הכנסייה היוונית-קתולית הרומנית

תפוצת הדת היוונית-קתולית ברומניה לפי תוצאות המפקד משנת (2002)
הקתדרלה היוונית קתולית "השילוש הקדוש" בעיר בלאז' בטרנבילסניה
הכנסייה היוונית-קתולית הרומנית או בשמה הרשמי הכנסייה הרומנית המאוחדת עם רומא, יוונית-קתולית (ברומנית:
Biserica Română Unită cu Roma ,Greco-Catolică, בקיצור BRU, בהונגרית: Román görög katolikus egyház) היא כנסייה קתולית מזרחית ברומניה, "סואי יוריס" (עומדת בפני עצמה), בעלת פולחן ביזנטי, שהוקמה בשנת 1697 כשיצרה שותפות אמונית עם הכנסייה הרומית-קתולית והכירה באפיפיור כמנהיגה הרוחני העליון. בגלל הצביון הביזנטי של הפולחן, הכנסייה ידועה בשם "יוונית קתולית רומנית". החל משנת 2005 יש לה מעמד של "כנסייה ארכיבישופית ראשית" (מז'ורית), מעמד קרוב לזה של "כנסייה פטריארכלית". היא אחת מארבע הכנסיות הקתוליות המזרחיות שיש לה מעמד של ארכיבישופות ראשית.
בראש הכנסייה היוונית-קתולית הרומנית עומד ארכיבישוף ראשי (arhiepiscop major) שמושבו בעיר בלאז' בטרנסילבניה. החל משנת 1994 מכהן בראש הכנסייה הארכיבישוף לוצ'יאן מורשאן, שהוכרז בשנת 2005 "ארכיבישוף ראשי" ואשר קיבל בשנת 2012 מהוותיקן את התואר "קרדינל" (חשמן).
הכנסייה הרומנית המאוחדת עם רומא - יוונית-קתולית, מילאה תפקיד חשוב ביותר בגיבוש הזהות הלאומית ובהתפתחות התרבות והחינוך הרומני המודרניים. בנוסף, היא נחשבת כאחת מבין שתי הכנסיות הלאומיות של האומה הרומנית.
לכנסייה זו ארכיבישופות אחת - של אלבה יוליה ופגראש, אליה מצטרפות בשטח רומניה עוד 5 אפארכיות סופרגניות או כפופות: לוגוז', קלוז'-גרלה, אוראדיה מארה, מרמורש והאפארכיה על שם וסיליס הקדוש בבוקרשט. לכנסייה היוונית קתולית הרומנית משתייכת עוד אפארכיה מחוץ לרומניה - האפארכיה הקתולית הרומנית על שם גאורגיוס הקדוש בקנטון, במדינת אוהיו המכנסת מאמינים מארצות הברית וקנדה וכפופה במישרין לארכיבישוף הראשי ברומניה ולכס הקדוש.
לפי המפקד בשנת 1930 31.1% מתושבי טרנסילבניה היו בני הדת יוונית-קתולית, רוב רובם רומנים (בעוד בני הדת הנוצרית אורתודוקסית - רובם רומנים ומיעוטם סרבים ואוקראינים היוו 27.8%). בחבל קרישאנה ובמרמורש 25.2% מהתושבים השתייכו לכנסייה היוונית קתולית, בעוד 36.8% היו אורתודוקסים, ובבאנאט -רק 3.6% היו יוונים-קתולים ו 56.1% מהתושבים היו אורתודוקסים. באזורי טרנסילבניה, פרטיום, מרמורוש ובבאנאט הרומני בסך הכל, ייצוגן של שתי הכנסיות היה שווה.
בשנת 1948, בדומה להחלטות בנושאי דת בכל המרחב שנמצא תחת כיבוש סובייטי, הוציא השלטון הקומוניסטי ברומניה את הכנסייה היוונית-קתולית אל מחוץ לחוק וארגן את האיחוד מחדש שלה עם הכנסייה האורתודוקסית הרומנית, שהיא הדת השלטת אצל הרומנים במדינה. מנהיגי הכנסייה היוונית-קתולית וכמרים רבים הושלכו לכלא וכל כנסיותיה ונכסיה הופקעו או הועברו לרשות הכנסייה האורתודוקסית.
בעקבות המהפכה הרומנית (1989), הכנסייה היוונית-קתולית הוקמה מחדש אם כי עדיין לא הוחזרו לה כל כנסיותיה ונכסיה.
במפקד אוכלוסין משנת 2002 נספרו 191,556 תושבים שהצהירו שהם יוונים קתולים, ביניהם 160,896 רומנים, 19,645 הונגרים, 6,148 צוענים, 1,721 אוקראינים ו-1,542 גרמנים.
לפי המפקד, המחוזות עם המספר הרב ביותר של מאמינים יוונים קתוליים הם קלוז' (30,012), סאטו מארה (29,200) ומרמורש (29,200)
לפי רישומים של הכנסייה היוונית-קתולית הרומנית, המפקד אינו משקף את המציאות, ומספר בני הדת הזאת ברומניה מגיע ל-737,900 אנשים. לפי הטענות, חלק רב מהם נרשמו קודם לכן על ידי השלטונות כ"נוצרים אורתודוקסים".
בהתאם לנתונים שפורסמו בשנתון Annuario Pontificio משנת 2007 לכנסייה היוונית-קתולית הרומנית היו בשלהי שנת 2005 763,000 מאמינים, 8 בישופים, 1239 פארוכיות, כ־747 כמרים דיוקסיים ו-274 סמינרים (בתי ספר דתיים).