stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאודור רוזוולט (אי)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מטע, אי נהר, אתר הנצחה לאומי של ארצות הברית 
 על שם:  תאודור רוזוולט 
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  משפחת מייסון 
 מפעיל:  שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית 
 מבקרים בשנה:  302,300 (נכון ל־1970)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 21 במאי 1932
 תאריך פתיחה רשמי:  21 במאי 1932 
 מידות
 אורך:  1.1 ק"מ 
 רוחב:  0.5 ק"מ 
 שטח:  0.3581 קמ"ר 
 קואורדינטות:  38°53′50″N 77°03′51″W﻿ / ﻿38.897222222222°N 77.064166666667°W﻿ / 38.897222222222; -77.064166666667
 www.nps.gov/this/index.htm
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) תאודור רוזוולט(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) תאודור רוזוולט
 
האי תאודור רוזוולט (באנגלית: Theodore Roosevelt Island) הוא אנדרטה לאומית אמריקאית הממוקמת על אי בנהר הפוטומק במחוז קולומביה בארצות הברית. האי קרוי על שם תאודור רוזוולט, הנשיא ה-26 של ארצות הברית.
התושבים המקוריים של האי (האינדיאנים) קראו לאי "אנאלוסטן". במאה ה-19 היה האי בבעלות משפחת מייסון ואחד מבניה, ג'ון מייסון, בנה באי בית אחוזה גדול. בני המשפחה עזבו את האי בשנת 1831, לאחר שדרך שנבנתה סביב האי הפכה את המים בו לבלתי ראויים לשתייה.
בשנת 1932 נקנה האי על ידי אגודת הזיכרון של תאודור רוזוולט במטרה לבנות במקום אנדרטה לתאודור רוזוולט. בשנת 1960 הקצה הקונגרס האמריקאי את התקציבים לאנדרטה ובשנת 1967 הושמה אבן הפינה.
האנדרטה תוכננה על ידי אריק גוגלר והיא כוללת פסל בגובה 5.1 מטרים של הפסל פול מנשיפ.
תיארוך איזוכרון

תיארוך איזוכרון היא שיטת תיארוך רדיומטרי המשמשת לתיארוך של סלעים. השיטה מיושמת לעיתים על סלעים מחוץ לכדור הארץ, כמו מטאוריטים.
היתרון בשיטה זו הוא שאין צורך להניח את כמותו המקורית של איזוטופ הבת. למעשה, באמצעות השיטה ניתן להעריך את כמותו המקורית של יסוד הבת. השיטה דורשת שלתוצר ההתפרקות יהיה איזוטופ יציב נוסף לזה שאליו דועך איזוטופ האב.
תיאור השיטה

דגימות ממינרלים שונים נלקחות מהסלע. בכל דגימה נמדדות כמות איזוטופ האב (יסומן P), איזוטופ הבת (יסומן D), ואיזוטופ אחר מאותו יסוד של איזוטופ הבת (יסומן Di). התוצאות נכתבות בגרף שבו ציר ה-x הוא היחס  P/Di וציר ה-y הוא היחס  D/Di. אמור להתקבל קו ישר ומשיפועו ניתן לחשב את גיל הסלע.
הסבר

בתהליך היווצרותו של הסלע, חומרים מתקבצים במינרלים לפי תכונותיהם הכימיות. מכיוון ששני האיזוטופים של אותו יסוד מגיבים כימית באופן דומה, היחס  D \over D_{i} יהיה זהה בכל הדגימות. בכל דגימה תתקיים המשוואה הבאה:
כאשר:
ניתן להוכיח משוואה זו באמצעות אלגברה פשוטה.
במשוואה זו ישנו גורם אחד שאי אפשר למדוד אותו ישירות והוא ΔPt. הגורם  D+\Delta {P}_{t} הוא כמות איזוטופ הבת שמוצאים בזמן המדידה, ו-  P-\Delta {P}_{t} הוא כמות איזוטופ האב שמוצאים בזמן המדידה. אם נחשוב על משוואה זו כמשוואה בשני נעלמים,  D+\Delta {P}_{t} \over D_{i} ו- P-\Delta {P}_{t} \over D_{i}, נקבל משוואה ליניארית שהשיפוע שלה הוא  \Delta {P}_{t} \over P-\Delta {P}_{t}, והוא ניתן למדידה בקלות. מהיחס הזה ניתן לחשב את גיל הסלע כמו בכל שיטת תיארוך רדיומטרי. בפרט, לאחר זמן מחצית חיים אחד,  P-\Delta (P)_{t}=\Delta (P)_{T}, כלומר כמות איזוטופ האב שנשארה שווה לכמות איזוטופ הבת, והשיפוע יהיה 1.
איור של שיפוע הגרף במהלך הזמן
תרנגול בר ירוק

| תרנגול בר ירוק |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
סוג:: תרנגול
מין:: תרנגול בר ירוק
שם מדעי
 Gallus varius ‏שו, 1798
תחום תפוצה
 תפוצת תרנגול הבר הירוק בחום כהה

תרנגולת בר ירוקה
תרנגול בר ירוק או תרנגול ג'וואי (שם מדעי: Gallus varius) הוא מין של עוף מהסוג תרנגול שבמשפחת הפסיוניים. המצוי באיי אינדונזיה: ג'אווה, באלי, לומבוק, קומודו, פלורס ורינקה.
אצל תרנגול הבר הירוק יש שוני רב במראה של שני המינים (דו-צורתיות זוויגית): לזכר נוצות ירוקות ושחורות ועל ראשו כרבולת כחולה בהירה ואדומה בקצה, ואילו הנקבה חסרת כרבולת ובעלת צבע חום בעיקר עם מעט נוצות ירוקות.
הערות שוליים

↑  תרנגול בר ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תרנגול (סוג)

| תרנגול |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
סוג:: תרנגול
שם מדעי
 Gallus ‏בריסון, 1760
תחום תפוצה


תרנגול (שם מדעי: Gallus) הוא סוג של עוף קרקע ממשפחת הפסיוניים המצוי בטבע בהודו ובדרום-מזרח אסיה באזורים הטרופיים. התרנגולים נבדלים משאר הפסיוניים, בכך שאצל התרנגולים הזכרים יש כרבולת בשרנית על ראשם. בדומה למרבית הפסיונים הם חיים לרוב על הקרקע והם מסורבלי מעוף. הזכרים גדולים, הדורים ומקושטים יותר מהנקבות המסוות כדי לטפל באפרוחים בעודם בקן הפגיע על הקרקע.
סוג זה כולל את תרנגול הבית, אשר בוית לפני אלפי שנים. מוצאו ככל הנראה הוא מתרנגול בנקיבה, אם כי מספר חוקרים טוענים שמקורו הוא מהכלאה של תרנגול בנקיבה עם תרנגול סונרט.
מינים

סוג זה כולל כיום ארבעה מיני בר ותת-מין מבוית:
תרנגול בנקיבה (Gallus gallus )
תת-מין תרנגול הבית (gallus gallus domesticus)
תרנגול סרי לנקה (Gallus lafayetii)
תרנגול סונרט (Gallus sonneratii)
תרנגול בר ירוק (Gallus varius)
מינים נוספים מהסוג שנכחדו:
Gallus aesculapii
Gallus moldovicus
Gallus beremendensis
Gallus karabachensis
Gallus tamanensis
Gallus kudarensis
Gallus europaeus
Gallus imereticus
Gallus meschtscheriensis
Gallus georgicus
תזמורת המוצרטיאום של זלצבורג

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1843 
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מיקום:  זלצבורג, אוסטריה
 אולם קונצרטים:  אולם אוניברסיטת מוצרטיאום
 מנצח:  ריקארדו מינאסי
 https://www.mozorch.at/
 
תזמורת המוצרטיאום של זלצבורג היא התזמורת הסימפונית הראשית בעיר ובמחוז זלצבורג, אוסטריה. התזמורת נוסדה בשנת 1841 וקיבלה את שמה הנוכחי בשנת 1908. היא מחשובי המשתתפים בפסטיבל זלצבורג.
התזמורת על 91 נגניה היא אחת התזמורות הראשונות במעלה באוסטריה. מאז 2017 מכהן ריקארדו מיאסי כמנצח הראשי, ומופיעים עמה מנצחים אורחים ידועי-שם כמארק מינקובסקי, מרק אלדר ואדו דה וארט.
התזמורת מתמקדת בעיקר במוזיקה מן האסכולה הווינאית הקלאסית, שאותה היא מבצעת - כשגרירה המוזיקלית של זלצבורג - גם בסיורי קונצרטים בינלאומיים, כמו גם בשחריות מוצרט בפסטיבל זלצבורג ובפסטיבל זלצבורג השנתי.
לצד רפרטואר הליבה הזה, הקשת הסגנונית הרחבה כוללת הפקות אופרה בפסטיבל זלצבורג. בשנת 2007 נחלה "ארמידה" של היידן ניצחון סוחף ובשנת 2008 ניצח הקנדי הצעיר יאניק נזה-סגין על התזמורת בהופעת הבכורה שלו בזלצבורג, בביצוע של "רומיאו ויוליה" של גונו.
בסדרת המנויים של התזמורת, התוכנית כוללת לא פעם יצירות חדשות או נדירות בביצוע. עונת 2008-2007 הציעה סדרת קונצרטים שהתמקדה בריכרד שטראוס ובהקטור ברליוז, והמוטו שלה היה "הספירה הקסומה של הלילה". בעונת 2009-2008 התמקד מחזור הקונצרטים בלודוויג ואן בטהובן.
בתוכנית ה-Salzburger Kulturvereinigung, מבצעת התזמורת יצירות מן הרפרטואר הסימפוני הגדול, ובמסגרת ה-Salzburger Landestheater - הפקות מקיפות טווח רחב, הכולל גרנד אופרה, בלט, אופרטה ומחזמר. כן מתמקדת התזמורת ביצירות בנות זמננו; בסתיו 2008 בוצעה יצירה ראשונה שהוזמנה מקורט שוורציק לשילוב של תזמורת מקצועית עם נגנים צעירים.
הקלטות רבות של התזמורת זמינות על תקליטורים, בהן יצירות רבות מאת מוצרט וסדרה מתמשכת של סימפוניות מאת ברוקנר. הקלטות של האורטוריות של היידן, העונות ובריאת העולם, בניצוח איבור בולטון, נחלו הצלחה בינלאומית.
מנצחים ראשיים

ריקארדו מיאסי (2017 - ממשיך)
איבור בולטון (2004 - 2016)
הוברט זודאנט (1994-2004)
הנס גראף (1984-1994)
ראלף וייכרט (1981-1984)
לאופולד האגר (1969-1981)
ראו גם

אוניברסיטת מוצרטיאום
הערות שוליים

↑  orchestra-mn00  תולדות התזמורת באתר אולמיוזיק(הקישור אינו פעיל, 19.11.2018)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604688405171  BnF: cb139051160 (data)  CiNii: DA0834849X  GND: 815182-9  ICCU: UFIV106582  ISNI: 0000 0001 2259 563X  LCCN: n83153305  MusicBrainz: a027c92f-0fe9-4a6d-af45-6f5fd18ed544  NKC: pna2005259497  SUDOC: 080667260  VIAF: 123660915   WorldCat (עם VIAF): 123660915
תרנגול דרבני

| תרנגול דרבני |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
תת־משפחה:: חוגלות
סוג:: תרנגול דרבני
שם מדעי
 Galloperdix ‏בליית, 1845

תרנגול דרבני (שם מדעי: Galloperdix) הוא סוג של שלווים ממשפחת הפסיוניים ותת-משפחת החוגלות.
מיני התרנגול חיים בתת-היבשת ההודית והם בעלי ראשים צבעוניים, צוואר ארוך וגוף אפור המנוקד בנקודות לבנות לאורך כל הגוף. הראש אפור וקטן והמקור אפור או ורוד. הנקבות לעומתם דהויות ומוסוות כדי להגן על האפרוחים והביצים.
הם חיים ביערות שונים או סבכים ומקימים טריטוריות ברורות בהם הם מצויים. בעונת הרבייה הזכרים לוחמים אחד בשני במאבק על הנקבות.
מינים

Galloperdix spadicea
Galloperdrix lunulée
Galloperdix bicalcarata
תזמורת הגוונדהאוס

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1781 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מיקום:  לייפציג, גרמניה
 אולם קונצרטים:  בניין הגוונדהאוס השלישי
 מנצח:  אנדריס נלסונס
 פרסים:  פרס גרמופון להקלטת השנה, אקו קלאסיק להרכב/תזמורת 
 אתר רשמי
 
הגוונדהאוס הראשון, ציור מאת פליקס מנדלסון, עם תווים בכתב ידו (מאת לואיג'י כרוביני).
פסל של פליקס מנדלסון בבניין התזמורת
תזמורת הגוונדהאוס (גרמנית: Gewandhausorchester) היא תזמורת גרמנית שמקום מושבה הקבוע בלייפציג, גרמניה. היא קרויה על שם אולם הקונצרטים שבו היא שוכנת, הגוונדהאוס ("בית האריג").
ראשיתם של הקונצרטים בלייפציג בשנת 1743. תחילה קיימו אותם בבתים פרטיים, ואחר כך בפונדק, לפני שהתזמורת עברה לגוונדהאוס בשנת 1781. בראשית המאה ה-19 היה פליקס מנדלסון מנצחה הראשי. בשנת 1885 עברה התזמורת לאולם חדש. בשנת 1936 הרסו הנאצים את האנדרטה לזכר מנדלסון שהוקמה בחזית בית הגוונדהאוס. בשנת 1944 נהרס אולם הגוונדהאוס. הבניין הנוכחי הוא הבניין השלישי הנושא שם זה. הוא נפתח בשנת 1981. בשנת 2008 נחנכה מחדש אנדרטה משוחזרת של מנדלסון, ליד כנסיית סנט תומאס.
בשנים הראשונות לקיום התזמורת היה קשר הדוק בין התזמורת לבין מקהלת הנערים סנט תומאס. המקהלה פעלה בהנהלת עיריית לייפציג, והודות לקשריה עם המקהלה, זכתה התזמורת למעמדה כמוסד עירוני. במשך שנים רבות כיהנה מקהלת סנט תומאס כמקהלה הרשמית של תזמורת הגוונדהאוס, ועד סוף המאה ה-19 הופיעה עמה בקביעות. התזמורת והמקהלה הרבו להופיע בשתי הכנסיות העיקריות של לייפציג - סנט ניקולאי וסנט תומאס.
על ביצוע המוזיקה הליטורגית בכנסיות אלה היו אחראים חלילני העיר. עקב הביקוש הגובר והולך למוזיקה במהלך המאה ה-18, היה עליהם לגייס נגנים נוספים, כדי לעמוד בהתחייבויותיהם. נגנים אלה באו, במספרים גדלים והולכים, משורות התזמורת.
בשנת 1789 קיבל המנהל המוזיקלי של תזמורת הגוונדהאוס, יוהאן אדם הילר, את הסכמת מועצת העיר לקבל עוד שבעה נגנים בשכר מלא לתזמורת הכנסייה, שאותם הביא מתזמורת הגוונדהאוס. מכאן ואילך היה תפקידו הרשמי של הילר מנצח ומנהל מוזיקלי מטעם העירייה. בשנת 1835 התמנה פליקס מנדלסון למנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של תזמורת הכנסייה, ובשנת 1840 זכו 27 הנגנים, שהיוו את גרעין התזמורת והיו זכאים לתשלום גמלאות, למעמד של תזמורת העיר, שחייב אותם להשתתף בטקסי הפולחן בשתי הכנסיות הראשיות, בימי ראשון ובחגים. מנדלסון השתדל לשכנע את מועצת העיר לקבל לשורות התזמורת העירונית את כל נגני הגוונדהאוס, ולאחר שנים רבות, רק ב-1920, הושגה המטרה וכל נגני תזמורת הגוונדהאוס היו לעובדים בעיריית לייפציג.
עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933, בוטלו הופעות התזמורת ומקהלת תומאס בכנסיות. בשנות מלחמת העולם השנייה הופיעו התזמורת והמקהלה רק בנגינה ושירה של מוטטים, שבוצעו מדי שבת. הופעות אלה של שבת אחר הצהריים המשיכו להוות נקודת שיא בלוח ההופעות של נערי המקהלה. המקהלה והתזמורת ממשיכות להופיע עד היום בטקסי התפילה בכנסייה בביצוע קנטטה של יוהאן סבסטיאן באך, שהיה מנצח המקהלה. [דרוש מקור]
בין המנצחים המאוחרים יותר ארתור ניקיש, וילהלם פורטוונגלר, ברונו ולטר, ואצלב נוימן, ומשנת 1970 עד 1996 קורט מאזור. ב-1998 קיבל עליו הרברט בלומסטדט את המשרה, עד 2005. מחליפו הוא ריקרדו שאיי שסיים בשנת 2016 את תפקידו.
המנצח הלטבי אנדריס נלסונס התחיל את כהונתו כמנהל המוזיקלי של התזמורת בשנת 2018.
מנצחים ראשיים

אנדריס נלסונס, (2018 - ממשיך)
ריקרדו שאיי, (2005 - 2016)
הרברט בלומסטדט, (1998 - 2005)
קורט מאזור, (1970 - 1996)
היינץ בונגארץ, (1968 - 1970)
ואצלב נוימן, (1964 - 1968)
פרנץ קונויצ'ני, (1949 - 1962)
הרברט אלברט, (1946 - 1949)
הרמן אבנדרות, (1934 - 1945)
ברונו ולטר, (1929 - 1933)
וילהלם פורטוונגלר, (1922 - 1929)
ארתור ניקיש, (1895 - 1922)
קרל ריינקה, (1860 - 1895)
יוליוס ריץ, (1847-1854)
פליקס מנדלסון, (1835 - 1847)
הערות שוליים

↑  ענת מוניץ, דברים בתוכניית הקונצרט בתל אביב, 4 בדצמבר 2015
1 2 3  מוניץ, תוכניית קונצרט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303885805171  PLWABN: 9810538338705606  BIBSYS: 90764725  BnF: cb139036920 (data)  CiNii: DA04095712  GND: 2018088-3  ISNI: 0000 0001 2164 6415  LCCN: n81100700  LNB: 000101379  MusicBrainz: c51f9557-009f-420b-a933-47889780aad3  NKC: ko2004263584  NLA: 35364543  NSK: 000515759  RERO: 02-A003292642  SUDOC: 081693222  Trove: 926587  VIAF: 131864116   WorldCat (עם VIAF): 131864116
תזמורת הטיילת של בוסטון

| --- | --- |


הופעה של תזמורת הטיילת בחגיגות יום העצמאות האמריקאי, 2005
 תאריך ייסוד:  1885 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  בוסטון, ארצות הברית
 אולם קונצרטים:  בוסטון סימפוני הול
 מנצח:  קית' לוקהארט
 http://bostonpops.org
 
תזמורת הטיילת של בוסטון (אנגלית: Boston Pops Orchestra) היא תזמורת סימפונית קלה אמריקאית שממוקמת בבוסטון שנוסדה בשנת 1885 כנספחת אל התזמורת הסימפונית של בוסטון, שהוקמה ארבע שנים קודם.
עיון ברשימות הנגנים של תזמורות "טיילת" או "פסטיבל", העומדות בקשר עם תזמורת סימפונית קבועה באותה קהילה, מלמד, שהנגנים הראשיים בהרכב "קל" מסוג זה תופסים על פי רוב משרה של נגן עוזר או נגן ראשי חבר בהרכב "האם". בשפה פשוטה, תזמורת הטיילת של בוסטון מתוארת כ"סימפונית של בוסטון ללא נגניה הראשיים". "גרעין העלית" של התזמורת הסימפונית של בוסטון מהווה נספח נפרד לתזמורת זו ומופיע לצד תזמורת הטיילת בשם "הנגנים הקאמריים של הסימפונית של בוסטון", הרכב בן 12 חברים, שנוסד בשנת 1964. ההסדרים האלה, והסדר דומה עם פסטיבל טנגלווד מספקים לנגנים תעסוקה לכל אורך השנה.
תולדות תזמורת הטיילת

בשנת 1881 כתב הנרי לי היגינסון, מייסד התזמורת הסימפונית של בוסטון, על שאיפתו להעניק לבוסטון "קונצרטים של מוזיקה מן הסוג הקל יותר." תזמורת הטיילת של בוסטון נוסדה כדי להציג מוזיקה מסוג זה לקהל הרחב, והקונצרט הראשון שלה התקיים בשנת 1885. הקונצרטים נקראו "מופעי טיילת" עד 1900 ושילבו ברפרטואר שלהם מוזיקה קלאסית קלה, נעימות מלהיטי התיאטרון המוזיקלי של התקופה ומדי פעם קטע חדש. להוציא אי אילו תמורות בטעם במהלך מאה שנים, התוכנית המוקדמת הייתה דומה להפליא לתוכנית העכשווית של תזמורת הטיילת.
תזמורת הטיילת של בוסטון לא אימצה לה מנצח רשמי משלה עד 1930, כשארתור פידלר החל בתקופת כהונה בת חמישים שנה כמנצח הטיילת. הקריירה של פידלר כמנצח הטיילת הביאה לתזמורת פרסום ותהילה ברחבי העולם. פידלר לא שבע נחת מן השם שיצא למוזיקה קלאסית כמיועדת אך ורק לקהל מאזינים אליטיסטי, אריסטוקרטי, מן המעמד העליון. פידלר השתדל להביא את המוזיקה הקלאסית לקהל מאזינים רחב יותר.
הוא קבע סדרה של קונצרטים ללא תמורה בקונכייה של האספלאנאד, פארק ציבורי על חוף נהר צ'ארלס. במקביל לתביעתו הבלתי מתפשרת, שתזמורת הטיילת תנגן מוזיקה פופולרית לצד יצירות קלאסיות מוכרות, פתח פידלר נישה חדשה בתרבות הפופולרית, שעודדה "הורדה לעם" של מוזיקה קלאסית. ערים אחרות ייסדו להן תזמורות "טיילת" משלהן, אבל תזמורת הטיילת של בוסטון עודנה המפורסמת והנודעת ביותר. בניהולו של פידלר הוציאה תזמורת הטיילת הקלטות זמינות מסחרית במספר רב יותר מכל תזמורת אחרת בעולם[דרוש מקור], וסך כל המכירות של אלבומים, תקליטונים, סרטי הקלטה וקלטות שמע של הקלטותיה עולה של 50 מיליון. מכל קטעי המוזיקה שהופקו במשך השנים, היצירה המפורסמת והפופולרית ביותר היא ההפקה של פידלר ל"נסיעה במזחלת" של לרוי אנדרסון.
העיבודים רוכשי הכבוד והקליטים לאוזן באלבום "ארתור פידלר ותזמורת הטיילת מנגנים את הביטלס", שיצא בשנת 1971, פקחו עיניים רבות לסגולות המוזיקליות של לנון ומקרטני.
פידלר זכור בעיקר בבוסטון כמייסד המסורת השנתית של קונצרט הטיילת ומפגן הזיקוקים ב-4 ביולי על האספלאנאד, אחת מחגיגות יום העצמאות המקובלת ורבת הנוכחות ביותר באמריקה, שמספר הצופים בה נאמד בין 200,000 ל-500,000 איש מדי שנה.
אחרי מותו של פידלר בשנת 1979, עבר שרביט הניצוח של תזמורת הטיילת של בוסטון לידי המלחין זוכה פרס האקדמיה ג'ון ויליאמס, החל בשנת 1980. ויליאמס המשיך במסורת הטיילת של הצגת מוזיקה קלאסית לקהל מאזינים רחב, הוא יזם את הקונצרטים השנתיים "Pops-on-the-Heights" בקולג' של בוסטון והוסיף לרפרטואר שלה את ספריית המוזיקה המפורסמת שלו לסרטי קולנוע (ביניהם סרטי "מלחמת הכוכבים" ו"אינדיאנה ג'ונס").
קית' לוקהארט קיבל עליו את תפקיד המנצח הראשי של תזמורת הטיילת בשנת 1995. הוא ממשיך בתפקיד זה ומוסיף לקונצרטים נופך של התלהבות תוססת ונטייה לדרמטי. ויליאמס ממשיך להיות מנצח כבוד של תזמורת הטיילת ומנצח על שבוע של קונצרטים ברוב השנים. לוקהארט הביא אמני פופ רבים לנגן עם התזמורת, ביניהם גוסטר, איימי מאן ואלוויס קוסטלו.
הערות שוליים

↑  https://www.bso.org/brands/pops/about-us/historyarchives/the-his היסטוריה קצרה של תזמורת הטיילת של בוסטון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258921305171  BnF: cb139020834 (data)  CiNii: DA0623104X  GND: 5192750-0  ISNI: 0000 0001 1581 2886  LCCN: n81010518  MusicBrainz: cba412a5-4f8d-4999-827a-92b63e112892  SUDOC: 085188972  Trove: 1228033  VIAF: 158409206   WorldCat (עם VIAF): 158409206
תחיה בת-אורן

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  7 בנובמבר 1923 ססקטון, קנדה 
 פטירה:  21 בספטמבר 2021 (בגיל 97) הרצליה, ישראל 
 שם לידה:  Techia Josephson (Ben Yossef) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הרצליה 
 שפות היצירה:  עברית, אנגלית 
 בן או בת זוג:  אשר הירשברג 
 צאצאים:  אסתר שמיר 
 
תחיה בת-אורן (7 בנובמבר 1923 – 21 בספטמבר 2021) הייתה עיתונאית ושדרנית רדיו, משוררת וציירת ישראלית.
ביוגרפיה

בת אורן נולדה ב-1923 בססקטון שבססקצ'ואן, קנדה, ועלתה לארץ ישראל ב-1931. הייתה בוגרת המדרשה הממלכתית למורים לאמנות בהרצליה.
הייתה עורכת "פינת האשה" ב'קול ישראל' ובעלת טורים אישיים בעיתונות היומית, בשבועון "לאשה" ובירחונים "את", "בית", "מחשבים" ו"סגנון". חיברה ספרי בישול והליכות בית, בהם "365 שלחנות ערוכים" - אחד מספרי הבישול הראשונים בישראל (יצא לאור ב-1961), שכלל מתכונים ותפריטים לכל החגים, יסודות התפריט ואבות המזון. כמו כן, חיברה את הספר הפמיניסטי הראשון בעברית "שחרור האשה – לאן?".
בת-אורן הייתה נשואה לאיש הקולנוע אשר הירשברג. בתה היא הזמרת אסתר שמיר.
נפטרה ב-21 בספטמבר 2021 בגיל 97.
מפרסומיה > ספרי עיון

365 שולחנות ערוכים (ירושלים: הגל, תשכ"ב)
הליכות הבית (ירושלים: הגל, תשכ"ז)
שחרור האשה – לאן? (תל אביב: בוסתן, 1975)
מפרסומיה > ספרי שירה

בין שדי לבינך (תל אביב: עקד, תשמ"ד 1983)
אי-האיש (תל אביב: עקד, תשמ"ה 1984)
בשני קולות (תל אביב: עקד, תשמ"ו 1986) <שירים>
שתיקת הדג: שירים (תל אביב: עקד, תשמ"ט 1989)
עד שאבין: שירים (תל אביב: ירון גולן, תשנ"א 1991)
התרד היומי: שירים (תל אביב: ירון גולן, 1993)
נופי נייר (תל אביב: ת.ב.א., תשנ"ה 1995)
ירושלים גרושתי (תל אביב: ת.ב.א., תשנ"ו 1996) <שירים>
ויתורים מסוכנים: שירים (תל אביב: ירון גולן, תשנ"ט 1998)
בת משה יצחק: שירים (תל אביב: ספרית פועלים, תש"ס 2000)
הדבר הזה: שירים (תל אביב: ספרית פועלים, תשס"א 2001)
יאוש מכובס (תל אביב: ספרית פועלים, 2002)
שמן-דגים בריבה (בני ברק: ספרית פועלים, 2003) <שירים>
ביום של רחמים (בני ברק: ספרית פועלים - הקיבוץ המאוחד, 2004) <שירים>
שירים - המיטב (תל אביב: גוונים, 2010)
מפרסומיה > תרגומים

מדריך לצעירים על אהבה / מורטון האנט (תל אביב: עופר, תשל"ו)
שנה ראשונה בטירת מלורי / אניד בלייטון (תל אביב: רמדור, 1976)
ילדי היה לחברי / אלינור לנץ (תל אביב: ספרית מעריב, 1983)
מאכלי ירקות / מאת העורכים של ספרי טיים-לייף (תל אביב: ספרית מעריב, 1983)
מאכלי עוף / דבורה טומפסון ויתר העורכים של ספרי טיים-לייף (תל אביב: ספרית מעריב, 1983)
הערות שוליים

↑  מרים מאיר, ספריתה המקצועית של עקרת הבית, הצופה, 24 בספטמבר 1961
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306888105171  BnF: cb15531364n (data)  ISNI: 0000 0000 6662 3797  LCCN: n85362661  SUDOC: 178556556  ULAN: 500483931  VIAF: 44612729   WorldCat (עם VIAF): 44612729 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שמורת גדור

| --- | --- |

 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  השרון 
 קואורדינטות:  32°25′16″N 34°52′20″E﻿ / ﻿32.42111111°N 34.87222222°E﻿ / 32.42111111; 34.87222222
  (למפת נתניה מוגדלת) שמורת גדור(למפת נתניה רגילה) שמורת גדור(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת גדור(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת גדור
 
תצפית דרומה מתל גדור. באופק נראים בתי נתניה
שְׁמוּרַת תֵּל גְּדוֹר היא שמורת טבע וגן לאומי  בשרון, השוכנת לאורך חוף הים התיכון, בין היישוב מכמורת, מדרום לשכונת גבעת אולגה שבחדרה מצפון. האתר כולל את השמורה הימית - שמורת ים גדור ששטחה של 844 דונם, ושמורה חופית בשטח כולל של 752 דונם, שמהם 105 דונמים כבר הוכרזו, והיתר נמצאים בהליכי אישור.
גאוגרפיה

השמורה החופית היא בחלקה חלק מפארק השרון, והיא מתמקדת במצוק הכורכר הנמשך לאורך קו החוף. המצוק מגיע לשיאו בתל גדור המתנשא לגובה של 33 מטרים, ועל פסגתו שרידי מבנה מרובע. המצוק עשוי משכבות של אדמת חמרה וכורכר, וגדלים עליו צמחי חבצלת החוף, חורשף וקריתמון ימי. בעורפו של המצוק גדלים סירה קוצנית, קורנית ואלת המסטיק. חוף השמורה סלעי, ועל טבלאות הסלע מתפתחת אוכלוסייה של חסרי חוליות ימיים. החוף החולי משמש את צבות הים העולות אליו כדי להטיל את ביציהן, ובמקום הוקם אתר מגודר אליו מעבירים פקחי רשות הטבע והגנים קנים של צבי ים כדי להבטיח את תהליך הדגירה. מצפון לתל גדור שוכן "המפרץ הסיני" – מפרצון שזכה לשמו על שם עולים שהגיעו מאירופה לארץ ישראל בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 לאחר שהות של שנתיים בשאנגחאי, ואשר נהגו לנפוש במקום.
השמורה מוקפת במעקה בטיחות המונע מכלי רכב את הכניסה אליה. חל איסור על שהיית בני אדם בשטחה בשעות הלילה והדייג מוגבל למקומות שיועדו לכך בלבד.
גלריה

מצוק הכורכר ומכלאה להגנה על קני צבי ים
תל גדור מדרום
קטע ממצוק הכורכר
"המפרץ הסיני" מדרום. ברקע נראים ארובת תחנת הכוח אורות רבין ומזח פריקת הפחם
מראה לאורך קו החוף
"המפרץ הסיני"
"המפרץ הסיני" והמצוק הצמוד לו
הערות שוליים

↑  גן לאומי ושמורת טבע חוף אולגה באתר רשות הטבע והגנים
|  שמורות טבע בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן | אירוס הביצות נוב • אלי על • בריכת בראון • גמלא • הר אביטל • הר חרמון • הר חרמונית • הר פרס • הר שיפון • יער אודם • יער יהודיה • נחל גילבון • נחל משושים • נחל הבניאס • מג'רסה • סוסיתא |  |
| צפון | אבוקה • אלון • אלונה • אלוני אבא • אלוני בית קשת • נחל בית העמק • בריכת פסוטה • אלוני ברעם • אלוני יצחק • בוריקה • גאון הירדן •  החולה • הר ארבל • הר חורשן • הר יונה • הר מירון • הר שכניה • חוטם הכרמל • חוף דור-הבונים • חורבת קרתא • חורשת טל • חי-בר כרמל • מערת פער •  נחל בזק • נחל בצת • נחל דישון • נחל הקיבוצים • נחל כזיב • נחל מערות • נחל עמוד • נחל ראש פינה • נחל שניר • נחל שרך • נחל תבור • נחל תות • נחל עיון • עין אפק • עין ארובות • עין נוטרה • עין נימפית • עין תאו • פארק הכרמל • ראש הנקרה • רמות מנשה • תל דן • תל אנפה • תל סהרון • תל שמרון |  |
| מרכז | ביצת זיתא • בני ציון (חרוצים) • בריכת דורה • בריכת יער • גבעת האירוסים • גדור • געש • האירוסים • הדסים • המסרק • חולות ניצנים • מבוא אשדוד • חורבת מדרס • חורבת סעדים • מערת אבשלום • מערת התאומים • נאות קדומים • נחל דולב • נחל כפירה • נחל פולג • נחל קטלב • נחל שורק • נחל התנינים • עינות גיבתון • שער פולג |  |
| יהודה | אלוני שמואל • אל כנוב • הר הטייסים • ואדי מכוך • נחל אוג • נחל בזק עילי • נחל פרת • עינות צוקים • קנה וסמר |  |
| השומרון | הר כביר • יער אום צפא • יער ריחן • נבי רביח • נחל פצאל • נחל קנה • עינות זרקא • רכס טמון • ביצת ואדי מלחה • בור הציפורים • נחל שילה עילי |  |
| הנגב | בקעת תמנע • בתרונות רוחמה • גבעות להב • הבשור • המכתש הגדול • המכתש הקטן • הר הנגב • הר חירן • הר עמשא • הרי אילת • חולות משאבים • חולות סמר • חוף האלמוגים • חי-בר יטבתה • מכתשים בנגב • מצוק הצינים • נחל גרר • נחל ערוגות • נחל עשוש • נחל צין • עין גדי • ערבת עברונה • פארק הלס • פורה |  |
| שמורות ימיות | איי חוף ראש הנקרה • ים ראש הנקרה-אכזיב • שקמונה • ים ראש הכרמל • ים דור-הבונים • ים שקמה • איי חוף דור-מעגן מיכאל • ים גדור • ים האלמוגים • חוף האלמוגים • הים הדרומי • הפרעת פלמחים |  |
|  גנים לאומיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן והגליל | אושא • אכזיב • ארבל • בית הכנסת בכפר נחום • בית שערים • ברעם • הר תבור • חורשת טל • חורבת מנים • חמת טבריה • חצור • כוכב הירדן • כורזים • כורסי • כפר נחום • מבצר יחיעם • מבצר נמרוד • מונפור • נחל צלמון • סוסיתא • ציפורי • קרני חיטין • ראש הנקרה • שדה עמודים • שמרון • תל חי • תל יודפת • תל צפצפות • תל קדש |  |
| השרון והשומרון | אביחיל • אפולוניה • בית אלפא • בית שאן • גן השלושה • הר גריזים • הר הכרמל • חוף גדור • חוף השרון • מבצר קאקון • מעיין חרוד • נחל אלכסנדר • נחל מהר"ל • נחל נדר • סידנא עלי • פארק השרון • צור נתן • קיסריה • שומרון • תל דור • תל מגידו • תל שקמונה |  |
| יהודה ומישור חוף יהודה | בית גוברין • בית עיטאב • גן המלך • הגן הבוטני הלאומי • הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק • הר צובה • הרודיון • הרי יהודה • חוף פלמחים • גבעות הכורכר נס ציונה • ירקון • מאוזוליאום מזור • מגדל אפק • מורדות הר הצופים • מערות סמך • מערות חזן • נבי סמואל • נחל רובין • סובב חומות ירושלים • עין חמד • עמק צורים • קומראן • תל גזר • תל חברון • תל לכיש • תל צפית |  |
| הנגב | אנדרטת חטיבת הנגב • אשכול • אשקלון • גן הפסלים • ממשית • מצדה • ניצנה • עבדת • עין עבדת • עתיקות עין גדי • שבטה • תל באר שבע • תל ערד |  |