stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לילי ג'יימס
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | זעם הטיטאנים | קורינה |  |
| 2012 | שבורה | סקאנק המבוגרת |  |
| 2012 | בחורות מהירות | ליסה טמפל |  |
| 2015 | סינדרלה | סינדרלה |  |
| 2015 | משחק באש | שרה |  |
| 2016 | גאווה ודעה קדומה וזומבים | אליזבת' בנט |  |
| 2016 | הנשיקה האחרונה של הקיסר | מיקה דה יונג |  |
| 2017 | בייבי דרייבר | דברה |  |
| 2017 | שעה אפלה | אליזבת לייטון |  |
| 2018 | סליחה על ההפרעה | דטרויט הלבנה | דיבוב |
| 2018 | מועדון גרנזי לספרות ולפאי קליפות תפודים | ג'ולייט אשטון |  |
| 2018 | ליטל וודס | דב הייל |  |
| 2018 | מאמה מיה! Here We Go Again | דונה שרידן בצעירותה |  |
| 2019 | יסטרדיי | אלי אפלטון |  |
| 2019 | Rare Beasts | קרסידה |  |
| 2020 | רבקה | גברת דה וינטר |  |
| 2021 | החפירה | פגי פרסטון |  |
| 2022 | מה הקשר לאהבה? (אנ') | זואי סטיבנסון |  |
| 2023 | המתאבקים | פאם אדקיסון |  |
| 2024 | שחר של יום חדש (אנ') | ג'וזפין אספרנטו |  |
| 2024 | Greedy People | פייג' |  |
| 2025 | Swiped | וויטני וולף הרד |  |
| TBA | Relay | שרה גרנט |  |
| יפורסם בהמשך | The Paris Trap |  |  |
פילמוגרפיה > סדרות טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | זה רק ויליאם | את'ל בראון | מיני-סדרה |
| 2011 | וידוייה הסודיים של זונת צמרת | פופי | תפקיד ראשי (עונה 4); 8 פרקים |
| 2012 - 2015 | אחוזת דאונטון | ליידי רוז מק'קלר | 21 פרקים |
| 2016 | מלחמה ושלום | נטשה רוסטובה | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2021 | המרדף אחרי האהבה (אנ') | לינדה רדלט | 3 פרקים |
| 2022 | פאם וטומי | פמלה אנדרסון | תפקיד ראשי; 8 פרקים מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני-סדרה או בסרט (אנ') (2022) |
פוסי גאלור

| --- | --- |

אונור בלקמן המגלמת את דמותה של פוסי גאלור בסרט "גולדפינגר"
 שם ספר:  סדרת ספרי ג'יימס בונד
 שם סרט:  סדרת סרטי ג'יימס בונד
 יוצרים:  איאן פלמינג 
 גילום הדמות:  אונור בלקמן
 מידע
 מקצוע:  טייס, ג'ודוקא, גנגסטר, trapeze artist
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 אויבים:  ג'יימס בונד 
 
פוסי גאלור (באנגלית: Pussy Galore) היא דמות בדיונית בסדרת ספרי וסרטי ג'יימס בונד. היא מופיעה ברומן "גולדפינגר", שנכתב על ידי איאן פלמינג ויצא לאור ב-1959. כמו כן, היא מופיעה בסרט המבוסס על הרומן, שם היא מגולמת על ידי אונור בלקמן.
הדמות מבוססת על בלאנש בלקוול (אנ'), ג'מייקנית ממוצא יהודי שהייתה בת זוגו של פלמינג בשנותיו האחרונות.
דמותה של אלוטה פג'ינה בסרט "אוסטין פאוורס: מרגל עם סגנון", המגולמת על ידי פביאנה אודניו, מבוססת על דמותה של פוסי גאלור.
הערות שוליים

↑  Ian Thomson, Devil May Care, by Sebastian Faulks, writing as Ian Fleming; For Your Eyes Only, by Ben Macintyre, The Independent, ‏6 ביוני 2008
אלפי אלן

| --- | --- |

אלן בכנס קומיק-קון 2017
 לידה:  12 בספטמבר 1986 (בן 38) אנגליה האמרסמית', לונדון, אנגליה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 מקום לימודים:  St John's College  Fine Arts College  Windlesham House School 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלפי אוון אלן (באנגלית: Alfie Evan Allen; נולד ב-12 בספטמבר 1986) הוא שחקן אנגלי. מוכר בעיקר בשל גילום תיאון גרייג'וי בסדרה "משחקי הכס", עליו היה מועמד לפרס אמי בשנת 2019.
ביוגרפיה

אלן נולד ברובע האמרסמית', לונדון שבממלכה המאוחדת למשפחה נוצרית-אנגלית. אביו הוא הזמר והשחקן קית' אלן ואימו היא אליסון אוון, מפיקת סרטים. הוא אחיה הקטן של הזמרת לילי אלן. השיר "אלפי" מאלבומה הראשון נכתב עליו. אלן למד בקולג' סיינט ג'ון בפורטסמות' ובקולג' לאומנויות בהמפסטד.
קריירה

הופעתו הראשונה של אלן הייתה במופע הקומי בערוץ 4, "You Are Here", שנכתב על ידי מאט לוקאס ודייוויד ואליאמס. באותה שנה הופיע עם אחותו לילי בסרט "אליזבת", שהופק על ידי אמם. עבודותיו הראשונות כוללות את הסרט "הסוכן קודי באנקס 2: היעד לונדון", שבוים על ידי דודו, קווין אלן, והסרט "כפרה". ב-31 בינואר 2008 החליף את דניאל רדקליף במחזה "סוס" (Equus) בסיבוב הופעות ארצי. באפריל 2009 הופיע בקליפ של להקת מאדנס, "Dust Devil".
להכרה בינלאומית זכה כאשר לוהק כתיאון גרייג'וי בסדרה "משחקי הכס" של רשת HBO. במקביל, הופיע בסרט "Confine" ב-2012 ובשנת 2013 בסרט "Plastic". בשנת 2018 שיחק בסרט "הטורף", מדע בדיוני-אימה, אשר מהווה הרביעי מסדרת הסרטים של "הטורף".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | אליזבת | בנו של ארונדל |  |
| 2004 | סוכן סמוי קודי בנקס 2: היעד לונדון | ברגהאמפּ |  |
| 2005 | Stoned | הארי |  |
| 2006 | שישים ושש | סוכן צעיר |  |
| 2007 | כפרה | דני הרדמן |  |
| 2008 | זיכרונות של טיפש | קווין האבל |  |
| 2008 | נערה בולין האחרת | שליח המלך |  |
| 2010 | Soulboy | ראס מאונטג'וי |  |
| 2010 | The Kid | דומיניק |  |
| 2010 | Freestyle | ג'ז |  |
| 2010 | Powder | וויזיר |  |
| 2012 | Confine | הנרי |  |
| 2014 | פלסטיק | ייטסי |  |
| 2014 | ג'ון וויק | ג'וזף טרסוב |  |
| 2016 | מגפה | ווילר |  |
| 2016 | Patient Seven | האיש |  |
| 2018 | הטורף | לינץ' |  |
| 2019 | דולי ויילד המופלאה (אנ') | ג'ון קייט |  |
| 2019 | ג'וג'ו ראביט | פינקל |  |
| 2021 | שיני לילה | ויקטור |  |
| TBA | La Cha Cha | דוטי דאביאס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1988 | The Comic Strip Presents... | ילד בפרומו | פרק: "The Yob" |
| 1999 | מחוקים | סקייטר | פרק: "Ends" |
| 2005 | The Golden Hour | קלייב | פרק: "#1.4" |
| 2005 | יריחו | אלברט הול | פרק: "A Pair of Ragged Claws" |
| 2007 | הארמון של ג'ו | ג'ייסון | סרט טלוויזיה של BBC One |
| 2008 | Casualty 1900s | נובי קלארקס | 3 פרקים |
| 2008 | Coming Up | אדמס | פרק: "And Kill Them" |
| 2009 | Freefall | יאן | סרט טלוויזיה של BBC Two |
| 2010 | Moving On | דייב | פרק: "Rules of the Game" |
| 2010 | נאשמים | מייקל לאנג | פרק: "Helen's Story" |
| 2019-2011 | משחקי הכס | תיאון גרייג'וי | תפקיד ראשי; (8 עונות); 47 פרקים |
| 2016 | קרוב לאויב | רינדווד | 7 פרקים |
| 2019 | פרוצות | אייזק פינצ'ר | 5 פרקים |
| 2020 | רצח בחווה הלבנה | ברט קולינס | 4 פרקים |
| 2022 | SAS: Rogue Heroes | ג׳וק לואס | מיני-סדרה |
| TBA | Safe Harbor | טוביטס |  |
| TBA | Atomic | מקס | סדרה עתידית של Sky Atlantic (אנ') |
הערות שוליים

↑  Scott Plagenoef, Lily Allen, pitchfork.com, November 6, 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007323169905171  BIBSYS: 1585570378495  BnF: cb169683712 (data)  GND: 1147797641  ISNI: 0000 0001 1929 1862  LCCN: no2011060970  NLK: KAC2020L1168  NTA: 393523888  SUDOC: 191939013  VIAF: 170527142   WorldCat (עם VIAF): 170527142
חטיבת הראל

| --- | --- |
סמל חטיבת הראל, מבוסס על סמל הפלמ"ח עם עיטורי גפן, ייצוג לקריית ענבים, שם בית הקברות החטיבתי
סמל חטיבת הראל, מבוסס על סמל הפלמ"ח עם עיטורי גפן, ייצוג לקריית ענבים, שם בית הקברות החטיבתי
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   פלמ"ח  צה"ל חיל השריון חיל השריון
 סוג:  חטיבת שריון במילואים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  16 באפריל 1948 – הווה (76 שנים)
 מלחמות:    מלחמת העצמאות   מבצע קדש   מלחמת ששת הימים    מלחמת יום הכיפורים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  טנקים, כיום: מרכבה סימן 3
 פיקוד
 יחידת אם:   עוצבת סיני
 יחידות בת:  גדוד 360  גדוד 363  גדוד 429  פלס"ר 5649  גדחה"ן 924  גדס"מ 5010
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקד נוכחי:  אל״מ איתמר מיכאלי 
 מפקדים:  מפקדי החטיבה
 
חטיבת הראל (חטיבה 10, חטיבה 164, חטיבה 786, חטיבה 395 ושוב חטיבה 10) היא חטיבת שריון השייכת לעוצבת סיני. בעבר חטיבת פלמ"ח, אשר הוקמה בהרי ירושלים ב-16 באפריל 1948, מיד לאחר מבצע נחשון, והורכבה מגדודי הפלמ"ח שלחמו אז באזור במסגרת המבצע. היא מילאה תפקיד מרכזי בכל המבצעים ההתקפיים בחזית, עד הבקעת פרוזדור ירושלים, ביסוסו והרחבתו. מפקדיה במהלך מלחמת העצמאות היו יצחק רבין ויוסף טבנקין. חטיבת הראל השתתפה בכל מלחמות ישראל, ממלחמת העצמאות ועד למלחמת חרבות ברזל.
עם התבססות צה"ל לאחר מלחמת העצמאות נהפכה החטיבה לחטיבת חי"ר מילואים - חטיבה 10. החטיבה לחמה במבצע קדש. לאחר מלחמת סיני, בשנות השישים, הוסבה חטיבת הראל לחטיבה ממוכנת עם גדוד שריון ושני גדודי חרמ"ש. במלחמת ששת הימים (יוני 1967) לחמה החטיבה בקרב על ירושלים בפיקודו של אורי בן-ארי. בתחילת שנות השבעים הוסבה לחטיבת טנקים מלאה. במלחמת יום כיפור לחמה החטיבה בסיני (כחטיבת שריון 164) כחלק מאוגדה 252 תחת פיקודו של אברהם ברעם ובהמשך תחת פיקודו של ברוך הראל (פינקו), וסיימה את המלחמה בגזרה המצרית בק"מ ה-101, למרגלות ג'בל עתקה ובנמל עדביה. בהמשך הועלתה לרמת הגולן ופעלה שם עד לסיום הלחימה בגזרה הסורית. במלחמת שלום הגליל (כחטיבת שריון 786) תחת פיקודו של יצחק בריק, גויסה לגזרת רמת הגולן. לאחר סגירתה של חטיבה 786 הועבר השם "הראל" לחטיבת השריון 395, עד שנסגרה אף היא. בשנת 2003 הועבר השם "הראל" לחטיבת השריון 213, שאף מספרה שונה למספר המקורי של חטיבת "הראל", 10. החטיבה הפכה לחלק מעוצבת עמוד האש בפיקוד הצפון של צה"ל. בשנת 2012 גויס גדוד ההנדסה של החטיבה למבצע "עמוד ענן". בשנת 2013 עברה החטיבה להיות חלק מעוצבת סיני. בשנת 2014 גויסה החטיבה למבצע "צוק איתן" ופעלה בקרבות ההגנה במרחב עוטף עזה. בשנת 2023 לחמה במסגרת מלחמת חרבות ברזל בצפון (גזרת בית חאנון וג'בליה) ולאחר מכן גם במרכז (ציר נצרים) רצועת עזה.
היסטוריה > מבצע קדש

במבצע קדש החטיבה בפיקוד אל"ם שמואל גודר (גורודצקי), כללה 3 גדודי חי"ר - גדוד 104 בפיקוד רס"ן מנחם רוסק, גדוד 105 בפיקוד רס"ן יהודה תמיר, וגדוד 106 בפיקוד רס"ן סולל כהן. החטיבה לחמה בקרב על מתחם אום כתף. המבצע נכשל, ובשל כך מונה ישראל טל למפקד החטיבה במקום שמואל גודר שהודח ביום השלישי למלחמה. בדיעבד נמצא, שעקב מתחים בין הרמטכ"ל לבין אלוף הפיקוד, ומתן פקודות לביצוע משימות שלא לפי התכנון, נשלחו כוחות מהחטיבה להתקפה מול כח מגן בהיקף גדול מדי, בניגוד לתורת הלחימה.[דרוש מקור]
בשנת 1959 הוסבה החטיבה לחטיבה ממוכנת.
היסטוריה > מלחמת ששת הימים

ערב מלחמת ששת הימים החטיבה בפיקוד אל"ם אורי בן ארי וסגנו סא"ל אלדד אבידר כללה שני גדודי חרמ"ש - גדוד 104 בפיקוד סא"ל יגאל בן דוד, וגדוד 106 בפיקוד סא"ל אהרן גל, וגדוד טנקי שרמן - גדוד 95 בפיקוד סא"ל צביקה דהב. בבוקר ה-5 ביוני 1967, בזמן שהתארגנה לקראת מלחמה, הופתעה החטיבה בצפירת אזעקה שבישרה את תחילת המלחמה במבצע מוקד. בשעה 13:00 ניתנה הפקודה לחטיבה "עלו לירושלים, הבקיעו מהפרוזדור צפונה והשתלטו על שטח חיוני מצפון לבירה".
באותו היום החלו כוחות הטנקים לירות לעבר המוצבים הערביים גבעת הרדאר ושייח' עבדול עזיז בעזרת ארטילריה ומטוסי קרב. לקראת ערב, נכבשו היעדים: הרדאר ובית איכסא, ועוד לפני חצות נכבשו כל היעדים - עבדול עזיז וחירבת לאוזה, בית קיקא ווראס אל באד. בחסות החשכה התקדמו הצוותים לכיוון רמאללה, ועם שחר הכוחות הראשונים השתלטו על א-זהרה הסמוך לכביש ירושלים-רמאללה, השמידו את כוחות האויב, ובכך חילקו לשניים את הגדה המערבית. בקרבות שייח עבדול עזיז וחירבת לוזה נפלו 15 מלוחמי החטיבה וכן מפקד פלוגה, אסא יגורי, אשר קיבל את עיטור המופת. לזכרם הוקם אתר הנצחה בצפון מבשרת ציון הנקרא י"ד אסא.
לאחר שמשימה זו הושלמה, הכוחות נעו במהירות לכיוון ירושלים, בה נלחמו באותה עת כוחות צנחנים כדי לכבוש את תל אל פול, שועפאט, גבעת המבתר והגבעה הצרפתית, עד לצהרי 6 ביוני, תוך קרבות שריון בשריון, הסתערויות ואבדות רבות. התבצע פינוי אווירי של פצועים וכוחות שאינם בקרב ביצרו ואבטחו את אזור הפעולה. לאחר תיקונים של כלי הרכב והטנקים התאגדו הכוחות והתחילו בתנועה דרך ירושלים המשוחררת ומעבר מנדלבאום כדי להצטרף ללוחמים שבעיר.
חלק מהכוח עלה עם הצנחנים לעבר שער האריות, וחלק המשיך דרומה במטרה לתגבר את הכוחות הנמצאים בגוש עציון, בית לחם וחברון.
בצהרי 6 ביוני בשעה 11:30 קיבל הכוח פקודה לכבוש את רמאללה. נווה יעקב ושדה התעופה בעטרות (קלנדיה) נכבשו במהירות. תחת אש חיפוי ותקיפה מהירה, בשעת השקיעה נכבשה רמאללה על ידי הכוח. בבוקר 7 ביוני נשלח גדוד 104 לעבר שכם והגיע אחר הצהריים למחנות חווארה. כאשר הושלמה המשימה מול התנגדות קלה, עיקר הכוחות (גדודים 106 ו-95) ירדו מזרחה לעבר יריחו. בערב כבשו הכוחות את יריחו, כשהמתנגדים בעיר ברחו ועמם פליטים רבים לעבר ירדן.
בחצות הגיעה פקודה נוספת: "נוע מיד ופוצץ את גשרי הירדן", פקודה זו הייתה קשה לביצוע עקב העייפות שהתגלתה בכוח אך עם אלתור של המפקדים ובעזרת חיילי ההנדסה והחבלה פוצצו כל גשרי הירדן - גשר אלנבי, גשר מנדסה (מצפון מזרח ליריחו) וגשר בית הערבה. הגשר הרביעי (גשר אל מע'טס) שהתבקשו לפוצץ, לא פוצץ מכיוון שלא היה קיים כגשר אלא כמעברה (מעבר מים נמוכים).
ב-8 ביוני השתקעו הכוחות בבקעת יריחו, והתארגנו לממשל צבאי ביריחו. בלילה, לקראת תום הקרבות והפסקת האש, קבלה החטיבה פקודה להתרכז מחדש ביחד ולעלות לרמת הגולן בעקבות הכוחות שכבר כבשו אותה, למשימות טיהור השטח שנכבש.
במלחמה נפלו 39 מלוחמי החטיבה ונפגעו עשרות רבות של חיילים.
בגבעת המבתר ניצבות שתי אנדרטאות - האחת, עם שמות כל חללי החטיבה במלחמה זו. השנייה, אנדרטה שהוקמה בסמוך לשרידי המוצב הירדני, עם שמות חללי גדוד 106 וסיירת דוכיפת שנהרגו בקרבות תל אל פול וגבעת המבתר.
סיפורה של חטיבת הראל במלחמת ששת הימים מונצח גם באתר גבעת התחמושת, לצד הנצחת מורשת חטיבת הצנחנים במילואים 55 והחטיבה הירושלמית, שפעלו במשולב לכיבוש החלק המזרחי של ירושלים ואיחודה.
גדוד השריון 95, שהיה חלק מהחטיבה במלחמת ששת הימים, הועבר בתחילת שנות ה-70 לחטיבה 4. הגדוד הקים אנדרטה להנצחת חלליו ביער המגינים.
היסטוריה > מלחמת יום הכיפורים - חטיבה 164

החטיבה, שמספרה הוחלף בינתיים ל-164, בפיקודו של אל"ם אברהם ברעם, סיימה באימון בצאלים, בחודש מאי 1973, הסבה מטנקי שרמן לשוט קל. כעת הורכבה משלושה גדודי טנקים מדגם שוט קל - גדוד 104 בפיקוד סא"ל אמנון אשכול, גדוד 106 בפיקוד סא"ל משה גל, שלאחר פציעתו בתחילת המלחמה הוחלף בסגנו, רס"ן חיים זיו, שנהרג בסוף המלחמה בק"מ ה-101, וגדוד 183 בפיקוד סא"ל חגי כהן. לכל גדוד טנקים צורפה פלוגת חרמ"ש על גבי זחל"מים. החטיבה, שבסיסה היה במחנה נפתלי באזור צומת גולני, הייתה מיועדת להילחם ברמת הגולן. עם פרוץ המלחמה עלתה החטיבה לימ"ח שלה במחנה נפתלי, והופתעה לגלות כי הטנקים נלקחו (את הטנקים לקחו חטיבה 179, חטיבת הגיוס המהיר של פיקוד צפון, שגויסה, הגיעה לימ"ח שלה במחנה פילון, שם גילתה כי חלק מהטנקים שלה כבר נלקחו על ידי שני גדודים מחטיבה 7, שהועלתה ללא טנקים מהדרום לרמת הגולן, ערב המלחמה. בהיעדר טנקים בצפון נשלחה החטיבה ללא טנקים לדרום והוכפפה לעוצבת סיני (אוגדה 252). החטיבה נשלחה ללקט טנקים במחנות שדה תימן ומחנה נתן הסמוכים לבאר שבע וכן במחנה שבטה, בבית ספר לשריון, זיקים ובאילת. החטיבה הצטיידה בטנקים והתקדמה על זחלים עד לרפידים, ב-8 באוקטובר קיבלה אחריות על הבלימה בציר הגידי והשתתפה בקרבות הבלימה הקשים מול הצבא המצרי בסיני ובקרב השריון של ה-14 באוקטובר שבתחילתו הסתערה על הכוחות המצריים אך בסופו, עקב האבדות הקשות, נסוגה. ב-13 באוקטובר, בעת ביקור בחפ"ק החטיבה, נהרג מפקד אוגדה 252 אלוף אלברט מנדלר, מפגיעה ישירה בנגמ"ש שלו. כוחות החטיבה צלחו את תעלת סואץ והתקדמו תוך לחימה רצופה אל תוך מצרים עד הק"מ ה-101 מקהיר ומשם דרומה עד נמל עדביה. בשלב זה הייתה החטיבה לחטיבת החוד באוגדת סיני והקדומנית ביותר של צה"ל בזירה המצרית. במלחמת יום הכיפורים שכלה החטיבה 35 לוחמים.
לאחר חתימת הסכם ההפרדה עם המצרים הועלתה החטיבה צפונה ופעלה במובלעת הסורית ברמת הגולן. רק בתום יותר מעשרה חודשי שירות רצופים, שבתוכם המלחמה, שוחררו החיילים משירות המילואים.
היסטוריה > מלחמת שלום הגליל - חטיבה 786

בפרוץ מלחמת שלום הגליל גויסה החטיבה, שהייתה תחת פיקודו של יצחק בריק, לעיבוי גזרת רמת הגולן ולתפיסת אחריות חלף חטיבות סדירות שנכנסו ללחימה בדרום לבנון. חטיבה 786, יחד עם כוחות נוספים שהוצבו ברמת הגולן, נערכה לאפשרות של תגובה לתוקפנות סורית בגזרת הרמה בעקבות פעולות צה"ל בדרום לבנון.
היסטוריה > חטיבה 395

לאחר סגירתה של חטיבה 786, בשנת 1999, הועברה חטיבת השריון 395 לתפוס את מקומה בימ"ח נפתלי. חטיבה זו, שקיבלה את השם 'הראל', שינתה את מספרה למספר של קודמתה, 786, ובהמשך אף למספר המקורי, 10. בתחילת שנות האלפיים נסגרה חטיבה זו גם כן.
היסטוריה > חטיבה 213

ב-2003 עבר השם 'הראל' לחטיבת שריון במילואים - חטיבה 213, שהיוותה חלק מעוצבת עמוד האש. שבמהלך עוקב ומשלים גם שונה מספרה למקורי של 'הראל' - 10.
במבצע 'עמוד ענן' גויס גדוד ההנדסה של החטיבה, שאחד מלוחמיו נהרג בעת נפילת פצמ"ר בשטחי כינוס.
כחלק מצמצום וייעול מערך המילואים, החטיבה עברה להיות חלק מעוצבת סיני.
היסטוריה > מבצע 'צוק איתן'

פלוגת הסיור ושלושת גדודי טנקי מרכבה סימן 2 של החטיבה הוקפצו בצו 8 למבצע צוק איתן. פלוגת הסיור ליוותה וניתבה כוחות שונים אל ומתוך רצועת עזה. טנקים מהחטיבה השתתפו במספר קרבות בעוטף עזה, כולל ב-22 ביולי באירוע החדירה ליד קיבוץ ניר-עם שבו נהרגו ארבעה קצינים, טנק מהחטיבה השמיד חוליית מחבלים.
בשנים 2020–2021 נפרדה החטיבה, כאחרונה בצה"ל, מטנקי המרכבה דגם 2ב' והשלימה הסבה לטנקי מרכבה 3 ב"ז.
במקביל, בוצעה התארגנות מחדש כצק"ח (צוות קרב חטיבתי), הכולל, אורגנית, גדודי טנקים, גדוד הנדסה וגדוד חי"ר.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

ב-7 באוקטובר 2023, עקב התקפת חמאס על כל מרחב יישובי הנגב המערבי סביב עזה, גויסה החטיבת בצו 8 כחטיבת גיוס מהיר פיקודית, ותוך פחות מיממה הגיעו הטנקים של החטיבה, בנסיעה על זחלים מהימ"ח, אל תוך היישובים ובהמשך לייצוב גזרת המכשול וביצוע פשיטות לתוך הרצועה.
במסגרת התמרון הקרקעי הצטרפה החטיבה תחת פיקוד אוגדת סיני (אוגדה 252), ללחימה בצפון הרצועה, בין בית חאנון לג'באליה, תחילה לגזרת בית חאנון, ובהמשך כבשה את מתחם אלקארמאן, תוך פגיעה במחבלים ובתשתיות חמאס. בהמשך גדוד 363 של החטיבה עבר להילחם תחת חטיבה 55 במרחב ציר נשיד ובלחימה זו נפל סרן ליאור סיון ז"ל. לאחר מכן עבר הגדוד להיות תחת פיקוד צק"ח קרייתי שם פעל במרחב חאן יונס וציר טנצ'ר.
בתאריך ה- 14.07.2024 הוקם גדוד חדש בחטיבה 10 - גדס"מ 5010 (גדוד סיוע מבצעי) וזאת בעקבות לקחי צה"ל מתחילת מלחמת "חרבות ברזל". מטרת הגדוד היא לספק מענה של ניוד כוחות לוחמים וכוחות מיוחדים, לבצע ניוד לוגיסטיקה מבצעית אל תוך שדה הלחימה, לספק מענה אבטחתי לכוחות מיוחדים בזמן פעילותם המבצעית, ביצוע משימות חבלה והריסות יחד עם כוחות הנדסה, ביצוע משימות הונאה טקטית, לספק מענה של טיפול רפואי נמרץ לפצועים בשדה הלחימה ולספק מענה של פינוי מבצעי של פצועים וחללים משדה הלחימה. היחידה הוכיחה את יעילותה וחשיבותה המבצעית במהלך סבב הלחימה של החטיבה בחודשי הקיץ של שנת 2024 וכן סבב לחימה נוסף בחודשי החורף של השנים 2024-2025, ולכן הוחלט על המשך הפעלתה.
הנצחה

את הנחלת מורשת החטיבה לדורותיה, מתש"ח, עוד טרם הקמתה הרשמית, ואילך, מובילה עמותת הראל (ע"ר), שהוקמה בשנת 1987 על ידי מפקדים מחטיבת "הראל" ממלחמת ששת הימים, בראשם אורי בן ארי. העמותה מקיימת פעילויות שונות וכן מפעילה את קבוצת הפייסבוק הציבורית "חטיבת הראל לדורותיה וחבריה", המונה מעל ל־3,000 חברים. בראש העמותה עמד משך כ-20 שנה, עד לפטירתו, סגן אלוף (במילואים) ד"ר נחום ברוכי. את פעילות העמותה כיום מוביל רס"ן (בדימוס) יוני אמיר.
לציון 75 שנים להקמת החטיבה התקיים, ביום השנה הלועזי, 16/4/2023, טקס לחנוכתה של אנדרטה לציון מורשת החטיבה לדורותיה, בפארק העוצבות המשוריינות, ביד לשריון בלטרון. האנדרטה הוקמה בייזום ובגיוס המונים בהובלתה של עמותת הראל (ע"ר), תוכננה על ידי אדריכל ערן שקד, בעצמו בוגר החטיבה, ופרויקט בנייתה הובל על ידי גיא אליהו וליאור פרומר, גם הם בוגרי החטיבה. טקס חנוכת האנדרטה, במעמד מפקד עוצבת 'סיני', מנכ"ל עמותת יד לשריון ויו"ר ועדת ההנצחה בעמותה, יו"ר וחברי הוועד המנהל של עמותת הראל, מפקדי ולוחמי עבר בחטיבה, משפחות שכולות וחובבי מורשת, היה שיאו של יום מורשת חטיבתי, בו סיירו קציני החטיבה באתרי מורשת החטיבה במלחמות העצמאות וששת הימים במרחב הרי ירושלים. לאחר הטקס התקיים ערב מורשת לציון 50 שנים למלחמת יום הכיפורים, בדגש על פיקוד ומנהיגות קרבית בשדה הקרב.
אירוע נוסף שארגנה עמותת הראל (ע"ר) לציון 75 שנות החטיבה, היה ערב מורשת להוקרת מפקדי החטיבה, מהקמתה ועד היום - 40 מפקדים, מיצחק רבין עד אלעד צורי. הערב התקיים באולם 'מלווי השיירות' בבית הפלמ"ח, ביום השנה ה-75 להכרזת עצמאות המדינה, 14/5/2023.
על שם החטיבה נקרא מחלף הראל שבכביש 1, ובערים רבות בישראל קיימים רחובות בשם "חטיבת הראל".
מפקדי החטיבה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | שם  | תקופת כהונה | הערות |
|  | יצחק רבין | אפריל–יוני 1948 | מפקד החטיבה במלחמת העצמאות. לימים הרמטכ"ל ה-7, שר הביטחון וראש ממשלת ישראל ה-5 |
|  | יוסף טבנקין | יוני 1948 – אוגוסט 1949 | מפקד החטיבה במבצע יורם, במבצע דני, במבצע ההר ובמבצע חורב |
|  | אליהו סלע ("רעננה") | ספטמבר–אוקטובר 1949 | ממלא מקום |
|  | חטיבה (מחוז) 10 | הוקמה מחדש בינואר 1950 |  |
|  | יהודה פריהר | ינואר 1950 – אוקטובר 1951 | עם הפסקות |
|  | שמעון יפתח | דצמבר 1950 – ינואר 1951 | ממלא מקום |
|  | שמעיה ברקת | אוקטובר–נובמבר 1951 | ממלא מקום |
|  | אתיאל עמיחי | נובמבר 1951 – אוקטובר 1953 | הפרדת חטיבת המילואים מהמחוז ינואר 1953 |
|  | שלמה חביליו | אוקטובר 1953 – אוקטובר 1954 | ממלא מקום |
|  | ברוך יצהר | אוקטובר 1954 – אפריל 1955 |  |
|  | שמואל גודר | מאי 1955 – אוקטובר 1956 | מפקד החטיבה במלחמת סיני, לימים תת-אלוף ומזכירו הצבאי של נשיא המדינה |
|  | ישראל טל | נובמבר 1956 – ינואר 1957 | קבלת פיקוד במלחמת סיני. |
|  | יהודה ואלך | ינואר 1957 – ספטמבר 1960 | הפך את החטיבה לממוכנת |
|  | ישראל כרמי | ספטמבר 1960 – יולי 1962 |  |
|  | אשר לוי | יולי 1962 – ינואר 1965 | לימים ראש מטה פיקוד הדרום |
|  | מנחם מרון | אפריל 1965 – מאי 1967 |  |
|  | אורי בן ארי | 1967-1969 | מפקד החטיבה בקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים |
|  | יעקב אבן | 1969–1973 | מחטיבה ממוכנת לחטיבת טנקים |
|  | אברהם ברעם | 1973–1974 | מפקד החטיבה במלחמת יום הכיפורים |
|  | ברוך הראל | 1974 |  |
|  | יעקב הדר | 1974–1975 |  |
|  | ג'קי חזקיה | 1975–1976 |  |
|  | חגי כהן | 1976–1977 |  |
|  | משה מלר | 1977–1980 |  |
|  | יצחק בריק | 1980–1982 | לימים נציב קבילות החיילים |
|  | אפרים לאור | 1982–1984 |  |
|  | יגאל אייל | 1984–1989 |  |
|  | אביגדור קליין | 1989–1991 | לימים קצין השריון הראשי |
|  | גלעד ידיד | 1991–1994 |  |
|  | אריה טסלר | 1994–1997 |  |
|  | גיא צור | 1997–1999 | לימים מפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה מפקד עוצבת סיני, ומפקד זרוע היבשה |
|  | יוסי תורג'מן | 1999–2002 | לימים ראש תורת חיל השריון |
|  | עפר צפריר | 2002–2003 | לימים קצין השריון הראשי |
|  | גדי יעקב | 2003–2005 | הוביל את אימוץ סמל החטיבה והמספר 10 |
|  | אילן לביא | 2005–2008 | לימים ראש מטה פיקוד צפון |
|  | איציק רונן | 2008–2012 | בתקופתו זכתה החטיבה בפרס הרמטכ"ל כחטיבה מצטיינת, ובפרס ראש אט"ל על מוכנותה למלחמה |
|  | אמיר אבשטיין | 2012–2014 | פיקד על החטיבה במבצע "צוק איתן", לימים קצין האיסוף הראשי וראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה |
|  | חגי עמר | 2014–2017 |  |
|  | אופיר זילברשטיין | 2017 – 12 באוגוסט 2019 |  |
|  | אלעד שוורץ | 12 באוגוסט 2019 – 13 באוקטובר 2021 |  |
|  | אלעד צורי | 13 באוקטובר 2021 – 14 ביוני 2023 |  |
|  | ערן שכטמן | 14 ביוני 2023 - 23 באוגוסט 2023 | ממלא מקום |
|  | איתמר מיכאלי | 23 באוגוסט 2023 - מכהן | מפקד החטיבה במלחמת חרבות ברזל |
לקריאה נוספת

עובד מיכאלי, מקרבות חטיבת הראל במלחמת השחרור : הקרבות על העיר ירושלים והגושים המערביים, תל אביב: המדור לידיעת הארץ בתנועה הקיבוצית, 1988
צביקה דרור, הראל – הקרב על ירושלים, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005
יואב הרפז, דרך אש - הגדוד החמישי של הפלמ"ח במלחמת העצמאות, תל אביב: הוצאת מערכות, 2008
אלישיב שמשי, נוע כבר, לכל הרוחות!" על מהירות בשדה הקרב, הוצאת מערכות ומודן, 2011, עמ' 49–66 - הפרק מתאר את לחימת החטיבה בחזית הירדנית במלחמת ששת הימים
עופר רגב, חצי הדרך לקהיר: סיפורו של גדוד השריון 106 במלחמת יום כיפור, בהוצאת ותיקי הגדוד, 2012
מאיר פינקל, הפקת לקחים ברמה הטקטית במלחמת העצמאות - חלון לשני דפוסי ארגון צבאי, בתוך: מלחמה המעצבת הראשונה - שבעה מאמרים במלאת שבעים שנה למלחמת העצמאות, מודן, משרד הביטחון וצה"ל/המחלקה להיסטוריה, 2018, עמודים 113–150
הערות שוליים

↑   אנשי הרבנות הצבאית איתרו שרידי גופות של לוחמי פלמ"ח שנפלו בגבעת הרדאר במלחמת העצמאות. יומני כרמל, פברואר 1968 (התחלה 0:28)
↑  'שוב נשוב אליו': על קורותיה וסמליותה של אנדרטת הראל בגבעת הרדאר, קתדרה 153, תשרי תשע"ה, עמ' 156-125
↑  מיכאל יעקובסון, האנדרטה לחטיבת הראל בגן סאקר, באתר Xnet‏, 26 באפריל 2011
↑  מיכאל יעקובסון: אחרי 65 שנה: אנדרטה לחללי חטיבת הראל נחנכה בגן סאקר, באתר Xnet‏, 16 ביוני 2013
↑  יואב זיתון, "מקרבות 48' לקרבות העצמאות היום": הפשיטה של חטיבת הראל בעזה - והתשתיות שאותרו והושמדו | תיעוד, באתר ynet, 12 בנובמבר 2023
↑  טקס חנוכת האנדרטה למורשת חטיבת 'הראל' לדורותיה - 16/4/2023 - יום השנה הלועזי ה-75 להקמתה - פארק העוצבות המשוריינות, יד לשריון, לטרון
↑  ערב להוקרת מפקדי חטיבת 'הראל' לדורותיה (1948-2023) - 14/5/2023, בית הפלמ"ח
↑  חטיבה 10 - החטיבה הממוכנת הראשונה, יד לשריון - אתר ההנצחה והזיכרון של חיל השריון למורשת הגבורה והרעות
↑   ערן שכטמן סמח"ט הראל נכנס לתפקיד ממלא מקום מח"ט הראל, באתר צה"ל, 21 ביוני 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584141505171  LCCN: n2012003892   WorldCat (עם LCCN): n2012-003892 
מחסום ערבי בשער הגיא נגד שיירות יהודיות
שלט הנצחה ללוחמי חטיבת הראל של הפלמ"ח, בשער ציון
אנדרטת חטיבת הראל בבית הקברות הצבאי בקריית ענבים, בעיצוב מנחם שמי (ששכל את בנו אהרן (ג'ימי) שמי, מאנשי חטיבת הראל)
הכנות לטקס 20 שנה לחטיבת הראל עם מארגן הטקס יהודה אילן, יצחק רבין, ראש עיריית ירושלים טדי קולק, יגאל אלון ואלוף פיקוד מרכז רחבעם זאבי.
זחל"ם הפיקוד של חטיבת הראל במלחמת ששת הימים. במרכז: אל"ם אורי בן-ארי' מימין קמ"ן רס"ן חגי מן, סמח"ט אלדד אבידר. מאחורי המח"ט קצין הקשר (מכשיר הקשר בידו) עמינדב, בקצה השמאלי קצין אג"ם פנקס מורדכי (מוטקה)
טבלת הנצחה ב"יד אסא" ללוחמי חטיבת הראל שנפלו במקום במלחמת ששת הימים
אנדרטת חטיבת הראל בגבעת הרדאר בתכנון אריה שרון ואלדר שרון
אנדרטת הראל פלמ"ח במחלף הראל
חזית האנדרטה למורשת חטיבת 'הראל' לדורותיה
סמל חטיבת הראל באנדרטת החטיבה בגבעת הרדאר
סמל הפלמ"ח באנדרטת חטיבת הראל בגבעת הרדאר
גב האנדרטה למורשת חטיבת 'הראל' לדורותיה
אצטדיון דפרטמנטל ליברטד

| --- | --- |

אצטדיון דפרטמנטל ליברטד
 מיקום:  פאסטו, קולומביה
 קואורדינטות:  1°11′53″N 77°16′39″W﻿ / ﻿1.198011°N 77.277608°W﻿ / 1.198011; -77.277608
 תקופת הפעילות:  1954–הווה (כ־71 שנים)
 שופץ:  2000, 2006–2007
 בעלים:  מחוז נריניו
 משטח:  דשא
 קבוצות:  דפורטיבו פאסטו
 מושבים:  28,000
 he
 
אצטדיון דפרטמנטל ליברטד (בספרדית: Estadio Departamental Libertad) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר פאסטו שבקולומביה ומכיל כ-25,000 מקומות. הוא משמש כאצטדיונה הביתי של קבוצת דפורטיבו פאסטו. כמו כן, משמש גם לאירועים תרבותיים וספורטיביים ונמצא בבעלותו של מחוז נריניו.
האצטדיון נפתח בשנת 1954 בשם "13 ביוני", ושלוש שנים מאוחר יותר, לאחר נפילתו של הדיקטטור רוחאס פינייה, שונה שמו של האצטדיון ל"ליברטד" (חופש). האצטדיון עבר שיפוץ והרחבה עד לכדי 28,000 מקומות, לקראת השתתפותה של דפורטיבו פאסטו בגביע ליברטדורס 2007.