stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גביע דייוויס 2019

| --- | --- |

 ענף:  טניס 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לטניס 
 תקופת התחרות:  1 בפברואר 2019 – 30 בנובמבר 2019 (303 ימים)
 מספר תחרות:  108 
 מספר מתמודדים:  141
 מדינה מארחת:  מדריד, ספרד (משחקי הגמר)
 אצטדיון:  קאחה מחיקה (משחקי הגמר)
 זוכה:  ספרד ספרד (6)
 → 2018 2020/2021 ← 
 
גביע דייוויס 2019 היא התחרות ה-108 במניין מאז ייסוד התחרות.
התחרות אורגנה על ידי הפדרציה הבין-לאומית לטניס. בתחרות השתתפו מעל ל-100 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת Rakuten.
מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הגמר בהם השתתפו 18 נבחרות. למשחקי הגמר העפילו 4 משתתפי חצי הגמר של השנה הקודמת, 2 קבוצות שקיבלו הזמנה מיוחדת, 12 מנצחי של השלב המוקדם שנערך בפברואר 2019. לשלב המוקדם העפילו 24 נבחרות: 4 מפסידות של משחקי רבע הגמר מעונה הקודמת, 8 מנצחות של פלייאוף של הבית העליון מהעונה הקודמת, 6 נציגות אירופה/אפריקה, 3 נציגות אסיה/אוקיאניה 3 נציגות אמריקה. 12 מפסידות של הבית המוקדם שיחקו בקבוצה עליונה של היבשת המתאימה בספטמבר 2019.
יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-בית עליון ו-3 תתי-בית תחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.
כל המשחקים נערכו במתכונת של 2 משחקי יחידים ומשחק זוגות.
נבחרת קרואטיה שניצחה בגביע דייוויס 2018, לא הצליחה לעבור את שלב הבתים של משחקי הגמר. בתחרות ניצחה נבחרת ספרד, בפעם השישית בתולדותיה.
קבוצות שהעפילו למשחקי הגמר

4 קבוצות העפילו ללא משחקים מוקדמים:  קרואטיה,  צרפת,  ספרד,  ארצות הברית.
בעקבות השלב מקודם 12 נבחרות העפילו למשחקי הגמר:  סרביה,  בלגיה,  אוסטרליה,  איטליה, גרמניה,  רוסיה,  קזחסטן,  הולנד, קולומביה,  צ'ילה,  קנדה,  יפן
שתי נבחרות נוספות קיבלו כרטיס חופשי ("ויילד קארד") על פי בחירת המארגנים:  ארגנטינה,  בריטניה.
משחקי הגמר > שלב הבתים

18 קבוצות חולקו ל-6 בתים מהם העפילו לשלב האחרון 8 נבחרות.
כל המשחקים נערכו בקאחה מחיקה, מדריד במשטח קשה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 21-22 בנובמבר | רבע הגמר 21-22 בנובמבר | רבע הגמר 21-22 בנובמבר |  |  | חצי הגמר 23 בנובמבר | חצי הגמר 23 בנובמבר | חצי הגמר 23 בנובמבר |  |  | משחק הגמר 24 בנובמבר | משחק הגמר 24 בנובמבר | משחק הגמר 24 בנובמבר |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   | 8 |   סרביה | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 17 |   רוסיה | 2 |   |   | ריו דה ז'ניירו, ברזיל, חימר | ריו דה ז'ניירו, ברזיל, חימר | ריו דה ז'ניירו, ברזיל, חימר | ריו דה ז'ניירו, ברזיל, חימר | ריו דה ז'ניירו, ברזיל, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 17 |   רוסיה | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | 13 |   קנדה | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 9 |   אוסטרליה | 1 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 13 |   קנדה | 2 |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 13 |   קנדה | 0 |  |  |
|   |  |  |  |  |  |   |   |   |   |   | 7 |   ספרד | 2 |  |  |
|   | 5 |   בריטניה | 2 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 11 |   גרמניה | 0 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 5 |   בריטניה | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | 7 |   ספרד | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 3 |   ארגנטינה | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 7 |   ספרד | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחק הגמר

| קנדה   קנדה   0 | קנדה   קנדה   0 | קאחה מחיקה, מדריד, ספרד   24 בנובמבר 2019  משטח קשה | קאחה מחיקה, מדריד, ספרד   24 בנובמבר 2019  משטח קשה | ספרד   ספרד   2 | ספרד   ספרד   2 | ספרד   ספרד   2 | ספרד   ספרד   2 | ספרד   ספרד   2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | קנדה | פליקס אוז'ה-אליאסים |  | 6 | 3 |  |  |  |
| 1 | ספרד | רוברטו באוטיסטה אגוט  |  | 7 | 6 |  |  |  |
| 2 | קנדה | דניס שפובלוב |  | 3 | 6 |  |  |  |
| 2 | ספרד | רפאל נדאל  |  | 6  | 7  |  |  |  |
| 3 | קנדה | ואצק פוספישיל/דניס שפובלוב |  |  |  |  |  |  |
| 3 | ספרד | מרסל גרנולרס/פליציאנו לופס |  |  |  |  |  |  |
4: 
4: 
5: 
5:
משחק הגמר > העברות לקראת משחקי 2020

בהתאם להישגי הנבחרות במהלך התחרות נקבעו עולות למשחקי הבית העליון של תחרות 2020-21.
בסיום משחקי בית אירופה/אפריקה 6 נבחרות העפילו למשחקי הבית העליון 2020: צכיה, שוודיה, אוסטריה, הונגריה, שווייץ, פורטוגל.
בסיום משחקי בית אמריקה 3 נבחרות העפילו למשחקי הבית העליון 2020: ברזיל, אקוודור, הרפובליקה הדומיניקנית.
בסיום משחקי בית אסיה/אוקיאניה 3 נבחרות העפילו למשחקי הבית העליון 2020:הודו, אוזבקיסטן, הרפובליקה העממית של סין.
בסיום משחקי פלייאוף 12 נבחרות נוספות העפילו משחקי הבית העליון 2020: אוקראינה, פקיסטן, בוליביה, ישראל, בוסניה והרצגובינה, פינלנד, לבנון, ניו זילנד, פרו, נורווגיה, פורטוגל, רומניה.
ישראל בגביע דייוויס

בתחרות שנת 2019, נבחרת ישראל שיחקה באירופה-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד שוודיה והפסידה.
| שוודיה   שוודיה   3 | שוודיה   שוודיה   3 | סטוקהולם, שוודיה   14-13 בספטמבר 2019  משטח קשה | סטוקהולם, שוודיה   14-13 בספטמבר 2019  משטח קשה | ישראל   ישראל   1 | ישראל   ישראל   1 | ישראל   ישראל   1 | ישראל   ישראל   1 | ישראל   ישראל   1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | שוודיה | מיכאל ימר |  | 6  | 7 |  |  |  |
| 1 | ישראל | עידן לשם |  | 3 | 5 |  |  |  |
| 2 | שוודיה | מרכוס אריקסון  |  | 7 | 6 |  |  |  |
| 2 | ישראל | דודי סלע |  | 6 | 0 |  |  |  |
| 3 | שוודיה | מרקוס אריקסון /אנדאה גורנסון |  | 0 | 2 |  |  |  |
| 3 | ישראל | דניאל צוקרמן/יונתן ארליך  |  | 6 | 6 |  |  |  |
| 4 | שוודיה | מיכאל ימר |  | 6  | 6 |  |  |  |
| 4 | ישראל | דניאל צוקרמן  |  | 4 | 4 |  |  |  |
| 5 | שוודיה | מרכוס אריקסון |  |  |  |  |  |  |
| 5 | ישראל | עידן לשם |  |  |  |  |  |  |
בעקבות ההפסד הנבחרת החלה את העונה הבאה של התחרות במפגש הישרדות עם נבחרת טורקיה.
ג'רלדין סאמרוויל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 במאי 1967 (בת 57) מחוז מית', אירלנד 
 מדינה:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה 
 בן או בת זוג:  William Osborne-Young (12 בדצמבר 1998–?) 
 צאצאים:  Caspar William Osborne-Young, Arthur Osborne-Young, Rose Osborne-Young 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'רלדין מרגרט אגניו-סאמרוויל (באנגלית: Geraldine Margaret Agnew-Somerville; נולדה ב-19 במאי 1967) היא שחקנית בריטית ילידת אירלנד. ידועה בעיקר מתפקידה כבלשית בסדרה משטרתית "המפצח" ובתפקיד לילי פוטר בסדרת סרטי הארי פוטר.
ביוגרפיה

ג'רלדין אגניו-סאמרוויל נולדה במחוז מית' שבאירלנד וגדלה בהאי מאן. היא בתם של סר קוונטין צ'ארלס אגניו-סאמרוויל, ברונט שני, ומרגרט אפריל איירין, ליידי אגניו-סאמרוויל. אמה היא בתו של ג'ון דרומונד הברון ה-15 מסטריינג' (John Drummond, 15th Baron Strange). יש לה אחות מבוגרת ממנה אמיליה רייצ'ל ואח צעיר ממנה ג'יימס לוקט צ'ארלס אגניו-סאמרוויל.
מגיל 6 השתתפה סאמרוויל בשיעורי ריקוד, ובגיל 8 נשלחה לפנימייה בטרינג שבהרטפורדשייר (Arts Educational School), שם למדה בלט. בגיל 16 עזבה את בית הספר והמשיכה בלימודיה בלונדון.
את הכשרתה כשחקנית רכשה בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה. היא שיחקה בתיאטרון והופיעה בפרקים מסדרות טלוויזיה כגון "פוארו" לפי ספריה של אגאתה כריסטי ובסדרת בית החולים "Casualty". ב-1993 החלה להופיע בתפקיד ג'יין פנהליגון (Penhaligon) בסדרה "המפצח" שאותו גילמה עד מות הדמות ב-1995 והפכה לאחת הדמויות הזכורות ביותר בסדרה.
ב-1991 השתתפה בסדרת הטלוויזיה התקופתית "אריסטוקרטים" בתפקיד ליידי אמילי לנוקס. ב-2001 גילמה סאמרוויל את דמותה של ליידי סטוקברידג' בסרטו של ג'וליאן פלוז, פארק גוספורד. באותה שנה החלה להופיע בתפקיד לילי פוטר, אמו של הארי, בסדרת סרטי הארי פוטר, ושיחקה בכל אחד מסרטי הסדרה.
ב-2007 גילמה את דמותה של הסופרת דפנה דה מוריאה בסדרת דרמה של ה-BBC בשם "דפני". ב-2012 שיחקה בתפקיד ראשי במיני סדרה "הטיטאניק" בו גילמה דמות בדיונית בשם לואיזה, הרוזנת ממנטון.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בדצמבר 1998 נישאה לוויליאם אוסבורן-יאנג. לזוג יש שלושה ילדים, הבן הבכור קספר נולד במאי 2002, הבן השני ארתור נולד ב-2004 ובתם רוז נולדה ב-2007.
הערות שוליים

↑  Person Page, www.thepeerage.com
↑  DS Jane "Panhandle" Penhaligon (Played by Geraldine Somerville)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5320299  BnF: cb17123293t (data)  GND: 1047092565  ISNI: 0000 0001 3380 517X  SUDOC: 183753887  VIAF: 305230169   WorldCat (עם VIAF): 305230169
ג'ון פורסיית' (פוליטיקאי)

ג'ון פורסיית' (באנגלית: John Forsyth;‏
22 באוקטובר 1780 – 21 באוקטובר 1841) היה מדינאי אמריקאי שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית. קודם למינויו שימש מושל ג'ורג'יה ונציגה כסנאטור וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה

ג'ון פורסיית' נולד בפרדריקסבורג, וירג'יניה. בשנת 1799 סיים את לימודי המשפטים בקולג' ניו ג'רזי.
הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית (בשנים 1813–1818 ובשנית בין 1823–1827) וכסנאטור (בשנים 1818–1819 ובשנית בין 1829–1834). בשנים 1819–1823 היה שגריר ארצות הברית בספרד, ובשנים 1827–1829 כיהן כמושל מדינת ג'ורג'יה.
בשנת 1834 מונה פורסיית' למזכיר המדינה של ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן עד 1841. פורסיית' תמך בעבדות והיה בעצמו בעל עבדים. במהלך כהונתו התרחשה פרשת לה אמיסטאד, שבה נתפסה בידי ארצות הברית ספינת סחר עבדים ספרדית כשעל סיפונה עבדים אפריקנים שמרדו, וספרד תבעה מארצות הברית להסגירם. פורסיית' תמך בקבלת העמדה הספרדית, אך בית המשפט העליון פסק נגדה והורה לשחרר את האפריקנים.
הנצחה

פארק פורסיית' בעיר סוואנה שבג'ורג'יה, שג'ון פורסיית' תרם קרקעות להקמתו, נושא את שמו. כן נקראו על שמו מחוז ועיירה בג'ורג'יה.
ג'ון פטי

| --- | --- |

 לידה:  17 במרץ 1839 אדינבורו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  21 בפברואר 1893 (בגיל 53) הייסטינגס, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  קולג' אדינבורו לאמנות 
 הושפע על ידי:  רוברט סקוט לאודר 
 
ג'ון פטי (באנגלית: John Pettie‏; 17 במרץ 1839 – 21 בפברואר 1893) היה צייר מאדינבורו שבילה את רוב הקריירה שלו בלונדון. הוא הפך לחבר באקדמיה המלכותית ב-1866 ולאקדמאי מן המניין ב-1874. הוא התחתן ב-1888, ואשתו שימשה כמודל לרבים מציוריו ורישומיו בהזדמנויות שונות.
ביוגרפיה

ג'ון פטי נולד באדינבורו, בנם של אלכסנדר ואליסון פטי. ב-1852 עברה המשפחה לאיסט לינטון, האדינגטונשייר. בתחילה, אביו התנגד לכך שהוא יפתח קריירה באמנות, אך השתכנע בעקבות ציור של פטי בנושא "האכר והחמור".
כשהיה בן שש עשרה הוא נכנס לאקדמיה באדינבורו, עבד עם רוברט סקוט לאודר ועם ויליאם קווילר ארצ'רדסון, ויליאם מקטאגרט, פיטר גרהאם (1836–1921), טום גרהאם (1840–1906) וג'ורג' פול צ'למרס. התערוכות הראשונות שלו באקדמיה הסקוטית המלכותית היו סצנות שחיפש ברומנים של סר וולטר סקוט. לאקדמיה המלכותית בשנת 1860 הוא שלח את "החמושים"; והצלחת העבודה הזו והציור ״מה חסר לך, גברתי?״ בשנה שלאחר מכן עודד אותו להתיישב בלונדון (1862), שם הצטרף לארצ'רדסון.
ב-1866 הוא נבחר לשותף של האקדמיה המלכותית, וב-1874 התקבל כאקדמי מלא, בתמיכת סר אדווין לנדסייר. תמונת התעודה שלו הייתה "היעקוביטים", 1745.
פטי נהג לעבוד קשה ומהיר והיה אמן בצבע ברמה גבוהה ומבצע מבריק. בימיו הראשונים הפיק כמות מסוימת של איורי ספרים. הקשר שלו עם כתיבה ספרותית התחיל ב-1861, ונמשך עד 1864. הוא צייר דיוקן של הצייר ג'יימס קמפבל נובל והוא מוצג בגלריה הלאומית הסקוטית לפורטרטים באדינבורו. בשנת 1894 נכלל מבחר מיצירותיו בתערוכת החורף של האקדמיה המלכותית. הדיוקן העצמי שלו נמצא בגלריית טייט.
גלריה

טובים השניים
יעקוביטים
מנוחת המלחין
המאבק על החבית
הנסיך צ'ארלס
ההצעה
הערות שוליים

↑  Scottish Places. "John Pettie". Scottish Places.info
↑  John Pettie, R.A., H.R.S.A. (London, 1908), by his nephew Martin Hardie, gives the story of his life, a catalogue of his pictures, and fifty reproductions in color.
1 2  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Pettie, John". Encyclopædia Britannica. Vol. 21 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 336.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007436879105171  AAG: 1708  BNE: XX5527523  GND: 138675201  ISNI: 0000 0000 6687 9143  LCCN: nb2008001851  NGV: 1164  NTA: 165481307  RKD: 63046  SNAC: w6902kh4  SUDOC: 184596637  Trove: 1082473  ULAN: 500011002  VIAF: 53681271   WorldCat (עם VIAF): 53681271
גאוגרפיה אסטרטגית

גאוגרפיה אסטרטגית הוא ענף של גאוגרפיה אנושית (להבדיל: "גאואסטרטגיה" הקשור אל המחקר הפוליטי) המתעסק אל בקרה או אל גישה לאזורים מרחביים המשפיעים על ביטחונם ושגשוגם של מדינות ועל אזורים מרחביים הנוגעים לשינוי גאוגרפי-אסטרטגי לגבי אופי הצרכים או הפיתוח האנושיים. תחום זה הוא כשלעצמו יותר מתעסק באופי המחקר הכללי יותר בגאוגרפיה ופחות באופן הלימוד והעיון. תחום זה של גאוגרפיה קשור גם אל ענפים אחרים במקצוע כגון: גאוגרפיה פיזית, גאוגרפיה כלכלית, גאוגרפיה עירונית, גאוגרפיה חברתית, גאוגרפיה פוליטית, וגאוגרפיה צבאית.
תתי נושאים בגאוגרפיה אסטרטגית

גאוגרפיה אסטרטגית כללית
גאוגרפיה אסטרטגית צבאית
גאוגרפיה אסטרטגית עסקית
גאוגרפיה אסטרטגית לאומית
אסטרטגית אזורית או מחקרים במדינה אסטרטגית
גאוגרפיה אסטרטגית גלובלית
גאוגרפיה ימית אסטרטגית.
ראו גם

מעצמת-על
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'קסון גלאגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'קסון גלאגר (באנגלית: Jackson Gallagher) הוא שחקן וצלם אוסטרלי.
ביוגרפיה

גלאגר נולד במלבורן ומשפחתו עברה לדיילספורד, ויקטוריה. הוא גדל בחווה של מאה דונם שאפשרה לגלאגר לתרגל רכיבה על סוסים. כשסיים את בית הספר נסע גלאגר לניו יורק ומצא עבודה בקרקס ומאוחר יותר עבד כעוזר צלם. שם הוא פיתח חיבה לצילום. הוא גם למד משחק בקונסרבטוריון של סטלה אדלר . הוא החל ללמוד במכינה לרפואה באוניברסיטת מלבורן, שאותה בחר לעזוב לטובת לימודי תואר ראשון בקולנוע ואנתרופולוגיה. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה בשנת 2012. בשנת 2014, גלאגר נלכד במפולת סלעים בזמן מסע טיפוס בקרחון פרנץ יוזף בניו זילנד. הוא הצליח להימלט ללא פגע.
קריירה

גלאגר החל את הקריירה שלו כששיחק בסדרת הילדים של ערוץ תשע "מועדון האוכף". מאוחר השיג את תפקידו הקולנועי הראשון בסרט האימה פטריק משנת 2013.
בשנת 2013 גלאגר החל לעבוד כצלם מקצועי עבור תאגיד השידור האוסטרלי. הוא הצהיר כי היותו צלם סטילס עבור הרשת אפשר לו ללמוד טכניקה על הסט. באותה שנה הצטרף גלאגר לצוות השחקנים של אופרת הסבון האוסטרלית קרוב רחוק . גלאגר היסס לגבי אודישן לתפקיד של נער בן שש עשרה כי הוא חשב שהוא נראה מבוגר מדי מה שעלול להרוס את סיכויי ההצלחה שלו. הוא נבחן לתפקיד ביום שישי והתפקיד הוצע לו ביום שני שלאחר מכן. הוא שיחק בסדרה שלוש שנים.
בשנת 2016, השחקן שיחק בסדרת הקומדיה האוסטרלית של ג'וש תומאס קבלו אותי . מעת לעת נסע גלאגר למחנות פליטים בירדן, שם עבד כצלם עבור ארגון "Act of Peace" . הפרויקט הבא שלו היה תפקיד אורח בדרמה של The Doctor Blake Mysteries . במאי 2018, הוכרז שהוא קיבל את התפקיד הקבוע של קונור מארלו בסדרת הדרמה Playing for Keeps . הסדרה עוסקת בקבוצה של שחקני הפוטבול וחייהן האישיים של נשותיהם.  הוא שיחק בסדרה הקומית Back In Very Small Business .
בשנת 2019, גלאגר שיחק בתפקיד ראשי בסרט שביים די מקלכלן "הגלגל", וגילם את התפקיד של מת'יו אלן מילס. הסרט מתמקד בקבוצת אסירים שנאלצת להשתתף בניסויים מדעיים. באוגוסט 2020, הסרט יצא לאקרנים בבריטניה תחת השם החדש :2099: The Soldier Protocol.
לאחר מכן החל גלאגר הצטלם לסדרת טלוויזיה שנקראה באופן זמני אושן סיטי . הוא גם השיג תפקיד קולנועי נוסף ב- This Time, Maybe והופיע בתור רף בעונה השלישית של דרמת הטלוויזיה גליץ' . בשנת 2020, הוא הופיע בתור טרוויס קלי בדרמת הכלא וונטוורת' ולאחר מכן הצטרף לצוות השחקנים של אופרת הסבון שכנים שכנים, שגילם את התפקיד של ניית'ן פקארד. בשנת 2022 שיחק בפרק בסדרה הקיץ של סאמר.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008–2009 | מועדון האוכף | אשלי 'צ'ווי' בקר | תפקיד קבוע |
| 2011 | Lie Awake | הוא | סרט קצר |
| 2013 | Patrick | פטריק | סרט קולנוע |
| 2013–2016 | קרוב רחוק | ג'וש בארט | תפקיד קבוע |
| 2016 | קבלו אותי | קייל | תפקיד אורח |
| 2017 | The Doctor Blake Mysteries | תמאס לופיי | תפקיד אורח |
| 2018 | Wine, a bottle shared is a problem halved | ברמן | תפקיד אורח |
| 2018 | Back In Very Small Business | קליי | תפקיד חוזר |
| 2018–2019 | Playing for Keeps | קונור מארלו | תפקיד ראשי (2 עונות); 16 פרקים |
| 2019 | This Time, Maybe | ג'יימי | סרט קולנוע |
| 2019 | גליץ' | רף | תפקיד אורח |
| 2019 | 2099: The Soldier Protocol | מתיו אלן מילס | סרט קולנוע |
| 2020 | ונטוורת' | טרוויס קלי | תפקיד אורח |
| 2020 | שכנים שכנים | נתן פקארד | תפקיד אורח |
| 2022 | הקיץ של סאמר | טראב מורפט | פרק אחד |
הערות שוליים

↑  "Jackson Gallagher plays Josh Barrett". Yahoo!7. 30 באוקטובר 2013. אורכב מ-המקור ב-4 בנובמבר 2013. נבדק ב-11 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Young Daylesford star off to Summer Bay". Hepburn Advocate. 28 באוגוסט 2013. נבדק ב-11 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Jackson Gallagher". Creative Representation. נבדק ב-11 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Home and Away star Jackson Gallagher caught up in two rockfalls on New Zealand's Franz Josef Glacier". News.com.au. (News Corp Australia). 29 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Schipp, Debbie (3 באוגוסט 2013). "Home and Away introduces new bad boys Tai Hara and Jackson Gallagher with innovative webisodes". The Daily Telegraph. (News Corp Australia). נבדק ב-11 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dainty, Sophie (27 ביוני 2016). "Home and Away spoilers: Josh Barrett's explosive Summer Bay exit revealed". דיגיטל ספיי. (Hearst Magazines UK). נבדק ב-11 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bastow, Clem (9 בנובמבר 2016). "Josh Thomas on Please Like Me season four: 'We're doing so many sex scenes'". The Guardian. (Guardian Media Group). נבדק ב-11 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Knox, David (19 באוגוסט 2017). "Returning: The Doctor Blake Mysteries". TV Tonight. נבדק ב-11 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Groves, Don (18 בספטמבר 2018). "Umbrella Entertainment keeps faith in Oz films and documentaries". If Magazine. נבדק ב-11 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Murphy, Alice (4 בפברואר 2019). "Everything you need to know about Jackson Gallagher from Home and Away". New Idea (באנגלית אמריקאית). (Pacific Magazines). נבדק ב-26 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
ג'ון פטו

| --- | --- |

 לידה:  21 במאי 1854 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  23 בנובמבר 1907 (בגיל 53) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה 
 תקופת הפעילות:  1869–1907 (כ־38 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור 
 
ג'ון פרידריק פטו (באנגלית: John Frederick Peto‏; 21 במאי 1854 – 23 בנובמבר 1907) היה צייר אמריקאי, שנשכח עד שציוריו התגלו מחדש יחד עם ציורי עמיתו ויליאם הארנט. אף שהכירו זה את זה וציירו נושאים דומים, הקריירה שלהם התפתחה בדרכים שונות.
חיים וקריירה

פטו נולד בפילדלפיה, פנסילבניה, ולמד באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה במקביל להארנט. עד אמצע שנות השלושים לחייו, הוא הגיש ציורים באופן קבוע לתערוכות השנתיות באקדמיה בפילדלפיה. בשנת 1889 עבר לעיירת הנופש איילנד הייטס, ניו ג'רזי, שם עבד בהמשך חייו.
הוא השלים את הכנסותיו על ידי מכירת ציוריו לתיירים. מעולם לא הייתה לו תערוכת יחיד בחייו. לעומת זאת, הארנט זכה להצלחה והשפיע רבות על אמנים אחרים שציירו בסגנון שלו, אף שציוריו זכו לביקורת כתחבולה מסחרית בלבד.
שני האמנים היו מאסטרים בז'אנר של טבע דומם בעיקר של חפצים מצוירים מהמציאות. הציירים עבדו בסגנון הנקרא - טרומפ-לויל שמתאר חפצים בהתאם למערכת כללים ייחודית לז'אנר. כך לדוגמה, פטו והארנט ייצגו שניהם את האובייקטים בגודלם האמיתי, והחפצים נחתכו על ידי שולי הציור, מה שאיפשר משחק חזותי עם תפיסת הצופה כי התיאור אינו אמיתי. אך המאפיין הטכני העיקרי היה לסדר את החפצים בחלל רדוד, תוך שימוש בצל האובייקטים כדי לבנות עומק מבלי שהעין תראה עומק ממשי. מכאן המונח trompe-l'œill - "לרמות את העין". שני האמנים מרתקים את הצופה בתחושת בלבול מטרידה אך נעימה.
ציוריו של פטו, הנחשבים בדרך כלל פחות מיומנים מבחינה טכנית מזו של הארנט, הם מופשטים יותר, משתמשים בצבעים יוצאי דופן יותר ולעיתים קרובות הם בעלי הד רגשי חזק יותר. יצירותיו הבוגרות של פטו הן בעלות מרקם אטום אשר משווה לעיתים קרובות לעבודות של ז'אן-בטיסט סימאון שארדן.
נושאי ציוריו של פטו כלל דברים רגילים ביותר: אקדחים, פרסה, פיסות נייר, מפתחות, ספרים וכדומה. לעיתים קרובות הוא צייר "לוחות מכתבים" של פעם, שהיו מעין לוח שהשתמש בסרטים שהוצמדו אליו שהכילו מכתבים, פתקים, עפרונות ותצלומים.
רבים מציוריו של פטו מפרשים מחדש נושאים שהארנט צייר קודם לכן, אך הקומפוזיציות של פטו פחות רשמיות וחפציו בדרך כלל "חלודים", שחוקים וזולים יותר.
מוזיאון סטודיו ג'ון פטו

מוזיאון הסטודיו ג'ון פרדריק פטו משמר את בית האמן והסטודיו באיילנד הייטס, ניו ג'רזי. הבית נבנה בשנת 1889 ותוכנן בעיקר על ידי האמן ונשאר במשפחתו למעלה מ -100 שנה. הבית נפתח בשנת 2011, ומרוהט כפי שהיה במהלך שהותו של פטו בסביבות ראשית המאה העשרים, וכולל רפרודוקציות של ציוריו.
הערות שוליים

↑  Frankenstein, Alfred (1970). The Reality of Appearance. Greenwich: New York Graphic Society p. 94
↑  Schwartz, Sanford (1990). Artists and Writers. New York: Yarrow Press. 85 p
↑  Wilmerding, John (1983).Important Information Inside. New York: Harper & Row p.32
↑  A Painting A Day Workshop with Artist Abbey Ryan | The John F. Peto Studio Museum, web.archive.org, ‏2016-10-31
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007447878905171  BnF: cb119574011 (data)  GND: 121856178  ISNI: 0000 0000 6681 1392  LCCN: n82138988  NTA: 069529655  RKD: 62997  SNAC: w6ft9pwg  ULAN: 500030892  VIAF: 25469692   WorldCat (עם VIAF): 25469692
גווין סמית'

אוון גווין סמית' (באנגלית: Owen Guinn Smith;‏ 2 במאי 1920 – 20 בינואר 2004) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי (לונדון 1948) ופעמיים סגן אלוף ארצות הברית (1941 ו-1946) בקפיצה במוט.
ביוגרפיה

סמית' נולד במקיני, טקסס ועבר עם משפחתו בגיל צעיר לקליפורניה. הוא למד היסטוריה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ושם עבר להתמחות בקפיצה במוט.
ביוגרפיה > סגן אלוף ארצות הברית

בשנת 1941 זכה במדליית זהב באליפות המכללות בקפיצה במוט. באליפות ארצות הברית שנערכה בפילדלפיה, פנסילבניה אותה שנה הוא זכה במדליית כסף ביחד עם ארל מידוס בתוצאה של 4.27 מטר, אחרי קורנליוס וורמרדאם (4.57 מטר).
במלחמת העולם השנייה הוא שרת כטייס בחיל האוויר של ארצות הברית באסיה.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסן אנטוניו, טקסס ב-29 ביוני 1946 הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 4.31 מטר, אחרי אירווינג מור (4.39 מטר) ולפני בוב הארט (4.23 מטר).
באליפות ארצות הברית שנערכה בלינקולן, נברסקה ב-1947 הוא זכה במדליית ארד ביחד עם עוד שלושה קופצים בתוצאה של 4.11 מטר, אחרי ריצ'מונד מורקום (4.27 מטר) וארל מידוס (4.27 מטר).
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (1948) שנערכו באוונסטון, אילינוי ב-10 ביולי סיים סמית' שני בשיא אישי חדש של 4.47 מטר, אחרי ריצ'מונד מורקום שקבע תוצאה זהה. במשחקים עצמם שנערכו ביום גשום הוא זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.30 מטר, לפני ארקי קטיה מפינלנד (4.20 מטר) ובוב ריצ'רדס מארצות הברית (4.20 מטר). באליפות ארצות הברית שנערכה במילווקי, ויסקונסין אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 4.34 מטר.
ב-20 בינואר 2004 נפטר סמית' בהיותו בן 83 מנפחת.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לגובה: 1.956 מטר (1941)
קפיצה במוט: 4.47 מטר (1948)
ג'רג' סאבאד

| --- | --- |

 לידה:  4 באוגוסט 1924 ארד, רומניה 
 פטירה:  3 ביולי 2015 (בגיל 90) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1950) 
 תפקיד:  Speaker of the National Assembly of Hungary (3 באוגוסט 1990–27 ביוני 1994)  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (2 במאי 1990–10 במרץ 1996)  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (11 במרץ 1996–17 ביוני 1998) 
 מפלגה:  הפורום הדמוקרטי ההונגרי, Hungarian Democratic People's Party 
 פרסים והוקרה:  פרס סצ'ני (2006) 
 
ג'רג' סאבאד (בהונגרית: Szabad György; ארד, 4 באוגוסט 1924 – בודפשט, 3 ביולי 2015) היה היסטוריון יהודי-הונגרי זוכה פרס סצ'יני, פרופסור באוניברסיטה, פוליטיקאי, נשיא האספה הלאומית בין השנים 1990–1994, חבר מלא באקדמיה ההונגרית למדעים. תחום המחקר שלו היה השינוי האזרחי בהונגריה.