stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון ראטלדג'
ביוגרפיה > נשיא בית המשפט העליון

ב-1 ביולי 1795 מינה אותו וושינגטון לנשיאו השני של בית המשפט העליון האמריקני, כמחליפו של ג'ון ג'יי. זמן קצר לאחר מכן, ב-16 ביולי, נאם ראטלדג' נאום שנוי במחלוקת, בו הוקיע את "חוזה ג'יי" שנחתם עם בריטניה הגדולה. בנאומו אמר כי היה מעדיף שהנשיא ימות ולא יחתום על החוזה, ושהוא מעדיף מלחמה על פני אימוץ החוזה.
התנגדותו הפומבית של ראטלדג' לחוזה ג'יי, כמו גם השמועות שלקה בהפרעה נפשית לאחר מותה של אשתו ב-1792, הובילו לכך שהסנאט האמריקני דחה את מינויו ב-15 בדצמבר 1795. בכך היה ראטלדג' לנשיא בית המשפט העליון היחידי בהיסטוריה של ארצות הברית שמינויו נדחה על ידי הסנאט. כשבועיים לאחר מכן, ב-28 בדצמבר, ביצע ראטלדג' ניסיון התאבדות כושל.
ג'ון ראטלדג' מת בשנת 1800, בן 60 במותו, ונקבר בכנסייה האפיסקופלית סנט מייקל שבצ'ארלסטון.
בראיינט באטלר ברוקס

בראיינט באטלר ברוקס (באנגלית: Bryant Butler Brooks;‏ 5 בפברואר 1861 –  8 בדצמבר 1944) היה איש עסקים, חוואי, איש תעשיית הנפט, בנקאי ופוליטיקאי אמריקאי מוויומינג, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל ויומינג השביעי בשנים 1905–1911.
ביוגרפיה

בראיינט באטלר ברוקס נולד בעיירה ברנרדסטון שבמסצ'וסטס כבנם של סילאס נוטון ברוקס ומליסה מינרווה בארוס. מצד משפחת אימו הוא היה צאצא של ג'ון אליס, איש צוות האונייה מייפלאואר. מצד משפחת אביו הוא היה צאצא של תומאס בסקום, מייסד העיירה וינדזור שבקונטיקט, ובכך הייתה לו קרבה לג'דדיה סמית, פרדריק רמינגטון ולאומן ואיש הרודיאו ארל ו. בסקום (אנ'). אבות משפחתו הקדומים היו אנגלים, קנדים צרפתים, סקוטים, הולנדים וולשים.
ב-1871, לאחר השרפה הגדולה של שיקגו, עברה משפחת ברוקס לשיקגו, שם הרחיב אבי המשפחה את העסק שלו לייצור מנעולים, תוך שהוא ניצל את הביקוש למנעולים בעיר שנבנתה אז מחדש.
לאחר שלמד בקולג' לעסקים בשיקגו, עבר בראיינט באטלר ברוקס לעיירה אלכסנדריה שבנברסקה כדי לעבוד בחווה שהייתה בבעלות דודנו של אביו, השופט ל. ד. וילארד. באביב 1880 הוא עזב את אלכסנדריה ברכבת לשאיין שבטריטוריית ויומינג, שם הוא נשכר לעבודה עם צוות של בוקרים. הם קיבצו בקר באיידהו לאורך נהר סנייק והובילו אותו למישוריי ויומינג. לאחר מכן שב ברוקס לבית הוריו בשיקגו כדי ללמוד בקורס קצר למטלורגיה.
ב-1881 שב ברוקס לוויומינג, שם הוא עבד שוב כבוקר ולכד בונים לאורך נהר ביג מאדי. הוא סחר שם בשש מלכודות לבונים ושק קמח תמורת בקתה ישנה של אחד מלוכדי הבונים. כאן הוא החל את פעילותו בחוואות. ב-1883 נבנה בית חווה מודרני במקום הבקתה הישנה.
ב-1886 נשא ברוקס לאישה את דודניתו מדרגה שנייה, מרי נעמי וילארד. השניים נישאו באלכסנדריה, שם עבדה מרי כמורה בבית ספר וחיה עם הוריה.
קריירה פוליטית

ברוקס נעשה פעיל במפלגה הרפובליקנית, וב-1892 כיהן בבית הנבחרים של ויומינג.
ב-1905 ניצח ברוקס בבחירות את מושל ויומינג המכהן פנימור צ'טרטון, וב-1907 נבחר לתקופת כהונה שנייה. הוא היה מושל ויומינג הראשון שהתגורר במעון המושל בשאיין, שבנייתו הושלמה ב-1904.
שנותיו האחרונות

בשותפות עם אביו ואחיו הקים ברוקס חווה שהייתה חברה בשם "ב. ב. ברוקס ושות'" מצפון לעיר קספר ששטחה היה מעל 42,000 אקרים (170 קמ"ר) בנוסף לחוות מדרום-מזרח לקספר. ברוקס שימש כנשיא חברת הנפט קונסילידייטד רויאלטי שהמטה שלה שכן בקספר. הוא גם שימש כנשיא הבנק הלאומי של ויומינג והיה חבר הבונים החופשיים.
בראיינט באטלר ברוקס נפטר בקספר ב-8 בדצמבר 1944. הוא נטמן בבית הקברות היילנד שבעיר. ב-1939 יצא ספר זיכרונותיו. על שמו נקראו ספינה שנבנתה במיין ב-1907, ואגם, אכסניה ואתר מחנאות ביער הלאומי שושוני.
ב-2018 הוכנסו ברוקס, רעייתו מרי, בתם לנה ובעלה מייק מקלירי, ובנם "קקטוס" בראיינט בוסקום מקלירי, לאחר מותם להיכל התהילה של הבוקרים של ויומינג, לכבוד שנותיהם הרבות בחוואות.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1770.
Brooks, Bryant B., Memoirs of Bryant B. Brooks: Cowboy, Trapper, Lumberman, Stockman, Oilman, Banker, and Governor of Wyoming, Arthur H. Clark, 1939.
הערות שוליים

↑  "Happy Birthday Governor B.B. Brooks! - Wyoming Postscripts".
↑  History Governor's Mansion – Wyoming Department of State Parks and Cultural Resources
↑  "The Schooner Wyoming -- Wyoming Tales and Trails".
↑  "Unique 96-Year History of Wyoming Landmark Brooks Lake Lodge & Spa Revealed".
↑  Honorees selected for Wyoming Cowboy Hall of Fame - TSLN.com".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1185442537  ISNI: 0000 0000 3207 8049  LCCN: n95012883  SNAC: w6mc9g7j  VIAF: 73096786   WorldCat (עם VIAF): 73096786
ג'ון דיר מודל A

| --- | --- |

John Deere Model A
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ג'ון דיר
 שנות ייצור:  1952–1934
 יחידות שיוצרו:  כ-300,000
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  John Deere GPWT
 מודל אחריו:  John Deere Model 60
 אורך:  124-134 אינץ' (3,403.6 - 3,149.6 מ"מ)
 משקל:  1,715-1,598.9 ק"ג (כולל כושר העמסה מקסימלי)
 מפרט טכני
 מנוע:  2 צילינדרים אופקים, המפיקים 18 כ"ס, 24 כ"ס, הנעה 4x2
ג'ון דיר מודל A (באנגלית : John Deere Model A) הוא דגם טרקטור חַקלָאִי, שיוצר על ידי ג'ון דיר בין השנים 1934–1952 בארצות הברית
"ג'ון דיר מודל A"

ב-1934, עם תום השפל הגדול, ותוך ניצול תנופת הפיתוח החקלאי והבנייה של הניו דיל הוציאה החברה לשוק את "ג'ון דיר מודל A" בעיצובו של הנרי דרייפוס. יוצרו כ-300,000 יחידות.
דגם ה-"ג'ון דיר מודל A" היה טרקטור היבול הראשון של היצרן "ג'ון דיר", שהחליף את דגם "John Deere GPWT". פותחו כמה גרסאות של ה-"מודל A". ה-"ג'ון דיר מודל A" היה מודל היבול בשורה. דגם ה- "AR" היה מודל רגיל (או קבוע). ה- "AO" היה דגם בוסתן, ללא ערימת פליטה ופגושים מוגנים. בנוסף פותח גם הדגם התעשייתי של "AI", ה-"AN" עם חזית צרה, החזית הרחבה של ה- "AW", ודגמי ה-"ANH" ו-"AWH" עם הגידולים הגבוהים.
"ג'ון דיר מודל A" היה טרקטור דיר הראשון שהגיע מהמפעל עם צמיגי גומי.
הבלמים: מסוג נעל מכנית מתרחבת דיפרנציאלית.
תא הנהג: תחנת מפעיל פתוחה עם מושב מחבת פלדה.
תמונות

"ג'ון דיר מודל A"
"ג'ון דיר מודל A"
"ג'ון דיר מודל A"
"ג'ון דיר מודל A", שנת 1937
"ג'ון דיר מודל A", שנת 1937
"ג'ון דיר מודל A"
"ג'ון דיר מודל A"
"ג'ון דיר מודל A", דגם מאוחר
ראו גם

ג'ון דיר 3020
ג'ון דיר 9630
הערות שוליים

↑  "ג'ון דיר מודל A" tractordata.com/farm-tractors/000/0/2/25-john-deere-a
↑  "ג'ון דיר מודל A"  - היסטוריה קצרה johndeerejournal.com/2019/05/the-a-before-the-model-a
↑  "ג'ון דיר מודל A" - תמונות auctiontime.com/listings/farm-equipment/auction-results/list/category/1111/tractors-less-than-40-hp/manufacturer/john-deere/model-group/a
ברגן

ערך זה עוסק בעיר בנורווגיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
רובע בריגן בברגן
ברגן (בנורווגית: Bergen) היא עיר הנמל השנייה בגודלה בנורווגיה, והיא בירת מחוז וסטלן. נכון ל-2019 אוכלוסייתה נאמדת ב-257,087 תושבים.
גאוגרפיה

ברגן שוכנת על שפת האוקיינוס האטלנטי הצפוני ומוקפת שבעה הרים, כשהגבוה ביניהם הוא הר אולריקן (Ulriken) המתנשא לגובה 642 מ' מעל פני הים. והיא ידועה גם כעיר הגשומה ביותר בעולם עם כ-235 ימי גשם בשנה.
היסטוריה

באופן מסורתי נהוג היה לחשוב שהעיר נוסדה בשנת 1070 על ידי אולף השלישי, מלך נורווגיה. עם זאת מחקר מודרני גילה כי יישוב מסחר הוקם כבר בין השנים 1020–1030.
במהלך המאה ה-13 הייתה לבירתה של נורווגיה. עם השנים הפכה לאחת מערי הנמל המרכזיות של ברית ערי הנזה, אשר שלטה בנתיבי הסחר של צפון אירופה בתקופת ימי הביניים המאוחרים.
עם בניה המפורסמים של העיר נמנה המלחין אדוורד גריג, מלחין היצירה "פר גינט". פסלו ניצב במרכז העיר, סמוך לבניין התיאטרון העירוני.
אתרי תיירות

ברגן היא מאתרי התיירות הפופולריים בנורווגיה וכוללת מגוון של רחובות ציוריים, נופי טבע מרשימים, וחיי תרבות מגוונים. האתרים הבולטים בעיר כוללים את:
שוק הדגים (Fisk Torget) של ברגן. אחד המקומות הבודדים בו עדיין נמכר בשר לווייתנים.
בריגן (Bryggen) – מתחם בתי העץ העתיקים של הסוחרים הגרמנים של ברית ערי הנזה, הכולל גם מוזיאון ואת כנסיית Mariakirken העתיקה בעיר. המתחם הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 1979.
עליה בפוניקולר (Fløibanen) לנקודת תצפית על ראש הר פלוויין המשקיפה על העיר וההרים המקיפים אותה.
רכבל לנקודת תצפית על ראש הר אולריקן המשקיפה על העיר וההרים המקיפים אותה.
העיר העתיקה (Gamle Bergen) – מוזיאון פתוח של בתים עתיקים שרוכזו במתחם 4 ק"מ ממרכז העיר.
טרולדהגן – אחוזתו של המלחין אדוורד גריג.
העיר משמשת כנקודת מוצא לטיולים בפיורדים של נורווגיה, וכצומת ימי סואן. בין היתר, לשירות הספינות הורטיגרוטן, המעבירות נוסעים, דואר ומטען לאורך קו החוף הנורווגי הארוך והמשונן מברגן ועד לנמל הקטן של קירקנס (Kirkenes) שבצפון, ליד הגבול הרוסי.
ערים תאומות

דנמרק אורהוס, דנמרק (מ־1946)
שוודיה גטבורג, שוודיה (מ־1946)
פינלנד טורקו, פינלנד (מ־1946)
ארצות הברית סיאטל, ארצות הברית (מ־1967)
הממלכה המאוחדת ניוקאסל על הטיין, הממלכה המאוחדת (מ־1968)
אריתריאה אסמרה, אריתריאה
ראו גם

בריגן
צילום העיר מהר "פלוויין"
ג'ון חאירו רואיס

ג'ון חאירו רואיס ברנטס (בספרדית: John Jairo Ruiz Barrantes; נולד ב-10 בינואר 1994) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק בעמדת הקיצוני.
קריירת מועדונים

רואיס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דפורטיבו סאפריסה. ב-29 באוגוסט 2011 רואיס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–1 נגד אוריון. ב-12 בספטמבר 2011 רואיס הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1–4 נגד סן קרלוס.
בינואר 2012 רואיס חתם לארבע שנים בליל מליגת העל הצרפתית, תחילה שיחק בקבוצת המילואים. ביולי 2012 רואיס הושאל למוסקרון מליגת העל הבלגית עד לסיום העונה. בקיץ 2014, רואיס הצטרף לקבוצה הבוגרת של ליל, אך כעבור זמן קצר הושאל לאוסטנדה מליגת העל הבלגית. ב-25 באוגוסט 2015 רואיס הושאל לדניפרו מליגת העל האוקראינית.
ב-28 ביוני 2016 רואיס חתם לשלוש שנים בכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-12 ביולי רואיס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד ולטה.
ב-9 באוגוסט 2017 רואיס חתם באל-פייחה מליגת העל הסעודית.
בינואר 2019 רואיס חזר לקוסטה ריקה וחתם בדפורטיבו סאפריסה.
ב-3 ביולי 2019 רואיס חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל. הוא שוחרר מהקבוצה בינואר 2020 וחתם בארדיאנו.
הערות שוליים

↑  מאור רחמני ושלום אלבז, ‏ג'ון רואיז חתם לשנתיים בעירוני קריית שמונה, באתר ONE‏, 3 ביולי 2019
ג'ון טאוונר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בינואר 1944 לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  12 בנובמבר 2013 (בגיל 69) דורסט, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  John Kenneth Tavener 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1968 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית למוזיקה, בית ספר הייגייט 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  אפל רקורדס, מנטיקור רקורדס 
 פרסים והוקרה:  פרסי איבור נובלו  Knight Bachelor 
 www.johntavener.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון טאוונר (באנגלית: John Tavener;‏ 28 בינואר 1944 - 12 בנובמבר 2013) היה מלחין אנגלי.
חייו

טאוונר נולד בלונדון. עיקר יצירתו הייתה בתחום הכנסייתי. כפי שראה זאת, המוזיקה הכנסייתית בתקופת הרנסאנס סבלה מעודף תחכום והוא פעל לתיקון הבעיה בשימוש במונודיה פשוטה. בהשפעת יצירה של איגור סטרווינסקי, "שיר קודש", ששמע ב-1956, החליט לעסוק בהלחנה, וכעבור עשרים שנה אף המיר את דתו והצטרף לכנסייה הפרבוסלבית.
ביצירה קודמת שלו, קנטטה בשם "הלוייתן", משנת 1968, עשה טאוונר שימוש במוזיקה אלקטרונית ובחטיבות צלילים בנוסח מסייאן להגברת האפקט הדרמטי. יצירותיו האחרות כוללות קונצ'רטו לצ'לו פוסט-מינימליסטי בשם "צעיף המגן" (1989), המצטיין באופיו הרוחני; "תרז", אופרה נוצרית במערכה אחת (1979); שתי אופרות קאמריות, "רוח ענוגה" (1977) ו"מרים המצרית" (1992); קונצ'רטו קאמרי (1968); "הגנב שחזר למוטב", לקלרינט ותזמורת (1991); "אחמאטובה: רקוויאם" (1981); "קינת אם האלוהים" (1989); "תחייה" (1990) ויצירות כוראליות שונות; "וריאציות על שלושה עכברים עיוורים" (1973) ו"לזכר איגור סטרווינסקי" לשני חלילי אלט, עוגב ופעמונים, 1971.
הערות שוליים

↑  נורמן לברכט, "אנציקלופדיה למוזיקה של המאה העשרים", עמ' 351
↑  לברכט, שם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426445305171  PLWABN: 9810571505105606  BNE: XX4610470  BnF: cb13941497h (data)  CiNii: DA11714224  GND: 12273159X  ICCU: UBOV756414  ISNI: 0000 0001 1576 858X  LCCN: n79108030  MusicBrainz: 7b0a18b7-2b32-4b26-8db3-3ea39a59e1e6  NDL: 01058247  NKC: ola2002154017  NTA: 10803707X  SELIBR: 207282  SNAC: w6tc382d  SUDOC: 087885832  VIAF: 86499152   WorldCat (עם VIAF): 86499152 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ף גליקסמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בפברואר 1949 (בן 75) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 
ג'ף גליקסמן (אנגלית: Jeff Glixman) היה מפיק מוזיקלי אמריקאי.
גליקסמן היה אחראי להפקת אלבומי מוזיקה רבים עבור להקות ואמנים נחשבים, ביניהם: קנזס, בלאק סבאת', גרי מור, אינגווי מלמסטין, ועוד. גליקסמן אף היה שותף למיקסינג, מאסטרינג והעריכה באלבומים של אמנים נחשבים, ביניהם: אנתרקס, "קנזס", מרווין גיי, ועוד.
עבודתו הראשונה הייתה ב-1975 כשהפיק את אלבומה השני של להקת הרוק מתקדם קנזס Song for America. לאחר עבודתו זו, המשיק לעבוד עבור הלהקה, כשהוא מפיק שלושה אלבומים נוספים שלה. ב-1986, הפיק גליקסמן את האלבום Seventh Star של להקת ההבי מטאל בלאק סבאת', קיס, ואף היה שותף לכתיבת המילים באלבום. לאחר מכן הפיק את אלבומה The Eternal Idol שיצא ב-1987.
בסך הכל, היה שותף גליקסמן ליצירתם של למעלה משמונים אלבומי מוזיקה.
ג'ון טוביאס

| --- | --- |

 לידה:  24 באוגוסט 1969 (בן 55) שיקגו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר התיכון ויטני מ. יאנג מגנט  האקדמיה האמריקאית לאמנות 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 
ג'ון טוביאס (באנגלית: John Tobias; נולד ב־24 באוגוסט 1969 בשיקגו, ארצות הברית) הוא קומיקסאי, מעצב גרפי, מעצב משחקי וידאו, ותסריטאי אמריקאי. טוביאס מוכר בעיקר משום שהמציא את סדרת משחקי מורטל קומבט יחד עם אד בון.
טוביאס החל להתעניין בציור כבר בגיל צעיר, בהשראת ספרי קומיקס (אנ') שקרא. במהלך התיכון הוא לקח קורסים בסופי שבוע במכון האמנות של שיקגו. הוא היה אחד מהאמנים של סדרת הקומיקס מכסחי השדים האמיתיים (אנ') לפני שהצטרף לחברת Midway Games (אנ'). הוא עבד על גרסת הארקייד המקורית של המשחק Smash TV (אנ') שיצא בשנת 1990. ב-1991 הוא התחיל לעבוד על המשחק הראשון בסדרת משחקי מורטל קומבט, מורטל קומבט (אנ') שיצא בשנת 1992. טוביאס המציא את העלילה, הרקע והפרטים של סיפור הטרילוגיה המקורית של מורטל קומבט; כולל את ממלכת העולם החיצוני וממלכת השאול. הוא גם היה אחראי על הפיתוח והעיצוב של כל הדמויות בסדרה מהמשחקים הראשונים בסדרה עד למשחק מורטל קומבט 4 (אנ') שיצא בשנת 1997. בין היתר הוא המציא חלק מהדמויות הפופולריות ביותר של הסדרה כגון: קיינו (אנ'), קיטאנה (אנ'), ליו קאנג (אנ'), ריידן (אנ'), ג'וני קייג', סקורפיון, סאב זירו, סוניה בלייד (אנ') וגורו (אנ'). נוב סאיבוט (Noob Saibot), דמות אחרת שהמציא נקראת על שם שמות המשפחה של טוביאס ובון רק במהופך. משחק המילים הזה נמצא גם בידיות הטוויטר שלהם: therealsaibot@ ו-noobde@.
טוביאס ואנשי צוות נוספים מחברת Midway, עזבו את החברה בשנת 1999 והקימו את Studio Gigante בשנת 2000 שהוציא מספר משחקים עד שהוא נסגר בשנת 2005, וטוביאס החל לעבוד כיועץ בתעשיית משחקי הווידאו עד ספטמבר 2012 שבו הצטרף לסטודיו המשחקים החברתיים זינגה.
בשנת 2008 טוביאס אייר חבילת קומיקס שכללה מהדורה מיוחדת של המשחק מורטל קומבט נגד יקום DC (אנ'). טוביאס התראיין ארוכות אודות המשחק הראשון בסדרת מורטל קומבט ועל המחלוקת שסבבה סביבו עם יציאתו בפרק החמישי של המיני סדרה הדוקומנטרית של נטפליקס, High Score משנת 2020.
ראו גם

מורטל קומבט - דמויות
הערות שוליים

↑  "John Tobias' Twitter".
↑  "Ed Boon's Twitter".
↑  Makuch, Eddie. "Zynga hires Mortal Kombat co-creator". GameSpot.com. נבדק ב-18 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Michael McWhertor, Green Lantern, Joker Join MK Vs. DC Universe Line Up, Kotaku, ‏25 ביולי 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2013005510  VIAF: 294893222   WorldCat (עם VIAF): 294893222
ג'ף גריר

| --- | --- |
 לידה:  30 בנובמבר 1979 (בן 44) ניו יורק, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.96 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת ראטגרס
 דראפט:  לא נבחר, 2001
ג'ף גריר (באנגלית: Jeff Greer; נולד ב-30 בנובמבר 1979 בניו יורק, ניו יורק) הוא כדורסלן אמריקאי-דומיניקני המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בקבוצת נאנסי ובנבחרת הרפובליקה הדומיניקנית. ג'ף הוא אח צעיר של ריקרדו גריר, גם הוא כדורסלן מקצועי.
גריר נולד להורים מהרפובליקה הדומיניקנית שהיגרו לשכונת הברונקס מהעיר ניו יורק.
הוא החל לשחק כדורסל מקצועני באוניברסיטת ראטגרס בעונת 1997/1998 וסיים בה את לימודיו ואת קריירת המכללות שלו בשנת 2001.
לאחר מכן חתם בקבוצת וישי, מהליגה הצרפתית הראשונה בשנת 2001 על חוזה עד לסיום שנת 2003. לאחר השנתיים בווישי, חתם גריר על חוזה לעונה אחת (2003/2004) בקבוצת לה האבר, שגם היא שיחקה בליגה הצרפתית הראשונה.
לאחר העונה בקבוצת לה האבר, חתם גריר על חוזה לשנתיים בשטרסבורג בעונת 2004/2005, בה זכה באליפות צרפת, ובעונה לאחר מכן שיחק ביורוליג והציג יכולת גבוהה אך בעונה הזאת לא הצליחה קבוצתו לשמור על תואר האליפות.
בעונת 2008/2009 חתם בעירוני נהריה מליגת העל בכדורסל, וזכה לשחק במשחק הראווה שנערך בתחילת העונה בין הפועל גליל עליון לכוכבי הליגה. לקראת עונת 2007/2008 עבר לנאנסי מהליגה הצרפתית.
כשחקן נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית, הצליח גריר להתבסס ככוכב במדינת המוצא שלו, ואף הוביל את נבחרתו למקום השני של אליפות יבשת אמריקה בשנת 2003, לאחר שנבחרתו הגיעה לגמר והובסה על ידי פוארטו ריקו.
גריר נוהג לשחק בליגה דומיניקנית כמדי שנה, הוא נוהג לעשות זאת מאז שסיים את קריירת המכללות שלו, הוא בדרך כלל חותם על חוזה לא מקצועני ומשחק בליגה כשחקן מן השורה, מכיוון שליגה זו אינה מקצוענית ולכן נמשכת חודשיים, זמן שבו הוא יוכל להכין את עצמו כשיר למשחק בקבוצה המקצוענית שבה חתם.
בנדיקטין

| --- | --- |

הבקבוק והתווית המיתולוגיים
 סוג:  ליקר
 אחוז אלכוהול:  40
 מוצא:  צרפת צרפת
 מועד הכנה ראשוני:  המאה ה-19
 צבע:  זהוב
בנדיקטין (מצרפתית: Benedictine) הוא ליקר המיוצר בצרפת מ-27 סוגי צמחים. בנדיקטין מכונה גם "קיסר הליקרים". הליקר מבוסס על אלכוהול נייטרלי שמופק מסוכר סלק, ובו מושרים עשבי התיבול השונים. כמו כן, הוא מיושן במשך מספר שנים בחביות עץ אלון. משך הכנת כל בקבוק הוא 7 שנים.
היסטוריה

ההיסטוריה של משקה הבנדיקטין החלה במהלך תקופת הרנסאנס כאשר נזיר בנדיקטיני יצר משקה המורכב מתערובת של 27 צמחים ותבלינים מארבעת קצוות העולם. המשקה הפך לפופולרי מאוד בחצר המלך ועד מהרה הפך למפורסם והמשיך להיות מיוצר בידי הנזירים הבנדיקטינים עד לסוף המאה ה-18.
במהלך המהפכה הצרפתית, כמעט ואבדה נוסחת המשקה הייחודי כאשר אספן ספרים בורגני קנה את ספר הרישומים מהמנזר שהכיל בתוכו את המידע. האספן שלא ידע על האוצר המוחבא בידו השאיר את הספר בספרייה אשר בביתו שנים ארוכות עד שקרוב משפחתו, אלכסנדר לה-גרנד, מצא את נוסחת המשקה בספר והחליט על ייצור מיידי של המשקה הישן וקרא לו "בנדיקטין".
עד שנת 1873 הפך המשקה לפופולרי וייצרו כמאה וחמישים אלף בקבוקים ממנו באותה שנה, כתוצאה מכך החליט אלכסנדר לה-גרנד על הקמת חברה לשיווק הבנדיקטין וייצורו. בשנת 1882 אף הוקם מוזיאון מיוחד לייצור הבנדיקטין אשר שם הוא ממשיך להיות מיוצר עד היום.
המתכון המדויק לייצור הבנדיקטין נשמר עד היום כסוד מסחרי מוגן של חברת המשקאות בקרדי (Bacardi) הבעלים הנוכחיים של המותג, וידוע בכל רגע נתון רק לשלשה אנשים. רבים ניסו לחקות את המשקה עד שהחברה הקימה במתחם שלה בנורמנדי אולם לחיקויים מזויפים של הבקבוק בעל המבנה המיוחד, השם בנדיקטין, והתויות.
המותג וכשרות

כל בקבוק בנדיקטין נושא תוית עם האותיות D.O.M ראשי תיבות של הביטוי הלטיני "Deo Optimo Maximo" ובעברית "אלוהים, הטוב והגדול".
תחת המותג בנדיקטין מייצרת החברה גם ליקר נוסף בשם B&B, בנדיקטין וברנדי - בנדיקטין מהול בברנדי, אשר במוצהר מעורב עם יין ומשום כך אינו כשר. כמו כן מייצרת החברה "בנדיקטין סינגל קסק" (מחבית אחת) בבקבוק שחור מיוחד והיא מוכרת אותו רק בחנות החברה בנורמנדי צרפת.
בנדיקטין משמש גם כבסיס לכמה קוקטיילים נפוצים ביניהם: פריסקו, דרבי, סינגפור סלינג ועוד.
למרות שהמשקה מיוצר ללא השגחה רבנית ואין לו תעודת כשרות, הוא מוכר ככשר. הרבנים משה דוד גוטניק מאוסטרליה, ומערכת הכשרות של הרב משה לנדא ביררו בזמנו את החומרים המרכיבים את המשקה ותהליך ייצורו והתברר כי לא מעורב בו יין, כך שהוא כשר ללא ספק.
בריגדת הנחתים הראשונה האימאם חוסיין

|  פרטים |
| --- | --- |
 כינוי:  בריגדת "האימאם חוסיין"
 מדינה:  איראן איראן
 שיוך:  חיל הים האיראני
 סוג:  תכאוור (הכוחות המיוחדים של איראן)
 בסיס האם:  בנדר עבאס
 
יחידה צבאית
בריגדת הנחתים הראשונה האימאם חוסיין (פרסית: تیپ یکم تفنگداران دریایی امام حسین) היא בריגדת נחתים של צי הרפובליקה האסלאמית של איראן שבסיסה בבנדר עבאס, הורמוזגאן. היחידה היא אחת מיחידות תכאוור (כוחות מיוחדים) בכוחות המזוינים האיראניים.
בתקופת שלטונו של השאה, חלק גדול מהאימונים הימיים הועברו על ידי הספצנאז של ברית המועצות ושירות הסירות המיוחד הבריטי. ההכשרה היא תהליך של כ-12 חודשים. לאחר שהמתגייס הוכיח את הדרישות הפיזיות המינימליות, הוא נשלח למספר קורסים להמשך הכשרה.
אימונים

לפי ממשלת ארצות הברית, צי הרפובליקה האסלאמית של איראן "ככל הנראה מאומן במגוון יכולות, כולל צלילה קרבית, צניחה, תקיפה אמפיבית, תקיפה מוטסת, הריסות תת-מימיות, סיור מיוחד, חיפוש ותפיסה ימית. פעולות אנשי הבירגדה מסוגלים גם להחדרה סמויה מצוללות".
פעילות

הבריגדה פועלת במפרץ הפרסי. במבצעיה היא משתמשת בצוללות זעירות.
הערות שוליים

↑  Special Operations.Com - Iranian Takavaran, web.archive.org, ‏2011-11-29
↑  "Takavaran, Naval Commandos". Special Operations. Com. אורכב מ-המקור ב-29 בנובמבר 2011. נבדק ב-15 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "گزارشي از مرکز آموزش تکاوران کلاه سبز/نيروي دريايي ارتش چگونه کلاه سبز تربيت مي کند+عکس". Mashregh News. נבדק ב-15 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.dia.mil/Portals/110/Images/News/Military_Powers_Publications/Iran_Military_Power_LR.pdf
↑  https://twitter.com/covertshores/status/1349651651330781184, Twitter
ערך זה הוא קצרמרבנושא איראן ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית רבקה (בית חולים)

| --- | --- |


 מאפייני הארגון
 סוג:  בית חולים שיקומי גריאטרי
 בעלים:  כללית
 מנכ"ל:  ד"ר מירה מרם
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1956
 שירותים
 מספר מחלקות:  10
 מיטות:  כ- 300
 אתר רשמי
 גאוגרפיה
 כתובת:  רח' החמישה 4
 מיקום:  פתח תקווה
 קואורדינטות:  32°04′18″N 34°53′37″E﻿ / ﻿32.07172775°N 34.89365005°E﻿ / 32.07172775; 34.89365005
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית רבקה(למפת גוש דן רגילה) בית רבקה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית רבקה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית רבקה  he בית רבקהhe בית רבקהמפת  __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva)  __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מצפון, ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) מדרום: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council), __ גני תקווה (in English: Ganei Tikva), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono) מדרום-מערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ תל אביב (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית רבקה, מרכז רפואי שיקומי גריאטרי, מקבוצת כללית, נוסד בשנת 1956 עת הפך מבית יולדות לבית חולים על ידי קופת חולים הכללית וקרן נכות.
היסטוריה

בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 הוקם בפתח תקווה בניין בן שלושה חדרים שנועד לטיפול במחלות ממושכות, ובסוף שנות ה-40 התווספו לו 27 חדרים והוא הוסב לבית היולדות העירוני. בשנת 1956 נסגר בית היולדות, וביוזמתו של ראש העיר פנחס רשיש, הפך הבניין לבית חולים למחלות ממושכות וגריאטריה. יצחק שוורץ מונה כמנהל בית החולים, והרופא הראשי היה ד"ר לויטוס.
בית החולים נקרא על שמה של רבקה נוביק, עובדת סוציאלית במקצועה ויו"ר ויצו, וכן חברת מועצת העיר השנייה בפתח תקווה.
ב-7 ביולי 1971 נפגע בית החולים בהתקפת הקטיושות על פתח תקווה.
בשנת 1988 זכה בית החולים בפרס קפלן.
מבנה

בבית החולים חמישה אגפי אשפוז ובהם כ־300 מיטות המחולקות ב־10 מחלקות לפי תחומי התמחות:
שיקום נוירולוגי – לאחר אירוע מוחי.
שיקום אורתופדי – לאחר שבר במפרק הירך, ניתוחי החלפות מפרקים או קטיעת גפיים.
שיקום כללי וטיפול תומך – לאחר אשפוז ממושך בבית חולים כללי.
שיקום נשימתי והנשמה ממושכת – טיפול בחולים מונשמים. למחלקה שיעורי גמילה ממנשם מהגבוהים בארץ.
מחלקות סיעוד מורכב.
מחלקת אשפוז יום לשיקום.
בית רבקה גרינוולד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית מגורים 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 אדריכל:  יהודה מגידוביץ' 
 סגנון אדריכלי:  אמנות אקלקטית 
 קואורדינטות:  32°03′49″N 34°46′29″E﻿ / ﻿32.06363889°N 34.77466667°E﻿ / 32.06363889; 34.77466667
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) בית רבקה גרינוולד(למפת תל אביב רגילה) בית רבקה גרינוולד(למפת גוש דן רגילה) בית רבקה גרינוולד(למפת גוש דן מוגדלת) בית רבקה גרינוולד  he בית רבקה גרינוולדhe בית רבקה גרינוולדמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מבט לחזית, רחוב שד"ל
בית רבקה גרינוַולד, הממוקם ברחוב שד"ל 4 בלב העיר תל אביב, הוא אחד מ"בתי החלומות" שנבנו בתל אביב בשנות ה-20 בתכנון האדריכל יהודה מגידוביץ', עבור בני הזוג שלום אריה ויקטור גרינוולד ורבקה לבית שפירא, שנישאו בשנת 1929.