stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חטיבת אלכסנדרוני
לאחר מלחמת העצמאות > מלחמת ששת הימים

ב-1965 הפכה החטיבה לחטיבה מרחבית בגבול עם סוריה ולבנון.
במלחמת ששת הימים, החטיבה בפיקוד אל"ם עמנואל שקד, כללה 4 גדודי חי"ר - גדוד 32 בפיקוד סא"ל משה בן דרור, גדוד 33 בפיקוד סא"ל יצחק חלפון, גדוד 34 בפיקוד סא"ל שמחה אסף, וגדוד 92 בפיקוד רס"ן רן בר גיורא, גדוד חי"ם - גדוד 920 בפיקוד סא"ל אריק נחמקין, פלס"ר (פלוגת סיור) 78 בפיקוד רס"ן עזרא אוריון, פלחה"ן (פלוגת חיל הנדסה) 858 בפיקוד סגן אמנון ארז, פח"ח (פלוגת חיל רפואה) 493 בפיקוד רס"ן שמואל מנסור, פלחי"ק (פלוגת קשר) 356 בפיקוד סגן גיורא שני, גנ"ט – גדוד תותחי 90 מ"מ נגד טנקים שנגררו על ידי טרקטורים, חמ"ץ (חיל משטרה צבאית) 446 בפיקוד סגן אבנר מכס, גמ"כ (גדוד מרגמות כבדות) 337 בפיקוד סא"ל יעקב דיבון. החטיבה גויסה במהלך ה-18 וה-19 במאי 1967, והחלה להתחפר ולהניח מוקשים, בסיוע גדוד 602 שצורף לחטיבה. ב-2 ביוני בהיתקלות עם כוח סורי נהרגו שני לוחמים מהפלס"ר. ב-3 ביוני נהרג לוחם מגדוד 32 באש דו"צ על ידי כוח מגדוד 602. ב-4 ביוני כוח סורי שניסה לצלוח את הירדן נהדף על ידי גדוד 32 ואש ארטילרית.
ב-9 ביוני החל השתתפה החטיבה בהבקעה לרמת הגולן. המאמץ העיקרי תוכנן לגזרה הצפונית דרך גבעת האם (מעל כפר סאלד), אך דוד אלעזר הורה על תקיפה באזורים נוספים כדי למנוע מהסורים לזהות את המאמץ העיקרי. בבוקר 9 ביוני הורה מפקד החטיבה עמנואל שקד לגדוד 33 שלא הועסק בקו המוצבים לכבוש את מוצבי דרדרה ותל הילאל. בהמשך הבקיעה החטיבה אל רמת הגולן, תוך שהיא תוקפת בכמה מאמצים:
כוח א' - גדוד 33 בפיקוד סא"ל יצחק חלפון חצה ראשון את הגבול ותקף רגלית את דרדרה ותל הילאל, ולאחר מכן סייע בכיבוש מוצבי ג'לבינה. הגדוד איבד 22 מחייליו בקרב זה וביניהם מפקד הגדוד, יצחק חלפון.
כוח ב' - גדוד 32 בפיקוד משה בן דרור (מוריס) חצה בגשר בנות יעקב, עלה ברגל בציר הדרך לבית המכס העליון והגיע עד מחנות עליקה.
כוח ג' - גדוד 92 בפיקוד רן בר גיורא צלח את הירדן בגזרת אלמגור והשתלט על מוצבי השפך, בית הבק, מוצבי הכפר משפע ומוצב בית הקברות.
כוח ד' - גדוד 34 בפיקוד שמחה אסף הגן בגזרת דן, דפנה, שאר ישוב, כפר סאלד וגונן, והדף התקפות סוריות. בהמשך כבש את אזור נוחילה והשתלט על הכפר ראג'ר.
כוח ה' - הפלס"ר בפיקוד עזרא אוריון פרץ דרך דרבשייה כבש את עין טינה, ונלחם במוצבי דוריג'את, מורתפע ודרומה בציר המערבי במורד הירדן עד לגבעה 62. בהמשך חבר לכוח ב' בפיקוד מוריס והמשיך למחנות "עליקה".
במהלך הקרבות נהרגו 40 מלוחמי החטיבה.
לאחר המלחמה הפכה לחטיבה 820 קיבלה אחריות על מרחב רמת הגולן ובסיסה מוקם במחנה יצחק ("נפח") על שמו של חלפון.
לאחר מלחמת העצמאות > מלחמת יום הכיפורים

החטיבה בפיקוד אל"ם צבי בר גויסה ביום שבת, 6 באוקטובר, עם פרוץ המלחמה. גדודי החטיבה השתתפו בהגנה על גשרי הירדן ובלחימה במחבלים בהר דב. גדודי המילואים וגדוד המרגמות של החטיבה התפרסו בגבול הלבנון, והסיירת השתלבה בלחימה ברמת הגולן. בהמשך לחמה החטיבה במלחמת ההתשה במובלעת הסורית.
בסוף המלחמה השתתפה החטיבה במבצע קינוח, כאשר המח״ט יחד עם גדוד 92, נשלחו לסייע לכוחות גולני וצנחני המילואים בסריקה וטיהור החרמון. תאג"ד 92 התמקם בחניון שעל יד הרכבל התחתון וטיפל בפצועים הרבים מהקרב של חטיבת גולני, ובמקביל שאר לוחמי הגדוד סרקו את רכס החבושית ולקחו בשבי מספר לוחמי קומנדו סורים.
בינואר 1974, בתקופת ההתשה שלאחר מלחמת יום כיפור, נהרגו ארבעה לוחמי פלוגה ג' מגדוד 32 בהפגזה סורית בסמוך לתל פארס. אנדרטה הוקמה בסמוך למקום נפילתם
לאחר מלחמת העצמאות > מלחמת לבנון

לאחר המלחמה הפכה החטיבה לחטיבת חי"ר ושמה שונה לחטיבה 609. החטיבה אוישה על ידי לוחמים יוצאי חטיבת גולני. במלחמת לבנון הראשונה נלחמו כוחות החטיבה בגזרה המרכזית.
לאחר מלחמת העצמאות > מלחמת לבנון השנייה

החטיבה, תחת פיקודו של אל"ם שלומי כהן, לקחה חלק במלחמת לבנון השנייה. גדוד 7012 של החטיבה, עליו פיקד סא"ל רוני בן חיים, לחם ברציפות במרחב הכפרים רג'מין, שיח'ין וג'יבין במשך חמישה עשר ימים. במהלך הלחימה הרג הגדוד עשרות מחבלים, שבה שלושה מחבלי חזבאללה והשמיד אמצעי לחימה רבים. כמו כן כבש הגדוד בזמן קצר את הצומת המקשר בין הכפרים רג'מין ושיחין, שטח מפתח אוגדתי שאפשר את הכרעת הקרב במרחב. כמו כן סיפק הגדוד סיוע הומניטארי לכמה עשרות אזרחים לבנונים, ובכלל זה מתן סיוע רפואי. בעקבות הדבקות במשימה, העמידה במשימות והמוסר שהפגין הגדוד בלחימה, העניק אלוף פיקוד הצפון, גדי איזנקוט, בספטמבר 2007 לגדוד צל"ש אלוף "על שהראה דבקות במשימה וחתירה לניצחון, אחריות, דוגמה אישית, משמעת ומקצועיות". לאחר המלחמה הופיעו בתקשורת טענות של חיילי היחידה על העדר פקודות, על אימונים לא רלוונטיים, חוסר בציוד, וטענות מצד הדרג הפיקודי על מוטיבציה לקויה של החיילים. מקצת מחיילי היחידה שיצאו למסע העלו טענות על חוסר באספקה, חוסר בהכנה, ציוד לקוי, מודיעין לקוי, וכי מטרת המבצע לא הייתה ברורה. מ"פ בחטיבה תיאר את אחד מימי הלחימה במילים: "היה להם יום קשה במיוחד עם היתקלויות ופצועים וכן עם בעיות מים ומזון קשות מאוד. אני מדבר עם ערן המג"ד ומבין שיש צורך בשיירה נוספת במהירות לטובת מזון ומים נוספים, ציוד קשר וסוללות וכן מדים וציוד אישי לחיילים וכמובן סיגריות."
גדוד 8101 של החטיבה המשיך דרך הכפרים רג'מין ושיח'ין, בהם שהה גדוד 7012, למרחב ראס אל ביידה במערב. הגדוד נתקל בדרכו אל הכפר במספר מחבלים שנהרגו בקרב, וכן נפצעו מספר חיילים. הגדוד שהה במרחב במשך שבועיים, והוחלף יומיים לאחר כניסת הפסקת האש לתוקף בחיילי חטיבת הצנחנים. את דרכו חזרה לגבולות הארץ ביצע הגדוד במהלך רגלי שארך פחות מלילה אחד.
לאחר מלחמת העצמאות > מלחמת חרבות ברזל

החטיבה גויסה בשמחת תורה, ה-7 באוקטובר, לשמירה על גבול הצפון. תוך 12 שעות ראשוני הכוחות הגיעו לקו הגבול. החטיבה השתתפה בקרב ההגנה מעל לארבעה חודשים בגזרת הצפון, והסבה אבדות לאויב. במשימת ההגנה על גבול הצפון נהרג רס״ל עומר בלווה מפגיעת נ"ט.
במהלך חודש יוני גויסה החטיבה פעם נוספת לגזרת עזה ותפסה את מסדרון נצרים. ב-20 ביוני 2024 במהלך אירוע ירי פצמ"רים של חמאס משכונת זיתון בעיר עזה- לעבר ציר נצרים נהרגו שני לוחמים מהחטיבה, רס"ל סעדיה יעקב דרעי ורס"ל עומר סמדג'ה, מפגיעת פצמ"ר.
בתחילת אוקטובר 2024 נקראה החטיבה שוב לצפון המדינה, לצד יחידות מילואים נוספות של אוגדת הגליל (חטיבת אלון וחטיבה 8). ב-7 באוקטובר 2024 לפנות בוקר יחידות אלו נכנסו לפעילות בדרום לבנון. החטיבה פעלה בין היתר במרחב הכפרים מיס אל-ג'בל וחולא ובהם השמידה תשתיות טרור וחיסלה מחבלים רבים, בנוסף הייתה החטיבה הראשונה להגיע אל נהר הליטני.
מפקדי החטיבה

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| סא"ל דן אבן | 1947–1948 | מקים החטיבה ומפקדה הראשון |
| סא"ל צבי גרמן | 1948 | לימים מפקד חטיבת כרמלי וראש מטה פיקוד מרכז |
| סא"ל בן ציון פרידן | 1948–1949 | לימים מפקד חטיבה 8 ומייסד עמותת "אלכסנדרוני" |
| סא"ל בנימין צור | 1949–1950 |  |
| סא"ל דב ירמיה | 1950 | לימים מפקד בה"ד 4 |
| סא"ל יוסף אל נחם | 1950–1951 |  |
| אל"ם מתתיהו דגן (קורנפלד) | 1951–1952 | לימים קונסול ושגריר במשרד החוץ |
| אל"ם יחזקאל פנט | 1952–1955 | לימים ראש הג"א |
| אל"ם נחום גולן | 1955–1964 | מפקד חטיבת גולני במלחמת העצמאות |
| אל"ם אורי ביידץ | 1964–1967 | לימים מפקד חטיבת הנגב |
| אל"ם עמנואל שקד | 1967–1968 | מפקד החטיבה במלחמת ששת הימים. לימים קצין חי"ר וצנחנים ראשי |
| אל"ם יעקב שטרן | 1968–1970 | לימים ראש מטה פיקוד הצפון |
| אל"ם אפרים חירם | 1970–1971 | לימים מפקד עוצבת הגליל |
| אל"ם צורי שגיא | 1971–1973 | לימים מפקד אוגדה 81 |
| אל"ם צבי בר | 1973 | מפקד החטיבה במלחמת יום הכיפורים. לימים מפקד מג״ב |
| אל"ם אורי שמחוני | 1973–1974 | לימים נספח צה״ל בארצות הברית |
| אל"ם מנחם עינן | 1974–1975 | לימים עוזר הרמטכ״ל |
| אל"ם אשר דר | 1975–1977 | מעוטר צל"ש אלוף ועיטור העוז |
| אל"ם פנחס קופרמן | 1977 | ממלא מקום |
| אל"ם גיורא ענבר | 1977–1978 |  |
| אל"ם עודד ניר | 1978–1980 | לימים מפקד אוגדה 85 |
| אל"ם חגי לוי | 1980–1983 | לימים ראש מטה פיקוד המרכז |
| אל"ם יצחק ברעם | 1983–1984 | אביו של סגן הרמטכ״ל, אלוף |
| אל"ם אפי איתם | 1984–1987 | מעוטר עיטור המופת, לימים מפקד עוצבת הגליל |
| אל"ם גיורא ענבר | 1987–1990 | לימים מפקד עוצבת אתגר |
| אל"ם רזי יהל | 1990–1992 | מעוטר עיטור המופת, לימים ראש מטה פיקוד הצפון |
| אל"ם אהרון זיו | 1992–1995 | לימים נספח צה״ל ביפן |
| אל"ם צפריר בן זאב | 1995–2000 |  |
| אל"ם יריב קריגר | 2000–2004 |  |
| אל"ם שלומי כהן | 2004–2006 | מפקד החטיבה בזמן מלחמת לבנון השנייה |
| אל"ם אשר בן לולו | 2006–2007 | לימים ראש מטה פיקוד הצפון |
| אל"ם אורן אבמן | 2007–2009 | לימים מפקד עוצבת עידן |
| אל"ם רסאן עליאן | 2009–2011 | לימים מתאם פעולות הממשלה בשטחים |
| אל"ם דוד זיני | 2011–2014 | לימים מפקד הגיס המטכ"לי |
| אל"ם יואב ירום | 2014–2017 | ראש מטה חטיבת גולני במלחמת חרבות ברזל |
| אל"ם חזי נחמה | אוגוסט 2017 - ספטמבר 2019 | מעוטר צל"ש אלוף |
| אל"ם ישראל פרידלר | ספטמבר 2019 - אפריל 2022 | מעוטר צל"ש מפקד אוגדה, לימים מפקד חטיבת ביסלמ"ח |
| אל״מ רועי תימור רוסו | אפריל 2022 -אוגוסט 2022 | ממלא מקום |
| אל"ם גיל ורנר | אוגוסט 2022 -אוגוסט 2024 | מפקד החטיבה במלחמת חרבות ברזל |
| אל"ם משה פסל | 21 באוגוסט 2024 - |  |
לקריאה נוספת

רם אורן, "לטרון", הוצאת קשת, 2002
עֻזי קורן "אוֹר בַּזָּלוֹת", הוצאת "סער" והמחבר 1991
עֻזי קורן "גִבעוֹת דָאמוּר, שָׁם..." ,הוצאת "גוונים" 2011
אלישיב שמשי, "עוד ניצחון כזה... על רוח לחימה במלחמת לבנון השנייה", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2013
גל הירש, סיפור מלחמה סיפור אהבה, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2009, מסת"ב 9789654828109
מאיר פינקל, הפקת לקחים ברמה הטקטית במלחמת העצמאות - חלון לשני דפוסי ארגון צבאי, בתוך: מלחמה המעצבת הראשונה - שבעה מאמרים במלאת שבעים שנה למלחמת העצמאות, מודן, משרד הביטחון וצה"ל/המחלקה להיסטוריה, 2018, עמודים 113–150
הערות שוליים

↑  תולדות החטיבה
↑  אנדרטה לארבעה נופלים מפלוגה ד' בגדוד 32, אתר יזכור
↑  רועי שרון, אות הצטיינות למ"פ שהודח והוחזר, באתר nrg‏, 13 במרץ 2007
↑  נחום ברנע, יומן מלחמה, באתר ynet, 9 בדצמבר 2009
↑  יובל פיס, חוקר מלחמת לבנון השנייה מציג: הבעיות האמיתיות שהתגלו בשטח, סופהשבוע, ‏ 09.08.2013.
↑  צל"ש יחידתי - גדוד 7012 חטיבת אלכסנדרוני, באתר הגבורה, מתוך "אתר הגבורה".
↑  מלחמת לבנון השנייה באתר חטיבת אלכסנדרוני
↑  יעל אייל, סמ"ר עומר בלוה ז"ל חזר למלחמה ונפל בקרב יובא היום למנוחות, באתר הרצליה ניוז, ‏2023-10-22
↑  תפילת שחרית אחרונה בעזה: התמונה של סעדיה דרעי שעות לפני שנהרג, באתר ערוץ 7
↑  האם השכולה ללי דרעי: "סעדיה לא נפל. סעדיה עלה", באתר ערוץ 7
↑  אורן התבשר על נפילת בנו ביום הולדתו, באתר ערוץ 7
↑  אורן סמדג'ה בהלוויית בנו: "אני אומר לחיילים - תרימו את הראש, אל תעצרו עד שננצח", באתר ערוץ 7
↑  רענן בן צור, מאיר תורג'מן, עומר וסעדיה נפלו בעזה: "האור חייב לנצח את החושך. צריך הכרעה מוחלטת", באתר ynet, 21 ביוני 2024
↑  לאומנות (2024-10-07), המלחמה בישראל | היום ה-367, נבדק ב-2024-10-07
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370729205171 
לוחמים מהפלוגה הדתית של חטיבת אלכסנדרוני, 1948
אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בנתניה ל-449 חיילי החטיבה שנהרגו במלחמת העצמאות
אנדרטה בכפר סבא לזכר חללי החטיבה שנהרגו ב"מבצע מדינה"
אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בגבעת כ"ח, ליד הכפר קולה
חמ"ל החטיבה במהלך מלחמת יום הכיפורים, מפקד החטיבה צבי בר משמאל
מדבקה לזכרו של רס"ל עומר סמדג'ה שנפל בקרב במרכז רצועת עזה
לוחמי חטיבת אלכסנדרוני חוצים את נהר הליטני במהלך התמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל, נובמבר 2024
אנדרטה בתל השומר
שלומית מנדל

| --- | --- |

שלומית מנדל
 לידה:  9 ביולי 1976 (בת 48)
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 http://shlomitmandel.com
 פרופיל ב-IMDb
 
שלומית מנדל, תיאטרון Magicopolis, סנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית
שלומית מנדל, Magicopolis
שלומית מנדל (נולדה ב-9 ביולי 1976) היא שחקנית ומטפלת באמצעות דרמה (תרפיסטית) ישראלית.
קורות חייה

שלומית מנדל גדלה בשכונת אחוזה בחיפה ולמדה בבית הספר הריאלי בחיפה. אמה היא ד"ר לעבודה סוציאלית ומגשרת ואביה הוא רואה חשבון, לה אח ואחות גדולים ממנה. מנדל החליטה להיות שחקנית אחרי שצפתה בהופעתה של הולי האנטר בסרט "הפסנתר" כשהייתה בת 17.
בצה"ל שירתה כמאבחנת מחקר בבאלי"ש (בסיס אימון ליחידות שדה). בתום שירותה הצבאי נסעה לטיול בהודו, תאילנד ונפאל. הפעם הראשונה בה שיחקה הייתה בעת טיולה בהודו, בסרט Aflatoon‏ (1997). הייתה לה סצנה קטנה לצד השחקן הבוליוודי הנודע אקשאיי קומאר.
לאחר שובה לישראל עברה להתגורר בגבעתיים ושיחקה בתפקיד רוח רפאים ב"דו"ח איבגי סוויסה" (1998), לצד משה איבגי ומאיר סוויסה. היא בוגרת המסלול התלת-שנתי בבית צבי (2000). ב"החיים זה לא הכול" (2001) גילמה את דמותה של סיגי חברתו ההפכפכה של מיקי ברנשטיין (עידן אלתרמן). שיחקה בסרטו של ערן ריקליס "פיתוי" (2002), לפי ספרו של רם אורן. היא גילמה את דמותה של דניאלה, שחקנית שמשחקת מזכירה במשרדה הפיקטיבי של מירב בנימיני (אורנה פיטוסי) שמנסה להפיל בפח את עמי מור (שרון אלכסנדר), כנקמה על כך שהפיל בפח את חברתה הטובה דפנה עילם (דפנה רכטר). בדרמה המשפטית "פרנקו וספקטור" (2003) שיחקה אחות של אדם שנהרג ביחד עם אשתו בתאונת דרכים והיא מנסה לזכות בחזקה על תינוקם שנשאר בחיים והיא מואשמת שהיא עושה זאת כדי לזכות בירושה.
ב-2004 טסה שלומית מנדל לארצות הברית והשתתפה במופע הקסמים Escape Reality בתיאטרון Magicopolis בסנטה מוניקה, קליפורניה. ב-2005 למדה משחק מול מצלמה אצל ג'ואל אשר בלוס אנג'לס. כששבה לישראל עשתה תואר ראשון בבימוי ובהוראת התיאטרון בסמינר הקיבוצים. הופיעה בתפקיד קטן בסרט הקולנוע "חיי אהבה", בבימויה של מריה שרדר, לפי הרומן פרי עטה של צרויה שלו (2006).
בתיאטרון שיחקה בהצגות " הכל יחסי...ממממ" בבימויה של מיכאלה ליקא וב"דודה פרידה: המוזיאון" מאת ובבימויה של נעמי יואלי (החליפה את הדס קלדרון ונסעה עם ההצגה לפסטיבל בברלין), שתיהן בתיאטרון תמונע. שיחקה בהצגת הילדים "מילים קסומות", המבוססת על שירי ילדים ידועים.
מנדל שיחקה בתפקיד לאה רוקח במיני-סדרה "גיא אוני" ששודרה בערוץ 1, בבימויו של דן וולמן (2011) ובתפקיד אורח בסדרה "רמזור". הופיעה בוידאו קליפים "איפה את" של אייל קופמן (2004) ו"תוך כדי תנועה" של דנה ברגר (2009). עשתה סרטי תדמית לקוקה-קולה והתעשייה האווירית ושיחקה בפרסומות לביטוח ישיר, 013 ברק ופפסי קולה.
שלומית מנדל למדה פסיכודרמה במשך שנה בשלוחת אוניברסיטת לסלי בישראל. אחר-כך סיימה תואר שני בטיפול באמצעות דרמה תרפיה באוניברסיטת חיפה. בעבודת התזה שלה בדקה באיזו אופן משפיע התהליך הפסיכודרמטי על התמודדותם של אחים ואחיות לפגועי הנפש. עבדה עם פגועי נפש בבתי חולים פסיכיאטרים, עם מבוגרים בעלי פיגור שכלי, עם קשישים במצב סיעודי ועם ילדים המצויים על הספקטרום האוטיסטי. בעלת קליניקה פרטית, עוסקת בייעוץ מיני וחינוך למיניות בריאה, עורכת סדנאות והרצאות.
תפקידים > טלוויזיה

| סדרה/תוכנית | סוגה | ערוץ | תסריטאי | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גיא אוני | מיני-סדרה על פי הסרט | ערוץ 1 | דן וולמן על פי ספרה של שולמית לפיד | דן וולמן | לאה רוקח | 2011 |
| רמזור, עונה 2 | קומדיית מצבים | ערוץ 2 | רן שריג ואדיר מילר | אוהד פרח | מרי | 2009 |
| רמי קלינשטיין מארח |  | ערוץ 10 |  |  | נילי, גרופית |  |
| משחק מלוכלך | סרט טלוויזיה מוקומנטרי (35 דקות) | ערוץ 2 | ליאור שליין, גורי אלפי ואבי כהן | נועה אהרון | תפקיד ראשי | 2005 |
| פרנקו וספקטור | סדרת דרמה משפטית | ערוץ 2, קשת |  |  | סמדר, אחות | 2003 |
| החיים זה לא הכול, עונה 2 | קומדיית מצבים | ערוץ 2, טלעד | דניאל לפין | עדי בנימינוב | סיגי | 2002-3 |
| חקירות פרטיות בהחלט | פיילוט | ערוץ 3 |  | שי אביבי | נילי |  |
| שלום חבר (סרט קצר) |  | הערוץ הדתי |  | יוסי פורקוש | יעל, תפקיד ראשי | 2000 |
| דו"ח איבגי סוויסה | תוכנית מוקומנטרית | ערוץ 1 | אבי בוחבוט | אבי בוחבוט | מלכה בתור רוח רפאים ומלי בתור הגלגול בהווה | 1998 |
תפקידים > קולנוע

| סרטה | תסריטאי | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| חיי אהבה | מריה שרדר וליילה סטילר, על פי ספרה של צרויה שלו | מריה שרדר | חברתו של קובי | 2006 |
| פיתוי | עלמה גניהר ורם אורן, על פי ספרו של אורן | ערן ריקליס | דניאלה | 2002 |
| Aflatoon (סרט הודי) |  | Guddu Dhanoa | תיירת בקזינו | 1997 |
תפקידים > סרטים קצרים

| סרט | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- |
| הדברים הרגילים (The Usual Stuff) | דוד מורן | היא | 2011 |
| אחאחות | שמוליק נפרסטק | אחות | 2009 |
תפקידים > תיאטרון

| הצגה | תיאטרון | מחזאי | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דודה פרידה: המוזיאון | תיאטרון תמונע | נעמי יואלי | נעמי יואלי | החליפה את הדס קלדרון | 2009 |
| Escape Reality | Magicopolis, סנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית | סטיב שפיל | סטיב שפיל | תפקיד נשי ראשי | 2004 |
| מילים קסומות |  | מיכל סנונית, שלומית כהן-אסיף, לאה נאור, דתיה בן-דור ויהודה אטלס | מיקי בן-יוסף |  | 2003 |
| הכל יחסי...ממממ | תיאטרון תמונע | איסי ממנוב | מיכאלה ליקא | האמא | 2000 |
מקרנה לילדים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בימוי:  זיו כנרי
 הופק בידי:  מאיה רוטשילד
 תסריט:  ליאור אבורמן עידן
 עריכה:  אביב פרס
 שחקנים ראשיים:  דנה דבורין חנוך רעים
 מוזיקה:  ליאור אבורמן גיא ליטבק גרי ולדובסקי
 צילום:  דרור שמחוני
 חברת הפקה:  קלסיקלטת, ומרתון הפקות
 הקרנת בכורה:  1996
 משך הקרנה:  33 דקות
מקרנה לילדים היא קלטת ילדים שהופקה על ידי "קלסיקלטת", ומרתון הפקות ויצאה בשנת 1996.
תקציר

מקרנה לילדים זוהי קלטת שירי ריקוד מקפיצים מכל העולם עם מילים בעברית בתרגומה של הסופרת ליאור אבורמן עידן ובהנחיית דנה דבורין.
הפקה ושידור

הקלטת צולמה בקיבוץ עין גב שבכנרת.
בעקבות ההצלחה של הקלטת יצאה באותה השנה קלטת דומה בשם "מועדון גן הרקדנים" בהנחייתה של גלית גיאת שלדמותה קוראים מקרנה ובקלטת ישנם גם שירים שדומים לקלטת המקורית. שנה לאחר מכן בשנת 1997 יצאה קלטת המשך בשם "מקרנה לילדים 2" בהנחייתה של דנה דבורין.
הדמויות והשחקנים

דנה דבורין
חנוך רעים ־ דמויות שונות
טליה גיחון ־ ילדה
חני מילר ־ ילדה
השירים בקלטת

מקרנה
צ'יקי צ'יקי טה
אגאדו
קוקוג'מבו
סבא דינו
למבדה
הנדז אפ
שיר הציפורים
לט קיס
הילה הילה היליי
ראו גם

מועדון גן הרקדנים – קלטת דומה.
מקרנה לילדים 2 – קלטת המשך.
הערות שוליים

1 2   מקרנה לילדים 1996 Hebrew Macarena for Children, סרטון בערוץ "almog141", באתר יוטיוב (אורך: 33:10)
↑   קלטת ילדים - גן הרקדנים, סרטון בערוץ "Itay Lipka", באתר יוטיוב (אורך: 00:33)
↑   פרסומת לקלטת מועדון גן הרקדנים 1997, סרטון בערוץ "sigal cohen", באתר יוטיוב (אורך: 00:22)
↑   פרסומת לקלטת מקרנה לילדים 2 1997, סרטון בערוץ "sigal cohen", באתר יוטיוב (אורך: 00:30)
מאשאפ

מאשאפ, בוטלג או באסטרד-פופ הוא סוגה מוזיקלית שנוצרת משילוב של מספר יצירות מוזיקליות שונות לכדי יצירה מוזיקלית חדשה אחת.
היסטוריה

בעוד ששילוב יצירות שונות ביצירה חדשה קיים החל מראשית המוזיקה המוקלטת, אלבומי מחרוזות להיטים היו פופולריים בשנות השבעים ושילוב דגימות במוזיקה הוא יסוד חשוב של מוזיקת ההיפ-הופ והמוזיקה האלקטרונית, המאש-אפ התפתח לז'אנר בפני עצמו רק בתחילת שנות האלפיים.
הז'אנר נכנס לתודעת המיינסטרים כאשר דיינג'ר מאוס הציג לעולם את האלבום האפור שלו - שילוב בין האלבום הלבן של הביטלס והאלבום השחור של ג'יי-זי.
מאפיינים

מהז'אנר מתפתחים תתי-ז'אנר וסגנונות רבים.
הז'אנר, ששם דגש על מקוריות ומעוף ואינו דורש ציוד הקלטה אלא רק תוכנות עריכה הזמינות לכל, מזמין כל חובבן לנסות לערבל את שיריו האהובים ולהעלותם לרשת האינטרנט.
אלמנט נוסף בז'אנר הוא בחירת שמות הקטעים כאשר לרוב יהיה ניסיון לחבר או להלחים את כותרות הקטעים המקוריים לידי כותרת חדשה שתיתן משמעות נוספת לשם.
אמנים בולטים

2manyDJs
The Kleptones
Girl Talk
Max Tannone
hardwell
DJ Earworm
DJ Braindead
Daniel Kim
Tim Wilson
ניל סיסרגה
ArtOnBeat (טל כהן)
ראו גם

YouTube Poop
תפילת חנה

חנה מקדישה את בנה שמואל.
תפילת חנה היא תפילה שהתפללה חנה לה' על הולדת בנה הראשון, שמואל הנביא, לאחר עשר שנות עקרות. את התפילה התפללה כאשר העלתה והקדישה את בנה לעבודת ה' במשכן שילה, ולהתלמד אצל עלי הכהן.
זהות מחברת התפילה

על פי פשוטו של מקרא חנה היא שחיברה תפילה זו, כתפילת הודיה על הולדת שמואל. אך יש שכתבו שייתכן כי תפילה זו הייתה ידועה קודם לכן, וחנה מצאה תפילה זו כמתאימה למצבה.
תפילה זו היא התפילה השנייה של חנה המוזכרת בתנ"ך. התפילה הראשונה, היא התפילה שהתפללה חנה לפני שהתעברה, ובה היא ביקשה מאלוהים שתזכה לבן, וממנה למדו חז"ל דינים רבים בתפילת עמידה.
מקבילות פנים מקראיות

קווים מקבילים קיימים בין שירת דוד לתפילת חנה. מילים דומות מופיעות בשתי השירות, בתחילתן ובסיומן:
בתפילת חנה: "רָמָה קַרְנִי בַּה'; רָחַב פִּי עַל-אוֹיְבַי, כִּי שָׂמַחְתִּי בִּישׁוּעָתֶךָ"(ספר שמואל א', פרק ב', פסוק א') ובשירת דוד: "מָגִנִּי וְקֶרֶן יִשְׁעִי."
בסוף תפילת חנה נאמר (ספר שמואל א', פרק ב', פסוק י'): "וְיִתֶּן-עֹז לְמַלְכּוֹ, וְיָרֵם קֶרֶן מְשִׁיחוֹ ", בסוף שירת דוד נכתב (ספר שמואל ב', פרק כ"ב, פסוק נ"א): "מגדיל (מִגְדּוֹל), יְשׁוּעוֹת מַלְכּוֹ; וְעֹשֶׂה-חֶסֶד לִמְשִׁיחוֹ ". השירה הראשונה בספר שמואל היא שירת חנה והשירה האחרונה בו היא שירת דוד.
תפילת חנה בליטורגיה היהודית

יש נוהגים לומר את תפילת חנה כחלק מההקדמה לתפילת שחרית או במועדים אחרים. בעבר הייתה אמירת תפילת חנה מקובלת רק בחלק מקהילות הספרדים ועדות המזרח, אך במשך הזמן התפשטה אמירתה בקהילות השונות וכיום היא מובאת במרבית הסידורים בנוסח הספרדים, אמירת תפילה זו כבר נזכרה בשו"ת יוסף אומץ לחיד"א.
כיום פסוקים אלו ותוספת של פסוקים מתהילים, דניאל איוב ומיכה מהוים תפילה המקובלת בעיקר אצל יהודי ספרד ויוצאי עדות המזרח כפתיחה לתפילת שחרית. וקטע תפילה הנאמר לאחר ברכות התפילין והנחתם.
בסידורים ספרדיים ישנים כדוגמת תפילת החדש, התפילה מובאת לפני ברכות התורה, אך החיד"א מסייג את אמירתה רק לאחר אמירת ברכות התורה, כיוון שהיא מכילה פסוקים, ובעקבות גישה זו ברוב הסידורים הספרדיים כיום היא נדפסת לאחר ברכות התורה.
בשבתות ובימים טובים נהוג לא לומר את הפסוק "אל תשמחי אויבתי לי כי נפלתי קמתי כי אשב בחושך ה' אור לי" משום שאין מזכירים צער ביום השבת.
בנוסף, התפילה נקראת בכל הקהילות כחלק מההפטרה ביום ראשון של ראש השנה.
תפילת חנה בליטורגיה היהודית > אמירתה על פי הקבלה

על פי הקבלה הטעם לאמירת התפילה הוא "שהאומרו כורת החיצונים שמעכבים את התפילה כמו שסיימה חנה בתפלתה ה' יחתו מריביו".
לקריאה נוספת

הרב אמנון בזק, "זמן חיבורה של תפילת חנה", בתוך א' בזק (עורך), בראש השנה ייכתבון: קובץ מאמרים על ראש השנה, אלון שבות תשס"ג, עמ' 207–215.
יעל לוין, "'ותתפלל חנה': על פרשת חנה ותפילתה בליטורגייה", מסכת ד (תשס"ו), עמ' 81–111.
מ' סיגל, "'כי אל דעות ה' ולא [קרי ולו] נתכנו עללות' (שמ"א ב', ג): נוסח, פרשנות ותאולוגיה", שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום יג (תשס"ב), עמ' 83–95.
אוריאל סימון, הסיפור על הולדת שמואל, קריאה ספרותית במקרא סיפורי נביאים, הוצאת מאגנס, ירושלים 1997.
י"ת, רדאי, "עיונים בפיוטי ספר שמואל", בתוך חיים גבריהו ואחרים (עורכים), ספר זר כבוד, ירושלים תשכ"ח, עמ' 355–366.
סידור תפילת ירושלים הוצאת לוגאסי, עמ' טו-טז
הרב בן ציון מוצפי, שו"ת מבשרת ציון, חלק א' סימן ח
הערות שוליים

↑  פירוש אברבנאל.
↑  אוריאל סימון, הסיפור על הולדת שמואל, קריאה ספרותית במקרא סיפורי נביאים, הוצאת מאגנס ירושלים 1997; הרב אמנון בזק, תפילת חנה, שיעורים בספר שמואל, באתר "תורת הר עציון".
↑  ספר שמואל א', פרק א', פסוקים י'–י"ג.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"א, עמוד א'
↑  יאיר זקוביץ, צבת בצבת עשויה: מה בין מדרש פנים מקראי למדרש חוץ מקראי, תל אביב, עם עובד, 2009, עמ' 269-268
↑  סימן סו
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ל"א, עמוד א'; שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תקפ"ד, סעיף ב'.
↑  עבודת התמיד דף לג עמוד ב
| ספר שמואל |
| --- | --- | --- |
| תקופת עלי הכהן | הולדת שמואל • תפילת חנה • נבואת בית עלי • מלחמת אבן העזר הראשונה |  |
| תקופת שמואל הנביא | ארון הברית בשדה פלשתים • החזרת ארון הברית לישראל• קרב מצפה • בקשת המלך • משפט המלך • תוכחת שמואל לעם |  |
| תקופת שאול המלך לפני משיחת דוד | משיחת שאול למלך • מלחמת שאול ונחש העמוני • מלחמת מכמש • יהונתן ויערת הדבש • מלחמת שאול בעמלק |  |
| תקופת שאול המלך לאחר משיחת דוד | משיחת דוד למלך • דוד וגוליית • ניסיונות שאול להמית את דוד • מבחן ראש החודש • בריחת דוד אל אכיש • הטבח בנוב עיר הכהנים • מרדף שאול אחר דוד במדבר יהודה • מפגש דוד ושאול במדבר עין גדי • סיפור נבל הכרמלי • מפגש דוד ושאול בגבעת החכילה • בעלת האוב מעין דור • מלחמת דוד בעמלק • המלחמה בגלבוע |  |
| תקופת דוד המלך בחברון | פילוג ממלכת שאול: בשורת הנער העמלקי • קינת דוד • מלחמת אבנר ויואב • רצח אבנר •  קינת דוד על אבנר • רצח איש בושת |  |
| תקופת דוד המלך בירושלים | כיבוש ירושלים בידי דוד • הקרב בעמק רפאים • העלאת ארון הברית לירושלים • נבואת נתן • מפיבושת • מלחמת דוד בעמון וארם • מעשה דוד ובת שבע • משל כבשת הרש • מעשה אמנון ותמר • רצח אמנון • האישה החכמה מתקוע • מרד אבשלום • מרד שבע בן בכרי • האישה החכמה מאבל בית מעכה • סיפור רצפה בת איה • שירת דוד • דברי דוד האחרונים • המגפה בימי דוד |  |
| דמויות בולטות | עלי הכהן • אלקנה • חנה • שמואל הנביא • שאול המלך • יהונתן בן שאול • מיכל • דוד המלך • אחימלך בן אחיטוב • אבנר בן נר • נבל הכרמלי • אביגיל • יואב בן צרויה • אבישי בן צרויה • איש בושת • אבשלום • אמנון • תמר • מפיבושת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522112605171 
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
גאוגרפיה עירונית

גאוגרפיה עירונית היא ענף בגאוגרפיה אנושית, העוסק במכלול ההיבטים הנוגעים להתיישבות בערים, היווצרות ערים והתפתחותן. נושאי המחקר שלו הן תפרוסת הערים במרחב והגורמים הגאוגרפיים המשפיעים על דרך צמיחתן של ערים על רקע נתוניהן הסביבתיים. התחום כולל גם התייחסות לבעיות עירוניות ולהתפתחותן העתידית של ערים ושל דפוסי התיישבות דומים להן – רחבים או מצומצמים יותר. ההתמקדות בערים נעה בין התייחסות לאפיוניה הייחודיים של עיר מסוימת לבין ניסיון לאפיין סוגי ערים שונים, בהקשרים שונים, שביניהם מבנה, גודל ותפקוד.
הנושאים העיקריים שבהם עוסקת הגאוגרפיה העירונית הם: גבולות העיר, מבנה הפיזי של העיר, שימושי קרקע עירוניים, דינמיקה עירונית, תפקודי עיר, תחבורה עירונית, אוכלוסייה עירונית מע"ר, תחומי השפעה של העיר, יחסי גומלין בין ערים, מדרג עירוני, ערים חדשות, הגירה בין עירונית, תכנון עירוני וטיפוסי ערים.
מבחינת מחקר, הגאוגרפיה העירונית חוקרת בעיקר את השפעתם של תהליכים עירוניים על המבנים החברתיים והפיזיים של פני האדמה. מחקר גאוגרפי עירוני יכול להיות חלק גם מגאוגרפיה אנושית וגם מגאוגרפיה פיזית.