stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוזן קוליס
ביוגרפיה > יצירה

קוליס משתמשת במגוון טכניקות ואסטרטגיות כדי לחקור סוגיות הנוגעות לפרשנות, מלאכה, ערך ועבודה. חפצים יומיומיים מוצגים חרוטים, ומוכתמים בסימני עבודה, בלאי. במבט ראשון נראה שהסימנים הם תוצאה של מקריות בשימוש רגיל, ונראים חסרי משמעות ואינם ראויים לבדיקה.
קוליס מתעניינת בשינוי התפיסה המתרחש עם הגילוי שהם, למעשה, מעשים זהירים, מכוונים, וכי החומרים המשמשים מוערכים באופן מסורתי בשל תכונותיהם הפיננסיות או הדקורטיביות.
סולם עץ ישן, המכוסה בטפטופי צבע משנים של שימוש, עבר טרנספורמציה על ידי שיבוץ בו של יהלומים, פנינים, אופלים וחומרים יקרים אחרים. דלי שתופס טפטוף מתקרת הגלריה עשוי להיות לא תוצאה של הזנחה, אלא של הקמה מורכבת של משאבות, מכלי מים וקירות מזויפים כדי ליצור באופן מלאכותי את המיצג.
בדרך כלל היצירות שלה כרוכות בכמות גדולה של עבודה נסתרת כדי ליצור אובייקט שעלול בקלות להיעלם בסביבה, אך הוא שופע ערך, בין אם זה חומרי או רעיוני. חלק גדול מהעבודה של קוליס יכול להיעלם מעיניהם של הצופים וההימור החזותי הזה מביא לתמורה רעיונית אפשרית שמעניקה חקירה מתואמת של הצופה.
עבודותיה של קוליס הוצגו במקומות כברמינגהם, מרכז ווקר לאמנות במיניאפוליס, גלריית האמנות של קרייסטצ'רץ' בניו זילנד, מוזיאון מסצ'וסטס לאמנות עכשווית, אוסף זבלודוביץ' ומוזיאון ישראל בירושלים.
קוליס זכתה בפרס איגוד המלט הבריטי בשנת 2001, בפרס לאמנות מודרנית של "פיצה אקספרס", בשנת 2002.
הערות שוליים

↑  Out of the Ordinary: Spectacular Craft, Victoria and Albert Museum, archived from the original on 4 August 2012
↑  "Susan Collis - Seventeen". Seventeen.
↑  "Engineer - Part Two, Susan Collis", Art Daily, 7 October 2003.
↑  Lucinda Holmes (November 2007) "Susan Collis: Out of the ordinary", a-n.co.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 140505857  ISNI: 0000 0001 1522 0733  RKD: 414028  SUDOC: 243009305  VIAF: 107196206   WorldCat (עם VIAF): 107196206 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סוזן קוליס".
מיצג הסולם בגלריה.
גונילה קנוטסון

| --- | --- |

קנוטסון, תמונה מ-5 בספטמבר 1957
 לידה:  14 בנובמבר 1940 
 פטירה:  3 בפברואר 2025 (בגיל 84) איסטד, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 מקצוע:  דוגמנית
 
גונילה קנוטסון (בשוודית: Gunilla Knutsson‏; 14 בנובמבר 1940 - 3 בפברואר 2025) הייתה דוגמנית, שחקנית וסופרת שוודית.
ביוגרפיה

קנוטסון נולדה במחוז סקונה, ב-1961 נבחרה למיס שוודיה ועלתה לחצי הגמר של תחרות מיס תבל באותה השנה.
היא השתתפה כדוגמנית במשחק הטלוויזיה "Say When!". מ-1967 ועד 1973 הופיעה בפרסומות של מוצרי הטיפוח של המותג "Noxzem" הנמצא בבעלות יוניליוור. ב-1968 שיחקה בפרק של הסדרה "Premiere" ששודרה ב-CBS. ב-1970 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Gidget Grows Up". תמונתה הופיעה על גיליון דצמבר 1970 של מגזין לייף. ב-1979 פורסמה כתבה אודותיה בעיתון "The Beaver County Times" בה סיפרה אודות חייה כאישה נשואה ומנהלת.
היא פרסמה שני ספרים, "יופי ובריאות בדרך הסקנדינבית" שיצא ב-1969, ו"ספר המסר של גונילה קנוטסון" שיצא ב-1972.
בשנות התשעים היא עבדה כטועמת יינות ועסקה בחינוך גופני בבית ספר יסודי במנהטן.
נפטרה ב-3 בפברואר 2025.
האם אתה חכם יותר מתלמיד כיתה ו'?

| --- | --- |

 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 מספר עונות:  1 
 שידור
 רשת שידור:  שידורי קשת 
 תקופת שידור מקורית:  יולי 2007 – 2008 
 
האם אתה חכם יותר מתלמיד כיתה ו'? היה שעשועון טלוויזיה שהגיש איל קיציס בשנת 2007.
הפקה ושידור

התכנית מבוססת על הפורמט האמריקאי "Are You Smarter than a 5th Grader?" (אנ') בו נבחן המתחרה בשאלות ידע בהשוואה לתלמידי בית ספר יסודי. לצד המשתתף נמצאים "חבריו לכיתה", 5 תלמידי בית ספר בגיל 11–12 המסייעים לו במענה על השאלות שאינם יודעים את התשובות הנכונות ועונים עימו יחדיו על השאלה.
במהלך התכנית עונה המשתתף על 10 שאלות במגוון תחומים הנלמדים בכיתה ו' בהם תנ"ך, גאוגרפיה, מדעים ומולדת. כל תשובה נכונה מעניקה לו פרס כספי.
במידה והמשתתף השיב נכונה על כל 10 השאלות, הוא יכול להתמודד על "שאלת המיליון", שאלת בונוס שתשובה נכונה עליה תעניק לו מיליון שקלים.
בדומה לשעשעונים אחרים, ישנן 3 עזרות:
"הצצה" - אפשרות חד פעמית לראות את התשובה של התלמיד.
"העתקה" - העתקת התשובה שענה התלמיד, בין אם נכונה או לא.
"הצלה" - העתקת תשובה נכונה של התלמיד.
את הפורמט פיתח מארק ברנט, שעלה בארצות הברית ברשת פוקס ולאחר ברשת הילדים ניקולדאון.
הפורמט שודר בגרסאות מקומיות ברחבי העולם במדינות רבות בהן גרמניה, אוסטרליה, ברזיל ובריטניה.
לתוכנית הופק משחק רשת בו יכלו לשחק הצופים מהבית.
הערות שוליים

↑  איל קיציס יוצא לבדוק בשעשועון טלוויזיה האם מבוגרים חכמים יותר מתלמיד כיתה ו'?, באתר שידורי קשת, יולי 2007
↑  רותי זוארץ, ‏ילדים זה שמחת הפריים-טיים, באתר גלובס, 7 באוגוסט 2007
נבחרת ספרד בכדורגל נשים

נבחרת ספרד בכדורגל נשים (בספרדית: Selección femenina de fútbol de España) מייצגת את ספרד בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי ההתאחדות המלכותית לכדורגל ספרדי. בשנים האחרונות הפכה הנבחרת לאחת מהנבחרות הטובות באירופה, לאחר תקופה ארוכה בה היא לא בלטה בזירה הבינלאומית.
הטורניר הגדול הראשון אליו העפילו הספרדיות היה אליפות אירופה שנערכה ב-1997 בנורווגיה ושוודיה. בטורניר זה הגיע הנבחרת עד לשלב חצי הגמר, שם הודחה על ידי איטליה. חלוצת הנבחרת, אנג'לס פארג'ו, נבחרה להרכב הטורניר, לאחר שכבשה במהלכו שלושה שערים.
רק בשנת 2013 הצליחה ספרד להעפיל שוב לאליפות אירופה, אך הפעם הודחה בשלב רבע הגמר. ורוניקה בוקט, קפטנית הנבחרת, נבחרה להרכב הטורניר לצד כוכבות כמו סליה סאסיץ', לוטה שלין ונדין אנגרר. שנתיים לאחר מכן, העפילה הנבחרת בפעם הראשונה בתולדותיה לגביע העולם. בטורניר שנערך בקנדה, סיימו הספרדיות עם נקודה אחת בלבד והודחו כבר בשלב הבתים. לאחר הטורניר פוטר מאמן הנבחרת, איגנסיו קוורדה, שאימן את הנבחרת מאז שנת 1988.
הדירוג הנוכחי של נבחרת ספרד ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-2 בעולם, נכון ל-13 בדצמבר 2024, עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 1 נמדד לראשונה בדצמבר 2023, והדירוג הכי נמוך 21 נמדד לראשונה ביוני 2004.
כל גביעי העולם

1991 עד 2011 - לא העפילה
2015 - שלב הבתים
2019 - שמינית גמר
2023 -  מקום ראשון
כל אליפויות אירופה

1984 עד 1995 - לא העפילה
1997 - חצי גמר
2001 עד 2009 - לא העפילה
2013 - רבע גמר
2017 - רבע גמר
2022 - רבע גמר
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
| כדורגל בספרד ספרד |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל הספרדית • מנהלת הליגות • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | לה ליגה • ליגת המשנה • הליגה השלישית • הליגה הרביעית • מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | גביע המלך הספרדי • הסופר קאפ הספרדי • גביע הפדרציה הספרדית • גביע הליגה הספרדית (חדל להתקיים) |  |
| כדורגל נשים | ליגת העל לנשים • הליגה השנייה לנשים • גביע המלכה בספרד |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX6377269
ליץ'

איור של ליץ' (הקרב על ווסנות')
ליץ' (מלועזית: lich, לעיתים liche; מאנגלית עתיקה: līċ, גופה) הוא מושג בספרות הפנטזיה המודרנית, המתאר סוג של אל-מת תבוני. על פי רוב מדובר באדם בעל כוחות מאגיים שעבר טקס אפל ומרושע מרצונו החופשי, אשר הפך אותו לגופה מרקיבה בעלת חיי נצח. הטקס כולל את לכידת נשמתו של הליץ' בתוך חפץ מסוים, כגון מגילה, טבעת וכדומה.
הליץ' במשחקי תפקידים > במבוכים ודרקונים

מגע משתק/אפל: הליץ' יכול לתעל אנרגיה שלילית ואפלה אל כף ידו ולהשתמש בה נגד יצור חי. הדבר פוגע בנשמתו של הקורבן ופוצע אותה, ומשתק את הנפגע.
הילת פחד: הילה נוראית של רשע אופפת את הליץ'. יצורים חיים הרואים את הליץ' ייתקפו פחד ויברחו.
עור מחוזק: גופו של הליץ' קשוח ושלדי, ולכן חרבות, חצים וכדומה כמעט ולא משפיעים עליו. בנוסף לכך, גופו אפוף באופל, ולכן רק כלי נשק קסומים יכולים לפגוע בו.
הליץ' אינו מושפע מקור.
הליץ' בעל יכולות החזרה מהמתים גופות. שלדים שלחלקם יכול להיות אפשרות ליצור כשפים אפלים
הליץ' במשחקי תפקידים > בעולם האפלה

בעולם האפלה ישנם מספר יצורים המכונים ליץ', המפורסם ביניהם הוא הטרמר, שבט של ערפדים שעוסקים בכישוף דם. בעולם האפלה החדש גם ישנם מספר יצורים המכונים ליץ', המשותף לכולם הוא שהם היו קוסמים שהשתמשו בתהליך קסום כדי להפוך לבני אלמוות, באופנים שונים.
הליץ' במשחקי תפקידים > אזכורים בתרבות

במשחק dota ליץ' הוא אחד הגיבורים שאפשר לשחק בהם.
בסדרת הטלוויזיה המצוירת הרפתקאות פין וג'ייק (Adventure Time), האנטגוניסט הראשי של הסדרה הוא הליץ' (The Lich), יצור עתיק יומין עם כוחות מאגיים אפלים שרוצה להשמיד את כל החיים ביקום.
ראו גם

זומבי
ערפד
וולדמורט
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בת'וול אוגוט

| --- | --- |

 לידה:  3 באוגוסט 1929 מחוז ג'ם, קניה 
 פטירה:  30 בינואר 2025 (בגיל 95) 
 ענף מדעי:  היסטוריה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סנט אנדרוז  אוניברסיטת מקררה  בית הספר ללימודי המזרח ואפריקה של אוניברסיטת לונדון 
 פרסים והוקרה:  Distinguished Africanist Award (2001)  עמית האקדמיה הקנייתית הלאומית למדעים (1986) 
 בן או בת זוג:  גרייס אוגוט (1959–2015) 
 מספר צאצאים:  4 
 
בת'וול אוגוט (באנגלית: Bethwell Allan Ogot;‏ 3 באוגוסט 1929 – 30 בינואר 2025) היה היסטוריון קנייתי שהתמחה בהיסטוריה של אפריקה.
ביוגרפיה

בת'וול אוגוט נולד בכפר במחוז ניאנזה שבקניה. לאחר סיום בית הספר הוא למד באוניברסיטה בקמפלה והמשיך לאוניברסיטת סנט אנדרוז ואוניברסיטת לונדון. בהיותו בלונדון הוא היה ראש אגודת הסטודנטים יוצאי קניה והיה מעורב בשיחות שהתנהלו באותה התקופה בהקשר לעצמאות קניה.
לאחר סיום הלימודים אוגוט חזר לקניה והחל ללמד באוניברסיטת ניירובי. הוא הקים בית ספר ללימודי אפריקה באוניברסיטה, והיה דקאן של בית הספר לאמנויות ושל בית הספר למדעי החברה של האוניברסיטה. אוגוט היה נשיא ועדה מדעית בינלאומית שהכינה General History of Africa בחסות אונסקו.
בשנים 1975–1977 אוגוט היה נציג קניה בוועידת חוקה של הקהילייה המזרח-אפריקנית. בשנים 1977–1983 הוא היה נשיא ארגון הארכאולוגיה האפריקני. תקופה מסוימת אוגוט היה יושב ראש הדואר של קניה.
במקביל לפעילות הציבורית, בת'וול אוגוט המשיך לעבודה באוניברסיטה ומונה לפרופסור.
על פעילותו הרבה לאוגוט הוענקו מספר עיטורים לרבות מדליית זהב של אונסקו.
בשנת 1959 אוגוט נישא לגרייס אוגוט, ממנה התאלמן ב-2015.
נפטר ב-30 בינואר 2025. הותיר אחריו ארבעה ילדים.
שימוש במגן אנושי על ידי חמאס

רקטה שנמצאה בידי צה"ל במסגד במסגרת מבצע עופרת יצוקה.
חמאס וארגוני טרור פלסטיניים נוספים השתמשו במכוון באוכלוסייה האזרחית של רצועת עזה כמגן אנושי. הדבר אושר על ידי נאט"ו, האו"ם, האיחוד האירופי, ארצות הברית, ישראל, מספר מדינות אירופיות, עיתונאים וארגוני זכויות אדם. אסטרטגיה זו כוללת שיגור רקטות, הקמת תשתיות צבאיות וניהול לחימה עם צה"ל מאזורי מגורים ומסחר ואף מבתי חולים או בסמוך אליהם. במהלך השנים, חמאס הודיע כי הוא רואה בנפגעים אזרחיים פלסטינים כדבר בלתי נמנע וכדבר שמשרת את מטרתו.
טענות ותעודים לשימוש במגנים אנושיים על ידי ארגוני טרור פלסטינים, כולל חמאס, הועלו במהלך המבצעים השונים בעזה החל משנת 2006, ובהם מבצע עופרת יצוקה (2008), מבצע צוק איתן (2014), וכן מלחמת חרבות ברזל (2023). באחרונה הציגה ישראל ראיות הטוענות כי חמאס הכניס חלקים מרשת הפיקוד שלו וממערכות המנהרות הצבאיות שלו תחת תשתית אזרחית, לרבות בית החולים שיפא בעיר עזה, ואחסן נשק מתחת לבית החולים א-רנתיסי. דיווחים אלו אושרו על ידי הפנטגון, אך הוכחשו על ידי חמאס. נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן תיאר את השימוש הצבאי של חמאס בבית החולים שיפא כפשע מלחמה. במהלך המלחמה, חמאס ניסה, לפי הדיווחים, להרתיע את הפלסטינים ולמנוע את התפנותם מאזורי הלחימה, וקרא להם להישאר במקומם.
קיימת ביקורת על חמאס בהקשר של השקעה רבה בתשתיות התקפיות כמו טילים, והשקעה במנהרות תקיפה ובונקרים לאנשיו, אך התעלמות מצרכי הביטחון של תושבי עזה עצמם לדוגמה העדר בניית מקלטים.
לפי מאמר שפורסם על-ידי מרכז המצוינות האסטרטגי של נאט"ו, מטרת השימוש באסטרטגיית המגן האנושי בידי חמאס וארגוני טרור אחרים ברצועת עזה היא להרתיע את ישראל מפעולה בשל הקפדתה על מזעור אבידות בקרב בלתי-מעורבים וכן כדי לעורר את דעת הקהל העולמית כנגד ישראל. אסטרטגיה זו מאפשרת לחמאס להאשים את ישראל בפשעי מלחמה, וכן להגן על נכסיו וכוחותיו מפני צה"ל. גישה זו היא דוגמה ללוחמה משפטית, יישום שיטתי של פלטפורמות משפטיות וציבוריות כדי להחליש את היריב במהלך סכסוך מלחמתי.
היסטוריה

צוות של רשת PBS סיקר את עבודת הצוות הרפואי בבית החולים שיפא בשנת 2006 במהלך המאבק בין פתח לבין חמאס על השליטה בעזה. הצוות תיעד מספר רב של חמושים של חמאס במקום, איום של אחד מהם על רופא במקום וקרבות בבית החולים עצמו.
בשנת 2019 קבע מאמר של מרכז המצוינות לתקשורת אסטרטגית של נאט"ו כי חמאס "משתמש במגנים אנושיים בסכסוכים עם ישראל מאז 2007".
היסטוריה > מבצע עופרת יצוקה (2009)

במבצע עופרת יצוקה עשו חמאס וארגוני טרור אחרים שימוש נרחב בטקטיקת המגן האנושי, כחלק מדוקטרינת הלחימה שלהם. שימוש זה כלל:
ירי ממרכזי אוכלוסייה.
הסתרת תשתיות צבאיות במבנים אזרחיים לרבות בתים, מסגדים, בתי חולים ומוסדות חינוכיים.
קריאה לאזרחים להתאסף במבני טרור על מנת למנוע מצה"ל להפציץ אותם.
שימוש בילדים כמגן אנושי: מחבלים הקיפו את עצמם בילדים בעת לחימה על מנת להימלט מאזור הקרב.
דובר צה"ל הפיץ סרט שצולם על ידי כטב"ם במבצע עופרת יצוקה המתעד מחבל פלסטיני משגר רקטה מגג בניין מגורים ואז בורח בחסות ילדים המקיפים אותו כדי למנוע מכוחות צה"ל לפגוע בו.
בניתוח שלאחר מבצע עופרת יצוקה הצהיר ארגון אמנסטי אינטרנשיונל כי: "בניגוד להאשמות חוזרות ונשנות של גורמים ישראלים על שימוש ב"מגנים אנושיים", אמנסטי אינטרנשיונל לא מצאה ראיות לכך שחמאס או לוחמים פלסטינים אחרים כיוונו את תנועת האזרחים להגן על מטרות צבאיות מפני התקפות. הארגון לא מצא ראיות לכך שחמאס או קבוצות חמושות אחרות אילצו תושבים להישאר בתוך או בסביבת מבנים ששימשו לוחמים, וגם לא שלוחמים מנעו מתושבים לעזוב מבנים או אזורים שעליהם פיקדו חמושים." עם זאת הארגון מצא כי חמאס וארגונים אחרים "סיכנו אזרחים פלסטינים בכך שלא נקטו את כל אמצעי הזהירות האפשריים בעת ניהול פעילויותיהם הצבאיות, ובעיקר בכך שירו רקטות מתוך אזורים מיושבים ואחסנו בהם נשק, חומרי נפץ ותחמושת". לדוגמה תושבים סיפרו לאמנסטי אינטרנשיונל כי במהלך המבצע ירו לוחמי חמאס רקטה בלילה מחצר בית ספר ממשלתי במרכז העיר עזה, וכי הלוחמים נהרגו בהתקפה ישראלית על הרחוב בעת שעזבו את חצר בית הספר. במקרה אחר ראה אחד התושבים מחבלי חמאס מציבים משגר רקטות באמצע רחוב בעיר עזה בשעת לילה.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל (2023) > סיקור תקשורתי

דייוויד לאונהרד ולורן ג'קסון מה"ניו יורק טיים" כותבים כי "חמאס החביא כלי נשק רבים מתחת לבתי חולים, בתי ספר ומסגדים כך שישראל מסתכנת בהרג אזרחים... גם לוחמי חמאס חומקים מעל ומתחת לאדמה, מתערבבים עם אזרחים". שיטות אלה, מסביר דייוויד פרנץ', "משמעותן שחמאס אחראי לרבים ממקרי המוות של האזרחים". לדברי פרנץ', "הצבת משאבים צבאיים בכוונה ליד אזרחים והסוואת לוחמים לאזרחים הן שניהם הפרות של חוקי המלחמה". על פי דיווח אחר של ניו יורק טיימס, "חמאס השתמש באזרחים כמגנים אנושיים והציב בונקרים תת-קרקעיים, מחסני נשק ומשגרי רקטות מתחת או ליד בתי ספר, מסגדים ובתי חולים".
האנליסט הצבאי של תחנת דויטשה ולה, פרנק לדווידג', אמר כי "זה תואר... כ'ידיעה רווחת' שרבים מהמטות [של חמאס] ממוקמים מתחת לבתי חולים... [עם] כניסות ויציאות במקומות כמו מסגדים או בתי ספר. [או אפילו] מתקני האו"ם... זו הסיבה שראינו... כל כך הרבה נפגעים שאינם לוחמים עד כה".
ג'ון ספנסר אמר כי "[חמאס] בנה רבים מהכניסות והיציאות שלו למנהרות ומעברים מתחת לאתרים מוגנים כמו בתי חולים, בתי ספר, מסגדים, מכיוון שזה מגביל את השימוש בכוח שצה"ל יכול לקחת מבלי לעבור דרך... שיקולים של חוקי מלחמה".
לדברי דפנה ריצ'מונד-ברק, פרופסור חבר ללוחמה בטרור באוניברסיטת רייכמן ומחברת הספר "לוחמה תת-קרקעית" משנת 2017, מחבלי חמאס פועלים תחת בית החולים שיפא זוכים גם ל"רמת ההגנה הגבוהה ביותר הקיימת במסגרת דיני המלחמה". כ"הזדמנות ייחודית לפעול הרחק מרחפני מעקב, GPS וטכנולוגיות אחרות לאיסוף מודיעין". היא הוסיפה כי "בעזה נחפרות מנהרות בבתי אזרחים, עוברות מתחת לשכונות שלמות ומובילות לאזורים מיושבים בתוך ישראל... [מה שמאפשר לחמאס להסתיר נקודות כניסה ויציאה, ומאפשרת תנועה ופעילות בלתי מזוהה".
אבי יששכרוף אמר כי מחבלי חמאס נמצאים "מתחת לבתים ולשכונות של העיר עזה, בתקווה שישראל לא תתקוף אותם כי הם מתחבאים מתחת למגנים אנושיים, ושאם ישראל תתקוף את השכונות הללו, היא תהרוג אזרחים רבים. וכל העולם הולך להאשים את ישראל בפשעי מלחמה". "הדבר העצוב בכל זה", אמר יששכרוף, "הוא [ש]לחמאס לא אכפת מהעם שלו" ומטרתו "לא רק להרוג ישראלים אלא לכמה שיותר אזרחים פלסטינים [גם נפגעים]".
הכתב פול נוקי בעודו משובץ ביחידה של צה"ל, דיווח על ל"ירי ופצצות מרגמה שהגיעה מבית החולים האינדונזי", שעד אז נראה היה שהתרוקן מחולים ורק חמאס השתמש בו.
לדברי כתבת הבריאות רוני לינדר מ"הארץ", "עדויות שהצטברו מאז פרוץ המלחמה מצביעות על כך ששיפא הפך למפקדה המרכזית של פעילות הנהגת חמאס".
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל (2023) > תגובות בין-לאומיות

נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הצהיר כי חמאס משתמש בפלסטינים חפים מפשע כמגן אנושי והדגיש את הצורך להגן עליהם. מזכיר המדינה האמריקאי, אנתוני בלינקן, קרא לחמאס להפסיק להשתמש באזרחים כמגנים אנושיים. מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש הצהיר גם כי חמאס ופלגים פלסטיניים אחרים השתמשו באזרחים כמגן אנושי.
במהלך ישיבת מועצת הביטחון של האו"ם על המזרח התיכון שהתקיימה ב-24 באוקטובר 2023, טען שר הביטחון של בריטניה, טום טוגנדהאט, "אנו יודעים שחמאס משתמש באזרחים פלסטינים חפים מפשע כמגן אנושי; הם שיבצו את עצמם בקהילות אזרחיות". שרת החוץ של גרמניה, אנאלנה ברבוק, אמרה: "אסור לנו ללכת שולל על ידי ספר המשחקים של חמאס", והדגישה את "השימוש שלהם בנשים וילדים בעזה כמגנים אנושיים, והסתרת נשק מתחת לסופרמרקטים, בלוקי דירות ואפילו בתי חולים". פיליפ קרידלקה, ז'אן אסלבורן וסרגיי קיסליצה, המייצגים את בלגיה, לוקסמבורג ואוקראינה, בהתאמה, הביעו גם הם גינוי לשימוש של חמאס באזרחים כמגן אנושי.
ב-13 בנובמבר 2023, 27 מדינות באיחוד האירופי גינו במשותף את חמאס על השימוש בבתי חולים ובאזרחים כמגן אנושי.
דובר המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית, ג'ון קירבי, אישר כי ברשותו מידע מודיעיני המצביע על כך שחמאס משתמש בבית החולים שיפא בעיר עזה למטרות צבאיות, אולי לאחסון נשק וגם להחזקת שבויים. היועץ לביטחון לאומי, ג'ייק סאליבן, הצהיר כי "אתה יכול לראות אפילו מודיעין ממקורות גלויים שחמאס אכן משתמש בבתי חולים, יחד עם הרבה מתקנים אזרחיים אחרים, לפיקוד ובקרה, לאחסון נשק, לשיכון לוחמיו... זהו הרקורד של חמאס, הן מבחינה היסטורית והן בסכסוך הזה". לדברי גורם אמריקאי אחר, "לחמאס יש צומת פיקוד מתחת לבית החולים שיפא, משתמש בדלק המיועד לו ולוחמיו מתקבצים בקביעות בתוכו ובסביבתו".
Human Rights Watch קרא לחמאס להגן על אזרחים בשליטתם ולא להשתמש בהם כ"מגנים אנושיים".
ניסיונות הסתרה ואיום על עיתונאים

מספר עיתונאים דיווחו שחמאס איים עליהם שלא ידווחו על שימוש במגן אנושי. נראה גם כי עיתונאים נמנעים מלדווח על איומים על ידי חמאס. וב-11 באוגוסט הוציא ארגון העיתונאים הזרים בישראל הודעת גינוי רשמית לחמאס על כך.
ב־15 ביולי 2014 כתב הוושינגטון פוסט, William Booth, תיאר את בית החולים שיפא כ"מפקדה דה פקטו של מנהיגי חמאס, שניתן לראות במסדרונות ובמשרדים".
מאמר מערכת של מגזין טאבלט משנת 2014 טען כי מיקום מפקדת חמאס מתחת לבית החולים שיפא היא "סוד גלוי" שידוע לרוב העיתונאים העובדים בעזה, אך אלו חוששים לתאר מציאות זו לקוראים ולמאזינים. לפי המגזין
הנושא כה ברור לכל העוסקים בדבר עד כי חמאס פוגש לעיתים קרובות עיתונאים שם. העיתון מציין כי המאמר של Booth שמאזכר כבדרך אגב את מיקודם מפקדת החמאס בבית החולים מבצע "“burying the lede" כלומר הצנעת הנושא החשוב ביותר בתוך הכתבה, במקום הצבתה ככותרת ראשית. לפי עורכי טאבלט הכתבים בעזה נשמעים לחוקים של חמאס או לצנזורה מרצון - כאשר מדווחים מבית החולים - ללא תמונות של אנשי חמאס חמושים בתוך בית החולים, ולא להתקרב לאזור הבונקרים.
ביולי 2014 משרד הפנים של חמאס הוציא הנחיה לפעילי מדיה חברתית לפיה עליהם תמיד לכנות אנשים שנהרגו בשם "אזרחים חפים מפשע"; ולא לפרסם תמונות של ירי רקטות ממרכזי אוכלוסייה אזרחיים. מטרת ההנחיה היא שימור קו התעמולה של חמאס במדינות ערב ובמערב, מניעת הדלפת מידע בעל ערך צבאי לישראל, ומניעת פגיעה בתדמית חמאס.
מספר עיתונאים זרים דיווחו על הסתתרות חמאס בקרב אוכלוסייה אזרחית וקיבלו איומים ברשתות מגורמים אלמונים.
Janis Mackey Frayer עיתונאית של רשת הטלוויזיה הקנדית CTV דיווחה על חמושים מחופשים לנשים בשכונת סג'יעה בעיר.
ניק קייסי מ"וול סטריט ג'ורנל" צייץ תמונה של פקיד חמאס משתמש בבית החולים שיפא לראיונות בתקשורת, אך מאוחר יותר מחק את הציוץ.
Peter Stefanovic מערוץ החדשות 9 של אוסטרליה, צייץ על רקטות שנורו סמוך למלון שבו התגורר.
John Reed מ-Financial Times דיווח על שני טילים שנורו מקרבת בית החולים אל-שיפא.
העיתונאי הצרפתי-פלסטיני ראדג'א אבו דאג דיווח כי נחקר על ידי איש חמאס חמוש בתוך בית החולים שיפא שהורה לו לעזוב את עזה.
התייחסות חמאס לנושא

במהלך מלחמת חרבות ברזל, נשאל בכיר חמאס מוסא אבו מרזוק, בשבתו בקטר, מדוע חמאס שבנה כ-500 ק"מ של מנהרות לחימה, לא בנה גם מקלטים לתושבים. הוא הצהיר כי המנהרות שנבנו על ידי חמאס נבנו כדי להגן על חמושי חמאס בלבד ולשם החזקת תחמושת, ולא עבור אזרחים. הוא הכריז גם כי החובה להגן על האוכלוסייה האזרחית בעזה מוטלת על האו"ם ועל ישראל.
ב-24 באוקטובר, בריאיון לרשת הטלוויזיה הלבנונית LBC אמר בכיר אחר בחמאס, ראזי חמד, כי חמאס רוצה לחזור על מתקפת אוקטובר שוב ושוב עד שישראל תושמד. לטענתו הפלסטינים הם הקורבנות ולכן כל דבר שהם עושים הוא מוצדק. חמד דיבר בשם העם הפלסטיני וטען כי "אנחנו מוכנים לשלם מחיר". וכי "אנחנו נקראים אומה של קדושים מעונים וגאים להקריב קדושים"
בתשדיר של מנהיג חמאס אסמאעיל הנייה מקטר, שפורסם ב-28 באוקטובר, הוא טען כי "אנחנו צריכים את הדם של נשים, של ילדים, של המבוגרים, כדי לעורר את רוח ההתנגדות שלנו, כדי לעודד את המחויבות שלנו, וישכנע אותנו להמשיך הלאה".
ביקורת על אדישות חמאס לחיי פלסטינים

העיתונאי המצרי איברהים עיסא (אנ') תהה מדוע חמאס ששולט בעזה במשך 16 שנה ובנה מנהרות תקיפה ובונקרים לאנשיו ולנשק, לא בנה מקלטים לשם הגנת התושבים. הוא תקף את חמאס וטען כי לא אכפת לארגון כמה פלסטינים ימותו וכי "חיי אזרחים פלסיטנים הם זולים".
העיתונאי הסעודי עבדול עזיז אל קמיאס, טען כי חמאס הוא רק כלי משחק בידי איראן וכי עזה נהרסת בגלל הטיפשות של מנהיגי חמאס. הוא טוען כי חמאס משתמש בילדים ובנשים של עזה כדלק למלחמה.
בכתבה על המחיר האנושי של המלחמה, כתב הפרשן הביטחוני עמוס הראל כי "האנשים שעסקו במשך 15 שנים בבניית מתחם לחימה תת-קרקעי מתחת לבתיהם של שני מיליון בני אדם היו צריכים לקחת זאת בחשבון... נראה שמנהיגי חמאס התעלמו מההשלכות הצפויות, או שפשוט לא היה אכפת להם".
בריאיון ל-CNN אמר הגנרל האמריקאי וסלי קלארק כי חמאס "מיקם בכוונה [ובאופן ציני] את נכסיו היקרים ביותר בבית חולים... כדי לנסות ולעורר זעם בקהילה העולמית ולהכפיש את ישראל". הוא הוסיף כי "חמאס... רוצה שהאזרחים האלה יהיו בסיכון".
בריאיון עם ד"ר Amaney Jamal, שסקרה את תמיכת הפלסטינים ברצועת עזה בהנהגת חמאס עלו נתונים שהצביעו על ביקורת כלפי חמאס לצד פקפוק בהנהגה הפלסטינית כולה. העיתונאי המראיין עזרה קליין מהניו יורק טיימס תהה בהמשך לעמדת ראשי חמאס שהצהירו על צורך ב"קדושים" שיוקרבו, עד כמה תושבי עזה ישמחו להקריב את עצמם בהתחשב בסקרים אלה, בהיעדר תקשורת חופשית בעזה, ובהתחשב בכך שהבחירות בעזה בוצעו בשנת 2006.
הפרופסור לפילוסופיה מייקל וולצר טען כי "חמאס מסכן בכוונה את אזרחיו ומרוויח מכל אחד שנהרג". לדעתו הוויכוח המרכזי לא צריך ליסוב על מידתיות אלא על אחריות. וולצר טוען כי בעוד צה"ל מבצע את רוב ההרג, מי שאחראי להרג הוא קדום כל חמאס. האחריות של צה"ל היא להילחם בזהירות ולכוון ולתקוף מטרות בדיוק המרבי. ויכוח על זהירות הכרחית ועל סיכונים חיוניים נראים לו יותר מהותיים מאשר עד כמה תגובה היא פרופוציונית או לא.
הפרשן הבריטי קולונל ריצ'רד קמפ טען כי לא רק שחמאס אדיש לכך שאזרחים מעזה ימתו כתוצאה מהתקפות ישראל, הם אפילו מברכים על מקרי המוות האלה. קמפ טוען כי חמאס ידע כי צה"ל יתקיף בחזרה שכן דבר זה מתרחש בכל מתקפה על ישראל וכי הדבר יוביל לאבדות אזרחיות. קמפ אומר כי במקום לכנות זאת "מגן אנושי" ראוי לכנות זאת "קורבנות אדם". לטענתו חמאס מנצל בצורה צינית את התקשורת העולמית ואת ארגוני זכויות האדם על ידי מיקוד תשומת הלב בנפגעים האזרחיים, הגזמה במספר הקורבנות ואף ביום נפגעים. לפי קמפ חמאס יודע כי הוא לא מסוגל להביס את צה"ל באמצעים צבאיים ולכן כל האסטרטגיה שלו מבוססת על בידוד, דה-לגיטימציה והצגת ישראל כמדינה מרושעת תוך שימוש באנשי עזה עצמה כנשק במלחמה.
בדיבייט בתוכנית הטלוויזיה של פירס מורגן, האשים הרב שמואל בוטח את חאמס בשימוש בילדי עזה כבמגן אנושי. הוא טען כי הארגון גנב מילדי עזה, כספים בסכום של כ-16 מיליארד דולר שהעוברו לעזה מהקהילה הבינאלומית למטרות התקפיות, אבל לא בנה אפילו מקלט אחד לאזרחים, וכי מתחת לבית החולים שיפא יש קומפלקס צבאי. בוטח גם השווה את תגובת ישראל לתוקפנות של חמאס לזו של תגובת בריטניה לתוקפנות הנאצית – הוא הזכיר כיצד צ'רצ'יל הנהיג נגד הנאצים הפצצות שטיח שהרסו ערים כמו דרזדן והמבורג (אנ'). לעומת זאת ישראל השתמשה בחימוש מדויק בניסיון לפגוע במטרות חמאס, העניקה מסדרון הומניטרי כדי לפנות את תושבי עזה מאזור הקרבות. בתגובה אמר המנהיג המוסלמי Mohammed Hijab שגם התראיין לתוכנית כי צ'רצ'יל היה פושע מלחמה.
ניתוח > אסטרטגיה

על פי מאמר שפורסם על ידי מרכז המצוינות האסטרטגי של נאט"ו, הפריסה הטקטית של מגנים אנושיים על ידי גורמים כמו חמאס מנצלת באופן אסטרטגי את המחויבות של ישראל לצמצום פגיעה לא מכוונת באזרחים ואת הרגישות המוגברת של הקהלים המערביים לנפגעים שאינם לוחמים. גישה זו מאפשרת לחמאס להאשים את ישראל בפשעי מלחמה כאשר מספר האבדות באזרחים גדל עקב פעולות מוגברות של צבא ההגנה לישראל, שעלול להוביל לסנקציות בין-לאומיות.
מנגד, אם צה"ל ירסן את פעילותו הצבאיות כדי למזער את הנפגעים האזרחיים, חמאס זוכה ליתרון, בהיותו חשוף פחות לתקיפות צבאיות ישראליות ומסוגל לשמור על משאביו ולהמשיך בפעילותו. יתרה מכך, סוגיית הנפגעים באזרחים מייצרת לא פעם ויכוחים פנימיים בחברה הישראלית, בעיקר בין השמאל לבין הימין.
לפי נאט"ו, אסטרטגיה זו, שהיא צורה של "לוחמה משפטית", עוסקת במינוף מסגרות משפטיות וסנטימנט ציבורי נגד יריב, במטרה לערער את הלגיטימיות שלהם, לערב את משאביו במאבקים משפטיים, או להבטיח ניצחון ב"בית המשפט" של דעת הקהל.