stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברבי בארץ הפיות
תקציר העלילה

הסרט מתרחש בארץ הפיות, ארץ מעבר לקשת בה חיה אלינה, פיית פרחים יפהפייה שרוצה כנפיים משל עצמה. אלינה גרה בפרח גדול באחו הקסום יחד עם בייבל, אבקן משונה ומקסים. בבוקר אחד, אלינה מתעוררת ומגלה שבית הפרח שלה חולה, וחברותיה הפיות אינן יכולות לעוף. בעזרת אומץ היא יוצאת למסע הצלה מופלא בשביל למצוא את הפייה השומרת שיכולה לעזור לה, אזורה. במהלך המסע אלינה פוגשת אנשים חדשים שבוחנים את אומץ ליבה, ומלמדים אותה את הערך של חברות אמת.
דמויות

אלינה – הדמות הראשית בסרט. הפיות בארץ הפיות צוחקות עליה מפני שאין לה כנפיים. מיועדת לדברים גדולים.
ביבל – האבקן המשונה והמקסים של אלינה.
יקינטונת (נקראת בדיבוב המקורי "דנדלין") – החברה הטובה ביותר של אלינה.
טופז – אחת משבעת הפיות השומרות. הפיה הראשונה שנתפסה. בעלת צבע כתום.
רובי – אחד משבעת הפיות השומרות. השני שנתפס לאחר טופז. בעל צבע אדום.
אזורה – אחת משבעת הפיות השומרות. נותנת לאלינה את השרשרת שלה לפני שנתפסה. בעלת צבע כחול.
יו – פרפר ענק שעוזר לאלינה בחיפושים שלה.
לברנה – האנטגוניסט של הסרט. אחותה של הקיסרית.
הנסיך נלור (נקרא בדיבוב המקורי "נאלו") – נסיך בן ים.
הקיסרית – המלכה של ארץ הפיות.
דליה – פיה שעוזרת לאלינה בחיפושים שלה.
מדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי דן שצברג, והופק על ידי רעות סמדר.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| אלינה | קלי שרידן | גיתית שובל |
| לברנה | קתלין בר | גיתית שובל |
| אזורה | ונוס טרצו | שגית שמיר |
| דליה | צ'יארה זאני | ענבל לורי |
| טופז | טבית'ה סנט ג'רמיין | עדי טופול |
| יקינטונת | טבית'ה סנט ג'רמיין | תות דרויאן |
| יו | מארק אוליבר | גדי לוי |
| הקיסרית | ננסי סורל | נטע שחר |
| הנסיך נלור | אלסנדרו ג'וליאני | אסף אבידן |
| רובי | סקוט מק'ניל | אמיר איבגי |
| טרולים שמחים | לי טוקאר | אמיר איבגי |
| פנגוס | לי טוקאר | דן שצברג |
ביבל: לי טוקאר
בנוסף דיבבו בדיבוב עברי דפנה קידר ואורה פריימן פיות, וזהר סדן שומר.
מחזמר

מחזמר המבוסס על הסרט בשם "Barbie Live! in Fairytopia" הופק לבמות ועלה לראשונה ב-28 במרץ 2006 ב-Pullo Center. המחזמר, שאורכו כ-30 דקות, כולל שירים וריקודים מקוריים, כאשר הוא בוים על ידי אריק ד. שפר, ומככבת בו ארין אליזבת קורס בתור אלינה.
הערות שוליים

↑  נשאר הדיבוב המקורי בדיבוב העברי
| ברבי |
| --- | --- | --- |
| סרטים | ברבי במפצח האגוזים (2001) • ברבי הנסיכה רפונזל (2002) • ברבי באגם הברבורים (2003) • ברבי הנסיכה ובת הכפר (2004) • ברבי בארץ הפיות (2005) • ברבי: פגסוס וקסם הסוס המעופף (2005) • ברבי מרמדיה: בת הים (2006) • יומני ברבי (2006) • ברבי ו-12 הנסיכות הרוקדות (2006) • ברבי: קסם הקשת בענן (2007) • ברבי נסיכת האי (2007) • ברבי מריפוסה וחברותיה פיות הפרפרים (2008) • ברבי וטירת היהלומים (2008) • ברבי במזמור חג המולד (2008) • ברבי אצבעונית (2009) • ברבי ושלושת המוסקטרים (2009) • ברבי בסיפור בת הים (2010) • ברבי: אגדת אופנה (2010) • ברבי: סוד הפיות (2011) • ברבי: בית הספר הקסום לנסיכות (2011) • ברבי: חג מולד מושלם (2011) • ברבי בת הים 2 (2012) • ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ (2012) • ברבי בנעליה הורודות (2013) • ברבי מריפוסה ונסיכת הפיות (2013) • ברבי ואחיותיה באקדמיה לרכיבה (2013) • ברבי נסיכת הפנינה (2014) • ברבי והדלת הסודית (2014) • ברבי נסיכת הכוח (2015) • ברבי מלכת הרוקנרול (2015) • ברבי ציידת האוצרות (2015) • ברבי: יחידת הריגול (2016) • ברבי באור הכוכבים (2016) • ברבי ואחיותיה במרדף אחר הגורים (2016) • ברבי: גיבור משחקי וידאו (2017) • ברבי וקסם הדולפינים (2017) • ברבי: הרפתקת הנסיכה (2020) • ברבי וצ'לסי ויום ההולדת האבוד (2021) • ברבי: עיר גדולה, חלומות גדולים (2021) • ברבי: כוח בנות הים (2022) • ברבי: רוד טריפ אפי (2022) • ברבי: סקיפר והרפתקת השמרטפות הגדולה (2023) • ברבי וסטייסי להצלה (2024) |  |
| סדרות טלוויזיה | ברבי בבית החלומות (2012–2015) • ברבי דרימטופיה (2016–2018) • ברבי: הרפתקאות בבית החלומות (2018–2020) • ברבי: הכי טוב בשתיים (2022) • ברבי: מגע של קסם (2023–2024) • תעלומות ברבי: מרדף הסוס הגדול (2024) |  |
| סרטים קצרים | ברבי ורוק מעולם אחר (1987) • ברבי ורוק בדרך חזרה (1987) |  |
| סרטי אנימציה אחרים | מייסין: ג'אמינג בג'מייקה (2004) • מייסין: כוכבת חדשה בהוליווד (2005) • צעצוע של סיפור בקיצור: חופשה בהוואי (2011) |  |
| משחקי מחשב | ברבי (1984) • ברבי (1991) • נערת משחק (1992) • דוגמנית על (1993) • חופשת הרפתקאות (1994) • ברבי מעצבת אופנה (1996) • אגדות קסומות: ברבי בתפקיד רפונזל (1997) • יוצרת סיפורי ברבי (1997) • ברבי מעצבת שיער (1997) • ברבי מעצבת ציפורניים (1998) • מועדון רכיבה ברבי (1998) • ברבי: מרוץ ורכיבה (1999) • ברבי סופר ספורט (1999) • בלשית ברבי (1998–2000) • ברבי בהרפתקאות הקסם ג'יני (2000) • ברבי בחופשת חוף (2001) • ברבי החוקרת (2001) • ברבי הסוכנת החשאית (2002) • ברבי והרפתקאות הסוס (2003) • ברבי בתצוגת אופנה (2008) |  |
| שונות | קן • Barbie Girl • ברבי – הבובה שכבשה את העולם • תרזה • ברבי (סרט לייב-אקשן) |  |
ברוך אביבי

| --- | --- |

 לידה:  15 בדצמבר 1910 קובל, ווהלין
 פטירה:  22 בפברואר 2002 (בגיל 91)
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
ברוך בנעוריו, קובל 1927
ברוך אביבי בן 17, בוגר קן השומר הצעיר בקובל, 1927
ברוך אביבי (ווֹליבֶלֶר) (בכתיב יידי: וואליוועלער; י"ד בכסלו תרע"א, 15 בדצמבר 1910, קובל, ווהלין – י' באדר תשס"ב, 22 בפברואר 2002, תל אביב) היה עיתונאי, סופר ומחנך ישראלי.
ביוגרפיה

נולד ב-1910 בקובל. בוגר הגימנסיה העברית "תרבות" ותנועת "השומר הצעיר" בעירו. רכש חינוך מסורתי, למד בסמינר למורים ובמכון הגבוה ללימודי היהדות בוורשה. 
חזר לעיר הולדתו קובל ושימש מורה לעברית ותנ"ך בשנים 1930–1931 בבתי הספר העבריים מרשת "תרבות" ואף שימש כמנהל בית הספר העממי-עברי ע"ש ד"ר קלומל שבקובל.
בשנת 1935 עלה לארץ ישראל ובה המשיך לעסוק בהוראה וניהול. שימש סגן מנהל האגף לחינוך בעיריית תל אביב, ובשנת 1969 החליף את ד"ר שאול לוין כמנהל האגף.
את ראשית פרסומו בעברית החל עוד בפולין בכתב העת "בדרך" ומאז עלייתו ארצה השתתף בעיתונות העברית. יצירתו המקורית כוללת בעיקר פרוזה – סיפורים קצרים וקצרצרים. הוא נחשב כממשיך המסורת של הסופר גרשום שופמן. כמו כן, ערך ספרים ופרסם עשרות ספרי לימוד ואנתולוגיות לבתי הספר בתחומים מגוונים.
אביבי קיבל את פרס לעובדים בתחום החינוך העברי מטעם עיריית תל אביב (1977) ופרס "רוטרי" הבינלאומי.
נישא ליהודית ואב לבת ובן.
ברוך אביבי נפטר ב-22 בפברואר 2002 בתל אביב.
ספריו > פרוזה

כנפי רוח; רישומים מאת אביגדור לואיזאדא, תל אביב: נ. טברסקי, תשי"ד.
הכמהים לאהבה; רישומים מאת אביגדור לואיזאדא, תל אביב: מסדה, תשט"ז.
זה קרה לשניהם, תל אביב: מסדה, תשכ"א.
עץ בודד זועק, גבעתיים: מסדה, 1967.
אני ואת: סיפורי אהבה, רמת גן: מסדה, 1972.
הקומה הששית: סיפורי אהבה, גבעתיים: מסדה, 1981.
שנינו ביחד: סיפורי אהבה, גבעתיים: מסדה, 1984.
אולי מחר-מחרתיים: סיפורי אהבה, תל אביב: יבנה, תשמ"ז 1986.
מפגשים לרגלי הגבעה, גבעתיים: מסדה, 1991.
הקרקס הזה: סיפורי אהבה, תל אביב: י' גולן, 1995.
ספריו > ספרי לימוד

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
חיים צויגל וברוך אביבי-ווליבלר, דברו עברית: לבוגרים מתחילים, 2 כרכים (כרך ב כולל: מלון עברי-יידיש-פולני-גרמני-אנגלי, לפי שעורי הספר דברו עברית; סִדר: א[ברהם] בן אורי), ורשה: חנוך חדש, תרצ"ה. (מהדורה ב: הציורים מאת ב’ מיכתם; תרצ"ו)
ספר הילד : מחזור ספרי למוד ומקרא לבתי הספר העממיים, 6 כרכים, ורשה: חנוך חדש, תרצ"ה–תרצ"ט:
כרך א: חיים צויגל וחיה קושלן, בהשתתפות ישראל שליטא, אלף: לשנת הלמודים הראשונה, תרצ"ה;
כרך ב: צבי זהר וברוך אביבי-ווליבלר, בכתה: לשנת הלמודים השניה, תרצ"ה;
כרך ג: צבי זהר וברוך אביב-ווליבלר, בסביבה: לשנת הלמודים השלישית, תרצ"ה;
כרך ד: צבי זהר וברוך אביבי-ווליבלר, בגולה ובארץ: לשנת הלמודים הרביעית, תרצ"ו;
כרך ה: צבי זהר וברוך אביבי-ווליבלר, בעולם הרחב: לשנת הלמודים החמישית, תרצ"ז;
כרך ו. צבי זהר וברוך אביבי-ווליבלר, אֻמה ותרבות: לשנות הלמודים הששית והשביעית, תרצ"ט.
צבי זהר וברוך אביבי-ווליבלר, בימי החפש: חוברת לעבודה ... שי לילדים שעלו לכתה, 2 כרכים, ורשה: חנוך לאֻמי, תרצ"ח.
ברוך אביבי-ווליבלר ואלחנן אינדלמן, במולדת העברית: ספר-למוד לגאוגרפיה של ארץ-ישראל לשנת-הלמודים הרביעית; המפות והציורים: ה. מלרביץ’; המפה בצבעים: ח. גולדברג, ורשה – תל אביב: חנוך לאֻמי, תרצ"ט 1938.
תורה לילד, עם נחום גבריאלי
נביאים ראשונים לילד, עם נחום גבריאלי
ספרי החדש, עם נחום גבריאלי
ב' אביבי, נ[תן] פרסקי, תולדות עמנו, חלק א, תל אביב: יבנה, תש"ז 1946. (התוכן: חלק א: מגלות בבל עד כבוש ארץ-ישראל על ידי רומי) ("מהדורה זאת של ספר זה נדפסה ... בשביל ילדי ישראל, שארית הפליטה במחנות אירופה ... הסוכנות היהודית - לשכת עלית הנוער - מינכן")
ברוך אביבי, נתן פרסקי, תולדות ישראל (ומדברי העמים): לשנת הלמודים ו–ח, בהתאם לתוכנית הלמודים החדשה, 6 כרכים, תל אביב: יבנה, תשט"ו–תשכ"ט. (התוכן: חלק א: מגלות בבל עד שלטון רומי ביהודה; כרך ב: משלטון רומי ביהודה עד חתימת התלמוד הבבלי; כרך ג: מהופעת האסלאם עד מסעי הצלב; כרך ד: מרבנו משה בן מימון (הרמב"ם) עד התנועה המשיחית של שבתי צבי; כרך ה: מעצמאות ארצות הברית עד אחרי מלחמת העולם השנייה; מתנועת החסידות עד היהדות בעולם שאחרי השואה; כרך ו: מראשית התנועה הלאומית במאה התשע-עשרה עד תקומת מדינת ישראל ומבצע סיני)
הערות שוליים

↑  ידיעה על מינויו, דבר, 10 בספטמבר 1969.
↑  דוד תדהר (עורך), "ד"ר שאול לוין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ז (1956), עמ' 2835.
↑  סקירה: אברהם ברוידס, כנפי רוח, דבר, 26 בפברואר 1954.
↑  סקירות: ש"ס., בעולם אוהב, חרות, 11 בינואר 1957; אברהם ברוידס, בשדה ספר: "הכמהים לאהבה", דבר, 8 במרץ 1957.
↑  אורי קיסרי, 77 פעמים ברוך אביבי, מעריב, טורים 1–2, 23 במרץ 1961; ביקורת: אברהם ברוידס, זה קרה לשניהם, דבר, 24 בנובמבר 1961.
↑  סקירה: אדיר כהן, הסיפור והרשימה הפיוטית, דבר, 2 בפברואר 1968.
↑  סקירה: מג"ל, עיון ראשון: אוושת היצר, מעריב, טור 1, 16 בינואר 1987.
↑  י. געלבפארב, ספר הילד – "בגולה ובארץ", היינט, 25 באוקטובר 1935.
↑  ביקורת: מתתיהו מיזיש, דאס בוך פון נייעם ארץ-ישראל, היינט, 18 בנובמבר 1938 (ביידיש).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304318205171  PLWABN: 9810675539305606  GND: 1068292024  ISNI: 0000 0000 7534 9136  LCCN: n83148282  NTA: 314675477  SUDOC: 236951165  VIAF: 103691786   WorldCat (עם VIAF): 103691786
ביתן איל עופר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לאמנות
 כתובת:  שדרות תרס"ט 6 (פינת רח' דיזנגוף)
 מיקום:   תל אביב-יפו, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  מוזיאון תל אביב לאמנות
 מייסדים:  הלנה רובינשטיין
 מנהל:  טניה כהן עוזיאלי
 אוצר ראשי:  מירה לפידות
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1959
 תאריך פתיחה רשמי:  22 בינואר 1959
 אדריכל:  דב כרמי, זאב רכטר ויעקב רכטר
 קואורדינטות:  32°04′26″N 34°46′45″E﻿ / ﻿32.07386°N 34.77926°E﻿ / 32.07386; 34.77926
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) בית הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו (למפת תל אביב רגילה) בית הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו (למפת גוש דן רגילה) בית הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו (למפת גוש דן מוגדלת) בית הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו   he ביתן איל עופרhe ביתן איל עופרמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
22 בינואר 1959: הלנה רובינשטיין חונכת את הביתן על שמה, בנוכחות ראש העיר חיים לבנון והצייר ראובן רובין
ביתן איל עופר  (לשעבר ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת־זמננו) הוא אגף של מוזיאון תל אביב לאמנות שנוסד בשנת 1959. הביתן ממוקם בצומת הרחובות דיזנגוף–תרס"ט, כחלק ממתחם התרבות של העיר ולצדם של היכל התרבות ותיאטרון הבימה. הביתן נקרא בעבר על שם תעשיינית הקוסמטיקה היהודייה-פולנייה הלנה רובינשטיין ומשנת 2023 הוסב שם הביתן ונקרא על שם איש העסקים והנדבן הישראלי אייל עופר.
לקריאה נוספת

גרובמן, יאשה ואריאל בלונדר (עורכים), חמישה רגעים: מסלולים באדריכלות של מוזיאון תל אביב, תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2011.
לוריא, דורון, חדרי המיניאטרות של הגב' הלנה רובינשטיין, תל אביב : מוזיאון תל אביב לאמנות, 2008.
לוריא, דורון, פורצל "מייסן": אוסף דאנק ויאדז'יה גרטנר, תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2007.
לוריא, דורון ומימי אייזנברג (עורכים), אירוסים, נרקיסים, פרפרים, כלי זכוכית של אמיל גאלה: אוסף דאנק ויאדז’יה גרטנר, תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2004.
ענבר, ז'נט, מוזיאון תל אביב, תל אביב: מוזיאון תל אביב, 1981.
הערות שוליים

↑  החלה הקמת מוזיאון תל־אביב, דבר, 11 במרץ 1957
↑  מאיה ויניצקי, "הזמני והקבוע: כרוניקה של ביתן", חמישה רגעים: מסלולים באדריכלות של מוזיאון תל אביב, תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2011, עמ' 139-141.
↑  ניתן האמנות ע'יש רובינשטיין ייפתח הערב בנוכחות הנדבנית, דבר, 22 בינואר 1959
נפתה "בית הלנה רובינשטין" ישמש אגף תערוכות ליד מוזיאון ת'א, דבר, 23 בינואר 1959
↑  נחנך ביתן המוזיאון ע"ש הלנה רובינשטיין, הארץ, 23 בינואר 1959
↑  נלסון א. רוקפלר, מוזיאון תל אביב, ביתן ע"ש הלנה רובינשטיין, 1959, לא ממוספר.
↑  כמחווה לתערוכתו של קולב, קרויה בשם זה גם תצוגת הקבע של אוסף האמנות הישראלית. התצוגה ממוקמת בבניין על שמואל והרטה עמיר מאז חנוכתו ב-2011. ראו: סוזן לנדאו, "פתח דבר", המוזיאון מציג את עצמו II, תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2015, עמ' 8.
↑  אברהם רותם, יצירות מקוריות של פיקאסו יוצגו במוזיאון תל אביב: ביתן "הלנה רובינשטיין" ישופץ הודות לתרומת הקוסמטיקאית שהוא נושא את שמה, מעריב, 15 ביולי 1964
↑  נפתח ביתן הלנה רובינשטיין לאחר שיפוצו, דבר, 30 באפריל 1968.
↑  מענקים של 120,000 דולאר מטעם קרן הלנה רובינשטיין, דבר, 10 בספטמבר 1970.
↑  ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות עכשווית של מוזיאון תל אביב יעבור חידוש מקיף וישנה את שמו ל"בניין אייל עופר לאמנויות".
↑   נעמה ריבה, ביתן הלנה רובינשטיין ישופץ וייקרא על שם התורם - אייל עופר, באתר הארץ, 13 במרץ 2019
↑  דוד דובשני, ‏המהלך שהזניק את יצירותיו של ג'קומטי למאות מיליוני דולרים 40 שנה לאחר מותו, באתר גלובס, 28 באפריל 2023
↑  עו"ד מיקי רויטמן, ‏אייל עופר שווה יותר מהלנה רובינשטיין?, באתר גלובס, 4 בינואר 2022
↑  הסכם פשרה: הלנה רובינשטיין ז"ל תונצח לצדו של אייל עופר יבדל"א, באתר תל אביב אונליין: מה שקורה בעיר, ‏11.06.2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265890105171  ISNI: 0000 0001 2111 1103  LCCN: n90724065  VIAF: 143616102   WorldCat (עם VIAF): 143616102
ג'בל א-נור

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  642 מטר
 מדינה:  ערב הסעודית 
 מיקום:  מכה, ערב הסעודית
 רכס הרים:  הרי חג'אז 
 קואורדינטות:  21°27′29″N 39°51′41″E﻿ / ﻿21.458055555556°N 39.861388888889°E﻿ / 21.458055555556; 39.861388888889
  (למפת ערב הסעודית מוגדלת) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף ג'בל א-נור(למפת ערב הסעודית רגילה) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף ג'בל א-נור
 
ג'בל א-נור (בערבית: جبل النور, תעתיק מדויק: ג'בל אלנור, בתרגום לעברית: הר האור) הוא הר הנמצא סמוך לעיר מכה, באזור חג'אז שבערב הסעודית. ג'בל א-נור, שגובהו 640 מטרים בלבד, הוא אחד מהאתרים התיירותיים ביותר במכה ובעל משמעות דתית רבה באסלאם.
באסלאם

המסורת המוסלמית מספרת, כי כאשר מוחמד היה בן 40 (שנת 610 לספירה על-פי המשוער), הלך להתבודד במערת חראא (غَار حِرَاء) הממוקמת בג'בל א-נור במסגרת מנהג התחנות' (מנהג בו תושבי ערב הקדומה היו מתבודדים הרחק ממקום מגוריהם, בעיקר בסביבה הררית במטרה לערוך חשבון נפש, וגם לתת צדקה לעניים). באחד מימי התחנות' בעודו מתבודד במערה בהר, ועל פי הסיפור המופיע בקוראן, נגלה אל מוחמד בלילה (לילה המכונה "ליל הגורל" - "לילת אל-קדר") המלאך ג'יבריל (המזוהה עם המלאך גבריאל מהמסורות היהודית והנוצרית). קובץ החדית' הידוע "צחיח אל-בוח'ארי" (صحيح البخاري) מספר כך: "... אז בא אליו המלאך גבריאל ואמר: קרא! קרא בשם ריבונך אשר ברא, ברא את האדם מטיפת דם קרוש, קרא, הן ריבונך הוא רב חסד, אשר לימד בקולמוס, לימד את האדם את אשר לא ידע". הפסוקים האחרונים (מהמילים: "קרא בשם ריבונך" ואילך) מופיעים בקוראן כ"סורת אל-עַלַק" (סורת טיפת הדם או הדם המעובה (או 'סורת הדם הקפוא') מס' 96; תרגומו של אורי רובין).
הערות שוליים

↑  הקוראן, ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, תשס"ה 2005.
ביג בנד (אסוואטיני)

| --- | --- |

 מדינה:  אסוואטיני אסוואטיני
 מחוז:  מחוז לובומבו
 גובה:  77 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  10,352 (2015)
 קואורדינטות:  26°47′30″S 31°56′23″E﻿ / ﻿26.791666666667°S 31.939722222222°E﻿ / -26.791666666667; 31.939722222222 
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אסוואטיני מוגדלת) מבבנה מנזיני מ ו ז מ ב י ק  דרום אפריקה ביג בנד(למפת אסוואטיני רגילה) מבבנה מנזיני מ ו ז מ ב י ק  דרום אפריקה ביג בנד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ביג בנד (באנגלית: Big Bend) הוא יישוב השוכן במחוז לובומבו (Lubombo Region) באסוואטיני.
גאוגרפיה

ביג בנד ממוקם כ-92 ק"מ ממבבנה וכ-83 ק"מ מלובמבה. בנוסף, היישוב ממוקם על גדות הנהר מפוטו (אנ'). בנוסף, היישוב ממוקם כ-18 ק"מ מהגבול של אסוואטיני עם מוזמביק וכ-6 ק"מ מהגבול של אסוואטיני עם דרום אפריקה.
אקלים

האקלים בביג בנד הוא אקלים צחיח למחצה (BSh לפי שיטת קפן). טמפרטורת המקסימום הממוצעת היא 29 מעלות צלזיוס וטמפרטורת המינימום הממוצעת היא 15.8 מעלות צלזיוס. ממוצע המשקעים הוא 561 מילימטרים.
| אקלים בביג בנד> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בביג בנד> ינואר.32.2.20.3.98 | אקלים בביג בנד> פברואר.31.7.20.4.75 | אקלים בביג בנד> מרץ.30.6.19.5.63 | אקלים בביג בנד> אפריל.29.1.16.6.32 | אקלים בביג בנד> מאי.27.12.8.20 | אקלים בביג בנד> יוני.25.2.9.4.9 | אקלים בביג בנד> יולי.25.2.9.1.9 | אקלים בביג בנד> אוגוסט.26.5.11.5.12 | אקלים בביג בנד> ספטמבר.28.4.14.5.31 | אקלים בביג בנד> אוקטובר.29.8.17.1.51 | אקלים בביג בנד> נובמבר.30.2.18.5.79 | אקלים בביג בנד> דצמבר.31.6.19.6.82 | אקלים בביג בנד> שנה.29.15.8.561 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
תנועה ותחבורה

ביג בנד ממוקם ליד הכביש המהיר MR8. ליד היישוב, ישנם שני שדות תעופה (ICAO:‏ FDBS ו-ICAO:‏ FDUB)‏.
תיירות, תעשייה, כלכלה ומסחר

התעשייה העיקרית של היישוב מבוססת על מטעי סוכר. בנוסף בביג בנד, יש אתר מחנאות, 2 סופרמרקטים, 3 בתי מלון, חנות לספורט אתגרי ומרכז קניות.
הערות שוליים

↑  "Climate: Big Bend". Climate-Data.org. נבדק ב-26 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Big Bend, Swaziland Page" (באנגלית). Fallingrain Global Gazetteer. אורכב מ-המקור ב-2013-02-06. נבדק ב-2013-01-31.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007494385005171  VIAF: 126866422   WorldCat (עם VIAF): 126866422 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בני אסתרקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1989 (בן 35 בערך) בלארוס
 עיסוק:  ראפר
 סוגה:  היפ הופ ישראלי • הארדקור היפ הופ
 חברת תקליטים:  מאד מאן
 שיתופי פעולה בולטים:  רביד פלוטניק, שקל, אברהם לגסה, דוד מעיין, דורקע
 
בני אסתרקין (נולד ב-1989) הוא ראפר ישראלי.
ביוגרפיה

אסתרקין נולד בבלארוס וגדל בבת ים.
בשנת 2013 הקים יחד עם הראפרים דוד מעיין, נמש, RiffRaff וההרכב "מועצת הפועלים קלאן" את קולקטיב ההיפ הופ "The U Crew", במסגרתו הוציא אסתרקין פרויקטים שונים. באותה השנה, הוציא את מיני-אלבום הבכורה שלו הנושא את שמו.
בשנת 2015 הוציא אסתרקין את אלבום הבכורה שלו, "יום אחד כל זה יהיה שלנו". האלבום הופק ברובו על ידי שירוטו וכולל בתוכו הופעות אורח של רביד פלוטניק, שמואל יוסף ואמנים נוספים. בהפקתם של חלק מהשירים הששתפו גם מפיקים נוספים, בהם הראפר והמוזיקאי שקל. האלבום זכה להצלחה רבה ואף הוכתר כאחד מאלבומי ההיפ הופ הטובים של שנת תשע"ה על ידי אתר וואלה! NEWS.
ב-23 באוגוסט 2018 הוציא את השיר "יותר מידי זמן".
ב-2 באוגוסט 2020 הוציא את שירו "הכל או כלום". ב-5 באוקטובר באותה שנה הוציא את השיר "קח את זה" בשיתוף פעולה עם אברהם לגסה.
ב-22 באפריל 2021 הוציא את השיר "ככה זה".
דיסקוגרפיה

בני אסתרקין (2013, מיני-אלבום)
יום אחד כל זה יהיה שלנו (2015, אלבום)
הערות שוליים

↑  מאת מאי פלטי ומיכל ישראלי, ההבטחות של 2016: אלו כישרונות שהולכים לפרוץ השנה, באתר טיים אאוט, ‏14 בינואר 2016
↑  מוזיקה - פסטיבל תרבות רחוב חוזר!, באתר פרוגי, ‏20 באוגוסט 2015
↑  בני אסתרקין - בני אסתרקין, באתר Discogs (באנגלית)
↑  צוות קולומבוס, הכותבים של קולומבוס מסכמים שנה של מוזיקה ישראלית - תשע"ה, באתר Columbus Music Magazine, ‏14 בספטמבר 2015
↑  תומר גרשנמן‏, שלא יעבור: אלבומי ההיפ הופ הישראלי הטובים של שנת תשע"ה, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2015
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית הקפה אבזיה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית קפה
 על שם:  אופטיה 
 מיקום:  בודפשט
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית (עד שנת 1918)  הונגריה הונגריה
 בעלים:  ג'ולה שטייאר יונאס  מרסל שטייאר  לוראנד שטייאר (תקופת שואת יהודי הונגריה)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1888
 תאריך פתיחה רשמי:  1888 
 קואורדינטות:  47°30′17″N 19°03′48″E﻿ / ﻿47.504845752109°N 19.063226100592°E﻿ / 47.504845752109; 19.063226100592
  (למפת בודפשט מוגדלת) בית הקפה אבזיה(למפת בודפשט רגילה) בית הקפה אבזיה
 
בית הקפה אבזיה (הונגרית: Abbázia Kávéház) היה בית קפה מפורסם בבודפשט, שפעל בין השנים 1888–1949 ושתקופת הזוהר שלו הייתה משנת 1890 ועד העשורים הראשונים של המאה העשרים. מאז פתיחתו בשנת
1888, הוא היה בית הקפה הגדול והמפואר ביותר בהונגריה ושימש כמרכז של חיי התרבות והפוליטיקה עבור פוליטיקאים, מורים, אקדמאים, עיתונאים, סופרים ואומנים. הבניין נמצא בצד הדרומי של כיכר אוקטוגון, בשדרת אנדראשי 49, וכיום נמצא בו סניף של בנק.
בית הקפה נקרא על שם אופטיה (בקרואטית Opatija; במקור, באיטלקית – Abbazia, שמשמעותן בשתי השפות "מנזר"), עיר הנופש האדריאטית של האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום בקרואטיה.
היסטוריה

בית הקפה הוקם על ידי ג'ולה שטייאר (Gyula Steuer Jónás (הו')) (1913-1841), שהיה הבעלים של בית הקפה Fiume Café, שאותו ניהל במשך 25 שנה.
הבקשה להקמת בית הקפה הוגשה לרשויות ב־18 באוקטובר 1887, ובתאריך 1 בינואר 1888 קיבל שטייאר אישור לפתוח את בית הקפה.
המוניטין של בית הקפה התבסס על ריהוט בסגנון רומנטי שכלל מראות קיר מקריסטל ושולחנות משיש אוניקס[דרושה הבהרה]. בשנת 1894 היה צורך לבנות מחדש את החלל ולהגדיל אותו.
בית הקפה היה פורום לפגישות באותה תקופה. עבור רבים היה הוא מעין בית שני, שבו אפשר היה לפגוש ידוענים מהעיתונים, שחקנים, סופרים, פוליטיקאים וכן לקבל דואר.
בשנת 1908 הבן, מרסל שטייאר (1944-1875), ניהל לבקשת אביו ג'ולה את בית הקפה. בעקבות הגידול המתמיד במספר האורחים הרחיב מרסל את החלל הפנימי עוד יותר על ידי שבירת קירות.
לאחר מותו של ג'ולה שטייאר, נוהל בית הקפה על ידי אלמנתו הנרייטה יחד עם הבן מרסל. בעקבות מותה של הנרייטה בשנת 1920, הצטרף בשנת 1922 לניהול הקפה אחיו הצעיר של מרסל - לוראנד שטייאר (1888–1951). בשנת 1924, שונה שמו של בית הקפה ל"קפה שטייאר ג'ולה אבזיה". הניהול המשותף עבד היטב. מרסל עסק בעיקר בפעילות החברתית, ולוראנד ניהל את העניינים השוטפים של העסק. ההשפעה של המשבר הכלכלי העולמי כמעט ולא הורגשה במחזור של בית הקפה. מרסל עזב את החברה בשנת 1934.
לאחר עזיבתו של מרסל, חדלה המתכונת של העסק כחברה ציבורית להתקיים[דרושה הבהרה], ולוראנד שטייאר רשם את בית הקפה כבעלים היחיד (21 במרץ 1934).
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

בעקבות החוקים כנגד היהודים משנת 1938 בוצעו שינויים בחלוקת המניות כאשר רוב המניות הועברו לבעלות עורך־דין; כאשר בסופו של דבר נאלץ לורנאד שטייאר להתפטר מניהול החברה בינואר 1942. במהלך שנת 1944, במסגרת שואת יהודי הונגריה, נספו רבים ממשפחת שטאייר ובהם גם מרסל. לוראנד ובתו יהודית הצליחו לשרוד.
ב-14 בספטמבר 1944 עקב תקיפות אוויריות והמצור נסגר בית הקפה. בית הקפה נפתח מחדש בשנת 1945.
היסטוריה > ההלאמה

בזמן השלטון הקומוניסטי נשלח לוראנד למחנה עבודה שם נפטר בשנת 1951.
בשנת 1949 הולאם בית הקפה ועבר שינויי יעוד ובעלות עד שנסגר סופית בשנת 1998.
נכון לשנת 2021, מתנהל במקום סניף בנק. לאחר מאבק של יהודית שטייאר (2004-1931) נאותה עיריית בודפשט להציב לוח זיכרון על קיר הבניין, המנציח את בית הקפה המפורסם שהיה שם.