stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה טור-פז
הערות שוליים

↑  שלמה פיוטרקובסקי, משה טור-פז מונה לִמְנהל מִנְהלת חינוך ירושלים, באתר ערוץ 7, י"א בתמוז תשע"ב 1 ביולי 2012
↑  רשימת בוגרים, באתר קרן וקסנר
↑  כתבה אודות מנהלי בתי-ספר המשרתים כמפקדים בצה"ל.
↑  אלוף בן, יובל יועז ונדב שרגאי, קצינים מהציונות הדתית יוזמים שתי עצומות-נגד לסרבנים, באתר הארץ, 13 בינואר 2005
↑  סיון חילאי, הכנסת אישרה העלאת שכר יומי למילואים - ח"כ מיש עתיד נאם במדים, באתר ynet, 9 בנובמבר 2023
↑  יושבי ראש וחבר הנאמנים, באתר נאמני תורה ועבודה
↑  ליאת בכרך, טור-פז: "העבודה לשינוי במגזר החרדי היא עוד רבה מאוד", כל העיר, 29 ביוני 2017
↑  "עיניים בגב", באתר "ידיעות ספרים"
↑  רשימת יש עתיד לכנסת ה-24, באתר ועדת הבחירות המרכזית
↑  עדו בן פורת, משה (קינלי) טור-פז מונה למנכ"ל המועצה הציונית בישראל, באתר ערוץ 7, 25 במאי 2021
↑  עומר שרביט, 9,000 תלמידי בעלז עשויים לסלול את הדרך ללימודי ליבה בחינוך החרדי, באתר זמן ישראל, 9 בפברואר 2022
↑  עו"ד שלומית רביצקי טור-פז, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  חבר הכנסת משה טור פז, באתר הכנסת
↑  ח"כ במשמרת לילה, באתר סלע מאיר
| חברי הכנסת המכהנים בכנסת העשרים וחמש |
| --- | --- | --- |
(חברי הכנסת ששמותיהם מודגשים מכהנים גם כשרים או כסגני שרים בממשלת ישראל השלושים ושבע)
| סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (61 חברי הכנסת)  | סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (61 חברי הכנסת)  |  |
| הליכוד (32) | נתניהו • לוין • אוחנה • ברקת • דיכטר • ישראל כ"ץ • קרעי • ביטן • אדלשטיין • רביבו • דיסטל-אטבריאן • ואטורי • דנינו • גוטליב • מילביצקי • ביסמוט • סעדה • דלל • גמליאל • אופיר כץ • גולן • אילוז • קלנר • עטייה • הלוי • מלקו • שקלים • שטרית • פסל • גואטה • בוארון • עבד |  |
| ש"ס (11) | דרעי • מלכיאלי • ארבל • אזולאי • אבוטבול • בוסו • טייב • בצלאל • מישרקי • מלול • מושיאשוילי |  |
| יהדות התורה (7) | גפני • טסלר • אשר • אייכלר • פינדרוס • רוט • ברוכי |  |
| הציונות הדתית (6) | סופר • סטרוק • רוטמן • וולדיגר • טל • סולומון |  |
| הימין הממלכתי (4) | סער • אלקין • השכל • בוסקילה |  |
| נעם (1) | מעוז |  |
| סיעות האופוזיציה (59 חברי הכנסת) | סיעות האופוזיציה (59 חברי הכנסת) |  |
| יש עתיד (23) | לפיד • מאיר כהן • אלהרר • מירב כהן • שטרן • מיקי לוי • בן ארי • בן ברק • סגלוביץ • טופורובסקי • שיר • להב-הרצנו • בליאק • רון כץ • צרפתי הרכבי • מזרסקי • סאקס פרידמן • דבורה ביטון • טור-פז • דוידסון • שירי • מירון • ירון לוי |  |
| המחנה הממלכתי (8) | גנץ • איזנקוט • תמנו • טרופר • מיכאל ביטון • כהנא • פרקש-הכהן • שוסטר |  |
| עוצמה יהודית (7) | בן גביר • וסרלאוף • אלמוג כהן • אליהו  • פוגל • סון הר-מלך • קרויזר |  |
| ישראל ביתנו (6) | ליברמן • פורר • סובה • ניר • מלינובסקי • עמאר |  |
| רע"מ (5) | עבאס • טאהא • אל-הואשלה • ח'טיב-יאסין • חוג'יראת |  |
| חד"ש-תע"ל (5) | עודה • טיבי • תומא סלימאן • כסיף • עטאונה |  |
| העבודה (4) | מיכאלי • לזימי • קריב • רייטן |  |
| הרוב הלאומי (1) | רול |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007400729805171  GND: 1221561111  LCCN: no2019176424  VIAF: 99156495393917561649   WorldCat (עם VIAF): 99156495393917561649
סימון דוידסון

סימון דוידסון (נולד ב-14 במאי 1970) הוא חבר הכנסת מטעם מפלגת "יש עתיד" וסגן יו"ר הכנסת. קודם לכן, כיהן כיושב ראש איגוד השחייה בישראל ובעברו היה מורה ומחנך, שחיין מצטיין ומאמן שחייה בכיר.
ביוגרפיה

דוידסון נולד בווילנה שבליטא הסובייטית, בנם של ארנס, רופא מרדים, ושל פולינה, רופאת ילדים. ב-1972 עלתה המשפחה לישראל והתגוררה בצפת ולאחר מכן התיישבה בנתניה, שם גדל. ב-1977 החל לשחות במועדון השחייה הפועל נתניה בהדרכת שמריהו נאבל. כשחיין הוא זכה במדליות רבות באליפויות ישראל לנוער. ב-1988 התגייס לחיל האוויר ושירת בטייסת 101 כחמש של מטוסי F-16. לאחר השחרור, עבד כמדריך שחייה ולאחר מכן כמאמן הנבחרת הצעירה בהפועל נתניה. ב-1994 החל את לימודיו בחינוך במכללה האקדמית בווינגייט. ב-1996 החל לעבוד כמאמן בקבוצת השחייה של בני הרצליה, תחילה כמאמן הנבחרת הצעירה וב-1997 קיבל לידיו את תפקיד הניהול המקצועי והמאמן הראשי של בני הרצליה. בין השנים 2000–2006, אימן את נבחרות ישראל מגילאי קדטים עד גילאי בוגרים, כשב-2005 היה המאמן הראשי של נבחרת ישראל למכביה השבע-עשרה. תחת ניהולו זכתה קבוצת בני הרצליה בתואר אלופת הנוער ואלופת הנשים לבוגרות. בין שחייניו הבולטים נמנים ערן זוסמן, קרן זיבנר, מונה מירון, סיגל סימסולו ורותם פלד.
בשנת 2006 פרש מאימון שחייה ועבר לעסקים. הוא הקים את מועדון הספורט "קולג'ים" בנתניה.
בשנת 1992 הקים דוידסון בית ספר לשחייה פרטי בבריכת אביחיל בשם "דולפין". בשנת 2006 הקים גוף שחייה תחרותי בשם הפועל דולפין נתניה שמהר מאוד הפך לאחד מגופי השחייה הגדולים והמובילים בישראל. בשנת 2012 זכה מועדון השחייה הפועל דולפין נתניה בתואר אלוף המדינה לבוגרים ולנוער.
בשנת 2012 נבחר דוידסון לוועד המנהל של איגוד השחייה. בין השנים 2012–2016 היה דמות מובילה בהנהגת איגוד השחייה, וביוני 2016 נבחר לשמש יושב ראש איגוד השחייה. מספטמבר אותה שנה, החל לכהן כחבר בהנהלת הוועד האולימפי בישראל. הוא פרש מהתפקידים הללו לאחר כניסתו לכנסת ב־2021.
ביוגרפיה > פוליטיקה

לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע הוצב דוידסון במקום ה-22 ברשימת יש עתיד לכנסת, ולא נכנס לכנסת לאחר שהמפלגה זכתה בבחירות ב-17 מנדטים. לאחר התפטרות סגן שר החוץ עידן רול באמצעות החוק הנורווגי, הוא הושבע לכנסת ביולי 2021. כיהן כחבר בוועדת החינוך, התרבות והספורט, וועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצב במקום ה-23 ברשימת יש עתיד לכנסת, ונבחר לכנסת בשנית לאחר שהמפלגה זכתה ב-24 מנדטים.
בכנסת ה-25 עומד בראשות ועדת המשנה לספורט הישראלי. ב-5 במרץ החל לכהן כסגן יו"ר הכנסת.
דוידסון נשוי ואב לשלוש בנות. הוא מתגורר ברמת פולג בנתניה.
הערות שוליים

↑  סימון דוידסון, באתר הכנסת
↑  אורן אהרוני, סימון דוידסון מונה ליו"ר איגוד השחייה, באתר ynet, 14 ביוני 2016
| חברי הכנסת המכהנים בכנסת העשרים וחמש |
| --- | --- | --- |
(חברי הכנסת ששמותיהם מודגשים מכהנים גם כשרים או כסגני שרים בממשלת ישראל השלושים ושבע)
| סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (61 חברי הכנסת)  | סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (61 חברי הכנסת)  |  |
| הליכוד (32) | נתניהו • לוין • אוחנה • ברקת • דיכטר • ישראל כ"ץ • קרעי • ביטן • אדלשטיין • רביבו • דיסטל-אטבריאן • ואטורי • דנינו • גוטליב • מילביצקי • ביסמוט • סעדה • דלל • גמליאל • אופיר כץ • גולן • אילוז • קלנר • עטייה • הלוי • מלקו • שקלים • שטרית • פסל • גואטה • בוארון • עבד |  |
| ש"ס (11) | דרעי • מלכיאלי • ארבל • אזולאי • אבוטבול • בוסו • טייב • בצלאל • מישרקי • מלול • מושיאשוילי |  |
| יהדות התורה (7) | גפני • טסלר • אשר • אייכלר • פינדרוס • רוט • ברוכי |  |
| הציונות הדתית (6) | סופר • סטרוק • רוטמן • וולדיגר • טל • סולומון |  |
| הימין הממלכתי (4) | סער • אלקין • השכל • בוסקילה |  |
| נעם (1) | מעוז |  |
| סיעות האופוזיציה (59 חברי הכנסת) | סיעות האופוזיציה (59 חברי הכנסת) |  |
| יש עתיד (23) | לפיד • מאיר כהן • אלהרר • מירב כהן • שטרן • מיקי לוי • בן ארי • בן ברק • סגלוביץ • טופורובסקי • שיר • להב-הרצנו • בליאק • רון כץ • צרפתי הרכבי • מזרסקי • סאקס פרידמן • דבורה ביטון • טור-פז • דוידסון • שירי • מירון • ירון לוי |  |
| המחנה הממלכתי (8) | גנץ • איזנקוט • תמנו • טרופר • מיכאל ביטון • כהנא • פרקש-הכהן • שוסטר |  |
| עוצמה יהודית (7) | בן גביר • וסרלאוף • אלמוג כהן • אליהו  • פוגל • סון הר-מלך • קרויזר |  |
| ישראל ביתנו (6) | ליברמן • פורר • סובה • ניר • מלינובסקי • עמאר |  |
| רע"מ (5) | עבאס • טאהא • אל-הואשלה • ח'טיב-יאסין • חוג'יראת |  |
| חד"ש-תע"ל (5) | עודה • טיבי • תומא סלימאן • כסיף • עטאונה |  |
| העבודה (4) | מיכאלי • לזימי • קריב • רייטן |  |
| הרוב הלאומי (1) | רול |  |
תחנת הרכבת נהריה

תחנת הרכבת נהריה, המופעלת על ידי רכבת ישראל, משרתת את העיר נהריה ואזור הגליל המערבי עוד מימי המנדט הבריטי והיא התחנה הצפונית ביותר של רכבת ישראל. התחנה נמצאת בשדרות הגעתון שבמרכז העיר נהריה, סמוך לצומת נהריה ולתחנת האוטובוסים המרכזית של העיר. התחנה היא חלק ממסילת החוף של רכבת ישראל.
היסטוריה > במאה ה-20

התחנה הוקמה בימי המנדט הבריטי על מסילת הברזל ששימשה את קו ביירות–טריפולי–חיפה. ב־1 ביולי 1945 הושק לראשונה קו נוסעים סדיר מנהריה לחיפה, שהמשיך עד הכפר הערבי אכזיב. הקו פעל במקוטע עד שהופסק כליל במלחמת העצמאות בעקבות פיצוץ גשר הרכבת על נחל נעמן, מדרום לעכו. שנתיים לאחר קום המדינה חודש הקו ביוני 1950, (עם שתי רכבות יומיות בכל כיוון), וכעבור שנתיים הופסק שוב וחודש בשנית רק ב־4 במאי 1958, לאחר הקמת מבנה תחנה חדש בנהריה. אמנם הקו לביירות (דרך ראש הנקרה) לא חודש לאחר מלחמת העצמאות, אבל במשך שנים רבות המשיכו הרכבות מנהריה צפונה – רכבות צבאיות הגיעו עד צפונית לאכזיב ורכבות משא הגיעו עד מפעלי מילואות בסמוך לבצת. בנוסף ב-1961 הופעל שירות נוסעים עד חוף אכזיב, שם פעל כפר נופש של חברת "קלאב מד".
במרץ 1968 נחנכה בסמוך לתחנת הרכבת  התחנה המרכזית של נהריה. בקיץ 1971 נשקלה סגירת שירות הנוסעים לתחנת הרכבת בנהריה, מאחר שפעל בהפסד ניכר, אך לאחר שהמסילה לחיפה שופצה ומהירות הנסיעה המותרת בה עלתה למאה קמ"ש, שירות הרכבות השתפר בשנת 1975 ל-11 רכבות ביום. מבנה התחנה עדיין היה רק צריף רעוע, אך הוחל בהקמת מבנה חדש.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 עלה מספר הנוסעים בתחנה במידה ניכרת, אך תדירות הרכבות בתחנה הוגבלה ל-2 רכבות בשעה לכל כיוון, מאחר שהייתה רק מסילה בודדת בקו עד חיפה. רכבת ישראל החלה בפרויקט להכפלת המסילה, אך בדצמבר 1996 הוחלט שהכפלת המסילה בין נהריה לקריות תדחה עקב חוסר תקציב. שנתיים אחר כך הוחל שוב בתכנון הפרויקט.
היסטוריה > במאה ה-21

בשנת 2001 התחנה נבנתה מחדש על ידי רכבת ישראל – הוקם אולם נוסעים חדש בצמוד לרציף הקיים ונבנה רציף נוסף שחובר לתחנה במעבר תת־קרקעי. בנוסף, הוצב שער על מסילת הברזל מצידה הצפוני של התחנה שחוסם את דרכה של הרכבת צפונה (קודם לכן נעשה שימוש מועט במסילה הצפונית לצורך רכבות משא ולסיבוב קטרים). עד אותה שנה מסילת הרכבת הממשיכה מתחנת נהריה עד בצת, מפעל מילוז ומילואות. מהקמת התחנה החדשה הרכבת מגיעה עד לתחנת נהריה בשדרות הגעתון, ואינה בשימוש צפונה יותר, מסילות הרכבת הצפונית יותר מהתחנה הוסרו בחלקן לטובת סלילת כבישים צפונית לעיר.
ב־9 בספטמבר 2001 התרחש בתחנה פיגוע התאבדות – מחבל מתאבד התפוצץ בכניסה לתחנת הרכבת. בפיגוע נרצחו שלושה בני אדם וכ־70 נפצעו.
ב-9 באוקטובר 2004 הופעל לראשונה קו לילה בין נהריה לנמל התעופה בן-גוריון.
בדצמבר 2004 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה צפון את התוכנית להכפלת מסילת הרכבת בין עכו לנהריה, כולל: ביטול מפגשי כביש-מסילה וביצוע הפרדות מפלסיות במושב בוסתן הגליל, במושב שבי ציון, ביצוע גשרי הולכי רגל בנהרייה ושיקום נופי, הקמת קירות אקוסטיים וביצוע מיגון אקוסטי דירתי בקריית מוצקין, קריית חיים, בוסתן הגליל, עכו ונהריה, ביצוע הפחתת רעידות במסילה. התוכנית אושרה לאחר מאבק של תושבי מושב בוסתן הגליל נגדה, מאחר שהמבנים ביישוב קרובים למסילה והם חששו מרעש ורעידות. אך העבודות על הכפלת המסילה הושלמו רק במהלך 2013. מ־12 במרץ ועד 27 באפריל 2013 השביתה רכבת ישראל את קו הרכבת בין עכו לנהריה לחלוטין בשני הכיוונים לצורך ביצוע עבודות תשתית להכפלת המסילה. ב-24 בנובמבר 2013 הסתיים הפרויקט לאחר שהתחנה שופצה ונפתחה מחדש לקהל כולל הוספת רציף שלישי בתחנה. עד לסיום השיפוצים, הייתה תחנת עכו תחנת קצה זמנית. בגלל בעיות נגישות, באותה השנה נסגרה הכניסה משדרות הגעתון באופן זמני והתאפשרה כניסה ויציאה מרחוב לוחמי הגטאות בלבד.
ב־13 ביולי 2006, יום לאחר פרוץ מלחמת לבנון השנייה, הופסקה תנועת הרכבות לתחנה בשל מתקפת טילים של חזבאללה על נהריה ויישובים אחרים בצפון הארץ. ב־14 באוגוסט (תום המלחמה), חודשה תנועת הרכבות לתחנה.
ב-15 בספטמבר 2018 קוצר הקו הישיר מנהריה לבאר שבע באופן זמני בעקבות חוסר ציוד ומחסור במסילות באיילון עקב פתיחת הקו המהיר לירושלים, וזמן הנסיעה מנהריה לבאר שבע ושאר יעדי הדרום היה ארוך מהרגיל. הקו חזר לפעילות מלאה ב-26 במאי 2019.
במהלך שנת 2018 החל שדרוג מבנה התחנה, שמותג בשם "פסאז' געתון" (על שם הרחוב בו נמצאת התחנה). שדרוג וחידוש המבנה כלל שיפוץ מקיף של מבנה התחנה, הכולל שתי קומות של מסחר וחנויות, וכן הקמת גשר מיתרים להולכי רגל מעל צומת נהריה, המחבר את תחנת הרכבת עם צידה המזרחי של העיר, בה נמצאים גם "קניון סטאר נהריה" וחניון הרכבת.
במהלך שנת 2023 החלו עבודות להקמת יציאה ישירה מהתחנה אל שדרות הגעתון. היציאה נפתחה במהלך חודש פברואר 2024, ובכך חוברו שלושת הרציפים בצידם הצפוני.
מבנה התחנה

מסילה כפולה מסתיימת בתחנה – מסילה מערבית (צמודה לרציף 1) ומסילה מזרחית (צמודה לרציף 2). מהמסילה המזרחית מסתעפת מסילה שלישית המובילה לרציף מספר 3 המקבילה לרציף 2. אין חלוקה בין הרציפים לפי כיוון נסיעת הרכבות מכיוון שנהריה היא תחנת קצה וכל הרכבות יוצאות מהתחנה דרומה. בתחנה רציף צד ורציף אי המחוברים בצידם הצפוני וגם במעבר תת־קרקעי.
הכניסה לתחנה אפשרית רק דרך אולם הנוסעים, אולם יש לה שלוש יציאות:
דרך אולם הנוסעים הצמוד לרציף 1.
דרך רציף 1 לכיוון רחוב לוחמי הגטאות והתחנה המרכזית.
יציאה לשדרות הגעתון מצפון, יציאה זו, מחברת את שלושת הרציפים יחדיו, ליציאה מהירה ללא מעבר באולם הנוסעים, לכיוון שדרות הגעתון.
שירות רכבות בתחנה

מהתחנה יוצאות שתי רכבות בשעות השיא בקו נהריה - מודיעין מרכז.
בשעות השיא יוצאת מהתחנה רכבת אחת בשעה לכיוון באר שבע מרכז, דרך חיפה ותל אביב.
מהתחנה יוצאות רכבות לילה לנתב"ג.
בעבר פעל בתחנה שירות רכבות פרברי בין נהריה, עכו, הקריות וחיפה, אך הוא בוטל מנהריה וכיום נוסע מחיפה דרך תחנות הקריות עד לכרמיאל.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת מודיעין מרכז — נהריה   מודיעין מרכז • פאתי מודיעין • נמל התעופה בן-גוריון • תל אביב ההגנה • תל אביב השלום • תל אביב סבידור מרכז • תל אביב האוניברסיטה / אקספו • בנימינה • עתלית • חיפה חוף הכרמל • חיפה בת גלים • חיפה מרכז השמונה • מרכזית המפרץ • חוצות המפרץ • קריית חיים • קריית מוצקין • עכו • נהריה |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת באר שבע מרכז — נהריה   באר שבע מרכז • באר שבע צפון / אוניברסיטה • להבים – רהט • קריית גת • קריית מלאכי – יואב • מזכרת בתיה • רמלה • לוד • תל אביב ההגנה • תל אביב  השלום • תל אביב סבידור מרכז • תל אביב האוניברסיטה / אקספו • הרצליה • חיפה חוף הכרמל • חיפה בת גלים • חיפה מרכז השמונה • מרכזית המפרץ • קריית מוצקין • עכו • נהריה |  |
תחבורה ציבורית בתחנה

התחנה נמצאת בסמוך לתחנה המרכזית של נהריה וממנה יוצאים קווי אוטובוס בין עירוניים לכל רחבי הארץ. קווי אוטובוס עירוניים בתוך נהריה והישובים הסמוכים יוצאים מרציף מחוץ לתחנה המרכזית, בכביש ייעודי ומיוחד עבור אוטובוסים בלבד בשדרות הגעתון.
הערות שוליים

↑  לוח־זמנים חדש ברכבות א"י, הארץ, 1 בנובמבר 1945
↑  יחודש קו הרכבת חיפה - נהריה, מעריב, 24 במאי 1950
רכבת ראשונה לנהריה ביום חג הט"ו להיומה, הַבֹּקֶר, 5 ביוני 1950
↑  נחנך קו רכבת חיפה־נהריה, הַבֹּקֶר, 5 במאי 1958
משקמים תחנת הרכבת בבהריה, למרחב, 30 במרץ 1958
1 2 3  מנחם רהט, צריף תחנת הרכבת - מתקרב לסוף הדרך, מעריב, 6 במאי 1975
↑  יוארך קו הרכבת לחוף נהריה, הַבֹּקֶר, 3 בינואר 1961
↑  יהודה אריאל, תחנת אוטובוסים חדשה בנהריה, הארץ, 6 במרץ 1968
↑  אברהם קושניר, ידונו בביטול קו הרכבת לנהריה, דבר, 9 ביוני 1971
↑  נקבע לוח זמנים חרפי חדש לרכבות הנוסעים, דבר, 24 בספטמבר 1975
↑  דוד חיון, ‏הרכבת תדחה הכפלת המסילה בין נהריה לקריות, באתר גלובס, 5 בדצמבר 1996
↑  תקועים על המסילה, באתר TheMarker‏, 19 בדצמבר 2004
↑  חמאס קיבל אחריות לפיגוע בנהריה; שלושה ישראלים נהרגו ו-40 נפצעו, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2001
↑  דוד רטנר, כך מגיעים מנהריה לפאריס בלי פקקי תנועה, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2004
↑  אושרה הכפלת מסילת הרכבת בין עכו לנהריה, באתר TheMarker‏, 27 בדצמבר 2004
↑  התוכנית שמרעידה את תושבי בוסתן הגליל, באתר TheMarker‏, 21 בנובמבר 2004
↑  רכבת ישראל משביתה את הקו לנהריה לחודש וחצי, באתר ynet, 28 בפברואר 2013
↑  הסתיים פרויקט הכפלת מסילת הרכבת בין קרית מוצקין לנהריה, באתר בלינקר, ‏24 בנובמבר 2013
↑  הרכבת חוזרת לצפון; נסיעה חינם לתושבים, באתר ynet, 15 באוגוסט 2006
↑  סוניה גורודיסקי, ‏רכבת ישראל תתגבר את קו נהריה-ת"א; שינויים בקו העמק, באתר גלובס, 15 באוקטובר 2018
1 2  יפעת ראובן, כשיוצאים מתחנת הרכבת לתחנת האוטובוסים — חוזרים 50 שנה אחורה בזמן, באתר TheMarker‏, 2 בדצמבר 2024
גיא גורביץ'

גיא גורביץ' (נולד ב-27 באוגוסט 2000) הוא ג'ודוקא ישראלי המתחרה בקטגוריית המשקל של עד 90 ק"ג, זוכה מדליית ארד באליפות עולם (טשקנט 2022) בקטגוריית הנבחרות המעורבות.
קריירת ג'ודו > 2021

באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט שבהונגריה הפסיד בסיבוב הראשון לאדוארד טריפל מגרמניה.
קריירת ג'ודו > 2022 > מדליית ארד באליפות עולם בקטגוריית הנבחרות המעורבות

באליפות העולם שנערכה באוקטובר בטשקנט שבאוזבקיסטן זכה גורביץ' יחד עם נבחרת ישראל במדליית ארד בקטגוריית הנבחרות המעורבות, לאחר שהשתתף בקרב אחד: הוא פתח את ההתמודדות על מדליית הארד נגד נבחרת הולנד, בה הפסיד ליריבו פרנק דה ויט.
קריירת ג'ודו > 2022 > מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 23

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בהמשך חודש אוקטובר בסרייבו שבבוסניה והרצגובינה זכה במדליית ארד לאחר שגבר על אסמאעיל זמנוב מאזרבייג'ן.
קריירת ג'ודו > 2022 > תחרות המאסטרס בירושלים

בדצמבר 2022, השתתף גורביץ' בתחרות המאסטרס היוקרתית שנערכה בירושלים. בקרב הראשון בתחרות הפתיע גורביץ' וגבר על ממדאלי מהדייב מאזרבייג'ן, שהגיע לתחרות כאחד הפייבוריטים המובהקים למדליה. בשלב שמינית הגמר ניצח גורביץ' את דויד קלאמרט מצ'כיה. בשלב רבע הגמר הפסיד גורביץ' לאלוף אירופה המכהן, לוקה מאיסורדזה מגיאורגיה. גורביץ' נשר לבית הניחומים שם נכנע לבקה גוויניאשווילי מגיאורגיה וסיים את דרכו בתחרות כשדורג במקום השביעי.
קריירת ג'ודו > 2023

באליפות העולם שנערכה במאי בדוחה שבקטר הפסיד בסיבוב הראשון ליוטה גלרטה מפרו.
קריירת ג'ודו > 2024

באליפות אירופה שנערכת באפריל בזאגרב שבקרואטיה גורביץ' השתתף בקטגוריית המשקל של עד 90 ק"ג. גורביץ' הפסיד בסיבוב הראשון לירוסלב דוידצ'וק.
פרסים

טשקנט 2022 (נבחרת מעורבת)
הערות שוליים

↑  אורן אהרוני, אליפות העולם: קוכמן הודח בשמינית הגמר ועדיין לא הבטיח מקום בטוקיו, באתר ynet, 10 ביוני 2021
↑  נדב צנציפר, מרשים: מדליית ארד לנבחרת ישראל באליפות העולם בג'ודו, באתר ynet, 13 באוקטובר 2022
↑  שתי מדליות ארד לג'ודאי נבחרת ישראל באליפות אירופה עד גיל 23 – הוועד האולימפי
↑  סתיו איפרגן, אליפות העולם בג'ודו: קוכמן וגורביץ' הודחו בקרב הראשון, באתר ynet, 11 במאי 2023
↑  רותם פלדברג, ‏17 ישראלים ישתתפו באליפות אירופה בזאגרב, באתר ערוץ הספורט, 24 באפריל 2024
ווריור (מתאבק)

| --- | --- |
ווריור בהופעתו הפומבית האחרונה, 7 באפריל 2014 יום לפני מותו ב-8 באפריל 2014
ווריור בהופעתו הפומבית האחרונה, 7 באפריל 2014 יום לפני מותו ב-8 באפריל 2014
 לידה:  16 ביוני 1959 אינדיאנה, ארצות הברית
 פטירה:  8 באפריל 2014 (בגיל 54) סקוטסדייל, ארצות הברית
 שם במה:  ווריור, אולטימט ווריור
 שם לידה:  James Hellwig
 משקל:  125 ק"ג
 גובה:  1.88 מטר
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  28 בנובמבר 1985 – 25 ביוני 2008 (22 שנים)
 מאמנים:  ריק באסמן
 ליגות:  WCCW WWF WCW
 תרגילי סיום:  אולטימט ספלאש (גורילה ספלאש), לחיצת הלוחם
 היכל התהילה:  2014
 מידע אישי
 בן או בת זוג:  Dana Warrior (31 בינואר 1999–8 באפריל 2014)   Melanie Pillman 
 
ווריור (נולד כג'יימס הלוויג; 19 ביוני 1959 - 8 באפריל 2014) היה מתאבק אמריקאי אשר הרבה להופיע בהופעות הארגונים האמריקאים המובילים בתחום, ביניהם WWF ו-WCW. הלוויג נודע בשם הבמה שלו "אולטימט ווריור" (Ultimate Warrior; מאנגלית: הלוחם האולטימטיבי) ולבסוף הפך כה מזוהה עם השם עד ששינה את שמו החוקי ל"ווריור".
לאחר קריירה בפיתוח גוף, פנה ווריור להיאבקות מקצועית. מ-1985 עד 1986 הוא הוצמד לשרירן לשעבר סטיב בורדן, שנודע מאוחר יותר בשם סטינג, בשם "בלייד ראנרס". השניים נפרדו כאשר ווריור עזב כדי להמשיך בקריירת יחידים בהיאבקות אליפות העולם (WCCW). תחת שם הזירה דינגו ווריור, הוא היה אלוף טקסס במשקל כבד של WCWA פעם אחת. בשנת 1987 הצטרף WWF, והפך פעמיים לאלוף הבין-יבשתית של ה-WWE תוך שנתיים. באירוע המרכזי של רסלמניה VI, בשנת 1990, זכה הלוחם באליפות ה-WWE בקרב על תואר מול תואר על האלק הוגאן, מה שהפך אותו למתאבק הראשון שהחזיק בשני התארים במקביל. הוא התחזה לפנים החדשות של החברה, הסתכסך עם היו"ר וינס מקמהן על רקע סכסוך שכר, וניסה ללא הצלחה לעזוב את ה-WWF, איתה היה תחת חוזה. הלוחם חזר ברסלמניה VIII, אך בנובמבר 1992 שוחרר; מאוחר יותר התברר כי זה היה בגלל שימוש בסטרואידים.
בשנת 1993 שינה את שמו באופן חוקי לכינוי "לוחם" וקיבל קרדיט כשותף לכתיבת ספר קומיקס המבוסס על שמו ודמותו. הלוחם חזר ל-WWF ברסלמניה XII, אך החזיק מעמד ארבעה חודשים, מכיוון שהחל לא להופיע באירועים. שנתיים לאחר מכן, הוא הצטרף לאליפות העולם בהיאבקות (שניסתה להעסיק אותו ב-1995), ושימש בעלילה מושמצת עם הוגאן, שהגיעה לשיאה בליל כל הקדושים. ווריור פרש מהיאבקות מקצוענית ולאחר מכן פצח בקריירת דיבור בפני קהל, אך התאבק קרב אחד אחרון בספרד בשנת 2008.
הלוויג נפטר ב-8 באפריל 2014, בגיל 54 בסקוטסדייל, אריזונה. בשלושת הלילות הקודמים בניו אורלינס, הוא נכנס להיכל התהילה של ה-WWE, הופיע ברסלמניה XXX, והופיע בפעם הפומבית האחרונה בתוכנית Raw, וחזר לקידום לאחר פרידה חריפה ב-1996.
ביוגרפיה

ג'יימס בריאן הלוויג נולד בשנת 1959 בקרופורדסוויל, אינדיאנה, כ-50 קילומטרים צפונית-מערבית לאינדיאנפוליס. הוא היה הבכור מבין חמישה ילדים וגודל על ידי אמו (יחד עם אביו החורג) לאחר שאביו עזב את משפחתו כשהיה בן 12. אביו נפטר בגיל 57 וסבו נפטר בגיל 52. המשפחה עברה והוא סיים את לימודיו בתיכון פאונטיין סנטרל של וידרסברג ולמד באוניברסיטת אינדיאנה סטייט במשך שנה.
קריירת ההיאבקות

ווריור התחיל את הקריירה שלו בארגון ההיאבקות המקצועית הקטן יחסית WCCW בשנת 1985. ב-1987 עזב את הארגון ועבר לארגון המוביל באותה תקופה, ה-WWF (לימים, ה-WWE). ווריור שולב בעלילות של ה-WWF, אשר תיארו רבות את התחרותיות המבוימת שבין המתאבקים כמעין אופרת סבון רוויית אלימות, והחל צובר פופולריות בקרב קהל המעריצים.
כבר ב-1988 החליטו התסריטאים לשתול דמותו במאבקים עיקשים  עבור התארים של הארגון ולזכותו בתואר "האלוף הבין־יבשתי". בעוד שתארים אלו נהגו לעיתים להחליף ידיים במהרה, ווריור החזיק בו כחצי שנה, לפני שהפסיד את האליפות לדמות המתאבק ריק רוד. ארבעה חודשים לאחר מכן, שוב בעדות לפופולריות שלו, דמותו זכתה בשנית בתואר.
זכייה נוספת של ווריור באליפות התרחשה בקרב עם המתאבק הפופולרי ביותר בארגון – האלק הוגאן. הקרב עצמו נערך במסגרת אחד משני אירועי השיא השנתיים של הארגון - רסלמניה. בקרב זה ניצחה דמותו של ווריור את הוגאן וזכתה בתואר אלוף ה-WWF במשקל כבד. אמנם, כדרכה בקודש של עלילת ה-WWF שני התארים נלקחו מווריור בקרבות שונים בהם הפסיד, אך דמותו הייתה לראשונה לעמוד בראש ההיררכיה ולהחזיק בשני התארים בו זמנית, מעמד בו נשארה משך חודשים מספר.
בשנת 1998 עבר לארגון ה-WCW וב-2008 פרש רשמית מהיאבקות.
מותו

הלוויג נפטר ב-8 באפריל 2014. הוא נכנס להיכל התהילה של ה-WWE ב-5 באפריל, הופיע ברסלמניה 30 ב-6 באפריל, והופיע לראשונה מזה 18 שנים ב-RAW ב-7 באפריל, יום לפני מותו. בשעה 5:50 התמוטט הלוויג תוך כדי הליכה למכוניתו עם אשתו באריזונה מחוץ למלון שלהם. הוא הובהל לבית החולים, שם נקבע מותו. כעבור מותו של ווריור ערכו בארגון ה-WWE טקס לזכרו, ועמדו לכבודו דקת דומיה.
נתיחה שלאחר המוות גילתה כי הלוויג מת מהתקף לב שנגרם כתוצאה ממחלת לב וכלי דם טרשתית.
תחנת הרכבת צומת חולון

#invoke:תבנית מידע
תחנת הרכבת צומת חולון היא תחנת רכבת ביניים, שהוקמה כחלק ממסילת תל אביב – פלשת על מסילת איילון בדומה לתחנות הרכבת בתל אביב. התחנה ממוקמת בין חולון לתל אביב-יפו סמוך למחלף חולון אשר על נתיבי איילון, שמהווה את הכניסה הצפונית לחולון. התחנה נבנתה כך שרציפי התחנה ימוקמו מעל מבנה התחנה בדומה לתחנת רכבת הראשונים.
בסמוך לתחנה זו הוקם חניון בהיקף של 120 מקומות חניה למכוניות וכלי רכב דו-גלגליים.
בתחנה זו הותקנה מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ ומאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.
במהלך מלחמת חרבות ברזל ב-2024, התחנה נסגרה בעקבות מאבטחים שיצאו למילואים להילחם בצפון נגד ארגון חזבאללה. לאחר שהושגה הפסקת אש בצפון, התחנה חזרה לפעול בשירות מלא.
שירות הרכבות בתחנה

זוהי תחנת ביניים בקו אשקלון - הרצליה.
בשעות השיא עוצרות בתחנה שלוש רכבות בשעה בכל כיוון, כאשר שתיים מגיעות עד לאשקלון ואחת לראשון לציון משה דיין. בשעות השפל עוצרות בתחנה שתי רכבות בשעה בכל כיוון.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת אשקלון — הרצליה (קו השרון - אשקלון)  אשקלון • אשדוד • יבנה מערב • ראשון לציון משה דיין • בת ים קוממיות • בת ים יוספטל • חולון וולפסון • צומת חולון • תל אביב ההגנה • תל אביב השלום • תל אביב סבידור מרכז • תל אביב האוניברסיטה / אקספו • בני ברק – רמת החייל • פתח תקווה קריית אריה • פתח תקווה סגולה • ראש העין צפון • כפר סבא נורדאו • הוד השרון סוקולוב • רעננה דרום • רעננה מערב • הרצליה |  |
קווי אוטובוס לתחנה > קווים עירוניים

ישנם מספר קווים עירוניים העוצרים בשדרות לוי אשכול.
| קו | מפעיל | מסלול | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- |
| 26 | מטרופולין | חניון אגד - בת ים, רכבת קוממיות - קריית באבוב - רמת הנשיא - קניון בת ים - חולון, בית חולים וולפסון - רכבת צומת חולון - תל אביב-יפו, המסגר - אבן גבירול - שי עגנון - רמת אביב החדשה - מכללת לוינסקי | ♿ |
| 43 | דן | בת ים, מרכז הספורט - הקוממיות - בלפור - רמת יוסף - רכבת יוספטל - חולון, נאות רחל - שדרות קוגל - רכבת צומת חולון - תל אביב-יפו, שכונת הארגזים - דרך משה דיין - גבעתיים, דרך השלום - רמת גן, מסוף אלוף שדה - מסוף תל השומר | ♿ |
| 71 | אגד | ראשון לציון, קניון הזהב - חונים קונים - חולון, בן-גוריון - נוה רמז - עיריית חולון - שדרות קוגל - רכבת צומת חולון - תל אביב-יפו, המסגר - דרך בגין - רכבת מרכז - דרך נמיר - סמינר הקיבוצים - שדה דב - לוי אשכול - אזורי חן - מכללת לוינסקי | ♿ |
| 89 | דן | מסוף קריית שרת - ימית 2000 - קריית שרת - קניון חולון - כיכר הלוחמים - רכבת צומת חולון - תל אביב-יפו, המסגר - בית חולים איכילוב - בבלי - שדרות רוקח - רכבת האוניברסיטה - גני התערוכה - נאות אפקה - רמת החייל | ♿ |
| 189 | דן | מסוף קריית שרת - אזור תעשייה ב - אזור תעשייה ג - שדרות ירושלים - סוקולוב - קולנוע רינה - רכבת צומת חולון - תל אביב-יפו, דרך בן צבי - ת.מ ישנה - המסגר - החשמונאים - אבן גבירול - רכבת האוניברסיטה - אזור תעשייה עבר הירקון - עתידים | ♿ |
| 271 | אגד | מסוף קריית שרת - ימית 2000 - קריית שרת - משרד הפנים - ההסתדרות - כיכר הלוחמים - רכבת צומות חולון - תל אביב-יפו, המסגר - דרך בגין - דרך נמיר - אוניברסיטה | ♿ |
| 289 | דן | חניון תמנע - דרך השבעה - נווה ארזים - ההסתדרות - שדרות קוגל - רכבת צומת חולון - תל אביב-יפו, קריית שלום - שדרות הר ציון - החשמונאים - אבן גבירול - אוניברסיטה - רכבת האוניברסיטה | ♿ |