stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריי נאנס
עם אלינגטון

אלינגטון שכר את נאנס ב-1940, כדי להחליף את החצוצרן קוטי ויליאמס, שהצטרף לבני גודמן. ההופעה הראשונה שהוקלטה בה ניגן נאנס עם אלינגטון הייתה בריקודים סלוניים בפארגו, צפון דקוטה (Duke Ellington at Fargo, 1940 Live).‏(אנ')‏ זמן קצר לאחר הצטרפותו ללהקה, נאנס קיבל את תפקיד ביצוע סולו החצוצרה בגרסה המוקלטת המוקדמת ביותר של "Take the "A" Train", שהפכה לנעימת הנושא של תזמורת הביג בנד של דיוק אלינגטון. הסולו של נאנס ב-Take the "A" Train הוא אחד מקטעי הסולו לחצוצרה המועתקים והנערצים ביותר בתולדות הג'אז. כשקוטי ויליאמס חזר לתזמורת של אלינגטון יותר מעשרים שנה לאחר מכן, הוא נהג לנגן את הסולו של נאנס ב"Take the "A" Train" באופן דומה למקור.
נאנס הופיע לעיתים קרובות בכינור, והיה לסולן הכינור היחיד שהופיע אי פעם בתזמורת של אלינגטון (הוא תרם ביצוע בכינור לגרסה המקורית של "The 'C' Jam Blues" מ-1942). הוא גם אחד מסולני הקול – הגברים – הידועים יותר הקשורים לתזמורתו של אלינגטון. בהקלטות מאוחרות יותר של "It Don't Mean a Thing (If It Ain't Got That Swing)", הפך נאנס את קטע הקרן האינסטרומנטלי לשיר המוביל, ובו השורה "Doo wha, doo wha, doo wha, doo wha, yeah!" הוא הוצג לעיתים קרובות כסולן ב-"Jump for Joy", "Just A-Sittin' and A-Rockin" ו-"Just Squeeze Me (But Please Don't Tease Me)". כשרונותיו המרובים (חצוצרה, כינור, שירה וריקוד) זיכו אותו בכינוי "Floorshow" (בתרגום חופשי: מופע של איש אחד).
נאנס נעדר מתזמורת דיוק אלינגטון במשך שלושה או ארבעה חודשים ב-1946, כולל קונצרט קרנגי הול באותה שנה. בשנת 1949 השתתף נאנס, יחד עם אנשי אלינגטון ראסל פרוקופ, ג'וני הודג'ס וסוני גריר, במספר סשנים של אייבורי ג'ו האנטר, עבור King Records of Cincinnati.
השנים שלאחר אלינגטון

נאנס עזב את תזמורת אלינגטון ב-1963 במהלך סיבוב הופעות במזרח התיכון לאחר שניגן עם קודמו, שחזר, קוטי ויליאמס, במשך שנה. הוא המשיך להופיע במספר הופעות אורח בתזמורת במהלך השנים, ולאחר מכן סייר והקליט באנגליה בשנת 1974.
דיסקוגרפיה > בתור מבצע מוביל בלהקה

Ellingtonia (Wynne, 1959)
A Flower Is A Lovesome Thing (Parker Records, 1959)
Body and Soul (Solid State, 1970)
Huffin' 'n' Puffin' (MPS, 1974)
דיסקוגרפיה > בתור נגן צד

עם אחמד עבדול-מאליק:
Spellbound (חברת ההפקות סטטוס, 1964)
עם ג'קי ביארד
Jaki Byard with Strings! (חברת ההפקות פרסטיג', 1968)
עם דיוק אלינגטון
The Duke at Fargo, 1940: Special 60th Anniversary Edition (Storyville, 1940 performance)
Duke Ellington and His Great Vocalists (Sony, c. 1940s)
Cabin in the Sky Soundtrack (Rhino, 1942 performance)
Indispensable Duke Ellington, Vol. 11–12 (1944–1946) (RCA, 1944–1946 performances) or The Best of the Complete Duke Ellington RCA Recordings, 1944–1946) (RCA, 1944–1946 performances)
Ellington Uptown (includes Harlem Suite, Controversial Suite, Liberian Suite) (Columbia, 1947, 1951, 1952 performances)
Masterpieces by Ellington (Columbia, 1950, 1951 performances)
Ellington '55 (Capitol, 1955) or Jazz Profile (Blue Note, 1950s, 1960s performances)
A Drum Is a Woman (Columbia, 1956)
Blue Rose (With Rosemary Clooney) (1956)
Historically Speaking (1956)
Ellington at Newport (Columbia, 1956)
Such Sweet Thunder (Columbia, 1957)
All Star Road Band (Doctor Jazz, 1957 [1983])
Black, Brown and Beige (Columbia, 1958)
Live at the Blue Note (1958)
Newport 1958 (Columbia, 1958)
Festival Session (Coilumbia, 1959)
Blues in Orbit (Columbia, 1959)
Anatomy of a Murder (Columbia, 1959)
Jazz Party (Columbia, 1959)
Piano in the Background (Columbia, 1960)
Hot Summer Dance (Red Baron, 1960 [1991])
The Nutcracker Suite (Columbia, 1960)
Swinging Suites by Edward E. and Edward G. (1960) (Peer Gynt Suite/Suite Thursday)
First Time! The Count Meets the Duke (Columbia, 1961)
All American in Jazz (Columbia, 1962)
Midnight in Paris (Columbia, 1962)
Duke Ellington Meets Coleman Hawkins (Impulse!, 1962)
The Great Paris Concert (Atlantic, 1963)
Duke Ellington's Jazz Violin Session (Atlantic, 1963)
My People (1963)
Afro-Bossa (Reprise, 1963)
The Symphonic Ellington (1963)
Ellington '66 (1965)
Concert in the Virgin Islands (1966)
In the Uncommon Market (1966)
עם הוראס הנדרסון
Horace Henderson 1940, Fletcher Henderson 1941 (Classics, 1992)
עם ארל היינס
Rosetta (Jazz Archives, 1937–1939 selections)
1937–1939 (Classics, 1937–1939 performances)
Harlem Lament (Sony, 1937–1938 selections featuring Nance)
Piano Man! (ASV, includes c. 1937–1939 RCA selections)
Earl Hines and the Duke's Men (Delmark, 1944–1947 performances)
1942–1945 (Classics, 1942–1945)
עם ג'וני הודג'ס
Ellingtonia '56 (Norgran, 1956)
Duke's in Bed (Verve, 1956)
The Big Sound (Verve, 1957)
Not So Dukish (Verve, 1958)
Triple Play (RCA Victor, 1967)
עם באד ג'ונסון
Budd Johnson and the Four Brass Giants (Riverside, 1960)
עם ג'ויה שריל
"ג'ויה שריל שרה דיוק" (פוקס המאה ה-20, 1965)
לקריאה נוספת

Lambert, Eddie (1998), Duke Ellington: A Listener's Guide, Lanham, MD: Scarecrow Press, ISBN 978-0-8108-3161-2.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Colin Larkin, ed. (1992). The Guinness Who's Who of Jazz (First ed.). Guinness Publishing. p. 300. ISBN 0-85112-580-8.
↑  "Ray Nance | Biography, Albums, & Streaming Radio". AllMusic. נבדק ב-5 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ray Nance | Biography, Albums, & Streaming Radio". AllMusic. נבדק ב-5 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810596354505606  BIBSYS: 61804  BNE: XX889829  BnF: cb13897847c (data)  CiNii: DA16011221  GND: 13461058X  ICCU: DDSV005858  ISNI: 0000 0000 8394 3100  LCCN: n81071432  MusicBrainz: a765d3e6-0a39-4910-b0d8-f80557be846d  RERO: 02-A006327582  SNAC: w6kh1jr4  SUDOC: 244274347  VIAF: 74038456   WorldCat (עם VIAF): 74038456 
נאנס בתזמורת של דיוק אלינגטון, 1943
רוקו בלאז'ביץ'

| --- | --- |

 לידה:  10 במרץ 2000 (בן 24) ספליט, קרואטיה 
 מוקד פעילות:  קרואטיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2017 
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  קרואטית 
 כלי נגינה:  פסנתר, עוגב 
 חברת תקליטים:  קרואטיה רקורדס
 פרופיל ב-IMDb
 
רוקו בלאז'ביץ' (בקרואטית: Roko Blažević; נולד ב-1 במרץ 2000) הוא זמר פופ קרואטי. הוא ייצג את קרואטיה באירוויזיון 2019 עם השיר "The Dream" לאחר שזכה בתחרות ה-Dora 2019.
ביולי 2017, ניצח בלאז'ביץ בתחרות הריאליטי "Pinkove Zvezdice" המשודרת בסרביה. שנה לאחר מכן, זכה במקום השני בגרסה הקרואטית של התחרות. המנטור שלו בתחרות הקרואטית היה נציג קרואטיה לאירוויזיון 2017, ז'אק הודק, אשר השתתף בכתיבת השיר "The Dream". יחד עימו כתבו את השיר אנדראה צ'וריץ' וצ'ארלי מייסון.
בלאז'ביץ' התמודד בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2019 אשר נערך ב-16 במאי 2019. בלאז'ביץ' הגיע למקום ה-14 בלבד עם 64 נקודות, ולא העפיל לשלב הגמר.
הערות שוליים

↑  רוקו בלאז'ביץ' נבחר לייצג את קרואטיה באירוויזיון, באתר EuroMix
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 12a4d9f0-ecb5-4016-80a8-f89ec17fad70
ריצ'רד בריירס

| --- | --- |

ריצ'רד בריירס במרץ 2009
 לידה:  14 בינואר 1934 סארי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  17 בפברואר 2013 (בגיל 79) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1958–2012 (כ־54 שנים) 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1956) 
 בן או בת זוג:  Ann Davies (1956–2013) 
 צאצאים:  לוסי בריירס 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ריצ'רד דייוויד בריירס (באנגלית: Richard David Briers; ‏14 בינואר 1934 - 17 בפברואר 2013) היה שחקן אנגלי, שבחמישים שנות הקריירה שלו שיחק בטלוויזיה, בתיאטרון, בקולנוע וברדיו.
תפקידו הבולט הראשון היה כג'ורג' סטרלינג בסיטקום "Marriage Lines" (מ-1961 עד 1966). שמו הפך להיות מוכר בכל בית רק כעשור אחר כך, כשדיבב בסדרות האנימציה " Noah and Nelly in... SkylArk" וב-" Roobarb", ושיחק בתפקיד טום גוד בסיטקום של ה-BBC, "החיים הטובים" (The Good Life). בשנות השמונים שיחק בסיטקום נוסף "Ever Decreasing Circles", ובתפקיד ראשי, כהקטור מקלאוד, בסדרת הטלוויזיה "בחזרה לאחוזת העמק". החל מסוף שנות השמונים גילם תפקידים שייקספיריים בסרטי הקולנוע שביים קנת בראנה.
קורות חייו

בריירס נולד בריינס פארק שבסארי לג'וזף בנג'מין בריירס ומורנה פיליס. אביו נדד בין מקומות עבודה שונים, ואמו שאפה לקריירה בעסקי השעשועים, היא הייתה פסנתרנית ומורה מצליחה לדרמה ולמוזיקה. בריירס למד ב-"Rokeby Preparatory School" בקינגסטון אפון תיימז וב-"Ridgeway School" בווימבלדון, שם עזב בגיל 16 מבלי לרכוש השכלה פורמלית.
המשרה הראשונה שלו הייתה כפקיד אצל יצרן כבלים בלונדון, זמן מה הלך לשיעורי ערב ללמוד הנדסת חשמל אך עד מהרה עזב את הלימודים. בגיל 18 גויס לשירות לאומי בחיל האוויר המלכותי שבמהלכו היה פקיד תיוק במפקדת נורת'ווד. שם הכיר את השחקן לעתיד בריאן מרפי. מרפי הציג בפני בריירס, שהתעניין במשחק כבר מגיל 14, את אגודת הדרמה של "Borough Polytechnic Institute", במסגרתו הופיע במספר הפקות.
כשעזב את חיל האוויר התחיל ללמוד ב-RADA בו למד בין השנים 1954 ו-1956. בכיתתו למדו גם פיטר או'טול ואלברט פיני. בסיום לימודיו זכה במדליית כסף, וקיבל מלגה ל- Liverpool Repertory Company. אחרי 15 חודשים עבר לתיאטרון בלגרייד שבקובנטרי. הופעת הבכורה שלו בווסט אנד הייתה בשנת 1959 ב"תיאטרון הדוכס מיורק" במחזה "Gilt And Gingerbread" מאת ליונל הייל.
קריירה > טלוויזיה

ב-1961 לוהק בריירס לתפקיד הראשי בסדרה "Marriage Lines" עם פרונלה סקיילס בתפקיד אשתו. ב-1962 בין צילומי הפיילוט לצילומי הסדרה עצמה, הופיע כעורך דין חסר ניסיון בסדרת הטלוויזיה "Brothers in Law" לפי ספרו של הנרי ססיל. תפקיד זה קיבל בזכות פרנק מויר ודניס נורדן שראו אותו משחק בווסט אנד. תפקידים נוספים שלו היו ב-"The Seven Faces of Jim" ב-1961 לצידו של ג'ימי אדוארדס, "Dixon of Dock Green" ב-1962, הפקה של "Hay Fever" מאת נואל קאוורד ב-1968, ומספר הסיפורים בסדרת הטלוויזיה לילדים "Jackanory".
ב-1972 שודרה התוכנית "אלה הם חייך" עליו ובהשתתפותו בהנחיית איימון אנדרוס. ב-1994 הופיע פעם שנייה בתוכנית "אלה הם חייך" כאשר מייקל אספל הפתיע אותו במהלך ראיון.
בין השנים 1975 ו-1978 כיכב בריירס בקומדיית המצבים "החיים הטובים" (The Good Life) בתפקיד שנכתב במיוחד עבורו על ידי צמד הכותבים ג'ון אסמונד ובוב לרבי(אנ'). בסדרה הוא מגלם את דמותו של טום גוד, שרטט במקצועו המחליט ביום הולדתו ה-40 לעזוב את עבודתו ולנסות להיות עצמאי ובלתי תלוי באחרים, פרט לתמיכתה של אשתו ברברה (בגילומה של פליסיטי קנדל). בריירס שכנע את המפיקים ללהק את ידידו השחקן פול אדינגטון בתפקיד ג'רי. הסדרה זכתה להצלחה רבה והפרק האחרון ב-1978 בוצע לפני המלכה. ב-1977 השתתף בסדרה "The Norman Conquests" (כיבושי נורמן), עיבוד טלוויזיוני של הטרילוגיה מאת אלן אייקבורן, לצידה של פנלופה קית חברתו לצוות "החיים הטובים". עוד כיכב ב-13 פרקים של הסדרה "The Other One" עם מייקל גמבון (1977–1979).
במהלך שנות השמונים והתשעים הופיע בתפקידים ראשיים במספר תוכניות טלוויזיה ב-1982 הופיע ב-"Goodbye, Mr Kent" יחד עם האנה גורדון, מ-1984 ועד 1989 שיחק כמרטין ברייס בסדרה "Ever Decreasing Circles", בשנת 1993 גילם את גודפרי ספריי בדרמה הקומית "If You See God, Tell Him" של ה-BBC. עוד שיחק ב-1985 ב-"All in Good Faith", בשנת 1988 בסדרה "Tales of the Unexpected", ובסדרה "מיסטר בין" (1990). הוא הופיע בפרק " Paradise Towers" בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". ב-1995 גילם את טוני פיירפקס בקומדיה "Down to Earth" של ה-BBC. הופיע בתפקיד אורח בפרק בסדרה "המפקח מורס".
קריירה > תיאטרון

בריירס הרבה להופיע בתיאטרון בין השאר במחזות של שייקספיר ושל ג'ורג' ברנרד שו. אחת ההופעות המוצלחות בתחילת הקריירה שלו הייתה בשנת 1967 כששיחק במחזה "Relatively Speaking" מאת אלן אייקבורן לצידם של מייקל הורדרן וסיליה ג'ונסון.
אחרי תקופה ארוכה ששיחק בטלוויזיה חיפש להרחיב את תחומי הקריירה שלו. בתו, לוסי, לקחה אותו לסטרטפורד אפון אייבון לצפות בקנת בראנה מופיע במחזה הנרי החמישי. כשנפגשו אחרי ההצגה מאחורי הקלעים, הציע לו בראנה את תפקיד מלווליו ב"הלילה השנים עשר" עם להקת תיאטרון "רנסאנס". בריירס הצטרף ללהקת התיאטרון, והמשיך לשחק גם ב"המלך ליר" ובמחזה "הדוד וניה". בנוסף הופיע בריירס ברבים מסרטיו של קנת בראנה בהם "הנרי החמישי" (1989, בתפקיד ברדולף), מהומה רבה על לא דבר (1993, בתפקיד סניור לאונטו) וב"המלט" (1996, בתפקיד פולוניוס). עיבוד של ההצגה "הלילה ה-12" שודר בטלוויזיה ובו גילם בריירס שוב את מלווליו.
ב-2010 שיחק בריירס בהפקה מחודשת של התיאטרון המלכותי הלאומי ל-"London Assurance" של המחזאי האירי דין בוסיקו (אנ') לצידם של סיימון ראסל ביל ופיונה שו.
קריירה > קולנוע

הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה ב-1960 בסרט "Bottoms Up". עוד הופיע בסרטים "Murder, She Said" על פי ספר של אגאתה כריסטי (1961), ב-"The Girl on the Boat" וב-"A Matter of WHO" מ-1962, "אנשים חשובים ביותר" (1963), וב-"Fathom" פרודיה על סרטי ריגול מ-1967 בכיכובה של ראקל ולש.
קריירה > רדיו ודיבוב

בריירס היה מוכר כמדבב וכמספר (קריין). הוא דיבב בתוכנית הטלוויזיה "Roobarb", שהוקרנה לפני חדשות הערב. היה המדבב המקורי של נדי, גיבור סדרת ספריה של איניד בלייטון. ב-1978 השתתף בסרט האנימציה "גבעת ווטרשיפ" עיבוד לספר באותו השם, וגם בסדרת הטלוויזיה שנעשתה לספר בה דיבב את קפטן ברום, דמות שנוצרה בעבור הסדרה.
ברדיו גילם את ד"ר סיימון ספרו בעיבודים ל-"Doctor in the House" ו-"Doctor At Large" מאת ריצ'רד גורדון (1968). עוד שיחק עם סטנלי בקסטר ב-"Two Pipe Problems" בשנת 2008, ואחר כך במחזה "Not Talking" מאת מייק ברטלט. בין השנים 1973 ו-1981 גילם בריירס את דמותו של ברטי ווסטר בעיבודים לספריו של פ. ג. וודהאוס כאשר מייקל הורדרן מגלם את ג'יבס.
קריירה > המשך הקריירה

בשנות התשעים הופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה שונות כמו "לאבג'וי", "המפקח מורס", "רציחות במידסומר", "Doctors", "תחבולות חדשות", "קינגדום" וב-" If You See God, Tell Him". בריירס כיכב בשלוש העונות הראשונות של הסדרה "בחזרה לאחוזת העמק" בה גילם את הקטור, אבי המשפחה ואדון האחוזה. ב-2002 השתתף באלבום האוסף "When Love Speaks" הכולל ביצועים לסונטות של שייקספיר" בקריאת הסונטה מס' 55.
ב-2005 הופיע לצידו של קווין וייטלי ב-"Dad", סרט טלוויזיה העוסק בהתעללות בזקנים. ב-2006 הופיע בפרק בסדרה "ניצבים", וגילם את דמות המשרת אדם בסרט הקולנוע "כטוב בעיניכם" בבימויו של קנת בראנה. ב-2008 הופיע בהופעת קמע בסדרה "טורצ'ווד" בפרק "A Day in the Death".
חיים אישיים

בריירס הכיר את אן דייוויס כששיחק בתיאטרון ליברפול, היא הייתה מועסקת כמנהלת במה. זמן קצר אחרי שנפגשו הוא לווה מאמו 5 פאונד וקנה לה טבעת אירוסים, הם נישאו תוך שישה חודשים. נולדו להם שתי בנות לוסי, שהיא גם שחקנית, וקייט, מורה בבית ספר יסודי.
ב-1989 קיבל בריירס את תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE), וב-2003 קיבל את התואר מפקד מסדר האימפריה הבריטית (CBE).
בריירס היה מעשן כבד, והודה שעישן כחצי מיליון סיגריות לפני שהפסיק לעשן ב-2001. הוא אובחן כחולה באמפיזמה ב-2008, ומצבו החמיר במהירות. הוא נפטר בביתו ב-17 בפברואר 2013 כתוצאה מדום לב.
פילמוגרפיה

(1960) Bottoms Up
(1961) Murder, She Said
(1963) Doctor in Distress
שלושת המוסקטרים (1973) The Three Musketeers
(1975 - 1978) The Good Life
גבעת ווטרשיפ (1978) Watership Down - דיבוב
(1984 - 1989) Ever Decreasing Circles
הלילה השנים עשר (1988) Twelfth Night, or What You Will
הנרי החמישי (1989) Henry V
מיסטר בין (1990) Mr. Bean
החברים של פיטר (1992) Peter's Friends
מהומה רבה על לא דבר (1993) Much Ado About Nothing
פרנקנשטיין (1994) Frankenstein
ההצגה חייבת להמשך (1995) A Midwinter's Tale
המלט (1996) Hamlet
ספייס וורלד (1997) Spice World
אל תשטה באהבה (1999) Love's Labour's Los
בחזרה לאחוזת העמק (2000 - 2002) Monarch of the Glen
(2002) Unconditional Love
פיטר פן (2003) Peter Pan
כטוב בעיניכם (2006) As You Like It
קינגדום (2008) Kingdom
טורצ'ווד (2008) Torchwood
(2012) Run for Your Wife
(2012) Cockneys vs Zombies
ריפראפ

תעלת ניקוז כביש באזור מחלף גנות הבנויה מריפראפ.
ריפראפ (אנגלית אמריקאית : Riprap) הוא ציפוי בתעלות ניקוז או במוצאים ובמובאות של מעבירי מים, שעשוי מאבני לקט המקובעות בטיט או בבטון. הוא מנוצל גם להגנת קו חוף.
מקור השם באנגלית האמריקאית, שם הכוונה לקלאסטים או לצרורות המשמשים להגנה על חופים, ומבנים ימיים או תת-ימיים. בישראל יש למונח פירוש שונה במקצת. בדרך כלל מדובר באבנים שטוחות, או שטוחות למחצה הנאספות בשדות או באזורי חציבה, המקובעות בתחתית או בדפנות תעלות ניקוז ומונעות את סחף העפר.
ישנן עדויות לבניית ריפראפים כבר בתקופת השלטון העוצמני. אלפי ריפראפים מצויים במדינת ישראל והם מהווים מרכיב חשוב בנוף הכפרי.
במפרט הביצוע שפורסם על ידי חברת נתיבי ישראל, קיימות הנחיות לביצוע ריפראפים.
רוקה ג'וניור

ז'וזה ויטור רוקה ג'וניור (בפורטוגזית: José Vítor Roque Jr., נולד ב-31 באוקטובר 1976 בסנטה ריטה דו ספוקאי שבברזיל) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן קבוצת איטואנו. רוקה ג'וניור זכה עם נבחרת ברזיל במונדיאל 2002 ובגביע הקונפדרציות 2005, ולזכותו זכיות עם מילאן בליגת האלופות ועם פלמיירס בקופה ליברטדורס.
קריירת מועדונים

רוקה ג'וניור החל את קריירת הבוגרים בקבוצת סנטאריטנסה הברזילאית, ממנה עבר לקבוצת סאו ז'וזה. בשנת 1995 החל רוקה ג'וניור פרק ארוך בפלמיירס, שם שיחק חמש עונות ברציפות, הפך לדמות נערצת, וזכה בתארים רבים. התואר הראשון בו זכה רוקה ג'וניור בפלמיירס היה באליפות סאו פאולו בכדורגל בשנת 1996. בשנת 1998 זכה רוקה ג'וניור בגביע מרקוסור לאחר ניצחון בשלושה מפגשים על קרוזיירו, בהם הבקיע רוקה ג'וניור שער אחד, ובגביע הברזילאי, גם שם גברה פלמיירס על קרוזיירו. ובשנת 1999 זכה רוקה ג'וניור עם פלמיירס בקופה ליברטדורס, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על דפורטיבו קאלי, בו הבקיע רוקה ג'וניור את הפנדל שלו. בשנת 2000 זכה רוקה ג'וניור עם פלמיירס בטורניר ריו-סאו פאולו.
לאור הצלחתו של רוקה ג'וניור בפלמיירס, הוא הוחתם בשנת 2000 על חוזה במילאן. רוקה ג'וניור לא השתלב היטב במילאן ומיעט יחסית להופיע עקב ריבוי פציעות, אך בעונת 2002/03 זכה עם מילאן בליגת האלופות לאחר ניצחון במשחק הגמר על יובנטוס בבעיטות הכרעה. רוקה ג'וניור החליף בגמר זה בדקה ה-66 את אלסנדרו קוסטקורטה, אך נפצע בעצמו במהלך ההארכה, לאחר שמילאן סיימה את מכסת החילופים שלה, ולכן מילאן שיחקה מספר דקות בעשרה שחקנים. באותה עונה, זכה רוקה ג'וניור גם בגביע האיטלקי, לאחר ניצחון במפגש כפול על רומא.
בעונת 2003/04 הושאל רוקה ג'וניור ממילאן ללידס יונייטד, ובהופעת הבכורה שלו מול בירמינגהאם הורחק בכרטיס אדום. הגנת הקבוצה עם רוקה ג'וניור הרבתה לספוג, ועל אף שהבקיע צמד בהפסד 3-2 למנצ'סטר יונייטד בגביע וורת'ינגטון, הקריירה שלו בלידס הייתה קצרה והוא עזב את הקבוצה כעבור חצי עונה. במחצית השנייה של עונת 2003/04 הושאל רוקה ג'וניור לסיינה האיטלקית, שם ערך חמש הופעות ליגה.
בקיץ 2004 חתם רוקה ג'וניור בבאייר לברקוזן הגרמנית, ובעונתו הראשונה בקבוצה, 2004/05 סיים במקום השישי בבונדסליגה, כאשר הוא היה חלק מהגנה שכללה את דייגו פלסנטה, ז'ואן וינס נובוטני. בעונת 2005/06 סיימו רוקה ג'וניור ובאייר לברקוזן במקום החמישי בבונדסליגה. בעונת 2006/07 ערך רוקה ג'וניור הופעה אחת בלבד בליגה, ובתום עונה זו עזב את באייר לברקוזן וחתם בדיסבורג, העולה החדשה לבונדסליגה. הוא שיחק שם שנה אחת, אך צבר בה ארבע הופעות ליגה בלבד, והקבוצה נשרה בחזרה אל הבונדסליגה השנייה.
בקיץ 2008 חתם רוקה ג'וניור באל רייאן הקטרית, אך לאחר שערך בה שלושה משחקים, הושאל למועדון שבו עלה לגדולות, פלמיירס. רוקה ג'וניור סיים את עונת 2008 בפלמיירס, והוסיף עמה זכייה באליפות סאו פאולו בכדורגל, בפעם השנייה בקריירה שלו. לאחר זכייה זו, רוקה ג'וניור היה שחקן חופשי למשך תקופה ארוכה, ובשנת 2010 חתם באיטואנו הברזילאית, שם ערך שמונה הופעות והבקיע שער אחד, ולבסוף פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

רוקה ג'וניור החל לשחק בנבחרת ברזיל בשנת 1999. כעבור שנתיים השתתף עם נבחרת ברזיל בקופה אמריקה 2001, ממנה הודחה ברזיל ברבע הגמר על ידי נבחרת הונדורס. בשנת 2002, על אף שלא הרבה לשחק במדי מילאן, היה רוקה ג'וניור חלק חשוב בזכייה של ברזיל במונדיאל 2002, כאשר פתח בשישה משחקים, שבהם שיחק את מלוא הדקות, לרבות משחק הגמר, בו ניצחה ברזיל 2-0 את נבחרת גרמניה. רוקה ג'וניור היה בגמר זה חלק מהגנת ברזל ברזילאית שכללה גם את חברו למילאן דאז קאפו, את אדמילסון ואת לוסיו. בשנת 2005 רוקה ג'וניור זכה עם נבחרת ברזיל בגביע הקונפדרציות 2005, לאחר ניצחון 4-1 בגמר על נבחרת ארגנטינה, בו שיחק רוקה ג'וניור 90 דקות. רוקה ג'וניור היה אמור להיות מזומן גם למונדיאל 2006, אך נופה מהסגל עקב פציעה. בשנת 2007 ערך את הופעתו הבינלאומית האחרונה, ולזכותו 48 הופעות ושני שערים במדים הלאומיים.
תארים

עם פלמיירס:
אליפות סאו פאולו בכדורגל (2): 1996, 2008
הגביע הברזילאי: 1998
גביע מרקוסור: 1998
קופה ליברטדורס: 1999
טורניר ריו-סאו פאולו: 2000
עם מילאן:
ליגת האלופות: 2003
הגביע האיטלקי: 2002/03
הסופר קאפ האירופי: 2003
עם נבחרת ברזיל:
מונדיאל 2002
גביע הקונפדרציות 2005
רעלן

רעלן (בלועזית: טוקסין) הוא חומר רעיל המופק על ידי אורגניזמים (בעלי חיים, צמחים וכדומה).
רעלנים מופרשים במקרים רבים על ידי גורמי מחלות שונים, כגון חיידקים. הרעלנים מפרקים קשרים בין מולקולות בתאי הגוף, או שהם מגיבים עם המולקולות ומוציאים אותן בכך מכלל פעולה.
כשהמולקולות הנפגעות הן אנזימים, קולטנים, נוקלאוטידים או חלבונים חשובים, משתבשת או נפסקת פעולת התא. אם לתא תפקיד מוגדר במערכת כלשהי בגוף, הדבר מביא למחלה.
דוגמה למחלה הנגרמת על ידי רעלן היא דיזנטריה.
מבדילים בין אקסוטוקסין (רַעֲלָן חוּץ-תָּאִי או אקזוטוקסין, Exotoxin), אותו החיידק מפריש, ואנדוטוקסין (רַעֲלָן תּוֹךְ-תָּאִי, Endotoxin), המהווה חלק מדופן התא של החיידק. לעיתים אנדוטוקסינים אינם מזיקים כשהחיידק חי, אך כשהוא נאכל על ידי מאקרופאג'ים (חלק ממערכת החיסון של הגוף) דופן התא שלו מתמוסס, הרעלנים משתחררים ואז הם מזיקים לתאי הגוף ביתר קלות.
אנדוטוקסינים

האנדוטוקסין הוא רעלן המשויך לחיידק מסוים, והוא חלק מדופן התא של החיידק. בניגוד לאקסוטוקסין, אשר מופרש על ידי החיידק בעודו חי, האנדוטוקסין משוחרר בעיקר לאחר שהחיידק מת.
דוגמה לאנדוטוקסין הם ליפופוליסכרידים (LPS-Lypopolysaccharide) אשר נמצאים במעטפת החיצונית של חיידקים גרם שליליים, והם הגורם העיקרי להיותם פתוגניים (מחוללי מחלות).
בתחום הפרמצבטי, הכרחי להסיר כל שאריות האנדוטוקסינים ממוצר או תרופה - גם כמות מזערית אשר תוחדר למחזור הדם עלולה לגרום למחלות בבני אדם ובעלי חיים. הדבר נעשה בתהליך דה-פירוגנציה (Depyrogenation), בתנור בטמפרטורה מעל 300oC המסוגלת להפסיק פעולתו של החומר. ישנו קשר הניתן להוכחה בין הזמן והטמפרטורה בה נעשה תהליך הדה-פירוגנציה וקצב ירידת כמות האנדוטוקסינים.
בדיקה רגישה המסוגלת לבדוק נוכחות של אנדוטוקסינים נקראת בדיקת LAL (Limulus Amebocyte Lysate). הבדיקה עושה שימוש בריאגנט המופק מדמו של סרטן הנקרא סרטן הפרסה (Horseshoe crab). כמויות קטנות מאוד של אנדוטוקסין יגרמו לתחילתה של תגובת שרשרת אנזימטית שבסופה ייווצר ג'ל עמיד, וניתן יהיה לזהות כי ישנם אנדוטוקסינים.
ראו גם

תריאק
הכשת נחש
רודי באל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 במרץ 1910 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  19 בספטמבר 1975 (בגיל 65) יוהנסבורג, דרום אפריקה 
 מידע כללי
 שם לידה:  Rudolf Ball 
 מדינה:  גרמניה 
 משקל:  140 ליברה 
 ספורט
 ענף ספורט:  הוקי קרח 
 
רודי ויקטור באל (בגרמנית: Rudi Victor Ball;‏ 22 ביוני 1911, ברלין – 19 בספטמבר 1975, יוהנסבורג) היה שחקן הוקי קרח יהודי גרמני - דרום אפריקאי, חבר בהיכל התהילה של IIHF – פדרציית ההוקי קרח הבין-לאומית.
קורות חיים

באל היה יהודי, אחד משני הספורטאים היהודיים שייצגו את גרמניה במשחקי החורף האולימפיים של 1936, יחד עם הלנה מאייר. הוא ייצג את גרמניה בנבחרת הגרמנית האולימפית בהוקי קרח באולימפיאדת ברלין באותה שנה אם כי עקב יהדותו הסתייגה מכך הממשלה הנאצית. באל נכנס להיכל התהילה הבינלאומי של ההוקי קרח בשנת 2004.
קורות חיים > קריירה

קריירת המשחק של באל נמשכה בין 1928 ל-1952. הוא זכה באליפות גרמניה 8 פעמים (1928–1944) וייצג את גרמניה במשחקי החורף האולימפיים של 1932 ו-1936 ובארבע אליפויות עולם בין השנים 1930–1938.
באל שיחק 49 משחקים רשמיים עבור גרמניה, בין 1929 ל-1938, וכבש 19 שערים. הוא נבחר לשחקן ההוקי קרח האירופי הטוב ביותר במגזין ספורט צרפתי ב-1930. הוא נחשב לאחד משחקני ההוקי קרח הפופולריים והיעילים באירופה לפני מלחמת העולם השנייה. באל כבש למעלה מ-500 שערים במהלך הקריירה שלו.
באל ושני אחיו, גרהרד באל והיינץ באל, ייצגו את גרמניה בתחרויות בינלאומיות רבות בקריירת ההוקי שלהם. למרות שהיה נמוך, נחשב באל מהיר במיוחד על הקרח ובעל מיומנות רבה.
באל נכלל בקבוצת ההוקי קרח הגרמנית של 1932 ושיחק במשחקי החורף האולימפיים של 1932, שנערכו בלייק פלאסיד. נבחרת גרמניה זכתה במדליית הארד. הוא שיחק בכל ששת המשחקים וכבש שלושה שערים.
קורות חיים > קריירה > אולימפיאדת גרמניה, 1936

ב-1936 לא נכלל באל בסגל קבוצת ההוקי קרח הגרמנית למשחקי החורף האולימפיים בגלל יהדותו. חברו לקבוצה, שהיה גם חברו האישי, גוסטב יאנקה (Jaenecke), סירב לשחק אלא אם כן באל ייכלל. באל האמין שאפשר להגיע להסכם להצלת משפחתו בגרמניה הנאצית אם יחזור לשחק. גם אנשי המקצוע הגרמניים בתחום ההוקי הבינו שללא באל ויאנקה לא תהיה לקבוצה סיכוי לנצח. המפלגה הנאצית לא התעלמה מהיותו של באל אחד הספורטאים המובילים בתחום. לאחר מחלוקת, נכלל באל בנבחרת הגרמנית ושיחק במשחקים האולימפיים של 1936. לפי דיווח אחד באל שיחק בניגוד לרצונו, בתמורה לכך שיורשה למשפחתו לעזוב את גרמניה. באל נפצע בטורניר, והגרמנים הגיעו למקום החמישי. באל שיחק ארבעה משחקים וכבש שני שערים.
קורות חיים > לאחר המלחמה

בשנת 1948 עבר באל בעקבות אחיו, היינץ, לדרום אפריקה.
קורות חיים > נבחרות

רמה בינלאומית
גרמניה – אולימפיאדת 1932 ו-1936
גרמניה – אליפות העולם, 1930, 1932 ו-1938
מועדון
Berliner SC (1928–33)
EHC St. Moritz (1933–34)
Diavoli Rossi Neri (1934–36)
Berliner SC (1936–44)
SG Eichkamp Berlin (1946–48)
Tigers IHC (1949–50)
Wolves IHC (1950–51)
פרסים
אולימפיאדה – ארד (1932)
אליפות עולם – כסף (1930)
אליפות אירופה – זהב (1930)
אליפות העולם – ארד (1932)
אליפות אירופה – ארד (1936 ו-1938)
8 אליפויות גרמניה (1928–1944)
גביע שפנגלר (1928–1929, 1934–1935 ו-1935–1936)
אליפות דרום אפריקה (1951)
היכל התהילה הבינלאומי של ההוקי קרח, IIHF (2004)
ראו גם

יהודים וספורט