stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בקלווה
הערות שוליים

↑  Işın, Priscilla Mary, author., Bountiful empire : a history of Ottoman cuisine, ISBN 978-1-78023-939-2
↑  H.G.A. Hughes, Oxford Dictionary of English (2nd edition)2004206Edited by Catherine Soanes and Angus Stevenson. Oxford Dictionary of English (2nd edition). Oxford: Oxford University Press 2003. xxi + 2088 pp.,, Reference Reviews ISBN 0 19 861347 4 18, 2004-06, עמ' 36–37 doi: 10.1108/09504120410535407
↑  Etymological dictionary of Turkic Languages, web.archive.org, ‏2006-09-25
↑  Nişanyan, Sevan, (in Turkish) Sözlerin Soyağacı - Çağdaş Türkçenin Etimolojik Sözlüğü [Words' Family Tree - An Etymological Dictionary of Contemporary Turkish], İstanbul, 2009
↑  Ayşenur Akkaya; Banu Koc, Past, Present and Tomorrow of Baklava, IRTAD Journal (August), עמ' 47-50. ISSN 2602-4462
↑  Gil Marks, Encyclopedia of Jewish food, Hoboken, N.J.: Wiley, 2010, ISBN 978-0-470-39130-3
↑  Syed Tanvir Wasti, The Ottoman Ceremony of the Royal Purse, Middle Eastern Studies 41, 2005-03, עמ' 193–200 doi: 10.1080/00263200500035116
↑  Peter Charanis, The Decline of Medieval Hellenism in Asia Minor and the Process of Islamization from the Eleventh through the Fifteenth Century. Speros Vryonis, Jr.Byzantium: Its Internal History and Relations with the Muslim World. Speros Vryonis, Jr., Speculum 48, 1973-07, עמ' 597–600 doi: 10.2307/2854473
↑  Khalid Mahmud, Παρασκευή και χαρακτηρισμός διφασικών φωσφορικών υλικών για την απομάκρυνση οργανικών χρωστικών από υδατικά διαλύματα
↑  Multiple authors, The Oxford Encyclopedia of Food and Drink in America, 2004-01-01 doi: 10.1093/acref/9780195154375.001.0001
1 2  Azerbaijanis welcome beloved Novruz holiday, AzerNews.az, ‏2015-03-20 (באנגלית)
↑  Najmieh Batmanglij, A taste of Persia : an introduction to Persian cooking, New ed, London: I.B. Tauris, 2007, ISBN 978-1-84511-437-4
↑  BĀQLAVĀ, Encyclopaedia Iranica Online
↑  Bonnie C. Marshall, Virginia A. Tashjian, The Flower of Paradise and Other Armenian Tales, Libraries Unlimited, 2007, עמ' 179, ISBN 1-59158-367-5
↑  AramcoWorld : Capital of Baklava, archive.aramcoworld.com
↑  by Esther Brunner, Sweet journey of Güllüoğlu baklava, www.hurriyet.com.tr (בטורקית)
↑  European Commission, "Publication of an application pursuant to Article 50(2)(a) of Regulation (EU) No 1151/2012 of the European Parliament and of the Council on quality schemes for agricultural products and foodstuffs"
↑  "Greek writers praise world-famous Turkish baklava", Daily News

בקלאוה אזרית
בקלוה טורקית בנוסח גזיאנטפ
בקלוה ביוון
מגוון בקלאוות. מהאמצע: עיש אל-בולבול, בלוריה, בלוריה לבנה, בורמה, סוטלו נורייה
וורבאת בעיר העתיקה בירושלים
אמיר ג'ונסון

| --- | --- |

ג'ונסון בשנת 2017
 לידה:  1 במאי 1987 (בן 37) לוס אנג'לס שבקליפורניה
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.06 מטר
 מספר:  5
 דראפט:  בחירה מספר 56, 2005 דטרויט פיסטונס
 קבוצות כשחקן
 2005–2009   2006   2007   2009–2015   2015–2017   2017–2019:  דטרויט פיסטונס   ←פאייטוויל פטריוטס   ←סו פולס סקייפורס   טורונטו ראפטורס   בוסטון סלטיקס   פילדלפיה 76'
אמיר ג'לה ג'ונסון (באנגלית: Amir Jalla Johnson; נולד ב-1 במאי 1987 בלוס אנג'לס שבקליפורניה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
קריירת משחק ב-NBA > דטרויט פיסטונס

ג'ונסון נבחר בסיבוב השני של דראפט 2005 על ידי דטרויט פיסטונס, במקום ה-56. בעונת הבכורה שלו ב-NBA שיחק בממוצע 13 דקות ב-2 משחקים בלבד. למרות מיעוט הדקות, באחד משלושת המשחקים בהם שותף, נגד מילווקי באקס, הוא קלע ב-100 אחוזי הצלחה מהשדה ומקו העונשין וסיים עם 18 נקודות במחצית אחת בלבד. ב-27 בפברואר 2006 צירפו הפיסטונס את ג'ונסון לקבוצת פאייטוויל פטריוטס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
בעונת 2006/2007 הוא ביקש לחזור ל-NBDL כיוון שהאמין ששם יוכל להתפתח ולהשתפר. הוא נשלח לקבוצת סו פולס סקייפורס, שם הצטיין והעלה את הקבוצה עד למקום השני בין קבוצות המזרח, מה שהוביל אותה לפלייאוף למרות פתיחת עונה חלשה. לאחר שהפיסטונס הבטיחו את המקום הראשון בין קבוצות המזרח, קראו לג'ונסון להצטרף לסגל כדי שישחק במשחקים הלא-משמעותיים. אז קבע ג'ונסון שיא קריירה של 20 נקודות ו-12 ריבאונדים, אך כתוצאה מחזרתו לפיסטונס למשחקים האחרונים נבצר ממנו להצטרף למסע הפלייאוף של סו פולס, שם הצטיין עם ממוצעים של 19 נקודות, כמעט 10 ריבאונדים, 2 אסיסטים ו-3 חסימות למשחק.
בסוף עונת 2006/2007 החתימו הפיסטונס את אמיר ג'ונסון על הארכת חוזה ל-3 שנים בשווי כ-11 מיליון דולר.
קריירת משחק ב-NBA > טורונטו ראפטורס

בעונת 2009/2010 חתם ג'ונסון על חוזה בטורונטו ראפטורס.
קריירת משחק ב-NBA > בוסטון סלטיקס

בשנת 2015, לאחר שש עונות בטורונטו, עבר לבוסטון סלטיקס.
קריירת משחק ב-NBA > פילדלפיה 76'

לקראת עונת 2017/2018 חתם ג'ונסון על חוזה בפילדלפיה 76', ושנה לאחר מכן חידש את חוזהו לעונה נוספת.
קריירת משחק ב-NBA > איגנייט

בנובמבר 2020 חתם ג'ונסון על חוזה בקבוצת איגנייט מליגת הפיתוח של ה-NBA.
קריירת אימון > איגנייט

בעונת 2023-2024 החל ג'ונסון לשמש כעוזר מאמן בקבוצה. בהחלטת ה-NBA, הקבוצה נסגרה בסיום העונה.
קריירת אימון > לוס אנג'לס קליפרס

באוגוסט 2024 הצטרף ג'ונסון לצוות האימון של הלוס אנג'לס קליפרס כעוזר מאמן לפיתוח שחקנים.
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA

נכון לסוף עונת 2018/2019.‏
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005/2006 | דטרויט | 3 | 0 | 13.0 | 0.700 | 0.667 | 1.000 | 1.3 | 1.0 | 0.0 | 0.7 | 6.7 |
| 2006/2007 | דטרויט | 8 | 0 | 15.5 | 0.545 | 0.000 | 0.786 | 4.6 | 0.4 | 0.6 | 1.6 | 5.9 |
| 2007/2008 | דטרויט | 62 | 0 | 12.3 | 0.558 | 0.000 | 0.673 | 3.8 | 0.5 | 0.4 | 1.3 | 3.6 |
| 2008/2009 | דטרויט | 62 | 24 | 14.7 | 0.595 | 0.000 | 0.657 | 3.7 | 0.3 | 0.3 | 1.0 | 3.5 |
| 2009/2010 | טורונטו | 82 | 5 | 17.7 | 0.623 | 0.000 | 0.638 | 4.8 | 0.6 | 0.5 | 0.8 | 6.2 |
| 2010/2011 | טורונטו | 72 | 54 | 25.7 | 0.568 | 0.000 | 0.787 | 6.4 | 1.1 | 0.7 | 1.2 | 9.6 |
| 2011/2012 | טורונטו | 64 | 43 | 24.3 | 0.576 | 0.400 | 0.690 | 6.4 | 1.2 | 0.5 | 1.1 | 7.1 |
| 2012/2013 | טורונטו | 81 | 38 | 28.7 | 0.554 | 0.385 | 0.727 | 7.5 | 1.5 | 1.0 | 1.4 | 10.0 |
| 2013/2014 | טורונטו | 77 | 72 | 28.8 | 0.562 | 0.303 | 0.636 | 6.6 | 1.5 | 0.7 | 1.1 | 10.4 |
| 2014/2015 | טורונטו | 75 | 72 | 26.2 | 0.574 | 0.413 | 0.612 | 6.1 | 1.6 | 0.6 | 0.8 | 9.3 |
| 2015/2016 | בוסטון | 79 | 76 | 22.8 | 0.585 | 0.233 | 0.570 | 6.4 | 1.7 | 0.7 | 1.1 | 7.3 |
| 2016/2017 | בוסטון | 80 | 77 | 20.1 | 0.576 | 0.409 | 0.670 | 4.6 | 1.8 | 0.7 | 0.8 | 6.5 |
| 2017/2018 | פילדלפיה | 74 | 18 | 15.8 | 0.538 | 0.313 | 0.612 | 4.5 | 1.6 | 0.6 | 0.6 | 4.6 |
| 2018/2019 | פילדלפיה | 51 | 6 | 10.4 | 0.503 | 0.300 | 0.756 | 2.9 | 1.2 | 0.3 | 0.3 | 3.9 |

| קריירה |  | 870 | 485 | 21.1 | 0.570 | 0.332 | 0.673 | 5.4 | 1.2 | 0.6 | 1.0 | 7.0 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | דטרויט | 8 | 0 | 5.4 | 0.750 | 0.000 | 0.500 | 1.6 | 0.1 | 0.0 | 0.4 | 2.6 |
| 2009 | דטרויט | 3 | 0 | 4.3 | 1.000 | 0.000 | 0.000 | 1.0 | 0.0 | 0.0 | 0.3 | 0.7 |
| 2014 | טורונטו | 7 | 7 | 27.3 | 0.654 | 0.000 | 0.750 | 6.0 | 1.0 | 0.4 | 0.6 | 11.0 |
| 2015 | טורונטו | 4 | 2 | 28.0 | 0.690 | 0.000 | 0.500 | 7.0 | 1.0 | 0.3 | 0.8 | 11.5 |
| 2016 | בוסטון | 6 | 6 | 22.3 | 0.667 | 0.000 | 0.778 | 7.2 | 0.7 | 0.2 | 1.3 | 8.5 |
| 2017 | בוסטון | 14 | 9 | 10.1 | 0.500 | 0.333 | 0.625 | 2.1 | 0.2 | 0.3 | 0.4 | 2.6 |
| 2018 | פילדלפיה | 8 | 1 | 11.8 | 0.524 | 0.000 | 0.800 | 2.9 | 1.1 | 0.3 | 0.1 | 3.3 |
| 2019 | פילדלפיה | 4 | 0 | 5.0 | 1.000 | 0.000 | 0.000 | 1.3 | 0.5 | 0.3 | 0.0 | 2.0 |

| קריירה |  | 54 | 25 | 13.9 | 0.637 | 0.111 | 0.654 | 3.5 | 0.6 | 0.2 | 0.5 | 4.9 |
הערות שוליים

↑  NBA Veterans Join NBA G League Ignite To Play Alongside Elite Prospects - The GLeague, The NBA G League (באנגלית)
↑  NBA G League Ignite announces roster for 2023-24 season, NBA.com: NBA Communications, ‏2023-10-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  Jeff Zillgitt, Why the NBA's G League Ignite will shut down after 2023-24 season, USA TODAY (באנגלית אמריקאית)
↑  Andrei de Guzman, From player to mentor: A new chapter in basketball, Athlon Sports, ‏2024-08-31 (באנגלית)
↑  Amir Johnson career stats באתר NBA.com
↑  הדקות, הריבאונדים, האסיסטים, החטיפות, החסימות והנקודות הם בממוצע למשחק.
גרייהאונד

ערך זה עוסק בגזע כלבים. אם התכוונתם לחברת תחבורה אמריקאית, ראו .
| --- | --- |

גרייהאונד
 ארץ מוצא:  מצרים מצרים
 שימושים:  מרוצי כלבים
 קבוצה:  כלבי רוח
 תכונות
 משקל:  32 ק"ג
 גובה כתפיים:  76 ס"מ
 גובה:  71 ס״מ 
 תוחלת חיים:  10–12 שנים
 אופי:  מלא חיים ורגוע
 אילוף:  הסתגלות גבוהה
 תיאור:  מבנה גופו מותאם בצורה אופטימאלית לייעודו, הוא בעל עצם דקה, רגליים קלות וארוכות, חזה עמוק, וכפות רגליים קטנות לחיכוך מינימלי עם הקרקע. כמו כן, מבנה גופו צר מאוד ואווירודינמי, ולו מערכת שרירים אלסטית. נתונים אלו הכרחיים לרמת תפקודו של הכלב במרדף מהיר אחר הציד, תוך פניות חדות ופתאומיות.
 
גרייהאונד בריצה
הגרייהאונד (באנגלית: Greyhound) שייך למשפחת כלבי הרוח ונחשב לכלב המהיר ביותר. משום כך, זכה להיות גם לאחד הגזעים המפורסמים.
עוד משחר האנושות היה הגרייהאונד הגזע שליווה את עילית האוכלוסייה והיה בן-לוויה למלכים, אצילים וקיסרים, ומפה כינויו: "מלך כלבי הרוח".
מבנה ויכולת

הגרייהאונד הוא מהגדולים במשפחת כלבי הרוח, ומגיע עד לגובה של 76 ס"מ (שני לוולפהאונד אירי) ולמשקל של עד 32 ק"ג, שזהו משקל יחסית קל לכלב בגובה הנתון.
הגרייהאונד יכול לרוץ במהירות של עד 70 ק"מ בשעה, רץ בקלילות ובגמישות. בשעת ריצה, נמצא הגרייהאונד כ-70% מהזמן באוויר.
היסטוריה

ישנן עדויות לכלבים מטיפוס זה עוד משנת 3500 לפני הספירה, כשהעתיקה מביניהם נמצאה בכד קבורה בעיר העתיקה שושן (דרום איראן) וגילה מוערך משנת 4200 לפנה"ס. תיעודים נוספים לגרייהאונד נמצאו על גבי ציורי קיר, פסלים ותחריטים. הגזע תפס מקום של כבוד בחיי היום יום וערכו היה רב גם כרכוש, דבר שהתבטא במסחר רב עם המצרים.
ממצרים נדד הגרייהאונד, דרך נתיבי המסחר, גם ליוון העתיקה, ושימש בעיקר לציד ארנבות וצבאים - "גרייאוס" משמע לצוד, בשפה היוונית. ביוון הונצח הגזע על גבי כדים וציורים ומוזכר רבות בכתבי המיתולוגיה.
בימי הביניים חלה דעיכה מסוימת בפופולריות הגזע, השתמשו בו פחות לציד, והגרייהאונד הפך לסמל מעמד תרבותי של אנשי האצולה והכמורה.
בשנת 1016 הוחמרו באירופה חוקי הציד. בשנת 1014 נחקקו באנגליה חוקים המכונים "The English Forest Laws" על ידי המלך הדני קנוט הגדול, שמלך גם באנגליה, ובהם איסור על פשוטי העם להחזיק בכלבים אלה. החוק בוטל רק לאחר 400 שנים.
משום חזותו האצילית והייחודית של הגזע, הִרְבָּה הגרייהאונד להעסיק את אומני התרבויות השונות בהם היה קיים, ונחשב לאחד הגזעים המצוירים ביותר באמנות, החל מתקופת מצרים העתיקה, יוון, רומי, ימי הביניים וברנסאנס.
ארץ מוצאו של הגרייהאונד "המודרני" היא אנגליה. ב-1561 אורגנה תחרות הריצה הראשונה. התחרות נערכה בזוגות: שוחררה ארנבת ומיד אחריה שוחרר זוג כלבים, כשהמהיר מביניהם היה מנצח ולאו דווקא זה שתפס את הארנבת.
בתנ״ך

בתרגום 'המלך ג׳יימס' של התנ״ך העברי לאנגלית של שלהי ימי הביניים, עולה הסברה כי בעל החיים הקרוי "זרזיר מתנים'" בספר משלי ל׳, ל״א הוא למעשה הגרייהאונד העתיק, אם כי העדויות לכך לא רבות. כמו כן, גם אם אכן מדובר בגזע כלבים עתיק, הרי שייתכן מאוד כי מדובר בגזע כלבי רוח, שהיה נפוץ יותר במזרח התיכון בימי התנ״ך כמו הסלוקי, הכלב האפגני או הסלוגי.
הגרייהאונד בישראל

כלבי גרייהאונד הראשונים הובאו לארץ משווייץ בשנת 1971.
על פי רשימות החוג הישראלי לכלבי רוח מספר הפרטים מגזע זה עמד קרוב לשישים פרטים, שמתוכם שמונה המלטות עם ארבעים ושמונה גורים, כאשר רובם של הכלבים הם מקווי תערוכות ולא מקווי מרוצי כלבים.
גבינת פאלפוסטה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  Hungarian cheese, גבינה מחלב פרה, גבינה רכה 
 מוצא:  הונגריה 
 מרכיבים עיקריים:  חלב פרה 
 
גבינת פאלפוסטה ארוזה
גבינת פאלפוסטה {בהונגרית: Pálpusztai sajt) היא גבינה רכה ושומנית העשויה מחלב פרה, מלוחה, המבשילה עם Brevibacterium.
מאפיינים

גבינת פלפוסטה מפורסמת בזכות הטעם החריף והריח החזק, הפיקנטי, בעלת מעט ריח אמוניה (סירחון של בשר נרקב), האופייני לכל הגבינות המבשילות עם Brevibacterium. בצק הגבינה רך, ובו לכל היותר כמה חורי תסיסה קטנים או גושים. היא מאופיינת בגודל קטן ובמסה, זמן הבשלה קצר והיא מבשילה מבחוץ לפנימה. טעמה מתפתח במהלך ההבשלה, והגבינה עלולה להפוך גם למעט נוזלית במהלך האחסון. בשל ריחה החריף (המסריח) אסור להביא אותה לבית הספר בתוך כריכים).
גבינת פלפוסטה היא אחת הגבינות ההונגריות המסורתיות הבודדות, אם כי ההיסטוריה שלה לא חוזרת אחורה הרבה. בהונגריה, מכינים גבינת פאלפוסטה מאז תחילת המאה ה-20. היא מיוצרת בסגנון גבינות הרומאדור. צורתה בדרך כלל מוארכת או קובייה.
מקור השם

פאל הלר הקים את מפעל הגבינות שלו בבודפשט בדרך קרפשי בשנות ה-90 של המאה ה-19. לחברה קראו Derby Sajt- és Vajtermelő. גבינת הפאלפוסטה נקראת על שמו הפרטי של מייסד המפעל עצמו (פאל-Pál), שאליו נוספה המילה puszta (פירושה: שממה), רק מסיבות שיווקיות. אז השם לא מתייחס למקום אמיתי כלשהו, לא הייתה שממה שממנה הובא החלב למפעל או שממנו יכול היה להגיע המתכון לגבינה. שמה של גבינת דרבי שגם היא יוצרה במפעל מתייחס למסלול מרוצי הסוסים שליד המפעל.
התיישנות הגבינה

ה-Brevibacterium היא תרבית צבע של חיידק הגדל על פני הגבינה בלבד מכיוון שהוא מתרבה רק בנוכחות חמצן. האנזימים שלו מפרקים בעוצמה את חלבוני החלב המרכיבים את הגבינה, עד לחומצות האמינו, ואת השומן בגבינה עד לחומצות השומן. החיידק יוצר את הציפוי החום-אדמדם והרירי על פני גבינת פאלפוסטה.
את תרבית החיידקים מורחים על פני הגבינות המתבגרות בצורת תמיסה מעט מלוחה. לאחר מכן במהלך ההבשלה הופכים את הגבינות כל 2–3 ימים ומשטחן נמרח שוב.
ממדים

לפי ספר האוכל ההונגרי, משקל של גבינת פאלפוסטה הוא 43–57 גרם, 5-4 ס"מ אורך, 4-3 ס"מ רוחב, 2.5–3.5 ס"מ גובה. תכולת החומר היבש שלה חייבת להיות לפחות 44% ותכולת השומן של החומר היבש חייבת להיות לפחות 45%.
ספרות

ספר אוכל הונגרי
לקריאה נוספת

תמונה אלקטרו-מיקרוסקופית של חיידק Brevibacterium linens
הערות שוליים

↑  Százéves a pálpusztai, magyarkonyhaonline.hu
↑  "Hungarikum rangra pályázik a 120 éves pálpusztai sajt". אורכב מ-המקור ב-2015-02-26. נבדק ב-2015-02-26.
גרבלקס (מתאבן)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מנת דג נא, מנה על בסיס סלמון 
 מוצא:  שוודיה, סקנדינביה 
 מרכיבים עיקריים:  סלמון אטלנטי, שבת ריחני, סוכר, מלח שולחן, white pepper 
 
גרבלקס (בשוודית ובדנית: Gravad lax) הוא מנת דג, מאכל נורדי המורכב מסלמון משומר.
מאפיינים

הדג משומר באמצעות תערובת של מלח, סוכר ושמיר. הוא מעוטר בשמיר טרי או אשוחית ולעיתים עשוי להיות מעושן בעישון קר לאחר מכן. גרבלקס מוגש בדרך כלל כמתאבן, פרוס דק ומלווה ב-hovmästarsås (מילולית "רוטב בית מלון", הידוע בשוודיה גם בשם gravlaxsås, בנורווגיה בתור sennepssaus, מילולית "רוטב חרדל", בדנמרק בתור rævesovs, מילולית "רוטב שועל", באיסלנד graflaxsósa, ובפינלנד כ- hovimestarinkastike, מילולית "רוטב רב משרתים"), המנה מוגשת עם הרוטב שהוא שמיר וחרדל, על לחם או עם תפוחי אדמה מבושלים.
אטימולוגיה

המילה gravlax מגיעה מהמילה מהשפות הגרמאניות ההצפוניות gräva/grave ("לחפור"; במובן המודרני "לשמר (דג)") שחוזר לפרוטו-גרמאני *grabō*grabą ("חור באדמה; תעלה; קבר") והשורש ההודו-אירופי *ghrebh- "לחפור, לגרד, לשרוט", והמילה lax / laks שהיא: "סלמון".
היסטוריה

במהלך ימי הביניים, גרבלקס נעשה על ידי דייגים, שהמליחו את הסלמון והתסיסו אותו קלות על ידי הטמנתו בחול מעל קו הגאות.
תסיסה אינה משמשת יותר בתהליך הייצור. במקום זאת "קוברים" את הסלמון במרינדה יבשה של מלח, סוכר ושמיר, ומכך הוא משומר בין שתים עשרה שעות לכמה ימים. בתהליך שימור הסלמון, האוסמוזה מעבירה את הלחות מהדג אל המלח והסוכר, והופכת את התערובת היבשה לתמלחת מרוכזת במיוחד, שניתן להשתמש בה בבישול סקנדינבי כחלק מרוטב. ניתן להשתמש באותה שיטת שימור עבור כל דג שומני, אבל סלמון הוא הנפוץ ביותר בשימוש.
לקריאה נוספת

דגים משומרים - דגים העוברים תסיסה, כבישה או עישון
קרפצ'יו - נתחי דג או בשר דקים, מוגשים נא כמתאבן
Gwamegi – הכנת דגים מיובשים קוריאני
Hákarl - מאכל לאומי של איסלנד המורכב מכריש מותסס
רשימת מתאבנים
רשימת מנות דג נא
לקס - סלמון במלח
Rakfisk – מנת דגים מותססים נורווגית עשויה פורל או פחם
סשימי - מאכל יפני של דג נא
Surströmming – הרינג שוודי מותסס מהים הבלטי
הערות שוליים

↑  Fredrikson, Karin (1963). Nya stora kokboken [New Big Cookbook]. Göteborg: Wezäta. p. 229.
↑  Hemberg, Birgit; Eriksson, Fredrik (16 באוגוסט 2005). Bonniers kokbok [Bonniers cookbook]. Bonnierförlagens Press. p. 267. ISBN 9789100103781. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "GRAV". Svenska Akademiens ordbok [Swedish Academy Dictionary] (בשוודית). אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ruhlman, Michael; Polcyn, Brian; Solovyev, Yevgenity (10 בספטמבר 2013). Charcuterie: The Craft of Salting, Smoking, and Curing. W. W. Norton & Company. pp. 51–52. ISBN 978-0393240054. {{cite book}}:  (עזרה)
גאוצ'ו

גאוצ'ו ארגנטינאי, 1868
גאוצ'וס
תחפושת גאוצ'וס מאורוגוואי
גאוצ'ו (בספרדית: Gaucho; בפורטוגזית: Gaúcho) הוא בוקר באזור מישורי הפמפס, המשתרעים מצפון לפטגוניה, ממזרח להרי האנדים ואשר מגיעים עד למדינת ריו גראנדה דו סול שבדרום ברזיל. הגאוצ'ו הפך לאחד הסמלים הלאומיים של ארגנטינה ואורוגוואי, מושא למנהגים עממיים ולפולקלור, וכן, בהגייה הברזילאית (הפורטוגזית) גאושו, משמש ככינוי לכלל בני מדינת ריו גראנדה דו סול.
מבחינת דימויו, דמות הגאוצ'ו קרובה לדמות הקאובוי הצפון אמריקאי: איש הסְפר, רכוב על סוס, עוטה פונצ'ו, חמוש בסכין ארוכה (facon) ובבולאס (boleadoras/bolas); מספר אבנים קשורות בפתיל עור שהטלתן כראוי משמשת ללפיתת רגלי הבקר או ככלי נשק), לוגם מאטה ואלכוהול בכמויות בלתי נדלות.
מקור השם

מקורו של השם גאוצ'ו אינו ידוע בוודאות. השם הופיע לראשונה כנראה באמצע המאה ה-17 בדו"ח של שני מדענים ספרדים שביקרו באמריקה הספרדית. הגאוצ'ו נזכר בשנית כעשרים שנה מאוחר יותר, בתלונותיהם של פקידים ממשלתיים שתיארו "גאוצ'וס או גנבי בקר ברבריים הפועלים באזור הספר הפרוע של 'הגדה המזרחית' (היא אורוגוואי המודרנית)".
קשה להתייחס באופן מלומד לשאלת שפת המקור של המילה, ודיון זה מסתיר בחובו מורכבויות פוליטיות. הועלו טענות על מקורו במספר רב של שפות, ביניהן הערבית, אנדלוסית, בסקית, צרפתית, עברית, פורטוגזית, אנגלית ושפות הילידים באמריקה הדרומית כמו הקצ'ואה. המילה "יוּאָצ'ו" (huachu) למשל, משמעותה בקצ'ואה "נווד" או "יתום", ו"קואצ'ו" (cuacho) שהוא כינוי גנאי או גור של בעל חיים, במיוחד של חזירים. במקרה זה הקונוטציה הראשונית הנה שלילית מלכתחילה.
במחלוקת סביב שורשיו של הגאוצ'ו יש המדגישים את מורשתו הספרדית או האמריקנית; אלה המבקשים להדגיש את שורשיו הספרדיים של הגאוצ'ו, מצביעים על אנדלוסיה, בה ניכרת ההשפעה המוסלמית בתחומים שונים, כגון המטבח האנדלוסי, האדריכלות המורית, ריקוד הפלמנקו ועוד. השפעתה של התרבות האנדלוסית על אמריקה הספרדית מקורה במונופול של סביליה על הקשר והסחר עם המושבות באמריקה במרוצת רוב התקופה הקולוניאלית. לפיכך, יש המדגישים את שורשיו הערבים-אנדלוסים של הגאוצ'ו, ורואים בתלבושות, מנהגים, אחווה שבטית, מוזיקה, ובשירה של הגאוצ'ו עדות למורשת האנדלוסית. יתר על כן, אחת הסברות היא שמקור שמו של הגאוצ'ו הגיע מהמילה הערבית 'צָ'אוּצ'וֹ' (chaucho), שמשמעותה היא שוט ששימש לדרבון בהמות בעת החריש. עם זאת, יש הגורסים שהגאוצ'וס הם "האנדלוסים [הספרדים] של המאות ה-16 וה-17, שהועתקו אל הפמפס" ומבליטים דווקא את שורשיו הספרדיים הלא-מוסלמים של הגאוצ'ו.
מאידך גיסא, יש המדגישים את שורשיו האמריקניים של הגאוצ'ו. לדידם, הגאוצ'ו הוא התפתחות מקומית דרום אמריקאית, תוצר סביבת הספר הייחודית לעולם החדש; בינם יש המדגישים את שורשיו האינדיאניים-ילידיים ויש המדגישים את מורשתו המעורבת המסטיסית. גם בקרב המצביעים על שורשיו האמריקאיים של הגאוצ'ו אין הסכמה בנוגע למקורו הגאוגרפי, ומסורות שונות מצביעות על אורוגוואי, על אזור סנטה פה בצפון מערב ארגנטינה, או בסמוך לחופיה האטלנטיים של ארגנטינה.
הגאוצ'ו במרוצת המאה ה-19

עד לסוף המאה ה-19 ייחסו לגאוצ'ו הרשויות והאליטות תכונות ירודות, כגון עצלנות, אלימות, שכרות, הידרדרות פיזית וחברתית, וכמי שאינו ראוי לאמון או לכבוד, ואשר חי חיים פראיים, ברבריים ובלתי מתורבתים בשולי החברה.
למרות שבמהלך מלחמות העצמאות, בין 1810 ל-1816, ולאחר מכן, היו גאוצ'וס רבים בין הכוחות הלוחמים למען עצמאותן של הפרובינציות של מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה לשעבר, הרי שרובם הצטרפו לשירות בשל גיוס שנכפה עליהם או בשל טובות וזכויות יתר שהובטחו להם, ולא מתוך קנאות פטריוטית. כישלון הפלישה האנגלית לבואנוס איירס בשנת 1806 ובשנית בשנה שלאחר מכן סימל, אולי, את תחילת עליית מעמדו של הגאוצ'ו, או לפחות את ההכרה הגוברת בו בקרב האליטה המקומית שבבואנוס איירס. אולם, למרות שההתגייסות למאבק זיכתה את הגאוצ'ו בכניסה "לפנתאון גיבורי העצמאות", המושג שאומץ עבורו, "כפרי פטריוטי" (patriota campesino), מלמד כי הגאוצ'ו עדיין היה "לנחות ביותר בקרב הכוחות הפטריוטים".
עם תום מלחמות העצמאות נקלע האזור כולו לשרשרת מאבקים בדרך לגיבושן של המדינות החדשות. במהלך תהליך זה נתגלעו מחלוקות, לעיתים קרובות אלימות, בין אזורים שונים שכעת השתייכו לאותה ישות מדינית. בשטחה של ארגנטינה דהיום התחוללו מאבקים קשים בין הפרובינציות ששכנו בפנים הארץ, לבין זו של בואנוס איירס. מבחינה פוליטית באה מחלוקת זו לידי ביטוי במאבק שבין ה"פדרליסטים" לבין ה"אוניטרים". בקרב שני המחנות היו אלו הקאודיז'וס (מנהיגים מקומיים בעלי סמכות רחבה הנובעת מקשרי פטרון-קליינט וקשרי משפחה אמיתיים ופיקטיביים כאחד) שגייסו את הגאוצ'וס לצידם, בהצלחה משתנה. במסגרת מאבק מתמשך זה קיבל הגאוצ'ו את תדמיתו כאיש הסְפָר הברברי, שקיומו מנוגד לתרבות ולקדמה, וכגורם מעכב בפני התפתחותה של המדינה החדשה.
היה זה דומינגו פאוסטינו סרמיינטו, מי שכפי הנראה היה המעצב המשמעותי ביותר של דמות הגאוצ'ו לשלילה, אשר ביטא זאת יותר מכל בספרו הנודע "ציוויליזציה וברבריות, או: פקונדו". בספרו טען סרמיינטו כי בסְפָר הארגנטינאי מתרחש תהליך חיברות מעוות כאשר בחנות הכללית האזורית, ה"פולפריה" (pulperia), גדל ומתנהל הגאוצ'ו בחיי אלימות, ניתוק מהתא המשפחתי, פרימיטיביות וחוסר ההתארגנות אזרחית. הגאוצ'ו הוצג כאביר יוצא דופן שפשט, בזז, רצח ועשה את כל מה שהפך את ארגנטינה ל"גאצ'וקרטיה" (gauchocracia)- משטר נכשל ופרימיטיבי המונהג בידי מנהיגים צבאיים מקומיים. עבור העיר הקוסמופוליטית, הגאוצ'ו מנע את האפשרות לקדמה, בהיותו איש הספר המרוחק, הנחשל והאלים. כאשר עלה סרמיינטו לשלטון החל ביישומה של מדיניות אשר הביאה להיעלמותו ההדרגתית של הגאוצ'ו עקב הגירה נרחבת, יישוב הספר וגידורו, מהפכה בתעשיית הבשר ותהליכי חינוך מחדש ועיור בניצוחו.
ארגנטינה במפנה המאה ה-19

בשנות השישים והשבעים של המאה ה-19 שינתה ארגנטינה את פניה תחת נשיאים ליברליים ולבשה "אופי ריכוזי" - צבא מקצועי, מערכת משפט אחידה, בנק לאומי, מערכת בתי-ספר ציבוריים, ספריות ציבוריות, אקדמיה למדע ועוד. המדינה רושתה בפסי רכבת וטלגרף, שתרמו לקישור שבין הפרובינציות המרוחקות, המטרופולין והעולם החיצון. בנוסף לכך, לשטח המדינה התווספו שטחים עצומים: הניצחון על פרגוואי במלחמת הברית המשולשת הניב שטחים חדשים בצפון וכיבוש המדבר בדרום פינה את שטחי הפמפס הנרחבים להתיישבות ועיבוד.
כחמישים מיליון אירופאים עשו את הדרך מ"העולם הישן" ל"עולם החדש" לפני מלחמת העולם הראשונה. ארגנטינה, באופן יחסי לאוכלוסייתה, קלטה את מספר המהגרים הגדול ביותר. ההגירה שינתה את הכלכלה לבלי היכר: הואצו תהליכי העיור והואצה התרחבותה של בואנוס איירס; נסללה הדרך לתיעוש המדינה והואץ תהליך "מהפכת החיטה" במרחבים החדשים שעובדו (ריבוי הידיים העובדות בשלב מסוים גם גרם לרפיון בשוק העבודה והוריד את רמת השכר במשק). אוכלוסיית המדינה בשנת 1870 מנתה כ-1.8 מיליון תושבים, כאשר 87% מהאוכלוסייה ממוקמת באזורים כפריים. הפרובינציה של בואנוס איירס מנתה באותה שנה כ-180 אלף תושבים. ב-1914 היה מספר התושבים בארגנטינה גבוה פי ארבעה - 7.6 מיליון תושבים, מהם 1.5 מיליון בפרובינציית בואנוס איירס.
כיבוש המדבר והחלת החינוך הציבורי היו שני אלמנטים מרכזיים בתוכנית עבודתו של סרמיינטו. הוא הבטיח "חינוך לכל ילד" וניסה לבצע רפורמה בחלוקת האדמות; מוקסם מביקוריו בארצות הברית הוא ניסה ליישב את הספר הארגנטינאי, לאחר פירוק וחלוקה מחדש של האדמות מהחוות המסורתיות רחבות הידיים, לידי משפחות של מהגרים אירופאיים, לפי הדגם האמריקני של משפחות החיות בחוות ועובדות בחקלאות. כך, קיווה, יהפוך הגאוצ'ו ל"תושב שלו" בפמפס "המתורבתת". עם זאת, בניגוד לתקוות הממשל, בספר הארגנטינאי לא נוצר מעמד בינוני כפרי רחב כמו בארצות הברית. הסיבה לכך הייתה שהיצע האדמות הגדול הביא לירידת מחירן, ובעלי האחוזות הגדולות וסוחרים ניצלו הצפה זו וקנו שטחים נרחבים, שרק הגדילו את רכושם.
הודות לתהליכי המודרניזציה שפורטו לעיל, כגון הנחת מסילות ברזל שאפשרו העברת סחורות מהירה או קירור באוניות שאפשר ייצוא טרנס-אטלנטי של מזון, כיבוש הספר בידי התיישבות (מהגרים בעיקר) ויצירת אחוזות ענק שעברו תהליכי גידור, התפתחה בארגנטינה תעשיית ייצוא נרחבת של בשר. החל משנות השמונים של המאה ה-19 ניכרה בארגנטינה צמיחה כלכלית של כ-5% לשנה, והיא הפכה לאחת המדינות העשירות בעולם. בריטניה, שלה היה ההון להשקיע במדינה ומעמד הפועלים שלה היה ללקוח העיקרי של הבשר (וגם החיטה) הארגנטינאי, הפכה הן למשקיעה חשובה בארגנטינה והן ללקוחה של תוצרתה. ללא בקר הרועה בחופשיות, הפך הגאוצ'ו לפרולטר כפרי - פועל יום בשכר בתעשיית הבשר החדשה שהצריכה ידיים עובדות.