stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בדרך אל האושר

ערך זה עוסק באלבום של דני רובס. אם התכוונתם למדור סאטירי, ראו .
בדרך אל האושר הוא אלבום אולפן מאת המוזיקאי והזמר דני רובס. האלבום יצא בשנת 1989 ונחשב למצליח והנמכר ביותר של רובס עד היום. לראשונה בקריירה שלו זכה בתואר זמר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'. רובס כתב והלחין את כל השירים, בהם "בדרך אל האושר", "איך הוא שר" ו"משהו מקלקל לי הכל" שהפכו ללהיטי רדיו.
באלבום מופיעים טקסטים אישיים העוסקים בין היתר בקשיי הזוגיות, געגועיו לאחיו, התבגרות ורומנטיקה. עד שנת 2001 הגיע האלבום למעמד פלטינה משמכר האלבום למעלה מ-60 אלף עותקים (הרף לפלטינה היה 40 אלף עותקים), ועד שנת 2012 מכר כמעט מאה אלף עותקים, שהם נחשבים כיום לפלטינה משולשת (הרף לפלטינה באותה השנה הונמך ל-30 אלף עותקים). על כן הוא אחד האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. סיבוב ההופעות עם להקת נגנים וזמרת הליווי שירלי יובל-יאיר קצר הצלחה רבה, ובשיאה הופעה לרגלי המצדה בפסטיבל ערד 89' לעיני 3,000 אנשים, אשר שודרה בערוץ 2 הניסיוני. מסע ההופעות של "בדרך אל האושר" אף נדד בעולם, בין השאר בבריטניה, ארצות הברית, דרום אמריקה וברית המועצות.
את עטיפת האלבום צילם מיכה קירשנר שהעמיד את רובס על פני רקע כהה. לימים סיפר קירשנר כי רצה לבטא את המקום ממנו מתחילים את הדרך לאושר, ולכן בחר ברקע אפל.
בשנת 2009 שודרה ברשת ג' ובתחנת הרדיו קול יזרעאל תוכנית מיוחדת לרגל 20 שנה להוצאת האלבום.
בסוף שנת 2011 החל רובס סיבוב הופעות "20 שנה לאלבום בדרך אל האושר" בליווי להקה.
איך הוא שר - המיתוס

בשיר "איך הוא שר" דבק סיפור לפיו, הוא נכתב על חייו ומותו של הזמר זוהר ארגוב. את השיר פרסם רובס כשנתיים לאחר מותו של ארגוב. סמיכות זו ומילות השיר, המגוללות את סיפורו של זמר הנישא על כנפיי אהבת הקהל עד לנפילתו לסמים ומותו, חיזקו את ההשערות שהשיר אכן נכתב על ארגוב. השורה מתוך השיר "מה נשאר מהזוהר, מכל השירים שהוא שר" לא הותירה מקום לספק (זאת בעקבות השם "זוהר" אשר הופיעה בשורה). המיתוס נולד עם יציאת השיר כאשר במסגרת התוכנית "ציפורי לילה", אמר המוזיקאי אביהו מדינה: ”תראו תראו איך גם זמרים אשכנזים יכולים לכתוב שירים כל כך יפים על זוהר ארגוב”, ואף השמיע את השיר מספר פעמים במהלך התוכנית. רובס השיב בתגובה שהמשפט של מדינה מכיל שלוש טעויות: ”לא התכוונתי שזה יהיה שיר על זוהר ארגוב, אני לא אשכנזי - לא שזה משנה משהו ואיך תראו? זה רדיו”.
רובס מספר בהופעותיו כי כלל לא חשב על ארגוב בעת כתיבת השיר, אלא על מוזיקאים שאהב בנעוריו, כגון אלביס פרסלי, ג'ניס ג'ופלין, ג'ימי הנדריקס וג'ים מוריסון, שלא הצליחו להתמודד עם ההצלחה, נפלו לסמים ומצאו את מותם בגיל צעיר. עוד הוא מציין כי כתב את השיר בשלב שהיה יוצר צעיר (עוד לפני ההצלחה הגדולה) כמעין תמרור אזהרה אישי, כדי שזה לא יקרה לו. לאחר שפורסמה הפרשנות על ארגוב הוא שב למילות השיר ונוכח לראות שהן אכן מתאימות להפליא, ומבחינתו מי שרוצה לראות בכך שיר על ארגוב מוזמן לעשות כן, מאחר שהשיר שייך למאזינים וכל אחד יכול לקחת אותו למקום האישי שלו.
רשימת השירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דני רובס.
בדרך אל האושר
מן החשכה
איך הוא שר
הם לא ילמדו אף פעם
נשמה חוזרת לגוף
סיאנס
כוחו של המשורר (או עניין של אושר)
מישהו משהו
משהו מקלקל לי הכל
גן המשחקים
נגנים

ז'אן פול זימבריס - תופים וכלי הקשה
מיקי שביב - גיטרה בס
עדי דגני - פסנתר, קלידים, סינטיסייזר ואקורדיון
עמוס הדני - גיטרה חשמלית
דרור בן גור - סקסופון
ברכה קול - חלילית
דני רובס - גיטרה אקוסטית
משתתפים נוספים

קולות - שירלי יובל-יאיר, מירון רז, נועה ארד ודני רובס
רביעיית מיתרים, מהתזמורת הפילהרמונית הישראלית - יצחק מרקובצקי, דלית מנסון, מאירה הרשקו, אדריאנה אהרונוביץ.
אפקטים - אולפני ג.ג, שי דניאלי
טכנאי הקלטה בסיסית - אלי רוזן
טכנאי הקלטה ומיקסים דיגיטליים - יהודה זיתון
עוזרי טכנאי - נסי הררי, טי.די שזרי, דודי ברודצקי, ליטל רונן
עריכה דיגיטלית - בן ברנפלד, אולפני ה.מ אקוסטיקה, ישראל
צילום עטיפה אחורית - אלון (בוצי) לוקסנבורג
צילום - מיכה קירשנר
יחסי ציבור - ענת אדלשטיין
הפקה - גילי פרל-דיין
הערות שוליים

↑  צחי לוי, בשבילם הוא מלך העולם, באתר ynet, 10 במאי 2001
1 2  "איך הוא מאושר: דני רובס מספר על השנים הקשות שמאחוריו". nrg.
↑  עובדות על השיר באתר מימה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 6d7aae41-f550-437c-9cd2-1cec5709cb92
תמר האוזנר-רוה

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1945 (בת 79) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הגימנסיה העברית רחביה  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
תמר (תמי) האוזנר-רוה (נולדה ב-7 בנובמבר 1945) היא עורכת-דין ישראלית. מכהנת כיו"ר הדירקטוריון של חברת החדשות של ערוץ קשת 12 משנת 2011.
ביוגרפיה

תמר האוזנר-רוה נולדה וגדלה בירושלים
בתם של יהודית ליפשיץ, פסנתרנית,
וגדעון האוזנר
שעלה לישראל עם משפחתו בשנת 1927, כשאביו דב ברנרד האוזנר נתמנה על ידי ממשלת פולין לתפקיד הקונסול הכללי של פולין בפלשתינה-א"י.
 קודם לעלייתו שימש דב כמזכירו של תיאודור הרצל בווינה, כרב הראשי של עירו - לבוב, וכחבר הסיים (הפרלמנט) הפולני מטעם תנועת הפועל המזרחי. סבה מצד אמה נחום ליפשיץ, היה אסיר ציון ברוסיה, ציר באספת הנבחרים וחבר הוועד הלאומי, יו"ר התאחדות בעלי תעשייה בירושלים.
תמר למדה בבית הספר היסודי והתיכון בגימנסיה העברית רחביה בירושלים, ואת שירותה הצבאי עשתה בחיל האוויר. לאחר השלמת לימודי המשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, התמחתה אצל עו"ד יונה בלטמן (ששימש לאחר מכן כפרקליט המדינה). כן התמחתה במשרד האמריקאי קיי שולר (אנ') בניו יורק.
ביוגרפיה > בתחום המשפטי

בשנת 1973 התקבלה לעבודה במשרד המשפטים כממונה על הדרכה משפטית לכלל היועצים המשפטיים והמשפטנים בשירות המדינה. במסגרת תפקידה כתבה וערכה פרסומים משפטיים של חוקים ופסקי דין בנושאי המשפט הפלילי, משפט אזרחי ומשפט ציבורי. בהמשך נתבקשה על ידי היועץ המשפטי לממשלה דאז מאיר שמגר לכהן גם כממונה על נושאי תכנון ובניה וכיועצת המשפטית של הוועדה המחוזית לתכנון ולבניה של ירושלים. בתפקיד זה סייעה רווה בחקיקת חוקי התכנון והבניה לקיצור הליכי הבנייה, וכן נטלה חלק מכריע בהחלטות הוועדה המחוזית של ירושלים בתקופה של הכרעות על בנייה בשכונות החדשות של ירושלים (גילה, רמות, הגבעה הצרפתית), כביש רמות והתנגדויות רבות לבנייתו, אצטדיון טדי, תוכניות הוללי"ם לבנייה מזורזת ועוד.
בנוסף יזמה והקימה עו"ד רוה ששימשה כסגן בכיר ליועץ המשפטי לממשלה, את המועצה הלאומית לקידום שלטון החוק והדמוקרטיה כשהנשיא שלה היה שופט בית המשפט העליון ד"ר משה עציוני. המועצה שפעלה בשיתוף פעולה עם מנכ"ל משרד החינוך דאז, ד"ר שמשון שושני, איתרה סטודנטים מצטיינים למשפטים – בראשות שי ניצן (כיום - פרקליט המדינה)- שהכינו חומרים בנושאים משפטיים אקטואליים לתלמידי בתי הספר התיכוניים ובעיקר לכיתות יא' ויב'- כגון: מניעת תאונות דרכים, הכנה לגיוסם לצה"ל - באמצעות הענקת כלים של הבחנה בין פקודה חוקית לבלתי חוקית ובלתי חוקית בעליל וכו. הסטודנטים באו לבתי הספר וקיימו שיחות עם התלמידים בנושאים אלה ואחרים. בהמשך, ולאור הצלחת הפעילות בבתי הספר - הורחבה הפעילות אף לצבא - ולמשטרה בשיתוף עם קציני החינוך הראשיים של הצבא והמשטרה.
המועצה בראשות עו"ד רוה נערכה אף לקליטת גל העלייה הגדול מברית המועצות - הוקמה ועדת משנה בראשות שופט בית המשפט העליון שלמה לוין ובהשתתפות פרופ' מרדכי קרמניצר (כיום- סגן יו"ר המכון הישראלי לדמוקרטיה) שפנתה למשפטנים מובילים שנתבקשו לכתוב על זכויות העולים במגוון רחב של נושאים: דיור, תעסוקה, ביטוח לאומי, שירותי רפואה ועוד. החמרים הללו תורגמו לשפה הרוסית בשיתוף עם העיתון "ווסטי" – והופצו בקרב העולים החדשים.
בשנת 1994 פרשה רוה ממשרד המשפטים ושימשה יועצת חיצונית למשרד י. רוה בנושאי תכנון ובניה. במסגרת זו ייצגה בין היתר את התאחדות הקבלנים והבונים בישראל
 ואף הכינה חוק תכנון ובניה חדש שחלקים גדולים ממנו הוכנסו לחוק התכנון והבנייה שנחקק ב-2014 – כמו למשל - קיצור הליכים, העברת סמכויות הקמת מכוני רישוי ועוד. כן ייצגה את הרשות לפיתוח ירושלים, ושימשה כיועצת משפטית
בהכנת תוכניות מיתאר לאומיות - ובהן תמ"א 35 - הידועה בשמה תוכנית המתאר הארצית המשולבת לבניה לפיתוח ולשימור - שנועדה להגדיר את מדיניות התכנון ופריסת היישובים במדינה עד שנת 2020.
ביוגרפיה > פעילויות ציבוריות

דירקטורית בחברת "בזק בינלאומי"
-1999-1996 עם פתיחת שוק התקשורת הבין-לאומית לתחרות; חברת מליאת רשות השידור 2008-2005, חברה בוועדות הטלוויזיה והרדיו;

דירקטורית בחברת רפא"ל 2011-2007,

רוה שימשה שם כיו"ר ועדת כח אדם.
יו"ר הדירקטוריון, חברת החדשות של ערוץ 2 – החל מ-2011
ב-2014 נבחרה לתקופת כהונה שנייה
וב-2017 נבחרה לכהן לתקופת כהונה שלישית בת שלוש שנים.
קודמיה בתפקיד היו יצחק לבני וד"ר יהודה לנקרי.
במסגרת זו פועלת רוה לקידום נשים הן בתוך חברה - כמראיינות, עיתונאיות עורכות מפיקות ועוד, והן מחוץ לחברה של מרואיינות בתחומים שנחשבים ל"גבריים"- כמו ביטחון, מדיניות חוץ וכו'. היא יזמה, בשיתוף הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו – עריכת סדנאות למרואיינות - במגמה לתמרץ נשים להופיע על המסך.
יזמה והקימה ועדת משנה של דירקטוריון חברת החדשות של ערוץ 2 - בנושא ההיערכות לתקופת הרישיונות והאחזקה המשותפת.
רוה נבחרה פעמיים על ידי המגזין "ליידי גלובס" - לאחת מ-50 הנשים המשפיעות במדינה (2015 ו-2016). בשנת 2017 בחר בה "ליידי גלובס" ברשימת ״המנהלות ששומרות על עמדת מנהיגות בצמרת״.
פעילויות נוספות
רוה, שהיא בתו של גדעון האוזנר, היועץ המשפטי לממשלה בעבר, והתובע הראשי במשפט אייכמן,


וכנערה בתקופת המשפט ספגה רבות את אווירת השואה ומוראותיה






- מקדישה חלק ניכר מזמנה להרצאות בנושאים של זכר השואה ומשפט אייכמן. לקהלים ופורומים שונים, בהם: תלמידי בתי ספר, כוחות הביטחון, בתי אבות, עצרות זיכרון. רוה יזמה הקמת ועדה מיוחדת בראשות השר לשעבר יוסי פלד - שקיימה פעילויות רבות סביב שנת ה-50 למשפט אייכמן,


ובין היתר, תערוכה בשיתוף יד ושם

וכינוס מיוחד של האומות המאוחדות,

שבו השתתף, גם אלי ויזל,

ישיבה מיוחדת של ממשלת ישראל שהוקדשה לנושא, כינוס מיוחד שיזמה רוה ואף נאמה ב"ואנזה" בשיתוף ראשי הממשל הגרמני בברלין,

במוזיאון היהודי של ניו יורק, בבית הכנסת הגדול בטורונטו ובבית הנשיא בירושלים.
רוה יזמה סרט על חייו של אביה "גדעון האוזנר היה להם לפה", סרט שהפיקה רשות השידור, 2005, במאי ועורך נתן מנספלד. שודר בטלוויזיה פעמים רבות.
רוה פרסמה קרוב למאה מאמרים מקצועיים בנושאי תכנון ובניה בעיתונים "הארץ" ו"גלובס". כתבה מאמרים בנושאים שונים גם ב"מעריב", "זמן הבירה" ו"ידיעות אחרונות".

כמו כן הייתה בעלת טור שבועי קבוע במקומון הירושלמי של "ידיעות אחרונות" - "ירושלים" בשנים 95–97.
רוה ביחד עם בעלה יהודה וחברת בן-יקר-גת, יזמו והקימו את חוות הבריאות "יערות הכרמל" – הידוע כיום בשמו "מלון יערות הכרמל".
רוה היא בוגרת בית הספר למאמנים ולמדריכים של מכון וינגייט.
ביוני 2000 נבחרה ביחד עם בעלה כעמיתת כבוד של מוזיאון ישראל.
רוה שימשה כיו"ר אגודת הידידים של תיאטראות "החאן" והבימה, מקימת ויו"ר אגודת הידידים של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים.
כן הייתה יו"ר מגבית ויצו בירושלים ובהנהלת מט"י - מרכז לטיפוח יזמות ו"בצלאל".
ב-2017 היא חברת נשיאות בעמותות עלה ובעל"ה נגב, חברת הנהלת "וראייטי", ועמותת "אלין בית נועם", ישבה בחבר המנהלים של יד שרה, יד ושם, האוניברסיטה העברית ועזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים. חברת מועצת "יד ושם" מ-2007.
רוה נשואה לעו"ד יהודה רוה ואם לשלוש בנות.
מפרסומיה

"מאחורי הקלעים של משפט אייכמן" שורשים במשפט 157 (דינה זילבר עורכת, 2020), הוצאת נבו (עם טלי רוה-רונן).
תמי האוזנר-רוה, עמוס האוזנר, כשאייכמן נכנס אלינו הביתה. ראשון לציון : ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2022.
דני חן

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 דרגה:   ניצב
 
דניאל (דני) חן הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, כיהן כראש אגף תכנון בשנים 2011 עד 2016.
חן החל את שירותו במשטרה במשמר הגבול, שירת כמפקד תחנת רחובות ומפקד מרחב איילון במחוז תל אביב.
בשנת 1997 בעת שהיה מפקד מרחב שמשון, מח"ש חקרו מספר חשדות נגדו בעניין טוהר מידות וניצול מרות והוא נאלץ לסיים את תפקידו ולעבור לתפקיד מטה וקידומו עוכב.
באוקטובר 2001 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה לסגן ראש אגף קהילה ומשטרה, בהמשך שירת כסגן מפקד מחוז ירושלים, תקופה שהתאפיינה בפיגועי התאבדות ומצב ביטחוני מתדרדר בבירה. באוקטובר 2004 מונה לסגן מפקד מחוז תל אביב וביולי 2007 לסגן מפקד מחוז הדרום. במהלך המחצית השנייה של 2008 מילא את מקומו של אורי בר-לב כמפקד המחוז, בשל החופשה הכפויה שנכפתה על בר-לב על ידי השר לביטחון הפנים אבי דיכטר.
כהונתו לא הוארכה, הוא לא קודם לדרגת ניצב ופוטר מהמשטרה על ידי המפכ"ל דודי כהן, עם תתי-ניצבים נוספים שפוטרו במסגרת "מהלך התייעלות". הוא מונה בתחילת 2011 למנהל החברה הכלכלית של רמת השרון, אך חזר לשורות המשטרה לאחר שמונה לראש אגף התכנון (אג"ת) בדרגת ניצב במאי 2011. כיהן בתפקיד עד ינואר 2016.
נשוי ואב ל-3 ילדים.
הערות שוליים

↑  אבי אשכנזי, Nrg‏, "השוטרים עוברים מהמשרד לרחובות", 19.5.2009
אלנה בשקירובה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1958 (בת 67 בערך) מוסקבה, ברה"מ 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, ישראל 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של מוסקבה 
 עיסוק:  פסנתרנית ומנהלת מוזיקלית
 סוגה:  מוזיקה קלאסית של המאה ה-21, מוזיקה קלאסית עכשווית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  דניאל בארנבוים (1988–?) גדעון קרמר 
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון (2018) 
 
אלנה בשקירובה (ברוסית: Елена Дмитриевна Башкирова‏; נולדה ב-1958) היא פסנתרנית ומנהלת מוזיקלית ישראלית ילידת רוסיה.
ביוגרפיה

בשקירובה נולדה במוסקבה, בת לפסנתרן והמורה דמיטרי בשקירוב. היא למדה בקונסרבטוריון על שם צ'ייקובסקי במוסקבה.
במהלך הקריירה המוזיקלית שלה הופיעה כפסנתרנית אורחת עם התזמורות הגדולות בעולם, ובהן התזמורות של וינה, ברלין, בוסטון, שיקגו, מדריד, וישראל.
חלק ניכר מהופעותיה היא מקדישה למוזיקה קאמרית. בשקירובה הרבתה להופיע יחד עם בעלה, הכנר גדעון קרמר ועם נגנים מהאנסמבל וינה-ברלין. כמלווה, שיתפה פעולה עם הזמרים זיגפריד ירוזלם, יוליה ואראדי, רוברט הול ואנדראס שמידט.
אלנה בשקירובה ייסדה את "אנסמבל מטרופוליס" בברלין, גרמניה ובשנת 1998 את הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים, בו היא מכהנת גם כמנהלת האמנותית מאז ייסודו.
בשנת 1988 הייתה לאשתו השנייה של הפסנתרן הישראלי-ארגנטינאי דניאל בארנבוים. השניים נפגשו בתקופת נישואיו לצ'לנית הבריטית ז'קלין די פרה, ובשנות מחלתה הסופנית חיו יחד והולידו שני בנים, ללא ידיעתה של דה פרה. שני הבנים עוסקים במוזיקה, האחד, מיכאל בארנבוים כנר והשני מנהל להקת היפ-הופ גרמנית.
הערות שוליים

↑  חסמב"ה: הילדים הלא חוקיים של הסלבס בישראל באתר nrg
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258242505171  PLWABN: 9810533048205606  BIBSYS: 5054153  BnF: cb139558624 (data)  GND: 134651103  ISNI: 0000 0000 7998 2211  LCCN: no2001004021  MusicBrainz: c4c6313c-be11-4e06-88da-3dcdcda4fbe2  NKC: mzk2009512315  SUDOC: 182146014  VIAF: 59275526   WorldCat (עם VIAF): 59275526 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הילה רוח

| --- | --- |

 לידה:  10 במאי 1985 (בת 39) טבריה, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  מוזיקת אינדי 
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
הילה רוח בהופעה בבארבי, יולי 2019
הילה רוח (נולדה ב־10 במאי 1985) היא מוזיקאית, זמרת אינדי ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

הילה רוח נולדה בטבריה לאב טורקי ואם תוניסאית. לימים נכתב בריאיון איתה:
היא מספרת שבמשפחתה קוראים לעצמם רווח, בעוד שהיא פירשה את אותיות השם כרוח. 'הרווח נורא תכליתי והרוח נורא לא, הייתי חייבת לבחור צד אז הלכתי על המופשט'[...]
כשהייתה רוח בת שש עברה עם משפחתה לבת ים, ובילדותה אובחנה כמחוננת. היא שירתה בחיל המודיעין, ובשנים 2008–2010 למדה בבית הספר למוזיקה רימון. בשנת 2009 הקימה את להקת "כלבי רוח" עם הגיטריסט ניר שלמה, הבסיסט נועם שחם, הקלידן איתי שטרית והמתופף גדי פטר, ושימשה סולנית הלהקה. אלבום הבכורה של הלהקה יצא בשנת 2013, ורוח כתבה לו את כל המילים והלחינה את כולו. לאחר התפרקות הלהקה יצאה רוח לדרך עצמאית.
בשנת 2015 הוציאה את אלבומה "רופאה במערב". באלבום ביצעה רוח את "דובה גריזלית", שירה של המשוררת יונה וולך, שאותו הלחינה.
בשנת 2016 החלה לשתף פעולה עם המוזיקאי רייסקינדר (אסף עדן) בהרכב ״הנוקמים 2״. הצמד מופיע ומוציא שירים מדי כמה שנים.
בשנת 2017 השתתפה בפסטיבל אינדינגב ה-11 לצד ג'ירפות, רוקפור, אסתר רדא, נגה ארז, יהוא ירון וערן צור, אור אדרי ואלון עדר ואחרים. באותה שנה הופיעה גם בפסטיבל יערות מנשה. בפסטיבל השתתפו בין היתר אורפנד לנד, אביתר בנאי, אלון עדר, אסתר רדא, עדי-קשת כהן וגל דה פז.
ב־10 במאי 2018, יום הולדתה ה־33 של רוח, יצא לאור אלבומה השני "מוסיקה לפרסומות". האלבום הגיע למקום השלישי במצעד אלבומי הקצה לשנת 2018 ולמקום הראשון בין האלבומים הישראליים.
באוקטובר 2020 הוציאה גרסת קאבר לשיר "חמדת אבות 2" של המכשפות יחד עם רונה קינן תחת פרויקט 'צו השעה'.
בשנת 2021 שיחקה בסרטה של אלינור נחמיה, "מה שלא נשבר".
ביוני 2022 יצא לאור אלבומה השלישי, "בת ים". קדמו לאלבום הסינגלים: "סופרמן", "ספרינט", "מאליבו" ו"שמש גבר".
בשנת 2023 הוציאה סינגל יחד עם היוצר "גיאגיא" בשם "דוקו רצח". נוסף לזאת, הוציאה ביחד עם המפיק עומרי סמדר אלבום EP הנקרא "October" דרך הלייבל "דיסקו חלאל".
ב-19 במרץ 2024 יצא לאור השיר "עדן", שיתוף פעולה של רוח יחד עם אסף אמדורסקי. את הגרסה המקורית של השיר ביצעו דייוויד ברן וטינה ויימאות' (בסיסטית להקת Talking Heads) עבור הסרט והאלבום "Stop Making Sense", שחגג 40 שנה להיווסדו. בהמשך השנה יצא לאקרנים הסרט "חלב" בו שיחקה בתפקיד הראשי.
דיסקוגרפיה

כלבי רוח (2013)
רופאה במערב (2015)
מוסיקה לפרסומות (2018)
בת ים (2022)
הערות שוליים

1 2  איתי שטרן, הילה רוח, הכוכבת החדשה של האינדי הישראלי, עוד לא החליטה אם היא אלוהים או קליפת בננה, באתר הארץ‏, 18 ביוני 2015
↑  כלבי רוח: מביאים שירים ומתחילים למסאז', באתר ynet, 24 ביוני 2013
↑  הילה רוח: "יונה וולך תמיד תהיה רלוונטית", באתר פוליטיקלי קוראת, ‏2015-12-28
↑   אינדינגב: העוצמה של שני פלג, הרוקיינטלי של בראונר כנרות, ההמולה של חאסי, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2017
↑   לעוף, לראות דינוזאורים וגם להעיר את אמא. מה ששמעתם, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2021
↑   אביתר בנאי, אורפנד לנד, The Girls ועוד בפסטיבל יערות מנשה 2017, באתר וואלה, 20 במרץ 2017
↑  מוסיקה לפרסומות באתר בנדקמפ
↑  תוצאות המצעד השנתי של הקצה לשנת 2018, באתר התחנה
↑  מרלין וניג, ״נשים חזקות, דעתניות ומיניות, שהן באותה נשימה גם מפוצצות בחולשה ואשמה״ - על סרטיה הקצרים של היוצרת אלינור נחמיה, באתר פורטפוליו, 18 באוקטובר 2021
↑  הילה רוח ואסף אמדורסקי במחווה לטוקינג הדס, באתר yosmusic.com, ‏2024-03-20
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007384386705171  VIAF: 47150380484413370999   WorldCat (עם VIAF): 47150380484413370999
יחסי הולנד–טורקיה

| יחסי הולנד–טורקיה |
| --- | --- |
הולנד: טורקיה


הולנד: טורקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
41,543: 783,562
אוכלוסייה
18,298,202: 87,598,397
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,118,125: 1,108,022
תמ"ג לנפש (בדולרים)
61,106: 12,649
משטר
מונרכיה חוקתית: דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי הולנד–טורקיה הם ההתייחסות הפוליטית ושיתופי הפעולה בין הרפובליקה הטורקית לממלכת ארצות השפלה.
נכון לשנת 2017, היחסים הדיפלומטיים בין הולנד לטורקיה קרים ועוינים, לאחר שהולנד אסרה על נחיתת שר החוץ הטורקי מבלוט צ'בושולו ברוטרדם. הוא אמור היה לקחת חלק בעצרת תמיכה בהרחבת סמכויות לנשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן לקראת משאל העם הטורקי. ב-11 במרץ 2017 טורקיה סגרה את שגרירות הולנד באנקרה מ"סיבות ביטחוניות".
היסטוריה > ראשית היחסים

המגעים הראשונים בין האימפריה העות'מאנית (שלימים תהפוך לטורקיה) לבין הולנד החלו בשנת 1612. נציגות קונסולרית ראשונה הוקמה ב-1859.
היסטוריה > משבר ביחסים (2017–הווה)

ב-11 במרץ 2017 אסרה הולנד על שר החוץ של טורקיה, מבלוט צ'בושולו, לנחות במדינה לקראת נאומו בעצרת תמיכה בנשיא טורקיה ארדואן. בעקבות זאת, כינה ארדואן את אנשי ממשלת הולנד "נאצים ופשיסטים". האמרה זכתה לפרסום עולמי, וראש ממשלת הולנד מארק רוטה אמר כי "האמירה מטורפת, ארדואן חצה את הגבול". על העניין אמר מארק רוטה כי "הולנד היא לא מקום עבור קמפיינים פוליטיים טורקיים".
בעת המשבר הדיפלומטי הודיעה שרת המשפחה של טורקיה פטמה בטול סייאן קאיה כי תיכנס להולנד במכוניתה, זאת לאחר שהולנד אסרה על מטוסו של שר החוץ לנחות במדינה. כאשר פטמה בטול סייאן קאיה הגיעה להולנד, היא נעצרה על ידי המשטרה וגורשה לגרמניה.
עקב המשבר, הודיע משרד החוץ הטורקי כי שגרירות הולנד באנקרה תיסגר מ"סיבות ביטחוניות".
באוקטובר 2021 איימה טורקיה לגרש את שגריר הולנד בעקבות תמיכתו בשחרור עות'מאן קבאלה, שהשתתף בניסיון ההפיכה בטורקיה מהכלא הטורקי.
יחסים כלכליים

שווי הייצוא ההולנדי לטורקיה עמד על 3.98 מיליארד דולרים אמריקניים ב-2014 וכלל בעיקר ברזל וטרקטורים. שווי הייצוא הטורקי להולנד עמד ב-2014 על 3.44 מיליארד דולרים אמריקנים וכלל בעיקר מוצרי הלבשה ומכוניות. ככל שהיחסים נהיים יותר עוינים כך הסחר מתפתח, הסחר נמצא במגמת עלייה מאז שנת 2009.
יחסים פוליטיים

טורקיה והולנד חברות במספר ארגונים בין-לאומיים; מועצת אירופה, ארגון האמנה הצפון אטלנטית (נאט"ו), הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, ארגון הסחר העולמי ואיחוד מדינות הים התיכון (הולנד לא שוכנת לחופי הים התיכון אך היא חברה באיחוד האירופי שחבר בעקיפין בארגון).
יחסים פוליטיים > פרשת יונוס

לקראת ביקורו של ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן בהולנד, זוג לסביות הולנדיות שאימצו ילד טורקי בשם יונוס (מכאן שמה של הפרשה) קראו לארדואן להתייחס לקריאותיהם של ההורים הביולוגיים של יונוס. ההורים הביולוגיים אמרו בטלוויזיה הטורקית כי הם מסרבים שזוג הלסביות יטפל בילדם, רק משום שהם לסביות. לודביק אשר, סגן ראש ממשלת הולנד, אמר לכתבים כי הנושא הוא עניין הולנדי פנימי וכי התערבות פוליטית מצד טורקיה תהיה "בלתי הולמת". הפרשה העיבה על ביקורו של ארדואן ופגישתו עם מארק רוטה.
ביקורים ומפגשים רשמיים

בשנת 2004 ביקרו בטורקיה הנסיך וילם-אלכסנדר ורעייתו הנסיכה מקסימה. הזוג המלכותי ביקר באנקרה, בקפדוקיה, באיסטנבול ובקייסרי. הזוג החל את הביקור ב-25 במאי ונמשך עד ה-28 במאי.
ב-16 ביוני 2004 ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן נועד עם ראש ממשלת הולנד יאן פיטר בלקנאנדה.
ביאטריקס, מלכת הולנד ביקרה בטורקיה יחד עם בנה וכלתה. המשפחה המלכותית שהתה בטורקיה מ-27 בפברואר עד ה-2 במרץ. המשפחה נפגשה עם נשיא טורקיה אחמט נג'דט סזר באנקרה, באיסטנבול ובקייסרי.
ב-18 באפריל 2012 עבדוללה גול הגיע לאמסטרדם ונפגש עם המלכה ביאטריקס וראש הממשלה מארק רוטה.
ב-21 במרץ 2013 חזר ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן להאג. הפעם הוא נועד עם מארק רוטה.
נציגויות קונסולריות > נציגויות הולנדיות בטורקיה

בעת המשבר, מפגין טורקי פרץ לקונסוליה ההולנדית באיסטנבול שנסגרה בעקבות "סיבות ביטחוניות" והציב שם את דגל טורקיה במקומו של דגל הולנד.
| מיקום | סוג הנציגות |
| --- | --- |
אנקרה: שגרירות
איסטנבול: קונסוליה כללית
אנטליה: קונסוליה
איסכנדרון: קונסוליה
איזמיר: קונסוליה
מרמריס: קונסוליה
נציגויות קונסולריות > נציגויות טורקיות בהולנד

| מיקום | סוג הנציגות |
| --- | --- |
האג: שגרירות
רוטרדם: קונסוליה כללית
דוונטר: קונסוליה
אמסטרדם: קונסוליית כבוד
ליידן: קונסוליית כבוד
ראו גם

יחסי החוץ של טורקיה
ניצחונות

| --- | --- |
 מקורות סגנוניים:  מוזיקת טראנס, אפליפטינג טראנס, EBM, רוק פסיכדלי, אסיד האוס, ניו ביט, גואה טראנס
 מקורות תרבותיים:  אמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, ישראל
 
ניצחונות הוא סגנון טראנס המבוסס על גואה טראנס. נוצר בשנות ה-90 בישראל על ידי הדי ג'יי הישראלי אייל ברקן.
הסוגה מאופיינת ב-BPM גבוה של 145 בערך, ושלא כמו ז'אנרים פופולריים אחרים של טראנס, הוא חסר את בס הטראנס הפסיכדלי שנפוץ ברוב שאר הז'אנרים.
בלגיה בלגיה
Agneton (שם הבמה של אליאס גיטץ)
ישראל ישראל
אייל ברקן ואורן ברקן - אחים בעלי קריירת סולו שהופיעו יחד תחת השם "Reverse Psychology". חלק מיצירותיהם הופקו על ידי DJ Yahel.
אבי שמיילוב (מוכר בשם הבמה "Astrix") - שימר את שם הבמה שלו מימי הניצחונות בסוף שנות ה-90. מנגן כיום בעיקר טראנס פסיכדלי ופרוגרסיב טראנס.
יהל שרמן (מוכר בשם הבמה "DJ Yahel") - בעברו יצר מספר טרקים בסגנון הניצחונות. מופיע כיום תחת אותו השם.
אבי "הולי" שוורץ (מוכר בשם הבמה "Holymen") - הופיע תחת השם "Doctor Acid" בשנת 1996 ומשנת 1998 מופיע תחת השם "Holymen". שיתף פעולה עם Indra בהרכב "Team 18".
הערות שוליים

1 2  "אחים בדאנס". מעריב. 25 במאי 2001. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Agneton, Discogs (באנגלית)
↑  Qube.co.il - מוזיקה מהשוליים הצידה
↑  ליאור אבידב, מראה, מראה שעל הקיר, באתר ynet, 23 בינואר 2002
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מלכת השושנים (שיר)

"מלכת השושנים" הוא שיר שנכתב והולחן על ידי דולב רם ופן חזות ומבוצע על ידי הזמרת עדן בן זקן.
הפקה

השיר יצא לאור בשנת 2015 לאחר שלירון פרנקו מנהלה האישי של בן זקן, הציע לצמד הכותבים לכתוב עבור בן זקן את השיר המלווה של מצעד הגאווה בתל אביב לשנת 2015. הוא הופיע באלבום הבכורה של בן זקן הנושא את אותו שם.
ב-2017 הוציאה בן זקן גרסה אקוסטית של השיר במסגרת סרטון פרסומת למותג פיוז טי.
ביוטיוב צבר הווידאו קליפ הרשמי של השיר, נכון לינואר 2022, למעלה מ-38.3 מיליון צפיות, ומעל 100 אלף לייקים. כמו כן, דורג השיר במקום החמישי ברשימה שערכה יוטיוב אודות הקליפים הנצפים ביותר בישראל לשנת 2015.
בעקבות הצלחת השיר, החלה להיות בן זקן מכונה בתקשורת לעיתים בשם "מלכת השושנים".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 4 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 5 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט TV | 3 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 12 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 21 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | וואלה! NEWS | 11 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 62 |  |