מסורות כלב
הערות שוליים

↑  אבי עופר, "הר-יהודה המקראי - מנוודות לממלכה לאומית", בתוך נדב נאמן וישראל פינקלשטיין (עורכים), מנוודות למלוכה: היבטים ארכאולוגיים והיסטוריים על ראשית ישראל, מוגש לפרופ' משה כוכבי במלאת לו שישים שנה מחבריו ותלמידיו, ירושלים (1990), עמ' 160–166.
↑  כפילויות הן למשל כאשר באותו סיפור בספר במדבר, פרק י"ג עד פרק י"ד, מוצגות שתי תגובות שונות של ה': הצעה למשה להשמיד את העם ולעשות ממנו (משה) עם גדול, כשבמענה לתחינת משה ה' מסתפק בכך שהעם המנאצים לא יזכו להגיע לארץ המובטחת, ורק כלב יגיע ויירש את הארץ, מול תגובה דומה אך מפורטת יותר בעניין מי בדיוק ימותו במדבר, והבטחה גם לכלב וגם ליהושע. כל הקשיים הללו ניתנים כמובן ליישוב הרמוניסטי, כפי שאכן נעשה על ידי פרשנים מסורתיים, אבל המחקר הביקורתי רואה בהם עדויות לתהליך טקסטואלי מורכב של גלגולי הטקסט.
1 2  חזרה מקשרת היא תופעה טקסטואלית ידועה מכתובים רבים בשפות שונות, כאשר עורך מאוחר רוצה לתחוב משפט או פיסקה משלו בטקסט קיים. למשל, בפרשתנו, מופיע הטקסט דלהלן: "כא וַיַּעֲלוּ וַיָּתֻרוּ אֶת הָאָרֶץ מִמִּדְבַּר צִן עַד רְחֹב לְבֹא חֲמָת. כב וַיַּעֲלוּ בַנֶּגֶב וַיָּבֹא עַד חֶבְרוֹן...". לפי השחזור פסוק כא הוא תוספת מאוחרת, אבל כדי לשמור על הרצף מי שתחב אותו שם בראשו את המילה הראשונה מפסוק כב: "וַיַּעֲלוּ".

כלומר, במקור היה כתוב רק "וַיַּעֲלוּ בַנֶּגֶב וַיָּבֹא עַד חֶבְרוֹן...". עורך מאוחר רצה להכניס מוקדם ככל האפשר את הפסוק "וַיָּתֻרוּ אֶת הָאָרֶץ מִמִּדְבַּר צִן עַד רְחֹב לְבֹא חֲמָת", לפי תפישתו. הוא יכול היה פשוט להקדים את פסוק כא לפסוק כב, בלי לחזור על המילה "וַיַּעֲלוּ". אבל מתברר שבמקרים רבים נטייתו של עורך מאוחר כזה היא לשלב את התוספת שלו ממש בגוף הטקסט, במקרה זה אחרי המילה "וַיַּעֲלוּ". אם הוא עושה כן, עדיין הוא צריך להשאיר את פסוק כב כמו שהוא, עם המילה "וַיַּעֲלוּ", כי אחרת הוא הופך לחסר מובן. וכך אנו רואים בטקסט שהמילה "וַיַּעֲלוּ" משמשת כחזרה מקשרת בין התחלתו המקורית של הטקסט, לבין המשכה אחרי הקטע שניתחב.

מילה זו אינה מתקשרת לפסוק כא גופו, בו מסופר באופן כללי שתרו את כל הארץ, מכאשר בעצם היציאה מקדש ברנע אין צורך בעליה; לעומת זאת היא רלוונטית מאד כאשר יוצאים מהנגב כדי להגיע להר חברון. ספר במדבר, פרק י"ג, פסוקים כ"א–כ"ב.
↑  הערה לסימון חלקי הפסוקים בעת ניתוח הטקסט: בחקר המקרא מקובל לסמן את הפסוקים בספרות, ולא באותיות עבריות, כאשר כל פסוק נחלק לשני חלקים, א-ב, על ידי האתנח ובהתאם לטעמי המקרא בנוסח המסורה. כאשר משתמשים באותיות עבריות לסימון הפסוקים, כמקובל בוויקיפדיה העברית, חלקי הפסוקים יסומנו בתור 1–2. במקרה שלפנינו פסוק 17ב (חציו השני של פסוק 17) מסומן בתור פסוק י"ז2, וכן הלאה.
↑  מרטין נות[דרושה הבהרה] 1966, עמ' 105 = Noth, M. 1966. Numbers (Das Alte Testament Deutsch 7/ OTL. English: J.D. Martin, 1968. 2nd print (1980. London
1 2  מרטין נות 1943, עמ' 25–33, 49–51 = Noth, M. 1943. The Deuteronomistic History (English: 1981. JSOTSup 15. 2nd rev. ed. 1991). Sheffield.
↑  גראם אולד 1976, עמ' 210–220 = A.Graeme Auld. 1976. Studies in Joshua : Text and Literary Relations (Ph.D. Thesis - printed by the British Library Document Supply Center). Edinburgh.
1 2  מיטמן 1975, עמ' 54–61 = Mittmann, S. 1975. Deuteronomium 11-63: literarkritisch und traditiongeschichtlich untersucht (BZAW 139). Walter de Gruyter, Berlin - New York.
↑  ספר במדבר, פרק ל"ב, פסוק י"ב; ספר יהושע, פרק י"ד, פסוק ו', ספר יהושע, פרק י"ד, פסוק י"ד.
↑  אבי עופר, "הר-יהודה המקראי - מנוודות לממלכה לאומית", בתוך נדב נאמן וישראל פינקלשטיין (עורכים), מנוודות למלוכה: היבטים ארכאולוגיים והיסטוריים על ראשית ישראל, מוגש לפרופ' משה כוכבי במלאת לו שישים שנה מחבריו ותלמידיו, ירושלים (1990), עמ' 164.
↑  השוו אטלס כרטא לתקופת המקרא (מהדורה שניה מתוקנת), ירושלים, 1974 מפה 51: מסע המרגלים וגבולות ארץ כנען.
↑  לעניין הסגנון הכוהני בכלל ראו מקאווניו 1971 = Mc.Evenue, S. 1971. The Narrative Style of the Priestly Writer (Analecta Biblica 50). Rome. ראו גם את פארן, מ'. תשמ"ט. דרכי הסגנון הכהני בתורה: דגמים, שימושי לשון, מבנים. ירושלים, ושם גם קטעים הנוגעים למסורתנו, למשל עמ' 88-85.
↑  יאירה אמית. תשמ"ד. אמנות הקומפוזיציה בספר שופטים (עבודת דוקטור). אוניברסיטת תל אביב. עמ' 394-393, וכן יאירה אמית. תשנ"ב. ספר שופטים: אמנות העריכה. מוסד ביאליק ובי"הס למדעי היהדות, ירושלים ותל אביב, למשל עמ' 346-338, כנגד ההשקפה המקובלת יותר, למשל סוג'ין 1981, עמ' 4 = Soggin, J.A. 1981. Judges (English: J. Bowden, 1981. OTL). London.
↑  טרבול-בררה 1989 = Trebolle Barrera, J. 1989. Textual Variants in 4QJudgOaP and the Textual and Editorial History Q S of the Book of Judges. RQ (Revue de Qumran) 14 (Groningen-Congress): 229-245; טרבול-בררה 1990, עמ' 97 ואילך = Trebolle Barrera, J. 1990. Edition preliminaire de 4QJugesObP. Contribution des manuscrits Q S Qumraniens des Juges a l'etude textuelle et litteraire du livre. RQ 15/1-2 (Memorial Jean Starkey I): 79-100.
↑  וראו את שילוב שלוש הגרסאות בשלוש מסורות הנדודים בכלל: מנחם הרן, תשל"א. דרכיהם של יוצאי מצרים: מסעי ישראל ממצרים לפי מסורות המקרא והנתונים הטופו-גאוגרפיים של חצי-האי סיני. תרביץ מ': 143-113. מצוטט לפי הרן תשל"ג: 76-37 (ממצרים לכנען: מסעיהם של ישראל בדרכי סיני ומשמעותם הגאוגרפית וההיסטורית).
↑  מרטין נות 1953, עמ' 71 = Noth, M. 19532. Das Buch Josua (HAT. 2ten auflage). Tübingen.
↑  גראם אולד 1976, עמ' 212–213 = A.Graeme Auld. 1976. Studies in Joshua : Text and Literary Relations (Ph.D. Thesis - printed by the British Library Document Supply Center). Edinburgh.
↑  בניגוד לדעת נדב נאמן. 1990. פרשת 'כיבוש הארץ' בספר יהושע ובמציאות ההיסטורית. בתוך נדב נאמן וישראל פינקלשטיין (עורכים), מנוודות למלוכה: היבטים ארכאולוגיים והיסטוריים על ראשית ישראל, מוגש לפרופ' משה כוכבי במלאת לו שישים שנה מחבריו ותלמידיו, ירושלים (1990), עמ' 333.
↑  ספר דברים, פרק ב', פסוקים י'–י"א, וכן פסוקים כ'–כ"א.
↑  כך גם מרטין נות 1966, עמ' 237–238 = Noth, M. 1966. Numbers (Das Alte Testament Deutsch 7/ OTL. English: J.D. Martin, 1968. 2nd print 1980). London
↑  רנה דיסו 1927, עמ' 220-218 = Dussaud, R. 1927. Nouveaux renseignements sur la Palestine et la Syrie vers 2000 avant notre ere. Syria 8: 216-233.
↑  אדוארד ליפינסקי 1974, עמ' 41–44 = Lipinski, E. 1974. ‘Anaq - Kiryat ’Arba - Hébron et ses sanctuaires tribaux. Vetus Testamentum 24: 41-55.
↑  יצוין כי רולאן דה-וו 1948, עמ' 327 =de-Vaux, R. 1948. Les Patriarches hébreux et les découvertes modernes (suite). RB 55: 321-347. ראה בהם קבוצה חורית, מקלורין (1965) הציע שהם שכבה שלטת ממוצא פלישתי. נות הציע שהם קבוצה אגדתית מלכתחילה, מרטין נות 1966, עמ' 105 = Noth, M. 1966. Numbers (Das Alte Testament Deutsch 7/ OTL. English: J.D. Martin, 1968. 2nd print 1980). London, בנוסח הקדום הגוון האגדתי אינו בולט ולכן נראה כי 'ילידי הענק' הם קבוצה ממשית.
↑  אבי עופר, "הר-יהודה המקראי - מנוודות לממלכה לאומית", בתוך נדב נאמן וישראל פינקלשטיין (עורכים), מנוודות למלוכה: היבטים ארכאולוגיים והיסטוריים על ראשית ישראל, מוגש לפרופ' משה כוכבי במלאת לו שישים שנה מחבריו ותלמידיו, ירושלים (1990), עמ' 196–198.
↑  אבי עופר, "הר-יהודה המקראי - מנוודות לממלכה לאומית", בתוך נדב נאמן וישראל פינקלשטיין (עורכים), מנוודות למלוכה: היבטים ארכאולוגיים והיסטוריים על ראשית ישראל, מוגש לפרופ' משה כוכבי במלאת לו שישים שנה מחבריו ותלמידיו, ירושלים (1990), עמ' 163–166.
↑  גראם אולד 1975, עמ' 273-270 = A.Graeme Auld. 1975. Judges I and History: A Reconsideration. VT 25: 261-286.
↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק י"ד2 עד פסוק י"ט ~ ספר שופטים, פרק א', פסוק י'2 עד פסוק ט"ו; הדמיון מתחיל קודם.
↑  אליגר 1934 = Elliger, K. 1934. Josua in Judaa. Palastinajahrbuch 30: 47-71.
↑  נדב נאמן. 1990. פרשת 'כיבוש הארץ' בספר יהושע ובמציאות ההיסטורית. בתוך נדב נאמן וישראל פינקלשטיין (עורכים), מנוודות למלוכה: היבטים ארכאולוגיים והיסטוריים על ראשית ישראל, מוגש לפרופ' משה כוכבי במלאת לו שישים שנה מחבריו ותלמידיו, ירושלים (1990), עמ' 323–324.
↑  אבי עופר, "הר-יהודה המקראי - מנוודות לממלכה לאומית", בתוך נדב נאמן וישראל פינקלשטיין (עורכים), מנוודות למלוכה: היבטים ארכאולוגיים והיסטוריים על ראשית ישראל, מוגש לפרופ' משה כוכבי במלאת לו שישים שנה מחבריו ותלמידיו, ירושלים (1990), עמ' 167–168.
↑  מרטין נות 1953, עמ' 60–67 = Noth, M. 19532. Das Buch Josua (HAT. 2ten auflage). Tübingen.
↑  וייפרט 1967, עמ' 32–33 = Weippert, M. 1967. The Settlement of the Israelite Tribes in Palestine. London.
↑  רולאן דה-וו 1971, עמ' 544–545 = de-Vaux, R. 1971. The Early History of Israel (English: D. Smith. 1978). Philadelphia.
↑  אלברכט אלט, 1925. התנחלות בני-ישראל בארץ ישראל (תרגום ממהדורת 1953 המתוקנת: ד' בר"ג, תש"ך) אקדמון, ירושלים.
↑  ישראל פינקלשטיין. 1986. הארכאולוגיה של תקופת ההתנחלות והשופטים. הקיבוץ המאוחד והחברה לחקירת א"י ועתיקותיה, ת"א וירושלים: בפרט עמ' 275-269.
↑  יוליוס ולהאוזן 1870 = Wellhausen, J. 1870. De Gentibus et Familiis Judaeis quae I Chr. 2,4 enumerantur. Göttingen. ציטוט לפי: ולהאוזן, י'. 1878. משפחות יהודה שנמנו בספר דבה"י א' ב-ד (עברית: ליזה אולמן. הערות: ג' גליל. תשמ"ה. קונטרסים - מקורות ומחקרים, 63). ירושלים.
↑  קיטל 1902 Kittel, R. 1902. Die Bücher der Chronik. Göttingen.
↑  רוטשטיין והנל 1927 = Rothstein, J.W. und Hänel, J. 1927. Kommentar zum ersten Buch der Chronik. Leipzig.
↑  רודולף 1954 Rudolph, W. 1954. Problems of the Book of Chronicles. VT 4: 401-409. וגם: רודולף 1955 Rudolph, W. 1955. Chronikbücher (HAT). Tübingen.
1 2  מרטין נות 1932 = Noth, M. 1932. Eine Siedlungsgeographische Liste in 1.Chr. 2 und 4. Zeitschrift der Deutchen Morgenländischen Gesselschaft (ZDPV) 55: 97-124.
↑  יוחנן אהרוני. תשכ"ג. ארץ ישראל בתקופת המקרא - גאוגרפיה היסטורית. ירושלים. עמ' 213-211.
↑  מאיירס 1965 Myers, J.M. 1965. I Chronicles (The Anchor Bible). Doubleday, Garden City NY.
↑  רולאן דה-וו 1971, עמ' 540 והערה 52 שם = de-Vaux, R. 1971. The Early History of Israel (English: D. Smith. 1978). Philadelphia.
↑  ויליאמסון 1979 = Williamson, H.G.M. 1979. Sources and Redaction in the Chronicler's Genealogy of Judah. JBL 98: 351-359.
↑  גרשון גליל, מגילות היוחסין של שבט יהודה (עבודת ד"ר), ירושלים, תשמ"ג.
1 2  אהרון דמסקי 1986-87 = Demsky, A. 1986/7. The Clans of Ephrat: Their Territory and History. Tel Aviv 13-14: 46-59.
1 2  יוליוס ולהאוזן 1870 = Wellhausen, J. 1870. De Gentibus et Familiis Judaeis quae I Chr. 2,4 enumerantur. Göttingen. ציטוט לפי: ולהאוזן, י'. 1878. משפחות יהודה שנמנו בספר דבה"י א' ב-ד (עברית: ליזה אולמן. הערות: ג' גליל. תשמ"ה. קונטרסים - מקורות ומחקרים, 63). ירושלים.
↑  ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוקים י"ח–י"ט
↑  יוליוס ולהאוזן 1870, עמ' 22–26 = Wellhausen, J. 1870. De Gentibus et Familiis Judaeis quae I Chr. 2,4 enumerantur. Göttingen. ציטוט לפי: ולהאוזן, י'. 1878. משפחות יהודה שנמנו בספר דבה"י א' ב-ד (עברית: ליזה אולמן. הערות: ג' גליל. תשמ"ה. קונטרסים - מקורות ומחקרים, 63). ירושלים.
↑  יוליוס ולהאוזן 1870, עמ' 25 = Wellhausen, J. 1870. De Gentibus et Familiis Judaeis quae I Chr. 2,4 enumerantur. Göttingen. ציטוט לפי: ולהאוזן, י'. 1878. משפחות יהודה שנמנו בספר דבה"י א' ב-ד (עברית: ליזה אולמן. הערות: ג' גליל. תשמ"ה. קונטרסים - מקורות ומחקרים, 63). ירושלים.
↑  שמואל ייבין, אנציקלופדיה מקראית ג': 495-493.
↑  גרשון גליל, מגילות היוחסין של שבט יהודה (עבודת ד"ר), ירושלים, תשמ"ג, עמ' 77-109.
↑  שמואל קליין. תר"ץ. מחקרים בפרקי-היחס שבספר דברי-הימים (המשך). מאסף ציון ד: 14–30. = מחקרים ארצישראליים כרך שני, חוברת חמישית = מאסף ציון ב: 1–16 (תרפ"ז); ג: 1–16 (תרפ"ט); ד: 14–30.
↑  נדב נאמן, תשמ"ד. אפרים, אפרת(ה) וההתנחלות בהר יהודה. ציון מט: 331-325.
↑  אהרון דמסקי 1986-87, עמ' 56-57 = Demsky, A. 1986/7. The Clans of Ephrat: Their Territory and History. Tel Aviv 13-14: 46-59.
↑  אִישׁ בְּמָעוֹן וּמַעֲשֵׂהוּ בַכַּרְמֶל... וְהוּא כלבו [כָלִבִּי]. ספר שמואל א', פרק כ"ה, פסוק ב'
↑  ראו למשל נדב נאמן. 1990. פרשת 'כיבוש הארץ' בספר יהושע ובמציאות ההיסטורית. בתוך נדב נאמן וישראל פינקלשטיין (עורכים), מנוודות למלוכה: היבטים ארכאולוגיים והיסטוריים על ראשית ישראל, מוגש לפרופ' משה כוכבי במלאת לו שישים שנה מחבריו ותלמידיו, ירושלים (1990), בפרט עמ' 293, 309–310, 312 ואילך ובפרט 332–334. וכן אצל אבי עופר. 1990, הר-יהודה המקראי - מנוודות לממלכה לאומית, באותו כרך, בפרט עמ' 165–168, 208–214.
הפרדה גרפית של הגרסאות למסורות כלב, ספר במדבר פרקים י"ג-יד.מימין גרסת במדבר1, משמאל גרסת במדבר2.
הפרדה גרפית של הגרסאות למסורות כלב: דברים א', שופטים א', יהושע י"ד-ט"ו.מימין גרסת במדבר1, משמאל גרסת דברים.