stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דלאוור בלו קואוטס
היסטוריה > 2007-2011: יוטה פלאש

הקבוצה הוקמה על ידי היזם ברנדט אנדרסן והחלה לשחק בשנת 2007. שם הקבוצה נבחר על ידי האוהדים לאחר תחרות לבחירת השם בה השתתפו למעלה מ-21,000 אוהדים. יוטה ג'אז סייעה לבניית סגל הקבוצה כשמינתה לתפקיד הג'נרל מנג'ר את דייוויד פרידמן, ששימש כעוזר מאמן וכמנהל תחום הסקאוטינג בג'אז במשך 28 שנים. לתפקיד המאמן מונה ברד ג'ונס, ששימש כסקאוט בקבוצה והיה גם אחיינו של מאמן הג'אז, ג'רי סלואן. במקביל, קיימה הקבוצה שיתוף פעולה עם הבוסטון סלטיקס.
ב-21 בדצמבר 2007 קלע מוריס אלמונד 51 נקודות במשחק בו ניצחה הקבוצה את אוסטין טורוס בתוצאה 116–118 והשווה את שיא הליגה. כחודש וחצי לאחר מכן שבר אלמונד את השיא, כשקלע 53 נקודות בניצחון 87–102 על בייקרספילד ג'אם. בסיום העונה חזר פרידמן לשמש כסקאוט בקבוצה וג'ונס שימש גם כמאמן וגם כג'נרל מנג'ר.
את עונת 2008/09, עונתה השנייה בליגה, סיימה הקבוצה עם מאזן של 32 ניצחונות לעומת 18 הפסדים ועלתה לפלייאוף. בסיבוב הראשון ניצחה את בייקרספילד ג'אם ובסיבוב השני את דקוטה ויזארדס, הקבוצה עלתה לגמר אך הפסידה ללוס אנג'לס די-פנדרס, שזכתה באליפות.
ב-2009 הסלטיקס הפסיקו את שיתוף הפעולה עם הקבוצה, לאחר שבחרו לשתף פעולה עם קבוצת מיין רד קלאוס, שהצטרפה לליגה באותה שנה. בעקבות כך החלה הפלאש לשתף פעולה עם קבוצת אטלנטה הוקס.
בסיום עונת 2010/11 הודיעה הקבוצה על השעיית הפעילות שלה לאחר שאנדרסן מכר את חלקו בקבוצה ולא נמצא קונה אחר.
היסטוריה > 2013-2018: דלאוור 87'

ב-27 באפריל 2013 קיבלה קבוצת פילדלפיה 76' את הזכויות על הקבוצה. פילדלפיה שינתה את שם הקבוצה לדלאוור 87' בשל העובדה שדלאוור הייתה המדינה הראשונה שאשררה את החוקה האמריקאית בשנת 1787. ברנדון ויליאמס מונה לג'נרל מנג'ר הראשון של הקבוצה ורוד בייקר מונה למאמן.
את העונה הראשונה סיימה הקבוצה במאזן של 12 ניצחונות ו-38 הפסדים. במהלך העונה 2 שחקנים קיבלו "קריאה" מקבוצות NBA: קנדל מרשל שהוחתם בלוס אנג'לס לייקרס וונדר בלו שהוחתם בבוסטון סלטיקס. שחקן הקבוצה ת'נאסיס אדטוקומפו נבחר במקום ה-51 בדראפט של שנת 2014 על ידי הניו יורק ניקס והפך להיות השחקן הראשון בתולדות המועדון שנבחר בדראפט.
לפני פתיחת עונת 2014/15 נקרא בייקר לשמש כסקאוט עבור פילדלפיה ובמקומו מונה קווין יאנג, שאימן את הקבוצה בעבר. במהלך העונה שיפרה הקבוצה את מאזנה, כשניצחה ב-20 משחקים. במהלך העונה צורפו לקבוצה ויקטור ראד וג'ורדן מקריי, שנבחר באותה שנה בדראפט על ידי פילדלפיה ושיחק במדי דלאוור 13 משחקים.
בשנת 2018 שינתה הקבוצה את שמה ל"דלאוור בלו קואוטס".
עונה לאחר עונה

| עונה | מיקום | נ' | ה' |  % הצלחה | פלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
יוטה פלאש
| 2007/08 | 3 | 24 | 26 | 48 |  |
| 2008/09 | 1 | 32 | 18 | 64 | ניצחון בסיבוב הראשון (בייקרספילד) 94-81 ניצחון בחצי הגמר (דקוטה) 103-93 הפסד בגמר הליגה (קולורדו) 0-2 |
| 2009/10 | 4 | 28 | 22 | 56 | הפסד בסיבוב הראשון (איווה) 1-2 |
| 2010/11 | 5 | 28 | 22 | 56 | הפסד בסיבוב הראשון (איווה) 1-2 |
דלאוור 87'
| 2013/14 | 6 | 12 | 38 | 24 |  |
| 2014/15 | 8 | 20 | 30 | 40 |  |
| 2015/16 | 8 | 21 | 29 | 42 |  |
| 2016/17 | 5 | 26 | 24 | 52 |  |
| 2017/18 | 13 | 16 | 34 | 32 |  |
דלאוור בלו קואוטס
| 2018/19 | 12 | 21 | 29 | 42 |  |
| 2019/20 | 6 | 22 | 21 | 51.2 | העונה בוטלה בעקבות מגפת הקורונה |
| 2020/21 | 4 | 10 | 5 | 66.7 | ניצחון ברבע הגמר (אוסטין) 124-103  ניצחון בחצי הגמר (ראפטורס) 127-100 הפסד בגמר (לייקלנד) 78-97 |
| 2021/22 | 3 | 22 | 10 | 68.8 | ניצחון בסיבוב הראשון (לונג איילנד) 133-116 ניצחון בחצי גמר המזרח (מוטור סיטי) 124-116 ניצחון בגמר המזרח (ראפטורס) 143-139 הפסד בגמר (ריו גראנדה ואלי) 0-2 |
| סה"כ עונה סדירה | סה"כ עונה סדירה | 282 | 308 | 47.8 |  |
| סה"כ פלייאוף | סה"כ פלייאוף | 9 | 9 | 50 |  |
הערות שוליים

↑  Almond Ties D-League Record, Flash Outlast Toros, NBA.com, 21 December 2007
↑  Almond Sets D-League Record with 53 Points, NBA.com, 30 January 2008
↑  Utah Jazz notes: Smith, Fredman given new responsibilities with ballclub, DeseretNews.com, 4 July 2008
↑  NBA D-League Announces Affiliates For 2009-10 Season, NBA.com, 29 June 2009
↑  Utah Flash for sale; won't play this season, The Salt Lake Tribune,  19 June 2011
↑  Fastbreak: Sixers To Hold Camp At St. Joe's ,NBA.com, 19 September 2013
↑  Lakers Sign Kendall Marshall, NBA.com, 20 December 2013
↑  Boston Celtics Sign Delaware's Vander Blue to 10-Day Contract, NBA.com, 22 January 2014
↑  87ers Annouce Hiring of Head Development Coach Kevin Young, NBA.com, 16 October 2014
↑  87ers acquire Jordan McRae, NBA.com, 5 March 2015
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
קבוצות ליגת הפיתוח של ה-NBA
| האזור המזרחי | האזור המזרחי | האזור המזרחי | האזור המערבי | האזור המערבי | האזור המערבי |
| אוסיאולה מג'יק | דלאוור בלו קואוטס | מוטור סיטי קרוז | אוסטין ספרס | ממפיס האסל | סן דייגו קליפרס |
| אינדיאנה מאד אנטס | וינדי סיטי בולס | מיין סלטיקס | אוקלהומה סיטי בלו | סאות' ביי לייקרס | סנטה קרוז ווריורס |
| ברמינגהאם סקוואדרון | ויסקונסין הרד | קולג' פארק סקייהוקס | איווה וולבס | סו פולס סקייפורס | קפיטנס דה סיודד דה מקסיקו |
| גרינסבורו סווארם | וסטצ'סטר ניקס | קליבלנד צ'ארג' | ואלי סאנס | סולט לייק סיטי סטארס | ריו גראנדה ואלי וייפרס |
| גרנד ראפידס גולד | לונג איילנד נטס | קפיטל סיטי גו-גו | טקסס לג'נדס | סטוקטון קינגס | ריפ סיטי רמיקס |
| גרנד ראפידס גולד | לונג איילנד נטס | ראפטורס 905 | טקסס לג'נדס | סטוקטון קינגס | ריפ סיטי רמיקס |
סמליל הקבוצה בין השנים 2007–2011
סמליל הקבוצה משנת 2013 ועד שינוי שם הקבוצה ב-2018
אל הורפורד

אלפרד ג'ואל הורפורד ריינוסו (בספרדית: Alfred Joel Horford Reynoso; נולד ב-3 ביוני 1986) הוא כדורסלן דומיניקני, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA.
ראשית חייו וקריירת מכללות

הורפורד נולד בעיר פוארטו פלטה שברפובליקה הדומיניקנית. אביו, טיטו הורפורד, היה גם הוא כדורסלן מקצועי, ואף שיחק בליגת ה-NBA לתקופה קצרה, ואמו הייתה עיתונאית.
הורפורד נרשם לאוניברסיטת פלורידה בשנת 2004, והחל ללמוד ולשחק במדי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לצידם של ג'ואקים נואה וקורי ברואר. בעונת ה"פרשמן" שלו קיבל הורפורד קרדיט ממאמנו ועלה לשחק 22.8 דקות למשחק בממוצע, ופתח בחמישייה הראשונה ב-25 משחקים מתוך 32 בהם שותף. הוא רשם 5.6 נקודות ו-6.5 ריבאונדים בממוצע והוסיף עליהם 51 חסימות לאורך העונה, כמות החסימות הרבה ביותר של שחקן במדי הקבוצה מאז אנדרו דקלרק בעונת 1993/1994.
בעונה הבאה, עונת 2005/2006 פתח הורפורד בכל 39 משחקי קבוצתו. אחרי שסיימה את העונה הסדירה במקום השלישי בבית המערב תיכוני, פלורידה החלה את טורניר אליפות המכללות בצורה מצוינת ואת שני משחקיה הראשונים בטורניר נגד אוניברסיטת דרום אלבמה ואוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי, ניצחה בקלות 50–76 ו-60–82 בהתאמה. גם את משחק חצי הגמר האזורי נגד אוניברסיטת ג'ורג'טאון הצליחה לעבור לאחר משחק צמוד שהסתיים בניצחון 53–57. במשחק הגמר האזורי נגד אוניברסיטת וילנובה קלע הורפורד 14 נקודות וקטף 15 ריבאונדים, ולצד משחק מצוין נואה, שנבחר למצטיין, סייע לניצחון קבוצתו 62–75 ולזכייה באליפות מחוז מיניאפוליס.
לאחר ניצחון בחצי גמר הפיינל פור על אוניברסיטת ג'ורג' מייסון, התייצבה הקבוצה לגמר טורניר אליפות המכללות נגד אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ובזכות יכולת קבוצתית פנטסטית הובילו את פלורידה לניצחון 57–73 ולזכייה באליפות ה-NCAA לראשונה בתולדותיה. הורפורד סיים את המשחק עם 14 נקודות ו-6 ריבאונדים נבחר לחמישיית הפיינל פור.
גם בעונה הבאה המשיך הורפורד לשפר את יכולותיו. הוא רשם לאורך העונה 13.2 נקודות ו-9.5 ריבאונדים, וסייע לקבוצתו להגיע עד לגמר טורניר אליפות המכללות שנה שנייה ברציפות. בגמר פגשה פלורידה את אוניברסיטת המדינה של אוהיו. כוכבה של אוהיו סטייט, גרג אודן קלע במשחק 25 נקודות וקטף 12 ריבאונדים, אך הורפורד, שהוביל את קלעי קבוצתו במשחק הגמר עם 18 נקודות, עליהן הוסיף 12 ריבאונדים, סייע לקבוצתו לזכות באליפות שנייה.
קריירת ה-NBA > 2007–2016: אטלנטה הוקס

הורפורד נבחר במקום השלישי בדראפט של שנת 2007 בידי קבוצת אטלנטה הוקס. בעונתו הראשונה בליגה נבחר לשחק במשחק האולסטאר של הרוקיז, בו קלע 19 נקודות וקלט 7 ריבאונדים. הוא הוביל את הרוקיז בכמות המשחקים אותם סיים בדאבל דאבל (25), ובממוצע ריבאונדים למשחק (9.7, מקום 13 בסה"כ בליגה). בבחירת רוקי השנה ב-NBA, סיים הורפורד במקום השני, אחרי קווין דוראנט.
בעונתו השנייה בליגה החל הורפורד במגמת השיפור במשחקו. הוא קלע 11.5 נקודות וקטף 9.3 ריבאונדים למשחק, וסייע לקבוצתו להעפיל למשחקי הפלייאוף. בסיבוב הראשון ניצחה אטלנטה את מיאמי היט בשבעה משחקים, אך הודחה בסוויפ בסיבוב הבא מול קליבלנד קאבלירס. בעונתו השלישית המשיך הורפורד לשפר את נתוניו הסטטיסטיים, הוא קלע 14.2 נקודות והוריד שיא קריירה של 9.9 ריבאונדים. במשחקי הפלייאוף הוא תרם 14.6 נקודות, ועזר לקבוצתו לעבור בסיבוב הראשון את מילווקי באקס בשבעה משחקים, אך הקבוצה הודחה בסוויפ בסיבוב השני מול אורלנדו מג'יק.
בעונת 2010/2011 לקח הורפורד חלק ב-77 משחקים, בהם רשם 15.3 נקודות. הוא סייע לקבוצתו לסיים את העונה עם מאזן של 44 ניצחונות מול 38 הפסדים, ולהדיח בסיבוב הפלייאוף הראשון את אורלנדו מג'יק בהנהגתו של דווייט הווארד בשישה משחקים. בחצי-גמר המזרח, הודחה אטלנטה מול שיקגו בולס בשישה משחקים. בעונה העוקבת, עונת 2011/2012 הספיק הורפורד לשחק 11 משחקים בלבד, בטרם קרע את שריר החזה הגדול וסיים את העונה.
הורפורד שב למגרשים בעונה הבאה, עונת 2012/2013, רשם שיאי קריירה של 17.4 נקודות ו-10.2 ריבאונדים למשחק, ואף נבחר לשחקן השבוע המצטיין במזרח בחודש נובמבר. הוא סייע לקבוצתו לסיים את העונה עם מאזן של 44 ניצחונות מול 38 הפסדים, והקבוצה העפילה למשחקי הפלייאוף, בהם הודחה כבר בסיבוב הראשון בשישה משחקים מול אינדיאנה פייסרס.
בעונת 2013/2014 הספיק הורפורד לשחק 29 משחקים בהם הוליך את הקבוצה למאזן של 16 ניצחונות מול 13 הפסדים ולמקום השלישי במזרח. הוא היה לקלעי המוביל של הקבוצה עם 18.6 נקודות ולקוטף הריבאונדים המצטיין עם 8.4 בטרם קרע את שרירי החזה פעם נוספת, ולא שב לשחק לשארית העונה. הורפורד שב לשחק בעונת 2014/2015 וחזר להציג את דומיננטיות שאפיינתה אותו. הוא תרם לאורך העונה 15.2 נקודות ו-7.2 ריבאונדים למשחק, נבחר למשחק האולסטאר לאחר שלוש שנות היעדרות ממנו, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במאזן של 60 ניצחונות מול 22 הפסדים בלבד, המאזן הטוב בתולדות המועדון. ההוקס העפילו לגמר המזרח לראשונה מאז 1970, עם סל ניצחון של הורפורד במשחק החמישי של חצי הגמר האזורי מול וושינגטון ויזארדס. בגמר המזרח פגשה אטלנטה את קליבלנד קאבלירס. במשחק השלישי בסדרה הורחק הורפורד לפני סיומה של המחצית הראשונה, לאחר שפגע במת'יו דלאבדובה, ואטלנטה הודחה בסוויפ של 0–4.
בעונת 2015/2016 שיחק הורפורד לראשונה בקריירה את כל 82 המשחקים של העונה הסדירה. הוא הוסיף אלמנט נוסף ליכולותיו כשהחל לזרוק מקו השלוש. הוא נבחר שוב למשחק האולסטאר כשנקרא להחליף את כריס בוש הפצוע, וסיים את העונה עם 15.2 נקודות בממוצע. אטלנטה העפילה לפלייאוף, אך הודחה פעם נוספת בסוויפ מול קליבלנד קאבלירס, בחצי-גמר המזרח.
קריירת ה-NBA > 2016–2019: בוסטון סלטיקס

ביולי 2016 חתם על חוזה לארבע עונות בקבוצת בוסטון סלטיקס, תמורת כ-113 מיליון דולר. בעונתו הראשונה בבוסטון סייע לקבוצה להעפיל לגמר האזור המזרחי, בו הפסידה מול קליבלנד קאבלירס בתוצאה 1–4. בעונה העוקבת התמודדו הסלטיקס והקאבלירס בשנית בגמר המזרח, ושוב הייתה ידה של קליבלנד על העליונה, כאשר גברה על בוסטון בתוצאה 4–3. בעונת 2018/2019 הודחו הסלטיקס מהפלייאוף כבר בסדרת חצי גמר המזרח, על ידי מילווקי באקס (1–4). לאורך 3 עונותיו עם הסלטיקס פתח הורפורד בכל 208 המשחקים בהם שותף, ורשם ממוצעים כוללים של 13.5 נקודות, 7.0 ריבאונדים ו-4.6 אסיסטים למשחק.
קריירת ה-NBA > 2019–2020: פילדלפיה 76'

ביולי 2019 ניצל הורפורד את אופציית היציאה מחוזהו בבוסטון, וחתם בפילדלפיה 76' על חוזה בסך כ-97 מיליון דולר ל-4 עונות.
קריירת ה-NBA > 2020–2021: אוקלהומה סיטי ת'אנדר

בדצמבר 2020 הועבר יחד עם תאו מאלדון בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, תמורת דני גרין, ונסן פוארייה וטרנס פרגוסון.
קריירת ה-NBA > 2021–הווה: החזרה לבוסטון

לקראת עונת 2021/2022 הועבר יחד עם מוזס בראון בטרייד לבוסטון סלטיקס, תמורת קמבה ווקר ובחירת דראפט עתידית.
בעונת 2023-2024 זכתה בוסטון באליפות ה-NBA, והורפורד זכה בפעם הראשונה באליפות לאחר 186 משחקי פלייאוף, שיא NBA למשחקי פלייאוף לפני זכייה באליפות.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת המכללות

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004/2005 | פלורידה | 32 | 25 | 22.8 | 0.480 | 0.000 | 0.582 | 6.5 | 0.9 | 0.8 | 1.6 | 5.6 |
| 2005/2006 | פלורידה | 39 | 39 | 25.9 | 0.608 | 0.000 | 0.611 | 7.5 | 2.0 | 1.0 | 1.7 | 11.3 |
| 2006/2007 | פלורידה | 38 | 36 | 27.8 | 0.608 | 0.000 | 0.644 | 9.5 | 2.2 | 0.7 | 1.8 | 13.2 |
| קריירה | קריירה | 109 | 100 | 25.7 | 0.626 | 0.000 | 0.652 | 9.6 | 1.6 | 0.9 | 1.7 | 10.3 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007/2008 | אטלנטה | 81 | 77 | 31.4 | 0.499 | 0.000 | 0.731 | 9.7 | 1.5 | 0.7 | 0.9 | 10.1 |
| 2008/2009 | אטלנטה | 67 | 67 | 33.5 | 0.525 | 0.000 | 0.727 | 9.3 | 2.4 | 0.8 | 1.4 | 11.5 |
| 2009/2010 | אטלנטה | 81 | 81 | 35.1 | 0.551 | 1.000 | 0.789 | 9.9 | 2.3 | 0.7 | 1.1 | 14.2 |
| 2010/2011 | אטלנטה | 77 | 77 | 35.1 | 0.557 | 0.500 | 0.798 | 9.3 | 3.5 | 0.8 | 1.0 | 15.3 |
| 2011/2012 | אטלנטה | 11 | 11 | 31.6 | 0.553 | 0.000 | 0.733 | 7.0 | 2.2 | 0.9 | 1.3 | 12.4 |
| 2012/2013 | אטלנטה | 74 | 74 | 37.2 | 0.543 | 0.500 | 0.644 | 10.2 | 3.2 | 1.1 | 1.1 | 17.4 |
| 2013/2014 | אטלנטה | 29 | 29 | 33.0 | 0.567 | 0.364 | 0.682 | 8.4 | 2.6 | 0.9 | 1.5 | 18.6 |
| 2014/2015 | אטלנטה | 76 | 76 | 30.5 | 0.538 | 0.306 | 0.759 | 7.2 | 3.2 | 0.9 | 1.3 | 15.2 |
| 2015/2016 | אטלנטה | 82 | 82 | 32.1 | 0.505 | 0.344 | 0.798 | 7.3 | 3.2 | 0.8 | 1.5 | 15.2 |
| 2016/2017 | בוסטון | 68 | 68 | 32.3 | 0.473 | 0.355 | 0.800 | 6.8 | 5.0 | 0.8 | 1.3 | 14.0 |
| 2017/2018 | בוסטון | 72 | 72 | 31.6 | 0.489 | 0.429 | 0.783 | 7.4 | 4.7 | 0.6 | 1.1 | 12.9 |
| 2018/2019 | בוסטון | 68 | 68 | 29.0 | 0.535 | 0.360 | 0.821 | 6.7 | 4.2 | 0.9 | 1.3 | 13.6 |
| 2019/2020 | פילדלפיה | 67 | 61 | 30.2 | 0.450 | 0.350 | 0.763 | 6.8 | 4.0 | 0.8 | 0.9 | 11.9 |
| 2020/2021 | אוקלהומה סיטי | 28 | 28 | 27.9 | 0.450 | 0.368 | 0.818 | 6.7 | 3.4 | 0.9 | 0.9 | 14.2 |
| 2021/2022 | בוסטון | 69 | 69 | 29.1 | 0.467 | 0.336 | 0.842 | 7.7 | 3.4 | 0.7 | 1.3 | 10.2 |
| 2022/2023 | בוסטון | 63 | 63 | 30.5 | 0.476 | 0.446 | 0.714 | 6.2 | 3.0 | 0.5 | 1.0 | 9.8 |
| קריירה |  | 1013 | 1003 | 32.1 | 0.513 | 0.374 | 0.759 | 8.1 | 3.3 | 0.8 | 1.2 | 13.4 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007/2008 | אטלנטה | 7 | 7 | 39.6 | 0.472 | 0.000 | 0.741 | 10.4 | 3.6 | 0.4 | 1.0 | 12.6 |
| 2008/2009 | אטלנטה | 9 | 9 | 28.0 | 0.424 | 0.000 | 0.667 | 5.8 | 2.0 | 0.7 | 0.7 | 6.9 |
| 2009/2010 | אטלנטה | 11 | 11 | 35.3 | 0.523 | 1.000 | 0.839 | 9.0 | 1.8 | 0.7 | 1.7 | 14.6 |
| 2010/2011 | אטלנטה | 12 | 12 | 39.0 | 0.423 | 0.000 | 0.769 | 9.6 | 3.5 | 0.4 | 1.0 | 11.3 |
| 2011/2012 | אטלנטה | 3 | 2 | 36.0 | 0.588 | 0.000 | 0.750 | 8.3 | 2.7 | 1.3 | 1.3 | 15.3 |
| 2012/2013 | אטלנטה | 6 | 6 | 36.3 | 0.494 | 0.000 | 0.667 | 8.8 | 3.0 | 1.0 | 0.8 | 16.7 |
| 2014/2015 | אטלנטה | 16 | 16 | 32.6 | 0.507 | 0.222 | 0.750 | 8.6 | 3.7 | 0.8 | 1.4 | 14.4 |
| 2015/2016 | אטלנטה | 10 | 10 | 32.7 | 0.466 | 0.393 | 0.938 | 6.5 | 3.0 | 1.2 | 2.4 | 13.4 |
| 2016/2017 | בוסטון | 18 | 18 | 33.9 | 0.584 | 0.519 | 0.759 | 6.6 | 5.4 | 0.8 | 0.8 | 15.1 |
| 2017/2018 | בוסטון | 19 | 19 | 35.7 | 0.544 | 0.349 | 0.827 | 8.3 | 3.3 | 1.0 | 1.2 | 15.7 |
| 2018/2019 | בוסטון | 9 | 9 | 34.4 | 0.418 | 0.409 | 0.833 | 9.0 | 4.4 | 0.4 | 0.8 | 13.9 |
| 2019/2020 | פילדלפיה | 4 | 3 | 32.3 | 0.480 | 0.000 | 0.571 | 7.3 | 2.3 | 0.3 | 1.3 | 7.0 |
| 2021/2022 | בוסטון | 23 | 23 | 35.4 | 0.523 | 0.480 | 0.778 | 9.3 | 3.3 | 0.8 | 1.3 | 12.0 |
| 2022/2023 | בוסטון | 20 | 20 | 30.9 | 0.386 | 0.298 | 0.750 | 7.2 | 3.0 | 1.1 | 1.7 | 6.7 |
| קריירה |  | 167 | 165 | 34.3 | 0.495 | 0.396 | 0.778 | 8.2 | 3.4 | 0.8 | 1.3 | 12.5 |
תארים והישגים

אליפות המכללות: 2005/2006, 2006/2007
מדליית ארד באליפות אמריקה עם הרפובליקה הדומיניקנית : 2011
בחירה לחמישיית העונה ב-NBA:
החמישייה השלישית: 2010/2011
בחירה לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA:
החמשייה הראשונה: 2007/2008
2 הופעות במשחק האולסטאר של ה-NBA:‏ 2010-2011
הערות שוליים

↑  דו"ח המשחק באתר ESPN
↑  http://www.ajc.com/hawks/content/sports/hawks/stories/2008/02/15/horford_0216.html
↑  ynet ספורט, אטלנטה: אל הורפורד יחמיץ את המשך העונה, באתר ynet, 12 בינואר 2012
↑  Hawks' Horford, Spurs' Duncan named Players of Week
↑  מכת הפציעות נמשכת: הורפורד כנראה גמר את העונה, באתר ynet, 28 בדצמבר 2013
↑  אל הורפורד: "בכלל לא הייתי אמור להיות מעורב במהלך", באתר וואלה, 14 במאי 2015
↑  Hawks' Horford replaces injured Bosh in All-Star Game באתר NBA.com
↑  עוד עסקת ענק: אל הורפורד עובר לבוסטון, דוראנט ילך בעקבותיו?, באתר וואלה, 3 ביולי 2016
↑  הורפורד חותם על חוזה בפילדלפיה, באתר הקבוצה, 10 ביולי 2019
↑  הת'אנדר מצרפים את הורפורד ומאלדון, באתר הקבוצה, 8 בדצמבר 2020
↑  Celtics Acquire Five-Time All-Star Al Horford in Deal with Thunder, באתר הסלטיקס, 18 ביוני 2021
↑  יותר מכל אחת אחרת: מספרי האליפות של בוסטון סלטיקס, באתר ynet, 18 ביוני 2024
ג'יימס יאנג

| --- | --- |

יאנג במדי בוסטון סלטיקס
 לידה:  16 באוגוסט 1995 (בן 29) פלינט, מישיגן, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  1.98 מטרים
 מספר:  13
 מכללה:  אוניברסיטת קנטקי
 דראפט:  בחירה מספר 17, 2014 בוסטון סלטיקס
 קבוצות כשחקן
 2014–2017   2014–2016   2017–2018   2018   2018   2018–2019   2019–2020   2021   2021–2022   2023–:  בוסטון סלטיקס   ← מיין רד קלאוס   ויסקונסין הרד   פילדלפיה 76'   ← דלאוור 87'   ויסקונסין הרד   מכבי חיפה   וסטצ'סטר ניקס   הפועל תל אביב   קולוסוס רודוס
 
ג'יימס יאנג (באנגלית: James Young; נולד ב-16 באוגוסט 1995 בפלינט שבמישיגן, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בקולוסוס רודוס. גובהו 1.98 מטר.
ביוגרפיה

יאנג נולד בפלינט, מישיגן. למד בתיכון טרוי, בטרוי, מישיגן.
בשנת 2013 הצטרף לאוניברסיטת קנטקי, שם שיחק שנה שם ונבחר לחמישייה השנייה של שחקני הרוקיס בליגה האזורית. בשנת 2014 נבחר בדראפט ה-NBA במקום ה-17 בסיבוב בראשון על ידי בוסטון סלטיקס שם שיחק 102 משחקים וקלע 2.6 נקודות למשחק במהלכן שיחק בשירות מיין רד קלאוס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
בשנת 2017, יאנג נקרא לסגל מחנה האימונים של קבוצת ויסקונסין הרד מליגת הפיתוח של ה-NBA. בסופו של דבר נשאר בסגל הקבוצה למשך הכל העונה.
בחודש ינואר 2018, יאנג הוחתם על חוזה דו כיווני על ידי פילדלפיה 76'. שם שיחק שלושה משחקים בלבד ועבר לקבוצת הפיתוח שלה דלאוור בלו קואוטס.
בחודש אוקטובר 2018 הצטרף מחדש לקבוצת ויסקונסין הרד אך כעבור ארבעה חודשים החליט לעזוב.
ב-8 באוגוסט 2019 חתם במכבי חיפה מליגת העל הישראלית. במדיה הפך יאנג למלך הסלים של עונת 2019/2020 עם ממוצע 20.5 נקודות למשחק.
לפני תחילת ההכנות לליגת הקורונה של ליגת העל, שוחרר יאנג ממכבי חיפה.
באוקטובר 2020 חתם בקבוצת ניו יורק ניקס ושוחרר אחרי יומיים.
בפברואר 2021 חתם בוסטצ'סטר ניקס, קבוצת הפיתוח של הניקס.
באמצע עונת 2020/2021 חתם בהפועל תל אביב. אחרי 3 משחקים, בהם קלע בממוצע 16 נקודות למשחק, נפצע יאנג, אך חוזהו הוארך לעונה נוספת . בעונת 2021/2022 קלע יאנג 16.9 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת 2022/2023 חתם יאנג לעונה נוספת בהפועל תל אביב.
הערות שוליים

↑  עמרי מנהיים, ‏פרסום ראשון: ג'יימס יאנג חתם במכבי חיפה, באתר ערוץ הספורט, 8 באוגוסט 2019
↑  מנהלת ליגת העל בכדורסל | עונת 20–2019 | עונה סדירה | סטטיסטיקה - מובילים, באתר basket.co.il
↑  אור שקדי‏, ג'יימס יאנג חתם בהפועל תל אביב לעונה נוספת, באתר וואלה, 22 ביולי 2022
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שחור (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  שמואל הספרי
 הופק בידי:  יורם כסלו
 תסריט:  חנה אזולאי-הספרי
 שחקנים ראשיים:  אורלי בן-גרטי רונית אלקבץ גילה אלמגור
 מוזיקה:  אורי וידיסלבסקי
 צילום:  דוד גורפינקל 
 מדינה:  ישראל 
 חברה מפיצה:  קרן הקולנוע הישראלי מוביז בע"מ
 הקרנת בכורה:  1 בנובמבר 1994
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 פרסים:  שישה פרסי אופיר
 דף הסרט ב־IMDb
 
שְחוּר הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של שמואל הספרי על פי תסריט של חנה אזולאי-הספרי. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1994.
הסרט זכה להצלחה רבה ולשבחים בביקורות. בשנת יציאתו גרף שישה פרסי אוסקר ישראלי בקטגוריות המשחק (רונית אלקבץ ועמוס לביא), הצילום (דוד גורפינקל), העיצוב האמנותי, הבימוי ובקטגוריית המנצחת, הסרט הטוב ביותר. כמו כן זכתה השחקנית הצעירה המשחקת בסרט, אורלי בן-גרטי, במועמדות לפרס אוסקר ישראלי ובפרס תגלית השנה עקב משחקה. לאחר מכן השתתף הסרט בפסטיבל ברלין וזיכה את הספרי בפרס מיוחד לסרט הזר הטוב ביותר. כמו כן השתתף בפסטיבלים לקולנוע בארצות הברית, צרפת וסינגפור.
עלילה

חלי (חנה אזולאי-הספרי) היא מגישת תוכנית ראיונות לילית בערוץ טלוויזיה מסחרי. במהלך שידור חי של תוכניתה היא מקבלת טלפון מאחיה (יעקב כהן), המבשר לה כי אביהם אליהו (עמוס לביא) נפטר. רחל, בליווי ביתה רות, מוציאה את אחותה הגדולה פנינה (רונית אלקבץ) ממוסד לחולי נפש בו היא מאושפזת, ושלוש הנשים נוסעות יחדיו, לטקס ההלוויה של האב. לאורך הדרך צפים ועולים ברחל זיכרונות מילדותה בישראל: כיצד כילדה בת שלוש-עשרה בשנת 1972 - אז כונתה בשמה המלא רחל (אורלי בן-גרטי) - התקשתה לקבל בהיגיון את הכישוף הלבן, השחוּר, טקס קסמים הנערך באופן קבוע על ידי משפחתה המרוקאית-מסורתית כפתרון לבעיות יומיומיות. רחל הצעירה עוברת תהליכים בהבנת סוג כישוף זה, בעודה עוקבת בפחד אחר כוחותיה המאגיים של פנינה, וכן אחר המסורת המשפחתית העל-טבעית של אמה (גילה אלמגור) ושל אביה.
שחקנים

גילה אלמגור - אמא של חלי
רונית אלקבץ - פנינה, אחותה של חלי
יעקב כהן - שלמה, אחיה של חלי
עמוס לביא - אליהו בן-שושן, אבא של חלי
אורלי בן-גרטי - רחל (חלי בגיל 13)
חנה אזולאי-הספרי - חלי
אסתי ירושלמי - זוהרה, אחותה של חלי
אורי בנאי - אברם, אחיה של חלי
אלברט אילוז - משה, דודה של חלי
אמונה צבי - דניז, אחותו של דדה
אורלי טובלי - מרים, אחותה של חלי
תקוה עזיז - מרפאה
אתי אדר - רות, בתה של חלי
שלומי אזולאי - ניסים
אדי מוכתר - גנן
מירב גרי - מורה
לואיז אשר - מרסל
רענן חפץ - דדה, אחיה של דניז
יוהאן סילברהולט - רקדן בלט
עזריה רפפורט - מנחה חידון
פרוספר מלכה - בוס זוהרה
מרים גבריאלי - אחות
הלנה צ'ורקסוב - אחות
ארז בן הרוש - קיוסקאי
מירב גולדברג - בחורה
ישי ועוזי משולם - מתמודדים
ראו גם

שחור (כישוף)
לקריאה נוספת

קובי ניב, "שחור", על מה הסרט הזה?, תל אביב: דביר, תש"ס 1999, עמ' 127–192
חנה אזולאי-הספרי, שחור - תסריט ושבע קריאות על הסרט, הוצאת משכל (ידיעות ספרים), 2009.
יעל מונק, גורל ובחירה בקולנוע הפמיניסטי הפוסט-קולוניאלי, רסלינג 6, רסלינג, חורף 1999, עמ' 22–24
אלכסנדרה, נסיכת דנמרק

אלכסנדרה, נסיכת דנמרק (Alexandra af Danmark, ‏1 בדצמבר 1844 - 20 בנובמבר 1925), מאוחר יותר המלכה אלכסנדרה, הייתה בתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ואשתו של אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת וקיסר הודו. לפני עלייתו של בן זוגה לשלטון היא החזיקה בתואר נסיכת וויילס מנישואיה לאדוארד בשנת 1863 ועד למותה של המלכה ויקטוריה בשנת 1901 (התקופה הארוכה ביותר בה הוחזק התואר). עם מות בן זוגה בשנת 1910
היא הפכה למלכה האם, מתוקף היותה אימו של המלך ג'ורג' החמישי.
שנותיה הראשונות

אלכסנדרה קרולינה מארי שרלוט לואיז יוליה, נסיכת דנמרק, שכינוייה היה אליקס, נולדה בארמון אמליינבורג שבקופנהגן. אביה היה כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ואמה הייתה לואיזה, נסיכת הסן-קאסל. למרות שהיא באה ממשפחת מלוכה ואבותיה כללו את המלכים ג'ורג' השני ופרדריק החמישי, משפחתה חיה חיים נורמלים יחסית ולא החזיקה בעושר רב. בילדותה נהג הסופר האנס כריסטיאן אנדרסן להגיע לביתם ולהקריא לילדים סיפורים לפני השינה.
בשנת 1848 נפטר המלך כריסטיאן השמיני, שהיה בן דודה של סבתה של אלכסנדרה, ובנו היחיד, פרדריק, עלה לשלטון. פרדריק, שעבר כבר שני נישואים כושלים ללא ילדים, נחשב לעקר, ואביה של אלכסנדרה, כריסטיאן, הפך למועמד העיקרי לתפקיד יורש העצר בשל העובדה שאשתו, לואיזה, הייתה אחייניתו של כריסטיאן השמיני.
בממלכה פרץ משבר ירושה, שכן מלך דנמרק מלך גם על מחוזות שלזוויג והולשטיין, בהם חוקי הירושה היו שונים. בהולשטיין היה קיים עדיין החוק הסאלי, שמנע ירושה דרך נשות המשפחה, אולם מניעה כזו לא הייתה בדנמרק. בעקבות המשבר מחוז הולשטיין, שהיה גרמני ברובו, הכריז על עצמאותו מדנמרק וקרא לעזרתה של פרוסיה. בשנת 1852 נפגשו נציגי המדינות האירופאיות הגדולות בלונדון על מנת לדון במשבר הירושה הדני. לבסוף הוחלט כי כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג יהפוך ליורשו של פרידריך בכל הממלכה. שאר הטוענים לכתר, שכללו את חמותו, גיסו ואשתו של כריסטיאן, ויתרו על תביעותיהם.
הנסיך כריסטיאן קיבל את התואר "נסיך דנמרק" והוא ומשפחתו עברו למעונם החדש, ארמון ברנסטורף. למרות שמעמדה של המשפחה עלה, לא הייתה עלייה בהכנסתם והם לא השתתפו בחיי החצר בקופנהגן, שכן הם סירבו להכיר באשתו השלישית של המלך פרידריך, לואיז רסמוסן, שהייתה פילגשו ולא הייתה ממשפחת אצולה. אלכסנדרה בילתה את נערותה בברנסטורף, שם למדה אנגלית על ידי כומר אנגלי.