stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלי בישופ
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1976 | הוואי חמש-אפס | צ'אר | פרק: "Oldest Profession - Latest Price" |
| 1981 | Advice to the Lovelorn | ריטה בורדן | סרט טלוויזיה |
| 1982 | Hart to Hart | לורה | פרק: "Hart of Diamonds |
| 1983 | The New Odd Couple | צדקה | פרק: "Hart to Hart" |
| 1984 | קייט ואלי | פאולט | פרק: "Baby" |
| 1985 | The Recovery Room | קיי ברנר | סרט טלוויזיה |
| 1987 | כשהעולם מסתובב | גרייס וסקוט אנדרוז | סדרת טלוויזיה - תפקיד חוזר |
| 1988 | The Thorns | ג'ינג'ר ת'ורן | תפקיד ראשי (12 פרקים) |
| 1989 | One Life to Live | סרינה ווימן | פרק אחד |
| 1990 | The Baby-Sitters Club | פלורה | פרק: "Claudia and the Secret Passage" |
| 1991 | רות הארפר | ג'יין בירק | פרק: "פיילוט" |
| 1992 | ABC Afterschool Special | רוקסאן הולדן | בפרק: "Summer Stories: The Mall - Part 1" |
| 1992 | חוק וסדר | מריאן בורלנד | פרק: "Intolerance" |
| 1992 | מרפי בראון | קוני סילברג | בפרק: "Me Thinks My Parents Doth Protest Too Much" |
| 1995 | כל ילדיי | פרייד לאנדו | תפקיד קבוע |
| 1995 | My Wildest Dreams | גלוריה ג'יימס | תפקיד חוזר (5 פרקים) |
| 1996 | One Life to Live | ד"ר רובינס | פרק אחד |
| 2000, 2008–2009 | חוק וסדר: מדור מיוחד | סוכנת | פרק: "Slaves" |
| 2000, 2008–2009 | חוק וסדר: מדור מיוחד | ג'וליה צימר | 2 פרקים |
| 2000–2007 | בנות גילמור | אמילי גילמור | תפקיד ראשי (110 פרקים) |
| 2009 | נשות קבע (אנ') | ג'ין קלהון | בפרק: "Operation: Tango" |
| 2010 | Mercy | לורן קמפטון | 4 פרקים |
| 2010 | האישה הטובה | גברת קנט (קול) | בפרק: "VIP Treatment" |
| 2012–2013 | Bunheads | פרחים פאני | תפקיד ראשי (13 פרקים) |
| 2015 | Sex & Drugs & Rock & Roll | אליזבת | בפרק: "Supercalifragilisticjuliefriggingandrews" |
| 2015 | Flesh and Bone | גברת הותורן | פרק: "F.U.B.A.R". |
| 2015–2016 | האישה הטובה | ביו וילסון | 2 פרקים |
| 2016 | בנות גילמור: שנה בחייהן | אמילי גילמור | תפקיד ראשי (4 פרקים) |
| 2021 | הלסטון | אלינור לאמברט |  |
| 2022–2023 | גברת מייזל המופלאה | בנדטה | עונות 4 ו-5 תפקיד חוזר |
| 2023 | העין הפקוחה | גברת אייבי  | תפקיד ראשי |
| 2024 | Shrinking | סוזן  | בפרק: "Honesty Era" |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1968 | קשת הזהב (אנ') | חתולה-ילדה/רקדנית | תיאטרון שוברט |
| 1968 | הבטחות, הבטחות | אחות | תיאטרון שוברט |
| 1968 | Precious Sons | באה (סטנאדביי) |  |
| 1971 | On the Town | אנסמבל מחול | תיאטרון אימפריאל |
| 1975 | שורת המקהלה | שילה | תיאטרון שוברט,  תפקיד מקורי פרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזמר פרס דרמה דסק לשחקנית מצטיינת במחזמר |
| 1990 | שש דרגות לקירבה | קיטי/לואיזה "אואיזה" קיטרדג' | תיאטרון ויויאן בומונט |
| 1996 | תחנת אוטובוס | גרייס הוילארד | חידוש מקוצר, 29 הצגות |
| 1997 | הלילה האחרון של באליהו | בו לוי | תיאטרון הלן הייז |
| 1997 | Proposals | אנני רובינס | תיאטרון ברודהרסט |
| 2011 | Anything Goes | גברת אוונג'לין הארקורט | תיאטרון סטיבן סונדהיים 9 באוגוסט 2011 - 15 בינואר 2012 |
הערות שוליים

↑  האיחוד של בנות גילמור: לא תאמינו מי לא הוזמנה, באתר nrg
↑  דיויד ארונוביץ,, בנות גילמור נפרדות ב-4 מילים| רשת 13, באתר חדשות 13, 27 בנובמבר 2016
↑  Odin, Bunheads - קוקו בלרינה, באתר ביקורת טלויזיה למכורים, ‏יום שישי, 15 ביוני 2012
↑  White, Peter (13 בספטמבר 2021). "Hitchcockian Nanny Drama From Julie Durk Lands Pilot Order At Freeform; Andrea Londo & Warren Christie Among Stars". Deadline Hollywood. נבדק ב-16 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lenker, Maureen Lee (1 בנובמבר 2024). "Kelly Bishop joins Shrinking as Harrison Ford's ex-wife in exclusive first look". Entertainment Weekly. נבדק ב-5 בנובמבר 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 6020233  BNE: XX4951610  BnF: cb140378514 (data)  GND: 103521475X  ISNI: 0000 0001 1616 1704  LCCN: n97868855  MusicBrainz: 48d90f95-a7b6-4b5f-b043-277debac808b  NLK: KAC2020L1204  VIAF: 32198315   WorldCat (עם VIAF): 32198315
פרוטופלאסט

פרוטופלסט מתאי פטוניה.
פרוטופלסט (באנגלית: Protoplast) (מיוונית עתיקה  πρωτόπλαστο), הוא מונח ביולוגי שטבע המדען יוהנס פון היינשטיין (אנ') בשנת 1880 שהתייחס לתא כולו, למעט דופן התא.   פרוטופלסטים יכולים להיווצר על ידי הסרת דופן התא מתאים שונים: תאי צמח,  חיידקים,   או פטריות   באמצעים מכניים, כימיים או אנזימטיים.
הרחקת הדופן מהתא פוגעת בו והופכת אותו לרגיש ללחצים אוסמוטיים אוסמוטיים היפוטוניים.  הפרוטופלסט עלול להתפוצץ אם מכניסים אותו לסביבה היפוטונית (סביבה בעלת ריכוז מלחים נמוך). דופן התא שומרת על חוזק התא על ידי כך שלא מאפשרת חדירה של מים בדיפוזיה דרך הממברנה מכיוון שהיא מפעילה לחץ על התא המתנגד ללחץ האוסמוטי.
לפרוטופלסטים ישנה חשיבות גדולה במדע משום שבאמצעותם ניתן לחקור את ממברנת התא הצמחי ואת התכונות המאפשרות לממברנה לפעול באופן סלקטיבי כנגד וירוסים ופתוגנים אחרים. לאחר מספר ימים אם לא יפגעו הפרוטופלסים, הם יגדלו דופן תא חדשה. תהליך הסרת הדופן נעשה באמצעות שימוש באנזימים שמפרקים את דופן התא.
אנזימים לייצור פרוטופלסטים

דפנות התא עשויות ממגוון רב של פוליסכרידים . יצירת פרוטופלסטים מתאפשרת  על ידי פירוק דפנות תאים עם תערובת של האנזימים המתאימים לפירוק פוליסכרידים:
| סוג תא | אֶנזִים |
| --- | --- |
תאי צמחים: צלולאז (אנ'), פקטינאז (אנ'), קסילנאז (אנ') 
חיידקים גראם חיוביים: ליזוזים  N,O- דיאצטילמורמידאז, Peptidoglycan β-N-acetylmuramidase  ליזוסטפין Lysostaphin 
תאים של פטריות: כיטינאז Chitinase 
בעקבותיו עיכול דופן התא, הפרוטופלסט הופך רגיש מאוד ללחץ אוסמוטי.  אחסון פרוטופלסט חייב להיעשות בתמיסה אוזוטונית כדי למנוע קרע של קרום התא.
שימושים בפרוטופלסטים

ניתן להשתמש בפרוטופלסטים ללימוד ביולוגיה של הממברנה, כולל חדירת מקרומולקולות ונגיפים. פרוטופלסטים נמצאים בשימוש נרחב להמרת DNA (יצירת אורגניזמים מהונדסים גנטית ), כיוון שדופן התא עלול לחסום את מעבר ה-DNA לתוך התא והסרתו חיונית לתהליך ההינדוס הגנטי  במקרה של תאי צמחים, פרוטופלאסטים עשויים להפוך לצמחים שלמים, תחילה על ידי צמיחה לקבוצת תאי צמחים המתפתחת לקרלוס (אנ') ולאחר מכן על ידי התחדשות של התפתחות מהקלוס בשיטות של תרביות רקמות צמחיות.  גדילה של פרוטופלאסטים לקאלוס מחייבת איזון אוסמוטי נכון  צמיחה של במצע תרבית הרקמה שיש להתאים אישית לכל מין צמח.   בניגוד לפרוטופלאסטים מצמחים ואסקולריים, פרוטופלאסטים  מטחבים, כגון Physcomitrella patens, אינם זקוקים לפיטוהורמונים לצורך התחדשות, והם אינם יוצרים יבלת במהלך ההתחדשות. במקום זאת, הם מתחדשים ישירות לתוך הפרוטונמה (אנ') החוטית, מחקי.
מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
פרס עינת

| --- | --- |
 תיאור:  פרס ספרותי לסיפורים קצרים ספקולטיביים
 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  משפחת פלג והאגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה
 תקופת הפרס:  2007–הווה (כ־18 שנים) 
 נקרא על שם:  עינת פלג
 einat.sf-f.org.il
 
פרס עינת הוא פרס ספרותי ישראלי שנתי המוענק מאז 2007 לסיפורים קצרים מקוריים בסוגת הספרות הספקולטיבית. הפרס קרוי על שם עינת פלג (1974–2005).
היסטוריה

עינת פלג (1974–2005) הייתה עיתונאית ומבקרת חובבת מדע בדיוני ופנטזיה, שהתאבדה בספטמבר 2005. במאי 2007 יזמה משפחתה, יחד עם האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, הענקת פרס ספרותי לזכרה. הפרס הוענק לראשונה בפסטיבל אייקון 2007. בשנת 2010 נפתח מסלול בפרס המיועד לסיפורים שנכתבו על ידי ילדים ובני נוער עד גיל 18. בשנת 2015 ראה אור ספר דיגיטלי: הסיפורים הזוכים בפרס עינת: 2007-2015.
התחרות נפתחת מדי שנה עם הכרזת הנושא של פסטיבל אייקון (שנעשית, על פי רוב, בכנס עולמות); נושא הכתיבה בתחרות תואם את נושא הפסטיבל. לכותבי הסיפורים במקומות הראשון, השני והשלישי מוענק פרס כספי. בנוסף, מתקיימת הצבעת קהל לבחירת "חביב הקהל", מתוך רשימה קצרה בת עשרה סיפורים שנבחרו על ידי השופטים (כולל הסיפורים הזוכים). במסלול הנוער מוענק פרס כספי לזוכה במקום הראשון בלבד; המקום השני והשלישי מקבלים ספר.
השיפוט מתבצע על ידי ועדה בת שלושה שופטים. לאורך השנים השתתפו בוועדת השיפוט סופרים ויוצרים רבים, בהם גילי בר-הלל, נועה מנהיים, גיל הראבן, רוני גלבפיש, יעל פורמן, אילן אשכולי, יואב אבני, אשכר ארבליך בריפמן, ורד טוכטרמן וקרן לנדסמן.
ראו גם

פרס גפן
פסטיבל אייקון
הערות שוליים

↑  "על עינת", באתר הפרס
↑  "תחרות סיפורים שנתית - פרס עינת", באתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, 30 במאי 2007
↑  ynet, פרס עינת למדע בדיוני יוצא לדרך, באתר ynet, 17 ביוני 2010
↑  הסיפורים הזוכים בפרס עינת: 2007-2015
↑  פרס עינת - סיכום התחרות, באתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, ‏4 באוקטובר 2007
↑  הזוכים לשנת 2008 באתר הפרס, 19 באוקטובר 2008
↑  הזוכים לשנת 2009 באתר הפרס, 11 באוקטובר 2009
↑  הזוכים בפרס עינת 2010 – מסלול רגיל ומסלול צעיר באתר הפרס, 28 בספטמבר 2010
↑  הזוכים בפרס עינת- 2011- מסלול רגיל ומסלול נוער באתר הפרס, 19 באוקטובר 2011
↑  והזוכים בפרס עינת הם… באתר הפרס, 5 באוקטובר 2012
↑  הוכרזו הזוכים ב"פרס עינת" לשנת 2013! באתר הפרס, 29 בספטמבר 2013
↑  הוכרזו הזוכים בפרס עינת 2014! באתר הפרס, 15 באוקטובר 2014
↑  הסיפורים והכותבים הזוכים ב"פרס עינת" 2015 באתר הפרס, 2 באוקטובר 2015
↑  זוכי פרס עינת 2016 באתר הפרס, 21 באוקטובר 2016
↑  הזוכים בתחרות לשנת 2017 באתר הפרס, 23 בנובמבר 2017
↑  הזוכים בתחרות לשנת 2018 באתר הפרס, 2 באוקטובר 2018
↑  הזוכים בתחרות לשנת 2019 ופרסום הסיפורים באתר הפרס, 19 באוקטובר 2019
↑  הזוכים בפרס עינת לשנת 2020 באתר הפרס, 15 באוקטובר 2020
↑  הוכרזו הזוכים בתחרות פרס עינת 2021! באתר הפרס, 26 בספטמבר 2021
↑  הוכרזו הסיפורים הזוכים בפרס עינת, בעמוד הפייסבוק של פסטיבל אייקון, 21 באוקטובר 2022
↑  הוכרזו הזוכים בפרס עינת 2023! באתר הפרס, 21 באוקטובר 2023
↑  הוכרזו הזוכים בפרס עינת 2024! באתר הפרס, 29 באוקטובר 2024
| פרסי מדע בדיוני |
| --- | --- | --- |
| בעולם | פרס בחירת הקהל • פרס גנדלף • פרס פיליפ ק. דיק • פרס הוגו • פרס טיפטרי  • פרס לוקוס • פרס נבולה • פרס דיימון נייט • פרס סאטורן • פרס סטרג'ן • פרס סיידווייז להיסטוריה חלופית • פרס אדוארד סמית • פרס פרומתאוס • פרס קלארק • פרס קמפבל • פרס ריזלינג |  |
| בישראל | פרס גפן • פרס עינת |  |
רובוטריקים: ההתחלה

| --- | --- |

כרזת הסרט הרשמית
 מבוסס על:  "רובוטריקים" מאת הסברו
 בימוי:  ג'וש קולי
 הופק בידי:  לורנסו די בונוונטורה טום דה-סנטו דון מרפי מייקל ביי מארק ורדיאן ארון דם
 תסריט:  אנדרו ברר גבריאל פרארי בובי רוביו
 עריכה:  לין הובסון
 מדבבים:  כריס המסוורת' בריאן טיירי הנרי סקרלט ג'והנסון קיגן-מייקל קי סטיב בושמי לורנס פישבורן ג'ון האם
 מוזיקה:  בריאן טיילר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פרמאונט הנפשה Hasbro Entertainment New Republic Pictures Di Bonaventura Pictures Bayhem Films
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 20 בספטמבר 2024 ישראל 24 באוקטובר 2024
 משך הקרנה:  104 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  פעולה, מדע בדיוני
 תקציב:  75 מיליון דולר
 הכנסות:  129.4 מיליון דולר (2024)
 דף הסרט ב־IMDb
 
רובוטריקים: ההתחלה (באנגלית: Transformers One) הוא סרט קולנוע מונפש אמריקאי, מסוגת פעולה ומדע בדיוני, בבימויו של ג'וש קולי, ועל פי תסריט מאת אנדרו ברר, גבריאל פרארי ובובי רוביו. הסרט הוא השמיני בסדרת סרטי "רובוטריקים". בסרט מככבים אנסמבל מדבבים הכוללים את כריס המסוורת', בריאן טיירי הנרי, סקרלט ג'והנסון, קיגן-מייקל קי, סטיב בושמי, לורנס פישבורן וג'ון האם. עלילת הסרט עוקבת אחר סיפור המקור של הרובוטריקים, המתרחש על כוכב סייברטרון, וסובבת סביב מסעם של אופטימוס פריים ומגהטרון ויחסיהם אחד כלפי השני.
במרץ 2015, לאחר עלייתו לאקרנים של הסרט "רובוטריקים 4: עידן ההכחדה", ניהלה "סרטי פרמאונט" מגעים עם התסריטאי עקיבא גולדסמן לפיתוח סרטי "רובוטריקים" נוספים ועתידיים. במאי, הצטרפו ברר ופרארי לצוות התסריטאים, והרעיון שהועלה באותה תקופה הוא לעשות פריקוול מונפש. באוגוסט 2017, הוכרז פיתוח הסרט. באפריל 2020, נמסר כי קולי יביים את הסרט.
הסרט החל לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-20 בספטמבר 2024, ובישראל ב-24 באוקטובר, בהפצת "סרטי פרמאונט".
עלילה

סייברטרון הוא כוכב לכת המיושב על ידי רובוטים תבוניים המוזנים מחומר בשם אנרג'ון ומצוידים בגלגלי-שיניים מיוחדים, שמאפשרים להם להפוך לכלי רכב. בעיר יאקון, אוריון פקס, רובוט כרייה ללא גלגל-שיניים, מתגנב לארכיון וצופה בסרט תיעודי על הפריימים – הסייברטרונים הראשונים שנוצרו ישירות על ידי יוצרם, פריימוס. מאבטחים תופסים את אוריון, אך חברו הטוב ד-16 משחרר אותו. מאוחר יותר, מתרחשת מפולת במכרה האנרג'ון שבו השניים עובדים, הלוכדת את עובד המכרה ג'אז. בעוד אוריון וד-16 מצילים אותו, המפקח שלהם, דארקוינג, מאשים את הממונית שלהם, אליטה-1, ומוריד אותה בדרגה.
מנהיג סייברטרון, סנטינל פריים, חוזר ממסע על פני השטח של הכוכב, וטוען כי הדף את הפולשים הקווינטסונים, ומארגן מרוץ לציון הניצחון. כדי להוכיח את עצמם יותר מכרייה בלבד, אוריון וד-16 נרשמים למירוץ באופן לא חוקי עם תרמילי סילון, אך מפסידים. בעוד סנטינל מבטיח לתגמל אותם על כך שהגבירו את המורל בקרב הכורים, דארקוינג הכועס מעביר את השניים לעבודה בשריפת זבל, שם הם פוגשים את בי-127 האקסצנטרי. לאחר שהם מגלים שבב בקרב האשפה שמכיל הודעת מצוקה מאלפא טריון, אחד הפריימים, אוריון משכנע את ד-16 ובי-127 להצטרף אליו כדי להגיע לקואורדינטות על פני השטח, ומאוחר יותר משכנע גם את אליטה להצטרף לאחר שהיא תופסת אותם מנסים להתגנב על קרון מטען.
בסופו של דבר, הארבעה מוצאים את טריון המנוטרל במערה לצד גופותיהם של שאר הפריימים. לאחר הפעלתו מחדש, טריון מגלה כי סנטינל בגד בפריימים ועובד בסתר עבור הקווינטסונים, מספק להם אנרג'ון בתמורה לכך שיאפשרו לו לשלוט בסייברטרון, בעוד הוא מסיר את גלגלי-השיניים של הכורים כדי להחזיק אותם כנועים. טריון מעניק לחבורה גלגלי-שיניים, שמאפשרים להם לשנות צורה, ושבב עם ראיות לבגידתו של סנטינל. סנטינל וכוחותיו מגיעים ולוכדים את טריון והורגים אותו.
במנוסתם מרודפיהם, הצוות חוזר ליאקון כדי לחשוף את סנטינל, אך נלכד על ידי המשמר העליון, רובוטי מלחמה לשעבר של הפריימים שמורדים בסנטינל. ד-16 משתלט על המשמר העליון לאחר שמביס את המנהיג שלהם, סטארסקרים, בעוד אוריון מתחיל לדאוג מהתגברות האלימות אצל חברו מאז שגילה את האמת. כוחותיו של סנטינל מוצאים אותם, ובקרב שמתפתח, ד-16, בי-127 וחצי מהמשמר העליון נתפסים בעוד שבב הראיות שמוכיח את בגידתו של סנטינל מושמד.
אוריון, המעודד על ידי אליטה, מאחד את שאר חברי המשמר העליון וחוזר ליאקון כדי להציל את חבריו. שם, אוריון משכנע את הכורים למרוד בעוד אליטה חושפת את סנטינל באמצעות שידור הקלטות הזיכרון של סגניתו, איירכינד, ברחבי העיר. לאחר שהם מביסים את סנטינל, אוריון וד-16 מתווכחים אם להוציאו להורג, עד שהאחרון יורה בטעות בחברו. אף שהוא מזועזע בתחילה, ד-16 מאפשר בסופו של דבר לאוריון ליפול למותו. כעת כשהוא מכנה את עצמו "מגטרון", הוא הורג את סנטינל ומורה למשמר העליון להשמיד את יאקון.
רוחותיהם של פריימוס והפריימים מזהות את הקרבתו של אוריון ומעניקות לו את מטריקס המנהיגות, ובכך מחיות אותו מחדש כ"אופטימוס פריים", שמביס את מגטרון לפני שמגלה אותו ואת המשמר העליון. לאחר שהמטריקס משיב את גלגלי-השיניים של הכורים ואת מאגרי האנרג'ון המדולדלים של סייברטרון, אופטימוס מכנה את תומכיו "אוטובוטים" ושולח מסר המזהיר את הקווינטסונים להתרחק. בינתיים, מגטרון משנה את שמו של המשמר העליון ל"שקרניקים" ומכריז מלחמה על הרובוטריקים.
צוות השחקנים והדמויות

כריס המסוורת' – אוריון פקס / אופטימוס פריים
בריאן טיירי הנרי – D-16 / מגהטרון
סקרלט ג'והנסון – אליטה-1
קיגן-מייקל קי – B-127 / באמבלבי
סטיב בושמי
לורנס פישבורן – אלפא טריון
ג'ון האם – סנטינל פריים
הפקה

לאחר עלייתו לאקרנים של הסרט "רובוטריקים 4: עידן ההכחדה" משנת 2014, "סרטי פרמאונט" צירפה את עקיבא גולדסמן כתסריטאי לפיתוח סרטי המשך של רובוטריקים. באוגוסט 2017, דווח שסרט מונפש של רובוטריקים נמצא רשמית בפיתוח. שם הסרט נחשף בסינמקון 2023.
הפצה

בתחילה, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-19 ביולי 2024, אך נדחה ל-20 בספטמבר 2024, ובישראל ב-24 באוקטובר, בהפצת "סרטי פרמאונט".
הפצה > בקופות

הסרט הכניס 3.36 מיליון דולר מהצגות מוקדמות שנערכו ב-19 בספטמבר 2024. עם צאתו, הרוויח 14 מיליון דולר מ-50 שווקים בינלאומיים, כשהמדינה המובילה במכירות הייתה מקסיקו עם 2.2 מיליון דולר. הסרט פתח בצפון אמריקה עם 25 מיליון דולר, וסך כל המכירות העולמיות עומדות על 39 מיליון דולר. בשבוע השני לצאתו, הסרט הרוויח 16.6 מיליון דולר מ-61 טריטוריות בינלאומיות, עם ירידה של 44% בהכנסות מהשבוע הקודם.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | סרט האנימציה הטוב ביותר | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑   אורון שמיר, הסרט הזה מבקש לשלב בין רענון המותג לחזרה למקורות. זה מצליח חלקית, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2024
↑  Fleming, Mike Jr. (4 ביוני 2015). "Akiva Goldsman Explains Transformers Writers Room As Paramount Adds Scribe Pair". Deadline Hollywood. Penske Media Corporation. ארכיון מ-8 בינואר 2020. נבדק ב-1 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Myers, Maddy (17 בספטמבר 2015). "Transformers Films Getting Animated Spin-Off". The Mary Sue. Abrams Media. ארכיון מ-7 ביולי 2017. נבדק ב-1 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fischer, Russ (2015-09-17). "Michael Bay In Talks For Transformers 5; Animated Cybertron Origin Movie Confirmed". /Film (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-04-03.
↑  Jordan Moreau, Box Office: ‘Transformers One’ Makes $3.4 Million in Previews, Variety, ‏2024-09-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  Rebecca Rubin, ‘Beetlejuice Beetlejuice’ Surpasses $300 Million Globally, ‘The Wild Robot’ Takes Flight With $6.8 Million Overseas, Variety, ‏2024-09-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Rebecca Rubin, ‘Beetlejuice Beetlejuice,’ ‘Transformers One’ Fly Above ‘The Wild Robot’ at International Box Office, Variety, ‏2024-09-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  Matt Neglia, The 2024 Saturn Award Winners, Next Best Picture, ‏2025-02-03 (באנגלית אמריקאית)
| רובוטריקים |
| --- | --- | --- |
| יוצרים | הסברו • טאקארה טומי (אנ') • הנרי אורנשטיין |  |
| דמויות | אופטימוס פריים • מגהטרון • באמבלבי • סטארסקרים |  |
| סדרות אנימציה | הרובוטריקים • מלחמות החיות • מכונות חיות • רובוטים במסווה • ארמדה • אנרג'ון • סייברטרון • רובוטריקים אנימייטד • פריים • המלחמה על סייברטרון |  |
| קומיקס | רובוטריקים (מארוול קומיקס) • רובוטריקים (Dreamwave) • רובוטריקים (IDW Publishing) |  |
| סרטים | רובוטריקים: הסרט • רובוטריקים (2007) • הנקמה • אפלת הירח • עידן ההכחדה • האביר האחרון • באמבלבי • עליית החיות • ההתחלה |  |
| שירים | "What I've Done" • "New Divide" • "Back to Life"‏ |  |
אל תשלח ידך אל הנער (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  הרב ישראל מאיר לאו
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  אנגלית, צרפתית, יפנית, רוסית וסינית
 סוגה:  אוטוביוגרפיה
 הוצאה
 הוצאה:  ידיעות ספרים
 תאריך הוצאה:  2005
 מספר עמודים:  350
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9655117545
 הספרייה הלאומית:  002488405, 003668955
אל תשלח ידך אל הנער הוא ספר אוטוביוגרפי מאת הרב ישראל מאיר לאו, רבה של תל אביב-יפו לשעבר ולפנים הרב הראשי לישראל. הספר נכתב לקראת מלאת 60 שנה לשחרור מחנה הריכוז בוכנוואלד.
הספר יצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים באפריל 2005 בכריכה רכה. באוגוסט 2006 יצא לאור במהדורת זהב, בכריכה קשה, לאחר הדפסת מאה אלף עותקים מהספר. בחנוכה תשע"ב קיבל את ספר היהלום על מכירת 100 אלף עותקים. הספר יצא לאור בעברית. ותורגם לאנגלית (שם הספר: "Out of the Depths"), וכן גם לצרפתית, ליפנית, לרוסית ולסינית (בשפות אלה הספר נקרא "לולק", כינויו של הרב לאו בילדותו).
שם הספר, "אל תשלח ידך אל הנער", נלקח מסיפור עקדת יצחק, שבו אמר מלאך אלוהים לאברהם משפט זה, ועצר אותו מלשחוט את יצחק בנו.
הספר אינו מקיף את כל חייו של הרב לאו עד למועד כתיבתו. חלקו הראשון עוסק בילדותו ובנעוריו של הרב לאו, עד לנישואיו בגיל 21. בחלקו השני מובאים סיפורים אחדים מבגרותו של הרב לאו, ובו הוא ממחיש כיצד עיצבו זכרונות ילדותו את דרכו כרב וכאיש ציבור.
במהדורה החדשה נוספו הקדמות  מאת שמעון פרס ואלי ויזל ונאומיו של הרב לאו באו"ם ובביקור ברק אובמה ב"יד ושם".
הערות שוליים

↑  אתר הידברות
↑  הסופרים של ידיעות חגגו אלבומי זהב
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ישראל ינון

| --- | --- |

 לידה:  11 בינואר 1956 כפר סבא, ישראל 
 פטירה:  29 בינואר 2015 (בגיל 59) לוצרן, שווייץ 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  מנצח, מוזיקאי
 
ישראל ינון (11 בינואר 1956 - 29 בינואר 2015) היה מנצח ומוזיקאי ישראלי.
קורות חיים

ישראל ינון נולד בכפר סבא וגדל במושב חניאל בשרון. בילדותו ניגן באקורדיון, הוא למד ניצוח, תאוריית המוזיקה והלחנה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בשנים 1981–1984 והמשיך באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים בשנים 1985–1988, אצל מנדי רודן ונעם שריף. ינון התמחה בעיקר בניצוח על יצירות של מלחינים שנספו בשואה. במאי 1991 ניצח בשידור חי בינלאומי על קונצרט הפתיחה של Deutschlandsender Kultur, ערוץ תרבות ששידר בשנים 1990–1993 מגרמניה המזרחית לשעבר בעיצומו של תהליך הדמוקרטיזציה ושל איחוד גרמניה.
לצד הרפרטואר הקלאסי התמחה ישראל ינון בניצוח על יצירות של מלחינים שנספו בשואה או שנאסרו בגרמניה הנאצית כנציגים של "אמנות מנוונת", כמו
האנס קראסה, פאבל האס או ארווין שולהוף. כמו כן התעניין ינון בגילוי יצירות נשכחות ופחות ידועות, למשל מאת המלחינים האקספרסיוניסטים הגרמנים היינץ טיסן או אדוארד ארדמן. סייע רבות גם בקידום יצירותיהם של מלחינים בני זמננו, לרבות מלחינים ישראלים כמו
יוסף טל, עודד זהבי, נעם שריף ומשה רסיוק. על ההקלטות של מוזיקה ישראלית זכה בפרסי דיסק השנה בגרמניה בשנים 2005 ו-2006. בשנת 1995 ניצח על בכורת האופרה "משחק המלכים" ('Die Schachnovelle) מאת המלחינה הרומניה ויולטה דינסקו בפסטיבל שווצינגן. בשנת 1992 ניצח על התזמורת הפילהרמונית של ברנו בסיור קונצרטים ברחבי גרמניה והקליט איתה ביצועי בכורה של יצירות מאת ויקטור אולמן, תקליטור שזיכה אותו בפרס ביקורת התקליטים הגרמנית. מאז עשה הקלטות רבות בשביל חברות התקליטים דקה, דויטשה גרמופון, קוך, CPO ואחרות.
ישראל ינון ניצח כאורח על תזמורות חשובות בישראל ובעולם כמו התזמורת הסימפונית ירושלים, סימפונט רעננה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, תזמורת רשות השידור הבריטית, התזמורת הפילהרמונית של לונדון, התזמורת הסימפונית של אנטוורפן, תזמורת רדיו צפון גרמניה, התזמורת הסימפונית של וינה והתזמורת הסימפונית הגרמנית של ברלין. ביצועיו של ינון זכו להערכה בגלל נאמנותם, רגישותם ודיוקם האמנותי. בו זמנית התאפיין סגנונו ברוח חיה ובמזג לוהט.
ישראל ינון התמוטט על הבמה ונפטר בשעת קונצרט במרכז התרבות והקונגרסים של לוצרן, ב-29 בינואר 2015, תוך כדי ניצוח על "סימפוניית האלפים" מאת ריכרד שטראוס עם "התזמורת הפילהרמונית הצעירה של מרכז שווייץ".
בתו, שירי רן ינון, היא ויולנית ופועלת בברלין.
פרסים ואותות הוקרה

1988 ו-1989 - Masterplayers Music and Conductors Competition בשווייץ
1993 - פרס מבקרי התקליטים הגרמנים
1995 - הפרס הממלכתי לתרבות של הרפובליקה הצ'כית
2003 - אות הזהב של העיר גראץ
לקריאה נוספת

Lexikonartikel von Günter Moseler im Die Musik in Geschichte und Gegenwar|(MGG) Kassel 2007.
Thomas Voigt: Israel Yinon. Auf der Suche nach der verlorenen Generation, in: Fono Forum, Heft 10/2000 S. 42 f.
Kürschners Deutscher Musik-Kalender 2004, München 2004.
ביל היידר

| --- | --- |

היידר, 2013
 לידה:  7 ביוני 1978 (בן 46) טלסה, ארצות הברית 
 שם לידה:  William Thomas Hader Jr. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 מקום לימודים:  המכללה הקהילתית סקוטסדייל  Edison Preparatory School  האקדמיה לקולנוע של ניו יורק 
 בן או בת זוג:  מגי קרי (2006–2018)  רייצ'ל בילסון (2019–2020)  אנה קנדריק (2020–2022)  אלי וונג (2023–?) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרה קומית (2018)  פרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרה קומית (2019) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויליאם "ביל" היידר (באנגלית: William "Bill" Hader; נולד ב-7 ביוני 1978) הוא שחקן קולנוע, קומיקאי, תסריטאי ומפיק אמריקאי.
התפרסם כחבר בצוות של תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב" ובזכות תפקידיו בקומדיות "סופרבאד - חרמן על הזמן", "קח את זה כמו גבר", "פעלולן לנצח", "פול" ו"בארי".
ביוגרפיה

היידר נולד וגדל בעיר טולסה לשרי, מורה לריקוד ולביל היידר. משפחתו נוצרית וממוצא גרמניים, דניים, איריים ואנגליים. למד ב"מכללת סקוטדייל קומיוניטי" שבאריזונה.
החל את דרכו כקומיקאי בהרכב הקומי "The Second City". בזמן שהופיע כסטאנדפיסט היה היידר גם שותף זוטר בהפקת סרטי הפעולה "מלך העקרבים" ו"פגיעה הקפית" וסדרת הריאליטי "The Surreal Life".
פריצתו התרחשה ב-2005 בזכות צירופו לצוות השחקנים של תוכנית המערכונים המפורסמת "סאטרדיי נייט לייב", בה הופיע עד שנת 2013 ונודע בזכות החיקויים והקולות המגוונים שביצע.
ב-2006 הופיע לראשונה בסרט קולנוע, "אני, אתה והוא". ב-2007 שיחק בקומדיית הנעורים המוערכת "סופרבאד - חרמן על הזמן" בתפקיד השוטר סלייטר ובקומדיה "פעלולן לנצח" בתור דייב מק'לאן, חברו של הפעלולן רוד קימבל (אנדי סמברג). ב-2008 הופיע היידר בקומדיות "רעם טרופי" בתפקיד עוזרו של המפיק לס גרוסמן (טום קרוז) ו"קח את זה כמו גבר" בתור בריאן, אחיו החורג וחברו של הדמות הראשית, פיטר ברטר (ג'ייסון סגל). עוד באותה שנה הצטרף לסדרת הטלוויזיה "סאות' פארק" בתור מפיק, תסריטאי-משנה ומדבב.
ב-2009 זכה היידר בפרס אמי על היותו שותף בהפקת העונה ה-12 של סדרת האנימציה "סאות' פארק". בשנה זו השתתף בדרמה הקומית "ארץ ההרפתקאות" בתור בובי, עוזר מנהל ארץ ההרפתקאות, ובשובר הקופות "לילה מוטרף במוזיאון 2" בתפקיד בובת ג'ורג' ארמסטרונג קסטר.
שיחק בנוסף בקומדיה "פול" בתפקיד הסוכן האגרד ודיבב את הדמות הראשית בסרט האנימציה "גשם של פלאפל". בקיץ 2013 שיחק בסרט קומדיית הנעורים "התנסות חובה" בכיכובה של אוברי פלזה. בשנת 2014 כיכב בתפקיד ראשי לצד עמיתתו לשעבר מ-"סאטרדיי נייט לייב", קריסטן ויג, בסרט הדרמה "התאומים". ב-2015 דיבב את "פחד" בסרט האנימציה "הקול בראש" ואף כיכב לצד הקומיקאית איימי שומר בקומדיה "אסון מהלך".
בשנת 2016 שיחק לצד גרטה גרוויג בקומדיה הרומנטית "הרומן של מגי" בבימויה של רבקה מילר. בשנת 2017 שיחק בסרט גיבורי-העל "פאוור ריינג'רס" בהפקתו של חיים סבן, בסרט גילם את אלפא 5, העוזר של זורדון.
בשנת 2018 כתב, ביים וכיכב בסדרה "בארי" של רשת HBO. באותה שנה זכה גם בפרס אמי על תפקידו בסדרה, וב-2019 זכה בפרס זה על עונתה השנייה. ב-2019 אף גילם את דמותו של ריצ'י טוז'יר בסרט השני של העיבוד הקולנועי לספרו של סטיבן קינג, "זה: חלק 2".
חיים אישיים

ב-2006 נשא היידר לאישה את הקולנוענית מגי קארי. ב-2018 התגרשו השניים. לשניים שלוש בנות – האנה קתרין, נולדה ב-6 באוקטובר 2009, הארפר, נולדה ב-28 ביולי 2012, והיילי, נולדה ב-15 בנובמבר 2014.