stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יונת פירות מריאנה
שימור

בעבר היונה הייתה בסכנת הכחדה קשה בבית גידולה בגואם, בעיקר בגלל בירוא יערות אך גם בשל החדרתו בשוגג של בויגה עצים חום, אשר חדר לאי כנראה בטעות דרך ספינות במהלך מלחמת העולם השנייה. הנחשים טרפו את היונים הבוגרת ובעיקר הצעירות ודרדרו את האוכלוסייה הכללית, כמעט להכחדה גם באיים אחרים.
עם זאת מספר גני חיות החלו בתוכניות שיקום של יונה זו ולגידולם בשביה כדי להחזירם לטבע, החל מ-1993. חלק מגני החיות כמו גן החיות של סנט לואיס שבסנט לואיס, מיזורי מכיל את אחת מתוכניות הרבייה המוצלחות ביותר של היונה.
למרות התוכניות והגדילה האיטית של האוכלוסייה עדיין היונה פגיעה עקב אובדן מתמשך של בתי גידולה המיוערים, אוכלוסיות קטועות וקטנות, טווח מחיה מוגבל ופגיעה בידי מינים פולשים שונים היונה עדיין נחשבת למין "קרוב לסיכון" לפי הרשימה האדומה של IUCN.
הערות שוליים

↑  יונת פירות מריאנה באתר הרשימה האדומה של IUCN
יהושע ברוק

יהושע (שיקה) ברוק (כ"ב בטבת ה'תרע"ב, 12 בינואר 1912 – ב' באב ה'תשל"ז, 17 ביולי 1977) היה ראש המועצה האזורית יואב.
ביוגרפיה

נולד בפולין (אז בתחומי האימפריה הרוסית) לאליעזר ומרים.
היה חבר גרעין "גבעת גנים" של השומר הצעיר, שייסד את קיבוץ נגבה, ובראשית הדרך היה גזבר הגרעין וסדרן עבודה.
ב-1941 נבחר להנהלת קיבוץ נגבה. ב-1946 נשלח לגרמניה מטעם "פלוגות הסעד" לסייע לשארית הפליטה באירופה. במלחמת העצמאות נמנה עם מגיני נגבה, ומדי שנה ארגן עצרת ב-12 ביולי לציון הקרב על נגבה.
ב-1949 נבחר להנהלת אגודת קיבוצי השומר הצעיר. הוא הקים בנגבה מוסד חינוכי אזורי על שם מגיני נגבה, וניהל אותו במשך מספר שנים. כמו כן היה ממקימי מפעל הפלסטיק צ.ל.פ בקיבוץ.
בנובמבר 1961 נבחר לכהן כראש המועצה האזורית יואב, אך בחירתו בוטלה חודשיים לאחר מכן על ידי משרד הפנים בשל העובדה שלא היה חבר מועצה בזמן בחירתו. בשל כך, נציג נגבה במועצה התפטר וברוק נכנס במקומו, ואז הועמד שוב לבחירה ונבחר לראשות המועצה כדין. ב-1965 נבחר בשנית לתפקיד.
ב-11 בפברואר 1963, בעודו נוהג ברכב ליד משואות יצחק, פגע בתחנת אוטובוס ופצע ארבעה בני אדם שהמתינו בה, אך נמלט מהמקום ולא הגיש סיוע לנפגעים. כמה ימים מאוחר יותר, הסגיר את עצמו לתחנת המשטרה באשקלון, ושוחרר בערבות. במשפטם טענו יושבי המכונית (בהם יעקב וילן) כי לא הבחינו בנפגעים בעת האירוע. בתום המשפט, הורשע בארבע עבירות תנועה, והושת עליו קנס של 1500 לירות ישראליות וכן רישיונו נשלל לשחושה חודשים בפועל ושלוש שנים על תנאי. כמו כן, נתבע בתביעת נזיקין על ידי הנפגעים מהתאונה.
לאחר כהונתו כראש מועצה שימש כמנהל מחלקת הקליטה בהתיישבות במשרד לקליטת עלייה. במסגרת זו סייע לקליטתם של עולים חדשים, גם מיהודי ארצות האסלאם, בקיבוצים.
נספה בתאונת דרכים בצומת שער הגיא יחד עם בנו יואב ואשה נוספת ונטמן בבית הקברות בנגבה.
חיים אישיים

היה נשוי לחנה לבית הולצמן, ולהם נולדו שלושה ילדים. בנם עלי ברוק הוא סגן אלוף במילואים ופעיל חברתי.
הערות שוליים

↑  לפעמים נכתב שם המשפחה "ברוך"
↑  "גבעת גנים", דבר, 19 בנובמבר 1935
↑  נגבה, דבר, 24 בנובמבר 1941
↑  הכלל והפרט, הארץ, 5 במרץ 1946
↑  אלפים השתתפו בעצרת נגבה, על המשמר, 14 ביולי 1952
↑  קיבוצי השומר הצעיר, על המשמר, 25 בנובמבר 1949
↑  חלופי משמרות במועצה האזורית יואב, על המשמר, 26 בנובמבר 1961
↑  יו"ר המועצה האזורית יואב נבחר שנית, על המשמר, 2 בפברואר 1962
↑  סיווג עובדי הנציבות לוועדה מקצועית, הַבֹּקֶר, 15 במרץ 1965
↑  עזרא ינוב, ראש מועצה אזורית הסגיר עצמו – הודה בנהיגת מכונית שפגעה וברחה, מעריב, 14 בפברואר 1963
↑  "חשבנו שפגענו בעץ", מעריב, 17 בפברואר 1963
↑  נקנס יו"ר המועצה האזורית יואב, למרחב, 25 באוקטובר 1964
↑  3 נפגעי תאונה דורשים פיצוי מיו"ר מועצת יואב, מעריב, 26 באוקטובר 1964
↑  אבל בנגבה על מות 3 חברים בתאונה, על המשמר, 18 ביולי 1977
↑  קברו באתר Billiongraves
יהושע ברזילי

| --- | --- |

יהושע ברזילי (אייזנשטט)
 לידה:  20 באוגוסט 1855 קלצק, בלארוס 
 פטירה:  14 באפריל 1918 (בגיל 62) לוזאן, שווייץ 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יהושע ברזילי (אייזנשטט) (בלארוס, 1855 - שווייץ, 1918), סופר ופעיל ציוני.
תולדות חייו

נולד בבלארוס, אז בתחומי האימפריה הרוסית. היה חבר בתנועת חובבי ציון ועלה לארץ ישראל בשנת 1881, לאחר שנה שב לרוסיה והיה בין מייסדי הארגון החשאי בני משה (יחד עם אחד העם), שדגל בהכשרת הנהגה של יחידי סגולה להנהגת העם ולמימוש תחייתו המדינית בארץ ישראל.
ב-1890 שב לארץ ישראל עם הגרעין המייסד של "בני משה", עבד בבנק אפ"ק (ממנו פוטר משום שהעניק אשראי ללקוחות בניגוד לכללי הזהירות המקובלים ותוך העדפת שיקולים ציוניים על פני שיקולים מסחריים) ושימש כמזכיר ועד חובבי ציון ביפו. בתפקידיו אלה הרבה לנסוע בארץ ישראל, בעיקר במושבות החדשות, והיווה כתובת לפניות מתיישבים. בשנים 1894-1895 היה הספרן של שערי ציון. זמן קצר לאחר עלייתו עבר להתגורר בירושלים.
יהושע ברזילי היה סופר פורה, משוררה של חיבת-ציון המעשית. הוא כתב סיפורים קצרים רומנטיים מלאי-חן מהווי החיים בארץ ישראל, חלק גדול מהם התפרסם מעל גליונות "הצבי", עיתונו של אליעזר בן-יהודה. כמו כן פרסם (יחד עם יהודה גור) ירחון בשם "מכתבים מארץ ישראל" שהופץ בקרב חברי "בני משה" ברוסיה בין השנים 1893–1895. בחלק גדול מכתביו מנה את השנים לפי המניין לחורבן הבית. הוא השתמש גם בשמות העט "בית הלוי" ו"בר-לי".
היה חבר ובעל ברית של מנחם אוסישקין ותמך בו במאבקיו נגד תוכנית אוגנדה, נגד התערבות הברון רוטשילד במושבות, בעד העלאת חשיבותה ומעמדה של ירושלים בחשיבה הציונית ובעד החדרת השפה העברית כלשון לאומית רשמית. מכתביו לאוסישקין נפרשים על פני שנים רבות ומהווים תיעוד חשוב אודות המשברים והמאבקים שפקדו את עולי העלייה הראשונה בעיקר בשנים 1900–1911. יחד עם אוסישקין הקים את אגודת "חובבי ירושלים" לקידום היישוב היהודי בירושלים עליה נמנו הרב ראי"ה קוק, ר' בנימין, קדיש סילמן, דוד ילין, בוריס שץ, יצחק בן-צבי ורחל ינאית בן-צבי ועוד. הוא אף ערך מחקרים לגבי הרכב החברה בירושלים בת זמנו ושקד על תוכניות לשיפור תנאי המחיה באמצעות עבודה.
בשנות מלחמת העולם הראשונה נאלץ, כמו רבים מעולי העלייה הראשונה, לגלות מן הארץ ועבר לשווייץ, שם נפטר ב-1918, וכעבור שבע שנים, הועלו עצמותיו ונטמנו בהר הזיתים.
כתביו

המושבות בארץ ישראל בשנת תרנ"א, דפוס ברמן ורבינוביץ, סנקט פטרבורג, 1892
איילת השחר - מספר הזכרונות, אודסה, אחיאסף, תרע"ב (1912)
הבחלן - מחזה צחוק בשלש מערכות, ירושלים, תרס"ט (1909)
כתבי יהושע ברזילי (איזנשטט) לזכר חצי היובל של עלייתו לא"י, יפו תרע"ג (1913)
לזיכרון מלאת עשר שנים למות בנימין זאב הרצל, תרע"ד (1914)
מכתבים מארץ ישראל (ירחון), הוצאת אגודת בני משה "שנת תתכ"ד לגלותנו" (1893 - 1895) חתומים על ידי "בית הלוי" (שם עט)
קורטוב מדינה, תוכנית לעבודה ישובית רחבה בארץ-ישראל, יפו תרע"ב (1912)
לקריאה נוספת

יפה ברלוביץ (עורכת), רחבעם זאבי (מהדיר), אעברה נא בארץ - מסעות אנשי העלייה הראשונה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992, עמ' 78 - 97
הערות שוליים

↑  איתמר לוין, ‏סופרים (ולא את הכסף), באתר גלובס, 14 באוגוסט 2001
↑  כמו למשל תושבי המושבה הר-טוב: מכתב בלדינו מראשית 1902 שנשלח אל יהושע ברזילי
↑  ארץ ישראל, המגיד, 8 בפברואר 1894
יהושע איזנשטד, תשובה לדברי האדון פינס, הצבי, 19 באפריל 1895
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502405005171  GND: 138287139  ISNI: 0000 0000 6688 6650  LCCN: no2004026855  VIAF: 68637281   WorldCat (עם VIAF): 68637281 
פסלו המוצב בבית הוועד הפועל של ההסתדרות
יו דראם

| --- | --- |

יו דראם
 לידה:  19 בספטמבר 1879 פורט בריידי, מישיגן, ארצות הברית ארצות הברית
 פטירה:  3 באוקטובר 1951 (בגיל 72) ניו יורק סיטי, ניו יורק, ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית  בוסטון קולג'  Xavier High School 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1898–1943 (כ־45 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-1 מפקד הקורפוס ה-2 מפקד הקורפוס ה-5 מפקד הדיוויזיה ה-5 מפקד מחלקת הוואי מפקד הקורפוס ה-6 מפקד הארמייה השנייה מפקד הארמייה הראשונה מפקד פיקוד המזרח מפקד משמר ניו יורק
 פעולות ומבצעים
 מלחמת ארצות הברית–הפיליפינים  המהפכה המקסיקנית  מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין (2)   כוכב הכסף
 
יו אלויסיוס דראם (באנגלית: Hugh Aloysius Drum;‏ 19 בספטמבר 1879 – 3 באוקטובר 1951) היה לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית אשר פיקד על הארמיות השנייה והראשונה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

דראם נולד בפורט בריידי שבמדינת מישיגן, ארצות הברית, ב-19 בספטמבר 1879. אביו ג'ון דראם (1864-1898) היה קפטן בצבא ארצות הברית. אמו הייתה מרגרט דזמונד. דראם תכנן בתחילה להפוך לכומר ישועי, ונרשם לבוסטון קולג'. בשנת 1898 נהרג אביו במלחמת ארצות הברית–ספרד. במסגרת חוק מיוחד, הוצעו דרגות של לוטננט משנה לכל בני הקצינים שהפגינו גבורה עילאית במהלך המלחמה. ב-9 בספטמבר קיבל דראם את ההצעה והתגייס לצבא. ב-1889 הוא לחם במהלך מלחמת ארצות הברית–הפיליפינים במסגרת רגימנט הרגלים ה-12, ולאחר מכן במסגרת רגימנט הרגלים ה-25. על חלקו בקרב ביאן קיבל את כוכב הכסף. לפני חזרתו לארצות הברית שימש כעוזרו של הגנרל פרנק בלדווין. ב-15 בינואר 1900 הועלה לדרגת לוטננט, וב-23 במרץ 1906 לדרגת קפטן. בין 1911–1912 למד במכללות מתקדמות לקצינים. בין 1915–1916 הוא השתתף במשלחת העונשין למקסיקו - פעולת תגמול כנגד פשיטותיו של פנצ'ו וייה על אדמת ארצות הברית, תחת פיקודו של ג'ון פרשינג. פרשינג עצמו התרשם מאוד מדראם במהלך המבצע. ב-15 במאי 1917 הועלה לדרגת מייג'ור, וב-5 באוגוסט של אותה שנה לדרגת לוטננט קולונל.
ביוגרפיה > מלחמות העולם

עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה ב-1918, פרשינג, אשר היה מפקד חיל המשלוח של ארצות הברית לחזית המערבית, הציב את דראם במטה הארמייה הראשונה שתחת פיקודו. ב-30 ביולי של אותה שנה הועלה לדרגת קולונל ומונה לראש מטה הארמייה הראשונה. הוא זכה לשבחים על חלקו בהכנת הארמייה לקרב סן-מייל ומתקפת מז-ארגון, ועוטר במדליית השירות המצוין. ב-1 באוקטובר 1918 הוענקה לו דרגה זמנית של בריגדיר גנרל (כוכב אחד), אשר הפכה לקבועה ב-6 בדצמבר 1922. ב-4 במרץ 1923 מונה למפקד חוף הארטילריה המחוזי ה-2, וב-20 במאי 1926 מונה למפקד הבריגדה ה-1. בתקופה זו התעוררו חילוקי דעות בינו לבין בילי מיטשל, ודראם היה בין אלו שהשפיעו על הקונגרס לא לקבל את הצעתו של מיטשל להפריד את הגיס האווירי מהצבא ולהפכו לזרוע נפרדת.
ב-1927 הוא שימש לתקופה קצרה כמפקד הדיוויזיה ה-1, לאחר מכן הועבר לפקד על הקורפוס ה-2, ובספטמבר של אותה שנה הוחזר לפקד על הדיוויזיה ה-1. ב-29 בינואר 1930 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל (שני כוכבים). ב-12 בינואר 1930 מונה למפקח הכללי של הצבא, והחזיק בתפקיד עד 30 בנובמבר 1931. בדצמבר של אותה שנה מונה למפקד הקורפוס ה-5, ובמקביל פיקד גם על הדיוויזיה ה-5. ב-18 במרץ 1935 מונה למפקד מחלקת הוואי, ובספטמבר 1937 מונה למפקד הארמייה השנייה, ובמקביל פיקד על הקורפוס ה-6 עד נובמבר 1938 עת הוחזר לפקד על הקורפוס ה-2. באותה תקופה התיידד עם דאגלס מקארתור וג'ורג' פטון, והמשיך להתנגד בחריפות להקמת חיל אוויר עצמאי. ב-1939 פרש הרמטכ"ל מאלין קרייג, ודראם התמודד על התפקיד, אולם הפסיד לג'ורג' מרשל. ב-5 באוגוסט של אותה שנה הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל (שלושה כוכבים). עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה ב-1941, היה דראם מפקד הארמייה הראשונה. הוא פיקד על הארמייה במהלך משחקי המלחמה שכונו "תימרוני קרוליינה", ואשר נועדו לבחון את מוכנותו של צבא ארצות הברית לקראת המלחמה. במהלך התימרונים הוא הפך למושא ללעג וקלס, כאשר כבר ביומם הראשון "נפל בשבי" בידי דיוויזיית השריון ה-2 בפיקודו של פטון. השופטים קבעו שהנסיבות בהן נתפס לא היו חלק מהלחימה בפועל, כך שהוא הורשה לחזור למטה שלו ולהמשיך להשתתף בתמרונים. עם זאת, האירוע גרם לחוסר אימון בו מצד מפקדי הצבא. במקביל, הוא פיקד על הפיקוד המזרחי. במהלך המלחמה לא ניתנו לו תפקידים משמעותיים, פרט להצעה לתפקיד לא מבטיח בסין. ב-1943 הוא פרש מהצבא.
ביוגרפיה > אחריתו

מפרישתו עד 1945 הוא פיקד על משמר ניו יורק - כוח המגן הרשמי של מדינת ניו יורק. הוא נפטר בניו יורק ב-3 באוקטובר 1951 בגיל 72. הוא קבור בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
ב-1903 הוא נישא למרי ריאום (1877-1960), והיא ילדה לו בת אחת אנה קרול (1916-1996).
יונת שליו ויולאוס

| יונת שליו ויולאוס |
| --- | --- |
 יונת שליו ויולאוס
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יונאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יוניים
סוג:: יונת שליו
מין:: יונת שליו ויולאוס
תת-מינים
 Geotrygon violacea albiventer  Geotrygon violacea violacea
שם מדעי
 Geotrygon violacea ‏טמינק, 1809
תחום תפוצה


יונת שליו ויולאוס (שם מדעי: Geotrygon violacea) היא מין של עוף מהסוג יונת-שליו שבמשפחת היוניים, החיה בטבע באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית באזורים הטרופיים.
מאפיינים

יונה זו בעלת גוונים סגולים- בהירים עם חזה וראש אפורים ומקור קצר בצבע ורוד. היא מגיעה לאורך של 30 ס"מ ולמשקל 100 עד 280 גרם. הזוויגים דומים. היונה מצויה לרוב לבד או בקבוצות קטנות.
תפוצת יונה זו ביערות הגשם הטרופיים ויערות לחים דומים לאורך אמריקה הדרומית במדינות: ארגנטינה, בוליביה, ברזיל, קולומביה, אקוודור, ונצואלה, קוסטה ריקה, ניקרגואה, פנמה, פרגוואי, פרו וסורינאם. היא נפוצה על קרקעית היער, שם היא מחפשת זרעים ופירות למאכל. היא נוהגת לעוף רק כשהיא בסכנה.
יונה זו מטילה שתי ביצים בכל תטולה.
תפוצת היונה בטבע היא רחבה ומצב השימור שלה מוגדר ללא חשש. עם זאת, היא עלולה להיפגע מכריתת יערות באזורים בהם היא חיה.
תת-מינים

Geotrygon violacea albiventer
Geotrygon violacea violacea
הערות שוליים

↑  יונת שליו ויולאוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
יונדאי N

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת בת
 מייסדים:  יונדאי מוטור
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־9 שנים)
 חברת אם:  יונדאי מוטור
 מיקום המטה:  דרום קוריאה הוואסאונג, גיונגי, קוריאה הדרומית
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב
 מוצרים עיקריים:  מכוניות ספורט, אביזרי ספורט לרכב
 מנכ"ל:  אלברט ביארמן (מנכ"ל ונשיא)
  
 www.hyundai-n.com
 
יונדאי N (באנגלית: Hyundai N) היא יצרנית מכוניות ספורט, שבסיסה בהוואסונג שבמחוז קיונגי שבקוריאה הדרומית. היא הוקמה על ידי יונדאי מוטור בשנת 2015, והיא מיצרת את הגרסאות הבכירות לכמה רכבי יונדאי מוטור.
יונדאי i20 WRC קונספט
יונדאי i30 N, המכונית הראשונה של יונדאי N
היסטוריה

שורשי יונדאי N החלו עוד בשנת 2012 עם פתיחת יונדאי מוטורספורט שנכנסה לאליפות WRC עם הצגת היונדאי i20 WRC קונספט בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2012.
בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2013 הציגה יונדאי מוטורספורט את יונדאי i20 WRC קונספט החדשה (עדכון) ואת הלוגו של יונדאי N.
שנת 2014, יונדאי i20 WRC קונספט מנצחת בראלי גרמניה.
בתערוכת הרכב הבינלאומית של פרנקפורט בספטמבר 2015 הוצגה רשמית מותג יונדאי N, אשר החל לפעול בשנת 2016.
בשנת 2016 השיקה החברה שני מכוניות קונספט למרוצים והצליחה במסלול הסיבולת נירבורגרינג עם אב הטיפוס של יונדאי i30 N שברבות הימים הפך למכונית הראשונה של החברה והיא מהווה כגרסת הספורט ליונדאי i30.
בשנת 2017 השיקה החברה את המכונית הראשונה שלה, יונדאי i30 N, שהצליחה מאוד במכירת הרכב באירופה וזכתה בפרסים רבים.
בשנת 2018 השיקה יונדאי N את חטיבת המרוצים שלה יחד עם הצגת יונדאי ולוסטר N גרסת הספורט ליונדאי ולוסטר ויונדאי i30 פאסטבק N הגרסה הספורטיבית לגרסת הסדאן של יונדאי i30. בשנה זו ניצחה החברה במקום בראשון עם יונדאי i30 N TCR בסדרת הראלי WTCR.
בשנת 2020 הציגה את הדגם הרביעי של החברה, יונדאי i20 N.
באפריל 2021 הציגה את הדגם החמישי שלה, יונדאי קונה N.
ביולי 2021 הציגה החברה את יונדאי אלנטרה N הגרסה הספורטיבית ליונדאי אלנטרה.
דגמים > מכוניות ייצור

יונדאי i30 N: היא גרסת הספורט ליונדאי i30, הוצגה בשנת 2017, עברה מתיחת פנים בשנת 2020. היא כוללת מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-250 כ"ס ב-6,000 סל"ד או 280 כ"ס. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים או תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 5.9 או 5.4 שניות והמהירות המרבית עומדת על 250 קמ"ש.
יונדאי ולוסטר N: היא גרסת הספורט ליונדאי ולוסטר, הוצגה בשנת 2018. היא כוללת מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-275 כ"ס. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים או תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 5.6 שניות והמהירות המרבית עומדת על 250 קמ"ש.
יונדאי i30 פאסטבק N: היא גרסת הספורט לגרסת הסדאן של יונדאי i30, הוצגה בשנת 2018. היא כוללת מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-250 כ"ס ב-6,000 סל"ד או 275 כ"ס. תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 6.4 או 6.1 שניות והמהירות המרבית עומדת על 250 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 14.2 ק"מ לליטר.
יונדאי i20 N: היא גרסת הספורט ליונדאי i20, הוצגה בשנת 2020. היא כוללת מנוע בנזין בנפח 1.6 ליטר טורבו המספק כ-204 כ"ס בין 5,500 ל-6,000 סל"ד. תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 6.7 שניות והמהירות המרבית עומדת על 230 קמ"ש.
יונדאי קונה N: היא גרסת הספורט ליונדאי קונה, הוצגה בשנת 2021. היא כוללת מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-280 כ"ס ומומנט מרבי של 40 קג"מ בין 1,950 ל-4,600 סל"ד. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 5.5 שניות ומהירות מרבית של 240 קמ"ש.
יונדאי אלנטרה N: היא גרסת הספורט ליונדאי אלנטרה, הוצגה בשנת 2021. היא כוללת מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-280 כ"ס ומומנט מרבי של 40 קג"מ בין 1,950 ל-4,600 סל"ד. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים או תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 5.3 שניות והמהירות המרבית מוגבלת אלקטרונית ל-250 קמ"ש.
דגמים > מכוניות קונספט

פרויקט RM: פרויקט שהוצג בשנת 2012 הכדי לפתח מכוניות מרוץ עם טכנולוגיות משופרות לדגמי יונדאי N העתדיים. המכונית האחרונה של הפרויקט הוצגה בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס בדצמבר 2019.
יונדאי RN30 קונספט: מכונית קונספט למרוצים כללה מנוע בנזין 2.0 ליטר טורבו המספק כ-375 כ"ס. הוצגה בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2016.
יונדאי N אופטיאון קונספט: היא מכונית קונספט שהוצגה בשנת 2018. היא כללה עיצוב חדש עם אפשרויות חדשות וכנף אחורית.
יונדאי N-ליין

יונדאי N-ליין היא חטיבה ביונדאי N שמיצרת את חבילות הספורט לרכבי יונדאי, היא מעצבת את הרכב בעיצוב ספורטיבי אך הרכב עצמו לא עובר שינויים במנוע אלא רק שינויים בעיצוב.
הערות שוליים

↑  אמיר שפר, חטיבת ספורט חדשה ליונדאי, באתר אוטו 1, ‏31 באוגוסט 2015
↑  יונדאי N, מותג הספורט נולד, באתר מוטור 1, ‏26  באוגוסט 2015
↑  יונדאי N - היסטוריה, באתר יונדאי N
↑  תערוכת הרכב בפרנקפורט 2015: איסוף חדשות, באתר אוטו אקספרס, ‏22 בספטמבר 2015
↑  ה- GTI של יונדאי: יונדאי i30 N נחשפת, באתר קארטיוב, ‏13 ביולי 2017
↑  יונדאי ולוסטר חדשה - גם בגרסת N ספורטיבית, באתר אוטו, ‏17 בינואר 2018
↑  2019 יונדאי i30 פאסטבק N - ספורטיבית שימושית, באתר קארטיוב, ‏26 בספטמבר 2018
↑  פולו GTI על הכוונת: יונדאי i20N נחשפת, באתר קארטיוב, ‏21 באוקטובר 2020
↑  ביצועים: 2021 יונדאי קונה N נחשף עם 280 כ"ס, באתר קארטיוב, ‏27 באפריל 2021
↑  ביצועים: 2022 יונדאי אלנטרה N נחשפת עם 280 כ"ס, באתר קארטיוב, ‏14 ביולי 2021
↑  מתיחת פנים: 2021 יונדאי i30N החדשה נחשפת, באתר קארטיוב, ‏24 בספטמבר 2020
↑  יונדאי ולוסטר N: עכשיו עם תיבת 8DCT וביצועים משופרים, באתר קארטיוב, ‏21 באפריל 2020
↑  Hyundai N Brand Reveals All-New RM19 Racing Midship Sports Car Prototype, באתר prnewswire
↑  Hyundai is waiting for the right time to make the RM concept a reality, באתר אוטו בלוג, ‏08 בדצמבר 2019
↑  Hyundai RN30 Concept is a 375-HP, AWD Race-Inspired Preview of i30N, באתר motortrend, ‏30 בספטמבר 2016
↑  Hyundai i30 N With N Option Wings It In Paris, באתר מוטור 1, ‏02 באוקטובר 2018
| יונדאי N |
| --- | --- | --- |
| אישיים | אלברט ביארמן - מנכ"ל ונשיא החברה |  |
| כלי רכב | יונדאי i30 N • יונדאי ולוסטר N • יונדאי i30 פאסטבק N • יונדאי i20 N • יונדאי קונה N • יונדאי אלנטרה N |  |
| אחר | יונדאי מוטור (חברת האם) |  |
יונדאי ולוסטר N
יונדאי i30 פאסטבק N
יונדאי RN30 קונספט
יונדאי טוסון N-ליין
יחסי אלג'יריה–קטר

| יחסי אלג'יריה–קטר |
| --- | --- |
אלג'יריה: קטר (מדינה)


אלג'יריה: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
2,381,740: 11,586
אוכלוסייה
46,970,063: 3,065,289
תמ"ג (במיליוני דולרים)
239,899: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,107: 76,916
משטר
דמוקרטיה (סמי) נשיאותית: מונרכיה אבסולוטית

יחסי אלג'יריה–קטר (בערבית: العلاقات الجزائرية القطرية) הם היחסים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין מדינת קטר, אשר החלו זמן קצר לאחר הכרזת העצמאות של קטר בשנת 1972.
אלג'יריה הכירה בקטר בשנת 1972 ואף מיהרה לכונן איתה יחסים דיפלומטיים, זה קרה בשנת 1973. לשתי המדינות תחומי עניין משותפים ומעורבות רבה במה שקורה במזרח התיכון דוגמת הסכסוך הישראלי-פלסטיני וההסכמה על פתרון שתי מדינות לשני עמים. שתי המדינות ניתקו יחסים עם ישראל בעקבות מגע ותגרה כלשהי עם הפלסטינים והן משתפות פעולה יחדיו עם הפלסטינים. קטר, בתרומות לחמאס, ואלג'יריה בהחרמה מלאה של ישראל וקמפיין למען הפלסטינים. באביב הערבי היחסים בין שתי המדינות התקררו באופן מפתיע עקב מעורבותה של קטר במלחמת האזרחים בלוב ותקריות דיפלומטיות שונות. היחסים התקררו בין שתי המדינות עוד יותר בשנת 2013, השנה בה הצטרפה קטר לצד האמריקאי במלחמת האזרחים בסוריה. היחסים בין שתי המדינות התקרבו שוב במהרה עקב סחר מוגבר בין השתיים והפסקה חלקית של המעורבות של קטר במלחמת האזרחים בסוריה.
הסכמים

בין השתיים נחתמו הסכמים בתחומים: המלחמה בטרור ובפשעי הסמים, אוצר וכלכלה, חינוך ותרבות. ההסכמים נחתמו חלקם בשנת 2014 וחלקם בשנת 2016.
יונדאי i10

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  יונדאי
 שנות ייצור:  2007–הווה
 הרכבה:  איזמיט, טורקיה
 מודל קודם:  יונדאי אטוס
 סיווג:  מיני
 מרכב:  5 דלתות האצ'בק
 אורך:  3,665 מ"מ
 רוחב:  1660 מ"מ 
 גובה:  1,500 מ"מ 
 משקל:  933 עד 961 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,385 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  1.0 ליטר DCVVT, 12V,DOHC, 3 גלילים ‏I4 1.25 ליטר DCVVT, 16V,DOHC, 4 גלילים
 הילוכים:  6 הילוכים ידני 5 הילוכים אוטומטי
 מהירות מרבית:  163 קמ"ש
 צריכת דלק:  15.3 קמ"ל
 קשר:  יונדאי אקסנט קיה פיקנטו
 מעצב:  תומאס בורק
 
יונדאי i10 (באנגלית: Hyundai i10) היא מכונית האצ'בק 5 דלתות מיני מבית היוצר של יונדאי מוטור בדרום קוריאה. הדגם מיוצר מ-2007 ומיועד לנהיגה עירונית בשל היותו קטן באופן יחסי לדגמים אחרים של יונדאי.
היסטוריה וגרסאות

הדגם תוכנן והושק כמחליף מרווח ונמוך יותר לדגם יונדאי אטוס. עד כה יוצרו שני דורות של יונדאי i10, הדור הראשון הורכב בהודו ומלזיה, ויוצר ונמכר בין השנים 2007-2013, והדור השני מורכב בטורקיה, הודו ומוזמביק, ומיוצר ונמכר מאז 2013 ועד היום.
הדור הראשון הושק בהודו ב-31 באוקטובר 2007 בעקבות הצלחת דגמי האצ'באק קומפקטיים במדינה במדינה, והוא נמכר בהודו בתשע גרסאות שונות. ב-2010 עבר הדגם מתיחת פנים עיצובית שהעניקה לו מראה ספורטיבי ועדכני יותר. הדגם יוצר עם חמישה סוגי מנועים – 1.1 ליטר, 1.1 ליטר דיזל, מנוע חשמלי בגרסת בלו און (blue on) ומנוע 1.2 ליטר.
הדור השני מיוצר מ-2013 והוצג לראשונה בתצוגת המכוניות בפרנקפורט, גרמניה. הוא פותח בהודו ובראש צוות העיצוב שלו עמד תומאס בורק. יש גרסאות מעט רחבות יותר לדגם שמיוצרות במיוחד עבור הקהל ההודי והאסיאתי שנקראות יונדאי i10 גרנד.
נפח מנוע ונתונים טכניים

בדור השני של יונדאי i10 יש אפשרות בחירה בין שלושה סוגי מנועים: 1.0 ליטר, 1.0 ליטר b-fuel ו-1.2 ליטר.
לדגם יש תיבת הילוכים אוטומטית של חמישה הילוכים, וגרסה ידנית עם שישה הילוכים. מהירותו המרבית היא 163 קמ"ש וצריכת הדלק היא 15.3 קילומטרים לליטר.
חוות דעת

הגרסאות החדשות זכו לביקורות חיוביות. במגזין What Car? יונדאי i10 קיבלה דירוג של חמישה כוכבים. במגזין Top Gear הדגם קיבל דירוג של 8 מתוך 10. במגזין Autocar הוא קיבל דירוג של 4.5 כוכבים.
גרסת הגרנד זכתה בפרס ההגה המוזהב בקטגוריית ההאצ'בק בהודו ב-2014. היא זכתה בפרס מכונית המיני של השנה מידי קבוצת פרסי המכוניות בפיליפינים ל-2014-2015.
יונדאי i10 בישראל

נכון ל-2015 נמסרו בישראל 7720 מכוניות מדגם יונדאי i10, מספר שממקם אותה במקום החמישי ברשימת הדגמים הנמכרים ביותר לאותה שנה.
בטיחות ודרגת זיהום אוויר

גרסאות הדור השני של יונדאי i10 מצוידות בשש כריות אוויר, במערכת בקרת יציבות (ESP) ובמערכת התראה על בלימה פתאומית עבור הנהגים האחרים על הכביש.
על פי אתר יונדאי ישראל דרגת זיהום האוויר של הדגם נמוכה: דרגה 3 בגרסאות עם מנוע 1.0 ידני ודרגה 4 בגרסאות עם מנוע 1.0 או 1.25 אוטומט.
הערות שוליים

↑  Hyundai has Introduced the 2014 i10 at the Frankfurt Motor Show
↑  תומאס בורק באתר יונדאי הבינלאומי
↑  הלל פוסק, אודי עציון, ניר בן זקן, מבחן מכוניות מיני אוט': יונדאי i10 - קיה פיקנטו - שברולט ספארק, באתר ynet, 29 בפברואר 2016
↑  ביקורת יונדאי i10 באתר ?What Car
↑  ביקורת יונדאי i10 באתר Top Gear
↑  ביקורת יונדאי i10 באתר Autocar
↑  זכיית יונדאי i10 בפרס ההגה המוזהב 2014 בהודו
↑  זכיית יונדאי i10 בפרס מכונית המיני של השנה 2014-2015
↑  סיקור הדגמים הנמכרים ביותר בישראל ב-2015 באתר Cartube
↑  פירוט מפרט הבטיחות של יונדאי i10 בביקורת באתר ?What Car
יו האנאגורומה

יו האנאגורומה (ביפנית: 花車優; נולד ב-28 בינואר 2000) הוא שחיין יפני, סגן אלוף עולם (בודפשט 2022) במשחה ל-200 מטר חזה.
ביוגרפיה > 2018

באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס שנערכה באוקטובר זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.63 דקות, ובמדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב.
ביוגרפיה > 2022 > סגן אלוף עולם במשחה ל-200 מטר חזה

באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט שבהונגריה זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.38 דקות, אחרי זאק סטבלטי-קוק מאוסטרליה (2:07.07 דקות) ויחד עם אריק פרשון משוודיה.
ביוגרפיה > 2023

באוניברסיאדת צ'נגדו שנערכה באוגוסט זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.31 דקות, ובמדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חזה: 27.98 שניות (2022)
100 מטר חזה: 59.76 שניות (2023)
200 מטר חזה: 2:07.99 דקות (2022)
יחסי אלג'יריה–קוסובו

| יחסי אלג'יריה–קוסובו |
| --- | --- |
אלג'יריה: קוסובו


אלג'יריה: קוסובו
שטח (בקילומטר רבוע)
2,381,740: 10,887
אוכלוסייה
46,970,063: 1,682,095
תמ"ג (במיליוני דולרים)
239,899: 10,438
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,107: 6,206
משטר
משטר חצי-נשיאותי: רפובליקה

יחסי אלג'יריה–קוסובו הם היחסים הדיפלומטיים בין אלג'יריה לקוסובו.
נכון לשנת 2023, אלג'יריה לא מכירה בקוסובו.
היסטוריה

במרץ 2008 הצהיר מוראד מדלסי (אנ'), שר החוץ של אלג'יריה, כי בעוד אלג'יריה מזדהה עם כל המדינות המוסלמיות, היא מאמינה שיש לדבוק בחוקים הבינלאומיים. שנה לאחר מכן, מדלסי אישר מחדש את עמדת אלג'יריה לגבי קוסובו, שלפיה קוסובו היא חלק בלתי נפרד מסרביה. במאי 2009 הצהיר שגריר אלג'יריה בסרביה, עבד אל-קאדר מסדואה, כי אלג'יריה תשקול מחדש את סוגיית קוסובו אם סרביה תשנה את עמדתה.