stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הר חלוץ

| --- | --- |
מבט מהאוויר
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: משגב
גובה ממוצע: ‎735 מטר
תאריך ייסוד: 1985
תנועה מיישבת: המרכז החקלאי
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 551 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎2.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) הר חלוץ(למפת הגליל המערבי רגילה) הר חלוץ(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר חלוץ(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר חלוץ32°57′02″N 35°18′44″E﻿ / ﻿32.950561280935°N 35.3121357055603°E﻿ / 32.950561280935; 35.3121357055603  heמפת היישובים של מועצה אזורית משגב (in English: Misgav Regional Council) באדום - הר חלוץ בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10
https://www.har-halutz.org.il
הַר חָלוּץ, ובשמו הרשמי חָלוּץ, הוא יישוב קהילתי בגליל העליון, בתחומי המועצה האזורית משגב. היישוב מצוי צפונית לכרמיאל ודרומית למעלות תרשיחא, מעל בקעת בית הכרם, בגובה 752 מ' מעל פני הים על גבעות המכוסות חורש טבעי. היישוב מצוי מרחק נסיעה קצר מהערים כרמיאל ומעלות.
תולדות היישוב

היישוב נוסד באוקטובר 1985 על ידי גרעין עולים מארצות הברית בהובלתו של חיים שרת בנו של משה שרת, בתמיכת התנועה הרפורמית והסוכנות היהודית. היישוב נועד להיות קהילה בעלת תפיסת עולם פלורליסטית.
שמו הראשוני של היישוב היה הר חלוץ, עברות של השם הערבי של ההר הסמוך - ג'בל אל-חאלצ'ה. שמו הרשמי נקבע כחלוץ.
תרבות

בהר חלוץ פעילות חברתית ותרבותית מגוונת לכלל הקהילה, פעילויות והרצאות למבוגרים, מסיבות ואירועים משותפים בחגים. חברי היישוב נוהגים לחגוג את רוב החגים יחדיו. לעיתים נערכים אירועים ומסיבות בארגון ועדת תרבות או ביוזמה פרטית במועדון היישוב.
ביישוב קיימת פעילות ברוח התנועה הרפורמית הכוללת קבלת שבת, תפילות וחוגי לימוד. בנוסף, ביישוב פועלת תנועת הנוער העובד והלומד ומערבת את ילדי השכבות: ד' – יב'.
עסקים

ביישוב פועלים בעיקר עסקים קטנים ופרטיים כגון: סדנאות לחמי מחמצת ייחודיות, בר, עיצוב פנים ועוד. עסקים אלה פועלים בבתים הפרטיים של התושבים או במבנים ציבוריים בתוך היישוב. בנוסף, קיימות גם מספר בקתות נופש בסגנון סקנדינבי.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  הר חלוץ - ישובים | גליל מערבי, באתר הרשות לפיתוח הגליל
↑  הר חלוץ (מודעה), מעריב, 8 באוקטובר 1985
1 2  הר חלוץ ישוב קהילתי בגליל, באתר www.halutz.org.il
↑  חנה ביתן, מקורות שמות היישובים בישראל, עמ' 67 (42)
↑  תוספת 1 פרט נז לצו המועצות המקומיות (מועצות אזוריות)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588272505171
הרדוק (מחוז משנה)

מחוז משנה הרדוק (בבלארוסית: Гарадоцкі раён; ברוסית: Городо́кский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז ויטבסק שבצפון בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר הרדוק.
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה הרדוק 26,760 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2018 נמנו במחוז המשנה 22,932 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 88.8% בלארוסים, 9.22% רוסים ו-1.98% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (59.87%) ורוסית (37.83%).
הקורפוס ה-13 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באוקטובר 1937   28 במרץ 1945 – 7 ביולי 1944   8 במאי 1945
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה המערכה בפולין  המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה  מבצע ברברוסה  הקרב על מוסקבה  מבצע לבוב-סנדומייז'
 פיקוד
 מפקדים
 
הקורפוס ה-13 (בגרמנית: XIII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > הקמה ראשונה

הקורפוס הוקם בנירנברג ב-1 באוקטובר 1937, וכמפקדו הראשון מונה מקסימיליאן פון וייכס. הקורפוס לחם במסגרת המערכה בפולין כחלק מהארמייה השמינית של קבוצת ארמיות דרום. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות A, ולאחר מכן לחם הקורפוס במהלך מבצע אדום. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, והשתתף בקרב ביאליסטוק-מינסק ובקרב סמולנסק. ביולי 1942 הוכפף הקורפוס לארמייה השנייה, ולחם עמה בקרבות בגזרה הדרומית, ולאחר מכן בגזרה המרכזית. בספטמבר 1943 הוכפף הקורפוס לארמיית הפאנצר הרביעית, ולחם עמה בקרבות באוקראינה. ב-22 ביולי 1944 הושמד הקורפוס במבצע לבוב-סנדומייז', וב-5 באוגוסט הוכפפו שרידיו לקורפוס הפאנצר גרוסדויטשלנד.
היסטוריה > הקמה שנייה

ב-6 באוקטובר 1944 הוקם הקורפוס מחדש, על בסיס מפקדת הכוחות בהרי הווז', ולמפקדו מונה הנס פלבר. הקורפוס לחם כחלק מהארמייה השביעית בדרום-מערב גרמניה, בתורינגיה  ובסקסוניה, עד שנכנע לאמריקנים ב-8 במאי 1945.
מפקדים > הקמה ראשונה

גנרל חיל הפרשים מקסימיליאן פון וייכס (1 באוקטובר 1937 - 26 באוקטובר 1939)
גנרל אוברסט היינריך פון ויטינגהוף (26 באוקטובר 1939 - 25 באוקטובר 1940)
גנרל חיל הרגלים הנס פלבר (25 באוקטובר 1940 - 14 בינואר 1942)
גנרל לוטננט אוטו-ארנסט אוטנבאכר (14 בינואר 1942 - 21 באפריל 1942)
גנרל חיל הרגלים אריך שטראובה (21 באפריל 1942 - 20 בפברואר 1943)
גנרל לוטננט פרידריך זיברט (20 בפברואר 1943 - 7 בספטמבר 1943)
גנרל חיל הרגלים ארתור הוף (7 בספטמבר 1943 - 25 באפריל 1944)
גנרל לוטננט יוהנס בלוק (25 באפריל 1944 - 5 ביוני 1944)
גנרל חיל הרגלים ארתור הוף (5 ביוני 1944 - 22 ביולי 1944)
מפקדים > הקמה שנייה

גנרל חיל הרגלים הנס פלבר (6 באוקטובר 1944 - 12 בפברואר 1945)
גנרל לוטננט ראלף פון אוריאולה (12 בפברואר 1945 - 31 במרץ 1945)
גנרל לוטננט מקס בורק (31 במרץ 1945 - 21 באפריל 1945)
גנרל חיל הרגלים ולטר האם (21 באפריל 1945 - 21 באפריל 1945)
גנרל חיל התותחנים ולטר לוכט (21 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)
סדר כוחות > המערכה בפולין

במהלך המערכה בפולין, כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-10
הדיוויזיה ה-17
רגימנט האס אס לייבשטנדרטה אדולף היטלר
סדר כוחות > המערכה בצרפת

במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-15
הדיוויזיה ה-17
הדיוויזיה ה-10
סדר כוחות > מבצע ברברוסה

בתחילת מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-17
הדיוויזיה ה-78
הנרי האלק

הֶנְרִי וַגְנֶר הָאַלֶק (באנגלית: Henry Wager Halleck;‏ 16 בינואר 1815 – 9 בינואר 1872) היה קצין, סופר ועורך דין בצבא ארצות הברית, אשר שירת תחילה כמפקד הכללי של הזירה המערבית במלחמת האזרחים האמריקנית ומאוחר יותר כגנרל המפקד של צבא האיחוד בין 1862–1864 במסגרת מלחמת האזרחים האמריקנית.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

הנרי וגנר האלק נולד ב-16 בינואר 1815 בחווה המשפחתית במחוז אונידה, מדינת ניו יורק. כשהוא מצא כי הוא בז לעבודות משק, הנרי ברח מהבית בגיל צעיר וגדל בעיקר אצל דודו, שהציב אותו במסלול לקראת חינוך צבאי. בווסט-פוינט, האלק היה תלמידו המועדף על התאורטיקן המוערך דניס הארט מהאן, וסיים שלישי בכיתה בשנת 1839.
כסגן שני בחיל המהנדסים היוקרתי של הצבא, האלק הצעיר עזר בשיפור ההגנות של נמל ניו יורק ונסע למונרכיה של יולי כדי ללמוד על ביצורים אירופיים. עם שובו העביר האלק סדרת הרצאות בבוסטון שנאספו ופורסמו בשנת 1846 כאלמנטים לאמנות ומדע צבאי. עבודתו, שהתקבלה היטב בקהילה, נחשבת לאחד המקרים הראשונים של מקצועיות צבאית אמריקאית מופיעה בפני העם והיא זיכתה אותו בכינוי "מוח זקן".
ביוגרפיה > קריירה צבאית

כשפרצה מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, האלק הפליג לקליפורניה הכבושה. בדרך, הוא תרגם את הספר "פוליטיקה צבאית של נפוליאון" מצרפתית לאנגלית, והגביר את המוניטין שלו כחוקר צבאי בעל יכולת. בשנת 1847 – האלק עסק בעיקר בתפקידים אדמיניסטרטיביים במהלך המלחמה. הוא הפך למזכיר המדינה של קליפורניה שסופחה זמן קצר קודם לכן, עזר בניסוח חוקת המדינה והקים משרד עורכי דין בסן פרנסיסקו.
האלק התחתן עם אליזבת המילטון - נכדתו של אלכסנדר המילטון. בשנת 1854 הוא התפטר מן השירות הצבאי כדי להתמסר במשרה מלאה לפעילות המשפטית הרווחית שלו. "האלק, פיצ'י ובילינגס" כפי שנודעה החברה הייתה אחת השותפויות הבולטות ביותר בעסקי עריכת הדין במדינה, והאלק הוסיף עוד להונו האישי באמצעות קניית קרקעות וסחר במניות לבניית הרכבת האטלנטית-פסיפית. הוא היה גם מפקד ראשי על מיליציה בקליפורניה.
ביוגרפיה > מלחמת האזרחים

כשפרצה מלחמת האזרחים בשנת 1861, הציע האלק ללא היסוס את שירותיו למען צבא האיחוד, ואברהם לינקולן מינה אותו גנרל. בתחילת המלחמה הוא ניתן לסמכותם של וינפילד סקוט, ג'ורג' מקללן וג'ון פרימונט. בנובמבר נשלח האלק לסנט לואיס להחליף את פרמונט, שהוגדר כי נכשל בהגנה על מיזורי.
תוך מספר חודשים צלח האלק בלהחזיר מידה של סדר לאזור שהוגדר עד אז על ידי תוהו ובוהו. סדרת ניצחונות חשובים במחלקה שלו באו בעקבות זה, בהם גם קרב שילה העקוב מדם. אף על פי שלא הוביל את הכוחות באופן אישי, עבודתו הארגונית עזרה והאלק, בצדק או שלא בצדק, קיבל הרבה מהקרדיט.
האלק איפשר לכוחות הקונפדרציה בפיקודו של גנרל פ.ג.ט. בורגארד לצאת מקורינת' לאחר המצור עליה, ולחזור לשטחם ללא כל פגע, ועל כך ספג ביקורת נרחבת בעיתונות. אף על פי כן, ביולי 1862 מינה לינקולן את האלק לגנרל המפקד של כל כוחות האיחוד, ככל הנראה למען שימוש ביכולותיו המנהליים.
האלק הצליח כמארגן, אך רבות נכשל כאסטרטג. תקופת כהונתו הכללית הוגדרה על ידי חוסר יכולתו להסתדר עם פקודיו או להסדיר את הכפופים לו. ג'ורג' מקקלן בז לו והממונים על האלק לא היו מרוצים ממנו גם כן. הפוליטיקאי גדעון ולס כתב כי הוא "טוב לחינם." לינקולן קבע שהוא "קצת יותר מפקיד ממדרגה ראשונה".
באביב 1864 הוריד לינקולן את האלק לדרגת ראש המטה ומינה את יוליסס ס. גרנט למפקד כל כוחות האיחוד. האלק שירת את שאר המלחמה במילוי תפקידים רבים כבעבר, והבטיח שצבאות הצפון היו מאובזרים, מוזנים ומחוזקים כראוי, על כן זכה בשבחים. לאחר הפסקת הלחימה בשנת 1865 הועבר האלק חזרה לסן פרנסיסקו כדי לפקד על האוגדה הצבאית באוקיינוס השקט. בשנת 1869 הועבר שוב לגדוד הדרום, שבסיסה בלואיוויל, קנטקי, שם נפטר בשנת 1872. הוא קבור בבית העלמין גרין ווד בברוקלין, ניו יורק.
ראו גם

ג'ורג' מקללן
המצור על קורינת'
יוליסס ס. גרנט
הר קרדינל (קליפורניה)

ערך זה עוסק בפסגה במדינת קליפורניה שבארצות הברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  קרדינליים 
 גובה:  4,085 מ' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  קליפורניה, ארצות הבריתארצות הברית
 רכס הרים:  סיירה נבדה 
 קואורדינטות:  36°59′58″N 118°24′46″W﻿ / ﻿36.999530555556°N 118.41277777778°W﻿ / 36.999530555556; -118.41277777778
  (למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטהר קרדינל(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטהר קרדינל(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר קרדינל(למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר קרדינל
 
הר קרדינל (באנגלית: Cardinal Mountain) הוא הר גבוה, הממוקם בשיאו של רכס הרי סיירה נבדה שבצפון מדינת קליפורניה שבארצות הברית.
ההר ממוקם על הגבול בין מחוזות קליפורניה פרזנו ואיניו; וכן ההר ממוקם על הגבול בין אזור הטבע הבראשיתי ג'ון מיור לבין הפארק הלאומי קינגס קניון
גובהו של ההר 4,076 מטרים מעל פני הים, והוא ההר ה-94 בגובהו בקליפורניה.
ההר מתנשא לגובה של 173 מטרים מעל סביבתו.
ההר ממוקם 23 קילומטרים דרומית - דרום-מערבית מהעיירה ביג פיין; ו-2 קילומטרים דרומית - דרום-מזרחית מהר ספליט.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן על ידי ג'ורג' ר' דייוויס (George R. Davis), טופוגרף מטעם הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
השם הוא תיאורי.
לסלעים בראש ההר צבע ארגמני, המזכיר את הכיפה (גאלרו) האדומה שלובשים החשמנים בנצרות הקתולית.
באנגלית "קרדינל" משמעו "חשמן".
אגם קרדינל הסמוך להר, נקרא על שמו של ההר.
היסטוריה > הטיפוס על ההר

הטיפוס הראשון לפסגת ההר בוצע על ידי ג'ורג' דאונינג, ג'וניור (George Downing, Jr) ב-11 באוגוסט 1922.
מאז ועד שנת 2021 נערכו 106 ניסיונות להעלות לפסגת ההר, חלק מניסיונות אלה לא צלחו.
גלריה

המדרונות המזרחיים של ההר
המדרונות המערביים של ההר
הר קרדינל (משמאל), הר ספליט (במרכז), הר טינמאהא (מימין), מבט מהכביש המהיר 395
לקריאה נוספת

• John M. Bartley, Allen F. Glazner, Kevin H. Mahan, , Geosphere 2012;; 8 (5): 1086–1103. doi: https://doi.org/10.1130/GES00722.1
• Stephen Porcella, Cameron M. Burns, , P 141
• James Gregory Moore, , P 96
הערות שוליים

1 2 3  מידע גאוגרפי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  לפי מקור אחר, גובהו של ההר 4,083 או 4,085 מטרים מעל פני הים
↑  מידע על גובה ההר
1 2 3 4 5 6  מידע היסטורי על ההר
הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה

| --- | --- |


משרדי הסוכנות בקלן, גרמניה
 מדינה:  גרמניה 
 מטה הארגון:  קלן 
 מנכ"ל:  Patrick Ky 
 עובדים:  840 (נכון ל־2019) 
 תקופת הפעילות:  28 בספטמבר 2003 – הווה (21 שנים) 
 www.easa.europa.eu
 
הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה (באנגלית: European Aviation Safety Agency; בראשי תיבות: EASA) היא סוכנות של האיחוד האירופי (EU) המופקדת על קביעה ויישום תקנות בתחום בטיחות התעופה האזרחית.
היסטוריה

הסוכנות נוסדה ב-15 ביולי 2003 ומטה הסוכנות נמצא בעיר קלן בגרמניה. החל משנת 2008 מפעילה הסוכנות את מלוא סמכויותיה, אשר את חלקן נטלה מרשויות התעופה המאוחדות (אנ') (JAA), גוף אשר פעל באירופה החל משנת 1970 ועד לפעילותה המלאה של הסוכנות האירופית. למדינות החברות באיגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA) נציגים בסוכנות האירופית לבטיחות תעופה.
תחומי האחריות של הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה כוללים ביצוע מחקר וניתוח נתוני בטיחות, מתן הרשאות למפעילי חברות תעופה זרים, ייעוץ לחקיקה בתחום בטיחות התעופה באיחוד האירופי, פיקוח על יישום כללי בטיחות (כולל פקחי בטיחות תעופה) במדינות החברות ובמדינות זרות, מתן אישורי טיסה לדגמי מטוסים ולחלקי מטוסים וכן מתן היתר פעולה לארגונים העוסקים בעיצוב, ייצור ותחזוקה של מוצרי תעופה. במסגרת יוזמת הנציבות האירופית (EC) לניהול משותף של מרחב הטיסה האירופי (אנ') (SES) ניתנו לסוכנות האירופית לבטיחות תעופה משימות נוספות אשר יישומן החל סמוך לשנת 2013 ובהן קביעת גושי מרחב אווירי הנובעים מצרכים תפעוליים של התעופה האזרחית ואינם תלויים בגבולות המדיניים של מדינות אירופה.
הערות שוליים

↑  הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה מסייעת לרשות התעופה האזרחית לקבל הסמכת בטיחות בינלאומית לשדות התעופה בישראל (19/04/2013)
↑  Single European Sky
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 10125476-3  ISNI: 0000 0004 5937 5157  LCCN: no2013026088  SUDOC: 10694892X  VIAF: 268555462   WorldCat (עם VIAF): 268555462
הקורפוס ה-12 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באוקטובר 1936   28 במרץ 1945 – 7 ביולי 1944   8 במאי 1945
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה  מבצע ברברוסה  הקרב על מוסקבה  מבצע בגרטיון
 פיקוד
 מפקדים
 
הקורפוס ה-12 (בגרמנית: XII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > הקמה ראשונה

הקורפוס הוקם בוויסבאדן ב-1 באוקטובר 1936, וכמפקדו הראשון מונה ולטר שרוט. במהלך המערכה בפולין שהה הקורפוס בחזית המערבית, כחלק מהארמייה הראשונה. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות C, ולאחר מכן לחם הקורפוס במהלך מבצע אדום. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר השנייה, והשתתף בקרב סמולנסק, ולאחר מכן בבלימת מתקפת הנגד הרוסית סביב מוסקבה, כחלק מהארמייה הרביעית. הקורפוס לחם בקרבות השונים בגזרה המרכזית, והושמד במהלך מבצע בגרטיון.
היסטוריה > הקמה שנייה

ב-28 במרץ 1945 הוקם הקורפוס מחדש, ולמפקדו מונה הרברט אוטרקאמפ. הקורפוס לחם כחלק מהארמייה השביעית בדרום-מערב גרמניה ובצ'כוסלובקיה, עד שנכנע לאמריקנים ב-8 במאי 1945.
מפקדים > הקמה ראשונה

גנרל חיל הרגלים ולטר שרוט (1 באוקטובר 1936 - 9 באפריל 1940)
גנרל אוברסט גוטהרד היינריצי (9 באפריל 1940 - 17 ביוני 1940)
גנרל חיל הרגלים ולטר שרוט (17 ביוני 1940 - 19 בפברואר 1942)
גנרל חיל הרגלים ולטר גרסנר (19 בפברואר 1942 - 18 בפברואר 1943)
גנרל חיל הרגלים קורט פון טיפלסקירך (18 בפברואר 1943 - ספטמבר 1943)
גנרל לוטננט אדגר רהריכט (ספטמבר 1943)
גנרל חיל הרגלים קורט פון טיפלסקירך (ספטמבר 1943 - 4 ביוני 1944)
גנרל לוטננט וינצנץ מילר (4 ביוני 1944 - 7 ביולי 1944)
מפקדים > הקמה שנייה

גנרל חיל התותחנים הרברט אוטרקאמפ (28 במרץ 1945 - 8 במאי 1945)
סדר כוחות > המערכה בצרפת

במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-75
הדיוויזיה ה-268
הדיוויזיה ה-198
סדר כוחות > מבצע ברברוסה

בתחילת מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-31
הדיוויזיה ה-34
הדיוויזיה ה-45
סדר כוחות > מבצע בגרטיון

במבצע בגרטיון כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-18
הדיוויזיה ה-57
הדיוויזיה ה-267
המלחמה הווהאבית-עות'מאנית

המלחמה הווהאבית-עות'מאנית (בערבית: الحرب العثمانية السعودية, בטורקית: Osmanlı-Suudi Savaşları) התנהלה בשנים 1811–1817 בין מצרים, בה שלט מוחמד עלי פאשה (כאיילט של האימפריה העות'מאנית), לבין צבא אמירות א-דרעיה, המדינה הסעודית הראשונה, והסתיימה בחיסולה של האחרונה.
רקע

הווהאביה נוסדה על ידי מוחמד אבן עבד אל-והאב כתנועה איסלאמית פונדמנטליסטית אשר הובילה להקמת אמירות א-דרעיה, ובהנהגתו, בצוותא עם מוחמד אבן סעוד, פתחה במערכה לרפורמה באסלאם ולהשלטת מרותם ברחבי חצי האי ערב, אשר הובסה בסופו של דבר בידי הכדיב מוחמד עלי, שהיה באותה תקופה ואסל של האימפריה העות'מאנית.
ב-1802 תקפו הווהאבים את כרבלא, הרגו כ-5,000 איש ובזזו את העיר ואת מקדש האימאם חוסיין השוכן בה. ב-1805 כבר השתלטו הווהאבים על מכה ומדינה. בנוסף, תקפו הווהאבים את שיירות המסחר ועולי הרגל העות'מאניות וכתוצאה מכך גרמו להפסדים כלכליים לאימפריה. האמיר הסעודי התנער ממרותו של הסולטאן העות'מאני והטיל ספק במעמדו כח'ליף ומגן המקומות הקדושים בחג'אז. הסולטאן העות'מאני, שחשש משאיפותיו של מוחמד עלי במצרים ומנאמנותו כלפיו, ציווה עליו להילחם בווהאבים, בהנחה שתבוסה של כל אחד מהצדדים תועיל לאימפריה. מתחים בין מוחמד עלי לחייליו ממוצא אלבני גרמו לו לשלחם ללחום בחצי האי ערב כנגד הווהאבים, שם מתו רבים מהם.
מהלך המלחמה

מוחמד עלי הצטווה לחסל את המדינה הסעודית החל מדצמבר 1807 על ידי הסולטאן מוסטפא הרביעי. עם זאת, בעיות פנימיות במצרים מנעו מעלי להפנות את מרבית כוחותיו כנגד הווהאבים. ב-1812 נחתו הכוחות המצריים, שכללו מלבד האלבנים גם חיילים טורקיים, מצריים ושכירי חרב מאירופה, בג'דה, והביסו את הווהאבים שניצבו מולם, אך רק ב-1813 הצליחו לכבוש מחדש את מכה ומדינה.
ב-1817 הגיע לערב איברהים פאשא, בנו של עלי, ונטל את הפיקוד על המערכה. איברהים השיג את תמיכתם של שבטים מקומיים באמצעות דיפלומטיה מיומנת והענקת מתנות נדיבות, ובעזרתם התקדם למרכז ערב, כשהוא כובש את עניזה ובוריידה. לאחר מכן זכה איבראהים לתמיכתם של מרבית השבטים העיקריים וצעד לבירת האמירות, א-דרעיה, אך כוחותיו נעו באיטיות בשל התקפות הווהאבים ורק באפריל 1818 הגיעו ליעדם. בשל יכולתו הדלה של צבאו הלא מאומן של איברהים נכנעו הווהאבים רק לאחר מצור שארך כשישה חודשים, ב-11 בספטמבר של אותה שנה. א-דרעיה נהרסה ביוני 1819, ובעיירות הראשיות הוצבו חילות מצב מצריים.
לאחר כניעת הווהאבים נשלח מנהיגם, עבדאללה בן סעוד, לאיסטנבול, שם הוצא להורג.
תוצאות

מרבית המנהיגים הפוליטיים זכו ליחס טוב, אך העות'מאנים נהגו בקשיחות רבה כלפי המנהיגים הדתיים אשר הובילו את הווהאביה, והוציאו להורג את סולימאן אבן עבד אללה ואישים בולטים אחרים, מכיוון שאי מוכנותם להתפשר על אמונותיהם נחשב לאיום גדול יותר מזה של המנהיגים הפוליטיים. ההוצאות להורג אף שיקפו את טינתם של העות'מאנים כלפי השקפת העולם הווהאביסטית.
הערות שוליים

↑  Bowen, Wayne H. The History of Saudi Arabia. Greenwood Publishing Group, 2008. ISBN 0313340129. עמוד 73
1 2  Marsot, Afaf Lutfi Al-Sayyid. A History of Egypt: From the Arab Conquest to the Present. Cambridge University Press, 2007. ISBN 1139463276. עמוד 66
1 2 3  Elizabeth Sirriyeh, "Wahhabis, Unbelievers and the Problems of Exclusivism". Bulletin (British Society for Middle Eastern Studies), Vol. 16, No. 2. 1989. עמודים 123–132
↑  Fahmy, Khaled. Mehmed Ali: From Ottoman Governor to Ruler of Egypt. Oneworld Publications, 2012. ISBN 1780742118
↑  Bowen, עמוד 74
↑  Commins, David. The Wahhabi Mission and Saudi Arabia. I.B.Tauris, 2009. ISBN 0857731351
1 2  Bowen, עמוד 77
הרוג מלכות

רפי וקנין, הרוג מלכות שנהרג כתוצאה מעינויים בכלא המרוקאי בגין פעילותו הציונית, ב-1961.
הרוג מלכות הוא מונח במסורת היהודית המתייחס לכל יהודי שנהרג על ידי שלטון זר, לרוב בשל יהדותו. המונח התייחס לראשונה להרוגים בגזירות השמד ברומא העתיקה.
מקור הביטוי

הביטוי הרוג מלכות מופיע לראשונה בתלמוד הבבלי ובשעתו יוחס לאותם יהודים שהוצאו להורג על ידי השלטון הרומאי בתקופת השמד. מספרם של ההרוגים רב ועל פי המחקר המודרני עולה על 100,000. בין "הרוגי המלכות" היו עשרה חכמים ומנהיגי ציבור מדור התנאים שהוצאו גם הם להורג, במקורות היהודיים השונים הם מכונים עשרת הרוגי מלכות. עקב מעמדם הרם והכבוד הרב שרחש להם העם באותה התקופה הקפידו הרומאים שההוצאות להורג תהיינה גם מייסרות וגם מבזות ומטרתן לא הייתה הרג גרידא. שיטות ההוצאה להורג מתוארות בתלמוד הבבלי ובירושלמי ובמקורות יהודיים נוספים.
המפורסם שבעשרת הרוגי מלכות היה רבי עקיבא שע"פ המקורות בשרו סורק במסרקות ברזל.
בחוק הישראלי

בחוק הישראלי בתיקון ל"חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם", הורחב המושג של הרוג מלכות גם לאנשים שהומתו על רקע פעולותיהם הציוניות בידי משטר של מדינה זרה. משפחתו של הרוג מלכות זכאית להטבות שונות שניתנות לה על ידי המדינה. על פי הביטוח הלאומי, משפחתו של הרוג מלכות זכאית לשיעורי התגמול לפי חוק משפחות החיילים שנספו במערכה.
ראו גם

עשרת הרוגי מלכות
הרוגי המלכות בברית המועצות (1952)
התליות בבגדאד (1969)
עולי הגרדום
שהיד
מרטיר
הערות שוליים

↑  ראו תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף נ', עמוד א': "הרוגי מלכות אין אדם יכול לעמוד במחיצתן. הביטוי עצמו מוזכר כבר במסכת שמחות (פרק ב הלכה ט ועוד)
הרכבת בנווה צדק

ערך זה עוסק בציור של ציונה תג'ר. אם התכוונתם למסילת הרכבת ההיסטורית בין יפו לירושלים, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  ציונה תג'ר
 תאריך יצירה:  1928
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 אורך:  46
 רוחב:  55
 נתונים על היצירה
 מיקום:  אוסף יוסף חכמי
"הרכבת בנווה צדק" או "מעבר הרכבת ברחוב הרצל", הוא ציור מאת הציירת הישראלית ציונה תג'ר.
הציור מתאר קטר של רכבת הנעה על פסי המסילה לאורך התווי של הרכבת בוואדי בנווה צדק. מסילת הרכבת יפו–ירושלים בתוואי זה הונחה בשלהי המאה ה-19. ברקע הציור מתואר גשר שלוש, הנחשב לגשר המודרני הראשון שהוקם בתל אביב-יפו. לצד תוואי המסילה ניתן להבחין בעמודי חשמל ובבתי העיר.
תג'ר בחרה להשתמש בנוסח מרוכך של סגנון הקוביזם. התיאור נסמך על צורות גאומטריות ועל מונוכרומטיות בצבע. עם זאת, ציורה של תג'ר משתמש בתיאור פרספקטיבי כדי להעצים את תחושת התנועה של הרכבת.
הרדזץ

| --- | --- |
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 מחוז:  הומל (מחוז) הומל
 ראיון:  רהצ'וב
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  660 (2019)
 קואורדינטות:  52°58′N 30°20′E﻿ / ﻿52.967°N 30.333°E﻿ / 52.967; 30.333
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיההרדזץ(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיההרדזץ(למפת מחוז הומל רגילה) הומל מאזיר ז'לובין סבייטלהורסק ר ו ס י ה  אוקראינה ב ר ס ט  מינסק מוהילבהרדזץ(למפת מחוז הומל מוגדלת) הומל מאזיר ז'לובין סבייטלהורסק ר ו ס י ה  אוקראינה ב ר ס ט  מינסק מוהילבהרדזץ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הרדזץ (בבלארוסית: Гарадзе́ц; בפולנית: Gorodets, גורודץ) הוא כפר במחוז הומל שבבלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

הרדזץ נזכר לראשונה במאה ה-18 ככפר במחוז מינסק, ובשנת 1760 נבנתה בו כנסייה מעץ. בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל הכפר במחוז מוהילב שבאימפריה הרוסית.
בשנת 1812 אירעו בסמוך לכפר קרבות במהלך מלחמת רוסיה-צרפת. לאחר מלחמת העולם הראשונה הקימו הסובייטים תחנת כוח בכפר.
יהודי הרדזץ

בין מלחמות העולם חיו בכפר כ-600 יהודים, כשני שלישים מתושביו. רובם היו בעלי מלאכה, ומיעוטם עבדו בקולחוזים סמוכים.
באוגוסט 1941 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את כל יהודיו בבניין אחד, בצפיפות רבה. אל הבניין, בו שררו תנאי רעב, נכנסו מעת לעת גרמנים ושוטרים בלארוסים, וביצעו מעשי שוד והתעללות, ובהמשך, הובאו אליו יהודים נוספים מהסביבה. כעבור כחודש הועברו יהודי הכפר לגטו שהוקם ברהצ'וב הסמוכה, שם נרצחו.
הרדזיה

הרדזיה (בבלארוסית: Гарадзея, בפולנית: Horodziej – הורודז'יי) היא עיירה במחוז מינסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

האזכור הראשון לעיירה הוא משנת 1530, ובשנת 1575 הועברה לבעלות משפחת רדזיוויל. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.