stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סרייה ג'
פורמט נוכחי > עליית ליגה

בסיום כל עונה, האלופה של כל בית עולה לסרייה ב'. אל קבוצות אלה מתווספת עוד קבוצה אשר זכתה במשחקי הפלייאוף נגד שאר הקבוצות במקומות השני והשלישי בכל בית ושתי הקבוצות הטובות ביותר שסיימו במקום הרביעי. הפלייאוף מתנהל בצורה של נוקאאוט כאשר שקבוצה המנצחת ממשיכה לשלב הבא. השלבים הם רבע גמר, חצי גמר וגמר. הגמר נערך כמפגש כפול: פעם בבית ופעם בחוץ. הקבוצה אשר הפרש השערים שלה טוב יותר, עולה גם היא לסרייה ב'. אם הפרש השערים שווה, הקבוצה שכבשה יותר שערי חוץ, עולה. הם שתי הקבוצות גם כבשו אותו מספר שערי בית וחוץ (כמות השערים שנכבשו בשני המשחקים שווה), המשחק הולך להארכה. בתום 120 דקות, אם עדיין לא נכבש שער, המשחק מוכרע בבעיטות עונשין מ-11 מטר. הקבוצה שכבשה יותר פנדלים, עולה ליגה.
פורמט נוכחי > ירידת ליגה

לאחר המחזור האחרון, הקבוצות שסיימו במקום האחרון בכל בית, יורדות לסרייה ד'. בנוסף, הקבוצות אשר נמצאות במקומות 14 עד 17 בכל הבתים עורכות ביניהן משחקי בית וחוץ, כאשר המשחק נערך במגרש הביתי של הקבוצה שבמקום גבוה יותר בטבלה. כל קבוצה פוגשת את יתר הקבוצות האחרות שלוש פעמים. הקבוצה שמנצחת בהכי הרבה משחקים, וכובשת הכי הרבה שערים, מסיימת במקום הראשון מבין הקבוצות. בתום כל המשחקים, שתי הקבוצות שצברו הכי קצת נקודות, מצטרפות לקבוצות שסיימו אחרונות בטבלה, ויורדות ליגה.
גרסאות קודמות

לליגה היו מספר גרסאות בעבר:
גרסאות קודמות > סרייה ג'

בשנת 1959, נוצרה הסרייה ג' בפירנצה, בעקבות רצון ליצור ליגה תת-לאומית. יחד איתה נוצרה גם הסרייה ד' אשר הייתה באותו הזמן ליגה חצי מקצועית. הפורמט היה דומה לפורמט הנוכחי: הליגה הורכבה משלושה בתים כשבכל בית היו 20 קבוצות. סך הכל, הליגה הורכבה משישים קבוצות. בסיום סוף עונה, אלופת כל בית עלתה לסרייה ב'. אליהן הצטרפה הקבוצה שניצחה במשחקי הפלייאוף בין הקבוצות במקומות 2–4. לסרייה ד', ירדו בכל עונה הקבוצות אשר סיימו במקום האחרון ואליהן הצטרפה הקבוצה שהפסידה במשחקי הירידה בין הקבוצות במקומות 16–19. הליגה שוחקה במתכונת זו עד שנת 1978. חזרו לשחק במתכונת הזאת בעונת 2014/2015 תחת השם החדש של הליגה, ליגה פרו.
גרסאות קודמות > ליגה פרו פרימה דיוויזיונה

החל משנת 1978, כאשר סרייה ג' פוצלה לשתי ליגות, ליגה זו נוצרה. בתחילה, הליגה נקראה סרייה ג'1, אך בשנת 2008, שמה שונה לשמה הנוכחי. הליגה הורכבה משני בתים, אשר בבית אחד 17 קבוצות, ובבית השני 16 קבוצות. שתי הקבוצות אשר סיימו במקומות הראשונים בכל בית, העפילו לסרייה ב', בעוד שלוש הקבוצות אשר סיימו בתחתית הבית שלהן ירדו לליגה פרו סקונדה דיוויזיונה, שהייתה אז הדרג הרביעי במבנה הליגות של איטליה. הליגה הופסקה בשנת 2014, כתוצאה מהתאחדותה עם ליגה פרו סקונדה דיוויזיונה. הליגה המאוחדת נקראה ליגה פרו.
גרסאות קודמות > ליגה פרו סקונדה דיוויזיונה

הליגה נוצרה בשנת 1978, כאשר סרייה ג' פוצלה לשתי ליגות. עד שנת 2008, הליגה נקראה סרייה ג'2. לאחר מכן, שמה שונה לליגה פרו סקונדה דיוויזיונה. הליגה הייתה הדרג הרביעי באיטליה אך למרות זאת, הייתה מקצועית לחלוטין כמו הליגות שמעליה. בהתחלה, כללה הליגה 54 קבוצות. בשנת 2011, מספרן צומצם לכדי 49 קבוצות. הליגה הורכבה משלושה בתים, המחולקים בצורה גאוגרפית. בית אחד המורכב מ-17 קבוצות, ושני בתים המורכבים מ-16. שתי הקבוצות הטובות ביותר מכל בית, עלו לליגה פרו פרימה דיוויזיונה, והקבוצות בשני המקומות האחרונים בכל בית, ירדו לסרייה ד' שאז הייתה הדרג החמישי במבנה הליגות באיטליה. התאחדה בשנת 2014 עם ליגה פרו פרימה דיוויזיונה, והפכה לליגה פרו.
הזוכות והעולות לאורך השנים

מעונת 1935/1936 ועד עונת 1977/1978 (השנה בה הליגה פוצלה), עונת 2014/2015 ואילך:
1935-36 - ונציה, קרמוניס, ספציה, קטנזארו
1936-37 - פדובה, ויגואנו, סן רמו, אנקונה, טרנטו
1937-38 - ספאל, פנפולה AC, קסאלה, סיינה, סלרניטנה
1938-39 - ברשיה, קטאניה
1939-40 - רג'יאנה, ויצ'נצה, מצ'רטה
1940-41 - פראטו, פיומנה
1941-42 - קרמונה, פלרמו
1942-43 - וארזה, פרו גוריציה
1943-45 - לא נערכו משחקים בגלל מלחמת העולם השנייה
1945-46 - מסטרינה, פראטו, פרוג'ה, רומא, בנוונטו, לצ'ה, פלרמו
1946-47 - מג'נטה, ויטה נובה פיאטרו, בולצנו, צ'נטו, נוצ'רינה
1947-48 - בעונה זו הליגה התחלקה ל-18 ליגות אזוריות. לא קודמו לסרייה ב', לא היו אלופים.
1948-49 - פנפולה AC, אודינזה, פראטו, אבלינו
1949-50 - סרגנו, טרוויזו, אנקונה, מסינה
1950-51 - מונזה, מארצזוטו ואלדגנו, פיומבינו, ג'וב סטביה
1951-52 - קליארי
1952-53 - פאביה
1953-54 - פארמה
1954-55 - בארי
1955-56 - סמבנדטיס
1956-57 - פראטו
1957-58 - רג'יאנה
1958-59 - מנטובה FC, קטאנזארו
1959-60 - פרו פטריה, פראטו, פוג'יה קלצ'ו
1960-61 - מודנה, לוקה, קוזנצה
1961-62 - טריאסטינה, קליארי, פוג'ה
1962-63 - וארזה, פראטו, פוטנצה
1963-64 - רג'יאנה, ליבורנו, טראני
1964-65 - נובארה, פיזה AC, רג'ינה קלצ'ו
1965-66 - סאבונה, ארצו, סלרניטנה
1966-67 - מונצה, פרוג'ה, בארי
1967-68 - קומו, צ'זנה, טרננה קלצ'ו
1968-69 - פיאצ'נצה, ארצו, קזרטה
1969-70 - נובראה, מאסה, קזרטה
1970-71 - רג'יאנה, גנואה, סורנטו
1971-72 - לקו, אסקולי, ברינדיזי
1972-73 - פארמה, ספאל, אבלינו
1973-74 - אלכסנדריה, סמבנדטיס, פסקארה
1974-75 - פיאצ'נצה, מודנה, קטניה
1975-76 - מונצה, רימיני, לצ'ה
1976-77 - קרמוניז, פיסטויה, בארי
1977-78 - אודינזה, ספאל, נוקרינה
2014-15 - נובארה, טראמו, סלרניטנה
2015-16 - קיטאדלה, ספאל 2013, בנוונטו
2016-17 - קרמונזה, ונציה, פוג'ה
2017-18 - ליבורנו, פדובה, לצ'ה
2018-19 - וירטוס אנטלה, פרודנונה, יובה סטאביה
2019-20 - מונצה, ויצ'נצה, רג'ינה קלצ'ו
2020-21 - קומו, פרוג'ה, טרנאנה
2021-22 - סודטירול, מודנה, בארי
2022-23 - פארלאפיסלו, רג'אנה, קטנצארו
2023-24 - צ'זנה, מנטובה, יובה סטאביה
ויליאם פינקני וייט

ויליאם פינקני וייט (באנגלית: William Pinkney Whyte‏; 9 באוגוסט 1824 – 17 במרץ 1908), היה חבר המפלגה הדמוקרטית, ופוליטיקאי ממרילנד שכיהן כחבר בית הנבחרים של המדינה, מבקר המדינה, חבר הסנאט של ארצות הברית, המושל ה-35, ראש עיריית בולטימור, מרילנד, וכן התובע הכללי של המדינה.
ביוגרפיה > ראשית חייו והשכלה

וייט נולד בבולטימור, מרילנד, לג'וזף ואיזבלה וייט. סבו מצד אביו היה הרופא והאירי הגולה, ג'ון קמפבל וייט.  סבו מצד אמו, ויליאם פינקני, היה פוליטיקאי, מנהל ודיפלומט מפורסם בארצות הברית.
החינוך המוקדם של וייט כלל הדרכה על ידי מורה פרטי, שהיה מזכירו האישי של נפוליאון בונפרטה. מ-1842 עד 1844, וייט לא היה מסוגל ללמוד בקולג' כתוצאה ממצבה הכלכלי הירוד של משפחתו, והחל לעבוד בחברת הבנקים פיבודי, ריגס ושות' בבולטימור. הוא החל ללמוד משפטים בבולטימור במשרד עורכי הדין של בראון ובראון במשך שנה אחת לפני שהתקבל לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד ב-1844. וייט חזר לבולטימור ב-1845 ללימודים נוספים, והתקבל ללשכת עורכי הדין זמן קצר לאחר מכן ב-1846.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

מ-1847 עד 1849, כיהן וייט קדנציה אחת כחבר בבית הנבחרים של מרילנד. בשנת 1850, וייט לא הצליח להיבחר לקונגרס ה-32. מ-1853 עד 1855, הוא כיהן קדנציה אחת כמבקר אוצר המדינה של מרילנד, וזקף לזכותו הכנסת מערכת פיננסית פשוטה יותר למדינה.
בשנת 1857, וייט שוב מועמד לכהן בקונגרס. הוא הובס, אך הביא בפני בית הנבחרים ראיות להונאה ושחיתות בנוגע לבחירות. עם זאת, בית הנבחרים לא הסכים אם היה צריך למנותו או לא.
לאחר כמעט עשור מחוץ לזירה הפוליטית, וייט התבקש על ידי המושל תומאס סוואן למלא את שארית כהונתו של הסנאטור שהתפטר רוורדי ג'ונסון מ-13 ביולי 1868 ועד 3 במרץ 1869. במהלך כהונתו הקצרה כסנאטור, וייט תמך בנחישות בנשיא המאבק אנדרו ג'ונסון, וכן תמך בהקלת הלחץ על מדינות הדרום במהלך תקופת השיקום. עם זאת, הוא בחר שלא לעמוד לבחירה מחדש ב-1868.
בשנת 1872, וייט נבחר למושל מרילנד, והביס את המתמודד הרפובליקני ג'ייקוב טומה. בבחירות של 1874, וייט נבחר על ידי בית המחוקקים כדמוקרטי למושב הסנאט של ארצות הברית ובהתאם לכך התפטר מתפקיד המושל. ב-1874, בין כהונתו כמושל וכסנאטור, שימש כיועץ של מרילנד בפני ועדת הבוררות בסכסוך הגבול בין וירג'יניה למרילנד. במהלך כהונתו זו כסנאטור, וייט התנגד לתשלום חובה של האומה בכסף וזהב במקום רק בזהב, וכיהן כיו"ר ועדת הסנאט האמריקאי לדפוס (הקונגרס ה-46). בבחירות של 1880 בחר וייט שלא להתמודד לבחירה מחדש, עקב מחלה משפחתית.
וייט נבחר ללא התנגדות להיות ראש עיריית בולטימור ב-1881. בתום כהונתו ב-1883, בחר וייט לחזור לעסוק בעריכת דין. מ-1887 עד 1891, הוא כיהן כתובע הכללי של מרילנד, ומ-1900 עד 1903, כיהן כתובע המחוזי של העיר בולטימור. בשנת 1906 מונה וייט על ידי מושל מרילנד אדווין וורפילד למלא את מושב הסנאט שהתפנה בשל מותו של ארתור פ. גורמן. חזרתו של וייט לסנאט לאחר 25 שנים, 3 חודשים, 5 ימים מאז יומו האחרון בסנאט, מהווה את הפער הארוך ביותר בכהונה בסנאט האמריקני. וייט כיהן כסנאטור עד מותו הבלתי צפוי בבולטימור ב-17 במרץ 1908, ונקבר בבית הקברות גרינמאונט.
הערות שוליים

↑  "Baltimore City History of Mayors - WILLIAM PINKNEY WHYTE". msa.maryland.gov. נבדק ב-2021-04-29.
↑  "Founders Online: John Campbell White to Thomas Jefferson, 13 August 1816". founders.archives.gov (באנגלית). נבדק ב-2021-04-28.
↑  Ostermeier, Eric (4 בדצמבר 2013). "Bob Smith and the 12-Year Itch". Smart Politics. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no96016102  SNAC: w64771rd  US Congress: W000435  VIAF: 29123246   WorldCat (עם VIAF): 29123246 
דיוקן מאוחר יותר של Whyte
אליעזר עבד אברהם

אֱלִיעֶזֶר, המכונה גם דַּמֶּשֶׂק אֱלִיעֶזֶר, הוא דמות מקראית, עבדו של אברהם אבינו. אליעזר נזכר בשמו במקרא פעם אחת בלבד בספר בראשית, לפני ברית בין הבתרים. עם זאת, לפי הפרשנות המקובלת, הוא גם גיבור הסיפור המופיע מאוחר יותר בפרק כ"ד, העוסק בחיפוש אחר כלה ליצחק בנו של אברהם. מדרשי חז"ל שונים עוסקים בסיפור זה.
מציאת הכלה ליצחק

אליעזר, הנזכר בסיפור מציאת הכלה ליצחק בשם "עבד אברהם", נשלח בידי אברהם אל משפחתו בחרן כדי למצוא אישה ליצחק, משום שלא רצה שבנו יינשא לנערה כנענית. אליעזר לקח עמו מתנות רבות, תכשיטים וכלי כסף וזהב. הוא יצא לארם נהריים והגיע לחרן, שם חיפש אליעזר מקום בו יוכל ללון, לאכול ולשתות.
אליעזר החליט להמתין ליד הבאר שמחוץ לעיר, משום שביקש לראות מי תהיה האישה שתשקה אותו ואת גמליו, שתהיה לשידוך מתאים ליצחק. לאחר שהמתין זמן מה ליד הבאר נגשה לשם נערה יפה שהסכימה לעזור לו בשאיבת המים והשקיית הגמלים, ואליעזר החליט כי היא מתאימה להיות אשתו של יצחק. כאות תודה, נתן לה אליעזר ”נֶזֶם זָהָב, בֶּקַע מִשְׁקָלוֹ, וּשְׁנֵי צְמִידִים עַל יָדֶיהָ, עֲשָׂרָה זָהָב מִשְׁקָלָם” רבקה הציגה את עצמה ואת משפחתה לפניו והזמינה אותו ללון בביתם.
רבקה הזדרזה לשוב לביתה ולהודיע לבני משפחתה על האורח. משראה אחיה, לבן, את הזהב שהביאה, יצא למצוא את אליעזר וללוותו לביתם. אליעזר סיפר לבני ביתה של רבקה על מטרת בואו ועל אדונו וביקש את ידה של רבקה בשביל יצחק. בני ביתה של רבקה הסכימו לתת אותה כאישה ליצחק בתנאי שהנערה תסכים: ”וַיֹּאמְרוּ, נִקְרָא לַנַּעֲרָ, וְנִשְׁאֲלָה אֶת פִּיהָ. וַיִּקְרְאוּ לְרִבְקָה וַיֹאמְרוּ אֵלֶיהָ, הֲתֵלְכִי עִם-הָאִישׁ הַזֶּה? וַתֹּאמֶר, אֵלֵךְ”. משהסכימה רבקה להינשא ליצחק, יצאה לדרך עם אליעזר ועם מינקתה. לפני לכתה, בירכו אותה בני ביתה: ”אֲחֹתֵנוּ, אַתְּ הֲיִי לְאַלְפֵי רְבָבָה, וְיִירַשׁ זַרְעֵךְ אֵת שַׁעַר שֹׂנְאָיו”.
בהגיעם למקום מושבם של אברהם ומשפחתו, הבחין יצחק בשיירה המתקרבת. רבקה אך הביטה בו ”וַתִּפֹּל מֵעַל הַגָּמָל”. אליעזר הציג לפניה את בן אדונו, סיפר לו את כל קורותיהם, ויצחק נשא את רבקה.
בתלמוד נאמר כי אף שבקשתו הייתה שלא כהוגן אך הוא נענה כהוגן: ”אמר רבי שמואל בר נחמני אמר רבי יונתן שלשה שאלו שלא כהוגן לשנים השיבוהו כהוגן לאחד השיבוהו שלא כהוגן ואלו הן אליעזר עבד אברהם ושאול בן קיש ויפתח הגלעדי אליעזר עבד אברהם דכתיב והיה הנערה אשר אמר אליה הטי נא כדך וגו' יכול אפילו חיגרת אפילו סומא השיבו כהוגן ונזדמנה לו רבקה.”.
מציאת הכלה ליצחק > ניחוש

חז"ל למדו מסיפורו של אליעזר בכך שביקש לדעת את האישה המתאימה על פי סימן שקבע, (וכן למדו מסיפור יהונתן במלחמת מכמש) את הגדרת איסור הניחוש:
כל נחש שאינו כאליעזר עבד אברהם וכיונתן בן שאול אינו נחש
הרמב"ם במשנה תורה הבין את דברי הגמרא כמגדירים את האיסור ההלכתי, וכך קבע שאסור לאדם לקבוע סימנים לא-רציונליים לעצמו:
וכן המשים לעצמו סימנים, אם יארע לי כך וכך אעשה דבר פלוני, ואם לא יארע לא אעשה, כאליעזר עבד אברהם
אולם הראב"ד בהשגותיו על הלכה זו, תוקף את הרמב"ם בצורה חריפה, ומפרש את דברי הגמרא בצורה אחרת:
זה שיבוש גדול, שהרי דבר זה מותר ומותר הוא! ואולי הטעהו הלשון שראה: "כל נחש שאינו כאליעזר ויונתן - אינו נחש", והוא סבר שלעניין איסור נאמר, ולא היא! אלא הכי קאמר: אינו ראוי לסמוך, ואיך חשב על צדיקים כמותם עבירה זו? ואי הוו אינהו - הוו מפקי פולסי דנורא לאפיה!
המהר"ל מפרש שבשני המקרים לעיל אין איסור ניחוש משום שהמעשים לא היו שרירותיים, אלא היו ראויים מצד עצמם גם בלא הניחוש: במקרה הראשון, ”דהא [שהרי] אפילו בלא ניחוש שלו ראוי שיקח אליעזר אשה זאת כיון שהיא גומלת חסד ראויה לביתו של אברהם”, ובמקרה השני גם ”בלא ניחוש שלו ראוי הדבר שאם יאמרו הם עלו אלינו – מאחר שאומרים עלו אלינו אם כן יראים הם, ולכך לא ירצו לבוא אליהם, ואם כן אפילו סומך עליו לגמרי אין זה ניחוש כיון שבלא ניחוש ראוי הדבר בעצמו”. המהר"ל מסכם שהניחוש אסור ”רק כאשר בלא ניחוש אין טעם לדבר ההוא”.
דמותו במדרשים

על פי המדרש אליעזר היה בין אחד מאלה שנכנסו בחייהם לגן עדן. כן נאמר עליו במדרש כי שליטתו ביצרו כאברהם.
על פי חז"ל הוא אחד משני הנערים שליוו את אברהם ויצחק לעקידת יצחק.
בתלמוד הבבלי מסופר שאליעזר ביקר בעיר סדום והצליח בתחכום רב להינצל מחוקיהם המושחתים ואף להשתמש בהם לטובתו.
כשאברהם יצא להציל את לוט במלחמת ארבעת המלכים את החמישה, נאמר "וירק את חניכיו... 318 איש". לפי דרשת חז"ל לא היה זה אלא אליעזר בלבד, ושמו בגימטריה: 318.
רבי חמא בר חנינא אמר: ”מימיהן של אבותינו לא פרשה ישיבה מהם... אליעזר עבד אברהם זקן ויושב בישיבה היה שנאמר (בראשית כד, ב) "ויאמר אברהם אל עבדו זקן ביתו המושל בכל אשר לו"”, ופירש רבי אלעזר ”שמושל בתורת רבו”; כמו כן את הפסוק (בראשית טו, ב) "הוא דמשק אליעזר" פירש רבי אלעזר ”שדולה ומשקה מתורתו של רבו לאחרים”.
דמותו במדרשים > זהותו

בפרקי דרבי אליעזר ובמסכת סופרים מזוהה אליעזר עבד אברהם עם עוג שעתיד היה להיות מלך הבשן, ומסופר שאברהם קיבלו במתנה מנמרוד לאחר שניצל מאור כשדים, ואברהם שחררו לאחר שטרח למצוא כלה ליצחק. בדעת זקנים לבעלי התוספות חתרו ליצירת הרמוניזציה בין אגדה זו, שעל פיה אליעזר הוא עוג שנהרג במלחמה עם ישראל, ובין המדרש הגורס שאליעזר עלה לגן עדן בחייו, וביארו ש"עוג" הוא תוארם של שושלת מלכי הבשן (בדומה לתואר פרעה של מלכי מצרים), ואליעזר אינו עוג שנהרג על ידי משה.
במדרש רבה נאמר שאליעזר הוא כנען, שנתקלל על ידי נח להיות עבד. המדרש מוסיף שעל ידי זה שנתגלגל להיות עבד לאברהם, יצא מקללת נח. על פי המדרש מסופר כי אליעזר חשק שיצחק ישא את בתו, ורמז על כך לאברהם, אך אברהם סירב בתוקף בתואנת קללת נח לכנען.
לקריאה נוספת

דורון לוריא, מלכים בשר ודם: התנ"ך באמנות המאות ה־16 עד ה־19, מוזיאון תל אביב לאמנות, 2005, רבקה ואליעזר ליד הבאר, עמ' 46-45.
פינחס מנדל, "העבד, האיש והאדון: עיון בריטוריקה של פרק כד בבראשית", מחקרי ירושלים בספרות עברית י-יא, תשמ"ז-תשמ"ח (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
רות ברטל, ותהי לו לאשה, ויאהבה - האמהות והאבות בראי האמנות המערבית, הוצאת כרמל, 2018, הפרק "פגישת אליעזר ורבקה", עמ' 99–125.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק ט"ו, פסוק ב'
↑  ספר בראשית, פרק כ"ד
↑  בראשית כד, כב
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ד', עמוד א'
↑  גור אריה על בראשית כ"ד:י"ד, באתר ספריא, בדיקה אחרונה ב־13 במאי 2021
↑  מסכת דרך ארץ זוטא, באתר "דעת"
↑  בראשית רבה, פרשה נ"ט, פסקה ח'.
↑  מדרש זוטא קהלת, פרשה ט.
↑  מסכת סנהדרין דף ק"ט, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף כ"ח, עמוד ב'
↑  פרק ט"ז.
↑  מסכת סופרים, כ"א, ט'
↑  פרשת לך לך.
↑  בראשית רבה פרשה ס' אות ז', ויקרא רבה פרשה יז, אות ה.
↑  בראשית רבה פרשה נט.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499239605171 
אליעזר ורבקה, בציור מאת גוסטב דורה
וסלי פטאצ'י

וסלי פינטו בטיסטה (בפורטוגזית: Weslley Pinto Batista; נולד ב-1 באוקטובר 2003), הידוע בשם וסלי פטאצ'י (Weslley Patati) או רק פטאצ'י (Patati), הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית.
ראשית חייו

פטאצ'י נולד בפרזידנטה דוטרה (Presidente Dutra) שבמדינת מרניאו ושיחק כדורגל חובבני. משפחתו הייתה ענייה ולא היה לו כסף לקנות לעצמו נעלי כדורגל, ולכן הוא שאל אותן מאחרים. מכיוון שהנעליים היו גדולות בהרבה מכף רגלו הוא כונה פטאצ'י, על שם ליצן ברזילאי מהצמד פטאצ'י פטאצ'ה (אנ').
קריירת מועדונים > ראשית הקריירה

פטאצ'י שיחק במועדון המקומי אתלטיקו מרנסה (Atlético Maranhense), וקיבל הזמנה לשחק במועדון בג'אטאי שבמדינת גויאס. לאחר שהגיע לעיר הוא שיחק שישה חודשים בבית ספר לכדורגל ונאבק ברעב לפני שחזר לעיר הולדתו.
קריירת מועדונים > סנטוס

בדצמבר 2019 חתם פטאצ'י על חוזה נוער בסנטוס, ונשלח לקבוצה עד גיל 17. ב-11 בינואר 2020 הוא חתם על החוזה המקצועני הראשון שלו לשלוש שנים בקבוצה עם סעיף שחרור של 455 מיליון ריאל ברזילאי (כ-100 מיליון אירו).
פטאצ'י ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-13 ביולי 2022, כשהחליף במחצית השנייה את אנז'לו גבריאל בניצחון 1–0 על קורינתיאנס במסגרת הגביע הברזילאי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הברזילאית ב-20 ביולי, כשהחליף את לאו בפטיסטאו בניצחון 2–0 על בוטפוגו.
פטאצ'י כבש את שערו המקצועי הראשון ב-19 במאי 2024, בניצחון 4–0 על ברוסקה במסגרת הליגה השנייה.
קריירת מועדונים > מכבי תל אביב

ב-4 בספטמבר 2024 חתם פטאצ'י לשלוש שנים במכבי תל אביב מליגת העל בכדורגל.
תארים

סנטוס
פאוליסטה עד גיל 20‏: 2022
מכבי תל אביב
גביע הטוטו: 2024/2025
הערות שוליים

1 2  Garoto supera drama sem comida em ex-clube, assume apelido de Patati e assina com o Santos, Globo Esporte, [ילד מתגבר על דרמה בלי אוכל במועדון לשעבר, מקבל את הכינוי פטאצ'י וחותם בסנטוס], ‏18 בדצמבר 2019 (בפורטוגזית)
↑  Destaque na base do Santos, Weslley Patati projeta futuro e revela inspiração em Pirani, Terra, [וסלי פטאצ'י, בולט בנוער של סנטוס, מקרין את העתיד וחושף השראה בפיראני], ‏28 בדצמבר 2021 (בפורטוגזית)
↑  Patati vai bem em jogo-treino e assina contrato com multa de R$ 455 milhões com o Santos, Globo Esporte, [פטאצ'י מצליח במשחק האימון וחותם על חוזה עם סעיף שחרור של 455 מיליון R$ בסנטוס], ‏11 בינואר 2020 (בפורטוגזית)
↑  Patati estreia no profissional do Santos e celebra: "Dia mais feliz da minha vida", ESPN, [פטאצ'י עורך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בסנטוס וחוגג: "היום המאושר בחיי"], ‏14 ביולי 2022 (בפורטוגזית)
↑  Como titular, Weslley Patati marca primeiro gol no profissional do Santos, Diário do Peixe, [כפותח, וסלי פטאצ'י כובש את השער המקצועי הראשון בסנטוס], ‏20 במאי 2024 (בפורטוגזית)
↑  רז אמיר, ‏פטאצ'י חתם במכבי ת"א לשלוש עונות עם אופציה, באתר ONE‏, 4 בספטמבר 2024
אינדיגניזם

אינדיגניזם (בספרדית: Indigenismo) היא אידאולוגיה פוליטית מוכרת במספר מדינות אמריקה הלטינית, המתמקדת ביחסים בין מדינת הלאום לבין עמים ומיעוטים ילידים. בחלק מהשימושים העכשוויים, מתייחס המושג לביקוש אחר הכלה חברתית ופוליטית גדולה יותר עבור עמים ילידים ביבשת אמריקה, בין אם באמצעות רפורמות כלל-לאומיות או בריתות אזוריות. בכל אחת ממדינות אמריקה הלטינית בהן מתקיים האינדיגניזם, הוא מקבל את ביטויו הייחודי והמקומי, אך בכל אופני התבטאותו, הוא מבקש להגן על השוני התרבותי והלשוני הילידי, לקבוע זכויות ילידיות ולבקש הכרה ובמקרים מסוימים אף לדרוש פיצוי על עוולות עבר במדינות הקולוניאליות והרפובליקניות. שלא כמו ההיספניזם (Hispanismo) הכולל את התרבויות הילידיות כחלק מהתרבות ההיספנית, האינדיגניזם אינו מכיר כלל בתרבות ההיספנית ואף דוחה את תרבות המסטיסים (mestizaje) - בני התערובת המהווים את האוכלוסייה הגדולה ביותר ביבשת. עם זאת, כמה דמויות היסטוריות מרכזיות כמו חוסה מארטי מסווגות בו זמנית הן כאינדיגניסטיות והן כהיספניות.
אינדיגניזם במקסיקו

במקסיקו, יש למושג זה שימוש נוסף שהוא אף שכיח יותר [דרוש מקור] ובעל עומק היסטורי משמעותי יותר. [דרוש מקור] במקור, היה האינדיגניזם מרכיב של אידאולוגיה לאומנית שהפכה רבת השפעה במקסיקו לאחר התגבשות המהפכה של 1910–1920. אינדיגניזם זה שיבח והילל היבטים מסוימים במורשת התרבותית הילידית, אך בעיקר כשריד של פעם. במסגרת הנרטיב הלאומי הנרחב יותר שראה באומה המקסיקנית תוצר של תערובת גזעית אירופית ואמריקאית, היה האינדיגניזם ביטוי לחופש ולתביעה לחזרתה של הזהות אשר שובשה ונשללה מהילידים באמצעות הניסיון הספרדי לרצח עם ספרדי.
במהלך שלטונו של פלוטארקו אליאס קאייס (1924–1928), הטמיע הרפורמטור והמחנך המקסיקני מוייסס סאנז, היבטים של אינדיגניזם בתוכנית הלימודים של החינוך הציבורי המקומי. סאנז, שהיה בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה וחסיד שיטות החינוך של ג'ון דיואי, דגל בתחילה בעמדת התבוללות כלפי "הבעיה האינדיאנית" במקסיקו. אולם לאחר שהתגורר במשך תקופה בקרב קהילת הילידים של פורפצ'ה (Purépecha) בצפון מערב מקסיקו, הוא שינה את עמדתו תוך התמקדות בתנאים החומריים מכמירי הלב של הילידים. הוא השפיע על הממשל של לאסרו קארדנאס (1934–1940), באופן שהביא להעלאת המחלקה לענייני ילידים לדרג משרד ממשלתי בשנת 1936. עיקר מאמצי המחלקה היו בתחום הכלכלה והחינוך. לאסרו קארדנאס ייחס חשיבות לילידים, דבר שבא לידי ביטוי לא רק בהעלאת דרג המחלקה, אלא גם בהקצאת משאבים ממשלתיים לקהילות הילידים. בשנת 1940 אירחה מקסיקו קונגרס בין-אמריקאי בנושא אינדיגניזם, שהתקיים בפצ'קוארו, והנשיא קראדנס עצמו נאם בפני הבאים. הנשיא מיגל אלמאן ורגס שכיהן בין השנים 1946–1952, ארגן מחדש את מדיניות ממשלת מקסיקו כלפי הילידים על ידי הקמת המכון הלאומי האינדיגניסטי (Instituto Nacional Indigenista - INI). בממשל ויסנטה פוקס, של ראשית שנות ה-2000, אורגנה היחידה מחדש ושמה שונה.
החשיבות שהוענקה לילידים, כמתואר לעיל, בעיקר במהלך השנים שלאחר המהפכה ועד שנות ה-60, כמעט ולא מצאה ביטויה בשנים שלאחר מכן, במהלכן התפתחה ציפייה מהילידים כי יטמעו בחברה המקסיקנית המודרנית. אף על פי שמנסחי המדיניות האינדיגנית ראו עצמם כמי שמבקשים להגן על הילידים, הרי שבפועל, מאמציהם לא תחמו קו גבול ברור בין גישתם לבין מדיניות ההתבוללות הגלויה, הכפויה והגזענית של תקופת טרום המהפכה המקסיקנית.
אינדיגניזם בפרו

בפרו קשור האינדיגניזם לתנועת אפרה (APRA) - ברית המהפכה הפופולרית האמריקאית, שנוסדה על ידי ויקטור ראול האיה דה לה טורה (1924). תנועה זו שלטה במשך עשרות שנים בפוליטיקה הפרואנית, ובלטה בייחודיותה בהיותה מפלגה פוליטית מאורגנת היטב שלא התמקדה בדמותו של אדם אחד. היו מי שראו את העיקר ב"אפריסמו" (אידאולוגית ה-אפרה) בצורתו הטהורה, בהלאמת הפעילות הכלכלית בבעלות זרה והשמת קץ לניצול קהילות הילידים. עבור אחרים היה העיקר בשילוב שבין כלכלה וטכנולוגיה מודרניים עם המסורות ההיסטוריות של הכפר והאוכלוסיות הילידיות שתכליתם ליצור מודל חדש וייחודי להתפתחות חברתית וכלכלית.
אינדיגניזם בברזיל

בברזיל, אינדיגניסט מוגדר כעיסוק מקצועי שמתבצע על ידי פקידי ממשל או ארגוני חברה אזרחית העובדים ישירות עם קהילות הילידים. אינדיגניזם, לאור זאת, מתייחס להגדרת העיסוק המוקדש לחברות ילידיות. במקרה של ברזיל, הפונאי (Funai), מהווה את הזרוע האינדיגניסטית הרשמית של המדינה, המוקדשת לפיתוח וביצוע המדיניות האינדיגניסטית על פי החוקה הלאומית. גלגולו הראשון של הפונאי היה שירות ההגנה על האינדיאנים (SPI - Indian Protection Service), שהיה מוסד צבאי של קולוניזציה, שהוקדש לפינוי אזורים שהיו מיושבים על ידי ילידים לטובת מתיישבים לבנים. שירות זה פעל לעיתים בשיטות הראויות לגינוי רב, ולעיתים בדרכים אצילות יותר, כמו במקרה של קנדידו רונדון, שהיה מנהלו הראשון והזכור לטוב של שירות ההגנה על האינדיאנים. במסגרת זו פעל השירות לשלב קהילות ילידיות ככוח עבודה והקפיד ליצור קשר עם כל קהילה מבודדת בדרך, במטרה לכבוש את "האדמות השוממות" של ברזיל, לבנות כבישים, קווי טלגרף ותשתיות בכלל. החקיקה באותה תקופה לא ראתה בילידים אחראים מספיק כדי להחליט בעצמם, ולכן היה שירות ההגנה על האינדיאנים לקובע העמדה הרשמית ומי שקיבל את ההחלטות עבור האינדיאנים.
שירות ההגנה על האינדיאנים התפתח במהלך השנים, והפך לפונאי בשנות השישים בתקופת הדיקטטורה הצבאית, עד שברזיל הפכה שוב לדמוקרטיה בסוף שנות השמונים. מאז החל הפונאי לפעול בגישה מכבדת והומניטרית יותר, כשמשימתו המוסדית היא להגן על אדמות הילידים מפני גזלני קרקעות, לספק סיוע במקרים הנחוצים ולשמש כגוף מתווך בין המדיניות הציבורית והממשלתית מחד לבין דרישות האינדיאנים מהממשלה מאידך גיסא. זהו מוסד הסובל מתת-תקצוב חמור שלמרות היותו חלק מהממשלה, מותקף ללא הרף על ידי מגזרים בחברה כמו כורתי עצים לא חוקיים, חקלאים, חברות עסקיות ופוליטיקאים הרואים בקרקעות האינדיאנים משאב כלכלי מבטיח. נשיא ברזיל לשעבר, ז'איר בולסונארו, התבטא באופן קיצוני לא אחת כנגד השארת הקרקעות בידי הילידים, כלפי אישים ומנהיגים ילידים אינדיגניסטים ואף כנגד הפונאי עצמו.
מלבד פונאי, ישנם בברזיל כמה מוסדות המוקדשים לאינדיגניזם, רובם ארגוני חברה אזרחית כמו ארגונים לא ממשלתיים וחברות לתועלת הציבור. רובם פועלים לביצוע המדיניות האינדיגניסטית הרשמית, משיגים משאבים ממקורות שונים (ממשלה, תרומות, מימון בינלאומי, אחרים) כדי לפתח פעילויות בת קיימא עם קהילות ילידים, חלקן אף עובדות בשיתוף עם הזרוע האינדיגניסטית הרשמית - פונאי, לפעמים כגיבוי למחסור במשאבים (בעיקר משאבי אנוש) ממנו סובל המוסד הממשלתי.