stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בועת הדוט-קום
הערות שוליים

1 2  Google Finance – שערים מהבורסה לניירות ערך, נתוני מסחר בזמן אמת וחדשות כלכליות - מדד נאסד"ק לחודש מרץ 2000, באתר www.google.com
↑  Income Distribution and the Information Technology Bubble
↑  What were the first WWW browsers? - Where does Mosaic fit in?, W3
↑  The Best and Worst Presidents (According to the Stock Market), Kiplinger
↑  History of the Internet & World Wide Web : 4) Birth of Web, Browsers Wars ..., www.netvalley.com
↑  105th Congress, PUBLIC LAW 105–34—AUG. 5, 1997; TAXPAYER RELIEF ACT OF 1997, הקונגרס של ארצות הברית
1 2  5 Stages of A Bubble, Investopedia (באנגלית)
↑  Today's Stock Market vs. The 90s | Russell Investments, russellinvestments.com (באנגלית)
↑  TechTarget - dot-com bubble
↑  Number of IPOs in the U.S. 1999-2021, Statista (באנגלית)
↑  ‘FOMO’ In Stocks: Meaning & Triggers | Seeking Alpha, seekingalpha.com (באנגלית)
↑  Coryanne Hicks, How Technology and FOMO Create Stock Market Bubbles, USNews, ‏15/2/2018
↑  National Geographic Society, Y2K bug, National Geographic Society, ‏2011-01-21 (באנגלית)
↑  binary number system | Definition, Example, & Facts | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  20 Years Later, the Y2K Bug Seems Like a Joke—Because Those Behind the Scenes Took It Seriously, Time (באנגלית)
↑  במתקן אנרגיה גרעינית באישיקווה, יפן, חלק מציוד הקרינה לא פעל כנדרש, אך מתקני גיבוי הבטיחו שאין איום על הציבור. ארצות הברית זיהתה שיגורי טילים ברוסיה וייחסה זאת לבאג 2000. בפועל שיגורי הטילים תוכננו מבעוד מועד כחלק ממלחמת צ'צ'ניה השנייה בצפון הקווקז.
↑  Fed raises rates - May 16, 2000, money.cnn.com
1 2  Google Finance – שערים מהבורסה לניירות ערך, נתוני מסחר בזמן אמת וחדשות כלכליות, באתר www.google.com
↑  בן-עמי שילוני, יפן המודרנית - תרבות והיסטוריה, ישראל: הוצאת שוקן, 2002, עמ' 328
↑  internationalbanker, The Dotcom Bubble Burst (2000), International Banker, ‏2021-09-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  עשרת המיזוגים הגדולים ביותר (ארכיון)
↑  "The 2001 AOL-Time Warner merger is widely considered to be the worst in history"
↑  Statcounter Global Stats - Browser, OS, Search Engine including Mobile Usage Share, StatCounter Global Stats (באנגלית)
↑  Fears of Dot-Com Crash, Version 2.0
↑  The Recession of 2001, www.incontext.indiana.edu
↑  How Amazon Survived the Dot-Com Bubble | HBS Online, Business Insights Blog, ‏2018-04-03 (באנגלית)
↑  5 Successful Companies That Survived the Dot-Com Bubble, Investopedia (באנגלית)
↑  Economic Growth and Tax Relief Reconciliation Act of 2001 - Wikisource, the free online library, en.wikisource.org (באנגלית)
↑  Economic Growth And Tax Relief Reconciliation Act of 2001 (EGTRRA), Investopedia (באנגלית)
↑  The 2001 Recession, The Balance (באנגלית)
↑  אסף נתיב, איך ימין-כלכלי יכול לתמוך בהתערבות הממשלה בשוק ההון, באתר "שקוף", 18 בינואר 2019
ביל קלינטון, נשיא ארצות הברית בין 1993 ל-2001, כיהן בתקופת בועת הדוט-קום.
סניף נאסד"ק היושב בניו יורק סיטי (צולם ב-2003).
יו"ר מועצת הנגידים של הפדרל ריזרב בין 1987 ל-2006, אלן גרינספן.
הנשיא ג'ורג' ווקר בוש חותם על החוק לקיצוצים במס, יוני 2001.
Star Wars Jedi: Survivor

| --- | --- |

כרזת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  28 באפריל 2023
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות
 פיתוח:  Respawn Entertainment
 הוצאה לאור:  Electronic Arts 
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  שפות מרובות 
 הפצה:  Electronic Arts
 סדרה:  Star Wars Jedi 
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Unreal Engine 4
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  Microsoft Windows פלייסטיישן 5 Xbox Series X/S
 המשחק הקודם:  "Star Wars Jedi: Fallen Order" (2019)
 
 אתר רשמי
 
Star Wars Jedi: Survivor הוא משחק הרפתקאות-פעולה לשחקן יחיד שפותח על ידי חברת Respawn Entertainment ומופץ על ידי חברת Electronic Arts, ושעלילתו מתקיימת באופן כרונולוגי ביקום מלחמת הכוכבים חמש שנים לאחר עלילת "Fallen Order" ובמקביל לאירועי "אובי ואן קנובי". המשחק יצא לשוק עבור Microsoft Windows, פלייסטיישן 5 ו-Xbox Series X/S ב-28 באפריל 2023.
רקע עלילתי

עלילת המשחק מתרחשת חמש שנים לאחר עלילת "Fallen Order" ובמקביל לאירועי "אובי ואן קנובי". כאחד מאבירי הג'דיי האחרונים ששרדו את "פקודה 66", ממשיך קאל קסטיס במסעו ובמאבקו נגד האימפריה הגלקטית העוינת; במהלכם ייתקל בסנטור אימפריאלי מסתורי ומסוכן מגזע הפאואן שבכוכב-הלכת קורסנט, המעוניין להוציא לפועל את תוכניתו ההרסנית.
פיתוח

דבר פיתוחו של המשחק הוכרז לראשונה במאי 2022. המשחק פותח על ידי "Respawn Entertainment" והוא עתיד לצאת לשוק עבור הפלטפורמות Microsoft Windows, פלייסטיישן 5 ו-Xbox Series X/S.
במאי המשחק, סטיג אסמוסן, טען כי יכולותיהן המשופרות של הדור הבא אפשרו לחברת "Respawn" לפתח ולהפיק את המשחק "באיכות שהיא מעבר לכל מה שאי-פעם פיתחנו בעבר". על ידי מיקודו בלעדי של פיתוח המשחק עבור קונסולות הדור התשיעי, המשחק יזכה לזמני טעינה מהירים יותר באופן משמעותי משל קונסולות הפלייסטיישן 4 וה-Xbox One בהן הושק המשחק הראשון.
פיתוח > דרישות מערכת

עם ניצול החומרה החזקה יותר של הקונסולות Xbox Series X/S ופלייסטיישן 5, הרצתו של המשחק תדרוש 130 GB עבור אחסון מערכת ולפחות 8 GB של זיכרון RAM, אם כי עבור משחקיות חלקה מומלץ שטח של 16 GB. בנוסף, הרצת המשחק תדרוש מעבד עם לפחות 4 ליבות ו-8 פתילים, כגון Intel Core i7-7700 או AMD Ryzen 5 1400.
שיווק והפצה

הקדימון הראשון עבור המשחק הופץ במאי 2022, ובמהלכו נמסר כי המשחק יושק ב-17 במרץ 2023; עם זאת, בהמשך נמסר כי הפצת המשחק תידחה ל-28 באפריל 2023. ב-5 בדצמבר 2022, הודיעה מפיצת המשחק, "Electronic Arts", כי קדימון המשחקיות עבור המשחק יוצג במהלך טקס פרסי המשחק ב-8 בדצמבר 2022.
שיווק והפצה > Star Wars Jedi: Battle Scars

"Star Wars Jedi: Battle Scars" הוא רומן פריקוול נלווה למשחק, שנכתב על ידי סם מאגס ועתיד לצאת לאור ב-7 במרץ 2023. עוד נמסר כי עלילת הרומן תגולל את אשר אירע במהלך חמש השנים שחלפו בין "Fallen Order" ל-"Survivor". עטיפת הספר נחשפה ב-1 בדצמבר 2022, ובה הוצגו דמויות נוספות שהופיעו במהלך עלילת "Fallen Order". בנוסף, נחשף כי האח החמישי, שהופיע בסדרות הטלוויזיה "מלחמת הכוכבים: המורדים" ו"אובי ואן קנובי", יופיע במסגרת העלילה.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס גראמי | הפסקול הטוב ביותר עבור משחקי וידאו ומדיה אינטראקטיבית אחרת | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  Green, Jake (July 11, 2022). "'Star Wars Jedi: Survivor' release date, trailer and everything we know so far". NME. Retrieved December 9, 2022.
1 2  West, Josh (September 8, 2022). "Star Wars Jedi: Survivor – Everything we know so far about the Fallen Order sequel". GamesRadar. Retrieved December 9, 2022.
↑  Tibbets, John (June 2, 2022). "Who Star Wars Jedi: Survivor's New Villain Is". ScreenRant. Retrieved December 9, 2022.
↑  McWhertor, Michael (May 27, 2022). "Respawn reveals Star Wars Jedi: Survivor, its sequel to Fallen Order". Polygon. Retrieved December 6, 2022.
↑  Moon, Mariella (May 28, 2022). "Respawn's 'Star Wars Jedi: Survivor' arrives in 2023". Engadget. Retrieved December 5, 2022.
↑  Bailey, Dustin (December 5, 2022). "Leaked Star Wars Jedi: Survivor system requirements ask for a ridiculous amount of hard drive space". GamesRadar. Retrieved December 9, 2022.
↑  Zwiezen, Zack (May 27, 2022). "Star Wars Jedi: Fallen Order Sequel Coming Next Year, Will Be Next-Gen Only". Kotaku. Retrieved December 9, 2022.
↑  Wright, Steven T. (December 5, 2022). "Star Wars Jedi: Survivor Gameplay Trailer Coming To The Game Awards". GameSpot. Retrieved December 9, 2022.
↑  Star Wars Jedi: Survivor Gameplay Shows Cal Is Back And More Badass Than Ever, Kotaku, ‏December 9, 2022
↑  Coleman, Jack (August 20, 2022). "'Star Wars Jedil novel will bridge gap to 'Survivor'". NME. Retrieved December 9, 2022.
↑  Bailey, Dustin (December 1, 2022). "Star Wars Jedi: Battle Scars introduces the Fifth Brother and a stormtrooper deserter ahead of Jedi: Survivor". GamesRadar. Retrieved December 9, 2022.
↑  2024 GRAMMY Nominations: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com
נמל חיפה

| --- | --- |


חברת נמל חיפה, מבט ממזרח
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  חיפה 
 גוף מים:  הים התיכון 
 קואורדינטות:  32°49′12″N 35°00′16″E﻿ / ﻿32.820118°N 35.00448°E﻿ / 32.820118; 35.00448
 פרטים
 תאריך פתיחה:  1933
 בעלים:  קבוצת אדאני-גדות
 עובדים:  800 (2023)
 סטטיסטיקות
 תפוסת מטען שנתית:  14.24 מיליון טון (2022)
 נפח מכולות שנתי:  1.07 מיליון (2022)
 תנועת נוסעים:  362,846 (2022)
 הכנסה שנתית:  845 מיליון שקל (2021)
 הכנסה נטו:  271 מיליון שקל (2021)
 
 www.haifaport.co.il
  (למפת חיפה מוגדלת) נמל חיפה(למפת חיפה רגילה) נמל חיפה(למפת הגליל המערבי רגילה) נמל חיפה(למפת הגליל המערבי מוגדלת) נמל חיפה he
 
מכולות בנמל חיפה
נמל חיפה הוא השם וההגדרה למרחב חופיה של העיר חיפה במפרץ חיפה והמיועדים לשימושי נמל ימי ושגבולותיו מעוגנים  בחוק הישראלי מרכזי בישראל. נמל חיפה פעיל במשך כל השנה, בתחומי נמל חיפה פועלים מספר תאגידים מורשים הפועלים על פי כתבי הסמכה שניתנו לכל אחד מהם על פי חוק על ידי מדינת ישראל באמצעות שרי התחבורה והאוצר. ביניהם "חברת נמל חיפה בע"מ" שהיא ממשיכת פעילות הנמל בגבולותיה טרם החלת הרפורמה בנמלי הים בשנת 2005, ממגורות מילניום אשר פועלות באזורו המערבי של נמל חיפה, "אס. איי. פי. ג'י טרמינל בייפורט חברה בע"מ" (נמל המפרץ) הפועל בחלקו הצפון מזרחי של נמל חיפה, "נמל מספנות ישראל" הפועל בתחומי נמל הקישון שבתוך נמל חיפה, "תש"א" הפועלת באמצעות רציף הדלקים שבמרחב נמל חיפה, "גדות כימיקלים" הפועלת בגדה הדרומית שבשפך נחל הקישון, חברת "תעבורה ימית חיפה" האחראית על כלל התעבורה היממית במרחב נמל חיפה
בעת חנוכתו של הנמל ב-1933 היה לנמל הראשי של ארץ ישראל, והחליף את נמל יפו.
אזור הנמל שימש להעברת סחורות במשך אלפי שנים, והנמל המודרני נבנה על ידי הבריטים, בתקופת המנדט הבריטי על ארץ ישראל. ביוני 1948 עבר הנמל לשליטת מדינת ישראל, ובשנים 1961–2005 הוא נוהל כיחידה בתוך רשות הספנות והנמלים. בשנת 2005 במסגרת חוק רשות הספנות והנמלים, הוקמה "חברת נמל חיפה בע"מ" הפועלת בדומה לתאגידים המורשים האחרים במרחב נמל חיפה על פי כתב הסמכתה . זאת כחלק מהליך הרפורמה בנמלי הים שכיוונה בדרכה להפרטת נמלי הים בישראל. בהמשך, ב-10 בינואר 2023 נמכרו מניות חברת נמל חיפה בע"מ שבבעלות המדינה לקבוצת אדאני-גדות, שבבעלות הודית-ישראלית.
על פי נתוני רשות הספנות והנמלים, לאורך שני העשורים הראשונים של המאה ה-21 היה נמל חיפה ובהמשך "חברת נמל חיפה" הנמל העסוק ביותר בישראל, במדידת כמות המטענים שעברו בו על פי משקלם, שהיה 26,794,000 טון בשנת 2020. במדידה על פי נפח המכולות שעברו בנמלים, היה נמל חיפה הראשון בישראל עד שנת 2014, ושני אחרי חברת נמל אשדוד בשנים 2015–2020, עם נפח של 1,464,000 TEU (אנ') בשנת 2020. חברת נמל חיפה היא נמל הנוסעים הימי העיקרי בישראל, ובשנים 2000–2019 מספר הנוסעים בו נע בין 1 4,841 (בשנת 2018) ל-533,879 (בשנת 2000).
התחרות הנמלית במרחב נמל חיפה

מתחרותיה של "חברת נמל חיפה" הן בעיקר "נמל מספנות ישראל" בתחומי המטען הכללי ומטעני תפזורת לסוגיהם כאשר החל משנת 2021 ועם הפעלתו מתחרה "חברת נמל חיפה" גם בנמל המפרץ השכן בעיקר בתחום המכולות אך לעיתים גם בתחום יבוא מכוניות (במכולות) ומטען כללי..
היסטוריה

הנמל הוזכר לראשונה ב-104 לפנה"ס כשתלמי לאתירוס מקפריסין הנחית חיל גדול בנמל זה כדי להילחם במלך החשמונאי אלכסנדר ינאי. אך ככל הנראה, יורדי ים היו במקום עוד לפני כן. בשנת 1100, כאשר הצלבנים כבשו את חיפה, המקום הפך למשגשג וחשוב. הנמל אף שימש נמל ראשי לבירת הגליל, טבריה.
בתקופת הממלוכים הצטמצמה חיפה לכדי כפר קטן, אך המסחר הימי המשיך להתקיים בה. במהלך המאה ה-18 קנתה לה חיפה שם של קן שודדי ים ובעקבות זאת החליט המושל המקומי לבנות שני צריחים שישמרו על פתח הנמל. מפנה מכריע בתולדות חיפה והנמל שלה חל באמצע המאה ה-18 לאחר שהשיח' הבדואי דאהר אל עומר השתלט על הגליל וקבע את בירתו החדשה בעכו. ב -1761 הוא צווה להרוס את חיפה העתיקה ולבנות אותה מחדש באזור קריית הממשלה של היום. באותה עת נמל עכו כבר לא התאים לצורכי הספנות והמסחר, ודאהר אל עומר שאף להקים בחיפה נמל שיתאים לצורכי התקופה. ממדיהן של הספינות גדלו והן יכלו לעגון במים עמוקים בלבד. במפרץ ליד חיפה היו מים עמוקים מספיק לספינות הגדולות, ובנוסף, הר הכרמל שימש כמגן מסופות חזקות. עקב התנאים החלו יותר ספינות לפנות למעגן בחיפה. דבר זה חייב מתן שירותי עזר לאוניות. מזח קצר ובית מכס חדש הוקמו בעיירה החדשה בסמוך לבית הסראייה (בית הממשל), מבנה ששימש שנים מאוחר יותר כתחנת המשטרה בעיר התחתית (ראו גם "התיישבות נתיני המעצמות בחיפה"). במחצית המאה ה-19, התגבר זרם עולי הרגל הנוצרים לארץ. רבים מהם היו צליינים מרוסיה שהגיעו באוניות מנמל אודסה פעמיים בשבוע. השלטונות הרוסים החליטו, בהסכמת השלטון העות'מאני, להקים בחיפה מזח מיוחד לשימושם של עולי הרגל הרוסיים. לשם כך הם שכרו את שירותיו של מהנדס עירית ירושלים, האיטלקי ארמטה פיירוטי, והוא בנה על החוף בקרבת בניין הסראייה (בניין הממשל) מזח עץ. מזח זה שכונה "המזח הרוסי" שימש גם לטעינה ופריקה של סחורות. מאוחר יותר הוא הוארך על ידי המהנדס הטמפלרי גוטליב שומאכר ושמש כמזח הראשי של נמל חיפה. לקראת ביקור הקייזר הגרמני וילהלם השני בשנת 1898, נבנה מזח חדש בים בהמשך לציר הראשי של המושבה הגרמנית. אורכו היה 85 מטר ורוחבו 6 מטר. גם הוא תוכנן ונבנה על ידי גוטליב שומאכר ושמש אחר כך לפריקה וטעינה של סחורות ונוסעים. מזח זה כוסה לגמרי בחול ובאבנים באזור שיובש בעת בניית נמל חיפה על ידי הבריטים. עם סלילת מסילת הרכבת החיג'אזית ביוזמת הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני ועל ידי המהנדס הגרמני היינריך מייסנר, נבנתה שלוחה ממנה לחיפה ובסופה על שפת הים של חיפה בנה מייסנר בשנת 1903 את "מזח הרכבת" שאורכו 411 מטר ורוחבו 33 מטר. מזח זה שימש את העיר גם לנוסעים וגם לפריקה וטעינה של סחורות עד לבניין הנמל החדש על ידי הבריטים. תחנת הרכבת חיפה מזרח (כיום מוזיאון הרכבת) נבנתה ליד מזח זה. בשנת 1921 עגנו בחיפה 287 אוניות, נפרקו 73,563 טון מטען והועמסו מעל 10,000 טון.
בנימין זאב הרצל זיהה את הפוטנציאל של חיפה כעיר נמל מרכזית למדינה העתידית. בעקבות ביקורו בארץ בשנת 1898, כתב בספרו "אלטנוילנד" תיאור עתידה של חיפה כעיר נמל חשובה.
היסטוריה > הקמת הנמל

מי שהיו הראשונים ליישם, ולהקים בחיפה נמל מודרני היו הבריטים, ששלטו בארץ ישראל לאחר מלחמת העולם הראשונה.
נסיבות ושיקולים גאו-פוליטיים להעדפת חיפה כמוקד אסטרטגי הנחו גם את הבריטים אשר ירשו את ההאימפריה העות'מאנית, ואולם הם לא יכלו להסתפק בנמל הצנוע לצורכי האימפריה שלהם והוחלט לבנות נמל-ים חדש, מודרני ועמוק. ביולי 1919 כתב הגנרל אדמונד אלנבי לממשלת בריטניה שאם בריטניה תקבל מנדט על ארץ ישראל שאלת הקמת נמל בחיפה תהיה כה חשובה שכדאי כבר עתה לבצע מחקר מקדים.
ב-1920 הוחל בקידוחי ניסיון.
בהתאם לכך הוחל בעבודה מקדימה. שר המושבות הבריטי, וינסטון צ'רצ'יל הטיל בשנת 1922 על חברה לבניית נמלים בשם "רנדל, פלמר וטריטון" לבדוק היכן ראוי למקם נמל עמוק ומודרני בחופי ארץ ישראל. המהנדס סר פרדריק פלמר, מחברת בניית הנמלים "רנדל, פלמר וטריטון", סקר את חופי הארץ לפי בקשת השלטונות המנדטוריים ואישר כי חיפה היא המקום המתאים ביותר לנמל עמוק מים. עם זאת, היעדר כספים וסיבות פוליטיות בארץ ישראל ובבריטניה דחו את תחילת העבודה על הנמל עד 1927.
מבין ההצעות הבינלאומיות לתכנון הנמל בחיפה ומיקומו שהוגשו לשלטון בעיר בראשית המאה ה-20 בחרו הנציגים, בישיבה שהתקיימה בירושלים, את ההצעה הזולה יותר, זו של פלמר, שהציע לערום את החומר שנחפר לשם העמקת הנמל על החוף, ועל ידי כך לייבש רצועת ים בצמוד לחוף. מהתוכנית עלה כי רצועה ארוכה מהים, במקביל לבתי העיר הערביים ממערב לתחנה, תיובש, ומולה ייבנו המעגנות ושוברי הגלים של הנמל. וכך היה – במהלך העמקת המעגן ובניית הנמל נשאב חול רב מהקרקעית ויובש שטח של כ-360 דונם. משיובשה הרצועה, נמסר חלק מהשטח לנמל, לבניית מחסנים, בתי מלאכה ושאר מתקנים, ועל החלק הפנימי נסללה דרך המלכים, שנועדה ליצור עורף אדמיניסטרטיבי עירוני לפעילות הנמל.
בשנת 1928 הוצא מכרז סגור בשווי 5 מיליון דולר בין 11 חברות בריטיות להקמת הנמל ואחת החברות נבחרה. דבר זה עורר גל מחאות מצד ארצות הברית, צרפת ואיטליה אשר בקשו לאפשר לחברות במדינותיהן להתחרות על הפרויקטים בנמל. בעקבות הלחץ בוטל המכרז והממשלה הבריטית העבירה את הוצאת המכרזים לידי שלטונות המנדט בארץ ישראל. שלטונות המנדט הוציאו מכרזים על חלקים קטנים של הפרויקט, אשר לפי ההערכות לא עניינו גורמי חוץ. בשיחה עם הקונסול של ארצות הברית, הסביר הנציב העליון ג'ון צ'נסלור שהמטרה בהעברת ניהול המכרזים לידי שלטונות המנדט הייתה להענות לבקשות של היהודים להגביר את היצע העבודה בארץ ישראל.
ב-31 באוקטובר 1933 הוכרז רשמית על פתיחת הנמל. הפתיחה תוכננה כטקס רשמי בנוכחות מוזמנים רבים משועי היישוב, יהודים וערבים, אך בגלל מהומות הדמים שפרצו ביפו ב-27 באוקטובר, החליטו מתכנני הטקס לבטל את החגיגות ולהסתפק בטקס רשמי ומצומצם. במלחמת העולם השנייה הופסק פיתוח הנמל, אך עם הקמת המדינה וסגירת הגבולות היבשתיים, הואץ פיתוחו של הנמל.
הבריטים הוסיפו להחזיק בשטח הנמל כחלק מהמובלעת הבריטית בחיפה, עד לסוף יוני 1948.
בשנות ה-50 היה אורך הרציף בנמל כ-900 מטר והוא כלל 8 מקומות עגינה.אף על פי ששטחו הקטן הצליח הנמל להגדיל את תפוקתו בשנים 1950–1957 ולהקטין את משך השהות הממוצעת של אונייה בנמל מ-7.1 ימים ל-4.5 ימים.
הנמל בשנים הראשונות להקמתו.
נמל חיפה בשנת 1950.
שלט זיכרון לשער פלמר.
פסל באזור שער פלמר על רקע אוניית הנוסעים המפוארת "ליריקה".
היסטוריה > נמל ראשי לארץ ישראל

בימי המנדט הבריטי שימש הנמל למעצר וגירוש מעפילים שהגיעו לארץ ישראל בהעפלה הבלתי לגאלית. רציף הנמל כונה "רציף הדמעות", בו הוחזקו המעפילים טרם גירושם למאוריציוס או לקפריסין. ביום הקמת מדינת ישראל היה הנמל רקע לאירוע ההיסטורי, כאשר ב-14 במאי 1948, עלה אלן קנינגהם, הנציב העליון הבריטי האחרון, על אוניית הצי וציין את סופו של המנדט הבריטי בארץ ישראל, עם הורדת הדגל הבריטי מבנין המנהלה של הנמל. ב-30 ביוני 1948 נמסר הנמל באופן רשמי לידי עיריית חיפה ודגל ישראל הונף בטקס שסימל את עזיבתו הסופית של הצבא הבריטי את פלשתינה-א"י.
לאחר מלחמת העצמאות שימש נמל חיפה בימי העלייה ההמונית וגם לאחריה, כשער למאות אלפי עולים שהגיעו לישראל דרך הים מכל קצוות העולם. באותן שנים הנמל הופעל על ידי חברה פרטית בשם "שנ"מ – שירותי נמל מאוחדים". ונמל הקישון הסמוך, הופעל על ידי חברת "שירותי נמל הקישון" בה החזיקה בשותפות חברת "גב-ים" ו"שירותי נמל מאוחדים". בתחילת 1967 סירב חיים לסקוב, מנהל רשות הנמלים שנמל חיפה לא נכלל בתחום אחריותה (אלא רק נמל אשדוד), לממן העלאות שכר שהבטיחה חברת "שירותי נמל מאוחדים" לעובדיה, עד שנכנע בלחץ שרי הממשלה. לבסוף בשנת 1968, החליטה הממשלה לחייב את חברת "שירותי נמל מאוחדים" למכור את אחזקותיה לרשות הנמלים (כולל נמל הקישון שחדל לפעול כנמל עצמאי). כך שכל נמלי הים של ישראל מאז היו בניהול רשות הנמלים.
נמל חיפה גם זכה לארח את הנשיא המצרי אנואר סאדאת, שהגיע עם היאכטה הנשיאותית שלו לביקור בישראל, זמן קצר לאחר חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים. ברגעים של מלחמה, התמיד נמל חיפה לפעול מסביב לשעון, כדי לאפשר פריקה של מוצרים חיוניים ואמצעי לחימה.
היסטוריה > בשנות ה-2000

ב-30 באוגוסט 2007, בקרבת הנמל התנגשה אוניית הנוסעים סלמיס גלורי ב"שלי", אוניית משא קטנה בבעלות ישראלית ובעלת צוות זר, שהובילה גבס. אוניית המשא טבעה, שניים מאנשי צוותה נספו ואחד עשר הנותרים ניצלו על ידי צוות אוניית הנוסעים וספינות חיל הים.
בשנת 2005 ובמסגרת רפורמת הנמלים, בוצעה הפרדה של רשות הספנות והנמלים אשר הייתה מפעילת נמל חיפה באמצעות יחידה ייעודית לכך לארבע חברות ממשלתיות. חברת נמלי ישראל שהיא בעלת הנכסים והקרקעות בכל נמלי ישראל והיא אחראית לפיתוח והתחזוקה של הנמלים ושלוש חברות נמל: חברת נמל חיפה, חברת נמל אשדוד וחברת נמל אילת אשר קיבעו את גבולות פעילותן בנמלים בזיכיון הפעלה ל 49 שנים וזאת על פי חוק רשות הספנות והנמלים וכתבי ההסמכה. (בהמשך בשנת 2013, הופרטה חברת נמל אילת ולאחריה הופרטה חברת נמל חיפה).
ב-25 באוקטובר 2010, נחנך חלק חדש בנמל – "מסוף כרמל". מיזם הקמתו של שטח זה, אשר בעצמו אף כונה "נמל הכרמל", כלל את בנייתו של אזור מכולות מודרני, בניית קומפלקס שערים חדיש, הכנסת מערכת מחשוב חדשה לניהול מסוף המכולות והקמת רציף נוסף, הגדול ביותר בנמל. אורכו של הרציף החדש עומד על כ-850 מטרים ורוחבו כ-370 מטרים. יש בו שישה עגורני גשר ו-12 עגורני-שער חשמליים. פתיחת המסוף עתידה להכפיל את היקפי שינוע המכולות בנמל חיפה ולאפשר את הגעתן לנמל של אוניות גדולות יותר. חברת נמלי ישראל החלה בפרויקט הקמת המסוף החדש בשנת 2005 באמצעות קבלנים שונים, כשהקבלן הראשי הייתה חברת "ארנסון" הישראלית והועסקו בו חברות מובילות בתחום ההנדסה הימית מכל העולם. עלותו עמדה על מיליארד ו-800 מיליון ש"ח. בעתיד מתוכננים רציפי הנמל להתרחב בעוד כמה מאות מטרים, עד לשטח נמל הקישון.
במחקר שביצע ארגון ה-OECD בשנת 2012, חברת נמל חיפה דורגה במקום הרביעי ביעילותה מבין 34 מדינות שנבדקו.
בעקבות אירועי מלחמת האזרחים בסוריה וחסימת הצירים מנמלי סוריה ולבנון אל ירדן, הועבר חלק מהיבוא של ירדן ומדינות המפרץ הפרסי דרך חברת נמל חיפה ומשם בתובלה יבשתית דרך מעבר נהר הירדן.
היסטוריה > "אס. איי. פי. ג'י טרמינל בייפורט חברה בע"מ" (נמל המפרץ)

בשנת 2015, זכתה חברת הנמלים הסינית (SIPG – Shanghai International Port Group) במכרז להפעלת נמל המפרץ שייבנה בחיפה לתקופה של 25 שנה. זאת בהתאם לתנאי כתב ההסמכה כתאגיד מורשה בנמל חיפה ושניתן לה על ידי מדינת ישראל בחודש מאי 2015 באמצעות שרי התחבורה והאוצר
ב-1 בספטמבר 2021, לאחר 15 שנים של תכנון ובנייה, נחנך נמל המפרץ בנמל חיפה לפעילות טעינה ופריקה של אוניות מכולות. נמל המפרץ, הוא אחד ממיזמי התשתית הגדולים שהוקמו בישראל, והושקעו בו למעלה מ-5.5 מיליארד שקל בתשתית ובציוד הפעלה. הנמל משתרע על שטח של כ-840 דונם בתוך הים, והוא נפתח לפעילות לאחר שש שנות הקמה. פתיחת הרציפים החדשים, שאורכם כ-800 מטרים ובעומק של כ-17.3 מטר מתחת לפני הים, מאפשרת לראשונה לאוניות ענק, באורך של 400 מטר וברוחב של 62 מטר, אשר נושאות 18 אלף מכולות ויותר, לעגון בישראל ולקצר את משך הפריקה והטעינה שלהן. ההערכה היא כי פתיחת נמל המפרץ אמורה להביא לגידול של 1.5 מיליארד שקל בתוצר של חיפה, וליצירה של 5,800 משרות בעיר, בנוסף לתרומה הכלכלית למשק בכלל, וליצירה של אלפי משרות באופן עקיף. בהמשך, בנמל אשדוד יפתח גם נמל הדרום, מה שיוביל לתחרות, לשיפור ולייעול השירות בענף הנמלים בישראל.
היסטוריה > הפרטת הנמל

ב-5 ביולי 2018 הושג סיכום עקרוני בין הממשלה וההסתדרות על הפרטת הנמל. לפי הסיכום ימכרו מניות חברת הנמל למשקיע אסטרטגי למשך 34 שנים. מחלקת הים תופרד מהנמל, תהפוך לחברה עצמאית שתהייה חברה בת חדשה של חברת נמלי ישראל, ותיתן שירות לכל התאגידים המורשים ברחבי נמל חיפה.ב-21 בינואר 2020 החליטה ועדת השרים לענייני הפרטה להפריט את כל אחזקות המדינה בחברת נמל חיפה.
לקראת הפרטת החברה ניתן צו, בהתאם לחוק החברות הממשלתיות, הקובע שלמדינה אינטרסים חיוניים בחברת נמל חיפה, ובהתאם לכך חלות הגבלות שונות על פעילותה, והעברת השליטה בה מצריכה היתר משרי הממשלה.
ב-14 ביולי 2022 זכתה במכרז להפעלת חברת נמל חיפה השותפות שכוללת את גדות מסופים לכימיקלים (30%) וקבוצת אדאני (הנשלטת על ידי גאוטם אדאני) ההודית (70%), במימון של בנק מזרחי, מיטב וסטייט בנק אוף אינדיה . שרי האוצר והתחבורה אישרו את מכירת מניות המדינה בחברת נמל חיפה ב-28 בדצמבר.
ב־10 בינואר 2023 קבוצת אדאני-גדות שילמה למדינת ישראל 2.9 מיליארד ש"ח ובזה הושלם תהליך הפרטתה של חברת נמל חיפה.
אירועים תרבותיים במרחב נמל חיפה

במהלך השנים נערכו מספר אירועים תרבותיים בנמל, בין היתר:
ב-13 באוקטובר 1987 נערך בנמל חיפה המופע "לחיי הספינות שבדרך", שהיה האירוע הרשמי הראשון במסגרת חגיגות שנת ה-40 למדינת ישראל. המופע התקיים במעמד נשיא המדינה חיים הרצוג, שר החינוך והתרבות יצחק נבון, ראש עיריית חיפה אריה גוראל ומפקד חיל הים אברהם בן שושן.
בשנים 1993–1996 נערך בנמל חיפה "פסטיבל בלוז", בו הופיעו אמנים בינלאומיים, בהם ריי צ'ארלס, בוב דילן, ניק קייב ובאדי גאי.
ב-28 ביוני 2005 נערך בחברת נמל חיפה פסטיבל מוזיקה בשם "Orange Music Experience". בפסטיבל הופיעו מספר להקות בינלאומיות, בהן "אדמה רוח ואש"; "פיית'לס"; "בלאקפילד" ו"אינפקטד מאשרום".
החל משנת 2018, התוכנית נינג'ה ישראל, מצולמת בשטח חברת נמל חיפה.
ב-9 בספטמבר 2021, נערך בחברת נמל חיפה פסטיבל המוזיקה והאמנות "טלפורט" (Teleport). באירוע הוצבו שתי במות, כאשר באחת מהן התקיים מופע איחוד של להקת "הבילויים".
ביוני 2024, נחנך בהאנגר 15 המשופץ שבחברת נמל חיפה מתחם הופעות בשם הטרמינל שיכול להכיל עד 2000 אורחים.
פרויקט חזית הים העירונית

ביולי 2012 אישרה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה את תוכנית "חזית הים העירונית של חיפה". תוכנית שבמסגרתה יהפוך חלקו המערבי של חברת נמל חיפה לנמל נוסעים בלבד ולצדו יפותח אזור שיכלול בתי קפה, מסעדות, מסחר ומגורים. ביולי 2017 חשף המקומון "כלבו" כי אף על פי שעברו 5 שנים מיום אישורה, היא טרם אושרה על ידי הממשלה. מינהל התכנון, שנמצא באחריותו של שר האוצר משה כחלון המתגורר בחיפה, לא דאג לאישורה של התוכנית, ובכך עיכב את מועדי מימושה מכיוון שבהוראותיה נקבע כי שלושה מתחמים במערב חברת נמל חיפה יפונו תוך חמש שנים מיום אישור התוכנית. לבסוף אישרה הממשלה את התוכנית. ב-2021 בוצעו מודלים פיזיקליים במכון הישראלי לחקר הנדסה ימית בטכניון, המדמה את שטח מפרץ חיפה בקנה מידה של 1:120. מודלים אלה מאפשרים לדמות את תנועת כלי השיט שמיועדות לעגון בשטח נמל הקישון במקום בשטחי העגינה והפריקה שלהם כיום. במאי 2022 חתמו רשות מקרקעי ישראל, חברת נמלי ישראל וחברת נמל חיפה על הסכם לקידום התוכנית. על פי ההסכם יועברו לידי רשות מקרקעי ישראל שטחים למגורים, וחברת נמלי ישראל תקבל שטחים נוספים לאחסנה ולוגיסטיקה.
יעילות

על פי סקר השוואתי של יעילות נמלים במדינות ה־OECD תופסת חברת נמל חיפה את המקום הרביעי מתוך 40 נמלים שנדגמו בטיפול במכולות ובמקום 33 מתוך 40 בטיפול בגרעינים.
לעומת זאת, המדינה טענה בבג"ץ ליעילות נמוכה של חברות נמלי אשדוד וחיפה, בין השאר לזמני המתנה ארוכים לפריקה ופריקה של 25 מכולות לשעת צוות לעומת קצב של 30–40 מכולות לשעת צוות בנמלים אחרים בעולם. השוואה אחרת, שהתבססה על הוצאות אל מול היקף פעילות טענה ליעילות נמוכה של חברת נמל חיפה.