stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בלו (נהר, קולורדו)

| --- | --- |
הנהר בלו סמוך לעיירה קרמלינג
הנהר בלו סמוך לעיירה קרמלינג
 מידע כללי
 אורך:  105 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  13 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  1,761 קמ"ר
 מוצא:  סמוך לעיירה בלו ריוור בהרי הרוקי
 גובה מוצא הנהר:  3,901 מטרים
 יובלים:  Snake River, Swan River 
 שפך:  נהר הקולורדו בסמוך לעיירה קרמלינג
 מדינות באגן הניקוז:  קולורדו
  (למפת מערב ארצות הברית מוגדלת) קולורדו יוטה נבדה ניו מקסיקו אריזונה קליפורניה ויומינג איידהו מונטנה אורגון וושינגטון קנדה מקסיקו האוקיינוס השקט הנהר בלו(למפת מערב ארצות הברית רגילה) קולורדו יוטה נבדה ניו מקסיקו אריזונה קליפורניה ויומינג איידהו מונטנה אורגון וושינגטון קנדה מקסיקו האוקיינוס השקט הנהר בלו(למפת קולורדו רגילה) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.הנהר בלו(למפת קולורדו מוגדלת) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.הנהר בלו
 
הנהר בלו (באנגלית: Blue River – "נהר כחול") הוא יובל של נהר הקולורדו במדינת קולורדו שבארצות הברית. אורכו 105 ק"מ, שטח אגן הניקוז שלו 1,761 קמ"ר וספיקתו הממוצעת 13 מ"ק לשנייה.
מקור הנהר בדרום מחוז סאמט בצד המערבי של קו פרשת המים של אמריקה ברכס טנמייל (Tenmile Range – מילולית "רכס עשרת המיילים") בסמוך לפסגת קוואנדרי (Quandary Peak). הוא זורם צפונה בסמוך לעיירות בלו ריוור (Blue River) וברקנרידג', ואז דרך אגם דילן (Lake Dillon) בסמוך לעיירה דילן (Dillon). צפונית לדילן הוא זורם בכיוון צפון-צפון-מערב לאורך המורדות המזרחיים של רכס גור (Gore Range) ונשפך לקולורדו סמוך לעיירה קרמלינג במחוז גרנד.
סכר גרין מאונטיין (Green Mountain Dam), 21 קילומטרים במעלה הנהר מקרמלינג, יוצר את מאגר גרין מאונטיין (Green Mountain Reservoir), מפעיל תחנת כוח הידרואלקטרית, ומטה מים לצורך השקיה, כחלק ממיזם קולורדו-ביג תומפסון. הסכר הוא חלק ממיזם בניהול לשכת הטיוב של ארצות הברית.
בנימין שחור

בנימין נטע שחור (28 במאי 1916 - 26 בנובמבר 1979), היה איש ציבור ישראלי ממייסדי תנועת בני עקיבא ומראשי הפועל המזרחי, כיהן כחבר הכנסת וכסגן שר הדתות מטעם מפד"ל.
ביוגרפיה

שחור נולד בירושלים בשנת 1916 לרב משה לייב שחור ולשרה, בתו של דב ימיני ממייסדי פתח תקווה.
בצעירותו למד בישיבת עץ חיים, ואחר כך היה פעיל בייסוד תנועת בני עקיבא, ובשנת תרצ"ה התמנה לחבר ההנהלה הארצית של התנועה, בה פעל בתפקיד מרכזי במשך כעשר שנים. בשנת 1939 היה בין מייסדי ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה יחד עם הרב משה צבי נריה.
שנים רבות ניהל את עיתון "הצופה", מייסודה של תנועת המזרחי, ארגן את המיזוג בין "המזרחי" ל"הפועל המזרחי" ל"חזית דתית לאומית מאוחדת" שהפכה בהמשך למפד"ל, ולאחר מכן מונה למזכ"ל המפד"ל וכונה "האיש החזק" במפד"ל וב"סיעה המרכזית" שבה (סיעתו של השר משה חיים שפירא). היה יושב ראש מטה הבחירות של המפד"ל מהבחירות לכנסת ה3 ועד הבחירות לכנסת ה6, במשך תקופה זו זכתה המפלגה ב11–12 מנדטים.
בשנים 1959–1974 כיהן כחבר הכנסת מטעם מפד"ל והיה חבר בוועדת הכלכלה, ועדת הפנים, ועדת הכנסת וועדת החינוך והתרבות. כיהן כסגנו של שר הדתות הרב זרח ורהפטיג בממשלה ה-13 וה-14 (1966–1969).
היה מעורב בחיזוק שירותי הדת והרבנות המקומית בארץ ובפרט ברבנות הראשית לישראל. ב-1960 לאחר פטירתו של הרב הרצוג נאבק בניסיונות מפא"י ובן-גוריון לבטל את מעמדה הרשמי של הרבנות הראשית, מאוחר יותר היה בין הדוחפים להתמנותו של הרב שלמה גורן לרב ראשי. ובין האחראים על שיקום המקומות הקדושים בירושלים, יהודה ושומרון אחרי מלחמת ששת הימים.
חיים אישיים

בנו הבכור היה הרב אפרים יונה שהיה מראשוני הר"מים בישיבת הר עציון שימש כראש ישיבה בישיבת ההסדר קריית שמונה, והיה ר"מ במכון מאיר.
בנו השני היה ד"ר דב שחור. בנו של דב, אורי, נרצח על ידי מחבלים בשנת 1995 בעת טיול בוואדי קלט.
בנו השלישי, הרב זאב, היה ר"מ בישיבת ירושלים לצעירים.
הנצחה

בית הכנסת הראשון שהוקם לאחר האכלוס ביישוב העירוני אפרת שבגוש עציון נקרא "נטע בנימין" על שמו.
הערות שוליים

↑  "מת בנימין שחור", מעריב  27.11.79
↑  יוסי בהרב ויוסי כץ, בני עקיבא - הקמת קבוצת בני עקביא עלומים (סעד), ציונות דתית : היסטוריה, רעיון, חברה - ציונות דתית : היסטוריה, רעיון, חברה ז, 2021, עמ' 14
↑  "דרכו של בנימין שחור מבני עקיבא למשרד הדתות", הצופה 4.2.66
↑  "הסיעה החדשה במפד"ל זכתה בניצחון ראשון", על המשמר 17.5.1965
↑  בבחירות לכנסת השלשית כונתה המפלגה "חזית דתית לאומית".
↑  ב. שחור: רוב הציבור הדתי התרכז סביב החזית הדתית הלאומית
↑  נחנך בניין המועצה הדתית באור יהודה
↑  "רבנים חדשים החלו בכהונתם בערי ישראל" הצופה, 29.10.69
↑  ביום ג' הבא ד' ניסן - הבחירות למועצת הרבנות הראשית ; חוק בחירות הרבנות הראשית לקריאה ראשונה בכנסת
↑  "ב. שחור: מאבקנו לעצמאותה של הרבנות הראשית", הצופה 16.11.60
↑  "נטייה בממשלה לשנות תקנות הבחירות לרבנות הראשית", למרחב 21.11.60
↑  הרב אונטרמן הסכים לוותר על משרת הרב הראשי
↑  שבח לפעולות משרד הדתות
↑  ישיבה בכפר עציון
↑  ישיבת קרית שמונה - אודותינו (ארכיון)
↑  מכון מאיר שלנו
↑  דף לזכר אורי שחור, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
| סגני שרי הדתות בממשלות ישראל |
| --- | --- | --- |
| סגני שרי הדתות (1948–2003) | זרח ורהפטיג • בנימין שחור • חיים דרוקמן • משה גפני • רפאל פנחסי • אריה גמליאל • יגאל ביבי • אריה גמליאל • יגאל ביבי |  |
| סגני השרים לשירותי דת  (2008 ואילך): | אלי בן-דהן • מתן כהנא |  |
בקץ'

| --- | --- |
סמל בקץ'סמל בקץ'

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת סרנץ'
 מושל:  László Dr. Bodnár
 שטח:  25.72 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,206 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°09′05″N 21°10′15″E﻿ / ﻿48.151419444444°N 21.17095°E﻿ / 48.151419444444; 21.17095 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.bekecs.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בקץ'(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בקץ'  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בקץ' (בהונגרית: Bekecs) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. עד לשואה חיה במקום קהילה יהודית קטנה.
יהודי בקץ'

במאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19 הייתה בבקץ' קהילה יהודית. ובמקום קיים בית קברות יהודי. בשנת 1944 נרצחו רבים מיהודי המקום בשואת יהודי הונגריה.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 20 |  |
| 1880 | 109 | 837 |
| 1910 | 103 |  |
| 1920 | 71 |  |
| 1930 | 101 |  |
| 1941 | 88 | 1,990 |
פריקת כתף

| --- | --- |

 תחום:  רפואת חירום 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1261802 
 MeSH:  D012783
 סיווגים
 ICD-10:  S43.0 
 ICD-11:  NC13.0 
 
כתף פרוקה בצילום רנטגן
פריקת כתף (glenohumeral dislocation) היא פציעה בה עצם הזרוע מתנתקת מעצם השכם. כ-95% מפריקות הכתף הן קדמיות, כשעצם הזרוע נמצאת קדמית מדי לשקע המתאים לה בעצם השכם. בדרך כלל הפריקות יגרמו לנפגע להחזיק יד מסובבת כלפי חוץ.
מטופל עם פריקות כתף חוזרות לרוב ילווה בממצא קליני : 50% ידגימו קרע בגיד ופגיעה שרירית במייצבי כתף עד גיל 40, וכ-80% ידגימו קרע בגיד ופגיעה שרירית במייצבי הכתף מעל גיל 60. תיתכן פגיעה בעצב השחי (axillary nerve), ולאחר 10 שנים מתפתחת אטרופיה שרירית אצל 20% מהנפגעים.
פגיעות נילוות

בזמן פריקה ייתכנו פגיעות במבנים שונים במפרק:
שבר היל-זקס (Hills-Sacs Lesion) - שקע שנוצר בראש עצם הזרוע במהלך הפריקה. ראש עצם הזרוע נפגע בחיכוך עם קצה המשטח המפרקי (החלל הגומתי) של עצם השכם. זהו סימן לפריקות חוזרות. את השקע ניתן לראות על ראש עצם הזרוע בצד האחורי חיצוני.
Bankart Lesion- עוצמת הניתוק של ראש עצם הזרוע ממפרק הכתף מושך את קופסית המפרק והלברום הסחוסי, עד ליצירת קרעים בלברום.
Slap Lesion – פגיעה בחלק העליון של הלברום.
טיפול ופרוגנוזה

7-10 ימים ללא תנועת כתף על מנת לאפשר החלמה לקופסית המפרק. תנועתיות מוקדמת ככל הניתן כדי להימנע ממצב של כתף קפואה (Frozen Shoulder).
ככל שהפגיעה בגיל מבוגר יותר גובר הסיכון לכתף קפואה.
טיפול אגרסיבי ומהיר נוסה עם ספורטאים ונמצאה שכיחות של 90% במקרי פריקת כתף חוזרת.
כיום, לטיפול ניתוחי של תיקון הלברום (חומר סחוסי) הפגוע בכתף יש סיכוי הצלחה של 95%.
ראו גם

פציעת מפרק שיא הכתף והבריח
פנסיה צוברת

פנסיה צוברת היא פנסיה המשולמת בעקבות צבירה של כסף על ידי העמית בקרן פנסיה ובדרך כלל גם על ידי המעסיק שלו. השם "פנסיה צוברת" בא להבדילה מפנסיה תקציבית, המשולמת מתקציבו השוטף של המעסיק לשעבר.
בישראל

לשכירים הצבירה היא באמצעות ניכוי ממשכורתו של העובד והפרשה של המעביד. עצמאי מפקיד בקרן מהכנסתו (וגם שכיר רשאי לפעול בדרך זו).
בקרנות הפנסיה הוותיקות צברו העמיתים שני אחוזי זכות לפנסיה בכל שנה, והפנסיה חושבה על בסיס משכורת העמית בסמוך לפרישה או על בסיס המשכורת במשך תקופת הצבירה. בקרנות הפנסיה שנוצרו לאחר 1995 הצבירה ותשלום הפנסיה מתבססים באופן הדוק יותר על סכומי הצבירה בקרן.
בישראל סוגי חסכונות אחדים לפנסיה צוברת:
קרנות הפנסיה הוותיקות
קרנות הפנסיה החדשות
ביטוח מנהלים במסלול קצבה
קופות גמל לקצבה
המגמה היא להגדיל את כמות העובדים החוסכים לפנסיה צוברת, הן באמצעות העברת העובדים החדשים במגזר הציבורי, שבעבר היו מכוסים בפנסיה תקציבית, לפנסיה צוברת, והן באמצעות צו הרחבה שקבע חובת הפרשה לפנסיה לכל העובדים במשק עד לרמת השכר הממוצע במשק.
בחלק מהמקרים מאפשרות קרנות הפנסיה בחירה בין אפיקי השקעה בהתאם לתוכניות ולרצונות החוסך. במסלולי ההשקעה האפשריים ניתן לבחור ביחס בין השקעות הנתפסות כסולידיות יותר (כגון אג"ח) לבין השקעות מסוכנות יותר (כגון מניות).
בישראל משנת 2008 ההפרשה לפנסיה צוברת היא חובה לכלל ציבור השכירים והמעסיקים (פרט לאלו המבוטחים בפנסיה תקציבית), במסגרת צו הרחבה שהרחיב הסכם קיבוצי בין ההסתדרות לארגוני המעסיקים, כאשר שיעורי ההפרשה מן השכר הלכו ועלו בהדרגה. משנת 2017 הוטלה חובת הפרשה לפנסיה צוברת בחוק גם על רוב ציבור העצמאים בישראל.
ראו גם

משבר קרנות הפנסיה הגרעוניות
פורום החוסכים לפנסיה בישראל
ג'יימס בוזוול

| --- | --- |

ג'יימס בוזוול, 1785, ציור של ג'ושוע ריינולדס
 לידה:  29 באוקטובר 1740 אדינבורו, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  19 במאי 1795 (בגיל 54) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  אוניברסיטת אדינבורו  אוניברסיטת גלאזגו  אוניברסיטת אוטרכט 
 מעסיק:  אוניברסיטת אדינבורו 
 בן או בת זוג:  מרגרט בוזוול 
 
ג'יימס בוזוול (באנגלית: James Boswell, 9th Laird of Auchinleck; ‏ 29 באוקטובר 1740 אדינבורו – 19 במאי 1795, לונדון) היה סופר, מחבר יומנים, ביוגרף ומשפטן סקוטי. ידוע בעיקר בשל הביוגרפיה המשובחת שכתב על הסופר המפורסם בן זמנו, סמואל ג'ונסון. שמו של בוזוול הפך לשם נרדף לאיש שנצמד לאישיות כלשהי לצורך אבחנות על האיש ודמותו, במטרה ייעודית של הוצאת ביוגרפיה. שרלוק הולמס היה נוהג לומר על דר' ווטסון, חברו הנאמן והבדיוני, ש"תיעד" את עלילותיו של הבלש הידוע: "אני אבוד ללא הבוזוול שלי".
תולדות חייו

ג'יימס בוזוול נולד באדינבורו, והיה בנם הבכור של השופט, אלכסנדר בוזוול (לורד אוצ'ינלק) ואשתו יופימיה ארסקיין. בילדותו הוא לא היה חסון פיזית וסבל מהפרעה עצבית קלה, שעלולה הייתה להטריד אותו מדי פעם במהלך חייו. בגיל חמש הוא נשלח לבית ספר פרטי, אך הוא לא הצליח להסתגל לתנאי המוסד, חזר לביתו ולמד בעזרתם של מורים פרטיים, שטיפחו בו את אהבת הספרות ועיקרי הדת. בשנת 1752 הוא נשלח, בעקבות מחלה, לעיירת מרפא, והשהות שם עזרה לו רבות, מבחינה בריאותית וחברתית כאחד.
בוזוול נרשם בגיל 13 לחוג לאמנויות באוניברסיטת אדינבורו, שם הוא למד עד שנת 1758. במהלך לימודיו הוא סבל מהתפרצות קשה של דיכאון, אך החלים ממנה לחלוטין וגופו התחסן. בגיל 19 נשלח להמשיך את לימודיו באוניברסיטת גלאזגו, שם הוא נכח בהרצאותיו של אדם סמית. בהיותו בגלאזגו, החליט בוזוול להמיר את דתו לקתולי, כדי להפוך לנזיר, ונאלץ לחזור לאדינבורו על ידי אביו, שקיצץ בירושה ובהקצבה שלו, אך לאחר שעבר בהצלחה את בחינת המשפטים, הרשה לו אביו לנסוע ללונדון והעלה את קצבת המחייה שלו.
בלונדון הכיר בוזוול לראשונה את ד"ר סמואל ג'ונסון, והם התחברו מיד. ג'ונסון כינה את בוזוול "בוזי". הדיאלוג הראשון ביניהם מצוטט בספרו של בוזוול על ג'ונסון
בוזוול: "מיסטר ג'ונסון, אכן אני בא מסקוטלנד, אינני יכול לעזור לעובדה זו"

ג'ונסון: "לעובדה זו, אדוני, אני מוצא שהרבה אנשים מהתפוצה שלך לא יכולים לעזור"
לאחר פגישתו הראשונה עם ג'ונסון נסע להשלים את לימודיו באוטרכט, הולנד, שם חיזר אחרי איזבל דה שרייר, והתכתב איתה ארוכות גם לאחר שעזב את המקום. במקביל, הרבה לטייל ברחבי אירופה, שם פגש גם אנשי רוח ידועים, ביניהם את ז'אן-ז'אק רוסו. בקורסיקה הוא פגש את הגנרל והפטריוט פסקל פאולי, שנאבק לעצמאותה של קורסיקה. בוזוול שמר על קשר עם פאולי ותמך בנושא הקורסיקני במהלך חייו. מאוחר יותר הוא פרסם יומנים אישיים בהם תיאר את חוויותיו. כשחזר לסקוטלנד עבר בהצלחה את הבחינות הסופיות במשפטים והפך לפרקליט שעבד במקצוע, אך מדי שנה הקפיד להגיע ללונדון כדי להתרועע עם ג'ונסון ועמיתיו אנשי הספרות.
בשנת 1769 נישא בוזוול לדודניתו, מרגרט מונטגומרי, ונולדו להם שבעה ילדים. על אף ניסיונותיו הספרותיים הצלחתו כסופר וכפרקליט הייתה בינונית והוא התמכר לטיפה המרה, אך אופיו הנוח וחוש ההומור השופע שלו חבבו אותו על רעיו הסופרים.
לאחר פטירתו של ג'ונסון בשנת 1784 עבר בוזוול ללונדון לנסות שם את מזלו, אך ללא הצלחה יתירה. את שנותיו האחרונות הקדיש לכתיבת הספר: "חיי סמואל ג'ונסון". בריאותו התערערה במהלך הכתיבה והוא נפטר בלונדון בשנת 1795.
בראשית המאה העשרים נתגלה חלק גדול מיומניו האישיים, שנותנים תמונה רחבה של איש נאור, אך מיוסר, שלקח חלק בדיונים האינטלקטואלים של התקופה, אך הונע פעמים רבות על ידי ייצריות מפותחת מצד אחד, וחששות דתיים מצד שני.
הביוגרפיה על סמואל ג'ונסון

כשהתפרסמה הביוגרפיה בשנת 1791, זכה בוזוול לראשונה בחייו בהערצה שאליה חתר כל חייו, וזו עומדת בעינה עד היום. הייחוד של ביוגרפיה זו מאחרות בתקופתו, היה בכך שהוא טרח לרשום את השיחות שניהל ג'ונסון לצורך תיעוד ביומנים שניהל, והוא כלל אותם בביוגרפיה. בנוסף לכך הוא הוסיף פרטים אישיים רבים שהאירו את דמותו האנושית של ג'ונסון, במקום לכתוב, כנהוג בתקופתו, ביוגרפיה מכובדת ויבשה. בוזוול צייר תמונה חיה של האיש בשלמותו, כשהוא נעזר בסגנון דרמטי של דיאלוגים. לעיתים קרובות מוזכרת הביוגרפיה של ג'ונסון שנכתבה על ידי בוזוול כביוגרפיה הכתובה הטובה ביותר בעולם.
מבקרים רבים תהו כיצד הצליח איש כבוזוול להוציא מתחת ידיו יצירה מוצלחת כמו הספר על סמואל ג'ונסון. התשובות שהועלו תלו את ההצלחה יוצאת הדופן של הסופר הבינוני בדרך כלל בתכונת הכנות יוצאת הדופן שלו, בכישרון להבחין בגאונות וביכולת להעריך אותה בכל הלב, ובכישורי האבחנה המדויקים של הסופר המשולבים בסגנון דרמטי ייחודי.
לקט מספריו

The life of Samuel Johnson (תורגם לעברית)
(The Heart Of Boswell ( six journals in one volume
(Boswell in Holland (1763 - 1764
The Journal of a tour to the Hebrides with Samuel Johnson
(London Journal, (1762-1763
The hypochondriack : seventy essays
לקריאה נוספת

George Mallory, Boswell the Biographer, London, 1912
Hesketh, pearson, Johnson and Boswell; The story of their life, New York, 1958
Robert Zaretsky, Boswell's Enlightenment, Harvard University Press, 2015
הערות שוליים

1 2  John W. Cousin, A Short Biographical Dictionary of English

Literature, pt. 2 /13
↑  Sir Arthur Conan Doyle,  The Adventures of Sherlock Holmes
↑  ראו גם את השוואתו של י.ד. ברקוביץ כבוזוול של שלום עליכם: אולגה ליטבק, "בוזוול היהודי": י"ד ברקוביץ' והמצאת "שלום-עליכם", אות 7, סתיו 2017
↑  James Boswell, New World Encyclopedia
↑  ( James Boswell, Life of Johnson (Gutenberg Project
1 2  James Boswell, Encyclopedia Britannica.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258920005171  PLWABN: 9810576271405606  BIBSYS: 90134024  BNC: 000142106  BNE: XX1210787  BnF: cb11893082f (data)  CANTIC: a11253678  CiNii: DA00344848  GND: 118513923  HDS: 041771  ICCU: CFIV102020  ISNI: 0000 0001 2136 3095  LCCN: n79018795  LNB: 000026253  NDL: 00433939  NKC: skuk0000146  NLA: 35020553  NLG: 228611  NLK: KAC202205370  NSK: 000014452  NTA: 068411170  RERO: 02-A003029108  SELIBR: 178795  SNAC: w6m32t04  SUDOC: 026741180  Trove: 794790  ULAN: 500274533  VcBA: 495/109596  VIAF: 64002337   WorldCat (עם VIAF): 64002337 
"מסיבה ספרותית", ראשון משמאל: ג'יימס בוזוול, שני משמאל: סמואל ג'ונסון, שלישי משמאל: ג'ושוע ריינולדס, שגם צייר את הציור.
Account of Corsica, 1768
פרנסיסקו קונסייסאו

פרנסיסקו פרננדש דה קונסייסאו (בפורטוגזית: Francisco Fernandes da Conceição; נולד ב-14 בדצמבר 2002 בקוימברה שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר ביובנטוס מהסרייה א'.
קריירת מועדונים

קונסייסאו הצטרף אל מחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון בגיל 8, ושיחק בה במשך שש שנים. לאחר מכן שיחק במשך עונה בפדרואנסה, אחת מקבוצות הבת של פורטו, ובשנת 2018 הצטרף אל מחלקת הנוער של פורטו. ב-27 באוגוסט 2020 חתם קונסייסאו על החוזה המקצועני הראשון שלו במועדון. תחילה שיחק קונסייסאו בפורטו ב', קבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה בליגה הפורטוגלית השנייה.
ב-13 בפברואר 2021 ערך קונסייסאו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 2-2 נגד בואבישטה במסגרת המחזור ה-19 בליגת העל הפורטוגלית לעונת 2020/2021. ב-17 בפברואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 2-1 על יובנטוס במסגרת שלב שמינית הגמר לעונת 2020/2021. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך קונסייסאו 14 הופעות ליגה, והוסיף שתי הופעות בליגת האלופות.
ב-21 ביולי 2022 חתם לחמש שנים באייאקס. ב-3 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה נגד קמבור.
קריירה בינלאומית

קונסייסאו היה חלק מסגל נבחרת פורטוגל עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך חמש הופעות בטורניר, בהן הבקיע שני שערים. ב-26 במרץ 2024 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד סלובניה.
נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר יורו 2024.
ב-18 ביוני 2024 כבש קונסייסאו את שערו הבכורה במדי הנבחרת במסגרת שלב הבתים של יורו 2024 מול נבחרת צ'כיה שער שניצח בסופו של דבר לנבחרת פורטוגל את המשחק בתוצאה 2-1.
תארים

פורטו
אליפות פורטוגל: 2021/2022
הגביע הפורטוגלי: 2021/2022
הערות שוליים

1 2 3  Quem é Francisco Conceição (além de ser filho de Sérgio)? באתר Diário de Notícias, ‏ 14 בפברואר 2021 (בפורטוגזית)
↑  Francisco Conceição, o novo "'abre-latas" do FC Porto באתר Rádio Renascença, ‏ 15 בפברואר 2021 (בפורטוגזית)
↑  Francisco Conceição assina contrato profissional com o FC Porto באתר Record, ‏ 27 באוגוסט 2020 (בפורטוגזית)
↑  Filhos de Sérgio Conceição reforçam equipa B do FC Porto באתר Lusa, ‏ 27 באוגוסט 2020 (בפורטוגזית)
↑  Convocados para o Euro 2024 באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הפורטוגלית, 21 במאי 2024 (בפורטוגזית)
| נבחרת פורטוגל – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 פטריסיו •  2 סמדו •  3 פפה •  4 דיאש •  5 דאלו •  6 פלהיניה •  7 רונאלדו •  8 פרננדש •  9 ראמוס •  10 ב. סילבה •   11 פליקס •  12 סה • 13 דנילו •  14 אינסיו • 15 ז'. נבש • 16 נונס • 17 ליאו • 18 ר. נבש • 19 מנדש • 20 קנסלו • 21 ז'וטה • 22 קושטה • 23 ויטיניה • 24 א. סילבה • 25 נטו • 26 קונסייסאו • מאמן: מרטינס |  1 פטריסיו •  2 סמדו •  3 פפה •  4 דיאש •  5 דאלו •  6 פלהיניה •  7 רונאלדו •  8 פרננדש •  9 ראמוס •  10 ב. סילבה •   11 פליקס •  12 סה • 13 דנילו •  14 אינסיו • 15 ז'. נבש • 16 נונס • 17 ליאו • 18 ר. נבש • 19 מנדש • 20 קנסלו • 21 ז'וטה • 22 קושטה • 23 ויטיניה • 24 א. סילבה • 25 נטו • 26 קונסייסאו • מאמן: מרטינס | פורטוגל |
בית הספר הניסויי לילדים מאושפזים במרכז הרפואי הדסה

בית הספר הניסויי לילדים מאושפזים במרכז הרפואי הדסה הוא מוסד חינוכי הפועל בשלושת הקמפוסים של בתי החולים הדסה בעיר ירושלים, הדסה עין כרם, הדסה הר הצופים ומחלקת פסיכיאטריה לילד ולמתבגר ברחוב אתיופיה. כיתות בית הספר נמצאות בתוך מחלקות הילדים של בית-החולים "הדסה", ומתקיימות כחלק אינטגרלי מהטיפול בילדים. בית הספר הוקם בשנת 1983 ונותן מענה לכ-220 ילדים ביום המגיעים לשערי בית החולים.
היסטוריה ותיאור

בית הספר פועל מטעם משרד החינוך מתוקף חוק חינוך חינם לילדים חולים שנחקק בכנסת בשנת ה'תשס"א. מצבם הרפואי של התלמידים משפיע לעיתים קרובות על יכולותיהם הגופניות והלימודיות, ועל כן, בית הספר משויך במשרד החינוך לאגף החינוך המיוחד. בעקבות ההשתייכות לזרם החינוך המיוחד, אופן העבודה מתבצע באמצעות תוכנית תח"א (תוכנית חינוכית אישית) המותאמת ליכולותיו ולצרכיו האישיים של התלמיד. העבודה הלימודית מתבצעת בכיתה או ליד המיטה, באופן יחידני או בקבוצות קטנות, בהתאם למגבלות הילד ולתנאים.
בית-הספר בנוי בצורה המותאמת לחלוקה הפנימית של בית החולים: הכיתות מחולקות לפי המחלקות הרפואיות, וכל מחלקה מוגדרת ככיתה בעלת מערכת שעות ופעילויות קבועות ומותאמות. בכל מחלקה יש מרחב למידה מרכזי וכיתות קטנות נוספות לעבודה פרטנית. עבודת הצוות החינוכי במחלקות מגוונת ובעלת אופי ייחודי הנגזר מאופי הפגיעות או המחלות.
בית-הספר נותן מענה לתלמידים מגילאי הגן ועד גיל עשרים ואחת, המאושפזים בבית-החולים, במחלקות ילדים באשפוז מלא ואשפוז יום. שעריו של בית-החולים פתוחים לכל וכוללים את כל סוגי האוכלוסייה הקיימת במדינת ישראל. החלוקה לכיתות מתבצעת על-פי האפיונים הרפואיים של התלמידים, לכן, נוצרות קבוצות הטרוגניות מבחינות רבות כגון: גיל כרונולוגי, רמת הבנה וכן אפיונים עדתיים, דתיים ולאומיים. קשת התרבויות המגוונת וטווח הגילאים הרחב משפיעים על עיצוב תוכנית הלימודים, ולבית-הספר התייחסות לצרכים השונים של התלמידים המושפעים מהשתייכותם השפתית, התרבותית וממצבם ההתפתחותי.
היסטוריה ותיאור > תפיסה חינוכית

בית-הספר פועל בהשראת הגישה ההוליסטית הרואה את הילד כאדם שלם. גישה זו רואה את בריאות האדם בגופו, נפשו והרוחניות שבו, כקשורים יחדיו. בית הספר מאמין שכדי להשיג ריפוי, עליו לתת תשומת לב לכל אחד מהמרכיבים. על כן, מטרתו של בית-הספר לעודד את ההתפתחות הטבעית של הילד, לתת תמיכה קוגניטיבית, רגשית ורוחנית שתעזור לו להתמודד עם משבר המחלה והאשפוז.
בהשארת התפישה, צוות בית-הספר יוצר אווירה ותנאים המאפשרים להפגיש את הילד עם מסגרות המוכרות לו מעולמו הבריא. הילד מוזמן לפעילות על ידי הצוות החינוכי, ופוגש חומרי למידה, חומרי יצירה מתחומי אמנויות שונים, משחקים ומתקנים.
צוות בית ספר מהווה חלק מצוות בית החולים, ונוטל חלק במפגשים רב מקצועיים ופרה-רפואיים, במאמץ משותף להביא את הילדים להחלמה ולהעלאת איכות חייהם.
בית-הספר נמצא בתהליך ניסויי הקרוי "בריא ללמוד מזה". במסגרת הניסוי בית-הספר מפתח תוכניות לימודים לאירועים רפואיים, מתוך כוונה להרבות הזדמנויות למידה רלוונטיות. התפיסה העומדת בבסיס התוכנית היא, שבניית תוכנית לימודים מותאמת, תפתח פתח להכרת עולמות ידע בתחום הביולוגיה, הרפואה והמדע בדרך הרלוונטית למצבם, ובאותו הזמן, תקל על פחדים לא מבוססים, תעמת את הילד עם הנחות שגויות, ותתרום לניהול עצמאי יותר של המחלה על ידי הילד ומשפחתו גם לאחר שהשתחרר מבית החולים. בדרך זו, בית הספר שבבית החולים מציע לילד אפיק סובלימטיבי להבעה רגשית ומעצים חוויות של הצלחה לימודית מתוך עולמו בתקופה זו. כשהילד מרגיש תחושת הישג הוא רוצה ללמוד.
בצד ההתייחסות לעולמו הרגשי של הילד החולה, תוכניות הלימודים שמות דגש על הדיוק שבתיאור הסיטואציות, ההרגשות וההליכים. הילד לומד לשַיֵים את האירועים, הרגשות, הכאב והזמן, והופך אותם ממֵציפים ואין סופיים למוגבלים ונשלטים. במהלך הקשר, נבדקים מספר סוגיות כגון: כיצד ניתן לתאר כאב: האם הוא עמום, חד או דוקר... ומה מרגישים כשהמחט חודרת לעור? כמה דם לוקחים בבדיקת דם...? כיצד אפשר לתאר את הכאב בזמן זריקה? מהם הם אותם תאים סרטניים, האם הם "תאים פראיים" או "תאים מבולבלים"? מה זה "תוספתן שהתפוצץ", ומה פירוש להשתיל מח עצם? וכן, כמה זמן "זה" ייקח. הבדיקה אורכת דקה... הטיפול ארבעה ימים.... העירוי 5 שעות.... הבידוד יכול לקחת חודש, ומספר הטיפולים בתוכנית שלך ייקח שנה וכדומה.
קוד אתי

בית הספר מתמודד מדי יום עם סוגיות אתיות רבות ומגוונות, ההתמודדות היום יומית קידמה את הצורך בכתיבת קוד אתי. היה צורך בקוד שיאחד את קווי ההתנהלות ויקבע אמות מידה מוסכמות על כולם לכללי התנהגות ערכיות וראויות בבית הספר. לאחר תהליך ארוך של העלאת הדילמות המוסריות התגבשו הערכים המובילים המייצגים את בית הספר. בסיום התהליך הושק הקוד בית הספר באירוע מרגש. בית הספר נמצא כיום בתהליכי הטמעת הקוד בשגרת היום.
מסמך הקוד מאפשר לצוות לפעול בצורה אחידה, ולתת מענה יעיל ומכבד למציאות החיים בבית-הספר אשר בבית-החולים.
ראו גם

חינוך פתוח
חינוך דמוקרטי
בית ספר ניסויי
בית הספר הניסויי ירושלים
ברי ואן ארלה

ברי ואן ארלה (בהולנדית: Hubertus Aegidius Hermanus "Berry" van Aerle; נולד ב-8 בדצמבר 1962) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת המגן הימני ובעמדת הקשר האחורי. ואן ארלה שיחק במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90 של המאה ה-20 בקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן, איתה זכה בגמר גביע אירופה לאלופות 1988. שיחק כ-5 שנים בנבחרת הולנד, איתה זכה בטורניר יורו 1988.
קריירת מועדונים

ואן ארלה נולד בעיר הלמונד שבמחוז צפון בראבנט, בדרומה של הולנד. שיחק במשך 13 שנים (1981–1994) בקבוצת פ.ס.וו איינדהובן בליגת העל ההולנדית, במהלכן זכתה הקבוצה 5 פעמים בתואר האליפות. ואן ארלה שובץ כמגן ימני, אך שימש תקופות ארוכות כקשר אחורי – כיוון שעמדת המגן הימני הייתה מאוישת על ידי השחקן הבלגי הוותיק אריק גרטס. במהלך התקופה הושאל למשך שנה אחת (עונת 1986/1987) למועדון הכדורגל אנטוורפן בבלגיה.
ואן ארלה שותף במשך כל 120 הדקות של משחק הגמר בגביע אירופה לאלופות 1988 מול קבוצת בנפיקה ליסבון מפורטוגל. המשחק הסתיים בתוצאה 0:0, ואיינדהובן ניצחה בקרב בעיטות עונשין. ואן ארלה הודה בראיון שנים לאחר מכן כי המשחק לא התעלה לרמה גבוהה, וטען כי אין חשיבות איך מנצחים - העיקר שמנצחים וזוכים בגביע.
החל משנת 1992 סבל ואן ארלה מסדרת פציעות, אך המשיך להופיע בצורה סדירה במשחקי הקבוצה עד לסיום עונת 1993/1994. לאחר יותר מ-300 הופעות ו-12 שערים שהבקיע במדי הקבוצה, עבר ואן ארלה לקבוצת הלמונד ספורט שבעיר הולדתו, בה שיחק עונה אחת עד לפרישתו הסופית.
קריירה בנבחרת

הופעתו הראשונה של ואן ארלה במדי הנבחרת הלאומית של הולנד הייתה ב-14 באוקטובר 1987. הוא שימש כשחקן בהרכב הפותח בכל משחקי הנבחרת בטורניר אליפות אירופה בכדורגל בשנת 1988 במערב גרמניה, בו זכתה הולנד בגביע, לאחר ניצחון 2:0 על נבחרת ברית המועצות.
בסך הכול, שותף ואן ארלה ב-35 משחקים של הנבחרת במשך 5 שנים (1987–1992), במהלכן השתתף גם במונדיאל 1990 וביורו 1992.
לאחר פרישתו

לאחר הפרישה ממשחק פעיל, חזר ואן ארלה למקצוע בו עסק לפני קריירת הכדורגל, ושימש כדוור בעיר הלדמונד. בשנת 2001 חזר ואן ארלה לעבוד בקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן, בתפקיד מתאם הפעילות מול האוהדים. בשנת 2008 התמנה בנוסף גם לסקאוט של המועדון.
בשנת 2014 הועלה בעיר הולדתו הלדמונד המחזמר "ברי - המחזמר" ("Berry - de Musical"), על אודות חייו של ואן ארלה.