stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכללת תלפיות
ראשי המכללה

הרב ד"ר יעקב אלישקובסקי 1937–1945
פרופ' יעקב כץ 1946–1949
ד"ר יהודה מוריאל 1950–1954, 1957–1965, 1968–1970
ד"ר יוסף ולק 1955–1956
מר פנחס זילבר 1966–1967
אלכסנדר מלכיאל 1971–1972
ד"ר שמחה פישר 1973–1980
הרב דב שחור 1981–1983
חנוך הר-חן 1984–1986
מנחם בבציק 1987–1994
פרופ' ישראל רוזנסון
הערות שוליים

↑  בבית הספר לבנות תלפיות, דואר היום, 29 ביולי 1926
↑  הנחת אבן הפינה לביה"ס לבנות תלפיות, דואר היום, 12 באפריל 1926
↑  חנוכת הבית של ביה"ם לבנות "תלפיות" בת"א, דואר היום, 13 בדצמבר 1926
↑  גמנסיה לבנות תלפיות, דואר היום, 23 ביולי 1929
↑  במועצה העירונית, דואר היום, 20 במרץ 1931
↑  תערוכת בית ספר, דבר, 20 ביולי 1936
↑  מתולדות הגמנסיא, הצופה, 17 ביולי 1939
↑  גמנסיה תלפיות (לבנות חרדים), ידיעות עיריית תל אביב, 16 ביוני 1935
↑  חנוכת הגמנסיה תלפיות, דואר היום, 7 באפריל 1932
↑  עשר שנים להסתדרות נשי המזרחי, הצופה, 6 בנובמבר 1939
↑  גמנסיה לבנות תלפיות, דואר היום, 11 באוגוסט 1933
↑  האציל, הצופה, 8 בפברואר 1946
↑  סיום בגמנסיה תלפיות, דואר היום, 27 ביולי 1932
↑  גמנסיא לבנות תלפיות, הצופה, 26 במאי 1943
↑  בתי הספר התיכונים של מחלקת החינוך, דבר, 24 בנובמבר 1940
↑  הרב ד"ר יעקב אלישקובסקי ז"ל, הצופה, 22 בינואר 1948
↑  מסיבת סיום בסמינר למורות וגננות תלפיות בתל אביב, הצופה, 9 באוגוסט 1954
↑  מחלקת החינוך במדינת ישראל, מודעה, הצופה, 22 ביולי 1949
מודעה, חרות, 19 במרץ 1950
↑  קורסים מקוצרים, הצופה, 21 בספטמבר 1951
↑  קורסים מקוצרים להכשרת מורים וגננות - מחזור חדש, הצופה, 24 בינואר 1952
↑  בית המדרש למורות ולגננות תלפיות, מעריב, 20 ביוני 1952
↑  גידול בחינוך הדתי, הצופה, 1 בספטמבר 1959
↑  הושלמה הקומה השניה בבית המדרש למורות "תלפיות", הצופה, 19 בינואר 1961
↑  שלמה פיוטרקובסקי, פעילי המחאה השתלטו על "בית צעירות מזרחי", באתר ערוץ 7, 22 באוגוסט 2011
↑  חצי יובל לסמינר למורות וגננות תלפיות בתל אביב, הצופה, 24 באפריל 1962
↑  לקראת פתיחת קורס גבוה לחינוך בבית המדרש ממ"ד למו"ג תלפיות, הצופה, 17 במרץ 1967
↑  המכללה האקדמית לחינוך תלפיות
↑  כתב העת "כעת", באתר מכללת תלפיות לחינוך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311501405171  VIAF: 134233825   WorldCat (עם VIAF): 134233825 
סגל בית הספר העממי תלפיות, המנהל: דר. נפתלי חיימוביץ'
באר גנים
ראו גם

שיקום מפוני גוש קטיף וצפון השומרון
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| יישובים שהוקמו או הורחבו עבור שיכון מפוני תוכנית ההתנתקות |
| --- | --- | --- |
| יישובים חדשים | באר גנים • בני דקלים • בני נצרים • גני טל • כרמי קטיף • נווה • נטע • נצר חזני • שבי דרום • ניצן ב' |  |
| יישובים שהורחבו | אבני איתן • בוסתן הגליל • בית חגי • בת הדר • טנא עומרים • יד בנימין • יד חנה • כרמיה • מבקיעים • משכיות • נווה ים • ניצן • פלמחים • שוקדה • תלמי יפה |  |
| שכונות חדשות | שכונת הנשיא הרצוג באשקלון • שכונת נצר אריאל באריאל |  |
| יישוב שאוכלס מחדש | שומריה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007479469605171
טלסקופ דובסוני

טלסקופ דובסוני בעל שפופרת סגורה. טלסקופים אלו זמינים בקטרים שבין 3 אינץ' ל-16 אינץ'.
דובסוני מטיפוס מסבך מוטות. קיימים בקטרים החל ב-8 אינץ' וכלה ב-50 אינץ'
טלסקופ דובסוני הוא טלסקופ שמיועד בעיקר לתצפית בעין. בטלסקופ דובסוני החצובה, שהיא מרכיב כבד, יקר ומסובך בדרך כלל, מצומצמת לבסיס פשוט, קל וזול יחסית. טלסקופ מסוג זה הוא הזול ביותר לקוטר נתון, והוא מספק את התשתית הטובה ביותר לתצפית בעין בגרמי שמיים עמוקים עמומים כגון גלקסיות וערפיליות.
הטלסקופים הגדולים ביותר המצויים בשימוש חובבי אסטרונומיה הם דובסוניים.
מבנה הטלסקופ הדובסוני

המכלול האופטי של הטלסקופ עצמו הוא מטיפוס ניוטוני. המכלול האופטי מצוי בשני דגמים: שפופרת סגורה או מסבך מוטות.
בדובסוני בעל שפופרת סגורה מורכבות יש "אזניים" במרכז הכובד של השפופרת. אלו מונחות (עם או בלי צימוד נוסף) בתוך אגן מעגלי בבסיס.
בדובסוני בעל מסבך מוטות צירי השפופרת (המורכבת ממסבך המוטות) מורכבים בבסיס המסבך, על התיבה המכילה את המראה הראשית. בשל הזזת הציר ממרכז הכובד נדרשות משקולות לאיזון השפופרת – נהוג להשתמש בשרשרת הנשרכת על הקרקע, כך שככל שזווית הטלסקופ דורשת משקל גבוה יותר חלק גדול יותר מהשרשרת נמצא באוויר וכך מושג שיווי משקל.
דובסוניים בעלי מראה גדולה מ 20 אינץ' מחייבים שימוש בסולם על מנת להגיע לגובה העינית, מה שמסבך את השימוש.
יתרונות וחסרונות התכנון הדובסוני

יתרונות
מחיר נמוך – להשוואה: דובסוני מסחרי בקוטר של 10 אינץ' עולה פחות מ-5,000 ש"ח. לעומת זאת טלסקופ בקוטר זהה בתכנון שמידט-קאסגרין יעלה פי 4 לפחות, ומחירו של טלסקופ שובר-אור בקוטר זה מרקיע ל-100,000 ש"ח כמעט (במחירי שנת 2019).
פשטות שימוש – דובסוני הוא טלסקופ "כוון וצפה". השימוש בו פשוט מאשר בטלסקופ בעל חצובה משוונית.
משקל – מאחר שמרכז הכובד של הדובסוני נמוך, מאוד קל להשיג יציבות טובה ללא הכבדה של החצובה. ככלל, מעמד דובסוני שוקל בין שליש לחמישית מחצובה המיועדת לשאת טלסקופ במשקל זהה.
יציבות – בשל מרכז הכובד הנמוך, טלסקופ דובסוני מושפע פחות מרעידות בשל רוח וכדומה.
שדה תצפית רחב – בשל שיקולי שימושיות, דובסוניים נוטים להיות בעלי יחס מיקוד (מספר f) נמוך – בין 4 ל־5 עבור טלסקופים בעלי מפתח רחב מ-10 אינץ'. פועל יוצא של יחס מיקוד נמוך הוא שדה תצפית רחב יחסית לטלסקופ בעל קוטר זהה אך בעל יחס מיקוד גבוה.
חסרונות
קשה לשימוש בצילום ללא ציוד יקר נוסף – צילום אסטרונומי דורש שהטלסקופ יעקוב בדיוק גבוה אחרי גרמי השמים על מנת לפצות על סיבוב כדור הארץ. לא ניתן לבצע עקיבה במעמד דובסוני ללא מכשיר נוסף ויקר המכונה מעמד פונסה. בנוסף היותו טלסקופ ניוטוני מביאה לעיוות הדמות מחוץ למרכז שדה הראייה, עיוות שתיקונו הדורש גם הוא ציוד נוסף, Commacor. ללא מכשור זה ניתן לכל היותר לצלם את פני הירח, שבהירים דיים כך שאין צורך בעקיבה.
נטול עקיבה ללא מכשור יקר נוסף – מאחר שכל טלסקופ מגדיל את הדמות, התנועה המדומה של כוכבי השמים מואצת בהתאם. כתוצאה, הכוכבים "בורחים" משדה הראיה. הדבר מורגש, גם בתצפית בעין, במיוחד בהגדלות של למעלה מ-120. חובב האסטרונומיה נדרש לפתח מיומנות בעקיבה ידנית, כמו גם לתחזק את צירי הטלסקופ במצב מושלם על מנת להשתמש בהגדלות גבוהות. בדובסוני מסחרי מטופל היטב יכול חובב ברמת מיומנות סבירה לבצע עקיבה ויזואלית עד הגדלה של 200, וחובב מנוסה אף עד 400.
היסטוריה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא כתיבה פרסומית - מרגיש כאילו הועתק/תורגם מאתר של חברת אובסשן.
התכנון קרוי על שמו של ג'ון דובסון (1915–2014), על אף שהומצא שנים ספורות לפני שדובסון אימץ אותו. דובסון, נזיר בודהיסטי בעל תחושה עמוקה של שליחות, שאף להביא את האסטרונומיה להמונים, והפעיל בשנות ה-60 של המאה העשרים תצפיות רחוב וסדנאות בהן לימד בחינם כיצד חובב דל אמצעים יכול לבנות טלסקופ שקוטרו מספיק על מנת לראות גרמי שמיים עמוקים – גלקסיות, ערפיליות וצבירי כוכבים, וכל זאת בשבריר מהמחיר של טלסקופים מסחריים.
בשנות ה-70 של המאה העשרים החלו חברות מסחריות להבין את הפוטנציאל הטמון בטלסקופים דובסוניים. הראשונה הייתה חברת קולטר, שייצרה מראות גדולות בעלות איכות מוגבלת ומחיר נמוך. בהמשך הצטרפה חברת מיד, שהיא חברת הטלסקופים הגדולה בעולם.
עם זאת המוצרים המסחריים של שנות ה-70 לקו בפגמים שנבעו מחסכנות יתר. אביזרי הטלסקופ היו באיכות נמוכה, והמבנה כולו לא היה בר קיימא לטווח ארוך. בשנות ה-80 מצב זה החל להשתנות עם כניסת חברת אובסשן לשוק. חברה זו ייצרה דובסוניים באיכות גבוהה מאוד, ובכך התוותה את הדרך לשאר החברות, שנאלצו להוריד מחירים או ללכת בעקבותיה. חברה זו יצרה וסימנה את העלית של שוק הדובסוניים, וכך היא עד עצם היום הזה, יחד עם חברת טלפורט ו־MAG-1. בתחילת שנות ה-90 החלה חברת אוריון לייצר בסין, על סמך תכנון משלה, דובסוני באיכות טובה במחיר נמוך. עם צעד זה נעלמו הדובסוניים נמוכי האיכות מהשוק לחלוטין, וכל החברות, לרבות זומל וסלסטרון, מוכרות כיום דובסוניים באיכות טובה ומעלה.
פרידריך רוזן

| --- | --- |

 לידה:  30 באוגוסט 1856 לייפציג, ממלכת סקסוניה 
 פטירה:  26 בנובמבר 1935 (בגיל 79) בייג'ינג, הרפובליקה הסינית 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת גטינגן  סורבון  אוניברסיטת לייפציג 
 בן או בת זוג:  Nina Rosen 
 
פרידריך רוזן (בגרמנית: Friedrich Rosen;‏ 30 באוגוסט 1856 – 27 בנובמבר 1935) היה מזרחן, דיפלומט ופוליטיקאי גרמני, שכיהן כשר החוץ של רפובליקת ויימאר בשנת 1921.
קורות חיים

רוזן נולד בלייפציג לגאורג רוזן שהיה מזרחן, ולבתו של איגנץ מושלס, מומר יהודי שהתגורר באנגליה. הוא גדל בירושלים בה אביו כיהן כקונסול גרמניה, ולמד ארבע שפות: גרמנית, אנגלית, ערבית וטורקית. הוא למד שפות מזרחיות ומודרניות מזרחנות באוניברסיטת הומבולדט של ברלין, אוניברסיטת לייפציג, אוניברסיטת גטינגן וסורבון. לאחר שסיים את לימודיו, עבד כמורה פרטי לילדיו של פרדריק המילטון-טמפל-בלקווד, בלונדון. משנת 1887 היה מרצה לאורדו ופרסית באוניברסיטת הומבולדט של ברלין. בשנת 1890 מונה לנציג הגרמני בביירות. בתפקידו זה ליווה את גרטרוד בל בביקורה בארץ ישראל בשנת 1897. בעקבות מסע וילהלם השני לארץ ישראל מצא רוזן חן בעיני הקיסר והוא קודם במשרד החוץ הגרמני. לימים כתב רוזן בזיכרונותיו, כי לא הוא אשר הדריך את הקיסר בביקור בארץ ישראל וכי הקיסר בלבל בינו ובין אדם אחר. בשנת 1899 מונה לקונסול גרמניה בירושלים.
בשנת 1904, עבד במחלקת המזרח התיכון של משרד החוץ הגרמני. הוא נפגש עם הדירקטור אויהאגען, גרמני שהציג בפניו תוכנית ליישוב המוני יהודים בארץ ישראל. הוא הביע עניין בתוכנית והעניק לו 12,000 מרק לקידום הרעיון. בשנים 1904–1905 הוא עמד בראש המשלחת המסחרית הגרמנית למנליק השני, קיסר אתיופיה ולאחר מכן היה נציג גרמניה בטנג'יר. בשנים 1910–1912 היה שגריר גרמניה בבוקרשט, בשנים 1912–1916 היה שגריר גרמניה בליסבון, ומצא עצמו מוחה שוב ושוב נגד צעדים של פורטוגל שנתפסו על ידי גרמניה כמפירים את הנייטרליות של פורטוגל במלחמת העולם הראשונה. במרץ 1916, בעקבות הכרזת המלחמה של גרמניה על פורטוגל, שב רוזן לגרמניה ונשלח לכהן כשגריר גרמניה בהולנד. בתחילת 1920 בקשו בגרמניה למנותו לשגריר גרמניה במדריד, אולם ממשלת ספרד סירבה לקבלו. במאי 1921 מונה לשר החוץ של גרמניה, תפקיד בו החזיק עד התפטרות בממשלה באוקטובר 1921.
הערות שוליים

↑  האנטישמיות בגרמניה, דואר היום, 1 ביולי 1921
↑  טעות ושכרה, דבר, 25 בדצמבר 1935
1 2  יוסף ליאן, מסביב לקונגרס, הצפירה, 15 באוגוסט 1911
↑  המלחמה החדשה, הצפירה, 12 במרץ 1916
↑  מת ד"ר רוזן, דואר היום, 2 בדצמבר 1935
↑  ספרד וגרמניה, דואר היום, 2 בפברואר 1920
↑  פרידריך רוזן מת, דבר, 13 בדצמבר 1935
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267226405171  PLWABN: 9810562967905606  BIBSYS: 90330157  BnF: cb104139875 (data)  CiNii: DA08423529  GND: 118749730  ISNI: 0000 0001 1061 1153  LCCN: n81118503  NDL: 00910036  NKC: zmp20201068878  NLG: 137336  NTA: 071094741  RERO: 02-A012927203  SUDOC: 08154961X  VIAF: 47557527   WorldCat (עם VIAF): 47557527
פול מילגרום

| --- | --- |

 לידה:  20 באפריל 1948 (בן 76) דטרויט, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כלכלה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד (1 ביוני 1978)  הקולג' לספרות, מדע ואמנות של אוניברסיטת מישיגן  Oak Park High School 
 מנחה לדוקטורט:  רוברט ב. וילסון 
 מוסדות:  אוניברסיטת סטנפורד 
 תלמידי דוקטורט:  Steven Stern, Yeon-Koo Che, Eric Talley, Bo Li, Susan Athey, Valter Sorana, Lixin Ye, Yumiko Baba, Hongbin Cai, Namhoon Kwon, John William Hatfield, Jonathan Michael Paul, Olivier Compte, Daniel Quint, Yuan-Chuan Lien, Eduardo Perez, Michihiro Kandori, Gillian Hadfield, Joshua Gans, Gillian Kereldena Hadfield, Mohammad Akbarpour, Shengwu Li, Luis Cabral, Fai Tong Chung, Piotr Dworczak, Afshin Nikzad 
 פרסים והוקרה:  פרס נמרס לכלכלה (2008)  פרס ג'ון קרטי לקידום המדע (2018)  Savage Award (1980)  פרס נובל לכלכלה (2020)  Clarivate Citation Laureates (2007)  עמית החברה האקונומטרית (1983)  פרס חזית הידע של קרן BBVA (2012)  מלגת גוגנהיים  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  הרצאת פישר-שולץ 
 אתר רשמי
 
פול רוברט מילגרום (באנגלית: Paul Robert Milgrom; נולד ב-20 באפריל 1948) הוא כלכלן יהודי-אמריקאי. מאז 1987 הוא פרופסור למדעי הרוח באוניברסיטת סטנפורד. מילגרום הוא מומחה בתורת המשחקים בכלל, ובתורת המכירות הפומביות ובאסטרטגיות תמחור בפרט.
מילגרום הוא זוכה פרס נובל למדעי הכלכלה לשנת 2020, יחד עם רוברט וילסון, "על שיפורים בתורת המכירות הפומביות והמצאת פורמטים חדשים של מכירות פומביות".
מילגרום ומנחהו לעבודת הדוקטורט, רוברט וילסון, תכננו את פרוטוקול המכירה הפומבית שמשמש את ה-FCC לקביעת איזו חברת טלפונים תקבל את התדרים הסלולריים. מילגרום הוביל גם את הצוות שתכנן את מכרז התמריצים לשנת 2016–2017, שהיה מכירה פומבית דו-צדדית להפעלת תדרי רדיו מחדש משידור טלוויזיה לשימושים בפס רחב אלחוטי.
ראשית חיים וחינוך

פול מילגרום נולד בדטרויט, מישיגן, ב־20 באפריל 1948, השני מבין ארבעה בנים להורים היהודים אברהם אייזיק מילגרום ואן ליליאן פינקלשטיין. הורי אביו, סמואל ורבקה (בֶּקי) מילגרום היו יהודים פולנים שהיגרו לקנדה וממנה לארצות הברית ואילו הורי אמו, היימן ורוז פינקלשטיין היו יהודים רוסים שהיגרו לארצות הברית.
המשפחה עברה מדטרויט לאוק פארק, מישיגן, ומילגרום למד בבית הספר דיואי ולאחר מכן בתיכון באוק פארק.[דרוש מקור]
מילגרום סיים את לימודיו באוניברסיטת מישיגן בשנת 1970 עם תואר שני במתמטיקה. הוא עבד כאקטואר במשך מספר שנים בסן פרנסיסקו בחברת הביטוח מטרופוליטן, ולאחר מכן בחברת הייעוץ נלסון וורן בקולומבוס, אוהיו. מילגרום הפך לשותף בחברת האקטוארים בשנת 1974. בשנת 1975 נרשמ מילגרום ללימודי תואר שני באוניברסיטת סטנפורד בתוכנית MBA. לאחר שנתו הראשונה הוא הוזמן למסלול דוקטורט.[דרוש מקור] קיבל תואר שני בסטטיסטיקה בשנת 1978 ודוקטורט בעסקים בשנת 1979. עבודת הדוקטורט שלו על תורת המכירות הפומביות זכתה בפרס לאונרד סאבאג'.[דרוש מקור] מאמר זה היה גם לראשון המאמרים המרכזיים על תאוריית המכירות הפומביות. מנחהו לעבודת הדוקטורט, רוברט וילסון, הפך מאוחר יותר לשותף שלו בתכנון מכירה פומבית של ספקטרום בה השתמשה רשות התקשורת הפדרלית.
קריירה אקדמית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קריירה אקדמית > פרס זיכרון נובל לכלכלה

באוקטובר 2020, האקדמיה השוודית המלכותית למדעים הצהירה כי העניקה את פרס נובל בכלכלה, לזכייה במשותף למילגרום ולרוברט וילסון, מכיוון שהם "השתמשו בתובנותיהם כדי לעצב פורמטים חדשים של מכירות פומביות עבור מוצרים ושירותים שקשה למכור באופן מסורתי, כגון כתדרי רדיו. תגליותיהם הועילו למוכרים, לקונים ולמשלמי מיסים ברחבי העולם."
מחקר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מחקר > תורת המשחקים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מדיניות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הוראה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עסק

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

1 2  "The Prize in Economic Sciences 2020" (PDF) (הודעה לעיתונות). Royal Swedish Academy of Sciences. 12 באוקטובר 2020. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  Riley, Charles. "Nobel Prize in economics awarded to Paul Milgrom and Robert Wilson for auction theory". נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Incentive Auction Rules Option and Discussion September 12, 2012.
↑  "Curriculum Vitae". אורכב מ-המקור ב-2017-08-13. נבדק ב-2009-02-07.
↑  Schwartz, Danny. "Jewish Economist with Detroit Roots Awarded 2020 Nobel Prize in Economic Sciences — Detroit Jewish News". The Jewish News (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-10-12.
↑  "JEWISH NOBEL PRIZE WINNERS IN ECONOMICS", באתר JInfo
↑  "Paul Milgrom". Stanford University. נבדק ב-2020-10-12.
| זוכי פרס נובל לכלכלה |
| --- | --- | --- |
| 1969–1975 | פריש, טינברגן (1969) • סמואלסון (1970) • קוזנץ (1971) • היקס, ארו (1972) • לאונטיף (1973) • מירדאל, האייק (1974) • קנטורוביץ', קופמאנס (1975) |  |
| 1976–2000 | פרידמן (1976) • אולין, מיד (1977) • סיימון (1978) • שולץ, לואיס (1979) • קליין (1980) • טובין (1981) • סטיגלר (1982) דברה (1983) • סטון (1984) • מודיליאני (1985) • ביוקנן (1986) • סולו (1987) • אלה (1988) • הוולמו (1989) • מרקוביץ, מילר, שארפ (1990) • קוז (1991) • בקר (1992) • פוגל, נורת' (1993) • הרסני, נאש, זלטן (1994) • לוקאס (1995) • מירליס, ויקרי (1996) • מרטון, שולס (1997) • סן (1998) • מנדל (1999) • הקמן, מקפאדן (2000) |  |
| 2001 ואילך | אקרלוף, ספנס, שטיגליץ (2001) • כהנמן, סמית' (2002) • אנגל, גריינג'ר (2003) • קידלנד, פרסקוט (2004) • אומן, שלינג (2005) • פלפס (2006) • הורוביץ, מסקין, מאירסון (2007) • קרוגמן (2008) • אוסטרום, ויליאמסון (2009) • דיאמונד, מורטנסן, פיסרידס (2010) • סימס, סרג'נט (2011) • רות, שפלי (2012) • פאמה, הנסן, שילר (2013) • טירול (2014) • דיטון (2015) • הארט, הולמסטרום (2016) • ת'יילר (2017) • נורדהאוס, רומר (2018) • קרמר, באנרג'י, דופלו (2019) • מילגרום, וילסון (2020) • אימבנס, אנגריסט, קארד (2021) • ברננקי, דיימונד, דיבוויג (2022) • גולדין (2023) • אג'מולו, ג'ונסון, רובינסון (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007456215505171  ACM DL: 81100192748  BIBSYS: 90604338  BnF: cb12287525v (data)  CANTIC: a1236731x  CiNii: DA06483177  dblp: 41/1728  GND: 128712139  ISNI: 0000 0001 0857 9633  LCCN: n79028779  LNB: 000063944  MGP: 200030  NDL: 00663654  NKC: jx20041026006  NLA: 35917081  NTA: 09323743X  ORCID: 0000-0002-1919-4138  RERO: 02-A003594528  SUDOC: 031710700  VIAF: 61609418   WorldCat (עם VIAF): 61609418
קורות חיים

קורות חיים (בלעז: רזוּמה, מצרפתית: Résumé; מופיע גם בקיצור CV, שהוא ראשי התיבות של הביטוי הלטיני Curriculum Vitae) הוא מסמך המציג אדם על פי עובדות הנוגעות לפרטיו האישיים, לעבר שלו, ולתכונות הקשורות אליו. מסמך קורות חיים נפוץ במיוחד בתחום התעסוקתי – הוא נשלח על ידי אדם למעסיקים פוטנציאליים ומאפשר להם להעריך את מידת ההתאמה של המועמד להעסקה. קורות חיים משמשים גם אנשים המעוניינים להציג עצמם בפני ציבור כלשהו, לדוגמה, אישיות פוליטית בפני ציבור בוחריה, סופר בפני קוראיו, וכדומה. זהו כרטיס ביקור מקיף שלהם בו הם מציגים פרטים אישיים ורצף כרונולוגי ומתומצת של אירועים בעברם.
קורות חיים תעסוקתיים

במסמך זה מציג השולח את פרטיו האישיים, השכלתו וכישוריו המקצועיים. זוהי נקודת המפגש הראשונה בין המעסיק והמועסק הפוטנציאליים ועל כן חשיבותו רבה. סינון המועמדים הגדול ביותר על ידי המעסיק נעשה בשלב זה - ישנן משרות להן מתקבלות מאות קורות חיים. מועמד שצלח את שלב זה יזומן בדרך כלל לראיון בחברה (או ירואיין קודם לכן בטלפון).
המסמך מהווה נושא נפוץ במסגרות שונות הקשורות לשוק העבודה, בהן משיאים עצות מגוונות איך כדאי לכתוב קורות חיים באופן יעיל, שישיגו את המטרה שלשמה נכתבו.
קורות חיים תעסוקתיים > פרטי המסמך

פרטים אישיים - כולל שם פרטי ושם משפחה, כתובת מגורים, כתובת דואר אלקטרוני ומספרי טלפון בהם ניתן ליצור קשר, שנת לידה, מקום/ארץ לידה, שנת עליה, מצב משפחתי.
השכלה – כולל פרטי השכלתו הפורמלית והבלתי פורמלית, קורסים והשתלמויות, נושאים אותם רכש בלימוד עצמי וכדומה, סוג תואר/תעודה.
שפות – שפת האם של כותב המסמך, שפות נוספות – ברמת הכתיבה, הקריאה והדיבור.
שירות צבאי – במדינת ישראל אזכור השרות הצבאי מקובל ולעיתים אף רלוונטי בהקשר למקום העבודה או התפקיד הנדרש.
שירות לאומי - תפקיד משמעותי כגון השירות הלאומי כולל תחומי אחריות במסגרתו.
היסטוריה תעסוקתית – על פי סדר כרונולוגי ממקום העבודה הנוכחי/אחרון, לעיתים ניתן דגש לפרטים הרלוונטיים לתפקיד המוצע.
עיסוקים נוספים ופעולות התנדבותיות - זוהי תוספת אפשרית שנועדה לצייר קווים נוספים לאישיותו של המועמד.
שונות וכישורים מיוחדים – מועמדים למשרות מוסיפים פרטים רלוונטיים שלא מצאו את ביטויים בחלקי המסמך האחרים, ונראה להם חשוב. כמו: סוג רישיון נהיגה (לתפקידים הדורשים ניידות), מגבלות הרלוונטיות למשרה (אם מינקת, צורך בהיעדרות ביום מסוים לצורך לימודים, מגבלת ניידות), וכיוצ"ב.
פרסומים - אם הם רלוונטיים לתפקיד. מקובל בעיקר באקדמיה.
פרסים, הוקרה והצטיינות - מעסיקים רבים מחפשים סעיפי הצטיינות במסמך קורות החיים, לכן חשוב לציין ואף להדגיש אותם.
ממליצים - רבים נוהגים לצרף המלצות כתובות או לציין "המלצות תינתנה לפי דרישה".
מאחר שכל מסמך משקף הן את האדם הכותב אותו, הן את המעסיק הפוטנציאלי והן את המשרה המוצעת, יכול הכותב להחליט אילו מהסעיפים רלוונטיים לגביו, ויכול לשנות את סדר הופעתם במסמך. יש כאלה המכינים מספר מסמכים שונים, עם הדגשים התואמים את המשרה והמעסיק אליהם הם פונים.
לעיתים מצרפים לקורות החיים מכתב נלווה (במדינת ישראל אין דרישה שכזו ברוב התפקידים במשק), בו מספר האדם מדוע הוא חושב שהוא מתאים למשרה המוצעת.
קורות חיים במתכונת אחידה הוא חלק חשוב בEuropass.
קורות חיים תעסוקתיים > תיק עבודות

במקצועות תעסוקה שונים, בעיקר בתחום האמנות והעיצוב, מקובל להגיש בד בבד עם קורות החיים גם קבצים נוספים המהווים "תיק עבודות" / פורטפוליו ומשקפים את ניסיונו, יכולותיו ועברו של המתמודד בפני המעסיקים הפוטנציאליים. אצל אמנים, תיק העבודות יכיל עבודות של ממש, בין אם צילומים שלהן או תיעודים שלהן. אצל אנשים אחרים, תיק העבודות יכול להיות מורכב מפרסומים שונים של דברים שעשו, למשל כתבות שפרסם עיתונאי, סדנאות שהעביר מרצה ועוד.
קורות חיים בפני ציבור

קורות חיים משמשים גם כרטיס ביקור של אדם, בבואו להציג עצמו בפני ציבור אליו הוא מעוניין להיחשף. כך למשל, חברי הכנסת מציגים אותם באתר הכנסת, נשיא המדינה הנבחר מציג אותם באתר נשיא המדינה, סופר מציג אותם כדי לקדם את ספרו, חברה כלכלית מציגה את בכיריה, תוכנייה של הצגת תיאטרון מציגה את העבר של כל אחד ממשתפי ההצגה, וכך הלאה.
קורות חיים כאלו כוללים ציוני דרך חשובים בחייו של המוצג, ונכתבים על פי רוב בצורה מתומצתת המדגישה את הפרטים הרלוונטיים למטרת הצגתן. במקרים רבים הם נכתבים בידי אנשי מקצוע שנבחרו כדי לנסח באופן שיהלום את המטרה.
קורות חיים באינטרנט

עם התפתחות האינטרנט ועידן ה-וב 2.0, קורות החיים המסורתיים שינו מעט את פניהם, שכן קל יותר לשלוח קורות חיים ולהגיע למעסיק הפוטנציאלי. על ידי דואר אלקטרוני ופרסום קורות החיים באינטרנט לקהל הרחב.
סוג נוסף של שירות קורות חיים אינטרנטי הם אתרים / תוכנות לכתיבת קורות חיים או רשתות חברתיות כדוגמת LinkedIn.
קורות חיים מעוצבים

בעידן של מיתוג אישי והצורך לבלוט מבין כלל קורות החיים שנשלחות למעסיק פוטנציאלי, נולד הצורך לשדרג את קורות החיים ולשלב בהם אלמנטים חדשניים ומיוחדים כמו עיצוב ייחודי של קורות החיים, תמונות ועוד. אם קורות החיים מתפרסמים כדף אינטרנט, נהוג לשלב קישורים לדפי אינטרנט רלוונטיים אחרים ואף לצרף סרטוני וידאו. ישנם מעסיקים הנרתעים מקורות חיים מעוצבים, ולכן שימוש בהם עלול, במקרים מסוימים, לפגוע בסיכויי המועמד לקבל את המשרה.
אמת ושקר בקורות חיים

סקרים ומחקרים המתפרסמים מעת לעת, מעלים ממצאים הנוגעים לדיוק במסירת פרטים בקורות חיים תעסוקתיים. הממצאים מצביעים על כך שקיימת תופעה נרחבת של "שיפוץ" קורות חיים, אם בדרך של הגזמה, הסתרה של פרטים או ציון פרטים שהם שקר מוחלט. סעיפים בהם יש נטייה לסלף: גיל, השכלה, ניסיון עבודה. במקרים מסוימים התברר כי אקדמאים נמנעו מלהציג את מלוא השכלתם וכישוריהם מחשש שייחשבו כבעלי "כישורי יתר".
כתיבת דבר שקר בקורות חיים יכולה להחשב עבירה פלילית, ובעבר הוגשו כתבי אישום נגד אנשים שזייפו פרטים בקורות חייהם. מומחים בתחומי התעסוקה אף מציינים כי דבר שקר כזה בדרך כלל מתגלה, ועלול לגרום לפיטורי המועמד שהתקבל לעבודה על סמך שקריו או הגזמותיו.
ראו גם

LinkedIn
בדיקת רקע
הערות שוליים

↑  אייל הראובני, 86% ממחפשי העבודה מסלפים את קורות חייהם, באתר ynet, 4 ביולי 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX528570  BnF: cb119814198 (data)  NKC: ph166530
תאודור אאופרכט

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1822 לשניצה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  3 באפריל 1907 (בגיל 85) בון, הקיסרות הגרמנית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מוסדות:  אוניברסיטת בון  אוניברסיטת אדינבורו 
 
תֵאוֹדוֹר אָאוּפְרֵכְט (בגרמנית: Theodor Aufrecht; 7 בינואר 1822 –  3 באפריל 1907) היה אינדולוג גרמני ממוצא יהודי ובלשן השוואתי. הוא היה הפרופסור הראשון לסנסקריט ולפילולוגיה השוואתית באוניברסיטת אדינבורו, ובהמשך כיהן במשך כשני עשורים כפרופסור לאינדולוגיה באוניברסיטת בון.
חייו

אאופרכט נולד בלשניץ שבשלזיה הפרוסית למשפחת סוחרים יהודית, אך בהמשך חייו התנצר. למד בגימנסיה באופלן, וב-1843 החל ללמוד פילולוגיה קלאסית באוניברסיטת הומבולדט של ברלין. סיים את לימודיו ב-1847, ובאותה שנה גם פרסם חיבור על ההטעמה במילים מורכבות בסנסקריט בשם "De accentu compositorum sanscriticorum", שהיה במקור לעבודת הדוקטורט שלו ויצא לאור בבון בשנת 1847. הוא שיתף פעולה עם אדולף קירכהוף בפרסום של "Über die umbrischen Sprachdenkmäler" (על אנדרטאות אומבריות) שיצא לאור בשנים 1849–1851. ייסד יחד עם אדלברט קוהן את כתב העת למחקר בלשני השוואתי ("Zeitschrift für vergleichende Sprachforschung") ב-1852. באותה שנה הוא עבר לאוקספורד כדי לסייע למקס מילר בהכנת המהדורה שלו לריג ודה עם פירושים מאת סאינה. הוא למד בספרייה הבודליינית והכין קטלוג של אוסף כתבי היד בסנסקריט שבספרייה ("Catalogi codicum manuscriptorum bibl. Bodleianae P. VIII. codices Sanscriticos complectens", 1859–1864). מ-1862 עד 1875, שימש פרופסור באוניברסיטת אדינבורו שבסקוטלנד, שם עמד בראש הקתדרה החדשה לסנסקריט ולפילולוגיה השוואתית. בשנת 1875 הוענק לו התואר דוקטור למשפטים (LL. D.)
בשנת 1875 מונה אאופרכט לראש הקתדרה לאינדולוגיה באוניברסיטת בון, תפקיד שבו החזיק עד 1889. בין השנים 1891–1903 פרסם קטלוג אלפביתי בשלושה כרכים של כל אוספי כתבי היד בסנסקריט שהיו ידועים באותה תקופה שכותרתו "Catalogus Catalogorum". היה זה הניסיון הראשון מסוגו לקטלג את כל כתבי היד ההודיים, בהתבסס על הקטלוגים הקודמים של כתבי יד בסנסקריט של ספריות טריניטי קולג' שבקיימברידג' (1869), פירנצה (1892), לייפציג (1901) ומינכן (1909), אף הם כולם מאת אאופרכט. למן שנת 1935 החלה אוניברסיטת מדראס לעבוד על קטלוג מעודכן בשם "New Catalogus Catalogorum", אשר הושלם ב-2019 עם פרסום הכרך ה-42.
אאופרכט נשא לאישה את הלן מרי הרינגטון. לזוג לא היו ילדים. הוא נפטר בבון.
לקריאה נוספת

"אופרכט, תאודור", האנציקלופדיה העברית (כרך ב, עמ' 100–101), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשי"א.
הערות שוליים

1 2  AUFRECHT, Theodor, Persons of Indian Studies by Prof. Dr. Klaus Karttunen
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300710005171  BIBSYS: 90847251  BnF: cb10425855z (data)  GND: 116380349  ISNI: 0000 0001 0908 4376  LCCN: n84191683  NTA: 068111002  SNAC: w6d24wcf  SUDOC: 035519347  VcBA: 495/157034  VIAF: 63994971   WorldCat (עם VIAF): 63994971