stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יקינתון מזרחי
מאפיינים ופיזיולוגיה

יקינתון מזרחי הוא צמח רב-שנתי נמוך בגובה 12 עד 15 ס”מ בעל בצל (גאופיט) דמוי ביצה או כמעט כדורי ועלים שמרוכזים בבסיס עמוד תפרחת הנושא אשכול פרחים ריחניים דמויי משפך. מחוץ לעונת הפריחה קשה להבדיל בין היקינתון המזרחי לבן-חצב החורש.
הבצל רב-שנתי, דמוי בצל או כדורי כמעט, גדול מאוד יחסית לגודל היקינתון המזרחי, אורכו 2 עד 5 ס"מ, קוטרו 1.5 עד 3 ס”מ ועומקו בקרקע 6 עד 14 ס"מ. גלדיו לבנים, ורודים או סגולים. קליפותיו, שאינן אלא גלדים שהתרוקנו, לבנות עד חומות אדמדמות. הבצל מוגן משיני בעלי חיים (לא מדורבנים) על ידי גבישים מיקרוסקופיים של אוקסלט הסידן. כאשר מתרוקנים הגלדים, נותרים הגבישים בין הקליפות כאבקה לבנה. הבצל משמש גם לרבייה וגטטיבית של היקינתון.
העלים מעטים (3 עד 6), צרים, ערוכים בשושנת בבסיס הצמח. העלים דמוי סרגל וקהים בראשם, רוחבם 6 עד 20 מ"מ, ירוקים בהירים ובעלי עורקים רבים. העלים לעיתים שוכבים או מתרוממים עד זקופים, והם קצרים מן עמוד התפרחת, לפעמים אורכם כאורך עמוד התפרחת היוצא ביניהם.
עמוד פריחה נבוב זקוף ולא מסתעף (לעיתים שני עמודי פריחה), גובהו 10 עד 30 ס"מ או יותר והוא מסתיים בתפרחת אשכול צפוף של 4 עד 15 פרחים בחלקו העליון של עמוד הפריחה.
הפרח דו-מיני, עטיף פשוט, נכון או כמעט נכון, צבעוני, ריחני, ללא צוף ובעל עוקץ קצר פי 2 עד 6 מהפרח שצומח מחיק חפה זעיר. צבעו כחול עז או בהיר לעיתים נוטה ללבן, תכולים-סגולים
הפרח, שאורכו 2 עד 3 ס"מ בעל צינור מאוחה עלים שיוצא מתחת לשחלה כדורית תפוחה, עוטף אותה, הופך לצר מעליה ונפתח בקצהו לשש אונות צרות, דמוי סרגל או מרית ומופשלות לאחור, ואורכם. האונות צרות ואורכן לכל הפחות עד למחצית אורכו של הפרח. ניצני הפרחים זקופים תחילה, לאחר פתיחתם הם נוטים הצידה או משתלשלים מטה.
האבקנים 6, ערוכים בדור אחד, הזירים קצרים וקבועים על צינור העטיף מתחת לאמצעו וחבויים בתוך הפרח ואינם נראים מבחוץ.
השחלה עילית, ככדורית מאוחת עלי שחלה, בעלת 3 מגורות, עמוד השחלה קצר ונימי, הצלקת דמוית קרקפת.
הפרי הלקט (פרי שמתפתח משתי שחלות ויותר) מעוט זרעים, כמעט כדורי, קוטרו 12 עד 15 מ”מ, בעל 3 מקצועות מעוגלות בגבן והוא נפתח על ידי שלוש קשוות (חלק בדופן הפרי).
הזרעים שחורים ובעלי קרונקולה שהיא גופיף שומן, החביב על נמלים ומסייע כנראה לתפוצת הצמח.
פריחה ורבייה

פריחת יקינתון מזרחי חלה במחצית השנייה של החורף ושיאה בחודש פברואר. אך, במעונות נמוכים וחמים הם מבכירים לפרוח כבר בחודש ינואר. האתר הידוע ביותר בו היקינתון מקדים לפרוח הוא קרני-חיטין בגליל התחתון. אוכלוסיית הגליל התחתון היא הדרומית בארץ (יחד עם האוכלוסייה הקטנטונת של הכרמל), ומקדימה לפרוח – בחודש ינואר. בגליל העליון היקינתונים פורחים במארס ובחרמון במרץ-אפריל.
מבנה פרח מותאם לפריחה בגשם, הפרח משולשל כלפי מטה באמצעות עוקץ דק שצבעו לרוב כהה במקצת מצבע העטיף. האבקנים ועמוד השחלה חבויים בצינור ולכן אינם חשופים לגשם. עמוד השחלה קצר מהאבקנים, ולכן בגלל שהפרח משולשל כלפי מטה – האבקה הנופלת מהאבקנים אינה מגיעה לצלקת ובכך נמנעת האבקה עצמית.
הפרח הוא דמוי משפך או פעמון או אפילו דמוי מסמר. עלי העטיף מאוחים כדי מחציתם, צינור העטיף נפוח בבסיסו. צבע העטיף בדרך כלל תכלת, אולם הוא יכול להשתנות מצמח לצמח בתחום שבין לבן, לכחול לסגול. לאורך אמצעה של כל אחת מאונות העטיף נמשך פס כחול כהה העובר גם אל צינור העטיף. אורך העטיף עד 25 מ"מ.
פרחו של היקינתון המזרחי תלוי כשפתחו כלפי מטה, כמו במינים רבים הפורחים בחורף. זירי האבקנים קצרים, בסיסיהם מעורים באמצע צינור העטיף וערוכים בדור אחד. עמוד העלי קצר. העלי קצר בהרבה מן המאבקים. כיוון שהפרח תלוי במהופך, אין האבקה נופלת מעצמה לכיוון הצלקת. האבקנים מבשילים לפני הצלקת והצוף מופרש במחיצות השחלה, כמו במינים רבים במשפחת השושניים.
הערות שוליים

↑  .Hyacinthus orientalis L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
1 2  א. דנין וא. פרגמן-ספיר, יקינתון מזרחי, באתר צמחיית ישראל ברשת, ‏2017
↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
1 2 3 4  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 539
1 2  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 784
↑  מיכאל זהרי תל אביב, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 519
יקינתון מזרחי
יקינתון מזרחי תרבותי
יקינתון מזרחי תרבותי פורח
יקינתון מזרחי בגן בוטני בקיימברידג'.
כרישיים

| כרישיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: דמויי כריש
סדרה:: כרישאים
משפחה:: כרישיים
שם מדעי
 Carcharhinidae ‏ג'ורדן ואוורמן, 1896
כרישי לימון עם כרישי שונית קריבים.
כריש משי
כריש שחור סנפירים
כריש כחול
כריש טיגריסי
כרישון לבן-קצוות
כריש ארך-גף
כרישיים (שם מדעי: Carcharhinidae) היא משפחה של דגי סחוס בסדרת הכרישאים, המכילה בתוכה 12 סוגים.
בני משפחת הכרישיים הם משריצי-ולדות חיים ורובם נודדים ברחבי הימים. הכרישיים חיים באוקיינוסים וימים באזורים בהם המים חמימים ולעיתים נודדים גם למים מליחים או אף למתוקים.
בני משפחת הכרישיים הם בעלי מאפיינים נפוצים של סדרת הכרישאים: בעלי עיניים מעוגלות, סנפירי חזה הממוקמים הרחק מאחרי חמשת חתכי הזימים.
רוב המינים נושאים בבטנם ולדות חיים, כשהאם משריצה ולדות מפותחים לחלוטין ומוכנים לחיים עצמאיים ובמקרים מסוימים הם גם טורפים את אחיהם בבטן. במשפחת הכרישיים גודל המינים משתנה מאוד מהמין הקטן ביותר, כריש מחודד-אף אוסטרלי (Rhizoprionodon taylori) המגיע לאורך 69 ס"מ עד לכריש טיגריסי שיכול להגיע לאורך של כ-6 מטר ולשקול מעל 900 ק"ג.
מיון הכרישיים

במשפחת הכרישיים 12 סוגים :
תת-משפחה Galeocerdinae
סוג ומין יחיד כריש טיגריסי (Galeocerdo cuvier)
תת-משפחה Scoliodontinae
סוג כריש אף-יעה (Scoliodon )
כריש אף-יעה (Scoliodon laticaudus)
כריש אף-יעה פסיפי (Scoliodon macrorhynchos)
כריש אף-יעה הודי (Scoliodon sorrakowah)
תת-משפחה Carcharhininae
שבט Carcharhinini
סוג כריש (Carcharhinus )
Carcharhinus acronotus
כריש לבן-שוליים (Carcharhinus albimarginatus)
כריש גדול-שן (Carcharhinus altimus)
כריש שונית אפור (Carcharhinus amblyrhynchos)
Carcharhinus amblyrhynchoides
כריש ג'אווה (Carcharhinus amboinensis)
Carcharhinus borneensis
כריש קופר (Carcharhinus brachyurus)
כריש קצר-גף (Carcharhinus brevipinna)
Carcharhinus cautus
כריש לבן-לחי (Carcharhinus dussumieri)
כריש משי (Carcharhinus falciformis)
Carcharhinus fitzroyensis
כריש גלאפגוס (Carcharhinus galapagensis)
Carcharhinus hemiodon
Carcharhinus isodon
Carcharhinus leiodon
כריש שורי (Carcharhinus leucas)
כריש שחור-שוליים (Carcharhinus limbatus)
כריש ארך-גף (Carcharhinus longimanus)
Carcharhinus macloti
כריש שחור סנפירים (Carcharhinus melanopterus)
כריש עפרורי (Carcharhinus obscurus)
כריש שונית קריבי (Carcharhinus perezi)
כריש סנפירתן (Carcharhinus plumbeus)
Carcharhinus porosus
Carcharhinus sealei
כריש סיגנתוס (Carcharhinus signatus)
כריש שחור-אונה (Carcharhinus sorrah)
כריש שחור-שוליים אוסטרלי (Carcharhinus tilstoni)
Carcharhinus tjutjot
סוג כריש נהרות (Glyphis )
כריש הגנגס (Glyphis gangeticus)
כריש נהרות צפוני (Glyphis garricki)
כריש שן-חנית (Glyphis glyphis)
סוג למיופסיס (Lamiopsis )
כריש רחב-סנפיר (Lamiopsis temminckii)
כריש רחב-סנפיר בורנאי  (Lamiopsis tephrodes)
סוג ומין יחיד כריש לבן-אף (Nasolamia velox)
סוג כריש לימוני (Negaprion )
כריש לימוני (Negaprion acutidens)
כריש לימוני חרמשי (Negaprion brevirostris)
סוג ומין יחיד כריש כחול (Prionace glauca)
שבט Rhizoprionodontini
סוג כריש מחודד-אף (Rhizoprionodon )
כריש יתדי (Rhizoprionodon acutus)
Rhizoprionodon lalandii
Rhizoprionodon longurio
Rhizoprionodon oligolinx
Rhizoprionodon porosus
כריש מחודד-אף אוסטרלי (Rhizoprionodon taylori)
Rhizoprionodon terraenovae
סוג ומין יחיד כריש חטמן (Loxodon macrorhinus)
שבט Isogomphodontini
סוג ומין יחיד כריש אף-פגיון (Isogomphodon oxyrhynchus)
שבט Triaenodontini
סוג ומין יחיד  כרישון לבן-קצוות (Triaenodon obesus)
הערות שוליים

↑  Compagno, L.J.V. Family Carcharhinidae - Requiem sharks in Froese, R. and D. Pauly. Editors. 2010. FishBase. World Wide Web electronic publication, version (05/2010)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283482805171  BnF: cb16604381n (data)  LCCN: sh85020148  NKC: ph1112353
עשרת ימי תשובה

ערך זה עוסק בעשרת הימים הראשונים של חודש תשרי. אם התכוונתם למבצע צבאי שערך צה"ל ברצועת עזה, ראו .
תקיעות בשופר בעשרת ימי תשובה, הכותל המערבי
עֲשֶׂרֶת יְמֵי תְּשׁוּבָה הם עשרת הימים הראשונים של חודש תשרי, אשר לפי המסורת היהודית בהם התשובה קרובה להתקבל יותר משאר ימות השנה. וכמו כן הם מוקדשים לעשיית תשובה לקראת יום הכיפורים.
הימים הראשון והשני בעשרת ימי תשובה הם ימי ראש השנה, היום השלישי הוא צום גדליה והיום העשירי והאחרון בעשרת ימי תשובה הוא יום הכיפורים, החל בי' בתשרי.
שם נוסף לימים אלו הוא בין כֶּסֶה לעשור, על פי הפסוק בתהילים (ספר תהלים, פרק פ"א, פסוק ד') "תקעו בחודש שופר, בכסה ליום חגנו". על פי המדרש, ראש השנה מכונה "כסה" מלשון המילה "כיסוי", מכיוון שבניגוד לרוב החגים (מלבד חנוכה) הוא מצוין בתחילת החודש, ביום שבו הירח אינו נראה כלל (מכוסה), ויום הכיפורים מכונה "עשור", שכן הוא חל בעשירי בחודש תשרי.
התשובה בימים אלה

עשרת ימי תשובה נתפסים כתקופה ראויה במיוחד לחשבון נפש ולתשובה, אף יותר מאשר חודש אלול. חז"ל דרשו את הפסוק "דִּרְשׁוּ ה' בְּהִמָּצְאוֹ, קְרָאֻהוּ בִּהְיוֹתוֹ קָרוֹב" (ספר ישעיהו, פרק נ"ה, פסוק ו') כמתייחס לעשרה ימים אלה. הרמב"ם כותב על עשרת ימי תשובה: "אף על פי שהתשובה והצעקה יפה לעולם, בעשרת הימים שבין ראש השנה ויום הכיפורים היא יפה ביותר, ומיד היא מתקבלת, שנאמר: "דִּרְשׁוּ ה' בְּהִמָּצְאוֹ, קְרָאֻהוּ בִּהְיוֹתוֹ קָרוֹב".
על פי דברי הגמרא, נפתחים בראש השנה שלושה ספרים של דין: צדיקים נחתמים מיד לחיים, רשעים למוות ובינוניים תלויים ועומדים עד יום הכיפורים.
שינויים בתפילה > המלך הקדוש והמלך המשפט

על פי הגמרא, משנים בעשרת ימי תשובה שתי ברכות בתפילת שמונה עשרה כדי לציין את מלכותו של ה' בעולם.
בסיום הברכה השלישית חותמים "המלך הקדוש" במקום "האל הקדוש".
בסיום הברכה האחת עשרה חותמים "המלך המשפט" במקום "מלך אוהב צדקה ומשפט".
שינויים בתפילה > המלך הקדוש והמלך המשפט > פירוש הביטוי "המלך המשפט"

רש"י כותב שה"א הידיעה של המילה "המלך" מיותרת, ומשמעות הביטוי היא "מלך המשפט". לעומת זאת רבנו מנוח כותב: ”'המלך המשפט' רצה לומר... שהוא עצמו הוא המשפט, כמו שאנו אומרים הוא החכמה הוא המדע”.
שינויים בתפילה > המלך הקדוש והמלך המשפט > דין הטועה בברכות אלה

מקורה של הלכה זו הוא בגמרא במסכת ברכות שם נחלקו אמוראים בדבר. לפי האמורא רבה בר חיננא ”כל השנה כולה אדם מתפלל האל הקדוש מלך אוהב צדקה ומשפט חוץ מעשרה ימים שבין ראש השנה ויום הכפורים שמתפלל המלך הקדוש והמלך המשפט”. אך רבי אלעזר חולק וסובר ש”אפילו אמר האל הקדוש יצא”. את דבריו תומך רבי אלעזר בפסוק "וַיִּגְבַּה ה' צְבָאוֹת בַּמִּשְׁפָּט וְהָאֵל הַקָּדוֹשׁ נִקְדָּשׁ בִּצְדָקָה" (ישעיה ה, טז). במסקנת הסוגיה פסקה הגמרא הלכה כרבה.
הראשונים נחלקו בהבנת נקודת המחלוקת שבין רבה ורבי אלעזר, ומתוך כך בשאלה של מי ששכח וחתם במילים "האל הקדוש" או "מלך אוהב צדקה ומשפט" כבכל יום רגיל. לדעת בעל המאור דברי רבה בגמרא נאמרו רק לעניין לכתחילה, שיש להעדיף אמירת המלך הקדוש על פני האל הקדוש (בניגוד לדעת רבי אלעזר שאין עדיפות לאמירת המלך הקדוש על פני האל הקדוש בימים אלו). אך בדיעבד מי שטעה בשתי הברכות האלה וסיים אותן כבשאר ימות השנה אינו חוזר. לעומת זאת לדעת הרי"ף, הרמב"ם, והרא"ש מחלוקת האמוראים בגמרא הייתה לעניין דיעבד, שכן לפי כולם ראוי יותר לומר המלך המשפט בימים אלו. לפי שיטה זו, כוונת רבה בהכרח שאמירת המלך המשפט מעכבת גם לעניין דיעבד, ולפיכך מי שלא אמר כן לא יצא ידי חובתו וצריך לחזור ולהתפלל.
רבנו יונה חידש שאם אמר "מלך אוהב צדקה ומשפט" במקום "המלך המשפט" אינו חוזר. לפי רבנו יונה רק אם אומר "האל אוהב צדקה ומשפט אינו יוצא. הבית יוסף כתב שמיתר הפוסקים משמע שלא כדעת רבנו יונה.
על פי שיטתו בבית יוסף כתב בשולחן ערוך שחוזרים על שתי הוספות אלה. לעומתו הרמ"א כתב שאם טעה ואמר "מלך אוהב צדקה ומשפט" אינו חוזר.
דין זה נותר שנוי במחלוקת עד היום - לדעת הבן איש חי - אינו חוזר, כיוון שספק ברכות להקל נוקטים גם כנגד השולחן ערוך. לעומת זאת לדעת הרב עובדיה יוסף הטועה ואומר "מלך אוהב צדקה ומשפט" - חוזר, וכדעת השולחן ערוך, הרב יצחק רצאבי הציע פשרה לפיה יש לחזור על הברכה בהרהור. ועל הצעתו של הרב יצחק רצאבי כתב הרב עובדיה יוסף בספרו חזו"ע ימים נוראים עמ' קצז בזה"ל: ודבריו מהבל ימיו, וחבל לאבד את הזמן להשיב על חלומותיו ועד דבריו וכו', ושם דחה דבריו באמת הבניין.
שינויים בתפילה > ארבע הוספות בתפילת העמידה

מתקופת הגאונים מוסיפים לתפילה ארבעה משפטים בהם מבקש המתפלל שגזר דינו של ישראל ייגמר לטוב:
"זכרנו לחיים מלך חפץ בחיים וכתבנו בספר החיים למענך אלוהים חיים", בברכת אבות, הברכה הראשונה. תוספת זו מוזכרת כבר במסכת סופרים.
"מי כמוך אב הרחמים זוכר יצוריו לחיים ברחמים", בברכת גבורות, הברכה השנייה.
"וכתוב לחיים טובים (כל) בני בריתך", בברכת הודאה, הברכה השמונה עשרה.
"בספר חיים ברכה ושלום ופרנסה טובה (וגזרות טובות ישועות ונחמות) ניזכר וניכתב לפניך אנחנו וכל עמך בית ישראל לחיים טובים ולשלום", בברכת השלום, הברכה התשע עשרה. לפי נוסח אשכנז המקורי, מחליפים את חתימת "המברך את עמו ישראל בשלום" ב"עושה השלום", אך בהרבה קהילות (בפרט בארץ ישראל) לא נוהגים היום בשינוי זה.
בתפילת העמידה בנעילה של יום הכיפורים, מתחלפות המילים שבשורש "כתב" עם השורש "חתם". לדוגמה, "זכרנו לחיים מלך חפץ בחיים וחתמנו בספר החיים למענך אלוהים חיים", בברכת אבות.
שינויים בתפילה > ארבע הוספות בתפילת העמידה > המחלוקת על אמירת ההוספות

בעל הלכות גדולות כתב שאין להוסיף את התוספת "זכרנו" ואת "וכתוב לחיים", כיוון שאין להוסיף בקשות בשלש הברכות הראשונות ובשלש הברכות האחרונות. לעומת זאת התיר להוסיף את התוספת "בספר חיים", כיוון שהיא בברכה האחרונה של תפילת העמידה ומותרת כשם שמותרת אמירת תחנון לאחר התפילה. לעומתו גאונים אחרים התירו אמירת בקשות אלה כיוון שמדובר בצרכי רבים שמותר לבקש עליהם גם בשלש הברכות הראשונות ובשלש הברכות האחרונות. הרמב"ם כותב שיש מקומות שנהגו להוסיף תוספות אלה. ובשולחן ערוך מובא לומר את כל ההוספות האלה.
שינויים בתפילה > ארבע הוספות בתפילת העמידה > הטועה ושוכח את ההוספות

התוספות הביאו שמי ששכח את אחת ההוספות צריך לחזור על התפילה, וזאת משום שנחשב למשנה ממטבע שטבעו חכמים. לעומתם הרא"ש כתב שהשוכח הוספות אלה אינו חוזר, וזאת משום שלא נאמר שהשוכח הוספות אלה חוזר, וכן משום שהוספות אלה לא נזכרו בתלמוד. הדברים קשורים לדיון על הזמן בו נתחברה מסכת סופרים. בשולחן ערוך נפסק כדעת הרא"ש, שמי ששכח הוספות אלה אינו חוזר.
שינויים בתפילה > שינויים אחרים

נוהגים לומר בסיום תפילת העמידה "עושה השלום" במקום "עושה שלום" שבכל השנה. שינוי זה יחסית מאוחר ומקורו בספר שער הכוונות של רבי חיים ויטאל. בקהילות אשכנז שינוי זה נוהג, גם באמירת הקדיש, ובעדות המזרח בקדיש תתקבל בלבד.
בהרבה קהילות אשכנזים, נוהגים לומר בקדיש 'לעלא (ו)לעלא', במקום 'לעלא', הנאמר כל השנה.
נהוג לומר "תפילת אבינו מלכנו" בשחרית ובמנחה אחרי סיום חזרת הש"ץ. אצל האשכנזים וקצת מקהילות הספרדים לא אומרים אותם בשבתות, ובקהילות האשכנזים אין אומרים אותם גם בערב יום כיפור, למעט ערב יום כיפור החל ביום שישי, שאז נהוג לאומרם בשחרית.
נהוג גם להוסיף את פרק "שיר המעלות ממעמקים" בין ברכת ישתבח לברכת יוצר אור, ואמירת "ה' הוא האלוהים" לפני ברכת ברוך שאמר.
מדברי הראשונים, הרמב"ם ועוד, עולה כי מנהג אמירת הסליחות נועד בעיקרו לימים אלה, בהם מרבים בתחנונים, ובקהילות רבות מאריכים בסליחות באותם ימים יותר מאשר בסליחות הנאמרות לפני ראש השנה.
מנהגים

יש שנהגו לצום בכל עשרת ימי התשובה.
גם מי שנוהג להקל במהלך כל השנה, ראוי שיחמיר שלא לאכול פת עכו"ם בעשרת ימי תשובה. וכן נוהגים בהרבה הלכות שמחמירים יותר בעשרת ימי תשובה.
רבים נוהגים ללמוד בימים אלו ספרים הקשורים לתשובה, כגון שערי תשובה לרבינו יונה גירונדי, תומר דבורה לרמ"ק, אורות התשובה לרב קוק "על התשובה" לרב סולובייצ'יק ועוד. בבית בריסק, נהגו ללמוד בכל יום מעשרת ימי תשובה פרק אחד מהלכות תשובה בספר "היד החזקה" של הרמב"ם, המונה עשרה פרקים.
בין האחרונים היו שכתבו שנוהגים לא לערוך נישואים בימים אלו. מנגד, אחרונים אחרים סברו כי נישואים בימים אלו מותרים, ואף מעידים כי נישאו בעצמם בימים אלו.
שבת שובה

בשבעת הימים שבין ראש השנה ליום הכיפורים, ("בין כסה לעשור") יש תמיד שבת אחת הנקראת שַׁבַּת שׁוּבָה על שם המילה הראשונה בהפטרה המיוחדת שקוראים בשבת זו; או "שבת תשובה", כיוון שחלה במהלך עשרת ימי תשובה. ההפטרה כוללת את הפסוקים: "שובה ישראל עד ה' אלהיך כי כשלת בעוונך..." (ספר הושע, פרק י"ד, פסוקים ב'–י'). בחלק מהקהילות נוהגים להוסיף ספר יואל, פרק ב', פסוקים ט"ו–כ"ז או ספר מיכה, פרק ז', פסוקים י"ח–כ' או שניהם.
נוסח התפילה בשבת זו זהה ליתר ימות השנה, למעט שינויי התפילה הנוהגים ביתר עשרת ימי תשובה. כמו כן, בתפילת ערבית בברכת מעין שבע אומרים 'המלך הקדוש שאין כמוהו', במקום הנוסח הקבוע 'האל הקדוש שאין כמוהו'.
בקהילות אשכנז המזרחי, אומרים יוצר "אשחר אל א-ל" למנחם בן מכיר, אופן "האזינו אבירים" (לא חתום), וזולת "אדעה כי אין זולתך" למנחם בן מכיר. בקהילות אשכנז המערבי, אומרים יוצר "אור עולם קראו", אופן "כי אם שם אדיר יי אדוננו", וזולת "אל א-להינו נשוב בצר לנו", כולם להראב"ן; בקצת קהילות אשכנז אומרים גם "א-להיכם שופט צדק" בקדושת מוסף, אך בפפד"מ לא אומרים אותו. בנוסח איטליה אומרים יוצר "א-לי שובה אימתי".
מנהג הוא, שהרב דורש בשבת זו בפני הציבור וקורא לתשובה.
לקריאה נוספת

בן אדם מה לך נרדם
שולחן ערוך אורח חיים תר"ב-תר"ג.
משנה תורה, הלכות תשובה, פרקים ב-ג
ש"י עגנון, ימים נוראים, הוצאת שוקן, 1998, "ספר שני והוא ספר בין כסה לעשור", עמודים קמא-ריג.
שער הכוונות, דרושי ראש השנה דרוש ו, "קצת כוונות התפילות של ר"ה".
מידע על עשרת ימי תשובה בקטלוג הספרייה הלאומית
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף י"ח, עמוד א'
↑  היד החזקה הלכות תשובה ב, ו
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י"ב, עמוד ב'.
↑  ברכות דף יב עמוד ב ד"ה "המלך המשפט".
↑  מובא בבית יוסף סימן תקפב.
↑  מסכת ברכות, דף ו עמוד ב בדפי הרי"ף ד"ה "מאי".
↑  מסכת ברכות דף ו עמוד א.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות תפילה וברכת כהנים, פרק י', הלכה י"ג.
↑  ברכות פרק א סימן טז.
↑  תלמידי רבנו יונה ברכות דף ז עמוד א בדפי הרי"ף ד"ה "מיהו".
↑  משנה ברורה סימן תקפב, ס"ק ט.
↑  סימן תקפב.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תקפ"ב, סעיף א'.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קי"ח, סעיף א'.
↑  פרשת ניצבים, שנה ראשונה, סעיף יט.
↑  יביע אומר חלק ב סימן ח.
↑  מסכת סופרים פרק יט הלכה ו.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"ד, עמוד א'.
↑  הלכות גדולות ברכות פרק חמישי, עמוד נט.
↑  המחלוקת הובאה בטור סימן תקפב, וראו גם בתשובות הגאונים החדשות, מכון אופק ירושלים ה'תשנ"ה, סימן ד'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות תפילה וברכת כהנים, פרק ב', הלכה י"ט.
↑  ראו שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תקפ"ב, סעיף ה'.
↑  תוספות ברכות דף יב עמוד ב דיבור המתחיל והלכתא
↑  רא"ש מסכת ברכות פרק א סימן טז.
↑  ראו ברכי יוסף סימן תקפב אות ז.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תקפ"ב, סעיף ה'.
↑  דף צ'. נראה[דרוש מקור] שיש שהנהיגו אותו אחרי ביטול חתימת "עושה השלום" בברכה האחרונה של שמונה עשרה (עיין לעיל).
↑  הרב משה הררי, מקראי קודש, ראש השנה, פרק ג', פסקה ט'
↑  אצל הספרדים, תמיד אומרים לעלא, ואצל האיטלקים והתימנים, אומרים בכל השנה 'לעלא לעלא'. ונראה שמנהג האשכנזים הוא כעין "פשרה" בין מנהגים שונים. ברוב קהילות האשכנזים, נוהגים לכפול לעלא בכל תפילות עשרת ימי תשובה, אבל יש כמה וריאציות למנהג זה; לפי מנהג פפד"מ, נוהגים לכפול רק בקדישים הנאמרים בניגון ימים נוראים (לרבות כמה קדישים בהושענא רבה ובתפילות גשם וטל), ובחב"ד נוהגים לכפול רק בתפילת נעילה.
↑  בנוסף, מכיוון נוהגים שמספר המילים בקדיש קבוע, אלו שנוהגים כך אומרים "מכל ברכתא ושירתא" במקום "מן כל ברכתא ושירתא"
↑  מדרש תנחומא פרשת אמור. רמ"א סימן תקפ"א סעיף ב' בשם מרדכי.
↑  שולחן ערוך סימן תר"ג
↑  אפרים זלמן מרגליות, מטה אפרים, סימן תרב סעיף ה
שלמה גאנצפריד, קיצור שולחן ערוך, סימן ק"ל סעיף ד(הקישור אינו פעיל, 13.9.2021)
חיים חזקיהו מדיני, שדה חמד,      מערכת חתן וכלה וחופה, אות כ"ג
↑  דוד צבי הופמן, שו"ת מלמד להועיל, אבן העזר סימן א'
↑  בנוסח תימן בלדי תמיד אומרים "המלך הקדוש" בברכת מעין שבע.
↑  סדר עבודת ישראל, רעדלהיים תרכ"ח, מנהג פולין, עמ' 786 ואילך.
↑  סדר עבודת ישראל, רעדלהיים תרכ"ח, מנהג אשכנז, עמ' 731 ואילך.
↑  סדר עבודת ישראל, רעדלהיים תרכ"ח, מנהג אשכנז, עמ' 243 ואילך; הרב נתן במברגר, לקוטי הלוי: מנהגי ק"ק וירצבורג, ברלין תרס"ז, עמ' 31, באתר היברובוקס.
↑  דברי קהלת, פפד"מ תרכ"ב, עמ' 210 נותן שני הסברים לדבר: או שאומרים רק פיוטי א-להיכם החתומים יהודה, וזה חתום שמואל, או שהוציאו אותו משום ש"שופט צדק" הוא ראשי תיבות "שבתי צבי". על כל פנים, נראה שהסיבה האמיתית שאין אומרים אותו הוא משום שהוא כמעט ולא נמצא בכתבי יד, ואם כן סביר להניח שהוא נוסף בתקופה מאוחרת.
↑  הלל משה סרמוניטה ואנג'לו מרדכי פיאטילי, סדר תפלות כמנהג בני רומה, ירושלים תשע"ד, עמ' שיד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007592842805171  GND: 4339854-6 
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
רחבת הכותל מלאה במעמד אמירת סליחות בעשרת ימי תשובה תשע"א–2010
ברכת קדושת השם

ברכת האל הקדוש או קדושת השם היא הברכה השלישית בתפילת העמידה, אחת משלוש ברכות השבח שבתחילת תפילת העמידה ועניינה האדרת קדושת האל והמלכתו. הברכה נאמרת לאחר ברכת מחיה המתים ולפני ברכת חונן הדעת. בחזרת הש"ץ מברכים ברכה זו לאחר אמירת קדושה.
נוסח הברכה

”אַתָּה קָדוֹש וְשִׁמְךָ קָדוֹש, וּקְדוֹשִׁים בְּכָל יוֹם יְהַלְלוּךָ סֶּלָה,

(יש מוסיפים: כִּי אֵל מֶלֶךְ גָּדוֹל וְקָדוֹשׁ אָתָּה).
 
בָּרוּךְ אַתָּה ה', הָאֵל הַקָּדוֹשׁ.”
שינויים > נוסח ארץ ישראל

בנוסח ארץ ישראל הקדום כפי שהתגלה בגניזת קהיר כתוב "קָדוֹשׁ אַתָּה וְנוֹרָא שִׁמְךָ וְאֵין אֱלוֹהַּ מִבַּלְעָדֶיךָ. בָּרוּךְ אַתָּה ה' הָאֵל הַקָּדוֹשׁ". נוסח זה שולב בברכה המורחבת לראש השנה ויום כיפור של נוסח אשכנז ונוסח הספרדים (ראו למטה).
שינויים > שינויי נוסח

לפי נוסח אשכנז ונוסח תימן, בחזרת הש"ץ מחליפים בכל התפילות את נוסח אתה קדוש בנוסח זה:
לפי נוסח ספרד יש מנהגים שונים: בהרבה קהילות, אומרים נוסח זה רק בחזרת הש"ץ של תפילת מוסף, בסידור אדמו"ר הזקן הוא לא מופיע אפילו במוסף, ובחסידות דושינסקיא אומרים אותו בחזרת הש"ץ של כל התפילות.
בנוסח איטליה אומרים את הנוסח הנ"ל בימים נוראים, בין בתפילת לחש ובין בחזרת הש"ץ, וכך אמרו (עם שינויים קלים) בין בלחש ובין בקול בכל השנה בנוסח רומניא.  בשאר ימות השנה אומרים נוסח קצת שונה (בין התפילת הלחש ובין בחזרת הש"ץ):
בנוסח פרובאנס אמרו בין בלחש ובין בחזרת הש"ץ איזהו נוסח של אתה קדוש או לדור ודור, ויש שינויי נוסחאות בין הסידורים.
לפי נוסח קטלוניה, אמרו בין בלחש ובין בקול:
בכל נוסחאות אלה משנים בעשרת ימי תשובה את חתימת הברכה ל"המלך הקדוש". בנוסח התפילה הארץ-ישראלי הקדום נשנה "האל הקדוש" גם בימי הדין.
הערות שוליים

↑  מלה זו לא מופיעה בסידורי אשכנז הישנים.  בהרבה קהילות, התחילו בשנים האחרונות להוסיף אותה, אבל יש עדיין קהילות שלא אומרים אותה.
↑  יש גורסים: ואז.
↑  למנהג תימן אומרים את הנוסח המורחב בכל תפילות עשרת ימי תשובה.  עיין תכלאל תורת אבות, חלק ראשון (ימות השנה), בני ברק תשנ"ו, עמ' לח.
↑  בנוסח תימן בלדי לא אומרים 2 תיבות "לעולם ועד"
↑  כך מופיע בסידור רינת ישראל, נוסח ספרד, ירושלים תשע"ז, עמ' 367.
↑  סדור תהלת השם, ברוקלין תש"נ,  עמ' 194.
↑  סידור מהרי"ץ, ירושלים תשנ"א.
↑  הלל משה סרמוניטה ואנג'לו מרדכי פיאטילי, מחזור לראש השנה כמנהג בני רומה, ירושלים תשע"ה, עמ' כה.
↑  מחזור רומניא, ויניציאה רפ"ג, דף יג ע"ב.
↑  הלל משה סרמוניטה ואנג'לו מרדכי פיאטילי, סדר תפלות כמנהג בני רומה, ירושלים תשע"ד, עמ' לה
↑  עיין לדומגא סדר התמיד, אויגנייון תקכ"ז, דף כד ע"א, וסדר לימים נוראים כמנהג ק"ק קארפינטראץ אמשטרדם רע"א, דף ט ע"ב ודף לא ע"א.
↑  נפתלי וידר, "נוסח ברכת קדושת השם בראש השנה ויום הכיפורים", בתוך: התגבשות נוסח התפילה במזרח ובמערב: קובץ מאמרים, כרך ראשון, ירושלים: מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשנ"ח, עמ' 47
| תפילת העמידה |
| --- | --- | --- |
| שלוש הברכות הראשונות | שלוש הברכות הראשונות |  |
| ברכות שבח | ברכת אבות • ברכת גבורות • ברכת קדושת השם |  |
| הברכות האמצעיות | הברכות האמצעיות |  |
| בקשות תפילת שמונה עשרה | ברכת חונן הדעת • ברכת תשובה • ברכת סליחה • ברכת גאולה • ברכת רפואה • ברכת השנים • ברכת קיבוץ גלויות • ברכת המשפט • ברכת המינים • על הצדיקים • ברכת ירושלים • מצמיח קרן ישועה • שומע תפילה |  |
| בתפילת שבע | ברכת קדושת היום |  |
| בתפילת תשע | מלכויות זכרונות ושופרות |  |
| בתפילת עשרים וארבע | זכרונות • שופרות • אל ה' בצרתה לי • אשא עיני אל ההרים • ממעמקים קראתיך ה' • תפלה לעני כי יעטוף |  |
| שלוש הברכות האחרונות | שלוש הברכות האחרונות |  |
| ברכות הודאה | ברכת עבודה • ברכת הודאה • ברכת שים שלום |  |
| תוספות | תוספות |  |
| הזכרות | משיב הרוח ומוריד הגשם • מוריד הטל • שאלת גשמים |  |
| בחזרת הש"ץ | קדושה • מודים דרבנן • ברכת כהנים |  |
| בזמנים מיוחדים | אתה חוננתנו • יעלה ויבוא • על הנסים • תפילת נחם • תפילת עננו • ועננו בורא עולם • ותערב • הוספות ושינויים לעשרת ימי תשובה • וידוי |  |
| תפילות העמידה השונות | תפילות העמידה השונות |  |
| בכל יום | תפילת שחרית • תפילת מנחה • תפילת ערבית |  |
| בשבתות ובמועדים | תפילת מוסף |  |
| ביום הכיפורים (ובתענית ציבור) | תפילת נעילה |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
הטיית מימי הנהרות הצפוניים

תרשים של אחת מהתוכניות המוצעות להטיית מימי הנהרות הצפוניים לעבר ימת ארל. התוכנית כוללת תעלות נוספות (שאינן מוצגות) להעברת המים לאזורים דרומיים.
פרויקט הטיית הנהרות הצפוניים היה פרויקט שאפתני של ברית המועצות שמטרתו המרכזית הייתה להטות את זרימתם של הנהרות הגדולים בסיביר, שמימיהם נשפכים ו"מתבזבזים" באוקיינוס הארקטי, לעבר הרפובליקות האסייתיות הדרומיות למטרות השקיה חקלאית ואספקת מי שתייה. מטרה נוספת הייתה הזרמת מימי הנהרות לימת ארל על מנת למנוע את התייבשותה.
עבודות המחקר והתכנון של הפרויקט החלו בשנות ה-30 של המאה ה-20 ונמשכו בהיקף נרחב בשנות ה-60 ועד לשנות ה-80 המוקדמות. הפרויקט השנוי במחלוקת הופסק ב-1986 בעיקר עקב שיקולים סביבתיים, כאשר הפעילות המעשית שהתבצעה בפועל הייתה מועטה.