stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוד כץ (מהנדס)
ביוגרפיה > ראשית חייו

כץ נולד ב-15 באוגוסט 1906 בביריזובקה שליד אודסה, האימפריה הרוסית, לאביו, הד"ר יעקב כץ, רופא שיניים (ובעבר מנהל בי"ס), ולאמו, פני לבית אסטיס. בעקבות מותה של אחותו התינוקת, בשנת 1913 עזבה המשפחה לרדזיבילוב שבמחוז ווהלין (כיום אוקראינה), מקום הולדת אביו, ושם התגוררה המשפחה עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914, אז פונתה חזרה לביריזובקה.
כיהודים רבים אחרים גם על משפחת כץ עוברת תקופה קשה במהלך המהפכה הרוסית, לאור אימת פשיטת הכנופיות של נסטור מאכנו, גריגורייב, מריה ניקיפורובה (ה"לבנים"). משנודע על חתימת הסכם פולין-רוסיה חזרה משפחה כץ לרדזיבילוב ב-1922. במשך זמן מה סייע כץ למשפחתו בפרנסה והתקבל לעבודה בטחנת הקמח הממונעת בלאבן, כעוזר טכנאי. מאחר שבפולין היו קיימות הגבלות אנטישמיות על לימודים ועבודה (חוקי ה'נומרוס קלאוזוס') נאלצו דוד ושמעון, אחיו הבכור, ללכת ללמוד בגרמניה לצורך השלמת לימודיהם בהנדסת חשמל. את השכלתם הטכנולוגית החלו עוד בגימנסיה ברוסיה. דודו של אביו, סלומון קרמין שהתגורר בגרמניה, סייע לשני הבנים כלכלית. בשנת 1925 הוסמכו שני האחים כמהנדסי חשמל, ולאחר תום לימודיהם נסעו לעבוד בפריז, שם הועסק באחת מתחנות הכוח של המטרו בפריז. ב-1928 חזר כץ לקרמניץ, פולין, ועבד בתחנת הכוח בעיר, כמנהל טכני וכסגן מנהל התחנה. בנוסף הוא עבד גם עם בתי חולים מחוזיים ויהודיים, חברות ביטוח סוציאלי ורופאים פרטיים, ואף תרם מניסיונו בייעוץ הנדסי מורשה למוסד הליצאום (אנ'), בי"ס גבוה נודע מהמאה ה-18, ששכן במבצר גדול ועתיק, וכלל בתוכו מתקנים תעשייתיים שונים.
בזכות הפרויקט החשוב שביצע, חיבור הערים והעיירות הפזורות ברדיוס רחב באזור לרשת החשמל, קיבל כץ הכרה רשמית כמהנדס מומחה מטעם משרד המסחר והתעשייה הפולני, הישג לא מבוטל ליהודי בתקופה זו.
בשנת 1935 אחיו שמעון התקבל לעבוד עם מייסד חברת החשמל בפלשתינה-א"י, פנחס רוטנברג, וקיבל סרטיפיקט עלייה, שעמו עלה ארצה ב-1936.
במאי 1937 התקבלה החלטה באיגוד מהנדסי החשמל הפולני הקובעת כי היהודים, בהיותם "יסוד הרסני לחברה", אינם יכולים להשתייך לאיגוד זה. הלחץ לפטר יהודים עלה מכיוון השלטון המקומי והתקבלו החלטות פוליטיות אנטישמיות. למרות זאת, כץ המשיך עבודתו במחלקה הטכנית התעשייתית בליצאום, ובינואר 1938 התחיל לעבוד בהנהלה הראשית של המקום. למרות זאת, לאור גלי האנטישמיות הגואים הוא החליט לעזוב את פולין ופנה לקונסוליה האמריקאית בוורשה, אולם, הואיל ומקום הולדתו היה רוסיה, פקידי הקונסוליה רשמו אותו תחת המכסה הרוסית - ושערי ארצות הברית נסגרו בפניו.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה > השנים הראשונות

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה החליט כץ לעזוב לליטא, לטביה, משם למדינות סקנדינביה, כשהיעד הסופי הוא בריטניה, אולם לאחר חציית הצבא הסובייטי את הגבול, הוא נאלץ לחזור לקרמניץ, מרחק 400 ק"מ, ברגל. מאחר שהסובייטים כבר היו בעיר, כץ פנה לבית הוריו בברודי. הוא בדק שכולם בחיים ועזר בתיקון הדירה שנהרסה בהפצצות. לאחר מכן הוא חזר לקרמניץ, שם המשיך בעבודתו בצו השלטון הסובייטי עד 18 במרץ 1940, יום הלאמת הליצאום על ידי הסובייטים ופיזור העובדים. הוא נעתר לבקשת עמיתו המהנדס, שהיה אדם חולה, ונשאר לעזור בתחנת הכוח, עד פרוץ מבצע ברברוסה.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה > שירות בצבא הבריטי

ב-12 בספטמבר 1942 באמצעות המשלחת הפולנית בטהרן הוא התנדב לעבודה במפעלי חיל האוויר הבריטי בטהראן, כמהנדס חשמל. לאור כישוריו המקצועיים הוא התקבל והוצב ביחידת תחזוקה מס' 138 במפעל 'שבאז' לייצור מטוסים. שם היה עליו לפקח על תחנת כוח של דיזל-גנרטורים, לדאוג לתחזוקה הטכנית ולהתקנות החשמל במטוסי קרב.
ב-19 בנובמבר 1942 נקטעה עבודתו במפעל, והוא שובץ כאיש טכני לטייסת קרב בעיראק, בדצמבר 1942.
ב-30 במרץ 1943 הוא הגיע לבריטניה, שם הוצב בטייסת 316 הפולנית של חיל האוויר המלכותי, עבר קורסים שונים, וביוני 1944 הוא הוצב בכוח הטקטי השני, כנף 131, טייסת 316, שהורכבה ממטוסי ספיטפייר.
חיל האוויר הטקטי השני, שכלל גם כוח פולני חזק, מנה כ-1,000 מטוסי קרב ומפציצים קלים, וכלל מערך תמיכה משלו, השתתף במהלך הפלישה לנורמנדי, וכבר ביום הראשון למבצע רשמו הפולנים הישג בהפלת 30 מטוסים גרמניים, כמו גם הפגזת עמדות גרמניות בעורף האויב. כץ השתתף במבצע הפלישה לנורמנדי ובקרבות הקשים לשחרור צרפת, בלגיה, הולנד וכיבוש גרמניה. במהלך הקרבות הוא השתתף בשחרור אסירים ממחנות רבים, ביניהם מחנה ברגן בלזן. ביום כניעת גרמניה הנאצית שחררו כץ ואנשי היחידה שלו את עובדי הכפייה, רבים מהם יהודים, ממפעלי תאגיד קרופ.
בתום המלחמה המשיך כץ לשרת בכוחות הכיבוש הבריטיים בגרמניה, ונרשם כמתנדב במחתרת הרזיסטאנס הצרפתית ובמחתרת הלוחמים הבלגיים. כץ אף הצליח לאתר את הוריו ואחותו ששרדו את המלחמה בפולין. הוא השיג להוריו סרטיפיקט עלייה והם עלו לארץ ישראל ב-1946. הוא המשיך לשרת בצבא הבריטי, והוצב בגרמניה, ככוח כיבוש (Occupation Force). בסוף מאי 1947 הוא שוחרר מהצוות הפולני שתחת פיקוד ה-RAF וצורף לכוח היישוב-מחדש הפולני (Polish Resettlement Corps) במסגרת ה-RAF, וב-17 באפריל 1948 שוחרר מהצבא הבריטי.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר שחרורו ולאור מגבלות העלייה של הספר הלבן, היגר לאוסטרליה יחד עם אחותו וגיסו, אליה הגיעו ב-21 במאי 1948. הוא חי בסידני, ועבד בחברת שוופס, בתחנת הכוח של החברה ובהתקנות תעשייתיות שונות. ב-1951 הוא התבשר על מותו הפתאומי של אחיו הבכור שמעון, בישראל. הוא עזב במהירות את אוסטרליה, כדי לטפל בהוריו ניצולי השואה בישראל ובאוגוסט 1951 הוא הגיע ארצה. לאור ניסיונו הוא הוזמן על ידי ההנהלה הראשית של קופת החולים של הסתדרות העובדים להמשיך את תפקידו של אחיו, המהנדס הראשי במחלקה הטכנית. הוא שימש כמנהל מחלקת הנדסת החשמל והמהנדס הראשי בה במשך כחצי יובל שנים, עד מותו בשנת 1974.
בהמשך להסכם השילומים מגרמניה, הוא נשלח פעמיים לגרמניה המערבית לשם רכישת ציוד לבתי החולים בישראל, בשנים 1952 ו-1953. כשליח משרד הבריאות הישראלי ל"גרמניה האחרת", כיהודי שאיבד בני משפחה, מכרים, ואת כל עולמו, וכלוחם יהודי בנאצים, הוא נאלץ להתמודד עם התחושות הקשות שהציפו אותו, והתמקד בעבודתו, בה ראה את שליחותו, להקים מערכת בריאות בישראל.
במהלך שנות עבודתו ביקר בבתי החולים הגדולים והחדישים באירופה, ארצות הברית ואוסטרליה, בחן את הסטנדרטים הגבוהים לפיהם נבנו ויישם אותם בארץ.
עם השנים גדל נפח תפקידו של כץ ונוספו בו תחומי אחריות חדשים בהתאם להתפתחות המדע והטכנולוגיה, לצד קליטת גליי עלייה המונית ומלחמות ישראל. תחת ניהולו התבצעה עבודת תכנון והקמה של תשתית חשמל למתקנים רפואיים גדולים, הן במוסדות הקיימים ובמיוחד בפריסת מרכזים רפואיים חדשים וחדשניים, מן הטובים בעולם באותה עת.
תחת ניהולו תוכננו, קמו והתפתחו מוסדות הבריאות של קופת החולים הכללית, בין היתר, בית חולים העמק, בית חולים כרמל, בית חולים מאיר, בית לווינשטיין, בית חולים שלוותה, בית חולים קפלן, בית חולים בילינסון, בית חולים השרון, בית חולים גהה, בית חולים באר שבע, בית חולים יוספטל, וכן עשרות ומאות מרפאות כלליות, מעבדות מקצועיות, מכונים ובתי הבראה. תרומתו הייחודית הייתה תכנון והקמת תחנות כוח אוטונומיות לשעת חירום, מבוססות דיזל-גנרטורים וממוקמות בתוך מתחם בית החולים - תכנון שקבע סטנדרט חדש בהצלת חיים.
כץ נפטר ב-1974 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
משפחתו

דוד כץ היה נשוי לגליה כץ לבית וולוברינסקי, מהנדסת ומתרגמת, ואב לשתי בנות.
הערות שוליים

↑  ישראל גוטמן, יהודים בצבא אנדרס בברית-המועצות, באתר "יד ושם"
↑  "מהנדס חשמל ראשי במחלקה הטכנית", פנימה אוקטובר 1951, עמ' 24
↑  דוד כץ באתר GRAVEZ
2017 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2017  במדע |  |
< · 2015 · 2016 — 2017 — 2018 · 2019 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2017 ונוגעים לעולם המדע.
אסטרונומיה וחקר החלל

לראשונה הופקו תמונות מפורטות של כוכב שאינו השמש, כאשר הטלסקופ הגדול מאוד צילם את אנטארס.
22 בפברואר – הודעת נאס"א על גילוי מערכת כוכבי לכת סביב הכוכב TRAPPIST-1 ובה שבעה כוכבי לכת סלעיים באזור ישיב.
26 בפברואר – ליקוי חמה טבעתי נצפה בדרום אפריקה ובדרום אמריקה.
19 ביוני – נאס"א הודיעה על 219 כוכבי לכת שאותרו על ידי טלסקופ החלל קפלר, עשרה מהם בגודל הדומה לזה של כדור הארץ והם נמצאים באזור ישיב.
21 באוגוסט – ליקוי חמה מלא נצפה בחצי הכדור הצפוני כולו. זה היה ליקוי החמה הראשון בארצות הברית היבשתית מאז 1979, והעלטה המוחלטת הייתה במסלול מפפואה גינאה החדשה ועד צפון קרולינה.
15 בספטמבר – הגשושית קאסיני צללה לתוך אטמוספירת שבתאי לאחר 13 שנות מחקר סביב כוכב הלכת.
ממשלת סין העממית הכריזה כי בשנה זו תחל תוכנית החלל המאוישת שלה להנחתת טייקונאוט סיני על הירח.
גילוי חגורת אבק במערכת אלפא קנטאורי על ידי ALMA (Atacama Large Millimeter Array), מערך של רדיו-טלסקופים במדבר אטקמה שבצ'ילה.
גילויו של ULAS J1342+0928, הקוואזר המרוחק ביותר שנתגלה עד אז, מרחקו 13.2 מיליארד שנות אור. גילויו מהווה פריצת דרך במחקר אודות היקום המוקדם.
רשת עצבית מלאכותית של חברת גוגל גילתה את קיומו של כוכב לכת שמיני, קפלר-90i (אנ'), הסובב את הכוכב קפלר-90 (אנ').
5 בדצמבר – הגשושית ניו הורייזונס צילמה שני עצמים בחגורת קויפר, 2012 HE85 ו־HZ84 2012, בהיותה מרוחקת 6.06 מיליארד ק"מ (כ-40.5 יחידות אסטרונומיות) מכדור הארץ. בכך שברה את שיא הצילום המרוחק ביותר מאז נקודה כחולה חיוורת שצילמה הגשושית וויאג'ר 1 בשנת 1990.
פרסים

פרס נובל:
פרס נובל לפיזיקה – ריינר וייס, בארי בריש וקיפ תורן (כולם מארצות הברית), על תרומתם המכרעת בפרויקט LIGO ועל זיהוי גלי הכבידה.
פרס נובל לכימיה – ז'אק דובושה (שווייץ), יואכים פרנק (גרמניה/ארצות הברית) וריצ'רד הנדרסון (הממלכה המאוחדת), על תרומתם בפיתוח מיקרוסקופיה אלקטרונית קריוגנית ברזולוציה גבוהה לבחינה של מערכות ביוכימיות בתמיסות.
פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה – ג'פרי סי. הול, מייקל רוסבאש ומייקל יאנג (כולם מארצות הברית) על גילוי המנגנון המולקולרי המשפיע על השעון הביולוגי.
פרס נובל לכלכלה - ריצ'רד ת'יילר (ארצות הברית) על תרומתו לכלכלה התנהגותית.
פרס אבל – איב מאייר (Yves Meyer) (צרפת), על תרומתו המרכזית בפיתוח תורת הגלונים (Wavelets)
פרס טיורינג - ג'ון הנסי (ארצות הברית), דייוויד פטרסון (ארצות הברית) על הגישה הכמותית להערכה ותכנון של ארכיטקטורת מחשבים והשפעתה על תעשיית המיקרופרוססורים.
נפטרו

10 בינואר – אוליבר סמיתיס, גנטיקאי בריטי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ב-2007 על חלקו בגילוי העיקרון שבשינוי גנטי מכוון בעכברים על ידי שימוש בתאי גזע (נולד ב-1925)
7 בפברואר – הנס רוסלינג, רופא שוודי, אפידמיולוג, מומחה בסטטיסטיקה, בתזונה וברפואה ציבורית. מייסד קרן גאפמיינדר, גוף ללא כוונות רווח המפתח ומספק כלים חופשיים לניתוח נתונים על התפתחות האדם (נולד ב-1948)
8 בפברואר – פיטר מנספילד, פיזיקאי אנגלי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2003 על גילויו ופיתוחיו בנוגע למכונת ה-MRI, דימות תהודה מגנטית (נולד ב-1933)
20 בפברואר – מילדרד דרסלהוז, פיזיקאית יהודיה אמריקאית (נולדה ב-1930)
21 בפברואר – קנת' ארו, כלכלן יהודי אמריקאי, חתן פרס נובל לכלכלה ב-1972, על תרומתו לתאוריית שיווי המשקל הכללי בכלכלה, ולתאוריה של כלכלת רווחה (נולד ב-1921)
7 במרץ – הנס דֶמֶלט (Hans Dehmelt), פיזיקאי גרמני אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה ב-1989 על חלקו בפיתוח טכניקת מלכודת היונים (נולד ב-1922)
8 במרץ – ג'ורג' אולה, כימאי יהודי הונגרי ואמריקאי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1994 על מחקרו בהפקת קרבוקטיונים באמצעות סופר-חומצה (נולד ב-1927)
29 במרץ – אלכסיי אבריקוסוב, פיזיקאי יהודי רוסי-סובייטי ואמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה בשנת 2003 על חלקו בתרומה חלוצית לתאוריה של מוליכי על ונוזלי על (נולד ב-1928)
4 באפריל – ג'ורג' מוסטוב, מתמטיקאי יהודי-אמריקאי. נודע בזכות תרומתו לתורה של חבורות לי, חתן פרס וולף במתמטיקה לשנת 2013 (נולד ב-1923)
7 ביולי – מרינה רַאטנֶר, מתמטיקאית יהודייה אמריקאית ילידת רוסיה, פרופסור אמריטה לאנליזה מתמטית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, כלת פרס אוסטרובסקי (1993) וחברת האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית (נולדה ב-1938)
14 ביולי – מַרים מירזאח'אני, מתמטיקאית איראנית, זוכת מדליית פילדס לשנת 2014. תחומי המחקר שלה כללו תורת טייכמולר (אנ'), גאומטריה היפרבולית, תורה ארגודית (אנ') וגאומטריה סימפלקטית (נולדה ב-1977)
5 בספטמבר – ניקולס בלומברגן, פיזיקאי הולנדי-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1981 על חלקו בפיתוח ספקטרוסקופיית לייזר (נולד ב-1920)
30 בספטמבר – ולדימיר וויבודסקי, מתמטיקאי רוסי, מגודלי האלגבראיסטים המודרניים, זכה במדליית פילדס בשנת 2002 (נולד ב-1966)
הערות שוליים

↑   הגרדיאן, מדענים הפיקו תמונות מפורטות ראשונות של כוכב הנמצא הרחק מחוץ למערכת השמש, באתר הארץ, 24 באוגוסט 2017
↑  דניאלה רגב, צפו: ליקוי החמה הראשון של 2017, באתר ynet, 27 בפברואר 2017
↑  NASA Releases Kepler Survey Catalog with Hundreds of New Planet Candidates, באתר נאס"א, 19 ביוני 2017(באנגלית)
אליסף קוסמן, ‏טלסקופ החלל קפלר מצא 219 כוכבי לכת נוספים וחשף פער ברור בין כוכבי לכת ארציים ומיני-נפטונים, באתר "הידען", 20 ביוני 2017
↑  China Wants Men on Moon by 2017 באתר Fox News
↑  עודד כרמלי, עדויות ראשונות למערכת עולמות באלפא קנטאורי, באתר של סוכנות החלל הישראלית, 5 בנובמבר 2017
↑  עודד כרמלי, נאס"א וגוגל: נמצא כוכב לכת שמיני במערכת שמש רחוקה, באתר של סוכנות החלל הישראלית, 15 בדצמבר 2017
↑  התמונה שצולמה 6.1 מיליארד ק"מ מכדור הארץ, באתר ynet, 10 בפברואר 2018
הדמיית אומן של מערכת הכוכבים TRAPPIST-1 סביבה התגלה מערכת כוכבי לכת
הנה בא הגראמפ

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  הסדרה הזעפן
 בימוי:  Andrés Couturier 
 הופק בידי:  José C. García de Letona, Fernando de Fuentes, Bill Schultz 
 שחקנים ראשיים:  בעברית: טל פרידמן
 מוזיקה:  ג'יימס סימור ברט 
 מדינה:  אנגליה מקסיקו
 חברת הפקה:  Ánima Estudios 
 חברה מפיצה:  פילמהאוס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 במרץ 2018
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית (דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  סרט ילדים 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הנה בא הגראמפ (באנגלית: Here Comes the Grump) הוא סרט אנימציה קומי מסוג CGI, המבוסס על סדרת ההנפשה "הזעפן" ששודרה במקור בין השנים 1969-1970. הסרט הופץ ב-22 במרץ 2018.
עלילה

בממלכה הקסומה גרובינגהם, קוסם צעיר בשם "הגיחוך" מטיל כישוף שגורם לכולם להיות שמחים אך בטעות מסיר מהם את המוסריות, וגורם לכאוס. המלך מצווה על מעצרו, אך הגיחוך בורח עם ארוסתו, מרי, בכלי רכב דמוי בלון פורח. הם מאמצים דרקון תינוק בשם דינגו. עם זאת, הרשויות לוכדות את מרי ומגרשות אותה לכדור הארץ, שם היא מקימה פארק שעשועים הדומה לגרובינגהם.
שנים לאחר מכן, נכדה טרי מגלה חלק מידית של הבלון ונשלח לגרובינגהם. שם, הגיחוך, שכעת נקרא הגרינץ', הפך למריר ומטיל כישוף דיכאון על הממלכה בזמן הכתרת הנסיכה דון, מה שגורם לדיכאון כללי. הנסיכה דון נמלטת ומבקשת את עזרתו של טרי להציל את ממלכתה.
הם לומדים מהאורקל שהם זקוקים למפתח קסום ממערת המטעים הלוחשים כדי להחזיר את השמחה. הגרינץ' מנסה לעצור אותם אך נכשל. המסע של דון וטרי כולל מאבק בגרינץ', התמודדות עם יצורים קסומים ותיקון הבלון שלהם. למרות ההתנגדות הראשונית, טרי מתחיל לחבב את דון ואת גרובינגהם.
בקרב הסופי, הם משתמשים במפתח כדי לבטל את הכישוף של הגרינץ'. טרי מחליט להישאר בגרובינגהם עם דון, ובאמצעות אמונתם הם משיבים את כוחות המפתח. הגרינץ', שמתחרט ומתגלה כסבו של טרי, חוזר עם טרי לכדור הארץ. יחד, הם פותחים מחדש את פארק השעשועים וחיים בשמחה, תוך העסקת הדמויות מגרובינגהם כאטרקציות.
דמויות

הגראמפ – הגראמפ הוא קוסם רע מזג, חצי משוגע, קצת דביל שנחוש בדעתו לנקום בממלכת גרוביניהם. לא תהיה יותר אהבה ושלווה במקום הזה, הגראמפ רוצה להפוך את החיוך של כולם לעצב. לגראמפ יש כוחות קסם, הוא יכול להרוס את היום לכולם, להוריד גשם על התהלוכה ולגרום לפרחים היפים ביותר לנבול. עצבני וחסר סבלנות, הוא בוס נוראי לעובדיו ובעלים נורא הרבה יותר לדרקון המחמד שלו דינגו. אבל אפילו אם הוא יודע את זה או לא, עמוק בפנים יש לב קטן, טוב ואדיב שרק משתוקק לאהוב שנית.
טרי – חברותי ומקסים, ישר כמו סרגל. יש לו לב זהב, אבל האופי האמיתי שלו מעולם לא בא לידי ביטוי, עד עכשיו.
הנסיכה דון – דון היא הנסיכה המושלמת של גרוביניהם – והיא יודעת זאת.
דינגו – דינגו הוא דרקון די עצלן, מלא אהבה יותר מדי נאיבי מכדי להאמין שבעלים שלו הוא הגראמפ הנורא. כשהגראמפ היה עדיין הגרין, הוא מצא את דינגו נטוש בקן ואימץ אותו. לעולם אסיר תודה, דינגו נשאר עם הקוסם, גם כשהוא הפך ללא כול כך נחמד. לאורך השנים, דינגו גדל והפך מגושם, ענקי ואלרגי כמעט להכול. כשדינגו מתעטש הוא מפזר כדורי אש לכול עבר – לרוב פוגע בבעלים שלו ובדרך פלא גם בזנב שלו.
ביפ – ביפ הוא חיית המחמד הקסומה והמלווה הקבוע של הנסיכה דון. כדור האנרגיה הצבעוני הזה הוא נאמן, חברותי וחכם. כשהוא מריח צרות, הוא מכניס את האף שלו באופן מעשי לעבודה... מרשה לו לקפוץ מפרצוף החמוד שלו ולרחרח ממש לבדו - תוכנית הימלטות.
דיבוב עברי של הסרט

בימוי דיבוב: עמיחי בר טוב
הפקת דיבוב: ראיה מנור
טל פרידמן : הגראמפ
רועי ויינברג : טרי
ספיר דרמון : דון
עמי מנדלמן
ניר ברק
טליה ברקאי
גדי לוי
הערות שוליים

↑  Here Comes the Grump, נבדק ב-2018-03-05
↑  GFM Films, GFM Films (באנגלית) (ארכיון)
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריכרד פון וייצזקר

ארנסט וריכרד פון וייצזקר במהלך משפט השגרירים
ריכרד קרל פרייהר פון וייצזקר (בגרמנית: Richard Karl Freiherr von Weizsäcker; 15 באפריל 1920 – 31 בינואר 2015) היה פוליטיקאי גרמני שכיהן כנשיא גרמניה בשנים 1984 עד 1994 (של מערב גרמניה 1984-1990 ושל גרמניה המאוחדת 1990–1994). נולד למשפחת וייצזקר, שהייתה חלק מהאצולה הגרמנית. החל את צעדיו הציבוריים בתפקידים שונים בכנסייה האוונגלית בגרמניה.
כחבר המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית מאז 1954, הוא נבחר לחבר פרלמנט בשנת 1969. הוא המשיך להחזיק במנדט כחבר הבונדסטאג עד שהיה לראש העיר של ברלין המערבית, בעקבות הבחירות במדינה ב-1981. בשנת 1984 נבחר ריכרד פון וייצקר לנשיא הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ובשנת 1989 הוא נבחר מחדש לכהונה שנייה. נכון להיום הוא, יחד עם תיאודור הויס, אחד משני נשיאי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, שכיהנו שתי כהונות שלמות במשך חמש שנים. במהלך כהונתו השנייה כנשיא ב-3 באוקטובר 1990 הצטרפו חמש המדינות של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית לשעבר ומזרח ברלין לרפובליקה הפדרלית של גרמניה (איחוד גרמניה מחדש), מה שהפך את פון וייצקר לראש המדינה החוקי של גרמניה כולה הראשון, מאז שנפטר נשיא הרייך פאול פון הינדנבורג ב-2 באוגוסט 1934.
הוא נחשב לפופולרי ביותר מבין נשיאי גרמניה, שקיבל כבוד רב במיוחד לחוסר משוא פנים שלו. התנהגותו ראתה אותו לעיתים קרובות מסוכסך עם חבריו למפלגה, במיוחד הקנצלר הוותיק הלמוט קוהל. הוא התפרסם בנאומיו, ובמיוחד בנאומים שנשא במלאת 40 שנה לסיום מלחמת העולם השנייה באירופה ב-8 במאי 1985. עם מותו, חייו ועבודתו הפוליטית זכו לשבחים רבים, כשהניו יורק טיימס קרא לו "שומר על מצפונה המוסרי של אומתו".
ראשית חייו

ריכרד פון וייצזקר נולד ב-15 באפריל 1920 בטירה החדשה (אנ') בשטוטגרט, בנו של הדיפלומט ארנסט פון וייצזקר, בן למשפחת וייצזקר הנודעת, ואשתו מריאן, לבית פון גרבניץ. ארנסט פון וייצזקר היה דיפלומט ובכיר במשרד החוץ בשנות השלושים. הצעיר מבין ארבעה ילדים, ווייצקר היה שני אחים, הפיזיקאי והפילוסוף קרל פרידריך פון וייצזקר והיינריך פון וייצזקר, ולהם גם אחות, אליזבת. בשנת 1967 נישאה אליזבת לקונרד רייזר, שהיה בעברו מזכ"ל מועצת הכנסיות העולמית. סבו קארל פון וייצזקר (אנ') היה ראש ממשלת ממלכת וירטמברג, קיבל דרגת אצולה בשנת 1897 והועלה לתואר "ברון" (פרייהר) בשנת 1916.
מכיוון שלאביו הייתה קריירה דיפלומטית ענפה, וייצזקר בילה חלק גדול מילדותו בשווייץ ובסקנדינביה. המשפחה התגוררה בבזל בין השנים 1920–1924, בקופנהגן 1924–1926 ובברן 1933–1936, שם למד ריכרד בגימנסיה השווייצרית קירשנפלד (אנ'). המשפחה התגוררה בברלין, בדירה בפאסננשטראסה בווילמרסדורף, בין 1929 ל-1933 ושוב משנת 1936 עד סוף מלחמת העולם השנייה. וייצזקר הצליח לדלג על הכיתה השלישית בבית הספר היסודי שלו, ונכנס לבית הספר העל יסודי בגיל 9, הגימנסיה ביסמרק (כיום גתה-גימנסיה) בווילמרסדורף. כשהיה בן 17 נסע וייצזקר לאנגליה ללמוד פילוסופיה והיסטוריה בבייליול קולג' שבאוקספורד. בלונדון הוא היה עד להכתרתו של המלך ג'ורג' השישי. את סמסטר החורף של שנת 1937/38 בילה באוניברסיטת גרנובל (אנ') בצרפת כדי לשפר את הצרפתית שלו. בשנת 1938 גויס לצבא ועבר שוב באותה שנה לגרמניה כדי להתחיל את שירותו בשירות העבודה הגרמני (אנ').
ראשית חייו > מלחמת העולם השנייה

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הצטרף וייצזקר לצבא גרמניה, הוורמאכט, ובסופו של דבר עלה לדרגת האופטמן (מקבילה לסרן) במילואים. הוא הצטרף לגדוד של אחיו היינריך, רגימנט רגלים פוטסדאם 9 (אנ'). הוא חצה את הגבול לפולין עם הרגימנט שלו ביום הראשון למלחמה. אחיו היינריך נהרג כמאה מטרים ממנו ביום השני. וייצזקר השגיח על גופת אחיו במשך הלילה, עד שהצליח לקבור אותו למחרת בבוקר. הגדוד שלו, שהורכב בחלק גדול מפרוסים אצילים ושמרנים, מילא חלק משמעותי בקשר העשרים ביולי, כאשר לא פחות מתשעה עשר מקציניו היו מעורבים בקונספירציה נגד היטלר. וייצזקר עצמו עזר לחברו אקסל פון דם בוסשה בניסיון לרצוח את היטלר בדצמבר 1943, והעניק לבוסשה אישורי נסיעה לברלין. דם בוסשה היה צריך להציג בפני היטלר מדים חדשים וחגור ועל פי התכנון בכיסי המעיל יוטמנו שני מוקשים. עם זאת, הרכבת שהובילה את המדים הופצצה בפשיטה אווירית של בעלות הברית ודם בוסשה נאלץ לבטל את ההתנקשות. כשווייצזקר נפגש עם בוסשה ביוני 1944, נודע לו על התוכניות הקרובות שב-20 ביולי, והבטיח לו את תמיכתו, אך בסופו של דבר התוכנית נכשלה. בהמשך תיאר וייצזקר את תשעת החודשים האחרונים של המלחמה כ"ייסורים". הוא נפצע במזרח פרוסיה בשנת 1945 והועבר לביתו בשטוטגרט ובילה עד סוף המלחמה בחווה משפחתית באגם קונסטנץ. במהלך שירותו הוא זכה בעיטור צלב הברזל מדרגה שנייה וצלב הברזל מדרגה ראשונה.
ראשית חייו > השכלה

בסוף המלחמה המשיך וייצזקר את לימודי ההיסטוריה בגטינגן והמשיך ללמוד משפטים, אך גם השתתף גם בהרצאות בפיזיקה ותאולוגיה. בשנת 1947, כשאביו ארנסט פון וייצזקר נאשם במשפט השגרירים בגלל תפקידו בגירוש היהודים מצרפת הכבושה, שימש וייצזקר כעוזר לסנגורו. הוא צלח את בחינות השלכה הגרמניות (אנ') לתואר הראשון בשנת 1950, לתואר השני שלו בשנת 1953, ולבסוף סיים את הדוקטורט שלו (doctor juris) בשנת 1955.
קריירה

וייצזקר עבד בתאגיד מאנסמן (אנ') בין השנים 1950–1958. הוא שימש כעוזר מדעי עד 1953, כיועץ משפטי משנת 1953, וכראש המחלקה למדיניות כלכלית משנת 1957. בשנים 1958–1962 היה ראש בנק וולדטהאוזן, בנק בבעלות קרובי משפחה של אשתו. בשנים 1962–1966 כיהן בדירקטוריון בהרינגר אינגלהיים, חברת תרופות שבין היתר הייתה מעורבת בייצור אייג'נט אורנג'. משוער שעובדה זו הייתה המניע העומד מאחורי רצח בנו בשנת 2019, אם כי החשוד נשלח ליחידה מאובטחת בבית חולים בגלל הזויות נגטיביות נגד משפחת הקורבן.
קריירה > בפוליטיקה

בנובמבר 1968 הוא התמודד בתמיכת קנצלר גרמניה, קורט גאורג קיזינגר, על מועמדות מפלגתו למשרת נשיא גרמניה, אך הפסיד לגרהרד שרדר.
פון וייצזקר כיהן כראש עיריית ברלין המערבית בשנים 1981–1984. בשנים 1984–1994 כיהן כנשיא גרמניה. בתקופת כהונתו אוחדה גרמניה ושולבו שטחי הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית לשעבר לתוך הרפובליקה הפדרלית הגרמנית. בכך הוא הפך לנשיא הראשון של גרמניה המאוחדת.
ב-8 במאי 1985, בהיותו נשיא גרמניה המערבית, נשא פון וייצזקר נאום בפני הבונדסטאג בבון לרגל יום השנה ה-40 לסיום מלחמת העולם השנייה. בשל תוכנו, ניסה המשטר הקומוניסטי של גרמניה המזרחית למנוע את הפצתו. פון וייצזקר קרא בו לבני עמו "להתייצב מול האמת באומץ האפשרי" וקבע את אחריותם של הגרמנים למלחמה ולשואה:
חיים אישיים

בשנת 1953 פון וייצזקר התחתן עם מריאן פון קרטשמן. הם נפגשו כשהייתה ילדה בת 18, והוא היה בן שלושים. בשנת 2010, וייצזקר תיאר את הנישואין כ"ההחלטה הטובה והחכמה ביותר בחיי". לזוג נולדו ארבעה ילדים: רוברט קלאוס פון וייצזקר, פרופסור לכלכלה באוניברסיטה הטכנית במינכן, אנדראס פון ווייצקר, פרופסור לאמנות באקדמיה לאמנויות יפות מינכן, ביאטריס פון וייצזקר, עורכת דין ועיתונאית, ופריץ אקהרט פון וייצזקר, רופא ראשי בבית החולים "שלוספארק-קליניק" בברלין. בסוף שנות השבעים היה בנו אנדראס סטודנט בבית הספר לאודנוולד. בשנת 2010 עלו דיווחים על התעללות מינית שאירעה שם ובתקשורת העריכו בתקשורת כי אנדראס אולי היה אחד הקורבנות, אולם הטענה הוכחשה על ידי המשפחה. אנדראס נפטר מסרטן ביוני 2008, בן 51. בנו האחר של וייצזקר, פריץ, נרצח בדקירות סכין ב-19 בנובמבר 2019, בזמן שקיים הרצאה ב"שלוספארק-קליניק" שבו עבד.
ב־31 בינואר 2015 מת וייצזקר.
הערות שוליים

↑  קיזינגר התנגד - אבל שרדר נבחר כמועמד לכהונת נשיא גרמניה, מעריב, 17 בנובמבר 1968
↑  אלדד בק, הקנצלרית: מרקל, ישראל והיהודים, עמ' 111-109.
↑  גרמניה: בנו של הנשיא לשעבר נרצח בברלין, באתר ynet, 20 בנובמבר 2019
| נשיאי גרמניה |
| --- | --- | --- |
| רפובליקת ויימאר | פרידריך אברט • פאול פון הינדנבורג |  |
| גרמניה הנאצית | אדולף היטלר (כפיהרר) • קרל דניץ |  |
| גרמניה המערבית (במקביל לגרמניה המזרחית) | תיאודור הויס • היינריך ליבקה • גוסטב היינמן • ולטר של • קרל קרסטנס • ריכרד פון וייצזקר |  |
| גרמניה המזרחית (במקביל לגרמניה המערבית) | וילהלם פיק |  |
| גרמניה אחרי האיחוד | רומן הרצוג • יוהאנס ראו • הורסט קלר • כריסטיאן וולף • יואכים גאוק • פרנק-ואלטר שטיינמאייר |  |
פורטל גרמניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269736005171  PLWABN: 9810598536205606  BIBSYS: 90141871  BNE: XX876499  BnF: cb12028823n (data)  CiNii: DA01306662  GND: 118766570  ISNI: 0000 0000 8086 1417  LCCN: n82210649  LNB: 000146875  MusicBrainz: 785486ee-f4a4-4246-99db-b26272fc3573  NDL: 00460544  NKC: jn19990009038  NLA: 35598717  NLK: KAC199637208  NTA: 070969434  RERO: 02-A003966282  SELIBR: 382664  SNAC: w6w23nmn  SUDOC: 028456378  Trove: 1009697  VIAF: 7405153   WorldCat (עם VIAF): 7405153
2006 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2006  במדע |  |
< · 2004 · 2005 — 2006 — 2007 · 2008 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2006 ונוגעים לעולם המדע.
אסטרונומיה

25 בינואר – מתגלה OGLE-2005-BLG-390Lb, כוכב הלכת הדומה ביותר לכדור הארץ מחוץ למערכת השמש
30 ביוני – מתפרסם דבר גילויים של תשעה ירחים נוספים של שבתאי.
24 באוגוסט – האיגוד האסטרונומי הבינלאומי משנה את הגדרתו של פלוטו מכוכב לכת לכוכב לכת ננסי ומצטרף ל-2003 UB313 ול-1 קרס.
13 בספטמבר – ל-2003 UB313 מוענק השם אריס.
4 במרץ – ניסיון אחרון ליצירת קשר עם החללית פיוניר 10 הבלתי מאוישת.
19 בינואר – החללית הבלתי מאוישת ניו הוריזונס משוגרת במטרה להגיע אל כוכב הלכת הננסי פלוטו ולאסוף מידע ותמונות עליו.
ביוכימיה

18 במאי – פרסום תוצאות סופיות של פרויקט גנום האדם.