stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1956/1957 ב-NBA
פלייאוף 1957

סגל האלופה, בוסטון סלטיקס: ביל ראסל, בוב קוזי, ביל שרמן, טום היינסון, פרנק רמזי, ג'ים לוסקוטוף, ארני רייזן, אנדי פיליפ, ג'ק ניקולס ודיק המריק.
מאמן ראשי: רד אאורבך.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | חצי גמר אזורי | חצי גמר אזורי |  |  | גמר אזורי | גמר אזורי |  |  | גמר ה-NBA | גמר ה-NBA |
:  
|  | מזרח | מזרח |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | מזרח | מזרח |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  (1) בוסטון סלטיקס |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (1) בוסטון סלטיקס |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (2) סירקיוז נשיונלס |  0 |   |   |  |  |
|  |  (2) סירקיוז נשיונלס |  2 |   |   |  (2) סירקיוז נשיונלס |  0 |   |   |  |  |
|  |  (2) סירקיוז נשיונלס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) פילדלפיה ווריורס |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) פילדלפיה ווריורס |  0 |   |   |  |  |   |   |  (1) בוסטון סלטיקס |  4 |
|  | מערב | מערב |   |   |  |  |   |   |  (1) בוסטון סלטיקס |  4 |
|  | מערב | מערב |   |   |  |  |   |   |  (1) סנט לואיס הוקס |  3 |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  (1) סנט לואיס הוקס |  3 |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  (1) סנט לואיס הוקס |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (1) סנט לואיס הוקס |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (2) מיניאפוליס לייקרס |  0 |   |   |  |  |
|  |  (2) מיניאפוליס לייקרס |  2 |   |   |  (2) מיניאפוליס לייקרס |  0 |   |   |  |  |
|  |  (2) מיניאפוליס לייקרס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) פורט ויין פיסטונס |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) פורט ויין פיסטונס |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
הערות שוליים

↑  סיכום עונת 1956/1957, באתר nba.com
↑  סטטיסטיקת סדרת הגמר, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1956, באתר basketball-reference.com
↑  סיכום משחק האולסטאר 1957, באתר nba.com
| עונות בליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1940 | 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| שנות ה-1950 | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 |  |
| שנות ה-1960 | 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 |  |
| שנות ה-1970 | 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 |  |
| שנות ה-1980 | 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 |  |
| שנות ה-1990 | 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| שנות ה-2000 | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| שנות ה-2010 | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 |  |
| שנות ה-2020 | 2019/2020 (הבועה) • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
בוב קוזי, ה-MVP של העונה הסדירה ושל משחק האולסטאר
רוקי העונה טום היינסון
עמאר רמדאן

עמאר מנאף רמדאן (בערבית: عمار مناف رمضان, בתעתיק מדויק: עמאר מנאף רמצ'אן; נולד ב-5 בינואר 2001 בג'בלה שבסוריה) הוא כדורגלן סורי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת דאק 1904 דונאיסקה סטרדה מליגת העל הסלובקית ובנבחרת סוריה.
קריירת מועדונים

רמדאן גדל במחלקות הנוער של ג'בלה, באניאס, אל-ח'ור, צ'ימיאנו קלצ'ו, יובנטוס ופרנצווארוש. ב-23 ביוני 2020 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הבוגרת של פרנצווארוש, בהפסד 1-0 לפהרוואר במסגרת המחזור ה-32 בליגת העל ההונגרית לעונת 2019/2020.
ב-28 בינואר 2021 הושאל לסורוקסאר מליגת המשנה ההונגרית, במדיה ערך 17 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
ב-6 בספטמבר 2021 הושאל למשך עונת 2021/2022 לספרטק טרנבה מליגת העל הסלובקית. הוא ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון, וכן זכה עמו בגביע הסלובקי.
ב-22 ביולי 2022 חתם רמדאן בדאק 1904 דונאיסקה סטרדה מליגת העל הסלובקית.
קריירה בינלאומית

ב-23 בספטמבר 2022 ערך רמדאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סוריה, בהפסד 2-0 לנבחרת ירדן במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת סוריה לטורניר גביע אסיה 2023.
הערות שוליים

↑  A nagyszombati csapathoz adtunk kölcsön két játékost באתר הרשמי של פרנצווארוש, 6 בספטמבר 2021 (בהונגרית)
↑  Ammar Radaman je žlto-modrý באתר הרשמי של דאק 1904 דונאיסקה סטרדה, 22 ביולי 2022 (בסלובקית)
↑  قائمة نسور قاسيون لنهائيات كأس آسيا - قطر 2023 בחשבון האינסטגרם הרשמי של התאחדות הכדורגל הסורית, 31 בדצמבר 2023 (בערבית)
| נבחרת סוריה – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 עאלמה •  2 אוסו •  3 עג'אן •  4 אל-עם •  5 מידאני •  6 ג'ניאת •  7 ח'ריבין •  8 חמישה •  9 דאלי •  10 אל-חלאק •   11 סבאג •  12 רמדאן • 13 כרומא •  14 ענז • 15 כורדגלי • 16 אברהם • 17 יוסף • 18 אליאס • 19 אל-ח'ולי • 20 יעקוב • 21 חסאר • 22 מדניה • 23 מוסא • 24 ואיס • 25 אל-אסווד • 26 סראף • מאמן: קופר |  1 עאלמה •  2 אוסו •  3 עג'אן •  4 אל-עם •  5 מידאני •  6 ג'ניאת •  7 ח'ריבין •  8 חמישה •  9 דאלי •  10 אל-חלאק •   11 סבאג •  12 רמדאן • 13 כרומא •  14 ענז • 15 כורדגלי • 16 אברהם • 17 יוסף • 18 אליאס • 19 אל-ח'ולי • 20 יעקוב • 21 חסאר • 22 מדניה • 23 מוסא • 24 ואיס • 25 אל-אסווד • 26 סראף • מאמן: קופר | סוריה |
עונת 2016/2017 בסרייה א'

| --- | --- |
תמונה קבוצתית של יובנטוס, אלופת הליגה
תמונה קבוצתית של יובנטוס, אלופת הליגה
 תקופת התחרות:  20 באוגוסט 2016 – 28 במאי 2017 (282 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  יובנטוס
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  1123 (2.96 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  בוסניה והרצגובינה אדין דז'קו   (29 שערים)
 השחקן המצטיין:  איטליה ג'אנלואיג'י בופון
 → 2015/20162017/2018 ←
עונת 2016/2017 בסרייה א' הייתה העונה ה-115 של התחרות אורגנה על ידי Lega Serie A. המשחקים החלו ב-20 באוגוסט 2016 והסתיימו ב-28 במאי 2017.
בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. בעונה זו החל שימוש בווידאו ככלי עזר לשופט.
קליארי, קרוטונה ופסקארה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
יובנטוס זכתה באליפות הליגה בפעם השישית ברציפות ובפעם ה-33 בתולדות המועדון.
בסיום העונה, ב-13 באוגוסט 2017 מתוכנן משחק של הסופר קאפ האיטלקי בן יובנטוס לבין לאציו).
בסיום העונה לסרייה ב' ירדו אמפולי, פלרמו ופסקארה. במקום הקבוצות שירדו, לסרייה א' העפילו ספא"ל, הלאס ורונה ובנוונטו.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | יובנטוס | 38 | 29 | 4 | 5 | 77 | 27 | 50 | 91 | זכייה בליגה   העפלה לליגת האלופות |
| 2. | רומא | 38 | 28 | 3 | 7 | 90 | 38 | 52 | 87 | העפלה לליגת האלופות |
| 3. | נאפולי | 38 | 26 | 8 | 4 | 94 | 39 | 55 | 86 | העפלה לשלב הפלייאוף במוקדמות ליגת האלופות |
| 4. | אטאלנטה | 38 | 21 | 9 | 8 | 62 | 41 | 21 | 72 | העפלה לליגה האירופית |
| 5. | לאציו | 38 | 21 | 7 | 10 | 74 | 51 | 23 | 70 | זכייה בגביע איטליה העפלה לליגה האירופית |
| 6. | מילאן | 38 | 18 | 9 | 11 | 57 | 45 | 12 | 63 | העפלה לשלב השלישי במוקדמות הליגה האירופית |
| 7. | אינטר | 38 | 19 | 5 | 14 | 72 | 49 | 23 | 62 |  |
| 8. | פיורנטינה | 38 | 16 | 12 | 10 | 63 | 57 | 6 | 60 |  |
| 9. | טורינו | 38 | 13 | 14 | 11 | 71 | 66 | 5 | 53 |  |
| 10. | סמפדוריה | 38 | 12 | 12 | 14 | 49 | 55 | 6- | 48 |  |
| 11. | קליארי | 38 | 14 | 5 | 19 | 55 | 76 | 21- | 47 |  |
| 12. | ססואולו | 38 | 13 | 7 | 18 | 58 | 63 | 5- | 46 |  |
| 13. | אודינזה | 38 | 12 | 9 | 17 | 47 | 56 | 9- | 45 |  |
| 14. | קייבו ורונה | 38 | 12 | 7 | 19 | 43 | 61 | 18- | 43 |  |
| 15. | בולוניה | 38 | 11 | 8 | 19 | 40 | 58 | 18- | 41 |  |
| 16. | גנואה | 38 | 9 | 9 | 20 | 38 | 64 | 26- | 36 |  |
| 17. | קרוטונה | 38 | 9 | 7 | 22 | 34 | 58 | 24- | 34 |  |
| 18. | אמפולי | 38 | 8 | 8 | 22 | 29 | 61 | 32- | 32 | ירדה ליגה |
| 19. | פלרמו | 38 | 6 | 8 | 24 | 33 | 77 | 44- | 26 | ירדה ליגה |
| 20. | פסקארה | 38 | 3 | 9 | 26 | 37 | 81 | 44- | 18 | ירדה ליגה |
כדורגלנים מצטיינים

אדין דז'קו, בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה שחקנה של רומא כבש 29 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
סטטיסטיקות

| מיקום | שחקן | מועדון | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | בוסניה והרצגובינה אדין דז'קו | רומא | 29 |
| 2 | בלגיה דריס מרטנס | נאפולי | 28 |
| 3 | איטליה אנדראה בלוטי | טורינו | 26 |
| 4 | ארגנטינה מאורו איקרדי | אינטר | 24 |
| 4 | ארגנטינה גונסאלו היגוואין | יובנטוס | 24 |
| 6 | איטליה צ'ירו אימובלה | לאציו | 23 |
| 7 | איטליה לורנצו אינסינייה | נאפולי | 18 |
| 8 | ארגנטינה אלחנדרו גומס | אטאלנטה | 16 |
| 8 | סנגל קייטה באלדה | לאציו | 16 |
| 8 | איטליה מרקו בוריילו | קליארי | 16 |
| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ספרד חוסה קאייחון | נאפולי | 12 |
| 2 | מצרים מוחמד סלאח | רומא | 11 |
| 3 | איטליה אנטוניו קאנדרבה | אינטר | 10 |
| 3 | ספרד בורחה ולרו | פיורנטינה | 10 |
| 3 | סרביה מארק האמשיק | נאפולי | 10 |
| 3 | ארגנטינה אלחנדרו גומס | אטאלנטה | 10 |
| 7 | איטליה דומיניקו ברארדי | סאסולו | 9 |
| 7 | ספרד סוסו | מילאן | 9 |
| 7 | ברזיל פליפה אנדרסון | לאציו | 9 |
| 7 | בוסניה והרצגובינה סנאד לוליץ' | לאציו | 9 |
| 7 | בוסניה והרצגובינה מירלאם פיאניץ' | יובנטוס | 9 |
| 7 | בוסניה והרצגובינה אדין דז'קו | רומא | 9 |
| 7 | בלגיה דריס מרטנס | נאפולי | 9 |
| 7 | איטליה לורנצו אינסינייה | נאפולי | 9 |
| 7 | סלובניה ולטר בירסה | קייבו | 9 |
הערות שוליים

1 2  Italian Serie A Scoring Stats 2016-17, ESPN (באנגלית)
| עונות במפעל הראשון בחשיבותו בכדורגל האיטלקי |
| --- | --- | --- |
| טרום סרייה א' | 1898 • 1899 • 1900 • 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 •  1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1909/1910 • 1910/1911 • 1911/1912 • 1912/1913 • 1913/1914 • 1914/1915 • 1919/1920 • 1920/1921 • 1921/1922 (FIGC) / ‏1921/1922 (CCI)‏ • 1922/1923 • 1923/1924 • 1924/1925 • 1925/1926 • 1926/1927 • 1927/1928 • 1928/1929 |  |
| הסרייה א' | 1929/1930 • 1930/1931 • 1931/1932 • 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 •  1936/1937 •  1937/1938 •  1938/1939 •  1939/1940 • 1940/1941 • 1941/1942 • 1942/1943 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 • 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
פבלו פורנאלס

פבלו פורנאלס מאיה (בספרדית: Pablo Fornals Malla; נולד ב-22 בפברואר 1996 בקאסטיון דה לה פלאנה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בבטיס מהלה ליגה ובנבחרת ספרד.
עינות תלם

| --- | --- |

בית המשאבות המנדטורי בעינות תלם
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  10 במרץ 2022 
 גוף מנהל:  רשות הטבע והגנים
 כניסה בתשלום:  חינם
 נגישות:  הוסדר שביל הליכה רגלי מעגלי, המתאים בחלקו גם לעגלות ילדים. עם זאת, מסלול הטיול אינו מתאים לנכים
 נתונים ומידות
 שטח:  499.6168 דונם
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  ירושלים, מבשרת ציון 
 קואורדינטות:  31°48′17″N 35°10′21″E﻿ / ﻿31.80463333°N 35.17241389°E﻿ / 31.80463333; 35.17241389
 אתרים בפארק:  אוסף גדול של משחקי לוח המשולבים במסלול הטיול ומתאימים לכל המשפחה
  (למפת ירושלים מוגדלת) עינות תלם(למפת ירושלים רגילה) עינות תלם(למפת הרי ירושלים רגילה) עינות תלם(למפת הרי ירושלים מוגדלת) עינות תלם he
 
עינות תלם הידוע גם כ"גן לאומי עינות תלם" (בערבית: עויון טולמא (عيون طلما)) הוא שם של קבוצת מעיינות הנובעים באזור בו נחל לוז נפגש עם נחל שורק בסמוך לאתר הארכאולוגי בית טולמא. קטע זה של הנחל הוא חלק מאזור הנושק לכניסה המערבית לירושלים וידוע בשם עמק הארזים.
המעיינות, הצפוני והמרכזי, נובעים על שכבת חוואר שנחשפת בסלעי תצורת שורק. הנביעה השלישית, המעיין הדרומי מכוסה על ידי באר מעשה ידי אדם. הגן הלאומי עינות תלם הוא חלק משביל ירושלים.
תיאור המעיינות > המעיין הצפוני

המעיין הצפוני נמצא סמוך לעמוד שנאי של קו מתח גבוה ליד תחנת שאיבה של חברת "מקורות". המעיין נובע מתוך חציבה המוסתרת בסבך של שיחי פטל קוצניים, קיסוסית ומספר עצי תאנה הגדלים פרא. בסקר שערכה החברה להגנת הטבע במקום לא נראה המעיין כלל מבעד לסבך הצמחייה.
מי המעיין הזה הוזרמו לבריכה גדולה שנבנתה על מנת לאגור את מי הנביעה. מתחת לבריכה מצויה שוקת בטון ארוכה שבעבר שימשה להשקיית צאן.
תיאור המעיינות > המעיין המרכזי

המעיין המרכזי בקבוצת עינות תלם נובע במרחק קצר ממערב לאפיק נחל שורק. המים זורמים אל תוך בריכת אגירה גדולה (1125 מ"ק) שצורתה ריבוע 15 על 15 מטר ועומקה 5 מטר. קירות הבריכה בנויים מאבנים מסותתות ועליהן ניתן להבחין בטיח נגד חלחול.
מהקיר המזרחי של הבריכה מובילה תעלה קצרה אל בריכה קטנה (כ-18 מ"ק) ששטחה 4 על 3 מטר ועומקה כמטר וחצי. קירות הבריכה עשויים אבנים מסותתות היטב המוצמדות במלט.
בעבר הייתה הבריכה עמוקה יותר אך בעת הסקר הייתה מכוסה רצפתה בסחף אשפה ורקבובית של צמחייה. פני המים בברכה מכוסים ב"מרבד" של אלפי פרטים של הצמח הזעיר עדשת מים זעירה (Lemna minor).
בסקר שנערך בשנת 1991 נמצאו מים בבריכות וכן מים נקיים יחסית בתעלה. דלת מתכת מותקנת בין שתי הבריכות על מנת לשלוט על כמות המים בבריכה התחתונה.
תיאור המעיינות > המעיין הדרומי

גם מעיין זה מוסתר על ידי סבך של צמחים ובהם פטל וקיסוסית. נביעת מעיין זה זורמת אל בריכה סגורה ומכוסה בגג יציקת בטון ופסי פלדה. על פי סקר 1991 תקרה זו במצב של התפוררות. באותו סקר נראו בבריכה מעט מים. בסמוך למעיין, לצד צפון מבנה קטן ונטוש, מבנה זה הוא בית משאבות מתקופת המנדט.
'עויון טולמא' נודעו ביופיים ובסוף המאה ה-19 היו מוקד משיכה למטיילים כפי שמציין יהושע ילין ממייסדי המושבה מוצא:
"המקום בכללו הוא מצוין באווירו הזך והנעים ובמימיו הקלים והמתוקים. שלשה מעינות גדולים יש שם, לבד ממעינות קטנים. בכל סביבות ירושלים לא נמצא מקום יפה ונעים כמוהו, ולכן בכל ימי הקיץ יוצאים עשירי ירושלים הישמעאלים לשבת שם באוהלים, להנות מאוירה ומימיה... בבואנו בפעם הראשונה אל המקום הזה, בשאפנו את האוויר הזך ובהריחנו את ריח הפרחים הנעים ובשתותנו את המים הקלים והמתוקים, אשר כל אלו לא יראו ולא ימצאו בירושלים ובכל סביבותיה, התפעלנו עד מאוד."
בסמוך למעיינות נמצאות מספר חורבות בתים מהמנדט הבריטי במצב של התפוררות. אל הפינה הצפון מזרחית של בריכת האגירה הגדולה צמוד בית דו קומתי קטן יחסית ומעל המעיין המרכזי, ניצב בית דו קומתי גדול יותר שבנייתו לא הושלמה.
האתר הארכאולוגי בית טולמא

בראשית התקופה העות'מאנית בית טולמא (بيت طلما) היה כפריר ערבי שנזכר בכתב ההקדש של בית התמחוי של האסקי סולטאן בירושלים משנת 1552. לפי הגאוגרף דוד גרוסמן היה זה יישוב חקלאי שחלק מתושביו היו פלאחים מ"בית פאסין" בסביבות נחאלין. לדבריו, בסוף התקופה הע'ותמאנית בית טולמא כבר היה ישוב נטוש או חרב אבל ייתכן שתושבי הכפרים באזור עיבדו את האדמות שם וניצלו גם את המים.
בתחילת המאה העשרים הוקמה מושבה יהודית קטנה בשם בית טלמא (שינוי או שיבוש של שמו הערבי של המקום). פרק ראשון בתולדות המושבה החל בשנת 1906 כאשר שניים ממייסדי רחובות, אהרון אייזנברג והמהנדס דב קלימקר, רכשו 230 דונם מאדמות עויון תולמא, כיוזמה חקלאית-תעשייתית. בצמוד למעיין המרכזי הוקמו בית בד ומפעל לסבון בשם "חרמון", שניצל את הגפת של בית הבד, כחומר גלם.
בשנת 1919, בתיווכה של המחלקה להתיישבות חקלאית של ההנהלה הציונית, התיישבו במקום כמה פועלים עבריים, והם העניקו למקום את השם "עמק הברושים", על שם כמה עשרות ברושים ניטעו במקום, טרם הגעתם. עם זאת, בתוך חודשים אחדים נקלעה הקבוצה למשבר כספי וחברתי והם עזבו את המקום, תוך שהם משאירים חובות כספיים, הן לחקלאי מוצא שעזרו להם והן לגורמים שסייעו להתיישבותם. בשנת 1923, קנו אנשי תנועת המזרחי פרופסור חיים פיק והרב יהודה לייב פישמן מימון את האדמה של קלימקר ואייזנברג בבית טלמא, מתוך מגמה להקים מושבה חקלאית דתית ועצמאית סמוך לירושלים. בשנה הראשונה התיישבו במקום רק שלוש משפחות שגרו באוהלים, אך עד 1926 כבר התגוררו במושבה הקטנה שבע משפחות (אחת משמונה המשפחות המיועדות פרשה), מרביתן על האדמות המקוריות שנרכשו, ושתי משפחות על אדמות נוספות שמכר להן אייזנברג בקרבת מקום.
כדי להתפרנס, בנוסף על העבודה החקלאית, שניים מהתושבים רכשו מכונות רקמה ופתחו במקום בית חרושת זעיר שבו יוצרו בין השאר פרוכות, מפיות ומגוון תשמישי קדושה, אחד התושבים החל לעבד עורות למטרות שונות ובכללן ליצירת רצועות לתפילין (זכה לברכתו של הרב קוק), האמן שלמה ידידיה-זילנפריינד, שהתגורר אז במושבה, ייסד בביתו את בית החרושת "אהליאב" למוצרי רישום ואמנות. והיו שהתפרנסו מעבודות בירושלים.
על אף העובדה שהיישוב היה מוכּר לציבור הרחב בשם "עמק הארזים", בחלק מן התכתובות הרשמיות ואף בחותמת הרשמית של המושבה, היה כתוב: "בית טלמא".
בזמן מאורעות תרפ"ט (1929) התנפלו ערבים, תושבי הכפרים בית סוריכּ, בית איכסא וקאלוניה על היישוב. אחד התושבים - יצחק לנדנברג, נדקר ונגרם נזק רב לרכוש המתיישבים. בעזרתו של ערבי מתושבי הכפר חולצו הפצוע ויתר התושבים שעוד נותרו במקום ולאחר מכן הועברו על ידי הצבא הבריטי לירושלים. חלק מתושבי היישוב נמלטו אל היישוב היהודי הקרוב, מוצא וכשזו ננטשה, מחשש לחיי התושבים, פונו גם תושבי עמק הארזים לירושלים. על פי מאמר מאת ברוך גיאן ניצלו יהודי ה"מושבה" מטבח, כאשר שכניהם הערבים הבריחו אותם לירושלים מחופשים לערבים.
במהלך השנים הבאות היו מספר יוזמות ליישב את המקום מחדש, אך אף אחד מהם לא צלח.
גן לאומי

לאחר דחיית תוכנית ספדיה הוכרז אזור עמק הארזים כפארק עירוני, שחובק את ירושלים ממערב. עינות תלם הוכרז כגן לאומי באופן נפרד.
גן לאומי > הפארק המטרופוליני

במסגרת התוכניות לפיתוח מחד ושימור מאידך של עמק הארזים רבתי, נהגתה תוכנית הפארק המטרופוליני של ירושלים, שהוא מיזם עתידי של הקרן הקיימת לישראל, רשות הטבע והגנים, עיריית ירושלים והרשות לפיתוח ירושלים.
המיזם ימוקם באזור שבין מורדות עין כרם למבשרת ציון, ישתרע על אזור של כ-3,200 דונם ויהיה הפארק המטרופוליני הראשון במחוז ירושלים והגדול בארץ (כשהוא כפול בגודלו מפארק הירקון בתל אביב). הפארק ישתרע על שטחן של שתי רשויות: עיריית ירושלים והמועצה המקומית של מבשרת ציון.
עיקרי התוכנית:
תוכנית פארק עמק הארזים מחולקת לשתי תוכניות מקומיות – תוכנית מספר 12000 שנמצאת בתחום שיפוט ירושלים (הופקדה ביום 20/7/2007) ותוכנית מספר הל'/ 444 שנמצאת בתחום שיפוט המועצה המקומית מבשרת ציון ועדיין לא הופקדה. תוכנית הל/444 שבתחום שיפוט מבשרת ציון, מתייחסת לנחל חלילים ולמדרונות שבין מבשרת ציון לנחל שורק – שטח זה מיועד להיות גן לאומי ושמורת טבע.
תוכנית 12000 שבתחום שיפוט ירושלים, המתייחסת לפארק המטרופוליני "עמק ארזים", כוללת, באזור מבשרת ציון (באזור מפגש נחל חלילים ונחל שורק), את האתרים הבאים:
אתר נופש פעיל (פארק מים),
אתר לקיום אירועים (מופעי רוק, ירידים),
מבנה חינוך/ חווה חקלאית,
שיקום עינות תלם,
מגרש חניה, חלקו עם אספלט (300 מקומות) וחלקו ללא אספלט. (1,200 מקומות) (ממוקם בסמוך לאתר לאירועים זמניים)
הכניסה לפארק יהיו כניסות משני כיוונים – מכיוון הר חוצבים ומכיוון מוצא.
גן לאומי > שיקום עינות תלם

במסגרת עבודות השחזור והנטיעה הנעשות באתר על ידי קק"ל, שוחזר הבוסתן ההיסטורי במקום. כן נבנו טרסות וניטעו עצים. על פי תוכנית הפארק, עם תום העבודה יהיו בפארק מסלולי אופניים, מסלולי הליכה, בילוי וספורט.
בשנת 2007, ביצעה רשות הטבע והגנים עבודות בעינות תלם, שספגו ביקורת.
ראו גם

נחל שורק
מחלף מוצא
עמק הארזים
תוכנית ספדיה
לקריאה נוספת

מנחם מרקוס, הרי ירושלים, רשות שמורות הטבע, 1993.
מאיר וצרי ברוזה, מוצא - סיפור ארץ-ישראלי - הוצאת כנה, 1994.
זאב וילנאי, מדריך ארץ ישראל כרך ירושלים ויהודה, הוצאת תור ישראל 1952
ראובן גפני,עמק הארזים: מושבה קצרת ימים, והערה על השפעת מאורעות תרפ”ט על הפריפריה החקלאית של ירושלים בתקופת המנדט, בתוך: מחקרי יהודה ושומרון כט(1): 99-67
הערות שוליים

1 2  מנחם מרקוס הרי ירושלים סקר נוף הוצאת החברה להגנת הטבע עמוד 61
↑  רועי מרום, כתבי הֶ קדש מהתקופה הממלוכית־עות'מאנית כמקור למחקר גאוגרפי־היסטורי: וקפית ח'אצכי סולטאן (1552 לסה"נ), אופקים לגאוגרפיה 103-104, 2023, עמ' 6
↑  דוד גרוסמן, הכפר הערבי ובנותיו, הוצאת יד יצחק בן־צבי ירושלים, 1994, עמ' 236
1 2 3 4 5 6 7  ראובן גפני, עמק הארזים: מושבה קצרת ימים..., מחקרי יהודה ושומרון, קובץ כ"ט, מספר 1: אוניברסיטת אריאל, 2020, עמ' 99-67
1 2  גלויה רקומה – "שנה טובה" – הישיבה הגדולה במאה שערים – המושבה העברית בית טולמא בעמק הארזים | קדם בית מכירות פומביות בע״מ, באתר www.kedem-auctions.com
↑  ראה פרטים אודותיו: http://baderech.hjm.org.il/Mechkarim/He/SeelenfreundSalamon.pdf
1 2  יצחק לנדברג, דאר היום⁩, 25 פברואר 1930⁩, ⁨עדות שלא נשמעה במשפט העונשין הקיבוציים של מחריבי מוצא ⁩, באתר www.nli.org.il
↑  "טבע וארץ" טבת תשנ"ד. חוברת 263 הוצאת החברה להגנת הטבע ינואר 1994
↑  צפריר רינת, החלה הקמת "פארק ירושלים" - הפארק העירוני הגדול בישראל, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2011
↑  טלי חרותי-סובר, הלם בעיינות תלם, באתר ynet, 28 במרץ 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008814263805171 
בריכת המעין המרכזי מכוסה בצמח עדשת המים הזעירה
שלט הסבר בעינות תלם
עמק הארזים ועינות תלם
עירית אמינוף

| --- | --- |

 לידה:  21 ביולי 1945 (בת 79) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 עיסוק:  סופרת, חוקרת מחשבת חז"ל וספרות התלמוד והמדרש
 מקום לימודים:  התיכון ליד האוניברסיטה  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת מלבורן 
 מוסדות:  המכללה האקדמית עמק יזרעאל  אורנים - המכללה האקדמית לחינוך 
 בן או בת זוג:  אהרן אמינוף 
 
עירית אמינוף (נולדה ב-21 ביולי 1945) היא סופרת וחוקרת מחשבת חז"ל וספרות התלמוד והמדרש.
ביוגרפיה

עירית אמינוף נולדה בירושלים בשנת 1945 להורים שעלו לארץ ישראל מפולין בשנת 1933, ואשר כל בני משפחתם שנשארו שם נספו בשואה. בוגרת בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית בירושלים במגמה יהדותית-ספרותית, סיימה לימודה בשנת 1963 והתגייסה לצה"ל, בו שירתה עד לשנת 1965. בשנה זו נישאה לאהרן אמינוף, אף הוא יליד ירושלים.
למדה באוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים לתולדות המחשבה היהודית ולספרות עברית. סיימה את לימודיה בתואר בוגר (בהצטיינות) ולאחר מכן בתואר מוסמך (בהצטיינות). לאחר סיום לימודיה יצאה בשנת 1975 עם משפחתה לשליחות ציונית מטעם הסוכנות היהודית לאוסטרליה, שם הוזמנה להרצות באוניברסיטת מלבורן, במחלקה ללימודי המזרח התיכון בנושא ספרות עברית בת זמננו. באוניברסיטה זו החלה את עבודת הדוקטורט בנושא "דמותם של עשו ומלכות אדום, בספרות המדרש והתלמוד בארץ ישראל בתקופת התנאים והאמוראים".
בשנת 1977 חזרה ארצה עם בנה השלישי שנולד באוסטרליה והמשיכה בעבודת הדוקטורט עבור אוניברסיטת מלבורן. באותה עת לימדה במכללה לחינוך ע"ש דוד ילין ועסקה בכתיבת תוכניות לימודים עבור משרד החינוך בנושאים של תורה שבעל פה. בשנת 1980 עברה להתגורר בעפולה, כאשר בעלה אהרן אמינוף נתמנה לשופט בבית משפט השלום בעיר. מאז היא ובעלה מתגוררים בעפולה. הבעל אהרן אמינוף התקדם במרוצת השנים במעלות השיפוט, נתמנה לשופט בבית המשפט המחוזי בנצרת, ובהמשך נתמנה לסגן נשיא בית המשפט. בשנת 1981 הוענק לה תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת מלבורן.
הרצתה במוסדות רבים להשכלה גבוהה בעמק יזרעאל וברחבי הארץ. בהם המכללה האקדמית עמק יזרעאל, המכללה האקדמית אורנים, המכללה לקציני משטרה בכירים, בקורס פיקוד ומטה, ובקורס מטה מתקדם ובבית הספר לעובדי הוראה בכירים בירושלים.
השתתפה כמרצה בכינוסי החברה לחקר המקרא בישראל והרצתה שנים בהתנדבות במכון להשתלמות שופטים שליד בית המשפט העליון בירושלים. היא הרצתה במספר רב של השתלמויות לעובדי הוראה, מורים, מנהלים ומפקחים וכן בחוג הגדול ליהדות של עמק יזרעאל. כמו כן נתנה בהתנדבות הרצאות רבות לגופים ציבוריים ופרטיים ברחבי עמק יזרעאל והצפון.
בשנת 1993 העניק לה מכון יהודית ליברמן לנשים, המוסד הישראלי הראשון לתלמוד תורה לנשים ישראליות, את הפרס על שמו של שאול ליברמן, מגדולי חוקרי התלמוד וספרות התורה שבעל פה. הפרס הוענק לה על מסירותה בהפצת מורשת היהדות.
בשנת 1995 יזמה והקימה בעפולה, יחד עם שלושה מחבריה, שני רבנים ומרצה למקרא, חוג שבועי בשם "יחדיו –יחד חילונים ודתיים יושבים ולומדים", בו הרצתה בקביעות בהתנדבות, מדי שבוע, בפני תושבי העיר ואנשי חינוך בנושאי מקרא, מדרש, ותלמוד.
פעילותה הספרותית-מחקרית

בשנת 1980 יצא לאור ספרה הראשון "דמותם של עשו ומלכות אדום בספרות המדרשית-תלמודית של ארץ ישראל : בתקופת התנאים והאמוראים". בעקבותיו, לאורך השנים, פרסמה שבעה ספרים נוספים, ספרי עיון ומחקר התלמוד והמדרש, ספרי לימוד של האגף לתוכניות לימודים במשרד החינוך בנושא התורה שבעל פה, ספר שירה בשם "זה פשוט" וספר להנצחת בני משפחתה הענפה שנספו בשואה בשם "המשפחה שלא הייתה לי". ספרה האחרון "עשו אחי, אבי אדום ורומי" ראה אור בשנת 2015. כמו כן כתבה פרקים בספרי הגות עיון ומחקר של מכון ון ליר בירושלים ומאמרים רבים בכתבי עת.