר נשים, הלכות אישות, פרק י"ט
 שולחן ערוך:  אבן העזר, סימן קי"א
 
כתובת בנין דכרין (עברית: כתובת בנים זכרים) היא תקנת חז"ל ולפיה, כחלק מהכתובה, על הבעל להבטיח את זכויותיהם של בניה של האשה ולכתוב: ”בנין דכרין דליהוו ליכי מינאי אינון ירתון כסף כתובתך יתר על חולקהון דעם אחוהון” - הבנים הזכרים שיוולדו לך ממני, יירשו את כסף הכתובה, מלבד החלק שאותו הם מקבלים יחד עם אחיהם (מאם אחרת). התחייבות זו מוגדרת תנאי בית דין וחלה גם אם לא נכתבה במפורש בכתובה.
התקנה

המקרה בו חלה התקנה הוא כאשר מתה אשתו של אדם בחיי בעלה, ובנסיבות אלה יורש הבעל את אשתו. התקנה מתייחסת לאופן חלוקת הירושה של הבעל לאחר מותו. לפי התקנה ירשו בניה של האשה (מבעל זה) מאביהם את סכום הכתובה ואת הנדוניה שהכניסה האם בנישואיה לרשות המשפחה. כאשר לאדם יש רק אשה אחת, אין משמעות לתקנה זו, שכן בכל מקרה הבנים יורשים את האב, ולתקנה זו יש משמעות רק כאשר אדם נשא שתי נשים, שאז בניה של כל אחת מהנשים יורשים מהאב את הכתובה של אמם ורק לאחר מכן מחלקים את יתר הירושה באופן שווה בין הבנים. הדבר ישפיע על אופן חלוקת הירושה כאשר סכום הכתובות אינו זהה, או כאשר לאחת הנשים יותר בנים זכרים מאשר לאשה השנייה.
טעם התקנה

טעם התקנה הוא כדי שיעניק אדם לבתו נדוניה הגונה, ולא ימעיט בה, ביודעו שלאחר פטירת חתנו, נכדיו - בני בתו - הם אלו שיקבלו לרשותם את הנדוניה. ”אמר רבי יוחנן משום רבי שמעון בן יוחאי מפני מה התקינו כתובת בנין דכרין כדי שיקפוץ אדם ויכתוב לבתו כבנו”.
היו מהחכמים שתמהו כיצד תיקנו חז"ל לעקור את תקנת הירושה הרגילה של התורה ולפיה כל הבנים יורשים בשווה ולתקן שהבנים יירשו את הכסף שאמם הכניסה לנדוניה למרות שמהתורה כל הבנים חולקים בשווה שכן כולם יורשים שווים של האב. אך הוסבר כי אין כאן עקירת דבר מהתורה, שכן תקנת הנדוניה גם היא מהתורה, שכן המקור לדין הנדוניה הוא מהתורה, בתנ"ך כתוב: ”קְחוּ נָשִׁים וְהוֹלִידוּ בָּנִים וּבָנוֹת וּקְחוּ לִבְנֵיכֶם נָשִׁים וְאֶת בְּנוֹתֵיכֶם תְּנוּ לַאֲנָשִׁים וְתֵלַדְנָה בָּנִים וּבָנוֹת וּרְבוּ שָׁם וְאַל תִּמְעָטוּ”. פסוק זה תמוה לכאורה, "ואת בנותיכם תנו לאנשים"? הרי הבעל מקדש את האשה, ולא האשה את הבעל, ומהי הפעולה של "נתינת הבת" לבעל? ומכאן למדו חכמים, שעל אדם לתת נדוניה הגונה לבתו כדי שיקפצו אנשים על המקח וירצו לישא אותה מכיוון שתקנת הנדוניה היא מהתורה, מותר לקיים אותה על ידי עקירה חלקית של דין הירושה שקבעה התורה, שהרי אם לא יירשו הנכדים של אבי הכלה את נדוניית אמם עלול הלה להימנע ולא להעניק נדוניה לבתו.
כדי להפיס את דעתו של החותן, תיקנו גם, שאף הנדוניה שהחתן - הבעל מעניק לכלתו, גם היא תכלל בסכום הנדוניה שאותם יורשים בניה.
גדר התקנה

למרות שכאמור, כתובת בנין דכרין איננה לפי סדר הירושה במשפט העברי, תיקנו חז"ל שהתקנה תהיה במבנה הדומה לסדר הירושה, כך שרק הבנים הם אלו שיירשו את נדוניית אמם, אך לא הבנות. כמו כן, בדומה לירושה, כתובת בנין דכרין אינה גובה מקרקעות משועבדות אלא רק מנכסים בני חורין. מצד שני החיוב נעשה בשעת הקניית הכתובה, ובכך הוא דומה להתחייבות.
הגבלות לתקנה > מותר דינר

לתקנה זו קיימת הגבלה, ולפיה אם התקנה תעקור לגמרי את דין הירושה במשפט העברי ותעקור לגמרי דין תורה, ביטלו חכמים תקנתם זו. לכן, כאשר אין די ירושה כדי לשלם את כל הכתובות ועוד דינר נוסף (מכונה במשנה "מותר דינר"), החלוקה נעשית בין הבנים של המנוח מבלי להתחשב בכתובות של נשותיו.
בתלמוד נשאלת השאלה, האם כתובה אחת מהווה מותר לחברתה, כלומר אם משפחה אחת מהיורשים - בני אשה אחת מהשתיים - גובה את הכתובה, מכיוון שהאם מתה לאחר מיתת האב, ובשעת מיתתו זכתה בכתובה, ועכשיו בניה יורשים אותה, ואילו בני המשפחה השנייה, אמם נפטרה בחיי האב כך שזכות כתובתה נפקעה ולכן בניה יורשים אותה רק מכח כתובת בנין דכרין, האם נחשב הסכום שנגבה לצורך כתובת האשה השנייה, נחשב ל"ירושה" כך שדין הירושה המקראי אינו נעקר? בפרק העשירי של מסכת כתובות הובאה ראיה מדברי המשנה, שכן זו נחשבת כ"ירושה", וממילא נותרת על כנה כתובת בנין דכרין. לפי רבה הדבר תלוי במחלוקת תנאים. להלכה כתובה נעשית מותר לחברתה.
הגבלות לתקנה > חלק הבכורה

בחלק המתקבל משום כתובת בנין דכרין אין העדפה לבן הבכור. לדעת האבני מילואים הבכור מקבל את חלק הבכורה כאילו אין כתובת בנין דכרין, ורק ממה שנותר לאחר מכן חולקים כל האחים כדין כתובת בנין דכרין.
הגבלות לתקנה > בזמן הזה

כמה גאונים כתבו שאין כתובת בנין דכרין נוהגת בזמן הזה, משום שרגילים לתת סכומים גדולים לבתו בשעת הנישואין. שיטה זו מופיעה בטור, והרמ"א הביא אותה להלכה בשולחן ערוך, וכתב על כך "וכן נוהגין במדינות אלו". גם בין חכמי המזרח קיימת שיטה זו.
הערות שוליים

↑  ספר ירמיהו, פרק כ"ט, פסוק ו'.
1 2  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף נ"ב, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף צ', עמוד ב'.
↑  ראו משנה תורה לרמב"ם, הלכות אישות, פרק י"ט, הלכה ז', שולחן ערוך, אבן העזר, סימן קי"א, סעיף ח'
↑  שלטי הגיבורים למסכת כתובות דף יט עמוד א בדפי הרי"ף אות ו'
↑  אבני מילואים סימן קיא סעיף קטן ד
↑  שולחן ערוך, אבן העזר, סימן קי"א, סעיף ט"ז
↑  ראו בבאר היטב שם בשם הכנסת הגדולה.
מגדל הוורד

ערך זה עוסק בבית מלון בדובאי. אם התכוונתם למגדל משרדים בגבעתיים, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית מלון
 מיקום:  דובאי
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביותאיחוד האמירויות הערביות
 בעלים:  מלונות רותאנא 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2004–2007 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  דצמבר 2009 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות מודרנית 
 מידות
 גובה:  321 מטר
 קומות:  72
 קואורדינטות:  25°12′42″N 55°16′36″E﻿ / ﻿25.21174°N 55.27666°E﻿ / 25.21174; 55.27666
 האתר הרשמי (באנגלית)
  (למפת דובאי מוגדלת) מגדל הוורד(למפת דובאי רגילה) מגדל הוורד
 
מגדל הוורד (בערבית שמו המלא: روز ريحان روتانا) הוא בית מלון בדובאי, שבאיחוד האמירויות הערביות. גובהו 333 מטר והוא היה המלון הגבוה בעולם בשנים 2009–2012, עד בנייתם של צמד מגדלים בגובה 355 מטר המאכלסים את מלון "JW מריוט" בדובאי.
מאפיינים

במלון 482 חדרים ב-72 קומות. גובה הגג של המבנה הוא 315 מטר, ועליו מוצב אלמנט אדריכלי ההופך את המבנה לבית המלון הגבוה בעולם. במקור תוכנן המגדל להתנשא לגובה של 380 מטרים, אך שינויי עיצוב לקראת תחילת בנייתו הפחיתו את גובהו.
בנייתו החלה בשנת 2004 וארכה שלוש שנים, בעלות של 180 מיליון דולר. עם השלמת הבנייה, בשנת 2007, רוהט המלון והוכן להפעלה, אך רק בדצמבר 2009 הוא נפתח לאורחים תחת רשת בתי המלון של חברת רוטנה.
הערות שוליים

↑  Official World's 100 Tallest High-rise Buildings, אתר Emporis (הקישור אינו פעיל, 16 בנובמבר 2019)
ערך זה הוא קצרמרבנושא גורדי שחקים ובנושא דובאי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאט גוקאס

| --- | --- |
 לידה:  25 בפברואר 1944 (בן 80) פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע / מאמן
 גובה:  1.96 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת סנט ג'וזף
 דראפט:  בחירה תשיעית, 1966 פילדלפיה 76'
 קבוצות כשחקן
 1966–1970 1970–1971 1971–1973 1973–1974 1974 1974–1975 1975–1976:  פילדלפיה 76' שיקגו בולס סינסינטי/קנזס סיטי קינגס יוסטון רוקטס באפלו ברייבס שיקגו בולס קנזס סיטי קינגס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (1967)
 קבוצות כמאמן
 1983–1985 1985–1988 1989–1993:  פילדלפיה 76' (עוזר) פילדלפיה 76' אורלנדו מג'יק
מת'יו ג'ורג' "מאט" גוקאס הבן (באנגלית: .Matthew George "Matt" Guokas Jr; נולד ב-25 בפברואר 1944) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי. שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1966–1976, ואימן את קבוצות ה-NBA פילדלפיה 76' ואורלנדו מג'יק בין השנים 1985–1993.
אביו, מאט גוקאס האב, זכה באליפות עונת הבכורה של ה-NBA כשחקן פילדלפיה ווריורס, בעוד גוקאס הבן זכה באליפות עונת 1966/1967 כשחקן פילדלפיה 76'; בכך, הפכו לצמד אב-בן הראשון אשר זוכה באליפות הליגה (מאז, השיגו זאת גם ריק וברנט בארי, ביל ולוק וולטון, ומייקל וקליי תומפסון).
קריירת משחק

גוקאס נולד וגדל בפילדלפיה שבפנסילבניה, ובין השנים 1963–1966 למד באוניברסיטת סנט ג'וזף אשר בפילדלפיה. בשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 15.4 נקודות בממוצע למשחק, תחת המאמן ג'ק רמזי.
בדראפט ה-NBA‏ 1966 נבחר גוקאס על ידי פילדלפיה 76', בבחירה התשיעית. בעונתו הראשונה בפילדלפיה זכתה הקבוצה באליפות ה-NBA השנייה בתולדותיה, לאחר שגברה על סן פרנסיסקו ווריורס בסדרת הגמר. גוקאס שותף בכל 15 משחקי הקבוצה בפלייאוף ה-NBA, וקלע 4.3 נקודות בממוצע למשחק, כאחד משחקני הספסל הבכירים של הסיקסרס.
ב-9 העונות הבאות שיחק עבור פילדלפיה, שיקגו בולס, סינסינטי/קנזס סיטי קינגס, יוסטון רוקטס ובאפלו ברייבס, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 6.1 נקודות, 3.1 אסיסטים ו-2.0 ריבאונדים למשחק.
קריירת אימון

לקראת עונת 1983/1984 מונה לעוזר מאמן בפילדלפיה 76', תחת המאמן הראשי בילי קנינגהם; השניים שיחקו יחדיו בפילדלפיה בין השנים 1966–1970. בשנת 1985, עם פרישתו של קנינגהם מאימון, מונה גוקאס במקומו כמאמן הסיקסרס. בעונתו הראשונה בתפקיד אימן שישה חברי היכל התהילה לעתיד: מוזס מלון, ג'וליוס ארווינג, צ'ארלס בארקלי, בוב מקאדו, בובי ג'ונס ומוריס צ'יקס. על אף הסגל המרשים, הודחה פילדלפיה מהפלייאוף כבר בשלב חצי גמר המזרח, על ידי מילווקי באקס. בפברואר 1988, כאשר עמד מאזן הקבוצה בעונת 1987/1988 על 20 ניצחונות ו-23 הפסדים, פוטר גוקאס מאימון הקבוצה, והוחלף על ידי עוזרו ג'ים ליינאם. לאורך תקופתו כמאמן הקבוצה, רשמה פילדלפיה מאזן חיובי 119–88 (57.5%).
בקיץ 1989 מונה למאמן הראשי של אורלנדו מג'יק, לקראת עונת הבכורה של המועדון. ב-3 עונותיו הראשונות באורלנדו רשמו המג'יק מאזן כולל של 70 ניצחונות ו-176 הפסדים (28.5%), ואת עונת 1992/1993 סיימו במרחק ניצחון אחד מהעפלה לשלב הפלייאוף, עם מאזן 41–41. באותה עונה בלט באורלנדו הסנטר שאקיל אוניל, אשר קלע 23.4 נקודות למשחק וזכה בתואר רוקי העונה. לקראת עונת 1993/1994 פוטר גוקאס מתפקידו, והוחלף על ידי עוזרו ב-3 העונות האחרונות – בראיין היל.
הערות שוליים

1 2  סטטיסטיקות המשחק של גוקאס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
1 2  סטטיסטיקות האימון של גוקאס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק של גוקאס בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1966, באתר basketball-reference.com
↑  גוקאס מונה למאמן הראשי של פילדלפיה, באתר הניו יורק טיימס, 14 ביוני 1985
↑  ליינאם מחליף את גוקאס כמאמן פילדלפיה, באתר לוס אנג'לס טיימס, 9 בפברואר 1988
↑  גוקאס מונה למאמן הראשי של אורלנדו, באתר orlandosentinel.com,‏ 2 ביוני 1989
↑  היל מחליף את גוקאס כמאמן אורלנדו, באתר sun-sentinel.com,‏ 1 ביולי 1993
מאט גריינינג

| --- | --- |

מאט גריינינג, 2010
 לידה:  15 בפברואר 1954 (בן 70) פורטלנד, אורגון, ארצות הברית
 שם לידה:  Matthew Abraham Groening 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ידוע בשל:  "משפחת סימפסון" "פיוצ'רמה"
 השכלה:  קולג' המדינה אוורגרין  Everett High School 
 תקופת הפעילות:  מ-1977 
 מקצוע:  אנימטור
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית 
 השקפה דתית:  אגנוסטיות 
 בת זוג:  דבורה קפלן (1988 - 1999)
 פרסים והוקרה:  פרס אינקפוט (1988)  היכל התהילה של ויל אייזנר (2016)  Umweltmedienpreis (2015)  פרס אמי לסדרת האנימציה הטובה ביותר (1991)  פרס וינזור מקיי (2012)  פרס רובן (2002)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  פרס אמי לבידור בפריים טיים 
 חתימה:   
 MattGroening.com
 
מאת'יו אברם "מאט" גריינינג (באנגלית: Matthew Abram "Matt" Groening; נולד ב־15 בפברואר 1954 בפורטלנד, אורגון) הוא אנימטור, קומיקסאי, תסריטאי ומפיק אמריקאי. היוצר של סדרות האנימציה הפופולריות "משפחת סימפסון","פיוצ'רמה" ו-"Disenchantment".
קריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
גריינינג החל את פועלו באיור רצועת קומיקס שבועית בשם "לייף אין הל" (Life in Hell) לעיתון מקומי בלוס אנג'לס. ב־1987, כשראה המפיק ג'יימס ל. ברוקס, הבעלים של חברת ההפקה "גרייסי פילמס", את הקומיקס הוא ביקש מגריינינג ליצור סדרה של מערכוני אנימציה קצרים לתוכנית הטלוויזיה The Tracey Ullman Show ("המופע של טרייסי אולמן"). בתחילה התמקדו מרבית המערכונים בחייו של פרחח צעיר בשם בארט סימפסון.
ב־17 בדצמבר 1989 נתבקש גריינינג לכתוב לבארט ולמשפחתו סדרה משל עצמם. הוא נתן לסדרה את השם "הסימפסונים" (The Simpsons).
בפברואר 2023 פרסם מגזין פורבס כי גריינינג, יחד עם ג'יימס ל. ברוקס מדורגים במקום החמישי ברשימת "אנשי הבידור המרוויחים ביותר" לשנת 2022 עם כ-105 מיליון דולר.
חיים אישיים

גריינינג נישא לדבורה קפלן בשנת 1986. בהמשך נולדו לזוג שני בנים - הומר (מכנה עצמו ויל) ואייב. הזוג התגרש בשנת 1999 לאחר 13 שנות נישואים.
גריינינג מחשיב עצמו לאגנוסטי וליברלי ותרם בעבר כספים במהלך קמפיינים פוליטיים למועמדים מטעם המפלגה הדמוקרטית.
הערות שוליים

↑  Lisette Voytko, The World’s 10 Highest Paid Entertainers, פורבס (באנגלית)
| פיוצ'רמה |
| --- | --- | --- |
| יוצר | מאט גריינינג |  |
| מדבבים | בילי וסט • קייטי סגל • ג'ון דימאג'יו • פיל למאר • פרנק ולקר • מוריס למארץ' • טרס מק'ניל |  |
| דמויות | פיליפ ג'יי פריי • טורנגה לילה • בנדר • פרופסור פארנסוורת' • דוקטור זוידברג • הרמס קונרד • איימי וונג • ניבלר • מאמ • קיף קרוקר |  |
| שונות | פיוצ'רמה קומיקס • משפט פיוצ'רמה • FOX • קומדי סנטרל |  |
| משפחת סימפסון |
| --- | --- | --- |
| דמויות ראשיות | הומר • מארג' • בארט • ליסה • מגי |  |
| דמויות משנה | מונטגומרי ברנז • לני לאונרד • נד פלנדרז • אוטו מאן • איצ'י וסקראצ'י • מו סיזלאק • עדנה קרבאפל • אפו נהספימפטילון • קראסטי הליצן • העוזר הקטן של סנטה • ראש העיר קווימבי |  |
| יוצרים ומפתחים | מאט גריינינג • ג'יימס ל. ברוקס • סם סיימון • מייק ב. אנדרסון |  |
| מדבבים ראשיים | דן קסטלנטה • ג'ולי קאוונר • ננסי קארטרייט • האנק עזריה • הארי שירר • ירדלי סמית' |  |
| פרקים | רשימת פרקי הסדרה(אנ') • פרקי ליל כל הקדושים • פרקים בולטים (Treehouse of Horror • Simpsons Roasting on an Open Fire ‏• Homer's Phobia • There's Something About Marrying • The Greatest Story Ever D'ohed •‏ Three Gays of the Condo) |  |
| סרטים | משפחת סימפסון - הסרט • משפחת סימפסון חוגגת 20 שנה ב-3D על הקרח! • מעון היום הארוך ביותר |  |
| שונות | ספרינגפילד • קומיקס • Do the Bartman • The Simpsons Sing the Blues • בארט נגד מוטציות החלל • FOX • D'oh!  • הבעיה עם אפו • Kwik-E-Mart • "כשבילי פגשה את ליסה" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431621905171  PLWABN: 9810658310205606  BIBSYS: 90617752  BNE: XX1085013  BnF: cb12112431p (data)  CANTIC: a16300178  CiNii: DA10576850  GND: 122273354  ISNI: 0000 0001 1436 249X  LCCN: n85369991  MusicBrainz: 606f0e65-6644-49d4-aa49-9639fb8cea8a  NKC: xx0037545  NLA: 40660872  NLK: KAC2020M1053  NTA: 073550841  RKD: 214026  SNAC: w6b570dp  SUDOC: 029512182  Trove: 1448693  ULAN: 500116688  VIAF: 42153   WorldCat (עם VIAF): 42153
לנצ'יה קפא (1919)

| --- | --- |

Lancia Kappa (1919), "סוג 64"
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  לנצ'יה
 שנות ייצור:  1919–1922
 יחידות שיוצרו:  1,810
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  לנצ'יה תטא
 מודל אחריו:  Lancia Lambda (אנ')
 סיווג:  טורפדו ("Torpedo (car)" (אנ'))
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,660 מ"מ
 רוחב:  1,550–1,615 מ"מ
 משקל:  1,085–1,100 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,388 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 4,940 סמ"ק המפיק 70 כ"ס ב-2,200 סל"ד, יחס דחיסה 5.2:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  125 קמ"ש
לנצ'יה קפא (1919) (באיטלקית: Lancia Kappa (1919)) היא מכונית פתוחה בסגנון "טורפדו" ("Torpedo (car)" (אנ')) מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1919 – 1922.
בנוסף, "לנצ'יה קפא (1919)" יוצרה גם בגרסה לנדולט.
"לנצ'יה קפא (1919)"

יוצרו 1,810 יחידות (מספרי שלדה: 6001–7,810).
מערכת היגוי: מימין.
שלדה - הגוף הנפרד נבנה על מסגרת סולם עם חלקי אורך וצלב (משקל שלדה 1,085 ק"ג).
מתלים: מלפנים ומאחור היו צירים מוצקים על קפיצי עלים, אליפטיים למחצה.
בלם: בלם רגל (מכני) הפועל על תיבת ההילוכים ובלם יד (מכני) הפועל על הגלגלים האחוריים.
תיבת הילוכים בעלת 4 הילוכים עם מצמד יבש מרובה צלחות.
מנוע בנזין, מנוע קירור מים.
סוג הנעה: הנעה אחורית 4x2.
מאייד - תוצרת "Zenith", סוג "42 HA" / סוג "48 HA".
הצתה ממגנט מתח גבוה (Bosch) עם התקדמות מתכווננת ידנית.
קיבולת מכל שמן - 10 ליטר.
קיבולת מכל דלק - 90 ליטר.
רדיאטור צינור סינתטי, מאוורר מכני.
מערכת חשמל: 6 וולט, דינמו 12.5 ואט, מצבר 120 אמפר.
גלגלים וצמיגים: גלגלי דיסק, מתכת פלדה (על פי בקשה: חישורי משיק), צמיגים 820x120 או 895x135.
מרחק בין 2 הגלגלים הקדמיים על הציר הרוחבי ("Axle track" (אנ')) - 1,330 מ"מ.
מרחק בין 2 הגלגלים האחוריים על הציר הרוחבי - 1,330 מ"מ.
מחיר היחידה בשנת 1919 עמד על 78,000 לירה איטלקית (דגם טורפדו, באיטליה).
ראו גם

לנצ'יה
לנצ'יה קפא
הערות שוליים

↑  Frostick, Michael (1976). Lancia. ISBN 0-901564-22-2
↑  "לנצ'יה קפא (1919)" לנדולט flickr.com/photos/45676495
↑  "לנצ'יה קפא (1919)" enacademic.com/dic.nsf
↑  "Axle track" - מסלול הסרן ברכבים שיש להם שני גלגלים או יותר על ציר, הוא המרחק בין קו האמצע של שני הגלגלים באותו ציר. במקרה של ציר עם גלגלים כפולים, קו האמצע באמצע הגלגל הכפול משמש למפרט מסלול הסרן
לרניט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Ca2SiO4
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  בדרך כלל גרגרי כמו כן במסה חסרת צורה, הגבישים מפותחים נדירים וצורתם לוחיות שטוחות
 צבע:  חסר צבע, לבן עד אפור חסר צבע בפיסה דקה מנוסרת.
 ברק:  זגוגי
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  טובה בכיוון אחד
 קשיות:  6 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.28
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  גבישים תאומים נפוצים
 מינרלים נלווים:  וולאסטוניט, ספוריט, פרובסקיט, מרוויניט, מליליט, גרוסולר, ובראונמילריט
 סוגים
 קלציו-אוליבין:  פולימורף אורתורומבי של הלרניט
 
לרניט הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) השייך לקבוצת האוליבין.
תכונות

נוסחת המבנה הכימי של לרניט טהור היא Ca2SiO4. שלא כמו שאר המינרלים בקבוצת האוליבין, הלרניט מתגבש במערכת המונוקלינית (חבורת סימטריות מרחבית P21/n) כשהפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=5.5‏, b=6.74Å‏, c=9.29Å.
הלרניט מופיע בטבע בדרך כלל במקבצים גרגריים או חסרי צורה. גבישים מפותחים הם נדירים. צורתם לוחיות קצרות דמויות תיבה. הקשיות של המינרל בינונית, 6 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 3.28.
אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדם השבירה של הלרניט נע בין 1.7 ל-1.73. צבעם של גבישי הלרניט הוא בדרך כלל לבן עד אפור. פיסה דקה מנוסרת של לרניט היא חסרת צבע.
המינרל נתגלה לראשונה ב-1929 בגבעת סקאוט (Scawt Hill), ליד עיר הנמל לרן במחוז אנטרים שבצפון אירלנד וקרוי על שם העיר שלידה נתגלה.
מקור ותפוצה

הלרניט מתגבש בטמפרטורות גבוהות. הוא מצוי בסלעי גיר או קירטון כתוצאה ממגע עם סלעים בזלתיים מותכים. הלרניט יציב בטווח הטמפרטורות שבין 670°C ל-520°C. מתחת ל-520°C הוא יציב למחצה ועובר התמרה לפולימורף האורתורומבי שלו, קלציו-אוליבין, תחת לחץ.
מקומות לדוגמה בהם ניתן למצוא לרניט כוללים את גבעת סקאוט (Scawt Hill), ליד העיר הנמל לרן במחוז אנטרים שבצפון אירלנד (המקום בו נתגלה לראשונה); האי מק (Muck) שבסקוטלנד; ב"ערוץ המוזהב" (Golden Gully), מחוז טוקאטוקה, כ-150 קילומטרים צפונית לאוקלנד שבניו זילנד; ובתצורת חתרורים (למשל בבקעת חתרורים מזרחית לערד) שבישראל.
הערות שוליים

↑  כך על פי אתר Mindat. עם זאת על פי אתר Mineral Galleries לא תמיד נוהגים לכלול את המינרלים המכילים סידן בקבוצת האוליבין. יתר על כן, המבנה של כל המינרלים בקבוצת האוליבין הוא אורתרומבי בעוד שהמבנה של הלרניט הוא מונוקליני.
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.