stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חן צימבליסטה
ביוגרפיה

בוגר האקדמיה למוזיקה בתל אביב. צימבליסטה החל את חינוכו המוזיקלי בקונסרבטוריון של בית הספר היסודי "ניר" שבקריית אונו. מורו הראשון של צימבליסטה לכלי הקשה היה אלון בור, נגן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בהמשך למד בארצות הברית, בבית הספר הגבוה למוזיקה בברוקלין, אצל מוריס לנג, ובדנמרק אצל בנט ליילוף באקדמיה המלכותית בקופנהגן.
חן צימבליסטה הופיע עם תזמורות בישראל, אירופה, סין, ארצות הברית, קנדה וברזיל. כמו כן הופיע בפסטיבל ישראל ובפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון ובפסטיבלים שונים בגרמניה ובארצות הברית. כן השתתף בקונצרט שלום מיוחד באפריקה. בשנים 2002–2003 שימש כמנהל האמנותי של התזמורת הקאמרית אשדוד.
צימבליסטה השתתף כסולן וכמנצח עם התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הסימפונית חיפה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, סימפונט רעננה, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית ועוד. בינואר 2020 הופיע חן צימבליסטה עם תזמורת ראשון לציון בביצוע בכורה ישראלי של היצירה "דמעות הטבע" מאת המלחין הסיני טאן דון.
בשנת 2015 ייסד צימבליסטה את עמותת מפעל המוזיקה הפועלת למען דו קיום מוזיקלי ערבי יהודי.
מלחינים ישראלים כתבו בשבילו יצירות, בהם יבגני לויטס, נעם שריף, מנחם ויזנברג, שלמה גרוניך, בנימין יוסופוב ווגנר טיסו הברזילאי.
אמו היא הפסלת עפרה צימבליסטה.
חן צימבליסטה מנגן בעיקר על מרימבה ועוד על כלי הקשה אחרים.
פרסים

פרס הרדיו
פרס פרנסואה שפירא
פרס הצילינדר הנודד של אמנות לעם
פרס הביצוע- פסטיבל מוזיקה יהודית אמסטרדם
צ'ייס קייליש

צ'ייס טיילר קייליש (באנגלית: Chase Tyler Kalisz; נולד ב-7 במרץ 1994) הוא שחיין אמריקאי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020) ואלוף העולם (בודפשט 2017) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ואלוף העולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (בודפשט 2017).
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד באוגוסט 2013 זכה קייליש במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:09.22 דקות, אחרי דאיה סטו מיפן (4:08.69 דקות) ולפני טיאגו פריירה מברזיל (4:09.48 דקות).
ביוגרפיה > 2014

באליפות המכללות שנערכה ב-2014 קבע במשחה ל-400 יארד מעורב אישי שיא אמריקאי חדש של 3:34.50 דקות, שיפור לשיא של טיילר קלרי (3:35.98 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בגולד קוסט, בריזביין אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:09.62 דקות, אחרי קוסוקה הגינו מיפן (4:08.31 דקות) וטיילר קלרי (4:09.03 דקות).
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:10.05 דקות, אחרי דאיה סטו (4:08.50 דקות) ודוד וראסטו מהונגריה (4:09.90 דקות).
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:06.75 דקות, אחרי קוסוקה הגינו (4:06.05 דקות) ולפני דאיה סטו (4:09.71 דקות).
ביוגרפיה > 2017

באליפות המכללות שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ב-24 במרץ 2017 קבע במשחה ל-400 יארד מעורב אישי שיא אמריקאי חדש של 3:33.42 דקות.
באליפות ארצות הברית שנערכה ביוני אותה שנה ושמשה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:56.51 דקות, לפני אברהם דוויין (1:56.79 דקות) וג'וש פרנו (1:57.14 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:06.99 דקות, לפני ג'יי לית'רלנד (4:09.31 דקות) וגונאר בנץ (4:11.66 דקות). חודש לאחר מכן, באליפות העולם עצמה שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:55.56 דקות, לפני קוסוקה הגינו (1:56.01 דקות) וואנג שון מסין (1:56.28 דקות).
ביוגרפיה > 2018

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 2018 זכה בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 1:55.40 דקות לפני מיץ' לרקין מאוסטרליה (1:56.21 דקות) וקוסוקה הגינו (1:56.66 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:07.95 דקות, לפני קוסוקה הגינו (4:11.13 דקות) ודאיה סטו (4:12.60 דקות).
ביוגרפיה > 2021 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת טוקיו זכה קייליש במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:09.42 דקות, לפני בן ארצו ג'יי לית'רלנד (4:10.28 דקות) וברנדון סמית' מאוסטרליה (4:10.38 דקות).
תארים והישגים

בשנת 2018 זכה קייליש בתואר שחיין השנה באמריקה.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

200 מטר פרפר: 1:54.79 דקות (2018)
200 מטר מעורב אישי: 1:55.40 דקות (2018)
400 מטר מעורב אישי: 4:05.90 דקות (2017)
שיאים אישיים > בריכת 25 יארד

400 יארד מעורב אישי: 3:33.42 דקות (2017), שיא ארצות הברית
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
ישעיה אורנשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1836 צפָת, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  נובמבר 1908 (בגיל 72 בערך) 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 
רבי ישעיה אורנשטיין, (תקצ"ו, 1836 - י"ט בחשוון תרס"ט, נובמבר 1908) היה מראשי היישוב היהודי בירושלים במאה ה-19, ממקימי השכונות החדשות בעיר, מייסד וראש ישיבת "אוהל משה". היה שד"ר, חסיד חב"ד וממונה על כולל חב"ד.
ביוגרפיה

נולד בצפת, בנם של רבי אורי אורנשטיין ומרת זיסל בת רבי יצחק מינקובסקי, ה"קרן אורה". אביו היה ממשפחת הרב מרדכי זאב אורנשטיין, רבה של לבוב. עלה לארץ ישראל מהעיירה זאטל שליד סלונים בשנת תקצ"ד יחד עם סבו הרב משה וואלאברניק. סבו נרצח בעת הביזה הגדולה בצפת יחד עם שניים מדודיו.
בהיותו בן חצי שנה אירעה רעידת האדמה בצפת, אמו שהייתה באותם רגעים מחוץ לביתה, ניצלה יחד עם התינוק הקטן שהחזיקה בידיה, אך שתי אחיותיו הגדולות נקברו תחת ההריסות ונפטרו. בשנת תר"א עברה משפחתו לחברון. אביו נסע בתקופה זו כשד"ר מטעם כולל חב"ד. בשנת תר"ו חזר אביו לארץ ישראל והמשפחה התיישבה בירושלים.
היה תלמידו של הרב משה יהודה לייב מקוטנא, וכתב חלקים גדולים מספרו "תפארת ירושלים". הוא מוזכר מספר פעמים בספרו של רבו, "זית רענן". כן נמנה עם תלמידיו של רבי אליהו יוסף ריבלין, ואף ערך את ספרו "אהלי יוסף" והכינו לדפוס.
נישא לצפורה בת הרב משה ריבלין ("מגיד"). עוד בהיותו צעיר התמנה לממלא מקום אביו כסופר ומזכיר כולל חב"ד, ומאוחר יותר התמנה לממונה הכולל. לצד היותו חסיד חב"ד, פעל יד ביד עם הפרושים, ועבד בשיתוף פעולה עם הרב יוסף זונדל מסלנט.
הוא היה ממייסדי השכונות מאה שערים ובית יעקב. הוא נמנה עם חברי הוועד הראשון במאה שערים.
בהגיע הרב משה יהושע יהודה לייב דיסקין לירושלים היה ממקורביו. בהסכמתו הקים יחד עם בנו רבי יעקב אורנשטיין ישיבה על שמו של הרב דיסקין, ישיבת אהל משה ועמד בראשו.
נמנה עם המתנגדים התקיפים להיתר המכירה, ובשנת 1889 פרסם ב"החבצלת" מכתב גלוי תקיף נגד הרבנים שצידדו בהיתר המכירה.
היה בין מייסדי החברה לקניית אדמת יריחו - מיזם משנת תרל"ב (1872) לקניית אדמות כיכר הירדן ליד יריחו מידי השלטונות העות'מאנים לצורך הקמת יישוב יהודי.
עסק גם במסחר באתרוגים, ונסע לשם כך מספר פעמים לרוסיה.
בערוב ימיו שכל את בנו היחיד רבי יעקב, יד ימינו בהנהלת כולל חב"ד וישיבת אוהל משה. תקופה קצרה לאחר מכן נפטר.
משפחתו

בנו הרב יעקב אורנשטיין, ראש ישיבת אהל משה. בתו רבקה זיסל נישאה לבן דודה משה בלוי.
בתו שיינדל אסתר, אשת הרב יצחק שלמה בלוי, אבי משפחת בלוי הירושלמית, ממנהלי בית היתומים דיסקין ומחבר הספר "מלא העמר".
בתו יוכבד ('יוכקע'), אשת ר'מרדכי מאיר הורביץ. בתם שרה זיסל נישאה לבן דודה ר' צבי (הרשל) בלוי, בנו של הרב יצחק שלמה בלוי.
בתו שרה נחמה, אשת הרב משה פרנקנטל-שוחט, שעל פי הוראת רבו מהרי"ל דיסקין שימש ראש השוחטים בירושלים, אך בהגיעו לגיל ארבעים פרש ועסק כל ימיו בתורה.
חתנו המקובל רבי מנחם מאניש שיינברגר, מתלמידי הכתב סופר.
נינו הרב יצחק אביגדור אורנשטיין  היה רב הכותל הראשון, ממגיני הרובע היהודי ומחלליו.
לקריאה נוספת

משה בלוי, על חומותיך ירושלים,
הרב יצחק אביגדור אורנשטיין יומן הכותל המערבי
אריה ליב פרומקין - אליעזר ריבלין, תולדות חכמי ירושלים חלק ג' (לפי המפתח).
יעקב בלוי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  16 בספטמבר 1929 י"א באלול תרפ"ט ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  14 בינואר 2013 (בגיל 83) ג' בשבט תשע"ג 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 14 בינואר 2013 
 
הרב יעקב ישעיה בלוי (בלויא) (י"א באלול תרפ"ט, 16 בספטמבר 1929-ג' בשבט תשע"ג, 14 בינואר 2013) היה דיין ופוסק. היה חבר בד"ץ העדה החרדית ורבה של שכונת סנהדריה-פאג"י מטעמה.
ביוגרפיה

נולד בירושלים כמה שבועות לאחר פרעות תרפ"ט לרב ברוך יהודה בלוי מרבני פאג"י שהיה בנו של הרב משה בלוי מראשי אגודת ישראל, ובצעירותו למד בישיבת קמניץ ובישיבת מיר. בין השנים תשכ"ח-תשל"ד (1968-1974) עבד כבנקאי בבנק ארץ ישראל בריטניה[דרוש מקור]. בשנת תשל"ג, מונה לרבה של שכונת פאג"י-סנהדריה, לאחר פטירת הרב בנימין זאב יעקובזון, רבה הקודם של השכונה. כיהן כמו"צ של העדה החרדית, ועמד בראשות ועד העירוב מטעמה וכן כראש ועד הכשרות. בסוף שנות ה-80 (תשמ"ט), לאחר פטירת הרב יצחק יעקב וייס, התמנה לחבר הבד"ץ של העדה החרדית. עיקר התמחותו של הרב בלוי הייתה בהלכות ריבית והיתר עסקה ושאר דיני ממונות.
הרב יעקב בלוי עמד עם הרב משה שטרנבוך בראש ועדה שהוקמה על ידי העדה החרדית להכוונת חברות וקרנות פיננסיות בשוק ההון בנושא ריבית.
אף על פי שהרב בלוי נמנה עם חברי בית הדין של העדה החרדית, הוא נמנע מלחתום על כרוזים מטעם בית הדין, מלבד על הכרוז האוסר להשתתף בבחירות.
התאלמן מאשתו טילא (בת יעקב יהושע רוט) בחודש כסלו תשס"ה ונישא בשנית בשנת תשס"ו.
נפטר בג' בשבט תשע"ג, 2013, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
משפחתו

הרב בלוי הותיר אחריו שלושה בנים. בנו הרב חיים יוסף, מו"צ בעדה החרדית, מונה מטעמה לאחר מות אביו לרב שכונת פאג"י.
שלושת אחיו למחצה (רק מאב, שכן אמו נפטרה בגיל צעיר) הם חסידי חב"ד:
הרב טוביה בלוי - רב קהילת חב"ד בנווה יעקב, חסיד חב"ד, סופר ומתרגם
הרב עמרם בלוי - מאנשי כולל חב"ד בישראל, חוקר תולדות החסידות. ניהל בעבר את קריית נוער בירושלים
הרב יוסף בלוי - סא״ל (מיל'), רב המועצה אזורית תמר, חבר הנהלת אגודת חסידי חב"ד והממונה על המועצה הדתית קריית מלאכי
ספריו

פתחי חושן - סדרה של תשעה ספרים העוסקת בדיני ממונות
ברית יהודה - הלכות ריבית והיתר עסקה
קיצור ברית יהודה
חובת הדר - מצוות מזוזה והלכותיה; הלכות נר שבת ונר חנוכה
דברי יעקב - ענייני הלכה ב' כרכין
חנוך לנער - חיוב קטנים במצוות
לקט העומר - הלכות חלה
מלבושי ישע - הלכות כלאי בגדים
נתיבות שבת - הלכות הוצאה מרשות לרשות ועירובין
צדקה ומשפט - הלכות צדקה; מעשר; תשמישי קדושה ובית-הכנסת
פתחי מקוואות - הלכות בניית מקוה והכשרה
הערות שוליים

↑  הודעה על פטירותו של הרב בלוי באתר JDN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303017605171  ISNI: 0000 0001 1882 9966  LCCN: n85104603  VIAF: 160501305   WorldCat (עם VIAF): 160501305
הצוללות מסדרת דולפין

| --- | --- |

אח"י דולפין במעגן בחיפה, אפריל 2010
 
 תרשים צוללת מסדרת Dolphin I
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת
 צי:   חיל הים הישראלי
 דגל הצי:  
 סדרה:  הצוללות מסדרת דולפין
 סדרה קודמת:  הצוללות מסדרת גל
 סדרה עוקבת:  הצוללות מסדרת דולפין AIP
 אוניות בסדרה:  3 אח"י דולפין  אח"י לויתן  אח"י תקומה
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Howaldtswerke Deutsche Werft בגרמניה
 מחיר:  340 מיליון דולר
 תקופת הפעילות:  15 באפריל 1996 – הווה (28 שנים)
 מידות
 הֶדְחֶק:  1,640 טון על פני המים, 1,900 טון בצלילה
 אורך:  57 מטר
 רוחב:  6.80 מטר
 שוקע:  6.20 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  20 קשר בצלילה, 11 קשר על פני הים
 עומק צלילה:  מעל 200 מטר
 גודל הצוות:  35 לוחמים, מתוכם 6 קצינים. אפשרות שהייה ל-10 נוספים
 טווח שיוט:  8,000 מייל ימי על פני הים, 4,500 מייל ימי בצלילה (במהירות של 8 קשר)
 הנעה:  3 מנועי דיזל או חשמל בהספק 4,243 כ"ס
 צורת הנעה:  מדחף
 אמצעי לחימה
 חימוש:  6 × צינורות טורפדו רב-תכליתיים 533 מ"מ  4 × צינורות רב-תכליתיים טורפדו 648 מ"מ (יכולים לשגר טילי הרפון, טילים נוספים לטווח של 1,500 ק"מ ורכבי צלילה מאוישים) בשגרה הצוללת נושאת 5 טילי הרפון ו-16 טורפדות
דולפין הוא שמה של סדרת צוללות דיזל ברשות חיל הים הישראלי. שלוש צוללות מדגם זה מהוות את עיקר צי הצוללות של החיל. מחירן כ-340 מיליון דולר כל אחת. הצוללות בסדרה הן אח"י דולפין, אח"י לויתן ואח"י תקומה.
הצוללות פותחו בישראל אך בנייתן נעשתה בגרמניה במימון גרמני וישראלי.
על פי הערכות הצוללות מותאמות לשיגור טילי שיוט שפותחו בישראל (על פי פרסומים שונים מדובר בטילי פופאי), אותם ניתן גם לחמש בראשי קרב גרעיניים לטווח של 1,500 ק"מ, ובכך מעניקות לישראל יכולת "מכה שנייה" גרעינית, למקרה שתותקף בנשק להשמדה המונית.
היסטוריה > ההיערכות לבניית הצוללות

ישראל וגרמניה דנו בבניית הצוללות מאז תחילת שנות ה-80, והן נבנו בגרמניה במידה רבה בגלל העדר אפשרות לבנות צוללות לא גרעיניות בארצות הברית. במהלך מלחמת המפרץ (1991), התברר כי חברות גרמניות מכרו לעיראק נשק רב, וסייעו לתוכנית הנשק הכימי של עיראק. כדי להרגיע את דעת הקהל בגרמניה ובישראל ולספק עבודה למספנות הגרמניות, החליט הקאנצלר הלמוט קוהל כי גרמניה תממן את עלות שתיים וחצי מהצוללות. ישראל נשאה בעלות חצי מהצוללת השלישית.
הצוללות מדגם ה"דולפין" נבנו במספנות HDW בגרמניה. בצוללת קיים תא רטוב/יבש לשיגור צוללים בעת צלילה.
שלוש הצוללות נכנסו לפעילות בהדרגה בין 29 במרץ 1999 לבין 26 ביולי 2000.
היסטוריה > סדרת דולפין AIP

לאחר שנת 2000 חיל הים הזמין שלוש צוללות נוספות, מסדרת דולפין AIP. הצוללות החדשות הן בעלות מערכות טכנולוגיות חדישות יותר ואפשרות לשהייה ארוכה יותר מתחת למים עם מערכות הנעה לצוללות ללא תלות באוויר חיצון. שתיים מהן משרתות בחיל הים והשלישית בבנייה.
היסטוריה > סדרת דקר

ב- 20 בינואר 2022 חתמה ישראל על הסכם נוסף עם חברת טיסנקרופ הגרמנית לרכישת שלוש צוללות נוספות מסדרת דקר במחיר של כ-3 מיליארד אירו. צוללות אלה יחליפו את הצוללות המתיישנות מסדרת דולפין. לפי ההסכם, הצוללת הראשונה צפויה להגיע בתוך כ-9 שנים.
פעילות

ב-30 ביוני 2009 פורסם כי לפחות צוללת אחת השתתפה בתמרון ימי שנערך בים סוף בשיתוף כלי שיט שונים של חיל הים.
ב-14 ביולי 2013 נטען שצוללת ישראלית מסדרת דולפין תקפה מחסן טילי יבשה-ים בלטקיה שבסוריה.
במחצית הראשונה של 2021 דווח על נוכחות של צוללת מסדרת דולפין בים סוף ובנמל אילת, לאחר שעברה בתעלת סואץ.
ראו גם

שייטת הצוללות
לקריאה נוספת

זאב אלמוג, הכוח הימי המודרני של ישראל, שפותח לאחר מלחמת יום הכיפורים, המכון לחקר מלחמות ישראל, 2018
יורם בר-ים, כלי שיט ישראליים בממד הרביעי, הוצאת "עמותת דולפין"
Jane's Information Group, 108th edition August 15, 2005, Jane's Fighting Ships
הערות שוליים

↑  בתאריך זה הוכנסה אח"י דולפין לשירות, והייתה הראשונה בסדרה.
↑  Germany May Sell 2 More Dolphin Subs to Israel for $1.17B
↑  ראובן פדהצור, האלוף, השר והצוללות, באתר הארץ, 21 במרץ 2012
↑  Popeye Turbo
↑  חדשות 2, ‏תחקיר: "צוללת הדולפין נושאת טילים גרעיניים", באתר ‏מאקו‏, 3 ביוני 2012
↑  Howaldtswerke-Deutsche Werft בוויקיפדיה האנגלית
↑  יהודית זילברשטיין ואמיר בוחבוט, "אורחת באילת", מעריב עמוד 13
↑  חדשות 2, ‏"צוללת דולפין של חיל הים תקפה בלטקיה", באתר ‏מאקו‏, 14 ביולי 2013
↑  רונית זילברשטיין, צוללת ישראלית עגנה במפרץ אילת, באתר ישראל היום
| צוללות של חיל הים הישראלי |
| --- | --- | --- |
| הצוללות מסדרת S | אח"י תנין • אח"י רהב |  |
| הצוללות מסדרת T | אח"י לויתן • אח"י דקר • אח"י דולפין |  |
| הצוללות מסדרת גל | אח"י גל • אח"י רהב • אח"י תנין |  |
| הצוללות מסדרת דולפין | אח"י דולפין • אח"י לויתן • אח"י תקומה |  |
| הצוללות מסדרת דולפין AIP | אח"י תנין • אח"י רהב • אח"י דרקון |  |
הצוללות מסדרת דקר:
מרדכי מנשה לאופר

הרב מרדכי מנשה לאופר
הרב מרדכי מנשה לאופר (נולד בח' בשבט ה'תשכ"ה, 1965) הוא מחבר ספרים חב"די, שליח חב"ד ורב רובע י"א באשדוד. עוסק בחקר תורתו והנהגותיו של הרבי מלובביץ.
בעבודתו הציבורית באשדוד הוא פועל רבות במסירת שיעורי תורה והרצאות ובפעילות עם בני נוער בנושאי יהדות, ועוסק בעשרת המבצעים של חב"ד.
ביוגרפיה

נולד בבני ברק לציפורה וליעקב יהושע לאופר. למד בישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד, שם היה גם מגיה ספרים עבור הוצאת ספרים קה"ת. בשלהי שנת ה'תשמ"ג (1983) נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית – 770 בברוקלין שבניו יורק.
בי"א בסיוון ה'תשמ"ו (1986) נישא ללאה, בת הרב טוביה בלוי. למד בכולל האברכים בנחלת הר חב"ד. בסוף תשמ"ז יצא לשליחות ברובע י"א באשדוד, ובהמשך מונה לרב השכונה. בשנים ה'תשמ"ט–ה'תשנ"א (1989–1991) הוציא ספר על תולדות חייו של הרבי מלובביץ' בשנים ה'תרס"ב–ה'תשי"א (1902–1951), בשם "ימי מלך". הספר יצא בשלושה כרכים ובכמה מהדורות.
מקיץ ה'תשנ"ד (1994) כותב מדור קבוע בשבועון "התקשרות" בשם "ניצוצי רבי". במדור מופיעה התייחסות הרבי מלובביץ' לנושאים שונים. לאורך השנים התפרסמו במדור לראשונה מכתבים מהרבי מלובביץ' וסיפורים עליו.
פרסם מאמרים בשבועון "כפר חב"ד", ברבעון "פרדס חב"ד" ועוד.
ביוגרפיה > משפחתו

בנו הרב משה לוי יצחק, ר"מ בישיבת תורת אמת בירושלים
בנו הרב ישראל אריה ליב, שליח חב"ד ברובע י"ב באשדוד
חתנו הרב לוי יצחק שפרינגר, שליח חב"ד בכוכב יאיר צור יגאל
חתנו הרב לוי בוטמן, שליח חב"ד (מנהל פעילות) ברובע י"א באשדוד.
בנו הרב שלום, סופר ומרצה.
ספריו

אלבום לחגיגות סיום הרמב"ם – סקירה על כל חגיגות סיום הרמב"ם הראשון בשנת ה'תשמ"ה בישראל, כפר חב"ד: ארגון הגג למוסדות חב"ד, 1987
בצל החכמה – רשימות וראשי נושאים מיחידויות של הרבי מלובביץ' עם אדמו"רים, רבנים, ראשי ישיבות וגדולי ישראל, קריית מלאכי: כולל אברכים נחלת הר חב"ד, ה'תשמ"ז - 1987
קובץ טוב רואי – חגיגת סיום המחזור השישי בלימוד הרמב"ם היומי שהתקיימה באור לכ"ה בחשוון ה'תש"ן בעיר הקודש טבריה, כפר חב"ד: צעירי אגודת חב"ד, 1989
סיפורה של שליחות – אלבום סקירה על שלוש קבוצות שלוחי חב"ד ששלח הרבי לישראל בשנים ה'תשל"ו–ה'תשל"ח, יצא לרגל כינוס השלוחים העשירי, כפר חב"ד: איגוד השלוחים לארץ הקודש, 1989
ספר ימי מלך – ביוגרפיה על חייו של הרבי מלובביץ' בשנים ה'תרס"ב–ה'תשי"א, 3 כרכים, כפר חב"ד: הוצאת ספרים קה"ת, 1991
כללי רמב"ם בספרו "משנה תורה", לאור תורתו של הרבי מלובביץ', כפר חב"ד: הוצאת ספרים קה"ת, ה'תשנ"א
היכל מנחם – ליקוט אגרות, שיחות, סיפורים, מנהגים ועוד של הרבי מלובביץ' שטרם התפרסם קודם לכן, 3 כרכים, ירושלים: היכל מנחם, 1992-1994
צדי"ק יסוד עולם – על חיי הרבי מלובביץ', תורתו ופעליו לרגל שנת התשעים להולדתו, כפר חב"ד: הוצאת ספרים קה"ת, ה'תשנ"ב
ספר המלך במסיבו – דברי הרבי מלובביץ' בעת סעודות החג ה'תש"י – ה'תשל"א, 2 כרכים, כפר חב"ד: הוצאת ספרים קה"ת, 1993
שמחת עולם – קיצור הליכות ומנהגי שידוכין ונישואין הנהוגים בחב"ד, כפר חב"ד: הוצאת ספרים קה"ת, 1994
קובץ יום מלכנו – מהותו ומנהגי יום הולדת, יום הולדת של צדיקים ונשיאי ישראל ועוד לאור תורתו של הרבי מלובביץ', כפר חב"ד: הוצאת ספרים קה"ת, תשמ"ד, יצא במהדורה שנייה בשנת ה'תשנ"ד
מזכרת מההתוועדות וחגיגה המרכזית בראש השנה לחסידות, ירושלים: כולל חב"ד, 1996
כנס חינוך – מורי בתי ספר על יסודיים ומכללות, כפר חב"ד: 1997
מקדש מלך – אוצרות רבי – אגרות, שיחות, סיפורים, מנהגים ועוד מהרבי מלובביץ' שטרם התפרסמו קודם לכן, 4 כרכים, כפר חב"ד: ספריית אשל, ה'תשנ"ו–ה'תש"ס (1996–1999/2000)
משבחי רבי – עובדות, הנהגות, יחידות וסיפורים על הרבי מלובביץ' שיצאו לאור לראשונה, כפר חב"ד: ה'תש"ס
עריכה
ילקוט בר מצווה – "אפשערניש" (תספורת), כפר חב"ד: הוצאת ספרים קה"ת, 1983. השתתף בעריכה: הרב משה מרינובסקי.
ספר השליחות – לקט שיחות ומכתבי הרבי בעניין השליחות לפי נושאים, ברוקלין, ניו יורק: הוצאת ספרים קה"ת, ה'תשמ"ז. מהדורה שנייה לרגל כינוס השלוחים העולמי תשע"ט.
ספר היובל קרנות צדי"ק – חדושי תורה ועיונים בהלכה מפי גדולי תורה, אדמו"רים וראשי ישיבות לכבוד הרבי מלובביץ' בהגיעו לשנת התשעים, ברוקלין, ניו יורק: אוצר החסידים, ה'תשנ"ב (יושב ראש ועד המערכת ועורך ראשי)
הערות שוליים

↑  הרב מרדכי מנשה לאופר, סיפור של שליחות מהדורה 1, באתר אוצר החכמה | הרב מרדכי מנשה לאופר, סיפור של שליחות מהדורה 2, באתר אוצר החכמה
↑  הרב מרדכי מנשה לאופר, ימי מלך חלק א, באתר אוצר החכמה | הרב מרדכי מנשה לאופר, ימי מלך חלק ב, באתר אוצר החכמה | הרב מרדכי מנשה לאופר, ימי מלך חלק ג, באתר אוצר החכמה
↑  מהדורה מקוונת באתר HebrewBooks
↑  מהדורה מקוונת באתר HebrewBooks
↑  הרב מרדכי מנשה לאופר, המלך במסיבו חלק א, באתר אוצר החכמה | הרב מרדכי מנשה לאופר, המלך במסיבו חלק ב, באתר אוצר החכמה
↑  הרב מרדכי מנשה לאופר, שמחת עולם, באתר אוצר החכמה
↑  הרב מרדכי מנשה לאופר, מקדש מלך חלק א, באתר אוצר החכמה | הרב מרדכי מנשה לאופר, מקדש מלך חלק ב, באתר אוצר החכמה | הרב מרדכי מנשה לאופר, מקדש מלך חלק ג, באתר אוצר החכמה | הרב מרדכי מנשה לאופר, מקדש מלך חלק ד, באתר אוצר החכמה
↑  הרב מרדכי מנשה לאופר, משבחי רבי, באתר אוצר החכמה
↑  הרב מרדכי מנשה לאופר, ילקוט בר מצווה, באתר אוצר החכמה
↑  הרב מרדכי מנשה לאופר, ספר השליחות, באתר אוצר החכמה
↑  הרב מרדכי מנשה לאופר, ספר היובל קרנות צדי"ק, באתר אוצר החכמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299304205171  LCCN: n88102138  VIAF: 6482365   WorldCat (עם VIAF): 6482365
דליפת זיכרון

דליפת זיכרון או זליגת זיכרון היא מצב שבו תוכנה לא משחררת זיכרון שהקצתה באופן דינמי, למרות שכבר אין לה צורך בו. חלק מהזיכרון הפנוי נותר תפוס ולא ניתן להשתמש בו במשך זמן ריצת התוכנה, מה שעלול לפגום בביצועי המערכת, בפרט אם מדובר בתוכנה שמתוכננת לרוץ פרק זמן ממושך ברצף. דליפת זיכרון היא המצב השכיח ביותר של דליפה במשאבי מערכת.
שגיאות תכנות המוליכות לדליפת זיכרון הן נפוצות למדי בשפות תכנות אשר אין להם "איסוף זבל" מובנה אוטומטי ואשר מסתמכות בצורה נרחבת על פעולות עם מצביעים. עם שפות אלו נמנות C ו++C.
ניתן להבדיל בין שני מצבים בסיסיים של דליפת זיכרון: כל עוד קיימת דרך להורות למערכת ההפעלה לשחרר את הזיכרון, זוהי דליפה מינורית שכן היא חסומה בגודלה. אולם כאשר לא ניתן לבצע יותר שחרור של הזיכרון שהוקצה - למשל איפוס של מצביע יחיד שהצביע אל אזור הזיכרון - זוהי דליפה חמורה, שעלולה לגרום נזק גדל והולך בכל ביצוע חוזר של הקוד שיוצר את הדליפה.
דליפת זיכרון עלולה לבוא גם בעטיו של זיכרון שאינו בשימוש התוכנה הספציפית, שכן לא התוכנית עצמה, אלא רכיב של מערכת ההפעלה אחראי לניהול הזיכרונות. כאשר חלק גדול מדי מהזיכרון נותר תפוס ואינו משוחרר עלולים המערכת כולה או לכל הפחות, חלקים חשובים בה, להפסיק לתפקד כראוי. מערכות ההפעלה המודרניות יודעות לשחרר את כל הזיכרון שתופסת תוכנית בזמן היציאה מהתוכנית. באופן זה, מערכת ההפעלה לא נכנסת לבעיה עקב הדליפה, וממשיכה להתנהג כרגיל. כמו כן, ניהול של זיכרון וירטואלי מאפשר לבודד את ההשלכות של הקצאה מיותרת בין תהליכים ובכך למזער את ההשלכות הנובעות מדליפה שכזו, אם כי לא למנוע אותן לחלוטין.
סביבות ריצה או שפות תכנות המספקות ניהול זיכרון אוטומטי (איסוף זבל) מתוחכם יותר מאשר ספירת-מצביעים, כגון #C,‏ Java ‏ Lisp,‏ פייתון או Perl, מפחיתות במידה דרסטית את הסיכוי להימצאות כמות גדולה של אובייקטים שאין דרך לגשת אליהם. תכונה זו מקלה על כתיבת תוכניות ללא דליפות זיכרון, אם כי במחיר של זמן ריצה וזיכרון נוסף המשמש לניהול המידע על האובייקטים הקיימים במערכת. גם בסביבות אלה, עשויה להתרחש דליפת זיכרון אחרת - למשל, רשימה מקושרת שהמתכנת שכח להסיר ממנה אובייקטים שאינם רלוונטיים עוד, והיא גדלה ללא חסם עליון. לאוסף הזבל אין דרך לדעת שהאובייקטים אינם בשימוש יותר, ולכן האובייקטים לא ישוחררו.
דוגמה פשוטה בשפת C

להלן תוכנית קצרה לייצור סיסמאות אקראיות, אשר כוללת דליפת זיכרון חמורה:
#include <stdio.h>
#include <stdlib.h>

char* generate_password(int length) {
	char* password = malloc(length+1);
	if (password == 0)
		exit(1); // Memory allocation failed
	for (int i=0; i<length; i++)
		password[i] = 'a' + rand()%('z'-'a');
	password[length] = '\0';
	return password;
}

int main() {
	while (1) {
		int n;
		printf("Enter the length of the password:\n");
		scanf("%d", &n);
		if (n > 0)
			printf("The password is: %s\n", generate_password(n));  // memory leak!
	}
	return 0;
}
בכל קריאה לפונקציה generate_password מוקצה זיכרון חדש, אך כתובתו לא נשמרת. כך אובד המידע על ההקצאה, ולא ניתן לשחרר את הזיכרון. לאחר מספר ריצות של הלולאה ייגמר הזיכרון הפנוי במחשב, ההקצאה תיכשל והתוכנית תפסיק את ריצתה.
כלים לאיתור דליפת זיכרון

קיימים כלים שונים כגון Purify,‏ Valgrind ו-Insure++ אשר מאפשרים זיהוי דליפות זיכרון בתוכניות C ו++C. יש לציין שניתן לממש יכולת "איסוף זבל" סבירה לתוכניות אלו, אך היא אינה מוחלטת. שיטת העבודה של הזיהוי מתבססת על הרעיון, שכל הקצאה של זיכרון, מתבצעת דרך מודול של הכלי ולא באופן ישיר. כל הפרטים הטכניים על ההקצאה נרשמים. עם סיום ריצת התוכנית, הכלי בודק לאלו הקצאות לא בוצע שחרור, והמפתח יכול לקבל דו"ח מלא עם הפניה לקוד המקור, ובעזרתו לפתור את הבעיה.
ראו גם

ניהול זיכרון
איסוף זבל
השחתת זיכרון
מנפה שגיאות זיכרון
גיבוי

גיבוי בטכנולוגיית המידע מתייחס ליצירת עותקים ("גיבויים") של נתונים כך שאלו יכולים לשמש לשחזור המידע המקורי לאחר אירוע (פיזי או לוגי) הגורם לאובדן הנתונים המקוריים מאמצעי לאחסון נתונים בו הם הוחזקו. גיבויים אלו משמשים בעיקר לשתי מטרות: הראשונה היא שחזור מידע בעקבות אסון ("התאוששות מאסון") והשנייה היא שחזור מידע שנמחק או הושחת. לרוב יהיו הגיבויים קו ההגנה האחרון כנגד איבוד נתונים וזאת מכיוון שהם השיטה הכי פחות נוחה והכי פחות ממוקדת להתגברות על אובדן כזה.
מערכת גיבוי מכילה לפחות עותק אחד של כל הנתונים, דבר המביא לניסיונות לחסוך בשטח האחסנה הדרוש. ארגון שטח האחסון וניהול הגיבוי עצמו הם לרוב החלק המורכב יותר במשימת הגיבוי כאשר ישנן אפשרויות רבות למערכת האחסון הדרושה. ישנן דרכים שונות רבות בהן התקנים אלו יכולים לספק יתירות גאוגרפית, אבטחת נתונים, ניידות וביצועים. היות שגיבוי אמין ועדכני של המידע דורש משאבי זיכרון וזמן, תדירות הגיבויים תלויה בחשיבות השינויים שהמידע עבר, ובתדירות התרחשותם.
לפני משלוח נתונים אל מערכת האחסנה יש לבחור אותם, להוציא אותם ולעיתים אף לבצע בהם שינויים ובמהלך השנים פותחו שיטות רבות לעשות כן. שיטות אלה כוללות אופטימיזציות עבור קבצים פתוחים, מקורות נתונים פעילים כמו גם דחיפה, הצפנה, ביטול כפילות ואחרות. מורכבות תהליך הגיבוי הביאה לפיתוח שיטות רבות לאימות של הנתונים ולהגדרת רמת האמינות שלהם מבחינה טכנית. נקודה נוספת שנלקחת בחשבון היא הגורם האנושי המעורב בתהליך.
בשל חפיפה ניכרת בטכנולוגיה, ישנו בלבול ניכר בין גיבויים וגיבוי מערכות לבין ביצוע ארכוב ומערכות סובלניות לתקלות. ההבדל בין ארכיונים לבין גיבויים הוא בכך שארכיון מהווה עותק ראשי של הנתונים בעוד גיבוי מהווה עותק משני שלו. בעוד שגיבוי יוצא מנקודת הנחה כי נתונים הלכו לאיבוד הרי שמערכות סובלניות לתקלות יוצאות מנקודת הנחה שהנתונים לא אבדו באמת.
מערכת גיבוי גדולת מימדת (הגובה המצולם הוא כ-1.8 מטר). המערכת מכילה מאות קלטות גיבוי המסומנות במדבקה עם ברקוד, ומסודרות במדפים. בעת הצורך, זרוע רובוטית שולפת את הקלטת המתאימה ומכניסה אותה אל הכונן לטובת קריאה או כתיבה של נתונים