stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סקילה וכריבדיס
התייחסויות למיתולוגיה

בצידו האיטלקי של מצר מסינה שוכנת העיר שילה (Scilla) ששמה ביוונית סקילה (Skylla).
בספרו "יוליסס" קרא ג'יימס ג'ויס לפרק התשיעי "סקילה וכריבדיס".
על שמה של סקילה נקרא האסטרואיד סקילה 155 (אנ') בחגורת האסטרואידים שהתגלה על ידי יוהאן פאליזה.
בספר פרסי ג'קסון וים המפלצות, סקילה וכריבדיס הן המפלצות השומרות על הכניסה לים המפלצות.
"בין סקילה וכריבדיס" משמש כביטוי בשפות שונות, לרבות העברית, ומשמעו דילמה שבה יש לבחור בין שתי חלופות גרועות. דוגמה מפורסמת היא שירו של סטינג, "wrapped around your finger", בו שתי המפלצות מוזכרות בתחילת השיר.
לקריאה נוספת

אהרן שבתאי, המיתולוגיה היוונית. ספרי תל אביב, 2000. (עמ' 219-218: סקילה וכריבדיס.)
הערות שוליים

↑  האנציקלופדיה העברית, כרך כרך 26, חברה להוצאת אנציקלופדיות בע"מ, תשל"ד, עמ' 470
↑  O. Utis, Generalissimo Stalin and the Art of Government, 30 Foreign Aff. 197 (1952) בעמ' 203
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עורק השחלה

| --- | --- |
 שיוך:  מערך העורקים 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (603) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  arteria ovarica 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.2.12.086F 
 TA2 (2019):  4285 
 FMA:  14761 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0226411 
 
כלי הדם במערכת הרבייה הנקבית
עוֹרֵק הַשַּׁחֲלָה (TA: arteria ovarica) הוא עורק בבטן ובאגן האישה היוצא מאבי העורקים ומספק דם לשחלה, לחצוצרה ולחלק מהשופכן.
מהלך

עורק השחלה יוצא מאבי העורקים מתחת לעורק הכליה ומשמעותית מעל לעורק מתלה המעי התחתון. הוא יורד באלכסון מטה והצדה, בצמוד לצפק הדופני ומלפני השופכן. בחלק זה מסתעפים ממנו ענפים קטנים המזינים את השופכן הבטני והאגני. בהיכנסו לאגן הקטן הוא חוצה את מוצא עורק הכסל החיצון ונכנס בכיוון תיכון לתוך רצועת תלי השחלה, עד להתפצלותו לענף השחלה, המספק דם לשחלה, ולענף החצוצרה, המספק דם לחצוצרה. ענפים אלה משיקים עם ענפים בעלי אותו שם שמקורם בעורק הרחם.
היבטים קליניים

בעת ניתוח כריתת השחלה, בשל הקרבה של השופכן לעורק השחלה, ניסיון לקשירת העורק עלול להסתבך עם פגיעה בשופכן.
ראו גם

עורק האשך
הערות שוליים

1 2  Moore, Keith L.,, 3, Clinically oriented anatomy, Seventh edition, Philadelphia: Lippincot, Williams & Wilkins, עמ' 355, 361, 384
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A12.2.12.086F 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עזרי לובושיץ

עזריאל (עזרי) לובושיץ (5 באוגוסט 1935 – 3 באוגוסט 1971) היה כדורסלן ישראלי, בגובה 1.89 מטר, ששיחק בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל. היה שותף לשתי אליפויות וגביע אחד של הפועל תל אביב. נהרג במהלך שירות מילואים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  עזריאל (עזרי) ליובושיץ, אתר יזכור
1 2 3  הלב של עזרי נשאר בסל, חדשות הספורט, 4 בינואר 1970
1 2  היסטוריה של הפועל תל אביב, אתר אולטרס הפועל
↑  הרגע הגדול שלו, עזרי עזר לנצח, מעריב, 13 בפברואר 1959
1 2  הכדורסלן ע.ליובושיץ נהרג בשירות מילואים, מעריב, 4 באוקטובר 1971
1 2 3  כרטיס שחקן, אתר מנהלת הליגה
↑  סיכום עונת 1955/1956, אתר ויקיפועל
↑  סיכום עונת 1956/1957, אתר ויקיפועל
↑  סיכום עונת 1956/1957, אתר ויקיפועל
↑  יהושע נילי, סיכום עונה, דבר, 20 באוגוסט 1961
↑  ישראל פז, "ליגה מרתקת שנוהלה בצורה שלומיאלית", על המשמר, 20 באוגוסט 1961
↑  "גביע הכדורסל להפועל תל אביב", על המשמר, 15 באוגוסט 1962
↑  ליגה לאומית גברים – סיכום עונת 1961/1962, אתר ספסל
↑  "אס"א ת"א גבר על "אליצור" ת"א 73:77", הצפה, 26 בינואר 1966
↑  סיכום עונת 67–1966 בכדורסל הישראלי, אתר מנהלת הליגה
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות העולם בכדורסל 1954 (מקום שמיני) |
| --- | --- | --- |
|  1 שניאור •  2 עופרי •  3 דניאל •  4 פכר •  5 פ.כהן •  6 טוויל •  7 שלח •  ‏8‏ ‏וינר‏‏  •‏ 9 קליין • 10 חפץ • 11 לובושיץ • 12 ארז • מאמן: שאלתיאל  |  1 שניאור •  2 עופרי •  3 דניאל •  4 פכר •  5 פ.כהן •  6 טוויל •  7 שלח •  ‏8‏ ‏וינר‏‏  •‏ 9 קליין • 10 חפץ • 11 לובושיץ • 12 ארז • מאמן: שאלתיאל  | ישראל |
לובושיץ במדי נבחרת ישראל עומד שלישי משמאל לימין. בתמונה צולמה בקיץ 1954 לפני יציאת הנבחרת לאליפות העולם בריו דה ז’ניירו בברזיל.
עונת 2012/2013 בליגה הבלקנית בכדורסל

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  16 באוקטובר 2012
 תאריך סיום:  21 באפריל 2013
 מספר משתתפות:  10
 ערים מארחות:  סמוקוב
 זוכה:  הפועל גלבוע גליל
 www.balkanleague.net
 → 2011/20122013/2014 ←
 
עונת 2012/2013 בליגה הבלקנית בכדורסל (BIBL) הייתה העונה ה-5 של תחרות אירופית זו לקבוצות כדורסל.
המשחק הראשון במסגרת שלב הבתים התקיים ב-16 באוקטובר 2012 והגמר נערך ב-21 באפריל 2013. בתחרות השתתפו 10 קבוצות, 2 מבולגריה, 2 ממקדוניה, 2 ממונטנגרו, 1 מקרואטיה, 1 מיוון, 1 מסרביה ו-1 מישראל. לראשונה השתתפה קבוצה מיוון.
מתכונת התחרות

לעונה זו נרשמו למפעל כ-10 קבוצות ששובצו לשני בתים של כ-5 קבוצות.
הקבוצות שיחקו במתכונת של שני סבבים, בית וחוץ נגד כל אחת מקבוצות הבית, בסך הכל כ-8 משחקים, כאשר 3 הראשונות העפילו לסבב הבתים השני ובמקיל שתי הקבוצות שסיימו במקומות 5 ו-6 בכל בית שובצו לבית תחתון בו שיחקו צמד משחקים כנגד כל אחת מהיריבות בבית.
הקבוצות שהעפילו לשלב השני שיחקו בבית יחיד של 6 קבוצות בשיטה זהה לסיבוב הראשון, במתכונת של שני סבבים, בית וחוץ נגד כל אחת מקבוצות הבית, בסך הכל כ-10 משחקים. בסיום סבב הבית השני העפילו 4 הראשונות לפיינל פור, כאשר הקבוצה שסיימה ראשונה מאחרת את הקבוצה במקום ה-3 והקבוצה במקום ה-2 מארחת את הקבוצה במקום ה-4.
הפועל גלבוע גליל זכתה באליפות הליגה בפעם השנייה.
שלב הבתים הראשון > בית א'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ישראל הפועל גלבוע גליל | 8 | 6 | 2 | 626 | 526 | 100+ | 14 |
| 2. | בולגריה לבסקי סופיה | 8 | 5 | 3 | 669 | 610 | 59+ | 13 |
| 3. | מקדוניה קומאנובו 2009 | 8 | 4 | 4 | 590 | 642 | 52- | 12 |
| 4. | קרואטיה סבטלוסט ברוד | 8 | 4 | 4 | 589 | 617 | 28- | 12 |
| 5. | מונטנגרו מורנר בר | 8 | 1 | 7 | 560 | 639 | 79- | 9 |
שלב הבתים הראשון > בית ב'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בולגריה רילסקי ספורטיסט | 8 | 5 | 3 | 700 | 604 | 96+ | 13 |
| 2. | מונטנגרו תאודו טיווט | 8 | 5 | 3 | 635 | 617 | 18+ | 13 |
| 3. | יוון אנוסי קוואלה | 8 | 4 | 4 | 630 | 679 | 49- | 12 |
| 4. | מקדוניה קוז'וב גבגליה | 8 | 4 | 4 | 596 | 624 | 28- | 12 |
| 5. | סרביה אוקק בלגרד | 8 | 2 | 6 | 617 | 654 | 37- | 10 |
הסיבוב השני

בשלב זה חולקו הקבוצות לשני בתים, הבית העליון המתומדד על העפלה לפינל פור והבית התחתון המספק מסגרת משחקים לקבוצות שלא העפילו לבית ג'
הסיבוב השני > בית ג'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בולגריה לבסקי סופיה | 10 | 8 | 2 | 841 | 735 | 106+ | 18 |
| 2. | ישראל הפועל גלבוע גליל | 10 | 6 | 4 | 847 | 783 | 64+ | 16 |
| 3. | בולגריה רילסקי ספורטיסט | 8 | 5 | 5 | 840 | 838 | 2+ | 15 |
| 4. | מקדוניה קומאנובו 2009 | 8 | 5 | 5 | 824 | 891 | 67- | 15 |
| 5. | יוון אנוסי קוואלה | 8 | 4 | 6 | 798 | 849 | 51- | 14 |
| 6. | מונטנגרו תאודו טיווט | 8 | 2 | 8 | 830 | 884 | 52- | 12 |
הסיבוב השני > בית ד'

הקבוצות בבית זה סיימו למעשה את דרכם בטורניר ולמשחקם אין השפעה על המשך הליגה.
|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. | מקדוניה קוז'וב גבגליה | 6 | 5 | 1 | 473 | 428 | 45+ | 11 |
| 8. | קרואטיה סבטלוסט ברוד | 6 | 3 | 3 | 456 | 465 | 9- | 9 |
| 8. | מונטנגרו מורנר בר | 6 | 3 | 3 | 479 | 487 | 8- | 9 |
| 10. | סרביה אוקק בלגרד | 6 | 1 | 5 | 481 | 509 | 28- | 7 |
הסיבוב השני > פיינל פור

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 19 באפריל - סמוקוב | 19 באפריל - סמוקוב |  |  |  |  |  |
|  |  בולגריה רילסקי ספורטיסט |  74 |   |  |  |  |  |
|  |   בולגריה לבסקי סופיה |  83 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 21 באפריל - סמוקוב | 21 באפריל - סמוקוב |  |
|  |   |   |   |   |  בולגריה לבסקי סופיה |  79 |  |
|  |   |   |   |   |  ישראל הפועל גלבוע גליל |  87 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 19 באפריל - סמוקוב | 19 באפריל - סמוקוב |   |  | 21 באפריל -סמוקוב | 21 באפריל -סמוקוב |  |
|  |  ישראל הפועל גלבוע גליל |  85 |   |  |  בולגריהרילסקי ספורטיסט |  85 |  |
|  |  מקדוניה קומאנובו 2009 |  76 |   |  |  בולגריה קומאנובו 2009 |  77 |  |
עכשיו זה אחרת

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"עכשיו זה אחרת" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד, אשר לא נכלל באף אלבום שלה. השיר יצא לאור ב-27 ביוני 2018, כסינגל החמישי שלה בשנה הזו, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום השני במצעד של מדיה פורסט, והשלישי במצעד של רדיו אמצע הדרך.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, הולחן על ידי אוחיון ומתן דרור והופק על ידי דרור גם כן. השיר הוא מעין בלדת פופ המספרת בתוכה סיפור על שברון לב במערכת יחסים, והיא משלבת בתוכה גם את סגנון הים-תיכוני.
על השיר אמרו מאקו כי: "בשיר זה, שרית חדד חושפת בפנינו את הצד הפגיע שלה, כשהיא מתמודדת עם שיברון לב ומנסה לתקן את מערכת היחסים שלה".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר מכיל בתוכו גם את מילותיו, והוא מציג בתוכו הנפשות של שעון בכמה צבעים שונים. בנוסף לכך, חדד העלתה את הקליפ לערוץ היוטיוב הרשמי שלה, בסמוך לצאתו כסינגל.
נכון ל-25 באוגוסט 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 3 |  |
|  ישראל | אקו"ם | 3 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (יולי 2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (יולי 2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (יולי 2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (יולי 2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | אקו"ם | 4 |  |
עונת 1987/1988 בליגה הארצית

עונת 1987/1988 בליגה הארצית הייתה העונה ה-12 של הליגה הארצית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 14 קבוצות. לאחר שני סיבובים הליגה פוצלה לבית העליון ובית התחתון. העונה הסתיימה בניצחון של הפועל ירושלים שעלתה לעונת 1988/1989 לליגה לאומית לצד הפועל טבריה.
בסיום העונה הכח רמת גן והפועל עכו ירדו לליגה השלישית.
טבלת הליגה > הבית העליון

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הפועל ירושלים | 33 | 22 | 5 | 6 | 61 | 32 | 29 | 71 | עלו ליגה |
| 2 | הפועל טבריה | 33 | 19 | 7 | 7 | 69 | 43 | 26 | 64 | עלו ליגה |
| 3 | הפועל חיפה | 33 | 18 | 8 | 7 | 32 | 23 | 9 | 62 |  |
| 4 | מכבי יבנה | 33 | 16 | 8 | 9 | 38 | 30 | 8 | 56 |  |
| 5 | הפועל חדרה | 33 | 13 | 8 | 12 | 50 | 45 | 5 | 47 |  |
| 6 | מכבי שעריים | 33 | 13 | 7 | 13 | 42 | 43 | 1- | 46 |  |
| 7 | הפועל רמת גן | 33 | 11 | 8 | 14 | 31 | 36 | 5- | 41 |  |
| 8 | הפועל יהוד | 33 | 8 | 12 | 13 | 43 | 52 | 9- | 36 |  |
טבלת הליגה > הבית התחתון

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 | מכבי יפו | 31 | 9 | 10 | 12 | 34 | 37 | 3- | 37 |  |
| 10 | מכבי רמת עמידר | 31 | 9 | 9 | 13 | 34 | 42 | 8- | 36 |  |
| 11 | הפועל בת ים | 31 | 8 | 11 | 12 | 34 | 39 | 5- | 35 |  |
| 12 | בית"ר נתניה | 31 | 9 | 6 | 16 | 32 | 47 | 15- | 33 |  |
| 13 | הכח רמת גן | 31 | 8 | 6 | 17 | 27 | 36 | 9- | 30 | ירדו ליגה |
| 14 | הפועל עכו | 31 | 6 | 7 | 18 | 24 | 46 | 22- | 25 | ירדו ליגה |
עזרובעל (חתן חמלקרת ברקה)

| --- | --- |

 לידה:  270 לפנה״ס קרתגו, אימפריית קרתגו 
 פטירה:  221 לפנה״ס (בגיל 49 בערך) Carthago Nova, רומא העתיקה 
 מדינה:  אימפריית קרתגו 
 תפקיד:  מושל (228 לפני הספירה–221 לפני הספירה) 
 בן או בת זוג:  הבת האמצעית של חמילקרת ברקה 
 
עזרובעל, (270 לפנה"ס - 221 לפנה"ס) היה מצביא קרתגי. חתנו של חמלקרת ברקה, וגיסו של חניבעל ברקה. שימש כמושל היספניה.
ביוגרפיה

על ילדותו או משפחתו של עזרובעל לא ידוע דבר. הוא נלחם בסיציליה תחת פיקודו של חמלקרת ברקה במלחמה הפונית הראשונה. לדברי טיטוס ליוויוס, ההיסטוריון הרומאי בן המאה ה-1 לפנה"ס, "מספרים כי תחילה נתחבב [עזרובעל] על חמלקרת בשל יפי עלומיו; אחרי כן נתקבל כחתן לו בגלל סגולות אחרות, כלומר סגולות הרוח."
עזרובעל התלווה אל חותנו במסעו לכיבוש היספניה. לאחר שחמלקרת נהרג במארב של השבטים המקומיים, עזרובעל החליף אותו כמושל היספניה, מכיוון שבנו הבכור של חמלקרת חניבעל היה בן לא יותר מ-19 שנים. עזרובעל חרג מדרכו של חמלקרת לכבוש את היספניה בכוח הזרוע ובחר לבסס את שלטונו באמצעות דיפלומטיה. הוא עודד נישואי תערובת בין קציניו ואף הוא עצמו נישא לנסיכה מקומית. את גיסו חניבעל השיא לנסיכה אימילקה. נישואים אלו צלחו כיוון שחניבעל היה מאוהב באימילקה עוד לפני כן. הוא חתם הסכמים עם ראשי שבטים ומלכים והגדיל את כוח ההשפעה הקרתגי בארץ. הוא קבע את מושבו בעיר קרטחנה.
הרפובליקה הרומית הבחינה לראשונה בשדה הפעולה החדש של קרתגו, ושליחים רומאים פנו אל עזרובעל בבקשה שיבטיח להם שכוחות קרתגו לא יצאו מתחומי היספניה. עזרובעל חתם על אמנה סודית שנקראה "אמנת האברו". בהתאם לאמנה זו לא יחצו כוחות קרתגו את נהר האברו צפונה ונשק בידיהם. ההסכם היה ככל הנראה הדדי והגביל גם את רומא הגבלות דומות. הסכם זה נתן למעשה את השטח שמדרום לנהר לקרתגו, ואת השטח מצפונה לרומא. בהסכם זה הרגיע עזרובעל את הרומאים, אולם ניתק את היספניה מהמחסום הטבעי שלה, הרי הפירנאים. ההיסטוריונים העתיקים טוענים שעזרובעל חתם על ההסכם ללא ידיעת קרתגו, ולכן בהמשך הקרתגים טענו שהוא לא תקף כיוון שלא ידעו עליו. אולם ככל הנראה לעזרובעל הייתה סמכות מלאה לחתום על הסכמים כאלו בשם קרתגו.
ההיסטוריון הרומאי המוקדם קווינטוס פאביוס פיקטור טוען שעזרובעל ניתק את היספניה מקרתגו, וחלם גם לכבוש את קרתגו עצמה ולשלוט בה כמונרך. טענה שפוליביוס דוחה כלא אמינה. עזרובעל נרצח בשנת 221 לפנה"ס בידי עבד קלטי שנקם את מותו של אדוניו, וחניבעל נבחר למפקד הצבא בספרד.
הפסל הספרדי מנואל ארביל פגן יצר פסל לזכרו (ספ') והוא מוצב כיום בקרטחנה.
לקריאה נוספת

ישראל שצמן. תולדות הרפובליקה הרומית. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ן.
תאודור מומזן, דברי ימי רומא. תרגמו צ’ ויסלבסקי, דוד קלעי, צ’ רודי. עורכים: פ. לחובר, צ’ וויסלבסקי. תל אביב, הוצאת מסדה,
פוליביוס. היסטוריה. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות: בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991
טיטוס ליוויוס. תולדות רומא. ספרים א, ב, כא, כב, ל. תרגמה מרומית: שרה דבורצקי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"ב
הרולד למב, חניבעל - האחד נגד רומי, מערכות, 1964.
Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1919-1959 .
Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1922-1925 .
Silius Italicus. Punica. Volume I: Books 1-8. Translated by J. D. Duff. Loeb Classical Library. Cambridge, MA: Harvard University Press, 1934. Digitized copy in Internet Archive.
Mommsen, Theodore. History of Rome. Online version in Classic Literature Library.
הערות שוליים

↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ואחד, 2. בתרגום שרה דבורצקי. מסיבה זו הוא נקרא לעיתים בספרות המחקר המודרנית בשם "עזרובעל היפה" (Hasdrubal the Fair).
↑  הרולד למב (1964), עמ' 36.
↑  Silius Italicus, Punica, III.
1 2  שצמן, עמ' 131.
↑  פוליביוס, ספר שלישי, 8.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1328780  BnF: cb17015403p (data)  GND: 118708880  ISNI: 0000 0000 1403 152X  SUDOC: 200031791  VIAF: 45096978   WorldCat (עם VIAF): 45096978
עזריאל (מושב)

| --- | --- |
מושב עזריאל, ראשית שנות ה־50
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: לב השרון
גובה ממוצע: ‎53 מטר
תאריך ייסוד: 1951
תנועה מיישבת: הפועל המזרחי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 876 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎0.5% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) עזריאל(למפת נתניה רגילה) עזריאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עזריאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עזריאל32°15′45″N 34°58′14″E﻿ / ﻿32.2624651784649°N 34.9706384828971°E﻿ / 32.2624651784649; 34.9706384828971  heמפת היישובים של מועצה אזורית לב השרון (in English: Lev HaSharon Regional Council) באדום - עזריאל בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

עַזְרִיאֵל הוא מושב בתחומי מועצה אזורית לב השרון. המושב שוכן בגוש תל מונד, בין רעננה לנתניה ממערב לכביש חוצה ישראל. המושב הוא ציוני דתי ומשתייך למושבי "הפועל המזרחי". נכון ל-2019 מתגוררות בו כ-250 משפחות.
היסטוריה

המושב הוקם בשנת 1951 והוא קרוי על שמו של הרב עזריאל הילדסהיימר. המתיישבים הראשונים היו עולים מתימן שעלו לישראל בשנת 1949, הגיעו למחנה עין-שמר ולאחר כשנתיים נענו להצעה להקים את המושב החדש בקרבת כפר יעבץ שבשרון. תחילה התגוררו במחנה של פחונים ואוהלים בדרום כפר יעבץ כשלרשותם עמד ברז מים אחד ומקלחת אחת והם עבדו כפועלים חקלאיים במושבי הסביבה ובמקביל החלו לבנות את המושב החדש.
בינואר 1952 תיארו התושבים את מצבם:
בשנת 1953 עברו המשפחות לבתי הקבע, כל משפחה קיבלה חלקה בת חצי דונם, לגידול ירקות וכל שתי משפחות קיבלו פרדה. בהמשך הורחבו החלקות ל-10 דונם ליד הבית ובנוסף חלקות נוספות מחוץ למושב ובכלל זה כ-300 דונם לגידול משותף של טבק.
בשנים הראשונות המתיישבים סבלו מהתנכלויות מצד ערביי הסביבה. ערבים תושבי הסביבה וכן חוצי גבול מירדן נהגו לרעות את עדריהם על שדות המושב וכן פגעו בתושבים. ב-4 ו ב-5 מאי 1953 נרצחו 3 מתושבי הכפר, על ידי מסתננים מירדן.
כיום

פרנסת רוב התושבים היא מעיסוקים אחרים, ובהם מקצועות חופשיים, כ-90% משטחי המושב מעובדים על ידי חברי מושב השוכרים מחברים שאינם מעבדים, יתרת השדות מעובדים במרוכז באמצעות מזכירות המושב. מרכיב הגידולים:
מטעי אבוקדו, קליפים וזיתים. ירקות, ירקות עלים, ענפי קישוט ופרחים.
בשנים האחרונות הורחב המושב (בעקבות "הפשרת" קרקעות חקלאיות לבנייה) ונוספו לו כ-40 משפחות מהזרם הדתי לאומי, מכל קצוות הארץ, אשר בנו את ביתן במושב. המושב מוגדר כמושב דתי ולכן סגור לכלי רכב בשבתות ובחגים.
במושב פועלים שלושה בתי כנסת, מקווה טהרה, מקווה כלים, מועדון נוער, גני ילדים, מכולת ותחנת דלק. כמו כן פועל סניף של תנועת "בני עקיבא", בו עשרות חניכים המופעל בעיקר על ידי מדריכים מהמושב.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  תושבי כפר עזריאל מתנים סבלותיהם, הצופה, 14 בינואר 1952
↑  אורנה רוזיצקי הדס, סיפורה של עזריאל, שבשבת לב השרון, גיליון 12
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506157005171
סקילה (עונש מוות)

המדינות בהן סקילה ציבורית היא שיטה חוקית להוצאה להורג ונמצאת בשימוש
   המדינות בהן סקילה ציבורית היא שיטה חוקית להוצאה להורג אך לא נמצאת יותר בשימוש
   אזורים בהן סקילה ציבורית היא שיטה חוקית להוצאה להורג אך לא נמצאת יותר בשימוש
סקילה או סקילה באבנים היא שיטה להוצאה להורג באמצעות רגימת אדם כפות באבנים עד להמתתו.
הסקילה היא פעולת הריגה איטית, מכאיבה ומשפילה ביחס לשיטות הריגה אחרות. היא מתבצעת על ידי קבוצה של בני אדם באופן שבו לא ניתן לייחס את ההריגה לאדם מסוים.
קיימים הבדלים בין שיטות הסקילה בתקופות שונות ובין עמים ותרבויות שונים. בחלק מהתרבויות נוהגים לקבור את הנידון בבור עד למותניו או עד לחזהו כך שפלג גופו העליון יזדקר מהקרקע ויהיה חשוף לפגיעת אבנים שיושלכו אליו. בחלק מהתרבויות נהוג לקבוע את גודל האבנים שישמשו לסקילה בהתאם למהירות ההמתה הנדרשת. בחלק מהשיטות מנוהל תהליך הסקילה על ידי איש דת, שמפקח שהעונש יבוצע על פי הכללים. בחלק מהתרבויות נהוג להלביש את הנידון למוות בלבוש מסורתי.
הסקילה ביהדות

על פי התורה וההלכה היהודית, אנשים העוברים עברות מסוימות נענשים בסקילה. לדוגמה: מחללי שבת חייבים סקילה על פי ההלכה. כך גם דינם של עובדי עבודה זרה, מכשפים, עוברי עברות אישות מסוימות וחוטאים נוספים. כך למשל נגזר דינו של מקושש העצים:
”וַיֹּצִיאוּ אֹתוֹ כָּל-הָעֵדָה אֶל-מִחוּץ לַמַּחֲנֶה וַיִּרְגְּמוּ אֹתוֹ בָּאֲבָנִים וַיָּמֹת  כַּאֲשֶׁר צִוָּה ה' אֶת-מֹשֶׁה” (ספר במדבר, פרק ט"ו, פסוק ל"ו).
ושל עכן בן כרמי ומשפחתו בספר יהושע:
”וַיֹּאמֶר יְהוֹשֻׁעַ מֶה עֲכַרְתָּנוּ, יַעְכָּרְךָ ה' בַּיּוֹם הַזֶּה; וַיִּרְגְּמוּ אֹתוֹ כָל-יִשְׂרָאֵל, אֶבֶן, וַיִּשְׂרְפוּ אֹתָם בָּאֵשׁ, וַיִּסְקְלוּ אֹתָם בָּאֲבָנִים.” (ספר יהושע, פרק ז', פסוק כ"ה)
על פי ההלכה במסכת סנהדרין, הסקילה היהודית מתבצעת בשלושה שלבים: בשלב הראשון הנידון נזרק ממקום גבוה; אם לא מת בכך, זורקים עליו אבן גדולה; ורק לאחר מכן, רוגמים אותו כל העדה באבנים.
על פי ההלכה היהודית צריך לבצע את הסקילה כך שהמוות יהיה מהיר ויסב כמה שפחות צער לנסקל. לפי זה עיקר המשמעות של עונש הסקילה זה היותו של המעמד אירוע ציבורי שבו הציבור לוקח חלק בהוקעת החוטא. יש לציין שלפי הדעה המקובלת בין התנאים, סקילה היא העונש החמור ביותר בתורה. בהתאם לכך- עונש זה מגיע רק כאמצעי להוקעת חטאים חמורים במיוחד שפוגעים ביסודות העולם הערכי של התורה.
הסקילה כיום

סקילה עודנה משמשת כשיטה חוקית להוצאה להורג בכמה שלטונות מוסלמיים ברחבי העולם: איראן, סומליה, קטר, מאוריטניה, ערב הסעודית, סודאן, תימן, פקיסטן ומחוזות מסוימים של ניגריה, מלזיה ואינדונזיה.
יחד עם זאת, רק באיראן וסומליה שיטה זו מתבצעת בפועל.
ראו גם

סקילתה של סוראיה M
הערות שוליים

↑  Emma Batha, Stoning - where does it happen? Thomson Reuters Foundation, September 29, 2013
↑  משנה, מסכת סנהדרין, פרק ו'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536418005171  GND: 4183037-4  LCCN: sh85128348  TDVİA: recm 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מקושש העצים נסקל בידי ההמון. ציור מאת ג'יימס טיסו, סוף המאה ה-19
עלילת הדם בסראטוב

עלילת הדם בסראטוב הייתה עלילת דם (האשמת יהודים ברצח פולחני של ילדים נוצרים) שראשיתה ב-1853 בעיר סראטוב שבאימפריה הרוסית ואשר גררה בירור מקיף בשאלה האם היהודים מצווים על רצח פולחני כזה. על אף שהבירור העלה חרס, נדונו שלושה מחברי הקהילה היהודית בסראטוב למאסר ממושך ועבודת פרך. עלילת הדם הסעירה את רוסיה במשך כעשור.
רקע

סראטוב הייתה עיירה מחוץ לתחום המושב בו הותרה התיישבות יהודית. אולם, הצאר ניקולאי הראשון התיר בצו התיישבות במקום של יהודים שהשתחררו לאחר שירות בצבא ("קנטוניסטים"). האוכלוסייה המקומית לא הכירה כמעט יהודים ואת המידע אודותיהם השיגה מדרשות כמרים וכתבים מימי הביניים.