stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוג'ין דינקין

| --- | --- |

 לידה:  11 במאי 1924 לנינגרד, ברית המועצות 
 פטירה:  14 בנובמבר 2014 (בגיל 90) אית'קה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Евге́ний Бори́сович Ды́нкин 
 ענף מדעי:  אלגברה, תורת ההסתברות 
 מקום לימודים:  הפקולטה למכניקה ולמתמטיקה של אוניברסיטת מוסקבה (1945)  אוניברסיטת מוסקבה (1948) 
 מנחה לדוקטורט:  אנדריי קולמוגורוב 
 מוסדות:  אוניברסיטת קורנל (1977–2014)  Central Economic Mathematical Institute (1968–1976)  אוניברסיטת מוסקבה (1945–1968) 
 תלמידי דוקטורט:  Patrick Russell Sheppard, Wei-Shih Yang, Robert J. Vanderbei, Yuan-Chung Sheu, Sergei Mironovich Natanzon, Michael I. Taksar, Stanislav Molchanov, אבישי מנדלבאום, I. Z. Rozenknop, Igor V. Evstigneev, Shagdar Luvsantseren, Sergei E. Kuznetsov, L. V. Seryogin, Alexander D. Wentzel, Rafail Khasminskii, Alexander Yushkevich, Ernest Vinberg, איגור גירסנוב, Anatoliy Skorokhod, Valery Tutubalin, Nikolay Chentsov, Michael Shur, Mark Freidlin, Fridrikh Karpelevich, Arkady Onishchik, E. V. Nolde, K. E. Dambis, Nikolay Krylov, Sabir Gusein-Zade, V. A. Volkonskii, Mikhail B. Malyutov, Boris Rozovsky 
 פרסים והוקרה:  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  פרס סטיל למפעל חיים (1993)  עמית המכון לסטטיסטיקה מתמטית (1962) 
 
יוג'ין דינקין (באנגלית: Eugene Dynkin; ברוסית: Евгений Борисович Дынкин, יבגני בוריסוביץ' דינקין; ‏11 במאי 1924 – 14 בנובמבר 2014) היה מתמטיקאי אמריקאי ממוצא יהודי-סובייטי. התמחה בתחום ההסתברות והאלגברה, במיוחד אלגברת לי פשוטה למחצה, חבורת לי ושרשרת מרקוב. דיאגרמת דינקין(אנ'), מערכת דינקין והלמה של דוב-דינקין נקראות על שמו.
ביוגרפיה

דינקין נולד וגדל למשפחה יהודית, תחת השם יבגני, בלנינגרד. בשנת 1935 הוגלה עם משפחתו לאקטובה שבקזחסטן הסובייטית. שנתיים לאחר מכן, במסגרת הטיהורים הגדולים נורה אביו, עורך הדין בוריס סולומונוביץ' דינקין (1884–1937). בשנת 1940, בהיותו בן 16, התקבל לאוניברסיטת מוסקבה. בגלל ראייתו הירודה הוא לא שירת בצבא במלחמת העולם השנייה. הוא קיבל את התואר השני ב-1945 ואת הדוקטורט ב-1948 והפך לעוזר פרופסור במוסקבה, אך לא זכה למעמד של קביעות עד 1954 בגלל דעותיו הפוליטיות. התקדמותו האקדמית התעכבה בשל גורלו של אביו, כמו גם מוצאו היהודי. המאמצים המיוחדים של אנדריי קולמוגורוב, מנחה הדוקטורט שלו, אפשרו לו להתקדם בבית הספר לתארים מתקדמים בתפקידי הוראה.
בשנת 1968, נאלץ לעבור מאוניברסיטת מוסקבה למכון הכלכלי-מתמטי המרכזי (אנ') של האקדמיה למדעים של ברית המועצות. שם הוא עבד על התיאוריה של צמיחה כלכלית ושיווי משקל כלכלי.
בשנת 1976 היגר לארצות הברית וב-1977 הפך לפרופסור באוניברסיטת קורנל.
בשנת 2014 נפטר באית'קה, ניו יורק, בגיל 90. דינקין היה אתאיסט.
ביוגרפיה > עבודתו המתמטיקאית

דינקין תרם תרומות מדעיות בסיסיות לשני תחומים של המתמטיקה: אלגברה ותורת ההסתברות. התקופה האלגברית של עבודתו המתמטית של דינקין הייתה בין 1944 ל-1954, אם כי גם במהלך תקופה זו ניכרה פעילות בפן ההסתברותי. ואכן, הפרסום הראשון של דינקין מ-1945, ביחד עם נ. א. דמיטרייב, פתר בעיה בערכים העצמיים של מטריצות סטוכסטיות. בעיה זו הועלתה בסמינר של קולמוגורוב על שרשרת מרקוב, כשדינקין ודמיטרייב היו בוגרי תואר ראשון.
ביוגרפיה > אלגברת לי

בזמן שדינקין היה סטודנט באוניברסיטת מוסקבה, הוא השתתף בסמינר של ישראל גלפנד בנושא חבורת לי. בשנת 1944, גלפנד ביקש ממנו להכין סקר על המבנה והסיווג של אלגברת לי פשוטה למחצה, בהתבסס על המסמכים של הרמן וייל ובארטל לנדרט ואן דר וארדן. דינקין התקשה לקרוא מאמרים, ובניסיון להבין טוב יותר את התוצאות, הוא המציא את הרעיון של "שורש פשוט" במערכת שורשים. הוא ייצג את הזוויות הזוגיות בין השורשים הפשוטים הללו בצורה של דיאגרמת דינקין (אנ'). בדרך זו הוא השיג הסבר ברור יותר לסיווג של אלגברות לי מורכבות למחצה.
ביוגרפיה > תאוריית ההסתברות

דינקין נחשב לאחד ממייסדי התיאוריה המודרנית של שרשרת מרקוב. התוצאות שהשיג דינקין עם משתתפים נוספים בסמינר שלו באוניברסיטת מוסקבה סוכמו בשני ספרים. הראשון שבהם, "תורת תהליכי מרקוב", יצא לאור ב-1959, והניח את היסודות לתיאוריה.
הרצאה בת שעה אחת של דינקין בקונגרס הבין-לאומי של המתמטיקאים שנערך בסטוקהולם שבשוודיה ב-1962, נמסרה על ידי קולמוגורוב, שכן לפני הגירתו, לא הורשה דינקין לנסוע למערב. הרצאה זו נקראה "תהליכי מרקוב ובעיות בניתוח".
פרסים

פרס האגודה למתמטיקה של מוסקבה, 1951
עמית המכון לסטטיסטיקה מתמטית, 1962
עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים, 1978
חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, 1985
פרס לירוי סטיל לעבודה מתמטית כוללת, 1993
חבר כבוד של החברה למתמטיקה של מוסקבה, 1995
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פייר ומארי קירי, 1997
דוקטור למדעים מאוניברסיטת ווריק, 2003
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מוסקבה העצמאית (רוסיה), 2003
עמית של האגודה האמריקאית למתמטיקה, 2012
יחסי מונטנגרו–שווייץ

| יחסי מונטנגרו–שווייץ |
| --- | --- |
מונטנגרו: שווייץ


מונטנגרו: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
13,812: 41,277
אוכלוסייה
637,024: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
7,405: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,624: 99,060
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי מונטנגרו–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מונטנגרו לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בין רפובליקת מונטנגרו לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מונטנגרו לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטים אשר במסגרתם מתקיימים שיתופי פעולה בתחומים מגוונים מאוד ונחתמו בין שתי המדינות הסכמים רבים בתחומים שונים כראיה לכך.
מונטנגרו קיבלה את עצמאותה בחזרה מסרביה ומונטנגרו ב-4 ביוני 2006 והוכרה מיד על ידי הקהילה הבינלאומית וגם על ידי שווייץ. שווייץ כוננה יחסים דיפלומטיים עם מונטנגרו ב-30 ביוני באותה השנה. האחריות על היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות ועל השירותים הקונסולריים המוענקים משווייץ לאזרחי מונטנגרו מופקדת על שגרירות שווייץ בבלגרד, בירת סרביה הסמוכה. מונטנגרו פתחה שגרירות בברן בשנת 2015.
הסוכנות השווייצרית לפיתוח פעילה במונטנגרו מאז שנת 1991. מאז הכרזת העצמאות של המדינה בשנת 2006, עברה התוכנית להתמקד בסרביה.
יחסים כלכליים

שווייץ ומונטנגרו חתמו על מספר הסכמים בילטרליים כלכליים בנושאים: סחר, שיתוף פעולה כלכלי, אמנה למניעת כפל מס והגנה וקידום השקעות הדדיות. יחסי הסחר שבין שתי המדינות הם יחסים צנועים, ולמרות זאת, שווייץ היא אחת המשקיעות המרכזיות במונטנגרו. קו החוף של מונטנגרו הוא יעד תיירות שהפופולריות שלו עולה בכל רחבי העולם וגם בשווייץ.
שווייצרים במונטנגרו

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו במונטנגרו תשעים ושבעה אזרחים שווייצרים.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ אינה מיוצגת במונטנגרו בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת במונטנגרו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה כללית שהיא מחזיקה בפודגוריצה, בירת המדינה.
מונטנגרו מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. מונטנגרו מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בציריך.
יחסי מונקו – מזרח טימור

| יחסי מונקו – מזרח טימור |
| --- | --- |
מונקו: מזרח טימור


מונקו: מזרח טימור
שטח (בקילומטר רבוע)
2: 14,874
אוכלוסייה
38,558: 1,405,123
תמ"ג (במיליוני דולרים)
8,784: 2,243
תמ"ג לנפש (בדולרים)
227,815: 1,596
משטר
נסיכות שושלתית: רפובליקה

יחסי מונקו–מזרח טימור הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות מונקו לבין הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור.
היסטוריה

בשנת 1979 ביקרה גרייס קלי, נסיכת מונקו, במחנה פליטים של בני מזרח טימור (שבאותה תקופה הייתה בכיבוש אינדונזי) על יד ליסבון שבפורטוגל. קלי הקימה קרן מיוחדת לפליטים ותרמה גם מכספה על מנת שהפליטים יקבלו חינוך ושירותי רפואה מיטביים. לאחר עצמאות מזרח טימור, בשנת 2002, תרם בנה של קלי, אלבר השני, נסיך מונקו, לשני בתי חולים במזרח טימור.
בשנת 2008 ביקר אלבר השני במזרח טימור. בשנת 2014 ביקרה מזכירת המדינה המזרח-טימורית במונקו, השרה נפגשה עם הנסיך אלבר השני, עם שר המדינה וראש הממשלה מישל רוגר ועם הארכיבישוף ברנרד ברנסי.
יחסים כלכליים

על פי הלשכה המזרח-טימורית המרכזית לסטטיסטיקה, שווי הייצוא ממזרח טימור למונקו עמד על 34,000 דולר אמריקאי בשנת 2018. מה שמציב את מונקו במקום ה-21 ברשימת יעדי הייצוא של מזרח טימור - גבוה יותר ממדינות קרובות כגון וייטנאם והונג קונג.
נציגויות דיפלומטיות

מונקו אינה מיוצגת במזרח טימור, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מזרח טימור אינה מיוצגת במונקו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מזרח טימור מיוצגת במונקו באמצעות השגרירות שלה בז'נבה שבשווייץ שהואמנה בנוסף על מונקו.
כניסה למדינות

אזרחי מונקו מקבלים אשרות מעבר למזרח טימור בעת נחיתתם במדינה הבאה. לעומתם, אזרחי מזרח טימור יכולים להיכנס באופן חופשי למונקו, דרך צרפת הסמוכה.
יוז'ף ואגו (כלכלן)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בינואר 1877 אובודה, הונגריה 
 פטירה:  9 בספטמבר 1948 (בגיל 71) בודפשט, הרפובליקה ההונגרית 
 שם לידה:  Weisz József 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 
יוז'ף ואגו (במקור וייס, בהונגרית: Vágó József; אובודה, 21 בינואר 1877 – בודפשט, 9 בספטמבר 1948) היה כלכלן בולט בעל חשיבה רדיקלית, סופר בתחום הכלכלי, עיתונאי מנהל דסק ובעל טור יהודי-הונגרי, מנכ"ל המכון ההונגרי למחקר כלכלי, אביה של מרתה ואגו. הוא היה גיסו של ולטר לייטאי-לזרוס.
קורות חיים

יוז'ף ואגו נולד במשפחה יהודית כבנם של מור וייס, סוחר יליד מישקולץ ושל ינקה הולנדר (1852–1901).  ואגו היה פקיד לשכת המסחר והתעשייה של בודפשט בין השנים 1897 עד 1920, לימים המזכיר הכללי של הלשכה. בשנת 1912 הוקם ביוזמתו "מרכז מדיניות המכס ההונגרי". הוא פרש בשנת 1920 וערך במשך שנים את הטור הכלכלי עבור היומון בשפה הגרמנית פסטר לויד שהופיע בבודפשט. בין 1940 לבין 1946 (למעט בעת הכיבוש הגרמני) היה מנכ"ל המכון ההונגרי למחקר כלכלי (Magyar Gazdaságkutató Intézet).
הוא היה עיתונאי וכלכלן מצוין. המייסד של "מרכז מדיניות המכס", ממייסדי "המכון למחקר כלכלי" ובמשך שנים ארוכות המזכיר הכללי "לשכת המסחר והתעשייה של בודפשט", שבמהלך פעילותה חינך ושילב בחיים הציבוריים דור שלם של כלכלנים צעירים ומוכשרים. הוא תמך וטיפח גם כישרונות ספרותיים בתקופה בין שתי מלחמות העולם. דוחותיו המקיפים על התנאים הכלכליים של הונגריה, שהתפרסמו מדי שנה, שימשו כיצירת מקור מוערכת ברחבי העולם. מאז תום מלחמת העולם השנייה פעל באגף הכלכלי של הבנק הלאומי ההונגרי.
הוא פרסם את השנתון הכלכלי בשפה הגרמנית: Die Volkswirtschaft Ungarns במשך כמה שנים.
יוז'ף ואגו הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
חייו הפרטיים

אשתו הייתה וילמה שרמן (1875–1944) בתם של דר' אדולף שרמן, קצין הרפואה הראשי של בודפשט, ושל לאונטין שמאלבך, איתה התחתן ב-16 בספטמבר 1902 בבודפשט. רעייתו נרצחה בשואה. גיסו קארוי גרה היה מחזאי.
עבודותיו (חלקי)

תזכיר בנושא בדיקה ותיקון תעריף המכס האוטונומי (I - II., בודפשט, 1916–1917)
יוקר, אינפלציה, יצוא (בודפשט, 1923)
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II. עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, 1967-1969.
לקסיקון יהודי הונגרי. עורך. פטר אויווארי. בודפשט, יוז'ף ואגו. 1929
אגנש ז'וז'נה בריני: בודפשט ובנייה חופשית. 2005
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 78796/1898. Forrás: MNL-OL 30808. mikrofilm 954. kép 3. karton Névváltoztatási kimutatások 1898. év 171. oldal 14. sor
↑  "Születési bejegyzése az óbudai izraelita hitközség születési akv. 9/1877. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1016/1948. folyószáma alatt".
↑  "Holländer Janka halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári halotti akv. 1053/1901. folyószáma alatt".
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése az óbudai izraelita hitközség házassági akv. 2/1874. folyószáma alatt".
↑  סיכום קורות חייו בהודעת האבל על מותו
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1098/1902. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7926 296X  VIAF: 121496131   WorldCat (עם VIAF): 121496131
ינשוף פנינה ננסי

| ינשוף פנינה ננסי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: ינשוף ננסי
מין:: ינשוף פנינה ננסי
שם מדעי
 Glaucidium perlatum ‏(Vieillot, 1817)

ינשוף פנינה ננסי ( שם מדעי: Glaucidium perlatum) הוא מין ינשוף הנפוץ באפריקה שמדרום לסהרה.
תיאור

מדובר במין ינשוף קטן - גודלו כ-19 ס"מ. פלג גופו העליון בצבע חום ומנוקד בנקודות לבנות (ומכאן שמו), פלג גופו התחתון מפוספס - חום ולבן.
פרצוף-השמע של הינשוף בצבע לבן ועיניו צהובות.
ללא הבדל בין המינים, פריטים צעירים נוטים להיות בהירים יותר ובעלי זנב קצר יותר.
תת-מינים

ישנם 2 תת-מינים מוכרים לינשוף זה
Glaucidium perlatum perlatum: נפוץ בתחום שבין סנגל ל-סודאן.
Glaucidium perlatum licua: נפוץ בתחום שבין אתיופיה לדרום אפריקה ואנגולה.
התנהגות

נפוץ באזורים מיוערים ובסוואנות. 
נוהג לקנן בחורים בעצים, בהם הנקבה מטילה 2–4 ביצים.
מין זה נוהג לעיתים לצוד באור יום, כאשר תזונתו מורכבת בעיקר מחסרי חוליות קטנים כדוגמת חגבים וצרצרים.
הערות שוליים

↑  ינשוף פנינה ננסי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  "Pearl-spotted Owlet Glaucidium perlatum (Vieillot, 1817)". Avibase. Denis Lepage.
יחסי טאיוואן – ערב הסעודית

| יחסי טאיוואן – ערב הסעודית |
| --- | --- |
טאיוואן: ערב הסעודית


טאיוואן: ערב הסעודית
שטח (בקילומטר רבוע)
35,980: 2,149,690
אוכלוסייה
23,188,420: 34,113,889
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 1,067,583
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 31,295
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה אבסולוטית

יחסי טאיוואן–ערב הסעודית הם יחסי החוץ בין טאיוואן וערב הסעודית.
יחסים דיפלומטיים

לאחר מלחמת העולם השנייה קיימה הרפובליקה הסינית (טאיוואן) יחסים דיפלומטיים רק עם מעט מדינות מזרח תיכוניות, אחת מהן הייתה ערב הסעודית.
הגנרל המוסלמי הוי מא בופאנג מונה לשגריר הרפובליקה הסינית הראשון בסעודיה משתי סיבות. הסיבה הראשונה הייתה בעיקר מכורח כלכלי, שכן סעודיה הייתה הספקית הגדולה ביותר של נפט לטאיוואן, כאשר חברת הנפט הסינית הממשלתית של טאיוואן ייבאה בערך 40% מהנפט שלה מסעודיה.
מכיוון שטאיוואן כה נשענה על אספקת הנפט של סעודיה, טאיוואן השקיעה מאמץ משמעותי בקיום היחסים. הסיבה השנייה לידידותה של ממשלת הלאומנים בטאיוואן כלפי סעודיה הייתה מכיוון שמאז 1949 הייתה סעודיה אחת המדינות המשפיעות ביותר שהכירו בטאיוואן כרפובליקה הסינית, גם לאחר שאיבדה את מושבה במועצת הביטחון של האו"ם בשנת 1971. ציון כבוד לדת האסלאם היה דבר אחר.
ערב הסעודית סיימה את הכרתה בטאיוואן ביולי 1990, כאשר כוננה יחסים דיפלומטיים רשמיים עם הרפובליקה העממית של סין.
יחסים צבאיים

בין השנים 1979–1990 כוחות הצבא של הרפובליקה הסינית עסקו בתוכנית סיוע צבאית מסווגת ברפובליקה הערבית של תימן המכונה תוכנית פעמון השלום או תוכנית המדבר הגדולה (大漠 計畫) בהוראת ערב הסעודית. הטאיוואנים הטיסו מטוסי F-5 תימניים ואיישו סוללות הגנה אווירית נגד כוח דרום תימני שהורכב מאנשי קובה וסובייטים. התוכנית הסתיימה בשנת 1990 כאשר סעודיה חזרה בה מההכרה הדיפלומטית שלה בטאיוואן. כוח ROCAF היה מעורב באופן פעיל בלחימה עם הקובנים / הסובייטים והיווה לכל דבר את חיל האוויר של הרפובליקה הערבית של תימן בתקופה זו. טייסי טאיוואן ספגו מספר הרוגים וצוותי המכ"ם להגנה אווירית והתרעה מוקדמת נפגעו מהתקפות אוויריות.
יחסים מסחריים

היחסים המסחריים בין טאיוואן וסעודיה החלו בסביבות שנת 1965 והתבססו בתחילה על קשר חקלאי. כדרך להפגין גידול אורז, שלחה טאיוואן משלחות חקלאיות לסעודיה. בשנת 1973, שתי המדינות חתמו על הסכם לשיתוף פעולה חקלאי, ובו טאיוואן העמידה לסעודיה מספר תוכניות סיוע, כולל השקיה, עיבוד ממוכן, אדמה, מטאורולוגיה, מחזורי יבול וטכנולוגיית דיג. בשנת 1978 החלה טאיוואן גם לספק סיוע טכני בתחום הבריאות. טאיוואן אף סיפקה לסעודיה מספר רופאים ואחיות.
טאיוואן העניקה גם סיוע טכני משמעותי לסעודיה. בשנת 1973, חברת הבנייה הכבדה הגדולה בטאיוואן, סוכנות ההנדסה Ret-Ser (RSEA), החלה לעבוד על הכביש המהיר ממכה להוואיה בסעודיה. זה הוביל לפרויקטים גדולים אחרים כמו הכביש המהיר שאער. פרויקטים אחרים כללו הקמת פארק תעשייה ומערכת ביוב, עבודות חוץ ויבשה בתוכנית ההרחבה הימית הסעודית, ושיכון האקדמיה הצבאית המלך עבד אל-עזיז והעיר הצבאית של המלך ח'אליד. החל משנת 1984, הפרויקטים של RSEA בטייוואן הסתכמו בשווי דולר כולל של 1.3 מיליארד דולר. רוב הסחר בין שתי המדינות כלל נפט מסעודיה וחומרי בניין ומוצרי צריכה מטאיוואן.
בשנת 2020 חתמה טאיוואן על הסכם הימנעות ממס כפול עם סעודיה. ערב הסעודית הפכה למדינה הערבית הראשונה שחתמה הסכם כזה עם טאיוואן אשר נכנס לתוקף ב-1 בינואר 2021.
נציגויות דיפלומטיות

ערב הסעודית מיוצגת בטאיפיי על ידי נציגות המכונה משרד הסחר הסעודי בטאיפיי. באופן דומה, טייוואן מנהלת משרד כלכלי ותרבותי בממלכת סעודיה בריאד. ב-27 ביולי 2017 השעתה טאיוואן את נציגותה בג'דה ומשימת המשרד הוטלה על המשרד בריאד.
קישורים פנימיים

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
כבאית

כבאית של שירותי כבאות והצלה איילון
כבאית היא כלי רכב המתוכנן לסייע בכיבוי אש על ידי הסעת הכבאים לאזור שרפה, מתן אמצעי גישה אל האש ואחסון מים וחומרי כיבוי אחרים. 
בשגרה ממוקמות הכבאיות בתחנות כיבוי האש.
כבאית מודרנית היא רכב רב תכליתי, הנושא אנשי מקצוע וציוד למגוון מטלות כיבוי אש והצלה. מרבית הכבאיות נושאות ציוד כגון סולמות, גרזנים, מטפים, זרנוקים, מערכות נשימה ומגוון כלי עבודה כגון קומבי (קוצץ ברזלים עד 30 טון). על הכבאית מצוי דוחף עשן אשר מפלס נתיב אוויר נקי עבור כוחות המחלצים לכודים. כמו כן, קיימת מצלמה תרמית המזהה עצמים בטמפרטורה העולה על 36 מעלות.
כבאיות רבות מבוססות על מרכב של משאית שמערכותיה (מתלים, בלמים, צמיגים, תיבת הילוכים ומערכות קירור) מותאמות לעומסי עבודה כבדים. בכבאית מותקנות מערכות התרעה ויזואליות וקוליות (אורות מהבהבים וסירנה) ומערכת קשר רדיו.
כבאיות עושות שימוש במים מברזי שרפה באמצעות צינורות או במים ממאגר הנמצא על המשאית. לחלק מהכבאיות סולמות המאפשרים גישה למקומות גבוהים, ציוד לשבירת קירות וחלונות או ציוד להתמודדות עם חומרים מסוכנים.
כבאית רובוטית בלתי מאוישת מתוצרת DOK-ING
כחלק מההכנות למענה המבצעי במנהרות רכבת ישראל מערך כבאות והצלה מפעיל גם מספר כבאיות מסילתיות אשר מסוגלות לנסוע גם על הכביש וגם על המסילה.
כבאית מסילתית נוסעת על המסילה במהלך תרגיל באזור תחנת בני ברק אוקטובר 2021
הערות שוליים

| אמצעי תחבורה |
| --- | --- | --- |
| חלליים | מעבורת חלל • חללית • רכב הנחיתה הירחי • רכב הנדידה הירחי • תרמיל ריחוף |  |
| אוויריים | אוויריים |  |
| ממונעים | מטוס (מטוס סילון · מטוס קרב · מטוס מנהלים · מטוס מטען · מטוס קל · מטוס דו-כנפי) •  מסוק • ספינת אוויר • צפלין • תרמיל ריחוף |  |
| לא ממונעים | כדור פורח • דאון  • מצנח רחיפה • גלשן אוויר |  |
| ימיים | ימיים |  |
| ממונעים | אונייה (מכלית · מכלית נפט · אוניית צובר · אוניית נוסעים · משחתת · נושאת מטוסים) • סירת מנוע • אופנוע ים • יאכטה  • צוללת (צוללת גרעינית) • מעבורת (נחתת) • רחפת • ואפורטו |  |
| לא ממונעים | מפרשית (דאו) • גלשן רוח • סירה (סירת הצלה · קיאק · קאנו · גונדולה) • רפסודה • חסקה • אַרְבָּה • בוצית • ג'ונקה • אוניית מפרשים • אוניית קיטור |  |
| יבשתיים | יבשתיים |  |
| מכוניות | מכונית מיקרו •  מכונית מיני •  סופרמיני •  משפחתית •  משפחתית גדולה •  מונית • ניידת משטרה • גראן טוריסמו • מכונית משוריינת  • מיניוואן • אמבולנס • קרון מתים • קלנועית • מכונית ספורט • רודסטר • קבריולה • מכונית-על • מעונוע |  |
| רכבות | רכבת מהירה • רכבת פרוורית • רכבת בין-עירונית • רכבת נוסעים דו-קומתית • רכבת קלה • רכבת תחתית • מונורייל • פוניקולר • רכבל • חשמלית • גונדולה • קטר • קרון |  |
| אוטובוסים | אוטובוס מפרקי • אוטובוס קומתיים • אוטובוס נמוך-רצפה • מיניבוס • אוטובוס תלמידים • טרוליבוס • מערכת אוטובוסים מהירה |  |
| דו-גלגלי ממונע | אופנוע • קורקינט ממונע • קטנוע  • רכינוע |  |
| רכבי שטח | טרקטור • ג'יפ • SUV • טרקטורון • באגי • תומקאר • גארדיום • אוונגרד • רכבי שלג (אופנוע שלג · חתול שלג · מפלסת שלג) • רכב קרבי משוריין (טנק · נגמ"ש · שריונית · זחל"ם) • ציוד מכני הנדסי (דחפור · מחפר · יעה אופני · מיני-מעמיס · מחפרון · מפלסת) |  |
| משאיות | טנדר (מטענית) • מסחרית (ואן) • טיולית • כבאית • משאית עפר • משאית סמי-טריילר • פול-טריילר • רכבת כבישים |  |
| מונעים בכוח אדם | אופניים (אופני טנדם · חד-אופן · אופנוח · תלת-אופן) • קורקינט • גלגיליות • סקייטבורד  • אפריון • ריקשה • מגלשיים • עגלת תינוק |  |
| מונעים בכוח בהמה | כרכרה • מרכבה • מזחלת •  קוודריגה •  דיליז'נס • עגלה • קרון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533683005171  GND: 4017016-0  LCCN: sh85048481
יוז'ף וסי

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1858 ארד, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  23 בינואר 1940 (בגיל 81) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 צאצאים:  מרגיט וסי, Gyula Vészi 
 
יוז'ף וֵסִי (במקור וייס, בהונגרית: Vészi József;‏ 6 בנובמבר 1858, ארד – 23 בינואר 1940, בודפשט) היה סופר, עיתונאי, עורך, יהודי-הונגרי, חבר האספה הלאומית של הונגריה (חבר הפרלמנט) בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית.
קורות חיים

יוז'ף וייס סיים את בית הספר התיכון בארד; לאחר מכן למד בבודפשט פילוסופיה, ספרות ובלשנות בפקולטה למדעי הרוח של האוניברסיטה. הניסויים הספרותיים הראשונים שלו היו שירים ליריים שהופיעו בכתבי העת מובהקים לספרות יפה ואחריהם הופיע האוסף בשני כרכים (שירי צער (1879) ו"לה טרוויאטה", שירים לאישה לא נכונה (1881)). אחרי שנת 1877 המשיך לעסוק בעיתונאות. במשך 15 שנה כתב בעיתונות המקומית בשפה הגרמנית. את רוב התקופה הזו בילה בפסטר לויד, בו היה כותב מאמר המערכת והיה גם בעל טור קבוע. במהלך המאבקים בפוליטיקה הכנסייתית באותה תקופה, הוביל וסי מאבקים פובליציסטיים עזים. בתחילת 1894 הפך לראש העיתון פשטי נפלו "יומן פשט" (Pesti Napló). בסתיו 1896 התפטר מתפקידו כעורך הראשי יחד עם 16 עמיתיו, כדי להקים את העיתון "יומן בודפשט" (Budapesti Napló), בו הפך לעורך הראשי. בין 1899 לבין 1905 היה חבר בית הנבחרים ההונגרי. בשנת 1899 נבחר לפרלמנט ההונגרי מטעם מחוז שבש (Sebes); ובשנת 1901, מטעם הרובע השלישי של בודפשט. הוא התעניין באופן פעיל בענייני היהודים.
בשנת 1905 מונה לראש לשכת העיתונות של ראש הממשלה וזכה למעמד "יועץ" ראש הממשלה. בשנת 1906 עבר לברלין וערך שם את כתב העת "Jung Ungarn". משנת 1911 הקים וערך את "בודפשטר פרסה" (Budapester Presse) בגרמנית. וסי בעל התואר "יועץ חצר" היה באותו הזמן גם נשיא התאחדות העיתונאים של בודפשט, סגן נשיא סלון התמונות ומועדון הנגנים החובבים. הישג משמעותי שלו היה גילויו של כישרון חדש. הוא הביא את המשורר אנדרה אדי לבודפשט והבטיח לו פרנסה וגם אפשרות לפרסומו. באוטוביוגרפיה של נכדתו, מרתה מולנר (אשתו של המשורר ג'ורג' שארקזי), היא ציירה תמונה מלאת חיים על הסלונים היהודים הבורגניים הצבעוניים בבודפשט באותה תקופה.
בשנת 1930 הוענק לו "זר קורווין" (זר קורווין היה עיטור כבוד שהוקם בשנת 1930 על ידי עוצר ממלכת הונגריה האדמירל מיקלוש הורטי הימני אנטישמי. העיטור הוענק לאנשים שהגיעו להישגים מצטיינים בתחום המדע, הספרות והאמנות ההונגרית, ובקידום התרבות ההונגרית).
משפחתו

הוריו של יוז'ף וסי היו דיולה וייס ואנה גוטמן. שם אשתו היה פרנצישקה קמניפי (כינויה היה "Ferike"). הבכורה מבין ששת ילדיהם של הזוג וסי הייתה מרגיט וסי, עיתונאית, ציירת וגרפיקאית (שבתה מנישואיה לסופר פרנץ מולנר הייתה מרתה מולנר). הבת השנייה הייתה יולן וסי, אשתו של הסופר לאיוש בירו. ילדיהם הנוספים של יוז'ף וסי ופרנצישקה הם: לנקה וסי (אמה של הציירת אנה מארק מפריז), גאבור וסי (פיזיקאי, ממציא, שהתגורר בלונדון), דיולה וסי (רופא, פרופסור באוניברסיטה) ואדית וסי.
כתביו

A bánat dalaiból (versek, Budapest, 1879)
La Traviata. Dalok egy eltévedt nőhöz. (Budapest, 1881)
Mese a boldog munkásról (Budapest, 1900)
Hiénák Jókai sírján (röpirat, Budapest, 1904)
Bánk bán (Németül) (Budapest, 1911)
משירי הצער (שירים, בודפשט, 1879 )
לה טרוויאטה. שירים לאישה טועה. ( בודפשט, 1881 )
סיפור על עובד מאושר ( בודפשט, 1900 )
צבועים על קברו של יוקאי (עלון, בודפשט, 1904 )
באנק באן (בגרמנית) ( בודפשט, 1911 )
לקריאה נוספת

Berényi Zsuzsanna Ágnes: Budapest és a szabadkőművesség. Bp., Szerző, 2005.
Blaha Lujza emlékalbum. Szerk. Porzsolt Kálmán. [Bp.], Blaha Lujza Emlékbizottság, 1927.
Ki-kicsoda? Kortársak lexikona. Bp., Béta Irodalmi Rt., 1937.
A magyar legújabb kor lexikona. Szerk. Kerkápoly M. Emil. Bp., 1930. Europa ny.
Palatinus József: A szabadkőművesség bűnei. 4. kiad. Bp., 1938-1939. Budai-Bernwaliner József ny.
A Pallas nagy lexikona, az összes ismeretek enciklopédiája. 1-16 k. (17-18. pótk. Szerk. Bokor József). Bp., Pallas-Révai, 1893-1904.
Új magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Péter László. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994.
הערות שוליים

↑  "Életképek Horváth Ádámról". alexandrakonyveshaz.hu. אורכב מ-המקור ב-2013-12-15.
↑  Halálesete bejegyezve a Budapest VI. ker. állami halotti akv. 89/1940. folyószáma alatt.
↑  Gyermekei házasságakor mint édesanya Ferike utónévvel volt anyakönyvezve.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb10258891t (data)  GND: 1172479844  ISNI: 0000 0001 2131 7611  LCCN: nb2011017192  NTA: 353002518  VIAF: 49214224   WorldCat (עם VIAF): 49214224
יונתן רוזנברג

| --- | --- |

 לידה:  30 בדצמבר 1951 (בן 72) שיקגו, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה, תורת K, תורת ההצגות, operator algebra, טופולוגיה אלגברית, חבורת לי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מנחה לדוקטורט:  Marc Rieffel 
 מוסדות:  אוניברסיטת מרילנד 
 תלמידי דוקטורט:  Antony Wassermann, Inhyeop Yi, Ashwin Subodh Pande, Stefan Milo Mendez-Diez, Michael Kreisel, Chun-Gil Park, Alessandra Gallinari, Navin Keswani, Carla Emilia Farsi, Robert Paul Boyer, Brenton Daniel Walker 
 פרסים והוקרה:  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013) 
 
יונתן מיכה רוזנברג (באנגלית: Jonathan Micah Rosenberg; נולד ב-30 בדצמבר 1951) הוא מתמטיקאי יהודי-אמריקאי, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת מרילנד.