stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוטו סקורצני

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1908 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  5 ביולי 1975 (בגיל 67) מדריד, המדינה הספרדית 
 מקום קבורה:  בית הקברות דבלינג 
 מדינה:  אוסטריה 
 השכלה:  האוניברסיטה הטכנית של וינה 
 השתייכות:  ואפן אס אס
 תקופת הפעילות:  מ-1931 
 דרגה:  אוברשטורמבאנפיהרר
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה פשיטת גראן סאסו
 עיטורים
 הצלב הגרמני בזהב  צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון  אות המערכה של החזית המזרחית 
 
סקורצני בפברואר 1945
סקורצני ממתין להעיד במשפטי נירנברג, 24 בנובמבר 1945
אוטו סקורצני  (בגרמנית: Otto Skorzeny;‏ 12 ביוני 1908 – 5 ביולי 1975) היה קצין ממוצא אוסטרי, שהתנדב לשרת בוואפן אס אס ('האס אס החמוש') בגרמניה הנאצית. משלהי 1943 עד לסוף מלחמת העולם השנייה פיקד על יחידת קומנדו מיוחדת של הוואפן אס אס, שלחמה לצד הוורמאכט וביצע פשעי מלחמה רבים. בתום המלחמה השכיר שירותיו בתחומי המודיעין והריגול הבינלאומי, בין השאר עבד בשביל גמאל עבד אל נאצר, יאסר ערפאת, חואן פרון ואף בשנותיו האחרונות עבד בשביל המוסד.
לקריאה נוספת

יוסי מלמן ודן רביב, "מלחמות הצללים: המוסד וקהילת המודיעין", הוצאת ידיעות ספרים, 2012.
הערות שוליים

↑  דני אורבך, נמלטים: שכירי חרב נאצים במלחמה הקרה, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2023, עמ' 226
↑  ג'ון גאלבין, "היורדים לקרב", הוצאת מערכות, 1972, עמודים 149-143.
↑  ירון פלינט, התפתחות הכוחות המיוחדים במלחמת העולם השנייה, מערכות 408, אוגוסט 2006.
↑  יוסי מלמן ודן רביב, "מלחמות הצללים: המוסד וקהילת המודיעין", הוצאת ידיעות ספרים, 2012, עמודים 145-146.
↑  ידיעות אחרונות 3 במרץ 2006
↑  יוסף ארגמן: מלחמת הצללים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, עמ' 21–38, 2008
↑  מיכאל בר-זוהר וניסים משעל, המוסד - המבצעים הגדולים", הוצאת ידיעות ספרים, 2010 עמ' 109
↑  יוסי מלמן ודן רביב, "מלחמות הצללים: המוסד וקהילת המודיעין", הוצאת ידיעות ספרים, 2012, עמודים 148-147.
↑  שמעון איפרגן., ‏הקצין הנאצי שגויס למוסד, באתר ‏מאקו‏, 13 באפריל 2018
↑  "How did Hitler's scar-faced henchman become an Irish farmer?". BBC News (באנגלית בריטית). 2014-12-30. נבדק ב-2022-01-22.
↑  Forward, The (2016-03-27). "The Strange Case of a Nazi Who Became an Israeli Hitman". Haaretz (באנגלית). נבדק ב-2016-06-14.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463369205171  PLWABN: 9810694911605606  BIBSYS: 90916483  BNE: XX844781  BnF: cb11972264k (data)  CiNii: DA03381716  GND: 118614886  ICCU: SBLV013027  ISNI: 0000 0001 1930 3069  LCCN: n50012986  NARA: 10580501  NDL: 00621484  NKC: jn20000701649  NLG: 263220  NLK: KAC202114626  NSK: 000421548  NTA: 069225524  RERO: 02-A003836882  SELIBR: 247878  SNAC: w6cg07x2  SUDOC: 027745732  VIAF: 39371245   WorldCat (עם VIAF): 39371245
אחמד א-לווזי

אחמד א-לווזי (ערבית: احمد اللوزي; 1925 - 18 בנובמבר 2014) היה פוליטיקאי ירדני וראש ממשלת ירדן.
קורות חיים

אחמד א-לווזי נולד בשנת 1925 בעמאן בירת ירדן. למד בבגדאד. החל את הקריירה הפוליטית בשנות ה-50. בשנות ה-60 מונה לחבר פרלמנט. בשנת 1970 מונה לשר האוצר. ב-29 בנובמבר 1971 מונה לראשות הממשלה בעקבות ההתנקשות בחייו של קודמו וספי א-תל במצרים בידי ארגון ספטמבר השחור. מינויו נחשב למבשר שינוי המדיניות הירדנית ביחס לפלסטינים. בעוד שא-תל הנהיג מדיניות מיליטנטית והביא לסילוק הפדאיון מהמדינה בקיץ 1971, א-לווזי נקט במדיניות פייסנית כלפי אש"ף בניסיון לאחות את הקרעים שנוצרו עם הפלסטינים. בהתאם לקו זה, הודיע א-לווזי על חנינה כללית לחברי הארגונים הפלסטיניים שנעצרו במהלך ספטמבר השחור. מדיניות פייסנית זו המשיכו יורשיו של א-לווזי, והיא נמשכה עד להודעתו של המלך חוסיין על הניתוק הסופי מיהודה ושומרון בשנת 1988.
במרץ 1972 פרסם חוסיין את תוכנית הפדרציה, שמטרתה הייתה הסדרת היחסים בין הגדות במסגרת של שני מחוזות עצמאיים ושליטת-על ירדנית (יש לזכור כי בשלב זה יהודה והשומרון כבר לא היו בשליטת ירדן). כדי להפשיר את היחסים עם הפלסטינים עוד יותר, הקים א-לווזי ממשלה חדשה שבה מספר השרים הפלסטינים היה גדול יותר. ממשלתו כיהנה עד ל-26 במאי 1972. הוא הוחלף בידי זיד א-ריפאעי, מקורבו של המלך.
א-לווזי המשיך את הקריירה הפוליטית שלו במסגרת בית הנבחרים של ירדן. בית הנבחרים פוזר בנובמבר 1974 בעקבות החלטות ועידת רבאט שהקנו לאש"ף את הייצוג הבלעדי על ענייני הפלסטינים. לפי חוקת ירדן בית הנבחרים מחולק בין נבחרי יהודה ושומרון והגדה המזרחית, ולכן עריכת בחירות הייתה מעמידה את ירדן בניגוד להחלטות הליגה הערבית. כדי להחליף את בית הנבחרים המפוזר, הוקמה באפריל 1978 "המועצה הלאומית המייעצת" שהיה בה הרכב דומה לזה של בית הנבחרים. א-לווזי מונה לנשיא המועצה המייעצת הראשונה, ששימשה בתפקיד עד אפריל 1980. לאחר כינוסו מחדש בשנת 1984 א-לווזי מונה לנשיא הסנאט הירדני. בתפקיד זה שימש עד לשנת 1997. ב-6 ביולי 1997 התפטר מנשיאותו ומחברותו בסנאט.
לקריאה נוספת

יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תשס"ה, עמודים 161–260.
הערות שוליים

↑  נבו, עמ' 183
↑  נבו, עמ' 253
↑  נבו, עמ' 254
↑  נבו, עמ' 242
אובליסק הבירה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מגדל, ישות בתכנון 
 מיקום:  בירת מצרים החדשה
 מדינה:  מצרים
 הקמה ובנייה
 סגנון אדריכלי:  סגנון פרעוני
 מידות
 גובה:  1,000 מטר
 שטח:  1,250,000 מטר מרובע
 קומות:  165
 
אובליסק הבירה (בערבית: اوبليسكو كابيتالي) הוא גורד שחקים מתוכנן, שצפוי לקום בבירת מצרים החדשה והוצע כחלק מיוזמה רחבת היקף הנקראת חזון מצרים 2030. כאשר יחנך המגדל צפוי להיתנשא לגובה של כ-1,000 מטרים ויכיל כ-165 קומות.
המגדל צפוי להיות מעצוב בצורת אובליסק פרעונית שיוקף בערוץ מים שיועצב בדומה לנהר הנילוס ויכלול גם כ-12 מרכזי קניות ומסחר, מסעדות, בתי קפה, מספר בתי מלון, בתי קולנוע ומרכזי רפואיים ואף דירות מגורים.
העבודות להקמת המגדל צפויות להתחיל ב-2024 ולהסתיים ב-2030, שהיא שנת היעד של חזון "מצרים 2030".
המגדל תוכנן על ידי חברת התכנון המצרית, IDIA.
השראה

המגדל יעוצב בהשראת הסגנון הפרעוני וגם בהשראת סגנון האר דקו. מלבד זאת, מרכיב השראה נוסף של המגדל יהיה נהר הנילוס שיעוצב בפרויקט כמעין תעלה שתהווה את החלק הקרקעי של הפרויקט. התבנית שנראית בחזית המגדל תהיה מעוצבת כמו פרח לוטוס, פרח שגדל במשך אלפי שנים בדלתא של הנילוס וידוע כי היה לו חלק בתרבות המצרית העתיקה.
הערות שוליים

↑  "Oblisco Capitale Tower". The Skyscraper Center.
↑  "Egypt to Build One of the World's Tallest Towers, Surpassing Burj Khalifa". Egyptian Streets (באנגלית אמריקאית). 2018.
↑  "Oblisco Capitale, the new administrative capital - اوبليزكو كابيتال العاصمة الادارية الجديدة". New Administrative Capital - العاصمة الادارية الجديدة (בערבית).
↑  "Oblisco Capitale Tower in New Capital". Real Estate Egypt (באנגלית).
↑  "Oblisco Capitale - Leap To The Future". IDIA.
↑  "Oblisco Capitale Tower Egypt New Capital The Highest Building In The World 2020". IPG Egypt (באנגלית).
ערך זה הוא קצרמרבנושא מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוונתרפודה

| אוונתרפודה |
| --- | --- |
Gualicho  שלד של דילונג
תקופה
יורה תיכון-הווה כ-175,600,000–0 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
קבוצה:: אוונתרפודה
תת־סדרה:: תרופודה
שם מדעי
 Avetheropoda ‏פאול, 1988

אוונתרפודה (שם מדעי: Avetheropoda; מילולית: "תרופודי עופות") היא קבוצה של דינוזאורים טורפים מתת-הסדרה תרופודה. הם חיו בין היורה התיכון לפני 175.6 מיליון שנה עד לפני 66 מיליון שנה, עם הכחדת הקרטיקון (למעט העופות). קבוצה זו הוגדרה ב-1988 בידי החוקר גרגורי ס. פאול.
בני קבוצה זו כוללים את משפחת המגרפטוריים שהוגדרה לאחרונה, את הקרנוזאורים, בהם המטריאכאנטוזאוריים, אלוזאוריים, הנאוונאטוריים והקרכרודונטוזאוריים ואת קבוצת הקלורוזאורים הכוללים את הטירנוזאורים, הדמויי-אורניתומימיים ומיני הדינוזאורים שהפכו לעופות מהקבוצה מנירפטורים.
מינים אלה היו דו-רגליים מהירים למעט הגדולים ביניהם והיו להם לסתות מלאות שיניים חרוטיות חדות וייתכן שהיו מכוסי נוצות. הם שגשגו לאורך סוף היורה והקרטיקון ונכחדו למעט העופות בסופו.
מיון

סוג ללא מקור גסוזאורוס (Gasosaurus)
משפחה מגרפטוריים (Megaraptoridae)
אינפרא-סדרה קרנוזאוריה (Carnosauria)
קבוצה קלורוזאוריה (Coelurosauria) - ממנה התפתחו העופות
אוטובוס דואר

אוטובוס דואר בשווייץ, עם סמל קרן הדואר
מרכבת דואר של שירות הדואר המלכותי בסליגו, אירלנד, 1880 לערך
אוטובוס דואר הוא שירות אוטובוסים המיועד לשילוב של חלוקת דואר ותחבורה ציבורית לנוסעים באזורים כפריים, מבודדים שאין אליהם גישה ברכבת. השירות קיים בחלק ממדינות העולם ומופעל על ידי חברות הדואר. לפני שעבר השירות לשימוש באוטובוסים הוא ייושם באמצעות כרכרות או דיליז'נסים. סמל השירות ברוב המדינות הוא וריאציה של קרן דואר והצבע השולט של כלי הרכב הוא צהוב. בחלק משירותי האוטובוסים נהג האוטובוס הוא גם דוור, ובחלקם מוצב דוור בנוסף לנהג. חלק מהקווים אינם משמשים עוד לחלוקת דואר בפועל, אלא כתחבורה ציבורית רגילה בלבד, אך מופעלים על ידי רשויות הדואר כתולדה של זיקה היסטורית. בעגה של סרדיניה אוטובוס נקרא "postalino", רמז לכך שבעבר שימשו אוטובוסים באי לחלוקת דואר.
במדינות שונות > אוסטריה

שירות Postbus, נוסד ב-1907 על ידי הדואר המלכותי הקיסרי של האימפריה האוסטרו-הונגרית והתבסס בתחילה על דיליז'נסים לפני שעבר בהדרגה לאוטובוסים. בשנת 2003 נרכש השירות על ידי חברת הרכבות הלאומית של אוסטריה (ÖBB, אוסטרייכישה בונדסבאנן). החברה פועלת כחברת תחבורה ציבורית לכל דבר, עם צי רחב ומגוון של אוטובוסים ומיניבוסים, הצבועים בסכמות צבע שונות לפי קווי השירות.
במדינות שונות > שווייץ

אוטובוסי הדואר (PostAuto Schweiz בגרמנית שווייצרית, CarPostal Suisse בצרפתית, AutoPostale Svizzera באיטלקית ו-AutoDaPosta Svizra ברומאנש) הם חברת האוטובוסים הגדולה והפופולרית בשווייץ וחברה בת של הדואר השווייצרי. בעוד רוב המדינה מרושתת בקווי רכבת, הרי שיישובים רבים אינם נגישים למסילה והשירות אליהם מבוצע באוטובוסי הדואר הצהובים בלבד. השירות נוסד ב-1849 על ידי דיליז'אנסים ועבר בשנת 1906 להפעלה באוטובוסים. ב-1919 נחנך הקו דרך מעבר סימפלון שקישר את אוטובוסי הדואר לגבול איטליה. ב-1949 החל השירות לפעול גם בליכטנשטיין. ב-2005 הופרדה החברה מן הדואר, אך המשיכה להיות חברת בת באחזקה מלאה של הדואר. מרכז ההפעלה של האוטובוסים נמצא בעיר סיון והם פועלים גם בצרפת (עם מרכזים בליון, אגנו ובזייה), ליכטנשטיין ודרום גרמניה (משפהאוזן לביזינגן).
במדינות שונות > גרמניה

שירות הדואר של הקיסרות הגרמנית הפעיל שירות אוטובוסי דואר בשם Kraftpost מאז 1905. השירות התקיים בגרמניה המערבית עד 1985. בשנות החמישים בגרמניה היוותה רשת אוטובוסי הדואר תשתית תחבורה ציבורית זולה שהגיעה לכל קצווי הארץ והשלימה את מערך מסילות הברזל שנפגע קשה בתקופת מלחמת העולם השנייה. קווים רבים בוטלו במהלך שנות השבעים והשמונים עם הגידול הניכר באחזקת רכב פרטי והועברו לחברות אזוריות. ב-2013 נוסדה חברת Deutsche Post Mobility GmbH שהפעילה קווי אוטובוסי נוסעים צהובים עם סמל קרן הדואר תחת המותגים "Postbus" ו-"ADAC" ב-2017 אוחד המותג עם רשת FlixBus הבין-ארצית. בדרום גרמניה נוסעים מספר קווים מאוסטריה ומשוויץ.
במדינות שונות > שוודיה

באזורי הכפר המרוחקים של צפון המדינה עדיין מחולק דואר באמצעות אוטובוס. בין השנים 1923 עד 1991 הופעל השירות על ידי רשות הדואר השוודית (Posten). ב-1991 הופרט השירות ונמכר לחברת האוטובוסים Swebus AB. כיום מופעלים האוטובוסים על ידי חברות מקומיות, כזיכיון של רשות הדואר. חלק מאוטובוסי הדואר כוללים בחלקם האחורי ארגז לסחורות כבדות ואמצעי שינוע. כלים אלה נקראם בשוודית Skvader (יצור אגדי מן הפולקלור השוודי, חציו ארנבת וחציו שכווי ענק).
במדינות שונות > מדינות נוספות > אירופה

צ'כוסלובקיה - שירות ה-Postbus האוסטרוהונגרי פעל גם בצ'כוסלובקיה, השירות אוחד עם שירות האוטובוסים שהפעילה חברת הרכבות הצ'כוסלובקית ב-1933.
פינלנד - רשות הדואר והטלגרף של פינלנד החלה להפעיל שירות ללפלנד ב-1921. השירות הופרט ב-1999 ונמכר לחברת Koivistonauto.
הממלכה המאוחדת - ב-1967 החל הדואר המלכותי הבריטי להחליף שלל שירותים מקומיים לחלוקת דואר והסעת נוסעים באזורים כפריים ומרוחקים. במקומות מסוימים (כגון יורקשייר דיילס ודרום-מערב סקוטלנד) אוטובוס הדואר היומי היה אמצעי התחבורה הציבורית היחיד. כאשר היה ניסיון, ב-2009 לבטל קווים "בלתי רוחיים" באזור ההיילנדס, אורקני ושטלנד קמה מחאה ציבורית, שהובילה לחידוש הקווים. אולם קו אוטובוס הדואר האחרון בהיילנדס בוטל לבסוף באוגוסט 2017. בניגוד לרוב העולם, צבע אוטובוסי הדואר הבריטיים היה אדום.
אירלנד - הדואר האירי הפעיל בין השנים 1982 ל-2004 קו נסיוני בין אניס למחוז קלייר במערב ההאי. הקו שימש בעיקר תיירים והשירות לא הורחב למקמות נוספים באי.
במדינות שונות > מדינות נוספות > אפריקה

שירותי הדואר של המדינות הבאות מפעילים קווי אוטובוס דואר:
אתיופיה
בנין
זמביה
טוגו (שירות Le Courrier)‏
אוגנדה
במדינות שונות > מדינות נוספות > אסיה

שירות הדואר של קמבודיה וחברת EMS המקומית מציעים שירותי נוסעים בקווי חלוקת דואר (Cambodia Post VIP Van).‏
הערות שוליים

↑  il postalino
↑  אתר אוטובוסי הדואר של אוסטריה
↑  אתר חברת אוטובוסי הדואר של שווייץ
↑  Postbus becomes FlixBus
↑  תמונות של הכלי
↑  Council makes post bus cost claim, חדשות BBC, ‏14 במרץ 2009
↑  Last Postbus reaches the end of the road, ‏The scotsman, ‏19 באוגוסט 2017
↑  Ethiopian Post Service Enterprise
↑  שירותי הדואר של בנין
↑  קווי אוטובוס הדואר של בנין
↑  שירות Le Courrier
↑  אוטובוסי הדואר של אוגנדה
↑  אוגנדה עם אוטובוס דואר (בגרמנית)
↑  קווי ה-Cambodia Post VIP Van
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4175460-8 
אוטובוס דואר אוסטרי באינסברוק, 2007. כולל מנשא חוץ לחבילות.
אוטובוסי דואר גרמניים מ-1925 ומ-2013
Skvader, אוטובוס דואר שוודי הכולל ארגז סחורות
אטובוס דואר באתיופיה
אוטו פאול הרמן דילס

| --- | --- |

 לידה:  23 בינואר 1876 המבורג, גרמניה 
 פטירה:  7 במרץ 1954 (בגיל 78) קיל, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 ענף מדעי:  כימיה 
 מקום קבורה:  Ulsnis Cemetery 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מנחה לדוקטורט:  הרמן אמיל פישר 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיל  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 תלמידי דוקטורט:  קארל וילהלם רוזנמונד, קורט אלדר 
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב ע״ש אדולף פון באייר (1931)  פרס נובל לכימיה (1950)  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
אוטו פאול הרמן דילס (בגרמנית: Otto Paul Hermann Diels; ‏23 בינואר 1876 – 7 במרץ 1954) היה כימאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1950 במשותף עם קורט אלדר, על עבודתם לפיתוח תגובת דילס-אלדר, שיטה לסינתזת מולקולות טבעתיות בעזרת מולקולות בעלות שני קשרים כפולים (דיאן).
חייו

דילס נולד בהמבורג שבגרמניה, ועבר עם משפחתו לברלין כשהיה בן שנתיים. הוא החל את לימודיו באוניברסיטת ברלין ב-1895, שם למד כימיה אצל הרמן אמיל פישר, וסיים את לימודיו ב-1899. דילס נישא לפאולה גייר ב-1909, ולזוג נולדו שלושה בנים ושתי בנות. שניים מבניו נהרגו במלחמת העולם השנייה. בין תחביביו של דילס נמנו קריאה, מוזיקה וטיול, ובצעירותו עסק בטיפוס הרים.
עבודתו

עם סיום לימודיו קיבל משרה במכון לכימיה באוניברסיטה, ושם התקדם לדרגת מנהל המחלקה ב-1913. הוא המשיך באוניברסיטת ברלין עד לשנת 1915, אז עבר לאוניברסיטת קיל לתפקיד ראש המכון לכימיה, ושם פעל עד פרישתו בשנת 1945. מחקריו המוקדמים היו בתחום הכימיה האי-אורגנית, כאשר גילה תחמוצת של פחמן בשם פחמן סב-אוקסיד (C2O3), ולה מספר תכונות מעניינות. בהמשך עסק בכימיה אורגנית, והציג לראשונה את השימוש בסלניום כמגיב ספציפי בתגובת הדהידרוגנציה של תרכובות ארומטיות (1927).
תרומתו המפורסמת ביותר הייתה עם עמיתו קורט אלדר, לפיתוח שיטה לסינתזה של מולקולות טבעתיות תוך שימוש במולקולה בעלת שני קשרים כפולים (דיאן) ומולקולה נוספת. תגובה זו מייצרת תרכובת טבעתית (בעלת טבעת אחת או יותר) בלתי רוויה, כלומר בעלת לפחות קשר כפול אחד. שיטה זו נקראת תגובת דילס-אלדר על שם מפתחיה, והיא מרכזית בעולם הכימיה האורגנית, ובמיוחד בקרב תגובות היוצרות קשרי פחמן-פחמן.
Zeze

Zeze (מעוצב באותיות רישיות) הוא סינגל של הראפר האמריקאי קודאק בלאק, בהשתתפות הראפרים האמריקאים טראוויס סקוט ואופסט. השיר יצא לאור ב-12 באוקטובר 2018, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השני של קודאק בלאק, Dying to Live.
השיר הגיע בשיאו למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100, ונחסם על ידי "Girls Like You" של מארון 5 בהשתתפות קארדי בי מהגעה למקום הראשון. כמו גם, הגיע למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100.
רקע

ב-18 באוגוסט 2018, קודאק בלאק שוחרר מבית הכלא לאחר שנעצר על מספר אישומים בינואר 2018. שבועיים בלבד לאחר מכן, נמצא באולפן הקלטות יחד עם טראוויס סקוט. התצלום של האמנים מקשיבים למקצב חדש, שהפך מאוחר יותר לאינסטרומנטל של "Zeze", הפך במהרה למם אינטרנטי.
רמיקסים

ב-24 באוקטובר 2018, הראפרים האמריקאים טייגה וסוואה לי פרסמו רמיקס לא רשמי לשיר בשם "Shine". ב-5 בנובמבר 2018, הראפרים הדרום קוריאנים Xbf, פריקי ו-Woozieboo הוציאו גם הם רמיקס לשיר.
הראפר האמריקאי ג'וינר לוקאס פרסם גם הוא רמיקס לשיר ב-28 בנובמבר 2018, ששימש כדיס המכוון כלפי הראפר טורי ליינז.
השיר זכה לתחייה מחודשת ב-2020 עקב סרטונים קצרים בפלטפורמת טיקטוק הנקראים "ZEZE Challenge".
וידאו קליפ

וידאו קליפ רשמי לשיר פורסם ב-23 בנובמבר 2018. בקליפ נראה הצלם שלו מבלגן את סט הצילומים וטראוויס סקוט, במאי הקליפ, מתקן את הטעויות. אופסט לא הצליח להגיע לסט אך עם זאת עלה לבמה בשביל לבצע את הבית שלו.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 31 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 14 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 92 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 11 |  |
|  אסטוניה | אסטי טיפ-40 | 16 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 38 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 1 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 37 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 16 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 22 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 7 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 15 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 3 |  |
|  ליטא | AGATA | 10 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 10 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 7 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 24 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 77 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 26 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 9 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 2 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 38 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 1 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 7 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 13 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 80 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 31 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 14 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 11 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 57 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 199 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 48 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה ×2 | 140,000 |
| דנמרק (IFPI Danmark) | פלטינה | 90,000 |
| צרפת (SNEP) | זהב | 100,000 |
| גרמניה (BVMI) | זהב | 200,000 |
| איטליה (FIMI) | זהב | 25,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה | 30,000 |
| פולין (ZPAV) | זהב | 25,000 |
| פורטוגל (AFP) | זהב | 5,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה | 600,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה ×6 | 6,000,000 |
הערות שוליים

↑  ביל קפרי, ז'אק וובסטר השני, קיארי סיפוש, דייוויד דומאן, כריסטינה גנדי-רודגרס, ג'סטין תומאס, מרקוס פרינס
↑  Kim, Michelle (19 באוגוסט 2018). "Kodak Black Released From Jail". Pitchfork. נבדק ב-14 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mojica, Nick (7 בספטמבר 2018). "Kodak Black and Travis Scott Hit the Sutido". XXLMag. נבדק ב-14 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zidel, Alex (8 באוקטובר 2018). "Kodak Black Is Dropping His Meme-Worthy Travis Scott Collab This Week". HotNewHipHop.com. נבדק ב-14 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tyga & Swae Lee Flip Kodak Black's "ZEZE" On "Shine"". HotNewHipHop. נבדק ב-28 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| טראוויס סקוט |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Rodeo • Birds in the Trap Sing McKnight • Huncho Jack, Jack Huncho • Astroworld • Utopia |  |
| אלבומי אוסף | JackBoys |  |
| מיקסטייפים | Owl Pharaoh • Days Before Rodeo |  |
| סינגלים | "3500" • "Antidote" • "Pick Up the Phone" • "Champions" • "Goosebumps" • "Butterfly Effect" • "Watch" • "Sicko Mode" • "Yosemite" • "Wake Up" • "Chopstix" • "Power Is Power" • "Antisocial" • "Highest in the Room" • "Out West" • "The Scotts" • "TKN" • "The Plan" • "Franchise" • "Goosebumps (Remix)" • "Durag Activity" • "Escape Plan" • "Mafia" • "K-pop" • "Delresto (Echoes)" • "Meltdown" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Chimes" (RMX) • "Workin" • "Whole Lotta Lovin'" • "Bake Sale" • "Love Galore" • "Portland" • "4 AM" • "Know No Better" • "Sky Walker" • "Krippy Kush" (Remix) • "Dark Knight Dummo" • "Champion" • "Zeze" • "Mile High" • "First Off" • "The London" • "Take What You Want" • "Give No Fxk" • "Turks" • "Wash Us in the Blood" • "Buss It" (Remix) • "Hold That Heat" • "Never Sleep" |  |
| שירים אחרים | "Fair Trade" • "Pussy & Millions" • "Cinderella" |  |
| סיבובי הופעות | Astroworld – Wish You Were Here Tour |  |
| ערכים קשורים | קקטוס ג'ק רקורדס • האנצ'ו ג'ק • טראוויס סקוט: Look Mom I Can Fly • אסון פסטיבל אסטרו-וורלד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 7408aa2c-05eb-48e1-9429-126c0d71da2f  MusicBrainz work: a99c9192-7399-4b20-8da2-e540c013d838
Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin

Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin (בעברית: שני חדרים: חוגגים את השירים של אלטון ג'ון וברני טופין)
הוא אלבום הוקרה לאלטון ג'ון וברני טופין הכולל גרסאות כיסוי ל־16 משיריהם. הוא יצא לאור ב־22 באוקטובר 1991. שם האלבום נלקח משירו של ג'ון "Two Rooms at the End of the World" (בעברית: "שני חדרים בסוף העולם") המתייחס לשיטת עבודתם של שני היוצרים, המלחין ג'ון והפזמונאי טופין, שעבדו (כמעט תמיד) בחדרים נפרדים, גם כאשר היו נוכחים באותו מקום. שם זה הוא גם שמו של סרט המתעד את שיתוף הפעולה בין השניים.
"שני חדרים" הוא מאלבומי ההוקרה הבודדים שהגיעו לצמרת "20 הגדולים" במצעד בילבורד 200, תוך שהגיע לאלבום פלטינה ומכר יותר מ־1.3 מיליון עותקים בארצות הברית. כמה ביצועים באלבום זכו לאהדת הביקורת והקהל, בהם גרסתה של שינייד או'קונור ל־"Sacrifice", גרסתה המושפעת רגאיי של קייט בוש ל־"Rocket Man" (שנכללה בכמה רשימות "גרסאות הכיסוי הטובות בכל הזמנים" – ראו גרסת קייט בוש) וגרסתה של טינה טרנר ל־"The Bitch Is Back", שעליה קיבלה טרנר מועמדות לגראמי.
הצלחה מסחרית

האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה בארצות הברית, בריטניה, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד, ולאלבום זהב בצרפת.
הצלחה מסחרית > סינגלים

מן האלבום יצאו שני סינגלים: גרסתה של אולטה אדמס (אנ') ל־"Don't Let the Sun Go Down on Me" הגיעה למקום ה־33 במצעד הסינגלים הבריטי. גרסתה של קייט בוש ל־"Rocket Man" הגיעה למקום ה־12 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השני באוסטרליה, שם עברה את מיקום השיא של השיר המקורי במקומות אחדים.
גרסתן של בנות להקת וילסון פיליפס (אנ') ל־"Daniel" לא יצאה כסינגל, ובכל זאת הגיעה למקום השביעי במצעד השירים העכשוויים למבוגרים של "בילבורד" בעקבות השמעות רדיו מרובות.
ביקורת

בזמן יציאתו קיבל האלבום ביקורות מעורבות, שתיארו אותו כ”בלתי אחיד” ברמתו. איוון קטר, מבקר "AllMusic", הגדיר אותו אף הוא "בלתי אחיד" בין הביצועים, ואף ביקר כמה מבחירות השירים, בכותבו: ”אף על פי שאלטון ג'ון וברני טופין כתבו רבים משירי הפופ הטובים ביותר בשנות ה־70 וה־80, הם כתבו יותר מלא מעט כישלונות באותה מידה. כמה מהם נבחרו לאוסף הזה”. הוא המשיך ופירט: את השיר שאותו בחרה טינה טרנר, "The Bitch Is Back", כינה ”ילדותי באופן מגוחך” (מאוחר יותר הביצוע קיבל מועמדות לגראמי) ואת השיר "Philadelphia Freedom", כינה ”המנון דיסקו מיושן באופן מביך”. עם זאת, הוסיף, ”רוב השירים ב'שני חדרים' נמשכו מהאיי ליסט של אלטון וברני, וחלק מהם באמת ממחישים את עומק יכולות הכתיבה שלהם”. הוא כתב ששינייד או'קונור ”מגלה את הנשמה המיוסרת שבשיר הגירושין מ־1989, "Sacrifice", באופן שאותו ההקלטה המקורית מעולם לא עשתה”, ושביצוע "הטנור הקורן" של ג'ורג' מייקל ”מצית אש מתחת ל־'Tonight'”. על הביצוע של סטינג כתב שהוא ”הביצוע הבלתי נשכח ביותר [באלבום], שמביא מלנכוליה מכושפת לשיר הנשמע לעתים רחוקות 'Come Down in Time'”. לסיכום כתב: ”האלבום מצליח להעביר את ההשפעה והפוריות העצומות של שיתוף הפעולה בין ג'ון וטופין. אבל הוא לפעמים גורם לך לחשוב שהם היו מעט מדי פוריים, ושההשפעה שלהם לא תמיד הייתה טובה”. שרון מולדאבי כתב ש”תכולתו המוזיקלית מוצלחת מאוד”.
ביקורות רטרוספקטיביות נוטות לתפוס את האלבום כמשובח: המחבר מארק בגו (אנ') כינה את האלבום: ”אלבום הוקרה גדול”. עיתונאית המוזיקה דנה קסלר, בביקורתה על אלבומי ההוקרה מ־2018 לג'ון וטופין, (Revamp & Restoration), התייחסה ל"שני חדרים" כאלבום בעל ”משקל סגולי [...] שם אשכרה היו ביצועים המתעלים על המקור”.
גרסאות האמנים > אריק קלפטון

פרשנותו של קלפטון ל־"Border Song" בלוזית נינוחה, בשונה מהאופי הדרמטי של המקור, וכוללת שימוש בכלי נשיפה. קלפטון סיפר:
...הייתה בחירת שירים טובה [...] אבל זה היה יותר מתאים לי מכל שיר אחר שיכולתי לחשוב עליו, כי יכולתי להרגיש את הדרך לעשות את זה [...] בדרך שעשיתי זאת, עם חטיבת כלי הנשיפה, בסוג של דרך בלוזית.