stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משחק סדר
דוגמה

יהיו שלושה שחקנים בוליוודים A, B, C, המעוניינים בשירותיו של מורה למשחק. הטבלה הבאה מציגה את המספר הסידורי של כל שחקן ביומן העבודה של המורה למשחק, זמן הלימוד הנדרש לשחקן, וההפסד הכספי (ברופי) שאותו שחקן סופג בכל יום עד להשלמת לימודיו:
| מס' סידורי | שחקן | זמן לימוד | הפסד ליום (ברופי) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | A | 3 | 300 |
| 2 | B | 4 | 250 |
| 3 | C | 2 | 400 |
לפי הסידור הנוכחי, הפסדו של A הוא 900 רופי, הפסדו של B הוא 1750 רופי והפסדו של C הוא 3600 רופי. אם B ו-C יחליפו את הסדר ביניהם, אזי ההפסד של C ירד ל-2000 רופי, בעוד שההפסד של B יעלה ל-2250 רופי. סך ההפסדים של השניים יקטן ב-1100 רופי. לכן אם C יפצה את B ב-1000 רופי, שניהם ירוויחו.
נשים לב כי A ו-C אינם יכולים להתחלף ללא הסכמת B.
באופן דומה ניתן לחשב את הסידור האופטימלי אליו ניתן להגיע על ידי שינוי סדר השחקנים.
נאמר כי סידור חדש של השחקנים קביל עבור קואליציה אם תחת שני הסידורים (החדש והמקורי) משך הזמן עד שיסתיים הלימוד אצל כל שחקן שאינו חבר בה אינו משתנה. למשל הסידור שבו C ראשון, B שני ו-A שלישי קביל עבור הקואליציה {A,B,C} אך אינו קביל עבור הקואליציה {A,C}. 
ניתן להתאים למשחק סדר משחק בצורה קואליציונית שבו שוויה של קואליציה S הוא סכום הכסף שיכולים חברי הקואליציה לחסוך על ידי קביעת סדר שקביל עבור S. הפונקציה הקואליציונית המתאימה לדוגמה שתיארנו היא:
v(A)=0 

v(B)=0 

v(C)=0 

v(A,B)=0 

v(A,C)=0 

v(B,C)=1100 

v(A,B,C)=1700
ראו גם

משחק שיתופי
לקריאה נוספת

שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, ירושלים: מאגנס, 2008, מסת"ב 9654932946
משה שטקליס

| --- | --- |

 לידה:  18 ביוני 1898 קמניץ-פודולסקי, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  12 במרץ 1967 (בגיל 68) ירושלים, ישראל 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה פרהיסטורית
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אודסה 
 תרומות עיקריות
 חפירה באתרי מפתח פרהיסטוריים, גילוי התרבות הירמוכית
 
משה שְׁטֶקֶלִיס (18 ביוני 1898 – 12 במרץ 1967) היה ארכאולוג ישראלי, פרופסור לארכאולוגיה פרהיסטורית באוניברסיטה העברית בירושלים. נחשב לפרהיסטוריון העברי הראשון.
קורות חיים

נולד בקמניץ-פודולסקי שבאוקראינה (בתחום המושב של האימפריה הרוסית). למד ארכאולוגיה באוניברסיטת אודסה והחל לעסוק בארכאולוגיה של אתרים פרהיסטוריים בברית המועצות, אולם הוגלה לסיביר בעוון פעילות ציונית ובשנת 1928 עלה לארץ ישראל. בסוף שנת 1929 נישא למשוררת מרים ילן-שטקליס. ב-1939 התגרש ממנה והתחתן עם המאיירת בינה גבירץ שאיירה את ספרה הראשון של ילן-שטקליס.
בתחילה עבד בישראל בייבוש ביצות כבארה, ובמהלך עבודתו גילה את מערת כבארה בשנת 1929. בשנת 1931 חפר עם בנימין מזר במערת קבורה ברמת רחל ובעקבות החפירות נתגלעו בין השניים חילוקי דעות בעניין הקרדיט על פרסום תוצאות החפירות. בשנת 1931 ערך סקר של דולמנים ומבנים מגליתיים בדרום סוריה ובצפון ארץ ישראל. בהמשך היה הראשון שחקר בשיטתיות את האתרים הפלאוליתיים גשר בנות יעקב ומערת קפזה, ביחד עם הקונסול הצרפתי בירושלים רנה נוויל. בשנת 1935 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטה בפריז, ובשנת 1938 הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1943 חפר מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים באתר הנאוליתי שער הגולן. המשלחת שבה לחפירות באתר לאחר תום מלחמת העצמאות בין השנים 1949-1952. שטקליס חשף כפר עם מאפיינים של תרבות נאוליתית ייחודית, שלה תעשיית כלי צור, כלי חרס וחפצי אומנות רבים כצלמיות, וכינה אותה בשם "התרבות הירמוכית" (על שם נהר הירמוך הזורם בסמוך לאתר). הכפר הירמוכי מתוארך בקירוב לשנים 6400 לפנה"ס עד 6000 לפנה"ס. גודל האתר כ-0.2 קמ"ר (כ-200 דונם) וחיו בו 2,000-1,000 איש, דבר המלמד כי ההתיישבות הייתה אחת מהגדולות בעולם באותה עת.
בין השנים 1944–1947 השתתף בחפירות בתל בית ירח, יחד עם בנימין מזר ומיכאל אבי-יונה. בשנת 1949 ניהל חפירות באתר עברון מהתקופה הפלאוליתית התחתונה. בשנות ה-50 חפר במערת כבארה ומצא שם קבורה של האדם הניאנדרטלי מהתקופה הפלאוליתית התיכונה וב-1960 ניהל את החפירות הראשונות בעובדיה שבעמק הירדן. עם האתרים הנוספים שבהם חפר נמנים גם האתרים בכרמל: מערת ספונים (1941), נחל אורן ומערת אצבע.
כל האתרים הנזכרים לעיל מוכרים כיום כאתרי המפתח של הפרהיסטוריה של ארץ ישראל, ורובם נחקרו על ידי משלחות ארכאולוגיות נוספות לאחר מותו של שטקליס.
שטקליס עודד הקמת מוזיאונים שיעסקו בפרהיסטוריה וזאת כדי להנגיש את תוצאות המחקר לציבור. בשנת 1962 ייסד את המוזיאון לפרהיסטוריה בגן החיות הלימודי שבמרכז הכרמל בחיפה. הוא נטל חלק בעיצוב אופים של מוזיאון התרבות הירמוכית בשער הגולן, והתצוגה של הממצא הפרהיסטורי במוזיאון ישראל.
בשנת 1982, נמצא על ידי צוות החפירה במערת כבארה שלד של אדם ניאנדרתלי. לשלד ניתן השם "משה" על שם משה שטקליס.
עם תלמידיו נמנים הפרהיסטוריונים עופר בר-יוסף ותמר נוי.
משה שטקליס נפטר בביתו שבירושלים ונטמן בבית עלמין בעיר.
המוזיאון לפרהיסטוריה בחיפה נקרא על שמו.
ספריו

Les monuments mégalithiques de Palestine, Paris: Masson (Archives de l’Institut de paléontologie humaine, 15), 1935.
התרבות הירמוכית, שער הגולן: המוזיאון הפריהיסטורי, תשכ"ז 1966. (הופיע בתרגום לאנגלית בהוצאת מאגנס, 1972: The Yarmukian Culture of the Neolithic Period)
ספריו > בעריכתו ובהשתתפותו

מיכאל אבי-יונה ושמואל ייבין, בהשתתפות משה שטקליס, קדמוניות ארצנו תל אביב: הקיבוץ המאוחד ('כתבי חבר דורשי המזרח העתיק'), תשט"ז.
מתקופת האבן, ירושלים: הקרן לחקירות פריהיסטוריות בישראל, תש"ך. (העורכים: ב–ג: מ' שטקליס, ת' יזרעאל; ד–:מ שטקליס, מ’ פראוסניץ)
לקריאה נוספת

שאול כ"ץ, מיכאל הד, תולדות האוניברסיטה העברית בירושלים, 1997, עמ' 381.
עופר בר-יוסף ויוסף גרפינקל, הפרהיסטוריה של ארץ ישראל, הוצאת אריאל, 2008, עמ' 326.
הערות שוליים

↑  מודעה המודיעה על הנישואים, דבר, 27 בדצמבר 1929.
↑  יוסי רגב, האכזבה של הילדה והאכזבה של המשוררת, 22 בפברואר 2009
↑  בעניין חפירות רמת רחל, משה שטקליס, דבר, מכתב למערכת, 9 בנובמבר 1934; תשובה בעניין החפירות ברמת רחל, בנימין מייזלר, דבר, מכתב למערכת, 13 בנובמבר 1934.
↑  תקופת האבן, מוזיאון לתולדות העיר נהריה
↑  מערת כבארה, אתר SYT
↑  שרידים ממהפכה גדולה, דבר, 27 במאי 1960.
↑  מוזיאון לפרי-היסטוריה נפתח על הכרמל בחיפה, דבר, 16 בפברואר 1962.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268579805171  BnF: cb15578747p (data)  CiNii: DA11479033  GND: 11907480X  ISNI: 0000 0000 8160 288X  LCCN: nr98021999  NTA: 085082422  RERO: 02-A024513878  SUDOC: 078676835  VIAF: 82547022   WorldCat (עם VIAF): 82547022
משחק סגור

משחק סגור או פתיחת חייל המלכה הכפול היא פתיחת אב בשחמט שמאופיינת ברצף המהלכים הבאים:
ד4 ד5
למהלך 1. ד4 יש את אותן יתרונות בפיתוח הכלים ובשליטה על המרכז כמו 1. ה4 אבל בניגוד לפתיחות המתחילות ברגלי המלך (1. ה4) שבהן הרגלי איננו מוגן לאחר המהלך הראשון, בפתיחות המתחילות ברגלי המלכה (1. ד4) - הרגלי מוגן על ידי המלכה הלבנה.
להבדל קטן זה יש השפעה עצומה על הפתיחה:
גמביט המלך משוחק רק לעיתים רחוקות ברמת רב-אמן בעוד גמביט המלכה משוחק לעיתים תכופות בכל הרמות.
במשחק סגור, המעברים בין הווריאציות חשובים יותר ונפוצים יותר מאשר במשחק פתוח.
דוגמאות למשחק סגור

1. ד4 ד5 - פתיחת חייל המלכה הכפול.
1. ד4 ד5 2. פ-ג3 פ-ו6 3.ר-ז5 - התקפת ריכטר-ורסוב או פתיחת ורסוב.
1. ד4 ד5 2. ג4 - גמביט המלכה.
1. ד4 ד5 2. ג4 ד:ג4 - גמביט המלכה הנרצה.
1. ד4 ד5 2. ג4 ג5 - הגנה אוסטרית.
1. ד4 ד5 2. ג4 ג6 - הגנה סלאבית.
1. ד4 ד5 2. ג4 פ-ג6 - הגנת צ'יגורין.
1. ד4 ד5 2. ג4 ה5 - גמביט נגד של אלבין
1. ד4 ד5 2. ג4 ה6 - גמביט המלכה הנדחה.
1. ד4 ד5 2. ג4 ר-ו5 - הגנה בלטית.
1. ד4 ד5 2. ג4 פ-ו6 - הגנת מרשל.
1. ד4 ד5 2. ה3 - התקפת סטונוול.
1. ד4 ד5 2. ה4 - גמביט בלאקמאר-דיימר.
1. ד4 ד5 2. פ-ו3 פ-ו6 3. ה3 - שיטת קול.
1. ד4 ד5 2. ר-ו4 - שיטת לונדון.
1. ד4 ד5 2. פ-ו3 ו5.
1. ד4 ד5 2. ר-ז5 - התקפת הודג'סון
ראו גם

תורת הפתיחות בשחמט
אנציקלופדיית פתיחות שחמט
לקריאה נוספת

ניק דה פיירמיאן, פתיחות שחמט מודרניות, רנדום האוס, מהדורה חמש עשרה, 2008
| פתיחות שחמט |
| --- | --- | --- |
| פתיחות אב | משחק פתוח • משחק חצי פתוח • משחק סגור • משחק חצי סגור • פתיחת איגוף • פתיחה נדירה |  |
| פתיחות גמביט | גמביט אבנס • גמביט בודפשט • גמביט המלך • גמביט המלכה • גמביט המלכה הנדחה • גמביט המלכה הנרצה • פתיחה סקוטית • גמביט לטבי • הגנה אוסטרית • הגנת צ'יגורין • הגנה בלטית • הגנת מרשל |  |
| הגנה הודית | הגנת בנוני • גמביט בודפשט • פתיחה קטלאנית • הגנה נימצו-הודית • הגנת בנוני מודרנית • הגנה הודית של המלכה • הגנת גרינפלד • הגנה הודית של המלך • התקפת טורה • הגנה הודית מזרחית • התקפת טרומפווסקי • הגנה מקסיקנית |  |
| פתיחות הגנה | הגנה הודית של המלך • הגנה הודית של המלכה • הגנה הודית מזרחית • הגנה נימצו-הודית • הגנת נימצוביץ' • הגנה הולנדית • הגנה מודרנית • הגנת בנוני • הגנת פילידור • הגנת גרינפלד • הגנת אלכין • הגנת קארו-קאן • הגנת שני הפרשים • הגנה ברלינאית • הגנה צרפתית • הגנה סיציליאנית • פתיחת פירץ  • טנגו הפרשים השחורים • פתיחה רוסית |  |
| פתיחות התקפה | התקפת ריכטר-ורסוב • התקפת טרומפווסקי • התקפת טורה • התקפת הודג'סון • פתיחת לארסן |  |
| פתיחות שיטתיות | שיטת לונדון • שיטת קול |  |
| פתיחות ללא סיווג | פתיחה איטלקית • פתיחה אנגלית • פתיחת בירד • פתיחה ספרדית • פתיחה ספרדית, וריאצית ההחלפה • פתיחה וינאית (משחק וינה) •  פתיחת ארבעת הפרשים • פתיחת רץ המלך • פתיחה קטלאנית • פתיחת רטי  • פתיחת בארנס • פתיחת סארגוסה • פתיחה פולנית • פתיחת גרוב • פתיחת אנדרסן • פתיחת קלמנץ • פתיחת דורקין • פתיחת אמאר • פתיחת דאנסט • פתיחת וור • פתיחת דספרז • פתיחת מיזס • פתיחת ואנ'ט קרויג'ס |  |
| אחר | אנציקלופדיית פתיחות שחמט • מלכודות בפתיחה בשחמט |  |
ראו גם פורטל השחמט • קטגוריה:פתיחות שחמט • קטגוריה:שחמט
מרקוס קול

מרקוס טוליו קול טסייו (בספרדית Marco Tulio Coll Tesillo)‏ (23 באוגוסט 1935 – 6 ביוני 2017) היה כדורגלן קולומביאני ששיחק עם נבחרתו בטורניר גביע העולם 1962 שנערך בצ'ילה וזכור כשחקן היחידי עד היום שכבש שער אולימפי בהיסטוריה של הטורניר.
ביוגרפיה

מרקוס קול נולד ב-23 באוגוסט 1935 בברנקייה שבקולומביה לזוג אליאס קול ואמלינה טסייו. אביו היה שופט הכדורגל הראשון שניהל משחק רשמי בליגת העל הקולומביאנית שהוקמה ב-1948 והיה לשופט הקולומביאני הראשון שקיבל את תג השיפוט הבינלאומי של פיפ"א.
מרקוס שיחק במספר קבוצות בארצו, כאשר את משחק הבכורה ערך ב-1952 במדי ספורטינג ברנקייה ואת הקריירה סיים ב-1971 במדי הקבוצה הבכירה של העיר, ג'וניור ברנקייה. את התואר הקבוצתי היחיד בקריירה שלו השיג במדי אינדפנדיינטה מדיין, כשזכה עימה באליפות בשנת 1955. כמו כן שיחק בשתי קבוצות מחוץ למולדתו: בשנת 1956 בפלטנסה מארגנטינה ובשנים 1964-1965 בדפורטיבו אירפואטו ממקסיקו.
ב-6 ביוני 2017, נפטר בביתו שבברנקייה בגיל 81 לאחר מחלה.
ביוגרפיה > נבחרת קולומביה

מרקוס קול שיחק במדי נבחרת קולומביה במשך שש שנים, שבמהלכן הספיק לשחק 11 משחקים ולכבוש חמישה שערים. הזכור ביותר מביניהם היה השער שכבש לרשתו של השוער הסובייטי, לב יאשין במסגרת משחקי מונדיאל 1962 בצ'ילה. בפיגור של 1-4 מול ברית המועצות, בעט קול בעיטת קרן שסובבה את הכדור היישר לתוך שערו של יאשין. שער ישירות מבעיטת קרן נקרא גם "שער אולימפי" וקול הוא השחקן היחיד עד היום שעשה זאת במסגרת משחקי גביע העולם. המשחק עצמו הסתיים בתיקו 4-4, התוצאה המפתיעה בטורניר, שכן ברית המועצות נחשבה אז למעצמת כדורגל בעוד שקולומביה ערכה את הופעת הבכורה שלה במונדיאל והודחה בשלב הבתים לאחר הפסדים מול יוגוסלביה ואורוגוואי.
תארים > תארים כשחקן

אליפות קולומביה (1) – 1955
הערות שוליים

↑  El Espectador, 22.4.14, Manuel Serrano La historia del 4-4 ante URSS y el gol olímpico de Marcos Coll
↑  Vavel, Cristian Pinto, Historia de Colombia en los Mundiales: Chile 1962
| נבחרת קולומביה – מונדיאל 1962 |
| --- | --- | --- |
|  1 סאנצ'ס •  2 ויוואס •  3 סולואגה •  4 אלסטה •  5 ח. גונסאלס •  6 קאייה •  7 אפונטה •  8 אצוורי •  9 סילבה •  10 סראנו •   11 לופס •  12 טובר • 13 אסרוס •  14 פאס • 15 קול • 16 פרס • 17 קלינגר • 18 אסקובר • 19 גמבואה • 20 ראדה • 21 ה. גונסאלס • 22 אריאס • מאמן: פדרנרה |  1 סאנצ'ס •  2 ויוואס •  3 סולואגה •  4 אלסטה •  5 ח. גונסאלס •  6 קאייה •  7 אפונטה •  8 אצוורי •  9 סילבה •  10 סראנו •   11 לופס •  12 טובר • 13 אסרוס •  14 פאס • 15 קול • 16 פרס • 17 קלינגר • 18 אסקובר • 19 גמבואה • 20 ראדה • 21 ה. גונסאלס • 22 אריאס • מאמן: פדרנרה | קולומביה |
מקס ריכטר

| --- | --- |

 לידה:  22 במרץ 1966 (בן 58) המלין, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  ברלין, אדינבורו 
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אדינבורו, Bedford Modern School 
 סוגה:  פוסטמינימליזם, מוזיקת אמביינט 
 שפה מועדפת:  גרמנית, אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון, FatCat Records 
 פרסים והוקרה:  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע למלחין הטוב ביותר (2008)  פרס אקו קלאסיק - קלאסיקה ללא גבולות (2013) 
 www.maxrichtermusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מקס ריכטר, 2015
מקס ריכטר (נולד ב-22 במרץ 1966) הוא מלחין, נגן ומפיק מוזיקלי ממוצא גרמני המתגורר בבריטניה.
ביוגרפיה

ריכטר נולד בגרמניה בשנת 1966 ועבר עם משפחתו לבריטניה בגיל צעיר. למד קומפוזיציה ופסנתר באוניברסיטת אדינבורו, באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון ואצל המלחין האיטלקי הנודע לוצ'אנו בריו בפירנצה.
עם סיום לימודיו, יסד ביחד עם שותפים הרכב מוזיקלי קלאסי בשם Piano Circus וניגן בו במשך 10 שנים. ההרכב זכה להצלחה ופרסם חמישה אלבומים בחברת תקליטים הבריטית דקה, בהם ניגנו יצירות של מלחינים קלאסיים בני-זמננו כמו ארוו פרט, פיליפ גלאס, בריאן אינו, מייקל ניימן, ג'וליה וולף וסטיב רייך.
לאחר שנים של נגינה בהרכב התפנה ריכטר לקריירת סולו והוציא ארבעה אלבומי סולו: Memoryhouse בשנת 2002, The Blue Notebooks בשנת 2004, Songs From Before בשנת 2006, 24 Postcards in Full Colour בשנת 2008 ו-Infra בשנת 2010.
בשנת 2005 הפיק את האלבום Lookaftering לזמרת האנגליה ואשטי בוניאן.
בשנת 2007 כתב את הפסקול לסרט הישראלי ואלס עם באשיר של הבמאי ארי פולמן, ובשנת 2008 זכה בפרס האקדמי לקולנוע האירופי לפסקול מקורי שכתב לסרט. ריכטר גם הלחין את הסרט "כנס העתידנים" של פולמן.
בשנת 2012 הוא יצר פסקול לסרט "ספרד" של אניה סלומונוביץ.
בשנת 2014 הלחין את הפסקול של הסדרה "הנותרים".
בשנת 2015, שחרר את האלבום המאוד שאפתני SLEEP, המבוסס על קונספט של שנת לילה, ועל כן אורכו הוא כ- 8.5 שעות. האלבום כולל קטעים שברובם ארוכים (20–30 דקות) ומתבסס על הלחנה מינימליסטית לפסנתר, כלי קשת (כינור, ויולה וצ'לו), קולות ווקליים (סופרנו) וסנת'יסייזרים. הביקורות שיבחו את האלבום מאוד ואת ריכטר על הלחנתו. ריכטר תיאר את האלבום כ- "שיר ערש באורך 8 שעות". בנוסף לאלבום, שוחררה גרסה קצרה יותר של האלבום, From SLEEP, הנותנת טעימה באור של שעה מקטעים שונים ב- SLEEP המקורי.
בשנת 2016, הלחין מקס ריכטר את הפסקול לסרט המדע בדיוני "מורגן" של הבמאי לוק סקוט, בנו של רידלי סקוט.
הערות שוליים

↑  מתן שירם, ‏המאפיה האיטלקית שולטת, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2008
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293161205171  PLWABN: 9810583908305606  BIBSYS: 8082833  BNE: XX4834773  BnF: cb15840913w (data)  CANTIC: a11132334  GND: 134977858  ICCU: MODV356250  ISNI: 0000 0000 7140 8901  LCCN: no97011200  MusicBrainz: 509f20b2-5df3-4aec-9bbc-002131fb3f99  NKC: xx0179253  NLK: KAC201608034  NTA: 374637377  RERO: 02-A014219939  SUDOC: 13370744X  VIAF: 42175299   WorldCat (עם VIAF): 42175299
מרשם האוכלוסין הלאומי (הודו)

Shaheen Bagh protests against CAA, NRC and NPR in Pune on 22 Jan 2020
מרשם האוכלוסין הלאומי (באנגלית: National Register of Citizens ‏(NRC), בהינדי: राष्ट्रीय नागरिक रजिस्टर) הוא מרשם אוכלוסין שהקמתו הוסדרה בתיקון לחוק האזרחות (1955) שאושר בשנת 2003. מטרתו לתעד את כל אזרחי הודו על מנת שלא אזרחים יזוהו ויגורשו. המרשם יושם לראשונה במדינת אסאם שבצפון מזרח הודו ב-2013-2014. ממשלת הודו מתכננת ליישם את המרשם בכל רחבי המדינה בשנת 2020, דבר שהצית מחאות קשות מצד המוסלמים.
רקע

מדינת אסאם שבצפון הודו, בהיותה מדינת גבול עם בעיות ייחודיות של הגירה בלתי חוקית, יצרה מרשם אוכלוסין בשנת 1951 על סמך נתוני מפקד האוכלוסין בשנת 1951. עם זאת, הוא לא נשמר אחר כך. חוק המהגרים הבלתי חוקיים (קביעה על ידי בית משפט), 1983, התקבל על ידי הפרלמנט, ויצר הליך בית משפט נפרד לזיהוי מהגרים בלתי חוקיים באסאם. בית המשפט העליון בהודו ביטל אותו כבלתי חוקתי בשנת 2005, ואחריו ממשלת הודו הסכימה לעדכן את החוק.
לאחר התקדמות בלתי מספקת בתהליך עדכון מרשם האכלוסין הלאומי (NRC) במשך למעלה מעשור, החל בית המשפט העליון לכוון ולעקוב אחר התהליך בשנת 2013. ה-NRC המעודכן הסופי עבור אסאם, שפורסם ב -31 באוגוסט 2019, הכיל 31 מיליון שמות מכלל אוכלוסייתה המונה 33 מיליון אנשים, והשאיר 1.9 מיליון מועמדים, מה שהפך אותם לחסרי מדינה. מפלגת העם ההודית שמובילה את המהלך הזה, לא מצאה כי התוצאות עומדות בציפיותיה. היא מאמינה שכמה אזרחים לגיטימיים הוחרגו בעוד כלולים מהגרים בלתי חוקיים.
בתעמולת הבחירות הבחירות של מפלגת העם ההודית לבחירות הכלליות בהודו ב-2019 הבטיחה המפלגה ליישם את מרשם האוכלוסין לכל הודו. ב-19 בנובמבר 2019, שר הפנים עמית שאה הצהיר ברג'יה סבהה, הבית העליון של הפרלמנט ההודי כי מרשם האוכלוסין ייושם בכל רחבי המדינה.
על פי כללי האזרחות שאושרו 2003, הממשלה המרכזית יכולה לתת צו להכין את מרשם האוכלוסין הלאומי וליצור את ה- NRC על בסיס הנתונים שנאספו בו. עוד נקבע בתיקון משנת 2003 כי פקידים מקומיים אז היו מחליטים אם שמו של האדם יתווסף למרשם או לא, ובכך יחליטו על מצב אזרחותו. לא נדרשים כללים או חוקים חדשים לביצוע פעולה זו בכל הודו.
הערות שוליים

↑  "As Anti-CAA Pressure Builds, BJP Govt Goes Discernibly on the Backfoot". The Wire. 21 בדצמבר 2019. ארכיון מ-21 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
מרשלית

| --- | --- |

 מדינות:  איי מרשל
 אזורים:  איי מרשל 
 דוברים:  56,000
 שפת אם:  44,000
 כתב:  אלפבית לטיני
 משפחה:  אוסטרונזית מלאיו-פולינזית אוקיאנית מיקרונזית מרשלית
 לאום:  איי מרשל איי מרשל
 קוד שפה:  mh 
 קוד ISO 639-1:  mh 
 קוד ISO 639-2:  mah 
 קוד ISO 639-3:  mah 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
מרשלית (Kajin M̧ajeļ) היא שפה אוסטרונזית שמשמשת כאחת משתי השפות הרשמיות של רפובליקת איי מרשל.
כ-54,000 דוברים אותה, ובנוסף רבים שולטים גם באנגלית כשפה שנייה. השפה נכתבת בגרסת אלפבית לטיני מותאמת.
פונולוגיה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | וילוני | וילוני | חכי | חכי | מכתשי | מכתשי | דו־שפתי | דו־שפתי |
| אפי | ŋʷ |  |  |  | nʷ/ʲ/ˠ |  | mʲ/ˠ |  |
| סותם |  | kʷ |  |  |  | tʲ/ˠ |  | pʲ/ˠ |
| מקורב (צדי) | ɰ)ʷ) |  | j |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  | lʷ/ʲ/ˠ |  |  |  |
| רוטט |  |  |  |  | rʷ/ʲ/ˠ |  |  |  |
* תוספת פונמה בהתאמה לסטנדרט
הערות שוליים

↑  מרשלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553214605171  GND: 4612287-4  NDL: 00567520 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות ובנושא אוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משאל העם על מעמד פוארטו ריקו (2020)

| --- | --- |
 תאריך:  3 בנובמבר 2020
 מקום:  פוארטו ריקו, ארצות הברית
 מצביעים:  1,229,125
 
 
משאל עם על מעמד פוארטו ריקו נערך ב-3 בנובמבר 2020, במקביל לבחירות הכלליות בארצות הברית, כבר מאי 2020 הכריזה מושלת פוארטו ריקו, ונדה ואסקס גרסד, שיתקיים בסמוך לבחירות הכלליות משאל עם על מעמד האי, משאל העם הוא משאל העם השישי שדן במעמד הריבוני של האי (המשאל הקודם התקיים ב-2017). בניגוד למשאלי עבר, במשאל העם שנערך ב-2020 מצביעי המשאל היו צריכים לענות רק "כן" או "לא" על השאלה האם צריך להפוך את האי למדינה ה-51 של ארצות הברית. על אף היותו משאל עם רשמי כמו משאלי עבר, משאל העם אינו מחייב מאחר שרק לקונגרס האמריקאי יש את הסמכות לאשר הצטרפות או הקמת מדינה חדשה לאיחוד האמריקאי.
בהתבסס על ספירת ליל הבחירות הבלתי רשמית, כ-52.34% מתושבי האי תמכו בהפיכת האי למדינה ה-51 של ארצות הברית וכ-47.66% התנגדו להפיכת האי למדינה ה-51 של ארצות הברית.
רקע

קריאות למתן אוטונומיה לאי החלו להישמע עוד ב-1898, כאשר הוחלפה הריבונות במקום מריבונות ספרדית לריבונות אמריקאית (כמסוכם בחוזה פריז שנחתם באותה שנה)
ב-25 ביולי 1952 אימצה פוארטו ריקו חוקה חדשה שהגדירה את מעמדה כמדינה עצמאית המאוחדת עם ארצות הברית.
משאל עם זה בא לאחר תקופת משבר פוליטי וכלכלי באי, שהחל מנזק ממספר הוריקנים שהציפו את האי, שיבשו תשתיות וגרמו לאבדות בנפש והמשיך בהפגנות נגד הממשל שהגיעו לשיאן בהתפטרות המושל, ריקרדו רוסלו.
תוצאות

עם סיום ההצבעה וההכרזה על התוצאות התברר כי 623,053 אנשים שהיוו רוב של כ-52.34% הצביעו בעד ההצעה להפוך את פוארטו ריקו למדינה ה-51 של ארצות הברית, לעומת זאת כ-576,346 אנשים (כ-47.66% מהמצביעים) התנגדו להצעה.
תגובות

גורם במשרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית הגיב להכרזה של המושלת על קיום משאל עם הגיב בשלילה על ההכרזה ואמר כי "העדיפות הראשונה של מנהיגי פוארטו ריקו צריכה להיות טיפול בבעיות הכלכליות של המקום".
גם חברי קונגרס רפובליקנים יצאו נגד הממשל המקומי, מנהיג הסיעה הרפובליקנית, מיטש מקונל, אמר שהוא לא יביא את ההצעה להצבעה בסנאט, מלבדו היה גם הסנאטורית הרפובליקנית מטעם אריזונה, מרתה מקסלי שיצאה נגד הרעיון, טענה שהיא תוביל להוספה של סנאטורים נוספים מטעם המפלגה הדמוקרטית. עם זאת היו גם רפובליקנים שדווקא כן תמכו בהצעה בהם הסנאטור מפלורידה, מרקו רוביו שהביע את תמיכתו ברעיון.
המועמד הדמוקרטי והנשיא הנבחר בבחירות לנשיאות 2020, ג'ו ביידן לא הצהיר בגלוי על מעמד פוליטי כלשהו של המקום אך טען כי לפורטוריקנים יש זכות להגדרה עצמית.
ב־30 ביולי קרא נשיא ארצות הברית לשעבר, ברק אובמה לאזרחים בפוארטו ריקו ובמחוז קולומביה לתמוך בהצעה וזאת על מנת שיוכלו לקבל ייצוג שווה בממשלה.
הערות שוליים

↑  ויקי אוסלנדר, ארה"ב מצביעה גם על הפלות, סמי הזיה עבדות וצווי חיפוש, באתר כלכליסט, 3 בנובמבר 2020
↑  "Plebiscito Resulatados Isal". Comisión Estatal de Elecciones. נבדק ב-7 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  יונתן קירשנבאום, ‏אי חדל פרעון, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 5 במאי 2017
↑  סוכנויות הידיעות ואיתמר אייכנר, פוארטו ריקו מוכת ההוריקנים מתחננת לעזרה: "גם לנו מגיע יחס שווה", באתר ynet, 28 בספטמבר 2017
↑  סוכנויות הידיעות, "ייכנס לספר השיאים": הוריקן "מריה" בפוארטו ריקו, באתר ynet, 20 בספטמבר 2017
↑  AP, פרשת הקללות בצ'אט: מושל פורטו ריקו מתפטר, באתר ynet, 25 ביולי 2019
↑  Varela, Julio Ricardo (22 במאי 2020). "Is Puerto Rico having a defining vote on statehood? No, it's just a political stunt". Washington Post. נבדק ב-2 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Derysh, Igor (13 באוגוסט 2020). "McSally says no to statehood for D.C. and Puerto Rico — it might hurt Republicans". Salon. נבדק ב-23 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  https://twitter.com/eraelaorg/status/1319006067175641088?s=20
↑  Ocasio, Bianca Padró; Daugherty, Alex (5 ביוני 2020). "Biden isn't the statehood backer many Puerto Ricans want. Will he lose Florida votes?". Miami Herald. נבדק ב-2 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Córdova, Andrés L. (1 באוגוסט 2020). "Statehood for Puerto Rico and the obstruction of justice". The Hill. נבדק ב-23 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
נוביצה וליצ'קוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  5 באוגוסט 1986  (בן 38) בלגרד שביוגוסלביה
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.05 מטר
 מספר:  12 
 דראפט:  לא נבחר, 2008
 קבוצות כשחקן
 2004–2009   2009–2012   2013   2013–2014   2014   2014–2016   2016–2021:  פרטיזן בלגרד   ריאל מדריד   מגה ויזורה   ברוז במברג   מגה ויזורה   טרבזונספור   פרטיזן בלגרד
 הישגים כשחקן
 ה-MVP של פיינל פור הליגה האדריאטית (2009)  הכוכב העולה של היורוליג (2009)
 
נוביצה וליצ'קוביץ' (סרבית קירילית: Новица Величковић; נולד ב-5 באוקטובר 1986 בבלגרד, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר סרבי, אשר שיחק עבור פרטיזן בלגרד, ריאל מדריד ונבחרת סרביה בעמדת הפאוור פורוורד. גובהו 2.05 מטר.
ביוגרפיה > קריירת מועדונים

לפני מעברו לפרטיזן בלגרד, וליצ'קוביץ' שיחק כדורסל עבור מחלקות הנוער של מועדון הכדורסל דרבומרקאנט ושל גרבינה זאמון. בשנת 2001 עבר לקבוצת הנוער של מועדון הפאר הסרבי ושיחק בקבוצה זו עד לעונת 2003/04. לאחר שבעונה לאחר מכן הוקפץ לקבוצה הבוגרת של פרטיזן בלגרד. וליצ'קוביץ' שיחק בפרטיזן במשך חמש שנים.
וליצקוביץ' שותף בשליטתה הכמעט מוחלטת של פרטיזן בלגרד בסרביה וזכה עמה במספר רב של תארים קבוצתיים - חמש אליפויות סרביה ושני גביעי סרביה. יתר על כן, הוא שותף עמה בהצלחתה במפעלים האירופיים, העפיל עמה שלוש פעמים לשלב הבתים השני של מפעל היורוליג היוקרתי, וזכה עמה שלוש פעמים בליגה האדריאטית. נוסף על כך, במדי פרטיזן זכה במספר תארים אישיים, בפיינל פור של הליגה האדריאטית זכה בתואר ה-MVP., ובמסגרת משחקי היורוליג זכה בתואר הכוכב העולה של היורוליג. שתי הזכיות בתארים היו בעונת 2008/09.
בעקבות הישגים מרובים אלו סומן וליצ'קוביץ' כאחד הכדורסלנים העתידים של אירופה ולאחד השחקנים החמים בשוק ההעברות. מספר מועדוני-על ביבשת רצו להעסיקו, כולל ריאל מדריד, שלבסוף צלחה והחתימה אותו כחלק מפרויקט הגלאקטיקוס הנרחב, שמתקיים בקבוצת הכדורסל בראשות אטורה מסינה. וליצ'קוביץ' חתם בריאל עד לשנת 2013.
ביוגרפיה > קריירה בינלאומית

וליצ'קוביץ' היה חבר בסגל נבחרות הכדורסל הצעירות של סרביה במשך כשש שנים. הוא שותף באליפויות אירופה: 2005 עד גיל 19, ו-2007 עד גיל 21. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עם הנבחרת הבוגרת באליפות אירופה 2007 בספרד. הוא עזר לנבחרת לעלות ממשחקי המוקדמות לאליפות אירופה 2009 לאליפות עצמה שתתקיים בספטמבר בפולין.
הערות שוליים

↑  כתבה אודות הישגיו באתר הליגה האדריאטית
↑  וליצ'קוביץ' הכוכב העולה של היורוליג
| נבחרת סרביה – אליפות העולם בכדורסל 2010 (מקום רביעי) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 תאודוסיץ' •  5 טפיץ' •  6 ראשיץ' •  7 פאוניץ' •  8 בייליצה •  9 מרקוביץ' •  10 סבאנוביץ' •   11 קשלי •  12 קרסטיץ' • 13 פרוביץ' •  14 וליצ'קוביץ' • 15 מצ'באן • מאמן: איבקוביץ' |  1  •  2  •  3  •  4 תאודוסיץ' •  5 טפיץ' •  6 ראשיץ' •  7 פאוניץ' •  8 בייליצה •  9 מרקוביץ' •  10 סבאנוביץ' •   11 קשלי •  12 קרסטיץ' • 13 פרוביץ' •  14 וליצ'קוביץ' • 15 מצ'באן • מאמן: איבקוביץ' | סרביה |
נאן מרטין

| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1927 דקטור, ארצות הברית 
 פטירה:  4 במרץ 2010 (בגיל 82) מליבו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1950–2005 (כ־55 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון סנטה מוניקה 
 צאצאים:  זן גסנר 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
נאן מרטין (באנגלית: Nan Martin; ‏15 ביולי 1927 – 27 במרץ 2010) הייתה שחקנית טלוויזיה וקולנוע אמריקאית.
ביוגרפיה

מרטין נולדה בעיר דקאטור שבמדינת אילינוי וגדלה בסנטה מוניקה שבמדינת קליפורניה.