stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Psychological refractory period

המונח psychological refractory period (ובקיצור: PRP) מתייחס בנוירופסיכולוגיה לפרק הזמן שבו תגובה לגירוי שני מואטת באופן מובהק משום שהגירוי הראשון עדיין נמצא בשלבי עיבוד. לעיכוב כזה בזמן תגובה, כשאדם נדרש לחלק קשב, יש השפעות שליליות שניכרות בתחומי מחקר רבים. ניתן לעשות שימוש בתופעת ה-PRP כדי לחקור תהליכים הדורשים חלוקת קשב כגון קריאה בקול, שימוש בשפה או נהיגה ודיבור בטלפון בו-זמנית. היחסים שבין תופעת ה-PRP לבין אישיות, גיל וצריכת אלכוהול וקפאין הם מושא למחקר גם כן.
התופעה

תופעת ה-PRP היא תוצר של פרדיגמה בה שני גירויים שונים מוצגים זה אחר זה במהירות, כאשר נדרשת תגובה מהירה לכל אחד מהם. הפרדיגמה שתוצג לשם הדגמה היא של מודל צוואר הבקבוק (central bottleneck model) המסביר את תופעת ה-PRP. ישנם מודלים שונים המסבירים תופעה זו שיוצגו בהמשך.
התופעה > רשימת המונחים בפרדיגמה הניסויית

Perceptual Analysis- עיבוד תפישתי. זהו משך הזמן מרגע הצגת הגירוי ועד לרגע בו הוא נתפש ומעובד. למען הפשטות, בפרדיגמה הבסיסית שמוצגת כאן אנו מניחים שזמן העיבוד התפישתי זהה לכל אחד משני הגירויים.
stimulus onset asynchrony -SOA. זהו משך הזמן מרגע הצגת הגירוי הראשון ועד לרגע הצגת הגירוי השני. בפרדיגמה זו, המשתנה SOA משמש כמשתנה הבלתי תלוי.
Response Selection- בחירת תגובה. זהו משך הזמן מרגע שהגירוי נתפש ועובד ועד הרגע בו הנבדק מגיב. במהלך הזמן הזה המערכת הקוגניטיבית בוחרת את התגובה המתאימה לגירוי שנתפש. לדוגמה, אם יתבקש הנבדק ללחוץ על מקש הרווח כשהוא מבחין בריבוע כחול, זמן בחירת התגובה יהיה משך הזמן מרגע שהנבדק הבחין בריבוע כחול ועד לרגע בו התחיל להזיז את ידו לעבר מקש הרווח.
Execution- ביצוע התגובה. זהו משך הזמן מרגע שהנבדק החליט על התגובה המתאימה ועד לרגע השלמת ביצועה.
Delay- עיכוב בעיבוד. זהו למעשה ה-PRP.
זמן התגובה לגירוי הראשון- סכום הזמנים של שלושה שלבים: העיבוד התפישתי, בחירת התגובה וביצוע התגובה.
זמן התגובה לגירוי השני- סכום הזמנים של ארבעה שלבים: העיבוד התפישתי, העיכוב בעיבוד, בחירת התגובה וביצוע התגובה. שלב העיכוב בעיבוד (Delay) יכול לקבל ערכים חיוביים (להאריך את זמן התגובה לגירוי השני) או את הערך 0 (לא להשפיע על זמן התגובה לגירוי השני), כתלות במשתנה SOA. משום שמשתנה זמן התגובה לגירוי השני תלוי ב-SOA (המשתנה הבלתי תלוי), זהו המשתנה התלוי בפרדיגמה זו.
התופעה > הפרדיגמה הניסויית

להלן דוגמה לפרדיגמה ניסויית של PRP. בפני הנבדק שתי מטלות. המטלה הראשונה דורשת מהנבדק ללחוץ על מקש האות 'מ' במקלדת באמצעות האצבע הימנית כאשר על המסך מופיע ריבוע ירוק. המטלה השנייה דורשת מהנבדק ללחוץ על מקש האות 'ה' במקלדת באמצעות האצבע השמאלית כאשר על המסך מופיעה הספרה '3', וללחוץ על האות 'ב' באמצעות האמה השמאלית כאשר על המסך מופיעה הספרה '4'.
לאורך מספר ניסיונות, הזמן שבין הופעת הגירוי של המטלה הראשונה לבין הופעת אחד מהגירויים של המטלה השנייה (SOA) משתנה. כך לדוגמה, ערך המשתנה SOA יהיה לעיתים 150 מ"ש ולעיתים 1000 מ"ש. זמן התגובה למטלה השנייה יהיה ארוך יותר כאשר ה-SOA יעמוד על 150 מ"ש מאשר הוא יעמוד על 1000 מ"ש. משתנה העיכוב בעיבוד (Delay) מתאפס דווקא כאשר ה-SOA הוא ארוך ולא קצר.
ראו גם

זיכרון עבודה
עומס קוגניטיבי
היצף מידע
מודל צוואר הבקבוק כהסבר לתופעת ה-PRP. ההנחה במודל זה היא כי שלב בחירת התגובה (Response Selection) יכול להתמקד במטלה אחת בלבד בכל זמן נתון. לכן, שלב בחירת התגובה של המטלה השנייה מתעכב עד ששלב בחירת התגובה של המטלה הראשונה מסתיים.
כאשר ה-SOA מתארך דיו כך ששלב העיבוד התפישתי (Perceptual Analysis) של המטלה השנייה מסתיים עם שלב בחירת התגובה (Response Selection) של המטלה הראשונה, משתנה העיכוב בעיבוד (Delay) מתאפס, וזמן התגובה למטלה השנייה זהה לזה של המטלה הראשונה
ברונה גלאגר

| --- | --- |

 לידה:  26 באפריל 1972 (בת 52) דרי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 https://www.bronaghgallagher.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ברונה גלאגר (באנגלית: Bronagh Gallagher, מבוטא גלאהר; נולדה ב-26 באפריל 1972) היא זמרת ושחקנית צפון אירית.
בשנת 2020 היא דורגה במקום ה-33 ברשימת שחקני הקולנוע האירים הגדולים של האייריש טיימס.
קרירה

גלאגר נולדה בדרי שבצפון אירלנד. בנעוריה עסקה בפעילות דרמטית ומוזיקלית במסגרת בית הספר ובתיאטרון חובבים מקומי בשם "להקת תיאטרון אוקגרוב. היא גם הייתה זמרת רקע של להקה מקומית בשם "The Listener".
קריירה

הפריצה הגדולה של גלאגר הייתה ב-1991 כשכיכבה בתפקיד ברני בסרט "הקומיטמנטס". היא המשיכה לשחק בסרטים כגון "ספרות זולה" ו"מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום". תפקידים נוספים שלה בקולנוע היו בסרטים "מכנסי הרעם", "You, Me & Marley", "לתפוס את ג'ק", "טריסטן ואיזולדה", "הזדמנות אחרונה לאהבה", "שרלוק הולמס" ו-"Grabbers".
על הבמה הופיעה גלאגר בסיבוב הופעות עם Théâtre de Complicité בהפקה של המחזה "The Street of Crocodiles", ובהפקה של התיאטרון המלכותי הלאומי של המחזה "סוס מלחמה" בתפקיד רוז נראקוט.
ב-2004 יצא לאור האלבום הראשון של גלאגר "Precious Soul" בלייבל Salty Dog Records בהפקת ג'ון ריינולדס. באלבום משתתף בריאן אינו בשירים "He Don't Love You" ו-"Hooks". גלאגר הלחינה את רוב שירי האלבום, תופפה ושרה כסולנית.
ב-2009 כיכבה גלאגר בסרט הקומדיה "Faintheart" בהפקת מייספייס / ורטיגו פילמס. ב-2012 שיחקה בסדרת הטלוויזיה הקומית "פראמפייס" של ערוץ BBC Three.
בטלוויזיה שיחקה גלאגר בתפקיד אמו של ניק בדרמה של ה-BBC "ניק ניקלבי". היא גילמה את טרישה מיהאן בסדרת הדרמה "The Field of Blood" ואת אדה מייסון בעונה השנייה של הסדרה "פוארו" בפרק "The Mystery of the Blue Train".
תמונה של גלאגר בדמות ברני מקלאפלין, כפי ששיחקה בסרט "הקומיטמנטס", מופיעה על בול דואר אירי שיצא ב-1996 לכבוד 100 שנה לקולנוע האירי. בתמונה מופיעים נוסף אליה גם שאר השחקנים שהופיעו בסרט "הקומיטמנטס" אנג'לין בול בדמות אימלדה קווירק, מריה דויל קנדי בדמות נטלי מרפי ורוברט ארקינס בדמות ג'ימי ראביט.
הערות שוליים

↑  Donald Clarke, Tara Brady, The 50 greatest Irish film actors of all time – in order, The Irish Times (באנגלית)
↑    Paul Kendall, ‏Whatever happened to The Commitments?, The Telegraph, 29 September 2013
1 2  Bronagh Gallagher on Internet Movie Database
↑  "Myspace, Screen West Midlands and Vertigo Films Announce Innovative Plans To Release Faintheart, The Re-enactment Themed Film Filmed On Location In Ludlow, Shropshire". Ludlow & South Shropshire Tourist Information. South Shropshire Tourism Association. 5 בינואר 2009. נבדק ב-11 בינואר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Ireland 1996: Irish Cinema Centenary". Emerald Isle Gifts, original stamps from An Post. 17 באוקטובר 1996. אורכב מ-המקור ב-2014-11-29. נבדק ב-19 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 4074855  BnF: cb17702782x (data)  GND: 1130618153  ISNI: 0000 0001 1067 3565  LCCN: no2008150543  MusicBrainz: 14e54fd3-de36-41cc-ab39-f25a50ae1379  NKC: xx0169112  SUDOC: 262038730  VIAF: 63832719   WorldCat (עם VIAF): 63832719
ג'ודה לואיס

| --- | --- |
לואיס, 2016
לואיס, 2016
 לידה:  22 במאי 2001 (בן 23) ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ודה לואיס (באנגלית: Judah Lewis; נולד ב-22 במאי 2001) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-יהודי. ידוע בזכות כיכובו בסרט האימה "השמרטפית" והמשכו "השמרטפית מכה שנית".
ביוגרפיה

לואיס נולד בארצות הברית, לאב נוצרי ממוצא בריטי וגרמני, ולאם יהודייה ממוצא אשכנזי. שני הוריו, הארה (לבית גורדון) ומארק לואיס, הם מורים למשחק בלוס אנג'לס.
קריירה

ב-2014 שיחק בסרט הטלוויזיה "Deliverance Creek" ברשת Lifetime, בכיכובה של לורן אמברוז.
ב-2015, היה בין ששת השחקנים האחרונים שנבחנו לתפקיד הראשי בסרט (שבסוף הלך לטום הולנד) הריבוט "ספיידרמן: השיבה הביתה". בנוסף בשנה זו, שיחק בפרק אחד בסדרה "CSI סייבר" ברשת CBS. בנוסף ב-2015, שיחק בתפקיד משנה בסרט הדרמה-הקומית "הרס", בכיכובו של ג'ייק ג'ילנהול. בנוסף, באותה שנה, שיחק בתפקיד זוטר בתור ג'וני יוטה הצעיר בסרט הפעולה "נקודת פריצה"(אנ'), רימייק לסרט באותו שם מ-1991.
בשנת 2016, שיחק בשישה פרקים בסדרה "משחק השתיקה" ברשת NBC.
בשנת 2017, כיכב בסרט האימה הקומי "השמרטפית"(אנ') מבית Netflix, לצד סמארה ויבינג.
בשנת 2018, כיכב בסרט האימה הקנדי "הקיץ של 84". בנוסף ב-2018, שיחק בתפקיד משנה בסרט לכל המשפחה מבית נטפליקס "להציל את חג המולד"(אנ'), בכיכובו של קורט ראסל.
בשנת 2019 כיכב בסרט האימה "אני רואה אותך", לצד הלן האנט.
בשנת 2020, כיכב גם בסרט ההמשך "השמרטפית מכה שנית"(אנ') מבית נטפליקס. בנוסף ב-2020, כיכב גם בסרט ההמשך "להציל את חג המולד: חלק שני", גם הוא מבית נטפליקס.
בשנת 2023 שיחק בתפקיד משנה בסרט האימה "Suitable Flesh" בכיכובה של הת'ר גראהם.
פילהמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | הרס | כריס מורנו |  |
| 2015 | נקודת פריצה | ג'וני אוטה הצעיר |  |
| 2017 | השמרטפית | קול ג'ונסון |  |
| 2018 | הקיץ של 84 | טמי איטון |  |
| 2018 | להציל את חג המולד | טדי פירס |  |
| 2019 | אני רואה אותך (אנ') | קונור הרפר |  |
| 2020 | השמרטפית מכה שנית | קול ג'ונסון |  |
| 2020 | להציל את חג המולד: חלק שני | טדי פירס |  |
| TBA | Lifeline | סטיבן תומאס בצעירותו |  |
| 2023 | Suitable Flesh | אסא וויט |  |
פילהמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Deliverance Creek | קיילב בארלו | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2015 | CSI סייבר | דני מץ | פרק: "Kidnapping 2.0" |
| 2016 | משחק השתיקה | גיל האריס הצעיר | 6 פרקים |
הערות שוליים

1 2  http://ethnicelebs.com/judah-lewis
1 2  http://www.jewishtampa.com/jews-in-the-news/jews-in-the-news-josh-gad-steven-spielberg-and-dustin-hoffman
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1212946065  LCCN: no2019046269  VIAF: 55154921247463590689   WorldCat (עם VIAF): 55154921247463590689 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Pie Jesu

"Pie Jesu" (בלטינית מקורית: "Pie Iesu") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן, בהשתתפות המוזיקאי פול מיילס-קינגסטון, מתוך אלבום המחזמר, Requiem, של "רקוויאם". השיר יצא לאור במרץ 1985, על ידי חברת התקליטים EMI, כסינגל מתוך הפסקול.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אנדרו לויד ובר והופק על ידי דייוויד מאריי. שם השיר נלקח מתוך הפיוט, "דיאס אירה" ומוזכר לעיתים קרובות במסגרת מוזיקלית של רקוויאם כמוטט. השיר הוקלט עשרות פעמים במרוצת השנים, תוך שאחד לאחד משיריהם הידועים ביותר של שרה ברייטמן ואנדרו לויד ובר.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-2.1 מיליון השמעות.
גרסאות כיסוי

במרוצת השנים הוקלט ובוצע השיר פעמים רבות, על ידי מוזיקאים ומוזיקאיות שונים ושונות:
Celtic Woman
שרלוט צ'ורץ'
אנדרה ריו
סיסל שירשבה
סטייפן האוזר
הפריסטס
אנה נטרבקו
גרגוריאן
היילי וסטנרה
טאריה טורונן
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985–2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985–2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקלאסיים הדיגיטליים | 11 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 3 |  |
|  ישראל | המצעד הלועזי השבועי של רשת ג' | 15 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 50 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 250,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | מרץ 1985 | תקליט | EMI |  |
אוהד ריין

| --- | --- |

 לידה:  18 באפריל 1979 (בן 45) סידני, אוסטרליה 
 מוקד פעילות:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 סוגה:  רוק 
 www.oldmanrivermusic.com
 
אוהד ריין (נולד ב-18 באפריל 1979) הוא מוזיקאי אוסטרלי-ישראלי. שם הבמה ושם הרכב הפופ שלו הוא Old Man River (אולד מאן ריבר).
אודות

אוהד ריין נולד בסידני אוסטרליה. בגיל צעיר, עבר עם הוריו להולנד, שם חי עד גיל ארבע, אז עלה לישראל, והתיישב בכפר סבא. בצה"ל שירת ריין בחיל הים. לאחר סיום שירותו הצבאי, נסע לניו יורק והודו, ולבסוף חזר לעיר מולדתו סידני. בסידני שיתף ריין פעולה עם להקת הרוק "Gelbison", וערך מסעי הופעות עמם, כשהוא לוקח חלק פעיל בכתיבה. שיתוף פעולה זה הוביל את ריין, לחבור לפרויקט צדדי בשם "Nations by the river", שם עבד לצד לוק סטיל, מוזיקאי נחשב באוסטרליה. ב-2004 הקים את להקתו "Old Man River".
הסינגל "Sunshine" שכתב ריין, זכה להצלחה רבה, והיה לשיר המושמע ביותר ברדיו, בקיץ 2006, ואף שימש כשיר הנושא של תוכנית טלוויזיה מקומית. השיר זכה בפרס ה-"Blues & Roots Work of the Year", מטעם "APRA Music Awards" האוסטרלי.
ריין ערך מסעי הופעות מוצלחים במיוחד באוסטרליה, אירופה ואסיה, והוא נחשב לאחד האמנים הישראלים המצליחים ביותר מחוץ למדינה.
ריין ניגן עם להקתו בהופעותיו של דניאל ג'ונסטון באוסטרליה.
אלבום הבכורה שלו "Good Morning", זכה לביקורות חיוביות ביותר. אתר AllMusic העניק לאלבום 4 מתוך 5 כוכבים.
ב-2010 יצא אלבומו השני "Trust".
ריין משלב ביצירתו סגנונות שונים כגון, פולק, רוק אלטרנטיבי, פופ, פסיכדליה ומוזיקה הודית.
ביוני 2014 ריין השתתף בעונה השלישית של תוכנית המציאות The Voice ישראל, שם עבר בהצלחה את שלב האודישנים. הסיבה להשתתפותו בתוכנית נבעה מעובדת היותו אנונימי כמעט לחלוטין בישראל; לדבריו, המעבר לארץ אילץ אותו לבסס את הקריירה שלו מחדש, ואף ציין כי הוא חש "עולה חדש ללא מבטא זר".
אוהד ריין ומשפחתו חזרו לאוסטרליה ב-2016.
דיסקוגרפיה

אלבומי אולפן
"Good Morning" ‏(2007)
"Trust" ‏(2010)
סינגלים
"Trousers" ‏(2006)
"La" ‏(2007)
"Sunshine" ‏(2008)
"You're on My Mind" ‏(2010)
"Norway ‏(I Like It Like This)" ‏(2010)
הערות שוליים

↑  מידע על האלבום, באתר AllMusic
↑   הדר זילברשטיין, קול הקמפוס, מדפי המוזיקה של Old Man River, באתר הארץ, 25 באפריל 2013
↑  האודישן של אוהד ריין, באתר YouTube
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 7720a649-0c70-4c7a-972a-c29ccb898201
בית הילדים ע"ש צבע אלעזרקי

| --- | --- |

 פעילות:  בית לילדים בסיכון
 התאגדות:  עמותה רשומה
 תחום:  חינוך, נוער בסיכון
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  נתניה, ישראל
 מייסדים:  גלדיס ואלפונסו צבע
 מנכ"ל:  יהודה כהן
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־55 שנים)
 אתר העמותה
 
בית הילדים ע"ש צבע אלעזרקי הוא עמותה רשומה המפעילה בית בנתניה לכ-200 ילדים בסיכון בגילאי 6–18 מכל רחבי ישראל. הבית הוקם בשנת 1969 על ידי גלדיס ואלפונסו צבע עבור 50 ילדים, והוא מופעל על ידי העמותה שנרשמה בשנת 1982. הבית הוא אחד מחמשת בתי הילדים של רשת אמונה.
הילדים מופנים לבית הילדים על ידי רשויות הרווחה, לאחר שהוחלט כי למשפחותיהם אין אפשרות להעניק להם את צורכיהם הבסיסיים, ולאפשר להם התפתחות תקינה בביתם. גם לאחר שהילדים מסיימים את שהותם בבית הילדים, מלווה אותם צוות המקום ומסייע להם כלכלית ורגשית לאורך שלבי חייהם: שירות צבאי/לאומי, אוניברסיטה, חתונה ועוד.
היסטוריה

אלפונסו וגלדיס צבע, מייסדי בית הילדים, עלו עם משפחתם מטנג'יר לישראל והשתכנו בשכונת פרדס הגדוד שבנתניה, שם נתקלו לראשונה בילדים הנטושים שהתגוררו בשלושה בתים של המוסד הדתי "סיני", הסמוך למקום מגוריהם.
בתקופה זאת הצטרפו אליעזר ורחל קוגלר למנהל המוסד "סיני" כדי לסייע בניהולו, עד שהאיש נפטר. בשלושת הבתים בפרדס הגדוד נותרו כשלושים בנים. זה היה ביתם היחידי, ובני הזוג קוגלר יחד עם משפחת צבע לקחו את כולם תחת חסותם.
שני הזוגות המשיכו לגדל את הילדים בשלושת הבתים, אך עלה חשש שבעלי הבתים, שחיו בבלגיה, יגיעו לדרוש אותם בחזרה. לכן, במחצית השנייה של שנות השישים, הקצתה עיריית נתניה מגרש להקמת בית לילדים. עם הקמת הבית החדש ב-1969 נקלטו בו 50 ילדים מהמוסד "סיני" וממקומות אחרים. בהמשך, בסיוע תרומות רבות, התרחב הבית ומספר הילדים והצוות גדל משנה לשנה.
כמה שנים לאחר הקמת הבית התארח בבית משפחת צבע מכר המשפחה בשם ויקטור אלעזרקי. זמן מה לאחר שובו לאנגליה הוא הלך לעולמו והתברר שהוא ציווה לילדים חלק בירושה שהותיר. משפחת צבע קיבלה את התרומה, וכהוקרה קראה לבית "בית הילדים ע"ש אלעזרקי". לאחר פטירתם של בני הזוג צבע הוסב השם ל"בית הילדים ע"ש צבע אלעזרקי".
בשנת 1982 נרשם בית הילדים כעמותה עצמאית. עם הזמן נקלטו בו עוד ועוד ילדים שאותרו והופנו למקום על ידי שירותי הרווחה. בשנת 1990 העבירו אליעזר ורחל קוגלר את ניהול הבית לידי יהודה כהן, המנהל את הבית עם רעייתו ריקי.
היסטוריה > התוכנית החינוכית

בתחילת הדרך התברר שהילדים אשר שהו בבית הילדים הם דור שני ולפעמים גם דור שלישי לאותה מצוקה, ועל כן בנתה העמותה תוכנית בת שלושה עקרונות עיקריים, אשר מטרתם להבטיח את שבירת מעגל המצוקה:
יציבות – ההבטחה שיש לילדים בית לתמיד, בכל רגע בחייהם. צוות המוסד מורכב מעובדים סוציאליים, אנשי חינוך ובנות שירות המשמשות כמדריכות. לאחר סיום 12 שנות לימוד מלווה צוות בית הילדים את הבוגרים למשך כל חייהם: בגיוס לצבא, בלימודים אקדמאיים, בחתונות ועוד. בית הילדים תומך רגשית וכלכלית בלמעלה מ-206 בוגרים מעל גיל 18 בשלבי חייהם השונים.
הצלחה בלימודים – בית הילדים נמצא בקשר מתמיד עם בתי הספר של הילדים, מספק להם שיעורים פרטיים ועזרה כדי לדאוג לעתידם המקצועי.
טיפול רגשי – הילדים זוכים למפגשים תכופים עם עובדים סוציאליים, מטפלים אלטרנטיביים, פסיכולוגית קלינית ועוד.
בית הילדים משמש בית לכל דבר עבור הילדים. שם חוגגים להם את ימי ההולדת שלהם, יוצאים לטיולים ומארגנים להם פעילויות ואירועים.
היסטוריה > פעילות הילדים בעמותה

הילדים יוצאים ללמעלה מ-20 בתי ספר שונים.
הפעלת מערך של שיעורים פרטיים, חוגי העשרה וטיפולים רגשיים.
הפעלת קייטנה בחודשי הקיץ.
יציאות לטיולים, הצגות, מופעים וסרטים.
השתתפות במפגשים חברתיים במתנ"סים, לשילוב הילדים בחיי הקהילה ופיתוח מודעותם החברתית.
ארגון פעילויות ספורט וחברה בבית הילדים, תוך חינוך ליחסי חברות ועזרה הדדית.
הפקת מסיבות יום הולדת, פעילויות מיוחדות בחגים ושבתות, וטקסים לבני ובנות מצווה.
הפקת מסיבת גיוס לנערים המסיימים כיתה י"ב.
המסגרות שמציעה העמותה

בבית צבע אלעזרקי פועלות נכון לשנת 2021 שש מסגרות עיקריות:
בית הילדים המרכזי לבנות ובנים בגילאי 15-7
הבית המרכזי ממוקם במבנה שמותאם לצורכיהם של הילדים ומאובזר בכל הנדרש ליצירת תנאי חיים טובים ונוחים עבורם.
בית הגדולות לבנות 15-14 
כתוצאה מהשינויים שנוצרו עם השנים אצל בני הנוער עלה הצורך בהקמת בית נפרד לבנות בגילאי 14–15, כדי לאפשר להן פרטיות ועצמאות.
בית הבוגרות לבנות 18-16 
בית הבוגרות הוקם בשנת 1998 על ידי נשות אמונה בריטניה. הבית ממוקם במבנה נפרד אך סמוך למבנה המרכזי של בית הילדים. הנערות זוכות כאן לפרטיות וחופשיות, ומקיימות אורח חיים עצמאי.
בית הבוגרים לבני 18-16 
הרעיון להקמת בית עבור הבנים המתבגרים הועתק ממודל בית הבוגרות ופועל על אותו עיקרון. בעבר ובעיקר עקב מחסור בתקציב לרכישת מבנה ייעודי, נאלצו הנערים בני ה-13 להיפרד מבית הילדים ורבים מהם שבו לרחוב. תאגיד התקשורת הגרמני Bild, שמפעיל קרן סיוע לילדים במצוקה בעולם, תרם את הסכום לרכישת המבנה.
המרכז לטיפול בילד ובמשפחה – פנימיית היום 
מסגרת זו משלבת קידום אישי לילדים בד בבד עם שיקום משפחתי. הפנימייה הוקמה בשיתוף עם אשלים ג'וינט ישראל, במטרה לתת מענה לילדים, שיכולת שהייתם בבית הוריהם בשלב זה מוגבלת לשינה בלבד. הילדים מגיעים מרקע של מצוקה קשה, אך אובחנו כבעלי יכולת להשתקם במישור האישי והמשפחתי גם יחד. כ-70 ילדים והוריהם מגיעים מדי יום לפעילות שוטפת במקום. הילדים זוכים לקבל את מלוא שירותי בית הילדים, לרבות הסעות לבתי הספר, ארוחות, העשרה לימודית ותרבותית, סיוע מהמערך הטיפולי, וסדנאות ותוכניות בשיתוף הוריהם.
בית ירדנה ובית טליה - בית החיילים 
לעמותה שני בתים למגורי החיילים והחיילות, ובית נוסף בשכירות לזוג המלווה אותם. בבית ירדנה מתגוררות הבנות המשרתות בצה"ל ובשירות לאומי, ובבית טליה מתגוררים החיילים הבנים. בתים אלו מתפקדים כבתים עצמאיים לחלוטין. הדיירים מנהלים את הבית בסיוע אם בית ורכזות הבוגרים. בבית הנוסף גרים בני זוג שהם "משפחה מלווה" לבוגרים הגרים בבית ירדנה ובית טליה.
אחוז הזכאים לתעודת בגרות בבית הילדים בשנים האחרונות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |
| שמינסטים 6 | שמינסטים 11 | שמינסטים 4 | שמינסטים 11 | שמינסטים 14 | שמינסטים 13 | שמינסטים 19 | שמינסטים 13 | שמיניסטים 11 | שמיניסטים 10 | 12 שמיניסטים | 14 שמיניסטים | 14 שמיניסטיים | 7 שמיניסטיים |
| %בגרות מלאה 100 | %בגרות מלאה 91 | %בגרות מלאה 100 | %בגרות מלאה 91 | %בגרות מלאה 100 | %בגרות מלאה 92.3 | %בגרות מלאה 89.4 | %בגרות מלאה 100 | %בגרות מלאה 91 | %בגרות מלאה 100 | 100% בגרות מלאה | 100% בגרות מלאה | 100% בגרות מלאה | 100% בגרות מלאה |
אחוז הזכאים הארצי המשוקלל לתעודת בגרות בשנת 2019 היה 69.7%.
אחוז הזכאים לתעודת בגרות במוסדות ילדים בסיכון נע בין 15% ל-20% אך בבית צבע אלעזרקי הוא עמד ב-2020 על 100% זכאים לבגרות
מדרשת תורת חסד

מדרשת תורת חסד (MTC) הפועלת בבית צבע אלעזרקי היא מדרשה לבנות המגיעות מחו"ל. המדרשה הוקמה בשנת 2012 ומשלבת לימוד תורה עם עבודה בבית הילדים. הבנות הן חלק בלתי נפרד מהצוות החינוכי הצמוד לילדים. במדרשה לומדות מדי שנה כ-30 בנות המגיעות מארצות הברית, קנדה ואנגליה.
המדרשה מוכרת על ידי שתי אוניברסיטאות בארצות הברית – ישיבה יוניברסיטי וטורו קולג'. כל תלמידה שחוזרת להמשך לימודים במוסדות אלה זוכה לשנה קרדיט.
הערות שוליים

↑  דניאל סלגניק, פנימייה שהיא משפחה: הבית החם של ילדי "אמונה" בנתניה, באתר mynet‏ נתניה, 18 בדצמבר 2020
↑    צביקה קליין, ‏גם אחרי שפרשו כנפיים, חזרו הבוגרים לשבור את מעגל המצוקה, בעיתון מקור ראשון, 22 במרץ 2021
↑  נצחיה יעקב, המלאכית שלי, באתר ישראל היום, 29 במרץ 2018
↑  Arutz Sheva Staff, Children's Home in Netanya celebrates Thanksgiving, Israel National News, ‏4 באוקטובר 2019
↑  נועם (דבול) דביר, זכאות לבגרות: מי מוביל ומי בתחתית?, באתר ישראל היום, 24 באוגוסט 2020
↑  בית הילד אלעזרקי – מופת לחינוך באהבה, באתר בת עמי, ‏21 באוגוסט 2019
ג'ון מילר אדיי

| --- | --- |

 לידה:  1 בנובמבר 1819 סבנאואקס, קנט, אנגליה
 פטירה:  26 באוגוסט 1900 (בגיל 80) רות'בורי, נורת'מברלנד, אנגליה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ' 
 בן או בת זוג:  מרי סטופפורד (7 באוקטובר 1856–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  ג'ון אדיי, אבלין ויולט אדיי, Mortimer Stopford Adye, Mary Cordelia Adye, Ethel Montagu Adye, ויניפרדה ג'יין אדיי, מרי קרוליין  אדיי, Lieut. John Adye 
 השתייכות:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1836–1886 (כ־50 שנה)
 דרגה:  גנרל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת קרים   המלחמה האנגלו-מצרית
 עיטורים
   מסדר האמבט
 
הגנרל סר ג'ון מילר אדיי (באנגלית: John Miller Adye; 1 בנובמבר 1819 – 26 באוגוסט 1900) היה גנרל בריטי.
ביוגרפיה

אדיי היה בנו של מייג'ור ג'יימס פ. אדיי, נולד ב-1 בנובמבר 1819 בסבנאואקס שבקנט, אנגליה. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ', וב-1836 נכנס לרגימנט הארטילריה המלכותי. הוא קודם לדרגת קפטן ב-1846, ושירת במלחמת קרים כמפקד חטיבה וכעוזר השליש הראשי של הארטילריה (קיבל מעמד עמית, C.B, במסדר האמבט, קודם לדרגת מייג'ור ולאחר מכן לדרגת לויטננט קולונל). במהלך המרד ההודי הגדול בשנת 1857 הוא שירת בתפקיד מטה בעל סמכות מעטה.
בשנת 1860 הוא קודם לדרגת קולונל. משנת 1863 עד לשנת 1866 היה אדיי סגן השליש הראשי בבנגל, וב-1866 הוא חזר לביתו באנגליה.
בשנים 1870-1875 היה אדיי מנהל הארטילריה והמלאי במשרד המלחמה. הוא קיבל מעמד "אביר מפקד" (K.C.B) במסדר האמבט בשנת 1873, קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ' ב-1875, ומונה למשרת מודד התחמושת הראשי בשנת 1880. בשנת 1882 הוא השתתף במערכה לכיבוש מצרים, והיה השני בסולם הפיקוד. על כך הוא קיבל את מעמד "אביר הצלב הגדול" (G.C.B) במסדר האמבט, ואת הוקרת הפרלמנט.
הוא היה מושל גיברלטר בין השנים 1883-1886, וצוין כמי שידע לשמור על האיזון הנכון בין הצרכים של גיברלטר כמבצר צבאי לבין הצרכים של האוכלוסייה האזרחית שהתגוררה שם. בתקופה זו החלו לגלות את הכישרון האומנותי שלו (ראו בהמשך).
הוא נישא לקלרה ג'ואן וויליאמס (Clara Joan Williams) בשנת 1899. נולדו להם שלושה ילדים: שתי בנות, ויניפרידה (Winifreda) ואוולין ויולט (Evelyn Violet), ובן אחד, סר ג'ון אדיי שייהפך להיות מייג'ור גנרל בצבא הבריטי.
אדיי היה בנוסף גם צייר וסופר, ותיאר את התנסויותיו בעבודות כמו: "סקירה של מלחמת קרים" (1859; Review of the Crimean War), "זכרונות מהחיים הצבאיים" (1895; Recollections of A Military Life).
הציור שלו "מבט על גיברלטר" נמצא כיום במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון, ושני ציורים נוספים של הודו נמצאים במוזיאון הצבאי הלאומי בלונדון.
הערות שוליים

↑  The new international encyclopaediaOn openlibrary.org (באנגלית).
↑  א.מ. לויד, בערך "Adye, Sir John Miller" ב-"Oxford Dictionary of National Biography, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד.
↑  "Lady Clara Joan Adye (née Williams), Wife of Sir John Adye; daughter of S.C. Evans Williams", גלריית הדיוקנאות הלאומית (לונדון) (באנגלית).
↑  ג'ון מילר אדיי, BBC (באנגלית).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רוברט נאפייר, הברון הראשון ממאגדאלה | מושל גיברלטר   1883–1886 | הבא: סר ארתור אדוארד הארדינג |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304795305171  ISNI: 0000 0000 8452 7387  LCCN: nr95019038  NLA: 35950375  NTA: 071763589  Trove: 1159508  ULAN: 500064504  VIAF: 61435357   WorldCat (עם VIAF): 61435357 
"מבט על גיברלטר", ציור של אדיי
ג'ון מלהולנד

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1955 (בן 69) קלוביס, ניו מקסיקו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית  אוניברסיטת פורמן  מכללת המלחמה הלאומית 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1978–2016 (כ־38 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד קבוצת הכוחות המיוחדים החמישית  מפקד כוח המשימה פגיון  מפקד פיקוד הכוחות המיוחדים הראשון  מפקד המבצעים המיוחדים בפיקוד מרכז של ארצות הברית  מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית  סגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים  מנהל הפעולות הצבאיות בארגון ה-CIA
 פעולות ומבצעים
 מבצע חירות מתמשכת 
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  (3)  לגיון ההצטיינות (2)   כוכב הארד
 
ג'ון פ. מלהולנד ג'וניור (באנגלית: .John F. Mulholland, Jr) הוא קצין בדימוס בצבא ארצות הברית בדרגת לוטננט גנרל. שירת כמנהל הפעולות הצבאיות בארגון ה-CIA, וכמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.