stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטר גארדוש
פרסים והוקרה

1985 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו – סילבר הוגו
1985 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי של מונטריאול – פרס מיוחד של חבר השופטים (אלוהי החסד)
1987 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי של שיקגו – הוגו הזהב (שעלת)
1987 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי של מונטריאול – פרס Fipresci (שעלת)
1988 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי של טרויה – פרס הבמאי הטוב ביותר (שעלת)
1988 – הפסטיבל הבינלאומי לסרטי ילדים בפרנקפורט – גרנד פרי (שעלת)
1989 – פרס בלה באלאז'
1989 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי בלודנץ – גרנד פרי (שעלת)
1989 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי Vevey – Golden Pierrot
1997 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי של סלרנו – פרס איגוד הסרטים האיטלקי (האח מברוקלין)
1998 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי של מונטקטיני – פרס מיוחד של חבר השופטים (השביט)
1999 – פסטיבל תוכניות הטלוויזיה של בודפשט – תוכנית הטלוויזיה הטובה ביותר – פרס הקטגוריה (Show Idol)
2002 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי של קהיר – פירמידת הזהב (הבלוז האחרון)
2003 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי של יוסטון – סילבר רמי (הבלוז האחרון)
2005 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי בליוורדן – גרנד פרי מתאד'אור (בובת הפורצלן)
2005 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה – דיפלומה של מבקרי רוסיה (בובת הפורצלן)
2005 – פסטיבל הסרטים של בודפשט – פרס הבימוי הטוב ביותר (בובת הפורצלן)
2005 – פסטיבל הסרטים של בודפשט – פרס מושקוביץ למבקרים זרים (בובת הפורצלן)
2006 – פרס מבקרי הקולנוע ההונגרי – השחקן הטוב ביותר (György Cserhalmi) הפרק הנשי הטוב ביותר (Eszter Csákányi) – סנטה קלאוס האמיתי
2006 – הפרק הגברי הטוב ביותר (לאיוש ברטוק) – בובת הפורצלן
2008 – פרס לבודפשט
2009 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי Ourense – הכרה מיוחדת של חבר השופטים (מהתלה)
2009 – פסטיבל הסרטים של בודפשט: פרס הבימוי הטוב ביותר (מהתלה)
2010 – פסטיבל סרטי הבלשים הבינלאומי במוסקבה – פרס מיוחד של חבר השופטים (מהתלה)
2010 – פרס מיוחד למבקרי קולנוע הונגרים (מהתלה)
2016 – פסטיבל הסרטים הבינלאומי של ורנה – פרס הבמאי הטוב ביותר (קדחת השחר)
2016 – פסטיבל Cinequest – הסרט העלילתי הטוב ביותר (קדחת השחר)
2017 – פרס Prix d'Europe (קדחת ההשחר)
הערות שוליים

↑  "Nem beszélt arról, hogy hullákat kellett égetnie" – interjú Gárdos Péterrel
↑  לזכרו של זולטאן הירש.  "Kis ember nagy élete", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  Gárdos Péter nyerte a legjobb rendező díját a várnai filmfesztiválon (ma.hu)
↑  Amerikai díjat kapott a Hajnali láz (index.hu)
↑  Gárdos Péter Prix d'Europe díjat kapott litera.hu, 2017. május 9.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007577261005171  PLWABN: 9810645468305606  BNE: XX5636622  BnF: cb14100113h (data)  GND: 1036737276  ISNI: 0000 0001 2213 1624  LCCN: n2011045463  NKC: js20060505005  NTA: 088679195  SUDOC: 191368830  VIAF: 84249407   WorldCat (עם VIAF): 84249407
ג'ון פנינגטון

ג'ון בראון פנינגטון (באנגלית: John Brown Penington‏; 20 בדצמבר 1825 – 1 ביוני 1902) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מדובר, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית ששימש כתובע הכללי של דלאוור וכיהן שתי קדנציות בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור.
ביוגרפיה > ראשית חייו ומשפחתו

פנינגטון נולד ב-20 בדצמבר 1825 ליד ניו קאסל, דלאוור, ולמד קורסים אקדמיים בניו קאסל ובניוארק הסמוכה. הוא סיים את לימודיו במכללת ג'פרסון בקנונסבורג, פנסילבניה. הוא עסק בהוראה באינדיאנה במשך כמה שנים, אבל אז חזר לדלאוור. שם למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור ב-1857, והחל לעסוק בכך בדובר, דלאוור.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית ופוליטית

תחילה היה חבר בבית הנבחרים של דלאוור ב-1857 ולאחר מכן היה פקיד אותו בית הנבחרים של דלאוור ב-1859, 1863 ו-1871. הוא היה ציר לוועידות הלאומיות הדמוקרטיות הנודעות בצ'ארלסטון ובבולטימור בבחירות 1860. בשנת 1868, הוא מונה לתובע של ארצות הברית במחוז דלאוור על ידי הנשיא אנדרו ג'ונסון וכיהן עד 1872. הוא מונה לתובע הכללי של דלאוור על ידי המושל פונדר ב-1874 וכיהן עד 1879. פנינגטון נבחר כדמוקרטי לקונגרסים ה-50 וה-51, וכיהן מ-4 במרץ 1887 עד 3 במרץ 1891. הוא לא הועמד למינוי מחדש ב-1890 וחזר לעסוק בעריכת דין בדובר.
ביוגרפיה > מוות ומורשת

פנינגטון מת ב-1 ביוני 1902 בדובר, דלאוור ונקבר שם בבית הקברות הפרסביטריאני הישן, בשטח מוזיאון מדינת דלאוור.
הלגיון השישי היספניה

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  רומא רומא העתיקה
 
הלגיון השישי היספניה (בלטינית: Legio VI Hispana) היה לגיון רומאי בתקופת האימפריה הרומית המאוחרת. מוכרות כיום רק מספר כתובות בודדות המזכירות את הלגיון השישי היספניה. החוקר אנרי סריג (אנ') (1923) סבר שהוא הוקם בשנת 68 ופורק קודם שנת 197. ישנה גרסה נוספת, לפיה היחידה נוצרה לאחר שנת 197 ופורקה סופית במהלך המשבר של המאה ה-3.
בין החוקרים ישנם המפקפקים בקיומו של הלגיון השישי היספניה, וסבורים כי ככל הנראה הכתובות המאזכרות אותו לקו בשגיאת כתיב והתבלבלו עם הלגיון התשיעי או השביעי המכונים גם בשם "היספניה".
הערות שוליים

↑  Legio VI Hispana - Livius, www.livius.org
1 2  Henri Seyrig, Legio VI Hispana, Bulletin de correspondance hellénique 47, 1923, עמ' 488–497 doi: 10.3406/bch.1923.3024
מסלול טיסה

מסלול המראה ונחיתה בנמל התעופה ואצלב האוול, פראג. הכתם השחור על המסלול הוא תוצר שחיקה עקב מגע המטוסים במסלול ברגע הנחיתה והוא אופייני לתחילתו של המסלול
תצלום אווירי של מערכת המסלולים וחניוני המטוסים בנמל התעופה בן-גוריון
פגסוס פילד, מסלול קרח כחול בתחנת מקמרדו
המחשת סימון המסלולים ביחס לצפון: נמל התעופה ציריך קלוטן
מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה (נקרא גם מסלול טיסה) הוא שטח אדמה ישר, מפולס ובדרך כלל סלול, הנמצא בשדה תעופה, ומשמש להמראת ונחיתת מטוסים.
סוגי מסלולים

אופי מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה בשדה תעופה הוא נגזרת של נתונים רבים, ובהם זמינות השטח, התנאים הטופוגרפיים בשדה ובסביבתו, גובה השדה מעל פני הים, היקף התנועה וסוגי המטוסים בהם נועד לטפל. בשדות תעופה מרכזיים יש בדרך כלל מספר מסלולים שאורכם מגיע על פי רוב עד ארבעה ק"מ. הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית (ICAO) מחלק את מסלולי הטיסה בהתאם לאורכם ולרוחבם:
אורך – עד 800 מטר, מ-800 ועד 1,200 מטר, מ-1,200 ועד 1,800 מטר, ומ-1,800 מטר ומעלה.
רוחב – מ-18 עד 23 מטר, מ-23 עד 30 מטר, מ-30 עד 45 מטר ומ-45 מטר ומעלה.
המסלול הארוך ביותר בעולם המוכר לתעופה אזרחית נמצא בבאנגדה (אנ') שבמזרח טיבט בסין. הוא שוכן בגובה של 4,334 מטר מעל פני הים ואורכו 5,500 מטר.
מסלולי טיסה עשויים מחומרים שונים. בשדות התעופה העיקריים נסללים המסלולים מבטון, שנחשב לעמיד במיוחד, או מאספלט, או מבטון עם כיסוי אספלט. על הציפוי לאפשר חיכוך מרבי כדי לסייע בבלימתם של מטוסים נוחתים, ולאפשר פינוי מי גשמים, דבר המושג באמצעות תעלות קטנות בצידי המסלול. עובי המסלול תלוי בעיקר במשקל המטוסים בהם הוא מטפל, ובתנאי מזג האוויר והקרקע. בשדות תעופה שמיועדים למטוסים קטנים, עשוי המסלול להיות מדשא, עפר, ודומיהם.
ברובה של יבשת אנטארקטיקה בלתי אפשרי לבנות מסלולי נחיתה. מה שמגביל את התובלה האווירית מהיבשת ואליה למטוסים קטנים המצוידים במגלשי סקי. שדות התעופה הקיימים (שמונה) נבנו על קרח כחול שהוא דחוס ומוצק יותר (ולכן צבעו כחול). המסלולים בהם ארוכים יותר בשל מקדם החיכוך הנמוך של השלג.
הנק הסלינק, מדען הולנדי, אשר עבד על הרעיון בסיוע כספי של מוסדות המועצה האירופית, פרסם במרץ 2017 את תוכנית "המסלול הבלתי נגמר", מסלול נחיתה למטוסים שצורתו עיגול – 360 מעלות. היתרונות הגלומים בכך רבים מאוד ומגוונים כגון: במזג אוויר לא נוח, כאשר יש רוחות צד, לטייסים לא יהיה צורך בביצוע תמרונים קשים לעיתים והם יוכלו לנחות או להמריא מכל כיוון.
כינוי מסלולים

בדרך כלל מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה נקרא על פי הכיוון המצפני שבו הוא ניצב. שם המסלול הוא שתי הספרות הראשונות של כיוון המסלול בשושנת הרוחות. מכיוון שעקרונית ניתן להשתמש בכל מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה בשני כיוונים מנוגדים, לכל מסלול יש שני שמות. לדוגמה, למסלול הניצב בכיוון מזרח-מערב יקראו 09 (ובקשר רדיו: "אפס תשע" בתעופה צבאית או "תשע" בתעופה אזרחית) אם משתמשים בו להמראות ונחיתות לכיוון מזרח, ו-27 (ובקשר רדיו: "שתיים שבע") אם משתמשים בו להמראות ונחיתות לכיוון מערב.
אם יש בשדה תעופה מספר מסלולים מקבילים, יתווסף לשם המסלול המיקום היחסי שלו. כלומר, אם ישנם שלושה מסלולים מקבילים הניצבים בכיוון מזרח-מערב, המסלול הדרומי ייקרא 09 ימין (ובאנגלית: 09 Right, או 09R) להמראות ונחיתות בכיוון מזרח, ו-27 שמאל (ובאנגלית: 27 Left או 27L) להמראות ונחיתות בכיוון מערב. יושם לב שהתואר "ימין" או "שמאל" משתנה בהתאם למיקום היחסי של המסלול בהתאם לכיוון השימוש בו. לכן 27R (ימין) הוא 09L (שמאל) מצידו האחר. המסלולים המרכזי והצפוני ייקראו, בהתאמה, 09 מרכז (09 Central או 09C) ו-09 שמאל (09 Left או 09L); או 27 מרכז (27 Central או 27C) ו-27 ימין (27 Right או 27R). בשדות תעופה גדולים מאוד, שבהם יש יותר משלושה מסלולים מקבילים (כמו בשדה התעופה הבין-לאומי בלוס אנג'לס) שמות חלק מהמסלולים מוסטים בעשר מעלות מהכיוון המדויק, על מנת למנוע כפילות שעלולה להיווצר בשמות המסלולים (ראו תמונה להלן).
בנוסף למסלולי טיסה ישנם בדרך כלל בשדה תעופה מסלולי הסעה, שמחברים את מסלולי הטיסה ועמדות החנייה של המטוסים. מסלולי ההסעה נקראים בדרך כלל באותיות אנגליות, ובקשר רדיו מבוטאים באלפבית צלילי.
שמות מסלולי הטיסה ומסלולי ההסעה מופיעים בדרך כלל על שלטים לצד המסלול ובתרשימי המסלולים הנערכים לשימושם של טייסים.
חלקי המסלול וסימוניו

ל"רצועת המסלול" מספר חלקים המסומנים בסימוני צבע מוסכמים, אם כי קיימים וריאציות לחלק מהצבעים והסימונים במדינות מסוימות. אין הכרח שכל רצועת מסלול תכלול את כל החלקים והסימונים האפשריים, ורצועות מסלול העשויות מדשא או מאדמה, אינן מסומנות בסימונים אלה כלל:
"כיסוי הדף" (אנגלית Blast pads) – בתחילתה של רצועת המסלול נמצא שטח מסומן בדמות ראשי חיצים צהובים שאינו מיועד להמראה ולנחיתה או לשימושם של מטוסים בנוסעים בשגרה, שכן הוא אינו מסוגל לשאת את כובד משקלם. מטרתו של קטע זה היא למנוע את שחיקת הקרקע כתוצאה מזרם האוויר הזורם ממנועי מטוסים ממריאים. מטרה נוספת היא לשמש כשטח בטיחותי לעצירת מטוסים נוחתים החורגים מסיבה כלשהי מאורך המסלול המיועד לשימוש בנסיבות רגילות, או לעצירת מטוסים ממריאים שהמראתם בוטלה מסיבה כלשהי, ולכן הוא בדרך כלל מחוספס.
"מפתן מוזז" (באנגלית displaced threshold) – נמצא בהמשכו של כיסוי ההדף והוא מסומן בשורה של חיצים לבנים לאורך מרכזו של המסלול. קטע זה מיועד להמראה ולהסעה אך לא לנחיתה, שכן הוא  מאפשר למטוס   להשלים שיפוע נחיתה מתון יותר  לשם מניעת התנגשות  עם מכשולים  קרקעיים אשר   נמצאים  בקו  ישר  לפני תחילת המסלול. לעיתים הוא אינו מסוגל לשאת את העומס הנוצר עם בלימת של רכיב התנועה האנכית של מטוסים נוחתים. מטוסים נוחתים רשאים לעשות בו שימוש בקצהו המרוחק של המסלול, עם סיום הנחיתה. סופו של הקטע מסומן בדרך כלל בסדרה של ראשי חץ ובקו רציף לבן לרוחב המסלול.
המסלול עצמו מתחיל בסימן הדומה למעבר חציה, והנקרא בעברית "מפתן" או "זברה" ובאנגלית "threshold".
לאחר מכן ובסמוך לו, מסומן כינויו של המסלול בלבן. כינוי זה מזהה את ספרת המאות והעשרות של זווית המסלול ביחס לכיוון צפון, כך למשל מסלול בכיוון מזרח הוא בכיוון 90 מעלות ביחס לצפון ולכן יסומן כמסלול 09 (0 מאות, 9 עשרות). במקרים בהם קיימים שני מסלול מקבילים הם יסומנו 09R ו-09L. סימון זה מסייע לטייס לזהות את כיוון הטיסה הדרוש למטוס (heading) בגישה לנחיתה.
לאחר סימון כינוי המסלול יופיעו סימונים נוספים המהווים עזרי התמצאות לטייס ביחס לנקודת הנגיעה הרצויה במסלול. הסימון העיקרי כולל 2 מלבנים עבים ומראה את נקודת הנחיתה האופטימלית (אנגלית aiming point – "נקודת היעד"). סימון זה נקרא לפעמים גם "מרקר", והוא מהווה עזר טיסה אשר ביחס אליו מכוון הטייס את המטוס בשלב הגישה לנחיתה. קיים סימון כ-25 מטר לפני המרקר אשר כולל 3 מלבנים דקים בכל צד של המסלול ומיועד להוות אינדיקציה לטייס על נגיעה מוקדמת במסלול. לאחר המרקר קיימים 3 סימונים המציגים אינדיקציה לנגיעה מאוחרת. נגיעה מאוחרת מדי במסלול עלולה לסכן את יכולת המטוס לעצור על פני המסלול בתנאים מסוימים.
לאורכו של המסלול קו מקווקו המסמן את מרכזו, וסימונים נוספים משני צדדיו של קו המרכז המשורטטים במרחקים מוסכמים, ומצביעים על המרחק.
בקצהו של מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה שלצידו אין מסלול הסעה, מותקנת לעיתים רחבה המאפשרת למטוסים להסתובב על עקבותיהם, בין לקראת המראה ובין לאחר נחיתה.
"מסלול בשימוש"

המראות ונחיתות של מטוסים מבוצעות ככלל "אל תוך הרוח", או נגד הרוח, כלומר אם הרוח נושבת מצפון לדרום, עדיף להמריא ולנחות לכיוון צפון. העדפה זו נובעת מכך שכנף הנעה אל מול הרוח מסוגלת לייצר עילוי רב יותר מאותה כנף הנעה באותה מהירות קרקעית בכיוון הרוח, או ללא רוח. בשל כך יוכל טייס הנוחת אל מול הרוח לבצע גישה במהירות קרקעית נמוכה יותר ולקצר את מרחק הריצה על המסלול. לכן, כיוון הרוח הוא שיקול מרכזי בבחירת המסלול בשימוש, שהוא המסלול שעליו מבוצעות ההמראות והנחיתות ברגע נתון. בשדות תעופה בינוניים וגדולים ישנם בדרך כלל מספר מסלולים בכיוונים שונים, המאפשרים לבחור את המסלול המתאים ביותר לפי כיוון הרוח הנוכחית. בשדות תעופה בעלי מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה יחיד מתוכנן המסלול בהתאם לרוח האופיינית לאזור. שיקולים נוספים בבחירת המסלול בשימוש עשויים להיות תנאי התאורה, אמצעי העצירה על המסלול, שיקולי תעבורה אווירית והגבלות על יצירת רעש בסביבת שדה התעופה.
בשדות תעופה המפוקחים על ידי מגדל פיקוח נקבע המסלול בשימוש על ידי מנהל מגדל הפיקוח, והוא אחיד לכל המטוסים המשתמשים בשדה בזמן נתון. עם זאת, בשדות תעופה גדולים יכול מגדל הפיקוח להפעיל בו זמנית מספר מסלולים בשימוש. באחריות מגדל הפיקוח לוודא כי לא מבוצעות המראות ונחיתות בו זמנית במסלולים צולבים וכן כי ההמראות והנחיתות מתוזמנות כך שלא יוצרו קונפליקטים בתעבורה האווירית באזור הבסיס.
אמצעים באזור מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה > אמצעים מטאורולוגיים

הפעלתם של מטוסים תלויה באופן ניכר בגורמים אטמוספיריים שונים, ולכן מוצבים באזור מסלולי טיסה אמצעים מטאורולוגיים. לכל הפחות מוצב ליד מסלול הטיסה שק רוח, המאפשר לקבוע את כיוון הרוח ואת עוצמתה, וכך להחליט על המסלול בשימוש. בשדות תעופה בינוניים וגדולים יוצבו גם אמצעים למדידת טמפרטורה, לחות, ראות ומידת העננות.
אמצעים באזור מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה > עזרי ניווט והנחתה

ליד מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה יימצאו בדרך כלל עזרי ניווט, כדוגמת מערכות ניווט רדיו (VHF Omni-directional Radio Range – VOR או Tactical Air Navigation – TACAN) או מכשור למדידת מרחקים (Distance Measuring Equipment – DME), שתפקידם לעזור לטייסים לנווט את דרכם אל שדה התעופה.
שדות תעופה בינוניים וגדולים כוללים בדרך כלל גם עזרי הנחתה, שתפקידם לעזור לטייס להנחית את המטוס על מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָהמסוים, בעיקר בתנאי ראות קשים (עננות נמוכה, אובך, לילה). עזרי הנחתה נפוצים הם מערכת בקרת גישה קרקעית (Ground Controlled Approach – GCA), שהיא מערכת מבוססת מכ"ם שבעזרתה נותן פקח הטיסה נתוני טיסה מדויקים למטוס עד להגעה למסלול הטיסה הרצוי, ומערכת נחיתה באמצעות מכשירים (Instrument Landing System – ILS), המאפשרת לטייס להיעזר במכשירי המטוס בלבד לאיתור נתיב הגישה המדויק למסלול, ללא צורך בהכוונת הפקח.
בסמוך למסלולי טיסה נמצאים לעיתים גם מצייני זווית גלישה (VASI), מערכת פנסים מיוחדת המאפשרת לטייס להבין את מיקום המטוס ביחס לציר הגלישה המומלץ לנחיתה באמצעות תאורה בצבעים שונים (הפנסים מפיצים אור אדום ולבן בזוויות שונות; טייס שמטוסו נמצא בקו הגלישה המומלץ או מעליו יראה אור לבן, ואילו טייס בגישה נמוכה מדי יראה את האור האדום).
השימוש הנפוץ במערכת ניווט לוויינית (GPS) במטוסים המודרניים הופך את עזרי הניווט, ולעיתים אף את עזרי הנחיתה, למשניים.
אמצעים באזור מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה > אמצעי עצירה

על מסלולי טיסה המשמשים להמראות ונחיתות של מטוסי קרב מותקנים בדרך כלל אמצעים שנועדו לעצור את המטוס במקרה של תקלה. אמצעי עצירה אלה כוללים:
כבלי עצירה, שהם כבלים גמישים וחזקים המתוחים לרוחב מסלול הטיסה במספר נקודות. מטוס המבקש לעצור בעזרת כבל עצירה נדרש להוריד מגחון המטוס וו ברזל, הנקרא וו עצירה, שנגרר על מסלול עד שהוא נתפס בכבל ועוצר את המטוס.
רשת עצירה, שהיא רשת המורכבת מחוטים גמישים וחזקים המונחת על הקרקע בקצה המסלול. מטוס שלא מצליח לבלום לפני סיום המסלול נדרש לבקש מפקח הטיסה במגדל הפיקוח להרים את הרשת, והמטוס נתפס בתוכה ונעצר.
למטוסי נוסעים ולמטוסי תובלה אין וו עצירה ואין יכולת להיתפס ברשת עצירה ולכן בשדות תעופה שמשרתים בעיקר מטוסים כאלו לא יותקנו בדרך כלל אמצעי עצירה מסוג זה.
אמצעים באזור מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה > תאורת מסלול

מערכת תאורת המסלול הראשונה הוקמה ב-1930 בשדה התעופה בקליבלנד, אוהיו. מערכת תאורה משמשת לטיסות בעת החשכה או בתנאי ראות ירודים, והיא עשויה לכלול את המרכיבים הבאים:
תאורת זיהוי סוף המסלול (Runway End Identification Lights או REIL) מורכבת משני פנסים מהבהבים בו זמנית, הממוקמים משני צדדיו של המפתן המוזז. הפנסים פונים אל המטוסים הקרבים אליו, או לכל הכיוונים.
תאורת סוף המסלול (Runway end lights) – שני זוגות של ארבעה פנסים כל אחד, המאירים באור ירוק לסימון תחילתו של המסלול ובאור אדום לסימון סופו.
תאורת קצות המסלול (Runway edge lights) בדרך כלל בצבע לבן, אך לעיתים באופן חלקי בצבע צהוב. תאורת קצה של מסלולי הסעה היא בצבע כחול.
תאורת קו אמצע המסלול (Runway Centerline Lighting System או RCLS) עשויה מפנסים המותקנים בציפוי המסלול במרווחים של 15 מטר, והיא מסמנת את קו מרכזו של המסלול. הפנסים מאירים בדרך כלל באור לבן, אך במסלולים מסוימים, הם מאירים באור אדום ולבן לחלופין בחלקו האמצעי של המסלול, ובאור אדום בלבד לקראת סופו. קו האמצע לאורכם של מסלולי הסעה, אם קיים, מסומן בצבע ירוק.
תאורת אזור הנגיעה (Touchdown Zone Lights או TZL) עשויה משורות של פנסים לבנים הערוכים לרוחב המסלול בתחילתו, או באמצעיתו במסלולים קצרים.
מערכת תאורת גישה (Approach lighting system או ALS) כוללת שורת פנסים הממשיכה את ציר האמצע של המסלול ומספר שורות של פנסים המסודרים לפני תחילתו של המסלול והחוצות את פנסי קו האמצע. המערכת מותקנת בצידו של המסלול ממנו מגיעים מטוסים נוחתים.
לעיתים מסמנים פנסים צהובים וירוקים את נקודות החיבור בין מסלולי טיסה ומסלולי הסעה.
כבישים כמסלולי טיסה לשעת חירום

כביש המיועד כעניין שבשגרה לתנועת כלי רכב, עשוי להיבנות באופן כזה, שיאפשר תוך זמן קצר את הסבתו לשימוש כלי טיס. על קטע כביש זה להיות ישר, רחב, מאוזן במידה סבירה ולהשתרע לאורך מספיק, בדרך כלל של כשלושה ק"מ. בקטע זה אין מוקמת גדר בטיחות קבועה, על מנת שניתן יהיה לפרק אותה במהירות בעת הצורך, ועל הרצועה שבין המסלולים להיות גם היא סלולה. על סביבתו של קטע כביש לנחיתת חירום להיות פנויה מעצמים אשר עשויים למנוע את שימושו על ידי מטוסים בשעת הצורך, או לסכן אותם, ועל כן אין לאורכו עצים, עמודי חשמל או קווי מתח גבוה. בקצותיו של קטע הכביש או באחד מהם, עשויה להיסלל רחבת חנייה למטוסים.
לאחר מלחמת העולם השנייה ובמשך המלחמה הקרה הוקמו ברחבי אירופה כבישים רבים אשר תוכננו כמסלולי טיסה לשעת חירום, אולם בשנות ה-90 הקמתם נפסקה, וחלקם אינם מתוחזקים למטרה זו, או שבוטלו כליל. עם זאת, כבישים כאלה קיימים במקומות שונים ברחבי העולם. בישראל נסללו כמה קילומטרים בחלקו הצפוני של כביש מס' 2, בסמוך לכניסה הדרומית לחיפה, כמסלול לשעת חירום.
מחסום מרומזר בחציית כביש A970 עם מסלול שדה התעופה Sumburgh (שטלנד). הרמזור מופעל והמחסום נסגר ידנית לפני כל נחיתה או המראה.
ראו גם

נושאת מטוסים
מסלול הסעה
הערות שוליים

↑  מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה במילון תחבורה אווירית (תשס"א), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  שלמה פפירבלט, פיתוח הולנדי מהפכני: מטוסים ינחתו על מסלול עגול – אירופה הקלאסית, באתר הארץ, 21 במרץ 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10663036 
כיסוי הדף
מפתן מוזז
שרטוט של המסלול כולו
רחבה לפניית מטוסים בקצה המסלול
תרשים הקפה בנמל התעופה אילת לשעבר
מפת נמל התעופה של לוס אנג'לס – מסלולי הטיסה מסומנים בשחור ומסלולי ההסעה ורחבות חניית המטוסים באפור. המסלולים העליונים (הצפוניים) מסומנים 07–25 והתחתונים (הדרומיים) 06–24 (הצפון בחלקה העליון של התמונה) וזאת בהתאם לכיוון ציר האורך המגנטי של המסלול בקירוב לעשרת המעלות הקרובה. כך לדוגמה למסלול 24-06 ציר אורך מגנטי בין 55 מעלות ל-64 מעלות ומצדו השני ציר אורך מגנטיבין 235 ל-245 מעלות
מערכת תאורת גישה ביום
תאורת מסלול בנמל התעופה הבין-לאומי הרטספילד-ג'קסון אטלנטה
כביש המשמש כמסלול טיסה לשעת חירום בגרמניה
אד הלמס

| --- | --- |

אד הלמס בהקרנת הבכורה של הסרט "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס", 2009
 לידה:  24 בינואר 1974 (בן 50) אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 מקום לימודים:  אוברלין קולג'
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
אדוארד פארקר הלמס (באנגלית: Edward Parker Helms; נולד ב-24 בינואר 1974) הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי. הוא התפרסם תחילה בשל הופעתו בתור אחד הכתבים בתוכנית הסאטירה "הדיילי שואו עם ג'ון סטיוארט" (2002–2006) בקומדי סנטרל. הוא גילם את מוכר הנייר אנדי ברנרד בסיטקום המצליח של NBC, "המשרד" (2006–2013), וכיכב בתור סטו פרייס בסדרת סרטי "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס". מאוחר יותר הוא כיכב בסדרה הקומית "Rutherford Falls"‏ (2021–2022) בשירות הסטרימינג Peacock, שלה היה שותף ליצירתו ולכתיבתו.
ביוגרפיה

הלמס נולד באטלנטה, ג'ורג'יה, בנם של עורך דין ושל מנהלת בית ספר. הוא ממוצא אנגלי, אירי, גרמני, הולנדי וצרפתי.
הוא עבר ניתוח לב פתוח בגיל 13 כדי לתקן מום לב מולד חמור הכולל היצרות מסתם אבי העורקים והיצרות ריאתית. לדברי הלמס, הניתוח שלו נמשך כתשע שעות, והוא הוחזק ביחידה לטיפול נמרץ שבוע לאחר מכן.
הוא למד בבית הספר וסטמינסטר (אנ') לאמנויות באטלנטה וסיים את לימודיו ב-1992. לאחר מכן, הלמס החל ללמוד באוברלין קולג' השוכנת בעיר אוברלין (אנ') באוהיו; תחילה למד בחוג לגאולוגיה, אך סיים את לימודיו ב-1996 עם תואר ראשון בחוג לתאוריה קולנועית ובחוג לטכנולוגיה. הוא העביר סמסטר בתוכנית לחילופי סטודנטים בבית הספר לאמנויות טיש של אוניברסיטת ניו יורק.
במהלך שנותיו בקולג', הוא דחה התמחות קיץ בתוכנית האירוח המאוחרת לייט נייט (אנ') עם קונאן או'בריאן מכיוון שהתחייב להתמחות במחלקת העיתונות והפרסום של ערוץ הטלוויזיה WNBC. לאחר מכן נסע לניו יורק כדי להפוך לקומיקאי ותסריטאי. הלמס למד אלתורים ביחד עם קבוצות קומיות שעסקו במערכונים, המוכרת מכולן הייתה "Upright Citizens Brigade".
קריירה

בשנת 2002 התחיל הלמס את עבודתו בתוכנית הסאטירה המצליחה "הדיילי שואו". הלמס גילם בתוכנית כתב. לאחר ארבע שנים עזב את התוכנית.
הלמס הצטרף לתוכנית "המשרד" בעונתה השלישית וגילם את אנדי ברנארד, עובד משרד המכירות בחברת ההפצה "דאנדר מיפלין".
בקולנוע התחיל עם תפקידים קטנים בקומדיות "מבול של צרות" ו"הולך חזק: סיפורו של דיואי קוקס". ב-2008 שיחק בקומדיה "לפגוש את דייב".
הלמס שיחק בקומדיה המצליחה משנת 2009 "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס", בתפקיד רופא השיניים ד"ר סטו פרייס הנוסע למסיבת הרווקים של חברו דאג (ג'סטין ברת'ה) בלאס ווגאס.
הופיע גם בקומדיה "לספק ת'סחורה".
ב-2011 שיחק בקומדיה "בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק", בה נוסע סטו לבנגקוק כדי להינשא לארוסתו לורן. בנוסף היה שותף בהפקת הקומדיה "סידר ראפידס", בה שיחק בתפקיד ראשי.
בשנת 2017 כיכב לצד אוון וילסון בסרט הקומדיה "ממזרים" (אנ'), אשר יצא לאקרנים בפברואר 2017.
קריירה > מוזיקה

הלמס מנגן בפסנתר ובבנג'ו, כתב ושר בעצמו את השיר "Stu's Song" מתוך פסקול הסרט "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס". כמו כן הוא חבר בלהקת "The Lonesome Trio".
חיים אישיים

הלמס נשוי ויש לו בת אחת.
הלמס הוא חבר דירקטוריון בארגון 'RepresentUs', מוסד ללא כוונת רווח הפועלת להעברת חוקים נגד שחיתות בארצות הברית. הלמס שיתף פעולה עם הארגון 'VoteRiders' בשנת 2022, שמטרתה היא היא להבטיח שכל אזרחי ארצות הברית מעל גיל 18 יוכלו לממש את זכותם להצביע.
חיים אישיים > כבוד

הלמס קיבל תואר דוקטור לשם כבוד לאמנויות יפות מנוקס קולג' (אנ') בגיילסבורג (אנ'), אילינוי, שם נשא את נאום טקס הפתיחה לשנת 2013.
במאי 2014, הלמס נשא את הנאום של טקס הסיום באוניברסיטת קורנל באית'קה שבניו יורק, במכון זה למד אנדי ברנרד (אנ'), הדמות אותה גילם במשך שבע עונות בסדרה "המשרד".
במאי 2015, הלמס נשא את נאום הפתיחה באוניברסיטת וירג'יניה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | פיינטבול: סיפורו של בובי דיוק (אנ') | באנקר מק'לוכלין |  |
| 2006 | גיבור של כולם | לואי | דיבוב |
| 2007 | מבול של צרות | אד קרסון |  |
| 2007 | I'll Believe You | לאון |  |
| 2007 | הולך חזק: סיפורו של דיואי קוקס | מנהל במה |  |
| 2008 | מקצוען סוג ב' (אנ') | כתב |  |
| 2008 | וידויים של שופהוליק | גארט אי. ברטון |  |
| 2008 | לפגוש את דייב (אנ') | מס' 2 |  |
| 2008 | הרולד וקומר בורחים ממפרץ גואנטנמו | מתורגמן |  |
| 2008 | Lower Learning | מוריס בנטינג |  |
| 2009 | The Smell of Success | צ'ט פיגפורד |  |
| 2009 | בדרך לחתונה עוצרים בווגאס | סטיוארט "סטו" פרייס |  |
| 2009 | מפלצות נגד חייזרים | כתב חדשות | דיבוב |
| 2009 | לילה מוטרף במוזיאון 2 | עוזר של לארי |  |
| 2009 | לספק ת'סחורה (אנ') | פקסטון הארדינג |  |
| 2011 | Cedar Rapids | טים ליפ | גם מפיק בפועל |
| 2011 | בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק | סטיוארט "סטו" פרייס |  |
| 2011 | ג'ף שחי בבית (אנ') | פאט |  |
| 2011 | דרך המלך (אנ') | בארי |  |
| 2012 | הלורקס | אז-לי | דיבוב |
| 2013 | אנחנו המילרים | בראד גארדלינגר |  |
| 2013 | הנגאובר 3: חוזרים לווגאס | סטיוארט "סטו" פרייס |  |
| 2014 | לחתן את ברי (אנ') | בן |  |
| 2014 | באים ביחד (אנ') | אג'בטר פלאפס |  |
| 2014 | סטרץ' (אנ') | קארל |  |
| 2015 | חופשה בהפרעה | ראסל "ראסטי" גריזוולד |  |
| 2015 | כולם אוהבים את הקופרס (אנ') | האנק קופר |  |
| 2016 | סוכן וחצי (אנ') |   | מפיק בפועל |
| 2016 | קווין הארט: מה עכשיו? (אנ') | ברמן |  |
| 2017 | המופע של אדי (אנ') | אדי קראמבל | גם מפיק |
| 2017 | קפטן תחתונים: הסרט | קפטן תחתונים | דיבוב |
| 2017 | Mune: Guardian of the Moon | ספלין | דיבוב |
| 2017 | נשואים פלוס מינוס (אנ') | נואה ברווינג |  |
| 2017 | צ'פקווידיק (אנ') | ג'וזף גרגאן (אנ') |  |
| 2017 | ממזרים (אנ') | פיטר ריינולדס |  |
| 2018 | מחווה טיפשית וחסרת טעם (אנ') | טום סניידר (אנ') | גם מפיק בפועל |
| 2018 | תופסת | הוגאן מאלויי |  |
| 2019 | Corporate Animals | ברנדון | גם מפיק |
| 2019 | Penguins | קריין | סרט דוקומנטרי |
| 2020 | קופי וקארים (אנ') | ג'יימס קופי | גם מפיק |
| 2021 | ממש ביחד (אנ') | מאט |  |
| 2021 | הבאג של רון | גרהאם פודובסקי | דיבוב |
| 2023 | משפחה לא מחליפים | ביל ווקר |  |