stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שריר התאומים העליון

| --- | --- |

 שיוך:  deep gluteal muscles, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 עצבוב:  העצב לשריר הסותם הפנימי
 פעולת שריר:  laterally rotation of the hip joint 
 תחל שריר:  קוץ עצם השת 
 אחז שריר:  גומץ תל הירך 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (477) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. gemellus superior 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.013 
 TA2 (2019):  2606 
 FMA:  22318 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224431 
 
שרירי העכוז והירך של צד ימין במבט אחורי
שריר התאומים העליון (TA: Musculus gemellus superior) הוא אחד משרירי העכוז העמוקים. שרירי התאומים (העליון והתחתון) צמודים לשריר הסותם הפנימי ויחד איתו הם מסובבים את הירך לכיוון חיצוני כאשר הירך במנח פשיטה, מרחיקים את הירך כאשר היא במנח כיפוף ומייצבים את עצם הירך במרחשת במפרק הירך.
תיאור

שריר התאומים העליון מתחיל את דרכו מקוץ השת של עצם השת. חלקו המרוחק נאחז בפן התיכון של תל הירך הגדול שברום עצם הירך.
עצבוב

שריר התאומים העליון מעוצבב על ידי שורש העצב המותני החמישי ועל ידי שורש העצב העצתי הראשון (L5, S1) דרך העצב לשריר הסותם הפנימי (Nervus musculi obturatorii interni).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A04.7.02.013
שריר כף הרגל המרובע

| --- | --- |

מבט תחתון על השכבה השנייה של שרירי כף רגל ימין
 שיוך:  intrinsic muscle of plantar part of foot 
 עצבוב:  lateral plantar nerve, עצב כף הרגל התיכון
 פעולת שריר:  flexion of the toes 
 תחל שריר:  עצם העקב 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (493) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. quadratus plantae 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.068 
 TA2 (2019):  2684 
 FMA:  37452 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224481 
 
שריר כף הרגל המרובע (TA: quadratus plantae, או flexor accessorius) הוא אחד משרירי כף הרגל. הוא ממוקם בשכבה השנייה של שרירי החלק התחתון של כף הרגל, בחלקה האחורי.
כיווץ שריר זה לבדו מכופף את ארבע האצבעות הצידיות במלואן. השריר המרובע חולק גידים עם השריר העיקרי שמבצע פעולה זו, השריר כופף האצבעות הארוך, שנמצא בשוק, לכן נקרא השריר המרובע גם כופף הלוואי. סיוע מהשריר המרובע נדרש כדי לאזן את משיכת השריר הארוך את האצבעות לכיוון הבוהן הגדולה. כאשר כף הרגל כפופה מטה, הגיד של השריר הארוך נרפה, והשריר המרובע נדרש להפעיל כוח רב יותר.
זהו אחד השרירים הבודדים בכף הרגל ללא הומולוג בכף היד. הראש התיכון של השריר ייחודי לאדם. אין תמימות דעים בקרב החוקרים לגבי הצורך בשריר באדם המודרני, והסיבות להתפתחותו באבולוציה.
תיאור

לשריר כף הרגל המרובע שני ראשים: תיכון וצידי. הראש הצידי שטוח וגידי, ואילו הראש התיכון שרירי. תחילתם בעצם העקב, משני צידי הרצועה הכפית הארוכה. הם מתחברים בזווית חדה ומסתיימים בגיד של השריר כופף האצבעות הארוך. הגידים נאחזים בגלילים המרוחקים של ארבע האצבעות הצידיות.
עצבוב

שריר כף הרגל המרובע מעוצבב על ידי שורשי העצב הראשון והשני של העצה (S1,2), דרך עצב כף הרגל הצידי (Nervus plantaris lateralis), ענף של עצב השוקה (Nervus tibialis)
שריר הצחוק

| --- | --- |

 שיוך:  שרירי הפנים 
 עצבוב:  עצב הפנים
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (385) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. risorius 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.1.03.028 
 TA2 (2019):  2078 
 FMA:  46838 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224114 
 
שריר הצחוק הוא משרירי הבעת הפנים. הוא נמשך מהחיתולית מעל בלוטת מיצד האוזן, וחודר לזווית הפה.
שריר הצחוק לא סימטרי אצל אנשים מסוימים, והדבר גורם לזווית הפה להיראות עקומה בזמן החיוך.
מבנה השריר

שריר הצחוק יוצא מהחיתולית מעל בלוטת מיצד האוזן, עובר אופקית קדימה בשטח שריר הפלטיסמה (אנ'), ומוכנס לעור בזווית הפה. השריר הוא צרור צר של סיבים, רחב במקור ומשתנה בהמשך בגודלו ובצורתו. שטח שריר המלעס מכסה אותו חלקית.
כמו כל שרירי הבעת הפנים, לתנועות שריר הצחוק אחראי עצב הפנים. הענף הספציפי של שריר הצחוק שנוי במחלוקת, כאשר יש חוקרים שמשייכים אותו לענף הלסתני השולי של עצב הפנים (אנ') ואחרים משייכים אותו לענף בוקאלי של עצב הפנים (אנ').
שריר הצחוק מחזיר את זווית הפה ויוצר חיוך. בחיוך ישנה תנועה נוספת, המרימה את השפתיים בפעולת שרירי הזיגומאטיקוס (אנ') וגורמת לקמטים סביב העיניים באמצעות שריר העין החוגי.
שריר הצחוק נמצא רק בהומיננאים והוא אינו קיים אצל מיעוט משמעותי של אנשים. הוא עשוי להיות א-סימטרי (אנ') אצל אנשים נוספים, מה שגורם לחיוך שלהם להיראות עקום.
מיקום שריר הצחוק
הערות שוליים

↑  Bae, Jung-Hee; Choi, Da-Yae; Lee, Jae-Gi; Seo, Kyle K.; Tansatit, Tanvaa; Kim, Hee-Jin (בדצמבר 2014). "The Risorius Muscle: Anatomic Considerations With Reference to Botulinum Neurotoxin Injection for Masseteric Hypertrophy". Dermatologic Surgery (באנגלית אמריקאית). 40 (12): 1334–1339. doi:10.1097/DSS.0000000000000223. ISSN 1076-0512. PMID 25393348. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Page 288 in Diogo, R.; Wood, B. (2011). "Soft-tissue anatomy of the primates: Phylogenetic analyses based on the muscles of the head, neck, pectoral region and upper limb, with notes on the evolution of these muscles". Journal of Anatomy. 219 (3): 273–359. doi:10.1111/j.1469-7580.2011.01403.x. PMC 3171772. PMID 21689100.
↑  Waller, Bridget M.; Cray, James J.; Burrows, Anne M. (2008). "Selection for universal facial emotion". Emotion. 8 (3): 435–9. CiteSeerX 10.1.1.612.9868. doi:10.1037/1528-3542.8.3.435. PMID 18540761.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A04.1.03.028
תאונת הרכבת בצריפין

| --- | --- |
 תאריך:  17 בספטמבר 1939 
 מיקום:  צריפין 
 קואורדינטות:  31°57′20″N 34°51′16″E﻿ / ﻿31.955638888889°N 34.854416666667°E﻿ / 31.955638888889; 34.854416666667
 הרוגים:  29 
  (למפת גוש דן מוגדלת) תאונת הרכבת בצריפין(למפת גוש דן רגילה) תאונת הרכבת בצריפין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תאונת הרכבת בצריפין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תאונת הרכבת בצריפין
 
תאונת הרכבת בצריפין, הייתה התנגשות בין רכבת משא לאוטובוס אגד שארעה ב-17 בספטמבר 1939 בסמוך לצריפין, שבעקבותיה עלה האוטובוס באש ונשרף כליל.
בתאונה נספו 29 מנוסעי האוטובוס, והיא תאונת הרכבת הקטלנית ביותר בתולדות הרכבת בארץ ישראל. כמחצית מהקורבנות לא זוהו ונקברו בקבר אחים.
נסיבות התאונה

ב-17 בספטמבר 1939, בסמוך לשעה 12 בצהריים התנגשה רכבת משא שנסעה מלוד לצריפין (אז סרפנד) באוטובוס של חברת אגד מספר 653 שנסע מירושלים לתל אביב וחצה את המסילה לצריפין ממערב לרמלה ובו כ-30 נוסעים. בנקודת החצייה של הכביש והמסילה לא היה מוצב מחסום בטיחות. לאחר ההתנגשות המשיך האוטובוס בנסיעה קצרה, אך אז נדלק מכל הבנזין וכתוצאה מכך עלה כל האוטובוס באש ונשרף על נוסעיו. חלונות האוטובוס היו ממוגנים ברשתות מתכת נגד יידויי אבנים (על רקע התנכלויות לתחבורה היהודית במהלך המרד הערבי הגדול) ומנעו מהנוסעים להחלץ דרכם. 23 מהנוסעים נשרפו למוות בתוך האוטובוס, ועוד שבעה, בהם נהג האוטובוס לאון רודריק, פונו כשהם סובלים מכוויות לבתי החולים בצריפין ובתל אביב. עוד באותו יום נפטרו שניים מהפצועים ולמחרת התאונה נפטרו עוד ארבעה, בהם נהג האוטובוס, ובכך הגיע מספר הנספים באסון ל-29. בשל המצב הקשה של גופות הנספים באוטובוס, חשבו תחילה שמדובר ב-21 גופות. מבין הנספים זוהו השישה שנפטרו בבתי החולים ועוד שמונה בלבד מבין אלו שנהרגו בתוך האוטובוס.
הלוויות הנספים

שלושה מן ההרוגים שנפטרו בבתי החולים הובאו למנוחות בהר הזיתים בירושלים למחרת התאונה. מסע ההלוויה שלהם עבר לאורך רחוב יפו, רחוב הנביאים ושכונת מאה שערים, שם נישאו הספדים.
שאר נוסעי האוטובוס, 25 במספר נקברו בבית הקברות נחלת יצחק באותו היום. עשרה מהם זוהו ונקברו בנפרד ושאר ה-15 נקברו בקבר אחים, כאשר בזמן ההלוויה סברו שמדובר בשרידיהם של 13 הרוגים. בהלוויה נכחו נציגים רשמיים של הרכבת המנדטורית ושל חברת אגד. תנועת האוטובוסים של אגד הושבתה בכל הארץ בזמן ההלוויה.
נהג האוטובוס לאון רודריק הובא למנוחות יום לאחר שאר ההלוויות. מסע ההלוויה יצא מתל אביב לתחנה המרכזית בירושלים וכלל שיירת אוטובוסים של אגד. בתחנה נשאו הספדים ולאחריהם נקבר רודריק בהר הזיתים. גם בזמן הלווייתו הושבתה תנועת האוטובוסים.
זהות הקורבנות

לאחר התאונה נעשתה חקירה בנוגע לזהות הקורבנות שנקברו בקבר האחים. זהותם של חלק מהקורבנות התגלתה עוד ביום ההלוויה באמצעות שרידי בגדים וחפצים אישיים שזוהו על ידי קרובי משפחה. לאחר כשבעה שבועות פורסמה רשימה שמות מלאה של קורבנות האסון שכללה 29 שמות, בהם 12 גברים, 11 נשים ו-6 ילדים.
ראו גם

תאונת הרכבת באנקרה (2018)
הערות שוליים

↑  כיום כביש 44 בין צומת ניר צבי וצומת צריפין. המסילה אינה קיימת עוד, אך מופיעה במפות עד סוף שנות ה-80.
↑  21 הרוגים וכמה פצועים בהתנגשות איומה של מכונית ברכבת, דבר, 18 בספטמבר 1939
1 2  Death Roll in Bus Disaster now 27, פלסטיין פוסט, 19 בספטמבר 1939, המשך ,המשך
↑  Many Bus Wreck Victims Still Unidentified, פלסטיין פוסט, 20 בספטמבר 1939
↑  Inquest Reveals 29 Dead in Egged Bus Disaster, פלסטיין פוסט, 8 בנובמבר 1939
תומס דולבי

| --- | --- |

דולבי ב-2016
 לידה:  14 באוקטובר 1958 (בן 65) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Thomas Morgan Robertson 
 שם במה:  Thomas Dolby 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 מקום לימודים:  בית הספר וסטמינסטר, בית ספר אבינגדון 
 סוגה:  מוזיקת הגל החדש 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מקלדת אלקטרונית 
 חברת תקליטים:  קפיטול רקורדס 
 בן או בת זוג:  קת'לין בלר 
 מספר צאצאים:  3 
 thomasdolby.com
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס מורגן רוברטסון (נולד ב-14 באוקטובר 1958), הידוע בשם הבמה תומאס דולבי, הוא מוזיקאי, מפיק מוזיקלי, מלחין, יזם ומורה אנגלי.
דולבי התפרסם  בשנות ה-80 עם הלהיטים "She Blinded Me With Science" ו-"Hyperactive!", ועם החידוש לשירו של דן היקס "I Scare Myself".
בשנת 1989 עיבד מספר שירים לאלבומה של עפרה חזה, "Desert Wind". בנוסף, חזה השתתפה בשירו של דולבי "That’s Why People Fall in Love" מתוך אלבומו  Astronauts & Heretics משנת 1992.
בשנת 1990 השתתף במופע החומה - המופע החי בברלין בתפקיד המורה בשיר "המשפט". בשנות ה-90 הקים דולבי חברת תוכנה מוזיקלית בשם ביטניק בעמק הסיליקון. מאז 2014 מוביל דולבי פרויקט מוזיקלי באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
דולבי נשוי לשחקנית קתלין בלר (אנ') ולהם 3 ילדים.
דיסקוגרפיה חלקית

The Golden Age of Wireless (1982)
The Flat Earth (1984)
Aliens Ate My Buick (1988)
Astronauts & Heretics (1992)
A Map of the Floating City (2011)
הערות שוליים

↑  איתמר זוהר, האיש שהפחיד את עצמו יותר מדי, באתר הארץ, 20 במרץ 2018
↑  נתן ברנד, תקליטים - תומאס דולבי, "זרים אכלו את הביואיק שלי" THOMAS DOLBY, "ALIENS ATE MY BUICK״ סי.בי.אס., כל העיר, 15 ביולי 1988
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007395558205171  BIBSYS: 6033127  BNE: XX1551879  BnF: cb13893334p (data)  GND: 134360524  ISNI: 0000 0000 7366 4458  LCCN: n92100998  MusicBrainz: 5a8cc407-7efb-4e94-9637-d5896395e754  NKC: xx0155698  NSK: 000069030  NTA: 070158312  RERO: 02-A023409848  SUDOC: 158167457  ULAN: 500474186  VIAF: 61731555   WorldCat (עם VIAF): 61731555
שער הכוונות

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  האריז"ל
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  קבלה
 נושא:  תפילה (יהדות), חגי ישראל ומועדיו, קבלה 
 הוצאה
 עורך:  חיים ויטאל 
 קישורים חיצוניים
 היברובוקס:  14181
 
שער הכוונות הוא שמו של ספר קבלה מכתבי האר"י שכתב רבי חיים ויטאל העוסק בכוונות התפילה השבת ומועדי ישראל. זהו הספר השני בחשיבותו אצל המקובלים (הראשון הוא הספר עץ חיים).
תוכני הספר וסדרו

הספר עוסק בכוונות שיש לכוון על פי הקבלה במצוות ובתפילות שנוהגות שבכל יום ובאלה שנהוגות במועדי ישראל. בכל נושא ישנה דרשה אחת או יותר. ספר זה מהווה את הבסיס לסידור הרש"ש.
זה סדר הנושאים בספר:
תוכני הספר וסדרו > המצוות שבכל יום

ברכות השחר, ציצית, תפילין, קדיש, קריאת שמע, תפילת שחרית, תפילת העמידה, תחנון, קריאת התורה, תפילת מנחה, תפילת ערבית, קריאת שמע על המיטה, תיקון חצות.
תוכני הספר וסדרו > שבת ומועדים

קבלת שבת, תוספת שבת, תפילת ערבית של שבת, קידוש, סעודות שבת, אסרו חג, פסח, חג שבועות, בין המצרים, תשעה באב, ראש השנה, יום הכיפורים, סוכות, חנוכה, פורים.
פירושים על הספר

הי"ם הגדול - הגהות הרב יעקב מונסא על שער הכוונות.
יפה שעה - פירושו של הרב שלמה הכהן, מחכמי סלוניקי.
שמן ששון - פירושו של הרב ששון בכר משה (פרסיאדו), מחכמי ישיבת המקובלים בית אל
הגהות וביאורים - הערות וליקוטים שערך הרב מנחם מנכין היילפרין, מקובל ירושלמי שהדפיס וההדיר ספרי קבלה רבים מעוטרים בהגהותיו.
מעיל אליהו - הערות רבי אליהו מני, רבה של חברון.
מתוק מדבש - פירוש של הרב דניאל פריש.
גלי הים - פירושים וחידושים של הרב יעקב משה הלל.
טיב הכוונות - פירושים של הרב גמליאל רבינוביץ, מרבני ישיבת שער השמים.
נקודות הכסף - פירוש לשער הכוונות מאת הרב יחזקאל בינג מבני ברק.
מובאות מהספר בספרות ההלכה

השפעת הספרות הקבלית על ספרי ההלכה היא מרובה מאוד, ובפרט במה שנוגע למנהגים. להלן כמה דוגמות לכך:
מובאות מהספר בספרות ההלכה > ברכת הנותן ליעף כח

אף שהשולחן ערוך כתב שאין לברך את ברכת הנותן ליעף כח (אחת מברכות השחר), מכל מקום נוהגים לברך אותה:
כתב החיד"א, ועתה נתפשט המנהג בגלילותינו לברך ברכה זו, ע"פ כתבי רבינו האר"י ז"ל. כי אף שקבלנו הוראות מרן, קים לן דאלמלא ראה מרן דברי קדוש האר"י זצ"ל, גם הוא היה מורה לברך. ומה גם שכתב בכנסת הגדולה דאיכא מאן דשמע דהדר ביה מרן בסוף ימיו, וכן ראוי לנהוג. ודלא כהפרי חדש. עד כאן לשונו.
.
מובאות מהספר בספרות ההלכה > מנהג ההקפות של שמחת תורה

על דבר ההקפות במוצאי שמחת תורה, שנוהגין קצת אנשים פה בארץ ישראל, הנה בספרות ההלכה אין לזה זכר, אבל כאשר כל המנהג של ההקפות עקרו הוא במסתורין ודברי מקובלים, ובאותן המקורות אנו מוצאין גם כן סמוכין למנהג זה של הקפות במוצאי שמחת תורה, ובספר שער הכוונות לתלמידי האריז"ל כתוב שם 'יום שמחת תורה מה שנהגו להוציא הספרים מחוץ להיכל וגם להקיף עמהם בשחרית ובמנחה ובערבית דמוצאי יום טוב מנהג אמיתי הוא'...
.
הערות שוליים

↑  על הספר, באתר הספרייה הלאומית
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן מ"ו, סעיף ו'.
| כתבי האר"י |
| --- | --- | --- |
| מהדורה קמא | ספר הדרושים • ספר הכוונות • ספר הליקוטים |  |
| מהדורה אמצעית (שמונה שערים) | שער ההקדמות • שער מאמרי רשב"י • שער מאמרי רז"ל • שער הפסוקים • שער המצוות • שער הכוונות • שער רוח הקודש •  שער הגלגולים |  |
| מהדורה בתרא | אוצרות חיים • עץ חיים • פרי עץ חיים • נוף עץ חיים • לקוטי תורה (והוא: חלק שני מנוף עץ חיים) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590316605171  LCCN: nr95003180   WorldCat (עם LCCN): nr95-003180
שלי ברזניאק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביולי 2000 (בת 24) 
 מדינה:  ישראל 
 
שלי ברזניאק; (נולדה ב-10 ביולי 2000) היא טניסאית ישראלית. אלופת ישראל לשנת 2019, וסגנית אלופת ישראל לשנת 2020.
דירוג השיא שלה ביחידות WTA הוא 790, שהושג ב-16 בספטמבר 2019. דירוג השיא שלה בזוגות WTA הוא 650, שהושג ב-22 ביולי 2019.
ביוגרפיה

שלי ברזניאק גדלה בבת ים. היא החלה לשחק טניס בגיל 5, לאחר שהלכה לשיעור ניסיון במרכז הטניס ביפו. בגיל 12 החלה להתאמן עם המאמן מיקי זרגרי במועדון הטניס בבת ים. היא החלה להתקדם בטניס גם בזכות תמיכה של עיריית בת ים, ואגודת "עוצמה". היא זכתה באליפות בכל הגילאים הצעירים עד גיל 16, במקביל ללימודיה בתיכון אורט מלטון בעיר. היא זכתה בתחרות הבינלאומית לנוער הראשונה שנערכה בתל אביב. לאחר מכן הגיעה למקום שני בתחרות בינלאומית לנוער שנערכה ברמת השרון, ולמקום הראשון בתחרות בינלאומית שנערכה בבת ים ובבאר שבע.
בשנת 2019 זכתה לראשונה באליפות ישראל בטניס לאחר שניצחה בגמר את האלופה לשנת 2017, ולדה קאטיץ' בשתי מערכות. בשנת 2020 הגיעה לגמר אליפות ישראל, בו הפסידה ללינה גלושקו ב-3 מערכות.
ברזניאק מייצגת את ישראל בגביע הפדרציה.
גמרים טורנירי ה-ITF > זוגות: 2 (0 תארים, 2 סגנים)

| תוצאה | W – L | תאריך | טורניר | נדבך | משטח | בת זוג | יריבים | ציון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הפסד | 0–1 | יוני 2019 | ITF עכו, ישראל | 25,000 | קשה | יקטרינה דמיטריצ'נקו | סילביה נג'יריץ'  איפק סוילו | 2–6, 0–6 |
| הפסד | 0–2 | יוני 2019 | ITF נתניה, ישראל | 15,000 | קשה | לינה גלושקו | יקטרינה דמיטריצ'נקו  אנסטסיה זכרוב | 0–6, 4–6 |
הערות שוליים

↑  "Shelly Bereznyak | Player Stats & More – WTA Official". Women's Tennis Association.
↑  שי בנימין-שמש, הכירו את שלי ברזניאק מבת ים - השם החם הבא של הטניס הישראלי, באתר mynet‏ בת ים, 21 במאי 2018
↑  אורן אהרוני, שלי ברזניאק ודניאל צוקרמן אלופי ישראל בטניס, באתר ynet, 29 בדצמבר 2019
↑  גלושקו אלופת ישראל בנשים, עוליאל זכה בגברים, באתר ONE‏, 25 בדצמבר 2020
↑  "Seleção feminina perde com Israel e desce ao Grupo III da Fed Cup". www.record.pt (בפורטוגזית).
שמן שיזוף

אישה מורחת שמן שיזוף בחוף נהריה, 1951
סוגי קרני השמש
שמן שיזוף הוא תמיסה אשר מורחים על העור כדי להשיג שיזוף ולמנוע את התייבשות העור.
בצורתו הקדומה היה זה שמן זית מזוקק שעליו הוסיפו טיפות יוד. מאוחר יותר החלו משתמשים גם בשמן אגוז הקוקוס. בישראל היה נפוץ בעבר שמן שיזוף אגוזים.
כיום, כאשר ידוע ששיזוף פוגע בעור, מייצרים קרמים להגנה מפני קרינת השמש, המכילים מקדמי הגנה שמפחיתים את הפגיעה בתאי העור על ידי הקרניים האולטרה סגולות המגיעות מהשמש.
שמן שיזוף

מוצר קוסמטי שפותח במקור כדי להוסיף צבע ובכך ליצור מראה גוף שזוף.
שמן שיזוף פועל על ידי משיכה ומיקוד של קרני השמש האולטרא סגולות לפני העור. כאשר קרני האולטרא סגול חודרות לעור, הן מאיצות את ייצור המלנין של המלנוציטים. ככל שנוכחות מלנין גדולה יותר בעור, העור יראה כהה יותר. חומרים המכילים שמן שיזוף, מסייעים לאדם להשתזף מהר יותר עם פחות זמן בשמש.
חומרים > ברונזרים

שמני שיזוף מאיצים את תהליך השיזוף במספר דרכים. הברונזר הנפוץ והיעיל ביותר הוא DHA (Dihydroxyaceton) (אנ') - סוכר חסר צבע המגיב כימית עם חומצות האמינו הטבעיות בשכבה החיצונית של העור. התגובה הכימית מייצרת את אפקט צבע הברונזה, שמתפוגג כעבור שבוע, כאשר שכבת תאי העור המושפעת מתה ומתקלפת באופן טבעי.
חומרים > חומרי לחות

ויטמין E, גליצרין. מסייעים בהגנת העור על ידי שמירה על לחות, או על ידי שאיבת לחות מהאוויר כדי להעניק לחות לעור.
בטיחות שימוש

אף על פי שיותר ויותר שמני שיזוף מוסיפים להרכב שלהם SPF, רובם עדיין אינם מספקים מחסום מספיק מפני ההשפעות המזיקות של קרני האולטרא סגול, במיוחד ה-UVB.
קרינת UV פוגעת בתאי העור, ועלולה לשנות את מבנה התא. בסופו של דבר, עלולות ליצור תא סרטני, שעלול להוביל לסרטן העור.
ראו גם

קרם הגנה
מיטת שיזוף
תוכנית ההתכנסות

תוכנית ההתכנסות היא תוכנית מדינית שהגה והציג לציבור ממלא מקום ראש ממשלת ישראל אהוד אולמרט במספר ראיונות לתקשורת במהלך מערכת הבחירות לכנסת השבע עשרה בשנת 2006 ולאחריה.
עיקרי התוכנית

התוכנית כללה פינוי מדורג של מרבית ההתנחלויות ביהודה ושומרון, בהתאם למדיניות ההפרדה של ממשלת ישראל. על פי התוכנית, תושבי ההתנחלויות היו אמורים להתכנס בשלושה גושים גדולים: גוש מעלה אדומים, גוש אריאל וגוש עציון, לפי תוואי גדר ההפרדה, או תוואי דומה שתושג עליו הסכמה לאומית ולגיטימציה בינלאומית. ביוני 2006 פרסם עיתון ידיעות אחרונות כי גם קריית ארבע והיישוב היהודי בחברון, אשר נמצאות מחוץ לתוואי גדר ההפרדה, לא יפונו במסגרת התוכנית. לפי התוכנית, היו אמורים רוב היישובים המפונים להיות מועתקים לגושי ההתיישבות ביהודה ושומרון, 60 לערך במספר, מה שהיה מותיר בידי ישראל כ-7% משטחי יהודה ושומרון לפי קווי 1967 (מעריב, 11 באפריל 2006).
בשל אופיו החד צדדי של המהלך, הוחלט כי קודם לכן תנסה ממשלת ישראל להידבר עם הפלסטינים, ורק אם יתברר שאין פרטנר להידברות, יבוצע הצעד החד צדדי, כאשר רק לקראת שנת 2008 היה אמור להסתיים תכנון המהלך.
במהלך מלחמת לבנון השנייה בקיץ 2006, אמר אולמרט שהמלחמה תיתן תנופה לתוכנית ההתכנסות אך בעקבות תוצאות המלחמה, הצהיר אולמרט שתוכנית ההתכנסות ירדה מהפרק.
רקע לתוכנית

התוכנית באה לאחר פינוי רצועת עזה שביצעה ממשלת שרון באוגוסט 2005 במסגרת תוכנית ההתנתקות, וגם בשל כישלון מפת הדרכים ועליית החמאס לשלטון. אולמרט טען כי הוא פועל ברוחו של שרון, וכי לו שרון היה יכול לשמש כראש הממשלה, היה פועל בצורה דומה. ברם, כוונותיו של שרון עצמו בנושא היו לא ברורות. מצד אחד, שרון אמר מפורשות לאחר תוכנית ההתנתקות ש"לא יהיה מהלך נוסף מסוג זה". אולם היו הדלפות בעיתונות על כוונה לתוכנית דומה נוספת ביהודה ושומרון.
התנגדות לתוכנית

על אף תוצאות הבחירות לכנסת ה-17 אשר נתנו רוב לנסיגות משטחי הגדה וניצחונה של מפלגת קדימה אשר רצה עם תוכנית זו כתוכנית המרכזית שלה, היו לתוכנית מתנגדים רבים מתוך מדינת ישראל ומחוץ לה, גם מימין וגם ומשמאל.
ממשלת ירדן התנגדה לתוכנית ההתכנסות, וטענתה שנסיגה חד צדדית של ישראל ללא כל תמורה או הבטחה מצידם של הפלסטינים עלולה לחזק את הכוחות הקיצוניים ברשות הפלסטינית, כפי שתוכנית ההתנתקות הביאה להתחזקות החמאס. מנגד גם החמאס הביע בפומבי מספר פעמים את התנגדותו לתוכנית בטענה כי אינה טובה לעם הפלסטיני.
פרט לירדן, גם מדינות רבות אחרות, האו"ם ואף ארצות הברית הסתייגו ממהלך ישראלי חד צדדי ולא התכוונו להכיר בגבולות שלא נקבעו בהסכמה על ידי שני הצדדים - דבר שהטיל ספק גדול ביעילותה של התוכנית.[דרוש מקור]
בימין בישראל העלו את טענת הירדנים, כחלק מהטיעונים נגד התוכנית. טיעון נוסף להתנגדות היה העובדה שלאחר ביצוע התוכנית יוכלו הפלסטינים לשגר קסאמים, קטיושות וגראדים מהשטחים שיפונו לעבר ערי ישראל, בדומה להתגברות המשמעותית של ירי הרקטות לעבר יישובי גבול רצועת עזה לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות. בניגוד למצב באותה העת בעוטף עזה בו משגרי הרקטות נכשלו פעמים רבות בפגיעה ביישובים ישראלים ופגעו במקום זאת בשטחים פתוחים. המתנגדים לתוכנית חששו שלאחר שתוכנית ההתכנסות תבוצע יוכלו ארגוני טרור פלסטינים לשגר רקטות לעבר אזורים צפופים ומיושבים הרבה יותר, כגון גוש דן ואזור ירושלים, דבר שיגרור נזק כבד ונפגעים רבים יותר בנפש.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, "הלחימה בלבנון תקדם את ההתכנסות", באתר nrg‏, 2 באוגוסט 2006
↑  ברק רביד, "אולמרט יעדכן: ההתכנסות ירדה מהפרק", באתר nrg‏, 4 בספטמבר 2006
↑  ירון דרוקמן, מאוסלו ועד קרי: 20 שנים של כישלונות, באתר ynet, 21 ביולי 2013
↑  שרון: לא תהיה התנתקות נוספת, באתר וואלה, 14 ביולי 2005
↑  דיאנה בחור-ניר, שרון: לא אקדם התנתקות נוספת, באתר ynet, 29 בספטמבר 2005
↑  לפני ששקע בתרדמת: שרון דן בהתנתקות גם ביו"ש, באתר "סרוגים", 30 ביולי 2020
↑  כתבי ynet, תוצאות האמת: 28 לקדימה, הליכוד במקום חמישי, באתר ynet, 29 במרץ 2006
↑  רוני סופר ואילן מרסיאנו, שטרית נגד אולמרט: אין סיכוי להתכנסות, באתר ynet, 10 ביולי 2006
↑  מזל מועלם, ליברמן: תוכנית אולמרט מחזקת את חמאס, באתר הארץ, 20 במרץ 2006
↑  עלי ואקד, הנייה: אנחנו בעד מדינה בגבולות 67', באתר ynet, 27 במרץ 2006
↑  נתניהו: אחרי ההתכנסות - כל ישראל קסאמים, באתר גלובס, 22 ביוני 2006
תומפסון אוליהה

תומפסון אוליהה (באנגלית: Thompson Oliha; 4 באוקטובר 1968–30 ביוני 2013) היה כדורגלן ניגרי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

אוליהה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל המקומית בנדל אינסורנס. בגיל 19 הצטרף לאיווניאנוו נשיונלה עמה זכה בשלוש אליפויות וגביע. בשנת 1992 חתם באפריקה ספורטס מליגת העל של חוף השנהב עמה זכה בגביע בשנת 1993.
בקיץ 1994 הצטרף למכבי עירוני אשדוד מהליגה הראשונה. ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל באר שבע. ב-15 באפריל 1995 הבקיע את שערו היחיד בישראל בתיקו 3-3 נגד הפועל ראשון לציון.
בקיץ 1995 חתם באנטליהספור מליגת העל הטורקית, במדיה ערך 21 הופעות וכבש 4 שערים.
ב-15 בינואר 1988 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה בהפסד 1-0 לאלג'יריה. ב-25 בספטמבר 1993 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-4 נגד חוף השנהב. השתתף עם הנבחרת 3 פעמים בגביע אפריקה לאומות ובמונדיאל 1994.
ב-30 ביוני 2013 נפטר לאחר שסבל מסיבוכים כתוצאה ממחלת המלריה, עת שעבד באקדמיית הכדורגל קווארה.
תארים

ליגת העל הניגרית: 1988, 1989, 1990
הגביע הניגרי: 1988
גביע חוף השנהב: 1993
תיאטרון וכטנגוב

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  חברת תיאטרון, playhouse, סימן נוף 
 על שם:  יבגני וכטנגוב 
 כתובת:  רחוב ארבאט 26
 מיקום:  ארבאט (ראיון) 
 מדינה:  רוסיה 
 מייסדים:  יבגני וכטנגוב 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1921
 תאריך פתיחה רשמי:  1921 
 אדריכל:  פאבל ואסילייביץ אברוסימוב 
 קואורדינטות:  55°44′59″N 37°35′29″E﻿ / ﻿55.74983889°N 37.59151306°E﻿ / 55.74983889; 37.59151306
 www.vakhtangov.ru/history
  (למפת מוסקבה מוגדלת) תיאטרון וכטנגוב(למפת מוסקבה רגילה) תיאטרון וכטנגוב
 
תיאטרון וכטנגוב (ברוסית: Государственный академический театр имени Е. Вахтангова, התיאטרון הממשלתי האקדמי על שם י. וכטנגוב) הוא תיאטרון השוכן ברחוב ארבט במוסקבה. התיאטרון נוסד בידי יבגני וכטנגוב ב-1921 והמשיך את המסורת של מייסדו.