stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טורי ליינז
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2016: I Told You
2018: Memories Don't Die
2018: Love Me Now?
2019: Chixtape 5
2020: Daystar
2021: Alone at Prom
2022: Sorry 4 What
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2009: T.L 2 T.O
2010: Playing for Keeps
2010: Just Landed
2010: One Verse One Hearse
2010: Mr. 1 Verse Killah
2011: Mr. Peterson
2011: Chixtape
2011: Swavey
2012: Ignant Shit
2012: Sincerely Tory
2013: Conflicts of My Soul: The 416 Story
2014: Chixtape II
2014: Lost Cause
2015: Chixtape III
2015: The New Toronto
2017: Chixtape IV
2017: The New Toronto 2
2020: Loner
2021: Playboy
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2015: Cruel Intentions
2019: International Fargo
הערות שוליים

↑  Mixtape Premiere: Tory Lanez "Conflicts Of My Soul: The 416 Story", Complex (באנגלית)
1 2 3  Tory Lanez, Billboard
↑  Tory Lanez Announces "Love Me Now" Album With Crazy List Of Features, HotNewHipHop (באנגלית)
↑  Weisenstein, Kara (25 בספטמבר 2020). "Tory Lanez Dropped a 17-Track Album Denying He Shot Megan Thee Stallion". Mic. נבדק ב-2 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Caulfield, Keith (5 באוקטובר 2020). "Machine Gun Kelly Earns First No. 1 Album on Billboard 200 Chart With 'Tickets to My Downfall'". Billboard. נבדק ב-5 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tory Lanez Is Ashton Rain On '80s Capsule "Alone At Prom" Ft. Tee". hotnewhiphop.com. נבדק ב-15 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tangcay, Jazz (13 ביולי 2020). "Rapper Tory Lanez Arrested After Police Find Concealed Weapon in Vehicle". Variety. נבדק ב-14 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Megan Thee Stallion Says She's 'Incredibly Grateful to Be Alive' After Being Shot Multiple Times". Billboard. 15 ביולי 2020. נבדק ב-15 ביולי 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Begert, Blanca; Coscarelli, Joe; Morino, Douglas (2022-12-23). "Rapper Tory Lanez Guilty in Shooting of Megan Thee Stallion". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-12-23.
↑  Dalton, Andrew (23 בדצמבר 2022). "Tory Lanez convicted in Megan Thee Stallion's shooting". Associated Press. נבדק ב-23 בדצמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1140535455  ISNI: 0000 0004 6303 4953  LCCN: no2016127031  MusicBrainz: 5b8ec72b-9e39-4a06-a2bf-964166b92a71  VIAF: 7958147665840660670004   WorldCat (עם VIAF): 7958147665840660670004
ברזיל במשחקים האולימפיים לנוער

ברזיל משתתפת בכל המשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). ברזיל משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער. לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הברזילים 33 מדליות, מתוכן עשר מדליות זהב. 32 מדליות במשחקי הקיץ האולימפיים לנוער, מתוכן עשר מדליות זהב, ומדליית ארד יחידה במשחקי החורף בגלישת שלג.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של ברזיל למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 81 ספורטאים שהתחרו ב-18 ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשישה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענף האתלטיקה עם זכייה במדליית זהב בקפיצה לרוחק נערים, במדליית כסף בקפיצה במוט נערים והעפלה לשבעה גמרים. ספורטאי המשלחת סיימו במקום החמישי בריצת 400 מטר, ריצת 1000 מטר וקפיצה משולשת נערים, במקום השישי בריצת 100 מטר וריצת 2000 מטר מכשולים נערות ובמקום השמיני בריצת 200 מטר נערות וריצת 400 מטר משוכות נערות. ספורטאי המשלחת זכו במדליות גם בענפים אגרוף עם מדליית זהב בקטגוריית משקל חצי-כבד נערים, ג'ודו עם מדליית כסף בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג נערות, קליעה עם מדליית כסף בירי ל-10 מטרים באקדח אוויר נערים. בענפי הכדור זכתה נבחרת הנערות בכדוריד במדליית ארד, בעוד נבחרת הנערים דורגה במקום הרביעי. נבחרת הנערות בכדורסל דורגה במקום השישי.
ענפים נוספים בהם בלטה המשלחת הם שחייה עם העפלה לתשעה גמרים וסיום במקום הרביעי במשחים 50 מטר בסגנון שחיית פרפר נערים, 50 מטר בסגנון שחיית חזה נערים ו50 מטר בסגנון שחייה חופשית נערות, וסיום במקום החמישי במשחי 100 מטר בסגנון שחייה חופשית נערות, 200 מטר בסגנון שחיית פרפר נערות ו-100 מטר שליחות בסגנון שחייה חופשית נערות. בענף ההתעמלות ספורטאי המשלחת העפילו לחמישה גמרים. הנבחרת סיימה במקום הרביעי בתחרות הקפיצות לנערים, במקום החמישי בתחרות הקורה לנערות, במקום השישי בתחרות הקפיצות לנערות, במקום ה-11 בקרב רב לנערות, ובמקום השמיני בטרמפולינה לנערות. המשלחת דורגה במקום החמישי בענף החתירה ליחידים נערים, במקום השישי בענף השיט בשיוט על מפרשית מסוג ביט לנערות, ובענף הרכיבה במקום התשיעי בתחרות היחידים. המשלחת גם השתתפה בתחרויות בענפים אופניים, טניס, טניס שולחן, טריאתלון, סיף, קאנו/קיאק, קפיצה למים וקרב חמש מודרני אך ללא הגעה להישגים משמעותיים.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 97 ספורטאים שהתחרו ב-21 ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ששלחה ברזיל עד כה. המשלחת זכתה ב-13 מדליות, מתוכן 6 מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים נאים, בניגוד לאולימפיאדת הנוער סינגפור, בענפים שחייה עם זכייה במדליית זהב במשחה 100 מטר בסגנון שחייה חופשית נערים, ושתי מדליות כסף במשחקים 50 מטר בסגנון שחייה חופשית נערים ו-100 מטר שליחים בסגנון שחייה חופשית מעורב, והעפלה לאחת עשרה גמרים מתוכם המשלחת סיימה במקום הרביעי במשחים 100 מטר בסגנון שחיית גב נערות ו-100 מטר שליחים בסגנון מערוב אישי מעורב. ספורטאי המשלחת דורגו במקום החמישי ב-200 מטר בסגנון שחיית פרפר נערים ו-100 מטר שליחים בסגנון שחייה חופשית לנערות ובמקום השישי ל-50 מטר בסגנון בשחיית גב נערים. בענף ההתעמלות ספורטאי המשלחת זכו במדליית זהב בתרגיל קרקע נערות ובשתי מדליות כסף בתרגיל הקורה ובקרב רב לנערות. ספורטאי המשלחת שיפרו את הישג בענף הג'ודו עם זכייה במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 52 ק"ג נערות. המשלחת זכתה במדליית זהב בענף הטאקוונדו בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג נערים. בענפי הכדור זכתה נבחרת הנערות בכדורעף חופים במדליית זהב, בעוד נבחרת הנערים העפילה רק לרבע הגמר בדומה לנבחרת הנערים בכדורסל
ענפים נוספים בהם בלטו ספורטאי המשלחת הם טניס בעזרת זכייה במדליית זהב בתחרות הזוגות לנערים, מדליית כסף בתחרות היחידים לנערים והעפלה לרב גמר בתחרות הזוגות מעורב. בענף הקשתות המשלחת זכתה במדליית כסף בטורניר הנערים ודורגה במקום הרביעי בטורניר הנערות ובענף הטניס שולחן ספורטאי המשלחת זכו במדליית ארד בטורניר הנערים. בניגוד לאולימפיאדת הנוער סינגפור, המשלחת לא זכתה במדליות בענף האתלטיקה, אך הצליחה להעפיל לחמישה גמרים. ספורטאי המשלחת דורגו במקום הרביעי בריצת 400 מטר משוכות נערים, במקום החמישי בקפיצה במוט לנערים, במקום השישי בריצת 200 מטר לנערות, במקום השביעי בריצת 400 מטר לנערים ובמקום השמיני בהטלת כידון לנערות. המשלחת הגיעה להישגים בענפים קפיצה למים עם העפלה לגמר ודירוג במקום החמישי בקפיצה מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר ובמקום השביעי בקפיצה ממקפצה גמישה מ-3 מטר נערות, ושיט בה דורגה במקום השישי בטורניר הנערים בשיוט על מפרשית מסוג ביט לנערים. המשלחת גם השתתפה בתחרויות בענפים אופניים, בדמינטון, היאבקות, הרמת משקולות, חתירה, טריאתלון, כדוריד, סיף וקאנו/קיאק אולם בלי הגעה להישגים משמעותיים.
השתתפות במשחקים > משחקי החורף

ברזיל השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער אינסברוק ושלחה משלחת המונה שני ספורטאים שהתחרו בענף סקי אלפיני. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר כללה עשרה ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט. ספורטאי המשלחה לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים בובסלי, סקי אלפיני, סקי למרחקים, סקלטון וקרלינג.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים לנוער
מדליות > מדליות לפי ענף

מובילה בענף
ענף לא פעיל
ראו גם

ברזיל במשחקים האולימפיים
ברזיל במשחקים הפאראלימפיים
ג'ק פאלאנס

| --- | --- |

 לידה:  18 בפברואר 1919 Lattimer, ארצות הברית 
 פטירה:  10 בנובמבר 2006 (בגיל 87) מונטסיטו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Volodymyr Palahniuk 
 סוגה מועדפת:  מערבון, סרט פשע, מותחן פסיכולוגי, סרט פנטזיה, סרט הרפתקאות, סרט אימה, פילם נואר, סרט מתח, סרט דרמה, סרט פעולה, סרט אימה פסיכולוגי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1947 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד 
 צאצאים:  הולי פאלאנס, ברוק פאלאנס 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (1991)  פרס האמי לשחקן ראשי במיני סדרה או סרט (1957)  פרס עולם התיאטרון (1951)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
וולטר ג'ק פאלאנס (באנגלית: Jack Palance‏; 18 בפברואר 1919 - 10 בנובמבר 2006) היה שחקן קולנוע אמריקני. פאלאנס ידוע בזכות גילום תפקידי נבלים במערבונים בשנות ה-50, להם לוהק בשל מראהו המחוספס ונעימת קולו המאיימת. בגיל 73 שב לתודעת צופי הקולנוע בשל תפקידיו בסדרת סרטי "תעצרו את העיר" לצד הכוכב בילי קריסטל, תפקיד שזיכה אותו בפרס האוסקר.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פאלאנס נולד כוולדימיר פלניוק למשפחת כורים ממוצא אוקראיני באזור מכרות פנסילבניה. פאלאנס עבד ככורה בנערותו, ולאחר מכן התפרנס מאגרוף.
בסוף שנות ה-30 ניסה את כוחו בקריירת אגרוף מקצוענית, והיה ידוע בשם "ג'ק בראצו". נמסר כי השיג רצף של 15 ניצחונות מהם 12 בנוקאאוט, בטרם הפסיד בקרב לג'ו באקסי, לימים מתמודד על תואר אלוף העולם. קריירה זו כמתאגרף הביאה לתחילת עיצובם של תווי פניו הגסים, שנראים כתוצאה של ספיגת חבטות רבות.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הסתיימה קריירת האגרוף של פאלאנס. הוא הצטרף לחיל האוויר האמריקני. תאונת טיס במפציץ B-24 ליברייטור, בטיסת אימונים מעל אריזונה הביאה להשחתה נוספת של פניו. ניתוחים פלסטיים הביאו לתוצאה סבירה, אם כי הוא נותר בעל מראה ייחודי. לאחר ששהה זמן רב בבית החולים, לשם שיקום פניו המושחתים, השתחרר בשנת 1944. שנים רבות מאוחר יותר אמר פאלאנס כי הוא חב, בעצם, את הקריירה שלו לתאונות שהשחיתו את פניו.
פאלאנס למד דרמה באוניברסיטת סטנפורד וסיים את התואר הראשון בשנת 1947. במהלך לימודיו התפרנס כמציל, מלצר, טבח, ואף דוגמן לציירים.
ביוגרפיה > קריירה קולנועית

הוא החל את קריירת המשחק כמחליפו של מרלון ברנדו בגרסת הבמה למחזה "חשמלית ושמה תשוקה". מספר פעמים הצליח לעלות על הבמה ולשחק את התפקיד התובעני של סטנלי קובלסקי.
במשך 3 שנים משנת 1947 התפרנס כשחקן בברודוויי, ובשנת 1950 שיחק את תפקידו הקולנועי הראשון בסרטו של איליה קאזאן "בהלה ברחובות", סרט מעין דוקומנטרי[דרושה הבהרה] על מגפת דבר הפורצת בניו אורלינס. תפקיד זה והתפקידים שבאו אחריו משכו תשומת לב ציבורית, וכבר על סרטו השלישי "(1952) Sudden Fear" - מותחן בו שיחק לצידה של ג'ואן קרופורד, ששיחקה יורשת החושדת בבעלה הטרי, פאלאנס, כי הוא מנסה לרצוח אותה - היה פאלאנס מועמד לפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
פאלאנס היה מועמד פעם נוספת לאוסקר בשנת 1953 עת שיחק אקדוחן קר רוח במערבון הקלאסי "שיין", הנחשב לאחד המערבונים הטובים ביותר שנוצרו אי פעם. פאלאנס גילם את דמות האקדוחן המרושע ג'ק וילסון, אשר עיצבה את דמותו כנבל בתודעת צופי הקולנוע. מעתה ואילך שיחק בעיקר תפקידי נבלים במערבונים, לצד דמויות כד"ר ג'קיל ומר הייד, דרקולה ואטילה ההוני.
בשנת 1957 היה פאלאנס מועמד לפרס אמי על תפקידו כמתאגרף בסרט הטלוויזיה "רקוויאם למתאגרף במשקל כבד".
מסוף שנות ה-50 החל פאלאנס להופיע בסרטים שצולמו מחוץ לארצות הברית, במיוחד בצרפת ובאיטליה לאחר שהבמאי ז'אן-לוק גודאר שכנע אותו לשחק מפיק הוליוודי בסרט הגל החדש "Le Mépris" (הבוז), בשנת 1963, לצד בריז'יט בארדו ומישל פיקולי, וזאת על אף שהסרט היה דובר צרפתית ופאלאנס דיבר רק אנגלית.
בשנות ה-80 הנחה לצד ביתו מולי פאלאנס את תוכנית הטלוויזיה "לא יאומן כי יסופר" (Ripley's Believe It or Not).
קריירת המשחק של פאלאנס קיבלה תנופה מפתיעה בסוף שנות ה-80. תחילה ב-1987, כאשר שיחק ב"קפה בגדד" - קומדיה סוריאליסטית בבימויו של פרסי אדלון, בה שיחק צייר חובב בעל עבר רחוק של שחקן הוליוודי (בדיוק כמו פאלאנס עצמו באותה עת) ולאחר מכן, כאשר שיחק בסרט "אקדוחנים צעירים" (1989) ובסרט "באטמן", בבימויו של טים ברטון. בתקופה זו עלתה הדרישה לשירותיו כשחקן, והוא עסק בקידום פרויקטים חדשים. ב-1999 שיחק בסרט "אי המטמון", אשר מבוסס על ספרו באותו שם של רוברט לואיס סטיבנסון.
ביוגרפיה > פרסים

ב-1992 זכה פאלאנס בפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, וכן בפרס גלובוס הזהב על משחקו בסרט "תעצרו את העיר, אני רוצה לרדת!" (1991) בו שיחק קאובוי קשיש היוצא למסע לצידם של יאפים עירוניים בראשותו של בילי קריסטל.
עם קבלת הפרס הביט מגבוה על קריסטל, מנחה הערב, הנמוך ממנו בהרבה, ונהם - "בילי קריסטל, אני מחרבן חרא גדול ממנו..." ("Billy Crystal... I crap bigger than him."). לאחר מכן השתטח על הרצפה והחל בסדרת כפיפות שמיכה על יד אחת. בהמשך הערב שימש מטרה לעקיצותיו של קריסטל שהודיע מעת לעת כי פאלאנס קופץ באנג'י מהשלט "הוליווד", טס במעבורת החלל, נבחר ל"גבר הסקסי ביותר" על ידי המגזין "פיפל", וזכה בבחירות המקדימות לראשות עיריית ניו יורק, וסיים את הערב באמירה כי "הודיעו לי כי בשנה הבאה ינחה את הטקס ג'ק פאלאנס". בשנה שלאחר מכן נכנס קריסטל אל הטקס כשהוא על עגלה שעליה צללית ענק של פסל האוסקר, אותה גורר פאלאנס.
על אף שדמותו של פאלאנס מתה בסרט "תעצרו את העיר", נמצא הפתרון התסריטאי לשילובו ב"תעצרו את העיר 2". פאלאנס המשיך לשחק בקולנוע ובטלוויזיה עד לשנת 2004.
ביוגרפיה > עבודותיו באמנויות אחרות

פאלאנס היה צייר מחונן, ואהב לצייר נופים. הוא מכר את ציוריו והציג אותם בגלריות, כאשר מאחורי כל ציור כתב שיר מפרי עטו. את שיריו קיבץ לקובץ בשם "יער האהבה" שפורסם בשנת 1996.
ביוגרפיה > חייו הפרטיים

אשתו הראשונה של פאלאנס הייתה וירג'יניה בייקר, לה היה נשוי בין 1949 ל-1966. לזוג נולדו 3 ילדים. שניים מהם, מולי וקודי, פיתחו קריירת משחק משגשגת משל עצמם. קודי שיחק לצד אביו ב"אקדוחנים צעירים" אך מת בגיל צעיר, בשנת 1998 מסרטן העור. לאחר מותו החל פאלאנס במפעלי צדקה שנועדו להעלות את המודעות למחלה.
במאי 1987 נישא פאלאנס בשנית לאליין רוג'רס.
ב-10 בנובמבר 2006 מת פאלאנס בשיבה טובה בביתו בסנטה ברברה בקליפורניה.
אלג'יריה במשחקים האולימפיים

אלג'יריה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת טוקיו (1964), שהייתה הראשונה שנערכה לאחר קבלת עצמאותה מצרפת. היא נעדרה מהמשחקים פעם אחת, כשהצטרפה לחרם שהובילו מדינות אפריקה על אולימפיאדת מונטריאול (1976), בעקבות סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד מהמשחקים, לאחר שנבחרת הרוגבי שלה קיימה משחק מול נבחרת דרום אפריקה בעת שהיה נהוג בה שלטון האפרטהייד.
לאורך השנים צברו הספורטאים האלג'יראים 17 מדליות, בהן 5 מדליות זהב. המדליות הושגו בשלושה ענפים: אתלטיקה, אגרוף וג'ודו.
אלג'יריה השתתפה גם בשלוש אולימפיאדות חורף: אולימפיאדת אלברוויל (1992), אולימפיאדת טורינו (2006) ואולימפיאדת ונקובר (2010). הספורטאים הבודדים שייצגו אותה במשחקים אלה הגיעו להישגים נמוכים.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
אולימפיאדת טוקיו (1964): 0
אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968): 0
אולימפיאדת מינכן (1972): 0
אולימפיאדת מונטריאול (1976): לא השתתפה
אולימפיאדת מוסקבה (1980): 0
| אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) | 0 | 0 | 2 | 2 |
אולימפיאדת סיאול (1988): 0
| אולימפיאדת ברצלונה (1992) | 1 | 0 | 1 | 2 |
| אולימפיאדת אטלנטה (1996) | 2 | 0 | 1 | 3 |
| אולימפיאדת סידני (2000) | 1 | 1 | 3 | 5 |
אולימפיאדת אתונה (2004): 0
| אולימפיאדת בייג'ינג (2008) | 0 | 1 | 1 | 2 |
| אולימפיאדת לונדון (2012) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) | 0 | 2 | 0 | 2 |
אולימפיאדת טוקיו (2020): 0
| סך הכל | 5 | 4 | 8 | 17 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | 4 | 3 | 2 | 9 |
|  אגרוף | 1 | 0 | 5 | 6 |
|  ג'ודו | 0 | 1 | 1 | 2 |
| סך הכל | 5 | 4 | 8 | 17 |
ראו גם

אלג'יריה במשחקים הפאראלימפיים
אלג'יריה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
האתלט נביל מאדי, שסיים במקום השביעי בריצת 800 מטר באולימפיאדת בייג'ינג
אנריק סאבוריט

אנריק סאבוריט טשידור (בקטלאנית: Enric Saborit Teixidor; נולד ב-27 באפריל 1992) הוא כדורגלן ספרדי-קטלאני המשחק בעמדת הבלם בדפורטס איקיקה מליגת העל הצ'יליאנית.
קריירת מועדונים

סאבוריט נולד בברצלונה בירת קטלוניה שבספרד. גדל בעיר הקטלאנית מטארו. סאבוריט התחיל לשחק במחלקת הנוער של אספניול בה שיחק עד גיל 16, אז העתיק את מקום מגוריו לעיר הבאסקית ויטוריה עם אמו, ובזכות כך הצטרף לקבוצת הנוער של אתלטיק בילבאו.
ב-23 באוגוסט 2013 ערך סאבוריט את הופעת הבכורה שלו עם אתלטיק בילבאו בלה ליגה הספרדית, בו גם פתח בהרכב, בניצחון הביתי 2–0 על אוססונה. ב-10 בדצמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו עם אתלטיק במפעל אירופאי, במשחק נגד א.ז. אלקמאר ההולנדית, במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית בו אף בישל שער לקיקה סולה. ב-11 בינואר 2017, כבש את שער הבכורה שלו באתלטיק בילבאו וכן בגביע המלך הספרדי, במשחק שנגמר בהפסד חוץ 1–3 לברצלונה. ב-8 בדצמבר 2016 הבקיע לראשונה שער עם אתלטיק בילבאו במפעל אירופאי, בתיקו 1–1 מול ראפיד וינה האוסטרית, במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-9 ביולי 2014 הושאל למיורקה מליגת המשנה הספרדית, למשך עונה.
ביוני 2018 חתם סאבוריט לשלוש שנים במכבי תל אביב מליגת העל, והיה שותף לזכייתה של הקבוצה בשתי אליפויות. ביוני 2021 לאחר שפתח בהרכב במשחק הגמר בו ניצחה מכבי 1–2 את הפועל תל אביב, וזכה עם הקבוצה בגביע המדינה, האריך את חוזהו בקבוצה לשתי עונות נוספות.
לאחר שמכבי תל אביב הבטיחה את תואר האליפות בעונת 2023/2024 ב-24 במאי 2024, ולאחר שש שנים במועדון, הודיע במסיבת עיתונאים לקראת המשחק האחרון בעונה שהוא עוזב את הקבוצה.
ביולי 2024, חתם בגזיאנטפ מליגת העל הטורקית.
במרץ 2025, חתם בדפורטס איקיקה מליגת העל הצ'יליאנית.
נבחרות ספרד

סאבוריט שיחק בנבחרת הנערים עד גיל 17 של ספרד, ובנבחרות הנוער עד גיל 18 ועד גיל 19 של ספרד.
תארים

אליפות: 2018/2019, 2019/2020, 2023/2024
גביע המדינה: 2020/2021
גביע הטוטו: 2018/2019, 2020/2021, 2023/2024
אלוף האלופים: 2019, 2020
הערות שוליים

↑  רז אמיר, ‏רכש נוסף: אנריק סבוריט חתם במכבי תל אביב, באתר ONE‏, 26 ביוני 2018
↑  מכבי תל אביב: אנריק סבוריט, דניאל טננבאום ואבי ריקן האריכו חוזה, באתר וואלה, 30 ביוני 2021
↑  תודה סבו!, באתר מכבי תל אביב, ‏24 במאי 2024
↑  רז אמיר, ‏סבוריט התפרק בבכי: הפרק הגדול בחיי, זה הזמן, באתר ONE‏, 24 במאי 2024
↑  בלי אזכור לימיו במכבי: יעד חדש לסבוריט, באתר ערוץ הספורט, 30 ביולי 2024
טופאק שאקור
שנותיו הראשונות

שאקור נולד בשם לשיין פאריס קרוקס (Lesane Parish Crooks) במזרח הארלם, ברובע מנהטן שבניו יורק. בגיל שנה אמו שינתה את שמו ל"טופאק אמארו שאקור" על שם מהפכן פרואני מהמאה ה-18, טופאק אמארו השני. שם משפחתו הגיע מלומומבה שאקור, מוסלמי סוני, לו אימו נישאה ב־1968. הנישואים שלהם התפרקו כאשר התגלה שלומומבה הוא לא אביו הביולוגי של טופאק.
לשאקור אח גדול חורג, מופרים שאקור, ואחות למחצה, סצ'וויה שאקור, הצעירה ממנו בשנתיים.
שנותיו הראשונות > שושלת הפנתרים

הוריו של שאקור, אפני שאקור ואביו הביולוגי ויליאם "בילי" גארלנד, היו חברים פעילים ב"פנתרים השחורים" בשנות ה-60 המאוחרות וה-70 המוקדמות. חודש לפני הולדתו של שאקור, אמו נשפטה בניו יורק כחלק מפרשת פלילים בשם "פנתר 21" (אנ') וזוכתה מיותר מ־150 אישומים.
חלק מבני משפחתו האחרים של שאקור אשר היו חברים בארגון הצבאי-מחתרתי בשם "צבא השחרור השחור" (Black Liberation Army) הורשעו במספר עבירות ונכלאו, כולל אביו החורג של שאקור, מוטולו שאקור (אנ'), שהיה במשך ארבע שנים ברשימת עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI. מוטולו שאקור נעצר ב־1986 והורשע לאחר מכן בשוד של משאית ברינקס ב-1981 שבמהלכו זוג שוטרים ועובד נהרגו.
הסנדק של שאקור, אלמר "ג'רונימו" פראט (אנ'), שהיה גם הוא חבר פעיל בפנתרים השחורים, הורשע שלא בצדק בגין רצח מורה במהלך שוד ב-1968. לאחר 27 שנים בכלא, הרשעתו בוטלה בשל כך שהתביעה הסתירה ראיות שהוכיחו את חפותו.
הסנדקית של שאקור, אסאטה שאקור, גם היא חברה לשעבר בארגון הצבאי-מחתרתי "צבא השחרור השחור", הורשעה ב-1977 בגין רצח מדרגה ראשונה של שוטר במדינת ניו ג'רזי. מאז 2013, היא ברשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI לאחר שברחה מהכלא ב-1979.
שנותיו הראשונות > חינוך

בשנות ה־80, אימו של שאקור לא הצליחה למצוא עבודה קבועה והייתה מכורה לסמים. ב-1984, עבר עם משפחתו מניו יורק לבולטימור, מרילנד. ביתם היה בית טורי בעל שתי קומות שחולק לשתי יחידות השכרה נפרדות, כאשר משפחת שאקור גרה בקומה הראשונה. בנובמבר 2023, הרחוב שונה על שמו.
שאקור הצטרף בשנה השמינית ללימודיו לחטיבת הביניים "רולנד פארק", שנה לאחר מכן לתיכון "פאול לאורנס", ושנה לאחר מכן עבר שוב מוסד חינוכי לבית ספר לאומניות בבולטימור, שם למד משחק, שירה, ג'אז וריקוד. במהלך לימודיו בתיכון, הוא פיתח ידידות קרובה עם השחקנית ג'יידה פינקט סמית', ידידות שנמשכה עד יום מותו. במהלך שהותו בבית הספר לאמנות, שאקור יצא עם בתו של מנהל המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית בבולטימור, מארי באלדדריג'.
ב-1988 עבר עם משפחתו למארין סיטי שבקליפורניה, פרוור באזור המפרץ של סן פרנסיסקו הנחשב לעני. את לימודיו בתיכון עשה בעיירה סמוכה אך לא סיים אותם. למרות זאת, הוסמך לתעודת GED (אנ') המקבילה למבחני בגרות בארצות הברית.
קריירה מוזיקלית > MC New York & Digital Underground

שאקור החל לכתוב כנער את שיריו הראשונים תחת השם "MC New York". בסוף 1988, החל להקליט לראשונה את שיריו עם קבוצתו "Strictly Dope". באותה שנה, החל להשתתף בחוג שירה אצל תושבת שכונתו ממוצא יהודי בשם ליילה סטיינברג (אנ'). סטיינברג הכירה מלימודיה בתיכון את אייט'רון גרגורי שהיה מנהל קבוצת ההרכב המוזיקלי דיגיטל אנדרגראונד והביאה את שאקור לחתום הצטרפות לאחר אודישן מוצלח. שאקור עבד תחילה כעובד במה ורקדן גיבוי להרכב. בינואר 1991 הופיע לראשונה תחת שם הבמה "2Pac" בסינגל בשם Same Song (אנ') של הקבוצה. השיר הופיע בפסקול של הסרט Nothing But Trouble (אנ') משנת 1991.
משנת 1989 עד 1991, דיגיטל אנדרגראונד הפיקה את ההקלטות הראשונות של שאקור אי פעם עם קבוצתו מהעבר, "Strictly Dope". ההקלטות התגלו שוב בשנת 2000 ויצאו כאלבום בשם The Lost Tapes: Circa 1989. אמו, אפני שאקור, דרשה בתביעה לעצור את המכירה של ההקלטות אך לבסוף הגיעה לפשרה וההקלטות יצאו עוד פעם בשנת 2007 בשם Beginnings: The Lost Tapes 1988–1991.
בתקופתו של שאקור בדיגיטל אנדרגראונד, יכיר לימים את רנדי "סטרצ'" ווקר (אנ'), ראפר גם הוא, אשר ייקח חלק באלבום השני של הקבוצה של שאקור, Sons Of The P; השניים יהפכו לחברים טובים ויקליטו שירים רבים לצד הופעות משותפות.
קריירה מוזיקלית > 2Pacalypse Now

אלבום הבכורה של שאקור, 2Pacalypse Now, יצא בנובמבר 1991 וכלל בין היתר שלושה סינגלים עם קליפים נלווים: Brenda's Got a Baby, Trapped ו-If My Homie Calls. האלבום מתייחס לסוגיות של הקהילה השחורה והכללית בארצות הברית שעדיין רלוונטיות כיום כגון גזענות, אלימות משטרתית, עוני, הריון מוקדם והתמכרות לסמים. האלבום יצר מחלוקת חברתית בארצות הברית לאחר שצעיר בן 19 ירה למוות בשוטר שעצר אותו לבדיקה שגרתית בזמן ששמע את השיר Soulja's Story של שאקור, לטענתו; בתגובה, סגן נשיא ארצות הברית דן קווייל קרא לחברת ההקלטות להסיר את האלבום מהחנויות, מעשה שבאופן טבעי רק הגביר את הפופולריות של שאקור. השיר מתאר את חייו הקשים של צעיר שחור בארצות הברית אשר שוטר עוצר אותו לבדיקה ברכב, והצעיר לבסוף יורה בו. שאקור הסביר במספר הזדמנויות כי בסך הכול תיאר את החווית של צעירים שחורים בארצות הברית ולעולם לא קרא לאלימות נגד שוטרים.
האלבום קיבל מעמד זהב בארצות הברית בשנת 1995 עם יותר מחצי מיליון עותקים שנמכרו.
קריירה מוזיקלית > Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z

האלבום השני של שאקור, Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z, יצא בפברואר 1993 ונחשב לאלבום הפריצה שלו שהיה להצלחה מסחרית. האלבום דורג בשבוע הפתיחה שלו במקום ה-24 במצעד הבילבורד 200. האלבום כולל בין היתר ארבעה סינגלים עם קליפים נלווים: Holler If You Hear Me, I Get Around, Keep Ya Head Up ו-Papa'z Song; בנוסף, שיר אחד של שאקור הוקלט לצד הראפרים אייס טי ואייס קיוב – Last Wordz. האלבום השיג מעמד זהב בספטמבר 1993 ומעמד פלטינה לאחר מכן באפריל 1995.
קריירה מוזיקלית > Thug Life

בסוף 1993, שאקור הקים את הרכב הראפ "Thug Life" בשיתוף עם אחיו מופרים שאקור, ביג סייק ואחרים. לפי שאקור, השם של הקבוצה הוא ראשי תיבות של המשפט: ‏"The Hate U Give Little Infants Fucks Everyone". בתרגום, "השנאה שאתם נותנים לילדים קטנים דופקת את כולם". זה מייצג את הרעיון שהגזענות והדחיקה שחווה נער שחור משפיעה לרעה על החברה כולה.
הקבוצה הוציאה את האלבום היחידי שלה, Thug Life: Volume 1 בספטמבר 1994 והוא קיבל מעמד זהב. האלבום היה מחתרתי בסגנונו ולימים יתברר מאחיו של שאקור וביג סייק בריאיון שערכו כי חלק מהשירים הוסרו לאור הביקורת על גנגסטה ראפ באותם ימים. האלבום הכיל את הסינגל Pour Out a Little Liquor שהופק על ידי ג'וני ג'יי (אנ') שלעתיד יפיק עם שאקור חלק גדול משיריו. בנוסף, הסינגל הוא חלק מהפסקול של הסרט Above The Rim מ-1994 בו שאקור משחק. לבסוף, הקבוצה התפרקה באופן לא רשמי בתחילת 1995 לאחר ששאקור וחבר נוסף בה נכנסו לכלא.
קריירה מוזיקלית > ביגי סמולס (הנוטוריוס בי. איי. ג'י.) וג'וניור מאפייה

ב-1993, כאשר ביקר בלוס אנג'לס, ביגי סמולס, ראפר מתחיל בזמנו ומוכר רק בברוקלין, ביקש מסוחר סמים מקומי להציג אותו לשאקור. השניים התחברו במהרה וביקרו אחד את השני כאשר ביגי היה בלוס אנג'לס או שאקור בניו יורק. במהלך תקופה זאת, שאקור היה קורא לביגי להצטרף אליו לקטעים בהופעות יחד עם הראפר סטרצ'. ביחד, השלושה הקליטו את השירים Runnin' (From tha' Police) ו-House of Pain.
לפי הדיווחים, ביגי ביקש משאקור לנהל אותו. שאקור דחה את ההצעה ואמר לו להישאר עם שון קומבס, ש"יהפוך אותו לכוכב". אחיו של שאקור אמר בריאיון כי הייתה הצעה מצידו של טופאק שביגי יצטרף להרכב שלו – Thug Life, אך לבסוף ההצעה נפלה אחרי הירי בשאקור בפתחו של אולפן הקלטות בניו יורק ב-1994 בזמן שביגי ופמלייתו היו שם. ביגי יקים באותה התקופה את קבוצת הראפ שלו, ג'וניור מאפייה (Junior M.A.F.I,A), לצד ליל קים ואחרים.