stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנרי מורגן
ביוגרפיה > סוף הקריירה ופרישתו

ב-1681 איבד מורגן, המושל בפועל של ג'מייקה, את תמיכתו של המלך הבריטי, שרצה להחליש את המועצה הג'מייקנית החצי-אוטונומית. מחליפו היה יריבו הפוליטי מזה שנים רבות, תומאס לינץ'.
ב-1683 הושעה מורגן מהמועצה הג'מייקנית, כשמאחורי המהלך עמד המושל לינץ'. כמו כן, באותה תקופה פרסם אלכסנדר אקסקמלי את "היסטוריה של שודדי הים של אמריקה" (De Americaensche Zee-Roovers), ספר בו סקר את מסעותיו הידועים לשמצה של מורגן, שמצידו פעל לשלילת אמינותו של הספר, ואף זכה ב-200 ליש"ט בתביעה כנגד אקסקמלי בגין הוצאת דיבה. אף על פי כן, הספר תרם רבות לחיזוק המוניטין של מורגן כשודד ים צמא-דם.
עם מותו של תומאס לינץ' ב-1684, מונה כריסטופר מונק למושל. ארבע שנים לאחר מכן ביטל מונק את השעייתו של מורגן מהמועצה הג'מייקנית. בריאותו של מורגן הפכה רופפת יותר ויותר מאז 1681. הוא אובחן כחולה בבצקת, אך ייתכן שנדבק בשחפת בביקורו בלונדון, וב-25 באוגוסט 1688 מת מורגן.
ראו גם

קפטן מורגן
שלמה אורן ויינברג

| --- | --- |

 לידה:  מרץ 1889 רומניה 
 פטירה:  1955 (בגיל 65 בערך) 
 שם לידה:  סולומון ויינברג
 תאריך עלייה:  1925
 מקום לימודים:  בית הספר החקלאי באהלם
 תקופת הפעילות:  1909–1955 (כ־46 שנים)
 תחום יצירה:  אדריכלות נוף
 בת זוג:  אלישבע ויינברג
 
בית הקברות בקיבוץ יגור, בתכנון ויינברג
שלמה אורן ויינברג (מרץ 1889 – 16 במאי 1955) היה אדריכל נוף ישראלי. במשך כשלושים שנות פעילות עיצב ויינברג עשרות גני נוי ציבוריים ופרטיים, ותוכניות נוף סביב מבנים שונים.
מבנים בולטים שוויינברג השתתף בתכנונם > גנים ציבוריים

רמת הנדיב
חמי טבריה
גן המצודה בצפת
גן המלך בנתניה
גן הבנים ברמת גן
מבנים בולטים שוויינברג השתתף בתכנונם > בתי הבראה

בית דולפין בשבי ציון
בית ישע בגבעת ברנר
מרכז רפואי העמק בעפולה
בית החולים אלישע בחיפה
מבנים בולטים שוויינברג השתתף בתכנונם > תכנון נוף כולל בקיבוצים

גליל ים
כפר המכבי
פלמחים
החותרים
מסילות
רמת רחל
חולתה
מנרה
גינוסר
מבנים בולטים שוויינברג השתתף בתכנונם > מוסדות חינוך

כפר הנוער בן שמן
המרכז האקדמי רופין
בית ספר אזורי עין כרם
תכנון מהלך דרכים ושבילים בסמינר הקיבוצים
מבנים בולטים שוויינברג השתתף בתכנונם > מפעלי תעשייה

מפעל דשנים וחומרים כימיים בחיפה
גן המצודה בצפת
גן הוורדים ברמת הנדיב
גנים סביב בית ישע בגבעת ברנר
המדרגות אל חדר האוכל בקיבוץ יגור
שמואל בן עטר

| --- | --- |

שמואל בן עטר בשנת 2009
 לידה:  17 בפברואר 1964 (בן 60)
 מדינה:  ישראל ישראל
שמואל בן עטר (נולד ב-ד' באדר תשכ"ד, 17 בפברואר 1964) הוא איש תקשורת ישראלי חרדי, ממקימי תחנת הרדיו הפיראטית "רדיו כל האמת". שימש כיו"ר איגוד תחנות הרדיו הפיראטיות.
ביוגרפיה

שמואל בן עטר נולד וגדל בירושלים למשפחה מרובת ילדים שומרת מסורת שעלתה מבגדאד. הוא שירת בצה"ל בזמן מלחמת שלום הגליל ואף נפצע במהלכה. בן עטר נשוי ואב ל-10 ילדים ומתגורר בשכונת רמת שלמה בירושלים. בנו הוא העיתונאי יוסי בן עטר שהגיש בעבר תוכניות ברדיו גלי ישראל והיה הכתב הפוליטי - פרלמנטרי של התחנה.
ביוגרפיה > ברדיו

בן עטר התחיל את דרכו התקשורתית ברשת ג' כעורך מוזיקה. בשנת 1994 הקים את תחנת הרדיו הפיראטית "רדיו כל האמת". בן עטר הגיש ברדיו כל יום שישי תוכנית שירים ברוח מזרחית, ובימי ראשון ושלישי שיחות נפש עם מאזינים, כמו כן הוא הנחה תוכנית של שאלות ותשובות עם הראשון לציון הרב מרדכי אליהו כל ערב שבת. בין השנים 1995 עד 2005 הגיש בן עטר תוכנית אקטואליה בשם "פרלמנט" ששודרה ביום חמישי בלילה, לצדם של אריה דרעי, אלי ישי, אורי זוהר ודוד חכם, יחד עם עיתונאים אורחים.
ביוגרפיה > בטלוויזיה

בשנת 1999 החל בן עטר להנחות בערוץ 28 "רגלי מבשר". תוכנית אירוח של זמרים, אישים ישראלים ושאלות ותשובות עם רבנים. אחד מראיונותיו שזכה לפרסום הוא ראיונו עם אריה דרעי 12 שעות טרם כניסתו לכלא, בו דרעי הוריד דמעה לראשונה בראיון. שנה לאחר מכן נסגר הערוץ "רגלי מבשר".
ביוגרפיה > מעצרו וסגירת "רדיו כל האמת"

במהלך השנים שימש בן עטר כיו"ר איגוד הרדיו הפיראטי, ששמם הנרדף היה גם "ערוצי הקודש". בן עטר הקדיש מאבק ממושך להכשרת התחנות בדרך חוקית, בתדמית תקשורתית ומאבק חברתי.
באוגוסט 2007 פשטו אנשי משרד התקשורת על תחנת רדיו כל האמת ועצרו את בן עטר. ביוני 2008 גזר בית משפט השלום על בן עטר 9 חודשי מאסר בפועל וקנס של 100,000 שקלים. ב-19 באפריל 2009 נכנס בן עטר לבית הסוהר מעשיהו והחל לרצות את עונשו.
המשך הקריירה ברדיו

בן עטר הגיש תוכנית שבועית ברדיו קול חי שנקראת "עטרה ליושנה", וגם פעם בשבוע את תוכנית "מאזינים למאזינים".
כמו כן הוא שדר ברדיו גלי ישראל בכל שבוע את התוכנית "על שלשה דברים".
בשנת 2015 הצטרף לרדיו קול ברמה והגיש במשך כשנה את התוכנית "פותחים עניין" כל ערב בשמונה ביחד עם יהודה שלזינגר.
הערות שוליים

↑  יונה גרין, מתא המאסר לאולפן השידורים, 3 בינואר 2010, באתר חדשות בחדרי חרדים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012360973005171  VIAF: 36168590071518221261   WorldCat (עם VIAF): 36168590071518221261
שלמה אבס

| --- | --- |

אבס, 2012
 לידה:  8 בפברואר 1948 (בן 77) נשר
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראל ישראל
 עיסוק:  סופר ילדים
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  סיפורי ילדים סיפורי עם ספרי חידות לילדים
 תקופת הפעילות:  מ-1977
 צאצאים:  אלישע אבס, מיכאל אבס 
 www.abas.co.il
 
שלמה אַבַּס (נולד ב-8 בפברואר 1948) הוא סופר ילדים ישראלי.
ביוגרפיה

אבס נולד בעיר נשר, גדל בשכונת הצריפים שליד בית החרושת (רחוב נרקיסים של היום) ולמד בבית הספר היסודי "בית יהושע" ששכן ליד ביתו. לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון בנשר, עבר לירושלים. הוא בוגר החוג לאנתרופולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
אבס החל לכתוב ספרות ילדים בגיל עשרים ותשע. עד כה ראו אור 170 מספריו, מהם 32 ספרים הם פרי יצירתו כסופר לילדים ואילו 138 הספרים האחרים הם ספרי אגדות, מעשיות, משלים, חידות, ובדיחות שאותם כינס, ערך ועיבד. בספריו נתקבצו עד היום למעלה 1,200 סיפורים, אגדות, משלים ומעשיות.
אבס פועל על מנת להציב את האגדות והמעשיות במקום מרכזי בספרות הילדים הישראלית ועוסק זה שנים רבות במחקר בנושא אגדות עם ומעשיות. אבס מרבה ללקט אגדות ומעשיות מפי קשישים וזקנים בכל רחבי ישראל, המספרים לו מעשיות ששמעו בילדותם. כמו כן אוסף אבס מעשיות בכנסים בינלאומיים של אנתרופולוגים וחובבי מעשיות כמוהו.
ביוגרפיה > קריירה ספרותית

אבס התחיל לכתוב ספרי ילדים, מתחילת שנות התשעים. עד היום, הוא נחשב לאחד מסופרי הילדים האהובים ביותר.
אחד משיאי הצלחתו המקצועית, היה עם המאייר אמי רובינגר, איתו התחיל לעבוד בתחילת שנות האלפיים.
ספרם הראשון היה "סיפורם הבלתי נשכח של חכמי חלם" (אותו אייר רובינגר), על תושבי העיר הדמיונית "חלם" ועל המעשיות שלהם. הספר הראשון הצליח מאוד ונמכר בכמויות גדולות במיוחד. את שיתוף הפעולה הנוסף, הם עשו בספר "ספר המעשיות הגדול" (גם אותו אייר רובינגר) ועליו עבד אבס במשך 3 שנים. גם שיתוף הפעולה הזה, הצליח מאוד והספר דורג באחד מעשרת הספרים הכי נמכרים ומצליחים בישראל. אבס ורובינגר המשיכו לעשות עוד ספרים ביחד ביניהם: "בדיחון הפילים", "בדיחון החיות", "בדיחון המפלצות", "סיפורי אלף לילה ולילה", "ספר החידות ושעשועים", "חידות לילדים שאוהבים אתגרים" ועוד.

בשנת 2021 - זכה הסופר שלמה אבס בפרס "מפעל חיים" על תרומתו לספרות הילדים בעברית, מטעם "המרכז הישראלי לחדשנות בחינוך".
ביוגרפיה > משפחתו

אבס הוא אביהם של הפסנתרן אלישע אבס, והסופר מיכאל אבס. רעייתו של שלמה אבס, אריאן, היא נכדתה של אריאדנה סקריאבינה — מראשי המחתרת היהודית הצרפתית במלחמת העולם השנייה, שנרצחה על ידי הגסטפו ביולי 1944. אבס גר בחיפה, הוא אב לארבעה ילדים וסב לנכדים.
ביוגרפיה > סוגי הספרים שכתב

אבס קידם את נושא החידות בספרי ילדים. עד כה ראו אור 13 ספרי חידות לילדים שבהם יש יותר מ-1,100 חידות מסוגים שונים. כמו כן הוא הוציא לאור 13 ספרי בדיחות שבהם יש יותר מאלפיים בדיחות.
חלק מספריו של אבס נחלקים לסדרות:
"קריאה למחשבה": סדרה מאוירת איכותית שמטרתה לעודד חשיבה אצל ילדים בנושאי אי-אלימות, רוח החופש, קבלת השונה, כוחן של מילים, האיוולת שברדיפת בצע, כיבוד הזיקנה, צער בעלי חיים שניצלים ועוד. מתאימה לילדים בגילים 5 עד 7.
"ספרות מופת": מבחר מהספרות הקלאסית העולמית כמו סיפורי אלף לילה ועוד חמישה וחצי לילות, סיפורי הרפתקאות, סיפורי נונסנס, משלי איזופוס, מעשיות האחים גרים ועוד. מתאימה לילדים בגילים 7 עד 10.
"סדרת לצים גדולים בספרות הילדים": לצים יהודים מהמערב ומהמזרח, הרשלה, ג'וחא, שלומיאל, חכמי חלם, טיל אוילנשפיגל ועוד. מתאימה לילדים בגילים 7 עד 10.
"הסדרה הקלאסית לילדים": מתאימה לילדים בכתות גבוהות יותר הכוללת את "אוצר המעשיות הקלאסיות", אגדות נורווגיות, ועוד. מתאימה לילדים מגיל 7 עד 12 ולמבוגרים חובבי המעשיה העממית.
אבס גם ערך ספרות, כגון: "עלילות נאסר א-דין", בעיבודו ובעריכתו יחד עם אירה טובית ואוריאל אלמליח. הספר יצא לאור בהוצאת עגור, 1991.
ספריו > עם אמי רובינגר

הסיפורים הבלתי נשכחים של חכמי חלם
ספר המעשיות הגדול
בדיחון הפילים
בדיחון החיות
בדיחון המפלצות
סיפורי אלף לילה ולילה
ספר החידות ושעשועים
חידות לילדים שאוהבים אתגרים
ספורים שמצחיקים אותי
אגדת גשר
הלחמנייה העגולה
הלפת
האכר והשד
החתול והעכברה
ספורים שכיף לקרא
הרפתקה של חידות חשיבה
ספורים לשלום
אולימפיאדת החידות
חידות לבלשים מתחילים
ספורים הם החברים שלי
ספורים שמספרים לי למה
חרוץ ושמו עובד
ספורים שלי לשעות הפנאי
ספריו > ספרים נוספים

ספורים שאני אוהב לקרא
ספורים שאני קורא בעצמי
ספורים שכיף לקרא
ספורים שלי לכל השבוע
ספורים שמספרים לי למה
טוסה־טוסה מטאטוסה
חתול לבן חתול שחור
נעמה והמוצץ
תל אביב הקטנה
תעלומות של פשע פתור אותן בעצמך
ספורי לילה טוב שלי
חיים ומוות ביד הלשון
חכמי חלם והירח
מסע הקסם אל ממלכת הגמדים והענקים: מבחר מעשיות
חגיגה של מעשיות לחגים: מעשיות עדות-ישראל לחגי ישראל
המשלים האהובים ביותר
ספורי החיות האהובים ביותר לילדים
הספר הענקי של בדיחות לילדים
חידות שכיף לפתר
אגדות דוד ושלמה
שלושה תפוחים נפלו משמים
הספורים המצחיקים ביותר לילדים
למה יהודי עולה לישראל: מבחר מעשיות
חידות שילדים אוהבים לפתר
אוצר המעשיות הקלסיות
יש מפלצת באגם
נוצות ברוח
להציל את כוכב הים: ספר הספורים הירוק
החיים והמות ביד הלשון: מבחר מעשיות
כלם בתבה אחת
מעשה בחמשים כובעים
הנער שחפש את הפחד
ספורי צדק: מעשיות לילדים בנושא חוק ומשפט
הצפור הלבנה
הסופגניה המתוקה
אבא מספר לי: הספורים האהובים ביותר
פעמוני העיר לונדון: האגדות האנגליות הקלסיות
בת ונציה היפה: האגדות האיטלקיות הקלסיות
אגדת אהבה
מעשיות חיות
פרחי דעת: מיטב החוכמה העממית של עדות ישראל
הקוסם והילד שידע לקרוא
לתת: ספורו של לב
חיט, מעיל וספור
הארנבון הקטן והחכם
החליל הקסום
מקהלת החיות העליזה
יונה עם עלה של זית: ספורים שמושיטים יד לשלום ולא לאלימות
מאזופוס עד הרמב"ם: משלים חכמים לילדים
אגדות גבורי התנ"ך לילדים
מעשיות לכל המשפחה
צפור החופש
הארנב שרצה רק מרק
אננסי - עלילותיו של עכביש
ההרפתקה הנועזת על חומות ירושלים
ספורי שוטים, טפשים וכסילים
האגדות הרוסיות הקלסיות
הכבשה החכמה והזאב
הכל בגלל חמור אחד
המסע הנועז בנחל התנינים
התחרות הגדולה עם רכבת העמק
ההרפתקה הגדולה בים המלח
התעלומה המסתורית בהרי אילת
ספורי החיות האהובים ביותר לילדים
ספר הספורים הראשון שלי
הקסם של מדיבא: ספורי הילדים האהובים של נלסון מנדלה
מעשה באוזני המן: מעשיה משעשעת לפורים
ספר חידות התנ"ך
החזק ביותר בעולם
סבא מספר לי
לצחוק בטרוף: הבדיחות המהממות ביותר
האם שלשה אריות יכולים לעוף?
הסוס ופעמון הצדק
מי שתה את החלב שלי?
מעשיות חכמות
הערות שוליים

↑  עידן יוסף, פרס מפעל חיים יוענק לסופר שלמה אבס, באתר News1 מחלקה ראשונה, 4 ביוני 2021
↑  נעם בן זאב, לפסנתר חוקים משלו, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2007
↑  עודד בר מאיר, בטי קנוט־לזרוס - סיפורה של לוחמת נשכחת, ידיעות הנגב, 5 במאי 2011
↑  יאירה יסמין, שיחה עם הפסנתרן אלישע אבס, אפוק טיימס, 5 בינואר 2009
↑  יהודה בן-דוד, "ביד חזקה. אברהם פולונסקי והמחתרת היהודית בצרפת במלחמת העולם השנייה", הוצאת משרד הביטחון 2002, ISBN 965-05-1189-x
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300236105171  GND: 1089845510  ISNI: 0000 0000 6693 9919  LCCN: n88200279  VIAF: 18781769   WorldCat (עם VIAF): 18781769 
שלמה אבס במפגש עם ילדים בספרייה העירונית של העיר נשר במחצית הראשונה של שנות ה-2000
שי אשכנזי

| --- | --- |

 לידה:  19 בינואר 1951 (בן 74)
 ענף מדעי:  רפואה
 מקום מגורים:  ישראל
 מוסדות:  אוניברסיטת אריאל בשומרון 
 הערות:  אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 מומחה ברפואת ילדים ובמחלות זיהומיות, יושב ראש האיגוד לרפואת ילדים בישראל, דיקן בית ספר לרפואה באוניברסיטת אריאל בשומרון
 
שי (שבתאי) אשכנזי (נולד ב־19 בינואר 1951) הוא פרופסור מן המניין ודיקן בית הספר לרפואה באוניברסיטת אריאל בשומרון.
מחקריו עוסקים בעיקר בנושאי מחלות זיהומיות, בעמידות לאנטיביוטיקה, פיתוח חיסונים וחינוך רפואי.
קורות חיים

אשכנזי נולד וגדל בתל אביב-יפו. בכתה ד' זכה ב"פרס ביאליק" בכתיבת חיבורים. את לימודיו התיכוניים עשה בתיכון עירוני ז'. היה סגן חתן התנ"ך העולמי לנוער בשנת 1968.
למד רפואה במסגרת העתודה האקדמית בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה בירושלים (1969–1976).
לאחר סיום לימודיו, שירת בצה"ל כרופא גדודי וחטיבתי, כרופא מוטס בצוות עזר אוויר וכאחראי על תחום המניעה והחיסונים בחיל הרפואה, והשתחרר בדרגת סגן־אלוף.
בשנת 1987 אשכנזי סיים את ההתמחות ברפואת ילדים, ויצא ל-3 שנות השתלמות קלינית ומחקרית במחלות זיהומיות בילדים בארצות הברית, וב-1991 קיבל תואר מומחה במחלות זיהומיות.
בשנת 2016 מונה ליושב ראש האיגוד הישראלי לרפואת ילדים.
אשכנזי הוא פרופ’ אֶמֶרִיטוּס בפקולטה לרפואה ע״ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2018 מונה לדיקן בית הספר לרפואה על שם ד״ר מרים ושלדון ג. אדלסון באוניברסיטת אריאל בשומרון, שם הוא חוקר ומלמד מגוון קורסים בתחומי התמחותו.
אשכנזי מתגורר בפתח תקווה יחד עם אשתו מלכה (מומחית ברפואת שיניים לילדים). הוא אב ל-3 ילדים וסב לנכדים.
קורות חיים > השכלה וקריירה אקדמית

אשכנזי למד רפואה במסגרת העתודה האקדמית בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים והדסה, וב-3 משנות לימודיו היה אשכנזי מצטיין הדיקן.
את התואר השני סיים אשכנזי ב-1987 בהצטיינות יתירה, בפקולטה לרפואה סאקלר, אוניברסיטת תל אביב.
עבודת הגמר שלו ברפואה עסקה בהיפופלזיה (תת התפתחות) ריאתית - מחקר מורפומטרי ופתוגנטי, ועבודת המוסמך בנושא היצמדות חיידקים למעיים בוצעה במכון ויצמן למדע.
בין השנים 1985 - 1987 היה אשכנזי חבר בוועדת הבחינות ברפואת ילדים, בית הספר לרפואה סאקלר, אוניברסיטת תל אביב, ובין השנים 1995 - 1998, כיהן כיושב ראש הוועדה.
החל משנת 2016 ועד היום (2020), משמש כיושב ראש האיגוד הישראלי לרפואת ילדים. כמו כן, הוא חבר המועצה הלאומית לבריאות הילד, חבר הוועד הפועל של המועצה המדעית וועדת החינוך של האיגוד העולמי למחלות זיהומיות בילדים.
בעבר כיהן כיו"ר המועצה המדעית, יו"ר ראשון של החוג למחלות זיהומיות בילדים ויו"ר ועדת ההשתלמות של האיגוד האירופאי למחלות זיהומיות בילדים.
קורות חיים > במסגרת מקצועית

בין השנים 1981 - 1987 כיהן כרופא במחלקת הילדים, המרכז הרפואי בילינסון, פתח תקווה, ישראל, ולאחר מכן כיהן כרופא המחלקה למחלות זיהומיות בילדים, בבית הספר לרפואה, באוניברסיטת יוסטון בטקסס. ב-1989, מונה כמרצה במחלקה למחלות זיהומיות בילדים ובית חולים לילדים אוניברסיטאי, יוסטון, טקסס, ארצות הברית.
לאחר שחזר לישראל, כיהן אשכנזי בתפקידים בכירים במרכז שניידר לרפואת ילדים, פתח תקווה, ישראל: בין השנים 1991 - 1998 כסגן מנהל המחלקה לרפואת ילדים, בשנת 1995 הקים והיה המנהל הראשון של היחידה למחלות זיהומיות ובין השנים 1998 - 2018 כמנהל המחלקה לרפואת ילדים א' בשניידר.
קורות חיים > במסגרת אקדמית

לאחר שסיים את ההתמחות ברפואה, אשכנזי החל ללמד בית הספר לרפואה סאקלר, באוניברסיטת תל אביב בדרגת מרצה, וכן יצא בשנת 1983 לתקופת מחקר במכון ויצמן למדע ברחובות.
בשנת 1987 עבר יחד עם משפחתו לארצות הברית ולימד באוניברסיטת יוסטון בטקסס, שם שימש כמרצה לרפואת ילדים ומחלות זיהומיות.
עם חזרתו לישראל, ב-1991 כיהן כמרצה בכיר לרפואת ילדים, בית הספר לרפואה סאקלר, אוניברסיטת תל אביב, ב-1995, קיבל תואר פרופסור חבר לרפואת ילדים, ובשנת - 1999 קיבל תואר פרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה סאקלר. אוניברסיטת אביב.
בין השנים 1997 - 2003, היה אשכנזי חבר ועד ההוראה בבית הספר לרפואה סאקלר, תל אביב ובין השנים 1998 - 2003 כיהן כראש ועדת מורים-סטודנטים, בית הספר לרפואה סאקלר. בשנים 2007–2018 כיהן כראש הקתדרה למחקר פדיאטרי ע"ש אריה ולאה פיקל בפקולטה לרפואה, אוניברסיטת תל אביב.
משנת 2018 ועד היום (2020) מכהן אשכנזי כפרופסור מן המניין לרפואה, בית הספר לרפואה ע"ש אדלסון, אוניברסיטת אריאל וכפרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב.
פעילות וחברות בוועדות וארגונים בישראל

פרופ' אשכנזי פועל בין היתר, בארגונים הבאים:
1992–1994: ועדת ההיגוי לאפידמיולוגיה, משרד הבריאות.
1992–1996: משרד הבריאות ועדת מחלות מידבקות.
1994–1998: ועד איגוד רופאי הילדים בישראל.
1995–2006: תחום המחלות הזיהומיות, המרכז הישראלי לבקרת מחלות, משרד הבריאות..
1997–2004: ועדה לבקרת איכות, מרכז שניידר לרפואת ילדים.
1997–היום: המועצה הלאומית לבריאות הילד, משרד הבריאות ישראל.
1999–היום: הוועדה המייעצת לרישום תכשירים רפואיים, משרד הבריאות ישראל.
1999–2005: חבר ועד האיגוד לרפואת ילדים קלינית בישראל.
2014–2005: יו"ר (ברוטציה) של המועצה המדעית, ההסתדרות הרפואית בישראל.
2010–2013: יו"ר ועדת ההשתלמות, האיגוד האירופאי למחלות זיהומיות בילדים.
2010–היום: המועצה הלאומית למחלות יתום (נדירות) בישראל.
2014–היום: חבר הוועד הפועל של המועצה המדעית, ההסתדרות הרפואית בישראל
2017–היום: חבר ועדת ההשתלמות של האיגוד העולמי למחלות זיהומיות בילדים.
2016–היום: יו"ר האיגוד הישראלי לרפואת ילדים.
חבר מערכת

אשכנזי שימש כעורך במערכות כתבי העת המדעיים והרפואיים הבאים:
1999-2012 - Israel Journal of Pediatrics
Since 2004 - Israel Medical Association Journal
Since 2007 - The Open Pediatric Medical Journal
Since 2010 - World J of Clinical Infectious Diseases
Since 2012 - Therapeutic Advances in Vaccines
Since 2012 - Pediatric Infectious Diseases Journal
Since 2014 - Community-Acquired Infections
Since 2015 - Journal of Vaccine Research
Since 2016 - Pediatrics and Neonatal Care
פרסים והוקרה

מועמד לפרס החוקר הצעיר המצטיין לשנת 1990, מטעם החברה האמריקאית למחלות זיהומיות בילדים (Pediatric Infectious Diseases Society).
1997 פרס הדיקן למצוינות בהוראה, הפקולטה לרפואה סאקלר, אוניברסיטת תל אביב, ישראל.
2002 פרס ג'ק קמפ על הצטיינות בשירות קליני ובמחקר.
2005 פרס המנכ"ל למצוינות, שירותי בריאות כללית.
2008 & 2013 פרס ע"ש מורן לפרסום מדעי מצטיין, המחלקה לרפואת ילדים, הפקולטה לרפואה סאקלר, אוניברסיטת תל אביב.
2017, מדליית כבוד לתרומה לחינוך רפואי, האיגוד האירופאי למחלות זיהומיות בילדים (European Society for Paediatric Infectious Diseases).
פרסומים נבחרים > ספרים

שי אשכנזי ומוטי שוחט, רפואת ילדים, דיונון, אוניברסיטת תל אביב, 9 מהדורות (1987 - 2017)
S. Ashkenazi, Shoenfeld Y, Shemer J, Keren G. - The physician, the clinician, the researcher, the teacher – how to? - Israel Medical Association 2014 (173 pp).
פרסומים נבחרים > מאמרים

אשכנזי פרסם למעלה מ-280 מאמרים אקדמיים, העוסקים בתחומים של מחלות זיהומיות בילדים, תגובת האדם למחלות הזיהמיות, עמידות חיידקים לאנטיביוטיקה, פיתוח חיסונים חדשניים וחינוך רפואי.
שי אשכנזי, ‏מחלות זיהומיות בילדים – חלומות התגשמו, אולם..., הרפואה, כרך 151 • חוב' 8, אוגוסט 2012, עמ' 327–329
דפנה מרום ושי אשכנזי, ‏זיהומים ומערכת החיסון - לקראת רפואה מותאמת אישית, הרפואה, כרך 155 • חוב' 3, מרץ 2016, עמ' 2–4
דן טרנר, שי אשכנזי, פרנסיס מימוני ורענן שמיר, ‏המלצות לאבחון ולטיפול בגסטרואנטריטיס חדה בילדים בישראל, הרפואה, כרך 149 • חוב' 1, ינואר 2010, עמ' 53–58
שי אשכנזי, רפואת ילדים 2017 - עדיין אתגרים לפנינו, ידיעות אחרונות - בריאות פלוס, עמוד 47, 29/5/17
דפנה מרום, עינת בירק ושי אשכנזי, ‏מגמות בדלקת זיהומית של פנים הלב במרכז רפואי שלישוני לילדים בישראל, הרפואה, כרך 151 • חוב' 8, אוגוסט 2012, עמ' 464–468
Shai Ashkenazi, Beginning and possibly the end of the antibiotic era, J Paediatr Child Health. 2013 Mar;49(3):E179-82. doi: 10.1111/jpc.12032. Epub 2012 Dec 16.
Daphna Marom, Shai Ashkenazi, Zmira Samra, Einat Birk, Infective Endocarditis in Previously Healthy Children With Structurally Normal Hearts, Pediatr Cardiol. 2013 Aug;34(6):1415-21. doi: 10.1007/s00246-013-0665-9. Epub 2013 Mar 13. PMID 23483241.
Yael Yuhas, Shai Ashkenazi, Eva Berent, Abraham Weizman, Ketamine upregulates eNOS expression in human astroglial A172 cells: Possible role in its antidepressive properties, Journal of Neuroimmunology, Volume 305, 15 April 2017, Pages 75-81, https://doi.org/10.1016/j.jneuroim.2016.12.017
Yael Yuhas, Eva Berent & Shai Ashkenazi, Effect of nitric oxide on microRNA-155 expression in human hepatic epithelial cells, Inflamm Res,. 2014 Jul;63(7):591-6. doi: 10.1007/s00011-014-0730-8. Epub 2014 Apr 1.
הערות שוליים

↑  עמודו של דיקן בית הספר לרפואה פרופ׳ שי אשכנזי באתר אונ׳ אריאל
↑  ריאיון עם פרופסור שי אשכנזי מומחה קורונה באתר מוקד ראש העין
↑   פרופסור שי אשכנזי דיקן בית הספר לרפואה בנאומו, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 5:16)
↑  חיסנו או התחסנו ולצערנו חלו אתר איגוד רופאי בריאות הציבור בישראל
↑  פרופ' שי אשכנזי נבחר ליושב ראש האיגוד לרפואת ילדים בישראל, באתר מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל
↑  כתבה עם פרופ׳ שי אשכנזי ערב הבחירות 2019, באתר איגוד רופאי בריאות הציבור בישראל
↑  הודעות כלליות, שניידר: נבחרו העובדים המצטיינים ל-2005, באתר News1 מחלקה ראשונה, 8 בינואר 2006
↑  Prof. Shai Ashkenazi received an award by the European Society, 20.08.17
↑  רשימת מאמרים, Google Scholar
רשימת מאמרים, ResearchGate
רשימת מאמרים, publons
רשימת מאמרים, OrcID
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007427942305171  ORCID: 0000-0001-7244-0679  ResearcherID: V-7996-2019  VIAF: 33148631131130410523   WorldCat (עם VIAF): 33148631131130410523
גורדון רמזי

| --- | --- |

רמזי ב-2006
 לידה:  8 בנובמבר 1966 (בן 58) סקוטלנד ג'ונסטון, סקוטלנד, הממלכה המאוחדת
 סגנון בישול:  מטבח צרפתי, בריטי
 השכלה:  המכללה הטכנית צפון אוקספורדשייר
 מסעדות:  Gordon Ramsay at Claridge's Restaurant Gordon Ramsay Boxwood Café Angela Hartnett at the Connaught Maze  Pétrus Banquette The Savoy Grill Verre Gordon Ramsay at Conrad Tokyo Cerise by Gordon Ramsay Gordon Ramsay at The London La Noisette The Narrow
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית  לחצן הפעלה מיהלום 
 טלוויזיה:  Boiling Point Beyond Boiling Point  Ramsay's Kitchen Nightmares מטבחי הגיהנום The F-Word   Kitchen Nightmares Ramsay's Hotel hell
 www.gordonramsay.com
 
קנון טלה מקורנוול וירקות במסעדת הדגל של גורדון רמזי
מוזאיקה של טרין פואה גרא וברווז פקינג
פילה דג פוטית על מצע טליאטלה
לובסטר סקוטי ותרנגולת חווה אנגלית
טארט טאטן אגסים
עגלת גבינות
חדר האוכל
גורדון ג'יימס רמזי (באנגלית: Gordon James Ramsay; נולד ב-8 בנובמבר 1966) הוא שף סקוטי ידוע, אחד משלושת השפים הבריטיים אשר מסעדותיהם מחזיקות כיום בשלושה כוכבי מישלן. רמזי זכה בסך הכול ב-16 כוכבי מישלן עבור כל מסעדותיו ומחזיק כיום ב-8 מהם.
הוא התפרסם בבריטניה בעקבות הופעתו בתוכניות טלוויזיה הקשורות בתחרויות בישול, מזון ושיפור מסעדות ברחבי המדינה. החל מחודש מאי 2005 הוא מככב בתוכנית הטלוויזיה "מטבחי הגיהנום" של רשת פוקס בארצות הברית.
חייו > ילדות ונעורים

נולד בסקוטלנד, ובילדותו נדד רמזי עם משפחתו ברחבי הממלכה המאוחדת, זאת בעקבות כישלונות אביו במקומות עבודה שונים. באוטוביוגרפיה שלו תיאר את ילדותו כילדות של התעללות והזנחה מצד אביו השתיין ורודף הנשים. בגיל 16, עזב את בית הוריו, יחד עם אחותו הגדולה דיאן, ועבר לדיור מוגן.
חייו > כדורגל

בגיל 12 החל רמזי לשחק כדורגל בקבוצת ווריקשייר. בקיץ 1984 צורף לקבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית, אולם פציעה בברכו לא איפשרה לו להמשיך ולשחק כדורגל מקצועני.
בגיל 19, לאחר שחוזהו עם הריינג'רס לא הוארך בגלל פציעתו, החל להתעניין ברכישת השכלה גסטרונומית.
חייו > הכשרה מקצועית

לאחר שבחן מספר אפשרויות, הוא נרשם ללימודי מינהל מלונאות במכללה טכנית המופעלת על ידי ארגון רוטרי. רמזי עבד כסו שף ב"מלון בית רוקסטון", ולאחר מכן ניהל מטבח של חדר אוכל ל-60 סועדים ב"ויקאם ארמס", עד שמערכת היחסים שלו עם אשת הבעלים לא איפשרה את המשך עבודתו במקום. הוא עבר ללונדון, שם עבד במספר מסעדות עד שעבר לעבוד עם מרקו פייר וייט, במסעדת "הרווי'ס".
לאחר שעבד ב"הרווי'ס" במשך שנתיים ועשרה חודשים, החליט להתמחות במטבח הצרפתי. השף מרקו וייט עודד אותו לא לנסוע לפריז להשלמת השכלתו, אלא לעבוד עבור אלברט רו, ב"לה גאברוש", ברובע מייפייר (ב"לה גאברוש" פגש את ז'אן-קלוד ברטון, כיום רב המלצרים שלו במסעדת "רויאל הוספיטל רוד"). לאחר שנה ב"לה גאברוש" הזמינו אלברט רו לעבוד כסגנו ב"הוטל דיווה", מלון נופש באתר סקי באלפים הצרפתיים. משם עבר לפריז ועבד שם עם השפים גי סאבואה וז'ואל רובישון, שניהם בעלי מסעדות בעלות כוכבי מישלן.
הוא המשיך את הכשרתו בצרפת כשלוש שנים ואחריהן עבד כשף אישי למשך שנה ביאכטה פרטית בשם "אידלווילד", בברמודה.
חייו > שף ראשי

עם שובו ללונדון בשנת 1993, הוצעה לרמזי משרת השף הראשי במסעדת "לה טנט קלייר" בצ'לסי. מעט לאחר מכן הציע השף מרקו וייט לרמזי את תפקיד השף הראשי ו-10% מהבעלות במסעדת "רוזמור". שם המסעדה שונה ל"אוברג'ין" וארבעה חודשים אחר כך זכתה בכוכב מישלן ראשון. בשנת 1997 זכתה המסעדה בכוכב מישלן שני, אולם למרות ההצלחה עזב רמזי את המסעדה באותה שנה בעקבות חילוקי דעות עם בעליה.
בשנת 1998 פתח רמזי את מסעדת "גורדון רמזי ברויאל הוספיטל רוד" בצ'לסי, בסיוע חותנו, כריס הטצ'סון. המסעדה זכתה בכוכב המישלן השלישי שלה ב-2001 והפכה אותו לשף הסקוטי הראשון שזכה בשלושה כוכבי מישלן.
ממסעדה אחת, צמחה אימפריית המסעדות שלו במהירות. מסעדתו השנייה נקראה "פטרוס" והתפרסמה כאשר שישה בנקאים שתו בארוחה אחת בשנת 2001, יינות בסך 44,000 ליש"ט. מסעדתו השלישית הייתה "אמריליס" בגלאזגו (ואשר נסגרה מאז) והרביעית "גורדון רמזי" במלון קלרידג'ס בלונדון. בשנים 2005–2006 נוספו אף מסעדה בדובאי, שתי מסעדות בטוקיו, וכן "גורדון רמזי בלונדון" בעיר ניו יורק,
שלה שני כוכבים במדריך המישלן לשנת 2011.
בשנת 2007 פתח רמזי מסעדה ראשונה באירלנד, וב-2008 חנך את מסעדתו הראשונה בחוף המערבי של ארצות הברית, בלוס אנג'לס.
רמזי אמר פעם ששלוש המטרות שהציב לעצמו בחייו הן לזכות בפרס קטיי, בכוכבי מישלן ובתואר אבירות.