stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איילת השחר כהן
טקסטים נבחרים

2005 – טרמינל, כתב עת לאמנות עכשווית, גיליון 19 עמוד שער, טקסט וצילומים, עמודים-5,4,2
2007 – צידה האפל של הפומפייה, טקסט בקטלוג תערוכה של פראנס לבה נדב, בית האמנים ת"א
2007 – בוקי גרינברג חדשות מהעולם התחתון, טקסט מוזמן בעקבות צילום מיצג, עמ' 184–185
2007 – טרמינל, כתב עת לאמנות המאה ה-21, גיליון 31, כתבה על המועמדות לפרס גוטסדינר
2008 – צילומים שליד, טקסט בקטלוג תערוכה של הצלמת פסי גירש, בית הספר מוסררה
2008 – משקים נכחדים- עדויות מן השטח- טקסט בקטלוג תערוכה של דן גלשר, מוזיאון אשדוד
2009 – לחם ושושנים, לוח שנה 2010, הוצא לאור על ידי Galili of Sindyanna
2010 – הוא שרצה להיות אל והיה לחיה, קטלוג התערוכה של יונתן הירשפלד, עמודים-4–6
2012 – על שני תצלומים ועל הירח, מגזין עיניים, גיליון מספר-149, עמודים 24–25
2012 – בקשר לשמש, סיפורים קטנים על צילום, מגזין עיניים, גיליון מס-147, עמודים 26–29
2012 – פני תהום, קטלוג התערוכה של רויטל לסיק, עמודים 4–6
2012 – שישי ראשון אחרי, במסגרת הסדרה "שישי ראשון", 25 טקסטים, מוזיאון לאמנות ישראלית ר"ג
2013 – מי מסתתר בתוך המצלמה, מגזין עיניים, גיליון מספר- 155, עמודים 46–47
2013 – מחשבות על צילום, מגזין עיניים, גיליון מספר-150, עמודים 22–23
2013 – דרך מורה, קטלוג התערוכה, עמוד 10–11 ,בהפקת בית הספר מוסררה
2015 – שישי ראשון אחרי, במסגרת הסדרה "שישי ראשון", 25 טקסטים, מוזיאון לאמנות ישראלית רמת גן
2017 – טבע שני, קטלוג התערוכה של גוני חרלפ ועופרי מרום, גלריה אלפרד, תל אביב.
2019 – "צילום עם לב", טקסט בספר "עומק שדה" בהוצאת בית הספר מוסררה לאמנות ולחברה, ירושלים
2021 – חמישה טקסטים אוצרותיים, פוטופואטיקה 1–9 אנתולוגיה חזותית, בהוצאת גלריות מוסררה
2023 – טקסט ראשי בספר האמנית זהבה אדלסברג – "אני המוקד חסר התועלת של כל הממשויות"
אוצרות (מבחר)

2006 – חמור לבן ביער בן שמן, תערוכת יחיד לצלמת פסי גירש, הגלריה ע"ש דרפלר, בית הספר מוסררה
2007 – צידה האפל של הפומפייה, תערוכת יחיד לצלמת פראנס לבה נדב, בית האמנים תל אביב
2009 – שישי ראשון, תערוכות יחיד ל-12 אמנים צעירים, המוזיאון לאמנות ישראלית רמת גן
2009 – חלומות גדולים, תערוכת יחיד לצלמת מיכל חלבין, הגלריה ע"ש מורל דרפלר, בית הספר מוסררה
2010 – שישי ראשון, תערוכות יחיד ל-12 אמנים צעירים, המוזיאון לאמנות ישראלית רמת גן
2011 – שישי ראשון, 12 תערוכות יחיד ל-12 אמנים צעירים, המוזיאון לאמנות ישראלית רמת גן
2011 – מופע האור, פוטוגרמות ויצירי כלאיים, חומר ורוח הדברים, הגלריה ע"ש דרפלר, בית הספר מוסררה.
2012 – שישי ראשון אחרי, תערוכה קבוצתית המסכמת 24 תערוכות יחיד, המוזיאון לאמנות ישראלית רמת גן
NO – 2013 צילום @ יד שתיים, הגלריה ע"ש דרפלר בבית הספר מוסררה.
2013 – דרך מורה, מרכז עמיעד תל אביב, תערוכה קבוצתית ביוזמת קרן טראמפ להוראה איכותית ובית הספר מוסררה
2013 – שישי ראשון, תערוכות יחיד ל-12 אמנים צעירים, המוזיאון לאמנות ישראלית רמת גן
2014 – העצמי כרחוב כמרחב מפוצל, תערוכה משותפת לתומר קאפ ואיתי אייזנשטיין, פסטיבל פוטופואטיקה, הגלריה ע"ש דרפלר, בית הספר מוסררה
2014 – דיוקן- עירום- טבע- דומם, פסטיבל מוסררה מיקס, בית הספר מוסררה.
2014 – light box in the dark room, פסטיבל מוסררה מיקס, בית הספר מוסררה.
2014 – שישי ראשון, תערוכות יחיד ל-12 אמנים צעירים, המוזיאון לאמנות ישראלית רמת גן
2015 – עד שיחזור האור משנותיו, הגלריה ע"ש דרפלר, בית הספר מוסררה
2015 – מסע בין כוכבים, תערוכה קבוצתית, פסטיבל מוסררה מיקס, הגלריה ע"ש דרפלר, בית הספר מוסררה
2015 – שישי ראשון אחרי, תערוכה קבוצתית ל-23 אמנים שהציגו בסדרה-שישי ראשון בין השנים 2013–2014, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן
2015 – אינדי באוויר, תערוכת בלוג לאמני גלריה אינדי
2015 – שישי ראשון, תערוכות יחיד ל-12 אמנים צעירים, המוזיאון לאמנות ישראלית רמת גן
2015 – בין דור ראשון לדור 5.1, תערוכה קבוצתית באוצרות משותפת עם אלקס ריף, פסטיבל פוטופואטיקה, הגלריה ע"ש דרפלר, בית הספר מוסררה
2016 – הצילום מתגעגע לחומר, פסטיבל מוסררה מיקס 16 ,הגלריה ע"ש דרפלר, בית הספר מוסררה
2016 – החדר האחרון, תערוכה לצלם-דן גלשר, הגלריה החברתית, בית הספר מוסררה
2016 – 12 שישי ראשון, תערוכות יחיד ל-12 אמנים צעירים, המוזיאון לאמנות ישראלית רמת גן
2018 – אולריך, פסטיבל פוטופואטיקה, גלריה דרפלר, בית הספר מוסררה.
Every Thing is Going to be all right – 2018, תערוכת יחיד לציירת יעל כפרי, גלריה P8, תל אביב
2018 – טבע שני, תערוכה זוגית משותפת לציירת-עופרי מרום ולפסלת-גוני חרלפ, גלריה אלפרד, תל אביב.
2019 – כלים, תערוכת יחיד לאמנית-מיטל קובו, גלריית הוילה, מכללת אמונה, ירושלים
2022 – יצאתי לחפש ערפל, תערוכה לצלם ג'ואל קנטור, בשותפות עם אבי סבג
2024 – טינקטורה, תערוכת יחיד לרונית מירסקי, גלריה p-8, תל אביב
2024 – ארץ ירח, תערוכת יחידה לענבל כהן חמו, גלריה בנימין, תל אביב
קטלוגים, חוברות, הדפסים וספרי אמנית

1981 – כשהשקט שלי הולך, ספר שירים ואיורים, הוצאת "סער" ת"א
2007 – הלב זוכר, קטלוג נלווה לתערוכת יחיד במוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן
2017 – מאה רפרודוקציות ממוספרות ותיקים מודפסים מתוך הפרויקט "מול השמש"
2017 – מול השמש, ספר אמנית המלווה בטקסטים אישיים ובמאמרים של גליה יהב ורועי בושי
2018 – שש גלויות אמנות במארז, הוצאה עצמית
2024 – ספר עשבים, ספר אמנית המלווה את התערוכה "בין אדמות הגופרית אל קרחוני סבאלברד", בהוצאת גלריה בארי.
חיים אישיים

חיה ויוצרת בתל אביב-יפו. נשואה ואם לשניים.
הערות שוליים

1 2 3 4  מול השמש, איילת השחר כהן, 2017
↑  מגזין פרוטפוליו, ‏20 בפברואר 2018
1 2  בושי רועי, לגעת בנוף, מול השמש, ספר אמן איילת השחר כהן
1 2 3  מול השמש, ספר אמן, הפרויקט של איילת השחר כהן באתר HeadStart, באתר HeadStart
↑  איילת השחר כהן, [chrome-extension://efaidnbmnnnibpcajpcglclefindmkaj/https://gallerybeeri.co.il/wp-content/uploads/2023/06/Herb-book_small.pdf ספר עשבים], באתר גלריה בארי, קטלוגים, ‏2024
1 2  יהב גליה, לאבד את הראש, מול השמש, ספר אמן איילת השחר כהן
↑  יהב גליה, נשים קטנות, מול השמש, ספר אמן איילת השחר כהן
↑  יהב גליה, נוף במגש, מול השמש, ספר אמן איילת השחר כהן
↑  רז מיטל, לפני עלות השחר: המלכה של תערוכות הצעירים מדברת, באתר טיים אאוט תל אביב, ‏בדיקה אחרונה ב: 15.6.2018
↑  שישי ראשון - סדרת תערוכות לאמנים צעירים, באתר שישי ראשון - דיאלוג
↑  כהן, איילת השחר, קטלוג התערוכה "שישי ראשון אחרי", 2012, מוזיאון רמת גן
↑  טקסט התערוכה "דיוקן-עירום-טבע-דומם", באתר בית הספר לאמנות וחברה מוסררה ע"ש נגר, ‏2014
↑  טקסט התערוכה "עד שיחזור האור משנותיו", באתר בית הספר לאמנות וחברה מוסררה ע"ש נגר, ‏2015
↑  טקסט התערוכה "הצילום מתגעגע לחומר", באתר בית הספר לאמנות וחברה מוסררה ע"ש נגר, ‏2016
↑  שירז גרינבאום, מול השמש | איילת השחר כהן, באתר מעלעלת, ‏אפריל 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 279727  NLI: 987007288995305171  GND: 1209238322  ISNI: 0000 0000 4805 2855  LCCN: nr93021439  ULAN: 500483244  VIAF: 12179418   WorldCat (עם VIAF): 12179418
סולר

ערך זה עוסק בדלק נוזלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שלט אזהרה על מכל סולר בגבעתיים
סולר הוא דלק נוזלי ותוצר של זיקוק נפט.
מקור המילה סולר בסימן מסחרי שנגזר מהמילה הלטינית Solaris שמשמעותה "של השמש".
השימוש הנפוץ ביותר בסולר הוא כדלק להנעת מנועי דיזל, כמו כן הסולר משמש לחימום והסקה. בישראל משווקים: סולר לתעשייה והסקה, וסולר לתחבורה. ההבדל בין סוגי הסולר הוא בכמות הגופרית שגבוהה יותר בסולר לתעשייה והסקה, וכן הבדלים בהתאמת המוצרים לכלי תחבורה ממונעים בהתאם למספר הצטאן, ונקודת הקפיאה.
נתונים פיזיקליים וכימיים

טמפרטורת הזיקוק של הסולר נעה בין 200 מעלות צלזיוס ל-350 מעלות צלזיוס. צפיפות הסולר היא 845 גרם לליטר. בעוד צפיפות הבנזין היא 752 גרם לליטר. בעת בעירה, משחרר ליטר סולר אנרגיה השווה ל-36.3 מגה ג'אול. בעוד בנזין משחרר אנרגיה השווה ל-33.7 מגה ג'אול. הערך האנרגטי של קילוגרם סולר הוא שלושה אחוזים פחות משל קילוגרם בנזין.
ההרכב הכימי הממוצע של הסולר הוא שרשרת פחמימנים של C12H26 (כלומר, 12 אטומי פחמן יחד עם 26 אטומי מימן). הרכב השרשרת יכול להיות בין C10H22 ל־C15H32.
שימוש במנועי דיזל

מנוע הדיזל הראשון הונע באמצעות ביו דיזל, אך כיום משתמשים להנעת מנועי דיזל בעיקר בסולר, ולפיכך הוא מכונה גם דלק דיזל (אף על פי שישנם עוד סוגי דלקים המשמשים במנוע דיזל). הסולר במנועי דיזל נדלק על ידי ערבוב עם אוויר חם ודחוס (ללא הצתה, להבדיל ממנוע בנזין).
מספר צטאן הוא מדד לנפיצות של דלק. החומר צטאן (באנגלית: Hexadecane, כינוי: Cetane, נוסחה כימית: C16H34) מצית את עצמו בקלות בתנאי דחיסה, לפיכך מוגדר לו ערך צטאן 100, והוא משמש כמדד השוואתי לתערובות דלקים אחרות. מספר הצטאן הנדרש לסולר משתנה בהתאם לתכנון המנוע, (למשל, נדרש מספר צטאן של לפחות 50 עבור רכב שטח).
פרמטר נוסף המגדיר את סוג הסולר הוא נקודת הקפיאה של תערובת הסולר.
הסטנדרט מגדיר 6 דרגות: 5# עבור טמפרטורת מינימום של 8°C, דרגה 0# עבור טמפרטורת מינימום 4°C, דרגה 10#- עבור טמפרטורת מינימום של 5°C-, דרגה 20#- עבור טמפרטורת מינימום של 14°C- ,דרגה 35#- עבור טמפרטורת מינימום של 29°C-, ודרגה 50#- עבור טמפרטורת מינימום של 44°C-.
מנועי דיזל חדשים מסוגלים לחסוך 40% דלק לעומת מנוע בנזין זהה, זאת בגלל תכנון מנוע יעיל ואנרגיה רבה יותר לכל ליטר סולר. בנוסף, כמות הפחמן דו-חמצני הנפלט ממנוע דיזל נמוכה מאשר במנוע בנזין זהה. מצד שני, סולר מכיל יותר גופרית הגורמת לזיהום אוויר. על פי התקנות האירופאיות לזיהום אוויר, יש להפחית את כמות הגופרית בסולר. פחות גופרית, משמע הסולר פחות שמנוני. ולכן, מוספים לסולר תוספים, כדוגמת תוספים למניעת הקצפה.
בעבר מנועי הדיזל היו פחות נפוצים ופחות יעילים, ולכן אפילו טנקים היו מונעים במנועי בנזין. הנעת טנקים במנועי בנזין גרמה לבעיות בטיחות חמורות במקרה של פגיעה, מכיוון שבנזין מתלקח במהירות. לדוגמה, טנקי AMX 13. כיום, מנועי דיזל משמשים להנעת טנקים, משאיות, מכוניות פרטיות, ספינות ועוד.
שימושים נוספים

שימוש נוסף בסולר הוא כחומר הסקה למערכות הסקה. בשימוש ביתי משמש עבור קמינים, אך נוטה לייצר רמות פיח גבוהות יותר ולכן נפוץ פחות מאשר השימוש בנפט. כמו כן משמש כחומר ניקוי במוסכים.
פליטת גזים מסרטנים

במחקר מקיף שנערך על 12,315 כורים בארצות הברית הנחשפים לגזי הפליטה של מנועי דיזל במסגרת עבודתם, נמצא כי הם מתים מסרטן ריאות ומסרטן הוושט בשכיחות גבוהה יותר באופן מובהק לעומת האוכלוסייה הכללית.ממצאי המחקר נותרו מובהקים גם לאחר התחשבות בגורמי סיכון אחרים האופייניים לעובדי מכרות.בעקבות זאת קבעו ארגון הבריאות העולמי והמכונים הלאומיים לבריאות כי מנועי דיזל פולטים גזים מסרטנים (אנ') הגורמים לסרטן ריאות בבני אדם.
ראו גם

ביו דיזל
הערות שוליים

↑  על פי המילון החדש, אבן שושן, 2000. במילון זה הלמד נוקדה בקמץ
↑  Nissan Pathfinder
↑  "Heavy exposure to diesel exhaust linked to lung cancer death in miners". NCI Press Release. March 2, 2012
↑  Silverman, D. T.; Samanic, C. M.; Lubin, J. H.; Blair, A. E.; Stewart, P. A.; Vermeulen, R.; Coble, J. B.; Rothman, N.; Schleiff, P. L.; Travis, W. D.; Ziegler, R. G.; Wacholder, S.; Attfield, M. D. (5 במרץ 2012). "The Diesel Exhaust in Miners Study: A Nested Case-Control Study of Lung Cancer and Diesel Exhaust". JNCI Journal of the National Cancer Institute. 104: 855–868. doi:10.1093/jnci/djs034. PMC 3369553. PMID 22393209. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Attfield, M. D.; Schleiff, P. L.; Lubin, J. H.; Blair, A.; Stewart, P. A.; Vermeulen, R.; Coble, J. B.; Silverman, D. T. (5 במרץ 2012). "The Diesel Exhaust in Miners Study: A Cohort Mortality Study With Emphasis on Lung Cancer". JNCI Journal of the National Cancer Institute. 104: 869–883. doi:10.1093/jnci/djs035. PMC 3373218. PMID 22393207. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "IARC: DIESEL ENGINE EXHAUST CARCINOGENIC". The International
Agency for Research on Cancer. June 12, 2012
↑  דן אבן, ארגון הבריאות העולמי קובע כי מנועי הדיזל מסרטנים, באתר הארץ, 13 ביוני 2012
| מוצרי דלק |
| --- | --- | --- |
| דלק מאובנים | בנזין • ביטומן • חולות זפת • כבול • מזוט • פרפינים • נפט • נפטא • סולר • פחם אבן • פחם עץ • פצלי שמן • קרוסין/דלק סילוני • RP-1 • גז טבעי |  |
| דלקים שאינם מחצביים | גז פחמימני מעובה • ביו דיזל • דלק גרעיני • עצי הסקה • אתנול • אנרגיה הידרואלקטרית • אנרגיה גאותרמית • אנרגיה סולארית • אנרגיית רוח • הפקת אנרגיה מפסולת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553027305171  BnF: cb11981884t (data)  GND: 4197700-2  LCCN: sh85037815  NDL: 00565414  NKC: ph123001
MASHBIR

.
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  משבי
 מייסדים:  ההסתדרות הכללית
 תקופת הפעילות:  1947–הווה (כ־78 שנים)
 חברת אם:  קבוצת שביט (66.84%)
 מיקום המטה:  נתניה 
 משרד ראשי:  נתניה
 ענפי תעשייה:  חנות כלבו 
 שווי שוק:  263 מיליון ש"ח (20 בפברואר 2025)
 הכנסות:  876 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  61.2 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  4.74 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  86.1 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  1.46 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  דבורה יצחקי
 מנכ"ל:  רמי שביט
  
 www.mashbir.co.il
 
סמליל הרשת הראשון, שימש במשך יותר מ-50 שנה
סמלילה הקודם של הרשת, שהיה בשימוש עד אוגוסט 2021
סמליל הרשת תחת השם המשביר "החדש" לצרכן, שהיה בשימוש בין 2003–2007
"המשביר 365 החזקות בע"מ" (לשעבר, "המשביר לצרכן החדש בע"מ"), או בשמה המסחרי, MASHBIR היא רשת בתי כלבו המספקת מגוון מוצרים רחב לבית ולמשפחה. במשך יותר מ-50 שנה מהקמתה נקראה הרשת "המשביר לצרכן" והייתה שייכת לאגודות הקו-אופ (תחת ברית הקואופרציה הצרכנית). לאחר שקרסה והועברה לבעלות קבוצת שביט ב-2003, שם הרשת שונה ל"המשביר החדש לצרכן". בשנת 2007 קוצר שמה בחזרה ל"המשביר לצרכן", וב-2021, שונה שמה ל-"MASHBIR" (באנגלית בלבד).
לרשת יש, נכון ל-2018, 37 חנויות, חלקן במרכזי קניות פתוחים, חלקן בקניונים סגורים והיתר ניצבות ברחובות הערים. כמו כן החברה פעילה בתחומי הפארם, התיירות, ציוד משרדי וריהוט משרדי. החברה מעסיקה כ-4,800 עובדים, מתוכם כ-1,600 בבתי הכלבו ועוד כ-1,900 דיילי מכירה של זכיינים וספקים העובדים בחנויות הכלבו של המשביר. על פי דו"חותיה הכספיים ל-2011 עמדו הכנסותיה מבתי הכלבו על כ-761 מיליון שקל, הקוסמטיקה והדראגסטור כ-1.1 מיליארד שקל, הייזום העסקי 40 מיליון שקל, התיירות 509 מיליון שקל, אלקטרוניקה, ציוד משרדי וריהוט כ-602 מיליון שקל.
היסטוריה > סניפים

המשביר לצרכן הוקם בשנת 1944 על ידי המשביר המרכזי (אשר הייתה שייכת להסתדרות), כזרוע קמעונאות לצורך מכירה ישירות לצרכנים. בראשיתה היו לה שתי חנויות נעליים, בתל אביב ברחוב הרצל ובירושלים בצומת האיקסים.
במהלך מלחמת השחרור הוחלט שיש צורך בהקמת חנויות שימכרו ביגוד והנעלה. רפאל מרינוב נקרא להקים רשת חנויות אלה, אולם בתנאי שיביא מחצית המימון מאגודות הצרכנים המקומיות. ביוני 1947, לאחר שגייס את הכסף הנדרש מאגודת הצרכנים בירושלים, רכש את חנות "חפציבה" שנסגרה והקים את חנות הכלבו הראשונה בישראל וב-1 בספטמבר 1947 נפתחה חנות הכלבו הראשונה של המשביר לצרכן, בשותפות עם האגודה הצרכנית (התאגדות הקואופ) של ירושלים. שטח החנות היה כ-180 מ"ר.
בשנת 1949 נפתח כל בו של המשביר לצרכן ביפו, ששירת גם את תושבי תל אביב. בנובמבר 1949 נפתח סניף כל בו של המשביר לצרכן בחיפה על פני קומה שלמה של בניין ההסתדרות ברחוב החלוץ. בשנת 1950 נפתח סניף בבאר שבע, בשטח של 60 מ"ר, ובמרץ 1950 נפתח סניף של המשביר לצרכן בנתניה ובכך הגיע מספר סניפי המשביר לצרכן בישראל לחמישה. בתחילת 1951, הוקמו סניפים חדשים בחדרה ובאילת וזמן מה לאחר מכן הוקם סניף באשקלון, בשטח של 60 מ"ר. בסוף 1951 הוקם סניף ברחוב אלנבי בתל אביב, על שטח של כ-300 מ"ר. בתחילת 1953 היו למשביר לצרכן עשרה סניפים, בעקבות התווספות הסניף בפתח תקווה. בשנת 1954 נפתחו שלושה סניפים נוספים בתל באביב, סניף נוסף בירושלים וסניף נוסף בחיפה, כך שמספר החנויות הגיע לחמש עשרה, בהם עבדו כ-150 עובדים. בתחילת 1960 נפתח סניף ברעננה בשטח של 120 מ"ר.
הנהלת המשביר לא מיהרה לפתוח סניפים חדשים בכל מקום ודרשה מאגודות צרכניות מקומיות להשתתף בעלויות פתיחת הסניף.
היסטוריה > חנויות הכל בו הגדולות

בשנת 1959 נפתחו שלוש חנויות כל בו גדולות בתל אביב, חיפה ובאר שבע. החנות בתל אביב, בכיכר דיזנגוף, על מגרש שנרכש בשנת 1950, נפתחה באפריל 1959 בנוכחות שר העבודה, מרדכי נמיר. חנות זאת הייתה בשטח של 1800 מ"ר והורחבה ביוני 1966 ל-2400 מ"ר. החנות בחיפה, בשטח 1740 מ"ר, נפתחה בספטמבר 1959 החנות בבאר שבע, בשטח של 710 מ"ר, נפתח בדצמבר 1959. באפריל 1968 נפתחה החנות המורחבת בשטח של 3300 מ"ר.
בנובמבר 1963 נפתח חנות כל בו בשטח של כ-500 מ"ר בראשון לציון. במרץ 1965 נפתח סניף גדול באשקלון, על שטח של 1300 מ"ר בשלוש קומות, במקום הסניף הישן. בדצמבר 1968 נפתחה החנות הגדולה ביותר ברחוב אלנבי 115 בתל אביב, על שטח של כ-6000 מ"ר.
עם השנים, התמקדה הרשת בחנויות הכל בו הגדולות, וחנויות הרשת היו מבנים בעלי קומות אחדות בהם סיפקו לצרכן הישראלי מגוון מוצרים רחב. תרבות קניות זו תאמה את הצרכנות המודרנית שהתפתחה והציעה לקונה מרכז אחד גדול של מוצרים במקום כיתות רגליים לאורך רחוב עם חנויות. בתי הכל-בו של המשביר לצרכן הקדימו את הקניונים, משכו אליהם את ההמונים, ובשיא פריחתה עד שנות ה-90, היו לרשת למעלה מ-40 חנויות כל בו וסניפים של חברות בנות.
היסטוריה > תחרות

הקמת החנויות הרגיזה את הסוחרים הפרטיים שהרגישו שהמשביר לצרכן נכנס לתחומם ובנוסף העלתה דרישות לשותפות מצד האגודות הצרכניות המקומיות. הקמת סניפי המשביר לצרכן הביאו למחאות של הסוחרים שטענו לפגיעה בפרנסתם.
התאחדות הסוחרים גם הוציאה הודעות נזעמות כנגד מבצעי הוזלות של המשביר לצרכן.
היסטוריה > סחורה ומדיניות

כבר מראשית דרכה, הוסכם שהמשביר לצרכן ימכור לכל הציבור ולא רק לחברים המאוגדים באגודות הצרכניות, אף שאלה יזכו להטבות תמורת "בולים".
חנויות הכל בו מכרו מגוון של מוצרים לבית. בעת פתיחת הסניף בחיפה בשנת 1949 צוין שהכל בו מכר הלבשה, הנעלה, בדים, מכשירי ספורט, סדקית ותמרוקים, צעצועים, ספרים ומכשירי כתיבה. בחנות החדשה בכיכר דיזנגוף שנפתח ב-1959 נכללה מחלקה מיוחדת לנערות. באותה שנה הוכנסו גם מכשירי חשמל לחנויות הכל בו.
אף על פי שרעיונות לשיווק של תוצרת חקלאית על ידי המשביר לצרכן הופיעו כבר בשנת 1950, המשביר לצרכן לא נכנס לתחום המזון. בשנת 1957, עם כניסת שופרסל לישראל, הודיעה המשביר לצרכן שבבתי הכל בו החדשים שלה יהיו גם מחלקות מזון. אולם בשנת 1959 הנושא היה עדיין במחלוקת, שכן חלק מהנהלת המשביר לצרכן חששו מפגיעה בתנועה הצרכנית. לראשונה הוכנסה מכירת מזון לחנות של המשביר לצרכן לכל בו המוגדל בבאר שבע בשנת 1968. מכירת מזון נערכה גם בסניף אלנבי שנפתח בסוף 1968.
בשנת 1962 נכנסה המשביר לצרכן לתחום סוכני הנסיעות. בשנות התשעים קיבלה המשביר לצרכן זיכיונות של מותגים שונים, כמו "זארה" ו"מרקס אנד ספנסר".
היסטוריה > התרחבות

בשנות ה-90 רכשה את רשת שקם גאלרי, בעלת 11 סניפים, אשר העסיקה 2,000 עובדים ועוד 1,500 דיילי מכירות, ונמנתה עם חברות המסחר והשירותים הגדולות בארץ.
בתחילת שנות ה-2000 החלה הידרדרות בתוצאות הכספיות של הרשת. תרבות הקניונים התעצמה בתקופה זו והרשת הגדולה כבר לא הייתה מוקד משיכה ייחודי. גם ניהול הרשת לא היה יעיל במיוחד וסדרת החלטות שיווקיות לא תאמו את הטעם הצרכני הישראלי. הבחירה בשיווק מוצרי מרקס אנד ספנסר ורכישת שקם גאלרי התגלו כפעולות לא מוצלחות. כל אלה, על רקע האינתיפאדה השנייה שהקטינה את הפדיון בכל ענפי המסחר והשירותים, גרמו לתפיחת חובותיה של הרשת עד ליום בו עמדו על כ-700 מיליון שקל. הרשת, שהייתה בבעלות משותפת של קואופ הריבוע הכחול (80%) וקואופ צפון (20%), נאלצה לפנות להליכי פירוק ומכירה תחת פיקוח בית המשפט המחוזי בתל אביב. ההליכים נמשכו כשנה וחצי, במהלכם פוטרו כ-600 עובדים, נסגרו סניפים, נבנתה תוכנית הבראה במסגרתה ויתרו הנושים על חלק ניכר מכספם, והרשת יצאה לדרך חדשה.
היסטוריה > המשביר לצרכן החדש

ב-2003 נרכשה הרשת על ידי רמי שביט וקבוצת משקיעים ועברה לפעול תחת השם "המשביר לצרכן החדש" (מאז היא ידועה גם בשם: "המשביר החדש לצרכן").
בחודש אוקטובר 2007 רכשה קבוצת שביט מ"קמן אחזקות" 68% ממניות רשת ניו פארם ומאז נסחרת החברה בבורסה הישראלית. באוקטובר 2008 נרכשו מחצית מההחזקות ברשתות האופנה "ג'אמפ" ו"אירית". חברת הבת רכשה את חברת "קשרי תעופה", אשר גם היא חברה ציבורית.
במרץ 2012 שינתה החברה את שמה פעם נוספת לשם "המשביר 365 החזקות בע"מ".
בנובמבר 2012 הושקה רשת הסופרמרקטים "cost365" - זאת, כמעט עשור לאחר שהמשביר לצרכן נפרד באופן היסטורי מאגודות הקו-אופ ורשתות הסופרמרקטים שלהם. רשת cost365, שהציעה מחירים מוזלים לחברי מועדון 365, לא הצליחה להתבסס בשוק המזון הישראלי ונמכרה בנובמבר 2014 לקבוצת משקיעים בראשות ניסים חסאן, שהיה מנכ"ל הרשת. תחת הבעלים החדשים הרשת שינתה את שמה ל-"cost", והכריזה שמוצריה נמכרים במחירי עלות. גם ניסיון זה לגרום להצלחת הרשת לא עלה יפה, והרשת קרסה, נכנסה לפירוק ונסגרה לאלתר ביולי 2015.
היסטוריה > מועדון 365

ב-2005 הקימה הרשת חברת בת בשם "מועדון 365", שגייסה בבורסה לניירות ערך בתל אביב כ-71 מיליון שקל בהנפקת אג"ח ואופציות. הנכס העיקרי של חברת הבת הוא הזכות להשתמש במאגרי המידע של חברת האם, המתהדרת במועדון לקוחות הכולל כמיליון בעלי כרטיס מועדון בכ-588 אלף בתי אב. בעבר המועדון פעל בשיתוף פעולה עם לאומי קארד, וכיום פועל בשיתוף פעולה עם חברת כרטיסי אשראי לישראל. כחברה, מועדון 365 מחזיק נתחים מהחברות "קשרי תעופה", ניו פארם, סיבוס, אופיס דיפו ועוד. כ-78% מהרוכשים ברשת המשביר לצרכן ב-2011 היו חברי המועדון.
קבוצת 365, כוללת את "מימון 365", המנפיקה את כרטיס האשראי "family 365", "פיננסים 365", "תקשורת 365" ו-"e365", השולטת ב"סיבוס ארוחות עסקיות", ב"המכרז החדש של המדינה" ומפעילה את אתר האינטרנט של הקבוצה.
ראו גם

בניין המשביר לצרכן (ירושלים)
יוסי מזרחי

ערך זה עוסק בכדורגלן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
יוסי מזרחי (נולד ב-4 באפריל 1953) הוא מאמן כדורגל וכדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער. את רוב שנותיו כשחקן, עשה מזרחי בקבוצת בית"ר ירושלים. כיום הוא המנהל המקצועי של בית"ר נורדיה ירושלים.
קריירה > קריירת משחק

מזרחי גדל בקבוצת הנוער של הפועל ירושלים ובגיל 17 עבר ליריבתה העירונית, בית"ר ירושלים. מזרחי עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון בשנת 1974, והחליף את יוסף סורינוב בתפקיד השוער. מזרחי שיחק בקבוצה במשך 14 עונות ברצף, ושיתף פעולה עם שחקנים בולטים בהיסטוריית המועדון כדוגמת אורי מלמיליאן, אלי אוחנה ודני נוימן. מזרחי זכה עם בית"ר ירושלים באליפות המדינה בעונת 1986/1987, וארבע פעמים זכה עמה בגביע המדינה כשוער ראשון. לפני פרישתו ממשחק פעיל שיחק מזרחי עונה אחת בהפועל לוד ושתי עונות נוספות בשמשון תל אביב, עד שתלה את הכפפות ב-1991, כשהוא בגיל 38.
בנוסף את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל ערך בשנת 1981 מול נבחרת פורטוגל, ולזכותו של מזרחי ישנן 9 הופעות במדים הלאומיים של ישראל.
קריירה > קריירת אימון

לאחר פרישתו ב-1991 החל לאמן לראשונה ביריבה העירונית הפועל ירושלים. ב-1994 החל לאמן בבית"ר ירושלים, תחילה כעוזר המאמן של אמציה לבקוביץ' ומאוחר יותר כמאמן הראשי. לאחר מכן חזר לאמן בהפועל ירושלים והמשיך למכבי פתח תקווה, וחזר ב-2002 לאמן את בית"ר לקדנציה קצרה, וכן שימש כעוזר מאמן נבחרת ישראל, תחת אברהם גרנט. לאחר מכן אימן שנתיים במ.ס. אשדוד.
בעונת 2006/2007 שב מזרחי לבית"ר ירושלים והוביל את הקבוצה לזכייה באליפות. אף על פי כן, בסיום העונה החליטה הנהלת בית"ר בראשות ארקדי גאידמק כי מזרחי לא ימשיך בתפקידו. בעונת 2007/2008 חתם מזרחי במכבי פתח תקווה והחליף בתפקיד את גיא לוזון. לאחר פתיחת עונה טובה, עזב מזרחי את הקבוצה וחתם בקבוצה הקפריסאית אפולון לימסול. בסיום העונה בקפריסין הצטרף מזרחי למ.ס. אשדוד ועזר לקבוצה להישאר בליגת העל.
ב-10 ביוני 2010 חתם על חוזה לאימון בקבוצת מכבי תל אביב, תחת המנג'ר אבי נמני, ובינואר 2011 התפטר מתפקידו. באפריל אותה שנה חזר מזרחי לאמן את מ.ס. אשדוד, במקומו של ג'ון גרגורי שהתפטר.
במאי 2013 סיים מזרחי את תפקידו כמאמן אשדוד, וחתם בקבוצת מכבי נתניה לאחר שירדה לליגה הלאומית. בעונתו הראשונה בקבוצה הוביל אותה בחזרה לליגת העל, לאחר שסיימה במקום הראשון בליגה הלאומית, וכן העפיל עמה לגמר גביע המדינה, בו הפסידה הקבוצה לעירוני קריית שמונה. ב-14 בינואר 2015 התפטר מזרחי מאימון הקבוצה בעקבות מספר כישלונות והמצב הכלכלי הקשה אליו נקלע המועדון.
ב-9 בדצמבר 2015 מונה מזרחי למאמן בני יהודה עד לסוף העונה, לאחר פיטוריו של יוסי אבוקסיס.
ב-2016 מונה למאמן הפועל ירושלים, אך ב-1 בנובמבר 2016 התפטר מתפקידו ומונה למנהל ספורטיבי במועדון ספורט אשדוד. ב-24 באפריל 2018, לאחר שפוטר המאמן עמיר תורג'מן, עבר מזרחי לתפקיד המאמן באשדוד עד תום עונת 2017/2018, ולאחר מכן המשיך לשמש כמנהל המקצועי של מחלקת הנוער.
ב-19 בפברואר 2019 מונה מזרחי למאמן הפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית. ב-17 במאי 2019 לאחר שהקבוצה נכשלה לעלות לליגת העל מזרחי עזב את הפועל קטמון.
ב-24 במאי 2020 חזר מזרחי לקבוצת נעוריו בית"ר ירושלים בפעם הרביעית, הפעם חתם שם כמאמן קבוצת הנוער של המועדון ואחראי על איתור והשבחת שחקנים צעירים. ב-28 באוגוסט 2020 מונה למאמן קבוצת הבוגרים באופן זמני לאחר פיטורי רוני לוי מהמועדון ולאחר מכן חזר לתפקיד מאמן הנוער. ב-27 באוקטובר 2020 הודיעה בית"ר על מינויו של מזרחי לתפקיד המנהל המקצועי של מחלקת הנוער במועדון. ב-21 במרץ 2021, מונה למאמן בית"ר ירושלים באופן זמני פעם נוספת עד תום העונה, וזאת לאחר התפטרות צמד המאמנים שי ברדה וסלובודאן דראפיץ' עקב כישלון הקבוצה, לאחר מכן חזר לתפקידו המקורי בתור מנהל מחלקת הנוער. לאחר מכן ב-9 בדצמבר 2021 מונה למאמן ביתר ירושלים בקדנציה השישית שלו במועדון, וזאת עד סוף עונת 2021/2022 במקומו של המאמן ארווין קומאן שהתפטר מהקבוצה עקב כישלונה בליגה. ב-26 בינואר 2022 סיים את תפקידו הזמני, ושב לתפקידו כמנהל המקצועי של מחלקת הנוער.
ביולי 2023 הצטרף יוסי מזרחי אל קבוצת בית"ר נורדיה ירושלים כמנהלה המקצועי, תפקיד אותו הוא ממלא בשותפות עם שחקן העבר משה בן ארוש.
תארים > כשחקן

אליפות: 1986/1987
גביע המדינה: 1975/1976, 1978/1979, 1984/1985, 1985/1986
תארים > כמאמן

גביע הטוטו: 1999/2000
אליפות: 2006/2007