stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוחוי Su-27

סוחוי Su-27 (ברוסית: Су-27, קוד דיווח נאט"ו: "פלנקר"; "Flanker") הוא מטוס קרב סובייטי רב-משימתי לכל מזג אוויר מן הדור הרביעי. ההצטיידות בו בברית המועצות החלה בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 וכיום הוא משרת בחילות האוויר של רוסיה ומדינות אחרות של חבר המדינות, הודו, סין, אתיופיה ומדינות נוספות.
המטוס תוכנן במשרד התכנון הוותיק "סוחוי", המתכנן הראשי היה מיכאיל פטרוביץ' סימונוב. מהתכנון הבסיסי פותחו דגמים נוספים: Su-27K, המכונה גם Su-33 - מיירט לנושאות מטוסים, גרסת אימון דו מושבית Su-27UB ומטוסי הקרב הרב משימתיים Su-30‏ ,Su-35 וSu-37.
הסוחוי 27 מקביל למטוסי ה-F-15, ה-F-16 וה-F/A-18 האמריקניים, ומצטיין בטווח ארוך, חימוש כבד וכושר תמרון גבוה.
היסטוריית הפיתוח > תחילת הפיתוח

בסוף שנות השישים החלו שתי המעצמות של אותו זמן, ברית המועצות וארצות הברית, בפיתוח מטוסי קרב מתקדמים שכונו "מטוסי קרב מן הדור הרביעי". בארצות הברית פורסם כבר ב-1965 מכרז להחלפתו של ה F-4 פנטום. "תוכנית FX" לפיתוח מחליף זה הוכרזה במרץ 1966. הזוכה במכרז זה, חברת מקדונל-דאגלס שפיתחה את ה F-15 "איגל" הוכרזה בדצמבר 1969 והמטוסים הראשונים טסו ב-1974.
בתגובה, פרסמה ברית המועצות דרישה לפיתוח מטוס קרב כבד שיוכל להשתוות ל F-15, ובשנת 1969 החל משרד התכנון סוחוי בעבודה על המטוס, ממנו נדרש כושר תמרון גבוה להתמודדות בקרבות אוויר צמודים, שהוכרו באותה תקופה כבעלי חשיבות.
היסטוריית הפיתוח > T-10

בשנים 1975–1976 התחוור כי התכנון הבסיסי היה לוקה בחסר ביחס לדרישות המבצעיות, אך עם זאת אבטיפוס שסומן T-10-1 (מטוס כנף הדלתא מס' 10 של סוחוי) המריא ב 20 במאי 1977 (הטייס היה גיבור ברית המועצות ולדימיר איליושין). למטוס הייתה כנף דלתא גדולה, שני מנועים ב"מנהרות" נפרדות ומייצב כיוון כפול. בדומה ל F-14, השטח בין המנועים נוצל לעילוי נוסף והסתרת החימוש מפני מכ"מים. אב הטיפוס נתגלה על ידי לוויין ריגול בשדה הניסויים ז'וקובסקי ליד העיר רמנסקויה, ועל כן כונה בידי האמריקאים בשם הקוד Ram-K.
באחת מטיסות אב הטיפוס השני, T-10-2, נקלע טייס הניסוי לרעידות בלתי צפויות ב-7 במאי 1978. ניסיון נחיתת החירום נכשל והטייס נהרג.
באותה עת החלו להגיע נתונים מודיעיניים לגבי יכולותיו של ה-F-15, והתחוור כי אב הטיפוס לא יהיה מסוגל להשתוות לו. המתכננים התלבטו רבות אם להמשיך בפיתוח כפי שהוא או לבצע בתכנון שינוי רדיקלי, ובחרו באפשרות האחרונה.
היסטוריית הפיתוח > Т-10С-1

עבודה מזורזת הביאה לייצורו של אב טיפוס חדש ומשופר, שכונה Т-10С-1 או T-10-17. חלקים רבים תוכננו מחדש מאפס וניסויי הטיסה הוכיחו כי הפעם התכנון היה מוצלח ואף עלה על כל מטוס אחר באותה עת. ניסויי הטיסה לא היו נטולי בעיות. טייס הניסוי אלכסנדר קומרוב התרסק בשנת 1981 והטייס סדובניקוב הצליח אך בקושי לנחות לאחר שחלק מהכנף התפרק באוויר. הצלחתו לנחות בשלום הקלה על המהנדסים לבחון את הכשלים שהתרחשו ועד מהרה תוקנו הבעיות במבנה המטוס. עם זאת, השיפורים לא פסקו אף לאחר כניסת המטוס לשירות מבצעי.
היסטוריית הפיתוח > קבלה לשירות

החל משנת 1984 החל הסוחוי 27 להיכנס בהדרגה לשירות בחיל האוויר הסובייטי, אם כי בעיות טכניות שונות מנעו את הפעלתו המבצעית המלאה.
ב-23 באוגוסט 1990 נכנס המטוס לשירות מבצעי מלא בברית המועצות, לאחר שכל הבעיות המשמעותיות שנתגלו בחמש שנות ניסויי הטיסה תוקנו.
מטרתו העיקרית של הסוחוי 27 הייתה לחדור דרך קווי ההגנה של נאט"ו ולפגוע מרחוק במטוסי תדלוק ושליטה, שהסובייטים זיהו בהם מקור ליתרון אסטרטגי של נאט"ו. גם כיום ממלא המטוס תפקיד זה בחילות האוויר של חבר המדינות, והדגמים המאוחרים נושאים טילי Novator KC-172 AAM-L ארוכי טווח לפגיעה במטוסי פיקוד, שליטה ובקרה (AWACS).
גרסה מיוחדת של המטוס, שנקראה P-42, נטולת כל ציוד שאינו הכרחי, שימשה בין השנים 1986 ו-1988 כמטוס לקביעת שיאי טיפוס וגובה, וקבעה 27 שיאים בתחום זה.
במהלך השנים מספר מטוסים אבדו בעקבות תאונות. בשנת 2018 למטוס מדגם זה הייתה תאונה במהלך אימון אמריקאי-אוקראיני משותף מעל לכפר אולניב וטייסים נהרגו.
מבנה המטוס

צורתו הבסיסית של המטוס מזכירה את זו של המיג-29, אך הסוחוי גדול יותר. לשם חיסכון במשקל כ-30% מגוף המטוס בנוי מטיטניום. הגוף והכנף המשוכה יוצרים גוף עילוי אחד שאינו יציב אווירודינמית ועל כן משתמש במערכת בקרת יציבות ממוחשבת (בדומה למטוס F-16).
מבנה המטוס > מנועים

באחורי הגוף מותקנים צמד מנועי טורבו סילון בעלי מבער אחורי. המנועים מרוחקים מעט זה מזה וביניהם מותקן מצנח עצירה. כל מנוע מפתח 7,700 ק"ג דחף (12,500 דחף מרבי) וכונסי האוויר הם בעלי גאומטריה משתנה לפעולה במהירות עד מאך 2 ובזוויות התקפה חריפות.
מנועי АЛ-31ФП בעלי נחירי פליטה מתכווננים הותקנו בדגמים המתקדמים Su-30MK וסוחוי Su-37 ומאפשרים להם היגוי וקטורי וכושר תמרון גבוה ביותר.
דגמים > התקופה הסובייטית

Su-27 - דגם קדם ייצור, נבנה במספרים מועטים עם מנוע AL-31.
Su-27S (פלנקר B) - הדגם הראשון בייצור סדרתי. מטוס חד מושבי עם מנוע AL-31F משופר.
Su-27UB (פלנקר C) - דגם דו מושבי.
Su-27SK - הדגם החד מושבי לייצוא.
Su-27UBK - הדגם הדו מושבי לייצוא.
Su-27K/Su-33 (פלנקר D) - דגם חד מושבי עם כנפיים מתקפלות. מיועד לפעילות מנושאת מטוסים.
דגמים > התקופה הפוסט-סובייטית

Su-27PD - דגם חד מושבי משופר.
Su-27PU/Su-30 (סוחוי-30) - דגם דו מושבי עם שיפורים כמו אויוניקה ומערכת טיסה משופרות.
Su-30MK/Su-30M - הדור הבא של מטוסים דו מושביים. הדגם Su-30M נבנה לרוסיה. דגמי הייצוא Su-30MK נבנו עם מגוון יכולות, תלוי במדינה: Su-30MKI להודו, Su-30MKK לסין, Su-30MKA לאלג'יריה, ו-Su-30MKM למלזיה.
Su-27M (סוחוי 35/סוחוי 37) - דגמים מתקדמים לדגם החד מושבי Su-27S.
Su-27UBM - דגם מתקדם של ה-Su-27UB.
Su-27IB/Su-32 - דגם תקיפה לטווח ארוך דו מושבי. האב טיפוס לסוחוי 34.
Su-35BM/Su-35S - הדגם המתקדם ביותר במשפחת הסוחוי 27. בעל אוויוניקה מתקדמת ומכ"ם משופר.
סדרת החיים

| --- | --- |
 סוגה:  טבע דוקומנטרי
 מנחים:  דייוויד אטנבורו
 ארץ מקור:  בריטניה
 שפות:  אנגלית
 שידור
 רשת שידור:  BBC
 
סדרת החיים (באנגלית: Life series) היא קבוצה של עשר סדרות-טבע תיעודיות שהופקו בידי ה-BBC בקריינותו של דייוויד אטנבורו, שרובם (למעט החיים בדם קר והחיים הזוהרים) יצאו במארז תקליטורים של חברת BBC Natural History Unit במהלך דצמבר 2005.
סדרות אלה הופקו בידי ה-BBC והם מציגים את בעלי החיים, הצמחים ושאר האורגניזמים של כדור הארץ ואת הדרכים שלהם לשרוד. הסדרה הראשונה בקבוצה זו היא החיים עלי אדמות מ-1979 והאחרונה שבהם היא החיים בדם קר מ-2008, זאת נוסף לסדרה בעלת הפרק הבודד, החיים הזוהרים מ-2016.
יחדיו הסדרה מציגה את רוב הקבוצות הגדולות החיות על כדור הארץ, בהסבריו של החוקר והקריין דייוויד אטנבורו.
תוכניות סדרת החיים

החיים עלי אדמות (Life on Earth) - יצאה ב-1979. היא מציגה את האבולוציה והדרכים בהם התפתחו היצורים החיים בעולם.
הכוכב החי (The Living Planet) - יצאה ב-1984. היא מציגה את הסביבות הגדולות בכדור הארץ והיצורים שהסתגלו אליהם.
מעגל החיים (The Trials of Life) - יצאה ב-1990. מציגה את השלבים השונים שעוברים בעלי החיים במסלול חייהם, מהלידה עד הבגרות.
החיים במקפיא (Life in the Freezer) - יצאה ב-1993. היא מציגה את החיים הקשים של היצורים החיים באנטארקטיקה.
חייהם הסודיים של הצמחים (The Private Life of Plants) - יצאה ב-1995. היא מציגה את חייהם המסתוריים של הצמחים.
חיי הציפורים (The Life of Birds) - יצאה ב-1998. היא מציגה את חיי העופות השונים והאתגרים בחייהם.
חיי היונקים (The Life of Mammals) - יצאה ב-2002. היא מציגה את חיי היונקים השונים והאתגרים בחייהם.
החיים בסבך (Life in the Undergrowth) - יצאה ב-2005. היא מציגה את חסרי החוליות היבשתיים, לרוב פרוקי-רגליים והאתגרים בחייהם.
החיים בדם קר (Life in Cold Blood) - יצאה ב-2008. היא מציגה את חיי הדו-חיים והזוחלים ואת האתגרים בחייהם.
| דייוויד אטנבורו |
| --- | --- | --- |
| משפחה | פרדריק אטנבורו (אבא) • ריצ'רד אטנבורו (אח) • מייקל אטנבורו (אחיין) • ג'ון אטנבורו (אח) |  |
| פילמוגרפיה | פילמוגרפיה |  |
| סדרת החיים | החיים עלי אדמות (1979) • הכוכב החי (1984) • מעגל החיים (1990) • החיים במקפיא (1993) • חייהם הסודיים של הצמחים (1995) • חיי הציפורים (1998) • חיי היונקים (2002) • החיים בסבך (2005) • החיים בדם קר (2008) |  |
| סדרות נוספות | חידת גן החיות (1954-1963) • עולם הטבע (1983-הווה) • העדן הראשון (1987) • העולמות האבודים, החיים הנכחדים (1989) • חיי בר מיוחדים (1995-הווה) • מצב הכדור (2000) • הכוכב הכחול (2001) • עולם מופלא (2006) • עולם מופלא: העתיד (2006) • צ'ארלס דרווין ועץ החיים (2009) • האירועים הגדולים של הטבע (2009) • חיים מופלאים (2009) • ראשית החיים (2010) • מדגסקר (2011) • עולם קפוא (2011) • אטנבורו: 60 שנה בטבע (2012) • אפריקה (2013) • עליית בעלי החיים (2013) • סיפור החיים (2014) • המצוד (2015) • שונית המחסום הגדולה (2015–2016) • עולם מופלא 2 (2016) • הכוכב הכחול 2 (2017) • שושלות (2018) • כוכב הלכת המופלא (2019) • ההוכחות לשינויי האקלים (2019) • שבעה עולמות, כוכב אחד (2019) • הוכחות להכחדה (2020) • כוכב מושלם (2021) • החיים בצבע (2021) • הכוכב הירוק (2022) • כוכב פרהיסטורי (2022) • עולם קפוא 2 (2022) • איים פראיים (2023) • עולם מופלא 3 (2023) |  |
| סרטי ותוכניות תלת-מימד | מפלצות מעופפות 3D‏ (2010) • מלך הפינגווינים (2011) • ממלכת הצמחים 3D‏ (2012) • גלאפגוס (2013) • המוזיאון להיסטוריה של הטבע בחיים (2014) • כיבוש השמים (2015) • החיים הזוהרים (2016) • החיים בכוכב הלכת שלנו (2020) • היום האחרון של הדינוזאורים עם דייוויד אטנבורו (2022) |  |
| שמות שנקראו להוקרתו | כדנית אטינבורו • קיפודן חרטומני אטנבורו • Auroralumina • אטנבורוזאורוס |  |
סנאי כף קרקעי

| סנאי כף קרקעי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי סנאי
משפחה:: סנאיים
תת־משפחה:: סנאיי קרקע
סוג:: סנאי קרקע
מין:: סנאי כף קרקעי
שם מדעי
 Xerus inauris ‏צימרמן, 1780
תחום תפוצה


סנאי כף קרקעי (שם מדעי: Xerus inauris) הוא מין מכרסם מהסוג סנאי קרקע, החי במחילות ולא על העצים כמו שאר הסנאים. הוא נפוץ רק בדרומה של אפריקה.
לסנאים אלה שיער קצר בצבע קינמון כשהפנים, הבטן וצידי הגוף לבנים. העיניים גדולות ומסביבם פסים לבנים. בצידי הגוף עובר פס לבן ארוך. אורכם הממוצע 424-426 מ"מ ומשקלם 423-649 גרם. הזכרים גדולים מהנקבות ב־8-12% ואורך הנקבות 435-446 מ"מ ומשקלם 444-600 גרם.
סנאים אלה חיים במחילות שבהם לעיתים עד 19 פרטים, זכרים ונקבות. המחילות עשויות להיתפס גם על ידי סוריקטות או נמיות צהובות והם יבריחו את הסנאים.
מזון: מזונם של הסנאים כולל זרעים שונים, עלים קטנים, פרחים, פירות וחרקים. הסנאים עומדים ברגליים פשוקות ואוחזים בידיהם הקדמיות במזון, כשהם צמודות אחת לשנייה.
תפוצה: הסנאי חי בטבע בערבות עשב, סוואנות ואזורים צחיחים בדרום אפריקה, נמיביה ובוצואנה.
טורפים: הטורפים העיקריים שלהם הם עופות דורסים שונים. טורפים נוספים הם נחשים גדולים, תנים, נמיות, חתוליים שונים וצבועים. פרט אחד עומד על השמירה ומסתכל למקרה שיופיע טורף וברגע שהוא מגלה הוא משמיע קריאת אזעקה שמבריחה את שאר הסנאים למחילה. מול טורפים קטנים יותר כמו נחשים, הסנאים יתקיפו ביחד את הפולש עד שיברח.
הערות שוליים

↑  סנאי כף קרקעי באתר הרשימה האדומה של IUCN
עונת 2011/2012 בפרמייר ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  13 באוגוסט 2011 – 13 במאי 2012 (275 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  מנצ'סטר סיטי
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  1063 (2.8 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  13,148,465 (34,601 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  הולנד רובין ואן פרסי   (30 שערים)
 השחקן המצטיין:  בלגיה וינסנט קומפני
 → 2010/20112012/2013 ←
 
עונת 2011/2012 הייתה העונה ה-20 של פרמייר ליג שהיא הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-13 באוגוסט 2011 והסתיימה ב-13 במאי 2012.
הליגה הבכירה כללה 20 קבוצות. קווינס פארק ריינג'רס, נוריץ' סיטי וסוונסי סיטי היו הקבוצות שעלו מפוטבול ליג.
עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
האליפות בעונה זו הוכרעה רק במחזור הסיום, כאשר מנצ'סטר סיטי ניצחה את קווינס פארק ריינג'רס 2:3, לאחר מהפך והבקעת שני שערים בתוך תוספת הזמן. מנצ'סטר סיטי זכתה באליפות בפעם השלישית בתולדות המועדון.
העונה גם ידועה כאחד ממאבקי הירידה המותחים ביותר. ק.פ.ר וויגאן ובולטון נאבקו במחזור האחרון על ההישארות. בסוף העונה לפוטבול ליג ירדו בולטון וונדררס, בלקברן רוברס ווולברהמפטון וונדררס. במקומן לליגה הבכירה עלו רדניג, סאות'המפטון ווסטהאם יונייטד.
כדורגלנים מצטיינים

רובין ואן פרסי, שחקנה ההולנדי של ארסנל, כבש 20 שערים וזכה בתואר מלך השערים. כמו כן, זכה ואן פרסי בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית וכן בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.
ג'ו הארט ממנצ'סטר סיטי זכה ב"פרס כפפת הזהב" לשוער הטוב של העונה, זאת בפעם השנייה ברציפות.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1 | מנצ'סטר סיטי | 38 | 28 | 5 | 5 | 93 | 29 | 64 | 89 | זכייה בליגה  עליה לליגת האלופות |
| 2 | מנצ'סטר יונייטד | 38 | 28 | 5 | 5 | 89 | 33 | 56 | 89 | עליה לליגת האלופות |
| 3 | ארסנל | 38 | 21 | 7 | 10 | 74 | 49 | 25 | 70 | עליה לליגת האלופות |
| 4 | טוטנהאם הוטספר | 38 | 20 | 9 | 9 | 66 | 41 | 25 | 69 | העפלה לליגה האירופית |
| 5 | ניוקאסל יונייטד | 38 | 19 | 8 | 11 | 56 | 51 | 5 | 65 | העפלה לליגה האירופית |
| 6 | צ'לסי | 38 | 18 | 10 | 10 | 65 | 46 | 19 | 64 | זכייה בגביע האנגלי  עליה לליגת האלופות כמחזיקת הגביע |
| 7 | אברטון | 38 | 15 | 11 | 12 | 50 | 40 | 10 | 56 |  |
| 8 | ליברפול | 38 | 14 | 10 | 14 | 47 | 40 | 7 | 52 | העפלה לליגה האירופית |
| 9 | פולהאם | 38 | 14 | 10 | 14 | 48 | 51 | 3- | 52 |  |
| 10 | וסט ברומיץ' אלביון | 38 | 13 | 8 | 17 | 45 | 52 | 7- | 47 |  |
| 11 | סוונסי סיטי | 38 | 12 | 11 | 15 | 44 | 51 | 7- | 47 |  |
| 12 | נוריץ' סיטי | 38 | 12 | 11 | 15 | 52 | 66 | 14- | 47 |  |
| 13 | סנדרלנד | 38 | 11 | 12 | 15 | 45 | 46 | 1- | 45 |  |
| 14 | סטוק סיטי | 38 | 11 | 12 | 15 | 36 | 53 | 17- | 45 |  |
| 15 | ויגאן את'לטיק | 38 | 11 | 10 | 17 | 42 | 62 | 20- | 43 |  |
| 16 | אסטון וילה | 38 | 7 | 17 | 14 | 37 | 53 | 16- | 38 |  |
| 17 | קווינס פארק ריינג'רס | 38 | 10 | 7 | 21 | 43 | 66 | 23- | 37 |  |
| 18 | בולטון וונדררס | 38 | 10 | 6 | 22 | 46 | 77 | 31- | 36 | ירדה ליגה |
| 19 | בלקברן רוברס | 38 | 8 | 7 | 23 | 48 | 78 | 30- | 31 | ירדה ליגה |
| 20 | וולברהמפטון וונדררס | 38 | 5 | 10 | 23 | 40 | 82 | 42- | 25 | ירדה ליגה |
סטטיסטיקה > שערים

| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | הולנד רובין ואן פרסי | ארסנל | 30 |
| 2 | אנגליה ויין רוני | מנצ'סטר יונייטד | 27 |
| 3 | ארגנטינה סרחיו אגוארו | מנצ'סטר סיטי | 23 |
| 4 | ניגריה יעקובו איגביני | בלקברן רוברס | 17 |
| 4 | טוגו עמנואל אדבאיור | טוטנהאם הוטספר | 17 |
| 4 | ארצות הברית קלינט דמפסי | פולהאם | 17 |
| 7 | סנגל דמבה בה | ניוקאסל יונייטד | 16 |
| 8 | אנגליה גרנט הולט | נוריץ' סיטי | 15 |
| 9 | בוסניה והרצגובינה אדין דז'קו | מנצ'סטר סיטי | 14 |
| 10 | איטליה מריו באלוטלי | מנצ'סטר סיטי | 13 |
| 10 | סנגל פאפיס סיסה | ניוקאסל יונייטד | 13 |
סטטיסטיקה > בישולים

| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ספרד דויד סילבה | מנצ'סטר סיטי | 15 |
| 2 | אקוודור אנטוניו ולנסיה | מנצ'סטר יונייטד | 13 |
| 2 | ספרד חואן מאטה | צ'לסי | 13 |
| 4 | קמרון אלכסנדר סונג | ארסנל | 11 |
| 4 | טוגו עמנואל אדבאיור | טוטנהאם הוטספר | 11 |
| 6 | ויילס גארת' בייל | טוטנהאם הוטספר | 10 |
| 6 | פורטוגל נאני | מנצ'סטר יונייטד | 10 |
| 8 | הולנד רובין ואן פרסי | ארסנל | 9 |
| 8 | צרפת סמיר נאסרי | מנצ'סטר סיטי | 9 |
| 8 | בנין סטפן ססנון | סנדרלנד | 9 |
הערות שוליים

↑  Premier League Player Stats - Goals, www.premierleague.com (באנגלית)
↑  Premier League Player Stats - Assists, www.premierleague.com (באנגלית)
| עונות במפעל הראשון בחשיבותו בכדורגל האנגלי |
| --- | --- | --- |
| הפוטבול ליג | 1888/1889 • 1899/1890 • 1890/1891 • 1891/1892 • 1892/1893 • 1893/1894 • 1894/1895 • 1895/1896 •  1896/1897 • 1897/1898 • 1898/1899 • 1899/1900 • 1900/1901 • 1901/1902 • 1902/1903 • 1903/1904 • 1904/1905 • 1905/1906 •  1906/1907 • 1907/1908 • 1908/1909 • 1909/1910 • 1910/1911 • 1911/1912 • 1912/1913 • 1913/1914 • 1914/1915 • 1919/1920 • 1920/1921 • 1921/1922 • 1922/1923 • 1923/1924 • 1924/1925 • 1925/1926 •  1926/1927 • 1927/1928 • 1928/1929 • 1929/1930 • 1930/1931 • 1931/1932 • 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 •  1936/1937 •  1937/1938 •  1938/1939 •  1939/1940 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 • 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 |  |
| הפרמייר ליג | 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
סולומון גולומב

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1932 בולטימור, ארצות הברית 
 פטירה:  1 במאי 2016 (בגיל 83) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה, קריפטולוגיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט סיני 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס 
 מנחה לדוקטורט:  דייוויד וידר 
 מוסדות:  אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 תלמידי דוקטורט:  אנדרו ויטרבי, Martin Jerome Cohen, Herbert Taylor, Gary Stuart Bloom, Ralph Thoene, Herbert Mitchell Trachtenberg, Unjeng Cheng, Gregory S. Yovanof, David Rutan, C. Wayne Walker, Hong-Yeop Song, Gregory Mayhew, Clarence Sigmund Fuzak, Jr., William James Hurd, Ning Zhang, Betty M. Tang, Harold (Hal) Marvin Fredricksen, Moe Z. Win, David Nathan Sherman, Hans Stephen Erik Schloss, Jack Stiffler, Peter Gaal, Abraham Waksman, Robert C. Tausworthe, Robert Martin Storwick 
 פרסים והוקרה:  פרס ויליאם פרוקטר להישג מדעי (2012)  מדליית בנג'מין פרנקלין (2016)  עמית החברה למתמטיקה תעשייתית ושימושית (2014)  מדליית ריצ'רד המינג של IEEE (2000)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  פרס שאנון (1985)  המדליה הלאומית למדעים (2011)  תוכנית פולברייט 
 הערות:  יהודי
 תרומות עיקריות
 פוליאומינו, חוקי גולומב, קידוד גולומב
 
סולומון וולף גולומב (Solomon Wolf Golomb;‏ 30 במאי 1932 – 1 במאי 2016) היה מתמטיקאי ומהנדס יהודי-אמריקאי, פרופסור להנדסת חשמל באוניברסיטת דרום קליפורניה, ונודע כממציא של סרגל גולומב (נכון לשנת 2014 נמצא סרגל מיטבי בן 27 שנתות) והפוליאומינו (שעליהם מבוסס, בין היתר, משחק המחשב טטריס).
חוקי גולומב משמשים באסטרונומיה וקריפטוגרפיה ומהווים כלי חשוב.
הפוליאומינו
סיים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת הרווארד בשנת 1957. הוא הממציא של קידוד גולומב.
ססיליה אלוורז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באפריל 1950 (בת 74) סן דייגו, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מזרח וושינגטון 
 ceciliaalvarez.com
 
ססיליה אלוורז (באנגלית: Cecilia Alvarez; נולדה ב-15 באפריל 1950) היא אמנית צ'יקנו אמריקאית הידועה בציורי שמן וציורי קיר המתארים נושאים של פמיניזם, עוני והשפלה סביבתית בארצות הברית ובאמריקה הלטינית.   עבודותיה נאספות על ידי המוזיאון המקסיקני לאמנויות יפות,  מוזיאון האמנות של סיאטל ועל ידי קרן קייזר.
ביוגרפיה

אלוורז נולדה בעיר נשיונל סיטי, קליפורניה, לאב קובני ולאם מקסיקנית.  היא גדלה עם שני הוריה בסן דייגו, קליפורניה ובטיחואנה, מקסיקו. האמנות שלה שואבת השראה מהחינוך המגוון שלה במגוון מסגרות תרבותיות ופוליטיות.
אלוורז היא אמנית אוטודידקטית. היא התחילה ללמוד באוניברסיטת המדינה של סן דייגו אך לא השלימה את לימודיה כי היא הרגישה שזה לא הכרחי. באוניברסיטה נאמר לה מאחר שהיא אישה מקסיקנית-אמריקאית, עבודתה לעולם לא תיחשב "אמנות יפה." אלוורז החלה לעזור למשפחתה כלכלית בגיל עשרים ושלוש, לאחר שעזבה את הקולג'.
בשנת 1975 עברה אלווארז למדינת וושינגטון שם היא יצרה את רוב יצירות האמנות שלה.
מ-1978 עד 1981, היא למדה באוניברסיטת מזרח וושינגטון.
היא מתגוררת ועובדת בסיאטל, וושינגטון עם בעלה ושני ילדיה.
אומנות

אלוורז היא בעיקר ציירת, אבל היא עבדה על יצירות אמנות ציבוריות גדולות ועל עזרה לבני נוער ליצור ציורי קיר כדי להעלות את המודעות התרבותית.  אלוורז משתמשת בדימויים אישיים באמנותה על מנת למתוח ביקורת על נושאים שחשובים לה מבחינה פוליטית ותרבותית. היא הצהירה כי היא מקווה "ליצור שיח באמצעות האמנות שלה, בנושאים של זכויות ועוני" אלוורז מנסה להגדיר מחדש את הערכים התרבותיים המיוחסים לנשים ואת הרעיון של משפחה באמצעות האמנות שלה. הדואליות שלה כאישה מקסיקנית מגדירים את האמנות שלה כשהיא קובעת, "איך אנחנו משתלבים ביקום, מספרים בדיחות, שומעים מוזיקה, מניחים אריחים..מפתחים את כל היכולת לחשוב על אנושיות."  השימוש בדימויים נשיים בעבודתה מתייחס למערכת היחסים הקרובה של האמנית עם אמה ודודתה, אשר שתיהן העניקו לה את ערכי המשפחה והקשר האנושי.
באמצעות האמנות שלה, היא מקווה לעורר דיאלוג על החשיבות החברתית המיוחסת למושגים כמו יופי וכוח. בשנת 1991, אלוורז העניקה הדפס צבעוני של הציור שלה "Las Cuatas Diego" לאוסף הקבוע של המוזיאון המקסיקני הממוקם בסן פרנסיסקו.
בשנת 1994, אלווארז הוזמנה על ידי ועדת האמנויות של מדינת וושינגטון לפרויקט אמנות ציבורי גדול שבו עיצבה ויצרה אמנות ואלמנטים ארכיטקטוניים במרכז לפעילויות הסטודנטים בסיאטל סנטרל קולג'. היא עבדה בשיתוף פעולה הדוק עם אדריכלי הבניין. אלמנטים אלו הם חלונות חרוטים, דוגמאות בטון בהתזת חול, אריחי קרמיקה וחיפוי חוץ. היא ציינה, "הכוונה של דפוסים אלה הייתה לא רק לתת כבוד לתרבויות המיוצגות, אלא לנסות להחדיר למבנים ולאתר תחושת שייכות ואינטימיות."
הערות שוליים

↑  Daughters of Immigration: Cecilia Alvarez, Tatiana Garmendia, and Blanca Santander, M. Rosetta Hunter Art Gallery (באנגלית)
↑  So To Speak - Issues, web.archive.org, ‏2005-03-13
↑  ""Faces" tell a story at The Mexican Museum"
↑  Chicano & Latino Artists of the Pacific Northwest at Evergreen | Home, archives.evergreen.edu
↑  "Cecilia Alvarez: Biography"
↑  "Frida Kahlo and Chicana Self-Portraiture: Maya Gonzalez, Yreina D. Cervantez, and Cecilia Alvarez"
↑  Vicki L. Ruiz, Virginia Sánchez Korrol, Latinas in the United States, set: A Historical Encyclopedia, Indiana University Press, 2006-05-03, ISBN 978-0-253-11169-2. (באנגלית)
↑  "Chicana Artist : Cecilia Alvarez"
↑  Latina/o Art: Gender in Art, public.websites.umich.edu
↑  ""Faces" tell a story at The Mexican Museum"
↑  "Artworks by Cecilia Alvarez, in WA's State Art Collection"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2004039580  VIAF: 58468243   WorldCat (עם VIAF): 58468243 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ססיליה אלוורז".
עונת 2011/2012 בליגת העל ההולנדית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  5 באוגוסט 2011 – יוני 2012 (כ־302 ימים) 
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  אייאקס (23)
 מספר משחקים:  306 
 מלך השערים:  באס דוסט  (הירנפיין)   (32)
 השחקן המצטיין:  יאן ורטונגן (אייאקס)
 → עונת 2010/2011עונת 2012/2013 ←
 
עונת 2011/2012 הייתה העונה ה-56 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. דה חראפסחאפ ואקסלסיור רוטרדם ירדו לליגת המשנה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (17 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפה ואלבייק שעלתה מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בשיטת הטוב משני משחקים כנגד הקבוצות שהעפילו מטורניר הפלייאוף בליגת המשנה.
מבנה > תחרויות אירופיות

הקבוצה שסיימה במקום ה-1 העפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות.
הקבוצה שסיימה במקום ה-2 העפילה לשלב המוקדמות השלישי בליגת האלופות.
הקבוצה שסיימה במקום ה-4 ומחזיקת הגביע העפילו לסיבוב הפלייאוף של הליגה האירופית.
הקבוצה שסיימה במקום ה-5 העפילה לשלב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית.
הקבוצות שסיימו במקומות 6–9 התמודדו על כרטיס בודד לשלב המוקדמות השני של הליגה האירופית.
טוונטה זכתה בכרטיס לשלב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית לאחר שזכתה במקום ה-3 של דירוג המשחק ההוגן של אופ"א