stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכס אייל
שרות בחיל הים > פיקוד בים

ביולי 1983 קיבל אייל את הפיקוד על פלגת ספינות טילים מס 45 בבסיס חיפה בתקופה זו הגיעה הפלגה להישגים בכל המדדים המקצועיים והמבצעיים שנבחנים בהם והן בכמות המבצעים שביצעה. פלגה 45 צוינה מספר פעמים לשבח על ידי פיקוד ח"י. כמפקד כח בים פיקד אייל על יותר מ-30 מבצעים, רובם באזור לבנון ומיעוטם בזירות אחרות. בין המבצעים שהתפרסמו בתקשורת ניתן למנות : מצור ימי על נמל טריפולי (לבנון) לשם חזרו המחבלים הפלסטינים אחרי הגרוש מבירות. ביצע הפגזות על יעדי מחבלים באזור חופי לבנון.
ב-25 באוגוסט 1985 פיקד אייל על מבצע לכידת ספינת מחבלים היאכטה 'קסלרדי', 14 מיל ממערב לצידון. היאכטה נרשמה כאוסטרלית והושטה על ידי משיט אוסטרלי ואזרח אמריקאי ונשאה שמונה מחבלים בדרכם לפיגוע בישראל. הכח כלל את אח"י גאולה - בפיקוד רס"ן ישראל אברהם (כושי)- ודבור 881 (בפיקוד סגן גדי דייסי ומפקד סיירת 'נשר' סגן אייל יונס). שמונת המחבלים שהיו בספינה נלכדו וכך נמנע הפיגוע שתוכנן באזור קריית שמונה.
מפקדי כלי השיט שהשתתפו בלכידת היאכטה קיבלו מכתב הערכה ממפקד חיל הים אלוף אברהם בן שושן.
הספינה צורפה לחיל הים בשם אח"י תמנון ושימשה לאיתור וגילוי תת-מימי.
תפקידים בכירים

מפקד מתקן אימון טקטי - בשנים 1985–1987 שימש סא"ל אייל כמפקד המת"ט בבסיס ההדרכה של ח"י. התקופה זו קיבל המת"ט תנופה גדולה ובפעם הראשונה התחילו לתרגל באמצעותה גם את גורמי הפיקוד במפקדת ח"י בתרגילים חיילים. במקביל פותח מת"ט חדש שכלל מערכות מחשוב חדישות והרחבת המתקן ב-50% מעבר לתפוסה הקודמת. על ידי תוספת קומה לבניין המקורי גדלה כמות התאים המייצגים יחידות בקרב משולב.
סגן מפקד בסיס חיפה - באוגוסט 1987 מונה אייל לתפקיד סגן מפקד בסיס חיפה והועלה לדרגת אל"ם.
תפקידים בכירים > תקציבים וכלכלה

ביולי 1988 מונה אייל לתפקיד רמ"ח תקציבים וכלכלה במפקדת ח"י. בתקופה זו בוצעו שינויים תקציביים משמעותיים בתקציבי החיל. בעקבות ביטול פרויקט הלביא שאפשרו בפעם הראשונה לתקצב פיתוח בו זמנית: מערכות טילים חדשים כולל טיל נגד טילים ברק (טיל) מערכות לוחמה אלקטרונית מדור חדש. כמו כן אושרה תוכנית ההתעצמות של חיל הים הכוללת פיתוח והצטיידות בקורבטות טילים דגם סער 5 בארצות הברית וצוללות מסדרת דולפין בגרמניה.
גודל התקציבים והתהליכים הקשורים לחוזי פיתוח והצטיידות אלה דרשו הערכות חדשה ופיתוח שיטות ניהול תקציבים מתקדמות בהתנהלות מול משרד הביטחון, התעשיות הביטחוניות בישראל ומחוצה לה וגם פנימה מול גורמי החייל. התארגנות זו ושיטות הניהול זכו לתשבחות רבות הן מאגף התקציבים והן מגורמי משרד הביטחון. היועץ הכלכלי של משרד הביטחון אמרי טוב הנחה את כל הגופים הכלכליים בצבא וגם חלק מגורמי משרד הביטחון לבקר במחלקת תקציבים וכלכלה של חיל הים, ללמוד את המודלים ושיטות הבקרה שפותחו וליישמם בגופים האחרים במערכת הביטחון.
תפקידים בכירים > פיתוח אמצעי לחימה

ביולי 1991 מונה אייל לראש מחלקת  אמל"ח  במפקדת חיל הים. בתקופה זו כבר החלו פיתוחי אמל"ח רבים שדרשו מעקב פיתוח, ניסויים והערכות לקליטת המערכות בחייל. כמו כן עדכון דרישות כפועל יוצא של שינויים מבצעיים וטכנולוגיים. בנוסף לנושאים השוטפים שלושה נושאים מרכזיים חדשים היו במרכז העשייה :
הגדרת תפיסה חדשה של מערכת השו"ב הימית ויזום מימוש עצמי של המערכת על ידי ח"י. תהליך קבלת החלטות לפרויקט זה דרש יוזמות ומאמצים רבים כי הייתה זו הפעם הראשונה שחיל בצה"ל לוקח יוזמה ובונה לבד מערכת שליטה ובקרה מבצעית משלב הקונספט המבצעי ועד מימוש המערכת ללא עזרה מגורם חיצוני.
הפרויקט מומש בזמן שיא – קצת יותר משנה מאישור עד מימוש. המערכות הראשונות הוגדרו כמבצעיות באמצע שנת 1993. המערכות האלה הותקנו בכל כלי השיט של חיל הים ובמוצבי מערך השליטה בחוף. הן מהוות את מערכת השו"ב של ח"י עם שיפורים שהוספו לאורך השנים.
על פיתוח תפיסות וטכנולוגיות חדשות לשו"ב קיבל אל"ם אייל והצוות שעבד עמו את פרס ראש מפא"ת לחשיבה יוצרת לשנת 1992. [כמה שנים מאוחר יותר לאחר הכנסת השו"ב החדש לשירות מבצעי, היו תא"ל (מיל) אייל וצוותו מועמדים לפרס ביטחון ישראל לשנת 1998 על היוזמה והחידושים בפיתוח התפיסה המבצעית לפרויקט החדש ומימושו המוצלח.]
הגדרת הדרישות לכלי שיט דור חדש לשייטת 13 והתנעת מימושו בארצות הברית.
הגדרת הדרישות, בחירת ורכישת מסוקים ימיים חדשים מדגם "פנתר/ עטלף" שיועדו לספינות סער 5 וסער 4.5 מדגם חוחית .
תפקידים בכירים > מנהלת פרויקטים עיקריים

בדצמבר 1992 מונה לראש 'מנהלת פרויקטים להב דולפין' שמשימותיה כללו: פיתוח ובניית ספינות סער 5 - פרויקט " להב" - וצוללות מסדרת דולפין ואת רכישת מערכות הלחימה שלהן וקודם לדרגת תת-אלוף. כרמפל"ד ניהל אייל פרויקטים בהיקף כספי של 1.5 מיליארד דולר שהתבצעו בו זמנית בחמש מדינות על ידי שבע-עשרה חברות תעשייה שונות. כולן בפיקוח ותיאום על ידי צוותי פרויקטים בישראל ומחוצה לה.
המסוקים הימיים – חיל הים הפעיל ספינות נושאות מסוק מסדרת חוחית. נרכשו מסוקים מותאמים במיוחד לעבודה בים. על פעילות זו זכה אייל מכתב הערכה ממפקד חיל הים אלוף עמי אילון, 7 בדצמבר 1993.
צוללות מסדרת דולפין - בפרויקט דולפין נבנו 3 הצוללות הראשונות במספנות HDW בהמבורג ובמספנות THYSEN באמדן שבגרמניה כאשר מערכות ההנעה החשמל והבקרה נבנות על ידי מספר חברות גרמניות במקביל ומערכות הלחימה מפותחות בחברת ATLAS KRUPP . לאייל היה תפקיד מכריע בהשגת הסכם לבניית הצוללת השלישית ועל כך קיבל מכתב הערכה אישית ממפקד החיל האלוף עמי אילון, 5 באפריל 1994.
קורבטות סער 5 - בתקופה זו הושלמה בנייתן של 3 ספינות סער 5 במספנות אינגלס בארצות הברית. הספינות הפליגו לישראל להמשך התקנות ושילוב מערכות הלחימה החדשות. את הספינה הראשונה, אח"י אילת בפיקוד סא"ל רן בן יהודה הביא אייל ארצה כמפקד הבכיר בים.
על פעילותו לסיכום החוזה מול מספנות אינגלס זכה אייל למכתב הערכה ממפקד חיל הים אלוף עמי אילון ינואר 1995. עם הגעת שלוש קורבטות טילים מסדרת סער 5 וכניסתן לשירות בחיל הים, ביקש אייל לסיים את שירותו הצבאי ובחודש מאי 1995 יצא לחיים האזרחיים.
תפקידים בכירים > הכפשה שהתבדתה

בסוף שנת 1996, כאשר אייל כבר היה משוחרר מצה"ל, הועלו חשדות נגד אייל ואחרים, על ניפוח מחירים וקבלת שוחד כביכול בהקשר לרכישת המסוקים הימיים. החל מנובמבר 1996 נחקר אייל מספר פעמים במשטרה. החקירות לא העלו דבר ואייל נשאר עם עננה של חשד. אייל לא קיבל הודעה מהמשטרה על מצב החקירה נגדו. כחצי שנה לאחר מכן, בריאיון לעיתון "גלובס", הודיע אלוף אילן בירן מנכ"ל משרד הביטחון ”חקירת פרשת ההונאה בעסקת מסוקי ה'פנתר' של חיל הים הישראלי, לא מצאה רבב כלשהו בעשייתו של תא"ל אלכס אייל. זאת דוגמה להעלאה לא מבוססת של חשדות כנגד אדם שאין נגדו ולו דבר”.
תפקידים בכירים > לימודים

את לימודיו בבית הספר הימי "מבואות ים" במכמורת במגמת מכונאות ימית סיים אייל בהצטיינות בשנת 1967.
במהלך שירותו הצבאי שקד אייל על התקדמות בלימודים ועשה:
תואר BA בהצטיינות בכלכלה ומנהל עסקים - אוניברסיטת בר-אילן (1981)
תואר MA בהצטיינות במנהל עסקים - אוניברסיטת בר-אילן (1983)
כן עבר אייל בשנת 1989 קורס ניהול בכיר בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים במונטריי שבקליפורניה.
פעילות אזרחית

באזרחות עסק אייל בניהול בכיר וייעוץ כלכלי וארגוני לחברות תפקידיו היו:
במשך שלוש וחצי שנים 1995–1998 שימש אייל סמנכ"ל תפעול של קבוצת כתר פלסטיק.
במשך שנתיים 1999–2000 - היה אייל מנכ"ל חברות תוכנה שפיתחו ושיווקו תוכנות ARC+ ותוכנות Deco Design בארץ ובחברות בנות חו"ל.
משנת 2001 אייל איש עסקים עצמאי העוסק ביצוא מוצרי טכנולוגיה לחו"ל ויועץ אסטרטגי ופיתוח עסקי למספר חברות בארץ .
כמו כן שימש אייל דירקטור בתקופות שונות במספר חברות בארץ ובארצות הברית.
בנוסף לתפקידים העסקיים שימש אייל בשנים 2003 – 2005 כחבר בהנהלת עמותת חיל הים.
היא חבר הצוות המייעץ בתנועת הביטחוניסטים.
פעילות אזרחית > משפחה

סרן אייל נישא ב-2 בינואר 1975 לאביבה מבית תמרי, שהייתה לפנים דיילת אוויר, לזוג נולדו ארבע בנות שהמשיכו את דרכו ושרתו בח"י. מהן זכה לארבע נכדות ונכד.
פעילות אזרחית > פרסומים

אייל פרסם מאמרים אקדמיים בנושא השפעת הפרסום על המחירים לצרכן:
“ A Test of the Advertising Life –cycle Theory “ – International Journal of Advertising, 1985, 4, 247-250
“Retailer- Manufacturer Price and Profit Relationship along the Advertising Life –cycle : an Empirical Examination’ - Managerial and Decision Economics vol.13, 247-254 (1992)
לקריאה נוספת

שחר לנדאו, השקת אח"י ניצחון, בין גלים אוגוסט 1978
דרור מרום ואורה קורן, ‏ישראל קיבלה החזר של 6.1 מיליון דולר - תשלום יתר בפרשת מסוקי ה"פנתר", באתר גלובס, 20 באפריל 1997
צומת השרון " הוא לא רמי דותן 2" - 15 בנובמבר 1996 עמ' 42–43 .
אביגדור קהלני, אני נשבע לך, שיחות אישיות עם לוחמים על מלחמת יום הכיפורים עמ' 211–214
פרס ראש מפא"ת לחשיבה יוצרת.
ביאורים

↑  ההערכה כוונה גם למפקד הכוח סא"ל אלכס אייל אך שמו לא נכלל במכתב.
הערות שוליים

↑  הפלגות לינול- ליווי אוניות סוחר במלחמת יום הכיפורים באתר אח"י קשת הראשונה.
↑  מפורט סודאן לירושלים סרטון באתר יוטיוב יולי 2011.
↑  תעודת הערכה אלוף בן שושן למפקדי כלי השיט שהשתתפו בלכידת היכטה קסלרדי., באתר הגבורה
↑  דרור מרום ואורה קורן, ‏ישראל קיבלה החזר של 6.1 מיליון דולר - תשלום יתר בפרשת מסוקי ה"פנתר", באתר גלובס, 20 באפריל 1997
↑  תוכנות ARC ו-ARC+ באתר יוטיוב.
סגן אלכס אייל קצין הגנ"ק של אח"י קשת ספטמבר 1973.
רס"ן אלכס אייל מקבל את הפיקוד על הספינה אח"י ניצחון ממפקד חיל הים אלוף מיכאל ברקאי, בטקס השקתה 10 ביולי 1978
ראש המטה הכללי רב-אלוף אהוד ברק מעניק דרגת תא"ל לאלכס אייל בנוכחות משפחתו, דצמבר 1991
קבלת פנים בנמל חיפה לקורבטה טילים ראשונה אח"י אילת (סער 5). משמאל לימין נשיא המדינה עזר ויצמן, ראש העיר חיפה עמרם מצנע ותא"ל אלכס אייל מפקד מנהלת להב דולפין.
אוסנבריק (כדורגל)

לוגו הקבוצה בשנים 1995-2017
מועדון כדורגל אוסנבריק (בגרמנית: VfL Osnabrück) הוא מועדון כדורגל גרמני, מהעיר אוסנבריק שבגרמניה. המועדון משחק בליגה הגרמנית השלישית.
היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1899 ושיחק לאורך השנים בליגות אזוריות בגרמניה. בשנת 1939 הגיע לשמינית גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת ואלדוף מנהיים. עד שנת 1974 הליגה הגרמנית השנייה הייתה ליגה אזורית ובשנה זו נוסדה ליגה ארצית והמועדון הצטרף לליגה זו בשנתה הראשונה. המועדון שיחק בליגה השנייה 10 עונות ברציפות מעונת 1974/1975 ועד עונת 1983/1984. בעונות 1976/1977, 1978/1979, 1979/1980, 1980/1981  הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצות נירנברג, רוט וייס אוברהאוזן, שאלקה 04  ושטוטגרט בהתאמה.
בסוף עונת 1983/1984 ירד לליגה השלישית, שם שיחק עונה אחת וחזר לליגה השנייה. המועדון שיחק בליגה השנייה 8 עונות ברציפות מעונת 1985/1986 ועד עונת 1992/1993. בעונת 1989/1990 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת איינטרכט בראונשווייג. בעונת 1992/1993 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת איינטרכט פרנקפורט. בסוף העונה ירד לליגה השלישית.
המועדון שיחק בליגה השלישית 7 עונות ברציפות מעונת 1993/1994 ועד עונת 1999/2000 שבסופה חזר לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה השלישית עד עונת 2011/2012. בעונת 2006/2007 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת הרטה ברלין. בעונת 2009/2010 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת שאלקה 04. מעונת 2011/2012 המועדון שיחק שמונה עונות ברציפות בליגה השלישית לאחר שנשר מהבונדסליגה השנייה. בקיץ 2019 הבטיח המועדון את חזרתו לבונדסליגה השנייה. בעונת 2020/21 סיים המועדון במקום ה-16 בבונדסליגה השנייה, ונשר בחזרה לליגה השלישית.
בתום עונת 2022/2023 שבה אוסנבריק לבונדסליגה השנייה, אך תוך עונה אחת בלבד, שבה לליגה השלישית.
הישגים

הגביע הגרמני :
רבע גמר (2): 1989/1990, 2009/2010
שחקנים בולטים

גרמניה טינו ברביג
גרמניה אנסגר ברינקמן
גרמניה כריסטיאן קלאסן
קזחסטן קונסטנטין אנגל
גרמניה פטריק אוומויילה
ארצות הברית ג'ו אנוקס
גרמניה הייקו גלודה
גרמניה מתיאס היידריש
גרמניה פול לינץ
אנגליה ניל מרמון
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו אדי ואקו מנגה
גרמניה תומאס רייכנברגר
גרמניה אנדריאס שאפר
גרמניה גרד וולקר שוק
גרמניה דניאל טיאונה
דנמרק נילס טון הנסן
גרמניה קלאוס דיטר ווליץ
אסתר לדרברג

| --- | --- |
אסתר לדרברג במעבדת אוניברסיטת סטנפורד
אסתר לדרברג במעבדת אוניברסיטת סטנפורד
 לידה:  18 בדצמבר 1922 הברונקס, ארצות הברית 
 פטירה:  11 בנובמבר 2006 (בגיל 83) סטנפורד, ארצות הברית 
 שם לידה:  Esther Miriam Zimmer 
 ענף מדעי:  מיקרוביולוגיה, גנטיקה מיקרוביאלית
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  מכללת האנטר (1942)  אוניברסיטת סטנפורד  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון 
 מוסדות:  הגנים הבוטניים של ניו יורק  מכון קרנגי למדע  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון 
 פרסים והוקרה:  פרס פסטור
 בן או בת זוג:  יהושע לדרברג 
 תרומות עיקריות
 גילויו של הווירוס הבקטריאלי בקטריופאג' למדא, טרנסדוקציה,ניהול המרכז לחקר הפלסמיד
 
אסתר מרים צימר לדרברג (באנגלית: Esther Miriam Zimmer Lederberg;‏ 18 בדצמבר 1922 - 11 בנובמבר 2006) הייתה מדענית אמריקאית, שעסקה בתחום המיקרוביולוגיה וחלוצה בתחום גנטיקה מיקרוביאלית (אנ'). תרומותיה הבולטות כוללות את גילויו של הווירוס הבקטריאלי בקטריופאג' למדא, העברת גנים בין בקטריות על ידי טרנסדוקציה, פיתוח שיטה ריבוי צלחות פטרי (שעדיין משתמשים בשיטות אלו עד היום) וגילוי הפלסמיד F. לדרברג ייסדה וניהלה את המרכז לפלסמיד, שכבר נסגר, באוניברסיטת סטנפורד, שם ביצעה עבודת אגירה ותיוג של פלסמידים רבים.
ראשית חייה

אסתר מרים צימר נולדה כבת הבכורה של דוד ופאולינה צימר, משפחה יהודית אורתודוקסית מהברונקס שבניו יורק. לאסתר מרים אח צעיר, בנימין.
כילדה בתקופת השפל הגדול בארצות הברית, גדלה במשפחה ענייה, אשר ארוחות צהריים שלהם היו דלות מאוד, וכללו לרוב פיסת לחם עם עגבנייה.
כחלק מזהותה היהודית לדרברג למדה עברית ונהגה לערוך את ליל הסדר בחג פסח, לפי המסורת היהודית.
לדרברג למדה בתיכון בברונקס, הצטיינה בצרפתית, וסיימה את התיכון בגיל 16. בהתחלה, לדרברג רצתה ללמוד במכללה צרפתית וספרות, ולבסוף עברה לתחום הביוכימיה.
מעבר זה עשתה בניגוד להמלצות מוריה שלא לעבור לתחום לזה, מכיוון שהם סברו כי לאישה יהיה קשה מאוד להצליח בתחום המדעים.
בגיל 20 היא סיימה את לימודיה במכללת האנטר בציון לשבח (דרגות הצטיינות בלטינית) בשנת 1942.
לאחר סיום לימודיה לדרברג החלה לעבוד כעוזרת מחקר לאלכסנדר הולנדר, שם פרסמה את עבודתה הראשונה בגנטיקה.
בשנת 1944 לדרברג זכתה במלגה לאוניברסיטת סטנפורד, ובשנת 1946 קיבלה את התואר השני.
בשנה זאת נישאה ליהושע לדרברג, פרופסור באוניברסיטת ויסקונסין.
לאחר מכן המשיכה ללימודי דוקטורנט באוניברסיטת ויסקונסין, התזה שבא עסקה: "Genetic control of mutability in the bacterium Escherichia coli." והשלימה את לימודי הדוקטורט שלה בשנת 1950.
בנוסף היא זכתה במלגה על ידי החברה האמריקנית לסרטן.
תרומות עיקריות בתחום המיקרוביולוגיה

לדרברג נשארה באוניברסיטת ויסקונסין במשך רוב שנות ה-50 של המאה ה-20.
בתקופה זה היא גילתה את בקטריופאג' למדא, התחילה עם המחקר בתחום מעגל ליזוגני. גילתה את רכיב הפוריות בחיידק האי קולי ביחד עם לואיג'י לוקה קאבאלי ספורצה.
תרומות אלו הניחו את היסודות עבור רוב העבודה שנעשתה בתחום הגנטיקה בחצי השני של המאה ה-20.
תרומות נוספות

לדרברג חזרה לסטנפורד ב-1959 עם בעלה יהושע לדרברג.
שם איזנה בין קריירת המחקר שלה, לניהול המרכז לחקר הפלסמיד בבית הספר לרפואה בסטנפורד בין השנים 1976–1986.
בשנת 1985 לדרברג פרשה ממשרתה במחלקת המיקרוביולוגיה והאימונולוגיה, והמשיכה לנהל את המרכז עד שנת 1995.
הצטיינות מקצועית

בשנת 1956 אגודת הבקטריולוגים של אילינוי העניקה לה את פרס פסטור, יחד עם בעלה.
בשנת 1959 הייתה חלק מתוכנית פולברייט באוניברסיטת מלבורן שבאוסטרליה.
בשנת 1969 עשתה פוסט דוקטורט בהחברה האמריקנית לסרטן כחברה בכירה.
חברה באגודה לפיתוח המדע בארצות הברית.
בשנת 2010, לאחר מותה, אוניברסיטת סטנפורד הקדישה חלק מפארק באוניברסיטת סטנפורד ללדרברג.
אתגר מקצועי: אפליה מגדרית

אף על פי שלדרברג נחשבה למדענית מחקר חלוצה בתחומה, היא נתקלה בקשיים רבים, עקב היותה אישה. כמו למשל הדרתה ממהלך כתיבת ספרים מוכרים בנושא הביולוגיה מולקולרית, למרות גילוייה החשובים בתחום.
חייה האישיים

לדרברג התחתנה עם יהושע לדרברג בשנת 1946, והתגרשה ממנו בשנת 1968.
בשנת 1993 נישאה בשנית למתיו סימון.
היא נפטרה בשנת 2006 מדלקת ריאות ומאי-ספיקת לב.
הערות שוליים

↑  Esther M. Zimmer Lederberg: Stanford University Memorial at Clark Walk, www.estherlederberg.com
↑  Professor Esther Lederberg | Biographical summary, WhatisBiotechnology.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297151305171  GND: 1261758951  ISNI: 0000 0004 0257 733X  LCCN: no2016033626  VIAF: 298405155   WorldCat (עם VIAF): 298405155
רון דלמס

רונלד ורני דלמס (באנגלית: Ronald Vernie Dellums;‏ 24 בנובמבר 1935 – 30 ביולי 2018) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית. כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של קליפורניה בשנים 1971–1998, ולאחר מכן כראש עיריית אוקלנד מ-2007 עד 2011.
ביוגרפיה

רון דלמס נולד למשפחת פעיל באיגוד מקצועי. הוא שירת בחיל הנחתים של ארצות הברית. לאחר סיום השרות הצבאי הוא למד לתואר ראשון בעבודה סוציאלית באוניברסיטת המדינה של סן פרנסיסקו ובהמשך סיים תואר שני באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. עוד בהיותו סטודנט הוא התחיל בפעילות למען זכויות האדם. בשנת 1967 הוא נבחר למועצת העיר.
בשנת 1970 רון דלמס השתתף בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית ונבחר בתמיכת מתנגדי מלחמת וייטנאם. במהלך כהונתו הוא התנגד נחרצות להגדלת התקציב לצרכים צבאיים, פיתוח טילים חדשים ופיתוח B-2 ספיריט. הוא גם תמך בהתנגדות למדיניות ארצות הברית שתמכה במשטרים ימניים באפריקה לרבות רפובליקת דרום אפריקה. הוא הכין הצעת חוק נגד אפרטהייד שאושרה למרות וטו של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן.
בשנת 1998 הוא עזב את בית הנבחרים ובמקומו נבחרה ברברה לי, שהייתה עוזרת שלו.
בשנת 2006 רון דלמס נבחר לראש העיר אוקלנד. במהלך כהונתו כראש העיר הוא הצליח להוריד רמת הפשיעה בעיר ב-13%. לאחר כהונה בודדת בתפקיד הוא החליט לא להתמודד בפעם השנייה.
אליהו בלומנצויג

| --- | --- |

הרב אליהו בלומנצויג
 לידה:  17 בנובמבר 1950 (בן 74) ח' בכסלו ה'תשי"א ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת בני עקיבא נתיב מאיר  ישיבת הר עציון 
 השתייכות:  ציונות דתית
 רבותיו:  אהרן ליכטנשטיין 
 
 תפקידים נוספים:  מייסד וראש ישיבת ההסדר ירוחם
 
הרב אליהו חיים בלומנצויג (נולד בח' בכסלו ה'תשי"א, 17 בנובמבר 1950) הוא ממייסדי ישיבת ההסדר ירוחם ואחד מראשיה.
חייו

נולד בירושלים לזאב בלומנצויג, שהיה מנהל מוסד הרב קוק. למד בישיבת בני עקיבא נתיב מאיר ולאחר מכן במחזור הראשון של ישיבת הר עציון, אצל הרב יהודה עמיטל והרב אהרן ליכטנשטיין. אלישיב רייכנר מספר בספרו על הרב עמיטל שכשהאחרון רצה לשכנע את הרב ליכטנשטיין ללמד בישיבתו החדשה, שלח את אליהו בלומנצויג הצעיר לדבר איתו בלימוד, על מנת שהרב יתרשם מרמתם הגבוהה של התלמידים.
בגיל 26 מונה לר"מ בישיבה זו. כמו כן לימד בישיבת ימית לאחר שעברה ליישוב נווה דקלים ושימש תקופה קצרה כראש בית המדרש של בית מורשה בירושלים לצד הרב שג"ר.
בשנת תשנ"ג ייסד בירוחם את ישיבת ההסדר, יחד עם שמואל בן שלום, מנהל הישיבה. לקראת שנת הלימודים תשנ"ה עבר עם משפחתו להתגורר בעיר.
הרב בלומנצויג פעיל בארגון רבני צהר, בפורומים של הידברות, בצוות הרבנים המנחה את אינטרנט רימון ועוד. מצוות התלויות בארץ הן מהתחומים שבהם הרב בלומנצויג מומחה, בעבר היה חבר בוועדת השמיטה הממלכתית. כמו כן שיתף פעולה עם הוצאת פרנקל בהוצאת רמב"ם הלכות זרעים, אך שיתוף הפעולה פסק לאחר שההוצאה סירבה להפנות לשבת הארץ, ספרו של הראי"ה קוק.
בחודש אדר ה'תשע"ח (מרץ 2018) הודיע הרב בלומנצויג על צמצום פעילותו כראש הישיבה החל משנת הלימודים הבאה, ועל מינויים של שניים מרבני הישיבה, הרב אוריאל עיטם והרב חיים וולפסון, לסגניו. לקראת שנת הלימודים תשפ"א הודיע כי בכוונתו לחזור לגוש עציון אם כי ימשיך לכהן כראש ישיבה ויעביר בה שיעורים כלליים.
כיום הוא מתגורר באלון שבות. בתו שרון נשואה לרב יוסף צבי רימון.
בשנת תשפ"ד (2024) הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד על ידי אוניברסיטת בר-אילן.
יצירתו

בהתאם למסורת בית בריסק, שקיבל אצל הרב אהרן ליכטנשטיין, הוא מתייחס לכתיבה כמעשה הדורש השקעה רבה. בשל כך הוא ממעט לפרסם דברים שכתב. את משנתו הוא מעביר בשיחות בישיבה, בעיקר בשבתות. גם את סיכומי התלמידים מסרב הרב בלומנצויג לפרסם בדרך כלל. בתשע"ה יצא לאור ספר שיעורים שלו על מסכת שביעית בשם שיעורי עיון. הספר נערך על ידי אייל רזניקוביץ' ואחרים מתוך שיעורים שהועברו בישיבה ומתוך מחברת הסיכומים האישית של הרב. הרב בלומנצויג כתב גם פתיחות הגותיות-שיריות למספר ספרים, כמו כתנות אור, ספר העוסק בנושא הצניעות שהוצא לאור על ידי תלמידיו, וכן פרסם כמה מאמרים.
בשנת ה'תשע"ט יצאו לאור כמה משיחותיו בישיבה על פרשיות השבוע בחוברת תחת השם והתהלכתי בתוככם. בחנוכה של שנת ה'תשפ"א, לכבוד יום הולדתו ה-70, יצאו לאור שיחותיו בספר בן שני כרכים בשם זה.
הערות שוליים

↑  ewei, על הישיבה | ישיבת ירוחם, באתר yhyh.co.il, ‏2021-09-09
↑  ראו: 'בלומנצוייג, זאב', בתוך: אנציקלופדיה של הציונות הדתית, כרך ו, מוסד הרב קוק תשס"א, עמ' 152-153
↑  סגנים חדשים לראש ישיבת ירוחם, באתר ערוץ 7, כ"א באדר ה'תשע"ח, 8 במרץ 2018
↑  אריאל פייגלין, הרב בלומנצוויג עוזב את ירוחם, באתר ערוץ 7, 23 ביוני 2020.
↑  ראש הישיבה הסרוגה יקבל ד"ר לשם כבוד, באתר "סרוגים", 1 במאי 2024
↑  הודעה על יציאת הספרים לאור, בעמוד הפייסבוק של ישיבת ההסדר ירוחם, 9 בדצמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475140405171  VIAF: 308259059   WorldCat (עם VIAF): 308259059
יצחק לבב

| --- | --- |

צילום מ-2017
 לידה:  11 בפברואר 1939 מסיה, פרובינציה אנטרה ריוס, ארגנטינה
 פטירה:  20 במאי 2024 (בגיל 85)
 שם לידה:  יצחק לאון לוּבּצַ'נסקי
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 עיסוק:  פסיכיאטר, אפידמיולוג, מדען
 מעסיק:  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס 
 
יצחק לְבָב (11 בפברואר 1939 – 20 במאי 2024) היה פסיכיאטר ואפידמיולוג ארגנטינאי-ישראלי. נודע במחקריו בתחום האפידמיולוגיה הפסיכיאטרית והפסיכיאטריה החברתית, ובתרומתו לקידום הפסיכיאטריה הקהילתית. פעל, בין השאר, כיועץ אזורי של ארגון הבריאות העולמי וכיועץ למחקר של משרד הבריאות הישראלי בתחום בריאות הנפש. היה מעורב בארגון מחדש של שירותי בריאות הנפש, בהיגוי המדיניות ותוכניות הפיתוח של שירותים אלה. לבב לימד באוניברסיטאות קווינס במדינת אונטריו, קנדה, וג'ונס הופקינס בארצות הברית ובחוג לבריאות הנפש הקהילתית באוניברסיטת חיפה.
קורות חיים

יצחק לאון לוּבּצַ'נסקי נולד בשנת 1939 בארגנטינה בעיר מסיה שבאנטרה ריוס למשפחה יהודית. הוא נרשם בשנת 1956 ללימודי רפואה באוניברסיטת בואנוס איירס, אותם סיים בשנת 1962. בהמשך השתלם בהצטיינות בשנים 1963–1967 בפסיכיאטריה באוניברסיטת מקגיל במונטריאול. לאחר מכן, בשנים 1967–1969, למד לתואר שני במדעים בתחום הפסיכיאטריה החברתית והקהילתית באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. באותה תקופה עבד למשך שנתיים בבית החולים הפרסביטריאני בניו יורק. מאוחר יותר היה עמית מחקר ופרופסור אורח באוניברסיטת קולומביה בניו יורק (1987-1979).
לבב היה, בין השאר, תלמידו של הפסיכיאטר והפסיכואנליטיקאי מאוריסיו גולדנברג ((ספ')‏ 2006-1916), שקידם בארגנטינה גישה רב-תחומית וקהילתית ברפואת הנפש ושניהל לפי גישה זו את המרכז לבריאות הנפש בלנוס שליד בואנוס איירס. בשנים 1969–1971 ניהל לבב את מחלקת הפסיכיאטריה החברתית שהוקמה אז במרכז בלנוס.
בשנת 1971 עלה לישראל ועִברת את שם משפחתו ללבב. עבד בהתחלה בבית החולים הדסה ובאוניברסיטה העברית בירושלים, שם לימד כמרצה בכיר בשנים 1980–1989.
למשך מספר שנים פעל לבב בעיר וושינגטון בראש התוכנית האזורית לבריאות הנפש של ארגון הבריאות הפנאמריקני וארגון הבריאות העולמי. הוא פעל כיועץ של ארגון הבריאות הפנאמריקני בהגדרת המדיניות הציבורית של הרפורמה בשירותי בריאות הנפש באמריקה הלטינית ברוח הצהרת קאראקס מ-14 בנובמבר 1990.
לבב חקר, בין היתר, בתחום הילדים ניצולי השואה והדור השני לשואה, בסוגיית התחלואה הגופנית אצל חולים בהפרעות פסיכיאטריות, ההתנהגות האובדנית, השפעת גורמים סוציו-אקונומיים, סכסוכים צבאיים וטרור על בריאות הנפש, התמכרויות והטיפול בהן מתוך גישה כוללנית, ועוד.
ניהל את המכון "שילוב" לטיפול משפחתי וזוגי בירושלים.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | אני לא חושב שאף אחד מאתנו יערער על העובדה שהאוכלוסייה בישראל נמצאת תחת לחץ מתמיד. אנחנו חוקרים את האוכלוסייה בצורה הכי טובה שאפשר ולא מוצאים באוכלוסיית ישראל במצב של סטרס יותר גבוה מאשר אוכלוסיות אחרות בעולם. אנחנו חלק ממחקר בין לאומי של עוד עשרים ושבע ארצות, והשווינו את התוצאות שלנו. או שהכלים כולם רקובים, ואינני חושב כך, או שיש חוזקה מסוימת באוכלוסיה שלנו, שבגלל החוסן שלנו אי אפשר לנבא באופן ישיר סטרס והתמוטטות. למדתי די הרבה בנושא הזה שכל אלו טעונים בדיקה. | “ |

|  – לבב, בוועדת המשנה לנושא דו"ח מבקר המדינה על ההתנתקות 24 במרץ 2008 - הכנסת ה-17, מושב שלישי |  – לבב, בוועדת המשנה לנושא דו"ח מבקר המדינה על ההתנתקות 24 במרץ 2008 - הכנסת ה-17, מושב שלישי |  |
הוא נפטר ב-20 במאי 2024 ונקבר בהר מנוחות בירושלים.
פרסים ואותות הוקרה

1989 - פרס סימון בוליבר של האיגוד האמריקאי לפסיכיאטריה, ארצות הברית
1991 - (יחד עם ב.פ. דוהרנוונד) - פרס האיגוד האמריקאי לקידום המדע - בתחום מדעי ההתנהגות
1999 - אות הוקרה מטעם הפדרציה העולמית לבריאות הנפש על הצטיינות בשירות הציבורי
1999 - אות הוקרה מיוחד של המרכז לשירותי בריאות הנפש, משרד הבריאות של ארצות הברית
2008 - דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטה הלאומית בקורדובה - על גישתו לנושא ההתמכרויות ולזכויות האדם אצל החולים בהפרעות נפשיות, ואות כבוד של הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בואנוס איירס
2010 - אות הוקרה מיוחד של ארגון הבריאות העולמי
חיים אישיים

היה נשוי למריה (מרים) לואיסה לבית מלר, ואב לשני ילדים - שלומית ויונתן לבב. התגורר בירושלים.
ספרים

כעורך:
2009 - Psychiatric and Behavioral Disorders in Israel- From Epidemiology to Mental Health Action
עם א. אבירם Community Mental Health in Israel. Tel Aviv 1981
1991 עם Gonzalez Uzcategui R: Reestructuración de la atención psiquiatrica : bases conceptuales y guías para su implementación I (ed)
Themes of Mental Health in the Community. Washington, (בספרדית) DC, Pan American Health Organization, 1993
2001 Cabral de Mello M., Bornemann, T Mental Health World Health Ministers Call for Action. Geneva, World Health Organization,
עם Sharan P, Olifson S, de Francisco A, Saxena S (eds.) : Research Capacity for Mental Health in Low and Middle Income Countries. Results of a Mapping Exercise Global Forum for Health Research and World Health Organization, Geneva 2007.
עם מאוריסיו גולדנברג (Mauricio Goldenberg)- הפרק "בריאות הנפש" (Salud mental) בספר Medicina sanitaria y administracion de salud tomo 1 Actividades y tecnicas de salud publica dir. Abraam Sonis ed IV, El Ateneo Buenos Aires etc 1990
אורי אבירם ויצחק לבב (עורכים), בריאות נפש קהלתית בישראל, תל אביב: צ'ריקובר, 1981.
לקריאה נוספת

Enrique Saforcada Psicologia sanitaria, p.123-124
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה קצרה באתר prabook
↑  Nijenson
↑  Sergio Eduardo Visakovsky El Lanús Memoria ,política y psicoanálisis en la Argentina 1956-1992
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310830305171  GND: 1081180447  ISNI: 0000 0000 6725 5033  LCCN: n82109274  VIAF: 65356952   WorldCat (עם VIAF): 65356952