stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מדינות החברות באומות המאוחדות
מדינות משקיפות ולא-חברות

נוסף למדינות החברות, ישנן שתי מדינות משקיפות שאינן חברות באומות המאוחדות. האחת היא הכס הקדוש והשנייה היא הרשות הפלסטינית תחת השם מדינת פלסטין. ב-29 בנובמבר 2012 הפכה הרשות הפלסטינית למדינה משקיפה לא-חברה, ברוב של 138 מדינות מול 9 מתנגדות ו-41 נמנעות (עוד קודם לכן, באוקטובר 2011, החליט ארגון אונסק"ו, סוכנות רשמית של האו"ם, לצרף אותה כמדינה חברה לכל דבר ועניין). לפני ההצבעה, יו"ר הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, נאם והציג את הבקשה. הצעת ההחלטה נקבעה באופן מכוון לתאריך זה (כ"ט בנובמבר), אותו התאריך בו החליטה עצרת האו"ם ב-1947 על סיום המנדט הבריטי והקמת שתי מדינות עצמאיות בארץ ישראל (תוכנית החלוקה).
במשך מספר שנים, הייתה גם שווייץ משקיפה, אך בעקבות משאל עם לאומי, הפכה ב-10 בספטמבר 2002 לחברה מלאה.
סהרה המערבית (רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית) מקיימת קשרי חוץ עם מדינות רבות והיא חברה מלאה באיחוד האפריקאי. האו"ם מנסה לקיים באזור משאל עם לקביעת זכות הסהרים להגדרה-עצמית.
לאיי קוק וניואה ממשלה אוטונומית המטפלת בעניינים פנימיים בטריטוריות, אך קשרי החוץ שלהן מנוהלים על ידי ניו זילנד, ולכן אינן חברות באומות המאוחדות.
מספר ארגונים בינלאומיים וישויות שמעמדן לא ברור, כגון האיחוד האירופי, הם בעלי מעמד של ארגונים משקיפים, אך לא של "מדינות משקיפות" או "לא חברות".
קוסובו וטאיוואן אינן חברות באומות המאוחדות.
אנדרטת פ"ז

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  פסל, אתר הנצחה
 על שם:  חטיבת אלכסנדרוני שנלחמה במלחמת העצמאות
 מיקום:  קריית גת
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 חומרי בנייה:  ברזל
 יוצר:  שלום בסקין
 
 קואורדינטות:  31°37′09″N 34°45′54″E﻿ / ﻿31.619173°N 34.765122°E﻿ / 31.619173; 34.765122
 he
 
אנדרטת פ"ז היא אנדרטה לזכר 87 (בגימטריה: פ"ז) חללי "חטיבת אלכסנדרוני" שנפלו במלחמת העצמאות, בתכנונו של האומן שלום (סול) בסקין. את הפיתוח תכנן אדריכל הנוף מאיר פלג. האנדרטה ממוקמת בקריית גת.
היסטוריה

האנדרטה הוקמה בשנת 1985 (תשמ"ה), במטרה להנציח את חללי החטיבה אשר נפלו בקרב שנערך ב-28 בדצמבר 1948 על עיראק אל-מנשייה במסגרת מבצע חיסול. בקרב נהרגו כמעט כל חיילי פלוגה ג', 87 חיילי "הפלוגה הדתית" של גדוד 33, לאחר שנלכדו בחצר בה התארגנו, וללא שהייתה יכולת לשלוח להם סיוע מצד הכוחות האחרים.
האנדרטה הוקמה בעיר לאחר שנאלצו להזיז את מצבת הזיכרון המקורית, אשר הוקמה ב-1950 במקום בו טמנו המצרים את גופות הנופלים.
האנדרטה ממוקמת בלב רחבה מרוצפת הנושקת לגן פורח, לחורשת עצים ולאצטדיון העירוני[דרושה הבהרה]. היא כוללת גל אבנים שבסיסו מוקף בחומה עגולה ומראשו נישאים ומתפתלים שני עמודי ברזל, כשתי להבות אש גבוהות. על חזית החומה המקיפה את הבסיס, באותיות זהב בולטות, פרטי ההנצחה ושמות הנופלים.
בראיון שנתן בסקין על חייו ויצירתו אמר ”שיד הגורל או שאולי אצבע אלוהים הם שהצילו אותנו”[דרוש מקור]. סיפור חייו הוא שהוביל אותו ליצור ולהנציח בציורים וברישומים את מראות הקרב הקשים, כמו כן תרם מזמנו לתכנן ולהקים אנדרטאות, ביניהן האנדרטה בקריית גת.
האנדרטה היא אחד מהסמלים המוכרים של קריית גת.
מקום קבר האחים המקורי של 87 החללים נמצא כיום באזור התעשייה של קריית גת, ומוצבת בו אנדרטה צנועה כמו גם לוח מתכת עם שמותיהם של 89 הנופלים. המקום הוזנח לאורך השנים, אך שופץ ב-2011 ונחנך ב-20 בדצמבר 2011 באזכרה בהשתתפות משפחות הנופלים בקרב.
הסרט "פלוגת האלוקים" של אביטל רייכנר מתעד את סיפורו של הקרב ואת סיפורה של הפלוגה.
ראו גם

מבצע חיסול
לקריאה נוספת

"אנדרטאות תש"ח", הוצאת משרד הביטחון
הערות שוליים

↑  נכון לספטמבר 2024 האנדרטה נמצאת בהליך שיפוץ עקב עבודות בנייה בסביבתה, היא מוצבת בראש גבעה סמוך לכניסה הצפונית לעיר קריית גת ובין שכונות כרמי גת, רובע הבנים ושכונת שערי העיר העתידית. על גבעה סמוכה מוצבת אנדרטה עירונית נוספת, והגישה אל שתיהן חסומה זמנית עד להשלמת העבודות.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1956

| --- | --- |

אצטדיון מועדון הטניס וסט סייד
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  20 באוגוסט 1956 – 9 בספטמבר 1956 (21 ימים) 
 מספר תחרות:  76 
 עיר מארחת:  ניו יורק, בוסטון
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד מועדון הקריקט לונגווד
 זוכה:  גברים:קן רוזוול (אוסטרליה) נשים:שירלי פריי (ארצות הברית) זוגות גברים:לו הוד/קן רוזוול (אוסטרליה) זוגות נשים:לואיז ברוף/מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית) זוגות מעורבים:מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית)/קן רוזוול (אוסטרליה)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1955 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1957 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1956 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. תחרויות זוגות נשים וזוגות גברים התקיימו במועדון הקריקט בפרברי בוסטון. הם החלו ב-20 באוגוסט והסתיימו ב-28 באוגוסט. תחרות הנשים, תחרות הגברים וזוגות מעורבים התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבניו יורק. הם החלו ב-31 באוגוסט והסתיימו ב-9 בספטמבר.
קן רוזוול זכה ב-3 תחרויות ומרגרט אוסבורן דופונט ב-2 תחרויות.
התחרות > תחרות הגברים

לתחרות זו נרשמו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לראשונה בוצע דירוג לכלל הטניסאים ללא קשר למדינה מוצא. 8 הטניסאים החזקים קיבלו דירוג כדלקמן:
לו הוד (אוסטרליה אוסטרליה), הפסיד בגמר
קן רוזוול (אוסטרליה אוסטרליה), ניצח בתחרות
הם ריצ'רדסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר
ויק סיישס (ארצות הברית ארצות הברית), מנצח תחרות 1954,  הודח בחצי הגמר
ניל פרייזר (אוסטרליה אוסטרליה), הודח בחצי הגמר
אשלי קופר (אוסטרליה אוסטרליה), הודח ברבע הגמר
אולף שמידט (שוודיה שוודיה), הודח בסיבוב השלישי
דיק סוויט (אוסטרליה אוסטרליה), הודח ברבע הגמר
מנצח אליפות 1955 טוני טרברט מארצות הברית לא השתתף. קן רוזוול מאוסטרליה שיחק במשחק הגמר נגד לו הוד מאוסטרליה וניצח ב-4 מערכות. באותה שנה רוזוול ניצח גם באליפות וימבלדון.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. לראשונה בוצע דירוג לכלל הטניסאיות ללא קשר למדינה מוצא. 8 הטניסאיות החזקות קיבלו דירוג כדלקמן:
שירלי פריי (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחה בתחרות
אלתיאה גיבסון (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידה בגמר
לואיז ברוף (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרות 1947, הודחה ברבע הגמר
דורותי נוד (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר
מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר
שירלי בלומר (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה בחצי הגמר
בטי פראט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר
דרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר
מנצחת תחרות 1955 דוריס הארט לא השתתפה בתחרות. שירלי פריי מארצות הברית שיחקה במשחק הגמר נגד אלתיאה גיבסון מארצות הברית וניצחה ב-2 מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות וימבלדון.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר לו הוד/קן רוזוול מאוסטרליה שיחקו נגד הם ריצ'רדסון/ויק סיישס מארצות הברית וניצחו ב-4 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 30 זוגות. מספר זוגות חזקות זכו בדירוג כדלקמן:
לואיז ברוף/מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחות תחרויות 1942-1950 ו-1955, ניצחו בתחרות
שירלי פריי/בטי פראט (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחות תחרויות 1951, 1953 ו-1954, הפסידו בגמר.
מנצחות מנצחות תחרויות 1942-1950 ו-1955 לואיז ברוף/מרגרט אוסבורן דופונט שיחקו נגד זוג אמריקאי שירלי פריי/דוריס הארט וניצחו אותן ב-2 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 32 זוגות. לא בוצע דירוג של הזוגות החזקות.
אלופי תחרות 1953 ו-1954 דוריס הארט/ויק סיישס מארצות הברית לא השתתפו. במשחק גמר מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית)/קן רוזוול (אוסטרליה) נפגשו עם דרלין הארד (ארצות הברית)/לו הוד (אוסטרליה) וניצחו ב-2 מערכות.
הערות שוליים

↑  מיקום תחרויות
קן רוזוול,  מנצח תחרות הגברים
שירלי פריי, מנצחת תחרות הנשים
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1960

| --- | --- |

אצטדיון מועדון הטניס וסט סייד
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  21 באוגוסט 1960 – 17 בספטמבר 1960 (28 ימים) 
 מספר תחרות:  80 
 עיר מארחת:  ניו יורק, בוסטון
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד מועדון הקריקט לונגווד
 זוכה:  גברים:ניל פרייזר (אוסטרליה) נשים:דרלין הארד (ארצות הברית) זוגות גברים:ניל פרייזר/רוי אמרסון (אוסטרליה) זוגות נשים:מריה בואנו (ברזיל)/דרלין הארד (ארצות הברית) זוגות מעורבים:מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית)/ניל פרייזר (אוסטרליה)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1959 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1961 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1960 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. תחרויות זוגות גברים וזוגות נשים התקיימו במועדון הקריקט בפרברי בוסטון. הם החלו ב-21 באוגוסט והסתיימו ב-28 באוגוסט. תחרות הנשים, תחרות הגברים וזוגות מעורבים התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבניו יורק. הם החלו ב-2 בספטמבר והסתיימו ב-17 בספטמבר.
ניל פייזר זכה ב-3 תחרויות, דרלין הארד זכתה ב-2 תחרויות.
התחרות > תחרות הגברים

לתחרות זו נרשמו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות, 8 הטניסאים החזקים דורגו כדלקמן:
ניל פרייזר (אוסטרליה אוסטרליה), מנצח תחרות 1959, ניצח בתחרות
רוד לייבר (אוסטרליה אוסטרליה), הפסיד בגמר
ברי מקיי (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי
קליף בוכהולץ (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הראשון
תט ברצן (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הראשון
רוי אמרסון (אוסטרליה אוסטרליה), הודח בסיבוב השלישי
רון הולמברג (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי
בובי וילסון (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח ברבע הגמר
מנצח אליפות 1959 ניל פרייזר מאוסטרליה שיחק במשחק הגמר נגד רוד לייבר מאוסטרליה וניצח ב-4 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות וימבלדון ובאליפות אוסטרליה הפתוחה.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. לקראת התחרות, 8 הטניסאיות החזקות דורגו כדלקמן:
מריה בואנו (ברזיל ברזיל), מנצחת תחרות 1959, הפסידה בגמר
אן היידון ג'ונס (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה ברבע הגמר
כריסטין טרומן (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה בחצי הגמר
דרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחה בתחרות
קארן סאסמן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי
ג'יין להאן (אוסטרליה אוסטרליה), הודחה ברבע הגמר
ברניס ווקוביץ' (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחה ברבע הגמר
ננסי ריצ'י (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר
מנצחת תחרות 1959 מריה בואנו מברזיל שיחקה במשחק הגמר נגד דרלין הארד מארצות הברית והפסידה ב-2 מערכות. באותה שנה דרלין הארד ניצחה גם באליפות וימבלדון.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר מנצחי תחרות 1959 ניל פרייזר/רוי אמרסון מאוסטרליה שיחקו נגד רוד לייבר/בוב מארק מאוסטרליה וניצחו ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 20 זוגות. לקראת התחרות מספר 4 זוגות החזקות דורגו כדלקמן:
| --- | --- |
 מריה בואנו (ברזיל ברזיל)/דרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות  ז'אנט הופס/גוון תומס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר:  אן היידון ג'ונס/דיידרה קאט (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הפסידו בגמר  מרי האוטון/גיין להאן (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בחצי הגמר
במשחק הגמר מריה בואנו (ברזיל)/דרלין הארד מארצות הברית שיחקו נגד זוג אן היידון ג'ונס/דיידרה קאט (בריטניה) וניצחו אותן ב-2 מערכות. עבור דרלין הארד זה היה הניצחות השני ברציפות בתחרות זוגות נשים באליפות ארצות הברית.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. לא בוצע דירוג של הזוגות החזקות.
במשחק גמר מנצחי תחרות 1958-1959 מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית)/ניל פרייזר (אוסטרליה) נפגשו עם מריה בואנו (ברזיל)/אנטוניו פלאפוקס (מקסיקו) וניצחו ב-2 מערכות.
הערות שוליים

↑  מיקום תחרויות
ניל פרייזר,  מנצח תחרות הגברים
דרלין הארד, מנצחת תחרות הנשים
שפופרת ריק

שפופרת ריק
רדיו משנות החמישים עם שפופרות ריק
שפופרת ריק (באנגלית: Vacuum tube) היא רכיב אלקטרוני, המבוסס על שפופרת קתודית, שהומצא בתחילת המאה ה-20 על ידי ג'ון פלמינג (המציא את הדיודה) ולי דה פורסט (המציא את הטריודה).
השפופרת מכילה בתוכה נימה הנמצאת בריק ופולטת אלקטרונים כאשר היא מחוברת למתח חשמלי, ומתחממת כתוצאה מזרם חשמלי העובר דרכה. הפעלת מתח חשמלי על השפופרת, יוצרת שדה חשמלי אשר מושך אלקטרונים אלו אל האנודה. כיוון שהאנודה אינה פולטת אלקטרונים, אין זרם בכיוון ההפוך. כך משמשת שפופרת ריק מסוג דיודה ליישור זרם. בטריודה מופיע גם סריג בין הקתודה לאנודה, והמתח שלו מאפשר לשלוט על כמות האלקטרונים העוברים בה. כך משמשת הטריודה להגברת אותות.
יש לציין שברוב שפופרות הריק הנימה אינה מתפקדת כקתודה. בשפופרות אלה הנימה מוקפת בגליל מתכת שמהווה את הקתודה והוא מחומם עד התלהטות על ידי הנימה שבתוכו.
שפופרות ריק שימשו בדור הראשון של המחשבים כמתגים בעלי שני מצבים.
המצאת הטרנזיסטור בשנת 1948 דחקה את שפופרות הריק בהדרגה משימוש, עד שהפכו לרכיב נדיר במעגלים אלקטרוניים החל מאמצע המאה ה-20.
כיום השימוש העיקרי של שפופרות ריק הוא במגברי צליל במערכות שמע יוקרתיות. יש הטוענים כי בשל מספרם הרב של האלקטרונים בשפופרת מושג דיוק סטטיסטי רב יותר. אחרים מזהים "חמימות" בצליל. ה"חמימות" היא למעשה עיוות (distortion) הנגרם על ידי שפופרת הריק, חלק מחובבי ההאזנה מוצאים בטשטוש הצליל הנאה. זוהי 'רוויה-רכה' הנגרמת משימוש יתר (הכוונה לשימוש מעבר ליכולות השפופרת) בשפופרות, הגורמת למעגלים המשתמשים בשפופרות להישמע טוב יותר ממעגלים המשתמשים בטרנזיסטורים כאשר ההספק המוזן אל הרמקול עולה על ההספק המקסימלי נטול העיוותים.
שפופרות משמשות גם במגברים המשמשים גיטרות, שמתוכננים לשימוש יתר, היות שקיימת בהם התכונה של העברה לא-קווית (non-linear) יותר משקיימת בטרנזיסטורים, היוצרת תחום הרמוניות עיוותים נעימה יותר. משתמשים בשפופרות גם עבור מגברים בתדרי רדיו, זאת עקב הספק המוצא הגדול יותר שניתן להפיק מהן בהשוואה לטרנזיסטורים. כמו כן, בניסויים פיזיקליים מסוימים יש העדפה לשפופרות ריק בגלל יכולתן לעמוד בשינויי עומס גדולים יותר.
ראו גם

טריודה
טטרודה
פנטודה
שפופרת קתודית
מגנטרון
מגבר מנורות
מכפילור
ג'יירוטרון
הערות שוליים

↑  פרידמן, א. (1984). לכסיקון המחשב. תל אביב: ספריית אנשים ומחשבים.
| חשמל |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | מטען • שדה חשמלי • אנרגיה פוטנציאלית חשמלית • פוטנציאל • מתח • כא"מ • זרם • התנגדות ומוליכות • עכבה • הספק •  השראות • זרם ישר • זרם חילופין • מעגל חשמלי • תהודה • עכבה אופיינית |  |
| רכיבים בסיסים | מקור מתח • מקור זרם • נגד • קבל • משרן • ממריסטור • שנאי • מפסק • מבדד |  |
| מכשירי מדידה | מד מתח • מד זרם • מד התנגדות • אלקטרוסקופ • גלוונומטר • מד קיבול • מד השראות • רב מודד • אוסצילוסקופ • מחולל אותות |  |
| אלקטרוניקה | מוליך למחצה • דיודה • טרנזיסטור • מיתוג • שפופרת ריק • טריודה • טטרודה • דיודה פולטת אור (לד) • מגבר שרת • מסנן תדרים • מעגל משולב • מעגל מודפס • VLSI  • מיקרואלקטרוניקה |  |
| זרם חזק | גנרטור חשמלי • מנוע חשמלי • תעשיית האנרגיה • תחנת כוח • מתקן חשמל דירתי • מערכת חלוקה • רשת חשמל • מערכת תלת-פאזית |  |
| בטיחות בחשמל | התחשמלות • לוח חשמל • קצר חשמלי • נתיך • הארקה • ממסר פחת • מפסק אוטומטי • צבע חוטי החשמל |  |
| חוקים פיזיקליים | חוק קולון • חוק גאוס • חוק אוהם • חוקי קירכהוף • חוק שימור המטען החשמלי • חוק פאראדיי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531857905171  BnF: cb119777227 (data)  GND: 4014330-2  LCCN: sh85141746  NDL: 00571066 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריצ'רד ג'נקינס

| --- | --- |

 לידה:  4 במאי 1947 (בן 77) דיקלב, אילינוי שבארצות הברית
 שם לידה:  Richard Dale Jenkins 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1974
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וסליאן אילינוי  תיכון דיקלב, אילינוי 
 בן או בת זוג:  Sharon R. Friedrick (1969–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה (2015)
 פרופיל ב-IMDb
 
ריצ'רד דייל ג'נקינס (באנגלית: Richard Dale Jenkins; נולד ב-4 במאי 1947) הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי, הידוע בדמותו של הפטריארך הנפטר נתניאל פישר בסדרת הדרמה "עמוק באדמה" (2001–2005) של רשת HBO. הוא החל את הקריירה שלו על בימת התיאטרון בשנת 1974. הוא ידוע גם בזכות תפקידיו בסרטים "לקרוא ולשרוף" (2008), "אחים חורגים" (2008), "תן לי להיכנס" (2010), "ג'ק ריצ'ר" (2012), "בקתת הפחד" (2012), "צורת המים" (2017), ו-"המשמרת האחרונה" (2020).
ג'נקינס היה מועמד לפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר עבור תפקידו בסרט "האורח" (2007). הוא זכה בפרס אמי לשחקן הטוב ביותר עבור תפקידו כהנרי קיטרידג' במיני-סדרה "אוליב קיטרידג'" (2014). על הופעתו בסרט הדרמה והפנטזיה "צורת המים" (2017), הוא היה מועמד לפרס האוסקר, פרס גלובוס הזהב ופרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר.
ביוגרפיה

ג'נקיס נולד בעיירה דיקלב, אילינוי שבארצות הברית, למ. אליזבת ולדאל סטיבנס ג'נקינס. הוא סיים לימודי תיאטרון באוניברסיטת וסלייאן אילינוי.
קריירה

את קריירת התיאטרון שלו החל ג'נקינס בשנת 1974 ב"חברת התיאטרון טריניטי" בפרובידנס, רוד איילנד.
הופעותיו על בימות התיאטרון באזור הקפיצו את ג'נקינס לתפקידים קולנועיים בסרטים קטנים.
ב-1985 ערך ג'נקינס הופעה ראשונה בסרט גדול כשהשתתף בתפקיד משני במערבון מועמד 2 פרסי אוסקר "סילברדו".
שנה לאחר מכן השתתף גם בדרמה הקומית זוכת 3 פרסי אוסקר של וודי אלן "חנה ואחיותיה".
ב-1987 שיחק ג'נקינס לצד ג'ק ניקולסון ושר בקומדיית האימה מועמדת שני פרסי אוסקר "המכשפות מאיסטוויק".
ב-1989 שיחק ג'נקינס לצד אל פצ'ינו במותחן הפשע "ים של אהבה" ולצד פול ניומן בדרמה הביוגרפית "בלייז".
בשנות ה-90 שיחק ג'נקינס במגוון תפקידי משנה בין היתר לצד בן סטילר בקומדיה "אני, אשתי ואמי החורגת", לצד ניקולס קייג' בדרמה הקומית "זה יכול לקרות לך" ובדרמת המסתורין "שלג יורד על הארזים" לצידו של אית'ן הוק.
ב-2000 השתתף ג'נקינס בקומדיה "אני, עצמי ואיירין" לצד ג'ים קארי ורנה זלווגר.
ב-2001 שיחק ג'נקינס בדרמת הפשע של האחים כהן "האיש שלא היה שם" ובקומדיית הפשע "לילה אחד במק'ולס".
החל משנת 2001 שיחק ג'נקינס בתפקיד אורח בסדרת הדרמה עמוק באדמה במשך 5 שנים, בתור נתניאל פישר.
ב-2002 שיחק ג'נקינס לצד בן אפלק וסמואל ל. ג'קסון במותחן "משנים כיוון" ובקומדיה "לימודים גנובים".
משנת 2001 עד 2005 השתתף בסדרת הטלוויזיה "עמוק באדמה".
בשנת 2003 השתתף ג'נקינס בקומדיית הפשע של האחים כהן "אכזריות בלתי נסבלת" לצידם של ג'ורג' קלוני וקתרין זיטה ג'ונס ומותחן הבדיוני "שעת אפס".
ב-2005 גילם ג'נקינס את אביה של ג'ניפר אניסטון בקומדיה הרומנטית "השמועה אומרת ש...", כמו כן השתתף לצד ג'ים קארי בסרט הקומי דיק וג'יין עושים את זה ושיחק בדרמה מועמדת 2 פרסי אוסקר "ארץ קרה" לצידה של שרליז תרון.
ב-2007 שיחק ג'נקינס בדרמת האקשן "הממלכה".
בשנת 2008 לאחר מגוון תפקידי משנה, זכה ג'נקינס לתפקיד ראשי ראשון בסרט דרמה הרומנטית "האורח", בו גילם את וולטר, גבר בן 62 שאיבד את החשק ללמד ולכתוב. הוא נשלח לוועידה במנהטן וכשחוזר לדירתו הוא מגלה שזוג צעיר התמקם בה.
על תפקיד זה קיבל מועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
בשנת 2010 שיחק את אביו של צ'נינג טייטום בדרמה הרומנטית ג'ון היקר, שמבוססת על ספר באותו שם מאת ניקולס ספארקס. בשנת 2011 שיחק את מר האפר אביו של דילן בסרט "ידידים פלוס". בשנת 2012 שיחק בסרט "הורג אותם ברכות". בשנת 2013 שיחק בקומדיה "ילדים בוגרים של גירושין" לצד ג'סיקה אלבה. בשנת 2014 שיחק במיני סדרה אוליב קיטריג'.
באוקטובר 2020 אישרה חברת נטפליקס את הפקת המיני-סדרה "דאהמר - מפלצת: סיפורו של ג'פרי דאהמר", בה מככב ג'נקינס בדמותו של ליונל, אביו של ג'פרי דאהמר.
בשנת 2020 כיכב בסרט הדרמה הקומית "המשמרת האחרונה" לצד אד אוניל.
חיים אישיים

משנת 1969 נשוי לכוריאוגרפית שרון ר. פרידריק, ולהם שני ילדים.
חיים אישיים > אקטיביזם

באוקטובר 2023, ג'נקינס, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות טבח שבעה באוקטובר. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
פילמוגרפיה > קולנוע

סילברדו (1985) - בתפקיד: קאלי.
חנה ואחיותיה (1986) - בתפקיד: דוקטור ווילקס.
פרויקט מנהטן (1986) - בתפקיד: קצין בקרת הקרינה.
נהר רייצ'ל (1987) - בתפקיד: קורדל.
המכשפות מאיסטוויק (1987) - בתפקיד: קלייד אלדן.
שתולים באמריקה (1988) - בתפקיד: ריצ'רד גראנט.
לגנוב בית (1988) - בתפקיד: האנק צ'אנדלר.
ים של אהבה (1989) - בתפקיד: גרובר.
בלייז (1989) - בתפקיד פיקאליון.
איך הגעתי לקולג' (1989) - בתפקיד: ביל בראון.
פלדה כחולה (1990) - בתפקיד: עורך הדין מאט דאוסון.
מרגלים במשרה חלקית (1993) - בתפקיד: פרנק.
זה יכול לקרות לך (1994) - בתפקיד: צ'אפליין.
זאב (1994) - בתפקיד: הבלש ברידג'ר.
מעשה בשמיכת טלאים (1995) - בתפקיד: הסוכן פייזר.
האינדיאני שבארון (1995) - בתפקיד: ויקטור.
אני אישתי ואמי החורגת (1996) - בתפקיד: האוואל.
קורסה בניו יורק (1996) - בתפקיד: קאמפטון.
אדי (1996) - בתפקיד: עוזר המאמן זימל.
עין האלוהים (1997) - בתפקיד: ווילארד ספראוג.
כוח להשחית (1997) - בתפקיד: מייקל מק'קארתי.
משתגעים על מרי (1998) - בתפקיד: הפסיכיאטר (ללא קרדיט).
המתחזים (1998) - בתפקיד: ג'והאני ל'גווארד (האיש הצרפתי).
כנופיה חוקית (1999) - בתפקיד: בוב מאדרשד.
שלג יורד על הארזים (1999) - בתפקיד: השריף ארט מוראן.
אהבה מקרית (1999) - בתפקיד: טרומן טריינור.
מחוץ לפרובידנס (1999) - בתפקיד: בארני.
מאיזה כוכב אתה? (2000) - בתפקיד: דון פיסק.
אני, עצמי ואיירין (2000) - בתפקיד: הסוכן בושאן.
נכון שזה לא נכון (2001) - בתפקיד: וולטר ווינגפילד.
האיש שלא היה שם (2001) - בתפקיד: וולטר אבונדאס.
לילה אחד במק'ולס (2001) - בתפקיד: האב ג'ימי.
לימודים גנובים (2002) - בתפקיד: ומט כוק הנכבד.
משנים כיוון (2002) - בתפקיד: וולטר ארנט.
12 במחיר 1 (2003) - בתפקיד: אדגר מאדג'ץ
אכזריות בלתי נסבלת (2003) - בתפקיד: פרדי בנדר.
שעת אפס (2003) - בתפקיד: שייק.
הנרקוד? (2004) - בתפקיד: דיויין.
אני אוהב האקביז (2004) - בתפקיד: האנק היימס.
דיק וג'יין עושים את זה (2005) - בתפקיד: פרנק באסקומב.
השמועה אומרת ש... (2005) - בתפקיד: ארל האטינגר.
ארץ קרה (2005) - בתפקיד: האנק איימס.
הממלכה (2007) - בתפקיד: רוברט גרייס.
האורח (2008) - בתפקיד: וולטר.
השבורה (2008) - בתפקיד: ג'והן מקוויי.
ג'ון היקר (2010) - בתפקיד: מיסטר טיירי.
נורמן (2010) - בתפקיד: דאוג לונג.
יומני הרום (2011) - בתפקיד: לוטרמאן.
ידידים פלוס (2011) - בתפקיד: מיסטר הארפר.
בקתת הפחד (2012) - בתפקיד: סיטרסון.
עצם העניין (2012) - בתפקיד: ג'אד לואיס.
ג'ק ריצ'ר (2012) - בתפקיד: רודין.
מדעי הרוח (2012) - בתפקיד: פרופסור פיטר הוברג.
הורג אותם ברכות (2012) - בתפקיד: הנהג.
המוצא האחרון (2013) - בתפקיד: ראפלסון.
ילדים בוגרים של גירושין (2013) - בתפקיד: יו.
טורבו (2013) - בתפקיד: קולו של בובי.
שיר ערש (2014) - בתפקיד: ראסל.
הג'וב האמריקאי האחרון (2014) - בתפקיד: ריצ'רד שלבורן.
ריצה למרחקים ארוכים (2014) - בתפקיד: קולמן.
זמן משפחתי (2016) - בתפקיד: דון הולאר.
LBJ ‏ (2016) - בתפקיד: סנאטור ריצ'רד ראסל.
צורת המים (2017) - בתפקיד: ג'יילס.
קג'יליונר (2020) - בתפקיד: רוברט.
המשמרת האחרונה (2020) - בתפקיד: סטנלי.
סמטת הסיוטים (2021) - בתפקיד: עזרא גרינדייל.
The Humans‏ (2021) - בתפקיד: אריק.
חברים דמיוניים (2024) - דיבוב
פילמוגרפיה > טלוויזיה

המלכה של אלכס היילי (1993) - בתפקיד: מיסטר בנסון.
תחנת ברלין (2019-2016) - בתפקיד: סטיבן פרוסט.
דאהמר - מפלצת: סיפורו של ג'פרי דאהמר (2022) - בתפקיד: ליונל דהאמר / ליונל.
קרימינל (TBA) - בתפקיד: איוון.
גבעת התיתורה

| --- | --- |

המצודה הצלבנית (אל בורג') בגבעת התיתורה
 שמות נוספים:  אל-בורג' קלעת א-טנטורה חורבת תיתורה
 מידות
 שטח:  600 דונם
 גובה מעל פני הים:  300 מטר
 היסטוריה
 תרבויות:  התרבות הכנענית התרבות ההלניסטית
 תקופות:  התקופה הכלקוליתית תקופת הברונזה בארץ ישראל תקופת הברזל בארץ ישראל התקופה ההלניסטית בארץ ישראל התקופה הרומית בארץ ישראל התקופה הצלבנית בארץ ישראל התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
 ננטש:  1948
 סוג:  תל
 אתר ארכאולוגי
 חפירות:  רשות העתיקות  1992–2015 
 מצב:  הרוס
 גישה לציבור:  כן
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  מודיעין
 קואורדינטות:  31°54′06″N 35°01′20″E﻿ / ﻿31.90175°N 35.02225°E﻿ / 31.90175; 35.02225
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) גבעת התיתורה(למפת גוש דן רגילה) גבעת התיתורה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת התיתורה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת התיתורה  he גבעת התיתורהhe גבעת התיתורהמפת  __ מודיעין-מכבים-רעות [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממערב: __ מועצה אזורית חבל מודיעין ממזרח: __ מועצה אזורית מטה בנימין / נפת רמאללה ואל-בירה מדרום וממערב: __ מועצה אזורית גזר tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גבעת התיתורה-בריכת המים ותצפית על מודיעין
פריחת כלניות בגבעת התיתורה
בור מים בגבעה
מערכת מסתור בבור מים
"בית האחוזה"
גבעת התיתורה (בערבית: قلعة الطنطورة – קלעת אל-טנטורה) הוא תל ארכאולוגי בגובה כ־300 מטר מעל פני הים, בתחום העיר מודיעין הנמצא בקצה הצפוני של רחוב עמק איילון. במקום היה עד 1948 כפר ערבי בשם "אל-בורג'".
תיאור ומיקום

שטחו של התל הוא כ-600 דונם. בתל כ-180 בורות מים וממצאים ארכאולוגיים המעידים על היותו כפר גדול ומרכזי במשך אלפי שנים, שסביבו כפרים קטנים וחוות חקלאיות שהשתמשו בשירותיו. במזרח התל שימשו אזורי הגבעות לתעשיית יין (באזור בו שוכנת היום שכונת הנחלים). שדות המזרע היו בעמק שבין שכונת הנחלים ומכבים ובשדות כפר רות השכנה. הגבעה ממוקמת על הדרך לירושלים, והיא המקום הגבוה ביותר באזור. בתל יש שכבות יישוב שונות, לא בהכרח אחת על גבי קודמתה. התל ברובו הוא גבעה טבעית, קמר גאולוגי מחבורת יהודה.
תיאור ומיקום > שם האתר

בתקופה הצלבנית שכנה על הגבעה מצודת דרכים שהגנה על הדרך מלוד לירושלים ושמה: טרנטה. לימים שובש השם על ידי ערביי המקום שקראו לגבעה קלעת א-טנטורה – שפירושו בערבית מצודת המגבעת המחודדת. ועדת השמות הממשלתית קבעה את השם תיתורה, שפירושו: שולי המגבעת – שם המזכיר את צורת הגבעה ושיפוליה. השם שומר הן על מצלול השם הקודם והן על משמעותו: שולי המגבעת. שמו של הכפר הערבי במקום היה אל-בורג' שפירושו המצודה, שם ששימר את עובדת קיומה של מצודה צלבנית.