stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הג'וב האיטלקי
עלילת הסרט

צ'ארלי קרוקר (מייקל קיין) יוצא מהכלא ורוצה לבצע "ג'וב" גדול - שוד אשר יבטיח את קיומו. התוכנית היא לגנוב משלוח מטילי זהב בשווי 4 מיליון דולר, העומד להגיע מסין לטורינו.
התוכנית כולה מתבצעת מתחת לאפה של המאפיה שלא מצליחה ליטול בה חלק. מי שכן מסייע לצ'ארלי הוא ברידג'ר (נואל קאוורד), מנהיג מאפיה הנמצא בכלא. צ'ארלי מארגן צוות מוחות: מומחה למחשבים, פרופ' סימון פיץ' (בני היל), נהג מרוצים ומומחה לכל דבר. הוא מתרגל עימם נהיגה ונוטל עמו לטורינו שלוש מכוניות מיני קופר, שתי מכוניות מתוצרת יגואר ואוטובוס. הצוות מגיע לטורינו במסווה של קבוצת אוהדי כדורגל בריטים. מומחה המחשבים מצליח להגיע לחדר הבקרה של הרמזורים ומחליף את התוכנה. כאשר מטען מטילי הזהב המאובטח מגיע למרכז העיר, משתבשת לפתע פעולת הרמזורים ונגרם פקק תנועה קולוסלי. החבורה מנצלת את הבלגן ומשתלטת על השיירה. מטילי הזהב עוברים אל שלוש מכוניות המיני קופר. מתחיל מרדף. המכוניות מתמרנות בעיר הפקוקה בכישרון מדהים לצלילי הנעימה "הנה חברה עם כושר הישרדות עצמית". המכוניות עוברות בגלריות של רחובות טורינו, נעות במעגל רציפי אצטדיון, יורדות לנהר ומתקדמות לעבר גבול שווייץ. בדרך עולות המכוניות בזו אחר זו אל בטנו של האוטובוס, פורקות את מטענן ומושלכות אחר כבוד אל המדרונות. באחד הסיבובים החדים בהרי האלפים, סוטה האוטובוס ממסלולו ונעצר על פי תהום. כדי לאזן את משקל מטילי הזהב המונחים באחורי האוטובוס מעל התהום, החבורה מתקבצת בקדמת האוטובוס.
שחקנים

מייקל קיין - צ'ארלי קרוקר
נואל קאוורד - מר ברידג'ר
בני היל - פרופסור סיימון פיץ'
ראף ואלונה - אלטבני
טוני בקלי (אנ') - קאמפ פרדי
רוסאנו בראצי - רוג'ר בקרמן
מגי בליי (אנ') - לורנה
הפקה

הסרט צולם באתרים שונים באיטליה, בריטניה, ואירלנד. השוד ומרדפי המכוניות שבעקבותיו צולמו בטורינו, למעט המרדף בצינורות הביוב שצולם באזור קובנטרי. הסצנות בתוך בית הכלא עם מר ברידג'ר צולמו בכלא קילמיינהאם שבדבלין.
בסרט נעשה שימוש במספר רב של מכוניות שונות, ביניהן:
המכונית בה נוהג רוג'ר בקרמן בסצנת הפתיחה של הסרט היא למבורגיני מיורה. בשביל צילום המכונית שנזרקת לנקיק, השתמשו במכונית אחרת מאותו הדגם שעברה תאונה קשה.
המכוניות שבהן נמלטים השודדים עם הזהב ונמלטות במרדפים שלאחר השוד הן שלוש מכוניות מיני קופר S. לצורך צילומי הסרט סיפקה חברת BMC שש מכוניות במחיר עלות, ובנוסף נקנו 25 מכוניות יד שנייה מדגמי מיני קופר S ומיני רגילה. רוב מכוניות המיני נהרסו במהלך צילומי הסרט.
הפסקול של הסרט נכתב בידי קווינסי ג'ונס, וכולל שני שירים עם מילים של דון בלאק (אנ'), ונעימות שחלקן מבוססות על שירים בריטיים ידועים. שיר הסיום ("Get a Bloomin' Move On", המוכר יותר בזכות מילות השיר "The Self Preservation Society") מושר בידי מייקל קיין ושחקנים אחרים בצוות, ומורכב ברובו מסלנג קוקני המבוסס על חרוזים.
ביקורת והוקרה

הסרט לא זכה להערכה רבה מצד מבקרי הקולנוע כשיצא, אך הצליח בקופות בבריטניה. לעומת זאת הסרט לא זכה בהצלחה בארצות הברית, על אף שהיה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר בשפה האנגלית. עם השנים הפך הסרט למוערך ואהוב, בין השאר בזכות האופן שבו הוא מציג את לונדון בשנות הששים, המרדף האיקוני עם מכוניות המיני, והסיום של הסרט.
בשנת 1999 דרג מכון הסרטים הבריטי את הסרט במקום ה-36 ברשימת 100 הסרטים הבריטיים הטובים, ובשנת 2004 הביטאון הבריטי "טוטאל פילם" בחר בסרט למקום ה-27 מבין הסרטים הבריטיים הטובים של כל הזמנים. בשאלון בין כאלף חובבי קולנוע בריטיים ב-2003 נבחר במקום הראשון כציטוט האהוב בקולנוע המשפט שמייקל קיין אומר בסרט: "You're only supposed to blow the bloody doors off!" (בתרגום חופשי: "אתה רק צריך לפוצץ את הדלתות הארורות!"), לאחר שפיצוץ של רכב בטעות השמיד אותו כליל.
בשנת 2003 יצא חידוש לסרט באותו השם. העלילה בסרט החדש שונה אך הוא כולל בתוכו מרכיבים מהסרט המקורי, ובפרט כולל מרדף אחרי שלוש מכוניות מיני קופר.
טריוויה

פקק התנועה הגדול בטורינו הוא בחלקו אמיתי. כאשר בוצעו הצילומים בעיר, קהל הסקרנים יצא לרחובות, הפריע לתנועה וגרם לפקק גדול בהרבה מהמתוכנן.
בשנת 1968 עלה הזהב 35 דולר לאונקיה. ארבעה מיליון דולר זהב שקלו 3,200 ק"ג. כל רכב היה צריך לפיכך לשאת בנוסף לנהג ולמלווים עוד 1,070 ק"ג. מכונית מיני מודל 1968 שקלה רק 630 ק"ג.
הערות שוליים

↑  David Milloy, "Tempus Fugit: the vehicles of The Italian Job 50 years on", Influx
↑  על הפסקול של הסרט באתר הרשמי, כולל מילות השיר ומשמעות מילות הסלנג שבתוכו.
תעופה צבאית

תעופה צבאית הוא תחום בתעופה, העוסק בפיתוח והפעלת כלי טיס למטרות הצבא. הוא כולל גם יכולת אספקה אווירית לאומית. הכוח האווירי כולל את האמצעים הלאומיים לניהול לוחמה אווירית.
כלי טיס צבאיים > מטוסי קרב

מטוס קרב הוא כלי טיס קרבי טקטי שנועד בעיקר לקרבות אוויר נגד מטוסים אחרים. מאפייני הביצועים העיקריים שלו בנוסף לכוח אש הם מהירות ויכולת תמרון גבוהים. מטרתו העיקרית היא לבסס עליונות אווירית מעל שדה הקרב באמצעות יירוט מטוסי האויב. מטוסי קרב הם רב-משימתיים ובעלי יכולות משניות כגון הפצצה טקטית. הוא מסוגל לשאת מגוון חימוש, כולל תותחים, טילים ופצצות מסוגים שונים. מטוסי קרב מודרניים מסוגלים לתקוף מטוסי יריב באמצעות טילי אוויר-אוויר מטווחים של 100 ק"מ ולשגר חימוש מונחה אל מעבר לאופק. דוגמאות:
עליונות אווירית: F-15 איגל, מיג-29.
מטוס יירוט: מיג-25.
מטוס קרב רב משימתי: F-16 Fighting Falcon ו-F-35 לייטנינג II.
מטוסי קרב היסטוריים הם P-51 מוסטנג ומסרשמיט Bf 109.
כלי טיס צבאיים > מטוסי קרב > מטוסי קרב בעצימות נמוכה

מטוס קרב ללוחמה בעצימות נמוכה נועד לתפעול בעלות נמוכה ובעיקר כמטוסי סיוע קרוב. מטוס זה משרת בעיקר במדינות מתפתחות. דוגמאות למטוסים מסוג זה הם: פוקרה (תוצרת ארגנטינה), אייר טרקטור (הגרסה צבאית תוצרת ארצות הברית) וסופר טוקאנו (תוצרת ברזיל).
כלי טיס צבאיים > מפציצים

המפציץ נועד לתקיפת מטרות יבשתיות או ימיות על ידי הטלת חימוש אוויר-קרקע, שיגור טורפדו או טילי שיוט. מפציצים מתוכננים לשאת מטענים גדולים של חימוש וביצועיהם ממירים מהירות ויכולת תמרון במיקסום המטען. קיימים שני סוגים עיקריים של מפציץ: אסטרטגי וטקטי. הפצצה אסטרטגית נעשית על ידי מפציצים כבדים שנועדו בעיקר למשימות ארוכות טווח. חלק מהמפציצים האסטרטגים חמושים בנשק גרעיני. הפצצה טקטית מוטלת על מטוסי קרב קטנים יותר הפועלים בטווחים קצרים יותר. היא מכוונת לתקיפה אווירית של האויב במרחב הלחימה באמצעות אמנעה אווירית ולתמיכה בכוחות המתמרנים באמצעות סיוע אוויר קרוב. דוגמאות:
מפציצים אסטרטגים: B-1 לנסר, B-2 ספיריט, B-52 סטרטופורטרס, טופולב Tu-22M, טופולב Tu-160, מיראז 2000N, דאסו ראפאל, Xian H-6.
מפציצים טקטים: Xi'an JH-7, מיראז 2000D, פאנאוויה טורנדו.
מפציצי הדור הבא בפיתוח: טופולב PAK DA הרוסי, Northrop Grumman B-21 Raider האמריקאי ושיאן H-20 הסיני.
מפציצים היסטוריים: B-17 מבצר מעופף, אוורו לנקסטר, היינקל He 111, יונקרס Ju 88, קונסולידייטד B-24 ליברייטור, B-29 סופרפורטר, טופולב Tu-16.
כלי טיס צבאיים > מטוסי תקיפה

מטוסי תקיפה תומכים בכוחות קרקעיים באמצעות סיוע אוויר קרוב. הם כוללים מטוסי קרב כגון A-10 ת'נדרבולט II, מסוקי קרב כגון AH-64 אפאצ'י ו-מיל מי-24, ומטוסי תובלה בתצורת "ספינת תותחים" כגון לוקהיד AC-130.
כלי טיס צבאיים > מטוסי ניסוי

מטוסי הניסוי נועדו לבחון פיתוחים בתחום האווירודינמיקה, המבנה, האוויוניקה או ההנעה. אלה בדרך כלל ממוכשרים היטב בשלל חיישנים, ונתוני הביצועים עוברים בטלמטריה לתחנות קרקע. המונח מטוסי מחקר לעומת זאת, מציין בדרך כלל מטוסים שהותאמו לביצוע מחקרים מדעיים, כגון מחקר מזג אוויר או מדידה גאופיזית.
כלי טיס צבאיים > מטוסי ריגול

מטוסי ריגול ומסוקי סיור משמשים בעיקר לאיסוף מודיעין. הם מצוידים בחיישני צילום, אינפרא אדום, מכ"ם וטלוויזיה. חלקם מצוידים במערכות אלקטרוניות מיוחדות לגילוי צוללות כמו סונאר, ואחרים מסוגלים להעביר התרעה מוקדמת על קרבת האויב. השימוש הגובר בלווייני ריגול ובכלי טיס מאוישים מרחוק, מייתר בחלקו את השימוש במטוסי ריגול. דוגמאות למטוסי ריגול הם ה-SR-71 והלוקהיד U-2. בחיל האוויר הישראלי פועלים כיום מטוסי גאלפסטרים GV בתצורת איסוף מודיעין אותות.
כלי טיס צבאיים > מטוסי תובלה

מטוסי ומסוקי תובלה משמשים בעיקר להטסת והצנחת כוחות ואספקה. הם כוללים:
תובלה אסטרטגית בה המטוס משמש את המערכת הלוגיסטית בין העורף לחזית. בקטגוריה זו כלולים גם מטוסי תדלוק אווירי.
תובלה טקטית בה המטוס משמש להטסה של אמצעי לחימה וכוחות בתוך הזירה. בקטגוריה זו כלולים גם משימות חילוץ קרבי, פינוי נפגעים ומבצעים מיוחדים.
קישור: מטוסי קישור הם מטוסים ומסוקים קלים המשמשים לבלדרות והטסת אנשי מפתח חיוניים.
בחיל האוויר הישראלי פועלים מטוסי תובלה לוקהיד C130HI הרקולס ו- C-130J -30I סופר הרקולס, מטוסי תדלוק לוקהיד מרטין KC-130  ובואינג 707 ("ראם") (אותו מיועד להחליף בואינג KC-46 פגסוס), מסוקי תובלה כבדים סיקורסקי CH-53 סי סטליון ומסוקי תובלת סער בינוניים סיקורסקי UH-60 בלקהוק.
כלי טיס צבאיים > מטוסי סיור ימי

מטוסים ומסוקים לסיור ימי משמשים לשליטה בנתיבי ים, ולעיתים קרובות הם מצוידים בציוד אלקטרוני מיוחד לאיתור צוללות, כמו סונאר. הם משמשים גם למשימות חיפוש והצלה וסיורי דיג. חיל האוויר הישראלי מפעיל מסוקי יורוקופטר HH-65 דולפין הפועלים מספינות חיל הים.
כלי טיס צבאיים > מטוסי שליטה ובקרה

מטוסי שליטה ובקרה (AWACS) מצוידים במכ"ם ומערכות קשר ייעודיות. תפקידם לזהות איומים, לספק התרעה מוקדמת ולתאם פעולות אוויריות. לרבים יש גם פונקציות שליטה ובקרה. בחיל האוויר הישראלי פועלים כיום מטוסי גאלפסטרים G550 בתצורת בקרה אווירית.
כלי טיס צבאיים > מטוסי אימון

מטוסי אימון משמשים להכשרת טייסים ולאימונים מבצעיים מתקדמים. הם כוללים בדרך כלל שני מושבים, למדריך הטיסה ולטייס המתלמד ומצוידים בהגאי טיסה כפולים. הם מאופיינים בתכונות טיסה "סלחניות" וסידור פשוט של מכשירי תא הטייס.
כלי טיס צבאיים > כלי טיס מאוישים מרחוק

הכטמ"מים בשימוש התעופה הצבאית כוללים בעיקר כטמ"ם תקיפה היכול לשגר טיל אוויר-קרקע ולבצע תקיפה אווירית כירורגית וכן כטמ"ם לדיכוי הגנה אווירית וחימוש משוטט; כטמ"ם מודיעין המשמש לאיסוף מודיעין חזותי ומודיעין אותות; וכטמ"ם מטרה המשמש לאימון ולניסוי מערכות נשק נגד מטוסים.
TAC UAV (באנגלית: Tactical Unmanned Aerial Vehicle) - משפחת כטמ"מים למודיעין טקטי.
MALE (באנגלית: Medium-Altitude Long-Endurance) - משפחת כטמ"מים לתקיפה ומודיעין הטסים ברום עד 30,000 רגל (9,000 מ '), טווח של מעל 200 ק"מ וזמן שהייה של יומיים.
HALE (באנגלית: High-Altitude Long Endurance) - משפחת כטמ"מים למודיעין הטסים ברום עד 60,000 רגל לטווחים וזמני שהייה ממושכים.
בחיל האוויר הישראלי פועלים הרמס 450, הרמס 900, Heron TP הרון 1 והארפי. חיל התותחנים הישראלי מפעיל "רוכב שמיים", מיני-כטב"ם טקטי שמשמש את הדרג הגדודי. רחפנים מסוגים שונים מופעלים בחיל האיסוף הקרבי, פיקוד המרכז ופיקוד העורף.
חימוש אווירי > פצצות

פצצת שימוש כללי
פצצת שימוש כללי (ש"כ) היא חימוש נפוץ במטוסי קרב ומפציצים. היא עשויה מתכת עבה הממולאת בחומר נפץ המהווה כ-50% ממשקלה ומאזנת בין נזקי הדף, כושר חדירה ורסס. ניתן להתקין עליה מגוון מרעומים וסנפירים למטרות שונות. הפצצה גם משמשת כראש קרב לפצצה מונחת. התקנת סוגים שונים של ראשי ביות וסנפירים הנשלטים אלקטרונית הופכת פצצת "ברזל" רגילה לפצצה מונחית לייזר, פצצה אלקטרו־אופטית, או פצצה מונחית GPS כגון ה־JDAM. משקלן 500 ליברות/227 ק"ג בפצצות סימן 82, 1,000 ליברות/454 ק"ג בסימן 83 ו-2,000 ליברות/908 ק"ג בפצצות ש"כ סימן 84.
פצצת מצרר
פצצת מצרר מורכבת מתרמיל המכיל בין 3 ל-2,200 פצצונות ויש לה מגוון שימושים: פצצונת תבערה מכילה זרחן לבן או נפאלם ומתוכננת להצית שריפות. פצצונת נ"ט מכילה מטען חלול המיועד לחדור שריון טנקים ורכב קרבי משוריין. פצצונות המכילות מטען חלול שימושיות גם בתקיפת מערכי ביצורים. פצצונת להשמדת מסלולי תעופה מתוכננת לחדור בטון בטרם הפיצוץ וליצור מכתשים על פני המסלול, חימוש מצרר המפזר פצצונות מוקשים ועוד. במלחמת קוסובו השתמשה ארצות הברית לראשונה בפצצות מצרר CBU-94/B נגד רשת החשמל. כל פצצת מצרר מסוג זה מכילה חוטים מוליכים דקים הגורמים לקצר חשמלי בקווי מתח גבוה ובתחנות כוח.
פצצה תרמובארית
פצצה תרמובארית או פצצת דלק-אוויר היא חימוש המנצל חמצן מהאוויר כדי ליצור פיצוץ עז בטמפרטורה גבוהה ולמשך זמן ארוך. חימוש תרמובארי מסתמך על גל ההדף והטמפרטורה הגבוהה שהוא מייצר בזמן הפיצוץ כמנגנון הנזק העיקרי. הפצצה משמשת בעיקר לפיצוח בונקרים.
פצצת נפאלם
פצצת נפלאם היא נשק תבערה המיועד נגד מטרות רכות והיא מיועדת להצתת שטחים גדולים, בעיקר שטחי תעשייה. הנשק נאסר לשימוש באמנה בדבר כלי נשק קונבנציונליים שנחתמה ב-1980 אולם במרבית הצבאות המודרניים מתבצע שימוש בפצצות נפאלם או בנגזרות שלהן בעת לחימה.
פצצה מונחת
פצצה גרעינית
חימוש אווירי > טילים

טיל אוויר אוויר (AIM (Air Intercept Missile
AMRAAM (באנגלית: Advanced Medium-Range, Air-to-Air Missile) - משפחות טילי "שגר ושכח" בעלי ביות מכ"ם אקטיבי לטווחים בינוניים (עד 100 ק"מ) ליירוט "מעבר לאופק" (BVR). לדוגמה: AIM-120 אמראם ופיתון.
אסראם ASRAAM (באנגלית: Advanced Short Range Air-to-Air Missile) - משפחות טילים מונחי תת-אדום לטווח קצר. לדוגמה: AIM-9 סיידווינדר, AIM-132 אסראם, IRIS-T.
טיל אוויר קרקע (Air Ground Missle) AGM
AGM-65 מאבריק (באנגלית: Maverick) - משפחת טילים בעלי ראש ביות אלקטרו־אופטי או הנחית לייזר.
AGM-88 הארם (AARGM - High-Speed Anti-radiation Missile) - משפחת טילים נגד קרינה לפגיעה בתחנות מכ"ם ודיכוי הגנה אווירית.
AGM-114 הלפייר - משפחת טילי "שגר ושכח" נ"ט בעלי ביות מכ"ם או הנחית לייזר.
טיל שיוט - משפחת טילים עם מערכת ניווט אינרציאלית בעלי כושר טיסה לטווח של מאות קילומטרים.
טיל אוויר ים
גבריאל Advanced Naval Attack Missile תוצרת התעשייה האווירית
Long Range Anti-Ship Missile) AGM-158C LRASM) הוא טיל שיוט חמקן לטווחים ארוכים.
SOM - הדור הבא טיל שיוט אוטונומי, בעל חתימה נמוכה ודיוק גבוה.
הרפון - טיל נגד ספינות, מונחה מכ"ם אקטיבי.
חימוש אווירי > תותחים

GAU-22/A - תותח אוטומטי גאטלינג בקליבר 25 מ"מ. מותקן במטוסי F-35 לייטנינג II.
M61 וולקן - תותח בעל שישה קנים מסתובבים בעל מערכת ההזנה דו-כיוונית היורה פגזים נפיצים בקוטר 20 מ"מ בקצב אש של כ-6,000 פגזים בדקה. הוא מותקן במטוסי קרב רבים ובמטוסי תקיפה כגון הרקולס AC-130. ישנם גם פודי וולקן נתיקים, שניתן להתקינם על המטוס בתנאי שדה.
M134 מיניגאן - M134 מיניגאן הוא מקלע רב-קני בקליבר 7.62x51 מ"מ בעל בקצב של 4,000 כדורים לדקה. הוא מותקן עם פודים על הכנפיים במטוסי תקיפה כמו A-1 סקייריידר ו-הרקולס AC-130.
אוויוניקה

אוויוניקה (מאנגלית: Avionics - Aviation Electronics - אלקטרוניקה אווירית) הוא שם כולל למערכות האלקטרוניקה והמחשבים בכלי טיס. דוגמאות למערכות אוויוניקה הן מערכות בקרת ירי, מערכת ניווט, מערכת תקשורת, לוחמה אלקטרונית, תקשורת נתונים, בקרת טיסה ועוד.
שימושים צבאיים בחלל

מערכות מבוססות חלל הופכות למרכיב חשוב יותר ויותר בכוח הצבאי. השימושים הצבאיים בחלל כוללים הצבה ופיתוח של טכנולוגיה צבאית כמו לווייני ריגול, מערכות ניווט ולוויני תקשורת. כלי נשק מונחים מדויקים נשענים במידה רבה על מערכת המשלבת מערכות מודיעין, תקשורת, ניווט ומערכות חלל אחרות.
לוחמת חלל עושה שימוש בנשק נגד לוויינים ובטילים בליסטיים. בתקופת המלחמה הקרה הוצבו בחלל גם כלי נשק כגון ה-FOBS (באנגלית: Fractional Orbital Bombardment System) ופותחו מערכות לגילוי ואתרעה מוקדמת כגון BMEWS (באנגלית: Ballistic Missile Early Warning System). כיום צבאות רבים עושים שימוש בלוויינים ובמערכות להגנה מפני טילים. בישראל פותחה ומופעלת מערכת החץ להגנה מפני טילים בלסטים.
תעשיות ביטחוניות

תעשיית התעופה וחלל היא תעשיית טכנולוגיה עילית הכוללת אורגנים העוסקים בהיבטים שונים של תכנון, בנייה, בדיקה, מכירה ותחזוקה של מטוסים, חלקי מטוסים, טילים, רקטות, מתע"דים או לוויינים. היא משמשת שני שווקים עיקריים: תעופה, הכוללת בעיקר ייצור, מכירה ושירות של מטוסים; וההגנה, הכוללת כלי נשק ומערכות שנועדו לפעול ביבשה, בים ובאוויר. ענף זה כולל גם ייצור לוויינים לשימוש צבאי ומסחרי כאחד. רוב הייצור מתבצע על פי אישורי סוג ותקני הגנה שהונפקו על ידי גוף ממשלתי.
ראו גם

תעופה אזרחית
לוחמה אווירית
חיל אוויר
כלי טיס של צה"ל
כלי טיס בלתי מאוישים בישראל
לקריאה נוספת

טל טובי, בז להיסטוריה - פיתוחו והגדרת מאפייניו הקרביים והמבצעיים של ה-F-15, מודן הוצאה לאור והוצאת מערכות, 2021.
הערות שוליים

↑  קרב פלרוס, ב-26 ביוני 1794, התנהל בין צבא הרפובליקה הצרפתית הראשונה לבין צבא קואליציה שכלל את בריטניה, הנובר, הרפובליקה ההולנדית ומונרכיית הבסבורג.
↑  מטוס איטלקי הטיל רימוני יד על עמדות הטורקים
↑  מלחמת בוסניה ומלחמת קוסובו
↑  מזל"ט - מטוס זעיר ללא טייס
↑  כטמ"ם - כלי טיס מאויש מרחוק
↑  להתנקש בבכיר של אל-קאעדה בתימן.
↑  מטוס הרקולס C-130 שהותאם לתדלוק אווירי.
↑  מקובל להגדיר את החלל כמרחב הנמצא כ-100 קילומטרים מעל גובה האדמה
| תעופה צבאית  • תעופה • תעופה אזרחית |
| --- | --- | --- |
| סוגי כלי טיס | מטוס קרב • מטוס תובלה צבאי • מטוס תקיפה • מטוס קרב רב-משימתי • מפציץ • מטוס ריגול • מטוס תובלה • מסוק קרב • מסוק סער • מטוס שליטה ובקרה • כטב"ם | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| כלי נשק | פצצה (שימוש כללי ומונחית) • טיל אוויר-אוויר • טיל אוויר-קרקע • טיל שיוט • חימוש משוטט (כטב"ם מתאבד) • רקטה • תותח אוטומטי/מקלע כבד (כגון M2 בראונינג ו-M61A1 וולקן) | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| מושגים עיקריים | לוחמה אווירית • קרב אוויר • הפצצה אסטרטגית • הפצצה טקטית • תובלה אווירית • מודיעין אוויר | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| מערכות עיקריות | לוחמה אווירית במלחמת העולם הראשונה • לוחמה אווירית במלחמת העולם השנייה • לוחמה אווירית במלחמת קוריאה • לוחמה אווירית במלחמת וייטנאם • לוחמה אווירית במלחמת המפרץ | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| מושגים משניים | טייסת • אלוף הפלות • גיחה • נ"מ • יעף • חמקנות  • לוחמה אלקטרונית | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293950805171  LCCN: sh85001371  LNB: 000077081 
A-10 Thunderbolt II, F-86 סייבר, P-38 לייטנינג ו-P-51 מוסטנג טסים במבנה במהלך מטס מעל בסיס חיל האוויר לנגלי, וירג'יניה.
מטוס קרב רב-משימתי מסוג F-16I סופה.
מטוס קרב בעצימות נמוכה של חיל האוויר האפגני
B-52 סטרטופורטרס
ספינת תותחים AC130
SR-71 הציפור השחורה
הרקולס KC-130 מתדלק סיקורסקי UH-60 בלקהוק.
יורוקופטר HH-65 דולפין בחילוץ ימי
בואינג E-767
כטב"ם תקיפה מסוג MQ-1 פרדטור חמוש בטיל AGM-114 הלפייר
ערכת JDAM מורכבת על פצצת סימן 84
פצצת המצרר האמריקנית CBU-87
פצצת דלק-אוויר BLU-109 על מטוס F-15E
משפחת טילי פיתון
תותח M61 וולקן
בג"ץ סטיישן פילם נגד המועצה לביקורת סרטים

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון
 תאריך החלטה:  9 בינואר 1997
 החלטה
 על המועצה לביקורת סרטים להתיר את הקרנת הסרט "אימפריית החושים" בבתי הקולנוע בישראל, ללא השמטת קטעים שלא הוסכם על השמטתם, ותוך הגבלת גיל הצפייה
 חברי המותב
 חברי המותב:  אהרן ברק, אליהו מצא, מישאל חשין
 דעות בפסק הדין
 דעת רוב:  אהרן ברק, אליהו מצא: יש לבטל את איסור הצנזורה על הקרנת הסרט בישראל, ויש להקרינו ללא השמטת קטעים
 דעות נוספות:  מישאל חשין (דעת מיעוט): גישתה של הצנזורה, שסברה כי יש לקצץ מן הסרט קטעים בעלי אופי פורנוגרפי, מוצדקת
 
בג"ץ 4804/94 חברת סטיישן פילם בע"מ נ' המועצה לביקורת, הידוע באופן בלתי-רשמי גם בתור בג"ץ אימפריית החושים, הוא פסק דין מפורסם שניתן בישראל בשנת 1997, והפך לאבן דרך בעניין חופש הביטוי במדינת ישראל ובעניין היחס לסרטים פורנוגרפיים קשים כהצדקה לזכות חופש הביטוי. בית המשפט העליון, בשבתו כבית משפט גבוה לצדק, קבע כי חופש הביטוי הוא זכות יסוד במדינת ישראל, זכות שנובעת מהיותה מדינה דמוקרטית ושוחרת חופש. בית המשפט קבע, כי חופש הביטוי משתרע גם על הביטוי הקולנועי, בין אם הוא מסחרי ובין אם לאו, וכי גם הביטוי הפורנוגרפי חוסה בצלו של חופש הביטוי.
בית המשפט דן בשאלה האם יש להתיר את הקרנת הסרט הפורנוגרפי "אימפריית החושים", שבעיקרו הוא בעל ערך אמנותי יותר מאשר פורנוגרפי, או לצנזר אותו ולאסור את הקרנתו. עוד נקבע שאין לבחון את הקטעים הפורנוגרפיים במנותק מהסרט כולו, אלא כמכלול שלם של יצירה. כלומר, הקטעים הם חלק מהיצירה ולא משהו בפני עצמו שהוא חסר קשר לסרט ולעלילתו.
לפיכך, קבע בג"ץ שעל המועצה לביקורת סרטים להתיר את הקרנת הסרט בבתי הקולנוע בישראל, ללא שני קטעים שהוסכם להשמיטם, ותוך הגבלת הצפייה בו לגילאי 18 ומעלה.
רקע

כל סרט המוצג במדינת ישראל, לרבות סרט בעל תוכן קשה או מיני, צריך לקבל קודם להצגתו את אישורה של המועצה לביקורת סרטים, המכונה "הצנזורה". כשהתבקשה המועצה להעניק היתר להקרנת הסרט "אימפריית החושים" בישראל, היא התנתה זאת בכך שיושמטו מהסרט, אשר יוקרן בפני בגירים בלבד, מספר קטעים שנקבע שהם בעלי אופי פורנוגרפי קשה מדי, וקיימת ודאות קרובה כי בעקבותם צופים יפגעו פגיעה קשה, רצינית וחמורה ברגשות הציבור ובמוסר החברתי.
מפיצי הסרט, לעומתם, טענו שהסרט כולו (כולל הקטעים הבעייתיים) הוא בעל ערך אמנותי, ועל כן אין להשמיט ממנו דבר, גם אם הוא מלווה בתמונות קשות.
רקע > תיאור הסרט

"אימפריית החושים" (בצרפתית: L'empire des sens), הוא סרט קולנוע פורנוגרפי שצולם בהפקה יפנית-צרפתית. הסרט בוים על ידי הבמאי היפני נגיסה אושימה, ודן ביחסי האהבה והתשוקה בין גיישה בשם סאדא אבה ומאהבה קיצ'י סאן. מערכת היחסים בין השניים היא מערכת יחסים מינית בעיקרה ומלווה גם בסאדו מאזו. יחסי המין בין סאדא ומאהבה נעשים באינטנסיביות גדלה והולכת, תוך חיפוש אחר אתגרי סיפוק התאווה. בסופו של הסרט, במסגרת קיום יחסי המין, סאדא חונקת את מאהבה למוות וכורתת את איבר מינו בסכין.
רקע > החלטת הצנזורה

מפיצי הסרט, חברת סטיישן פילם בע"מ, פנו לצנזורה בבקשה לאשר את הקרנתו. בקשות אלה בעניין אותו סרט הוגשו לצנזורה בעבר על ידי מפיצים אחרים, אולם זו דחתה את הבקשות. בישיבתה ב-18 באפריל 1994, חברי המועצה צפו בסרט והזדעזעו מתוכנו, והחליטו פה אחד שלא לתת את ההיתר המבוקש. המועצה נימקה את החלטתה כך: "הסרט עובר את גבולות הטעם הטוב בגודש הפורנוגרפיה, וכולל קטעים שיש בהם כדי לעורר רגשות זוועה".
בעקבות פנייה נוספת, נערך דיון נוסף ב-11 ביולי 1994. במסגרת דיון זה ובניגוד לדיון הקודם, התגלו חילוקי דעות בין חברי הצנזורה. חלקם התייחסו לרמתם האמנותית הגבוהה של הסרט והבמאי, ועל הפרסים הרבים שבהם זכה הסרט בפסטיבלים שונים. למרות זאת, הוחלט בסופו של דבר שלא להתיר את הקרנת הסרט. דיון שלישי נערך ב-8 באוגוסט 1994, וגם בו הוחלט שלא להתיר את ההקרנה בשל "ריבוי סצנות המשגלים עם חשיפת אברי המין, חדירה, התעללות מינית שבה מעורבים ילדים וכדומה". יושב ראש הצנזורה ציין, במכתב למפיצים, כי: "ייתכן, והמועצה הייתה מוצאת דרך לאשר את הסרט אם היית מוציא מתוכו, לפי הערכתי, כשמונה קטעים".
המפיצים עתרו לבית המשפט העליון בעקבות החלטת הצנזורה, שלטענתם הייתה לא מוצדקת ולא נכונה. ב-11 בספטמבר 1994 התכנסה המועצה לדון בסרט פעם נוספת, והחליטה ברוב דעות לאשר את הקרנת הסרט לצופים מגיל 18 ומעלה, בתנאי שיושמטו מהסרט תשעה קטעים קשים, שאורך הזמן הכולל שלהם הוא מספר דקות. בין הקטעים המדוברים היו כריתת איבר המין הגברי של קיצ'י סאן על ידי סאדא, התעללות מינית בילד על ידי צביטת איבר מינו והתעללות מינית של ילדים באדם זקן.
רקע > טענות המפיצים

המפיצים פנו לבית המשפט העליון בטענה שהצנזורה "החילה מבחן הבודק השפעת הקרנתם של קטעים מסוימים במנותק מהשתלבותם בסרט כולו". המפיצים היו סבורים כי "על פי המבחן הראוי, אין לומר כי בהקרנת הסרט בשלמותו יש משום פגיעה קשה, רצינית וחמורה במוסר החברתי. שכן, על פי מבחן זה הסרט אינו פורנוגרפי. טמון בו ערך חברתי-אמנותי פודה השולל מהקטעים שבמחלוקת את אופיים הקשה. המסר, ההקשר, הערך האמנותי - הוא המבדיל בין סרט העוסק במין לבין סרט פורנוגרפי. ראיות לערכו האמנותי של הסרט "אימפריית החושים" נמצא, על פי הטענה, בהכרה הבינלאומית בו כאמנות (לרבות פרסים בהם זכה) ובחוות דעת מבקרי קולנוע ומרצים שצורפו לעתירה". לפי טענותיהם של המפיצים, יחס הצנזורה לקטעים אלו היה כאל קטעים בפני עצמם ולא כאל חלק מהיצירה השלמה, ואף על פי שאכן הוא כולל בתוכו אלימות מינית קשה ובכלל עיסוק נרחב במיניות (כולל קיום יחסי מין מלאים כשהשחקנים אינם מעמידים פנים כעושים זאת, ואקטים מיניים שמוצגים בבירור כגון השפיכה הגברית) - ערכו של הסרט הוא פחות פורנוגרפי ויותר חברתי-אמנותי.
המפיצים ציינו כי עוד בטרם צונזר, הסרט הוקרן בפועל ב-28 בפברואר 1995 בשידורי הטלוויזיה בכבלים, בערוץ התרבות האירופאי "Arte", ערוץ הנצפה ברחבי הארץ. בהמשך לדברי המפיצים, לא הוכחה כל פגיעה בציבור כתוצאה מהקרנת הסרט. הם הוסיפו, כי הסרט מופלה לרעה למול סרטים אחרים דומים הכוללים קטעי מין קשים, כדוגמת "הטנגו האחרון בפריז", "תפוז מכני", "שמש עולה" ו"קונן הברברי
", שאושרו על ידי הצנזורה.
רקע > טענות הצנזורה

לעומתם, הצנזורה טענה כי החלטתה הייתה סבירה, מאחר שקיימת ודאות קרובה שחופש הביטוי במקרה זה יגרום לפגיעה קשה, רצינית וחמורה ברגשות הציבור ובמוסר החברתי, בגלל קטעים אלימים וקשים מדי לצפייה, בהם כריתת הפין של קיצ'י סאן וחניקתו הארוטית למוות על ידי סאדא, וצביטת הפין של ילד.
שיקול נוסף שעמד בפני הצנזורה הוא כי חלק מהקטעים שנפסלו כוללים סצנות המשפילות ופוגעות פגיעה ודאית וקשה בכבוד האדם ובצלמו. לדבריהם, "הכוונה לסצנות שבהן נראים צילומי תקריב של כריתת אבר מינו של גבר או ביתוק אבר מינה של אישה. הוא הדין בסצנות שבהן נצפית התעללות מינית בקטינים או בקשישים". הצנזורה שקלה את ערכו האמנותי של הסרט תוך פנייה למומחים, ובפני הצנזורה הונחו חוות דעת סותרות באשר לסיווג הסרט כאמנות מינית או כפורנוגרפיה.
החלטת בית המשפט העליון > חופש הביטוי ומגבלותיו

בית המשפט קבע בפסקי דין רבים, כי חופש הביטוי הוא זכות יסוד במדינת ישראל. חופש הביטוי תואר על ידי בית המשפט העליון כ"ציפור הנפש של הדמוקרטיה", נקבע כי יש לו "מקום של כבוד בהיכל זכויות היסוד של האדם", וכי לחופש הביטוי "מעמד־על משפטי" או זכות "עילאית". כמו כן, נקבע שחופש הביטוי הוא "חלק בלתי נפרד מהאתוס המשפטי שלנו".
חופש הביטוי אינו מעוגן בחקיקה, ומקורו בהלכה הפסוקה של בית המשפט העליון, אולם הוא זכות מ"זכויות היסוד 'שאינן כתובות עלי ספר', אלא הן נובעות במישרין מאופיה של מדינתנו כמדינה דמוקרטית השוחרת חופש".
בית המשפט קבע כי:
חופש הביטוי - כחופשים אחרים מהם נהנה הפרט במדינה דמוקרטית - אינו "מוחלט". אנו מכירים באפשרות ואף בצורך להגביל את חופש הביטוי כדי להגשים ערכים אחרים (של הפרט ושל הכלל) אשר המבנה החברתי הדמוקרטי מבקש להגשימם.
ההגבלות על חופש הביטוי לובשות צורות שונות. יש וההגבלה מונעת את הביטוי מראש. יש והיא מענישה בגין ביטוי לאחר שפורסם. יש והיא מטילה משטר של רישוי. ההגבלה החריפה ביותר על חופש הביטוי היא כמובן זו המגבילה אותו מראש.