אצבע
אצבעות בתרבות האנושית > תקשורת באמצעות אצבעות

שפת סימנים של חרשים היא שפה טבעית העושה שימוש, בין השאר, בסימני אצבעות.
גם בקרב השומעים קיים רפרטואר נרחב של תנועות ומחוות אצבעות לשם תקשורת, על פי מוסכמות תרבותיות. דוגמאות:
זקיפת אגודל מסמלת אישור בתרבויות רבות בעולם או כדרך לסימון אהבתי.(וריאציה נוספת לתנועה זו, היא עשיית עיגול באמצעות האגודל ואצבע המורה, תוך זקיפת 3 האצבעות הנותרות, תנועה, המנבה לחקות את המילה o.k) באחרות היא מהווה תנועה מגונה .
במדינות רבות נעשה שימוש באצבע או באגודל כסימן מוסכם לעצירת טרמפ.
זקיפת האגודל והפניית חלקו הפנימי כלפי מישהו משמעותו העדר יחסי שלו עמו "ברוגז", לעומת זאת זקיפת הזקרת לעברו של מישהו משמעותה הזמנה לפיוס.
עשיית עיגול על ידי האגודל והאצבע מול מישהו, משמעותה כי עושה המחווה חושב על אותו אדם שהוא משול לאפס.
האצבע הסמוכה לאגודל מכונה גם האצבע המורה או הרומזת, שכן משמשת להצבעה ולרמיזה. הצבעה היא הושטת היד והאצבע קדימה, כלפי חוץ, כדי לסמן דבר מה, או קיפול הזרוע במרפק והושטת האצבע כלפי מעלה כדי לבקש רשות דיבור. רמיזה היא הפניית הזרוע כלפי פנים, אל גוף הדובר, תוך תנועות קיפול חוזרות של האצבע, כדי לרמוז לאדם אחר להתקרב אליו. תנועה זו נחשבת מעליבה בתרבויות מסוימות. עם זאת הצבעה של דובר על עצמו, עשויה לעיתים להעשות גם באמצעות האגודל.
אצבע משולשת – מחווה גסה להבעת זילזול ובוז, באמצעות האצבע האמצעית (אמה). זקירת האמה משמשת להעברת מסר של זלזול כלפי אדם או נושא מסוים. בעיתונות העברית נהוג לכנות אחת מצורות זקירה זו בשם "תנועה מגונה", "אצבע משולשת" או "תנועה מזרחית מגונה" (הביטוי האחרון הפך לנפוץ פחות עם הזמן).
א פֿייג (ביידיש תאנה) – אגודל מכוסה על ידי כל האצבעות, מסמל שלא תזכה לקבל ממני כלום, כפי הנראה נסיום לדמות את אבר המין הנקבי, שנחשב בתרבויות הפגאניות כמסלק רוחות, פרשנות שאפשרית ביותר לאור העובדה שהביטוי הלועזי לתאנה (פג) משמש גם כינוי לאבר המין הנשי.
החזקת אצבעות (מחווה של הנחת אצבע אחת על האחרת וכיפופה קלות) - מהווה מחווה של איחולים למזל, או להצלחה
הנפת היד עם פריסה של חמשת האצבעות, המהווה חיקוי לנועת החמסה, נחשבת לאמצעי הגנה בפני עין רעה
פתיחת האצבע המורה לצד שמאל והאמה לצד ימין, באופן שמדמה את האות וי, נחשבת לסימן ניצחון (ויקטורי). בבריטניה לעומ"ז הצמדת האמה והאצבע המורה נחשבת לתנועת התגרות. הנפת האצבע המורה והאמה מאחורי ראשו של מישהו בעת צילום תמונה, כשהוא אינו מודע לכך נחשבת לצורת הומור ומכונה בעברית "קרניים"
זקיפה הזרת והאצבע המורה תוך כיפוף הקמיצה והאמה נחשבת לסמל הרוק, לעומת זאת במדינות הלטיניות עשיית תנועה כזו מול פניו של גבר, נחשבת להתגרות, מכיוון שמשמעות הדבר שרעייתו בוגדת בו והוא "מקורנן"
הצבעה על הרקה תוך סיבוב האצבע מול מישהו נחשבת לאמירה כי הוא אינו שפוי.
נקישה נשנית של האגודל באצבע המורה, האמה והקמיצה כאשר הן צמודות בתנועות של פתיחה וסגירה, משמעותן כי מישהו מרבה בדברים, או שהוא מדבר דברי הבל.
הרמת האמות, אצבע האמה והאצבע המורה בכל יד תוך הצמדתן וכיפופן של האצבעות הללו באופן חוזר וסימולטני מסמלת מירכאות והמשמעות היא שהאדם אומר את הדברים בלשון סגי נהור
קימוץ האצבעות לאגרוף והנפתו בפני מישהו, נחשבת לאיום, או הודאה בתחושות תוקפניות כלפיו (לעומת זאת הנפת אגרוף סגור, שלא כלפי מישהו מסוים יכולה לסמל הצלחה ולחלופין אמירה "יש לי כוח"). העברת האצבע המורה, או תנועה של חיקוי פעולת הירי, באמצעות האגודל והאצבע המורה לעברו של מישהו, כאשר 3 האצבעות הנותרות מכווצות וסגורות הן מחוות בעלות משמעות זהה, עם זאת, חיקוי תנועה של ירייה האצבע מוצמדת לרקתו של מבצע התנועה משמעותה תסכול, קושי וחוסר שביעות רצון. במקרים מסוימים היא אף עשויה להיות הודאה ברצון להתאבד
זקיפה האצבע המורה ונענוע שלה משמאל לימין נחשבת לסימן בינלאומי של שלילה
זקיפת האצבעות תוך מפגש בין הכריות שלהן והנפתו מול פניו של מישהו משמעותו "סבלנות".
הטיית אצבע המורה והאמה כלפי מטה והנעתן בחיקוי תנועת ההליכה, משמעותן הוראה למישהו ללכת, אבל לאו דווקא בהקשר שלילי, אלא במובן של הטלת שליחות/משימה/הכוונה, לעומת הצמדת הזרת, הקמיצה, האמה ואצבע המורה, והרחקתן בצורה חוזרת ונשנית משמעותה הוראה למישהו להסתלק.
היה ניסיון ליצור סימן מצוקה בינלאומי, שיהיה מורכב מכף יד חשופה ומורמת, שבה האגודל מקופל פנימה ואז קיפול האצבעות על האגודל, אולם עד כה הסימן לא השתרש
הכאה באצבע צרידה – השמעת קול באמצעות האגודל והאמה, לעיתים כאמצעי לליווי קצבי או כמחווה שמשמעותה מהירות, או קלות.
החדרת אצבע לפה ונשיכה, או מציצה שלה בכרית נחשבת כתנועה סקסית, עם זאת היא עשויה לעיתים להיות גם תנועה לא מודעת של בלבול, התלבטות, או מאמץ (במקרים כאלה לעיתים האצבע תוחדר לפה, כשהיא במצב כיפוף)
השמת האצבע המורה על השפתיים משמעותה להיות בשקט, או שמירת סוד
דוגמאות נוספות בתמונות להלן:
"מעט" או "כסף"
"זה"
"חזק"
"רק רגע" / תנועה מגונה (תלוי בתרבות)
"כאן" או "ברגע זה" או "ככה"