stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכאל ליאני
הערות שוליים

↑  JESSICA STEINBERG, Photographer highlights queer love and families on Pride month, Times of Israel
↑  תומר אלדובי, ‏"כל פיסת גוף שאני חושף בתמונות מנומקת", באתר ‏מאקו‏, 22 בנובמבר 2019
↑  About Michael Liani, קרן התרבות אמריקה-ישראל
↑  Isaac de Castro, A Labor of LGBTQ Love, www.jewcymag.com (באנגלית)
↑  Michael Liani, Saatchi Art (באנגלית)
↑  Bustan Al-Hubb, Secret Tel Aviv (באנגלית אמריקאית)
↑   נעמה ריבה, רוצים לברוח ואין לאן: יצירותיו של מיכאל ליאני תואמות את רוח התקופה, באתר הארץ, 5 בינואר 2021
↑   גלעד מלצר, לצאת לחופשה בלי דעות קדומות, באתר הארץ, 24 בפברואר 2021
↑  מיכאל ליאני, באתר www.herzliyamuseum.co.il
↑  UCLA Department of Art | Exhibitions, web.archive.org, ‏2017-04-29
↑  KHG, zwischen körpern_Videoarbeiten, Kleine Humboldt Galerie, ‏2021-03-13 (ב־)
↑  reGeneration4 - Photo Elysée, elysee.ch (ב־)
↑  הוכרזו הזוכים בפרסי שר התרבות והספורט לשימור ולטיפוח תרבויות ישראל ע"ש יצחק נבון, באתר משרד התרבות והספורט, ‏2022
↑  זוכי פסטיבל הקולנוע ירושלים 2021, באתר Jerusalem Film Festival
↑  משרד התרבות והספורט הכריז על הזוכים בפרסי האמנות הפלסטית, באתר ערב רב Erev Rav, ‏2019-01-02
↑  רעות ברנע, "בעבודות שלי אני מושך לאנשים בחולצה, שיתקרבו", באתר כלכליסט, 28 בפברואר 2021
↑  זוכי-ות פסטיבל דוקאביב 2019, באתר איגוד הבמאיות והבמאים, ‏2019-05-30
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010362868205171  MusicBrainz: 73392f74-bedc-4eed-8f53-52666dfdc26a  VIAF: 89163510349710931218   WorldCat (עם VIAF): 89163510349710931218
יוסף אופטושו

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1886 מלאווה, פלוצק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  7 באוקטובר 1954 (בגיל 67) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Yosef Meir Opatowski 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית קברות מאונט כרמל 
 שפות היצירה:  יידיש, עברית 
 סוגה:  רומן קצר 
 
אופטושו
יוסף אוֹפָּטוֹשׁוּ (ביידיש: אָפאַטאָשו; באנגלית: Joseph Opatoshu) הוא כינויו הספרותי של יוסף מאיר אופטובסקי (ג' חנוכה תרמ"ז, 24 בדצמבר 1886, מלאווה, פולין הקונגרסאית (האימפריה הרוסית) – יום כיפור תשט"ו, 7 באוקטובר 1954, ניו יורק), סופר ועיתונאי יידיש, מגדולי ספרות היידיש של המחצית הראשונה של המאה העשרים.
ביוגרפיה

אופטושו נולד במלאווה שבפולין הקונגרסאית (בשליטת האימפריה הרוסית) בשנת 1886. משפחתו הייתה משפחה חסידית, אולם אביו, משכיל עברי, שלח את יוסף ללמוד בבתי ספר רוסיים ופולנים, בין היתר בבית הספר למסחר בוורשה. אופטושו גילה נטייה ללימודי הנדסה, ונסע בשנת 1905 לנאנסי שבצרפת, להשלים לימודי הנדסה בפוליטכניון. מחמת מחסור באמצעים הפסיק את לימודיו בצרפת וחזר לפולין. בשנת 1907 היגר לניו יורק בארצות הברית, ושם השלים את לימודי ההנדסה שלו.
בשנת 1910 נדפס סיפורו הראשון בעיתון יידיש בניו יורק, ועם פרסום יצירות נוספות בכתבי עת ובעיתוני היידיש בארצות הברית, התמסר אופטושו לפעילות ספרותית. בסך הכול כתב אופטושו למעלה משבעים כרכים של סיפורים ורומנים ביידיש, ויצירותיו היו מפורסמות וידועות בכל רחבי העולם היהודי דובר היידיש. מקצת מיצירותיו תורגמו לאנגלית ולעברית.
יוסף אופטושו נפטר בניו יורק בשנת 1954, ונטמן בבית הקברות הישן של ה"אַרבעטער-רינג", לצדם של שלום עליכם, יהואש ואחרים.
על שמו של אופטושו נקרא רחוב בקריית שלום בדרום תל אביב.
אוסף של שמו שמור בספרייה הלאומית.
יצירתו

ביצירתו מרד אופטושו בגישה הלא-כוחנית האופיינית לסיפורת היידיש של ימיו. בהשפעת הסופר העברי מיכה יוסף ברדיצ'בסקי חשף ציבורים שלא תוארו עד אז בספרות: אנשי שוליים ואנשי סמטאות, יהודים חזקים שלא חששו להשתמש בכוחם. גישתו זו ניכרת כבר בספרו הראשון, "רומן של גנב סוסים וסיפורים אחרים", שנדפס בשנת 1917. הריאליזם של כתיבתו, בתקופת כתיבתו הראשונה, הושפע מסופרי הריאליזם הגדולים, הרוסים והסקנדינבים.
בשנות העשרים הרבה יוסף אופטושו לכתוב רומנים וסיפורים היסטוריים, מחיי יהדות פולין. הידוע בהם הוא הטרילוגיה "ביערות פולין" (1921), שהוא רומן רחב יריעה המתאר את חסידות מזרח אירופה בשקיעתה. 
הטרילוגיה הופיעה בעברית באותה שנה בתרגומו של מרדכי ליפסון, ובאנגלית בתרגומו של יצחק גולדברג בשנת 1938.
מאמצע שנות העשרים ואילך נתן אופטושו מכוחו גם לתיאור חברת המהגרים היהודית באמריקה. ובהם הרומן "המרקדת". כמו כן כתב על קהילות יהודיות בהן ביקר ברחבי העולם. בין היתר נסע וכתב על קהילות ארץ ישראל, ברית המועצות, דרום אמריקה ופולין ארץ הולדתו.
בתקופת חייו האחרונה חזר אופטושו לכתיבת רומנים היסטוריים מההיסטוריה של עם ישראל, בהם "המרד האחרון" (1948), על ימי מרד בר כוכבא ורבי עקיבא.
בשנת 1971 יצא לאור סרט המבוסס על סיפורו "רומן של גנב סוסים" (ראמאן פון א פערד גנב). את התסריט כתב בנוֹ, השחקן דוד אופטושו (אנ') וביים אברהם פולונסקי. בין כוכבי הסרט יול ברינר בתפקיד קפטן סטולוף, אלי וולך בתפקיד קיפקה, ג'יין בירקין בתפקיד נעמי, ודוד אופטושו בתפקיד שלוימה קרדניק.
יצירתו > ספריו בתרגום עברי

מורים, תרגם: מ"ל ליפסון, ניו יורק תרע"ח
מיתת כושי, תרגם: מ"ל ליפסון, ניו יורק 1920
ביערות פולין, תרגם: מ"ל ליפסון, 1921
יום ברגנשפרוק, תרגם: דב סדן, 1943
בצל הדורות, תרגם: מנשה לוין, 1945
אנשים וחוצות, תרגם: ד"ב מלכין, 1945
דרי מטה, תרגם: ד"ב מלכין, 1947
חורבן פולין, תרגם: מ"ל ליפסון, ניו יורק 1947
המרד האחרון; ר' עקיבא, תרגם: אשר בן-ישראל, 1948
בר-כוכבא, תרגם: אשר בן-ישראל, 1953
מאה סיפור וסיפור, תרגם: דב סדן, 1955, מרחביה, הקיבוץ הארצי, השומר הצעיר (ספרית פועלים לכל).
הערות שוליים

↑  ארכיון אוסף יוסף אופטושו, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266280005171  PLWABN: 9810600179505606  BnF: cb13990657m (data)  CiNii: DA14224786  GND: 11911853X  ISNI: 0000 0001 0939 8180  LCCN: n84056605  LNB: 000249054  NKC: js2012725681  NLA: 35399743  NTA: 11069547X  RERO: 02-A000124936  SELIBR: 81735  SNAC: w6zp53jq  SUDOC: 147027330  Trove: 939264  VIAF: 120740329   WorldCat (עם VIAF): 120740329
נולדתי לשלום

| --- | --- |

 סינגל בביצוע סקסטה
 יצא לאור:  1979
 שפה:  עברית
 כתיבה:  עוזי חיטמן
 לחן:  עוזי חיטמן
"נולדתי לשלום" הוא שיר שכתב והלחין עוזי חיטמן, ובוצע על ידי להקת "סקסטה". השיר יצא לאור בשנת 1979.
רקע

את השיר כתב עוזי חיטמן לרגל הולדת בנו עידו, בעת שהתנהל המשא ומתן שלפני חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים.
השיר מבטא את השאיפה לשלום, כשבאותה עת טרם חתמה מדינת ישראל על הסכם שלום עם אחת ממדינות ערב.
השיר בוצע בפסטיבל הזמר והפזמון על ידי להקת "סקסטה", על אף שחברות הלהקה כלל לא היו מעוניינות לשיר את השיר, מאחר שהוא היה מנוגד לקו המוזיקלי שלהן, והגיע למקום הרביעי. חיטמן הקליט אף הוא את השיר שיצא בשנת 1979 במסגרת אלבום אוסף משיריו, שנקרא בשם "נולדתי לשלום".
במצעד בפזמונים העברי השנתי לשנת תשל"ט (1979) של רשת ג' הגיע השיר למקום התשיעי, ובמצעד השנתי של גלי צה"ל הגיע השיר למקום ה-22.
בשנת 1994 הוציא חיטמן את האלבום "עוזי שר חיטמן" ובו גרסה נוספת לשיר, שהכילה בנוסף למילים הקיימות גם בית נוסף בערבית.
הערות שוליים

↑  דינה חלוץ, נולדתי לקאמבק שעוד יגיע: להקת סקסטה חוגגת 40 שנה להיווסדה, באתר Xnet‏, 28 באפריל 2020
↑  מרב יודילוביץ', עוזי חיטמן הלך לעולמו, באתר ynet, 17 באוקטובר 2004
וולסינג מתילדה

| --- | --- |

כתב היד המקורי של תווי השיר שרשמה כריסטינה מקפרסון
 סינגל
 יצא לאור:  1903 
 סוגה:  בלדת בוש 
 שפה:  אנגלית 
 כתיבה:  בנג'ו פטרסון 
 לחן:  כריסטינה מקפרסון 
 
וולסינג מתילדה הוא שיר העם האוסטרלי הידוע ביותר. יש המכנים אותו ההמנון הבלתי רשמי של אוסטרליה. זוהי בלדה שנכתבה בידי המשורר האוסטרלי בנג'ו פטרסון (אנ') בשנת 1895 ויצאה לאור ב-1903. לעומת זאת יש דעות שונות באשר למקורו של הלחן. אחת הדעות אומרת כי פטרסון התאים את המלים ללחן העממי הסקוטי Craigeelee, ואילו את התווים רשמה כריסטינה מקפרסון. השפה ששימשה את פטרסון רוויה בסלנג אוסטרלי המצריך פרשנות כדי להבין את השיר.
תוכן השיר

השיר מספר את סיפורו של נווד (swagman) שחנה לו בסבך ליד בילבונג (billabong) בצילו של עץ הקוליבה (coolibah). תוך כדי המתנה לרתיחת המים בקופסת הפח שלו (billy) הוא שר את המלים "מי יבוא לנדוד אתי עם הצרור שעל גבי". הצרור (swag) ותוכנו הוא כל רכושו. לנדוד או להתגלגל בדרכים באופן זה מכונה Waltzing Matilda כאשר waltzing מקורה, אולי, מן הגרמנית מריקוד הוואלס המתגלגל (Waltzer). המילה שהתחבטו ביותר בפירושה היא מתילדה. אין הכוונה כאן לשמה של אישה, אך ייתכן שהשם הנשי מתילדה ניתן בהשאלה לצרור העטוף ביריעת בד או מעיל, על ידי אותם נוודים גברים שדימו כך להנעים להם את בדידותם.
בחלקו השני של השיר מופיע תיש בר (jumbuck) שבא לשתות ממי האגם. הנווד קופץ על המציאה ודוחפו לתרמילו (tuckerbag), אלא שלפתע הופיע כפרי אוסטרלי (squatter) ושלושה שוטרים (trooper). בראותו אותם קופץ הנווד אל מי האגם וטובע כשהוא צועק כי לעולם לא יתפסוהו חי. הוא אינו מוותר על החופש המוחלט שלו. ואם תעברו ליד אותה שלולית תוכלו לשמוע עדיין את קולה של רוחו.
התייחסויות

שירו של זמר הפולק האוסטרלי אריק בוגל "And the Band Played Waltzing Matilda", "והתזמורת ניגנה וולסינג מתילדה", שמתאר את קרב גליפולי על כל זוועותיו מנקודת מבט של החייל הפשוט, ומסתיים בפזמון של השיר המקורי. השיר שנכתב ב-1971 בעת מלחמת וייטנאם, נתפס גם כביקורת נגדה ונגד המשך השתתפות האוסטרלית בה. במשך השנים אומנים רבים ביצעו את השיר, בהם ג'ואן באאז, הדבלינרס, ג'וני לוגן, ו-The Pogues. יובל בן עמי תרגם אותו לעברית ושר אותו.
שירו של המוזיקאי האמריקאי טום וייטס Tom Traubert's Blues, העוסק באלכוהוליזם, שואב מהשיר וולסינג מתילדה - והוא אף מכונה בטעות לעיתים "Waltzing Mathilda".
השיר הישראלי ולס עם מתילדה, שנכתב על ידי יהונתן גפן, הולחן על ידי רמי פורטיס וברי סחרוף, ובוצע על ידי השלושה, נכתב בהשראת השיר וולסינג מתילדה.
לקריאה נוספת

Roff Smith, Photographs D.A. Harvey, Australia's Bard of the Bush, National Geographic Magazin, August 2004, pp. 2-29.
הערות שוליים

↑  מילות השיר באתר של אריק בוגל
↑  The band played Waltzing Matilda, בערוץ היוטיוב של יובל בן עמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009950611305171  GND: 7585622-0  LCCN: n84089516  MusicBrainz work: a1179085-897e-4963-b38b-6b2c4d2022c1  NLA: 35114806  VIAF: 315561021   WorldCat (עם VIAF): 315561021 
מנגינה של השיר
ויקטור קורצ'נוי

| --- | --- |

 לידה:  23 במרץ 1931 סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 פטירה:  6 ביוני 2016 (בגיל 85) ווהלן, שווייץ 
 הישג בולט:  התמודד על תואר אלוף העולם בשנות ה-70–80, היה מס' 1 בעולם בשנת 1965
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן
 מד כושר מרבי:  2695 (ינואר 1979)
 השכלה:  מכון המדינה להיסטוריה בסנקט פטרבורג, גימנסיה של סנט אנה 
 מקצוע נוסף:  סופר 
 מדינה:  ברית המועצות, שווייץ
 פרסים והוקרה:  אוסקר השחמט (1978)  מאסטר מוסמך לספורט של ברית המועצות 
 
ויקטור לבוביץ' קורצ'נוי (ברוסית: Ви́ктор Льво́вич Корчно́й; ‏ 23 במרץ 1931 – 6 ביוני 2016) היה שחמטאי יהודי, רב-אמן בינלאומי בשחמט, מאלופי ברית המועצות בשחמט ומהמועמדים לאליפות העולם, וחבר הנבחרת האולימפית של ברית המועצות. הוא חבר בהיכל התהילה העולמי של השחמט (אנ').
קורצ'נוי נחשב לאחד מהשחקנים הגדולים במחצית השנייה של המאה ה-20 (ואף היה ראשון בעולם לפי מד כושר לזמן קצר).
ילדות

ויקטור נולד בלנינגרד. אמו הייתה פסנתרנית יהודייה מאוקראינה ואביו ממוצא פולני קתולי.
ילדותו של קורצ'נוי הייתה קשה ומלאת מחסור כמו זו של ילדים רבים בשנות המלחמה. הוא נולד ב-1931, וכאשר היה בן 10 בלבד התחיל המצור הכבד על לנינגרד, כחלק ממבצע ברברוסה. ויקטור נרשם למועדון השחמט של לנינגרד בשנת 1944, במקביל לחוג אוריינות ופסנתר. אף על פי כן, כישרונו האמיתי היה טמון בשחמט, וכבר בגיל צעיר החל להיות יריב קשה למרבית שחקני המועדון. בעומק מחשבתו ניתן לצפות בעמדה הבאה, שיצאה ממשחקו עם חבר בכיר במועדון:
בעמדה מסובכת זו, קורצ'נוי המשיך עם הקרבת צריח 13..צ:ה2!! ולאחר מספר מסעים זכה להפעלת כליו בצורה מיטבית ולכניעת יריבו.
תחילת הקריירה

לאחר המלחמה, ניתנה לקורצ'נוי הזדמנות להתאמן אצל מאמנים גדולים כמו אנדריי באטוייב וולדימיר זאק, שאימנו גם אלופי עולם כגון בוטביניק וספאסקי.
אליפות ברית המועצות עד גיל 18
בשנת 1947, בהיותו בן 16, זכה קורצ'נוי באליפות ברית המועצות עד גיל 18 עם תוצאה של 11.5/15, לאחר שניצח שחקנים כוולדיסלב שיאנובסקי.
שנות ה-50 וקבלת תואר רב אמן
לאחר שסיים במקום השני באליפות לנינגרד הפתוחה ב-1950 עם תוצאה של 9/13, ניתן לקורצ'נוי תואר אמן שחמט סובייטי. 4 שנים לאחר מכן, בשנת 1954, קיבל תואר אמן בינלאומי מפיד"ה. במקביל, המשיך ויקטור להתחרות באליפות ברית המועצות, אך לא הצליח לזכות בה. ב-1956 קיבל את התואר הנחשק רב-אמן מפיד"ה.
אליפויות ברית המועצות בשנות ה-60
קורצ'נוי זכה לראשונה באליפות ברית המועצות בשנת 1960, כאשר סיים עם תוצאה של 14/19, חצי נקודה מעל הרב-אמן פטרוסיאן. במשחק שהביא לו את הזכייה, שיחק מול הרב-אמן יפים גלר.
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "USSR Championship"]
[Site "Leningrad URS"]
[Date "1960.02.22"]
[Round "18"]
[White "Efim Geller"]
[Black "Viktor Korchnoi"]
[Result "0-1"]
[EventDate "1960.??.??"]
[ECO "B03"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "70"]
1. e4 Nf6 2. e5 Nd5 3. d4 d6 4. c4 Nb6 5. f4 Bf5 6. Nc3 dxe5 7. fxe5 e6 8. Nf3
Be7 9. Be2 O-O 10. O-O f6 11. Bf4 Nc6 12. exf6 Bxf6 13. d5 Na5 14. Ne5 Bxe5 15.
Bxe5 Naxc4 16. Bxc4 Nxc4 17. Bxg7 Ne3 18. Qe2 Nxf1 19. Bxf8 Nxh2 20. Bc5 Ng4 21.
dxe6 Qh4 22. e7 Qh2+ 23. Kf1 Qf4+ 24. Kg1 Re8 25. Qf3 Qh2+ 26. Kf1 Qh5 27. Qd5+
Kg7 28. Qd4+ Kg6 29. Ne2 Qh1+ 30. Ng1 b6 31. Qd8 Nf6 32. Ba3 Be4 33. Qd2 c5 34.
b4 c4 35. b5 Bd3+ 0-1
לאחר פתיחת אלייכין (פתיחה שלא הייתה פופולרית באותם ימים), המשחק הפך להתקפי אחרי 13.ד5. קורצ'נוי יזם התקפה בצד המלך של גלר והצליח, לבסוף, לכפות הפסד על יריבו החזק.
קורצ'נוי זכה באליפות ברית המועצות גם ב-1962, 1964, 1965 והציב עצמו בתור שחמטאי מוביל בברית המועצות. באותם ימים החל חקר תיאורתי של פתיחות שחמט, בפרט פיתח וריאציה חדשה בפתיחת קארו-קאן (אשר נקראת על שמו, וריאציית קורצ'נוי). קורצ'נוי נודע אז כאחד השחקנים החזקים בעולם.
תחרות המועמדים 1962
תחרות המועמדים הראשונה של קורצ'נוי החלה ב-1962, שם התמודד קורצ'נוי על הזכות לאתגר את אלוף העולם המכהן, מיכאיל בוטביניק. הוא ניצח בתחרות העל אזורית בסטוקהולם ועבר לגמר, שם לא הצליח להעפיל לאליפות העולם וסיים עם התוצאה 13.5/27, אשר הקנתה לו את המקום החמישי מבין שמונת המשתתפים בגמר. במהלך התחרות ניצח את בובי פישר, שיהפוך בעתיד לאלוף עולם בעצמו. בתחרות המועמדים ניצח פטרוסיאן, אשר העפיל לאליפות העולם נגד בוטביניק וזכה בה לבסוף.
תחרות המועמדים 1968
קורצ'נוי עבר לתחרות המועמדים לקראת אליפות העולם 1969 אחרי קבלת מקום שלישי בתחרות האזורית שנערכה בטביליסי (עם תוצאה של 12/20). לאחר מכן, המשיך עם תוצאה טובה מאוד של 14/22 וקיבל מקום שני בתחרות העל-אזורית, שבה ניצח רבי-אמנים חזקים כמיכאיל טל וסמואל רשבסקי. לאחר מכן התמודד בגמר תחרות המועמדים נגד ספאסקי, שניצח את קורצ'נוי עם תוצאה של 6.5/10. ספאסקי עבר לגמר אליפות העולם וניצח את אלוף העולם המכהן, פטרוסיאן.
אליפויות העולם

אליפות העולם 1978
קורצ'נוי העפיל לאליפות העולם בשנת 1978 אחרי שניצח בתוצאות מדהימות את פולוגייבסקי וספאסקי בחצי הגמר ובגמר (בהתאמה). הסתמן שלאליפות העולם יתווסף הפעם גוון פוליטי, שכן קורצ'נוי הבורח הטרי מברית המועצות ייצג את המערב נגד נציג ברית המועצות, אנטולי קרפוב. המשחקים התקיימו בבגיו, בפיליפינים. יש לציין שקורצ'נוי הטוען לכתר היה בן 47, גיל מרשים ביחס לרמות שוויקטור היה בהן. באליפות זו, מי שהגיע ראשון ל-6 ניצחונות ניצח.
המשחקים היו מלאים בדרמה והאשמות אבסורדיות מ-2 הצדדים. באחד המשחקים הראשונים, האשים קורצ'נוי את האדם שהביא לקרפוב יוגורט בביצוע סימן כלשהו, שייתכן שעזר לקרפוב לבצע מהלך. מנגד, קרפוב האשים את קורצ'נוי בקבלת מסרים סודיים דרך רמקולים בכיסא שישב בו. הכיסא אף הובל לבית החולים הקרוב ובוצעה בו בדיקת רנטגן, בה הוכח שהטענה שגויה. ישנה טענה לפיה בחובצה שהובאה לקרפוב היו סמים ממריצים.
במשחק הבא, המשחק ה-11 באליפות העולם, ביצע קורצ'נוי הפעלה מהירה במיוחד של כליו וניצח את המשחק.
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Karpov - Korchnoi World Championship Match"]
[Site "City of Baguio PHI"]
[Date "1978.08.10"]
[Round "11"]
[White "Viktor Korchnoi"]
[Black "Anatoly Karpov"]
[Result "1-0"]
[EventDate "?"]
[ECO "A07"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "100"]
1. g3 c5 2. Bg2 Nc6 3. e4 g6 4. d3 Bg7 5. f4 d6 6. Nf3 Nf6 7. O-O O-O 8. c3 Rb8
9. Qe2 Ne8 10. Be3 Nc7 11. d4 cxd4 12. cxd4 Bg4 13. Rd1 d5 14. e5 Qd7 15. Nc3
Rfc8 16. Qf1 b5 17. h3 Bxf3 18. Bxf3 b4 19. Bg4 e6 20. Na4 Na5 21. Nc5 Qe8 22.
Be2 Nb7 23. Nxb7 Rxb7 24. Rdc1 Qd7 25. Rc2 b3 26. axb3 Rxb3 27. Qc1 Rb7 28. Ba6
Rcb8 29. Bxb7 Rxb7 30. Ra3 h6 31. Rac3 Nb5 32. Rc8+ Kh7 33. R2c6 f6 34. Kg2 Qf7
35. Qc2 a5 36. g4 fxe5 37. fxe5 a4 38. Ra8 Na7 39. Ra6 Qe7 40. Rxa4 Rc7 41. Qb3
Nc6 42. Ra1 Nb4 43. Rc1 Rc4 44. Rb8 Rxc1 45. Bxc1 Qc7 46. Rxb4 Qxc1 47. Qd3 h5
48. Rb6 Bh6 49. gxh5 Qg5+ 50. Qg3 Qd2+ 1-0
במשחק זה, קרפוב טעה במהלך ה-25. ב-3, ולאחר מכן צ:ב-3, איפשרו לקורצ'נוי להתקיף את הפרש של קרפוב על ידי מהג1, ולאחר מכן לזכות בטיב. המשחק נמשך וקורצ'נוי הפיק את המיטב ממצבו, ואילץ את קרפוב להיכנע במסע ה-50.
האליפות נמשכה 3 חודשים, עד שלבסוף הפסיד קורצ'נוי במשחק ה-32. לפני המשחק התוצאה הייתה 5-5, ובכך קרפוב השיג את ניצחונו השישי. לאחר האליפות קרפוב חזר כגיבור לאומי לארצו, אך המשפחה של קורצ'נוי עדיין אולצה להישאר בברית המועצות.
אליפות העולם 1981
קורצ'נוי קיבל הזדמנות לשחק בתחרות המועמדים לקראת אליפות העולם ב-1981 בגלל הפסדו לקרפוב בגמר אליפות העולם הקודמת. הוא ניצח 2 מיריביו הוותיקים, פטרוסיאן ופולוגייבסקי, ולאחר מכן ניצח את רב האמן הגרמני רוברט היבנר בגמר תחרות המועמדים. דבר זה נתן לקורצ'נוי את הכרטיס לאליפות העולם ב-1981, נגד יריבו באליפות הקודמת, אנטולי קרפוב.
אליפות זו התקיימה במראנו, איטליה, והייתה מתוחה כמו האליפות הקודמת, בעיקר על רקע החזקת משפחתו של קורצ'נוי בברית המועצות. בשנת 1980, גויס בנו של ויקטור, איגור קורצ'נוי, לצבא האדום בכפייה. כאשר סירב לשרת נשלח למחנה עבודה לשנתיים, והשתחרר ב-1982.
אליפות זו הייתה מהירה ומכריעה הרבה יותר מקודמתה. קרפוב ניצח עם תוצאה של 6-2 לאחר 18 משחקים בלבד, בניגוד לאליפות הקודמת שכללה 32 משחקים. אירוע זה נודע בכינוי "הטבח במראנו".
לאחר אליפויות העולם

הופעות בתחרויות מועמדים
לאחר ההפסד השני לקרפוב באליפות העולם ב-1981, המשיך קורצ'נוי להופיע על במת השחמט ברמות הגבוהות ביותר, אך לא הצליח לאיים על מעמדו של אלוף העולם. בחצי הגמר של תחרות המועמדים ב-1983 התמודד נגד קספרוב, הפסיד לו עם תוצאה של 4-7 ולא קיבל את ההזדמנות לשחק באליפות העולם ב-1984.
בתחרות המועמדים של 1986 לא הצליח להגיע לשלבים הסופיים של התחרות. בתחרות המועמדים 1989 הפסיד ברבע הגמר לרב האמן האיסלנדי יוהאן היארטרסון עם תוצאה של 3.5-4.5. בתחרות המועמדים של שנת 1991 הגיע לחצי הגמר של התחרות, בה הפסיד לרב אמן יאן טימן עם תוצאה של 2.5-4.5.
קורצ'נוי לא הצליח להעפיל לתחרויות המועמדים הבאות, ובכך נגמר המסע שלו לניסיון לקבלת תואר אלוף העולם בשחמט, שנמשך מ-1962 עד 1991.
סופר
החל מ-2001, החל קורצ'נוי לפרסם ביוגרפיות וספרי שחמט, ביניהם ספר על סיומי צריחים וניתוח של פוליטיקה בברית המועצות והקשר שלה לשחמט.
אליפות העולם לותיקים 2006
ב-2006, ניצח ויקטור את אליפות העולם לותיקים ונהיה השחקן המבוגר ביותר שנכנס לטופ 100 העולמי בשחמט (בגיל 75).
סגנון משחק

ויקטור קורצ'נוי תואר רבות כ"ויקטור האיום", בשל סגנון משחקו הפרובוקטיבי. קורצ'נוי אהב להתגונן, בניגוד לשחקנים רבים המעדיפים להתקיף. הוא נהג להסתגר ולתת ליריבו לטעות ולהקריב, ולאחר מכן לנצל את הטעויות ולתקוף בעצמו. חשיבתו העמוקה, יכולות ההתגוננות והתקיפה שלו וההתמחות שלו בסיומים הפכה אותו ליריב קשה לכל רב אמן. קורצ'נוי נודע גם בעקשנותו ובכך ששיחק עד סוף ימיו למעשה, ושמר על רמות גבוהות למרות גילו.
חיים אישיים

אביו של קורצ'נוי נהרג במלחמת העולם השנייה כאשר קורצ'נוי היה בן 6. קורצ'נוי עצמו שרד, וקיבל תואר בהיסטוריה באוניברסיטת לנינגרד לאחר המלחמה. הוא נישא לאישה בשם בלה בשנת 1960, וזמן קצר לאחר מכן נולד בנם, איגור. דווח כי יחסיו עם בלה לא היו טובים במיוחד, וב-1982 התגרש ממנה. לאחר מכן, נישא שנית לפטרה ליובריק, שהייתה מנהלת המשלחת שלו באליפות העולם ב-1978.
בשנת 2012, דווח כי קורצ'נוי עבר שבץ מוחי, וכי ככל הנראה לא יחזור לשחק. לעומת זאת, חזר קורצ'נוי לשחק והתמודד מספר פעמים במשחקי ראווה נגד רבי אמנים אחרים. ויקטור נפטר ב-6 ביוני 2016, בווהלן שבשווייץ.
דוגמאות מתוך משחקיו > לבן: טיגראן פטרוסיאן    שחור:   ויקטור קורצ'נוי   לנינגרד 1946

הגנת סטונוול (אנ')
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "URS-ch U18"]
[Site "Leningrad URS"]
[Date "1946.07.??"]
[EventDate "?"]
[Round "6"]
[Result "1-0"]
[White "Tigran Vartanovich Petrosian"]
[Black "Viktor Korchnoi"]
[ECO "A94"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "45"]
1. d4 e6 2. Nf3 f5 {ההגנה ההולנדית, או הגנת סטונוול הייתה פתיחה חביבה על אלופי העולם אליכין ובוטביניק}
3. g3 Nf6 4. Bg2 d5 5. O-O Bd6 6. c4 c6 {במבנה זה הרעיון של השחור הוא להציב את הפרש ב-ה4, את המלכה (לאחר ההצרחה) להעביר דרך ה8 ל-ח5, לקדם את רגלי ז' ולהעביר את הצריח השחור ל-ו6 ומשם ל-ח6}
7. b3 O-O 8. Ba3 {מסע מפתיע! היינו מצפים מהרץ להתמקם ב-ב2 אך פטרוסיאן מזהה את הסכנה הטמונה ברץ השחור ומעדיף להחליף רצים}
Bxa3 9. Nxa3 Qe8 10. Nc2 {הלבן מחזיר במהירות את הפרש משולי הלוח למקום בו יכול להביא תועלת גדולה. באופן כללי אלוף העולם לעתיד דואג למקם את כליו במקומות שבהם יביאו תועלת מרבית, אם אפשר למקמם במרכז הלוח מה טוב, ועדיף אם תהיה להם ניידות טובה כך שיוכלו להשפיע על מהלך המשחק}
Qh5 11. Qc1 {הלבן מונע את המסע ז5 ומכין כניסה עתידית של המלכה לעומק טור ג'}
Ne4
12. Nce1 g5 13. Nd3 Nd7 14. Nfe5 Kh8 15. f3 Nd6 16. e4 Nf7
17. cxd5 Ndxe5 18. dxe5 cxd5 19. exd5 exd5 20. f4 Rd8 21. Qc7
b6 22. fxg5 Ba6 23. Nf4 1-0
במשחק זה כמה מסעים "מסתוריים" שמשחק פטרוסיאן גורמים להתמוטטות העמדה של קורצ'נוי. במשחק אסטרטגי עדין מביא פטרוסיאן את עמדת השחור לכזו שבה הכלים תלויים זה בזה לתמיכה והגנה. המלכה מגינה על הפרש שמגן על הצריח שמגן על הרגלי. פטרוסיאן  מפעיל לחץ בנקודות הקריטיות וקורצ'נוי נכנע במהירות.
הופעות באולימפיאדות השחמט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1966 | 1 עת | ברית המועצות |  | 10.5 מ-13 | 9+ 3= 1- | 80.8 | 1 קבוצתי, 1 אישי |
| 1968 | 3 | ברית המועצות |  | 11 מ-13 | 9+ 4= 0- | 84.6 | 1 קבוצתי, 1 אישי |
| 1970 | 3 | ברית המועצות |  | 11 מ-15 | 8+ 6= 1- | 73.3 | 1 קבוצתי, 3 אישי |
| 1972 | 2 | ברית המועצות | 2640 | 11 מ-15 | 8+ 6= 1- | 73.3 | 1 קבוצתי, 1 אישי |
| 1974 | 2 | ברית המועצות | 2670 | 11.5 מ-15 | 8+ 7= 0- | 76.7 | 1 קבוצתי, 3 אישי |
| 1978 | 1 | שווייץ | 2665 | 9 מ-11 | 7+ 4= 0- | 81.8 | 1 אישי |
| 1982 | 1 | שווייץ | 2635 | 8.5 מ-14 | 5+ 7= 2- | 60.7 |  |
| 1988 | 1 | שווייץ | 2595 | 7.5 מ-12 | 5+ 5= 2- | 62.5 |  |
| 1990 | 1 | שווייץ | 2630 | 7.5 מ-13 | 5+ 5= 3- | 57.7 |  |
| 1992 | 1 | שווייץ | 2585 | 5 מ-8 | 2+ 6= 0- | 62.5 |  |
| 1994 | 1 | שווייץ | 2615 | 7.5 מ-13 | 3+ 9= 1- | 57.7 |  |
| 2000 | 1 | שווייץ | 2632 | 6.5 מ-12 | 3+ 7= 2- | 54.2 |  |
| 2002 | 1 | שווייץ | 2634 | 8.5 מ-12 | 6+ 5= 1- | 70.8 |  |
| 2004 | 1 | שווייץ | 2601 | 5.5 מ-12 | 2+ 7= 3- | 45.8 |  |
| 2006 | 1 | שווייץ | 2611 | 6 מ-10 | 4+ 4= 2- | 60 |  |
התמודדויות

| שנה | מיקום | המתמודד השני | תוצאה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1956 | פרם | יורי קוטקוב | 3.5 מ-4 | ניצחון |
| 1965 | וורניאסקה בניה | סבטוזר גליגוריץ' | 1.5 מ-2 | ניצחון |
| 1968 | אמסטרדם | שמואל רשבסקי | 5.5 מ-8 | ניצחון |
| 1968 | מוסקבה | מיכאל טל | 5.5 מ-10 | ניצחון |
| 1968 | קייב | בוריס ספסקי | 3.5 מ-10 | הפסד |
| 1970 | לנינגרד | דוד ברונשטיין | 2 מ-7 | הפסד |
| 1971 | מוסקבה | יפים גלר | 5.5 מ-8 | ניצחון |
| 1971 | מוסקבה | טיגראן פטרוסיאן | 5.5 מ-10 | הפסד תואר אלוף העולם |
| 1971 | לנינגרד | אנטולי קרפוב | 3 מ-6 | תיקו |
| 1973 | זולינגן | רוברט היבנר | 4.5 מ-8 | ניצחון |
| 1973 | זולינגן | רוברט היבנר | 4.5 מ-8 | ניצחון |
| 1974 | אוגוסטה | אנריקה מקינג | 7.5 מ-13 | ניצחון |
| 1974 | אודסה | טיגראן פטרוסיאן | 3.5 מ-5 | ניצחון |
| 1974 | מוסקבה | אנטולי קרפוב | 11.5 מ-24 | הפסד |
| 1975 | טאלין | פאול קרס | 1.5 מ-2 | ניצחון |
| 1976 | הולנד | יאן טימן | 5.5 מ-8 | ניצחון |
| 1975 | צ'יאוקו | טיגראן פטרוסיאן | 6.5 מ-12 | ניצחון |
| 1975 | אביאן | לב פולוגייבסקי | 8.5 מ-13 | ניצחון |
| 1977 | בלגרד | בוריס ספסקי | 10.5 מ-18 | ניצחון |
| 1978 | בגיו | אנטולי קרפוב | 15.5 מ-32 | הפסד, סגן אלוף העולם |
| 1980 | וולדן | טיגראן פטרוסיאן | 5.5 מ-9 | ניצחון |
| 1980 | בואנוס איירס | לב פולוגייבסקי | 7.5 מ-14 | ניצחון |
| 1980 | מראן | רוברט היבנר | 4.5 מ-8 | ניצחון |
| 1981 | מרנו | אנטולי קרפוב | 7 מ-18 | הפסד, סגן אלוף העולם |
| 1982 | הילברסום | יאן טימן | 3 מ-6 | תיקו |
| 1983 | באד קיסינגן | לאיוש פורטיש | 6 מ-9 | ניצחון |
| 1983 | לונדון | גארי קספרוב | 4 מ-11 | הפסד |
| 1988 | סנט ג'ון | יוהאן חיאטרסון | 4.5 מ-8 | ניצחון |
| 1988 | ויק אם זהה | גאולה סקס | 4 מ-8 | תיקו |
| 1991 | בריסל | יאן טימן | 2.5 מ-7 | הפסד |
| 1995 | באר שבע | אלון גרינפלד | 3.5 מ-6 | ניצחון |
| 1995 | סין | קסה יון | 3 מ-4 | ניצחון |
| 2001 | דונצק | רוסלן פונומריוב | 4 מ-8 | תיקו |
הערות שוליים

‏
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263800505171  PLWABN: 9810602794905606  BIBSYS: 90079967  BnF: cb14047476k (data)  GND: 118565605  ISNI: 0000 0001 0921 8928  LCCN: n79063395  LNB: 000091409  NKC: xx0076042  NLA: 35280182  NTA: 068290063  SELIBR: 194139  SUDOC: 027528189  Trove: 895331  VIAF: 85798046   WorldCat (עם VIAF): 85798046 
הקטור רוסטו נגד ויקטור קורצ'נוי, 1960
קורצ'נוי (משמאל) נגד רשבסקי בתחרות המועמדים ב-1968
ויקטור קורצ'נוי, 1972
קורצ'נוי במהלך אליפות העולם ב-1981
ויקטור קורצ'נוי ב-2011
גרידלוק

הדמיה של גרידלוק בו מספר צמתים חסומים והתנועה לא יכולה להתקדם. המכוניות האדומות הן אלו שגורמות לגרידלוק בכך שעצרו  באמצע הצומת.
גרידלוק הוא סוג של עומס תנועה בצומת, שבו פקקי מכוניות חוסמים רשת שלמה של צמתים, דבר המביא את כל התנועה למצב של עצירה מוחלטת. המונח לקוח ממצב אפשרי בתכנון שתי וערב, שמאפשר לצמתים שנחסמים למנוע מהתנועה לזרום.
המושג משמש לעיתים בטעות גם כדי לתאר עומסי תנועה כבדים שבהם מהירות הנסיעה איטית מאוד. כמו כן, בשנים האחרונות השימוש במושג הורחב להצגת מצב שבו התנועה מגיעה לעצירה מוחלטת בגלל עומסים כבדים.