stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נגישות תחבורה
נהיגה מונגשת

אנשים בעלי לקויות מגוונות יכולים להתקשות בנהיגה ברכב. אנשים עם לקות ראייה (הפרעת ראייה קשה שמשקפיים לא מתקנים), לקות נפשית או לקות אינטלקטואלית (פיגור או נסיגה שכלית) לא יכולים לקבל רישיון נהיגה על פי החוק. לעומתם, אנשים עם לקות קוגניטיבית שאינה קשורה במשכל (כגון הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות), לקות שמיעה או לקות תנועה מספיק להוכיח את כושר נהיגתם במבחן נהיגה מעשי (טסט) כדי לקבל רישיון נהיגה. החוק אינו מתייחס להיבטים המיוחדים להרבה מלקויות אלה. לדוגמה, אדם שלא יכול לעבור טסט בלי להרכיב משקפיים, חייב לנהוג עם משקפיים. לעומת זאת, לאדם שאינו יכול לעבור טסט בלי תרופה לשיפור הריכוז, מותר לנהוג בלעדיה.
אנשים עם לקויות תנועה שונות עשויים להתקשות בהפעלה של חלקים שונים של מערכת הנהיגה, בישיבה על כיסא הנהג בלא תמיכה או בכניסה אל המכונית. הסיבות ללקויות התנועה והלקויות עצמן מגוונות. יש נהגים, למשל, עם שיתוק בפלג הגוף הימני או השמאלי עקב אירוע מוחי, עם קטיעה ביד אחת או שתיים עקב תאונה, שיתוק של יד אחת עקב שיתוק מוחין, קטיעה של רגל עקב פגיעה ממוקש, חולשה בכלל שרירי הגוף עקב ניוון שרירים, שיתוק מנקודה מסוימת בגב ומטה עקב שבר בגב, פוליו, ספינה ביפידה או שיתוק מוחין ועוד.
יש נהגים עם לקות תנועה שיכולים להיכנס לרכב ולשבת על כיסא הנהג כמו כל נהג אחר וצריכים טכנולוגיה מסייעת המאפשרת נהיגה תוך הפעלה שונה מהמקובל של גפיהם. מלבד תוספת אמצעי נגישות אלה כלי הרכב שלהם יהיו על פי רוב אוטומטיים כדי לחסוך מהם תנועה באופן כללי. נהגים שמשתמשים מחוץ למכונית בכיסא גלגלים ידני, נמנים עם פי רוב עם נהגים אלה. הם יעדיפו מכונית עם שתי דלתות ולא עם ארבע דלתות. זאת משום שבמכונית כזו קל להם יותר להכניס את כיסא הגלגלים המקופל אל הרווח שבין המושבים הקדמיים והאחוריים, אחרי שהם עוברים מכיסא הגלגלים אל כיסא הנהג ומקפלים את כיסא הגלגלים.
נהגים המשתמשים בכיסא גלגלים ממונע נוהגים על פי רוב בוואן עם מעלון ובלי כיסא נהג. המעלון מרים את כיסא הגלגלים עם המשתמש אל הוואן והמשתמש נוסע עם כיסא הגלגלים ממעלון הרכב עד לעמדת הנהג ומאבטח את כיסא הגלגלים שם. משתמש כיסא גלגלים ממונע זקוק על פי רוב לטכנולוגיה מסייעת מתוחכמת יותר מאנשים אחרים עם לקויי תנועה כדי לאפשר נהיגה למרות יכולת תנועה מוגבלת יותר.
נהיגה מונגשת > חניית נכים

במגרשי חניה רבים מסומנים מקומות חניה ייעודיים עבור אנשים עם לקות המצריכה מקום חנייה מרווח או קרוב ליעד הנסיעה. לקות מסוג זה המזכה בזכות חנייה במקומות אלה היא לקות הליכה חמורה, המצריכה שימוש בציוד טכנולוגיה מסייעת כגון כיסא גלגלים או קביים או לקות הגורמת לכאבים עזים בעת ההליכה. בחלק מהמדינות, הזכות לחנייה במקומות אלה ניתנת גם לאנשים עם לקות הגורמת לפחד רב מהליכה ברחוב הומה או מחציית כביש (לדוגמה, חלק אנשי הקשת האוטיסטית).
חוקי הנגישות של מדינות רבות מחייבים, שחלק ממקומות החנייה שבסמוך למקומות ציבוריים יישמרו לנכים אלה והם גם נותנים הגדרה מספרית לכמות היחסית של מקומות חנייה אלה. המקומות מסומנים בשלט או בכיתוב על משטח החנייה. החניה במקומות אלו מותנית בתווית המצויה על הרכב. בישראל, למשל, התווית היא בצורת משולש המוצגת בחלון הרכב ועליה פירוט זהותו של הנכה.
בתוך מגרש החניה יש למקם את חניות נכים בסמוך ככל האפשר ליעד אליו מקובל להגיע אחרי היציאה מהרכב. למשל, במגרש חניה של חנות גדולה יש למקם את חניות הנכים במקום הסמוך ביותר לדלת החנות. הקפדה על כלל זה חוסכת הליכה מאנשים עם לקות הליכה חמורה. יש להקפיד גם שמקומות החניה לנכים יתפסו שטח רחב יותר מזה של מקומות החניה האחרים כדי לאפשר מעבר עם כיסא גלגלים בין המכוניות ולהשאיר מקום לתמרון דלת מכונית בעת ישיבה על כיסא גלגלים, קיפול כיסא גלגלים ידני אחרי הכניסה למכונית או תפעול מעלון כניסה לכיסאות גלגלים ממונעים.
במקרה שיש קשיים טכניים בהקצעת מרחב מספיק לכלל מקומות החניה השמורים לנכים במגרש חניה אחד, החוק בחלק ממדינות העולם מאפשר הקצאת מקומות חניה נפרדים לאנשים עם לקויות הליכה שונות. לדוגמה, בארצות הברית מותר לייעד חלק מחניות הנכים אך ורק למשתמשי כיסאות גלגלים ממונעים הנוהגים במכונית מסחרית עם מעלון. כאשר עושים זאת אפשר לקצץ במעט מהמרחב שבמקומות החניה האחרים השמורים לנכים ולתת קנסות למשתמשי כיסאות גלגלים ידניים שחנו במקום ששמור למשתמשי כיסאות גלגלים ממונעים.
בישראל, במקרה של קשיים טכניים בהקצאת מרחב מספיק לכלל מקומות החניה השמורים לנכים, חוק חניה לנכים מתיר לנכים לחנות בחלק מוגדר היטב של המקומות האסורים לחניה בכלל. אחד התנאים הוא שהדבר לא ייצור הפרעה של ממש במעבר התנועה. כמו כן, ערים רבות במדינת ישראל פוטרות נכים מתשלום על חנייה מחשש שהמדחנים או סידורי התשלום האחרים אינם נגישים לחלק מהנכים.
ישנם גם חוקים להסדרת חניות נכים בסמוך למקום מגוריו או עבודתו של אדם הזקוק לחנייה כזו. בישראל, אם לנכה רגליים אין חניה פרטית בסמוך לביתו, העירייה תסמן מקום חנייה ברחוב אשר ייועד לרכבו האישי של הנכה. מקומות אלו אינם שייכים לנכה, ואינם ניתנים להורשה לצאצאיו של הנכה לאחר פטירתו.
חניית נכים בסמוך למקום מגורים או עבודה של נכה ספציפי אינה זכות המובנת מאליה. אישורה לוקח זמן רב וכרוך בהליך מורכב של הוכחת זכאות כלפי הרשות המקומית על-מנת שזו תקצה את המקום המיועד. הקצאת המקום כוללת במקרים רבים, מעבר לסימון המיוחד גם שינויים במדרכה בסמוך למקום החניה או הרחבה של המקום כך שיתאים לצורכי הנכה.
פגיעת עברייני תנועה בזכות לחניית נכים אינה פגיעה נדירה. לא פעם נתקלים הנכים במחסור במקומות החניה המונגשים עקב חניה של רכבים שאינם נושאים תו נכה באותם המקומות. מעבר לעבירה על החוק הנושאת בחובה קנס גבוה, עבירות אלה מונעות מנכים רבים את זכותם הטבעית לנוע חופשיים במרחב ולהשתלב בחברה. מזה זמן רב פועלים אתרי אינטרנט ששמו להם כמטרה לצלם את הרכבים האלה ולהעלות את תמונותיהם לאינטרנט. אלו הן פעולות אזרחיות שנדמה שמצליחות לייצר מודעות לנושא ופועלות לצמצם את החניה במקומות המונגשים.
נגישות תחבורה ציבורית לעיוורים

הנגשה של תחבורה ציבורית לעיוורים וללקויי ראייה כוללת הנגשה של המידע על אודות התחבורה הציבורית כגון לוחות הזמנים ומסלולי הקווים, הנגשה של הדרך אל תחנות האוטובוסים והרכבות המאפשרת לאדם עם לקות ראייה למצוא את התחנות ולהגיע אליהן בשלום, ההנגשה של התחנות עצמן המאפשרת שהייה נוחה ובטוחה בהן בלא סכנת נפילה אל הפסים או צעידה אל הכביש, הנגשת זיהוי הרכב המגיע לתחנה, העלייה לרכב, כל פעולה שנוסע אמור לעשות ברכב כולל יזימת עצירה שלו וזיהוי קל ונוח של המקום בו אמור הנוסע לרדת מהרכב.
הנגשת המידע יכולה להיעשות בעזרת ייעוץ טלפוני או מערכת מידע באינטרנט שמסבירה איזה רכב ציבורי לקחת ומאיפה כדי להגיע מכתובת מסוימת לכתובת מסוימת בזמן מסוים. הנגשת הדרך אל התחנות והשהייה אפשרית על פי הכללים הרגילים של הנגשת בניה. שפת המדרכה ושפת הרציף צריכים להיות מסומנים באופן בצבע בולט ובבליטות שניתן להרגיש בעזרת המקל בו משתמשים עיוורים. זיהוי הרכב המגיע לתחנה אפשרי בעזרת רמקול המצוי על הרכב ומכריז על זהותו בכל פעם שהוא עוצר בתחנה. רמקול זה צריך להיות על יד דלת הרכב וכך לסמן את מקום העלייה לרכב. זיהוי קל של המקום בו אמור הנוסע לרדת מהרכב יכול להיעשות על ידי רמקול בתוך האוטובוס המכריז את שמה של התחנה הבאה. רמקול כזה ומרקע עליו רשום שם התחנה הבאה יכול לעזר גם לנוסעים שאינם מכירים את מסלול הנסיעה.
הערות שוליים

↑  דוגמה: מ"ח 6270/15 יורם ניצן נ' משינת ישראל, ניתן ב־25 בדצמבר 2015
↑  דוגמה: אתר caughtya.org (תפסנו אותך)
ואן מונגש למשתמש כיסא גלגלים ממונע.
תא נהג עם מצערת יד המחליפה את הפדלים
חניית נכים: שלטים המודיעים על מקומות חניה השמורים לאנשים עם לקות הליכה חמורה, סימון המרחב השמור עבור רכבם של בעלי הלקות וסימון המרחב השמור להגעה אל כלי הרכב בעזרת כיסאות גלגלים
מונית נגישה למשתמשי כיסאות גלגלים ממונעים בבאר שבע
מעלית לעגלות תינוק וכיסאות גלגלים בתחנת אוטובוס בקורטיבה, ברזיל
שפת רציף בתחנת רכבת הפרוורים של שיקגו, המסומנת בצבע ובבליטות כאות אזהרה למניעת נפילת עיוורים וכבדי ראייה אל הפסים.
נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 21

נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של שוודיה, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות. היא מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל השוודית. סגל הנבחרת מורכב ממיטב שחקני הכדורגל המחזיקים באזרחות שוודית שגילם מתחת ל-21 (אף כי גילם יכול להגיע גם ל-23 במקרים מסוימים). הנבחרת משתתפת באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, הנערכת מדי שנתיים, והיא האלופה הנוכחית (2015).
הנבחרת הצעירה של שוודיה הופיעה בהופעה רשמית ראשונה בשנת 1976 בעקבות ייסודן של אליפויות אירופה לנבחרות צעירות מטעם אופ"א.
כל אליפויות אירופה לנבחרות צעירות

↑  מספר העפלות לטורניר הגמר
ניל סדקה

| --- | --- |

 לידה:  13 במרץ 1939 (בן 85) ברוקלין, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1957 
 מקום לימודים:  בית ספר ע"ש אברהם לינקולן 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס, אלקטרה רקורדס, Razor & Tie, Numero Uno, פולידור רקורדס, דה רוקט רקורד קומפני, IL 
 צאצאים:  דרה סדקה 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 neilsedaka.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ניל סדקה
ניל סדקה (באנגלית: Neil Sedaka; נולד כניסים צדקה ב-13 במרץ 1939) הוא זמר, פסנתרן ויוצר יהודי-אמריקאי.
סדקה בצעירותו

נולד בשם ניסים צדקה בברוקלין שבניו יורק. אביו היה יהודי יליד טורקיה ממוצא יהודי-לבנוני, ואימו הייתה יהודייה ילידת ארצות הברית ממוצא אשכנזי (הוריה היגרו מרוסיה ופולין). כבר כילד החל להופיע בנגינה על פסנתר, ואף התקבל כחבר קבוע בתוכנית רדיו מצליחה. עם סיום לימודיו בתיכון, התקבל סדקה ללימודי מוזיקה בבית הספר ג'וליארד היוקרתי. בשנת 1958 הלחין סדקה את השיר Stupid Cupid לזמרת קוני פרנסיס. הצלחתו המסחררת של השיר זיכתה את סדקה בחוזה בחברת תקליטי RCA בארצות הברית.
הקריירה כזמר

סדקה זכה להצלחה מסחררת כבר עם תחילת הקריירה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20. בין שיריו המוכרים ביותר אשר הגיעו למקומות הגבוהים במצעדי הפזמונים היו: "You Mean Everything To Me",‏ "Happy Birthday Sweet Sixteen",‏ "Calendar Girl". הלהיט שלו "Oh! Carol" משנת 1959 נכתב בהשראת קרול קינג. במעין תשובה הומוריסטית, הוציאה קינג את השיר "Oh! Neil" בשנת 1963.
הצלחתו הגדולה ביותר כזמר הגיעה כאשר הצליח להכניס שלושה שירים אל המקום הראשון במצעד האמריקאי. שירים אלו: "Breaking Up Is Hard to Do" בשנת 1962, "Laughter in the Rain" ו-"Bad Blood" בשנת 1975 זיכו את סדקה בתהילת עולם ובכוכב על רצפת שדרת הכוכבים של הוליווד.
בנוסף הקליט שתי הקלטות נדירות בעברית, למלים של חיים קינן. (ניל סדקה - למה שוב אינך עמי)
עבודתו כיוצר

סדקה עבד במהלך השנים עם כמה מהאמנים והלהקות החשובים בעולם הבידור, בין השאר כתב סדקה בצוותא עם הווארד גרינפלד את השיר Love Will Keep Us Together לצמד Captain & Tennille אשר הגיע למקום הראשון במצעד האמריקאי, וכן עבד עם אמנים כגון אלטון ג'ון ולהקת אבבא.
סדקה ממשיך להופיע וליצור עד לימים אלו. מקורביו החלו לאחרונה בארגון עצומה להכנסת סדקה להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
הערות שוליים

↑  https://www.thejc.com/culture/interviews/interview-neil-sedaka-1.15508
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504438605171  PLWABN: 9810533521005606  BNE: XX1117100  BnF: cb138996192 (data)  CiNii: DA02849404  GND: 134518578  ISNI: 0000 0000 8120 999X  LCCN: n82077872  MusicBrainz: 577d92bd-32ac-48b6-86df-4db6b0b52fbf  NDL: 001165219  NKC: mzk2004261376  NTA: 070555273  SUDOC: 159835739  Trove: 1205243  VIAF: 42026618   WorldCat (עם VIAF): 42026618
ניקול הלפרין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1970 (בת 54 בערך) ארצות הברית 
 מדינה:  ישראל 
 ידועה בשל:  מיס ישראל (1989)
 בן או בת זוג:  רוני מאנה (1990–2003) 
 
ניקול הלפרין (נולדה ב-31 בינואר 1970) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1989, דוגמנית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

ניקול הלפרין נולדה בארצות הברית ובגיל 4 עלתה לישראל עם אביה והתגוררה בבאר שבע, אמה נשארה לגור בלוס אנג'לס. היא למדה בבית ספר תיכון מקיף ג' ומגיל 15 השתתפה בקבוצת הכדורעף של אס"א באר שבע ובנבחרת הנשים של ישראל. בשנת 1988 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל התחזוקה. בפברואר 1989 זכתה בתחרות מלכת היופי של ישראל, ובמאי אותה השנה השתתפה בתחרות מיס תבל 1989, שנערכה בעיר קנקון במקסיקו, והגיעה למקום ה-11 בתחרות.
בינואר 1990 התחתנה עם איש העסקים רוני מאנה ולהם בן ובת. בשנת 2003 התגרשו השניים, בהליכי גירושים מתוקשרים, לאחר שמאנה טען שנקלע לקשיים כלכליים, והגיש בקשה לפשיטת רגל והקפאת הליכים נגדו. השתתפה בכמה פרקים בסדרות הטלוויזיה רמת אביב גימל וכסף קטלני.
בשנת 2003 החלה לעבוד כיועצת יופי ברשת האסתטיקה "פרופורציה", ובאותה שנה הייתה שופטת בתחרות "טופ מודל 2003".
בשנת 2004 נישאה בשנית לעופר לוי, איש שב"כ. נולדו להם שני בנים.
בשנת 2006 פתחה מכון קוסמטיקה בכיכר המדינה בתל אביב. הלפרין הופיעה בפרסומות לגוטקס ועבדה תקופה כדוגמנית בניו יורק.
בשנת 2008 נבחרה לשמש כפרזנטורית של חברת הקוסמטיקה מעבדות ג'יג'י.
בשנת 2014 עברה להתגורר בארצות הברית, בעקבות עבודתו של בעלה, והחלה לעבוד כמתווכת נדל"ן.
הערות שוליים

1 2  אמיר פלג, מיכל קדם, "צלצלתי לאמא בארה״ב ובישרתי: אני מיס יזראל", חדשות, 23 בפברואר 1989
↑  גבי ניצן, מס' 17, מוכשרת בהבלטות, חדשות, 22 בפברואר 1989
↑  רויטרס, מיס הולנד הוכתרה במקסיקו כ"מיס יוניברס", חדשות, 25 במאי 1989
↑  בתיה פלדמן, "הרבה בנות יבכו הערב", חדשות, 24 בינואר 1990
↑  יצחק דנון, ‏ניקול הלפרין: בקשתו של רוני מאנה לפשיטת רגל - פיקציה שנועדה להבריח רכוש, באתר גלובס, 12 במרץ 2002
יצחק דנון, ‏רוני מאנה לביהמ"ש: טענת אשתי שיש לי 6 מיליון דולר - פרי דמיונה, באתר גלובס, 15 באפריל 2002
יצחק דנון, ‏רוני מאנה מבקש לדחות את עתירת רעייתו ניקול הלפרין נגד המשך הצו לכינוס נכסיו, באתר גלובס, 13 בינואר 2003
↑  שרונה אבנרי, עניין של פרופורציה, באתר ynet, 24 בדצמבר 2003
↑  איציק בירן, בסימן חתונות, באתר ynet, 18 בפברואר 2004
חתונת ניקול, באתר ynet, 11 בפברואר 2004
1 2  אורית מרלין-רוזנצוייג, 70 שנה ל"לאשה": לאן נעלמה מלכת היופי לשעבר ניקול הלפרין?, באתר Xnet‏, 14 בספטמבר 2014
↑  ניקול הלפרין תהיה הפנים של GIGI, באתר גלובס, 23 במרץ 2008
| מלכות היופי של ישראל |
| --- | --- | --- |
| שנות החמישים | מרים ירון (1950) • מיכל הראל (1951) • אורה ורד ג'מילי (1952) • חבצלת דרור (1953) • אביבה פאר (1954) • אילנה כרמל (1955) • שרה טל (1956) • עטרה ברזילי (1957) • מרים הדר (1958) • רינה יצחקוב (1959) |  |
| שנות השישים | עליזה גור (1960) • דליה ליאון (1961) • יהודית מזור (1962) • אסתר כפיר (1963) • רונית רינת (1964) • עליזה שדה (1965) • אביבה ישראלי (1966) • בתיה כבירי (1967) • מירי זמיר (1968) • חווה לוי (1969) |  |
| שנות השבעים | מושית ציפורין (1970) • אתי אורגד (1971) • אילנה גורן (1972) • לימור שריר (1973) • עדנה לוי (1974) • אורית קופר (1975) • רינה מור (1976) • זהבה ורדי (1977) • דורית ילינק (1978) • ורד פולגר (1979) |  |
| שנות השמונים | אילנה שושן (1980) • דנה וקסלר (1981) • דבי הס (1982) • שמעונה הולנדר (1983) • ספיר קופמן (1984) • הילה קלמן (1985) • נילי דרוקר (1986) • ימית נוי (1987) • שירלי בן מרדכי (1988) • ניקול הלפרין (1989) |  |
| שנות התשעים | איבונה קרוגליאק (1990) • מירי גולדפרב (1991) • רוית אסף (1992) • יאנה חודריקר (1993) • רווית ירקוני (1994) • יאנה קלמן (1995) • טלי לוונטל (1996) • מירית גרינברג (1997) • לינור אברג'יל (1998) • רנא רסלאן (1999) |  |
| העשור הראשון של המאה ה-21 | נירית בקשי (2000) • אילנית לוי (2001) • ימית הר נוי (2002) • סיון קליין (2003) • גל גדות (2004) • ילנה ראלף (2005) • יעל נזרי (2006) • לירן כוהנר (2007) • תמר זיסקינד (2008) • עדי רודניצקי (2009) |  |
| העשור השני של המאה ה-21 | שביט ויזל (2010) • אלה רן (2011) • שני חזן (2012) • טיטי איינאו (2013) • מור ממן (2014) • מעיין קרן (2015) • קארין עליה (2016) • רותם רבי (2017) • ניקול רזניקוב (2018) • סלע שרלין (2019) |  |
| העשור השלישי של המאה ה-21 | תהילה לוי (2020) • נועה כוכבא (2021) • אופיר קורסיה (2024) |  |
משה מישאלוף

משה (מושיקו) מישאלוף (נולד ב-14 בספטמבר 1983) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות הקשר אחורי והבלם, וכיום משמש כמנכ"ל ארגון שחקניות ושחקני הכדורגל בישראל.
קריירת משחק

מישאלוף החל לשחק במחלקת הנוער של מכבי תל אביב בגיל שש, והיה קפטן קבוצת הנוער בשנים 2000–2002. מישאלוף זכה עם קבוצת הנוער בשתי אליפויות ובגביע אחד, עלה לקבוצה הבוגרת בשנת 2002 וזכה עמה באליפות בעונת 2002/2003. באותה עונה שובצה מכבי תל אביב ב"בית המוות" של ליגת האלופות, יחד עם אייאקס, באיירן מינכן ויובנטוס, ומישאלוף שותף בכל משחקי הקבוצה בליגת האלופות. בעונת 2004/2005 זכה עם קבוצתו בגביע המדינה. בעונת 2006/2007 החל לשמש כקפטן הקבוצה. בעונת 2008/2009 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו, ובתום העונה עזב את המועדון.
ביוני 2009 חתם באפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית, ובינואר 2010 עבר לפאפוס, גם היא מאותה ליגה. במשחקו הראשון בפאפוס כבש שער אחד ובישל שער נוסף.
בקיץ 2010 חתם לעונה אחת בבית"ר ירושלים, ושותף ב-27 משחקים במהלך העונה. בעונה העוקבת חתם בהפועל עכו. במשחקו הראשון בקבוצה כבש שער בניצחון 2–0 על בני יהודה תל אביב. בעונת 2015/2016 הוא מונה לקפטן הקבוצה, והמשיך לשחק במדיה גם לאחר ירידתה לליגה הלאומית. בעונת 2016/2017 העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל. במהלך העונה הפך מישאלוף ל"מנודה" על ידי הקבוצה, וסולק מאימוני הקבוצה. בתום העונה עזב את הקבוצה, ולאחר מאבק משפטי של שנתיים בבית דין לעבודה קיבל כ-800 אלף ש"ח בהסכם פשרה.
בעונת 2017/2018 שיחק בהפועל רמת השרון מהליגה הלאומית. בעונת 2018/2019 שיחק בהפועל אום אל-פחם מליגה א', סייע לה להעפיל לליגה הלאומית ופרש ממשחק פעיל, בגיל 35.
קריירה מקצועית

במאי 2019 נבחר מישאלוף לתפקיד מנכ"ל ארגון שחקניות ושחקני הכדורגל בישראל. מתוקף תפקידו, חבר מישאלוף בארגון FIFPro העולמי, ופועל לסייע לשחקני ושחקניות הכדורגל במענק מלגות, מתן ייעוץ משפטי וקיום קורסים שונים להכנה לקראת החיים שאחרי הפרישה.
למישאלוף תואר ראשון בחינוך, חברה וספורט ממכללת הקריה האקדמית אונו. בנוסף, סיים קורס דירקטורים חיצוניים (בכיר).
מישאלוף נשוי לאוראל, עורכת דין, ואב לתאומים – בן ובת.
הערות שוליים

↑  איתן גליקמן, עכו: מישאלוף קפטן, חלוץ מהונדורס נבחן, באתר ynet, 4 באוגוסט 2015
↑  עמית גולדשטיין‏, העוולה החדשה: סיפורה ההזוי של קבוצת המנודים של הפועל עכו, באתר וואלה, 14 ביולי 2017
↑  מיכאל וייסרמן, ‏‏סוף הסאגה: הפועל עכו תשלם למשה מישאלוף 800 אלף ש"ח, באתר ספורט1, 15 בנובמבר 2018
↑  מושיקו מישאלוף מונה למנכ"ל ארגון שחקני הכדורגל, באתר ONE‏, 23 במאי 2019
↑  יאיר צוקר, ‏"ליום שאחרי הפרישה": ארגון שחקני ושחקניות הכדורגל יזם מסלול לימודים אקדמי, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 בספטמבר 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נחליאלי מדגסקרי

| נחליאלי מדגסקרי |
| --- | --- |
 נחליאלי מדסקרי
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: נחליאליים
סוג:: נחליאלי
מין:: נחליאלי מדסקרי
שם מדעי
 Motacilla flaviventris ‏הארטלאוב, 1860

נחליאלי מדסקרי (שם מדעי: Motacilla flaviventris) הוא מין של נחליאלי האנדמי למדינת האיים מדגסקר, ומכאן שמו. הנחליאלי חי באזורים טרופיים וסובטרופיים המוצפים עונתית. הוא הוגדר כמין חדש למדע בשנת 2001.
הערות שוליים

↑  נחליאלי מדגסקרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משה מירנדה

קבוצת מכבי יפו ב-1956. צילום לפני משחק ידידות עם הפועל תל אביב שנערך ב-11 בנובמבר. מימין לשמאל בשורת העומדים: בוחוס ג'וג'וסיאן, פרסיאדו אביגדור (טופצ'ה), משה מירנדה, חיים כלב, זאב בסרגליק, משה לוי, וצ'וצ'קו לוי. כורעים מימין לשמאל: יצחק סורג'ון, מקס ווזניאק, משה אלמוזלינו ואברהם טוריקה.
משה מירנדה (בבולגרית: Mоше Mиранда‏; 28 באוקטובר 1919, סופיה, ממלכת בולגריה–24 בספטמבר 1996, יפו, ישראל) היה כדורגלן ישראלי המזוהה עם קבוצת מכבי יפו, ונמנה עם מייסדיה. בשנות הארבעים של המאה העשרים נמנה עם הגרעין הקשה של לוחמי האצ"ל ובהמשך הלח"י, ועם גולי אצ"ל ולח"י.
לקריאה נוספת

ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.
הערות שוליים

1 2  משה מירנדה, באתר העמותה להנצחת מורשת לוחמי חירות ישראל.
↑  הבעיטה האחרונה, גיליון 1101, העולם הזה, 5 בנובמבר 1958.
1 2  דיוקנאות - משחק פרידה, הארץ, 2 בנובמבר 1958.
↑  דניאל רוזן, גדעונים, מפעילי הקשר האלחוטי בשירות המדינה שבדרך, 2018, עמוד 116.
↑  ברוך פורמן, ספורט בין גדרות תיל. הפעילות הספורטיבית של עצירי האצ"ל והלח"י במחנות המעצר באפריקה 1944–1948, חוברת "בתנועה", כרך ט', חוברת 2, הוצאת מכון וינגייט, 2009, עמוד 154.
↑  ברוך פורמן, ספורט בין גדרות תיל, עמודים 162–165.
↑  מחנה גילגיל מימין משה מרנדה ומשמאל שמואל עופר (סמי), באתר הלח"י.
↑  גלות אפריקה, באתר לח"י.
↑  ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמודים 48–49. נתונים היסטוריים: ירון משעל.
↑  ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו, עמוד 225.
↑  הפועל כפר סבא מציגה: בית ספר למאמנים, באתר kfarsaba.mynet.co.il.
↑  נוז'יק מבקיע, אלברט לוי משווה, חדשות, 18 בנובמבר 1990.
משפט אנגל

באלגברה מופשטת, משפט אנגל קובע כי אלגברת לי היא נילפוטנטית אם ורק אם ההצגה הצמודה של כל איבר בה היא איבר נילפוטנטי. למשפט מסקנות חשובות בתאוריה של אלגברות לי ומיונן, ובפרט הוא מהווה כלי עזר בהוכחות שונות, כמו בקריטריון קרטן.
ניסוח פורמלי

תהי  L אלגברת לי מעל שדה  \mathbb {F} . אזי  L נילפוטנטית אם ורק אם לכל  x\in L ההצגה הצמודה  {\text{ad}}(x) נילפוטנט.
הוכחה

בכיוון הראשון, אם  L נילפוטנטית אז לפי הגדרה  \forall x_{i},y\in L:{\text{ad}}(x_{1})\cdots {\text{ad}}(x_{n})(y)=0 (עבור  n ספציפי), ולכן בפרט  \forall x\in L:{\text{ad}}(x)^{n}=0.
בכיוון השני, יש להיעזר בלמה:
למה: תהי  L תת-אלגברת של אלגברת האנדומורפיזמים  {\mathfrak {gl}}(V), עבור  V מממד סופי. אם כל איברי  L נילפוטנטים, אז קיים וקטור  v\in V לא אפס עבורו  \forall f\in L:f(v)=0. כלומר קיים וקטור עצמי משותף לכל איברי  L.
(הוכחת הלמה ראו בקריאה נוספת).
כעת, להוכחת הכיוון השני, נפעיל את הלמה עבור  {\text{ad}}(L), תמונת ההצגה הצמודה, ונקבל כי קיים וקטור  x\in L עבורו  [L,x]=0, כלומר  x שייך למרכז  Z(L) של  L, ולכן המרכז לא ריק. באינדוקציה על הממד, נובע כי  L/Z(L), שממדה קטן מממד  L, היא נילפוטנטית, ולכן גם  L נילפוטנטית.
מסקנות

מסקנה ושימוש חשובים של המשפט הם שבהינתן אלגברת לי נילפוטנטית  L, כל איבר ב- {\text{ad}}(L) (שהוא נילפוטנט) ניתן להציג לפי בסיס מסוים בתור מטריצה משולשית עליונה ממש (עם אפסים באלכסון). בפרט, העקבה של כל איבר כזה היא אפס.
מסקנה נוספת היא שהמרכז של אלגברת לי נילפוטנטית הוא לא ריק.
ראו גם

אלגברת לי נילפוטנטית
ההצגה הצמודה
קריטריון קרטן
לקריאה נוספת

Introduction to Lie Algebras and Representation Theory, James Humphreys, 12-13
נבחרת שוודיה בכדוריד

נבחרת שוודיה בכדוריד היא הנבחרת לאומית של שוודיה. הנבחרת השתתפה ב-25 אליפויות העולם בכדוריד וזכתה 4 פעמים. במשחקים האולימפיים היא הצליחה להגיע 4 פעמים למקום השני. בהתאם לדירוג של האיגוד הכדוריד העולמי, נכון ליולי 2018 הנבחרת מדורגת במקום השני עם 244 נקודות
הישגי הנבחרת

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שנה | אולימפיאדה | אליפות העולם | אליפות אירופה |
| 1936 | לא העפילה |  |  |
| 1938 |  | 3 |  |
| 1954 |  | 1 |  |
| 1958 |  | 1 |  |
| 1961 |  | 3 |  |
| 1964 |  | 2 |  |
| 1967 |  | 5 |  |
| 1970 |  | 6 |  |
| 1972 | 7 |  |  |
| 1974 |  | 10 |  |
| 1976 | לא העפילה |  |  |
| 1978 |  | 8 |  |
| 1980 | לא העפילה |  |  |
| 1982 |  | 11 |  |
| 1984 | 5 |  |  |
| 1986 |  | 4 |  |
| 1988 | 5 |  |  |
| 1990 |  | 1 |  |
| 1992 | 2 |  |  |
| 1993 |  | 3 |  |
| 1994 |  |  | 1 |
| 1995 |  | 3 |  |
| 1996 | 2 |  | 4 |
| 1997 |  | 2 |  |
| 1998 |  |  | 1 |
| 1999 |  | 1 |  |
| 2000 | 2 |  | 1 |
| 2001 |  | 2 |  |
| 2002 |  |  | 1 |
| 2003 |  | 13 |  |
| 2004 | לא העפילה |  | 7 |
| 2005 |  | 11 |  |
| 2006 |  |  | לא העפילה |
| 2007 |  | לא העפילה |  |
| 2008 | לא העפילה |  | 5 |
| 2009 |  | 7 |  |
| 2010 |  |  | 15 |
| 2011 |  | 4 |  |
| 2012 | 2 |  | 12 |
| 2013 |  | לא העפילה |  |
| 2014 |  |  | 7 |
| 2015 |  | 10 |  |
| 2016 | 11 |  | 8 |
| 2017 |  | 6 |  |
| 2018 |  |  | 2 |
| 2019 |  | 5 |  |
| 2020 |  |  | 7 |
| 2021 | 5 | 2 |  |
| 2022 |  | 4 | 1 |
הערות שוליים

↑  טבלת דירוג של האיגוד העולמי
ניקול חירין

| --- | --- |

 לידה:  16 בינואר 2001 (בת 23) 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 ספורט
 ענף ספורט:  טניס 
 
ניקול חירין (נולדה ב-16 בינואר 2001) היא טניסאית ישראלית. דורגה בשיאה במקום 419 בעולם (אוגוסט 2022) בדירוג ה-WTA. אלופת ישראל בטניס לשנת 2021. חירין היא חברת נבחרת גביע הפדרציה של ישראל.
ביוגרפיה

חירין נולדה ב-16 בינואר 2001 בישראל. בגיל 3 התחילה לשחק טניס.
ב־28 בנובמבר 2021 זכתה יחד עם הטניסאית הסלובקית זלניקובה בטורניר הזוגות בפיוצ'ר יוון.
ביוגרפיה > 2022

ב-2 בינואר 2022 זכתה בתואר אלופת ישראל בטניס (לצד ישי עוליאל אלוף הגברים). תוצאות המשחק היו 6:2, 4:6 ו-4:6, בהם ניצחה את האלופה הקודמת לינה גלושקו.
לאחר הזכייה אמרה:
היה מרגש מאוד לזכות באליפות ישראל בפעם הראשונה, זהו ציון דרך לקריירה שרק התחילה
הערות שוליים

1 2  חירין אלופת ישראל, עוליאל שמר על התואר, באתר ‏מאקו‏, 25 בדצמבר 2021
↑  ניקול חירין זכתה בטורניר הזוגות בפיוצ'ר יוון, באתר ynet, 28 בנובמבר 2021
↑  חירין גברה על גלושקו וזכתה באליפות ישראל, באתר ynet, 25 בדצמבר 2021
ניל סטריט

| --- | --- |

 לידה:  15 בינואר 1931 מלבורן, אוסטרליה 
 פטירה:  6 באוקטובר 2011 (בגיל 80) 
 מידע כללי
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 ספורט
 ענף ספורט:  מרוץ אופנועים
 
ניל סטריט (באנגלית: Neil Street;‏ 15 בינואר 1931 – 6 באוקטובר 2011) היה רוכב מרוצי ספידווי, מנהל ומהנדס. סטריט נולד במלבורן, אוסטרליה, והגיע לראשונה לבריטניה בשנת 1952 כדי לרכב בקבוצת האקסטר פאלקונס.
הוא רכב בקבוצת הסווינדון רובינס ובניופורט וואספס לפני שפרש ממרוצים בשנת 1976. סטריט ביצע הופעות בינלאומיות עבור אוסטרליה, אוסטרלאסיה, בריטניה ונורווגיה. ב-2002, הוענקה לו מדליית מסדר אוסטרליה ביום אוסטרליה בקטגוריית פרסי הספורט המוטורי על תרומתו לספורט הספידווי.
ניהול

ב-1981 מונה למנהל הצוות של חתולי הבר וויימוט. כשנסגרו ב-1984 הוא הפך למנהל קבוצת הפול פיראטס עד שנת 1999 כאשר העביר את התפקיד לניל מידלדיץ'. ב-1984 ניהל את קבוצת האקסטר פאלקונס. ב-1997 נכנס לתפקיד מנהל קבוצת הניופורט וואספס ונשאר בתפקידו עד 2005.
סטריט היה גם מנהל נבחרת הספידווי של אוסטרליה והיה אחראי בעת הזכייה בגביע הנבחרת העולמית בשנת 1999 ובגביע העולם בספידוויי בשנת 2001 ו-2002. בשנת 2009, סטריט חזר לתפקיד המנהל של קבוצת הניופורט וואספס לאחר שהמועדון חזר למירוץ בעקבות מותו של האמרגן טים סטון בשנת 2008.