stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאיר ברנד (מחנך)
ביוגרפיה

ברנד נולד ב-1911 בעיר קולו שבפולין לנתן בן יוסף זאב ואסתר בת מרדכי בלום, בבית ציוני. רכש את השכלתו התיכונית בגימנסיה העברית של קולו.
בשנת 1934 סיים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת נאנסי שבצרפת והוסמך לאגרונום ומהנדס מים. היה פעיל בארגוני נוער ציוניים, בקרן הקיימת לישראל ובהסתדרות הציונית החדשה. בשנת 1938 נשא לאשה את חיה בת יעקב פצנובסקי ופלה לבית ז'פקוביץ. סבה יוסף פצנובסקי מפיוטרקוב היה ענק בתורה וכתב את הספרים פרדס יוסף בהם פירש את חומשי התורה, כיום ספרים אלו ידועים ומבוקשים בין הקהילות החרדיות בארץ ובעולם. פצנובסקי היה נצר לרבנים מפורסמים ביניהם הרב מליסא והחכם צבי.
בין השנים 1936–1939 ביקר ברנד בארץ ישראל לצורך ארגון עלייה של מעפילים.
בשנת 1939 בחודש אוקטובר, חודשים ספורים לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, הצליחו ברנד ורעייתו להימלט מהמלחמה ולהגיע בעור שיניהם לארץ ישראל. אחיו, אהרן בראנד, עלה גם הוא.
בשנים 1939–1948 שימש מורה ומחנך במספר בתי-ספר בירושלים, והאחרון ביניהם היה בית הספר "מעלה". במהלך שנים אלו פעל במסגרת "ההגנה", ובמהלך מלחמת העצמאות היה בין מהלוחמים שהגנו על ירושלים ועשה רבות למען הנצורים בעיר העתיקה.
ברנד היה פעיל בתנועת הצופים והנהיג את שבט "משואות" של עדת הצופים לאחר נפילתו של עמנואל מידב בהגנה על הרובע היהודי.
בשנת 1949 החל ללמד ולנהל ברמת גן על פי הזמנתו של ד"ר אלימלך רימלט, שהיה ממונה על החינוך בעיר. בשנת 1952 מונה על ידי שר החינוך בן-ציון דינור כחבר בוועד החינוך של ממשלת ישראל. בשנים 1949–1952 ניהל את בית הספר "יהלום", ובשנים 1952–1962 ניהל את בית הספר "המתמיד". במהלך שנים אלו לימד את מקצוע הביולוגיה בתיכון אהל שם. בשנים 1955–1963 נבחר ויצג את מורי ישראל מהמחנה הלאומי במרכז הסתדרות המורים וייצג את מורי ישראל בכנסים בינלאומיים בארץ ובעולם.
הוא כתב בעיתונים "חרות", "הבוקר" ו"הארץ" וכן בביטאון המורים "הד החינוך".
מאיר ברנד נפטר ב-31 במאי 1963, בגיל 52. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
בעת פטירתו השאיר אשה, שני בנים ובת. שנים מנכדיו הקרואים על שמו: מאיר ברנד, לשעבר מנכ"ל גוגל ישראל וכיום סמנכ"ל בחברת גוגל העולמית, ומאיר אורנשטין, שעומד בראש מפעלות חינוך וחברה.
בנו מרדי כתב ספר לזכרו בשם "אני ממשיך תפילתך". בספר כתב אחד מתלמידיו: "התלמידים פחדו אבל אהבו והעריצו את ברנד. הוא חינך את תלמידיו לנימוסים, לכבוד לזולת, להתנהגות נאותה – ערכים שהיו חלק בלתי נפרד מאישיותו".
הערות שוליים

↑  ברנד בראנד מאיר באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
מחבט אש

כיבוי אש באמצעות מחבטים
מחבט אש או מחבט כיבוי אש הוא כלי המיועד לכיבוי אש. המחבט בנוי ממוט ארוך אליו מחוברת יריעת גומי עבה או בד עמיד לאש.
קיימים מספר סוגי מחבטי אש, הנבדלים זה מזה ביריעות המחוברות למוט. היריעות יכולות לבוא כיריעה אחת רחבה, להיות מחולקות למספר יריעות החופפות זו את זו בתצורת רעפים, או ממספר רצועות בד. ההבדל העיקרי בין סוגי מחבטים אלו הוא הגמישות של ראש המחבט.
מחבט אש יעיל למניעת התפשטות של מקורות אש קטנים. השימוש במחבט נעשה על ידי חבטות מהירות של ראש המחבט על מקור האש, מהשוליים שבצד ממנו נושבת הרוח והלאה. החבטות חוסמות את אספקת החמצן לאש וכך גורמות לכיבויה. שיטה נוספת במקרה של מחבטים עם יריעה קצרה היא גרירת היריעה על האש בצמוד לקרקע.
למחבטי אש ככלי לכיבוי אש היתרון שאינם זקוקים למקור מים ולתחזוקה, ולכן ניתן למקמם במקומות בהם אין תשתיות מים או שגרת תחזוקה, למשל ביערות ואזורי פיקניק. החיסרון העיקרי של מחבטי אש הוא יכולת התמודדות מוגבלת עם שריפה - מחבט אש אינו יעיל לכיבוי שרפה גדולה. חיסרון נוסף הוא כי כיבוי באמצעות מחבט עשוי להשאיר אחריו גחלים, העלולות לגרום להתלקחות מחודשת של האש.
מאיר ברוקנטל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1952 (בן 72 בערך) חפץ חיים, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד בעוצבת שועלי מרום  מפקד חטיבת הנגב
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים     מבצע שלום הגליל    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל אגודת המים קולחי שדרות
 
מאיר ברוקנטל (נולד ב-1951) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, אשר פיקד על חטיבת הנגב.
קורות חייו

ברוקנטל נולד וגדל בקיבוץ חפץ חיים. עם גיוסו לצה"ל ב-1969, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר ברוקנטל מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר עם סיום הקורס שב ברוקנטל לצנחנים ומונה למפקד מחלקה בגדוד הנח"ל המוצנח. ברוקנטל השתלם בקורס מפקדי פלוגות ומשפרצה מלחמת יום הכיפורים שב לגדודו. לאחר שנהרג חיים קונדה, מונה ברוקנטל למפקד פלוגה א' בגדוד, והוביל את פלוגתו בלחימה בצדה המערבי של התעלה כנגד הקומנדו המצרי, בקרבות לטיהור החיץ החקלאי, עד לפאתי העיר סואץ. לאחר המלחמה השתחרר ובשירות המילואים פיקד על פלוגה בעוצבת שועלי מרום. ברוקנטל לחם במלחמת לבנון הראשונה ובהמשך היה למפקד גדוד בחטיבה. לאחר מכן פיקד על חטיבת הנגב. לאחר מכן שימש כחונך לאימוני חטיבות.
ברוקנטל שימש כמנכ"ל אגודת המים קולחי שדרות
הערות שוליים

↑  מילואימניקים חסרי מנוח, אתר זרוע היבשה, דצמבר 2007
↑  אביחי בקר, מי זה בכלל יצחק איתן?, הארץ, 17 בנובמבר 2000.
↑  מעוזיה סגל, "עדויות מגובה החול – קרב הצנחנים בחווה הסינית", הוצאת מודן, 2007, עמוד 403.
↑  אמיר בוחבוט, "נתרום למילואים כל עוד יש מה לתרום", באתר nrg‏, 6 במאי 2007.
↑  שחר הלווינג, מח"ט הנגב מול סמח"ט 7, ביטאון ביבשה, גיליון 9, אפריל 2009, באתר זרוע היבשה.
↑  שחר הלווינג, מילואימניקים חסרי מנוח, ביטאון ביבשה, גיליון 4, דצמבר 2007, באתר זרוע היבשה.
↑  שי פרנס, איך עוצרים את זיהום נחל שקמה?, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 1 במרץ 2010.
מחבטן אפור

| מחבטן אפור |
| --- | --- |
 מחבטן אפור
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: טחנאים
משפחה:: טריגוניים
סוג:: מחבטן
מין:: מחבטן אפור
שם מדעי
 Taeniura grabata ‏סנט-אילר, 1817
תחום תפוצה


מחבטן אפור (שם מדעי:  Taeniura grabatus) הוא מין דג סחוס ממשפחת הטריגוניים הקרוב למין טריגון שחור-נקודות.
הוא מצוי בעיקר במי האוקיינוס האטלנטי המזרחי ובים התיכון. הטריגון מצוי ממאוריטניה עד אנגולה וגם ליד האיים הקנריים, מדיירה וכף ורדה. דווח שהוא נמצא גם בים סוף והאוקיינוס ההודי, אך כנראה מדובר בשגיאה. הוא מצוי בדרך כלל במים בעומק 30–100 מטרים והוא חי קרוב לקרקעית הים.
טריגון זה יכול להגיע לאורך 1.5–2.5 מטרים, רוחב סנפירים של 1 מטר ומשקל מרבי של 150 ק"ג. הוא בעל זנב ארוך המסתיים בעוקץ דוקרני וסנפירי חזה מעוגלים. כמו רוב הטריגונים הוא משריץ צאצאים חיים. טרפו כולל סרטנים, דגים קטנים ורכיכות הקבורים בחולות.
מהימנות פנימית

בתורת המבחנים ובשיטות מחקר ישנם מספר סוגי מהימנות. במהימנות פנימית נבדק האם המבחן הומוגני: האם כל הפריטים בודקים את אותו תחום התוכן או אותה מיומנות. דרך אחת לבדוק זאת היא באמצעות חישוב מתאם בין שני חצאים של המבחן.  דורש העברה אחת בלבד של המבחן. מבחן לסיכום יחידת הוראה שהשאלות בו הן ברמת קושי דומה, יהיה בעל מהימנות פנימית גבוהה.
מהימנות הניסוי = דיוק. למעשה בוחן האם הצליחו למדוד באופן עקבי את מה שניסו למדוד.
1. מהימנות בין שופטים – שינוי בגורמים השיפוטיים לא ישנה את המסקנה. בודק למעשה את מידת השפעת האדם הבודק על הניסוי.  ככל שנקבע קריטריונים אחידים ואובייקטיביים - המהימנות מעבר לשופטים תעלה. בדיקה על ידי מעריכים שונים צריכה לתת אותה התוצאה.
2. מהימנות מעבר לזמן – אין השפעה לזמן בו נערך הניסוי, התוצאה תהיה דומה בכל זמן נתון. בשתי מדידות בזמנים שונים נצפה לקבל אותה תוצאה. 
3. מהימנות פנימית מעבר לפריטים – הקשר בין השאלות השונות שבודקות את אותו המשתנה. מתאם גבוה בין השאלות שמודדות את אותו משתנה (בעייתי במקצת שעה שמודדים אנשים, משום שלעולם לא נגיע לאותה מידה של מהימנות בין ניסוי לניסוי). לדוגמה: אם בתוך שאלון יש 5 שאלות שתשובה גבוהה עליהן תגדיר את האדם כפרפקציוניסט, נצפה לתשובה דומה בכל אחת מחמש השאלות. או לדוגמה השלמת משפטים שחוזרת על עצמה. למעשה מהימנות פנימית מורידה את מימד המקריות ומעלה את מהימנות הניסוי.
מדד מקובל להערכת המהימנות הפנימית הוא מדד אלפא של קרונבך.
ראו גם

מונחים בהערכה פורמלית
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מהיטבאל

מְהֵיטַבְאֵל בַּת מַטְרֵד בַּת מֵי זָהָב, היא דמות מקראית המופיעה בספר בראשית, אשת הדר [הדד], אחד משמונת מלכי אדום.
מהיטבאל היא בתם של מטרד ומי זהב. ניתן לשער כי הכתוב מציין את שמם בשל חשיבותם. יש שטענו כי בשמה ציין המחבר המקראי שלושה שמות של נשים: מהיטבאל, מטרד ומי זהב. בתרגומים שונים נכתב כי מטרד הוא שמו של אביה שעסק בצורפות. אחרים טענו כי נולדה בחטא ולה שני אבות שהאחד ביולוגי.
פירוש השם מהיטבאל הוא שבח לאל המיטיב. נותן השם מביע את תודתו לאל על הולדת הצאצא. 
אולברייט טוען כי הדד הגיע לשלטון בנישואים פוליטיים למשפחה זו.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק ל"ו, פסוק ל"ט
↑  בעל הטורים בפירושו לבראשית ל"ו, ל"ט
↑  יהודה אדרי, נשים בתנ"ך ובאספקלריית חז"ל, קריית גת, דני ספרים, 2009, עמ' 155
↑  אנציקלופדיה מקראית, כרך ד', ירושלים, מוסד ביאליק, 1962, עמ' 701
מטה מבצעים משולבים

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1940–1947 (כ־7 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה 
 
מטה מבצעים משולבים (אנגלית: Combined Operations Headquarters) היה יחידה של משרד המלחמה הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה, שתפקידה העיקרי היה ליזום פשיטות כנגד הכוחות הגרמנים באירופה על ידי כוחות קומנדו, תוך שילוב בין זרועות היבשה, הים והאוויר.
וינסטון צ'רצ'יל, ראש ממשלת בריטניה, שהיה בעברו איש צבא, אך גם בעל קשר הדוק ללוחמה ימית, דחף באופן אישי לבדיקת האפשרויות למבצעי לוחמה אמפיבית, לנחיתה מן החוף, ולשבירת ההבחנה המסורתית וההדוקה בין הצי ובין צבא היבשה. אדמירל הצי רוג'ר קיז (Roger Keyes) היה מפקדה הראשון של היחידה, מ-17 ביולי 1940 עד 27 באוקטובר 1941. הוא הוחלף על ידי סגן אדמירל לואי מאונטבאטן. באוקטובר 1943 מונה לתפקיד מייג'ור-גנרל סר רוברט לייקוק (Robert Laycock), שכיהן בו עד 1947.
ביחידה הועסק צוות מטה שתפקידו היה לתכנן מבצעים ולפתח רעיונות ואמצעים לשם הטרדה של האויב בכל דרך אפשרית. כן שלטה היחידה בנחתות ששימשו למבצעים אמפיביים.
תג היחידה הורכב מנשר מעל למכונת ירייה ועוגן, כדי לשקף את שלוש הזרועות: חיל האוויר המלכותי, הצבא הבריטי והצי המלכותי.
מבצעים ופעולות

פעילות היחידה כללה:
מיפוי של אזורי נחיתה מהים, כולל אלה של סיציליה ונורמנדי.
מבצע בייטינג: פשיטה על מתקן מכ"ם גרמני ב-27‏-28 בפברואר 1942.
הפשיטה על דייפ: המבצע הגדול ביותר של מטה מבצעים משולבים, ניסיון להנחית דיוויזיה קנדית, ב-19 באוגוסט 1942, על מנת להשתלט על הנמל הצרפתי בדייפ. ניסיון הנחיתה נתקל בהתנגדות גרמנית עזה ומאורגנת היטב. מתוך 4,000 החיילים שנחתו על החוף הצליחו לחזור לאנגליה רק כ-1,000, השאר נהרגו או נפלו בשבי.
מבצע פרנקטון: פשיטה על ספינות גרמניות בנמל בורדו, בדצמבר 1942.
פרויקט חבקוק: תוכנית להקמתה של נושאת מטוסים ענקית עשויה קרח, שתשוט באוקיינוס האטלנטי, ומטוסיה יעסקו בציד צוללות גרמניות.
מבצע סטארקי: פלישה מבוימת לאירופה בשנת 1943.
נמר תרגול: תרגול לקראת הפלישה לנורמנדי.
נמל מאלברי: נמלים ניידים ששימשו בפלישה לנורמנדי.
מבצע פלוטו: הנחת צינור נפט בין אנגליה לצרפת, מתחת לתעלת למאנש.
הערות שוליים

↑  ג'פרי באסט, צ'רצ'יל, שיעור בגדולה, הוצאת עם עובד, 2001, עמ' 261
↑
מהימנות טפסים מקבילים

בתורת המבחנים ובשיטות מחקר ישנם מספר סוגי מהימנות.
מהימנות טפסים מקבילים היא השוואת ההישגים של אותם נבחנים בשני מבחנים מקבילים – כל טופס מבחן מכיל פריטים המייצגים את אותו התוכן ורמת הקושי (גרסה א' וגרסה ב' או מועד א' ומועד ב'). הפריטים בשני הטפסים צריכים להיות זהים במספרם, בסוג הפריטים, ברמת הקושי ובהוראות. השאלות נלקחות מאותו מדגם, ולכן ההצלחה בשני המבחנים צריכה להיות דומה.
ראו גם

מונחים בהערכה פורמלית
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לנה קריינדלין

| --- | --- |

 לידה:  1962 (בת 62 בערך) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון 
 מספר צאצאים:  1 
 
לנה (ילנה) קריינדלין (נולדה ב-24 ביוני 1962) היא במאית תיאטרון ישראלית ומנכ"לית תיאטרון גשר.
ביוגרפיה

לנה קריינדלין נולדה וגדלה במוסקבה. אביה היה מהנדס ואמה כינור ראשון בתזמורת של מוסקבה ונפטרה כשלנה הייתה בת חמש, אמה השנייה הייתה האחראית על חלוקת הפרסים הלאומיים לתיאטרון ובביתם התארחו אנשי הרוח הבולטים של רוסיה. מגיל 12 היא בתיאטרון, התחילה לעבוד בתיאטרון הצעיר על-שם קרסניה פרסניה במוסקבה בתור שחקנית, אחראית סאונד, מנהלת במה ואחר-כך כעוזרת במאי, בשלב מאוחר יותר ניהלה את הלהקה ביחד עם מנהל אמנותי, זאת במקביל ללימודיה בבית הספר (1979-1975). כשסיימה את בית הספר בהיותה בת 17, התקבלה לאקדמיה לאומנות התיאטרון במוסקבה, למדה במשך חמש שנים ניהול והיסטוריה של התיאטרון וקיבלה תואר שני בניהול תיאטרון. בזכות זאת התקבלה כסטודנטית לפקולטה לבימוי ולמשחק, שם למדה אצל מאסטר לאוניד חפץ, למדה חמש שנים נוספות וקיבלה תעודה של במאית ושחקנית תיאטרון, אחר-כך למדה עוד שנתיים לתואר מאסטר בפקולטה לבימוי. עבדה כבמאית בתיאטרון סטודנטים במוסקבה (1982-1979).
בהיותה בת 18 הכירה את יבגני אריה בעבודה משותפת שלהם ועבדה כאסיסטנטית שלו כל השנים במקביל ללימודי הבימוי. עבדה כאדמיניסטרטור בתיאטרון ע"ש סטניסלבסקי במוסקבה, בתיאטרון ע"ש ירמולובה ובתיאטרון מאיאקובסקי (1984-1982). שימשה כחוקרת במכון הארצי למדע ומחקר האמנות במוסקבה (1985-1984). ניהלה את תיאטרון הסטודנטים במוסקבה במקביל ללימודיה (1989-1985). הייתה מרצה לבימוי ולאמנות המשחק באקדמיה לתיאטרון במוסקבה ושחקנית בתיאטרון הצבא האדום במוסקבה (1990-1989). בשנת 1990 שהתה כבמאית אורחת באוניברסיטת קנזס בארצות הברית. שהתה גם כמרצה בבית הספר לאמנות הדרמה בצרפת.
בנובמבר 1990 עלתה לנה קריינדלין לישראל ביחד עם יבגני אריה ולהקת השחקנים שלימים הפכה לתיאטרון גשר, היא אחת ממייסדיו ועובדת בתיאטרון מאז. קריינדלין שימשה כמרצה בסטודיו למשחק ניסן נתיב (1998-1995), במסגרת הלימודים ביימה למעלה מעשר הצגות סטודנטים, ביניהן: "חשיבותה של רצינות" (של אוסקר ויילד), "ג'ורג' דנדן" (מולייר), "שידוכין" (ניקולאי גוגול), "טיל אוילנשפיגל". קריינדלין הייתה במשך עשר שנים (2007-1997) משנה ליבגני אריה, המנהל האמנותי של תיאטרון גשר וביימה במסגרתו ארבע הצגות.
בשנת 2007, לאחר פרישתו של אורי לוי, מנכ"ל גשר, בתום תריסר שנים בתפקיד, נבחרה קריינדלין פה אחד בידי הוועד המנהל של גשר למנכ"ל התיאטרון מבין 26 מועמדים והיא מכהנת בתפקיד מאז 2008. במרץ 2011 נבחרה בידי הממשלה כאחת מ-31 חברי מליאת רשות השידור.
בשנת 2016 שיחקה בפרק הבכורה של הסדרה הקומית "מטומטמת" בתפקיד במאית התיאטרון שלא מקבלת את שירי (בת חן סבג).
לנה קריינדלין היא גרושה ואם לבן, סשה, שאיתו עלתה לארץ כשהיה בן 9, ועוסק בבימוי קולנוע.
הצגות שביימה

| הצגה | תיאטרון | מחזאי | מתרגם או מעבד | הצגת בכורה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קדוש מעונה | תיאטרון גשר | מריוס פון מיינבורג | תרגום: רועי חן | 2016 |
| אותלו | תיאטרון גשר | ויליאם שייקספיר | תרגום: דורי פרנס | 2015 |
| רומן בעבודה (ביחד עם יבגני אריה) | תיאטרון גשר | ע"פ תסריט מאת: אלדר ריאזנוב ואמיל ברגינסקי | עיבוד ישראלי מודרני: רועי חן | 23 במאי 2009 |
| הבן הבכור | תיאטרון גשר | אלכסנדר ומפילוב | תרגום ועיבוד: בן לוין | 7 בפברואר 2007 |
| עניין של סגנון | תיאטרון גשר | נואל קאוורד | תרגום: דורי פרנס | 14 בינואר 2006 |
| מדיאה | תיאטרון גשר | אוריפידס | נוסח עברי: בן בר-שביט | 24 בינואר 2005 |
| פרדס | תיאטרון באר שבע | יוסף בר-יוסף |  | 1997 |
הערות שוליים

↑  שי הרלב, עכבר העיר, מנכ"לית גשר: "בשנת ה-20 שלנו היינו על סף סגירה", באתר הארץ, 11 ביוני 2012
↑  ציפי שוחט, ילנה קריינדלין נבחרה לתפקיד מנכ"ל תיאטרון גשר, באתר הארץ, 24 ביולי 2007
↑  אופיר בר-זהר, לאחר שנתיים: הממשלה אישרה מליאה חדשה לרשות השידור, באתר הארץ, 13 במרץ 2011
↑   מיכאל הנדלזלץ, "קדוש מעונה": האב, הבן ורוח התיאטרון, באתר הארץ, 16 במאי 2016
↑   מיכאל הנדלזלץ, המחזה קלאסי, הבימוי לא כל כך, באתר הארץ, 10 במרץ 2015
↑  ציפי שוחט, הצגה חדשה: הבן הבכור, באתר הארץ, 3 בפברואר 2007
↑  מיכאל הנדלזלץ, עניין של סגנון, באתר הארץ, 11 בפברואר 2006
↑  מיכאל הנדלזלץ, מדאה - בחוץ, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2005
מחבטן

| מחבטן |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: בטאים
סדרה:: טחנאים
משפחה:: טריגוניים
סוג:: מחבטן
שם מדעי
 Taeniura ‏מילר והנלה, 1837

מַחְבְּטָן (שם מדעי: Taeniura) הוא סוג של בטאי ממשפחת הטריגוניים. הסוג כולל את המינים:
מחבטן אוקייני (Taeniura lessoni)
מחבטן הספירים (Taeniura lymma)
טריגון שחור-נקודות (Taeniura meyeni)
מַחְבְּטָן אָפֹר (Taeniura grabata)
המינים בסוג זה חיים לאורך חופים בכל האוקיינוסים.
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: דגי סחוס (תש"ס), 2000. האקדמיה ללשון העברית
מטה נאט"ו

| --- | --- |

סמל המטה
 מידע כללי
 סוג:  משרד, בניין כנסים
 כתובת:  Boulevard Léopold III / Leopold III-laan B-1110, הרן
 מיקום:  בריסל
 מדינה:  בלגיה
 בעלים:  נאט"ו
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2010–2016 (כ־6 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  25 במאי 2017 
 יוצר:  סקידמור, אווינגס ומריל
 אדריכל:  ג'ו פלמה
 מידות
 גובה:  32 מ' 
 קומות:  7 
 קואורדינטות:  50°52′46″N 4°25′34″E﻿ / ﻿50.879305555556°N 4.4261111111111°E﻿ / 50.879305555556; 4.4261111111111
 אתר רשמי
  (למפת בריסל מוגדלת) מטה נאט"ו(למפת בריסל רגילה) מטה נאט"ו
 
מטה נאט"ו הוא בניין מטה המפקדה של כוחות ברית נאט"ו. המטה ממוקם בהרן (אנ') שבפאתי העיר בריסל, בלגיה. הצוות במטה של נאט"ו מורכב מאנשי צבא ודיפלומטים המשתייכים לארגון. במטה פועלים גם הסגל הבינלאומי (IS) והצוות הצבאי הבינלאומי (IMS) אשר משרתים את מדינות הברית.
מקום

גודל המתחם הוא 250,000 מ"ר. בניית בניין המטה, בעלות של 750 מיליון אירו, החלה ב-2010 והושלמה בקיץ 2016. המטה נחנך ב-25 במאי 2017[דרושה הבהרה]. את המטה בנתה חברת סקידמור, אווינגס ומריל (SOM) לפי תכנונו של האדריכל הפורטוגזי-קנדי ג'ו פלמה. התכנון והבנייה הושלמו בעזרת צוות ניהול הפרויקטים של משרד ההגנה הבלגי בראשותו של הקולונל כריסטיאן לאנוטה.
פרויקט מטה נאט"ו החדש הוא מעין משרד וגם משכנם של 3,800 אנשי צוות משלל מדינות הברית בעולם.
הבעיות במטה המקורי של נאט"ו נבעו בעקבות בנייתו המהירה ב-1967, כאשר נאט"ו נאלץ להעביר את מפקדתו מפורט דופין בפריז, צרפת בעקבות פרישת צרפת מפיקוד נאט"ו (אנ').
בסופו של דבר, העלות לבניית המטה החדש הייתה גבוהה יותר, כ-1.1 מיליארד אירו.
גלריה

המטה ממבט מהאוויר
המטה ממבט מהאוויר
המטה ממבט מרוחק
המטה מבפנים
חצר המטה ב-12 ביולי 2018
פיסה מחומת ברלין המוצג במטה נאט"ו.
הערות שוליים

↑  NATO, Homepage, NATO (באנגלית)
↑  NATO, NATO Headquarters, NATO (באנגלית)
↑  NATO, NATO - NATO’s new headquarters, NATO (באנגלית)
↑  Collins 2011, p. 26.
↑  Nato, New NATO HQ, נאט"ו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2003098060  NKC: ko20181010642  VIAF: 151470695   WorldCat (עם VIAF): 151470695
מאזדה פארקוויי

| --- | --- |

Mazda Parkway
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מאזדה
 שנות ייצור:  1972–1997
 הרכבה:  יפן יפן
 סיווג:  מיניבוס
 פלטפורמה:  מבוססת על דגם "Mazda Titan" (אנ')
 אורך:  6,190 מ"מ (דור ראשון)  6,180 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  1,980 מ"מ (דור ראשון)  1,995 מ"מ (דור שני)
 גובה:  2,290 מ"מ (דור ראשון)  2,595 מ"מ (דור שני)
 משקל:  2,750-3,285 ק"ג (דור ראשון)  3,335 ק"ג (דור שני)
 בסיס גלגלים:  3,285 מ"מ (דור ראשון)  3,335 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי דור ראשון מנוע ונקל, 1,308 סמ"ק המפיק 135 כ"ס (2 מנועים רוטורים, כל אחד 654 סמ"ק, מנוע בעירה פנימית סיבובי מתוצרת מאזדה מסוג "Mazda Wankel engine" (אנ'), דגם  מנוע "13B")  4 צילינדרים, מנוע 2.0 ליטר המפיק 92 כ"ס, מנוע בנזין  4 צילינדרים, מנוע 2.5 ליטר המפיק 77 כ"ס, מנוע דיזל  4 צילינדרים, מנוע 2.7 ליטר המפיק 81 כ"ס, מנוע דיזל  מנוע דור שני 6 צילינדרים,  מנוע 3.5 ליטר המפיק 105 כ"ס ב-3,200 סל"ד (מנוע דיזל מתוצרת ,מאזדה" מסוג "SL")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (דור ראשון)  תמסורת ידנית - 5 מהירויות (דור שני)
 מהירות מרבית:  125 קמ"ש (דור ראשון, מנועי ונקל)
מאזדה פארקוויי (באנגלית: Mazda Parkway) הוא מיניבוס מתוצרת יצרנית הרכב היפנית מאזדה, אשר יוצר בין השנים 1974–1977.
יוצרו 46 יחידות מדגמי "מאזדה פארקוויי" (דור ראשון) אשר בהם הורכב מנוע ונקל.
דגמי "מאזדה פארקוויי" מהדור הראשון הוגדרו כמיניבוסים מהודרים בני 26 מקומות ישיבה, שכללו: מערכת חימום, מיזוג אוויר בשלושה שלבים ורדיו הכולל אפנון תדר (FM) ואפנון משרעת (AM).
תצורות "מאזדה פארקוויי"

מיניבוסים.
אמבולנסים.
דורות "מאזדה פארקוויי"

דור ראשון - יוצר בין השנים 1972–1982 (דגמים: "Super DX" ו-"DX").
דור שני - יוצר בין השנים 1982–1997 (יוצאו לאוסטרליה וניו זילנד).
גלריה

"מאזדה פארקוויי"
"מאזדה פארקוויי", שנת 1976
"מאזדה פארקוויי" - אמבולנס בשרות הצבא ההודי
"מאזדה פארקוויי" - אמבולנס בשרות הצבא ההודי
ראו גם

מאזדה
מאזדה רוד פייסר AP
מאזדה RX-8
הערות שוליים

↑  מנוע ונקל -  מאזדה פארקוויי jalopnik.com/your-reminder-that-mazda-once-built-an-awesome-rotary-p
↑  "מאזדה פארקוויי" www2.mazda.com/ja/stories/history/greatcar
↑  מנוע ונקל - מנוע בעירה פנימית סיבובי
↑  מנוע ונקל מתוצרת מאזדה מסוג "13B" japanesenostalgiccar.com/mazda-parkway-rotary-power
לימפופו (פרובינציה)

| --- | --- |
סמל לימפופוסמל לימפופו

 מדינה:  דרום אפריקה דרום אפריקה
 מושל:  Stanley Mathabatha
 רשות מחוקקת:  Limpopo Legislature 
 בירת הפרובינציה (והעיר הגדולה ביותר):  פולוקוונה
 תאריך ייסוד:  27 באפריל 1994
 על שם:  לימפופו 
 שטח:  125,754 קמ"ר
 גובה:  1,373 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרובינציה:  6,572,720 (2 בפברואר 2022)
  ‑ צפיפות:  45.5 נפש לקמ"ר (2015)
 קואורדינטות:  24°0′0″S 29°0′0″E﻿ / ﻿24.00000°S 29.00000°E﻿ / -24.00000; 29.00000
 אזור זמן:  UTC +2
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת לימפופו מוגדלת) פולוקוואנה בלה-בלה מוסינה מוקופיין לואיס טריכארדטלימפופו(למפת לימפופו רגילה) פולוקוואנה בלה-בלה מוסינה מוקופיין לואיס טריכארדטלימפופו tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לימפופו (באנגלית: Limpopo) היא אחת מתשע פרובינציות דרום אפריקה. בירת הפרובינציה והעיר הגדולה ביותר היא פולוקוונה.
הפרובינציה שוכנת בצפון מזרחה של דרום אפריקה, וגובלת מצפון במדינת זימבבואה, ממזרח במדינת מוזמביק, מדרום בפרובינציות מפומלנגה, חאוטנג והצפון מערבית וממערב במדינת בוטסואנה.
גאוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
דמוגרפיה > התפלגות גזעית

| הקבוצות הגזעיות באוכלוסיית לימפופו |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שחורים | 5,224,754 | 96.67% |   |  |
| לבנים | 139,359 | 2.58% |   |  |
| אסייתים | 17,881 | 0.33% |   |  |
| צבעוניים | 14,415 | 0.27% |   |  |
| אחר | 8,459 | 0.16% |   |  |
דמוגרפיה > התפלגות לשונית

| השפות המדוברות באוכלוסיית לימפופו |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סותו צפ' | 2,826,464 | 52.94% |   |  |
| צונגה | 906,325 | 16.98% |   |  |
| ונדה | 892,809 | 16.72% |   |  |
| אפריקאנס | 140,185 | 2.63% |   |  |
| אחר | 572,892 | 10.71% |   |  |
דמוגרפיה > פריסת אוכלוסין

| פריסת אוכלוסיית לימפופו |
| --- | --- | --- | --- |
  פחות מ-1 נפש לקמ"ר  1–3 נפש לקמ"ר  3–10 נפש לקמ"ר  10–30 נפש לקמ"ר  30–100 נפש לקמ"ר  100–300 נפש לקמ"ר  300–1000 נפש לקמ"ר  1000–3000 נפש לקמ"ר  יותר מ-3000 נפש לקמ"ר:
חלוקה מנהלית

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| מפתח | שם | שם מלא רשמי | בירה | שטח (בקמ"ר) | אוכלוסייה (2011) | מספר רשויות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12–15 | מחוז והמבה | Vhembe District Municipality | טהוהויאנדו | 21,349 | 1,294,722 | 4 |
| 7–11 | מחוז קפריקורן | Capricorn District Municipality | פולוקוונה | 16,988 | 1,261,463 | 5 |
| 16–20 | מחוז מופאני | Mopani District Municipality | גייאני | 24,489 | 1,092,507 | 5 |
| 21–25 | מחוז סקהוקהונה | Sekhukhune District Municipality | גרובלרסדאל | 13,426 | 1,076,840 | 5 |
| 1–6 | מחוז וואטרברג | Waterberg District Municipality | מודימולה | 49,504 | 679,336 | 6 |
ראו גם

טרנסוואל (פרובינציה)
הערות שוליים

↑  Mid-year population estimates, 2015 (PDF) (Report). Statistics South Africa. 31 July 2015. p. 3. Retrieved 11 August 2015.
1 2 3  Census 2011: Limpopo, Statistics South Africa
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007489299605171  GND: 7637487-7  LCCN: no2003055787  MusicBrainz: 222d0da4-b670-4ba7-a094-0dbdee63b1e2  NKC: ge725147   WorldCat (עם LCCN): no2003-055787 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מטה משה (ספר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מאת:  משה מת 
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  הלכה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1591
 מספר עמודים:  212
 הוצאה בעברית
 תאריך:  ה'שנ"א
 קישורים חיצוניים
 היברובוקס:  42401
 
הספר מטה משה הוא ספר הלכה מתקופת האחרונים שחיבר רבי משה מת (ה'שי"א לערך - ה'שס"ו), מחכמי פולין, תלמידו של המהרש"ל.
הספר

הספר מטה משה נדפס לראשונה בקרקוב בשנת שנ"א 1591. יש בו דרשות, וכן הלכות וטעמי הלכות על פי סדר השולחן ערוך אורח חיים, מהנהגות רבו המהרש"ל וליקוטים רבים מהרא"ש, הטור, הסמ"ג, ופוסקים רבים אחרים, וכן טעמים וביאורים ששמע בעל פה מחכמי דורו.
מובאות מהספר

מובאות רבות מספרו קיימות בספרי האחרונים כגון הכנסת הגדולה, מגן אברהם, משנה ברורה ועוד.
בעניין איסור הדיבור בשעת הקדיש מביא המשנה ברורה בשמו: ”ובספר מטה משה סימן תי"א הביא בשם מדרש, שחכם אחד נתראה לתלמידו בחלום וראה התלמיד שהיה לו כתם במצחו, ואמר לו, מפני מה אירע לך כך, אמר לו מפני שלא הייתי נזהר מלדבר כשהחזן היה אומר קדיש.” (משנה ברורה, סימן נו, סעיף קטן א).
כעצה לשמיעת קריאת התורה מביאים המגן אברהם והמשנה ברורה בשמו לקרוא יחד עם בעל הקורא: ”נכון לקרות בלחש מלה במלה עם השליח ציבור, דבלא זה אי אפשר לכוין ולשמוע. וכן כתבו כמה אחרונים” (משנה ברורה סימן קמו סעיף קטן טו, על פי דברי המטה משה בסימן רנ.).
התורה נתנה רשות לרופא לרפאות גם חולי פנימי.
החשיב מאד את מעלת הפיוט אדון עולם וכך הביא נוסח שמצא כתוב על הפיוט: "כָּל מִי שֶׁמְּכַוֵּן בְּעֵת הַתְחָלַת אֲדוֹן עוֹלָם – כָּתַב רַבִּי יְהוּדָה הֶחָסִיד וְרָב הָאי גָּאוֹן וְרָב שְׁרִירָא גָּאוֹן – עָרֵב אֲנִי בַּדָּבָר שֶׁתְּפִלָּתוֹ נִשְׁמַעַת, וְאֵין שָׂטָן מְקַטְרֵג עַל תְּפִלָּתוֹ, וְאֵין לוֹ שָׂטָן וּפֶגַע רַע בְּרֹאשׁ הַשָּׁנָה וְיוֹם הַכִּפּוּרִים בִּתְפִלָּתוֹ, וְאוֹיְבָיו נוֹפְלִים לְפָנָיו, וְיֵשׁ אוֹמְרִים אַף יֵצֶר הָרַע מַשְׁלִים אִיתּוֹ". הוא משער שבשל מעלה זו נהוג לומר את הפיוט בהזדמנויות רבות.