פיתוח בר-קיימא
פיתוח בר-קיימא בישראל

כבר ב-2003 העבירה הממשלה את החלטה מס' 246 בנושא "תוכנית אסטרטגית לפיתוח בר-קיימא", המשלבת שימוש מושכל במשאבי הטבע, הגנה על המערכת האקולוגית ומתן שוויון הזדמנויות לכל. ההחלטה נפתחת כך: "מחליטים (פה אחד): מדיניות ממשלת ישראל תתבסס על עקרונות של התנהלות פיתוח בר-קיימא המשלבים: כלכלה דינמית, שימוש מושכל במשאבי טבע, הגנה על מערכות אקולוגיות ומתן שוויון הזדמנויות לכל. זאת - על מנת לענות על הצרכים של הדור הנוכחי וצורכי הדורות הבאים...".
בשנת 2009 קבעה הממשלה ליישם פעולות לשם השגת התייעלות ברמת הצריכה הכללית של משרדי הממשלה על בסיס עקרונות פיתוח בר-קיימא, כגון שימוש ברכבים בעלי צריכה נמוכה של דלק, צמצום שימוש בנייר, חשמל, מים, כלים חד פעמיים ועוד. בעקבות צעדים אלו פותחה בשנת 2011 "תוכנית לאומית לצמיחה ירוקה" שמטרתה היא לרתום את התועלת הכלכלית שיכולה לנבוע ממעבר לכלכלה ולתעשייה ירוקות.
בהמשך לכך, המשרד להגנת הסביבה ומשרד הכלכלה שילבו ידיים כדי לגבש יחדיו מדיניות לאומית לצמיחה ירוקה. משרד הכלכלה פרסם מדריך מפורט לעסק בר-קיימא, אשר מציג את המרכיבים המרכזיים בתוכנית הלאומית לצמיחה ירוקה העתידה לתרום הן לפיתוח המשק והן לשמירה על הסביבה בעת ובעונה אחת.
פרסום אג'נדה 2030 על ידי האו"ם ב-2015 היוותה מעין "דחיפה" בישראל ובעולם להיצמד להשגת 17 המטרות לפיתוח בר-קיימא. בעקבות כך, בשנים 2018- 2019 עברו בכנסת מספר החלטות חשובות הקשורות לקידום ושיפור תהליכים לתכנון בר-קיימא, ופורסם דוח הטמעת יעדי פיתוח בר-קיימא בישראל. הדוח מקביל לדוחות של מדינות או"ם נוספות ונועד לשתף בהצלחות, לקחים ואתגרים ביישום היעדים שהוצגו באג'נדה 2030.
יש הטוענים כי פיתוח ממשלתי בר-קיימא נשאר על הנייר בלבד ו"הממשלה נטשה את נתיב הקיימות הן במישור ההצהרתי והן במישור הביצועי". למרות זאת, ניתן לראות את התעצבות תחום זה בישראל, וישנם מספר הולך וגדל של תהליכים ופרויקטים של פיתוח בר-קיימא הראויים לציון:
אנרגיה מתחדשת: ב-2019 אנרגיה מתחדשת סיפקה כ-2.3 ג'יגה-ואט והיוותה כ-6% מסך צריכת האנרגיה הכוללת בארץ, גדילה של כ-34% בממוצע לשנה, משנת 2012. רוב הגדילה נעשתה באנרגיה סולרית (כ-32% בממוצע לשנה) בעקבות גדילת ההספק של מתקנים פוטו-וולטאים, האחראים לכ-86% מהאנרגיה המתחדשת המופקת כיום בישראל. בנוסף לאלו, מתקנים תרמו-סולריים הפיקו כ-11%, ביוגאז כ-2% וטרובינות רוח כ-1% מהספק האנרגיה המתחדשת בישראל ב-2019. כרגע, מנוצלות רק כ-53% מהמכסות המוקצות לאנרגיות מתחדשות והממשלה שמה ליעד לשנת 2030 הספק של 30% אנרגיה מתחדשת מכלל הספקת האנרגיה הארצית (פי 5 מההספק ב-2019). עם זאת אין תוכנית אסטרטגית למדינה לקידום אנרגיות בר-קיימא או תוכנית עבודה להשגת היעדים.
אחת הדוגמאות בישראל לפיתוח אנרגיה מתחדשת היא הקמת תחנת הכוח הסולרית באשלים. התחנה מייצרת חשמל נקי מאנרגיית השמש ומפחיתה פליטות מזהמות באמצעות שלוש שיטות: שריפת גז, תחנה תרמו סולארית ופוטו וולטאית. דוגמה לרתימת אנרגיית רוח בישראל בקנה מידה ארצי הוא פרויקט "בראשית" הצפוי להיבנות ברמת הגולן על ידי חברת אנלייט אשר השלימה את כל הדרישות לפיתוח הפרויקט לרבות ההיתרים להקמתו, ופרויקט חוות הרוח עמק הבכא שהוקם אף הוא על ידי אנלייט.
בנייה ירוקה: ב-2005 הושק התקן הישראלי לבנייה ירוקה (ת"י 5281) ועבר עדכונים שונים במהלך השנים. התקן "נועד לצמצם את ההשפעות השליליות של תהליך הבנייה ושל השימוש במבנים על הסביבה". ב-2020 אושרה תקנה המחייבת בניית מבנים חדשים על פי התקן, פעולה שעתידה לצמצם את צריכת החשמל בכ-30%, את פליטת גזי החממה ואת כמות הפסולת המיוחסות למבנים. השימוש במוצרים יותר ידידותיים לסביבה ולאדם גם יעלו את רמת איכות החיים למשתמשים במבנים אלו.
כבר היום ישנם מבנים ירוקים מצטיינים בארץ, ביניהם גן הילדים מאופס האנרגיה בחדרה, המייצר יותר אנרגיה ממה שהוא צורך על ידי עיצוב פסיבי, התקנת מערכות אנרגיה מתחדשות, שימוש חסכוני באנרגיה, ומעורבות פעילה של הילדים והצוות. בית החולים רפפורט לילדים ברמב"ם משלב חיסכון באנרגיה ומים, טיפול מקומי בפסולת ובכביסה, ומיקום נגיש לאמצעי תחבורה חליפיים, והוא אחד מהמבנים הרפואיים הראשונים לקבל את תו התקן הישראלי לבנייה ירוקה. גם פרויקט המגורים שבנווה עוז הירוקה שבפתח תקווה תוכנן עם חשיבה בת-קיימא המשלבת תכנון פאסיבי לחיסכון בחשמל, אסטרטגיות ומערכות לחסכון במשאבים וחומרים ירוקים ובריאים. כשהושלם, פרויקט זה זכה לדירוג הגבוה ביותר בתקן הישראלי למבנה מגורים.