stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברצלונה 6–1 פריז סן-ז'רמן
לאחר המשחק

בנוסף לשבחים רבים לברצלונה, נשמעה גם ביקורת על פריז סן-ז'רמן על כך שלא הצליחה להתמודד עם הלחץ של שמירה על היתרון המצטבר, והשערות כי השופט עלול לרדת ממעמדו על ידי אופ"א עקב חלק מההחלטות שקיבל במהלך המשחק, במיוחד הפנדל השני שהעניק לברצלונה. ניתוחים שלאחר מכן העלו כי פריז הייתה מנצחת במשחק לו הייתה שיטת ה-VAR בשימוש.
ברבע הגמר שוב ספגה ברצלונה תבוסה קשה במשחק הראשון בחוץ, הפעם 3–0 ליובנטוס, אך לא הצליחה לשחזר את המהפך מהסיבוב הקודם והודחה לאחר 0–0 במשחק הגומלין.
אחד הגיבורים הראשיים של המשחק, הקיצוני הברזילאי ניימאר, עמד במרכז עניין אחר הקשור לשני המועדונים באוגוסט 2017, כשעבר מברצלונה לפריז סן-ז'רמן תמורת סכום שיא בהעברות בכדורגל של 222 מיליון אירו.
בשמינית גמר ליגת האלופות 2020/2021 התמודדו ברצלונה ופריז סן-ז'רמן שוב זו מול זו. ניימאר חזר לראשונה לקאמפ נואו מאז עבר לצרפת, אף על פי שלא שיחק בשני המשחקים בגלל פציעה. פ.ס.ז' ניצחה את המשחק 4–1 בקאמפ נואו, עם שלושער של קיליאן אמבפה. במשחק השני, פ.ס.ז', עדיין ללא ניימאר, הצליחה להחזיק מעמד בתיקו 1–1, ניצחה את בארסה 5–2 במצטבר ועלתה לרבע הגמר.
מהפכים נוספים בעונות הבאות

בעונה שלאחר מכן הייתה זו ברצלונה שחוותה קאמבק בלתי צפוי, כשהפסידה 0–3 לרומא באיטליה בשלב רבע הגמר והודחה בשערי חוץ, אף על פי שהחזיקה ביתרון 4–1 מהמשחק הראשון שהתרחש בביתה.
בשמינית גמר ליגת האלופות 2018/2019 שוב הייתה פריז סן-ז'רמן (ללא ניימאר הפצוע) המפסידה בקאמבק משמעותי נוסף, כאשר מנצ'סטר יונייטד ניצחה 3–1 בפארק דה פראנס לאחר שהפסידה 2–0 באולד טראפורד, הפעם הראשונה בתולדות התחרות בה קבוצה מתגברת על פיגור כזה ממשחק ביתי. בחצי הגמר הודחה ברצלונה לאחר קריסה נוספת במשחק השני: כשהיא מחזיקה ביתרון 3–0 מהקאמפ נואו, היא ספגה ארבעה שערים מליברפול באצטדיון אנפילד והודחה על ידי הקבוצה האנגלית שזכתה באליפות אירופה באותה עונה.
ב-2021/2022 ניצחה פ.ס.ז' את ריאל מדריד 1–0 במשחק הראשון של שמינית הגמר בביתה, אך הפסידה במשחק השני 3-1 באצטדיון סנטיאגו ברנבאו משלושער של כרים בנזמה.
הערות שוליים

↑  צרפת: 0:3 לפריז סן ז'רמן על בורדו, באתר ynet, 11 בפברואר 2017
↑  התפוצצות: 0:6 ענק לברצלונה על אלאבס, באתר ynet, 11 בפברואר 2017
↑  השפלה: פאריס סן ז'רמן הביסה 0:4 את ברצלונה, באתר ONE‏, 14 בפברואר 2017
↑  צפו: 0:5 לברצלונה, שוב מוליכה את הטבלה, באתר ynet, 4 במרץ 2017
↑  צרפת: פ.ס.ז' וניס ניצחו והשתוו למונאקו, באתר ynet, 4 במרץ 2017
↑  המהפך הגדול בהיסטוריה: ברצלונה עלתה לרבע הגמר, באתר ynet, 8 במרץ 2017
היסטוריה: בארסה ברבע הגמר עם 1:6 על פ.ס.ז', באתר ONE‏, 8 במרץ 2017
↑  סיקור המשחק, באתר ליגת האלופות
↑  "PSG's blind panic vs Barca revealed by shocking passing stat". ספורטינג ניוז. 11 במרץ 2017. נבדק ב-2024-01-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דיווח: השופט בין ברצלונה לפ.ס.ז' ייענש, באתר ynet, 10 במרץ 2017
↑  "Le VAR aurait sauvé le PSG de la remontada du Barça en Ligue des champions en 2017" [VAR היה מציל את פ.ס.ז' מהקאמבק של בארסה בליגת האלופות ב-2017]. ל'אקיפ (בצרפתית). 15 בפברואר 2021. נבדק ב-2024-01-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סומכים על הנס: 0:3 ליובנטוס על ברצלונה, באתר ynet, 11 באפריל 2017
↑  הקסם שלה: יובנטוס הדיחה את ברצלונה, באתר ynet, 19 באפריל 2017
↑  מטורף: ניימאר חתם בפ.ס.ז' ששילמה 222 מיליון יורו, באתר ערוץ הספורט, 3 באוגוסט 2017
↑  רשמית: ניימאר יחמיץ את ברצלונה, באתר ישראל היום, 9 במרץ 2021
↑  ‏הכוכב האמיתי: שלושער לאמבפה, פ.ס.ז' הביסה 1:4 את ברצלונה, באתר ספורט1, 16 בפברואר 2021
↑  ליגת האלופות: פריז סן ז'רמן ברבע הגמר אחרי 1:1 מול ברצלונה, באתר וואלה, 11 במרץ 2021
↑  אירופה בהלם: רומא הדיחה את ברצלונה עם 0:3, באתר ONE‏, 10 באפריל 2018
↑  ליגת האלופות: ברצלונה הביסה 1:4 את רומא, באתר וואלה, 4 באפריל 2018
↑  מנצ'סטר יונייטד ניצחה 1:3 את פריס סן ז'רמן ועלתה לרבע גמר ליגת האלופות, באתר וואלה, 6 במרץ 2019
↑  ליגת האלופות: 0:2 לפריז סן ז'רמן על מנצ'סטר יונייטד, באתר ynet, 12 בפברואר 2019
↑  0:3 לברצלונה על ליברפול, צמד לליאו מסי, באתר ONE‏, 1 במאי 2019
↑  ליברפול בגמר הצ'מפיונס אחרי 0:4 על ברצלונה, באתר ynet, 7 במאי 2019
↑  בדקה ה-94: אמבפה העניק לפ.ס.ז' 0:1 על ריאל, באתר ONE‏, 15 בפברואר 2022
↑  בנזמה כבש שלושער, ריאל מדריד רשמה מהפך גדול ו-1:3 על פריז סן ז'רמן, באתר וואלה, 9 במרץ 2019
ב-2017 עבר ניימאר לפריז סן-ז'רמן מברצלונה תמורת סכום שיא בהעברות בכדורגל של 222 מיליון אירו
גלגו הסנאי

| גלגו הסנאי |
| --- | --- |
 Sciurocheirus alleni
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף לח
משפחה:: גלגויים
סוג:: גלגו הסנאי
שם מדעי
 Sciurocheirus ‏גריי, 1873

גלגו הסנאי (שם מדעי: Sciurocheirus) הוא סוג של פרימטים ממשפחת הגלגויים, החיים רק במערב אפריקה מקמרון, ניז'ר וניגריה עד לנהר הקונגו. סוג זה כולל 4 מינים, חלקם נדירים מאוד. במקור שויכו לסוג גלגו עד 1872.
מינים אלה הם בינוניים ביחס למשפחתם, באורך 16 עד 23 סנטימטרים, בעלי זנב ארוך כמו של סנאי (ומכאן שמם) באורך 20 עד 30 סנטימטרים ומשקלם 190 עד 430 גרם בממוצע. הם בעלי חוטם דק מוארך ועיניים גדולות מותאמות לראיית לילה שצבעם חום-אדמדם.
מינים אלו שוכני ביערות ואזורים סבוכים והם פעילי לילה היוצאים מחללי עצים לחפש חרקים ופירות על העצים והענפים סביבם והם יכולים לטפס על משטחים כמעט אנכיים, תוך שימוש בכפות הרגליים הגדולות והרגישות שלהם.
מינים

Sciurocheirus alleni
Sciurocheirus cameronensis
Sciurocheirus gabonensis
Sciurocheirus makandensis
גיאורגי אליאבה

| --- | --- |

פרופ' גאורגי אליאבה
 לידה:  13 בינואר 1892 סצ'חרה, פלך כותאיסי, האימפריה הרוסית 
 הוצאה להורג:  10 ביולי 1937 (בגיל 45) טביליסי, ברה"מ 
 ענף מדעי:  מיקרוביולוגיה, בקטריולוגיה, וירולוגיה
 מקום מגורים:  האימפריה הרוסית (1883–1917)האימפריה הרוסית גאורגיה הסובייטיתגאורגיה הסובייטית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מוסקבה  אוניברסיטת ז'נבה 
 פרסים והוקרה:  מכון גאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה
 תרומות עיקריות
 מחקרים רבים בתחום הבקטריופאג'ים והפוטנציאל הרפואי הטמון בהם
 
פרופ' גאורגי אליאבה (בגאורגית: გიორგი ელიავა, ‏13 בינואר 1892 - 10 ביולי 1937) היה רופא ומיקרוביולוג גאורגי שהקדיש את חייו למחקר על בקטריופאג'ים. הקים וניהל את המכון למיקרוביולוגיה בטביליסי שלימים נקרא "מכון גאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה".

אליאבה הוצא להורג בידי הסובייטים במסגרת הטיהורים הגדולים ברחבי ברית המועצות.
קורות חייו

אליאבה נולד ב-13 בינואר 1892 בסצ'חרה שבמרכז גאורגיה להורים ממוצא מגרלי. הוא התקבל ללימודי הרפואה באוניברסיטת אודסה בשנת 1909, בה למד על לשנת 1912. בין השנים 1912–1914 למד רפואה באוניברסיטת ז'נבה ולאחר מכן עבר למוסקבה, שם השלים את לימודיו בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מוסקבה. עם תום לימודיו במוסקבה מונה אליאבה למנהל המעבדה הבקטריולוגית בטרבזון שבטורקיה, ובשנת 1917 מונה למנהל המעבדה הבקטריולוגית בטביליסי. בשנת 1923 הקים וניהל את "המכון למיקרוביולוגיה" בטביליסי.
בין השנים 1918–1921 ופעם נוספת בין השנים 1926–1927 עבד אליאבה במכון פסטר שבפריז. בשנת 1926 פגש את פרופסור פליקס ד'ארל (Felix d'Herelle), מיקרוביולוג צרפתי-קנדי שעבד במכון וגילה, בשנת 1917, במקביל לפרופסור פרדריק טוורט (Frederick Twort) את הבקטריופאג'ים. אליאבה התרשם מאוד מהפוטנציאל הרפואי שטמון בבקטריופאג'ים ועם חזרתו הסופית לגאורגיה, בשנת 1927, הביא עמו את כל מחקרו של ד'ארל (ומאוחר יותר גם את ד'ארל עצמו שהושפע מאוד מהקומוניזם בברית המועצות) לטביליסי. בשנת 1926 הוקצה לאליאבה שטח של 17 הקטארים על הגדה הימנית של נהר הקורה לשם בניית מכון גדול למחקר בבקטריופאג'ים. היה זה המכון הראשון בתחומי ברית המועצות שעסק באופן שיטתי במחקר אודות בקטריופאג'ים.
בשנת 1937 נעצרו אליאבה ואשתו על ידי הנ.ק.ו.ד. והוקעו כאויבי העם במסגרת הטיהורים הגדולים ברחבי ברית המועצות. הסיבה למעצרו של אליאבה הייתה, ככל הנראה, בשל השתייכותו לאליטה האינטלקטואלית של גאורגיה, או מפני שהתאהב באותה אישה שבה ראש הנ.ק.ו.ד. בגאורגיה, לברנטי בריה, היה מאוהב גם כן. בני הזוג הוצאו להורג בירייה בטביליסי ב-10 ביולי 1937 ובתם היחידה הוגלתה למרכז אסיה.
בשנת 1988 שונה שמו של המכון אותו הקים אליאבה ל-"מכון גאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה".
קורות חייו > מינויים נוספים

במהלך הקריירה שלו מילא אליאבה שלושה תפקידים חשובים נוספים בתחום הרפואה והאקדמיה:
ראש מחלקה בתחום ההיגיינה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טביליסי (מונה בשנת 1927).
ראש מחלקה בתחום המיקרוביולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טביליסי (מונה בשנת 1929).
מקים ומנהל המרכז לבקרה וניטור מחלת הדבר (החל משנת 1930).
ראו גם

מכון גאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה
בקטריופאג'
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Notable people of Samegrelo
1 2  ‏George Eliava Institute of Bacteriophage, Microbiology and Virology - Short History.
↑  אביבה משמרי, ‏סודות הריפוי הגרוזיני, באתר גלובס, 26 ביולי 2001
גלינה גורוחובה

גלינה גורוחובה (ברוסית: Галина Евгеньевна Горохова;‏ 31 באוגוסט 1938) הייתה סייפת סובייטית. אלופה אולימפית (רומא 1960, מקסיקו 1968 ומינכן 1972), בעלת 9 מדליות זהב באליפויות העולם.
גלינה גורוחובה נולדה במוסקבה. בילדותה גורוחובה חלמה על הים ואף סיימה את בית הספר לימאות ונכללה בסגל אונייה שהפליגה בנהרות. בשנת 1953 היא הגיעה לאימוני סיף. במהלך כל הקריירה היא התאמנה לצד אלכסנדרה זאבלינה, גם היא אלופה אולימפית. בשנת 1965 ובשנת 1970 גורוחובה הייתה אלופת עולם במקצוע אישי.
גורוחובה הייתה חברה בנבחרת ברית המועצות עד לשנת 1972 וזכתה ב-3 אולימפיאדות בתחרות קבוצתית. בטוקיו 1964 גורוחובה עם קבוצתה זכתה במדליית כסף. במהלך תחרות אישית של מקסיקו סיטי 1968 גורוחובה ניצחה את ילנה בלובה, אך בסופה של תחרות בלובה זכתה במדליית זהב וגורוחובה נותרה ללא מדליה אישית. מינכן 1972 היא זכתה במדליית ארד אישית.
בנוסף לכך גורוחובה זכתה כמה פעמים בתחרויות אירופאיות ו-22 פעמים הייתה אלופת ברית המועצות.
בשנת 1973 לאחר לידת ביתה היא חזרה להתאמן, אך בעקבות תאונת דרכים החליטה לעזוב סופית את הספורט. בשנת 1975 היא החלה לאמן ובמשך שנים הייתה מאמנת נבחרת ברית המועצות. היא כהנה בתפקיד זה עד לשנת 1992.
גלינה גורוחובה סיימה לימודים במכון לספורט במוסקבה ובשנת 1973 קיבלה תואר דוקטור תוך התמחות בהיסטוריה.
בשנת 1991 גורוחובה נבחרה ליושב ראש איגוד הספורטאים הרוסי. הארגון מטפל בהגנה סוציאלית של הספורטאים ומאמנים.
גלגו סנגלי

| גלגו סנגלי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: טרום קופים
משפחה:: גלגויים
סוג:: גלגו
מין:: גלגו סנגלי
שם מדעי
 Galago senegalensis ‏סנט-אילר, 1796
תחום תפוצה


גלגו סנגלי (שם מדעי: Galago senegalensis) הוא מין של גלגו הנפוץ ביערות והסוואנות של אפריקה ופעיל בשעות הערב.
מאפיינים

הגלגו הוא קרוב רחוק של הקופים והוא קטן מהם, פעיל לילה ובעל עיניים ואוזניים גדולות מאוד יחסית לגופו הקטן; אורכו עד 130 מ"מ ומשקלו 95–300 גרם. לגלגו רגליים גדולות המסייעות לקפוץ למרחק וזנב שעיר וארוך המסייע באיזון. צבע הפרווה חום-כתום עד אפור כהה והוא פעיל בחבורות בעיקר בלילה, אז עושה הגלגו שימוש בעיניו ואוזניו הגדולות, בעלות ארבעה שרירים בצוואר, כדי לקלוט את רעשי הסביבה. הנקבות והצאצאים ישנים יחד, בעוד הזכרים מעדיפים להתבודד.
הגלגו חי בסוואנות וערבות מיוערות או שיחיות ברחבי אפריקה וקופץ מעץ לעץ ומדי פעם יורד לקרקע. בדומה לרוב הפרימטים הוא אוכל-כול הניזון בעיקר מחרקים, כגון פרפרים, עשים, חגביים וזחלים שונים. בנוסף, ניזון הגלגו מאגוזים, פירות, זרעים, פרחים, דבש, עופות   וביצים.
תקופת הרבייה נפתחת בתחילת נובמבר (תקופת הגשמים) כאשר הנקבה ממליטה 1–2 גורים הנמצאים בחלל בגזע עץ והם מועברים בפה שלה עד שהם מתבגרים ועוזבים. לגורים טורפים רבים, הכוללים עופות דורסים, נחשים ונמרים וגם להקות שימפנזות. השימפנזות מנסים להרוג אותם באמצעות מקלות חדים באזורים בהם הם ישנים. אפשרות יותר נפוצה שלהם היא זריקת אבנים גדולות על הגלגויים וריסוק עצמותיהם.
הערות שוליים

↑  גלגו סנגלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562934905171  LCCN: sh85076193
בן זיני

| --- | --- |

 לידה:  29 במאי 1996 (בן 28) חדרה, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 עיסוק:  זמר, שחקן
 סוגה:  רוק 
 
בן זיני (נולד ב-29 במאי 1996) הוא זמר, שחקן ואושיית רשת ישראלי.
ביוגרפיה

זיני נולד בחדרה, כבן בכור ולו חמישה אחים קטנים. בנעוריו עבר עם משפחתו לתל אביב, והוא למד בתיכון אליאנס שבתל אביב, במגמת פסיכולוגיה וסוציולוגיה. זיני שירת בצה"ל בהנדסה קרבית. במהלך השירות התפרסם בזכות סרטון שהעלה לדף הפייסבוק "חיילים מצייצים" בו הוא מטפס על קטרפילר די-9. זיני החל להעלות סרטונים הומוריסטיים ברשתות החברתיות שזכו לצפיות רבות.
בשנת 2017 הוציא את הסינגל הראשון שלו - דואט עם בת זוגו, טיילור מלכוב, בשם "טיי", כצמד בשם בן זיני וטיילור. בהמשך, פרסמו זיני ומלכוב עוד מספר סינגלים יחד.
בשנת 2018 השתתף עם מלכוב בסדרה "החיים על פי בן וטיי", ששודרה בערוץ kidZ ב-HOT.
ב-2019 השתתף בעונתה השלישית של "האח הגדול VIP" ברשת 13, העפיל לגמר והגיע למקום השלישי. במרץ של אותה שנה הוציא יחד עם מלכוב ושי חי, יוצא תוכנית הריאלטי "האח הגדול" את השיר "נסיכה שלי". בנוסף, החל באותה שנה להשתתף גם בסדרה "התחנה" בערוץ KidZ ב-HOT.
החל מדצמבר 2019 משודרת בהוט סדרה המתח "תברחו", בה הוא משחק.
בפברואר 2020 השתתף בעונה השנייה של נינג'ה ישראל VIP במקצה 2 והגיע למקום החמישי. ביולי אותה שנה הוציא בן זיני את השיר "מאמי בוקר טוב". בדצמבר השתתף בעונה השלישית של "נינג'ה ישראל" במקצה ה-VIP והגיע למקום העשירי. ב-29 באפריל של אותה שנה הוציא את השיר "חלק ממני".
בשנת 2021 השתתף יחד עם מלכוב בעונה השלישית של תוכנית המציאות "זוג מנצח VIP" והיו לזוג השני שהודח. בדצמבר אותה שנה השתתף בעונה הרביעית של "נינג'ה ישראל" (הפעם לא במקצה ה-VIP), אך לא עבר את שלב המוקדמות.
במאי 2022 הוציא את השיר "הכול כלול עלי", וביולי את השיר "ילדה טובה".
ב-8 באוגוסט הוציא את השיר "מונשרי" עם אנאל ולנזי.
חיים אישיים

בשנת 2017 החל לצאת עם טיילור מלכוב, ובאפריל 2020 הם נפרדו. בשנת 2022 נעצר אביו, יקותיאל זיני, בחשד שהבריח יחד עם שותפים, 36 ק"ג קוקאין מקולומביה לישראל, בתוך תיבות שהוצמדו לדופן של ספינת פחם שהפליגה לנמל חיפה.
זיני מתגורר ברמת השרון.
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם השיר | שנה | מיקומי שיא> היטליסט |
| --- | --- | --- |
| "עולם ורוד" (עם ריקו) | 2017 | — |
| "חלק ממני" | 2020 | — |
| "מאמי בוקר טוב" (בהשתתפות עמית קבילי) | 2020 | — |
| "מי יאהב יותר ממני" (עם אדיר גץ) | 2020 | — |
| "הלילה יעבור" (עם יפתי) | 2020 | — |
| "שחקנית" (עם מאור אדרי) | 2021 | — |
| "קשת בענן" (עם דודי בוזגלו) | 2021 | — |
| "עושה לי טוב" (עם שילה בן סעדון) | 2021 | — |
| "עושה לי טוב" (עם אמה זיזה כהן) | 2021 | — |
| "ביזנס קלאס" | 2021 | — |
| "חלומות בלילה" | 2022 | — |
| "מקום לצידך" (עם דור דניאל) | 2022 | — |
| "הכל כלול עליי" | 2022 | — |
| "עולם חדש" | 2022 | — |
| "ילדה טובה" | 2022 | — |
| "מונשרי" | 2022 | — |
| "כל הנשיקות" | 2022 | — |
| "הכל בגללך" | 2023 | — |
| "לאהוב באמת" | 2023 | 96 |
"עושה לי ת'מוות":
הערות שוליים

↑  אתגר הצמאיניקים. הבחור חיה! Ben Zini, בעמוד הפייסבוק של חיילים מצייצים
↑    נבו זיו, הצינורות המקובלים, באתר "ידיעות אחרונות", 6 ביולי 2018
↑  הקליפ של טיילור מלכוב מעורר סערה ברשת, באתר ‏מאקו‏, 12 ביולי 2017
↑  טיילור מלכוב ובן זיני מגיעים למסך הטלוויזיה שלכם(הקישור אינו פעיל, 25.12.2020), באתר ראש אחד, 26 ביולי 2018
↑  דודי פטימר, ‏טקסט של גנון, זיופים של קריוקי: למה בן זיני ושי חי מתעקשים לשיר?, באתר מעריב אונליין, 18 במרץ 2019
↑  פרסום ראשון: בן זיני יככב בסדרת נוער חדשה, באתר פרוגי, ‏2018-05-22
↑   בן זיני מארח את אנאל ולנזי - מונשרי | הקליפ הרשמי, סרטון בערוץ "בן זיני - הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 02:12)
↑  אחרי שלוש שנות זוגיות: בן זיני וטיילור נפרדו, באתר ‏מאקו‏, 19 באפריל 2020
↑  שמעון איפרגן, ‏העדויות נגד אביו של כוכב הרשת: "זיני היה איתנו על הסירה, הסביר איפה הקוקאין", באתר ‏מאקו‏, 14 בדצמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007390675405171  VIAF: 92151963672500311072   WorldCat (עם VIAF): 92151963672500311072
גביע הפדרציה 1989

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לטניס 
 תקופת התחרות:  1 באוקטובר 1989 – 9 באוקטובר 1989 (9 ימים)
 מספר תחרות:  27 
 מספר משחקים:  60
 מדינות משתתפות:  40
 עיר מארחת:  טוקיו, יפן יפן
 זוכה:  ארצות הברית ארצות הברית (13)
 → 1988 1990 ← 
 
גביע הפדרציה 1989 הייתה התחרות ה-27 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
התחרות נערכה במגרשי מועדון הטניס בטוקיו. התחרות נערכה בחסות של NEC.
התחרות החלה ב-1 באוקטובר בהשתתפות 40 נבחרות והסתיימה ב-9 באוקטובר 1989.
נבחרת ארצות הברית ניצחה במשחק הגמר את נבחרת ספרד וזכתה בגביע בפעם ה-13 בתולדות הנבחרת.
מהלך התחרות > משחק הגמר

| ארצות הברית   ארצות הברית   3 | ארצות הברית   ארצות הברית   3 | יפן, טוקיו   9 באוקטובר 1989  משטח קשה | יפן, טוקיו   9 באוקטובר 1989  משטח קשה | ספרד   ספרד   0 | ספרד   ספרד   0 | ספרד   ספרד   0 | ספרד   ספרד   0 | ספרד   ספרד   0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 |  |  |
| 1 | ארצות הברית | כריס אוורט  |  | 6 | 6 |  |  |  |
| 1 | ספרד | קונצ'יטה מרטינס |  | 3 | 2 |  |  |  |
| 2 | ארצות הברית | מרטינה נברטילובה |  | 0 | 6 | 6    |  |  |
| 2 | ספרד | ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו |  | 6  | 3 | 4 |  |  |
| 3 | ארצות הברית | זינה גריסון/פם שרייבר  |  | 7 | 6 |  |  |  |
| 3 | ספרד | קונצ'יטה מרטינס/ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו |  | 5 | 1 |  |  |  |
ישראל בתחרות

בנבחרת ישראל השתתפו חגית אוחיון, רומה מייר, לימור זלץ ואילנה ברגר. בסיבוב המוקדם הן נפגשו עם קוריאה הדרומית והפסידו 0:3.
בסבב תנחומים ישראל נפגשה עם ג'מייקה וניצחו 0:3. בהמשך הם נפגשה עם יוגוסלביה והפסידו 1:2.
גביע הזהב של CONCACAF לנשים 2010

| --- | --- |
 מארחת:  מקסיקו מקסיקו
 תקופת התחרות:  28 באוקטובר 2010 – 8 בנובמבר 2010 (12 ימים) 
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:  קנדה קנדה
 מספר משחקים:  16
 מספר שערים:  62 (3.88 בממוצע למשחק)
 מלכת השערים:  ארצות הברית אבי וומבאך   (8 שערים)
 → 20062014 ←
 
גביע הזהב של CONCACAF לנשים 2010, הוא גביע הזהב לנשים השמיני שארגנה CONCACAF. הטורניר נערך בקנקון, מקסיקו והתקיים מ-28 באוקטובר עד ה-8 בנובמבר 2010. הגביע שימש כטורניר המוקדמות לגביע העולם 2011, שנערך שנה לאחר מכן בגרמניה.
בחצי הגמר ניצחה מקסיקו את ארצות הברית, ובכך הנחילה לה את ההפסד הראשון אי פעם במשחק מוקדמות גביע העולם. בנוסף, זו הייתה הפעם הראשונה והיחידה עד היום שארצות הברית לא הצליחה להעפיל לגמר גביע הזהב שבו השתתפה. במשחק הגמר פגשה מקסיקו את קנדה, במה שהיה לשחזור גמר גביע הזהב 1998. במשחק עצמו, שנערך מול 16,005 צופים, ניצחה קנדה 0-1 וזכתה בגביע בפעם השנייה בתולדותיה. היא סיימה את הטורניר ללא אף ספיגה, בדיוק כמו בגביע הזהב ב-1998.
בעקבות השתתפותן בגמר, העפילו קנדה ומקסיקו ישירות לגביע העולם כנציגות CONCACAF, ואילו ארצות הברית שסיימה במקום השלישי נשלחה לשני משחקים בשיטת בית-חוץ נגד איטליה על הכרטיס הנוסף לטורניר. בסיום משחקים אלו, ניצחה ארצות הברית והעפילה גם היא לגביע העולם.
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קנדה | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 12 | 0 | 12 |
|  מקסיקו | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 9 | 5 | 4 |
|  טרינידד וטובגו | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 4 | 0 |
|  גיאנה | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 19 | -16 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  טרינידד וטובגו | 0 – 1 | קנדה   |
|  מקסיקו | 7 – 2 | גיאנה   |
|  קנדה | 8 – 0 | גיאנה   |
|  מקסיקו | 2 – 0 | טרינידד וטובגו   |
|  גיאנה | 1 – 4 | טרינידד וטובגו   |
|  מקסיקו | 0 – 3 | קנדה   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 18 | 0 | 18 |
|  קוסטה ריקה | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 4 | 4 | 0 |
|  האיטי | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 1 | 8 | -7 |
|  גואטמלה | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 11 | -11 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  קוסטה ריקה | 1 – 0 | גואטמלה   |
|  ארצות הברית | 5 – 0 | האיטי   |
|  האיטי | 0 – 3 | קוסטה ריקה   |
|  ארצות הברית | 9 – 0 | גואטמלה   |
|  גואטמלה | 0 – 1 | האיטי   |
|  ארצות הברית | 4 – 0 | קוסטה ריקה   |
שלב הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 5 בנובמבר - קנקון | 5 בנובמבר - קנקון |  |  |  |  |  |
|  |   קנדה |  4 |   |  |  |  |  |
|  |   קוסטה ריקה |  0 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 8 בנובמבר - קנקון | 8 בנובמבר - קנקון |  |
|  |   |   |   |   |   קנדה |  1 |  |
|  |   |   |   |   |   מקסיקו |  0 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 5 בנובמבר - קנקון | 5 בנובמבר - קנקון |   |  | 8 בנובמבר - קנקון | 8 בנובמבר - קנקון |  |
|  |   ארצות הברית |  1 |   |  |   קוסטה ריקה |  0 |  |
|  |   מקסיקו |  2 |   |  |   ארצות הברית |  3 |  |
שלב הנוק-אאוט > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 בנובמבר 2010 |  קנדה | 0-4 |  קוסטה ריקה | אצטדיון הבייסבול בטו אבילה, קנקון צופים: 2,000 |
| 5 בנובמבר 2010 | בלנגר  62'   פיליגנו  72'   סינקלייר  75'   קרוז  90+3' (עצמי) |  |  | אצטדיון הבייסבול בטו אבילה, קנקון צופים: 2,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 בנובמבר 2010 |  ארצות הברית | 2-1 |  מקסיקו | אצטדיון הבייסבול בטו אבילה, קנקון צופים: 8,364 |
| 5 בנובמבר 2010 | לויד  25' |  | דומינגס  3'   פרס  26' | אצטדיון הבייסבול בטו אבילה, קנקון צופים: 8,364 |
שלב הנוק-אאוט > המשחק על המקום השלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 בנובמבר 2010 |  קוסטה ריקה | 3-0 |  ארצות הברית | אצטדיון קינטנה רו, קנקון צופים: 2,806 |
| 8 בנובמבר 2010 |  |  | צ'ייני  17'   וומבאך  33'  50' | אצטדיון קינטנה רו, קנקון צופים: 2,806 |
שלב הנוק-אאוט > הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 בנובמבר 2010 |  קנדה | 0-1 |  מקסיקו | אצטדיון קינטנה רו, קנקון צופים: 16,005 |
| 8 בנובמבר 2010 | סינקלייר  53' (פ) |  |  | אצטדיון קינטנה רו, קנקון צופים: 16,005 |
גביע הזהב של CONCACAF לנשים 1998

| --- | --- |
 מארחת:  קנדה וקנדה
 תקופת התחרות:  28 באוגוסט 1998 – 6 בספטמבר 1998 (10 ימים) 
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:  קנדה קנדה
 מספר משחקים:  16
 מספר שערים:  85 (5.31 בממוצע למשחק)
 השחקנית מצטיינת:  קנדה סילבנה בורטיני
 → 19942000 ←
 
גביע הזהב של CONCACAF לנשים 1998, הוא גביע הזהב לנשים הרביעי שארגנה CONCACAF. הטורניר נערך בקנדה והתקיים מ-28 באוגוסט עד ה-6 בספטמבר 1998. הגביע שימש כטורניר המוקדמות לגביע העולם 1999, שנערך שנה לאחר מכן בארצות הברית. זהו גביע הזהב היחיד בו לא השתתפה נבחרת ארצות הברית, וזאת מכיוון שהיא העפילה אוטומטית לגביע העולם כמארחת.
במשחק הגמר נפגשו המארחת קנדה ומקסיקו, שלה זה היה גמר ראשון אי פעם במפעל. בסיום המשחק, שנערך בטורונטו, ניצחו הקנדיות 0-1 וזכו בגביע בפעם הראשון בתולדותיהן. בעקבות הזכייה, העפילה קנדה ישירות לגביע העולם כנציגת CONCACAF, ואילו מקסיקו נשלחה לשני משחקים בשיטת בית-חוץ נגד ארגנטינה על הכרטיס הנוסף לטורניר. בסיום משחקים אלו, ניצחה מקסיקו והעפילה גם היא לגביע העולם.
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קנדה | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 39 | 0 | 39 |
|  גואטמלה | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 10 | 4 | 6 |
|  מרטיניק | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 9 | 16 | -7 |
|  פוארטו ריקו | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 38 | -38 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  קנדה | 21 – 0 | פוארטו ריקו   |
|  גואטמלה | 2 – 0 | מרטיניק   |
|  פוארטו ריקו | 0 – 8 | גואטמלה   |
|  קנדה | 14 – 0 | מרטיניק   |
|  פוארטו ריקו | 0 – 9 | מרטיניק   |
|  קנדה | 4 – 0 | גואטמלה   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  מקסיקו | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 12 | 5 | 7 |
|  קוסטה ריקה | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 7 | 5 | 2 |
|  טרינידד וטובגו | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 5 | 6 | -1 |
|  האיטי | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 11 | -8 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  טרינידד וטובגו | 2 – 1 | האיטי   |
|  מקסיקו | 3 – 2 | קוסטה ריקה   |
|  האיטי | 1 – 7 | מקסיקו   |
|  קוסטה ריקה | 3 – 1 | טרינידד וטובגו   |
|  קוסטה ריקה | 2 – 1 | האיטי   |
|  טרינידד וטובגו | 2 – 2 | מקסיקו   |
שלב הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 4 בספטמבר - טורונטו | 4 בספטמבר - טורונטו |  |  |  |  |  |
|  |   גואטמלה |  0 |   |  |  |  |  |
|  |   מקסיקו |  8 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 6 בספטמבר - טורונטו | 6 בספטמבר - טורונטו |  |
|  |   |   |   |   |   קנדה |  1 |  |
|  |   |   |   |   |   מקסיקו |  0 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 4 בספטמבר - טורונטו | 4 בספטמבר - טורונטו |   |  | 6 בספטמבר - טורונטו | 6 בספטמבר - טורונטו |  |
|  |   קנדה |  2 |   |  |   קוסטה ריקה |  4 |  |
|  |   קוסטה ריקה |  0 |   |  |   גואטמלה |  0 |  |
שלב הנוק-אאוט > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 בספטמבר 1998 |  מקסיקו | 0-8 |  גואטמלה | טורונטו, קנדה |
| 4 בספטמבר 1998 |  |  |  | טורונטו, קנדה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 בספטמבר 1998 |  קנדה | 0-2 |  קוסטה ריקה | טורונטו, קנדה |
| 4 בספטמבר 1998 |  |  |  | טורונטו, קנדה |