stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביקורת חקירתית
המעילות הגדולות בישראל > בנק ארץ ישראל-בריטניה

המעילה הגדולה ביותר שהתרחשה בישראל רשומה על שמו של יהושע בן ציון, עורך דין במקצועו. בתקופת היותו מנהל כללי של בנק ארץ ישראל בריטניה מעל בן ציון בבנק בסכום של 39.4 מיליון דולר (כ-805 מיליון ש”ח במונחים של היום).
בן ציון הורשע בעבירות של גנבה על ידי מנהל בסך 47 מיליון דולר (בערעורו לבית המשפט העליון שונה הסכום ל-39.4), וכן בעבירות של מרמה ורישומים כוזבים. בן ציון נידון לעונש של 12 שנות מאסר. בערעור המדינה לעליון נוסף גם קנס ע"ס 25 מיליון ל"י.
ענפי הביקורת החקירתית > מניעת הונאות

בחינת התהליכים הפיננסיים והתפעוליים בארגון ושיפור חסינותם מהונאות.
עריכת סקר חשיפה להונאות (Fraud Vulnerability Study) במטרה לחשוף מוקדים אפשריים להונאות.
הטמעת מנגונינים של בקרה, דיווח, פיקוח ואכיפה.
ענפי הביקורת החקירתית > איתור הונאות וחקירתם

חשיפה ואימות של חשדות ושיטות הונאה
הגשת חוות דעת מומחה, המתבססות על ממצאי הביקורת החקירתית.
איתור הונאות המבוצעות באמצעות מערכות מחשב ובמערכות סייבר.
ענפי הביקורת החקירתית > כימות הונאות

כימות הנזקים ממעשי ההונאה על סמך ממצאי הביקורת החקירתית, כסיוע בהליכים משפטיים ואחרים.
ענפי הביקורת החקירתית > סיוע באירועים ביטוחיים (Insurance Support)

כימות הנזקים בתביעות ביטוח;
הגדרת הבסיס העובדתי והחשבונאי להערכת הנזק.
ענפי הביקורת החקירתית > חקירת הונאות

חקירת שיטת ההונאה
איתור האחראים להונאה וכימות היקף ההונאה
הכנת דוח המפרט את ממצאי החקירה
הצגת אסמכתאות כגיבוי לממצאים שנאספו
הגדרת הבסיס העובדתי והחשבונאי להערכת הנזק
ענפי הביקורת החקירתית > ייעוץ וסיוע לעורכי דין בהליכים משפטיים

ייעוץ לתחומי הליטיגציה השונים
הכנת חוות דעת מומחה לבתי המשפט ומתן עדות כעד מומחה
סכסוכים עסקיים
חדלות פרעון (פירוקים, הבראת חברות) וכינוס נכסים
איתור נכסים שהוברחו והשבתם
איתור והוכחה של הונאות בפעילות בניירות ערך
עמותות ומלכ"רים
סוגיות בדיני אישות
בוררות, גישור, פישור
הליכי גילוי מרצון
ענפי הביקורת החקירתית > בדיקת נאותות בשלב קדם-רכישה (Due Diligence), לפני מיזוגים ורכישות

הערכה סמויה של אמינות דוחות כספיים ושל מסמכי צדדים שלישיים
ענפי הביקורת החקירתית > בדיקת נאותות בשלב קדם-רכישה (Due Diligence), לפני מיזוגים ורכישות > איתור נכסים מוסתרים

ניתוח מסמכים חשבונאיים ותנועות כספיות
איתור נכסים אשר הוסתרו וסיוע בהשבתם
פעולות אלו מבוצעות במגוון הליכים, כגון: הליכי גירושין, סכסוכי ירושה, הברחת נכסים ועוד.
ענפי הביקורת החקירתית > בדיקת נאותות בשלב קדם-רכישה (Due Diligence), לפני מיזוגים ורכישות > הלבנת הון

זיהוי, איתור ושיבוש פעולות של הלבנת הון
סיוע במניעה של עבירות הלבנת הון
ענפי הביקורת החקירתית > בדיקת נאותות בשלב קדם-רכישה (Due Diligence), לפני מיזוגים ורכישות > כספי טרור

איתור, סיכול ומניעה של העברות כספי טרור
ענפי הביקורת החקירתית > בדיקת נאותות בשלב קדם-רכישה (Due Diligence), לפני מיזוגים ורכישות > בדיקת אמינות כלכלית (Integrity Check), סקר חשיפה להונאות בארגון, ניהול משברים וניהול לתקופות ביניים (Crisis Management and Interim Management)

ניהול בעת אירועים משבריים פתאומיים, חד-פעמיים, או נמשכים, כגון אירוע הונאה מהותי המלווה בפגיעה תדמיתית, או מכירת פעילות עסקית מהותית היוצרת חלל בפעילות התאגיד;
קביעת המדיניות הנדרשת עד לחילוץ התאגיד מן המשבר, או סיום תקופת הביניים;
פעילות צוות הניהול עד להתגברות על האירוע וספחיו;
צוות הניהול כולל מנהל/ים ומנהל/י כספים. ניהול חברה במשבר (Management of Corporate under Crisis)
לקריאה נוספת

רו"ח עופר אלקלעי, חקירה איתור ומניעת מעילות והונאות פיננסיות, הוצאת לשכת המבקרים הפנימיים בישראל, 2001
רו"ח יהודה ברלב, יסודות הביקורת החקירתית, הוצאת אופוס, 2003
רו"ח עופר אלקלעי, המדריך השלם לביקורת חקירתית – חקירה, איתור ומניעת מעילות, הוצאת רונן, 2021
הערות שוליים

↑  עופר אלקלעי, 1.1, המדריך השלם לביקורת חקירתית - חקירה, איתור ומניעת מעילות, 2021, עמ' 17
↑  עופר אלקלעי, 1.2, המדריך השלם לביקורת חקירתית - חקירה, איתור ומניעת מעילות, 2021, עמ' 18–19
↑  עופר אלקלעי, 1.3, המדריך השלם לביקורת חקירתית - חקירה, איתור ומניעת מעילות, 2021, עמ' 19–20
↑  עופר אלקלעי, 1.4, המדריך השלם לביקורת חקירתית - חקירה, איתור ומניעת מעילות, 2021, עמ' 21–23
↑  עופר אלקלעי, 1.5, המדריך השלם לביקורת חקירתית - חקירה, איתור ומניעת מעילות, 2021, עמ' 23–24
במה עוסקת הביקורת החקירתית
הפקולטה לרפואה, האוניברסיטה העברית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 פקולטה
 תקופת הפעילות:  17 במאי 1949 – הווה (75 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°45′51″N 35°09′00″E﻿ / ﻿31.764154996764°N 35.149938395148°E﻿ / 31.764154996764; 35.149938395148
 he
 
הפקולטה לרפואה שבאוניברסיטה העברית היא הפקולטה הראשונה לרפואה בישראל, הממוקמת בבית החולים הדסה עין כרם שבירושלים.
בפקולטה עובדים כ-760 עובדי סגל, וכן 200 חוקרים ועובדי מעבדה ומנהלה. בפקולטה לומדים 1,060 סטודנטים לרפואה וכ-2,900 סטודנטים במסלולים אחרים - 1,995 סטודנטים לתואר ראשון, 460 סטודנטים לתואר מוסמך, 440 סטודנטים לדוקטורט ו-60 עמיתי פוסט-דוקטורט.
דיקן הפקולטה ה-24 והנוכחית הוא פרופ' אלי פיקרסקי. פיקרסקי החל לכהן בתפקידו בשנת 2023.
מסלולי לימוד

בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה: לימודים לתואר דוקטור לרפואה (MD) ובתוכנית משולבת לתואר MD-PhD.
מדעים ביו-רפואיים: לימודים לתואר ראשון, שני ושלישי, כולל תוכנית משולבת לתואר MD-PhD ותוכנית משולבת לתואר MD-Msc.
בריאות הציבור: לימודים לתואר שני בבריאות הציבור (MPH), בניהול מערכות בריאות, באפידמיולוגיה קלינית ובבריאות ציבור וטרינרית, לתואר דוקטור (PhD) ומסלול משולב לתואר ברפואה ובבריאות הציבור (MD-MPH).
סיעוד: לימודים לתואר ראשון, שני ושלישי.
רוקחות: לימודים לתואר ראשון, שני ושלישי.
ריפוי בעיסוק: לימודים לתואר ראשון, שני ושלישי..
תארים מתקדמים בחוג לביוטכנולוגיה: לימודים לתואר שני ולתואר שלישי (PhD-MBA).
היסטוריה

בשנת 1924 (כשנה לפני הקמת האוניברסיטה) הוחלט על הקמת מחלקה לפרזיטולוגיה בסיוע "ועד הרופאים היהודיים" בניו יורק - מחלקה שהיוותה את התשתית למכון למיקרוביולוגיה. לאחר מלחמת העולם השנייה הוצע להקים בית ספר לרפואה בהר הצופים, אך רעיון זה נדחה לאחר אסון שיירת הדסה. בסופו של דבר, בית הספר לרפואה נפתח באביב 1949.
בשנת 1952 סיים המחזור הראשון (שכלל 63 סטודנטים) את לימודיו. בשנה זו נוסח לראשונה הנוסח העברי לשבועת הרופאים. בשנת 1952 הוקמו בתי הספר לרוקחות ורפואת שיניים. בתחילת שנות ה-60 עברו בהדרגה יחידות הפקולטה השונות לקמפוס בעין-כרם. בשנים שלאחר מכן נפתחו בתי ספר חדשים: סיעוד (1975), ריפוי בעיסוק (1978) ובריאות הציבור והרפואה הקהילתית (1980). בשנות ה-90 נוצרו שיתופי פעולה עם בתי החולים בירושלים - שערי צדק, ביקור חולים, כפר שאול, הרצוג, והמרכז לבריאות הנפש טלביה.
בשנת 2008 הוקם המכון למחקר רפואי ישראל-קנדה (IMRIC) ובשנה שלאחר מכן הוקם גם המכון למדעי התרופה. באותה השנה הוקם בפקולטה מסלול צמרת להכשרת רופאים לשירות הצבאי. כעבור שנה נוספת נפתח בית הספר הראשון לרפואה צבאית בשיתוף עם משרד הביטחון.
החל משנת 2010 בית ספר לבריאות הציבור של הפקולטה אחראי על התוכנית הלאומית למדדי איכות ברפואת הקהילה בישראל.
באוקטובר 2020 נפתח בפקולטה מסלול ישיר לדוקטורט בחקר מחלות למצטיינים בשם "אביש-פרנקל".
ראו גם

לימודי רפואה בישראל
הערות שוליים

↑  הפקולטה לרפואה, באתר medicine.ekmd.huji.ac.il
↑  בית הספר לרפואה, באתר הפקולטה לרפואה
↑  מדעים ביו-רפואיים, באתר הפקולטה לרפואה
↑  בריאות הציבור, באתר הפקולטה לרפואה
↑  סיעוד, באתר הפקולטה לרפואה
↑  רוקחות, באתר בית הספר לרוקחות
↑  ריפוי בעיסוק, באתר הפקולטה לרפואה
↑  תארים מתקדמים בחוג לביוטכנולוגיה, באתר הפקולטה לרפואה
↑  מחר נפתחת הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה, חרות, 2 במאי 1949
↑  נפתחה הפקולטה לרפואה בירושלים, הארץ, 18 במאי 1949
↑  בפתיחת הפקולטה לרפואה בירושלים י"ח אייר תש"ט 17.5.1949, דבר, 27 במאי 1949
↑  ד"ר א. דוסטרובסקי (דקן הפקולטה לרפואה), בית הספר לרפואה בהתהוותו, דבר, 17 במאי 1949
↑  מ.א., בית הספר לרפואה בירושלים, הד-המזרח, 27 במאי 1949
↑  נחנכה הפקולטה לרפואה בירושלים, חרות, 18 במאי 1949 המשך
↑  תוכנית בעברית: מסלול ישיר לדוקטורט בחקר מחלות אדם, באתר ynet, 1 באוקטובר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257157005171  PLWABN: 9810655367205606  BIBSYS: 90535100  GND: 5325523-9  ISNI: 0000 0004 0636 0963  LCCN: n85818208  NLA: 35789198  RERO: 02-A005468559   WorldCat (עם LCCN): n85-818208
דרק גודפרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 ביוני 1924 
 פטירה:  18 ביוני 1983 (בגיל 59) 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 פרופיל ב-IMDb
 
דרק גודפרי (באנגלית: Derek Godfrey;‏ 3 ביוני 1924 – 18 ביוני 1983) היה שחקן אנגלי, שעבד עם הלהקה השייקספירית המלכותית החל משנת 1960. גודפרי הופיע בסרטי קולנוע ובתוכניות דרמה של ה-BBC בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20.
ביוגרפיה

גודפרי נולד בלונדון. ב-1956 החל להופיע בתיאטרון האולד ויק, וגילם תפקידים כגון לקימו במחזה "סימבלין" ואנוברבוס במחזה "אנטוניוס וקלאופטרה". עם הלהקה השייקספירית המלכותית הופיע בתפקידים של אורסינו ("הלילה השנים עשר"), הקטור ("טרוילוס וקרסידה"), פטרוקיו ("אילוף הסוררת") ומלווליו ("הלילה השנים עשר").
הוא גילם את הדמות של ג'ק גורני בהפקה של המחזה "The Ruling Class" מאת פיטר בארנס. עוד הופיע בסרטי קולנוע כגון "Hands of the Ripper" ו-"The Abominable Dr. Phibes". בטלוויזיה גילם גודפרי את רוברט קנדי בסדרת הדרמה "משפחת פאליסר", קפטן אדוארד הולט בסדרה "Warship", ואת ראלף ניקלבי מעיבוד משנת 1977 של הרומן "ניקולס ניקלבי".
ביוגרפיה > חיים אישיים

דרק גודפרי היה נשוי לשחקנית ילידת אוסטרליה דיאנה פיירפקס. לבני הזוג נולדו שתי בנות, ג'ולס ופיפה.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1951 |  | The Black Arrow | האח ניקולס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1956 |  | Theft Royal | צ'ארלס השני | סרט טלוויזיה |
| 1958 | הבלתי נראה | The Invisible Man | ווקר | בפרק "The Mink Coat" |
| 1959 |  | BBC Sunday-Night Theatre | בורגומסטר / וולפגנג | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1959 |  | World Theatre | צ'ארלס | בפרק "הנרי הרביעי" |
| 1960 |  | Danger Man | מנהל קזינו | בפרק "Position of Trust" |
| 1962 |  | Guns of Darkness | הרננדס |  |
| 1963–1964 | תיאטרון הכורסה | Armchair Theatre | בואטרייט / בנבורי |  |
| 1964 |  | The Human Jungle | ד"ר טייט | בפרק "Struggle for a Mind" |
| 1964 |  | Thursday Theatre | מסייה הנרי |  |
| 1965 |  | Front Page Story | דני טארנט | סדרת טלוויזיה |
| 1966 |  | No Hiding Place | דאנקן מאיירס |  |
| 1967 |  | The Baron | הגנרל | בפרק "Night of the Hunter" |
| 1968 |  | Half Hour Story | ג'ימי הפטון | בפרק "Out of the Playground" |
| 1968 |  | The Vengeance of She | מנ-הרי |  |
| 1968 |  | For Amusement Only | דרק | בפרק "Ruined Houses" |
| 1968 | הגומלים | The Avengers | טוביאס | בפרק "My Wildest Dream" |
| 1968 | חלום ליל קיץ | A Midsummer Night's Dream | תזאוס |  |
| 1969 |  | The Root of All Evil? | ריצ'רד פרייזר | בפרק "Floating Man" |
| 1970 | יוליוס קיסר | Julius Caesar | דציוס ברוטוס |  |
| 1971 | ד"ר פייבס | The Abominable Dr. Phibes | קראו |  |
| 1971 |  | The Ten Commandments | רוג'ר | בפרק "A Bit of Family Feeling" |
| 1971 |  | Hands of the Ripper | דיסארט |  |
| 1973 |  | Away from It All | הארי דונדס | בפרק "The Safe House" |
| 1973 |  | Late Night Theatre | ג'ים | בפרק "The Old Days" |
| 1973 |  | Between the Wars | ד"ר סינגלטון | בפרק "Mr Loveday's Little Outing" |
| 1974 | משפחת פאליסר | The Pallisers | רוברט קנדי | מיני-סדרה |
| 1974 | אנטוניוס וקלאופטרה | Antony and Cleopatra | מאקנאס |  |
| 1975 |  | Churchill's People | המלך הנרי השלישי | בפרק "On the Anvil" |
| 1975 |  | Under Western Eyes | איוואנוביץ' | סרט טלוויזיה |
| 1976 |  | John Macnab | לורד למנשה | סדרת טלוויזיה |
| 1977 | ישו מנצרת | Jesus of Nazareth | אליהוא | מיני-סדרה |
| 1977 |  | Warship | קפטן אדוארד הולט | סדרת טלוויזיה |
| 1977 | ניקולס ניקלבי | Nicholas Nickleby | ראלף ניקלבי | מיני-סדרה |
| 1977 |  | Just William | גרובס | בפרק "William Finds a Job" |
| 1979 | תומאס ושרה | Thomas and Sarah | ד"ר גרום-קרומבי | בפרק "Alma Mater" |
| 1979 | המקצוענים | The Professionals | סטפן באטאק ה-1 | בפרק "Dead Reckoning" |
| 1980 | הסערה | The Tempest | אנטוניו | סרט טלוויזיה |
| 1980 | המובחרים | The Sandbaggers | רוברט בנקס | בפרק "Sometimes We Play Dirty Too" |
הערות שוליים

1 2 3  "Derek Godfrey". IMDb.
1 2  Michael Dobson, Stanley W. Wells. Oxford Companion to Shakespeare. Oxford University Press, 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007340524605171  PLWABN: 9810659025805606  BnF: cb14071293s (data)  ISNI: 0000 0003 6040 4544  LCCN: n89643292  NKC: xx0176268  SUDOC: 233103937  VIAF: 221553444   WorldCat (עם VIAF): 221553444
דוד סלמן (יקיר ירושלים)

| --- | --- |

דוד סלמן בגיל 95
 לידה:  24 בספטמבר 1918 זאכו, כורדיסטן כורדיסטן
 פטירה:  20 בדצמבר 2017 (בגיל 99) בית החולים שערי צדק, ירושלים, ישראל ישראל
 שם לידה:  דהוד סלמאן
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות
 תאריך עלייה:  1937
 מקום מגורים:  ירושלים ירושלים
 פעילות בולטת:  לוחם באצ"ל
 ידוע בשל:  זכה בתואר יקיר ירושלים
 השכלה:  תלמוד תורה בבית הכנסת בזאכו
 השקפה דתית:  יהדות
 בת זוג:  בתיה סלמן
 מספר צאצאים:  5
 פרסים והוקרה:  יקיר ירושלים 1984
דוד סלמן (24 בספטמבר 1918 – 20 בדצמבר 2017) היה יזם ישראלי, מנכבדי העיר ירושלים ומבוניה. לחם במחתרת האצ"ל.
ביוגרפיה > ילדותו

דוד סלמן נולד בזאכו שבכורדיסטן (לימים עיראק) לאליהו וחתון סלמן, משפחה אמידה ומכובדת בעיר זאכו.
ביוגרפיה > ביקורי שליחים בזאכו והעלייה לארץ ישראל

בשנת 1933 ביקרו בכורדיסטן יצחק בן-צבי (לימים הנשיא השני של ישראל) והגברת הנרייטה סאלד. הם ביקרו בביתו של סלמן, ודיברו עם אביו (אליהו סלמן) על כך שהם רוצים לגייס בחורים צעירים לעלות לארץ ישראל כדי להקים את מדינת ישראל. אליהו הציע את בנו דוד סלמן לביצוע משימה זאת. הם אמרו לו שהוא צעיר מאוד. אליהו אמר: "אם אני לא אציע את בני, סביר להניח שלא יהיו אנשים שיהיו מוכנים לעלות לארץ ישראל". בשנת 1935 החל את עלייתו לארץ ישראל, ובשנת 1936 הגיע אל העיר חלב בשטחי סוריה, שם הכינו אותו לעלייה לישראל. בחלב למד על ארץ ישראל וגם למד עברית, ובפעם הראשונה בחייו ראה סלמן דגל כחול לבן. במרץ 1937 קיבל אישור מהסוכנות היהודית לארץ ישראל לעלות לישראל.
בסוף חודש מרץ עלה לארץ ישראל.
ביוגרפיה > ההגעה לארץ והתעשרות המשפחה

כשהגיע לארץ הוא נפגש עם קרובי משפחתו שגרים בירושלים בשכונת נחלאות.
כעבור שנתיים הוריו עלו בעקבותיו לאחר שכתב להם כי הארץ טובה, ואפשר להתעשר בה.
עושרו של סלמן הגיע ממודעה קטנה בעיתון של מועצת ראשון לציון בשנת 1939 בה פורסם מכרז לכריתת עצים במועצה. היות שאביו היה חוטב עצים בכורדיסטן, שכנע אותו סלמן להתמודד במכרז.
כאשר הגיעו דוד סלמן ואביו למועצה, גורשו בטענה שהמכרז מיועד ליהודים בלבד. זאת, כיוון שאליהו סלמן היה לבוש כמו ערבי עם שארוול, ולראשו היה ח'תה. אליהו סלמן לא ידע עברית, אך הבין מה הם אומרים והכה על חזהו, ואמר: "יהודי, יהודי, יהודי" ובסופו של דבר קיבל את העבודה. העצים שכרת נמכרו לבריטים, והגיעו לביצורים באל-ע'לאמן שבמצרים, ומהם בא עושרה הראשוני של משפחת סלמן. בעקבות עבודה זו קנו הרבה בתים ומגרשים, ולאחר תקופה התחיל בנייה של בניינים בירושלים. בשנת 1940 עוד כאשר היה בראשון לציון, התחתן עם בתיה לבית שמחה.
ביוגרפיה > לחימה באצ"ל

במלחמת העצמאות לחם סלמן בשורות האצ"ל בכיבוש דיר-יאסין (גבעת שאול), קרב סן סימון (כיבוש קטמון) ושחרור מחנה שנלר.
ביוגרפיה > בתים ראשונים

הבית ברחוב נסים בכר,  רחוב ירדן לשעבר, היה בית גדול ולו גם חצר גדולה. היו בו 5 חדרים וכל משפחה הייתה גרה בחדר אחד. ובחצר היה שירותים לכל משפחות הבניין. הבית נקנה בשנת 1942
. הבית שבו התגורר הוא היה ברחוב ניסים בכר. 
הבית הראשון שאותו בנה דוד סלמן היה בקרית משה בירושלים.
את הבית שבנה ברחוב ניסים בכר הוא בנה בשנת 1959. ברחוב אליהו סלמן 1
הוא בנה כמה בניינים בבית וגן, ברחוב הפסגה, ברחוב הרב עוזיאל.
הוא בנה גם בתי ספר, וגני ילדים, הוא בנה גם בקטמון.
בין הפרויקטים הבולטים של דוד סלמן היו המחצבה שהייתה בגבעת רם, היכן שהיום נמצאת קריית הממשלה. המחצבה עבדה יום ולילה, כדי לבנות את הבתים ברחוב בן יהודה אחרי הפיצוץ הגדול.
ביוגרפיה > המחצבות והמפעלים

בני המשפחה האב אליהו והאחים דוד וסלח הקימו את מחצבות אליהו סלמן ובניו אשר סיפקו חומרי בנייה לכבישים ומבני ציבור.
המחצבה הראשונה שנרכשה בשותפות עם הערבים בתחילת שנות ה-40, מתי שהתחיל להיכנס לעסקי המחצבות. הייתה בשותפות עם מוכ'תר (ראש כפר) הכפר שיי'ח באדר, במקום בו נמצא היום בית המשפט העליון.
המחצבה השנייה שרכש בשנות ה-50 הייתה במורדות גבעת שאול, בדרך הרומאית בכניסה לירושלים ההיסטורית, מתחת לכפר דיר-יאסין.
מפעל הבלוקים והסיד של סלמן הוקם בשנת 1944 במקום שהיום נמצאים בו גן סאקר ומנהרת רבין. במפעל ייצרו בלוקים, לבנים, הם מכרו עצים וברזל. למפעל היו כ-20 חמורים שהובילו פחים עם חצץ, חול, סיד ומלט לשכונות היהודיות: נחלת ציון ונחלת אחים וגם למרכז העיר. בשנת 1953 נסגר המפעל.
בשנת 1953 אחרי פשיטת הרגל עברו לשכונת רוממה לשעבר קמונה ושם בנו מגרסות לגריסת אבנים צבעוניות למרצפות, וכן מפעל לייצור בלוקים, לבנים, אבנים מלאכותיות וכל מוצרי המלט. משנת 1974 החלו התושבים הסמוכים להתלונן על מטרדי רעש ואבק, והמשרד לאיכות הסביבה הטיל על המפעל קנסות. לבסוף נסגר המפעל בשנת 1988. דוד ואחיו סאלח שהיו שותפים במפעל, עשו בשנת 1989 עסקה עם חסידות בעלז לבנייה במגרשים שבבעלותם. בשנת 2004 דוד קיבל את חלקו מחסידות בעלז במגרשים של אותו מפעל לאחר הליך משפטי ממושך.
ביוגרפיה > חבר בתנועת החרות (הליכוד)

דוד היה חבר מרכז בתנועת החרות (הליכוד), ולימים היה חבר נשיאות. הוא ואחיו תרמו שטח לתועלת תושבי שכונת נחלאות, הנמצא כיום ברחוב אליהו סלמן (על שם אביו) ונקרא מועדון סלמן.
ביוגרפיה > יקיר ירושלים

בשנת 1984 קיבל דוד סלמן את תואר יקיר ירושלים בעבור פועלו בבניית הארץ. את פרס זה קיבל מראש עיריית ירושלים טדי קולק.
חיים אישיים

לסלמן חמישה ילדים ו-24 נכדים.
הערות שוליים

↑  שש שנים טוחנת מגרסה את החוק ברוממה, כל העיר, 21 במרץ 1980
↑  חבר תנועת החרות בירושלים, מעריב, 21 בינואר 1986
↑  יקירי ירושלים – 1967 עד 2003 באתר עיריית ירושלים
שלט רחוב אליהו סלמן
ירח שחור (1975)

| --- | --- |

 בימוי:  לואי מאל 
 הופק בידי:  קלוד נג'ר
 תסריט:  לואי מאל,ג'ויס בוניואל, גיסליין הורי
 עריכה:  סוזן ברון 
 שחקנים ראשיים:  קתרין הריסון, תרזה גיזה, ג'ו דלסאנדרו, אלכסנדרה סטיוארט
 מוזיקה:  דיאגו מסון 
 צילום:  סוון ניקוויסט 
 מדינה:  צרפת, גרמניה 
 חברת הפקה:  Bioskop Film, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1975
 משך הקרנה:  101 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית, מדובב לאנגלית ורוסית
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט בלשי, סרט אימה, סרט מדע בדיוני 
 פרסים:  פרס סזאר לסאונד הטוב ביותר (Nara Kollery, Luc Perini)  פרס סזאר לצילום הטוב ביותר (סוון ניקוויסט) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ירח שחור הוא סרט קולנוע סוריאליסטי של הבמאי הצרפתי לואי מאל שיצא לאור ב-1975 כהפקה צרפתית/גרמנית. הסרט נחשב על ידי חלק מהמבקרים לאחד הסרטים החשובים בפילמוגרפיה של מאל. מעמד זה התגבש בעשור הראשון של המאה ה-21 למרות שרוב מוחץ בקרב הצופים והמבקרים סברו (וחלקם עדיין סבורים) שהסרט כשל במשימתו. הסרט שודר בישראל מספר פעמים בתחילת שנות האלפיים בפינת הצגה שנייה בערוץ הילדים.
תקציר העלילה

נערה בלונדינית נוסעת במכונית בדרך שוממת ובטעות דורסת קיפוד שמתהלך באיטיות על הכביש. היא יוצאת מהרכב כדי לברר מה היא דרסה ומשום מה לא חוזרת אליו. מתברר שמתחוללת מלחמת מינים ונראה שידם של הגברים על העליונה. היא בורחת ומגיעה לאחוזה שבה נמצאים חיות ובני אדם תמהוניים.
רקע היסטורי

הסרט מושפע בבירור מעליסה בארץ הפלאות. כמו כן ציין מאל שההצלחה של אידאולוגיות נשיות ו"תחייתה" המחודשת של הדת בעשור שקדם להפקת הסרט היוו גורם השפעה גם הן. בסרט ניכרת גם השפעתו של סלבדור דאלי, בדמות הגבינה השווייצרית והנמלים והשפעה של פרויד ויונג. תחומים נוספים המשפיעים על הסרט הם: אלכימיה (חד קרן) לילית (הדמות הראשית בשם לילי והאח האחות לילי) ואסטרולוגיה. לואי מאל סיפר שביסס את הסרט על חלומות שחלם, ושהרכיב את התסריט בדרך האלתור. כמו כן, הסרט נעשה בשנות השבעים, עשור שחווה גל של סרטים מסוגה זו.
שחקנים

בסרט משחקים מספר שחקנים מפורסמים; זהו סרטה האחרון של השחקנית היהודיה מגרמניה תרזה גיזה, שנפטרה זמן קצר לאחר תום הצילומים והסרט הוקדש לה. כמו כן, מככב בסרט, בן טיפוחיו של אנדי וורהול וסמל המין של אותן שנים, ג'ו דלסאנדרו שלא מוציא מילה מפיו לאורך כל הסרט. הדמות הראשית בסרט מגולמת על ידי קתרין הריסון, נכדתו של רקס הריסון.
דמויות אנושיות

לילי (קתרין הריסון) - נערה בלונדינית דמוית עליסה (עליסה מארץ הפלאות).
זקנה (תרזה גיזה) - זקנה שנמצאת במיטה בחדרה, נוירוטית במקצת. בעלה הוא חולדה בשם המפרי. היא מדברת עם דמות אלמונית דרך רדיו ישן, ומדווחת לו על המתרחש במלחמה ועל מקומות לא קיימים שה"חיילים" כבשו.
האח והאחות לילי (ג'ו דלסאנדרו ואלכסנדרה סטיוארט) - צמד אחים שלא מוציא הגה כל הסרט. כנראה מנהל בית יתומים בצמוד לאחוזה. בסוף הסרט הם פותחים בסצנת קטטה ארוכה ונעלמים לתוך הרקע.
ילדים - ילדים וילדות ערומים שרודפים אחרי חזיר ואחר כך מסתבר שיש להם כישרון בשירת אופרה.
דמויות אנושיות > דמויות לא אנושיות

חד קרן - חד קרן שלילי רודפת אחריו במשך מחצית מהסרט. כשהיא פוגשת אותו מתברר שבניגוד למיתולוגיה המקובלת הוא די ציני, לא תמים, ובעל חוש הומור.
פרחים - פרחים שלילי דורכת עליהם בטעות והם מתחילים לבכות.
חזיר - חזיר במטבח של האחוזה. הוא שומר על כוס גדולה של חלב אותה הוא אוהב. נראה שהוא אומר ללילי את המילה "חלב" בצליל חזירי.
ביקורת

הצופים והמבקרים מצאו את הסרט כסובל מבעיות מבניות, ניסיון של ריאליסט לעשות סוריאליזם. שטותי וצביעות. לעומת זאת הסרט זכה להגנה של הפילוסופית סוזן סונטג ושל מספר פסיכולוגים לילדים שמצאו בו טיפול מעניין בנושאים פסיכולוגים. הסרט זכה בשני פרסי סזאר ב-1976; הצלם הידוע סוון ניקוויסט זכה בפרס על הצילום ואנשי הקול לוק פריני ונארה קולרי זכו בפרס על הסאונד.
הערות שוליים

↑  http://www.aquamoonlight.co.uk/lilith-dark-moon.html]
↑  http:/astrology.about.com/od/foundations/p/DarkMoon.htm
↑  Phil Plait's Bad Astronomy: Misconceptions, www.badastronomy.com
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011146443   WorldCat (עם LCCN): no2011-146443
ג' הווארד מק'גראת'

ג'יימס הווארד מק'גראת' (באנגלית: James Howard McGrath;‏ 28 בנובמבר 1903 –  2 בספטמבר 1966) היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי מרוד איילנד. מק'גראת', שהיה איש המפלגה הדמוקרטית כיהן כתובע פדרלי ברוד איילנד עד שנבחר כמושל המדינה. לאחר מכן הוא שימש כפרקליט המדינה של ארצות הברית, כסנאטור, יושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית וכתובע הכללי של ארצות הברית.
ראשית חייו

הווארד מק'גראת' נולד בוונסאקט, רוד איילנד לג'יימס ג' מק'גראת' ולאידה א. מיי. ב-1922 הוא סיים את לימודיו בבית הספר אקדמיית לה סאל שבפרובידנס. לאחר מכן הוא למד בקולג' של פרובידנס וב-1929 סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת בוסטון. בשנת סיום לימודיו הוא נשא לאישה את אסטל א. קדורט. השניים אימצו בן.
בשנים 1930–1934 היה מק'גראת' הפרקליט העירוני של העיר סנטרל פולס שברוד איילנד. בתקופה זו הוא גם גילה עניין בעסקי המקרקעין הביטוח והבנקאות. בשנים 1934 - 1940 הוא שימש כתובע פדרלי של מחוז רוד איילנד.
מושל רוד איילנד

בשנים 1941–1945 כיהן מק'גראת' כמושל רוד איילנד. בתקופת כהונתו כמושל הוא ארגן את מערכת בתי המשפט לנוער ונתן חסות לקרן לפיצויים לעובדים ולמועצת יחסי העבודה. הוא התפטר באמצע כהונתו השלישית כמושל כדי לקבל על עצמו את תפקיד פרקליט המדינה של ארצות הברית. כמושל ישב מק'גראת' בראש הוועידה החוקתית של רוד איילנד שהתכנסה ב-1944.
סנאטור

ב-1946 נבחר מק'גראת' מטעם המפלגה הדמוקרטית כחבר הסנאט של ארצות הברית וכיהן בו עד 1949. בתקופת כהונתו זו היה הרוב בשני בית הקונגרס בידי המפלגה הרפובליקנית.
לזמן קצר הוא שימש כיושב ראש ועדת הסנאט למחוז קולומביה. בסנאט התנגד מק'גראת' לצמצום השליטה בכלכלה מתקופת המלחמה ולהפחתת המיסים, מתוך תקווה להוציא את כספי המיסים על מערכות הביטוח הלאומי, ביטוח הבריאות הלאומית והחינוך.
במקביל לכהונתו בסנאט שימש מק'גראת' כיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית. במסגרת מסע הבחירות המוצלח לבחירתו מחדש של הנשיא הארי טרומן ב-בחירות של 1948, התנכרו לו אנשי מדינות הדרום, אך הוא זכה במחוזות הבחירה של האפרו-אמריקאים באמצעות שילובם בצוות מטות הבחירות של המפלגה.
התובע הכללי

באוגוסט 1949 מינה הנשיא טרומן את מק'גראת' כתובע הכללי של ארצות הברית. באפריל 1952, לאחר שמק'גראת' סירב לשתף פעולה עם חקירת שחיתות שיזמה מחלקת המשפטים שבניהולו, ביקש ממנו הנשיא להתפטר.
על פי דיווח סותר, לאחר ישיבה של המטות המשולבים שהתקיימה בבית הלבן הקטן של הארי טרומן שבקי וסט, איים מזכיר הצי, יחד עם חברים נוספים, להתפטר אם יאלצו אותם להיענות לבקשתו של העוזר המיוחד לתובע הכללי ניובולד מוריס, לקבלת מסמכים אישיים של כל חברי המטה שעשויים היו לקבל מתנות, במסגרת חקירת שחיתות. תחת הלחץ לשתף פעולה עם חקירת מחלקת המשפטים, בנוסף על האיומים בהתפטרות, הסכים מק'גראת' שבקשתו של מוריס הרחיקה לכת יותר מדי ושהדבר הטוב ביותר לעשותו הוא לטהר את המחלקה מאותו רגע והלאה ולהשאיר את העבר מאחור. טרומן הרגיש שהוא נלחץ לפינה ושהדרך היחידה לצאת מהעניין הייתה לבקש ממק'גראת' להתפטר. גרסה זו נתמכת במכתב שהעביר טרומן למק'גראת', שהיה תלוי בפרוזדור של בית הקיץ של מק'ראת' בנאראגנסט שברוד איילנד עד למותו ב-1966.
שנותיו האחרונות

לאחר פרישתו נכנס מק'גראת' לעסקי עריכת הדין בוושינגטון די. סי. ובפרובידנס. ב-1960 הוא התמודד ללא הצלחה בבחירות לסנאט לאחר פרישתו של הסנאטור הדמוקרטי מרוד איילנד תאודור גרין והפסיד לקלייבורן פל.
ג' הווארד מק'גראת' נפטר מהתקף לב בנאראגנסט ב-2 בספטמבר 1966, בגיל 62. הוא נטמן בבית הקברות סנט פרנסיס שבפאוטקט, רוד איילנד.
מחוץ לאולם בית הנבחרים שבבית המדינה של מדינת רוד איילנד ניצבת פרוטומה שלו.