stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרצל הלאלי
הערות שוליים

↑  עופר לוי, ‏הרצל הלאלי - מנכ"ל תדיראן טלקום במקום רני ברגמן, באתר גלובס, 7 ביוני 2004
↑  איתן ליבנה ימונה בתחילת מרץ למנכ"ל חברת תדיראן טלקום, באתר ערוץ 7, 4 בפברואר 2007
הקרב על הפופ-טארט

| --- | --- |

 בימוי:  ג'רי סיינפלד 
 הופק בידי:  ג'רי סיינפלד, ספייק פרסטן 
 תסריט:  ספייק פרסטן, אנדי רובין, Barry Marder, ג'רי סיינפלד 
 עריכה:  Evan Henke 
 שחקנים ראשיים:  ג'רי סיינפלד Cedric Yarbrough רייצ'ל האריס Sarah Cooper כריסטיאן סלייטר מריה בקלובה ביל בור Kyle Dunnigan דן לוי פרד ארמיסן מקס גרינפילד אדריאן מרטינז איימי שומר ג'ים גפיגאן מליסה מקארתי בובי מויניהן יו גרנט ג'ק מקברייר ג'יימס מרסדן תומאס לנון Drew Tarver 
 מוזיקה:  כריסטופר בק
 צילום:  ביל פופ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 הקרנת בכורה:  3 במאי 2024 
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הקרב על הפופ-טארט הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2024 בבימויו של ג'רי סיינפלד (הסרט הראשון שביים, בו הוא גם מככב).
רקע

הסרט מבוסס באופן חלקי על הסיפור האמיתי של יצירת הממתק פופ-טארטס. את התסריט כתב סיינפלד עם הכותבים ספייק פרסטן, בארי מרדר ואנדי רובין. סיינפלד ופרסטן משמשים גם כמפיקי הסרט באמצעות חברת ההפקה שלהם "Columbus 81 Productions". מלבד סיינפלד עצמו שמגלם בסרט את אחד העובדים בקלוגס שמוביל את המהלך ליצירת הפופ-טארט, משחקים בסרט גם מליסה מקארתי, ג'ים גפיגן, מקס גרינפילד, יו גרנט ואיימי שומר.
הסרט מתרחש בב-1963 בבאטל קריק, מישיגן ומציג את היריבות בין שני תאגידי הענק: חברות הדגנים קלוגס ופוסט, שמהוות את עמודי התווך של תעשיית דגני הבוקר האמריקאית. החברות מתחרות ביניהן מי תהיה זו שתמציא את החטיף שייתן מכת מחץ למתחרה וישבור את השוק, מה שמוביל להמצאת חטיף הפופ-טארט.
הסרט עלה לשידור בארצות הברית ובישראל ב-3 במאי 2024 בנטפליקס.
עלילה

בוב קבנה המועסק בחברת קלוגס, מתיידד עם ילד צעיר בדיינר שבורח מהבית ומבקש פופ-טארטס ומתחיל לספר לו מה המקור של החטיף הזה.
הסיפור מתרחש במישיגן של שנות ה-60 שם ממוקם המטה של שתי חברות הענק לייצור דגני בוקר: קלוגס ופוסט, הנאבקות ביניהן לפתח יותר ויותר מזונות פופולריים לארוחת בוקר. אחרי שקלוגס עדיין שולטת בשוק וזוכה בפרס "הקערה והכפית" של שנת 1963, בוב העובד בקלוגס, מרגיש שחברת פוסט עומדת לחשוף מוצר חדש שיכול להביא לשליטה שלהם בשוק המוצרים הזה.
לא עובר זמן רב ובוב מגלה שחברת פוסט אכן פיתחה מאפה עמיד, טעים ומבוסס פירות המיועד לארוחות בוקר. הוא מזהיר את הבוס שלו אדי קלוג מפני החדירה הקרובה לשוק מוצרי ארוחות הבוקר.
חברת קלוגס שוכרת את שירותיו של סוכן סמוי ומגלה שאכן חברת פוסט פיתחה מוצר בעזרתה של עובדת לשעבר שלהם, שכעת עובדת כמדענית נאס"א בתחום פיתוח המזון למשימות בחלל.
חברת קלוגס מכנסת מסיבת עיתונאים בה היא מודיעה על פיתוח של מוצר חדש בעוד החברה המתחרה פוסט מזמנת פגישה של חמש חברות הדגנים הגדולות בארצות הברית ודורשת מיקום מדף מועדף מכיוון שהמוצר שלה יעוף מהמדפים.
שחקנים

ג'רי סיינפלד
רייצ'ל האריס
כריסטיאן סלייטר
מקס גרינפילד
מריה בקלובה
ביל בור
דן לוי
בובי מויניהן
ג'ים גפיגאן
מליסה מקארתי
איימי שומר
ג'יימס מרסדן
יו גרנט
ג'ק מקברייר
פרד ארמיסן
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | 7-8 בספטמבר 2024 | סרט הטלוויזיה הטוב ביותר | "הקרב על הפופ-טארט" | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  אבנר שביט‏, בקושי שרדתי את הסרט המטומטם של סיינפלד בנטפליקס, ובכל זאת מצאתי משהו טוב לומר, באתר וואלה, 3 במאי 2024
1 2  אביב עגיב, "הקרב על הפופ טארט": סרט שאפשר לגמרי לוותר על הצפייה בו, באתר אייס, 5 במאי 2024
↑  Jerry Seinfeld’s Pop-Tart Movie Toasts Up a Cast, Netflix Tudum (באנגלית)
↑  הקרב על הפופ-טארט | האתר הרשמי של Netflix, באתר www.netflix.com
↑  Eve Batey,Chris Murphy, Creative Arts Emmys 2024: See the Winners Here, Vanity Fair, ‏2024-09-08 (באנגלית אמריקאית)
ויטוס דיינה

ויטוס דיינה (Vitus Diena), או "מחול ויטוס הקדוש", היה פסטיבל שנחוג בימי הביניים בצפון ומרכז אירופה (לטביה, גרמניה וכו') כל שנה ב-15 ביוני לפי הלוח הגרגוריאני כדי לציין את היום האחרון של שתילת השתילים.
גשם ביום זה היה אמור להיות סימן ליבול טוב, כמו גם הופעתם של דבורים או זבובים.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הריסון אפול

הריסון אפול (נולד ב-24 ביולי 1986) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת המגן בשארלוט ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים

אפול הוא תוצר של השלוחה האפריקאית של אקדמיית הנוער של פיינורד ההולנדית. בשנתיים האחרונות בזמן שהיה באקדמיה הושאל לאסאנטה קוטוקו ובנובמבר 2008 הוא זכה בתואר השחקן המצטיין של הליגה הגנאית.
אפול שיחק בכמה משחקי ידידות בקבוצה השוודית, הלסינגבורג, אך הצדדים לא הצליחו להניע את המעבר לכדי חתימה במועדון ובמקום עבור לאספרנסה מתוניסיה. בגמר ליגת האלופות של אפריקה לשנת 2011 נכנס כמחליף במשחק הגומלין והבקיע את השער היחיד במשחק נגד וידאד קזבלנקה, מה שהביא לאספרנסה את הגביע.
ב-30 ביולי 2015 חתם אפול על חוזה עם קולומבוס קרו מה-MLS. את הבכורה שלו ערך ב-19 באוגוסט במשחק נגד ניו יורק סיטי. שער הבכורה שלו הגיע במשחק שהסתיים בתיקו אחת נגד טורונטו ב-13 ביולי 2016.
נבחרת גאנה

את הבכורה שלו במדים הלאומיים ערך בגביע אפריקה לאומות 2008 בניצחון 2-4 נגד חוף השנהב, משחק שקבע את המקום השלישי בטורניר. הוא שימש לראשונה בתור קפטן הנבחרת ב-1 בספטמבר 2015 בניצחון 2-3 נבחרת הרפובליקה של קונגו.
אפול לקח חלק בסגל של גאנה בחמישה גביעי אפריקה לאומות 2008, 2010, גביע אפריקה לאומות 2013, 2015 ו-2017 ואף רשם שתי הופעות במונדיאל 2014.
תארים

אליפות גאנה: 2007/2008
ליגת האלופות האפריקאית: 2011
אליפות תוניסיה (4): 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2013/2014
הגביע התוניסאי: 2010/2011
גביע ה-MLS‏: 2020
גביע קמפאונס: 2021
ויטוס הקדוש

ערך זה עוסק בקדוש נוצרי. אם התכוונתם ללהקת דום מטאל, ראו .
| --- | --- |

מות הקדושים של סט. ויטוס
 לידה:  290 לערך סיקיליה, האימפריה הרומית
 פטירה:  303 לוקאניה, האימפריה הרומית
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית (במחלוקת); הכנסייה האורתודוקסית
 מקום פולחן עיקרי:  צ'כיה בוהמיה (קתדרלת ויטוס הקדוש בפראג) קרואטיה רייקה, קרואטיה איטליה פוריו, איטליה
 חג:  28 ביוני (כנסיות מזרחיות) ו-15 ביוני (כנסיות מערביות)
 פטרון של:  שחקנים, קומיקאים, רקדנים וחולי אפילפסיה. מגן מברק, מהתקפות של בעלי חיים ומשינה מוגזמת
ויטוס הקדוש (בלטינית: St. Vitus; בגרמנית: Veit; בקרואטית: Sveti Vid; בצ'כית: Svatý Vít) היה על פי האמונה הנוצרית קדוש נוצרי מסיציליה שבאיטליה שמת מות קדושים בשנת 303 בהיותו ילד או נער. יום ויטוס הקדוש נחוג ב-15 ביוני לפי הלוח הגרגוריאני וב-28 ביוני לפי הלוח היוליאני. שמו "ויטוס" מתרגם מלטינית כ"חיוני" (מלשון "חי"). הוא אחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים, שהתפילה אליהם נחשבת בכנסייה הקתולית ליעילה באופן יוצא דופן.
על פי האמונה הנוצרית, ויטוס הקדוש עבר עינויים והוצא להורג בשנת 303 לספירה על ידי הקיסר הרומי דיוקלטיאנוס, כתוצאה מסירובו לוותר על אמונתו הנוצרית.
הסיפורים אודות מותו של ויטוס הקדוש משתנים במקצת, אך גרסאות רבות מתארות עינויים קשים, ביניהם:
הלקאה: ויטוס הוכה קשות בשוטים.
כליאת בכלוב עם אריה: ויטוס הושלך לכלוב עם אריה רעב, אך האריה סירב לפגוע בו.
רתיחה בקדרה: ויטוס הוטל לתוך קדרה רותחת של שמן, אך שרד בנס.
עריפת ראש: לבסוף, ויטוס עבר עריפת ראש.
ויטוס נחשב לקדוש המגן של שחקנים, קומיקאים, רקדנים, וחולים באפילפסיה. כמו כן הוא מגן מברק, מהתקפות של בעלי חיים, ומשינה מוגזמת. ויטוס הוא גם הקדוש של בוהמיה (על שמו קתדרלת ויטוס הקדוש בפראג), העיר רייקה שבקרואטיה, והעיר פוריו (Forio) בקמפניה שבאיטליה.
בימי הביניים חגגו אנשים במרכז אירופה ובצפונה (בגרמניה, בלטביה וכדומה) את סעודת ויטוס הקדוש עם מחול ויטוס הקדוש. "מחול ויטוס הקדוש" הוא גם השם שהוענק ברפואה לתסמין הכוריאה, הפרעה עצבית שמתבטאת בעוויתות ובתנועות בלתי רצוניות.
הרצל עמיקם

| --- | --- |

 לידה:  22 באפריל 1918 לטביה
 פטירה:  12 ביולי 1986 (בגיל 68) כ"ד בסיון תשמ"ו
 תאריך עלייה:  1939
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   אצ"ל  לח"י  צבא הגנה לישראל  המוסד  נתיב
 תפקידים בשירות
 פעיל האצ"ל והלח"י, שליח הלח"י באירופה, לוחם בחטיבה 8, סוכן מוסד, פעיל בנתיב
 תפקידים אזרחיים
 קונסול ישראל באורוגוואי, מזכיר בשגרירות ישראל במוסקבה
 
הרצל עמיקם (ורהפטיג; 22 באפריל 1918 – 12 ביולי 1986) היה לוחם מחתרת בארץ ישראל, חבר הלח"י.
חייו

נולד לזלמן ובלה בלוצין שבלטביה כהרצל ורהפטיג. אחיו, דוד ורהפטיג, כיהן כנציב בית"ר בלטביה, אסטוניה ופינלנד עם פלישת הכוחות הסובייטים למדינות הבלטיות בשלהי 1939. הרצל הצטרף לבית"ר בגיל 10, ובאוגוסט 1939, עם משב רוחות המלחמה מאירופה, החליט להימלט מלטביה. הוא עזב את אירופה ביום פרוץ המלחמה, 1 בספטמבר 1939, על גבי אוניית המעפילים "נעמי יוליה", שנתפסה על ידי הבריטים ליד חופי ארץ ישראל. לאחר תקופת מעצר קצרה במחנה המעצר בעתלית, שוחרר והתגייס לאצ"ל.
מאוחר יותר נמנה עם חבורת הפורשים מהאצ"ל לטובת הלח"י - לוחמי חרות ישראל מייסודו של אברהם שטרן (יאיר). הרצל בחר בכינוי "עמיקם" וכונה על ידי חבריו למחתרת בשם 'הרצק'ה'. ב-1941 נתפס בנס ציונה על ידי הבריטים, והושם במעצר במחנה המעצר מזרעה. מאוחר יותר עבר עם העצירים למחנה המעצר בלטרון, שם היה ממתכנני בריחת ה-20 מלטרון, בה חפרו הוא וחבריו מנהרה באורך 76 מטרים דרכה נמלטו בליל 31 באוקטובר 1943.
עמיקם המשיך בפעילותו בלח"י וב-1944, בשלהי מלחמת העולם השנייה, נשלח על ידי מפקד הלח"י יצחק יזרניצקי (שמיר) לאירופה כדי לייסד שם תא מחתרתי. כשהוא מתחזה לחייל בריגדה עבר עמיקם דרך מצרים לאיטליה ומשם המשיך לצרפת. הוא היה שותף לפעילות נגד הבריטים באותן שנים והיה הרוח החיה מאחורי מניעת הסגרתם של לוחמי המחתרות יעקב אליאב ובטי קנוט מבלגיה לבריטניה. סיפור גיוס פרקליט בית המלוכה, קארטון דה-וויאר, היה אחד המפורסמים. עמיקם שידל את הפרקליט המכובד להגן על חבריו כשהוא מבטיח שאת שכר טרחתו יראה מהברון רוטשילד, ולמרות שהדבר לא תואם עם הברון קודם לכן, כך אכן היה.
ב-1948, עם סיום המנדט הבריטי, שב לישראל, התגייס לגדוד 89 של חטיבה 8 והיה שותף לקרבות על כיבוש משטרת עיראק סווידאן ועוג'ה אל-חפיר. מאוחר יותר היה שותף להקמת היישוב נוה יאיר בנגב, והיה מזכיר היישוב. כמו כן, נמנה עם מייסדי "מפלגת הלוחמים". בשנת 1950 נשא לאִשה את דינה לבית גרשון, עולה מבולגריה.
ב-1956 גויס ל"מוסד", ובמשך למעלה מ-15 שנה היה שותף לעשרות מבצעים חשאיים. 
בין השנים 1962–1965 כיהן כקונסול ישראל באורוגוואי וב-1966 גויס ל"נתיב" ונשלח כמזכיר שלישי לשגרירות ישראל במוסקבה, לא לפני שפעל לשחרור אחיו דוד מהגולאגים בסיביר והעלאתו לישראל. במהלך שירותו במוסקבה פגש את יעקב קדמי שהתפרץ לשגרירות והנחה אותו לגבי המשך תהליך העלייה.
ב-1986, תוך כדי עבודתו ב"נתיב", לקה באירוע מוחי ונפטר לאחר מחלה קצרה.
נטמן בחלקת הלח"י בבית עלמין הדרום. הותיר אחריו את רעייתו ושלושה בנים, ביניהם עיתונאי הספורט רון עמיקם ויאיר עמיקם.
לקריאה נוספת

שולמית לבנת, השמיים קרובים יותר, הוצאת בית יאיר. ביוגרפיה של הרצל עמיקם.
הערות שוליים

↑  הלוחמים חוגגים עלייתם לנוה יאיר, חרות, 14 באוגוסט 1949
↑  א. רמבה, הדיפלומטים הישראלים בדרום אמריקה, חרות, 17 בינואר 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296955105171  ISNI: 0000 0003 9909 3448  LCCN: nr91022763  VIAF: 54004361   WorldCat (עם VIAF): 54004361
התקוממות הרגולטורים

מיקום הפרובינציה של קרוליינה
התקוממות הרגולטורים (באנגלית: Regulator Movement) הייתה התקוממות שנמשכה בין השנים 1765 – 1771 בפרובינציית צפון קרוליינה שהייתה אחת מהמושבות הבריטיות בצפון אמריקה(אנ'), בהתקוממות זו אחזו אזרחים נשק נגד פקידים קולוניאליים, שאותם ראו כמושחתים. המאבק דוכא ולא שינה את מבנה הכוח במושבות, אולם הוא היה אחד הזרזים למלחמת העצמאות של ארצות הברית.
שמה של התנועה מתייחס לרצונם של החברים בה להסדיר (Regulate) את ענייניהם ולבטל את האפליה נגדם.
ההתקוממות

המאבק התנהל בין חקלאים לבנים נטולי עבדים, שהרכיבו את רוב אוכלוסיית העורף החקלאי של צפון ודרום קרולינה, ובין האליטה העשירה, שהייתה מיעוט, אך שמרה על שליטה כמעט מוחלטת בממשל.
הרגולטורים ראו שקרוליינה הצפונית נשלטת על ידי שכבה קטנה שמחזיקה בידיה שילוב של עוצמה פוליטית ונכסים ודואגת לעצמה, כך שרוב עול המיסוי מוטל על העניים ובתי המשפט תומכים בסוחרים ובעורכי הדין שתובעים תשלום חובות.
המטרה העיקרית המוצהרת של הרגולטורים הייתה להקים ממשלה ישרה, לצמצם את המיסוי ולמנוע החרמת רכוש בשל חובות כספיים וחוב מס. אנשי העסקים העשירים והפוליטיקאים ששלטו בצפון קרוליינה ראו במאבק זה איום חמור על כוחם. לכן, הם הביאו את המיליציה כדי למחוץ את המרד ותלו את מנהיגיה. ההערכה היא 70-80% מתושבי המושבה תמכו ברגולטורים.
חלק ניכר מהרגולטורים היו נוצרים אוונגליסטים ולעקרונות האוונגליזם היה משקל רב בעיצוב התודעה החברתית והפוליטית של הרגולטורים. האוונגליזם הדגיש גישה אינדיבידואליסטית לכנסייה, לישועה ולמוסר האישי וגישה זו השפיעה על הבנתם את היחסים הציבוריים כלכליים. אחד מהמנהיגים הבולטים של הרגולטורים היה הרמון הזבנד(אנ'), קווייקר ממרילנד שהתנגד לאלימות וניסה לפתור את הסכסוך בדרכי שלום. מנהיג נוסף היה ג 'יימס האנטר. הוא סירב לקבל את הפיקוד על הרגולטורים לאחר עזיבתו של הזבנד לפני קרב אלמאנסה(אנ').
ב-1768 שלחו הרגולטורים עצומה ובה שטחו את טענותיהם, אולם זכו להתעלמות. לכן פרצה התקוממות בהילסבורו(אנ'), מוקד הזעם היה בית המשפט המקומי ופקידים מושחתים. רגולטורים שאיבדו את בתיהם התאספו במחנות זמניים, פשטו משם להשיג מזון וקראו לשינוי בשלטון.
ערב קרב אלמנסה, ניסו הרגולטורים לשוחח עם טריון, אולם הוא היה מוכן לעשות זאת רק אם הרגולטורים יתפרקו לחלוטין מנשקם תוך שעה. בשל חוסר מנהיגות מגובשת היו הרגולטורים זקוקים לזמן רב על מנת לנהל דיונים בנושא ולהגיע להחלטה אולם טריון לא היה מוכן להמתין וציווה על התחלת ההתקפה.
בקרב אלמנסה שהתרחש ב-16 במאי 1771, המיליציה הקולוניאלית שכללה כ-1,000 קצינים וחיילים לשעבר, ממושמעים, מאומנים ומצוידים כראוי כולל נשק ארטילרי, הביסה קבוצה של למעלה מ-2,000 רגולטורים לא מאורגנים שרובם לא היו מצוידים בנשק ראוי לשמו והיו ללא הנהגה ברורה או פיקוד צבאי מסודר, חלקם אף הביאו איתם למקום ההתכנסות את משפחותיהם כי לא נותר להם מקום אחר להשאיר בו את המשפחה. התנגדות הרגולטורים התפוררה במהירות. שישה ממנהיגי הרגולטורים נשפטו לעונש מוות בהסתמך על חוק המהומות(אנ'), על ידי מקורבו של טריון, השופט ריצ'רד הנדרסון(אנ') והוצאו להורג בהילסבורו ב -19 ביוני 1771.
אחרי קרב אלמנסה

המושל הבא של צפון קרוליינה, ג'ושיה מרטין(אנ') ניסה להגיע להסדרים עם הרגולטורים אולם כוחות שמרניים רדפו רגולטורים לשעבר, הרגו בהם והציתו את חוותיהם.
מנהיגי המאבק שנשארו בחיים הצטרפו ברובם לתנועת הפטריוטים. רגולטורים רבים עזבו את המושבה, חלקם הקימו את אגודת וואטוגה(אנ') בטנסי, ולאחר מכן את מדינת פרנקלין.
הרגולציה בקרוליינה הדרומית

היו גם רגולטורים בקרוליינה הדרומית, אולם השחיתות שם הייתה קטנה יותר והדיכוי מעיק פחות ולכן התמקד המאבק בייצוג הולם, מאבק בשודדים וציידים ובהשגת סדר ציבורי. הרגולטורים של דרום קרוליינה שיתפו פעולה עם המושל, הלורד צ'ארלס מונטגו(אנ') והגיעו להישגים כמו איסור על ציד באמצעות שרפה. הרגולטורים של דרום קרוליינה זכו לחנינה מוחלטת על פעולתם.
הערות שוליים

↑  Enumerated Commodities, Encyclopedia.com
↑  אייל נווה, ארצות הברית - דמוקרטיה בהתהוות מתמדת, ישראל: האוניברסיטה הפתוחה, תשס"ח, 2007, עמ' 36, מסת"ב 978-965-06-0949-8
↑  U.S. Bureau of the Census, A century of population growth from the first census of the United States to the twelfth, 1790–1900 (1909) p. 9
↑  הווארד זין היסטוריה עממית של ארצות הברית עמ' 93
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533969805171  LCCN: sh85092487 
ארמון טריון בניו-ברן
הרינגטון מאן

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1864 גלאזגו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  28 בפברואר 1937 (בגיל 72) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר סלייד לאמנות יפה  בית הספר לאמנות של גלאזגו  אקדמיה ז'וליאן 
 זרם באמנות:  אסכולת גלאזגו 
 יצירות ידועות:  Tommy Thomas 
 בן או בת זוג:  Florence Sabine Pasley (3 באפריל 1893–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  Mona Sabine Mann, Cathleen Sabine Mann, Annabel Mary Harrington Mann 
 
הרינגטון מאן (באנגלית: Harrington Mann;‏ 7 באוקטובר 1864 – 28 בפברואר 1937) היה אמן דיוקנאות סקוטי וצייר דקורטיבי. הוא היה חבר בנערים של גלאזגו בשנות ה-80.
ביוגרפיה

מאן נולד בגלאזגו והחל את לימודיו בבית הספר לאמנות של גלאזגו. בהמשך למד בבית הספר סלייד לאמנות בלונדון אצל אלפונס לגרוס. לאחר מכן למד בפריז בהדרכתם של ציירי הדיוקנאות גוסטב בולנז'ה וז'ול-ז'וזף לפבר באקדמיה ז'וליאן לזמן קצר.
ציוריו המוקדמים של מאן משנות ה-80 הם בעיקר של קהילות דייגים ביורקשייר. הוא החל לפתח לעצמו שם כצייר דיוקנאות בשנות ה-90 של המאה ה-19. היה לו חוש חזק של צבע ועיצוב קירות פנים ולוויטראז'ים. בשנת 1893 הוא עיצב את הזכוכית הצבעונית לחלון המערבי של כנסיית סנט ברתולומיאו, בקומבריה.
בשנת 1900, הוא עבר דרומה ללונדון, ופתח גם סטודיו בניו יורק, שם ציוריו הפכו לפופולריים. בלונדון הוא מצא הצלחה בפורטרטים של אנשי החברה הגבוהה, במיוחד של ילדים ובכללם בני משפחת המלוכה הבריטית.
השימוש של מאן בצבע הושפע מג'יימס מקניל ויסלר. עבודת המכחול הנועזת שלו מראה את השפעתו של ג'ון סינגר סרג'נט. מאן היה אחד מחברי המייסדים של החברה הלאומית לפורטרטים ב-1911.
מגזין "הסנטורי" משנת 1908 שיבח את מאן ואת ציורו "סיפור אגדה". מאן, דיווח המגזין, "תמיד הראה צדדים ייחודיים, לאחר שהתמסר לטיוטות דקורטיביות עבור ויטראז'ים, לציורי קיר, נוף, ז'אנר ודיוקנאות". המגזין המשיך "בעוד שדמויותיו שומרות בדרך כלל על רמת הישגים גבוהה, בקבוצות דיוקנאות פחות רשמיות מסוימות מאן חושף אולי את השלב הכי סימפתי ומושך בכישרונו". על הציור "סיפור אגדה", המגזין סבר שהוא הפגין "קסם מרענן ומגע של רומנטיקה לנוער".
ביוגרפיה > משפחה

הוא היה בנם השני של ג'ון מאן (1827–1910), רואה חשבון מוסמך, ושל מרי ניוטון הרינגטון (1834–1917), סופרת. אביו של ג'ון היה גם צייר, ג'ון מאן (1797–1827). מאן התחתן עם מעצבת הפנים פלורנס סבין-פאסלי (המכונה דולי מאן) למאן היו שלוש בנות, שהופיעו בכמה מציוריו, ביניהן קתלין סבין, אמנית, שנישאה לפרנסיס דאגלס, המרקיז ה-11 מקווינסברי.
מאן נפטר בניו יורק ב-28 בפברואר 1937.
גלריה

השיעור
קתלין, בת הצייר
סיפור אגדה
הערות שוליים

↑  Chamot, Mary; Farr, Dennis; Butlin, Martin. The Modern British Paintings, Drawings and Sculpture, London 1964, II.
↑  "Pigs and Clowns?". The eclectic subjects of Harrington Mann. Mctear's.
1 2  "Harrington Mann 1864-1937". Tate Gallery.
↑  "The Correspondence of James McNeill Whistler". Harrington Mann, 1864–1937. University of Glasgow.
↑  Brinton, Christian (March 1908). "Two Notable Pictures: Harrington Mann's 'A Fairy-Tale'". The Century Magazine. LXXV (5): 800–801. Archived from the original
↑  "Who's Who in Glasgow in 1909". John Mann. Glasgow Digital Library.
↑  "The Correspondence of James McNeill Whistler". Mary Newton Mann, 1834-1917. University of Glasgow.
↑  "Sitters A to Z". Cathleen Sabine Follett (née Mann) (1896–1959). National Portrait Gallery.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1139146890  LCCN: no2017059318  NGV: 1100  RKD: 52341  SNAC: w6k43qh1  ULAN: 500005553  VIAF: 95714757   WorldCat (עם VIAF): 95714757
והריקותי לכם ברכה

והריקותי לכם ברכה הם שני ניגונים מניגוני חב"ד, יש סוברים שהניגון השני מבוסס על הניגון הראשון.
הניגון הראשון > אודות הניגון

בז'אנר ניגוני חב"ד הניגון הראשון הוא בקטגוריה של "ניגוני שמחה". מילות הניגון מבוססות על הגמרא במסכת תענית, המפרשת פסוק מספר מלאכי בקשר למעשר כספים, (השיר הוא רק המודגש):
וַהֲרִיקֹתִי לָכֶם בְּרָכָה עַד בְּלִי דָי (מאי "עד בלי די"? אמר רמי בר רב) עד שיבלו שפתותיכם מלומר די
לא ידוע בבירור מי המלחין של הניגון, לדברי הרבי מלובביץ' יש המייחסים את הניגון לרבי שניאור זלמן מלאדי, האדמו"ר הראשון של חסידות חב"ד.
בספר הניגונים חב"ד הניגון מופיע בחלק א', ניגון מספר ק"ס (160).
אצל הרבי מלובביץ' שרו רבות שיר זה בהתוועדויות, פעמים שהתחיל את השיר בעצמו.
הניגון הראשון > עיבודים מוזיקליים

בשנת 1960 הופיע הניגון באלבום "ניגוני חב"ד 1" של ניח"ח. גרסאות כיסוי לשיר: ב־2011 הופיע השיר באלבום "לחיים טיש - חב"ד", ב-2015 הופיע השיר באלבום "צמאה 2" בביצוע ישי ריבו. ב-2016 הופיע באלבום "פורים בירושלים 2" של חיליק פרנק.
השיר בוצע גם על ידי אברהם פריד, האחים יוסי פיאמנטה ואבי פיאמנטה. ובגרסאות כיסוי: יונתן רזאל, עקיבא תורג'מן, אהרן רזאל, עמיר בניון עם תזמורת ירושלים מזרח ומערב, מנדי ג'רופי, גד אלבז, רמי קליינשטיין, עידן עמדי ואחרים.
הניגון השני

ישנו ניגון חבד"י נוסף באותו שם, עם חלק מהמילים של הניגון הראשון, שקט ואיטי יותר, באותו הפסוק: ”וַהֲרִיקֹתִי לָכֶם בְּרָכָה עַד בְּלִי דָי” (ספר מלאכי, פרק ג', פסוק י').
המיוחס למשפחת חריטונוב (שלום חריטונוב או אחיו אהרן) מהעיר ניקולייב. הניגון היה מושר אצל הרבי מנחם מנדל שניאורסון בעת התוועדות.
לב לייבמן טוען כי כנראה ניגון זה בסיסו הוא הניגון הראשון, אך עובד מחדש על ידי משפחת חריטונוב.
הניגון הופיע בתחילת שנות ה-70 באלבום "ניגוני ליובאוויטש 2" של שמואל בצלאל אלטהויז שזכר את הניגון מעיירתו ניקולייב. ומשם בשנת תש"מ לספר הניגונים חב"ד חלק ג' ניגון מספר ר"פ (280).
הניגון הופיע בפרויקט היכל הנגינה ואצל אמנים נוספים, הרב יואל כהן שר את הניגון ללא מילים.
הערות שוליים

↑  ‏והריקותי לכם ברכה 1‏ (Q97206327)
↑  תורת מנחם חלק ה' עמוד 159
↑  לדוגמה: הרבי מנחם מנדל שניאורסון מתחיל לנגן את ניגון "והריקותי לכם ברכה" בהתוועדות כ"ט באלול תשמ"ו, באתר בית חב"ד
↑  והריקותי לכם ברכה, באתר חבד אורג
↑  והריקותי, באתר יוטיוב
↑  קליפ מפרויקט 'צמאה 2' - ניגון 'והריקותי' - ישי ריבו, באתר יוטיוב
↑  והריקותי לכם ברכה, באתר יוטיוב
↑  והריקותי לכם ברכה, אברהם פריד, באתר יוטיוב
↑  האחים פיאמנטה בתוכנית "סדר שלישי בהגשת דודי שוומנפלד
↑  עמיר בניון - והריקותי לכם ברכה, באתר יוטיוב
↑  והריקותי - מנדי ג'רופי, באתר יוטיוב
↑  רועי הרוש & גד אלבז - והריקותי לכם ברכה
↑  ‏והריקותי לכם ברכה 2‏ (Q99737232)
↑  והריקותי לכם ברכה השני, בהתוועדות י"ב בתמוז תשכ"ג, באתר חבד אורג (דקה 0:40)
↑  לב לייבמן, ניגון "והריקותי לכם ברכה" מיוחס לאדמו"ר הזקן בכותרת "'והריקותי' נוסח ניקולייב: אלטהויז מצטרף מגן עדן"
↑  אודות האלבום בספרייה הלאומית, באוסף המוזיקה הישראלית | צילום שני צדי האלבום
1 2  ניגון והריקותי מניקאלאיעוו היכל הנגינה. שני מבצעים; הביצוע של שמואל בצאלאל אלטהויז באלבום "ניגוני ליובאוויטש 2", ומבצע נוסף. בסוף ישנה גם הקלטה ששרים את השיר אצל הרבי מליובאוויטש
↑  ניגון ר"פ, והריקותי לכם ברכה, בספר הניגונים | תיאור הניגון
↑  למשל: הוא הופיע בשנת 2018 באלבום "געגועים 3" של מנחם מנדל עמאר - והריקותי לכם ברכה השני, מנחם מנדל עמאר, יוטיוב | מרדכי ברוצקי באלבום "ניגוני חב"ד עתיקים", והריקותי לכם ברכה השני, זמר: דודי הרץ
↑  ללא מילים. יואל כהן, והריקותי לכם ברכה השני, באתר יוטיוב ובעוד מקום
| ניגוני חב"ד |
| --- | --- | --- |
| הניגונים המכוונים | "ניגון שלוש תנועות" ■ אדמו"ר הזקן: ניגוני רבי שניאור זלמן • "ארבע בבות" • "אבינו מלכנו" • "אלי אתה" • "כאיל תערוג" • "קול דודי" ■ אדמו"ר האמצעי: "ניגון הקאפעליע" ■ הצמח צדק: "ניגון ההשתטחות" • "ימין ה' רוממה" • "כאיל תערוג" ■ אדמו"ר המהר"ש: "לכתחילה אריבער" ■ אדמו"ר הרש"ב: "ניגון הכנה" • "ניגון רוסטוב" ■ אדמו"ר הריי"צ: "ניגון הבינוני" ■ הרבי מלובביץ': ניגוני הרבי מלובביץ' • "אנעים זמירות" • "אתה בחרתנו" • "דרכך אלוקינו" • "הוא אלוקינו" • "והיא שעמדה" • "כי אנו עמך 1" • "כי אנו עמך 2" • "צמאה לך נפשי" • "צמאה צמאה" • "רחמנא דעני" • "שאמיל" |  |
| ניגונים נוספים | "קול ביער" • "הנשמה יורדת" • "פדה בשלום" • "ניגון לי"ב–י"ג תמוז" • "והריקותי לכם ברכה" • "ניע זשוריצי כלופצי" • "ניגון לחסידי הצמח צדק" • "ניגון הקפות" • "ניגון הכנה" • "ממצרים גאלתנו" • "יעלה תחנוננו" • "ופרצת" • "הצילני נא" • "הושיעה את עמך" • "אך לאלוקים" • "אימתי קאתי מר" • "ניגון מפולטבה" • "שובה השם" • "ניגון הפלפול" |  |
ישנם מעל 500 ניגוני חב"ד, מובאים רק ניגונים נבחרים
כללי: ניח"ח • ספר הניגונים ■ פרויקטים: ניגוני חב"ד (16 אלבומים) • משה לאופר מנגן חב"ד (4 אלבומים) • צמאה (6 אלבומים) ■ אלבומים: ניגון הבעש"ט • אבינו מלכנו • האפ קאזאק • יענקל יענקל
הר אליס (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר בהרי דרווין. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,330 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי דרווין 
 קואורדינטות:  79°52′00″S 156°14′00″E﻿ / ﻿79.866666666667°S 156.23333333333°E﻿ / -79.866666666667; 156.23333333333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אליס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אליס
 
הר אליס (באנגלית: Mount Ellis) הוא ההר הגבוה בהרי דרווין שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 2,330 מטרים מעל פני הים, והוא הגבוה בהרי דרווין.
ההר מתנשא מעל הקצה הצפוני של רמת מידנייט (Midnight Plateau) שבהרי דרווין.
היסטוריה > גילוי ההר

ההר מופה לראשונה על ידי משלחת מחקר קרחון דרווין, שהייתה חלק מהמשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1958–1956.
היסטוריה > מקור השם

השמו של ההר ניתן לו על ידי המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי.
ההר נקרא על שם מ.ר. אליס (M.R. Ellis), שהיה מהנדס במשלחת, וליווה את סר אדמונד הילרי בדרכו לקוטב הדרומי.
הערות שוליים

↑  ההכרזה הרשמית על שמו של ההר בגאזט השמות של ממשלת ניו זילנד
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2  לפי מקור אחר - הגאזט האנטארקטי של ניו זילנד גובהו של ההר 2,473 מטרים מעל פני הים
| אתרים בהרי דרווין |
| --- | --- | --- |
| הרים | אליס • אש • פרידמן |  |
| רכסים ורמות | האסקל • טנטאקל • לינדסטרום • מידנייט • סמית' • קולוסיאום • קומיוניקיישן • קנט |  |
| גבעות | מטאוריט • ריצ'רדסון |  |
| מדרונות | אקסס |  |
| מצוקים | ג'אנקשן • דנקן • סלע טת'ר • קולוסאום |  |
| עמקים | אקסודוס • ארנת איילנד • גרנט • הייל • ולמן • מאצ'מור • מקקי • קוננט |  |
| מישורים | מישור ונטייג' |  |
| קרחונים | אוברטרן • אקסודוס • גרין • דרווין • הת'רטון • מקלירי |  |
| נונאטאקים | מייסון |  |
| מפלי קרח | סירקל • פרבל |  |
| קרקסים קרחוניים | קורל |  |
ויטוס קויאוכיצוק

| --- | --- |

 לידה:  5 באוקטובר 1971 (בן 53) קאנאק, גרינלנד 
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 מפלגה:  נונאטה קיטורנאי 
 
ויטוס קויאוכיצוק (Vittus Qujaukitsoq; נולד ב-5 באוקטובר 1971 בקאנאק, גרינלנד, ממלכת דנמרק) הוא פוליטיקאי גרינלנדי. בעבר היה חבר בסיומוט, וכיהן כשר לענייני עסקים, עבודה, סחר ויחסים בינלאומיים בממשלת קילסן.
הוא היה ממייסדי מפלגת נונאטה קיטורנאי בספטמבר 2017.