stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת האונס הקבוצתי בדלהי

הפגנת נרות כנגד האונס ב-29 בדצמבר 2012
האונס הקבוצתי בדלהי התרחש ב-16 בדצמבר 2012. ג'יוטי סינג פנדיי, סטודנטית לפיזיותרפיה וידידהּ שעלו לאוטובוס בעיר הבירה של הודו הותקפו והוכו על ידי חמשת הנוסעים האחרים באוטובוס ובסטודנטית בוצע אונס קבוצתי ומעשה סדום אכזרי בעזרת מוט ברזל משונן. תוך כדי התקיפה המשיך האוטובוס בדרכו ברחובות דלהי. בתום התקיפה נזרקו השניים מהאוטובוס בדרום דלהי.
המקרה עורר זעם רב בקרב תושבי הודו על יחסן של הרשויות לאלימות נגד נשים במדינה. הפגנות רבות פרצו ברחבי הודו, וגרמו לחסימת צירי תנועה ראשיים וסגירת תחנות רכבת. במהלך המהומות נהרגו שוטר ועיתונאי.
כתוצאה מהתקיפה סבלה הנאנסת מפגיעות פנימיות ומפגיעת מוח. היא עברה ניתוחים אחדים בבית חולים מקומי, והועברה להמשך טיפול בבית חולים בסינגפור, שבו נפטרה ב-29 בדצמבר, 13 ימים לאחר התקיפה.
בימים הראשונים שלאחר האונס, וגם לאחר מותה של הנאנסת, לא פורסם שמה, בהתאם לחוק בהודו האוסר זאת. באמצעי התקשורת בהודו היא כונתה נירבהאיה ("חסרת פחד"), להבה, אוצר או בשמות של דמויות קולנוע הודיות. בריאיון עם אביה, שפורסם בשבועון בריטי ב-6 בינואר 2013, ציין האב את שמה, ג'יוטי סינג פנדיי, ואמר: "הבת שלי לא עשתה שום דבר רע, היא מתה תוך הגנה על עצמה. אני גאה בה. חשיפת שמה תעניק אומץ לנשים אחרות ששרדו תקיפות כאלה, שישאבו כוח מבתי". משפחתה של סינג קבלה בשמה את אות האומץ הנשי הבינלאומי לשנת 2013.‏
המשטרה עצרה את חמשת הנוסעים ואת נהג האוטובוס כחשודים בתקיפה ובאונס, ובעקבות מותה של הנאנסת הם הועמדו לדין באשמת רצח. ב-11 במרץ 2013 התאבד בתליה נהג האוטובוס,  שהיה הנאשם העיקרי בפרשה. ארבעה מהנוסעים הורשעו באונס ורצח, ונדונו למוות. נוסע נוסף, קטין, נדון לשלוש שנות מאסר. ב-20 במרץ 2020 פורסם שהארבעה הוצאו להורג בתליה בניו דלהי.
בעקבות האונס חלה ירידה ניכרת בתיירות להודו, ומספר מדינות אף פרסמו אזהרת מסע.
במהלך הדיון הציבור על הפרשה התרחש אונס קבוצתי של סוזט ג'ורדן שחשפה את זהותה.
הערות שוליים

↑  משפחת קורבן האונס: "מקווים שהודו תהפוך למקום בטוח יותר", באתר וואלה, 29 בדצמבר 2012
↑  Sandip Roy, Why does media want to give Delhi gangrape victim a name?, December 24, 2012
↑  אבי הנאנסת מהודו חשף את שמה: העולם צריך לדעת, באתר וואלה, 6 בינואר 2013
↑  Meridian International Center Team, Meridian Honored to Host the 2013 International Women of Courage | Meridian International Center, www.meridian.org (באנגלית)
↑  AP, האונס הקבוצתי בהודו: הנאשמים נידונו למוות, באתר ynet, 13 בספטמבר 2013
↑
↑  מסיח רחמן, מספר התיירים בהודו צנח ב-25% בעקבות האונס הקבוצתי בניו דלהי, באתר הארץ, 1 באפריל 2013
ערך זה הוא קצרמרבנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פסנתר לבן

פסנתר לבן הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דיקלה, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, חופשייה. השיר יצא לאור ב-24 ביוני 2018, על ידי חברת התקליטים הליקון, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דיקלה, הולחן על ידי דיקלה ועידו אוחיון והופק על ידי עדי רותם, דיקלה ועידו אוחיון גם כן.
מהליקון מיוזיק נודע כי השיר הולך לתפקד כסינגל השלישי מתוך אלבומה השישי, אשר את שמו עוד לא פרסמה דיקלה. הסינגל הראשון מתוכו הוא "אתי", שיצא כבר בינואר 2018, והשני מתוך האלבום הוא "תודה", שיצא במאי באותה השנה.
ב-15 באוגוסט 2018, פרסמו אקו"ם כי השיר הוא השיר המושמע ביותר בישראל ביולי באותה השנה.
וידאו קליפ

טרם יצא הוידאו קליפ המלא של השיר, העלתה דיקלה לערוץ היוטיוב הרשמי שלה אודיו מלא של השיר, המציג בתוכו גם את עטיפת הסינגל. בנוסף לכך, העלתה דיקלה את האודיו גם לאפל מיוזיק, ולספוטיפיי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 1 |  |
|  ישראל | אקו"ם | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (יולי 2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (יולי 2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (יולי 2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (יולי 2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | אקו"ם | 1 |  |
הערות שוליים

↑  Dikla דיקלה - מי בא לאן?❤️, נבדק ב-2020-01-09
↑  חן פרורדין, ‏"משהו נפתח, זאת איזושהי בשורה", באתר ‏מאקו‏, 18 ביולי 2018
↑  דיקלה - פסנתר לבן, נבדק ב-2020-01-09
↑  Media Forest, mediaforest.biz (ארכיון)
1 2  דיקלה - הערוץ הרשמי - Dikla Official (2018-06-24), דיקלה - פסנתר לבן, נבדק ב-2018-07-04
↑  "דיקלה – פסנתר לבן | | Helicon Music". Helicon Music. 2018-06-24. נבדק ב-2018-07-04.
↑  דיקלה - הערוץ הרשמי - Dikla Official (2018-01-29), דיקלה - אתי, נבדק ב-2018-07-04
↑  דיקלה - הערוץ הרשמי - Dikla Official (2018-05-07), דיקלה - תודה - קליפ, נבדק ב-2018-07-04
↑  אוהבים מוסיקה. שומרים על המוסיקה - אקו"ם, באתר אקו"ם
↑  דיקלה adlı sanatçının פסנתר לבן - Single albümü (בטורקית), 2018-06-24, נבדק ב-2018-07-04
↑  פסנתר לבן (באנגלית), 2018-06-24, נבדק ב-2018-07-04
↑  חן פרורדין, ‏"משהו נפתח, זאת איזושהי בשורה", באתר ‏מאקו‏, 18 ביולי 2018
↑  אוהבים מוסיקה. שומרים על המוסיקה, באתר אקו"ם
| דיקלה |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אהבה מוסיקה • עולם • ארלוזורוב 38 • ואם פרידה • סיפור אופטימי • חופשייה |  |
| חברות תקליטים | הד ארצי • התו השמיני • הליקון |  |
קטגוריה (אלבומים • שירים)
| דיקלה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| אהבה מוסיקה | "בוקר טוב" • "בוחרת להיות" • "אהבה מוסיקה" • "אהבתך" • "תבלינים" |  |
| עולם | "עולם" • "בונבוניירות" • "תראי" • "געגועים" |  |
| ארלוזורוב 38 | "לבכות" • "מזל" • "חולת אהבה" |  |
| ואם פרידה | "ואם פרידה" • "בסמה" • "שבע בערב" • "Here Comes the Rain Again" • "אין עוד אהבה כזאת" • "יהיה לנו טוב" • "קופנגן" |  |
| סיפור אופטימי | "הוא כותב לי מאמי" • "אל תלך" • "בדידותי הנהדרת (מישהו אוהב אותי)" • "מסקרה שחורה" |  |
| חופשייה | "אתי" • "תודה" • "פסנתר לבן" • "הו ליבי" • "שבועיים" • "רק תגיד" |  |
| השתתפות בסינגלים | "איפה בעולם" • "מחמל נפשי" • "ואז את תראי" |  |
| סינגלים אחרים | "ביי ביי" • "ואולי" • "כל הפרפרים" • "לא מתנצלת" • "אבא" • "לבד" • "Bring Them Home" |  |
| סינגלים שיווקיים | "בשביל אהבתה" • "Confide in Me" • "כמו צמח בר" |  |
פינינפארינה סרג'ו

| --- | --- |

בתערוכת ז'נבה 2013
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  פרארי 458 פינינפארינה סרג'ו
 יצרן:  פרארי ופינינפארינה
 שנות ייצור:  2013
 יחידות שיוצרו:  6
 הרכבה:  איטליה איטליה: מפעל פרארי במרנלו
 סיווג:  מכונית קונספט, מכונית ספורט
 מרכב:  קופה בעלת שתי דלתות
 אורך:  4,550 מ"מ
 רוחב:  1,940 מ"מ
 גובה:  1,140 מ"מ
 משקל:  1,280 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,650 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין V8 בנפח 4.5 ליטר המספק 570 כ"ס
 הילוכים:  תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים
 מהירות מרבית:  320 קמ"ש
 תאוצה:  3.4 שניות
 קשר:  פרארי 458 איטליה
 מעצב:  פלאביו מאנזוני ולוקה בורגוגנו
פינינפארינה סרג'ו (באיטלקית: Pininfarina Sergio; נקראת גם: פרארי 458 פינינפארינה סרג'ו) היא מכונית קונספט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שהוצגה על ידי פינינפארינה ופרארי בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2013. היא הוצגה כמחווה ליו"ר פינינפארינה לשעבר, סרג'ו פינינפארינה שמת ב-3 ביולי 2012.
היא בנויה על שלדת פרארי 458 איטליה (גרסת הספיידר).
למרות העובדה כי מדובר במכונית קונספט ייצרה פרארי שישה יחידות מהסרג'ו ומכרה אותם ללקוחות שנבחרו בקפידה.
הייצור של הסרג'ו התקיים במפעלי פרארי באיטליה, בעוד שאת העיצוב עיצבה פינינפארינה.
עיצוב

העיצוב משלב אמנטיים עיצובים מודרניים אשר דומים לעיצוב של מכונית קונספט, המפואר אף על פי שאינו מיועד לייצור, מה שאין כן עם הסרג'ו, שיועדה לייצר מההתחלה. פנים המכונית נשאר כמו הפרארי 458. פינינפארינה התמקדה בעיקר בעיצוב החיצוני, חלק מהמכוניות יוצרו ללא שמשה קדמית (ברקטה) וחלק עם שמשה קדמית.
מפרט טכני

היא כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.5 ליטר המספק 570 כ"ס. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 3.4 שניות והמהירות המרבית עומדת על 320 קמ"ש.
הערות שוליים

↑  Pininfarina Sergio Tribute Speedster concept first photo published, Motor1.com (באנגלית)
↑  Sergio Pininfarina passes away at 85, Motor1.com (באנגלית)
↑  Ferrari 458 Spider-based Pininfarina Sergio considered for production, Motor1.com (באנגלית)
↑  Pininfarina Sergio production confirmed, all six units already sold, Motor1.com (באנגלית)
| פרארי |
| --- | --- | --- |
| אישיים | אנצו פרארי - מייסד החברה • ג'ון אלקן יו"ר ומנכ"ל החברה הנוכחי • פיירו פרארי - סגן היו"ר (בנו של אנצו פרארי) • פלאביו מאנזוני (המעצב הראשי) |  |
| כלי רכב נוכחיים | פרארי 812 סופרפאסט • פרארי פורטופינו • פרארי מונזה SP • פרארי F8 טריבוטו • פרארי SF90 סטרדלה • פרארי רומא • פרארי 296 GTB • פרארי דייטונה SP3 |  |
| פארקים | פרארי וורלד • פרארי לנד |  |
| מוזיאונים | מוזיאון פרארי • מוזיאון קאסה אנצו פרארי |  |
| מפעלים | מפעל פרארי במרנלו |  |
| מרוצים | פיוראנו (מסלול מרוצים) • סקודריה פרארי • אקדמיית פרארי לנהגים |  |
| מנועי פרארי | V6 F1 טורבו • F163 • F160 • F154 • F140 |  |
| שונות | פרארי בהתאמה אישית • פרארי אן. וי - חברת החזקות המחזיקה בבעלות פרארי |  |
|  מדיה וקבצים בנושא פרארי בוויקישיתוף  אתר האינטרנט הרשמי של פרארי קטגוריה:פרארי |  מדיה וקבצים בנושא פרארי בוויקישיתוף  אתר האינטרנט הרשמי של פרארי קטגוריה:פרארי |  |
פרד-רנה בוליו

| --- | --- |

 לידה:  6 בפברואר 1988 (בן 36) קאוטוקיינו, נורווגיה
 שם לידה:  פרד-רנה אוורגור בוליו
 מוקד פעילות:  קיינו
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 מקום לימודים:  Oslo Metropolitan University 
 עיסוק:  מוזיקאי, פוליטיקאי, מפיק, פזמונאי, ראפר, זמר יוייק
 סוגה:  ראפינג, יוייק 
 שפה מועדפת:  נורווגית, סאמי צפונית 
 שיתופי פעולה בולטים:  קיינו
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  Saami of the Year Award (2019) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרד-רנה אוורגור בוליו (בנורווגית: Fred-René Øvergård Buljo; נולד ב-6 בפברואר 1988) מוכר בשם פרד בוליו, הוא ראפר, זמר יוייק ומפיק סאמי-נורווגי.
קריירה

בוליו הוא חבר בלהקת הראפ הסאמית דואולווה דואוטאר שנוצרה ב-2007. ב-2019, הוא חבר ללהקת קיינו הנורווגית במלודי גרנד פרי 2019 (תחרות לייצוג נורווגיה באירוויזיון 2019) עם השיר "Spirit in the Sky". השיר זכה במקום הראשון ונבחר לייצג את נורווגיה באירוויזיון 2019. לבסוף הגיע השיר למקום השישי בגמר האירוויזיון.
הערות שוליים

↑  Jon Marius Hyttebakk, Her er artistene i MGP 2019, NRK, ‏2019-01-25 (ב־)
↑  Robert Hoftun Gjestad kulturjournalist, «Å prøve for hardt, er ikke en suksessformel», Aftenposten
↑  Keiino er årets MGP-vinner!, www.vg.no (בנורווגית)
↑  Eurovision Song Contest (2019-04-04), KEiiNO - Spirit In The Sky - Norway 🇳🇴 - Official Music Video - Eurovision 2019, נבדק ב-2019-06-07
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 11068546  VIAF: 26145970162532251381   WorldCat (עם VIAF): 26145970162532251381
פויווה-קורדון קאויה

| --- | --- |

הר הגעש פויווה כפי שנראה מהגדה הדרומית של אגם פויווה
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש מורכב פעיל
 גובה:  2,236 מטר
 מדינה:  צ'ילה צ'ילה
 מיקום:  El Ranco Province, צ'ילהצ'ילה
 רכס הרים:  הרי האנדים
 מספר הר געש:  =1507-15
 התפרצות אחרונה:  3 ביוני 2011–2012
 קואורדינטות:  40°35′08″S 72°06′55″W﻿ / ﻿40.585461°S 72.11535°W﻿ / -40.585461; -72.11535
  (למפת צ'ילה מוגדלת) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט פויווה(למפת צ'ילה רגילה) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט פויווה
התפרצות פויווה-קורדון קאויה ב-5 ביוני 2011
פויווה (בספרדית: Puyehue משפת המפוצ'ה "מקום של דגים קטנים") וקורדון קאויה (בספרדית: Cordón Caulle) הם שני לועות געשיים שהתמזגו ויצרו מתחם געשי בפארק הלאומי פויווה באנדים של מחוז ראנקו (Provincia de Ranco) בצ'ילה. בוולקנולוגיה מכונה מקבץ הרי הגעש "מתחם פויווה -קורדון קאויה" או בקצרה PCCVC (ראשי התיבות של Puyehue-Cordón Caulle Volcanic Complex). במתחם נכללים ארבעה הרי געש שונים: הקלדרה של הקורדיירה נבדה (Cordillera Nevada), הר הגעש מנצ'קה (Mencheca) מתקופת הפליוקן, מערכת הסדקים של קורדון קאויה והר הגעש השכבתי פויווה.
כבמרבית הרי הגעש השכבתיים של האזור הגעשי הדרומי של האנדים שוכנים פויווה וקורדון קאויה לאורך הצטלבות העתקים עם העתק ליקיניה-אופקי (Liquiñe-Ofqui Fault) הארוך, שכיוונו צפון-דרום. המתחם הגעשי עיצב את תוואי הנוף המקומיים ויצר מגוון רחב של צורות נוף געשיות ותוצרים געשיים במשך 300,000 השנים האחרונות. באזור ניתן להבחין בחרוטי אפר, כיפות געשיות, קלדרות ולועות, בנוסף למגוון הנרחב ביותר של סוגי סלעים געשיים בכל האזור הגעשי הדרומי של האנדים, לדוגמה: בזלות לצד ריוליטים פרימיטיביים. קורדון קאויה ראוי לציון בשל התפרצותו בעקבות רעידת האדמה בוואלדיביה (1960) – רעידת האדמה הגדולה ביותר שנרשמה אי פעם.
אזור פויווה-קורדון קאויה הוא אחד האתרים העיקריים בצ'ילה שבהם נבחן השימוש באנרגיה גאותרמית. הפעילות הגאותרמית מתבטאת על פני השטח של פויווה-קורדון קאויה בתופעות דוגמת מעיינות חמים, סולפטרות ופומרולות.
גאוגרפיה

פויווה, קורדון קאויה והקורדיליירה נבדה יוצרים מסיב שכיוונו הכללי לצפון-מערב במחוז ראנקו בהרי האנדים. שלושת הרי הגעש התמזגו להר געש מורכב. פויווה שוכן בדרום-מזרח, קורדון קאויה במרכז וקורדיליירה נבדה (בספרדית: רכס הרים מושלג) – שמקור שמו במראהו המושלג לעיתים תכופות כפי שהוא נשקף מהעמק המרכזי של צ'ילה המאוכלס בצפיפות, השוכן בקצה הצפון מערבי. המסיב שוכן בין שני אגמים: אגם ראנקו בצפון ואגם פויווה בדרום. העובדה שהר הגעש פויווה קרוי על שם אגם פויווה משקפת את היותו נגיש יותר וניתן לצפייה טוב יותר מדרום. קורדיליירה נבדה היא קלדרה בצורת חצי עיגול שקוטרה 9 קילומטרים, המייצגת שרידים של הר געש שהתמוטט. רכס הקורדיליירה נבדה משתרע על 700 קמ"ר. קורדון קאויה הוא רכס שכיוונו לצפון-מערב, ובו מצוי גראבן טקטוני-געשי שבו התפתחה מערכת סדקים. כל הפסגות של קורדון קאויה מתנשאות מעבר לקו העצים, כשהגבוהה בהן מתנשאת לגובה של 1,798 מטרים. פויווה הוא הר געש שכבתי השוכן בקצה הדרום מזרחי של קורדון קאויה, מעט מזרחה להעתק ליקיניה-אופקי. ההר הוא חרוט, ופסגתו שגובהה 2,236 מטרים היא לוע שקוטרו 2.4 קילומטרים. התוצרים שנפלטו מההר כיסו שטח של כ-160 קמ"ר.
צמחייה

האזורים הנמוכים של ההרים מכוסים בחבורת הצומח האלפינית של יער הגשם הממוזג של ואלדיביה, שבו נפוצים מיני צמחים דוגמת Chusquea coleou ו-Nothofagus dombeyi. קו העצים בגובה 1,500 מטרים הוא בעיקר  Nothofagus pumilio. מעל קו זה שוכנים מדבר געשי וטונדרה אלפינית. הצמחים העיקריים בגבהים אלו הם Gaultheria mucronata‏, Empetrum rubrum‏, Hordeum comosun‏ (סוג של שעורה) ו-Cissus striata.
היסטוריה גאולוגית

למתחם הגעשי המורכב מפויווה, קורדון קאויה והקורדיליירה נבדה היסטוריה ארוכה של פעילות געשית המשתרעת על פני 300,000 השנים האחרונות. החלקים העתיקים יותר של קלדרת הקורדיליירה נבדה והר הגעש מנצ'קה מייצגים פעילות עתיקה עוד יותר: מהפליוקן או תחילת הפליסטוקן. במהלך 300,000 השנים של קיום המתחם חלה בו סדרה של שינויים בהרכב המגמטי, באתרי הפעילות הגעשית, בקצב פליטת המאגמה ובסוג ההתפרצויות.
היסטוריה גאולוגית > הרי געש קדומים

לפני 300,000 שנים חלו שינויים מהותיים באזור פויווה. הפעילות של מנצ'קה – הר געש עתיק מתקופת הפליוקן, כיום מצפון מזרח לחרוט של פויווה – דעכה. דעיכה זו נגרמה ככל הנראה משינויים אזוריים במיקומה של החזית הפעילה באזור הגעשי הדרומי, שהשפיעה גם על הרי געש נוספים דוגמת טרונאדור (Tronador) ולנין. התזוזה בחזית הפעילה גרמה להיווצרות הרי געש חדשים מערבה יותר, או שהגבירה את פעילותם של הרי געש קיימים. הרצועה המגמטית הרחבה לשעבר הוצרה, תוך שמירה על געשיות עזה רק בחלקים המערביים ביותר. שינויים אלו מיוצגים בסלעים העתיקים ביותר של "מתחם פויווה -קורדון קאויה", אלו השייכים לקורדיליירה נבדה. הקורדיליירה נבדה גדלה עם הזמן ויצרה חרוט מגן גדול. באותו זמן נבנה גם קורדון קאויה, אם כי התוצרים שלו היו צורניים יותר בהרכבם בהשוואה להרי הגעש מנצ'קה וקורדיליירה נבדה שהם בני אותה תקופה גאולוגית. הסלעים העתיקים ביותר מהר הגעש פויווה הם בני 200,000 שנים, והם מייצגים את הגיל הצעיר ביותר של הר געש זה.
על פי השערה מקובלת נוצרה בתקופה שלפני 100,000 שנים שכבת איגנימבריט (טוף מולחם) המכונה סן פבלו (San Pablo). השכבה מכסה שטח המוערך ב-1,500 קמ"ר, המתחיל מערבית לקורדיליירה נבדה ובצמוד לה ומשתרע כמעט עד רכס החוף הצ'יליאני (Cordillera Pelada). איגנימבריט סן פבלו נקשר להיווצרות הקלדרה של קורדיליירה נבדה.
היסטוריה גאולוגית > געשיות בתקופת הקרח של יאנקיווה

בתקופת הקרח יאנקיווה (Llanquihue – השנים האחרונות של הפליסטוקן, בערך מלפני 110,000 ועד לפני 10,000 שנים) הייתה פעילות געשית בשלושת הלועות: קורדיליירה נבדה, קורדון קאויה והר הגעש פויווה. במרבית התקופה היו הרי הגעש מכוסים בשכבת הקרח הפטגונית שהשאירה סימני חריצה קרחוניים על מחשופי לבה רבים והשפיעה על הפעילות הגעשית.
בקורדיליירה נבדה התבטאה פעילות געשית זו בקילוחי לבה דקיטית, שהתפרצו לאורך סדקים בקירות הפנימיים של הקלדרה החל מלפני 117,00 שנים. קילוחי לבה אלו מילאו חלקית את הקלדרה וזרמו צפונה מחוץ לה אל המקום בו זורם כיום נהר נילאווה (Nilahue). באמצע תקופת הקרח או לקראת סופה פלטה הקורדיליירה נבדה את קילוחי הלבה האחרונים שלה, שהיו אנדזיטים עד דקיטים בהרכבם. קורדון קאויה התפתח בתקופה זו מחרוט מגן לגראבן הכולל מערכת סדקים. תהליך זה לווה בפליטת קילוחי לבה דקיטית והיווצרות איגנימבריט.
פויווה התאפיין בהתפרצות לבה אנדזיטית-בזלתית עד דקיטית, עד שפעילותו הפכה לדו-אופנית בערך לפני 34,000 שנים. שינוי זה מאופיין בהתפרצות של ריודקיט (סלע געשי שהרכבו בין דקיט לריוליט) המעורב באנדזיט בזלתי עשיר בתחמוצת המגנזיום (MgO). הפעילות הדו-אופנית נמשכה ברציפות, למעט הפסקה קצרה לפני 30,000 שנים עד לפני 19,000 שנים כאשר פויווה החל לייצר כיפות געשיות וקילוחים בהרכבים דקיטים עד ריוליטים – מגמה שנמשכה עד לפני 12,000 שנים. בתקופה שבין לפני 15,000 שנים ל-12,000 שנים פלט פויווה גם אנדזיט בזלתי. בתקופת הקרח של יאנקיווה יצר הר הגעש פויווה את מרבית הבזלות הפרימיטיביות של האזור הגעשי הדרומי עם תחמוצת מגנזיום בריכוז של 14.32%, שהוא בשיווי משקל כימי עם נתך פרידוטיט ממעטפת כדור הארץ.
היסטוריה גאולוגית > געשיות בתר-קרחונית

בתקופת ההולוקן התפרצו רק פויווה וקורדון קאויה, ותיעודים היסטוריים קיימים רק להתפרצויות של קורדון קאויה. בתקופה שלפני 5,000–7,000 שנים היו התפרצויותיו של פויווה ריוליטיות, והן יצרו כיפות געשיות. הכיפות הגעשיות נהרסו מאוחר יותר לאחר סדרה של התפרצויות עזות, שהיוו חלק ממחזור של התפרצויות מתפוצצות. אופיין של התפרצויות אחרונות אלו היה ככל הנראה פריאטו-מגמטיות ותת פליניאניות והתרחשו לפני כ-1,100 שנים.
ההתפרצויות האחרונות

תיעוד של התפרצויות של קורדון קאויה – המרכז הגעשי היחיד שעדיין פעיל בתקופה המודרנית – נדיר יחסית. הגורם לכך הוא מיקומו הגאוגרפי של קורדון קאויה וההיסטוריה של ההתיישבות הספרדית והצ'יליאנית בדרום צ'ילה. לאחר ניסיון שנכשל ב-1553 יסד המושל גרסיה הורטאדו דה מנדוסה (García Hurtado de Mendoza) את העיר אוסורנו ב-1558, ההתיישבות הספרדית היחידה באזור, כ-80 קילומטרים מערבית לקורדון קאויה. היישוב פונה ב-1602 בשל עימותים עם הילידים בני הווילייצ'ה (Huilliche). אין תיעוד על התפרצויות מתקופה זו. בין 1602 לאמצע המאה ה-18 לא היו יישובים ספרדיים ברדיוס של 100 קילומטרים. היישוב הקרוב ביותר היה ואלדיביה והמיסיון של נאוול ואפי (Nahuel Huapi) בסמוך לבארילוצ'ה (כיום בארגנטינה), שניהם מחוץ לטווח צפייה על הר הגעש. ב-1759 אובחנה התפרצות ברכס ההרים, אך היא מיוחסת להר הגעש מוצ'ו (Mocho). עד שלהי המאה ה-19 יושב מרבית העמק המרכזי של צ'ילה מערבית לקורדון קאויה על ידי צ'יליאנים ומהגרים מאירופה, והתפרצות הראשונה המדווחת היא מ-1893. הדיווח הבא הגיע ב-1905, אך רק הדיווח על ההתפרצות מ-8 בפברואר 1914 מתאר אירוע ודאי.
| שנה | תאריך התחלה | VEI | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | 4 ביוני | 3 | פויווה-קורדון קאויה עדין מתפרץ |
| 1990 |  | 1 | ככל הנראה נוצר חרוט פומיס בקורדון קאויה |
| 1960 | 24 במאי | 4 | בעקבות רעידת האדמה בוואלדיביה (1960) שהתרחשה ב-22 במאי החל קורדון קאויה להתפרץ לאורך המורד הדרומי |
| 1934 | 6 במרץ | 2 | התפרצות בקורדון קאויה |
| 1929 | 7 בינואר | 2 | התפרצות בקורדון קאויה |
| 1921 | 13 בדצמבר | 3 | התפרצות תת-פליניאניות יחד עם עמוד התפרצות בגובה 6.2 קילומטרים, התפוצצויות מחזוריות. הסתיים בפברואר 1922 |
| 1919 |  | 2 | התפרצות בקורדון קאויה שנמשכה עד 1920 |
| 1914 | 8 בפברואר | 2 | התפרצות בקורדון קאויה |
| 1905 |  | 2 | התפרצות אפשרית בקורדון קאויה |
| 1893 |  | 2 | התפרצות אפשרית בקורדון קאויה |
| 1759 |  | 2 | התפרצות אפשרית בקורדון קאויה |
ההתפרצויות האחרונות > ההתפרצויות של 1922-1921, 1929 ו-1934

ב-13 בדצמבר 1921 החלה בקורדון קאויה התפרצות תת-פליניאניות שלוותה בעמוד התפרצות בגובה 6 קילומטרים, התפוצצויות מחזוריות ורעידות אדמה. התפרצות זו נאמדה בדרגה 3 מדד ההתפרצות הגעשית (VEI) והסתיימה בפברואר 1922. בשנים 1929 ו-1934 היו בקורדון קאויה התפרצויות מתוך סדקים, שתיהן מוערכות בדרגה 2 במדד התפרצות געשית.
ההתפרצויות האחרונות > ההתפרצות של 1960

ב-24 במאי 1960, 38 שעות לאחר הרעידה העיקרית של רעידת האדמה בוואלדיביה (1960) – רעידת האדמה המתועדת הגדולה ביותר בהיסטוריה – החלה בקורדון קאויה התפרצות ריודקיטית מתוך מערכת הסדקים. רעידת האדמה זעזעה את צ'ילה בין טלקה (Talca – בקו הרוחב 30° דרום) לצ'ילואה (Chiloé – בקו הרוחב 43° דרום), והייתה בעוצמה של 9.5 לפי סולם מגניטודה לפי מומנט. מכיוון שהר הגעש שוכן בין שני עמקים מאוכלסים בדלילות שהיו אז מבודדים, חזו בהתפרצות רק מעט עדי ראייה והיא זכתה לתשומת לב מעטה מצד התקשורת המקומית, שהתרכזה בנזקים העצומים ובאבדות בנפש שגרמה רעידת האדמה. ההתפרצות התרחשה לאורך מערכת סדקים שאורכה 5 קילומטרים וכיוונה צפון מערב-מערב (135°) ופעלו בה 21 לועות שונים. הלועות פלטו כ-0.25 קילומטר מעוקב בצורת קילוחי לבה וטפרה.
ההתפרצות החלה כהתפרצות תת-פליניאניות שיצרה עמוד התפרצות שהכיל גזים, טפרה ואפר געשי בגובה 8 קילומטרים. בשתי קצות מערכת הסדקים פעלו שני לועות עיקריים: לוע גריס (Gris) ולוע אל אסופראל (El Azufral). לועות געשיים של קורדון קאויה שלא התפרצו פלטו קיטור גלוי לעין. לאחר שלב ההתפוצצות שינתה ההתפרצות את אופייה לשלב יותר אפוזי, המאופיין בפליטה של גושים ריודקיטיים וקילוחים של לבת טרשים (אָאָ) לאורך מערכת הסדקים שכיוונה צפון מערב-מערב (135°). בשלב השלישי התפרצו לועות לאורך מערכת סדקים קצרה שכיוונה 165° שחצתה את מערכת הסדקים הראשית באלכסון, ופלטו לבה ריודקטית. השלב השלישי הסתיים באורח זמני כאשר הלבה הצמיגה סתמה את הלועות, אך נמשך זמן קצר אחר כך בפעילות מתפוצצת שהייתה מוגבלת ללועות גריס ואל אסופראל. ההתפרצות הסתיימה ב-22 ביולי.
ההתפרצויות האחרונות > פעילות בתקופה 2011-1960

לאחר ההתפרצות של 1960 נשאר קורדון קאויה שקט באופן יחסי בהשוואה למחצית הראשונה של המאה ה-20. ב-2 במרץ 1972 היה דיווח על התפרצות מערבית לבארילוצ'ה בארגנטינה. משרד החרום הצ'יליאני (ONEMI‏ – Oficina Nacional de Emergencia del Ministerio del Interior) ארגן סיור אווירי מעל לאזור שבו השתתפו שני וולקנולוגים. לא נמצאו הוכחות לפעילות געשית בחשודים העיקריים: פויווה, קורדון קאויה וקארן לוס ונדוס (Carrán-Los Venados). מעדויות של תושבים מקומיים מסיקים כי סביב 1990 נוצר חרוט פומיס קטן. רשת של סייסמוגרפים שהונחה באופן זמני רשמה ב-1994 רעידות בעוצמה IV ו-V בסולם מרקאלי מצפון לחרוט של פויווה. מידע זה אילץ את ONEMI להפעיל את ועדת הפעולה לשעת חרום, אך הפעילות שככה זמן קצר אחר כך. בין ה-4 במאי 2011 ל-17 בו אותרו על ידי מצפה הרי הגעש של האנדים הדרומיים (OVDAS‏ - Observatorio Volcanológico de los Andes del Sur), ארגון שתפקידו לפקח על הרי הגעש של דרום צ'ילה, רעידות קלות שיוחסו לתנועת נוזלים. הפעילות הסייסמית התרכזה סביב הקלדרה של הקורדיליירה נבדה והאזור המערבי של קורדון קאויה. עקב כך הכריז השירות הגאולוגי והמינרלוגי הלאומי (SERNAGEOMIN‏ – Servicio Nacional de Geología y Minería) של צ'ילה מצב חירום צהוב.
ההתפרצויות האחרונות > ההתפרצות של 2011

ההר התפרץ ב-3 ביוני 2011 בשעה 17:30 זמן מקומי. ב-4 ביוני הגיע עמוד ההתפרצות לגובה של עשרה קילומטרים ולרוחב של 5 קילומטרים. השלטונות פינו מהאזור 3,500 תושבים. ענן האפר התפזר למרחק רב, וב-4 ביוני הגיע לבארילוצ'ה, כ-100 קילומטרים מההר – שם התכסו המבנים והרחובות בשכבה עבה של אפר. השלטונות הארגנטיניים סגרו את שדה התעופה, וב-16:30 אחר כך סגרו את שדה התעופה הבינלאומי בנאוקן (Aeropuerto Internacional de Neuquén - Presidente Perón). ב-7 ביוני הגיע ענן אפר עד מחוז בואנוס איירס.
אף על פי שבתחילה דווח כי מקור ההתפרצות הוא הר הגעש פויווה, לא ברור אם מקורו אכן בהר געש זה שמעולם לא התפרץ בתקופה המודרנית, או שמא מקורו בקורדון קאויה.
פעילות ומחקר גאותרמיים

אזור פויווה-קורדון קאויה הוא אחד האתרים העיקריים בצ'ילה שבהם נבחן השימוש באנרגיה גאותרמית. הפעילות הגאותרמית מתבטאת על פני השטח בתופעות דוגמת מעיינות חמים, סולפטרות ופומרולות. המערכת הגאותרמית בקורדון קאויה מורכבת ממערכת קיטור המחממת אקוויפר. הטמפרטורות של מערכת הקיטור נעות בין 260°C ל-340°C, ושל האקוויפר בין 150°C ל-180°C. החלקים העליונים ביותר של המערכת הגאותרמית בגבהים שבין 1,500 ל-2,000 מטרים מאופיינים על ידי פומורלות ומעיינות סולפטיים חומציים.
הערות שוליים

↑  אתר Global Volcanism Program
↑  Puyehue-Cordón Caulle מאתר Global Volcanism Program
1 2  Geochemical Characteristics of the Southern andes Basaltic Volcanism Associated with the Liquiñe-Ofqui Fault between 39° and 46° S".
1 2  Alfredo Lahsen, Nelson Muñoz, and Miguel Angel Parada, Geothermal Development in Chile
1 2  Klaus Dorch,Hydrogeologische Untersuchungen der Geothermalfelder von Puyehue עבודת הדוקטורט בנושא של קלאוס דורך, גרמנית עם תקציר באנגלית,
↑  Cordon Caulle Volcano
↑  Reporte Especial de Actividad Volcánica No 28 Región de Los Ríos Complejo Volcánico Puyehue – Cordón Caulle דיווח מהשירות הגאולוגי של צ'ילה.
↑  Cordón del Caulle: Gobierno evacua a 3.500 personas
↑  דיווח של ה-BBC
המראה הנשקף מפסגת פויווה לתוך הלוע
פנורמה של לוע הפויווה. ניתן להבחין בצבעי הסלעים השונים בשיפולי ההר
ההתפרצות של קורדון קאויה בעקבות רעידת האדמה בוואלדיביה (1960)