stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השטרודל האנושי

השטרודל האנושי הוא אלבום הבכורה של להקת הפאנק רוק הישראלית השפן הנכון. האלבום, אשר יצא לאור בשנת 1995, מכיל הן שירים מקוריים מאת חברי הלהקה כגון "לוקסוס", "הגשם מטפטף", "נאצי פיהרר", "הרצל" ו"כשיר" והן גרסאות כיסוי לשירים של אמנים אחרים, ביניהם "בפונדק קטן" שביצע במקור בני ברמן. ברמן עצמו השתתף בקליפ שנוצר לשיר, כשהוא מקוצר.
שירי האלבום

הערה: מצוין ברשימת השירים של האלבום על גבי העטיפה האחורית שיר נוסף בשם "מזוודה", אך הוא אינו מופיע באלבום.
רוק'נ'רול מצובאי (02:28)
Big Big Blue Wave‏ (02:45)
הגשם מטפטף (02:05)
הספד למנוח (03:52)
לוקסוס (02:11)
Die Stumpig Waltz‏ (01:17)
נאצי פיהרר (02:11)
כשיר (03:39)
הצער (02:25)
שוטפכלים (02:12)
הרצל (02:18)
שפנפני אבק (01:41)
I Love You When You...‏ (02:33)
בפונדק קטן (09:01)
העין של סאורון

העין, כפי שהיא מופיעה בספרים, ציור מעשה ידיו של טולקין
העין של סאורון (באנגלית: Eye of Sauron; נקראת גם העין הגדולה, העין חסרת-העפעפיים) היא מוטיב בדיוני, המופיע בלגנדריום של ג'יי.ר.ר טולקין.
העין הייתה סמל שאומץ על ידי אדון האופל, סאורון בעידן השלישי. נאמר כי אך מעטים יכולים לעמוד תחת מבטה האיום. העין שימשה כסמל על שריון וכרזות של מורדור, המייצגת את כוחו הכל יכול של סאורון. איתה חיפש סאורון ועקב אחר דרכיו של נושא הטבעת פרודו בגינס בסוף העידן השלישי.
היסטוריה

לא ידוע מתי נוצרה העין של סאורון. עם זאת, העין תמיד מרחפת בקודקודו של המגדל ברד דור. העין תוארה ככזו שהייתה לה נוכחות בוערת, גלויה וברורה. אם כי אולי לא מוחשית. במהלך אירועי שר הטבעות, העין תוארה ככזו שכאילו "מסתכלת דרך חלון, אל עבר נקודה שנמצאת אל מעבר לנקודת מבטו של הצופה/קורא ובמבטה היא מאדה עננים הנמצאים בנתיב מבטה".
בסרטים

בטרילוגיית סרטי "שר הטבעות" של פיטר ג'קסון, העין הגדולה היא גלגל עין ענק המורכב מאנרגיה היושבת על גבי ראש ברד דור.
במשחק ההמשך של משחק המחשב The Shadow of Mordor: העין המתוארת בטרילוגיה של ג'קסון למעשה אינה מורכבת רק מישותו של סאורון, אלא גם מישותו של קלברימבור, העלף שחישל את טבעות הכוח. שתי הישויות נמצאות במצב של לחימה תמידית. כאשר הטבעת נהרסת וברד-דור נופל, העין מתפוצצת וקלברימבור יוצא לחופשי.
ראו גם

ערפילית הסליל, נקראת גם "העין של סאורון"
| הלגנדריום של טולקין: עולם הפנטזיה של ג'>  ר. ר. טולקין |
| --- | --- | --- |
| ספרים | ראשית הימים והעידן הראשון: הסילמריליון (שלושת הסיפורים הגדולים: ילדי הורין • מפלת גונדולין • סיפורם של ברן ולות'יין)  העידן השני: סיפורים שלא נשלמו  העידן השלישי: ההוביט • שר הטבעות  כרכים נוספים: הרפתקאות תום בומבדיל • עץ ועלה • תולדות הארץ התיכונה |  |
| עיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים | ההוביט (1977) • שר הטבעות (1978) • שיבת המלך (1980) • המצוד אחר גולום • ניצוץ של תקווה • טרילוגיית שר הטבעות (אחוות הטבעת • שני הצריחים • שיבת המלך) • טרילוגיית ההוביט (מסע בלתי צפוי • מפלתו של סמאוג • קרב חמשת הצבאות) • שר הטבעות: טבעות הכוח • סדרת הטלוויזיה "ההוביטים" • שר הטבעות: מלחמת הרוהירים |  |
| דמויות | אאומר • אאורל • אארנדיל • אורוון • אזוג • אילובטר • איסילדור • אלרונד (משפחת אלרונד) • אראגורן • ארוון • בולג • בורומיר • בילבו בגינס • בלג קותליון • ברד הקשת • ברן • גולום • גיל גלד • גילדור • גימלי • גלדור הגבוה • גלדריאל • גנדלף • הואור • הורין תליון • טואור • טורין טורמבר • לגולאס • מורגות' • מורוון אלדוון • מיגלין • מים הגמד • מריאדוק ברנדיבאק • נאזגול • ניינור ניניאל • סאורון (העין) • סארומן • סמאוג • סמוויז גמג'י • פינגולפין • פינווה • פינרוד • פרגרין טוק • פרודו בגינס • פרמיר • קירדן • רדגסט • תאודן • תום בומבדיל • תורין צינת-אלון • תינגול סיעות העלפים: האברי • האלדר • הנולדור • הטלרי • הסינדר |  |
| מקומות | מקומות כלליים: אאה • אמן • ארדה • הארץ התיכונה • הארצות הדרומיות • בלריאנד • ולינור • ים בלגירארץ ר'ון • ימת ר'ון •   מהעידן הראשון: ממלכות הארץ התיכונה • ההרים הכחולים • הימרינג • אנפאוגלית • היתלום • אנגבנד • הלקרקסה (שלוש ממלכות העלפים: גונדולין • דוריאת • נרגותרונד) מהעידן השני והשלישי: נומנור • גונדור • ארנור • מינס טירית • מורדור • ים נורנן • רוהן (רשימת מלכים) • מוריה (קהזד דום) • לות'לוריין • ריוונדל • הפלך • ארבור • יער-אופל • קירית אונגול • מיתלונד • אוסגיליאת • ברד דור |  |
| יצורים אגדיים וגזעים | אורק • אדם (אדין • דונאדין) • עלפים • גמד • דרקון • הוביט • וארג • ולאר • מיאר (איסטרי) • בלרוג |  |
| קרבות | מהעידן הראשון: מלחמות בלריאנד (דגור-נואין-גיליאת • דגור אגלרב • דגור ברגולך • נירנית ארנוידיאד • מלחמת החרון) מהעידן השני: מלחמת הברית האחרונה מהעידן השלישי: האסון בשדות הסיפנים • קרב חמשת הצבאות • מלחמת הטבעת (קרב שדות הפלנור) |  |
| שפות | קווניה • סינדרין • הלשון השחורה |  |
| שונות | מושגים • מושגים בארץ התיכונה • המועצה הלבנה • הברית האחרונה • טבעות הכוח • מיתריל • פלנטיר • תורין ושותפיו • Into the West  • כריסטופר טולקין • טולקין (סרט) • השיר האחרון של בילבו |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הרוע שבפנים 2

| --- | --- |

 בימוי:  ג'יימס ואן 
 הופק בידי:  ג'ייסון בלאם 
 תסריט:  לי וונל 
 עריכה:  קירק מורי 
 שחקנים ראשיים:  לין שיי (Elise Rainier) לי וונל פטריק וילסון פריסילה גאריטה ג'וסלין דונהיו ברברה הרשי טיי סימפקינס אנגוס סמפסון רוז ביירן מייקל ביץ' 
 מוזיקה:  ג'וסף בישרה 
 צילום:  ג'ון ר. לאונטי 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 חברת הפקה:  בלאמהאוס הפקות 
 חברה מפיצה:  InterCom, FilmDistrict, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 באוקטובר 2013 
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  אינדונזית, אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, סרט להט"בי, סרט מתח, סרט רוחות רפאים 
 הכנסות באתר מוג'ו:   insidious2
 www.insidiousch2.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
הרוע שבפנים 2 (באנגלית: Insidious: Chapter 2) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי משנת 2013, בביומו של ג'יימס ואן. זהו סרט המשך ל"הרוע שבפנים" משנת 2010, הפרק השני בזיכיון "הרוע שבפנים", והרביעי ביחס לכרונולוגיה הסיפורית שבסדרה. בסרט מככבים פטריק וילסון ורוז ביירן שמשחזרים את תפקידם כג'וש וכרנה למברט, בעל ואישה המבקשים לחשוף את הסוד שהותיר אותם מחוברים באופן מסוכן לעולם הרוחות.
הסרט יצא לאקרנים ב-13 בספטמבר 2013. סרט הפריקוול "הרוע שבפנים 3" יצא לאקרנים ב-5 ביוני 2015.
עלילה

בשנת 1986, לוריין למברט מזמינה את המתקשרת אליס ריינאייר לעזור לבנה ג'וש, שאחריו עוקבת רוחה של אישה זקנה. בעודה מנסה להתעמת עם תופעות על-טבעיות בבית, זרועה של אליז נחתכת באופן בלתי מוסבר על ידי כוח בלתי נראה. היא מתעקשת שהם חייבים לדכא את יכולותיו של ג'וש למען ביטחונו שלו ולמחוק את הזיכרון שלו מהתופעות הללו.
עשרים וחמש שנים מאוחר יותר, אשתו של ג'וש, רנאי למברט, נמצאת בחקירה בעניין מותה של אליס. היא מוזהרת שאם טביעות האצבע של ג'וש יימצאו בזירת הפשע, הוא יועמד לדין בגין רצח. ג'וש, רנאי וילדיהם דלטון, פוסטר וקאלי עוברים לביתה של לוריין, שם הם שוב מתחילים להיתקל באירועים מוזרים. ספקס וטאקר, מקורביה של אליס, מבקרים בביתה של אליס ומגלים קלטת וידאו של החקירה ב-1986. לאחר סקירתו, הם מוצאים מישהו שעומד מאחורי ג'וש בסרטון. דלטון מספר לאמו שהוא חולם חלומות רעים על אישה בשמלה לבנה; וכי הוא שומע את ג'וש מדבר עם דמות בלתי נראית. רנאי מקבל טלפון מהמשטרה לפיה טביעות האצבע אינן תואמות לזה של ג'וש. אישה בשמלה לבנה תוקפת את רנאי וג'וש שומע קול שקורא לו להרוג את משפחתו.
ספקס וטאקר מראים ללוריין את הקלטת, כדי לחשוף שזה ג'וש מבוגר שעומד מאחורי ג'וש הצעיר. הם יוצרים קשר עם עמיתה לשעבר של אליס, קרל, שמנסה ליצור קשר עם רוחה של אליס. אומרים להם למצוא תשובות בבית חולים נטוש שבו לוריין עבדה בעבר כרופאה. לוריין מספרת את סיפורו של מטופל בשם פארקר קריין שהתקבל לאחר שניסה לסרס את עצמו. לפני 25 שנים היא ראה את פרקר וכששאלה אחות למה הוא יצא מהמיטה, האחות הסבירה שהוא קפץ אל מותו יום קודם לכן. הקבוצה הולכת לבית משפחת קריין שם הם מוצאים חדר סודי. בפנים, הם מגלים גופות רבות, שמלת כלה שחורה וגזרי עיתונים החושפים כי פרקר הוא רוצח המכונה "הכלה בשחור" - שחטף ורצח נשים צעירות כשהוא לבוש כאישה בעצמו.
גופו של ג'וש מתחיל להידרדר לאט ורנאי מבינה שהוא אחוז דיבוק. לוריין מתעקשת שכולם יתרחקו מג'וש. קארל, ספקס וטאקר מגיעים לסמם אותו אבל הוא מכניע אותם. קרל מתעורר בממלכת הרוחות של העולם האחר, שם הוא פוגש את הרוחות של ג'וש ואליס האמיתיים. תגלה שהזמן זז בצורה לא כרונולוגית בעולם האחר וג'וש מסוגל לתקשר עם עצמו כילד כדי להבין את מיקומו של ביתו של פארקר בעולם האחר.
בעולם האמיתי, ג'וש אחוז הדיבוק אורב ללוריין ורנאי. רנאי והילדים בורחים למרתף. דלטון נכנס מרצונו לעולם האחר כדי לעזור לאביו. שם, ג'וש והאחרים מוצאים את ביתו של פארקר. הם עדים לאמו של פארקר, מישל - האישה בשמלה הלבנה - מתעללת בו ומאלצת אותו להתנהג כמו ילדה. פארקר הרג את קורבנותיו בהוראת רוחה של אמו. אליס מצילה את ג'וש ונראה שהיא הורסת את רוחה של מישל, מה שעוצר את ג'וש אחוז הדיבוק מלרצוח את משפחתו בעולם האמיתי. רוחו של פארקר נעלמת. קרל וג'וש בורחים ודלטון מוביל אותם בחזרה לעולם האמיתי, ומאפשר לג'וש סוף סוף להחזיר לעצמו את השליטה בגופו. משפחת לאמברט מתאחדת לבסוף, כשג'וש ודלטון שוב דוחקים את זיכרונותיהם מקרל.
זמן מה לאחר מכן, ספקס וטאקר מגיעים לביתה של המשפחה שבתה, אליסון, נמצאת בתרדמת בלתי מוסברת. מבלי לדעת, רוחה של אליס עוברת ביניהם, הולכת לחדרה של אליסון. היא מתנשפת כשהיא רואה משהו בפינת החדר.
הפקה > צילומים

שלב הצילומים לסרט "הרוע שבפנים 2" החל ב-15 בינואר 2013 בלוס אנג'לס. הסרט צולם במשך 25 ימים בתקציב הפקה גבוה במקצת מקודמו. חלק ניכר מן הסרט צולם בבית בשכונת היילנד פארק בלוס אנג'לס, ששימש כלוקיישן לביתה של לוריין למברט. לוקיישן נוסף לצילומים היה בית החולים הקהילתי לשעבר "לינדה ויסטה", שתוכנן מחדש כתפאורת בית חולים ושימש לבניית תפאורות פנים (כולל שחזור סטים מהסרט הקודם). "מעולם לא צילמתי ב'לינדה ויסטה'," אמר ואן על האתר. "זה די מצחיק כי לי ואני תמיד שמענו עליו כל כך הרבה. [לי] הגיע לכאן במסגרת התחקיר לסרט הראשון כדי לערוך קצת ציד רוחות רפאים. ואני חושב שחלק גדול מזה השפיע עלינו כשהיינו צריכים סט לבית חולים."
תגובות המבקרים

אתר הביקורות Rotten Tomatoes מדווח על דירוג חיובי ששיעורו 40% על סמך 125 ביקורות, עם ציון ממוצע משוקלל 4.8/10. לפי דעת הקונצנזוס באתר נכתב: "'הרוע שבפנים 2' בהחלט גורע מהמתח ומההפתעות שהפכו את קודמו למצמרר כל כך."Metacritic, אתר ביקורות נוסף, נתן לסרט ציון ממוצע משוקלל 40 מתוך 100 על סמך 30 ביקורות ממבקרים פופולריים, המעידים על "ביקורות מעורבות או ממוצעות."
רובי קולין מה"דיילי טלגרף" העניק לסרט ביקורת חיובית וטען כי "הקטעים המפחידים בהחלט מפחידים מאוד ברובם, ומשמעות הדבר היא שהסרט עושה את עבודתו נאמנה."
סקוט פאונדס מ"וראייטי" שיבח את עבודתו הקולנועית ה"מצמררת במיומנות" של ג'ון ר' לאונטי ואת ה"האווירה המטרידה להחריד" שיצר טכנאי הסאונד והעורך ג'ו דזובן. עוד כתב פאונדס ש"בעוד שסרטי המשך רבים כל כך נראים כמו רימייקים סתמיים לקודמיהם, עם תקציבים גדולים יותר ועם פחות דמיון, 'הרוע שבפנים 2' מעביר תחושת המשך אמיתי לדמויות שנהנינו להכיר בפעם הראשונה, ושלא היינו מתנגדים לחזור לראותן שוב." מצד שני, רוברט אבּל מה"לוס אנג'לס טיימס" העיר ש"אחרי הצפייה המהנה בסרט האימה 'לזמן את הרוע' מהקיץ האחרון, יצירת האמנות המפחידה בצורה הישנה והטובה, סרט ההמשך העמוס-אך-משעמם מעביר תחושה שואן מותח ברובוטיות את מניפולציית סימני סרט האימה שלו, תרגיל שהוא מטופש יותר מאשר מאיים."
ג'סטין לאו מה"הוליווד ריפורטר" כתב "כשמשאירים בצד את הדיאלוג הצולע לעייפה, את תצוגות המשחק המודעות לעצמן ואת ההפחדות הצפויות לעיתים תכופות, הכרונולוגיה המשתנה בכפייתיות מצליחה לעניין לסירוגין, אם כי פועלת מעט כדי לטשטש את החסרונות מסיחי הדעת בעלילה ובפיתוח הדמויות."
הערות שוליים

↑  Borys Kit, Patrick Wilson, Rose Byrne Coming Back for ‘Insidious’ Sequel, The Hollywood Reporter, ‏19 בנובמבר 2012
↑  Haleigh Foutch, 25 Things to Know about INSIDIOUS: CHAPTER 2 from Our Set Visit, Collider, ‏29 במאי 2013
1 2  Evan Dickson, EDITORIALS[Special Report Getting Answers And Escaping Ghosts On The Set Of ‘Insidious Chapter 2’!!], BloodyDisgusting, ‏29 במאי 2013
↑  Insidious: Chapter 2, Rotten Tomatoes
↑  Insidious: Chapter 2, metacritic
↑    Robbie Collin, ‏Insidious: Chapter 2, review, The Telegraph, 12 September 2013
↑  Scott Foundas, Film Review: ‘Insidious: Chapter 2’, Variety, ‏12 בספטמבר 2013
↑  Robert Abele, Review: ‘Insidious: Chapter 2' adds nothing to the story, Los Angeles Times, ‏12 בספטמבר 2013
↑  Justin Lowe, Insidious: Chapter 2: Film Review, The Hollywood Reporter, ‏12 בספטמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: d17a89b1-0c7f-47f1-b020-2b3f47a54b68
הרי קווטרמיין

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  77°51′S 160°45′E﻿ / ﻿77.85°S 160.75°E﻿ / -77.85; 160.75
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי קווטרמיין(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי קווטרמיין
 
הרי קווטרמיין או הרי קוורטקמיין (באנגלית: Quartermain Mountains) הם קבוצת הרים חשופים משלג וקרח באדמת ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה

אורכו של רכס ההרים 32 קילומטרים.
ההרים אינם מכוסים שלג וקרח, בדומה לעמקים היבשים מקמרדו.
הרכס נמצא מדרום לקרחון טיילור.
ההרים שלאורך גבולות הרכס הם הר פינגר, הר הנדסלי, הר פד'ר והר טאבולר.
גאוגרפיה > אתרי הרכס

הרכס כולל את האתרים:
היסטוריה > גילוי וחקר הרכס

ההרים נחקרו לראשונה על ידי משלחות חקר בריטיות בפיקודו של רוברט פלקון סקוט (בשנים 1901 – 1904 ו- 1910 – 1913) ובפיקודו של ארנסט שקלטון (בשנים 1907– 1909) אשר נתנו שמות לחלק מהרי הרכס.
שמות נוספים להרי הרכס ניתנו בעקבות מחקרים שנערכו בשנה הגיאופיזית הבינלאומית, 1957– 1958, במקביל למחקר שנערך על ידי תוכנית המחקר האנטארקטי של ניו זילנד, ומשלחות השדה של התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית. מחקרים אלה השלימו פערים במפות שנעשו בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית החל משנת 1947.
היסטוריה > מקור השם

שמם של ההרים ניתן להם בשנת 1977 על ידי ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד.
ההרים נקראים על שם ההיסטוריון האנטארקטי הניו זילנדי לסטר בראון קווטרמיין (Lester Bowden Quartermain).
לקריאה נוספת

• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, , P 720
• J.G. Bockheim, M. McLeod, , Geoderma 144 (2008) 43–49
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  היסטוריון המתמחה בחקר אנטארקטיקה
העין הציבורית

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  המחזה "העין הציבורית" של פיטר שאפר
 בימוי:  קרול ריד 
 הופק בידי:  האל ואליס 
 תסריט:  פיטר שאפר 
 עריכה:  אן קוטס 
 שחקנים ראשיים:  חיים טופול מיה פארו מייקל ג'ייסטון
 מוזיקה:  ג'ון בארי 
 צילום:  כריסטופר צ'אליס 
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 ביולי 1972
 משך הקרנה:  93 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית 
 פרסים:  צדף הכסף לשחקנית הטובה ביותר  צדפת הכסף לשחקן הטוב ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
העין הציבורית (בבריטניה: Follow Me, בארצות הברית: The Public Eye) הוא סרט רומנטי בריטי משנת 1972 בבימויו של קרול ריד, עם חיים טופול ומיה פארו בתפקידים הראשיים.
תסריט נכתב על ידי פיטר שאפר והוא מבוסס על המחזה שלו "העין הציבורית" משנת 1963. יחד עם ה"עין הציבורית" הוא חיבר גם את "האוזן הפרטית" ושני המחזות הקצרים האלה מועלים ביחד עם הפסקה ביניהם. בארץ הם הועלו ב-1963 בבימויו של פיטר פריי וכן בבית צבי.
זה סרטו האחרון של קרול ריד. את המוזיקה לסרט חיבר ג'ון בארי.
חיים טופול קיבל את התפקיד הראשי בסרט לאחר שהתפרסם בסרט כנר על הגג (1971). על תפקידו בסרט זכה טופול בפרס צדף הזהב, לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן.
תקציר העלילה

צ'ארלס סידלי (מייקל ג'ייסטון) הוא רואה חשבון מבוסס בלונדון. הוא איש רציני עצור מנומס ומעונב ונתון להשפעה של אמו (מרגרט רולינגס). הוא פוגש במסעדה בחורה אמריקאית בשם בלינדה (מיה פארו). היא דוגלת בחיים משוחררים וחופשיים, מסתובבת בכל העולם וחיה את הרגע. למרות ההבדלים ביניהם ברקע ובהתנהגות, הוא מתאהב בה ואחרי תקופה קצרה הם נישאים.
הנישואים מתחילים ברגל שמאל, בלינדה לא סובלת את החברים שלו עם הנימוס הבריטי וגורמת לו מדי פעם בושות.
מה שמעיק על צ'ארלס מלבד אמו, היא העובדה שבלינדה מסתלקת מדי פעם בלי הסבר מספק היכן הייתה. צ'ארלס בטוח שיש לה מאהב.
צ'ארלס שוכר את שירותיו של חוקר פרטי בשם ג'וליאן כריסטופורו (חיים טופול). הוא עוקב אחריה ונעזר בווספה שלו. היא נכנסת לראות סרט אימה והוא יושב אחריה. לבסוף היא מבחינה בו והם משחקים ב"משחק חתול ועכבר".
כריסטופורו מפרט בפני צ'ארלס כי לא מצא מאהב לבלינדה. עם הזמן כריסטופורו ובלינדה מתקרבים והוא מספר לה כי הוא חוקר פרטי שנשכר על ידי צ'ארלס לעקוב אחריה והעין שלו היא "עין ציבורית" שעוקבת אחריה.
בלינדה רותחת מכעס, מתעמתת עם צ'ארלס ועוזבת את הבית. צ'ארלס כועס על כריסטופורו ומאשים אותו כי כל זה קרה בגללו. גם אמו של צ'ארלס מתערבת כדי שיסיים את הנישואים.
צ'ארלס מפטר את כריסטופורו אך זה אומר לו כי הוא מוכן למצוא את בלינדה ומשכנע אותו לשנות את היחס אליה, להקדיש לה יותר זמן ולהקשיב לה, אחרת יישאר שוב פעם לבד.
צ'ארלס משתכנע, כריסטופורו מוצא את בלינדה ומייקל פוגש אותה ברחוב ברחוב ומתחיל לעקוב אחריה כמו כריסטופורו כששניהם מחליפים חיוכים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| חיים טופול | ג'וליאן כריסטופורו | חוקר פרטי |
| מיה פארו | בלינדה | אשתו של צ'ארלס |
| מייקל ג'ייסטון | צ'ארלס סידלי | רואה חשבון |
| אנט קרוסבי | גב' פרמר | מזכירה של צ'ארלס |
| מרגרט רולינגס | גב' סידלי | אמא של צ'ארלס |
פרסים

פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בסן סבסטיאן, 1972:
השחקן הטוב ביותר - חיים טופול.
השחקנית הטובה ביותר - מיה פארו.
הערות שוליים

↑  גברי, נאה ובלי זקן, מעריב, 1 באוקטובר 1971
↑  סיפורי בדים, מעריב, 28 ביולי 1972
הנרי האמיל פאולר

הנרי האמיל פאולר (באנגלית: Henry Hammill Fowler;‏ 5 בספטמבר 1908 – 3 בינואר 2000) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית בממשלו של הנשיא לינדון ג'ונסון.
ראשית חייו

הנרי פאולר נולד ברואנוק, וירג'יניה. הוא היה בנם של מאק ג'ונסון פאולר, נהג קטר ושל ברטה (לבית בראונינג). ב-1925 הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ג'פרסון וב-1929 הוא סיים את לימודיו בקולג' רואנוק, שם הוא היה חבר באחוות "פאי-קאפא-פי", היה פעיל מאוד בספורט וערך את העיתון של הקולג'. ב-1932 הוא סיים לימודי תואר במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל.
לזמן קצר הוא עבד במשרד עורכי הדין "קובינגטון וברלינג" בוושינגטון די. סי., וב-1934 הוא הצטרף לצוות המשפטי של רשות עמק טנסי. שם הוא סייע להכנה ולניהול המוצלח של ההתדיינות המשפטית המוצלחת שנמשכה ארבע שנים על החוקתיות של התוכנית. ב-1939 הוא כבר היה בתפקיד עוזר היועץ המשפטי הראשי של הרשות ולאחר מכן הוא היה היועץ המשפטי הראשי של תת-ועדה של ועדת הבריאות, החינוך, העבודה והפנסיונים של הסנאט של ארצות הברית.
ב-1938 נשא פאולר לאישה את טרודי פמלה הת'קוט. לזוג נולדו בן אחד ושתי בנות.
פעילות במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה

בשנים 1941–1944 היה פאולר עוזר היועץ המשפטי הראשי של משרד ניהול הייצור (Office of Production Management) ולאחר מכן של מועצת הייצור המלחמתית. בשנים 1944–1945 הוא שירת בממלכה המאוחדת ובגרמניה. לאחר מכן הוא שב לעסקיו הפרטיים וב-1951 הוא שב לשירת הממשלתי כדי לפעול בתחום גיוס הכוחות במהלך מלחמת קוריאה. בתקופה זו הוא היה מנהל רשות הייצור הלאומית, ראש מנהל הייצור הביטחוני, מנהל משרד הגיוס הצבאי וחבר המועצה לביטחון לאומי.
לאחר המלחמה

עם תחילת נשיאותו של דווייט אייזנהאואר שב פאולר לעיסוקו בעריכת דין ושימש כחבר במועצה המייעצת של המפלגה הדמוקרטית, שסייע לגבש את עמדות המפלגה בנושאים רבים. פאולר שימש כחבר בוועדת הכספים והאשראי בשנים 1958–1961 וכחבר בוועדה הלאומית לפיננסים ממשלתיים של מכון ברוקינגס בשנים 1960–1961. הוא היה חבר בחבר הנאמנים של קולג' רואנוק ובוועדת הכספים של הדיוקסיה האפיסקופלית של וירג'יניה.
במחלקת האוצר

מפברואר 1961 ועד אפריל 1964 שימש פאולר כתת-מזכיר האוצר. במשך רוב זמנו בתפקיד זה הוא עבד על העברת תוכנית המיסוי של הממשל, שכללה קיצוץ במיסים בהיקף של 11.5 מיליארד דולר. לאחר מכן הוא שב לעסוק בעריכת דין כשותף בכיר במשרד עורכי הדין הוושינגטוני "פאולר, ליבה, הוז וסימינגטן". כאשר התפטר קלרנס דאגלס דילון מתפקידו כמזכיר האוצר של ארצות הברית, מונה פאולר במקומו, ובתפקיד זה הוא כיהן מאפריל 1965 ועד דצמבר 1968. הוא נודע בשל נאמנותו לנשיא לינדון ג'ונסון במשך כל העליות והמורדות של ממשלו. הוא תואר כבעל "פרצוף אדמדם, קסם דרומי, וחזות שמרנית".
הבעיות העיקריות עמן התמודד פאולר היו האינפלציה והגרעון במאזן התשלומים. באוגוסט 1967 הוא החל להיאבק למען העלאת מיסים בשיעור של 10% וביוני 1968 העבירו שני בית הקונגרס את החוק. בוויכוח על הגרעון במאזן התשלומים, היה פאולר תומך של הגישה ההדרגתית. פאולר ארגן ב-1968 מערכת זהב דו-שלבית. בשנים 1967–1968 הוא השתתף בהסכמים בינלאומיים, שיצרו מערכת עתודות מוניטריות בינלאומית חדשה, שנקראה "זכויות משיכה מיוחדות" (Special drawing rights). ב-1967 הוא הציע את קיומו של יום עיון (שנוהל על ידי שר האוצר של בריטניה דאז ג'יימס קלהאן) לבכירים בתחום הפיננסי של מדינות עשירות. פאולר היה זה ששם קץ להטבעת מטבעות עשויות כסף בארצות הברית.
לאחר סיום כהונתו כמזכיר האוצר היה פאולר לשותף בחברת גולדמן זקס בניו יורק.
מותו

הנרי האמיל פאולר נפטר מדלקת ריאות ב-3 בינואר 2000 באלכסנדריה, וירג'יניה. הוא נטמן בכנסיית כרייסט צ'רץ' שבעיר.
הערות שוליים

1 2  Henry H. Fowler - NNDB
↑  "Henry H. Fowler Biography". Roanoke College. Archived from the original on 2012-05-18.
1 2  "Lyndon Baines Johnson Front Page – Henry H. Fowler (1965–1968): Secretary of the Treasury". American President: A Reference Resource. Charlottesville, Virginia: Miller Center of Public Affairs. Archived from the original on 2012-05-05.
↑  an in the News: Henry H. Fowler". The Telegraph. Nashua, New Hampshire. New York Times News Service. March 29, 1965. p. 7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1029698856  ISNI: 0000 0000 8462 0098  LCCN: n81077089  NARA: 10568218  NTA: 149187726  SNAC: w6835vb2  SUDOC: 078866375  VIAF: 108908498   WorldCat (עם VIAF): 108908498
הנס פפלוגלר

יוהנס כריסטיאן "האנזי" פפלוגלר, ובקיצור הנס פפלוגלר (בגרמנית: Johannes Christian "Hansi" Pflügler, נולד ב-27 במרץ 1960 בפרייזינג שבבוואריה, גרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדות המגן השמאלי והבלם בקבוצת באיירן מינכן מליגת הבונדסליגה, וזכה עמה בחמש אליפויות ושלושה גביעים. פפלוגלר היה בסגל נבחרת גרמניה המערבית בכדורגל שזכתה במונדיאל 1990.
קריירת מועדונים

פפלוגלר שיחק בקבוצות הילדים של פוטינג-ויינשטפן ובאיירן מינכן, ובגיל 19 עבר לשחק בקבוצת המילואים של באיירן מינכן. תחילה שיחק בקבוצת המילואים ובקבוצה הבכירה בו זמנית, והחל משנת 1981 תפס מקום של קבע בקבוצה הבכירה, עד שנת 1992, בה סבל מפציעות רבות והחליט לפרוש ולחזור לקבוצת המילואים, בה שיחק עד שנת 1997. עם זאת, בעקבות גל פציעות בקבוצה הבכירה, שוכנע פפלוגלר על ידי המאמן ג'ובאני טרפטוני לחזור למשחק בונדסליגה אחד מול קייזרסלאוטרן. בשנת 1997 עבר למועדון החובבים בעיר הולדתו פרייזינג, בו שיחק עד שנת 2001, בה חזר לעונה בקבוצת המילואים של באיירן מינכן. לאחר מכן חזר לשלוש שנים בפרייזינג, בה סיים את הקריירה בגיל 45.
לפפלוגלר 277 הופעות בקבוצה הבכירה של באיירן מינכן, ו-36 שערים, על אף תפקודו כשחקן הגנה. פפלוגלר שיחק בגמר גביע אירופה לאלופות 1987, בו הפסידה באיירן מינכן לפורטו.
קריירה בינלאומית

לפפלוגלר 11 הופעות בנבחרת גרמניה המערבית. הראשונה הייתה בשנת 1987 במשחק ידידות מול נבחרת ישראל. פפלוגלר ייצג את גרמניה המערבית ביורו 1988 ובמונדיאל 1990, בו היה חלק מהזכייה של הנבחרת.
חיים אישיים

פפלוגלר הוא מהנדס בהכשרתו.
תארים

עם באיירן מינכן:
אליפות הבונדסליגה (5): 1984/85, 1985/86, 1986/87, 1988/89, 1989/90
הגביע הגרמני (3): 1981/82, 1983/84, 1985/86
עם נבחרת גרמניה המערבית:
מונדיאל: 1990
העשור השני של המאה ה-9

העשור השני של המאה ה-9 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 810 והסתיים ב-31 בדצמבר 819.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

811 – קרל הגדול הצליח לכבוש את כל אזור קטלוניה.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > סכסוכים לאומיים ואזוריים

811 – מלחמת ירושה לאחר מות הארון א-רשיד. אל-אמין שמונה לח'ליפה ניצח בקרב את הכוחות עליהם פיקד אחיו.
814 – מלחמת אחים בבית עבאס. אל-אמין נהרג בקרב ואחיו אל-מאמון מונה לח'ליפה.
818 – מרד של האוכלוסייה הנוצרית בקורדובה. לאחר 3 ימי המרד כ-300 אצילים נהרגו ו-20 אלף משפחות גורשו מהעיר.
819 – מרד לא מוצלח נגד השליטה של פרנקים בפמפלונה.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

811 – חתימת הסכם חייליגן הגדירה את הגבול הצפוני של ממלכת הפרנקים עם דנמרק.
813 – גילוי קברו של יעקב בן זבדי בסנטיאגו דה קומפוסטלה. המקום נהפך למקום עלייה לרגל חשוב לנצרות.
28 בינואר 814 – לואי החסיד, בנו של קארל הגדול הופך למלך הפרנקים
815 – נחתם הסכם שלום בין בולגריה לאימפריה הביזנטית.
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.