stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויקטור מנואל גרנה

| --- | --- |

תמונה בעיבוד מחשב של גרנה, כפי שעשוי להיראות כעת
 לידה:  24 ביוני 1958 (בן 66) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
ויקטור מנואל גרנה (באנגלית: Víctor Manuel Gerena; נולד ב-24 ביוני 1958 בניו יורק שבארצות הברית) הוא עבריין נמלט שהיה אחד מעשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI.
גרנה מבוקש בשל שוד מזוין בו היה מעורב ב-1983, במהלכו שדד שבעה מיליון דולר מחברת אבטחה בעיר וסט הרטפורד שבקונטיקט, בה היה מועסק, שוד המזומנים הגדול ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית באותה עת. הוא חשוד בכך שנטרל שני שומרים אחרים, חבריו לעבודה, כאשר כפת אותם באזיקים, והזריק להם תערובת של אספירין ומים, במטרה לטשטש אותם, מה שלא פעל. גרנה הכניס את הכסף ששדד לתא מטען של מכונית ונמלט מהמקום. גרנה חצה את הגבול למקסיקו, המריא מנמל התעופה הבינלאומי של מקסיקו סיטי בטיסה של חברת קובאנה דה אוויאסיון ונחת בנמל התעופה הבינלאומי חוסה מארטי שבקובה, בה, על פי הערכות ה-FBI, גרנה עדיין מסתתר. הפרס המוצע תמורתו או תמורת מידע שיוביל ללכידתו הוא עד מיליון דולר.
ב-15 בדצמבר 2016 הוסר שמו מהרשימה, והוא המבוקש שהופיע בה במשך הזמן הממושך ביותר, 32 שנים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2557 0756  LCCN: n86008143  VIAF: 67940116   WorldCat (עם VIAF): 67940116 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וישניובה

| --- | --- |
סמל וישניובהסמל וישניובה

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פולין קטן (פרובינציה) פולין קטן
 מחוז:  מיסלניצי
 גמינה:  וישניובה
 גובה:  380 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,291 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  49°46′12″N 20°06′12″E﻿ / ﻿49.77°N 20.1033°E﻿ / 49.77; 20.1033
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיוישניובה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיוישניובה(למפת פרובינציית פולין קטן רגילה) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהוישניובה(למפת פרובינציית פולין קטן מוגדלת) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהוישניובה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
וישניובה (בפולנית: Wiśniowa) הוא כפר שמהווה מרכז גמינה, במחוז מיסלניצי, בפרובינציית פולין קטן שבדרום פולין.
נכון ל-2011 מונה אוכלוסיית הכפר כ-1,900 נפש.
הכפר הוקם בשנת 1550 ובמהלך מלחמות של המאה ה-17 הוא נהרס. בשנים שבין מלחמות העולם בכפר פעלו כמה מתקני של תעשייה זהירה כמו מנסרה ותחנת קמח. במהלך מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1944 נערכו בזאור הכפר קרבות בין כוחות הנאצים לבין הפרטיזנים מקומיים.
הכפר מהווה מרכז גמינה שכולל עוד 7 כפרים. בין הכפרים הגדולים בגמינה נמנה ליפניק (1600 תושבים) שביחד עם וישניובה מהווה כ-50% מאולוסיית הגמינה.
לפני מלחמת העולם השנייה הייתה כפר קהילה יהודית. בכפר שרד בית הכנסת הבנוי מעץ מתחילת המאה ה-20.
וילם דה פש

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 1687 אלקמאר, הולנד 
 פטירה:  3 בינואר 1761 (בגיל 73) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מוקד פעילות:  הרפובליקה ההולנדית 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 שפה מועדפת:  הולנדית 
 כלי נגינה:  כינור 
 פרסים והוקרה:  ANV -Visser Neerlandia-price for Music (1956) 
 
וילֶם דה פֶש (בהולנדית: Willem de Fesch;‏ נטבל ב-26 באוגוסט 1687, אלקמאר, הולנד – 3 בינואר 1761, לונדון) היה נגן כינור וירטואוז ומלחין הולנדי.
ביוגרפיה

דה פש היה תלמידו של קרל רוזייה (גר'), שהיה סגן הקאפלמייסטר של העיר בון. דה פש נשא לאישה את בתו של רוזייה, מריה אנה רוזייה.
דה פש היה פעיל באמסטרדם בין 1710 ל-1725. משנת 1725 עד 1731 שירת כקאפלמייסטר בקתדרלת אנטוורפן.
אחרי כן עבר ללונדון שם ניגן כסולן בקונצרטים וכנגן כינור בתזמורתו של הנדל בשנת 1746.
בשנים 1748–1749 ניצח על תזמורות שניגנו בגני מרילבון. הוא לא הופיע עוד אחרי שנת 1750.
יצירותיו כוללות אורטוריות כמו "יהודית" (1732) ו"יוסף" (1746), וכן מוזיקה קאמרית, קונצ'רטי ויצירות קוליות.
שתי האורטוריות נחשבו אבודות עד שנת 1980. אז נמצא עותק בכתב-יד של "יוסף" באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון.
המוזיקה של דה פש הושפעה מהאיטלקים, במיוחד אנטוניו ויוואלדי, ומהנדל.
מיצירותיו

6 סונאטות לשני כינורות, אופוס 1
6 סונאטות לשני צ'לי, בסונים או ויולים, גם הן ממוספרות כאופוס 1 (הקול התחתון ממוספר ולכן יכול לתפקד כקונטינואו)
6 סונאטות לשני צ'לי, בסונים או ויולים, אופוס 2
6 קונצ'רטי, 4 לכלי מיתר ולקונטינואו, ו-2 לאבוב, שני כינורות ולקונטינואו, אופוס 3
12 סונאטות: 6 לכינור וקונטינואו, ו-6 לשני צ'לי, אופוס 4
6 קונצ'רטי: 4 ל 2 חלילים, מיתרים וקונטינואו, 2 לכלי מיתר ולקונטינואו, אופוס 5
6 סונאטות לכינור/חליל ולקונטינואו, אופוס 6
10 טריו סונאטות ל 2 חלילים או כינורות ולקונטינואו, אופוס 7
6 סונאטות לכינור ולקונטינואו, אופוס 8
6 סונאטות ל 2 חלילים, אופוס 9
8 קונצ'רטי גרוסי, אופוס 10
"שעשועים מוזיקליים" - 30 דואטים ל 2 חלילים, אופוס 11
12 טריו סונאטות ל 2 חלילים או כינורות ולקונטינואו, אופוס 12
6 סונאטות לצ'לו ולקונטינואו, אופוס 13
מיסה ברוויס
"יהודית" -אורטוריה
"יוסף" - אורטוריה
"אהבה וידידות" - סרנאטה
20 קנצונטות לסופרן, כינור/חליל/מנדולינה וקונטינואו
שירים
לקריאה נוספת

Frans Van den Bremt/Rudolf A. Rasch, "Willem de Fesch", Grove Music Online, ed. L. Macy (Accessed May 19, 2008), (subscription access)
הרשות לבקרת תקציבים

הרשות לבקרת תקציבים הוא הגוף האחראי על הבקרה התקציבית של קבוצות הכדורגל בליגות המקצועניות בישראל.
הרשות היא יחידת סמך של ההתאחדות לכדורגל ותפקידה לפקח על האיזון התקציבי של קבוצות הכדורגל המקצועניות. לשם כך, מפקחת הרשות על ניהול הפעילויות בתקציבי הקבוצות, חוזי השחקנים, תיעוד מסמכים חיצוניים הקשורים לקבוצות וכל המסמכים הנוצרים במהלך רישום ואישור תקציב הקבוצות.
הרשות הוקמה על ידי ההתאחדות לכדורגל בתחילת שנות ה-90 בעקבות המלצותיה של ועדה ציבורית שקמה על ידי ההתאחדות למציאת פתרון למצבן הכלכלי הקשה של מספר רב של מועדוני כדורגל בישראל. הרשות מורכבת מיושב ראש וועדה המורכבת מארבעה בעלי תפקידים בנוסף ליושב ראש. תפקיד הוועדה הוא להכריע במקרים בהם אין הסכמה בין יושב ראש הרשות לבין הקבוצות אשר מתנהלות מולו. בראש הרשות לבקרה תקציבית בהקמתה עמד יאיר רבינוביץ'. בשנת 2009 החליף אותו עופר אורליצקי. בשנת 2019 מונתה סיגלית סייג ליושבת ראש. חברי הוועדה הם אבי גרא, גיא עמוסי וינון עוז-ארי.
על כל הקבוצות המקצועניות הרשומות בהתאחדות לכדורגל להגיש לרשות לבקרה תקציבית לפני ה-1 ביולי בכל שנה דו"ח כספי מבוקר על ידי רואה חשבון המתייחס לעונת הכדורגל שחלפה והסתיימה ב-31 במאי, ואת תקציב המועדון לעונת המשחקים הקרובה. הרשות סוקרת את הדוחות שהוגשו ובוחנת האם המועדונים עמדו בתקציב העונה החולפת, והאם התקציב לעונה הקרובה תואם את צפי ההכנסות של המועדון. בנוסף, על המועדונים להעביר את חוזי השחקנים והמאמנים לאישור הרשות, ובהתאם לתקציב לעונה הקרובה כפי שנכתב בדו"ח שהוגש.
ללא אישור הוועדה, שחקן או מאמן לא ייקח חלק במסגרת רשמית המנוהלת על ידי ההתאחדות לכדורגל. משנת 2006, בעקבות החלטת אופ"א לאסור על קבוצות להשתתף בטורנירי אופ"א ללא מאזן נקי מחובות לשחקנים ובעלי תפקידים בתוך המועדון, משמשת הרשות כמפקחת על הקריטריון הפיננסי של אופ"א.
יושבי ראש הרשות

| --- | --- |
שם: זמן בתפקיד
יאיר רבינוביץ': 1991–2009
עופר אורליצקי: 2009–2019
סיגלית סייג: 2019–
הערות שוליים

↑  לי בוץ, יו"ר הרשות לבקרת תקציבים  - עפר אורליצקי, באתר ynet, 16 במרץ 2009
↑  אור בוקר, יו"ר הרשות לבקרת תקציבים עופר אורליצקי יסיים את תפקידו, סיגלית סייג תחליפו, באתר הארץ, 7 באפריל 2019
ולדימיר וולקוב

ולדימיר וולקוב' (בסרבית: Владимир Волков; נולד ב-6 ביוני 1986 בבלגרד) הוא כדורגלן העבר סרבי ששיחק בהגנה ובמרכז השדה. הוא שיחק בנבחרות סרביה ומונטנגרו.
קריירה

ולדימיר וולקוב נולד בסרביה למשפחה שהיגע למדינה מרוסיה בעקבות מהפכת אוקטובר. וולקוב גדל בבלגרד. הוא שיחק במספר קבוצות עד שהושאל לפורטימוננסה. בהמשך הוא עבר לשריף טירספול בה שיחק במרכז השדה לצד שחקן סרבי נוסף מילוש אדאמוביץ' שגם עבר מOFK בלגרד. בטירספול וולקוב זכה באליפות הליגה.
בעונת 2010/2011 וולקוב עבר לפרטיזן בה היה בהרכב הראשון של אברם גרנט. לאחר מספר עונות הוא עבר לבלגיה בה שיחק במכלן. לאחר מכלן, וולקוב חזר לסרביה ושיחק במספר קבוצות.
הופעות בנבחרת

בשנת 2011 וולקוב הוזמן לנבחרת סרביה בכדורגל ושיחק במשחק ידידות נגד הונדורס. בהתאם לחוקי פיפ"א, לאחר משחק בודד ניתן לעבור לנבחרת אחרת. מכיוון שסרביה לא הזמינה אותו למשחקים נוספים, ולדימיר וולקוב הוזמן במאי 2012 לנבחרת מונטנגרו בכדורגל. בנבחרת זו הוא שיחק 17 פעמים.
תארים

שריף טירספול
ליגת העל המולדובית (1): 2009/2010
הגביע המולדובי (1): 2009/2010
פרטיזן
ליגת העל הסרבית (3):2012, 2013, 2015
וילם ארונדאוס

| --- | --- |

 לידה:  22 באוגוסט 1894 נארדן, הולנד 
 הוצאה להורג:  1 ביולי 1943 (בגיל 48) הארלם, הולנד 
 שם לידה:  Willem Johan Cornelis Arondéus 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 מקום קבורה:  Dutch Honorary Cemetery Bloemendaal 
 השכלה:  Quellinusschool 
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (19 ביוני 1986)  צלב זיכרון ההתנגדות 
 
אמסטרדם
וילם ארונדאוס (בהולנדית: Willem Arondeus‏; 22 באוגוסט 1894 – 1 ביולי 1943) היה אמן וסופר הומוסקסואל הולנדי, שהצטרף לתנועת ההתנגדות האנטי נאצית במלחמת העולם השנייה, והוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם ב-19 ביוני 1986.
שנותיו הראשונות

וילם ארונדאוס נולד בנארדן, כבנו הצעיר של סוחר דלקים מאמסטרדם. הוריו היו הנדריק קורנליס ארונדאוס וקאתרינה ווילהלמינה דה וריס. הוא התחיל לעבוד כמאייר, מעצב כרזות ושטיחי קיר וצייר, למשל ציור קיר גדול על בניין עיריית רוטרדם. הוא העריץ את המעצב ההולנדי המבוגר רישרד רולנד הולסט (אנ'), והדבר מתבטא בעבודותיו. בחייו לא השיג הרבה תהילה וחי בדוחק.
בסביבות שנת 1935, הוא ויתר על אמנות חזותית והפך סופר. את השירים והסיפורים שכתב בשנת 1920 לא פרסם, אבל בשנת 1938 הוא פרסם שני רומנים, "בית הינשופים" ו"בפרוח צנונית החורף", שניהם מאוירים עם עיצובים שנעשו על ידי ארונדאוס עצמו. ב-1939 יצאה לאור יצירתו הטובה ביותר, "מתת'יס מריס: הטרגדיה של חלום", ביוגרפיה של הצייר מתת'יס מריס (Matthijs Maris), שהיה אחיהם של האמנים ההולנדיים יעקב וילם מריס. שנתיים לאחר מכן הוציא את הספר "דמויות ובעיות בציור מונומנטלי בהולנד" גם הוא עם איורים מאת המחבר. בשלב זה היה ארונדאוס כבר מעורב בתנועת המחתרת ההולנדית.
במחתרת

באביב של שנת 1941, הוא החל בפעילות מחתרתית שבה הוא ניסה להסית את עמיתיו אמנים להתנגד לכיבוש הנאצי של הולנד. ארונדאוס הבין מוקדם מאחרים, שהדרישה הנאצית שכל היהודים להירשם אצל הרשויות המקומיות אין כוונתה, כפי שטענו הנאצים, למען ביטחונם, אלא כדי שאפשר יהיה לגרשם לווסטרבורק - מחנה הריכוז ומשם למחנות ההשמדה בפולין.
החלה התארגנות של מספר ארגוני מחתרת להשגת מסמכים מזויפים עבור יהודים והטמעתם באוכלוסייה הכללית. ארונדאוס היה חבר באחת מקבוצות אלו - Raad van Verzet (מועצת ההתנגדות) תוך זמן קצר, החלו הנאצים לפעול כדי לחשוף את המסמכים המזויפים על ידי השוואת השמות עם אלה במרשם האוכלוסין המקומי. כדי לעכב את הנאצים, ב-27 במרץ 1943, ארונדאוס הוביל קבוצה בפעולה חבלנית שפוצצה את בניין מרשם האוכלוסין באמסטרדם, בפעולה זו השתתפה גם המוזיקאית הלסבית ההולנדית פרידה בלינפנט. אלפי תיקים הושמדו, ועיכבו את הניסיון להשוות מסמכים לרישום. בתוך שבוע, ארונדאוס ושאר חברים מן הקבוצה נעצרו. הם הוצאו להורג בהארלם באותו חודש יולי. מילותיו האחרונות של ארונדאוס, שחי בגלוי כהומוסקסואל לפני המלחמה, לפני הוצאתו להורג, היו "ידע-נא העולם כי הומוסקסואלים אינם פחדנים."
הכרה והנצחה

בשנת 1945, לאחר שחרורה של הולנד, הוענקה למשפחתו מדליה על פעולותיו על ידי ממשלת הולנד.
בשנת 1984, הוענק לארונדאוס ולכל יתר חברי הקבוצה עיטור "צלב זיכרון ההתנגדות" (אנ') (Verzetsherdenkingskruis) על ידי מלכת הולנד.
ב-19 ביוני 1986 הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם, ושמו הונצח על לוח הכבוד בחורשת חסידי אומות העולם.
וילם איינטהובן

| --- | --- |
איינטהובן ב-1906
איינטהובן ב-1906
 לידה:  21 במאי 1860 סמראנג, איי הודו המזרחיים ההולנדים 
 פטירה:  29 בספטמבר 1927 (בגיל 67) ליידן, הולנד 
 ענף מדעי:  רפואה
 מקום מגורים:  הולנד הולנד   גרמניה גרמניה
 מקום קבורה:  אוחסטחאסט 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוטרכט 
 מנחה לדוקטורט:  פרנסיסקוס קורנליס דונדרס 
 מוסדות:  אוניברסיטת ליידן (1886–28 בספטמבר 1927) 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1924)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2008)  חבר זר של החברה המלכותית (29 באפריל 1926) 
 בן או בת זוג:  Frédérique Jeanne Louise de Vogel 
 תרומות עיקריות
 המצאת האלקטרוקרדיוגרם המודרני
 
וילם איינטהובן (בהולנדית: Willem Einthoven;‏ 21 במאי 1860 בסמרנג, ג'אווה, אינדונזיה, האימפריה ההולנדית – 29 בספטמבר 1927 בליידן, הולנד) היה רופא ופיזיולוג הולנדי. עיקר פרסומו בא מהמצאת האלקטרוקרדיוגרם המודרני ב-1903, שבעקבותה זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ב-1924.
ביוגרפיה

איינטהובן נולד ב-21 במאי 1860 בסמרנג (אנ') שבאי ג'אווה שבאיי הודו המזרחיים ההולנדיים (היום אינדונזיה). בילדותו נפטר אביו, שהיה רופא, וממשפחה נוצרית-הולנדית ויהודית. אימו הייתה ממשפחה נוצרית ממוצא הולנדי ושווייצרי. ב-1870 עברה אימו יחד איתו ועם אחיו לאוטרכט.
ב-1885 קיבל איינטהובן תואר רופא מאוניברסיטת אוטרכט. ב-1886 התמנה לפרופסור באוניברסיטת ליידן.
ב-1902 התקבל כחבר לאקדמיה המלכותית ההולנדית למדע ואומנויות (אנ').
עבודתו

לפני איינטהובן, ידעו שהלב פועם ומייצר זרם חשמלי, אבל הכלים באותה תקופה לא היו יכולים למדוד במדויק את התופעה אלא בעזרת מיקום אלקטרודות הישר מעל הלב. החל מ-1901, איינטהובן הכין סדרה של אבות טיפוס לגלוונומטר חוטי, אשר השתמשו בחוט להט דק שנע בין שני אלקטרומגנטים חזקים. כאשר זרם עבר דרך החוט, השדה האלקטרומגנטי גרם לחוט לנוע. לאחר מכן האירו את החוט והוא הטיל צל על קו נע של נייר מיוחד, שהשאיר קו מתמשך על הנייר, שהראה את תנודות החוט. האבטיפוס הראשון שקל 270 קילוגרם, ונזקק לצינון קבוע בעזרת מים למניעת התחממות יתר של האלקטרומגנטים וכדי להפעילו נדרשו 5 אנשים. מכונה זו הגבירה את הרגישות הרגילה של הגלוונומטר והייתה יכולה למדוד את קצב הלב בקלות למרות הבידוד הנגרם מהבשר והעצמות.
על אף שפיתוחים טכנולוגיים מאוחרים שיפרו מאוד את מכשירי האלקטרוקרדיוגרם ואת טכניקות מדידת קצב הלב, הטרמינולוגיה המשמשת לתיאור תוצאות של אלקטרוקרדיוגרם נשארה מתקופתו של איינטהובן, ואת רובה קבע הוא בעצמו. לאחר פיתוח הגלוונומטר החוטי, פנה איינטהובן לחקר מחלות קרדיווסקולריות, ואת השפעתן על קצב הפעימות של הלב. ב-1924 קיבל פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה על המצאת מערכת האלקטרוקרדיוגרם הראשונה שנעשה בה שימוש רפואי.
ראו גם

אלקטרוקרדיוגרם
ורה (נהר)

| --- | --- |
נהר הוורה באזור טרפורט
נהר הוורה באזור טרפורט
 מידע כללי
 אורך:  299.6 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  51.2 מ"ק לשנייה 
 אגן ניקוז:  5496 קמ"ר
 מוצא:  אייספלד, דרום תורינגיה.
 גובה מוצא הנהר:  797 מטרים
 יובלים:  Ulster, Herpf, Hasel, Gelster, Frieda, Weihe, Schmalkalde, Rosabach, Walse, Suhl, Felda, Nesse, Schleuse, Hörsel, Elte, Zeilbach, Schweina, Truse, Grumbach, Wehre, Berka, בפסקה זו 4 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 שפך:  מתאחד עם נהר הפולדה באזור האן-מינדן ויחד יוצרים את הווזר
 מדינות באגן הניקוז:  גרמניה גרמניה
 
 תוואי הנהר
 
ורה (בגרמנית: Werra) הוא נהר במרכז גרמניה, יובלו הימני של הנהר וזר, אליו מתנקז יחד עם נהר הפולדה באזור העיר האן-מינדן, אשר בסקסוניה התחתונה.
העמק בו זורם הנהר הוא הגבול הטבעי בין הרי רן לבין יער תורינגיה. בין הערים המרכזיות לאורך הנהר ניתן למנות את מיינינגן, אשווגה, ויצנהאוזן והאן-מינדן.
ויקטור מליוחין

ויקטור סרגייביץ' מליוחין (ברוסית: Виктор Сергеевич Мелёхин; נולד ב-16 בדצמבר 2003 בדומודדובו שברוסיה) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת רוסטוב מליגת העל הרוסית.
קריירת מועדונים

מליוחין גדל במחלקות הנוער של בית ספר לספורט דומודדובו, ויטיאז פודולסק ורודינה מוסקבה. ב-22 בפברואר 2021 חתם ברוסטוב מליגת העל הרוסית. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על ניז'ני נובגורוד במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2021/2022.
וייט סקאל

| --- | --- |

וייט סקאל בהופעה בשנת 2008
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 סוגה:  מטאל קלאסי, פאוור מטאל 
 חברת תקליטים:  אנדרגרואנד סימפוני, פרונטיירס רקורדס, ניוקליר בלאסט, דראגונהארט רקורדס 
 www.whiteskull.it
 חברים
 Federica De Boni Danilo Bar Tony Fontò Alex Mantiero 
 חברים לשעבר
 Gustavo Gabarrò Stefano Balocco Alessio Lucatti 
 
וייט סקאל (אנגלית: White Skull, "גולגולת לבנה") היא להקת מטאל איטלקית שהוקמה בסוף שנות השמונים. בשנותיה המוקדמות ניגנה הלהקה הבי מטאל ובהמשך הפכה ללהקת פאוור מטאל.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  .
וייט סקאל החלה את דרכה בסוף שנות השמונים כלהקת האבי מטאל שמתחקה אחרי להקות האבי מטאל גדולות כמו: איירון מיידן וג'ודס פריסט הבריטיות וגרייב דיגר ו-Helloween הגרמניות. ההרכב הראשוני של הלהקה כלל את פדריקה דה-בוני כסולנית, מקס פאציו כגיטריסט הסולו, טוני פונטו כגיטריסט הקצב, פאביו פוצטו כבסיסט ואלכס מנטיירו כמתופף.
בשנת 1991 הלהקה הקליטה את קלטת הדמו הראשונה שלה שנשאה את שם הלהקה. קלטת הדמו השנייה באה 3 שנים מאוחר יותר בשנת 1994. בלהקה גילו התעניינות מספר לייבלים וחברות תקליטים מקומיות בזכות קלטת הדמו השנייה והופעות רבות שערכה הלהקה ברחבי איטליה ובסופו של דבר הם הוחתמו בלייבל מקומי.
סגנונה של הלהקה שעד עתה היה האבי מטאל, שונה בעקבות בקשת הלייבל עקב היותו "לא מתאים לשוק התקליטים".
הלהקה שעקבה אחרי להקות האבי מטאל מסורתיות והלכה לפי הקווים המוזיקליים שלהן, שינתה את סגנונה למשהו מקורי יותר.
בנובמבר 1995 הקליטה והוציאה הלהקה את האלבום המלא הראשון שלה, "I Won’t Burn Alone".
במרץ 1997 הצטרף ללהקה גיטריסט הסולו ניקו סאביו שהחליף את מקס פאציו שעזב.
שנתיים אחרי צאתו של האלבום הראשון הוציאה הלהקה ב-1997 את אלבומה השני Embittered.
במרץ 1999 הוציאה הלהקה EP העונה לשם "Asgard".באותה השנה יצא אלבומה המלא השלישי של הלהקה "Tales From The North".באלבום השתתף כסולן גם כריס בולטהנדל מגרייב דיגר הגרמנית.
בשנת 2000 יצא האלבום הרביעי של הלהקה "Public Glory, Secret Agony", האלבום עסק באימפריה הרומית. באותה השנה עזבה את הלהקה הסולנית פדריקה דה-בוני והוחלפה על ידי גוסטבו גאבארו הארגנטינאי.
באוגוסט 2002 הוציאה הלהקה את האלבום "The Dark Age", אלבום שעסק בימי הביניים.
שנת 2002 הייתה גם השנה בה עזבו את הלהקה ניקו סאביו גיטריסט הסולו, שהוחלף על ידי דאנילו באר, ופאביו פוצטו הבסיסט שהוחלף על ידי פאביו מנפרויי.
במאי 2004 הוציאה הלהקה עוד אלבום העונה לשם "The XIII Skull".באותה השנה עזב פאביו מנפרויי את וייט סקאל והצטרף ללהקה הבסיסט סטיב באלוצ'ו.
אלבומה השמיני של הלהקה The Ring Of The Ancients יצא בשנת 2006 כאשר הוא גם יצא על רקע החלפתם של כמה חברי הרכב, ביניהם גוסטבו גאבארו הסולן.
חברי הלהקה > חברי הרכב

פרדריקה דה בוני - סולן (1984–2001) (2010 - היום)
טוני פונטו – גיטרה (1984 - היום)
אלכס מנטיירו - תופים (1984 - היום)
דאנילו באר – גיטרה (2003 - היום)
ג'ו ראדי - בס (2008 - היום)
חברי הלהקה > חברים לשעבר

מקס פאצ'ו - גיטרה (1990–1997)
ניק סאביו - גיטרה (1997–2002)
גוסטבו גאבארו - סולן (2001–2007)
אליסה דה פאלמה - סולן (2007–2010)
פאביו פוצאטו - בס (1984–2003)
פאביו מאנפרו - בס (2003–2004)
סטיב בלוקו - בס (2004–2007)
אלסיו לוקטי - קלידים (2007–2010)
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1995 – I Won't Burn Alone
1997 – Embittered
1999 – Tales from the North
2000 – Public Glory, Secret Agony
2002 – The Dark Age
2004 – The XIII Skull
2006 – The Ring of the Ancients
2009 – Forever Fight
2012 – Under This Flag
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

1999 – Asgard
דיסקוגרפיה > דמואים

1991 - White Skull
1992 - Save the Planet
דיסקוגרפיה > אוספים

1995 - Nightpieces 4
1996 - Area Sismica
2002 - The Music Remains the Same: A Tribute to Led Zeppelin
2005 - Compilado 2M Producciones/Réquiem
ויקטור מנצ'ה

| --- | --- |

ויקטור מנצ'ה, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Runaways Vol.2 #22 מינואר 2007. אמנות מאת ג'ו צ'ן.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Runaways Vol.2 #1 (אפריל 2005)
 יוצרים:  בריאן ק. ווהן אדריאן אלפונה
 מידע
 כינויים:  ויקטוריוס, קיד אולטרון, ויקטרון, זאפר, ילד המחשבון, קיד ג'סטיס
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  בינה מלאכותית בגוף אנדרואיד, כוח על-אנושי, עמידות גבוהה, זיכרון צילומי, אינטליגנציה על אנושית, מהירות על אנושית, תיקון אוטומטי, מניפולציה אלקטרומגנטית
 חבר בקבוצה:  Runaways
 חבר לשעבר בקבוצה:  האוונג'רס בינה מלאכותית
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  הנרי פים ("סבא") ג'אנט ואן דיין ("סבתא") אולטרון ("אב", יוצר) ג'וקסטה ("אם") ויז'ן ("אח") אלקימה ("אחות") מארינלה מנצ'ה (אם מאמצת) וונדה מקסימוף (גיסה) ויליאם קפלן ותומאס שפרד (אחיינים)
 
ויקטור מנצ'ה (באנגלית: Victor Mancha) הוא דמות בדיונית של גיבור-על אנדרואיד-קיבורג המופיעה בחוברות הקומיקס Runaways והאוונג'רס ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Runaways Vol.2 #1 מאפריל 2005 ונוצרה על ידי הכותב בריאן ק. ווהן והמאייר אדריאן אלפונה.
ויקטור מנצ'ה הוא למעשה אנדרואיד-קיבורג שנבנה על ידי אולטרון, כדי שיבצע את המשימה שבה נכשל "אחיו" של ויקטור, ויז'ן: להסתנן לקבוצת האוונג'רס, ולהשמיד אותה. אמו של ויקטור, מארינלה, נהרגה, ואביו המאמץ של ויקטור, שדמה במראהו לדוקטור דום, היה למעשה דום-בוט. ויקטור פגש בקבוצת Runaways, ועל אף אזהרותיה של גרטרוד יורקס מהעתיד, הצטרף לקבוצה. ויקטור זכה לשלל כינויים מחברי הקבוצה, מביניהם "ילד המחשבון" של צ'ייס ו"זאפר" של ניקו מינורו, שאיתה מתחיל במערכת יחסים. ויקטור הוכיח את ערכו וגילה את כוחותיו בקרב מול "הנחיל".
במפגש עם קבוצת האוונג'רס הצעירים באירועי מלחמת אזרחים, ויקטור נפגש עם הויז'ן ג'ונאס. לאחרונה, צ'ייס בגד בקבוצה וגנב את "מטה האחד" של ניקו, וחשף כי לוויקטור ישנם שלושה קודים המפעילים מערכות כיבוי, ובכל קוד ניתן להשתמש פעם אחת. לאחר שהנרי פים הרס את אולטרון, הווירוס שבו השתמש התפתח לישות בינה-מלאכותית בשם "דמטריוס". סוכנת S.H.I.E.L.D מוניקה צ'אנג נדרשת להרוס את דמטריוס, ולצורך כך מרכיבה קבוצה חדשה של האוונג'רס בשם "האוונג'רס בינה מלאכותית". ויז'ן גייס את ויקטור לקבוצה, וויקטור נהרס באחת מהרפתקאותיהם. אמנם, הוא נראה חי ושב לפעילות. במהלך אירועי "מארוול החדשה והשונה", מנצ'ה נשלח בידי חברי קבוצת האוונג'רס לפקח על ויז'ן ו"משפחתו" החדשה, אותה יצר, ומצא את מותו במשימה זו.
כחלק מהרצה מחודשת של כותר Runaways הוחייה ויקטור בידי חברו לקבוצה, צ'ייס סטיין, ואימץ את הכינוי "קיד ג'סטיס".
הר ניו (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,260 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי קווטרמיין 
 קואורדינטות:  77°52′00″S 161°07′00″E﻿ / ﻿77.86667°S 161.11667°E﻿ / -77.86667; 161.11667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ניו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ניו
 
הר ניו (באנגלית: New Mountain) הוא הר באזור העמקים היבשים מקמרדו, בהרי קווטרמיין, באדמת ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 2,260 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם בין עמק ארנה לבין ערוצון וינדי (וינדי גאלי), בין רמת ביקון והר נובהד.
ההר ממוקם בצידו הדרומי של קרחון טיילור.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה ומופה לראשונה על ידי המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת דיסקברי), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת דיסקברי.
לקריאה נוספת

• W.C Mahaney, J.M Dohm, V.R Baker, Horton E Newsom, D Malloch, R.G.V Hancock, Iain Campbell, D Sheppard, M.W Milner, , Icarus, Volume 154, Issue 1, November 2001, Pages 113-130, https://doi.org/10.1006/icar.2001.6667
• WARREN HAMILTON, , GEOLOGICAL SURVEY PROFESSIONAL PAPER 456-B
• Savage, J., Bradshaw, M., & Bassett, K. (2013), , Antarctic Science, 25(6), 767-790. doi:10.1017/S0954102013000205
• Allan C Ashworth and Terry L. Erwin, , Zookeys. 2016; (635): 109–122. Published online 2016 Nov 23. doi: 10.3897/zookeys.635.10535
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים של ממשלת ניו זילנד
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  לפי מקור אחר 2,387 מטרים מעל פני הים
↑  מידע גאוגרפי
וילם דה סיטר

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1872 סנייק, הולנד 
 פטירה:  20 בנובמבר 1934 (בגיל 62) ליידן, הולנד 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  הולנד
 מקום קבורה:  וסטרפלד 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חרונינגן 
 מנחה לדוקטורט:  יקובוס קפטיין 
 מוסדות:  אוניברסיטת חרונינגן (1899–1908)  אוניברסיטת ליידן (27 ביולי 1908–20 בנובמבר 1934)  אוניברסיטת חרונינגן (1901–1908) 
 תלמידי דוקטורט:  Jan Woltjer, Dirk Brouwer, Simon Cornelis van Veen, Willem Hendrik van den Bos, Pieter Kremer, Coert Hendrik Hins, Simon Cornelis van Veen, August Juliaan Leckie 
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1931)  פרס פייר ז'נסן (1934)  מדליית ברוס (1931)  מדליית ג'יימס קרייג ווטסון (1929) 
 צאצאים:  Aernout de Sitter, Ulbo de Sitter 
 תרומות עיקריות
 יקום דה סיטר
 חתימה:   
 
וילם דה סיטר (בהולנדית: Willem de Sitter;‏ 6 במאי 1872 – 20 בנובמבר 1934) היה פיזיקאי, מתמטיקאי ואסטרונום הולנדי.
חייו ועבודתו

דה סיטר למד מתמטיקה באוניברסיטת חרונינגן והצטרף למעבדה האסטרונומית של העיר חרונינגן.
עבד במצפה הכוכבים בקייפטאון שבדרום אפריקה (1897–1899).
היה נשיא האיגוד האסטרונומי הבינלאומי בשנים 1925 - 1928.
ב-1907 מונה לראש החוג לאסטרונומיה באוניברסיטת ליידן. היה מנהל מצפה ליידן מ-1919 ועד מותו.
תרם תרומות חשובות לתחום של קוסמולוגיה פיזיקלית.
כתב מאמר יחד עם אלברט איינשטיין ב-1932 ובו טענו כי יכולות להיות כמויות גדולות של חומר שאינן פולטות אור, מושג המוכר כיום כחומר אפל.
הוא הגה את הרעיון של מרחב דה סיטר ויקום דה סיטר, פתרון של תורת היחסות הכללית של איינשטיין, כאשר אין חומר ויש קבוע קוסמולוגי חיובי. מצב כזה גורר התפשטות אקספוננציאלית של יקום ריק.
דה סיטר נודע גם בשל מחקרו על תנועת ירחי צדק.
וילם דה סיטר מת לאחר מחלה קצרה בנובמבר 1934.
בנו, ארנוט דה סיטר (1905 - 1944) היה מנהל מצפה בושה בלמבנג, אינדונזיה, שם חקר את הצביר הכדורי M4.