stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חולית: הנבואה
הפקה > פיתוח

ב-10 ביוני 2019 הוכרז רשמית על הזמנת סדרת טלוויזיה שתתקיים ביקום חולית, ותופק על ידי אולפני לג'נדרי עבור שירות הזרמת המדיה של "וורנר מדיה", "HBO Max". על פי הדיווחים, עלילת הסדרה התעתדה לשמש כפריקוול עבור הסרט "חולית" ולעסוק בקורותיהן של בנות גשרית. בנוסף, נמסר כי דני וילנב יביים ויפיק את פרק הפיילוט, שאת תסריטו יכתוב ג'ון ספייטס, ושניהם ישמשו כמפיקים בפועל לצדם של ביירון מריט, קים הרברט - נכדתו של פרנק הרברט, קווין ג'יי אנדרסון ובריאן הרברט - בנו של פרנק הרברט. על מעורבותו בהפקה, אמר וילנב: "בנות גשרית תמיד היו מרתקות בעיני. התמקדות בסדרה סביב אותו מסדר נשים עוצמתי נראתה לא רק רלוונטית ומעוררת השראה, אלא גם תפאורה דינאמית לסדרות הטלוויזיה."
זמן קצר לאחר הכרזתו, הפקת הסדרה ספגה ביקורת על היעדרן של יוצרות ותסריטאיות מהפקתה, פרט לנכדתו של פרנק הרברט, קים הרברט. ביולי 2019, נמסר כי דיינה קלבו נשכרה לשמש כמפיקה בפועל לצדו של ספייטס. בנובמבר 2019, נודע כי ספייטס עזב את הפקת הסדרה כדי להתמקד בהפקת סרט ההמשך. מנגד נמסר מטעם "הוליווד ריפורטר" כי אולפני לג'נדרי "לא היו מרוצים" מעבודתו של ספייטס כמפיק הסדרה, ובחרו לפטרו. ביולי 2021, נמסר כי המפיקה דיאן אדמו-ג'ון נבחרה להחליפו.
בדצמבר 2024, הוכרז שהסדרה תשוב לעונה שנייה ב-HBO, כפי שהוכרז במסיבת עיתונאים וירטואלית בהשתתפות המפיקה הראשית אליסון שפאקר והשחקניות אמילי ווטסון ואוליביה ויליאמס. לפי שפאקר, העונה השנייה תעסוק בהישרדות המסדר.
הפקה > צילומים

צילומי הסדרה התעתדו להתחיל ב-2 בנובמבר 2020, בבודפשט ובירדן, אך נדחו מסיבות לא ידועות ולבסוף התחילו בנובמבר 2022 והסתיימו בדצמבר 2023.
פרסים

| שנה | טקס | פרס | קטגוריות | מועמדים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2025 | 27 (אנ') | Costume Designers Guild (אנ') | הצטיינות בז'אנרים פנטזיה/מד"ב בטלוויזיה | בויאנה ניקיטוביץ' | זכייה |
| 2025 | 23 (אנ') | Visual Effects Society (אנ') | Visual Effects Society Award for Outstanding Created Environment in an Episode, Commercial, or Real-Time Project | Scott Coates Sam Besseau Vincent l'Heureux Lourenco Abreu  | מועמדות |
| 2025 | 23 (אנ') | Visual Effects Society (אנ') | Visual Effects Society Award for Outstanding Created Environment in an Episode, Commercial, or Real-Time Project | Nils Weisbrod David Anastacio Rene Borst Ruben Valente  | מועמדות |
פרחים שבורים

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ים ג'ארמוש
 תסריט:  ג'ים ג'ארמוש  (רעיון של שרה דרייבר וביל רדן)
 עריכה:  ג'יי רבינוביץ'
 שחקנים ראשיים:  ביל מארי ג'פרי רייט שרון סטון פרנסס קונרוי ג'סיקה לאנג טילדה סווינטון ז'ולי דלפי מארק ובר קלואי סביני כריסטופר מקדונלד אלכסיס דז'ינה
 מוזיקה:  מולטו אסטטקה
 צילום:  פרדריק אלמס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית  צרפת צרפת
 חברת הפקה:  Focus Features 
 חברה מפיצה:  Focus Features, וודו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2005
 משך הקרנה:  106 דק'
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט דרמה, סרט מסע
 מקום התרחשות:  ניו ג'רזי 
 תקציב:  $10,000,000
 הכנסות:  $46,720,491
 הכנסות באתר מוג'ו:   brokenflowers
 פרסים:  Grand Prix (אנ')
 brokenflowersmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
פרחים שבורים (באנגלית: Broken Flowers) הוא סרט קולנוע דרמה-קומי אמריקאי-צרפתי משנת 2005, שכתב וביים ג'ים ג'ארמוש. הסרט מתמקד בדון, מעין "דון חואן" מודרני לשעבר, היוצא למסע חוצה מדינות בארצות הברית, לאחר שקיבל מכתב אנונימי בו נכתב שיש לו בן, כדי לאתר ארבע ממאהבותיו לשעבר. בסרט משחקים: ביל מארי, ג'פרי רייט, שרון סטון, פרנסס קונרוי, ג'סיקה לאנג, טילדה סווינטון, ז'ולי דלפי, מארק ובר, קלואי סביני, כריסטופר מקדונלד ואלכסיס דז'ינה.  ג'ים ג'ארמוש הקדיש את הסרט "פרחים שבורים" לבמאי הצרפתי ז'אן אסטאש.
עלילה

דון ג'ונסטון (ביל מארי), מעין דון חואן מזדקן שעשה הון קטן בהיי-טק, הוא פנסיור שחי חיים שלווים בפרברים. הוא נוהג לצפות בסרטים ישנים ולהאזין למוזיקה קלאסית ולמוזיקה קלה. חברתו הנוכחית, שרי (ג'ולי דלפי) מסיימת את מערכת היחסים ביניהם ועוזבת את הבית כאשר היא מוצאת מכתב במעטפה ורודה על סף הדלת.
לאחר שהיא יוצאת, דון קורא את המכתב, בו נטען כי המוענת היא בת זוג לשעבר שלו הכותבת בעילום שם, ובו היא מיידעת אותו שיש לו בן (בן כמעט 19) שאולי מחפש אותו. בהתחלה, דון לא מתכוון לעשות דבר בעניין, אך שכנו הנלהב וינסטון (ג'פרי רייט) שהוא חובב ספרי מתח, מעודד את דון לפתור את התעלומה. וינסטון חוקר את המיקומים הנוכחיים של חמש הנשים שסביר להניח שכתבו את המכתב ומספק לדון את המידע יחד עם מפות והזמנת טיסות, ומשכנע אותו לבקר אותן.
בסופו של דבר דון נפגש עם ארבע נשים (החמישית מתה לפני אירועי הסרט), כל מפגש גרוע מהאחרון וכל אישה נפגעה בדרך כלשהי:
לורה (שרון סטון) עובדת כמארגנת ארונות ומגירות. היא אלמנתו של נהג מכונית מרוץ. היא עורכת לדון קבלת פנים חמה, אך יש לה בת מתבגרת מפותחת לגילה בשם לוליטה (אלכסיס דז'ינה) שמסתובבת בבית בעירום מול דון לפני שאמה מגיעה. באותו לילה לורה ישנה עם דון.
דורה (פרנסס קונרוי) היא מתווכת, "ילדת פרחים" לשעבר, שהשתנתה מקצה לקצה, וכיום והיא חיה חיים שמרנים ובורגנים בפרברים. היא נשואה לגבר בשם רון (כריסטופר מקדונלד). אף על פי שעל פני השטח המפגש הוא ידידותי, מתחת לפני השטח נראה שרון מהווה איום עבור דורה, והיא כאובה ועצבנית.
כרמן מרקובסקי (ג'סיקה לאנג) עובדת כ"מתקשרת בעלי חיים". דון נזכר איך היא הייתה כל כך נלהבת מלהפוך לעורכת דין. כרמן קרה כלפי דון, ונראה שהיא מקיימת מערכת יחסים קרובה עם המזכירה שלה (קלואי סביני) המגוננת עליה מאוד ולא מתרשמת מהביקור הפתאומי של דון.
פני (טילדה סווינטון) מתגוררת באזור כפרי בקרב אופנוענים. נראה שהיא עדיין נושאת תרעומת רבה כלפי דון, וכשהוא שואל האם יש לה בן, היא כועסת מאוד. שניים מהאופנוענים מכים את דון, ולמחרת בבוקר הוא מוצא את עצמו במכוניתו, באמצע שדה, עם חתך עמוק ליד עינו השמאלית.
מאוחר יותר דון עוצר ליד חנות פרחים לקנות פרחים מאישה צעירה בשם סון גרין (פל ג'יימס). דון משאיר את הפרחים על מצבתה של האישה החמישית, מישל פפה.
לבסוף, דון חוזר הביתה שם הוא מוצא מכתב ורוד משרי, בו היא מתוודה שהיא עדיין אוהבת אותו. הוא משוחח על המסע ועל המכתב השני עם וינסטון, שמאמין כי שרי אולי כתבה את המכתב המקורי כמתיחה. לאחר מכן הוא חוזר הביתה להשוות בין שני המכתבים.
מאוחר יותר, דון פוגש בחור צעיר ברחוב (מארק וובר) שהוא חושד כי הוא בנו. הוא קונה לו ארוחה, אך כשהוא מעיר כי הצעיר מאמין שדון הוא אביו, הצעיר נסער ונמלט. דון מנסה לרדוף אחרי האיש אך מוותר, עומד באמצע צומת דרכים. דון מבחין פולקסווגן חיפושית חולפת, בה יושב נוסע צעיר (הומר מארי, בנו של ביל מארי בחיים האמיתיים). הנוסע יוצר קשר עין עם דון, ואותה מוזיקה שדון האזין לה במהלך נסיעתו מתנגנת מהרכב החולף.
שחקנים

ביל מארי – דון
ג'פרי רייט – וינסטון
שרון סטון – לארה מילר
אלכסיס דז'ינה – לוליטה מילר
פרנסס קונרוי – דורה אנדרסון
ג'סיקה לאנג – ד"ר קרמן מארקובסקי
טילדה סווינטון – פני
ז'ולי דלפי – שרי
מארק ובר – הנער
קלואי סביני – העוזרת של ד"ר קרמן מארקובסקי
כריסטופר מקדונלד – רון אנדרסון
הפקה

הסיפור נותר במכוון ללא פתרון. ג'רמוש ביקש מכל אחת מארבע השחקניות המובילות לכתוב מכתב בנייר ורוד משלהן "באופי הדמות" כדי לשתול במוחן את האפשרות שהיא אם בנו של דון. (המכתב ששימש בסרט היה מורכב מארבעתם). בנוגע לסוף הסרט, ג'רמוש אמר שהסרט עוסק ב"כמיהה למשהו שאתה חסר ולא בהכרח יכול להגדיר מהו".
הסרט מוקדש לבמאי הצרפתי ז'אן אוסטאשה (Jean Eustache). בראיון אמר ג'רמוש שהוא חש קרוב לאוסטאשה בגלל מחויבותו להפיק סרטים בצורה ייחודית ועצמאית.
הפקה > תביעה משפטית

ריד מרטין תבע את ג'רמוש במרץ 2006 וטען כי הבמאי גנב את הרעיון של הסרט מתסריט דומה מאוד שהופץ בין כמה אנשים שבסופו של דבר היו מעורבים בהפקה. ג'רמוש הכחיש את ההאשמות וקבע בתגובה כי לטענתו של מרטין "אין כל זכות". ב־28 בספטמבר 2007, שופט בית משפט מחוזי פדרלי ביטל את התביעה של מרטין לפיה ג'רמוש ופוקוס פיצ'רים גנבו ממנו את התסריט.
הפצה

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל קאן ב-16 במאי 2005. ב-5 באוגוסט 2005 הסרט יצא בארצות הברית בהפצה מוגבלת. ויצא לווידאו ב-3 בינואר 2006.
הפצה > קופות

הסרט הוקרן באולמות הקולנוע בארצות הברית במשך 15 שבועות, וגרף 13,744,960 דולר. הסרט הצליח יותר מחוץ לארצות הברית, שם גרף 32,975,531 דולר נוספים, בסך הכל הרוויח 46,720,491 דולר.
הפצה > קבלה וביקורת

בפסטיבל קאן ב-2005, הסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב וזכה בפרס גרנד פרי. על פי מאגר הביקורת באתר Rotten Tomatoes 87% מבין 194 מבקרים העניקו לסרט ביקורת חיובית, עם דירוג ממוצע של 7.49/10. הקונצנזוס הביקורתי באתר נכתב: "הסגנון העדין והמאופק של ביל מוריי משלים היסטוריטלינג המינימנליסטי של הבמאי ג'ים ג'רמוש, בקומדיה המושנה וחסרת ההבעה הזו."
פיטר ברדשאו (Peter Bradshaw) כינה זאת "יצירתו המהנה והנגישה ביותר של ג'רמוש מזה זמן, אולי סרטו הנדיב ביותר מבחינה רגשית - כמו קרוננברג, הוא לקח מיזם נועז אל תוך הזרם המרכזי, עם סרט שיוצר ענן עדין של אושר. הסרט, יש לומר, הרבה יותר סלחני לגברים מזדקנים מאשר סרטי הדרכים של אלכסנדר פיין אודות שמידט או דרכים צדדיות, אבל זה עדיין קטע אטרקטיבי מאוד של עשיית סרטים, מגובה בהופעות נהדרות של צוות שחקני-על, בראשם ביל מוריי הרגיש בלי קץ, הרגיש באופן מפתה."
פסקול

פסקול הסרט הוא תערובת אקלקטית של סגנונות מוזיקליים. רובו מכיל בעיקר קטעים אינסטרומנטליים שהולחנו על ידי אמן הג'אז האתיופי מולטו אסטטקה, ועל ידי קליף אידלמן. בנוסף, נכללים בפסקול קטעים של מוזקאים אחרים, מז'אנרים מגוונים: גראז' רוק, סטונר רוק, מוזיקת נשמה, רוקסטדי, רגאיי ומוזיקה קלאסית.
פסקול > רשימת השירים באלבום פסקול הסרט

"There Is an End" – ‏ Holly Golightly with The Greenhornes
"Yegelle Tezeta" – מולטו אסטטקה
"Ride Yu Donkey" – ‏ The Tennors
"I Want You" – מרווין גיי
"Yekermo Sew" – מולטו אסטטקה
"Not If You Were the Last Dandy on Earth" – ‏ The Brian Jonestown Massacre
"Tell Me Now So I Know" " – ‏ Holly Golightly
"Gubèlyé" – מולטו אסטטקה
"Dopesmoker" – ‏Sleep
"הרקוויאם של פורה ברה מינור, אופ' 48" (Pie Jesu) ‏ – Oxford Camerata
"Ethanopium" – ‏ Dengue Fever
Unnatural Habitat" – ‏ The Greenhornes
פסקול > שירים אחרים בסרט

כמה שירים בסרט אינם נכללים באלבום הפסקול:
"Dream" – להקת האחים אולמן
"El Bang Bang" – ג'קי מיטו
"Playboy Cha-Cha" – מולטו אסטטקה
"Mascaram Setaba" – מולאטו אסטקה
"Aire" (פאבן A 5 בדו מינור) שהלחין ויליאם לוס, בביצוע Fretwork
"Fantasy" (A 6 בפה מז'ור) שהלחין ויליאם לוס, בביצוע Fretwork
"Alone in the Crowd" – מולאטו אסטטקה
ראו גם

ז'אן אסטאש.
הערות שוליים

↑  https://www.dailypress.com/news/dp-xpm-20050825-2005-08-25-0508250163-story.html
↑  https://www.boxofficemojo.com/movies/?id=brokenflowers.htm
1 2  "Broken Flowers: The Writer/Director: Q & A with Jim Jarmusch". Cinema.com. Cinema.com. נבדק ב-21 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Million-dollar ideas often stolen in Hollywood". Today. Associated Press. 9 בנובמבר 2006. נבדק ב-21 בפברואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kahn, Joseph P. (28 ביוני 2006). "Stolen 'Flowers'?". Boston Globe. נבדק ב-21 בפברואר 2014. Editor's note: After a jury verdict in favor of Jim Jarmusch, US District Court Judge Ronald S. W. Lew dismissed Reed Martin's lawsuit on Oct. 10, 2007 {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dawtrey, Adam (16 במאי 2005). "Jarmusch in bloom". Variety. נבדק ב-18 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Snyder, Gabriel (4 באוגוסט 2005). "Warners putting up its 'Dukes'". Variety. נבדק ב-18 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Garrett, Diane (15 בינואר 2006). "Review: 'Broken Flowers, The Constant Gardener, Hustle & Flow, Junebug'". Variety. נבדק ב-18 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Festival de Cannes: Broken Flowers". Festival de Cannes. 2005. נבדק ב-5 בדצמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Broken Flowers (2005)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-15 במאי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bradshaw, Peter (15 באוגוסט 2005). "Ex Marks the Spot". New York. נבדק ב-2015-09-22. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 77f01dca-dec1-3b33-913d-cc6a8f54bb7b
סנדר ואן דר לינדן

| --- | --- |

 ענף מדעי:  פסיכולוגיה חברתית, דיסאינפורמציה, ייעוץ פסיכולוגי, psychological research, תאוריית קשר 
 מקום מגורים:  קיימברידג' 
 מקום לימודים:  בית הספר לכלכלה של לונדון 
 מנחה לדוקטורט:  Anthony Leiserowitz, Richard Perkins 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיימברידג' 
 פרסים והוקרה:  חבר החברה המלכותית לאמנויות  Frank Prize (2020) 
 
סנדר ל. ואן דר לינדן (בהולנדית: Sander L. van der Linden) הוא פרופסור לפסיכולוגיה חברתית הולנדי.
ראשית חייו

רוב משפחתו מצד אימו ממוצא הולנדי נספתה בשואה. מילדותו עסק בשאלה "מה גורם לאנשים לעשות דברים רעים", ואיך הטיות מידע משפיעות עליהם וערך ניסויים בניסיון לבאר לעצמו סוגיה זו. העניין בנושא הוביל אותו ללמוד פסיכולוגיה של שכנוע.
לינדן סיים תואר הראשון באוניברסיטת אמסטרדם ובאוניברסיטת קליפורניה. את תואר הדוקטור קיבל מבית הספר לכלכלה של לונדון בשנת 2014 עם תזה שכותרתה "הגורמים החברתיים-פסיכולוגיים של תפיסות, כוונות והתנהגויות סיכון של שינויי אקלים: מחקר לאומי". השלים פוסט-דוקטורט במחלקה לפסיכולוגיה ובית הספר לענייני ציבור וודרו וילסון באוניברסיטת פרינסטון.
קריירה

ואן דר לינדן הוא פרופסור לפסיכולוגיה חברתית בחברה במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת קיימברידג', אנגליה. הוא מנהל את המעבדה לקבלת החלטות חברתיות בקיימברידג' מאז 2016. בנוסף הוא עמית בצ'רצ'יל קולג', קיימברידג', שלוחת מחקר של תוכנית ייל לתקשורת לשינויי אקלים באוניברסיטת ייל ומרכז וינטון לתקשורת סיכונים וראיות באוניברסיטת קיימברידג'.
הוא מכהן במערכת של "פסיכולוגיה, מדיניות ציבורית ומשפט, והבדלים באישיות ובאינדיבידואליות, מחקרים עכשוויים בפסיכולוגיה חברתית ואקולוגית", וכתב העת לחקר סיכונים.
ואן דר לינדן היה העורך הראשי של כתב העת לפסיכולוגיה סביבתית בשנים 2018–2021.
הוא פרסם יותר מ-150 מחקרים, שזכו לאלפי ציטוטים וסוקרו בהרחבה ב"ניו יורק טיימס", "רולינג סטון", BBC ,NPR, רויטרס ו"האקונומיסט".
תרומות מחקר > מיסאינפורמציה

ואן דר לינדן ידוע בעיקר בזכות תוכנית המחקר שלו הבוחנת כיצד להגן על אנשים מפני חדשות מזויפות ומיסאינפורמציה. מחקרו מסתמך על תאוריית החיסון ובו, בעקבות האנלוגיה הביו-רפואית, אזהרה מוקדמת שניתנת לאנשים וחשיפתם למינון מוחלש מאוד של חדשות מזויפות, יכולה ליצור התנגדות פסיכולוגית נגדה. כמו חיסון למחלה, שבו מזריקים לגוף וירוס מוחלש, במחקריו מאמנים את המוח לזהות פייק ניוז על ידי חשיפה מבוקרת למניפולציות שעושים מפיצי קונספירציות. לימוד של שיטות ההטעיה הנפוצות מפחית את האפקטיביות שלהן. הרעיון עליו הוא מתבסס הוא שלהפרכה בדיעבד של שקרים יש יעילות חלקית בלבד כי ברגע שמידע שקרי נקלט קשה לבטל את השפעתו. לכן צריך חשיפה מקדימה במינונים נמוכים כדי "לחסן" אנשים מראש מפני המידע השקרי. בניסויים שערך ותרגם למשחקים יש למידה של זיהוי המיסאינפורמציה ובניית התנגדות לה, כך שבפעם הבאה שתהיה חשיפה למידע שיקרי תהיה פחות רגישות אליו.
חשיפת המנגנונים שנועדו לתמרן את דעת קהל יכולה לחסן נגדם. מנגנונים אלה יכולים להיות: פגיעה באמינות הצד השני, האשמת קבוצות ספציפיות בחוליי החברה, פנייה לרגש, קיטוב, התחזות לגופים מהימנים, מצג שווא כאילו יש רק שתי אפשרויות מנוגדות, המצאת קונספירציות ופרסום תוכן נפיץ ומעורר רגשות שמאלץ את הקורא להגיב. כפי שמערכת חיסון תהיה יעילה יותר ככל שיהיו לה יותר דוגמאות לפתוגנים פולשים, כך גם זיהוי המידע המוטעה יהיה טוב יותר ככל שיינתנו יותר דוגמאות למידע כוזב.
ואן דר לינדן פיתח עם שתופים את משחק החדשות המזויפות "חדשות רעות", המדמה פיד של מדיה חברתית ומלמד אנשים על טכניקות המניפולציה המשמשות בהפקת חדשות מזויפות. המשתתפים במשחק הגדילו את החסינות שלהם מפני פייק ניוז ב-20%–25%. גרסה עדכנית יותר של המשחק בשם "GoViral!" שואפת לחסן נגד מידע מוטעה ספציפית בנוגע לנגיף קורונה.
שיתוף פעולה של מעבדת קבלת ההחלטות החברתיות בניהולו של ון דר לינדן, עם ארגון הבריאות העולמי, מחלקת המדינה של ארצות הברית, האיחוד האירופי ויוטיוב, הוביל ליצירת סרטון חיסון בן ה-90 שניות, שהגיע לחמישה מיליון צפיות. התוצאה עבור 'מנה' אחת בלבד של חיסון (צפייה אחת בסרטון) הייתה עליה של 5%–10% ביכולתם של הצופים לזהות תוכן מטעה.
סיפרו "חסינות מפני טיפשות: מדוע אנו נופלים במלכודת המידע מוטעה וכיצד לבנות חסינות" מסכם עשר שנות מחקר שהתמקדו בפיתוח "חיסון" נגד דיסאינפורמציה, בשונה מהפרכה בדיעבד של שקרים.
ואן דר לינדן השתתף בחיבור המאמר הראשי בגיליון כתב העת המדעי Natrue שפורסם ביוני 2024 ועסק במיסאינפומציה. על פי המאמר קיומה של מיסאינפורמציה בכמויות העצומות בהן הי קיימת, עלולה להגביר קיטוב, לערער את האמון בתהליכי ההצבעה, ולהשפיע על בוחרים באמצעות תעמולה גזענית שקרית, להוביל להשמצות לא מבוססות של מתמודדים ולזיוף תמונות וסרטונים בעזרת בינה מלאכותית.
תרומות מחקר > מודל אמונת המעבר

ואן דר לינדן ידוע במודל אמונת המעבר (GBM), תיאוריה דו-תהליכית של חשיבה. המודל מניח תהליך דו-שלבי של שינוי גישה. בשלב הראשון, תפיסות של הסכמה בקרב קבוצה של אנשים משפיעים מהתחום (למשל מומחים), משפיעות על עמדות מפתח פרטיות שאנשים עשויים להחזיק בנוגע לסוגיה (למשל, שהתחממות כדור הארץ נגרמת על ידי אדם). בתורם, האמונות הקוגניטיביות והרגשיות המרכזיות הללו עשויות לעצב עמדות ציבוריות ותמיכה במדע. במילים אחרות, המודל מציע שמה שמבסס את עמדותיהם של אנשים כלפי מדע (לעיתים קרובות שנוי במחלוקת) הוא תפיסתם בנוגע לקונצנזוס המדעי. לתיקון התפיסה (השגויה) של אנשים לגבי הסכמה מדעית הקיימת בנושא, מתייחסים כתפיסת "מעבר" ליצירת שינויים העתידיים באמונות בהן מחזיקים אנשים בנוגע לסוגיות חברתיות ומדעיות שנויות במחלוקת.
המודל מוצא את שורשיו התאורטיים בתיאוריות פסיכולוגיות חברתיות בולטות אחרות כמו המודל היוריסטי-שיטתי ומודל הסבירות של עיבוד. המודל יושם במגוון הקשרים, כולל שינויי אקלים, חיסון, ויכוח הברקזיט, ו־GMOs.
ניתוח אחד מ־Scepttical Science, הסוקר 37 מאמרים שפורסמו, מציין שכ-86% מהם תומכים בעקרונות הכלליים של GBM.
תרומות מחקר > תיאוריות קונספירציה

ואן דר לינדן ואחרים העבירו סקר באינטרנט ליותר מ-5,000 אמריקאים לגבי העדפותיהם הפוליטיות, וביקשו מהם להגיב לשאלות שפותחו במטרה למדוד חשיבה קונספירטיבית ופרנויה. הם גילו שאנשים בקצוות הקשת הפוליטית היו קונספירטיביים יותר מאלה שבמרכז. החוקרים גם גילו ששמרנים נוטים יותר לחשיבה קונספירטיבית מאשר ליברלים. ואן דר לינדן משער שהדבר עשוי לשקף הזדהות חזקה עם קבוצות וערכים שמרניים, וניסיונות לנהל אי ודאות.
תרומות מחקר > ספרים

חסינות מפני טיפשות (foolproof): מדוע אנו נופלים במלכודת המידע מוטעה וכיצד לבנות חסינות (HarperCollins), 2023.
סיכון ואי-ודאות בחברה של פוסט-אמת (Earthscan Risk in Society), 2019.
סרג'יו יוסף סיארה

בבית הכנסת של בולוניה, ששוקם לאחר מלחמת העולם השנייה, 1955.
הרב סיארה חותם על כתובה בתור "מסדר" של אחד מאין-ספור חתונות שסידר, 1990.
חתונתם של הרב סרג'ו יוסף סיארה ואורנלה פאיאליץ, רומא, 1949.
הרב סרג'יו יוסף סיארה (באיטלקית: Sergio Joseph Sierra;‏ 21 בדצמבר 1923 – 2009) היה רבה הראשי של בולוניה ואחר כך רבה של טורינו, ולימים נשיא מועצת רבני איטליה. שימש כפרופסור באוניברסיטאות שונות באיטליה. כתב מאמרים וספרים רבים, בעיקר על תפיסתו בנוגע לעם היהודי וליהדות.
מאמרים וספרים

נושאי הכתיבה והמחקר העיקריים של סיארה עסקו ב: ספרות עברית של ימי הביניים, אתיקה יהודית, גירוש ספרד, ציונות, בלשנות, פרשנים וההיסטוריה של יהדות איטליה.
מאמרים וספרים > מאמרים

סיארה כתב מאות מאמרים בנושאים שונים בנושאי יהדות, אותם ניתן למצוא בספריות שונות בעולם וביניהן גם בארכיון של מוזיאון יהדות איטליה בירושלים.
מאמרים וספרים > ספרים

Il valore etico delle mizvoth, Ed. della VCIR, 1957
Traduzione dall'ebraico, con note, del libro biblico I RE, in I Profeti anteriori, Torino 1962, pagg. 208-258
Edizione critica con introduzione (ebraico e italiano) e note filologiche della traduzione ebraica del "De consolatione Philosophiae" di Boezio, Torino-Gerusalemme, Ist. di Studi ebraici – Scuola Rabbinica "S.H. Margulies-Disegni", 1967
Miscellanea di studi in memoria di D. Disegni, a cura di S. Sierra, M.E. Artom, L. Caro, Torino, Ist. di Studi ebraici – Scuola Rabbinica "S.H. Margulies-Disegni", 1969
Bahjà Ibn Paquda, I doveri dei cuori. Versione dall'ebraico, note e introduzione, Roma, Ed. Carucci, 1983
Rashi di Troyes, Commento all'Esodo, Genova, Ed. Marietti, 1988
Avicebron: La Corona regale, Firenze, Ed. Nardini, 1990
La lettura ebraica delle scritture, a cura di S. Sierra, Bologna, EDB, 1995
Scritti sull'ebraismo in memoria di E.M. Artom, a cura di S. Sierra e E.L. Artom, Gerusalemme, tip. Pirsum Dror, 1996
Tehillim Yerushalaim. Salmi di Davide. Traduzione e commenti a cura di Rav S.J. Sierra, a cura di Rav Sh. Bekhor, Milano, DLI, 1996
Machazor: Seder tefilloth lehol, leshabbatu-leyamim tovim (Formulario di preghiere per I giorni feriali, il sbato e giorni festivi), Tradotto e annotato da S.J. Sierra, Milano, DLI, 1998
ראו גם

יהדות טורינו
יהדות רומא
מוזיאון יהדות איטליה
הערות שוליים

↑  Fondazione ebraica di studi rabbinici S. Z. Margulies - D. Disegni di Torino, Comunità Ebraica di Torino
↑  מוזיאון יהדות איטליה ע"ש ש.א. נכון, באתר ijamuseum.org
↑  Sierra, Sergio J - Librinlinea, www.librinlinea.it (באיטלקית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268286605171  BnF: cb12884695m (data)  GND: 12426154X  ICCU: CFIV017475  ISNI: 0000 0000 7835 5988  LCCN: nr88007901  RERO: 02-A003830789  SUDOC: 13747363X  VIAF: 79133012   WorldCat (עם VIAF): 79133012
עומרי חיים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1995  (בן 30 בערך)
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  תואר ראשון במדעי המדינה וקרימינולוגיה
 תקופת הפעילות:  מ-2018
 עיסוק:  עיתונאי
 מעסיק:  תאגיד השידור הישראלי, עכשיו 14
 סוג כתב:  קשב, מגיש תוכניות רדיו, ראש הדסק לענייני ערבים בערוץ 14
 קישורים חיצוניים
 טוויטר (X):  HaimOmri
 
עומרי חיים (נולד ב-1995) הוא ראש הדסק לענייני ערבים בעכשיו 14. קודם לכן שימש במשך מספר שנים ככתב לענייני ערבים בתאגיד השידור הישראלי והגיש תוכנית יומית ברשת ב'.
ביוגרפיה

חיים הוא בוגר אוניברסיטת בר-אילן, בה עשה תואר במדעי המדינה וקרימינולוגיה.
במשך כשבע שנים סיקר את העולם הערבי בתאגיד השידור הציבורי. הוא החל את דרכו בשנת 2018 כקשב בתחום הערבי, ובשנים 2020–2025 שימש ככתב בתחום הערבי ומזרח ירושלים. הפיק ושידר תוכני דיגיטל, רדיו וטלוויזיה, ובמקביל, בסוף שנת 2024, החל לערוך ולהגיש את תוכנית האקטואליה היומית 'כאן הלילה' ברשת ב'.
בינואר 2025 החל לשמש כראש הדסק לענייני ערבים של ערוץ 14 במקומו של ברוך ידיד.
ב-23 בפברואר 2025 חשף כי העיתונאי הישראלי סעיד חסנין, המשמש גם ככרוז של קבוצת הכדורגל בני סכנין, התראיין בערוץ אל-אקצא של חמאס, ובו דיבר בשבח מחבלי חמאס ונגד התנהלותה של ישראל, וכינה את צה"ל "צבא האויב". בעקבות זאת הוא פוטר מתפקידו בבני סכנין, ותעודת העיתונאי שלו נשללה. בהמשך, נעצר ונחקר בחשד להסתה. ולאחר מכן הוגש נגדו כתב אישום.
הערות שוליים

↑  עומרי חיים - Page 11 of 8, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי
↑  מאיה גדש, ‏יציל להם את הרייטינג? הצעד של ערוץ 14, באתר מעריב אונליין, 16 בינואר 2025
↑  רכש מפתיע לערוץ 14: עיתונאי מהמתחרים מצטרף לתפקיד בכיר,  באתר כיפה, 16 בינואר 2025
↑  שלו שינברג, עריקה נוספת: כתב התחום הערבי של 'כאן 11' עובר למתחרים, באתר בחדרי חרדים, 16 בינואר 2025
↑  ערוץ 14 במינוי נוצץ: זה הבכיר מהתאגיד שמצטרף למערכת, באתר אייס, 16 בינואר 2025
↑  עומרי חיים, העיתונאי הערבי-ישראלי שתועד מהלל את "מוסריות" המחבלים, באתר עכשיו 14
↑  ‘בני סכנין’ פיטרה את הכרוז ששיבח את חמאס: פוטר גם מרדיו א-נאס, באתר חרדים10, 24 בפברואר 2025
↑  שמעון אלבז, "ישראל היא האויב": הכרוז של בני סכנין שיבח את חמאס - ופוטר, באתר ynet, 24 בפברואר 2025
↑  ליאן וילדאו, כרוז בני סכנין שיבח את חמאס - הקבוצה פיטרה אותו מתפקידו, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 24 בפברואר 2025
↑  אלי אשכנזי‏, המשטרה עצרה את הכרוז של בני סכנין על עבירות הסתה, באתר וואלה, 26 בפברואר 2025
|  |
| --- | --- | --- |
| תוכניות | "ישראל הבוקר" • "עדן ועודד" • "האולפן הפתוח" • "ארבע" • "ריקלין ושות" • "הדו"ח של אראל" • "שבע" • "מהדורת החדשות המרכזית של עכשיו 14 "•"הפטריוטים" • ריקלין ושות • "פָתְחִי את שַׁי" • "כלכלי בלילה" |  |
| סגל | דור אזרד  • אמיר איבגי • שגיא אלמוג כהן • נועם אמיר • מולי ארי • הלל ביטון רוזן • דרור בלאזדה • יעקב ברדוגו • שרה ב"ק • שי גולדשטיין • בועז גולן • טל היינריך • עדן הראל • יהונתן וייס • דנה ורון • יותם זמרי • יערה זרד • עידו טאובר • יאיר אלטמן • מגי טביבי • עומרי חיים • שלו כחלון • אדיר לחקים • רונה לוי • עירית לינור • שיראל ללום נהיר • נתי לנגרמן • טל מאיר • ינון מגל • תמיר מורג • עודד מנשה • אראל סג"ל • גיל ססובר • מורן סקיטל • ליאור סודרי • אריאל עידן • איתמר פליישמן • אליה פרג'ון • גלעד צוויק • מוטי קסטל • דני רופ • שמעון ריקלין • עתי שלו • ליטל שמש |  |
באלינזית

.
| --- | --- |

 מדינות:  אינדונזיה 
 אזורים:  אינדונזיה, באלי, באלי 
 דוברים:  3.9 מיליון
 כתב:  אלפבית לטיני, אלפבית באלינזי
 משפחה:  אוסטרונזית מלאיו-פולינזית
 לאום:  באלי, נוסה פנידה, לומבוק, ג'אווה
 קוד שפה:  ban 
 קוד ISO 639-2:  ban 
 קוד ISO 639-3:  ban 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
map = 

השפה הבאלינזית
באלינזית (באנגלית: Balinese, בבאלינזית: ᬅᬓᬭᬩᬳᬶ) היא שפה מלאיו-פולינזית, המדוברת על ידי 3.9 מיליון תושבי האי באלי, תושבי צפון האי נוסה פנידה, מזרח האי לומבוק, ומערב האי ג'אווה שבארכיפלג האינדונזי. מרביתם של דוברי השפה הבאלינזית, דוברים גם אינדונזית.
היות שבמוסדות הציבור, ובתקשורת, באי באלי, מדברים בעיקר אינדונזית ואנגלית, מספר המשתמשים בשפה הבאלינזית, הולך וקטן מדי יום. רוב השולטים בשפה, משתמשים בה בעיקר לדיבור, תוך שמילים באינדונזית שזורות בה בערבוביה, בעוד שהשימוש בשפה בכתב, כמעט ונעלם.
פונולוגיה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סדקי | סדקי | וילוני | וילוני | חכי | חכי | בתר־מכתשי | בתר־מכתשי | שיני | שיני | דו־שפתי | דו־שפתי |
| אפי |  |  | ŋ |  | ɲ |  |  |  | n |  | m |  |
| סותם |  |  | ɡ | k |  |  |  |  | d | t | b | p |
| מחוכך |  |  |  |  |  |  | ʤ | ʧ |  |  |  |  |
| חוכך |  | h |  |  |  |  |  |  |  | s |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  | w |  | j |  |  |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  |  |  |  |  | l |  |  |  |
| רוטט |  |  |  |  |  |  |  |  | r |  |  |  |
* תוספת פונמה בהתאמה לסטנדרט
הערות שוליים

↑  מספר התושבים על-פי הערך האנגלי נכון לשנת 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282305105171  GND: 4273140-9  NDL: 00560526