אלימות מינית בטבח שבעה באוקטובר
עדויות וראיות

בשל הטראומה הנפשית הנגרמת כתוצאה מתקיפה מינית, החשש שרבים מאלו שהותקפו נרצחו מייד לאחר המעשה, והקושי לאסוף ראיות הנמצאות בגופם של פצועים ומתים בסביבה מרובת נפגעים, לעיתים תוך פינוי תחת אש, העדויות למעשים אלו מוגבלות מטבען. לצד זאת, נכון לדצמבר 2023, הצטבר גוף ידע המצביע על היקף משמעותי של תקיפות מיניות. הראיות כוללות תמונות, ראיות פורנזיות, עדויות ראייה, צילומי מצלמות גוף של חמאס, צילומי טלוויזיה במעגל סגור, חומר שהועלה לרשתות החברתיות, וסרטונים שצולמו על ידי אנשי כוחות הביטחון, רפואה ואזרחים. משטרת ישראל וארגונים נוספים כמו מרכזים למניעת אונס גבתה מעל 1,500 עדויות מניצולים, בני משפחה, אנשי כוחות הביטחון, כוחות כיבוי הצלה ורפואה, זק"א, עדויות נוספות נאספו ממתנדבים של המחלקה לזיהוי גופות וכן ממידע שמסרו מחבלי חמאס בחקירותיהם בשב"כ.
צוותי חקירה מיוחדים של יחידת להב 443 של משטרת ישראל, שב"כ והפרקליטות אוספים חומרי חקירה בנושא. תת ניצב שלומית לנדס, ראש חטיבת החקירות באגף החקירות במשטרה, מרכזת את נושא זיהוי החללים במחנה שורה, וניצב משנה שלי הרוש, מיחידת להב 433, ממונה על החקירות בעבירות הטבח.
ד"ר כוכב אלקיים-לוי מהמחלקה ליחסים בין-לאומיים באוניברסיטה העברית הקימה גוף אזרחי בשם "הנציבות האזרחית לעניין פשעי חמאס נגד נשים וילדים" שאוסף עדויות וחומרים במטרה להקים מאגר עדויות לפשעים שביצעו המחבלים נגד נשים וילדים. שותפה מרכזית בנציבות היא פרופ' למשפטים יפעת ביטון, נשיאת מכללת אחווה. הגוף כולל כ-15 משפטניות, פעילות, קרימינולוגיות, וחוקרות האוספות מידע בתחום. בטווח הקרוב החומרים עשויים לשמש את הקורבנות או בני משפחתם ובעתיד הרחוק הכוונה היא להקים ארכיון באוניברסיטת בן-גוריון, שהגישה אליו תתאפשר בכפוף לקריטריונים אתיים מחמירים. בנובמבר 2023 ארגון רופאים לזכויות אדם פרסם מסמך בנושא.
קושי מרכזי ביחס לעדויות על מעשי האלימות המינית הוא שרוב הקורבנות נרצחו לאחר מכן. קושי נוסף באיסוף ראיות פורנזיות כגון דגימות די.אן.איי נובע משום שגופות הקורבנות נקברו עוד בטרם נבדקו וכי מדובר באירוע שהתרחש בשטחי לחימה.
מעשי זוועה רבים שבוצעו על ידי מחבלים פלסטינים מעזה הוצגו על ידי ישראל בסרטון בן 40 דקות שהוקרן לעיתונאים ופוליטיקאים. עם זאת, העדויות הכוללות פשעים מיניים, אינן כלולות בסרטון זה, בטענה שמדובר בחומרים קשים מדי לצפייה, וכדי לשמור על כבודן של הקורבנות. חלק מהעדויות בנוגע לפשעי תקיפה מינית הוצגו לעיתונאים בהקרנה מיוחדת נפרדת, על ידי משטרת ישראל. הסרט הוקרן גם בישיבה מיוחדת של הוועדה לקידום מעמד האישה לשוויון מגדרי בכנסת, לציון יום המאבק הבין-לאומי למניעת אלימות נגד נשים שעסקה בנושא, במעמד שגרירי אירופה, חברות כנסת, משפחות חטופים וארגונים שנוגעים בנושא בארץ, בהם זק"א, משטרת ישראל, וארגוני סיוע לנשים.
לפי הערכות ד"ר אלקיים-לוי, מעשי האונס, הזוועה והעינוי שימשו נשק פסיכולוגי בידי המחבלים לשם הטלת אימה כללית ושבירת רוחם של הישראלים. שירות הביטחון הכללי פרסם צילומי וידאו של חקירתם של שבעה מחבלי חמאס שנלכדו לאחר הפיגוע ב-7 באוקטובר. בסרטון מספרים המחבלים כי המשימה שלהם כנגד ישראל כללה הוראות לבצע מעשי אונס וזוועות נגד אזרחים ישראלים. בסרטון אחד, מחבל הודה כי ניתנו לו פקודות לערוף ראשים ולאנוס גופות. בראיון ל-CNN חשף הנשיא הרצוג חוברת שנמצאה על גופת מחבל ובה פירוט תוכנית החטיפה של חמאס; לדבריו החוברת כללה כיצד לפרוץ ולהיכנס לבתים של אזרחים וכי החוברת כוללות הוראות לענות את האזרחים וכיצד לבצע את מעשי העינוי.
בדצמבר 2023, פורסם כי מחבל של הג'יהאד האסלאמי שנתפס בעזה הודה בחקירתו שהשתתף בטבח ב-7 באוקטובר, וכי החולייה שלו ביצעה פשעי מין ולאחר מכן רצחה את הקורבן.
ב-21 בפברואר 2024, איגוד מרכזי הסיוע לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית פרסם דו"ח על ההתעללויות המיניות במהלך הטבח. לפי הדו"ח, מחבלי חמאס תקפו מינית בשיטתיות בכל סוגי הזירות ב-7.10. לא רק נשים וילדות, גם ילדים וגברים נפגעו. רבים ממעשי האונס בוצעו בצורה קבוצתית, תוך שיתוף פעולה בין המחבלים המתעללים. לעיתים קרובות, בוצע האונס מול קהל – בני זוג, משפחה או חברים – באופן שנועד להגביר את הכאב וחוסר האונים של כל הנוכחים ולזרוע אימה נוספת. ביוני 2024 סיפר ד"ר חן קוגל מנהל המרכז הלאומי לרפואה משפטית כי היו פגיעות מיניות גם בגברים וגם בנשים. ביולי 2024 פורסם כי במשרד הרווחה התקבלו מאז תחילת המלחמה ארבע עדויות על פגיעות מיניות שבוצעו ב-7.10.