stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עסאיב אהל אל-חק
הערות שוליים

↑  Duman Bilgay (2015) A New Controversial Actor In Post-ISIS Iraq: Al-Hashd Al-Shaabi (The Popular Mobilization Forces), ORSAM report No. 198 (Ankara, May 2015), p. 5
1 2  Wyer, S. (2012). The Resurgence of Asa'ib Ahl Al-Haq. Institute for the Study of War. P. 26
1 2  Mapping Militant Organizations. “Asa’ib Ahl al-Haq.” Stanford University. Last modified July 2018. Visited on 09.08.21. https://cisac.fsi.stanford.edu/mappingmilitants/profiles/asaib-ahl-al-haq. P. 4
↑  Mapping Militant Organizations. “Asa’ib Ahl al-Haq.” Stanford University. Last modified July 2018. Visited on 09.08.21. https://cisac.fsi.stanford.edu/mappingmilitants/profiles/asaib-ahl-al-haq  p. 1
Dehghanpisheh, B. (2014). Iran’s men in Baghdad. Reuters Special Report. P. 6
1 2  M. Knights. (2021). Prifile: Asaib Ahl al-Haq. The Washington Post. Visited on 10.09.21. retrieved from: https://www.washingtoninstitute.org/policy-analysis/profile-asaib-ahl-al-haq-0
↑  Cochrane, M. (2008). Asaib Ahl al-Haq and the Khazali Special Groups Network. Institute for the study of War, (38). P. 10
1 2 3  Mapping Militant Organizations. “Asa’ib Ahl al-Haq.” Stanford University. Last modified July 2018. Visited on 09.08.21. https://cisac.fsi.stanford.edu/mappingmilitants/profiles/asaib-ahl-al-haq . P. 3
↑  Harari, M. (2010). Status Update: Shi'a Militias in Iraq. Institute for the Study of War, 10. P. 5
↑  Wyer, S. (2012). The Resurgence of Asa'ib Ahl Al-Haq. Institute for the Study of War. P. 11
↑  Mapping Militant Organizations. “Asa’ib Ahl al-Haq.” Stanford University. Last modified July 2018. Visited on 09.08.21. https://cisac.fsi.stanford.edu/mappingmilitants/profiles/asaib-ahl-al-haq  p. 2
↑  Cochrane, M. (2008). Asaib Ahl al-Haq and the Khazali Special Groups Network. Institute for the study of War, (38). P. 2
↑  Harari, M. (2010). Status Update: Shi'a Militias in Iraq. Institute for the Study of War, 10. P. 1
1 2  A. J. Tamimi. (2014). Who are Asaib Ahl al-Haq Islamists?. The Ayman Jawed al-Tamimi Blog. Visited on 07.08.21. Retrieved from:
http://www.aymennjawad.org/14510/iraq-who-are-asaib-ahl-al-haq-islamists
קייס אל-ח'זעלי, מנהיג הארגון
עלי סיסתאני, הסמכות הדתית השיעית הבכירה בעיראק
חיילי צבא עיראק בפעילות מבצעית
ניווט מקבילי

טיל ומטרה על מסלול התנגשות. הטיל מנווט בהתאם לכלל הניווט המקבילי, לכן קו  הראייה נותר מקביל לעצמו במהלך התנועה.
ניווט מקבילי (באנגלית: Parallel Navigation),שנקרא גם כלל הזווית הקבועה (constant bearing rule), הוא כלל גאומטרי שימושי בניווט ובהנחיית טילים, שמאפשר יירוט מטרה אינרציאלית בזמן מינימלי. כלל ניווט שימושי זה היה ידוע מאז ימי קדם, בעיקר על ידי ימאים, ומכאן חלק ה-"ניווט" בשם. לפי כלל זה, הכיוון של קו הראייה MT (LOS – Line-of-Sight) שמחבר בין הנווט והמטרה צריך להישמר קבוע יחסית למרחב האינרציאלי, כלומר כיוון קו הראייה נשמר מקביל לכיוונו ההתחלתי, ומכאן החלק ה-"מקבילי" של השם.
בטרמינולוגיה של וקטורים תלת־ממדיים, הכלל נקבע במדויק כ-:
w=0
כש-w הוא קצב הסיבוב של קו הראייה. ניסוח שקול של הכלל הגאומטרי הזה הוא:
r\times r'=0, שכן  r\times r'=r*w^{2}. מן הניסוח השני נובע שכלל גאומטרי זה ניתן לניסוח בדרך נוספת, ש-r'  ו-r חייבים להימצא על ישר אחד. במילים אחרות, עצם הצופה בנווט הנע לפי כלל הניווט המקבילי יראה אותו מתקרב אליו מזווית קבועה (מכאן השם הנוסף כלל הזווית הקבועה), ובמהירות קבועה, ללא שינויי זווית.
קינמטיקה של תרחישים מישוריים

כש- v_{M},v_{T} ו-r הם על אותו מישור (מישור קבוע) לפי ההגדרה, הכלל הגאומטרי של ניווט מקבילי ניתן לכתיבה כך
{\dot {\lambda }}=0,
כש- \lambda  היא הזווית שקו הראייה יוצר עם קו ייחוס שנח במישור הנ"ל, כאשר בנוסף נדרש התנאי  {\dot {r}}<0.
המשוואות ל- {\dot {r}} ו- {\dot {\lambda }} הן:
{\dot {r}}=v_{T}cos\theta -v_{M}cos\delta
{\dot {\lambda }}={\frac {v_{T}sin\theta -v_{M}sin\delta }{r}}.
על מנת שיתקיים  {\dot {\lambda }}=0 המשוואה
v_{M}sin\delta =v_{T}sin\theta , ועל מנת ש- {\dot {r}} יהיה שלילי, האי שוויון                       v_{M}cos\delta >v_{T}cos\theta  צריך להתקיים.
כששני התנאים לעיל מתקיימים, תנאי התנגשות נוצרים, וניתן לשרטט משולש התנגשות שקודקודיו הם מיקומיהם ההתחלתיים של העצם המנווט והמטרה, וקודקודו הנוסף הוא נקודת ההתנגשות העתידית. עצם המטרה יראה את הנווט מתקרב אליו במהירות קבועה  v_{C} שנקראת מהירות הסגירה, ופוגע בו כעבור זמן  t_{f}={\frac {r_{0}}{v_{C}}}.
קינמטיקה של תרחישים מישוריים > תכונות

מאי שוויון המשולש נובע שניווט מקבילי הוא אופטימלי מבחינת זמן; יירוט מושג במינימום זמן  t_{f}, ולאחר שתנאי התנגשות מושגים, לא נדרש כלל תמרון מצד העצם המנווט. אף על פי כן, כש-T מתמרן, הן אם על ידי שינוי מהירותו או כיוון תנועתו (או שניהם), ניווט מקבילי עשוי עדיין להיות אפקטיבי אבל הוא לא יפיק באופן כללי את המסלולים הטובים ביותר עבור M; התאוצה של M תהיה שונה מ-0 רוב הזמן ויתרה מכך, המסלול המתקבל לא יהיה הקצר ביותר האפשרי.
איזוכרונות: עבור מיקום ווקטור מהירות מטרה התחלתיים נתונים אוסף כל הנקודות אשר טיל משוגר מהם בכיוון המחושב לפי כלל הניווט המקבילי פוגע במטרה בזמן קבוע (עקומה שוות זמן) הוא מעגל ברדיוס  v_{M}*t_{f} עם מרכז המוזז ממיקום המטרה במרחק  v_{T}*t_{f} לאורך כיוון התנועה שלה. האיזוכרונות המתקבלות הם לפיכך מעגלים לא קונצנטריים.
הלוקוס של כל נקודות היירוט המתקבלות עבור מיקומי מטרה וטיל התחלתיים הוא גם מעגל; זהו מעגל אפולוניוס המוגדר על ידי היחס  \beta =v_{M}/v_{T} עם מוקדים במיקומים ההתחלתיים.
יישומים

הכלל מיושם על ידי ימאים המעוניינים לפגוש אחד את השני בים מזה מאות שנים. M עשוי להיות ספינה קטנה ואילו T עשויה להיות למשל, ספינת תדלוק, או אם ללכת מוקדם יותר בהיסטוריה, T עשוי להיות ספינת סוחרים ו-M ספינת פיראטים. ישנו גם היישום ההפוך; כלל אצבע כדי להימנע מהתנגשויות בים - תמיד התרחק ממצב שבו ספינה נראית ב-"מיקום" קבוע אך גדלה בגודלה.
כאשר M עושה שימוש במערכת ייחוס גאומטרית חיצונית, אז כלל גאומטרי אחר הקרוב לניווט מקבילי יכול להיות מיושם, ולפיו המסלול הנראה של T, יחסית למערכת ייחוס קבועה, הוא קו ישר. זוהי למעשה הדרך שבה שחקני בייסבול רצים כדי לתפוס כדורים שמגיעים מן האוויר. תצפיות על שחקני בייסבול מגלות כי הם רצים לאורך מסלול עקום מסוים, כשהם מתאימים את מהירותם וכיוון תנועתם כך שהם שומרים על הכדור נע במסלול אופטי ליניארי (LOT - Linear optical trajectory) יחסית לרקע, כלומר הם נעים כך שהמסלול הנראה של הכדור יהיה קו ישר. כשהם מקיימים את הכלל הזה, הם שומרים על זווית קבועה מסוימת - זוהי הזווית שנוצרת על ידי הכדור, מיקום השחקן וקו אופקי מסוים היוצא מהנקודה בה הוא נמצא, דהיינו הם שומרים על קו ראייה קבוע. תאוצת שחקן הבייסבול הנדרשת כדי ליישם כלל זה צריכה להיות קבועה בגודלה וכיוונה, ועל כן הוא משנה הן את כיוונו והן את גודל מהירותו. גודלה של תאוצת השחקן הוא  g*{\frac {sin\theta }{sin\delta }} ( \theta  ו- \delta  הן הזוויות שיוצרים וקטור תאוצת הכובד g ווקטור מהירות השחקן עם קו הראייה), ועל כן הוא נע במסלול פרבולי במישור על מנת לתפוס את הכדור. תופעה זו נצפתה פעמים רבות במשחקי בייסבול.
באופן דומה, דגים מסוימים וזבובי בית "עוקבים אחרי התנועה של המטרה שלהם באמצעות שמירה על "זווית אופטית" מסוימת שהיא פונקציה של כיוון התנועה של המטרה".
באיור מוראה מיקום המטרה T והיטלי וקטור המיקום  r_{0} על כל אחד מהצירים. היטל הנקודה T על מישור XY הוא T', ומהירותה היא  v_{T} בכיוון השלילי של ציר X.
ג'יין ארקהרט

| --- | --- |

ג'יין ארקהרט
 לידה:  21 ביוני 1949 (בת 75) Greenstone, קנדה 
 שם לידה:  Jane Carter 
 מדינה:  קנדה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גואלף 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  The Whirlpool 
 בן או בת זוג:  Tony Urquhart 
 פרסים והוקרה:  פרס הספר הזר הטוב ביותר (1992)  פרס המושל הכללי לסיפורת אנגלית (1997)  קצינה במסדר קנדה  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אוטווה 
 
ג'יין ארקהרט (באנגלית: Jane Urquhart; נולדה ב-21 ביוני 1949) היא סופרת ומשוררת קנדית, שנכון ל-2019 פרסמה ארבעה ספרי שירה, שמונה נובלות, אוסף סיפורים קצרים וביוגרפיה על חייה של לוסי מוד מונטגומרי. ספריה קיבלו שבחים ופרסים רבים, בהם – פרס טריליום (אנ') (פרס ספרותי שנתי בחסות ממשלת אונטריו) פרס המושל הכללי (פרס המושל הכללי לספר בדיוני בשפה האנגלית - פרס שנתי המוענק לסופר קנדי על ספר בדיוני שנכתב בשפה האנגלית) ועוד. היא עצמה זכתה בפרס מריאן אנגל (פרס לזכרה של מריאן אנגל שהוענק באופן שנתי לסופרת קנדית) ובפרס פסטיבל הארבור פרונט (פרס שנתי המוענק לסופר על תרומתו לספרות הקנדית). בכתיבת הפרוזה שלה היא לרוב משלבת סיפורים היסטוריים אמתיים עם עלילות פרי דמיונה, ומרבה לכתוב על נושאים, כגון: זיכרון, מסע ועולם חדש מול ישן.
קורות חיים

ארקהרט נולדה בשם ג'יין קרטר ב-21 ביוני 1949 בליטל לונג לאק, עיירה קטנה בצפון אונטריו, לוולטר ניקולס קרטר, מהנדס כרייה, ולמריאן קווין, אישה ממוצא אירי שאבותיה היגרו לקנדה מאירלנד בתקופת הרעב הגדול של אירלנד. ארקהרט הייתה הצעירה מבין שלושה אחים. כשהייתה בת חמש משפחתה עברה לטורונטו.
בילדותה חלמה להיות שחקנית, היא השתתפה במקהלת ילדים, למדה לנגן בפסנתר ואף העבירה קיץ במרכז באנף. כמתבגרת, היא הבינה שהיא יכולה לנצל את דמיונה לתחומים אחרים, התחילה להתעמק יותר בקריאה והתחילה לכתוב שירה. כתיבתה הושפעה רבות מסיפורי המיתולוגיה האירית שמשפחת אימה סיפרה לה וגם מסיפורי אביה שהיו מורכבים מערבוב של אירועים אמתיים עם סיפורי בדיה. אימה עודדה אותה לקרוא וכבר מגיל צעיר היא קראה ספרים של לוסי מוד מונטגומרי, צ'ארלס דיקנס ועוד.
ב-1968 התחילה ללמוד ספרות אנגלית באוניברסיטת גואלף (אנ') (אוניברסיטת מחקר ציבורית בגואלף, אונטריו, קנדה), ובאותה שנה גם הכירה את פול קיל, לו נישאה לאחר חצי שנה.
ב-1973 קיל נהרג בתאונת דרכים, מה שהפך את ארקהרט בגיל צעיר לאלמנה ללא ילדים וככל הנראה השפיע על כתיבתה, שכן היא לעיתים קרובות מתייחסת לאהבה כושלת בספריה. לאחר מותו של קיל החליטה ארקהרט לחזור לאוניברסיטת גואלף על מנת ללמוד תואר ראשון בהיסטוריית האומנות. במהלך לימודיה הכירה את טוני ארקהרט, צייר גרוש ואב לארבעה ילדים המבוגר ממנה ב-15 שנים. ב-1976 הזוג נישא וב-1977 נולדה בתם המשותפת, אמילי.
קריירה

את קריירת הכתיבה שלה התחילה ב-1982, כשהוציאה לאור את I’m Walking in the Garden of His Imaginary Palace, שכלל שירים שכתבה ביחד עם ציורים של בן זוגה. לאחריו, פרסמה שני ספרי שירה נוספים - False Shuffles ו-Little flowers of Madame de Montespan, ששיריו מתארים את חצר המלוכה של לואי הארבעה עשר מנקודת מבטה של אחת מהפילגשות הראשיות שלו.
בנובלות שלה היא מערבת סיפורים היסטוריים אמיתיים עם עלילות פרי דמיונה. ב-1986 הוציאה לאור את ספר הפרוזה הראשון שלה The Whirlpool הכולל סיפור על המתרחש במפלי הניאגרה של סוף המאה ה-19 ומבוסס על השראה ממשפחתו של בן זוגה. ספר זה זכה בפרס הנובלה הזרה הטובה ביותר הצרפתי, מה שהפך את ארקהרט לזוכה הקנדית הראשונה בפרס זה.
ב-1993 היא פרסמה את Away, ספר שעלילתו סובבת סביב איכרים באירלנד בתקופת הרעב הגדול בשנות ה-40 של המאה ה-19 וחיי החלוצים בעלי המשקים באונטריו של אמצע המאה ה-19. ספר זה הושפע רבות מסיפורי המיתולוגיה האירית, ששמעה ארקהרט בילדותה ממשפחת אימה. ספר זה, זכה להצלחה רבה, שהה במשך 132 שבועות ברשימת רבי המכר של Globe and Mail(אנ'), אחד מהעיתונים המרכזיים בקנדה. וזיכה את ארקהרט בפרס הטריליום. בשנת 1993 היא זכתה בפרס טריליום לספרות לצד מרגרט אטווד.
ב-1997 פרסמה ארקהרט את הנובלה The Underpainter (צייר השכבות) שזכתה בפרס המושל הכללי לספרות בדיונית.
ארקהרט חברה במסדר האמנויות והספרות וקצינה במסדר קנדה. היא לימדה כתיבה יצירתית במספר מוסדות אקדמיים ובעלת תואר דוקטור של כבוד ממספר אוניברסיטאות קנדיות, ביניהן אוניברסיטת טורונטו. (היא גם מוגדרת כפרופסור שלא מן המניין בבית הספר לכתיבה יצירתית של אוניברסיטה זו) ואוניברסיטת מערב אונטריו (אנ').
ארקהאט עוסקת גם בעריכת ספרים. בשנת 2007 היא ערכה ספר של סיפורים קצרים מאת אליזבת' גרייס היי.
כיום היא מתגוררת במחוז נורת'אמברלנד, שבאונטריו, עם בן זוגה טוני ארקהרט, ובעשורים האחרונים שוהה בכל שנה חלק מזמנה באירלנד.
הערות שוליים

1 2 3  ג'יין ארקהרט, אודות ג'יין ארקהרט, באתר האתר הרשמי של ג'יין ארקהרט (ארכיון)
1 2 3  ג'ף הנקוק, ג'יין ארקהרט עם ג'ף הנקוק, The Canadian Fiction Magazine
↑  ביוגרפיה של ג'יין ארקהרט, באתר canwwrfrom1950.org
1 2  ביוגרפיה של ג'יין ארקהרט, באתר Athabasca University
1 2 3  בוורלי סלופן, ג'יין ארקהרט: כתיבה בשם האומנות, Publisher's Weekly
1 2 3 4  קולין בויד וקארן גרנדי, ג'יין ארקהרט, האנציקלופדיה הקנדית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269356705171  PLWABN: 9810698999905606  BnF: cb12190365w (data)  GND: 124043836  ISNI: 0000 0001 2141 7524  LCCN: n83068648  NKC: jx20071203025  NTA: 074194348  SUDOC: 110626664  VIAF: 84393856   WorldCat (עם VIAF): 84393856
דורית סלינגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באוגוסט 1960 (בת 64) חיפה
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  תואר ראשון: כלכלה וניהול תואר שני: מנהל עסקים
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 תפקיד:  מנהלת כללית 
 תואר:  ממונה על רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון במשרד האוצר
 תקופת כהונה:  2013–2018
 פרסים והוקרה:  אות אביר איכות השלטון (2018) 
 
דורית דיאנה אלטר סלינגר (נולדה ב-12 באוגוסט 1960) היא כלכלנית שכיהנה כממונה על רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון במשרד האוצר בשנים 2013–2018. קודם לכן כיהנה כמנכ"לית חברת S&P מעלות.
ביוגרפיה

סלינגר נולדה בחיפה, היא בעלת תואר ראשון בכלכלה וניהול מהטכניון ותואר שני במנהל עסקים עם התמחות במימון מאוניברסיטת תל אביב (1989).
הצטרפה לחברת הדירוג "מעלות" עם הקמתה ב-1991, כיהנה כאנליסטית ראשית, סמנכ"לית וב-1998 מונתה למנכ"לית החברה, תפקיד בו כיהנה עד 2011. בתקופת כהונתה נמכרה החברה לחברת הדירוג העולמית סטנדרד אנד פורס. על סלינגר ו"מעלות" נמתחה ביקורת על חוסר התאמה בין דירוג החברות למצבן בפועל בזמן המשבר הכלכלי העולמי ב-2008 ואף הוגשה נגד החברה תובענה ייצוגית על רשלנות, בגיבוי הרשות לניירות ערך.[דרושה הבהרה]
לאחר פרישתה הקימה חברת ייעוץ וכיהנה כדירקטורית במספר חברות ציבוריות בהן מליסרון, בריטיש-ישראל השקעות, חילן, שטראוס גרופ, ארקו החזקות, ברקת קפיטל, פרוקוגניה (ישראל) וקרן אלטו. הייתה חברה בוועדה לבדיקת מינויים בחברות ממשלתיות וחברת הוועד המנהל בארגון "מעלה".
ב-1 בספטמבר 2013 החלה לכהן כממונה על אגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר. במהלך כהונתה הובילה שלל רפורמות ברגולציה של תחום פעילותה - בחוקים, בתקנות ובהנחיות. ב-1 בנובמבר 2016, בהתאם לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016, הפך האגף לרשות עצמאית, וסלינגר המשיכה לעמוד בראשה.
ב-2021 מונתה לחברה בוועדה המייעצת של פורום IVS בישראל.
ביוגרפיה > כהונתה כממונה על שוק ההון, ביטוח וחסכון

מינויה עורר ספקות מסוימים לגבי התאמתה לתפקיד שכולל שמירה על זכויות מבוטחים וחוסכים, עקב תפקידה הקודם כמנכ"לית חברת הדירוג מעלות-S&P שבו נתנה דירוגי השקעה גבוהים לאיגרות חוב קונצרניות רבות שלאחר מכן הובילו להסדרי חוב ("תספורות").
בתקופתה הוצאו כ-300 חוזרי הנחיות שהופנו לגופים המפוקחים על ידי הרשות, בראשם חברות הביטוח, גופי הפנסיה וסוכני הביטוח. מספר החלטות שלה נתקלו בביקורת והתנגדות מצד הגורמים המפוקחים, שאף עתרו לבג"ץ מספר פעמים אך נדחו ברובן (בשנת 2018 הפסידה בבג"ץ ללשכת סוכני הביטוח). בשנת כהונתה האחרונה, 2018, ספגה גם ביקורת משרת המשפטים איילת שקד, מיו"ר לשכת עורכי הדין בישראל אפי נוה, מנשיא לשכת סוכני הביטוח בישראל ליאור רוזנפלד, מחבר הכנסת משה גפני ומנכ"ל משרד האוצר שי באב"ד.[דרוש מקור] לעומת זאת זכתה לתמיכה מצד שר האוצר משה כחלון ומצד ארגונים חברתיים.
בין המהלכים שהתרחשו בתקופתה:
הנהגת מבנה אחיד להעברת מידע ונתונים בשוק החיסכון הפנסיוני.
פתיחת אפשרות למשיכה קצבתית מקופת גמל לחיסכון.
חידוד והעמקה של הוראות סעיף 20 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל).
חיוב המבטחים הפנסיוניים במשלוח דו"חות קריאים לעמיתים.
"עקוב אחריי פנסיוני" – הנחיה שלפיה עם הצטרפות עמית לקרן פנסיה חדשה, יועברו אליה הכספים מקרנות לא-פעילות שהפקיד אליהן בעבר.
הפרדת עמלות הסוכנים במוצרים הפנסיוניים מדמי הניהול, כדילמנוע ניגוד אינטרסים בין הסוכן לחוסך (אם כי עדיין יש הבדל בין העמלות בין מוצר למוצר). מהלך זה עוגן בהמשך גם בחקיקה.
הקמת קרנות פנסיה ברירת מחדל – קרנות פנסיה בדמי ניהול מוזלים שאליהן יכול להצטרף כל עמית בתנאים המוטבים, ללא צורך במיקוח.
החלת כללי Solvency II – כללי ניהול סיכונים הקובעים כרית ביטחון של הון עצמי שגופים פיננסיים, כגון חברות ביטוח, נדרשים להחזיק.
ביטול פוליסות ביטוח סיעודיות קולקטיביות לזמן קצוב (הנחיה זו ניתנה לפני תקופת סלינגר אולם התממשה בתקופתה), והסדרת פוליסות הביטוח הסיעודיות של קופות החולים בתנאים אחידים.
התחלת תהליך האחדת תקנונים של קרנות הפנסיה החדשות.
החלת כללים אחידים לפוליסות ביטוח מפני אובדן כושר עבודה, שהחליפו את התנאים הישנים (עבור פוליסות חדשות).
יישום המודל הצ'יליאני להתאמת מסלולי ההשקעה בחיסכון הפנסיוני לגיל החוסך. כמו כן שונתה ההקצאה של איגרות חוב מיועדות לקרנות הפנסיה החדשות, כך שפנסיונרים וחוסכים מבוגרים מקבלים שיעור גבוה יותר של איגרות חוב מיועדות לעומת חוסכים צעירים.
בתקופתה הפך אגף שוק ההון, ביטוח וחסכון באוצר לרשות עצמאית, וקיבל את האחריות לפיקוח על שירותים פיננסיים נוספים – שירותי מטבע (change), אגודות אשראי ועוד.
בשנת 2017, במשפט שהתקיים בבית הדין הארצי לעבודה, הביעה את חוות דעת המקצועית שביטוח אובדן כושר עבודה בקרן הפנסיה נחות משמעותית מאותו הביטוח במסגרת פוליסת ביטוח.
בתוקף תפקידה הופיעה כמה פעמים בוועדות הכנסת. אירוע יוצא דופן אירע בכנסת בישיבתה של ועדת החקירה הפרלמנטרית לנושא האשראי ללווים גדולים ב-31 ביולי 2018, שאליה הייתה אמורה סלינגר להגיע לאחר שהופעתה תוכננה מראש והיא אף הכינה מצגת. סלינגר החליטה להיעדר כשהתברר לה שהאולם מסודר כך שהנחקר יושב במרכז החדר מול חברי הוועדה, כמו בשימוע בסנאט האמריקאי. החלטה זו גררה ביקורת רבה מחברי הכנסת, על אף ההערכה לפועלה במסגרת תפקידה.
בסוף אוגוסט 2018 הסתיימה תקופת כהונתה, והיא פרשה בלא שמונה לה מחליף. משה ברקת מונה לתפקיד בנובמבר אותה שנה.
זכתה באות אבירת איכות השלטון 2018 בקטגוריית מאבק חברתי ציבורי מטעם התנועה לאיכות השלטון.
הערות שוליים

↑  יעל שוורצברט, ‏33 דורית סלינגר ירידה במעלות, באתר גלובס, 15 בדצמבר 2008
↑  גיא רולניק, מנכ"לית מעלות, דורית סלינגר: "אם משקיע ראה דירוג של AAA והשקיע רק בגלל זה - זו בעיה שלו", באתר TheMarker‏, 2 באוקטובר 2008
↑  הילה רז, גושן נגד סלינגר: רשות ני"ע תממן תביעה ייצוגית נגד S&P מעלות, באתר TheMarker‏, 7 באפריל 2010
↑  נדב נוימן, ‏דורית סלינגר מונתה לממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון, באתר גלובס, 22 באוגוסט 2013
↑  פורום החוסכים לפנסיה בישראל - מגינים על דורית סלינגר ורשות שוק ההון, באתר הפורום, 30 באפריל 2018
↑   אסא ששון, המארב הקטלני של סוכני הביטוח: "סלינגר לא ממש סופרת אתכם", באתר TheMarker‏, 24 באפריל 2018
↑  חוזר מבנה אחיד להעברת מידע ונתונים בשוק החיסכון הפנסיוני, באתר של אגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון, 17 בספטמבר 2014
↑  דוח שנתי ודוח רבעוני לעמיתים ולמבוטחים בגוף מוסדי, באתר של אגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון, 6 בינואר 2016
↑  חיים קליר, מלחמתה של המפקחת בחולה האפילפסיה, ‏06.05.2018
↑  עמירם ברקת, ‏סלינגר: נשים נפגעות מאי-העלאת גיל הפרישה שלהן ל-64, באתר גלובס, 4 ביולי 2018
↑  עירית אבישר, ‏ח"כ איתן כבל ליועמ"ש: להפעיל סנקציות נגד דורית סלינגר, באתר גלובס, 31 ביולי 2018
↑  סטלה קורין ליבר, ‏כך ממונה מי שיפקח על 1.7 טריליון שקל מחסכונות הציבור, באתר גלובס, 13 בספטמבר 2018
↑  זוכי אות אביר איכות השלטון 2018, באתר התנועה לאיכות השלטון, ‏17.9.18
I Me Mine

| --- | --- |
עטיפת הגיליון לשיר
עטיפת הגיליון לשיר
 שיר בביצוע הביטלס
 מתוך האלבום Let It Be
 יצא לאור:  8 במאי 1970
 תאריך הקלטה:  3 בינואר ו-1 באפריל 1970
 מקום הקלטה:  אולפני EMI,לונדון
 סוגה:  רוק, פולק
 שפה:  אנגלית
 אורך:  2:26
 חברת תקליטים:  אפל רקורדס
 כתיבה:  ג'ורג' האריסון
 לחן:  ג'ורג' האריסון 
 הפקה:  פיל ספקטור
 
"I Me Mine" הוא שיר של להקת הרוק האנגלית הביטלס מתוך אלבומם Let It Be מ-1970. השיר נכתב על ידי ג'ורג' האריסון, והיה השיר החדש האחרון שהוקלט על ידי הלהקה לפני התפרקותה באפריל 1970. השיר נוצר בתחילה בחזרות הלהקה בינואר 1969 באולפני טוויקנהאם כאשר נשקלה האפשרות לחזור להופיע. מילות השיר (שנכתבו בזמן של מתיחות בלהקה) מקוננות על נטיית המין האנושי לריכוז עצמי ומרמזות על המחלוקת שהובילה את האריסון לעזוב זמנית את הביטלס. הסגנון המוזיקלי של השיר עובר לסירוגין בין ואלס לבין הארד רוק.
השיר הושפע גם מטקסטים הינדיים ובהם הבהגווד גיטה. בינואר 1970 לנון עזב את הלהקה ושלושת החברים הנותרים הקליטו את השיר באולפני אבי רוד בלונדון עבור האלבום Let It Be.
רקע והשראה

ג'ורג' האריסון כתב את "I Me Mine" ב-7 בינואר 1969. זאת במהלך השבוע השני של החזרות המצולמות של הביטלס באולפני טוויקנהאם במערב לונדון. פרויקט הסרט - שנודע בשם Get Back ובסופו של דבר Let It Be - היווה חלק מהחשיבה של הלהקה לחזור להופיע (לראשונה מאז 1966). האריסון טען מאוחר יותר כי היה אופטימי מאוד לגבי הפרויקט, לאחר שבילה חודשיים בארצות הברית בסוף 1968. האריסון התאכזב כגילה שהמצב בלהקה "היה בדיוק כפי כשהיינו באולפן בפעם האחרונה." להאריסון היה קשה עם מאבק הכוחות בין לנון למקרטני ועם הנוכחות המתמדת יוקו אונו.
החזרה ב-7 בינואר הייתה חריפה מאוד, כאשר חברי הלהקה התווכחו על כיוון הפרויקט. הלהקה התאמנה שעות על השיר "Maxwell's Silver Hammer" של מקרטני ללא שיפור משמעותי. במקביל מקרטני התעמת עם לנון בשל היעדר יצירתיות מצידו, מה שגרר תגובה סרקסטית מלנון. בעת ההקלטות האריסון הציג מספר שירים חדשים, שלא קיבלו יחס משאר החברים. באותו יום, הוא התעמת עם חבריו ללהקה על יחסם לשיריו והתעסקות יתר בשירים של מקרטני ולנון.
האריסון טען כי השיר מתייחס ל"בעיה הנצחית" של האגואיזם וכי נקודת המבט שלו מבוססת על חוויות העבר שלו עם סם ההזיה LSD. בנוסף על כך, האריסון אמר שתפישתו הושפעה מזו של סוואמי ויווקננדה - כי מטרת האדם בחיים היא לממש את תכונותיו האלוהיות על ידי התעלות מעל לדאגות האגו ("האני הקטן"). לפי עיקרון זה, האגו מהווה חלק מה"אני" הגדול; כלומר אום: תודעה שלמה, אוניברסלית, נטולת דואליות ואגו.
חזרות בטוויקנהאם

החזרות באולפני טוויקנהאם צולמו והוקלטו על ידי הבמאי מייקל לינדזי-הוג מתוך כוונה שהסרט התיעודי ילווה מופע משודר בטלוויזיה של הלהקה. בבוקר 8 בינואר, האריסון ניגן את "I Me Mine" לרינגו סטאר בזמן שהם חיכו להגעת לנון ומקרטני. הוא הציג את השיר כ"ואלס כבד" והתבדח עם סטאר, בהתייחס לתוכניות של מקרטני להופיע.
הביטלס בילו זמן רב בחזרות על "I Me Mine" ב-8 בינואר, וביצעו אותו בסך הכל 41 פעמים. השיר בעת החזרות היה באורך של דקה וחצי בלבד. מקרטני וסטאר התלהבו מהשיר, בניגוד ללנון. בשלב מסוים מקרטני אף הוא לעג ל-"I Me Mine" .
באותו היום לנון לעג על הבלדות של מקרטני "Let It Be" ו"The Long and Winding Road".  ב-10 בינואר האריסון יצא מהחזרות, עייף מהדינמיקה בלהקה.
הקלטה

באוקטובר 1969 השלימה לינדזי-הוג את העריכה של הסרט התיעודי, שכלל צילומים של האריסון מנגן לסטאר את השיר. לאחר מכן נראו האריסון, סטאר ומקרטני מבצעים את השיר בעוד לנון רקד עם אונו. מכיוון שהסצנות היו בולטות יחסית, ב-3 בינואר 1970 האריסון, מקרטני וסטאר נפגשו באולפני EMI (כיום אולפני אבי רוד) כדי לעבד על השיר לסרט עם המפיק ג'ורג' מרטין. לנון לא השתתף בהקלטה לאחר שעזב את הלהקה בספטמבר 1969 ושהה באותה העת בדנמרק עם אשתו.
בשלב זה הקליטה הלהקה 16 טייקים מהשיר הבסיסי ולאחר מכן האריכו את השיר מעט.  אחד הטייקים מיום זה פורסמו באוסף משנת 1996, Anthology 3.
הקלטה נוספת בוצעה ב-23 במרץ.
פרסום האלבום והסרט

Let It Be הוצא ב-8 במאי 1970  עם "I Me Mine" ברצף כשיר הרביעי, בין "Across the Universe" ל-"Dig It". פרסום השיר הגיע כחודש לאחר ההכרזה הפומבית של מקרטני על עזיבת הביטלס ופירוק הלהקה בפועל.  הפירוק הניע את האריסון לעבוד על האלבום המשולש All Things Must Pass, שכלל שירים שנגנזו בתקופת הביטלס.
מורשת

"I, Me, Mine" היה השיר החדש האחרון הוקלט על ידי הלהקה בנפגשה עוד פעמים ספורות על מנת לערוך את ההקלטות. האריסון קרא לאוטוביוגרפיה שלו מ-1980 על שם השיר. זו הייתה האוטוביוגרפיה הראשונה של אחד מחברי הלהקה, ופורסמה במהדורה יוקרתית בכריכת עור.
בשנת 2002, דייוויד פריקה מ"רולינג סטון" כלל את השיר ברשימת "25 הביצועים הטובים ביותר של האריסון.
ההקלטה המקורית, שנמשכה רק דקה ו-34 שניות, הופיעה באוסף Anthology 3 משנת 1996. אליוט סמית' ביצע גרסת כיסוי לשיר.
קרדיטים

הביטלס
ג'ורג' האריסון – שירה מובילה והרמוניה, גיטרות אקוסטיות, גיטרות מובילות
פול מקרטני – שירה הרמונית, גיטרה בס, אורגן האמונד, פסנתר חשמלי
רינגו סטאר – תופים
מוזיקאים נוספים
ללא קרדיט – 18 כינורות, ארבע ויולות, ארבעה צ'לו, נבל, שלוש חצוצרות, שלושה טרומבונים
ללא קרדיט – מקהלת נשים
ריצ'רד היוסון - עיבודי כלי נחושת וכלי מיתר
הערות שוליים

↑  Lennon had become addicted to heroin over the previous months and had written little since the Beatles completed their self-titled double album (also known as the "White Album") in October 1968. He later attributed his descent into addiction to the other Beatles' hostility towards Ono, Lennon's constant companion from the start of the White Album sessions.
↑  His comment that "I don't care if you don't want it in your show" was also included, with a stray guitar note added to mask an expletive.
↑  Fontenot, Robert (2015). "The Beatles Songs: 'I Me Mine' – The history of this classic Beatles song". oldies.about.com. אורכב מ-המקור ב-22 בספטמבר 2015. נבדק ב-20 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 7b254e86-f74b-3d18-a075-dcdcdeefa666 
מסר השיר נוצר בחלקו בהשראת תורתו של הנזיר ההינדי סוואמי ויווקאננדה.
התלות של ג'ון לנון ביוקו אונו (משמאל) תרמה לאווירה המתוחה בלהקה שאליה ביקש האריסון להתייחס בשיר.
Abbey Road Studios (לשעבר אולפני EMI) בשנת 2005. "I Me Mine" היה השיר החדש האחרון שהוקלט על ידי הביטלס לפני התפרקותם באפריל 1970.
האריסון (משמאל) עם חברי תנועת התנועה הבינלאומית למען תודעת קרישנה ב-1996.