stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוקת אוסטריה (1849)
תוכן

עם כותבי החוקה הראשיים נמנה פליקס, נסיך שוורצנברג. בהקדמה של החוקה, ניסח פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, את המניעים שהובילו לניסוח החוקה. בין הנימוקים שלו כתב הקיסר כי מטרתה של החוקה היא להביא ייצוג שווה לכל הלאומים באימפריה, ובכך להפוך אותה לסובלנית יותר כלפי מיעוטים.
הערות שוליים

↑  Rosita Rindler Schjerve, Diglossia and Power: Language policies and practice in the 19th century Habsburg Empire, Walter de Gruyter, Berlin, New York: 2003, p. 75
↑  Independent Crown Land, מתוך "History of the Jews in the Bukowina", באתר JewishGen (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4814823-4  VIAF: 215961476   WorldCat (עם VIAF): 215961476 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חצי האי יוז (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בחצי אי באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  71°54′00″S 100°16′59″W﻿ / ﻿71.9°S 100.283°W﻿ / -71.9; -100.283
 אורך:  33 קילומטר
 נתונים מדיניים
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי יוז(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי יוז
 
מפת האי ת'רסטון.
תצלום לוויין של האי ת'רסטון.
חצי האי יוז (באנגלית: Hughes Peninsula) הוא חצי אי מכוסה קרח, לחופו הצפוני של האי ת'רסטון, בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
חצי האי ממוקם ממערב למפרצון הנרי.
אורכו של חצי האי 33 קילומטרים.
בקצה הצפון-מזרחי של חצי האי יוז, ממוקמת לשון היבשה המכוסה קרח - כף דייוויס.
היסטוריה > מיפוי חצי האי

חצי האי מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, במהלך מבצע קפיצה לגובה (מבצע היי ג'אמפ), בקיץ האנטארקטי - בדצמבר 1946.
היסטוריה > מקור השם

שמו של חצי האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
חצי האי נקרא על שם ג'רי יוז (Jerry Hughes), שהיה עוזר צלם, וצילם את האי ת'רסטון מהליקופטרים, במסגרת משלחת חקר ים בלינגהאוזן (Bellingshausen Sea Expedition) של צי ארצות הברית שנערכה במהלך הקיץ האנטארקטי - פברואר 1960.
לקריאה נוספת

• Charles Swithinbank, Richard S. Williams, Jr., Jane G. Ferrigno, Kevin M. Foley, Christine E. Rosanova, and Lina M. Dailide, , U.S. DEPARTMENT OF THE INTERIOR U.S. GEOLOGICAL SURVEY TO ACCOMPANY MAP I–2600–E
הערות שוליים

↑  גאזת השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
חוק מאבק בארגוני פשיעה

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  17 ביוני 2003
 תאריך חקיקה עברי:  התשס"ג
 חוברת פרסום:  מאגר החקיקה הלאומי- הכנסת
 משרד ממונה:  משרד המשפטים
 
חוק המאבק בארגוני פשיעה נחקק בעקבות הצורך להילחם בפשע המאורגן בישראל. את הצעת החוק הניע משרד המשפטים והחוק נחקק באופן רשמי בשנת 2003, כאשר מאיר שטרית היה שר המשפטים.
ארגון פשיעה הוא קבוצה של בני אדם מאוחדים או לא מאוחדים שפועלים בתוכנית מאורגנת שנמשכת לאורך זמן ועוברת על עבירות בישראל כגון פשע.
הענישה בארץ שונה בין אדם לאדם לפי תפקידו בארגון: אדם העומד בראש ארגון הפשיעה או פועל כחלק מהארגון כגון: מנהל, מארגן וממן יקבל עונש מאסר של כ-10 שנים, אדם שמנצל את מעמדו בחברה למען פעילויות בארגון יקבל עונש מאסר של כ-10 שנים, אדם שעבר על כל העבירות הקיימות והוא חלק מהארגון יקבל עונש מאסר של כ-20 שנים.
מטרת החוק

מטרת החוק, להילחם בצורה יעילה בפשע המאורגן. בנוסף חוק זה הקל על בית המשפט בהחלטות על רכוש שהושג באופן לא חוקי ונתינת עונשים שונים. החוק בא להתמודד עם התופעות של פשיעה מאורגנת ועם המבנה של ארגוני פשיעה, הגורם לעיתים קרובות קושי בהוכחת הקשר בין ראש הארגון לבין ביצוען של עבירות שנעברו על ידי אחרים.
השפעת החוק

בישראל גאתה בעיית הפשיעה בעקבות כוחן הגובר של משפחות פשע כגון: רוזנשטיין, אבוטבול ויצחק אברג׳יל כמו גם בחברה הערבית ובתפוצת הנשק החם (תקני ולא תקני). הגורם האחראי המרכזי להתמודדות עם הנגע הזה הוא המדינה והמשטרה.
למשטרה אין אמצעים וגיבוי מדיני לבצע מעשים כדי לתפוס ולהרתיע את העבריינים כדוגמה פשיטה על מקומות בהם נמצא הארגון, לעצור את העבריין מעצם זה שהוא עשה עברות לאו דווקא באותו הרגע. בנוסף במקרים רבים אנשי המשטרה חוששים להתעסק עם העבריינים בעקבות איומים על חייהם ועל חיי משפחתם.
לעיתים קרובות העבריינים משחדים את אנשי החוק בכסף, רכוש ועברות נוספות כדי שהעבריינים יוכלו להמשיך לבצע פשע ללא חשש.
פעולות ארגוני הפשיעה

ארגוני הפשיעה עוסקים בעברות על החוק במטרת רווח כספי כגון הברחת סמים מסוכנים והפצתם, זנות, הלוואות ב"שוק אפור" וגביית החובות, ניהול בתי קזינו, הימורים, ניהול משחטות רכב והפצת ומכירת החלקים למדינות שונות, גביית דמי הגנה והלבנת הון.
ארגוני פשע שומרים על חשאיות פעילותיהם האסורות אך ארגוני פשע רבים מחזיקים במקביל גם עסקים חוקיים, כגון הימורים מורשים, בנייה והובלת אשפה, שפועלים במקביל ומספקים כיסוי לסחר בסמים, הלבנת כספים, זנות, סחיטה וסחר במידע פנים.
ההיסטוריה של החוק

עד שהחוק יצא לפועל היו מספר גדול של הצבעות בעד ונגד החוק. בהצבעה העשירית הצביעו 4 חברי הכנסת בעד החוק ו-33 הצביעו נגד החוק ו-6 נמנעו מהצבעה.
בהצבעה האחרונה לחוק חל מהפך, ו-43 חברי הכנסת הצביעו בעד החוק, ולא היו מתנגדים, וכך החוק יצא לפועל.
הערות שוליים

↑  Shachar Eldar, על היקפו של המונח 'ארגון פשיעה' בחוק מאבק בארגוני פשיעה, תשס, 2014-02-11
1 2  עבריינות ואכיפת חוק: תיאוריה, מדיניות, ביקורת, באתר kotar.cet.ac.il
↑  החרפת נגע הפשיעה והאלימות כבבואה למשבר רב מימדי בחברה הערבית בישראל | 18-1-21, באתר www.idc.ac.il
↑  חוק מאבק בארגוני פשיעה – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
חקיין (ציפור)

| חקיין |
| --- | --- |
 פרט מהמין Mimus gilvus באי מרגריטה שבוונצואלה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: חקייניים
סוג:: חקיין
שם מדעי
 Mimus ‏בויה, 1826

חקיין (שם מדעי: Mimus) הוא סוג של ציפורי שיר ממשפחת החקייניים המצוי ביבשת אמריקה. הם חיים במגוון בתי גידול. כמה מינים בסוג זה הגיעו לאיים נידחים כדוגמת איי גלאפגוס.
החקיינים הם ציפורי שיר בגודל בינוני, בעלות מקור מעוקל וכעין מסיכה על העיניים. הן אוכלות כל חכמות המנצלות הזדמנויות. מקור שמן בשירתם, המחקה את קולותיהן של ציפורים אחרות.
מינים

Mimus dorsalis
Mimus gundlachii
Mimus longicaudatus
Mimus patagonicus
חקיין צ'יליאני (Mimus thenca)
Mimus triurus
Mimus polyglottos
חקיין סוקורו (Mimus graysoni)
Mimus gilvus
Mimus saturninus
מינים החיים באיי גלאפגוס:
חקיין אספניולה (Mimus macdonaldi)
חקיין גלאפגוס (Mimus parvulus)
Mimus trifasciatus
Mimus melanotis
חזית קרים

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  חזית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  28 בינואר 1942 – 19 במאי 1942 (112 ימים)
 מקים היחידה:  סטבקה
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  דמיטרי קוזלוב 
 מפקדים:  דמיטרי קוזלוב
 
חיילים מחזית קרים במהלך קרבות ב-1944
חזית קרים (ברוסית: Кры́мский фро́нт) הייתה חזית, של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

החזית הוקמה ב-28 בינואר 1942 על בסיס חזית הקווקז וכמפקדה מונה דמיטרי קוזלוב. החזית כללה את הארמיות ה-44 ה-47 וה-51, וקיבלה גם שליטה מבצעית על המחוז הצבאי צפון הקווקז, צי הים השחור, שייטת אזוב ובסיס הצי בקרץ'. החזית הוצבה באזור המזרחי של חצי האי קרים, והצליחה להתבסס באזור. במתקפה שבאה בעקבות קרב קרץ' הובסה על ידי הגרמנים, והכוחות פונו תוך השארת שבויים רבים וציוד צבאי רב. כתוצאה מהכישלון הסובייטי, הארמייה ה-11 של הוורמאכט יכלה להתרכז בהמשך מצור סבסטופול. ב-19 במאי 1942 פורקה החזית וחייליה הועברו אל חזית צפון הקווקז.
הערות שוליים

↑  מקביל לקבוצת ארמיות בצבאות מערביים
חוקרים את השונית

| --- | --- |

 בימוי:  רוג'ר גולד 
 הופק בידי:  אסנת שורר
 תסריט:  רוג'ר גולד, בוב פטרסון, ג'ף פידג'ן 
 עריכה:  סטיב בלום קתרין רינגגולד
 שחקנים ראשיים:  ז'אן מישל קוסטו  אלברט ברוקס  אלן דג'נרס  אלכסנדר גולד
 מדבבים:  אלברט ברוקס אלכסנדר גולד אלן דג'נרס ז'אן מישל קוסטו 
 מוזיקה:  טוד בוקהלהייד ג'ושוע הולנדר
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פיקסאר 
 חברה מפיצה:  וולט דיסני
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  4 בנובמבר 2003
 משך הקרנה:  7 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט טבע, דרמה, סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חוקרים את השונית הוא סרט פעולה קצר בהנפשה ממוחשבת, הכלול בגרסת המסך המלא של מוצאים את נמו. הוא מציג את ז'אן מישל קוסטו בסרט דוקומנטרי שהוא מנסה לעשות על שוניות האלמוגים, אך מרלין, דורי ונמו ממשיכים להפריע לו.
עלילה

קוסטו מספר על האוקיינוס. כשהוא מתחיל לדבר על שוניות אלמוגים, דורי מתחיל להטריד אותו בכניסה למסגרת. לאחר מכן הסצנה חותכת לכלנית שנמו ומרלין יוצאים ממנה וקוסטו נאנח על כך שלא הצליח לעשות את הסרט התיעודי שלו. הסצנה חותכת לדגי דיונון אמיתיים, שדורי מנסה לדבר איתם. כשקוסטו אומר לדורי להפסיק את זה, הסצנה חותכת לרקדן ספרדי חי. זה גורם למרלין לחשוב על ריקודים ועד מהרה כל שלושת הדגים המונפשים רוקדים למוזיקה כלשהי. זה מקומם את קוסטו עד כדי כך שהוא צועק "עצור!" וממשיך לנדון מהיר על מחזור המים, ומסיק ש"כולם, בכל מקום, משפיעים על האוקיינוס! ". דורי מביעה פליאה ובהתחלה, קוסטו מרוצה, אך כאשר מתגלה שהיא הקשיבה להד בתוך קליפת קונכייה, קוסטו מאבד את עשתונותיו ומתחיל להשתולל בצרפתית. במשך כשש שניות מופיעה תמונת סטילס מצוירת של קוסטו שמושך בכתפיו בזמן שמוזיקה בסגנון מוסאק מתנגנת בכרטיס כותרת שעליו כתוב "אנא עמדו ליד".
כשקוסטו חוזר, לעומת זאת, הוא נרגע ומדבר עם שלושת הדגים על אלמוגים שסבלו מהלבנת אלמוגים, בעוד האלמוגים הלבנים מופיעים על המסך. הנושא הבא הוא רביית אלמוגים. דורי שוחה בטירוף לכל ביצה חדשה כדי לומר "יום הולדת שמח", מרלין מכסה באבות את עיניו של נמו וקוסטו מדבר על כך שיש כל כך הרבה ביצים, שאפילו הדגים הרעבים ביותר אינם יכולים לאכול את כולם. הוא מסכם בכך שהוא מדבר הכל על כך שכולנו חייבים לעבוד קשה על מנת לשמר את יופיו של שונית האלמוגים. פתאום נמו ושני הדגים האחרים מפריעים לו, ומסכמים בשוגג את המסר של הסרט כולו במהלך הוויכוח שלהם. ז'אן מישל מתעצבן שוב והמצלמה חותכת אליו על סירתו בלילה. מושפל שהוא "הועלה על ידי דגים", קוסטו ממלמל ש"זה לא היה קורה לפאפה לעולם". בסצנה שלפני הקרדיטים, מנמו מספר לצופה על אתרו של ז'אן מישל קוסטו: oceanfutures.org.
שחקנים

ז'אן מישל קוסטו בתור עצמו
אלברט ברוקס בתפקיד מרלין
אלן דג'נרס בתפקיד דורי
אלכסנדר גולד בתפקיד נמו
הערות שוליים

↑  Exploring the Reef with Jean-Michel Cousteau".
חצי האי מוסון

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  68°35′00″S 154°10′59″E﻿ / ﻿68.5833°S 154.183°E﻿ / -68.5833; 154.183
 נתונים מדיניים
 על שם:  דאגלס מוסון 
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי מוסון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי מוסון
 
חצי האי מוסון (באנגלית: Mawson Peninsula) הוא חצי אי צר וגבוה, בחוף ג'ורג' החמישי, בארץ ג'ורג' החמישי שבאנטארקטיקה.
חצי האי מצוי בצידו המערבי של מדף הקרח סלאבה.
חצי האי מגובה לגובה של 455 מטרים מעל פני הים.
אורכו של חצי האי 56 קילומטרים, והוא בולט לכיוון צפון-מערב. הקצה הצפוני של חצי האי הוא כף הדסון.
היסטוריה > גילוי ומיפוי חצי האי

חצי האי צולם מהאוויר על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה, בעונת המחקר (הקיץ האוסטרלי) 1946–1947.
חצי האי צולם מהאוויר ומופה לראשונה על ידי פיליפ לו ממשלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בפברואר 1959.
היסטוריה > מקור השם

שמו של חצי האי ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של אוסטרליה.
חצי האי נקרא על שמו של סר דאגלס מוסון.
לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 267
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
חקיין אספניולה

| חקיין אספניולה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: חקייניים
סוג:: חקיין
מין:: חקיין אספניולה
שם מדעי
 Mimus macdonaldi ‏ריג'ווי, 1890
תחום תפוצה


חקיין אספניולה (שם מדעי: Mimus macdonaldi) היא ציפור שיר השייכת למשפחת החקייניים, אנדמית לאיי גלאפאגוס.
החקיין בעל נוצות בצבע אפור-חום מנוקד והבטן לבנה. העיניים צהובות ובולטות והמקור שחור וארוך מעט. הזנב והרגליים גם ארוכים יותר מציפור שיר טיפוסית ואורכו הכללי הוא 28 ס"מ בממוצע.
החקיין אנדמי לאי אספניולה ונפוץ ביערות טרופיים ויבשים בעיקר, אך גם בחופי הים ובמנגרובים. עופות אלו אינם חוששים מבני-אדם המתקרבים אליהם ואף עשויים לחטוף להם חפצים, כמו בקבוקים, מהיד.
החקיינים הם אוכלי כל הניזונים מזרעים, פירות, חסרי חוליות שונים וגם מביצים של צבי ים, ביצי עופות אחרים, שליות של אריות ים ונבלות, בעיקר שאריות טרף של עקבי גלאפגוס. הם גם מוצצים דם מפצעיהם של עופות ים גדולים.
החקיינים נמצאים בסכנה בטבע עקב הפגיעה באיזון האקולוגי באיי גלאפאגוס והכנסת יצורים טורפים למערכת.
הערות שוליים

↑  חקיין אספניולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זורבה היווני (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  זורבה היווני 
 בימוי:  מייקל קקויאניס 
 הופק בידי:  מייקל קקויאניס  אנתוני קווין
 תסריט:  מייקל קקויאניס, על פי ספר של ניקוס קאזאנצאקיס
 עריכה:  מייקל קקויאניס 
 שחקנים ראשיים:  אנתוני קווין אלן בייטס לילה קדרובה
 מוזיקה:  מיקיס תאודוראקיס 
 צילום:  וולטר לסלי 
 מדינה:  יוון, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1964, ארצות הברית
 משך הקרנה:  142 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, יוונית 
 סוגה:  סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט דרמה, סרט מוזיקלי 
 תקציב:  783,000‏$
 הכנסות:  23,500,000‏$
 פרסים:  3 פרסי אוסקר
 דף הסרט ב־IMDb
 
זורבה היווני (הכותר המקורי: Alexis Zorbas, הופץ גם בשם Zorba the Greek) הוא שמו של סרט משנת 1964 בבימויו של מייקל קקויאניס, המבוסס על ספר באותו שם משנת 1946 שנכתב על ידי ניקוס קאזאנצאקיס. אנתוני קווין, שלא היה יווני, אלא מקסיקני-אמריקאי, גילם את הדמות הראשית בסרט, דמותו של אלקסיס זורבה, כאדם גשמי שתמיד יודע מה לעשות כדי להתגבר על זמנים קשים. בסרט גם שיחק אלן בייטס את דמותו של בזיל, האורח האנגלי. הסרט אף ידוע בפסקול המלווה אותו, שאותו הלחין מיקיס תאודוראקיס, ובפרט זכה להצלחה שיר הנושא, הנקרא "הריקוד של זורבה" או "סירטאקי".
הסרט צולם באי היווני כרתים; בעיר חאניה, באזור האפוקורונאס ובחצי האי אקרוטירי. הסצנה המפורסמת בה אנתוני קווין רוקד את ריקוד הסירטאקי צולמה בחוף של הכפר סטאברוס.
תקציר העלילה

איש אנגלי חסר תכלית בחייו מגלה שיש לו ירושה קטנה באי יווני. מציאות חייו העגומה מופרעת כאשר הוא פוגש את זורבה, אדם יווני בגיל העמידה עם תשוקה אמיתית לחיים. במהלך שהייתו ביוון וגילוי הנאותיה הגשמיות, משנה האורח האנגלי את השקפתו על החיים.
שחקנים נוספים בסרט

אירן פאפאס - בתפקיד האלמנה
לילה קדרובה - בתפקיד מאדם הורטנס המכונה "בובולינה", בת זוגו של זורבה
אסי דיין - בתפקידי ניצבות בסרט, הופעתו הקולנועית הראשונה
פרסים

הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר:
פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר - לילה קדרובה
פרס אוסקר לעיצוב התפאורה הטוב ביותר לסרט שחור-לבן - וסיליס פוטופאולוס
פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר לסרט שחור-לבן - וולטר לאסאלי (פרס האוסקר מוצג בטברנה "כריסטיאנה", שבכפר סטאברוס)
בנוסף, היה הסרט מועמד לזכייה בארבעה פרסי אוסקר אחרים:
פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר - אנתוני קווין
פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר - מייקל קקויאניס
פרס אוסקר לבימוי הטוב ביותר - מייקל קקויאניס
פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר - מייקל קקויאניס
הערות שוליים

↑  השחקנית והזמרת אירן פאפאס ("זורבה היווני") הלכה לעולמה בגיל 93, באתר ynet, 29 בספטמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16458914t (data)  GND: 7634299-2  MusicBrainz work: 8172d90b-314d-45ff-b005-453ffdcbf451  VIAF: 214780683   WorldCat (עם VIAF): 214780683 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חמוס מפוספס

| חמוס מפוספס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמוריים
סוג:: חמוס מפוספס
מינים
 Ictonyx libycus  Ictonyx striatus
שם מדעי
 Ictonyx ‏קאופ, 1835
תחום תפוצה


חמוס מפוספס (שם מדעי: Ictonyx) הוא סוג של טורפים בני משפחת הסמוריים החיים בטבע באפריקה וכוללים שני מינים קטנים.
אלו הם טורפים קטנים ורזים בצבע חום-לבן ובעלי זנב ארוך ולבן. הם יכולים לפלוט חומרים לא נעימים כשהם מותקפים על ידי טורפים, מה שגרם לקרוא להם בטעות בואשים אפריקנים. הבואשים האמיתיים שייכים למשפחה אחרת והריחות שלהם חזקים הרבה יותר.
מינים

חמוס מפוספס סהרי (Ictonyx libycus) - הנפוץ בצפון אפריקה כולל במדבר סהרה וישראל
בואש אפריקני או זורילה (Ictonyx striatus) - הנפוץ באפריקה שמדרום לסהרה
חירות או מות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ניקוס קאזאנצאקיס 
 שפת המקור:  יוונית מודרנית 
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1953 
 
חירות או מות (במקור ביוונית: Ο Καπετάν Μιχάλης, "קפטן מיכאליס") הוא רומן שנכתב בשנת 1953 ביוונית מודרנית בדיאלקט כריתי על ידי הסופר היווני ניקוס קאזאנצאקיס בן כרתים. העלילה מספרת על המרד הנוצרי שהתרחש בשנת 1889 בכרתים.
במרכז הספר מתואר הסכסוך שהתגלע בין תושבי כרתים הנוצרים לטורקים המוסלמים ששעבדו את כרתים במשך 129 שנה. בספר מופיעות ידיעות היסטוריות אמיתיות לצד תיאורים דמיוניים. דמותו של גיבור הספר קפטן מיכאליס מבוססת על דמותו של מיכאליס קאזנצאקיס שהיה אביו של קאזאנצאקיס. התואר קפטן אינו משמש כמינוח ימי אלא למפקד של קבוצת מורדים (כפי שהיה אביו של קאזאנצאקיס).
הספר תורגם לשפות רבות ואף לטורקית ונחשב לאחד הספרים בעלי מספר התרגומים הרב ביותר מיוונית מודרנית.
הספר תורגם מצרפתית לעברית על ידי מנשה לוין, ויצא לאור בשנת 1963 בהוצאת עם עובד.
לקריאה נוספת

מוזיאון ניקוס קאזאנצאקיס (צרפתית, גרמנית ויוונית)
גילי חסקין, כרתים - מסע בעקבות ניקוס קזנצקיס, באתר גילי חסקין.
הערות שוליים

↑  גילי חסקין, תולדות כרתים מימי הביניים ועד העת החדשה, באתר גילי חסקין - מדריך טיולים, ‏2013-10-06
↑  poetrymagazines.org.uk - Selected Books (1), web.archive.org, ‏2007-03-27
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13505497z (data) 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חיים שמש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1959 (בן 65 בערך) סאו פאולו, ברזיל 
 שם לידה:  Jaimi Shams 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 חברת תקליטים:  אן אם סי, הד ארצי, סאנשיין רקורדס
 www.chaimshemesh.com
 
חיים שמש (נולד ב-26 במאי 1959) הוא מפיק ומנהל מוזיקלי ישראלי.
ביוגרפיה

שמש נולד בשם ז'אימי שאמס בסאו פאולו שבברזיל. בגיל 9 עלה עם משפחתו לישראל. הוא החל את דרכו בתעשיית המוזיקה כטכנאי קול ותאורן למופעים. לאחר שלוש שנות לימודי סאונד ב-New School בניו יורק, החל לעבוד בחברת התקליטים "הד ארצי" כעוזרו האישי של יאיר ניצני, אשר היה בזמנו מנכ"ל החברה. במסגרת עבודתו כמנהל המחלקה הישראלית בהד ארצי, הפיק שמש את אלבומיהם של אמנים רבים.
בשנת 1997 הקים את חברת התקליטים "סאנשיין רקורדס", אשר פעלה עד שנת 2001, והפיקה אלבומים עבור אסף אמדורסקי ("מנועים שקטים"), אביתר בנאי, שבק ס' ("כנען 2000"), יהלי סובול, ערן צור ועוד. בשנת 2002 הצטרף לחברת התקליטים NMC שם שימש כמנהל המחלקה העברית.
בשנת 2005 פרש מחברת "NMC", ומאז עובד כמפיק ומנהל אמנותי עצמאי. בין השאר הפיק את: פסטיבל " כאן מוזיקה" (2008) ו"14 רוק" בחולון (2011),מופע מחווה למוטאון (2010), מופע מחווה ליוסי בנאי ב-2011 ושוב בפסטיבל ישראל (2014), המופע "אינדי ילד" (2013), ב-2020 השיק את הפרויקט "אז. עכשיו" - חידוש של אלבומי מופת ישראליים עם ביצועים מחודשים והפקה מוזיקלית חדשה, ב-2021 הפיק את "פסטיבל בשחור-לבן", לכבוד יובל ה-50 של תיאטרון ירושלים. בנוסף שימש כמורה בבית הספר למוזיקה Muzik.
עם תגליותיו של שמש נמנים: החברים של נטאשה, היהודים, איפה הילד, הקרקס של דולי, אביב גפן, אלג'יר, אביתר בנאי, תערובת אסקוט, אפרת גוש, יוני בלוך, חם ומחמם בום, המושבה, דוד דאור, להקת הבילויים, אסף אמדורסקי, מוניקה סקס, רונית שחר ועוד.
חיים אישיים

שמש חי בעבר בזוגיות עם מאיה קרבט שהייתה דוברת שידורי קשת, בנותיהם הן שירה ועלמה קרבט שמש. אחר כך היה בזוגיות עם הזמרת אפרת גוש, שבמקביל שימש כאמרגנה.
בשנת 2022 גילם אייל שכטר את דמותו בסדרה "שנות הירח".
הערות שוליים

↑  טל זלמנוביץ, ‏המושכים במיתרים, באתר גלובס, 11 באפריל 2006
↑  מופע לכבוד חברת סאנשיין, באתר הארץ, 3 במרץ 2001
↑  מיכל פלטי, שובר שתיקה, באתר הארץ, 5 במרץ 2001
גואל פינטו, חיים שמש תובע את הד ארצי, באתר הארץ, 10 במרץ 2005
↑  הדס מגן, ‏הד ארצי תובעת 480 אלף שקל מחיים שמש, סמנכ"ל באן.אם.סי, באתר גלובס, 28 באוקטובר 2004
↑  גואל פינטו, חיים שמש פרש מחברת אן-אם-סי, באתר הארץ, 17 ביולי 2005
↑  עכבר העיר, שיחת סלון: לירון תאני וחיים שמש על מוזיקה עצמאית בישראל, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2012
↑  עכבר העיר, מוזיקה ישראלית זה כאן, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2008
↑  עכבר העיר, מברי סחרוף עד מאור כהן: המופעים הגדולים בארץ מגיעים לחולון, באתר הארץ, 27 ביוני 2011
↑  נויה כוכבי, פאנקנשטיין ונינט טייב במחווה למוטאון, באתר הארץ, 1 במרץ 2010
↑  גבריאלה דוידוביץ', עכבר העיר, שב"ק ס' מגיעים לבארבי ועוד הופעות מוזיקה מומלצות לסופ"ש, באתר הארץ, 13 בינואר 2011
↑  עכבר העיר, פסטיבל ישראל: מה כדאי לראות?, באתר הארץ, 25 במאי 2014
↑   דוד רפ, "אינדי ילד": חביב וצפוי, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2013
↑  אמיר שוורץ, "בפייסבוק אני מוציא את התסכולים שלי, אבל אולי אני צריך להיזהר", באתר ynet, 4 בפברואר 2021
↑  "פסטיבל בשחור-לבן": תיאטרון ירושלים חוגג הערב יובל, באתר כל העיר, 2 בנובמבר 2021
↑  תמר סוקניק, בבקו"ם של אקו"ם, באתר הארץ, 2 בפברואר 2007
↑  סער גמזו, עכבר העיר, אביתר בנאי ב"אלבומים": הכאב הפרטי שהפך לנחלת הכלל, באתר הארץ, 15 בינואר 2012
↑  סער גמזו, עכבר העיר, אסף אמדורסקי ב"אלבומים": עם קצת עזרה מחברים, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2012
↑  עדי דברת, אפרת גוש במו"מ עם טאג וומן על תפקיד פרזנטורית החברה, באתר TheMarker‏, 3 בינואר 2008
↑  שי פוגלמן, מאיה קרבט יורדת מהפסגה, באתר הארץ, 8 באפריל 2012
↑   מאי פלטי, היא צילמה את עצמה רוקדת לבד בסגר והגיעה לפסטיבלים ותחרויות בכל העולם, באתר הארץ, 17 בפברואר 2021
↑  יפעת הללי, ‏יש חדש תחת השמש, באתר ‏מאקו‏, 12 במרץ 2009
↑  דודי פטימר, ‏עם שורת תפקידים ראשיים: אייל שכטר מנסה להתאושש מהקורונה ומדבר על "אבטיפוס", באתר מעריב אונליין, 17 במרץ 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300271905171  ISNI: 0000 0000 6997 1324  MusicBrainz: f9897907-d39f-4ddf-a432-19c580e5e9b5  VIAF: 97325234   WorldCat (עם VIAF): 97325234
חתול לוננסיס

| חתול לוננסיס |
| --- | --- |
 שרידי לסתות של החתול
תקופה
פליוקן-פליסטוקן כ-2,500,000–78,100 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: חתול
מין:: חתול לוננסיס
שם מדעי
 Felis lunensis ‏מרטלי, 1906

חתול לוננסיס המכונה גם חתול מרטל (שם מדעי: Felis lunensis) הוא מין נכחד מהסוג חתול, שחי במשך תקופת הפליוקן והפליסטוקן לפני 2.5 עד 0.0781 מיליון שנה מזמננו.
חתול זה לצידו של המין Felis attica, היה מראשוני הסוג חתול - סוג צעיר יחסית במשפחת החתוליים, והוא כנראה אביו הקדום של חתול הבר האירופי. חלק מהחוקרים אף רואים בו תת-מין נכחד של חתול הבר, אך אין לדבר ראיות. המאובנים של חתול זה התגלו באירופה באזורים של איטליה והונגריה וייתכן שגם ביוון.
הממצאים הראשונים התגלו סביב טוסקנה משרידים של לסת תחתונה חלקית. ממצא זה סווג בידי החוקר האיטלקי אוגולינו מרטלי (אנ') ב-1906, על שמו קיבל את כינויו. הממצא הועבר לאוניברסיטת פירנצה שבאיטליה, שם הוא מצוי כיום.
מבנה שיניו של חתול זה היה שונה מחתול בית מודרני, עם התאמה גדולה יותר לציד וקריעת בשר, והוא גם היה גדול יותר מרוב בני הסוג המודרניים, מעט קטן יותר ממינים כמו הסרוואל והקרקל. נמצאו שרידים של חיות שצד ביניהם בעיקר עופות. חתול זה כנראה חי בתחרות עם האדם, ואולי נכחד במשך עידן הקרח האחרון והוחלף במינים מתמחים יותר.
זוראן פלאניניץ'

| --- | --- |

פלאניניץ' בשנת 2010
 לידה:  12 בספטמבר 1982 (בן 42) מוסטאר שביוגוסלביה
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  2.00 מטר
 דראפט:  בחירה מספר 22, 2003 ניו ג'רזי נטס
 קבוצות כשחקן
 1999–2000   2000–2003   2003–2006   2006–2008   2008–2010   2010–2013   2013–2014:  בנסטון זאגרב  ציבונה זאגרב   ניו ג'רזי נטס   טאו ויטוריה   צסק"א מוסקבה   חימקי מוסקבה   אנאדולו אפס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות היורוקאפ (2012)   חמישיית העונה ביורוקאפ (2012)   MVP של הליגה הקרואטית (2001)
זוראן פלאניניץ (בסרבו-קרואטית: Zoran Planinić; נולד ב-12 בספטמבר 1982 במוסטאר, בוסניה והרצוגבינה הסוציאליסטית, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר קרואטי ממוצא בוסני, אשר שיחק בעמדות הרכז והקלע.