stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רחוב הרצל (תל אביב)
אתרים ברחוב

מגדל שלום מאיר
בית פולק
הקיוסק הראשון
בית הבאר ברחוב הרצל 138
פסז' פנסק - הפסז' הראשון בארץ ישראל, שנבנה בשנת 1925 על ידי מרדכי פנסק. בניין זה היה הבניין הראשון בעיר שנבנה מראש לתכלית מסחרית, לאחר שהוסר האיסור על קיום פעילות מסחרית בתחומי תל אביב. הבניין תוכנן על ידי יהודה מגידוביץ', וכלל שלוש קומות (לימים נבנתה קומה רביעית), הפונות לחצר פנימית. מלבד השימושים המסחריים כלל המבנה גם שני בתי קפה. לימים שכנה בבניין מערכת העיתון "ידיעות אחרונות". האטרקציה המרכזית הייתה המעלית הראשונה בארץ, "המעליה", שהייתה מעלית משא, ושרידיה ניצבים עד היום.
כנסיית פטרוס הקדוש - כנסייה שהוקמה בשנת 1894 על ידי הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית. היא שוכנת באבו כביר ונקראת "כנסית טביתא הקדושה" [דרוש מקור] על שם נס הקמתה לתחייה של טביתא בידי פטרוס, במסורת הנוצרית (ביפו קיימות כנסיות נוספות על שם מסורת זאת). הכנסייה בנויה על שרידי בית קברות יהודי מהמאה השנייה עד למאה הרביעית לספירה, ולכן אחד הקברים מזוהה כקברה של אותה טביתא.
גני הטבע - קומפלקס הכולל גן זואולוגי וגן בוטני, המופעלים על ידי עיריית תל אביב (באמצעות חברת גני יהושע), לאחר שבמשך שנים הופעלו על ידי החברה להגנת הטבע.
בית הספר לטבע - בית ספר שהוקם על ידי דינה בנקלר בספטמבר 1986. בבית הספר מספר מרכזי למידה ייחודיים. גינה לימודית, המשמשת ללימודי חקלאות נמצאת בכניסה אליו וחממה מתקדמת נמצאת בחצר האחורית שלו. בית הספר מחולק לבית ספר יסודי (כיתות א'-ו') ולחטיבת ביניים (ז'-ט'), וסך הכול לומדים בו כ-700 תלמידים.
פארק החורשות - בדרום הרחוב, משני צדיו, ניצבות חורשות גדולות בשטח של כ-300 דונם. החורשה המזרחית נקראת גם "חורשת קריית שלום", והחורשה המערבית מוכרת גם כ"חורשת אבו כביר". החורשות כוללות את חורשת האלונים הוותיקה בשטח תל אביב, שרידי בוסתנים, עצי פרי, שרידים מהפרדסים שהקיפו את יפו ובריכות השקיה שלהם, אתר עתיקות ושלולית חורף. החורשות סבלו מהזנחה וב-2011 הוחל בשיקום הפארק. ב-2013 נפתח לקהל חלקו הדרומי.
בפינת הרחובות לילינבלום והרצל נמצא "בית שיף" אשר היום שוכן בן מוזיאון הרצלילינבלום להיסטוריה של הבנקאות בתל אביב.
ראו גם

רחוב הרצל (חיפה)
רחוב הרצל (רמת גן)
רחוב הרצל (נתניה)
שדרות הרצל (רמלה)
שדרות הרצל (ירושלים)
שדרות הרצל (אשדוד)
לקריאה נוספת

אורי דביר, נקודת חן-תל אביב, הוצאת מודן.
הערות שוליים

↑  תל אביב: זכרונות 1919 - 1939 / דניאל מטלון, פרויקט בן-יהודה
↑  נתי גבאי, הרמזור העברי הראשון, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, אוקטובר 2018
↑   נעמה ריבה, בית הבאר ברחוב הרצל, באתר הארץ, 25 במאי 2022
רחוב הרצל בעשור השני או השלישי של המאה ה-20, לכיוון גימנסיה הרצליה. גלויה של גלויות האחים אליהו צבועה בעבודת יד
דימויים של רחוב הרצל, גימנסיה הרצליה והמריצנים שהשתתפו בבנייתו, במיצג "תוצרת הארץ" של האמן דוד טרטקובר
רחוב הרצל במבט מהמפגש עם רחוב פלורנטין
מראה עדכני במבט צפונה לכיוון מגדל שלום
שוטר מכוון תנועה ליד הרמזור ברחוב הרצל פינת דרך יפו, בשנת 1955
הקיוסק הראשון המשוחזר בפינת הרחובות הרצל ושדרות רוטשילד
קדיס

ערך זה עוסק בעיר בספרד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קדיס (בספרדית: ‏Cádizקובץ:Cádiz-acento.ogg‏Ⓘ‏, מפיניקית: 𐤄𐤂𐤃𐤓 (הגדר), 𐤀𐤂𐤃𐤓 (אגדר) או גדיר[דרוש מקור]), היא עיר ונמל בדרום-מערב ספרד. קדיס היא עיר הבירה של מחוז באותו השם, אחד משמונת המחוזות המרכיבים את הקהילה האוטונומית אנדלוסיה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > העת העתיקה

קדיס נוסדה בידי מתיישבים פיניקים מצור בסוף המאה ה־12 לפנה"ס, והיה בה מקדש מפואר למלקרת (מקדש הרקולס גדיטנוס). היא העיר המיושבת העתיקה ביותר במערב אירופה.[דרוש מקור]
היסטוריה > העת החדשה

בפרק זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים. (23.9.2022)
העיר קדיס הייתה הנמל העיקרי של הארמדה הספרדית, לאחר עלייתו של בית בורבון בשלהי המאה ה-18. העיר היא גם ביתה של אוניברסיטת קדיס. במאה השמונה עשרה הייתה קדיס הנמל העיקרי של ספרד, ובעלת אוכלוסייה קוסמופוליטית ומגוונת. בין השנים 1810–1814 בזמן המלחמה נגד נפוליון ישבה ממשלת ספרד החופשית בקדיס, באותן שנים התכנס בה הפרלמנט המפורסם אשר נקרא בשם הקורטס של קדיס, חוקק את חוקת 1812, ביטל את האינקוויזיציה ושינה מיסודו את המשטר הספרדי. עד היום פזורים בעיר מונומנטים מאותה תקופה כגון מוזיאון הקורטס, כנסיית סן פליפה נרי שבו התכנסו המחוקקים וכן מונומנט לקורטס שנבנה בשנת 1912. לאחר שהשיגו מדינות אמריקה את עצמאותן בראשית המאה ה־19 ירדה העיר מגדולתה. בשנת 1823 במהלך המאבק בצבא הצרפתי הפולש נסוגה ממשלת ספרד הליברלית לקדיס, ושם התפרקה. בשנת 1947 גרם פיצוץ במחסן נשק לשריפה קשה בעיר.
הערות שוליים

1 2  נחום סלושץ, אוצר הכתובות הפניקיות, דביר, 1942, עמ' 151
↑  Quadrans, Numistica
↑  נחום סלושץ, אוצר הכתובות הפניקיות, דביר, 1942, עמ' 152; KAI 71; ראו גם במטבעות עתיקים מהעיר
↑  במשמעותה בעברית ובדומה לשם היישוב הקדום גדרה
↑  סטראבון, גאוגרפיקה, 3.5.5 (ראו במקור היווני וכן בתרגום לאנגלית)
↑  Pedro Espinosa (2006). "Found in Cádiz a wall of 3000 years". El País. Cádiz: EL PAÍS (newspaper).
↑  "Memoria del Plan General de Ordenación Urbana" (PDF). Ayuntamiento de Cádiz. אורכב מ-המקור (PDF) ב-15 בדצמבר 2009. נבדק ב-30 ביולי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Phoenicians (אורכב 08.06.2007 בארכיון Wayback Machine) according to the Iberian protohistoric architecture project.
↑  Nash, Elizabeth (9 באוקטובר 2007). "'Europe's oldest city' is found - Europe, World - The Independent". The Independent. London: INM. ISSN 0951-9467. OCLC 185201487. נבדק ב-19 במאי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554951005171  BNE: XX450589  BnF: cb118625583 (data)  GND: 4086458-3  LCCN: n79023298  MusicBrainz: a6b9cdf0-e460-4ce1-ac2c-bb6dc75d4ceb  NARA: 10045206  NKC: ge134434  NSK: 000701433  SUDOC: 027377628  VIAF: 133675177   WorldCat (עם VIAF): 133675177 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נועם שזיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1976 (בן 49 בערך) פילדלפיה, ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דיוק (1998) 
 מוסדות:  חברת גוגל (2000–2021)  חברת גוגל (2024) 
 
נועם שזיר (באנגלית: Noam Shazeer ;נולד ב-1976, פילדלפיה) הוא מדען מחשב ויזם יהודי-אמריקאי; מהדמויות המובילות בתחום הבינה המלאכותית והלמידה העמוקה. תרומתו המשמעותית ביותר היא פיתוח ארכיטקטורת הטרנספורמר, שהובילה למהפכה בתחום מודלי השפה הגדולים. כיום הוא משמש כסגן נשיא בגוגל, אחראי על פיתוח מודלי שפה וחלק מצוות ההנהגה של פרויקט ג'מיני.
ביוגרפיה > ראשית חייו

שזיר נולד בפילדלפיה למשפחה יהודית - אביו היה מורה למתמטיקה רב-לשוני שהפך למהנדס ואמו הייתה עקרת בית. סבו וסבתו ברחו מהשואה לברית המועצות. את לימודיו האקדמיים השלים באוניברסיטת דיוק בין השנים 1994–1998, שם החל להתעניין בתחום המחשבים והבינה המלאכותית.
ביוגרפיה > קריירה

שזיר הצטרף לגוגל בשנת 2000. הישגו הראשון המשמעותי היה פיתוח מערכת תיקון השגיאות של מנוע החיפוש. בשנת 2017 היה בין המחברים הראשיים של המאמר המכונן "Attention Is All You Need", אשר הציג את ארכיטקטורת הטרנספורמר. מאמר זה נחשב לאבן דרך בתחום הבינה המלאכותית והוביל לפיתוח טכנולוגיות כמו GPT.
בשנת 2021 עזב שזיר את גוגל, על רקע תחושתו שהחברה אינה מתקדמת מספיק בתחום הבינה המלאכותית. יחד עם עמיתו דניאל דה פרייטס הקים את Character.AI, חברה שפיתחה פלטפורמה המאפשרת למשתמשים לשוחח עם דמויות המבוססות על בינה מלאכותית. החברה גייסה 193 מיליון דולר לפי שווי של מיליארד דולר, וצברה כ-20 מיליון משתמשים רשומים עד 2024.
באוגוסט 2024, במהלך יוצא דופן, שילמה גוגל 2.5 מיליארד דולר כדי להחזיר את שזיר וכ-30 עובדים בכירים מ-Character.AI. במסגרת העסקה מונה שזיר לסגן נשיא בגוגל, אחראי על פיתוח מודלי שפה גדולים ופרויקט ג'מיני, לצד ג'ף דין ואוריול ויניאלס. סרגיי ברין, ממייסדי גוגל, מילא תפקיד מפתח בהשבתו לחברה.
חיים אישיים

כיום מתגורר שזיר בפאלו אלטו, קליפורניה, יחד עם אשתו יעל שחם שזיר, העובדת גם היא בגוגל. שזיר, יהודי אורתודוקסי חובש כיפה, ידוע בשמירה קפדנית על פרטיותו ובנוכחות מצומצמת ברשתות החברתיות.
הערות שוליים

↑  נבו טרבלסי, ‏בגיל 48 הוא הרוויח מאות מיליוני דולרים אישית בעסקה אחת. המודל שלו עומד לשנות את העולם, באתר גלובס, 24 באוקטובר 2024
↑  שי רינגל, ‏הישראלי לשעבר וחלוץ ה-AI שחוזר לגוגל בעסקה של 2.5 מיליארד דולר, באתר ‏מאקו‏, 6 באוגוסט 2024
↑  ישראל וולמן, נועם שזיר, האיש ששווה לגוגל 2.5 מיליארד דולר, באתר ynet, 11 בדצמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ACM DL: 99659048083  dblp: 80/4668
טבח הפולנים בווהלין ובמזרח גליציה

יום הזיכרון הלאומי לקורבנות רצח העם של אזרחי הרפובליקה הפולנית שבוצע על ידי לאומנים אוקראינים
טבח הפולנים בווהלין ובמזרח גליציה (בפולנית: Rzeź wołyńska) התרחש בשנים 1943–1945, במהלכן נרצחו כמאה אלף פולנים, 340 צ'כים וכמה מאות יהודים. הרצח בוצע על ידי צבא ההתקוממות האוקראיני, יחידות אוקראיניות אחרות ותושבים אוקראינים מקומיים.
רקע היסטורי

לאחר מלחמת העולם הראשונה והכרזת העצמאות המחודשת של פולין, הייתה בהתחלה ברית בין הפולנים ובין הרפובליקה העממית של אוקראינה ויחד לחמו נגד הקומוניסטים. לאחר סיום המלחמה הפולנית-סובייטית חתימת הסכם ריגה, מרבית ווהליניה, ובשמה המקומי הרשמי: ווהלין, נכללה בגבולות המדינה הפולנית.
בשנת 1931 היוו האוקראינים, יחד עם הרותנים, כ-16% מתושבי פולין, המיעוט הגדול ביותר. בווהליניה האוקראינים היוו 68,9% עד 80% מהאוכלוסייה. הפולנים ניסו לשנות את המצב על ידי עידוד פולנים שיעברו לווהליניה - עד 1938 עברו לווהליניה וגליציה בין מאה לשלוש מאות אלף מתיישבים פולנים.
ממשלת פולין הבטיחה אוטונומיה מקומית למיעוט האוקראיני, אך לא עמדה בהבטחתה, להפך נקטה אמצעים לדיכוי השפה, התרבות והדת האוקראיניות. מספר בתי הספר בשפה האוקראינית ירד מ-440 ל-8, כמאה כנסיות אוקראיניות נהרסו וכמאה וחמישים אחרות אולצו לעבור לריטואל רומנו-קתולי. קבוצות נוער פולני הציתו ספריות בשפה האוקראינית והטיל טרור על האוכלוסייה האוקראינית בתירוץ של קיום החוקים - המשטרה הפולנית נמנעה מפעולה.
במלחמת העולם השנייה נכבשה פולין על ידי גרמניה הנאצית וברית המועצות. בהמשך פלשה גרמניה הנאצית לברית המועצות וכבשה את כל הטריטוריה של פולין, כולל ווהליניה וגליציה. בשטח של פולין הכבושה התארגנו גופים צבאים, שלחמו נגד הכובשים, נגד הגופים האחרים ולעיתים בשיתוף פעולה עם משטר הכיבוש.
טיהור השטח

ב-1942, יסודות מקומיים של צבא ההתקוממות האוקראיני (UPA) התחילו לתקוף פולנים מקומיים במאמץ לבצע "טיהור השטח" מפולנים. ההתקפה הראשונה הידועה נעשתה ב-13 בנובמבר 1942 בכפר אובורקי, שם נרצחו חמישים אזרחים פולנים. ב-9 בפברואר 1943 הותקף היישוב הפולני פרוסלה ונרצחו 173 אזרחים פולנים. במרץ 1943 כ-5,000 שוטרי עזר אוקראינים ערקו וברחו ליערות עם נשקם. בלילה של 22–23 באפריל התקיפו קבוצות אוקראיניות מזוינות את יישוב יאנובה דולינה, רצחו כשש מאות פולנים והבעירו את הכפר.
בתחילת 1942, לאחר שהחל חיסול הגטאות וההשמדה ההמונית של האוכלוסייה היהודית, שיתפה משטרת העזר האוקראינית פעולה עם האס-אס והמשטרה הגרמנית בפשיטות בגטאות ובליווי יהודים למקומות הוצאה להורג, ואף השתתפה לעיתים קרובות בהוצאות להורג. בשואה נרצחו כ-150,455 יהודים בווהלין ומזרח מאלופולסקה בידי מנגנון האלימות של הרייך השלישי. כתוצאה מכך, נוצר אקלים של אדישות חברתית לאלימות, לפשעים, ולבסוף לפשעים המוניים – רצח עם. השמדת היהודים הפכה לדוגמה עבור לאומנים אוקראינים כיצד ניתן לסלק פולנים.
האחראים להורות על השתתפות UPA בטיהור האתני היו דמיטרו קליאצ'קיבסקי, המכונה 'Kłym Savur', מפקד מחוז UPA-צפון יחד עם ואסיל איוואחוב ואיוואן ליטווינצ'וק. דמיטרו קליאצ'קיבסקי, במרץ-מאי 1943, קיבל החלטה אישית להתחיל ברציחות ברחבי ווהלין. ביוני 1943 הוא הוציא הוראה סודית של הפיקוד הטריטוריאלי של UPA בווהלין לבצע חיסול גדול של גברים פולנים בגילאי 16 עד 60.
אקס-מן (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  אקס-מן (קומיקס)
 בימוי:  בריאן סינגר 
 הופק בידי:  לורן שולר דונר, ראלף וינטר 
 תסריט:  דייוויד הייטר לפי דמויות מאת: סטן לי וג'ק קירבי
 עריכה:  סטיבן רוזנבאום קווין סטיט ג'ון רייט
 שחקנים ראשיים:  פטריק סטיוארט יו ג'קמן איאן מקלן ג'יימס מרסדן פמקה ינסן האלי ברי רבקה רומיין אנה פקווין
 מוזיקה:  מייקל קאמן 
 צילום:  ניוטון תומאס סיגל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מארוול קומיקס   חברת הדונרים   Bad Hat Harry Productions
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 14 ביולי 2000  ישראל 12 באוקטובר 2000  אוסטרליה 13 ביולי 2000
 משך הקרנה:  104 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט מדע בדיוני, סרט גיבורי-על, מותחן אקשן, סרט פנטזיה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, מרידיאן, מיסיסיפי, פולין, וושינגטון די. סי., אלברטה 
 תקופת התרחשות:  1944 
 תקציב:  75 מיליון דולר
 הכנסות:  $296,339,527 (יולי 2000)
 הכנסות באתר מוג'ו:   xmen
 פרסים:  7 פרסי סאטורן
 סרט הבא:  אקס-מן 2
 דף הסרט ב־IMDb
 
אקס-מן (באנגלית: X-Men) הוא סרט גיבורי על אמריקאי משנת 2000, המבוסס על אקס-מן מבית פוקס ומארוול קומיקס. את הסרט ביים בריאן סינגר, הפיקו לורן שולר דונר וראלף וינטר, ונכתב בידי דייוויד הייטר ומככבים בו אנסמבל שחקנים כגון פטריק סטיוארט, יו ג'קמן, איאן מקלן, ג'יימס מרסדן, פמקה ינסן, האלי ברי, רבקה רומיין ואנה פקווין.
סרט זה מתאר עולם שבו חלק מהאנשים הם מוטאנטים, שמחזיקים בכוחות על-אנושיים - דבר שגורם לאנשים הרגילים לא לבטוח בהם. הסרט מתמקד בדמויותיהם של וולברין ורוג, אשר נהיים מעורבים בעימות בין שתי קבוצות בעלות גישות רדיקליות בנוגע לקבלתם של המוטאנטים בחברה - אקס-מן של פרופסור אקסבייר, השואפים לשלום העולם והרמוניה ואחוות המוטאנטים של מגנטו, הנחוש בדעתו להשמיד את המין האנושי ולאפשר למוטאנטים לשלוט בעולם.
הסרט יצא לאקרנים ב-14 ביולי ,2000 בארצות הברית, ב-13 ביולי ,2000 באוסטרליה וב-12 באוקטובר 2000, ועם יציאתו לאקרנים, הסרט קיבל שבחים ביקורתיים רבים מצד מבקרי קולנוע ומצד קהילת חובבי הקומיקס, אשר שיבחו רבות את נאמנותו של הסרט לקומיקס, קטעי האקשן, האפקטים, הפעלולים, פסקול הסרט מאת מייקל קיימן, הכתיבה, הבימוי, ההומור והמשחק כשגם ג'קמן צבר שבחים אדירים עבור משחקו כוולברין. הסרט זכה גם למועמדות לפרס הוגו ול-7 פרסי סאטורן בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, השחקן הראשי (יו ג'קמן), שחקנית משנה (רבקה רומיין), במאי, תסריט ותלבושות. בנוסף, הסרט הפך לשובר קופות בכך שהיה הראשון בסדרת סרטי אקס-מן והביא לצמיחתם של סרטי גיבורי-העל.
שחקנים ודמויות

יו ג'קמן - ג'יימס ג'ימי "לוגאן" האולט/וולברין, מתבודד לוחמני ומחוספס שמתפרנס מקרבות כלוב. חי ללא זיכרון מעברו, מלבד דיסקית זיהוי בשם "וולברין" ושלד מצופה אדמנטיום (כמו גם טופרים נשלפים מצופים אדמנטיום). בעל חושים חייתיים מחודדים המאפשרים לו לחוש בקרבתם של אחרים, ולהחלים במהירות מכל פציעה - כולל הניתוח שאיחד את האדמנטיום לתוך השלד שלו, מה שאינו מאפשר את קביעת גילו המדויק.
פטריק סטיוארט - צ'ארלס אקסבייר/פרופסור אקס, מייסד בית הספר לצעירים מחוננים, שואף לדו-קיום בי בני אדם רגילים למוטאנטים. כלפי הממשל, הוא מוגדר בתור המומחה העיקרי למוטציה גנטית. למרות שהוא מוגבל לכיסא גלגלים, אקסבייר הוא מוטאנט רב-עצמה בעל יכולות טלפתיה. המציא ביחד עם מגנטו את מחשב-העל סרברו, שמגביר את עוצמת יכולותיו.
איאן מקלן - אריק לנשר/מגנטו, הנבל הראשי של הסרט. ניצול שואה יהודי. חבר לשעבר של אקסבייר, אולם בשל אמונתו כי בני אדם רגילים ומוטאנטים לא יוכלו להתקיים יחדיו בשלום דרכיהם נפרדו. בעל יכולות מגנטיות חזקות במיוחד וידע נרחב במניפולציה גנטית, מה שגורם לו לנסות להעביר את הגן המוטאנטי למנהיגי העולם ובכך לאפשר את שגשוגם של המוטאנטים.
ג'יימס מרסדן - סקוט סאמרס/סייקלופס, המנהיג בשטח של קבוצת אקס-מן וכן מדריך בבית הספר לצעירים מחוננים ע"ש אקסבייר. נמצא במערכת יחסים עם ג'ין גריי. מפיק אנרגיה קינטית חסרת שליטה מעיניו, מה שמאלץ אותו ללבוש משקפי מגן. בעת קרב, הוא נעזר במתקן שעוזר לו לשלוט בעוצמת הקרניים.
פמקה ינסן - ג'ין גריי, משמשת כרופאה בבית הספר לצעירים מחוננים ע"ש אקסבייר ונמצאת במערכת יחסים עם סייקלופס. בעלת יכולות טלקינזיס. הדגימה יכולות טלפתיות, אך לא באותה מידה כמו של אקסבייר.
האלי ברי - אורורו מונרו/סטורם, מורה בבית הספר לצעירים מחוננים ע"ש אקסבייר, ובעלת יכולות שליטה במזג האוויר. נעשתה למרירה בעקבות שנאתם של אחרים למוטאנטים.
אנה פקווין - מארי/רוג, נערה שנאלצה לעזוב את ביתה במיסיסיפי לאחר שהכניסה את חברה לתרדמת כאשר נישקה אותו. אם היא נוגעת באחרים, היא סופגת את זיכרונותיהם ואת כוח החיים שלהם, ובמקרה של מוטאנטים - גם את כוחותיהם. מתחילה במערכת יחסים עם בובי דרייק. בסרט מוסבר שהפס הלבן בשיערה של רוג הוא תוצאה של שיבה מואצת עקב הניסוי של מגנטו, בשונה מהקומיקס שהפס הוא כנראה גוון בשיערה.
רבקה רומיין - מיסטיק, שותפתו הנאמנה של מגנטו, בעלת היכולת המוטאנטית של שינוי צורה וחיקוי אנטומי מושלם. לוחמת זריזה ומומחית באמנויות לחימה. צורתה הטבעית של מיסטיק היא כחולה בעלת שיער אדום קצר.
טיילר מיין - סייברטות', עושה דברו של מגנטו. לוחם חייתי, אכזר וסדיסט. בעל ציפורניים חזקות נשלפות.
ריי פארק - טואד, לוחם זריז במיוחד וגמיש כקרפדה בעל לשון דביקה, שיכול לירוק נוזל צמיגי.
ברוס דוויסון - סנאטור רוברט קלי, פוליטיקאי אנטי-מוטאנטים שתומך ברישום מוטאנטים ומבקש לאסור על שליחתם של ילדים מוטאנטים לבתי ספר. נחטף על ידי מגנטו לצורך תוכניתו להפצת הגן המוטאנטי. כתוצאה מכך, גופו הופך לנוזלי. מאוחר יותר, הוא מת כתוצאה מאי היציבות של ההשפעה ממתקנו של מגנטו.
שון אשמור - בובי דרייק/אייסמן, תלמיד בבית הספר לצעירים מחוננים ע"ש אקסבייר שמתחבב על רוג. יכול לשנות את הטמפרטורה בחדר לאפס מעלות ולהשתמש בלחות האוויר כדי ליצור קרח.
מספר שחקנים מופיעים בהופעת אורח. סומלה קיי מופיעה כקיטי פרייד/שאדוקאט, קטרינה פלורס כג'ובילי ודניאל קודמור מופיע כפיטר רספוטין/קולוסוס. כמו כן, מופיעים בתפקידי אורח סטן לי, התסריטאי דייוויד הייטר והמפיק טום דסנטו.
ביקורות

הסרט זכה לציון 81% באתר הביקורות Rotten Tomatoes, בהתבסס על 172 ביקורות (140 מתוכן "טריות", בעוד 32 מתוכן "רקובות"). האתר מציין את העובדה ש"הסרט נאמן לקומיקס ומלא באקשן. הוא מביא מגוון צפוף של דמויות קלאסיות של מארוול למסך הגדול בעזרת אנסמבל שחקנים כישרוני ומיקוד נרטיבי מחודד להפליא".
הערות שוליים

↑  X-Men, Rotten Tomatoes
| אקס-מן |
| --- | --- | --- |
| גיבורי-על | אומגה סנטינל • אורורה • אייסמן • אינק • איש אקס • אליקסיר • אם • אנג'ל • אנול • ארמור • באנשי • בולט • בום-בום • בישופ • בלינג! • בלינק • בטסי בראדוק • ג'ובילי • ג'ין גריי • גמביט • דאזלר • דאסט • דרווין • דומינו • האבוק • האסק • הליון • המשוכפל • וולפסביין • וורפאת' • חיה • חפציבה • לונגשוט • מאגמה • מארוול גירל • מג'יק • דניאל מונסטאר • ליילה מילר • מסווה ופגיון • מרקורי • נורת'סטאר • נייטקרולר • הופ סאמרס • סאן-ספוט • סאנפייר • סברה • סורג' • סטורם • סטרונג גאי • סייג' • סייפר • סייקלופס • סיירין • פולאריס • פורג' • פיקסי • פנטומאקס • פרודיג'י • פרופסור אקס • אמה פרוסט • קיטי פרייד • פרנזי • צ'יימבר • קאנונבול • קארמה • קוואנון • קולוסוס • קוקיות סטפורד • קייבל • רוג • רוקסלייד • ריקטור • שאטרסטאר • ת'אנדרבירד |  |
| נבלי-על | אוולאנש • אומגה • אונסלוט • אפוקליפס • אקסודוס • באסטיון • בלה דונה בודרו • בלוב • ג'אגרנוט • דארק ביסט • הוד התפתחותו • ויד'ר • וולקן • טואד • לגיון • מאסטרמיינד • מגנטו • מימיק • מיסטיק • מיסטר סיניסטר • מכשפת השני • מלך הצללים • סאורון • סטרייף • סלנה • עזאזל • פיירו • מדלין פריור • טום קאסידי השחור • קוויקסילבר • קיווי בלאק • מיקאיל רספוטין • סבסטיאן שו |  |
| קבוצות גיבורי-על | אקס-מן החדשים (2004) • אקס-מן החדשים (2012) • אקס פורס • אקס פקטור • אקסקליבר • ג'נריישן אקס • המוטאנטים החדשים • אקס-טרמינייטורז |  |
| קבוצות נבלי-על | אחוות המוטאנטים • אקס-מן האפלים • הבוזזים • המטהרים • המשוטטים • השוליות • מועדון הלפייר • זקיפי הסנטינל • פלנקס • פרשי אפוקליפס |  |
| סיפורים ביקום אקס-מן | סאגת הפניקס האפלה • ימי עבר עתידי • האל אוהב, האדם הורג • טבח המוטאנטים • נפילת המוטאנטים • אג'נדת ההכחדה • שירת התליין • משיכות קטלניות • אמנת הפלנקס • עלייתו של אפוקליפס • עידן אפוקליפס • מבצע אפס סובלנות • התריסר • ערב ההשמדה • בית אם • עשירית • זן בסכנת הכחדה • תסביך משיח • אנו עומדים מופרדים • הייעוד הגלוי • מלחמת המשיח •  אוטופיה • אומת אקס • הביאה השנייה • פילוג • בריאה מחדש • אוונג'רס נגד אקס-מן • קרב האטום • מותו של וולברין • אוונג'רס ואקס-מן: הציר • מותו של אקס • הבלתי אנושיים נגד אקס-מן • המצוד אחר וולברין • אקס-מן: השמדה • שובו של וולברין • עידן איש האקס • בית אקס וכוחות אקס • אקס של חרבות • גאלת הלפייר • החיים והמיתות של וולברין • יום הדין • החטאים של סיניסטר |  |
| שונות | אדמנטיום • אימפריית השי'אר • החוק לרישום המוטאנטים • וירוס הירושה • כוח הפניקס • מוטאנטים • מורלוקים • משפחת סאמרס • נשק אקס • סטארג'אמרס |  |
| וולברין | ג'ון ריית' • לוגאן הזקן • לורה קיני • מאווריק (•) אומגה רד • גורגון • דאקן • הסמוראי הכסוף • ויילד צ'יילד • ליידי דת'סטרייק • סייברטות' |  |
| דדפול | אאוטלו • אלתיאה העיוורת • בוב, סוכן הידרה • ילדת הסנאי • סוכן אקס • סמור • קופיקאט (•) אג'קס • ברבור שחור |  |
| סרטי אקס-מן | אקס-מן • אקס-מן 2 • אקס-מן 3: המפלט האחרון • אקס-מן המקור: וולברין • אקס-מן: ההתחלה • וולברין • אקס-מן: העתיד שהיה • דדפול • אקס-מן: אפוקליפסה • לוגאן - וולברין • דדפול 2 • אקס-מן: הפניקס האפלה • המוטנטים החדשים |  |
| סדרות טלוויזיה | אקס-מן: סדרת האנימציה • אקס-מן: הדור הבא • וולברין והאקס-מן • לגיון • בעלי היכולות • אקס-מן 97 |  |
קורדו ג'יני

| --- | --- |

 לידה:  23 במאי 1884 מוטה די ליבנצה, איטליה 
 פטירה:  13 במרץ 1965 (בגיל 80) רומא, איטליה 
 ענף מדעי:  כלכלה, סטטיסטיקה, דמוגרפיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בולוניה 
 מוסדות:  ספיינצה – אוניברסיטת רומא  אוניברסיטת פדובה  אוניברסיטת קליארי 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה האקונומטרית (1933) 
 
קורדו ג'יני (באיטלקית: Corrado Gini; 23 במאי 1884 – 13 במרץ 1965) היה סטטיסטיקאי, דמוגרף וסוציולוג איטלקי שפיתח את מדד ג'יני, אמצעי למדידת אי השוויון בהכנסה בחברה.
ג'יני היה גם תומך של תורת הגזע, ובמהלך מלחמת העולם השנייה היה תומך של הפשיזם האיטלקי. לאחר המלחמה, ייסד את התנועה האיחודיסטית האיטלקית, שתמכה בהפיכת איטליה לחלק מארצות הברית.
קריירה

קורדו ג'יני נולד ב-23 במאי 1884 במוטה די ליבנצה, ליד טרוויזו, למשפחה ותיקה של בעלי קרקעות. הוא למד משפטים באוניברסיטת בולוניה, שם בנוסף למד גם מתמטיקה, כלכלה וביולוגיה.
העבודה המדעית של ג'יני נעה בשני כיוונים: מדעי החברה וסטטיסטיקה. תחומי העניין שלו חרגו מעבר להיבטים הפורמליים של סטטיסטיקה וכללו גם את החוקים המושלים בתופעות ביולוגיות וחברתיות.
קריירה > פיתוח מדד ג'יני

ג'יני פרסם את מדד ג'יני במאמרו מ-1912 "Variabilità e mutabilità" (בעברית: "שונות ויכולת שינוי"). מדד ג'יני, המכונה גם מקדם ג'יני, הוא מדד לפיזור סטטיסטי שנועד לייצג את אי השוויון בהכנסה בתוך אומה או קבוצה אחרת.
קריירה > תפקידים אקדמיים

בשנת 1910, מונה ג'יני לפרופסור לסטטיסטיקה באוניברסיטת קליארי ולאחר מכן באוניברסיטת פדובה בשנת 1913. הוא ייסד את כתב העת הסטטיסטי "Metron" בשנת 1920 וניהל אותו עד מותו. הוא גם היה פרופסור באוניברסיטת רומא ב-1925, שם ייסד את בית הספר לסטטיסטיקה בשנת 1928 ואת הפקולטה למדעים סטטיסטיים, דמוגרפיים ואקטואריים בשנת 1936.
קריירה > תחת הפשיזם האיטלקי

בשנת 1926, מונה ג'יני לנשיא המכון המרכזי לסטטיסטיקה ברומא. הוא היה מקורב לבניטו מוסוליני בשנות ה-20, אך התפטר מהתפקיד ב-1932. בשנת 1927, פרסם את ספרו "The Scientific Basis of Fascism" (בעברית: "הבסיס המדעי של הפשיזם"). ג'יני היה תומך בתורת הגזע ואף הוביל משלחות לחקר אוכלוסיות שונות.
קריירה > לאחר מלחמת העולם השנייה

ב-12 באוקטובר 1944, ייסד ג'יני יחד עם אוגו דמיאני ותומך נוסף את התנועה האיחודיסטית האיטלקית, שקראה לאיחוד איטליה עם ארצות הברית מתוך אמונה שזה יביא לשלום עולמי. עם זאת, המפלגה לא זכתה להצלחה רבה והתפרקה ב-1948.
קריירה > אורגניזם ואומות

ג'יני היה תומך של אורגניזם וטען כי אומות פועלות כישויות אורגניות. הוא טען כי לאומות יש מחזור חיים הכולל לידה, גדילה והתנוונות, וכי אומה שהולכת ומתנוונת יכולה להיכבש על ידי אומה צעירה וחזקה יותר. תיאוריות אלו השפיעו על מדיניות הפשיזם האיטלקי.
פרסים והוקרה

במהלך הקריירה שלו, ג'יני שימש בתפקידים מרכזיים, כולל נשיא החברה האיטלקית לסטטיסטיקה ונשיא הפדרציה הבינלאומית לחקר אוכלוסיות בשפות הלטיניות. בשנת 1962, הוכר ג'יני כחבר באקדמיה הלאומית של לינצ'י באיטליה.
הערות שוליים

↑  Gini, C. (1909). "Concentration and dependency ratios" (in Italian). English translation in Rivista di Politica Economica, 87 (1997), 769–789.
↑  Gini, C (1912). Variabilità e Mutuabilità. Contributo allo Studio delle Distribuzioni e delle Relazioni Statistiche. Bologna: C. Cuppini.
↑  "Corrado Gini's Biography". Società Italiana di Statistica (SIS). אורכב מ-המקור ב-2016-11-06. נבדק ב-2016-11-05.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585461205171  PLWABN: 9810690055605606  BIBSYS: 97023121  BNE: XX1284957  BnF: cb12340337z (data)  CANTIC: a1200098x  CiNii: DA02622158  GND: 132970473  ICCU: RAVV038958  ISNI: 0000 0001 0859 9511  LCCN: n83027320  NKC: js20030216056  NLA: 35956197  NTA: 071125116  RERO: 02-A003297791  SNAC: w6x34zt3  SUDOC: 032358423  Trove: 1162025  VcBA: 495/113149  VIAF: 109848772   WorldCat (עם VIAF): 109848772
Metalist Magazine

| --- | --- |

להקת בלאק סבאת', שמסוקרת במגזין לעיתים קרובות
 סוג:  מגזין
 סלוגן:  עדכון יומי בנושאי הבי מטאל מהארץ ומהעולם!
 תקופת הפעילות:  2002–הווה (כ־23 שנים)
 מייסדים:  אורון תנעמי
 בעלות:  מטאליסט הפקות
 שירותים עיקריים:  זמני הופעות כתבות חדשות סקירת אלבומים
 הרשמה:  חינם
 www.metalist.co.il
 
Metalist Magazine (מגזין מטאליסט) הוא מגזין אינטרנטי ישראלי העוסק במוזיקת מטאל על כל תת-סגנונותיה, ובקהילת המטאל הישראלית. האתר גם מספק לוחות זמנים ונתונים על הופעות מיועדות של להקות מטאל בארץ, לצד כתבות על נושאים הקשורים בנושא זה.