קופת גמל
קופות גמל בישראל

פעולתן של קופות גמל בישראל מוסדרת במספר חוקים. שני העיקריים שבהם הם:
חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה-2005 (להלן: "חוק קופות הגמל").
תקנות מס הכנסה (כללים לאישור ולניהול קופות גמל), תשכ"ד-1964.
בהתאם לחוק קופות הגמל, קופת גמל היא שם כולל לקבוצת מכשירי חיסכון לטווח בינוני או ארוך. עם המכשירים ניתן למנות קופת גמל לתגמולים, קרן השתלמות, קרן מחלה, פיצויים וקרן פנסיה. עם זאת, בציבור הרחב, המונח "קופת גמל" משמש לרוב רק לתיאור קופת גמל לתגמולים.
המפקיד בקופת הגמל יכול להיות חוסך עצמאי, המצטרף אל קופת הגמל בלי קשר לעבודתו, או עמית שכיר שהפקדותיו לקופת הגמל מלווים בהפקדות של מעסיקו.
החל מינואר 2008 מעסיק חייב להפקיד לחיסכון פנסיוני של עובד. שיעורי ההפקדה החל מיולי 2016 הם: 6% מהשכר על חשבון העובד, 6.5% נוספים על חשבון המעסיק ועוד 6% כרכיב פיצויים על חשבון המעסיק. סה"כ חובת הפקדת מעסיק לפנסיה - 18.5% מהשכר העובד המבוטח.
העובד והמעסיק יכולים להגדיל את ההפרשות - העובד רשאי להפריש עד 7% משכרו בכל חודש והמעסיק יכול להפקיד עד 7.5% כתגמולים ועד 8.33% כפיצויים.
מדינת ישראל מעודדת חיסכון בקופות גמל ומעניקה הקלות במס הכנסה על הפקדה בקופה: ניכוי ממס וזיכוי ממס הכנסה לעובד על הפקדתו בקופה, ופטור ממס להפקדת המעסיק (בגבולות תקרה הקבועה בחוק).
מבחינה משפטית, קופת גמל מתנהלת לפי דיני הנאמנות. קופת גמל היא מאגר נכסים, הנמצא בבעלותו של נאמן (החברה המנהלת) לטובת נהנים (העמיתים). לפיכך, לעמיתים יש זכות קניינית שביושר בנכסי הקופה. אם החברה המנהלת מגיעה למצב של חדלות פרעון, זכויות העמיתים כלפי נכסי הנאמנות קודמות לאלו של נושים אחרים של החברה המנהלת.
לכל קופת גמל יש תקנון, שהוא החוזה המחייב בין הקופה לבין העמיתים. זאת, בניגוד למשל לתוכניות ביטוח (כגון ביטוח מנהלים), בהן נכרת חוזה נפרד בין כל מבוטח לבין המבטח.
משיכת כספים מקופת גמל כפופה לתנאים שבשני מקורות:
תקנון הקופה.
פקודת מס הכנסה והתקנות שהותקנו מכוחה.
משיכת כספים מהפקדות לקופת הגמל מתחלקות לשתיים, עד לשנת 2008, נתן היה להפקיד כספים לקופת גמל למטרת הון, כלומר משיכה חד פעמית. כספים אלה ניתן למשוך לאחר גיל 60 כסכום חד פעמי ופטור ממס רווחי הון ואילו כספים שהופקדו לקופת גמל לאחר שנת 2008, ניתן לקבל בפרישה כקצבה חודשית.
משיכת כספים שהופקדו אחרי שנת 2008 שלא למטרת קצבה, מחייבת תשלום מס של 35% על כל סכום הפירעון.
לאחר גיל הפרישה, ניתן למשוך כספים שהופקדו אחרי 2008 כהיוון ולשלם מס שולי (מוגבל בתקרה במסגרת "קיבוע זכויות")
עם זאת, כספים שהופקדו בקופת גמל עד סוף שנת 2005 במעמד עצמאי, ניתנים למשיכה בכל עת ללא מס. כספים שהופקדו משנת 2006 עד 2008 במעמד עצמאי, ניתנים למשיכה ללא מס אחרי גיל 60 או אחרי 15 שנים.
רווחי הקופה נובעים מהשקעות המבוצעות על ידי החברה המנהלת. מן העמיתים גובה החברה המנהלת דמי ניהול, שערכם נקבע באחוזים מהצבירה בקופה. דמי ניהול אישיים ונקבעים לכל עמית בנפרד. בנוסף החברה המנהלת משלמת דמי תפעול לחברות שדרכם היא משקיעה את כספי העמיתים. דמי תפעול אלה מופיעים בדוח התקופתי שמפרסמת הקופה ומקטינים את רווחי הקופה.
קופות הגמל מאפשרות השקעת כספי הקופה במגוון רחב של מסלולים לבחירת החוסך, ומאפשרות השקעה של עד 100% מהכספים בשוקי ההון השונים. . ניתן לבחור מספר מסלולים לאותה קופה כאחוזים מסך החיסכון בקופה.
מסלול נוסף שמציעות קופות הגמל הוא מסלול ה-IRA, המאפשר לחוסך לנהל את כספי הקופה באופן עצמאי, לקנות ולמכור ניירות ערך, וליהנות מהטבות מס משמעותיות ועמלות נמוכות.
עמית יכול לבחור להעביר את ניהול הנכסים, הצבורים למענו בקופת גמל של חברה מנהלת מסוימת, לחברה מנהלת אחרת, וזאת בכל עת שיבחר ומבלי למשוך את הכספים או להפסיק את ניהולם.
מתחילת 2008 ניתן להפקיד כספים בקופות גמל לקצבה לפי שני מסלולים:
קופת גמל לא משלמת לקצבה - קופה ממנה לא ניתן למשוך ישירות כספים שהופקדו בה, ללא תשלום מס, למעט כספים ממרכיב הפיצויים. כדי לקבל קצבה מהכספים שנצברו בקופה, יש להעבירם לקופת גמל משלמת קצבה (קרן פנסיה או ביטוח מנהלים).
קופת גמל משלמת לקצבה - קופה שניתן למשוך ממנה ישירות את החיסכון שהצטבר כקצבה. סכום הקצבה החודשית הוא היחס בין הסכום שנצבר בקופה לבין מקדם הקצבה. מקדם הקצבה, משקף את תוחלת חיים ממועד קבלת הפנסיה ותלוי בגיל קבלת הפנסיה, במגדר, במצב משפחתי, בהפרש גלאים בן בני הזוג ובדמי הניהול ושונה בין קרנות פנסיה לביטוחי מנהלים.
קודם ל-2008 ניתן היה להפקיד כספים גם בקופות גמל הוניות. כספים אלו ניתן למשוך כסכום חד-פעמי, כאשר מתקיימים התנאים המתירים משיכה.