stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לילי קול

| --- | --- |

 לידה:  27 בדצמבר 1987 (בת 36) טורקי (אנגליה), אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Lily Luahana Cole 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  קינגס קולג'  The St Marylebone CofE School  תיכון לטימר  בית הספר למשחק של סילביה יאנג 
 בן או בת זוג:  ג'ק דורסי (2012–2013) 
 מספר צאצאים:  1 
 https://www.lilycole.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
לילי קול, יוני 2016 לונדון
לילי לוהאנה קול (באנגלית: Lily Luahana Cole, נולדה ב-27 בדצמבר 1987) היא דוגמנית, שחקנית, ויזמית אנגלייה.
ביוגרפיה

קול נולדה בטורקי, דבון שבדרום-מערב אנגליה, בתם של פיישנס סנדרה אוון (Patience; סבלנות), אמנית וסופרת, ולכריסטופר ג'יימס קול, דייג ובונה סירות. אמה ממוצא וולשי. היא ואחותה גודלו על ידי אמם בלונדון. בשנת 2006, קול התקבלה ללימודי מדעי המדינה ומדעי החברה בקינגס קולג', אך דחתה את לימודיה פעמיים. ב-2008 החלה ללמוד לתואר ראשון בתולדות האמנות וסיימה את לימודיה ב-2011.
קריירה

קול פיתחה קריירת דוגמנות מנערותה, והוזכרה ב-2009 על ידי מגזין ווג פריז בתור אחת מ-30 הדוגמניות המובילות שנות ה-2000. בגיל 16 היא הופיעה לראשונה על שער מגזין ווג הבריטי, ובשנת 2004 הוכתרה בתואר "דוגמנית השנה" בטקס פרסי האופנה הבריטי. קול עבדה עם הרבה מותגים ידועים, כולל אלכסנדר מקווין, שאנל, לואי ויטון, ז'אן פול גוטייה ו-Moschino. מסעות הפרסום שלה כללו את Longchamp, אנה סוי, Rimmel ו-Cacharel.
בשנת 2007 שיחקה בקומדיית הנעורים "טירוף של קולג'" בכיכובם של ג'מה ארטרטון וקולין פירת'.
התפקיד הראשי הראשון של קול כשחקנית היה בדמותה של ולנטינה בסרט משנת 2009 "מופע הפלאים של דוקטור פרנסוס" בבימויו של טרי גיליאם. בשנת 2011 שיחקה בסרט האימה הקנדי "The Moth Diaries" לצד שרה בולג'ר. סרטים אחרים עליהם עבדה כוללים את "מעברים", סרט קצר בבימויו של שקאר קאפור ואת "ישנם דרקונים", בבימויו של רולנד ז'ופה. ב-2013 הקימה קול את impossible.com, אתר שמארח משאלות ובקשות לסיוע. בשנת 2015 שיחקה בסרטו של ג'יימס רודיי "רוטב" בתור מימי, לצדן של שרה סילברמן וגבורי סידיבי.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | טירוף של קולג' | פולי |  |
| 2009 | זעם | עלה של חסה |  |
| 2009 | מופע הפלאים של דוקטור פרנסוס | ולנטינה |  |
| 2011 | הדרקונים האחרונים בספרד | אלין |  |
| 2011 | The Moth Diaries | ארנסה בלוך |  |
| 2012 | Confession of a Child of the Century | אלסי |  |
| 2012 | שלגייה והצייד | גרטה |  |
| 2013 | תאוריית האפס | סלבריטי |  |
| 2015 | The Messenger | אמה |  |
| 2015 | Orion | הבתולה |  |
| 2015 | Gravy | מימי |  |
| 2016 | פשוט נהדרת: הסרט | עצמה |  |
| 2017 | מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי | לובי |  |
| 2018 | שדות לונדון | טריש |  |
| TBA | Hilma |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | דוקטור הו | הסירנה | פרק: "The Curse of the Black Spot" |
| 2017 | אליזבת הראשונה | אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה | מיני-סדרה |
| 2018 | Upstart Crow | אפי | פרק: "A Crow Christmas Carol" |
הערות שוליים

↑  (הקישור אינו פעיל, 1 בינואר 2017)"Autobiography", lilycole.com.
↑  December 1987 date of birth also confirmed here, checkcompany.co.uk; accessed 15 June 2016.
↑  Marre, Oliver (6 בינואר 2008). "Lily's in the pink, not the red". The Observer. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "LES 30 MANNEQUINS DES ANNÉES 2000". Vogue (בצרפתית). 18 בדצמבר 2009. אורכב מ-המקור ב-2012-04-09. נבדק ב-2017-01-01. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Will Lawrence, ‏Lily Cole interview for The Imaginarium of Dr Parnassus, The Telegraph, 8 October 2009
↑  "Lily Cole pictures, biography, measurements, photo gallery". Top-fashion-models.info. אורכב מ-המקור ב-2017-05-30. נבדק ב-6 בפברואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Les 30 mannequins des années 2000". Vogue Paris. France. 18 בדצמבר 2009. אורכב מ-המקור ב-2013-08-26. נבדק ב-21 במאי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑    Ellie Pithers, ‏Mission Impossible: Lily Cole's new social network, The Telegraph, 23 November 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1062272900  ISNI: 0000 0003 8679 427X  LCCN: no2010070816  NKC: xx0153972  VIAF: 120606135   WorldCat (עם VIAF): 120606135
לסקז'ב

| --- | --- |
סמל לסקז'בסמל לסקז'ב

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  גרבולין
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,575 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°47′N 21°35′E﻿ / ﻿51.783°N 21.583°E﻿ / 51.783; 21.583
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.miasto.laskarzew.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטילסקז'ב(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטילסקז'ב(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהלסקז'ב(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהלסקז'ב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לסקז'ב (בפולנית: Łaskarzew; ידועה גם כלאסקרוב) היא עיירה במחוז גרבולין שבפרובינציית מזוביה בפולין, על גדת נהר פרומניק (Promnik), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1418, עת הוענקו לו זכויות עיר. מתחילת המאה ה-16 פותח היישוב, ונקבעו בו ימי שוק. בעקבות מרד ינואר ניטל מעמדו העירוני של היישוב, וזה הושב לו בשנת 1969.
יהודי לסקז'ב

בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,300 יהודים, למעלה משליש מתושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות, של אגודת ישראל ושל הבונד.
ב-17 בספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו רצחו בו תוך זמן קצר כמה עשרות יהודים. בהמשך, מונה ביישוב יודנרט בראשות יעקב פרימר, אשר סיפק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה.
בשנת 1940 רוכזו יהודי היישוב, לצד פליטים יהודים שהגיעו אליו, בגטו שהוקם בו, אשר שעריו ננעלו באוקטובר 1941.
ב-30 בספטמבר 1942 פשטו על הגטו שביישוב אנשי ס"ס, וכ-400 מיושביו שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה. בשעת האקציה הצליחו להימלט מהגטו מאות יהודים, ולאחר מצוד ממושך שערכו אחריהם הגרמנים ביערות הסביבה, מצאו ורצחו כ-800 מהם.
כנסיית יוחנן המטביל (גלסטונברי)

| --- | --- |
חזית הכנסייה
חזית הכנסייה
 מידע כללי
 סוג:  כנסייה 
 שימוש:  כנסייה
 מיקום:  גלסטונברי בסאמרסט
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה-15
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־15 
 קואורדינטות:  51°08′54″N 2°42′58″W﻿ / ﻿51.1482°N 2.7162°W﻿ / 51.1482; -2.7162
 אתר רשמי
  (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים כנסיית יוחנן המטביל(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים כנסיית יוחנן המטביל(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי כנסיית יוחנן המטביל(למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי כנסיית יוחנן המטביל
 
כנסיית יוחנן המטביל (באנגלית: Church of St John the Baptist) שבגלסטונברי בסאמרסט באנגליה נבנתה במאה ה-15 ותוארה כ"אחת מכנסיות הקהילה השאפתניות ביותר בסאמרסט". היא מוגדרת כבניין רשום מדרגה I.
היסטוריה

הכנסייה הנוכחית החליפה כנסייה קדומה יותר. אף שהעדות המתועדת המוקדמת ביותר לקיומה של כנסייה על שם יוחנן המטביל היא משלהי המאה ה-12, עדות אחרות נוטה להציע שכנסייה הייתה קיימת באתר זה במועד מוקדם יותר משמעותית. על פי האגדה הכנסייה המקורית נבנתה על ידי דאנסטן הקדוש במאה העשירית. חפירות שנערכו בספינה חשפו יסודות של מגדל מרכזי גדול שייתכן שהוא מהתקופה הסקסונית, וארקדה נורמנית מאוחרת יותר על פי תוכנית זהה לתוכנית הקיימת. מגדל מרכזי שרד עד המאה ה-15, אבל משערים שהוא התמוטט, ואז הכנסייה נבנתה מחדש. בספינה המשנית הצפונית יש שריד מהמאה ה-12 בדמות קפלת סנט קתרין (Saint Katherine's Chapel).
ביוני 1685, במהלך מרד מונמות' השתמשו החיילים של מונמות' בכנסייה כמחסה. תועדו גם ארבעה מקרים בין 1800 ל-1804 ששבויי מלחמה צרפתיים נכלאו בכנסייה למשך הלילה, כנראה בדרכם למחנה השבויים. בשנים 1856-1857 הכנסייה שופצה והותקנו בה מושבים חדשים בתכנון האדריכל ג'ורג' גילברט סקוט בעלות של 3,000 ליש"ט, והמאפיינים הגותיים שלה הודגשו מחדש.
מבנה

עיצוב הכנסייה תואם לחלוטין לסגנון האדריכלות הידוע בכינוי סגנון גותי אנגלי ניצב. הכנסייה נבנתה באבן דולטינג,, אבן מהיישוב סטריט (Street stone) ואבן מקומית מגלסנטונברי טור (Tor burr), ומתוכננת בצורת צלב שבו ספינה עם ספינות משניות (סיטראות) וקומת תאורה ברוחב שבעה מפרצים.
מבנה > פנים הכנסייה

בתוך הכנסייה יש ארבעה קברים מהמאה ה-15 בסגנון תיבת מסע, כמה ויטראז'ים מהמאה ה-15 בבית המקהלה, בגדי כמורה מימי הביניים ושידה ביתית מסביב שנת 1500 שהייתה פעם במנזר ויטהאם צ'רטרהאוז (Witham Charterhouse), של חברי מסדר הקרטוזיאנים.
בחזית המגדל יש שני תגליפים גדולים, "מדונה עם ילד" ו"ישו קם לתחייה" – עבודות מ-1945 של ארנסט בלנסדורף (Ernst Blensdorf), פסל גרמני שנמלט מהמשטר הנאצי ב-1935 והתיישב בסאמרסט.
בקצה המערבי של הספינה פועלת חנות המגישה גם משקאות קלים וחטיפים.
מבנה > מגדל ופעמונים

המגדל המערבי כולל תמיכות משוכללות, פנלים ושינות. המגדל מתנשא לגובה של 41 מטרים, והוא המגדל השני בגובהו בין הכנסיות הקהילתיות של סאמרסט. במהלך המאה ה-15 החליף המגדל הנוכחי שבקצה המערבי של הכנסייה מגדל מרכזי. נטען שהמגדל היווה השראה לכמה מגדלים אחרים, כולל המגדל של הכנסייה הקהילתית בנורתיגטון (Northington) בהמפשייר.
מערכת פעמונים קיימת בכנסיית יוחנן המטביל מ-1403. הפעמון העתיק ביותר הקיים הוכן במקור ב-1612 וחקוקה עליו הכתובת "אני משמיע צליל לזמן את החולים להכות על חטא בתקווה לחיים כאשר הנשימה נגמרת". פעמון זה נוצק מחדש ב-1992. הצלצול של ששת הפעמונים הוגדל לצלצול של שמונה ב-1878. הפעמון הגדול ביותר, הטנור, שוקל 712 קילוגרם והקטן ביותר הטרבל, שוקל כ-250 קילוגרם.
מבנה > חצר הכנסייה

בחצר הכנסייה צומח עוזרר חד-גלעיני, עץ המכונה דרדר גלסטונברי (Crataegus Monogyna praecox באנגלית Glastonbury Thorn). ענף פורח מעץ זה נשלח למלכה בכל חג מולד. בסוף הסמסטר מתאספים הילדים מגן הילדים של הכנסייה סביב העץ בחצר כנסיית יוחנן המטביל. הם שרים שירי חג מולד, כולל אחד שנכתב במיוחד לאירוע, והתלמיד המבוגר ביותר מתכבד לחתוך ענף מדרדר גלסטונברי שנלקח אז ללונדון ומוצג להוד מלכותה, המלכה.
המבוך של שלוש מאות שנים, השוכן קרוב לשער הכניסה לכנסייה, הוכן ב-2007, במטרה להנציח את קבלת האמנה מאן, מלכת בריטניה ב-1705 שהכירה בגלסטונברי כעיירה. זהו מבוך דשא בעיצוב הקלאסי של שבעה מעגלים. גבולות המבוך מסומנים באבן ליאס כחולה, שהיא האבן המקומית המצויה בגלסטונברי טור. המבוך תוכנן ועוצב על ידי סיג לונגרן (Sig Lonegren), סופר מקומי. הקמת המבוך התעכבה בשל בעיות שונות הקשורות באיתור המקום המתאים.
מוזיקה

לכנסייה יש מסורת מוזיקלית איתנה וקשרים קרובים עם קתדרלת ולס הסמוכה. צ'ארלס סיידנהאם רוס (Charles Sydenham Ross), הכומר האחראי על הכנסייה בין 1865 ל-1893, יזם הקמת מקהלה שחבריה עטויים גלימות ותהלוכות בכנסייה. כיום מורכבת מקהלת כנסיית יוחנן המטביל מקבוצה גדולה של מבוגרים וצעירים תחת ניהולו של דרק דורי, נגן עוגב ומנצח מקהלות. המקהלה היא ברמה המאפשרת לה לשיר דרך קבע בקתדרלות של אקסטר, סולסברי, הרפורד וולס. בעזרת בית הספר של קתדרלת ולס ונגן העוגב של קתדרלת ולס הייתה הכנסייה יכולה להציע מלגה שבה כל שנה נגן עוגב מתחיל ממונה לעבוד עם מנהל המוזיקה על מנת לרכוש ניסיון בתוך כנסיית הקהילה.
ביאורים

↑  באנגלית Doulting stone, אבן גיר אואוליתית מיורה התיכון שמקורה במחצבת האבן דולטינג (Doulting Stone Quarry), כ-13 קילומטרים ממזרח לעיירה ולס
↑  באנגלית bay, המרווח בין שני עמודים
הערות שוליים

↑  20585: Church of St John the Baptist, High Street, Glastonbury
↑  "Church of St John the Baptist, High Street (North side), Glastonbury". Somerset Historic Environment Record. Somerset County Council.
1 2  Glastonbury: Town
↑  Brooks, Nicholas: "Anglo-Saxon Myths: State and Church, 400 - 1066", Hambledon Press, 2000
1 2 3 4  (official church website)
↑  "Great Britain: The Green Guide", By Michelin Travel & Lifestyle, 2012
↑  Heritage – Buildings
↑  "Church of St John the Baptist". Images of England. English Heritage. אורכב מ-המקור ב-2012-10-18. נבדק ב-2018-09-22.
↑  brief tour
↑  Groups
↑  "Church of St John and churchyard, Glastonbury". Somerset Historic Environment Record. Somerset County Council.
↑  Humphrys, Geoffrey (בדצמבר 1998). "Attempts to regrow the Glastonbury thorn after it died in 1991". History Today. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Glastonbury’s Tercentennial Labyrinth
↑  "St John's Choir, Glastonbury to sing Evensong". Line Up.
הכנסייה בקיץ 2010
מבוך שנת ה-300 בחצר כנסיית יוחנן המטביל
מאשה רספוטינה

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1964 (בת 60) אינסקוי, רוסיה 
 שם לידה:  אלה ניקולייבנה אגייבה
 שם במה:  Маша Распутина 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, רוסיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 סוגה:  מוזיקת פופ, שנסון רוסי 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 פרסים והוקרה:  פרס גרמופון הזהב (1998, 2003)  אובציה (1998) 
 www.masharasputina.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אלה ניקולייבנה אגייבה (ברוסית: Алла Николаевна Агеева; נולדה ב-13 במאי 1964) הידועה בשם הבמה מאשה רספוטינה (באנגלית: Masha Rasputina) היא זמרת פופ רוסייה, שזכתה לשיא הפופולריות שלה בשנות ה-90 וה-2000.
נעוריה וקריירה

רספוטינה נולדה באינסקוי שבמחוז קמרובו ב-13 במאי 1964 כבת של עובד תחנת הכוח מקומית. בילדותה, עברה רספוטינה לכפר אורופ, שם התגוררה עם סבה וסבתה מצד אביה. בעקבות הוריה, רספוטינה הגישה תחילה מועמדות לקורס טכני, אך נשרה מאחר שהעדיפה להשקיע בעולם המוזיקה ובקריירה שלה כזמרת. לאחר מכן, היא עברה למוסקבה, ולקחה חלק באודישנים מרובים. בסופו של דבר, היא הצטרפה להרכב מוזיקלי והחליטה ללמוד באוניברסיטה הממלכתית לתרבות ואמנויות קמרובו. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטה והמשיכה לתואר שני בבית הספר למוזיקה טבר בניצוח מקהלה, אותו סיימה ב-1988.
ב-2003 היא הוציאה את הלהיט, "Roza chaynaya" (ברוסית: Роза чайная, כלומר "ורד התה"), דואט עם פיליפ קירקורוב.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

Городская сумасшедшая (A Town's Mad Girl, 1991)
Я родилась в Сибири (I Was Born in Siberia, 1993)
Синий понедельничек (Blue Monday, 1994)
Я была на Венере (I Visited Venus, 1995)
Ты меня не буди (Don't Wake Me Up, 1999)
Поцелуй меня при всех (Kiss Me in Public, 2000)
Живи, страна! (Live, My Country, 2001)
Роза чайная (Rose Tea Room, 2003)
Маша Распутина. The Best (The Best of Masha Rasputina, 2008)
ביאורים

↑  אלבום אוסף.
הערות שוליים

1 2  Маша Распутина, 24SMI (ברוסית)
↑  "Испытания Маши Распутиной: первый муж певицы умер на съемках шоу, а дочь тяжело больна"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015151396  MusicBrainz: 3bcd884c-be67-46df-8f34-e12d29888b30  VIAF: 28145003673861341098   WorldCat (עם VIAF): 28145003673861341098
מאשה נמירובסקי

מאשה נמירובסקי (ברוסית: маша немировская) היא במאית תיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה

נמירובסקי נולדה בברית המועצות וסיימה לימודי תואר שני באקדמיה למוזיקה ולתיאטרון בסנקט פטרבורג. ב-1989 עלתה לישראל, למדה וביימה בסטודיו למשחק ניסן נתיב, בבית הספר לתיאטרון חזותי ובחוג לתיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 2002 זכתה בפרס ירושלים לתיאטרון.
קריירה מקצועית > בימוי

למה שיזכירו את שמי? - הצגת קברט לרגל מאה שנים להולדתו של ברטולט ברכט. ההצגה ייצגה את ישראל בפסטיבלי תיאטרון-סטודנטים בלייז' ובשטרסבורג (החוג לתיאטרון באוניברסיטה העברית, 1998)
השולחן - מחזה מאת יהושוע בר יוסף בכיכובם של מוסקו אלקלעי ואודי בן משה, במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר (צוותא, 1999)
פרנהיים - הצגה מאת אלית ובר על פי ש"י עגנון במסגרת פסטיבל דו-אמן בכיכובה של אליענה שכטר (הבימה, 2002)
כוכב בשמי המדבר - הצגה מקורית של נמירובסקי בהשראת אנטואן דה סנט-אכזופרי ובהשתתפות תלמידי שנה ג' של סטודיו ניסן נתיב ותזמורת הבמה הישראלית (2002)
להמשיך לחיות - הצגת יחיד של חגי לובר המגלם אב ל-3 ילדים שאיבד את אשתו בפיגוע טרור (אספקלריא, 2004)
ביאליק – פרח חי - הצגה לילדים של אסתי ניסים המשלבת את שיריו של ביאליק (בית העיר, 2006)
אודיסאוס כאוטיקוס - מופע קומדיה ללא מילים למבוגרים בהשתתפות פיודור מקרוב, נעם רובינשטיין ויולנה צימרמן (תיאטרון איש, 2008)
האדם הרוכב - מופע ליצנות מוזיקלי בשיתוף בובות ומוזיקה אירית חיה (הקומקום, 2009)
לה קלמנטינה - הפקת בכורה ישראלית לאופרה של לואיג'י בוקריני בביצוע "אטרנה אופרה" (בית שמואל, 2011)
בייבי פאוסט - מחזה מאת פיודור מקרוב ובכיכובו (תמונע, 2014)
המאסטרים - מופע משותף עם מריה גורביץ' (תיאטרון הקרון, 2020)
מאמאשין - מופע יחיד של יולנה צימרמן (תיאטרון הידית, 2022)
שבעה באוקטובר - הצגת יחיד של חגי לובר מאת חוה דיבון בעקבות מלחמת חרבות ברזל (תיאטרון אספקלריא, 2024)
קריירה מקצועית > דרמטורגיה

המסע אל הצליל הקסום - על פי ספרה של מירי פארי "תיבת הצלילים" ובבימויה של אביטל דבורי. ההצגה השתתפה בפסטיבלי תיאטרון הבובות בחולון ובירושלים, פסטיבל חיפה להצגות ילדים, בפסטיבל טיטיריחי בטולוסה (אנ') ב-2009 ובפסטיבל תיאטרון בובות האנוי ב-2010. (תיאטרון החלום, 2003)
פרדייז - מחזה המתאר את אחורי הקלעים של בריאת העולם (תיאטרון קליפה, 2010)
iDoll - סיפור ההמשך של פינוקיו שמעולם לא נכתב. זוכה הפרס הראשון בפסטיבל תיאטרונטו 2012
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', ב-2 בספטמבר יוענקו פרסי ירושלים, באתר ynet, 27 באוגוסט 2002
↑  אמנים - אודי בן משה, באתר www.habama.co.il
↑  יהודה ביטון, הפשטות והקסם נוצרים מחדש, באתר הארץ, 21 במאי 2002
↑  ´להמשיך לחיות´ - נפגעי טרור על בימת התיאטרון, באתר ערוץ 7, ‏2004-10-26
↑  תיאטרון - ביאליק – פרח חי, באתר www.habama.co.il
↑  קיפוד הזהב, קיפוד הזהב - VOD הצגות - אודיסאוס כאוטיקוס (2008) - תיאטרון איש, באתר קיפוד הזהב
↑  האדם הרוכב- תיאטרון הקומקום, באתר GoJerusalem (באנגלית)
↑  הופעת בכורה ישראלית לאופרה "לה קלמנטינה" של לואיג'י בוקריני בביצוע "אטרנה אופרה" -יום ה', 26.5 בבית שמואל בירושלים, באתר www.scooper.co.il
↑  בייבי פאוסט, באתר www.tmu-na.org.il
↑  Maria Gurevich & Masha Nemirovsky - The Masters (Hebrew), נבדק ב-2023-01-01
↑   ננו שבתאי, את השחקנית יולנה צימרמן הייתם כבר צריכים להכיר, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2022
↑  שבעה באוקטובר, באתר תיאטרון אספקלריא
↑  Dream Theatre, Israeli puppetry group in Hanoi - Vietnam, נבדק ב-2023-01-01
↑  enchantedsound - Dream Theatre, dream-theatre.co.il
↑  תיאטרון - פרדייז – בריאה מופלאה, באתר www.habama.co.il
↑  איתן בר יוסף, פרדייז של תיאטרון קליפה: מתברר שאלוהים היה הבמאי הראשון, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2010
↑  iDoll, גלריה תיאטרון החנות
לם הולם

| --- | --- |

חזית הקפלה האיטלקית שבאי
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  58°53′23″N 2°53′24″W﻿ / ﻿58.8897°N 2.89005°W﻿ / 58.8897; -2.89005
 שטח:  0.4 קילומטר רבוע
 אורך:  1.1 קילומטר
 רוחב:  0.56 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 אוכלוסייה:  0
 אזור זמן:  UTC+0
  (למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני לם הולם(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני לם הולם
 
המחצבה שבאי (כיום מוצפת ואינה בשימוש) אשר בה הועסקו שבויי מלחמה איטלקיים בחציבת חומר גלם לצורך בניית מחסומי צ'רצ'יל. ברקע ניתן לראות את מחסום מספר 2.
לם הולם (באנגלית: Lamb Holm) הוא אי בלתי מיושב באיי אורקני שבצפון סקוטלנד בממלכה המאוחדת.
גאוגרפיה

שטחו של האי כ-0.4 קמ"ר וגובהו המרבי 20 מטרים מעל פני הים. האי ממוקם במצר הולם (Holm Sound), מצר המהווה את אחת מהכניסות המזרחיות לאגן סקפה פלו, בין האי מיינלנד (הגדול באיי אורקני) לבין האי בוריי.
היסטוריה

בשל מיקומו של האי, שימש האי כחלק מהתוכנית הבריטית במלחמת העולם השנייה להקים מערכת של הגנה ימית במטרה למנוע כניסת צוללות גרמניות לאגן סקפה פלו אשר שימש כמעגן אסטרטגי של הצי המלכותי. מחצבה שהוקמה באי שימשה לאספקת חומר הגלם לבניית מחסומי צ'רצ'יל שנועדו ליצור סוללות יבשתיות אשר תחסומנה כניסה לאגן הימים.
במסגרת המחסומים נבנתה סוללה המקשרת את האי דרום רונלדסיי לאי מיינלנד. הסוללה מקשרת את האי לאי גלימס הולם הנמצא דרומית מערבית לו באמצעות מחסום מספר 2, (גלימס הולם מקושר לאי בוריי באמצעות מחסום מספר שלוש). סוללת נוספת (סוללה מספר 1) מקשרת את האי לם הולם לאי מיינלנד.
כ-1,300 שבויי מלחמה איטלקיים אשר נכלאו במחנות בלם הולם ובוריי הועסקו בין השנים 1941–1944 בחציבת חומרי הגלם במחצבה אשר מוקמה באי ובבניית הסוללות המחברות כיום את גלימס הולם לאיים הסמוכים אליו. כ-500 מהשבויים היו כלואים במחנה 60, שהיה ממוקם באי.
כיום המחצבה מוצפת ומשמשת כבריכת דגים.
שבויי המלחמה שעבדו באי בנו בה כנסייה בסגנון איטלקי הניצבת באי גם כיום. הכנסייה נבנתה בשנת 1943 ביוזמת מפקד מחנה 60, בו נכלאו השבויים, מייג'ור ט. פ. בקלנד (Major T P Buckland) וביוזמת הכומר ג'אקומבאזי (Giacombazzi). שני צריפים אוחדו, והאסירים, תחת תכנונו של דומניקו צ'יקטי (Domenico Chiocchetti) עיטרו את הקפלה שנבנתה, ויצרו לה חזית שנועדה להסתיר את מראה הצריפים.
בשנים שלאחר שחרורם, נהגו שבויי המלחמה לשוב ולערוך טקסים בקפלה.
מגדל המשרדים בעיר המודרנית טיינג'ין

| --- | --- |

מגדל המשרדים (משמאל)
 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 שימוש:  משרדים
 מיקום:  טיינג'ין
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2011–2016 (כ־5 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2016 
 אדריכל:  סקידמור, אווינגס ומריל 
 מידות
 גובה:  338 מטר
 קומות:  65
 קואורדינטות:  39°07′09″N 117°11′31″E﻿ / ﻿39.1192°N 117.192°E﻿ / 39.1192; 117.192
  (למפת טיינג'ין מוגדלת) מגדל המשרדים בעיר המודרנית טיינג'ין(למפת טיינג'ין רגילה) מגדל המשרדים בעיר המודרנית טיינג'ין
 
מגדל המשרדים בעיר המודרנית טיינג'ין הוא גורד שחקים בעיר טיינג'ין שבסין. המגדל מתנשא לגובה של 338 מטרים וכולל 65 קומות. בניית המגדל החלה בשנת 2011 והסתיימה בסוף שנת 2016. המגדל נכלל בתוך פרויקט הכולל שני מגדלים נוספים בגובה של 205 מטרים אשר יכללו מלון ברמה של 5 כוכבים בנוסף לדירות פאר אשר ישכנו גם הן בתוך המגדלים.
ראו גם

המגדלים הגבוהים בעולם
הערות שוליים

↑  http://skyscrapercenter.com/building/tianjin-modern-city-office-tower/9692
↑  http://www.wtpartnership.com/sector/tianjin-modern-city/
ערך זה הוא קצרמרבנושא גורדי שחקים ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לילי פוליצר

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  10 בנובמבר 1931 רוזלין, ארצות הברית 
 פטירה:  7 באפריל 2013 (בגיל 81) פאלם ביץ', ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  מכללת פינץ'  בית הספר של מיס פורטר 
 בן או בת זוג:  Peter Pulitzer (1950–1969) 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של נשות פלורידה (2022) 
 
ליליאן פוליצר רוסו (באנגלית: Lillian Pulitzer Rousseau;‏ 10 בנובמבר 1931 – 7 באפריל 2013), נולדה כליליאן לי מקים (Lillian Lee McKim), הייתה מעצבת אופנה אמריקאית ואשת החברה הגבוהה. היא החלה את דרכה כמעצבת שמלות המעוטרות בהדפסים שדימו כתמים של מיץ תפוזים, מה שהפך במהרה ללהיט ולסימן ההיכר שלה. המותג הנושא את שמה ממשיך להתקיים גם כיום, לאחר מותה בגיל 81.
קריירה

פוליצר נישאה לבעלה הראשון, פיטר פוליצר, ב-1952. בני הזוג השתקעו בפאלם ביץ', פלורידה, זמן קצר לאחר נישואיהם והחזיקו בבעלותם מספר מטעים של פירות הדר, שבעזרת תוצרתם פתחה לילי דוכן מיצים בויה מינצר (Via Minzer) בפאלם ביץ'. במהלך עבודתה בדוכן המיצים, מצאה לילי כי כתמי מיץ מכתימים את בגדיה לעיתים תכופות, וכפתרון להסוואת כתמי המיץ - עיצבה עבור עצמה שמלת כותנה ללא שרוולים בהדפס בהיר וצבעוני. היא נוכחה לדעת כי לקוחותיה אהבו את השמלה שעיצבה, ולכן ייצרה עוד במטרה למכור אותן בדוכן המיצים שלה. השמלות נמכרו במחיר של 22 דולר לשמלה וזכו להצלחה רבה. בסופו של דבר, החלה לילי למכור יותר שמלות מאשר מיצים, מה שהביא אותה להחלטה להתמקד בעיצוב.
ב-1959 פוליצר הפכה לנשיאת החברה שלה שנשאה את שמה (Lilly Pulitzer, Inc). המפעל הראשי של החברה היה ממוקם במיאמי, פלורידה, כאשר הבדים יוצרו באי קי וסט (Key West). משנות השישים ועד שנות השמונים בגדיה הצבעוניים והבהירים של פוליצר היו פופולריים מאוד ונלבשו על ידי בני אליטה דוגמת ג'קלין קנדי-אונאסיס (Jacqueline Kennedy Onassis), קרוליין קנדי (Caroline Kennedy) ובני משפחות רוקפלר (Rockfeller), ואנדרבילט (Vanderbilt) וויטני (Whitney). פוליצר הייתה בת כיתתה לשעבר של ג'קלין קנדי-אונאסיס. לאחר שזו האחרונה צולמה למגזין לייף לבושה באחת השמלות בעיצובה של לילי, הלכו נשות אליטה נוספות בעקבותיה והשמלה הפכה לאחת ההצלחות הגדולות של פוליצר. מאוחר יותר הצהירה שהשמלה שצולמה בה אונסיס, יוצרה במקור מוילונות מטבח. אירוע שיא זה סייע למותג של פוליצר להתפרסם ולהתבסס, ולאחר מכן התרחב לקווי הלבשה לגברים ולילדים, וגם לתחום עיצוב הבית.
בשנת 1984, פרשה לילי מעיצוב המותג הנושא את שמה, ומסיבות כלכליות ועסקיות שונות (בין היתר השינוי במגמות האופנה ועלייתו של קו מינימליסטי יותר), הפסיקה את ייצור הבגדים.
התעוררות מחדש של המותג

ב-1993, הזכויות על המותג "לילי פוליצר" נרכשו על ידי חברת Sugartown Worldwide, Inc, כאשר ראשיה יצרו קשר עם פוליצר בתקווה להחיות את המותג. פוליצר לא הייתה מעורבת בעבודה היום-יומית של החברה אך החזיקה בתפקיד של יועצת קריאייטיב, והמשיכה לאשר עיצובים, בדים וקולקציות חדשות.
כיום מחזיק המותג 75 חנויות, וניתן למצוא את מוצריו בחנויות וברשתות נוספות כגון לורד אנד טיילור, סאקס השדרה החמישית, ניומן מרקוס ועוד.