stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסיי באך
קורות חיים > מנהיג נרודניק בקייב

בינואר 1882 חזר לקייב וחידש את לימודיו באוניברסיטה. אולם בפברואר 1883 נטש את הלימודים לטובת פעילות פוליטית מחתרתית במסגרת הארגון השמאלי המהפכני "נרודנאיה ווליה" (רצון העם) הידוע כ"נארודניקים". על מנת לבצע טוב יותר את משימותיו התעמולתיות בקרב העם, ב"ק התנצר בדת הנוצרית האורתודוקסית ושינה את שמו ל"אלכסיי ניקולאייביץ' באך". הוא הפך מהר לאחד המנהיגים הבולטים של הנרודניקים בקייב.
הוא הרבה להרצות בפני בני הפרולטריון, תוך הפצת רעיונות סוציאליסטים. על יסוד הרצאות אלה הוא כתב את הספר "הצאר-רעָב"
הוא פורסם במהדורות חוזרות ב-1883 ,1903, 1907-1905 ‏ וב-1917 תחת הכותרת "מסות כלכליים".
ביולי 1883 כשנרדף על ידי המשטרה בגלל הפצת ספרו, נאלץ באך להסתתר בירוסלבל תחת השם המזויף סמיון אנדרייביץ' ואשצ'נקו.
הוא המשיך בשנים 1883-1883 את פעילותו המחתרתית בקאזאן, בחרקוב, רוסטוב על הדון
בסנט פטרסבורג ובקווקז.. בפברואר 1884 השתתף במפגש חשאי של הנרודניקים הוותיקים עם הצעירים ובאפריל, יחד עם ס. איוואנוב, הקים באך בית דפוס מחתרתי ברוסטוב על הדון.
קורות חיים > שנות הגלות

במרץ 1885 אחרי שהצליח להתחמק  ממעצר כמעט בטוח, נאלץ באך לעזוב את רוסיה. הוא חי כמהגר בצרפת, בה פעל בשנים 1918 -1890 כעורך בכתב העת המדעי "Moniteur scientifique". בשנים 1894-1890 הוא עבד במעבדתו של הפרופסור פול שיצנברגר  (1897-1829) בקולז' של צרפת. שיצנברכר ציטט אח אחד ממחקריו של באך בדיווח בפני האקדמיה הצרפתית למדעים. 
בשנים 1892-1891 יצא למסע לימודים בארצות הברית על מנת ליישם במזקקות שיקגו את השיטת נהתססה המשופרת שהמציא. 

נסע אחר כך לשווייץ, בה התמקד במחקריו על החימצון. מאמריו המדעיים הראשונים פורסמו על ידו בשנת 1893 
בקיץ של שנת 1890 התחתן באך עם אלכסנדרה אלכסנדרובנה צ'רבן-וודאלי (1950-1867) ,בעבר מורה וסטודנטית לרפואה, בתו של בעל אחוזה מולדובני מקישינב ושל אשתו האנגלייה.
החל משנת 1894 התיישב בז'נבה התכוון לטפל בשחפת שבה חלה. מעבדה שהקים בדירתו ערך מחקרים בעיקר בתחום הנשימה התאית, תחת הדרכתם של פרופסורים רובר שודא ואָמה פיקטה.     
בשנים 1901-1900 לקח באך חלק במו"ם לשם הקמת המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית של רוסיה, אך הצטרף אליה רק בשנת 1905, כשנבחר למזכיר הוועד שלה בחו"ל. ב-1909-1911 באך עמד בראש ועדת חקירה של ה"אס.אר" בנוגע לנסיבות פעילותו של הסוכן הכפול יוונו אזף והשלכותיה.
קורות חיים > אחרי שובו לרוסיה

אחרי פריצת מלחמת העולם הראשונה נמנה אלכסיי באך עם תומכי ההכרח במאמץ המלחמתי להגנת המולדת. ב-1916 נבחר לשנה ליושב ראש החברה חמדעי הטבע והפיזיקה בז'נבה.
ב-25 במאי 1917 חזר באך מז'נבה לרוסיה. ב-18 ביוני הגיע לפטרוגרד שנמצאה בעיצומה של תסיסה מהפכנית. בשנת 1918 התנתק באך מהסוציאליסטים הרבולוציונים שהודחו מהשלטון על ידי הבולשביקים ובשלבים הורחקו מהחיים הפוליטיים. הוא הקדיש את עצמו לתחומים מדעיים וארגן את המעבדה מרכזית לכימיה בשנת 1931 שמה שונה ל"מכון לפיזיקו-כימיה על שם ל.א. קרפוב". באך הפך למנהל מוסד זה עד סוף חייו. לעבודה במכון הוא הזמין מספר כימאים בולטים לרבות אדולף רבינוביץ', איסאק קזרנובסקי ויעקב סירקין.
בסוף שנת 1920 הוא יזם את ייסוד המכון הביוכימי של נציבות העם לבריאות, תוך דגש על ההיבטים הרפואיים. ב-1936 מיוזמתו הוקם כתב העת הסובייטי "ביוכימיה", כתב העת הראשון לביוכימיה בברית המועצות, והוא מילא בו את תפקיד העורך הראשי.
אחרי 1928 ניהל באך את השלכה המרכזית של "האיגוד הכל-אוניונלי של עובדי המדע והטכנולוגיה המעורבים באופן פעיל בבניית הסוציאליזם בברית המועצות" שהוא נמנה עם מייסדיה ושפעל עד שנת 1939. ב-1935 יחד עם אלכסנדר אופרין ארגן את המכון לביוכימיה של האקדמיה למדעים של ברית המועצות והיה למנהלו. אחרי שנת 1944 נקרא מכון זה על שמו.
החל מ-1932 כיהן באל גם כיושב ראש האגוד הלאומי לכימיה ע"ש דמיטרי מנדלייב. בשנים 1945-1939 בתור חבר האקדמיה למדעים של ברית המועצות הוא מילא את התפקיד של מזכיר המחלקה למדעים כימיים של האקדמיה.
כזקן חברי האקדמיה למדעים בשנת 1939 העלה באך את ההצעה לבחור במנהיג הקומוניסטי הרודן של ברית המועצות, יוסיף סטלין כחבר כבוד של האקדמיה למדעים:
אנחנו, נציגי המדע בארצנו, שהועלה אל פסגות ללא תקדים על ידי לנין וסטלין, חשבנו לכבוד וליוקרה גדולה למנות את שמו האהוב והקרוב של סטלין, דמות נערצת בקרב כל מדעני העולם, בין חברי הכבוד של האקדמיה למדעים
באותה שנה השתתף באך במסע ההשמצות של איזאק פרזנט ושאר חסידיו של טרופים ליסנקו, מדען מפוקפק בן טיפוחו של סטלין, נגד מנהל המכון לביולוגיה ניסויית, ניקולאי קולצוב  (1940-1872). ב-1 בינואר 1939 יחד עם בוריס קלר הוא צירף את חתימתו למחברי מאמר נגד קולצוב שפורסם בעיתון "פראבדה". המאמר נשא את הכותרת "אין מקום לפסואדו-מדענים באקדמיה" ותיאר את קולצוב כ"מתנגד למהפכה" ו"פשיסט". ב-4 במרץ 1939 הועמד באך בראש ועדת חקירה של האקדמיה למדעים שנוהלה בפועל על ידי פרזנט ושנועדה לחקור את "הסטייה הפסאודומדעית" של המכון של קולצוב. במהלך עבודות הוועדה  הודה באך שלא קרא את המאמרים של קולצוב שהותקפו בחריפות ב"פראבדה". בסופו של דבר המכון של קולצוב נסגר
כזקן חברי הסובייט העליון של ברית המועצות זכה באך לכבוד לפתוח את המליאה הראשונה של הפרלמנט האוניונלי ב-2 בינואר 1938. החל מ-1940 התמנה באך ליושב ראש הוועד להענקת פרסי סטלין בתחום המדעים [דרוש מקור].
בימי מלחמת המולדת הגדולה בשנים 1945-1941 הועבר באך במסגרת פינוי מוסדות המדע של המדינה מפני הפולשים הנאצים, אל בורובויה בקזחסטן ואחר, לפרונזה, בירת קירגיזסטן.
אלכסיי באך נפטר בגיל 90 ב-13 במאי 1946. הוא נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.
פעילותו המדעית

בשנות ה-1890 חקר באך את מנגנון האסימילציה של דו־תחמוצת הפחמן על ידי הצמחים הירוקים.
הגיע, בין השאר למסקנה היא מתבססת על תגובת חמצון-חיזור מצומדת עם מעורבות של מים.
בהמשך חקר באך 
אלכסיי באך תרם תרומות חשובות בתחום חקר מנגנון החימצון התאי. הוא הגה בשנת 1897 את "תאוריית הפראוקסידים" לגבי תהליכי החימצון האיטי, הידועה כתאוריית באך-אנגלר (לפי שמו של קרל אנגלר שהגיע למסקנות דומות במקביל). לפי תאוריה זו החמצן שבאוויר מחמצן חמרים הנגישים בקלות לחימצון ויוצר עמם פראוקסידים בעלי תפקיד של זרזים (אנזימים מסוג אוקסיגנז. תחת השפעתם זרזים אחרים - פראוקסידזים, הפראוקסידים יכולים להעביר את החמצן לחומרים אחרים.
עד לימינו מיושמות תוצאות מחקריו בביוטכנולוגיה המודרנית, בתחומים כמו ייצור הלחם, התה, הטבק, הבירה, ייבוש הפשתן, והמלחת הדגים.
בשובו לרוסיה הוא המשיך בחקר אנזימים  כמו הקטלאז.
עם תלמידיו נמנו חברי האקדמיה ולדימיר אנגלגארט, אלכסנדר אופרין, א.ל. קורסנוב, ה.מ. סיסקיאן, א.א. בראונשטיין ואחרים.
באך השתתף בעריכת המהדורה הראשונה של ה"בולשאיה סובייטסקאיה אנציקלופדיה"
חייו הפרטיים. משפחתו

אחיין, בן אחות של באך, היה ההיגייניסט והאפידמיולוג זכרי גריגורייביץ' פרנקל, חבר באקדמיה למדעי הרפואה. אחיו הבכור של האחרון, יעקב גריגורייביץ' פרנקל (מת ב-1936) היה בנעוריו נרודניק והיה מעורב יחד עם באך ב"משפט העשרים האחד".
אחותם, יבגניה גריגורייבנה לויצקאיה לבית פרנקל  (1961-1880) הייתה עורכת ספרותית בהוצאה לאור "מוסקובסקי ראבוצ'י" והייתה אחת הקוראות הראשונות של הרומן "הדון השקט" של מיכאיל שולוחוב ואיפשרה את פרסומו. היא התכתבה שנים רבות עם הסופר, שהקדיש לה את הנובלה "גורלו של אדם". בעלה היה המהפכן קונסטנטין אוסיפוביץ' לויצקי (1919-1869) ובתם מרגריטה הייתה נשואה למהנדס הצבאי איוואן טרנטייביץ' קלֶאִימיונוב.
לאלכסיי באך היו שלוש בנות: לידיה (ילידת 1893), נטליה ואירינה.
נטליה אלכסייבנה באך (1979-1895), תלמידתו של אלכסנדר פרומקין, הייתה גם היא כימאית, מנהלת מחלקת רדיוכימיה במכון לאלקטרוכימיה של האקדמיה למדעים של ברית המועצות, פרופסור באוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה.
אירינה אלכסייבנה באך-באלאחובסקייה (1991-1901) הייתה היסטוריונית, ועבדה במכון למרקסיזם-לניניזם, ונישאה לביוכימאי פרופ' סרגיי דנילוביץ' באלאחובסקי מהמכון לרפואה מספר 3 של מוסקבה, חתן פרס ברית המועצות, בן אחותו של הפילוסוף האקזיסטנציאליסטי לב שסטוב ובנו של תעשיין הסוכר והמצנט דניאיל גריגורייביץ' באלאחובסקי. 
נכדיו של באך היו:הביוכימאי איגור סרגייביץ' באלאחובסקי (יליד 1925), פרופסור לפיזיקת המערכות החיות במכון הפיזיקו-טכני במוסקבה, יושב ראש האיגוד המדעי של רופאי המעבדה, וכן המהנדס והממציא סרגיי סרגייביץ' באלאחובסקי (יליד 1927).
גיסו של באך, אחי אשתו, הנוטריון אלכסנדר צ'רבן-וודאלי, היה חבר במפלגה הדמוקרטית החוקתית (ה"קדטים") של רוסיה ושר פנים בממשלתו של האדמירל קולצ'ק בימי מלחמת האזרחים ברוסיה והוצא להורג על ידי הבולשביקים בשנת 1920 בסיביר.
הוקרה

1916 - יושב ראש החברה למדעי הטבע והפיזיקה של ז'נבה
1917 - דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת לוזאן
1926 - פרס לנין
1927 - חבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות
1928 - חבר באקדמיה לאופולדינה בברלין
1929 - עיטור הדגל האדום של העמל
1937, 1943, 1944, 1945 - עיטור לנין
1941 - פרס סטלין, דרגה א'
1943 - חבר כבוד של החברה המלכותית לכימיה בלונדון
1943 - חבר כבוד של החברה האמריקאית לכימיה
1945 - תואר גיבור העמל הסוציאליסטי של ברית המועצות
1945 - מדליית המגל והפטיש של ברית המועצות
הנצחה

1944 - עוד בחייו, המכון לביוכימיה של האקדמיה למדעים של ברית המועצות במוסקבה נקרא על שמו.
27 באפריל 1944 - לרגל 50 שנה לתאוריית הפרוקסיד של באך - ייסדה נשיאות האקדמיה הסובייטית למדעים הרצאות שנתיות בתחום הביוכימיה שהתקיימו כל שנה ב-17 במרץ - יום הולדתו של אלכסיי באך -  במכון לביוכימיה הנושא את שמו. עוד בחייו התקיימו שתי הרצאות הכאלה: אחת של אופארין, והשנייה שלניקולאי סמיונוב.
רחובות לזכרו נקראו בבישקק, שבו חי בימי מלחמת העולם השנייה, בנ"ראיון" דנייפרובסק בקייב, בעיר זולוטונושה, בעיר דנייפר בראיון סובורני, בניז'ני נובגורוד, בברדיאנסק וכו'.
שמו ניתן לאוניית נוסעים על הוולגה ולטאנקר קטן בצי הסובייטי באוקיינוס השקט.
14 במאי 1946 - מדליית אלקסיי באך - ממשלת ברית המועצות החליטה להעניק כל שלוש שנים  מדליה לביוכימיה לזכרו של אלכסיי באך, כהוקרה על הישגים בתחום הביוכימיה.
1957 - לרגל מאה שנה להולדתו הנפיק הדואר הסובייטי בול דואר עם דיוקנו.
1957 - על ביתו בשדרות לנין במוסקבה, שבו התגורר, הוצבה לוחית זיכרון.
ספרים

הצאר-רָעָב  1893, 1903, 1907-1905,  ב-1917-תחת הכותרת "מסות כלכליות"
רישומיו של נרודניק Записки народовольца 1931
•Sbornik izbrannych trudov akademika A. N. Bacha. 1937.
קובץ של מבחר מחקריו של חבר האקדמיה א.נ. באך -לנינגרד 1937   
• Bibliografija trudov (1893-1945), in: Oparin/Sisakjan/Gubyrina 1946 (SL), 29-55.
1946 - ביבליוגרפיה המחקרים 1945-1893  ב:אופרין, סיסקיאן, גובירינה
1950 - א.נ. באך - קובץ מחקרים בכימיה ובביוכימיה,  מוסקבה (בעריכת א.א. אופארין וא.נ. פרומקין)
2007 נ.א. ארטאמוב  (עורך ראשי) - א.נ. באך - מחקרים מוברחים בכימיה ובביוכימיה, לרגל 150 שנה ליום הולדתו, מוסקבה (אנדרטאות למדע מולדתנו)
John N.Prebble  - Searching for a Mechanism:A History of Cell Bioenergetic, Oxford University Press, 2019 p.34
לקריאה נוספת

Aleksey Nikolaevich Shamin art. Aleksey Bach in Complete dictionary of Complete Biography, Charles Scribner and Sons, 2008
(see also in Encyclopedia.com online)
G.Semenza  A History of Biochemistry Selected Topics in the Field of Biochemistry. Personal recollection  Part 1 Elsevier Amsterdam, New York 1983  .
הערות שוליים

↑  A.N.Shamin 2008
↑  A.N.Shamin 2008
↑  M.Fischer
↑  R.Kyle, M.Shampo 1985
↑  לפי האנציקלופגיה הסובייטית הגדולה, מהדורה שלישית 1970-1979 בתרגום לאנגלית, Gale Group
↑  M.Fischer 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302038505171  PLWABN: 9810532435105606  BnF: cb155609055 (data)  GND: 127400761  ISNI: 0000 0000 6679 6962  LCCN: no91008267  NKC: nlk20000078706  NTA: 132057697  SUDOC: 095043292  Trove: 1526267  VIAF: 1033078   WorldCat (עם VIAF): 1033078 
בול הדואר של ברית המועצות משנת 1957 עם דיוקנו של אלכסיי באך
אנדרסון (כדורגלן)

אנדרסון לואיס דה אברו אוליביירה (נולד ב-13 באפריל 1988 בפורטו אלגרה, ברזיל) הידוע בשמו הפרטי אנדרסון, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירה

אנדרסון הצטרף לקבוצת גרמיו הברזילאית כשחקן נוער ב-1993 וערך את הופעת הבכורה בקבוצת הבוגרים ב-2004 כאשר כבש חמישה שערים וסייע למועדון להעפיל לליגה הברזילאית הבכירה.
לאחר מכן הצטרף לפורטו בדצמבר 2005 ואת הופעת הבכורה ערך בליגה ב-5 במרץ 2006 ולקח חלק באליפות ליגת העל הפורטוגזית באותה עונה. בעונה שלאחר מכן הופיע לראשונה במדי המועדון הפורטוגזי במסגרת ליגת האלופות במשחק הבתים הראשון מול צסק"א מוסקבה.
ב-30 במאי 2007 אתר המועדון האנגלי מנצ'סטר יונייטד פרסם אישור כי אנדרסון חתם באלופה האנגלית. ב-29 ביוני 2007 קיבל את אשרת העבודה לשחק באנגליה והמעבר לאולד טראפורד הושלם ב-2 ביולי. הקשר הברזילאי סיכם ל-5 שנים בסכום רכישה של 25 מיליון אירו.
בינואר 2014 עבר בהשאלה לפיורנטינה מהסרייה א' שם שיחק עד תום העונה. ב-2 בפברואר 2015 עזב את מנצ'סטר לאחר שבע וחצי שנים, וחתם באינטרנסיונל לשלוש שנים. ב-21 בפברואר 2017 הושאל לקוריטיבה. ב-30 ביולי 2018 חתם באדנה דמירספור הטורקית. בספטמבר 2020 פרש ממשחק פעיל.
קריירה > בנבחרת ברזיל

באפריל 2005 הופיע במדי נבחרת ברזיל בטורניר אליפות אמריקה הדרומית עד גיל 17. באותה שנה ייצג את הנבחרת בטורניר אליפות העולם עד גיל 17 בו כבש חמישה שערים והיה שותף לזכייתה של הנבחרת בטורניר. אנדרסון זכה בתואר כדור הזהב בטורניר זה ובאוקטובר של אותה שנה זכה בכדור הזהב של אדידס.
אנדרסון ערך את הופעת הבכורה במדי הנבחרת הבוגרת של ברזיל כמחליף ב-27 ביוני 2007 בהפסד 0-2 לנבחרת מקסיקו במסגרת טורניר הקופה אמריקה שהתקיים בוונצואלה. פתח לראשונה בהרכב הנבחרת הבוגרת ב-1 ביולי מול נבחרת אקוודור.
תארים > קבוצתיים

אליפות ליגת המשנה הברזילאית: 2005
ליגת העל הפורטוגזית: 2005/06, 2006/07
הגביע הפורטוגלי: 2005/06
הסופרקאפ הפורטוגלי: 2006/07
ליגת האלופות (1): 2007/08
אליפות הפרמייר ליג (4): 2007/08, 2008/09, 2010/11, 2012/13
נבחר לשחקן הטוב ביותר בטורניר בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17: 2005 עם ברזיל
פרס נער הזהב: 2008
אסטריקס וקלאופטרה

| --- | --- |

כריכת הגרסה העברית של הקומיקס
 מידע כללי
 מאת:  רנה גוסיני
 איורים:  אלבר אודרזו
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  קומיקס
 מקום התרחשות:  מצרים 
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  Dargaud
 תאריך הוצאה:  1965 (המקור בצרפתית)
 מספר עמודים:  48
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  דליה פלד
 סדרה
 סדרת ספרים:  אסטריקס
 ספר קודם:  המירוץ סביב גאליה 
 הספר הבא:  קרב המנהיגים 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001861997
 
אסטריקס וקלאופטרה (בצרפתית: Astérix et Cléopâtre) הוא ספר הקומיקס השישי בסדרת ספרי הקומיקס הצרפתיים המצליחה "אסטריקס".
את הספר כתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו. הספר פורסם לראשונה בצרפתית בשנת 1965.
תקציר העלילה

קלאופטרה, מלכת מצרים התלמיית, אינה מרוצה מזלזולו של יוליוס קיסר בעם המצרי. על-כן היא מבטיחה לו כי תקים עבורו ארמון מפואר כאשר משך-הבנייה יעמוד על שלושה חודשים בלבד. את המשימה היא מטילה על אדריכל בשם סרגליס והיא מודיעה לו כי אם יצליח יכוסה בזהב, אך אם יפסיד, יוגש כמאכל לתנינים. סרגליס, המכיר את אשפיקס ויודע על יכולותיו לחולל ניסים, נוסע לגאליה ומבקש את עזרתו. אשפיקס, שבכל-אופן התכוון לנסוע למצרים, מסכים ללוות את ידידו, וגם אסטריקס ואובליקס מצטרפים להרפתקה.
הודות לשיקוי הפלא של אשפיקס, פועליו של סרגליס עובדים במהירות וביעילות פלאית, ונראה שבניית הארמון תושלם בזמן. אולם אויבו המושבע של סרגליס, אדריכל עשיר בשם ערמומיס, מנסה להכשילו בסדרה של ניסיונות כושלים. אחד הניסיונות להכשיל את מהלך הבנייה היה כליאת החבורה הגאלית בפירמידה: מזימיס, עוזרו של ערמומיס, מציע להם בחביבות סיור בתוך הפירמידה, וכאשר הם נכנסים לתוך חדר פנימי הוא לוכד אותם בו. אובליקס, באחת מן הפעמים הנדירות שהוא מורשה לשתות מעט משיקוי הפלא, שובר את דלת האבן, אך הדבר לא עוזר להם, שכן הם לא יודעים להתמצא בתוך המבוך שבפירמידה. מי שמציל אותם הוא מבריקס, כלבו של אובליקס שמאתר אותם באמצעות חוש הריח שלו. בסופו של דבר, ערמומיס נלכד בעקבות אחת ממזימותיו ומצורף לצוות פועלי הבנייה של הארמון.
נדמה היה כי קלאופטרה תזכה בהתערבות, אולם כאשר יוליוס קיסר מגלה על הימצאותם של שלושת הגאלים באתר הבנייה, הוא שולח לשם את לגיונותיו אשר מפגיזים את הארמון באמצעות בליסטראות. לפי עצתו של אשפיקס, הלבלר האלכסנדרוני תלתליס כותב איגרת לקלאופטרה במטרה שזו תפסיק את ההתקפה. מבריקס נשלח לקלאופטרה, וכאשר זו שומעת על כך היא מגיעה בהוד ובהדר לאתר הבנייה ובזעם רב מורה לקיסר להפסיק את המתקפה. בסופו של דבר בניית הארמון מושלמת בזמן, קלאופטרה זוכה בהתערבותה, וסרגליס מתפייס עם יריבו.
עיבודים קולנועיים

לקומיקס נעשו במהלך השנים שני עיבודים קולנועיים. הראשון הוא סרט האנימציה "אסטריקס וקלאופטרה" משנת 1968, והשני הוא סרט הלייב אקשן "אסטריקס ואובליקס: המשימה קלאופטרה" (Astérix & Obélix: Mission Cléopâtre) משנת 2002, בו מגלם השחקן ז'ראר דפארדיה את דמותו של אובליקס.
אקוורליטורניטס

| אקוורליטורניטס |
| --- | --- |
 סייפן אמריקאי  נחשון אמריקאי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
תת־מחלקה:: עופות בתראים
קבוצה:: אקוורליטורניטס
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
שם מדעי
 Aequorlitornithes

אקוורליטורניטס (שם מדעי: Aequorlitornithes) היא קבוצה של עופות בתראים, הכוללת מינים רבים של עופות מים ודומיהם.
בקבוצה זו נכללים מינים בעלי קרבה לחופמאים ולעופות ימיים שונים. קבוצה זו נחלקת לשתי קבוצות: Ardeae, המחולקת לקבוצה Eurypygimorphae בה סופיות השמש והפתונאים ולקבוצה דמויי שקנאים. הקבוצה השנייה כוללת את החופמאים ואת הקבוצה מירנדורניטס (Mirandornithes), בה הפלמינגואים והטבלנים, אשר במקור נחשבו למקורבים ליונאים.
קבוצה זו הוגדרה ב-2015 על פי שיטות מיפוי גנומיות מקיפות חדשניות, אך הקבוצות הפנימיות בה הוגדרו הרבה לפני.
מיון

סדרה חופמאים (Columbiformes)
קבוצה מירנדורניטס (Mirandornithes)
סדרה טבלנאים (Podicipediformes)
סדרה פלמינגואים (Phoenicopteriformes)
קבוצה Ardeae
קבוצה Eurypygimorphae
סדרה פתונאים (Phaethontiformes)
סדרה סופיות שמש (Eurypygiformes)
קבוצה דמויי שקנאים (Aequornithes)
סדרה צוללנאים (Gaviiformes)
סדרה חסידאים (Ciconiiformes)
סדרה שקנאים (Pelecaniformes)
סדרה סולתאים (Suliformes) - ייתכן ששייכת לסדרת השקנאים
קבוצה Austrodyptornithes
סדרה פינגווינאים (Sphenisciformes)
סדרה יסעוראים (Procellariiformes)
אנטון גרף

| --- | --- |

דיוקן עצמי, 1805/6
 לידה:  18 בנובמבר 1736 וינטרטור, שווייץ 
 פטירה:  22 ביוני 1813 (בגיל 76) דרזדן, ממלכת סקסוניה 
 תחום יצירה:  הוראה 
 זרם באמנות:  נאו-קלאסיציזם 
 יצירות ידועות:  דיוקן עצמי 
 בן או בת זוג:  Elisabetha Sophie Augusta Graff 
 צאצאים:  Carl Anton Graff 
 
אנטון גרף (גרמנית: Anton Graff;‏ 18 בנובמבר 1736 – 22 ביוני 1813) היה צייר דיוקנאות שווייצרי בולט.
ביוגרפיה

גרף נולד בעיר וינטרטור שבקנטון ציריך, שווייץ, בנו של פועל. בעירו ובעיר אאוגסבורג למד את מלאכת הציור, והקדיש עצמו לאמנות ציור הדיוקנאות. בשנת 1766 התקבל כמורה וכצייר-החצר באקדמיה לאמנות בדרזדן, והתמיד במשרה זו עד למותו. כך ויתר למשל על משרות שפרנסתן טובה יותר, למשל בברלין.
גרף צייר את דיוקנותיהם של רבים מהאישים הבולטים של זמנו, ביניהם גוטהולד אפרים לסינג, משה מנדלסון, יוהאן גוטפריד הרדר, פרידריך שילר, היינריך פון קלייסט, כריסטיאן פליקס וייסה (סופר ופדגוג גרמני) ודניאל ניקולאוס חודוויצקי (צייר וגרפיקאי). מקובל להחשיב את הדיוקן של פרידריך הגדול כיצירת המופת שלו. כצייר פורה ובולט במיוחד, הותיר גרף כאלפיים יצירות.
בשנותיו האחרונות החל לעסוק גם בציורי נוף, שהשפיעו בין השאר על הציירים פיליפ אוטו רונגה וקספר דויד פרידריך.
נפטר בדרזדן בשנת 1813.
מבחר מיצירותיו

גוטהולד אפרים לסינג
משה מנדלסון
גאורג יואכים צוליקופר
כריסטיאן פליקס וייסה
פרידריך הגדול, מלך פרוסיה
כריסטוף יוהאן פרידריך מדם
דיוקן גבר
דיוקן עצמי בגיל 51
דיוקן עצמי בגיל 58
אנימה (פסיכולוגיה)

אנימה (Anima), על פי קארל יונג, היא תדמית ארכיטיפאלית בבסיס החוויה של בני המין השני, הצד הנשי של תת המודע הקולקטיבי הגברי.
למעשה, אנימה מציינת את תדמית האישה בעיני הגבר. אפשר לומר שהאנימה היא האנשה של תשוקותו האירוטית של הזכר. יש גם הרואים באנימה כהסבר להתאהבות – כשאדם מתאהב הוא משליך את תדמית האנימה שלו על מושא אהבתו - תדמית שלא תמיד עולה בקנה אחד עם אישיותה האמיתית של האהובה.
יונג גם מתאר את האנימה כמקשרת בין המודע לתת מודע, ולעיתים היא גם האנשה של הלא מודע (חוסר בהירות בהסברים ומתן פירושים שונים לאותו מושג מאפיינים את כתיבתו הסבוכה של יונג).
על פי יונג, האנימה יוצרת מצבי רוח ואילו האנימוס דעות.
את האנימה ניתן להגדיר כמכלול האיכויות הנשיות הלא מודעות המצויות בגבר, אם כי בראיון שנתן ציין יונג כי יש באנימה חלק קטן שהוא מודע. לא ברור לכן אם כוונתו היא שהארכיטיפים שהוא קורא להם אנימה הם אכן לגמרי בלתי מודעים.
האנימה בדרך כלל מושפעת מאמו של הגבר, אך יכולה לכלול השפעות של אחיות, דודות ומורות.
יונג האמין שבמקביל קיים בכל נפש של אישה אנימוס, כלומר תכונות ואיכויות גבריות. הוא ראה באנימוס משהו מורכב יותר מהאנימה מאחר שהאנימוס אצל האישה מורכב מדמויות גבריות רבות בעוד שהאנימה מורכבת בעיקר מדמות נשית אחת. יונג ראה בתהליך האנימה/אנימוס כאחד המקורות ליכולת יצירתית אצל האדם.
האנימה משתקפת אצל הגבר באופנים שונים. היא מופיעה כדמויות בחלומות וכמו כן משפיעה על האינטראקציות שלו עם נשים ויחסו כלפיהן.
שלביי ההתפתחות של האנימה
האנימה מתפתחת באדם בארבעה שלבים
אשר מאפיינים את הקשר בין העולם הפנימי לחיצוני של האדם.
התפתחות הנשי מאפיינת יציאה מין האינפטיל אל האינדבדואל (קרי - האדם השלם).
שלב ראשון: חווה
השלב הראשון הוא חווה, הנקראת על פי סיפור הבריאה בבראשית של אדם וחוה. היא מתעסקת בהתפתחותו של אובייקט תשוקתו של האדם. האנימה כולה קשורה לאישה כמספקת מזון, ביטחון ואהבה.
האיש ברמת האנימה הזו לא יכול לפעול היטב ללא אחיזתה של נאישה, ונוטה יותר להיות מתוך שליטה על ידיה או, יותר נכון, מתוך בניית דמיון עצמי שלו.
השלב השני: הלן – יוזמנית עולמית, חכמה ומצטיינת
המאמר העיקרי: הלן של טרויה
השלב השני הוא הלן, המתייחס להלן של טרויה במיתולוגיה היוונית. בשלב זה, הנשים נראות כמסוגלות להצלחה עולמית ולהיות עצמאיות, חכמות ומתובנות, גם אם לא לגמרי נכונות. השלב השני מתכוון להראות סכמה חזקה בכישורים חיצוניים (עסקים מפותחים וכישורים רגילים) עם חוסר בתכונות פנימיות (לעיתים אי-יכולת לגבורה, חוסר אמונה או דמיון).
מרים – צדקנית ודוגמה למוסר
המאמר העיקרי: מרים, אם ישו
השלב השלישי הוא מרים, הנקראת על פי ההבנה התאולוגית הנוצרית של מרים הבתולה (אם ישו). בשלב זה, נשים נראות כמסוגלות להחזיק במוסר בעיני האיש המתפקד (גם אם בדרך אסוציאטיבית ודוגמטית), בכמה פעולות שנחשבות לא לפוגם יכולות להיות ניתן ליישום לה.
סופיה – חכמה ובני אדם מלאים, שוויון ולא כלל אובייקט
המאמרים העיקריים: סופיה (גנוסטיקיזם) וסופיה (חכמה)
השלב הרביעי והאחרון של פיתוח האנימה הוא סופיה, הנקראת על פי המילה היוונית לחכמה. השלמות המוחלטת כעת מתרחשת, מה שמאפשר לראות את הנשים ולהתקשר אליהן כאישים ספציפיים שברשותם כישופיות חיוביות ושליליות. הנקודה החשובה ביותר בשלב הזה היא שהאנימה, כמו שהאניות "חכמה" מרמזות, פותחה מספיק כדי שאף אובייקט יחיד לא יכול להכיל באופן מלא ותמידי את הדמויות אליהן היא קשורה.
לקריאה נוספת

אנתוני סטור, יונג, 1998, הוצאת דביר (קריאת הספר בתצוגה מקדימה באתר "גוגל ספרים")
אקווריוס (אלבום הייקן)

| --- | --- |
 אלבום אולפן מאת הייקן
 יצא לאור:  29 במרץ 2010 
 סוגה:  פרוגרסיב מטאל 
 שפה:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Sensory Records 
 
Aquarius (מזל בתולה) הוא אלבום האולפן הראשון של להקת המטאל המתקדם Haken. למרות שהלהקה הוציאה שני דמואים קודמים, אף אחד מהשירים המרובים שכבר הוקלטו לא שוחרר מחדש באלבום זה. מחרוזת של 22 דקות של כל האלבום, מלבד השיר "Sun", נכללה באלבום ההופעה שלהם L-1VE.
Aquarius נכתב בעיקר על הפסנתר על ידי הגיטריסט/קלידן ריצ'רד הנשל ולאחר מכן פותח עם שאר חברי הלהקה. אורכי הרצועה שלו אופייניים לרוק מתקדם ולמטאל מתקדם, כאשר הרצועה הקצרה ביותר היא קצת פחות מ-7 דקות והארוכה ביותר היא כמעט 17. זהו אלבום קונספט על בתולת ים, שהתגלתה על ידי דייג ונמכרה לקרקס, דמה של בתולת הים הוא הדבר היחיד שמסוגל להציל את המין האנושי משיטפון הנובע מבעיות התחממות כדור הארץ. בסופו של דבר היא מתה למען האנושות.
הגרפיקה של האלבום נוצרה על ידי דניס סיביין, שעבד בין היתר גם עם 3, Job for a Cowboy ו-See You Next Tuesday.
הערות שוליים

↑  "L-1VE - Haken | Songs, Reviews, Credits | AllMusic". AllMusic.
1 2  Serafine, Frank (23 בספטמבר 2011). "Haken Explains Story Behind "Visions," Favorite Bands, And Musical Training". metalunderground.com. נבדק ב-6 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  [אקווריוס, באתר AllMusic
 AllMusic guide page for Aquarius with track listing.] Retrieved 2010-08-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 148bc789-1498-4f0b-b992-91f0f3678d5f
אם תבוא לכדור הארץ

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  סופי בלקאול 
 סוגה:  ספרות ילדים 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2020 
 
אם תבוא לכדור הארץ (באנגלית: If You Come to Earth) הוא ספר ילדים מאת הסופרת והמאיירת סופי בלקאול. המהדורה הרשמית באנגלית יצאה ב-15 בספטמבר 2020. המהדורה העברית של הספר יצאה בספטמבר 2022 בהוצאת כנפיים (הוצאה שותפה של כתר ספרים).
תקציר הסיפור

הספר בנוי כמכתב של ילד, המציג את כדור הארץ לאורח מן החלל בעזרת ציורים ומילים. הילד מתחיל לדבר על העובדות הגדולות וממשיך עד לקטנות ביותר
מה ההבדל בין ימים ומקווי מים ושל יבשות ופיזור תושבי כדור הארץ בסוגים שונים של מקומות יישוב, מהו מיקומו של כדור הארץ במערכת השמש. לצד העובדות הגדולות יש אזכורים קטנים של היבטים שקשורים לטבע, כמו הפאונה של כדור הארץ, מזג האוויר, ההתמקדות במדריך הצעיר היא על החיים האנושיים הנמצאים על פני כדור הארץ: תחבורה, לבוש, סוגים שונים של מעונות אנושיים ושל משפחות, מזון ומים, בתי ספר, פנאי, ההבדלים הייחודיים שבין פרטים והמאפיינים הפיזיולוגיים המשותפים לבני האדם, מקצועות ומקומות עבודה, מחלות, חושים ולקויות חושיות, ינקות וזקנה וסכסוכים מול שיתוף פעולה וגישה הומניסטית-הרמונית של החיים האנושיים.
המדריך הצעיר חוזר לממדיו הילדיים בסוף הספר ומזמין את האורח החללי "לְהִתְאָרֵחַ בַּחֶדֶר שֶׁלִּי", וחותם בברכה: "בְּאַהֲבָה, קְווִין".
קהל היעד

הספר "אם תבוא לכדור הארץ" מותאם גם לילדים בגילאים 3–5, וגם למבוגרים, מפני שניכר שהכותבת הספר זוכרת איך זה מרגיש להיות ילדה ומה זה אומר.
הרעיון מאחורי הספר

הספר נוצר בהשראת אלפי ילדים שפגשה בלקאול במסעותיה סביב העולם בשליחות יוניצ"ף וארגון "הצילו את הילדים", והדבר בא לידי ביטוי כמעט בכל אחד מדפי הספר. באחד ממסעותיה של הסופרת בבית ספר קטנטן באחת מפסגות ההימלאיה עברה סופי נבט לסופי הרעיון ליצירת הספר שעבר דרך ארצות שונות שבהן ביקרה ודרך ילדים רבים שאותם פגשה. אבל במיוחד ילד ספציפי אחד וכיתה אחת שפגשה וליוותה לאורך זמן. הסופרת סופי בלקאול כותבת : "יש כ־8 מיליארד בני אדם על כדור הארץ, יכולתי לשלב רק מעט מהם בספר הזה". הסופרת מציינת כי חבר שלה קווין היה ההשראה לילד שכתב את המכתב למבקר מכוכב אחר.