stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יכין ובועז
משמעות העמודים

רוב החוקרים טוענים כי לשני העמודים לא הייתה משמעות קונסטרוקטיבית (הם חלולים ואינם תומכים בגג), כי אם משמעות ארכיטקטונית, אסתטית או סמלית.
ניתן להשוות את העמודים לתיאורי העמודים במקדש מלקרת בצור אצל הרודוטוס ופילון מגבל ובמקדש עשתרת/הרה אצל לוקיאנוס משמשתה, ונראה ששני העמודים במקדש עוקבים אחר מסורת פיניקית.
לא נודעה לעמודים משמעות פולחנית כלשהי, אולם, מחקר של דוד שפירא מ-2009 מראה כי בתרבויות אחרות באותה תקופה (למשל בצור, בבבל ובפאפוס) ניצבו עמודים פאליים או אובליסקים בכניסה למקדשיהם, ומעלה השערה כי שני העמודים מייצגים את שתי האמונות אשר רווחו בעם ישראל בתקופת ראשית המלוכה בישראל: יהודה היהוויסטית (יכין) בדרום וישראל האלוהיסטית בצפון (בועז).
פרשנות נוספת טוענת, כי העמודים מסמלים את עמוד הענן ועמוד האש שגילמו את ההשגחה והליווי האלוהי של בני ישראל בנדודיהם במדבר.[דרוש מקור] יש המשערים ששימשו כארובות לעשן שיצא בעת שריפת שומן הקורבנות.[דרוש מקור]
משמעות שמות העמודים

באופן יוצא דופן, מציין הכתוב כי לעמודים ניתנו שמות:
וַיָּקֶם אֶת הָעַמֻּדִים לְאֻלָם הַהֵיכָל, וַיָּקֶם אֶת הָעַמּוּד הַיְמָנִי וַיִּקְרָא אֶת שְׁמוֹ יָכִין וַיָּקֶם אֶת הָעַמּוּד הַשְּׂמָאלִי וַיִּקְרָא אֶת שְׁמוֹ בֹּעַז.
פרשנים רבים ניסו למצוא את המשמעויות של שמות העמודים, ולהלן מובאים חלקן:
הפירוש הנפוץ הוא כי העמודים נקראו על שמות אישים חשובים בתולדות האומה. בועז היה סב-סבו של שלמה המלך (”וּבֹעַז הוֹלִיד אֶת עוֹבֵד. וְעֹבֵד הוֹלִיד אֶת יִשָׁי, וְיִשַׁי הוֹלִיד אֶת דָּוִד” (מגילת רות, פרק ד', פסוקים כ"א–כ"ב)). ויכין היה בנו של שמעון (ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק י': "וּבְנֵי שִׁמְעוֹן יְמוּאֵל וְיָמִין וְאֹהַד וְיָכִין וְצֹחַר וְשָׁאוּל בֶּן הַכְּנַעֲנִית").[דרוש מקור]
יש שניסו להסביר את השמות במקור ממנו הגיעה הנחושת ששימשה ליציקת העמודים, ערים ארמיות: "כון", מערי הדדעזר בן רחוב (ראו ספר דברי הימים א', פרק י"ח, פסוק ח') ו"בוז", משבטי ארם (ראו ספר בראשית, פרק כ"ב, פסוק כ"א).
אחרים מצאו בשם "יכין" את השורש המצביע על "כוננות" ובשם "בועז" שילוב של "בו" ו"עוז". כך ששניהם שמות נרדפים לעמודי התמך בבניין.
"הפירוש המיוחס לרש"י לספר דברי הימים מביא בעקבות המדרש שני פירושים:
הרד"ק מסביר ששמות העמודים היו לסימן טוב: יכין, שיכון הבית לעולם ובועז, שיתן האל בו העוז והקיום.
הרלב"ג טוען שהעמודים נעשו על פי תורת הסוד. בכיוון מעין זה מפרש גם המלבי"ם. לשיטתו העמודים ושמותיהם רומזים לשתי דרכי הנהגת העולם של הבורא. בועז רומז לדרך הטבעית - חוקי הטבע שנקבעו מששת ימי בראשית. לעומתו יכין רומז להנהגה הניסית שיעשה ה' לפי הצורך והמצב.
הקבלה פירשה כי יכין ובועז הן ספירות הנצח וההוד.
באנציקלופדיה המקראית מובאת ההשערה שמדובר בקיצור של שם כגון בְּעָזְיָה (בדומה לשמות בְּסוֹדְיָה, בְּצַלְאֵל). עוד נזכרת שם ההשערה כי השם גזור מן השורש הערבי ב-ע'-ז שפירושו 'להיות זריז, חריף'.
בהקשרים נוספים

הבונים החופשיים מעמידים שני עמודים בפתח היכלם, עמודים המסמלים את העמודים שבפתח בית המקדש שבנה שלמה.
כמה ספרים תורניים שילבו בשמם את שמות העמודים, ובהם:
"שו"ת יכין ובועז", שאלות ותשובות של רבי צמח דוראן ורבי שמעון דוראן (צאצאיו של הרשב"ש), מהמאה ה-15 באלג'יר.
פירוש למשנה "תפארת ישראל - יכין ובועז", שנתחבר על ידי ר' ישראל ליפשיץ, שחי בתחילת המאה התשע עשרה. יש בפירוש גם חידושים ארוכים, שנפרדו מן הפירוש הבסיסי במהדורת וילנא ("משניות עם ע"ג פירושים"), ומאז לפירוש הפשט ניתנה הכותרת "יכין" ולחידושים הכותרת "בועז".
"סוד יכין ובועז", ספרו הקבלי-חסידי של הרב מאיר מרגליות.
חזית המבנה הישן של הגימנסיה העברית "הרצליה" שעוצבה על ידי פרופ' בוריס שץ והאדריכל יוסף ברסקי, הכילה דימוי של יכין ובועז.
העיר יכין (אנ') בג'ורג'יה נקראה על שם העמוד הימני בבית המקדש .
קלף מספר 2 בקלפי הטארוט, "הכוהנת הגדולה"(אנ'), מציג דמות של כוהנת היושבת בין שני העמודים, יכין ובועז.
בית המקדש היה חלק גם מחזונם המדיני של אישים בציונות החילונית. כך בתיאורו של הרצל את מדינת היהודים: ”בית המקדש הוקם מחדש כי הגיע הזמן לכך. הוא נבנה כבימים עברו, מאבני גזית שנחצבו במחצבות המקומיות והתקשו באוויר הצח. שוב עמדו העמודים, היצוקים נחושת, לפני קודש הקודשים של ישראל. העמוד השמאלי נקרא בועז והימני נקרא יכין.” כל זאת, לתפיסתו, לצד "היכל השלום" בירושלים, המשותף לבני כל העמים. חזונו האוטופי לא תורגם לכדי פעולה כלשהי של התנועה הציונית בכיוון זה.
לקריאה נוספת

דוד שפירא, משמעותם של העמודים יכין ובעז לאור אמונת ישראל בתקופת ראשית המלוכה, בית מקרא: כתב-עת לחקר המקרא ועולמו, כרך נו, 2011
הערות שוליים

↑  ראו למשל התמונות הבאות: 1, 2, 3, 4, 5.
↑  ספר ירמיהו, פרק נ"ב, פסוקים כ"א–כ"ג
↑  פרופ' שמואל ייבין טוען כי העמודים לא היו חלולים, במאמרו "יכין ובועז" ארץ ישראל, כרך ה, תשי"ט, 1958, האוניברסיטה העברית וגם בערך 'יכין ובועז', אנציקלופדיה מקראית, ג, טורים 689-682.
↑  ולא מפליז כפי שתורגם בטעות לאנגלית - בתקופה זו לא הכירו את האבץ ששימש להכנת פליז.
↑  אורי אופיר, מקורו היהודי של המגן דוד
↑  מהו מקור ה"מגן דוד"?
↑  הרודוטוס, היסטוריות, 2.44 (ראו במקור היווני ובתרגום לעברית)
↑  פילון מגבל, ההיסטוריה הפיניקית, תרגום ג'יימס באר, עמ' 24
↑  לוקיאנוס, אודות האלה הסורית, פסקה 16 (ראו במקור היווני ובתרגום לאנגלית)
↑  Othmar Keel, Christoph Uehlinger, תרגום: Thomas H. Trapp, Gods, goddesses, and images of God in ancient Israel, Minneapolis, MN, 1998, עמ' 170
↑  דוד שפירא, משמעות העמודים יכין ובועז - עיון מחודש
↑  ד׳ שפירא, משמעותם של העמודים יכין ובעז לאור אמונת עם ישראל בתקופת ראשית המלוכה, ביתמקרא, נ״ו, חוברת ב׳, (תשע"א)
↑  ביאור:צורתם של עמודי הכניסה למקדש ויקיטקסט
↑  הרב יוסף כרמל, יכין ובועז באתר ישיבה
↑  לוי אוירכמן ומנדי קמינקר, אולם הכניסה להיכל באתר חב"ד
↑  ספר הפליאה - ד"ה נצח למה נקרא נצח
↑  שושן סודות אות רנא
↑  פרדס רמונים כג ג
↑  בועז – כיצד הוגים את השם? באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  HR 638 - Town of Jakin, Georgia; commend
↑  אלטנוילנד, 1902. בתרגומה של מרים קראוס, הוצאת בבל, 1997, עמ' 267
שתי השערות לגבי צורת הכותרת של העמודים, המגולפות כמו שושן
הפסל "יכין ובועז" של יגאל תומרקין בפארק הירקון בתל אביב
תרשים מיסטי אלכימי של יכין ובועז בפתח בית המקדש כיסודות קוסמיים
מולי ג'ונסון

מולי ג'ונסון (באנגלית: Mollie Johnson; נולדה בסביבות 1853) הייתה בעלת בית בושת בדדווד, שבטריטוריית דקוטה, במאה ה-19. ג'ונסון נולדה באלבמה, ונדדה מערבה בשל הביקוש הגדול לעובדות מין. היא החלה לעבוד בתחום זה כנערה מתבגרת, נראה שבגיל 15 או 16. היא דיווחה למנהל האוכלוסין שהתאלמנה עוד בטרם הגיעה לדדווד.
ביוגרפיה

ג'ונסון הייתה ידועה בדדווד כ"מלכת הבלונדיניות", בשל כך שהיו לה שלוש נשים בלונדיניות בין עובדותיה, אידה קלארק, אידה צ'פלן וג'ני דושנו. גם מי שהייתה לימים מאדאם בעצמה ובעלת מסבאה מצליחה בדדווד, קיטי לרוי, עבדה בימיה המוקדמים בעיירה עבור ג'ונסון.
ג'ונסון הגיעה ל דדווד זמן קצר לאחר הבהלה לזהב, והוזכרה לראשונה בתיעודים רשמיים בפברואר 1878, כאשר נישאה ללו ספנסר, קומיקאי אפרו-אמריקאי שהופיע באותה העת בתיאטרון Bella Union. ג'ונסון המשיכה לעבוד במקצועה, הן כמאדאם והן כזונה, גם אחרי נישואיה. ספנסר בסופו של דבר עזב את דדווד, ומאוחר יותר נעצר בדנוור, קולורדו, אחרי שירה באשתו השנייה. ככל הנראה ספנסר היה נשוי לשתי הנשים בו זמנית. לתושבי העיר היו יחסים מורכבים עם המאדאם הצבעונית, שעל פי אמות המידה הנוצריות ניהלה מרכז חטאים, אך גם הייתה דמות מעניינית עבור הבריות, ודברים שקרו לה היו מדווחים תכופות בעיתונים. בסיפור אחד שהיה למפורסם, ג'ונסון ועובדתיה הגיעו למשחק בייסבול בפורד מיד, המחנה הצבאי הסמוך. הנשים, לאחר שכל הנוכחים השתכרו למדי, החליטו בשלב מסוים לערוך מרוץ כרכרות, אשר הסתיים בהתנגשות, ובפצועה אחת. הנוכחים הצליחו להעמיד כרכרה אחת על גלגליה כדי להזעיק את הפצועה למקום בו תוכל לקבל סיוע רפואי, אך כל שאר הנשים נשארו, עם רדת החשיכה, באמצע הערבה. כשדווח על כך בעיר, עלו שלושה צעירים על סוסיהם, וחילצו את הנשים, והחזירו אותן לעיירה כשהן רכובות מאחוריהם.
ג'ונסון הייתה אשת עסקים מוצלחת, וגם תמכה כלכלית בארגוני סיוע למען נפגעי הרעב באירלנד. התחרות בין בתי הבושת בדדווד הייתה קלה, מכיוון שהיו מעט מאוד נשים וגברים רבים מאוד. המתחרה העיקרית של ג'ונסון בדדווד היה המאדאם דורה דופרן, אך התחרות ביניהן הייתה ידידותית.
בעיתונות בדדווד, בתי הבושת תוארו כאתרים עבור "גברים שובבים". מולי ג'ונסון צוינה בעיתון כאישה טובת לב, אשר דאגה לגופתה של אחת מעובדותיה, לפני שניסתה להציל את רכושה בשריפה הגדולה שאירעה בדדווד ב-26 בספטמבר 1879. לאחר חורבן בית הבושת בדליקה, היא מיד פתחה אחד חדש, וחוותה עוד שתי שריפות במהלך השנים. על פי הדיווחים היא עזבה את דדווד אחרי שהעסקים האטו, בינואר 1883. לאן היא הלכה, או מה קרה לה בעקבות עזיבתה את דדווד אינו ידוע.
הערות שוליים

↑  Bryant, Jerry L.; Fifier, Barbara (2016). Deadwood Saints and Sinners (באנגלית). Farcountry Press. ISBN 9781560376460.
↑  "The Painted Ladies of Deadwood Gulch". Legends of America.
↑  Bryant, Jerry L. "Mollie Johnson". Deadwood magazine. אורכב מ-המקור ב-2018-12-11. נבדק ב-2018-06-07.
↑  Holzwarth, Larry (27 בנובמבר 2017). "Nine "Soiled Doves" Who Changed the Face of the Old West". History Collection. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nastasi, Alison (16 באוגוסט 2015). "The Real-Life Women of Deadwood Who Belong in a 'Deadwood' Movie". Flavorwire. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rutter, Michael (2015). Boudoirs to Brothels: The Intimate World of Wild West Women (באנגלית). Farcountry Press. ISBN 9781560376262.
↑  Fifer, Barbara C. (2008). Bad Boys of the Black Hills: And Some Wild Women, Too (באנגלית). Farcountry Press. ISBN 9781560375487.
רמי שבילי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1939 נהלל, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  14 בנובמבר 2007 (בגיל 68 בערך) ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   שירות הביטחון הכללי
 תקופת הפעילות:  1960–1990 (כ־30 שנה)
 תפקידים בשירות
 ראש אגף ההדרכה ראש אגף החקירות ראש מרחב צפון
 תפקידים אזרחיים
 חוקר פרטי
 
אברהם (רמי) שבילי (1939 - 14 בנובמבר 2007) היה איש שירות הביטחון הכללי ששירת כראש אגף החקירות וראש מרחב צפון בארגון.
ביוגרפיה

שבילי נולד וגדל בנהלל, בנם של אסתר ויצחק שבילי. אביו היה מפקד תחנת משטרת נהלל ולאחר קום המדינה מפקד תחנת משטרת ישראל בעכו. שבילי ואחיו אלי גדלו כשהם נחשפים לתרבות ולשפה הערבית. הוא למד בתיכון בקריית חיים, בבית הספר החקלאי כדורי ובמקוה ישראל.
את שירותו הצבאי החל בגרעין נח"ל "צבר", במהלך השירות נפצע בצניחה. הוא פנה למשה דיין ועבר ליחידה 154 ("מודיעין 10") של אגף המודיעין.
ב-1960 השתחרר מצה"ל והתגייס לשירות הביטחון הכללי, הוא שירת ברצועת עזה בתקופה שלאחר מלחמת ששת הימים. בתחילת שנות השבעים שימש ראש מחלקת חקירות והיה זה שחקר את דאוד תורכי וחשף את רשת הריגול והטרור בה היו חברים גם אודי אדיב ודן ורד שעברו אימוני חבלה בסוריה. הוא היה ממונה על חקירתו של המחבל היפני קוזו אוקמוטו ממבצעי הטבח בנמל התעופה לוד. בשנים 1975 עד 1977 שירת כקצין האבטחה של שגרירות ישראל בלונדון. ב-1978 מונה לסגנו של נחמן טל, מפקד מרחב עזה וסיני. ב-1980 מונה לראש מחלקת הדרכה שבתקופת כהונתו הפכה לאגף בארגון. ב-1986 מונה לראש אגף חקירות ובתפקידו האחרון בשב"כ שימש מפקד מרחב צפון עד פרישתו ב-1990.
לאחר פרישתו עבד כיועץ בחברת ICTS, חברת שירותי ביטחון בינלאומית שהוקמה על ידי פורשי השב"כ ואל על. בהמשך שימש יועץ אבטחה וחוקר פרטי, בין השאר מונה על ידי חברת ברינקס לחקור את שוד הברינקס, וייעץ לידיעות אחרונות בנושא באג 2000 ובנושא פרשת האזנות הסתר.
שבילי הקדיש את זמנו למורשת מערכת הביטחון, כיהן כחבר הוועד המנהל וראש ועדת התוכן של המרכז למורשת המודיעין. כמו כן יזם מפעל הנצחה בשיתוף עם בית הספר הריאלי לזכרו של סוכן השב"כ והמוסד ברוך כהן שנרצח במדריד במהלך מבצע זעם האל.
היה נשוי למרים ששימשה מנהלת הארכיון של המחלקה היהודית בשב"כ ואב לבן ולבת (רון וטלי בהתאמה). בנו רון שירת כאלוף-משנה באגף המודיעין ובמפא"ת.
נפטר ממחלת הסרטן הריאה בנובמבר 2007 והובא למנוחות בבית העלמין נורדאו בכפר סבא.
הערות שוליים

↑  ניר מן, הטיגארטים: כתיבה מחקרית מעולה, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2011
↑  המשטרה: שודד "ברינקס" מסתתר באזור חיפה, באתר וואלה, 24 באוגוסט 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517345705171  VIAF: 308282094   WorldCat (עם VIAF): 308282094
יצחק רייס

| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1850 ושנהיים, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  2 בנובמבר 1915 (בגיל 65) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר למשפטים קולומביה 
 תקופת הפעילות:  מ-1880 
 חתימה:   
 
יצחק רייס (בגרמנית: Isaac Leopold Rice;‏ 22 בפברואר 1850 - 2 בנובמבר 1915) היה יהודי, ממציא ויזם אמריקאי ופטרון שחמט.
קורות חיים

רייס נולד בריינלנד-פפאלץ, גרמניה, כאשר בגיל 6 אימו היגרה לארצות הברית ולקחה אותו עמה.
בין השנים 1866 - 1869 למד ספרות ומוזיקה בפריז. בהיותו שם, שימש ככתב שטח עבור עיתון בפילדלפיה. בשובו לארצות הברית התיישב בניו יורק, שם קנה לו שם כמורה למוזיקה.
סיים את בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה בשנת 1880 והתמחה בדיני חברות ובפטנטים. מאוחר יותר, שימש כמרצה באותה אוניברסיטה, במדעי המדינה ובהוראת המשפט.
בשנת 1897 הוא רכש זכויות לייצור "אלקטרובאט" - מכונית חשמלית שייצור שלה החל בפילדלפיה מספר שנים קודם לכך.
בשנת 1899 ייסד את "Electric Boat Company" במטרה להשלים את העיצוב של הצוללת הראשונה של הצי האמריקאי, שכונתה הולנד VI. צוללת זו היוותה את הזרז ביצירת החברה. במהלך מלחמת העולם הראשונה בנתה החברה של רייס 85 צוללות ו-722 ציידות צוללות .
שחמט

רייס היה חובב שחמט נלהב, ופיתח את גמביט רייס, הקרוי על שמו. בנוסף, מימן רייס תחרויות תמטיות בהן התחילו כל המשחקים מעמדת גמביט רייס. עמנואל לסקר  ומיכאל צ'יגורין היו שניים מבין רבים שהשתתפו בתחרויות אלו, עם פרסים מיוחדים ללבן, אם יזכה. בשנת 1904 הקים רייס את איגוד גמביט רייס שפרסם ניתוח מעמיק של השפעת הגמביט.
גמביט רייס

גמביט רייס מהווה הסתעפות מגמביט המלך הנרצה. רייס האמין שהגמביט נותן ללבן יתרון גדול, וניסה לקדם ולפתח את התאוריה של הפתיחה.
עמדה זו מתקבלת לאחר המסעים 1. ה4 ה5 2. ו4 ה:ו4 3. פג3 ז5 4. ח4 ז4 5. פה5 פו6  6. רג4 ד5 7. ה:ד5 רד6  8. 0-0
הלבן מקריב את הפרש בערוגה ה5, במטרה להביא את מלכו למקום בטוח ולהכין את הצריח ככלי נוסף להתקפה על עמדתו הבלתי מפותחת של השחור. ניתוח קונקרטי הוכיח שהגמביט הוא שאפתני מדי ומיותר לחלוטין. במשחקים רציניים לא רואים אותו יותר.
אליפות אירופה בשחייה 1926

| --- | --- |
 ענף:  שחייה תחרותית 
 ארגון מפעיל:  LEN 
 תקופת התחרות:  18 באוגוסט 1926 – 22 באוגוסט 1926 (5 ימים) 
 מספר תחרות:  1 
 מספר מתמודדים:  150 
 עיר מארחת:  אצטדיון בלה קומיאדי 
 
 →  אליפות אירופה בשחייה 1927 ← 
 
 קואורדינטות:  47°31′13″N 19°02′13″E﻿ / ﻿47.5203°N 19.0369°E﻿ / 47.5203; 19.0369
 he
 
אליפות אירופה הראשונה בשחייה נערכה בבודפשט שבהונגריה (הונגריה) מ-18 עד 22 באוגוסט 1926. רק גברים השתתפו באליפות.
ארנה בורג (שוודיה שוודיה) היה לשחיין המצטיין באליפות לאחר שזכה ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד.
טבלת המדליות כללי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | גרמניה גרמניה | 5 | 3 | 4 | 12 |
| 2 | שוודיה שוודיה | 2 | 3 | 3 | 9 |
| 3 | הונגריה הונגריה (מארחת) | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 4 | בלגיה בלגיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5 | בריטניה בריטניה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל | סך הכל | 9 | 9 | 9 | 27 |
כדורמים

| מקום | נבחרת |
| --- | --- |
: הונגריה הונגריה
: שוודיה שוודיה
: גרמניה גרמניה
קפיצה למים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
התחרות:  
| מקפצה גמישה מ-3 מטר | ארתור מונד   גרמניה גרמניה | יוזף לכניר   גרמניה גרמניה | יוליוס בלס   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה |
| פלטפורמה קשיחה מ-10 מטר | הנס לובר   גרמניה גרמניה | הלגה אוברג   שוודיה שוודיה | אלברט נייט   בריטניה בריטניה |
שחייה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| 100 מטר חופשי | אישטוואן ברני   הונגריה הונגריה | 1:01.0 דקות | ארנה בורג   שוודיה שוודיה | 1:01.1 דקות | גיאורג ורנר   שוודיה שוודיה | 1:03.6 דקות |
| 400 מטר חופשי | ארנה בורג   שוודיה שוודיה | 5:14.2 דקות | הרברט היינריך   גרמניה גרמניה | 5:21.4 דקות | פרידל ברגס   גרמניה גרמניה | 5:25.6 דקות |
| 1500 מטר חופשי | ארנה בורג   שוודיה שוודיה | 21:29.2 דקות | פרידל ברגס   גרמניה גרמניה | 22:08.2 דקות | יואכים רדמכר   גרמניה גרמניה | 22:19.8 דקות |
| 100 מטר גב | גוסטב פרוליך   גרמניה גרמניה | 1:16.0 דקות | קארוי ברטה   הונגריה הונגריה | 1:16.0 דקות | אסקיל לונדהל   שוודיה שוודיה | 1:16.1 דקות |
| 200 מטר חזה | אריך רדמכר   גרמניה גרמניה | 2:52.6 דקות | לואיס ואן פריז   בלגיה בלגיה | 2:54.8 דקות | וילהלם פרסה   גרמניה גרמניה | 3:00.1 דקות |
| 4x200 מטר חופשי | גרמניה גרמניה   אוגוסט הייטמן   יואכים רדמכר   פרידל ברגס   הרברט היינריך | 9:57.2 דקות | הונגריה הונגריה   זולטן ביצ'קיי   אנדרש וואני   גזה סיגריטז   אישטוואן ברני | 10:03.4 דקות | שוודיה שוודיה   אקה בורג   ארנה בורג   אסקיל לונדל   גיאורג ורנר | 10:06.8 דקות |
שיטת דיואי

בספרנות, שיטת דיואי היא שיטה למיון וסימון ספרים הנהוגה בספריות, כשמיון הספרים נעשה על פי נושאים והנושאים מחולקים לתת-נושאים וכך הלאה ומסומנים על ידי מספרים, הסימון נקרא נוטציה (Notation). 
שיטת דיואי מבוססת על השיטה העשרונית, ולכן מאפשרת פירוטי משנה של נושאים כמעט ללא הגבלה.
את השיטה הגה מלוויל דיואי ב-1876, ספרן בן 21 בארצות הברית. הוא נתן פתרון לבעיה שהתעוררה עם ריבוי הספרים והנושאים, שקשה היה לאתרם בספריות ובמאגרי הספרים לקראת סוף המאה ה-19. עם התפתחות המדע ויצירת תחומים חדשים (כגון תחום המחשבים) בוצעו עדכונים ושינויים בשיטה. הגרסה הנוכחית היא גרסה 23 שיצאה לאור באמצע 2011. בעלי הזכויות כיום על השיטה היא חברת OCLC מאוהיו המתמחה בקיטלוג ומיון פרטי דפוס.
החלוקה הראשית

דיואי חילק את התחומים לעשרה תחומים עיקריים, שהם בחלוקה ראשית כדלהלן:
חלוקות משנה

את הנושאים הכלליים ניתן לחלק לחלוקות משנה בלי הגבלה, כשמקובל אחרי שלוש ספרות לשים נקודה כדי להקל על ההתמצאות.
לדוגמה, תחום המדע הטהור מחולק לענפים בצורה הבאה:
דוגמה לתת-חלוקה של הנושא אסטרונומיה:
את נושא הקוסמולוגיה אפשר לפצל לנושאים ספציפיים יותר על ידי הוספת ספרות מימין. הנושאים יכולים להיות ספציפיים כמו כגון: קרינת רקע קוסמית, תאוריית המצב היציב, היקום האינפלציוני.
דוגמה: ספר שעוסק בנושא המפץ הגדול יקוטלג במספר 523.101, ספר העוסק באיורים או קריקטורות שמתארות את המפץ הגדול יקוטלג במספר 523.101.022.
בישראל

ברוב הספריות הציבוריות בישראל נהוג להשתמש בגרסה מצומצמת של שיטת דיואי. בשיטה זו פירוט המשנה של הנושאים מצומצם יותר. בנוסף מוסיפים לספרים הקשורים לארץ ישראל את האות E לפני מספר המדף (או את הספרה 9 בסוגריים אחרי מספר המדף), וישנם מספר שינויים בסימון המייחס למדינות ואזורים מסוימים.
חלק מהספריות האקדמיות בישראל משתמשות בשיטת דיואי, אך חלקן מעדיפות שיטות אחרות, כגון: שיטת ספריית הקונגרס ושיטת UDC. בחלק מהאוניברסיטאות משתמשים במספר שיטות במקביל, בהתאם לצרכים השונים של כל אוסף ספציפי.
שיטת שלום

בחלק מהספריות בישראל נהוגה שיטה לצורך מיון נושאים ביהדות הנקראת "שיטת שלום". השיטה פותחה על ידי פרופסור גרשם שלום, חוקר הקבלה, שהיה ספרן בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי בירושלים. שלום פיתח את השיטה, כיוון ששיטת דיואי לא פיתחה מספיק את תחומי המחקר ביהדות (עיקר הדגש בשיטת דיואי בהקשר של דתות הוא מחקר על נצרות). שיטת מיון זו מרחיבה את המיון בשיטת המיון של דיואי בתחום היהדות, בהיסטוריה של עם ישראל, בלימודי ארץ ישראל ומארגנת את מיון הנושאים בתנ"ך לפי המסורת היהודית. תוספת זו מאפשרת לספריות למיין את ספרות המחקר הענפה בתחומים הללו.
פיתוח מסוים של השיטה נמצא כיום בשימוש בין השאר גם בחלק מספריות אוניברסיטת בר-אילן.
ראו גם

שיטת ספריית הקונגרס
שיטת UDC
שיטת קטר המתפשטת
שיטת המיקום הקבוע
הערות שוליים

↑  בחלק מהספריות נהוג לשים נקודה פעם אחת בלבד, אחרי 3 הספרות הראשונות
↑  שלום, גרשם, סדר המקצועות במדעי היהדות, ירושלים: בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, 1968
↑  אוניברסיטת בר אילן. הספרייה המרכזית. המחלקה למיון ולקטלוג עברי, סדר המקצועות במדעי היהדות : שיטת המיון הנהוגה בספריות אוניברסיטת בר-אילן ., אוניברסיטת בר-אילן - הספרייה המרכזית, 1983
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283947605171  BNE: XX527780  BnF: cb11931213m (data)  GND: 4149423-4  LCCN: sh85026800  NKC: ph135454  VIAF: 198122328   WorldCat (עם VIAF): 198122328
מרטינה גדק

| --- | --- |

 לידה:  14 בספטמבר 1961 (בת 63) מינכן, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה, גרמניה המערבית 
 מקום מגורים:  ברלין 
 השכלה:  האוניברסיטה לאמנויות בברלין 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 בן או בת זוג:  Markus Imboden  Ulrich Wildgruber (1991–2018)  Markus Imboden (1981–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס אקארט ויציקמן (2013)  דב ברלין (2008)  פרס הטלוויזיה הבווארית (2000)  פרס הטלוויזיה הבווארית (1995)  מסדר ההצטיינות הבווארי 
 martina-gedeck.com
 
מרטינה גֵדֵק֫ (בגרמנית: Martina Gedeck; נולדה ב-14 בספטמבר 1961) היא שחקנית גרמניה, שזכתה לתשומת לב בינלאומית בשל תפקידיה בסרטים "חיים של אחרים", "כנופיית באדר מיינהוף" ו"המטבח של מרתה".
גדק זכתה בפרסים רבים, כולל פרסי הקולנוע הגרמני בשנת 1997 לתפקיד שחקנית משנה בסרט "החיים זה כל מה שתקבל", ובשנת 2002 פרס השחקנית הראשית בסרט "המטבח של מרתה".
ילדותה ונעוריה

גדק נולדה ב 14 בספטמבר 1961 בעיר מינכן שבגרמניה וגדלה בלנדסהוט, כבכורה מבין שלוש אחיותיה. בשנת 1971 משפחתה עברה לברלין, ושם בגיל 11 הופיעה לראשונה כשחקנית בתוכנית טלוויזיה לילדים.
קריירת המשחק

לאחר שסיימה את בית הספר התיכון בשנת 1981, נרשמה גדק ללימודים באוניברסיטה החופשית של ברלין, בחוג לספרות והיסטוריה גרמנית. בין השנים 1982 ועד 1986, השתתפה גדק בשיעורי משחק של האוניברסיטה לאמנויות בברלין. במהלך תקופה זו ערכה גדק את תפקיד הבכורה על בימת התיאטרון "אם טורם" שבפרנקפורט, וכמו כן הופיעה באופן קבוע בתיאטרון "דויטשס שאושפילהאוס" אשר בהמבורג, ובתיאטראות נוספים בערים כגון בזל וברלין.
בשנת 1994, משכה גדק את תשומת לב הציבור עם תפקידה בסרט הקומי "אולי... אולי לא", ובשנת 1995 זכתה לשבחים על תפקידה בדרמת הטלוויזיה "הולייסנגרטל". בשנת 1997 קיבלה גדק את פרס הקולנוע הגרמני לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה על הופעתה כמלצרית ביישנית ב"רוסיני של הלמוט דיטל".
לקראת סוף שנות התשעים הפכה גדק לאחת משחקניות האופי הגרמניות המוערכות ביותר בגרמניה, עם תפקידים בסרטים כגון "הנער היהודי לוי", ובדרמת הטלוויזיה "שנותיך הטובות ביותר" של הבמאי דומיניק הגרף.
בסרטים "כנופיית באדר מיינהוף" ו"המטבח של מרתה", פרצה גדק לתודעת הקהל הבינלאומי, וזכתה בפרסים רבים.
בשנת 2022 השתתפה בסרט הדרמה "Die stillen Trabanten".
נבחרת ויילס בכדורגל

נבחרת ויילס בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ויילס. הדירוג הנוכחי של נבחרת ויילס ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-29 בעולם, נכון ל-28 בנובמבר 2024; הניקוד הוא 1,534.39 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 8 נמדד לראשונה באוקטובר 2015, והדירוג הנמוך ביותר 117 נמדד לראשונה באוגוסט 2011.
נבחרת ויילס הופיעה פעמיים בטורניר גביע העולם בכדורגל: בשנת 1958, לאחר שבדרך חלפה על פני נבחרת ישראל עם ניצחון כפול, בית וחוץ, בתוצאה זהה - 2:0 .במונדיאל עצמו סיימה את כל משחקיה בשלב הבתים בתוצאת תיקו, וכך הצליחה לחלוק את המקום השני בבית המוקדם בצוותא עם הונגריה, לאחר שצברה 3 נקודות. ויילס הצליחה להעפיל לשלב רבע הגמר לאחר ניצחון על הונגריה 2:1 במשחק הכרעה. בשלב רבע הגמר הודחה נבחרת ויילס על ידי ברזיל, זוכת הטורניר, לאחר הפסד 1:0.
בשנת 2022 העפילה לטורניר שנערך בקטר, אך סיימה אחרונה בבית המוקדם של הטורניר.
בשנת 2016 העפילה ויילס לראשונה בתולדותיה לאליפות אירופה, בה הגיעה עד לשלב חצי הגמר, שם הפסידה בתוצאה 2:0 לפורטוגל.
היסטוריה > השנים הראשונות

ויילס שיחקה לראשונה במסגרת תחרותית ב-26 במרץ 1876 נגד סקוטלנד בגלאזגו, מה שהפך אותה להיות נבחרת הכדורגל השלישית הוותיקה בעולם. אף על פי שהסקוטים ניצחו במשחק 0–4, תוכנן משחק חוזר שנערך שנה לאחר מכן בוויילס וכך המשחק הראשון על אדמת ויילס נערך ברקסהאם ב-5 במרץ 1877. במשחק זה ניצחה סקוטלנד 0–2.
משחקה הראשון של ויילס נגד אנגליה נערך בשנת 1879 בלונדון ובו הפסידה 1–2 ובשנת 1882 התמודדה ויילס לראשונה נגד אירלנד המאוחדת וניצחה 1–7 במשחק שנערך אף הוא ברקסהאם.
התאחדויות ארבע המדינות הללו נועדו במנצ'סטר ב-6 בדצמבר 1882 כדי לקבוע את חוקי המשחק העולמיים ולייסד את ועדת הכדורגל הבינלאומית IFAB על מנת לאשר שינויים בחוקים, משימה שארבע ההתאחדויות מבצעות עד היום.
בעונת 84–1883 נערך לראשונה טורניר אליפות הבית הבריטית, טורניר שנתי בהשתתפות אנגליה, סקוטלנד, אירלנד המאוחדת וויילס. עד עונת 84–1983, זכתה ויילס בטורניר 12 פעמים, 7 פעמים מהן כזוכה בלעדית ו-5 פעמים במשותף עם נבחרת נוספת.
ויילס הפכה לחברה בפיפ"א בשנת 1906, אולם בעקבות פרישתן של התאחדויות הכדורגל הבריטיות מפיפ"א ב-1928 בעקבות חוסר הסכמה לגבי תשלום לשחקנים חובבים, לא השתתפה ויילס בשלושת טורנירי גביע העולם הראשונים.
בשנת 1932 שיחקה ויילס נגד אירלנד, לראשונה נגד נבחרת שאינה אחת מארבע הנבחרות הבריטיות. המשחק התקיים בוויילס. שנה מאוחר יותר שיחקה ויילס לראשונה מחוץ לאיים הבריטיים בפריז נגד צרפת במשחק שהסתיים בתיקו 1-1.
אחרי מלחמת העולם השנייה, הצטרפה ויילס בחזרה לפיפ"א והשתתפה במוקדמות גביע העולם 1950. טורניר אליפות הבית הבריטית שימש כבית מוקדמות לטורניר. שתי הראשונות העפילו לטורניר הגמר בברזיל, אבל ויילס סיימה רק במקום השלישי בעקבות הפסדים לאנגליה וסקוטלנד.
במוקדמות גביע העולם 1954, שוב שימשה אליפות הבית הבריטי כבית מוקדמות לטורניר, כששתי הראשונות מעפילות לטורניר הגמר, אבל ויילס סיימה במקום הרביעי והאחרון.
שנות ה-50 של המאה ה-20 היוו את תור הזהב של הכדורגל הוולשי עם כוכבים כג'ון צ'ארלס, איבור אולצ'רץ', קליף ג'ונס, אלף שרווד, ג'ק קלסי, טרבור פורד, רוני בורגס וטרי מדווין.