stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שכווי אורנים

| שכווי אורנים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
תת־משפחה:: שכווים
סוג:: שכווי אורנים
שם מדעי
 Falcipennis ‏אליוט, 1864

שכווי אורנים (שם מדעי: Falcipennis) הוא סוג של שכווי בינוני החי ביערות הצפוניים והמחטניים של אמריקה הצפונית ושל סיביר. סוג זה הוא קרוב משפחה רחוק של הסוג שכווי.
זכרי שכווים אלה מצויים על ענפי האורנים ועצי המחט של הטייגה בה הם חיים. הם בעלי צווארון שחור ענקי בעל נוצות שחורות-לבנות המזדקרות כמו קפלי עור ואותו בר יש לו מצד הזנב הקצר והקוצני. הכנפיים חומות, הלחיים שחורות ומעל הראש ישנה כיפה אדומה. השכווי מסתתר מאויבים שונים בין הסבכים ורק ברגע האחרון של הסכנה יעופף הרחק. הוא ניזון בעיקר מנצרים וממחטים צעירים אך יגוון גם בחרקים ובתולעים.
כמו מרבית השכווים, הזכרים מקושטים וגדולים בהרבה מהנקבות.
מינים

שכווי סיבירי (Falcipennis falcipennis)
שכווי האשוח (Falcipennis canadensis)
שכווי פרנקלין (Falcipennis franklinii)
תואר הפועל

תואר הפועל (באנגלית: Adverb, בספרדית: Adverbio) היא מילה שמשנה פועל, שם תואר או תואר הפועל אחר. תואר הפועל בדרך כלל מספק מידע אודות האופן, המקום, הזמן, התדירות, רמת הוודאות, וכו', כדי לענות על שאלות כגון איך?, מתי?, איפה?, כמה פעמים?, ובאיזה אופן?. מילים כמו "לאט", "בקול רם", "בזהירות", "במהירות", "בשקט" או "בעצב" הם כולם תוארי פועל.
יש הטוענים שתואר הפועל יכול לתאר משפט ואיבר תחבירי (כלומר פיסקה שהיא משפט מתוך משפט מאוחה או מחובר).[דרוש מקור]
נטען גם שתואר הפועל מתאר גם מילת יחס.[דרוש מקור] בעברית, אם מפרקים את מילית היחס מהתיאור, למשל את תואר הפועל במהירות שבתוך המשפט "רץ במהירות" אפשר לפרק למילית ב ולתיאור מהירות, ובמקרה זה מהירות מתארת את בְּ ושואלת על מילית זו "איך?".
דוגמאות לשימוש בתוארי פועל במשפטים

היא שרה בקול רם ("בקול רם" משנה את הפועל "שרה", ומספק מידע על אופן השירה)
עבדתי אתמול ("אתמול" משנה את הפועל "עבדתי", באופן המספק מידע אודות הזמן בו האדם עבד)
לעיתים קרובות אתה עושה טעויות ("לעיתים קרובות" משנה את הפועל " עושה טעויות", באופן המספק מידע אודות תדירות)
הוא ללא ספק עשה את זה ("ללא ספק" משנה את הפועל "עשה את זה", באופן המציין ודאות)
תוארי פועל יכולים לתאר שם תואר או תואר פועל אחר באופן הבא:
היא שרה בקול רם מאוד (תואר הפועל "מאוד" משנה את תואר הפועל "בקול רם")
דוגמאות לשימוש תואר הפועל לחלקי הדיבר שונים

תיאור של פועל: הילד רץ מהר. - מתאר איך רץ.
תיאור של שם תואר (כלומר: תיאור של שם תואר): הילד גבוה מאוד. - מתאר כמה גבוה.
תיאור (נוסף) של תואר הפועל: הילד רץ מהר מאוד. - מתאר כמה מהר (ומהר מתאר איך רץ).
דוגמאות למענה על שאלות תואר הפועל

איך? - הילד רץ מהר.
מתי? - הילד רץ אתמול.
איפה? - הילד רץ שם.
כמה פעמים? - הילד רץ פעמיים.
ובאיזה אופן? - הילד רץ בצליעה.
שיר מלר-ימגוצ'י

אין תמונה חופשית
שיר מלר־ימגוצ'י (נולדה ב-1964) היא אוצרת, המכהנת כאוצרת מוזיאון וילפריד לאמנות המזרח בקיבוץ הזורע וכן כאוצרת עצמאית.
קורות חיים

למדה אוצרות באוניברסיטת תל אביב. סיימה תואר שני בלימודי מוזיאולוגיה באוניברסיטת לייסטר בבריטניה.
מרצה בלימודי האוצרות של סמינר הקיבוצים ובאוניברסיטת תל אביב.
מכהנת בהתנדבות כמנהלת פורום החינוך של איגוד המוזיאונים ואיקו"ם ישראל.
פעילות אמנותית

את עבודתה כאוצרת החלה במעבדאדא במוזיאון ינקו־דאדא בעין הוד ב־1995, שם עבדה כרכזת חינוך.
מ־2006 היא אוצרת מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות המזרח בקיבוץ הזורע, שם היא פועלת לחיבור בין אמנים עכשוויים מאסיה לאמנים ישראלים שיוצרים בזיקה לאמנות המזרח הקרוב והרחוק.
בנוסף, פועלת מלר-ימגוצ'י כאוצרת עצמאית. היא אצרה, בין היתר, תערוכה בגלריה שלוש בתל אביב ב-2019, בה הוצגו עבודותיהם של האמנית טל אמיתי-לביא והאדריכל אמיר תומשוב. ב-2018 אצרה את "בינינו", תערוכה לכל המשפחה באגף הנוער במוזיאון ישראל.
ב-2019 אצרה תערוכה בשם "תהודת בית", בה הוצגו עבודות של בן זוגה, הפסל והמוזיקאי נובויה ימגוצ'י, בגלריה לאמנות ישראלית במרכז ההנצחה בקריית טבעון. ב-2021 אצרה ימגוצ'י תערוכה "להיות טיפה, להיות מים" בגלריה ע"ש אפטר-ברר במרכז האמנויות במעלות.
באוגוסט 2020 הייתה אוצרת-שותפה יחד עם האוצר ערן שביט בתערוכה בנושא זמן במוזיאון לאמנות האסלם.
בעיניה, התערוכה היא מקום לדיאלוג. "תמיד ריתק אותי הרעיון של תערוכה פעילה במוזיאון לאמנות - כיצד התערוכה יכולה להפוך למרחב חי המשתף את המבקר, וכיצד אמנות יכולה לקרב בין בני אדם. בבסיס תפיסתה האוצרותית עומדת חווית המבקר והרחב התודעה אל מעבר לגבולות המוכרים, התרבותיים והאסתטיים.
חיים אישיים

מתגוררת בכפר האמנים עין הוד עם בן זוגה, אותו הכירה ביפן. השניים מקיימים לעיתים מפגשי חשיפה לתרבות יפן, לזן בודהיזם, טקס תה והאמנויות הקשורות אליו.
הערות שוליים

1 2 3  שיר מלר ימגוצ׳י, מגלים אוצרות, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2019-06-24
↑  אוצרות | תרבות ואמנות | לימודי תעודה | תוכניות לימוד | עמוד הבית, באתר סמינר הקיבוצים
↑  הקורס המוזיאון וקהליו, באתר הפקולטה לאמנויות, אוניברסיטת ת"א
↑  מנהלי פורומים, באתר איגוד המוזאונים ואיקו"ם ישראל
↑  נוכחות חובה: מוזיאונים במקום מדורות, באתר מגזין לג'יט
↑  בינינו - על התערוכה, באתר מוזיאון ישראל, ‏2018-06-27
↑  זמן - תערוכה אינטראקטיבית לכל המשפחה, באתר המוזיאון לאמנות האסלאם
↑  מפגש ת(א)עשייה #102 | שיר מלר-ימגוצ'י • המוזיאון לאמנות כמקום לדיאלוג, נבדק ב-2022-10-02
רציחות האלפבית (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אגאתה כריסטי 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן 
 מקום התרחשות:  אנגליה 
 הוצאה
 הוצאה:  מועדון הפשע של קולינס, עם עובד 
 תאריך הוצאה:  6 בינואר 1936 
 מספר עמודים:  256 
 סדרה
 ספר קודם:  רצח בעננים 
 הספר הבא:  הנידון למוות ברח 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  997008433832505171
 
כריכת הספר בהוצאה המקורית משנת 1936
רציחות האלפבית הוא רומן ספרות בלשית מאת הסופרת הבריטית אגתה כריסטי. הספר פורסם לראשונה בבריטניה, בהוצאת "מועדון הפשע של קולינס", ב-6 בינואר 1936. בעברית, פורסם בהוצאה מחודשת של "עם עובד" בשנת 2020. הרומן כתוב בצורה ייחודית, המשלבת נרטיב הכתוב בגוף ראשון עם נרטיב בגוף שלישי. גישה זו שימשה את אגתה כריסטי גם בספר "האיש בחליפה החומה (אנ')".
הדמויות הראשיות בספר מופיעות בספרים רבים של כריסטי - הרקול פוארו, ארתור הייסטינגס והפקח הראשי ג'אפ. עלילת הספר עוסקת בניסיון של פוארו ושל המשטרה להתמודד עם סדרת רציחות שמבוצעות על ידי רוצח מסתורי הידוע בכינוי 'אב"ג'.
הספר עוסק בתעלומת רצח של קורבנות עם שמות אליטרטיביים, ונראה שמדובר ברוצח סדרתי. הרציחות מתבצעות לפי סדר אלפביתי, החל בקורבן הראשון, שראשי התיבות של שמו היו א"א והוא נרצח בעיר ששמה מתחיל באות א'. במבט ראשון נראה שהרציחות חסרות מניע, אולם פוארו חושד שהיה מניע ברור מאחורי מעשי הרצח. המניע מתברר רק בסוף הספר, עם פתרון התעלומה.
הדמויות > דמויות ראשיות

הרקול פוארו - בלש בלגי מפורסם, מעורב בחקירת הרציחות הסדרתיות על ידי אב"ג, עקב מכתבים שקיבל מהרוצח.
קפטן ארתור הייסטינגס (אנ') - חברו הוותיק של פוארו ועוזרו לחקירה. הייסטינגס הוא המספר בחלקים הכתובים בגוף ראשון ברומן.
אב"ג - הרוצח הסדרתי האלמוני. דפוס הרציחות שלו נעשה בסדר אלפביתי, כאשר כרטיס הביקור שלו הוא מדריך האלפבית לקווי רכבת, שנותר בכל זירת פשע.
הדמויות > הנרצחים

אליס אשר - הקורבן הראשון של אב"ג. אישה מבוגרת חסרת ילדים, בעלת חנות טבק באנדובר. נשואה לאלכוהוליסט פרנץ אשר.
בטי ברנרד - הקורבן השני של אב"ג. מלצרית צעירה ופלרטטנית העובדת במשרה חלקית בבית קפה בבקסהיל.
סר ג'פרי גלדסטון - הקורבן השלישי של אב"ג. זקן עשיר וחסר ילדים מהעיירה גמפטון.
ג'ורג' הרלספילד - הקורבן הרביעי של אב"ג. ספר במקצועו, שנהרג בבית קולנוע בדונקאסטר. בתחילה הרצח שלו נחשב כטעות, מפני שבדונקסטר היה אמור להירצח אדם ששמו מתחיל באות ד', על פי הדפוס של אב"ג.
הדמויות > קרובים של הנרצחים

פרנקלין גלדסטון - אחיו הצעיר והפגוע של סר גלדסטון ויורשו המיידי. חבר בלגיון קרובי המשפחה של הנרצחים המסייע לפוארו בחקירה. הוא האדם שנתן לפוארו את ההשראה להקמת הלגיון. בסוף הספר מתברר שהוא הרוצח.
מרי דרואר - אחייניתה של גברת אשר. חברה בלגיון המסייע לפוארו בחקירה.
מייגן ברנרד - אחותה הבכורה של בטי, והשקולה מבין השתיים. חברה בלגיון המסייע לפוארו בחקירה.
דונלד פרייזר - ארוסהּ לעתיד של בטי. בתחילה חשוד ברציחתה, ומאוחר יותר הופך לחבר בלגיון.
ת'ורה קרמייקל - העוזרת הצעירה והמושכת של סר ג'פרי גלדסטון. חברה בלגיון המסייע לפוארו בחקירה.
אלכסנדר בונפרטה גאסט - איש מכירות נודד ואפילפטי. האפילפסיה נגרמה כתוצאה ממכה בראשו במהלך המלחמה, והיא גורמת לו לקצרים במוח המלווים בחוסר הכרה ולכאבי ראש עזים. גאסט הוא החשוד העיקרי בתיק, והוא מופעל ומופלל ללא ידיעתו על ידי אב"ג.
פרנץ אשר - בעלה האלכוהוליסט והמנוכר של אליס אשר. החשוד הראשוני ברצח אשתו.
מילי היגלי - שותפתה של בטי ברנרד בעבודתה בבית הקפה.
שרלוט, ליידי גלדסטון - אשתו של סר ג'פרי גלדסטון שסובלת מסרטן סופני. לעיתים מעורפלת בעקבות התרופות ומשככי הכאבים שהיא נוטלת.
הדמויות > דמויות משנה

המפקח הראשי ג'יימס הרולד ג'אפ - חברו הוותיק של פוארו בסקוטלנד יארד, וקצין החקירה הראשי של הרציחות הסדרתיות.
המפקח קרום - חלק מצוות המשטרה של ג'אפ. חוקר את רציחות. בתחילה הוא האחראי על חקירת הרצח בבקסהיל, והוא לא מחבב את פוארו.
ד"ר תומפסון - פסיכולוג משפטי, שייך לצוות המשטרה של ג'אפ. מתמקד ביצירת הפרופיל של הרוצח.
רוג'ר דאונס - מורה בבית ספר שביקר בקולנוע בדונקסטר, ונתקל בגופתו של הרלספילד לאחר הירצחו. מכיוון ששמו מתחיל באות ד', החוקרים חושבים תחילה שהוא היה הקורבן המיועד להירצח בדונקסטר, על פי חוקיות הרציחות.
לילי מרבורי - בתה של בעלת הבית של גאסט שמזהירה אותו מפני המשטרה שרודפת אחריו.
טום הארטיגן - בן הזוג של לילי, שמודיע למשטרה על חשדותיו לגבי תנועותיו של קאסט ביום הרצח של הרלספילד.
ראו גם

תעלומת האלפא ביתא (סדרת טלוויזיה)
רציחות האלף בית
ביאורים

1 2  במקור נקרא קרמייקל קלארק, כדי להתאים לאות C שהיא האות השלישית באלפבית האנגלי
1 2  במקור נקראה צ'ארסטון - Churston
↑  במקור שם משפחתה היה גריי
↑  במקור נקרא Alexander Bonaparte Cust, כדי להתאים לראשי התיבות A.B.C
↑  לקוח מהתרגום בהוצאת עם עובד, משנת 2020
↑  במקור שם משפחתו היה Earlsfield, כדי להתאים לאות E שמגיעה אחרי האות D באלפבית האנגלי
↑  במקור שמו היה פרנקלין קלארק
↑  במקור היה שמה ת'ורה גריי
↑  במקור נקרא Alexander Bonaparte Cust, כדי להתאים לראשי התיבות A.B.C
↑  במקור שם משפחתה היה קלארק
הערות שוליים

↑  The Observer, 29 December 1935 (p. 6)
↑  Chris Peers, Ralph Spurrier and Jamie Sturgeon. Collins Crime Club – A checklist of First Editions. Dragonby Press (Second Edition) March 1999 (p. 15)
↑  רציחות האלפבית, באתר נוריתה, מבט אל ספרים וספרות בגובה העיניים, ‏22 במרץ 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: a003314a-9c0c-43f0-be30-f85fc4c9d9b2
שלווה (שיר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע להקת הנח"ל
 יצא לאור:  1968 
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  אבי קורן
 לחן:  יאיר רוזנבלום
 
"שלווה" הוא שיר שנכתב על ידי הפזמונאי אבי קורן והולחן על ידי יאיר רוזנבלום וביצעה להקת הנח"ל.
השיר יצא בשנת 1968 במסגרת התוכנית ה-21 של להקת הנח"ל – קרנבל בנח"ל. הסולנים בשיר הם אופירה גלוסקא ומוטי פליישר, וחברי הרכב נוספים הם בין היתר מנחם זילברמן, שלום חנוך, ששי קשת, אמוץ ברונטמן, מירי אלוני, דני סנדרסון, אלי מגן ומאיר פניגשטיין. נגינת החליל בליווי המוזיקלי לשיר בוצעה על ידי יחיעם פלד. שירים נוספים בולטים בתוכנית היו "בשמלה אדומה" ו"קרנבל בנח"ל".
לדברי מחבר המילים, אבי קורן, הלחן לשיר חובר על ידי יאיר רוזנבלום עבור סרטון תדמית המעודד גיוס לנח"ל שהוקרן בבתי הקולנוע באותה עת. הנעימה בסרטון בוצעה על ידי ידין טננבוים, שהיה אז בן שש עשרה. קורן הציע לרוזנבלום כי יחבר מילים ללחן, אך זה סירב כיוון שסבר כי זו יצירה מוזיקלית עצמאית שלא אמורה להפוך לפזמון. מאוחר יותר נקלעה להקת הנח"ל למחסור בחומר עבור תוכניתה החדשה, ולבקשת דני ליטאי, כתב קורן את המילים ללחן.
תוכן השיר מתאר תורנות שבת בבסיס צבאי ומתבסס על חוויות אבי קורן, מהטירונות שלו במחנה 80 בשנות ה-60.
השיר בוצע על ידי דפנה ארמוני וגלי עטרי בסרט הלהקה בבימויו של אבי נשר שיצא לאור בשנת 1978 והופיע באלבום שיצא הכולל את פסקול הסרט.
בנוסף הוקלט השיר על ידי אמנים נוספים בהם אבי פרץ וזהבה בן.
הערות שוליים

1 2 3 4  על פי ראיון של שמעון פרנס עם אבי קורן בתוכנית "על החתום", דקות 34:00 - 41:00, גלי צה"ל, שודר ב-13 בינואר 2018
↑  תוכנית 21 - להקת הנח"ל בתוכניתה ה-21, באתר שרים במדים
תואר שווה ערך

תואר שווה ערך (נקרא גם תואר אקוויוולנטי) מהווה חלופה לתואר אקדמי, בעיקר בתחום ההוראה, ולרוב, משרד החינוך מכיר בו כדרגת שכר שוות ערך לתואר ראשון או שני.
רקע

בתחום ההוראה נדרש לרוב על ידי משרד החינוך תואר כתנאי להשתתפות במכרזים ונשיאת משרות מסוימות וכדרגת שכר למורים. גורמים דתיים מתחו ביקורת על הדרישה, ודרשו הכרה בהשכלה תורנית כמקבילה להשכלה אקדמית, כך למשל הרב אבי גיסר הציג את העמדה כי "אם יגיע אדם אחד עם תואר שני באומנות, ומולו אדם עם תעודה של כושר לדיינות שהיא תעודה של גוף ממלכתי עם בחינות ותוצאות, הרי שההשכלה שלהם צריכה לקבל אותו משקל". משרד החינוך קיבל את הדרישה, וקבע כי בתחום ההוראה ניתן להכיר בתעודה אקוויוולנטית לתואר ראשון ולתואר שני.
הקביעה מעניקה הכרה חלקית בהשכלה תורנית, כמקבילה לתואר אקדמי לצורכי דרגת שכר, וניתנת למורים בישראל בלבד. בז'רגון של משרד החינוך נטבעו המושגים: "BA אקוויוולנטי", "MA אקוויוולנטי" ו"דוקטור אקוויוולנטי", אשר אינם משקפים זכות לתואר אקדמי אלא שכר מקביל לזה של בעלי תואר אקדמי.
משרד החינוך דורש לימודים בישיבה מוכרת או בחינה על דפי גמרא או שולחן ערוך, או הסמכה לרבנות כדי לקבל את הדירוג.
במקור, נועדו התארים האקוויוולנטיים רק לבוגרי ישיבות, ובאתר משרד החינוך נכתב כי "דירוג לצורכי שכר בלבד למורים שהם בוגרי ישיבות המלמדים בפועל את מקצועות הקודש: תלמוד/תושבע"פ ו/או מחשבת ישראל ו/או תנ"ך". אולם בפועל עושים שימוש מרכזי בתארים האקוויוולנטיים הסמינרים החרדיים שמעניקים לימודים דומים ללימודי תואר B.Ed אולם הם אינם נחשבים כתואר ראשון אלא כדרגת שכר אקוויוולנטית. הסיבה לכך היא התנגדותם של הרבנים ללימודים לתארים אקדמיים. ישנם אף סמינרים חרדיים שמעניקים תואר M.Ed, אולם ככל הנראה, לא קיימים מוסדות שמעניקים תואר דוקטור אקוויוולנטי.
ראו גם

תואר אקדמי
משרד החינוך
הערות שוליים

↑  לא רוצים רבנים, באתר כיפה, ‏2010-05-09
↑  דרגות שכר שוות ערך, באתר cms.education.gov.il
↑  8.5-51  קביעת דרגת שכר שוות-ערך לדרגה אקדמית למורים שהם בוגרי ישיבות המלמדים בפועל תלמוד ו/או תושבע"פ ו/או מחשבת ישראל ו/או תנ"ך, באתר cms.education.gov.il
↑  מכללת בית רבקה - אשכילה - לימודי המשך והשתלמויות - תארים אקוויולנטיים, באתר www.rivka.org.il
שידוכים (מחזה)

| --- | --- |

 כתיבה:  ניקולאי גוגול 
 סוגה:  קומדיה 
 הצגת בכורה:  9 בדצמבר 1842 
 שפה:  רוסית 
 
שידוכים: מעשה שלא ייאמן בשתי מערכות (בעברית קרוי גם שידוכין או נישואים, ברוסית:  Женитьба) הוא מחזה מסוגת הפארסה פרי עטו של ניקולאי גוגול.
אודות המחזה

גוגול כתב את הסקיצה הראשונה בשנת 1833. היה זה מחזה קומי בשם "חתנים" שהתרחש בפרובינציה הכפרית ועסק בעולמם של בעלי אחוזות. באביב 1835 השלים את עריכת הנוסח הראשון של המחזה וקרא לו "שידוכים" אותו הציג בפני ידידיו במוסקבה. הוא העביר את העלילה מהכפר לעיר והוסיף לה את שני גיבוריה הראשיים, פודקוליוסין וקוצ'קרב, שלא הופיעו במחזה המקורי. בסתיו של שנת 1835 סיים את גרסת המחזה שהייתה מוכנה להיות מוצגת בתיאטרון. למרות הפצרותיהם של מנהלי תיאטראות, סירב גוגול להעלות את "שידוכים"., זאת מכיוון שהיה עסוק בכתיבת "רביזור", שייחס לו חשיבות גדולה יותר. לבקשת השחקן הדגול שצ'פקין שיכתב גוגול את "שידוכים". הנוסח הסופי של המחזה היה מוכן ב-1841 ונכלל באוסף כתביו של גוגול שראה אור ב-1842. הצגת הבכורה נערכה בסנקט פטרבורג ב-9 בדצמבר 1842 בסנקט פטרבורג, שם נחלה כישלון חרוץ ובמוסקבה ב-6 בפברואר 1843.
תקציר העלילה

יועץ החצר איוואן קוזמיץ' פודקוליוסין מחליט לשאת אישה, אולם בשל התלבטותו הוא מעדיף להאזין לסיפוריה של השדכנית הזקנה פיוקלה איוואנובה. היא מספרת לו על אגפיה טיכונובנה, בתולה צנועה בעלת נדוניה שמנה. פודקוליוסין מבקש להרהר בדבר. אלא שחברו קוצ'קרב מוציא מהשדכנית את שם הכלה וכתובתה ואחר-כך מגרש אותה, אף על פי שהיא אומרת בזעם שהשידוכים אינם מלאכה לגברים. קוצ'קרב משכנע את פודקוליוסין לנסוע עמו לבית הכלה.
בבית הכלה יושבת השדכנית עם הכלה ומספרת לה על מחזריה השונים: אחד חפץ בנדוניה שלה, אחר בכלה משכילה, השלישי בכך שתפיג את בדידותו. אחר-כך מגיעים המועמדים השונים. אגפיה נבוכה ואינה יודעת במי לבחור. אחר-כך מגיעים לביתה קוצ'קרב ופודקוליוסין. קוצ'קרב מונה בפני אגפיה את מעלותיו של פודקוליוסין, לעומת מגרעותיהם של מתחריו ומשכנע אותה לבחור בחברו.
בערב מגיעים המחזרים שוב לבית הכלה. קוצ'קרב משוחח איתם ומפריך את בפני כל אחד מהם את הבטחותיה של השדכנית. לאחד הוא אומר שלא זו בלבד שהנדוניה של הכלה אינה שווה מאום, אלא היא אף ממושכנת. לשני הוא ספר שלא רק שאין היא יודעת צרפתית כטענת השדכנית, אלא היא אף טיפשה. החתנים שזועמים על השדכנים מסתלקים מהמקום.
כעת קוצ'קרב מארגן פגישה בין פודקוליוסין לאגפיה. השיחה ביניהם מתנהלת בידידות, אולם אין הם משוחחים על העניין שלשמו נפגשו. קוצ'קרב עורך הכנות לחתונה ומשהוא שומע על הפגישה, הוא גוער בחברו, משכנעו לבקש את ידה של אגפיה. פודקוליוסין מבקש את ידה והחתונה אמורה להיערך עוד באותו ערב.
אולם, פודקוליוסין נתקף חשש מהבאות, קופץ דרך החלון ובורח. קוצ'קרב רוצה לרדוף אחריו ולקיים את החתונה. השדכנית מספרת לו שהחתן ברח דרך החלון ואומרת לו ששדכנות אינה עסק לגברים.
הנפשות הפועלות

פּוֹדְקוֹלִיוֹסִין – חבר מועצה, רווק.
סטפן – נהגו.
מאדאם פיוקלה איוואנובה – שדכנית.
קוֹצְ'קָרֶב – חברו הנשוי של פודקולוסין.
אגפיה טיכונובנה – רווקה בת 26.
ארינה פנטימולנובנה – דודתה.
דוניאשקה – משרתת בביתן של אגפיה וארינה.
חביתה (בתרגומים אחרים: ביצה או ביציה) – עובד מדינה, רווק.
אָנוּצְ'קִין – קצין לשעבר בחיל הרגלים, רווק.
ז'באקין - קצין לשעבר בחיל הים, רווק.
חתנים בחלום
ילדים
התרגום לעברית בדפוס

ניקולאי גוגול, שידוכין, האדרת, רביזור, ספרית פועלים, תל אביב, 1981.
ניקולאי גוגול, שידוכים; מחזה בשתי מערכות (התרחשות בלתי אפשרית), מרוסית: יעקב בסר, ספרי עתון 77, 1987.
שידוכים בתיאטרון המקצועי הישראלי

בכל ההפקות נקראה ההצגה בשם "שידוכים" או "שידוכין", למעט ההפקה האחרונה משנת 2007, של תיאטרון החאן, בה נקראה "נישואים".
תיאטרון הבימה, הצגת בכורה: 15 ביולי 1945
יוצרים - תרגום : אברהם שלונסקי, בימוי : יהושע ברטונוב, תפאורה ותלבושות : ג'ניה ברגר.
שחקנים - אגפיה תיכונובנה : בת עמי אלישיב-פינקל / ניורה שיין, ארינה פנטלימונובנה : פאני לוביץ' / תמימה יודלביץ, פודקולוסין : אברהם ברץ / ברוך צ'מרינסקי, קוצ'קרוב : רפאל קלצ'קין, ביציה : שלמה ברוק, אנוצ'קין : יהודה רובינשטיין, ז'בקין : נחום בוכמן / ארי ורשבר, דוניאשקה : עדה טל, סטפן : נחום בוכמן.
במת השחקנים של התיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה: 28 בינואר 1969
יוצרים - תרגום : אברהם שלונסקי, בימוי : מייקל אלפרדס, תפאורה ותלבושות : דוד שריר, מוזיקה : רפי בן משה, תאורה : בן-ציון מוניץ.
שחקנים – פודקוליוסין : יהודה אפרוני, סטיפן סטריקוב : אהרון אלמוג, פיוקלה איוואנובה : עדנה פלידל, קוצ'קריוב : עודד קוטלר, אגאפיה טיכונובנה : זהרירה חריפאי, ארינה פנטימולנובנה : לאורה ריבלין, דונישקה : לבנת שלם, ביציה : יוסי אלפי, אנוצ'קין : גדליה בסר, ז'בקין : מיכאל כפיר.
תיאטרון באר שבע, הצגת בכורה: 6 ביוני 1978
יוצרים - תרגום : עדה בן-נחום, בימוי : סופי מוסקוביץ', תפאורה ותלבושות : איתן לוי, מוזיקה :יוסי מר חיים, תאורה : בן-ציון מוניץ.
שחקנים – פודקולוסין : יוסי יבלונקה, קצ'קרוב : דורון תבורי, פיוקלה איבנובנה : ג'טה לוקה, אגפיה טיכונובנה : עדי לב. שלושת המשתדכים - יוסי קאנץ, הוגו ירדן, רוברט הניג, רבקה נוימן, יהודה מור.
תיאטרון חיפה, הצגת בכורה: 9 באפריל 1987
יוצרים - תרגום :יעקב בסר, בימוי : אילן תורן, תפאורה : אדריאן ווקס.
שחקנים – פודקוליוסין : אמנון מסקין, קוצ'קרוב : שלום שמואלוב, אגפיה טיכונובנה : עופרה ויינגרטן, פיוקלה איבנובנה : רות סגל, ארינה : דינה בליי, חביתה : יוסף באשי, מיכאל כפיר, אלכס מונטה.
התיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה: 5 בדצמבר 1998
יוצרים - נוסח עברי ובימוי: מיכאל גורביץ', תפאורה ותלבושות: רות דר, מוזיקה: ערן דינור, תאורה: פליס רוס.
שחקנים – פודקוליוסין : רמי ברוך, סטפן : אלי מגולאנו, פיוקלה – ג'יטה מונטה, קוצ'קרב : אבי קושניר, אגאפיה טיכונובנה : יעל לבנטל, ארינה : אודליה מטלון, דוניאשקה : איה שבא, חביתה : רוני בליץ, אנוצ'קין : נדב אסולין, ז'באקין : אבי פניני.
תיאטרון החאן, הצגת בכורה: 28 באפריל 2007
יוצרים -תרגום: רבקה משולח בימוי: אודי בן-משה, תפאורה: סבטלנה ברגר, תלבושות: דליה פן, תאורה: רוני כהן, מוזיקה: יוני רכטר ודניאל רן
שחקנים – פודקוליוסין : ארז שפריר, סטפאן – יהויכין פרידלנדר, פיוקלה : פלורנס בלוך, קוצ'קארוב – ניר רון, אגאפיה טיכונובנה – עירית פשטן, ארינה פנטילימונובה – שרון שטרק, דוניאשה – יהויכין פרידלנדר, ביצה קשה – לירון ברנס, אנוצ`קון – יואב היימן, ז'באקין : אודי רוטשילד.
הערות שוליים

↑  ציפי שוחט, הצגה חדשה: "נישואים", באתר הארץ, 29 באפריל 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12401840t (data)  GND: 1088039243  NKC: aun2008443934  NLP: a0000002537871  VIAF: 293802177   WorldCat (עם VIAF): 293802177
שכווי הערבה

| שכווי הערבה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
סוג:: שכווי הערבה
שם מדעי
 Tympanuchus ‏גלוגר, 1841

שכווי הערבה (שם מדעי: Tympanuchus) הוא סוג קטן של שכווים ממשפחת הפסיוניים, החיים בערבות עשב באמריקה הצפונית. שלושה מינים ידועים  בסוג זה: שכווי ערבה גדול, שכווי ערבה גמדי ושכווי ערבה חד זנב.
מאפיינים

המינים בסוג קטנים יחסית - גודלם 40–43 ס"מ והגדול מביניהם הוא שכווי הערבה הגדול. כולם חיים בערבות עשב ומבצעים שם מצגי ראווה בקבוצות גדולות בזירת הלק, עם חזה נפוח וראש משתופף וכן גדילי נוצות היוצאים מהעורף ושקי צוואר מנופח וצבעוני בצבעי אדום, ורוד או צהוב.
השכווים נמצאים בסכנות הכחדה שונות (לבד מחד הזנב) עקב דלדול הערבות והפיכתן לערים. כמו כן הם ניצודים עבור נוצותיהם. אחד מתת-מיני שכווי הערבה הגדול כבר נכחד - ה-Tympanuchus cupido cupido שחי בחוף המזרחי של אמריקה הצפונית.
מינים

| שם | שם מדעי | תמונה/איור | שימור |
| --- | --- | --- | --- |
| שכווי ערבה גדול | Tympanuchus cupido |  | שימור VU |
| שכווי ערבה גמדי | Tympanuchus pallidicinctus |  | שימור VU |
| שכווי ערבה חד זנב | Tympanuchus phasianellus |  | שימור LC |
שולחן הטהור

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  הרב אהרון ראטה
 הוצאה
 מקום הוצאה:  סאטו מארה 
 תאריך הוצאה:  1933 
 
שולחן הטהור הוא ספר של הרב אהרן ראטה בעל ה"שומר אמונים", מייסד חבורת שומר אמונים.
הספר יצא לראשונה בסאטמאר בשנת ה'תרצ"ג, מאז נדפסו מהדורות נוספות.
תוכן ומבנה הספר

הספר דן בענייני אכילה. הוא כולל הלכות והנהגות הקשורות באכילה, כגון ברכות הנאמרות על המזון, ענייני צניעות בשולחן, אכילה בשבת וביום טוב, לימוד על השולחן ועוד. כמו כן מובאת בספר הדרכה לשמירה דקדקנית על כשרות המאכלים והכלים בבית ובמטבח.
הספר מתאר את השולחן כדבר מקודש, שבו נבחן האדם. הרב ראטה מדגיש למשל כי אין לעמוד על השולחן בשום אופן, שהרי הוא מעין המזבח ולכן יש לנהוג בו באופן דומה. ”כתבנו שלא לשבת על שולחן, וכעת נשאלתי אם יש מקור לא לעמוד על שולחן, ועניתי אותו הטעם שכתבתי שם כי השולחן דומה למזבח ומשום הכי לא יעמוד על שולחן... וכן לא ישב ולא יעמוד על השולחן וכן לא יניח בניו הקטנים שיעמדו על השולחן וגם קבלתי כי זה סכנה חס וחלילה והכל בשביל ששולחן דומה למזבח וצריך להתנהג בקדושה ואז שולחנו מגין עליו מכל רע בזה ובבא ויקדם בו תערוך לפני שולחן”.
הספר מבאר איך אמורות לנהוג נשים בעניין ברכות האכילה וענייה עליהן. המחבר מורה לאב המשפחה לחנך את ילדיו לפי המתואר בספרו.
בפתיחת הספר נדפסה הקדמת המחבר, פתיחה, ליקוט מדברי צדיקים אחרים בעניין ומבוא השער. הספר מחולק למאמרים בשערים שונים: שער קיום המצוות, שער צדקה והכנסת אורחים, מאמר נפלאות הבריאה ומהות האדם, מאמר תיקוני והנהגות העולם, מאמר טהרת מים, מאמר כוונת הברכות, שער פתח עיניים, מאמר עצות האכילה, מאמר כוונות פשטיות, מאמר רמזי המצוות, מאמר הפרישות ממאכלות אסורות, מאמר כוונות פנימיות, סדר השולחן, תוכחת מוסר לקדושת האכילה, מאמרי שבת קודש, סעודת מלוה מלכה, שיר הלל ותודה ומפתחות.
במהדורות המאוחרות של הספר נדפסה הקדמה ארוכה מאת בן המחבר רבי אברהם חיים ראטה משומרי אמונים. בספר נדפסה אזהרה מהמחבר שלא להדפיס את הספר בלי רשותו, במהדורות המאוחרות כתב כך גם בן המחבר רבי אברהם חיים ואדמורי"ם נוספים רבי יחיאל יהושע מביאלא, רבי מרדכי גולדמן מזוויהל רבי צבי אריה טברסקי מזלטיפולי, רבי יוחנן טווערסקי מרחמסטירווקא, רבי עקיבא סופר (גאב"ד פרשבורג), רבי דוד שפרבר (גאב"ד בראשוי), רבי צבי קינסטליכר (גאב"ד הרמנשטט), הרב יוסף אדלר (גאב"ד טודרא), רבי יצחק צבי סופר מטאמשוואר ורבי אהרון אויש (גאב"ד ליפעני).
הערות שוליים

↑  הקטע הובא בשו"ת רבבות אפרים, אורח חיים ו צה
↑  מכתבם נדפס בספר אחרי מכתב בן המחבר.
| חבורת שומרי אמונים ושושלתה |
| --- | --- | --- |
| רבני ואדמו"רי השושלת | אהרן ראטה • אברהם חיים ראטה • אברהם יצחק קאהן • דוד קאהן • שמואל יעקב קאהן • ישראל חיים קאהן • יוסף יואל קאהן • משה קאהן |  |
| שושלת חסידויות | חבורת שומר אמונים • חסידות שומרי אמונים • חסידות נחלת אהרן • חסידות מבקשי אמונה • חסידות תולדות אברהם יצחק • חסידות תולדות אהרן |  |
| ספרי חסידות | שומר אמונים • נועם הלבבות • שולחן הטהור • טהרת הקודש • מבקש אמונה • מצותיך שעשועי • דברי אמונה |  |
שארונאס מרצ'ולוניס

שארונאס מרצ'ולוניס (בליטאית: ‏Raimondas Šarūnas Marčiulionisקובץ:Sarunas Marciulionis.ogg‏Ⓘ‏; נולד ב-13 ביוני 1964, בקובנה, ליטא) הוא כדורסלן עבר ליטאי בגובה 1.96 ס"מ ששיחק בברית המועצות ואחר כך בליגת ה-NBA במשך 7 עונות.
מרצ'ולוניס, ביחד עם דראז'ן פטרוביץ', היה אחד מפורצי הדרך עבור שחקנים אירופיים בכך ששיחק בהצלחה ב-NBA למרות שלא עבר דרך ליגת המכללות, ה-NCAA. מרצ'ולוניס, שחקן שמאלי, שיחק בשתי עמדות הגארד ומשחקו התאפיין באחוזי קליעה גבוהים ויכולת חדירה משובחת.