stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קתרין מקינלי
ביוגרפיה

מקינלי קיבלה תואר ראשון במדעי המחשב והנדסה מאוניברסיטת רייס בטקסס ב-1985. לאחר מכן המשיכה לתואר שני ב-1990 ותואר דוקטור ב-1992 באותה אוניברסיטה, בעבודה משותפת עם קן קנדי.
ב-1993 החלה להרצות בפקולטת מדעי המחשב באוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט, וקודמה לדרגת פרופסור חבר ב-1999. ב-2001 עברה לאוניברסיטת טקסס באוסטין וב-2010 קודמה לדרגת פרופסור במדעי המחשב. במאי 2011 הצטרפה לחברת מיקרוסופט מחקר כחוקרת ראשית.
החל מהעשור השני של המאה ה-21 עוסקת מקינלי בפיתוח מהדרים שמאפשרים למתכנתים להשתמש בשפות תכנות עיליות ושפות חדישות מבלי לאבד משאבי כוח על ידי שימוש במעבדים חד-ליבה ומרובי-ליבה, עם דגש על היררכיית וניהול זיכרון.
מקינלי חברה בוועידת DARPA ISAT ובוועדת CRA מ-2012, במרכז להערכת חקר המחשוב CERP-CRA מ-2013, ב-IEEE Micro top-picks מ-2014. השתתפה בוועידות ASPLOS 2014 ו-MICRO 2013. כיהנה כראש הוועידות ASPLOS 2004, PACT 2005, PLDI 2007, ISMM 2012, CGO 2013. כן שימשה כעוזרת עורך ACM Transactions on Programing Languages Systems (‏TOPLAS) בשנים 2008–2011. חברה באיגודים ACM ו-IEEE.
ב-14 בפברואר 2013 העידה מקינלי בשם חברת מיקרוסופט יחד עם אד לאזוסקה (UW) וקלי גאית'ר (מרכז מחשוב מתקדם של טקסס) בתת-ועדת המחקר והוראת המדעים של ועדת המדע, חלל וטכנולוגיה של בית הנבחרים של ארצות הברית, בנוגע ליצירתיות בטכנולוגיית המידע. העדות התמקדה במערכת האקולוגית האקדמית, תעשייתית וממשלתית אשר מנהיגה חידושים בענף טכנולוגיית מידע (IT); הצורך בהשקעות בתחומי עניין מסוימים כגון Big Data, פרטיות, מערכות מאובטחות וביצועי מחשוב; והצורך בהגדלת הגיוון והגדלת מספר העובדים האמריקאים כדי לקדם יצירתיות ולעמוד בדרישות המחשוב.
ב-2006 הוענק לה תואר מדען מובחר מטעם ACM. ב-2011 הוענק לה תואר ACM SIGPLAN על שירות יוצא דופן. כן הוענקו לה פרס NSF Carreer, חמישה פרסי IBM פקולטיים על מאמרים טובים ביותר, ופרס C-ACM על מחקר בולט. ב-2012 זכתה בפרס על השפעה מרבית של עבודתה משנת 2002 מטעם OOPSLA. ב-2012 זכתה גם בפרס SIGPLAN Programming Languages Award בשל תרומתה ל-Jikes RVM. כן זכתה ב-2012 בפרס IEEE Micro.
מקינלי נשואה לסקוטי סטרהאן ואם לשלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  ברגר, זורן, מקינלי, "חשיבה מחודשת של הקצאת זיכרון", כנס SIGPLAN על תכנות מערכות מונחות עצמים, שפות ואפליקציות, (OOPSLA), ‏1–12, סיאטל, וושינגטון, נובמבר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ACM DL: 81100402805  BIBSYS: 4070904  dblp: m/KSMcKinley  GND: 1067790721  ISNI: 0000 0003 9192 3574  MGP: 110654  NTA: 270485058  SUDOC: 080411630  VIAF: 285882761   WorldCat (עם VIAF): 285882761
קונספסיון

ערך זה עוסק בעיר בצ'ילה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קונספסיון (בספרדית: Concepción) היא עיר במרכז צ'ילה, סמוך לשפך נהר ביוביו. העיר, שבשנת 2002 התגוררו בה כ-212 אלף תושבים, משמשת כבירת מחוז ביוביו והפרובינציה קונספסיון. במטרופולין שהיא חלק מאזור ביוביו התגוררו ב-2002 כ-890 אלף תושבים, והיא השנייה בגודלה במדינה אחרי זו של סנטיאגו.
היסטוריה

פדרו דה ואלדיביה ייסד את קונספסיון ב-5 באוקטובר 1550 צפונית לנהר הביוביו ולחוף האוקיינוס השקט, במקום בו שוכנת כיום העיר פנקו, בשם קונספסיון דל נואבו אקסטרמו (Concepción del Nuevo Extremo). באותה העת, היה האזור שמדרום לביוביו נתון לשליטת המפוצ'ה, והעיר החדשה הייתה בקצה הטריטוריה הספרדית. מיקום זה הקנה לה חשיבות צבאית מחד גיסא, אך הפך אותה לחשופה להתקפות המפוצ'ה מאידך גיסא.
כבר ב-1554 החריבו אותה בני המפוצ'ה, במהלך מלחמת האראוקו, ולאחר הקמתה מחדש ב-1555 החריבו אותה בשנית. ב-1557 הקים מושל צ'ילה, גרסיה אורטאדו דה מנדוסה את מבצר אלטו דה פינטו. תחת פיקודו של חרונימו דה וייגאס, שוקמה והעיר והוקמה מחדש ב-6 בינואר 1558. עד מהרה, הצבא מיקם בעיר את מפקדתו, וניהל ממנה את המערכה שניהל מול המפוצ'ה. אוכלוסיית העיר גדלה במהירות והגיע ל-10 אלפים תושבים, חרף התקפות המפוצ'ה, שהגיעו לשיאן במצור שהוטל עליה ב-1564. חשיבותה של העיר באה לידי ביטוי גם בכך שבין 1565 ל-1575 התמקמה בה הריאל אאודיאנסיה.
פרט להתקפות המפוצ'ה, תקפו את העיר גם פיראטים אנגלים והולנדים, וכן פקדו אותה גם רעידות אדמה וגלי צונאמי, בשנים 1570, 1657, 1687 ו-1730. לאחר הצונאמי האחרון, ב-25 במאי 1751, החליטו הרשויות להעתיק את העיר ממקומה למקומה הנוכחי בעמק לה מוצ'ה, סמוך לנהר ביוביו, אם כי המעבר התרחש רק 12 שנים מאוחר יותר, עקב התנגדות הבישוף לכך. אזור ההתיישבות המקורי נותר שומם במשך כתשעים שנה, עד להקמת העיר פנקו ב-1842. במיקומה החדש הייתה העיר לבירת האינטנדנסיה של קונספסיון, שהשתרעה מנהר מאולה בצפון ועד לגבול עם המפוצ'ה בדרום. האינטנדט הראשון, אמברוסיו או'היגינס, היה לימים מושל צ'ילה ומלכות המשנה של פרו.
עם הכרזת העצמאות של צ'ילה ב-18 בספטמבר 1810 בסנטיאגו, הצטרפה גם קונספסיון למדינה העצמאית. ב-1814 כבשו הספרדים את צ'ילה מחדש, אך ב-1 בינואר 1818 הכריז ברנרדו או'היגינס מחדש על עצמאותה של צ'ילה בכיכר המרכזית של קונספסיון, שנקראה בהמשך פלאסה דה לה אינדפנדנסיה ("כיכר העצמאות").
ב-20 בפברואר 1835 פקדה את העיר רעידת אדמה חזקה, שהחריבה את רובה, והיא נבנתה מחדש.
גם לאחר השלמת הרגעתה של אראוקניה בסוף המאה ה-19, וההשתלטות הצ'יליאנית על הטריטוריות של המפוצ'ה, המשיכה קונספסיון להיות עיר חשובה. הנמלים הסמוכות לה, טלקוואנו, טומה, סן ויסנטה ולירקן הפכו אותה לנקודת ציון מרכזית בנתיבי המסחר, ומהגרים רבים שהגיעו לצ'ילה עברו דרכה וחלקם אף נשארו בה. ב-1919 הוקמה בקונספסיון האוניברסיטה הפרטית הראשונה בצ'ילה, אוניברסיטת קונספסיון.
במהלך המאה ה-20 התרחבה העיר וחלק מהערים הסובבות אותה נכללו בתחום השיפוט שלה. מנגד, כחלק ממגמת ביזור לקראת סוף המאה, פוצלו ממנה שטחים מסוימים, והיו לרשויות מקומיות נפרדות, כגון צ'יגואיאנטה וסן פדרו דה לה פאס.
ב-27 בפברואר 2010 פקדה את העיר רעידת אדמה עזה, בעוצמה של 8.8 בסולם ריכטר. הרעש גרם להרס רב ולנזק כבד בעיר, וגלי צונאמי פקדו את חופי צ'ילה וחופים נוספים משני עברי האוקיינוס השקט.
דמוגרפיה

על פי נתונים שנאספו בשנת 2002 במפקד האוכלוסין של המכון הלאומי לסטטיסטיקה של צ'ילה, שטח העיר הוא 221.6 קמ"ר ואוכלוסייתה היא 216,061 תושבים, כאשר 103,860 מתוכם הם גברים ו-112,201 הם נשים. קונספסיון היא ביתם של 11.61% מכלל האוכלוסייה של האזור. שיעור האוכלוסייה הכפרית שבשטח השיפוט של העיר הוא 1.88% (4,058 איש), והשאר, 98.12% הם אוכלוסייה עירונית (212,003 איש).
בין 1970 ל- 1982 היה גידול רב בשיעור האוכלוסייה. אחת הסיבות לכך היא הכללתה של סן פדרו תחת תחום שיפוטה של קונספסיון.
שיעור אוכלוסייתה של קונספסיון ירד באופן ניכר בשנת 1996, וזאת משום שפוצלו ממנה צ'יגואיאנטה וסן פדרו דה לה פס שנהיו לרשויות נפרדות; הללו דווקא גדלו במהירות מאז שנהיו ערי שינה של קונספסיון, ונהנו מקרבה למרכז תעשייתי ומסחרי כקונספסיון, דבר שערים אחרות לא זכו לו.
יש בעיר שיעור גבוה של תושבים זרים, העיקריים שבהם הם ספרדים, איטלקים ואמריקאים. יש גם שיעור נמוך יותר של תושבים זרים יוצאי גרמניה, צרפת, בריטניה, הולנד, יוון, פורטוגל, קרואטיה, סקנדינביה ואוסטרליה.
| שנה | אוכלוסייה | נתונים |
| --- | --- | --- |
| 2012 | 229,684 |  |
| 2006 | 225,158 |  |
| 2002 | 216,061 |  |
| 1992 | 326,784 |  |
| 1982 | 267,891 |  |
| 1970 | 161,006 |  |
אקלים

|  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > חודש |  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > ינואר |  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > פברואר |  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > מרץ |  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > אפריל |  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > מאי |  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > יוני |  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > יולי |  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > אוגוסט |  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > ספטמבר |  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > אוקטובר |  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > נובמבר |  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > דצמבר |  מזג אוויר קונספסיון (צ'ילה)* > שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°) | 22,1 | 21,8 | 20,3 | 17,9 | 15,3 | 13,4 | 12,9 | 13,6 | 14,9 | 16,6 | 18,7 | 20,9 | 17,37 |
| טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°) | 11,1 | 10,9 | 9,6 | 8,4 | 8 | 6,6 | 5,9 | 6 | 6,5 | 7,6 | 8,9 | 10,5 | 8,33 |
| משקעים ממוצעים (מ"מ) | 18 | 15 | 23 | 69 | 202 | 241 | 210 | 137 | 91 | 64 | 37 | 24 | 1130,6 |
ערים תאומות

ניו זילנד אוקלנד, ניו זילנד
הרשות הפלסטינית בית לחם, הרשות הפלסטינית
אקוודור גואיאקיל, אקוודור
ארגנטינה לה פלאטה, ארגנטינה
בוליביה סוקרה, בוליביה
ברזיל קסקוול, ברזיל
ונצואלה קראקס, ונצואלה
ארגנטינה רוסאריו, ארגנטינה
גלריה

השוק המרכזי
אוניברסיטת קונספסיון
מראה כללי של העיר
הריסת הקתדרלה בעקבות רעידת אדמה ב-1939
הערות שוליים

1 2  Projections by the INE.
↑  According to Census 2002, operated by the INE. Note that the agency's projections indicate that 2006 the estimated population of 225,158 inhabitants.
1 2 3  According to Last 5 census, the INE
↑  Meteo Chile, Información climatológica de estaciones chilenas, December 2013 Retrieved on March 13, 2014 (בספרדית)
| מחוזות ופרובינציות צ'ילה צ'ילה |
| --- | --- | --- |
| או'היגינס (רנקגואה) | קולצ'גואה • קצ'אפואל • קרדנל קארו |  |
| אטקמה (קופיאפו) | ואסקו • צ'ניאראל • קופיאפו |  |
| אייסן (קויאיקה) | אייסן  • חנרל קאררה • קויאיקה • קפיטן פראט |  |
| אנטופגסטה (אנטופגסטה) | אל לואה • אנטופגסטה • טוקופייה |  |
| אראוקניה (טמוקו) | מאייקו • קאוטין |  |
| אריקה ופרינאקוטה (אריקה) | אריקה • פרינאקוטה |  |
| ביוביו (קונספסיון) | אראוקו • ביוביו • קונספסיון |  |
| ולפראיסו (ולפראיסו) | אי הפסחא • ולפראיסו • לוס אנדס • מרגה מרגה • סן אנטוניו • סן פליפה דה אקונקגווה • פטורקה • קיוטה |  |
| טרפקה (איקיקה) | איקיקה • טמרוגל |  |
| לוס לאגוס (פוארטו מונט​) | אוסורנו • יאנקיווה • פאלנה • צ'ילואה |  |
| לוס ריוס​ (ואלדיביה) | ואלדיביה • רנקו |  |
| מאולה (טלקה) | טלקה • לינארס • קאוקנס • קוריקו |  |
| מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה (פונטה ארנס)​ | אולטימה אספרנסה • אנטארקטיקה צ'ילנה​ • טיירה דל פואגו • מגאיאנס |  |
| מטרופולין סנטיאגו (סנטיאגו דה צ'ילה​) | טלגנטה • מאיפו • מליפייה • סנטיאגו • צ'קאבוקו • קורדיירה |  |
| ניובלה (צ'ייאן) | איטטה • דיגואין • פונייה |  |
| קוקימבו (לה סרנה) | אלקי • לימארי • צ'ואפה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564238705171  BNE: XX5342238  BnF: cb14410968q (data)  LCCN: n79066418  MusicBrainz: 81720a5e-f81e-4eff-9e09-d52f04e290f7  NARA: 10037882  NKC: ge1151401  SUDOC: 085789836  VIAF: 313409858   WorldCat (עם VIAF): 313409858 
קונספסיון, 1846
פרי וירטמן

פרי וירטמן (בהולנדית: Ferry Weertman; נולד ב-27 ביוני 1992) הוא שחיין הולנדי, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), אלוף העולם (בודפשט 2017) ואלוף אירופה (ברלין 2014) בשחייה במים פתוחים במשחה ל-10 ק"מ.
ביוגרפיה

וירטמן נולד בנארדן. הוא מתאמן באיינדהובן בהדרכתו של מרסל ואודה.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 סיים וירטמן במקום שישי בשחייה במים פתוחים, במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:49:20.3 שעות.
ביוגרפיה > 2014

בשנת 2014 זכה וירטמן בשתי מדליות זהב באליפות אירופה שהתקיימה בברלין שבגרמניה, במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:49:56.2 שעות, לפני תומאס לורץ מגרמניה (1:49:59.0 שעות) ויבגני דרצב מרוסיה (1:50:00.6 שעות) ובמשחה הקבוצתי ל-5 ק"מ ביחד עם שרון ון רוונדאל ומרסל סחאוטן בתוצאה של 55:47.8 דקות, לפני יוון (56:05.5 דקות) וגרמניה (56:14.8 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:55.57 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:11.59 דקות, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:47.65 דקות.
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בקאזאן שברוסיה ב-2015 זכה וירטמן בשתי מדליות כסף בשחייה מים פתוחים, במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:50:00.3 שעות, אחרי ג'ורדן וילימובסקי מארצות הברית (1:49:48.2 שעות) ולפני ספירידון יאניוטיס מיוון (1:50:00.7 שעות) ובמשחה הקבוצתי ל-5 ק"מ ביחד עם שרון ון רוונדאל ומרסל סחאוטן בצוותא עם הקבוצה מברזיל בתוצאה של 55:31.2 דקות, אחרי גרמניה (55:14.4 דקות).
ביוגרפיה > 2016

באליפות אירופה בשחייה במים פתוחים שנערכה בהורן, הולנד ביולי 2016 זכה וירטמן במדליית זהב במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:55:20.6 שעות, לפני ג'ק ברנל מבריטניה (1:55:21.2 שעות) ומרק אנטואן אוליבייה מצרפת (1:55:21.6 שעות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 55:14.8 דקות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה וירטמן במדליית זהב בשחייה במים פתוחים במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:52:59.8 שעות, לפני ספירידון יאניוטיס (1:52:59.8 שעות) ומרק אנטואן אוליבייה (1:53:02.0 שעות). למעשה, הוא חצה את קו הסיום שני אך נגע בקיר שעון העצר ראשון, לאחר שיאניוטיס פיספס את הנגיעה. רק לאחר 15 דקות של דיון הוחלט על הסדר הנ"ל.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכה וירטמן במדליית זהב במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:51:58.5 שעות, לפני ג'ורדן וילימובסקי (1:51:58.6 שעות) ומרק אנטואן אוליבייה (1:51:59.2 שעות).
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים וירטמן במקום שביעי במשחה מים פתוחים ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:51:30.8 שעות ולא הצליח להגן על תוארו.
חייו האישיים

משנת 2016 בת הזוג של וירטמן היא ראנומי קרומווידג'ויו, אלופה אולימפית, אלופת עולם ושיאנית העולם בשחייה.
תארים והישגים

בשנים 2016 ו-2017 זכה וירטמן בתואר שחיין השנה במים פתוחים.
הערות שוליים

↑  Braden Keith, Ferry Weertman Defends European 10k Title in Hoorn, באתר SwimSwam‏, July 10th, 2016 ‏ (באנגלית)
קרל שטאופר-ברן

| --- | --- |

 לידה:  2 בספטמבר 1857 Trubschachen, שווייץ 
 התאבד:  24 בינואר 1891 (בגיל 33) פירנצה, ממלכת איטליה 
 מדינה:  שווייץ 
 השכלה:  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן (1880) 
 בן או בת זוג:  לידיה ולטי-אשר 
 
קרל שטאופר-ברן (בגרמנית: Karl Stauffer-Bern‏; 2 בספטמבר 1857 – 24 בינואר 1891) היה צייר, תחריט ופסל שווייצרי.
ביוגרפיה

אביו היה כומר בברן. הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות, מינכן אצל פדרור דיץ ולודוויג פון לופץ.  מאוחר יותר הוא עבד בברלין כצייר פורטרטים, שם היו לו לקוחות מהאנשים הבולטים בעיר. לאחר מכן, הוא למד חריטה אצל פיטר הלם. הוא היה גם מורה בבית הספר לאמניות נשים בברלין, שם כללו תלמידותיו את קתה קולוויץ, הדוויג וייס וקלרה זיוורט.
בשנת 1888, בחסות פטרוניו, משפחת ולטי משווייץ, נסע לרומא ללמוד פיסול. בזמן שהותו שם, הוא התחיל רומן עם לידיה ולטי-אשר,  בתו של אלפרד אשר (מייסד קרדיט סוויס) ורעייתו של פרידריך אמיל ולטי, שאביו היה אמיל ולטי (איש ממשל רב-עוצמה). הרומן הפך לאהבה ולידיה הציעה גירושין לבעלה, אך הוא יצר קשר עם שגרירות שווייץ ברומא והשתמש בהשפעתו הרבה כדי להפריד ביניהם. לידיה הוכנסה לבית משוגעים וקרל נכלא לאחר שהואשם בחטיפה ואונס. במאי 1890, דו"ח פסיכיאטרי מלא לא הראה שום סימן למחלות נפש והיא שוחררה. שחרורו הגיע מאוחר יותר, מחוסר ראיות. היא חזרה לבעלה, אם כי עד מהרה הגישה בקשה לגירושין, שניתנו בסופו של דבר.
במצב של ייאוש מאובדן אהבתו, הוא סבל מהתמוטטות עצבים ובילה זמן מה בבית החולים לחולי נפש סן בוניפאציו. לאחר שחרורו ניסה להתאבד באקדח שהותיר אותו פצוע לצמיתות. בינואר 1891, שלא היה מסוגל לעבוד וככל הנראה סבל ממאניה דפרסיה, הוא התאבד עם מנת יתר של כלוריד. התאבדותה של לידיה בגז חלה באותו שנה בדצמבר.
גלריה

לידיה ולטי אשר
קונרד פרדיננד מאייר
גוטפריד קלר
גוסטב פרייטג
אדולף פון מנצל
פיטר הלם
הערות שוליים

↑  Historische Commission bei der königl. Akademie der Wissenschaften, Allgemeine Deutsche Biographie, Bd. 35, 1., München/Leipzig: Duncker & Humblot, 1893, Allgemeine Deutsche Biographie, עמ' 527
↑  Karl Stauffer-Bern : Biography, Spartacus Educational
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268407905171  PLWABN: 9810541803705606  AGSA: 10236  BnF: cb14934696c (data)  GND: 11875288X  HDS: 012314  ISNI: 0000 0000 7987 8123  KulturNav: 212d3d88-046f-4f55-a58e-90e42eab29af  LCCN: n50054049  NKC: xx0190885  NLA: 35760230  NLG: 242227  NTA: 072344024  RKD: 74755  SIKART: 4022842  SNAC: w6rr501k  SUDOC: 102442843  Trove: 1074945  ULAN: 500000670  VIAF: 27334403   WorldCat (עם VIAF): 27334403
קוריצ'ייה

| --- | --- |
 מדינות:  הודו
 אזורים:  אסיה
 שפת אם:  29,000 (2004)
 כתב:  אלפבית מלאיאלאם
 משפחה:  דראווידית דרומית לא ידוע קוריצ'ייה
 לאום:  הודו הודו
 קוד ISO 639-3:  kfh 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
קוריצ'ייה (באנגלית: Kurichiya) היא שפה דראווידית דרומית המדוברת בקרלה שבהודו. לשפה יש שני ניבים: וואיאנאד, על שם מחוז וואיאנאד שבקרלה בו השפה מדוברת, וקונאם. שני הניבים שונים מאוד אחד מהשני ולעיתים נחשבים כשפות אחרות, הניבים קרובים ב-61% - 66% אחד לשני, בעוד שהניב וואיאנאד קרוב ב-67% - 71% למלאיאלאם. חלק ניכר דוברי השפה אינם יודעי קרוא וכתוב; רק כ-68% מדוברי השפה הגרים בקרלה יודעים קרוא וכתוב.
הערות שוליים

1 2 3  https://www.ethnologue.com/18/language/kfh/
| שפות דראווידיות |
| --- | --- | --- |
| דרומיות | טמילית • מלאיאלאם • קוטה • קודאגו • קאנדה • טולו • מלאיאלאם יהודית • קודאבה טאק • באדאגה • הולייה • קורומבה אטאפדי • טודה • קומבארן • קורומבה קאנדה • מודוגה • אירולה • שולאגה • בטה קורומבה • קאיקאדי • ירוקאלה • ג'סרי • פאניה • אוראלי • מאלארית • קוראגה • בלארי • קאלאנדי • קאניקארית • מולו קורומבה • קאדאר • קונדובאדי • מאלאסאר • מאלה מאלאסאר • קוריצ'ייה • אראנאדאנית • מאלאבדאנית • פאלייאנית • הראבאלאנית • אולאטאנית • ווייאנאד צ'טי • קאקאלה |  |
| דרומיות - מרכזיות | גונדי • מריה • קואי • קונדה • טלוגו • קויה • פנגו • מאנדה • נגארצ'אל • קובי |  |
| מרכזיות | קולאמי • אולארי • דורווה • נאיקי |  |
| צפוניות | קורוך • מאלטו • ברהואי |  |
| לא מסווגות | באזיגאר • וישאבאן • מאלאקוראבאן • אלאר |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות ובנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרל שטרקר

| --- | --- |

גנרל קרל שטרקר
 לידה:  20 בספטמבר 1884 רדמאנסדורף, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  10 באפריל 1973 (בגיל 88) ריצלרן, אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1905–1920   1920 – 1943
 דרגה:   גנרל אוברסט (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-79   מפקד הקורפוס ה-17   מפקד הקורפוס ה-11
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה קרב סטלינגרד
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
גנרל-אוברסט קרל שטרקר (בגרמנית: Karl Strecker;‏ 20 בספטמבר 1884 – 10 באפריל 1973) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על דיוויזיה ועל קורפוסים במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

שטרקר נולד ב-20 בספטמבר 1884 ברדמאנסדורף, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1905 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-152, וב-14 ביוני 1914 הועלה לדרגת אובר-לויטננט. במלחמת העולם הראשונה לחם בתפקידים שונים במסגרת הרגימנט, וב-24 ביולי 1915 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.
לאחר המלחמה ב-3 בינואר 1920 פרש מהצבא והתגייס למשטרת המדינה, ומילא בה תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1932 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, בשנת 1933 הועלה לדרגת אוברסט, ובשנת 1934 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקח הכללי של המשטרה בשטטין. בשנת 1935 עם מיזוג משטרת המדינה בוורמאכט, מונה למפקד המשרד הראשון בצבא, ובשנת 1937 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-4. בשנת 1938 מונה שטרקר למפקד אגד הרגלים ה-38, ובמרץ 1939 מונה למפקד הדיוויזיה ה-79.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה שטרקר מפקד הדיוויזיה ה-79, ופיקד עליה בחזית המערבית כחלק מהקורפוס ה-12 במסגרת הארמייה הראשונה. במהלך המערכה על צרפת לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-12 במסגרת הארמייה הראשונה, וב-1 ביוני 1940 הועלה לדרגת גנרל לויטננט. בתחילת מבצע ברברוסה הייתה הדיוויזיה שבפיקודו בעתודת קבוצת ארמיות דרום, ובהמשך לחם עם הדיוויזיה לסירוגין כחלק מהקורפוסים ה-17 וה-51 במסגרת הארמייה השישית, והשתתף עימה בקרב קייב, ובקרב חרקוב הראשון. על תפקודו בקרבות קיבל שטרקר ב-26 באוקטובר 1941 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל.
ב-12 בינואר 1942 מונה שטרקר למפקד הקורפוס ה-17, שהיה חלק מהארמייה השישית. ב-1 ביוני 1942 מונה שטרקר למפקד הקורפוס ה-11, והשתתף עמו במתקפת הקיץ הגרמנית, ובאוגוסט הועבר הקורפוס שבפיקודו תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עימה בקרב סטלינגרד. ב-25 בינואר 1943 קיבל שטרקר את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-31 בינואר 1943 הועלה שטרקר לדרגת גנרל-אוברסט. ב-2 בפברואר נכנע שטרקר יחד עם כל שרידי הכוחות שהיו בכיס הצפוני בסטלינגרד ונלקח לשבי.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

שטרקר שוחרר מהשבי רק ב-9 באוקטובר 1955. לאחר שחרורו התגורר באידר אוברשטיין, וב-10 באפריל 1973 מת בריצלרן שבאוסטריה, והוא בן 88 שנים.
צוללת

.
| --- | --- |
הצוללת "אח"י דולפין" של חיל הים הישראלי
הצוללת "אח"י דולפין" של חיל הים הישראלי
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת
 חלק מסדרה:  הובלה ימית 
 
צוללת בריטית מ"דגם C" מתקופת מלחמת העולם הראשונה
צוללת היא כלי שיט המסוגל לנוע ולפעול מתחת לפני הים. רוב הצוללות בעולם משמשות למטרות צבאיות - בעיקר איסוף מודיעין צבאי, טיבוע אוניות, ירי טילים אל מטרות קרקעיות והובלת לוחמי קומנדו ימי, אך קיימות גם צוללות למטרות מחקר מדעי, לצורכי תיירות, להברחת סמים ולמספר מצומצם של שימושים מסחריים אחרים.
הצוללות יקרות בהרבה מכלי שיט אחרים בכל הקשור לבנייה ולתחזוקה, אך יתרונן ביכולת התחמקות ופעולה בחשאי מצדיק את ההשקעה בהן. מדיניות הגרעין של ארצות הברית ושל מדינות נוספות מתבססת על יכולת לשגר מהלומה גרעינית מצוללות, וכך לקיים מדיניות של השמדה הדדית מובטחת.
רעיון הצוללת קיים לפחות מהמאה ה-16. אחד מספריו הפופולריים של סופר המדע הבדיוני ז'ול ורן, 20,000 מיל מתחת למים עסק בצוללת בשם "נאוטילוס". עם זאת, לשימוש רחב הגיעו הצוללות רק במלחמת העולם הראשונה, בה שימשו כנשק אסטרטגי בידי הקיסרות הגרמנית במטרה להטביע חלק ניכר מצי הסוחר הבריטי ובכך לאלץ את בריטניה להיכנע לתכתיבים גרמניים.
אורך חיים של צוללת מודרנית הוא כ-25 שנה[דרוש מקור], לאחר מכן היא נשלחת לגריטה. אחת ל-5 שנים צוללת עולה למבדוק לצורך תיקונים ושיפוצים שנמשכים כשנה.
היסטוריה

מתקן וכלי תחבורה דמוי צוללת אשר הוצג כבר בשנת 1578, נבנה על ידי המתמטיקאי האנגלי ויליאם בורן (אנ'). ההנעה של צוללת זו הייתה באמצעות חתירה של הצוות אשר ישב בתוכה. הצוללת לא שקעה לעומק רב מפני שאספקת האוויר לצוות התבצעה באמצעות צינור.
צוללת המלחמה הראשונה הייתה ה"צב" אשר פותחה בשנת 1775, במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. צוללת זו אשר עוצבה בצורת ביצה יכלה להכיל חייל אחד. הצוללת הונעה באמצעות מדחף אשר החייל היושב בתוכה סובב על מנת לנוע. בשנת 1776 ניסתה הצוללת להטביע ספינה בריטית שעגנה על יד החוף אך נכשלה ונסוגה.
בשנת 1779 תוכננה הצוללת "נאוטילוס", על ידי הממציא האמריקני רוברט פולטון. פולטון הציע את המצאתו הן לצרפתים והן לבריטים, ובשנת 1800 היא נבנתה על ידי הצרפתים. הצוללת הונעה באמצעות מדחף אשר הופעל על ידי הצוות היושב בתוכה. לאחר מספר שנים, ומשלא הצליחו לשכלל את הצוללת כצוללת מלחמה, ויתרו עליה הצרפתים ולאחר מכן ויתרו עליה גם הבריטים.
צוללות מלחמה השתתפו גם במלחמת האזרחים האמריקנית. צבא האיחוד היה זה שהשתמש ראשון בצוללת בשם "אליגטור". הצוללת הייתה בנויה עם מכלי אוויר בתוכה ויכלה לשקוע לעומק. ההנעה של הצוללת המקורית הייתה מבוססת על חתירה ולאחר כשישה חודשים של ניסויים שינו את ההנעה להנעת מדחף שמסובב על ידי הצוות שיושב בתוכה.
צבא הקונפדרציה השתמש בצוללת "פיוניר" לצורכי הברחת אספקה, ובצוללת "האנלי" ככלי התקפי. עקרון ההתקפה של "האנלי" היה פשוט מאוד, אך קשה לביצוע. בקדמת הצוללת היה מוט ארוך ועליו חומר נפץ; הצוללת הייתה צריכה להתקרב לספינת האויב, להדביק עליה את חומר הנפץ, ולאחר שהייתה מתרחקת, הייתה מפעילה אותו.
היסטוריה > צוללת כנשק אסטרטגי

צוללות מלחמה התחילו לשנות את תוצאות הקרבות או להביא יתרון אסטרטגי משמעותי במהלך מלחמת העולם הראשונה. לקראת סוף המלחמה, המציאו הבריטים את פצצות העומק, הנהיגו את שיטת השיירות, והתגברו במידה רבה על איום הצוללות הגרמניות. הצוללות הבריטיות הגיעו להישגים ניכרים עת חדרו אל הים הבלטי ואל ים השיש.
בעקבות זאת, ביקש הנרי סטימסון, מזכיר המדינה של ארצות הברית, בשנת 1930, בוועידה בינלאומית ימית בלונדון, להגיע להסכמה נגד בנייה ושימוש בצוללות, ששימשו לדבריו לפעילות בלתי אנושית. אל מול התנגדות צרפת ויפן הוחלט לקבוע שהשימוש בצוללות ייעשה באופן הומני, כדי למנוע פגיעה בבלתי מעורבים בלחימה.
במלחמת העולם השנייה הופעלו צוללות כנשק לגיטימי בפעילות שוטפת. לגרמניה הנאצית היה צי הצוללות הגדול ביותר, והיא השתמשה בו באופן אפקטיבי נגד הצי הבריטי. עם זאת, במאמץ אדיר, בו נטלו חלק הבריטים, האמריקנים והקנדים, הצליחו אלה להתגבר על איום הצוללות. בנוסף לתפקיד קרבי בזמן המלחמה, שימשו הצוללות גם ככלי לאיסוף מודיעין ולביצוע משימות מיוחדות כמו במהלך מבצע קיסר. במהלך המלחמה הפכה המשימה להטבעת אוניות אספקה לעיסוקו העיקרי של צי הצוללות הגרמני.
שימוש מוצלח בצוללות עשו הבריטים בזירת הים התיכון, עת מנעו אספקה מן הכוחות האיטלקיים והגרמניים בצפון אפריקה. השימוש המוצלח ביותר בצוללות, במלחמה זו, וקרוב לוודאי במהלך ההיסטוריה כולה, היה זה של האמריקנים, אשר גרמו אבדות חמורות ביותר ליפנים בשנים 1944 ו-1945.
בזמן המלחמה הקרה, וכחלק ממרוץ החימוש, עברו הצוללות שינויים גדולים. אחד השינויים המשמעותיים ביותר היה התקנת כורים גרעיניים כמקור הכוח של הצוללות בשנת 1950, מה שאפשר לצוללת להישאר זמן רב מאוד מתחת לפני המים. צוללת כזו מכונה צוללת גרעינית. שינוי משמעותי נוסף היה במגוון כלי הנשק שהצוללת נשאה עימה. כלי הנשק המרכזיים היו טילים בליסטיים נושאי ראשי נפץ גרעיניים, שפותחו על ידי המעצמות על מנת ליצור איום אסטרטגי-קיומי על מדינות יריבות.
בשייטת 7 (שייטת הצוללות) של חיל הים הישראלי יש כיום חמש צוללות – שלוש מדגם "דולפין" ושתיים מדגם "דולפין AIP".