stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אצטדיון קריית אליעזר

| --- | --- |

מבט על יציעים 11–14 מתא הכבוד
 כתובת:  רחוב צה"ל 16
 מיקום:  ישראל חיפה, ישראל
 קואורדינטות:  32°49′38″N 34°58′53″E﻿ / ﻿32.827322°N 34.981284°E﻿ / 32.827322; 34.981284
 תקופת הפעילות:  24 בספטמבר 1955 – 14 במאי 2014 (58 שנים)
 נהרס:  2015
 בעלים:  אתו"ס
 אדריכל:  מקס גלפז
 קבוצות:  מכבי חיפה (2014-1955)  הפועל חיפה (1965-1955, 2014-1991)
 מושבים:  14,002
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת חיפה מוגדלת) אצטדיון קריית אליעזר(למפת חיפה רגילה) אצטדיון קריית אליעזר(למפת הגליל המערבי רגילה) אצטדיון קריית אליעזר(למפת הגליל המערבי מוגדלת) אצטדיון קריית אליעזר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון קריית אליעזר היה אצטדיון הכדורגל המרכזי של העיר חיפה. האצטדיון היה אצטדיונה הביתי של מכבי חיפה משנת 1955, ומ-1991 גם של הפועל חיפה כשזו עזבה את אצטדיון קריית חיים, עד לסגירתו ב-2014. העבודות להריסתו ובניית שכונת מגורים תחתיו החלו בנובמבר 2015.
האצטדיון נוהל על ידי חברת אתו"ס ושימש כמעט באופן בלעדי למשחקי כדורגל, אך התקיימו בו גם אירועים תרבותיים והופעות. סביב כר הדשא נפרס מסלול אתלטיקה ומגרש כדורסל שהרחיק את הצופים מכר הדשא והקשה על הצפייה והעידוד, בעיקר מכיוון היציעים שמאחורי השער. מסלול זה שימש לאימונים ולתחרויות אתלטיקה של קבוצות מהעיר חיפה.
המגרש שעליו עמד האצטדיון נמצא בבעלותה של עיריית חיפה. האצטדיון שכן ברחוב צה"ל 16, בשכונת קריית אליעזר שבעיר התחתית בין מורדות הכרמל לשכונת בת גלים, בסמוך למרכזית בת גלים וליציאה ממנהרת תחנת הרכבת בת גלים. האצטדיון ניבט מנקודת תצפית בדרך סטלה מאריס, דבר שמשך בתקופות מסוימות מדי שבת אוהדים שהתקבצו בנקודת התצפית לצפייה במשחקים. האצטדיון שכן בסמוך לבתי מגורים שמרפסותיהם נמלאו צופים בשעת משחק, והיה לאחד מאחרוני האצטדיונים בליגות הבכירות השוכן בסמוך לחלונות בתי מגורים (לאחר הריסת אצטדיון הקופסה ומעברה של בני יהודה מאצטדיון שכונת התקווה לאצטדיון בלומפילד).
משטח הדשא ומערכת הניקוז תחתיו היו מהאיכותיים בישראל, ובעשרים השנים שקדמו לסגירת האצטדיון מעטות הפעמים שנמנע קיום משחק בו בעקבות הצפה על כר הדשא.
משחקים בינלאומיים

האצטדיון אמנם לא עמד בקריטריונים האירופיים לארח משחקים במסגרת ליגת האלופות ולכן חלק ממשחקי מכבי חיפה במסגרות בינלאומיות וגם אלה של הפועל נערכו מחוץ לאצטדיון, באצטדיון בלומפילד ובאצטדיון רמת גן, אך משחקים רבים נוספים במסגרות אירופיות שונות נערכו בו, והוא אף אירח מספר משחקים של נבחרת ישראל. המשחק הראשון בגביע אירופי רשמי שנערך באצטדיון היה ב-1 בספטמבר 1993 במשחק בין מכבי חיפה לדודלאנג' מליגת העל הלוקסמבורגית. כמו כן, האצטדיון אירח את משחקי מכבי חיפה בגביע המחזיקות בעונת 1998/1999, ובהם ניצחונותיה נגד פריס סן ז'רמן וס.ו. ריד ומשחק רבע הגמר בו הודחה נגד לוקומוטיב מוסקבה, וכן את משחקיה של הפועל חיפה במוקדמות ליגת האלופות ובגביע אופ"א בהם ניצחון על אייאקס אמסטרדם. הזדמנות נוספת בה התארחה אייאקס באצטדיון הייתה שנתיים קודם לכן במסגרת משחק ראווה, בו ניצחה מכבי חיפה, מחוזקת באלי אוחנה, 2:1 את אלופת אירופה דאז.
יציעי האצטדיון

יציעי האצטדיון יצרו צורת ח' כך שבצדו הצפוני של האצטדיון, בין יציע 1 ליציע 14 לא היה בנוי יציע נוסף ובתחילת שנות האלפיים הוצב במיקום זה שלט אלקטרוני המציג את שעון המשחק ותוצאתו. יציעים 2–4 הם היציעים היחידים שהיו מקורים, כשיציע 3 שימש את תא הכבוד ואת יציע העיתונאים ובו הוצבה גם עמדת השידור. אזור ג' של האצטדיון, שנודע בכינוי יציע ג' וכולל את יציעים 11–12 שיכן במשך שנים את אוהדיה הנאמנים של הקבוצה, וכינויו הפך לשם נרדף לגרעין האוהדים האדוק של מועדון הכדורגל מכבי חיפה. את אוהדיה הנאמנים של הפועל חיפה אכלסו יציעים 4–5. אוהדי הקבוצה האורחת שוכנו משך שנים ביציעים 13–14, אך בשנות האלפיים הועברו במשחקיה של מכבי חיפה ליציעים 6–8.
חדרי ההלבשה של הפועל חיפה, וכן אלה של הקבוצות האורחות ושל השופטים מוקמו במרכז המגרש, ואילו הכניסה לחדרי ההלבשה של מכבי חיפה מוקמה בסמוך ליציעים 9–10. בעלייה ובירידה מהמגרש עברו שחקני הקבוצה בסמוך ליציע ג' ועל פי רוב זכו לעידוד, אולם בעתות משבר וחוסר הצלחה ספגו השחקנים והצוות המקצועי ביקורת רבה ולעיתים אף קללות, והיו לא אחת מטרה להשלכת חפצים.
| אזור | שער | תכולה |
| --- | --- | --- |
| א | 1 | 1,003 |
| א | 2 | 1,283 |
| א | אח"מים (תא הכבוד) | 548 |
| א | עיתונאים | 52 |
| א | 4 | 1,528 |
| א | 5 | 866 |
| א | 5א' | 721 |
| א | 5ב' | 831 |
| ב | 6 | 466 |
| ב | 7 | 807 |
| ב | 8 | 475 |
| ג | 9 | 834 |
| ג | 10 | 850 |
| ג | 11 | 944 |
| ג | 12 | 958 |
| ג | 13 | 1,082 |
| ג | 14 | 754 |
| סך הכול | סך הכול | 14,002 |
סגירת האצטדיון והריסתו

האצטדיון היה מיושן - המושבים בו היו מיושנים, סביבת היציעים, המזנונים והשירותים היו מוזנחים ודרכי הגישה והחנייה הקשו על קהל האוהדים. בנוסף, בתחילת שנות האלפיים אירעו בו מספר הפסקות חשמל במהלך משחקים. לאחר מספר שנים של דיונים, אושרה בשנת 2008 התוכנית להקמת אצטדיון חדש בחיפה.
עם מעבר קבוצות הכדורגל של חיפה לאצטדיון סמי עופר שנבנה במבואות חיפה ובנייתו הושלמה ב-2014, נסגר האצטדיון. חברת אתו"ס החליטה למכור מזכרות מהאצטדיון בדמות פיסות דשא, מושבי פלסטיק, דגלי הקרן ופריטים נוספים מהאצטדיון.
ב-14 במאי 2014 נערך טקס פרידה חגיגי מהאצטדיון: במסגרת האירוע הוכתרה קבוצת הנוער של מכבי חיפה כאלופת המדינה של ליגת העל לנוער, ולאחר מכן התכנסו על כר הדשא שחקני הסגל של מכבי חיפה שזכו במדיה באליפות הראשונה במלאת לה 30 שנה, לצד מאמן הקבוצה דאז שלמה שרף. משה רן, אביו של אבי רן, שוער הקבוצה באותה עונה, הגיע לראשונה לאירוע לאחר נתק ממושך עם מכבי חיפה, והוענקה לו חולצת האליפות הראשונה עם שם בנו. בטקס נכחו גם שחקני העבר ג'וני הרדי ואשר עלמני ששיחקו במשחק הפתיחה של האצטדיון. על שלטי הפרסום באצטדיון הופיע הכיתוב "תודה קריית אליעזר, בלבנו תישאר תמיד", ושלט עם כיתוב זה הופרח לאוויר יחד עם בלונים בצבעים ירוק-לבן. במשחק הפרידה נכחו דמויות נוספות מעולם הכדורגל בהן שדרן הספורט זוהיר בהלול. בהלול, המזוהה עם המשפט "כאן בקריית אליעזר" שאותו היה משלב בדיווחיו מהמשחקים הרבים ששידר מהאצטדיון בתוכנית הרדיו "שירים ושערים" אמר באירוע: ”קריית אליעזר מבחינתי זה בית מקדש. כי פה הדת האמיתית, הדת של ההמונים. נגדע ממני משהו, נתלש ממני משהו ואני מרגיש כואב ואפילו קצת דומע”. לאחר הטקס נערך באצטדיון המשחק האחרון בו התמודדו מכבי חיפה ומכבי תל אביב. השער האחרון שנכבש באצטדיון הובקע על ידי ערן זהבי, שחקן מכבי תל אביב. מכבי חיפה מכרה בחודשים אלה כמזכרות חולצות וצעיפים עם תמונתו של האצטדיון. אוהדי מכבי חיפה עקרו ממקומם כיסאות למזכרת, ומחוץ לאצטדיון הוקדש קיר לכתיבת זכרונות ובמקומות נוספים על חומת האצטדיון רוססו כתובות גרפיטי סנטימנטליות. במספר שירי אוהדים שחוברו לאחר סגירת האצטדיון מוזכר האצטדיון בכינוי "סבא אליעזר", שמה של דמות מסיפור הילדים "אליעזר והגזר" ומשחק מילים הרומז להיותו אצטדיון ותיק ומיושן אך חם וביתי.
ביולי 2015 פורסם מכרז להריסת האצטדיון ופינוי שטחו וב-24 בנובמבר 2015 החלו הריסות האצטדיון. בתום עבודות הפינוי יועבר השטח לרשות מקרקעי ישראל כדי שישווק ליזמים לטובת הקמת שכונת מגורים.
כשבועיים לפני הריסת האצטדיון פורסמה ידיעה, לפיה מכבי חיפה השאירה אחריה באצטדיון מזכרות ופריטים רבים בעלי ערך היסטורי עבור חובבי הכדורגל. המועדון טען שהמשרדים נפרצו ונגרם נזק לציוד ולפריטים שנותרו, שהיו מיועדים להתפנות לפני תחילת עבודות ההריסה. משטרת ישראל פתחה בחקירת המקרה ובמהלכה נעצרו שני חשודים בפריצה.
הערות שוליים

↑  "עומדים שם עשרות אלפי אנשים, על ההר כדי לראות את המשחק", ריאיון עם רפי אוסמו באתר "מכבי חיפה און-ליין"
↑  דורון בן דור, ‏המשחק בין הפועל חיפה ור"ג בוטל עקב הצפה, באתר ONE‏, 31 בינואר 2009
↑  ציוני דרך בתולדות מכבי חיפה בקריית אליעזר
↑  על פי רפי אוסמו שחקן הקבוצה; נאמר במסגרת תוכנית ספורט ברדיו חיפה בדצמבר 2015.
↑  30 שנה לאליפות הראשונה, האתר הרשמי של מכבי חיפה
↑  אבי רן - השוער והאגדה, באתר הרשמי של מכבי חיפה
↑  שלי שפירא: "אנשים כמו אבא יש רק באגדות", באתר ynet, 30 בדצמבר 2001
↑  יובל פייס,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'הפועל ניצחה בדרבי האחווה, באתר ynet, 17 בדצמבר 2001
↑  איציק יצחקי וקובי מנדל‏, אמיר רנד יפוצה ב-12 מיליון שקל, באתר וואלה, 9 בספטמבר 2009
↑  הגדרות בקריית אליעזר יוסרו, באתר וואלה, 14 באפריל 2002
↑  אורי יסעור,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'משרד הספורט מגבש נוהל להסרת גדרות במגרשים, באתר ynet, 22 באפריל 2002
↑  תומר לוי, ‏מוט ברזל נזרק לכיוון לוי. שחר: "נטפל בקהל", באתר ערוץ הספורט, 10 בדצמבר 2011
↑  עדי סרדס,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'הטוטו אישר את הקמת האצטדיון החדש בחיפה, באתר ynet, 25 בדצמבר 2008
↑  נפרדים מאצטדיון קריית אליעזר, באתר חיפהחיפה, 14 באוקטובר 2014
↑  משה בוקר,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'2-2 בין מכבי חיפה למכבי תל אביב, באתר הארץ, 14 במאי 2014
↑  איציק יצחקי‏, תם עידן בכדורגל הישראלי: החלה הריסת אצטדיון קריית אליעזר, באתר וואלה, 24 בנובמבר 2015
תומר לוי, ‏צפו: החלה הריסתו של אצטדיון קריית אליעזר, באתר ערוץ הספורט, 24 בנובמבר 2015
↑  איציק יצחקי‏, ההיסטוריה של מכבי חיפה נטושה מסביב לקריית אליעזר, באתר וואלה, 4 בנובמבר 2015
↑  נעצרו שני חשודים בפריצה לאצטדיון קריית אליעזר בחיפה, אתר ישראל ספורט, 8 בנובמבר 2015
אצטדיון קריית אליעזר בשנות החמישים
משחק דרבי בין הפועל חיפה למכבי חיפה באצטדיון קריית אליעזר
אצטדיון קריית אליעזר, מנקודת התצפית בסטלה מאריס
מבט על גוש א' באצטדיון, כחודש לפני תחילת העבודות להריסתו
דגל שהניפו אוהדי מכבי חיפה במשחק האחרון באצטדיון. המילים - "כאן ביתי פה אני נולדתי, במישור אשר על שפת הים" נלקחו מהשיר "כאן", שכתב עוזי חיטמן. 14 במאי 2014
העבודות להריסת אצטדיון קריית אליעזר, מבט מדרך סטלה מאריס, דצמבר 2015
חורבות האצטדיון במהלך העבודות להריסתו, דצמבר 2015
כתובת גרפיטי על קירות האצטדיון הנושאת את מילות השיר "כאן" בסמוך להריסתו
סטיבן אדלר

| --- | --- |

סטיבן אדלר, 2012
 לידה:  22 בינואר 1965 (בן 60) קליבלנד, אוהיו
 שם לידה:  מייקל קולטי
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 עיסוק:  מוזיקאי וכותב שירים
 סוגה:  הארד רוק
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  תופים
 חברת תקליטים:  גפן רקורדס 
 www.adlersappetite.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיבן אדלר (באנגלית: Steven Adler; נולד ב-22 בינואר 1965) הוא מוזיקאי יהודי-אמריקאי. התפרסם כמתופף של להקת ההארד רוק Guns N' Roses, איתה הגיע להצלחה בינלאומית בסוף שנות ה-80. אדלר פוטר מהלהקה בעקבות התמכרותו להירואין בשנת 1990, בעקבות פיטוריו הקים מחדש את להקתו הישנה Road Crew.
בתחילת המאה ה-21 תופף בלהקה Adler's Appetite, לה היה שותף בהקמתה בשנת 2003. משנת 2012 מתופף אדלר בלהקתו Adler. בשנת 2016 הופיע אדלר כאורח בסיבוב הופעותיה המחודש של להקת Guns N' Roses, אליה חזרו סלאש ודאף מק'אגן.
קורות חיים > ראשית חייו (1984–1965)

אדלר נולד בשם מייקל קולטי (באנגלית: Michael Coletti) בקליבלנד, אוהיו לאבא יהודי-איטלקי-אמריקאי ואמא יהודייה.
לאחר שאביו עזב את המשפחה, עבר עם אמו ללוס אנג'לס, קליפורניה. שמו המקורי נקרא על שמו של אביו, הוא שונה לסטיבן לאחר מכן בהתאם לאמונה היהודית האוסרת קריאת בשם על אדם אחר אשר עדיין חי. מאוחר יותר לקח את שם המשפחה אדלר מנישואי אמו למלווין אדלר. יש לו אח מבוגר בשם קני, ואח למחצה צעיר יותר בשם ג'יימי. אדלר גדל בעמק סן פרננדו עד גיל 13, כאשר נשלח לחיות עם סבו וסבתו בהוליווד בשל התנהגותו הרעה. בחטיבת הביניים התיידד אדלר עם סול הדסון, שנודע מאוחר יותר בשם סלאש. הם נפגשו כאשר אדלר ביצע תאונת סקייטבורד וסלאש עצר לעזור לו. אחרי כיתה ט' חזר אדלר לבית הוריו בעמק עד לסוף התיכון, שבמהלכו למד לנגן בתופים.
לאחר חזרתו להוליווד ב-1983, נבחן אדלר לאודישנים למועדון. לאחר שנכשל בו, הקים את הלהקה Road Crew - עם חבר ילדותו סלאש, אליה הצטרף דאף מק'גאגן. סלאש פירק את הלהקה בשל חוסר יכולתם למצוא סולן הולם, כמו גם בעקבות עצלותו של אדלר בהשוואה לעצמו ולמקגאן. מאוחר יותר הצטרף אדלר ללהקה מקומית בשם Hollywood Rose, בהשתתפות הזמר אקסל רוז והגיטריסט איזי סטראדלין.
קורות חיים > גאנז אנד רוזס (1990–1985)

ביוני 1985, הצטרף אדלר ללהקת Guns N' Roses, אשר נוסדה על ידי אקסל רוז, איזי סטרדלין, וכמה מחברי להקת L.A. Guns. חבריו מלהקתו הקודמת Road Crew - סלאש ודאף מקגאגן, השלימו את הרכב הלהקה. תחילה ניגנה הלהקה במועדוני לילה ומאוחר יותר עברה לנגן בהופעות גדולות יותר, במהלך 1985 ו-1986. לאחר שכמה וכמה חברות תקליטים גדולות עקבו אחר הלהקה, לבסוף חתמו Guns N' Roses עם גפן רקורדס במרץ 1986.
ביולי 1987 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה Appetite for Destruction, אשר זכה להצלחה גדולה ומכר כ-28 מיליון עותקים ברחבי העולם (מתוכם 18 מיליון בארצות הברית בלבד, דבר אשר הפך את האלבום לאלבום הבכורה הנמכר ביותר אי-פעם בארצות הברית). במהלך סיבוב הופעות של הלהקה עם אליס קופר, השתכר אדלר ושבר את ידו לאחר שחבט בפנס רחוב בעקבות קטטה בבר. בעקבות זאת הוחלף לכמה הופעות עד אשר החלים.
אדלר גאה ביהדותו דבר זה התבטא בבקשתו שלא לשים את ראשו על עטיפת האלבום Appetite for Destruction שכללה צלב נוצרי.
אדלר נעדר בשנית מהלהקה במהלך הופעתה בטקס פרסי מוזיקה אמריקאי בשנת 1989, לטענתו - בגלל שחלה בשפעת. מאוחר יותר נחשף כי אדלר לא חלה, אלא היה מצוי בתוכנית לשיקום מסמים. באוקטובר 1989, איים אקסל רוז לעזוב את הלהקה אם חברי הלהקה לא יפסיקו להשתמש בסמים - או במילים אחרות - "dancing with Mr. Brownstone" - ציטוט משיר של הלהקה באותו השם אשר עוסק בשימוש בהירואין. אף-על פי שהבטיח לנקות עצמו מהסמים, המשיך אדלר להיאבק בהתמכרותו - ממנה לא התאושש, אלא רק שנים אחרי. בעקבות זאת, פוטר אדלר מהלהקה בתחילת שנת 1990. התמכרותו הייתה כה חמורה, שבמהלך הקלטת השיר "Civil War" לא הצליח אדלר לנגן, אפילו אחרי 20 ניסיונות. אדלר הוחלף במתופף מאט סורום, אשר ניגן קודם לכן בלהקה The Cult.
קורות חיים > קריירה לאחר גאנז אנד רוזס (1990-2011)

לאחר שעזב את גאנז אנד רוזס, הקים את להקת Road Crew בהרכב חדש והספיק להקליט איתם אלבום - אך לאור בעיותיו המתמשכות של אדלר עם הסמים הלהקה פורקה.
שנה לאחר פיטוריו, ביולי 1991, הגיש אדלר תביעה נגד חברי להקתו לשעבר Guns N' Roses, בטענה שפוטר כי התרופה שלקח נגד אופיום פגעה בכושר הריכוז שלו. אדלר טען גם כי חבריו ללהקה בעצם רצו לסלקו, לכן נאמר לו בזמנו בלהקה כי בכל פעם שישתמש בסמים - יצטרך לשלם 2000 דולר. בסופו של דבר קיבל אדלר 2.25 מיליון דולר ו-15% מתמלוגיו על כל שיר בו היה שותף בלהקה.
ב-5 במאי 1995 נעצר אדלר בביתו באשמת פשע של החזקת הרואין. בשנת 1996 סבל אדלר משבץ מוחי קצר, לאחר שלקח "ספידבול" - שילוב של הרואין וקוקאין בהזרקה לווריד - מה שגרם לשיתוק זמני של צד שמאל בפניו וליקוי בדיבור. ביוני 1998, הצטרף אדלר ללהקת רוק חדשה בשם BulletBoys, יחד עם גיטריסט גאנז אנד רוזס לעתיד - DJ Ashba.
בשנת 2003 הקים אדלר את הלהקה Suki Jones (נקראה Adler's Appetite לאחר מכן), איתה ניגן שירים מאלבום הבכורה של גאנז אנד רוזס - Appetite for Destruction.
בשנת 2010 הצטרף אדלר לאלבום הסולו של סלאש, בו הקליט שיר לצידם של בסיסט Red Hot Chili Peppers - 'פלי', אליס קופר וניקול שרזינגר.
קורות חיים > להקת Adler והופעות אורח עם גאנז אנד רוזס

בשנת 2011, הקים אדלר להקה חדשה בשמו - "Adler", איתה הוציא אלבום. ב-14 באפריל 2012, נכנס סטיבן אדלר יחד עם ההרכב הקלאסי של גאנז אנד רוזס ל-"היכל התהילה של הרוק אנד רול". בשנת 2013 נכנס אדלר למכון גמילה על מנת להמשיך לעבוד על התפכחותו והתנתקותו מסמים. ב-6 ביולי 2016 הצטרף אדלר לסיבוב ההופעות המחודש של גאנז אנד רוזס - "Not in This Lifetime... Tour" באוהיו וניגן את הלהיטים "Out Ta Get Me" ו-"My Michelle". זו הייתה הופעתו הראשונה של אדלר עם הלהקה מאז 1990. מאוחר יותר הופיע שוב עם הלהקה בלוס אנג'לס ובואנוס איירס.
דיסקוגרפיה > עם Guns N' Roses

(Appetite for Destruction (1987
(G N' R Lies (1988
Use Your Illusion II (1991); "Civil War"
הופעות חיות
(Live ?!*@ Like a Suicide (1986
(Guns N' Roses (EP)|Live from the Jungle (1988
"The "Civil War" EP (1993); "Civil War
(Live Era '87-'93 (1999
אוספים
(Greatest Hits (2004
סינגלים
(It's So Easy" (1987"
(Welcome to the Jungle" (1987"
(Sweet Child o' Mine" (1988"
(Paradise City" (1988"
(Patience" (1989"
(Nightrain" (1989"
דיסקוגרפיה > עם Adler's Appetite

אלבומים
(Adler's Appetite (2005
(Alive (2012
סינגלים
(Alive (2010"
(Stardog" (2010"
(Fading" (2010"
דיסקוגרפיה > עם Adler

אלבום
(Back from the Dead (2012
סינגלים
(The One That You Hated" (2012"
(Good to Be Bad" (2012"
דיסקוגרפיה > עם סלאש

"Slash (2010); "Baby Can't Drive
הערות שוליים

↑  הביוגרפיה של סטיבן אדלר, באתר AllMusic
↑  הביוגרפיה של גאנז אנד רוזס, באתר The Rock and Roll Hall of Fame
| Guns N' Roses |
| --- | --- | --- |
אקסל רוז • סלאש • דאף מק'אגן • דיזי ריד • ריצ'רד פורטס • פרנק פרר • מליסה ריס
גילבי קלארק • אולה בייך • רוב גרדנר • טרייסי גאנז • סטיבן אדלר • איזי סטראדלין • מאט סורום • ג'וש פריז • רובין פינק • באקטהד • טומי סטינסון • בריין • רון "במבלפוט" ט'אל • די ג'יי אשבה • כריס פיטמן
| אלבומי אולפן | Appetite for Destruction • G N' R Lies • Use Your Illusion I • Use Your Illusion II • "The Spaghetti Incident?" • Chinese Democracy |  |
| אלבומי הופעה | Live Era '87–'93 |  |
| מיני-אלבומים | Live ?!*@ Like a Suicide • Guns N' Roses • The "Civil War" EP • Hard Skool • London 1991 |  |
| אלבומי אוסף | Use Your Illusion • Greatest Hits |  |
| מארזי תקליטורים | Appetite for Destruction Super Deluxe Edition • Use Your Illusion Super Deluxe Edition |  |
| אלבומי וידאו | Use Your Illusion World Tour – 1992 in Tokyo I • Use Your Illusion World Tour – 1992 in Tokyo II • Use Your Illusion I & II World Tour – 1992 in Tokyo • Garden of Eden: Strictly Limited Edition Video Single • Don't Cry: Makin' F@*!ing Videos Part I • November Rain: Makin' F@*!ing Videos Part II • Makin' F@*!ing Videos Part I & II • The Making of Estranged: Part IV of the Trilogy!!! • Welcome to the Videos • Appetite for Democracy 3D |  |
| סינגלים | "It's So Easy" • "Welcome to the Jungle" • "Sweet Child o' Mine" • "Paradise City" • "Nightrain" • "Knockin' on Heaven's Door" • "You Could Be Mine" • "Don't Cry" • "Live and Let Die" • "November Rain" • "Knockin' on Heaven's Door" • "Yesterdays" • "Civil War" • "Ain't It Fun" • "Estranged" • "Since I Don't Have You" • "Sympathy for the Devil" • "Chinese Democracy" • "Shadow of Your Love" • "Absurd" • "Hard Skool" • "Perhaps" • "The General" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Mr. Brownstone" • "14 Years" • "Pretty Tied Up" • "So Fine" • "Garden of Eden" • "Dead Horse" • "Hair of the Dog" • "New Rose" • "Oh My God" • "Better" • "Street of Dreams" • "Welcome to the Jungle (1986 Sound City Session)" • "Move to the City (1988 Acoustic Version)" • "November Rain (Piano Version / 1986 Sound City Session)" • "You Could Be Mine (Live in New York, Ritz Theatre - May 16, 1991)" • "Double Talkin' Jive (Live In Las Vegas, Thomas & Mack Center - January 25, 1992)" • "November Rain (2022 version)" |  |
| שירים נוספים | "The Garden" |  |
| סיבובי הופעות | The Hell Tour • Appetite for Destruction Tour • Use Your Illusion Tour • Guns N' Roses/Metallica Stadium Tour • Chinese Democracy Tour • Up Close and Personal Tour • Appetite for Democracy • Not in This Lifetime... Tour • We're F'N' Back! Tour • Guns N' Roses 2023 Tour |  |
| ערכים קשורים | ולווט ריבולבר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16578393w (data)  GND: 110060121X  ICCU: DDSV066453  ISNI: 0000 0000 7907 0650  LCCN: n2010025147  MusicBrainz: dbf295d7-8e29-44db-b2f7-6eb1e40e4c8e  NKC: ola2002152050  NTA: 074257188  SUDOC: 160600642  VIAF: 84964489   WorldCat (עם VIAF): 84964489
דניאל טרופר

| --- | --- |

הרב ד"ר דניאל טרופר
 לידה:  17 ביוני 1942 (בן 82) ב' בתמוז ה'תש"ב ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבה יוניברסיטי 
 צאצאים:  חילי טרופר 
 
 תפקידים נוספים:  דוקטור בהיסטוריה יהודית, מייסד "גשר"
 
הרב ד"ר דניאל (דני) טרופר (נולד בב' בתמוז ה'תש"ב, 17 ביוני 1942) הוא איש חינוך ואיש ציבור ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בניו יורק לאברהם ויטה טרופר, ממשפחות מהגרים שהיגרו ממזרח אירופה לארצות הברית בתחילת המאה ה-20.
בשנת 1963 הגיע לשנת לימודים בישראל ולמד בישיבת מרכז הרב בירושלים. לאחר מכן שב לניו יורק ובשנת 1967 הוסמך לרבנות בישיבה יוניברסיטי (בידי הרב יוסף דב הלוי סולובייצ'יק, אותו הוא מחשיב כמורו ורבו), שם גם למד לדוקטורט בהיסטוריה יהודית, עבודת הדוקטורט שלו עסקה בניהול בית המקדש בסוף תקופת בית שני.
עם עלותו ארצה, החל לעסוק בחינוך יהודי והוא מקדיש לכך את חייו.
פעילות חינוכית

בשנת 1970 הקים את תנועת "גשר" יחד עם חברו חיים בילט. "גשר" יצרה מקומות מפגש איכותיים לבני נוער דתיים וחילוניים. התנועה החלה את דרכה בקיבוץ כפר עציון. חנן פורת היה מהמדריכים הראשונים ב"גשר" והוא יצר קשר בין דניאל טרופר לבין הרב יהודה עמיטל. קשר זה הלך והתהדק במשך השנים מתוך שותפות בתפיסת עולמם הדתית והחינוכית. תנועת "גשר" התרחבה במשך השנים ומתוכה קמו גופים רבים העוסקים בחינוך ותרבות בחברה הישראלית (מדרשת עמיעד, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, גשר לחברה החרדית, מיוזמי "פרס ירושלים לאחדות ישראל" לזכר שלושת הנערים החטופים ועוד).
ב-1974 היה ממקימי מלי"צ (המכונים לחינוך יהודי-ציוני).
כיהן בהתנדבות במשך כשלושים שנה כרב בית הכנסת "אהל נחמה" בירושלים. בכהונתו עסק רבות בבעיות הפרט וב"חסד של אמת".
בשנים 1978–1984 היה יועצו של שר החינוך זבולון המר לענייני חינוך יהודי בבתי ספר ממלכתיים ולקשרים בין דתיים וחילוניים. ב-1984 הקים את תוכנית תל"י שמטרתה לתגבר את לימודי היהדות ברוח פלורליסטית. הוא גם פעל ליצור תוכניות לחינוך הממלכתי המאפשרות לתלמיד לראות את היהדות כשייכת לחייו העכשוויים.
טרופר הקים במשרד החינוך את היחידה להעמקת החינוך היהודי, שעל בסיסה הוקמה היחידה ליישום דו"ח שנהר, אותה הוא הקים בתחילת שנות ה-90. במקביל, הקים יחד עם הסוכנות היהודית את התוכנית המשותפת לחינוך יהודי בתפוצות.
בשנת 1984 שב לעמותת גשר ופיתח תוכניות לימודים בתנ"ך, המשלבות טכנולוגיה מודרנית, תוכניות שמהן התפתח אתר האינטרנט "מקרא גשר". במקביל, פעל להפיק סרטים בנושאים יהודיים. הראשון היה "אורות", בסוף שנות ה-80. בשנת 2000 הקים את "קרן גשר לקולנוע רב תרבותי", שתמכה ביותר ממאה סרטים ותוכניות טלוויזיה.
עמד בראש "הקרן להתחדשות קהילות בישראל" המפעילה עשרות גרעינים תורניים, קרן חרו"ת, עתי"ד להעמקת החינוך בבתי ספר יסודיים ברחבי הארץ, ו"אפיקים" המעצימים את הנוער בבתי ספר מקיפים.
שרת בצה"ל כקצין בהג"א (בדרגת סגן), היה שותף לפיתוח תורות לחימה בנושא שליטה באוכלוסייה בזמן פגיעה בעורף[דרוש מקור].
פעילות פוליטית

הרב טרופר פעל גם בשדה הפוליטי ובשנת 1988 היה ממקימי תנועת מימד יחד עם הרב יהודה עמיטל.
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה עמד בראש ועדת המפקד של "הבית היהודי", מהלך שהניע תהליך שבסופו של דבר העביר את הבית היהודי משלושה מנדטים בכנסת ה-18 ל-12 מנדטים בכנסת ה-19. לאחר מכן הוא גם עמד בראש ועדת החוקה שניסחה את חוקת המפלגה.
חיים אישיים

בשנת 1967, נשא לאישה את פייגי לבית לנדגרטן ושנתיים לאחר מכן הם עלו לישראל עם שני ילדיהם הגדולים. בישראל נולדו להם שמונה ילדים נוספים. אחד מבניו הוא השר וחבר הכנסת חילי טרופר.
פרסים

תואר דוקטור לשם כבוד מישיבה יוניברסיטי.
פרס יעקב אגרסט לחינוך יהודי, האגף לתרבות תורנית, משרד החינוך, 1975
אות כבוד על תמיכה ועידוד ההידברות בארץ מיו"ר הכנסת והשר לענייני חברה ותפוצות - 2000
פרס אבי חי הראשון - תשנ"ג.
יקיר ירושלים - שנת ה'תשע"ח (2018)
פרס ירושלים לחברה לשנת 2022 מטעם ערוץ 7
פרס בוני ציון למפעל חיים לשנת 2022
ספרים

חודה של מחט, הוצאת מילת"א, תמוז תשס"ג (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  יוסי ביילין,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'דו קיום בחיבה - סמינרים משותפים לנוער דתי וחילוני בחופשת הקיץ, דבר, 7 ביולי 1971
↑  יצחק שור,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'חינוך והשכלה, על המשמר, 4 ביולי 1978
1 2  אריה דיין,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'המימד המרכזי, כל העיר, 10 ביוני 1988
↑  המר אישר הניסוי בהוראת תפילה בבתי־ספר לא־דתיים, דבר, 23 ביוני 1983
↑  אריה כספי,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'טרופר: היום זה עובד בשקט, כותרת ראשית, 28 בדצמבר 1983
↑  נמרוד בוסו,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'כך מנסים הגרעינים התורניים מההתנחלויות לכבוש את ת"א, באתר TheMarker‏, 2 בינואר 2015
↑  רונית צח,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'בעזרת השם, בעזרת הכסף, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 30 בספטמבר 2014
↑  תומר ניר,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'‏הבית היהודי משנה את החוקה, באתר "סרוגים", 31 בדצמבר 2013
↑  אזכרה ליעקב אגרסט וחלוקת הפרס השנחי על שמו, מעריב, 23 בספטמבר 1975
↑  פרס אבי חי בישראל - תשנ"ג לד"ר דניאל טרופר יוזם ומקים ארגון "גשר" בישראל, חדשות, 25 ביוני 1993
↑  הוכרזו זוכי פרס ירושלים 2022, באתר ערוץ 7, 19 בינואר 2022
↑  מפעל חיים – הרב ד"ר דניאל טרופר, מייסד ונשיא אמריטוס של "גשר", באתר ערוץ 7, 7 במרץ 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288672305171  GND: 173769004  ISNI: 0000 0000 4345 9330  LCCN: no2004012026  VIAF: 32251202   WorldCat (עם VIAF): 32251202 
פרס בוני ציון מוענק לרב דניאל טרופר, 2022
בנק אגודת הטמפלרים

בנק אגודת הטמפלרים ביפו עם הדגל הנאצי, קרל לוץ
בנק אגודת הטמפלרים (בגרמנית: Bank der Tempelgesellschaft) היה בנק ארצישראלי שהקימה אגודת הטמפלרים, ופעל בין השנים 1924 ל-1939.
הטמפלרים הגרמנים שהגיעו לארץ ישראל, החל מ-1868, נזקקו לבנק. בתחילה הם השתמשו בשירותי הבנק של יוהנס פרוטיגר, בנקאי ממוצא שווייצרי, בירושלים, אך זה פשט את הרגל ב-1896. הבנק של פרוטיגר היה גלגול של בנק של ״מיסיון עולי הרגל״ מסנט כרישונה (ליד בזל). אחרי התמוטטות הבנק פתח את שעריו דויטשה פלשתינה בנק בתמיכת משרד החוץ הגרמני, במטרה לעזור לנתינים גרמנים כטמפלרים, וגם כמשקל נגד בנק קרדי ליונה הצרפתי. בנק זה פורק אחרי מלחמת העולם הראשונה, כרכוש אויב.
"אגודת הטמפלרים (ההיכל)" הקימה את הבנק שלה ב-11 ביולי 1924. הסניף הראשי היה ביפו, ונפתחו סניפים ברחוב השוק בחיפה ובירושלים. הבנק העסיק עשרות עובדים גרמנים, אך גם ערבים ויהודים. מנהלי הבנק היו כריסטוף וו. הופמן עד 1932, ותימוטאוס וורסט עד סגירת הבנק. הבנק עסק במימון הפעילות הטמפלרית בשטחי החקלאות (כגון יצוא תפוזים משרונה), התעשייה והמסחר. הבנק השתלב גם בעשייה הציונית שגדלה מאוד בעלייה החמישית. ב-1933 מונה הבנק כנציגו של הדויטשה רייכבנק.
איסור על עסקאות עם יהודים אחרי ליל הבדולח, בנובמבר 1938, הביא את בנק אגודת הטמפלרים לכדי כמעט פשיטת רגל. על מנת להחלץ מפשיטת הרגל הוצע על ידי חברת העברה לרכוש, בעזרת הבנק, אדמות באזור שרונה. מאחר שחברת העברה עבדה "באישור" השלטון הנאצי, היה זה ניסיון לעבור על האיסור ולהמשיך בזרימת ההון של הבנק. פרוץ מלחמת העולם השנייה סיכל את המכירה באיבה. הממשל הבריטי סיים את ההתיישבות הטמפלרית בארץ ישראל, והבנק נסגר בידי משרד הכונס הרשמי, ב-12 בספטמבר 1939. סגירתו הסופית של הבנק הייתה עם הקמת מדינת ישראל.