stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוהנס רויכלין

| --- | --- |
רויכלין בתקריב מתוך תחריט עץ משנת 1516
רויכלין בתקריב מתוך תחריט עץ משנת 1516
 לידה:  29 בינואר 1455 האימפריה הרומית הקדושה פפורצהיים, באדן
 פטירה:  30 ביוני 1522 (בגיל 67) האימפריה הרומית הקדושה שטוטגרט, וירטמברג
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  Leonhardskirche 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הישנה של אורליאן  אוניברסיטת פואטייה  אוניברסיטת בזל  אוניברסיטת פרייבורג  אוניברסיטת אורליאן 
 מנחה לדוקטורט:  John Argyropoulos 
 מוסדות:  אוניברסיטת טיבינגן  אוניברסיטת בזל  אוניברסיטת אינגולשטאט 
 תלמידי דוקטורט:  פיליפ מלנכתון, Simon Grynaeus 
 תרומות עיקריות
 חקר העברית, רשם בתווים שירים מבתי הכנסת בגרמניה
 
רויכלין בקרב דמויות בולטות בנות זמנו, תחריט אנטי-קתולי, שטרסבורג, 1521
"De arte cabbalistica", הגנאו 1530, עמוד השער עם סמלו של רויכלין
יוהנס רויכלין (בגרמנית: Johannes Reuchlin; ‏29 בינואר 1455 פפורצהיים – 30 ביוני 1522 שטוטגרט, נודע גם בתור יוהאן רויכלין ובכינויו היווני קפניון) היה פילוסוף והומניסט גרמני, מראשי ההבראיזם, החקר הנוצרי של העברית והיהדות.
רויכלין, ממנהיגי ההומניסטים הגרמניים, הנהיג במערב אירופה את לימודי היוונית העתיקה ובעיקר את לימודי העברית, ויחד עם מרטין לותר, ופיליפ מלנכתון היה ממקדמיה של הרפורמציה, אף שבשנת 1520 הכריז שהוא מתנגד לה. רויכלין היה מראשוני ההבראיסטים של העת החדשה המוקדמת, והיה ממייסדי תורת הקבלה הנוצרית. הוא היה ממקדמי לימודי העברית באוניברסיטאות השונות באירופה. הוא שימש כיועץ לדוכס אברהרד מווירטמברג, כאשר את ידיעותיו בעברית רכש ממספר מורים יהודים. ביניהם קלמן, ולאחר מכן יעקב לואנס - רופאו של הקיסר פרידריך השלישי, שבחצרו שהה רוכלין פרק זמן. בהמשך למד רוכלין אצל המלומד רבי עובדיה ספורנו ואף הושפע מגישתו הקבלית של פיקו דלה מירנדולה.
רויכלין ידוע גם בשל הטקסט שכתב "המלצות האם להחרים להשמיד ולשרוף את כל ספרי היהודים", בשנת 1510, לבקשת הקיסר הרומי הקדוש. היה זה בעיצומו של קרב פנים נוצרי שניטש סביב השאלה - האם לשרוף את כל הספרים היהודיים. טקסט זה מהווה ציון דרך בהיסטוריה של יחסי יהודים נוצרים, במסגרתו הגן המלומד הנוצרי על זכות היהודים לשמור על ספריהם ולגור בקרבת נוצרים. באותה העת מצוי היה רויכלין עצמו, בשל הגנתו על היהודים, בעיצומה של מערכה אישית וציבורית. זאת במסגרת מה שמכונה "מלחמת הספרים", שהתנהלה מול המלומד יוהנס פפרקורן, במהלכה רויכלין אף עמד למשפט אינקווזיטורי.
נעורים ולימודים

רויכלין נולד בפפורצהיים, בצפון היער השחור (כיום במדינת המחוז באדן-וירטמברג) כבנו של מנהלן במנזר. בגיל 15 נרשם לאוניברסיטת פרייבורג, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר של המנזר הדומיניקני בפפורצהיים. בפרייבורג למד דקדוק, פילוסופיה ורטוריקה.
בשנת 1477, לאחר שהוענק לו תואר מגיסטר ארטיום, התחיל בפעילותו האקדמית.
בעיר אורליאן אשר בחבל הלואר בצרפת למד את השפה היוונית על בוריה, התחיל בלימודי משפטים והוענקה לו "ליצנציאט" - תעודת הוראה במוסדות ההשכלה של הכנסייה הקתולית. בשנת 1481 מונה ליועץ ומרצה בחצרו של אברהרד הראשון דוכס וירטמברג, בשטוטגרט.
בחודשים פברואר עד אפריל 1482 ליווה את הדוכס בנסיעתו לרומא. שם נשא ונתן עם האפיפיור סיקסטוס הרביעי על הקמתה של אוניברסיטת טיבינגן, שאותה הקים הדוכס כבר בשנת 1477.
בשנת 1484 זכה לתואר "דוקטור למשפט הקיסרי". בשנים 1496–1499 היה יועצו של הדוכס של באדן. בשנת 1499 שב לווירטמברג, ומונה לשופט בטיבינגן, משרה שבה החזיק עד 1513. רויכלין נאלץ לעזוב את דוכסות וירטמברג פעמים רבות בגלל מלחמות שפרצו, ותחת זאת בחר ללמד בשנים 1519–1521 יוונית עתיקה ועברית באוניברסיטה של העיר אינגולשטאדט. לאוניברסיטת טיבינגן שב רק שנה לפני מותו.
בשנת 1513 הוא הועמד למשפט של אינקוויזיציה במיינץ. בהמשך המשפט הועבר לרומא. במאבק משפטי זה הוא נעזר ביעקב פרובנציאלי שהיה מקורב לאפיפיור. המשפט הסתיים בשנת 1516 בניצחון של יוהנס רויכלין.
יחסו כלפי היהדות והיהודים

כאמור, בלימוד העברית ומדעי היהדות היו לרויכלין מספר מורים יהודים. דומה שמעבר לעצם הלימוד, המגע עם מוריו תרם לגישה החיובית של רויכלין כלפי היהדות וכן כלפי מוריו - היהודים. כך, ניתן למצוא דברי הערכה משמעותים שהביע רויכלין כלפי מוריו, ללא כל הסתייגות מכך שהם יהודים. מעבר לכך, נראה שהלימוד השפיע על היבטים שונים של גישת רויכלין. למשל, ברומא למד רויכלין אצל רבי עובדיה ספורנו. ספורנו, ככל הנראה, לימד את רויכלין פרקים ביהדות באופן שהותיר חותם והתרשמות עמוקה על יחסו של רויכלין כלפי היהדות. בהתרשמות עמוקה, ציטט רויכלין את האימרה הרבנית, לפיה צדיקים מחוץ לברית ישראל יגלו את הגאולה, כשהוא רואה בכך טענה עוצמתית נגד ההנחה שהיהודים עוינים את הדת הנוצרית. סביר להניח שרויכלין יכול היה להכיר קביעה זו גם ללא ספורנו, אך נראה שמורהו הדגיש אותה בעבורו.
הן החוקרים דן והן פרייס כותבים כי ההבראיזם גרם לרויכלין לגבש גישה חיובית יותר לא רק על כלפי היהדות אלא גם על כלפי היהודים. דן מאמין שהקבלה יצרה זאת ופרייס מוסיף כי גם הגותו התאולוגית והפילולוגית של רויכלין תרמה לכך. נראה שיחסו האוהד של רויכלין כלפי מדעי היהדות היה נחלתו מלכתחילה, בעוד שיחס אוהד ליהודים הלך והתפתח עם השנים, עם העמקתו בתחומי הידע ההברהיסטי.
על אף שמצא עניין רב בתלמוד, קשה לתאר את יחסו אליו ואל היהדות כאהדה חד משמעית. אחד מנימוקיו להגנה על התלמוד היה:
כבר ב-1505 כתב חיבור שלפיו צרותיהם של היהודים נובעות מכפירתם בישו.
אף על פי כן, הוא תמך במתן שוויון זכויות אזרחי ליהודים.
מלחמת הספרים על שריפת כתבי היהודים, ומשפט האינקוויזיציה

בשנת 1509 התפרסם רויכלין כשנאבק עם המומר יוהנס פפרקורן שניסה להביא להשמדת ספרי התלמוד. בשנת 1509 התקיים מאמץ חסר תקדים לשים קץ לעצם קיום היהדות באימפריה הרומית הקדושה, וכאן נקשר רויכלין ללב הסערה. מטרת הרדיפה ב-1509 הייתה להחליש את היהדות בכל מקום בו היא נשארת על ידי החרמת והשמדת כל כתבי היהדות, למעט התנ"ך העברי. זאת כשלב הראשון לשם ניצור היהודים. אסטרטגיה אגרסיבית זו גובשה בקפידה על ידי יוהנס פפרקורן, שהיה תאולוג, מיסיונר נוצרי ויהודי מומר.
מהלכו של פפרקורן קיבל את אישורו של קיסר האימפריה הרומית הקדושה דאז - מקסימיליאן הראשון וייושם בהצלחה בעיר פרנקפורט בספטמבר 1509. במקביל, לאור תלונות נרחבות, פנה הקיסר להתייעצות לגבי השמדת הספרים לארבע אוניברסיטאות ושלושה חוקרי תאולוגיה פרטיים. ביניהם פנה ליוהנס רויכלין בהמלצתו של פפרקורן, שקיווה שאדם בעל שם עולמי בלימודי דת והבראיסט יתמוך בו. רויכלין הביע דעת מיעוט ויצא כנגד שריפת התלמוד, וכך נפתחה פרשה ארוכת שנים המכונה "מלחמת הספרים". על אף המלצת הוועדה, לאור לחצים, בחר הקיסר שלא ליישם מדיניות זו וספרי היהודים ניצלו. פפרקורן, שהשמדת התלמוד נמנעה ממנו, פתח במהלך פולמוסי כנגד רויכלין על כך שהוא מנע את השמדת התלמוד. רויכלין, בתגובה, השיב בכתיבת החיבור "ראי העיניים", בשנת 1511,
התגובה לכתביו של רויכלין לא איחרה להגיע, וגרמה לחילוקי דעות נרחבים בתחום המחקר התאולוגי באימפריה הרומית הקדושה כולה. האינקוויזיטור הכללי  יעקב הוגשטרטן מאוניברסיטת קלן, תבע את רויכלין בעקבות פרסומו של הספר באשמת כפירה. הוא ניסה להביאו למשפט על החרמת הספר (ולא החרמת רויכלין עצמו) בפני האינקוויזיציה של העיר מיינץ, כשהאינקוויזיטור מהווה תובע ושופט כאחד. הודות להיותו פרופסור, נשפט רויכלין בבית משפט אפיפיורי אצל הארכיבישוף משפייר, שבו הרכב השופטים היה לטובת רויכלין וכלל הומניסטים. פסק הדין היה לטובת רויכלין, דחה את טענותיו של האינקוויזיטור ואף חייב אותו בהוצאות משפטיות. הוגשטרטן לא ויתר והגיש ערעור לאפיפיור ליאו העשירי, שהקים ועדה לחקר הנושא, כאשר מרבית חבריה זיכו את רויכלין אך חיכו לפסיקתו של האפיפיור. לצד המאבק המשפטי, התקיים כאמור מאבק פולמוסי משמעותי כאשר רבים התגייסו לצידו של פפרקורן ומאידך הומניסטים רבים התגייסו לצידו של רויכלין, במה שהפך להיות מאבק תפיסות פנים נוצרי, עליו יפורט בהמשך. בבית המשפט התנהל מפנה. כידוע, מרטין לותר פרסם את 95 התזות שלו בשנת 1517, על המשמעות המהפכנית שלהן. על הרקע הזה בשנת 1520, בעקבות כתביו של רויכלין איים עליו האפיפיור בנידוי כיוון שראה קשר בין כתבי לותר אליו. מספר ימים לאחר מכן בוטל זיכויו של רויכלין וספרו "ראי העיניים" גונה. עם זאת מעמדו של רויכלין לא נפגע בקרב נוצרים הומניסטים, נהפוך הוא. הוא הפך למיתוס וגיבור בעיני הומניסטים ורפורמטורים רבים.
תרגום לעברית

יוהנס רויכלין, חוות דעת: האם יש להחרים, לאבד ולשרוף את כל ספרי היהודים?, תרגם נתן רון, פרדס הוצאה לאור, 2022.
לקריאה נוספת

יוסף דן, תורת הקבלה של יוהנס רויכלין ומשמעותה ההיסטורית, בתוך: אביעזר רביצקי (עורך), "מרומי לירושלים", ספר זיכרון ליוסף ברוך סרמוניטה, ירושלים, תשנ"ח 1998, עמ' 455–485
Godfrey Edmond Silverman, Gershom Scholem, "Reuchlin, Johannes", Encyclopedia Judaica,) Detroit, 2007) Second Edition, Volume 17, 247 ,"Nathan Ron, "Johannes Reuchlin (1455-1522): A Unique Philosemitic Public Intellectual .725-741 ,The European Legacy, (28) 2023
יחסי אורוגוואי–רוסיה

| יחסי אורוגוואי–רוסיה |
| --- | --- |
אורוגוואי: רוסיה


אורוגוואי: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
176,215: 17,098,242
אוכלוסייה
3,386,108: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,241: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,811: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין בפגישה עם נשיא אורוגוואי, חוסה מוחיקה
יחסי אורוגוואי–רוסיה הם יחסי החוץ הבילטרליים בין  הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי ובין הפדרציה הרוסית.
היסטוריה

עיקר שיתוף הפעולה בין המדינות עוסק בנושא האנרגיה הגרעינית. שגריר רוסיה באמריקה הלטינית אמר: "מדינותינו יכולות לקיים שיתופי פעולה בתחום האנרגיה הגרעינית, אף על פי שהחקיקה של אורוגוואי אוסרת על שימוש באנרגיה גרעינית. "הדיפלומט אמר כי גורמים באורוגוואי גילו עניין בתחנת כוח גרעינית מחזורית, כאשר מצגת הפרויקט התקיימה בשגרירות רוסיה לאחרונה. הכור הראשון יהיה בעל נפח של 70 מגוואט חשמל וכ-300 מגה וואט חשמל תרמי. עלות הכור הראשון מוערכת בכ-400 מיליון דולר, אך בהמשך יכולה להיות מופחתת ל-240 מיליון דולר.
בשנת 2009 מלאו 150 שנה ליחסים הדיפלומטיים בין המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

אורוגוואי מפעילה שגרירות במוסקבה, בירת רוסיה.
רוסיה מפעילה שגרירות במונטווידאו, בירת אורוגוואי.
יובל כרמי (שחקן)

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1975 (בן 49) ישראל ישראל 
 שם לידה:  יובל קמיגר 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
יובל כרמי (קמיגר) (נולד ב-17 בספטמבר 1975) הוא שחקן, במאי, מחזאי, תסריטאי מנהל תיאטרון ומנהל בית ספר למשחק.
ביוגרפיה

כרמי שירת בצה"ל בפיקוד הנח"ל בתפקיד מש"ק אמנים.
סיים את לימודיו בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי ב-1989. בשנים 2000-1998 למד בימוי קולנוע וטלוויזיה בבית הספר קמרה אובסקורה.
ביוגרפיה > קריירת משחק

כרמי שיחק בין היתר בסרטים וסדרות הטלוויזיה טירונות, הבורגנים, בלתי הפיך, פלפלים צהובים, האי, עכשיו או לעולם לא, אין לה אלוהים, חדר חקירות, אישה מרציפן, ללקק ת'תות, כבודו, סימה ועקנין מכשפה, מליץ יושר (כמנחה) ו-pumukle (סדרה טלוויזיה גרמנית).
השתתף במספר רב של הצגות:
בתיאטרון הבימה: הבחורים בדלת ממול, החייל האמיץ שוויק, סירנו דה ברז'רק.
בתיאטרון הקאמרי: ביקור הגברת הזקנה (בשיתוף הבימה).
בתיאטרון חיפה: שבת ראשון שני, אנדורה, יאיר, להיות או לא להיות, הבחורים בדלת ממול.
בתיאטרון בית לסין: טוב.
בתיאטרון באר שבע: קן הקוקיה, הרוזן ממונטה כריסטו, למה לא האת לפני המלחמה, חבלי משיח, בין חברים, הרולד ומוד.
בתיאטרון רמת גן: הלילה השנים עשר.
בתיאטרון הספרייה: גוף להשכיר, מלקולם הקטן ומלחמתו בסריסים, הבחורים בדלת ממול, נפש יהודי.
בתיאטרון אלפא לאמנויות המופע: עפר ואפר/שפת ההר.
בנוסף, השתתף במספר פסטיבלים, בהם פסטיבל ישראל (1988); בהצגה "צור וירושלים"; בפסטיבל עכו (1990); ב"המוזג"; בפסטיבל תיאטרון קצר (1998); ב"סדר מוכרח להיות"; וב-2000 ב"לילה ת"א". כמו כן הנחה בערוץ הילדים.
לאורך השנים, שיחק בלמעלה משלושים פרסומות בישראל ומחוצה לה.
ביוגרפיה > קריירת בימוי

במסגרת תיאטרון הסטודיו ביים את: "הזוג המוזר" (גם בגרסה הנשית) מאת: ניל סיימון, "מלקולם הקטן ומלחמתו בסריסים מאת: דייוויד הלואל, "ראיון עבודה" מאת: תמר ציון, "סכסוכים" מאת: קתרין הייס, "דני והים הכחול" מאת: ג'והן פאטריק שאנלי,"משחקים בחצר האחורית" מאת: עדנה מזי"א, "ילדי קנדי" מאת: רוברט פאטריק, "שלוש נשים גבוהות" מאת: אדוארד אלבי, "טוב" מאת: ססיל טיילור,"ביקור הגברת הזקנה" מאת: פרידריך דירנמאט,"סיבוב מסוכן" מאת: ג.ב. פריסטלי, "לפוצץ אותם" מאת: ברי קיף,"אישה בעל בית" מאת: שמואל הספרי,"החיים בשלוש גרסאות" מאת: יסמינה רזה,"חברות הכי טובות" מאת: ענת גוב,"סינית אני מדברת אליך" מאת: סביון ליברכט, "רכוש נטוש" מאת:שולמית לפיד,"התרוממותו של בנו כופתא-בוכתא" מאת: אלברט אינוראטו,"בגידה" מאת: הרולד פינטר, "מי תהום" מאת:הלל מיטלפונקט, "קידוש" מאת: שמואל הספרי,"מלאכים באמריקה" מאת: טוני קושניר.
בתיאטרון תהל ביים את "וינסנט ריבר" מאת פיליפ רידלי, אותו חידש בתיאטרון אלפא לאמנויות המופע.
יחסי אורוגוואי–קניה

| יחסי אורוגוואי–קניה |
| --- | --- |
אורוגוואי: קניה


אורוגוואי: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
176,215: 580,367
אוכלוסייה
3,386,108: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,241: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,811: 1,895
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אורוגוואי–קניה הם יחסי החוץ בין אורוגוואי וקניה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-20 ביולי 1992. שתי המדינות משתפות פעולה במגוון ארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם.
נציגויות דיפלומטיות

אורוגוואי אינה מיוצגת בקניה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
קניה מיוצגת באורוגוואי באמצעות שגרירותה בברזיליה, ברזיל.
יחסי אורוגוואי–תאילנד

| יחסי אורוגוואי–תאילנד |
| --- | --- |
אורוגוואי: תאילנד


אורוגוואי: תאילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
176,215: 513,120
אוכלוסייה
3,386,108: 71,655,872
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,241: 514,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,811: 7,186
משטר
רפובליקה: מונרכיה (בפועל משטר צבאי)

יחסי אורוגוואי–תאילנד הם יחסי החוץ בין אורוגוואי לתאילנד.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-15 ביוני 1976. האוניברסיטה הקתולית באורוגוואי היא אוניברסיטה פרטית מפורסמת במונטווידאו עם סך של 9,000 סטודנטים ב-6 פקולטות. האוניברסיטה מקיימת יחסים טובים עם אזור דרום-מזרח אסיה, ויש לה גם שיתוף פעולה בתוכנית חילופי סטודנטים עם אוניברסיטאות ברחבי העולם כולל תאילנד.
נציגויות דיפלומטיות

אורוגוואי מיוצגת בתאילנד באמצעות שגרירותה בקואלה לומפור, מלזיה.
תאילנד מיוצגת באורוגוואי באמצעות שגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה.
יסחק הראשון, קיסר אתיופיה

יסחק (געז: "ይሥሓቅ", גרסה אתיופית של השם "יצחק") היה קיסר האימפריה האתיופית בשיא תקופת תור הזהב, יסחק היה בנו השני של הקיסר דווית הראשון ויירש את כס הקיסרות מידי אחיו הקיסר תוודרוס הראשון ב-23 ביוני 1413 תחת שם ההכתרה "גברה מסקל השני" ("עבד הצלב").
קיסר זה המשיך את המערכה הצבאית כנגד יהודי אתיופיה. הוא גזר כי: "הנטבל לדת הנוצרית, יירש את אדמת אבותיו, ולא, פאלאסי יהיה". המילה פאלאס פירושה אריס או מבקר, קרי אנשים חסרי זכויות על קרקע. מכאן והלאה דבק המונח "פאלשים" ביהודי אתיופיה, שנושלו מבעלות על קרקעותיהם בין המאה ה-15 למאה ה-17.
הקיסר יסחק פלש גם לאזור השנקלה מעבר לאגאו מדר, ובחלק הדרומי של אתיופיה הוא נלחם כנגד ילדיו של סעאד א-דין השני מושל יפאט לשעבר שחזרו מגלותם בערביה.
הקיסר יסחק עשה את הקשר הראשון בין האימפריה האתיופית לבין אירופה מאז ימי קיסרות אקסום. הוא שלח מכתב למלך אלפונסו החמישי מלכה של ממלכת אראגון, המכתב הגיע למלך בשנת 1428 והציע ברית כנגד המוסלמים. על מנת לבצע את הברית הוא הציע קשרי משפחה בין שני המלכים, יסחק הציע לשלוח קבוצת אומנים לקיסרותו ושאחד מהם יתחתן עם בתו. לא ברור אם אלפונסו ענה למכתב זה, אך במכתב שהגיע ליורשו של יסחק, הקיסר זרע יעקב בשנת 1450 כתב אלפונסו שהוא יהיה שמח לשלוח אומנים לאתיופיה אם הם יגיעו בשלום בניגוד למשלחת הקודמת שמנתה שלושה עשר איש ונהרגה במסעה.
הקיסר נהרג במהלך לחימה כנגד סולטנות אדאל במועד שאינו ידוע אולם לפני ה-29 באוגוסט 1430 ונקבר בכנסיית מריאם שבטדבבה.
הערות שוליים

↑  חיים רוזן, פאלאשים, כאילא או ביתא ישראל? הערות אתנוגרפיות לכינויים של עדת יהודי אתיופיה, עמוד 54.
↑  O. G. S. Crawford, Ethiopian Itineraries, circa 1400 - 1524, p. 12
| השושלת הסולומונית |
| --- | --- | --- |
| תור הזהב | יקונו אמלק • יאגבה ציון • סינפה ערד הרביעי • חיזבה אסגד • קידמה אסגד • ג'ין אסגד • סבא אסגד • וואדם ערד • עמדה ציון הראשון • ניואיה קראסטוס • ניואיה מריאם • דווית הראשון • תוודרוס הראשון • יסחק הראשון • אנדראיאס • תקלה מריאם • סארוו ייאסוס • עמדה ייאסוס • זרע יעקב • באדה מריאם הראשון • אסכנדר • עמדה ציון השני • נהואד |  |
| תקופת השפל | דווית השני • גלאוודיוס • מינאס • סרצה דנגל • יעקב • זה דנגל • יעקב |  |
| ענפים | השושלת הגונדרית • השושלת השאוונית • השושלת התיגראינית • השושלת הגוג'אמית |  |
האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: תוודרוס הראשון | קיסר האימפריה האתיופית  23 ביוני 1413 - 29 באוגוסט 1430 | הבא: אנדראיאס |
יחסי מדגסקר–צ'ילה

| יחסי מדגסקר–צ'ילה |
| --- | --- |
מדגסקר: צ'ילה


מדגסקר: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
587,041: 756,102
אוכלוסייה
32,158,731: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,032: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
499: 16,956
משטר
רפובליקה: רפובליקה דמוקרטית

יחסי מדגסקר–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מדגסקר לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מדגסקר לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין מדגסקר לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-23 בדצמבר 1971.
ב-1973 מינתה מדגסקר קונסול כבוד לצ'ילה, שהחזיק בתואר זה עד למותו בשנת 2006.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות במדגסקר אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה מראש על מנת לעשות כן, אלא מקבלים אחת בכניסה למדינה או מנפיקים אשרה אלקטרונית (eVisa). לעומת זאת, אזרחי מדגסקר שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה אינה מיוצגת במדגסקר, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מדגסקר אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מאלי–סין

| יחסי מאלי–סין |
| --- | --- |
מאלי: הרפובליקה העממית של סין


מאלי: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
1,240,192: 9,596,967.75
אוכלוסייה
24,658,168: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,905: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
848: 12,545
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה עממית

שגרירות מאלי בבייג'ינג
יחסי מאלי–סין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מאלי לבין הרפובליקה העממית של סין.
היסטוריה

היחסים בין הרפובליקה העממית של סין לרפובליקת מאלי כוננו ב-25 באוקטובר 1960, מוקדם יותר מרוב מדינות העולם שאז עוד תמכו והכירו ברפובליקה הסינית כממשלה הלגיטימית השולטת על כל שטחה של סין.
לפי דיווחי התקשורת, בשנים 2000 עד 2013 התקיימו יותר מ-20 שיתופי פעולה וקבלת עזרות כלכליות של מאלי מהרפובליקה העממית של סין. שוויים של שיתופי הפעולה בין שתי המדינות בשנים אלו עומד על 154 מיליון דולר אמריקאי. ב-2010 עזרה הרפובליקה העממית של סין בהקמת כביש מהיר בבירה במקו. ב-2007 תרמה הרפובליקה העממית של סין 51.5 מיליון דולר אמריקאי למאלי ובכך עזרה לה לבנות את "הגשר השלישי" בבירה במקו.
בשנת 2013 נפגש נשיא סין שי ג'ינפינג עם נשיא מאלי איברהים בובאכר קייטה.
נציגויות דיפלומטיות

הרפובליקה העממית של סין מיוצגת במאלי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבמקו, בירת המדינה.
מאלי מיוצגת ברפובליקה העממית של סין בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבייג'ינג, בירת המדינה. מאלי מיוצגת ברפובליקה העממית של סין גם בדרג הקונסולרי באמצעות 2 קונסוליות בערים: גואנגג'ואו, והונג קונג. הקונסוליה בהונג קונג מתפקדת גם כשגרירות לתושבי הונג קונג וגם כקונסוליה לרפובליקה העממית של סין.
יחסי דנמרק–קטר

| יחסי דנמרק–קטר |
| --- | --- |
דנמרק: קטר (מדינה)


דנמרק: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 11,586
אוכלוסייה
5,983,727: 3,065,289
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 76,916
משטר
מונרכיה חוקתית: מונרכיה

יחסי דנמרק–קטר הם היחסים הדו-צדדיים שבין ממלכת דנמרק לבין מדינת קטר. דנמרק מיוצגת בקטר על ידי השגרירות שלה באיחוד האמירויות הערביות, ולקטר שגרירות בהאג.
סחר

בשנת 2018 הסתכם היקף הסחר בין המדינות בכ-120 מיליון דולר. עיקר הסחורות שייצאה דנמרק לקטר כללו מכונות, מוצרי חלב, ביצים, דבש; עיקר הסחורות שייצאה קטר לדנמרק כללו פלסטיק ומכונות.
יחסי מאלי–צ'ילה

| יחסי מאלי–צ'ילה |
| --- | --- |
מאלי: צ'ילה


מאלי: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,240,192: 756,102
אוכלוסייה
24,658,168: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,905: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
848: 16,956
משטר
רפובליקה: רפובליקה דמוקרטית

יחסי מאלי–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מאלי לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מאלי לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין מאלי לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-5 בספטמבר 1963.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות במאלי נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן. גם אזרחי מאלי שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה אינה מיוצגת במאלי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מאלי אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מאלי האמינה את שגרירותה שבברזיליה, בירת ברזיל הסמוכה, על צ'ילה.
יחסי מאלי–צרפת

| יחסי מאלי–צרפת |
| --- | --- |
מאלי: צרפת


מאלי: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
1,240,192: 643,801
אוכלוסייה
24,658,168: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,905: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
848: 45,527
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית למחצה

יחסי מאלי–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מאלי לבין הרפובליקה הצרפתית.
סקירה כללית

בעבר הייתה מאלי קולוניה צרפתית נידחת יחסית, כזו שלא הושקעו בה משאבים, שמה היה אז "סודאן הצרפתית". הצרפתים את העיר במקו שהפכה לימים לבירת הרפובליקה של מאלי. השלטון הצרפתי במאלי השפיע עליה בצורה בלתי הפיכה. השפה הרשמית במאלי היא הצרפתית ומאלי היא חברה בארגון לה פרנקופוני.
בצרפת מתגוררים יותר מ-120,000 מאלים.
צרפת שלחה למאלי בשנת 2012 ציוד למלחמה באל-קאעידה. בשנת 2017, נשיא צרפת עמנואל מקרון נשבע (באופן דתי) להילחם בטרוריסטים במאלי עד שהם ינוסו משם.
היחסים בין צרפת למאלי הידרדרו לאחר שתי הפיכות וחוסר רצונו של המשטר הצבאי שנוצר להסכים למעבר מיידי לשלטון אזרחי. נוכחותם של כוחות שכירי חרב רוסים מקבוצת וגנר הצבאית הפרטית הגבירה את המתיחות, כאשר האיחוד האירופי האשים את המשטר הצבאי של מאלי בשימוש בהם כדי לחזק את כוחם.
צרפת הודיעה על השגת כוחות בשנת 2022. במהלך שנה זו, החליטה מאלי לוותר על הסכם שיתוף פעולה צבאי עם צרפת. ההסכם נחתם בשנת 2014.
ייצוג

צרפת מיוצגת במאלי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבמקו, בירת המדינה.
מאלי מיוצגת בצרפת בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה. מאלי מיוצגת בצרפת גם בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: בורדו, טולוז, ומרסיי.
יואן למואן

| --- | --- |

Woodkid בהופעה חייה 2012.
 לידה:  16 במרץ 1983 (בן 41) ליון צרפת
 שם במה:  Woodkid 
 מוקד פעילות:  ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 עיסוק:  מעצב גרפי, זמר-יוצר
 סוגה:  מוזיקת עם מודרנית, בארוק פופ, מוזיקה ניסיונית
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 http://www.woodkid.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
יוֹאַן לֶמוּאַן (באנגלית: Yoann Lemoine) נולד ב-16 במרץ 1983, הוא מעצב גרפי, זמר-יוצר, הוא ידוע בשם הבמה שלו Woodkid ובעבודתו על השיר "Teenage Dream" של קייטי פרי, השיר "Back to December" של טיילור סוויפט, ביום קליפ השיר "Born to Die" של לנה דל ריי ועוד. יואן הוא מוזיקאי של מוזיקת עם מודרנית.
ב-28 במרץ 2011 יצא לאור המיני אלבום הראשון שלו, וב-18 במרץ 2013 יצא לאור האלבום הראשון בשם The Golden Age.
קורות חייו

יואן למואן נולד בליון לאם ממוצא פולני. הוא למד איור ואנימציה בEmile Cohl School, אחר כך הוא עזב לאנגליה כדי לעקוב אחר הדפסת משי וב-2004 עבר לפריז. אחרי ניסיון קצר ב-H5. הוא הצטרף לצוות של לוק בסון ועבד על הפרויקט ארתור והמינימונים למשך שנה. ב-2006 יואן ביים סדרה של בריונים לסופיה קופולה שעבדה על מארי אנטואנט.
ב-2010 למואן קיבל 5 פרסי אריה בפסטיבל הפרסום בקאן על קמפיין למודעות האיידס, ושנתיים לאחר מכן קיבל את פרס לבמאי הטוב של השנה בפרסי MVPA בלוס אנג'לס, והיה מועמד בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV.
ב-18 במרץ 2011 Woodkid יצא לאור המיני אלבום הראשון שלו Iron. השיר Iron הושמע בקדימון של Assassin's Creed: Revelations של חברת יוביסופט, בסרט היצ'קוק ובסדרה הזאב צעיר
דיסקוגרפיה > אלבומים

| שם האלבום | תאריך שחרור | הסבר |
| --- | --- | --- |
| The Golden Age | 18 במרץ 2013 |  |
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

| כותרת | תאריך |
| --- | --- |
Iron EP: 28 במרץ 2011
Run Boy Run (Remixes): 21 במאי 2012
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם השיר | תאריך | אלבום |
| --- | --- | --- |
| "Iron" | 2011 | The Golden Age |
| "Run Boy Run" | 2012 | The Golden Age |
| "I Love You" | 2013 | The Golden Age |
| "The Golden Age" | 2013 | The Golden Age |
| "Never Let You Down" | 2015 | The Divergent Series: Insurgent |
הערות שוליים

↑  ראו בנוסף Neofolk
↑  רעיון עם Woodkid מאת Fleischer, Norman
↑  "Grateful Grapefruit, "WOODKID live in Paris.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5677369  BnF: cb16097304r (data)  GND: 1033022411  ISNI: 0000 0000 6582 3412  LCCN: no2013116226  MusicBrainz: 420e923e-e74c-42ef-b771-2e2bcee93394  NKC: xx0169945  SUDOC: 197225896  VIAF: 90767728   WorldCat (עם VIAF): 90767728