stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1997/1998 בפיב"א יורוליג
מתכונת התחרות

בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של המשחקים בבתים המוקדמים. לאחר מכך, 16 קבוצות עלו לשמינית הגמר ורביעית הגמר בהם נערכו משחקים עד ל-2 ניצחונות.
מנצחות רבע הגמר נפגשו בפלאו סן ז'ורדי, ברצלונה למשחקי פיינל פור.
מהלך התחרות

בשלבים המוקדמים נקבעו 16 עולות לשמינית הגמר.
מהלך התחרות > שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שמינית הגמר | שמינית הגמר | שמינית הגמר | שמינית הגמר | שמינית הגמר |   |   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |   |   | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |   |   | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |

|   |  איטליהקינדר בולוניה | 86 | 67 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  ספרדאסטודיאנטס מדריד | 62 | 62 |   |   |   |   |  איטליהקינדר בולוניה | 64 | 58 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  איטליהטימסיסטם | 96 | 72 | 68 |   |   |   |  איטליה טימסיסטם | 52 | 56 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  ישראל מכבי תל אביב | 93 | 88 | 65 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  איטליהקינדר בולוניה | 83 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  סרביה ומונטנגרופרטיזן בלגרד | 78 | 72 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  סרביה ומונטנגרופרטיזן בלגרד | 61 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  יוון אולימפיאקוס | 74 | 60 |   |   |   |   |  סרביה ומונטנגרופרטיזן בלגרד | 87 | 52 | 89 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  רוסיהצסק"א מוסקבה | 81 | 63 | 88 |   |   |   |  רוסיה צסק"א מוסקבה | 72 | 77 | 77 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  ספרד ברצלונה | 79 | 75 | 76 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  איטליהקינדר בולוניה | 58 |   |   |  |  |
|   |  יווןא.א.ק. | 76 | 62 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  יוון א.א.ק. | 44 |   |   |  |  |
|   |  קרואטיה ק.ק ספליט | 46 | 54 |   |   |   |   |  יווןא.א.ק. | 88 | 82 |   |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  גרמניהאלבה ברלין | 77 | 60 | 104 |   |   |   |  גרמניה אלבה ברלין | 68 | 58 |   |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  ספרד פאוק | 75 | 81 | 71 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  יווןא.א.ק. | 69 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  איטליהבנטון טרוויזו | 81 | 70 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  איטליה בנטון טרוויזו | 66 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  סלובניה אוניון אולימפיה | 79 | 61 |   |   |   |   |  איטליהבנטון טרוויזו | 67 | 58 | 76 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  טורקיהאפס פלזן | 75 | 102 |   |   |   |   |  טורקיה אפס פלזן | 57 | 59 | 68 |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  קרואטיה ציבונה זגרב | 59 | 98 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | איטליהבנטון טרוויזו |   | 96 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | סרביה ומונטנגרופרטיזן בלגרד |   | 89 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
מהלך התחרות > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 באפריל 1998 | איטליה קינדר בולוניה | 44:58 | יוון א.א.ק. | פלאו סן ז'ורדי ברצלונה צופים: 11,900 שיפוט: מיגל בטנקור (ספרד),  יצטוק רמס (סלובניה) |
| 23 באפריל 1998 |  |  |  | פלאו סן ז'ורדי ברצלונה צופים: 11,900 שיפוט: מיגל בטנקור (ספרד),  יצטוק רמס (סלובניה) |
ישראל בתחרות

מכבי תל אביב בשלב הראשון של המוקדמות שיחקה בבית א' וסיימה אותו במקום השלישי. בשלב השני של המוקדמות היא שיחקה בבית ה', סיימה אותו במקום השלישי ועברה לשמינית הגמר. בשמינית הגמר היא הפסידה לטימסיסטם בולוניה וסיימה את עונה.
הפועל ירושלים שיחקה בשלב הראשון של המוקדמות בבית ג' וסיימה אותו במקום השישי. בשלב השני היא סיימה את בית ח במקום השישי ולא עברה לשלב הבא.
עונת 1997 בליגת העל הרוסית בכדורגל

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  16 במרץ 1997 – 9 בנובמבר 1997 (239 ימים) 
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  ספרטק מוסקבה
 מספר משחקים:  306 
 → 19961998 ←
 
עונת 1997 בליגת העל הרוסית הייתה העונה הששית של ליגת העל הרוסית, מאז שנוסדה לאחר פירוק ליגת העל הסובייטית ב-1991 והייתה ליגת הכדורגל הבכירה ביותר ברוסיה. ספרטק מוסקבה זכתה באליפות עונה שנייה ברציפות באליפות הרוסית החמישית שלה במספר.
מבנה

העונה נפתחה עם 18 קבוצות ונערכה בשיטת טבלת אליפות בעלת 2 סבבים, בדומה לשתי האליפויות הקודמות.
3 הקבוצות שסיימו אחרונות הודחו לליגת המשנה והוחלפו ב-3 קבוצות מליגת המשנה הרוסית.
קבוצת דינמו-גזוביק שינתה שמה לטיומן במחזור השלישי של הליגה. בסיכום העונה הודחו פאקל וורונז', קאמא"ז נברז'ני צ'לני וקבוצת לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד. במקומן העפילה קבוצת אוראלאן אליסטה מליגת המשנה הרוסית, לאחר שהוחלט שהחל מעונת 1998 תשתתפנה 16 קבוצות.
הקבוצות

בלטיקה קלינינגרד
בעונת 1997 של הדיוויזיה הרוסית העליונה נטלו חלק הקבוצות הבאות:
| # | קבוצה |
| --- | --- |
1: צסק"א
2: ספרטק
3: טורפדו
4: דינמו
5: ספרטק ולאדיקווקז
6: לוקומוטיב
7: רוטור
8: פאקל וורונז'
9: רוסטסלמאש
10: לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד
11: דינמו-גזוביק
12: קאמאז נברז'ניה צ'לני
13: ז'מצ'וז'ינה סוצ'י
14: זניט סנקט פטרבורג
15: קריליה סובייטוב סמרה
16: צ'רנומורץ נובורוסיסק
17: בלטיקה קלינינגרד
18: שיניק ירוסלבל
טבלת הליגה

העפלה לליגת האלופות ולגביע מחזיקות הגביע      העפלה לגביע אופ"א      גביע אינטרטוטו      הדחה לליגת המשנה הרוסית
| # | קבוצה | משחקים | ניצחונות | שוויונות | הפסדים | יחס | נק' | אירופה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ספרטק מוסקבה | 34 | 22 | 7 | 5 | 67 - 30 | 73 | ליגת האלופות |
| 2 | רוטור וולגוגרד | 34 | 20 | 8 | 6 | 54 - 27 | 68 | גביע אופ"א |
| 3 | דינמו מוסקבה | 34 | 19 | 11 | 4 | 50 - 20 | 68 | גביע אופ"א |
| 4 | שיניק ירוסלבל | 34 | 15 | 10 | 9 | 38 - 35 | 55 | גביע אינטרטוטו |
| 5 | לוקומוטיב מוסקבה | 34 | 15 | 9 | 10 | 47 - 37 | 54 | גביע מחזיקות הגביע |
| 6 | צ'רנומורץ נובורוסיסק | 34 | 13 | 14 | 7 | 40 - 26 | 53 |  |
| 7 | קריליה סובייטוב סמרה | 34 | 14 | 7 | 13 | 32 - 30 | 49 |  |
| 8 | זניט סנקט פטרבורג | 34 | 13 | 10 | 11 | 28 - 29 | 49 |  |
| 9 | בלטיקה קלינינגרד | 34 | 11 | 16 | 7 | 38 - 33 | 49 | גביע אינטרטוטו |
| 10 | ספרטק ולדיקווקז | 34 | 14 | 4 | 16 | 52 - 42 | 46 |  |
| 11 | טורפדו מוסקבה | 34 | 13 | 6 | 15 | 50 - 46 | 45 |  |
| 12 | צסק"א מוסקבה | 34 | 11 | 9 | 14 | 31 - 42 | 42 |  |
| 13 | רוסטסלמאש | 34 | 9 | 14 | 11 | 34 - 38 | 41 |  |
| 14 | סוצ'י ז'מצ'וז'ינה | 34 | 11 | 7 | 16 | 38 - 51 | 40 |  |
| 15 | טיומן | 34 | 9 | 7 | 18 | 28 - 46 | 34 |  |
| 16 | פאקל וורונז' | 34 | 7 | 5 | 22 | 25 - 49 | 26 |  |
| 17 | לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד | 34 | 6 | 5 | 23 | 26 - 60 | 23 |  |
| 18 | קאמאז | 34 | 8 | 3 | 23 | 38 - 75 | 21 |  |
↑  לקבוצת קאמאז הורדו 6 נקודות בשל הפרת תשלומים בחלון ההעברות
טבלת הליגה > מלכי השערים

| שחקן | מועדון | שערים | מתוכם בפנדל |
| --- | --- | --- | --- |
| רוסיה אולג ורטניקוב | רוטור וולגוגרד | 22 | 6 |
| רוסיה אולג טריוחין | דינמו מוסקבה | 17 | 4 |
| רוסיה איגור יאנובסקי | אלניה ולדיקווקז | 13 | 3 |
| רוסיה אלכסנדר זרנוב | רוטור וולגוגרד | 11 |  |
| רוסיה ולרי קצ'ינוב | ספרטק מוסקבה | 11 |  |
| רוסיה לב ברזנר | צ'רנומורץ נובורוסיסק | 11 | 1 |
| רוסיה סרגיי בולאטוב | קריליה סובייטוב סמרה | 11 | 4 |
| ליטא (1988-2004) אדגראס ינקאוסקאס | טורפדו מוסקבה | 10 | 1 |
| רוסיה אנדריי טיכונוב | ספרטק מוסקבה | 10 | 2 |
סקיילד קומפוזיטס וויט נייט 2

סקיילד קומפוזיטס וויט נייט 2 (באנגלית: Scaled Composites White Knight Two‏ (WK2)) הוא מטוס סילון שנבנה על ידי חברת סקיילד קומפוזיטס, על מנת לשאת את החללית ספייס שיפ 2 (SpaceShipTwo) של וירג'ין גלקטיק לגובה השיגור שלה. המטוס מבוסס על הוויט נייט שפותח על מנת לשאת את הספייס שיפ 1, שהתבסס על מטוס הפרוטאוס.
עיצוב המטוס נעשה בארכיטקטורה פתוחה, והוא מיועד לשימוש רב-תכליתי. המטוס מסוגל לפעול בגובה רב, ובמצבי חוסר משקל וחוסר כבידה. הוצע להשתמש במטוס גם לכבאות אווירית.
חברת וירג'ין גלקטיק הזמינה שני מטוסים מדגם זה. המטוס, יחד עם החללית ספייס שיפ 2, מהווים את צי וירג'ין גלקטיק. פורסם גם כי וירג'ין גלקטיק שוקלת להשתמש במטוס כפלטפורמת שיגור ללוויין קטן בשם "LauncherOne".
בנובמבר 2010 הודיעה וירג'ין כי היא מתכננת לבנות שלושה מטוסי וויט נייט 2 חדשים, וכן חמש חלליות ספייס שיפ 2.
המטוס הראשון מדגם זה כונה בשם "VMS Eve" על שמה של איב ברנסון, אמו של מייסד החברה ריצ'רד ברנסון.
הערות שוליים

↑  Leonard David,‏ Virgin Galactic Spaceline: Mega-Mothership Set for Rollout Debut באתר space.com, ‏6 ביוני 2008
עונת 2019/2020 בליגת המשנה הרוסית בכדורגל

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  7 ביולי 2019 – 15 במאי 2020 (314 ימים) 
 מספר משתתפות:  20
 מספר משחקים:  270 
 → 2018/20192020/2021 ←
 
עונת 2019/2020 בליגת הכדורגל הלאומית היא העונה ה-28 של ליגת המשנה הרוסית בכדורגל.
בליגה השתתפו שתי קבוצות מילואים של מועדוני כדורגל מליגת העל (ספרטק-2, קרסנודאר-2), להן אין זכות להעפיל לליגת העל אם תסיימנה באחד משלושת המקומות הראשונים.
טורפדו מוסקבה חזרה לליגה הלאומית אחרי היעדרות של 5 שנים. נפטכימיק חזרה אחרי 2 עונות וטקסטילשצ'יק איוואנובו חזרה אחרי היעדרות של 11 שנים. אליהן הצטרפה צ'ייקה מהכפר פסצ'אנוקופסקויה במחוז רוסטוב, שהעפילה לליגה הלאומית לראשונה בתולדותיה.
בלטיקה קלינינגרד ופאקל וורונז' אומנם היו אמורות לרדת ליגה, אך בשל פירוקה של אנז'י מחצ'קלה, שנשרה מליגת העל וסירובה של סחלין מהליגה השנייה לעלות ליגה, שתי הקבוצות שמרו על מקומן ותמשכנה להתמודד בליגה הלאומית.
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה והאיסור על עריכת אירועים המוניים, הליגה הוקפאה וב-30 באפריל 2020 הוחלט לעצור את הליגה: רוטור וולגוגרד וסגניתה חימקי מוסקבה הוכרזו כמעפילות לליגת העל הרוסית בכדורגל בעונת 2020/2021, בעוד טקסטילשצ'יק איוואנובו, פאקל וורונז' ומורדוביה הוכרזו כיורדות לליגה המקצוענית. בנוסף, בעקבות אובדן הכנסות לוץ' ולדיווסטוק ירדה לליגה החובבנית וארמאוויר הורדה לליגה המקצוענית.
אירועים

בעונה זו נשברו כמה שיאים:
נשבר שיא צופים למשחק בתולדות ליגת המשנה הרוסית כאשר 36,219 צופים נכחו בוולגוגרד ארנה במשחק של רוטור וולגוגרד נגד טורפדו מוסקבה.
חימקי פתחה את העונה עם 11 משחקים ללא הפסד ועם 12 שערים בשלושת המחזורים הראשונים.
טורפדו מוסקבה הגיעה לרצף של 8 ניצחונות רצופים, ממחזור 6 עד מחזור 13.
במרץ 2020, בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה, החליטה מנהלת הליגה על השבתת הליגה עד ל-10 באפריל 2020.
באפריל 2020 קבוצת ארמאוויר ירדה מהליגה בעקבות קשיים כלכליים ותתמודד בליגה המקצוענית מעונת 2020/2021. המועדון היה במקום 12 עם 30 נקודות ב-27 משחקים. לדברי נשיא הליגה, התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה לא היוותה שיקול בהחלטת הקבוצה, מאחר שהקבוצה נמצאת בקשיים כלכליים עוד מלפני פרוץ המשבר. על פי תקנון הליגה, כל יריבותיה של ארמאוויר במחצית השנייה של העונה מקבלות אוטומטית ניצחונות 0–3 עליה, כולל משחקים שכבר שוחקו. כתוצאה מכך, פאקל וורונז', טורפדו מוסקבה וספרטק-2 מוסקבה (שהפסידה לארמאוויר במחצית השנייה של העונה) קיבלו 3 נקודות נוספות, כך גם טום טומסק (שסיימה בתיקו מול ארמאוויר) תקבל 3 נקודות.
הקבוצות

קבוצות שהעפילו לליגה הלאומית מהליגה השנייה מסומנות בחץ ירוק מכוון מעלה ().
קבוצות שירדו מליגת העל לליגה הלאומית מסומנות בחץ אדום מכוון מטה ().
קבוצות שהיו אמורות לרדת ליגה אך נשארו בליגה, בשל חוסר בעמידה של הקבוצות בתנאי הליגה מסומנות בסמל כדורגל ().
| מועדון | עיר | מגרש | תכולה | בעלים וספונסרים | מאמן בפתיחת העונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  פאקל | וורונז' | האצטדיון המרכזי | 32,750 | ממשלת מחוז וורונז' | סרגיי בולאטוב |
| לוצ'-אנרגיה ולדיווסטוק | ולדיווסטוק | אצטדיון דינמו | 10,200 | חברת האנרגיה של המזרח הרחוק | רוסטם חוזין |
| ארמאוויר | ארמאוויר | אצטדיון יונוסט | 5,700 | עיריית ארמאוויר | ארסן פפיקיאן |
| אוונגרד | קורסק | אצטדיון טרודוביה רזרבי | 11,329 | עיריית קורסק, ממשלת מחוז קורסק | מוראט איסקאקוב |
|  בלטיקה | קלינינגרד | בלטיקה ארנה | 35,000 | עיריית קלינינגרד, ממשלת מחוז קלינינגרד, בית המסחר "Sodruzhestvo" | יבגני קאלצ'ין |
| מורדוביה | סרנסק | מורדוביה ארנה | 45,000 | ממשלת מורדוביה | מראט מוסטאפין |
| ניז'ני נובגורוד | ניז'ני נובגורוד | אצטדיון ניז'ני נובגורוד | 45,000 | ממשלת מחוז ניז'ני נובגורוד | דמיטרי צ'רישב |
| רוטור וולגוגרד | וולגוגרד | וולגוגרד ארנה | 45,000 | ממשלת מחוז וולגוגרד | איגור מנצ'טשיקוב |
| סק"א | חברובסק | אצטדיון לנין | 15,200 | ממשלת מחוז חברובסק | אלכסיי פודובסקי |
| ספרטק-2 | מוסקבה | אצטדיון ספרטק על שם פיודור צ'רנקוב | 2,700 | לוקאויל | ויקטור בולאטוב |
| טום | טומסק | אצטדיון טרוד | 10,028 | ממשלת מחוז טומסק, גזפרום נפט-מזרח | וסילי בסאקאוב |
| חימקי | חימקי | אצטדיון חימקי החדשה | 3,066 | עיריית חימקי | אנדריי טללאייב |
| צ'רטנובו | מוסקבה | אצטדיון ספרטק ע"ש פיודור צ'רנקוב | 2,700 | מרכז החינוך צ'רטנובו | איגור אוסינקין |
| קרסנודאר-2 | קרסנודאר | אצטדיון אקדמיית קרסנודאר | 3,500 | סרגיי גליצקי | אלכסנדר נאגורני |
| שיניק | ירוסלבל | אצטדיון שיניק | 22,990 | יאראנרגו, מפעל הפחם של ירוסלבל | אלכסנדר פובגאלוב |
|  טורפדו מוסקבה | מוסקבה | אצטדיון אדוארד סטרלצוב | 15,000 | רומן אבדייב, בנק האשראי המוסקבאי | סרגיי איגנשביץ' |
|  טקסטילשצ'יק איוואנובו | איוואנובו | אצטדיון טקסטילשצ'יק איוואנובו | 9,565 | ממשלת מחוז איוואנובו | בוריס בויארינצב |
|  נפטכימיק | ניז'נקאמסק | נפטכימיק | 3,200 | חברת Nizhnekamskneftekhim | יורי אוטקולבאייב |
|  יניסיי | קרסנויארסק | האצטדיון המרכזי | 15,000 | ממשלת מחוז קרסנויארסק |  |
|  צ'ייקה | פסצ'אנוקופסקויה, מחוז רוסטוב | האצטדיון המרכזי / רוסטוב ארנה | 2,000 / 43,472 | אנדריי צ'ייקה, קבוצת צ'ייקה | ויטאלי סמאקין |
הקבוצות > שינויים

בסיכום עונת 2018/2019 של הליגה הרוסית השנייה, העפילו הקבוצות הבאות לליגת הכדורגל הלאומית:
"צ'ייקה" (פסצ'אנוקופסקויה) - אלופת אזור "דרום". העפילה לליגה הלאומית לראשונה בתולדותיה.
"טורפדו" (מוסקבה) - אלופת אזור "מרכז". חזרה לליגה הראשונה אחרי 5 שנות היעדרות.
"נפטכימיק" (ניז'נקאמסק) - אלופת "אזור אורל והוולגה". חזרה לליגה הראשונה לאחר שתי עונות.
"טקסטילשצ'יק" (איוואנובו) - אלופת "אזור מערב". חזרה לליגה הראשונה לאחר 11 שנות היעדרות.
בסיכום עונת 2018/2019 באליפות רוסיה, נשרה הקבוצה הבאה לליגה הלאומית:
"יניסיי", סיימה במקום ה-16 ונשרה לליגה הראשונה לאחר עונה אחת.
אומנם "אנז'י מחצ'קלה", שסיימה במקום ה-15 בליגת העל הייתה אמורה להתמודד בליגה הראשונה, אך הקבוצה לא עברה את הליכי הרישוי להתמודדות בליגה הלאומית ולא תתמודד בה.
בסיום העונה האחרונה בליגה הלאומית הודחו לליגה השנייה הקבוצות הבאות:
"טיומן" (טיומן), סיימה במקום 20.
"זניט-2 סנקט פטרבורג" (סנקט פטרבורג), סיימה במקום 19 בליגה.
"סיביר" (נובוסיבירסק), סיימה במקום 18 בליגה.
בסיום העונה האחרונה של הליגה הלאומית העפילו לליגת העל הקבוצות הבאות:
"טמבוב" (טמבוב), אלופת הליגה הלאומית, העפילה לליגת העל בפעם הראשונה בהיסטוריה.
"סוצ'י" (סוצ'י), סגנית אלופת הליגה הלאומית, שהעפילה לליגה הבכירה לראשונה בתולדותיה.
אומנם על פי תוצאות העונה שתי הקבוצות הבאות היו אמורות לרדת ליגה אך הן שמרו על מקומן בליגה:
"פאקל" (וורונז'), שסיימה במקום ה-17 הייתה אמורה לחזור לליגה השנייה אחרי 4 עונות, אך בשל פשיטת הרגל של "אנז'י" שמרה על מקומה בליגה.
"בלטיקה קלינינגרד" שסיימה במקום 16 הייתה אמורה לרדת ליגה, אך שמרה על מקומה לאחר שאלופת "המזרח", סחלין, מהליגה השנייה סירבה להשתתף בליגה הלאומית.
הערות שוליים

↑  "ОФИЦИАЛЬНО: ФК «АРМАВИР» СНИМАЕТСЯ С ОЛИМП – ПЕРВЕНСТВА ФНЛ ПО ФУТБОЛУ". מועדון הכדורגל ארמאוויר.
↑  "Глава ФНЛ назвал снятие "Армавира" с первенства лиги печальной новостью". רי"א נובוסטי.
↑  "2019–20 Olimp FNL championship regulations" (PDF). Russian Football National League. נבדק ב-15 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  «Анжи» отозвал апелляцию на отказ в получении лицензии
↑  ФК «Сахалин» выиграл зону "Восток", но отказался от выхода в первый дивизион
עזה בתקופה הערבית

תקופת השלטון הערבי בעזה החלה בכיבוש העיר מידי הביזנטים ביולי 634, והסתיימה עם הכיבוש הצלבני במאה ה-12.
בתקופה זו העיר איבדה מחשיבותה כמרכז מסחרי ותרבותי ואיבדה את הבכורה לטובת העיר אשקלון הסמוכה.
כיבוש העיר

אזור נפת עזה היה אחד הראשונים שנכבש על ידי המוסלמים בארץ ישראל בקרב שנערך בפברואר 634 כעשרים קילומטר מהעיר. על פי כרוניקה סורית אלמונית: ”... ונהרגו שם כארבעת אלפים כפריים עניים מארץ-ישראל: נוצרים, יהודים ושומרונים. והערבים החריבו את כל הארץ”. למרות עדות זאת, בעת האחרונה מקובלת במחקר הגישה כי הכיבוש היה אירוע שקט יחסית, שלא הותיר אחריו עקבות משמעותיים וכי האוכלוסייה הנכבשת בארץ-ישראל המשיכה לנהל את חייה במידה רבה כפי שהתנהלו קודם לכן.
העיר עזה עצמה נכבשה רק לאחר הקרב המכריע שנערך ביולי של אותה השנה באג'נאדין, אשר נהוג לייחס אותו לאזור בין רמלה לבית גוברין. לאחר ניצחון זה כבשו המוסלמים בזו אחר זו את מרבית עריה של ארץ ישראל ובכללן גם את עזה.
השלטון המוסלמי בארץ ישראל

השלטון המוסלמי בארץ ישראל לא היה יציב כמו קודמו הביזנטי ומוקדי הכוח השלטוניים השתנו מתקופה לתקופה ואיתם גם היחס לארץ ישראל בכלל ולעזה בפרט.
שושלת השליטים המוסלמים הראשונים של ארץ ישראל (לאחר תקופה קצרה של ה"חליפים ישירי הדרך" – הראשידון, עד שנת 661), בני בית אומיה אשר מקום מושבם היה בדמשק, נתנו לה קשב מיוחד והאזור שימש להם כבסיס חשוב לכוחם ולמערכת השלטון שהקימו.
בית עבאס העביר את מרכז השלטון לבגדאד וגם שינה את אופי השלטון כך שהשבטים הערבים כבר לא היוו את עיקרו. שיטת הממשל הריכוזי שפותחה בבגדאד סלדה מכל קשר לקודמתה האומיית והדבר ניכר בצורה משמעותית בארץ ישראל אשר סבלה מתת-השקעה ומהזנחה שלטונית כפרובינציה נידחת.
כעבור שנים לא רבות השתלט אבן טולון גם על ארץ ישראל ועל סוריה ומאז נעשתה ארץ ישראל כפופה למצרים. הדבר מהווה תפנית עבור יושבי הארץ מכיוון שכעת היא הפכה לזירה המרכזית במאבק בין קבוצות מוסלמיות שונות, אם אלה בני עבאס, הטולונים, הקרמטים, האח'שידים או בני חמדאן.
לאורך כל המאה ה-10 וה-11 ארץ ישראל ידעה כיבושים והרס רב ואלה רק המרכזיים שבהם: בשנת 969 כבשו הפאטמים את מצרים מידי העבאסים, אשר עלה בידם להביס את הטולונים, וכעבור שנה כבשו גם את ארץ ישראל.
ב-1077 כבש אתסיז אבן אוק במהלך דיכוי מרד נגד הסלג'וקים את עזה, הוא החריב את העיר כליל והיישוב בה התחדש רק כעבור שני דורות.
שניים אחדות לאחר מכן הגיעו הצלבנים.
אוכלוסיית העיר

השבטים הערבים הפולשים לא התיישבו ואכלסו את ארץ ישראל אלא רובם המכריע המשיך בנדודיו עם כוחות הכיבוש צפונה, לעבר סוריה, או מערבה, לעבר מצרים וצפון אפריקה.
בסוריה רבתי התפרשו השבטים במרחבים גדולים, רובם הגדול שמרו על האופי הנוודי שלהם ולא הקימו ערים (בשונה מעיראק). לא ידועים בוודאות זהות השבטים הערביים בארץ ישראל במאה הראשונה להג'רה, אך על סמך המקורות המתארים את מלחמות האחים שפרצו לאחר רצח עת'מאן ואחרי מות הח'ליף יזיד הראשון ניתן להצביע על זהות השבטים בג'נד פלסטין ולכן פוטנציאלית גם באזור עזה: שבטי אלאזד, כנאנה, מד'חג', ל'חם וג'ד'אם.
אף על פי שהשלטונות הערבים מיעטו להכניס את השבטים למרחבים העירוניים בארץ ישראל, נקודות היישוב ברצועת החוף זכו ליחס מיוחד וברובן פינו חלקים גדולים מהאוכלוסייה הקודמת לטובת אכלוס אוכלוסייה מוסלמית. לאורך כל התקופה האומיית והעבאסית (אך בעיקר האומיית) השלטונות הערביים ניסו ליישב את ערי החוף באוכלוסייה נאמנה להם, כחלק מאסטרטגיה של הגנה מפני הפשיטות הביזנטיות מהים.
לשלטונות לא היה קל למצוא מוסלמים שהיו מוכנים לאכלס את ערי החוף מכיוון שרובם ככולם היו רגילים לחיים נומאדים ולקרבה למדבר. החשש מהים היה כל כך ממשי לגביהם עד שצריך היה לפתותם בעזרת מסורות, שיוחסו למוחמד, והבטיחו את גן העדן ללוחמים העולים על ספינות בים או המתגוררים בערי החוף. לזה השלטונות הוסיפו חלוקת אדמות (את בתי המגורים של תושבי העיר אשר גלו מהן), בניית מסגדים, הרחבת בניינים והעלאת שכר. אף על פי שאין עדויות על העיר עזה בפרט, ערי החוף בכלל אוכלסו על ידי ערב רב של עמים, כאשר האלמנט המכריע ביניהם היו פרסים.
ניתן לומר שבעזה, כבכול שאר הערים בתקופה המוסלמית הראשונה, חיה אוכלוסייה מעורבת של מוסלמים, יהודים ונוצרים. בהסתכלות כללית על התקופה המוסלמית הראשונה, ההרכב היחסי של האוכלוסייה בארץ לא השתנה באופן קיצוני.
לעומת זאת, בתקופה זו האוכלוסייה בארץ ישראל התדלדלה משמעותית. הרס ערי החוף, פגעי הטבע וחוסר הביטחון ששרר בארץ במהלך השלטון המוסלמי הביאו לדלדול אוכלוסייתה ולחורבן חלקים גדולים ממנה.
דמות העיר ומעמדה

מבחינה מנהלתית עזה נותרה תחת אותו מבנה כללי. אם בתקופה הביזנטית היא הייתה תחת פלשתינה פרימה שבירתה קיסריה, לאחר הכיבוש המוסלמי היא הייתה תחת ג'נד פלסטין שבירתה תחילה לא נקבעה אך עד מהרה נעשתה ברורה, עם בנייתה של רמלה. במאה התשיעית ג'נד פלסטין כלל שלושה עשר מחוזות ובכללם גם את מחוז עזה. המחוז היה מחולק לתתי-מחוזות כאשר מונחים אלה עברו בירושה במישרין ממערכת המנהל הביזנטית.
ענייניה של העיר לא נוהלו בידי גוף עירוני מוניציפלי כלשהו, אך ישבו בה נציגי השלטון המרכזי ובמיוחד המפקחים על השווקים. מוסד החוק היחיד והחשוב, שקיים מידה של ביטחון בערים, היה הקאדי, השופט, שמונה על ידי השלטון המרכזי. לאורך כל תקופת השלטון המוסלמי לא נתקיימה בו אוטונומיה עירונית והעיר הייתה קשורה בטבורה לשלטון המרכזי. הואיל וכך, היא הייתה תלויה במשאבים שהוא הקצה לה ולא התפתחה בכוחות עצמה.
המוסלמים היו סובלניים בקשר לפולחן יהודי ונוצרי ועיקר עניינם היה בנוגע לתשלומי המיסים.
בתקופת שלטון בית אומיה נעשו מאמצי שיקום מסוימים אך מועטים בעזה, תוקנו הביצורים והוצב בה חיל משמר. העבאסים, שביקשו להכחיד את בסיס השלטון של האומיים, הזניחו את ארץ ישראל ולאחר צירופה של ארץ ישראל לממלכה המצרית של שושלת בית טולון (878) השתנתה תפיסה זו והשלטון המרכזי שב וגילה עניין רב באזור החוף.
בנוסף לכך שעזה הייתה לחלק משרשרת הביצורים שנועדה להגן מפני פשיטות ביזנטיות, השלטונות המוסלמים יישבו בה אנשי דת ומלומדים מוסלמים שלימדו בהן חדית'. לערי החוף בכלל, וכנראה שגם לעזה בפרט, ניתן לייחס חשיבות דתית מיוחדת מפאת מיקומן כערי ספר.
שגשוג עירוני

בתקופת בית אומיה בערי ארץ ישראל הושקעו משאבי שיקום רבים והייתה תנופה בבניה אך מגמה זו פסחה ברובה על העיר עזה לטובת חיזוקה של העיר אשקלון השכנה. עולה הטענה שדומה כי היותה של עזה עיר שאיננה יושבת על הים מחד וקרבה לאשקלון הורידו את הכדאיות בהשקעה בה.
במחצית המאה השמינית, כמאה שנה לאחר הכיבוש, ערי החוף בארץ ישראל עדיין שמרו על אופיין הקוסמופוליטי. הן היו חשופות להשפעה ביזנטית-נוצרית ישירה וחלקן אף להשפעה אירופאית מסוימת. אך עם חלוף הזמן וביסוס האימפריה הערבית ככוח צבאי ופוליטי חסר זיקה לים, התרופף הקשר של ערים אלה עם שאר ערי הים התיכון.
מרגע שהדגש המסחרי עבר לסחר בשיירות, ובעקבותיו גם הוקמה העיר רמלה, עזה החלה לשמש כעיר שעיקר מטרתה הוא תמיכה בסחר זה. למעשה, עזה בעיקר שימשה כחוליה בשרשרת סחר השיירות של רמלה ולא עוד כמוקד סחר בפני עצמה. לזה יש להוסיף שאת מקומה של עזה כדרך מעבר בין מצרים לבין ארץ ישראל וסוריה תפסה העיר אשקלון, שהייתה לעיר המרכזית בדרום הארץ. לכן לא רק שהמסחר של עזה הצטמצם מביטול הקשר עם הים התיכון, אלא גם מבחינה יבשתית, עזה כבר לא שימשה כמוקד האזורי.
אף על פי שהתקופה המוסלמית הראשונה מוכרת כתקופה בה הסחר, היבוא והיצוא, של אזור ארץ ישראל פרח במידה מסוימת, כנראה, שאם בכלל עזה נטלה בו חלק, היה זה חלק שולי בלבד.
הערות שוליים

↑  הקטע ראה תרגום לעברית בספר היישוב בעריכתו של שמואל קליין, כרך ראשון חלק א', (ירושלים 1938) עמ' 114, עזה מס' 11. וראו את התייחסותו של משה גיל (ותרגום נוסף בעברית) בספרו ארץ-ישראל בתקופה המוסלמית הראשונה (634–1099), חלק א' עיונים היסטוריים, (תל אביב 1983), עמ' 31–32.
↑  מילכה לוי-רובין, הכיבוש כמעצב, עמ' 54
↑  משה גיל, ארץ-ישראל בתקופה המוסלמית הראשונה, עמ' 31–35
↑  משה גיל, ארץ-ישראל בתקופה המוסלמית הראשונה כרך א', עמ' 234
↑  להשתלשלות מלאה של האירועים ראו בספרו של משה גיל, ארץ-ישראל בתקופה המוסלמית הראשונה, עמ' 253–264.
↑  מיכאל איש-שלום, בימי הסלג'וקים, בתוך ספרו: בצילן של מלכויות: תולדות היישוב היהודי בארץ ישראל, תל אביב: הוצאת קרני, 1975, עמ' 125–126.
↑  לפרטים נוספים ראו את הדיון של חסון, גיל וצפריר, התפרשות שבטי הערבים, עמ' 64
↑  עמיקם אלעד, ערי-החוף של ארץ-ישראל בתקופה הערבית (640–1099 לספירת הנוצרים) על פי מקורות ערביים, עמ' 158–161
↑  משה שרון, ערי ארץ-ישראל תחת שלטון האסלאם, עמ' 120
↑  לפירוט סמכויות ותפקידי הקאדי, ראו את מאמר של Jean-Louis Michon בשם Religious institiutions מתוך הספר The Islamic City בעריכת R.B Serjeant, בהוצאת Unesco, (פריז 1980), עמוד 34.
↑  משה גיל, ארץ-ישראל בתקופה המוסלמית הראשונה כרך א', עמ' 182
↑  משה שרון, ערי ארץ-ישראל תחת שלטון האסלאם, עמ' 87
↑  מדריך ישראל, אנציקלופדיה שימושית לידיעת הארץ, עמ' 288
↑  משה גיל, ארץ-ישראל בתקופה המוסלמית הראשונה כרך א', עמ' 270