stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טינייץ
מנזר קירילו-מתודי

מבחינה היסטורית, ולפני בואם של הקתולים הרומאים, הנזירים בטינייץ היו חלק מהמסורת הנוצרית הקיריל-מתודית. הנזירים הקיריליים-מתודיים הוחלפו על ידי הבנדיקטינים. המסורת הקיריל-מתודית החלה במורביה בשנת 862. האחים קיריל ומתודיוס היו מיסיונרים שייסדו את הנצרות בלשון העם עבור הסלאבים המורביים. נוהג זה התפשט במהירות ברחבי האזור. נזירי טינייץ ערכו את הליטורגיה וקראו את המזמורים והבשורות בלשון הפרוטו-סלבית שמקורה בתקופה זו. בשנת 1096 גורשו הנזירים מטינייץ והמיסה הקתולית בטקס הסלבי דוכאה. גירוש זה עלה בקנה אחד עם שלטונו של הדוכס הפולני ולדיסלב הראשון הרמן, אשר ייחס את לידת בנו הראשון לעזרתם של הבנדיקטינים של סנט ז'יל בדרום צרפת בעקבות בקשתו אליהם להשתדלות להולדת ילד בריא, שלוותה במתן כספים רבים. הגירוש נעשה במקביל לגירוש הנזירים הקיריל-מתודיים, בעיקר ממנזר סזאבה, שגם בו גם הייתה המיסה הסלבית בשימוש כמו בטינייץ. הם הוחלפו בנזירים מהפולחן הלטיני. הגירוש מסזאבה התרחש בתקופת שלטונו של דוכס בוהמיה, ברטיסלאוס השני.
מנזר בנדיקטיני

לא ידוע מתי בדיוק נוסד המנזר הבנדיקטיני. משערים שהמלך קזימיר המשקם הקים מחדש את המנזר בשנת 1040 במהלך כינונה מחדש של ממלכת פולין, לאחר מרד פגאני והפשיטה של הדוכס ברטיסלאוס הראשון (1039).
על הבנדיקטינים, שהוזמנו לטינייץ על ידי המלך קזימיר המשקם, הוטלה משימה להשיב את הסדר על כנו ולבסס את עמדת המדינה והכנסייה. אב המנזר הראשון של טינייץ היה אהרון, שהפך לבישוף של קרקוב. מכיוון שאין ראיות חותכות שתאריך היסוד הוא אכן שנת 1040, יש היסטוריונים הטוענים שהמנזר הנוכחי נוסד על ידי בנו של קזימיר המשקם, המלך בולסלב השני הנדיב.
במחצית השנייה של המאה ה-11 הושלם קומפלקס של מבנים רומנסקיים המורכב מבזיליקה ומהמנזר. במאה ה-14 הוא נהרס בפשיטות טטריות וצ'כיות, ובמאה ה-15 הוא נבנה מחדש בסגנון גותי. שחזור נוסף התרחש במאות ה-17 וה-18, תחילה בסגנון בארוק ולאחר מכן בסגנון רוקוקו. המנזר נהרס בחלקו בפלישה השוודית לפולין, וזמן קצר לאחר מכן נבנה מחדש, עם ספרייה חדשה. הרס נוסף התרחש במהלך תקופת קונפדרציית באר, כאשר המורדים הפולנים הפכו את המנזר למבצרם.
בשנת 1816 סגרו השלטונות האוסטריים את המנזר, ובשנים 1821–1826 הוא היה מקום מושבו של הבישוף של טינייץ, גרגוריוס תומאס זיגלר, הנזיר לשעבר מטינייץ, אולם הנזירים חזרו למנזר רק ב-1939, ובשנת 1947 החל שיפוץ המתחם המוזנח. בשנת 1968, כנסיית פטרוס ופול הפכה שוב למושב אב המנזר. הכנסייה עצמה מורכבת מכנסייה גותית ומספינה ראשית בארוקית. מספר מזבחות נוצרו על ידי הפסל האיטלקי בן מהמאה ה-18 פרנצ'סקו פלסידי. בכנסייה יש גם דוכן בארוק מאוחר מאת פרנסיזק יוזף מנגולדט.
במשך יותר ממאה שנה, המנזר נותר שומם. רק בימים האחרונים של יולי 1939, חודש לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, עברו אליו אחד עשר נזירים בלגים.
גלריה

מראה המנזר
מראה המנזר מפיקרי
החצר הפנימית
כנסיית הקדושים פול ופטרוס
פנים הכנסייה
ראו גם

ויסלה
הערות שוליים

↑  "Tyniec – Benedictine Abbey". Krakow.wiki (באנגלית). 2016-12-19. נבדק ב-2019-04-18.
מבט על נהר ויסלה מטינייץ בשעות הבוקר המוקדמות
הקלויסטרים במנזר הבנדיקטיני
יחסי בלארוס–מלטה

| יחסי בלארוס–מלטה |
| --- | --- |
בלארוס: מלטה


בלארוס: מלטה
שטח (בקילומטר רבוע)
207,600: 316
אוכלוסייה
9,041,765: 541,063
תמ"ג (במיליוני דולרים)
71,857: 20,957
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,947: 38,733
משטר
רפובליקה

יחסי בלארוס–מלטה הם יחסי החוץ בין בלארוס לבין מלטה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-16 בפברואר 1993. ב-9 ביוני 2011 הסמיכה בלארוס את שגרירה ברומא גם עבור מלטה, וב-21 ביוני 2012 פתחה בלארוס קונסוליית כבוד בוולטה.
יחסי סחר

בשנת 2021 הסתכם מחזור הסחר בין בלארוס למלטה ב-21.7 מיליון דולר, כאשר בלארוס ייצאה בשווי 20.8 מיליון דולר, וייבאה בשווי 896.4 אלף דולר. יצוא השירותים הבלארוסיים למלטה לתקופה שצוינה הסתכם ב-21,545.1 אלף דולר והוא נוצר בעיקר בשל שירותי מחשב, טלקומוניקציה ומידע (14,631.3 אלף דולר) ושירותי תחבורה (3,908.5 אלף דולר). יבוא השירותים הסתכם ב-16,029.4 אלף דולר. מאזן הסחר בשירותים היה חיובי עבור בלארוס בסך של 5,515.7 אלף דולר. בשנת 2021, השקעות מלטזיות נמשכו בסכום של 1.89 מיליון דולר (שמקורו במלואו מהשקעות ישירות).
נציגויות דיפלומטיות

בלארוס מיוצגת במלטה באמצעות שגרירותה ברומא, איטליה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בולטה.
מלטה מיוצגת בבלארוס באמצעות שגרירותה בוורשה, פולין.
יוזף אולשקייביץ'

| --- | --- |

 לידה:  25 באוקטובר 1777 Šiluva, ליטא 
 פטירה:  5 באוקטובר 1830 (בגיל 52) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית עלמין סמולנסקי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וילנה  Vilnius painting school 
 זרם באמנות:  קלאסיציזם 
 
יוזף אולשקייביץ (בפולנית: Józef Oleszkiewicz;‏ בערך 1777 – 5 באוקטובר 1830) היה צייר פולני-ליטאי, שנודע בעיקר בזכות דיוקנאותיו והתנהגותו האקסצנטרית.
ביוגרפיה

אולשקייביץ' הגיע ממשפחת אצילים מרוששת, אביו היה מוזיקאי. בסיוע ידיד משפחה הוא הפך לסטודנט באוניברסיטת וילנה בשנת 1797. הוא למד אנטומיה ופיזיולוגיה אך עבר לרישום וציור, למד שיעורים אצל פרנצישק סמוגלביץ' ויאן רוסטם. הוא גם העתיק ציורים בבתיהם של אנשים אמידים שהכירו את משפחתו. בשנת 1801 הוא משך את תשומת ליבו של הרוזן אלכסנדר צ'ודקייביץ' (1776–1838), מחזאי, כימאי (ולימים) גנרל, שהיה גם פטרון של האמנויות. צ'ודייקביץ' סיפק לו את הכספים הדרושים ללימודים בצרפת.
בשנת 1803 נסע לפריז ונרשם לאקול דה ביו-ארטס, שם למד אצל ז'אן-סימון ברטלמי וז'אק-לואי דויד. הוא חזר לווילנה בשנת 1806 וזכה להצלחה רבה עם כמה ציורים היסטוריים בתערוכה שם בשנת 1809.
לאחר שלא קיבל תואר באוניברסיטה, נסע לסנט פטרסבורג. ציורו של "צארינה מריה פיאודורובנה דואגת לעניים" זיכה אותו בתואר "אקדמאי" מהאקדמיה הקיסרית לאמנויות בשנת 1812. אולשקייביץ' הפך במהרה לצייר פורטרטים מבוקש מאוד, אך הוא יצר גם יצירות היסטוריות, דתיות ואלגוריות.
הוא היה בונה חופשי בולט, שהפך בסופו של דבר לחלק מההיררכיה העליונה בלשכות בסנט פטרסבורג ובווילנה, עד שהוצאו מחוץ לחוק בשנת 1822. תחומי העניין שלו התרחבו גם בתיאוסופיה, במיסטיקה ובטבע.
הוא היה צמחוני ותמך בזכויות בעלי חיים. הוא התגורר בבית מלא חתולים, והעניק את מרבית הכנסתו הגדולה לעניים. לאחר שניבא מתי יהיה השיטפון הגרוע ביותר בהיסטוריה של סנט פטרסבורג, בשנת 1824, הוא זכה למוניטין של נביא, אם כי שיטפונות שם לא היו נדירים.
מאוחר יותר, הוא היווה את ההשראה ל"קוסם" דמות המופיעה בחלק השלישי של דרמה מאת אדם מיצקביץ'.
הערות שוליים

↑  Biography
↑  Short biography of Chodkiewicz
↑  Roman Robert Koropeckyj, Adam Mickiewicz: The Life of a Romantic, Cornell University Press, 2008, ISBN 978-0-8014-4471-5. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810596706805606  GND: 123604095  ISNI: 0000 0000 6681 0189  RKD: 361737  ULAN: 500101110  VIAF: 23053542   WorldCat (עם VIAF): 23053542 
יוזף אולשקייבץ', הצארינה דואגת לעניים
יחסי בלארוס–סין

| יחסי בלארוס–סין |
| --- | --- |
בלארוס: הרפובליקה העממית של סין


בלארוס: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
207,600: 9,596,967.75
אוכלוסייה
9,041,765: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
71,857: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,947: 12,545
משטר
רפובליקה: רפובליקה עממית

שגרירות בלארוס בבייג'ינג
יחסי בלארוס–סין הם יחסי החוץ בין בלארוס לרפובליקה העממית של סין.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-20 בינואר 1992, וב-18 במרץ 1993 נפתחה בבייג'ינג שגרירות בלארוס בסין.
ב-10 במאי 2015, הרפובליקה העממית של סין ורפובליקת בלארוס חתמו על הצהרה משותפת שהביעה את תמיכתם במציאת פתרון שלום של היחסים עם טאיוואן, וחזרו על התנגדותם לעצמאות טאיוואן; בלארוס הבטיחה שלא לייצא נשק לטאיוואן. למחרת היום, משרד החוץ של הרפובליקה הסינית הביע צער על ההצהרה המשותפת בין שתי המדינות.
במהלך ביקורו הממלכתי בסין בספטמבר 2016 העניק נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו את אות "השלום והידידות" של בלארוס לנשיא סין שי ג'ינפינג.
במהלך מגפת הקורונה, שתי המדינות סיפקו כמויות גדולות של ציוד רפואי זו לזו. בלארוס היא אחת המדינות הראשונות שהעניקו סיוע לסין. שר ההסברה של הרפובליקה של בלארוס אלכסנדר קליוקוביץ' כינה את סין ובלארוס מערכת יחסים בין "חברי ברזל".
יחסים כלכליים

בשנת 2012, סין (לא כולל הונג קונג, מקאו וטאיוואן) ייצאה סחורות לבלארוס בסך 2.24 מיליארד דולר, ואילו בלארוס ייצאה בסך 452 מיליון דולר לסין (לא כולל הונג קונג, מקאו וטאיוואן); היצוא של סין לבלארוס כלל מכונות, מוצרי מתכת, ומוצרים כימיים, ואילו בלארוס בעיקר ייצאה מוצרים כימיים לסין.
פארק תעשיית סין-בלארוס, הממוקם במרחק 15 קילומטרים ממינסק, הוא אזור כלכלי מיוחד המהווה פארק תעשייתי, פיננסי ומחקר מדעי ופעילויות מסחריות אחרות. פארק תעשייה זה הוא פרויקט שיתוף הפעולה הכלכלי הגדול ביותר בין סין לבלארוס, והוא גם הפרויקט הגדול ביותר שהקימה בלארוס במטרה למשוך השקעות. בנוסף, ממשלת בלארוס והחברות הסיניות שיתפו פעולה גם עם פרויקטים הכוללים הרחבת כבישים מהירים.
נציגויות דיפלומטיות

סין מחזיקה בבלארוס שגרירות במינסק.
בלארוס מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג.
יחסי בלארוס–יוון

| יחסי יוון–בלארוס |
| --- | --- |
יוון: בלארוס


יוון: בלארוס
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 207,600
אוכלוסייה
10,020,238: 9,041,765
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 71,857
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 7,947
משטר
רפובליקה

יחסי בלארוס–יוון הם יחסי החוץ בין יוון לבלארוס.
רקע

יוון כוננה יחסים דיפלומטיים עם בלארוס בשנת 1993, והייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאותה. היא שמרה על שגרירות במינסק עד סוף 2003, אז נסגרה השגרירות. מאז, לשגרירות יוון במוסקבה הסמכה מקבילה אף לבלארוס. קיים שיתוף פעולה לתמיכה הדדית של מועמדות במסגרת ארגונים בינלאומיים. כ-4,000 יוונים אתניים חיים בבלארוס, והם מתגוררים בעיקר באזור הרחב יותר של הבירה מינסק.
יחסי סחר

הייצוא העיקרי של בלארוס ליוון הוא דשני אשלגן פחמתי, חומרי גלם, פרוות ומוטות פלדת פחמן. בלארוס מייבאת מיוון בעיקר טבק גולמי, תרופות וגלילי אלומיניום.
נציגויות דיפלומטיות

בלארוס מחזיקה ביוון קונסוליה בסלוניקי בלבד, ויוון מחזיקה בבלארוס קונסוליה במינסק בלבד.
יהודה שומרון וגולן - סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח

| --- | --- |

העמוד הפותח את הספר
 מידע כללי
 מאת:  משה כוכבי
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  ספרי ארץ ישראל
 נושא:  ארכאולוגיה של ארץ ישראל 
 הוצאה
 הוצאה:  האגודה לסקר ארכאולוגי של ישראל
 תאריך הוצאה:  1972
 מספר עמודים:  350
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990019622650205171
 
יהודה שומרון וגולן - סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח או כפי שכונה "סקר החרום" הוא הסקר הארכאולוגי המקיף הראשון אשר נערך ביהודה, השומרון והגולן. מלחמת ששת הימים פתחה לראשונה בפני הארכיאולוגים הישראליים אפשרויות מחקר באזורים האלה. רק על אזור הגולן היה מידע על אתרים עתיקים מספרו של גוטליב שומאכר שנכתב בסוף המאה ה-19. ביהודה ושומרון, למעט יוצאים מהכלל, לא נבדקו אתרים וזיהויים לא היה מלא.
הסקר בשטח החל להתבצע באוקטובר 1967 או תשרי תשכ"ח. לסקר הוקצבו ארבעה חודשים בלבד, עקב החשש כי שטחים אלה יוחזרו לירדן, מצרים וסוריה, ודו"ח ראשוני של תוצאותיו פורסם במרץ 1968. הארכיאולוג אברהם בירן שניהל את הסקר כתב: הייתה זו "מעין פעולת בזק אשר גילתה אתרים עליהם לא היה ידוע דבר". אגף העתיקות והמוזיאונים, צה"ל, משטרת ישראל ומתנדבים רבים הצטרפו לעבודה. סקרי השלמה בוצעו בגולן, הרי השומרון, צפון סיני ובאתרים היהודיים בדרום הר חברון.
לשם ביצוע הסקר חולק השטח שתוכנן לסקר לחמישה חלקים ולכל אזור מונה ארכאולוג אחראי.
ארץ יהודה - משה כוכבי.
מדבר יהודה ובקעת יריחו - פסח בר אדון
ארץ בנימין והר אפרים - זכריה קלאי
ארץ אפרים ומנשה - רם גופנא ויוסף פורת
הגולן - קלר אפשטיין ושמריה גוטמן
ארץ יהודה

הסקר הקיף 800 קמ"ר הנמצאים מעבר לגבולות שנקבעו בהסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות. בסקר נכללו כמעט כל הרי יהודה, שוליה המזרחיים של השפלה הגבוהה וקצהו הצפוני של הנגב. על חבל ארץ יהודה היה מעט ידע ארכאולוגי, לעומת זאת היה עליו מידע רב ממקורות מקראיים והיסטוריים. לפיכך החליטה המשלחת כי הסקר ייערך לפי סדר העדיפות הבא:
בדיקה ארכאולוגית של אתרים אשר לגביהם הוצעו זיהויים היסטוריים.
בדיקת האתרים אשר מסומנים במפה כאתרי עתיקות.
כיסוי רציף של השטח כולו.
בסך הכל נבדקו 208 אתרים. רובם על גב ההר: תלים כיפתיים ותלים עם שלוחה. חלק מהאתרים מהתקופה ההלניסטית ועד היום נמצאו הרוסים, עקב הוצאת האבנים לשימוש משני. אתרים עם אבני גוויל, מתקופות קדומות יותר, נמצאו שמורים.
בחלוקה לפי תקופות, האתרים שקדמו לתקופת הברזל היו מעטים. ההתנחלות הצפופה החלה בתקופת הברזל על ידי המתיישבים שלימים נודעו כממלכת יהודה. בתום הסקר אושר הזיהוי של יישובים רבים, ביניהם: ביתר, תקוע, בית צור, חלחול, זיף, כרמל, מעון, דביר, קעילה.
מהתקופה הפרסית נמצאו יישובי פרזות באזור בית לחם. לאורך הגבול הדרומי של פחוות יהודה התגלו מצודות להגנה מפני פולשים מדרום הארץ.
בתקופה ההלנסיטית יש עליה ניכרת בצפיפות היישוב ובעוצמתו. צפיפות המזכירה את ראשית ההתנחלות בתקופת הברזל. רוב היישובים בדרום הרי יהודה, בין השאר, סביב אדוריים שהייתה בירת טופרכיה.
בתקופה הרומית נמשך הגידול במספר היישובים. נמצאו שרידים מפוארים במקומות אחדים בנוסף לאלה הידועים מהרודיון ומחברון (מערת המכפלה). הממצאים היו עדות לפריחת השטח בתקופת הבית השני. מתקופה זו יש גם שרידים לקיום חקלאות מפותחת על גבי מדרגות עיבוד. חפירה יסודית בוצעה ליד ביתר לאיתור ביצוריה וההגנה על סביבות העיר בימי מרד בר כוכבא.
התקופה הביזנטית היא תקופת שיא של היישוב בכל ארץ ישראל וגם ביהודה יש עליה במספר היישובים. בסך הכל נמצאו עדויות לקיום 127 יישובים בהר (כפליים מהתקופה הרומית) ועוד 26 - בשפלה הגבוהה. יישובים אלה יוצרים את "הגשר ההתיישבותי" ליישובים של ימינו, חלקם הגדול מיושב עד היום. דגש מיוחד ניתן היה למציאת שרידים מהיישובים היהודיים בדרום הרי חברון באזור שכונה דרומא.
עוד נושא שנידון בסקר הוא מערכת הדרכים שנמצאה פרוסה ביהודה.
מדבר יהודה ובקעת יריחו

האזור שנסקר כלל את החלק של מדבר יהודה שלא נכלל בגבולות מדינת ישראל, את ערבות יריחו ובקעת הירדן עד גשר אדם - 1,400 קמ"ר. עקב הזמן המוגבל של הסקר - ארבעה חודשים, המספר הרב של האתרים והקשיים והמאמץ הכרוך בסקירת המערות בשטח, התוצאות היו חלקיות בלבד. אתרים מוכרים לפני הסקר היו בקומראן, עין פשחה וואדי מורבעת והמערות שבו. בסקר אותרו 210 אתרים נוספים. התברר "כי המדבר שמר על עקבות בולטים של התרחשויות ואירועים היסטוריים, בייחוד בתולדות עם ישראל ובמלחמתו לעצמאות ולחרות".
הסקר לא העלה השערות אשר יסבירו את התופעות הבאות:
אין כמעט שרידי התיישבות במדבר יהודה במשך יותר מאלפיים שנה, בין התקופה הכלקוליתית - 4,000 לפנה"ס עד 3,150 לפנה"ס לבין תקופת הברזל השנייה בין 1000 לפנה"ס - 586 לפנה"ס.
לא ניתן לקבוע את מועדי הקמת אתרי חומות עם מצדים ברחבי המדבר, בשל העדר שרידים. מצדים במבנה דומה שנמצאו בנגב תוארכו לתקופה הכנענית התיכונה - 2200 לפנה"ס - 2000 לפנה"ס.
מהתקופה הפרה-היסטורית נמצא אתר על שטח של 25 דונם, דרומית לסרטבה. הוא היה מרכז לתעשיות כלי צור. נמצאו בו אבני צור טובות. על אפשרות הימצאות אתרים מהתקופה הכלקוליתית היה ידוע לאור המטמון המפואר שנמצא בנחל משמר וההמקדש הכלקוליתי בעין גדי. נמצאו אתרים נוספים במדבר: מתחמים עגולים בקוטר מ-30 מטר עד 50 מטר, עם במה בתוכם. יש להניח שהיו אלה אתרים פולחניים. הסוקרים העלו גם את ההשערה כי השם "גלגל" אינו מתייחס למקום מסוים אלה לאתר פולחני בעל מבנה עגול עם במה - כמוהו נמצאו עשרות בסקר.
מהתקופה הישראלית נמצאו מצודות, מצדים וקווי-חומה, האחד באורך של 2.5 ק"מ. ההנחה שמדובר במערך הגנתי שנבנה בימי ממלכת יהודה. עורכי הסקר סבורים שמערך ההגנה נועד להגנה על עדרי הצאן, שטחי המרעה, גידולים חקלאיים, בורות המים ושיירות המסחר. בהקשר זה מובא הפסוק מספר דברי הימים (ב' כ"ו - י') על ימי המלך עוזיהו "וַיִּבֶן מִגְדָּלִים בַּמִּדְבָּר, וַיַּחְצֹב בֹּרוֹת רַבִּים כִּי מִקְנֶה-רַּב הָיָה לוֹ, וּבַשְּׁפֵלָה וּבַמִּישׁוֹר; אִכָּרִים וְכֹרְמִים, בֶּהָרִים וּבַכַּרְמֶל כִּי-אֹהֵב אֲדָמָה, הָיָה." בורות המים האלה בשימוש עד היום אצל שבטי הבדויים.
מהתקופה הרומית נמצאו קווי ביצורים ודרכים, באותו תוואי שנבחר על ידי מלכי יהודה. הרומאים הוסיפו מחנות צבא ומבצרים ומצדים נוספים. התברר בסקר עד כמה הצבא הרומאי עשה מאמץ לחסום את דרכם של הלוחמים היהודים. הוא בנה מבצרים ומצדים במדבר מעל פתחי הנחלים ומוצאם על מנת לשימם במצור ולהביאם לידי כניעה.
הושגו גם ממצאים על אמות המים ועל המערות הרבות שהתגלו במצוקים. המערות, ללא יוצא מהכלל, במדבר יהודה ובמערב יריחו, נמצאו כמעט ריקות מממצאים, הבדואים כנראה הקדימו את חוליות הסקר. פסח בר אדון מנהל הסקר באזור מסכם: "אין בליבי ספק שהנסתרות עדיין מרובות מהנגלות, וכך בשטח הסקר כולו."
ארץ בנימין והר אפרים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ארץ אפרים ומנשה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הגולן

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לקריאה נוספת

יהודה, שומרון וגולן: סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח, באתר הספרייה הלאומית
מיכה לבנה, יהודה שומרון וגולן, טבע וארץ ט"ז, 1, תשל"ד, עמ' 42
יורם צפריר, יהודה שומרון וגולן, קדמוניות ז, 1-2, תשל"ד, עמ' 61-62
הערות שוליים

↑  יהודה שומרון וגולן/ סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ
↑  מרדכי לאש, יוסי גולדשטיין, יצחק שי, תרומתו של שר המדע והפיתוח יובל נאמן לקידום המחקר הארכיאולוגי ביהודה ושומרון, מחקרי יהודה ושומרון לא (1), 2022, עמ' 99-75 doi: 10.26351/JSRS/31-1/3
ייאוש

ערך זה עוסק בתחושה נפשית. אם התכוונתם לדין המפקיע חפץ מרשות בעליו במשפט העברי, ראו .
גבר מיואש.
אשה מיואשת.
ייאוש הוא רגש של אובדן תקווה בעניין שחשוב לאדם. בעקבותיו ייתכנו תחושות של עצב, אכזבה או דיכאון.
הייאוש הוא תחושה של חוסר אפשרות לשנות את המצבים החשובים במציאות שמהווים עיקר בחייו של המיואש. ייאוש יכול להתרחש בעקבות כישלון או אכזבה חוזרים ונשנים בהגשמת החלומות והשאיפות, ותחושתו של האדם שאין באפשרותו לשנות דברים חשובים בחייו, או בעקבות סבל מתמשך שהאדם אינו מוצא דרך לצאת ממנו. הרגש ההפכי לייאוש הוא תקווה.
התועלת

מבחינה תועלתנית, הייאוש מונע בזבוז אנרגיה לריק כשהמצב אבוד. הייאוש בלשון העם אינו אלא דיכאון שמשרה חוסר אונים. המיואש נוטה להימנע מהפעילויות החברתיות שנבעו מתוקף תפקידיו החברתיים השגרתיים, ובכך הוא נחשף לחלופות חברתיות או שהוא מאותת לחברה על מצוקתו.
ביהדות

לתפיסת חז"ל אין לאדם להתייאש אף במצב הקשה ביותר, ולדוגמה הם מביאים את סיפורו של חזקיהו המלך שחלה אנושות בשחין (צרעת), קיבל נבואה מישעיהו הנביא שהוא ימות: "ויאמר אליו: כה אמר ה', צו לביתך, כי מת אתה ולא תחיה!", ואף על פי כן לא התייאש, התפלל והחלים ממחלתו ל-15 שנים נוספות של מלכות (ספר מלכים ב', פרק כ', ספר ישעיה, פרק ל"ח).
לפי חז"ל, חזקיהו אומר לישעיהו: "בן אמוץ, כלה נבואתך וצא. כך מקובלני מבית אבי אבא, אפילו חרב חדה מונחת על צוארו של אדם, אל ימנע עצמו מן הרחמים". (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י', עמוד א')
ר' נחמן מברסלב ראה בייאוש רגש שלילי, וידועה מימרתו "אין ייאוש בעולם כלל". אמרה דומה מפורסמת בשם ר' ישראל מסלנט, "כל זמן שהנר דולק - ניתן לתקן".
בפילוסופיה האקזיסטנציאלית

על פי הפילוסופיה האקזיסטנציאלית, האדם נדרש לנהל את חייו תוך בחירה מתמדת של הדרך, בעוד הוא חסר ידע מספק על מנת לבחור ועל כן הוא אפוף ייאוש ובהלה.
סרן קירקגור, מאבות האקזיסטנציאליזם, טוען שהאדם נמצא במתח מתמיד בין הסופי (גוף, ידע) לאינסופי (פרדוקסים, יכולת האמונה). כאשר האדם אינו מודע למתח הזה הוא מגיע למצב של ייאוש, שהיא אובדן העצמיות. לשיטתו, הרדיפה אחרי הנאות העולם היא חסרת תוחלת, ועל כן סופה להביא לידי ייאוש. גם דרך החיים המוסרית, אינה פונה אל מה שמעבר לסופי, ועל כן סופה להביא לייאוש. לדבריו, רק האמונה יכולה לשחרר את האדם, במידת מה, מן הייאוש.
בפסיכולוגיה

בפסיכולוגיה מצב של יאוש הוא אחד הגורמים לאטיולוגיה של דיכאון.
על פי אהרון בק, לבני אדם דיכאוניים ישנם שלושה מערכים קוגניטיביים שליליים - השילוש הקוגניטיבי. קוגניציות שליליות בנוגע לעצמו, להתנסויותיו בהווה ולהתנסויות עתידיות.על כן האדם מפתח שיתוק הרצון מכיוון שמצפה כי העתיד צופן לו סבל. 
חלוץ נוסף מגישת סגנון ההסבר, מרטין זליגמן, טוען כי בני אדם מאמינים, בצדק או שלא בצדק כי אין בידיהם לשלוט על תוצאות עתידיות הנתפסות כבעלות משמעות עבורם ומצפים כי כל דבר שיעשו יהיה חסר משמעות ועל כן מפתחים חוסר אונים נרכש. לחוסר אונים נרכש יש שלושה חסרים: חסר מוטיבציה - איטיות בפעולות ונוקשות, חסר רגשי - כהות רגשית, פחד, ועצב, חסר קוגניטיבי - יכולת למידה דלה במצבים חדשים.
ראו גם

טבלת ייאוש
חוסר אונים
חוסר אונים נרכש
טראן

מתוך www.blizzard.com
הטראן (Terran), במשחק סטארקראפט, הם בני אדם מכדור הארץ במקור, אשר הופרדו מן האימפריה הבין-גלקטית ועתה נחושים בדעתם לשמור על האוטונומיה העצמאית שהקימו. הטראן מאופיינים בטכנולוגיה מתקדמת ומודולרית המסתייעת בחוקי המכניקה והפיזיקה המוכרים בשדה הקרב.
היסטוריה

אף על פי שהטכנולוגיה והתרבות העולמית התקדמו במהירות לאורך כל המאה ה-20 החווירה התפתחות זו לעומת קפיצות מדרגה הנועזות שבאו בעקבותיה. עד לסוף המאה ה-21 ראו בני האדם שינויים אמיצים וחסרי תקדים בתוך עולמם. טכנולוגיות מהפכניות חדשות הופיעו בקצב לא יאומן והציעו גישה משופרת למחשבים מתקדמים ומאגרי מידע, אפילו לאומות העניות ביותר על כדור הארץ. בעקבות ביטול הקומוניזם בארצות המזרח נוצר היצע רב של כלי נשק אטומיים. מבנה הכוח הבינלאומי, קרס לאחר שמדינות העולם השלישי התלוננו על עוצמתו הכלכלית והצבאית של המערב לעומתם.
היסטוריה > התפוצצות אוכלוסין על כדור הארץ וליגת הכוחות המאוחדים

הטכנולוגיה המשיכה להתפתח ולהתפשט והגידול באוכלוסייה גבר מאוד. לקראת סוף המאה ה-20 היו על פני כדור הארץ 6 מיליארד אנשים, תוך שלוש מאות שנה גדלה האוכלוסייה ל-23 מיליארד בני אדם. זיהום ומחסור במשאבי טבע ודלקים החמירו את המצב ששרר, והעולם הידרדר לקראת אסון בלתי נמנע עם התפשטות עודף האוכלוסייה והשינויים הגנטיים ברחבי העולם. פיגועי טרור גדולים ואלימות התפרצו וגרמו להגברת פעילות המשטרה. לבסוף, התפוצץ המאזן העדין בין הכוחות העולמיים ל"גיהנום הבינלאומי". על-פי הסיפור, ב-22 בנובמבר 2229 נוסדה ליגת הכוחות המאוחדים, שהייתה אמורה להיות אחראית על סדר ברחבי כל העולם. הליגה הצליחה לשמור על הסדר במשך כ-80 שנה והחליטה על תוכנית שתאחד את כל תרבויות בעולם. במסגרת תוכנית זו, מרבית הדתות העתיקות יוחרמו והשפה היחידה שתותר תהיה האנגלית. בדומה לאינקווזיציה שארעה 800 שנה קודם לכן, החלה הליגה בפרויקט טיהור: רצח עמים המוני שהיה "הפתרון הסופי" של הממשלה לצורך ניקוי האנושות מהגורמים המנוונים בה. במסגרת רצח זה כ-400 מיליון איש הושמדו. התקשורת העולמית, שהייתה נתונה לפיקוח קפדני המעיטה בדיווחים על הזוועות שאירעו והאנושות כמעט ולא ידעה עליהן.
היסטוריה > היציאה אל החלל

תוכניות חקר החלל שננטשו על ידי ארצות הברית ורוסיה באמצע המאה ה-21, בגלל קיצוץ משמעותי בתקציבים הפכו לבסיסו של עידן מחקר חדש לאנושות. עד מהרה הצליחה האנושות לנוע בין כוכבים. בתוך ארבעים שנה פיתחה הליגה מושבות על הירח. אסירים שדינם היה עונש מוות על פי גזר הטיהור הגדול הוסעו למעבדות פרטיות של אדם הנקרא ראוות אשר רצה למצוא מינרלים חדשים ושם הוקפאו לתרדמת חורף ממושכת. כ-40,000 מתוכם נראו כמתאימים לתנאים הקשים על-פי תוכנת מחשב. אותם 40,000 הועלו על ארבע ספינות חלל אוטומטיות ענקיות המותאמות למסע ארוך בחלל. מה שתוכנן במקור כמסע של שנה השתנה לרעה. ארבע הספינות טסו בחלל במהירות שיא במשך של כ-30 שנה. שתי ספינות נחתו נחיתת אונס על עולם אשר ייקרא בעתיד אומוג'ה. ספינה נוספת התרסקה וכל נוסעיה נהרגו. לאחר התרסקות הספינה הופסק תהליך השינה והאנשים התעוררו לאט לאט.
בניסיונם להבין לאן הגיעו הם בדקו במחשב המרכזי והבינו שלעולם לא יראו שוב את כדור הארץ. אף על פי שנחתו על כוכב ממוזג הם לא יוכלו לתקן את הספינה. אילו שנותרו חיים פוזרו על פני שלושה כוכבים שונים. הם החלו בניסיון לפרק את ספינתם ולבנות מקלט בסביבתם החדשה. תושבי כל אחד מהכוכבים פעלו כדי לשרוד במקומות אותם כינו "העולם החדש". במשך שנים רבות בני האדם בשלושת כוכבים אלו חיו בבדידות אך תוך זמן קצר ייסדו בני האדם מושבות וכל אחת מן הקבוצות התפתחה לקהילה משגשגת המספקת את כל צרכיה.
לאט לאט הטכנולוגיה המחודשת נתנה למושבה הגדולה ביותר של בני האדם ה"טראסוניס", את האפשרות לתור בין כוכבים. כך גילו הטראסוניס את בני האדם האחרים אשר היו מפוזרים על שלושה כוכבים שונים. שלוש המושבות התאחדו, וכך הכוח הצבאי של הטראסוניס גדל. ממשלה חדשה הוקמה לכל הכוכבים הללו והיא נקראה "הקונפדרציה הטראנית (של כדור הארץ)".
היסטוריה > המרד נגד הקונפדרציה

שגשוגה של הקונפדרציה גרם לגל של שגשוג כלכלי ולצריכה מוגברת של משאבים. כתוצאה מכך, נהנו מושבות הכורים מרווחים גדולים. הנהנית הגדולה ביותר הייתה מושבת הכורים של מוריה, שהייתה בעלת זיכיון ובעלות פרטית על פעולות כריית המשאבים הגדולות ביותר. זיכיון זה הכניס לכיסם רווחים רבים ולכן הם חששו שהקונפדרציה תרצה להשתלט על הכרייה. מסיבה זו הקימו צבא בשם "קל מוריאן קומביין" שימנע מן הקונפדרציה לכפות את מרותה על הכורים.
הקונפדרציה לא יכלה להסכים לקיומו של צבא פרטי והכריזה מלחמה על "קל מוריאן קומביין". מלחמה זו נמשכה כ-4 שנים ובסופה כפתה הקונפדרציה הסכם שלום על מושבת מוריה והשתלטה על פעולות הכרייה במקום.
היסטוריה > ההתפשטות בחלל

כוחה של הקונפדרציה הלך וגבר וככל שמחפשי האוצרות שלה תבעו בעלות על עולמות וכוכבים נוספים במסע התרחבות חסר פשרות. קבוצת פיראטים והתארגנויות צבאיות קיצוניות החלו לצוץ בתדירות גבוהה. כוכבים שונים דרשו עצמאות וארגנו מרידות כנגד הקונפדרציה, המוצלח שבהם היה "המרד של קורהל". המרד התחיל בקריאתו של הסנטור אנגוס מנגסק (Mengsk) לתושבי קורהל למרוד בקונפדרציה. הקונפדרציה החליטה לשלוח "רוחות",חיילי העילית של הקונפדרציה, להתנקש במנגסק ומשפחתו אך בנו ארקטורוס שורד ופותח במרידה נגד הקונפדרציה ביחד עם מספר כוכבים שכנים. הקונפדרציה שלא מוכנה לסבול את המרד פותחת במתקפה גרעינית על קורהל והופכת את רוב הכוכב לשממה גרעינית. ארקטורוס שורד ומקים את "בני קורהל" כדי לנקום בקונפדרציה. למרות הפיכת קורהל לשממה גרעינית, כוחות שונים מהמושבות וקבוצות פיראטיות שונות המשיכו להתנגש עם כוחות הקונפדרציה.
למרות אי-הסדר בנתיבי החלל, המשיכה הנוכחות הכללית של בני כדור הארץ להתרחב בסקטור המרוחק. הסכסוכים הקטנים בין המושבות והמליציות הפיראטיות הסתיימו במהרה כאשר הם מצאו תחת איום חיצוני חייזרי גרנדיוזי.