stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוסקר פרנצל
קורות חיים

פרנצל היה במקור ליתוגרף. הוא הפך לצייר בעלי חיים ונוף בנוסף לעבודתו כליתוגרף משנת 1879 בשיעורי הערב של מכון ההוראה של מוזיאון לאמנות דקורטיבית בברלין. בין השנים 1884–1889 למד באקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין עם פאול פרידריך מאירהיים ויוגן בראכט.
עם עמיתו פאול מילר-קמפף בשנת 1889 הוא "גילה" את כפר הדייגים ארנשופ על הים הבלטי, שם קמה מושבת אמנים בשנים הבאות.
הוא זכה בפרסים ראשונים בתערוכות בברלין. באחת הפעמים, בשנת 1896, זכה במדליית זהב גדולה בתערוכת האמנות הבינלאומית.
בשנת 1898 הקים יחד עם אמנים אחרים את הזצסיון הברלינאי והיה חבר בוועדה שלה. בשנת 1902 הצטרף שוב לקבוצה והיה משנת 1904 ועד מותו חבר באקדמיה הפרוסית לאמנויות.
עבודותיו הוצגו בגלריה הלאומית העתיקה בברלין, במינכן ובמוזיאונים בדרזדן, קניגסברג, מגדבורג ווינה.
גלריה

כבשים שחורות
חיבה
בשדות המרעה
הערות שוליים

↑  Internationale Kunst-Ausstellung Berlin 1896, -: Internationale Kunst-Ausstellung Berlin 1896, -: Schuster -.
↑  Frenzel, www.adk.de (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520294405171  DSI: 6937  GND: 116771755  ISNI: 0000 0000 6674 541X  RKD: 29397  ULAN: 500106662  VIAF: 3230828   WorldCat (עם VIAF): 3230828
אוסקר פנו

| --- | --- |

 לידה:  17 במרץ 1935 (בן 89) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 הישג בולט:  השתתפות בתחרות מועמדים של אליפות העולם בשחמט 1957
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן משנת 1955
 מד כושר מרבי:  2585 (יולי 1973)
 מד כושר נוכחי:  2,438 (נכון ל־ינואר 2022) 
 השכלה:  Otto Krause Technical School 
 מדינה:  ארגנטינה
 
אוסקר פנו (בספרדית: Oscar Panno;‏ נולד ב־17 במרץ 1935 בבואנוס איירס) הוא שחמטאי ארגנטינאי בדרגת רב אמן. היה אלוף ארגנטינה בשחמט מספר פעמים, התחרה באליפות העולם בשחמט. הוא היה הראשון בין השחמטאים הארגנטינאים הבולטים שהיה יליד ארגנטינה.
הישגים בולטים

בשנת 1953 זכה באליפות העולם לנוער. בשנת 1953 הוענק לו תואר אמן בינלאומי ובשנת 1955 רב-אמן.
בשנת 1956 הוא סיים במקום התשיעי בתחרות המועמדים. בהמשך, הוא זכה במספר תחרויות[דרושה הבהרה].
בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 הוא סיים לימודי הנדסת בניין. מאז הוא בעיקר עסק במקצוע, ושיחק רק בתחרויות שחמט משניות.
בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 הוא חזר להתחרות בתחרויות משמעותיות.
הוא זכה באליפות ארגנטינה לשחמט בשנים 1953, 1985 ו-1992.
בשנת 1999 הוא השתתף בתחרות לזכר ניידורף וחלק מקומות 5–7 עם אריאל סורין.
אוסקר פנו במשחקי אולימפיאדת השחמט

בין השנים 1954 ל-1992 השתתף אוסקר פנו ב-11 אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
|  1954 | 3 | ארגנטינה |  | 6.5 מ-13 | 3+ 7= 3- | 50.0 | 2 קבוצתי, 10 אישי |
|  1956 | 3 | ארגנטינה |  | 8.5 מ-15 | 4+ 9= 2- | 56.7 | 4 קבוצתי, 11 אישי |
|  1958 | 2 | ארגנטינה |  | 12 מ-16 | 8+ 8= 0- | 75.0 | 3 קבוצתי, 3 אישי |
|  1962 | 3 | ארגנטינה |  | 9.5 מ-14 | 7+ 5= 2- | 67.9 | 3 קבוצתי, 4 אישי |
|  1966 | 2 | ארגנטינה |  | 14 מ-18 | 10+ 8= 0- | 77.8 | 5 קבוצתי, 1 אישי |
|  1968 | 2 | ארגנטינה |  | 9 מ-17 | 3+ 12= 2- | 52.9 | 7 קבוצתי, 19 אישי |
|  1970 | 2 | ארגנטינה |  | 11.5 מ-19 | 4+ 15= 0- | 60.5 | 8 קבוצתי, 20 אישי |
|  1976 | 2 | ארגנטינה | 2520 | 7 מ-11 | 4+ 6= 1- | 63.6 | 4 קבוצתי, 6 אישי |
|  1986 | 2 | ארגנטינה | 2515 | 6.5 מ-11 | 3+ 7= 1- | 59.1 | 11 קבוצתי, 27 אישי |
|  1988 | 2 | ארגנטינה | 2485 | 6 מ-10 | 4+ 4= 2- | 60.0 | 10 קבוצתי, 22 אישי |
|  1992 | 2 | ארגנטינה | 2465 | 4 מ-7 | 1+ 6= 0- | 57.1 | 34 קבוצתי |
הערות שוליים

↑  Panno, Oscar - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5214 5798  LCCN: no98088031  NTA: 070976392  VIAF: 4549967   WorldCat (עם VIAF): 4549967 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אישטוואן תומאן

| --- | --- |

 לידה:  4 בנובמבר 1862 הומנא, סלובקיה 
 פטירה:  22 בספטמבר 1940 (בגיל 77) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 מוקד פעילות:  הונגריה 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 צאצאים:  מריה תומאן 
 
אישטוון תומאן (בהונגרית: Thomán István; הומונה, 4 בנובמבר 1862 – בודפשט, 22 בספטמבר 1940) היה פסנתרן ומורה למוזיקה יהודי-הונגרי. הוא היה אחד המורים המשמעותיים ביותר לפסנתר בהונגריה. אביה של הכנרית מאריה תומאן, אחיינו של הרופא יאקאב תומאן.
קורות חיים

תומאן נולד במשפחה יהודית. אביו היה ד"ר דוד תומאן, אמו רוזה וייסברגר. הוא למד משפטים בווינה ובבודפשט ובאותה תקופה במקביל בין 1881 לבין 1885 למד גם באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט היה תלמידם של המלחינים פרנץ ארקל, שאנדור ניקוליץ' ורוברט פולקמן, ואחר כך בשנתיים האחרונות של פרנץ ליסט. הוא הפך לאחד התלמידים המועדפים של ליסט, ולכן ליווה אותו במסעותיו לוויימאר ולרומא, למשל. תומאן נכח גם במותו וגם בהלווייתו של ליסט.
משנת 1888 עד לפרישתו לגמלאות הוא היה מורה של מוסדות אקדמיים למוזיקה, שם חינך כמה פסנתרנים הונגרים מצוינים (כמו בלה בארטוק, ארנסט פון דוהנאני, אימרה קירי-סאנטו), ומאוחר יותר כמורה הפרטי של המורים לעתיד של האקדמיה למוזיקה (כמו ג'רג' פרנצי ושל איבאן אנגל). הוא היה מגדולי המורים של הפסנתר בהונגריה, ממשיך מסורתו של ליסט. הוא הופיע גם בחו"ל כמוזיקאי קאמרי.
עבודתו הכתובה הפדגוגית המשמעותית ביותר, שמשמשת גם היום, היא "טכניקת הנגינה בפסנתר", שפורסמה בשנת 1906. וכן "תרגילים בסיסיים לשליטה בנגינה הווירטואוזית", עבודה בת שישה כרכים. מחקריו ומאמריו הופיעו בכתב העת "סקירת המוזיקה" ודומיהם. מותו נגרם מסרטן המעי הגס וטרשת עורקים. אשתו הייתה ולריה נוישלוס.
תלמידיו המפורסמים

בלה ברטוק
אקוש בוטקאי
ארנסט פון דהונאני
איבאן אנגל
ג'רג' פרנצי
מיהאי היידו
ינה לינץ
ארווין נירג'האזי
פריץ ריינר
ארנולד סקיי
אימרה אונגאר
הנצחה

ברובע 12 בבודפשט רחוב נושא את שמו.
לאסלו סינטאר ביים סידרה על חייו של פרנץ ליסט, בו הופיע דמותו של תומאן.
לרגל יום הולדתו ה-150, בשנת 2012, הוקם לכבודו פסל בהומונה.
לקריאה נוספת

באתר האקדמיה למוזיקה
לקסיקון יהודי הונגרי. אד. פטר אויווארי. בודפשט: 1929
הערות שוליים

↑  Halálesete bejegyezve a Bp. XIV. ker. állami halotti akv. 808/1940. folyószáma alatt.
↑  "42/1. parcella". Budapest Főváros Levéltára. 2009-04-14.
↑  A Thomán István utca az Utcakeresőn
↑  A Liszt Ferenc című sorozat az IMDb-n
↑  Felvidek.ma
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 104379431X  ISNI: 0000 0001 1294 2263  LNB: 000318039  MusicBrainz: eae5e95a-ad39-40a4-b37c-3adbe24aac02  SNAC: w6320r3w  VIAF: 164766088   WorldCat (עם VIAF): 164766088
אליז ל'ספרנס

| --- | --- |

 לידה:  1878 Yorktown, ארצות הברית 
 פטירה:  21 בינואר 1959 (בגיל 81 בערך) פלהם מאנור, ארצות הברית 
 מוסדות:  הקולג' לרפואה ויל קורנל 
 פרסים והוקרה:  מדליית אליזבת בלקוול (1955)  פרס לסקר-דיבייקי למחקר קליני (1951) 
 
אליז דפו סטראנג ל'ספרנס (באנגלית: Elise Depew Strang L'Esperance; 1878 – 21 בינואר 1959) הייתה רופאה ופתולוגית אמריקאית, חלוצה בתחום חקר הסרטן והתפשטות המחלה, מהראשונות לזהות תאים סרטניים מוקדמים. הגתה את רעיון בדיקות הסקר לצורך גילוי מוקדם של מחלת הסרטן, והקימה מרפאות לזיהוי מוקדם ומניעה בעיקר של סרטן צוואר הרחם וסרטן המעיים.
ילדות והשכלה

ל'ספרנס נולדה ביורקטאון שבניו יורק בשנת 1878 לאלברט וקייט דפו סטראנג, השנייה מבין שלוש אחיות. אלברט פרנס את הבית בעבודתו כרופא. משום שלא היו לו בנים, החליט לעודד את בתו אליז ללמוד רפואה וחקר תרופות, וכך נכנסה לתחום הרפואה. בילדותה למדה בבית הספר St. Mary’s שבפיקסיל, ובבית הספר St. Agnes Episcopal שבאלבני.
חיים אישיים

בשנים 1896 - 1900 עשתה תואר ראשון ברפואה בוויל קולג' (אנ'). בשנים אלו פגשה את עורך הדין דייוויד ל'ספרנס, והשניים התחתנו. הנישואין ביניהם היו קצרים, ולא היו להם ילדים.
ל'ספרנס נפטרה בגיל 80 באחוזתה שבניו יורק, היא לא עזבה את עבודתה והמשיכה לפעול לטובת בריאות הציבור עד יומה האחרון.
חקר התפשטות מחלת הסרטן

לאחר סיום לימודיה החלה לעבוד כרופאת ילדים בדטרויט, ובשנת 1902 עברה למרפאת ילדים בניו יורק. ל'ספרנס חשה תסכול מחוסר היכולת לעזור לחולים, כיוון שלא היה מספיק מידע על מחלות רבות. ב-1908 התחילה לחקור את מחלת השחפת וגילתה עניין בתחום חקר המחלות. בפרט התעניינה במחלת הסרטן שגבתה את חייהם של רבים ממטופליה. ב-1910 החלה לחקור את התפשטות מחלת הסרטן בגוף האדם, נושא שכמעט ולא נחקר בתקופתה.
ל'ספרנס ערכה מספר מחקרים על התנהגות מחלת סרטן בגופי מטופלים. ב-1910 התחילה לחקור במכללה הרפואית של אוניברסיטת קורנל, לצד ד"ר ג'יימס איווינג, שהיה חוקר סרטן מוכר. בשנת 1912 פרסמה את מחקרה הראשון, והפכה לחוקרת מוכרת בתחום חקר מחלת הסרטן. ב-1914, קיבלה ל'ספרנס את מלגת מארי פוטמג'אקובי, ועברה למינכן כדי להמשיך את מחקרה. לאחר חצי שנה, הסתיימה המלגה שלה, והיא חזרה לאוניברסיטת קורנל. המחקר שערכה בגרמניה, פורסם בכתב העת "Journal of Medical Research" ב-1915, והיה מחקר משמעותי בקריירה שלה. ב-1920, לאחר פרסומים רבים, מונתה ל'ספרנס כפרופסורית עוזרת באוניברסיטת קורנל, שם נערכו רוב מחקריה. מחקריה היו חשובים מאוד לעולם הרפואה וקידמו מאוד את תחום חקר הסרטן.
המחקר

במחקריה, בחנה ל'ספרנס את הסרטן בתחילת התפרצות המחלה ואת קצב ההתפשטות המהיר שלו בגוף. היא זיהתה שככל שהסרטן מתפשט יותר, כך הוא נהיה מסוכן יותר, קטלני יותר, ויותר קשה לריפוי. המסקנה אליה הגיעה ממחקריה הייתה שהדרך הטובה ביותר לטיפול בסרטן, היא לזהות את המחלה בתחילתה, ולמנוע את התפשטותה בתאים ובגוף. ל'ספרנס הייתה בין הראשונים שלמדו לזהות רקמות המכילות תאים סרטניים בתחילת דרכם, גילוי פורץ דרך בעולם הרפואה.
המרפאה של פרופ' ל'ספרנס

בשנת 1930 נפטרה אמה של ל'ספרנס מסרטן, ובשנת 1932 נפטר גם דודה, צ'אנסי דפו, ממחלת הסרטן. דודה הוריש לל'ספרנס כסף ורכוש רב. ל'ספרנס השתמשה בכסף כדי להקים מספר מרפאות לטיפול ולמניעת מחלת הסרטן. אחת המרפאות הייתה ה-"Kate Depew Strang Tumor Clinic" (היום קרוי ה –"Strang Cancer Prevention Center") לזכר אמה. מרפאה זו הוקמה לצורך אבחון מוקדם של סרטן צוואר הרחם בנשים ועבדו בה רק נשים, דבר שנחשב ליוצא דופן באותה תקופה והיווה צעד פמיניסטי בולט. במרפאה נערכו בדיקות משטח צוואר הרחם לאבחון מוקדם של סרטן צוואר הרחם. המרפאה נחשבת להישג החשוב ביותר של ל'ספרנס ולתרומתה הגדולה ביותר לעולם הרפואה. ב-1937 הקימה מרפאה נוספת באותו הדגם, ובמשך השנים הקימה מרפאות רבות ברחבי ארצות הברית. בנוסף לסרטן צוואר הרחם בוצעו במרפאות גם בדיקות מוקדמות לאבחון סרטן המעי על ידי הסתכלות ישירה. המרפאה הדגימה את החשיבות של בדיקת סקר שנתית לסרטן לצורך גילוי מוקדם שיאפשר טיפול.
בשנת 1950 זכתה ל'ספרנס בפרס לסקר.
הערות שוליים

↑  Laura Lynn Windsor, נשים ברפואה - אליז ל'ספרנס, באתר ספר המתאר נשים ברפואה, ‏2002
↑  Elizabeth H. Oakes, מדענים משמעותיים, באתר ספר על מדענים משמעותיים, ‏2007
1 2 3  חייה של פרופ' ל'ספרנס, באתר תיאור החיים של אליז ל'ספרנס
↑  Barbara Sicherman, Notable American Women The Modern Period : a Biographical Dictionary, 1980
אליס חתוקאי

| --- | --- |

 לידה:  27 בינואר 2003 (בת 21) כפר כמא, ישראל
 עמדה:  רכז, גארד
 גובה:  1.63 מטר
 קבוצות כשחקנית
 :  הפועל גלבוע מעיינות   מכבי עירוני רמת גן
 הישגים כשחקנית
 עלייה לדרג א' באירופה עם נבחרת העתודה
אליס חתוקאי (נולדה ב-27 בינואר 2003) היא כדורסלנית צ'רקסית-ישראלית המשחקת במכבי עירוני רמת גן.
ביוגרפיה מקצועית

חתוקאי החלה לשחק כדורסל בכתה ב' בקבוצת כפר כמא, קט-סל בנות. בכתה ד' יצאה בפעם הראשונה מהכפר ועברה לשחק בקבוצת כפר תבור, קט-סל בנים. בכיתה ו' עברה לשחק בהפועל עמק יזרעאל בקבוצת ילדות ונערות, ובכיתה ח' עברה לקבוצה להפועל גלבוע מעיינות, קבוצה בת של הפועל גלבוע גליל ב-2017 זומנה לנבחרת ישראל עד גיל 14, אך פציעה ברצועה הצולבת וניתוח בעקבותיו, הביאו להפסקה בת שנתיים במשחקיה. לאחר החלמתה, החלה את הקריירה שלה ככדורסלנית בליגה הלאומית כבר בהיותה בכתה יא' בקבוצת הפועל גלבוע/מעיינות, לצד המשך משחקיה בקבוצת הנערות של מועדון זה. היא בלטה במספר הנקודות הרב שהשיגה במשחקיה, עד לשיא של 30 נקודות במשחק אחד בקבוצת הנערות בעונת 2020–2021, ו-23 נקודות במשחק אחד בקבוצת הבוגרות בליגה הלאומית, בשנה שלאחריה. בעונה זו (2020–2021) הוענק לה תואר תגלית העונה בליגה הלאומית. בשנת 2021 נבחרה להיות בנבחרת הנערות של ישראל עד גיל 18 (דרג א'), וטסה עם הנבחרת לאליפות אירופה ביוון. שנה אחר כך, בשנת 2022, נמנתה כבר עם סגל נבחרת העתודה לאליפות אירופה דרג ב’ שהתקיימה במקדוניה הצפונית ביולי 2022, שם סיימה הנבחרת במקום השלישי עם עלייה חזרה לדרג א' – לראשונה אחרי 15 שנה.
בעונת 2022-2023 הצטרפה לקבוצת מכבי עירוני רמת גן בליגת העל, ובמקביל המשיכה לשחק בקבוצת הפועל גלבוע/מעיינות מהליגה הלאומית ב"כרטיס כפול", המאפשר השתתפות בשני משחקים רשמיים בליגות הגבוהות של ישראל בכל מחזור.
חיים אישיים

חתוקאי היא הבת האמצעית במשפחה.
היא הכדורסלנית הצ'רקסית הראשונה בליגת העל מאז 2004, אחרי נילי נאתכו, שחקנית נבחרת ישראל לשעבר, אשר נהרגה בתאונת דרכים.
הערות שוליים

1 2  ליאור ברטל, ‏אליס חתוקאי ממשיכה את מורשת הכדורסל בחברה הצ'רקסית: "רוצה להיות מודל לנערות מהכפר", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 6 במרץ 2023
↑  אליס נשארת בבית, באתר מועדון כדורסל גלבוע מעיינות, ‏15 ביולי 2021
↑  משה האליקמן, ירדן גרזון בפנים: סגל נבחרת העתודה, באתר SR - Sports Rabbi, ‏17 באפריל 2022
↑  יעקב מאיר, אחרי 15 שנה: נבחרת העתודה לנשים עלתה לדרג א', באתר ישראל היום, 17 ביולי 2022
↑  רועי לזר, שלוש החתמות חשובות לקבוצת הבוגרות, באתר מועדון כדורסל נשים מכבי עירוני רמת-גן – פייסבוק, ‏10 ביולי 2022
↑  שמעון אלבז, אליס חתוקאי מכפר כמא היא אחת ההבטחות הגדולות של כדורסל הנשים, באתר mynet‏ העמק, 8 בפברואר 2023
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אליס חתוקאי".
אליס טאלי

| --- | --- |

 לידה:  14 בספטמבר 1902 קורנינג, ארצות הברית 
 פטירה:  10 בדצמבר 1993 (בגיל 91) מנהטן, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר ווסטאובר 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  מדליון הנדל 
 
אליס ביגלו טאלי (באנגלית: Alice Bigelow Tully;‏ 14 בספטמבר 1902 – 10 בדצמבר 1993) הייתה זמרת אופרה ורסיטלים, יזמית מוזיקה, פטרונית אמנויות ופילנתרופית אמריקאית, תושבת ניו יורק. היא הייתה דודנית שנייה של השחקנית האמריקאית קתרין הפבורן.
ביוגרפיה

אליס טאלי נולדה בקורנינג, מדינת ניו יורק, בת לעורך הדין וחבר סנאט המדינה ויליאם ג'. טאלי (1870–1930) וקלרה מייבל (1870–1958). בראשית קריירת השירה שלה הייתה מצו-סופרן, ובהמשך עברה לסופרן. היא למדה בפריז והופיעה לראשונה בשנת 1927 עם תזמורת פאדלו. ב-1933 הופיעה באופרה אבירות כפרית בניו יורק.
לאחר מות אמה בשנת 1958, ירשה טאלי את נחלת סבה, אמורי הוטון הבן (1837–1909), שהונו בא ממפעלי "זכוכית קורנינג" שייסד אביו, אמורי הוטון האב. לאורך כל חייה תרמה טאלי חלק גדול מהכנסתה למוסדות אמנות, במקרים רבים בעילום שם. דודנה, ארתור אמורי הוטון הבן, ממייסדי מרכז לינקולן לאמנויות הבמה, הציע לה לתרום להקמת אולם מוזיקה קאמרית, וב-1963 שכנע אותה ג'ון ד. רוקפלר השלישי לתת את הסכמתה לקריאת האולם על שמה, אולם אליס טאלי.
טאלי הייתה יו"ר מועצת המנהלים של האגודה למוזיקה קאמרית בניו יורק, וישבה במועצות המנהלים של הפילהרמונית של ניו יורק, המטרופוליטן אופרה ובית הספר ג'וליארד.
ב-1970, קיבלה טאלי את מדליון הנדל על תרומותיה לחיי התרבות של העיר ניו יורק. ההזמנה המפורסמת ביותר שלה הייתה מאוליבייה מסייאן, שהלחין את מן הקניון אל הכוכבים..., שביצוע הבכורה שלו היה באולם אליס טאלי בשנת 1974. ב-1985, הוענקה לטאלי המדליה הלאומית לאמנויות.
ג'אן קרלו מנוטי, ויליאם שומאן וריקרדו מאליפיירו הקדישו לה יצירות.
מותה

אליס טאלי לא נישאה מעולם. היא עברה אירוע מוחי בשנת 1991, ומתה בניו יורק ב-1993, בגיל 91.
הערות שוליים

↑  אלאן קוזין, ניו יורק טיימס, "אליס טאלי מתה בגיל 91; פטרונית אמנויות לאורך שנים 11 בדצמבר 1993
↑  פיטר הלמן, ניו יורק מגזין, עמ' 63-62,""קדושה פטרונית: אליס טאלי, מתקרבת לגיל 90, היא ... " 24 בדצמבר 1990
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007419189905171  GND: 121670244  ISNI: 0000 0000 6319 2186  LCCN: no96049549  SNAC: w6hh6wtf  SUDOC: 221757856  VIAF: 55009697   WorldCat (עם VIAF): 55009697
אוסקר פלאנו

אוסקר פלאנו פדרנו (בספרדית: Óscar Plano Pedreño; נולד ב־11 בפברואר 1991) הוא כדורגלן ספרדי המשחק במועדון אלצ'ה כקשר התקפי.
קריירת מועדונים > ריאל מדריד

כיליד מדריד, פלאנו הצטרף לאקדמיה של ריאל מדריד בגיל 11. המשחק הראשון של פלאנו במדי הקבוצה הבוגרת, ריאל מדריד קסטיליה, התקיים ב־17 באוגוסט 2012, במסגרת הליגה הספרדית השנייה, כאשר שיחק 68 דקות בהפסד החוץ 1–2 לוויאריאל ב'. באותה עונה הוא כבש ארבעה שערים עבור הקבוצה, שסיימה במקום השמיני.
קריירת מועדונים > אלקורקון

ב־2 בספטמבר 2013, פלאנו הושאל לאלקורקון עבור עונת 2013/2014. ב־29 ביולי 2014 הוא חתם על חוזה קבוע לשנתיים.
פלאנו הבקיע תשע פעמים בעונת 2015/2016 (השני מבין המבקיעים בקבוצה באותה עונה, אחרי דייוויד רודריגס (אנ') שהבקיע 19 שערים), ועזר לקבוצה לסיים במקום השביעי בתום העונה בליגה השנייה.
קריירת מועדונים > ויאדוליד

ב־3 ביולי 2017, פלאנו הצטרף לריאל ויאדוליד בחוזה לשנתיים. הוא כבש ארבעה שערים ב־40 משחקים בעונת 2017/2018, כשבסוף העונה חזר המועדון ללה ליגה לאחר היעדרות של ארבע שנים.
פלאנו שיחק לראשונה בליגה הספרדית הבכירה ב־17 באוגוסט 2018, כשעלה כמחליף במחצית השנייה בתיקו 0–0 בחוץ מול ז'ירונה.
הערות שוליים

↑  "2–1. Cavenaghi da los tres puntos al Villarreal ante un buen RM Castilla" [2–1. Cavenaghi gives three points to Villarreal against a good RM Castilla]. La Información (בספרדית). 17 באוגוסט 2012. נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Cerezo, Hugo; Jiménez, Rubén (13 באוקטובר 2018). "Los 50 mirlos más prometedores de La Fábrica al inicio de la década, ¿dónde están ahora?" [The Factory's 50 most promising prospects at the beginning of the decade, where are they now?]. Marca (בספרדית). נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "El delantero Oscar Plano jugará cedido en el Alcorcón una temporada" [Forward Oscar Plano will play one season on loan at Alcorcón]. La Información (בספרדית). 2 בספטמבר 2013. נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Óscar Plano ficha por dos temporadas con el Alcorcón" [Óscar Plano signs for two seasons with Alcorcón]. Estadio Deportivo (בספרדית). 29 ביולי 2014. נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fernández, Pablo (26 בנובמבר 2016). "Plano y David amenazan al Oviedo" [Plano and David threaten Oviedo]. La Voz de Asturias (בספרדית). נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "El Valladolid ficha a Óscar Plano" [Valladolid sign Óscar Plano]. El Día de Valladolid (בספרדית). 3 ביולי 2017. נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Pérez Baraja, Jesús (6 ביוני 2018). "Óscar irrumpe en primer Plano" [Óscar is Plan ("Plano" in English, pun on his surname) A material]. Marca (בספרדית). נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rodríguez, Chus (16 ביוני 2018). "De la A a la Z: Las claves del ascenso del Valladolid" [From A to Z: The keys of Valladolid's promotion]. Marca (בספרדית). נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Danés, Jordi (17 באוגוסט 2018). "El Girona se estrella ante un rocoso Valladolid" [Girona crash into hard Valladolid]. El Periódico de Catalunya (בספרדית). נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אוסקר פלאנו".
אייכמן שואו

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  סימון בלוק
 הופק בידי:  Feelgood
 תסריט:  פול אנדרו ויליאמס
 עריכה:  ג'יימס טיילור
 שחקנים ראשיים:  מרטין פרימן אנתוני לפאליה רבקה פרונט
 מוזיקה:  לאורה רוסי
 צילום:  קרלוס קטלן
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 חברת הפקה:  BBC Films 
 חברה מפיצה:  BBC
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 בינואר 2015
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אייכמן שואו (באנגלית: The Eichmann Show) הוא סרט טלוויזיה בריטי של ה-BBC, אשר מספר את סיפורם של המפיק מילטון פרוכטמן והבמאי ליאו הורוביץ שהגיעו לישראל במטרה לתעד את משפט אייכמן.
עלילה

פושע המלחמה הנאצי הנודע אדולף אייכמן נחטף ומובא לישראל, שם הוא אמור לעמוד לדין על פשעיו. המפיק מילטון פרוכטמן מזהה את ההזדמנות, ומחליט לתעד את המשפט באמצעות הטלוויזיה. לשם כך, הוא שוכר את ליאו הורוביץ - במאי שנמצא ברשימה השחורה ולפיכך חסר סיכוי למצוא עבודה בארצות הברית. עד מהרה מגלים פרוכטמן והורוביץ שהמשימה שלקחו על עצמם קשה משחשבו. הם נאלצים להתמודד מול בירוקרטיה ישראלית נוקשה, נאו-נאצים שמאיימים על חייהם, וכן עם חילוקי הדעות המקצועיים ביניהם.
אוסקר צ'פמן

אוסקר ליטלטון צ'פמן (באנגלית: Oscar Littleton Chapman;‏ 22 באוקטובר 1896 –  8 בפברואר 1978) היה מזכיר הפנים של ארצות הברית בשנים 1949–1953 בממשלו של הנשיא הארי טרומן.
ראשית חייו

אוסקר צ'פמן נולד בעיירה אומגה שבמחוז הליפקס, וירג'יניה, כבנם של ג'יימס ג'קסון צ'פמן, חוואי, ושל רעייתו, רוזה ארצ'ר בלנט. הוא החל ללמוד בשעורי ערב באוניברסיטת דנוור, ובשנים 1927–1928 הוא למד באוניברסיטת ניו מקסיקו, וב-1929 הוא קיבל תואר במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ווסטמינסטר שבקולורדו (כיום חלק מאוניברסיטת דנוור). במלחמת העולם הראשונה שירת צ'פמן בגיסות הרפואה של צי ארצות הברית בשנים 1918–1920.
קריירה פוליטית

ב-1930 היה צ'פמן מנהל מסע הבחירות לסנאט של אדוארד פ. קוסטיגן, וב-1932 הוא היה מנהל מסע הבחירות לסנאט של אלווה בלנשארד אדמס. לאחר בחירתו של פרנקלין דלאנו רוזוולט לנשיאות באותה שנה, הוא מונה כעוזר מזכיר הפנים של ארצות הברית.
ב-1939 היה צ'פמן אחד הקורבנות הראשונים של ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי-אמריקנית, כאשר יושב הראש של הוועדה מרטין דייז הבן, פרסם רשימה של עובדי ממשלה שהיו חברים בארגונים בשליטה קומוניסטית. שמו של צ'פמן נכלל ברשימה בשל תיעוד על תרומה שלו בסכום של שני דולר לליגה האמריקאית לשלום ודמוקרטיה, שגייסה כספים עבור הרפובליקנים במלחמת האזרחים בספרד.
בוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית בשיקגו ב-1944, התרשם צ'פמן מהארי טרומן בשל תמיכתו מלכתחילה בסגן הנשיא המכהן הנרי וולאס. ב-1946, כאשר היה טרומן לנשיא, קודם צ'פמן לתפקיד תת-מזכיר הפנים בממשלו. בחודשים פברואר עד מרץ 1946, כאשר התפטר מזכיר הפנים הרולד איקס, שכיהן בתפקיד מראשית נשיאותו של רוזוולט ובשנה הראשונה לנשיאותו של טרומן, כיהן צ'פמן במקומו כמזכיר הפנים בפועל, עד למינויו של המזכיר הקבוע ג'וליוס קרוג.
צ'פמן היה אחד מיועציו של הנשיא טרומן שתמכו בהחלטתו להכיר במדינת ישראל במאי 1948, חרף ההתנגדות לכך במחלקת המדינה.
בבחירות לנשיאות של 1948 פעל צ'פמן לקידום בחירתו של טרומן לתקופת נשיאות שנייה. ב-1 בדצמבר 1949 הוא קודם לתפקיד מזכיר הפנים במקומו של ג'וליוס קרוג, שלא הביע תמיכה במסע הבחירות של טרומן.
ב-1951 סירב צ'פמן לתת הלוואה ממשלתית לחברה לייצור אלומיניום בניהול לי מ. הארווי, בשל שערורייה בה הארווי מכר פגזי ארטילריה לצי במהלך מלחמת העולם השנייה שחרגו מהמפרט הדרוש באופן מסוכן.
לאחר תום כהונתו כמזכיר הפנים עסק צ'פמן בעריכת דין במגזר הפרטי במשרד עורכי הדין "צ'פמן, דאף ופול".
חיים אישיים

ב-1920 נשא צ'פמן לאישה את אולגה פאולין אדלהולם. אדלהולם נפטרה ב-1932. ב-1940 הוא נישא בשנית לאן קנדריק. לזוג נולד בן אחד.
אוסקר צ'פמן נפטר ב-8 בפברואר 1978 בוושינגטון הבירה. הוא נטמן בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
הערות שוליים

↑  OSCAR L, CHAPMAN, 81; AIDE TO PRESIDENTS, The New York Times, Feb. 9, 1978.
↑  Oscar L. Chapman Oral History Interview, April 21, 1972, Harry S. Truman Presidential Library and Museum.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n90660154  NARA: 10571795  SNAC: w61n84xg  VIAF: 45924215   WorldCat (עם VIAF): 45924215
אוסקר קומץ

| --- | --- |

 לידה:  21 ביולי 1891 לובו, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  17 בדצמבר 1980 (בגיל 89) נוישטאדט אן דר ויינשטראסה, גרמניה המערבית גרמניה
 מדינה:  גרמניה 
 צאצאים:  Hans-Erich Kummetz 
 השתייכות:  הצי הגרמני הקיסרי הצי הגרמני הקיסרי   רייכסמרינה רייכסמרינה   קריגסמרינה קריגסמרינה
 תקופת הפעילות:  1910–1945 (כ־35 שנים)
 דרגה:   גנרל-אדמירל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
אוסקר קומץ (בגרמנית: Oskar Kummetz;‏ 21 ביולי 1891 – 17 בדצמבר 1980) היה אדמירל גרמני במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

קומץ נולד ב-21 ביולי 1891, וב-1910 התגייס לצי הקיסרי הגרמני. את הכשרתו הבסיסית קיבל על האנייה "ויקטוריה לואיזה", ובספטמבר 1913 הועלה לדרגת לויטננט צור זה. עד 1916 הוא שרת על ה"הלגולנד" וה"פוזן". במרץ של אותה שנה הועלה לדרגת אובר-לויטננט, והועבר לשרת על טרפדות. ב-20 במרץ 1918 קיבל את הפיקוד על הטרפדת "G 10", תפקיד בו החזיק עד פברואר 1919. עם תום המלחמה ופיזורו של הצי הקיסרי, הצטרף קומץ לרייכסמרינה, ומונה למפקד שולת המוקשים "M 84". בינואר 1921 הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט. מספטמבר 1922 עד ספטמבר 1924 פיקד על הטרפדת "V 1", ובאוקטובר 1927 מונה למפקד שייטת הטרפדות ה-3. בדצמבר 1928 הועלה לדרגת קורבטנקפיטן, וב-1 ביולי 1934 לדרגת פריגטנקפיטן, ובאוקטובר של אותה שנה מונה למפקד כוח הטרפדות של הצי (Führer der Torpedoboote).