stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוד אזולאי
חיים אישיים

דוד אזולאי היה נשוי לפנינה ואב לארבעה, אחד מהם חבר הכנסת ינון אזולאי.
ב-2016 לאחר שנות מגורים רבות בעכו, עבר להתגורר בקריית שמואל בחיפה.
יעקב צור (שטיינברג)

יעקב צוּר (שטיינברג) (נולד ב-4 באפריל 1937) הוא חבר הכנסת ושר לשעבר בסיעות המערך והעבודה.
ביוגרפיה

צור נולד בחיפה בשכונת נווה שאנן ולמד בבית הספר הריאלי. צור היה חניך תנועת המחנות העולים ובמסגרתה התגייס לנח"ל ושירת בסיירת הנח"ל ביטבתה. לאחר שירותו בנח"ל, הצטרף בשנת 1957 לקיבוץ נתיב הל"ה. בקיבוץ עבד בענפים החקלאיים, ובהמשך למד באוניברסיטה העברית בירושלים לימודי מקרא והיסטוריה. לאחר מכן היה מורה בבית הספר היסודי בקיבוץ ובבתי הספר האזוריים בגבעת ברנר ובכפר מנחם. בשנים 1976–1981 כיהן צור כמזכיר הקיבוץ המאוחד, ובתקופת כהונתו פעל לקדם את ההחלטה על איחוד בין איחוד הקבוצות והקיבוצים לקיבוץ המאוחד והקמת התק"ם, התנועה הקיבוצית המאוחדת. יעקב צור היה חבר קיבוץ נתיב הל"ה עד לשנת 1997.
בשנת 1981 נבחר יעקב צור לכנסת העשירית במסגרת מפלגת העבודה. בכנסת היה צור פעיל בוועדת החינוך ובוועדת החוץ והביטחון של הכנסת. בשנת 1984 נבחר יעקב צור בשנית לכנסת ובממשלת האחדות שהוקמה בשנת 1984 בראשותם של שמעון פרס ויצחק שמיר (ברוטציה) כיהן צור כשר לקליטת עלייה. בתקופת כהונתו החלה העלייה מאתיופיה במסגרת מבצע משה וכן החלה העלייה הגדולה מברית המועצות. יעקב צור תמך וסייע למאבקם של עולי אתיופיה כנגד תביעת הרבנות לתהליך גיור לחומרה לעולי אתיופיה. היה זה מאבק ממושך שלווה בשביתה של העולים במשך מספר חודשים שבסיומה הכירה הרבנות ביהדותם של העולים.
יעקב צור שינה את הליכי קליטת העלייה ובמקום הקליטה דרך מרכזי הקליטה של הסוכנות והפנית העולים ליישובים למגורי קבע הוחלט על הליכי קליטה עצמאיים של העולים באמצעות תקציבי סל הקליטה. דרך קליטה זו שחררה את העולה מתלות במוסדות המדינה והסוכנות היהודית ובראש וראשונה אפשרה לעולה לבחור את מקום מגוריו ולהחליט על תחומי עבודתו ומערכת החינוך לילדיו.
שיטה זו החלה עם העלייה מברית המועצות וקיימת ופועלת עד היום. השלב הניסויי של השיטה החל בשלהי תקופת כהונתו של השר בשנת 1988. בהמשך שנה זו נבחר יעקב צור לכנסת פעם נוספת וכיהן בממשלה בראשות יצחק שמיר כשר הבריאות עד 1990 השנה בה פרשה מפלגת העבודה מהממשלה. בממשלה שהקים יצחק רבין בשנת 1992 הוא מינה את יעקב צור לשר החקלאות בממשלתו אף על פי שלא נבחר לכנסת. בכל שנות פעילותו הפוליטית היה צור מקורב לרבין והיה מהאנשים המרכזיים במחנה רבין במפלגת העבודה.
החל משנת 1996 כיהן יעקב צור כיו"ר חברת אגרקסקו עד לשנת 2010.
בשנים 2005–2007 למד יעקב צור במכון שכטר למדעי היהדות והשלים את לימודי התואר השני במחשבת ישראל ולימודי ארץ ישראל. בשנים 2007–2011 המשיך יעקב צור את לימודיו לתואר שלישי בחוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה. במסגרת זו כתב יעקב צור את חיבורו שלמות הארץ בדרכם של טבנקין והקיבוץ המאוחד בהדרכת פרופסור מוטי גולני. במאי 2012 קיבל צור תואר ד"ר על עבודתו זו.
בשנים 2007–2011 כיהן יעקב צור כיו"ר הוועד המנהל של מכון שכטר. בשנת 2015 יצא לאור ספרו של יעקב צור - מן הים עד המדבר - טבנקין והקיבוץ המאוחד באמונה ובמאבק לשלמות הארץ. בספרו עומד צור על ההבדל העקרוני בין השקפת בן-גוריון לתפיסתו של טבנקין בשאלת המדינה וארץ ישראל. בן-גוריון חתר למדינה ודגל בחלוקה ואילו טבנקין ראה את הייעוד המרכזי של הציונות ביישובה של הארץ כולה בהעזה חלוצית. בספרו מדגיש יעקב צור כי דור תש"ח דגל בתפיסת ארץ ישראל השלמה. הספר יצא בהוצאת יד בן צבי ויד טבנקין.
חיים אישיים

יעקב צור נשוי להדסה ואב לארבעה.
לקריאה נוספת

יאיר קוטלר, הנבחרת הלאומית, כרך ב', פרק א' (8), ירדן הוצאה לאור, 1988, עמודים 199 - 217
הערות שוליים

↑  שמעון וילנאי, ד"ר יעקב צור, שר החקלאות 1992-1996, באתר כנס מדיה, 17 בספטמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007287883405171  BnF: cb17113121g (data)  GND: 1122651775  ISNI: 0000 0003 7616 4047  LCCN: no2016033758  VIAF: 253106438   WorldCat (עם VIAF): 253106438
כנס

תמונה מכנס סולווה הראשון, שהתקיים בבריסל ב-1911, והיה הכנס הבין-לאומי הראשון שהוקדש לפיזיקה
כֶּנֶס (וגם כינוס, קונגרס, ועידה) הוא מפגש, בן שעות אחדות או ימים מעטים, המוקדש לנושא מסוים. במהלך הכנס ניתנות הרצאות בנושא הכנס, ומתקיימים מפגשים אישיים בין משתתפי הכנס. לעיתים כולל הכנס גם חלק בידורי וכיבוד קל.
מאפייני הכנס

כנסים מתקיימים לעיתים קרובות בעולם האקדמי, בעולם העסקי ובתחומים נוספים.
כנסים רבים מתקיימים בתדירות קבועה, למשל אחת לשנה, ואחרים מאורגנים ככנסים חד-פעמיים.
ההרצאות הניתנות בכנס הן משני סוגים:
הרצאות מוזמנות, שניתנות בעקבות פנייה של מארגנים למרצים מבוקשים.
הרצאות שהוצעו לוועדת התוכנית של הכנס, בעקבות קול קורא לציבור המתעניין בכנס.
ההרצאות ניתנות לעיתים באולם המליאה, כלומר פונות אל כל משתתפי הכנס, ולעיתים בכמה חדרים או אולמות מקבילים, כך שכל משתתף נדרש לבחור את ההרצאה שבה ישתתף, מבין הרצאות אחדות הניתנות באותה עת.
בין הכנסים יש כנסים מקומיים, כאלה הפונים לקהל משתתפים המתגורר במדינה מסוימת או באזור מסוים, וכנסים בין-לאומיים, הפונים למשתתפים ממדינות רבות. גם בכנסים מקומיים משתתפים לעיתים מרצים מחו"ל.
כנסים מתקיימים בדרך כלל במקומות הבאים:
בתי מלון, הכוללים אולמות בגדלים שונים ומסעדות לשירותם של באי הכנס, כחלק ממכלול השירותים של המלון.
מרכזי כנסים, שהם אתרים שייעודם העיקרי הוא אירוח כנסים.
אוניברסיטאות, המארחות כנסים אקדמיים באמצעות חדרי ההרצאות שבהן.
למספר המשתתפים בכנס טווח רחב מאוד, החל מעשרות משתתפים בכנס העוסק בנושא הדורש מומחיות ספציפית, וכלה באלפי משתתפים (ואף עשרות אלפים) בכנס בעל מוניטין רב הפונה לקהל רחב.
טכנולוגיית האינטרנט מאפשרת השתתפות בכנס ללא נוכחות פיזית בו, באמצעות צפייה בשידורים, ישירים או מוקלטים, של הרצאות הכנס. לעיתים מאורגן כנס וירטואלי, שבו אין התכנסות פיזית, אלא התכנסות בשעה שנקבעה מראש באתר אינטרנט כגון zoom שבו ניתן לא רק לצפות בהרצאה, אלא אף לשאול שאלות ולהעיר הערות.
ארגון הכנס

כנס, ובפרט כנס רב משתתפים, מצריך ארגון זמן רב מראש. בארגון הכנס נכללים:
קביעה כללית של נושא הכנס.
קביעת מועד הכנס והמקום שבו יתקיים.
הוצאת קול קורא למתן הרצאות ופנייה למרצים שייתנו הרצאות מוזמנות.
קביעה מפורטת של ההרצאות שיינתנו בכנס וסדר היום שלו. קביעת ההרצאות נעשית על ידי ועדת הכנס, בהתאם לתקצירים שהוגשו לה. לעיתים נדרש מגיש הרצאה שאושרה להגיש את הנוסח המלא של הרצאתו, לאישור נוסף, ובכלל זה ביקורת עמיתים.
מימון הכנס, באמצעות פרסומת, נותני חסות ודמי השתתפות.
גיוס כל האמצעים הטכניים הנחוצים לכנס, כגון ציוד הקרנה, מערכות להגברת קול וכדומה.
הפקת קובץ ההרצאות של הכנס, הכולל את רשימת ההרצאות, לעיתים גם תקצירי ההרצאות, מידע ותמונות של המרצים.ות וכדומה. בעבר קובץ ההרצאות הופק לרוב כספר או כחוברת, אך עם התפתחות המחשוב מקובלת גם הפקה כעמוד אינטרנט או אפליקציה ייעודית.
כנסים ידידותיים לסביבה

על פי המשרד האמריקני לאיכות הסביבה תעשיית הכנסים, תעשיית האירועים והתערוכות היא במקום השני בכמות הפסולת שהיא מיצרת אחרי תעשיית הבנייה. תשומת לב והעניין בשמירת הסביבה מניעים את מארגני הכנסים ומרכזי הכנסים להתאים עצמם לסטנדרטים חדשים.[דרוש מקור]
ראו גם

כנס חובבים
רפאל אלול

רפאל (רפי) אלול (נולד ב-23 באוגוסט 1957) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם העבודה.
ביוגרפיה

רפאל אלול נולד במרוקו ועלה לישראל בשנת 1961, בהיותו בן 4.
בשנת 1985 נבחר לראש המועצה המקומית מזכרת בתיה, במקומו של רפאל סוויסה ושימש בתפקיד זה עד שנת 1993, כאשר נבחר במקומו קודמו, רפאל סוויסה. במקביל, נבחר לכנסת השלוש עשרה בשנת 1992. אלול כיהן כחבר הכנסת במשך שתי קדנציות, בשנייה שימש יושב ראש הוועדה לפניות הציבור.
לאחר שלא נבחר לכנסת החמש עשרה, החל לעסוק בפעילות חברתית. מאז הוא משמש יושב ראש עמותת "רוח טובה", מיסודה של שרי אריסון. לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה הלך בעקבות פטרונו הפוליטי שמעון פרס והצטרף לקדימה. הוא הוצב במקום ה-47 ברשימה ולא נבחר לכנסת. לאחר שפרס נבחר לתפקיד נשיא המדינה, מונה אלול לתפקיד יועץ הנשיא לענייני חברה ורווחה. בבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצב במקום ה-106 הסמלי ברשימת קדימה לכנסת.
אלול נשוי לעפרה, מייסדת המרכז האקדמי פרס, ואב לשני ילדים. הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה ובסוציולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במינהל ציבורי ומינהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
אלונסו אלוורס דה פינדה

| --- | --- |
מפת החוף של מפרץ מקסיקו, כפי שמיפה אותה דה פינדה 1519.
 לידה:  1494 Aldeacentenera, ספרד 
 פטירה:  1520 (בגיל 26 בערך) המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 מדינה:  ספרד 
 
אלונסו אלוורס דה פינדה בספרדית: Alonso Álvarez de Pineda‏; 1494 – 1519) היה קונקיסטאדור וקרטוגרף ספרדי, שתועד לראשונה בתולדות טקסס. בשנת 1519 הוא הוביל מספר משלחות למיפוי קווי החוף המערביים של מפרץ מקסיקו, מחצי האי יוקאטן ועד נהר פאנוקו, צפונית לוורוצ'וז. חואן פונסה דה ליאון מיפה בעבר חלקים מפלורידה, שלדעתו הוא אי. החקירה של אנטון דה אלמינוס ביטלה את האזורים המערביים כאתר המעבר, והשאירה את השטח בין נהר פאנוקו לפלורידה.
אלמינוס שכנע את מושל סנטיאגו, פרנסיסקו דה גאראי, לממן משלחת למיפוי בשאר מפרץ מקסיקו. גאראי קיבל שלוש אוניות עם מאתיים ושבעים חיילים, והציב אותן בפיקודו של דה פינדה. הם עזבו את סנטיאגו בתחילת 1519 והפליגו מערבה לאורך קו החוף הצפוני של המפרץ. בקצה המערבי של דרום פלורידה הוא ניסה להפליג מזרחה, אך הרוחות לא היו מתאימות. במקום זאת, הוא הפליג מערבה לאורך חוף מפרץ המפרץ.
ב־2 ביוני 1519 נכנס אלוורס דה פינדה למפרץ גדול עם ההתיישבות צפופה של ילידים אמריקאיים בחוף אחד. הוא הפליג במעלה נהר המיסיסיפי. תיאור הארץ והתיישבותה, הביאו היסטוריונים רבים להאמין שהוא תיאר את מפרץ מוביל ואת נהר אלבמה.
אלונסו אלוורס דה פינדה המשיך במסעו מערבה. ב־24 ביוני 1519, ביום החג הרומי הקתולי של קורפוס כריסטי, הפליג אל מה שהוא כינה מפרץ קורפוס כריסטי. אין שום עדות אמינה לכך שאי פעם הגיע לחופי טקסס, אך הוא עגן מווילה ריקה דה לה וראקרוס, זמן קצר לאחר שהרנן קורטס עזב.
קורטס חזר כששמע על בואו של דה פינדה. דה פינדה ביקש לסמן גבול בין האדמות שהוא טוען כשייכות לגאראי לאלה שקורטס כבר טען לבעלות עליהן. קורטס לא היה מוכן להתמקח, ודה פינדה עזב כדי לחזור צפונה. זמן קצר לאחר מכן הפליג במעלה נהר ששמו לאס פלמאס, שם בילה למעלה מארבעים יום בתיקוני ספינותיו. לאס פלמאס היה ככל הנראה נהר פאנוקו ליד טמפיקו של ימינו, טאמוליפס, מקסיקו.
אף על פי שדה פינדה נהרג בקרב עם ילידי נהר פאנוקו, המפה שלו הגיעה למושל גאראי.
המשלחת סימנה את גבולות מפרץ מקסיקו, תוך שלילת הרעיון של מעבר ים לאסיה. המיפוי גם אימת שפלורידה הייתה חצי אי במקום אי, ואפשרה לאלוורס דה פינדה להיות האירופי הראשון שראה את אזורי החוף של מערב פלורידה, אלבמה, מיסיסיפי, לואיזיאנה וטקסס, אדמות שכינה "עמיחל." "
המפה שלו היא המסמך הידוע הראשון בהיסטוריה של טקסס והייתה המפה הראשונה של אזור חוף מפרץ המפרץ בארצות הברית והיא מאוחסנת בארכיב הכללי דה אינדיאס בספרד.
הערות שוליים

1 2 3  Weber, David J. (1992), The Spanish Frontier in North America, Yale Western Americana Series, New Haven, CT: Yale University Press,.p. 32
↑  Diaz, B., 1963, The Conquest of New Spain, London: Penguin Books, p. 133
1 2  Chipman, Donald E. (1992), Spanish Texas, 1519-1821,p.24
↑  Atkins, Leah Rawls (1994) "European Exploration and Colonization in Alabama" in William Warren Rogers, Robert David Ward, Leah Rawls Atkins and Wayne Flint. Alabama: The History of a Deep South State. Tuscaloosa, Alabama: University of Alabama Press, p. 18.
↑  Diaz, B., 1963, The Conquest of New Spain, London: Penguin Books, pp. 132-4
↑  Robert S. Weddle, "ALVAREZ DE PINEDA, ALONSO," Handbook of Texas Online (http://www.tshaonline.org/handbook/online/articles/fal72), accessed February 26, 2013. Published by the Texas State Historical Association.
↑  Chipman (1992), p. 243
וולבס (כדורסל)

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1 ביוני 2022 
 מדינה:  ליטא 
 אולם ביתי:  אוויה סולושנז גרופ ארנה (10,000 מושבים)
 מיקום:  וילנה, ליטא
 ליגה:  ליגת העל הליטאית בכדורסל יורוקאפ
 נשיא:  ליטא רימנטאס קאוקינאס
 מאמן:  איטליה אלסנדרו מאגרו
 צבעי תלבושת:  טורקיז
 
 bcwolves.com
 
וולבס (באנגלית: BC Wolves) הוא מועדון כדורסל ליטאי מעיר הבירה וילנה, המתחרה בליגת העל הליטאית (LKL) וביורוקאפ. הקבוצה משחקת את משחקי הבית שלה באולם אוויה סולושנז גרופ ארנה המכיל 10,000 מושבים.
היסטוריה

המועדון נוסד ב-2 ביוני 2022, כשהשם וולבס (זאבים) מתייחס לזאב הברזל המיתולוגי ולאגדה על ייסוד העיר וילנה (בה גדימינאס, הדוכס הגדול של ליטא, חלם על זאב ברזל ענק מיילל בחוזקה על גבעה, ובמקום בו חלם הקים את העיר). הקבוצה קנתה את רישיון ה-LKL דזוקיה בעונת 2022/23, שהייתה עונת הבכורה.
המועדון נתפס במעט ספקנות על ידי חלק מאוהדי הכדורסל במדינה: חלקם מתנגדים להופעתה בליגה הראשונה תוך עונה אחת בשל עקרונות כספיים ולא מקצועיים (עלייה מהליגות הנמוכות), חלקם בשל הקשר לכאורה בין בעלי המועדון לבין שוק העסקים הרוסי ואחרים בשל הספק לגבי מיקומה העתידי של הקבוצה - מועדון קבוע בווילנה או קריצה לשוק אירופאי אחר ורווחי יותר, כמו לונדון. עם זאת, בעלי המועדון, Basketball Holding Company (חברת החזקות כדורסל), מכחישים כל קשר עם השוק הרוסי וטוענים כי המטרות המרכזיות נותרו וילנה והתחזקות הכדורסל הליטאי, משיכת שחקנים חזקים והגברת התחרות בין מועדוני הכדורסל החזקים בליטא.
היסטוריה > עונת 2022/23

ב-5 ביולי מונה רימאס קורטינאיטיס למאמן הקבוצה הראשון. למחרת הפך אדאס יושקביצ'יוס לשחקן הראשון שהוחתם בהיסטוריה של המועדון.
במהלך העונה הסדירה השיגה הקבוצה השיגה מספר ניצחונות חשובים: 80–75 על קבוצת היורוליג ז'לגיריס קובנה, 88–76 מול קבוצת ליגת האלופות ריטאס וילנה ו-70–65 ו-96–92 על קבוצת היורוקאפ לייטקבליס.
ב-28 במרץ 2023 פוטר המאמן קורטינאיטיס ובמקומו מונה קשטוטיס קמזורה. תחת שרביטו של קמזורה הפסידה הקבוצה 66–70 בגמר הליגה הצפון אירופית לסטאל אוסטרוב ויילקופולסקי ו-0–2 ליובאנה ברבע גמר פלייאוף ה-LKL לאחר שסיימה במקום השלישי העונה הסדירה.
עקב שיפוץ באוויה סולושנז גרופ ארנה שיחקה הקבוצה את משחקיה בעונה זו באליטוס ארנה.
היסטוריה > עונת 2023/24

ב-24 במאי 2023 חידש ג'פרי טיילור את חוזהו במועדון עד 2025 עם אופציה לשנה נוספת. ב-29 ביוני הוכרז שהקבוצה תתמודד בעונת 2023/2024 ביורוקאפ.
תארים

סגנות (1): 2023
עונה אחר עונה

| עונה | רמה | ליגה | מק' | פלייאוף | תחרויות אזוריות | מק' | גביע | תחרויות אירופיות | תחרויות אירופיות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022/23 | 1 | LKL | 3 | רבע גמר | ENBL | 2 | רבע גמר | יורופקאפ | חצי גמר מוקדמות |
| 2023/24 | 1 | LKL | 4 | חצי גמר |  |  | רבע גמר | יורוקאפ | שלב הבתים |
הערות שוליים

↑  THE NAME OF THE NEW VILNIUS BASKETBALL CLUB REVEALED, וולבס BC, ‏30 ביוני 2022 (באנגלית)
↑   אתר האינטרנט הרשמי של Basketball Holding Company (באנגלית)
↑  Rimas Kurtinaitis becomes the coach of BC Wolves, וולבס BC, ‏5 ביולי 2022 (באנגלית)
↑  It's official: Adas Juškevičius joins Wolves, וולבס BC, ‏6 ביולי 2022 (באנגלית)
↑  Sweet victory: Wolves beat Žalgiris at home, וולבס BC, ‏6 בפברואר 2023 (באנגלית)
↑  Sweet revenge against the champions in Vilnius, וולבס BC, ‏7 בינואר 2023 (באנגלית)
↑  Kęstutis Kemzūra replaces Rimas Kurtinaitis as head coach, וולבס BC, ‏28 במרץ 2023 (באנגלית)
↑  BC Wolves ends the ENBL in the second place, וולבס BC, ‏13 באפריל 2023 (באנגלית)
↑  Jeffery Taylor stays for at least two more years, וולבס BC, ‏24 במאי 2023 (באנגלית)
↑  עמרי מנהיים, ‏הפועל ת"א תשתתף ביורוקאפ, הפורמט ישתנה, באתר ערוץ הספורט, 29 ביוני 2023
| יורוקאפ - 2024/2025> בית א' | יורוקאפ - 2024/2025> בית א' | יורוקאפ - 2024/2025> בית ב' | יורוקאפ - 2024/2025> בית ב' | יורוקאפ - 2024/2025>  | יורוקאפ - 2024/2025>  | יורוקאפ - 2024/2025>  | יורוקאפ - 2024/2025>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ישראל הפועל תל אביב | ספרד גראן קנריה | ספרד ולנסיה | ישראל הפועל ירושלים |  |  |  |  |
| ספרד חובנטוד בדאלונה | גרמניה רטיופארם אולם | צרפת JL בורק | טורקיה טורק טלקום |  |  |  |  |
| מונטנגרו בודוצ'נוסט פודגוריצה | טורקיה בשיקטש | איטליה רייר ונציה | יוון אריס סלוניקי |  |  |  |  |
| טורקיה בחצ'שהיר קולג'י | ליטא וולבס | ליטא לייטקבליס | סלובניה צדביטה אולימפיה |  |  |  |  |
| איטליה אקילה באסקט טרנטו | פולין טרפל סופוט | גרמניה המבורג טאוורס | רומניה קלוז'-נאפוקה |  |  |  |  |
הרפובליקה העממית הרומנית

הרפובליקה העממית הרומנית (ברומנית: Republica Populară Română) הוא השם שניתן על ידי השלטונות המוסמכים לממלכת רומניה לאחר הדחתו של מיכאי הראשון, מלך רומניה, ב-30 בדצמבר 1947. השם הזה נשאר בתוקף עד 1965, כאשר שם המדינה שונה לרפובליקה הסוציאליסטית רומניה. תקופת קיומה של רומניה תחת שם זה מקבילה לתקופת שלטונו של גאורגה גאורגיו-דז'.
כתב התפטרותו של מיכאי הראשון, מלך רומניה, שהביא לסוף ממלכת רומניה
כתיב שם המדינה השתנה ב-1954 ל-"Republica Populară Romînă", בהתאם לשינוי בכללי הכתיב הרומני וב-1963 שונה בחזרה מאותן סיבות.
מהכרזת הרפובליקה ועד 1953 ההמנון הרשמי היה Zdrobite cătușe (אזיקים מנופצים) ולאחר מכן Te slăvim, Românie (אנו מהללים אותך, רומניה).
ב-4 בפברואר 1948 הרפובליקה העממית הרומנית חתמה עם ברית המועצות על ברית ידידות, שיתוף פעולה וסיוע בשם Tratat de prietenie, colaborare şi asistenţă mutuală dintre Uniunea Republicilor Sovietice Socialiste şi Republica Populară Română. הברית מנוסחת נגד האפשרות שגרמניה ובנות בריתה העתידיות עלולות לתקוף את רומניה או את ברית המועצות.
ב-13 באפריל 1948 פורסמה חוקת רומניה 1948, חוקה המבוססת על חוקת רומניה 1923 עם תיקונים ושינויים ברוח חוקת ברית המועצות (1936).
הרפובליקה העממית הרומנית שינתה מיד את דגל רומניה וחזרה ושינתה אותו פעמיים נוספות.
בולי דואר שהפיקה הרפובליקה העממית הרומנית לרגל פרסום חוקת רומניה 1948
דגל רומניה בין ינואר למרץ 1948.
דגל רומניה בין 1948 ל-1952.
דגל רומניה בין 1952 ל-1965.
הערות שוליים

↑  TRATAT din 4 februarie 1948 de prietenie, colaborare si asistenta intre Republica Populara Romana si Uniunea Republicilor Socialiste Sovietice (ברומנית)
נלי טניסון קונאו

| --- | --- |

 לידה:  1867 האמרסמית', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1953 (בגיל 86 בערך) 
 בן או בת זוג:  סיירוס קונאו 
 צאצאים:  טרנס קונאו 
 
נלי טניסון קונאו (באנגלית: Nellie Tenison Cuneo;‏  26 באוגוסט 1869 – 23 במאי 1953) הייתה מאיירת וציירת שלמדה בלונדון ובפריז. היא הייתה נשואה לצייר והמאייר האמריקאי סיירוס קונאו ובנם הצעיר היה הצייר האנגלי טרנס קונאו.
ביוגרפיה > ראשית חייה

טניסון נולדה בהמרסמית', לונדון, ב-25 באוגוסט 1869. היא הייתה הילדה השנייה להוריה, הרופא האירי אדוארד טניסון ריאן טניסון ואשתו השנייה, פרנסס סאלי טסטלין. אשתו הראשונה של אדוארד - פאני האטון נפטרה לאחר לידת בנם השלישי, והותירה אחריה שלושה בנים.
ביוגרפיה > השכלה ונישואין

במפקד 1881 מופיעה טניסון (בגיל 11) כילדה היחידה בבית עם הוריה, ככל הנראה בהשגחתה של מטפלת. היא למדה בבית הספר לאמנות בצ'יזויק בשנים 1884 - 1886 ולאחר מכן,  ללא תמיכת משפחתה, בבית הספר לאמנות של סר ארתור סטוקדייל קופ בדרום קנזינגטון.. ממפקד האוכלוסין משנת 1891 עברה משפחת טניסון לרחוב אוקסברידג', שעתיד היה להישאר בית המשפחה להוריה של טניסון, ולה עצמה עם ילדיהם עד מותו של סיירוס קונאו בשנת 1916.לאחר מכן היא עבדה כמאיירת עצמאית, בפרסומים כמו מגזין לודגייט.
עד 1899 חסכה מספיק כסף לנסוע לפריז ללמוד אמנות, והיא נרשמה לאקדמיה קולרוסי להתאמן אצל אבוט מקניל ויסלר. שם נפגשה עם סיירוס קונאו. הם חזרו ללונדון כדי להתחתן ב־1903. מכיוון שקונאו היה אזרח ארצות הברית, היא הפסידה את האזרחות הבריטית לאחר הנישואין. היא לא קיבלה אזרחות אמריקאית באופן אוטומטי על ידי נישואין, שכן הדבר היה כפוף לכך שהיא זכאית להתאזרחות. כך, היה גורל נשים בריטיות שהתחתנו עם אמריקאים בשנים 1870 עד 1933, כאשר החוק השתנה. לאחר מות בעלה, טניסון הגישה בקשה להתאזרחות מחדש בבריטניה וקיבלה מחדש אזרחות בריטית ב־27 ביולי 1917.
לבני הזוג נולדו שני בנים: דזמונד, שהפך למהנדס כרייה. וטרנס שהפך לצייר אנגלי ידוע.
יצירה

גם טניסון וגם בעלה עבדו כמאיירים. היא הייתה הרוסה כאשר סיירוס מת במפתיע מהרעלת דם בשנת 1916. טניסון עזבה את מה שהיה בית המשפחה ועברה תחילה להולנד פארק 152 בקנזינגטון. לאחר מכן היא עברה לדרטמור, אחר כך לקורנוול, התגוררה תחילה בהאלסטאון ולאחר מכן בסנט אייבס, שם קנתה בית אותו שחזרה, והוא הפך לבית קפה.
טניסון הפכה לחברה באגודת האמנים של סנט אייבס בשנת 1928 ונשארה חברה עד 1945. 1934 עברו היא וילדיה חזרה לצ'יזויק, שעתיד להישאר מעונה של טניסון בלונדון עד מותה.
טניסון נפטרה ב־23 במאי 1953.
היא הפכה לחברה באגודת הנשים באמנות בשנת 1918 והייתה מציגה שם לעיתים תכופות. היא גם הציגה באקדמיה המלכותית.
הערות שוליים

↑  Houfe, Simon (1981). Dictionary of British Book Illustrators and Caricaturists, 1800-1914 (Rev. ed.). Woodbridge: Antique Collectors' Club. p. 476
↑  Cole, Beverley (2004-09-23). "Cuneo, Terence Tenison (1907–1996)". Oxford Dictionary of National Biography.
↑  P. Brook, FullDisplay, indiafamily.bl.uk
↑  Kirkpatrick, Robert J. (2019). The Men Who Drew For Boys (And Girls): 101 Forgotten Illustrators of Children's Books: 1844-1970. London: Robert J. Kirkpatrick.
↑  Nell Marion CUNEO | Cornwall Artists Index, cornwallartists.org (באנגלית)
↑  John Cutler, The Law of Naturalization: As Amended by the Naturalization Acts, 1870, Butterworths, 1871. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2012058584  VIAF: 237505781   WorldCat (עם VIAF): 237505781
פרובה 3

איור הלוויין פרובה 3
פרובה 3 (PROBA, ראשי תיבות של Project for On-Board Autonomy) הוא לוויין קטן המתוכנן על ידי סוכנות החלל האירופית. זהו מיקרו לוויין שמיועד להדגים פעילויות קרבה בחלל, תמרון אל מול לוויין אחר ומפגש בין שני לוויינים. הלוויין מתוכנן לשיגור בשנת 2024.
פרובה 3 הוא השלישי בסדרה של לוויינים קטנים של סוכנות החלל האירופית שנועדו להדגים טכנולוגיות שונות ליישומי חלל. הוא מורכב משני לוויינים קטנים, שיפרדו בחלל ויחלו בסדרת תמרונים הדדיים. בנוסף למשימה הטכנולוגית, יצויד הלוויין במכשור מדעי לחקר השמש. טרם ידוע מועד השיגור של הלוויין.
איור של לוויין המשנה שיפרד מפרובה 3
ראו גם

פרובה 1
פרובה 2
הערות שוליים

↑  https://www.esa.int/Enabling_Support/Space_Engineering_Technology/Proba_Missions/About_Proba-3
וליד טאהא

וליד יוסף טאהא (בערבית وليد طه, תעתיק מדויק: טָהָ. נולד ב-7 בספטמבר 1968) הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי, חבר התנועה האסלאמית, חבר הכנסת מטעם מפלגת רע"ם, ויושב הראש לשעבר של ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.
ביוגרפיה

נולד בכפר קאסם ומתגורר בה. בעל תואר ראשון במדע המדינה בהצטיינות מהאוניברסיטה הפתוחה ותואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב. השלים תואר שני במדע המדינה עם התמחות בביטחון מאוניברסיטת תל אביב. היה מחנך ומנהל רשת הגנים ובתי הספר אל-הודא ברמלה.
דעותיו

בשנת 2012, ביקר את יו"ר הפרלמנט של חמאס, השייח ד"ר עזיז דוויק, לאחר שחרורו ממאסר. בראיון לרשת ב' לא הכחיש את תמיכתו בחמאס, וסירב לגנות את הארגון ולהכיר בו כארגון טרור. בשנת 2013 השתתף במשלחת שביקרה את משפחת המחבלים מפיגוע ליל הקלשונים, בו נרצחו שלושה חיילי צה"ל. בשנת 2018 פרסם פוסט תמיכה בסוריה, בו כתב: "אחי תרים את הדגל הסורי מעל הבית שלך כל השנה, תניף את הדגל ביום הזיכרון לכיבוש הגולן על מנת להזכיר לו שיש אדמה סורית כבושה". באותה שנה, השתתף בהפגנת תמיכה בצעדות החמאס על גדר המערכת.
בשנת 2019 פרסם פוסט בו כתב: "מאז שהתנועה הציונית השיקה את הפרויקט הגזעני האכזרי שלה לפני יותר ממאה שנה, רצח, גירוש, הריסה, אפליה, גזענות והתעללות הברברית בזכויות של בעלי האדמה היו ההתנהגות הבולטת ביותר של פרויקט השנאה הזה". באותה שנה השתתף בתהלוכת תמיכה בפרעות הערבים הישראלים מאוקטובר 2000.
על הרג הצעיר איאד אל-חלאק שלוקה בנפשו על ידי המשטרה, אמר: "הפלסטינים בניגוד ליהודים הם בעלי הארץ הזאת, ולא הגיעו אליה מרוסיה ואוקראינה, הקללה של איאד תרדוף אותם עד ליום הדין, ותגרש את הכיבוש. העם הפלסטיני יזכה לחירות וביטחון בארצו, הרוצח של איאד הוא פחדן והוא יורה על אנשים כי הוא לא שייך לפה ונוכחותו כאן לא חוקית ולכן פעל מתוך טירוף. פעולות הוצאה להורג שאנשי משטרת הכיבוש מבצעים בשטח מעידה על המוסר המלוכלך שלהם".
על טיפולי המרה, אמר: "תופעה של הומואים כמעט איננה קיימת בחברה הערבית. אם היא קיימת, היא בממדים מעטים מאוד", ופירט: "החברה הערבית ברובה המכריע מתנגדת לחוקים האלה. יש לה מנהל דתי, תרבותי, ערכי ומוסרי שאיננו מקבל את הדבר הזה כדבר לגיטימי ועל כן הצבענו נגד החוק", בראיון לקלמן ליבסקינד ואסף ליברמן. "הנושא איננו נמצא בדיון בחברה הערבית. אינני מכיר תופעות של טיפולים או היעדר טיפולים. אם זה קיים זה בממדים מאוד קטנים ואלה שסובלים ממנו לא ממהרים להזדהות", והוסיף "בחברה הערבית מתנגדים לזה שכאילו זה דבר לגיטימי וגלוי. כל מיני נטיות שאינן מתיישרות עם הבריאה. אלוהים ברא את האנושות לפי זכר ונקבה וזה המצב התקין". בראיון אחר כינה את הלהט"ב "סוטים".
פעילות ציבורית

טאהא היה חבר התנועה האסלאמית, ראש התנועה בכפר קאסם וחבר מועצת השורא המקומית. היה חבר בעיריית כפר-קאסם, מנהל מחלקת החינוך בה וחבר הוועדה העממית בעיר. התמודד על המקום השני ברשימת רע"ם לכנסת ה-20 אך הפסיד לעבד אל-חכים חאג' יחיא בהפרש של קול אחד. לקראת הבחירות לכנסת ה-22 התמודד בשנית מול חאג' יחיא, ונבחר להיות נציג הפלג הדרומי של התנועה האסלאמית בסיעת רע"ם. שובץ כנציגה במקום ה-6 בסיעת הרשימה המשותפת לכנסת ה-22, ונבחר, לאחר שהרשימה קיבלה 13 מנדטים.
לקראת הכנסת ה-23 שובץ מטעם רע"ם במקום ה-6 בסיעת הרשימה המשותפת, ונבחר, לאחר שהרשימה קיבלה 15 מנדטים. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע התפלגו רע"ם והרשימה המשותפת ורצו לבחירות כל אחת בנפרד. טאהא הוצב במקום השלישי ברשימת רע"ם, ונבחר לכנסת לאחר שהמפלגה קיבלה 4 מנדטים. לאחר פטירתו של ח"כ סעיד אלחרומי נבחר להיות יושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.
חיים אישיים

טאהא נשוי ואב לשלושה, בנו עבד, הוא כדורסלן עבר. מתגורר בכפר קאסם.
ב (מתמטיקה)

במתמטיקה, יש שימוש באות ב׳ בייצוג עוצמות אינסופיות. השימוש באות ב׳ במתמטיקה דומה לשימוש באות א' (אָלֶף אֶפֶס), אך אינו זהה (אלא בקבלת השערת הרצף המוכללת כנכונה). בניגוד לשימוש ב־ \aleph , השימוש ב־ \beth  לא בהכרח מכסה את כל העוצמות האינסופיות שקיימות.
הגדרה

ראשית נגדיר
כלומר,  \beth _{0} הוא העוצמה של כל קבוצה בת מנייה אינסופית. כעת נגדיר
כלומר, כל  \beth _{\alpha } הוא העוצמה של קבוצה המהווה קבוצת חזקה של קבוצה שעוצמתה היא  \beth _{\alpha -1}.
בצורה כזאת ניתן להתאים לכל מספר טבעי n עוצמה  \beth _{n}. ניתן להרחיב את ההגדרה לכל מספר סודר על ידי הגדרה לסודרים גבוליים:
וסודרים עוקבים כמו קודם.
לפי משפט קנטור, לכל עוצמה אינסופית יש עוצמה אינסופית גדולה יותר, ואין עוצמה אינסופית גדולה ביותר. לכן לכל  \beth _{\alpha } קיים  \beth _{\alpha +1} שגדול ממנו.