stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרחב מחויג
דוגמאות

יהי X מרחב טופולוגי, ותהי  {\mathcal {O}}_{X} אלומת הפונקציות הממשיות הרציפות על X. במילים אחרות, לכל קבוצה פתוחה  U\subseteq X, החוג  {\mathcal {O}}_{X}(U) מכיל את כל הפונקציות הרציפות  f:U\rightarrow \mathbb {R} . נשים לב שאם  f\in {\mathcal {O}}_{X,x} היא פונקציה רציפה המקיימת  \,f(x)\neq 0, אז יש סביבה של x בה f אינה מתאפסת, ולפיכך f הפיכה בחוג  {\mathcal {O}}_{X,x}. מכיוון שהקבוצה  \{f\in {\mathcal {O}}_{X,x}:f(x)=0\} מהווה אידיאל של חוג זה, הרי שזהו אידיאל מקסימלי יחיד, ולפיכך  {\mathcal {O}}_{X,x} הוא חוג מקומי. לפיכך  (X,{\mathcal {O}}_{X}) הוא מרחב מחויג מקומית.
באופן דומה, אם X יריעה חלקה, ו {\mathcal {O}}_{X} היא האלומה המתאימה לכל קבוצה פתוחה  U\subseteq X את חוג הפונקציות החלקות על U, אז  (X,{\mathcal {O}}_{X}) הוא מרחב מחויג, כאשר טיעון דומה יראה שכמו בדוגמה הקודמת, זהו למעשה מרחב מחויג מקומית.
מורפיזמים

בהינתן שני מרחבים מחויגים  (X,{\mathcal {O}}_{X}) ו- (Y,{\mathcal {O}}_{Y}), מורפיזם של מרחבים מחויגים נתון על ידי המידע הבא:
פונקציה רציפה  \,f:X\rightarrow Y
בהינתן קבוצה פתוחה  V\subseteq Y, הומומורפיזם של חוגים  \phi _{Y}:{\mathcal {O}}_{Y}(V)\rightarrow {\mathcal {O}}_{X}(f^{-1}(V)), כך שהומומורפיזמים אלו מתחלפים עם פונקציות הצמצום. במילים אחרות, אם  V_{1}\subseteq V_{2}\subseteq Y הן קבוצות פתוחות, אז הדיאגרמה הבאה (הפונקציות האנכיות הן הומומורפיזמי הצמצום של האלומות) קומוטטיבית:
על מנת שמורפיזם של מרחבים מחויגים יהיה מורפיזם של מרחבים מחויגים מקומית, נדרוש בנוסף שההומורפיזם  \phi _{f}(x):{\mathcal {O}}_{Y,f(x)}\rightarrow {\mathcal {O}}_{X,x} המושרה על הנבטים על ידי  \phi  יהיה הומומורפיזם מקומי, כלומר שהאידיאל המקסימלי (היחיד) של החוג  {\mathcal {O}}_{Y,f(x)} יועתק לאידיאל המקסימלי (היחיד) של  {\mathcal {O}}_{X,x}.
המרחב המשיק

מרחבים מחויגים מקומית מכילים מספיק מבנה על מנת שניתן יהיה להגדיר את המרחב המשיק בכל נקודה במרחב. נניח כי  (X,{\mathcal {O}}_{X}) הוא מרחב מחויג מקומית, ותהי  x\in X. נרצה להגדיר את המרחב המשיק  T_{x} בנקודה x. יהי  R_{x} הנבט של אלומת המבנה של X, ויהי  m_{x} האידיאל המקסימלי (היחיד) בחוג זה. אז חוג המנה  k_{x}=R_{x}/{m_{x}} הוא שדה, וחוג המנה  m_{x}/{m_{x}}^{2} הוא מרחב וקטורי מעל  k_{x}. המרחב הדואלי  (m_{x}/{m_{x}}^{2})^{*} יקרא המרחב המשיק בנקודה x.
רעיון הבניה הוא שאיברי המרחב המשיק אמורים להכיל מידע לגבי האופן בו "גוזרים" פונקציות המוגדרת בנקודה x, כלומר איברים של  R_{x}. לשם כך מספיק לדעת כיצד גוזרים פונקציות שערכן ב x הוא אפס (משום שכל פונקציה אחרת שונה מפונקציה כזאת בקבוע, והנגזרת של פונקציה קבועה היא אפס). לפיכך, נתבונן באיברי  m_{x} (שברוב המקרים הצצים בגאומטריה הם בדיוק אוסף של פונקציות המתאפסת ב x). מכלל לייבניץ (נגזרת של מכפלה) ידוע כי הנגזרת של מכפלה של שתי פונקציות המתאפסות בx שווה ל-0, ולפיכך מחלקים את האידיאל  m_{x} בריבועו  {m_{x}}^{2}. לבסוף, מכיוון שנגזרת היא פונקציונל ליניארי, הרי שנעבור למרחב הדואלי, ובכך נקבל את "מרחב כל הגזירות" של פונקציות בנקודה x, הוא המרחב המשיק בנקודה x.
ראו גם

גאומטריה אלגברית
סכמה (מתמטיקה)
סכמה אפינית וספקטרום של חוג
לקריאה נוספת

Robin Hartshorne (1997). Algebraic Geometry. Springer-Verlag. ISBN 0-387-90244-9.
מריה מילר

| --- | --- |

 לידה:  10 ביולי 1847 וינה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  21 במרץ 1935 (בגיל 87) וינה, אוסטריה הפדרלית 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות שימושיות בווינה 
 הושפעה על ידי:  פרדיננד לאופנברגר 
 
מריה מילר (בגרמנית: Marie Müller;‏ 10 ביולי 1847 – 21 במרץ 1935) הייתה ציירת אוסטרית. היא הייתה מייסדת שותפה של קבוצת שמונה אמניות.
ביוגרפיה

אביה של מריה מילר עבד כליתוגרף. בסתיו 1872 למדה במכינה לציור פיגורטיבי במוזיאון האוסטרי לאמנות ותעשייה, אותו ניהל מיכאל ריזר. שנה לאחר מכן עברה לפרדיננד לאופברגר, איתו למדה רישום וציור עד 1880. במשך עשר השנים הבאות עבדה מילר עם אחותה ברטה כציירת פורטרטים בסטודיו של אחיה ליאופולד קרל מילר באקדמיה בווינה. האחיות היו גם בחסות אוגוסט פון פטנקופן.
מריה מילר תיארה את עצמה כתלמידה של אחיה, שנחשב לצייר המזרחי האוסטרי החשוב ביותר. ב-1883/1884 ליוותה אותו למסע של מספר חודשים לקהיר. בנוסף לדיוקנאות ולימודים, היא גם ציירה שם חללי פנים בבניינים. לאחר שערכה את הופעת הבכורה שלה בתערוכה בשנת 1886, קיבלה סטודיו משלה באקדמיה בשנת 1890. היא עבדה שם עם אחותה ברטה עד 1902.
מריה מילר הייתה אחת הדיוקנאות החשובות בעיר וינה בתחילת המאה. לקוחותיה היו אישים מהחיים החברתיים, האמנותיים והכלכליים והאצולה. המצוירים כללו גם את הסופרת בטי פאולי, אידה פליישל והרוזנת פסטטיקס. מילר זכתה להצלחה גם במיניאטורות שלה על שנהב. בסביבות 1900 הייתה חברה מייסדת "שמונת האמניות" שהציגו יחד בסלון האמנות Pisko במשך כעשר שנים.
בתקופת האינפלציה, האחיות מילר הפסידו סכום כסף נכבד. הן מכרו את יצירות אחיהם באמצעות סוחרי אמנות עד שנת 1931. בשנת 1932 מכרה מריה את המכתבים, והכרטיסים שלהם, לעיר וינה ולספריית המדינה.
תערוכות

מריה מילר חגגה את הופעת הבכורה האמנותית שלה בשנת 1886 בתערוכה השנתית של קונסטלרהאוס בווינה עם שבעה דיוקנאות. לאחר מכן הציגה באופן קבוע בתערוכות השנתיות. תערוכות גדולות יותר היו בשנת 1892. תערוכת אמנות בינלאומית בארמון הזכוכית של מינכן. תערוכת צבעי מים בינלאומית בדרזדן ובשנה שלאחר מכן התערוכה העולמית בשיקגו.
מילר השתתפה בתערוכת אמנות היובל 1898 בווינה ובתערוכת אמנות היובל האוסטרית 1908 וכן בתערוכות של "שמונה אמניות" בין השנים 1900–1909. "תערוכת ההנצחה של ליאופולד קרל מילר 1834–1892". בשנת 1932, הוצג גם אוסף ציורי ברטה ומריה מולר בנוסף ל-67 ציורים של אחיהם.
הערות שוליים

↑  Marie Müller | Frauen in Bewegung 1848–1938, fraueninbewegung.onb.ac.at
↑  Herbert Zemen (Hrsg.): Die Porträtmalerin Marie Müller 1847–1935. Leben und Werk. Samt ihrem Briefwechsel mit der Dichterin Marie von Ebner-Eschenbach 1830–1916 und unter Berücksichtigung der Porträtmalerin Bertha Müller 1848–1937. Wolfrum, Wien 2003.
↑  Österreichisches Biographisches Lexikon und biographische Dokumentation, Müller, Marie, ISBN 978-3-7001-3213-4, ‏2003 (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265727905171  PLWABN: 9810694272405606  BNE: XX1611795  BnF: cb145341264 (data)  GND: 124167586  ISNI: 0000 0001 0837 5972  LCCN: nr2003007450  NKC: jn20040111006  NLG: 182600  NSK: 000307298  NTA: 243373279  RERO: 02-A012334780  RKD: 227751  SELIBR: 214848  SUDOC: 068683979  ULAN: 500042409  VIAF: 67392299   WorldCat (עם VIAF): 67392299
מריו קסטלנואובו-טדסקו

| --- | --- |

המלחין בפירנצה לפני עזיבתו את איטליה בשנת 1939
 לידה:  3 באפריל 1895 פירנצה, ממלכת איטליה 
 פטירה:  16 במרץ 1968 (בגיל 72) בוורלי הילס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות ווסטווד וילג' 
 מוקד פעילות:  ממלכת איטליה, איטליה, ארצות הברית 
 סוגה:  גיטרה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית, איטלקית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 צאצאים:  פייטרו קסטלנואובו-טדסקו 
 פרופיל ב-IMDb
 
מריו קַסְטֶלנוּאוֹבוֹ-טֶדֶסְקוֹ (באיטלקית: Mario Castelnuovo-Tedesco; ‏ 3 באפריל 1895 - 16 במרץ 1968) היה מלחין יהודי-איטלקי שחי באיטליה ובארצות הברית. הוא התפרסם ביצירותיו לגיטרה ובמוזיקה שכתב לסרטים הוליוודיים.
חייו

קסטלנואובו-טדסקו נולד בפירנצה, נצר למשפחת בנקאים שחיו בעיר זו עוד מגירוש יהודי ספרד ב-1492. הוא נחשף לעולם המוזיקה לראשונה בגיל שש, כאשר אמו לימדה אותו פסנתר. כבר בגיל תשע הוא הלחין את יצירתו הראשונה.
בגיל 19, לאחר שסיים לימודיו באוניברסיטה במגמת פסנתר, החל ללמוד קומפוזיציה אצל המלחין האיטלקי הנודע אילדברנדו פיצטי, והשלים דיפלומה בתחום בשנת 1918, בגיל 23.
בשנת 1926 הועלתה לבמות האופרה הראשונה שלו, "לה מנדרגורה", המבוססת על מחזה של ניקולו מקיאוולי, הייתה זו הראשונה מרבות יצירותיו שלוקחות השראה מהספרות.
קסטלנואובו-טדסקו הושפע רבות ממורשתו היהודית, זאת ניתן לזהות למשל בקונצ'רטו לכינור מספר 2 שלו (1931), אשר אותו כתב לבקשת הכנר יאשה חפץ.
בשנת 1932, פגש לראשונה בגיטריסט אנדרס סגוביה. בעקבות המפגש, הוא כתב את קונצ'רטו לגיטרה מספר 1. יצירה זו הייתה מהראשונות מתוך מאה יצירות שכתב לגיטרה, דבר אשר הקנה לו מוניטין של אחד מהמלחינים לגיטרה החשובים ביותר במאה העשרים.
בעקבות התחזקות חוקי הפאשיזם באיטליה לקראת סוף שנות השלושים, ובפרט קבלת חוקי הגזע ואיסור השמעת יצירותיו ברדיו ובציבור, החליט קסטלנואובו-טדסקו לעזוב את איטליה.
ב-1939 הפליג לארצות הברית, בה חי עד סוף ימיו.
בארצות הברית השתקע בהוליווד, שם כתב מוזיקה ליותר ממאתיים סרטים הוליוודיים. הוא הכחיש שהדבר השפיע על יצירותיו האחרות, אך האמין שזוהי סוג של אמנות אמריקאית, בדומה לאופרות אירופאיות. כמו כן, בארצו החדשה המשיך לעבוד על אופרות, ויצירות המבוססות על שירה אמריקאית, פולחנים יהודיים והתנ"ך.
מריו קסטלנואובו-טדסקו נפטר בבוורלי הילס בגיל 72.
מריה אנה, נסיכת אנהלט-דסאו

מריה אנה, נסיכת אנהלט-דסאו (גרמנית: Maria Anna von Anhalt-Dessau;‏ 14 בספטמבר 1837 - 12 במאי 1906) הייתה בתו של לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט, ואשתו של פרידריך קרל, נסיך פרוסיה.
ביוגרפיה

מריה אנה נולדה ב-14 בספטמבר 1837 בדסאו, ללאופולד הרביעי, דוכס אנהלט-דסאו ופרדריקה וילהלמינה, נסיכת פרוסיה, בתם של לודוויג קרל, נסיך פרוסיה ופרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ.
ב-29 בנובמבר 1854 התחתנה מריה אנה עם פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, שהיה בן דודה מדרגה שנייה. נישואי השניים היו מאושרים, והיו להם חמישה ילדים. מריה אנה נחשבה לאחת הנשים היפות ביותר בדורה, וניחנה בכישרון ניכר למוזיקה וציור. מריה אנה הייתה כמעט חירשת לגמרי, מה שגרם לה להראות ביישנית ונבוכה בכל פעם שהייתה בחברת אנשים, אולם כאשר הייתה לבד עם אנשים, הייתה מקסימה ומאוד שנונה.
ב-15 ביוני 1885 מת בעלה פרידריך קרל, נסיך פרוסיה. לאחר מותו עזבה מריה אנה את ברלין, ועברה לאיטליה, שם שהתה בעיקר בנאפולי, רומא, ופירנצה. בשנת 1889 התחתן בנה פרידריך לאופולד, נסיך פרוסיה עם לואיזה סופיה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, אחותה של אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה. ב-12 במאי 1906 מתה מריה אנה בעיר פרידריכרודה, והיא בת 68 שנים.
משפחתה

בשנת 1854 התחתנה מריה אנה עם פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, בנו של קרל, נסיך פרוסיה, ונולדו לה ממנו חמישה ילדים:
מריה (1855 – 1888)
אליזבת אנה (1857 – 1895)
אנה ויקטוריה (1858)
לואיזה מרגרטה (1860 – 1917)
פרידריך לאופולד (1865–1931)
משיק אנכי

במתמטיקה, משיק אנכי הוא קו אנכי, המשיק לפונקציה בנקודה מסוימת. ההשקה מוגדרת על פי שיפוע הפונקציה, המחושב באמצעות הנגזרת. מאחר שהשיפוע של משיק אנכי אינו מוגדר, פונקציה מוגדרת כבעלת משיק אנכי בכל נקודה בה קיים (במובן הרחב) גבול חד צדדי לנגזרת משני הצדדים והוא אינסופי (חיובי או שלילי) הן מימין והן משמאל.
משיק אנכי יכול להתקיים בנקודה בה יש לפונקציה אסימפטוטה (כלומר, שהפונקציה עצמה שואפת לאינסוף). משיק אנכי בנקודה שאינה אסימפטוטה אנכית מתבטא מבחינה גרפית כ'חוד', במקרה שהנגזרת שואפת מימין ומשמאל לאותו אינסוף (חיובי או שלילי), או כמעבר דרך קו אנכי, במקרה שהנגזרת שואפת לאינסוף חיובי מצד אחד ושלילי מהשני.
דוגמאות

לפונקציה  {\frac {1}{x^{2}}} בנקודה  \ x=0 יש משיק אנכי מכיוון שהנגזרת שלה שואפת לאינסוף מימין ומשמאל. לפונקציה  {\frac {1}{x}} יש גם כן משיק אנכי באותה נקודה, אף על פי שאין לה גבול באותו מקום. הפונקציה  \ x^{2 \over 3} היא דוגמה לפונקציה שיש לה גבול סופי בנקודה  \ x=0 (ולכן אין לה אסימפטוטה אנכית בנקודה זו), אך נגזרתה שואפת לאינסוף משני הצדדים.
מריה אנה, נסיכת סקסוניה

מריה אנה, נסיכת סקסוניה (בגרמנית: Marie Anna, Prinzessin von Sachsen;‏ 15 בנובמבר 1799 – 24 במרץ 1832), הייתה אחותם של פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה ויוהאן, מלך סקסוניה, ואשתו של לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה.
ביוגרפיה

מריה אנה נולדה ב-15 בנובמבר 1799 בדרזדן שהייתה חלק מנסיכות הבוחר מסקסוניה, למקסימיליאן, נסיך סקסוניה, ולקרולינה, נסיכת פארמה, בתם של פרדיננדו, דוכס פארמה ומריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה.
ב-16 בנובמבר 1817 התחתנה מריה אנה עם לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה, ממנו נולדו לה 3 בנות. מריה אנה גילתה עניין בשירה ובציורים עתיקים, ואף ייסדה עם בעלה את פנימיית הבנות הראשונה בפירנצה. בשנת 1832 נדבקה מריה אנה מבתה אוגוסטה פרדיננדה בשחפת, וב-24 במרץ מתה בפיזה בגיל 32. לאחר מותה התחתן בעלה שוב, עם מריה אנטוניה, נסיכת שתי הסיציליות.
משפחתה

ב-16 בנובמבר 1817 התחתנה מריה אנה עם לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה, ממנו נולדו לה 3 בנות:
מריה קרולינה, ארכידוכסית אוסטריה (1822–1841)
אוגוסטה פרדיננדה, ארכידוכסית אוסטריה (1825–1864), התחתנה עם לואיטפולד, הנסיך העוצר של בוואריה
מריה מקסימיליאנה טקלה, ארכידוכסית אוסטריה (1827–1834)
מריה מוריס מילר

| --- | --- |

 לידה:  1810 הליפקס, קנדה 
 פטירה:  29 באוקטובר 1875 (בגיל 65 בערך) הליפקס, קנדה 
 
מריה מוריס מילר, באנגלית: Maria Morris Miller ‏ (1813–1875) הייתה אמנית קנדית מהליפקס, נובה סקוטיה, הידועה בציוריה ובאיוריה הבוטניים. היא הציגה את עבודתה למלכה ויקטוריה וקיבלה חסות מלכותית לכל החיים. היא גם האמנית המקצועית הראשונה בנובה סקוטיה, שהוכרה בתחומה במהלך שנות הקריירה הפעילה שלה. היא עבדה עם מדענים ופקידי ממשל, וקבלה שבחים רבים.
קריירה

נולדה למשפחה ממעמד הביניים, אמה של מילר סיבילה עודדה אותה ללמוד אמנות. מילר למדה בהליפקס בהדרכתו של צייר בריטי אורח. היא גם למדה עם ג'ונס, מבוסטון שלימד בדלהוסי קולג' (כיום, אוניברסיטת דלהוסי).
בשנת 1830, היא החלה להציע שיעורי ציור לסטודנטיות מה שהעניק לה עצמאות כלכלית מסוימת. האגודה הצפון-בריטית (אנ') של הליפקס כיבדה אותה בתואר "ציירת השנה" ב-1836.
זמן קצר לאחר מכן, מזכיר החקלאות של נובה סקוטיה, טיטוס סמית', ביקש ממילר לצייר סדרה של ציורים המתארים פרחי בר מקומיים. הוא הביא לה דגימות שאותן הנציחה במהירות, לפני שהצמחים ינבלו. במהלך אמצע שנות ה-30 של המאה ה-19, בסיוע הידע המדעי של סמית', ייצרה מילר מספר רב של רישומי צבעי מים שהופיעו מאוחר יותר בתערוכת אמנות חשובה של הליפקס ב-1848.
סמית' סיפק תיאורים בוטניים עבור הקטלוג הראשון של מילר בליטוגרפיות צבעוניות בשם ״פרחי הפרא של נובה סקוטיה״. הוא פורסם ב-1840 על ידי מוכר ספרים בלונדון ומוציא לאור מקומי, בתמיכה כספית של סגן-מושל המחוז סר קולין מור קמפבל (אנ'). שתי קבוצות אחרות של ליטוגרפיות הופיעו בעקבותיו ב-1853 וב-1866. הפרסום השני יצא גם בשם "פרחי בר של נובה סקוטיה". הקטלוג השלישי נקרא "פרחי פרא של נובה סקוטיה וניו ברונסוויק" וזכה להערות על ידי ג'ורג' לוסון (אנ'), בוטנאי שייסד את האגודה הבוטנית של קנדה (אנ'). בשנת 1867, הסדרה הראשונה הוצאה מחדש עם כותר חדש, פרחי בר של צפון אמריקה הבריטית. באמצעות ארבעת הקטלוגים שלה, הצליחה מילר לתעד 22 צמחים מקומיים, בתקופה שבה היה עניין גובר בהיסטוריה של הטבע.
בשנת 1862 השתתפה מילר בתערוכה בינלאומית בלונדון, אנגליה. אף שהציורים שלה הגיעו מאוחר מכדי להיות חלק מהתחרות, היא זכתה לביקורות חיוביות בעיתונות האנגלית. בשנת 1867, עותק של ציוריה הבוטניים הוצג בתערוכת פריז.
יצירותיה של מילר הן חלק מהאוסף הקבוע בגלריה לאמנות של נובה סקוטיה (אנ'), מוזיאון האמנות הגדול ביותר של קנדה האטלנטית. ציורים וליטוגרפיות נוספות נמצאים בבעלות מוזיאון נובה סקוטיה להיסטוריה של הטבע (אנ'),הממוקם אף הוא בהליפקס. לגלריה הלאומית של קנדה באוטווה יש גם כמה מהליטוגרפיות שלה, השייכות לסדרות 1840 ו-1853.
מילר, גם כתבה שירה, ופרסמה כרך שירה, Metrical Musings, עם אחותה קתרין ב-1856.
קריירה > חיים אישיים

מריה מוריס מילר נולדה ב-1813 בהליפקס, נובה סקוטיה, בתם של קפטן גאי מוריס וסיבילה אמיליה מריה סופיה לגט. אביה, שהיה צאצא של צ'ארלס מוריס (אנ'), מת כשמריה הייתה ילדה קטנה. בשנת 1840 נישאה מריה מוריס מילר לגארט טרפלגר נלסון מילר. למריה מוריס מילר ולבעלה היו חמישה ילדים.
נפטרה בהליפקס ב-1875.
הערות שוליים

↑  "Women of Canada : their life and work / compiled by the National Council of Women of Canada at the request of the Hon. Sydney Fisher for distribution at the Paris International Exhibition, 1900
↑  "Maria Morris Miller". thecanadianencyclopedia.ca
↑  Social History. Vol. 30. University of Ottawa Press. 1997. p. 11.
↑  Huneault, Kristina; Anderson, Janice (2012-04-11). Rethinking Professionalism: Women and Art in Canada, 1850–1970
↑  "Maria Morris Miller | Art Gallery of Nova Scotia". artgalleryofnovascotia.ca. 28 June 2023.
↑  Miller, Maria E. (1840). Wild Flowers of Nova Scotia. C.H. Belcher. Maria Morris Miller.
↑  "Maria Morris Miller – Google Search". www.google.ca.
↑  Conrad, Margaret; Hiller, James (2001). Atlantic Canada: A Region in the Making. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-541044-0. Maria Morris Miller.
↑  "Canadian Women Artists History Initiative : Artist Database : Artists : MILLER, Maria Frances Ann (Morris)"
↑  "Permanent Collection | Art Gallery of Nova Scotia". artgalleryofnovascotia.ca. 28 June 2023.
↑  Morris, Maria (September 12, 1856). Metrical Musings. R. Craighead, Printer – via Internet Archive. Metrical musings morris.
↑  "Morris, Maria Frances Ann (Miller)". Dictionary of Canadian Biography. Retrieved January 18, 2018.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  DSI: 6685  ISNI: 0000 0000 7387 499X  LCCN: nr2004013351  VIAF: 54098232   WorldCat (עם VIAF): 54098232 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מריה מוריס מילר".
צמח בר, 1840
צמח בר מנוביה סקוטיה, 1840
מריה אנה, נסיכת הסן-הומבורג

מריה אנה, נסיכת הסן-הומבורג (בגרמנית: Maria Anna von Hessen-Homburg;‏ 13 באוקטובר 1785 – 14 באפריל 1846), הייתה בתו של פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג ואשתו של וילהלם, נסיך פרוסיה.
ביוגרפיה

מריה אנה נולדה ב-13 באוקטובר 1785 בבאד הומבורג, לפרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג, ולקרולינה, רוזנת הסן-דרמשטדט בתם של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט וקרולינה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן.
בשנת 1804 התחתנה מריה אנה עם וילהלם, נסיך פרוסיה, ממנו נולדו לה 9 ילדים. מריה אנה תמכה במלחמה נגד נפוליאון, ולאחר תבוסת הצבא הפרוסי בקרב ינה-אאורשטדט, הצטרפה למשפחת המלוכה בבריחתם מברלין מפני נפוליאון. לאחר מותה של לואיזה, מלכת פרוסיה בשנת 1810, הפכה מריה אנה לגברת הראשונה בחצר המלוכה באירועים רשמיים. במרץ 1813 ייסדה מריה אנה את "אגודת הנשים הפטריוטיות", שתמכה במלחמת השחרור מנפוליאון. מריה אנה התכתבה עם ברון פום שטיין, קרל אוגוסט פון הרדנברג (אנ') והאחים אלכסנדר ווילהלם פון הומבולדט, והייתה מכרה של המשורר פרידריך דה לה מוט פוקה. בשנת 1822 התאהבה מריה אנה באנטון, רוזן שטולברג-ורניגרודה, שמאוחר יותר מונה לשר המדינה הפרוסי. כמו כן הייתה מריה אנה פעילה בכלא ברלינר גפנינגניסנסן, והקימה בית יתומים בפאנקוב בברלין.
בשנת 1845 ביקרה מריה אנה בפעם האחרונה בבאד הומבורג, וב-14 באפריל 1846 מתה מריה אנה בביתה בברלין, חצי שנה לאחר הולדת נכדה לודוויג, נסיך בוואריה.
משפחתה

בשנת 1804 התחתנה מריה אנה עם וילהלם, נסיך פרוסיה, ממנו נולדו לה 9 ילדים:
אמליה פרדריקה לואיזה קרולינה (1805)
אירנה (1806)
בן (1809)
פרידריך טסילו וילהלם (1811–1813)
היינריך וילהלם אדלברט (1811 – 1873)
פרידריך וילהלם טסילו (1813–1814)
מריה אליזבת קרולינה ויקטוריה (1815 – 1885), התחתנה עם קרל, נסיך הסן
פרידריך וילהלם ולדמר (1815–1849)
מריה פרדריקה פרנציסקה הדוויג (1825 – 1918), התחתנה עם מקסימיליאן השני, מלך בוואריה
משירי יוני רכטר

משירי יוני רכטר הוא אלבום אוסף של מוזיקאי-זמר-מלחין הישראלי יוני רכטר.
האלבום מאגד שירים שהלחין רכטר מכל הזמנים - בביצועיהם של (מלבד עצמו): אריק איינשטיין, נורית גלרון, מזי כהן, גידי גוב, יהודית רביץ, יוסי בנאי, ארבע-עשרה אוקטבות, קורין אלאל, אסתר עופרים, חיים צינוביץ', יובל זמיר ומקהלת העפרוני.
רשימת רצועות

המוזיקה לשירים הולחנה על ידי יוני רכטר (למעט "כשאור דולק בחלונך" שעזר להלחין אבנר קנר).
| משירי יוני רכטר> מס' | משירי יוני רכטר> שם | משירי יוני רכטר> מילים | משירי יוני רכטר> אלבום מקור (ביצוע) | משירי יוני רכטר> משך | משירי יוני רכטר>  | משירי יוני רכטר>  | משירי יוני רכטר>  | משירי יוני רכטר>  | משירי יוני רכטר>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | הנקניק מצייטלין (אינסטרומנטלי)   |   | "אנשים אוהבים לשיר" | 3:01 |  |  |  |  |  |
| 2. | זו אותה האהבה  | אריק איינשטיין | "האהבה פנים רבות לה" (אריק איינשטיין) | 2:47 |  |  |  |  |  |
| 3. | נגיעה אחת רכה  | עלי מוהר | "נגיעה אחת רכה" (נורית גלרון) | 4:16 |  |  |  |  |  |
| 4. | דואט  | עלי מוהר | "בגובה העיניים" (יוני רכטר ומזי כהן) | 4:23 |  |  |  |  |  |
| 5. | טוב שבאת  | עלי מוהר | "40:06" (גידי גוב) | 3:34 |  |  |  |  |  |
| 6. | עוגן הרם  | עלי מוהר | "בגובה העיניים" (יוני רכטר) | 2:41 |  |  |  |  |  |
| 7. | שיר אהבה סטנדרטי  | אריק איינשטיין | "האהבה פנים רבות לה" (אריק איינשטיין) | 2:35 |  |  |  |  |  |
| 8. | מה עושות האיילות  | לאה גולדברג | "באופן קבוע וחד פעמי" (יוני רכטר ויהודית רביץ) | 2:30 |  |  |  |  |  |
| 9. | כלים שלובים  | אהוד מנור | "40:06" (גידי גוב) | 3:50 |  |  |  |  |  |
| 10. | הימים חולפים  | אורי שמיר | "אנשים אוהבים לשיר" (יוני רכטר) | 3:20 |  |  |  |  |  |
| 11. | ערב עירוני  | נתן אלתרמן | "יוסי בנאי" (יוסי בנאי) | 5:29 |  |  |  |  |  |
| 12. | השיר על הארץ  | יהושע סובול | "נגיעה אחת רכה" (נורית גלרון) | 3:19 |  |  |  |  |  |
| 13. | הילדה הכי יפה בגן  | יהונתן גפן | "הכבש השישה עשר" (יהודית רביץ) | 2:28 |  |  |  |  |  |
| 14. | בלעדייך  | דן מינסטר | "תקליט ראשון" (גידי גוב) | 2:53 |  |  |  |  |  |
| 15. | כשאור דולק בחלונך  | עמוס אטינגר | "ארבע-עשרה אוקטבות" | 3:15 |  |  |  |  |  |
| 16. | עטור מצחך זהב שחור  | אברהם חלפי | "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ג'" (אריק איינשטיין, יהודית רביץ, קורין אלאל, יוני רכטר) | 3:59 |  |  |  |  |  |
| 17. | דמעות של מלאכים  | דן מינסטר | סינגל (אסתר עופרים) | 4:04 |  |  |  |  |  |
| 18. | שיר נבואי קוסמי עליז  | יוני רכטר ועלי מוהר | "העיקר זה הרומנטיקה" (מזי כהן, גידי גוב, חיים צינוביץ', יובל זמיר, יוני רכטר ומקהלת העפרוני) | 3:57 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 1:02:21 |  |  |  |  |  |
משירי ארץ ישראל הישנה

| --- | --- |

 אלבום אוסף מאת אריק לביא, אילנה רובינא, חנן יובל, גידי גוב, רבקה זוהר, נעמי פולני, אילי גורליצקי, אופירה גלוסקא
 יצא לאור:  1975
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית 
 אורך:  36:37
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 הפקה:  דליה גוטמן
 
משירי ארץ ישראל הישנה הוא אלבום אוסף של שירים עבריים שהוקלטו במסגרת תוכנית רדיו, ובהמשך הפכה לאלבום מוזיקה מצליח שיצא לאור בשנת 1975.
המשתתפים באלבום התפתחו להיות זמרים ושחקנים מפורסמים בישראל: אריק לביא, אילנה רובינא, חנן יובל, גידי גוב, רבקה זוהר, אילי גורליצקי, אופירה גלוסקא האלבום נעשה בהדרכת המפיקה המוזיקלית והבמאית נעמי פולני.
בנוסף לאלבום זה יצא אלבום נוסף בשם "משירי תנועות הנוער", שניהם מתוך תוכנית רדיו באולפני רשות השידור בשם "דו רה מי" בליווי גיל אלדמע באקורדיון.
רשימת רצועות

כל השירים עובדו על ידי ירון גרשובסקי (אלא אם כן מצוין אחרת)
| משירי ארץ ישראל הישנה> מס' | משירי ארץ ישראל הישנה> שם | משירי ארץ ישראל הישנה> מילים | משירי ארץ ישראל הישנה> לחן | משירי ארץ ישראל הישנה> מבצעים | משירי ארץ ישראל הישנה> משך | משירי ארץ ישראל הישנה>  | משירי ארץ ישראל הישנה>  | משירי ארץ ישראל הישנה>  | משירי ארץ ישראל הישנה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | עומדים אנו במשמרת  | עממי רוסי (נוסח עברי: אברהם שלונסקי) | עממי רוסי | נעמי פולני, רבקה זוהר, אילנה רובינא, אריק לביא, חנן יובל | 03:00 |  |  |  |  |
| 2. | אוהל שח  | אברהם שלונסקי וורדינה שלונסקי | עממי רוסי (עיבוד: בני נגרי) | אילנה רובינא | 02:39 |  |  |  |  |
| 3. | שירו של זייד (פעם ועוד)   | אלכסנדר פן | מרדכי זעירא (עיבוד: גיל אלדמע) | אופירה גלוסקא | 02:39 |  |  |  |  |
| 4. | שיר השיכור  | אלכסנדר פן | עממי רוסי | אילי גורליצקי | 03:30 |  |  |  |  |
| 5. | חג (ניבים דוברים אלי)   | רחל המשוררת | אברהם דאוס | אילנה רובינא | 02:10 |  |  |  |  |
| 6. | סורו מני  | אלכסנדר פן | לא ידוע | גידי גוב | 02:17 |  |  |  |  |
| 7. | שיר המגן והמרי  | יעקב אורלנד | מרדכי זעירא | אופירה גלוסקא | 02:39 |  |  |  |  |
| 8. | סתיו מאפיל  | ניקולאי נייקראסוב (תרגום: ישראל דושמן) | ניקולאי איוואנוב-ראדקביץ' | אופירה גלוסקא, אילנה רובינא, רבקה זוהר, גסאן עבאס | 02:18 |  |  |  |  |
| 9. | שיר השומר (מעל המגדל)   | עמנואל לין | בנימין עומר | חנן יובל | 02:56 |  |  |  |  |
| 10. | ככה וכך לא אחרת (ככה כך)   | אהרון אשמן | מרדכי זעירא | רבקה זוהר | 02:51 |  |  |  |  |
| 11. | נטשו צללים  | שאול טשרניחובסקי | עממי אוקראיני | אילנה רובינא | 03:20 |  |  |  |  |
| 12. | הן לא חרשתי (ספיח)   | רחל המשוררת | יהודה שרת | אילנה רובינא | 01:19 |  |  |  |  |
| 13. | בחלומי  | נח פינס | אברהם צבי אידלסון (עיבוד: שמעון כהן) | אופירה גלוסקא | 02:09 |  |  |  |  |
| 14. | זמר לספינה (שקיעה נוגה)   | חיים חפר | דוד זהבי (עיבוד: גיל אלדמע) | גידי גוב | 02:50 |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 36:37 |  |  |  |  |
בתקליט המקורי שירים 1–7 היו בצד א', שירים 8–14 היו בצד ב'