stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאוריית השלבים של אריקסון
לקריאה נוספת

אריק ה. אריקסון, ילדות וחברה, תרגום: אורי רפ, ספרית פועלים, תל אביב 1976, פרק 7 - עמ' 187–196.
האוניברסיטה הפתוחה, מבוא לפסיכולוגיה, יחידה 8, פסיכולוגיה התפתחותית עמ' 68–79
הערות שוליים

↑  אריקסון, ילדות וחברה עמ' 194
↑  Marcia, J. E., (1966), Development and validation of ego identity status, Journal of Personality and Social Psychology 3, pp. 551-58
האם היא דמות מפתח בשלב הינקות, שאמור לבנות אצל התינוק אמון. ההישג של שלב זה הוא יצירת תקווה.
מושג השליטה עומד בלב שלב הילדות המוקדמת, ילד שיגיע לאוטונומיה יקבל כח רצון.
בשלב גיל המשחק, הילד מגלה יוזמה והרפתקנות ומגלה את העולם. פתרון טוב של שלב זה יגרום לילד להציב מטרות.
גיל ההתבגרות הוא השלב המשמעותי ביותר לפי אריקסון. פתרון מוצלח ויצירת זהות אישית תיצור נאמנות אצל המתבגר.
בשלב הבגרות המוקדמת, יצירת קשרים אינטימיים עומדת למול הבדידות. פריו של שלב זה הוא אהבה.
בשלב הבגרות הופכת הפוריות והעברת המטען הגנטי לדורות הבאים, למרכזית. ההישג של שלב זה הוא יצירת דאגה ואכפתיות.
שלב הבגרות המאוחרת הוא שלב של סיכום החיים והשלמתם. פתרון חיובי יביא לידי שלמות האני ותבונה, ושלילי לחרדת מוות ויאוש.
תיאו מאינץ

| --- | --- |

תיאו מאינץ, 1955
 לידה:  1924 הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  13 ביוני 2007 (בגיל 83 בערך) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 
תיאו מאינץ על שער גיליון הזמן הוורוד שפורסם לאחר פטירתו, 2007
תיאו (תיאודור) מאינץ (1924 – 13 ביוני 2007) היה תזונאי ופעיל ציבור הן בתחומי חינוך לבריאות ותזונה נכונה והן בתחום זכויות ההומוסקסואלים, ממייסדי אגודת הלהט"ב בישראל.
תחילת דרכו

תיאו מאינץ נולד בשנת 1924 בגרמניה. בשנת 1936 נמלטה משפחתו מגרמניה הנאצית להולנד עקב יהדותם, ובשנת 1940, בגיל 15, עלה לארץ ישראל. בנערותו גר ולמד ברמת גן. סיים את לימודי התואר הראשון במדעי התזונה, עבד כשף בבתי מלון בתל אביב. במשך כ-40 שנה עבד בקופת חולים כללית כמפקח על מטבחים וכדיאטן, ועסק רבות בהוראת מבוגרים ובחינוך לבריאות. הוא כתב רשימות רבות בעיתונות בנושאי חינוך לתזונה והיה אחד מחלוצי חינוך הציבור לתזונה בריאה.
פעילות ציבורית

בשנת 1956 החל בפעילותו למען ציבור הלהט"ב, יחד עם בן דודו יעקב פזי, לימים חבר הוועד המייסד של אגודת הלהט"ב. ציבור ההומוסקסואלים בישראל היה מיעוט דחוי ומופלה, שחי בסתר. באותם ימים די היה באזכור נטייתו המינית השונה של אדם על מנת שיופלה בקבלה לעבודה ולשירות בצה"ל. למרות הקשיים ארגן תיאו מאינץ מפגשים קבועים ופעילויות לציבור הלהט"ב.
בשנת 1974 השתתף בפאה נוכרית ובפנים מוצללות בתוכנית הטלוויזיה של פרופסור ירמיהו יובל "השעה השלישית" לענייני חברה, שדנה אז בנושא ההומוסקסואליות והיחס אליה בישראל.
בשנת 1975 היה שותף לייסוד אגודת הלהט"ב, ששמה החוקי נקרא "האגודה לשמירת זכויות הפרט", עקב סירוב רשם העמותות לכינוי עמותה בשם המתאר פעילות שנחשבה כבלתי חוקית באותו זמן. בשנת 1976 התארח עם אחרים בתוכנית הטלוויזיה "השעה השלישית". פעילות זו הייתה ראשונה מסוגה במדינת ישראל באותם זמנים, ולוותה בחששות רבים מנידוי ואף אלימות כלפי המשתתפים בתוכנית. אבי אנגל, פעיל ציבורי נוסף, הצטלם בחשיפה מלאה. כל שאר החברים חבשו פאות, קולם עוּות, וצילמו את צלליתם בלבד. תיאו מאינץ היה היחיד שהסכים שקולו לא יעוות. הראיון סבב באופן כללי על חיי הקהילה ההומוסקסואלית, על מידת השכיחות של התופעה ומקומות המפגש המקובלים.
תוכנית הטלוויזיה שינתה את חייו הציבוריים של מאינץ, שזוהה במקום עבודתו ויצא למעשה מהארון. מאותו רגע ניתן לומר, שמאינץ "לא השאיר ולו אצבע אחת בארון", דבר נדיר בתקופה זו. מאינץ נבחר פעמיים לכהן כחבר בוועד אגודת הלהט"ב, נמנה עם מפעילי "יין נושן" (קבוצה להומואים מבוגרים), וכן היה פעיל בקו הלבן ובהפעלת הערבים הפתוחים באגודה בשנים 1989–1994.
תיאו מאינץ לא חשש להתראיין בשמו ועם תמונות בכלי התקשורת בישראל, כולל ראיונות שהעניק לעיתונים "ידיעות אחרונות" ו"העולם הזה" בשנות השמונים והתשעים. בנוסף לקח מאינץ תחת חסותו את קבוצת הו"ד (הומוסקסואלים דתיים). כמו כן, נהג להתנדב בבית אגודת הלהט"ב באופן קבוע, וטיפח את ספריית האגודה. כמו כן היה אחד מהפעילים בוועד למלחמה באיידס.
בשנת 2000 פתח אילן שיינפלד את "קפה תיאו", בית קפה וחנות ספרים שנקרא על שמו של מאינץ. בית הקפה נסגר בשנת 2002.
תיאו מאינץ, שחי בתל אביב החל מתקופת המנדט הבריטי, היה מקור לסיפורים על הקהילה ההומו-לסבית בימי המנדט הבריטי ובתקופה שאחרי קום המדינה. נפטר ב-13 ביוני 2007, בגיל 83.
ראו גם

מעמד ההומוסקסואלים בישראל
תאה מוסה, מלכת פרתיה

תֶּאָהּ מוּסָה מפַּרְתִּיה (פרסית: شهبانو تئا موزا) הייתה המלכה היחידה ששלטה באימפריה הפרתית. היא נולדה כשפחה באימפריה הרומית וניתנה כשי על ידי אוגוסטוס קיסר לפראטס הרביעי, מלך הפרתים.
בזמן קצר היא הפכה לחביבה בנשות המלך הפרתי ולאשתו הראשית (השהבאנו). בשנת 2 לפנה"ס ביצעה הפיכה ועלתה לשלטון מעשי בקטסיפון ביחד עם בנה, פראטס החמישי כשליט שותף.
האצולה הפרתית התנגדה זמן רב לשלטונם של השניים ולאחר שבשנת 4 לספירה הסכים פראטס החמישי לפרוטקטורט רומאי בממלכת ארמניה העתיקה. על כן יצאו ראשי האצולה בהפיכת נגד אשר העלתה לשלטון את אורודס השלישי, מלך פרתיה והכריחה את תאה מוסה ובנה לסגת אל האימפריה הרומית. עם שובם נעלמו עקבותיהם של האם ובנה ולא נכתבו כתבים אודותיהם מאוחר יותר.[דרושה הבהרה]
בהיסטוריה של איראן תאה מוסה היא אחת משלוש הנשים היחידות אשר שלטו בממלכת פרס, ביחד עם האחיות הסאסאניות בוראנ-דח'ת ואזרמי-דח'ת במהלך המאה ה-7 ולקראת נפילתה של האימפריה.
תיאו קורביאנו

תיאודור אלכסנדר קורביאנו (באנגלית: Theodor Alexander Corbeanu; נולד ב-17 במאי 2002 בהמילטון שבאונטריו, קנדה) הוא כדורגלן קנדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת גרנדה, ובנבחרת קנדה.
קריירת מועדונים

קורביאנו גדל במחלקות הנוער של טורונטו ווולברהמפטון וונדררס. ב-16 במאי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של וולברהמפטון וונדררס, בהפסד 0–2 לטוטנהאם הוטספר במסגרת המחזור ה-36 בפרמייר ליג לעונת 2020/2021.
ב-2 באוגוסט 2021 הושאל קורביאנו לשפילד ונסדיי מהפוטבול ליג הראשונה, במדיה ערך 13 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. ב-6 בינואר 2022 הושאל קורביאנו למילטון קינס דונס מהפוטבול ליג הראשונה, במדיה ערך 17 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-28 ביולי 2022 הושאל קורביאנו למשך עונה אחת לבלקפול מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
קריירה בינלאומית

ב-25 במרץ 2021 ערך קורביאנו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קנדה, בניצחון 1–5 על נבחרת ברמודה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
הוא היה חלק מסגל נבחרת קנדה בטורניר גביע הזהב 2021, וערך שלוש הופעות בטורניר, וכן הבקיע שער בניצחון 1–4 על נבחרת מרטיניק במסגרת שלב הבתים של הטורניר.
הערות שוליים

↑  Owls sign international forward Corbeanu באתר הרשמי של שפילד ונסדיי, 2 באוגוסט 2021 (באנגלית)
↑  Corbeanu's loan switches to MK Dons באתר הרשמי של וולברהמפטון וונדררס, 6 בינואר 2022 (באנגלית)
↑  Seasiders Confirm Signing of Theo Corbeanu באתר הרשמי של בלקפול, 28 ביולי 2022 (באנגלית)
| נבחרת קנדה – גביע הזהב 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 סנט קליר •  2 ברול-גיארד •  3 פאשר •  4 מילר •  5 ויטוריה •  6 פייטה •  7 אאוסטקיו •  8 פרייסר •  9 קבאליני •  10 הויילט •   11 קורביאנו •  12 ביוקנן • 13 סטורינג •  14 קייה • 15 הנרי • 16 קראפו • 17 לארין • 18 לויטווילר • 19 פאטון • 20 אקינולה • 21 אוסוריו • 22 לרייאה • 24 אקינדלה • מאמן: הרדמן |  1 סנט קליר •  2 ברול-גיארד •  3 פאשר •  4 מילר •  5 ויטוריה •  6 פייטה •  7 אאוסטקיו •  8 פרייסר •  9 קבאליני •  10 הויילט •   11 קורביאנו •  12 ביוקנן • 13 סטורינג •  14 קייה • 15 הנרי • 16 קראפו • 17 לארין • 18 לויטווילר • 19 פאטון • 20 אקינולה • 21 אוסוריו • 22 לרייאה • 24 אקינדלה • מאמן: הרדמן | קנדה |
שמחה גדולה בשמים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אמונה אלון
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  אנגלית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה:  כתר ספרים
 תאריך הוצאה:  2004
 מספר עמודים:  210
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9650712801
 הספרייה הלאומית:  002375813
שמחה גדולה בשמים הוא רומן שנכתב בידי אמונה אלון, ויצא לאור בהוצאת כתר בשנת 2004. הרומן מתאר את סיפור אהבתה הגדולה של שלומציון, צעירה דתית רדיקלית וחולמת חלומות, ליאיר, תלמיד שקדן ועילוי בישיבה ציונית דתית מרכזית (המזוהה כנראה עם ישיבת מרכז הרב) בתקופת התחלת ההתנחלויות לאחר מלחמת יום הכיפורים. הספר תורגם לאנגלית על ידי דוד חזוני תחת השם If You Awaken Love והיה מועמד לפרס הספר היהודי הלאומי בשנת 2007.
עלילה

בירושלים של סוף שנות השישים נרקם סיפור אהבה בין שלומציון, בתו של מבקר מקרא מפורסם, לבין יאיר, בחור ישיבה צעיר ב"ישיבה הגדולה" - כפי שמכונה בספר ישיבה גבוהה ציונית דתית בירושלים שבראשה עומד רב קשיש וכריזמטי המנהיג ציבור. לאחר שהתברר כי ראש הישיבה הכריזמטי מתנגד לשידוך זה, בשל סיבה שאינה ברורה, שלומציון עוזבת את הדת ויורדת לסיני. יאיר, שמשלים עם גזרתו של ראש ישיבתו הנערץ, מתחתן עם לאה'לה - בתו של אחד מסגניו של ראש הישיבה, והולך לגור בהתנחלות תרצה צפונית לירושלים. שלומציון נישאת למרדכי רוזנברג, אחד ממפקדיו של יאיר, שלאחר מלחמת יום הכיפורים עבר להתגורר בסיני, ויולדת את מיה. שנים לאחר מכן, שלומציון הגרושה מבוססת בקהילה התל אביבית השמאלנית ועובדת כמעצבת על. בתה מיה חוזרת בתשובה לאחר שירותה הצבאי, מתאהבת בבנו של יאיר, אריאל, ועומדת להתחתן איתו, ובכך מחזירה את אמה למערבולת רגשית גדולה.
הסיפור מסתיים ב-4 בנובמבר 1995, בסיומה של עצרת השלום בכיכר מלכי ישראל, רגע לפני רצח יצחק רבין.
דמויות

שלומציון דרור - גיבורת הסיפור
פרופ' אברהם דרור, אביה של שלומציון
יאיר בירמן - בחור הישיבה, לימים רב בולט
הרב מוישה שור - סגנו של ראש הישיבה
הרבנית חוה שור - מורת דרך לנשים
הרב שמואל הוניג - מסגני ראש הישיבה
לאה'לה - בתו של הרב שמואל הונינג
רוזי - מרדכי רוזנברג, מפקדו הנערץ של יאיר
מיה - בתה של שלומציון
אריאל - בנו של הרב יאיר בירמן
על הספר

על אף שבתחילת הספר נכתב כי הדמויות הן פרי דמיונה של המחברת, יש הרואים בו רומן מפתח ומזהים את הנפשות הפועלות וקוי העלילה (למשל, הישיבה מזוהה עם ישיבת מרכז הרב וראש הישיבה עם הרב צבי יהודה קוק).
לפי פרשנות זו, הרומן הוא כנראה הרומן הראשון המתייחס לקהילת מרכז הרב וגרעין מייסדי ההתנחלויות, מתוך מבט פנימי ואישי. לאורך הספר מרומזת באורח בולט ביקורת נוקבת ויחסים טעונים לישיבת מרכז הרב ואנשיה בהיבטים שונים, כמו ראיית אמונתם בנוגע לגאולת העם והעולם כיוהרה משיחית, חינוך הנותן משקל מרובה לדעתו של הרב והעדפת התפיסה ההלכתית על פני רומנטיקה ואהבה גדולה. אנשי מרכז הרב קיבלו ספר זה בתרעומת ובעלבון[דרוש מקור], אם כי בסיומו של הספר מובעת דווקא החזרה, למרות הכל, לאותה קהילה והשתחררות מהנטל הנפשי ביחס אליה.
לקריאה נוספת

עופרה מצוב-כהן, מפגש תרבויות בעולמם של מתבגרים - קריאה בספרות ישראלית במאה ה-21, רסלינג, 2013
הערות שוליים

↑  If You Awaken Love', London/New Milford, The Toby Press, 2007'
תיאו והוגו

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Orpheus and Eurydice 
 בימוי:  אוליבייה דוקאסטל, ז'ק מרטינו 
 הופק בידי:  Emmanuel Chaumet 
 תסריט:  אוליבייה דוקאסטל, ז'ק מרטינו 
 עריכה:  Pierre Deschamps 
 שחקנים ראשיים:  ג'ופרה קוט פרנסואה נמבוט
 מדינה:  צרפת 
 חברה מפיצה:  הולו 
 שיטת הפצה:  DVD, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 באוקטובר 2016 
 משך הקרנה:  93 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט רומנטי, סרט להט"בי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
תיאו והוגו (בצרפתית: Théo et Hugo dans le même bateau; באנגלית: Paris 05:59) הוא סרט דרמה צרפתי משנת 2016 בבימוי אוליבייה דוקאסטל וז'ק מרטינו. הסרט הוצג כחלק מתוכנית ה-"Panorama" של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-66.‏ הסרט זכה בפרס חביב הקהל בטקס פרסי טדי 2016 של פסטיבל ברלין.
הסרט צולם במשך חמישה עשר ימים, כולל תשעה לילות, בתקציב קטן. בתסריט המקורי, עלילת הסרט מתפרשת על פני 28 ימים, אך מאוחר יותר שוכתבה כך שתתרחש במהלך "זמן אמת" - 93 דקות הסרט - בשעות הבוקר המוקדמות.
תקציר העלילה

תיאו (ג'ופרה קוט) והוגו (פרנסואה נמבוט) הם שני גברים הומואים שנפגשים לראשונה בחדר חושך בגיי בר. במהלך השעתיים שמיד לאחר מכן השניים לומדים להכיר אחד את השני, תוך כדי שהם הולכים ורוכבים על אופניים בצפון-מזרח פריז, מבקרים בבית חולים, נוסעים ברכבת התחתית של פריז ומשוחחים שם עם אחת הנוסעות, מבקרים בדירתו של אחד מהם, נפגשים עם מוכר בדלפק של מסעדת אוכל מהיר ועוד. עלילת הסרט מתרחשת בין השעות 4:27 לפנות בוקר לבין 5:59 בבוקר.
צוות השחקנים

| שם השחקן | שם הדמות |
| --- | --- |
ג'ופרה קוט: תיאו
פרנסואה נמבוט: הוגו
פרסים ומועמדויות

הסרט זכה במספר פרסים בינלאומיים, לרבות פרס הסרט הטוב ביותר ופרס השחקן הראשי הטוב ביותר, במספר פסטיבלי סרטים בינלאומיים, לרבות בברלין, שיקגו וסן דייגו.
הערות שוליים

↑  "Berlinale 2016: Panorama Celebrates Teddy Award's 30th Anniversary and Announces First Titles in Programme". Berlinale (הודעה לעיתונות). נבדק ב-20 בדצמבר 2015. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Berlin: 'Tomcat' Wins Teddy Award for Best Film". The Hollywood Reporter. 20 בפברואר 2016. נבדק ב-6 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Berlin Film Review: Paris 05:59". Variety. 19 בפברואר 2016. נבדק ב-6 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  van Hoeij, Boyd (16 בפברואר 2016). "'Paris 5:59' ('Theo & Hugo dans le meme bateau'): Berlin Review". Hollywood Reporter. נבדק ב-6 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
שממית מחוספסת

| שממית מחוספסת |
| --- | --- |
 שממית מחוספסת
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי שממית
משפחה:: שממיתיים
סוג:: שממית
מין:: שממית מחוספסת
שם מדעי
 Cyrtopodion scabrum ‏היידן, 1827
תחום תפוצה


שממית מחוספסת (שם מדעי: Cyrtopodion scabrum) היא מין של לטאה ממשפחת השממיתיים.
השממית המחוספסת פלשה מחצי האי סיני דרך אזור אילת והערבה עד לבקעת ים המלח.
צבעה של השממית חום-אפרפר עם כתמים כהים חומים או שחורים הנראים כפסים ומכאן שמה.
ראשה קטן וחרטומה קצר ומחודד, על זנבה פסי רוחב כהים ובהירים, הגחון בהיר, גבה מכוסה קשקשים גדולים, אצבעותיה צרות.
אורכה של השממית 11 סנטימטרים והיא ניזונה בעיקר מפרוקי רגליים קטנים.
הנקבה מטילה ביצים בקרקע. באמצע אוגוסט בוקעים הצעירים מן הביצים.
קריאה נוספת

אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 54-55
הערות שוליים

↑  שממית מחוספסת באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סאבו מילושביץ'

סאבו מילושביץ (בסרבית: Savo Milošević; נולד ב-2 בספטמבר 1973 בבוסניה, יוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר סרבי ומאמן כדורגל.
מילושביץ' הוא מלך השערים (37 שערים) בכל הזמנים בנבחרת סרביה ומונטנגרו. הוא הופיע איתה במונדיאל 1998, ביורו 2000 ובמונדיאל 2006.
מילושביץ' שיחק במועדונים הבאים: פרטיזן בלגרד (1992–1995), אסטון וילה (1995–1998), ריאל סרגוסה (1998–2000 ו-2002), פארמה (2000–2001), סלטה ויגו (2003–2004), אוסאסונה (2004–2007) ורובין קאזאן (2008).
שממית מנומרת

| שממית מנומרת |
| --- | --- |
 שממית מנומרת
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי שממית
משפחה:: אובלפריים
סוג:: עַפְעַפִּית אַסְיָה
מין:: שממית מנומרת
שם מדעי
 Eublepharis macularius ‏בליית, 1854
תחום תפוצה


שממית מנומרת (שם מדעי: Eublepharis macularius) היא מין של לטאה מהמשפחה אובלפריים החיה ברמות, ערבות ומדבריות בדרום אסיה באפגניסטן, פקיסטן וצפון-מערב הודו. היא חיית מחמד נפוצה בהרבה בתים.
מאפיינים

שממיות אלה גדולות יחסית. אורכן של הנקבות מגיע ל-18–20 ס"מ ומשקלם 50–70 גרם בעוד הזכרים מגיעים לאורך 20–28 ס"מ ושוקלים 60–80 גרם. הם בעלי כפות רגליים גדולות, הזנב מנופח אך מסתיים בקצה דק והראש עבה ובעל עיניים גדולות עם עפעפיים בולטות. שממיות החיות בטבע נוהגות לאכול את עורם שהם משילים.
השממיות משני הזוויגים בעלות עור גס מכוסה גבשושיות בצבע צהוב מנומר בכתמים שחורים בדומה לנמר או ברדלס לאורך כל הגב והראש, ואילו הזנב בצבע אפור עם גבשושיות שחורות. ראשן מעוטר בצבעי אזהרה אלו כדי להגן על השממית מפני טורפים, הטורפים מאמינים שהשממית רעילה ומתרחקים ממנה.
בשונה משממיות אחרות, שממית זו חסרת בלוטות דביקות ברגליה ואינה יכולה לטפס. היא פעילה בעיקר בשעות הלילה הקרירות יחסית ובהן היא יוצאת לצוד. טרפה כולל בעיקר חרקים כמו צרצרים, תיקנאים וזחלי קמח, וגם כל יצור קטן ממנה. השממית יכולה לאבד את זנבה תחת לחץ, אך תנסה להימנע מכך משום שהזנב אוגר שומן בשעות מחסור. היא יכולה לצום זמן רב, מסתמכת על שומן שאגרה בזנבה. טורפיה העיקריים הם שועלים ונחשים. במקום זה היא משתמשת בהסוואתה או נמלטת במהירות למאורה קטנה.
בטבע, נותרו כמה מאות פרטים בלבד, עקב מלחמות באזורים בהם השממית המנומרת חיה. בשבי השממית משגשגת עקב היותה בעל חיים קל לרבייה ונוח לגידול.
הערות שוליים

↑  שממית מנומרת באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546637905171  NKC: ph436721
שממית ננסית ברזילאית

| שממית ננסית ברזילאית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
אינפרא־סדרה:: דמויי שממית
משפחה:: ספארוקטיליים
סוג:: Chatogekko
מין:: שממית ננסית ברזילאית
שם מדעי
 Chatogekko amazonicus ‏אנדרסון, 1918

שממית ננסית ברזילאית (שם מדעי: Chatogekko amazonicus) היא מין יחיד בסוגו של שממית ממשפחת הספארוקטיליים החיה ביערות הגשם של אמריקה הדרומית במדינות: ברזיל, גיאנה הצרפתית, גיאנה, סורינאם, ונצואלה ואולי גם בבוליביה.
מאפיינים

אורכה של השממית אינו עולה על 24 מ"מ. היא בעלת עור בצבע חום מנומר באפור ועורה מיוחד ומכיל חומר דוחה מים. היא אינה טובעת גם מנפילה לשלולית אך כל טיפת גשם מרעידה אותה עקב גודלה. הלטאה זריזה מאוד ונעה ביער במהירות בחיפוש אחר טרף קטן כמו כנימות וקפזנבאים. היא מצויה בין העלים ועל קרקע היער.
הערות שוליים

↑  שממית ננסית ברזילאית באתר הרשימה האדומה של IUCN
תיאו פורשייר

תיאו פורשייר (בצרפתית: Théo Pourchaire; נולד ב-20 באוגוסט 2003) הוא נהג מרוצים צרפתי החבר באקדמיית הנהגים של סאובר ומשמש כנהג מחליף וכנהג מבחן בקבוצת הפורמולה 1 סאובר. זכה באליפות הפורמולה 2 בעונת 2023 עם קבוצת ART גרנד פרי.
קריירת מרוצים

פורשייר החל להתחרות בקארטינג בגיל שבע, והתחרה באליפויות רבות בצרפת וברחבי אירופה. בשנת 2018 החל להתחרות באופן מקצועי, ולאחר מכן התחרה באליפות פורמולה 4 הצרפתית ובאליפות פורמולה 4 הגרמנית (בה זכה ב-2019).
לקראת עונת 2020 התחיל להתחרות באליפות פורמולה 3 מטעם קבוצת ART Grand Prix, לצד הנהגים אלכסנדר סמוליאר וסבסטיאן פרננדס.את העונה סיים פורשייר במקום השני, עם 161 נקודות, שני רק לאוסקר פיאסטרי, שסיים אותה עם 164 נקודות, במאבק משולש (יחד עם לוגאן סרג'נט) שנמשך עד למרוץ האחרון של העונה. בשני המרוצים האחרונים של עונת 2020 בפורמולה 2 התחרה עבור קבוצת "BWT HWA Racelab", אך לא השיג נקודות. לקראת עונת 2021 עבר להתחרות בקביעות באליפות הפורמולה 2 עבור ART Grand Prix, וסיים במקום החמישי, עם 140 נקודות. בעונת 2022 סיים במקום השני, עם 164 נקודות, כסגנו של האלוף פליפה דרוגוביץ'. בעונת 2023 המשיך להתחרות עבור אותה קבוצה, ובסיומה זכה באליפות לאחר מאבק ממושך עם פרדריק וסטי.
קריירת מרוצים > פורמולה 1

לקראת עונת 2019 הפך לחבר באקדמיית סאובר. באוגוסט 2021 החל לשמש כנהג המבחן של אלפא רומיאו באליפות הפורמולה 1, ואף היה אחד המתמודדים על מושב הנהג הפנוי לקראת עונת 2022 (לצידו של ולטרי בוטאס), מושב שבסופו של דבר הוענק לגואניו ז'ו. לקראת עונת 2023 הפך לנהג המחליף של הקבוצה.
שממית יום אבקת זהב

| שממית יום אבקת זהב |
| --- | --- |
 שממית יום אבקת זהב
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי שממית
משפחה:: שממיתיים
סוג:: שממית יום
מין:: שממית יום אבקת זהב
שם מדעי
 Phelsuma laticauda ‏בטגר, 1880
תחום תפוצה


שממית יום אבקת זהב (שם מדעי: Phelsuma laticauda) היא מין של לטאה ממשפחת השממיתיים החיה בצפון מדגסקר ובאיי קומורו שבאוקיינוס ההודי. היא גם הופצה באיי הוואי ובכמה מאיי האוקיינוס השקט בידי האדם. השממית היא חיית מחמד נפוצה.
מאפיינים

שממית זו מגיעה לאורך 15–22 ס"מ והיא בעלת עור ירוק או צהבהב ולעיתים מעט כחול עם קשקשים דקים, כפות רגליים מגודלות העוזרות לה להלך על הקיר ואף הפוך וראש גדול עם עיניים גדולות בעלות עפעפיים בצבע תכלת וחוטם חרוטי. הבטן לבנה והזנב עבה ונגרר מאחורי הלטאה.
השממית חיה על העצים ביערות הגשם של מדגסקר. היא ניזונה בעיקר מחרקים כמו עשים וזבובים אך גם על עכבישים, חלזונות, לטאות אחרות וגם פירות ואבקה וצוף פרחים. לעיתים כמה לטאות ייזונו יחדיו מאותו הצמח. הזכרים התוקפניים יגוננו על הטריטוריה שלהם מכל מסיג גבול, לרבות נקבות.
תת-מינים:
Phelsuma laticauda angularis
Phelsuma laticauda laticauda
הערות שוליים

↑  שממית יום אבקת זהב באתר הרשימה האדומה של IUCN
נייבה (קולומביה)

נייבה (בספרדית: Neiva) היא בירת מחוז וילה שבקולומביה עם כ-357,392 תושבים.
היסטוריה

נייבה נוסדה בשנת 1539 על ידי חואן דה קבררה אך ננטשה בשנת 1550 ונהרסה על ידי שבטים ילידים בשנת 1560. העיר נוסדה במיקומה הנוכחי בשנת 1612 על ידי דייגו דה אוספינה אי מדינילה. נייבה הפכה חשובה בתקופת הקולוניאליזם בגלל מיקומה האסטרטגי בנתיב הסחר בין מלכות המשנה של פרו לבוגוטה וקראקס.
ב-1967 נפגעה העיר קשות מרעידת אדמה בדרגה של 7.2 בסולם ריכטר. רעידת האדמה הרסה מספר מבנים בעיר ובהם בניין המושל.
מבחינה כלכלית, נייבה מהווה מרכז הפצה לאומי של מוצרי צריכה רבים כגון אורז, קפה, בקר, חלב, עור ומוצרים חקלאיים אחרים. בסמוך לנייבה פועל נמל התעופה בניטו סלאס המפעיל טיסות ליעדים מקומיים בקולומביה.
ערים תאומות

ספרד קדיס, ספרד
אוסטרליה גולד קוסט, קווינסלנד, אוסטרליה
אוסטרליה פרת', אוסטרליה המערבית, אוסטרליה
ארצות הברית לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
איטליה מילאנו, איטליה
קולומביה בוגוטה, קולומביה
קולומביה קרטחנה, קולומביה
צרפת ליון, צרפת
שוודיה מאלמה, שוודיה
אינדונזיה פלמבאנג, אינדונזיה
גלריה

קתדרלת נייבה
משרד ממשלתי בנייבה
כנסיית סנט ג'ורג' בנייבה
בניין משרדים בנייבה
הרחוב הראשי בעיר
סורק אפלה

| --- | --- |

עטיפת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  פיליפ ק. דיק
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני, רומן מפתח
 הוצאה
 הוצאה:  דאבלדיי 
 הוצאה בשפת המקור:  Doubleday
 תאריך הוצאה:  1977
 מספר עמודים:  220
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת גוונים
 תאריך:  1997
 תרגום:  בועז וייס
 פרסים
 פרס BSFA לספר הטוב ביותר (1978) 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001806187
 
סורק אפלה (באנגלית: A Scanner Darkly) הוא רומן מדע בדיוני מאת פיליפ ק. דיק, שיצא לאור בשנת 1977. הרומן מגולל עלילה בדיונית של תרבות סמים עתידנית בשנת 1994. סורק אפלה נחשב לאחד מיצירותיו המוכרות ביותר של דיק, וזכה בפרס איגוד המדע הבדיוני הבריטי לשנת 1978.
לפי דיק, הרומן הוא למעשה רומן מפתח, כלומר עלילת הספר מתארת אירועי חיים אמתיים, של הסופר ושל בני דורו, במסווה של סיפור בדיוני. מוקד הרומן הוא חוויותיו של דיק וסגנון חייו במסגרת תרבות הסמים בארצות הברית משנת 1970.
סורק אפלה תורגם לעברית בשנת 1997, על ידי בועז וייס, ועטיפת הספר עוצבה על ידי אורי דרומר.
עלילת הספר

גיבור הרומן, ששמו האמיתי הוא בוב ארקטור, מתגורר בקומונת סמים, חי חיים כפולים ומשמש כסוכן סמוי שתפקידו לרגל אחר חבריו לקומונה. ארקטור מסתיר את זהותו מן המשטרה המקומית ובכך נחשף בהמשך העלילה לשחיתות. ארקטור מתמכר לחומר הנרקוטי די (באנגלית D, האות הראשונה של המילה Death) ומתאהב גם בספקית סמים בשם דונה. בהמשך, דונה לוקחת את ארקטור למכון גמילה בשם "דרך חדשה" בדיוק כשהשפעות הסם מתפוגגות. מתגלה כי דונה היא סוכנת חשאית הפועלת ברשות המשטרה על מנת להסתנן אל הארגון "דרך חדשה" ולגלות את מממניו. ארקטור נבחר ללא ידיעתו להיות הסוכן שיסתנן אל הארגון.
במהלך תוכנית הגמילה משתנה שמו של ארקטור לברוס. הסיפור מסתיים כשברוס, שכבר סובל מאפקטים קוגניטיביים קשים בעקבות הגמילה, שוהה בחווה של "דרך חדשה". הוא עובד בשדה של פרחים כחולים שמהם מופק החומר די (דימוי לפרחי הפרג שמהם מפיקים אופיום). ברוס קוטף ומחביא את אחד הפרחים על מנת להביאו לחבריו - סוכנים המתחזים לנגמלים מסמים.
הסרט

הרומן עובד לסרט אנימציה, שהקרנת הבכורה שלו נערכה ב-2006, והוא הוקרן באותה שנה בפסטיבל קאן. הסרט בוים על ידי ריצ'רד לינקלייטר והופק, בין השאר, על ידי סטיבן סודרברג וג'ורג' קלוני. בין שחקני הסרט ניתן למנות את קיאנו ריבס שגילם את דמותו של בוב ארקטור, וינונה ריידר שגילמה את דונה, רוברט דאוני ג'וניור, ווודי הרלסון.
הערות שוליים

↑   ארכיב של ראיון שנערך במקור עם פיליפ ק. דיק במגזין "SF EYE", גיליון 14, 1996. בתאריך 11 במאי 2012, בארכיון האינטרנט
↑  פיליפ ק. דיק, תרגום: בועז וייס, סורק אפלה, גוונים, 1997, סדרת גוונים של שחור
↑  ביקורת על הסרט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: ccfe56e5-fe64-4e9f-80fd-259ea7f4925a
שממית רחבת-זנב

| שממית רחבת-זנב |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: זוחלים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
משפחה:: שממיתיים
סוג:: שממית רחבת-זנב
שם מדעי
 Uroplatus ‏דומריל, 1806

שממית רחבת-זנב או שממית זנב-העלה (שם מדעי: Uroplatus), הוא סוג לטאות ממשפחת השממיתיים האנדמית למדגסקר.
מאפיינים

אורכן של שממיות אלה 10-30 ס"מ כשמבנה גופן מותאם להסוואה מורכבת. צבע רוב השממיות חום כהה עם עיטורים על גופן, המזכירים בקיעים בגזעי עצים ולעיתים יש להן עיטורים דמויי חזזית שעל העץ. הכפות גדולות ביותר נדבקות לעץ והעיניים בעלות עיטור חום הנראה כענף. הזנב רחב ומזכיר עלה ומכאן השם.
השממיות הן פעילות לילה הצדות חרקים קטנים ויצורים דומים, תוך שימוש בהסוואתן. לשממיות עיניים ענקיות העוזרות להתמצא בחשכה. הן חיות בעיקר על ענפי העצים בג'ונגלים של מדגסקר.
חלק מהשממיות הן חיות מחמד בבתים רבים.
מינים

Uroplatus alluaudi
Uroplatus ebenaui
Uroplatus fimbriatus
Uroplatus finiavana
Uroplatus giganteus
Uroplatus guentheri
Uroplatus henkeli
Uroplatus lineatus
Uroplatus malahelo
Uroplatus malama
Uroplatus phantasticus
Uroplatus pietschmanni
Uroplatus sameiti
Uroplatus sikorae
נטשה בדינגפילד

| --- | --- |

נטשה בדינגפילד בהופעה בשנת 2008
 לידה:  26 בנובמבר 1981 (בת 42) לונדון, אנגליה
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גריניץ' 
 סוגה:  פופ
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
נטשה אן בדינגפילד (באנגלית: Natasha Anne Bedingfield נולדה ב-26 בנובמבר 1981) היא זמרת ופזמונאית בריטית.