stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכון הקשרים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  2001–הווה (כ־23 שנים) 
 מייסדים:  יגאל שוורץ 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 אתר רשמי
 
מכון הקשרים לחקר הספרות והתרבות היהודית והישראלית פועל במסגרת המחלקה לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. המכון הוקם בשנת 2001, במגמה לאצור ארכיוני סופרים, לקדם את המחקר הספרותי, ולהקים מסגרות לקידום הקשרים בין תרבות, חברה וקהילה בחברה היהודית והישראלית. הוגה ויוזם המכון הוא פרופסור יגאל שוורץ, שגם עומד בראש המכון מאז הקמתו. מטרה נוספת של מכון הקשרים היא לטפח דור חדש חוקרי ספרות צעירים, שעבודתם תשלב מצוינות אקדמית לצד רגישות תרבותית ומחויבות חברתית.
המיזמים המתבצעים במכון עצמו וביזמתו הם מיזמים רב-תחומיים, רב-שנתיים ורבי משתתפים. בין המיזמים נמנה לקסיקון הקשרים לסופרים ישראלים. זהו הלקסיקון הנרחב והכולל ביותר של הספרות העברית החדשה ושל כותביה, המשוררים והפרוזאיקונים הישראלים.
ארכיוני הסופרים האצורים במכון הקשרים הם של דוד אבידן, אהרן אפלפלד, עמוס עוז, נסים אלוני, רות אלמוג, שולמית הראבן, דוד שיץ, נחמיה רפופורט, ונוספים. מכון הקשרים מוציא לאור כתב-עת ספרותי בשם "מכאן", בשיתוף עם הוצאת כנרת זמורה ביתן. בכתב העת, שעד 2018 יצאו לאור 18 גליונות שלו, נדפסים מאמרי מחקר, ביוגרפיות קצרות וראיונות עם יוצרי ספרות ישראלים בולטים. ליד המערכת האקדמית של כתב העת פועלת מערכת צעירה של סטודנטים הרוכשים כישורים לעריכת כתבי עת ספרותיים אקדמיים בעתיד. בשנים 2005–2017 המכון הוציא לאור סדרת ספרים בשם "מסה קריטית", שבה נדפסו ספרי מחקר בתחום התרבות והספרות הישראלית.
מיזמים המתקיימים במכון הקשרים הם לקסיקון לספרות הילדים העברית החדשה; מחקר על המו"לות העברית החדשה, 1890 עד 2000; ומיזם אזורי על "סיפורו של הדרום". החל משנת 2012 החלה להתקיים במכון סדרה של אירועי שירה, "שיר בהקשר", הפתוחים לקהל בעריכת והנחיית המשורר והעורך ערן צלגוב ומנהל הארכיונים אילן בר-דוד. עם המשוררים שהתארחו בסדרה נמנים חיים גורי, בנימין שבילי, תום הדני, דניאל באומגרטן, בעז יניב, ענת זכריה, מיטל ניסים, כרמית רוזן, רוני סומק, ליאת קפלן ורון דהן. בין כותלי המכון נערכים גם אירועים ספרותיים מסוגים שונים, הרצאות, השקות ספרים כנסים וימי עיון.
המכון נהנה מתמיכה של קרן קיסריה ע"ש בנימין אדמונד דה-רוטשילד.
הערות שוליים

↑  הארכיונים לספרות עברית, באתר של מכון הקשרים
↑  מסה קריטית, באתר של מכון הקשרים
↑  פרויקטים מיוחדים, באתר של מכון הקשרים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300584805171  LCCN: no2017156827  VIAF: 128375327   WorldCat (עם VIAF): 128375327
מריה בהם

| --- | --- |
 מדינה:  אוסטריה 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (25 בדצמבר 1984) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  מריה בהם
 
מריה בֶּהם (בגרמנית: Maria Böhm) הייתה תושבת וינה, שהוכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם על סיועה להצלת רוזליה וסרשטיין בתקופת השואה.
קורות חייה עד מלחמת העולם השנייה

מריה בהם התגוררה בווינה ברובע ה-12, ברחוב Theergasse 12, בקומה החמישית.
הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

מריה בהם תרמה להצלתה של רוזליה וסרשטיין (Rosalia Wasserstein; עם נישואיה שמה הפך איסתה (Ista)).
רוזליה ילידת ה-13 בדצמבר 1918, הייתה נערה יהודייה שחיה בווינה במהלך מלחמת העולם השנייה והועסקה כתופרת ב-Jersey-Modelle. אביה גורש כבר בשנת 1939 ורוזליה ומשפחתה נאלצו לעבור לגור בדירת חדר ברחוב Novaragasse 32 ברובע השני בווינה. ב-19 במאי 1942 הגיעו חילי האס אס שפינו באלימות את כל יושבי הבית היהודיים. רוזליה הייתה בעבודה כשאמה גורשה. באותה עת אחותה עבדה במשמרת לילה במפעל לקרטון. רוזליה פנתה לקהילה היהודית שם נודע לה כי אמה גורשה לטרזיינשטט וכי גם היא נכללת ברשימת המיועדים לגירוש לפולין.
רוזליה בקשה להסתתר. על מנת להקטין את הסכנה בחשיפתה בשל פשיטות תכופות של האס אס וחשש מהלשנות השכנים, רוזליה שינתה לעיתים קרובות את מקום המסתור, בין היתר היא גרה בדירותיהן של החברות פרנציסקה צכל, אנה קוכאר ומריה בהם. שלוש הנשים סיפקו לה גם מזון ובגדים. תחילה פנתה רוזליה תחילה אל צכל שהסתירה אותה למשך זמן קצר עד שהועברה לדירה ברחוב פצמניטנאסה (Patzmanitengasse), בה שהתה עד יולי 1942. היא נעצרה על ידי הגסטפו, אך הצליחה להימלט. רוזליה פנתה שוב אל פרנציסקה, שנעתרה שוב לבקשתה והחביאה אותה בביתה ודאגה לכל מחסורה כולל ביקורים תכופים בבית יתומים, של ילד שאומץ על ידי משפחתה של רוזליה. לאחר ביקור של פקיד אס אס בכיר בביתה של פרנציסקה, היא החליטה להעביר את רוזליה למקום מסתור חלופי – לביתה של חברתה מריה בהם. מריה ידעה על מצוקתה של רוזליה וכן הבינה היטב את הסכנה הנשקפת לה כאשר החליטה להסתירה כדי למנוע ממנה להיעצר על ידי הגסטפו, כל זאת בלי לבקש שום דבר בתמורה.
מאוחר יותר רוזליה הועברה לביתה של אנה קוכאר, אותה הכירה לפני המלחמה. לכשהסכנה גברה ואנה חששה כי ייערך חיפוש בדירתה, הועברה רוזליה חזרה לביתה של פרנציסקה צכל, שם נראה המצב בטוח יותר.
לאחר המלחמה

רוזליה וסרשטיין המשיכה לחיות בווינה לאחר המלחמה. אחותה של רוזליה, שהסתתרה בבית אישה אחרת, התאבדה ב-1973 משום שאמה לא שבה מטרזיינשטט. הילד, שאומץ על ידי משפחת וסרשטיין, שרד בבית היתומים היהודי. רוזליה לקחה אותו לביתה אחרי המלחמה, הוא נשאר איתה עד נישואיו.
הכרה והנצחה

ב-25 בדצמבר 1984 הכיר יד ושם בפרנציסקה צכל, אנה קוכאר ומריה בהם, כחסידות אומות העולם על תרומתן להצלת רוזליה וסרשטיין. טקס הענקת המדליות התקיים בווינה ב-4 בדצמבר 1985 באולם בית האיגודים המקצועיים, בנוכחות שגריר ישראל אורי פרושאור ובנוכחות נשיא הפרלמנט ויושב ראש האיגודים המקצועיים באוסטריה, מר אנטון בניה.
הערות שוליים

↑  רוזליה וסרשטיין, באתר יד ושם
↑  מתוך תיק חסיד אומות העולם מספר 3037, חטיבה M.31 בארכיון יד ושם
מסיבת משחק (BDSM)

מסיבת משחק הוא אירוע חברתי מתחום ה-BDSM והפטישיזם, שהמשתתפים בו עוסקים בפעילויות שליטה ופטישיזם, באופן כללי או בפעילות מסוימת, במתחם המיוחד לכך הקרוי מועדון פטיש, כאשר משתתפי המסיבה הם אנשים בעלי נטיות דומות, המתכנסים במועדון לשם מימוש נטייתם.
במסיבות משחק המתרכזות ביחסי שליטה, המארגנים לעיתים קרובות יספקו מכשירי BDSM מקצועיים כגון מכשירי קשירה למיניהם שנועדו לכבול ולאזוק את הנשלטים, בעוד משתתפי ומשתתפות המסיבה בדרך כלל מביאים עימם את האביזרים בעצמם, כגון שוטים, מקלות להלקאה, מחסומי פה ועוד. במסיבות משחק המתרכזות בפטיש מסוים, כגון פוט פטיש, המארגנים יספקו ספות, תכשירי ניקוי כפות רגליים ומגבונים, וכן ישכרו את הנשים לצורך הפעילות.
בדרך כלל מוצב במועדון בר או דוכן המספק שתייה ומקום לשיחות חברתיות בין משתתפי המסיבה, וכן קיים בדרך כלל חדר או פינה להחלפת בגדים (כגון בגדי פטיש) לצד האולם מרכזי לפעילויות הבדס"מ והפטיש. כמו כן, בדרך כלל מסתובבים במועדון מפקחים, המשגיחים שחוקי המסיבה נאכפים, כגון כללי בטיחות או חוקי פרטיות המשתתפים ועוד.
ברוב מסיבות המשחק לא קיימת חובה על הנוכחים להשתתף בפעילות אקטיבית של המסיבה, ואפשרי מבחינת המעוניינים בכך להיות מציצנים בלבד. עם זאת, לא מקובל לגעת באנשים, בציוד BDSM או באביזרים ללא אישור והסכמה של בעליהם, וכמו כן לא מקובל להפריע במהלך הסשנים בכל דרך שהיא.
מסיבת משחק יכולה להיות מקום בטוח עבור סשנים ומפגשי פטיש או BDSM ראשוניים עבור האדם המעוניין בהם. לעיתים קרובות קיימת ביד המארגנים רשימה שחורה של אנשים שבעבר עברו על כללי המסיבות, והם אינם מורשים להיכנס לאירועים מעין אלו, כך שהמשתתפים יכולים לדעת שהם בחברה בטוחה ושפרטיותם תישמר.
בחלק מהמסיבות ישנה הזמנה פתוחה עבור כלל הציבור (בהזמנה מראש), בעוד במסיבות אחרות האירוע מיועד עבור חברי מועדון בלבד, או עבור אנשים המוכרים למארגנים. ייתכנו גם קודי לבוש מסוימים (כגון איסור על בגדי רחוב), או מגבלות של כניסה בזוגות בלבד (שולטת ונשלט וכו') או איסור על גברים להסתובב ללא קולרים ועוד. חלק מהמסיבות גובים תשלום בכניסה למועדון, בעוד במקומות אחרים חוקי האזור אוסרים לגבות תשלום כניסה אך גובים תשלום מראש (עד לתאריך מוגדר כלשהו).
כמות וסוג המגע המיני המותר בין המשתתפים משתנה ממסיבה למסיבה ומעיר לעיר, בהתאם לחוקי המדינה המקומיים הנוגעים למיניות, ובהתאם לתקנות המסיבה, כגון תקנות לבוש ועירום ציבורי. במדינות שבהם הזנות מותרת ייתכן ויתאפשר לבצע אף יחסי מין בין המשתתפים, בעוד במסיבות אחרות תיאסר אפילו הסרת בגדים אף ללא מגע מיני. בשנת 2000 פלשה המשטרה למסיבת משחק בעיר אטלבורו שבמסצ'וסטס, ארצות הברית, לאחר שהגיעו אליהם דיווחים על הפרות סדר לכאורה של תקיפה ומוסר ציבורי.
ראו גם

מועדון פטיש
מילת ביטחון
הערות שוליים

1 2  Brame G. (2001) Come Hither! A Commonsense Guide to Kinky Sex, Fusion Press, London, page 63.
1 2 3 4  "Moser C., Demystifying alternative sexual behaviors, in Sexuality, Reproduction & Menopause, Volume 4, Issue 2". באוקטובר 2006. נבדק ב-2008-05-09. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Moser C., A Glossary of Terms Used by Sexual Minorities, reproduced from San Francisco Medicine, Volume 71, No. 10". בנובמבר–בדצמבר 1998. אורכב מ-המקור ב-2008-06-05. נבדק ב-2008-05-09. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "What it’s like to work at a foot fetish party", By Samantha Rea, Thursday 3 May 2018
1 2 3  Newman F. (2004) The Whole Lesbian Sex Book: A Passionate Guide, Cleis Press, San Francisco, page 271-277.
1 2  "Van de Mark B., Energy exchange, in The Gay & Lesbian Times". 3 במרץ 2005. אורכב מ-המקור ב-25 במאי 2011. נבדק ב-2008-05-09. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Paddleboro by Michelle Chihara - Nerve.com
מריה בונה, נסיכת סבויה-ג'נובה

| --- | --- |

 לידה:  1 באוגוסט 1896 טירת ד'אליי, ממלכת איטליה ממלכת איטליה 
 פטירה:  2 בפברואר 1971 (בגיל 74) רומא, איטליה איטליה 
 שם מלא:  מריה בונה מרגריטה אלברטינה ויטוריה, נסיכת סבויה-ג'נובה
 שם לידה:  Maria Bona Margherita Albertina di Savoia-Genova 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 מקום קבורה:  מנזר אנדכס 
 בן או בת זוג:  קונרד, נסיך בוואריה (8 בינואר 1921–6 בספטמבר 1969) 
 פרסים והוקרה
 מסדר צלב הכוכב 
 
מריה בונה, נסיכת סבויה-ג'נובה, (באיטלקית: Maria Bona di Savoia‏; 1 באוגוסט 1896 – 2 בפברואר 1971) הייתה בתו של הנסיך תומאזו, דוכס ג'נובה ואשתו של קונרד, נסיך בוואריה.
ביוגרפיה

בונה נולדה ב-1 באוגוסט 1896 בטירת ד'אליי, טירה מהמאה ה-11, אותה קנה אביה זמן קצר לפני נישואיו עם איזבלה, והם אף עברו את ירח הדבש שלהם שם. בונה הייתה בתם של הנסיך תומאזו, דוכס ג'נובה ואיזבלה, נסיכת בוואריה, בתם של אדלברט, נסיך בוואריה ואמליה פיליפינה, נסיכת ספרד. אביה היה נכדו של קרלו אלברטו, מלך סרדיניה, ואמה איזבלה הייתה נכדתו של לודוויג הראשון, מלך בוואריה. אחיה היו הנסיך פרדיננדו, דוכס ג'נובה, הנסיך פיליברטו, דוכס ג'נובה, והנסיך אוג'ניו, דוכס ג'נובה.
דרך דודתה מרגריטה, נסיכת סבויה, היא הייתה בת דודתו של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה.
ב-8 בינואר 1921 התחתנה מריה בונה עם בן דודה מדרגה שנייה, קונרד, נסיך בוואריה, בנם הצעיר של לאופולד, נסיך בוואריה וגיזלה, ארכידוכסית אוסטריה. דרך אביו, הוא היה נינו של לודוויג הראשון, מלך בוואריה, דרך אימו הוא היה נכדו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. החתונה התקיימה בטירת ד'אליי בפיימונטה, איטליה, זה היה בהשתתפות ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה, נסיך הכתר אומברטו, אמנואלה פיליברטו, דוכס אאוסטה, ועוד. החתונה הייתה הנישואים הראשונים שהתקיימו בין שני הבתים האויבים מאז פרוץ מלחמת העולם הראשונה , זה גם היה ואף הייתה כינוס מרשים של בתי הבסבורג, סבויה, וויטלסבאך.
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה נעצר קונרד בידי הצבא הצרפתי ונכלא בבית מלון בעיר לינדאו יחד עם וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה והנס גאורג פון מקנזן. למריה בונה, שעבדה בתקופת המלחמה כאחות בוורמאכט, נאסר להיכנס לגרמניה והיא נותרה אצל בני משפחתה בסאבויה. רק בשנת 1947 התאחדה המשפחה. בשנים שלאחר מכן עבד קונרד במועצת המנהלים של חברת NSU. בשנת 1969 מת בעלה קונרד, וב-2 בפברואר 1971 מתה מריה בונה ברומא.
משפחתה

ב-8 בינואר 1921 התחתנה מריה בונה עם קונרד, נסיך בוואריה, ממנו נולדו לה שני ילדים:
אמליה איזבלה, נסיכת בוואריה (1921–1985), התחתנה עם הרוזן אוברטו פולטי גאלימברטה דה אסאנדרי
אויגן, נסיך בוואריה (1925–1997), התחתן עם הרוזנת הלנה פון קבנהילר-מטש
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Enache, ניקולס. La Descendance דה מארי-תרז דה הבסבורג. ICC, פריז, 1996. עמ ' 189, 195-196, 207-208. (צרפתי).
↑  Genealogisches Handbuch des Adels, Fürstliche Häuser XVI. "Haus Bayern". C.A. Starke Verlag, 2001, p. 13. ISBN 978-3-7980-0824-3.
1 2  Lundy, Darryl. "The Peerage: Bona Margherita di Savoia, Principessa di Savoia". נבדק ב-16 בדצמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Italian Princess to Wed Bavarian", The New York Times, Milan, 7 בינואר 1921 {{citation}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1280445203  VIAF: 4107167625765903660000   WorldCat (עם VIAF): 4107167625765903660000
מיקרו-אגרסיה

מיקרו-אגרסיה הוא מונח המתאר ביטויי השפלה, עוינות או ביזוי קצרים ומהירים, אשר מתרחשים באופן שגרתי ויום יומי. ביטויים אלו יכולים לבוא לידי ביטוי בצורה מילולית, התנהגותית או סביבתית והם מתקשרים באופן מכוון או לא מכוון עם דעות קדומות עוינות, כינויי גנאי או התייחסות שליליות כלפי קבוצה חברתית מסוימת ובמיוחד כלפי קבוצות שוליות תרבותית.
מיקרו-אגרסיה היא צורה מעודנת של אפליה, אשר מעבירה מסרים שליליים ומבזים כלפי מגוון של אנשים וקבוצות. עם זאת, אנשים שפועלים בצורה מיקרו-אגרסיבית יכולים להיות גם בעלי כוונות טובות. זאת משום שפעמים רבות הם אינם מודעים להשפעה הפוטנציאלית של דבריהם ואינם מתכוונים לגרום לפגיעה בזולת.
עם זאת, גם מיקרו-ארגסיות שמופעלות באופן לא מודע וללא כוונה רעה, עלולות להשפיע באופן שלילי על האנשים שהן מכוונות כלפיהם.
היסטוריה והתפתחות

המונח מיקרו-אגרסיה הוטבע על ידי הפסיכיאטר והפרופסור מאוניברסיטת הרווארד צ'סטר מ. פירס Chester M. Pierce בשנת 1970, כדי לתאר מקרים חוזרים שבהם היה עד לאמריקאים לא-שחורים אשר מפנים ביטויים של עלבונות וביטול כלפי אפרו-אמריקאים. הוא התייחס להתנהגות זו כצורה מעודנת של גזענות, אשר שודרה באופן שגרתי לאנשים של צבע, לרוב באופן בלתי מודע.
בראשית המאה ה-21, השימוש במונח מיקרו-אגרסיה הוחל גם על ביטויי השפלה אגבית של כל קבוצה מודרת חברתית, כולל אנשים מקהילת הלהט"ב, אנשים החיים בעוני ואנשים עם מוגבלות.
מיקרו-אגרסיה יכולה להתייחס גם למערכות חינוכיות, כלכליות, פוליטיות או בירוקרטיות המשדרות עלבונות עוינים, שליליים או משפלים כלפי אנשים משולי החברה, אך ורק בעקבות הסטטוס החברתי שלהם.
מונחים המקושרים למיקרו-אגרסיה

מיקרו-אגרסיה מקושרת למונחים כמו סטראוטיפים, סטיגמה, אפליה, דיכוי, יכולתנות ועוד.
סטריאוטיפ - סטריאוטיפ הוא מצב שבו מתרחשת הכללת יתר של אמונות אודות קבוצה מסוימת של אנשים. הסטראוטיפים אינם נושאים אופי שלילי מעצם טבעם, אלא משמשים כאמצעי להתמודדות עם כמויות גדולות של מידע ומצבים של היצף מידע. מבחינה זו ניתן להתייחס אליהם כסוג של סכמה קוגניטיבית, המאפשרת לארגן כמויות גדולות של מידע באופן יעיל. עם זאת, סטריאוטיפים עלולים להיות בעייתיים כשהם הופכים לדעה קדומה. זוהי אחת הדרכים שבהן החשיבה יכולה להשפיע על הרגשות.
סטיגמה - סטיגמה היא אפיון של אדם כשונה מאחרים, לרוב באופן הנתפס כשלילי. הסטיגמה גורמת לאנשים שהיא מופעלת נגדם לשמש כמטרה למיקרו-אגרסיה.
אפליה - אפליה מתרחשת כאשר אדם פועל על פי דעה קדומה על ידי כך שהוא מתייחס למישהו בצורה שונה. אפליה יכולה לבוא לידי ביטוי במגוון דרכים, אשר אחת מהן היא מיקרו-אגרסיה.
דיכוי - דיכוי הוא תוצאה של אפליה שיטתית, נרחבת ובלתי צודקת. דיכוי הוא הפעלה של כוח שרירותי ואכזרי על אדם או על קבוצה של בני אדם. המונח משמש בעיקר לתאר דיכוי של קבוצה מסוימת באמצעות אלימות, סמכות או נורמות חברתיות. דיכוי יכול, אך אינו חייב, להיות ממוסד באופן רשמי, ולעיתים רחוקות הוא מוגבל לפעילות ממשלתית.
יכולתנות - יכולתנות היא צורה של דיכוי המופעלת כלפי אנשים עם לקויות. היכולתנות היא התנהגות מפלה ואימוץ של דעות קדומות נגד אנשים עם נכויות. זוהי נטייה לאפיין אנשים עם מוגבלות בשל מוגבלויותיהם, ולהחשיבם כנחותים מאלה שאין להם מוגבלות. יש המשווים בין התנהגות זו, אשר מפלה על בסיס מוגבלות פיזית, לבין סקסיזם וגזענות, המפלים על בסיס מין וגזע. היכולתנות עלולה להיות מופעלת לא רק על ידי אנשים בריאים ללא מוגבליות, אלא גם על ידי אנשים עם מוגבלויות שנמצאים באותה הקבוצה שכלפיה מופעלת הסטיגמה.
גזענות - על פי רוב, מיקרו-אגרסיות בעלות אופי גזעני הן פעולות גלויות המכוונות כנגד אנשים של צבע ומכונות מיקרו-תקיפות micro-assault. לצידן יכולות להיות גם מיקרו-עלבונות micro-insults או מיקרו-ביטולים micro-invalidations שמועברים מאדם לאדם ללא כוונה.
השפעה מצטברת של הצטלביות על ביטויי מיקרו-אגרסיה

הִצְטָלְבִיוּת הוא מושג המוכר בספרות האקדמית בעברית גם כ"אינטרסקציונליות", "שוליות מרובה", "שוליות מצטלבת", ו"הצטלבות מיקומי שוליים", היא מסגרת תאורטית בה נחקרת ההצטלבות בין צורות או מערכות דיכוי, שליטה ואפליה. על פי התאוריה, קטגוריות חברתיות ותרבותיות של קבוצות החוות דיכוי, כגון גזע, מגדר, מעמד, נטייה מינית, וצירי זהות נוספים, אינם מתקיימים בנפרד זה מזה, אלא שלובים יחד ומשפיעים על האופן בו מערכות כוח חברתיות פועלות על אנשים וקבוצות באופן מצטבר וייחודי. התאוריה בוחנת את האופנים בהם מערכות דיכוי כמו גזענות, סקסיזם, ביפוביה, טרנספוביה, הומופוביה וסוגנות לא מתקיימות בנפרד אלא פועלות יחד, משפיעות זו על זו ויוצרות מערכת דיכוי מורכבת המשקפת את ההצטלבות של סוגי אפליה שונים, וחושפת כיצד כל הדיכויים פועלים על פי דינמיקה דומה.
בהתאם לכך, מיקרו-אגרסיביות יכולה להתרחש גם בתגובה ליותר ממאפיין אחד של האדם ותתכן חפיפה בין תחומים שונים. למשל, קיימת חפיפה בין ביטויי מיקרו-אגרסיה המופנים כנגד נשים לבין אלו המופנים כלפי אנשים עם מוגבלויות.
מקרו-אגרסיה בעלת אופי הצטלבותי היא צורה עדינה של אפליה, אשר מושפעת מיותר ממאפיין אחד או זהות אחת של האדם.
האופן שבו האדם מתייחס לקבוצות הזהות שלו יכול להשפיע על האופן שבו הוא תופס ומושפע ממקרים של מיקרו-אגרסיה, כך שככל שהוא מזדה יותר עם זהות מסוימת כך הוא יהיה רגיש יותר למקרו-אגרסיות שקשורות אליה והשפעתן עליו תהיה שלילית ועצמתית יותר.
ראו גם

נימוסים
שוביניזם
בריונות
נטאי
מרחב בטוח
תקינות פוליטית
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19  Olkin, R., Hayward, H. S., Abbene, M. S., & VanHeel, G. (2019). The experiences of microaggressions against women with visible and invisible disabilities. Journal of Social Issues, 75(3), 757-785.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Nadal, K. L., Davidoff, K. C., Davis, L. S., Wong, Y., Marshall, D., & McKenzie, V. (2015). A qualitative approach to intersectional microaggressions: Understanding influences of race, ethnicity, gender, sexuality, and religion. Qualitative Psychology, 2(2), 147.
1 2 3 4 5  Essien, I. (2019). Pathologizing Culture in Early Childhood Education: Illuminating Microaggressions from the Narratives of the Parents of Black Children. Western Journal of Black Studies, 43(1/2), 9-21.
↑  Baron, R. A., and Byrne, D. (2000). Social psychology. Boston: Allyn and Bacon.
↑  Harpur, Paul --- "Sexism and racism, w h y not ableism? Calling for a cultural shift in the approach to disability discrimination"
↑    Ava Vidal, ‏'Intersectional feminism'. What the hell is it? (And why you should care), The Telegraph, 15 January 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412398605171  LCCN: sh2015001363 
נשים לא לבנות מקהילת הלהט"ב עלולות להיות חשופות למיקרו-אגרסיה בעלת אופי הצטלבותי, אשר מושפעת מיותר מזהות או מאפיין אחד שלהן (למשל: מגדר, גזע או נטייה מינית)
מחסום אשר נועד למנוע מעבר של אופנועים ואופניים, מונע גישה גם לאנשים עם כיסא גלגלים ועל ידי כך פוגע בשיווין ההזדמנויות שלהם
מחסום המאפשר גישה להולכי רגל, אך פוגע ביכולת המעבר של אנשים עם כיסא גלגלים
מיסטיקה נאצית

מיסטיקה נאצית הם כלל התאוריות, הספקולציות והמחקרים העוסקים בשורשי הנאציזם וקשריו האפשריים למיסטיקה ותורת הנסתר. רעיונות אלה החלו להיכנס לתרבות הפופולרית בתחילת שנות ה-40 ותפסו תאוצה בשנות ה-60. במהלך השנים הופצו מספר ספרים וסרטים דוקומנטריים בנושא, המשמעותיים ביניהם היו "בוקר הקוסמים" (1960) ו"חנית הגורל" (1972). הקשר של נאציזם עם תורת הנסתר מוצג גם במספר רב של סרטים, ספרי קומיקס, רומנים וסוגים אחרים של ספרות בדיונית, הנודע ביניהם שודדי התיבה האבודה (1981).
קוסמוגוניה קרחונית

קוסמוגוניה קרחונית (בגרמנית: Welteislehre) היא תאוריה קוסמולוגית שגובשה על ידי המהנדס האוסטרי הנס הורביגר. לפי התאוריה, קרח הוא המרכיב הבסיסי של כל התהליכים ביקום. הורביגר הגיע לתאוריה דרך חזון שחווה בשנת 1894. התאוריה זכתה לתמיכה של בכירים נאצים, ביניהם היטלר והימלר, שראו בה אנטיתזה הולמת לתורת היחסות "היהודית". היטלר טען שהסיבה שהתאוריה לא מקובלת בקרב הקהילה המדעית בגלל: "העובדה היא, אנשים אינם רוצים לדעת". הנאצים אף השתמשו בתאוריה בניסיון לחזות את מזג האוויר ושינויי האקלים.
אריק יאן הנוסן

אריק יאן הנוסן היה קוסם ומיסטיקאי אוסטרי-יהודי. היה ידוע בקרבתו לנאצים, כמדריכו של היטלר לעמידה בפני קהל וכמי שחזה את עלייתו לשלטון. בפרופיל הפסיכולוגי של היטלר שערך הד"ר ולטר לנגר עבור סוכנות הביון האמריקאי OSS בשנת 1943, נאמר: "במהלך שנות העשרים, היטלר לקח שיעורים קבועים בדיבור בפסיכולוגיה של ההמונים מאדם בשם הנוסן, שהיה גם אסטרולוג מתאמן ומגיד עתידות. הוא אדם חכם מאוד שלימד את היטלר רבות לגבי החשיבות של ההיערכות לפגישות, על מנת לקבל את האפקט הדרמטי ביותר". לבסוף נרצח על ידי הנאצים.
אסטרולוגיה וחיזוי עתידות

בכירים נאצים רבים, כמו רודולף הס האמינו בכוחה של האסטרולוגיה. כך למשל, העסיקו הנאצים קבוצה של ארבעים אסטרולוגים וקוראי קלפים בניסיון לאתר את מוסוליני לאחר שנלכד ב-1942. שר התעמולה, יוזף גבלס התעניין בחזיונות של נוסטרדמוס והעסיק אסטרולוגים כדי למצוא פירוש לנבואות שיוכיחו את ניצחון גרמניה במלחמה. עם זאת, היטלר בעצמו לא האמין באסטרלוגיה וחיזוי עתידות. הוא פחד מהיכולת שלהם להשפיע על דעת הציבור ולכן הוא הוציא צו שאסר על אסטרולוגיה, קריאת קלפים וכל סוג אחר של חיזוי נבואות. אפילו קוסמים נדרשו להציג כיצד הקסמים שלהם נעשו.
אננארבה

אננארבה הייתה חברה מדעית שהוקמה על ידי הממסד הנאצי במטרה "לחקור את המדע האינטלקטואלי הבראשיתי של מורשת האבות הגרמנית המודרנית". כלומר, למצוא אישוש לתורת הגזע ולעליונות הגזע הארי. בגלל האובססיה של הימלר עם המיסטיקה ותורת הנסתר, המכון החל להשתמש בפסאודו-מדע בניסיון להוכיח ששבטים נורדים שלטו בעבר בעולם.
התר פרינגל כתבה בספרה "גזע הפורענות: המדענים של הימלר" אודות חברת "אננארבה" ומתארת את מסעותיהם של "המדענים של הימלר" למקומות כטיבט, הארצות הסקנדינביות, עיראק וחצי האי קרים. פרינגל עקבה אחרי הדיווחים והתיאורים מן המסעות, שנועדו לאשש את התזה הארית, אישושים שחוקרי ה"אננארבה" מצאו כמעט בכל מקום. אחדים מהם הגיעו עד להרי ההימלאיה, באזור אשר לדעתם שלט בו גזע אדונים ארי. מדובר במקומות גאוגרפיים מוכרים בהם התגוררו, בימי קדם, שבטים הודיים ממוצא ארי. החוקרים הגיעו עד לאיים הקנריים, שבהם דימו אנשי האננארבה למצוא מומיות בלונדיניות.
לחוקרי החברה היה תפקיד בהוצאה לפועל של הפתרון הסופי לעם היהודי. "המכון למחקר מדעי צבאי" קיבל על עצמו, למשל, לערוך מחקר על הכחדת הרוח היהודית באמצעים ביולוגיים: "דעתי היא שהשמדתם המוחלטת של היהודים באירופה, ואף בעולם כולו במידת האפשר, לא תביא להכחדה מלאה של היסוד הרוחני של היהדות", כתב אחד החוקרים.
הפתרון המוצע, כותבת פרינגל, היה מחקר מדעי שיאתר את מקום הרוח היהודית, אם אפשר במסגרת הגוף, ויפעל להשמדתה המוחלטת. לכן נערך המכון במחנה ריכוז קטן, שאליו הביא אסירים מאושוויץ. לאחר רציחתם הוא פעל להסרה שיטתית של רקמות הגוף, לשם מחקר מדעי כביכול על הגולגולת והמוח. בהיותם עורכים ניסויים בבני אדם, בהם: ניסויים בעיקור כפוי, ניסויים בלחץ אוויר, ניסויים בקור מקפיא, ניסויים בצבע. אנשי האננארבה חיפשו דרכים להוכחת התועלת שלהם-עצמם בכל דרך אפשרית ובכל מחיר.
ראו גם

תורת הנסתר
מיסטיקה
גזע (אדם)
גזענות
תורת הגזע
הערות שוליים

↑  Sklar, Dusty (1977). Gods and Beasts. New York: T.Y. Crowell. pp. 77, 79.
↑  [Sklar, Dusty (1977). Gods and Beasts. New York: T.Y. Crowell. pp. 77, 79 .]
↑  A Psychologial Profile of Adolph Hitler
↑  https://www.thesun.co.uk/living/4305760/hitler-nazis-supernatural-occult-ss-witches/
↑  פרינגל, עמ' 228.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566051905171  BNE: XX4596872  BnF: cb13319481d (data)  LCCN: sh86006192
מסד נתונים רשתי

מסד נתונים רשתי מציג את מסד הנתונים כרשת של צמתים וערוצים, כאשר כל הצמתים מייצגים רשומות נתונים, והערוצים מייצגים יחסים בין הרשומות.
השימוש בגישה זו שכיח כאשר קיימים קשרי גומלין מרובי קשרים בין רשומות הנתונים.
מיסטיקל

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1970 (בן 54) ניו אורלינס, ארצות הברית 
 שם במה:  Mystikal 
 מוקד פעילות:  לואיזיאנה, ניו אורלינס, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 מקום לימודים:  Cohen College Prep High School 
 סוגה:  היפ-הופ, קראנק, גאנגסטה ראפ
 חברת תקליטים:  ביג בוי רקורדס   נו לימיט רקורדס   ג'ייב רקורדס   קאש מאני רקורדס   ריפבליק רקורדס
 www.mystikalonline.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכאל לורנס טיילר (באנגלית: Michael Lawrence Tyler ; נולד ב-22 בספטמבר 1970), ידוע בשם הבמה מיסטיקל (Mystikal), הוא ראפר ושחקן אמריקאי מניו אורלינס.
ביוגרפיה > 1990 - 1994 : תחילת הקריירה

בשנת 1994 הוציא לאור מיסטיקל את אלבומו הראשון, Mystikal, בחברת ההקלטות העצמאית Big Boy Records. מיסטיקל יצר לעצמו סכסוכים עם ראפרים מניו אורלינס אשר היו בחברת התקליטים קאש מאני רקורדס : ליל ויין, .U.N.L.V ו-.B.G. הם עשו עליו שירי דיס כמו: " Drag 'Em in Tha River" של .U.N.L.V ו-" Fuck Big Boy" של .B.G. מיסטיקל החזיר להם בדיס עם השיר "Beware" שנכלל באלבומו השני Mind of Mystikal. אחותו של מיסטיקל, מישל טיילר, שרה את הפזמון בשיר "Not That Nigga" והייתה לה השפעה גדולה על השירים של מיסטיקל לאחר מותה. השירים " Dedicated To Michelle Tyler", " Murderer", " Murder 2", " Shine" ו-" Murder III" נכתבו על הרצח שלה.
ביוגרפיה > 1995 – 1998 : Mind of Mystikal והחתימה ב No Limit Records

מיסטיקל חתם בחברת ההקלטות ג'ייב רקורדס והוציא לאור ב-1995 את אלבומו השני Mind of Mystikal. ב-1996 הוא חתם בחברת ההקלטות של מאסטר פי נו לימיט רקורדס והוציא לאור בנובמבר 1997 את אלבומו השלישי Unpredictable. הוא התארח במספר שירים שיצאו בנו לימיט רקורדס בין השנים 1997 ל-1999. בסוף 1998 הוא הוציא לאור את האלבום Ghetto Fabulous, שהיה האלבום האחרון שלו בNo Limit Records וב-1999 הוא עזב את הלייבל.