stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוגות משחקי וידאו
סוגות משחקי הווידאו העיקריות

משחקי פעולה
משחק מכות
Hack and slash
משחק לחימה
משחק פלטפורמה
משחק ריצה אינסופית
משחק יריות
משחק ירי בגוף ראשון
Shoot 'em up
משחק יריות טקטי
משחק ירי בגוף שלישי
משחק באטל רויאל
משחקי הרפתקה
משחק פעולה-הרפתקאות
משחק דמוי GTA
משחק התגנבות
משחק מטרוידבניה
משחק הישרדות-אימה
משחק הרפתקאות גרפי
משחק הרפתקאות מבוסס טקסט
סרט אינטראקטיבי
רומן חזותי
משחקי תפקידים
משחק פעולה-תפקידים
סולסלייק
Dungeon crawler
משחק תפקידים המוני ברשת
משחק תפקידים טקטי
משחקי אסטרטגיה
משחק אסטרטגיה בזמן אמת
הגנת מגדלים
משחק אסטרטגיה מבוסס תורות
4X
משחק זירת קרב מרובת משתתפים
משחק אסטרטגיה מקוון מרובה משתתפים בזמן אמת
משחק טקטיקה בזמן אמת
משחק טקטיקה מבוסס תורות
משחק ארטילריה ממוחשב
משחקי מלחמה ממוחשבים
משחקי סימולציה
סימולציות ניהול ובנייה
משחקי בניית ערים
סימולציות חיים
חיות מחמד וירטואליות
סימולציות חברתיות
משחק אלוהות (God game)
משחק ספורט
משחקי סימולציית כלי רכב
סימולציות טיסה
סימולציות טיסה בחלל
סימולציות מרוצים
משחקי מרוצי קארטינג
סימולציות רכבות
סוגות אחרות
משחק חשיבה ממוחשב
משחק חינוכי
משחק התעמלות
משחק וידאו מוזיקלי
משחק ארטילריה ממוחשב
משחק שולחן ממוחשב
משחק חברה ממוחשב
משחק רשת חברתית
משחק וידאו קואופרטיבי
משחק מובייל
משחק וידאו המבוסס על מיקום גאוגרפי
משחק מציאות מדומה
משחק מבוסס טקסט
משחק גלילה צדדית
דוגמה למשחק אסטרטגיה בזמן אמת
דוגמה למשחק הרפתקה ממוחשב
דוגמה למשחק תפקידים המוני ברשת
דוגמה למשחק בניית ערים
דוגמה למשחק ירי בגוף ראשון
דוגמה למשחק ירי בגוף שלישי
דוגמה למשחק מרוצי קארטינג
דוגמה למשחק פעולה-תפקידים
דוגמה למשחק הרפתקאות גרפי
דוגמה למשחק סימולציית טיסה
היסטוריה

הניסיון הראשון לסווג משחקי וידאו לסוגות נעשה על ידי כריס קרופורד בספרו "The Art of Computer Game Design" (אנ') משנת 1984. קרופורד ציין בספרו ש"תחום משחקי המחשב משתנה במהירות, ולכן ניתן לצפות שהטקסונומיה המוצגת בספר זה תהיה מיושנת או לא מספקת בעתיד הקרוב". מאז, פותחו סוגות ותת סוגות רבים, בהם סוגת משחקי הפלטפורמה וסוגת משחקי ירי בגוף ראשון צברו פופולריות רבה במיוחד לאורך השנים. בעקבות הפיתוחים בתחום חומרת המחשב לאורך השנים, סוגות משחקי וידאו חדשות הפכו אפשריות - בעיקר הודות לכך שהנפח של הזיכרון גדל, בעקבות כך שמאיצים גרפיים הפכו נפוצים ואפשרו לבצע רינדור בזמן אמת לסביבות תלת־ממדיות מורכבות, בעקבות הפיתוח של ציוד היקפי חדש, בעקבות הפיתוח של האינטרנט, ועוד.
תעשיית משחקי הווידאו התרחבה באופן מהותי במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, ובעקבות כך לחברות פיתוח משחקי הווידאו הקטנות והעצמאיות לא היה סיכוי רב לשרוד. משום כך עיקר המשחקים שפותחו החלו להיות בסוגות מסוימות על מנת שהמו"לים והקמעונאים הגדולים יוכלו ביתר קלות לשווק את המשחקים.
מאפיינים

משום שהשחקן לוקח חלק פעיל במשחק סוגות משחקי הווידאו שונות באופן מהותי מהסוגות של ספרים וסרטים. בניגוד לאסתטיקה החזותית של המשחקים, אשר יכולה להשתנות במידה רבה ממשחק למשחק, למשחקי וידאו בדרך כלל יש דמיון רב על סמך מאפייני האינטראקטיביות במשחקים.
שמות תיאוריים של סוגות לוקחים בחשבון את מטרות המשחק, את הגיבור, ואפילו את הפרספקטיבה בה השחקן צופה במשחק. לדוגמה, משחק ירי בגוף ראשון הוא משחק בו השחקן נע בו בעולם תלת-ממדי, רואה את העולם דרך עיניו של הגיבור ואשר המשחק ממוקד בו בעיקר בקרבות ירי בנשק חם נגד יריבים שונים. ניתן להשתמש במונח "תת-סוגה" כדי להתייחס לקטגוריה בתוך סוגה כדי לפרט את הסוגה של המשחק הנדון. בעוד "משחק יריות" הוא שם הסוגה, "משחק ירי בגוף ראשון" ו"משחק ירי בגוף שלישי" הם תת-סוגות נפוצות של סוגת משחקי היריות.
קהל היעד של המשחק, הנושא של המשחק, והמטרה הבסיסית של המשחק משמשים לעיתים כשם הסוגה של המשחק - כגון "משחק לחתולים", "משחק נוצרי" (אנ') ו"משחק רציני" (אנ'). עם זאת, מכיוון שהמונח הללו אינם מסייעים להבין מהוא סוג המשחק, הם אינם נחשבים לסוגות.
לעיתים רבות קשה לסווג משחקי וידאו מסוימים לסוגות מסוימות. לדוגמה, משום שהמשחק Grand Theft Auto III מכיל שילוב של ירי, נהיגה במכוניות, ומשחק תפקידים, קשה לסווג אותו לסוגות שהיו קיימות עד שלתקופה שהוא יצא לשווקים. מאז שהמשחק יצא לשווקים תעשיית משחקי הווידאו החלה להשתמש במונח "Grand Theft Auto clone" (אנ') לתיאור משחקים אשר דומים ל-Grand Theft Auto III.‏
אלמנטים מסוגת משחקי התפקידים, אשר מתמקדים בעיקר בעלילה מורכבת ובפיתוח של הדמויות, שולבו לאורך השנים בסוגות משחקי וידאו שונות. הסיבה שהדבר נעשה היא משום שהוספת עלילה מורכבת ודמויות מורכבות יותר למשחק פעולה, אסטרטגיה או משחק שבו צריכים לפתור תעלומות לא פוגעת במשחקיות של המשחק, ומוסיפה חוויית משחק נוספת.
פופולריות

הסוגות הפופולריות ביותר נכון ל-2019 הם משחקי יריות, משחקי פעולה, משחקי תפקידים, ומשחקי ספורט, כאשר הפופולריות של משחקי הפלטפורמה ומשחקי המרוצים דעכה במהלך העשור השני של המאה ה-21. בעוד שהפופולריות של משחקי היגיון (אנ') ירדו בחנויות, לעומת זאת בטלפונים הניידים, בהם ניתן להוריד את רוב המשחקים בחינם, סוגה זו נותרה הסוגה הפופולרית ביותר.
ראו גם

הקטגוריה סוגות משחקי וידאו
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"'Wolf, Mark J.P. (2008). The Video Game Explosion: A History from PONG to Playstation and Beyond. ABC-CLIO. p. 259. ISBN 031333868X. נבדק ב-2014-12-03.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000002-QINU`"'Chris, Crawford (1982). "A Taxonomy of Computer Games". The Art of Computer Game Design (PDF). ארכיון (PDF) מ-2014-10-15. נבדק ב-2014-12-03.
1 2  '"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'Adams, Ernest (2009-07-09). "Background: The Origins of Game Genres". Gamasutra. ארכיון מ-2014-12-17. נבדק ב-2014-12-03.
1 2  '"`UNIQ--templatestyles-00000006-QINU`"'Lecky-Thompson, Guy W. (2008-01-01). Video Game Design Revealed. Cengage Learning. p. 23. ISBN 1584506075. נבדק ב-2014-12-03.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000008-QINU`"'Thorn, Alan (2013-05-30). Game Development Principles. Cengage Learning. pp. 4–5. ISBN 1285427068. נבדק ב-2014-12-03.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000C-QINU`"'Clements, Ryan (2012-12-12). "RPGs Took Over Every Video Game Genre". IGN. ארכיון מ-2014-12-08. נבדק ב-2014-12-03.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000E-QINU`"'"Archived copy". ארכיון מ-2017-12-28. נבדק ב-2017-12-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000010-QINU`"'Hill, Simon. "Games rule the iTunes App Store: Most popular genres revealed". localizedirect.com. ארכיון מ-7 בנובמבר 2017. נבדק ב-7 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000012-QINU`"'"Most Popular Mobile Game Genres - Big Fish Blog". bigfishgames.com. אורכב מ-המקור ב-2017-12-28. נבדק ב-7 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| סוגות משחקי וידאו |
| --- | --- | --- |
| משחקי פעולה | משחק מכות (Hack and slash) • משחק לחימה • משחק פלטפורמה (משחק ריצה אינסופית) • משחק יריות (משחק ירי בגוף ראשון • Shoot 'em up • משחק יריות טקטי • משחק ירי בגוף שלישי • משחק באטל רויאל) |  |
| משחקי פעולה-הרפתקאות | משחק דמוי GTA • משחק התגנבות • משחק מטרוידבניה • משחק הישרדות-אימה |  |
| משחקי הרפתקה | משחק הרפתקאות גרפי • משחק הרפתקאות מבוסס טקסט • סרט אינטראקטיבי • רומן חזותי |  |
| משחקי תפקידים | משחק פעולה-תפקידים • Dungeon crawler • משחק תפקידים המוני ברשת • משחק תפקידים טקטי |  |
| משחקי אסטרטגיה | משחק אסטרטגיה בזמן אמת (הגנת מגדלים) • משחק אסטרטגיה מבוסס תורות • 4X • משחק ארטילריה ממוחשב • משחק זירת קרב מרובת משתתפים • משחק אסטרטגיה מקוון מרובה משתתפים בזמן אמת • משחק טקטיקה בזמן אמת • משחק טקטיקה מבוסס תורות • משחקי מלחמה ממוחשבים |  |
| משחקי סימולציה | סימולציות ניהול ובנייה (משחקי בניית ערים) • סימולציות חיים (סימולציות חברתיות • חיות מחמד וירטואליות) • משחק אלוהות • משחק ספורט ממוחשב • משחקי סימולציית כלי רכב (סימולציות טיסה • סימולציות טיסה בחלל • סימולציות מרוצים • משחקי מרוצי קארטינג • סימולציות רכבות) |  |
| סוגות אחרות | משחק חשיבה • משחק חינוכי • משחק התעמלות  • משחק וידאו מוזיקלי • משחק חברה ממוחשב • משחק שולחן ממוחשב |  |
| כללי | היסטוריה של משחקי הווידאו • משחק וידאו לשחקן יחיד • משחק מרובה משתתפים (Co-op • PVP) • משחק קונסולה • משחק מחשב • משחק ארקייד • משחק מובייל • משחק וידאו המבוסס על מיקום גאוגרפי • משחק מציאות מדומה • משחק רשת (משחק דפדפן • משחק רשת מרובה משתתפים • משחק רשת חברתית) • משחק מבוסס טקסט • משחק גלילה צדדית • משחקי עולם פתוח • משחק אינדי |  |
קולמן ליווינגסטון בליז

קולמן ליווינגסטון בליז (באנגלית: Coleman Livingston Blease‏; 8 באוקטובר 1868 – 19 בינואר 1942) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית שכיהן כמושל קרוליינה הדרומית ה-89 בין השנים 1911 ל-1915 וייצג את המדינה כחבר הסנאט של ארצות הברית בין השנים 1925 ל-1931. בליז היה היורש הפוליטי של בנג'מין טילמן. הוא הוביל מהפכה פוליטית בקרוליינה הדרומית על ידי בניית בסיס פוליטי של עובדי מפעלי טקסטיל לבנים מאזור ההרים של המדינה. הוא נודע לשמצה בכך שניצל את הדעות הקדומות של הלבנים העניים כדי להשיג את קולותיהם, והיה תומך נחרץ בעליונות לבנה.
בליז נודע לשמצה בהתנהגותו המטורפת. הוא לא ניהל קמפיין על הבטחות פוליטיות אלא על הדעות הקדומות של האזרחים הלבנים. בליז תמך בלינץ' ("לפעמים לאחר לינץ'", כתב ביוגרף אחד, "בליז חגג בפומבי את הרצח האכזרי בריקוד מוות מוזר"). כסנאטור, הוא תמך בעונשים לזוגות מעורבים המנסים להתחתן, ומתח ביקורת על הגברת הראשונה של ארצות הברית לו הובר על שהזמינה אורח שחור לתה בבית הלבן. כמו כן, הוא היה האדריכל של סעיף 1325.
ביוגרפיה > ראשית חייו וקריירה פוליטית

בליז נולד להנרי הורשיו בליז (1832–1892) ולמרי אן ליווינגסטון בליז (1830–1874) ליד העיירה ניוברי, קרוליינה הדרומית, ב-8 באוקטובר 1868, השנה שבה אומצה חוקת השיקום החדשה של קרוליינה הדרומית, והאפרו-אמריקאים החלו להשתתף בחיים הפוליטיים. הוא גדל במלון של אביו, מה שהוביל אותו להיות חברתי באופן יוצא דופן. הוא התחנך בניוברי קולג', אוניברסיטת קרוליינה הדרומית, ובאוניברסיטת ג'ורג'טאון, שם סיים את המחלקה למשפטים ב-1889. באוניברסיטת קרוליינה הדרומית, בליז גורש בגלל גנבה ספרותית ותמיד נשא טינה כלפי האוניברסיטה.
לאחר השלמת לימודיו באוניברסיטה, חזר בליז לניוברי כדי לעסוק בעריכת דין ולהיכנס לפוליטיקה. הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית ב-1890 כדמוקרטי וכבן חסותו של בנג'מין טילמן. בשנת 1895, בית המחוקקים של המדינה אשרר חוקה חדשה שבעצם שללה את הזכויות של אנשים שחורים, ובכך פגע במפלגה הרפובליקנית של המדינה, שבה תמכו השחורים. למדינה הייתה אז מערכת חד-מפלגתית, שנוהלה על ידי הדמוקרטים.
עלייתו של בליז לשלטון, כשהתקדם מבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית לסנאט של קרוליינה הדרומית בשנת 1900, התבססה על תמיכת חקלאי האריסות ועובדי המפעלים הלבנים, היו אז חלק הולך וגדל מבין המצביעים בקרוליינה הדרומית. עם זאת, דרכו לשלטון לא הייתה פשוטה: בליז איבד את מושבו בבית המחוקקים בשנת 1894 ונכשל בניסיונו לשוב אליו בשנת 1896. על אף שבסופו של דבר זכה במושב בסנאט המדינתי בשנת 1900, הוא הפסיד בבחירות להיות מועמד המפלגה הדמוקרטית לתפקיד המושל בשנים 1904 ו-1906.
ב-1910 נבחר בליז לראש עיריית ניוברי ושימש בתפקיד זה עד לנובמבר אותה שנה, אז נבחר למושל קרוליינה הדרומית.
ביוגרפיה > "בליסיזם"

מבקרים ותומכים של בליז השתמשו במונח "בליסיזם" כדי לתאר את "ההתקוממות הפוליטית של דור העובדים הראשון במפעלי הטקסטיל בקרוליינה הדרומית", אותה הוביל בליז בשנת 1910. התקוממות זו הייתה שונה מזו שהוביל בן טילמן דור קודם לכן. בעוד שטילמן חתר לרפורמה חקלאית והסתמך על תמיכת החקלאים והאצולה הלבנה של קרוליינה הדרומית, בליז התנגד לרפורמות ונשען על תמיכת עובדי מפעלי הטקסטיל הלבנים.
התנועה שבליז הוביל אופיינה בעיקר בעליונות לבנה ולא במדיניות חברתית. עם זאת, היא שיתפה אויבים משותפים עם טילמניזם: העיתונים, מסילות הברזל, תאגידים, אצולת צ'ארלסטון ואנשי העסקים העירוניים.
הבליזיזם התאפשר בעקבות השינויים החברתיים-פוליטיים שעברה קרוליינה הדרומית בתחילת המאה ה-20. לדוגמה, בשנת 1880, היו במדינה קרוב לעשרה מפעלי טקסטיל בלבד, אך בשנת 1900 המספר גדל ל-115. גם כוח העבודה במפעלים השתנה, והפך ליותר ויותר גברי מדי שנה. מכיוון שקרוליינה הדרומית הייתה אחת המדינות הדרומיות הבודדות באותה תקופה שלא שללה את זכות ההצבעה מגברים לבנים עניים, בליז פנה באופן פעיל לעובדי המפעלים הללו ובנה בסיס פוליטי נאמן מקרב הגברים, שתלו את תמונתו בבתיהם ואף קראו לילדיהם על שמו.
פנייתו של בליס לעובדי המפעלים ולחקלאי האריסות התבססה על אישיותו ועל תפיסתו, שגרמה ל"המונים חסרי הקול להרגיש ש'קולי' הופך אותם לכוח פוליטי משמעותי במדינה." למעשה, מעט מאוד מדיניות נקשרה לשמו של בליז, אך סגנונו הבוטה והדיבור המשותף לו ולעובדי המפעלים הקנו לו את אהדתם.
בזכות זאת, בליז היה הפוליטיקאי היחיד בקרוליינה הדרומית שנהנה מעצמאות מטילמן כל עוד טילמן היה בחיים. לאורך כל הקריירה שלו, בליז טיפח את תדמיתו כאלוף פשוטי העם, ותיאר את עצמו כ"ידידו הטוב ביותר של האדם העני."
בשנות ה-20 של המאה ה-20, עיתונו השבועי עודד את הבוחרים "להציל את קרוליינה הדרומית משלטון טבעת ומשליטת תאגידים" ולבחור בידידים של "האיכרים ואנשי העבודה." הן בליז והן תומכיו הציגו אותו כתומך במעמד העובדים.
כתבה אחת בעיתון התייחסה לסגנון הפופוליסטי של בליז מאחד מנאומיו:
"בליז מפשיל שרווליו, מביט על קהלו, ומתחיל לנאום. הוא מגנה את אויביו, נשען על ידידיו, מכריז שאין לו מה להסביר ולא מה להתנצל עליו, תוקף בכוח את העיתונות העוינת, מתנה על מיסים גבוהים ועל אותם שבשלטון שהטילו אותם, מביע את דעתו על הקמת משרדים חדשים המאוישים בפוליטיקאים 'מועדפים', מצהיר על מסירותו לעניין עובדי הכפיים, וכך הלאה עד שהרטוריקה הדינמית של הסיום נשטפת בתשואות. הוא יודע אילו מיתרים לנגן בהם. הוא יודע את תודעת העם ואת הדברים הקטנים המשפיעים עליה. הוא יכול להיות רציני או לצחוק, להיות רגשני או מרושע, לפי הנושא שעל הפרק. הוא יכול לבטא את התסכולים, התקוות, המגרעות והשאיפות של אותם שמאמינים בו."
ביוגרפיה > מושל קרוליינה הדרומית (1911 – 1915) > התנגדות למשקאות קלים

בליז לא אהב את המשקאות הקלים המוגזים החדשים שפותחו. בנאום ההשבעה שלו ב-1911, הוא אמר:
בהקשר זה, אבקש גם להפנות את תשומת לבכם לנזק שבשתייה הרגילה של קוקה-קולה, פפסי-קולה ותערובות דומות, שכן אני משוכנע שהן מזיקות. יהיה עדיף לאנשינו אם יהיו להם מקומות נחמדים ומכובדים שבהם יוכלו לקנות כוס בירה קרה, טהורה וטובה, במקום לשתות תערובות כאלה.
ביוגרפיה > מושל קרוליינה הדרומית (1911 – 1915) > בחירה מחדש ב-1912

בשנת 1912 התמודד בליז מול איירה ב. ג'ונס בבחירות המקדימות למושלות מטעם המפלגה הדמוקרטית וניצח בקושי, וכך זכה בכהונה נוספת כמושל. ג'ונס, איש תנועת טילמן ונשיא בית המשפט העליון של המדינה, לא הצליח להתמודד מול בליז בזירה הציבורית. ג'ונס טען כי "בליסיזם" מוביל לאנרכיה וקמפיין הבחירות שלו התבסס על "חוק וסדר". הוא גייס את ראש עיריית צ'ארלסטון, ג'ון פ. גרייס, לנהל מסע תעמולה נגד בליז באזור ההרים. בנוסף, הוא טען שבליז גמל לחבריו במשרות בממשלה. עם זאת, בליז הצליח לנצח במרוץ.
בליז עשה הסכם עם בן טילמן, שהתמודד לבחירה מחדש לסנאט, שהשניים יתמכו זה בזה. עם זאת, טילמן בגד בהבטחה זו מספר ימים לפני הבחירות על ידי פרסום מכתב המכפיש את הבליסיזם.
ביוגרפיה > מסעות בחירות כושלים (1914 – 1922) > קמפיין 1914 לסנאט של ארצות הברית

בשנת 1914, עוד לפני תום כהונתו כמושל, היה בליז כה בטוח שייבחר לסנאט של ארצות הברית אם יתמודד, עד שביקר במליאת הסנאט בוושינגטון כדי לבחור את שולחנו. עם זאת, לאחר מספר טעויות משמעותיות, כולל נאומו בוועידת המושלים הלאומית בשנת 1912 בריצ'מונד, וירג'יניה, הפופולריות של בליז דעכה, והסנאטור המכהן, אליסון ד. סמית', הצליח להיבחר מחדש בהפרש של 15,000 קולות.
במפגן של חרדה מהמושל הנבחר הפרוגרסיבי ריצ'רד אירווין מנינג השלישי, בליז התפטר חמישה ימים לפני תום כהונתו השנייה ב-14 בינואר 1915, כדי שלא יצטרך להשתתף בטקס ההשבעה של מנינג. סגן המושל צ'ארלס אורליוס סמית' הפך למושל בפועל וביצע תפקידים טקסיים במהלך חמשת ימי כהונתו.
לאחר שסיים את כהונתו, העביר בליז את משרדו לעריכת דין פלילי מניוברי לקולומביה והמשיך לתקוף את יריביו הפוליטיים. הוא העסיק את זמנו בנאומים בעיירות כפריות ובדיונים על שימושו בסמכות החנינה של המושל בפורומים לאומיים. בנוסף, הביע התנגדות למדיניות היובש של המושל מנינג (בליז נהג לומר בפופולריות כי לא יאכוף את חוקי חלוקת האלכוהול בערים הרטובות, צ'ארלסטון וקולומביה) ולסוכנויות המנהליות החדשות שמנינג יצר, שאותן כינה חסרות תועלת.
ביוגרפיה > מסעות בחירות כושלים (1914 – 1922) > קמפיין 1916 לתפקיד המושל

בשנת 1916, התמודד בליז נגד המושל מנינג על כהונה נוספת. מועמד שלישי, רוברט ארצ'ר קופר, זכה בתמיכת בעלי מפעלי הטקסטיל הרבים שחששו מתנועת "בליסיזם" ומהרפורמות הפרוגרסיביות של מנינג. בליז החיה את הקואליציה הפוליטית שלו, שהורכבה מעובדי מפעלים וחקלאים שוכרי אדמות, וניצל פוליטית את השימוש שעשה מנינג בכוחות צבאיים לפינוי עובדים שובתים ממפעל בעיר אנדרסון. טילמן הביע בגלוי את תמיכתו במנינג בבחירות.
בליז הגיע למקום הראשון בפריימריז הדמוקרטיים ב-29 באוגוסט, אך חסרו לו כמה אלפי קולות להשגת הרוב הנדרש כדי להימנע מסיבוב שני. עם פרישתו של קופר מהמרוץ, בעלי המפעלים ורוב השמרנים האחרים העבירו את תמיכתם למנינג. מנינג ניצח בקושי בסיבוב השני שהתקיים ב-12 בספטמבר, מה שהיה למעשה שווה ערך לבחירה לתפקיד.
ביוגרפיה > מסעות בחירות כושלים (1914 – 1922) > קמפיין 1918 לסנאט של ארצות הברית

ב-1917 גינה בליז את כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. עם זאת, הוא חזר בו מעמדה זו בשנה שלאחר מכן. אף על פי כן, הצהרותיו חזרו לרדוף אותו כאשר התמודד על המועמדות הדמוקרטית לסנאט ב-1918 לאחר מותו של טילמן. הנשיא וילסון הכריז שבליז אינו ידיד של הממשל, ובני בריתו לשעבר של בליז לא הצליחו לתמוך בו, שתי ההתרחשויות הובילו את בליז להפסיד במירוץ.
ביוגרפיה > מסעות בחירות כושלים (1914 – 1922) > קמפיין 1922 לתפקיד המושל

לאחר הפסדו ב-1918, בליז לא היה פעיל פוליטית במשך שלוש השנים הבאות. עם זאת, כאשר האקלים הפוליטי הפך ליותר ריאקציונרי לאחר 1919, כאשר המדינה והאומה סבלו מהסתגלות כלכלית לאחר המלחמה, הפופולריות של בליס חזרה לעלות. בליז לא התמודד על אף תפקיד ציבורי בשנת 1920. עם זאת, ב-1922 הוא חזר לזירה והתמודד שוב על תפקיד המושל. בליז לא הצליח להשיג רוב קולות והפסיד לתומאס גורדון מקלאוד בסיבוב השני בהפרש של למעלה מ-15,000 קולות.
בכמעט כל מסעות הבחירות שלו, בליז השתמש בסיסמת קמפיין קליטה, חסרת משמעות וקונקרטיות, שהפכה למוכרת כמעט לכל בוחר בקרוליינה הדרומית באותה תקופה. לדוגמה, הוא השתמש בסיסמה: "קפלו את השרוולים, אמרו מה שתרצו... האיש לתפקיד הוא קולי בליז!"
ביוגרפיה > חבר הסנאט של ארצות הברית (1925 – 1931) > בחירות 1924

ב-1924 הביס בליז את ג'יימס פ. ברנס בפריימריז הדמוקרטי ונבחר לסנאט האמריקני. מסע הבחירות שלו רמז על סגנונו כסנאטור. ניצחונו של בליז על ברנס יוחס במידה רבה לקמפיין שמועות שטען כי ברנס, שגדל כקתולי בצ'ארלסטון, לא באמת עזב את אמונתו הקתולית. טענה כזו, במדינה בעלת רוב פרוטסטנטי מובהק, בזמן שהקו קלוקס קלאן היה בשיא כוחו, חיסלה את תקוותיו הפוליטיות של ברנס באותה שנה. כסנאטור, בליז המשיך להשמיע התנגדות חריפה לחינוך אפרו-אמריקאים במונחים גזעניים במיוחד. בשנת 1925, הוא אמר לעיתון משארלוט, קרוליינה הצפונית: "אני חושב שהטעות הגדולה ביותר שגבר לבן עשה אי פעם הייתה להכניס את ידו לכיס כדי לחנך כושי. אי אפשר לחנך סוס, פרד או פרה, ואי אפשר לחנך כושי. הם לא נוצרו כדי להתחנך. אנחנו לא צריכים אותם כעורכי דין או רוקחים וכל זה. הם נועדו לכרות עצים, לשאוב מים ולעבוד בשדות." עם זאת, יש הטוענים שבליז היה מתון יותר במערכת הבחירות הזו בהשוואה לקמפיינים הפוליטיים הקודמים שלו.
ביוגרפיה > חבר הסנאט של ארצות הברית (1925 – 1931) > השקפות ומדיניות

בשנת 1926, הציע בליז תיקון נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים לחוקת ארצות הברית כדי לחייב את הקונגרס לקבוע עונש לזוגות בין-גזעיים המנסים להתחתן ולאנשים המקיימים נישואים בין-גזעיים, אך הקונגרס מעולם לא הגיש זאת לאשרור המדינות.
ב-1929, במחאה על הזמנתה של הגברת הראשונה לו הובר את ג'סי דה פריסט, אשתו האפרו-אמריקאית של חבית הנבחרים מאילינוי אוסקר דה פריסט, לתה בבית הלבן, הציע בליז החלטה, "לבקש מהמנהיג לכבד בכבוד הבית הלבן", ודרש מהזוג הובר "לזכור שהבית שבו הם מתגוררים באופן זמני הוא 'הבית הלבן'". כתמיכה בהחלטה, הקריא בליז במליאת הסנאט את השיר מ-1901 "Niggers in the White House" ("כושים בבית הלבן"). לאחר מחאות מיידיות של הסנאטורים הרפובליקנים הצפוניים וולטר אדג' והיירם בינגהאם, הוצא השיר מרשומות הקונגרס. בינגהאם תיאר את השיר כ"גס, מגונה ולא הולם" אשר "פוגע במאות אלפי אזרחינו וב... הצהרת העצמאות והחוקה שלנו." בליז משך את ההצעה אך ציין שעשה זאת "משום שזה פגע בחברו, הסנאטור בינגהאם, ולא משום שזה עלול לפגוע בגזע השחור".
באותה שנה, בליס תרם תרומה משמעותית לחוק ההגירה האמריקאי. הוא תיווך פשרה בין פלגים יריבים והוביל הצעת חוק בקונגרס שהפכה את הכניסה הבלתי חוקית לארצות הברית לעבירה פלילית, ובכך סלל את הדרך לסעיף 1325.
ביוגרפיה > חבר הסנאט של ארצות הברית (1925 – 1931) > תבוסה ב-1930 וקריירה לאחר הסנאט

ברנס ניצח את בליז בהתמודדות שלו ב-1930 לבחירה מחדש לסנאט. בשנים שלאחר תבוסתו בבחירות, הוא המשיך להתבטא בנושאים פוליטיים. במהלך השפל הגדול, הוא התבטא נגד סבלם של ילדים מורעבים, אך במקביל היה מבקר חריף של הניו דיל, הרחיק לכת ותמך ביריב הוותיק אליסון ד. סמית' בשל עמדתו נגד הניו דיל.
בליז מת בקולומביה, קרוליינה הדרומית בליל ה-19 בינואר 1942, יום לאחר שעבר ניתוח.
הערות שוליים

↑  "Biographical Directory of the U.S. Congress - Cole Blease". bioguideretro.congress.gov. נבדק ב-2020-12-14.
↑  "Blease 1911 inaugural address, page 85" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-07-25. נבדק ב-2009-03-16.
↑  "Byrnes, James Francis". South Carolina Encyclopedia (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-12-14.
1 2  "Blease Poetry is Expunged from Record". The Afro-American. 22 ביוני 1929. נבדק ב-16 בספטמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Stanley-Becker, Isaac (2019-06-25). "Who's behind the law making undocumented immigrants criminals? An 'unrepentant white supremacist.'". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2020-12-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1182953891  ISNI: 0000 0000 2751 9620  LCCN: n88222717  SNAC: w6rj4wvn  US Congress: B000553  VIAF: 65571004   WorldCat (עם VIAF): 65571004 
פועל ילדים במפעל טקסטיל בניוברי, קרוליינה הדרומית, עיר הולדתו של בליז.
בליז בשנת 1912
תצלום של בליז כשהיה בסנאט האמריקאי.
באו באו באבי

| --- | --- |

לוגו הסדרה באנגלית
 שיר הנושא:  "Wow! Wow! Wubbzy! Theme"
 סוגה:  סדרת טלוויזיה קומית 
 יוצרים:  בוב בויל (אנ')
 מדבבים:  גריי דליסל, לארה ג'יל מילר, קרלוס אלזראקוי, טרה סטרונג
 מדבבים בעברית:  מירון אהרונוביץ', לורן סביר, אמנון וולף, לירון לב, אייל אברהם, אלה פטר, אתי קסטרו, יובל בריג, לירז גורדון, תימור שפיר
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  52 (104 מקטעים)
 הפקה
 חברת הפקה:  Film Roman 
 הפצה:  Starz Distribution
 מוזיקה:  מייק ריגן 
 אורך פרק:  22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ניקלודיאון/ניק ג'וניור/Starz Kids & Family (ארצות הברית)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  28 באוגוסט 2006 – 21 בפברואר 2010
 תקופת שידור בישראל:  28 בדצמבר 2008 – 16 ביוני 2011
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
באו באו באבי (באנגלית: Wow! Wow! Wubbzy!, "וואו! וואו! וואבזי!") היא סדרת אנימציה אמריקאית לילדים. הסדרה שודרה ב-28 באוגוסט 2006 לראשונה בניקלודיאון. בישראל הסדרה שודרה בין ה-28 בדצמבר 2008 ל-16 ביוני 2011 בערוץ הופ!, בדיבוב לעברית. לסדרה יש 2 עונות ו-52 פרקים באורך 22 דקות.
שירי הסדרה בעברית בוצעו על ידי לירון לב.
עלילה

העלילה עוסקת בגרביל בשם באבי שבכל פרק רוצה לבלות וליהנות. כאשר הוא נתקל בבעיות, הוא נעזר בחבריו בובו ובלה.
דמויות

באבי (Wubbzy): עכבר צהוב, הדמות הראשית.
בלה (Widget): ארנבת ורודה, חברתו של באבי אוהבת לבנות דברים.
בובו (Walden): דוב סגול, חברו של באבי עוסק בעיקר במדע.
מדבבים

במאי הדיבוב בעברית היה ליאור סול, ומפיקת הדיבוב של הסדרה הייתה ענבר שטגר עזרא.
| שם הדמות | שם המדבב/ת באנגלית | שם המדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| באבי | גריי דליסל | מירון אהרונוביץ' |
| בלה | לארה ג'יל מילר | לורן סביר |
| בובו | קרלוס אלזראקוי | אמנון וולף |
| דייזי | טרה סטרונג |  |
| דמויות שונות |  | לירון לב |
| דמויות שונות |  | אייל אברהם |
| דמויות שונות |  | אלה פטר |
| דמויות שונות |  | אתי קסטרו |
| דמויות שונות |  | יובל בריג |
| דמויות שונות |  | לירז גורדון |
| דמויות שונות |  | תימור שפיר |
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 52 | 52 | 28 באוגוסט 2006 | 20 ביוני 2008 |
|  | 2 | 52 | 52 | 2 בספטמבר 2008 | 21 בפברואר 2010 |
הערות שוליים

↑  https://web.archive.org/web/20081228015409/http://www.hop.co.il/program.aspx
↑  https://web.archive.org/web/20090116112812/http://hop.co.il/ItemDetails.aspx?id=348
↑  https://web.archive.org/web/20110613133943/http://hop.co.il/program.aspx?d=16/06/2011
↑  למרות היותו גרביל, בריאיון עם חמישה ילדים צוין כי אינו חיה.
↑  בדיבוב המקורי, שמו הוא וואבזי.
↑  בדיבוב המקורי, שמה הוא ווידג'ט.
↑  בדיבוב המקורי, שמו הוא וואלדן.
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חנה יעקב-פלר

אין תמונה חופשית
חנה יעקב-פלר  (1895–1968) הייתה רופאת עור, מחלוצות הרופאות בארץ ישראל, מרופאי העור הראשונים בארץ-ישראל, עמדה בראש ארגון הרופאות בהסתדרות הרפואית בישראל.
קורות חיים

יעקב-פלר נולדה בברודי בגליציה באוסטרו הונגריה. בשנת 1919 סיימה את לימודי הרפואה בווינה והתמחתה במחלות עור ומין.
יעקב-פלר התחתנה עם הד"ר צבי הנריק יעקב, ב-1917 נולדה בתה גרדה. ב-1920 עלתה לארץ ישראל עם בתה ואמה, מספר חודשים לאחר שבעלה עלה. בני הזוג התיישבו בלוד.
בהמשך חזרה יעקב-פלר לווינה, עשתה דוקטורט נוסף במדעי המדינה וחזרה ללוד כרופאה. יעקב פלר נפרדה מבעלה, ואחרי מאורעות תרפ"ט עברה לתל אביב שם עסקה במקצועה, בנוסף עמדה בראש ארגון הרופאות בהר"י.
בתל אביב נישאה לרופא הפנימי הד"ר משה פלר, אשר היה אחראי על נפגעי המאורעות מטעם ההגנה, התמנה ב-1949 למנהל הרפואי של מחוז דן של קופת חולים הכללית..
פלר שלטה בשפה הערבית.
בשנת 1968 נפטרה יעקב-פלר.
לקריאה נוספת

הארץ, 18 בינואר 1980
הערות שוליים

↑  "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך : פלר, חנה יעקב עמוד 340
↑  "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך: פלר, משה (מוריס) ל. עמוד 340
↑  חנה יעקב-פלר, Genealogy