stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון טראוטלן
ראשית חייו

האנס אדם טראוטלן נולד בעיר קירנבאך (Kürnbach), אז בתחומי דוכסות וירטמברג, כיום בתחומי מדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה, כבנם של האנס מישל טראוטלן, חבתן במקצועו, ומגדלנה קלרה לבית יוב. ביתו של טראוטלן שכן בחלק של העיר שנשלט על ידי דוכסות וירטמברג. הוריו נישאו ב-1731 לאחר ששני ילדיהם הראשונים נולדו. טראוטלן היה ילדם השני של הוריו לאחר נישואיהם. היו אלו נישואיו השניים של אביו. רעייתו הראשונה הייתה מריה רגינה, ואיתה נולדו לו שבעה ילדים. היא נפטרה ב-1727.
המשפחה הייתה פרוטסטנטית. באזורים דוברי הגרמנית, נרדפו הפרוטסטנטים על ידי הרשויות הקתוליות, ורבים עזבו לאמריקה בחפשם אחר חופש דתי. עם זאת, אימו של טראוטלן, קלרה, הייתה קתולית, והמשפחה נרדפה ככל הנראה על ידי הממסד הפרוטסטנטי בשל אמונתה, וכן בשל העובדה שלמשפחה היו שני ילדים מחוץ לנישואים. מצב זה גרם ככל הנראה שהאנס מישל טראוטלן בן ה-56 לקח באפריל 1744 את רעייתו ואת ארבעת ילדיהם אל הדרך הקשה והמסוכנת למציאת חיים חדשים באמריקה.
בתחילה נסעה המשפחה לעיר גוספורט שעל החוף הדרומי של בריטניה. בנובמבר 1745 עזבו קלרה ושלושה מארבעת הילדים את גוספורט בדרכם לג'ורג'יה עם קבוצה של לותרנים תושבי זלצבורג שהורחקו ממולדתם שהייתה בשליטה קתולית.
האם ושלושת הילדים עלו על ספינה בשם Judith. האנס מישל ואחד הילדים, האנס פיליפ, נשארו בבריטניה. במהלך המסע, פרצה בקרב נוסעי הספינה מגפת טיפוס. 13 מהנוסעים נפטרו, כולל רב-החובל של הספינה. הקצין הראשון חלה אף הוא. הספינה נקלעה לסכנה בשל העובדה שלא נותר אף אדם מיומן לנווט אותה בים הפתוח. אף על פי כן, הכומר ברתולומאוס זוברבילר, שהיה לו ניסיון קודם בספנות, עשה שימוש בידע שלו בגאומטריה כדי לחשב כיצד לנווט את הספינה בבטחה לג'ורג'יה.
עם הגיעם לג'ורג'יה, נכנסו קלרה ושלושת הילדים בהסכם חוזי עם מייקל ברקהולט מהעיירה ורנונבורג. הכומר יוהאן מרטין בולציוס מקהילת המהגרים מזלצבורג בעיירה אבנעזר הבחין בכישרונותיו יוצאי הדופן של ג'ון טראוטלן ועשה מאמצים להעבירו לעיירתו כדי שילמד בבית הספר המקומי. על כל פנים, בולציוס נתקל בקשיים להתיר את לימודיו של טראוטלן בבית הספר בשל עברה של אימו כמי שנישאה לכמה בעלים, ילדה ילדים מחוץ לנישואים, ואמונתה הקתולית.
"הוריו החילונים והרשעים" של טראוטלן היו ככל הנראה הסיבה שמוצאו האמיתי נותר חסוי במשך זמן כה רב. במשך מאתיים שנה, הסברה הייתה שהוא נולד בברכטסגאדן. על פי סיפור זה, המשפחה, בדרכה לאמריקה, הותקפה והאב נשבה ונכלא על ידי פיראטים ספרדים, ונפטר בשבי הספרדי ב-1744. סיפור זה סופר כדי להתחמק מהעובדות על חייהם המשותפים של האנס וקלרה שבעיני בני המאה ה-18 נחשבו למחפירים. סיפור זה זכה לאמון האנשים ולאחר מכן קיבל חיים משלו במהלך מאתיים השנים הבאות. עם זאת, מסמכי נישואים, לידה ומסמכים אחרים, שהתגלו לאחרונה באירופה, סיפקו תמונה מדויקת יותר על שורשיהם האירופאים של בני הזוג טראוטלן ועל מסעם לאמריקה.
ראשית הקריירה

לאחר שהתגבר על הקשיים שנבעו מעברם של הוריו, התקבל טראוטלן לבית הספר באבנעזר. הוא עשה חיל בלימודיו ורכש השכלה רחבה במגוון רחב של נושאים בשפות לטינית, צרפתית, גרמנית ואנגלית. הוא יצא נשכר מכך שגדל בקרב יוצאי זלצבורג. כמבוגר, הוא תואר כגבר שהחזיק "בהיגיון מואר, האינטיליגציה הטבעית של אדם ויכולתו לנקוב בשמו של כל בעל חיים, הידע שלו בחוקי הארץ, וחוש אבחנה בפרקטיקה הדתית".
ב-1756 נשא טראוטלן את מרגריט דופוי, יתומה שהתחנכה גם היא באבנעזר. עד מהרה הוא החל לרכוש לעצמו קרקעות והקים חוות מטעים גדולה ועסק מסחרי מצליח. ב-1868 הוא מונה כשופט שלום. הוא שימש כנציב ומודד לענייני כבישים, וכיהן במשך כמה תקופות כהונה כנציג אבנעזר בבית האספה של ג'ורג'יה.
טראוטלן השתתף באופן פעיל בחיי הדת באבנעזר. הוא שימש שם כמורה בבית הספר המקומי. הוא היה מנהיג בסיעתו של הכומר רבנהורסט בעימותים, שלעיתים היו אלימים, בין הכמרים של אבנעזר, הכומר כריסטוף טריבנר והכומר כריסטיאן רבנהורסט. התחברותו עם הכומר רבנהורסט הצביעה על רגשותיו הדתיים. כמרים כמו רבנהורסט והכומר ג'ון יואכים זובלי מסוואנה, מצאו נחמה בכתביהם של תאולוגים גרמנים כמו הכומר יוהאן יואכים ספלדינג. כמרים אלו קיבלו את ההבדלים הרבים שבין האנשים במושבות שנבעו מארצות המוצא והתרבויות השונות אליהם הם השתייכו. בפעילות הדתית המעשית היומיומית שלהם מול האנשים השונים, מצאו אותם כמרים שהדרך היעילה ביותר היא לעשות שימוש במגוון של אסטרטגיות. השקפותיו הדתיות של טראוטלן, שנוצרו על ידי קשריו עם הכומר רבנהורסט, סייעו לו ללא ספק לפתח את תמיכתו במוסדות הפוליטיים הדמוקרטים.
ביולי 1775 ייצג טראוטלן את אבנעזר בקונגרס הפרובינציאלי של ג'ורג'יה. הוא השתתף באופן פעיל במהפכה. עד מהרה הוא היה למנהיג, יחד עם באטן גווינט וג'ורג' ולס, של הסיעה הרדיקלית. בפברואר 1777, היו טראוטלן, גווינט וולס בוועד שניסח את חוקת ג'ורג'יה הראשונה. כתוצאה מכך, נכללו בחוקה סעיפים דמוקרטים כמו זכות בחירה כללית ועריכת בחירות שנתיות לבעלי תפקידים. ב-8 במאי אותה שנה, נבחר טראוטלן ברוב גדול כמושל ג'ורג'יה, הראשון שנבחר על פי החוקה החדשה.
מושל ג'ורג'יה

תקופת כהונתו של טרואטלן כמושל עמדה בסימן של עימותים פוליטיים בין סיעות הרדיקלים והשמרנים של הפטריוטים. השמרנים התנגדו לסעיפים הדמוקרטים של החוקה החדשה שהתירה לרבים מאנשי המעמדות הנמוכים, עם רקע כמו המשרת החוזי לשעבר טראוטלן, להיבחר לתפקידים בממשלה. הרדיקלים ראו בשמרנים כטורים, ובכמה מקרים התייחסו אליהם בהתאם. הרדיקלים והשמרנים התנגשו ביניהם בנוגע לסוגיות השליטה האזרחית והצבאית, ניהול המלחמה ויוזמת השמרנים למזג את ג'ורג'יה עם קרוליינה הדרומית. הרדיקלים הובסו בניסיונותיהם להעביר מתפקידו את הגנרל לכלן מקינטוש כמפקד הצבא הקונטיננטלי בג'ורג'יה, בעוד שמנהיגים לאומיים, כמו ג'ורג' וושינגטון, תמכו במקינטוש.
במשך כל המלחמה, עימותים פוליטיים אלו הפכו לאלימים. בפברואר 1777, הרג השמרן ג'וזף הברשאם את הרדיקלי, לוטננט נתניאל יוז בסכסוך על פתיחת הוועידה שכונסה לניסוח חוקת ג'ורג'יה הראשונה. ב-16 במאי אותה שנה, פצע הגנרל השמרן מקינטוש פצעי מוות את הרדיקל באטן גווינט. ב-16 בפברואר 1780, השמרן ג'יימס ג'קסון הרג את הרדיקל וולס. טראוטלן והרדיקליים הפסידו ברוב קרבותיהם עם השמרנים.
מלחמת העצמאות של ארצות הברית הייתה קשה במיוחד ליוצאי זלצבורג באבנעזר. במהלך המלחמה, "כאשר האנגלים עזבו, הגיעו האמריקאים, כאשר האמריקאים עזבו, האנגלים חזרו", אך דבר אחד נשאר אותו הדבר: ללא קשר מי היה שם, הזלצבורגים נשדדו. כמה מהם נשדדו כעשר פעמים במהלך כל שנות המלחמה.
נפילתו

ב-30 בדצמבר 1776 נפטר הכומר רבנהורסט, והותיר את אבנעזר ללא מנהיג רוחני. כך, כאשר נבחר ג'ון יוסטון כמושל בינואר 1778, פרש טראוטלן מהפוליטיקה המדינתית ושב לאבנעזר כדי לבדוק מה הוא יוכל לעשות כדי לעזור לקהילה ולאנשים שעשו למענו כה הרבה בשלושת העשורים בהם הוא חי באמריקה. בסוואנה הוא היה לחבר הבונים החופשיים כאשר הוא הצטרף ללשכה הראשונה שהוקמה בג'ורג'יה. שמו של טראוטלן רשום ברשימת בעלי התפקידים של הלשכה ב-1779 יחד עם ג'ורג' וולטון, ארצ'יבלד בולוק, ג'יימס ג'קסון, נתניאל פנדלטון, גנרל סמואל אלברט, ומנהיגים אחרים של המהפכה בג'ורג'יה.
מאוחר יותר, ב-1781 נכנס טראוטלן מחדש לפוליטיקה המדינתית כנציג הנבחר מטעם אבנעזר באספה הכללית של ג'ורג'יה. הוא כיהן בבית המחוקקים במושב של 1782. באותה שנה, השמרנים, שלהם התנגד טראטולן חמש שנים קודם לכן, שלטו בממשלת ג'ורג'יה. טראוטלן היה אחד מהדמוקרטים הרדיקלים היחידים בממשלה באותה שנה. חוסר האיזון בין הרדיקלים לבין השמרנים סייע ליצור אווירה בה השמרנים חשו חופשיים לחפש אחר נקמה על החשבונות והפגיעות מהעבר.
רציחתו

בליל 1 במרץ 1782, על פי כמה דיווחים, רכבו חמישה גברים לביתו של טראוטלן. הם דרשו ממנו לצאת החוצה, אך הוא סירב. האנשים פתחו אז באש לכיוון הבית, ואילצו את טראוטלן, את רעייתו ואת ילדיו לצאת החוצה. האנשים תפסו את טראוטלן והרגו אותו לעיני בני משפחתו. דיווחים אחרים על מותו של טראוטלן שונים במידה ניכרת ככל שנוגע הדבר לפרטי ההתקפה. כמה מהגרסאות אף ממקמים את מקום מותו בדרום קרוליינה, לא בג'ורג'יה, ומתארכים אותו לסוף 1782 או לראשית 1783, אך אין כל ויכוח על כך שהוא נהרג כתוצאה ממעשה אלים כפי שתואר.
היסטוריונים ממשיכים להעלות השערות בנוגע לזהות האדם או הקבוצה שעמדו מאחורי הריגתו של טראטולן ובנוגע למניע לרצח. כמה מהדיווחים מהתקופה ההיא מטילים את האשמה על רצח טראוטלן על שמרנים שזעמו על ניצחון האמריקאים במלחמה. אחרים האשימו ברצח אנשים מקרוליינה הדרומית שנטרו לטראוטלן על התנגדותו למיזוג עם ג'ורג'יה במהלך המלחמה. קיימת גם השערה מאותה תקופה שהמניעה לרצח הייתה טינה אישית גרידא. ריבוי התאוריות בנוגע למותו מצביע על כך שמעולם לא הייתה הסכמה לגבי סיבת האירוע.
ג'ון טראוטלן נטמן בגני הזיכרון אפינגהאם שבספרינגפילד, ג'ורג'יה. על שמו קרוי מחוז בג'ורג'יה.
הערות שוליים

↑  Solomon's Lodge, No. 1, F.& A. M. Archived March 14, 2013, at the Wayback Machine
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1012766217  LCCN: n85142393  SNAC: w63n3w3j  VIAF: 50659948   WorldCat (עם VIAF): 50659948 
אנדרטה לזכרו של טראוטלן באבנעזר
פרוטומה של טראוטלן במוזיאון ההיסטורי וילקס שבוושינגטון, ג'ורג'יה
ג'וליאן קארי

| --- | --- |

 לידה:  8 בדצמבר 1937 דבון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  27 ביוני 2020 (בגיל 82) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  קינגס קולג' 
 בן או בת זוג:  שילה ריד 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וליאן קארי (באנגלית: Julian Curry;‏ 8 בדצמבר 1937 – 27 ביוני 2020) היה שחקן אנגלי, שהיה מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד קלוד ארסקין-בראון בסדרת הדרמה של רשת ITV "רמפול".
ביוגרפיה

קארי נולד במחוז דבון, בנם של ויליאם בורנלי קארי ומרג'ורי גרהאם קארי. בטלוויזיה הופיע לראשונה בשנת 1965 בפרק בסדרה "למי צלצלו הפעמונים", עיבוד לספרו של ארנסט המינגוויי.
ביוגרפיה > טלוויזיה

תפקידים נוספים שלו בטלוויזיה היו ב-1967 בעיבוד לרומן "גאווה ודעה קדומה", ב-1968 בסדרת הדרמה "Softly, Softly", ב-1968 שיחק בעיבוד ל"ניקולס ניקלבי", בשנים 1965 ו-1975 הופיע בפרקים של הסדרה "Z-Cars", ב-1975 שיחק ב-"Floater", במחזה "דרכו של עולם", וב-"Brassneck". ב-1976 שיחק בדרמה "The Glittering Prizes", ב-"Trilby" ובסדרת הדרמה "קו אונידין". בשנים 1977–1992 שיחק בסדרה "רמפול". ב-1978 הופיע בסרט "The Life of Shakespeare", ב-1979 במיני-סדרה "Prince Regent", ב-1980 השתתף ב-"The Vanishing Army", וב-1981 שיחק ב-"Psy Warriors". ב-1982 הופיע בסיטקום "A Fine Romance" ובמחזה "המלך ליר". ב-1985 שיחק בסיטקום "Three Up, Two Down", בשנים 1985–1986 הופיע בסדרה "Lytton's Diary", ב-1989 שיחק ב-"Death of a Son" ובסרט הטלוויזיה "מסביב לעולם בשמונים יום" בכיכובו של פירס ברוסנן. ב-1991 הופיע בסדרת הטלוויזיה "שרלוק הולמס" ובסרט "Thatcher: The Final Days". ב-1993 שיחק בפרק בסדרה "המפקח מורס". ב-1995 השתתף ב-"Bugs - Assassins Inc" ובסרט "It Might Be You". ב-1997 הופיע בסדרה "קוואנה QC", בשנת 2000 שיחק בסרט "The Wyvern Mystery", ב-2001 בסדרה "אדריאן מול" וב-"The Hunt". ב-2002 שיחק בסרט הטלוויזיה "הנסיך ויליאם" ובעיבוד לספר "Stig of the Dump". ב-2004 שיחק בפרק בסדרה "רציחות במידסומר", ב-2005 בפרק בסדרה "The Brief" ובסרט הטלוויזיה "The Queen's Sister".
ביוגרפיה > קולנוע

בקולנוע שיחק קארי בסרטים "The Mini-Affair" (מ-1967), "האחיות ברונטה" (1979), "Manions of America" (מ-1981), "הבריחה לניצחון" (1981), "המסיון" (1982), "בייבי: סוד האגדה האבודה" (1985), "Ghost Chase" ‏(1987) של הבמאי רולנד אמריך,  "שפל מוסרי" (1994), "לוך נס" (1996), "Rasputin: Dark Servant of Destiny" (מ-1996), "Seven Days to Live" (מ-2000), ו"סקיי קפטן" (2004).
ביוגרפיה > תיאטרון

בתיאטרון הופיע קארי עם הלהקה השייקספירית המלכותית במחזות "דוקטור פאוסטוס" (1969), "מהומה רבה על לא דבר" (1969), "The Hollow Crown" ו-"Pleasure and Repentance" (מ-1976), "אגדת חורף" (1984), "ציד המכשפות" (1984), "הטייפ האחרון של קראפ" (1984), "The Danton Affair" (מ-1986), "המלך ג'ון" (1989), "הנרי השישי" (1989), "הסוחר מוונציה" (1997), "Talk of the City" (מ-1998), "Back to Methuselah" (מ-2001) וב-"Women Beware Women" (מ-2006).
בתיאטרון הלאומי שיחק קארי במחזות "מידה כנגד מידה" (1973), "הבאקכות" (1973) ו"האלכימאי" (2006). הופעות נוספות שלו על במת התיאטרון היו במחזות "המלט" (1971), "The Black and White Minstrels" (מ-1973), "Donkeys' Years" (מ-1976), "חשיבותה של רצינות" (1977), "The Achurch Letters" (מ-1978), "Outside Edge" (מ-1979), "הדוכסית ממאלפי" (1981), "Nightshade" (מ-1984), "Samuel Beckett's Company" (מ-1987), "טימון איש אתונה" (1991), "סיראנו דה ברז'ראק" (1992), "ריצ'רד השני" (2006) וב-"Love - the musical" בשנת 2008.
הוא ערך סיבובי הופעות עם להקת תיאטרון אולד ויק, עם הלהקה השייקספירית המלכותית ועם להקת התיאטרון פרוספקט (אנ').
ביוגרפיה > עיסוקים נוספים

קארי עסק גם בתחום היין, הוא היה בעל תעודה מטעם "Wine and Spirit Education Trust", וחבר בחוג הכותבים על יין (Circle of Wine Writers). הוא הופיע ברחבי העולם במופע יחיד בשם "Hic! or The Entire History of Wine (abridged)". הוא כתב והקליט ספר בשם "A Guide to Wine" בהוצאת ספרי השמע של נקסוס.
עוד כתב קארי את הספר "Shakespeare on Stage", אוסף ראיונות עם 13 שחקנים בולטים המתמקדים בתפקידים שייקספיריים שונים. בספר הוא ראיין את בריאן קוקס (על תפקידו ב"טיטוס אנדרוניקוס"), ג'ודי דנץ' (בתפקיד ג'ולייט), רייף פיינס (על תפקידו במחזה "קוריולנוס"), רבקה הול (בתפקיד רוזלינד במחזה "כטוב בעיניכם"), דרק ג'קובי (בתפקיד מלווליו במחזה "הלילה השנים עשר"), ג'וד לאו (בתפקיד המלט), אדריאן לסטר (במחזה "הנרי החמישי"), איאן מקלן (בתפקיד מקבת'), הלן מירן (בתפקיד קלאופטרה), טים פיגוט-סמית (בתפקיד לאונטס במחזה "אגדת חורף"), קווין ספייסי (בתפקיד ריצ'רד השני), פטריק סטיוארט (בתפקיד פרוספרו במחזה "הסערה") ופנלופי וילטון (בתפקיד איזבלה במחזה "מידה כנגד מידה").
ביוגרפיה > חיים אישיים

קארי היה נשוי לשחקנית שילה ריד והם התגרשו. הוא התחתן עם ג'וזפין אדמונדס ונולדו להם שני בנים, פין ופטריק. גם נישואים אלה הסתיימו בגירושים. נישואיו השלישיים היו לשחקנית והסופרת מרי צ'ייטר (Mary Chater), לה היה נשוי עד שנפטר ב-27 ביוני 2020.
הערות שוליים

1 2  Curry on the Internet Movie Database
↑  Biography on Filmreference.com
↑  Curry, Julian (2010). Shakespeare On Stage. 14 Larden Road, London W3 7ST: Nick Hern Books Limited. ISBN 978-1-84842-077-9.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
↑  Shakespeare on Stage: Thirteen Leading Actors on Thirteen Key Roles
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007451349305171  BIBSYS: 12016244  BnF: cb141677880 (data)  GND: 1030596417  ISNI: 0000 0000 4497 174X  LCCN: no2005024545  SUDOC: 172176182  VIAF: 76044019   WorldCat (עם VIAF): 76044019
ארווה באזן

| --- | --- |

 לידה:  17 באפריל 1911 אנז'ה, צרפת 
 פטירה:  17 בפברואר 1996 (בגיל 84) אנז'ה, צרפת 
 שם לידה:  Jean Pierre Marie Hervé-Bazin 
 מדינה:  צרפת 
 שם עט:  Hervé Bazin, Jean Marbolivien 
 מקום לימודים:  הפקולטה לאמנויות של פריז 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 סוגה:  רומן 
 בן או בת זוג:  Odile Hervé-Bazin (8 באוגוסט 1987–17 בפברואר 1996) 
 פרסים והוקרה:  פרס גיום אפולינר (1947)  Prix de l'Humour noir (1967)  Paulée de Meursault award (1969)  פרס לנין לשלום (1979)  פרס הנסיך פייר (1957)  קצין גבוה בלגיון הכבוד (31 בדצמבר 1994) 
 
ארווה באזן (מצרפתית: Hervé Bazin;‏ 7 באפריל 1911 - 17 בפברואר 1996) היה סופר צרפתי.
ביוגרפיה

ז'אן-פייר ארווה באזן (Jean-Pierre Hervé-Bazin) נולד למשפחה קתולית בורגנית בעיר אנז'ה שבחבל פיי דה לה לואר בצרפת. הוא בילה את ימי ילדותו בסביבה הכפרית של חבל ארץ זה. הוא מרד באמו השתלטנית, השתמט מבית הספר הקתולי וברח מביתו מספר פעמים - מה שבא על ביטויו ברומן הראשון שלו "צפע בידי". בהיותו בן עשרים שנה הגיע לפריז והחל ללמוד ספרות בסורבון.
ארווה באזן החל את דרכו הספרותית כמשורר. הוא כתב שירה במשך חמש עשרה שנה אך ללא הצלחה מרובה. ב-1946 ערך כתב עת לשירה, וב- 1948 פרסם לקט שירים בשם "בעקבותיה של איריס". על פי עצתו של פול ואלרי חדל מלכתוב שירה ופנה לכתיבת פרוזה.
הרומן הראשון שלו "צפע בידי" (1948) זכה להצלחה מרובה. הוא המשיך לכתוב במשך כל ימי חייו ופרסם למעלה מעשרים רומנים. הרומן האחרון שלו "היום התשיעי" הופיע ב- 1994.
ב- 1950 השתתף יחד עם מחברים אחרים ובהם ז'אק אודיברטי, מוריס דרואון ואנדרה מורואה בכתב העת לספרות "לה נף". ב-1960 נבחר לאקדמיית גונקור וב- 1973 שימש כנשיא אקדמיה זו. הוא השתייך לתנועת השלום שהייתה קשורה עם המפלגה הקומוניסטית הצרפתית. בין היתר, הביע את הזדהותו עם יוליוס ואתל רוזנברג שהוצאו להורג בארצות הברית באשמת ריגול למען ברית המועצות. ב- 1980 קיבל את פרס לנין לספרות.
ארווה באזן מת באנז'ה ב-1996. ב-2004, בגלל תסבוכת משפטית, קיבלו ששת ילדיו מנישואיו הראשונים לידיהם את כתב ידו ואת מכתביו; אך אוניברסיטת אנז'ה והספרייה הציבורית של עיר זו הצליחו לבסוף לקבל לידיהן 22 כתבי יד ו-9,000 מכתבים, אשר הועמדו לרשותם של אנשי מחקר כפי שכתב בצוואתו.
יצירתו

ארווה באזן נודע בעיקר בשל הרומנים שלו הנושאים אופי אוטוביוגרפי למחצה והעוסקים בבעיותיהן של משפחות מסוכסכות. רומנים אלה נכתבו בהשראת התנסותו הקשה בימי ילדותו ונעוריו. ברומן "צפע בידי" הוא מתאר את יחסה העוין של אמו כלפיו וכלפי ילדיה האחרים. רומן זה, שזכה להצלחה מרובה בצרפת של אחרי מלחמת העולם השנייה, יחד עם הרומן "מותו של הסוס הקטן" (1950) ועם הרומן "קריאת התנשמת" (1972) מהווים טרילוגיה שבה מופיעות אותן דמויות. מדובר באם אכזרית המחפשת דרכים כדי להעניש את ילדיה ומתעללת בהם.
גם ברומנים אחרים באזן עוסק בבעיות משפחתיות. למרות שהסתכסך עם הוריו, הוא נשאר נאמן לחבל מולדתו המהווה את הרקע לרבים מן הרומנים שלו. הוא כתב גם סיפורים קצרים ומסות ובהן "אני מאמין" (1977).
קברו של ארווה באזן ב- Cunault שבחבל מן ולואר שבצרפת
בית הדואר (וילהלמה)

תיבות הדואר הטמפלריות
בית הדואר בווילהלמה הוא מבנה היסטורי, מראשוני הבתים במושבה הטמפלרית (היום מושב בני עטרות), אשר נבנה בשנת 1902.
זהו המבנה היחיד במושבה מבין מבני הציבור בעל קומה בודדה (אך עם עליית גג).
במבנה שכנה מזכירות המושבה ומוקד הנהלת החשבונות בה. כמו כן, זה היה מרכז חלוקת דואר לבני המושבה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שכנו במבנה חיילים בריטיים אשר עשו בו שימוש.
לאחר קום המדינה והקמת מושב בני עטרות נוספה למבנה תוספת בנייה בחלקו הדרום מערבי. כיום המבנה משמש עדיין כמרכז חלוקת דואר ובנוסף משמש כמועדון לחבר הוותיק.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ון טרי

ג'ון טרי במדי נבחרת אנגליה, 2010
ג'ון ג'ורג טרי (באנגלית: John George Terry; נולד ב-7 בדצמבר 1980) הוא כדורגלן עבר אנגלי. טרי שיחק ברוב שנותיו כבלם בצ'לסי האנגלית במדיה רשם למעלה מ-500 הופעות בכל המסגרות וזכה חמש פעמים באליפות הפרמייר ליג האנגלית, ארבע פעמים בגביע האנגלי, שלוש פעמים בגביע הליגה, פעם אחת ליגת האלופות ופעם אחת בליגה האירופית.
מאוגוסט 2006 עד אוקטובר 2011 היה הקפטן של נבחרת אנגליה שאותה ייצג ב-78 משחקים מ-2003 עד פרישתו מהנבחרת בספטמבר 2012.
קריירה

טרי, יליד בארקינג שבלונדון, החל לשחק כדורגל בקבוצת הכדורגל סנראב (Senrab) בליגת החובבנים, ולאחר מכן עבר למחלקת הנוער של וסטהאם יונייטד. בגיל 14 כבר שיחק בקבוצת הנוער של צ'לסי (באותו זמן דווקא בתור קשר). משחק הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נערך ב-28 באוקטובר 1998, הוא הוכנס בדקה ה-86 למשחק במסגרת גביע הליגה נגד אסטון וילה. כבר באותה שנה זכה טרי לתואר "השחקן הצעיר של השנה" מטעם המועדון.
בשנת 2001 הוא נבחר לשחקן העונה של צ'לסי. בשנת 2004, לאור פציעתו של מרסל דסאי, הפקיד המאמן קלאודיו ראניירי את סרט הקפטן בידיו של טרי בפעם הראשונה. יכולתו המצוינת בתקופה זו הובילה למינויו של טרי כקפטן הקבוע בעונת 2004/2005, כאשר מונה ז'וז'ה מוריניו למאמן. בעונה זו זכתה צ'לסי לאליפות ראשונה אחרי 50 שנה ושנייה בסך הכל, תוך תצוגה אישית טובה של טרי שזיכתה אותו בפרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית. בעונה שלאחר מכן זכה עם צ'לסי באליפות השנייה ברציפות.
בשנת 2010 זכה עם הקבוצה באליפות נוספת. בשנת 2012 זכה עם צ'לסי בליגת האלופות, לראשונה בתולדות המועדון, ובשנת 2013 זכה עמה בליגה האירופית. בשנת 2015 זכה באליפות הרביעית שלו עם צ'לסי, ובשנת 2017 זכה טרי באליפות החמישית והאחרונה שלו עם צ'לסי.
ב-31 בינואר 2016 הודיע שלא יאריך את חוזהו שמסתיים ב-2017, לאחר 21 שנות משחק במדי צ'לסי.
ב-3 ביולי 2017 חתם באסטון וילה מליגת המשנה.
ב-7 באוקטובר 2018 פרש מכדורגל בגיל 37.
קריירה > נבחרת אנגליה

טרי היה שחקן קבוע בנבחרת אנגליה, וזכה לשחק ביורו 2004, במונדיאל 2006 ובמונדיאל 2010.
הופעת הבכורה שלו בנבחרת נערכה ב-3 ביוני 2003 במשחק ידידות נגד סרביה ומונטנגרו, אליו הוא הוכנס כמחליף בדקה ה-45. משחקו המלא הראשון היה מול קרואטיה ב-20 באוגוסט 2003.
את שערו הראשון במדי אנגליה כבש טרי במשחק ההכנה למונדיאל 2006 נגד הונגריה ב-30 במאי 2006. באותה שנה מונה לקפטן הנבחרת, ובשנת 2012 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת.
קריירה > קריירת אימון

ב-10 באוקטובר 2018 מונה טרי לעוזרו של דין סמית' באסטון וילה. ביולי 2021 עזב את המועדון.
החל מינואר 2022 מועסק כיועץ בצוות האימון של אקדמיית הנוער של צ'לסי.
חיים אישיים

טרי מתגורר בסארי שבאנגליה. ב-15 ביוני 2007 התחתן עם ארוסתו טוני פוּל בארמון בלנהיים וב-18 במאי 2006 נולדו לזוג תאומים. טרי חגג את הולדתם לאחר שכבש נגד הונגריה במשחק הכנה למונדיאל 2006 כאשר הוא ביצע "תינוק בנדנדה" כחגיגה.
אחיו פול משחק גם הוא כדורגל באופן מקצועני והוא נשוי לאחותו של פול קונצ'בסקי, חברו של טרי לקבוצת החובבים "סנראב".
בשנת 2002 הוגש נגד טרי כתב אישום בגין תקיפה לאחר שהוא ושני כדורגלנים נוספים היו מעורבים בקטטה במועדון לילה. טרי אמנם זוכה מכל אשמה, אך במהלך הפרשה הוטל עליו איסור לשחק בנבחרתו הלאומית והוא נמנע מלהשתתף במונדיאל 2002.
בפברואר 2010 פורסם שטרי ניהל רומן עם בת זוגו לשעבר של ווין ברידג', שחקן עבר בצ'לסי. בעקבות המקרה, מאמן הנבחרת, פאביו קאפלו, בחר למנות את שחקן מנצ'סטר יונייטד ריו פרדיננד לקפטן הנבחרת במקומו של טרי. שנה מאוחר יותר החזיר קאפלו את תפקיד הקפטן לטרי.
באוקטובר 2011, במהלך משחק פרמייר ליג בין קווינס פארק ריינג'רס לצ'לסי, נתפס טרי מקלל את בלם קווינס פארק ריינג'רס, אנטון פרדיננד, בקללות גזעניות. בעקבות המקרה, החליטה ההתאחדות לכדורגל האנגלית לנשל את טרי ממשרת קפטן הנבחרת האנגלית, וגם נמצא כי יש מקום להעמידו למשפט פלילי. טרי הפגוע שקל לפרוש מהנבחרת, אך לבסוף נשאר ואף נמנה בסגל למשחקי יורו 2012 שנערך בפולין ובאוקראינה. בעקבות הפרשה, התפטר מאמן נבחרת אנגליה, פאביו קאפלו, לאחר שההתאחדות לכדורגל האנגלית הדיחה את טרי מתפקיד הקפטן מבלי להתייעץ עמו. ב-13 ביולי 2012 בית משפט בלונדון זיכה את טרי מאשמה של פגיעה גזענית, אולם לאחר שבועיים ממתן הפסיקה, הודיעה התאחדות הכדורגל האנגלית כי היא תובעת את טרי מחדש. בעקבות זאת הודיע טרי ב-23 בספטמבר על פרישה מנבחרת אנגליה. ב-27 בספטמבר החליטה ההתאחדות להרחיקו מ-4 משחקים בנוסף לקנס על סך 220 אלף ליש"ט.
תארים

אליפות אנגליה (5): 2004/2005, 2005/2006, 2009/2010, 2014/2015, 2016/2017
ליגת האלופות: 2011/2012
הליגה האירופית: 2012/2013
הגביע האנגלי‏ (5):1999/2000, 2006/2007, 2008/2009, 2009/2010, 2011/2012
גביע הליגה (3): 2004/2005, 2006/2007, 2014/2015
מגן הקהילה (2): 2005, 2009
ברברה לגואה

| --- | --- |

לגואה, 2019
 לידה:  2 בנובמבר 1967 (בת 56) מיאמי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת פלורידה אינטרנשיונל (1989)  בית הספר למשפטים קולומביה (1992) 
 
 
ברברה לגואה (באנגלית: Barbara Lagoa; נולדה ב-2 בנובמבר 1967) היא עורכת דין ומשפטנית אמריקאית. היא מכהנת כשופטת בבית המשפט הפדרלי האחד עשר לערעורים של ארצות הברית. לפני שמונתה לשופטת פדרלית, הייתה האישה ההיספנית הראשונה שמונתה לבית המשפט העליון של פלורידה.
חיים אישיים

ברברה נשואה לעורך הדין פול סי האק ג'וניור, אשר אביו הוא השופט המחוזי פול האק. ללגואה ובעלה שלוש בנות, כולל תאומות. לגואה היא קתולית מאמינה.
הערות שוליים

↑  https://www.mynews13.com/content/dam/News/static/FL/pdfs/Lagoa-Barbara-Application.pdf
↑  Ovalle, David (9 בינואר 2019). "Miami's Barbara Lagoa is the next Florida Supreme Court justice". The Miami Herald. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Federalist Society Contributor: Barbara Lagoa". fedsoc.org.
↑  "DeSantis Picks Female Cuban-American For State's High Court". wusfnews.wusf.usf.edu.
↑  Stanley-Becker, Isaac; Davis, Aaron (20 בספטמבר 2020). Washington Post https://www.washingtonpost.com/politics/barbara-lagoa-supreme-court/2020/09/20/364d73e4-fb50-11ea-b555-4d71a9254f4b_story.html. נבדק ב-21 בספטמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה); חסר או ריק |title= (עזרה)
↑  Zimmermann, Carol. "Two Catholic women judges top short list as possible Supreme Court nominees". National Catholic Reporter. National Catholic Reporter. נבדק ב-21 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1218396881  LCCN: no2021101640  VIAF: 4100160211323948920004   WorldCat (עם VIAF): 4100160211323948920004
באו ואו (ראפר)

| --- | --- |

באו ואו בשנת 2008
 לידה:  9 במרץ 1987 (בן 37) קולומבוס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Shad Gregory Moss 
 שם במה:  Bow Wow 
 מוקד פעילות:  קולומבוס, אוהיו, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 מקום לימודים:  בית הספר לורל ספרינגס 
 סוגה:  ראפ, היפ-הופ
 שפה מועדפת:  אנגלית אמריקאית, אנגלית 
 חברת תקליטים:  סו סו דאף רקורדינגס   קולומביה רקורדס   קאש מאני רקורדס   Universal Republic Records
 מספר צאצאים:  2 
 www.bwapparel.com
 פרופיל ב-IMDb
 
שד גרגורי מוס (באנגלית: Shad Gregory Moss; נולד ב-9 במרץ 1987), ידוע בשם הבמה באו ואו (Bow Wow) ; הוא ראפר ושחקן אמריקאי. אלבומו הראשון, Beware of Dog, יצא בעודו בן 13. באו הופיע לראשונה בקולנוע בשנת 2002, בהופעת קמע בסרט "הכל אודות בנג'מין". תפקידו המשמעותי הראשון היה בסרט "שחק אותה כמו מייקל", אף הוא מאותה שנה.
ביוגרפיה

באו ואו נולד בקולומבוס, אוהיו; בנם של תרסה רנה ושל אלפונסו פרסטון מוס.
בגיל חמש באו ואו התחיל את הקריירה תחת הכינוי "Kid Gangsta". ב-1993 הוא הופיע בלוס אנג'לס, והראפר סנופ דוג הבחין בו ויותר מאוחר הביא לו את שם הבמה "באו ואו".
קריירה > (Beware of Dog (1998 – 2001

בשנת 1998, בגיל 11, פגש באו ואו את המפיק ג'רמיין דופרי, שעזר לקידום הקריירה שלו. ב-1999 הוא התארח בפסקול של הסרט "פרוע על המערב" עם המנטור שלו ג'רמיין דופרי. בשנת 2000 הוציא את אלבומו הראשון Beware of Dog. האלבום כלל את הסינגלים: "Bounce with Me" עם להקת הבנות Xscape ו-"(Bow Wow (That's My Name" עם הראפר סנופ דוג; שדורג במקומות הראשונים של מצעדי ראפ, "Puppy Love" ו-"Ghetto Girls". האלבום הוכתר כאלבום פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ב-5 במרץ 2001, כאשר נמכרו 2 מיליון עותקים של האלבום. בראיון מ-2009 טען באו ואו שנמכרו יותר מ-3 מיליון של עותקים מאז יציאתו.