stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דורה מילג'ה

| --- | --- |
 סוג:  יחידת כוחות מיוחדים
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Black Panther, vol. 3 #1 (נובמבר 1998)
 יוצרים:  כריסטופר פרייסט מארק טקסיירה
 מידע
 סטטוס:  פעיל
 בסיס:  ואקאנדה
 חברוּת בקבוצה:  נקיה אוקויה
 אזרחות:  ווקאנדה 
 
דורה מילג'ה (באנגלית: Dora Milaje) היא יחידה צבאית בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. היחידה מורכבת מנשים בלבד, ולוחמת עבור הממלכה האפריקאית הבדיונית ואקאנדה.
הדורה מילג'ה נוצרו בידי הסופר כריסטופר פרייסט והאמן מארק טקסיירה. הן הופיעו לראשונה בחוברת Black Panther, vol. 3 #1 מנובמבר 1998. כהשראה לכתיבתן שימשו האמזונות של דהומיי - יחידה המורכבת מנשים בלבד אשר לחמה עבור ממלכת דהומיי (כיום בנין).
בין הדורה מילג'ה הבולטות ניתן למנות את אוקויה, אשר שימשה כשומרת הראש הנאמנה של טצ'אלה. דורה מילג'ה בולטת נוספת היא נקיה, אשר מאוחר יותר הפכה לבת בריתו של אריק קילמונגר ולאויבת של טצ'אלה.
ביקום הקולנועי של מארוול, הופיעו הדורה מילג'ה בסרטים קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים (2016), הפנתר השחור (2018), הנוקמים: מלחמת האינסוף (2018), הנוקמים: סוף המשחק (2019), והפנתר השחור: ואקאנדה לנצח (2022). כמו כן הן ממלאות תפקיד חשוב בסדרה הפלקון וחייל החורף.
גלעד דובשני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1947 (בן 77 בערך) 
 מקום לימודים:  אקול פוליטכניק פדרל בלוזאן 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 www.gilead-duvshani.com
 
גלעד דובשני (נולד ב-1955) הוא אדריכל, תאורטיקן של אדריכלות, אמן וסופר ישראלי.
ביוגרפיה

דובשני נולד לאנשי החינוך יהודית ומנשה דובשני, בן שני בין שתי אחיות. ב-1985 הוא סיים תואר אדריכלות בבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן בשווייץ. עם שובו לישראל עבד במשרדו של יעקב רכטר כשלוש שנים, ו-1985 עובד כאדריכל עצמאי בתל אביב.
ב-1991 החל בקריירה אקדמית, בין השאר לימד במחלקה לאדריכלות באקדמיה בצלאל בירושלים, הפקולטה לאדריכלות בטכניון חיפה, באוניברסיטת אריאל ובמכון הטכנולוגי חולון.
בין השנים 1996–2001 כיהן כמהנדס העיר ראש העין. בתוקף תפקידו היה אחראי על כל תחומי הבנייה בעיר. מבני מגורים, מבני ציבור ותכנון אורבני. כמו כן, אחריות על תכנון גידול העיר מ-30,000 ל-120,000 תושבים.
ביוגרפיה > כאדריכל

דובשני תכנן עשרות פרויקטים אדריכליים בכל קשת תחומי האדריכלות, בתים פרטיים, מבני מגורים, מבני ציבור, שימור ותכנון אורבני. השקפת עולמו האדריכלית מתבססת על גישה שמאמינה באופיו של המקום כמרכיב ייחודי ליצירה האדריכלית. גישה הנקראת Critical Regionalism גישה שממשיכה את האדריכלות המודרנית אולם שוללת את חוסר הרגישות שלה לנתוני המקום, ואת ההצטעצעות של הפוסטמודרניזם.
ביוגרפיה > עבודות מרכזיות

כיכר זיתוני – עכו העתיקה. פרויקט שבוצע כחלק ממכלול פרויקטים בהם לקח חלק כחבר צוות אדריכלים לשיקום העיר העתיקה של עכו, צוות שהתמנה על ידי רשות העתיקות והחברה לפיתוח עכו העתיקה.
כיכר סטרומה. לפי הזמנה של עיריית חולון נדרש דובשני לתכנן את השיקום והשחזור של כיכר סטרומה, אחת הכיכרות הראשונות של העיר שתוכננה בשנות השלושים של המאה העשרים על ידי ג'ני אברבוך. הפרויקט קיבל הערכת הצטיינות על ידי צוות התכנון האדריכלי של אגף מהנדס העיר חולון.
בניין המגורים ברחוב ההסתדרות 126,בחולון. הפרויקט זכה בפרס ראשון בהתחרות למצוינות בבניה הבית היפה בחולון, שנערכה על ידי עיריית חולון וארגון הקבלנים 2006.
בנין המגורים ברחוב גאולים 56 בחולון. הפרויקט זכה במקום השלישי בהתחרות למצוינות בבניה שנערכה על ידי עיריית חולון וארגון הקבלנים 2006
בניין המגורים, רחוב יצחק רבין 2 בחולון. קיבל זכה במקום הראשון למצוינות בבניה בהתחרות שנערכה על ידי ארגון הקבלנים 2003
חטיבת ביניים היובל – ראש העין
מרכז אזרחי – בת חפר
כיכר הראל תל אביב.
חטיבת ביניים – נווה הרצוג.
קולנוע מוגרבי, תל אביב. דובשני היה מעורכי תוכנית השיקום למבנה ההיסטוריה, התוכנית לא יצאה אל הפועל.
ביוגרפיה > כנסים מקצועיים

כנס בין לאומי לנושא הסגנון הבין לאומי בתל אביב. 22.5.1994 כולל הרצאה שנשא במהלך הכנס
כנס אדריכלות ומים, הפקולטה לאדריכלות, הטכניון דלפט, הולנד. 1996
"כנס דוקומומו", הארגון הבין לאומי לשימור מורשת הסגנון המודרני. אונסקו פריס, 2002
כנס "דוקומומו" אוניברסיטת קולומביה, ניו יורק. 2004.
כנס עיצוב וזיכרון, המדיאטק והמרכז לעיצוב ישראלי, חולון. 2006
2010 Design Workshop – Matériaux et expression architectural, ESAM Design. פריז.
2014 IEDC, International Design Conference. בעיר פונה, בהודו. כולל הרצאה שנשא במהלך הכנס.
2018 EDUINNOV, 3rd. International Conference, בעיר האנגג'ואו בסין.
2019 ISER International conference on Education, בעיר בורגס, בבולגריה, כולל הרצאה שנשא במהלך הכנס.
פרסים

ציון לשבח של חבר השופטים, התחרות לתכנון בית כנסת בקריית יערים, 1980.
פרס ראשון, על ידי מהנדס העיר חולון עיצוב כיכר סטרומה. 1999
פרס ראשון, מצוינות בבניה, לבניין מגורים ברחוב יצחק רבין 20, חולון. על ידי ארגון הקבלנים. 2003
פרס ראשון, התחרות למצוינות בבניה הבית היפה בחולון, על ידי עיריית חולון. 2006
פרס שלישי, התחרות למצוינות בבניה הבית היפה בחולון, על ידי עירית חולון, 2006
תערוכות

2004 - תערוכת אישית, ציורי שמן – "קוים למקום", גלריה המגדלור – יפו.
2005 - ביתן בוגרי הפקולטה לעיצוב של המכון הטכנולוגי חולון, לפיירה במילנו, אוצרות. 2005
2006 - תערוכה אישית, פרויקטים אדריכלים וציורי שמן, גלריה "ויטרינה" הפקולטה לעיצוב, מכון טכנולוגי חולון.
2007 - תערוכה אישית ציורי שמן, בית האמנים, תל אביב. אוצר: אריה ברקוביץ'.
חברות באגודות מקצועיות

דובשני חבר באיגוד המהנדסים והאדריכלים בישראל, במועצה הישראלית לשימור מבנים
אנדרטאות היסטוריות.ב DO.CO.MO.MO. - תיעוד ושימור מבני התנועה המודרנית ו מתכנני "במקום" לשנת 2002 ארגון לזכויות האדם.
פעילויות ותפקידים ציבוריים

1993-2003 - יועץ לתכנון עירוני במשרד השיכון הישראלי לבנייה בנושא תכנון שכונות חדשות.
1993-1996 - יועץ לעיצוב אדריכלי לעיר חולון.
1996-2001 - אדריכל העיר ראש העין.
מחקר

1995-1991 - ארבע שנות מחקר שהובילו לספר על מגידוביץ', האדריכל הראשון של תל אביב, בהוצאה לאור של משרד הביטחון.
2007–2010 - מחקר לספר: סטודיו לעיצוב.
2008–2009 - מחקר לספר: "הערות על אדריכלות מקומית בישראל" שיצא בגרמניה.
פרסומים

יהודה מגידוביץ אדריכל, תל אביב, 1995. הוצאת משרד הביטחון.
Notes on Local Architecture in Israel הוצאת Wasmuth, ברלין 2008.
2012 Foundation Design Studio, Wasmuth publishing house Berlin
קריירה אקדמאית

דובשני כיהן כראש בית הספר לאדריכלות באוניברסיטת אריאל. במשך השנים לימד קורסים בכל הרמות של לימודים אקדמיים בעיצוב ואדריכלות.
בין השנים 2001–2004 לימד באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל. בין 2004 ל-2007 כיהן כדיקן הפקולטה לעיצוב של המכון הטכנולוגי חולון.
משנת 2008 הוא פרופ' בבית הספר לאדריכלות באוניברסיטת אריאל. בשנים 2009/2009 לימד בפריז בבתי הספר: ESAM ו-ENSI.
בין השנים 2015–2018 כיהן כדיקן בבית הספר לאדריכלות באוניברסיטת אריאל.
חיים אישיים

בזמן לימודים שווייץ היה דובשני שחקן בתיאטרון החובבים "תיאטר אונז" Théâtre Onze. בשנים האחרונות משחק בתיאטרון חובבים של עפרה ויינגרטן.
דוון

| --- | --- |
סמל דווןסמל דוון

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת פוטנוק
 מושל:  Veronika Szentgyörgyi
 שטח:  11.65 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  264 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°20′52″N 20°32′36″E﻿ / ﻿48.34765°N 20.543361111111°E﻿ / 48.34765; 20.543361111111 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.דוון(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.דוון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דוון (בהונגרית: Dövény) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית דוון קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-329 תושבים בשנת 1990 עד 260 תושבים בשנת 201
2023 (ירידה של כ-22%).
בדוון חיו מעט יהודים.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 7 |  |
| 1880 | 18 | 501 |
| 1910 | 4 |  |
| 1920 | 4 |  |
| 1930 | 3 |  |
| 1941 | 6 | 431 |
ד'תתק"ף

ד'תתק"ף (4980)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-12 בספטמבר 1219 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 30 באוגוסט 1220. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
אירועים

במגנצא מתכנסת הוועידה השנייה של רבני גרמניה המתקנת את תקנות שו"ם
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דורה מאר עם חתול

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  פבלו פיקאסו
 תאריך יצירה:  1941
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  95.3 ס״מ 
 גובה:  128.3 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מיקום:  אוסף פרטי
 
דורה מאר עם חתול (בצרפתית: Dora Maar au Chat) הוא ציור משנת 1941 של הצייר פבלו פיקאסו. הוא מראה את דורה מאר, המאהבת הארגנטינאית-צרפתיה של פיקאסו, ישובה על כיסא עם חתול קטן נח על כתפיה. הציור מפורסם בעיקר בשל היותו אחד מהציורים היקרים ביותר בעולם.
בציור, דורה מאר ישובה על כיסא עם חתול שחור על כתפיה. פיקאסו אהב להשתמש במשטחי צבע גדולים ובצבעים ניגודיים כדי ליצור את הרושם העז והמיוחד של ציוריו. הציור מדגים את סגנון החיים באותה התקופה. למשל, אופן לבושה של דורה מאר, ציפורניה החדות והכחולות כשל ציפורני חתול, מדגימים את סגנון ציוריו של פיקאסו באותה תקופה. ציור קוביסטי זה מראה את דורה מאר כאישה כפולת פנים" – הוא מראה את חוכמתה ואת נטייתה לבכות. מאר לא אהבה חתולים, והכללתו של חתול בציור מראה את שליטתו של פיקאסו בה. "ציפורני החתול" שנוספו למאר מראים שהיחסים שלה ושל פיקאסו הגיעו לסופם. בנוסף, מלחמת העולם השנייה, שהתחוללה באותה תקופה, ומשתקפת בזמן הקשה שעבר על בני הזוג שחיו בפריז.
היסטוריה

הבד, 128.3 על 95.6 ס"מ גודלו, הוא אחד ממספר רב של פורטרטים של דורה מאר שצייר פיקאסו לאורך יחסיהם שנמשכו כמעט כעשור. 
פיקאסו התאהב במאר בת ה-29 כשהיה בן 55 שנים, והם עברו במהרה לגור יחדיו. ציור זה נעשה במהלך שנת 1941, בעת שהנאצים כבשו את צרפת. בשנות ה-40 של המאה ה-20 נרכש הציור על ידי האספנים לי ומארי בלוק משיקגו. הם מכרו את הציור בשנת 1963. לאחר שנה זו לא הוצג עוד הציור, אלא רק בתחילת המאה ה-21.
דונדושן

| --- | --- |
 מדינה:  מולדובה מולדובה
 נפה:  דונדושן
 על שם:  Dondușeni 
 שטח:  2.55 קמ"ר
 גובה:  218 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  7,101 (2014)
 קואורדינטות:  48°13′28″N 27°35′07″E﻿ / ﻿48.224444444444°N 27.585277777778°E﻿ / 48.224444444444; 27.585277777778 
 http://primariadonduseni.md
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מולדובה מוגדלת) קישינב טירספול בלץ טיגינה ריבניצה קאחול אונגני סורוקה אורחיי דובסרי אוקראינה רומניהדונדושן(למפת מולדובה רגילה) קישינב טירספול בלץ טיגינה ריבניצה קאחול אונגני סורוקה אורחיי דובסרי אוקראינה רומניהדונדושן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דונדושן (בלועזית: Dondușeni) היא עיר המשמשת כביתר נפת דונדושן בצפון מולדובה.
גאוגרפיה

גובהה הממוצע של העיר הוא 218 מטרים מעל פני הים. העיר ממוקמת כ־21 קילומטרים מדרום־מערב לגבול עם אוקראינה, על נהר הדניסטר וכ־44 קילומטרים מצפון־מזרח לגבול עם רומניה, על נהר הפרוט. העיר בלץ נמצאת נמצאת במרחק 58 קילומטרים מדונדושן, וקישינב הבירה מרוחקת בכ־160 קילומטרים.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2014, בעיר מתגוררים 7,101 תושבים, ירידה של 2,700 תושבים משנת 2004. נכון למפקד 2004, רוב התושבים הם מולדובנים, אך קיימים מיעוטים. הגדולים שבהם: אוקראינים, רוסים, בולגרים וגגאוזים.
דמוגרפיה > יהודי העיר

בשנת 1930 התגוררו בעיר 277 תושבים, אך בשנת 2004 נספרו בה 12 בלבד.
תחבורה

העיר מחוברת לרשת הכבישים הלאומית. עוברים בסביבתה כבישים לבלץ, לאדינץ ולגבול עם אוקראינה. בנוסף, בעיר נמצאת תחנת רכבת הנמצאת על תוואי הקו הראשי של הרכבות במדינה, אשר מקשר אותה עם הערים הגדולות במדינה.
הערות שוליים

↑  Results of Population and Housing Census in the Republic of Moldova in 2014: "Characteristics - Population (population by communes, religion, citizenship)" (XLS). National Bureau of Statistics of the Republic of Moldova. 2017. נבדק ב-2017-05-01.
דגל ברזיל

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי ודגל ימי לאומי
 יחס אורך/גובה:  7:10
 הונף לראשונה:  19 בנובמבר 1889 (גרסת ה-21 כוכבים)   11 במאי 1992 (גרסת ה-27 כוכבים)
 מוטיבים עיצוביים:  דגל ירוק, מעוין צהוב במרכז, עיגול כחול המתאר שמי לילה עליו עוברת רצועה לבנה עליה המוטו הלאומי
 שם המעצב:  ריימונדו מנדס
 גרסאות היסטוריות
 דגל האימפריה הברזילאית
 
   דגל לאומי ודגל ימי לאומי  היסטורי
 1822 - 1889
 דגל הרפובליקה הישנה
 
   דגל לאומי ודגל ימי לאומי  היסטורי
 15 - 19 בנובמבר 1889

 
   דגל לאומי ודגל ימי לאומי  היסטורי
 דגל 21 הכוכבים שהיה בשימוש בין השנים 1889 - 1960
דגל ברזיל במתכונתו הנוכחית (החל מ-11 במאי 1992) כולל מלבן ירוק שבמרכזו מעוין צהוב. במרכז המעוין עיגול בצבע כחול עם 27 כוכבים. על העיגול סרט לבן עם המוטו הלאומי של ברזיל, בהשראת הפילוסופיה הפוזיטיביסטית של אוגוסט קונט: "Ordem e Progresso" (סדר וקדמה).
לאלמנטים השונים בדגל המשמעויות הבאות:
המלבן הירוק מסמל את יערות הגשם בהם משופעת ברזיל.
המעוין הצהוב מסמל את המחצבים הרבים, ובעיקר את הזהב, הנמצאים באדמת ברזיל.
העיגול הכחול והכוכבים מסמלים את שמי הלילה מעל ריו דה ז'ניירו (בירת ברזיל עד ל-1960) ב-15 בנובמבר 1889, היום בו הוקמה הרפובליקה של ברזיל. 27 הכוכבים מייצגים את 26 מדינות ברזיל, ואת המחוז הפדרלי של ברזיל.
לצבעי הירוק והצהוב גם משמעות היסטורית כפי שיתואר להלן.
היסטוריה

דגל ברזיל מבוסס על דגל האימפריה הברזילאית שהתקיימה בין השנים 1822–1889 (מעצמאות ברזיל ועד הקמת הרפובליקה). דגל זה היה מלבן ירוק ובו מעוין צהוב שבמרכזו סמל האימפריה. צבעי הדגל נקבעו לפי צבעי הבתים של שליטי ברזיל: הצבע הירוק סימל את בית ברגנסה של פדרו הראשון, קיסר ברזיל והצבע הצהוב את בית הבסבורג ממנו יצאה אשתו של פדרו, מריה.
לאחר הקמת הרפובליקה של ברזיל ב-15 בנובמבר 1889, הועלתה הצעה לעצב את דגל הרפובליקה באופן דומה לדגל ארצות הברית עם 13 פסים ב"צבעי הלאום" צהוב וירוק, ו-21 כוכבים כמניין מדינות ברזיל באותה עת. דגל כזה שימש כדגל זמני עד 19 בנובמבר, אך הוחלט לא להשתמש בו באופן קבוע עקב הדמיון הרב שלו לדגל ארצות הברית.
כדגל הרשמי הקבוע התקבל העיצוב של ריימונדו מנדס (Raimundo Teixeira Mendes) שהיה מבוסס על דגל האימפריה, אך עם מעוין קטן יותר ובתוכו עיגול כחול עם 21 כוכבים ועם סרט עם המוטו הלאומי. ברבות השנים, עם הקמת מדינות נוספות בברזיל, התווספו כוכבים נוספים לדגל והחל מ-11 במאי 1992 מספרם עומד על 27.
הכוכבים

הכוכבים בדגל הם הכוכבים הבאים (ראו איור למספרים):
פרוקיון מייצג את מדינת אמזונאס.
חמישה כוכבים מקבוצת הכלב הגדול מייצגים את מאטו גרוסו, אמאפה, רונדוניה, רוריימה וטוקנטינס. הכוכב הגדול בקבוצה זו הוא סיריוס המייצג את מדינת מאטו גרוסו. זהו הכוכב היחיד מקבוצה זו שהופיע בדגל 21 הכוכבים.
קאנופוס מייצג את גויאס.
ספיקה מייצג את פארה.
שני כוכבים מקבוצת נחש מים מייצגים את מאטו גרוסו דו סול ואקרי. כוכבים אלו לא הופיעו בדגל 21 הכוכבים.
חמישה כוכבים מהצלב הדרומי מייצגים את סאו פאולו, ריו דה ז'ניירו, באהיה, מינאס ז'ראיס ו אספיריטו סאנטו.
σ באוקטנט מייצג את המחוז הפדרלי של ברזיל.
שלושת כוכבי המשולש דרומי מייצגים את פרנה, סנטה קטרינה וריו גראנדה דו סול.
שמונה כוכבים מקבוצת עקרב מייצגים את סרז'יפה, אלגואס, פרנמבוקו, פאראיבה, ריו גראנדה דו נורטה, סיארה, מרניאו, פיאאוי.
צבעי הדגל

|  | ירוק | צהוב | כחול | לבן |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| RGB | 0/146/62 | 248/193/0 | 40/22/111 | 255/255/255 |
| הקסדצימלי | 00923E | F8C100 | 28166F | FFFFFF |
| CMYK | 100/0/100/0 | 0/10/100/0 | 100/70/0/20 | 0/0/0/0 |
| פנטון | PMS 355 | PMS Yellow | PMS 280 | none |
ראו גם

סמל ברזיל
המנון ברזיל
קבוצות הכוכבים השונות בדגל
די-דימר

די-דימר (באנגלית: D-dimer) הוא מקטע חלבון, המצוי באופן טבעי בדם שמקורו מפירוק של החלבון פיברין אשר מרכיב קריש דם (פיברינוליזה). שמו נגזר מהרכבו המולקולרי המכיל שני מקטעי "D" של החלבון פיברינוגן המחוברים בהצלבה.
ניתן למדוד את ריכוזו על ידי בדיקת דם, מאז נכנסה בדיקה זו בשנת 1990 לשימוש היא הפכה לבדיקה חיונית באבחון חולים החשודים כסובלים ממחלות טרומבוטיות, תוצאה שלילית בבדיקה זו תשלול המצאות פקקת אצל הנבדק ואילו תוצאה חיובית תצביע על האפשרות להמצאות פקקת בכלי הדם, אך לא תשלול הימצאותה של בעיה רפואית אחרת. לכן, השימוש בבדיקה זו לרוב הוא על מנת לשלול המצאות מחלה טרומבוטית כשהסבירות היא נמוכה. די-דימר יכול לעלות גם במצבים שאינם כרוכים באירוע קרישתי דוגמת הריון.
בנוסף, נעשה שימוש בבדיקת ריכוז חלבון זה על-מנת לאבחן את מחלת הדם: קרישה תוך-כלית מפושטת.
דורה וקרולה

|  תיאור כללי |
| --- | --- |
 סוג אונייה:  אוניית משא
 צי:  הצי העברי
 דגל הצי:  
 חברת ספנות:  Orient Shipping Line, פלשתינה
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  D. W. Kremer Sohn, אלמסהורן, גרמניה
 הושקה:  1925
 מידות
 תפוסה:  164 טון
 מעמס:  240 טון
 אורך:  30.70 מטר
 רוחב:  6.61 מטר
 שוקע:  2.13 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  7 קשר
 גודל הצוות:  7-8
 הנעה:  מנוע דיזל ארבע פעימות, 3 צילינדרים, single action, 35 NHP
 
דורה וקרולה (Dora 4 ,Carola 3) הן שתי אוניות גרמניות זהות, שהגיעו לחופי ארץ ישראל בשנת 1933 תחת דגל גרמניה הנאצית והפכו לאוניות משא עבריות בשירות היישוב.
היסטוריה

בשנת 1933 הקימו חמישה יהודים גרמנים חברה לספנות, בעיקר לשם הוצאת הונם מגרמניה טרם עליית המפלגה הנאצית לשלטון. החברה נרשמה בהמבורג בשם Orient Shipping Line. הם רכשו שתי אסדות משא בנות שמונה שנים (משנת 1925), עם כושר לשאת כ-240 טון, ועליהן התקינו מנועים. על סיפוני האסדות נבנו מגורי צוות וחוברו מנופים ימיים. רבי החובלים של האוניות היו גרמנים, והקצינים הראשונים יהודים. על כל אחת מהאוניות שירתו כשבעה אנשי צוות יהודים.
השתיים הגיעו לחופי ארץ ישראל תחת דגל נאצי עם צלב קרס המתנוסס על תורן הירכתים, ועל התורן המרכזי דגל החברה  - רקע לבן עם מגן דוד כחול ובמרכזו האות הלועזית 'O'. בנמל חיפה עזבו רבי החובלים הגרמנים את האסדות המוסבות, והקצינים הראשונים היהודים הועלו לדרגת רב חובל. שתי האוניות הוכנסו לשירות מקומי ועסקו בהובלה של מלט, שמן וסבון ממפעלי "נשר" ו"שמן" שבחיפה אל נמלי לבנון, סוריה, יוון ומצרים. אף שהספינות היו עדיין ברישום גרמני, כדי להימנע מנפת הדגל הנאצי נהגו האוניות להפליג בין נמלי הים התיכון כשדגל החברה בלבד מונף על התורן (תקנה להנפת דגל מנדטורי הוצאה רק בשנת 1935).
בתקופה הזו הועסק נוער עברי בימאות. חלקו רצה להגיע לתחום הימאות וראה הזדמנות באפשרות להשתכר תוך כדי לימוד. רבים מאלה הפכו לימים לימאים, חובלים ומכונאים בצי הבריטי, בפלי"ם, בחיל הים הישראלי ובצי הסוחר הישראלי.
כמו גורלה של "גוזל", לימים נקלעה החברה לתקופה קשה של תזרים מזומנים על רקע מחירי תובלה נמוכים ויורדים ומעט ביקוש למטען בסוף שנת 1934. משעובדיה הימאים החלו מחפשים פרנסה אחרת ועוזבים אותה, התפרקה החברה ושתי האוניות נמכרו. דורה נמכרה לחברה בקפריסין וזו מכרה את האונייה לחברה ישראלית בשם 'חברה ישראלית לספנות ואספקה' בנמל חיפה. דורה הפליגה במתחם הנמל עד שנות השישים לאספקת מי שתייה לאוניות העוגנות בנמל. קרולה נמכרה לחברה יוונית בנמל פורט סעיד במצרים, שם פעלה כדוברת פחם. שמה הוחלף ל-Nikitas Dendriuos ובשנת 1939 שוב הוחלף ל-Evangelistria וכך פעלה עד שנגרטה בשנת 1956.
לקריאה נוספת

רב חובל הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית.
רב חובל זאב הים, ספינות מספרות. תל אביב, הוצאת ספרים אחיאסף בע"מ, 1968. עמ' 104-102.
דונה דה וארונה

דונה אליזבת דה וארונה-פינטו (באנגלית: Donna Elizabeth de Varona-Pinto; נולדה ב-26 באפריל 1947) היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית (טוקיו 1964) ושיאנית עולם.
דה וארונה, הייתה לשדרנית ספורט האישה הראשונה בהיסטוריה של הטלוויזיה וכתבת הספורט האישה הראשונה שסיקרה את המשחקים האולימפיים.
ביוגרפיה

דה וארונה נולדה בסן דייגו, קליפורניה. הוריה ממוצא מקסיקני ואירי. היא התאמנה בסנטה קלרה, קליפורניה בהדרכתו של ג'ורג' היינס, מועדון שבו שחו מספר אלופים אולימפיים כמו קלאודיה קולב, דיק רות', דון שולנדר, מארק ספיץ, דבי מאייר וקארן מו.
באולימפיאדת רומא (1960) הייתה דה וארונה השחיינית הצעירה במשלחת האמריקאית והשתתפה במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשלב המוקדמות, כשחיינית ראשונה. היא קבעה תוצאה של 1:06.5 דקות. למרות שהרביעייה האמריקאית זכתה במדליית זהב, באותה העת המדליות ניתנו רק לשחיינים שהשתתפו בשלב הגמר.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסאו פאולו, ברזיל בשנת 1963 זכתה דה וארונה בשתי מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:15.7 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:49.1 דקות.
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה דה וארונה ב-2 מדליות זהב. במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אולימפי חדש של 5:18.7 דקות, לפני שיאנית העולם בעבר שרון פיינראן (5:24.1 דקות) ומרתה רנדול (5:24.2 דקות), שלושתן מארצות הברית; במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:03.8 דקות, לפני אוסטרליה (4:06.9 דקות) והולנד (4:12.0 דקות); ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש נוסף של 4:33.9 דקות, לפני הולנד (4:37.0 דקות) וברית המועצות (4:39.2 דקות). בנוסף היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.0 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 1:07.5 דקות.
באותה העת נשים לא קיבלו מלגות לימודים ושחייה בקולג'ים, לכן דה וארונה לא המשיכה ללמוד, לאחר המשחקים האולימפיים. בשנת 1965 היא חתמה על חוזה עם חברת ABC ובכך הייתה לכתבת הספורט האישה הראשונה בהיסטוריה של הטלוויזיה. נוסף לכך, היא הייתה לכתבת הספורט האישה הראשונה שסיקרה את המשחקים האולימפיים (במקסיקו סיטי 1968, מינכן 1972 ומונטריאול 1976), בהמשך היא עבדה גם עם חברת NBC.
דה וארונה עמלה רבות לקידום ספורט הנשים בעולם ועזרה לייסד ביחד עם בילי ג'ין קינג ואחרות את הקרן "נשים בספורט". היא כיהנה כנשיאה של הקרן בשנים 1984-1976. היא בוגרת UCLA במדע המדינה משנת 1986.
משפחתה

דה וארונה, נישאה לג'ון פינטו עורך דין ואיש עסקים ולזוג שני בנים. אחותה הצעירה היא שחקנית הקולנוע והטלוויזיה ג'ואנה קרנס (אנ'), ודודתה היא מרים קופר (אנ'), שחקנית ראינוע.
תארים והישגים

בסך הכל קבעה דה וארונה 18 שיאי עולם חדשים.
בשנת 1969 זכתה דה וארונה להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב (ויקיפדיה הגרמנית)
התפתחות שיא העולם ב-200 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית)
התפתחות שיא העולם ב-400 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית)
הערות שוליים

1 2  DONNA deVARONA (USA) - 1969 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
↑  PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics
↑  Cathy Ferguson;Kathy Ellis;Cynthia Goyette;Sharon Stouder (Usa)‎, באתר LIFE
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2730 5497  LCCN: n88038304  VIAF: 58158020   WorldCat (עם VIAF): 58158020
דטרמיננטת דיידונה

בתורת החוגים, דטרמיננטת דודונה היא הכללה של הדטרמיננטה ממטריצות מעל חוגים קומוטטיביים, אל מטריצות מעל חוג מקומי כלשהו (לרבות שאינו קומוטטיבי). הדטרמיננטה נקראת כך על-שם המתמטיקאי הצרפתי ז'אן דודונה (אנ') שהמציא אותן ב-1943.
לכל חוג קומוטטיבי  F, הדטרמיננטה היא הומומורפיזם  \operatorname {GL} _{n}(F)\rightarrow F^{\times } מחבורת המטריצות ההפיכות אל החבורה הכפלית של  F. אם  D חוג לא קומוטטיבי לא קיימת פונקציה כזו. במקומה, אם  R חוג מקומי (בפרט: אם  R חוג פשוט, ובמיוחד חוג עם חילוק), קיימת פונקציה יחידה אל האבליזציה,  \operatorname {det} \,{:}\,\operatorname {GL} _{n}(R)\rightarrow R^{\times }/[R^{\times },R^{\times }], המקיימת את התכונות הבאות:
אם  A' מתקבלת מהוספת כפולה (שמאלית) בסקלר של שורה אחת לשורה אחרת במטריצה  A, אז  \operatorname {det} (A')=\operatorname {det} (A);
אם  A' מתקבלת מהכפלת שורה של המטריצה  A בקבוע  a, אז  \operatorname {det} (A')=a\operatorname {det} (A);
\operatorname {det} (I)=1.
הדטרמיננטה הזו כפלית, מחליפה סימן תחת החלפת שורות, ואינה מושפעת משחלוף המטריצה. אם  R חוג קומוטטיבי (מקומי), כגון שדה, אז זו הדטרמיננטה המוכרת מאלגברה ליניארית.
דגל ברית המועצות

| --- | --- |

 סוג הדגל:    דגל אזרחי ומדיני, דגל הצי המדיני והאזרחי  היסטורי
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  הגרסה המקורית: 12 בנובמבר 1923   הגרסה האחרונה:15 באוגוסט 1980
 קבלת מעמד רשמי:  23 בנובמבר 1923
 הונף לאחרונה:  25 בדצמבר 1991
 מוטיבים עיצוביים:  הכוכב האדום, הפטיש והמגל, הדגל האדום
 גרסאות נוספות

 
  צדו האחורי של דגל
 דגל הצבא האדום
 
   דגל צבאי  היסטורי
 דגל הצי הסובייטי
 
   דגל הצי הצבאי  היסטורי
 גרסאות היסטוריות
 הדגל הסובייטי הראשון
 
   דגל לאומי ודגל ימי לאומי  היסטורי
 דצמבר 1922 - 12 נובמבר 1923
מצעד יום הניצחון במוסקבה בשנת 2018: הדגל המונף הוא הדגל הסובייטי.
דגל ברית המועצות היה דגלה הלאומי של ברית המועצות. הדגל כלל פטיש ומגל זהובים משולבים מתחת לכוכב זהוב, על רקע אדום. הדגל שימש בסיס לדגלי רפובליקות ברית המועצות, שכללו את הדגל בתוספות שונות. הדגל בוסס על הדגל האדום.
היסטוריה

הדגל קומוניסטי הראשון היה הדגל האדום המהפכני, ששימש בין היתר את הקומונה הפריזאית. עם הקמתה הרשמית של ברית המועצות ב-30 בדצמבר 1922, נקבע בחוקתה הראשונה כי 'לברית המועצות יש דגל לאומי וסמל', אך לא הוגדר דגל רשמי.
ב-6 ביולי 1923 אימצה ברית המועצות דגל רשמי ראשון. הדגל, שהיה בעל יחס ממדים חריג של 1:4, כלל לצד הדגל האדום את סמל ברית המועצות במרכזו. הדגל שימש כדגל רשמי למשך ארבעה חודשים, עד שהוחלט ב-13 בנובמבר 1923 להחליפו בדגל בו הוצגו הפטיש והמגל ומעליהם כוכב, עקב קשיים בייצור הדגל.
ב-15 באוגוסט 1980 הוחלט על שינוי קל בדגל - צדו האחורי הפך למשטח אדום בלבד, בלי פטיש, מגל, או כל קישוט אחר. שונה עיצובו של הפטיש והמגל. נוסף על כך, הוחלף גון הצבע האדום בגוון בהיר יותר.
עם פירוק ברית המועצות ב-25 בדצמבר 1991, הפסיק הדגל לשמש כדגל לאומי.
באפריל 1996 חתם נשיא רוסיה בוריס ילצין על צו נשיאותי שהעניק לדגל מעמד דומה למעמד דגל רוסיה, על מנת לאפשר את הנפת נס הניצחון, שהונף על ידי הצבא האדום מעל בניין הרייכסטאג במאי 1945, שנחשב לסמל ניצחון ברית המועצות על גרמניה הנאצית. הנס מוצג במהלך יום הניצחון.
באפריל 2022 אישר הפרלמנט של אסטוניה חקיקה האוסרת הצגה של "סמלים המשמשים בביצוע מעשה של תוקפנות, רצח עם, פשע נגד האנושות או פשע מלחמה במטרה לתמוך או להצדיק פשעים אלה". החוק לא כלל התייחסות מפורשת לסמל כל שהוא, אך בעיתונות נאמר כי החוק יאסור על הצגתם של דגלי הפדרציה הרוסית וברית המועצות, לצד מדים סובייטים.