stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנטוניו גוטרש
הערות שוליים

↑  http://www.unhcr.org/pages/49c3646c8.html The High Commissioner(הקישור אינו פעיל, 26.10.2023)
↑  http://www.npr.org/templates/story/story.php?storyId=7466089
↑  Sharnoff's Global Views, Syrian Refugees: Time To Do The Right Thing, Sharnoff's Global Views, ‏2013-08-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  AFP, בסוף החודש: מזכ"ל האו"ם יבקר לראשונה בישראל וברשות הפלסטֻֻֻֻֻיניתֻֻֻֻֻֻ, באתר ynet, 4 באוגוסט 2017.
↑  רן דגוני, ‏מזכ"ל האו"ם: להקים מדינה פלסטינית; מגנה הכיבוש הישראלי, באתר גלובס, 6 ביוני 2017
↑  אנה ברסקי, ‏מזכ"ל האו"ם גינה את המבצע בג'נין; בישראל תקפו: "טענות מנותקות", באתר מעריב אונליין, 6 ביולי 2023
↑  Secretary-General's remarks to the Security Council - on the Middle East, אתר האומות המאוחדות, ‏24 באוקטובר 2023
↑  מזכ"ל האו"ם: "התקפות חמאס לא התרחשו בוואקום". ארדן: "הצדקה לטרור ורצח", באתר ynet, 24 באוקטובר 2023.
↑  ארדן: מזכ"ל האו"ם מגלה הבנה למסע רצח המוני - והוא חייב להתפטר, באתר ynet, 24 באוקטובר 2023.
↑  רדיו גלי ישראל-שגריר ישראל באו"ם, גלעד ארדן בתכנית הערב עם ברדוגו וסטלה קורין-ליבר: "מי שאומר שמזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש הוא ידיד ישראל - לא מבין על מה הוא מדבר", באתר רדיו גלי ישראל
↑  שר החוץ ביטל את פגישתו עם מזכ"ל האו"ם: "אין מקום לגישה מאוזנת", באתר ynet, 24 באוקטובר 2023.
↑  מזכ"ל האו"ם לא מתנצל: "אני המום מאיך שדבריי סולפו, לא הצדקתי את מתקפת חמאס", באתר ynet, 25 באוקטובר 2023.
↑  איתמר אייכנר, שר החוץ כ"ץ בצעד חריג ביותר: מזכ"ל האו"ם - אישיות בלתי רצויה בישראל, באתר ynet, 2 באוקטובר 2024
↑  יוסי נכטיגל, ‏שר החוץ תוקף: "גוטרש ואונר"א שותפים לפשעי מלחמה", באתר כיכר השבת, 25 באוקטובר 2024
↑    JNS, ‏לא מפתיע: מזכ"ל האו"ם שוב נעדר מטקס יום השואה הבינלאומי, בעיתון מקור ראשון, 28 בינואר 2025
↑  פורטוגזית: Luísa Amélia Guimarães e Melo
↑  פורטוגזית: Catarina Marques de Almeida Vaz Pinto
↑  באתר הקונגרס היהודי העולמי - פרס הרצל
| האומות המאוחדות מזכ"לי האומות המאוחדות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| בריטניה גלאדווין ג'ב (זמני) | נורווגיה טריגווה לי | שוודיה דאג המרשלד | בורמה או תאנט | אוסטריה קורט ולדהיים | פרו חוויאר פרז דה קוויאר | מצרים בוטרוס בוטרוס ראלי | גאנה קופי אנאן | קוריאה הדרומית באן קי-מון | פורטוגל אנטוניו גוטרש |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810677199105606  BIBSYS: 1656998782025  GND: 104951775X  ISNI: 0000 0000 7899 1212  LCCN: n00025864  NKC: jo20221161689  NLA: 53834286  SELIBR: 250042  SUDOC: 12864706X  Trove: 1538486  VIAF: 68907606   WorldCat (עם VIAF): 68907606
נרייב

| --- | --- |

 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  מחוז טרנופול טרנופול
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,317 (2014)
 קואורדינטות:  49°32′N 24°46′E﻿ / ﻿49.533°N 24.767°E﻿ / 49.533; 24.767
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקיב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםנרייב(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקיב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםנרייב(למפת מחוז טרנופול רגילה) טרנופול צ'ורטקוב קרמניץ בז'ז'ני זברז' טרבובליה בוצ'אץ' בורשצ'יב רובנו חמלניצקי צ'רנוביץ איוואנו-פרנקיבסק לבובנרייב(למפת מחוז טרנופול מוגדלת) טרנופול צ'ורטקוב קרמניץ בז'ז'ני זברז' טרבובליה בוצ'אץ' בורשצ'יב רובנו חמלניצקי צ'רנוביץ איוואנו-פרנקיבסק לבובנרייב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נַרָיִיב (באוקראינית: Нараїв; בפולנית: Narajów, נַרָיוּב; ביידיש: נרייעוו) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב

נרייב נזכרת לראשונה במחצית הראשונה של המאה ה-15, ובמאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. בשנים אלה, ועד המאה ה-17, סבלה העיירה מפשיטות הטטרים.
בחלוקת פולין נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי נרייב

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש העיירה בידי הסובייטים בספטמבר 1939.
ב-1 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ותוך מספר ימים החלו שוטרים אוקראינים לבצע ביהודיה מעשי התעללות והשפלה. בד בבד הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, איסור יצירת קשר עם לא יהודים וגיוס לעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. עם הגעת פליטים יהודים מהסביבה אל העיירה, הגיע מספר יהודיה לכ-1,400.
ב-22 בספטמבר 1942 פשטו על העיירה שוטרים גרמנים, וכ-1,000 מיהודיה גורשו לבז'ז'ני, ושולחו משם למחנה ההשמדה בלז'ץ. כ-500 היהודים הנותרים רוכזו בגטו קטן שהוקם בעיירה, אשר חוסל בסוף שנת 1942, תוך גירוש כל יושביו לגטו בז'ז'ני, ורציחתם באקציה שבוצעה במקום בדצמבר. בהמשך, ערכו השוטרים האוקראינים מצוד אחר יהודים מסתתרים בעיירה, ורצחו את מי שאיתרו. כ-15 יהודים מהעיירה הצליחו להסתתר במקומות מחבוא עד שחרור העיירה.
אנדרטה לזכר יהודי בז'ז'ני ונרייב שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
בוא איתי אל הגליל

| --- | --- |
 סינגל בביצוע להקת פיקוד הצפון
 יצא לאור:  1977
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 אורך:  3.04 דק' 
 כתיבה:  אהוד מנור
 לחן:  יאיר רוזנבלום
 
"בוא איתי אל הגליל" (הידוע גם בשם "קח מקל קח תרמיל") הוא שיר שכתב אהוד מנור ב-1976 והלחין יאיר רוזנבלום והתפרסם בביצוע להקת פיקוד הצפון.
רקע

השיר הוא שיר הלל לפלך הגליל שבצפון ישראל, במסגרתו פונה דובר השיר אל השומע ומזמין אותו לקחת ציוד טיולים ולבוא עמו לגליל שטוף השמש, העשיר במסלולי טיולים, נופים, שדות ופרדסים.
מנור מספר כי המועצה האזורית גליל מערבי הזמינה שיר מרוזנבלום כמהלך שיווקי ויחצ"ני, ובתגובה כתבו יחד מנור ורוזנבלום תוכנית שלמה עבור להקת הפיקוד, שכללה בין היתר את השיר, שהפך לאחר מכן, לאחד משיריה המוכרים של הלהקה.
השיר בוצע בשנת 1977 בתוכנית האחרונה של להקת פיקוד הצפון, "בלילה על הדשא".
הערות שוליים

↑  בוא איתי אל הגליל, באתר הספרייה הלאומית
קוואריישה עבדול כרים

| --- | --- |

 לידה:  20 במרץ 1960 (בת 64) Tongaat, דרום אפריקה 
 ענף מדעי:  אפידמיולוגיה, HIV, clinical epidemiology, איידס 
 מקום מגורים:  דרום אפריקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת נטאל  University of Durban-Westville 
 מוסדות:  CAPRISA (2002)  אוניברסיטת קולומביה (2013) 
 פרסים והוקרה:  פרס לסקר-בלומברג לשירות הציבור (2024)  Canada Gairdner Global Health Award (2020)  חבר האקדמיה למדע של דרום אפריקה  פרס לוריאל-אונסק״ו לנשים במדע (2016)  מסדר הארד של מפונגובווה (2014)  עמית החברה המלכותית של דרום אפריקה (2014)  TWAS Prize for Medical Sciences (2012)  פרס אולוסגון אובסנג'ו (2011)  עמית האקדמיה האפריקאית למדעים (2011) 
 בן או בת זוג:  Salim Abdool Karim 
 
קוואריישה עבדול כרים (באנגלית: Quarraisha Abdool Karim, נולדה ב-28 במרץ 1960) היא חוקרת איידס דרום אפריקאית, ונחשבת לאחת מחוקרי האיידס המובילים בעולם.
עבדול כרים היא אפידמיולוגית של מחלות זיהומיות, שתרומתה העיקרית למחקר היא בהבנת מגפת ה-HIV המתפתחת בדרום אפריקה, גורמים המשפיעים על הידבקות בנגיף בקרב נערות מתבגרות ופיתוח אמצעים בהם יוכלו נשים אפריקאיות להשתמש על מנת להתגונן מפני HIV. עבדול כרים היא המנהלת המדעית של ארגון – CAPRISA מרכז מחקר לאיידס בדרום אפריקה, סגנית נשיא של האקדמיה האפריקאית למדעים, פרופסור לאפידמיולוגיה קלינית באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק ופרופסור לשם כבוד לבריאות הציבור באוניברסיטת קוואזולו-נטאל שבדרום אפריקה.
עבדול כרים היא מנהלת המחקר של ניסוי CAPRISA 004 בג'ל טנופוביר, שסיפק הוכחה לקונספט על פיו פריטים לא נגועים המשתמשים ב-ARVs תרופה אנטי-רטרו-ויראלית המשמשת לטיפול בזיהומים על ידי רטרו-וירוסים, יכולים להימנע מהדבקה בנגיף HIV. מחקר זה נחשב לפריצת דרך מדעית בתחום חקר האיידס ומניעתו.
לעבדול כרים יותר מ-200 פרסומים מדעיים שעברו ביקורת עמיתים. היא זכתה ביותר מ-30- פרסים יוקרתיים, מקומיים ובין לאומיים, ביניהם פרס The Order of Mapungubwe, הפרס הגבוה והיוקרתי ביותר בדרום אפריקה, שניתן על מצוינות והישגים יוצאי דופן.
חיים אישיים והשכלה

עבדול כרים נולדה ב-1960 בטונגאת שבדרום אפריקה. בשנת 1981 היא סיימה לימודי תואר ראשון בביוכימיה ומיקרוביולוגיה מאוניברסיטת דרבן-ווסטוויל שבדרבן, דרום אפריקה. ללימודי התואר השני עברה לארצות הברית ובשנת 1988 סיימה את התואר השני בפרזיטולוגיה באוניברסיטת קולומביה. היא קיבלה דוקטורט ברפואה בשנת 2000 מאוניברסיטת נתאל שבדרום אפריקה.
עבדול כרים נשואה לסלים עבדול כרים, אפידמיולוג מחלות זיהומיות ומנהל מרכז CAPRISA. השניים לעיתים משתפים פעולה במחקר, לדוגמה בניסוי CAPRISA 004. פרופסור עבדול כרים היא אם ל-3 ילדים.
מחקר על HIV בקרב מתבגרים

ב-1990 עבדול כרים הובילה את הסקר מבוסס האוכלוסייה הראשון בדרום אפריקה אודות זיהום HIV בפרובינציית קווזולו-נתאל בחוף המזרחי של המדינה, על מנת להבין את התפשטות המגפה בקרב נשים. היא חקרה גורמים נוספים כמו מגדר, גיל ומצב חברתי-כלכלי. באותו זמן, HIV הייתה מגפה שקטה בדרום אפריקה, עם מעט נשאים שפיתחו סימפטומים.
אף על פי ששכיחות ה-HIV הייתה נמוכה אז, עבדול כרים גילתה ששיעורי ההדבקה של נגיף ה-HIV גבוהים הרבה יותר מהממוצע בקרב נערות בגילאי 15–19, בעוד שהשכיחות בקרב בנים מתחילה לעלות רק בשנות ה-20 המאוחרות שלהם. כנראה בשל העובדה שבנות צעירות קיימו יחסי מין עם גברים מקבוצת גיל מבוגרת יותר, דבר שהתברר לאחר מכן כאחד מגורמי המפתח להתפרצות מגפת ה-HIV באפריקה.
המחקרים האפידמיולוגיים של מרכז המחקר CAPRISA, בניהולה המדעי של עבדול כרים, שיפרו את הבנת מגפת ה-HIV המתפתחת בדרום אפריקה, על ידי העמקת הידע אודות הידבקות בנגיף ה-HIV בקרב נשים צעירות ומתן אמצעים מותאמים להתמודדות עם הנגיף.
"ככל שאנו מעמיקים את הבנתנו במגפת ה-HIV ובדינמיקות ההפצה שלה, המציבות צעירים בסיכון יותר גבוה להדבק בזיהום, אנו מבינים כי כל המגזרים בחברה חייבים לפעול ביחד על מנת לוודא שלמתבגרים תהיה גישה למידע ולשירותים שישמרו עליהם בטוחים ובריאים במהלך תקופה מכריעה זו ועד לבגרותם," אמרה עבדול כרים.
מחקר על HIV בקרב מתבגרים > ניסוי CAPRISA 004

ב-20 ביולי 2010 נחשפו תוצאות ראשונות של מחקר שנערך על ידי מרכז CAPRISA בשם CAPRISA 004, בניהולה המחקרי של פרופסור עבדול כרים שהראו שמיקרוביצידים- תרכובות שיכולות להגן מזיהומים שמועברים במגע מיני, יכולות להגן מפני HIV.
בניסוי קליני בג'ל המכיל טנופוביר- תרופה המונעת מתאי דם לבנים מסוג T הנדבקו בנגיף לייצר נגיפים חדשים, דווח כי שיעור ההדבקה בנגיף בקרב נשים שהשתמשו בג'ל היה נמוך ב-39%, בהשוואה לאלו שהשתמשו בג'ל פלצבו.
כתב העת science בחר במחקר זה כאחת מעשר פריצות הדרך המדעיות הגדולות ביותר ב-2010.
פרסים

טרישקיאי2011: פרס Olusegun Obasanjo לתגליות מדעיות וחדשנות.
2013: פרס The Order of Mapungubwe: ברונזה. הפרס המכובד והיוקרתי ביותר בדרום אפריקה, אשר מוענק לאזרחי דרום אפריקה על הצטיינות והישגים יוצאי דופן בעלי השפעה בינלאומית.
2014: פרס TWAS-Lenovo פרס האקדמיה העולמית למדעים (The World Academy of Sciences), לקידום מדע במדינות מתפתחות. TWAS היא אקדמיה גלובלית למדעים הנמצאת בטריאסטה, איטליה.
2014: פרס SAMRC Scientific Merit, למצוינות במחקר רפואי.
2014: פרס Science-for-Society ASSAF להישגים בולטים במדע, מדליית זהב.
2014: פרס Kwame Nkrumah African Union למצוינות מדעית.
פרס eThekwini Living Legends הפרס הוא יוזמה להכרה בגדולה ובהישגים של תושבי eThekwini בתחומים שונים, בעודם בחיים.
2016: פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע
הערות שוליים

1 2 3  Quarraisha Abdool Karim, women leaders in global health
↑  Sophie Barton Knott, UNAIDS Executive Director appoints Professor Quarraisha Abdool Karim as a UNAIDS Special Ambassador, UNAIDS
↑  The Order of Mapungubwe
↑  Salim Abdool Karim
1 2  The South African HIV scientist who gave girls back control of their bodies
↑  Epidemiologists Receive Prize for Scientific Breakthrough on HIV and Herpes Prevention
↑  Professor Quarraisha Abdool Karim awarded the Order of Mapungubwe
↑  Quarraisha Abdool Karim wins TWAS-Lenovo Prize
↑  Quarraisha Abdool Karim
↑  EThekwini Municipality Honours its Living Legends
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011505629905171  BIBSYS: 5097536  GND: 1152274430  ISNI: 0000 0000 4849 1348  LCCN: no2005077142  NKC: xx0280522  NTA: 18177920X  ORCID: 0000-0002-0985-477X  SELIBR: 361914  SUDOC: 09425205X  S2AuthorId: 144298500  VIAF: 24336962   WorldCat (עם VIAF): 24336962
אמנות לחימה

אמנות לחימה היא מיומנות גופנית נרכשת, שעיקרה שיפור יכולת הלחימה בשעת קרב פנים-אל-פנים, אך מקיימת ערכים נוספים, כגון ערך אמנותי, יכולת שליטה בגוף, שיפור היכולות התודעתיות וכדומה.
מקורן של מרבית האומנויות במזרח הרחוק. האמנויות יונקות משורשים עתיקים, אולם ההתגבשות של רובן לצורה בה הן נלמדות כיום, נוצרה במאה השנים האחרונות.
אמנויות לחימה רבות התפתחו לענפי ספורט לחימה, ולעיתים מושגים אלו משמשים באותה המשמעות.
אמנויות לחימה מהמזרח הרחוק > יפן

ביפן קיים עושר רב של שיטות לחימה. עושר זה נובע מהחשיבות הרבה שהייתה למעמד הלוחמים ומהעובדה שהחברה היפנית הייתה נגועה באלימות קשה ובסכסוכים פנימיים עד לתקופת מייג'י (המאה ה-19). חלק גדול של שיטות הלחימה היפניות עסק בשימוש בכלי נשק. זרמים מחשבתיים ותאורטיים רוכזו תחת הכותר ריו (Ryu) (למשל קשימה שין-ריו). היו מאות זרמי ריו שהקיום והגנאלוגיה של רובם מתועדים עד היום. אמנויות לחימה אלו, שמקורן לפני תקופת מייג'י, נקראות היום ביפנית קוריו, או "השיטות העתיקות", בהם נמנים הג'ו ג'יטסו, הנין ג'וטסו ועוד.
בעקבות רסטורציית מייג'י ירד קרנם של אמנויות הלחימה, ואלו נזנחו או שנאלצו לעבור התאמה לעידן המודרני. חלק מאמני הלחימה בחרו להדגיש את הצד הספורטיבי של אמנותם כדי להתאים לעידן המודרני, ומספר ענפי ספורט לחימה צמחו מגישה זו (למשל ג'ודו, קנדו והאסכולות הספורטיביות של קראטה), בעוד בשיטות אחרות הוחלט להדגיש את הצדדים הפילוסופיים והפציפיסטיים של האמנות (למשל באייקידו). כל השיטות האלו נקראות בשם המטריה גנדאי בודו.
הקאטות (רצף תרגילים) בשיטות הלחימה העתיקות מכילות תמיד תפקידים לשני יריבים או יותר. חלק מהקאטות המודרניות, או לחלופין אלו שמוצאן מסין, מכילות רק תפקיד אחד כשהישום מול יריב אמיתי נלמד בשלבים מתקדמים יותר. בג'ודו השתמרו מספר קאטות משיטות ג'ו ג'יטסו עתיקות אשר למד מייסד הג'ודו. בנין ג'וטסו, כפי שהוא נלמד בשיטות שייצאו מטקמטסו, מתרגלים קאטות ממספר זרמי לחימה (ריו) באופן העתיק. קרב-אימון חופשי רנדורי, כלומר קרב שבו כל צד יכול להשתמש בכל אחת מהטכניקות שלמד, מהווה חלק אינטגרלי של האימונים.
קאטות השליפה של הקנדו נערכו באמצע המאה ה-20 כדי ליצור סינתזה בין ידע עתיק וצרכים מודרניים של המתרגלים. [דרושה הבהרה]
שלבי התקדמות התלמיד בלימוד תורת הלחימה מוגדרים על ידי מושג שו הא רי.
אמנויות לחימה מהמזרח הרחוק > פיליפינים

אמנויות הלחימה הפיליפיניות ידועות בשמותיהן: ארניס, קאלי או אסקרימה - שמות אשר בעצם כוונתם היא אמנות לחימה פיליפינית.
אמנויות הלחימה הפיליפיניות הן בעיקרן אמנויות של נשק והן מורכבות מטכניקות לחימה הכוללות שימוש בכלי נשק רבים כגון: חרבות, סכינים, מקלות ואף יד ריקה.
אמנויות הלחימה הפיליפיניות התפתחו בעבר כאשר הפיליפינים הקדומים נאבקו בכוחות הטבע, חיות פראיות ואויבים משבטים שונים. הארכיפלג הפיליפיני מורכב מ-7107 איים, במיקום אסטרטגי ועשיר במשאבים בדרום מזרח אסיה - בשל כך, רבים חשקו באדמה זו. לכן, ובשל המגע עם תרבויות שונות (מטעמי מלחמה או מסחר) אמנויות הלחימה הפיליפיניות הן עשירות ומגוונות.
כדי להתגונן משבטים עוינים, פולשים וכובשים, התושבים המקומיים פיתחו שיטות לחימה על פי צורכיהם. שיטות אלו הן המקור להרבה סגנונות באמנויות הלחימה הפיליפיניות, המיוחדות לכל אזור. כיום ישנן מאות שיטות וסגנונות לחימה פיליפיניות שונות.
אמנויות לחימה מהמזרח הרחוק > הודו

אמנויות לחימה הודיות הן רבות ומגוונות וחלו בהן שינויים בעיקר לפי האזור והזמן שבו אמנות הלחימה צצה. אפשר לחלק את הסגנונות לסגנונות דרומיים וסגנונות צפוניים. כמה מאמנויות הלחימה העתיקות באו מצפון הודו למשל: קבדי, טאנג-טה וגאטקה. מדרום הודו באות אמנויות לחימה כמו, קוטו ואריסאי ווארמה קאלאי שפותחו במדינת טאמיל וגם קאלאריפאיאטו ואדיטהאדה שפותחו במדינת קארלה. קיימת גם היאבקות הודית שנקראת מאלאיודהה בצפון הודו ומאליותהאם בדרום הודו. חלק מהשיטות העתיקות יותר היו בשימוש במערכת הקאסטות של ההינדואיזם בקאסטה של הקשאטריה (המעמד הלוחם). שיטות אלו מכילות קרב בידיים ריקות כמו גם קרב חמוש. בנוסף שיטות אלו מכילות אלמנטים פסבדו מדעיים רוחניים כמו מדיטציות והכשרה מנטלית.
אמנויות לחימה מהמזרח הרחוק > ברזיל

אמנות הלחימה העיקרית בברזיל היא קפוארה שנוצרה במאה ה-16 על ידי עבדים אפריקאים בברזיל.
יש הרואים בקפוארה ריקוד או משחק, ואחרים רואים אותה כאמנות לחימה.
אמנות לחימה נוספת אשר מקורה מברזיל היא ג'ו ג'יטסו ברזילאי, גרסה מודרנית של הג'ו ג'וטסו היפני.
אמנויות לחימה מהמזרח הרחוק > תאילנד

אמנות הלחימה התאילנדית היא אגרוף תאילנדי הנקרא מוּאי תאי בשפת המקור, אך בעבר נקראה מוּאי סיאם -"מואי" זה אגרוף וסיאם על שם ממלכת סיאם לפני ששינו את שמה לתאילנד.
לא ידוע בוודאות מתי האגרוף התאילנדי החל להתבסס כספורט לחימה להגנה עצמית, אך סבורים על פי רישומים וציורים שזה החל בשנת 1238 בסיאם. אגרוף תאילנדי נחשב לספורט של מלכים אשר הם ובניהם למדו והתאמנו בתחום במטרה לחזק את הגוף והנפש ועל ידי כך להיות מלכים יותר טובים. בשנת 1604 מלך תאילנד, נוראי, שאהב מאוד את הספורט הפך אותו לפופולרי ורחב היקף בכל ממלכת תאילנד.
האמנות זכתה לפרסומה בתאילנד כאשר בשנת 1767 המלך התאי הרג את הנסיך הבורמזי בקרב בעזרת אמנות לחימה זו. המלך נחשב לגיבור לאומי בתאילנד עד היום ומהווה גורם משיכה ללימודה. האמנות אף מתפשטת בדרום מזרח תאילנד לבורמה, סורינאם ולאוס.
בעשורים הנוכחים האגרוף התאילנדי זוכה לפופולריות רבה במערב בעקבות יעילותו בטורנירי קיקבוקסינג ואמנויות לחימה משולבות.
| --- | --- |
: ספר: אמנויות לחימה
אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד.
אמנות הלחימה בדתות > ביהדות

במהלך ההיסטוריה מופיעות עדויות בפסוקים בתנ"ך, בחז"ל, ראשונים ואחרונים המתפרשים אצל חלק מהמפרשים בתור לוחמה עוד מתקופת אברהם אבינו והאבות.
על פי ההלכה, אין באמנות לחימה בעיה הלכתית כלל, אך אין להשתמש במנטרות וקידות. ישנם בקרב הציבור הדתי והחרדי אשר בכל זאת חוששים משורשי העבודה זרה שבאמנויות המזרחיות, אך בו-בעת ישנם אחרים מקרב ציבורים אלה אשר מתרגלים אמנויות לחימה מסגנונות שונים ומגוונים שמקורם במזרח הרחוק. מורים אלו מלמדים אמנויות לחימה מזרחיות ואינם רואים בתרגול עצמו עבודה זרה. ישנם רבנים שנתנו הסבר מדוע אין לחשוש מאמנויות המזרחיות על סמך שזו היא חכמה ויש לקחת ממנה את הדברים המועילים.
אמנות הלחימה בדתות > ביהדות > אבי"ר

אבי"ר הוא שמה של אמנות לחימה עברית-תימנית המבוססת על אותיות האלפבית העברי, תורת הקבלה,[דרוש מקור] ריקודים, סיפורים וכלי נשק ייחודיים. יהושע סופר טוען שהשיטה עברה במשפחתו מדור לדור מימי 12 השבטים.
השם "אבי"ר" מיוסד על ראשי תיבות: אדוננו, בוראנו, יוצרנו, רופאנו - ייצוג למידות הבורא וגם אמונה, ביטחון, יראה ורחמנות - ייצוג למידות הלוחם.
הערות שוליים

↑  הרב זמיר כהן, "חכמת המזרח מול חכמת היהדות" (החל מ: 1:39:30)
↑  ספר בראשית, פרק ל"ב, פסוק כ"ה
↑  ע"פ המדרש: "והכהו מכה אחת ונתנה עליו. אמר שמעון: מכה זו של בית אבא היא", ילקוט שמעוני, בראשית פרק מב
↑  הרמב"ם כותב: "וזו היא שאבדה מלכותנו והחריבה בית מקדשנו והאריכה גלותינו והגיעתנו עד היום....ולא נתעסקו בלמידת מלחמה ולא בכיבוש ארצות" רמב"ם איגרת לחכמי קהל עיר מארשילייא, צרפת
↑  מ"ג תהלים קמד א
↑  "אך למד נא את בניך קשת וכל כלי מלחמה" ספר הישר, ויחי
↑  ע"פ פירוש המלבי"ם על הפסוק בבראשית מט, יז
↑  ריש לקיש הרג "לודאים" אוכלי אדם במכה אחת (גיטין מז, א)
↑  רב כהנא הרג 'מוסר' על ידי שבירת המפרקת במכה אחת (בבא קמא קיז, א)
↑  הרב בנימין שמואלי, מה עמדת היהדות כלפי אמנויות הלחימה - הידברות
↑  תוכנית "החוט המקשר" פרק ראשון, ערוץ הידברות
| אמנויות לחימה |
| --- | --- | --- |
| אמנויות לחימה סיניות | וו-שו • באג'י צ'ואן • בה גואה ג'אנג • וינג צ'ון • שינג אי צ'ואן • קונג פו גמל שלמה דרומי • טאי ג'י צ'ואן • אגרוף ארוך • אגרוף שאולין • אגרוף שיכור • אי צ'ואן • ג'ין גאנג בה שי • גמל שלמה צפוני • הונג גאר • טאן טוי • טונג ביי צ'ואן • יין-יאנג בה פאן ז'אנג • ליו חה בה פה • מיזונג אי • עגור לבן פוג'יאני • פאק מיי • פנגיי-נון • פיגואה ז'אנג • צ'ואו ג'יאו • שוואי ג'יאו • סאנדה (ספורט) |  |
| אמנויות לחימה יפניות | איאיידו • אייקידו • ג'ו ג'וטסו • ג'ודו • גנדאי בודו • נין ג'וטסו • סומו • שוטוקאן • שיטוריו • קיוקושינקאי • קיודו • קנדו • שורינג'י קמפו • קיקבוקסינג יפני • שוט-בוקסינג • טנשין שודן קאטורי שינטו ריו |  |
| אוקינוואיות | קראטה • גוג'ו ריו • וויצ'י ריו • שוריי-ריו • שורין-ריו • ריוקיו קמפו • קובודו אוקינאווי |  |
| קוריאניות | הפקידו • טאקוונדו • טאי קיון • טאנג סו דו • טוקונג • סון קואן מו • קוק סול וון |  |
| הודיות | קאלרי-פאיאט • אדיטאדה • אמנויות לחימה הודיות • עגור לבן טיבטי |  |
| טיבטיות | עגור לבן טיבטי |  |
| פיליפיניות | ארניס • יו-יאן |  |
| תאילנדיות | אגרוף תאילנדי |  |
| קמבודיות | פראדאל סראי |  |
| בורמזיות | לאטוואי |  |
| לאוסיות | אגרוף לאוסי |  |
| אירופאיות | היאבקות בסגנון יווני-רומי • פאנקרטיון • סבאט • ברטיטסו • אמנויות לחימה אירופיות היסטוריות |  |
| רוסיות | סיסטמה • סמבו • קיקבוקסינג רוסי |  |
| ארצות הברית | היאבקות מקצועית • ג'יט קון דו • וו-ווי גונג-פו • קנפו אמריקאי • קג'וקנבו • קיקבוקסינג אמריקאי |  |
| ברזילאיות | ג'ו ג'יטסו ברזילאי • קפואירה • ואלה טודו |  |
| ישראליות | אייקי • דניס הישרדות • קרב מגן ישראלי • קרב מגע • קרב פנים אל פנים |  |
| טורקיות | היאבקות בשמן |  |
| אחרות | אגרוף • סיף • קיקבוקס • היאבקות • אמנויות לחימה משולבות (MMA) • גראפלינג • ספורט לחימה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553377605171  BnF: cb11935713z (data)  LCCN: sh85081626  NARA: 10637896  NDL: 00564740  NKC: ph114185
כדורגל בקזחסטן

הכדורגל בקזחסטן מנוהל על ידי הגוף הלאומי פדרציית הכדורגל של קזחסטן, אשר מארגנת את כדורגל הגברים, הנשים ואת הנבחרות הלאומיות.
היסטוריה

הכדורגל בקזחסטן הופיע לראשונה בעיר סמיי לפני מלחמת העולם הראשונה, כאשר סוחרים בריטיים הביאו את המשחק לאזור. בין השחקנים הראשונים    היה הסופר מוחתאר אאואזוב, ששיחק במועדון הכדורגל 'יארייש', הגדול ביותר באותה תקופה. קבוצות הוקמו במהרה בערים פבלודר וטראז, בטרם הופעתה הרשמית הראשונה של נבחרת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית בשנת 1928. בשנות ה-30 המועדונים הקזחים השתתפו באופן קבוע בליגות הנמוכות של הכדורגל הסובייטי.
לאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1946החלה  תחרות גביע שנערכה לסירוגין. ליגה סדירה בשיטת נקודות הונהגה בשנת 1948. התאחדות כדורגל קבועה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית הוקמה בשנת 1959. המועדון המוביל קאיראט אלמטי הפך בשנת 1960 למועדון הקזחי הראשון שהתחרה בליגת העל הסובייטית. בשנת 1963 היה מועדון קאיראט גם לראשון שהגיע לחצי הגמר של הגביע הסובייטי, ההישג הגדול ביותר של קבוצה קזחית במסגרת זו. הוא גם המועדון הקזחי הראשון שזכה באליפות הליגה הסובייטית הראשונה (ליגת המשנה) בשנת 1976.
לא היה כדורגלן קזחי ששיחק בנבחרת ברית המועצות בכדורגל עד 1977, אז מגן קאיראט אלמטי סילדה בישקוב ערך את הופעת הבכורה שלו במוקדמות המונדיאל נגד הונגריה. מאוחר יותר, בשנת 1986, המועדון קאיראט אלמטי סיים במקום השביעי בליגת העל הסובייטית, המקום הגבוה ביותר בכל הזמנים עבור מועדון קזחי בליגות הסובייטיות. שחקן הקבוצה איאוגניי יארובנקו גם הצטיין כשותף בנבחרת הסובייטית שזכתה באולימפיאדת סיאול (1988).
לאחר נפילתה של ברית המועצות, התאחדות הכדורגל הקזחית הוקמה בשנת 1992 והתקבלה במהרה לפיפ"א ולקונפדרציית הכדורגל של אסיה. הנבחרת הלאומית הוקמה לראשונה זמן קצר לאחר מכן וליגות כדורגל קזחיות בודדות הוקמו. פדרציית הכדורגל של קזחסטן עזבה את קונפדרציית הכדורגל של אסיה, והצטרפה לאופ"א בשנת 2002.
ליגות מקומיות

הליגה העיקרית במדינה היא ליגת העל הקזחית, אשר הוקמה בשנת 1992 מאזור 8 של הרמה השלישית של הכדורגל הסובייטי, עם מועדונים קזחים אחרים שצורפו. הזוכה בליגת העל מעפילה לסיבובים המוקדמים של ליגת האלופות. הליגה הקזחית הראשונה נוספה בשנת 1994 והיא הליגה השנייה בקזחסטן. הגביע הקזחי הוא הגביע הלאומי של קזחסטן, והקבוצה הזוכה מעפילה לסיבובים המוקדמים של הליגה האזורית. הסופר קאפ הקזחי הוא גביע שבו נפגשות האלופה ומחזיקת הגביע למשחק אחד.
מערכת הליגות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 רמה:  ליגות
 1:  ליגת העל הקזחית  12 מועדונים 
|  | ↓↑ 1-2 מועדונים | ↓↑ 1-2 מועדונים | ↓↑ 1-2 מועדונים | ↓↑ 1-2 מועדונים | ↓↑ 1-2 מועדונים | ↓↑ 1-2 מועדונים | ↓↑ 1-2 מועדונים | ↓↑ 1-2 מועדונים | ↓↑ 1-2 מועדונים |  |  |  |
 2:  הליגה הקזחית הראשונה  15 מועדונים
נבחרת לאומית

מאמר ראשי: נבחרת קזחסטן בכדורגל.
אף על פי שהם השתתפו במשחקים נגד נבחרות אחרות של ברית המועצות, נבחרת קזחסטן עשתה את הופעת הבכורה הרשמית שלה ביום 1 ביוני 1992, בניצחון 0–1 על טורקמניסטן. הנבחרת משחקת באצטדיון אלמטי סנטר, וטרם העפילה לטורניר גדול.
הרצח במצעד הגאווה בירושלים

| חלק מאלימות נגד להט"ב |
| --- | --- |

דגל הגאווה מתנוסס מעל בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה בירושלים, בעת השבעה על רצח תלמידתו שירה בנקי במצעד הגאווה 2015
 תאריך:  30 ביולי 2015 
 סוג:  פיגוע, רצח, פשע שנאה 
 נשק:  סכין 
 הרוגים:  1 
 פצועים:  6 
 מבצע:  ישי שליסל
 
הרצח במצעד הגאווה בירושלים התרחש ביום חמישי, 30 ביולי 2015, במצעד הגאווה בירושלים, כאשר ישי שליסל, חרדי ישראלי, רצח בדקירות סכין את הנערה שירה בנקי בת ה-15 שהשתתפה במצעד, ופצע שישה צועדים אחרים. שליסל ביצע את הרצח חודש לאחר שסיים לרצות עונש של 10 שנות מאסר בגין הרשעה קודמת בנושא דומה של תקיפה וניסיון לרצח במצעד גאווה קודם בירושלים שנערך בשנת 2005. שליסל נידון למאסר עולם על מעשה הרצח.
רקע

הציבור החרדי, שאליו משתייך שליסל, מתייחס לרוב להומוסקסואליות כחטא חמור. ולכן מצעד הגאווה בירושלים מעורר בו התנגדות, והוא רואה בו חילול קדושת העיר. בכמה מקרים בעבר הותקפו צועדים במצעדי גאווה בירושלים על רקע זה על ידי קיצוניים.
ישי שליסל נולד כבן הבכור מתוך עשרה ילדים, וגדל ביד בנימין. הוא למד בישיבה קטנה ברחובות ובישיבת 'ברכת משה' בשכונת גבעת שאול בירושלים. הוא נישא ונולדו לו ארבעה ילדים. התגורר במודיעין עילית והיה תלמיד בכולל בשכונת רמות בירושלים.
שירה בנקי נולדה למיקה בנקי, כיום שופטת בית משפט השלום בירושלים, ולעורך הדין אורי בנקי. שירה הייתה בתם הבכורה מבין ארבעת ילדיהם. בנקי למדה בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים, והייתה בת 15 בהירצחה.