stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טבח איוואשבקה
חקירה

המשטרה הודיעה על פרס של 3 מיליון רובל על סיוע שיוביל לזיהוי העבריין.
המשטרה המקומית הצהירה כי מטרת הפשע הייתה שוד.
דובר ועדת החקירות הפדרלית הודיע לתקשורת כי ברשותם שלוש גרסאות עיקריות לפשע, אך אינם יכולים לחשוף אותם בשל סודיות החקירה.
שלושת החשודים הראשונים, אזרחי אזרבייג'ן, נעצרו בליל 1 במאי, וב-2 במאי הם הועברו לסיזראן. הם הודו והואשמו ברצח ושוד ב-4 במאי.
החשודים התגוררו בכפרים הקטנים שיגוני (Шигоны) וקושניקובו (34 ק"מ מזירת הפשע) ובעיירה סיזראן.
רומן פטאליב (23) - מאזרבייג'ן, התגורר בכפר שיגוני, מובטל רשמית, אך עבד באופן לא רשמי באתרי הבנייה (היה לו עבר פלילי בתקופת לימודיו - שנתיים על תנאי מעצר, בגין תקיפה).
אסלאם בבאייב (21) - מאזרבייג'ן, גר בסיזראן, עבד עם אחיו כבנאי באתרי בנייה.
אורחאן זוהרובוב - מאזרבייג'ן, גר בשיגוני, למד במכללה הפוליטכנית. (היה לו עבר פלילי - שלוש שנות מאסר בגין גנבת כבשים).
מחמדאלי אחמדוב (24), טג'יקי (נישא לאישה מקומית שהתאסלמה, יש להם ילד משותף), גר בקושניקובו.
החשוד האחרון אחמדוב הצליח להימלט למולדתו טג'יקיסטן דרך קזחסטן יום אחד לפני ששלושת החשודים האחרים נעצרו. על פי ועדת החקירות, הוא נעצר בנמל התעופה הבינלאומי דומודדובו כשהתכונן לעלות לטיסה לעיר הולדתו דושנבה). מפקד משטרת מחוז סמרה, סרגיי סולודובניקוב, לעומת זאת, טען כי אחמדוב נעצר ב-3 במאי בגבול בין טג'יקיסטן לאפגניסטן והוטס למוסקבה כשהוא עצור ואז לסיזראן. החוקרים הגיעו למסקנה שהוא היה המוח שמאחורי הפשע. בהצהרה לתקשורת אמר אחמדוב שהוא לא אשם. עם זאת, אנשי משמר הגבול בטג'יקיסטן אישרו כי הוא לא עבר שום מחסום בטג'יקיסטן, מה שתמך בתיאוריה שהוא נעצר במוסקבה.
שחזור הפשע

החוקרים הגיעו למסקנה כי החבורה התכוננה לגנבה או לשוד בכפר איוושבקה, כאשר אחמדוב כמנהיג וכמארגן אסף מקלות לשימוש ככלי נשק. הם התכנסו ב-23 באפריל סמוך לשעה 22:00 בסמוך לקפיטריה בסיזראן ונסעו לאיוואשבקה והחליפו שתי מכוניות בתהליך. הפושעים בחרו משני בתים עשירים ובחרו את האחד בו כיבו אורות במהלך הלילה. הם השאירו את המכונית בסמוך למועדון הכפר, הלכו לבית דרך השדה, נכנסו לחצר מאחור, ואז פרצו אל תוך הבית דרך הדלת האחורית הפתוחה. המבצעים הרגו את כל האנשים בקומה הראשונה ואחר כך את האנשים בקומה השנייה. הם פנו לקחת איתם את מערכת מעקב הווידאו. הם לקחו שני ארנקים, טאבלט ו-900 רובל מארנקו של גושט. לאחר מכן הם נסעו לאוליאנובסק אך עצרו ליד נהר טישרק, שם קברו את מערכת מעקב הווידאו והמקלות העקובים מדם. הם עצרו ליד סופרמרקט "מגניט" באוליאנובסק שבו פטאלייב ניסה למשוך כסף מכספומט "סברבנק" באמצעות כרטיס האשראי של גושט, אך נכשל משום שהוא לא יודע את הסיסמה. הסרטון מהכספומט הוא אחת הראיות העיקריות בתיק.
גרסאות חלופיות

כמה מומחים הביעו ספקות בנוגע לגרסה הרשמית: כיצד השוד הפך לטבח. הם מצביעים על הערך המועט של החפצים הגנובים, האכזריות הקיצונית של הפשע וההכנות המפורטות שננקטו: הכלב הורעל חודשים קודם והכלבים בבתים הסמוכים הורעלו כמה שבועות לפני כן.
החוקר טלמן גדליאן הציע כי פושעים מנוסים יותר, שרצו לנקום בשוטר, עשויים היו לזהות את הבית בפני החשודים, ולומר להם שהוא מכיל עוד חפצי ערך, ועודדו אותם לבצע את הפשע.
חוקר נוסף לשעבר, עורך הדין ולדימיר קליניצ'נקו הציע שיש הקבלה לפשעי הטרור של כנופיית GTA ואמר: "לפחות העדר הרכוש שנשדד אומר לי שמניעי הפשע יכולים להיות שונים לחלוטין. יש לי גרסה משלי. אני יודע שבמשך 10–15 השנים האחרונות, במיוחד באזור מוסקבה, בדירות ובבתים הכפריים ניתן לראות את הגעתם של אנשים ממוצא קווקזי או מאסיה התיכונה, הם מנסים להיטמע כאן, לחיות עם נשק, ניסו להפיץ קצת ספרות. החדשות בתקשורת רגע לפני ההרג הזה הודיעו כי בית תפילה אחד התגלה והוחרם על ידי הרשויות בסביבה," "60 אנשים נעצרו". "היו להם חומר נפץ, נשק, ספרות קיצונית וכדומה בבית הזה." "בגלל זה עדיין יש לי גרסה אחרת: פשעים עם מוטיבציות שונות למדי היום רק התחילו להתרחש או מתחילים להתרחש. אין כאן שום שוד. אנו מדברים על יציבות המצב בשטח רוסיה באמצעות ביצוע פשעים כמו אלה. הכל קורה גם במערב, כבר כמה שנים, ועכשיו [פשע מסוג זה] פורח".
תגובות פוליטיות

תגובות פוליטיות באו מרגע שנחשפו שמותיהם, אתניותם ואזרחותם של החשודים.
סנאטור מועצת הפדרציה פרנק קלינסביץ' הצהיר הצהרה פוליטית מאוד חריגה ומפתיעה כלפי מפלגת השלטון "רוסיה המאוחדת" בדבר הצורך במשטר ויזה קפדני כלפי מדינות ברית המועצות לשעבר של "אסיה התיכונה" (למעט קזחסטן וקירגיזסטן) ועל הצורך בחידוד הדרישות לקבלת אזרחות רוסית. "הרג סדיסטי של מפקד המשטרה לשעבר של סיזראן עם משפחתו על ידי מהגרים מאסיה התיכונה - זה כבר ממש עובר גבול... כולנו זוכרים את מותו הנורא של ילד ממוסקבה בידי בייביסיטר משוגעת מאוזבקיסטן... עלינו להחליט, מה יותר חשוב: יחסים טובים עם הרפובליקות הסובייטיות לשעבר או ביטחון אזרחי רוסיה?. אפילו תומכי זכויות האדם תמכו ברעיון זה.
בהמשך, פוליטיקאים אחרים גם תמכו במשטר הוויזה, תוך התחשבות בתגובה הציבורית מהתקיפה ההמונית (כולל ירי) של מהגרים ממדינות אסיה נגד הכנופיות האתניות בצפון הקווקז בבית העלמין ח'ובנסקיה (דרומית למוסקבה) ב-13 במאי 2016 (500 מעורבים, 3 הרוגים, 50 נעצרו). סנאטור אחר ממועצת הפדרציה והמשנה ליושב ראש ועדת ההגנה והביטחון, יבגני סרברניקוב (רו'), הציעו לאכוף את משטר הוויזה למדינות כולל טג'יקיסטן ואוזבקיסטן, על מנת למנוע הישנות אירועים כאלה.
הליכים בבית משפט

הליכי בית המשפט החלו ב-24 באוקטובר 2016 בישיבה סגורה, לבקשת בנו של הקורבן העיקרי. החשודים המשיכו לשמור על טענתם לחפותם. שניים מהחשודים דרשו משפט בפני חבר מושבעים.
גזר הדין ניתן ב-22 בפברואר 2017: מחמד עלי אחמדוב ורומן פטאלייב נידונו למאסר עולם; אסלאם בבאייב ל-25 שנות מאסר; ואורחן זוהרבוב ל-26 שנים. לקרובי משפחת הקורבן הוענקו פיצויים בסך 12 מיליון רובל מהרוצחים. בנו של הלמוט גושט התעקש שיש להודיע לו על השעה בה נשלחו המורשעים לכלא ומתי שוחררו.
מחוז ירושלים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  מציאות תיעודית
 יוצרים:  שידורי קשת קודה תקשורת
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  9
 הפקה
 מפיק:  סער פין ורם לנדס
 אתר צילומים:  מחוז ירושלים
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  19 במאי 2019 – 23 ביוני 2019 (36 ימים)
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
מחוז ירושלים היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית ששודרה מ-19 במאי 2019 בכאן 11. הסדרה עוקבת אחר פעילותם של שוטרי יחידות המודיעין, הבילוש, יס"מ אופנועים ומשמר הגבול במחוז ירושלים של משטרת ישראל. הסדרה זכתה להצלחה עצומה עם קרוב למיליון צפיות בכל פרק ביוטיוב ובכל פלטפורמות ה-VOD בישראל. בעקבות בידוי עובדות בסדרה, היא הוסרה מהאינטרנט.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 9 | 9 | 19 במאי 2019 | 23 ביוני 2019 |
משתתפים

| שם | תפקיד |
| --- | --- |
אסף עובדיה: קצין מודיעין ובילוש מרחב קדם
ארז חזן: רכז מודיעין תחנת שלם
ניסו גואטה: מפקד תחנת שלם
איתמר אוחיון: קצין בילוש תחנת לב הבירה
שיר אמסלם: בלשית ביחידה לחקירת פשעים
יוסי צרפתי: מפקד מחלקת אופנועים יס"מ ירושלים
עדי פליקס: כלבנית בפלוגת מג"ב
פרקים

| פרק | שם פרק | תאריך שידור מקוריישראל | נתוני צפייה> מדורג | נתוני צפייה> מס' צופים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ידיעת זהב | 19 במאי 2019 | 6.5% | 172,000 |  |
| 2 | מעשה אבות | 20 במאי 2019 | 3.9% | 109,000 |  |
| 3 | אדמות מריבה | 26 במאי 2019 | 4.3% | 131,000 |  |
| 4 | חוק וסדר | 27 במאי 2019 | 3.6% | 119,000 |  |
| 5 | שדה קרב | 2 ביוני 2019 | 3.7% | 81,000 |  |
| 6 | פירוק והרכבה | 3 ביוני 2019 | 4.1% | 109,000 |  |
| 7 | משמרת לילה | 9 ביוני 2019 | 5.8% | 171,000 |  |
| 8 | מצוד | 16 ביוני 2019 | 3.9% | 145,000 |  |
| 9 | לשרת ולהגן | 23 ביוני 2019 | 3% | 79,000 |  |
הצלחת הסדרה

למרות נתוני מדרוג נמוכים בטלוויזיה, בתאגיד השידור ייחסו הצלחה גדולה בצפייה בסדרה בדיגיטל. על פי נתונים שפרסם תאגיד השידור כאן, כ-930,000 אנשים צפו בתוכנית בטלוויזיה, מעל מיליון צפיות ב-VOD וכ-6.5 מיליון צפיות בערוץ היוטיוב של כאן דיגיטל. לפי התאגיד, "מחוז ירושלים" היא הסדרה הנצפית ביותר של תאגיד השידור מאז הקמתו.
בדיות בסדרה

בפרק האחרון של העונה הראשונה תועדה מציאת רובה M16 מקוצר במהלך חיפוש במרתף בבית משפחה בשכונת עיסאוויה. באוגוסט 2019 חשף ניר חסון ב"הארץ", כי הנשק נשתל על ידי השוטרים לצורך הצילומים, ובעקבות כך הוסר הפרק מהאתר ומערוץ היוטיוב. בפרק אחר מתועד מעצר של חרדי בשכונת מאה שערים כשברקע צעקות כלפי השוטרים, אך לטענת צלם העיתונות חיים גולדברג, שנכח בעת המעצר – אף אדם מלבדו לא נכח באירוע והצעקות נוספו לסצנה בזמן העריכה. בעקבות הגילויים הללו והאפשרות שקיימות בדיות נוספות בסדרה הוחלט ב-7 באוגוסט 2019 להסיר את כל פרקי הסדרה מכלל פלטפורמות השידור, שכוללות את ערוץ היוטיוב של "כאן 11" באינטרנט ומשירותי VOD של ספקיות תוכן. כמו כן הוחלט שהתוכנית לא תועבר בשידורים ליניאריים בטלוויזיה (לא ישודרו בשידורים חוזרים). לאחר עדויות נוספות על מצגי שווא החליטה מועצת התאגיד להפסיק כל התקשרות שהיא עם חברת ההפקות "קודה תקשורת". שורה של אנשי תקשורת התייצבה לצדו של מנכ"ל "קודה תקשורת", רם לנדס, ונגד החלטת תאגיד השידור. בעקבות הסערה התנצל לנדס בפני כל מי שנפגע מצילומי הסדרה ומשידורה. בעקבות תחקיר המשטרה התגלה כי היו כשלים בהתנהלות המשטרה מול צוות ההפקה, בהם חוסר במעורבות של גורם מתווך אחראי בין ההפקה לשוטרים בשטח. ב־18 במרץ 2020 דווח כי "כאן" יחדשו את ההתקשרות עם "קודה", לאחר סיומו של הליך גישור בין הגופים.
הערות שוליים

↑  אלכסנד כץ, האירוויזיון מרימי להנחתה: השקה טובה ללוח החדש של כאן 11, באתר ice, ‏20 במאי 2019
↑  אלכסנד כץ, 15.4% לחזרה של The voice - שמפסידה לאדיר מילר, באתר ice, ‏21 במאי 2019
↑  אלכסנדר כץ, חתונה ממבט ראשון ניצחה בקלות את הישרדות VIP, באתר אייס, 27 במאי 2019
↑  אלכסנדר כץ, אדיר מילר מאלתר 16.3% - ומנצח שוב את The voice, באתר אייס, 28 במאי 2019
↑  משה בנימין, זוגיות במשבר עם רייטינג יציב: חתונה ממבט ראשון מובילה בענק, באתר ice, ‏3 ביוני 2019
↑  אלכסנדר כץ, The voice מתקשה גם מול מאסטר שף: הפער - 5.5 נקודות, באתר ice, ‏4 ביוני 2019
↑  אלכסנדר כץ, The voice ניצחה את מוצאי החג; כ-7% למשחק הנבחרת בשישי, באתר ice, ‏10 ביוני 2019
↑  אלכסנדר כץ, חתונה ממבט ראשון ממשיכה להוביל את טבלת הרייטינג היומית, באתר ice, ‏17 ביוני 2019
↑  אלכסנדר כץ, שירי ולירן שרדו - פרק סיום העונה של חתונה ממבט ראשון הפגיז, באתר ice, ‏24 ביוני 2019
↑  נתוני הצפייה של מחוז ירושלים, באתר עמוד הטוויטר של "כאן", ‏25 ביוני 2019
↑  מאיה הורודניצאנו‏, בשביל צילומים לטלוויזיה: שוטרים שתלו נשק בביתו של תושב מזרח י-ם, באתר וואלה, 6 באוגוסט 2019
↑  חיים גולדברג, ‏צלם 'כיכר השבת' כועס: בישלו סצנה - כדי להשמיץ חרדים, באתר כיכר השבת, 18 ביוני 2019
↑  מערכת tvbee, ‏לאור סערת הזיוף, הפרקים של "מחוז ירושלים" הורדו מיוטיוב, באתר ‏מאקו‏, 7 באוגוסט 2019
↑  רן בוקר, בעקבות הראיות שהושתלו: כאן לא יעבדו יותר עם חברת ההפקות של "מחוז ירושלים", באתר ynet, 8 באוגוסט 2019
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏עמיתיו של רם לנדס נגד תאגיד השידור: "גזר-דין מוות מקצועי", באתר גלובס, 9 באוגוסט 2019
↑  רן בוקר, מפיק "מחוז ירושלים" מתנצל: "לוקח אחריות, קיבלתי שיעור שנצרב בנשמתי", באתר ynet, 12 באוגוסט 2019
↑  לירן לוי‏, השתלת הנשק בסדרה "מחוז ירושלים": "השוטרים נשלחו למשימה ללא הכשרה", באתר וואלה, 12 בספטמבר 2019
↑  כאן מגשרים: התאגיד יחזור לשתף פעולה עם קודה תקשורת, באתר אייס, 18 במרץ 2020
העיר העתיקה של איסטנבול

| --- | --- |

 מדינה:  טורקיה טורקיה
 שפה רשמית:  טורקית 
 שטח:  17 קמ"ר
 גובה:  24 מטרים
 קואורדינטות:  41°00′41″N 28°57′01″E﻿ / ﻿41.0114°N 28.9502°E﻿ / 41.0114; 28.9502 
 אזור זמן:  UTC+3
 http://www.fatih.gov.tr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   המיקום של אזור העיר העתיקה של איסטנבול באיסטנבול  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
העיר העתיקה של איסטנבול (בטורקית: Fatih, "פאטיח"), הוא אחד מ-39 המחוזות של העיר איסטנבול אשר בטורקיה. זהו החלק העתיק ביותר של העיר איסטנבול בו נמצאים מרבית האתרים ההיסטוריים הבולטים של העיר. אזור העיר העתיקה של איסטנבול משתרע על חצי האי, אותו כבש במקור מהמט הכובש ב-29 במאי 1453, ואזור זה חופף לאזור המקורי בו נמצאה העיר קונסטנטינופול.
זהו אחד מהמחוזות הגדולים ביותר באיסטנבול כיום, וכמו גם אחד מהאזורים המאוכלסים והצפופים ביותר באיסטנבול. בשנת 2000 מנתה אוכלוסיית המחוז 408,000 תושבים בסך הכל, אשר חיו בשטח בגודל 10.8 קמ"ר.
אוכלוסיית המחוז מורכבת מאוד מבחינה אתנית ודתית. בעשורים האחרונים חלק מהאוכלוסייה המבוססת עברה להתגורר בפרברים של איסטנבול ובמקביל עברו להתגורר בחצי האי לא מעט מהגרים שעברו למקום בעיקר מהמחוזות הצפוניים של טורקיה. מגמה זו בולטת בעיקר בחלק המרכזי ובחלק הצפוני של חצי האי.
העיר העתיקה של איסטנבול הוכרזה על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית תרבותי בשנת 1985.
אתרים היסטוריים בולטים

ארמון טופקאפי - ארמון אשר שימש כמבנה המגורים הרשמי של הסולטאנים העות'מאנים והמרכז האדמיניסטרטיבי של האימפריה העות'מאנית בין השנים 1465 עד 1853.
איה סופיה - קתדרלה היסטורית של הכנסייה האורתודוקסית המזרחית שנבנתה במקור בבירת האימפריה הביזנטית, אשר הוסבה מאוחר יותר למסגד, לאחר מכן למוזיאון, ולבסוף שוב למסגד.
מסגד סולימאנייה -  מסגד עות'מאני אשר נבנה בימיו של סולימאן המפואר ולידו נמצא קברו. סולימאנייה הוא המסגד הגדול באיסטנבול ובין אתרי התיירות המוכרים שלה.
הבזאר הגדול - אחד השווקים המקורים הגדולים בעולם. הבזאר הגדול מכיל כ-3,000 חנויות, ומבקרים בו בין 250,000 ל-400,000 קונים מדי יום.
המוזיאון לאמנויות טורקיות ואיסלאמיות (אנ') - מוזיאון הממוקם בכיכר סולטנאחמט אשר נמצא במבנה שהוקם במקור בשנת 1524 ושימש בעבר כארמונו של פרגלי אבראהים פאשא, שהיה וזיר גדול באימפריה העות'מאנית בין השנים 1523 עד 1536.
המסגד החדש (אנ') - מסגד עות'מאני הממוקם ברובע אמינונו. המסגד ממוקם בקרבת גשר גלטה.
בזאר התבלינים (אנ') – אחד מהבזארים הגדולים ביותר באיסטנבול.
מסגד סוקולו מהמט פאשה(אנ') - מבנה מהמאה ה-16 אשר ממוקם במחוז קדירגה.
גלריית תמונות

איה סופיה
העיר העתיקה של איסטנבול
המוזיאון לארכאולוגיה
המסגד הכחול
הבזאר הגדול
פנים המסגד החדש
כניסה לבזאר התבלינים
איה אירנה (אנ')
איה סופיה הקטנה (אנ')
אמת מים ביזנטית
נורה פלואורסצנטית

.
מגוון נורות פלואורסצנטיות מתוצרת אירופאית
נורה פלואורסצנטית קומפקטית ספירלית אמריקאית מתוצרת סין. השימוש בנורות מסוג זה בסוף העשור הראשון של המאה העשרים ואחת, הפך להיות פופולרי מאוד.
נורה פלואורסצנטית קומפקטית דולקת
נורה פלואורסצנטית ללא אלקטרודות עם סלילי השראה אלקטרומגנטית
נורה פלואורסצנטית (בסלנג העברי: "נורת נאון") היא נורה חשמלית המאירה באמצעות יצירה של קרינה פלואורסצנטית.
את הנורה הפלואורסצנטית המציא הצרפתי ז'ורז' קלוד (Georges Claude) בשנת 1911, על בסיס שפופרת הפלואורסצנט אותה המציא אנרי בקרל בשנת 1867.
לנורה הפלואורסצנטית נצילות היכולה להגיע עד 95 לומן לוואט (נורה פלואורסצנטית סטנדרטית (T8) בהספק של 36W מפיקה 2,350 לומן), ואורך חיים שיכול להגיע עד 20,000 שעות עבודה. נורה זו צריכה אביזרי עזר לשם הפעלתה כמו מתנע (סטרטר) ומשנק המחובר בטור לוויסות עוצמת הזרם לנורה.
ישנן נורות פלואורסצנטיות קומפקטיות הדומות יותר בגודלן ובצורתן לנורת ליבון (להט), שהשימוש בהן הולך וגדל בשל ההספק הנמוך שלהן וההדלקה המהירה שלהן. ההדלקה המהירה נובעת משימוש במשנקים אלקטרוניים. לנורה זו אורך חיים גבוה יותר מזה של נורות ליבון. החל משנת 2012, נאסר לשווק בישראל נורות ליבון בהספק מעל 60 ואט, ולכן נורות פלואורסצנטיות קומפקטיות הן האופציה המובילה בתחום זה.
מבנה

הנורה בנויה משפופרת של צינור זכוכית מוארך, המכילה גז אציל, על פי רוב אַרְגּוֹן או קריפטון, בלחץ נמוך מאוד אשר עוזרים ביצירת הפלזמה דרכה עובר הזרם החשמלי במנורה לאחר ההתנעה וכן אדי כספית. השפופרת מצופה מצידה הפנימי בציפוי זרחני הפולט אור בתחום הנראה לעין כאשר פוגעת בו קרינה אולטרה סגולה. בקצות השפופרת מותקנים חוטי להט לחימום ראשוני של הנורה שהופכים לאחר שלב ההתנעה לאלקטרודות. חלק חשוב של המנורה הוא אדי הכספית, הנמצאים בתוך השפופרת אשר הפלזמה שעוברת דרכם פולטת קרינה אולטרה סגולה, שגורמת לציפוי הזרחני להאיר באור נראה.
שלא כמו נורות ליבון, נורות פלואורסצנטיות זקוקות תמיד למשנק להגבלת עוצמת הזרם בנורה (ללא המשנק, עוצמת הזרם בנורה תעלה יותר ויותר עד שהנורה תיהרס או שהמפסק המבטח בלוח החשמל יקפוץ, משום שככל שעובר הזמן יורדת התנגדותה החשמלית של הפלזמה בנורה, בניגוד לחוט הלהט של נורת הליבון, שהוא בעל התנגדות קבועה), ולמתנע (סטרטר) ליצירת המתח הגבוה מהמשנק, הדרוש להדלקת הנורה וחימום האלקטרודות לפני כן. עבור חלק מהנורות הפלואורסצנטיות המשנק הוא חיצוני וכיום נמכרות גם נורות הכוללות את המשנק בתוכן, מה שמאפשר להשתמש בהן במקום נורות ליבון.
קיימות נורות פלואורסצנטיות אשר לא משתמשות באלקטרודות כדי ליינן את אדי הכספית, אלא בסליל השראה אלקטרומגנטי אחד או שניים, פנימי או חיצוני, המוזן בתדר גבוה מאוד של כמה מגה הרצים מספק כוח. נורות אלו מכונות בישראל "נורות אינדוקציה" (שיבוש של Induction lamp).
עקרון פעולה

נורה פלואורסצנטית היא נורת פריקה שמשתמשת בחשמל על מנת לשחרר גז מסוג ארגון או קריפטון באדי כספית, כך שנוצרת פלזמה המפיקה אור על-סגול לטווח קצר. אור זה תורם בתורו לזריחה של קרינה פלואורסצנטית אשר מפיקה אור.
שלא כמו במוליכים מוצקים אשר בהם החשמל זורם על ידי נדידת אלקטרונים מאטום אחד למשנהו, בגז החשמל זורם דרך אלקטרונים חופשיים וביונים. תערובת גז שמכילה כמות לא זניחה של אלקטרונים חופשיים או יונים נקראת פלזמה. אחד המאפיינים של הפלזמה הוא שההתנגדות שלה להולכת חשמל נקבעת בנוסף לכל הפרמטרים הרגילים כמו מקדם התנגדות, שטח חתך ואורך המוליך, גם על ידי הזרם שעובר דרכה. לפיכך, משתנה ההתנגדות בתוך השפופרת הפלואורסצנטית בעת ההדלקה של הנורה.
עם חיבור הנורה לזרם החשמל המגעים הדו-מתכתים של הסטרטר נסגרים וכתוצאה מכך מחוממות האלקטרודות. חימום האלקטרודות מביא אותן לפליטת אלקטרונים על פי תהליך של פליטה תרמיונית. חימום זה מספק לאלקטרונים שבגז אנרגיה נוספת העשויה להקפיץ אותם לרמת אנרגיה גבוהה יותר ואף לשחרר אותם מהאטום וליצור פלזמה. בהמשך, לאחר חימום האלקטרודות, המגעים של הסטרטר נפתחים, וכתוצאה מכך נוצר מתח גבוה במשנק. כתוצאה מכך, השדה החשמלי שנוצר בתוך השפופרת כתוצאה מהמתח הגבוה מנתק את האלקטרונים ומושך אותם אל האנודה, ברגע זה, שמתחילה זרימה של זרם חשמלי דרך הפלזמה והזרם זורם דרך השפופרת נפסק חימום האלקטרודות, המשנק מייצב את המתח וכך נוצר זרם חשמלי יציב בשפופרת.
בזרם חילופין מתאפס המתח 100 פעמים בשנייה (בתדר של 50 הרץ). כאשר המתח יורד נמצאים חלק מהאלקטרונים ברמת אנרגיה גבוהה, והם שואפים לחזור לרמת האנרגיה הנמוכה. בתהליך החזרה ייתכן שייפלט פוטון. אורך הגל של הפוטון הנפלט נקבע על פי מבנה האטום של הגז שנמצא בנורה. פוטון הפוגע בציפוי הזרחני שעל הדופן הפנימית של הנורה גורם לפליטת פוטון אחר בעל אורך גל בתחום האור הנראה (תהליך הפלואורסצנציה).
מיחזור

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נורות פלואורסצנטיות מהוות סיכון סביבתי בעיקר בגלל הכספית שבתוכן, שיכולה לגרום בכמויות גדולות להרעלה, כמו גם לזיהום הקרקע והמים בהשלכת כמויות גדולות מאוד של נורות. מיחזור הנורות מונע דליפת כספית לסביבה. במדינות רבות ובתוכן ארצות הברית מונהג מיחזור נורות פלואורסצנטיות. בישראל מיחזור נורות פלואורסצנטיות מבוצע על ידי החברה לשירותי איכות הסביבה אם כי איסוף הנורות טרם יושם כיאות.
קברי צ'ינג המזרחיים

נתיב הנשמות: היכל אסטלת ההצטיינות
נתיב הנשמות: אסטלת ההצטיינות
נתיב הנשמות: שדרת פסלי בעל החיים
נתיב הנשמות: שער הדרקון והפניקס
שער הכניסה לגִ'ינְגְלִינְג
מגדל הנשמות בקברה של צ'ה שי
קברי צ'ינג המזרחיים (בסינית: 清東陵; בפין-יין: Qīng Dōnglíng) הם נקרופוליס - מתחם של מאוזולאומים של קיסרים משושלת צ'ינג, השוכן מערבית לכפר מָאלָאן-יוּ (馬蘭峪, בפין-יין: Mǎlányù) בנפה העירונית דְזוּנְחְווָה (遵化, בפין-יין: Zūnhuà) במחוז חביי, 125 קילומטרים צפונית-מזרחית לבייג'ינג בירת סין. זהו מתחם המָאוּזוֹלֵאוֹמִים הגדול ביותר, השלם ביותר והשמור ביותר בסין. בסך הכול קבורים באתר חמישה מקיסרי סין: שונג'ה, קאנגשי, צ'יינלונג, שיאנפנג וטונגזי, 15 קיסריות, 136 פילגשים, שלושה נסיכים ושתי נסיכות משושלת צ'ינג.
היסטוריה

שושלת צ'ינג, שושלת הקיסרים האחרונה בסין, שלטה בסין בין 1644 ל-1912. בראש השושלת עמדו בני עם המאנצ'ו מחבל מנצ'וריה, והיא קמה לאחר ששבטי הנוודים ממנצ'וריה השתלטו על כל סין לאחר שהביסו בעזרת מצביא סיני את צבאו של לִי דְזְה-צֶ'נְג. לי היה מורד סיני שעמד בראש צבא איכרים שהביס זמן קצר קודם לכן את הקיסר האחרון של שושלת מינג, השושלת שקדמה לשושלת צ'ינג בשלטון על סין. הקיסרים הראשונים בשושלת זו נאבקו בהצלחה בשנים הראשונות לשלטונם במרידות של מצביאים סינים שלא ראו בעין יפה את שלטונם של זרים על סין. הקיסרים הראשונים בשושלת, בייחוד קאנגשי וצ'יינלונג, נחשבים בין השליטים המוצלחים ביותר בתולדות סין.
שונג'ה (1661-1638), הקיסר השלישי בשושלת צ'ינג והראשון ששלט על כל סין, עלה על כס השלטון ב-1644, בהיותו בן חמש בלבד, והשלטון היה בפועל בידיו של העוצר דורגון. לאחר מותו של דורגון ב-1650 החל הקיסר הצעיר ליטול את מוסרות השלטון בהדרגה. האגדה מספרת כי הגיע יום אחד, במסגרת מסע ציד, לעמק שבו מצוי קברו. הוא עצר את סוסו למרגלות ההר, הביט סביבו והסביבה השקטה והירוקה מצאה חן בעיניו. הוא הסיר את הבָּאנְגְ'ה שלו (מגן אגודל עשוי עצם המגן על קשתים מהלחץ מופעל על ידי מיתר הקשת בעת דריכתה) השליך אותה לשמים והורה לשומרי ראשו "במקום שבו יפול הבָּאנְגְ'ה שם יהיה מקום קבורתי". שונג'ה מת ב-1661 מאבעבועות שחורות בגיל 22, ובמקומו עלה לשלטון בנו שׂוֵ'אן-יֵה, שהיה אז בן שבע, כקיסר קאנגשי (1722-1654). עם מותו של שונג'ה החל העבודות לבניית קברו, והן הושלמו ב-1664. 20 שנים אחרי שעלה לשלטון קבע גם קאנגשי היכן יקבר באתר, ובניית הקברים נמשכה באתר לסירוגין במשך 247 שנים עד 1908 עם סיום בניית קברה של הקיסרית האלמנה צה שי.
ב-28 ביולי 1928 כבש הצבא של המצביא הסיני סוּן דְיָאנְגְיִינְג (孫殿英, בפין-יין: Sun Dianying) את האזור. הוא הורה למפקדיו לפרוץ לקברים. תחילה נפרץ קברה של הקיסרית צה שי, תוך שימוש בחומר נפץ על מנת לפוצץ את הכניסה לקבר התת-קרקעי. נלקחו חפצי ערך עשויים ירקן ופנינים, גם ארון הקבורה נפרץ ונלקחו כל הבגדים והתכשיטים שלבשה. אחר-כך פנו הבוזזים לקברו של הקיסר צ'יינלונג, אשתו ופילגשיו וגם שם נבזזו כל חפצי הערך שהיו בו ותוך כדי כך פוזרו עצמותיהם על הרצפה. הבוזזים סתמו את הקבר באבנים. סוּן דְיָאנְגְיִינְג חילק את השלל בין מפקדיו ובין פקודיהם. העיתונים בסין דיווחו על השוד, אבל סוּן דְיָאנְגְיִינְג הצליח להתחמק מעונש באמצעות שוחד.
תיאור

אתר המורשת העולמית משתרע על שטח של 2.24 קמ"ר ומוקף באזור חיץ נרחב המשתרע על שטח של 78 קמ"ר, כשהוא מוקף בהרים: הר צָ'אנְגְזְ'ווֵי, הר גִ'ינְשִׂינְג, הר חְוָאנְגְחְווָה והר יִינְגְפֵיי דָאויָאנְג. באתר יש 15 קברים ובהם קבורים 161 אנשים. מתוך 580 המבנים המקוריים במתחם שרדו 508. המבנים העתיקים ביותר הם בני קרוב ל-400 שנים והחדשים ביותר הם בני למעלה מ-100 שנים. במרכז המתחם של קברי צ'ינג המזרחיים שוכן שְׂיָאולִינְג (孝陵, בפין-יין: Xiàolíng, מילולית "קבר אדיקות הבנים"), קברו של הקיסר שונג'ה. הקברים העיקריים מזרחית למאוזוליאום של שונג'ה הם: גִ'ינְגְלִינְג שבו קבור הקיסר קאנגשי וחְווֵיְלִינְג (הקיסר טונגג'ה). ממערב שוכנים יוּלִינְג (הקיסר צ'יינלונג), דִינְג דונְגְלִינְג (הקיסרית האלמנה צה שי והקיסרית צְה'אָן) ודִינְגְלִינְג (הקיסר שיאנפנג).
בנוסף מצוי בשטח אתר המורשת העולמית אתר בנייה נטוש של המאוזוליאום של הקיסר דָאוֹגוָאנְג. דָאוֹגוָאנְג החליט להעביר את קברו (מולינג - 慕陵) לקברי צ'ינג המערביים לאחר שמים חלחלו לתא הקבורה באתר המקורי. המבנים שכבר נבנו פורקו והועברו לקברי צ'ינג המערביים. עם זאת שניים מבניו ושתיים מבנותיו קבורים בקברי צ'ינג המזרחיים ("קבר הנסיכים").
תיאור > גִ'ינְגְלִינְג

גִ'ינְגְלִינְג (景陵, בפין-יין: Jǐnglíng) הוא מתחם הקבר של הקיסר קאנגשי (שלט 1661–1722), הקיסר הרביעי משושלת צ'ינג והשני ששלט על כל סין, והוא צנוע באופן מפתיע בהתחשב בכך שהוא נחשב כקיסר המוצלח ביותר של שושלת צ'ינג, אבל עובדה זו תואמת את מה שידוע על אופיו. בנתיב הנשמות המוביל לקבר יש גשר אלגנטי בן חמש קשתות. בשונה ממתחמים אחרים מוצבים פסלי האבן של השומרים בפיתול הדרך וקרוב למדי לפתח הכניסה, והם מעוטרים יותר מאלו של הקברים האחרים. מתחם הקבר נבנה ב-1681, בשנה העשרים לשלטונו של הקיסר.
תיאור > יוּלִינְג

יוּלִינְג (峪陵, בפין-יין: Yùlíng) הוא מתחם הקבר של הקיסר צ'יינלונג (שלט 1735–1796), הקיסר השישי בשושלת צ'ינג והרביעי בשלטון על כל סין, והוא אחד מהקברים המלכותיים המפוארים ביותר בהיסטוריה הסינית. תא הקבורה שוכן בעומק של 54 מטרים מתחת לתל הקבורה ובנוי מסדרה של תשע קשתות מופרדות על ידי ארבע דלתות שיש. החל בשער השיש הראשון כל הקירות, התקרה המקומרת והשערים מכוסים בדמויות מהבודהיזם, כדוגמת ארבעת המלכים השמימיים, שמונת הבודהיסטווה, 24 הבודהה, אריות, שמונה האוצרות, כמו גם כלי פולחן ויותר מ-30,000 מילים מכתבי הקודש הטיבטיים ובסנסקריט. על הדלתות, השוקלות 3 טון כל אחת, יש תבליטים של בודהיסטוות (בדרכם להארה) וארבעת המלכים המגנים המצויים בדרך כלל בכניסות למקדשים. הקיסר צ'יינלונג (מת 1799) בחר את האתר למאוזוליאום שלו ב-1742 והבנייה החלה שנה אחר-כך. הבנייה הושלמה ב-1752, אבל המאוזוליאום הורחב עוד יותר בשנים שבין 1755 ו-1762. בתקופה זו נבנו מחדש המצודה, מגדל הנשמות ושני אולמות צדדים.
תיאור > דִינְג דונְגְלִינְג

דִינְג דונְגְלִינְג (定東陵, בפין-יין: Dìng Dōng Líng) הוא מתחם הקבר של הקיסרית האלמנה צ'ישי (1908-1835) ששלטה מאחורי הקלעים בסין מאמצע המאה ה-19 ועד מותה. מתחם קברה בולט בפארו. היכל החסד הבולט, כולל האולמות הצדדים המזרחי והמערבי עשויים מקורות עץ אדום יקר ערך. כל שלושת האולמות מקושטים בציורים מוזהבים, דרקונים מוזהבים, ומעקות מאבן מסותתת. כיום מכיל האולם הראשי העתקים של התצלומים שבוצעו באולפן הצילום של צ'ישי בארמון הקיץ ב-1903. בכל מקום יש אלמנטים שנלקחו מהעיר האסורה דוגמת מזרקות בפינות המרפסות המפוסלות כדרקונים חובבי מים. עיצוב הפנים עושה שימוש במוטיבים הצבועים בזהב על עץ כהה, מזכירים את הבניינים שבהם התגוררה בשנותיה האחרונות. חלק מהקירות נבנו מלבנים מגולפים ומוזהבים, ודרקוני עץ אימתניים מתפתלים סביב העמודים.
תיאור > גָ'אושִׂילִינְג

גָ'אושִׂילִינְג הוא מתחם קברה של הקיסרית האלמנה שְׂיָאוגְ'וָאנְג, אמו של הקיסר שונג'ה. הקבר שוכן מזרחית לכניסה לנתיב הנשמות המוביל לקברו של שונג'ה. מעריכים כי שְׂיָאוגְ'וָאנְג שיחקה תפקיד חשוב בגיבוש השלטון של שושלת צ'ינג בתחילת דרכה. המאוזוליאום החל כהיכל המנוחה האחרונה הזמנית בפיקוחו של הקיסר קאנגשי שהיה נכדה של גָ'אושִׂילִינְג ובוצע על פי ההוראות שהשאירה אחריה לגבי סידור זה. ההיכל הזמני הוסב למאוזוליאום גָ'אושִׂילִינְג ב-1725, במהלך שלטונו של הקיסר יונגג'נג.
הערות שוליים

1 2  The Qing East Imperial Tombs באתר China Through A Lens
↑  Qing Tombs Tell Tales
1 2  Nomination file באתר אונסקו