אוסטרליה במלחמת העולם הראשונה
העורף האוסטרלי > כלכלה

בתחילת המלחמה, הייתה כלכלת אוסטרליה בעלת ממדים קטנים ובעיקר נסמכה על ענפי החקלאות והמחצבים כענפי ייצוא, בעוד שרוב המוצרים התעשייתיים יובאו מעבר לים. כבר בהתחלה הייתה תחושה של חוסר ודאות בנוגע להמשך הסחר הבינלאומי, שגרמה לעלייה בשיעור האבטלה ואכן, ההערכה היא שימים ספורים לאחר שבריטניה הכריזה על מלחמה, כמעט 15,000 איש פוטרו מעבודתם בניו סאות' ויילס לבדה עקב חששות מחוסר הנגישות של השווקים הבינלאומיים לתוצרת האוסטרלית.
עם זאת, החששות הראשוניים הללו, לא האריכו ימים, לפחות לא בתחילה, כאשר ממשלת בריטניה הבטיחה שהיא תבטח בסכום נכבד לאור סיכוני המלחמה את תנועת הספנות כדי לאפשר את הסחר עם הדומיניונים להמשיך כסדרו. זמן קצר לאחר מכן החל המסחר לעבור לשגרת מלחמה כאשר הבריטים בקשו מממשלת אוסטרליה להטיל מספר מגבלות על הסחר הבינלאומי כדי להבטיח את אספקתם של משאבים חיוניים למאמץ המלחמתי ולהגביל את יכולותיהן של מעצמות המרכז להשיג את המוצרים הללו מאוסטרליה דרך מדינות נייטרליות. במידה מסוימת הגבילו מגבלות אלו את יכולתם של היצרנים האוסטרלים למצוא שווקים לתוצרתם, לפחות בשלבים הראשונים, אך עם זאת, במקרים רבים יזמו הבריטים בעצמם רכישה של מוצרים אלה ובכך הקלו על החששות של האוסטרלים בנוגע להורדה משמעותית ברמת חייהם. הבנה זו הוכחה כמועילה במיוחד עבור תעשיות הצמר והחיטה. ממשלת בריטניה לקחה על עצמה לרכוש את המוצרים האוסטרלים, על אף שעקב מחסור באמצעי הובלה ימיים, לא היה סיכוי שמוצרים אלו יגיעו אליהם.
באופן כללי, התרחבו ממדי הסחר האוסטרלי עקב המלחמה, אף על פי שעלויות המלחמה היו משמעותיים במיוחד וממשלת אוסטרליה נזקקה להלוואות חוץ כדי לממן את המאמץ המלחמתי שלה. במונחים כספיים, היקף היצוא האוסטרלי עלה בכמעט 45%, בעוד שמספר האוסטרלים שהועסקו במגזר התעשייתי גדל ביותר מ-11%. מצב זה התאים ברוב המקרים ליכולת המצומצמת של הספקים המסורתיים להמשיך לספק לאוסטרליה את המוצרים התעשייתיים ועקב הצורך החיוני במוצרים אלה הואץ קצב התפתחותה של התעשייה האוסטרלית.
במונחים של התפתחות התעשייה המקומית, ההערכה היא שבעקבות חוסר היכולת של הספקים המסורתיים לשווק את מוצרי התעשייה שלהם בשל מגבלות סחר ומחסור באמצעי שינוע ימיים, יותר מ-400 סוגי מוצרים החלו להיות מיוצרים בבתי החרושת האוסטרלים כתוצאה מהמלחמה. נתון זה לא היה משמעותי במיוחד, אף על פי שתהליך השינוי שהתחולל בכלכלה האוסטרלית כתוצאה ממלחמת העולם הראשונה, היה מעל לכל ספק משמעותי לא פחות מהתהליך הדומה שהתחולל בעת מלחמת העולם השנייה. ברור היה שתהליך הרחבת ממדיה של תעשיית הפלדה שהתרחש במהלך אותה תקופה הניח את היסודות לתהליך התיעוש העתידי.
למרות הגידול שחל בתעשייה המקומית, היה עדיין מחסור בסוגי מוצרים רבים. תופעה זו התרחשה בין השאר עקב העדיפות שנתנה לצרכים הצבאיים על פני הצרכים האזרחיים, אך עם זאת, היה גם מחסור בחומרי גלם ובמשאבים אחרים שנדרשו לייצור. מצב זה התחולל עקב מחסור באמצעי שינוע ימיים וכן מהמגבלות שהוטלו על אספקתם של משאבים אלו על ידי הבריטים עקב צורכיהם הגדלים והולכים. כתוצאה מכך התחוללה אינפלציה. מחיר המוצרים לצריכה המקומית עלו, בעוד שמחירי המוצרים לייצוא המשיכו להיות נמוכים בהשוואה למחירי השוק כדי למנוע לחצים אינפלציוניים בינלאומיים נוספים. כתוצאה מכך, יוקר המחיה עבור האוסטרלי הממוצע עלה באופן משמעותי.
במקביל התרחשה במהלך המלחמה באופן בלתי נמנע עלייה בכוחם ובהיקף פעילותם של האיגודים המקצועיים ובמספר חבריהם. למרות העלייה המשמעותית במחיריהם של רבים ממוצרי היסוד, שאפה הממשלה לשמור על גובה השכר כמו שהיה קודם למלחמה. אף על פי שהשכר השבועי הממוצע במהלך המלחמה על בשיעור של 8–12 סנטים, לא הצליחה עלייה זו להדביק את קצב האינפלציה וכתוצאה מכך הורגש חוסר שביעות רצון בקרב אנשי מעמד העובדים ובעקבותיהם החלו סכסוכי עבודה. לא כל העימותים הללו התחוללו על רקע כלכלי, ואכן, בחלק מהמקרים הם פרצו על רקע ההתנגדות האלימה לסוגיית גיוס החובה, שרבים מפעילי האיגודים המקצועיים התנגדו לו. עם זאת, צעדים אלה גרמו לשיבושים רבים וההערכה היא שבשנות המלחמה התרחשו 1,945 סכסוכי עבודה שהובילו לאובדן של 8,533,061 ימי עבודה ולהפסד של 7,785,607 ליש"ט בשכר עבודה שלא שולם.
בסך הכול, למלחמה הייתה השפעה שלילית על הכלכלה האוסטרלית. סך כל התוצר המקומי הגולמי ירד ב-9.5% בתקופה שבין 1914 ל-1920, בעוד שגיוסו לצבא של כוח האדם החיוני לתעשייה גרם לירידה בשיעור של 6% במספר האזרחים המועסקים. אף על פי שהגידול באוכלוסייה המשיך במהלך שנות המלחמה, הוא היה קטן במחצית מהשיעור שבתקופה שלפניה. שיעור ההכנסה לנפש צנח בצורה חדה ב-16%.