stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיל האוויר של צבא השחרור העממי
היסטוריה > ההאטה - המהפכה התרבותית 1966-1976

מבחינת חיל האוויר המהפכה התרבותית הייתה תקופה של גידול במספרים אבל האטה משמעותית בהתפתחות ובמוכנות החיל. זאת בשל ניסיון ההפיכה הכושל של שר ההגנה לין ביאו. לין ניסה להימלט מהמדינה במטוס של חיל האוויר שהתרסק בהרי ההימלאיה. מאו דזה דונג האשים את מפקד חיל האוויר וו פאקסיאן בהשתתפות בניסיון הפיכה ועל כן הוא הודח בשנת 1971 ונשפט ל-17 שנים בכלא. עד שנת 1973 חיל האוויר היה ללא מפקד. בתקופה זאת גם החל הקרע בין ברית המועצות לרפובליקה העממית של סין במהלכה נותקו היחסים הביטחוניים.
חיל האוויר מנה בשנת 1970 760,000 אנשים בכ-50 דיוויזיות שהיווה את השיא ההיסטורי של החיל בכמות כוח האדם. עם זאת, שעות הטיסה השנתיות לאיש צוות אוויר נפל מ-123 שעות טיסה לכדי פחות מ-80 בשל חוסר בהוראות מהמטה, מחסור בחלקי חילוף, מחסור דלק, בעיות אחזקה, ובשל החשדנות כלפי החיל.
היסטוריה > מודרניזציה - 1976 והלאה

בשנת 1976 בוצעו צמצומים בכוח אדם מ-760,000 ל-570,000 אנשים.
החל משנת 1977 החל תהליך של שינוי ההכשרה, הרגולציה, המשמעת, אחזקה, לוגיסטיקה וכדומה. בשנת 1982 מוסדות החינוך וההכשרה של חיל האוויר שהציעו בעבר תוארי טכנאי והנדסאי בלבד החלו להציע תארים ראשונים. ב-1988 ו-1990 חיל האוויר החל להציע תואר שני ודוקטורט בהתאמה. באותה תקופה החיל רכש את רוב מטוסיו מתעשיית המטוסים המקומית, כאשר מרביתם היו העתקים של דגמים קיימים.
בתחילת שנות ה-90 עם פתיחת הכלכלה הסינית לעולם החל גם שינוי הדרגתי בתפיסת הביטחון של המפלגה. סין רכשה כלי טיס מודרניים מרוסיה, וכן רכשה טכנולוגיה ממדינות שונות שמצאו את דרכן לדגמים שיוצרו במדינה.
מלחמת המפרץ הראשונה יצרה הדים בחיל האוויר מכיוון שהכוח האווירי של בעלות הברית הצליח לשתק את הצבא העיראקי במהירות על ידי שימוש בכלי נשק מתוחכמים. עקב מלחמה זאת החלה תקופת מחקר שלאחריה, בתחילת שנות ה-2000 השתנתה תורת הלחימה של חיל האוויר של צבא השחרור העממי והחל תהליך רפורמות מעמיקות שנמשכות עד היום.
היסטוריה > מטוסי הקרב של החיל

הטבלה הבאה מתארת את משכי השירות של מטוסי חיל האוויר של צבא השחרור העממי בשנים 1949 עד 2019. ניתן לראות משכי שירות ארוכים במיוחד למטוסי דור שני מדגמים ‏J-6 (גרסה מקומית של המיג 19) ו-‏J-7 (גרסה מקומית של המיג 21).
נשים בחיל

למרות שחוק השירות של שנת 1984 גורס שניתן לגייס לשירות חובה נשים וגברים כאחד, אף אישה לא גויסה לשירות חובה אלא בהתנדבות.
נשים משרתות במגוון תפקידים בחיל האוויר של צבא השחרור העממי. מרבית הנשים המשרתות בחיל עושות זאת בתפקידי מפעילות מערכות תקשורת, ובמקצועות הרפואה. נשים הוכשרו לתפקידי צוות אוויר ב-13 קבוצות (מחזורים) החל משנת 1951 עם כ-360 (נכון לשנת 2021) נשים שהוכשרו לתפקידי טייסות ונווטות. מרבית הטייסות משרתות כטייסות תובלה, אם כי טייסות הוכשרו גם במספרים מצומצמים לתפקידי טייסות מסוקים, טייסות קרב, טייסות קרב-הפצצה, ואף טייסות ניסוי. שתי נשים מהחיל טסו לחלל כטייקונאוטיות בתוכנית החלל הסינית הצבאית בעיקרה.
לרוב, ובמשך מרבית ההיסטוריה של החיל, נשים שירתו ביחידות המורכבות מנשים בלבד עם שדרת פיקוד וקצינים פוליטיים נשים, יש מיעוט יחידות טיסה מעורבבות בין שני המגדרים אם כי כמות היחידות המעורבבות גודלת. כמו כן, נראה שיש תקרת זכוכית לנשים בתפקידי צוותי אוויר. נכון ל-2021, 5 נשים בלבד קודמו לדרגת מייג'ור ג'נרל (הראשונה קודמה לדרגה זו ב-2001) ואף אישה לא קודמה ללוטננט ג'נרל או ג'נרל ולא נראה שיש אפשרות לקידום נשים לתפקידים אלו בעתיד הנראה לעין. מיעוט נשים טייסות שירתו בתפקידי פיקוד ברמת הרגימנט. רק שתי נשים שירתו כסגניות מפקדי הקולג' הפיקודי של חיל האוויר בבייג'ינג.
מבנה ארגוני

ה-PLAAF כולל ארבע מפקדות כלליות המקבילות במבנה למפקדות העליונות של הצבא:
מפקדת המטה - מרכזת את כל הפיקוד המבצעי של החיל ושולטת על פריסת הכוחות, מודיעין, תקשורת, שליטה ובקרה אווירית, שירותי מזג אוויר, מחקר, הדרכה ובטיחות. כמו כן המפקדה אחראית על ארגון היחידות המבצעיות, ניהול כוח האדם ניהול רישום והתיעוד על אנשי החיל וכדומה.
המפקדה הפוליטית - אחראית על רישום ומסמכי קצינים פוליטיים, על מוסדות המפלגה בחיל, תעמולה, ביטחון מידע, משמעת וביקורת, שיפוט, פעילות חברתית, וניהול היחסים בין הגופים האזרחיים לצבאיים. לכל היחידות בצבא השחרור העממי יש קצין פוליטי (קומיסר) מקביל בדרגתו למפקד היחידה, זה כולל את חיל האוויר עד לרמת הטייסת.
מפקדה לוגיסטית - אחראית על הובלה ושינוע, תקציבים, חומרים ואספקה ושירותי רפואה בחיל.
מפקדת ציוד - אחראית על אחזקת כלל מערכות הנשק של החיל וכן על ניהול אורך חיי המערכות והביקורות שלהם.
ה-PLAAF מאורגן סביב יחידת הדיוויזיות האוויריות. כאשר מבחינת יחידות הטיסה כל דיוויזיה כוללת לרוב שלושה רגימנטים שהן בתורן כוללות שתיים עד שלושה גפי מטוסים כאשר כל גף כולל בממוצע בין 8–10 כלי טיס (שהן 2–5 טייסות), הגפים כוללים את הטייסות שהן היחידות הבסיסיות ביותר וכוללות בין 2–4 כלי טיס. כל רגימנט כולל גפי תמיכה טכנית המפעילים בתורם את טייסות התחזוקה והמוסכים שמתחזקים את כלי הטיס בבסיסים שלהם. כל דיוויזיה כוללת מפקדות יחידות שדה ברמת הרגימנט האחראיות על הבסיסים המופקדים על הדיוויזיה והן כוללות מחלקות תמיכה לוגיסטית לשאר יחידות הדיוויזיה. מרבית בסיסי ה-PLAAF כוללים רגימנט אחד אך ישנם בסיסים הכוללים שני רגימנטים.
נכון ל-2010 חיל האוויר של צבא השחרור העממי כלל 29 דיוויזיות אוויר מתוכן 20 דיוויזיות מטוסי קרב, 3 דיוויזיות מטוסי תקיפה, 3 דיוויזיות מטוסי הפצצה ו-3 דיוויזיות מטוסי תובלה. כאשר מרבית הדיוויזיות הללו כוללות 2 רגימנטים, חלקן הקטן כולל 3 רגימנטים. הדיוויזיות יכולות לכלול מטוסים מדגמים שונים, אבל הרגימנטים כוללים דגם מטוס אחד בשביל לפשט את הדרישות ההדרכה, האחזקה והלוגיסטיקה.
כמו כן ה-PLAAF מפעיל קורפוס צנחנים הכפופים למפקדה הראשית של חיל האוויר. אנשי הקורפוס עוברים הכשרה מיוחדת והיא וכוללת שרשרת פיקוד נפרדת משאר יחידות החיל.
פרט לקורפוס הצנחנים, חיל האוויר ביטל את הקורפוסים האוויריים שהיו נהוגים עד שנת 2004. עם זאת, החל מ-2010 החיל התנסה בהקמת חטיבות אוויר הכוללות מספר גפי אוויר כאשר מפקדיהם הם בדרגת מפקדי גדוד. היחידות הללו אמורות לכלול דגמי מטוסים שונים בכל גף ככה שכל חטיבה היא רב-משימתית. לרוב חטיבת אוויר כוללת בין -24–28 כלי טיס.
הדיוויזיות האוויריות כפופות למטה האווירי של פיקודי הזירות השונות או ישירות למפקדה של חיל האוויר.
מבנה ארגוני > מערך הגנה אווירית - ארטילריה ראשונה ושנייה

בנוסף לארגון המוטס החיל מחזיק במערך הגנה אווירית (防空). החשיבות של המערך הטס היא הראשונה בסדר, אחריה מערך סוללות הטילים (המכונה "ארטילריה שנייה" 二炮 - מושג זה מייצר בלבול מכיוון שטילים בליסטיים מכונים גם כן ארטילריה שנייה), ולבסוף מערך תותחי נ"מ (המכונה "ארטילריה ראשונה" 一炮). כוחות הנ"מ מאורגנים בחטיבות המפעילות גדודים, ברגימנטים המפעילים גדודים. הרגימנטים יכולים להיות כפופים לדיוויזיה בעוד חטיבות לעולם לא יוכפפו לדיוויזיה. כוחות תותחי הנ"מ לא מחזיקים בדיוויזיות, עם זאת קיימת נכון לעכשיו דיוויזיית נ"מ משולבת אחת (רגימנטים של סוללות טילים ורגימנטים של תותחי נ"מ).
כוחות הנ"מ של חיל האוויר של צבא השחרור העממי כלל נכון לשנת 2008 682 משגרים מסוגים שונים מתוכם כ-120 משגרים של סוללות S-300 מדגמים שונים.
ראו גם

צבא השחרור העממי
חיל הים של צבא השחרור העממי
ראו גם > חילות מקבילים

חיל האוויר הרוסי
חיל האוויר של ארצות הברית
לקריאה נוספת

Andreas Rupprecht, Flashpoint China, Chinese air power and regional security, 2016. ISBN 978-0985455484
Andreas Rupprecht, Modern Chinese Warplanes, Chinese Air Force - Aircraft and Units, 2018. ISBN 978-09973092-6-3
Roger Cliff, John Fei, Jeff Hagen, Elizabeth Hague, Eric Heginbotham, John Stillion, Shaking the heavens and splitting the earth : Chinese air force employment concepts in the 21st century, 2011
Xiaoming Zhang, Red wings over the Yalu : China, the Soviet Union, and the air war in Korea, 2002.
מאיר אשכנזי (כפר חב"ד)

הרב מאיר אשכנזי (נולד בי"ט בכסלו תש"ל, 29 בנובמבר 1969) הוא רב היישוב כפר חב"ד וחבר בית דין רבני חב"ד.
ביוגרפיה

נולד בכפר חב"ד לסימה ולרב מרדכי שמואל אשכנזי. נקרא על שם אבי סבו, הרב מאיר אשכנזי, שהיה רב בשאנגחאי.
למד בישיבת תומכי תמימים בלוד, בנחלת הר חב"ד ובכפר חב"ד. בשנת תשמ"ט (1989) נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית – 770 בברוקלין. נסמך לרבנות מטעם הרבנות הראשית לישראל וכן על ידי הרב פינחס הירשפרונג והרב שמחה עלברג.
בתשנ"א (1991) נסע לסייע לפעילות חב"ד בעיר חרסון שבאוקראינה במשך שלושה חודשים. בתמוז תשנ"ב (1992) התחתן עם חנה פיה, בתו של הרב דוד מאיר דרוקמן רב העיר קריית מוצקין. לאחר נישואיו התגורר בצפת, שם היה ר"מ בישיבת חב"ד בעיר, בראשות דודו, הרב יוסף יצחק וילשאנסקי וחבר בהנהלת סמינר בית חנה בעיר.
ביוגרפיה > רבנות כפר חב"ד

לאחר פטירת אביו בכ"ג בטבת תשע"ה, הוכתר כממלא מקומו על ידי הרב אליהו יוחנן גוראריה בשם בית דין רבני חב"ד ובשם ועד כפר חב"ד וגבאי בתי הכנסת שבכפר.
בז' בתמוז תשע"ה (24 ביוני 2015) זימן את תושבי המקום לאספה בנושא הדיור והצניעות בכפר, שבה דיבר בחריפות. הנאום משך תשומת לב בתקשורת החרדית. הרב אשכנזי עומד בתקיפות על מנהג חב"ד שעל אישה נשואה לכסות את ראשה בצאתה לרחוב בפאה ולא במטפחת. בשנת 2016 ספג ביקורת על שצעק ברחוב על נשים ביישוב המכסות ראשן במטפחת. אישים בחב"ד תמכו בו מול הביקורת.
באלול תשע"ו (ספטמבר 2016) ערערו עסקנים על מינויו כרב של כפר חב"ד. בתגובה תמכו בו חברים בבית דין רבני חב"ד.
באייר תשע"ז דרש הרב אשכנזי למנוע את השחיטה במשחטה בכפר חב"ד. יו"ר ועד הכפר וחלק מאנשי הוועד תמכו במשחטה. בעקבות כך פורסם בחודש אייר כי ועד כפר חב"ד החליט על הקמת ועד רוחני בן 12 חברים במטרה לצמצם את סמכותו. בתגובה לפרסומים הקים הרב אשכנזי ועד רוחני משלו.
באדר תשע"ח (מרץ 2018) לקראת בחירות לוועד הכפר, כינס הרב אשכנזי אספה שבה מתח ביקורת על חלק מחברי הוועד היוצא וקרא לתמוך ברשימת מועמדים שהציג. כל חברי הוועד שנבחרו בסופו של דבר נתמכו על ידו והיו"ר הקודם שמעון רבינוביץ לא נבחר.
ב-2018 נערכו לראשונה בבחירות לרשויות המקומיות גם בחירות לוועד המקומי של היישוב, לאחר שלפני כן שימש ועד הכפר גם כוועד האגודה וגם כוועד המקומי. הרב אשכנזי ניסה למנוע את קיום הבחירות, ללא הצלחה. מתוך תשעה מושבים בוועד המקומי זכתה הרשימה בתמיכתו בארבעה. שתי הרשימות האחרות הקימו קואליציה ובחרו ליו"ר הוועד את רבינוביץ.
בשבט תשע"ט (2019) החזיר את הכשרות למשחטה בכפר חב"ד.
בתמוז תשפ"ד מונה לכהן כחבר בבית דין רבני חב"ד.
משפחתו

לרב אשכנזי ארבעה בנים וארבע בנות.
בתו לאה אלטהויז הייתה משלוחות חב"ד בדנייפר שבאוקראינה, נפטרה בט"ז באדר ב' ה'תשפ"ד עקב סיבוך רפואי.
בנו הרב מנחם מענדל, רב ושליח חב"ד ליישובי מועצה אזורית חבל אילות - הערבה הדרומית, (נשוי לנכדת הרב שמואל יהודה וינפלד).
בנו הרב שלום דובער, שליח חב"ד במיינץ שבגרמניה, (נשוי לנכדת הרב משה הבלין).
חתנו הרב משה גרוזמן (נכדו של הרב מאיר צבי גרוזמן), משלוחי חב"ד ביישוב מגדל.
חתנו, הרב מנחם מענדל כהן.
קלאו אפור הודי

| קלאו אפור הודי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קלאונאים
משפחה:: קלאוניים
סוג:: קלאו אפור
מין:: קלאו אפור הודי
שם מדעי
 Ocyceros birostris ‏סקופולי, 1786

קלאו אפור הודי (שם מדעי: Ocyceros birostris) הוא מין של קלאו מהסוג קלאו אפור במשפחת הקלאוניים, שמצוי בתת-היבשת ההודית. כל נוצותיו אפורות, אך בטנו בהירה משאר הגוף. המקור אפור כהה, וממנו מזדקר מבנה מיוחד, "קסדה", שמצביעה כלפי מעלה. זהו אחד ממיני הקלאויים היחידים שמצוי בערים גדולות, שם ניתן לראות אותו על עצים גדולים בשדרות.
מין זה בינוני בגודלו ביחס לשאר מיני הקלאויים; אורכו כ-61 ס"מ. הכנפיים, הגב והגרון אפורים, והבטן והחזה בהירים מהם. יש מעין גבת עין שבה הניצוי בהיר יותר. האזור מסביב לאוזניים כהה. נוצות התעופה חומות כהות, ובעלות קצוות לבנים. קצה נוצות הזנב לבן, ומעליו יש כתם שחור. העיניים, המכוסות בריסים, אדומות. הקסדה של הזכר גדולה מעט מזו של הנקבה, והלסת התחתונה שלו צהבהבה (לעומת הנקבות, אצלן כל המקור בעל גוון צהבהב). העור מסביב לעין שחור תמיד אצל זכרים, ולעיתים ורוד אצל נקבות.
הקלאו האפור ההודי מצוי במישורים, ברום של עד 2,000 מ' מעל גובה פני הים. תפוצתו מתפרשת על פני רוב הודו, מהמדרונות הדרומיים של הרי ההימלאיה, ובין דלתת הגנגס במזרח לבין נהר האינדוס במערב. במהלך העונה היבשה, הקלאויים עשויים לנדוד.
התנהגות

קריאתו של הקלאו האפור צווחנית, ומזכירה את זו של הדיה המצויה. המעוף כבד, ובמהלכו הקלאו דואה וחובט בכנפיו לסירוגין. זהו מין חברותי, והפרטים בו מתקבצים לעיתים קרובות בזוגות או בקבוצות קטנות של 5-6 פרטים, אם כי עשויות להיות קבוצות של כ-30 פרטים על עצי פרי. הקלאויים אינם עופות נודדים, אך הם עשויים לעבור מפעם לפעם למקומות בהם יש זמינות גדולה יותר של מזון.
עונת הרבייה נמשכת בין אפריל ליוני, אם כי החיזור מתחיל כ-3 חודשים לפניה; הוא כולל, בין השאר, מציאת מקום קינון, "התאבקות-מקור", האכלה הדדית ודחיפת זנבו של בן הזוג). הקלאו מקנן בחללים בעצים גבוהים, ואם החלל אינו גדול מספיק, הוא עשוי להיות מורחב על ידי בני הזוג. ככל שאר מיני הקלאויים, הנקבה נכנסת לקן וחוסמת את הכניסה אליו באמצעות לשלשת או בוץ שהזכר מביא, וכך משאירה רק חרך קטן שדרכו הזכר יכול להעביר לה מזון. בתוך הקן, הנקבה משירה את נוצותיה, ודוגרת על הביצים; גודל התטולה משתנה, ועשוי לכלול 1-5 ביצים. במהלך גידול הנוצות מחדש, הגוזלים גדלים, ולאחר סיום התהליך, הקן נפרץ בידי הנקבה והגוזלים.
הקלאויים האפורים ההודיים ניזונים בעיקר מפירות (בין השאר תאנים), רכיכות, עקרבים, חרקים, עופות קטנים, לטאות ולעיתים גם פרחים. הם בעיקר שוכני-חופה (החלק העליון של יער הגשם), ויורדים לקרקע לעיתים נדירות יחסית, על מנת לאסוף פירות שנשרו או כדי לעשות אמבטיית-אבק. לפרטים ממין זה יש "פעילויות חברתיות", כמו קרבות מקור וקרבות אוויריים.
גלריה

קלאו אפור הודי ליד קנו
קלאו אפור הודי בהיידראבאד
הערות שוליים

↑  קלאו אפור הודי באתר הרשימה האדומה של IUCN
האספה המחוקקת של טמיל נאדו

| --- | --- |
 מדינה:  הודו 
 סוג:  וידהאן סבהה, בית מחוקקים חד-ביתי
 הרכב
 מספר מושבים:  234
 
 קואליציה (159):      דראווידה מונטרה קזגאם (133)       הקונגרס הלאומי ההודי (18)  VCK‏ (4)       המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית) (2)       המפלגה הקומוניסטית של הודו (2)  אופוזיציה (62):      אנה דראווידה מונטרה קזגאם הכלל הודית (62)  הברית הדמוקרטית הלאומית (13) PMK‏ (5)       מפלגת העם ההודית (4)       אנה דראווידה מונטרה קזגאם הכלל הודית (OPS) (4)
 בחירות
 בחירות קודמות:  6 באפריל 2021
 בחירות הבאות:  מאי 2026
 מנהיגים
 מנהיג הבית (ראש השרים):  מ. ק. סטלין
 משכן
  
 קואורדינטות:  13°04′53″N 80°17′09″E﻿ / ﻿13.0815°N 80.2857°E﻿ / 13.0815; 80.2857
 אתר אינטרנט
 assembly.tn.gov.in
 
האספה המחוקקת של טאמיל נאדו (בטמילית: தமிழ்நாடு சட்டப் பேரவை) היא בית המחוקקים המדינתי של טאמיל נאדו. עד 1969 כונתה המדינה מדראס, והאספה כונתה האספה המחוקקת של מדראס.
היסטוריה

הגוף המחוקק הראשון שהוקם בנשיאות מדראס, היחידה המנהלית הבריטית שקדמה לטאמיל נאדו, הייתה המועצה המחוקקת של מדראס (אנ'), שהוקמה ב-1861 כגוף מייעץ לא נבחר. תחת חוק מועצות הודו, 1892 (אנ'), הוספו למועצה חברים נבחרים, והיא הוגדלה ל-20 חברים, לצד המושל ושני חברים מומחים. נקבע כי המועצה לא תגדל יותר מ-26 חברים. ב-1909 נערכו בחירות לא ישירות למועצה, שב-1920 הפכו לבחירות ישירות. ב-1909 הוגדל מספר חברי האספה מ-23 ל-47, עם מקסימום של 53.
בעקבות חוק ממשלת הודו, 1935 הפכה המועצה המחוקקת לבית העליון של בית המחוקקים הדו-בתי שהוקם בנשיאות מדראס. הבית התחתון, האספה המחוקקת של מדראס, הוגדר כגוף בן 215 חברים, 116 מתוכם מושבים רגילים והשאר שמורים לקבוצות מיעוט שונות - קאסטות נמוכות, מוסלמים, נוצרים, נשים, בעלי אדמות, תעשייה ומסחר, ארגוני עובדים, אירופאים, אנגלו-הודים, אוניבסיטאות ושבטים.
לאחר עצמאות הודו הפכה האספה לאספה המחוקקת של מדראס שהחליפה את נשיאות מדראס. בבחירות הראשונות, שנערכו ב-1952, הוגדלה האספה ל-309 חברים. לאחר פיצול מדינת אנדרה ב-1953, הוקטנה האספה ל-231 חברים. ב-1956 נכנס לתוקף חוק ארגון מחדש של המדינות, שהעביר אזורים בצפון מערב המדינה לקרלה, ובשטח המדינה נותרו רק 190 מחוזות בחירה, אך גבולות המחוזות אורגנו מחדש והוגדלו ל-205.
ב-1959 נערך שינוי בגבולות אנדרה פרדש ומדראס, בו יושבו מחלוקות גבול בין שתי המדינות. 319 כפרים ואזור חורש הועבר מאנדרה פרדש למדראס, ו-148 כפרים הועברו לאנדרה פרדש. כתוצאה מכך נערכו שינויים במחוזות הבחירה בגבול המדינות, ומושב אחד נגרע מהאספה המחוקקת של אנדרה פרדש, ואחד הוסף לאספה המחוקקת של מדראס, שגדלה מ-205 ל-206 נציגים נבחרים. ב-1965 הוגדלה האספה לגודלה הנוכחי, 234 חברים נבחרים ונציג ממונה אחד של הקהילה האנגלו-הודית.
ב-1969 שינתה מדינת מדראס את שמה לטאמיל נאדו, והאספה הפכה להאספה המחוקקת של טאמיל נאדו.
המועצה המחוקקת של טאמיל נאדו, הבית העליון של בית המחוקקים בוטל ב-1986.
האספה בוחרת את 18 נציגי טמיל נאדו ברג'יה סבהה.
הערות שוליים

↑  Courtenay Ilbert, “The Indian Councils Act, 1909, Journal of the Society of Comparative Legislation vol. 11, no. 2, 1911, עמ' 243–54‏, JSTOR 752520
↑  The State Legislature - Origin and Evolution, האספה המחוקקת של טאמיל נאדו
↑  Payson J. Treat, “The New Indian Councils”, The Journal of Race Development vol. 5, no. 3, 1915, עמ' 285–96‏, JSTOR 29738047
↑  Christopher Baker, “The Congress at the 1937 Elections in Madras", Modern Asian Studies, vol. 10, no. 4, 1976, עמ' 557–89‏, JSTOR 311763
↑  The Andhra State Act, 1953, s. 15 (b)
↑  TheE Andhra Pradesh and Madras (Alteration of Boundaries) Act, 1959, s. 12
↑  Report on the Third General Elections in India, 1962, New Dlehi: Election Commussuon of India, עמ' 5
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n80109589  VIAF: 141894200   WorldCat (עם VIAF): 141894200
שחפת עמידה

| --- | --- |

בקטריית tuberculosis כפי שנצפית דרך מיקרוסקופ
 תחום:  מחלות זיהומיות 
 טיפול:  bedaquiline  delamanid 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D018088
 סיווגים
 ICD-11:  MG52.0 
 
שחפת עמידה (MDR-TB) היא סוג של שחפת (TB), זיהום הנגרם על ידי חיידקי tuberculosis בעלי עמידות לטיפול לפחות לשתי תרופות הקו הראשון החזקות נגד שחפת, איזוניאזיד וריפמפיצין. כמה צורות של שחפת פיתחו עמידות גם בפני תרופות הקו השני, והן נקראות "שחפת עמידה ביותר" (XDR-TB).
טיפול בשחפת עמידה יקר משמעותית מטיפול בשחפת "רגילה", עלול לעלות כ-$150,000 לחולה ויכול להארך כשנתיים. בנוסף, למרות ששיעורי ההצלחה בטיפול בשחפת הם למעשה מוחלטים (100%), במקרי שחפת עמידה, למרות טיפול שעור התמותה עומד על 39%.
ראו גם

MRSA
הערות שוליים

↑  "Diagnosis and notification of multidrug-resistant TB" (PDF). WHO MDR TB Factsheet. נבדק ב-7 דצמ' 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559133005171  LCCN: sh2007003767  LNB: 000334176 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תרסיס

תרסיס מותז מתוך מכל
תרסיס (נקרא גם "ספריי" בהשפעת המילה האנגלית Spray) הוא נוזל הנמצא בצורת תרחיף באוויר, כלומר בצורת המוני טיפות זעירות המרחפות באוויר, או מוצק הנמצא במצב דומה, של המוני חלקיקים שלו המרחפים באוויר.
ישנם סוגים שונים של תרסיסים, כגון תרסיס שמן, תרסיס לשיער, דאודורנט, מטהר אוויר, תרסיס צבע ועוד. לחיצה על כפתור במכל גורמת להתזת התרסיס מהמכל ופיזורו באוויר.
מכל התרסיס מכיל חומר נוזלי אותו רוצים להתיז, למשל, שמן. בנוסף מכיל התרסיס גז אחסון היוצר לחץ במכל. כך, שבעת לחיצה על פיית המכל משתחרר הגז בלחץ ומתיז איתו טיפות מהחומר. גז זה נקרא "גז הדף" או "חומר מניע" (פרופלנט). בעבר שימשו חומרים כלורופלואורופחמנים כחומר מניע, אך מכיוון שחומרים אלו גורמים נזק לשכבת האוזון, עברו לחומרים מניעים שאינם גורמים נזק לאוזון, כגון פרופאן או בוטאן. חומרים אלו הם חומרים דליקים, ולכן אין להשתמש במכלים אלו בקרבת אש או להבה, או להשליכם לאש.
ראו גם

גז אחסון
Airless
שחור-זנב

| שחור-זנב |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: חטפיתיים
סוג:: סלעית
מין:: שחור-זנב
שם מדעי
 Oenanthe melanura ‏טמינק, 1824

שחור-זנב בשדה בוקר
שְׁחוֹר-זָנָב (שם מדעי: Oenanthe melanura) הוא ציפור שיר מדברית, החיה בעיקר באזורים מדבריים בצפון אפריקה, המזרח התיכון (לרבות ישראל) וחצי-האי ערב. בתי-הגידול המועדפים עליה הם מדבריות סלעיים ומדרונות הרים. בישראל היא מצויה בעיקר בסוואנות שיש בהם עצי שיטה רבים.
מאפיינים

אורכו של שחור-הזנב כ-14 ס"מ. הוא קרוי על-שם זנבו השחור, בעזרתו הוא מצנן את עצמו. שאר גופו אפור-כחלחל (באוכלוסיית המזרח התיכון) או אפור-חום (באוכלוסיית צפון אפריקה). הזכר והנקבה זהים זה לזה במראם. השיר אותו משמיע שחור-הזנב הוא מעין "צ'ורלי... טרולו... צ'ורלי... טרולו..." מלנכולי, וקריאתו היא גרסה מקוצרת של שיר זה.
שחור-הזנב ניזון בעיקר מחרקים, אותם הוא תופס על הקרקע, ומפירות. זהו מין שלא חושש מהאדם. בישראל הציפור נפוצה בעיקר באזורי הערבה והנגב. אלו אזורים צחיחים, ותנאי האקלים בהם מתאימים לשחורי-הזנב.
שחורי-הזנב מונוגמיים, והזוגות נשארים בטריטוריית הרבייה שלהם לאורך כל השנה. הקן נבנה על ידי הנקבה בלבד, ועשוי להיות ממוקם בין סלעים גדולים, בחריץ ביניהם או במחילה נטושה. הקן עשוי מעשב, עלים ושערות שנשזר לצורה דמוית-כוס. הנקבה בדרך כלל מקיפה את הקן בחלוקי נחל קטנים. היא מטילה 3–4 ביצים מנוקדות בנקודות אדומות-חומות, בעוד כל ביצה מוטלת בהפרש של כיום מהאחרת. אורך הביצים כ-19.6 מ"מ על 14.7 מ"מ, ומשקלן כ-2.26 ג'. הנקבה דוגרת עליהן במשך כ-13 עד 14 ימים עד בקיעתן. שני ההורים מאכילים את הגוזלים, שפורחים מהקן כ-14 ימים לאחר בקיעתם. בדרך כלל, זוג יכול לגדל רק 3 גוזלים בשנה.
לפי מחקר שבוצע באזור הערבה, הסיבה העיקרית לנטישת הקינים היא טריפת הגוזלים על ידי קוצנים זהובים ומצויים.
בעבר, המין הוגדר בסוג נפרד - Cercomela, אך מחקרים אחרונים איחדו אותו עם הסוג סלעית.
תיאור ותת-מינים

אורכו של שחור-הזנב הוא כ-14 ס"מ בממוצע, ומוטת כנפיו נעה בין 23 ל-27 ס"מ. משקלו כ-15 גרם. גבו ועורפו של תת-המין השלט (melanura) אפורים בהירים-כחלחלים, בעוד כנפיו כהות יותר והביב והזנב שחורים. הבטן וחלקן התחתון של הכנפיים לבנים-אפרפרי, בעוד המקור והרגליים שחורים. צבע נוצותיהם של תת-המינים האפריקניים lypura ו-airensis בעל גוון חום, בשונה מהשאר.
ישנם שישה תת-מינים:
O. m. melanura - צפון-מזרח מצרים, ישראל, ירדן ומרכז ערב הסעודית.
O. m. neumanni - דרום-מערב ערב הסעודית, תימן ועומאן.
O. m. lypura - מצפון-מרכז סודאן לאריתריאה.
O. m. aussae - צפון-מזרח אתיופיה, ג'יבוטי וצפון סומליה.
O. m. airensis - מצפון ניז'ר לדרום סודאן.
O. m. ultima - מזרח מאלי ומערב ניז'ר.
הערות שוליים

↑  שחור-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN
גיא חיימוב

גיא חיימוב (נולד ב־9 במרץ 1986) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער. במהלך הקריירה זכה בשתי אליפויות, פעם אחת בגביע המדינה ופעמיים בגביע הטוטו. לזכותו שלוש הופעות במדי נבחרת ישראל.
קריירה

חיימוב נולד וגדל בחולון, למד בתיכון קוגל. בתחילת הקריירה שיחק במחלקת נוער של מכבי תל אביב ובהמשך עלה לבוגרים, שם היה השוער המחליף במשחקי ליגת העל ושוער ראשון בחלק ממשחקי גביע הטוטו. בעונת 2006/2007 הושאל להפועל כפר סבא בה היה השוער המחליף של הקבוצה ושותף בשלושה משחקי ליגה. לאחר שנתיים בכפר סבא עבר להכח עמידר רמת גן לעונה אחת, שם היה השוער הראשון הקבוע לראשונה בקריירה.
בעונת 2010/2011 עבר לעירוני קריית שמונה, איתה זכה בגביע הטוטו, והשתתף בחצי גמר גביע המדינה. בסוף העונה רצתה קריית שמונה לקנות את כרטיסו אך בשל המחיר הגבוה אותו קבעה הוועדה למעמד השחקן ואי הסכמת מכבי תל אביב להתפשר על המחיר הקבוצה ויתרה. ביוני 2011 חתם על חוזה לשחק במכבי תל אביב לשלוש שנים עם אופציה לשנה נוספת.
לקראת עונת 2012/2013 הושאל לשנה אחת לא.א.ק. לרנקה, אותה אימן רן בן שמעון. הוא ספג שער ראשון בליגה במחזור התשיעי ובכך שבר את שיא הדקות ללא ספיגה מפתיחת העונה בקפריסין והעמידו על 739 דקות. בשיא הדקות ללא ספיגה הכללי בקפריסין מדורג חיימוב במקום הרביעי.
ב-20 ביוני 2013 חזר לעירוני קריית שמונה וחתם על חוזה לארבע שנים במועדון. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע המדינה, לאחר ששמר על רשת נקייה במשחק הגמר, בו גברה הקבוצה 0–1 על מכבי נתניה בהארכה. בעונת 2014/2015 היה שותף לעונה מוצלחת נוספת של הקבוצה, אשר סיימה במקום השני בליגה. בראשית עונת 2015/2016 עמד בשערה של הקבוצה במשחק אלוף האלופים נגד מכבי תל אביב. בבעיטות ההכרעה לאחר ההארכה הוא הדף שתי בעיטות מרגלי שחקני היריבה, את זו הראשונה ואת זו האחרונה, אולם שופט המשחק הורה לבצע מחדש את שתי הבעיטות מאחר שחיימוב חצה את קו השער במהלך הבעיטה בניגוד לחוקת המשחק. בתגובה לפסילת הבעיטה האחרונה בסדרת הבעיטות הוא הגיב בזעם ועזב את שדה המשחק אולם שוכנע לשוב והדף את הבעיטה החוזרת. הדיפה זו הביאה לניצחון הקבוצה ולזכייה בתואר. במהלך העונה נפצע ונעדר מהמגרשים למשך חודשיים, וכששב לשער הקבוצה בתום העונה סייע לה להישאר בליגה.
ב-7 ביוני 2016 חתם לשלוש שנים בהפועל באר שבע. ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בהפועל באר שבע, כאשר פתח בהרכב בניצחון 0–5 על הפועל אשקלון באצטדיון הברפלד. הוא פתח בהרכב הקבוצה במשחק אלוף האלופים בו ניצחה את מחזיקת הגביע מכבי חיפה, וזכה בתואר בפעם השנייה ברציפות. בתחילת העונה שימש חיימוב כשוער שני לדודו גורש, אך בפברואר 2017 תפס את עמדת השוער הראשון, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות. בעונת 2017/2018 שותף ב-25 משחקי ליגה, ובסופה זכה עם הקבוצה שוב באליפות.
ב-6 באוגוסט 2018 חתם לשנתיים במכבי חיפה. בהופעת הבכורה שלו במועדון הדף שני פנדלים בבעיטות ההכרעה בדרבי מול הפועל חיפה בחצי גמר גביע הטוטו. בנובמבר 2019 נפצע בכתפו, פציעה שבעקותיה נותח והחמיץ את המחצית השנייה של העונה. בתום העונה שוחרר מהקבוצה. בספטמבר 2020 הודיע על פרישה.
קריירה > נבחרת ישראל

ב-6 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל מול נבחרת קרואטיה, כאשר החליף במחצית המשחק את השוער דודו אוואט שנפצע. המשחק הסתיים בתוצאה 1–3 לקרואטים. חיימוב הוסיף להימנות עם סגל הנבחרת לאורך קמפיין מוקדמות מונדיאל 2014 ומוקדמות יורו 2016 כשהוא משמש כשוער משנה. ב-7 בספטמבר 2018 פתח בשער הנבחרת במשחק הבכורה של ליגת האומות מול נבחרת אלבניה בכדורגל.
חיים אישיים

חיימוב נשוי לסינדי אותה הכיר כשלמדו יחד בתיכון, והם הורים לֿשלושה ילדים. במרץ 2022 פרסם ביום הולדתו ה-36 כי במהלך בדיקת MRI בצווארו לאחר שנפצע במהלך משחק בשנת 2019, גילו בעמוד השדרה שלו גידול. בהמשך, נודע לו שהגידול שפיר, והוסרו 98% ממנו.
בראיון לערוץ 2000 שיתף שהגילוי הרפואי ומספר אירועים של השגחה פרטית שחווה, גרם לו להתחזק מבחינה רוחנית ולחזור בתשובה.
בתאריך 29 באוקטובר 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, נפל בן דודו סמל ראשון נאור חיימוב, לוחם ביחידה הרב ממדית (888), בקרב בצפון רצועת עזה. בן 22 בנופלו.