stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הלל נח מגיד שטיינשניידר
הערות שוליים

↑  א. י. פרידמן, 'ציון לנפש: ה"ה הר' החכם, חוקר עתיקות ר' הלל נח ב"ר שלום ישראל שטיינשניידר (מגיד) המכונה "הגש"ר"', בתוך: שמואל יוסף פין, קריה נאמנה: קורות עדת ישראל בעיר ווילנא, וציונים לנפשות גאוניה, חכמיה, סופריה ונדיביה... בהוצאה הזאת נכנסו מכתבים ומבואים חשובים מאת רבי מתתיהו שטראשון ז"ל. כמו כן ... הוספות חשובות פרקים חדשים, הערות רבות ותולדות אנשי השם, וגם תולדות המחבר על ידי הרב רבי הלל נח שטיינשניידער ז"ל, וילנה: פונק, תרע"ה, עמ' 137. (הספר לצפייה ולהורדה בארכיון האינטרנט)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309097105171  PLWABN: 9810549026005606  BnF: cb155631588 (data)  GND: 132398575  ISNI: 0000 0000 6664 1952  LCCN: no2003062101  NTA: 315574445  VIAF: 74167491   WorldCat (עם VIAF): 74167491
המועצה העליונה של הרפובליקה של גאורגיה

המועצה העליונה של הרפובליקה של גאורגיה היה הפרלמנט הלאומי הראשון של הרפובליקה של גאורגיה בעידן הפוסט-סובייטי, בשנים 1990-1992. הבחירות הפרלמנטריות של ה-28 באוקטובר 1990, היו הבחירות הדמוקרטיות הרב-מפלגתיות הראשונות בקווקז. ראש המועצה העליונה היה זוויאד גמסחורדיה (הנשיא הנבחר הראשון שנבחר באופן דמוקרטי בשנים 1991-1992) ואקקי אסתיאני. הסגן הראשון של המועצה העליונה היה נמו בורצ'ולדזה, סגן ראש המועצה וראש המועצה העליונה של אג'ריה, היה אסלן אבשידזה. לאחר ההפיכה הצבאית של ה-22 בדצמבר 1991 - 6 בינואר 1992, המועצה העליונה, הממשלה, והנשיא גמסחורדיה, הוכרחו לעזוב את גאורגיה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הדגל הקולוניאלי הלאומי של אוסטרליה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   עיצוב שהיה בשימוש בעבר, אך כיום לא בשימוש
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  1823
 הונף לאחרונה:  1824
 מוטיבים עיצוביים:  הצלב הדרומי 
 שם המעצב:  קפטן ג'ון ניקולסון וקפטן ג'ון בינגל
 
הדגל הקולוניאלי הלאומי של אוסטרליה (1823–1824) היה המבשר של עיצוב דגלים אוסטרליים רבים אשר עוצבו על בסיס הצלב הדרומי ודגל הממלכה המאוחדת בקנטון משולבים יחדיו.
היה זה הניסיון המתועד הראשון לעיצובו של דגל לאומי ייחודי לאוסטרליה. הדגל עוצב בידי קפטן ג'ון ניקולסון וקפטן ג'ון בינגל, שניהם תושבי ניו סאות' ויילס. עיצובו הושפע מעיצובו של הנס הלבן של הצי המלכותי מגינה של אוסטרליה בין השנים 1788 ועד 1913. צלב ג'ורג' הקדוש האדום הגדול שובץ בארבעה כוכבים לבנים מתומנים המייצגים את צלב הדרום האוסטרלי. על פי קפטן בינגל הדגל אומץ בידי הממשל של סר תומאס בריזביין.
לפני שנים רבות, עוד בשנת 1823 או 1824, סיעתי בידי קפטן ג'ון ניקולסון מהצי המלכותי, מפקד נמל ג'קסון, בתכנון ואישור בפני הלורד של הימייה דגל לאומי קולוניאלי לאוסטרליה אשר עמד באישורו של כבוד הלורד ואומץ בידי הממשל של סר תומאס בריזביין. הצעתינו הייתה דגל צלב ג'ורג' הקדוש הלאומי הבריטי בתוספת ארבעה כוכבים המונחים על ארבע הזרועות של הצלב כסמל ההמוספרה שלנו "הצלב הגדול הדרומי". בהמשך הושחת הדגל על ידי הוספת כוכב נוסף במרכז הצלב על ידי מהאן דהו ללא הבנת הכוונה המקורית ושילוב האומות האמריקניות. סידני בימים הללו הייתה אוסטרליה! ואף פרובינציה אחרת לייצוג ועל כן הוספת כוכבים נוספים סיכלה את הכוונה המקורית
ראו גם

דגל אוסטרליה
דגל הפדרציה האוסטרלית
פרק ההתיישבות והקולוניזציה בהיסטוריה של אוסטרליה
הדגל הצ'רקסי

| --- | --- |

 כינויים נוספים:  דגל רפובליקת אדיגיה
 הונף לראשונה:  13 ביוני 1860
 קבלת מעמד רשמי:  24 במרץ 1994 (כדגל רפובליקת אדיגיה)
 מוטיבים עיצוביים:  רקע ירוק, עליו שלושה חצים ושנים-עשר כוכבים זהובים, תשעה מהם בקשת חיצונית ושלושה בקשת פנימית
 שם המעצב:  ספרבי זנקו
הדגל הצ'רקסי הוא הדגל המייצג את בני העם הצ'רקסי המפוזרים בכל העולם ושואפים למדינה עצמאית על שטחי הקווקז. הצ'רקסים מניפים את דגלם באירועים לאומיים, דוגמת יום הזיכרון הצ'רקסי, בדרך כלל לצד דגל המדינה בה הם חיים. הדגל עוצב על ידי ספרבי זנקו (אנ').
הדגל נבחר באספה שקיימו הצ'רקסים ב-13 ביוני 1860 בעיר סוצ'י, כיום בתחומי רוסיה. באספה זו דנו מנהיגי השבטים הצ'רקסים בהתנגדות לכיבוש הרוסי על הרי הקווקז, אמנם התנגדותם כשלה. לאחר שהקווקז נכבש בידי הרוסים, והצ'רקסים גורשו ממולדתם, הוחלט להשאיר את הדגל כפי שהוא בזכות משמעותו ההיסטורית והלאומית.
מאז ה-24 במרץ 1994 משמש הדגל הצ'רקסי כדגלה הרשמי של רפובליקת אדיגיה שבפדרציה הרוסית.
תיאור הדגל

לדגל הצ'רקסי רקע ירוק, עליו שלושה חצים ושנים-עשר כוכבים זהובים, תשעה מהם בקשת חיצונית ושלושה בקשת פנימית.
לדגל הצ'רקסי מספר פרשנויות:
על פי פרשנות אחת:
הצבע הירוק מסמל את אדמת הקווקז, מולדתם של הצ'רקסים.
הכוכבים הזהובים מסמלים את שנים עשר השבטים הצ'רקסיים.
שלושת החצים מסמלים את שלושת כיווני רוח; צפון, מזרח ומערב, בקווקז לא נושבת רוח מהדרום.
פרשנות אחרת גורסת כי:
הצבע הירוק מסמל חיים ורווחה.
שנים עשר הכוכבים מסמלים את שנים עשר המחוזות שהיו בשליטת הצ'רקסים בקווקז.
שלושת החצים מסמלים את שלושת השבטים הצ'רקסיים שנלחמו אחרונים בכיבוש הרוסי על אדמות הקווקז.
על פי פרשנות נוספת, הצבע הירוק מסמל דווקא את צבע האסלאם, דתם של רוב הצ'רקסים.
לעומת זאת, על פי הסופר הלאומי הצ'רקסי משבשה איסחאק, את הדגל עיצב זאנה ספרביי, מנהיג שבט נאתכו, בעת ששהה בטורקיה כשבוי וזאת כחלק ממאמציו לאחד את השבטים הצ'רקסים במלחמתם מול הפולש הרוסי. על פי איסחאק, ספרביי בחר את הרקע הירוק מכיוון שהוא מסמל את הקווקז. ספרביי בחר לייצג כל שבט באמצעות כוכב זהוב, וזאת במטרה לתאר את מעמדם של השבטים - מקום רם ומכובד. הבחירה בצבע הזהוב הייתה בשל יוקרתו ואיכותו של החומר. כל הכוכבים שווים בגודלם וזאת כדי לסמל את השוויון בין השבטים השונים.
המפקד הלאומי

המִפקד הלאומי (באנגלית- The People's Voice) הייתה יוזמת שלום חוץ פרלמנטרית, שבראשה עמדו עמי אילון הישראלי וד"ר סרי נוסייבה הפלסטיני. מטרת היוזמה הייתה לגייס חתימות על מסמך עקרונות שיוגש בסופו של דבר למנהיגי שתי המדינות, ההחתמה מתבצעת באינטרנט. היוזמה החלה את דרכה בשנת 2002 והושקה באופן רשמי ביוני 2003.
עקרונות היוזמה היו:
שתי מדינות לשני עמים.
הפליטים הפלסטינים לא יחזרו לתחומי מדינת ישראל אלא לתחומי המדינה הפלסטינית העתידית, יהודים שמתגוררים ביהודה, שומרון וחבל עזה יחזרו לתחומי מדינת ישראל.
המדינה הפלסטינית העתידה לקום תהיה אזור מפורז - לא יהיה בידה נשק כבד או צבא.
גבולות הקבע יקבעו על בסיס קווי 4 ביוני 1967 (קרי, הגבול בין מדינת ישראל לממלכת ירדן ערב מלחמת ששת הימים) תוך אפשרות לחילופי שטחים.
ירושלים בירת שתי המדינות.
השכונות היהודיות בריבונות ישראלית, השכונות הערביות בריבונות פלסטינית, הר הבית ללא ריבונות.
יישום עקרונות אלה יביא לסוף הסכסוך ולקץ התביעות ההדדיות.
חילופי שטחים על בסיס דמוגרפי.
בשנת 2005 החליף יזם ההיי-טק אורני פטרושקה את עמי אילון בתפקיד יו"ר המפקד הלאומי.
על פי ארכיון האינטרנט, בין השנים 2008 ל-2010, אתר האינטרנט של המפקד דיווח ש-251,240 ישראלים ו־160,800 פלסטינים חתמו על היוזמה. הרישום האחרון של אתר המפקד בארכיון האינטרנט הוא מסוף 2010. כיום משמשת הכתובת גוף אחר.
המסגד הגדול באסמרה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסגד 
 מיקום:  אסמרה 
 מדינה:  אריתריאה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1938
 תאריך פתיחה רשמי:  1938 
 אדריכל:  Guido Ferrazza 
 סגנון אדריכלי:  רציונליזם 
 קואורדינטות:  15°20′20″N 38°56′30″E﻿ / ﻿15.338888888889°N 38.941666666667°E﻿ / 15.338888888889; 38.941666666667
 he
 
המסגד הגדול באסמרה שנקרא גם מסגד הח'ליפים ישרי הדרך (ערבית: جَـامِـع الْـخُـلَـفَـاء الـرَّاشِـدِيْـن, "ג'אמע אלחלפאא אלראשדון") שוכן בעיר אסמרה, בירת אריתריאה.
המסגד הוקם בימי השלטון הקולוניאלי האיטלקי באריתריאה. הוא הוקם בפקודתו של שליט איטליה בניטו מוסוליני, במטרה להרשים את האוכלוסייה המוסלמית, שהיוותה כמחצית מתושבי העיר. בנייתו הסתיימה בשנת 1938.
המסגד הוא אחד משלושה מבני דת בולטים המצויים בעיר, יחד עם כנסיית גבירתנו של תפילת המחרוזת וקתדרלת אנדה מריאם.
המסגד

המסגד תוכנן על ידי גואידו פרצה (Guido Ferrazza) בתערובת של סגנונות אדריכליים - הרציונלי, הקלאסי והאסלאמי. המינרט, הנראה בכל חלקי העיר, בנוי בסגנון הבארוק והוא בעל שתי קומות ושתי מרפסות. העמודים הכפולים בחזית המבנה נבנו מאבן טרוורטין מקומית ועליהם כותרות משיש קרארה. משיש זה בנוי גם המחראב שבאולם התפילה. במבנה קשתות וכיפה אסלאמיות. החצר הפתוחה של פני הכניסה למבנה מרוצפת באבן כהה הערוכה בדוגמאות גאומטריות.
המסגד האדום בצפת

| --- | --- |

שער הכניסה למסגד
 מידע כללי
 סוג:  מסגד 
 מיקום:  צפת 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  ביברס 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1276
 תאריך פתיחה רשמי:  1276 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ממלוכית 
 קואורדינטות:  32°57′53″N 35°29′46″E﻿ / ﻿32.964647947396°N 35.496007729273°E﻿ / 32.964647947396; 35.496007729273
  (למפת צפת מוגדלת) המסגד האדום בצפת(למפת צפת רגילה) המסגד האדום בצפת(למפת הגליל העליון רגילה) המסגד האדום בצפת(למפת הגליל העליון מוגדלת) המסגד האדום בצפת
 
הכתובת שמעל הכניסה למסגד המשבחת את הסולטאן בייברס
המסגד האדום בצפת, המכונה גם הח'אן האדום, הוא מסגד הממוקם בצפת העתיקה ברובע הממלוכי בסמוך למלון רימונים. המסגד נבנה בשנת 1276 על ידי הסולטאן בייברס אשר משל במצרים בין השנים 1266–1277. המסגד נחשב לאחד מהמבנים הממלוכים הקדומים ביותר שנבנו בישראל. הוא נבנה בצפת לאחר כיבוש העיר מידי הצלבנים ב-1266 במטרה לבסס את מעמדה של צפת כבירת מחוז הגליל בממלכה הממלוכית. בתחומי המסגד התקיימה אכסניה שאפשרה לינה לעולים לרגל. במשך שנים רבות היה המסגד מגדולי המסגדים בצפת. המסגד והאכסניה שבתחומו נהרסו חלקית עקב רעידת האדמה. בניין זה הפסיק לשמש כמסגד ב-1948. על חלק מהריסות המסגד והאכסניה נבנה מלון רימונים ושאר המבנה ששרד את רעידת האדמה משמש כיום כמרכז תרבות ואומנות המנוהל בידי קרן צפת לפיתוח. עד היום ניתן עדיין להבחין בגרם המדרגות הלולייניות לצריח המואזין אך המגדל עצמו לא שרד.
מבנה המסגד

המסגד נבנה בסגנון ממלוכי מפואר אשר הובא ממצרים. שער כניסה גדול העשוי עץ ומעליו כתובת מיסוד המבנה שהשתמרה עד היום אשר משבחת את הסולטאן בייברס. אולם התפילה בנוי מקשתות גבוהות ומסוגל להכיל 200 איש. אולם זה נמצא בחלקו הדרומי של המסגד בעל שתי גומחות תפילה הפונות לכיוון מכה. האולם נתמך בארבעה עמודים. באולם הייתה אבן שעליה חרוט הקדש. אבן זו הייתה ממוקמת מעל גומחת התפילה המרכזית והייתה צבועה בצבע ירוק. לאחר שהמסגד הפך לגלריה הושחתה הכתובות ובמקומה נחקקו שני לוחות ברית.
דום הנצחי

| --- | --- |

עטיפת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One, Google Stadia   WW‏ 20 במרץ 2020   Nintendo Switch  WW‏ 8 בדצמבר 2020   PlayStation 5, Xbox Series X   WW‏ 29 ביוני 2021
 סוגה:  משחק ירי בגוף ראשון
 פיתוח:  id Software
 הוצאה לאור:  Bethesda Softworks
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית, רוסית 
 הפצה:  Bethesda Softworks
 עיצוב:  טוני גרזה
 סדרה:  Doom
 הערות:  המשחק משתמש בממשק Vulkan (אנ'); המשחק דורש חשבון Bethesda בתור מנהל זכויות דיגיטלי; נדרשת מערכת הפעלה Windows 7 ומעלה בעלת 64 סיביות.
 דרישות תוכנה
 גרסה:  6.66Rev.2.2 (יצאה ב-5 בספטמבר 2023)
 מנוע משחק:  id Tech 7
 מצבי משחק:  שחקן יחיד, מרובה משתתפים
 דירוג:  M ‏(ESRB)   18 ‏(PEGI)
 פלטפורמות:  Microsoft Windows   Xbox One   PlayStation 4   Google Stadia   Nintendo Switch   PlayStation 5   Xbox Series X
 מדיה:  בלו-ריי (קונסולות בלבד), כרטיס משחק של נינטנדו (אנ') (נינטנדו סוויץ'), הורדה דיגיטלית
 המשחק הקודם:  דום (2016)
 דרישות מערכת
 מעבד:  מינימום: Intel Core i5 במהירות של 3.3GHz או AMD Ryzen 3 במהירות של 3.1GHz או יותר טוב   מומלץ: Intel Core i7-6700K או AMD Ryzen 7 1800X או יותר טוב
 זיכרון:  8GB
 כרטיס מסך:  מינימום: Nvidia GeForce GTX 1050Ti 4GB או GTX 1060 3GB או GTX 1650 4GB או AMD Radeon R9 280 3GB או R9 290 4GB או RX 470 4GB   מומלץ: NVIDIA GeForce GTX 1060 6GB או GTX 970 4GB או AMD RX 480 8GB
 מקום פנוי:  50GB
 בקרים:  מקלדת ועכבר, ג'ויסטיק
 bethesda.net/en/game/doom
 
דום הנצחי (באנגלית: DOOM Eternal; בתרגום חופשי לעברית: אבדון נצחי) הוא משחק פעולה מסוגת משחקי יריות בגוף ראשון שפותח על ידי חברת id Software ויצא לאור לראשונה ב-20 במרץ 2020 על ידי Bethesda Softworks למחשב האישי, לקונסולות המשחק פלייסטיישן 4 ו-Xbox One וכן גם לפלטפורמת Stadia מבית גוגל. המשחק מהווה את משחק ההמשך ל"דום" משנת 2016, והוא הכותר החמישי בסדרת DOOM המצליחה.
עלילת המשחק סובבת סביב גיבור המשחק הקודם, דום סלייר, כאשר הוא מתמודד מול צבאות הגיהנום שפלשו לכדור הארץ וזרעו בו הרס וחורבן. כמו כן, עליו לעצור גזע תבוני עוין דמוי מלאכים המבקש להכחיד את האנושות, תוך כדי גילוי פרטים על עברו ותפקידו במלחמה המתמשכת בין בני האנוש, הגיהנום וממלכת גן-עדן.
המשחק זכה להצלחה ולתשבחות על המשחקיות, העלילה, הגרפיקה ועיצוב השלבים, וכן גם על הפסקול.
ב-20 באוקטובר 2020 יצאה חבילת ההרחבה הראשונה למשחק, "האלים העתיקים – חלק 1", הממשיכה מבחינה עלילתית את אירועי המשחק, וב-18 במרץ 2021 יצאה חבילת ההרחבה השנייה, "האלים העתיקים – חלק 2".
משחקיות > רמות קושי

המשחק מציע שש רמות קושי, כאשר 4 מהן נחשבות לרמות קושי "רגילות" המסודרות מן הקלה ביותר לקשה ביותר, וההבדל ביניהן נעוץ באגרסיביות של האויבים ובנזק שהם גורמים לשחקן:
I'm too young to die ("אני צעיר מדי מכדי למות"). ברמת קושי זו, התחמושת והשריון הופכים לנפוצים יותר מאשר ביתר רמות הקושי.
Hurt me plenty ("תכאיבו לי כמה שיותר")
Ultra-Violence ("אולטרה-אלימות")
Nightmare ("סיוט")
שתיים מהן נחשבות למצבי משחק מיוחדים, עקב כך שהן בעיקרן משנות את פורמט המשחק:
Ultra-Nightmare ("אולטרה-סיוט"). בעוד שרמת הקושי של האויבים זהה לזו של רמת "Nightmare", במצב משחק זה לשחקן ניתנת רק הזדמנות אחת לסיים את המשחק. לא ניתן לשמור את המשחק, אפשרות השמירה האוטומטית מבוטלת, ופריטים המעניקים "הזדמנות נוספת" לשחקן מושמטים כלל מהשלבים. כתוצאה מכך, המוות במשחק הוא קבוע, ויחזיר את השחקן אל התפריט הראשי.
Extra Life Mode. בחירה במצב זה מאפשרת לשחקן לשחק באחת מארבע רמות הקושי הרגילות, בהן השחקן יכול לאסוף פריטי "הזדמנות נוספת", אך עם מספר שינויים שנלקחו מרמת "אולטרה-סיוט": גם כאן אפשרות השמירה מבוטלת, ושחקן שגמר את מלאי ה"הזדמנויות הנוספות" שברשותו, יעמוד בפני סכנת מוות קבוע, המחזיר את השחקן אל התפריט הראשי.
משחקיות > Fortress of Doom, שלבי מאסטר ו-Slayer Gates

אלמנט מרכזי במשחק הוא מבצרו של הדום סלייר, ספינת חלל בשם Fortress of Doom ("מבצר האבדון"). חללית זו, המצוידת בטכנולוגיה חוצנית מתקדמת, משמשת גם כחלק מהעלילה של המשחק, וגם כבסיס בו השחקן יכול לנוח בין משימות, לחזור על שלבים אותם סיים בעבר, לקבל גישה ל"שלבי מאסטר" – גרסאות קשות ומאתגרות יותר של חלק מהשלבים הרגילים, להילחם בסימולטורי קרב, ולפתוח אזורים נעולים המכילים קריסטלים, שדרוגים לכלי הנשק ולחליפת השריון באמצעות "Sentinel Batteries" אותן השחקן יכול לאסוף במהלך הקמפיין.
בתוך החללית, השחקן יכול גם למצוא נשק "סודי" – Unmakyr – הזמין בפני השחקן לאחר שסיים שישה Slayer Gates, שדות קרב "סודיים" שנמצאים בתוך השלבים הרגילים.
משחקיות > מצבי משחק נוספים

לצד הקמפיין העלילתי המיועד לשחקן יחיד, "דום הנצחי" מציע מספר מצבי משחק מיוחדים, המאפשרים לשחקן להתמודד מול שחקנים אחרים ברשת האינטרנט, או להתמודד מול אתגרי הישרדות שיבחנו את יכולותיו.
משחקיות > מצבי משחק נוספים > מצב מרובה משתתפים

המשחק מציג מצב מרובה-משתתפים א-סימטרי, כלומר: למשתתפים במשחק ישנם יכולות שונות, ובכך יחסי הכוחות ביניהם אינם זהים. מצב זה מכונה בשם "Battlemode".
במהלך המשחק, שני שדים הנשלטים על ידי שחקנים לוחמים כנגד נחת בן-אנוש, הנשלט גם הוא על ידי שחקן. השחקן הנמצא בצד השדים יכול לשחק במגוון שדים מתוך המאגר הקיים במשחק, כאשר לכל שד יש מתקפות ויכולות מיוחדות משלו. עם יציאת המשחק לאור היו זמינים חמישה שדים, כאשר עדכונים עתידיים שיצאו עבור המשחק כללו עימם שיפורים שונים למצב זה, וכן שדים חדשים שניתן לשחק איתם.
המפתחים תכננו גם לכלול מצב מרובה-משתתפים שני בשם Invasion ("פלישה"), ובמסגרתו השחקן יכול "לפלוש" לתוך קמפיין לשחקן יחיד של שחקן אחר בתור שד וללחום בשחקן המשחק את הקמפיין (עם אפשרות לכבות את התמיכה במצב זה כדי "למנוע" משחקנים אחרים לפלוש אליך בזמן המשחק). עם זאת, עבודת הפיתוח על מצב משחק זה בוטלה ביולי 2021 על מנת להתרכז בפיתוח מצב ה"עדר", המיועד בעיקרו לשחקן יחיד.
בניגוד למצב מרובה-המשתתפים של המשחק הקודם, שפותח על ידי מפתחת משחקים חיצונית, מצב מרובה-המשתתפים של המשחק פותח על ידי איד בלבד.
משחקיות > מצבי משחק נוספים > מצב "עדר"

מצב משחק זה יצא לאור ב-26 באוקטובר 2021 כחלק מעדכון 6.66, ומהווה מצב הישרדות בו על השחקן להחזיק מעמד כמה שיותר זמן מבלי למות מול גלים הולכים ומתגברים של שדים ומפלצות. במסגרת מצב משחק זה, השחקן מתחיל כאשר יש ברשותו רק רובה ציד, ועליו לעבור בהצלחה את גלי השדים הנשלחים נגדו על מנת לקבל גישה לכלי נשק נוספים. הריגת שדים והשלמת אתגרי בונוס מזכות את השחקן בנקודות, הנצברות לאורך המשימות השונות במצב המשחק. הנקודות אותן צובר השחקן נשמרות ב"טבלת שיאים" מקוונת, ובכך מאפשרת לשחקן להשוות את תוצאותיו עם תוצאות שחקנים אחרים. המשימות מגוונות וכוללות, בין היתר, הריגה של מספר שדי "מפתח" המסומנים בסימון מיוחד, או השלמת קטעי פלטפורמה באמצעות ניצול יכולות התנועה של השחקן אשר פורטו לעיל.
רמת הקושי של זירות הקרב הולכת וגדלה עם ההתקדמות במשחק, ובין השדים הזמינים במצב זה נמנים גם שדים שהוצגו לראשונה בחבילות ההרחבה "האלים העתיקים", גם אם השחקן עדיין לא רכש אותן. בעוד שמוות במצב זה מציין את סוף המשחק בדומה למשחקי הישרדות אחרים, גם במצב משחק זה זמינים לשחקן גולגולות "הזדמנות שנייה" זהות בפעולתן לגולגולות הזמינות בקמפיין העלילתי. צבירת נקודות והשלמת משימות יזכו את השחקן בפריטים קוסמטיים שונים.
עלילה > האלים העתיקים – חלק 1

הניצחון על השדים ועצירת הפלישה לכדור הארץ נשא איתו מחיר כבד: מותה של הח'אן מאיקר "שבר" את הברית בין אורדאק לגיהנום, ואפשר לצבא הגיהנום לכבוש באין מפריע את אורדאק, ולהשתמש בו כבסיס לפלישות עתידיות. כדי לסכל את מזימות השדים, נעזר סמואל היידן בנחת ובמדעני מחתרת ARC כדי למצוא את המאיקר העונה לשם "שרפים" ולהסתייע בו. לאחר שהנחת מוצא את מתקן האכסון של "שרפים" באחד מהמתקנים הצבאיים של UAC, הוא מעלה את תודעתו של היידן למתקן, ושם מתגלה כי היידן ו"שרפים" – ששמו האמיתי סאמור מאיקר – הם למעשה אותה הישות.
"שרפים" מבקש מהנחת לרדת בחזרה לגיהנום, שם, באזור הנקרא "ביצות הדם", הוא מתבקש כדור אנרגיה המכיל את אנרגיית החיים של ישות מסתורית בשם "האב" (Father). לאחר שהנחת מוצא את כדור האנרגיה, הוא בוחר להשמיד אותו, בניגוד להנחיותיו של "שרפים". במקום זאת, הוא מעדיף להשתמש בכדור אנרגיית החיים של אדון האופל, על מנת להביאו אל היכל ה"לומינאריום" שבאורדאק. תוכניתו של הנחת היא להחזיר את "אדון האופל" לצורתו הגשמית. מה שיאפשר לנחת לחסלו על מנת להשמיד את השדים אחת ולתמיד.
באורדאק, נאלץ הנחת להילחם נגד "שרפים" המנסה להניא אותו מלעשות כן. "שרפים" מובס, ומזהיר את הנחת כי החזרת השטן לצורתו הגשמית היא תהליך בלתי הפיך, לפני שהוא משוגר משם על ידי "האב". הנחת מצליח להחזיר את אדון האופל בחזרה לצורתו הגשמית, ומגלה כי נוצר בצלמו (הסיבה לכך מורחבת כאן).
עלילה > האלים העתיקים – חלק 2

לאחר שזימן את אדון האופל, הנחת מנסה להורגו אך נכשל בכך, עקב חוקי ממלכת גן-עדן שאוסרות על שפיכות דמים בהיכל ה"לומינאריום". אדון האופל מורה לנחת לפגוש אותו בעיר "אימורה", בירת הגיהנום, ולהתייצב מולו לעימות הסופי. על מנת להגיע אל אימורה, על הנחת להפעיל שער בין-ממדי הנקרא "השער של דיוום" (Gate of Divum) שהוא המקום היחיד ממנו ניתן להגיע אל העיר.
"האב" מורה לנחת לחזור אל ארג'נט דינור על מנת להשיג משם גביש מיוחד, ממנו ניתן להפיק את האנרגיה הנדרשת להפעלת השער. הקריסטל ממוקם בתוך ספינת חלל שנקראת "חנית העולם" (World Spear), שהגיעה מהחלל החיצון ונחתה במימד לפני שנים רבות. בדרך הוא נפגש מחדש ב"בוגד", ומגלה ששמו טוהר לאחר חיסולו של "איקונין החטא", ושמו האמיתי ואלן (Valen). ואלן מעניק לנחת פטיש אנרגיה מיוחד, שיעזור לו במלחמתו.
לאחר מכן, משחרר הנחת את רוחותיהם של הסנטינלים הכלואים בחללית ומשיג את גביש האנרגיה. בעזרת הגביש, חוזר הנחת חזרה אל כדור הארץ, ולאחר לחימה בצבא של שדים, מצליח הנחת להפעיל את השער ולהשתגר אל אימורה. על מנת להגיע אל אדון האופל, על הנחת לחדור מעבר להגנות המסיביות סביב העיר, המכילות אלפי שדים וטכנולוגיות הגנה מתקדמות. עזרה מגיעה ממימד ארג'נט דינור בדמות צבא חמוש ומצויד של סנטינלים המובל על ידי ואלן, המסייעים לנחת לחדור מעבר להגנות ולהשתגר אל זירת הקרב בה יוכל ללחום נגד אדון האופל.
במהלך הקרב, מגלה אדון האופל לנחת כי הוא למעשה הבורא האמיתי של היקום מכיל את הממדים בהם ביקר הנחת עד כה – המימד בו נמצא כדור הארץ, מימד ארג'נט דינור, אורדאק, והגיהנום – שנקרא "ג'קאד" במקור. הוא מספר לו כי מימד "ג'קאד" היה המימד הראשון שנברא, אך המאיקרים בראשות "האב", בגדו בו ושיכתבו את ההיסטוריה כך שייראה כאילו "האב" הוא בורא העולם. מאורע זה, על פי דבריו, גרם לו לפנות אל המאיקר המורד, סאמור מאיקר ("שרפים"), על מנת שיסייע לו ליצור לוחם-על שינקום את נקמתו בכך שיתרום להשמדת המאיקארים. הנחת מצליח להביס בסופו של דבר את השטן ודוקר אותו בליבו, ומתמוטט זמן קצר לאחר מכן עקב העובדה כי כוחותיו העל-אנושיים הוענקו לו, בעקיפין, על ידי אדון האופל. מותו של אדון האופל גורם להשמדת כל יצירי כפיו המצויים מחוץ לגיהנום.
בסיום המשחק, הנחת נראה קבור על ידי קבוצה של מאיקארים בסרקופג דומה לסרקופג ממנו התעורר במשחק הקודם.
פסקול > שערוריית הפסקול

לאחר שחרור הפסקול הרשמי של המשחק באפריל 2020, מעריצים התחילו לשים לב להבדלים מהותיים בין הפסקול הרשמי לקובצי הסאונד של המשחק עצמו. ההבדלים המשמעותיים היו בעיקר באיכות הסאונד שהייתה ירודה משמעותית בקובצי המשחק לעומת איכות הפסקול הרשמי, אך גם בקטעי קול רבים שעברו תהליכי עיבוד, מיקס ומאסטרינג שונים לחלוטין מאשר התהליכים שעברו קטעי האודיו ששוחררו עם הפסקול הרשמי. מיק גורדון, המלחין, ציין בעמוד הטוויטר שלו כי מספר מועט של קטעי מוזיקה עברו מיקס על ידו בזמן הכנסתם למשחק והכחיש את מעורבותו בשערורייה. על סמך נתוני קובצי האודיו במשחק, התברר כי האיש שהיה אחראי על רוב עבודת המיקס היה במאי האודיו של איד, צ'אד מוסהולדר. לאחר התפוצצות הפרשה, גורדון ציין כי הוא בספק גדול לגבי המשך עבודתו עם איד.
במאי 2020, פרסם מארטי סטרטון, המפיק הראשי בחברת איד, מכתב ב-Reddit על התפתחות הפרשה. סטרטון הסביר כי ניתן לגורדון זמן נוסף על מנת לסיים את עבודת המיקס לפסקול, והמיקסינג שביצע מוסהולדר היה בגדר "תוכנית מגירה" למקרה שגורדון לא יוכל לעמוד בזמנים. כאשר התברר שגורדון אכן לא סיים את עבודת המיקס לפני הדדליין שנקבע לשחרור הפסקול, סטרטון הציע לגורדון לעבוד עם מוסהולדר, וגורדון אכן הסכים לכך. גורדון שלח למוסהולדר 12 רצועות עליהן סיים לעבוד, ומוסהולדר השתמש בקובצי האודיו שמצא בקובצי המשחק, שעברו דחיסה כבדה יותר כדי להתאים ליתר אלמנטי הסאונד במשחק. סטרטון גם כתב שאיד תמשיך לשחרר הרחבות חדשות למשחק ללא גורדון.
ב-9 בנובמבר 2022, למעלה משנתיים לאחר התפוצצות הפרשה, פרסם גורדון מאמר תגובה ארוך באתר מדיום ובו תיאר בפרוטרוט את השתלשלות העניינים מנקודת מבטו, שהובילה בסופו של דבר לשערוריית הפסקול ולסיום עבודתו עם איד. במכתב, פירט גורדון (שעבד כפרילנסר, ולא הועסק ישירות על ידי איד) יחסי עבודה עכורים בינו לבכירי איד, ובייחוד מצד מארטי סטרטון. יחסים אלו לטענתו התבטאו בזלזול, בהתעלמות מבקשותיו שהובילו לעיכוב בעבודתו, בהפרת חוזים והבטחות, באיומים ולחצים שהובילו את גורדון להקדיש שעות רבות מעבר למה שהוגדר עבורו בחוזה ההתחלתי (תופעה הקרויה "crunching" בתעשיית פיתוח משחקי המחשב), ולאחר יציאת המשחק והתפוצצות הפרשה, גם בלשון הרע שהתבטא במכתבו של סטרטון ב-Reddit. מכתב זה גרם לטענתו לנזק עצום לתדמיתו ולקריירה שלו. כמו כן, טען גורדון כי אף ניסה לפנות לחברת האם של איד, ZeniMax, על מנת שתוכל לסייע בפתרון הסכסוך, אך לטענתו טרפד סטרטון בגסות את נסיונותיו לפתור את הסכסוך בדרכי נועם תוך שימוש באיומים משפטיים.
מכתבו של גורדון גרר אחריו הפצצת ביקורות שליליות בעמוד ה-Steam של המשחק שקוראות לסטרטון לקחת אחריות על מעשיו ולהתפטר. במאמר דעה שפורסם באתר TheGamer, נטען כי שערוריית הפסקול של "דום הנצחי" חשפה לעיני הציבור את היחס המזלזל מצד חברות הפיתוח למוזיקאים שעסוקים בהלחנת פסקול המשחק שאינם עובדים בהכרח במסגרת החברה המפתחת.
הוצאה לאור

תאריך השקת המשחק, 20 במרץ 2020, נפל באותו התאריך בו היה אמור לצאת משחק נוסף, Animal Crossing: New Horizons מבית נינטנדו. עקב הביקוש הרב לשני המשחקים, החליטו חנויות המשחקים בארצות הברית למכור עותקים פיזיים של המשחק יום לפני ההשקה הרשמית, וזאת כדי להימנע מעומסים חריגים עקב מגבלות הריחוק החברתי שאפיינו את מגפת הקורונה. נוסף על כך, הניגוד בין אופיים של שני המשחקים עודד מעריצים של המשחקים לציין את צירוף המקרים על ידי חגיגות ייחודיות בהן "שידכו" את Doomguy, גיבור המשחק, לאיזבל, גיבורת סדרת Animal Crossing.
הוצאה לאור > הרחבות

עוד לפני יציאת המשחק, הכריזה בת'סדה על שתי חבילות הרחבה לקמפיין לשחקן יחיד, שייצאו לאור בשנה שלאחר יציאת המשחק. שחקן שיבחר לקנות את "מהדורת הדלוקס" של המשחק, יקבל אוטומטית גישה לשתי ההרחבות, כאשר ייצאו. ב-8 במאי 2020, הוצגו בעמוד הטוויטר הרשמי של המשחק, שני צילומי מסך כ"טיזר" לקראת יציאת ההרחבה, וטיזר טריילר נוסף שהועלה שלושה חודשים מאוחר יותר, ב-7 באוגוסט, ליוטיוב, חשף את שם ההרחבה: "האלים העתיקים" (The Ancient Gods). כמו כן צוין כי מדובר בחלק אחד מתוך שני חלקים שמתוכננים לצאת להרחבה. בטיזר הוזכר כי טריילר מלא עתיד לצאת ב-27 באוגוסט במהלך לילו הראשון של יריד המשחקים Gamescom, ובטריילר המלא הוכרז על יציאת החלק הראשון לאור ב-20 באוקטובר 2020. ההרחבה נחשבת כמוצר "עצמאי", כלומר, שאין צורך להוריד את משחק הבסיס על מנת לשחק בה. מבחינה עלילתית ההרחבה עתידה להמשיך את הסיפור מהנקודה בה הקמפיין הראשי הסתיים.
הביקורות על חבילת ההרחבה הראשונה היו אמנם טובות, אם כי פושרות יותר לעומת הביקורות על משחק הבסיס. ממוצע הביקורות באתר Metacritic עומד על 79 לגרסת המחשב, 76 לגרסת הפלייסטיישן 4 ו-72 לגרסת האקסבוקס.
ב-7 במרץ 2021, הוכרז כי טיזר טריילר להרחבה השנייה, "האלים העתיקים – חלק 2" ייצא לאור שבוע לאחר מכן, ב-15 במרץ. בטיזר צוין כי הטריילר המלא ישוחרר ב-17 במרץ, ובטריילר המלא הוכרז על שחרור המשחק ביום שלאחר מכן, ב-18 במרץ. הביקורות על חבילת ההרחבה השנייה היו דומות לזו של חבילת ההרחבה הראשונה, כאשר ממוצע הביקורות ב-Metacritic עומד על 77 לגרסת המחשב, 78 לגרסת הפלייסטיישן 4 ו-77 לגרסת האקסבוקס.