stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מריו דיאז-בלרט
ביוגרפיה

דיאז-בלרט נולד בשנת 1961 בפורט לודרדייל לזוג הורים קובניים. אביו רפאל דיאז-בלרט היה פוליטיקאי קובני ואמו הייתה הילדה קבאיירו ברונט. הוא נצר למשפחת דיאז-בלרט; דודתו, מירטה דיאז-בלרט, הייתה הרעיה הראשונה של פידל קסטרו, ובן דודו היה פיזיקאי הגרעיני ידל קסטרו דיאז-בלרט. אחיו לינקולן ייצג את מחוז הקונגרס ה-21 של פלורידה בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1993–2011. מריו דיאז-בלרט למד מדע המדינה באוניברסיטת דרום פלורידה בטרם החל את דרכו בשירות הציבורי בשנת 1985 כעוזרו של חבייר סוארז, ראש עיריית מיאמי. באותה שנה דיאז-בלרט המיר את תמיכתו במפלגה הדמוקרטית אל המפלגה הרפובליקנית.
בשנת 1988 נבחר אל בית הנבחרים המדינתי של פלורידה כנציג מחוז הבחירה ה-115, ובבחירות 1992 נבחר אל הסנאט בפלורידה. בשנת 2000 שב דיאז-בלרט אל בית הנבחרים של פלורידה, הפעם כנציג מחוז הבחירה ה-112. במהלך בחירות אמצע הכהונה ב-2002 נטש דיאז-בלרט את מושבו בבית המחוקקים המדינתי כדי להתמודד במחוז הקונגרס ה-25 של פלורידה, אשר זה עתה נוסד מכוח מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2000. מחוז קונגרס זה כלל את מרבית מערב מחוז מיאמי-דייד, חלקים ממחוז קולייר ואת מחוז מונרו היבשתי. ביום הבחירות הכלליות נבחר בקלות אל הקונגרס האמריקאי וגרף 64% מקולות הבוחרים.
בראשית ינואר 2003 דיאז-בלרט הושבע לתפקידו כחבר הקונגרס. נכון לינואר 2018, דיאז-בלרט הצביע בהתאם למדיניות מפלגתו ב-92.4% מההצבעות שנערכו בימי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית, וב-93.1% מההצבעות תמך בעמדתו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ. הוא חבר מייסד ב"וועידת הקונגרס ההיספנית", שדולה של חברי קונגרס היספנים רפובליקנים. על פי ניתוח של הארגון "Vote Smart" משנת 2016, דיאז-בלרט תומך בדרך כלל בחקיקה נגד הפלות, מתנגד להגדלת מס ההכנסה ולהטלת עונשי מינימום חובה על עברייני סמים לא-אלימים; מתנגד להוצאות של כספים פדרליים כאמצעי לקידום צמיחה כלכלית אלא בהורדת מיסים; מתנגד לחייב מדינות לאמץ תקני חינוך פדרליים; תומך בבניית קו צינור קיסטון ובמימון ממשלתי לפיתוח אנרגיה מתחדשת; ונגד רגולציה פדרלית של פליטת גזי חממה וחקיקה לפיקוח על כלי נשק. דיאז-בלרט תומך בביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, ומתנגד להשבת מהגרים בלתי-חוקיים חזרה למולדתם.
בעיצומו של המשבר הכלכלי העולמי הצביע נגד חוק החירום לייצוב כלכלת ארצות הברית לשנת 2008. דיאז-בלרט תמך בתוקף בזכות להגדרה עצמית של איי פוקלנד, שריבונותה נתונה תחת סכסוך דפילומטי בין ארגנטינה לממלכה המאוחדת. ב-18 באפריל 2013, דיאז-בלרט הציג החלטה בפני מליאת בית הנבחרים הקוראת לממשלה הפדרלית להכיר באורח רשמי בתוצאות משאל העם של איי פוקלנד בדבר ריבונות מ-2013, בו תושבי האי בחרו ברוב קולות להישאר טריטוריה בריטית מעבר לים. לאחר הטבח בתיכון דאגלס גרס דיאז-בלרט כי חוקי בקרת נשק שיגבילו את התיקון השני לחוקת ארצות הברית לא יבלמו אירועי ירי המוני. ב-18 במרץ 2020 אובחן כחיובי למחלת נגיף קורונה 2019, והיה לחבר הקונגרס הראשון שנדבק במחלה בראשיתה של מגפת הקורונה בארצות הברית.
הערות שוליים

↑  Tracking Congress In The Age Of Trump, באתר FiveThirtyEight (באנגלית)
↑  Mario Diaz-Balart's Issue Positions (Political Courage Test), באתר Vote Smart (באנגלית)
↑  Strong support for the Falkland’s right to self-determination on North American Tour, באתר MercoPress‏, 5 במאי 2016 (באנגלית)
↑  אלכס דאות'רי, NRA-backed Marco Rubio says gun control laws alone won’t prevent mass shootings, באתר טמפה ביי ניוז, 16 בפברואר 2018 (באנגלית)
↑  רפאל ברנאל, Florida Republican becomes first lawmaker to test positive for coronavirus, באתר The Hill‏, 18 במרץ 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2790 8458  LCCN: n00090763  SNAC: w6wr0vfn  US Congress: D000600  VIAF: 1247444   WorldCat (עם VIAF): 1247444
מורגן גריפית'

הווארד מורגן גריפית' (באנגלית: Howard Morgan Griffith; נולד ב-15 במרץ 1958) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של קהיליית וירג'יניה, מאז 2011. טרם היבחרו אל הקונגרס האמריקאי כיהן גריפית' כמנהיג הרוב בבית הנבחרים המדינתי של וירג'יניה כנציגו של מחוז הבחירה השמיני בשנים 1994–2011. הוא חבר המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה

גריפית' נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה, אך בינקותו עברה משפחתו עברה לסיילם שבווירג'יניה. הוא למד בבית הספר התיכון אנדרו לואיס, והשלים את לימודיו בשנת 1976. ב-1980 סיים את לימודיו במכללת אמורי והנרי. כעבור שלוש שנים, ב-1983, גריפית' השלים לימודי תואר שני במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וושינגטון ולי. לאחר לימודי המשפטים התיישב גריפית' בסיילם, שם עבד כעורך דין פרטי שהתמקד בעבירות תעבורה ונהיגה בשכרות. ב-23 ביוני 2008, הודיע משרד עורכי הדין "Albo & Oblon LLP", המנוהל על ידי חבר בית הנבחרים המדינתי דייב אלבו, כי גריפית' הצטרף למשרד כראש "משרד רונאוק/ניו סיילם".
בשנת 1996 החל גריפית' לעסוק ברצינות בפוליטיקה של ארצות הברית, כשנבחר ליושב ראש המפלגה הרפובליקנית בסיילם. הוא מילא תפקיד זה בין השנים 1986–1988 ושוב פעם מ-1991 עד 1994. בשנת 1993 נבחר אל בית הנבחרים המדינתי של וירג'יניה והביס את הווארד פאקט, מועמד המפלגה הדמוקרטית. הוא שימש כסגן יו"ר ועדת הכללים בבית הנבחרים של וירג'יניה. גריפית' היה חבר בוועדת המשפט וישב בראשות ועדת המשנה למשפט פלילי. הוא שימש גם בוועדת המסחר והעבודה ובוועדת הצבא, המשטרה ובטיחות הציבור. ב-2000 נבחר גריפית' למנהיג סיעת הרוב והיה לרפובליקני הראשון שמילא תפקיד זה בהיסטוריה של וירג'יניה.
במהלך בחירות אמצע הכהונה ב-2010 היה גריפית' מועמד המפלגה הרפובליקנית נגד חבר הקונגרס הדמוקרטי ריק באוצ'ר (אנ'), שנבחר לראשונה לתפקידו ב-1982. בית מגוריו של גריפית' בסיילם שכן מחוץ לגבולות מחוז הקונגרס התשיעי, אלא במחוז הקונגרס השישי שייצג את בוב גולדט (אנ') הרפובליקני. עם זאת, מחוז הקונגרס התשיעי בו התמודד חפף כמעט את כל שטחי מחוז הבחירה השמיני שייצג גריפית' בבית המחוקקים המדינתי. גריפית' פתח במסע בחירות אל הקונגרס של ארצות הברית לאחר שבאוצ'ר הצביע בעד "חוק האנרגיה הנקייה" שהגה ממשל ברק אובמה. באוצ'ר מיקד את הקמפיין שלו בעובדה שגריפית' לא התגורר בשטחי המחוז, בעוד גריפית' מיתג את באוצ'ר כחותמת גומי עבור אובמה וננסי פלוסי. ביום הבחירות הכלליות גבר גריפית' בקושי על באוצ'ר ונבחר אל הקונגרס ה-112.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  עדי בן ישראל, ‏מהפכה בארה"ב: אובמה הצליח להעביר את "חוק האנרגיה הנקייה" שיגדיל ההשקעות באנרגיה חלופית, באתר גלובס, 27 ביוני 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2004083366  US Congress: G000568  VIAF: 11701971   WorldCat (עם VIAF): 11701971
מייקל בנט

מייקל בנט
מייקל פרנד בנט (באנגלית: Michael Farrand Bennet, נולד ב-28 בנובמבר 1964) הוא פוליטיקאי יהודי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת קולורדו, החל מינואר 2009.
קורות חיים

בנט נולד ב-1964 בניו דלהי, הודו. אביו היה אותה עת עוזר שגריר ארצות הברית שם. האב, דאגלס בנט, הוא צאצא ישיר של אדוארד פולר, אחד מנוסעי המייפלאואר. הוא היה בהמשך עוזר שר החוץ לענייני חקיקה בממשל ג'ימי קרטר, עוזר שר החוץ לענייני ארגונים בינלאומיים בממשל ביל קלינטון, נשיא אוניברסיטת ווסליאן, ועוד. גם אביו לפניו, סבו של בנט היה פקיד ממשל בכיר, עוד בתקופת פרנקלין דלאנו רוזוולט.
אימו של בנט, סוזן לבית קליימן (נולדה ב-1938) היא יהודייה ניצולת שואה. היא והוריה נולדו בפולין, והוכנסו עם הכיבוש הנאצי, לגטו ורשה. היא הוברחה על ידי הוריה, בעזרת המחתרת היהודית והפולנית, מהגטו, בעודה תינוקת וניצלה כששהתה בכפר פולני בכל תקופת מלחמת העולם השנייה. כמעט כל בני משפחת הוריה הושמדו בשואה, אך ההורים עצמם ניצלו, שניהם. האם הצליחה לברוח מהגטו ולהסתתר במנזר והאב שרד את כל תקופת הגטו ומחנות הריכוז שלאחר מכן וניצל גם הוא. המשפחה התאחדה אחרי גמר המלחמה, היגרה מפולין לשוודיה, משם למקסיקו וב-1950 הגיעה לניו יורק, ארצות הברית, כשאמו של בנט הייתה בת 12. האב ג'ון קליימן, סבו של בנט, הפך לימים לסוחר אמנות ידוע, בעל גלריה לאמנות, בעיקר אפריקנית (J.J. Klejman Gallery ב"איסט סייד" של מנהטן, ניו יורק), עד מותו ב-1995.
הוריו של בנט נפגשו בעת לימודיהם בקולג' ונישאו ב-1959. בנט גדל עם המורשת היהודית והנוצרית כאחד, ורואה עצמו כיום, חסר דת. אחיו הצעיר ג'יימס (נולד ב-1966), כיום עורך הירחון "אטלנטיק", שירת בשעתו בירושלים תקופה ארוכה כמנהל הסניף של הניו יורק טיימס במקום. לשניים יש גם אחות צעירה, הולי.
בנט גדל בוושינגטון די. סי., בה שירת אביו במשרות ממשלתיות שונות. הוא דיסלקט ונשאר עקב כך כיתה, בהיותו תלמיד כיתה ב'. הוא התגבר על לקותו זו, למד היסטוריה וקיבל תואר ראשון בהצטיינות מאוניברסיטת וסליין ב-1987. עבד שנתיים כעוזר למושל אוהיו דאז ולאחר מכן המשיך ללמוד וסיים ב-1993 תואר ראשון במשפטים (JD) באוניברסיטת ייל. בתקופת לימודיו היה בנט העורך הראשי של Yale Law Journal. עם סיום לימודיו החל לעבוד במשרד המשפטים, בממשל הנשיא ביל קלינטון. ב-1997 עזב את משרתו במשרד המשפטים והיגר עם אשתו הטריה לקולורדו, כאן עבד במשך שש שנים אצל המיליארדר השמרן פיליפ אנשוץ, כמנהל עסקיו.
בנט נשוי לסוזן (לבית דאגט) ויש לו שלוש בנות: קרולין, האלינה (על שם הסבתא היהודיה, שנפטרה ב-2008) ואן פליסיה (השם השני גם הוא על שם אחת מקרובות המשפחה, שלא שרדה את השואה).
קריירה פוליטית

ב-2003, משנבחר ג'ון היקנלופר, לימים מושל קולורדו, לראש עיריית דנוור, הוא בחר בבנט כראש לשכתו ובנט עזב למענו את משרת המיליונים שלו אצל אנשוץ.
במסגרת תפקידו בעיריית דנוור הצליח בנט לסגור את הגרעון העירוני הענק ולנהל במשך שנתיים תקציב מאוזן, אף על פי שהייתה זו תקופת המיתון החמור ביותר שעבר על דנוור אי פעם, וכל זאת בלי לפגוע בשירותים העירוניים. כעבור שנתיים, ב-2005 שכנע ראש העיר את בנט לקבל על עצמו את משרת מנהל רשת בתי הספר של דנוור. בנט הצליח מאוד גם בתפקיד זה, ברק אובמה מינה אותו בעת מערכת הבחירות של 2008 לאחד מיועציו לענייני חינוך, ומשנבחר אובמה לנשיאות ארצות הברית היה בנט מועמד רציני לתפקיד שר החינוך בממשלו, אף כי לבסוף הועדף על פניו ארני דנקן.
בנט הספיק לכהן בתפקידו בראש רשת החינוך של דנוור כשלוש וחצי שנים. בינואר 2009 התפטר הסנאטור מקולורדו קן סלזאר מתפקידו, כדי להפוך לשר הפנים בממשל אובמה, ומושל קולורדו דאז, ביל ריטר החליט למנות במקומו את בנט. הוא הושבע לתפקידו החדש כסנאטור ב-21 בינואר 2009.
בבחירות 2010 התמודד בנט בפעם הראשונה בחייו. הוא ניצח בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית את יו"ר בית הנבחרים המדינתי של קולורדו אנדרו רומנוף, יהודי אף הוא, ברוב של 54% - 46% ולאחר מכן ניצח בבחירות הכלליות את המועמד הרפובליקני השמרן קן באק ברוב של 2% בלבד, במערכת בחירות שהייתה מהיקרות ביותר בהיסטוריה של קולורדו.
הוא פרש מהמירוץ בפברואר 2020.
יחסו לישראל

בנט נחשב פרו ישראלי. בין השאר:
תמך בהחלטת הסנאט שקראה לאו"ם לבטל את דו"ח גולדסטון, שהאשים את ישראל בפגיעה באזרחים ברצועת עזה במבצע עופרת יצוקה,
תמך בהחלטת הסנאט שקראה לממשל האמריקאי להטיל וטו על כל הצעת החלטה באו"ם להכיר במדינה פלסטינית שלא בעקבות הסדר עם ישראל,
תמך בקריאת הסנאט לשמור על גבולות בני הגנה לישראל ונגד חזרה לגבולות שביתת הנשק של ה-4 ביוני 1967.
ראו גם

יהדות ארצות הברית
הערות שוליים

↑  "The Jews of Capitol Hill: A Compendium of Jewish Congressional Members", Kurt F. Stone
↑  "Bennet's tale steeped in family roots", ינואר 2009, באתר Rocky Mountain News
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0005 0046 0098  LCCN: no2019081938  LNB: 000340274  SNAC: w6b38m0f  US Congress: B001267  VIAF: 5967156133195258430001   WorldCat (עם VIAF): 5967156133195258430001
דון דייוויס

דונלד ג'ין דייוויס (באנגלית: Donald Gene Davis; נולד ב-29 באוגוסט 1971) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של קרוליינה הצפונית מאז 2023. דייוויס, חבר המפלגה הדמוקרטית, ייצג את המחוז החמישי בסנאט של קרוליינה הצפונית משנת 2013 עד 2023.
ביוגרפיה

דייוויס נולד בעיירה סנו היל שבקרוליינה הצפונית. ב-1989 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון מקארתור באירווינג, טקסס. הוא קיבל תואר ראשון במדעים במדעי החברה מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית, ותואר שני במינהל עם התמחות במנהל כללי מאוניברסיטת מרכז מישיגן, ותואר שני באמנויות בסוציולוגיה עם ריכוז בנושאים חברתיים בפיתוח אזורי מאוניברסיטת מזרח קרולינה. הוא גם קיבל תואר דוקטור לחינוך במנהיגות חינוכית עם ריכוז במינהל להשכלה גבוהה מאוניברסיטת מזרח קרוליינה. דייוויס השלים קורסים בתוכנית השרים הממונה על ידי כנסיית תקווה חדשה, הכנסייה הפרסביטריאנית ארצות הברית של אמריקה.
דייוויס נבחר לראשות העיר סנו היל בשנת 2001, וגם עמד בראש המפלגה הדמוקרטית של מחוז הקונגרס הראשון של המדינה. הוא הגיש בקשה לרוץ לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הראשון ב-2004, אך נשר לפני הבחירות המקדימות. בשנת 2005 נבחר בשנית לראשות העיר. ב-1 באוקטובר 2007, הוא הכריז על תוכניות להגיש בקשה למחוז החמישי בסנאט של צפון קרוליינה. דייוויס היה אחד משישה מועמדים דמוקרטיים שהגישו מועמדות למושב שהחזיק הסנאטור הפורש ג'ון קר השלישי. הוא קיבל את מירב הקולות, 36%, בבחירות המקדימות ב-6 במאי 2008. מכיוון שלא קיבל את 40% מהקולות הנדרשים על מנת לזכות בפריימריז, הוא התמודד מול קתי טאפט בסיבוב שני. ב-24 ביוני 2008 זכה דייוויס במועמדות הדמוקרטית עם 63% מהקולות בשלב השני. הוא התמודד מול לואיס פאטה בבחירות נכלליות, ניצח ב-4 בנובמבר 2008 עם 53% מהקולות. כהונתו החלה ב-1 בינואר 2009. הוא המשיך לכהן ברציפות בסנאט ב-14 השנים הבאות.
ב-1 בדצמבר 2021, הכריז דייוויס על מועמדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית לאחר פרישתו של ג'. ק. באטרפילד.
הוא זכה בפריימריז הדמוקרטי בבחירות 2022 עבור מחוז הקונגרס הראשון של צפון קרוליינה לאחר שניצח את הסנאטורית לשעבר אריקה ד' סמית'. בנובמבר 2022, דייוויס ניצח בבחירות הכלליות, כשניצח את המועמדת הרפובליקנית סנדי סמית'. הוא הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2023 והוא חבר השדולה השחורה בקונגרס.
הערות שוליים

↑  WITN Web Team, Davis wins Democratic primary for 1st Congressional District, https://www.witn.com, ‏2022-05-18 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: D000230
סטיב דיינס

סטיבן דייוויד דיינס (באנגלית: Steven David Daines, נולד ב-20 באוגוסט 1962) הוא יזם ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית. מכהן כסנאטור מטעם מדינת מונטנה מאז 2015. קודם לכן כיהן כחבר קונגרס כנציג מונטנה.
ביוגרפיה

דיינס נולד ב-1962 בלוס אנג'לס שבקליפורניה. בשנת 1964 עבר עם משפחתו למונטנה שם העביר את לימודיו. דיינס עבד כ-13 שנים בחברת פרוקטר אנד גמבל ואף במסגרת תפקיד זה התגורר כמספר שנים עם משפחתו בהונג קונג וברפובליקה העממית של סין.
בשנת 2008 ניסה להתמודד על תפקיד סגן המושל, אך נכשל. בשנים 2013–2015 כיהן דיינס כחבר בבית הנבחרים. בשנת 2015 החל לכהן בסנאט. בבחירות לסנאט ב-2020 נבחר לכהונה שנייה לאחר שהביס את מושל מונטנה היוצא סטיב בולוק.
ידוע בשל תמיכתו בזכות לשאת נשק ובהגבלה על הגירת מוסלמים.
הערות שוליים

↑  Everett, Burgess. "Daines holds Montana Senate seat for GOP". POLITICO.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019063532  SNAC: w6jf5nts  US Congress: D000618  VIAF: 6337155708702922580009   WorldCat (עם VIAF): 6337155708702922580009 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמריקאים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטני הוייר

סטני המילטון הוייר (באנגלית: Steny Hamilton Hoyer; נולד ב-14 ביוני 1939) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית. מכהן כנציג המחוז החמישי של מרילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית מאז 1981. הוא מבכירי המפלגה הדמוקרטית בקונגרס. שימש בעבר כמנהיג מפלגת הרוב בבית הנבחרים.
ביוגרפיה

הוייר נולד בניו יורק לג'ין (לבית בולדווין) וסטין הוייר (בדנית: Høyer). אביו היה דני יליד קופנהגן. שמו הפרטי הוא אנגלוז של שם אביו. אמו היא אחת מצאצאותיו של ג'ון הארט, מחותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית. הוא גדל ולמד במרילנד, בעיירה הסמוכה לוושינגטון. ב-1963 סיים תואר ראשון באוניברסיטת מרילנד וב-1966 תואר JD במשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון. בתקופת לימודיו עבד במטהו של הסנאטור הדמוקרטי דניאל ברוסטר ממרילנד.
ב-1966 נבחר לסנאט של מרילנד, וב-1975 נבחר לנשיא הסנאט, והיה בכך לצעיר ביותר הממלא תפקיד זה. הוא כיהן בסנאט עד 1979. שימש חבר המועצה להשכלה גבוהה של מדינת מרילנד עד 1981. במאי אותה שנה נבחר בבחירות מיוחדות שנערכו בעקבות מחלתה של גלדיס ספלמן, לנציג המחוז החמישי של מרילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית, ומאז ניצח בכל אחת מ-21 מערכות הבחירות הבאות לתפקיד.
לאורך השנים מילא תפקידים בכירים בהנהגת המפלגה הדמוקרטית. ב-2003 נבחר למצליף הסיעה, וב-2007 למנהיג סיעת הרוב בבית הנבחרים. לאחר מפלת המפלגה הדמוקרטית בבחירות לבית הנבחרים ב-2010, איבדה ננסי פלוסי את תפקידה כיושבת ראש בית הנבחרים ומונתה למנהיגת סיעת המיעוט, ואילו הוייר נבחר למצליף הסיעה. בעקבות בחירות 2018 בהן זכתה המפלגה הדמוקרטית לרוב בבית הנבחרים, נבחר הוייר שוב למנהיג סיעת הרוב. לאחר הפסד המפלגה הדמוקרטית בבחירות 2022 הודיע הוייר כי לא ייטול תפקיד בהנהגה בקונגרס ה-118.
הוייר אלמן ואב לשלוש בנות.
וסלי האנט

וסלי פאריש האנט (באנגלית: Wesley Parish Hunt; נולד ב-13 בנובמבר 1981) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-38 של מדינת טקסס. האנט, חבר המפלגה הרפובליקנית, הוא הנציג הראשון בהיסטוריה של מחוז זה החולש על חלקים ממחוז האריס ובהם פרוורים שונים של העיר יוסטון כגון טומבול, ג'רזי ויליג', סייפרס, קייטי וקליין.
ביוגרפיה

האנט נולד וגדל ביוסטון, במשפחה צבאית. שניים מחבריו לכיתה בווסט פוינט הם חברי הקונגרס פט ראיין וג'ון ג'יימס. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר סנט ג'ון החל ללמוד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית, שם השלים לימודי תואר ראשון בהנדסת מכונות ב-2004. חבריו לספסל הלימודים במחזור 2004 של האקדימה בווסט פוינט יהיו לימים גם עמיתיו לקונגרס – פט ראיין וג'ון ג'יימס. בשירותו בצבא ארצות הברית הטיס האנט מסוקי אפאצ'י AH-64. לאחר שהשתחרר מהצבא בכבוד, הוא למד באוניברסיטת קורנל וקיבל תואר שני במנהל עסקים, תואר שני נוסף במנהל ציבורי ותואר שני ביחסי תעשייה ועבודה.
בבחירות 2020 התמודד האנט לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השביעי של טקסס. בבחירות מקדימות מול שישה מתמודדים אחרים, האנט ניצח בפריימריז של המפלגה הרפובליקנית עם 61% מהקולות. עם זאת, בבחירות הכלליות הוא הפסיד לנציגת המחוז המכהנת ליזי פלטשר. יום לאחר הבחירות הודה האנט בהפסדו לפלטשר.
יממה לאחר שנחשפו מפת מחוזות הקונגרס החדשה בטקסס, הודיע האנט על כוונתו להתמודד בשנית לבית הנבחרים האמריקאי במחוז ה-38 שנוסד זה עתה ושדריסת הרגל הרפובליקנית בו הייתה איתנה. העיתונאי אנדרו שניידר מתחנת הטלוויזיה "KUHT" שביוסטון כתב כי "המחוקקים המדינתיים בטקסס יצרו את מחוז הקונגרס ה-38 החדש במיוחד מתוך מחשבה על האנט", והוא אכן גבר על תשעה מתמודדים בפריימריז עם 55% מהקולות. בבחירות 2022 גבר על דאנקן קלוסמן, מועמד המפלגה הדמוקרטית, וגרף 63% מקולות הבוחרים.
בראשית ינואר 2023, בשבוע הראשון לפעילות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית, תמך האנט במועמדותו של קווין מקארתי ליושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית. במהלך היום הרביעי של הקונגרס נאלץ האנט לעזוב את גבעת הקפיטול בסיבובים ה-12 וה-13 להצבעה לאחר שרעייתו אמילי ילדה את בנם וילי שאושפז ביחידה לטיפול נמרץ בילוד.
הערות שוליים

↑  Bipartisan band of brothers: The West Point grads coming to Congress, POLITICO, ‏26 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  ג'ורדיין קרני ואוליביה ביוורס, Bipartisan band of brothers: The West Point grads coming to Congress, באתר פוליטיקו, 26 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  גבריאל מונוז, Cornell Alumnus Wesley Hunt Campaigns for Upcoming Texas Congressional Election, באתר קורנל סאן, 3 באוקטובר 2022 (באנגלית)
↑  הולי האנסן, Wesley Hunt Wins GOP Congressional Primary in Rout, Will Face Rep. Fletcher in November, באתר The Texan‏, 4 במרץ 2020 (באנגלית)
↑  ליסה קרטר, Congresswoman Lizzie Fletcher wins reelection for Texas' District 7; Wesley Hunt concedes, באתר KHOU-11‏, 3 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  פטריק סביטק, Proposed new congressional seat in Houston gets prominent GOP candidate, באתר טקסס טריביון, 28 בספטמבר 2021 (באנגלית)
↑  אנדרו שניידר, Wesley Hunt wins the GOP nomination in Houston’s newest congressional district, באתר KUHT‏, 2 במרץ 2022 (באנגלית)
↑  לורן ספורזה, Incoming Texas Republican returning to Texas after son born prematurely, באתר The Hill‏, 6 בינואר 2023 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: H001095
חסוס גרסיה

חסוס ג. "צ'וי" גרסיה (באנגלית: Jesús G. "Chuy" García; נולד ב-12 באפריל 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן מאז 2019 כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת אילינוי. טרם היבחרו לקונגרס היה חבר במועצת הנציבים של מחוז קוק ובמועצת עיריית שיקגו. בשנת 2015 היה מועמד לראשות העיר שיקגו, ולאחר סיבוב מכריע בינו לבין ראש העיר המכהן רם עמנואל, סיים במקום השני. רץ פעם נוספת לראשות שיקגו ב-2023 ולא נבחר.
גרסיה הוא האמריקאי-מקסיקני הראשון בסנאט של אילינוי, שאליו נבחר ב-1992.
ביוגרפיה

גרסיה נולד במדינת דורנגו שבמקסיקו. במהלך מלחמת העולם השנייה היה אביו חקלאי בשירות הממשלה הפדרלית של ארצות הברית במסגרת תוכנית בראסרו (Bracero program). בשנת 1965 היגר גרסיה לארצות הברית במעמד של תושב קבע. משפחתו התיישבה בשכונה "ליטל ויליג'" שבשיקגו, שם הוא מתגורר גם בהווה. הוא למד בבית הספר התיכון סנט ריטה שם השלים את לימודיו ב-1974. ב-1977 זכה לאזרחות אמריקאית. בשנים 1977–1980 עבד בקרן לסיוע משפטי במהלך לימודיו באוניברסיטת אילינוי בשיקגו לתואר ראשון במדע המדינה. לאחר מכן היה לעוזר מנהל בשירות השיכון השכונתי של ליטל ויליג', שם עבד עד 1984.
בשנת 1983 ניהל גרסיה את מסע הבחירות של רודי לוזאנו, אשר קרא תיגר על יו"ר מועצת עיריית שיקגו פרנק סטמברק מהרובע ה-22. ביום הבחירות חסרו ללוזאנו 17 קולות כדי לצאת לסיבוב שני, ולטענת תומכיו נמחקו פרטיהם של מצביעים עם שמות משפחה ספרדיים מפנקס הבוחרים, מה שמנע מלוזאנו את סך הקולות הדרוש לסיבוב שני. לוזאנו נרצח ביוני אותה שנה בידי חבר כנופיה, אך תומכיו עדיין טענו כי לוזאנו נרצח בשל פעילותו הפוליטית. בשנה העוקבת התמודד גרסיה בעצמו נגד סטמברק על מקומו כחבר מועצה במפלגה הדמוקרטית של מחוז קוק. תומכיו של לוזאנו התגודדו סביבו והוא זכה לתמיכתו של ראש עיריית שיקגו הרולד וושינגטון. גרסיה ניצח את סטמברק בפער של 0.85% ונבחר למועצה, שם כיהן עד ינואר 1993.
בבחירות 1992 התמודד גרסיה אל הסנאט של אילינוי במחוז הבחירה הראשון. הוא זכה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית עם 52.06% מקולות הבוחרים וגבר על שני יריביו האחרים. במהלך הבחירות הכלליות גבר ברוב גדול על מועמד המפלגה הרפובליקנית וכהונתו בסנאט המדינתי החלה ב-13 בינואר 1993. הוא היה הסנאטור הראשון ממוצא מקסיקני בבית המחוקקים של אילינוי. גרסיה התפטר ממועצת העיר והוחלף על ידי בן חסותו ריקרדו מוניוז. ב-1998 הפסיד את מושבו בסנאט ולאחר תבוסתו פנה לעסקים מקומיים עד ששב לחיים הפוליטיים ב-2010. הוא נבחר באותה שנה למועצת הנציבים של מחוז קוק והושבע לכהונתו ב-3 בינואר 2011. הוא שירת במועצת הנציבים עד לנובמבר 2018. במהלך כהונתו שם התמודד לראשות עיריית שיקגו מול רם עמנואל, אך סיים במקום השני ולא נבחר.
ב-27 בנובמבר 2017, שישה ימים לפני המועד האחרון להגשת טפסים להתמודדות בבחירות 2018, משך חבר הקונגרס לואיס גוטיירז (אנ') את מועמדותו בבחירות, ולמעשה הכריז על פרישתו בתום כהונתו ה-13 בבית הנבחרים האמריקאי. למחרת הודיע גרסיה על כוונתו להתמודד במושב הפתוח. גרסיה זכה לתמיכתם של גוטיירז הפורש ושל הסנאטור ברני סנדרס. במרץ 2018 זכה גרסיה במועמדות הדמוקרטית, ובבחירות הכלליות נבחר אל הקונגרס ה-116 של ארצות הברית. ביולי 2019 הצביע גרסיה נגד החלטת בית הנבחרים המגנה את תנועת ה-BDS. ב-2021 נמנה בין שמונה דמוקרטים שהצביעו נגד מימון פדרלי למערכת כיפת ברזל של ישראל.
הוא נבחר פעם נוספת בבחירות 2020 ו-2022.
במהלך שנת 2022, החליט שהוא מתמודד בבחירות לראשות שיקגו פעם נוספת, מול ראש העירייה המכהנת לורי לייטפוט. על אף שהתחיל כמועמד המוביל, הוא הודח כבר בסיבוב הראשון כשהגיע רביעי מתוך תשעה מועמדים עם 13.68% מהקולות. כאשר מי שנבחר בסיבוב השני היה ברנדון ג'ונסון.
גרסיה נשוי לאבלין מאז 1980 ולזוג 3 ילדים. באפריל 2023, ביתם רוזה נפטרה.
.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  סוזן גמבואה, Rahm Emanuel Elected Chicago Mayor, Defeats Jesus "Chuy" Garcia, באתר NBC News‏, 8 באפריל 2015 (באנגלית)
↑  האנה לאנג, Democratic representative announces he’s not running for re-election, באתר CNN‏, 28 בנובמבר 2017 (באנגלית)
↑  ג'ון ביירן, Bernie Sanders endorses 'Chuy' Garcia's bid to succeed Rep. Gutierrez in Congress, באתר שיקגו טריביון, 30 בנובמבר 2017 (באנגלית)
↑  השבעה האחרים היו: רשידה טליב, אייאנה פרסלי, מרי ניומן, אנדרה קרסון, ראול גריחלבה, קורי בוש ואלכסנדריה אוקסיו-קורטז.
↑  איתמר אייכנר, ברוב עצום: בית הנבחרים האמריקני אישר לממן סוללות כיפת ברזל ומיירטים עבור ישראל, באתר ynet, 23 בספטמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90583839  LCCN: n92117562  SNAC: w66f6jp1  US Congress: G000586  VIAF: 306085360   WorldCat (עם VIAF): 306085360
ג'וש האולי

ג'ושוע דייוויד האולי (באנגלית: Joshua David Hawley; נולד ב-31 בדצמבר 1979) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי המכהן כנציגה של מיזורי בסנאט של ארצות הברית. קודם לכן כיהן כתובע הכללי ה-42 של מדינת מיזורי בשנים 2017–2019. ב-8 באוגוסט 2018 נבחר למועמד המפלגה הרפובליקנית לסנאט מטעם מיזורי, ובמהלך הבחירות אל הסנאט באותה השנה הביס את הסנאטורית המכהנת מטעם המפלגה הדמוקרטית, קלייר מקסקיל.
הערות שוליים

↑  ג'ון ג'. מילר, Josh Hawley’s Worthy Climb, באתר National Review‏, 26 באפריל 2018 (באנגלית)
↑  ג'ורג' אש, Colleagues back Hawley's role in Supreme Court cases, באתר Politifact Missouri‏, 7 באוקטובר 2016 (באנגלית)
1 2  רועי סמיוני, הקרב על הסנאט: המועמדים והמרוצים ששווה לעקוב אחריהם בבחירות אמצע הקדנציה, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2018
↑  Vanessa Romo, After Capitol Riot Backlash, Sen. Josh Hawley's Book Will Hit Shelves In May, NPR, ‏18 בינואר 2021 (באנגלית)
↑  Protest held in downtown St. Louis calling on Senator Hawley to resign, KMOV.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310879605171  BnF: cb158130810 (data)  CiNii: DA16169102  ISNI: 0000 0000 6663 7734  LCCN: no2021047254  NKC: pna20211127259  NTA: 309528100  SNAC: w6wt9k9n  SUDOC: 13100820X  US Congress: H001089  VIAF: 66800040   WorldCat (עם VIAF): 66800040
ג'וש הארדר

ג'ושע קק הארדר (באנגלית: Joshua Keck Harder; נולד ב-1 באוגוסט 1986) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס העשירי של מדינת קליפורניה, מאז 2019. הארדר הוא חבר המפלגה הדמוקרטית.