stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צינון אמריקני

צִינוּן אָמֵרִיקָנִי או צינון אטלנטי (שם מדעי: Polyprion americanus) הוא מין של דג גרם ממשפחת הצינוניים החי ברחבי האוקיינוס האטלנטי, מערב האוקיינוס ההודי ודרום-מזרח האוקיינוס השקט. הוא רגיל לחיות בעומקים גבוהים שבין 40 ל-600 מטרים מתחת למים, במקרים רבים במערות או ספינות טבועות. כמו כן הוא משוטט סביב הסלעים של קרקעית הים. דג זה נפוץ לעיתים בחופי ישראל.
הצינון דומה במראהו לדקר ובעבר השתייך למשפחת הדקריים, אם כי ישנם כמה הבדלים קטנים במבנה השלד ומבנה הזימים. זהו דג גדול שיכול להגיע לאורך 210 סנטימטר ולמשקל של עד 100 ק"ג. הדג בעל קשקשים בצבע אפור כהה-חום עם סנפירי חזה בעלי זיזים פרוקים בולטים, בעל ראש גדול ועיניים גדולות בעלות קרום המותאם לראייה באפלה ובעל זנב גדול ושרירי העוזר לו להאיץ אחרי טרף. ראש הצינון גדול והלסת הכבדה יכולה להיפער קדימה כדי לבלוע טרף שהוא מוצא.
דג זה משוטט בתחומי האפלה באזורים שונים וצד מינים של סרטנאים, סילוניות ודגים אחרים. הצינון יעדיף לחכות לטרף ממארב ואז לשאוב אותו במהירות ללועו. הדגים הבוגרים הם יחידאים למעט בעונת הרבייה אז הם נודדים יחדיו לחופים כדי להשריץ. הצעירים מתגודדים יחדיו למטרות הגנה.
זהו דג מאכל מסחרי שאת בשרו אפשר לאכול הן טרי והן קפוא. הוא נידוג גם כדיג ספורט.
הערות שוליים

↑  צינון אמריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית
קלע אשכול

דגם של קרונדה ולידה מונח קלע אשכול. המוזיאון הימי, טולון.
קלע אשכול והקופסה שלו. פרט מתוך איור.
קֶלַע אֶשְׁכּוֹל (באנגלית: Grapeshot) הוא סוג תחמושת שנורתה מתותח נטען-לוע, אשר בשונה מן הקלעים העגולים העשויים מקשה אחת, הייתה עשויה מצֶבֶר כדורי מתכת ארוזים בתוך שקית קנבס עבה. השקית הודקה ונקשרה היטב, כדי להקנות לה צורת גליל שקוטרו כקוטר קדח הקנה של התותח. לאחר שנארז דמה הקלע לאשכול ענבים, ומכאן שמו באנגלית ובשפות נוספות. כשנורה הקלע ויצא מלוע התותח, נקרעה השקית ונוצר מטר צפוף של קלעים כדוריים, בדומה ליריית רובה ציד.
קלע האשכול היה הרסני וקטלני במיוחד מטווח קצר. בשדה הקרב השתמשו בו להדיפת התקפה של חיילים רגלים, שהסתערו כיחידה צפופה. כדורי הברזל יכלו לבתק שרשרות ולקרוע חבלים עבים. לכן השתמשו בקלעי אשכול באוניות בשעת לחימה מטווח קרוב, על מנת לקרוע את הסמוכות והרכסות של תורני אוניית האויב ולמוטטם. ירי של קלעי אשכול ממרחק רב היה חסר תועלת, שכן הקלעים העגולים התפזרו לכל עבר.
משקל הקלעים באשכול נקבע על פי גודל התותח. באוניות הצי המלכותי הבריטי במלחמות הנפוליאוניות היו בכל אשכול 9 קלעים עגולים. בתותח 42 ליטראות השתמשו ב-9 קלעים עגולים במשקל 4 ליטראות כל אחד (ליטרה = כ-453 גרם), בתותח של 32 ליטראות ב-9 קלעים במשקל 3 ליטראות כל אחד, 18 ליטראות – 9 במשקל 1.5 ליטראות כל אחד, 12 ליטראות  - 9 במשקל 1 ליטרה כל אחד, 9 ליטראות – 9 במשקל 13 אונקיות כל אחד, 6 ליטראות – 9 במשקל 8 אונקיות כל אחד, ותותח 4 ליטראות – 9 קלעים עגולים במשקל 6 אונקיות כל אחד. את קלעי האשכול הניחו לאחר הכנתם בתוך תיבות – מ-4 אשכולות לתיבה עבור תותחי 42 ליטראות ועד 20 לתיבה לתותחי 4 ליטראות. ביבשה היה מספר הקלעים בכל אשכול גדול אף יותר, ומשקל כל אחד מקלעים אלה נע בין אונקיה ורבע ל-4 ליטראות.
קלע דומה, שהכיל כדורי ברזל או עופרת קטנים יותר ארוזים בקופסת פח גלילית, נקרא "קלע קופסה" (Canister).
צינובר

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  HgS
 מערך קריסטלוגרפי:  טריגונלי
 צורת הגביש:  הקסגונלי
 צבע:  ארגמן בוהק, אדום מגוון הקינמון ועד גוון של לבנים אדומות.
 ברק:  זוהר עד מתכתי בגבישים הכהים.
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה.
 פצילות:  מושלמת בשלושת הכיוונים תוך כדי יצירת מנסרות.
 שבירה:  בלתי אחידה תוך כדי יצירת שבבים.
 קשיות:  2–2.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  8–8.2
 שרטוט:  אדום
 מינרלים נלווים:  פיריט, דולומיט, קוורץ וכספית.
צינובר (Cinnabar) הוא צורת המינרל של סולפיד הכספית. צבעו אדמדם, ונוסחתו HgS והוא המקור העיקרי לכספית.
צינובר נמצא בדרך כלל בטבע בצורת גושים חזקים מחוספסים, וצבעו משתנה מאדום בהיר לאדום-חום. הוא מופיע בסלעים וולקניים, בעיקר ליד מרקזיט, פיריט ואנטימון גופרתי (Sb2O3). מדי פעם צינובר מופיע כגביש בעל ברק מתכתי. בין גבישי צינובר וקוורץ דמיון יוצא דופן בסימטריה ובמאפיינים אופטיים (מערך קריסטלוגרפי טריגונלי וצורת הגביש הקסגונלית). קשיחותו של צינובר נעה בין 2–2.5 בסולם מוס, ומסיסותו היא
10-6 גרם ל-100 מ"ל מים.
בחימום ל־250 מעלות צלזיוס הצינובר נהיה חום, ובטמפרטורות גבוהות יותר הוא נהיה שחור. עם ירידת הטמפרטורה הוא חוזר לצבעו המקורי (אדום בהיר עד כהה). צינובר אינו מושפע מחומצות כמו חומצה חנקתית (HNO3) או חומצה הידרוכלורית (HCl) בטמפרטורות נמוכות.
שימושים

צינובר נכרה על ידי האימפריה הרומית כמקור לכספית, וכמה מן המכרות שכרו הרומאים משמשים גם כיום כמקור לצינובר.
המרבץ החשוב ביותר של צינובר הוא באלמדן בספרד, שם הוא נכרה כבר למעלה מ־2,000 שנים. מרבצים נוספים נמצאים בקליפורניה, סלובניה, איטליה, סרביה, פרו, טקסס וסין.
פרט לשימוש כמקור כספית חשוב, לצינובר שימושים אחרים:
צביעת פלסטיק.
ייצור שעוות חותם.
ייצור ניירות צבעוניים באיכות גבוהה.
ייצור הפיגמנט האדום ורמיליון (משמש למשל כפיגמנט בחלק מתרכובות הדיו לקעקועים).
קאקדילה

קאקדילה הוא סינגל של עומר אדם, שכתבו והלחינו משה בן אברהם, מאור תיתון, אופק יקותיאל ואלעד טרבלסי. הוא יצא לאור בדצמבר 2021 ועורר סערה ציבורית בטענה שהוא "בעל גוון פוגעני כלפי נשים יוצאות חבר המדינות". השיר נפסל לשידור לאחר מכן בתחנות הרדיו של תאגיד השידור הישראלי וגלגלצ.
רקע ותוכן

השיר פורסם בדצמבר 2021, לקראת חג הנובי גוד שנחגג על ידי יוצאי ברית המועצות בישראל. שם השיר "קאקדילה" הוא תעתיק מקורב של הביטוי הנפוץ "Kак дела?‎", שפירושו "מה העניינים?".
נושא השיר הוא אישה דוברת רוסית. השיר נכתב בעיקר בעברית קלוקלת המדמה דיבור סטראוטיפי של דוברת רוסית. בנוסף השיר שזור במספר מילים בשפה הרוסית. האישה בשיר מתוארת כמרבה בשתייה של משקאות חריפים ומתקשה בתקשורת בעברית.
ביקורת

השיר עורר סערה ומחלוקת ציבורית רבה, בין היתר נטען כי בשיר ישנם רמיזות מיניות ("והיום היא בכלל לא בטו...חה חה חה" - נטען כי כוונת השורה היא לרמוז כי נשוא השיר אינה בתולה) ושורות המבוססות על הדעות הקדומות כלפי יוצאי ברית המועצות ("אומרת לי עברית קשה שפה" - הכוונה לקשייהם של העולים ללמוד את השפה העברית, "והיא שותה לה לה" - הכוונה לדעה קדומה בישראל על הרגלי שתייה של יוצאי ברית המועצות). נאמר כי השיר משפיל ומחפיץ את התרבות הרוסית.
ביקורת > תגובות ציבוריות

שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מרב מיכאלי טענה כי מילות השיר "גזעניות, מחפיצות נשים ומשפילות". מספר אנשי בידור יוצאי חבר העמים (כדוגמת לאה לב, יוליה פלוטקין, ג'ני צ'רוואני) יצאו עם ביקורת קשה נגד השיר, ומאידך אמנים יוצאי חבר העמים אחרים (כדוגמת ארקדי דוכין ואנה זק) טענו כי השיר מצחיק ושהוא לא פגע בהם. סמיון גרפמן פרסם תגובה בה הוא טוען כי השיר מעלה נושאים חברתיים חשובים.
עומר אדם הדף את הביקורת של מרב מיכאלי, בטענה שהיא מתעסקת בעניינים שלא שלה והטפת מוסר, בזמן שהוא עצמו בא ממוצא קווקזי (שחלק ניכר מהיהודים הקווקזים מקורם ברוסיה) והשיר למעשה מהווה הומור עצמי.
נוסף על כך נטען כי תוכן השיר רדוד בפני עצמו ומהווה הידרדרות תרבותית וזלזול בקהל המאזינים. נטען כי השיר לא מהווה חומר מקורי, אלא כולל העתקת מילים משיר אחר של עומר אדם, "שדות של תירוצים" עם לחן ומקצב בלקני המבוסס על שיר של הקומיקאי והזמר האוקראיני ורקה סרדוצ'קה.
ב-4 בינואר 2022 תאגיד השידור הישראלי כאן הודיע כי לא יכניסו את השיר לרשימות ההשמעה של רצועת הרדיו כאן גימל. תחנת הרדיו גלגלצ הודיעה כי לא תשמיע את השיר. למרות כל הביקורות השיר הצליח להגיע לראש המצעדים ונהפך לאחד מהשירים המושמעים השבוע בישראל, והשיר זכה ליותר ממיליון האזנות ביוטיוב והגיע לצמרת המצעדים של ספוטיפיי ואפל מיוזיק
ב-25 בפברואר 2022, בהופעתו בהיכל מנורה אדם חוזר בו ומתנצל לסערת השיר ״קאקדילה״: ״מישהו נפגע אני באמת מבקש סליחה וכמובן אתם יודעים שלא הייתה שום כוונה לפגוע״.
ביקורת > פארודיות

לשיר יצאו מספר סרטוני תגובה פארודיים, לדוגמה על ידי אנסמבל ציפורלה וגיורא זינגר עם לחן זהה, אשר מתכתבים עם השיר של עומר אדם. השיר של זינגר מתקן את שגיאות ההגייה של אדם, מבקר את חוסר ההיכרות של כותבי השיר עם התרבות הרוסית, ואת רמת ההומור. כחלופה, השיר של זינגר מציג שלל סטראוטיפים על עולים מחבר העמים, כגון השכלה גבוהה, העדפת מטבח רוסי מסורתי, ושימוש בנעלי בית. הגרסה של ציפורלה מאשימה את אדם בגזענות וברמת יצירה ירודה. הקליפ של זינגר הפך לסרטון ויראלי והושמע בתוכנית "העולם הבוקר".
צינוניים

| צינוניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-דקר
משפחה:: צינוניים
שם מדעי
 Polyprionidae ‏גיל, 1893

צינון אמריקני
צינוניים (שם מדעי: Polyprionidae) היא משפחה של דגים מסדרת הדקראים החיים בעומק הים ונחשבים כדגי מאכל.
דגים אלה חיים באוקיינוסים השקט והאטלנטי בעומק רב בקרבה לקרקעית, לעיתים בין ספינות טרופות ומערות ימיות. הם חיים גם בימים רדודים יותר כמו חלק מהים התיכון.
הם מזכירים במראם דקרים בעלי סנפירי גב עוקצניים. חלק מדגים אלה מגיעים לגודל של 2.5 מטר.
מיון

משפחה צינוניים (Polyprionidae)
סוג צינון (Polyprion )
מין צינון אמריקני (Polyprion americanus)
מין צינון אוקסיגניוס (Polyprion oxygeneios)
סוג סטראולפיס (Stereolepis )
מין סטראולפיס דוידרלייני (Stereolepis doederleini)
מין סטראולפיס גיגאס (Stereolepis gigas)
קארל האליר

| --- | --- |

 לידה:  1 בפברואר 1859 ורכלאבי, צ'כיה 
 פטירה:  21 בדצמבר 1909 (בגיל 50) ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 שם לידה:  Karel Halíř 
 מקום קבורה:  בית הקברות וילמרסדורף 
 מוקד פעילות:  ציסלייטניה (ארצות אוסטריה) 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של פראג 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  כינור 
 
קארל האליר (בצ'כית: Karel Halíř‏; 1 בפברואר 1859 – 21 בדצמבר 1909) היה כנר בוהמי, שחי בעיקר בגרמניה. ("קארל" נכתב גם כ"קרול" או "קרל").
ביוגרפיה

קארל האליר נולד בהוהנלבה, בוהמיה (כיום ורכלאבי, הרפובליקה הצ'כית), ולמד אצל אנטונין בנוויץ בפראג (1867–1873) ואצל יוזף יואכים בברלין (1874–1876). בארבע השנים הבאות (1876–1879) ניגן בקאפלה של בנימין בילזה בברלין. הוא היה קונצרטמייסטר של התזמורות בקניגסברג (1879), במנהיים (1881) ובוויימאר (1884–1894). ביצוע הקונצ'רטו הכפול של באך עם יואכים, בפסטיבל באך באייזנך ב-1884, הציג אותו לראשונה כסולן. ב-1893 התמנה האליר לנגן ראשי של תזמורת האופרה של ברלין, התזמורת המלכותית, והצטרף לסגל המורים של בית הספר הגבוה המלכותי למוזיקה של ברלין. בתקופה זו הקים רביעיית מיתרים משלו בברלין, עם קרל מרקיז, אדולף מילר והוגו דכרט, שהגישה סדרת קונצרטים למנויים במשך חמש-עשרה שנים. בהמשך ייסד גם שלישיית פסנתר עם עמיתיו מבית הספר הגבוה למוזיקה, גאורג שומאן הפסנתרן והוגו דכרט הצ'לן. האליר היה לכנר השני ברביעיית יואכים בשנת 1897, יחד עם יואכים, עמנואל וירת' הוויולן ורוברט האוזמן הצ'לן.
קריירה

האליר המשיך לטפח כל חייו את הקריירה שלו כסולן במקביל לנגינה בתזמורות ובהרכבים קאמריים. הוא סייר בארצות הברית בשנים 1896 ו-1897, וקצר שבחים בעיקר על נגינת הקונצ'רטו לכינור של בטהובן, שאותו ביצע בהופעת הבכורה שלו עם הפילהרמונית של ניו יורק ב-13 בנובמבר 1896; הופעתו תוארה כ"אחת הדוגמאות המעניינות והמוערכות ביותר לנגינת כינור שנשמעו אי פעם בניו יורק." הביצוע צוין לטובה בהשוואה עם הביצוע הקודם של ביצירה בניו יורק בידי אז'ן איזאיי, והביקורת הסתיימה במילים, "לשמוע את האליר מנגן ... פירושו להבין למה הכוונה בנגינת כינור קלאסית." ב-4 בדצמבר 1896 ניגן את הביצוע הראשון בקרנגי הול של הקונצ'רטו לכינור מס' 8 מאת לואי שפור, עם התזמורת הסימפונית של ניו יורק בניצוח וולטר דאמרוש.
אף כי לא היה הסולן בביצוע הבכורה של הקונצ'רטו לכינור של צ'ייקובסקי (היה זה אדולף ברודסקי), קארל האליר תמך ביצירה, שלא הייתה פופולרית בשנותיה הראשונות. כשצ'ייקובסקי שמע את האליר מנגן את הקונצ'רטו בלייפציג, בשנת 1888, הוא תיאר את האירוע כ"יום ראוי להיזכר". ב-19 באוקטובר 1905, ניגן האליר בביצוע בכורה את הגרסה המעודכנת של הקונצ'רטו לכינור ברה מינור מאת סיבליוס בברלין, עם הפילהרמונית של ברלין בניצוח ריכרד שטראוס. באותו קונצרט ניגן האליר את הדיברטיסמאן לכינור ותזמורת" מאת צ'ארלס מרטין לפלר בביצוע בכורה, לאחר שפריץ קרייזלר ואז'ן איזאיי סירבו לנגן אותו בגלל הדרישות הטכניות שהוא מציב. האליר ביצע לראשונה עוד יצירות, בהן הקונצ'רטו לכינור אופוס 87 מאת המלחין הדני אדוארד לאסן, שהוקדש לו, ב-1889 בפרנקפורט. הוא ניגן את הבכורה באירופה של הסונאטה לכינור של איימי ביץ', ב-28 באוקטובר 1899, עם טרזה קארנו. הוא כתב קדנצה לקונצ'רטו לכינור ברה מז'ור של ברהמס.
כחבר ברביעיית יואכים, הרבה האליר במסעות קונצרטים. הרביעייה הופיעה בסדרת קונצרטים שנתית בלונדון, והייתה אורחת קבועה בפסטיבל הדו-שנתי בבית בטהובן בבון. ב-1905 ניגנה הרביעייה את מכלול רביעיות המיתרים של בטהובן בלונדון, פריז ורומא. הרביעייה התפרקה לאחר מות יואכים באוגוסט 1907. האליר מת באופן פתאומי בברלין ב-21 בדצמבר 1909, בגיל חמישים ואחת.
מחליפו של האליר בבית הספר הגבוה למוזיקה היה תלמידו של יואכים, וילי הס, שירש את מקומו גם בהרכבים של האליר, הרביעייה והשלישייה.
בשנת 1888 נשא האליר לאישה את תרזה צרבסט (1859–1910), זמרת סופרן נודעת מברלין. בין תלמידיו של האליר היה דייוויד מאנס.
הערות שוליים

↑  W. L. Hubbard, The American History and Encyclopedia of Music ל. הובארד, "והאנציקלופדיה האמריקאית להיסטוריה ולמוזיקה"
↑  New York Times archives ארכיב הניו יורק טיימס
↑  תוכנייה של הפילהרמונית של ניו יורק מ-13–14 בנובמבר 1896
↑  ניו יורק טיימס: קונצרט הפילהרמונית: בכורה אמריקאית לקארל האליר - תוכנית מעולה.
↑  הרברט ויינשטוק, ביקורת של אדוארד הנסליק ב"צ'ייקובסקי", הוצאת לדורי 1990, עמ' 191
↑  Cadenza Collection רוצ'סטר, אוסף קדנצות של ברהמס
↑  Theodore Baker, A Biographical Dictionary of Musicians תאודור בייקר, מילון ביוגרפי של מוזיקאים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414562005171  BNE: XX5483616  GND: 116405449  ISNI: 0000 0001 0778 2488  LCCN: no2006098904  MusicBrainz: 21e36e50-da49-4a73-9023-c11270ef8bb6  NKC: hka2010615669  NTA: 305832573  VIAF: 20431078   WorldCat (עם VIAF): 20431078 
שלישייה של גאורג שומאן, הוגו דכרט וקארל האליר
רביעיית יואכים: (משמאל לימין) רוברט האוסמן (צ'לו), יוזף יואכים (כינור ראשון), עימנואל וירט (ויולה) וקארל האליר (כינור שני)
קארל המפה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1814 שווייץ 
 פטירה:  17 במאי 1876 (בגיל 62 בערך) Gersau, שווייץ 
 הישג בולט:  ניצח פעמיים באליפות וינה
 מד כושר מרבי:  2412 (1850)
 מקצוע נוסף:  דיפלומט 
 מדינה:  שווייץ, אוסטריה
 
קארל המפה (בגרמנית: Carl Hamppe;‏ 1814, שווייץ – 17 במאי 1876, קנטון שוויץ) היה שחמטאי שווייצרי-אוסטרו-הונגרי.
ביוגרפיה

המפה היה פקיד ממשלה בכיר בווינה. שיחק בדו-קרבות עם יוהאן לבנטל (הפסיד 4–5) בשנת 1846, ניצח את ארנסט פלקבר 16-15 בשנת 1850 והפסיד לדניאל הארוויץ 2-5 בשנת 1853 ו-0.5-3.5 בשנת 1860.אחד מניצחונותיו של המפה על דניאל הארוויץ היה ב-1860 בווינה.
המפה ניצח פעמיים באליפות וינה בשנים 1859–1860, בשתי הפעמים סיים לפני וילהלם שטייניץ.
משחקו המפורסם ביותר הוא "תיקו האלמוות" עם פיליפ מייטנר ששוחק בווינה, בשנת 1872.
המפה תרם לתורת הפתיחות במשחק הווינאי (1. ה4 ה5 2. פג3)
ושתי הסתעפויות בגמביט הווינאי:
גמביט המפה-אלגייר (1. ה4 ה5 2. פג3 פג6 3. ו4 ה:ו4 4. פו3 ז5 5. ח4 ז4 6. פז5) וגמביט המפה מוציו (1. ה4 ה5 2. פג3 פג6 3. ו4 ה:ו4 4. פו3 ז5 5. ח4 ז4 6. 0-0).
משחקיו עם וילהלם שטייניץ

קארל המפה - וילהלם שטייניץ
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Casual game"]
[Site "Vienna AUH"]
[Date "1859.10.13"]
[EventDate "?"]
[Round "?"]
[Result "0-1"]
[White "Carl Hamppe"]
[Black "Wilhelm Steinitz"]
[ECO "C38"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "56"]
1. e4 e5 2. f4 exf4 3. Nf3 g5 4. Bc4 Bg7 5. O-O h6 6. d3 d6
7. g3 g4 8. Bxf4 gxf3 9. Qxf3 Qe7 10. Nc3 Be6 11. Nd5 Qd7
12. Rae1 Nc6 13. c3 O-O-O 14. a4 Nge7 15. d4 h5 16. b4 h4
17. a5 hxg3 18. Bxg3 Rdg8 19. Ra1 Bxd5 20. exd5 Qh3 21. dxc6
Bxd4+ 22. Kh1 Rxg3 23. cxb7+ Kb8 24. Qe2 Be5 25. Rf2 Nf5
26. Qf1 Rg1+ 27. Kxg1 Bxh2+ 28. Kh1 Ng3# 0-1
קארל המפה - וילהלם שטייניץ
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "1st American Chess Congress"]
[Site "New York, NY USA"]
[Date "1857.10.23"]
[EventDate "1857.??.??"]
[Round "3.2"]
[Result "1-0"]
[White "Paul Morphy"]
[Black "Theodore Lichtenhein"]
[ECO "C42"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "57"]
1. e4 e5 2. Nf3 Nf6 3. Bc4 Nxe4 4. Nc3 d5 5. Bxd5 Nf6 6. Bb3
Bd6 7. d3 O-O 8. h3 h6 9. Be3 Nc6 10. Qd2 Na5 11. g4 Nxb3
12. axb3 Bd7 13. Rg1 Nh7 14. Ne4 Kh8 15. g5 h5 16. Nh4 g6
17. Qe2 Bc6 18. f4 exf4 19. Bd4+ Kg8 20. Nf5 Re8 21. Nh6+ Kf8
22. O-O-O Bxe4 23. dxe4 Qe7 24. e5 Bxe5 25. Bxe5 Qxe5 26. Rd7
Qg7 27. Qc4 Re7 28. Rxe7 Kxe7 29. Re1+ 1-0
הערות שוליים

↑  Carl Hamppe vs Daniel Harrwitz (1860), www.chessgames.com
↑  Carl Hamppe vs Philipp Meitner (1872) The Immortal Draw, www.chessgames.com
פלאווה קאני

| --- | --- |
 מדינות:  טסמניה באוסטרליה
 דוברים:  טסמנים אבוריג'ינים
 כתב:  האלפבית הלטיני
 משפחה:  שפה מתוכננת (מ-1992)
 מוסד:  המרכז האבוריג'יני הטסמני (Tasmanian Aboriginal Centre)
 קוד שפה:  ELP: קוד Palawa kani   גלוטולוג: pala1356   AIATSIS (המוסד האוסטרלי ללימודים אבוריג'יניים): T16
 קוד ISO 639-3:  אין
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
פלאווה קאני (palawa kani) היא שפה שהוחייתה באופן יזום ומתוכנן, ונמצאת בשימוש מוגבל בפי הטסמנים הילידים במדינת האי טסמניה, באוסטרליה. השפה נוצרה על ידי המרכז האבוריג'יני הטסמני כשפה טסמנית מורכבת, בהתבסס על אוצר מילים משוחזר בתיאורים הכתובים המועטים של השפות השונות שהטסמנים האבוריג'ינים דיברו בעבר במזרח האי.
המרכז האבוריג'יני הטסמני מבקש לשמור על השפה כפרטית עד שתתבסס יותר בקרב קהילת הדוברים, רואה בשפה קניין רוחני של הקהילה וניסתה לתבוע זכויות יוצרים על השפה כולה. ההצהרה על זכויותיהם של עמים ילידים (UNDRIP) של האו"ם קובעת, כי לאנשים ילידים צריכה להיות הזכות לשלוט בידע התרבותי שלהם, כולל שפותיהם. עם זאת, לא ניתן לקבל זכויות יוצרים על שפות לפי החוק האוסטרלי או המשפט הבינלאומי. בפועל, המרכז האבוריג'יני הטסמני מאפשר גישה בלתי מוגבלת מחוץ לקהילה לשמות מקומות בלבד; ואילו מילונים ומשאבים אחרים ללימוד השפה המוגנים בזכויות יוצרים מסופקים רק לקהילה האבוריג'ינית.
רקע

השפות הטסמניות נמחקו לאחר הקולוניאליזציה הבריטית של טסמניה ורצח העם הטסמני, שכונה באנגלית "המלחמה השחורה". הדוברת האחרונה של השפה הטסמנית האחרונה ששרדה, פאני קוקרן סמית, מתה ב-1905.
ב-1972 פצחו הבלשנים רוברט מ"ו דיקסון וטרי קראולי בפרויקט בדיקת ההיתכנות של שחזור השפות הטסמניות על בסיס התיעוד הקיים, במימון המכון האוסטרלי ללימודים אבוריג'יניים. הפרויקט כלל ראיונות עם שתי נשים, נכדותיה של פאני קוקריין סמית (Fanny Cochrane Smith), שסיפקו "חמש מילים, משפט אחד ושיר קצר". החוקרים לא הצליחו למצוא "למעשה שום נתונים על הדקדוק ושום טקסטים שוטפים", וכתבו כי "בלתי ניתן לומר כמעט דבר בעל עניין בלשני אודות השפות הטסמניות", ובשלב זה עצרו את הפרויקט.
לקראת סוף המאה העשרים, כחלק ממאמצים קהילתיים להתחקות אחר כמה שניתן מהתרבות הטסמנית, שבחלקה הגדול כבר נכחדה, המרכז האבוריג'יני הטסמני ניסה לשחזר שפה עבור הקהילה הילידית. בגלל דלות התיעוד, פלאווה קאני שוחזרה כתצרף של מספר שפות מתוך כתריסר שפות פלאווה המקוריות.
מקורות להחייאת השפה

שני המקורות העיקריים לחומר לקסיקלי ודקדוקי עבור פרויקט החייאת השפה היו רשימות המילים של בראיין פּלוֹמְלי מ-1976 ופרק על טסמנית שכתבו קראולי ודיקסון בספר מ-1981. לאלה התווספו ממצאים ממחקר ארכיוני. השפות המקוריות שמהן שואבת השפה המשוחזרת הן שפות במשפחת-השפות הטסמניות הצפון-מזרחיות ובמשפחת-השפות הטסמניות המזרחיות, שכן אלה היו השפות הקדומות של אוכלוסיית פלאווה המודרנית, וכן השפות הטסמניות המתועדות ביותר. בדרך כלל נבחרה מילה טסמנית אחת לכל רעיון בשפה האנגלית, אך לעיתים קיימות כפילויות, כגון צמד המילים palawa ו-pakana, שמגיעות משתי שפות טסמניות שונות ומשמעות שתיהן "אדם (טסמני)".
פרויקט ההחייאה נאלץ לשחזר את המילים בפלאווה קאני מתוך תעתיק לא-בלשני שנכתב על פי ההגייה האנגלית הקרובה, כפי שהדיבור המקורי נשמע לאירופים הראשונים שהגיעו לאי. לדוגמה, השם הילידי של בירת טסמניה, הובארט, משוחזר כיום בפלאווה קאני כ"ניפּאלוּנָה" (nipaluna), אך בתעתיק מ-1830 נכתב בשתי הצורות nib.ber.loon.ne, niberlooner. האירופים הסתמכו על התעתיק הישן והנאיבי, ועד לאחרונה, כינו את המקום בשמות מעוותים.
מצב השפה

פלאווה קאני פותחה בשנות התשעים על ידי תוכנית השפה של המרכז האבוריג'יני הטסמני, בעיקר בידי תרזה סיינטי, ג'ני לונגי וג'וּן סקאלתורפ. המרכז מעוניין לשמר את הבעלות הקהילתית על השפה, עד שהקהילה תפגין בקיאות ומסוגלות להשתמש בה.
מצב השפה > התבססות השפה בקהילה

פרויקט החייאת השפה מבוסס לחלוטין על פעילות הקהילה. את השפה לא מלמדים בבתי הספר של המדינה, אלא רק באירועים אחרי שעות הלימודים, במחנות מאורגנים ובטיולים. ניכר כי קיימת התלהבות לשפה, בייחוד בקרב צעירים, ומספר הולך וגדל של אנשים מסוגלים להשתמש בשפה במידה כלשהי, חלקם אף ברמת שטף טובה, אם כי לבקשת המרכז האבוריג'יני הטסמני, מי שאינו אבוריג'יני ומבקש לעשות שימוש בשפה נדרש ראשית להגיש בקשה רשמית. ב-2012 המרכז אף ניסה לפעול להסרת הערכים אודות השפה בוויקיפדיה האנגלית. כמו כן, המרכז דוחה את הגדרת פלאווה קאני כ"שפה מתוכננת".
מצב השפה > אבני דרך בשימוש בשפה בציבור

סדרת הטלוויזיה המונפשת "Little J & Big Cuz", ששודרה בערוץ הטלוויזיה הילידי הלאומי של אוסטרליה NITV ב-2017, כללה פרק שלם בפלאווה קאני, וזו הייתה תוכנית הטלוויזיה הראשונה במלואה בשפה. לוטאנה ספוטסווד נתנה הספד בפלאווה קאני בהלווייתו של ראש ממשלת טסמניה ג'ים בייקון. ב-2018, הסרט "The Nightingale" ("הזמיר") הפך לסרט המשמעותי הראשון שעשה שימוש בפלאווה קאני, תוך התייעצות עם מנהיגים טסמנים אבוריג'ינים.
השפה גם משמשת בכמה שלטים בשמורות בטסמניה, לדוגמה השם "kunanyi" התקבל כאחד השמות הרשמיים של הר ולינגטון, והפארק הלאומי שבעבר נקרא "אסבסטוס ריינג'" כיום קרוי "הפארק הלאומי נָרָאוּנְטָאפּוּ".
מצב השפה > שמות מקום רשמיים

פלאווה קאני קיבלה לגיטימציה רשמית דרך מדיניות "מתן השמות הכפולים והאבוריג'יניים" של ממשלת טסמניה ב-2013, ש"מתירה לשם אבוריג'יני ולשם לועזי ["introduced"] לשמש יחד כשם הרשמי, ולאתרים חדשים לקבל שמות על פי המורשת האבוריג'ינית שלהם." לדוגמה, השם הכפול "קָנָמָלוּקָה / נהר טָאמַר" (kanamaluka / Tamar River) הוא שמו הרשמי של נהר זה, ו"קוּנָאנְיִי / הר ולינגטון" (kunanyi / Mount Wellington) הוא שמו הרשמי של הר זה.
קיימים גם כמה שמות-מקום אחרים בשפת פלאווה קאני, אך עדיין לא באופן רשמי, חלקם שמות מודרניים בעלי אופי תיאורי, ולא שמות בעלי תיעוד היסטורי.
אורתוגרפיה

המרכז האבוריג'יני הטסמני החליט שפלאווה-קאני תיכתב באותיות לטיניות, וייעשה שימוש באותיות קטנות בלבד.
פונולוגיה

ההגאים כתובים להלן בתעתיק פונטי, ולאחר מכן בין מירכאות הכתיב בפלאווה-קאני אם הוא שונה מהתעתיק.
פונולוגיה > תנועות

בשפה יש שלוש תנועות: a, i, u; ושני דיפתונגים: /ei/ (נכתב "ay") ו-/oi/ (נכתב "uy").
פונולוגיה > עיצורים

|  |  | שפתיים> פשוטים | שיניים, מכתשיים וחיכיים> שיניים | שיניים, מכתשיים וחיכיים> מכתשיים פשוטים | שיניים, מכתשיים וחיכיים> חיכיים | וילוניים>  | וילוניים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סותמים | סותמים | p | t̪ ("th") | t | tʲ ("tj") |  | k |
| אפיים | אפיים | m |  | n | nʲ ("ny") |  | ŋ ("ng") |
| סונוריים | מרכזיים | w |  | r/ɹ ("rr/r") | j ("y") |  |  |
| סונוריים | צידיים |  |  | l | lʲ ("ly") |  |  |
צרורות העיצורים האפשריים הם pr, tr, kr.
כמו ברוב השפות הילידיות באוסטרליה, בשפות הטסמניות אין עיצורים שורקים, וכך גם שוחזר עבור פלאווה קאני. התופעה בא לידי ביטוי בין היתר בהגיית מילים השאולות מאנגלית, כגון "sugar", הנהגית ב-[t] בתחילת המילה בשפת הפידג'ין המקומית.
בשל עניות המקורות המשמשים לשחזור, מאגר העיצורים המשוחזר עבור פלאווה קאני מסתמך על אופן ההגייה הנוכחית של בני פלאווה, אשר כיום מדברים אנגלית - ולא משקף את ההגייה המקורית של השפות הטסמניות, שעבורן אין הקלטות. על פי טיילור (2006), "נראה שהאנשים שתרמו לפרויקט קיבלו ללא עוררין מאפיינים פונולוגיים מהשפות המדוברות ביבשת אוסטרליה, כמדריך לפונולוגיה של פלאווה, וזאת בלי שבוצע מחקר השוואתי בין שיטות הכתב/תעתיק ששימשו את האירופים שתיעדו את השפות האבוריג'יניות," והוא מביא שלוש דוגמאות:
בתעתיקים עם רצף אותיות של עיצור + 'y', מקובל להבין שהאות y מייצגת את התנועה [i] או [ay], כמו באנגלית. זאת למרות שמיליגן כתב שזה היה צליל כמו-y (~/ɪ/). בסוף מילה, ה-y לא ייצגה תנועה, כפי שהונח בשחזור פלאווה קאני, אלא דיגרף (צמד אותיות המייצג צליל בודד) המייצג עיצור חיכי/מחונכך, דהיינו ty (/tʲ/), ny, ly.
רצף האותיות 'tr' נחשב בפלאווה קאני כמייצג צרור עיצורים, על אף שככל הנראה במקור היה דיגרף שייצג עיצור מחוכך בתר-מכתשי קולי /d͡ʒ/ (כמו "j" באנגלית) או בלתי קולי /t͡ʃ/ (כמו "ch" באנגלית).
האות "r" המופיעה לפני עיצור או בסוף המילה נחשבת כמייצגת תנועה ארוכה או תנועה בעלת גוון כמו זה המופיע בהגיית הניב האוסטרלי של אנגלית, ולא עיצור. זאת למרות שאנשים שתיעדו את השפות הטסמניות בזמנם דיברו ניבים של אנגלית שבהם האות r עדיין הייתה מבוטאת, או דיברו דנית או צרפתית, שגם בהן האות מבוטאת כעיצור כלשהו. האות "r" המופיעה לפני עיצור כנראה הייתה חלק מדיגרף עבור עיצור כפוף (רטרופלקס), דוגמת "rl" עבור העיצור הכפוף הצדי /ɭ/), או "rn" עבור הכפוף האפי /ɳ/.
דקדוק

שמות עצם לא מסמנים מספר דקדוקי (דוגמת יחיד או רבים).
פעלים אינם מסמנים גוף או זמן, למשל הפועל takara במשפט waranta takara milaythina nara takara "אנחנו הולכים היכן שהם הלכו".
בתחילת פרויקט החייאת פלאווה קאני, הפעילים יצאו מנקודת הנחה שלא נשמרו שום נתונים דקדוקיים על השפות הטסמניות הילידיות כפי שדוברו במקור, ושבהחייאת השפה, פלאווה קאני תיאלץ לשאול מאפיינים דקדוקיים רבים מאנגלית. מאז, המרכז האבוריג'יני הטסמני אסף מילים ומשפטים ברשימות וביצע ניתוח יסודי יותר שלהם, שסיפק עדויות למאפיינים דקדוקיים ומילוניים חשובים: סדר מילים ייחודי, מילים שאולות, התאמת מילים לרעיונות המוצגים בשיח, ומוספיות. המאפיינים האלה שולבו בפלאווה קאני.
הטקסט ה"שוטף" היחיד שהוקלט מהשפות הטסמניות המקוריות הוא דרשה שנתן הכומר הבריטי ג'ורג' רובינסון באי ברוני ב-1829, לאחר ששהה שם שמונה שבועות בלבד. ה"טסמנית" שלו לא הייתה שפה טבעית או שפת אם, אלא תרגום מילולי מאנגלית, החלפה מילה-במילה במילים טסמניות שהופשטו מהדקדוק שלהן, בדומה למה שמתרחש בשפות פידג'ין. רובינסון הוא אחד מהמקורות העיקריים ליצירת פלאווה קאני.