stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריאות הציבור
בריאות הציבור בהווה > תוכניות בריאות הציבור

לורה אנדרקו, פרופסור באוניברסיטת ג'ורג'טאון ומנהלת המרכז לבריאות ילדים ולסביבה, בהעירה על פרקטיקות בבריאות הציבור, אומרת בהרצאתה בתגובה להצעה לאסור על חומר ההדברה כלורפיריפוס כלהלן:
"כידוע לכם, קיים מאבק מתמיד בין החלופות הזולות לצורכי תעשייה לבין הדאגה לבריאות הציבור ... אנו מביטים תמיד בדיעבד על מה שהנתונים מצביעים ... למרבה הצער, אם ניקח למשל את נושא הטבק: זה לקח 50 עד 60 שנה של מחקר לפני שהמדיניות יישמה את מה שהמדע ידע מזמן."
מרבית הממשלות מכירות בחשיבותן של תוכניות בריאות הציבור להפחתת שכיחותן של מחלות, נכות, השפעות הזדקנות ועוד מצבי בריאות פיזית ונפשית שונים. ברם, שירותי בריאות הציבור מתוקצבים בדרך כלל באופן בנחיתות משמעותית ביחס לשאר התקציבים הממשלתיים וביחס לתקצוב הכולל של הרפואה. בתוכניות בריאות הציבור נעשו צעדים משמעותיים לקידום בריאות בתחום מתן חיסונים, לרבות מיגור מחלת האבעבועות שחורות, מחלה אשר הטרידה את האנושות מזה אלפי שנים.
ארגון הבריאות העולמי (WHO) מזהה תפקודי ליבה של בריאות הציבור ובריאות כללית שכוללות:
לספק מנהיגות מובילה בנושאים קריטיים בבריאות ועוסקות בקידום שיתופי פעולה היכן שקיים צורך בכך;
הגדרת תוכניות מחקר, תוך ייזום, כתיבה, הפקה, תרגום והפצה של ידע בעל ערך;
קביעת נורמות וסטנדרטים וקידום המעקב אחר יישומם;
קידום אפשרויות למדיניות אתית, המבוססת על ראיות;
מעקב אחר מצב הבריאות והערכת מגמות בבריאות.
מעקב אחר תוכניות בריאות הציבור עשויות לתמוך באופן מיוחד ב:
לשמש כמקור למערכת ההתראה המוקדמת על מצבי חירום עתידיים בתחום בריאות הציבור;
לתעד את השפעותיה של התערבות, או לעקוב אחר התקדמות לקראת יעדים ייחודיים שהוגדרו;
לנטר ולהבהיר את האפידמיולוגיה של בעיות בריאות, על מנת לאפשר קביעת סדרי עדיפויות, ולפרסם מדיניות ואסטרטגיות בריאות.
לאבחן, לחקור ולנטר בעיות בריאות, וסיכוני בריאות בקהילה.
מעקבים שנערכו בבריאות הציבור הובילו לזיהוי ותעדוף נושאי בריאות ציבור רבים, בסוגיות הניצבות בפני העולם כיום, לרבות נושאי איידס, סוכרת, מחלות שמקורן מזיהומי מים, זיהומי מזון, מחלות זואונטיות, עמידות לאנטיביוטיקה, שהובילו להופעה מחדש של מחלות זיהומיות כגון שחפת. עמידות לתרופות היוותה נושא מרכזי לדיונים ביום הבריאות העולמי בשנת 2011. לורי גארט טוען, שעל אף חשיבותו של תעדוף בנושאי בריאות הנובעים מלחץ ציבורי, יש לכך השלכות לא רצויות: כאשר סיוע חוץ מתועל לתוכניות לטובת מחלות ספציפיות, מתעלמים באופן כללי מחשיבותה של בריאות הציבור. בעיית זו בבריאות ציבור, היא בעיית ניתוב המידע ונחשבת כבעיה הגורמת למחסור תקציבי לצורכי המימון של לחימה במחלות אחרות הקיימות במדינה כלשהי.
לדוגמה, ארגון הבריאות העולמי (WHO), מדווח כי לפחות 220 מיליון בני אדם ברחבי העולם סובלים מסוכרת. רמת התחלואה במחלה זו צומחת בשיעורים מפחידים, ומשערים שצפוי שמספר מקרי מוות מסוכרת יוכפל עד שנת 2030. בחודש יוני 2010 ציינו עורכים בכתב העת הרפואי "לאנסט" כי "העובדה כי סוכרת סוג 2, שהיא מחלה הניתנת במידה רבה למניעה, הגיעה לממדי מגפה, מהווה אות קלון לבריאות הציבור". הסיכון של סוכרת מסוג 2 קשור קשר הדוק עם תופעת העלייה בממדי השמנת היתר. ההערכות העדכניות ביותר של WHO מאז יוני 2016 מציינות כי ברחבי העולם מצויים כ־1.9 מיליארד מבוגרים שסבלו בשנת 2014 מעודף משקל, ו־41 מיליון ילדים מתחת לגיל חמש, היו בעלי משקל עודף ב־2014. ארצות הברית היא המדינה המובילה עם 30.6% מאוכלוסייתה במשקל יתר. מקסיקו עוקבת אחריה עם 24.2%, בריטניה עם 23%.
בריאות הציבור בהווה > סוכרת והשמנה בישראל

בישראל כמו במדינות מתועשות אחרות, הסוכרת היא מחלה כרונית שכיחה המהווה נטל כבד על מערכת הבריאות, על החולה ועל משפחתו. היארעות הסוכרת בישראל, כמו גם בעולם, נמצאת במגמת עלייה עקבית. בשנת 2011 הייתה סוכרת סיבת המוות הרביעית בישראל, ו-5.4% מכלל הפטירות (2,196 פטירות) יוחסו למחלה. לגבי סוכרת מסוג 2, מספר החולים המאובחנים עם סוכרת בישראל נאמד בכ-400 אלף. חולי סוכרת מסוג 2 נתונים בסיכון יתר לפתח מגוון רחב של סיבוכים ומחלות כרוניות הכרוכות במוגבלות.
בסקר הבריאות הלאומי, שנערך בישראל בשנים 2007–2010, נמצא כי בקרב האוכלוסייה הבוגרת, שלושים אחוז מהנשים וארבעים ואחד אחוז מהגברים סובלים מעודף משקל וכי חמישה עשר אחוז מהגברים ומהנשים סובלים מהשמנת יתר. עוד נמצא בסקר כי כמעט בכל קבוצות הגיל שיעורי השמנת היתר ועודף המשקל היו גבוהים יותר בקרב האוכלוסייה הערבית מאשר בקרב האוכלוסייה היהודית. לפי הסקרים האחרונים ולפי ההערכות של ארגון ה-OECD, נראה כי שיעור עודף המשקל בקרב ילדים בני חמש עד שבע גבוה מעשרים וחמישה אחוז בישראל וכי שיעור השמנת היתר בילדים בני שבע עד שתים עשרה עומד על 4–9 אחוז.
לאחרונה פורסם דוח של WHO על מגפת ההשמנה. הדו"ח החדש של ארגון הבריאות העולמי חושף כי בישראל ישנם למעלה מחצי מיליון ילדים שסובלים מהשמנה ומעודף משקל. ישראל ניצבת במקום הראשון והמפוקפק באירופה בדירוג ההשמנה, ובמקום השני באירופה והשלישי בעולם במדד הכולל גם ילדים הסובלים מעודף משקל, כלומר חריגה מעל המשקל התקין אך על סף השמנה מסוכנת.
בריאות הציבור בהווה > תוכנית בריאות בעולם

בעבר נחשבה הבעיה, לבעייתן של מדינות בעלות הכנסה גבוהה, אולם כיום ישנה עלייה בשיעורי ההשמנה במדינות בעלות הכנסה נמוכה, במיוחד בסביבה העירונית. תוכניות בריאות ציבור רבות מקדישות יותר ויותר תשומת לב ומשאבים לנושא של השמנת יתר, תוך הגדרת יעדים לטפול בגורמים הבסיסיים להשמנה, כולל תזונה בריאה ופעילות גופנית.
חלק מתוכניות ומדיניות הקשורות לבריאות הציבור וקידום בריאות ומניעה עשויות להיות שנויות במחלוקת. דוגמה אחת כזו היא תוכניות בהתמקדות על מניעת העברת HIV על ידי קידום מסע פרסום לקיום מין בטוח, מסעי פרסום לשימוש במחטים חד פעמיות. עוד תוכנית כזו היא תוכנית המאבק בעישון. שינוי בהתנהגויות העישון דורש הפעלת אסטרטגיות ארוכות טווח, שלא כמו המאבק נגד מחלות מידבקות, אשר בדרך כלל לוקח פרק זמן קצר יותר להבחין בהשפעותיהן. מדינות רבות יישמו יוזמות לצמצום רמת העישון, כגון העלאת המיסוי על מוצרי טבק וכן האיסור על עישון במבנים או במקומות ציבוריים. התומכים מציגים ראיות כי עישון הוא אחד גורמי המוות העיקריים, ולכן על הממשלות חלה החובה להפחית את שיעורי התמותה, הן באמצעות הגבלת העישון הפסיבי (על ידי צד שני) והן על ידי צמצום ההזדמנויות של מעשנים לעשן. כנגד זאת טוענים המתנגדים כי הדבר פוגע בחופש הפרט ובאחריותו האישית, ושהמדינה בסופו של דבר עלולה להגביל יותר ויותר את חופש הבחירה של הפרט, בשם שיקולים כלליים של בריאות טובה יותר לציבור.
בה בעת שמבחינה היסטורית, מחלות מידבקות ככבו בראש סולם העדיפויות בבריאות הגלובלית, היו מחלות לא מדבקות (כמו: מחלות לב, מחלות אוטואימוניות, שבץ מוחי, סרטנים למיניהם, סוכרת, מחלות כליה כרוניות, אוסטאופורוזיס, אלצהיימר, וכו') וגורמי סיכון התנהגותיים המונחים בבסיסם של מחלות אלה נמצאו בתחתית סולם העדיפויות. עניין זה מצוי כיום במגמת שינוי, עם זאת, כפי שמודגם על ידי עצרת האו"ם שקיימה את האירוח הראשון שלה בעצרת הכללית פגישת פסגה מיוחדת בנושא של מחלות לא מדבקות בספטמבר שנת 2011.
בעיות בריאות רבות נובעות מהרגלים גרועים והתנהגויות אישיות לא בריאות. מנקודת ראות של פסיכולוגיה אבולוציונית, צריכת יתר של חומרים מלאכותיים המזיקים לבריאות, עקב הפעלת מערכת תגמול עבור חומרים כמו תרופות, סמים, טבק, אלכוהול, מלח מעודן, שומנים ופחמימות. כמו כן טכנולוגיות חדשות כגון תחבורה מודרנית מהווים גם כן גורם להפחתה בפעילות הגופנית. מחקרים גילו כי ניתן לשנות התנהגויות בצורה יעילה יותר על ידי התחשבות בהתפתחות המניעים במקום הצגת מידע על השפעות בריאותיות שליליות בלבד. לפיכך, הגברת השימוש בסבון בשטיפת ידיים יעילה הרבה יותר במניעת שלשולים, מאשר לעורר תחושת הגועל בלבד. תחושת הגועל היא בעצם מערכת מתפתחת להימנעות ממגע עם חומרים גורמי התפשטות למחלות זיהומיות. דוגמאות עשויות לכלול סרטים שמתארים כיצד חומר צואתי יכול לגרום לזיהום מזון. תעשיית השיווק יודעת מזה זמן רב את חשיבות הקישור של מוצרים עם סטטוס חברתי גבוה וגורם המשיכה שלהם לאנשים אחרים. לעומת זאת, נטען כבר כי הדגשת הנזק, על התופעות הבלתי רצויות בעישון טבק על אנשים אחרים (לא מעשנים) והטלת איסורי עישון במקומות ציבוריים היו יעילים במיוחד בהפחתת עישון טבק.
בריאות הציבור בהווה > יישומים בתחום הבריאות

מלבד שיפור בריאות אוכלוסייה באמצעות יישומן של התערבויות ספציפיות לאוכלוסייה, בריאות הציבור תורמת גם לטיפול הרפואי על ידי זיהוי והערכה של צורכי האוכלוסייה לשירותי בריאות, לרבות:
הערכת השירותים הנוכחיים ובחינת מידת עמידתן במטרות הטיפוליות של מערכות הבריאות
בירור עמידה בדרישות כפי שבאה לידי ביטוי על ידי אנשי מקצוע בתחום הבריאות, על ידי הציבור ועל ידי בעלי עניין אחרים
זיהוי ההתערבויות המתאימות ביותר
התחשבות בהשפעת המשאבים הנדרשים להתערבויות והערכת העלות-תועלת שלהם
תמיכה בקבלת החלטות בתחום בריאות ותכנון שירותי בריאות לרבות יישום השינויים הנדרשים
ליידע, לחנך ולהעצים את האוכלוסייה בנושאי בריאות
בריאות הציבור בהווה > יישום יעיל של אסטרטגיות שיפור

אסטרטגיה חשובה לשיפור בריאות הציבור, היא קידום הרפואה המודרנית תוך הנהגת נייטרליות מדעית ומדיניות מסע הפרסום בבריאות הציבור, כפי שהומלצה על ידי ארמנדה סולורזנה (Armanda Solorzana), דרך חקר מאבק הפרסום של "קרן רוקפלר" בנושא תולעי קרס (אנ') במקסיקו בשנת 1920. סולורזנה טוען כי מדיניות בריאות הציבור, לא צריכה לעסוק אך ורק בשיקולים פוליטיים או כלכליים. שיקולים פוליטיים עלולים לגרום לפקידות הממשלתית להסתיר מעיני הציבור את המספרים האמתיים של אנשים המושפעים על ידי מחלה מסוימת באזורי הבחירה שלהם, למשל בזמן בחירות קרבות. לכן, נייטרליות מדעית בביצוע מדיניות בריאות הציבור היא קריטית; היא עשויה להבטיח מענה לצרכים הטיפוליים בלי קשר לתנאים הפוליטיים והכלכליים.
ההיסטוריה של בריאות הציבור מדגימה בבירור קיומו של מאמץ עולמי לשיפור הבריאות לכל. עם זאת, ברפואה המודרנית, לא נצפה בבירור שנוי מדיד אמיתי, והמבקרים טוענים כי חוסר זה בשיפור הוא בשל היעדר ביישום שיטות יעילות. כפי שנטען על ידי פול אי. פרמר, התערבויות סטרוקטורליות עשויות להיות בעלות השפעה גדולה, אך עדיין קיימות בעיות רבות שמונעות שילובה של אסטרטגיה זו במערכת הבריאות. אחת הסיבות העיקריות לכך, כמוצע על ידו, שאולי הרופאים לא מאומנים כראוי כדי לבצע התערבויות סטרוקטורליות, כלומר, ברמה הבסיסית, אנשי מקצוע בתחום הבריאות אינם מסוגלים ליישם שיפורים כאלה. בעוד שהתערבויות סטרוקטורליות אינן יכולות להיות התחום היחיד בו נחוץ שיפור, חוסר תיאום בין גורמים סוציו-אקונומיים לשירותי בריאות לעניים עלולים להיות חסרי תועלת, ובסופו של דבר לגרום להגברת חוסר השוויון בין שירותי בריאות שניתנים לעשירים ביחס לשירותים שניתנים לעניים. כל עוד שירותי בריאות לא יחדלו מלהיות מטופלים כאל מצרך, בריאות הציבור גלובלית בסופו של דבר לא תושג. מאחר שזה המקרה, לדעת אחדים, ללא שינוי באופן הגשת הטיפול הרפואי והנגשת שירותי בריאות לאותם שנגישותם לשירותים אלה נמוכה או אינה קיימת, לא ניתן יהיה להשיג את המטרה האוניברסלית של שירותי בריאות הציבור.
סיבה נוספת לכך שלא ניתן לחוש בשינויים מדידים בבריאות הציבור, יכולה להיות כיוון ששירותי הבריאות עצמם לא מודדים את יעילות התוכניות של עצמם. פרו ושות' ניתחו למעלה מ-4,000 מטרות בריאות מהקהילה בתוכניות שיפור של 280 סוכנויות בריאות מוסמכות ולא מוסמכות בבריאות הציבור בארצות הברית, נמצא כי הרוב המכריע של המטרות – כשני שלישים – היו ממוקדים על השגת תפוקות של הסוכנות (למשל, פיתוח תוכניות תקשורת, התקנת מדרכות, הפצת מידע בקהילה). רק כשליש התמקדו על חיפוש שינויים מדידים לאוכלוסיות שאותם הם משרתים (כלומר, שינוי בידע של בני אדם, עמדות, התנהגויות). מחקר זה מלמד, שאם הסוכנויות יתמקדו על ביצוע משימות בלבד (כלומר, תפוקות) ולא יושם דגש על מדידה של שינויים שהם תוצאת הפעילות שהם מבצעים בפועל באוכלוסיות שלהם, אין להתפלא כאשר לא קיימים דיווחים על מדידת שינויים. פרו ושות' מעודדים את סוכנויות בריאות הציבור לעבוד במשותף עם מומחים מתחום תקשורת הבריאות ולעצב במשותף יעדי תפוקות מדידות, על מנת לסייע לסוכנויות בפיתוח שיטות וכלים שיאפשרו ביצוע מעקבים אחר שינויים שקשורים יותר באוכלוסיית היעד (למשל, ידע ושינויי גישה) שעשויים להיות מושפעים מעצם ביצוען של הפעילויות על ידי הסוכנויות.
בריאות הציבור בהווה > תנועת "בריאות הציבור 2.0"

בריאות הציבור 2.0 הוא תנועה בתוך בריאות הציבור שמטרתה להפוך את התחום לנגיש יותר לציבור הרחב וידידותי יותר למשתמש. המונח משמש בשלושה מובנים. במובן הראשון, "בריאות הציבור 2.0" זהה ל "בריאות 2.0" (מונח שהוגדר באמצע שנות האלפיים לשקף שימוש במדיה בתחומי הבריאות), ומתאר את האופן שבו מרפאות ומכוני בריאות הציבור מסורתיים פועלים כלפי חוץ (או יכולות להושטת פעילות כלפי הקהילה) לציבור באמצעות מדיה חברתית, ובלוגים של בריאות.
המובן השני "בריאות הציבור 2.0" מתאר את מחקר בריאות הציבור, ועושה שימוש בנתונים שנאספו מאתרי רשתות חברתיות, מנועי חיפוש לשאילתות, טלפונים סלולריים, או טכנולוגיות אחרות. דוגמה מהעת האחרונה היא ההצעה למסגרת סטטיסטית המנצלת תוכן שנוצר על ידי משתמשים באינטרנט (מתוך מדיה חברתית או מנועי חיפוש לשאילתות), על מנת להעריך את ההשפעה של מסע הפרסום בנושא חיסון נגד שפעת שנערך בבריטניה.
במובן השלישי, "בריאות הציבור 2.0" משמש על מנת לתאר פעילויות בבריאות הציבור שהן לגמרי מונחות משתמש. דוגמה לכך היא האיסוף ושיתוף של מידע על רמות הקרינה הסביבתית לאחר הצונאמי של מרץ 2011 ביפן. בכל המקרים, בריאות הציבור 2.0 נשענת על רעיונות של Web 2.0, כגון מיקור המונים, שיתופי מידע, עיצוב מכוון משתמש. בעוד שספקי שירותי בריאות רבים התחילו לתרום תרומה משלהם ל"בריאות הציבור 2.0" דרך בלוגים אישיים, פרופילים חברתיים ואתרי אינטרנט, לארגונים אחרים, גדולים יותר, כגון איגוד הלב האמריקני (AHA), חינוך רפואי מאוחד (UME), יש צוותי עובדים גדולים יותר, המתמקדים סביב בריאות באינטרנט, מניעה בבריאות, חינוך לבריאות, מחקר והדרכה. ארגונים פרטיים אלה זיהו את הצורך בגישה חופשית וקלה לחומרים בבריאות ולעיתים קרובות הם בונים ספריות עם תכנים ומאמרים חינוכיים.
בריאות הציבור בישראל > שירותי בריאות הציבור

שירותי בריאות הציבור מהווים מינהל במסגרת חטיבת הבריאות של משרד הבריאות. בראש שירותי בריאות הציבור עומד ראש שירותי בריאות הציבור. כפופות לו יחידות מטה שונות שמפורטות להלן וכן לשכות הבריאות המחוזיות והנפתיות.
שירותי בריאות הציבור בישראל עוסקים באדם הבריא בתחומי הרפואה המונעת האישית, הקהילתית והסביבתית תוך הטמעת נושא קידום בריאות. שירותי בריאות הציבור פועלים לקידום הבריאות ומניעת המחלות של תושבי מדינת ישראל, החל מהתחנות לבריאות המשפחה, שירות בריאות לתלמידי בתי-הספר, לשכות הבריאות המחוזיות והנפתיות ועד למטה המנהלי המקצועי.
כתובת המשרד הראשי: רחוב ירמיהו 39, ירושלים מיקוד: 9101002, ת"ד: 1176
בריאות הציבור בישראל > לשכות הבריאות

לשכת הבריאות בארץ, כפופות מקצועית ותקציבית לשירותי בריאות הציבור, על אף עצמאות מנהלית. מטרת הלשכות היא ליישם את המדיניות של בריאות הציבור בשטח מול האוכלוסייה בתחומים: בריאות הסביבה (כגון פיקוח תברואה על מסעדות, בריכות שחייה, חופי רחצה ומוסדות חינוך), פיקוח על מזון (המיובא ממדינות העולם או המיוצר בישראל), אפידמיולוגיה (כגון חקירה וטיפול בהתפרצויות של מחלות ברמה המקומית והארצית), אם וילד, קידום בריאות ועוד.
כמו כן, לשכת הבריאות מהווה "משרד בריאות קטן" ולפיכך היא כוללת מחלקות מתחומים שאינם שייכים לשירותי בריאות הציבור כגון: רוקחות, רפואת שיניים, גריאטריה, פסיכיאטריה ומכשירי שיקום וניידות. מחלקות אלו מטרתן לפקח ולבקר את המוסדות השונים בתחומם וכן לתת שירות לאזרח על פי המדיניות הנקבעת במטה המשרד.
בריאות הציבור בישראל > לשכות הבריאות > השירותים הנכללים לציבור במסגרת מרבית לשכות הבריאות כוללים

אימות חתימת רופא ישראלי לצורכי מסמכים מחוץ לישראל, אשפוז קשישים במוסדות סיעודיים, השלמת חיסונים לתלמידים, ועדות רפואיות לעובדי מדינה, חיסון נגד כלבת לעובדי וטרינריה, מכשירי שיקום וניידות, סיוע בהתאמת תנאי דיור לאנשים המוגבלים בניידות, פניות ותלונות במזון, שחזור פנקס חיסונים, תביעה לפיצוי נפגעי גזזת, אישור למעבר בין קופות חולים ללא נוכחות המועמד למעבר, פניות ותלונות בנושא מזון, הוצאת צו לאשפוז כפוי וטיפול כפוי בפסיכיאטריה – בוגרים, ועדה רפואית לניידות, פניה ללשכת הבריאות לאחר פגיעה מבעל חיים (כלבת), חיסונים לסטודנטים למקצועות הרפואה והבריאות, מתן תעודת זכאות להירשם בקופת חולים עבור קטין בלתי מבוטח הנמצא בישראל, סיוע ברכישת ציוד ראשוני למגורים לאוכלוסיית נפגעי נפש, תהליך הוצאת הודעת פטירה וקבלת רישיון קבורה, תהליך קבלת סל שיקום.
כמו כן ניתנים שירותים שונים לעסקים ברשויות הכפופות ללשכת הבריאות כגון: היתרים להשקיה בקולחין, חוות דעת לשם הוצאת היתר בנייה, הנפקת רישיונות או היתרים ליבוא/יצוא סמים, תרופות וחומרי מוצא, חוות דעת מקדמית על פי חוק רישוי עסקים.
בריאות הציבור בישראל > לשכות הבריאות > לשכות הבריאות ברחבי הארץ

כל לשכת בריאות פועלת מול רשימה של יישובים מקבלי השירות באותה לשכה. לשכות הבריאות הנפתיות כפופות ללשכות בריאות מחוזיות. לא לכל מחוז יש גם נפות. בראש כל לשכת בריאות עומד רופא מחוזי או רופא נפתי בהתאמה.
| לשכות בריאות מחוזיות | לשכות בריאות נפתיות |
| --- | --- |
מחוז אשקלון: 
מחוז דרום – באר שבע: נפת אילת
מחוז חיפה: נפת חיפה, נפת חדרה
מחוז ירושלים: 
מחוז מרכז – רמלה: נפת רמלה, נפת רחובות, נפת השרון (נתניה), נפת פתח תקווה
מחוז צפון – נצרת עילית: נפת נצרת, נפת יזרעאל (עפולה) נפת עכו, נפת צפת
מחוז תל אביב:
בריאות הציבור בישראל > המרכז הלאומי לבקרת מחלות (מלב"ם)

המרכז הלאומי לבקרת מחלות (המלב"ם; Israel Center for Disease Control ICDC) הוקם בשנת 1994. המרכז הוא גוף מחקר של משרד הבריאות, ממוקם בתל-השומר בשטח של בית החולים ע"ש שיבא ותפקידו לספק תמונה עדכנית של מצב בריאות האוכלוסייה בישראל. הנתונים שאותם אוסף ומציג המלב"ם הם בסיס למדיניות, שירותים ומחקר.
תפקידיו העיקריים של המלב"ם
ביצוע סקרי בריאות לאומיים
הקמה, ניהול ואחזקה של רישומים לאומיים למחלות כרוניות
ניהול הרישום הלאומי לסרטן
כתיבת פרסומים העוסקים במצב בריאות האוכלוסייה
ניטור תחלואה זיהומית וחריגה
חקר התנהגויות ואורחות חיים הקשורים לבריאות
הכשרת סטודנטים ורופאים בבריאות הציבור
מענה לפניות הציבור ומתן מידע בנושאי בריאות שונים
קיום השתלמויות וימי עיון
בריאות הציבור בישראל > חקיקה

מאז קום המדינה הוסדרה מערכת הבריאות בחקיקה ראשית ובחקיקה משנית, וכן בהנחיות מינהליות שמפרסם משרד הבריאות. הפקודות המנדטוריות, העוסקות בעיקרן ברגולציה של נושאים שונים שיש להם השלכה על בריאות הציבור, כגון רישוי בתי-חולים (פקודת בריאות העם) ורישוי בעלי מקצוע (פקודת הרופאים [נוסח חדש]; פקודת המיילדות; פקודת הרוקחים [נוסח חדש]), מהוות עדיין הבסיס לחקיקה בתחום הבריאות, אולם עם השנים הוכנסו בהן תיקונים כדי להתאימן למציאות המשתנה. נוסף על כך, הותקנו תקנות חדשות, כגון רישוי מוסדות רפואיים ועוסקים בסיעוד בבתי-חולים (תקנות מתוקף פקודת בריאות העם) ונחקקו חוקים שונים, כגון חוק מגן-דוד-אדום, חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים וחוק הפסיכולוגים.
החקיקה בתחומי בריאות הציבור עוסקת בתחומים הבאים: איכות תברואתית של מי שתייה, מי שפכים וקולחים, מי נופש (חופי ים, בריכות שחייה, מרחצאות, מקוואות וכו'), איכות תברואתית של מזון מיובא ומיוצר מקומית, מחלות מידבקות, ועוד.
בריאות הציבור בישראל > לימודי בריאות הציבור בישראל > תואר ראשון בבריאות הציבור

בלימודי תואר ראשון בבריאות הציבור מכשירים אנשי מקצוע שיעסקו בקידומם בריאות האוכלוסייה ובמניעת תחלואה ותמותה, בקרב הציבור הכללי ואוכלוסיות ייחודיות. הלימודים מיועדים הן לחסרי השכלה קודמת – המעוניינים להשתלב בתחום, והן לאנשי מקצוע מנוסים ממגוון תחומים – סיעוד, עבודה סוציאלית וכו'.
הלימודים בתוכנית לתואר ראשון בבריאות הציבור משלבים בין תכנים עיוניים ותאורטיים מקיפים ומעמיקים לבין התנסויות מעשיות מפתחות – לרבות עבודה מעשית מונחית במוסדות בריאות שונים ברחבי הארץ (בחלק מהמכללות ומוסדות הלימוד בתחום).
בין נושאי הלימוד לתואר ראשון: פסיכולוגיה, סוציולוגיה, תזונה, מערכות הבריאות בישראל, ביוסטטיסטיקה, שיטות מחקר, אנטומיה ופיזיולוגיה, מיומנויות מחשב, ביולוגיה, ביוכימיה וביולוגיה מולקולרית, כלכלת בריאות, אפידימולוגיה, בריאות תעסוקתית, עקרונות בקידום בריאות, ניהול ארגוני בריאות, ניהול פרויקטים בבריאות, בריאות הנפש, הערכת טכנולוגיות בבריאות, שוויון ואי שוויון במערכת הבריאות ועוד.
תעודת בוגר: בוגרי הלימודים, אשר יעמדו בהצלחה בכל דרישות התואר, יקבלו תעודת בוגר תואר ראשון – B.A בבריאות הציבור, מטעם המכללה/אוניברסיטה בה סיימו את לימודיהם.
מוסדות הלימוד: לימודי תואר ראשון בבריאות הציבור נלמדים במכללות שונות כמו: המכללה האקדמית אשקלון,
בריאות הציבור בישראל > לימודי בריאות הציבור בישראל > תואר שני בבריאות הציבור

תוכנית הלימודים לקראת תואר שני בבריאות הציבור נועדה לרופאים ואנשי מקצוע נוספים הפועלים במסגרות בריאות שונות. במהלך הלימודים הסטודנטים רוכשים הבנה מעמיקה במצב בריאות החברה הישראלית בהשוואה למדינות אחרות בעולם, תוך הקנייה של מיומנויות מקצועיות וידע לתכנון וניהול של שירותי בריאות ותוכניות בריאותיות לקהילה.
תוכנית הלימודים מקנה כלים לאפיון של גורמים תעסוקתיים, סביבתיים, וחברתיים הקשורים לבריאות הציבור ובנוסף, מקנה הכרה מעמיקה עם התעשייה והמחקר הפועלים במסגרת תחום זה כגון: מחלות זיהומיות, קידום בריאות בתעסוקה, רפואה ראשונית ומונעת ועוד.
נושאי לימוד: היבטים משפטיים ואתיים במנהל הרפואי ובבריאות הציבור, שיטות סטטיסטיות בבריאות הציבור, חוק ומשפט במערכת שירותי הבריאות, מבוא לקידום בריאות והתנהגות בריאותית, מדיניות בריאות הציבור בישראל, ניתוח עלות תועלת למערכות בריאות, איכות וניהול סיכונים בשירותי הבריאות, חשבונאות ניהולית ותמחיר במערכות הבריאות בישראל ובעולם.
מוסדות הלימוד: אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת בן-גוריון, אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית.
בריאות הציבור במדינות מתפתחות > סיוע בבריאות למדינות מתפתחות

סיוע בבריאות למדינות מתפתחות הוא מקור חשוב של בריאות הציבור מימון עבור מדינות מתפתחות רבות. נצפתה עליה משמעותית בסיוע בריאות למדינות מתפתחות לאחר מלחמת העולם השנייה, כחלק מן החששות מפני התפשטות מחלות כתוצאה מן הגלובליזציה המוגברת ועם התפשטות מגפת ה-HIV/איידס באפריקה במדינות שמדרום לסהרה. משנת 1990 עד 2010, גדל סה"כ הסיוע בבריאות ממדינות מפותחות מ-5.5 מיליארד ל-26.87 מיליארד דולר, כאשר מדינות עשירות תורמות ברציפות מיליארדי דולרים כל שנה במטרה לשפר את בריאות האוכלוסייה. עם זאת, נעשו מאמצים, לקבל נתח תקציבי משמעותי גדול יותר באופן בחלוקת התקציבים, למשל בנושא HIV, אשר קיבל עלייה במימון בשיעור של יותר מ-6 מיליארד דולר בין השנים 2000 ו-2010, אשר היה יותר מכפול ביחס לכל תחום בריאות אחר באותן שנים. הסיוע בבריאות זכה להרחבה בערוצים מרובים, לרבות נדבנות פרטית, ארגונים לא ממשלתיים, קרנות פרטיות כגון קרן ביל ומלינדה גייטס, קרנות דו-צדדיות, ותורמים רב צדדיים כגון הבנק העולמי או קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים (ארגון UNICEF). בשנת 2009 הסיוע לבריאות באמצעות הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (ה־OECD) הסתכם בכ 12.47 מיליארד דולר, אשר הגיע לשיעור של בכ-11.4% מכלל תקציב הסיוע הדו-צדדי שלו. ב-2009, תורמים רב-צדדיים הוציאו כ־15.3% מסה"כ הסיוע לשיפור בריאות הציבור. הנתונים האחרונים, לעומת זאת, מראים כי סיוע הבריאות הבינלאומי התחיל ליישר קו, ואף מראה מגמת צמצום.
בריאות הציבור במדינות מתפתחות > דיונים בנושאי סיוע בינלאומי בתחומי הבריאות

נערכים דיונים בשאלת היעילות של הסיוע הבינלאומי לבריאות. חסידי הסיוע טוענים כי הסיוע בתחום הבריאות של מדינות עשירות הכרחי על מנת שמדינות מתפתחות יצאו ממעגל העוני. המתנגדים לסיוע בבריאות טוענים כי הסיוע הבינלאומי לבריאות משבש למעשה את מהלך ההתפתחות הטבעית במדינות אלה וגורם לתלות שלהם המוחלטת שלהם בסיוע. במקרים רבים נכשל הסיוע בהשגת היעדים. כך למשל, לאחרונה, נותב הסיוע בבריאות לכיוון יוזמות כגון מימון טכנולוגיות חדשות כמו תרופות אנטירטרווירליות, רשתות הדברה מטופלות בחומרי הדברה נגד יתושים, וחיסונים חדשים. השפעות חיוביות של יוזמות אלה ניתן לראות במיגור אבעבועות שחורות ופוליו; עם זאת, טוענים המבקרים כי שימוש לרעה או ניתוב לא נכון של המימון עשוי לגרום לכך שמאמצים רבים אלה לא יבוא לכלל הגשמה.
מודלים כלכליים המבוססים על "המכון למדידה והערכה של בריאות" וארגון הבריאות העולמי הראו קשר בין סיוע בריאות בינלאומי סיוע במדינות מתפתחות לבין צמצום שיעורי התמותה במבוגרים. אולם במחקר שנערך בין השנים 2014–2016 עלה כי קיים פוטנציאל משתנה המטה את התוצאה מאחר שקיימת האפשרות שהסיוע היה מכוון למדינות ברגע שהם כבר עלו על המסלול לשיפור. עם זאת, באותו מחקר, גם נטען כי בסיוע בריאות בהיקף של מיליארד דולר היה קשור להפחתה של כ־364,000 מקרי תמותה בין הגילאים 0 ו-5 בשנת 2011.
בריאות הציבור במדינות מתפתחות > מטרות פיתוח בר קיימא

על מנת להתמודד עם אתגרים נוכחיים ועתידיים בבעיות בריאות בעולם, פיתח האו"ם את מטרות פיתוח בר קיימא לבניית יעדי הפיתוח של המילניום של שנת 2000 שאמורה להיות מושלמת עד שנת 2030. מטרות אלה אמורות בכללותם להקיף את כל הספקטרום ההתפתחות חוצי מדינות, עם זאת יעדים 1–6 מכוונים ישירות לפערי בריאות, במדינות מתפתחות בעיקר. ששת היעדים הללו מכוונים לנושאי מפתח בבריאות הציבור העולמית: עוני, רעב, ביטחון תזונתי, בריאות, חינוך, שוויון בין מגדרי, העצמת נשים, העצמה, מים, תברואה. עובדי בריאות הציבור יכולים להשתמש במטרות אלה כדי להגדיר את סדר היום והתוכניות של עצמם בהיקפים מצומצמים ביוזמות עבור הארגונים שלהם. מקווה שמטרות אלה יפחיתו את נטל התחלואה ואי השוויון העומד בפני מדינות מתפתחות על מנת ולהוביל לעתיד בריא יותר.
הקשרים בין מטרות פיתוח בר קיימא ובריאות הציבור הם רבים, ומוכרים היטב:
לחיות מתחת לקו העוני גורמת תוצאות בריאות דלות, ועלול להיות אף גרוע יותר עבור בני אדם החיים במדינות מתפתחות, שם עוני קיצוני הוא נפוץ יותר. ילד שנולד לתוך עוני סיכוייו כפולים למות לפני גיל חמש בהשוואה לילד ממשפחה עשירה.
ההשפעות מזיקות של רעב, תת-תזונה יכולים לנבוע מאתגרים מערכתיים עם ביטחון תזונתי הם עצומים. ארגון הבריאות העולמי מעריך כי 12.9% מהאוכלוסייה במדינות מתפתחות סובל מתת תזונה.
אתגרי בריאות בעולם המתפתח הם עצומים, כאשר "רק מחציתן של הנשים בארצות מתפתחות זוכות לקבל האת המידה המומלצת של שירותי בריאות שהן זקוקות לה.
השכלה שוויונית עדיין לא הושגה בעולם. מאמצים בבריאות הציבור מעוכבים משום כך, שכן, חסר בהשכלה יכול להוביל לתוצאות בריאותיות דלות יותר. דבר זה מודגם בעובדה שילדהן של אמהות חסרות השכלה שיעור ההישרדות נמוך בהשוואה לילדים שנולדו לאמהות עם ראשי או רמות גבוהות של השכלה. הבדלים תרבותיים בתפקוד של נשים משתנה בהתאם למדינה, אי-שוויון מגדרי קיים הרבה במדינות מתפתחות. המאבק לצמצום אי השוויון זה הוביל לתוצאות בריאות הציבור טובות יותר.
במחקרים שנעשן על ידי הבנק העולמי על אוכלוסיות במדינות מתפתחות, נמצא כי כאשר לנשים יש יותר שליטה על משאבי משק הבית, מוקנית לילדים גישה טובה יותר למזון, בריאות, וחינוך.
משאבים בסיסיים בתברואה וגישה מקורות מים נקיים יותר הם זכות אנושית בסיסית. עם זאת, 1.8 מיליארד בני אדם ברחבי העולם משתמשים במקור מי שתייה מזוהמים בשפכים, ול-2.4 מיליארד בני אדם אין גישה למתקני תברואה בסיסיים כמו שירותים משתנות או מחראות. חוסר במשאבים אלה, גורם לכ-1000 מקרי תמותת ילדים ביום ממחלות שלשול שניתן היה למנוע באמצעות תשתיות טובות יותר של מי שתייה נקיים ותברואה.
ראו גם

מעבדה לבריאות הציבור
מעבדה רפואית
תקן ISO 15189 למעבדות רפואיות