stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חצי האי הצ'וקצ'י
לקריאה נוספת

Aĭnana, L., and Richard L. Bland. Umiak the traditional skin boat of the coast dwellers of the Chukchi Peninsula : compiled in the communities of Provideniya and Sireniki, Chukotka Autonomous Region, Russia 1997-2000. Anchorage: U.S. Dept. of the Interior, National Park Service, 2003.
Dinesman, Lev Georgievich. Secular dynamics of coastal zone ecosystems of the northeastern Chukchi Peninsula Chukotka : cultural layers and natural depositions from the last millennia. Tübingen [Germany]: Mo Vince, 1999. ISBN 3-934400-03-5
Dikov, Nikolaĭ Nikolaevich. Asia at the Juncture with America in Antiquity The Stone Age of the Chukchi Peninsula. St. Petersburg: "Nauka", 1993.
Frazier, Ian, Travels in Siberia, Farrar, Straus, and Giroux, 2010. Travelogue in Siberia.
Portenko, L. A., and Douglas Siegel-Causey. Birds of the Chukchi Peninsula and Wrangel Island = Ptitsy Chukotskogo Poluostrova I Ostrova Vrangelya. New Delhi: Published for the Smithsonian Institution and the National Science Foundation, Washington, D.C., by Amerind, 1981.
הערות שוליים

↑  אקלים - קייפ דז'נב
↑  Chukchi Peninsula, אנציקלופדיה.קום
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286314105171  GND: 4061114-0  LCCN: sh85025482  NKC: ge407653  VIAF: 239890778   WorldCat (עם VIAF): 239890778
חנה ידור-אבני

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 ביולי 1946 לודז', הרפובליקה העממית הפולנית 
 פטירה:  3 בספטמבר 2005 (בגיל 59) אחוזת בית, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 
חנה יָדוֹר-אבני (שמה בלידה: וֶרקצווייג, Werkzweig;‏ 1 ביולי 1946, לודז' – 3 בספטמבר 2005, תל אביב) הייתה עיתונאית, עורכת ומתרגמת ישראלית, ילידת פולין.
קורות חיים

חנה ידור נולדה בעיר לודז' שבפולין כבת ליעקב ורקצווייג ודורה וורקצוויג לבית בלומנפלד, ניצולי שואה שנמלטו מפולין לברית המועצות. שלושה מבין סביה ובני משפחה רבים אחרים נספו בשואה (בטרבלינקה, מיידנק, ורשה ומקומות אחרים). בילדותה, בשנת 1951, עלתה לישראל והתיישבה עם משפחתה בתל אביב.
למדה בתיכון עירוני ד' ובהמשך למדה ספרות צרפתית באוניברסיטה העברית בירושלים.
ב-26 באוגוסט 1979 התחתנה עם המלחין צבי אבני שהיה אלמן אחרי מות אשתו הראשונה, פנינה.
בשנים 1993-1976 הייתה חנה ידור-אבני חברת מערכת בעיתון מעריב והייתה אחראית על הכתיבה בתחום המוזיקה והתרבות.
חנה ידור-אבני הייתה פעילה בהנהלת "הזמריה" ובתנועת "הנוער המוזיקלי". כמו כן בזמנה הפנוי התנדבה, במשך תקופה ארוכה, יום בשבוע במשטרת התנועה. היא ערכה את ביטאון תנועת ההתנדבות בישראל.
בשנים האחרונות לחייה נודעה בתרגומי ספרים מאנגלית וצרפתית. בשנת 1995 יחד עם בעלה, צבי אבני, כתבה חנה ידור-אבני את היצירה הספרותית-מוזיקלית "תעלומת המפלצת המשולשת" שנועדה להציג בפני ילדים את כלי הנגינה המשתתפים בתזמורת, באמצעות סיפורים, מוזיקה ואנימציה. יצירה זו תורגמה ובוצעה בארצות הברית, בגרמניה ובקנדה (בקוויבק). בישראל בוצעה גם על ידי התזמורת הקאמרית הישראלית. חנה ידור-אבני ערכה את זכרונותיה של צילי ברנדשטטר, "צל משלי".
חנה ידור-אבני נפטרה בשנת 2005 בעקבות סרטן עור - מלנומה. היא הובאה לקבורה בבית העלמין בחולון.
מנישואיה עם צבי אבני נולדו לזוג שני ילדים: שירן ואילון שמואל.
הנצחה

פרסים על שם חנה ידור-אבני לקומפוזיציה, ניצוח, וכו'
2006 אלה מילך-שריף הלחינה לזכרה את היצירה "אשה קטנה" לסופרן, צ'לו ופסנתר, למלא שיר של דליה רביקוביץ'. בוצעה לראשונה על ידי קלייר מגנאג'י, צבי אורליאנסקי ויוני פרחי במוזיאון תל אביב לאמנות
ספרים

1997 - ניו יורק:המדריך המקיף:המדריך המקיף, -הוצאת צ'ריקובר
כתבים אחרים

1995 -תעלומת המפלצת המשולשת - אגדה מוזיקלית לתזמורת, פסנתר, קריין ושקופיות, מאת צבי אבני, לטקסט ולפי רעיון מאת חנה ידור-אבני
(על אודות שני תאומים, כינורות, שיוצאים בפקודת סבם הקונטרבס, לחפש מפלצת - הפסנתר)
ספרים בתרגומה

מאנגלית:
"פרש הברונזה" מאת פולינה סיימונס - הוצאת מודן
"חיוך מיוחד" מאת ג'ודית מייקל
"איך חודר האור" מאת מ.ג'.היילנד
"פרשת ג'יין אייר" מאת ג'ספר פורד - הוצאת מודן
"מידלסקס" מאת ג'פרי יוג'נידס
"עסקי הסרטים שלי" מאת ג'ון אירווינג
"אוונסון" מאת גייל גודווין
"הכלבים של בבל" מאת קרולין פארקהרסט
"רוז" מאת מרטין קרוז-סמית - הוצאת מודן
מצרפתית
"המוסד במרתפי הוותיקן" מאת אנדרה סוסן
מיידיש
שירים מימי השואה - מתוך ספרו של משה הוך "קולות מתוך החושך: המוזיקה בגטאות ובמחנות בפולין" (יד ושם, 2002), אותו ערכה:"משה, האלט זיך" (משה, החזק מעמד), "די נאכט" (הלילה), "מיר טרינקען מיטן טויט לחיים" (שותים עם המוות לחיים), ואחרים - "טרבלינקה"
הערות שוליים

1 2  באתר הגנאלוגי Geni
↑  David Cummings International Who's Who in Music 16 th Ed. 1998-1999 ע' 27
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309256105171  BnF: cb14523225m (data)  GND: 117676585X  ISNI: 0000 0000 6658 0766  LCCN: no2009023013  VIAF: 49457961   WorldCat (עם VIAF): 49457961
חיליס יוהאניס לה פבר דה מונטיני

| --- | --- |

 לידה:  18 בדצמבר 1901 הולנד אמסטרדם, הולנד
 פטירה:  1 בינואר 1982 (בגיל 80) הולנד האג, הולנד
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 השכלה:  Koninklijke Militaire Academie 
 השתייכות:   צבא הולנד
 תקופת הפעילות:  עד ל-1965
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 יושב ראש מטה ההגנה המאוחד
 עיטורים
 הצלב הגדול במסדר לאופולד השני (16 בינואר 1960)  Order of Military Merit (30 בדצמבר 1958)  מפקד בלגיון ההצטיינות (30 ביוני 1958)  Officers' Cross (6 בדצמבר 1937)  Vaardigheidsmedaille van de Nederlandse Sport Federatie  Herinneringsmedaille 1962  Huwelijksmedaille 1966  קצין גבוה במסדר אורנז'-נסאו  Oorlogsherinneringskruis  אביר במסדר האריה ההולנדי 
 
חיליס יוהאניס לה פבר דה מונטיני (בהולנדית: Gillis Johannis le Fèvre de Montigny; ‏18 בדצמבר 1901 – 1 בינואר 1982) היה גנרל הולנדי אשר שימש כיושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל) בשנים 1962–1965.
ביוגרפיה

מונטיני נולד באמסטרדם ב-18 בדצמבר 1901. במהלך הקרב על הולנד במלחמת העולם השנייה הוא שימש כראש מטה הדיוויזיה ה-4. לאחר המלחמה שימש כמפקד העתודה הלאומית ואז כמפקד זרוע היבשה. ב-10 במאי 1962 הוא מונה ליושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל) ושימש בתפקיד עד פרישתו מהצבא ב-5 בפברואר 1965.
חילם

| --- | --- |
 קואורדינטות:  32°44′56″N 36°14′23″E﻿ / ﻿32.748904046245°N 36.239661783031°E﻿ / 32.748904046245; 36.239661783031 
 he
 
חֵילָם או חֵלָאם הוא שם מקום תנ"כי בצפונו של עבר הירדן המזרחי.
לפי ספר שמואל ב', פרק י', פסוקים ט"ו–י"ז, חילם היה מקום ניצחונו של דוד המלך על הארמיים תחת הדדעזר בן רחוב. בתרגום השבעים השם חילם זהה לעילם (Αιλαμ) משום שאין עיצורים גרוניים ביוונית, ישנם חוקרים שזיהו את  המקום כעֵלמָא במחוז דרעא, כ-55 ק"מ (34 מייל) מזרחית לכנרת.
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה מקראית: אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו ג, אות חית
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טווין (אי)

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  פארק מפרץ פלהאם ברובע הברונקס בסמוך לאי הציידים
 קואורדינטות:  40°52′16.27″N 73°47′3.8″W﻿ / ﻿40.8711861°N 73.784389°W﻿ / 40.8711861; -73.784389
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיטווין(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיטווין
 
אי התאומים (באנגלית: Twin Island) הוא חלק מפארק מפרץ פלהאם ברובע הברונקס, והוא ממוקם בסמוך לאי האנטרז (Hunter's Island).
פרטים

האי מיוער ברובו. פני השטח של האי כוללים סלעים חשופים. מסלעים אלה חורצו על ידי קרחונים נסוגים בתום עידן הקרח האחרון.
האי טווין מקושר לרודמנז נק ולאי האנטרז באמצעות רצועת חול הנקראת "חוף אורצ'ארד" (Orchard Beach), וכן לאי שני העצים (Two Trees Island) באמצעות רצועת אדמה צרה.
בעבר היה האי מקושר לאי האנטרז באמצעות גשר, אולם זה נהרס.
חרושצ'ובקה

חרושצ'ובקה
בניין חרושצ'ובקה טיפוסי
חרושצ'ובקה (ברוסית: Хрущёвка) הוא סוג של בנייני מגורים בני 5 קומות. בניית בניינים מסוג זה החלה בתקופת שלטונו של ניקיטה חרושצ'וב ולכן הם נקראו בלשון העם על שמו. כינוי זה התחרז עם מילה רוסית "טרושצ'ובי" שפרושה שכונת מצוקה.
תקופת בניית של "חרושצ'ובקה" הייתה בשנים 1959–1985. בסך הכול נבנו כ-290 מיליון מ"ר שמהווים כ-10% מסך שטחי מגורים של ברית המועצות. כתוצאה מבנייה מסיבית זו אזרחים רבים עברו מהכפר לעיר ואלפי משפחות שיפרו את תנאי מגוריהן. בניינים דומים נבנו גם בשאר הגוש המזרחי - בצ'כיה הם מכונים "פנלאק" (panelák), בהונגריה "פנלהאז", ובגרמניה "פלטנבאו".
אפיון הבניינים

בבניינים היו בעיקר דירות בנות עד שלושה חדרים עם גובה תקרה של 2.48 מ' עד 2.80 מ'. בבניינים לא הייתה מעלית והם התאפיינו בבידוד אקוסטי ירוד. חלק מהבניינים היו מיועדים להריסה כעבור 25 שנים, אך עודם קיימים גם כיום (בשנת 2013). בניינים אחרים תוכננו ל-50 שנים ובהתאם למחקרים[דרוש מקור] הם מתאימים לניצול במשך 150 שנים תוך ביצוע שיפוצים תקופתיים. במוסקבה ובסנקט פטרבורג קיימת תוכנית מסודרת להריסת בניינים מסוג זה. בהתאם לתכנון המקורי במוסקבה הריסת הבניינים הייתה צריכה להסתיים בשנת 2010 וסיום ההריסה נדחה עד לשנת 2017.
הרעיון לעבור לבנייה מתועשת של בנייני מגורים נולד לאחר מלחמת העולם השנייה. הבניינים הראשונים לפי שיטה זו נבנו בשנת 1948. תחילה זה היו בניינים בני ארבע קומות עם שלד מפלדה. לאור שימוש גדול במתכת (כ-16 ק"ג למ"ר) הוחלט לעבור לשימוש רחב יותר בבטון. לאחר קבלת תוצאות חיוביות בניסיונות, בשנת 1950 הוחלט על תכנון מפעלי בטון לייצור המרכיבים הנדרשים. בהתאם להחלטת מועצת השרים ב-31 ביולי 1957 החלה בנייה מסיבית של בנייני מגורים לפי שיטה זו. אחד האתרים הראשונים היה אזור צ'ריומושקי בפרברי מוסקבה. הניסיון שנרכש באזור זה הועבר לכול המדינה. על פי רוב כרושצ'ובקי לא נבנו במרכזי הערים ובנייתם התרכזה בשכונות חדשות כאשר באותן שכונות היו עשרות ואף מאות בניינים מאותה סדרה.
על פי רוב היה שטח דירה בת 3 חדרי מגורים 60 מ"ר, 43 מ"ר לדירת שני חדרים ו-30 מ"ר לדירת חדר. בנוסף בכל דירה היה מטבח בגודל של 5 - 6 מ"ר. לחלק מהדירות היו מרפסות.
סדרות נפוצות

לשם הקמת הבניינים בצורה מתועשת בערים רבות הוקמו מפעלים לבניית מרכיבי בטון הנדרשים. הבניינים נבנו לפי סדרות שאושרו ברמה ארצית. להלן הסדרות העיקריות של הבניינים:
סדרה 1-335 - הסדרה הנפוצה ביותר. בניינים מסדרה זו נבנו בתקופת 1958 - 1966. הבניין כולל 5 קומות ללא מעלית, 4 דירות בכל קומה. בדירות היו עד 3 חדרי מגורים. דגמים משופרים מסדרה זו נבנו עד לשנת 1976.
סדרה К-7 - בניינים מסדרה זו נבנו בתקופת 1958 - 1966. הבניין כולל 5 קומות ללא מעלית, 3 דירות בכל קומה. בדירות היו עד 3 חדרי מגורים. החל מסוף שנות ה-90 בניינים מסדרה זו מיועדים להריסה.
סדרה II-32 - בניינים מסדרה זו נבנו בשנות ה-60. הבניין כולל 5 קומות ללא מעלית, 3 דירות בכל קומה. בדירות היו עד 3 חדרי מגורים. החל מסוף שנות ה-90 בניינים מסדרה זו מיועדים להריסה.
סדרה 1-510 - בניינים מסדרה זו תוכננו בשנות ה-60. הבניין כולל 5 קומות ללא מעלית, 4 דירות בכל קומה. בדירות היו עד 3 חדרי מגורים.
סדרה 1-511 - בניינים מסדרה זו תוכננו בשנות ה-60. הבניין כולל 5 קומות ללא מעלית, 4 דירות בכל קומה. בדירות היו עד 3 חדרי מגורים.
סדרה 1-515/5 - בניינים מסדרה זו תוכננו בשנות ה-60. הבניין כולל 5 קומות ללא מעלית, 4 דירות בכל קומה. בדירות היו עד 3 חדרי מגורים.
חוב פנימי

חוב פנימי הוא חלק מהחוב של הממשלה לנושים, חוב פנימי ביחד עם חוב חיצוני מרכיבים את החוב ציבורי שהוא החוב הכולל של הממשלה לנושים. חובות הממשלה נוצרים עקב העדפה למימון חלק מהוצאותיה בצורה של הלוואה, הלוואה זאת יכולה להתקבל במטבע פנימי השייך לאותה המדינה או במט"ח (השייך למדינות אחרות), החלק מהחוב שהתחייבה הממשלה להחזיר במטבע המקומי הוא החוב הפנימי.
כיוון שחוב פנימי נוצר על ידי הלוואות מן האזרחים (דרך קרנות פנסיה או הבורסה) ועתידו שיוחזר לאזרחים, ראוי לאמור כי "כאומה אנו חייבים את החוב לעצמנו" (אבא לרנר), חוב פנימי לא הופך מדינה לעשירה או ענייה יותר, שכן חובה הפנימי של הממשלה שווה תמיד לאיגרות החוב הממשלתיות של אזרחיה - הרואים בו נכס, בדיוק באותו אופן תשלום ריבית על החוב הפנימי (הוצאה של הממשלה) היינו תקבול של האזרח המחזיק באג"ח (הכנסה). נקודה נוספת שיש לעמוד עליה היא שחוב פנימי אינו מגדיל או מקטין את יכולת הצריכה של החברה, החוב הפנימי מפנה את ההון לשימוש שונה.
נהוג להקביל בין חוב ציבורי בכלל לחוב בין אישי, ובפרט למצב של חדלות פרעון שעלול אף להוביל לפשיטת רגל, השוואה זאת היא נכונה בעיקרה בהשוואה לחוב חיצוני שכן במצב זה המדינה בעלת החוב חייבת לפרוע אותו במטבע זר, ולכן היא חייבת להשיג אותו ממקור חיצוני (כאחד האדם) על ידי יצוא, העברות הון, או קבלת סיוע. במקרה של חוב פנימי לא ניתן להגיע לחדלות פרעון, וזאת כיוון שלמדינה שמורה הזכות להדפיס כסף אם היא בוחרת בכך (מה שלא יכול לעשות חייב בחוב בין אישי), יש לציין שמצב של הדפסת כסף רב מידי יכול אף הוא להוביל לרעות אחרות, והעיקרית שבהן היא ירידת ערך הכסף (אינפלציה).
חוב פנימי בישראל

נכון לשנת 2014 85% מחובה של ישראל הוא פנימי.
לקריאה נוספת

אבא לרנר, כלכלת תעסוקה(הקישור אינו פעיל), דרור לנפש, 2011
הערות שוליים

↑  באתר משרד האוצר
חצי האי הוליק-קניון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  Herbert Hollick-Kenyon 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  68°35′00″S 63°50′00″W﻿ / ﻿68.5833°S 63.8333°W﻿ / -68.5833; -63.8333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי הוליק-קניון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי הוליק-קניון(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחצי האי הוליק-קניון(למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחצי האי הוליק-קניון
 
חצי האי הוליק-קניון (באנגלית: Hollick-Kenyon Peninsula) או חצי האי קניון הוא דורבן מכוסה קרח, היוצא מן המסה ההררית העיקרית של חצי האי האנטארקטי ומזדקר לאורך 72 ק"מ בקשת צפון-מזרחית מבסיסו בין מפרצון מובילאויל למפרצון קייסי.
היסטוריה > גילוי ומיפוי חצי האי

חצי האי התגלה וצולם בחלקו מן האוויר על ידי לינקולן אלזוורת' בשנת 1935, בטיסתו הטראנס-אנטארקטית מהאי דנדי אל ים רוס. ב-1940 צולם חצי האי מן האוויר ומופה מן הקרקע על ידי השירות האנטארקטי האמריקאי.
מרוא השם

חצי האי קרוי על שם הרברט הוליק-קניון, הנווט בטיסה של אלזוורת', שתצוגת ההיבט המעשי של נחיתה והמראה באזורים מבודדים מהווה תרומה ברורה ובולטת לטכניקה של חקר אנטארקטיקה.
ביאורים

↑  שלוחה של מבנה גאולוגי כמו סלע ענק, חלק מהר או לשון יבשה.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 400145857059022921482   WorldCat (עם VIAF): 400145857059022921482
טווינקי

| --- | --- |
עוגות טווינקי של חברת הוסטס
עוגות טווינקי של חברת הוסטס
 
 מאכלים
 סוג:  עוגת חטיף 
 מוצא:  ארצות הברית 
 מרכיבים עיקריים:  קמח חיטה 
 
טווינקי (באנגלית: Twinkie) הוא חטיף המבוסס על עוגת ספוג עם מילוי קרמי שהופץ בארצות הברית על ידי חברת הוסטס (אנ'), רשת מאפיות אמריקנית שמושבה בדאלאס. החטיף נמכר כשהוא אפוי או מטוגן בשמן עמוק לאחר האפייה.
החטיף זכה לאזכורים רבים בתרבות האמריקנית, בסרטי קולנוע, בטלוויזיה, ובשירים. בין היתר כינה עיתונאי שסיקר את משפט רוצחו של הארווי מילק בשם "הגנת טווינקי" את הטענה לפיה הנאשם, דן וייט, סבל מדיכאון שהתבטא בין היתר במעבר מתזונה בריאה לאכילת מזון מהיר.
בתאריך 23 בנובמבר 2012 הודיעה חברת הוסטס על הליך פירוק. ביוני 2013 פורסם על ידי חברת Metropoulos & Co, אחת משתי החברות שקנו את הזכויות על טווינקי ושאר מותגי החטיפים "הוסטס", כי החל מ-15 ביולי 2013 יוחזר החטיף למדפים.
הערות שוליים

↑  אי-פי, רויטרס, הבהלה לסוכר || עוגיות "טווינקי" יורדות מהמדפים והופכות לפריט אספנים יקר, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2012
↑  Chris Isidore, Start the countdown! Twinkies return to shelves July 15, at CNN
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טום אשלי

תומאס ג'ון מיטשל אשלי (באנגלית: Thomas John Mitchell Ashley; נולד ב-11 בפברואר 1984 באוקלנד) הוא גולש רוח ניו זילנדי.
ביוגרפיה

אשלי החל לשוט בגיל 8, במפרשית מדגם אופטימיסט, ובגיל 11 זכה באליפות אוקלנד לילדים בדגם זה. מאוחר יותר עבר לגלוש על גלשן מדגם מיסטרל, ואף היה אלוף העולם לנוער בשנת 2002. בשנת 2004 סיים במקום השני בשבוע הייר, אך באולימפיאדת אתונה סיים רק במקום העשירי. בשנת 2005 החליט איגוד השיט הבינלאומי להחליף את המיסטרל בגלשן מדגם ניל פרייד. באליפות ניו זילנד הראשונה שנערכה בדגם זה בשנת 2006 זכה במקום הראשון, ומאוחר יותר זכה במקום השני באליפות העולם. ב-2007 סיים רק במקום ה-15 באליפות העולם, אך ב-2008 הוכתר כאלוף העולם.
באולימפיאדת בייג'ינג זכה אשלי במדליית הזהב. מאז המשחקים לא הצליח לשחזר את הישגיו. באליפויות העולם שנערכו בדנמרק ב-2010 ובפרת' ב-2011 סיים במקום השישי, ובאליפות העולם שנערכה בקדיס ב-2012 הגיע רק למקום ה-29.
חסרי-כנף

| חסרי-כנף |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
תת־מערכה:: תת-מערכה
מחלקה:: חרקים
תת־מחלקה:: חסרי כנף
שם מדעי
 Apterygota ‏לאנג, 1888
שמות נוספים
 חשוכי כנף
חסרי-כנף או חשוכי כנף (שם מדעי: Apterygota) היא תת-מחלקה קטנה של חרקים חסרי כנפיים, הדבר נכון לגביהם בהווה אך גם בעבר האבולוציוני שלהם. בשלב הנימפה הכנפיים שלהן קטנות ודומות לבוגר והעור שלהן דק ושקוף או בעל שקיפות בינונית. התיעוד הראשון בהיסטוריית חקר המאובנים שלהן הוא מתקופת דבון (אחת מתקופות הפלאוזואיקון).
חדשות BBC בעשר

| --- | --- |
 סוגה:  אקטואליה 
 יוצרים:  חדשות הבי-בי-סי 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית 
 שידור
 רשת שידור:  BBC One 
 תקופת שידור מקורית:  16 באוקטובר 2000 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חדשות BBC בעשר (BBC News at Ten או בשם הרשמי: BBC Ten O'Clock News) היא תוכנית הדגל של חדשות הערב עבור ערוצי הטלוויזיה הבריטיים BBC One ו-BBC News. את התוכנית מגישים יו אדוארדס ופיונה ברוס. התוכנית משודרת מדי יום בשעה 22:00 ב-BBC One.
התוכנית כוללת שלושים דקות של חדשות מבריטניה וכן חדשות בינלאומיות כאשר ניתן להן דגש רב. כמו כן, היא כוללת כ-10 דקות מערוצי ה-BBC האזוריים בבריטניה.
היסטוריה

"חדשות BBC בעשר" הושקה ב-16 באוקטובר 2000, והחליפה את התוכנית "BBC Nine O'Clock News", שעלתה לאוויר כבר ב-14 בספטמבר 1970. המגישים בהשקה שלה היו מייקל בורק ופיטר סיסונס. המעבר לשעה 22:00 היה תגובת נגד להחלטה השנויה במחלוקת של "חדשות ITV", אשר שידרו מגזין חדשות של 20 דקות בשעה 22:00 ב-22 בינואר 2001, תוך כדי התנגשות חזיתית עם ה-BBC. אולם, לבסוף הפכה "חדשות BBC בעשר" לתוכנית הפופולרית יותר. המגזין של ITV נפגע כתוצאה מתזמון לקוי, וב-2 בפברואר 2004 הועבר לשעה 22:30. בשנת 2008, ITV החזירו את "News at Ten" אשר נותר לשמש כמתחרה העיקרי של ה-BBC.
בורק וסיסונס עזבו את ה-BBC Ten O'Clock News ב-19 בינואר 2003 כדי לפנות מקום למציגים יו אדוארדס ופיונה ברוס. כדי לסמן את זה תחלופת המגישים, ב-20 ינואר 2003 בו אדוארדס וברוס התחילו להגיש נעשה עיצוב מחדש של אולפן החדשות.
ב-21 באפריל 2008 עברה התוכנית, יחד עם שאר חדשות ה-BBC, רענון ושינוי חזותי ועברה לאולפן משופץ (N6). כמו כן, גם שונה שם התוכנית ל-"BBC News at Ten".
חדשות ה-BBC בעשר נבחרו לתוכנית החדשות של השנה בפרסי העיתונאות והטלוויזיה המלכותי (RTS) לשנת 2005, 2009 ו-2010.
התוכנית, יחד עם ערוץ BBC News, עברה לבית השידור והחלה לשדר ב-High Definition ב-18 במרץ 2013.
לאחר חמישה חודשי ניסוי לקראת הבחירות הכלליות בבריטניה (2015), הוכרז כי '"BBC News at Ten" תוארך באופן קבוע בעשר דקות בין הימים שני וחמישי, מינואר 2016.
מגישים

| שנים | מגיש | תפקיד נוכחי |
| --- | --- | --- |
| 2003 עד היום | יו אדוארדס | מגיש ראשי (ימי שני-חמישי) |
| 2003 עד היום | פיונה ברוס | מגישה ראשית (יום שישי), מחליפה למגיש |
| 2003 עד היום | סופי ראורת' | עוזר/ת הגשה |
| 2014 עד היום | סיימון מקוי | עוזר/ת הגשה |
| 2014 עד היום | ריטה צ'אקברטי | עוזר/ת הגשה |
| 2014 עד היום | ג'יין היל | עוזר/ת הגשה |
| 2015 עד היום | קלייב מירי | עוזר/ת הגשה |
הערות שוליים

↑  Fitzwalter, Raymond (1 בינואר 2008). "The Dream That Died: The Rise and Fall of ITV". Troubador Publishing. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BBC News' television output moves to new studios at Broadcasting House". BBC. 2013-03-18. נבדק ב-2013-03-18.
↑  "BBC News at Ten to extend by 10 minutes". BBC. 2015-12-10. נבדק ב-2015-12-11.
טאשה יאר

| --- | --- |
לוטננט טאשה יאר, מתוך הפיילוט של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", שנת 1987.
לוטננט טאשה יאר, מתוך הפיילוט של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", שנת 1987.
 תוכנית טלוויזיה:  מסע בין כוכבים: הדור הבא
 הופעה ראשונה:  מסע בין כוכבים: הדור הבא
 יוצרים:  ג'ין רודנברי 
 גילום הדמות:  דניס קרוסבי
 מידע
 גיל:  27 (בעת מותה)
 תאריך לידה:  2337
 גזע:  בת-אדם ממוצא אוקראיני
 מין:  נקבה
 מקצוע:  קצינת ביטחון בצי הכוכבים
 שיוך:  פדרציית הכוכבים המאוחדת
 תאריך פטירה:  2364
 סיבת המוות:  מתה בעת מילוי תפקידה
 דמויות קשורות
 חברים:  אישרה יאר - אחותה סילה - בתה
 
טאשה יאר (באנגלית: Tasha Yar) היא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים" המגולמת על ידי השחקנית האמריקאית דניס קרוסבי. יאר שימשה כקצינת הביטחון על סיפון ספינת החלל "USS Enterprise-D" במהלך העונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: הדור הבא".
על אף שקרוסבי עזבה את הסדרה לקראת סוף העונה הראשונה, היא חזרה לגלם את דמותה של יאר בעונות מתקדמות יותר של הסדרה.
פיתוח הדמות וליהוק

בהשראת דמותה של טוראית ואסקז בסרט "שובו של הנוסע השמיני", שם הדמות במקור תוכנן להיות 'מאכה הרננדז'. המפיקים אף שקלו ללהק לתפקיד את ג'נט גולדשטיין, אשר גילמה במקור את ואסקז. בסופו של דבר, השחקנית מרינה סירטיס לוהקה לתפקיד זה, ואילו קרוסבי לוהקה לתפקיד היועצת דיאנה טרוי, אולם השתיים החליפו ביניהן תפקידים בטרם החלו צילומי הסדרה.
קורות חיים

נטשה (טאשה) יאר נולדה בכוכב בשם "טורקנה IV", מושבה שנפלה לתוך אנרכיה, שבסופו של דבר ניתקה קשרים עם פדרציית הכוכבים המאוחדת. יאר למדה להגן על עצמה ברחובות ולהימנע מכנופיות אונס. היא עזבה את טורקנה IV בגיל 15, והשאירה מאחוריה את אישארה, אחותה הצעירה. לאחר מכן, הצטרפה לאקדמיה של צי הכוכבים.
ז'אן-לוק פיקארד התרשם מאוד מביצועיה כקצינה, וכאשר מונה לקפטן על סיפון ספינת החלל "USS Enterprise-D" מינה אותה לתפקיד קצינת הביטחון הראשית (זמן קצר בטרם תחילתה של הסדרה).
כשנה לאחר מכן יאר לקחה חלק בצוות שיצא לכוכב "וארגה II" על מנת להציל את היועצת דיאנה טרוי. במהלך משימה זו נהרגה יאר, כאשר חייזר בשם ארמוס הרג אותה על מנת להפגין את עוצמת כוחו. וורף החליף אותה בתפקיד קצין הביטחון הראשי של האנטרפרייז.
חיל הטילים האסטרטגי המלכותי הסעודי

| --- | --- |

סמל חיל הטילים האסטרטגי המלכותי הסעודי
 اشهد ان لَا إِلٰهَ إِلَّا الله وان مُحَمَّدا رَسُولُ الله
 פרטים
 כינוי:  RSSMF
 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 שיוך:   הכוחות המזוינים של ערב הסעודית
 סוג:  כוח טילים אסטרטגי
 בסיס האם:   ריאד
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  8 בספטמבר 1986 – הווה (38 שנים)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  2,500
 פיקוד
 דרגת המפקד:  לוטננט גנרל
 מפקד נוכחי:  ג'ראללה אלאלוווייט
| --- | --- |

 
 זרועות
  הצבא הערבי הסעודי
  חיל האוויר המלכותי הסעודי
  חיל הים המלכותי הסעודי
  כוחות ההגנה האווירית המלכותיים הסעודיים
  חיל הטילים האסטרטגי המלכותי הסעודי
 עיטורים ומבנה פיקודי
 עיטורי הכוחות המזוינים של ערב הסעודית
 דרגות הכוחות המזוינים של ערב הסעודית
 היסטוריה צבאית
 היסטוריה צבאית של ערב הסעודית
 היסטוריה של ערב הסעודית
חיל הטילים האסטרטגי המלכותי הסעודי (ערבית: قوة الصواريخ الإستراتيجية الملكية السعودية) או בקיצור RSSMF הוא הזרוע האחראית להזמנת טילים אסטרטגיים ארוכי טווח של הכוחות המזוינים של ערב הסעודית, ואחת מחמש זרועות השירות של משרד ההגנה (אנ') של ערב הסעודית. המפקדה של חיל הטילים האסטרטגי המלכותי הסעודי הייתה בעבר במתקן פיקוד תת-קרקעי בריאד - בירת ערב הסעודית.
המתקן ריכז את מערכות המכ"ם וההגנה האווירית המתקדמת של ערב הסעודית "מגן השלום". ביולי 2013, המטה החדש של חיל הטילים האסטרטגי המלכותי הסעודי ובנייני האקדמיה נפתחו רשמית על ידי הנסיך חאליד בן סולטאן בן עבדולעזיז (אנ') ומפקד חיל הטילים האסטרטגי המלכותי הסעודי הנוכחי, לוטננט גנרל ג'ראללה אלאלוווייט (אנ').
היסטוריה

התפקיד של חיל הטילים האסטרטגי המלכותי הסעודי גדל במהירות מאז שסעודיה ומדינות ערביות אחרות במפרץ הפרסי הכריזו ב-2009 על יוזמה להשגת נשק גרעיני כאמצעי נגד לתוכנית הגרעין האיראנית. מלך ערב הסעודית עבדאללה והנסיך תורכי בן פייסל אל סעוד, ראש המודיעין הסעודי לשעבר ושגריר בוושינגטון, ציינו שניהם כי מדינות המפרץ יכולות לרכוש נשק גרעיני משלהן כאמצעי נגד לזה של איראן.
כמה מומחים משערים (על ידי התחשבות בתרומה הכספית של סעודיה לתוכנית הנשק הגרעיני של פקיסטן (אנ')) שסעודיה עשויה לקבל או שכבר קיבלה נשק גרעיני מפקיסטן. דו"ח אחד של ה-BBC טוען כי "מדובר בעסקת מזומנים ולקחת ראשי נפץ, הראשונה מבין האפשרויות הללו ששורטטו על ידי הסעודים עוד ב-2003; אחרים שזהו השני, הסדר שבמסגרתו ניתן להציב כוחות גרעיניים פקיסטניים בממלכה".
בינואר 2020 התקשר חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית, מחוז המזרח התיכון, במיזם משותף של AECOM (אנ') וטטרה טץ' (אנ') כדי לספק שירותי אדריכלות והנדסה עבור תוכנית הטילים הסעודית.
בשנת 2021 דיווחה רשת CNN כי תמונות לוויין הצביעו על כך שסעודיה מייצרת, בסיוע סיני, טילים מתודלקים מוצקים מסוג לא ידוע.
הערות שוליים

↑  @ SaudiArmyNews ערבית: المملكة العربية السعودية هي الدولة العربية الوحيدة التي من ضمن فروع قواتها المسلحة فرع رئيسي يسمى - ערב הסעודית היא המדינה הערבית היחידה עם סניף "כוח טילים אסטרטגי" בארכיון ב-4 באוקטובר 2013 בוייבאק מאשין, טוויטר @ SaudiArmyNews, יולי 2013
↑  כבלים של שגרירות ארצות הברית: פקיד סעודי מזהיר שמדינות המפרץ עלולות להפוך לגרעיניות  בארכיון 4 ביולי 2017 בוייבאק מאשין, The Guardian, 28 בנובמבר 2010
↑  כהן, זכרי (23 בדצמבר 2021). "תמונות מודיעין ולוויין של ארצות הברית מראות שסעודיה בונה כעת טילים בליסטיים משלה בעזרת סין". CNN