stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפרופו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  חטיף 
 מרכיבים עיקריים:  תירס 
 
אַפְּרוֹפּוֹ הוא חטיף תירס מלוח ופריך בצורת קונוס. מקור השם אפרופו הוא מצרפתית (à propos) ופירושו הוא "דרך אגב".
החטיף מיוצר על ידי חברת General Mills, אשר מייצרת ומשווקת את החטיף בארצות הברית תחת המותג Bugles.
General Mils מוכרת את חומר הגלם של חטיף התירס כשהוא אפוי במקצת, והחברה הרוכשת מטגנת ומשווקת.
החטיף שווק לראשונה בשלושה טעמים בארצות הברית בתחילת 1966. בישראל החלה חברת אסם בשיווק האפרופו החל מ-1986. אסם השיקה אותו בתחילה כחטיף שפונה בעיקר לנשים. אפרופו מוגש לעיתים לצד מטבלי גבינה שונים.
בשנת 2011 יצא אפרופו בטעם חדש: איטליאנו. ב-2012 החל שיווקו של אפרופו בטעם חמוץ-חריף ובשנת 2013 החלה אסם בשיווק אפרופו בשני טעמים נוספים: צרפתי (טעם בצל-שמנת) וספרדי (בצל מקורמל). ישנם גם טעמים נוספים, פוטטו (תפוח אדמה) ואורז.
הערות שוליים

↑  à propos, באתר larousse.com
↑  אפרופו, באתר אסם-נסטלה
↑  אסם משקיעה 2 מיליון שקל במיצוב מחדש לאפרופו, באתר ynet, 29 בספטמבר 2002
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עונת 1967/1968 בליגת העל ההולנדית

| --- | --- |
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  אייאקס (5)
 מספר משחקים:  306 
 → עונת 1966/1967עונת 1968/1969 ←
 
עונת 1967/1968 הייתה העונה ה-12 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. פורטונה 54 ופ.צ סיטארד שהיו אמורות לרדת לליגת המשנה התאחדו בסיום העונה בשם פורטונה סיטארד, הקבוצה המאוחדת נשארה בליגה עקב התפרקותה של XerxesDZB שקרסה כלכלית.
מבנה

על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו פולנדם וניימכן שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות.
מבנה > טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אייאקס  | 34 | 27 | 4 | 3 | 96 | 19 | 77 | 58 | העפלה לגביע אירופה לאלופות |
| 2. | פיינורד  | 34 | 25 | 5 | 4 | 84 | 21 | 63 | 55 | העפלה לגביע האינטרטוטו ולגביע ערי הירידים |
| 3. | גו אהד איגלס  | 34 | 17 | 8 | 9 | 65 | 41 | 24 | 42 |  |
| 4. | ADO דאן האג  | 34 | 15 | 11 | 8 | 53 | 34 | 19 | 41 | מחזיקת הגביע ההולנדי העפלה גביע אירופה למחזיקות גביע ולגביע האינטרטוטו |
| 5. | ספרטה רוטרדם  | 34 | 15 | 10 | 9 | 53 | 33 | 20 | 40 |  |
| 6. | GVAV  | 34 | 10 | 16 | 8 | 38 | 35 | 3 | 36 |  |
| 7. | XerxesDZB   | 34 | 13 | 9 | 12 | 45 | 47 | 2- | 35 |  |
| 8. | פ.צ. טוונטה  | 34 | 13 | 8 | 13 | 56 | 58 | 2- | 34 |  |
| 9. | DWS אמסטרדם  | 34 | 12 | 8 | 14 | 47 | 57 | 10- | 32 | גביע ערי הירידים |
| 10. | ניימכן  | 34 | 9 | 13 | 12 | 41 | 51 | 10- | 31 |  |
| 11. | טלסטאר ספורטקלאב  | 34 | 11 | 7 | 16 | 43 | 55 | 12- | 29 |  |
| 12. | פולנדם  | 34 | 8 | 13 | 13 | 39 | 56 | 17- | 29 |  |
| 13. | מ.ו.ו מאסטריכט  | 34 | 8 | 12 | 14 | 37 | 50 | 13- | 28 |  |
| 14. | פ.ס.וו. איינדהובן  | 34 | 9 | 9 | 16 | 43 | 54 | 11- | 27 |  |
| 15. | נאק ברדה  | 34 | 9 | 8 | 17 | 25 | 56 | 31- | 26 |  |
| 16. | DOS אוטרכט  | 34 | 6 | 13 | 15 | 40 | 64 | 24- | 25 | גביע ערי הירידים |
| 17. | פורטונה 54  | 34 | 6 | 13 | 15 | 37 | 70 | 33- | 25 | ירידה לליגה השנייה |
| 18. | פ.צ סיטארד  | 34 | 6 | 7 | 21 | 38 | 79 | 41- | 19 | ירידה לליגה השנייה |
↑  התפרקה בסיום העונה עקב חובות כלכלים
↑  התאחדה בסיום העונה עם פ.צ סיטארד
↑  התאחדה בסיום העונה עם פורטונה 54
| עונות בליגת העל ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת העל ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
משחקי אסיה 2022

| --- | --- |

 עיר מארחת:  הרפובליקה העממית של סין האנגג'ואו, סין
 מדינות משתתפות:  45
 ספורטאים משתתפים:  11,909
 תחרויות:  481 ב-40 ענפי ספורט
 טקס הפתיחה:  23 בספטמבר 2023
 טקס הנעילה:  8 באוקטובר 2023
 נפתח רשמית על ידי:  שי ג'ינפינג, נשיא הרפובליקה העממית של סין
 השביע את המשתתפים:  זנג סיווי וסון ג'ינגשה
 הדליק את הלפיד האולימפי:  ואנג שון
 האצטדיון הראשי:  מרכז הספורט האולימפי האנגג'ואו
 → 2018 2026 ← 
 
משחקי אסיה 2022 (בסינית: 2022年亚洲运动会) היו משחקי אסיה ה-19, שנערכו מ-23 בספטמבר עד ל-8 באוקטובר 2023 בהאנגג'ואו, סין. המשחקים היו אמורים להתקיים בשנת 2022, אך נדחו בשנה בשל התפרצות נגיף הקורונה. המשחקים הללו הם אירוע ספורטיבי רב-ענפי המאורגן על ידי המועצה האולימפית של אסיה (OCA), והם כוללים ספורטאים ממדינות רבות באסיה המתחרים במגוון רחב של ענפי ספורט.
אירוח

העיר האנגג'ואו נבחרה לארח את המשחקים במהלך מפגש המועצה האולימפית של אסיה בשנת 2015. זו הפעם השלישית שסין מארחת את משחקי אסיה, לאחר שנערכו בבייג'ינג בשנת 1990 ובגואנגג'ואו בשנת 2010. האנגג'ואו נבחרה בשל התשתיות המתקדמות שלה, הנגישות התחבורתית והניסיון באירוח אירועים בינלאומיים גדולים.
ענפי ספורט

במשחקים השתתפו תחרויות ב-40 ענפי ספורט שונים, כולל:
אתלטיקה
שחייה
כדורסל
כדורגל
טניס
בדמינטון
התעמלות
אמנויות לחימה כגון ג'ודו, טאקוונדו וקרטה
ספורט אלקטרוני (Esports), שהתווסף לראשונה כענף רשמי במשחקי אסיה
ספורט מים כמו קיאקים, חתירה ושיט
השתתפות

במשחקים השתתפו כ-12,000 ספורטאים מכ-45 מדינות ברחבי אסיה. המדינות המשתתפות כוללות את יפן, דרום קוריאה, הודו, אינדונזיה, וייטנאם, ערב הסעודית, ישראל ועוד. מספר המשתתפים הכולל עמד על מעל ל-10,000 ספורטאים, בנוסף לאלפי מאמנים, צוותים רפואיים ומנהלים.
מתקנים

המשחקים התקיימו במתקנים חדשים ומשופצים בעיר האנגג'ואו וסביבתה. המרכז האולימפי של האנגג'ואו היווה את הלב הפועם של המשחקים, והוא כלל אצטדיון מרכזי, בריכות שחייה, היכל התעמלות ועוד מתקנים רבים. המתקנים נבנו בהתאם לסטנדרטים הבינלאומיים הגבוהים ביותר, והם כוללים:
האצטדיון המרכזי: מיועד לאירועי אתלטיקה וכדורגל
בריכות שחייה אולימפיות: לתחרויות שחייה וצלילה
היכל התעמלות: לתחרויות התעמלות קרקעית ואמנותית
אולמות ספורט: לענפי כדורסל, בדמינטון וכדורעף
מרכז ספורט מים: לקיאקים, חתירה ושיט
מדליות

המשחקים ראו הפגנות מרשימות של יכולות ספורטיביות, כאשר ספורטאים ממדינות שונות זכו במדליות זהב, כסף וארד. טבלת המדליות הובלה על ידי סין, יפן ודרום קוריאה, אך מדינות רבות אחרות גם הצליחו לזכות במדליות ולהפגין ביצועים מרשימים. הספורטאים התחרו בתחרויות אישיות וקבוצתיות, והציגו רמה גבוהה של מקצועיות ומיומנות.
אירועים מיוחדים

המשחקים כללו גם טקסי פתיחה וסגירה מרהיבים, שכללו מופעים תרבותיים, הופעות מוזיקליות ותצוגות אמנות מסורתיות ומודרניות של סין ומדינות נוספות. טקס הפתיחה התקיים באצטדיון המרכזי של האנגג'ואו והציג את התרבות הסינית העשירה, עם מופעי מחול, זיקוקים והופעות מוזיקליות. טקס הסגירה כלל העברת הדגל האולימפי לעיר המארחת הבאה של משחקי אסיה.
הערות שוליים

1 2  Hangzhou confirmed as host of 2022 Asian Games, www.insidethegames.biz, ‏2015-09-16
אצטדיון MKM

| --- | --- |

 מיקום:  קינגסטון על ההאל, הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  53°44′46″N 0°22′04″W﻿ / ﻿53.746111111111°N 0.36777777777778°W﻿ / 53.746111111111; -0.36777777777778
 תקופת הפעילות:  2002–הווה (כ־22 שנים) 
 בעלים:  מועצת העיר האל
 קבוצות:  האל סיטי   מועדון רוגבי האל
 מושבים:  25,586
 kcomstadium.com
 he
 
האצטדיון במשחק של האל סיטי מול שפילד וונסדיי ב-27 בנובמבר 2024
אצטדיון MKM (באנגלית: MKM Stadium) הוא אצטדיון רב תכליתי בקינגסטון על ההאל, אנגליה.
שחקני הקבוצות עולים למגרש
יש לו כמות מושבים של 25,586. האצטדיון הוא ביתם של מועדון הכדורגל האל סיטי (פוטבול ליג צ'מפיונשיפ) ומועדון הרוגבי של האל מליגת העל לרוגבי.
שמו של האצטדיון בעבר היה KC Stadium ואחר כך שונה ל-KCOM Stadium כחלק משינוי בחברה ב-4 באפריל 2016, ביוני 2021 הוא שונה לשמו הנוכחי MKM Stadium. כחלק מחוזה של 5 שנים עם MKM. בזמן תחרויות של אופ"א השם של האצטדיון הוא אצטדיון האל סיטי (Hull City Stadium) בגלל תקנון של ספונסרים.
האצטדיון תוכנן בסוף שנות ה-90 והושלם בשנת 2002 בעלות של כ-44 מיליון ליש"ט, האצטדיון בבעלות עיריית האל ומנוהל על ידי חברת ניהול האצטדיון (SMC), שבחנה בעבר להגדיל את הקיבולת לכ-34,000 מושבים. האצטדיון בצורה של קערה, עם יציע רציף בקומה אחת ושכבה שנייה בצד המערבי.
האצטדיון מארח מעת לעת תחרויות בינלאומיות בענפי ספורט שונים, כולל כדורגל ורוגבי ליג, ומשמש גם כאתר פופולרי להופעות חיות של אמנים מוזיקליים בעלי שם עולמי. בשנת 2008, לדוגמה, התקיימו בו הופעות בלתי נשכחות של אלטון ג'ון ולהקת דה הו, אשר משכו קהל רב והפכו את המקום לאחד מהמרכזים התרבותיים החשובים באזור.
היסטוריה

הרעיון להקים אצטדיון חדש עבור העיר קינגסטון על ההאל, שבה קבוצת הכדורגל המקצוענית האל סיטי שיחקה באצטדיונה הישן בות'פרי פארק מאז 1946, הועלה לראשונה בשנת 1997. עם זאת, המימון לפרויקט הפך לזמין רק לאחר שהעירייה מכרה חלק מנכסיה בחברת התקשורת קינגסטון. העירייה סיפקה את רוב המימון, בסכום של יותר מ-42 מיליון לירה שטרלינג, כאשר שאר הכספים הגיעו ממענקים במסגרת תקציב השיקום העירוני ומקרן שיפור אצטדיוני הכדורגל.
אירועי ספורט אחרים

האצטדיון אירח חמישה משחקים של נבחרת אנגליה עד גיל 21, ארבעה מהם התקיימו בשנים שלאחר פתיחתו לאחר פתיחתו, והאחרון התקיים בשנת 2019.
| תאריך | מארחת | תוצאה | אורחת | צופים | תחרות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 ביוני 2003 | אנגליה אנגליה | 3–2 | סרביה ומונטנגרו סרביה ומונטנגרו | 24,004 | משחק ידידות לנבחרות עד גיל 21 |  |
| 17 בפברואר 2004 | אנגליה אנגליה | 3–2 | הולנד הולנד | 25,280 | משחק ידידות לנבחרות עד גיל 21 |  |
| 25 במרץ 2005 | אנגליה אנגליה | 2–2 | גרמניה גרמניה | 21,746 | מוקדמות יורו 2006 עד גיל 21 |  |
| 19 באוגוסט 2008 | אנגליה אנגליה | 2–1 | סלובניה סלובניה | 6,235 | משחק ידידות לנבחרות עד גיל 21 |  |
| 9 בספטמבר 2019 | אנגליה אנגליה | 2–0 | קוסובו קוסובו | 15,225 | מוקדמות יורו 2021 עד גיל 21 |  |
הערות שוליים

↑  The Football Association, Phil Foden's double helps Young Lions to U21 EURO qualifying victory over Kosovo, www.thefa.com (באנגלית)
↑  "England U21s claim late win". BBC Sport. 2 ביוני 2003. נבדק ב-23 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "England U21 3-2 Holland U21". BBC Sport. 17 בפברואר 2004. נבדק ב-23 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "England U21 2-2 Germany U21". BBC Sport. 25 במרץ 2005. נבדק ב-23 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Starting Lineups - England U21 vs Slovenia U21". SKY Sport. 19 באוגוסט 2008. נבדק ב-23 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Phil Foden's double helps Young Lions to U21 EURO qualifying victory over Kosovo". The FA. 9 בספטמבר 2019. נבדק ב-11 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
איכון הד

עטלף מעופף לעבר חרק התלוי בפיתיון. העטלפים משתמשים באקולוקציה כדי לנווט בחשיכה.
איכון הד (בלעז: אקולוקציה), הנקרא גם ביו-סונאר, הוא סונאר ביולוגי, שבעלי חיים שונים משתמשים בו כדי להתמצא במרחב. בעלי החיים הללו משדרים קריאות (גלי קול) ומקשיבים להדים החוזרים מאובייקטים הנמצאים בסביבתם. הם משתמשים בהדים במטרה למקם ולזהות את האובייקטים, וכן לשם ניווט, חיפוש מזון וציד בסביבות שונות.
בין בעלי החיים המשתמשים באיכון הד נמצאים יונקים וציפורים, כשהבולטים מביניהם הם הלאורסיאתריה (קבוצת יונקי שלייה מפותחים), ובתוכם העטלפים.
מחקר מוקדם

המונח אקולוקציה נטבע על ידי הזואולוג האמריקאי דונלד גריפין, שעבודתו יחד עם רוברט גלמבוס (אנ') הייתה הראשונה שהוכיחה באופן משכנע את קיומה של אקולוקציה בעטלפים.
המדען האיטלקי לאדזרו ספלנצאני מהמאה ה-18 הסיק באמצעות סדרה של ניסויים כי כשעטלפים עפים בלילה הם מסתמכים על חוש נוסף מלבד חוש הראייה, אך הוא לא גילה שהם משמיעים קולות כדי לעשות זאת. הוא הבחין כי עטלפים יכולים לנווט כשעיניהם מכוסות ובחושך מוחלט. סדרת הניסויים שביצע הובילה אותו למסקנה ב-1799 שאף על פי שעטלפים לא מרבים להשתמש בעיניים שלהם, כיסוי של אוזניהם או פגיעה בהן עלולים להיות קטלניים עבורם, שכן כתוצאה מכך הם נתקלים בכל חפץ שבדרכם ולא מסוגלים לתפוס טרף. מכך הסיק שהעטלפים מסתמכים על חוש השמיעה לצורכי ניווט, אך לא ידע להסביר כיצד. הממצאים שלו נגדו את ההגיון ואת ההנחה הרווחת שהעטלפים אילמים, ולא התקבלו באותה התקופה. ז'ורז' קיווייה,זואולוג צרפתי ואבי הפלאונטולוגיה המודרנית, התנגד נחרצות לרעיון וטען כי העטלפים משתמשים באיברים של מגע לצורך ניווט. השפעתו הרבה באותה התקופה הביאה לכך שלא קיימו יותר מחקרים בנושא למשך לפחות כ-100 שנה.
רעיון הסונאר הביולוגי עלה לראשונה ב-1912 על ידי סר היירם מקסים. הוא הציע, כי ייתכן והעטלפים משתמשים בתדירויות קול נמוכות הנוצרות מטפיחות הכנפיים שלהם כדי לחמוק ממכשולים. זאת, בדומה לסונארים המותקנים על גבי אוניות ומאפשרים להם להימנע מהיתקלות בקרחונים. בשנת 1920, שלל המילטון הטרידג', פיזיולוג אנגלי, את רעיון זה בטענה שתדירויות קול נמוכות לא יתאימו להתחמקות ממכשולים קטנים, אך ייתכן ונעשה שימוש בתדירויות קול אולטרסוניות שיותר מותאמות למטרה.
רק כ-30 שנים מאוחר יותר, ב-1932, הבחין החוקר ההולנדי סוון דייקגראף ביכולתם של עטלפים לחמוק מחפצים תוך שימוש בקול (ככל הנראה הוא הצליח לשמוע את התדרים הנמוכים ביותר בהם משתמשים עטלפים מסוימים).
החידה לבסוף נפתרה על ידי גריפין ב-1938, שהוכיח יחד עם גלמבוס והפיזיקאי ג'ורג' פירס (אנ') שעטלפים משדרים קולות אולטרסוניים תדירים ומאזינים להדים השבים מעצמים שנמצאים במסלול של אלומת הקול. בצורה זו, הם מצליחים להתמצא ולנצל מקורות מזון בחושך. את ניסוייו הראשונים ביצע גריפין יחד עם הפרופסור לפיזיקה ג'ורג' פירס, שפיתח גבישים פיזואלקטריים הממירים תדירויות קול אולטרסוניות לכאלה שהאוזן האנושית יכולה לשמוע. השניים הצליחו לתעד קולות אולטרסוניים בעלי טווח רחב של תדירויות שהופקו במערת עטלפים על ידי העטלפים. אולם, נכשלו בתיעוד ייצור הקולות אצל עטלפים בזמן תעופה. מספר שנים לאחר מכן, הצליחו גריפין ורוברט גלמבוס בסדרת ניסויים שערכו לתעד את ייצור הקולות האולטרסוניים גם בזמן תעופה. כך למעשה הצליחו להוכיח את קיומו ואופן פעילותו של הסונאר הביולוגי. בשנת 1944 הטביע גריפין לראשונה את המונח "אקולוקציה"- איכון הד בעברית, שנמצא בשימוש עד היום.
עקרון

איכון הד הוא בעצם סונאר אקטיבי, כלומר שימוש בקולות הנוצרים על ידי בעל החיים עצמו. המרחק של העצם המחזיר נקבע על ידי מדידת הזמן העובר בין פליטת הקול ועד לחזרת הדים כלשהם מהסביבה. עוצמת הקול היחסית המתקבלת בכל אוזן, כמו גם ההפרשים בזמן ההגעה בין שתי האוזניים, מספקים מידע על הזווית האופקית (אזימוט) ממנה מגיעים גלי הקול החוזרים.
שלא כמו סונארים שמיוצרים על ידי בני אדם, שמסתמכים על הרבה קרני אור צרות במיוחד ועל הרבה מקלטים כדי למקם את המטרה, באיכון הד בבעלי חיים יש רק משדר אחד ושני מקלטים (שתי האוזניים), שממוקמים בנפרד זה מזה. ההדים החוזרים לאוזניים מגיעים בזמנים שונים ובעוצמות שונות, כתלות במיקום האובייקט שיוצר את ההדים. בעלי חיים משתמשים בהבדלים בזמנים ובעוצמות על מנת להבחין במרחקים ובכיוונים. באמצעות איכון הד, עטלפים ובעלי חיים אחרים יכולים לאפיין את כיוון התנועה של העצם, וכן במידה מסוימת את גודלו וצורתו.
שימוש בסונאר בעטלפים

עטלפים הם הסדרה השנייה בגודלה במחלקת היונקים, המונה כ-1,400 מינים, והמספר הולך וגדל. הם מהווים 20–25% ממיני היונקים. הם נפוצים בכל העולם, כולל קווי הרוחב הגבוהים ביותר וכולל איים מאוחרים כמו ניו זילנד, שם הם היונק הילידי היחיד, וניזונים מכל דבר (דגים, צוף, חרקים, דם וכו'). כ-80% ממיני העטלפים הם עטלפי חרקים.
מוחם של העטלפים צריך לקבל החלטות בצורה מהירה כל הזמן. הם יכולים לעוף במהירויות גבוהות מאוד המגיעות ל-50 קמ"ש, ולמרחקים גדולים מאוד.
ישנם עטלפים המשתמשים באקולוקציה על מנת לנווט ולחפש מזון, בדרך כלל בחושך מוחלט. הם מסוגלים לשנות את סיגנל האקולוקציה שלהם בהתאם לצורכיהם. כשמחשיך, הם יוצאים ממקומות המחיה שלהם במערות, בעליות גג או בעצים וצדים חרקים אל תוך הלילה.
"תקשורת ההד" (האקולוקציה) של העטלפים אינה תקשורת לכאורה, משום שהיא לא משמשת להעברת מסרים בין העטלפים, אלא משמשת למטרות שיחור מזון, אומדן מרחק מהנטרף, קליטתו והתבייתות עליו. הסונאר משמש אותם לניווט ולאיתור מקורות מזון נקודתיים גם באוויר וגם על הקרקע, ובזכותו הם יכולים "לראות" ללא אור, גם בחשיכה מוחלטת.
עטלפים המשתמשים באקולוקציה מייצרים גלי קול באמצעות הלרינקס ומשדרים את הקול דרך פה פתוח או דרך האף (בעיקר בעטלפים פרספיים). אקולוקציה בעטלפים קיימת בתדירויות שבין 14,000 ועד 212,000 הרץ, לרוב מעבר לטווח השמיעה של בני האדם (שנע בין 20–20,000 הרץ). עטלפים יכולים להעריך את הזווית האופקית של המטרה בעזרת שתי האוזניים על פי העקרונות לעיל, וכן את גובהן של מטרות באמצעות דפוסי התאבכות שנגרמים על ידי הדים החוזרים מהטראגוס, קפל של עור באוזן החיצונית.
העטלף יכול למדוד מרחק בדיוק של 100 מיקרומטר באמצעות הסונאר, והוא עושה זאת באמצעות מדידת זמן - הוא משדר פולס על-קולי, המוח שלו מתחיל למדוד זמן, גלי הקול מתקדמים באוויר ופוגעים באיזשהו עצם, חוזרים חזרה והוא קולט את ההד, ואז המוח עוצר את המדידה. באופן תאורטי, על פי מכפלה של זמן במהירות הקול המוח של העטלף יכול להעריך חישוב מרחק בדיוק יוצא דופן.
אחת הבעיות שעימה מתמודדים עטלפים היא הצורך של עשרות ואף מאות אלפי עטלפים לעוף ביחד מבלי להפריע אחד לשני, על אף שכולם משדרים כמעט את אותו סיגנל. אחת התיאוריות היא שהעטלפים יודעים לזהות אחד את השני באמצעות הקול.
מיני עטלפים שונים משתמשים באקולוקציה בטווחי תדירות ספציפיים שמתאימים לסביבתם ולסוגי הטרף. דבר זה מאפשר לחוקרים להבחין בעטלפים מעופפים באזור על ידי הקלטת הקולות האולטרסוניים שלהם. עם זאת, קריאות אקולוקציה אינן תמיד מובחנות לחלוטין עבור כל מין וישנם עטלפים בעלי חפיפה בין סוגי הקריאות, ולכן הקלטת הקולות לא תמיד תוכל לאפשר זיהוי של כל העטלפים.
בעת חיפוש אחר טרף, העטלפים מייצרים קולות בקצב נמוך (10–20 קליקים לשנייה). במהלך החיפוש, שידור הקולות מצומד לנשימה, שמצומדת לפעולת הכנפיים. הצימוד הזה מאפשר שימור אנרגיה בצורה משמעותית, כך שהעלות האנרגטית עבור אקולוקציה בעטלפים מעופפים היא מועטה או אפסית, אבל מאמר חדש מראה שלקריאות בעוצמה חזקה יש בכל זאת עלות משמעותית. לאחר זיהוי טרף פוטנציאלי עטלפים המשתמשים באקולוקציה מעלים את קצב הפולסים, שמסתיים ב-terminal buzz, בקצב גבוה של 200 קליקים לשנייה. במהלך התקרבות למטרה, משך הקריאות יורד בהדרגה, ביחס ישר לאנרגיית הקול.
שימוש בסונאר בעטלפים > קריאות אקולוקציה ואקולוגיה

עטלפים שמשתמשים באקולוקציה חיים במגוון רחב של תנאים אקולוגיים: ניתן למצוא אותם בסביבות שונות מאוד זו מזו, כגון אירופה ומדגסקר, והם ניזונים ממקורות מזון שונים מאוד, כגון חרקים, צפרדעים, צוף, פירות ודם. מאפייניה של קריאת האקולוקציה של כל מין עטלפים מותאמים לסביבתו הספציפית של כל עטלף וכן לדרך הציד שלו ולמקור המזון שלו. עם זאת, התאמה זו של קריאות האקולוקציה לגורמים סביבתיים מוגבלת גם על ידי היחסים הפילוגנטיים של העטלפים, דבר שגרם לתהליך שמכונה descent with modification ולפי אחת התאוריות יצר את מגוון שיטות האקולוקציה של העטלפים.
עטלפים ניצבים בפני אתגר גדול במיוחד כשהם עפים בסביבה צפופה מאוד, למשל סביבה עשירה בצמחייה ובעלים - בסביבה כזו קשה מאוד לאתר חרק היושב דומם על אחד מאלפי העלים שבסביבתו, ובכלל קשה לעטלפים לעוף בסביבה כזו בלי להתנגש. עטלפים שעפים בסביבות כאלה פתחו במהלך האבולוציה קריאות סונאר מותאמות בעלות תחום תדרים מאוד רחב.
האבולוציה של האקולוקציה כנראה גם שזורה באבולוציה של חרקים מסוימים. חרקים מעופפים הם מקור מזון נפוץ עבור עטלפים רבים אשר משתמשים באקולוקציה, וחרקים מסוימים (במיוחד עשים) מסוגלים לשמוע את קריאותיהם של העטלפים. ישנן ראיות לכך ששמיעתם של העשים התפתחה בתגובה לאקולוקציה של עטלפים על מנת לחמוק מידיהם אם כי, מחקר חדש טוען אחרת. יתרה מכך, התאמות אלו של העשים מהוות מקור ללחץ סלקציה עבור העטלפים, שחייב אותם לשפר את האקולוקציה שלהם במהלך האבולוציה. מעגליות זו יוצרת בסוף "מרוץ חימוש אבולוציוני" בין העטפלים לעשים.
שימוש בסונאר בעטלפים > האבולוציה של הסונאר בעטלפים

שתי ההיפותזות הרווחות כיום בעניין המקור האבולוציוני של האקולוקציה, הן שהאקולוקציה התפתחה כבר באב הקדמון המשותף של כל העטלפים או שהתפתחה מספר פעמים בנפרד במהלך האבולוציה.
בעבר, לפני שהתבססו על מחקרים מולקולריים, סיווג ומיון העטלפים לקבוצות טקסונומיות נעשה על סמך מאפיינים מורפולוגיים ופלאונטולוגיים.
העץ הטקסונומי העיקרי עליו הסתמכו בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 התבסס על מורפולוגיה וחילק את העטלפים לשתי קבוצות: עטלפים שמשתמשים באקולוקציה (עטלפים אוכלי חרקים) (Microchiroptera), וכאלה שלא (עטלפי פירות) (Megachiroptera).
מהעץ הזה ניתן היה להסיק כי לאקולוקציה מקור אבולוציוני יחיד, כלומר האקולוקציה התפתחה פעם אחת ויחידה במהלך האבולוציה בקרב עטלפי חרקים כי עטלפי פירות אינם משתמשים בסונאר (למעט הסוג Rousettus). אך ממצאים מולקולריים שהתגלו מאוחר יותר גרסו כי ישנו קשר אבולוציוני בין על-משפחה של העטלפים אוכלי החרקים (rhinolophoid microbats) לעטלפי הפירות. כלומר, העטלפים אוכלי החרקים הם קבוצה פרה- פילטית (קבוצה בה האב הקדמון המשותף המאוחר ביותר לכל האורגניזמים שבה הוא חלק ממנה, אך לא כל צאצאיו נמצאים בקבוצה), בניגוד למה שהאמינו עד לאותה התקופה.
תגלית זו העלתה את ההיפותזות בנוגע לאבולוציה של האקולוקציה: הראשונה, לפיה האקולוקציה התפתחה באב הקדמון המשותף לכל מיני העטלפים החיים כיום, ואבדה במינים מסוימים במהלך האבולוציה. ניתוח מידע מורפולוגי ממאובני עטלפים תמך בהשערה זו.
עטלפי הפירות לא משתמשים באקולוקציה (מלבד סוג אחד יוצא מן הכלל). העיניים הגדולות שלהם ככל הנראה התפתחו כתוצאה מאובדן יכולת האקולוקציה. בנוסף, קריאות בהן הם משתמשים לשם תקשורת וצורת השבלול שלהם יכולים להצביע על יכולת אקולוקציה באב הקדמון שלהם שאבדה.
עלו טענות נגד היפותזה זו, הטוענות שהאקולוקציה היא כלי בעל יתרונות רבים ולכן אין הגיון בכך שמינים מסוימים יאבדו אותו תחת לחץ סלקטיבי. אולם, מערכת של אקולוקציה מהווה מגבלה על גודל הגוף ובנוסף, ייתכן ובנישות אקולוגיות מסוימות לא היה בה צורך.
לפי היפותזה זו, האקולוקציה התפתחה מחדש במהלך האבולוציה אצל סוג מסוים (עטלף פירות מאכן הד) מממשפחת עטלפי הפרי בתצורת צלילי נקישה בלשונו. תצורה זו שונה באופן מובהק מהאקולוקציה של יתר מיני העטלפים, המפיקים צלילים גרוניים.
ההיפותזה השנייה טוענת, כי האקולוקציה התפתחה בנפרד אצל ה-rhinolophoid microbats ואצל יתר העטלפים אוכלי החרקים.
העובדה כי קיימים יונקים נוספים שמשתמשים באקולוקציה, כמו גם עטלף הפירות מאכן ההד שהוזכר לפני כן, עשויה לתמוך בהיפותזה זו. גם המגוון הרחב שקיים בסוגי הקריאות של האקולוקציה בין ובתוך משפחות שונות של העטלפים אוכלי החרקים יכול להעיד על הפלקסביליות האבולוציונית של האקולוקציה, ועל כך שיכלה להתפתח בנפרד אצל משפחות שונות במהלך האבולוציה. גם המערכות בגוף המותאמות לאקולוקציה ומשותפות לעטלפים אוכלי החרקים יכלו להתפתח בנפרד, משום שהן משרתות את אותה המטרה.
כאמור, קיים מגוון בסוגי האקולוקציה בין ובתוך משפחות שונות. הדבר ככל הנראה נובע מאבולוציה מתכנסת, וזה מקשה על איתור המקור האבולוציוני של כל סוג. ייתכן גם כי לתנאים האקולוגיים ישנה השפעה גדולה יותר על עיצוב הסיגנל מאשר להיסטוריה האבולוציונית.
שימוש בסונאר בעטלפים > האבולוציה של הסונאר אל מול האבולוציה של התעופה בעטלפים

העטלפים הם היונקים היחידים בעלי יכולת תעופה. יכולת התעופה נתנה להם גישה לנישה האווירית, והיא ככל הנראה אחד הגורמים שתרמו להצלחתו של האב הקדמון של העטלפים. מאובנים מתקופת האאוקן המוקדמת נמצאו בכל רחבי הגלובוס, בכל היבשות מלבד אנטארקטיקה.
ישנן היפותזות שונות בנוגע לאבולוציה של התעופה בעטלפים, כאשר הרווחת ביותר היא שיכולת התעופה בעטלפים התפחתה מיכולת דאייה באב הקדמון (היפותזה זו מכונה "מודל הדאייה"). נדרשו מספר שינויים מורפולוגיים במהלך האבולוציה כדי לאפשר מעבר זה. את רוב השינויים ניתן להסביר על ידי המודל, אך סוגיות כמו תארוך התפתחות קצב המטבוליזם המספק לתעופה נותרו ללא מענה.
הסונאר הוא כלי הכרחי עבור מרבית מיני העטלפים ומסונכרן פיזיולוגית עם התעופה. בשל זאת ובשל העובדה כי יכולת התעופה והסונאר הן תכונות המייחדות את העטלפים, טבעי לחשוב שהאבולוציה של שתי היכולות קשורות זו לזו. עם זאת עולה השאלה- איזו יכולת קדמה לאיזו?
ישנן מספר היפותזות בנושא:
שימוש בסונאר בעטלפים > האבולוציה של הסונאר אל מול האבולוציה של התעופה בעטלפים > היפותזת ראשוניות הסונאר

על פי ההשערה הזו, האב הקדמון של העטלפים היה פעיל בלילה, קטן וניזון מחרקים. הגפיים הקדמיות היו מוארכות ואפשרו טיפוס על עצים.
בנוסף לליקוט חרקים מענפים ומשטחים נוספים, האב הקדמון לכד גם חרקים שעפו באוויר בשיטה הנקראת reach hunting (הושטת הגפיים הקדמיות בזמן הימצאות במצב נייח). לשם כך, נזקקו ככל הנראה למערכת חושית מורכבת שאפשרה להם לחשב ולחזות את תנועת הטרף. ייתכן כי קולות בתדרים גבוהים (אולטרא סאונד) בהם השתמשו לצורכי תקשורת, הפכו לסונאר פרימיטיבי שסייע לאיתור החרקים.
בהמשך, הסונאר נעשה מפותח יותר ואפשר איתור מטרות ממצב סטציונרי, הידיים התארכו והופיעו ממברנות במרווחים שבין האצבעות. ייתכן ואלו היו אדפטציות ראשונות לקראת פיתוח יכולת התעופה. הדאייה ואחריה התעופה הופיעו בשלב מאוחר יותר, תוך שימוש בסונאר למציאת מקומות נחיתה, כאשר האב הקדמון החל לזנק ולקפוץ לעבר הטרף שלו. מנקודה זו והלאה התעופה הלכה והשתכללה כדי להגביר את היעילות בציד ולשפר את יכולת התמרון באוויר.
בהנחה והיפותזה זו נכונה, אז האקולוקציה אבדה במהלך האבולוציה אצל עטלפי הפירות, והתפתחה שנית בתצורת נקישות בלשון בסוג Rousettus.