stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאזן גטאס
קריירה

רוב המחזות שביים גטאס הופקו בתיאטראות ערביים בישראל ובמזרח ירושלים, בתיאטרון אל-חכוואתי ותיאטרון אל-קאסבה.
בשנת 1996, הקים את בכפר ראמה את "תיאטרון אל-לאז" (על שם הגיבור הקומוניסטי ברומן בשם זה מאת הסופר האלג׳יראי אלטאהר וטאר). כמה חודשים לפני מותו חנך מבנה חדש לתיאטרון בעיר העתיקה של עכו.
בשנת 2002, זכתה הצגת יחיד בבימויו, "שינתיאן", בפרס ההצגה הטובה ביותר בפסטיבל עכו. בשנת 2003, היה חבר בצוות השופטים.
קריירה > הצגות שביים

"האופסימיסט" (תיאטרון חיפה, 1986) - עיבוד תאטרוני לספרו של אמיל חביבי. גטאס עיבוד את הספר יחד עם מוחמד בכרי שכיכב בהצגת היחיד. את הגרסה העברית ביים במשותף עם אילן תורן  על פי תרגומו של רמי ליבנה.
"מתים ללא קבורה" (תיאטרון אל-חכוואתי, 1989), מחזה מאת ז'אן פול סארטר, בימוי: מאזן גטאס, מנהל אמנותי: ג'ורג' איברהים.
"ילד האור" (פסטיבל מסרחיד, 1993) על-פי רומן מאת טאהר בן ג'לון. גטאס עיבד, ביים ועיצב את התפאורה. ההצגה זכתה בפרס הראשון בפסטיבל.
"פסאתין" (פסטיבל עכו, 2001), הצגת יחיד בכיכובה של ראידה אדון.
"שינתיאן" (פסטיבל עכו, 2002), הצגת יחיד מאת איאד אל-חאג'ת, בימוי: מאזן גטאס, משחק: ח'אולה חאג'-דיבסי, מוזיקה ושירה: סאלם דרוייש.
"חרב דמוקלס" מאת נאזים חיכמת.
"קשר דם" מאת אתול פוגרד.
הנצחה

האולם הקטן בתיאטרון אל-מידאן בחיפה נקרא על שמו.
הערות שוליים

↑  רג'א זעאתרה, מאות ליוו למנוחות בראמה את כמאל גטאס – מראשוני הקומוניסטים בגליל, 14 באפריל 2017
1 2 3 4 5  אנטואן שלחת, בין זהות והתחדשות: קווים לדמותו של התיאטרון הערבי בישראל, מכאן: כתב עת לחקר הספרות והתרבות היהודית והישראלית – באר-שבע: מכון הקשרים והמחלקה לספרות עברית, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, כרך ז', נובמבר 2006
↑  ציפי שוחט, "שינתיאן" ו"עורי" במקום הראשון בפסטיבל עכו, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2002
↑  ציפי שוחט, ההצגה "גרעינים" גרפה את שני הפרסים החשובים בפסטיבל עכו, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2003
↑  ראובן שניר, האופסימיסט / על פי אמיל חביבי, ב"אתר התיאטרון הישראלי", החוג לאמנות התיאטרון, הפקולטה לאמנויות, אוניברסיטת תל אביב
↑  תיאטרון ואבסורד, "העולם הזה", גיליון 2728 מ-13 בדצמבר 1989, עמוד 30
↑  חנוכת תיאטרון אל לז
↑  ציפי שוחט, פולחן עכו, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009349327605171  VIAF: 5572161152504835190002   WorldCat (עם VIAF): 5572161152504835190002
מוזיאון ידיעת הארץ של סמרקנד

בניין המוזיאון
מוזאון ידיעת הארץ של סמרקנד (ידוע גם בתור מוזיאון אברהם קלנטרוב) הוא מוזיאון בסמרקנד שבאוזבקיסטן.
היסטוריה

אברהם קלנטרוב נולד ב-1873 בבוכרה - אוזבקיסטן. אברהם קלנטרוב היה סוחר יהודי עשיר ובתחילת המאה ה-20 בנה אברהם אחוזה מפוארת בעיר סמרקנד. הבניה הסתיימה בשנת 1916 ואברהם הספיק לגור בה חמש שנים בלבד. לאחר המהפכה הבולשביקית רוב משפחתו היגרו לארץ ישראל אך הוא החליט להישאר. ב-1924 דרשו הסובייטים להעביר את האחוזה לשליטתם. לאחר התמוטטות ברית המועצות וכאשר קיבלה אוזבקיסטן עצמאות, התעניינו צאצאיו באפשרות לקבל את הנכס בחזרה, אך השלטונות דחו את הבקשה בהתאם למסמך הארכיון החתום, שבו הודיע קלנטרוב על העברת הבעלות ללא תמורה. היום בעזרת תרומות המקום מתוחזק ומשמש מוזאון לתולדות המשפחה ויהדות סמרקנד הבוכרית.
תערוכות

כיום במוזיאון מוצגת ההיסטוריה של האזור מן העת העתיקה ועד תחילת המאה העשרים, תקופת הברונזה והברזל מאוירת בהרחבה עם תצלומי אמנות.
ביוני 2008 פתח המוזיאון את התערוכה "יהודים באזור, בעבר ובהווה". התערוכה כוללת מסמכים ארכיוניים וחומרים שנאספו על ידי אספן יצחק לוריא. במוזיאון תצלומים ישנים, ספרים, ציורים, תלבושות ואובייקטים של חיי היומיום והתרבות של יהודי המקום.
רובע היהודי המסורתי בסמרקנד היה ממוקם בעיר העתיקה ממזרח לכיכר רג'יסטאן, בקרבת בית הקברות העתיק צ'וקארדיזה. פה ושם היה מבנה נפרד של הקהילה היהודית ובית הכנסת. אוסף נרחב נאסף כאן בשנים 1920–1930. כולל כ -2,000 פריטים: ספרים בכתב-יד וליטוגרף בעברית, תמונות של שנות ה -20 וה -30, ספרי התורה בעבודת סמרקנד ועור, תכונות חג הפסח, דוגמאות לבגדים.
במוזיאון מוצגים בפירוט כל ההיסטוריה של האזור ועד הגאולוגיה והפליאונטולוגיה של האזור.
מונודיה

עמוד השער של "המוזיקה החדשה" מאת ג'וליו קאצ'יני
למונח מונודיה שתי משמעויות במוזיקה:
מילה נרדפת למונופוניה, כלומר מנגינה בעלת קו מלודי ומקצב אחידים, בניגוד להומופוניה ופוליפוניה.
בהיסטוריה המוזיקלית מונח זה מציין שירה בעלת קו מלודי אחיד וליווי כלי המנוגן על אותו קו מלודי.
אף כי סגנון זה היה קיים במגוון תרבויות לאורך ההיסטוריה, מונח זה מציין בדרך כלל סגנון אשר התפתח בשיר האיטלקי בתחילת המאה ה-17 (1640-1600). המונח מתייחס הן לסגנון בכללותו והן לשיר הבודד.
המונח עצמו הוא המצאה מאוחרת והוא לא היה קיים במאה ה-17. השירים בסגנון המתואר לעיל כונו בתקופתם במגוון שמות כגון: מדריגל, מוטט או קונצ'רטו (במשמעותו הקדומה, כלומר - "בליווי כלי").
בשנות ה-80 של המאה ה-16 התפתחה המונודיה מתוך ניסיונות "הקמראטה הפלורנטינית" לשחזר ערכים יווניים עתיקים של מלודיה ודקלום (קרוב לוודאי ללא דיוק היסטורי). המונודיה פורשה בתקופה זו כשירת סולן אשר כללה לרוב קישוטים רבים. את השירה ליווה קו קונטינואו בעל עצמאות קצבית. בין הכלים ששימשו לליווי: לאוטה, קיטארונה, תיאורבו, צ'מבלו, עוגב ולעיתים אף גיטרה. חלק קטן מהמונודיות היו עיבודים של יצירות להרכב קטן יותר (תופעה אשר הייתה מקובלת בשלהי המאה ה-18, במיוחד באסכולה של פירנצה), אך רובן היו יצירות עצמאיות. התפתחות המונודיה הייתה אחת מסימני ההיכר של תקופת הבארוק המוקדמת בניגוד לתקופת הרנסאנס המאוחרת אשר התאפיינה ברב קוליות.
שני סגנונות מוזיקליים אשר התפתחו במקביל למונודיה ואף שאלו ממנה רעיונות היו המדריגל והמוטט.
מעברים מנוגדים במונודיות התאפיינו במלודיה או דקלום ואופני ביצוע אלו התפתחו יותר מאוחר לסוגות האריה והרצ'יטטיב. בשנת 1635 לערך, התמזגה המונודיה עם הקנטטה.
בשנת 1601, ערך המלחין הפירנצי ג'וליו קצ'יני חיבור חשוב ומוקדם על המונודיה, אשר נכלל בקובץ שיריו "המוזיקה החדשה" (Le nuove musiche) שיצא בפירנצה ב-1601.
מוזיאון טריטון לאמנות

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גלריה, מוזיאון להיסטוריה 
 כתובת:  סנטה קלרה 
 מיקום:  מחוז סנטה קלרה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1965
 תאריך פתיחה רשמי:  1965 
 קואורדינטות:  37°21′22″N 121°57′19″W﻿ / ﻿37.3561082°N 121.9552176°W﻿ / 37.3561082; -121.9552176
 אתר רשמי
  (למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטמוזיאון טריטון לאמנות(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטמוזיאון טריטון לאמנות
 
מוזיאון טריטון לאמנות (באנגלית: Triton Museum of Art) הוא מוזיאון לאמנות עכשווית הממוקם בשדרת וורברטון 1505 בסנטה קלרה, קליפורניה.
היסטוריה

המוזיאון נוסד בשנת 1965 בסן חוזה, קליפורניה, על ידי החוואי, עורך דין ופטרון האמנות וו' רוברט מורגן ואשתו ג'ון. זהו המוזיאון הוותיק ביותר שאינו אוניברסיטאי במחוז סנטה קלרה. פחות משנתיים לאחר פתיחתו, עבר מוזיאון טריטון למיקומו הנוכחי בסנטה קלרה,  קליפורניה.
תערוכות ותוכניות התקיימו בארבעה ביתנים המוקפים בפארק בן שבעה דונמים. בשל הגידול הכלכלי והאוכלוסייה האדיר של עמק סנטה קלרה במהלך שנות השבעים, נבנה מבנה חדש שישרת את הצרכים המשתנים של הקהילה. בניית המבנה הנוכחי הסתיימה באוקטובר 1987. שטחו 22,000 רגל רבוע והוא כולל תקרות גבוהות, צוהר פירמידה ותאורה דרמטית. העיצוב המרווח של הבניין נוצר להצגת אמנות משתנה, כמו גם לחוויה אסתטית למבקרי המוזיאון.
אודות המוזיאון

מוזיאון טריטון לאמנות ממוקם מעבר לרחוב מהמרכז האזרחי של סנטה קלרה, אוסף ומציג עבודות עכשוויות והיסטוריות בדגש על אמנים מאזור המפרץ.
מוזיאון טריטון הוא ביתם של אוספים קבועים עטורי שבחים, לרבות אוסף אוסטין ד. ורבורטון של אמנות וחפצים הודיים אמריקאים וציורים מעשה ידי תיאודור וורס.
המוזיאון הוא ארגון ללא מטרות רווח הנתמך על ידי תרומות של חבריו והקהילה.
הערות שוליים

↑  "Triton Museum Announces Major Changes". The Silicon Valley Voice (באנגלית אמריקאית). 2020-03-01. נבדק ב-2020-10-24.
↑  "Triton Museum hosting midsummer celebration for families". Cupertino Today (באנגלית אמריקאית). 2019-06-28. נבדק ב-2020-10-24.
↑  "Triton Museum Kicks off 2020 with Solo Exhibits by Four Provocative Artists". The Silicon Valley Voice (באנגלית אמריקאית). 2020-02-27. נבדק ב-2020-10-24.
1 2  De La Vina, Mark (2007-02-08). "At Triton, a link to the past". The Mercury News (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-10-24.
1 2  Danilov, Victor J. (2005). Women and Museums: A Comprehensive Guide (באנגלית). Rowman Altamira. p. 76. ISBN 978-0-7591-0855-4.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n80079472  VIAF: 143065372   WorldCat (עם VIAF): 143065372
מאיר מוזס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1931
 פטירה:  2 בפברואר 2022 (בגיל 91 בערך)
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   סגן אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד סיירת גולני
 פעולות ומבצעים
 מבצע צרצר
 
מאיר מאור (מוזס) (1931 – 2 בפברואר 2022) היה שחיין ישראלי. שיאן הפועל בשחייה ובעל מדליית ארד מהמכביה השלישית (1950) במשחה ל-200 מטר חזה. סגן אלוף במילואים. נפל בשבי הסורי כמפקד סיירת גולני במבצע צרצר ב-1954, ביחד עם ארבעה חיילים נוספים ובהם אורי אילן, שהתאבד בתאו והותיר פתק ”לא בגדתי, התאבדתי”. מוזס, שנשאר בחיים, הורד לדרגת טוראי והושפל עם שובו לישראל. ב-1956 הוא הורשע במסירת מידע סודי לסורים, לאחר שנשבר בחקירתו בשבי. בשנת 2005 זכה לחנינה מלאה מנשיא המדינה משה קצב.
ביוגרפיה

מוזס נולד וגדל ברומניה. הוא התאמן בשחייה, והיה חבר בנבחרת השחייה של רומניה. בשנת 1947, בגיל 16, עלה לבדו לארץ ישראל באוניית מעפילים. הספינה נתפסה על ידי הבריטים, והועבר למחנה מעצר בקפריסין. כעבור חודשיים, הבריטים אפשרו לו ולצעירים נוספים להגיע לארץ. בשנת 1950 הוא התגייס לצה"ל ובשנת 1954 פיקד על סיירת גולני.
ביוגרפיה > קריירת השחייה

בישראל הוא התאמן בקבוצת הפועל חיפה.
ביוגרפיה > קריירת השחייה > 1950

בתחרויות השחייה של המכביה השלישית שנערכו בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר 1950 זכה מוזס במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 3:02.0 דקות, אחרי אהרון קורצמן מארצות הברית שקבע שיא מכבי עולמי חדש של 2:44.5 דקות והשחיין האולימפי דזמונד כהן מדרום אפריקה (2:59.2 דקות).
ביוגרפיה > קריירת השחייה > 1951

בתחרות שנערכה בכפר מכבי ב-29 בספטמבר 1951 קבע במשחה ל-200 מטר חזה תוצאה של 3:08.6 דקות, התוצאה השנייה בטיבה בישראל באותה השנה.
ביוגרפיה > קריירת השחייה > 1952

באליפות הפועל בשחייה שנערכה ברמת יוחנן ב-1 באוגוסט 1952 זכה בשתי מלדיות זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:24.0 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:05.0 דקות.
באליפות ישראל הראשונה בשחייה שנערכה בבת גלים באוקטובר אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:24.4 דקות, אחרי חברו לקבוצה יצחק גלמן (1:19.3 דקות) ועודד פז ממכבי חיפה (1:23.8 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:02.2 דקות, אחרי גבריאל נסט מברית מכבים עתיד (3:01.5 דקות) וחברו לקבוצה דוד טייכנר (3:01.7 דקות).
באותה שנה הוא קבע במשחה ל-400 מטר חזה שיא הפועל חדש 6:38.6 דקות.
ביוגרפיה > נפילתו בשבי

בשנת 1950 הוא התגייס לצה"ל ובשנת 1954 פיקד על סיירת גולני. ב-8 בדצמבר 1954 עמד בראש מבצע "צרצר", להחלפת סוללות במתקן ציתות לקו טלפון בשטח סוריה, סמוך לתל פאחר, לא הרחק מקיבוץ דן. בחוליה היו אורי אילן, איש חטיבת גולני ושלושה צנחנים – סמל מאיר יעקבי (מפקד החוליה), רב"ט יעקב (ג'קי) לינד וטר"ש גד קסטלניץ. הפעולה הסתבכה והחמישה התגלו ונפלו בשבי. השבויים הובלו למעצר בקוניטרה, ומשם הועברו לבית הסוהר אל-מאזה שבדמשק, שם הוחזק כל אחד מהם בנפרד. אילן שלח יד בנפשו ובסופו של אותו יום, הוחזרה גופתו לישראל.
ב-29 במרץ 1956, לאחר 15 חודשי שבי, הוחזרו לישראל ארבעת חברי החוליה שנותרו בחיים, בתמורה ל-41 שבויים סוריים, ש-35 מהם נשבו בפשיטות (בעיקר מבצע כנרת) שנערכו על מנת לאסוף שבויים לשם ביצוע החילופים.
מפקד הפעולה, סגן מאיר מוזס, וסמל מאיר יעקבי, נשפטו על כך שלאחר שלושה שבועות של עינויים בכלא הסורי, מסרו את מקומו של מתקן ההאזנה. מוזס הורשע ודרגותיו נשללו ממנו.
למרות חוסר הצדק, חוסר ההערכה והפגיעה האישית של הפיקוד הצבאי המשיך מוזס לשרת במילואים במשך 11 שנים כטוראי. גם יעקבי הורד בדרגה, אך חזר לשרת בצנחנים. במבצע קדש כחצי שנה לאחר שחרורו נהרג יעקבי, שהיה אז סגן מפקד סיירת צנחנים, בעת המבצע, בקרב במעבר המיתלה.
רק בשנת 1969 טוהר שמם של יעקבי ומוזס והושבה להם דרגתם, בעקבות מסמכים שנתפסו לאחר מלחמת ששת הימים. מן המסמכים עלה שהשניים, בעת שחשפו את מכשיר ההאזנה, ניסו להשמיד אותו באמצעות מטען חבלה שהיה בתוכו, תוך הקרבת חייהם, ולמנוע את גילוי הטכנולוגיה בה פעל המכשיר.
לאחר שחרור אלחנן טננבוים חש מוזס תחושת חוסר צדק על היחס שקיבלו הוא וחבריו כששבו מהשבי הסורי, לעומת היחס שקיבל טננבוים. מוזס פנה לגורמים הרשמיים על מנת לתקן את העוול. הסנגור הצבאי הראשי, אל"ם דני עפרוני, ועורך דינו, זאב פישר, הגישו בקשת חנינה לנשיא המדינה, וכן ביקשו להעלות את מוזס (שעד אז הספיק להתקדם עד לדרגת רס"ן), לדרגת סא"ל, מתוך כבוד לפועלו.
ביוגרפיה > נפילתו בשבי > חנינה מלאה

ב-3 בפברואר 2005, כחמישים שנה לאחר האירועים שבגינם נשפט, חנן הנשיא משה קצב את מאיר מוזס בהמלצת שר הביטחון שאול מופז, וטיהר את שמו. לאחר מתן החנינה העלה מוזס על נס את השוני שביחס החברה הישראלית לשבויים, בין התקופה שבה נפל בשבי ובין ימינו אנו.
ב-10 במאי 2005 הוענקה למוזס, בטקס בראשות ראש אכ"א, דרגת סא"ל. בטקס זה השתתפו בניו דרור ורונן מאור, אהוד ברק, פרקליטיו של מוזס, ויובל לוי שהיה התובע במשפטו.
חיים אישיים

מוזס היה נשוי ואבא לשלושה בנים.
הערות שוליים

↑  יהונתן ליס, יוסי מלמן, הנשיא חנן את מאיר מוזס שהורשע לפני 49 שנה במסירת סוד בשבי הסורי, באתר הארץ, 4 בפברואר 2005
↑  דבר הספורט, דבר, 6 באוקטובר 1950
↑  תוצאות המכביה, על המשמר, 4 באוקטובר 1950
↑  צבי כתבי, הדי שחייה לאומית במכביה השלישית, דבר, 10 בנובמבר 1950
↑  ספורט, על המשמר, 30 בספטמבר 1951
↑  צבי כתבי, טבלת השגי השחיה בישראל לשנת 1951, דבר, 16 בנובמבר 1951
↑  ספורט, על המשמר, 17 באוגוסט 1952
↑  דבר הספורט - השחיינים עוד לא הספיקו לנוח, דבר, 15 באוקטובר 1952
1 2  ענף השחייה - ציוני דרך בהתפתחותו
↑  דוד שליו, הוחזרה גווית אורי אילן שנמצא תלוי בכלא דמשק, דבר, 14 בינואר 1955
↑  הם חזרו מדמשק, דבר, 6 באפריל 1956
↑  חנן גרינברג, הנשיא קצב חנן את מאיר מוזס, באתר ynet, 3 בפברואר 2005
מגפת הקורונה בבליז

| --- | --- |

 תקופת המגפה:  מרץ 2020 – הווה (כ־4 שנים)
 במדינות או באזורים:  בליז בליז
 פתוגן:  נגיף ה-SARS-CoV-2
 מקור המגפה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקרי מוות:  688 ‏
 מקרי הדבקה:  70,782‏   • 9 מהם חולים פעילים     • 6 מתוכם במצב קשה
 הבריאו:  70,085 ‏ רענון נתונים
 
מגפת הקורונה, בה אובחנו מספר מועט של אנשים במחלת נגיף הקורונה בבליז, התפשטה אל המדינה בסוף מרץ 2020.
רקע

ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי (WHO) כי נגיף הקורונה החדש הוא הגורם למחלת נשימה בקרב אנשים בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין, אשר דווח בפני ארגון הבריאות העולמי ב-31 בדצמבר 2019.
יחס ההרוגים במקרה של מגפת הקורונה היה נמוך בהרבה ממגפת ה-SARS שהתפרצה בשנת 2003 בסין, אך ההדבקה מאדם לאדם היא גדולה ומשמעותית המשפיע בצורה מכרעת על מספר מקרי מוות באופן משמעותי.
התפשטות המגפה

ב-23 במרץ הודיעה בליז על מקרה ראשון של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה. מדובר באישה, אזרחית בליז אשר חזרה לעיר סן פדרו לאחר ביקור בלוס אנג'לס, שבקליפורניה, ארצות הברית.
לאור הדיווח על המקרה הראשון של נגיף הקורונה, הכריז ראש הממשלה של בליז, דין בארו על מצב חירום של סן פדרו. על תושבי אמברגריס קיי (אנ') הוטלה חובת הסגר. רק העובדים החיוניים יוכלו לצאת לרחובות. לפי הודעת הממשלה "כלי שידורים לא מאומתים נאסרו מלהיכנס או לצאת מהאי". בשלב זה משרד הבריאות עוקב אחר כל מי שהיה אולי בקשר עם האישה הבליזאית אשר אובחנה חיובית לנגיף הקורונה.
ראש הממשלה דין בארו סגר גם את בתי הספר ב-20 במרץ, ופעילותם תחודש ב-20 באפריל בהתאם לשינויים במצב בשטח. הוא אסר על התקהלות ציבורית של יותר מ-25 איש והוא סגר את כל הגבולות. כל הטיסות קורקעו ב-23 במרץ. רק מטענים וסחורות יוכלו לחצות את הגבולות ועגנו בדרך הים. לבליזאים עדיין מותר לחזור לבליז, אך התושבים לא יורשו לעזוב את המדינה אלא אם מדובר במקרה חירום.
ב-23 במרץ שר הבריאות של בליז, ביקש מכל מי שיש לו תסמינים דמויי שפעת שיישאר בבית, לבודד את עצמו ולהתקשר לקו החם בטלפון 0-800-MOH-CARE לקבלת הדרכה נוספת.
ב-30 במרץ הכריזה בליז על מצב חירום לאומי בכל רחבי המדינה בשל התפרצות נגיף הקורונה, כמו כן, הממשלה הכריזה בהצהרת חירום על עוצר בפריסה ארצית. העוצר נקבע בין 1 באפריל ל-30 באפריל. העוצר הוא מהשעה 8 בערב עד 5 בבוקר.
ב-3 באפריל הודיעה הממשלה כי הגבולות ייסגרו לכל הנוסעים, כולל עבור כניסתם של אזרחי בליז למעט מצבי חירום. הגבלות נסיעה אחרות, כולל הסגר, כבר החלו במרץ.
ב-5 באפריל הודיעה בליז על מקרה מוות ראשון בשטחה כתוצאה מהדבקה בנגיף הקורונה.
ב-24 באפריל בליז סגרה את נמלי הכניסה שלה למעט גבול סנטה אלנה ונמל התעופה הבינלאומי פיליפ גולדסון שנותרו פתוחים על פי משרד הבריאות של בליז. ספינות מטען מורשות להשתמש בכל נמלי הכניסה. אזרחים זרים שנסעו לארצות אירופה, הונג קונג, סין, איראן, יפן וקוריאה הדרומית בשלושים הימים האחרונים, לא יורשו להיכנס לתחומה של המדינה.
נכון לינואר 2021, בבליז ישנם 11,202 מקרים מאומתים (מתוכם הבריאו 10,362) וכ-271 מתים.
הערות שוליים

1 2 3  COVID-19 Coronavirus Outbreak, by Worldometer, מתוך אתר Worldometer, נכון לתאריך 22 במאי 2023, 11:03 שעון ישראל
↑  Elsevier, Novel Coronavirus Information Center, Elsevier Connect (באנגלית)
↑  Weiss, Matt Reynolds and Sabrina (2020-05-01). "How coronavirus started and what happens next, explained". Wired UK. ISSN 1357-0978. נבדק ב-2020-05-04.
1 2  Crunching the numbers for coronavirus | Imperial News | Imperial College London, Imperial News (באנגלית)
↑  High consequence infectious diseases (HCID), GOV.UK (באנגלית)
↑  World Federation Of Societies of Anaesthesiologists - Coronavirus, www.wfsahq.org
↑  Ministry of Health Announces First Case of COVID-19, health.gov.bz
↑  B. B. N. Staff, Belize confirms first case of coronavirus, Cuban doctors arriving to help, Breaking Belize News-The Leading Online News Source of Belize, ‏23 במרץ 2020 (באנגלית)
↑  B. B. N. Staff, First Covid-19 patient in Belize is San Pedro resident, Breaking Belize News-The Leading Online News Source of Belize, ‏23 במרץ 2020 (באנגלית)
↑  B. B. N. Staff, State of Emergency declared for San Pedro; residents placed under mandatory quarantine, Breaking Belize News-The Leading Online News Source of Belize, ‏2020-03-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  B. B. N. Staff, Government issues reminder of border closures, Breaking Belize News-The Leading Online News Source of Belize, ‏2020-03-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  B. B. N. Staff, Immigration officials: "Belizeans will be allowed to come home", Breaking Belize News-The Leading Online News Source of Belize, ‏2020-03-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  B. B. N. Staff, Ministry of Health to implement additional measures to contain any community spread, Breaking Belize News-The Leading Online News Source of Belize, ‏2020-03-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  B. B. N. Staff, Prime Minister Dean Barrow announces countrywide state of emergency, Breaking Belize News-The Leading Online News Source of Belize, ‏2020-03-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  Coronavirus Disease – COVID 19 Situation Note No.2 (As of 18:00 hours, 9 April 2020) - Belize, ReliefWeb (באנגלית)
↑  B. B. N. Staff, Belize is now on war footing; PM Barrow announces closure of borders to national, Breaking Belize News-The Leading Online News Source of Belize, ‏2020-04-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  B. B. N. Staff, All borders closed to the entry of Belizean nationals, Breaking Belize News-The Leading Online News Source of Belize, ‏2020-04-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  B. B. N. Staff, Government issues reminder of border closures, Breaking Belize News-The Leading Online News Source of Belize, ‏2020-03-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  B. B. N. Staff, Belize records first Covid-19 death, Breaking Belize News-The Leading Online News Source of Belize, ‏2020-04-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  Coronavirus: Travel restrictions, border shutdowns by country, www.aljazeera.com
↑  סטטיסטיקות קורונה באתר משרד הבריאות הבליזי
מוזיאון יהדות טורקיה

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון, בית כנסת לשעבר, מוזיאון יהודי 
 כתובת:  Zülfaris Sinagogu 
 מיקום:  ביוגלו 
 מדינה:  טורקיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2001
 תאריך פתיחה רשמי:  2001 
 קואורדינטות:  41°01′36″N 28°58′22″E﻿ / ﻿41.0267555°N 28.9727457°E﻿ / 41.0267555; 28.9727457
 www.muze500.com
  (למפת איסטנבול מוגדלת) מוזיאון יהדות טורקיה(למפת איסטנבול רגילה) מוזיאון יהדות טורקיה
 
אולם תצוגה במוזיאון
תמונת חלל המוזיאון במשכנו הקודם במבנה בית הכנסת זולפריס
מוזיאון יהדות טורקיה שוכן בעיר איסטנבול שבטורקיה. הוא נוסד בשנת 2001.
המוזיאון

המוזיאון הוקם ביזמתה של קרן יובל ה-500 - קרן שהוקמה במשותף בשנת 1989 על ידי מוסלמים ויהודים טורקים לקראת מועד מלאת 500 שנה להגעתם של יהודי ספרד לאימפריה העות'מאנית.
המוזיאון נחנך ב-25 בנובמבר 2001 במבנה אשר שימש עד 1985 את בית הכנסת זולפריס (Zülfaris) באיסטנבול. בית הכנסת פעל במשך יותר מ-150 שנה ופסק לפעול לאחר הידלדלות הקהילה היהודית שהשתמשה בו. המוזיאון הוקם באמצעות תמיכה כספית של משפחת קמחי היהודית. בחצרו הוצג פסל שיצרה האמנית נדיה ארדיטי, שהוקדש לזכרם של החיילים היהודים שנפלו בשורות צבא האימפריה העות'מאנית במלחמת העולם הראשונה ואלו שנפלו במלחמת העצמאות של טורקיה ובמלחמת קוריאה.
בסוף שנת 2015 הועתק המוזיאון ממקומו ובינואר 2016 החל לפעול שוב בתוך מתחם בית הכנסת נווה שלום באיסטנבול. עם המעבר חודש תוכן התצוגות במוזיאון ונוספו לו טכנולוגיות תצוגה חדשות.
תצוגות הקבע במוזיאון מתארות את ההיסטוריה בת 2,600 השנים של היהודים בטורקיה לרבות היבטיה התרבותיים, המסורתיים והדתיים ואת תרומתם לארץ שבה חיו. הן כוללות מוצגים שונים לרבות חפצים מסורתיים, כולל תשמישי קדושה. במרכז התרבות הממוקם במפלס התחתון של המוזיאון מוצגות תערוכות מתחלפות. קיר זכוכית שקוף מפריד בין המוזיאון לבין בית הכנסת ומאפשר למבקרים במוזיאון לצפות בפעילות ובטקסים המתקיימים בבית הכנסת.
ראו גם

המרכז למורשת יהדות טורקיה
הערות שוליים

↑  מקור: אתר קרן יובל ה-500.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296724505171
מגפת הקורונה במרוקו

| --- | --- |

 תקופת המגפה:  2 במרץ 2020 – הווה (4 שנים)
 במדינות או באזורים:  מרוקו 
 מוקד התפרצות:  קזבלנקה
 פתוגן:  נגיף ה-SARS-CoV-2
 מקור המגפה:  איטליה, צרפת, ספרד, אוסטריה, מצרים
 מקרי מוות:  16,297‏
 מקרי הדבקה:  1,274,180‏   • 1,732 מהם חולים פעילים     • 3 מתוכם במצב קשה
 הבריאו:  1,256,151‏ רענון נתונים
  
 
מגפת הקורונה התפשטה למרוקו ב-2 במרץ 2020. שני מקרי ההידבקות הראשונים במרוקו פורסמו ב-2 במרץ 2020.
ציר זמן > הקהילה היהודית במרוקו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בקהילה היהודית, נכון ל-6 באפריל, נמנו 45 חולים ו-5 מתים. בין הנפטרים, קרובי משפחתו של עמיר פרץ.[דרוש מקור]
התורם המרכזי של הקהילה נפטר מהמחלה, ולכן הקהילה נקלעה לקשיים. קשיים נוספים היו קשורים לסחר ולתיירות.
פעולות

במרץ, הממשלה הגיבה במהירות, ותוך ימים אחדים הפסיקה את כל הטיסות הבינלאומיות, סגרה בתי ספר, הכריזה על מצב חירום והורתה לתושבים להישאר בבתים, למעט מקרים מיוחדים. המאמצים נשאו פרי ובמהלך חודש יוני מספר המאובחנים ירד מכ-150 ביום לכמה עשרות.
אחרי הקלות, הנגיף חזר להתפשט. בסוף יולי, בתגובה לעליה בתחלואה, הכריזה הממשלה על בידוד של הערים הגדולות וסגירה מחדש שלהן בניסיון לעצור את המשך ההדבקות. המהלכים שבשו את התוכניות לחדש את התיירות למדינה.
בנובמבר, פורסם שלדברי הממשלה, המצב עדיין לא יצא משליטה ולכן לא היה צורך בסגר נוסף, אך הם שקלו את העניין בגלל ההחמרה הגדולה במצב הבריאותי והתחלת תחלואת החורף הדומה בתסמיניה למחלת הקורונה.
בסוף דצמבר הוטל עוצר לילי בן 3 שבועות.
על פי דוח ארגון הבריאות העולמי (WHO) משנת 2022, מרוקו היא בין המדינות בהן נמצא אחוז אחוז המתחסנים מן הגבוהים ביבשת אפריקה. מרוקו 63%, רואנדה 61%, תוניסיה 53%.
The highest percentages of fully vaccinated populations in Africa are found in Morocco (63%), Rwanda (61%) and Tunisia (53%)
פעולות > איסורי נסיעות והגבלתן

ב-13 במרץ 2020, הודיעה ממשלת מרוקו על החלטתה להשעות את כל טיסות הנוסעים והמעבורות מספרד ומאלג'יריה למרוקו, עד להודעה חדשה. למחרת, נודע כי 25 טיסות נוספות למדינה ומחוצה לה הופסקו לאלתר. עד לתאריך הזה הושבתו טיסות לרפובליקה העממית של סין, ספרד, איטליה, צרפת ואלג'יריה. זאת תוך שהופסקו הטיסות מאוסטריה, בחריין, בלגיה, ברזיל, קנדה, צ'אד, דנמרק, מצרים, גרמניה, יוון, ירדן, לבנון, מאלי, מאוריטניה, הולנד, ניז'ר, נורווגיה, עומאן, פורטוגל, סנגל, שווייץ, שוודיה, תוניסיה, טורקיה ואיחוד האמירויות הערביות.
ב-15 במרץ 2020 הוארך הפסקתן של כל הטיסות הבינלאומיות למדינה.
פעולות > חינוך

ב-13 במרץ החליטה ממשלת מרוקו לסגור באופן זמני את כל בתי הספר במדינה מ-16 במרץ ועד להודעה חדשה.
סטטיסטיקה

| אזור | מקרים> סך הכול | מקרים> תושבים פר 100,000 | מתים | מחלימים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קזבלנקה-סטאת | 5,067 | 52.33 | 57 | לא ידוע |
| טנג'יר-תטואן-אל-חוקיימה | 4,731 | 77.77 | 56 | 2,269 |
| מרקש-אספי | 3,220 | 56.84 | 58 | 1,960 |
| רבאט-סלא-אל-קניטרה | 2,210 | 41.74 | 12 | לא ידוע |
| פאס-מקנס | 2,658 | 38.52 | 29 | 1,264 |
| לעיון-בוז'אדור-סקיה אל חמרה | 831 | 198.53 | 1 | 394 |
| דראה-תאפילאלת | 618 | 618 | 5 | 581 |
| אוריינטל | 402 | 10.11 | 8 | 198 |
| בני מלאל-חניפרה | 203 | 6.28 | 7 | 138 |
| גואלמים-אוהד נון | 160 | 30.25 | 3 | 72 |
| סוס-מאסה | 114 | 3.35 | 7 | 85 |
| דאחלה-אוהד אד דחב | 63 | 9.52 | 0 | 10 |
| סך הכול | 133,272 | 42.64 | 2,330 | 111,036 |
נכון ל-24 ביוני 2020