stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זואי קרביץ
קריירה > בימוי

ביוני 2021 פורסם שקרביץ תביים את סרט הביכורים שלה כבמאית בכיכובם של נעמי אקי וצ'נינג טייטום. זכויות ההפצה של הסרט נרכשו על ידי חברת "MGM". קרביץ גם כתבה את התסריט בצוותא עם אי.טי. פייגנבאום, ותפיק בשיתוף עם ברוס כהן (אנ'), טיפאני פרסונס וצ'נינג טייטום. הצילומים לסרט החלו ב-23 ביוני 2022 במקסיקו. הסרט יצא לאקרנים ב-23 באוגוסט 2024 תחת השם "צאי מזה".
קריירה > מוזיקה

ב-2009, הקימה קרביץ את להקת "Elevator Flight", קרביץ היא סולנית הלהקה ומופיעה איתה בתור תחביב בעיקר בפילדלפיה.
בשנת 2013 בעת שהייתה בצילומי סרט בלוס אנג'לס, הקימה קרביץ את הלהקה "Lolawolf", על שם אחיה הצעיר של קרביץ - לולה ונקואה-וולף, המורכב מחברי להקת "Reputante". הלהקה הוציאה ב-4 בפברואר 2014 מיני-אלבום עם שם זהה ללהקה והופיעה לראשונה בטרקלין מרקורי בנובמבר 2013. הם הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, "Calm Down", ב-21 באוקטובר 2014 ושימשו כלהקת חימום של מיילי סיירוס, לילי אלן ולהקת Warpoint. הלהקה הוציאה את המיני-אלבום השני שלהם "Everyfuckinday" ב-23 ביוני 2015, אשר כלולים בו חמישה שירים.
בשנת 2018 קרביץ הופיעה לצד ג'אנל מונה בשירה "Screwed" מתוך אלבומה השלישי "Dirty Computer". היא גם לקחה חלק בשיר "Anti-Social Smokers Club" של להקת ריי סרמרד מתוך אלבומם השלישי "SR3MM".
אלבומם השני של הלהקה יצא ב-3 ביולי 2020 ונקרא "Tenderness", ממנו יצא הסינגל "Not Diana".
קריירה > דוגמנות ואופנה

בתור דוגמנית שימשה קרביץ כפרזנטורית של חברת בשמים צרפתית ודגמנה עבור מגזין האופנה Elle.
בשנת 2013 הוציאה ליין תכשיטים בשיתוף חברת הקריסטל סברובסקי. היא השתמשה בתכשיטים אתנים ווינטאג' כהשראה לעיצובים שלה.
חיים אישיים

קרביץ מתגוררת בויליאמסבורג, ברוקלין. היא חשפה כי נאבקה באנורקסיה נרבוזה ובבולימיה נרבוזה במהלך תקופת עד התיכון עד גיל 24.
היא יצאה לתקופה קצרה עם השחקן עזרא מילר בזמן צילומי הסרט "היזהרו מגונזו" בשנת 2010. היא יצאה גם עם השחקן האמריקאי פן בדג'לי משנת 2011 עד 2013.
בשנת 2016, החלה מערכת יחסים עם השחקן קארל גלוסמן. ב-29 ביוני 2019, השניים התחתנו בבית אביה של קרביץ בפריז. בדצמבר 2020, הגישה קרביץ בקשה לגירושים.
בשנת 2021, החלה לצאת עם השחקן צ'נינג טייטום לאחר שהכירו במהלך העבודה על הסרט "צאי מזה", בכורת הבימוי של קרביץ, בו טייטום שיחק בתפקיד ראשי. באוקטובר 2023 הם התארסו. באוקטובר 2024, קרביץ וטייטום נפרדו וביטלו את אירוסיהם לאחר מערכת יחסים של שלוש שנים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | אהבה בתפריט | שרלוט |  |
| 2007 | האמיצה | קלואי |  |
| 2008 | התנקשות בנשיא בית הספר | ולרי |  |
| 2008 | הציפורים של אמריקה | ג'יליאן טאנגר |  |
| 2009 | היקר מכולם | אשלי |  |
| 2010 | 12 | גבי |  |
| 2010 | היזהרו מגונזו | איווי וואלס |  |
| 2010 | סיפור מצחיק | ניה |  |
| 2011 | Yelling to the Sky | סוויטנס אוהרה |  |
| 2011 | אקס-מן: ההתחלה | אנג'ל סלבדור |  |
| 2013 | Treading Water | לורה |  |
| 2013 | העולם אחרי | סנג'י רייג' |  |
| 2014 | מפוצלים | קריסטינה |  |
| 2014 | להעמיד פנים שאנחנו מתנשקים | אוטום |  |
| 2014 | מסע משוגע | מארי |  |
| 2014 | חיסול ממוקד | ורה סוארז |  |
| 2015 | דופ | נקיה |  |
| 2015 | מורדים | קריסטינה |  |
| 2015 | מקס הזועם: כביש הזעם | טוסט |  |
| 2016 | נאמנים | קריסטינה |  |
| 2016 | וינסנט ורוקסי | רוקסי |  |
| 2016 | Adam Green's Aladdin | כורה מבוגרת |  |
| 2016 | חיות הפלא והיכן למצוא אותן | לטה לסטריינג' |  |
| 2017 | סרט לגו באטמן | קאטוומן / סלינה קייל | דיבוב |
| 2017 | ג'מיני | הת'ר אנדרסון |  |
| 2017 | לילה קשוח | בלייר |  |
| 2018 | קשר קטלני | מילי |  |
| 2018 | חיות הפלא: הפשעים של גרינדלוולד | לטה לסטריינג' |  |
| 2018 | ספיידרמן: ממד העכביש | מרי ג'יין ווטסון | דיבוב |
| 2020 | וינה והפנטומים | מאדג' |  |
| 2022 | קימי | אנג'לה צ'יילס |  |
| 2022 | באטמן | קאטוומן / סלינה קייל |  |
| 2024 | צאי מזה | — | במאית, תסריטאית ומפיקה |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | קליפורניקיישן | פרל | 8 פרקים |
| 2016 | פורטלנדיה | קנדל | פרק: "Breaking Up" |
| 2019-2017 | שקרים קטנים גדולים | בוני קרלסון | תפקיד ראשי (2 עונות); 14 פרקים |
| 2020 | נאמנות גבוהה | רובין "רוב" ברוקס | תפקיד ראשי; 10 פרקים גם מפיקה בפועל |
הערות שוליים

↑  Zoë Kravitz: The 100 Most Influential People of 2022, Time (באנגלית)
↑  Fleming, Mike Jr. (June 15, 2021). Zoë Kravitz To Make Directing Debut On ‘Pussy Island’; Channing Tatum Playing Tech Billionaire With Mysterious Tropical Island: Hot Cannes Package. Deadline Hollywood. Retrieved June 26, 2021
↑  Fleming, Mike Jr. (June 26, 2021). MGM Lands Global Rights To Zoe Kravitz-Directed ‘Pussy Island’; Naomi Ackie To Star With Channing Tatum. Deadline hollywood. retrieved June 26, 2021
↑  Owen Gleiberman, ‘Blink Twice’ Review: Zoë Kravitz Proves She’s a Total Filmmaker in a #MeToo-Meets-‘Midsommar’ Thriller Starring a Sinister Channing Tatum, Variety, ‏2024-08-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  ארז דבורה, זואי קרביץ יצרה סרט אימה בסגנון האי של ג'פרי אפשטיין - וזה לא דבר רע, באתר ynet, 23 באוגוסט 2024
↑  עומר דניאל, זואי קרביץ ובעלה נפרדו אחרי שנה וחצי, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 3 בינואר 2021
↑  Zoe G. Phillips, Zoë Kravitz and Channing Tatum Split and Call Off Engagement Following Three-Year Relationship, The Hollywood Reporter, ‏2024-10-30 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811508754005606  BIBSYS: 13069403  BnF: cb180503991 (data)  GND: 1076364187  ISNI: 0000 0000 9096 6781  LCCN: no2010164507  LNB: 000347272  MusicBrainz: 5eb39d74-e347-47b9-b1c4-729d5bfac577  NKC: xx0205778  NLK: KAC2020Q3289  NTA: 410529737  SUDOC: 189365692  VIAF: 132951334   WorldCat (עם VIAF): 132951334
סולומון ליינברג

| --- | --- |

קציני החטיבה ה-6 של צבא מערב אוקראינה. סולומון ליינברג יושב בשורה תחתונה באמצע. התמונה צולמה בנובמבר 1919.
 לידה:  27 ביולי 1891 טרנופול, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  9 באפריל 1938 (בגיל 46) לנינגרד 
 השכלה:  הפקולטה למשפטים של אוניברסית לבוב 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות 
 
סולומון (שלמה) ליינברג (27 ביולי 1891 – 1920; לפי מקורות אחרים - 1938) היה מפקד גדוד המחץ היהודי בצבא הרפובליקה העממית של מערב אוקראינה.
ביוגרפיה

נולד בעיר טרנופול (אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום באוקראינה). סיים בית ספר תיכון בטרנופול, לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת לבוב. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התנדב לצבא האוסטרו-הונגרי. סיים קורס קצינים מזורז ולחם באזור גליציה.
בנובמבר 1918, לאחר התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית, חזר סגן ליינברג לעיר הולדתו טרנופול.
באותה עת התרחשו קרבות בין הכוחות האוקראינים לבין הכוחות הפולנים ברחבי גליציה. במהלך הקרבות ביצעו הפולנים כמה פרעות ביהודי גליציה (פרעות לבוב).  בעקבות הפרעות החליט ליינברג להקים כוח יהודי לוחם בטרנופול, אשר יספק הגנה לתושביה היהודים של העיר. יחד עם כמה מוותיקי הצבא האוסטרו-הונגרי כמוהו הוא ארגן יחידת הגנה עצמית יהודית.
ביוני 1919  נכבשה טרנופול על ידי צבא הרפובליקה העממית של מערב אוקראינה. האוכלוסייה היהודית קיבלה את החיילים המערב-אוקראינים בברכה, כיוון שיחסם אל היהודים היה טוב בהרבה מזה של הפולנים. יהודים לא מעטים מקרב תושבי טרנופול הביעו רצון להתנדב לצבא האוקראיני. בעקבות כך פנה ליינברג אל המפקד האוקראיני קולונל מיקיטקה (אותו הכיר עוד משרותם המשותף בצבא האוסטרו-הונגרי) בבקשה להצטרף עם יחידת ההגנה העצמית שלו אל הצבא האוקראיני. קולונל מיקיטקה הטיל על ליינברג לארגן גדוד יהודי בשורות צבא המערב-אוקראיני.
תוך שבועיים הוקם הגדוד, אשר קיבל את השם "גדוד המחץ היהודי". הגדוד הורכב מחמש פלוגות (ארבע פלוגות רובאיות ופלוגת מקלעים כבדים) ושלוש מחלקות עצמאיות (פרשים, הנדסה וקשר). למרות שמו, היה הגדוד למעשה יחידה מעורבת, בה שירתו אוקראינים לצד היהודים.
החל מאמצע יולי 1919 השתתף הגדוד בפיקודו של ליינברג בקרבות עם הצבא הפולני באזור טרנופול. בסוף יולי חצה הגדוד (יחד עם שאר יחידות הצבא) את הנהר זברוצ'  למזרח אוקראינה. כאן נלחם הגדוד בכוחות הצבא האדום באזור פרוסקורוב ובקרבת ויניצה. באוגוסט אותה שנה הגיע עם הצבא האוקראיני עד לפאתי קייב.
לאחר נסיגת הצבא האוקראיני מקייב באוקטובר 1919 הגיע הגדוד לברדיצ'ב, שם שימש כחיל מצב. לאחר תבוסת הצבא האוקראיני בקרבות עם  כוחות הצבא האדום בחורף 1919/1920 נסוג הגדוד אל דרום אוקראינה. במהלך הנסיגה איבד הגדוד כשני שלישים מחייליו - חלקם נהרגו בקרבות, אך רוב האבדות נגרמו כתוצאה ממגפת טיפוס הבהרות. בעקבות האבדות הקשות שספג, פורק הגדוד על ידי פיקוד הצבא האוקראיני. החיילים האוקראינים של הגדוד נסוגו עם הצבא האוקראיני למערב אוקראינה. החיילים היהודים של הגדוד נמלטו לאודסה.
גורלו של ליינברג, לאחר פירוק הגדוד אינו ידוע בוודאות. קיימות שתי גרסאות לגבי המשך חייו:
לפי גרסה אחת הוא נסוג יחד עם הצבא האוקראיני למערב אוקראינה. בהמשך, לאחר התפרקות הצבא האוקראיני, הוא חזר לעיר הולדתו טרנופול (שעברה בינתיים לשלטון פולני). בטרנופול  נעצר ליינברג על ידי המשטרה הפולנית ונרצח בכלא בספטמבר 1920.
לפי גרסה אחרת בפברואר 1920 הושאר ליינברג (שהיה חולה בטיפוס הבהרות) בבית חולים בעיר ויניצה. העיר נכבשה על ידי הצבא האדום וליינברג אולץ להצטרף אל שורות הצבא האדום. הוא המשיך לשרת בצבא גם לאחר תום מלחמת האזרחים. הוא שירת כקצין קשר באגף המודיעין של הצבא האדום. בשנת 1933 הואשם בפעילות אנטי-סובייטית ונידון לשלוש שנות מאסר. לאחר ריצוי העונש עבר להתגורר בלנינגרד. באוגוסט 1937, במהלך הטיהורים הגדולים, נעצר שוב, נשפט ונידון למוות. הוצא להורג באפריל 1938.
אחד מרחובות לבוב נושא את שמו.
יהדות ארל

יהדות ארל התקיימה במשך דורות בעיר ארל, שהיא עיר בדרום צרפת, על גדות הנהר רון לקראת שפך הנהר לים התיכון. היא הייתה מרכז יהודי מרכזי בתקופה שבין התקופות הרומית והרנסאנס. לפי המסורת הגיעה לארל אחת משלוש ספינות שנשאו עליהן גולים יהודים לאחר חורבן בית המקדש השני. התיעוד הראשון המתייחס ליהודי העיר משנת 508 לספירה מספר כי ההגנה של חלק מחומת העיר הופקד בידם במהלך מצור. בשל מיקום העיר בין ספרד לשאר אירופה וקרבתה לחוף הים התיכון, העיר ארל הפכה לעיר שליהודים רבים היה נח לחיות בה, לנהל חיי מסחר עם ארצות הים התיכון, וחיי תורה מאורגנים במקביל למרכז של חכמי פרובנס שבנרבונה. במהלך ימי הביניים, יהודים רבים חיו בארל, שתפקדה גם כמרכז רוחני יהודי ומרכז לתרגום השפות הערבית, עברית ולטינית, שכן זו הייתה אחת מהערים הידועה בחכמי פרובנס שחיו גם בה. מתום תקופת הרנסאנס לא נהתקיימה קהילה יהודית בארל. עדויות על חיים יהודיים בעבר נשמרו ברחבי העיר ובמוזיאון המקומי. הקהילה היהודית חדלה לשגשג לקראת סוף המאה ה-15, עד שגורשו בסביבות שנות ה-90 של המאה ה-15 ולאחר מכן לא שבו. יהודים נמצאו בארל בשנות ה-60 של המאה ה-20, אך הם לא חיו בקהילה מאורגנת.
נוף של ארל
היסטוריה > האימפריה הרומית

לפי המסורת, הקיסר הרומי אספסיאנוס העלה גולים יהודים לאחר חורבן בית שני בירושלים על שלוש ספינות שננטשו על ידי רבי החובלים שלהן בלב ים. אחד מכלי השיט הגיע לדרום צרפת לארל, ואילו הגולים שהפליגו על שתי הספינות האחרות הגיעו לעיר בורדו ולעיר ליון. אגדה זו מרמזת על קיומם של יהודים בארל כבר במאה הראשונה לספירה, אולם המסמך הראשון המתאר את החיים היהודיים בארל הוא משנת 425 לספירה. באותה שנה הוציא הקיסר ולנטיניאן השלישי צו המופנה לבישופים הכנסייתיים של האזור, האוסר על יהודים מקומיים להיכנס לתחום שיפוטם, להחזיק עבדים נוצרים או לעסוק בשימוש בנשק (לציד או בשורות הצבא). במהלך שקיעתה של האימפריה הרומית הפכה ארל למרכז פוליטי ודתי יהודי חשוב.
בשנת 476, עם נפילת האימפריה הרומית, עברה העיר לשלטון הוויזיגותים. יהודי ארל חיו בשלום יחסית כל עוד הוויזיגותים שמרו על האריאניזם, שהוכרז מאוחר יותר על ידי הוותיקן ככפירה. בשנת 508, כשהעיר הייתה נתונה במצור על ידי הפרנקים והבורגונדים, השתתפו יהודי העיירה במאבק נגדם. לאחר נפילת ארל לידיו של קלוביס הראשון, המלך הראשון של פרנקים, האשימה הקהילה היהודית של ארל, את הבישוף קיסריוס מארל (אנ') בבגידה. חסידיו של הבישוף, בתגובה, האשימו חייל יהודי בעזרה לבורגונדים ולפרנקים להיכנס לעיר על ידי הצבעה על חלק ספציפי של החומה שקל לטפס עליו. החייל נידון למוות בזמן שהבישוף זוכה. זמן קצר לאחר מכן, שליטי הממלכה המרובינגית, ובמיוחד המלך צ'ילפריך הראשון עודדו את הבישופים המקומיים בכל רחבי דרום צרפת לנסות להמיר את דתם של היהודים. הבישוף של ארל וירג'יליוס היה להוט מאוד להמיר את דתם של היהודים המקומיים, וככל הנראה עשה זאת בכוח, בניגוד לעמדת הוותיקן, כפי שמוצג באיגרת שנשלחה אליו הוותיקן.
היסטוריה > ימי הביניים

תחת שלטון השושלת הקרולינגית, החל משנת 638, השתפרו תנאי החיים של הקהילות היהודיות בדרום צרפת. הנסיכים הקרלובינגים הגנו על היהודים מפני התקפות של אנשי הדת. בתחילת המאה התשיעית הוקמה ממלכת בורגון על ידי בוסו מפרובנס (אנ'), בתמיכת הכמורה והאפיפיור יוחנן השמיני. זמן קצר לאחר מכן העביר בוסו את שליטתו וחסותו על יהודי ארל לארכיבישוף המקומי בשם רוסטנג (אנ'), כהכרת תודה על תמיכת הכמורה בו. ממשיכי דרכו של בוסו לא המשיכו במסורת זו. הכמורה והארכיבישוף של ארל הטילו מיסים כבדים על היהודים המקומיים, מאידך זו גם הייתה הסיבה שבמהלך מסעות הצלב היו יהודי ארל בטוחים יחסית, בזמן שקהילות יהודיות אחרות בדרום צרפת, שלא היו כפופות ישירות לכמורה המקומית, סבלו קשות מהתקפות הצלבנים. מסמך המיוחס לסילוקו של הארכיבישוף ריימונד (1142–1157) מוזכר בית קברות יהודי ברובע מונטג'יף בארל, ששמו שונה לרובע גריפוויל. כתובת בכתב עברית על מצבה המתוארכת לתקופה זו שנמצאה בבית הקברות שהיה בעיר, הועברה למוזיאון הנצרות בארל. במשך השנים יהודי העיר שילמו לארכיבישוף תשלום שנתי של 44 סולים (אנ') לשמירת נכס זה.
בנימין מטודלה ביקר בארל במאה ה-12 ודיווח על 200 משפחות יהודיות ושישה רבנים שחיו ברובע נפרד של העיר . עד שנת 1276 הארכיבישוף של ארל מינה מדי שנה שלושה נציגים יהודים שנקראו רקטורים (ראשי קהילות), כדי לשמור על הקשר בין הארכיבישוף לקהילה היהודית שהייתה תחת שלטונו הישיר. משנה זו צ'ארלס הראשון מנאפולי שלל מהארכיבישוף של ארל את הפריבילגיה המיוחדת שניתנה לו כמה מאות שנים לפני כן. שינוי זה גרם להידרדרות ביחס לקהילה היהודית, שכן אנשי הדת הפסיקו לקבל מהיהודים מיסים ועל כן החלו להסית כנגדם את תושבי העיר הנוצרים. באותה תקופה כבר נאלצו היהודים לענוד את הטלאי הצהוב על החזה. בשנת 1306 במהלך ימי הביניים המאוחרים העיר קלטה יהודים שגורשו מחבל לנגדוק הנמצא מצפון מזרח לעיר.
היסטוריה > המאות הארבע עשרה והחמש עשרה

המחצית השנייה של המאה הארבע-עשרה הביאה להידרדרות חמורה של הקהילה היהודית בארל, בעקבות העלייה לשלטון של ג'ואנה הראשונה מנאפולי (אנ'), שקידמה באגרסיביות אג'נדה להגבלת היהודים. היהודים בארל לא הורשו להעיד בבתי משפט כנוצרים, להשתתף במרחצאות ציבוריים, לעבוד בימי ראשון ולהגבלות אחרות. אף על פי כן, באותה תקופה הקהילה היהודית הקימה בית ספר לתורה ותלמוד, ארגון צדקה, בית כנסת ומקווה. קיים תיעוד המרמז על עיסוקם של יהודים רבים ברפואה, וכמה יוזמות עסקיות כמו שותפות של שני יהודים ב-1425 לייצור סבון. בשל ההתקפות ההמוניות הרבות על יהודי העיר, היהודים קיבלו רשות לבנות ברובע היהודי מבצר להגנה ולבלימת התקפות נוספות. ההיתר ניתן על ידי המלך רנה מאנז'ו, שנתן ליהודים רשות לנהוג באופן חופשי במנהגיהם על פי המסורת היהודית. עם מותו של המלך סופחה פרובאנס לצרפת (1484) וההתנכלויות ליהודים חודשו זמן קצר לאחר מכן. קיים דיווח אודות אירוע בו קבוצת אנשים הגיעה מחוץ לארל שהרגה כמה נשים, תקפו בתים והמירו בכוח את דתם של כחמישים יהודים לנצרות. בשנת 1488 גורשו היהודים אל מחוץ לעיר ולא שבו אליה יותר. מי שבחרו להמיר את דתם, הורשו להישאר. בית הכנסת נהרס, והיהודי האחרון עזב את העיר בספטמבר 1494. אירועים אלה התרחשו בעיר במקביל לפעילות האינקוויזיציה הספרדית וגירוש ספרד החל משנת 1492.
היסטוריה > המאה השש עשרה ואילך

יהודים שעברו דרך ארל במהלך המאה ה-17 נאלצו לשלם כופר נפש. לאחר מספר ניסיונות של יהודים לחזור לעיר, צו של פרלמנט פרובנס משנת 1775 הורה להם לעזוב לחלוטין את העיר. צווים דומים האוסרים על יהודים לסחור בארל הוצאו ב-1773 וב-1775. לאחר המהפכה הצרפתית ניסו כמה יהודים מאזור אביניון להתיישב מחדש בארל. מאתיים שנה לאחר מכן חיו בעיר כמה יהודים במהלך שנות ה-60 של המאה העשרים, אף על פי שלא הייתה קהילה רשמית פעילה בעיר.
יהודים בולטים פעילים בארל

יהודה בן משה מארלס - חוקר נכבד פעיל במאה ה-11, דמות מוכרת בעולם היהודי האירופי של אותה תקופה.
אברהם בן דאוד - פילוסוף וחוקר דת יהודי פעיל במאה ה-12.
שמואל בן תיבון - פילוסוף ומתרגם בצרפת של המאה ה-12. היה הראשון שתרגם את "מורה הנבוכים" המפורסם מאת הרמב"ם מערבית לעברית.
לוי בן אברהם בן חיים - חוקר יהודי במאה ה-13. לקח חלק במחלוקת הדתית בין 1303 ל-1306. הקים אנציקלופדיה ופרסם כמה מאמרים מדעיים.
קלונימוס בן קלונימוס - פילוסוף ומתרגם יהודי יליד ארל. כתב מספר ספרי לימוד יהודיים וקיבל את התואר "נשיא".
מאיר בנדיג - תלמודיסט בארל במחצית השנייה של המאה החמש עשרה. כתב מספר טקסטים.
ראו גם

יהדות צרפת
פרובנסלית יהודית - שפה
נרבון
הערות שוליים

↑  "Siddur," Roedelheim, 1868, ed. Baer, p. 112
1 2 3 4  ARLES - JewishEncyclopedia.com, jewishencyclopedia.com
↑  "NPNF-212. Leo the Great, Gregory the Great - Christian Classics Ethereal Library". Ccel.org. 2005-07-13. נבדק ב-2015-05-31.
1 2 3  Arles, France Jewish History Tour, www.jewishvirtuallibrary.org
↑  Bernard Spolsky, The Languages of the Jews: A Sociolinguistic History, Cambridge University Press, 2014-03-27, ISBN 978-1-107-05544-5. (באנגלית)
↑  "Arles". Jewish Encyclopedia. אורכב מ-המקור ב-21 במרץ 2015. נבדק ב-27 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Virtual Jewish World: Arles, France". אורכב מ-המקור ב-14 באוקטובר 2014. נבדק ב-18 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
האמפיתיאטרון בארל 07–2010
תרגום לעברית של הרמב"ם מעשה ידי שמואל בן תיבון
יוסף באב"ד

| --- | --- |
 לידה:  1790 - 1801? ה'תק"ן - ה'תקס"א? פשוורסק שבגליציה
 פטירה:  1874 כ"ד באלול ה'תרל"ד פשוורסק, גליציה 
 מקום קבורה:  פשוורסק, גליציה
 מקום פעילות:  פשוורסק, גליציה
 תקופת הפעילות:  ?–1874 
 חיבוריו:  מנחת חינוך
 
רבי יוסף באב"ד (לעיתים: באבאט; כ"ד באלול ה'תקס"א, 2 בספטמבר 1801 – כ"ד באלול תרל"ד, 6 בספטמבר 1874) היה רב ופוסק בגליציה. נודע בעיקר בזכות ספרו המונומנטלי "מנחת חינוך".
ביוגרפיה

נולד בעיר פשוורסק שבגליציה לרב העיר רבי משה. סבו היה רבי יהושע העשיל באב"ד רבה של טרנופול בעל שו"ת "ספר יהושע" מנעוריו התבלט בהתמדתו בתורה וכשרונותיו. היה נשוי בנישואין ראשונים לאחותו של רבי חיים הלברשטאם, האדמו"ר מצאנז. לאחר פטירתה נשא את בתו של רבי דוד הגר מזבלטוב (בנו של רבי מנחם מנדל מקוסוב).
כיהן ברבנות בערים הוסקוב (הסמוכה לפשמישל), זברז', סניאטין והורודנקה, ובשנת 1857 (ה'תרי"ז) התמנה לרב בטרנופול, העיר בה כיהן סבו רבי יהושע העשיל - בה כיהן עד סוף ימיו.
רבי יוסף היה מקורב מאוד לאדמו"רי החסידות בגליציה, ובעיקר לגיסו (מזיווג ראשון), רבי חיים הלברשטאם, איתו אף למד תקופה ארוכה. רבי יוסף היה חסיד של רבי נפתלי מרופשיץ אך נסע גם לשאר צדיקים כמו רבי שמעון מירוסלב והשר שלום מבעלז. היה גם חברו הקרוב של רבי יוסף שאול נתנזון.
נפטר בתאריך העברי בו נולד, כ"ד באלול ה'תרל"ד, 1874. הותיר אחריו שבעה ילדים, מהם תלמידי חכמים שכהנו ברבנות. אחרי פטירתו מילא את מקומו בטרנופול בנו, ר' שמעון באב"ד, שפרסם הגהות לספרו של אביו (נפ' ה'תרס"ט) ולאחריו בנו של רבי שמעון, רבי יהושע השיל. בן נוסף של רבי יוסף היה רבי משה שכיהן ברבנות סניאטין.
חיבוריו

התפרסם בעיקר בזכות ספרו החשוב "מנחת חינוך", שהוא ביאור על "ספר החינוך". "מנחת חינוך" אינו רק פירוש על ספר החינוך, אלא בעיקר הרחבה למדנית של הנושאים הנידונים בו והבאת מקורותיהם. הספר נדפס פעמים רבות בצירוף לספר החינוך ובפני עצמו.
במהדורת הרמב"ם שבהוצאת שבתי פרנקל פורסמו הערותיו על הרמב"ם. כמו כן נדפסו מכתב יד שני חיבורים קצרים שלו: משפט שלום על שולחן ערוך חושן משפט (עד סימן כ"ח), וחידושים על הרי"ף למסכת ברכות.
חיבוריו > מתלמידיו

רבי חיים יצחק דוד ווייץ, מחבר הסדרה "ליקוטי חיים" על התורה, על הש"ס ועל השולחן ערוך.
רבי יעקב קאפיל לנדמן בעל "השיב לב אבות" ו"תולדות יעקב" על תהילים.
לקריאה נוספת

מאיר וונדר, מוריה שנה ששית חוברת ח-ט (אדר–ב תשל"ו), עמ' עג-פד.
מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה כרך א טורים 387–392.
הערות שוליים

↑  ר"ת של בן אב בית דין, כלומר בן הרב
↑  ראו למשל: הודעות: מהגאון דק"ק טארנאפאל, המגיד, 26 בדצמבר 1866.
↑  אך במאמר שפרסם אחד מצאצאיו א. באב"ד מטרנופול בחודש תשרי תרפ"ז (לרגל 53 שנים לפטירתו) בביטאון דגלנו (פולין), נטען כי שנת לידתו המדויקת אינה ידועה ולפי ההשערה הוא נולד בין השנים תק"ן-תקנ"ה.
↑  רבי יהושע העשיל בן רבי יצחק באב"ד נולד תקי"ד, נפטר תקצ"ח, היה גם רבה של לובלין. ראה עליו בכתבי הגאונים עמוד 39
↑  אבל כבד לישראל, חבצלת, 2 ביולי 1909, עמ' 4
↑  אביו של הרב יהושע העשיל, רבה של יאס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273574605171  PLWABN: 9810804758105606  ISNI: 0000 0000 6692 4987  LCCN: n87933025  NTA: 262476762  SUDOC: 090231597  VIAF: 26137530   WorldCat (עם VIAF): 26137530
קלמן זאטון

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1886 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  6 בנובמבר 1957 (בגיל 71) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Freund Kálmán 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 
קלמן זאטון במקור עד 1904 פרוינד, (בהונגרית: Zátony Kálmán; בודפשט, 3 במרץ 1886 – לונדון, 30 באוקטובר 1957)   היה שחקן תיאטרון ושחקן קולנוע יהודי-הונגרי. אחיו דז'ה פרוינד היה אדריכל.
ביוגרפיה

קלמן פרוינד נולד במשפחה יהודית כבנם של יונאש (יונה) פרוינד (1848–1922) ושל פאני ברגמן (1851–1937). סבו וסבתו מצד אביו היו ארמין פרוינד וקטלין שטרן, וסבו וסבתו מצד אמו היו ז'יגמונד ברגמן ותרזיה זקס. בסיום לימודיו בבית הספר התיכון, הוא נרשם ל"אקדמיית השחקנים", שם קיבל דיפלומה ב-1907. ב-1910 החתים אותו במאי התיאטרון איגנץ קרצ'אני. הוא הופיע בטימישוארה, בברטיסלאבה ובמישקולץ. ב-1912 נסע לסגד, משם עבר לבודפשט כבר באותה השנה והפך חבר בלהקת תיאטרון הקומדיה של בודפשט מה-1 בספטמבר, שם זכה להצלחה מסחררת בתפקיד שאנדור פאזמאן בהצגה "נערות טינדרלק" (Tündérlaki lányok).
בשנת 1914, בעת שפרצה מלחמת העולם הראשונה, הוא שהה בספא צרפתי. נעצר ונכלא בפריז, אך הצליח להימלט. בשובו הביתה, גויס, נשלח לשדה הקרב ונפל בשבי הרוסי. שם הקים להקת שבויי מלחמה הונגרים בקרסנויארסק בדרום סיביר יחד עם השחקן לאסלו פלדני.
ב-14 באוגוסט 1920 כבר הופיע שוב בתיאטרון הקומדיה
צילם את סרטו הראשון בברלין.
חבר בתיאטרון ההונגרי מ-1 בספטמבר 1925
בשנים 1928–1929 שיחק שוב בתיאטרון הקומדיה
מ-1930 עבד ללא חוזה קבוע. מדי פעם הופיעה בתיאטראות שונים.
כבר בתחילת הקריירה התחיל לשחק גם באופרטות :
בתיאטרון העירוני ב-1921
בתיאטרון האופרטה של בודפשט ב-1925
בתיאטרון קיראי ב-1929 וב-1933
בתיאטרון רויאל ב-1936
מ-1940 עד 1944, הורשה להופיע רק בפני קהל יהודי בהופעות בתיאטרון גולדמארק במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. הוא הצליח לשרוד את שואת יהודי הונגריה ואחרי מלחמת העולם השנייה בין 1945 לבין 1949 היה אמן בתיאטרון הקומדיה של בודפשט, בשנת 1951 שוב בתיאטרון הקומדיה וכן בתיאטרון האופרטה של בירת הונגריה.
אשתו הייתה קלרה טאטאי, איתה התחתן ב-24 בנובמבר 1924 בבודפשט.
תפקידיו הקולנועיים

בין שתי מלחמות העולם שיחק בסרטי קולנוע רבים, אילמים ומדברים כאחד:
בני יהודה (1920)
פיק דאם (1921)
שכרון חושים של קרנבל (1921) – צרפתי
המרגל (1922)
שודד הנשמות (1922, szkeccs)
נסיכת הצ'רדש (1927)
ז'וז'אנה והישישים (1928)
מגדלנה (1928)
האחות מריה (1929)
אביב בסערה (1929)
האישה הצוחקת (1930) - בעל
דודה איזה (1933)
רב המשרתים, היפוליט (1931, הונגרי-גרמני) – רב משרתים שני
מארש ראקוצי (1933, הונגרי-גרמני-אוסטרי) – חייל
הנשיאה (1935) – המנכ"ל פרנץ במברגר
קונדיטוריה בבודה (1935) – הנואם בתערוכה
בעל האחוזה החדש (1935) – פקיד הקבינט נואר
היה טוב עד המוות (1936) – אדון המורה יוהאס
ירח דבש בחצי מחיר (1936) – אורח אמריקאי במסעדה
האיש מזהב (1936) – קולונל
רוח בערבה (1937)
מלון קיקלט (1937) – סופר, אורח
שני שבויים (1937) – חייל
רפסודיה מטוקאי (1937) – קונה בחנות יין
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma:21152/1904. Forrás: MNL-OL 30809. mikrofilm 704. kép 1. karton. Névváltoztatási kimutatások 1904. év 13. oldal 21. sor
↑  "Születési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség születési akv. 417/1886. folyószáma alatt".
↑  "Esti Hirlap II. évf. 263. sz., 1957-11-09, 2. o."
↑  "Halálozási bejegyzés az England and Wales Death Registration Indexben".
↑  "Hamvasztási igazolás".
↑  "Freund Jónás halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 29/1922. folyószáma alatt".
↑  "Freund Jónásné Bergmann Fanni halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1037/1937. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1712/1924. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1061514080  VIAF: 311629818   WorldCat (עם VIAF): 311629818
קבוצה מאוזנת

באלגברה ליניארית, קבוצה מאוזנת היא תת-קבוצה של מרחב וקטורי כלשהו מעל שדה הממשיים או שדה המרוכבים אשר סגורה לכפל בסקלר בעל ערך מוחלט קטן מ-1.
לקבוצות מאוזנות חשיבות גדולה באנליזה פונקציונלית ובפרט עבור מרחבים וקטוריים טופולוגיים. לעיתים קרובות ניתן לצמצם או להרחיב קבוצה נתונה כלשהי לכדי קבוצה מאוזנת, תוך שימור תכונותיה.
בערך זה נסמן ב- V מרחב וקטורי כלשהו. כמו כן, נסמן ב- \mathbb {K}  את השדה מעליו פועל  V כאשר  \mathbb {K} =\mathbb {R}  (שדה הממשיים) או  \mathbb {K} =\mathbb {C}  (שדה המרוכבים). לבסוף, עבור  A,B\subseteq V,  v\in V ו- \lambda \in \mathbb {K}  נסמן:
A+B:=\{a+b\mid a\in A,b\in B\}
A+v=v+A:=\{a+v\mid a\in A\}
\lambda A:=\{\lambda a\mid a\in A\}
הגדרה מתמטית

קבוצה  A\subseteq V תקרא קבוצה מאוזנת אם ורק אם לכל  a\in A ולכל  c\in \mathbb {K}  עבורו  |c|\leq 1 מתקיים כי  ca\in A.
במקרה שבו  \mathbb {K} =\mathbb {R} , ההגדרה שקולה לכך ששני התנאים הבאים מתקיימים:
A סגורה לכיווץ: לכל  a\in A ולכל  0\leq c\leq 1 מתקיים  ca\in A
A סימטרית: לכל  a\in A מתקיים כי  -a\in A.
במקרה שבו  \mathbb {K} =\mathbb {C} , ההגדרה שקולה לכך ששני התנאים הללו מתקיימים ובנוסף מתקיים התנאי:
A סגורה לסיבוב מרוכב: לכל  a\in A ולכל  0\leq \theta \leq 2\pi  מתקיים  e^{i\theta }a\in A.
בעוד שכל קבוצה מאוזנת היא בהכרח סימטרית, ההפך איננו בהכרח נכון.
אין להתבלבל בין קבוצה מאוזנת לקבוצה פתוחה או סגורה. למעשה, קבוצות מאוזנות יכולות שלא להיות פתוחות (סגורות) וקבוצות פתוחות (סגורות) יכולות שלא להיות מאוזנות.