stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכהנים בני צדוק
ההשערה לצמיחת כת הצדוקים

לפי השערתו של ד"ר אברהם גייגר, שמה של כת הצדוקים שפרחה בשלהי תקופת בית שני נגזרה משמו של צדוק, כיוון שראשיה היו כהנים גדולים וייתכן שהיו מיוחסים למשפחתו של צדוק. כמוהו סבורה גם פרופ' רחל אליאור מהאוניברסיטה העברית, שלטענתה מגילות קומראן - המיוחסות בידי כותביהן ל"כהנים בני צדוק ואנשי בריתם" - נכתבו על ידי הכהנים לבית צדוק, הנזכרים במגילות פעמים רבות והמכונים בכינוי "צדוקים" במסורת חז"ל, ואילו האיסיים, הנודעים לנו רק מכתבים ביוונית ולטינית מהמאה הראשונה לספירה ואינם נזכרים בשום מקור עברי עתיק, אינם שייכים כלל למגילות קומראן שנכתבו במאות האחרונות לפני הספירה. בנוסף, מציינים החולקים על השערתו של גייגר כי הייחוס לצדוק ממרחק של כמעט אלף שנים הוא בעל סבירות נמוכה, וכי בדברי חז"ל מוזכר שמקימי הכת היו צדוק וחבירו בייתוס, מתלמידי אנטיגנוס איש סוכו שפעל בשנות המאה ה-3 לפנה"ס, ולכן שמה של הכת אינו רומז לצדוק הכהן אלא לצדוק תלמידו של אנטיגנוס.
חז"ל, באופן כללי, התייחסו בשלילה לצדוקים. בעקבותיהם, הרמב"ם בפירושו למסכת אבות מתייחס אל הצדוקים כגונבי דעת לב המון העם וכחולקים על פירוש חז"ל לפסוקי התורה, ובחיבורו משנה תורה מבאר שהצדוקים היו "מצירין לישראל ומסירין את העם מאחרי השם".
לקריאה נוספת

עיונים בהפטרה פרשת אמור (עמוד רצ"ז), א. רייזמן, תל אביב תשס"ה
מנחת כהן להפטרת פרשת אמור
הערות שוליים

↑  משמעות מדרש הגדול לבראשית ו:ד ועוד.
↑  ספר במדבר, פרק כ"ה, פסוק י"ג
↑  מגיד מישרים דף נה:, רש"י לתלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ק"א, עמוד ב'
↑  ספר שופטים, פרק י"א, פסוק ל"ט רש"י על ספר שמואל א', פרק ב', פסוק ל'
↑  ספר שמואל א', פרק ב', פסוק ל"ה
↑  ראו גם ספר "תורת הכהנים" (מנחם ריזיקאוו) סימן ר
↑  קהלת רבה פרק א
↑  רש"י ליחזקאל מג:יט. "מדרש הביאור" (סעדיה אלדמארי) להפטרת פרשת אמור
↑  מלבי"ם לספר מלאכי ג ג
↑  פירוש הרא"ש לספר דברים י:ח
↑  "אלף המגן" (אלישביץ) להפטרת לפרשת אמור
↑  הובא בספר "חקרי לשון" דף קט
↑  מלבי"ם לספר יחזקאל
↑  כמשמעות הפסוק: "אך לא יעלו כהני הבמות אל מזבח ה' בירושלם כי אם אכלו מצות בתוך אחיהם" -מלכים ב כג:ט
↑  אהבת יונתן, אברבנאל, מלבי"ם
↑  ספר "אהל יהושע" להפטרת פרשת אמור
↑  "והתהלך לפני משיחי" התהלך לשון טיול (תרגום יונתן לבראשית יג:יז) היינו עניין טיול והעדר קביעות ומביא דעת הרמב"ם (הלכות מלכים ב ה) שהמלך יבא לפעמים לפני הכהן -פירוש "דברי טובה" לספר שמואל א ב,לז
↑  יחזקאל מג יט
↑  קובץ רני ושמחי כרך ד על הפטרת פרשת אמור הובא מחת"ס לאו"ח סימן טו (השני)
↑  ספר "אלף המגן" להפטרת פרשת אמור
↑  קרבן נתנאל (מדמשק) להפטרת פרשת אמור
↑  ספרא לויקרא כא:יד
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ע"ח, עמוד ב'
↑  פירוש המלבי"ם ליחזקאל
↑  פירוש "חתם סופר" למסכת קידושין דף עח עמוד ב (ומביא רד"ק ספר השרשים שורש "מן")
↑  פירוש "מנחה בלולה" לויקרא כא יד (הודפס בחומש "אוצר הראשונים")
↑  אהבת יונתן להפטרת אמור, נימוקו כי אם תינשא אלמנת כהן לישראל איננה מורשה באכילת תרומה ונמצאת שירדה בקודש, לכן הותרה לכהן הדיוט אבל לא לבני צדוק
↑  תורת הפרשה לאהרן זכאי להפטרת אמור
↑  ספר "אור החמה" ליחזקאל הובא מספר בכור יעקב
↑  יהונתן אייבשיץ להפטרת פרשת אמור
↑  לפי פירוש "רב ליפמן" לויקרא כא:יד (הודפס בחומש "אוצר הראשונים"
↑  מלבי"ם ליחזקאל מד:טו-כב.
↑  ספר יחזקאל, פרק מ"ד, פסוק כ"ג
↑  פירוש המלבי"ם לספר יחזקאל, פרק מ"ד, פסוק כ"ד
↑  גזירה שמא יכתוב -ספר "אברהם אנכי" לר' אברהם פלאג'ילספר יחזקאל, פרק מ"ד
↑  כי הכהנים יהיו המורים עליהם ליזהר לא לחלל שבת ויו"ט לענוש מיתה (ולא כהס"ד בגמ' סנהדרין[דרוש מקור]) -ספר "משמרת צבי" להפטרת פרשת אמור
↑  ספר "אהבת יונתן" להפטרת פרשת אמור
↑  "פרי צדיק" לפרשת אמור
↑  כמה דוגמת נוספות: שמות כט מד-ו, "כאשר יערוך הכהן כן יקום", "ועל פיהם יהיה כל ריב וכל נגע" -דברים כא:ה. יש לציין כי הספרא והתלמוד בבלי, דורשים את משמעות כתוב זה ככולל הוראות בענייני ערכים, חרמין, טומאה וטהרה, הוראות כלליות, מדרש, הלכה, וקריאת מקרא, משנה, ותלמוד (תלמוד בבלי מסכת כריתות דף יג עמוד ב. | ספרא חלק א, דפוס "התורה והמצוה" להמלבי"ם, דף שפ"ז
↑  כפי דרשת הספרי; "ריב" אלו ריבי פרה וריבי סוטה וריבי עגלה -ספרי דברים לג,י | וראו דברים כא,ה
↑  ספר "צוארי שלל" לחיד"א (נדפס בסוף ספרו 'פני דוד') על הפטרת אמור
↑  מלבי"ם ליחזקאל מ:מו
↑  יחזקאל פרקים מ"ה ומ"ח
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף נ"ג, עמוד א'
↑  ראו ההקדמה לספר "סאלי וחכמיה"
↑  pp. 20 &c -Geiger Urschrift.
↑  אבות דרבי נתן, פרק ה'.
↑  ראו ספרי, דפוס "התורה והמצווה", דף רל"ג; תולדות הכהנים הגדולים, י. גרינוויילד, דף פ'.
↑  פירוש המשניות להרמב"ם, מסכת אבות
↑  משנה תורה להרמב"ם, הלכות עבודה זרה י:ב
לשכות ומקומות בבית המקדש השלישי המיוחדות לכהנים בני צדוק (בצבע כחול)
דניאלה פון בילו

| --- | --- |
דניאלה, חזית התמונה
דניאלה, חזית התמונה
 לידה:  12 באוקטובר 1860 ברלין, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  28 ביולי 1940 (בגיל 79) ביירוית, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  הרייך הגרמני 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  הנרי תודה 
 פרסים והוקרה:  אות הזהב המפלגתי 
 
דניאלה פון בילו (12 באוקטובר 1860 – 28 ביולי 1940) הייתה פסנתרנית גרמנייה, בתם של הנס פון בילו וקוזימה וגנר, בתו החורגת של ריכרד וגנר, רעייתו של ההיסטוריון הנרי תודה, ונכדתו של פרנץ ליסט.
ביוגרפיה

דניאלה נולדה בברלין, והייתה בתם הבכורה של קוזימה והנס. לאחר גירושיהם ב-1870, היא וקוזימה עברו לגור אצל ריכרד וגנר, בן זוגה של קוזימה. בניגוד לקוזימה, דניאלה שמרה על קשר עם אביה, הנס. בין השנים 1875–1877 למדה בבית הספר "לואיזנשטיפט". לעיתים קרובות התגוררה דניאלה אצל חברתה של קוזימה, הרוזנת שלייניץ, ספרית גרמנייה. בשנות ה-80 התלוותה לאביה החורג בטיולו לאיטליה, שם הכירה את בעלה, הנרי תודָה. בשנת 1886 התחתנו בני הזוג, ובשנת 1915 התגרשו, ודניאלה חזרה לביירוית. בביירוית, עבדה כמעצבת התלבושות של הפסטיבל. ב-13 בפברואר 1933 קיבלה אזרחות כבוד מעיריית ביירוית.
היא נפטרה ב-1940, בגיל 80.
הערות שוליים

↑  Ernst Klee: Das Kulturlexikon zum Dritten Reich. Wer war was vor und nach 1945. S. Fischer, Frankfurt am Main 2007, ISBN 978-3-10-039326-5, S. 612.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268796705171  BnF: cb13171942v (data)  GND: 117065390  ISNI: 0000 0000 7327 9365  LCCN: nr98012757  NKC: xx0146317  NLA: 53319791  NTA: 333758021  RERO: 02-A006012737  SUDOC: 129554278  Trove: 1534608  VIAF: 32764113   WorldCat (עם VIAF): 32764113
מרי ג'יין ניויל

| --- | --- |

 לידה:  1860 שרופשייר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1947 (בגיל 87 בערך) 
 מקום לימודים:  Birmingham School of Art 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית 
 זרם באמנות:  תנועת האמנויות והאומנויות 
 
מרי ג'יין ניויל, באנגלית: Mary Jane Newill (1860–1947) הייתה ציירת, רוקמת, מורה, מאיירת ספרים ומעצבת ויטראז'ים אנגלייה. היא הייתה קשורה לתנועת האמנויות והאומנות. ניויל הייתה חברה בקבוצת בירמינגהם, קבוצה לא רשמית של אמנים ואומנות שעבדה בברמינגהם, אנגליה.
ביוגרפיה

מרי ג'יין ניויל נולדה בשרופשייר, אנגליה בשנת 1860.  היא למדה בבית הספר לאמנות בברמינגהם בשנות ה-80 וה-90. עמיתיה כללו את צ'ארלס מארץ' גיר, סידני מטיארד והנרי פיין. היא זכתה במלגת ג'ון סקירו רייט בשנת 1880, ניויל המשיכה את לימודיה בפריז. היא חזרה לבירמינגהם ונשכרה ללמד רקמה ועיצוב בבית הספר לאמנות בבירמינגהם ב-1892, תפקיד אותו מילאה עד 1919.
בשנת 1893, הוצג הוויטראז׳ שלה Newill's Babes in the Woods - באגודת התערוכות השנתית של Arts and Crafts בלונדון, זה היה עיצוב הוויטראז' השני של אמנית אישה שהוצג, והראשון של אישה שהפכה מאוחר יותר לאמנית מסחרית מצליחה. הציור שימש מאוחר יותר את כריסטופר וואל כהמחשה במדריך רב ההשפעה שלו: עבודת זכוכית צבעונית (1905).
הרישומים של ניויל דומים לעבודותיו של המנטור שלה, סלווין אימג'. "אף שעבודות הוויטראז' שלה לאחר מכן התפתחו בדרכים מעניינות ומקוריות, היא תמיד שמרה על הדים של הפשטות הגרפית של אימג' ברישום."
לניויל היה סטודיו משלה במרכז ברמינגהם עד 1906, בתקופה שבה היו מעט נשים שעבדו במקצוע. היא הייתה מעצבת באגודה לאמנויות שימושיות וחברה בקבוצת בירמינגהם ובאגודה לתערוכות אומנויות ואמנות. רוב עבודות הוויטראז' שלה הוזמנו ונרכשו עבור מגורים פרטיים. שתי דוגמאות פומביות ליצירתה הן חלון בקפלת סנט מרי וכנסיית סנט אמברוז באדגבסטון, וחלון בכנסיית וורוקורדין בשרופשייר.
רקמה של ניויל ותלמידיה הוצגה בתערוכה הבינלאומית של 1906 בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד. כמה מפרויקטי הרקמה שלה הוזמנו עבור כנסיות. דוגמאות לעבודות רקמה שלה נמצאות באוספים של מוזיאון ויקטוריה ואלברט ושל המוזיאון והגלריה לאמנות ברמינגהם.
הערות שוליים

↑  "Rediscovered 100 year-old Arts and Crafts embroidery on view at All Saint's Church, Witley, Sundays 30 October and 6 November"
↑  Cormack, Peter (2015). Arts and Crafts Stained Glass. Paul Mellon Centre. p. 55.
↑  Curator, Philippa (24 July 2015). "Mary J Newill (1860-1947) Bromsgrove Guild Designer". Research Worcestershire.
↑  "Newill and Gaskin". University of Birmingham
↑  Morris, Barbara J (2003). Victorian Embroidery: An Authoritative Guide. p. 144.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1135504202  NKC: xx0222852  VIAF: 2742149844999702960004   WorldCat (עם VIAF): 2742149844999702960004 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרי ג'יין ניויל".
איור לספר
חיים יעקב נפתלי זילברברג

| --- | --- |

 לידה:  1860 רפובליקת פולין 
 פטירה:  1930 (בגיל 70 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ?–1930 
 אב:  אברהם בנימין זילברברג (קוטנא) 
 צאצאים:  מיכאל משה יהודה זילברברג 
 
הרב חיים יעקב נפתלי זילברברג (כונה: ר' נפתלי וירשובר; תר"י, 1850 – י״ג באדר תר"ץ, 1930) היה מו"צ בוורשה, נודע כמו"ל ספרי מהרא"ל צינץ.
קורותיו

נולד בפולין, בנו של הרב אברהם בנימין זילברברג, רב ואב"ד קוטנא ווירשוב. היה מתלמידי רבי ישראל מסלנט ורבי יוסף דב סולובייצ'יק מבריסק. היה מקורב לנצי"ב מוולוז'ין ולחפץ חיים, וכמו כן נסע לרבי אברהם בורנשטיין מסוכטשוב ולאדמו"ר בעל השפת אמת מגור.
נישא למאניה בת רבי שמריה יוסף קלפפיש, אחיו של הרב שמואל זנוויל קלפפיש ראב"ד ורשה, ושימש במשך שנים רבות כמו"צ בוורשה.
פועלו התורני

הרב זילברברג חיבר חיבורים תורניים רבים, אך רק מעט מהם הוציא בחייו. לאחר פטירתו עסק בהדפסתם בנו הרב מיכאל משה יהודה זילברברג.
ערך לדפוס את כתבי אביו וסבו. כסבו אף הוא עסק בתורת רבי עקיבא איגר והחל בהכנתו לדפוס של ספרו של רבי עקיבא איגר "דרוש וחידוש – תנינא". את הספר השלים והוציא לאור נכדו הרב אברהם בנימין זילברברג בוורשה בשנת תרצ"ב.
במשך שנים רבות הקדיש חלק נכבד מזמנו לביאורם ולהוצאתם לאור של ספרי מהרא"ל צינץ, שלפני מותו הבטיח בכתב ידו: "מי שישתדל בהדפסת ספריי אהיה לו למליץ".
לאחר מותו המשיך בכך נכדו הרב אברהם בנימין זילברברג. כיום עוסק בכך נכדו של הרב אברהם בנימין, שמואל זילברברג.
צאצאיו

בנו, הרב מיכאל משה יהודה זילברברג, ילדיו:
הרב אברהם בנימין זילברברג, מו"ץ בוורשה ולאחר מכן רב ואב"ד בפיטסבורג, פנסילבניה
הרב יצחק יוסף זילברברג, רבן של פינטשנוב, וונסוב וקרסנשילץ בפולין, מחבר הספר "עצי זית". חתנו של הרב מאיר דן פלוצקי
שרה, אשת הרב אליעזר לוין אב"ד נדרזין, בנו של רבי נפתלי אמסטרדם
ילדים נוספים: שפרה מרים ויחיאל שטרנברג; ישכר יהונתן זילברברג, שמעון זאב זילברברג, וגיטל חיה קיילא
בתו, סימה אשת הרב יצחק אוירבך
בתו, אסתר בשא
בנו, הרב יואל יצחק זליג זילברברג (נפטר י"ד סיון התש"ו) מחבר "פרי החיים"
הרב יהונתן זילברברג רב באלבמה ובקליבלנד שבארצות הברית, ובסוף ימיו בישראל
בנו, ר' חנוך הניך זילברברג, תל אביב
ספריו (חלקם בכתב יד)

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא חייבים להפריד בין ספרים שנדפסו (ולהוסיף פרטים ביבליוגרפיים) לבין כתבי יד.
דרכי חיים – איגרת מוסר, פירוש תפילה וצוואה
באר חיים - על סדר מועד
זיכרון חיים - על סדר נשים
ענפי זית - על סדר נזיקין
ענפי זית - על מסכת שבועות, ורשה, תרצ"ב
תורת חיים - על סדר קדשים
תורת חיים - על השולחן ערוך
תורת חיים - על הרמב"ם
ציון לנפש חי – על התורה
דעת הרבנים – נגד תנועת הציונות והמזרחי
הערות שוליים

↑  המשפט נחקק על מצבתו על המהרא"ל צינץ.
↑  שם ספר רומז לשם ספרו של סבו "זית רענן" ולשם ספרו של אביו "עלי זית".
שיבוט מולקולרי

שיבוט מולקולרי הוא סדרה של שיטות בביולוגיה מולקולרית המשמשות להרכבת מולקולות DNA רקומביננטיות ולשכפולן באמצעות פונדקאי. שיבוט מולקולרי נמצא בשימוש נרחב, והכרחי ולשיטות רבות בעולם המדע והרפואה. השימוש במונח שיבוט מתייחס לכך שבתהליך נוצרים עותקי DNA רבים הזהים למקור. שיבוט מולקולרי עושה שימוש לרוב ב-DNA משני מקורות: מאורגניזם אחד משמש כמקור ל-DNA שיעבור שיבוט, ומאורגניזם שני שישמש כפונדקאי לתהליך השכפול. שיבוט מולקולרי מתאפשר כיוון שהמבנה הכימי של DNA, משותף בין כל היצורים החיים. לפיכך מערכת השכפול של הפונדקאי יכולה להתמודד עם DNA זר.
בשיבוט מולקולרי שגרתי, DNA מהאורגניזם הרצוי מעוכל במבחנה על ידי אניזמי הגבלה כדי ליצור מקטעי DNA קצרים. מקטעים אלו מודגרים עם נשא (וקטור), המשמש שלד ליצירת מולקולת DNA מעגלית (פלסמיד). מולקולה רקומביננטית זו מוכנסת לפונדקאי (בדרך כלל מדובר בזן שפיר, קל לגידול של החיידק אי קולי). כחלק מתהליך השכפול הטבעי של הפונדקאי, ישוכפל גם ה-DNA הרקוביננטי. כיוון שמקור ה-DNA הוא זר, חיידקים אלו נחשבים טרנסגניים או אורגניזם מהונדס גנטית (GMO).
תהליך השיבוט המולקולרי מתבסס על העובדה שחיידק יכול לקלוט DNA מעגלי זר, ולשכפלו כחלק מהשכפול הטבעי שלו. מכיוון שחיידקים גדלים בצורה מעריכית, באמצעות שימוש בחיידקים בעלי זמן דור קצר ניתן להגיע בפרק זמן של שעות לעותקים רבים הזהים ל-DNA הרקומביננטי שהוכנס לפונדקאי. נהוג לכנות הן את החיידקים שנוצאו והן את מולקולת ה-DNA הרקוביננטי שיבוטים.
כל מקטע DNA יכול לעבור שיבוט מולקולרי, אך ישנם גורמים שעלולים להגביל את הצלחת התהליך. לדוגמה, רצפי DNA המכילים חזרות הופכיות, מקור שכפול, צנטרומרים וטלומרים. היעילות פוחתת במקטעי DNA ארוכים; אך ניתן לשבט מקטעים מעל 10,000 זוגות בסיסים ועד 40,000 זוגות בסיסים בבקטריופאג'ים כגון בקטריופאג' למדא.
שיבוט מולקולרי דומה לתהליך PCR בכך ששניהם משכפלים רצפי DNA. ההבדל העקרוני בין שתי השיטות הוא ששיבוט מולקולרי נעשה ביצור חי (אין ויוו), ו-PCR נעשה במבחנה (אין ויטרו). מקטע DNA משובט נושא פחות מוטציות מאשר תוצר PCR.
היסטוריה

לפני 1970, ההבנה של גנטיקה וביולוגיה מולקולרית הייתה מוגבלת כיוון שלא היה ניתן לבודד גנים בודדים מתוך יצורים מורכבים. מיקרוביולוגים חיפשו דרך להבין מנגנונים שבאמצועתם חיידקים מגבילים את גידולם של בקטריופאג'ים, והצליחו לבודד אניזמי הגבלה, אשר מבקעים DNA דו גדילי בתנאי שמכיל רצף הכרה מסוים. המדענים הראו כיצד אנזים הגבלה מבקע כרומוזום בנקודות מסוימות, ושניתן להפריד בין המקטעים שנוצרו באמצעות הגודל השונה שלהם. באמצעות שימוש באנזים נוסף DNA ליגאז, ניתן לחבר את המקטעים שנוצרו בצורה חדשה, ובכך ליצור DNA רקומביננטי. באמצעות הכנסה של מקטעי DNA רקומביננטי לנשא (פלסמיד חיידקי או בקטריופאג'י לדוגמה) אשר יכול באופן טבעי להשתכפל בחיידקים, ניתן לבודד כמות גדולה של אותו מקטע DNA רקומביננטי מתרבית חיידקים. מקטעי ה-DNA הרקומביננטי נוצרו ונחקרו בשנת 1972.
שלבים

כל שיבוט דורש יצירת אסטרטגיה המתאימה לרצף ה-DNA המיועד להגברה ולנשא, כמו בחירת אנזימי ההגבלה שישמשו לתהליך. עם הזמן נוצרו כלים ייעודיים העוזרים בתכנון ועיצוב שיבוט מולקולרי, כמו ApE, DNAStrider, Collagene (תוכנות קוד פתוח). בכלים אלו (ואחרים, חלקם חינמיים וחלקם מסחריים) ניתן להכניס את רצפי ה-DNA, לבחור אנזימי הגבלה מתאימים ולעצב את הפלסמיד הרצוי. ישנם כלים נוספים המיועדים לשיבוטים נרחבים יותר, כמו יצירת ספרייה של פלסמידים המכילים מקטעים שונים.
תהליך רגיל של שיבוט כולל כמה שלבים:
בחירת פונדקאי ונשא;
הכנת הנשא;
הכנת המקטע המיועד לשיבוט;
יצירת פלסמיד DNA רקומביננטי על ידי ליגציה של הנשא עם המקטע;
הכנסת הפלסמיד לפונדקאי;
גידול אוכלוסיית הפונדקאים וברירת אלו המכילים את הפלסמיד;
סריקה של השיבוטים לזיהוי המקטע הרצוי;
שלבים > 1. בחירת פונדקאי ונשא

ישנו מגוון רחב של פונדקאים ונשאים הנמצאים בשימוש. עם זאת, רוב השיבוטים המולקולריים נעשים באמצעות החיידק אי קולי, המשמש כפונדקאי רב תכליתי, זמין, עם קצב שכפול מהיר הדורש ציוד מינימלי לגידול. אם מקטעי ה-DNA הם גדולים במיוחד, ניתן להשתמש בכרומוזום חיידקי מלאוכתי (BAC) או בכרומוזום שמרי מלאוכתי (YAC).
מטרת השיבוט המולקולרי תשפיע על הבחירה. לדוגמה, אם מטרת השיבוט המולקולרי הוא חלבון המתורגם ממקטע ה-DNA הרקומביננטי, יש לבחור נשא שיכיל את האותות הנדרשים לתהליך השעתוק והתרגום בפונדקאי. לעיתים הנשא מותאם לביטוי ביצור נוסף מעבר לפונדקאי, אשר משמש כשלב ביניים לפני יצירת יצור טרנסגני אחר (פלסמיד Ti לביטוי בצמח, לדוגמה).
ישנם ארבעה מאפיינים חיוניים המשותפים לרוב הנשאים:
מקור שכפול, כדי לוודא שהפלסמיד ישוכפל בפונדקאי.
אתר הכרה ייחודי אחד או יותר לאנזימי הגבלה, המשמש להכנסת מקטע ה-DNA לנשא.
גן המשמש לברירת הפונדקאים שקלטו את הפלסמיד.
תג DNA המשמש לסריקת הפונדקאים כדי לאתר את התוצרים הרצויים.
שלבים > 2. הכנת הנשא

הנשא המעגלי מבוקע על ידי אנזים הגבלה (אחד או יותר) ליצירת DNA ליניארי. ביקוע כזה יכול להותיר קצוות קהים (שיכולים לעבור ליגציה עם כל קצה קהה אחר, ללא תלות ברצף) או קצוות דביקיים (בהם אחד הגדילים ארוך מהשני, וזמין ליצור זיווג בסיסים, ראו איור). חיתוך הנשא ומקטע ה-DNA באנזים זהה (או שמשאיר קצה דביקי זהה) מאפשר לתכנן את כיווניות החיבור, ונחשב ספציפי יותר. רוב הפלסמידים הנמצאים בשימוש מכילים אזורי הכרה לאנזימי הגבלה, שהם אזורים המכילים סדרה של אתרי הכרה ייחודיים לשורה ארוכה של אנזימי הגבלה. אם הסדרת ממוקמת בגן כמו בטא גלקטוסידאז, ניתן להשתמש בו לברירת הפונדקאים בשלב מאוחר יותר. על מנת למנוע סגירה חוזרת של הנשא (ויצירת חיוביים שגויים), ניתן להשתמש בשני אנזימים שונים מאזור ההכרה אשר אינם יוצרים קצוות דביקיים משלימים, ובנוסף להשתמש בפוספטאז, המוריד את הזרחן ובכך מונע ליגציה עצמית. רק אם יוחדר שם מקטע DNA שישלים את הפלסמיד יתבצע שכפול בפונדקאי.
שלבים > 3. הכנת המקטע המיועד לשיבוט

על מנת לשבט מקטע גנומי, יש לבודד את המקטע מתוך הגנום. מכיוון שרוב התאים ביצור מכילים את כלל ה-DNA של היצור, ניתן להשתמש בכל רקמה כמקור (כולל רקמות של חיות שנכחדו), כל עוד ה-DNA לא התפרק. ה-DNA עובר ניקוי כדי להסיר חלבונים, RNA ומולקולות קטנות אחרות, ולאחר מכן מקטע ספציפי מוגבר באמצעות PCR. ניתן להשתמש גם ב-RNA, באמצעות המרתו ל-DNA בתגובת RT-PCR.
ניתן לחלופין לעצב DNA סינתטי. דבר זה נדרש על מנת להתאים את הרצף לקוד הגנטי כאשר מעבירים גן בין מערכות שונות (לדוגמה, בין הגרעין למיטוכונדריה), או באמצעות אופטימזציה של הקודונים כדי להעלות את רמות הביטוי.
אם נעשה שימוש בקצוות DNA קהים, אין צורך לבצע שלב נוסף. אם נעשה שימוש בקצוות DNA דביקיים, מקטע ה-DNA מבוקע גם כן על ידי אנזימי הגבלה שיתירמו לרצף הדביק של הנשא. אם רצף ה-DNA לא מכיל אתר הכרה של אנזים הגבלה מתאים, ניתן בשלב ה-PCR להוסיף בתחל רצף הכרה לאנזים הרצוי.
שלבים > 4. יצירת פלסמיד DNA רקומביננטי על ידי ליגציה של הנשא עם המקטע

על מנת לחבר את הנשא (שנמצא במצב ליניארי, בעקבות הביקוע בשלב 2) עם מקטע ה-DNA, מדגירים את שני המרכיבים במבחנה יחד עם DNA ליגאז, היוצר קשר קוולנטי בין קצוות DNA. ה-DNA ליגאז עובד בצורה אקראית, כך שמלבד התוצר הרצוי עשויים להיווצר תוצרים נוספים, כמו נשא שנסגר מחדש ללא מקטע ה-DNA, נשא המכיל שני מקטעי DNA ברציפות וכדומה. אם הנשא בוקע בצורה שהשאירה קצוות קהים, מקטע ה-DNA יתחבר בשתי אוריינטציות. במצב של קצוות דביקיים, הכיווניות אמורה להישמר לפי זיווג הבסיסים.
בשלב זה ניתן לבקע שוב את ה-DNA באנזים הגבלה שיבקע תוצרים לא רצויים, כמו נשא שנסגר על עצמו, ובכך להוריד את הרקע.
שלבים > 5. הכנסת הפלסמיד לפונדקאי

ישנן שיטות רבות להחדיר DNA לתוך תאים חיים, והשם של שלב זה ישתנה לפי השיטה (לדוגמה: טרנספורמציה, התמרה, טרנספקציה, אלקטרופורציה). כאשר חיידק מסוגל להכניס ולשכפל DNA מהסביבה, הוא נקרא חיידק קומפטנטי. על מנת להפוך חיידק להיות קומפוטנטי, נדרשים תנאי גידול מיוחדים וטיפול בחומרים כימיים מסוימים המשתנים בין הזנים השונים שבשימוש.
שלבים > 6. גידול אוכלוסיית הפונדקאים וברירת אלו המכילים את הפלסמיד

היעילות בכל אחת מהשיטות הידועות להכנסת DNA לפונדקאי נמוכה, כך שרק אחוז קטן מהפונדקאים אכן יכניסו את הפלסמיד לתוכם. באמצעות הגן המשמש לברירה מדענים יוצרים ברירה גנטית המאפשרת רק לפונדקאים המכילים את הפלסמיד להתרבות. בחיידקים השימוש הנפוץ הוא בגן עם עמידות לאנטיביוטיקה אשר נמצא בפלסמיד, והאנטיביוטיקה מוספת למצע הגידול. רק חיידקים בעלי עמידות (אותה רכשו באמצעות הפלסמיד) ישרדו.
שלבים > 7. סריקה של השיבוטים לזיהוי המקטע הרצוי

מבין החיידקים ששרדו את שלב הברירה, יש לאתר את החיידקים המכילים את הפלסמיד הרצוי. ישנן מערכות המתבססות על שינוי צבע, וכך ניתן לאתר בצורה חזותית מושבות חיידקים המכילות את הפלסמיד. כמעט תמיד ישנו צורך לבדוק מספר מושבות כדי לאתר את אלו המכילות את הפלסמיד המדויק הרצוי. ישנן שיטות רבות לבצע זאת, כמו תספיג DNA, תספיג חלבון, PCR, ריצוף DNA.
יישומים

שיבוט מולקולרי מאפשר למדענים ליצור כמויות רבות של מקטעי DNA מכל מקור, היכולים לשמש הן לתחומי מחקר בסיסי והן לשימושים יישומיים. להלן כמה דוגמאות:
יישומים > ארגון גנום וביטוי גנים

שיבוט מולקולרי הוביל בצורה ישירה לפענוח גנומים של יצורים רבים ולמחקר אודות הגיוון הגנומי. מגבלות הריצוף למקטעים קצרים הצריך את חלוקת הגנום למקטעים קטנים, שעברו שיבוט, ובאמצעות חיבור החלקים החופפים הורכבו הגנומים.
ברמת הגן הבודד, שיבוטים גנטיים משמשים ליצירת גלאי ביולוגי, המשמש למדידת רמות ביטוי של גנים, וכיצד רמות ביטוי אלו קשורות לתהליכים ביולוגיים שונים, כולל הסביבה המטבולית, אותות חוץ תאיים, התפתחות, למידה ומוות תאי. גנים משובטים משמשים כלים לבחינת פעילות ביולוגית וחשיבות של גנים בודדים, באמצעות ביצוע מניפולציות שונות על הרצף ומדידת התוצאות.
יישומים > יצירת חלבונים רקומביננטיים

כאשר ישנו רצף DNA תקין, ניתן להכניסו למערכת המסוגלת לבטא את החלבון המצוי בו. משימה זו קשה עשרות מונים מאשר שיבוט DNA, מכיוון שלחלבון דרושים אותות רבים נוספים, וכן נדרש קיפול, יציבות, הובלה ומודיפקציות שונות. עם זאת, ישנם חלבונים רקומביננטיים שונים הזמינים כיום לשימוש, ובהם:
חלבונים המשמשים לטיפול במחלות בהם ישנו חוסר בחלבון מסוים, לדוגמה מתן של פקטור VIII רקומביננטי לצורות מסוימות של המופיליה ומתן של אינסולין רקומביננטי לצורות מסוימות של סוכרת.
חלבונים הניתנים במטרה לטפל במצבים מסכני חיים. לדוגמה מפעיל פלסמינוגן רקמתי שניתן באירועים לבביים.
חלבונים רקומביננטיים חלקיים המשמשים לחיסון, כך שאין צורך לחשוף את האדם לפתוגן עצמו, כמו חיסון להפטיטיס B.
חלבונים רקומביננטיים במשמשים לאבחון במעבדות.
יישומים > יצורים טרנסגניים

באמצעות שיבוט מולקולרי ניתן ליצור אורגניזמים מהונדסים גנטית (GMO). אף על פי שרוב היצורים מהונדסים גנטית לצורכי מחקר, ישנן יצורים שונים ששובטו לצרכים מסחריים, כמו יצירת זני צמחים עמידים לקוטלי עשבים, ייצור תרופות בתאי צמחים ויצירת דגי נוי (GloFish).
יישומים > ריפוי גני

בתהליך ריפוי גני מספקים לתא גן פעיל כתחליף לגן פגוע (בצורה גנטית או נרכשת). השימוש בריפוי גני עוד נמצא בחיתוליו, אך צופים לו עתיד מזהיר.
ראו גם

הנדסה גנטית
ביקוע DNA דו גדילי באמצעות אנזים ההגבלה BamHI. רצף ההכרה הפלינדרומי מסומן במסגרת בחלק העליון, ובחלק התחתון ניתן לראות את הקצוות הדביקיים החד גדיליים שנוצרים בעקבות הביקוע.
גאוגרפיה של איטליה

| --- | --- |
 (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכון+(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכון+
 יבשת:  אירופה 
 קואורדינטות:  42°30′N 12°30′E﻿ / ﻿42.5°N 12.5°E﻿ / 42.5; 12.5
 שטח
 דירוג שטח:  73
 שטח:  301,340 קמ"ר
   אדמה:  294,140 קמ"ר (97.61%)
   מים:  7,200 קמ"ר (2.39%)
 גובה
 הנקודה הנמוכה:  0 מטר  (Contane)
 גובה ממוצע:  538 מטר
 הנקודה הגבוהה:  4,748 מטר (מון בלאן)
 מידע נוסף
 אורך קו החוף:  7,600 ק"מ
 אורך הגבולות:  1,836.40 ק"מ
 מדינות גובלות:  סן מרינו, אוסטריה, סלובניה, שווייץ, קריית הוותיקן, צרפת, מלטה 
 
האקלים של איטליה ממופה על פי שיטת קפן.
מפה טופוגרפית של איטליה
מון בלאן נראה מואל ד'אוסטה.
אגם גארדה הוא הגדול מבין האגמים האיטלקיים.
איטליה ממוקמת בדרום אירופה וכוללת את חצי האי האפניני הארוך הדומה בצורתו למגף, הצד הדרומי של האלפים, המישור הגדול של עמק הפו וכמה איים כולל סיציליה וסרדיניה. קורסיקה, על אף שהיא חלק מהאזור הגאוגרפי האיטלקי, נמצאת בשליטת צרפת מאז המאה ה-18. איטליה היא חלק מחצי הכדור הצפוני. שניים מאיי פלאג'יה (למפדוזה ולמפוינה) השייכים לאיטליה ממוקמים ביבשת אפריקה.
שטחה הכולל של איטליה הוא 301,340 קמ"ר, מתוכם 294,140 קמ"ר (97.61%) הם קרקע ו-7,200 קמ"ר (2.39%) הם מים. איטליה שוכנת בין קווי הרוחב 35° ו-47° צפון, וקווי האורך 6° ו-19° מזרח.
איטליה גובלת בשווייץ (698 ק"מ), צרפת (476 ק"מ), אוסטריה (404 ק"מ) וסלובניה (218 ק"מ). סן מרינו (37 ק"מ) וקריית הוותיקן (3.4 ק"מ) הן מובלעות. אורך הגבול הכולל הוא 1,836 ק"מ.
כולל איים, לאיטליה יש קו חוף כולל של 7,600 ק"מ על פני הים האדריאטי, הים היוני, הים הטירני, הים הליגורי, ים סרדיניה ומצר סיציליה.
הרים ומישורים

כמעט 40% מהשטח האיטלקי הוא הררי, כאשר הגבול הצפוני עם הרי האלפים והרי האפנינים מהווים את עמוד השדרה של חצי האי האפניני ומשתרעים על פני 1,350 ק"מ. בין השניים שוכן מישור גדול בתווי זרימת הפו, הנהר הגדול באיטליה, הזורם לאורך 652 ק"מ מזרחה מהאלפים הקוטיים אל עבר הים האדריאטי. עמק הפו הוא המישור הגדול ביותר באיטליה, בגודל של בערך 46,000 קמ"ר, והוא מהווה למעלה מ-70% מכלל שטחי המישור במדינה.
רכס ההרים האלפיני מקושר עם הרכס האפניני דרך מעבר קול די קדיבונה באלפים הליגוריים.
הרים נודעים בעולם הממוקמים באיטליה כוללים את מונטה צ'רבינו (מטרהורן), מונטה רוזה, גראן פרדיסו באלפים המערביים, וברנינה, סטלביו והדולומיטים לאורך הצד המזרחי של האלפים. הפסגה הגבוהה ביותר באיטליה היא מון בלאן, המחולקת בין איטליה לצרפת, ומגיעה לשיא של 4,810 מטר מעל גובה פני הים.
הרים ומישורים > הרי געש

אלמנטים רבים בגאוגרפיה האיטלקית הם געשיים. רוב האיים והארכיפלגים הקטנים בדרום, כמו קפראיה, פונסה, איסקיה, האיים האיאוליים, אוסטיקה ופנטלריה הם איים געשיים. יש גם הרי געש פעילים ב: אטנה, בסיציליה (הר הגעש הפעיל הגדול באירופה); וולקנו (מן שם האי לקוחה המילה וולקנו שפירושה הוא הר געש במרבית השפות האירופאיות המודרניות), וסטרומבולי. וזוב, ליד נאפולי, הוא הר הגעש הפעיל היחיד באירופה היבשתית.