stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאידאן נזאלז'נוסטי
היסטוריה

אזור הכיכר לא יושב ולא התפתח עד המאה ה-18 כאשר הוקמו בו חומות אבן. החומות שנודעו בשם שער פצ'רסקי (Печерські ворота - "פצ'רסקי וורוטה"), ניצבו על תילן עד שנת 1833, ועד תחילת המאה ה-19 נודע המקום בשם "ביצת העיזים" (Козине болото - "קוזינייה בולוטו"). בשנות השלושים של המאה ה-19 נבנו במקום בתי העץ הראשונים ואלה הוחלפו לאחר כעשרים שנה במבני אבן. במחצית השנייה של המאה ה-19, הואצו תהליכי הפיתוח של האזור והכיכר נודעה אותה עת בשם כיכר חראשצ'אטיק. המקום הפך לאחד ממרכזי המסחר של קייב, שהייתה בתורה לעיר השלישית בחשיבותה באימפריה הרוסית לאחר המהפכה התעשייתית שפקדה אותה באותה עת. ב-1876 נבנה בנין מועצת העיר בכיכר, ושמה הוחלף ל"כיכר הדומה" (Думської - "דומסקוי").
ב-1919, לאחר המהפכה הסובייטית, הוחלף שמה של הכיכר ל"הכיכר הסובייטית" (Pадянська - "רדיאנסקה"), ושוב ב-1935, עת נקראה "כיכר קלינין" (Калініна - "קלינינה"), על שמו של מיכאיל קלינין, יושב-ראש הסובייט העליון של ברית המועצות. במהלך מלחמת העולם השנייה חרבה הכיכר כמעט לחלוטין. הצבא האדום הנסוג הטמין חומר נפץ במבנים שסביבה, ולאחר כיבוש קייב בידי הוורמאכט, פוצצו אנשי הגה-אר-או את המבנים באמצעות תשדורת רדיו. האירוע חסר התקדים גרם לפאניקה ולנפגעים רבים הן בקרב הנאצים והן בקרב האוכלוסייה האזרחית בעיר.
במהלך השנים שלאחר המלחמה נבנו הכיכר ורחוב חראשצ'אטיק מחדש בסגנון סטליניסטי. מלון אוקראינה הוקם בשנת 1961 בצידה הדרום-מזרחי של הכיכר, ונשא את השם "מלון מוסקבה" עד שנת 2001. בשנים 1976–1977 זכתה הכיכר למתיחת פנים, בעקבות הקמת תחנת רכבת תחתית מתחתיה. שמה של הכיכר שונה ל"כיכר מהפכת אוקטובר" (Площа жовтневої революції - "פלושצ'ה ז'ובטנבוי רבולוציי") לרגל יובל השישים לאירוע, ובמרכזה הוקמה "אנדרטת מהפכת אוקטובר הסוציאלית הגדולה" (Монумент Великій Жовтневій соціалістичній революції - "מונומנט ווליקי ז'ובטנבי סוציאליסטיצ'ני רבוליוצי"). האנדרטה שעוצבה מגרניט התנשאה לגובה של 18.4 מטרים, ותיארה את ולדימיר איליץ' לנין, ולמרגלותיו ארבע דמויות עשויות ארד (מלח, חייל, חקלאי ופועל). האנדרטה הוסרה ממקומה ב-1992. ב-2 באוגוסט 1989 התמוטט הפורטיקו של מבנה הדואר המרכזי בכיכר, וגרם למותם של 11 עוברי אורח.
לאחר עצמאותה של אוקראינה בשנת 1991 זכתה הכיכר לשמה הנוכחי המנציח את האירוע, על אף שהועלתה הצעה להסב את שמה ל"כיכר החירות". בשנת 2001 הייתה הכיכר לאחד ממרכזי המחאה של תנועת "אוקראינה ללא קוצ'מה" (Україна без Кучми) אשר דרשה את התפטרותו של הנשיא ליאוניד קוצ'מה. ראש עיריית קייב אותה הכריז על תוכנית שיפוץ של הכיכר וגידר אותה, ורבים טוענים שהמטרה האמיתית של צעד זה הייתה להפריע להפגנות. בכל אופן, הכיכר אכן שופצה וקיבלה את מראה הנוכחי עליו חולשת האלה ברגיניה (ברהיניה).
הכיכר כסמל

החל בסוף המאה ה-20 הפכה הכיכר למוקד למחאה פוליטית ולמד הדופק החברתי והפוליטי של אוקראינה. בשנת 1990 התחוללו בה הפגנות סטודנטים אשר הביאו להתפטרותו של ראש ממשלת אוקראינה ויטלי מסול. בשנת 2001 הייתה הכיכר כאמור לאחד ממוקדי תנועת אוקראינה ללא קוצ'מה, אך את שיא פרסומה השיגה בעת המהפכה הכתומה בסוף שנת 2004, עת מאות אלפי מפגינים התאספו בה וברחובות הסמוכים לה, ואף הקימו בה אוהלים למרות הקור העז. לאחר המהפכה שהביאה לבחירתו של ויקטור יושצ'נקו כנשיא המדינה, התכנסו תומכיו בכיכר, ויושצ'נקו נשבע בפניהם אמונים בטקס לא-רשמי. הכיכר הייתה מוקד הפגנות גם בעת המשבר הפוליטי אשר פקד את אוקראינה בחודשים אפריל ומאי 2007. בשנת 2009 נערכה בכיכר הפגנת ענק של תומכי מפלגת בטקיבשצ'ינה, שבמהלכה מונתה יוליה טימושנקו לראש המפלגה.
בסוף שנת 2013 שימשה הכיכר כמרכז להפגנות שנערכו נגד החלטת הממשלה שלא להיקשר בהסכם כלכלי עם האיחוד האירופי. גל ההפגנות זכה לשם "Євромайдан" - "יברומאידאן", דהיינו "כיכר האירו", על שמו של מאידאן נזאלז'נוסטי. ההפגנות המשיכו והתפתחו לגל מחאה רחב, אשר מרכזו המשיך והיה בכיכר, ואשר הובילו להחלפת השלטון במדינה ב-22 בפברואר 2014. לכיכר ולחלק מהמבנים שסביבה נגרמו נזקים כבדים במהלך האירועים.
הערות שוליים

↑  dictionary.com
↑   כוחות הביטחון מסתערים על מוקד המחאה באוקראינה; 25 הרוגים בעימותים, באתר הארץ, 18 בפברואר 2014
בניין הדואר המרכזי
האקדמיה האוקראינית הלאומית למוזיקה
מבט לכיוון דרום-מזרח אל עבר מלון אוקראינה. בקדמת התמונה העמוד הנושא את פסלה של האלה ברהיניה וגג הזכוכית של מרכז הקניות "גלובוס". מימין האקדמיה למוזיקה
צדה הצפון-מערבי והמעוגל של הכיכר והשער הפולני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549396905171  GND: 1051070333  LCCN: sh2005003430  NKC: ge849731  VIAF: 315149182   WorldCat (עם VIAF): 315149182 
בית האיגוד המקצועי לאחר שרפה שפרצה בו במהלך הפגנות יברומאידאן בכיכר ב-19 בפברואר 2014
ברוהאתקאיוזאורוס

| ברוהאתקאיוזאורוס |
| --- | --- |
 איור עם שחזור היפותטי
תקופה
מאסטריכט, 70 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
קבוצה:: דינוזאוריה
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
על־משפחה:: טיטאנוזאוריה
סוג:: ברוהאתקאיוזאורוס
מין:: ברוהאתקאיוזאורוס
שם מדעי
 Bruhathkayosaurus

ברוהאתקאיוזאורוס (שם מדעי: Bruhathkayosaurus) הוא סוג שתקפותו שנויה במחלוקת של דינוזאור זאורופוד מהענף טיטאנוזאוריה שחי בהודו בשלהי הקרטיקון בתקופת המאסטריכט. סוג זה ידוע בזכות הערכת גודלו הגדולה. אם אכן היה קיים, כנראה שהיה אחד הדינוזאורים הגדולים ביותר שחיו אי-פעם. פירוש שמו הוא "לטאה בעלת גוף גדול" בסנסקריט. הוא נתגלה ותואר על ידי ידאג'ירי ואייאסאמי ב-1989.‏ תיאור זה לא היה מדויק מספיק ומאוחר יותר המאובנים שנמצאו כנראו אבדו בהצפות של המונסון. דבר זה הופך את חומר המאובנים ממנו ידוע הברוהאתקאיוזאורוס לגרוע ביותר. בהתחלה סווג ברוהאתקאיוזאורוס כסוג של תרופוד (תת-סדרה של דינוזאורים ההולכים על שתיים ובדרך כלל טורפים), דבר שהוטל בספק, אך ב-2006 הוא סווג מחדש כזאורופוד (אינפרא-סדרה של דינוזאורים גדולים אוכלי צמחים בעלי צוואר ארוך). אורכו הוערך כנע בין 28 ל-34 מטר ומשקלו ב-139 טון, דבר ההופך אותו לדינוזאור הכבד ביותר (אך לא הארוך ביותר). בגלל הנסיבות שתוארו לעיל, הערכות של גודלו יכולות להשתנות באופן ניכר.
גילוי

ברוהאתקאיוזאורוס נתגלה בקצה הדרומי של הודו, בטאמיל נאדו. הוא נמצא בסלעים של תצורת קאלמדו, שמתאורכים למאסטריכט בקרטיקון עליון. ברוהאתקאיוזאורוס חי בסוף המזוזואיקון כ-70 מיליון שנה לפני זמננו. המאובנים שנמצאו כוללים את עצמות האגן (הכסל והשת), עצם הירך (femur) ועצם השוקה (tibia), וכן עצם החישור (radius) מגפיו הקדמיות. בנוסף נמצאו חוליות מזנבו.
המאובנים סווגו בהתחלה כקרנוזאור, כלומר כדינוזאור טורף ענק (כגון אלוזאורוס) מתת-סדרה תרופודה. מאוחר יותר הם סווגו מחדש באינפרא-סדרה זאורופודה של דינוזאורים צמחוניים ענקיים.
סיווג ומיון

מהסוג Bruhathkayosaurus ידוע רק מין יחיד והוא Bruhathkayosaurus matleyi. מין זה מיוצג על ידי ההולוטייפ GSI PAL/SR/20 שתואר על ידי ידג'ירי ואייאסאמי ב-1989. בהתחלה הוא סווג כקרנוזאור אך בעקבות תהיות שעלו בשנות ה-90 של המאה ה-20 ומחקר שנעשה מאז הוא סווג ב-2006 כזאורופוד. המאמר המקורי בו תואר ברוהאתקאיוזאורוס כלל תיאור מועט של מאפיינים אבחנתיים ונתמך בידי מעט מאוד איורים. דבר זה הוביל לספקולציה כאילו מדובר בעץ מאובן, באופן דומה לספקולציה שהועלתה לגבי מאובני זאורופוסידון. מחקר מאוחר יותר טען
הערכות גודל

לפי התיאור שפורסם, עצם השוקה של ברוהאתקאיוזאורוס היא באורך 2 מטר, כ-29% גדול יותר מעצם השוקה של ארגנטינוזאורוס שאורכה רק 1.55 מטר. עצם הירך החלקית גם היא ענקית.
הערכות גודל כל גופו של ברוהאתקאיוזאורוס לא פורסמו במאמר מסודר אך מדענים ופלאונטולוגים פרסמו באינטרנט הערכות שונות. הערכה מוקדמת של מייקי מורטימר העריכה שאורכו של ברוהאתקאיוזאורוס יכול היה להגיע ל-40–44 מטר ומשקלו ל-175–220 טון מטרי. ברם, מורטימר חזר בו מהערכות אלה והפחית אותן לאורך של 28–34 מטר ולא פרסם הערכת משקל חדשה בטענה שההערכה הקודמת הייתה לא מדויקת. במאמר מ-2008 של הבלוג Sauropod Vertebra Picture of the Week השתמש הפלאונטולוג מאט ודל בהשוואה עם ארגנטינוזאורוס והעריך את משקלו של ברוהאתקאיוזאורוס כלא יותר מ-139 טון מטרי, דבר ההופך אותו לדינוזאור הכבד ביותר אם הערכה זו נכונה.
לשם השוואה, הארגנטינוזאורוס היה ארוך יותר: 36–40 מטרים, אך שקל פחות: רק 75–100 טון. הטיטנוזאור פרליטיטאן היה קצר יותר: אורכו כ-32 מטר וקל יותר: שקל 65–80 טון. כל הזאורופודים האלה ידועים מחומר מאובנים חלקי, כך שהערכות הגודל אינן ודאיות ויכולות להשתנות. האורך מוערך על ידי השוואה של העצמות שנתגלו לדינוזאורים אחרים, דומים, שידועים משלדים יחסית שלמים, ואז על ידי שינוי סקלה איזומטרי מתקבל הגודל הכולל. ברם, אקסטרפולציה זו היא לא יותר מניחוש מלומד, שכן למשל קשה מאוד לקבוע את אורך הזנב. הערכת המשקל (מסה) קשה עוד יותר, מכיוון שאין שרידים לרקמות רכות בחומר המאובנים. בנוסף, שיטת ההערכה על ידי שינוי סקלה איזומטרי מתבססת על ההנחה שפרופורציות הגוף זהות, דבר שלא בהכרח נכון. בפרט, הפרופורציות של הטיטנוזאורים די לא ידועות עקב מחסור בשלדים שלמים.
אם הערכות הגודל של ברוהאתקאיוזאורוס הן מדויקות, אזי בעל החיים היחיד המתקרב לגודלו יהיה לווייתן כחול. אורכו של לווייתן כחול בוגר יכול להגיע ל-30 מטר
שזה קצת יותר קצר מברוהאתקאיוזאורוס, אך משקלו של הלווייתן הכחול הכבד ביותר היה 176 טון, כבד יותר מברוהאתקאיוזאורוס. מבין הדינוזאורים, רק ארגנטינוזאורוס (אורך 36 מטר, משקל: עד 100 טון) ו-Amphicoelias fragillimus (אורכו הוערך ב-40–60 מטר ומשקלו ב-120 טון, מאחר שהיה בן משפחת הדיפלודוקיים שהיו ידועים במבנה הגוף הרזה שלו) היו גדולים כמוהו. ברם, ההערכות על אמפיקוליאס מבוססות על חומר מאובנים גרוע וחלקי ביותר, שאבד, ולכן מוטלים בספק.
הערות שוליים

1 2  Yadagiri, P. and Ayyasami, K. (1989). "A carnosaurian dinosaur from the Kallamedu Formation (Maestrichtian horizon), Tamilnadu." In M.V.A. Sastry, V.V. Sastry, C.G.K. Ramanujam, H.M. Kapoor, B.R. Jagannatha Rao, P.P. Satsangi, and U.B. Mathur (eds.), Symposium on Three Decades of Development in Palaeontology and Stratigraphy in India. Volume 1. Precambrian to Mesozoic. Geological Society of India Special Publication, 11(1): 523-528.
↑  Krause, D.W., O'Connor, P.M., Curry Rogers, K., Sampson, S.D., Buckley, G.A., and Rogers, R.R. (2006). "Late Cretaceous terrestrial vertebrates from Madagascar: Implications for Latin American biogeography." Annals of the Missouri Botanical Garden, 93(2): 178-208.
↑  Mortimer, M. (2001), "Re: Bruhathkayosaurus", discussion group, The Dinosaur Mailing List, 19 June 2001. Accessed 23 May 2008.
↑  Mortimer, M. (2001), "Titanosaurs too large?", discussion group, The Dinosaur Mailing List, 12 September 2001. Accessed 23 May 2008.
↑  Mortimer, M. (2004), "Re: Largest Dinosaurs", discussion group, The Dinosaur Mailing List, 7 September 2004. Accessed 23 May 2008.
↑  Wedel, M. "SV-POW! showdown: sauropods vs whales." [Weblog entry.] Sauropod Vertebra Picture of the Week. 20 May 2008. Accessed 23 May 2008.
↑  Smith, J.B.; Lamanna, M.C.; Lacovara, K.J.; Dodson, P.; Smith, J.R.; Poole, J.C.; Giegengack, R.; Attia, Y. (2001). "A giant sauropod dinosaur from an Upper Cretaceous mangrove deposit in Egypt". Science. 292 (5522): 1704–1706. doi:10.1126/science.1060561. PMID 11387472.
↑  J. Calambokidis and G. Steiger (1998). Blue Whales. Voyageur Press. ISBN 0-89658-338-4.
↑  "What is the biggest animal ever to exist on Earth?". How Stuff Works. נבדק ב-2007-05-29.
↑  Carpenter, K. (2006). "Biggest of the big: a critical re-evaluation of the mega-sauropod Amphicoelias fragillimus." In Foster, J.R. and Lucas, S.G., eds., 2006, Paleontology and Geology of the Upper Jurassic Morrison Formation. New Mexico Museum of Natural History and Science Bulletin 36: 131–138.
1956 בישראל

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1955   1954  1953 |  דגל ישראל | 1956  בישראל |  »»»  1957   1958   1959 |
כל ערכי השנים בישראל • אירועים בולטים בעולם ב-1956 כרונולוגיה של אזור ארץ ישראל פורטל ישראל • לוח שנה של שנת 1956
1956 בישראל (ה'תשט"ז – ה'תשי"ז) הייתה השנה השמינית לעצמאותה של מדינת ישראל. בשנה זו מתרחש מבצע קדש, המלחמה הראשונה בה מעורבת ישראל לאחר מלחמת העצמאות. בנוסף, מתחולל, ברקע למלחמה, טבח כפר קאסם, אשר השלכותיו לסוגיות זכויות אדם בישראל משמעותיות.
הנהגה

נשיא המדינה – יצחק בן-צבי
ראש ממשלת ישראל  השביעית  – דוד בן-גוריון
יושב ראש הכנסת השלישית – יוסף שפרינצק
נשיא בית המשפט העליון – יצחק אולשן
ראש המטה הכללי – משה דיין
מפכ"ל המשטרה – יחזקאל סהר
מדיניות > צבא וביטחון > מבצע קדש

ב-29 באוקטובר - מתחיל מבצע קדש ובמסגרתו מתבצעת הצניחה המבצעית הראשונה והיחידה בתולדות צה"ל.
31 באוקטובר בריטניה וצרפת מתחילות בהפצצת מצרים, במטרה לכפות עליה את פתיחת תעלת סואץ; במקביל, נפתח קרב המתלה
ערב פרוץ מבצע קדש מתרחש מבצע תרנגול, מבצע אווירי סודי שנועד להפיל מטוס בו היה אמור הרמטכ"ל המצרי להיות; לאחר הפלתו, התברר כי הרמטכ"ל המצרי לא היה בין הנוסעים.
מדיניות > צבא וביטחון > טבח כפר קאסם

ב-29 באוקטובר, על רקע הכרזת המלחמה, מתבצע טבח כפר קאסם - חיילים ממשמר הגבול יורים למוות בערבים ישראלים השבים לכפרם בלי לדעת שהוטל עליו עוצר.
מדיניות > צבא וביטחון > אירועים ביטחוניים אחרים

29 במרץ – לאחר 15 חודשי שבי חוזרים לישראל ארבעת חברי חוליית מבצע צרצר שנותרו בחיים לאחר שנפלו בשבי הסורי, בתמורה ל-41 שבויים סוריים. חבר החוליה החמישי, אורי אילן, התאבד במהלך השבי וגופתו הועברה לישראל עוד במהלך 1955.
11 באפריל – הטבח בבית הספר למלאכה פיגוע נגד בית הכנסת של מושב שפריר גובה שישה הרוגים.
11 ו-14 ביולי - מבצע סריס של יחידה 504, לחיסול שניים מראשי הפדאיון.
16 באוגוסט – ארבעה הרוגים בפיגוע בכביש הערבה.
10 בספטמבר – תקרית דווימה: שישה חיילי צה"ל נהרגו במארב של הלגיון הערבי לסיור שנע באזור חורבות דווימה. כעבור ימים אחדים מת מפצעיו חייל נוסף.
11 בספטמבר – מבצע יהונתן - פעולת תגמול על תקרית דווימה: גדוד צנחנים פשט על בניין המשטרה הירדנית בא-רהווה ופוצץ אותו.
12 בספטמבר – הפיגוע בעין עופרים נרצחו בדקירות סכינים שלושה שומרים דרוזים ששמרו במחנה קידוח נפט עין עופרים שבערבה.
13 בספטמבר – מבצע גוליבר - פעולת תגמול של צה"ל בעקבות הפיגוע בעין עופרים.
23 בספטמבר – ארבעה הרוגים מירי של חיילים ירדנים על כנס ארכאולוגים שנערך ברמת רחל.
25 בספטמבר – מבצע לולב - פעולת תגמול נרחבת על הירי ברמת רחל.
10 באוקטובר – פעולת תגמול גדולה נגד משטרת קלקיליה.
5 בנובמבר – פיגוע המיקוש ליד שדרות בו נהרגו 5 ישראלים מהתפוצצות מוקש.
6 בנובמבר – שלושה הרוגים, ביניהם אלוף פיקוד הדרום אסף שמחוני, בהתרסקות מטוס של חיל האוויר שתועה בדרכו ומופל מאש נ"מ ירדנית באזור מצודת עג'לון.
נחשפות שתי פרשיות ריגול נגד מדינת ישראל והמרגלים זאב אבני ואלכסנדר יולין.
מוקם כלא שש במהלך מבצע קדש.
מדיניות > כלכלה, פיתוח ותשתיות

1 במאי – שר האוצר, לוי אשכול, מאשר את הקמת העיר אשדוד. ב-25 בנובמבר - נוסדה העיר והגיעו למקום המתיישבים הראשונים - 22 משפחות עולים ממרוקו.
6 ביוני – הוכרזה הקמת אוניברסיטת תל אביב
תרבות חברה

משחק כדורגל היסטורי בין נבחרות ישראל וברית המועצות, במהלכו מצליח נחום סטלמך להשוות את התוצאה ולהבקיע את השער הסובייטי (המשחק הסתיים בתוצאה 2:1 לטובת ברית המועצות).
שושנה דמארי מככבת בסרט עלילתי המבוסס על עלילת עליית משפחתה לארץ ישראל: "באין מולדת". "באין מולדת" הוא הסרט הישראלי הראשון שצולם בצבע. בנוסף, היא מוציאה תקליט שלישי, "כיתה אלמונית". סרטים נוספים בשנת 1956 הם "מעשה במונית" של לארי פריש בכיכוב שמואל רודנסקי ושייקה אופיר; ו"דן קישוט וסעדיה פנצ'ו" של נתן אקסלרוד.
דוש מפרסם לראשונה קריקטורה עם הדמות שהפכה מזוהה עמו "שרוליק".
ברדיו מתחיל שידור תוכנית הבידור "שלושה בסירה אחת".
עזריאל קרליבך מפרסם את ספרו הודו - יומן דרכים, אשר הופך ל"רב מכר".
תרבות חברה > עלייה והגירה

גל עלייה ועריקה משתי מדינות קומוניסטיות על רקע רדיפות נגד יהודים ומצבן הכללי של זכויות האדם: עלייה מהונגריה, במסגרתה אף עורקים מספר ספורטאים יהודיים במהלך אולימפיאדת מלבורן; ועליית גומולקה מפולין, שהייתה העלייה החוקית הראשונה מפולין לאחר הקמת המדינה.
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
(קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956)
4 בינואר – זהבה גלאון, יושבת ראש מרצ
6 בינואר – גונן שגב, חבר הכנסת ושר בממשלת ישראל
13 במרץ – דפנה ארמוני, זמרת ושחקנית
17 באפריל – נתן דטנר, שחקן וזמר ישראלי
12 במאי – אילן גילאון, חבר הכנסת מטעם מרצ
26 ביוני – דידי הררי, בדרן, מנחה טלוויזיה ושדרן רדיו ישראלי
30 ביולי – לב לבייב, איש עסקים ישראלי
7 בדצמבר – שלום שמחון, שר החקלאות
29 בדצמבר – יהודית רביץ, זמרת ומלחינה
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
(קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1956)
12 בפברואר – עזריאל קרליבך, עיתונאי ופובליציסט, מייסד ועורך "מעריב" (נולד ב-1909)
20 באוגוסט – דבורה בארון, סופרת, עורכת ומתרגמת עברייה (נולדה ב-1887)
30 באוקטובר – בנימין כהנא, מחלוצי התעופה העברית בארץ ישראל, לוחם אצ"ל, מראשוני הטייסים בחיל האוויר הישראלי. נהרג בקרב כטייס פייפר במבצע סיני. (נולד ב-1911)
1 בנובמבר – עובד לדיז'ינסקי, קצין צה"ל שעוטר פעמיים בעיטור העוז. העיטור השני הוענק לו לאחר שנהרג בקרב המיתלה מהתפוצצות רימון יד, תוך שהוא מגונן בגופו על אחד מחייליו ובכך הציל את חייו. (נולד ב-1931)
6 בנובמבר – אסף שמחוני, אלוף פיקוד הדרום ומפקד מבצע קדש (נולד ב-1922)
10 בדצמבר – דוד שמעוני, משורר, סופר ומתרגם עברי, מראשוני המשוררים הידועים ביישוב (נולד ב-1891)
לקריאה נוספת

אבי בראלי, מרד האקדמאים : עימות חברתי-פוליטי על פערי שכר בשנות החמישים, יד יצחק בן-צבי, ירושלים 2022.
אבי בראלי (עורך), ירושלים החצויה, 1967-1948, סדרת 'עידן', תשנ"ד (1994)
אדם רז, טבח כפר-קאסם: ביוגרפיה פוליטית, כרמל, ירושלים, 2018
הערות שוליים

↑  התקפת רצח בדרך לאילת, דבר, 17 באוגוסט 1956
| שנים בישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 • 2026 |  |
אות מלחמת סיני
שער "דבר לילדים": "דגל ישראל על הר סיני"
לראשונה מפרסם דוש קריקטורת "שרוליק"
עזריאל קרליבך
ליסנדרו מרטינס

ליסנדרו מרטינס (בספרדית: Lisandro Martínez; נולד ב-18 בינואר 1998 בגואלגואי שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מנצ'סטר יונייטד ובנבחרת ארגנטינה.
קריירת מועדונים

מרטינס גדל במחלקת הנוער של ניואל'ס אולד בויס. הוא שיחק בקבוצות הבוגרות של ניואל'ס אולד בויס ושל דפנסה וחוסטיסיה במסגרת ליגת העל הארגנטינאית.
ב-20 במאי 2019 חתם מרטינס באייאקס מליגת העל ההולנדית.
ב-17 ביולי 2022 חתם מרטינס במנצ'סטר יונייטד לחמש שנים עם אופציה לשנה נוספת. ב-7 באוגוסט ערך הופעת בכורה בפרמייר ליג, בהפסד 1–2 לברייטון אנד הוב אלביון.
קריירה בינלאומית

ב-22 במרץ 2019 ערך מרטינס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה, בהפסד 1–3 לנבחרת ונצואלה במשחק ידידות. הוא היה חלק מסגל נבחרת ארגנטינה בטורניר קופה אמריקה 2021, בו זכתה הנבחרת, וערך הופעה אחת בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה בטורניר מונדיאל 2022.
תארים

אליפות הולנד: 2020/2021, 2021/2022
הגביע ההולנדי: 2020/2021
מגן יוהאן קרויף: 2019
גביע הליגה האנגלי: 2022/2023
הגביע האנגלי: 2023/2024
קופה אמריקה: 2021, 2024
פיינליסימה: 2022
גביע העולם: 2022
הערות שוליים

↑  Ajax verzekert zich van komst Argentijn Lisandro Martínez באתר הרשמי של אייאקס, 20 במאי 2019 (בהולנדית)
↑  Lista de la Selección Argentina para el Mundial de Qatar 2022 באתר TyC Sports, ‏ 11 בנובמבר 2022 (בספרדית)
| נבחרת ארגנטינה – קופה אמריקה 2021 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 ארמני •  2 מרטינס קוארטה •  3 טגליאפיקו •  4 מונטייל •  5 פארדס •  6 פסלה •  7 דה פול •  8 אקוניה •  9 אגוארו •  10 מסי •   11 די מריה •  12 מרצ'סין • 13 רומרו •  14 פלאסיוס • 15 גונסאלס • 16 ח. קוריאה • 17 דומינגס • 18 רודריגס • 19 אוטמנדי • 20 לו סלסו • 21 א. קוריאה • 22 לא. מרטינס • 23 א. מרטינס • 24 גומס • 25 לי. מרטינס • 26 מולינה • 27 אלברס • 28 מוסו • מאמן: סקאלוני |  1 ארמני •  2 מרטינס קוארטה •  3 טגליאפיקו •  4 מונטייל •  5 פארדס •  6 פסלה •  7 דה פול •  8 אקוניה •  9 אגוארו •  10 מסי •   11 די מריה •  12 מרצ'סין • 13 רומרו •  14 פלאסיוס • 15 גונסאלס • 16 ח. קוריאה • 17 דומינגס • 18 רודריגס • 19 אוטמנדי • 20 לו סלסו • 21 א. קוריאה • 22 לא. מרטינס • 23 א. מרטינס • 24 גומס • 25 לי. מרטינס • 26 מולינה • 27 אלברס • 28 מוסו • מאמן: סקאלוני | ארגנטינה |
| נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 2022 (אלופת העולם) |
| --- | --- | --- |
|  1 ארמני •  2 פוית •  3 טגליאפיקו •  4 מונטייל •  5 פארדס •  6 פסלה •  7 דה פול •  8 אקוניה •  9 אלברס •  10 מסי •   11 די מריה •  12 רולי • 13 רומרו •  14 פלאסיוס • 15 קוריאה • 16 אלמדה • 17 גומס • 18 רודריגס • 19 אוטמנדי • 20 מק אליסטר • 21 דיבאלה • 22 לא. מרטינס • 23 א. מרטינס • 24 פרננדס • 25 לי. מרטינס • 26 מולינה • מאמן: סקאלוני |  1 ארמני •  2 פוית •  3 טגליאפיקו •  4 מונטייל •  5 פארדס •  6 פסלה •  7 דה פול •  8 אקוניה •  9 אלברס •  10 מסי •   11 די מריה •  12 רולי • 13 רומרו •  14 פלאסיוס • 15 קוריאה • 16 אלמדה • 17 גומס • 18 רודריגס • 19 אוטמנדי • 20 מק אליסטר • 21 דיבאלה • 22 לא. מרטינס • 23 א. מרטינס • 24 פרננדס • 25 לי. מרטינס • 26 מולינה • מאמן: סקאלוני | ארגנטינה |
| נבחרת ארגנטינה – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ארמני •  2 מרטינס קוארטה •  3 טגליאפיקו •  4 מונטייל •  5 פארדס •  6 פסלה •  7 דה פול •  8 אקוניה •  9 אלברס •  10 מסי •   11 די מריה •  12 רולי • 13 רומרו •  14 פלאסיוס • 15 גונסאלס • 16 לו סלסו • 17 גרנאצ'ו • 18 רודריגס • 19 אוטמנדי • 20 מק אליסטר • 21 קרבוני • 22 לא. מרטינס • 23 א. מרטינס • 24 פרננדס • 25 לי. מרטינס • 26 מולינה • מאמן: סקאלוני |  1 ארמני •  2 מרטינס קוארטה •  3 טגליאפיקו •  4 מונטייל •  5 פארדס •  6 פסלה •  7 דה פול •  8 אקוניה •  9 אלברס •  10 מסי •   11 די מריה •  12 רולי • 13 רומרו •  14 פלאסיוס • 15 גונסאלס • 16 לו סלסו • 17 גרנאצ'ו • 18 רודריגס • 19 אוטמנדי • 20 מק אליסטר • 21 קרבוני • 22 לא. מרטינס • 23 א. מרטינס • 24 פרננדס • 25 לי. מרטינס • 26 מולינה • מאמן: סקאלוני | ארגנטינה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1275935389  VIAF: 2868167202595867930004   WorldCat (עם VIAF): 2868167202595867930004 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ארגנטינאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משה בר סימן טוב

שר הבריאות יעקב ליצמן (עם מקורבו מוטי בבצ'יק) ומנכ"ל משרד הבריאות משה בר סימן טוב, בחתימה על צו בריאות העם
בר סימן טוב משוחח עם האלוף תמיר הימן בטקס לציון סיום הפעילות במרכז השליטה הלאומי למאבק בקורונה, מאי 2020
משה בר סימן טוב (נולד ב-21 באוקטובר 1976) הוא כלכלן ואיש ציבור ישראלי המכהן כמנכ"ל משרד הבריאות. כיהן כמשנה לממונה על התקציבים במשרד האוצר, וכציר כלכלי בשגרירות ישראל בוושינגטון.
ביוגרפיה

בר סימן טוב (מכונה לעיתים בכינוי "ברסי") נולד ביהוד וגדל בחולון וביישוב חשמונאים, להורים ממוצא טורקי. הוא השני מבין שלושה בנים, נקרא על שם דודו, משה סרדס, חלל צה"ל שנפל בגיל 19 בשנת 1975. דודו מצד אביו היה יעקב בר סימן טוב, איש המוסד, שנרצח בפריז ב-1982.
ביסודי למד בבי"ס "נאות שושנים" ולאחר מכן בבי"ס "ישורון". בתיכון למד בישיבת בני עקיבא "אדר"ת" בבת ים, ואחרי שנה עבר לתיכון "יבנה".
שירת בצה"ל בחיל התותחנים והשתחרר ב-1998. ב-2002 סיים תואר ראשון בכלכלה ובמנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-2004 סיים תואר שני במנהל עסקים בהתמחות במימון.
במהלך לימודי התואר השני החל לעבוד כרפרנט לענייני תעסוקה ורווחה באגף התקציבים של משרד האוצר. ב-2006 מונה לרכז תחום רווחה במוסד לביטוח לאומי, וב-2008 לרכז תחום הבריאות. בתקופה זו היה חבר בוועדת סל הבריאות. בפברואר 2010 מונה למשנה לממונה על התקציבים במשרד האוצר, והיה אחראי על תקציבי הבריאות, החינוך, התעסוקה, הרווחה והביטוח הלאומי. במהלך כהונתו עסק בפתרון שביתת הרופאים בישראל (2011) וניסוח הסכם קיבוצי לרופאים במגזר הציבורי. כמו כן עסק ביישום רפורמת "עוז לתמורה" במשרד החינוך.
בר סימן טוב כיהן גם כדירקטור במפעל הפיס וחבר הוועד המנהל של מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל.
באוגוסט 2014 מונה לציר כלכלי בשגרירות ישראל בוושינגטון.
ביוגרפיה > לאחר פרישתו ממשרד הבריאות

ב-15 ביולי 2020 פורסם כי ראש הממשלה נתניהו הציע לבר סימן טוב לחזור למערכת הציבורית על מנת להיות "פרויקטור הקורונה", הממונה על המאבק בנגיף, אך האחרון סירב. לתפקיד מונה לבסוף פרופ' רוני גמזו.
ב-2 באוקטובר 2020 הצטרף כחוקר בכיר אורח למכון למחקרי ביטחון לאומי. ביולי 2021 מונה לדירקטור בחברת "נופר אנרגיה" ובחברת UpHealth.
בפברואר 2022 מונה למשנה למנכ"ל חברת כלל ביטוח.
ביוגרפיה > חזרה למשרד הבריאות

ב-14 בדצמבר 2022, התפטר מתפקידו בחברת "כלל ביטוח", לאחר שקיבל הצעה מאריה דרעי, שר הבריאות המיועד, לשמש כמנכ"ל המשרד. בינואר 2023 החל לכהן כמנכ"ל משרד הבריאות, תחילה תחת השר דרעי, בהמשך תחת השר משה ארבל שהחליפו ולאחר מכן תחת השר אוריאל בוסו.
בר סימן טוב נשוי ואב לארבעה, מתגורר בירושלים. גדל במשפחה דתית ויצא בשאלה יחד עם אחיו. רעייתו דתייה.