stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מריאנו ריברה
קריירה מקצועית > מייג'ור ליג כדור-בסיס - 1995-היום > 2006-2008

ריברה התחיל את 2006 עם ממוצע נקודות של 3.72 ושני הפסדים באפריל, אך חזר והגיע לקבוצת האולסטאר עם ממוצע של 1.76 ו-19 שמירות. ב-16 ביולי הפך למגיש הרביעי לשמור 400 משחקי קריירה. את העונה סיים עם 34 שמירות ב-37 הזדמנויות, עם ממוצע נקודות של 1.80, העונה הרביעית ברצף בה יש לו ממוצע של פחות מ-2. רוב ספטמבר היה ריברה פצוע.
בעונת 2007 עמד חוזהו של ריברה להיגמר. באפריל ריברה החמיץ שתי אפשרויות שמירה וויתר 9 נקודות ב-7.2 אינינגים. העונה הייתה הגרועה ביותר כסוגר לריברה, עם הכי הרבה נקודות (25), חבטות (68), וממוצע נקודות למשחק (3.15). היו לו רק 30 שמירות מתוך 34 הזדמנויות, אך למרות זאת עלה למקום השלישי בשיאי השמירות. כאשר היאנקיז הודחו בסיבוב הראשון של הפלייאוף, חשב ריברה להפוך לשחקן חופשי, אך בסופו של דבר חתם חוזה לשלוש שנים בשיא היסטורי של 45 מיליון דולר.
את 2008 החל ריברה ב-16 אינינגים חסרי נקודות, ועד שנבחר לאולסטאר בפעם התשיעית הציג 23 שמירות ב-23 הזדמנויות וממוצע של 1.06. ריברה צופה להיות המגיש הפותח במשחק שנערך ביאנקי סטדיום, אך היה זה שעזר להביא את הניצחון באינינגים האחרונים. ב-15 בספטמבר הפך לאלוף השמירות עם הכי הרבה שמירות בהיסטוריה, 479 בקריירה. כמו כן הייתה זו העונה הראשונה שבה החמיצו היאנקיז את הפלייאוף בקריירה של ריברה, וגם היה ריברה השחקן לזרוק את הזריקה האחרונה באצטדיון המקורי. את העונה סיים עם ממוצע נקודות של 1.40 ו-39 שמירות מתוך 40 הזדמנויות, וכן הרשה פחות מחבטה וגישה חופשית אחת לאינינג (0.67, WHIP).
קריירה מקצועית > מייג'ור ליג כדור-בסיס - 1995-היום > 2009-היום

ב-12 ההופעות הראשונות של ריברה ב-2009 הוא וויתר על 4 הום ראנס וממוצע נקודות של 3.97, ומביא לשאלת יעילות ה-cutter ובריאות כתפו בגיל 39. אך המספרים השתפרו וריברה נבחר למשחק האולסטאר העשירי שלו, בעוד שלפני מס' ימים הפך למגיש הראשון לקבל 500 שמירות וקיבל את ה-RBI הראשון שלו מפרנסיסקו רודריגז. במשחק האולסטאר קבע שיא בשמירת האולסטאר הרביעי שלו. את העונה סיים עם ממוצע נקודות של 1.76 ו-44 שמירות ב-46 הזדמנויות. הוא הוביל את היאנקיז בעודו שומר 5 משחקים לוורלד סיריס הראשון מאז שנת 2000 נגד הפילדלפיה פיליז. כן זכה פעם נוספת במגיש המחליף של השנה ובספורטאי המקצועי של השנה.
ב-2010 הפכו ריברה ועמיתיו דרק ג'יטר וחורחה פוסדה לטריו היחיד להיות יחד 16 עונות ברציפות. למרות היעילות המצוינת של ריברה בתחילת העונה, שהובילה אותו לבחירת אולסטאר מספר 11, ריברה היה הרבה פחות יעיל בסוף העונה, אך עדיין סיים עם ממוצע של 1.80 אך 33 השמירות מתוך 38 הזדמנויות היו המספרים הנמוכים בקריירה שלו. בפלייאוף שמר 3 משחקים והגיש 6.1 אינינגים חסרי נקודות. לאחר שהפך לשחקן חופשי, חתם על עוד חוזה לשנתיים עם היאנקיז.
מס' אחת בשמירות טרבור הופמן פרש באותה השנה, משאיר את ריברה השחקן הפעיל היחיד עם 500 שמירות ויותר, רק 42 שמירות פחות מלהיות מס' 1 בהיסטוריה. ב-2011 שבר את שיא המשחקים שסוימו, וכן הפך למגיש ה-15 להופיע 1000 פעמים. העונה הייתה (נכון ל-2012) העונה האחרונה בה נבחר למשחק האולסטאר, וכן שבר את שיא השמירות בעודו שומר את המשחק ה-602 שלו. את העונה סיים עם ממוצע נקודות של 1.80 ו-44 שמירות ב-49 הזדמנויות, והפך למגיש הראשון בגיל 40 לשמור לפחות 40 משחקים.
אך עונת 2012 לא התחילה על הצד הטוב לריברה. במשחק הראשון החמיץ ריברה הזדמנות לשמירה, ולפני משחק נגד הקנזס סיטי רויאלס פצע את רגלו ודרש ניתוח שיסיים את עונתו, לאחר הופעות לא רבות כלל.
הגשה

הזריקה הראשית של ריברה היא ה-cut-fastball. השבירה של הזריקה ומהירותה כה חדים, שהיא ידועה בשבירת מחבטים. למעשה, ריברה שבר 44 מחבטים בעונת 2011, וב-At bat אחד בוורלד סיריס של 1999, שבר שלושה מחבטים לריאן קלסקו של האטלנטה ברייבס. חוץ מזה זורק ריברה גם four-seam fastball ו- two-seam fastball.
פרסים והישגים

אולסטאר של האמריקן ליג (1997, 1999, 2000, 2001, 2002, 2004, 2005, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011)
ה-MVP של אליפות האמריקן ליג (2003)
שחקן השבוע של האמריקן ליג (3 פעמים)
המגיש המחליף של השנה (1999, 2001, 2004, 2005, 2009)
פרס בייב רות' (1999)
שחקן המסירה של השנה (2005, 2006, 2009)
שחקן החודש (יוני 2010)
סוגר השנה (2004, 2005, 2006, 2009)
ה-MVP של הוורלד סיריס (1999)
אלוף הוורלד סיריס (1996, 1998, 1999, 2000, 2009)
פרס ת'ורמן מונסון (2003)
חבר היכל התהילה של הבייסבול (2019)
מדליית החירות הנשיאותית (2019)
לרשות ריברה שיא היסטורי בשמירות (608) ובמשחקים שסוימו (952).
הערות שוליים

↑  Tillett, Emily (16 בספטמבר 2019). "Trump honors Yankees great Mariano Rivera with Medal of Freedom". CBS News. נבדק ב-11 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4062 9883  LCCN: n2007072083  NDL: 001220019  SNAC: w6wq4qw0  VIAF: 28987095   WorldCat (עם VIAF): 28987095 
ריברה הוא השחקן האחרון במייג'ור ליג הלובש את המספר 42
מריאנו ריברה לוחץ ידיים עם חורחה פוסדה לאחר סיום משחק
ריברה ביולי 2011
מרסל הייסטר

מרסל הייסטר (בגרמנית: Marcel Heister; נולד ב-27 ביולי 1992 באלבשטאדט שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת המגן השמאלי באיסטרה.
קריירה

הייסטר נולד וגדל בעיר אלבשטאדט שבגרמניה למשפחה ממוצא קרואטי וממוצא שוואבי-דנובי. מגיל צעיר שיחק במחלקות הנוער של גאמרטינגן ורויטלינגן 05 מהליגות הנמוכות בגרמניה. בגיל 18 הצטרף הייסטר לקבוצת הנוער של הופנהיים. אחרי עונה אחת בקבוצת הנוער של המועדון, החל הייסטר לשחק בקבוצת ה-U19 ובקבוצת המילואים של המועדון כשבמדיה ערך 26 הופעות אך לא רשם הופעות במדי הקבוצה הראשונה של המועדון.
בקיץ 2012, עזב הייסטר לראשונה ככדורגלן את גרמניה וחתם בנ.ק. זאדאר מליגת העל הקרואטית. ב-1 בספטמבר 2012, ערך הייסטר את הופעת הבכורה שלו במדי זאדאר כשעלה כמחליף בתיקו 1-1 נגד איסטרה 1961. ב-22 בפברואר 2013, כבש הייסטר את שער הבכורה שלו במדי זאדאר בהפסד 2-1 ל-NK זאגרב. לאחר שנתיים בזאדאר בהן מיעט לשחק ורשם 31 הופעות ליגה בהן כבש שני שערים סיים את דרכו בקבוצה. ב2014 חתם הייסטר באיסטרה 1961. ב-16 במרץ 2014, ערך הייסטר את הופעת הבכורה שלו במדי איסטרה 1961 בהפסד 6-0 לדינמו זאגרב. בעונתו הראשונה בקבוצה לא זכה הייסטר לדקות משחק רבות ורשם רק שבע הופעות ליגה. בעונה שלאחר מכן הפך הייסטר לשחקן הרכב ראשון באיסטרה וב-9 באוגוסט 2014 כבש את שער הבכורה שלו במדי איסטרה בתיקו 1-1 נגד סלובן בלופו. ב-27 ביולי 2015, כבש הייסטר צמד שערים ובישל שער נוסף בניצחון איסטרה 4-1 על היידוק ספליט.
ב-15 ביולי 2016, סיכם הייסטר לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת בבית"ר ירושלים וב-18 ביולי הגיע לישראל וחתם בקבוצה לארבע עונות. ב-28 ביולי, ערך הייסטר את הופעת הבכורה שלו במדי בית"ר כשעלה כמחליף בתיקו 1-1 נגד ילגבה רידה הלטבית במסגרת הסיבוב השלישי של מוקדמות הליגה האירופית. ב-4 באוגוסט, כבש הייסטר את שער הבכורה שלו במדי בית"ר בניצחון 3-0 על ילגבה במסגרת משחק הגומלין בין הקבוצות בליגה האירופית. ב-21 באוגוסט, ערך הייסטר את הופעת הליגה הראשונה שלו במדי בית"ר בתיקו 2-2 נגד מכבי פתח תקווה. במהלך חודש מרץ 2017, עקב פציעה שספג בשריר הירך נעדר הייסטר משלושה משחקים של בית"ר בגביע נגד עירוני קריית שמונה ומצמד משחקי ליגה נגד מכבי חיפה והפועל באר שבע. ב-19 בספטמבר 2017 הורחק הייסטר לחמישה משחקים על ידי בית המשפט המשמעתי של ההתאחדות, לאחר דו"ח חמור של השופט זיו אדלר במשחק בין בית"ר ירושלים להפועל חיפה, הייסטר הועמד גם לדין פנימי של המועדון וקיבל קנס בסכום של 28,000 ש"ח.
ב-8 ביוני 2018 מימשה בית"ר את האופציה על הייסטר לעונת 2018/2019, אך ב-4 ביולי 2018 נמכר לפרנצווארוש ההונגרית תמורת כ-300 אלף אירו. את השער הראשון שלו במדי פרנצווארוש כבש במשחקו הרביעי בקבוצה
ב-16 ביוני 2021 חתם הייסטר בפהרוואר
בקיץ 2024 חתם באיסטרה מליגת העל הקרואטית.
הערות שוליים

↑  גיא בן זיו, ‏הייסטר התאכזב שבית"ר מימשה את האופציה, באתר ONE‏, 8 ביוני 2018
↑  אופיר סער‏, בית"ר ירושלים: הייסטר נמכר לפרנצווארוש, אין תקציב למגן שמאלי חדש, באתר וואלה, 4 ביולי 2018
↑  לאפורטה: רגוע לגבי עתידו של מסי, מתקדמים יפה, באתר ONE‏, 16 ביוני 2021
משה מאיוורא

| --- | --- |
 לידה:  אֶוְורֶה, צרפת
 מקום מגורים:  אוורה 
 מקום פעילות:  אֶוְורֶה, צרפת
 תחומי עיסוק:  הלכה, תלמוד
 רבותיו:  רבי שמשון משאנץ; רבי יהודה שירליאון
 תלמידיו:  רבי יונה גירונדי, אחיו רבי שמואל מאיוורא ורבי יצחק מאיוורא
 בני דורו:  רבי יחיאל מפריז
 
רבי משה מאיוורא (חי במאה ה-13) היה רב מתקופת הראשונים, מבעלי תוספות איוורא, ונחשב לגדול שבחבורה זו.
ביוגרפיה

נולד באֶוְורֶה שבחבל נורמנדי עילית, צפון צרפת, לרבי שניאור מאיוורא.
למד אצל רבי שמשון משאנץ ורבי יהודה שירליאון. הוא כתב חלק מתוספותיו על מספר מסכתות מהלכות רב אלפס של הרי"ף, כנראה בגלל מחסור בספרי תלמוד, עקב שריפת התלמוד בפריז (ה'ד', 1244) שהייתה בימיו. יש המייחסים לו את חיבור התוספות הנדפסים עם התלמוד למסכת חגיגה. על פי דברים המופיעים בראשונים משמו, נראה כי עסק גם במוסר וחסידות. קיימת השערה כי כתב גם פירוש על התורה, וכמה מפירושיו על החומש מובאים בקובצי התוספות על התורה.
תקופת חייו המדויקת אינה ידועה. הוא מופיע כרב באיוורא, אחרי פטירת רבי יהודה בן יצחק מסר לאון בשנת ד'תתקפ"ד (1224). ידוע גם שלימד בבית מדרש במונפלייה שבפרובנס, לשם הגיעו תלמידים מספרד.
לרבי משה היה בן בשם רבי חיים שחיבר סידור.
רבי יונה גירונדי למד אצלו, וכנראה גם רבי אליעזר מטוך, עורך תוספות טוך, שהם היסוד לרבים מקבצי התוספות הנדפסים עם התלמוד.
אחד מתלמידיו כתב את הספר "על הכל", הכולל פסקי הלכה ומנהג בהלכות ברכות ותפילה ופירוש על התפילה (יש שייחסו את הספר לרבי משה עצמו, אך שם מובאים עשרות פסקים בשם "הר"ם", והוא רבי משה מאיוורא).
תוספות איוורא

ערך את תוספות איוורא יחד עם אחיו רבי שמואל ורבי יצחק, שיחד עמדו הם בראש קבוצה שכונתה "גדולי איוורא", "רבני איוורא" או "חכמי איוורא". האחים למדו במשותף, נשאו ונתנו זה עם זה, ואף מביאים זה מדברי זה. הם כתבו תוספות על מסכתות רבות, וייתכן אף שעל כל הש"ס; חומר רב השתייר מתורתם על סדר קדשים (חלקו מובא בשיטה מקובצת על סדר זה). תוספותיהם מכונים גם "שיטת איוורא".
ראו גם

רבי שמואל מאיוורא
רבי יצחק מאיוורא
לקריאה נוספת

רבי נפתלי יעקב הכהן, אוצר הגדולים אלופי יעקב, חלק א', פתח האוצר, ערך רבני איוורא-איברא, חיפה תשכ"ז, עמ' קל"ה ואילך
יעקב הלוי ליפשיץ, "מבוא לתוספות איוורא", בתוך: תוספות איוורא על מסכת סוטה, מכון הרי פישל, ירושלים תשכ"ט, עמ' 19 ואילך
הערות שוליים

1 2  יעקב הלוי ליפשיץ, "מבוא לתוספות איוורא", בתוך: תוספות איוורא על מסכת סוטה, מכון הרי פישל, ירושלים תשכ"ט, עמ' 21.
↑  אפרים אורבך, בעלי התוספות, מהדורה ראשונה, עמ' 485.
↑  יעקב הלוי ליפשיץ, "מבוא לתוספות איוורא", בתוך: תוספות איוורא על מסכת סוטה, מכון הרי פישל, ירושלים תשכ"ט, עמ' 27–28.
↑  רש"ל, שו"ת מהרש"ל, סי' כ"ט, וראו אצל יעקב הלוי ליפשיץ, "מבוא לתוספות איוורא", בתוך: תוספות איוורא על מסכת סוטה, מכון הרי פישל, ירושלים תשכ"ט, עמ' 19. החיד"א (שם הגדולים מערכת גדולים אות י סימן רמא) מונה את רבי משה מאיברא בין תלמידי רבינו תם, על פי כתב יד עתיק שהיה בידו, והדבר אינו מתיישב עם סדר הזמנים האמור, שכן רבינו תם נפטר ד'תתקל"א, 1171; ראו אצל יעקב הלוי ליפשיץ, "מבוא לתוספות איוורא", בתוך: תוספות איוורא על מסכת סוטה, מכון הרי פישל, ירושלים תשכ"ט, עמ' 20.
↑  ראו רמב"ן, דרשות הרמב"ן, דרשה לראש השנה, ד"ה ודבר זה.
↑  רמב"ן, דרשות הרמב"ן, דרשה לראש השנה, ד"ה ודבר זה; רשב"א, חידושי הרשב"א, על מסכת יבמות, דף י"ח, עמוד א'.
↑  יעקב הלוי ליפשיץ, "מבוא לתוספות איוורא", בתוך: תוספות איוורא על מסכת סוטה, מכון הרי פישל, ירושלים תשכ"ט, עמ' 22, מאפרים אורבך. לפני כן שיערו אחרים שזה נכתב על ידי רבי משה, והר"מ המוזכר הוא מהר"ם מרוטנבורג.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010489307805171  VIAF: 14164114705410051095   WorldCat (עם VIAF): 14164114705410051095
נגד משתנה

נגדים משתנים המיועדים להלחמה במעגלים מודפסים
ראוסטט
נגד משתנה ("פוטנציומטר") הוא רכיב חשמלי שתפקידו להתנגד למעבר זרם חשמלי דרכו. ערך ההתנגדות שלו נמדד באוהם כמו בנגד קבוע, אך ייחודו של הנגד המשתנה בכך שהתנגדותו אינה קבועה וניתנת לכוונון בטווח מסוים.
נגדים משתנים בנויים ממוליך ארוך שהתנגדותו ליחידת אורך ידועה, ושינוי ההתנגדות מושג על ידי שליטה על אורך המוליך שהזרם עובר דרכו. לרוב יש לנגדים משתנים שלושה מגעים חשמליים, או שלוש "רגליים": שתי רגליים בדומה לנגד רגיל, בשני קצוות המוליך, ורגל שלישית ("זחלן") שאת מקומה ניתן לשנות לאורך הרכיב ותפקידה לשנות את אורך המוליך (ולפיכך את ההתנגדות) שהזרם עובר, מכמעט אפס ועד להתנגדות המקסימלית, כשהזרם עובר את כל אורכו של המוליך.
החיבור לנגד משתנה נעשה בין אחד הקצוות לזחלן (הרגל האמצעית). את הקצה השני נהוג לחבר לזחלן.
שימוש נפוץ של הנגד המשתנה הוא כמחלק מתח במעגלים אלקטרוניים בהם נדרש ויסות ערך של מתח. דוגמה לכך היא ווסת העוצמה (ווליום) ברדיו או מגבר. במקרה זה החיבור נעשה בצורה הבאה: מתח הכניסה מחובר לשני קצות הנגד המשתנה ומתח היציאה מתקבל בין אחד הקצוות לזחלן. הואיל וערך המתח על פי חוק אוהם, מתכונתי להתנגדות, אז מתח המוצא נע בין אפס לבין ערך מתח הכניסה, בתלות במצב הזחלן.
ראוסטט (Rheostat) הוא נגד משתנה גדול ממדים, המיועד לעמוד בזרמים ו/או מתחים גבוהים. בנגדים כאלה המוליך שיוצר את ההתנגדות הוא חוט ארוך, מלופף על שטח מעטפת גלילי, והזחלן הוא זרוע מתכת שנוגעת בבסיסו העליון של הגליל וניתנת לסיבוב. שינוי הזווית של זרוע זו גורם לשינוי האורך הכולל של החוט שהזרם צריך לעבור, ולפיכך להגדלת ההתנגדות.
תגובתם של נגדים משתנים לתזוזת הזחלן היא בדרך כלל קרובה לליניארית, כלומר הכפלת אורך המוליך מביאה להתנגדות כפולה. נגדים משתנים מסוימים מתוכננים דווקא לשינוי התנגדות לוגריתמי (או אנטי לוגריתמי), במיוחד כאלה המתוכננים לשימוש במערכות שמע. בנגדים כאלה התנגדות המוליך ליחידת אורך איננה קבועה לאורך (או להיקף) הנגד המשתנה, אלא היא משתנה לאורך המוליך באופן הרצוי, כך שאותה תזוזה אורכית (או זוויתית) של הזחלן מפיקה שינוי אחר בהתנגדות, בכל נקודה בתחום.
ברכיבים קטנים, כגון אלו המופיעים בתמונה, מתבצע שינוי ההתנגדות על ידי סיבוב חוגה במרכז הרכיב, באמצעות מברג, וזו מזיזה את הזחלן (לא ניתן לראותו כי הוא מוסתר בתוך מארז הרכיב). בנגדים משתנים בעלי ממשק דיגיטלי נקבעת ההתנגדות ללא מגע יד אדם, על ידי תוכנה.
נדבת החזיר

נדבת החזיר (ברומנית: pomana porcului) היא ארוחה מסורתית, ברומניה, המוגשת על ידי בעליו של חזיר שזה עתה נשחט, בחג איגנאט, בתום העבודה הכרוכה בשחיטת החזיר, צריבת שיערו באש, פירוק הגופה ושימור המרכיבים בצורות שונות.
הארוחה מורכבת מנתחי בשר, שנלקחו מהחלקים השונים של גוף החזיר (בשריר, לב, טחול, כבד, ריאות, בשר מצלע ולחי) וטוגנו באש המדורה (המדורה ששימשה לחריכת שערות החזיר) בכלי בעל דפנות עבות שהכיל שומן חזיר. המנה מוגשת עם ממליגה וחמוצים לכל מי שעזר בעבודות השחיטה והפירוק. יחד עם האוכל מוגשת צויקה מורתחת או יין. הסועדים אוכלים בעמידה ובשתיקה.
אם נותרה עבודת שימור רבה (יש חזירים שחוטים במשקל עד 300 קילוגרמים) ובעלת הבית מזמינה קרובות או ידידות להמשך העבודה, נהוג להגיש ארוחת "נדבת החזיר" גם למחרת החג, אך המנה תהיה הפעם מורכבת מבשר טחון מעורב בקמח או בשר חי קצוץ עם הרבה בצל קצוץ.
מתכונים שונים של "נדבת החזיר" הם מוקד משיכה במסעדות רומניות.
מרקוס לאובנטל

| --- | --- |

 לידה:  4 בדצמבר 1962 (בן 61) גרמניה המערבית אאכן, גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  המכללה לקציני מטה של הבונדסוור 
 השתייכות:   בונדסוור
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 דרגה:   גנרל-מיור
 תפקידים בשירות
 גדוד הפאנצר ה-203 מפקד בריגדת הפאנצר ה-12 מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-1 סגן המפקח הכללי של הבונדסוור
 פעולות ומבצעים
 כוח קוסובו מלחמת אפגניסטן (2001–2021)
 עיטורים
 לגיון ההצטיינות 
 
מרקוס לאובנטל (בגרמנית: Markus Laubenthal; נולד ב-4 בדצמבר 1962) הוא סגן המפקח הכללי (מקביל לתפקיד הסגן הרמטכ"ל) של הבונדסוור (צבא גרמניה).
ביוגרפיה

לאובנטל נולד באאכן ב-4 בדצמבר 1962 והתגייס לבונדסוור ב-1982. הוא הוצב בגדוד הפאנצר ה-33 בנוישטאדט אם ריבנברגה. בין השנים 1983–1985 הוכשר כקצין מילואים וכקצין שריון בבית הספר לקצינים בהנובר ובבית הספר לשריון במינסטר. בין השנים 1985–1989 הוחזר לגדוד הפאנצר ה-33 ומונה למפקד מחלקה. לאחר מכן מונה לקצין במטה הגדוד ואז במטה דיוויזיית הפאנצר ה-1 בהנובר. ביולי 1991 הועבר למטה גדוד היגרים ה-1 בברלין, ואז כמאמן נוער בבית הספר בשוורין. בין 1993–1997 מונה למפקד פלוגה בגדוד הפאנצר ה-203. בין 1997–1999 השתתף בקורס המטכ"ל באקדמיית הפיקוד של הבונדסוור בהמבורג.
ב-1999 הוצב בקלן כראש מחלקת המבצעים של המטכ"ל. לאחר מכן נסע לבריטניה והשלים תואר בלימודי הגנה בקינגס קולג' לונדון. ב-2003 חזר לגרמניה ומונה למפקד גדוד הפאנצר ה-203 עד 2005 אז הועבר למטה הכללי. בין 2007–2008 היה ראש תחום תכנון, ארגון, הדרכה ותרגילים בדיוויזיית התגובה המהירה. בין 2008–2010 מונה לראש מחלקת המבצעים בפיקוד הצבא בקובלנץ. ב-2010–2012 הועבר למלא תפקידים אזרחיים עבור שר ההגנה הפדרלי.
ב-1 בספטמבר 2012 מונה למפקד בריגדת הפאנצר ה-12 באמברג, ובאוגוסט 2014 מונה לראש מטה צבא ארצות הברית באירופה ובאפריקה אשר בסיסו בוויסבאדן. זו הייתה הפעם הראשונה שגנרל גרמני קיבל את התפקיד. לאחר שסיים את התפקיד הוענק לו אות לגיון ההצטיינות מטעם ממשלת ארצות הברית. ב-16 בפברואר 2017 הועבר לפקד על דיוויזיית הפאנצר ה-1. ב-1 במאי 2018 מונה לראש מחלקת הכוחות המזוינים במשרד ההגנה והועלה לדרגת הועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-1 באפריל 2020 מונה לסגן המפקח הכללי של הבונדסוור תחת אברהרד צורן.
מערת כבארה
לקריאה נוספת

תמר שיק, "מערכת כבארה", בתוך: אפרים שטרן ואחרים, האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ ישראל, בהוצאת החברה לחקירת א"י ועתיקותיה, משרד הביטחון וכרטא, 1992, כרך 2, עמ' 762–766
עופר בר-יוסף ויוסף גרפינקל, הפרהיסטוריה של ארץ ישראל – תרבות האדם לפני המצאת הכתב, הוצאת אריאל, 2008.
Tamar Schick, Moshé Stekelis, MOUSTERIAN ASSEMBLAGES IN KEBARA CAVE, MOUNT CARMEL, ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה י"ג, 1977, עמ' 97*–149*
Patricia Smith, Baruch Arensburg, A MOUSTERIAN SKELETON FROM KEBARA CAVE, ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה י"ג, 1977, עמ' 164*–176*
Simon Davis, THE UNGULATE REMAINS FROM KEBARA CAVE, ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה י"ג, 1977, עמ' 150*–163*
הערות שוליים

↑  מפעולות מחלקת העתיקות, הצופה, 18 באוקטובר 1951
א. אלחנני, שרידים מלפני 50 אלף שנה נתגלו במערה ליד זכרון יעקב, דבר, 27 באוקטובר 1954
החלו חפירות מערת כבארה, חרות, 25 באוקטובר 1957
↑  עמוס כרמלי, תינוק בן 50,000 שנה נתגלה, דבר, 20 ביולי 1965
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530387305171  VIAF: 315138081   WorldCat (עם VIAF): 315138081
מסאטו קודו

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
מסאטו קודו (ביפנית: 工藤 壮人; ‏ 6 במאי 1990 – 21 באוקטובר 2022) היה כדורגלן יפני ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

קודו גדל במחלקת הנוער של קאשיווה רייסול. בשנת 2009 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל היפנית. הוא ערך 189 הופעות ליגה במדי המועדון, רובן בליגת העל היפנית וחלקן בליגת המשנה היפנית, בהן הבקיע 66 שערים.
בחודש ינואר 2016 חתם קודו בוונקובר וייטקאפס מה-MLS. הוא ערך 16 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-5 בינואר 2017 חזר קודו ליגת העל היפנית, כשחתם בסאנפרצ'ה הירושימה. הוא ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים. ב-1 בפברואר 2019 חתם קודו ברנופה ימאגוצ'י מליגת המשנה היפנית, במדיה ערך 27 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים.
ב-10 בדצמבר 2020 חתם קודו בבריזבן רואר מליגת העל האוסטרלית. הוא ערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-7 בינואר 2022 חתם קודו בטגבג'ארו מיאזאקי מהליגה היפנית השלישית. עד למותו ערך 21 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
קריירה בינלאומית

ב-21 ביולי 2013 ערך קודו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בתיקו 3-3 נגד נבחרת סין במסגרת אליפות מזרח אסיה 2013. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. בסך הכל ערך ארבע הופעות במדי הנבחרת, בהן הבקיע שני שערים.
חיים אישיים

ב-21 באוקטובר 2022 מת קודו כתוצאה מסיבוכי ניתוח מוח.
תארים

אליפות יפן (1): 2011
גביע הקיסר (1): 2012
גביע הליגה היפנית (1): 2013
הסופר קאפ היפני (1): 2022
הערות שוליים

↑  元日本代表FW工藤壮人が32歳で死去。水頭症の診断で手術、17日からICUで治療も帰らぬ人に באתר Goal, ‏ 21 באוקטובר 2022 (ביפנית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מסאטו קודו".
מערת לה פילטה

| --- | --- |
הכניסה למערת לה פילטה
הכניסה למערת לה פילטה
 מידע כללי
 מדינה:  ספרד ספרד
 מיקום:  בנאוחאן
 קואורדינטות:  36°41′28″N 5°16′12″W﻿ / ﻿36.6912°N 5.2699°W﻿ / 36.6912; -5.2699
 תאריך גילוי:  1905
 נחקרה לראשונה:  1909
 גאולוגיה:  אבן גיר
 אורך המערכת:  2.4 קילומטרים
 Cueva de la Pileta
  (למפת ספרד מוגדלת) מדריד ברצלונה בילבאו חיחון סרגוסה ואיאדוליד מאלגה קורדובה סביליה גרנדה פלמה מורסיה ויגו ולנסיה מרידה צרפת צרפת פורטוגל מרוקו אלג'יריהמערת לה פילטה(למפת ספרד רגילה) מדריד ברצלונה בילבאו חיחון סרגוסה ואיאדוליד מאלגה קורדובה סביליה גרנדה פלמה מורסיה ויגו ולנסיה מרידה צרפת צרפת פורטוגל מרוקו אלג'יריהמערת לה פילטה(למפת אנדלוסיה רגילה) סביליה מאלגה קורדובה גרנדה חרס אלמריה חאאן אקסטרמדורה קסטיליה-לה מנצ'ה מורס. הים התיכון מ. האוקיינוס האטלנטי  פור.מערת לה פילטה(למפת אנדלוסיה מוגדלת) סביליה מאלגה קורדובה גרנדה חרס אלמריה חאאן אקסטרמדורה קסטיליה-לה מנצ'ה מורס. הים התיכון מ. האוקיינוס האטלנטי  פור.מערת לה פילטה
מערת לה פילטה (בספרדית: Cueva de la Pileta, מילולית "מערת הבריכה") היא אתר ארכאולוגי, מערה שבה נתגלו ציורי מערות ב-1905. המערה שוכנת במחוז מאלגה בקהילה האוטונומית אנדלוסיה בדרום ספרד.
מחקר

המערה נחקרה על ידי הכומר הצרפתי אנרי בריי, ארכאולוג, אנתרופולוג, אתנולוג וגאולוג, שהגיע לספרד בגלל דיווחו של קולונל ורנר (אנ') על מערה זו בבנאוחאן (אנ'), בסמוך לרונדה. ורנר התבשר על המערה שהתגלתה על ידי חקלאי ספרדי בשם חוסה בויון (José Bullón) בשנת 1905 שחיפש גואנו של עטלפים סביב הכניסה המקורית במקום שנקרא תהום העטלפים. הוא הניח שהסימונים במערות נעשו על ידי המורים. הוא מצא שרידים אנושיים וסימנים על הקירות. ורנר עצמו ירד למערה ודיווח אחר כך על ממצאיו שמשכו עניין בינלאומי.
בריי הצליח לזהות כמעט חמישים רישומים וכמה מהסמלים. הוא נשאר חודשיים במימון הנסיך של מונקו. במאמר המדעי הסופי השתתף גם קולונל ורנר.
הערכה מחודשת

גם שלדים וגם כלי חרס שנמצאו מצביעים על כך שהמערה הייתה חייבת להיות בעלת כניסה טובה יותר והתיארוך הצביע על כך שהשרידים שייכים גם לתקופה הנאוליתית. חלק מעיטורי הקירות והשלדים נחשבו מודרניים יותר ומקורם באנשים שהלכו לאיבוד במערה. בנו של האיש שמצא את המערה הצליח למצוא כניסה טובה יותר בשנת 1924 והיא שמשמשת את המבקרים היום. אותו אדם גילה חדר לא ידוע שהעניק גישה לגלריות (Las Galerias Neuvas) שהכילו נטיפים. גלריות אלה התחברו לאזורים ידועים. גישה לתהום עמוקה היא במורד הגלריה באורך 350 מטרים, הגלריה הארוכה ביותר.
צוות של בעל ואישה חקר את המערה מחדש בשנת 1978 כולל הגלריות שהתגלו באותה עת. הם הצליחו לזהות 134 ציורים אם כי לא ניתן היה לזהות את אלה שגילה בריי. הם ציינו כי ייתכנו ציורים פלאוליתיים נוספים, אך רבים מהמשטחים מכוסים כעת במשטח גירני (אנ'). מתיארוך הציורים הגדולים עלה שהם בני יותר מ-20,000 שנה.
ביקור במערה

המערה מופעלת על ידי בני משפחת בויון, הצאצאים של מגלה המערה המגבילים קבוצות ל-20 איש לכל היותר. נכון לשנת 2017 יש להזמין מקום מראש.
מפת המערה, מסלול ההליכה וציורי הקיר
שחזור של ציורי הקיר במערה
מרקוס יוניוס ברוטוס (טריבון)

| --- | --- |
 לידה:  117 לפנה״ס? רומא העתיקה 
 פטירה:  77 לפנה״ס (בגיל 40 בערך) רג'ו אמיליה, איטליה 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 תפקיד:  טריבון הפלבס (83 לפני הספירה–83 לפני הספירה) 
 בן או בת זוג:  סרוויליה קפיאוניס 
 
ברוטוס ופומפיוס
מרקוס יוניוס ברוטוס (בלטינית: Marcus Junius Brutus;‏ ? – 77 לפנה"ס) היה פוליטיקאי רומאי.
תולדות חייו

ברוטוס היה בן למשפחת היוניים הברוטיים שמייחסת את עצמה ללוקיוס יוניוס ברוטוס, מדיחו של מלך רומא האחרון ומייסד הרפובליקה הרומית. ברוטוס היה איש הסיעה הפופולרית, ובזמן מלחמת האזרחים בין גאיוס מריוס ללוקיוס קורנליוס סולה הביע את תמיכתו במריוס.
ברוטוס נבחר לכהן כטריבון הפלבס בשנת 83 לפנה"ס. הוא ניסה להקים קולוניה בקפואה, שעמדה שוממת מאז חורבנה במלחמה הפונית השנייה. ניסיון זה נכשל בסופו של דבר - לפי קיקרו מכיוון שברוטוס התעלם מאותות מבשרי רע מטעם האלים.
כאשר מרקוס אמיליוס לפידוס מרד בשנת 77 לפנה"ס, בניסיון לתפוס את השליטה ברומא לאחר מותו של סולה בשנה שעברה, תמך בו ברוטוס ומונה על ידו כמפקד הצבא שהוצב בגאליה קיסאלפינה. ברוטוס נלחם כנגד פומפיוס במוטינה (כיום מודנה שבאיטליה), אולם שהבין שהמרד נכשל ואין לו שום ברירה הוא נכנע לפומפיוס תוך שהאחרון מבטיח לו שלא יאונה לו כל רע. אולם, למרות ההבטחה הוא הוצא להורג על ידי אחד מאנשי פומפיוס.
ברוטוס היה נשוי לסרוויליה קפיאוניס. בנם היה מרקוס יוניוס ברוטוס, שעמד בראש הקשר לרציחתו של יוליוס קיסר. קיקרו מציין אותו כמומחה בחוק הרומאי.
מרק (מדריך רפואי)

ערך זה עוסק במדריך רפואי. אם התכוונתם לאנציקלופדיה לחומרים ותרופות, ראו .
| --- | --- |

צילום כריכת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  ד"ר רוברט ברקוב (עורך)
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רפואה
 הוצאה
 הוצאה:  ארצות הברית גארי זלקו ישראל כנרת זמורה-ביתן דביר, הד ארצי (הוצאה לאור)
 תאריך הוצאה:  ארצות הברית 1899 ישראל 2002, מהדורה שנייה מעודכנת 2011
 מספר עמודים:  1916 (במהדורה העברית)
 הוצאה בעברית
 תרגום:  פרופסור אברהם אלירז, עמוס כרמל (עורכים) אדר ארנון, עדי גרוס, טל כרמל שקד, בת שבע מנס, גבי מרון
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 965-509-287-9
 הספרייה הלאומית:  990022585550205171, 990035733190205171
מֶרְק הוא שמו של מדריך עזר - אנציקלופדי רפואי, הכולל מידע בסיסי, מפורט ומקצועי, אודות תחומי הרפואה הקונבנציונלית. את המדריך עורך ד"ר רוברט ברקוב. מרק יוצא לאור מטעם חברת התרופות "מֶרְק" בשפה האנגלית ומתורגם לשפות רבות.
נכון לשנת 2006 המדריך יצא לאור בשמונה-עשרה מהדורות. הוא מבוסס על הספר "The Merck Manual" שיצא לאור לראשונה בשנת 1899. המדריך מבוסס על הספר עד כדי כך שכמעט אין דבר שמופיע בספר ואינו מופיע במדריך, למעט פרטים בודדים שאינם נוגעים בכלל לציבור הרחב, כמו כן, המדריך נערך מחדש על מנת שיתאים לציבור הקוראים הכללי, והתווסף בו פרק באשר לתרופות שאינן מצריכות מרשם רופא.
על צוות הכתיבה של המדריך נמנים עורך ראשי, עורך משנה, סגן עורך בכיר ועוד 14 חברי מועצת העורכים. כמו כן ישנם עוד 8 יועצים מקצועיים מהתחומים השונים ברפואה. בנפרד מצוות הכתיבה של המדריך תרמו לו עוד כ-180 רופאים ומדענים מתחומי הבריאות, איש איש בתחומו.
מבנה המדריך ותוכנו

המדריך מחולק לעשרים וארבעה חלקים וכולל איורים רבים. חלקם מקיפים את מערכות האיברים השונות כגון: העור או הלב, חלקם מקיפים סוג מסוים של התמחות רפואית כגון: מחלות זיהומיות ושלושה מהפרקים מיוחדים לבריאות המשפחה: "בריאות הגבר", "בריאות האישה" ו"בריאות התינוק והילד".

כל חלק מפרט את האנטומיה והפיזיולוגיה הרלוונטיות, את המחלות או הפגיעות הגופניות האפשריות ולעיתים, גם בדיקות רפואיות אבחוניות מרכזיות.
הערות שוליים

↑  כדוגמת תאורים של אוושות הלב או המראה של רקמה מבעד למיקרוסקופ.