stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1951 בישראל
כלכלה ותשתיות

כלכלת ישראל עוברת משבר קשה במאזן התשלומים המתחיל בשנת 1951. המשבר הכלכלי בשנותיה הראשונות של ישראל משפיע על כל תחומי הכלכלה ומאלץ את שר האוצר אליעזר קפלן להציג את מדיניות כלכלית חדשה (ב-1952), אשר מחליפה את מדיניות הצנע. במקביל, אחד האירועים המשמעותיים בהיסטוריה של יחסי העבודה בישראל היה שביתת הימאים. האמצעים שנקטה הממשלה וההסתדרות על מנת לשבור את השביתה היו חריפים וכללו גיוסם של מנהיגי השביתה לשירות מילואים ושליחת בריונים אשר יכפו שבירת השביתה בכוח. "העולם הזה", אשר תמך בימאים השובתים, הוביל את הביקורת נגד אמצעים חריפים אלה ובייחוד השימוש בצה"ל לשבירת שביתה.
זהו לא המקרה היחיד שבו הדמוקרטיה הישראלית הצעירה מתמודדת עם הפרות זכויות אדם מצידה. בנוסף, מוקמת "ועדת חקירה פרלמנטרית" לבדיקת טענות של עצירים במחנה ג'למי (ג'למה) על התעללות של המשטרה ועל הפרת זכויותיהם. הוועדה, בראשות חברת הכנסת חנה למדן הציגה את הדו"ח שלה בפני הכנסת ב-3 באוגוסט
אחד האירועים המשמעותיים מבחינת פיתוח הכלכלה והתשתיות במדינת ישראל בשנת 1951 היה המבצע לייבוש החולה. מטרת מבצע זה הייתה הוספת שטחי חקלאות ליישובי אצבע הגליל, אך הוא שנוי כיום במחלוקת בשל השפעתו האקולוגית. גם אבן הפינה לפארק הלאומי ברמת גן הונחה בט"ו בשבט תשי"א, כלומר בינואר 1951.
הקואופרטיבים "אגד", "שחר", ו"דרום יהודה" מתאחדים בנובמבר ונקראים אש"ד, אך השם נזנח אחרי מספר חודשים והקואופרטיב נקרא "אגד". בנק אנגלו-פלשתינה מפורק, ובמקומו מוקמת חברה ישראלית, בנק לאומי לישראל.
גם בשנת 1951, כמו בשנים שקדמו לה, הוקמו בישראל יישובים חדשים. בין היתר, הוקמה היאחזות הנח"ל הראשונה, "נחלאים א'" (לימים קיבוץ נחל עוז). המדינה מאלצת את הבדואים בנגב לעבור ולהתרכז באזור הסייג. עקורי איקרית ובירעם עותרים לבג"ץ (בג"ץ 64/51 דאוד ואח' נ' שר הביטחון ואח'), להשבת אדמותיהם. ב-31 ביולי 1951 הוציא בג"ץ צו שהורה לממשלת ישראל להתיר לעקורים לחזור לכפרם. צו זה לא קוים.
ב-3 ביולי נהרגו 8 פועלי סולל בונה מפיצוץ חומרי נפץ במחצבה באזור הקסטל.
בחודש דצמבר פקדה את המדינה סופת רוח וגשם חריגה בעצמתה, שנמשכה כ-11 ימים והסבה נזקים כבדים לרכוש.
תרבות

ב-23 בפברואר נפתחה לראשונה בתל אביב תערוכה של "קבוצת העשרה" בציור הישראלי.
ב-31 בינואר יצא לראשונה השבועון לילדים "הארץ שלנו", "בן" לעיתון הארץ, אשר יזם זלמן שוקן לבקשת בנו, עמוס. ביולי מתחיל לצאת לאור "עולם הקולנוע".
ב-3 בנובמבר הוקמו להקת הנח"ל ולהקת פיקוד דרום. שושנה דמארי מוציאה את תקליטה "היה היו לי פעם חברים".
משה שמיר מפרסם את במו ידיו - פרקי אליק לזכר אחיו שנהרג במלחמת העצמאות. אפרים קישון מתחיל לכתוב טור בעיתון ומפרסם את ספרו העולה היורד לחיינו.
מוקמים "אולפני ההסרטה לישראל" בעיר הרצליה, שהופכים לאולפני הקולנוע והטלוויזיה החשובים בישראל.
מוקם מפעל הפיס.
מלכת היופי לשנת 1951 היא מיכל מודעי.
מוקם הוועד האולימפי בישראל.
מוקמת אגודה למדעי התעופה בישראל.
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
(קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951)
1 בינואר – יואל גבע, מורה ישראלי
13 במרץ – יזהר כהן, זמר ומלחין ישראלי. זוכה תחרות הזמר של אירוויזיון 1978
20 במרץ – רותי הולצמן, זמרת ושחקנית
21 במרץ – נורית גלרון, זמרת
26 ביולי – לאה לופטין, זמרת
18 באוגוסט – מוני מושונוב, שחקן ובדרן
25 בספטמבר – ירדנה ארזי, זמרת ומנחת טלוויזיה
21 באוקטובר – מאיר איינשטיין, שדרן ספורט ישראלי (נפטר ב-2017)
18 בנובמבר – יוני רכטר, זמר, מוזיקאי ומלחין
18 בדצמבר – צביקה שרף, מאמן כדורסל
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
(קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1951)
18 במאי (י"ג באייר תשי"א) - דוד רמז, מדינאי ישראלי, ממנהיגי היישוב, שר בממשלת ישראל (נולד ב-1886)
משה דוד קאסוטו
יעקב משה חרל"פ
חמדה בן-יהודה
חנה צ'יזיק
בן ציון חזן
מנחם שמי
מאיר רוטברג
הערות שוליים

↑  דין וחשבון של ועדת ­החקירה הפארלאמנטארית בעניין עצירי המחנה בג׳למי
| שנים בישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 • 2026 |  |
ממשלת ישראל השלישית בראשות דוד בן-גוריון בישיבתה הראשונה. יושבים משמאל לימין: יוסף בורג, דוד צבי פנקס, יצחק מאיר לוין, חיים משה שפירא, לוי אשכול, שניים לא מזוהים, דוד בן-גוריון, פרץ נפתלי, אליעזר קפלן, דב יוסף, בן-ציון דינור, גולדה מאיר ובכור-שלום שטרית
הנשיא חיים ויצמן מצביע בבחירות לכנסת השנייה ב-30 ביולי 1951
דוד רמז
ברטי מיי

ברטי מיי (באנגלית: Bertie Mee‏; 25 בדצמבר 1918 – 22 באוקטובר 2001) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי, הנחשב לאחד המאמנים החשובים והמוערכים בכל הזמנים של מועדון הכדורגל ארסנל, עמו זכה בדאבל הראשון בתולדותיו בשנת 1971.
ביוגרפיה

ברטי מיי נולד בבולוול, נוטינגהאמשייר ושיחק במועדונים האנגלים דרבי קאונטי ומנספילד טאון אך קריירת המשחק שלו נקטעה במהרה בשל מספר פציעות. מיי הצטרף לחיל הרפואה בצבא המלכותי ועבר הכשרה כפיזיותרפיסט. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת מיי שש שנים בצבא המלכותי, הועלה לדרגת סרג'נט (אנ'), ושירת בארץ ישראל. לאחר חידוש משחקי הכדורגל המקצועיים עם תום המלחמה הוא עבד במספר מועדוני כדורגל כפיזיותרפיסט עד שהגיע לארסנל וירש את מקומו של בילי מילן הסקוטי.
בשנת 1966, עם פיטוריו של המאמן בילי רייט, הוחלט במועדון בצעד מפתיע למדי למנות את מיי, הפיזיותרפיסט, לעמדת המאמן. כדי למלא את החסך שהיה למיי בעניין הטקטי, מינה מיי כעוזריו את דון האו ודייב סקסטון. ארסנל של אותה תקופה לא זכתה באף גביע מאז 1953 ומיי העלה לקבוצה הבוגרת מספר שחקני נוער שזכו בגביע ה-FA לנוער בשנת 1966 כגון צ'ארלי ג'ורג', ריי קנדי וג'ון רדפורד. תחת הנהגת מיי הגיעה ארסנל לשני גמרי-גביע ברצף, בעונות 1968 ו-1969, כאשר את שניהם היא מפסידה, הראשון ללידס יונייטד והשני לסווינדון טאון. לעומת זאת, בעונה שלאחר מכן זכתה ארסנל בתואר האירופאי הראשון בתולדותיה כאשר גברה בגמר גביע ערי הירידים על אנדרלכט הבלגית ובכך זכתה בתואר ראשון זה 17 שנה. התוצאות המשיכו לבוא ובעונה שלאחר מכן זכתה ארסנל בדאבל ראשון בתולדותיה כשזכתה באליפות האנגלית ובגביע ה-FA בעונת 1971. הקבוצה זכתה בתואר האליפות לאחר משחק דרבי בוויט הארט ליין, ביתה של היריבה השנואה טוטנהאם הוטספר במשחק האחרון של העונה. חמישה ימים מאוחר יותר ניצחה ארסנל את ליברפול באצטדיון ומבלי בתוצאה 2:1 וזכתה בגביע האנגלי כאשר את השער המנצח כבש אותו צ'ארלי ג'ורג' שמיי העלה ממחלקת הנוער.
קריירת האימון של ארסנל דעכה לאחר אותו הדאבל ובעונה שלאחר מכן הפסידה בגמר גביע ה-FA ללידס והתדרדרה למרכז הטבלה. ב-1976 הודיע מיי רשמית על פרישתו מאימון ארסנל למרות שהיה לאחד מהמאמנים המוערכים בארסנל מאז הקמתה. לאורך השנים כמאמן ארסנל זכתה הקבוצה ב-241 ניצחונות, שיא ששוחזר רק בשנת 2006 על ידי המאמן ארסן ונגר. בשנת 1978 חזר מיי לכדורגל כשמונה על ידי מאמן ווטפורד, גרהאם טיילור לתפקיד הסקאוט בקבוצה וגילה מספר שחקנים, כשהמפורסם שבהם הוא ג'ון בארנס.
ב-1984 זכה מיי לתואר קצין במסדר האימפריה הבריטית.
קבוצת זיקה

ערך זה עוסק בקבוצה של פעילים פוליטיים המכונה גם "קבוצת אחווה". אם התכוונתם לאחווה במשמעות אחרת, ראו .
קבוצת זיקה (מאנגלית: Affinity group) או קבוצת אחווה היא קבוצה שנוצרה סביב עניין משותף או מטרה משותפת, וחבריה משתייכים אליה באופן רשמי או בלתי רשמי. לרוב, קבוצות זיקה תהיינה ללא חסות ממשלתית או מסחרית, אף כי העניין סביבו נוצרו עשוי בהחלט להיות פוליטי או כלכלי.
בהגדרה של קבוצות זיקה נכללים מועדונים חברתיים פרטיים, אחוות, חוגי כתיבה או קריאה, מועדוני תחביבים וקבוצות העוסקות באקטיביזם פוליטי.
קבוצות זיקה המוקדשות לפעילות פנאי

קבוצות זיקה המוקדשות לפעילות פנאי כוללות למשל מועדוני קריאה, מועדוני אופנועים, מועדוני גברים, מועדוני אספנים וכיוצא באלה.
קבוצות זיקה פוליטיות

קבוצות זיקה פוליטיות הן בדרך כלל קבוצות קטנות של פעילים פוליטיים (בדרך כלל בין 5 ל-20 פעילים), לרוב בעלי עמדות רדיקליות אשר פועלים יחדיו בפעולה ישירה ובהפגנות. זו קבוצה לא היררכית, המורכבת בדרך כלל על ידי חברים הנותנים אמון אחד בשני ובאנשים בעלי דעות דומות. חלק מהפעולות כרוכות לעיתים בוונדליזם אידאולוגי ובהפרות חוק (כגון חסימת כבישים, חבלה בכלי עבודה, פריצה למעבדות ניסויים בבעלי חיים, חיתוך סמלי של גדר ההפרדה וכדומה). ההתארגנות נחוצה כיוון שפעולות רבות דורשות מספר אנשים הפועלים באזורים או בתחומים שונים. התארגנות בקבוצת זיקה משמשת גם לשימור מידע בתוך הקבוצה ולמניעת הדלפה לסוכנים ממשלתיים, המגלים עניין בפעילות הכרוכה בחתרנות מדינית והפרת הסדר הציבורי.
לעיתים הפגנה גדולה (כגון המחאה נגד ה-G8) מורכבת מקבוצות זיקה, וכך בתוך ההפגנה הגדולה חברי קבוצת הזיקה דואגים אחד לשני, ויודעים האם מישהו נפגע או נעצר. בנוסף, בקבוצות זיקה רבות בהפגנות גדולות, המטרה של המפגינים היא משותפת. כך למשל אוכל במקום פצצות (פעילים המחלקים מזון למפגינים), אקטיבסטילס (פעילים המתעדים את ההפגנה), וחובשי רחוב (פעילים המעניקים טיפול ראשוני לנפגעים), יהיו למעשה קבוצת זיקה בתוך ההפגנה. באופן דומה גם צבא הליצנים, מעודדות רדיקליות וקצב ההתנגדות הן קבוצות זיקה.
ישנו תיעוד של שימוש בקבוצות זיקה עוד במאה ה-19 בספרד, על ידי אנרכיסטים ספרדיים. קבוצות זיקה נעשו פופולריות שוב בשנות ה-70 בתנועה נגד נשק גרעיני בארצות הברית. בימינו, השימוש בשיטה זו נפוץ במאבקים רבים נגד הגלובליזציה, נגד מלחמות, למען זכויות בעלי חיים ועוד.
אוסף של קבוצות זיקה הפועלות יחדיו נקרא לעיתים אשכול.
ראו גם

גוש שחור
החזית לשחרור כדור הארץ
קבוצת הזיקה Collateral Damage מקולורדו שניסתה לגייס התנגדות למלחמת עיראק. בשנת 2002 חברי הקבוצה התבצרו בלשכתו של הסנטור ויין אלארד וסירבו לעזוב; הם הורשעו בהסגת גבול.
נמסטה (שיר)

"נמסטה" הוא שיר שנכתב, הולחן ובוצע על ידי הצמד הישראלי סטטיק ובן-אל תבורי ויצא לאור ב-1 בינואר 2018.
רקע

השיר יצא לאור ביום הראשון של שנת 2018, כסינגל השמיני של הצמד. את השיר הוציאו סטטיק ובן-אל תבורי כחודשיים לאחר שהוציא את השיר "הכל לטובה". בשיר מוזיקת רגאיי בשילוב עם מוזיקה הודית. מקור שם השיר הוא המילה "נמסטה", המקובלת לברכת שלום בהודו ובנפאל. הזמרת ליאורה יצחק השתתפה בביצוע בשיר בקולותיה.
המשפט "לא רואה, לא שומע, לא מגיב, אם זה לא בחיוך אז אני לא מקשיב, לא מבין מה הקשר, גם כשמדובר ב.. (לא מגניב)" כשלאחריו נשמע קול של נשר, נתפס כמשפט שנועד להקניט את הראפר רון נשר, לאור הסכסוך בין הצמד לנשר. נשר פרסם בתגובה את השיר "לירזובתאל".
קליפ

הווידאו קליפ צולם בתוך אולפן צילומים בחולון המדמה יער טרופי שנוצר על ידי צמחייה ועצים שהובאו במיוחד ממשתלה. את הקליפ ביים רומן בוצ'אצקי. בקליפ השתתף כתב התרבות של חדשות 2 יונתן ריגר, כחוקר תרבות המגלה את בקבוק הנמסטה, כאשר סטטיק מקדים אותו וחוטף אותו ממנו. סטטיק מוביל את הבקבוק אל השבט שלו. סטטיק ובן אל לבושים בבגדים צבעוניים ולידם עשרות רקדנים הלבושים אף הם בבגדים צבעוניים. ברקע נזיר המגולם על ידי ג'ורדי. בסוף השיר מקבל חוקר התרבות מן השבט ארגז של "בקבוקי נמסטה".
נכון לדצמבר 2021 צבר קליפ השיר 24.6 מיליון צפיות בערוץ היוטיוב של סטטיק ובן-אל.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 2 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 1 |  |
|  ישראל | TV מדיה פורסט | 1 |  |
הערות שוליים

↑  ליהי עטר בכר‏, זמן התחשבנות: סטטיק ובן אל מסתלבטים על זמר אחר, באתר וואלה, 1 בינואר 2018
| סטטיק ובן-אל תבורי |
| --- | --- | --- |
| סטטיק • בן-אל תבורי   דיסקוגרפיה | סטטיק • בן-אל תבורי   דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | שבעה ירחים |  |
| מיני-אלבומים | לכאורה |  |
| סינגלים | "ברבי" • "כביש החוף" • "סלסולים" • "סתם" • "זהב"  • "טודו בום" • "הכל לטובה" • "נמסטה" • "קאוואי" • "גומיגם" • "Broke Ass Millionaire" • "יאסו" • "Tudo Bom" • "בננות" • "אמאלה" • "Further Up (Na, Na, Na, Na, Na)" • "We" • "חביב אלבי" • "Milli" • "קוביות" • "Shake Ya Boom Boom" • "קקטוס" • "כוסות ריקות" • "אפס מאמץ" • "אהבתי לך" • "מנגלים" • "אחלה גבר" • "קרנבל" |  |
| השתתפות בסינגלים | "דוביגל" |  |
וילי דבנפורט

דבנפורט על הפודיום באולימפיאדת מקסיקו 1968. מצדדיו ארווין הול מארצות הברית (שני) ואדי אוטוז מאיטליה (שלישי)
ויליאם "וילי" דבנפורט (באנגלית: William "Willie" D. Davenport;‏ 8 ביוני 1943 – 17 ביוני 2002 ), היה ספורטאי אמריקאי, אלוף אולימפי (מקסיקו 1968), שיאן עולם (1969–1972), 3 פעמים ראשון בעולם (1966, 1968 ו-1969) ו-4 פעמים אלוף ארצות הברית (1965, 1966, 1967 ו-1969) בריצת 110 מטר משוכות. ייצג את ארצות הברית ב-4 אולימפיאדות (טוקיו 1964, מקסיקו 1968, מינכן 1972 ומונטריאול 1976) ובאולימפיאדת חורף (לייק פלאסיד 1980) במזחלות.
דבנפורט שירת בדרגת קולונל במשמר הלאומי של ארצות הברית.
ביוגרפיה

דבנפורט נולד וגדל בטרוי (אנ') שבאלבמה והיה האח הבוגר בין שבעת אחיו. ב-1952 עברה המשפחה לוורן (אנ') שבאוהיו. סיים את לימודיו בתיכון "האולנד" שבאוהיו והמשיך בלימודיו באוניברסיטת הדרום (אנ') שבבאטון רוז' בלואיזיאנה. סיים את לימודיו באוניברסיטה ב-1969.
ב-1961, לאחר סיום לימודיו, התגייס לצבא ארצות הברית ושירת בו עד פטירתו ב-2002 עת הגיע לדרגת קולונל במסגרת המשמר הלאומי של ארצות הברית. בשנים 1961–1963 נשלח לשרת בגרמניה.
קריירה ספורטיבית > 1964

במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת טוקיו שנערכו בלוס אנג'לס באמצע ספטמבר הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.6 שניות, לפני הייז ג'ונס (13.6 שניות) ובליין לינדגרן (אנ') (13.8 שניות). אולם במשחקים האולימפיים עצמם הוא סיים רק במקום 13 בתוצאה של 14.2 שניות.
קריירה ספורטיבית > 1965 > אלוף ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה בסן דייגו, קליפורניה בסוף יוני 1965 הוא זכה במדליית זהב בריצת 120 יארד משוכות בתוצאה של 13.6 שניות, לפני סגן האלוף האולימפי המכהן בליין לינדגרן (13.7 שניות) ורוג'ר מורגן (13.7 שניות)
קריירה ספורטיבית > 1966

באליפות ארצות הברית שנערכה בניו יורק, בסוף יוני 1966 הוא זכה במדליית זהב בריצת 120 יארד משוכות בתוצאה של 13.44 שניות, לפני דון שי (13.61 שניות) וארל מק'קולק (13.88 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1967

באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד, קליפורניה בסוף יוני 1967 הוא זכה במדליית זהב בריצת 120 יארד משוכות בשיא אליפות חדש של 13.3 שניות, לפני ארל מק'קולק (13.5 שניות)	ריצ'מונד פלאורס (13.6 שניות).
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בויניפג, קנדה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.55 שניות, אחרי בן ארצו ארל מק'קולק (13.49 שניות) ולפני חואן מוראלס מקובה (14.30 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1968 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אולימפי חדש של 13.33 שניות, לפני חברו לנבחרת ארווין הול (13.42 שניות) ואדי אוטוז מאיטליה (13.46 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1969

באליפות ארצות הברית שנערכה במיאמי, פלורידה, בסוף יוני 1969 הוא זכה במדליית זהב בריצת 120 יארד משוכות ביחד עם ליאון קולמן בתוצאה של 13.42 שניות, לפני ארווין הול (13.43 שניות).
בתחרות שנערכה בציריך, שווייץ ב-4 ביולי אותה שנה הוא קבע בריצת 110 מטר משכות שיא עולם חדש של 13.2 שניות.
קריירה ספורטיבית > 1970

באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד בסוף יוני 1970 הוא זכה במדליית ארד בריצת 120 יארד משוכות בתוצאה של 13.4 שניות, אחרי תומאס היל (13.39 שניות) ומרקוס ווקר (13.40 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1971

באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון בסוף יוני 1971 הוא זכה במדליית ארד בריצת 120 יארד משוכות בתוצאה של 13.4 שניות, אחרי רוד מילבורן (13.1 שניות) ורונלד דרייפר (13.3 שניות), התוצאות הושגו עם רוח גבית מעל המותר.
קריירה ספורטיבית > 1972

באליפות ארצות הברית שנערכה בסיאטל, וושינגטון ביוני 1972 הוא זכה במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.6 שניות, אחרי רוד מילבורן (13.4 שניות) ולפני תומאס היל (13.6 שניות).
באולימפיאדת מינכן (1972) הוא סיים במקום רביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.50 שניות, אחרי רוד מילבורן שקבע שיא עולם חדש של 13.24 שניות, גי דרו מצרפת (13.34 שניות) ותומאס היל (13.48 שניות) ולא הצליח להגן על תוארו.
קריירה ספורטיבית > 1974

באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד ביוני 1974 הוא זכה במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.5 שניות, אחרי צ'ארלס פוסטר (13.4 שניות) ותומאס היל (13.5 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1976

באולימפיאדת מונטריאול (1976) הוא זכה במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.38 שניות, אחרי גי דרו (13.30 שניות) ואלחנדרו קסנייאס מקובה (13.33 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1977

באליפות ארצות הברית שנערכה בווסטווד, קליפורניה בתחילת יוני 1977 הוא זכה במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.56 שניות, אחרי צ'ארלס פוסטר (13.49 שניות) וג'יימס אוונס (13.49 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1980 > אולימפיאדת החורף

באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) הוא סיים במקום 12 במזחלות של 4 אנשים.
שירות ציבורי

לאחר שפרש מספורט תחרותי המשיך דבנפורט לשרת במשמר הלאומי של ארצות הברית עד לדרגת קולונל ובנוסף היה חבר בארגונים לאומיים שונים ובהם:
האגודה למובילי כושר לאומיים (National Fitness Leaders Association)
המועצה הנשיאותית לכושר וספורט (President’s Council on Physical Fitness and Sports)
ההתאחדות הלאומית של בוגרי הקולג'ים השחורים (National Black College Alumni Association)
התאחדות המשמר הלאומי (National Guard Association)
משפחתו

דבנפורט נשא לאישה את מריאן ולזוג נולדו 2 בנים (מרק ווילי) ובת (טניה). נפטר ביוני 2002 מאירוע לב בנמל התעופה הבינלאומי שיקגו או'הייר בדרכו למשרדי האו"ם בווירג'יניה שם שירת במשרד המשמר הלאומי.
אותות הערכה

1982 - צורף להיכל התהילה של ארצות הברית באתלטיקה
1990 - צורף להיכל התהילה האולימפי של ארצות הברית
1999 - נבחר, על ידי כתבי הספורט של לואיזיאנה, לאחד מ-25 האתלטים המצטיינים של המדינה.
הערות שוליים

↑  מוסד זה הוקם לפני שחוקקו חוקי השוויון ב-1964 והיה מיועד לסטודנטים כהי עור (אפרו-אמריקאים)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14350586
ג'ו קוברט

| --- | --- |

ג'ו קוברט, 2009
 לידה:  18 בספטמבר 1926 ייז'ייז'אני, פולין
 פטירה:  12 באוגוסט 2012 (בגיל 85) מוריסטאון, ניו ג'רזי
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  ארצות הבריתאמריקאי
 עיסוק:  כותב ואמן קומיקס
 מקום לימודים:  התיכון למוזיקה ולאמנות 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תחום כתיבה:  קומיקס
 יצירות בולטות:  הוקמן, טרזן, Sgt. Rock
 השפיע על:  אנדי קוברט אדם קוברט אמנדה קונר סטיב לייבר
 צאצאים:  אדם קוברט, אנדי קוברט 
 פרסים והוקרה:  פרס אלי (1962, 1963, 1969) פרס חברת הקרטוניסטים הארצית 1974, 1980) פרס אייזנר (1977) פרס הארווי (1997)
 www.kubertschool.edu
 
ג'ו קוברט (באנגלית: Joe Kubret;‏ 18 בספטמבר 1926 - 12 באוגוסט 2012) היה כותב, אמן ומורה לאמנות קומיקס אמריקאי-יהודי, מייסד בית הספר להנפשה ואמנות גרפית ע"ש קוברט בניו ג'רזי. ידוע בזכות עבודתו על דמויות DC קומיקס כ-Sgt. Rock והוקמן. שני בניו, אנדי ואדם קוברט, היו לאמנים ידועים ומצליחים.
ביוגרפיה

קוברט נולד למשפחה יהודית בשטעטל יז'ייז'אני בגליציה שבפולין (כיום באוקראינה). אביו ג'קוב קוברט היה קצב כשר. כשהיה בן חודשיים היגר עם הוריו לברוקלין, ניו יורק. בעידוד הוריו, החל קוברט לאייר בגיל צעיר. למד בבית הספר למוזיקה ואמנות במנהטן.
קוברט החל לעבוד עבור חברת "All-American Publications" ‏(שהפכה בהמשך ל-DC קומיקס) בשנת 1943, ובשנת 1945 החל לעבוד על דמות גיבור-העל הוקמן. בשנות ה-50 היה עורך בהוצאת "St. John Publications", בה פרסם את ספרי הקומיקס הראשונים ב-3 ממדים, החל מ-1953. באותה שנה פרסם בקומיקס "1,000,000 Years Ago" את דמות הקומיקס "תור" (Tor), על גיבור פרה-היסטורי; בהמשך הופיע תור גם בספרי 3 ממדים שהוציא קוברט, אך הוא לא הצליח להגיע לרצועות קומיקס על דפי העיתונים. ב-1955 חזר קוברט לאייר קומיקס עבור DC קומיקס. ב-1959 היה שותף ליצירת דמותו של "Sgt. Rock" (סרג'נט (אנ') רוק), מש"ק חיל רגלים במלחמת העולם השנייה.
קוברט הונצח בהיכל התהילה ע"ש ג'ק קירבי בשנת 1997, ובהיכל התהילה ע"ש ויל אייזנר בשנת 1998.
נישא ב-1951 למוריאל פוגלסון, ונולדו להם 5 ילדים. נפטר ב-2012 בגיל 86, לאחר שחלה במיאלומה נפוצה.
ג'ו קוברט במוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, 2011
ג'ו קוברט, "גיבורים" - "Sgt. Rock", מתוך תצוגה במוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, חולון, 2011
1980 בישראל

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1979   1978  1977 |  דגל ישראל | 1980  בישראל |  »»»  1981   1982   1983 |
כל ערכי השנים בישראל • אירועים בולטים בעולם ב-1980 כרונולוגיה של אזור ארץ ישראל פורטל ישראל • לוח שנה של שנת 1980
1980 בישראל (ה'תש"ם-ה'תשמ"א) הייתה השנה בה מדינת ישראל ציינה 32 שנים להקמתה.
הנהגה

נשיא המדינה – יצחק נבון
ראש ממשלת ישראל  השמונה עשרה  – מנחם בגין
יושב ראש הכנסת הכנסת התשיעית עד 12 במרץ – יצחק שמיר, מאז  – יצחק ברמן
נשיא בית המשפט העליון – יואל זוסמן עד 5 במרץ, מאז משה לנדוי
ראש המטה הכללי – רפאל איתן
מפכ"ל המשטרה – הרצל שפיר
פוליטיקה

30 ביולי – חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל מתקבל בכנסת
13 באוגוסט – בעקבות התפטרותו של שמואל תמיר מתפקיד שר המשפטים, ממונה משה נסים לתפקיד
לקראת הבחירות לכנסת העשירית (שהתקיימו ב-1981), נבחר בדצמבר ראש המערך ושמעון פרס זוכה ב-71% מן הקולות מול יצחק רבין
מספר מפלגות קטנות וסיעות יחיד מוקמות בכנסת. ב-8 ביולי מקימים שלושה חברי כנסת, שניים מחברי התנועה הדמוקרטית ועקיבא נוף (שפרש קודם לכן מאותה תנועה) את סיעה אחווה. ב-11 בנובמבר פורש חבר הכנסת יצחק יצחקי מן הליכוד ומקים סיעת יחיד: "ישראל אחת"
כתב אישום מוגש נגד שר הדתות אהרן אבוחצירא בגין קבלת שוחד. היועץ המשפטי לממשלה, יצחק זמיר מבקש להסיר את חסינות השר.
מדינת ישראל מכירה בתרומתו של ארגון הלח"י וראתה בו גוף לוחם שסייע בהקמת המדינה.
פוליטיקה > יחסי חוץ

10 במרץ – יצחק שמיר ממונה לשר החוץ בממשלת בגין במקום משה דיין שהתפטר בסוף 1979
באפריל טסה אל על לראשונה לקהיר; אליהו בן-אלישר ממונה לשגריר הראשון של ישראל במצרים
פוליטיקה > צבא וביטחון

8 בפברואר – שר הביטחון עזר ויצמן מודיע על השקת פרויקט הלביא. הפרויקט מאושר על ידי ועדת השרים ב-20 בפברואר.
16 בפברואר – התרחש פיגוע שבמהלכו הוטלו רימוני יד על קבוצה של ישראלים ברצועת עזה. שני ישראלים נהרגו חמישה נפצעו.
7 באפריל – הפיגוע במשגב עם: 2 אזרחים ישראלים וחייל צה"ל נרצחים בפיגוע טרור של החזית העממית לשחרור פלסטין בקיבוץ משגב עם שליד גבול ישראל–לבנון.
17 באפריל – בתגובה לפיגוע במשגב עם מבצעת שייטת 13 את מבצע מתח גבוה נגד בסיס המחבלים שממנו יצאו המחבלים.
2 במאי מחבלים תוקפים קבוצת מתנחלים תלמידי ישיבה מקריית ארבע שהיו בדרכם לבית הדסה בחברון. שישה נרצחו ו-16 נפצעו.
3 במאי ישראל מגרשת ללבנון את ראש עיריית חברון, פהד קוואסמה, ראש עיריית חלחול, מוחמד מילחם, והקאדי של חברון, השיח' רג'ב אל-תמימי.
25 במאי – שר הביטחון עזר ויצמן מתפטר על רקע חילוקי הדעות שלו עם ממשלת בגין. בגין לא ממנה שר ביטחון חדש, אלא ממלא בעצמו את התפקיד עד הבחירות של 1981
2 ביוני – הפעולה הראשונה של המחתרת היהודית: ניסיון התנקשות בחייהם של ראשי הערים שכם, רמאללה ואל-בירה
20 ביולי – תאונה בעת ניסוי של התעשייה הצבאית במרכז הארץ, שישה בני אדם נהרגו
מתחילה מתיחות בין ישראל לסוריה על רקע השליטה על העיר הנוצרית זחלה בלבנון
טנק ה"מרכבה" נכנס לשירות פעיל בצה"ל
אברהם שלום מחליף את אברהם אחיטוב כראש השב"כ
פוליטיקה > כלכלה ותשתיות

האינפלציה מגיעה לשיעור של 131% (בהשוואה ל-34% ב-1977)
24 בפברואר – השקל מחליף את הלירה הישראלית
נסגר בית החולים הממלכתי דונלו ביפו ; המרכז הרפואי שערי צדק עובר למשכנו החדש מן המבנה הישן שלא התאים לצרכיו; חרף מחאות ציבוריות הורסת עיריית ירושלים את בית טליתא קומי ומשאירה לו רק שריד בדמות חזית הקומה השנייה.
הפסדיה הכלכליים של חברת "ארקיע" מובילים להפרטתה והעברתה לידי משקיעים פרטיים
חברה ותרבות

5 באוקטובר, לאור החלטתו של ראש עיריית תל אביב שלמה להט, נסגר גן החיות של תל אביב
נסגר קפה רוול ברחוב דיזנגוף
חברה ותרבות > תנועות חברתיות

פעילים חברתיים בשכונת הקטמונים בירושלים (בראשות ימין סוויסה) מקימים את תנועת האוהלים, כמחאה על מצב הדיור בשכונות המצוקה וכמחאה על הפניית תקציבים להתנחלויות במקום לשכונות
"אוהל נחלאות"-אגודה לקידום השכונה והקהילה, הוקמה בשנת-1978, בשנת 1979 התקיימו בחירות דמוקרטיות ראשונות בעיר, על ידי המחלקה הקהילתית העירונית. ליו"ר "אוהל נחלאות" נבחר יוסי חוברה (ממייסדי תנועת האוהלים-מרכז האוהל).
יצחק קדמן מקים את המועצה הלאומית לשלום הילד
חסידות בעלז פורשת מן העדה החרדית
דתיים לאומיים: בעקבות פרסומים של הרב שלמה אבינר בזכות הפרדה בין בנים לבנות בפעילויות בני עקיבא מוקמת תנועות נוער חדשה - "אריאל" - המהווה את ניצני החרדים-לאומיים
התנועה ליהדות מתקדמת מסמיכה לראשונה בישראל לרבנות את התלמיד הישראלי הראשון של ההיברו יוניון קולג' וכן מקימה את תנועת הנוער "צופי תל"ם" (שבט צופים)
חברה ותרבות > חוק ומשפט

8 ביוני – ילד בשם אורון ירדן נחטף מביתו בסביון על ידי עבריין שניסה לסחוט כספים עבור שחרורו. הפרשה, שמסתיימת בגילוי גופתו של ירדן ביוני מזעזעת את המדינה והיא המקרה הראשון בהיסטוריה של מדינת ישראל, של חטיפה עבור כופר.
5 במרץ – משה לנדוי ממונה לנשיא בית המשפט העליון.
משה בן זאב עומד בראש ועדת בן זאב, שחקרה מקרים של התנכלויות לעובדי מדינה שחשפו שחיתות במקום עבודתם.
חברה ותרבות > חינוך ומחקר

נשלמת ההוצאה לאור של האנציקלופדיה העברית (עם הכרך "שם, שמיים - תשרי"), מאוחר יותר יפורסמו "כרכי מילואים" כמו גם עדכונים
אברהם אבן-שושן משלים את הקונקורדנציה החדשה לתנ"ך
חתני וכלות פרס ישראל: דוד פלוסר, יעקב כ"ץ, חיים כהן, חיים לייב פקריס, פנחס ליטבינובסקי, אנה טיכו, יוסל ברגנר, בית יד-לבנים בפתח תקווה (תוך ציון יוצרו, ברוך אורן), החברה להגנת הטבע (תוך ציון אמוץ זהבי, עזריה אלון ויואב שגיא)
מתגלה "מערת תלפיות"
מוקמת ישיבת ההסדר קרני שומרון