מלחמת האזרחים הטולויית
מלחמת האזרחים

| --- | --- |

 קוּבּלַאי חַאן (במונגולית: Хубилай хаан‏, 1215 – 1294)  אריק בוק (במונגולית: Аригбуха хаан;‏ 1219–1266) 
שני האחים מייד הבינו את המצב כששמעו על מותו של מונגקה באוגוסט 1259, ותכננו מה יהיה הצעד הבא שלהם. אריק בוק התחיל לגבש את כוחו ולצבור תמיכה ברחבי מונגוליה, הוא יצר בריתות עם חברים בעלי השפעה באצולה המונגולית כדי שיתמכו במועמדותו לתפקיד הח'אן הגדול. אריק בוק זכה לתמיכתם של כמה מאלמנותיו וילדיו הרבים של מונגקה, שרובם תמכו באריק בוק. אפילו מונגקה, ככל הנראה, תמך בטענתו של אריק בוק לכתר, אך לא עשה מספיק כדי להבטיח את מקומו על הכס. לעומת פעולותיו המיידיות של אריק בוק, בחודשי המלחמה הראשונים קובלאי היה עסוק בכיבוש דרום סין מידי שושלת סונג, ורק מאוחר יותר הפנה את ראשו צפונה לעבר אריק בוק. כמה מתומכיו הראשיים של אריק היו ברקה (אנ'), מפקד צבאי שהתאסלם והיה השליט הנוכחי של אורדת הזהב במזרח אירופה, וגם אלגו (אנ') שהיה אחד מתומכיו הגדולים ביותר של אריק, ומאוחר יותר אריק מינה אותו לח'אן של הח'אנות של צ'אגאטאי ששלטה בכל מרכז אסיה, כך שהיה לכוח משמעותי ואריק בוק השתמש בחאנות של צ'גאטאי כמקור יבוא. אריק הביא לאלגו שליטה מלאה על הכנסות המיסים באזור. לעומתם, בקובלאי תמך קדן חאן (אנ'), בנו של אוגדיי חאן, שהיה מפקד צבאי שלחם בשביל קובלאי. בקיץ של שנת 1260 קדן הביס את אלנדר (Alandar) (שהיה מצביא של אריק בוק והיה אחראי על שמירת קו האספקה של מרכז אסיה פתוח), ואז הוציא אותו להורג. מותו פגע מאוד ביכולתו של אריק לספק מזון לצבאו ושאר העיר קארקורום שבה הוא התבצר.
בתחילת מלחמת האזרחים, בסוף שנת 1260, העיר קארקורום, שבה התבצר אריק בוק עם תומכיו ושימשה לו כעיר בירה, נפלה במהרה לידי קובלאי. אולם לאחר מכן הניח קובלאי בטעות שהמלחמה נגמרה, חזר לסין והשאיר בקארקורום חיל מצב בגודל רגיל. בסוף שנת 1261, אריק בוק גייס את כוחותיו, דחק את חיל המצב של קובלאי, וכבש את העיר מחדש, אך רק לזמן קצר. בהמשך אותה שנה, כבש קובלאי חאן את העיר פעם נוספת, והיא נשארה בידיו.
תומך נוסף של קובלאי היה הולאגו חאן, שהיה מפקד צבאי ואחראי להחרבת העיר בגדאד בשנת 1258 ולהטלת אימה על המוסלמים ברחבי המזרח התיכון. תמיכתו של הולאגו בקובלאי הייתה הסיבה העיקרית לתמיכתו של ברקה באריק בוק. ברקה המוסלמי, שנפגע ממעשיו של הולאגו (שתמך בקובלאי) נגד המוסלמים, תמך באויבם של קובלאי והולאגו, אריק. בסופו של דבר ברקה חבר לממלוכים המצרים כדי לעצור את ההתפשטות של הולאגו. פירושה של היריבות בין ברקה והולאגו הייתה ששניהם לא יתערבו במלחמה בין קובלאי ואריק בוק, אלא יתמכו מרחוק במידת האפשר. הולאגו היה עסוק בהרחבת הכיבושים המונגוליים במערב אסיה בעוד שברקה התעסק בבלימתו.
בחודש אפריל 1260, קובלאי זימן קורילטאי (אספה של רשות מחוקקת) בסין, ונבחר בה כח'אן הגדול באופן חד-משמעי, בעוד שאריק בוק כינס את הקורילטאי שלו בקארקורום, שבה הוא נבחר כח'אן הגדול חודשיים לאחר ההכתרה של קובלאי (בחודש יוני). כבר בשלב הזה שני האחים היו באופן בלתי-נמנע במלחמה. למרות תמיכתה הרבה של המשפחה של מונגקה ואצילים מונגולים אחרים, לקובלאי היה יתרון משמעותי מאוד: אריק ביסס את עצמו בקארקורום, שנזקקה למשלוחים יומיים של אספקה ומטענים של מזון כדי להאכיל את העיר, בעוד שלקובלאי הייתה גישה ישירה לאדמות הפוריות של סין שכן הוא שלט בכל צפון סין. לשם כך קובלאי היה צריך את תמיכתם של הסינים, ואכן בעזרת יועציו, הוא הציג את עצמו בפניהם כקיסר חכם שיכול לאחד את הסינים, הקוריאנים והמונגולים, בעוד שגינה את אריק בוק כטוען לכתר שלא כחוק. עד סוף שנת 1260, השנה הראשונה למלחמה, קובלאי הכריח את אריק להסתמך על עמק נהר היניסיי שבדרום סיביר כדי לתמוך בצבאו ולשמש כקו אספקה. לקובלאי היה יתרון גדול נוסף – עליונות מספרית רבה: מלבד שליטתו של קובלאי בכוח מונגולי גדול, הוא גם שלט בשבטים של נוודים בצפון סין כגון ח'יתאנים וג'ורצ'נים, כמו כן שלט גם בחיל רגלים של אלפי סיני האן.
בנובמבר של שנת 1261 קובלאי ואריק בוק נלחמו בקרב ב-Shimultai, ליד גבול סין–מונגוליה, הכוחות של אריק נסוגו והתארגנו מחדש תוך עשרה ימים. לאחר מכן, חזרו לאזור, ליד הרי החינגן הגדולים שבמזרח מונגוליה, והכו שוב בכוחות של קובלאי. שני הקרבות הסתיימו ללא הכרעה אך אריק בשלב הזה לא יכול היה להרשות לעצמו לאבד כוח אדם. קובלאי כבש עם הזמן את מונגוליה, ואיים על שליטתו של אריק בוק בעמק נהר היניסיי, קו האספקה היחיד שנותר לו לאחר שקובלאי חסם את כל האחרים. 
אלגו, בן בריתו הגדול של אריק בוק, חיכה לרגע שבו אריק יהיה פגיע ואז נטש אותו, כשהוא שומר לעצמו את הסוסים, הסחורות והכנסות המיסים של הח'אנות של צ'גאגטאי, ומפסיק לשלוח אספקה לאריק. אריק בוק, שנחלש מאוד, שלח שליחים לאלגו. השליחים דרשו ממנו חלק מהכנסות המיסים והרכוש, אך אלגו סירב והוציא את השליחים להורג. אריק איבד אותו לחלוטין כבן ברית, והפך מבודד. הוא נשאר עם תומכים בודדים, וחסרו לו האנשים והאספקה לשלוט בהם.
בסופו של דבר אריק בוק יצא למלחמה נגד אלגו. אריק הצעיד את כוחותיו לעבר נהר האילי דרך שינג'יאנג שבצפון-מערב סין, והמאסף שלו, בהנהגת קארה בוקה (Khara Bukha), נתקל בכוחותיו של אלגו. אלגו הביס אותם תחילה, קארה בוקה נהרג, ואלגו היה מעודד מהניצחון. אך במהרה כוחותיו נסוגו ואריק בוק השתלט על בסיסו של אלגו באלמליק והכריח אותו לסגת למרכז אסיה. כך, אריק בוק הביס את אלגו. אולם, בגידתו של אלגו פגעה מאוד באריק בוק ובסופו של דבר תרמה לניצחונו של קובלאי במלחמה. בשנת 1263, אלגו הכריז על נאמנותו לקובלאי.