פוטנציאל קשור-אירוע
הערות שוליים

↑  Vaughan, H. G., Jr. (1969). The relationship of brain activity to scalp recordings of event-related potentials. In E. Donchin & D. B. Lindsley (Eds.), Average Evoked Potentials: Methods, Results and Evaluations (pp. 45 – 75). Washington, DC: U.S. Government Printing Office. P.46
1 2 3  מנור, א', וטיאנו, ש' (2012). לחיות עם הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות. תל אביב: דיונון. עמוד 65.
1 2 3  V. S. Ramachandran, ed. (2012) Encyclopedia of Human Behavior, 2nd ed. Academic Press.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  אלעד, א' (2005). הפסיכולוגיה של השקר ושיטות לחשיפתו. רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן.
↑  Smallwood, J., Brown, K., Baird, B., & Schooler, J. W. (2012). Cooperation between the default mode network and the frontal–parietal network in the production of an internal train of thought. Brain research, 1428, 60-70.
↑  מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון.
1 2  Lau-Zhu, A., Fritz, A., & McLoughlin, G. (2018). Overlaps and distinctions between attention deficit/hyperactivity disorder and autism spectrum disorder in young adulthood: Systematic review and guiding framework for EEG research. Neuroscience & Biobehavioral Reviews.
1 2 3 4 5  Smith, N. J., & Kutas, M. (2015). Regression‐based estimation of ERP waveforms: I. The rERP framework. Psychophysiology, 52(2), 157-168.
↑  Nikulin, V. V., Linkenkaer‐Hansen, K., Nolte, G., Lemm, S., Müller, K. R., Ilmoniemi, R. J., & Curio, G. (2007). A novel mechanism for evoked responses in the human brain. European Journal of Neuroscience, 25(10), 3146-3154.
↑  Burgess, A. P. (2012). Towards a unified understanding of event-related changes in the EEG: the firefly model of synchronization through cross-frequency phase modulation. PLoS One, 7(9).
↑  Buzsáki, G., Anastassiou, C. A., & Koch, C. (2012). The origin of extracellular fields and currents—EEG, ECoG, LFP and spikes. Nature reviews neuroscience, 13(6), 407-420.
↑  Luck, S. J., & Kappenman, E. S. (Eds.). (2011). The Oxford handbook of event-related potential components. Oxford university press. pp 26-28.
↑  Bar-Haim, Y., Lamy, D., & Glickman, S. (2005). Attentional bias in anxiety: A behavioral and ERP study. Brain and cognition, 59(1), 11-22.
↑  Hillyard, S. A., Anllo-Vento, L., Clark, V. P., Heinze, H. J., Luck, S. J., & Mangun, G. R. (1996). Neuroimaging approaches to the study of visual attention: A tutorial.
↑  Winkler, I. (2007). Interpreting the mismatch negativity. Journal of Psychophysiology, 21(3-4), 147-163.
↑  Garrido, M. I., Friston, K. J., Kiebel, S. J., Stephan, K. E., Baldeweg, T., & Kilner, J. M. (2008). The functional anatomy of the MMN: a DCM study of the roving paradigm. Neuroimage, 42(2), 936-944.
↑  Heilbron, M., & Chait, M. (2018). Great expectations: is there evidence for predictive coding in auditory cortex?. Neuroscience, 389, 54-73.
1 2  Deouell, L. Y. (2007). The frontal generator of the mismatch negativity revisited. Journal of Psychophysiology, 21(3-4), 188-203.
↑  Brandmeyer, A., Sadakata, M., Spyrou, L., McQueen, J. M., & Desain, P. (2013). Decoding of single-trial auditory mismatch responses for online perceptual monitoring and neurofeedback. Frontiers in neuroscience, 7, 265.
1 2 3  Polich, J. (2007). Updating P300: An integrative theory of P3a and P3b. Clinical Neurophysiology, 118(10), 2128-2148.
↑  Squires, N.K., Squires, K.C., & Hillyard, S.A. (1975). Two varieties of long-latency positive waves evoked by unpredictable auditory stimuli in man. Electroencephalography & Clinical Neurophysiology, 38, 387-401.
↑  Comerchero, M. D.; Polich, J. (1999). "P3a and P3b from typical auditory and visual stimuli". Clinical Neurophysiology. 110 (1): 24–30. doi:10.1016/S0168-5597(98)00033-1. PMID 10348317.
↑  Polich, J. (2003). Overview of P3a and P3b. In J. Polich (Ed.), Detection of Change:Event-Related otential and fMRI Findings (pp. 83-98). Kluwer Academic Press: Boston.
מדידת פוטנציאלים מעוררים באמצעות אלקטרודות הממוקמות על פני הקרקפת
רכיבים שונים שמקורם אינו מוחי ומופיעים ברישום ה-EEG:
1. רכיב שמקורו בפעילות שרירי העיניים
2. ארטיפקט שמקורו במגע גרוע בין אלקטרודה P3 לבין העור.
3. ארטיפקט שמקורו בהזעה.
4. ארטיפקט שמקורו בבעיית מגע בין אלקטרודת הייחוס לבין העור
גרף המציג רכיבי ERP כדוגמת P300 המסומן ב-P3. הגרף מתאר את הפוטנציאל הנמדד על הקרקפת כתלות בזמן. לרוב גרפים מן הסוג הזה מתארים את הפוטנציאל הממוצע הנמדד ממספר רב של נבדקים על מנת להסיר רעשי רקע מן האות החשמלי.