stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמילי מרטין
ספריה

תרבות המוות בכפר הסיני (1973), The Cult of the Dead in a Chinese Village
הפוליטיקה והריטואל הסיני (1981), Chinese Ritual and Politics
האנתרופולוגיה של החברה הטיוואנית, במפגש עם הייל גייטס (1981), The Anthropology of Taiwanese Society, coedited with Hill Gates
האישה וגופה: ניתוח תרבותי של תהליך הרבייה (1987), The Woman in the Body: A Cultural Analysis of Reproduction
גופים גמישים: מעקב אחר החיסון מימי הפוליו עד ימי האיידס (1994), Flexible Bodies: Tracking Immunity in American Culture from the Days of Polio to the Age of AIDS
דו־קוטביות: מניה דפרסיה בתרבות האמריקאית (2007), Bipolar Expeditions: Mania and Depression in American Culture
פרסים בהם זכתה

הפרס Mortar Board National Honors Society for Women בשנת 1966.
הפרס Eileen Basker Memorial Priz בשנת 1988 עבור ספרה האישה וגופה: ניתוח תרבותי של תהליך הרבייה.
הפרס Distinguished Almuna Award, Cranbrook, Kingswood; commencement speaker בשנת 2003.
הפרס The 2007 Faculty Award for teaching and mentoring of graduate students, Graduate Student Council, NYU בשנת 2007.
הפרס Diana Forsythe Prize בשנת 2009 עבור ספרה דו־קוטביות: מניה דפרסיה בתרבות האמריקאית.
הפרס Boston College, Distinguished Visiting Scholar בשנת 2009.
ראו גם

מרגרט מיד
הגל השני של הפמיניזם
אתנוגרפיה פמיניסטית
איילין שוואלטר
נשים במדע
מרי דאגלס
הערות שוליים

1 2  קורות חייה של אמילי מרטין אוניברסיטת אלבאמה
1 2  Martin, Emily. Flexible Bodies: Tracking Immunity in American Culture from the Days of Polio to the Age of AIDS. Beacon Press, 1994
↑  Martin, Emily, The Woman in the Body: A Cultural Analysis of Reproduction, Beacon Press, Boston, 1987
↑  Martin, Emily (1991). The Egg and Sperm: How Science has Constructed a Romance Based on Stereotypical Male-Female Roles. Journal of Women in Culture and Society. 16 (31) 485-501
↑  ליסנר, א (תשע"א) רפואה מיגדרית: האם היא טובה לנשים, המשפט כרך ט"ז, עמ' 481–523
↑  Martin, Emily.(1990) "Toward an anthropology of immunology: The body as nation state." Medical Anthropology Quarterly 4.4 : 410-426.
↑  Martin, Emily.(1992) "The end of the body?." American Ethnologist 19.1 : 121-140.
↑  (2000)Martin, Emily. "Mind‐Body Problems" American Ethnologist 27.3 : 569-590.
↑  Martin, Emily.(2001) "Body narratives, body boundaries." The American Body in Context: An Anthology 3 : 257.
↑  Martin, Emily. The Cult of the Dead in a Chinese Village. Vol. 1. Stanford: Stanford University Press, 1988
↑  Martin, Emily. Chinese Ritual and Politics. Cambridge: Cambridge University Press, 1981
↑  Martin, Emily, and Hill Gates. The Anthropology of Taiwanese Society. Stanford: Stanford University Press, 1981
↑  Martin, Emily. Bipolar Expeditions: Mania and Depression in American Culture. Princeton University Press, 2007.
1 2 3 4  דף הבית של אמילי מרטין באוניברסיטת ניו יורק
1 2  Medical Anthropology Wiki קורות חייה של אמילי מרטין
↑  Emily Martin: Bipolar Expeditions: Mania and Depression in American Culture
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265181105171  BIBSYS: 90263434  BnF: cb12468732v (data)  CiNii: DA0245835X  GND: 131654713  ISNI: 0000 0004 5876 3633  LCCN: n86107725  LNB: 000220624  NKC: xx0265963  NTA: 071248056  RERO: 02-A002912094  SNAC: w6v42rtk  SUDOC: 127464581  VIAF: 19777453   WorldCat (עם VIAF): 19777453
בואש אפריקני

| בואש אפריקני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמוריים
סוג:: חמוס מפוספס
מין:: בואש אפריקני
שם מדעי
 Ictonyx striatus ‏Perry, 1810
תחום תפוצה


בואש אפריקני או זורילה (שם מדעי: Ictonyx striatus) הוא מין של טורף קטן מפוספס החי בטבע באפריקה שמדרום לסהרה. למרות שמו, הוא שייך למשפחת הסמוריים ולא לבואשיים.
מאפיינים

אורכו של סמור זה 60–70 ס"מ ומשקלו עד 2.3 ק"ג. הגוף חום כהה ברובו ומפוספס בגבו בפסים ארוכים לבנים וביניהם פסים חומים. הראש חום עם פסים לבנים עד האוזניים. החוטם והפה קטנים ולא בולטים. הוא מזכיר מעט את הסמור האפריקאי אך גדול ממנו. הזנב ארוך, שעיר ולבן כמעט לגמרי. הסמור מפריש ריח חריף מבלוטות ליד פי הטבעת שמבריח את אויביו, אך הריח מצחין פחות משל בואש אמיתי.
הם חיים באזורים פתוחים באפריקה לרבות מדבריות, ערבות שחונות וסוואנות והם אינם נפוצים באזורי היערות של קונגו או בחופי מערב אפריקה.
הם ציידים שניזונים מחיות קטנות כמו חסרי חוליות שונים, יונקים קטנים, נחשים, עופות וביצים. הם בעלי לסתות חזקות עם שיניים חדות המשמשות להריגת הטרף. הם משתמשים גם בטפרים כדי להרוג את טרפם.
הם חיים בגפם, בדרך כלל בבתי גידול של פרסתנים גדולים שמושכים חרקים, וביום ישנים במאורות, בדרך כלל של בעלי חיים אחרים. לעיתים ישנם כמה החיים יחדיו, בעיקר בעונת הרבייה. משך ההיריון של הנקבות הוא 4 שבועות, והן ממליטות במאורה 4–5 גורים פגיעים ומגדלות אותם עד לבגרותם.
הערות שוליים

↑  בואש אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
| סמוריים |
| --- | --- | --- |
| סמורים | סמורים |  |
| סמור | הרמין • חמוס השלגים • חמוס מבאיש • חמוס סיבירי • סמור האמזונאס • סמור הררי • חמוס ערבות • סמור קולומביאני • סמור ארך-זנב • סמור יפני • סמור צהוב-בטן • חורפן אירופאי • סמור הרים אינדונזי • חמוס שחור-רגל • סמור מלאי • סמור מפוספס-גב • סמור מצרי |      |
| חורפן (סוג ומין יחיד) | חורפן אמריקאי |      |
| סמור פטגוני (סוג ומין יחיד) | סמור פטגוני |      |
| גריזונים | גריזונים |      |
| גריזון | גריזון גדול • גריזון קטן |      |
| סמור משויש (סוג ומין יחיד) | סמור משויש |      |
| חמוס מפוספס | חמוס מפוספס סהרי • בואש אפריקני |      |
| סמור אפריקאי (סוג ומין יחיד) | סמור אפריקאי |      |
| דלקים | דלקים |      |
| דלק | דלק הסלעים • דלק אמריקאי • דלק צהוב-גרון • דלק נילגירי • דלק אירופי • דלק יפני • דלק דייג • דלק סיבירי |      |
| גרגרן (סוג ומין יחיד) | גרגרן |      |
| טאירה (סוג ומין יחיד) | טאירה |      |
| גיריות | גיריות |      |
| גירית | גירית מצויה • גירית קוואקזית • גירית אסייתית • גירית יפנית |  |
| גירית דובית (סוג ומין יחיד) | גירית דובית |  |
| גירית סמורית | גירית סמורית בורנאית • גירית סמורית סינית • גירית סמורית ג'אווה • גירית סמורית בורמזית • גירית סמורית וייטנאמית |  |
| גיריות דבש | גיריות דבש |  |
| גירית דבש (סוג ומין יחיד) | גירית הדבש |  |
| גיריות אמריקאיות | גיריות אמריקאיות |  |
| גירית אמריקאית (סוג ומין יחיד) | גירית אמריקאית |  |
| לוטרות | לוטרות |  |
ארבוס (מיתולוגיה)

| --- | --- |
 תרבות:  דת רומא העתיקה, דת יוון העתיקה 
 אב:  כאוס 
 אם:  Caligo 
 אחים:  ניקס, ארוס 
 בן או בת זוג:  ניקס, Nox 
 צאצאים:  נמסיס, הספרידות, Amicitia, Hybris, Keres, מורוס, Contentio, Epaphus, Dumiles, Fraus, Euphrosyne, ארוס, Eleos, Phantasos, אריס, היפנוס, המרה, כארון, Epiphron, תנטוס, Geras, מומוס, אתר, אונאירוי, סומנוס 
 
אֶרֶבּוֹס (ביוונית: Ἔρεβος; תעתיק לטיני: Erebus או Erebos), "הַמַּחְשָׁךְ", הוא דמות מן המיתולוגיה היוונית, האנשה של העלטה שכיסתה את העולם בראשיתו. הסיודוס, בספרו תיאוגניה, כותב כי נולד ישירות מכאוס. הוא היה אחיה של ניקס וזו הרתה לו והולידה את אֶתֶר ואת הֶמֶרָה (אֵלַת היום) (אנ').
לפי גאיוס יוליוס היגינוס (אנ'), "מִמִנִיקס (הלילה) וארבוס נולדו: הגורל (Fatum), הזקנה (Senectus), המוות (Mors), הכיליון (Letum), ההתאפקות (Continentia), השינה (Somnus), החלומות (Somnia), האהבה (Amor) – כלומר, ליסימלס (Lysimeles), אפיפרון (Epiphron), פורפיריון (Porphyrion), אֶפאפוס (Epaphus), פירוד הלבבות (Discordia), האומללות (Miseria), ההוללות (Petulantia), נמסיס (Nemesis), אֶוּפרוסינה (Euphrosine), הידידות (Amicitia), הרחמים (Misericordia), סטיקס (Styx); שלוש אלות הגורל (Parcae tres), שהן קְלוֹתוֹ (Clotho), לָכֶסִיס (Lachesis), אטרופוס (Atropos); ההספרידות (Hesperides), אֵיגלה (Aegle), הֶספריֶה (Hesperie), אריקה (aerica)."
לפי אגדות מאוחרות יותר, ארבוס היה חלק מממלכת המתים, משכנו של האדס, אל השאול. השער החשוך דרכו הובל כל מת לאחר חציית נהר הסטיקס על ידי כארון שגם הוא היה בנם של ניקס וארבוס. לעיתים השימוש בארבוס בא כמילה נרדפת לטרטרוס.
מקור שמו של האל לא ידוע בוודאות. ייתכן כי מקורו במילה חושך בשפות ההינדו-אירופאיות, וייתכן כי מקורו בשפות השמיות, מהמלה "ערב".[דרוש מקור]
על שמו נקראו שתי אוניות הרעשה של הצי המלכותי הבריטי: הראשונה היא אה"מ "ארבוס" (1807) והשנייה אה"מ "ארבוס" (1826), שהתפרסמה לימים כאונייה שהובילה את משלחות ג'יימס קלארק רוס לאנטארקטיקה וזו של ג'ון פרנקלין לים הקרח הצפוני. רכס ההרים ארבוס מונטס על המאדים קרוי גם כן על שמה.
לקריאה נוספת

אהרן שבתאי, המיתולוגיה היוונית. ספרי תל אביב, 2000.
הערות שוליים

↑  "אֶרֶבּוֹס גַּם שְׁחוֹר הַלַּיְלָה — נִכְּס — מִנִּי כָאוֹס יָצָאוּ / וּמִנִּי נִכְּס שׁוּב נוֹלְדוּ הַיּוֹם הַבָּהִיר וְהָאֶתֶר, / אֵלֶּה לְאֶרֶבּוֹס הִיא בְּמִשְׁכַּב אֲהָבֶיהָ יָלָדָה." הסיודוס, תאוגוניה, 123–125. מיוונית: שלמה שפאן.
↑  Excerpta ex hygini genealogiis, volgo fabulae in: PHI Latin Texts.
↑  Gaius Iulius Hyginius, Fabulae (prefatio). Translated to Egnlish by Mary Grant, 1960. Copy in: Theoi.com
↑  הר ארבוס באנטארקטיקה קרוי על שם אוניית המשלחות של קלארק-רוס ופרנקלין, ולא על שם הדמות המיתולוגית.
ארל סטנלי גרדנר

| --- | --- |

 לידה:  17 ביולי 1889 מלדן, ארצות הברית 
 פטירה:  11 במרץ 1970 (בגיל 80) טמקולה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  תיכון פאלו אלטו 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  The Grand Master (1962) 
 
ארל סטנלי גרדנר (באנגלית: Erle Stanley Gardner;‏ 17 ביולי 1889 – 11 במרץ 1970) היה סופר ומשפטן אמריקאי. אחד הסופרים הפוריים ביותר בתחום הספרות הבלשית, בוראו של עורך הדין הבדיוני פרי מייסון.
ביוגרפיה

בשנת 1911 עבר בהצלחה את בחינות לשכת עורכי הדין של מדינת קליפורניה והוסמך כעו"ד, למרות שלא למד בשום פקולטה למשפטים, אלא השתלם במקצוע בלימודים עצמיים (דבר שהיה אפשרי באותם ימים). שנים רבות היה עו"ד פלילי מפורסם ומצליח.
עוד לפני שהתפרסם הרומן הבלשי הראשון שלו, כבר היה זה כתריסר שנים סופר מצליח ורב מכר בתחום הסיפורים הבלשיים הקצרים שהתפרסמו בחוברות "pulp fiction".
בשנת 1933 פרסם את ספרו הבלשי הראשון "פרשת ציפורני הקטיפה", בו יצר את דמותו של פרי מייסון, עורך הדין הפותר תעלומות בלשיות בין כותלי בית המשפט ומחוצה לו. מאז ועד מותו כתב כ-120 ספרי בלשים, שחלקם נתפרסם אף אחרי מותו וזכה לתפוצה אדירה בארצות הברית ובעולם כולו.
רוב ספריו היו מסדרת פרי מייסון, אך חלקם מסדרות נוספות, כגון סדרת פרקליט המחוז (.D.A) וסדרת הבלשית והבלש ברטה קול ודונלד לם (היא אשה גדולת ממדים, קולנית, בריונית ורודפת בצע והוא עורך דין נמוך קומה ורזה, שרישיונו נשלל ממנו) שפרסם תחת שם העט א. א. פייר.
הביקורת לא העריכה את הצד הספרותי של ספרי ארל סטנלי גרדנר, אולם ציינה לחיוב את האותנטיות והמקוריות שלהם בתחום המשפטי.
ארל סטנלי גרדנר היה חובב טבע וארכאולוגיה והרבה לסייר בעולם.
אניטה בורי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 ביולי 1978 (בת 46) מינסטרלינגן, שווייץ 
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 בן או בת זוג:  Stephan Meier 
 פרסים והוקרה:  מיס שווייץ 
 קישורים חיצוניים
 anitaburi.ch
 
אניטה בורי (בגרמנית: Anita Buri; נולדה ב-3 ביולי 1978) היא מנחת טלוויזיה שווייצרית.
ביוגרפיה

בורי נולדה בברג שבקנטון תורגאו. ב-1995 השתתפה בתחרות "נערת בראבו" שאורגנה על ידי מגזין הנוער "Bravo Girl". ב-1999 הוכתרה למיס שווייץ בטקס שנערך בלוגאנו, דבר שהוביל להשתתפותה בתחרות מיס עולם 1999 ומיס תבל 2000. לאחר מכן עבדה כדוגמנית.
היא הנחתה מספר תוכניות בטלוויזיה השווייצרית, מאז 2001 היא פעילה בארגון "Camaquito" העוסק במתן צדקה לילדים בקובה, בנוסף היא פעילה לקידום פעילות גופנית בקרב ילדים ובני נוער.
בשנים 2002 עד 2008 הייתה נשואה לשחקן הכדורגל מרק הודל (גר'), ולהם נולד בן אחד.
ארקדיוש ריביצקי

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1953 גדיניה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  10 באפריל 2010 (בגיל 57) Pechersk, Smolensky District, Smolensk Oblast, רוסיה 
 מדינה:  פולין 
 מקום קבורה:  Srebrzysko Cemetery 
 השכלה:  אוניברסיטת גדנסק 
 תפקיד:  חבר הסיים של רפובליקת פולין 
 מפלגה:  המצע האזרחי 
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב להצטיינות בתרבות (2010)  הצלב הגדול של מסדר פולוניה רסטיטוטה (16 באפריל 2010)  Zasłużony Działacz Kultury (1999)  צלב החופש והסולידריות (24 באוגוסט 2015)  מסדר ההצטיינות הלאומי (2001) 
 
ארקדיוש צ'סלאב ריביצקי (בפולנית: Arkadiusz Czesław Rybicki;‏ 12 בינואר 1953 בגדיניה – 10 באפריל 2010) היה פוליטיקאי פולני. הוא נבחר לפרלמנט הפולני, הסיים, ב-25 בספטמבר 2005.
למד היסטוריה באוניברסיטת גדנסק. בשנות השמונים היה חבר בתנועת סולידריות. בשנות התשעים היה מקורב ללך ואלנסה, וכתב עמו את ספרו האוטוביוגרפי.
ריביצקי היה יושב ראש אגודת ידידי ישראל בפרלמנט הפולני. הוא נהרג בהתרסקות מטוס חיל האוויר הפולני באפריל 2010, יחד עם נשיא פולין לך קצ'ינסקי ואנשי ממשל נוספים.
ארקה (מיתולוגיה)

| --- | --- |

 תרבות:  יוון העתיקה, רומא העתיקה
 מקום מגורים:  טרטרוס
 אב:  תאומאס
 אחים:  איריס, ההרפיות
ארקה, או בשמה האחר ארקוס, היא אלה מהמיתולוגיה הרומית, היא אלת התקשורת וקשת בענן. הרומאים השוו אותה  לאיריס.
היא מופיעה בפחות מיתוסים אבל היא מתוארת כאישה יפהפייה עם כנפיים בצבע זהב.
בנוסף היא שליחת האלים האולימפיים (בדומה למרקוריוס, שהוא המקביל של הרמס).
באחד המיתוסים שארקה מופיעה, היא מוצגת כרעייתו של האל פאבוניוס (היוונים קראו לו זפירוס).
בנוסף היא שליחת האלים של יונו (שהיוונים קראו לה הרה).
במיתולוגיה היוונית ארקה הוא שמה של אחותה התאומה של איריס (לארקה במיתולוגיה היוונית אין מקבילה במיתולוגיה הרומית בגלל שהיא ידועה פחות מאחותה איריס), היא בגדה באלים האולימפיים ותמכה  בטיטאנים ושירתה כשליחת הטיטאנים.
גורלה היה שהיא נזרקה לטרטרוס והיא התפוגגה (במיתולוגיה היוונית וברומית כל מי שנזרק לטרטרוס מתפוגג חוץ מהטיטאנים שעונשם  הוא נצחי).
ארקה (ירח)

| --- | --- |
ארקה מסומן בחץ הצהוב
ארקה מסומן בחץ הצהוב
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  צדק
 תאריך גילוי:  31 באוקטובר 2002 
 מגלה:  סקוט שפרד 
 על שם:  ארקה 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  23,717,000 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.2588
 זמן הקפה:  746.485 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  2.30 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  165°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  3 ק"מ
 מסה:  ‎4.5×1013‎ ק"ג
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  0.0012 מטר לשנייה בריבוע
 אלבדו:  0.04
 בהירות נראית:  22.8
 
ארקה (נקרא גם Jupiter XLIII) הוא אחד הירחים של כוכב הלכת צדק.
ארקה התגלה בשנת 2002 על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי שבראשה עמד סקוט שפרד. לאחר הגילוי קוטלג הירח בשם S/2002 J 1.
קוטרו של ארקה הוא 3 קילומטרים, והמהירות אשר בה הוא מקיף את צדק היא 2.30 ק"מ לשנייה.
רדיוס מסלולו של ארקה סביב צדק הוא 23,717,000 קילומטרים ומשך זמן הקפתו את צדק הוא 746.485 ימים.
ארקה בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.2588.
ארקה בעל בהירות נראית של 22.8 ומסה של 4.5x1013.
את שמו, קיבל ארקה על שם ארקה שהייתה אחת המוזות.
ארקה משתייך לקבוצת הירחים קארמה אשר קרויה על שם הירח קארמה. קבוצה זו היא קבוצה של ירחים שהמשותף להם הוא היותם ירחים לא-רגילים שמסלולם סביב צדק הוא בין 23 ל-24 מיליון קילומטר ובנטייה של כ-165°.
אניטה ואן אירסל

| --- | --- |

 לידה:  5 באוקטובר 1948 (בת 75) Oisterwijk, הולנד 
 מקום לימודים:  בית הספר הלאומי לאמנות 
 תחום יצירה:  ציור, צילום 
 בן או בת זוג:  פול קיטינג (17 בינואר 1975–2008) 
 
אניטה ואן אירסל (בהולנדית: Annita van Iersel; נולדה ב-5 באוקטובר 1948) היא אמנית ורעייתו לשעבר של ראש ממשלת אוסטרליה לשעבר, פול קיטינג.
ביוגרפיה

ואן אירסל נולדה בצפון בראבנט שבהולנד. בצעירותה הלכה ללמוד שפות בפריז ובלונדון. היא עבדה כדיילת אוויר בחברות התעופה KLM ואליטליה.
במהלך עבודתה הכירה את הפוליטיקאי הצעיר פול קיטינג וב-1975 נישאו השניים. היא עברה עמו לאוסטרליה, ולאחר מכן גם הוריה היגרו לאוסטרליה על מנת להיות קרובים לביתם. לזוג יש ארבעה ילדים.
ב-1991 נבחר בעלה לראשות הממשלה. במהלך הסיורים הדיפלומטים כאשר התלוותה לבעלה, הפגינה כישוריים דיפלומטיים, וזאת בין היתר עקב שליטתה בחמש שפות.
ב-1998 הזוג התגרש. היא הייתה פעילה בהפקת אולימפיאדת סידני.
במשך תקופה למדה צילום ואמנות בבית הספר לאמנות הלאומי של אוסטרליה, וב-2008 היא הציגה תערוכה משלה.
הערות שוליים

↑    Hannah Betts, ‏Stewardess chic is a flight of fantasy - with a weight limit, The Telegraph, 16 November 2011
בואנטרופיה

בואנטרופיה היא הפרעה פסיכיאטרית שהאדם הסובל ממנה מאמין כי הוא ממשפחת הפריים.
מקרים מפורסמים

האדם המפורסם ביותר שסבל לכאורה מהפרעה זו הוא נבוכדנצר השני מלך בבל, שלפי המתואר בספר דניאל נענש על ידי אלוהים בשל חורבנה של ירושלים והחל להתנהג כמו פר ולאכול עשב. קארל יונג הביא אותו כדוגמה למצב של רגרסיה מוחלטת של אדם שהוליך שולל את עצמו בשל שאפתנות יתר.[דרוש מקור]
לפי מסורות פרסיות הנסיך הבויהיתי מאג'ד אל-דוולה דמיין שהוא פרה, עשה קולות של פרה ורצה שיהרגו אותו על מנת שבשרו ישמש למאכל. הוא נרפא על ידי המלומד והרופא הפרסי אבן סינא.[דרוש מקור]
הסברים מודרניים

גם כיום קיימים מקרים על אנשים המדווחים כסובלים מבואנטרופיה.[דרוש מקור]
חלק מהחוקרים קושרים את הבואנטרופיה לתופעות של היפנוזה, סוגסטיה ואוטו-סוגסטיה.[דרוש מקור]
ייתכן כי לחלומות יש גם כן תפקיד מרכזי בהשפעה על התפתחות הבואנטרופיה. יונג לדוגמה מביא מקרה בו אישה חלמה שהיא נוכחת באירוע חברתי חשוב כאשר המארחת מברכת אותה במילים: "כמה נחמד שבאת. כל חבריך נמצאים פה ומחכים לך". לאחר מכן הוליכה המארחת את האישה אל הדלת והאישה פסעה -לתוך רפת!".[דרוש מקור]
פרויד תיאר זה מכבר מקרים רבים בהם מחלת נפש החלה בחלום בו ההזיה שמקורה בחלום המשיכה להתקיים במצב ערות.[דרוש מקור]
רונאלד לאינג מביא כדוגמה חוויה אישית של הפרעה פסיכוטית קצרת מועד בה הוא כ"דמות הראשית במחזה" חווה "תחושה אמיתית של רגרסיה בזמן... אני למעשה חשתי עצמי נודד בסוג של נוף עם –אממ-נוף מדברי-כאילו הייתי חיה, למעשה חיה גדולה... סוג של קרנף או משהו כזה שיוצר צלילים כמו קרנף".[דרוש מקור] הפרעה דומה לבואנטרופיה.
בתרבות הפופולרית

"פרה" (1969), סרט איראני של דריוש מחרוג'י, שבו מוצג איכר אשר חרב עליו עולמו לאחר שהפרה היחידה בבעלותו, אותה גידל וטיפח באהבה רבה, איננה עוד. שפיות דעתו של האיכר מתערערת והוא משתכנע אט-אט שהוא הפרה האבודה.
באפיזודה של סרט האנימציה "הנערה המהפכנית אותנה", הנערה הצעירה נעמי מתחילה להאמין שהיא פרה אחרי שקיבלה פעמון פרה כמתנה ומאמינה בטעות שמדובר בתכשיט. המגמה של האפיזודה היא פמיניסטית ובאה ללמד על הטיפול החברתי הלקוי בנשים.
הערות שוליים

↑  ”בַּהּ שַׁעֲתָא מִלְּתָא סָפַת עַל נְבוּכַדְנֶצַּר וּמִן אֲנָשָׁא טְרִיד וְעִשְׂבָּא כְתוֹרִין יֵאכֻל וּמִטַּל שְׁמַיָּא גִּשְׁמֵהּ יִצְטַבַּע עַד דִּי שַׂעְרֵהּ כְּנִשְׁרִין רְבָה וְטִפְרוֹהִי כְצִפְּרִין” (ספר דניאל, פרק ד', פסוק ל')
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ארבה (כלי שיט)

.
ארבה להובלת חצץ נגררת בנהר התמזה
דוברה עם יכולת הנעה עצמית
אַרְבָּה (ברבים: אֲרָבוֹת) בשימוש בן זמננו היא כלי שיט בעל תחתית שטוחה, בדרך כלל ללא אמצעי הנעה משלו, המשמש להובלת מטענים בנהרות, תעלות שיט או נמלים. המלה הארמית "אַרְבָּא" (צורת רבים: אַרְבֵּי) נזכרת בתלמוד בבלי, והוראתה סירת משא קטנה, מונעת במשוטים, שהובילה מטענים בעיקר בנהרות בבל ושימשה גם לפריקה ולטעינת ספינות משא העוגנות סמוך לחוף. לעיתים קרובות משתמשים במונח "דוברה" במקום "ארבה", אף שיש הבדל קל בין שני המונחים. ארבה הוא גם השם שניתן לסירת משוטים מעוטרת ומקושטת, לשימוש בטקסים דתיים או ממלכתיים, כמו הארבות המלכותיות של תאילנד.
סוגי ארבות בנות זמננו

ארבה שוֹמֶטֶת (באנגלית: Hopper barge, בצרפתית: Chaland à Clapets) - כלי שיט קטן, ללא אמצעי הנעה, בעל תחתית שטוחה הנפתחת לצדדים ומכלי ציפה בדפנות. משמשת לסילוק חומר הקרקעית שמרוקנת לתוכה אוניית מחפר ונגררת אל אתר ההשלכה בלב ים או במקום אחר.
פּוֹרֶקֶת (באנגלית: Lighter, בצרפתית: Allège)
דוברה משמשת בעיקר להעברת סחורות בנהרות ובתעלות. רוב הדוברות חסרות מנוע והן צריכות להיגרר על ידי ספינות גרר. דוברה טיפוסית היא בגודל של 59.4X10.6 מטרים, והיא יכולה לשנע עד כ-1,500 טונות של מטען.
סוגי ארבות היסטוריות

ארבת מפרשים (באנגלית: sailing barge)
הערות שוליים

↑  של.א., האנציקלופדיה העברית, ראשונה, חברה להוצאת אנציקלופדיות בע"מ, תשכ"א
↑  מסכת שבת ס"ז א', מסכת פסחים מ' ועוד. במסכת עבודה זרה ל"ד מסופר על "ארבא דמורייסא", ארבה של ציר (רוטב) דגים (גארום, בלטינית garum) שהגיעה לנמל עכו.
↑  ההגדרה המילונית של דוברה היא על פי מלכים א', ה, כב-כג - רפסודה של בולי עץ הקשורים יחד להשטתם על פני המים: "וישלח חירם אל שלמה לאמור: שמעתי את אשר שלחת אלי; אני אעשה כל חפצך בעצי ארזים ובעצי ברושים. עבדי יורידו מן הלבנון ימה, ואני אשימם דוברות בים עד המקום אשר תשלח אלי וניפצתים שם ואתה תישא...".
| אמצעי תחבורה |
| --- | --- | --- |
| חלליים | מעבורת חלל • חללית • רכב הנחיתה הירחי • רכב הנדידה הירחי • תרמיל ריחוף |  |
| אוויריים | אוויריים |  |
| ממונעים | מטוס (מטוס סילון · מטוס קרב · מטוס מנהלים · מטוס מטען · מטוס קל · מטוס דו-כנפי) •  מסוק • ספינת אוויר • צפלין • תרמיל ריחוף |  |
| לא ממונעים | כדור פורח • דאון  • מצנח רחיפה • גלשן אוויר |  |
| ימיים | ימיים |  |
| ממונעים | אונייה (מכלית · מכלית נפט · אוניית צובר · אוניית נוסעים · משחתת · נושאת מטוסים) • סירת מנוע • אופנוע ים • יאכטה  • צוללת (צוללת גרעינית) • מעבורת (נחתת) • רחפת • ואפורטו |  |
| לא ממונעים | מפרשית (דאו) • גלשן רוח • סירה (סירת הצלה · קיאק · קאנו · גונדולה) • רפסודה • חסקה • אַרְבָּה • בוצית • ג'ונקה • אוניית מפרשים • אוניית קיטור |  |
| יבשתיים | יבשתיים |  |
| מכוניות | מכונית מיקרו •  מכונית מיני •  סופרמיני •  משפחתית •  משפחתית גדולה •  מונית • ניידת משטרה • גראן טוריסמו • מכונית משוריינת  • מיניוואן • אמבולנס • קרון מתים • קלנועית • מכונית ספורט • רודסטר • קבריולה • מכונית-על • מעונוע |  |
| רכבות | רכבת מהירה • רכבת פרוורית • רכבת בין-עירונית • רכבת נוסעים דו-קומתית • רכבת קלה • רכבת תחתית • מונורייל • פוניקולר • רכבל • חשמלית • גונדולה • קטר • קרון |  |
| אוטובוסים | אוטובוס מפרקי • אוטובוס קומתיים • אוטובוס נמוך-רצפה • מיניבוס • אוטובוס תלמידים • טרוליבוס • מערכת אוטובוסים מהירה |  |
| דו-גלגלי ממונע | אופנוע • קורקינט ממונע • קטנוע  • רכינוע |  |
| רכבי שטח | טרקטור • ג'יפ • SUV • טרקטורון • באגי • תומקאר • גארדיום • אוונגרד • רכבי שלג (אופנוע שלג · חתול שלג · מפלסת שלג) • רכב קרבי משוריין (טנק · נגמ"ש · שריונית · זחל"ם) • ציוד מכני הנדסי (דחפור · מחפר · יעה אופני · מיני-מעמיס · מחפרון · מפלסת) |  |
| משאיות | טנדר (מטענית) • מסחרית (ואן) • טיולית • כבאית • משאית עפר • משאית סמי-טריילר • פול-טריילר • רכבת כבישים |  |
| מונעים בכוח אדם | אופניים (אופני טנדם · חד-אופן · אופנוח · תלת-אופן) • קורקינט • גלגיליות • סקייטבורד  • אפריון • ריקשה • מגלשיים • עגלת תינוק |  |
| מונעים בכוח בהמה | כרכרה • מרכבה • מזחלת •  קוודריגה •  דיליז'נס • עגלה • קרון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  KulturNav: 794db0ca-f6f5-4cbb-89b8-ade0cb39a4f2  LNB: 000276257  NARA: 10639364 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלי שיט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אש (סרט, 2020)

| --- | --- |
 סמליל הסרט 
כרזת הסרט
 בימוי:  אלכסיי נוז'ני 
 הופק בידי:  ניקיטה מיכאלקוב   לאוניד ורשצ'אגין   אנטון זלאטופולסקי
 תסריט:  ניקולאי קוליקוב קונסטנטין מאייר אלכסיי נוז'ני
 עריכה:  סרגיי אגין
 שחקנים ראשיים:  קונסטנטין חבנסקי ויקטור דוברונראבוב אנדריי סמוליאקוב איוואן יאנקובסקי רומן קורצין טיכון ג'יזנבסקי אנטון בוגדאנוב סטסיה מילוסלאבסקאיה אירינה גורבאצ'ובה יורי קוזנצוב
 צילום:  מיכאיל מילאשין
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  אולפני T3 רוסיה-1 גזפרום מדיה
 חברה מפיצה:  רוסיה סנטרל פרטנרשיפ ארצות הברית Shout! Studios
 הקרנת בכורה:  רוסיה 24 בדצמבר 2020 ארצות הברית קיץ 2021
 משך הקרנה:  131 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט דרמה, סרט אסונות 
 תקציב:  550,000,000 מיליון רובל רוסי
 הכנסות:  927,449,300 מיליון רובל רוסי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אש (ברוסית: Огонь) הוא סרט דרמה ואסונות רוסי משנת 2020 בכיכובו של קונסטנטין חבנסקי ובבימויו של אלכסיי נוז'ני, שביים בעבר את "אני מרזה". הסרט עלה לאקרנים בבכורה מסחרית ב-24 בדצמבר 2020. הסרט צולם על ידי אולפני T3 של ניקיטה מיכאלקוב בשיתוף פעולה עם תאגיד VGTRK וערוץ רוסיה-1, בהפצת סנטרל פרטנרשיפ ובתמיכת קרן הקולנוע הרוסי הממשלתית. הסרט מהווה לשיתוף הפעולה השמיני בין תאגיד VGTRK ואולפני T3. למרות מגבלות שהוטלו על בתי הקולנוע בעקבות מגפת הקורונה ברוסיה, במסגרתן נאסר למלא את האולמות יותר מחצי מתכולתן, הסרט הכניס 926,776,922 מיליון רובל לעומת תקציב הפקה של 550 מיליון רובל והוכתר כהצלחה מסחרית.
זהו סיפור הרואי על כבאים ומחלצים של המשרד למצבי חירום העומדים בדרכה של שריפת ענק, כאשר נראה כי לאנשים במצוקה לא נותר אלא לחכות לעזרה. מה שאנחנו מכנים הישג, מבחינתם - זו השגרה הקבועה, להיכנס למצבים שהם בבחינת סכנת חיים וסיכון יומיומי.
הסרט היה מועמד לקטגוריית הסרט הטוב ביותר לשנת 2020 בטקס פרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה.
שחקנים ודמויות

קונסטנטין חבנסקי - אלכסיי סוקולוב, כבאי
טיכון ג'יזנבסקי - מקסים שוסטוב
אנדריי סמוליאקוב - ולדימיר גרומוב
ויקטור דוברונראבוב - פיוטר וליצ'וק
איוואן יאנקובסקי - רומן אילין
רומן קורצין - סרגיי זוטוב
אנטון בוגדאנוב - קונסטנטין ז'וראבל
סטסיה מילוסלאבסקאיה - יקטרינה סוקולובה
אירינה גורבאצ'ובה - אישה בהיריון
יבגניה דמיטרייבה - אמה של האישה בהיריון
ויקטור סוחורוקוב - אוקופיץ', טייס כיבוי
אלכסנדר אובלאסוב - ואלרה, טייס כיבוי
יורי קוזנצוב - גאורגיץ'
הפקה

הצילומים התקיימו בחודשים מאי עד אוקטובר 2019 בטאגאנרוג, פטרוזבודסק, סנקט פטרבורג, מוסקבה, יערות קרליה ובמחוז לנינגרד. בצילומים השתתפו מטוסים דו-תכליתיים כדוגמת איליושין Il-62, אנטונוב An-26 ו-Be-200 וכן מסוקי Mi-8. בצילומי הקרקע השתתפו מחלצים וכבאים אמיתיים מהמשרד הממשלתי למצבי חירום ומהשירות להגנת היערות של סוכנות היערות הפדרלית.