stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נוסח שומרון
תיארוך הנוסח > טקסטים קדם-שומרוניים

טקסטים "קדם-שומרוניים" הוא כינוי שנתנו חוקרי מגילות מדבר יהודה לקטעי תורה קדומים שנמצאו בין המגילות והם בעלי דמיון מובהק לנוסח השומרונים לתורה. טקסטים אלה אינם שומרוניים, שכן נעדרים בהם סממנים אידאולוגיים-דתיים הייחודיים לשומרונים, אך הם דומים מאוד לנוסח השומרונים בבחינת תוספות ההרמוניזציה שנמצאו בהם. מהקרבה ההדוקה בין טקסטים קדם-שומרוניים אלה לבין נוסח השומרונים עולה כי השומרונים משמרים נוסח קדום הדומה לנוסח שבמגילות אלה.
התפיסה במחקר היא שנוסח השומרונים מייצג מסורת ארץ ישראלית של התורה במקביל לשני טיפוסים אחרים של התורה שהתקיימו באותה עת: תרגום השבעים, המייצג טיפוס שהתפתח במצרים, ונוסח המסורה, המייצג טיפוס שחל בבבל.
השומרונים אימצו את הנוסח שעליו מתבססת תורתם ככל הנראה כבר במהלך המאה השנייה לפני הספירה, עם הקמת ממלכת החשמונאים. על הנוסח הקדום הוסיפו תוספות משלהם - אידאולוגיות ולשוניות - במהלך המאה השנייה לפנה"ס, טרם חורבנו של המקדש השומרוני בהר גריזים, בשנת 111 לפני הספירה.
תיארוך הנוסח > מסורת הקריאה של השומרונים

הנוסח השומרוני כולל אך ורק את כתיב האותיות ללא ניקוד שיטתי. את הנוסח מלווה מסורת קריאה שמועברת בעל מפה מדור לדור בקפידה רבה. מסורת זו היא הדרך היחידה להכרתה של הגיית השומרונים, הנחשבת חטיבה בפני עצמה בכלל המסורות של עדות ישראל.
זאב בן חיים חקר את קריאת השומרונים בתורה וניתח אותה מבחינה פונולוגית ומורפולוגית. הוא ערך את מחקרו בזיקה לתורת מדקדקי השומרונים בימי הביניים, וממחקרו עלה כי מסורת הקריאה בתורה בפי השומרונים בימינו מתמשכת מדורות קדמונים. כמו כן ההבדלים בין שתי מסורות הקריאה מתועדים במהדורה של אברהם טל ומשה פלורנטין לנוסח השומרונים לתורה.
תרגומים

נוסח השומרונים לתורה תורגם לארמית ולערבית.
התרגום הארמי השומרוני לתורה הוא תרגום מילולי בדומה לתרגום אונקלוס. לתרגום זה חדרו מילים יווניות המעידות שהתרגום נערך במאות ה-4-1, בתקופה שבה הייתה השפעה חזקה של היוונית על הארמית.
נוסח השומרונים לתורה תורגם לערבית על ידי אב-חסדה (אבו אל-חסן) הצורי במאה ה-11. במשך הזמן נספגו לתרגום פירושים מתרגומו של רבי סעדיה גאון, הסותרים לא פעם את הפרשנות השומרונית. במאה ה-13 ערך אבו סעיד בן אבי אל-חוסיין את התרגום והסיר כל השתמעות שעשויה לסתור את נוסח השומרוני. התרגום בעריכתו של אבו סעיד יצא לאור בשלמותו עם פרסום מהדורותיו של חסיב שחאדה ב-1990 וב-2002.
התייחסות לנוסח שומרון ביהדות ובנצרות

החומש השומרוני היה ידוע בייחוד נוסחאותיו גם ליהודים וגם לנוצרים עוד בתקופה עתיקה.
חז"ל כינו את השומרונים "כותים" (מתוך הנחה שאין מוצאם מעם ישראל, אלא מן האנשים שהובאו לשומרון על ידי האשורים במאה ה-8 לפנה"ס) והציגו את ההבדלים בנוסח התורה שלהם כזיופים. בימי הביניים התייחס רבי אברהם אבן עזרא בן המאה ה-12 אל השומרונים כאל עובדי עבודה זרה הכופרים בשם ה'.
גם בנצרות ישנם אזכורים להבדלים בין הנוסח השומרוני לבין נוסח המסורה. אולם בנצרות מוצג נוסח השומרונים בדרך כלל, בניגוד לחז"ל, כעדיף מנוסח המסורה. כך אוריגנס, אבי הכנסייה הנוצרית, בעל ההקספלה, בן המאה השנייה לספירה, מביא מספר גרסאות בנוסח השומרונים, שאינן מופיעות בנוסח המסורה. כן מזכירים את נוסח השומרונים הירונימוס, מתרגם הוולגטה, בן המאה הרביעית לספירה, וגם אבות כנסייה אחרים.
ראו גם

ספר אבישע
הדת השומרונית
עברית שומרונית
אלפבית שומרוני
לקריאה נוספת

אברהם ורצון צדקה, חמישה חומשי תורה: נוסח יהודי – נוסח שומרוני, תל אביב תשכ"ב-תשכ"ה.
אברהם טל ומשה פלורנטין, חמישה חומשי תורה: נוסח שומרון ונוסח המסורה, אוניברסיטת תל אביב: ההוצאה לאור ע"ש חיים רובין, תשע"א.
זאב בן חיים, עברית וארמית נוסח שומרון: על פי תעודות שבכתב ועדות שבעל פה, ירושלים: מוסד ביאליק, בהשתתפות האקדמיה ללשון העברית, תשי"ז-תשל"ז.
מנחם כהן, הכתיב של הנוסח השומרוני, בית מקרא כא (תשל"ו) עמ' 54-70
מנחם כהן, הכתיב של הנוסח השומרוני, זיקתו לכתיב נוסח המסורה ומקומו בתולדות הכתיב, בית מקרא כא (תשל"ו), עמ' 361-391
A.F. Von Gall, Der hebräische Pentateuch der samaritaner, I-V (Gissen 1914-18; repr. Berlin 1966)
רשימת המושלים היהודים של אוסטרליה

היו מספר יהודים שנכנסו לתפקיד המושל של אחת המדינות או המושל הכללי של אוסטרליה. תפקיד זה הוא כנציגו של המונרך של אנגליה באוסטרליה.
| דיוקן | שם | תפקיד | שנות כהונה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סר זלמן כהן   (1919–2011) | המושל הכללי של אוסטרליה | 1977–1982 |  |
|  | לינדה דסאו (אנ')   (1953–) | מושל ויקטוריה | 2015– |  |
|  | סר אייזק אייזקס   (1855–1848) | המושל הכללי של אוסטרליה | 1931–1936 |  |
|  | סר מתיו נייתן   (1862–1939) | מושל קווינסלנד | 1920–1925 |  |
|  | גורדון סמואלס (אנ')   (1923–2007) | מושל ניו סאות' ויילס | 1996–2001 |  |
ראו גם

יהדות אוסטרליה
רשימת חברי הפרלמנטים היהודים באוסטרליה (אנ')
הערות שוליים

↑  "The Jews in Australia". Israel & Judaism Studies (IJS). Retrieved 8 April 2021.
↑  "Governor Linda Dessau". J-Wire. 5 July 2015. Retrieved 8 April 2021.
↑  Wilson, Paul D., "Cultural Advice", Australian Dictionary of Biography, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University, retrieved 8 April 2021
↑  Huxley, John (14 December 2007). "Recipients of governor's pleasure farewell Samuels with laughter". The Sydney Morning Herald. Retrieved 8 April 2021.
ח'רבת טרפין

| --- | --- |

נר הרודיאני שהתגלה באחת ממערות הקבורה באתר
 מידות
 שטח:  כ-20 דונם
 גובה מעל פני הים:  823
 היסטוריה
 תרבויות:  הלניסטית
 תקופות:  תקופת ההתנחלות התקופה ההלניסטית התקופה הרומית,  התקופה הביזנטית   ימי הביניים
 סוג:  יישוב
 אתר ארכאולוגי
 ארכאולוגים:  ישראל פינקלשטיין, פליקס-מארי אבל 
 גישה לציבור:  נמצא בשטח B
 מיקום
 קואורדינטות:  31°58′25″N 35°13′41″E﻿ / ﻿31.9735°N 35.228017°E﻿ / 31.9735; 35.228017
  (למפת דרום השומרון מוגדלת) ח'רבת טרפין(למפת דרום השומרון רגילה) ח'רבת טרפין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ח'רבת טרפין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ח'רבת טרפין
 
שברי גלוסקמאות שנמצאו באחת ממערות הקבורה באתר.
ח'רבת טרפין (Kh. Tarfein) היא אתר ארכאולוגי במרכז חבל בנימין סמוך לכפר ביר זית, ומדרום לכפר עטארה. האתר מתעד את שרידיה של התיישבות המתוארכת לתקופת ההתנחלות, הברזל, ההלניסטית, הרומית, הביזנטית ועד ימי הביניים.
סקרים ארכאולוגיים

לאתר נערך סקר לראשונה בשנת 1928 על ידי הארכאולוג הצרפתי פליקס מארי אבל בסקר החירום. לאחר מכן נסקר בשנית בשנות השמונים בסקר ארץ אפרים על ידי הארכאולוג ישראל פינקלשטיין, בשלישית בשנות התשעים וברביעית בפברואר 2015 במסגרת סקר דרום השומרון החדש שנערך על ידי ד"ר דביר רביב מאוניברסיטת בר-אילן וד"ר אהרן טבגר מאוניברסיטת אריאל.
ממצאים ותיארוך

בסקרים שנערכו במקום נחשפו ממצאים שתוארכו לתקופת ההתנחלות (תקופת הברזל הראשונה), הברזל (השנייה), ההלניסטית, הרומית, הביזנטית ועד ימי הביניים. בין הממצאים שנמצאו בסקרים שנערכו באתר נמצאו שרידי כנסייה עם רצפת פסיפס, מבנים וחרסים מתקופת הברונזה והברזל, ומהתקופה ההלניסטית והרומית, מגדלי שדה, טרסות עם אבנים, מתקן כתישה קדום, ועוד.
ממצאים ותיארוך > נקרופוליס

כמו כן, במסגרת סקר דרום השומרון התגלה נקרופוליס ובו שמונה עשרה מערות קבורה, הכוללות בור עמידה ואצטבאות, בחלקן זוהה בור ליקוט עצמות. בשתי מערות נחצב חדר מבוא. בשלוש מהמערות נחצבו גם כוכי קבורה האופייניים לתקופה הרומית, אולם על פי אופי החרסים בשלוש מערות נוספות תורכו גם כלל המערות ככאלו ששימשו גם בתקופה הרומית.
בנייה פלסטינית בלתי חוקית באתר

בעשור השלישי של המאה ה-21 בנו פלסטינים מבנים באתר הארכאולוגי באופן לא חוקי ותוך פגיעה בעתיקות האתר. על אף היות האתר בשטח B, בנובמבר 2022 הרס המנהל האזרחי את המבנים, על פי הסכמי אוסלו לפיהם מותר לבצע אכיפה על בנייה בלתי חוקית באתר ארכאולוגי. אולם למרות ההרס, הפלסטינים חידשו את הבנייה שלושה ימים לאחר מכן.
לקריאה נוספת

קלאי, תשל"ב, 172 (אתר מס' 61) ארכיון קמ"ט תיק מספר 100/11, Abel 1928
דביר רביב, היישוב בדרום השומרון בתקופות ההלניסטית והרומית לאור תוצאות סקר ארכאולוגי, עבודת דוקטורט, אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן 2018
הערות שוליים

↑  הארכאולוג ישראל פינקלשטיין, קתדרה חוברת 32 עמ' 16.
↑  חנן גרינווד, לראשונה: אכיפה נגד עבירות בנייה פלשתיניות בשטח B, באתר ישראל היום, 8 בינואר 2023
| אתרים בבנימין |
| --- | --- | --- |
| עמק שילה | בור הציפורים באחיה • בור יישוב הדעת • בור עדי-עד • בור קידה • המזבח בגבעת הראל • ואדי רשאש • חניון הגדודים העבריים • מעיין הגבורה • מצפור קידה • נחל שילה • עין א-דהרה • עין דח"ש • עין עוז • קובת א-נג'מה • שילה הקדומה •  תצפית הר כוכב |  |
| מערב בנימין | גבעת ההליסטון • גבעת היקבים • הכוורת • המצודה הבריטית בנוה צוף • חורבת פצה • שמורת עיינות נטוף (ואדי זרקא) • ואדי חרמיה • חובלתא • חורבת תיבנה • יער אום צפא • לטרון • מחצבות נטוף • מעיין דולב • מעיין הקשת • מעיין חרשה • מעיין טלמון • מעיין עטרת • חורבת טרפין • מערת עאבוד • מערת שוקבא • נבי סמואל • עין אגוז • עין בובין (מעיין דני) • עין מזור • עין ריא • עינות ענר • פארק קנדה • שמורת אלוני שמואל • שמורת דלבים (ובכללה ואדי דילב) • תצפית גג הארץ • מבצר ארטבה |  |
| גב ההר | סנה ובוצץ • בור מגרון • הר בעל חצור • ואדי שיבן • חורבת ניסיה • יקב פסגות • מעיין הכרמים • נחל מכמש • עין ביתין • קבר בני ישראל |  |
| מדבר בנימין | בקעת סמיא • מערת הנמרים • חורבת אל-קיליה • טאריק אבו ג'ורג' (דרך יריחו-בית אל) • נחל ייטב (עוג'א) • שמורת נחל פרת • מוזיאון השומרוני הטוב |  |
פוט

ערך זה עוסק בדמות מקראית. אם התכוונתם לאחר, ראו .
| --- | --- |
 אב:  חָם
 תקופה:  דור הפלגה
 בתנ"ך:  בראשית, י', ו'
 
פּוּט הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית כבנו השלישי מתוך ארבעה של חם בן נח. אחיהם של כוש, מצרים, וכנען. פוט מזוהה בכתובים עם לוב, וכאבי העם הלובי.
שמו של פוט מופיע במקור העמים שבספר בראשית: ”וּבְנֵי חָם כּוּשׁ וּמִצְרַיִם וּפוּט וּכְנָעַן” (בראשית, י', ו').
צאצאי פּוּט

אף על פי שהיו לפוט בנים (כפי שמוזכר בהמשך התנ"ך), הם לא מוזכרים בספר בראשית בין נכדיו של נח, ולפי הרשב"ם ומפרשים נוספים זה מכיוון שהם לא נעשו עמים שונים אלא נקראו על שם פוט.
צאצאי פּוּט > צאצאיו כלוחמים

כבר בתיאורי ספר מלכים ודברי הימים על מסע המלחמה והכיבושים לשישק בארץ ישראל במאה העשירית לפנה"ס מוזכרים לוחמים לוביים שעזרו לפרעה (שנעזר בעמים זרים בצבאו) במלחמתו בממלכת יהודה ובממלכת ישראל (926/5 לפנה"ס, 5 שנים לאחר מות שלמה המלך). לדברי ירמיהו היו צאצאיו של פוט עמים לוחמים. יחזקאל מזכיר אותם בהקשר דומה כמסייעים לצור, למצרים, וגוג.
צאצאי פּוּט > פּוּט ולוּב

בשטחה של לוב זרם נהר פוט. בימיו של הנביא דניאל כבר נעשה שימוש בשם לוב. יוסף בן מתתיהו ציין שלוב נוסדה על ידי פוט, וכינה את הלובים בשם פוטים. גם הנביא נחום מקשר בין פוט ולוב וטוען כי פוט והלובים מסייעים למצרים.
תרגום השבעים שינה את השם פוט בספר יחזקאל לשם ליבאוס.
צאצאי פּוּט > השערות אחרות

ההיסטוריון הפרסי מוחמד אבן ג'ריר א-טברי סיפר על מסורת לפיה פוט נישא לבאכט, נכדתו של תירס וצאצאיהם היו הקופטים.[דרוש מקור]
ראו גם

כוב
ביאורים

↑  לא כולל את צאצאיו
הערות שוליים

↑  Pash.co.il - תורה ופירושים, באתר www.pash.co.il
↑  ספר דברי הימים ב', פרק י"ב, פסוק ג'
↑  ספר ירמיה, פרק מ"ו, פסוק ט'
↑  ספר יחזקאל, פרק כ"ז, פסוק י'
↑  ספר יחזקאל, פרק ל', פסוק ה'
↑  ספר יחזקאל, פרק ל"ח, פסוק ה'
↑  ספר דניאל, פרק י"א, פסוק מ"ג
↑  ספר נחום, פרק ג', פסוק ט'
| צאצאי נח לפי ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| שם ובניו | עילם • אשור • ארפכשד • לוד • ארם • עוץ • חול • גתר • מש • שלח |  |
| חם ובניו | כוש • מצרים • פוט • כנען • סבא • חוילה • סבתה • רעמה • סבתכא • נמרוד • לודים • ענמים • להבים • נפתוחים • פתרוסים • כסלוחים • יבוסי • אמורי • גרגשי • חיוי • ערקי • סיני • ארוודי • צמרי • חמתי |  |
| יפת ובניו | גומר • מגוג • תירס • יוון • תובל • משך • מדי • ריפת • אשכנז • תוגרמה • אלישה • תרשיש • כתים • דדנים |  |
אנה ויאליצינה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 במרץ 1986 (בת 38) ניז'ני נובגורוד, ברה"מ 
 מדינה:  רוסיה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 בן או בת זוג:  אדם לוין (2011–2012)  Adam Cahan 
 www.annev.net
 
אנה סרגייבנה ויאליצינה (ברוסית: А́нна Серге́евна Вьяли́цына) (נולדה ב-19 במרץ 1986) היא דוגמנית רוסייה.
ביוגרפיה

ויאליצינה נולדה בניז'ני נובגורוד לזוג הורים רופאים, אביה רופא ספורט ואמה רופאת ילדים. היא החלה את קריירת הדוגמנות שלה בגיל חמש עשרה לאחר שמלהק של סוכנות "IMG Models" ראה אותה כשחיפש פנים חדשות בתוכנית של MTV "אירופה אופנתית רועשת", ולאחר שזכתה בתחרות עברה לניו יורק. לאחר מספר חודשים היא החלה לעבוד עבור בתי האופנה מקס מארה ו"קלואי" והופיעה על שערי המגזינים ווג, Elle וגלאמור.
ב-2005 ביצעה את הופעת הבכורה שלה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד ולאחר מכן הופיעה בגיליון עוד מספר פעמים, בגיליון 2005 היא גם שימשה כמושא ציור גוף עבור האמנית "ג'ואן גאייר".
היא צעדה בתצוגות של שאנל, פראדה, לואי ויטון, רוברטו קוואלי ודולצ'ה וגבאנה, ובשנים 2008, 2010 ו-2011 דגמנה בתצוגת האופנה השנתית של ויקטוריה'ס סיקרט.
ב-2011 כיכבה לצד קלן לוץ בקמפיין של החברה "Dylan George & Co".
היא הופיעה בקליפ לשיר "Out Is Through" של אלאניס מוריסט ובקליפים של השירים Misery וNever Gonna Leave This Bed של להקת מארון 5.
חייה האישיים

ב-2009 השתתפה במרתון ניו יורק ולאחר מכן גם התנדבה להדריך ולעזור לספורטאים בעלי מוגבלויות.
ב-2011 יצאה ויאליצינה עם הזמר אדם לוין ובאותה שנה הם הופיעו יחד על שער מגזין "ווג רוסיה". הזוג נפרד במרץ 2012.
ב-16 בנובמבר 2013 היא קיבלה אזרחות אמריקאית.
ב-25 ביוני 2015 ילדה את בתה אלסקה מבן זוגה אדם קהאן (Adam Cahan), וביוני 2016 הודיע הזוג על אירוסיהם.
סורת אל-כהף

| --- | --- |

שם הסורה ומספרה בערבית
 שם מתורגם:  סורת המערה
 מספר הסורה:  18
 מספר פסוקים:  110
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  סורת אל-כהף (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-אסראאסורת מרים ←
סורת אל-כהף
סורת אל-כהף (בערבית: سورة الكهف, "סורת המערה") היא הסורה ה-18 בקוראן, המונה 110 פסוקים. בסורה מתוארים ארבעה סיפורים שונים. לפי המסורת האסלאמית, סורה זו ירדה למוחמד בעיר מכה.
תוכן הסורה

פסוקים 9–26 מגוללים את סיפורם של שבעת הישנים של אפסוס, מנקודת מבט אסלאמית: קבוצת צעירים בורחת מרדיפות דתיות בעיר ומסתתרת במערה יחד עם כלבם, ונופלת שם לתרדמת. כשהצעירים מתעוררים לאחר שנים רבות, הם מגלים שתושבי העיר הפכו למאמינים.
פסוקים 32–45 מציגים משל המתאר שני אנשים, האחד בורך בידי אללה והוא עשיר, והשני עני. העשיר מתחיל לנהוג ברברבנות, ומספר לחברו העני כי הוא מפקפק בקיומו של יום הדין. אללה מעניש את העשיר ומחריב את עושרו.
פסוקים 60–82 מספרים על מסעו של משה בעקבות ידע, אותו הוא מקווה להשיג מאדם חכם ששמו אינו מוזכר בסורה. המסורת האסלאמית מזהה אותו כאל-חד'ר.
פסוקים 83–102 מספרים על ד'ו אל-קרניין, מלך ישר ועובד אלוהים שטייל בארץ ממזרח למערב (ומכאן שמו, "בעל שתי הקרניים"). ד'ו אל-קרניין מגיע לשבט השוכן בין שני הרים. השבט מבקש ממנו לבנות חומה שתפריד ביניהם לאנשי גוג ומגוג (יג'וג' ומג'וג'), שמזיקים לו, וד'ו אל-קרניין נענה לבקשת השבט.
בחדית'

לפי עדותו של אבי סעיד אל-ח'דרי בחדית', מוחמד אמר כי "זה שקרא את סורת אל-כהף ביום שישי, יאיר לו האור בין שני ימי השישי".
הערות שוליים

↑  آخر سورة نزلت في مكة المكرمة באתר سطور (סוטור)
↑  Sura al-Kahf, WikiShia (באנגלית)
↑  בערבית: من قرأ سورةَ الكهفِ في يومِ الجمعةِ ، أضاء له من النورِ ما بين الجمُعتَينِ, ר' כאן
↑  Surah Al-Kahf, Chapter 18, Al-Islam.org, ‏24 בינואר 2014 (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-אסראא | הקוראן | הסורה הבאה: סורת מרים |
| הסורה הקודמת: סורת אל-אסראא | סורה 18 | הסורה הבאה: סורת מרים |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008877445605171  BnF: cb16715039n (data)  GND: 4468150-1  LCCN: n85018932  SUDOC: 233237291  TDVİA: kehf-suresi  VIAF: 214768418   WorldCat (עם VIAF): 214768418
גרנד פרי בלגיה

| --- | --- |

תוואי המסלול בו מתקיים המרוץ
 ענף:  פורמולה 1
 תאריך ייסוד:  1925
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לרכב 
 עיר מארחת:  Spa-Francochamps Circuit 
 הכי הרבה זכיות:  אליפות הנהגים:   גרמניה מיכאל שומאכר (6)   אליפות היצרנים:   איטליה פרארי (18)
 www.spagrandprix.com
 
 קואורדינטות:  50°26′13″N 5°58′08″E﻿ / ﻿50.437°N 5.969°E﻿ / 50.437; 5.969
 he
 
גרנד פרי בלגיה (בצרפתית: Grand Prix de Belgique) הוא מרוץ גרנד פרי המתקיים מדי שנה כחלק מאליפות הפורמולה 1. מסלול המרוצים ספא-פרנקורשאמפ נבנה בשנת 1921, אך עד לשנת 1924 שימש רק למרוצי אופנועים. בעקבות ההצלחה של מרוץ 24 השעות של לה מאן, שנערך לראשונה בשנת 1923, הוחלט לקיים במסלול את מרוץ 24 השעות של ספא.
מאז הקמתו, מסלול ספא-פרנקורשאמפ ידוע בשל מזג האוויר הבלתי צפוי שלו. פעמים רבות יורד גשם באזור ולעיתים קרובות חלק מהמסלול יבש בעוד קטעים אחרים גשומים וחלקים.
הגרנד פרי הבלגי הוגדר כגרנד פרי אירופה שש פעמים בין השנים 1925 ל-1973, תואר של כבוד שניתן מדי שנה למירוץ גרנד פרי אחד באירופה.
היסטוריה > השנים הראשונות

הגרנד פרי הראשון התקיים בשנת 1925 במסלול המרוצים ספא-פרנקורשאמפ, שהתפרש על פני כ-14.5 ק"מ (9 מייל). אנטוניו אסקרי, נהגה של קבוצת אלפא רומיאו, ניצח את המרוץ. בנו, אלברטו אסקרי, ינצח את המרוץ בשנים 1952 ו-1953. בארבע השנים הבאות לא התקיים המרוץ. לואי שירון ניצח את המרוץ השני שהתקיים בשנת 1930. בשנת 1931 הפך הגרנד פרי למרוץ סיבולת שכלל 88 הקפות של המסלול (כ-1320 ק"מ בסה"כ).
לקראת המרוץ של שנת 1939 נוספה למסלול פניית ריידיון (פנייה מס' 4) הצמודה אל פניית או רוז' (Eau Rouge) הידועה. התנאים במרוץ היו קשים מאוד ועל האירוע העיבה התאונה בה מצא את מותו ריצ'רד "דיק" סימן בזמן שהוביל את המירוץ. הוא נכנס לפנייה במהירות, החליק מהכביש ומכונית המרצדס בה נסע החלה לעלות באש. לאחר שחולץ מהרכב סבל מכוויות קשות ונפטר מאוחר יותר בבית החולים. מלחמת העולם השנייה גרמה לביטולו של המרוץ, שחודש ביוני 1946 בפארק בואה דה לה קומבה בבריסל.
היסטוריה > ניבל וזולדר

מארגני הגרנד פרי החליטו לחלק את האירוע על פני שני מסלולים: ניבל-בולר הסמוך לבריסל וזולדר בצפון המדינה. אמרסון פיטיפלדי ניצח את המרוץ הראשון שהתקיים בניבל. ג'קי סטיוארט ניצח את בזולדר שנה לאחר מכן. המרוץ שב לניבל ב-1974 ופיטיפלדי השיג ניצחון נוסף, אך המסלול לא זכה לפופולריות והמארגנים החליטו להוציא אותו מלוח המרוצים.
הגרנד פרי של עונת 1981 היה עמוס באירועי בטיחות. במהלך האימון ביום שישי קרלוס ראוטמן, נהגה של קבוצת Arrows, דרס בטעות מכונאי של קבוצת אוסלה. המכונאי מת מפצעיו למחרת היום. בעקבות האירוע החליטו הנהגים לשבות, דבר שהוביל לדחיית הפתיחה של המרוץ. לקראת הזינוק התגלתה בעיה במכוניתו של ריקארדו פטרזה והמכונאי דייב לוקט נכנס למסלול בשביל לסייע לפטרזה להניע את המכונית. המארגנים, שלא הבחינו בכניסת המכונאי למסלול, הזניקו את המרוץ בזמן שלוקט עדיין עמד על המסלול. זיגפריד סטור, נהגה של השני של קבוצת Arrows, פגע עם מכוניתו בחלק האחורי של המכונית של פטרזה במקום בו עמד המכונאי. לוקט נפל על הרצפה מחוסר הכרה. כשהמכוניות הגיעו שוב לישורת בתחילת המסלול (לוקט כבר פונה מהמסלול, אך מכוניתו הפגועה של סוטר עדיין עמדה כשסביבה שברים רבים) מספר מרשלים קפצו לתוך המסלול ונופפו לנהגים עם דגלים צהובים במקום דגלים אדומים. לקראת התחלת ההקפה השלישית הבינו הנהגים שיש בעיה ועצרו על המסלול מרצונם. המרוץ הוזנק מחדש וראוטמן השיג את הניצחון.
ז'יל וילנב נהרג במהלך אימון בזולדר ב-1982 לאחר התנגשות עם יוכן מאס בפניית הבוט המהירה. הפרארי של וילנב התהפכה מספר פעמים והקנדי נזרק ממכוניתו במהלך התאונה; הוא נפצע קשה ומת במהלך הלילה בבית החולים הסמוך למסלול.
היסטוריה > חזרה לספא-פרנקורשאמפ

מסלול ספא-פרנקורשאמפ עוצב מחדש בהיקף של 7 ק"מ. אלן פרוסט ניצח במרוץ הראשון במסלול החדש במרוץ שנערך בעונת 1979. המסלול החדש זכה במהירות לפופולריות בקרב הנהגים והצופים. בשנת 1984 חזר המרוץ לזולדר באופן חד פעמי. מישל אלבורטו מקבוצת פרארי ניצח במרוץ הפורמולה 1 האחרון שהתקיים במסלול.
על מנת להתמודד עם מזג האוויר הגשום במרוצים לקראת עונת פורמולה 1 עונת 1985 נסלל המסלול מחדש תוך שימוש באספלט מיוחד בעלות של 3 מיליון ליש"ט. העבודות עצמן נדחו בשל תנאי מזג האוויר ובוצעו רק 10 ימים לפני הגרנד פרי. בימי המרוץ מזג האוויר היה חם ובמהלך האימון הראשון האספלט החדש החל להתפרק. ניסיון לתקן את המסלול נעשה במהלך הלילה שבין שישי לשבת, אך בתחילת האימון הראשון בשבת מצב המסלול הלך והחמיר. לאחר התלבטויות רבות בשבת בערב הוחלט על דחיית המרוץ. בסופו של דבר נדחה המרוץ לאמצע ספטמבר. איירטון סנה ניצח במרוץ, ניצחון ראשון מתוך חמישה שהשיג במסלול.
נייג'ל מנסל ניצח במרוץ בעונת 1986. שנה לאחר מכן התנגשות בין מנסל וסנה סיימה עבור שניהם את המרוץ לאחר שמנסל ניסה לבצע עקיפה מבחוץ על הברזילאי. סנה ניצח בארבעת המרוצים הבאים, ששניים מהם היו גשומים במיוחד. המרוץ בשנת 1988 היה הראשון שנערך בסוף אוגוסט/תחילת ספטמבר. מאז מתקיים המרוץ תמיד בתקופה זאת של השנה. מיכאל שומאכר ערך את מרוץ הבכורה שלו בגרנד פרי של שנת 1991. שנה לאחר מכן השיג באותו מסלול את הניצחון הראשון בקריירה.
בעקבות מותם של סנה ורולנד רצנברגר במסלול אימולה בשנת 1994 נוספה פניית שיקיין בתחתית האו רוז'. שנה לאחר מכן בוטלה הפנייה. באותה שנה ניצח שומאכר את המרוץ, כמו גם את שני המרוצים הבאים. המרוץ בשנת 1998 התקיים תחת תנאי גשם כבדים. המרוץ הופסק לאחר תאונה בה היו מעורבים 13 מתוך 22 הנהגים בפנייה הראשונה של המרוץ. גשם חזק ירד לאחר ההזנקה המוחדשת של המרוץ גרם לראות נמוכה. שומאכר התנגש מאחור במכוניתו של דייוויד קולטהרד ונאלץ לפרוש כשהוא חוזר לאזור הטיפולים בנסיעה על שלושה גלגלים. שומאכר הכועס יצא ממכוניתו ורץ למוסך של מקלארן, שם התעמת עם קולטהרד. שמונה נהגים בלבד סיימו את המרוץ, שניים מהם היו בפיגור של חמש הקפות. דיימון היל ניצח במרוץ, הניצחון הראשון של קבוצת ג'ורדן באליפות.
הניצחון של שומאכר בשנת 2001 היה הניצחון ה-52 בקריירה והעלה אותו למקום הראשון ברשימת מנצחי המרוצים באליפות. קימי רייקונן ניצח במרוץ בשנת 2004. שומאכר, שסיים שני באותו המרוץ, הבטיח בכך את זכייתו באליפות הנהגים בפעם השביעית.
בעשור הראשון של המאה ה-21 המרוץ לא התקיים פעמיים: בשנת 2003 בוטל המרוץ עקב התקנות בבלגיה שאסרו על פרסום מוצרי טבק. בשנת 2006 לא נכלל המרוץ בלוח המרוצים מכיוון שנדרש לבצע במסלול תיקונים, שלא ניתן היה להספיק לסיים עד למועד המרוץ.
בתאונה שאירעה במהלך מרוץ פורמולה 2 בעונת 2019 נהרג אנטואן הובר. בעקבות התאונה בוטל מרוץ הפורמולה 2 וגם מרוץ הספרינט, שתוכנן להתקיים למחרת. מרוצי הפורמולה 3 והפורמולה 1 נפתחו בדקת דומיה לזכרו של הובר.
גשם כבד שירד בשנת 2021 הוביל לכך שהמרוץ הוזנק תחת דגל צהוב. אחרי שתי הקפות מאחורי מכונית בטיחות המרוץ נעצר בדגל אדום ולא חודש. מקס ורסטאפן, שינק מהפול פוזישן, הוכרז כמנצח. בשל קיצור המרוץ הוענקו למשתתפים רק מחצית מהנקודות. ההחלטה על חלוקת הנקודות הביאה לביקורת רבה כלפי שיטת הניקוד והבאיה לשינוי הכללים לקראת העונה הבאה.
מנצחי מרוצים > נהגים שניצחו את המרוץ מספר פעמים

נהגים המופיעים בכתב מודגש עדיין פעילים באליפות.
| ניצחונות | נהג | שנים |
| --- | --- | --- |
| 6 | גרמניה מיכאל שומאכר | 1992, 1995, 1996, 1997, 2001, 2002 |
| 5 | ברזיל איירטון סנה | 1985, 1988, 1989, 1990, 1991 |
| 4 | בריטניה ג'ים קלארק | 1962, 1963, 1964, 1965 |
| 4 | פינלנד קימי רייקונן | 2004, 2005, 2007, 2009 |
| 4 | בריטניה לואיס המילטון | 2010, 2015, 2017, 2020 |
| 3 | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | 1950, 1954, 1955 |
| 3 | בריטניה דיימון היל | 1993, 1994, 1998 |
| 3 | גרמניה סבסטיאן פטל | 2011, 2013, 2018 |
| 3 | הולנד מקס ורסטאפן | 2021, 2022, 2023 |
| 2 | איטליה אלברטו אסקרי | 1952, 1953 |
| 2 | ברזיל אמרסון פיטיפלדי | 1972, 1974 |
| 2 | אוסטריה ניקי לאודה | 1975, 1976 |
| 2 | צרפת אלן פרוסט | 1983, 1987 |
מנצחי מרוצים > יצרנים שניצחו את המרוץ מספר פעמים

| ניצחונות | יצרן | שנים |
| --- | --- | --- |
| 18 | איטליה פרארי | 1952, 1953, 1956, 1961, 1966, 1975, 1976, 1979, 1984, 1996, 1997, 2001, 2002, 2007, 2008, 2009, 2018, 2019 |
| 14 | בריטניה מקלארן | 1968, 1974, 1982, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1999, 2000, 2004, 2005, 2010, 2012 |
| 8 | בריטניה לוטוס | 1962, 1963, 1964, 1965, 1972, 1977, 1978, 1985 |
| 7 | גרמניה מרצדס | 1935, 1939, 1955, 2015, 2016, 2017, 2020 |
| 6 | אוסטריה רד בול | 2011, 2013, 2014, 2021, 2022, 2023 |
| 4 | איטליה אלפא רומיאו | 1925, 1947, 1950, 1951 |
| 4 | בריטניה ויליאמס | 1981, 1986, 1993, 1994 |
| 3 | צרפת בוגאטי | 1930, 1931, 1934 |
| 2 | איטליה מזארטי | 1933, 1954 |
| 2 | בריטניה בנטון | 1992, 1995 |