stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעורבות עובדי אונר"א בטבח שבעה באוקטובר
ההאשמות > הדיווח בניו יורק טיימס

על פי הדיווח שפורסם בניו יורק טיימס, שכתביו נחשפו לתיק שישראל סיפקה לארצות הברית:
שבעה מהמואשמים היו מורים בבתי ספר של אונר"א
שניים מהם עבדו בבתי ספר בתפקידים אחרים
אחד מהם היה פקיד
אחד מהם היה עובד סוציאלי
אחד מהם היה מנהל מחסן
בתיק ישראל ציינה שעשרה מהם היו חברים בארגון החמאס, ואחד מהם היה חבר בארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. האשמות ספציפיות כללו את הטענה שיועץ בית ספר מח'אן יונס חטף אישה מישראל בשיתוף עם בנו, הטענה שעובד סוציאלי מנוסייראת סייע באספקת תחמושת, אספקת כלי רכב במהלך הפיגוע, וכמו גם סייע בהבאת הגופה של חייל צה"ל לתוך רצועת עזה, וטענה שאחד מעובדי אונר"א השתתף בטבח בבארי בו נרצחו 97 אנשים.
עוד נאמר שהמודיעין הישראלי איתר את תנועתם של שישה מהעובדים בתוך ישראל באמצעות הטלפונים הסלולריים שלהם. לטענת ישראל, במקרים אחרים המודיעין הישראלי הצליח להאזין לשיחות הטלפון אשר בהן עובדי אונר"א אימתו שהם השתתפו בביצוע מעשי טבח, ובמקרים של שלושה עובדי אונר"א אחרים הם קיבלו הודעות טקסט המורה להם להתייצב בנקודות איסוף מסוימת, כולל הודעת טקסט שקיבל אחד מהם בה התבקש להביא רקטות נגד טנקים אשר אוחסנו בביתו.
ההאשמות > הדיווח בוול סטריט ג'ורנל

לפי דיווח שפורסם בוול סטריט ג'ורנל ב-29 בינואר, מידע מודיעיני מצביע על כך שלפחות 12 עובדי אונר"א היו מעורבים במתקפת הטרור של 7 באוקטובר. הדיווח מפרט על מעורבותם של עובדי אונר"א שונים, כולל מורים בבתי ספר יסודיים ותיכוניים. חלק מהאנשים הללו היו מעורבים ישירות בהוצאה לפועל של מעשי טבח, בעוד שאחרים עזרו באספקטים שונים כמו חטיפות, אספקת תחמושת, ותמיכה לוגיסטית במחבלי ארגון החמאס.
ההערכות המודיעיניות מצביעות על כך שלכ-1,200 עובדי אונר"א, שהם כ-10% מתוך 12,000 עובדי אונר"א ברצועת עזה, יש קשרים לארגוני טרור, ושיעור גבוה יותר של גברים באונר"א קשורים לארגון החמאס בהשוואה לשיעור הגברים בכל רצועת עזה שקשורים לארגון החמאס. עוד דווח כי 190 עובדי אונר"א היו גם פעילי חמאס או פעילי הג'יהאד האסלאמי.
לפי המידע המודיעיני שצברה ישראל, אשר נאסף באמצעות מודיעין אותות, מעקב בטלפונים סלולריים (אנ'), חקירות של מחבלי חמאס שנלכדו ובאמצעות מסמכים שחולצו ממחבלים שנהרגו בקרבות.
בנוסף לכך עובד של אונר"א, אשר היה מורה לערבית, זוהה גם כמפקד בארגון החמאס, ונמצא שהוא לקח חלק בטבח בבארי בו נרצחו 97 מחברי הקיבוץ ונחטפו 26 נוספים אל תוך רצועת עזה. בתקרית נפרדת עובד אחר של אונר"א, אשר היה עובד סוציאלי, היה מעורב בהבאת גופת חייל צה"ל לתוך רצועת עזה וסייע באספקת משאיות ותחמושת עבור ארגון החמאס.
עובד של אונר"א אשר היה מורה למתמטיקה, צילם עבור ארגון החמאס בת ערובה ישראלית ברצועת עזה. אותו אדם, יחד עם מורה נוסף של אונר"א אשר סיפק לחמאס טיל נ"ט, היה מעורב בהכנות לפני המתקפה. בנוסף, אחד מעובדי אונר"א סייע גם בהקמת חדר מבצעים עבור ארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בעקבות המתקפה.
שלושה עובדים נוספים, בהם מורה לערבית, קיבלו הוראה מארגון החמאס להתחמש בסמוך לגבול, אם כי לא ברור אם הם צייתו להוראה זו. מורה נוסף בבית ספר יסודי חדר לתחומי ישראל והיה נוכח ברעים כאשר מחבלי ארגון החמאס ביצעו את הטבח בקיבוץ רעים, תקפו את הבסיס הצבאי מחנה רעים וביצעו את הטבח בפסטיבל נובה.
ההאשמות > פרסום ההקלטות על ידי דובר צה"ל

ב-4 במרץ 2024 פרסם דובר צה"ל שתי הקלטות המפלילות שני מחבלים בארגוני טרור שלקחו חלק במתקפת השבעה באוקטובר ושימשו במקביל כמורים בבתי ספר של אונר"א.
ההאשמות > טענות בדבר סחיטת הודאות

בחודש פברואר פרסמה אונר"א דיווח לפיו מספר מעובדי הסוכנות נסחטו לכדי הודאה בקשר בינה לבין החמאס. בין היתר נטען כי עצורים חוו איומים ועינויים. עיתונאים זרים לא הצליחו לאמת את שנטען בדיווח. עם זאת, נקבע כי התיאורים המופיעים בדיווח עקביים עם עדויות של עצורים פלסטינים ששוחררו ממעצר בסוף שנת 2023.
תגובות > תגובת אונר"א והאו"ם

ב-26 בינואר 2024 הנציב הכללי של אונר"א פיליפ לזאריני הצהיר ש"הרשויות הישראליות סיפקו לאונר"א מידע על מעורבותם לכאורה של מספר עובדי אונר"א בהתקפות הנוראיות על ישראל ב-7 באוקטובר". בנוסף הדגיש כי "על מנת להגן על יכולתה של הסוכנות לספק סיוע הומניטרי, קיבלתי את ההחלטה לסיים לאלתר את החוזים של העובדים הללו ולפתוח בחקירה על מנת לגלות את האמת ללא דיחוי", ועוד הוסיף שכל עובד של אונר"א שהיה מעורב בפעולות טרור יישא באחריות.
לזאריני נמנע מלחשוף את מספר העובדים שהיו מעורבים לכאורה בפיגועים או את אופי מעורבותם. מחלקת המדינה של ארצות הברית דיווחה שמדובר ב-12 עובדי אונר"א. ב-28 בינואר, מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש ציין כי הוגשו האשמות נגד 12 עובדים ספציפיים, וכי מתוך אותם 12 העובדים, תשעה פוטרו, אחד מת, וזהותם של השניים האחרים טרם אומתה. אנטוניו גוטרש ציין גם שהוא "מזדעזע מהחדשות האלה". בנוסף, הדובר סטפן דוז'ריק הצהיר כי מזכ"ל האו"ם הנחה את לזאריני להוביל חקירה במטרה להבטיח סיום מהיר והעמדה לדין פלילי של כל עובדי אונר"א שהיו מעורבים או סייעו לביצוע מתקפת הפתע.
בהצהרה נוספת שפורסמה ב-27 בינואר תיאר לזאריני את ההחלטת תשע המדינות להשעות את מימון הסוכנות כ"מזעזעת" והצהיר כי חיי תושבי עזה והיציבות האזורית תלויים בתמיכה הזו. לזאריני דחק באותן המדינות לחדש את המימון לפני שאונר"א תיאלץ "להפסיק את הפעילות ההומנטרית שלה". לפי ההצהרה מ-28 בינואר של פרנצ'סקה אלבנזה, המשמשת בתפקיד הדווחית המיוחדת מטעם האו"ם לשטחים הפלסטיניים הכבושים, ההחלטה על השעיית המימון עלולה להיות הפרה של אמנת רצח העם, והיא "מתריסה בגלוי" על הפסיקות הזמניות שהתקבלו בהליך המשפטי שפתחה דרום אפריקה בבית הדין הבין-לאומי בהאג נגד ישראל.
כריס גאנס, דובר ראשי לשעבר באונר"א, קרא לעולם הערבי למלא את הפער במימון הארגון, ובמיוחד למדינות הערביות במפרץ הפרסי אשר עשירות כתוצאה מתעשיית הנפט, וציין כי הם "מרוויחים מיליארדים מדי יום מההכנסות של תעשיית הנפט", וכי אפילו רק "חלק זעיר" מזה יוכל לפתור המחסור במימון.
דובר אונר"א ציין שהשהיית המימון תגרום לכך שהארגון לא יוכל להמשיך בסיוע לעזתים החל מסוף פברואר.
תגובות > תגובת הקהילה הבינלאומית

דובר מחלקת המדינה של ארצות הברית מת'יו מילר אמר כי "ארצות הברית מוטרדת מאוד מההאשמות על כך שייתכן כי 12 עובדי אונר"א היו מעורבים במתקפת הטרור של חמאס על ישראל ב-7 באוקטובר". בנוסף לכך הוא הצהיר שמחלקת המדינה של ארצות הברית הפסיקה באופן זמני את המימון של אונר"א בעת שהיא חוקרת את ההאשמות ושוקלת את הפעולות שהאו"ם נוקט בשלב הנוכחי. מזכיר המדינה האמריקני אנתוני בלינקן הצהיר שהראיות אשר מפלילות חלק מעובדי אונר"א במתקפת 7 באוקטובר נגד ישראל הן "אמינות". הוא הדגיש כי לארגון יש תפקיד "חיוני" משום שהארגון המרכזי שמספק שירותים הומניטריים באזור, והוסיף כי "אונר"א חייבת לחקור את המקרה באופן מיידי, כפי שהסוכנות הצהירה שהיא תעשה; שהיא תוודא שהאנשים המעורבים יישאו באחריות על כך; ושהיא תבדוק את הנהלים שלה".
שר הפיתוח הבינלאומי של קנדה אחמד חוסן ציין שממשלת קנדה הפסיקה באופן זמני את המימון של אונר"א עד שההאשמות יחקרו. חוסן הביע את דאגתה העמוקה של קנדה בשיחה עם הנציב הכללי של אונר"א לזאריני, והוסיף כי "קנדה לוקחת את הדיווחים הללו ברצינות רבה".
אוסטרליה הכריזה על השעיה זמנית של המימון לאונר"א. שרת החוץ האוסטרלית פני וונג הצהירה כי אוסטרליה תיישר קו עם פעולות דומות שנוקטות ארצות הברית וקנדה וכי גם היא השעתה את המימון.
הן איטליה והן גרמניה השעו לאלתר את המימון לאונר"א.
משרד החוץ של הממלכה המאוחדת פרסם הצהרה לפיה הממלכה המאוחדת "מזועזעת" מההאשמות.
פינלנד הודיעה שתפסיק לממן את אונר"א לאלתר לאור ההאשמות. שר הסחר ופיתוח החוץ של פינלנד וילה טאביו ציין כי "עלינו לוודא שאף יורו מכספה של פינלנד לא יעבור לחמאס או לטרוריסטים אחרים. החשד שעובדי ארגון המקבל סיוע הומניטרי מעורבים במתקפת טרור הוא הסיבה להשעיית התשלומים. על התיק להיחקר לעומק".
ז'וזפ בורל, הנציג העליון של האיחוד האירופי לענייני חוץ ומדיניות ביטחון ציין שהנציבות האירופית "תעריך צעדים נוספים ותפיק לקחים בהתבסס על תוצאות החקירה המלאה והמקיפה", ודחק באונר"א "לספק שקיפות מלאה בנושא ההאשמות ולנקוט בצעדים מיידיים נגד העובדים המעורבים".
הולנד הודיעה שתפסיק לממן את אונר"א לאלתר, וציינה "אנחנו מזועזעים ביותר. ההאשמה היא שהמתקפה בוצעה ב-7 באוקטובר מכספי האו"ם, מכספנו".
נורווגיה ואירלנד ציינו שלא ישעו את המימון לאונר"א.
גורמים רשמיים בשווייץ ציינו שלא תתקבל החלטה עד ש"ההאשמות החמורות" יובהרו.
ב-28 בינואר 2024 משרד החוץ של צרפת הכריז על השעיית המימון לאונר"א, וציין שההאשמות "חמורות במיוחד".
תגובות > תגובת ישראל

שר החוץ הישראלי ישראל כ"ץ הצהיר כי אונר"א מנציחה את בעיית הפליטים, מרחיקה את השלום ומשמשת כזרוע אזרחית של חמאס בעזה. והוסיף כי "רבים מעובדיה הם אנשי חמאס שמזוהים עם השקפותיו הרצחניות ומסייעים לו במתן מחסה לפעילות טרור ובשמירת שלטונו". שגריר ישראל באו"ם, גלעד ארדן, קרא להשעות את המימון של אונר"א.
ב-28 באוקטובר 2024 עבר החוק להפסקת פעילות אונר"א בשטח מדינת ישראל, האוסר על אונר"א לפעול בשטחה הריבוני של מדינת ישראל.
תגובות > התגובה הפלסטינית > הרשות הפלסטינית

מזכ"ל הוועד הפועל של אש"ף, חוסיין א-שייח', דחק במדינות המתכננות להשעות את המימון של אונר"א, לשקול מחדש את החלטתן בשל חששות מההשלכות הפוליטיות וההומניטריות למהלך זה.
תגובות > התגובה הפלסטינית > חמאס

לשכת העיתונות של ארגון החמאס ציינה באמצעות טלגרם שהארגון הפציר באו"ם ובארגונים הבינלאומיים "לא להיכנע לאיומים ולסחיטה" מישראל, והאשימה את "הישות הציונית" בקמפיין הסתה נגד סוכנויות האו"ם המספקות סיוע לרצועת עזה.
ראו גם

יחסי האו"ם–ישראל
חוק להפסקת פעילות אונר"א בשטח מדינת ישראל
לוק איילינג

לוק דייוויד איילינג (באנגלית: Luke David Ayling; נולד ב-25 באוגוסט 1991) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן במידלסברו. אף על פי שמשחק בדרך כלל כמגן ימני, הוא יכול לשחק גם כבלם וכקשר אחורי.
איילינג החל את הקריירה שלו בארסנל, כאשר הצטרף למועדון בגיל עשר, והיה חלק מקבוצת הנוער שזכתה בדאבל בעונת 2008/2009, לפני שחתם על חוזה מקצועני ראשון ביולי 2009. במרץ 2010 הושאל ליאוביל טאון ושיחק במדיה בארבעה משחקים, ובסוף אותה עונה הסכים לעבור ולשחק בקבוצה בחוזה קבוע. לאחר ארבע עונות ביאוביל חתם בקבוצת בריסטול סיטי, שם שיחק עד 2016, אז עבר ללידס יונייטד והפך לאחד מעמודי התווך בזכייה באליפות הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ והעפלה לפרמייר ליג תחת המאמן מרסלו בייאלסה.
קריירה > ארסנל

איילינג נולד בלמבת', לונדון, והצטרף למועדון הכדורגל של ארסנל בגיל עשר, אף על פי שאהד את צ'לסי. הוא שיחק בכל קבוצות הילדים והנוער, לצד ג'ק וילשייר וקייל בארטלי, ובקיץ 2007 זכה במלגה כדי לשחק במועדון. איילינג נכלל בסגל קבוצת המילואים בזמן שעדיין היה תלמיד, ושיחק בקבוצת הנוער של ארסנל שזכתה בדאבל בעונת 2008/2009, כשהיווה, יחד עם בארטלי, חוליה חשובה בהגנת הקבוצה. ביוני 2009 חתם על חוזה מקצועני ראשון בארסנל.
הזימון היחיד של איילינג למשחק במדי הקבוצה הבוגרת של ארסנל התרחש במהלך עונת 2009/2010, כאשר ישב על הספסל במשחק חסר חשיבות, בו הפסידה קבוצתו בתוצאה 0–1 מול אולימפיאקוס, במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות, ב-9 בדצמבר 2009. ביוני 2010 עזב את המועדון, לאחר שחוזהו הסתיים.
קריירה > יאוביל טאון

במרץ 2010 הצטרף איילינג לקבוצת יאוביל טאון מהפוטבול ליג הראשונה בחוזה השאלה לחודש, וערך את הופעת הבכורה שלו כששותף כמחליף במהלך המחצית השנייה במשחק החוץ מול סאות'אנד יונייטד, שהסתיים בתוצאה 0-0. תקופת ההשאלה ביאוביל הוארכה עד לתום העונה, ואיילינג שותף במהלכה בארבעה משחקים, כולל אחד בהרכב הפותח במשחק הסיום של העונה מול ברייטון אנד הוב אלביון, ב-8 במאי 2010.
ב-30 ביוני 2010 חתם על חוזה קבוע ביאוביל טאון, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול לייטון אוריינט, בו ניצחה קבוצתו בתוצאה 1–2. הוא שותף ב-40 משחקים בעונתו הראשונה במועדון, אך ספג במהלכה 13 כרטיסים צהובים ושני כרטיסים אדומים. ב-19 במאי 2013 שיחק במשחק הפלייאוף מול ברנטפורד שנערך באצטדיון ומבלי, בו ניצחה יאוביל בתוצאה 1–2 והעפילה לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ביוני 2014, לאחר שיאוביל נשרה בחזרה לליגה השלישית בסיום עונת 2013/2014, הסתיים חוזהו, ולאחר שדחה הצעה לחוזה חדש, עזב איילינג את המועדון.
קריירה > בריסטול סיטי

לאחר שעזב את יאוביל טאון חתם ב-8 ביולי 2014 על חוזה לשלוש שנים במדי קבוצת בריסטול סיטי מהפוטבול ליג הראשונה, וערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-9 באוגוסט, במשחק הראשון של עונת 2014/2015 מול שפילד יונייטד, שהסתיים בניצחון קבוצתו 1–2.
במהלך עונת 2014/2015 זכה עם בריסטול סיטי בפרס הפוטבול ליג, לאחר ניצחון 0–2 בגמר שנערך ב-22 במרץ 2015 באצטדיון ומבלי. במהלך עונתו הראשונה שיחק ב-58 משחקים בכל המסגרות במדי הקבוצה, אשר הבטיחה, לאחר התיקו 0–0 מול קובנטרי סיטי ב-18 באפריל 2015, את הזכייה באליפות הפוטבול ליג הראשונה והעפלה לצ'מפיונשיפ. במהלך עונת 2015/2016 שיחק ב-33 משחקים בעמדות המגן הימני והבלם וסייע לבריסטול סיטי לשרוד בליגת המשנה, כאשר הקבוצה סיימה את העונה במקום ה-18.
קריירה > לידס יונייטד > השאלה למידלסברו

ב-10 בינואר 2024 הושאל למידלסברו עד לסיום עונת 2023/2024. ב-13 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשפתח בהרכב בניצחון 1–3 על מילוול. בתקופת השאלתו שותף ב-19 משחקים ותרם שמונה בישולים.
קריירה > מידלסברו

עם סיום תקופת ההשאלה מלידס יונייטד וסיום חוזהו בקבוצה, חתם על חוזה קבוע לשנתיים במידלסברו. הוא פתח במשחק הראשון לעונת 2024/2025 ואף שימש כקפטן הקבוצה בניצחון 0–1 על סוונסי סיטי.
סגנון משחק

לרוב משחק איילינג בעמדת המגן הימני, אך הוא מסוגל לתפקד גם כבלם וכקשר אחורי. סטיב קלרידג', לשעבר כתב הספורט של ה"גרדיאן" שיבח אותו על "יכולת קריאת המשחק, התקשורת עם השחקנים האחרים וארגון המשחק, שליטתו בכדורי גובה ושימוש בשתי רגליו לשליטה בכדור" באחד מטורי הסקאוטינג שלו. הוא זכה לשבחים על יכולותיו ההגנתיות, אשר סייעה ללידס לפתוח בצורה טובה את עונת 2017/2018.
טריוויה

באוגוסט 2019 היה איילינג אחד הכוכבים המרכזיים בסדרה הדוקומנטרית על לידס יונייטד בהפקת פריים וידאו, "קחו אותנו הביתה", שתיעדה את עונת 2019/2018 של המועדון כשהוא משתתף בכמה פרקים. קריין הסדרה הוא שחקן הקולנוע האוסטרלי זוכה האוסקר ואוהד לידס יונייטד, ראסל קרואו.
סטטיסטיקות קריירה

מעודכן ל-15 בפברואר 2025
| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע הליגה> הופעות | גביע הליגה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארסנל | 2009/2010 | פרמייר ליג | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| יאוביל טאון (השאלה) | 2009/2010 | הפוטבול ליג הראשונה | 4 | 0 | — | — | — | — | — | — | 4 | 0 |
| יאוביל טאון | 2010/2011 | הפוטבול ליג הראשונה | 37 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | 40 | 0 |
| יאוביל טאון | 2011/2012 | הפוטבול ליג הראשונה | 44 | 0 | 3 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 48 | 0 |
| יאוביל טאון | 2012/2013 | הפוטבול ליג הראשונה | 39 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 6 | 0 | 47 | 0 |
| יאוביל טאון | 2013/2014 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 42 | 2 | 2 | 0 | 2 | 1 | — | — | 46 | 3 |
| יאוביל טאון | סה"כ | סה"כ | 166 | 2 | 6 | 0 | 6 | 1 | 7 | 0 | 185 | 3 |
| בריסטול סיטי | 2014/2015 | הפוטבול ליג הראשונה | 46 | 4 | 5 | 0 | 1 | 0 | 6 | 0 | 58 | 4 |
| בריסטול סיטי | 2015/2016 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 33 | 0 | 2 | 0 | 1 | 0 | — | — | 36 | 0 |
| בריסטול סיטי | 2016/2017 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 1 | 0 | — | — | 0 | 0 | — | — | 1 | 0 |
| בריסטול סיטי | סה"כ | סה"כ | 80 | 4 | 7 | 0 | 2 | 0 | 6 | 0 | 95 | 4 |
| לידס יונייטד | 2016/2017 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 42 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | — | — | 43 | 0 |
| לידס יונייטד | 2017/2018 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 27 | 0 | 0 | 0 | 4 | 0 | — | — | 31 | 0 |
| לידס יונייטד | 2018/2019 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 38 | 2 | 1 | 0 | 1 | 0 | 2 | 0 | 42 | 2 |
| לידס יונייטד | 2019/2020 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 37 | 4 | 1 | 0 | 0 | 0 | — | — | 38 | 4 |
| לידס יונייטד | 2020/2021 | פרמייר ליג | 38 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | — | — | 38 | 0 |
| לידס יונייטד | 2021/2022 | פרמייר ליג | 26 | 2 | 1 | 0 | 1 | 0 | — | — | 28 | 2 |
| לידס יונייטד | 2022/2023 | פרמייר ליג | 29 | 2 | 2 | 0 | 1 | 0 | — | — | 32 | 2 |
| לידס יונייטד | 2023/2024 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 14 | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | — | — | 16 | 1 |
| לידס יונייטד | סה"כ | סה"כ | 251 | 11 | 6 | 0 | 9 | 0 | 2 | 0 | 268 | 11 |
| מידלסברו (השאלה) | 2023/2024 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 19 | 0 | — | — | — | — | — | — | 19 | 0 |
| מידלסברו | 2024/2025 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 24 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | — | — | 26 | 0 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 540 | 17 | 19 | 0 | 19 | 1 | 15 | 0 | 593 | 18 |
1 2  הופעות במשחקי פרס הפוטבול ליג
↑  שלוש הופעות במשחקי פרס הפוטבול ליג ושלוש הופעות במשחקי הפלייאוף של הפוטבול ליג הראשונה
↑  הופעות בשלב הפלייאוף של הצ'מפיונשיפ
תארים > קבוצתיים

ליגת העל לנוער (1): 2008/2009
גביע הנוער (1): 2008/2009
גמר הפלייאוף של הפוטבול ליג הראשונה (1): 2012/2013
הפוטבול ליג הראשונה (1): 2014/2015
פרס הפוטבול ליג (1): 2014/2015
פוטבול ליג צ'מפיונשיפ (1): 2019/2020
תארים > אישיים

שחקן החודש של הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ מטעם התאחדות הכדורגלנים המקצוענים (PFA) ‏(2): דצמבר 2019, פברואר 2020
שער העונה של לידס יונייטד (1): 2019/2020
שחקן העונה מטעם התאחדות הכדורגלנים המקצוענים (PFA) ‏(1): 2019/2020
נבחרת העונה מטעם התאחדות הכדורגלנים המקצוענים (PFA)‏ (1): 2019/2020
נבחרת קוריאה הדרומית בכדורסל

| --- | --- |
קוריאה הדרומית
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל של קוריאה הדרומית
 השתייכות:  פיב"א אסיה
 דירוג פיב"א (26 בנובמבר 2024):  54       ‎-1‏
  - ניקוד פיב"א:  230.9
 מאמן:  הור ג'אה
 
 משחק בינלאומי ראשון
 בלגיה בלגיה 27 - 29 קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית לונדון, אנגליה; 30 ביולי 1948
 הניצחון הכי גדול
 סרי לנקה סרי לנקה 36 - 163 קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית בנגקוק, תאילנד; 20 בנובמבר 1975
 ההפסד הכי גדול
 ארצות הברית ארצות הברית 146 - 67 קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית וילה בלסטר, ארגנטינה; 8 באוגוסט 1990
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  8 (הראשונה ב-1970)
 ההישג הטוב:  מקום 11 (1970)
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  6 (הראשונה ב-1948)
 ההישג הטוב:  מקום שמיני (1948)
 אליפות אסיה בכדורסל
 הופעות:  30 (הראשונה ב-1960)
 ההישג הטוב:  זהב: 1969, 1997   כסף: 1967, 1973, 1977, 1981, 1985, 1987, 1989, 1991, 1995, 1999, 2003   ארד: 1963, 1965, 1971, 1975, 1979, 1983, 1993, 2001, 2007, 2011, 2013, 2017
 
נבחרת קוריאה הדרומית בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של קוריאה הדרומית. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של קוריאה הדרומית.
הדירוג הנוכחי של נבחרת קוריאה הדרומית ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-54 בעולם, נכון ל-26 בנובמבר 2024, ירידה של מקום אחד לעומת דירוג קודם.
היסטוריה

קוריאה הדרומית היא מנבחרות הכדורסל החזקות והיציבות ביותר באסיה. היא הנבחרת היחידה שהשתתפה בכל אליפויות אסיה בכדורסל.
קוריאה הדרומית זכתה פעמיים באליפות אסיה בשנים 1969 ו-1997. 11 פעמים נוספות היא סיימה במקום השני ו-12 פעמים סיימה במקום השלישי.
נבחרת קוריאה היא הנבחרת האסייתית שזכתה בכמות הגדולה ביותר של מדליות (25) באליפויות אסיה, כאשר במקום השני נמצאת נבחרת סין עם 18 מדליות.
נבחרת קוריאה הדרומית השתתפה 6 פעמים במשחקים האולימפיים והישג השיא שלה הוא המקום השמיני בשנת 1948.
נבחרת קוריאה הדרומית השתתפה 8 פעמים באליפות העולם בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום ה-11 בשנת 1970.
כל אליפות העולם בכדורסל

| אליפות העולם בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
ארגנטינה 1950: לא נרשמה
ברזיל 1954: לא העפילה
צ'ילה 1959: לא העפילה
ברזיל 1963: לא העפילה
אורוגוואי 1967: לא העפילה
| יוגוסלביה 1970 | מקום 11 | 8 | 4 | 4 |
פרגוואי 1974: לא העפילה
| הפיליפינים 1978 | מקום 13 | 7 | 1 | 6 |
קולומביה 1982: לא העפילה
| ספרד 1986 | מקום 22 | 5 | 0 | 5 |
| ארגנטינה 1990 | מקום 15 | 8 | 1 | 7 |
| קנדה 1994 | מקום 13 | 8 | 3 | 5 |
| יוון 1998 | מקום 16 | 5 | 0 | 5 |
ארצות הברית 2002: לא העפילה
יפן 2006: לא העפילה
טורקיה 2010: לא העפילה
| ספרד 2014 | מקום 23 | 5 | 0 | 5 |
| הרפובליקה העממית של סין 2019 | מקום 26 | 5 | 1 | 4 |
הפיליפיניםיפןאינדונזיה 2023: הושעתה
קטר (מדינה) 2027: 
| סך הכל | 8 הופעות | 51 | 10 | 41 |
כל המשחקים האולימפיים

| כדורסל במשחקים האולימפיים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
גרמניה הנאצית 1936: לא נרשמה
| בריטניה 1948 | מקום שמיני | 8 | 3 | 5 |
פינלנד 1952: לא העפילה
| אוסטרליה 1956 | מקום 14 | 7 | 1 | 6 |
איטליה 1960: לא העפילה
| יפן 1964 | מקום 16 | 9 | 0 | 9 |
| מקסיקו 1968 | מקום 14 | 9 | 2 | 7 |
גרמניה המערבית 1972: לא העפילה
קנדה 1976: לא העפילה
ברית המועצות 1980: לא העפילה
ארצות הברית 1984: לא העפילה
| קוריאה הדרומית 1988 | מקום תשיעי | 7 | 2 | 5 |
ספרד 1992: לא העפילה
| ארצות הברית 1996 | מקום 12 | 7 | 0 | 7 |
אוסטרליה 2000: לא העפילה
יוון 2004: לא העפילה
הרפובליקה העממית של סין 2008: לא העפילה
בריטניה 2012: לא העפילה
ברזיל 2016: לא העפילה
יפן 2020: לא העפילה
צרפת 2024: פרשה
ארצות הברית 2028: 
| סך הכל | 6 הופעות | 47 | 8 | 39 |
כל אליפויות אסיה בכדורסל

| אליפות אסיה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
| הפיליפינים 1960 | מקום רביעי | 9 | 3 | 6 |
| טאיוואן 1963 | מקום שלישי | 10 | 7 | 3 |
| מלזיה 1965 | מקום שלישי | 9 | 6 | 3 |
| קוריאה הדרומית 1967 | מקום שני | 9 | 8 | 1 |
| תאילנד 1969 | מקום ראשון | 8 | 8 | 0 |
| יפן 1971 | מקום שלישי | 8 | 6 | 2 |
| הפיליפינים 1973 | מקום שני | 10 | 9 | 1 |
| תאילנד 1975 | מקום שלישי | 8 | 6 | 2 |
| מלזיה 1977 | מקום שני | 8 | 7 | 1 |
| יפן 1979 | מקום שלישי | 7 | 5 | 2 |
| הודו 1981 | מקום שני | 7 | 6 | 1 |
| הונג קונג 1983 | מקום שלישי | 7 | 5 | 2 |
| מלזיה 1985 | מקום שני | 6 | 5 | 1 |
| תאילנד 1987 | מקום שני | 8 | 7 | 1 |
| הרפובליקה העממית של סין 1989 | מקום שני | 8 | 7 | 1 |
| יפן 1991 | מקום שני | 9 | 8 | 1 |
| אינדונזיה 1993 | מקום שלישי | 6 | 5 | 1 |
| קוריאה הדרומית 1995 | מקום שני | 8 | 6 | 2 |
| ערב הסעודית 1997 | מקום ראשון | 8 | 7 | 1 |
| יפן 1999 | מקום שני | 8 | 6 | 2 |
| הרפובליקה העממית של סין 2001 | מקום שלישי | 8 | 7 | 1 |
| הרפובליקה העממית של סין 2003 | מקום שני | 8 | 7 | 1 |
| קטר (מדינה) 2005 | מקום רביעי | 8 | 5 | 3 |
| יפן 2007 | מקום שלישי | 8 | 6 | 2 |
| הרפובליקה העממית של סין 2009 | מקום שביעי | 9 | 6 | 3 |
| הרפובליקה העממית של סין 2011 | מקום שלישי | 9 | 7 | 2 |
| הפיליפינים 2013 | מקום שלישי | 9 | 7 | 2 |
| הרפובליקה העממית של סין 2015 | מקום שישי | 9 | 5 | 4 |
| לבנון 2017 | מקום שלישי | 7 | 5 | 2 |
| אינדונזיה 2022 | מקום שישי | 4 | 3 | 1 |
| ערב הסעודית 2025 | העפילה |  |  |  |
| סך הכל | 30 הופעות | 240 | 185 | 55 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
עיטור הגבורה

ערך זה עוסק בעיטור המוענק בצה"ל. אם התכוונתם לעיטור המוענק במשטרת ישראל ושירות בתי הסוהר, ראו .
| --- | --- |

 
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 סוג:  עיטור צבאי
 המעניק:  שר הביטחון בהמלצת ראש המטה הכללי
 למען:  ”מעשה גבורה עילאית שנעשה בעת לחימה מול פני האויב תוך חירוף נפש”
 זכאות:  חיילי צה"ל
 נוסד:  ינואר 1970
 החליף את:  אות גיבור ישראל
 הענקות
 הוענק לראשונה:  1970
 הוענק לאחרונה:  1975 (נכון ל-2023)
 סה"כ הוענקו:  40
 היררכיה
 עיטור מקביל:  עיטור הגבורה של משטרת ישראל, עיטור הגבורה של שירות בתי הסוהר
 עיטור נמוך יותר:  עיטור העוז
עיטור הגבורה הוא העיטור הגבוה ביותר שניתן בצה"ל. העיטור מוענק על ידי שר הביטחון בהמלצת הרמטכ"ל, על "מעשה גבורה עילאית שנעשה בעת לחימה מול פני האויב תוך חירוף נפש".
היסטוריה

בטקס שנערך ב-17 ביולי 1949, בעקבות מלחמת העצמאות, הוענק לראשונה "אות גיבור ישראל" לשנים-עשר לוחמים, בזכות הצטיינותם יוצאת הדופן בשדה הקרב. הלוחמים המעוטרים גילו אומץ לב וסיכנו עצמם למען הצלת חבריהם או הצלחה במשימה. בין המעשים היו הזזת רכב שהפריע לכוחות צה"ל להמשיך בקרב תחת אש כבדה, פעולות חילוץ פצועים, השתלטות על משאית בשיירה ערבית בדרכה לתקוף את חיפה ופיצוץ אנייה מצרית. חלק מהאותות ניתנו לאחר מות הלוחמים במעשה הגבורה.
בינואר 1970 אישרה הכנסת את חוק העיטורים בצבא הגנה לישראל, שקבע את שלושת העיטורים הגבוהים ביותר עבור גילויי אומץ וגבורה במהלך לחימה - עיטור הגבורה, עיטור העוז ועיטור המופת. עיטורים אלה הוענקו למפרע גם לכל המעוטרים מאז קום המדינה, כאשר ועדה קבעה איזה עיטור חדש יחליף עיטור ישן. בנוסף, המיר החוק את "אות גיבור ישראל", שבו זכו 12 לוחמים במלחמת העצמאות, לעיטור הגבורה. החוק קבע כי מתן עיטורי המופת והעוז הוא בסמכותו של הרמטכ"ל, ואילו הענקת עיטור הגבורה היא בסמכות שר הביטחון, בהמלצת הרמטכ"ל.
עד שנת 1975 הוענקו 40 עיטורי הגבורה. כאמור, העיטור מוענק לעיתים נדירות ועל מעשי גבורה יוצאי דופן; מספר המעוטרים בעיטור הגבורה מהווה פחות מ-5% מכלל מקבלי העיטורים (סה"כ עוטרו 864 חיילים וקצינים בעיטורי הגבורה, העוז והמופת), ופחות מ-2% מכלל מקבלי העיטורים והצל"שים ברמותיהם השונות (צל"ש רמטכ"ל, צל"ש אלוף, צל"ש מפקד אוגדה וצל"ש מח"ט).
מלחמת העצמאות - 12 עיטורים
פעולות התגמול - 3 עיטורים
מלחמת סיני - 4 עיטורים
מלחמת ששת הימים - 12 עיטורים
מלחמת ההתשה - עיטור אחד
מלחמת יום הכיפורים - 8 עיטורים
מאז מלחמת יום הכיפורים לא הוענק עיטור זה.
15 ממקבלי האות נהרגו במהלך המעשה שבזכותו עוטרו (או שנפטרו זמן קצר לאחר הקרב מפצעיהם). ארבעה נוספים נהרגו בהמשך המלחמה או במלחמה מאוחרת יותר. שניים ממקבלי העיטור עוטרו גם בעיטור המופת - שלמה ניצני ואביגדור קהלני, ושניים נוספים זכו בציון לשבח אחד או יותר - דניאל ורדון ויוסי לפר. 20 ממקבלי האותות היו קצינים, הבכיר בהם היה סגן-אלוף בעת קבלת העיטור (אביגדור קהלני). 10 ממקבלי האותות היו טוראים. במלחמת העצמאות היו רוב הזוכים בעיטור חוגרים; במלחמת יום הכיפורים עוטר רק חוגר אחד בעיטור הגבורה, וכל השאר היו קצינים.
שבעה ממקבלי עיטור הגבורה באו משורות חטיבת הצנחנים הסדירה. חמישה היו מחטיבת יפתח, על גלגוליה השונים, ארבעה מחטיבת גולני וארבעה מחטיבה 14. שלושה ממקבלי העיטורים היו בחטיבה 8 ושלושה בחיל הים, שניים מהם משייטת 13. בחטיבה 27, חטיבה 55 וחטיבת גבעתי (בתש"ח) היו שני מקבלי עיטורים כל אחת. שאר מקבלי העיטורים באו מחטיבות 188, 401, 247, 45, 7, הראל והנגב. בחיל האוויר עוטר טייס אחד בעיטור הגבורה.