stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרוטוקול נקודה לנקודה על גבי אתרנט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שכבת היישום | FTP | SMTP | HTTP | DNS |
| שכבת התעבורה | TCP | TCP | TCP | UDP |
| שכבת הרשת | IP | IP | IP | IPv6 |
שכבת הקשר: PPP
שכבת הקשר: PPPoE
שכבת הקשר: אתרנט
פרוטוקול Point-to-Point over Ethernet (PPPoE) הוא פרוטוקול תקשורת, לכימוס (עטיפת המידע) של פרוטוקול PPP בתוך פרוטוקול Ethernet. הוא הופיע ב-1999, עם התפשטות ה-DSL כפתרון למנהור פאקטות על חיבור ה-DSL לרשת ה-IP של ספק שירותי האינטרנט. ספר בנושא רשתות מחשבים משנת 2005 ציין כי "רוב ספקי ה-DSL משתמשים בפרוטוקול PPPoE, המספק אימות, הצפנה ודחיסה." שימוש אופייני ב-PPPoE כולל מינוף השרות של פרוטוקול ה-PPP, לטובת אימות צרכן האינטרנט אל מול ספק האינטרנט, עם שם משתמש וסיסמה, בעיקר באמצעות פרוטוקול PAP ולעיתים רחוקות יותר באמצעות CHAP.
סביב שנת 2000, השימוש בפרוטוקל PPPoE החל להפוך לשיטה נוספת לחיבור מודם למחשב או מודם לנתב דרך Ethernet LAN. שיטה זו החליפה את השיטה הישנה יותר, שהייתה USB. שיטת החיבור באמצעות פרוטוקול זה, חיבור נתבים למודמים דרך Ethernet, נפוצה מאוד גם כיום.
הערות שוליים

↑  James Boney (2005). Cisco IOS in a Nutshell. O'Reilly Media, Inc. p. 88. ISBN 978-0-596-55311-1.
↑  Philip Golden; Hervé Dedieu; Krista S. Jacobsen (2007). Implementation and Applications of DSL Technology. Taylor & Francis. p. 479. ISBN 978-1-4200-1307-8.
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרוטוקול נקודה לנקודה על גבי אתרנט".
פורד GT

| --- | --- |

Ford GT, דור ראשון
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורד בשותפות יצרן מכוניות הספורט "Saleen" (אנ') (דור ראשון)  פורד בשותפות "Multimatic" (אנ') (דור שני)
 שנות ייצור:  2004-2006 (דור ראשון)  2016 (מודל 2017) עד היום (דור שני)
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית (דור ראשון)  קנדה קנדה (דור שני)
 מודל קודם:  Ford GT40 (אנ')
 חברת אם:  פורד
 סיווג:  מכונית על
 מרכב:  Rear mid-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,640 מ"מ (דור ראשון)  4,762 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  1,950 מ"מ (דור ראשון)  2,004 מ"מ (דור שני)
 גובה:  1,130 מ"מ (דור ראשון)  1,110 מ"מ (דור שני)
 משקל:  1,520 ק"ג (דור ראשון)  1,521 ק"ג (דור שני)
 בסיס גלגלים:  2,710 מ"מ (דור ראשון)  2,710 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  8V צילינדרים, 5,409 סמ"ק, המפיק 550 כ"ס ב-6,500 סל"ד, יחס דחיסה 8.4:1  (מנוע מרכזי, מסוג "Ford Modular", מגדש טורבו)  6V צילינדרים, 3.5 ליטר המפיק 647 כ"ס מגדש טורבו כפול (מנוע מרכזי)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 6 מהירויות (דור ראשון)  תמסורת ידנית - 7 מהירויות חצי אוטומטית מסוג "Ford PowerShift transmission" (אנ') מתוצרת "Getrag" (אנ') (דור שני)
 מהירות מרבית:  330 קמ"ש (דור ראשון)  350 קמ"ש (דור שני)
 מעצב:  Chris Svensson (אנ') (דור שני)
פורד GT (באנגלית: Ford GT) היא דגם של מכונית-על בתצורת מכונית ספורט, 2 דלתות, 2 מושבים, אשר מיוצרת על ידי קונצרן הרכב פורד.
דור ראשון של הדגם יוצר בארצות הברית, דור שני של הדגם מיוצר בקנדה.
דגמי הדור ראשון של הדגם יוצר בין השנים 2004–2006 בשיתוף פעולה יצרנית מכוניות הספורט "Saleen" (אנ'), דגמי הדור השני של הדגם מיוצרים משנת 2016 (שנת מודל 2017) ועד היום בשיתוף "Multimatic" (אנ').
דורות > דור ראשון

יוצר בין השנים 2004-2006.
יוצר על ידי "פורד" בשיתוף פעולה עם יצרנית מכוניות הספורט "Saleen" (אנ'), בארצות הברית.
יוצרו 4,038 יחידות.
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 3.9 שניות.
2 דלתות.
2 מושבים.
מנוע הנעה אחורית.
מכונית-העל Galpin GTR1 מתוצרת פורד התבססה על ה-"פורד GT" (דור ראשון).
דורות > דור שני

הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה ב-3 במרץ 2015.
מיוצר על ידי פורד בשיתוף פעולה עם "Multimatic" (אנ')  בקנדה.
מיוצר משנת 2016 (שנת מודל 2017) ועד היום.
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 2.3 שניות.
2 דלתות מסוג "Butterfly doors" (אנ').
2 מושבים.
מנוע הנעה אחורית.
גוף המכונית בנוי מסיבי פחמן.
מחיר היחידה -  420,000 - 450,000 שטרלינג.
תמונות

"פורד GT" - דור ראשון
"פורד GT", שנת 2005 - דור ראשון
"פורד GT", שנת 2005 - דור ראשון
"פורד GT", שנת 2005 - דור ראשון
"פורד GT" - דור ראשון
"פורד GT" - דור ראשון
"פורד GT" - דור ראשון
"פורד GT" - דור ראשון
"פורד GT" - דור ראשון, מבט לתא הנהג
"פורד GT", שנת 2005 - דור ראשון, מבט למנוע
"פורד GT" - דור שני
"פורד GT" - דור שני
"פורד GT" - דור שני
"פורד GT", שנת 2018 - דור שני
"פורד GT" - דור שני
"פורד GT" - דור שני
"פורד GT" - דור שני
"פורד GT" - דור שני, מבט למנוע
ראו גם

מכונית-על
פורד
Galpin GTR1
הערות שוליים

↑  "פורד GT" החדש, שנת 2016
↑  "פורד GT"
↑  "פורד GT" - מפרט טכני web.archive
↑  "פורד GT"
↑  "פורד GT"
↑  "פורד GT"
↑  "פורד GT"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563905805171  LCCN: sh2005005386
פרנסואה דה לאוואל

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1623 Montigny-sur-Avre, צרפת 
 פטירה:  6 במאי 1708 (בגיל 85) קוויבק סיטי, קנדה 
 שם לידה:  François-Xavier de Montmorency-Laval de Montigny 
 מדינה:  ממלכת צרפת 
 מקום קבורה:  Notre-Dame Basilica-Cathedral 
 השכלה:  Prytanée National Militaire  סורבון 
 תפקיד:  Roman Catholic Bishop of Quebec (1 באוקטובר 1674–24 בינואר 1688) 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 חתימה:   
 
פרנסואה דה לאוואל
קברו בקתדרלת נוטרדאם דה קוויבק
פרנסואה-קסָאבייה דה מונמורנסי-לאוואל (בצרפתית: François-Xavier de Montmorency-Laval;‏ 30 באפריל 1623 – 6 במאי 1708) היה הבישוף הקתולי הראשון של צרפת החדשה (המושבות הצרפתיות בצפון אמריקה ובעיקר קוויבק). הוא מונה לתפקידו בגיל 36, ושירת בו באופן רשמי 25 שנים; 24 שנים נוספות שהה בצרפת החדשה ללא תואר רשמי, תוך שהוא מהווה דמות מוסרית חשובה ומשפיעה על ניהול המושבות.
תולדות חייו

דה לאוואל נולד בכפר ליד פריז, בן למשפחת האצולה החשובה והעתיקה בית מונמורנסי. מגיל 8 החל לקבל הכשרה לכמורה והוכיח שקדנות והתלהבות. בגיל 24 מונה ככומר, ותשוקתו סימנה אותו כמועמד לפעילות מיסיונרית.
בשנת 1659 מינה אותו האפיפיור אלכסנדר השביעי לבישוף צרפת החדשה, כדרך לכפות את מרות הכס הקדוש על פעילות הישועים שם. תוקף מרותו וסמכותו של דה לאוואל נכפה גם על ידי מכתב ששלח המלך לואי ה-14 למושל צרפת החדשה, בו הדגיש את הצורך לציית לבישוף החדש בכל מקום ומקום. מבחינה רשמית מונה דה לאוואל לבישוף סמלי (טיטולרי) של פטרה (בירדן) כיוון שקהילת צרפת החדשה לא הצדיקה דיוקסיה, כלומר לא הייתה גדולה מספיק לשם מינוי בישוף.
ב-13 באפריל 1659 הפליג דה לאוואל מנמל לה רושל לאמריקה.
לאחר שביסס את מעמדו ואת הכנסייה, החליט דה לאוואל לייסד מוסד שיכשיר כמרים עבור הקהילות ועבור העבודה המיסיונרית. ב-1663 הקים את "סמינר קוויבק" (Séminaire de Québec; נקרא גם "הסמינר הגדול של קוויבק", Grand Séminaire de Québec). הסמינר הוקם כקהילת כמרים בהתאם לדיונים שנערכו בוועידת טרנטו כמרכז ללימודי תאולוגיה ולהכשרת פרחי כמורה. הסמינר שימש גם כמקום מגוריו הזמני של הבישוף של קוויבק עד לחניכת מגוריו הרשמיים ב-1677 והיה לגורם מרכזי בחיי הכנסייה של קנדה. בהמשך צמחה מן הסמינר אוניברסיטת לאוואל.
הוא פעל להקמת כנסיות מקומיות ובתי ספר, מינה כמרים, דאג להשתלמותם ולקידומם ועסק בבקרה אחר תפקודם. ב-1659 עמד מספר הקהילות על חמש, וב-1688 עלה מספרן ל-35 ובהן שירתו 102 אנשי כמורה. ב-1674 נקבע כינויו ל"בישוף קוויבק". הוא יצר גם קשרים טובים עם הישועים, שנחשבו לעצמאיים מדי בעיני האפיפיור והיה למתווך נאמן על שני הצדדים. דה לאוואל היה הגורם המוסרי העליון בצרפת החדשה ולא אחת התעמת עם המושלים המקומיים בנושאי מוסר ומשטר.
אחד מהמאבקים העיקשים ביותר של דה לאוואל היה כנגד יחס המתיישבים לאינדיאנים הילידים. הוא עודד מיסיונריות בקרבם אך לא צידד ביחס משפיל ובעיקר התמודד כנגד מנהגם של המתיישבים למכור משקאות אלכוהוליים לילידים, אליהם התמכרו האחרונים עד מהרה.
ב-1684 הפליג לצרפת על מנת להגיש את התפטרותו וחזר עם מחליפו ז'אן-בטיסט דה לה קרואה דה שֶוְורייר דה סן-ואלְיֶיה (Jean-Baptiste de la Croix de Chevrières de Saint-Vallier). אף על פי שסן-ואלְיֶיה עמד באופן רשמי בראש הכנסייה, דה לאוואל שמר על מעמד איש המוסר הבכיר, ואף ביצע את הטקסים הדתיים בהיעדרו של סן-ואלייה.
דה לאוואל נפטר מזיהום כיב ברגלו ונקבר בקתדרלת נוטרדאם דה קוויבק בקוויבק סיטי העתיקה, שהוקמה בתקופת כהונתו.
ב-22 ביוני 1980 הכריז עליו האפיפיור יוחנן פאולוס השני כ"מבורך", השלב האחרון לפני ההכרזה על אדם כקדוש.
לקריאה נוספת

Bumsted, JM (2007). A History of the Canadian Peoples (3rd edition ed.). Don Mills, ON: Oxford University Press. ISBN 9780195423495
Saints of north america By Vincent J. O'Malley
פפירוס אנאסטאזי א

פפירוס אנאסטאזי א
פפירוס אנאסטאזי א הוא פפירוס מצרי עתיק, המכיל טקסט סאטירי, ששימש לאימון סופרים בתקופת הממלכה החדשה. הפפירוס מתוארך לתקופת השושלות ה-19 וה-20 המאות ה-13-14 לפנה"ס. בטקסט כותב סופר צבאי ששמו חורי, לחברו הסופר ששמו אמנמופה (Amenemope), בדרך השמה ללעג את טיב עבודתו חסרת האחריות של  אמנמופה. הוא שואל אותו סדרת שאלות ולועג לו על חוסר יכולתו לענות לו. הפפירוס נקרא על שמו של סוחר ארמני שרכש אותו במחצית הראשונה של המאה ה-19. הפפירוס הוא חלק מאוספו של המוזיאון הבריטי ומספרו 10247.
חורי הוא סופר צבאי השייך לצוות המלכותי של הפרשים (חיל מרכבות הסוסים), והוא כותב מניסיונו כסופר שהשתתף במסעות צבאיים. המכתב נותן דוגמאות מה סופר אמור להיות מסוגל לעשות: לחשב את מספר המנות שצריך לחלק למספר מסוים של חיילים החופרים גם, או כמות הלבנים הנדרשות לבניית רמפה בגודל נתון. להעריך את מספר האנשים הדרושים כדי להעביר אובליסק או לבנות פסל ולארגן אספקה לצבא באמצעות לוח מזון צבאי.
בקטע אחר דן חורי בגאוגרפיה של חופי הים התיכון עד לבנון והבעיות המתגלעות לנוסעים במסע לשם.
פפירוס זה חשוב להיסטוריונים וחוקרי המקרא בגלל המידע שהוא מספק הכולל רשימה של ערים בגבולות השליטה של מצרים, בסוריה ובכנען בתקופת הממלכה החדשה. רשימת הערים המופיע בטקסט עוקבת אחר דרך הים על סעיפיה השונים. הסופר מתחיל בצפון מצומור עובר דרומה לאורך החוף הפיניקי עד עכו, משם ממשיך הסופר לכיוון חצור וינועם ששלטו על מעברי נהר הירדן או הירמוך בבקעת הירדן. משם עולה צפונה לבקעת הלבנון מגיע לקדש עולה לכיוון דמשק וחוזר דרך רמת הגולן לאזור בית שאן. משם פונה למגידו, עובר דרך נחל עירון ומגיע ליפו. בקטע האחרון של החלק הגאוגרפי של הפפירוס מתוארות דרכי המדבר בין הגבול המצרי ועד רפיח.
הערים מוזכרות במסגרת שאלות אותן שואל חורי, על הערים האלה, כדי להראות עד כמה הוא לא מכיר אותן ואת דרכי המעבר בכנען.
ברשימת ערים המוזכרות בפפירוס אפשר למצוא את מגידו, חצור, שכם, אדרעי, צומור, גבל, ביירות, צידון, צור, צרפת, עכו, עזה וערים נוספות.
הטקסט כולל הוראות של כללי נימוס כמו כיצד אדם צעיר צריך להתייחס לאדם המבוגר ממנו, הוראות טכניות כמו כיצד לבנות רמפה או אובליסק, הוראות שקשורות לגאוגרפיה של הלבנט כולל שמות של מקומות ואיך להגיע אליהם, כיצד לעבור נהר ומהי הדרך הקצרה ביותר להגיע למקומות שפורטו בטקסט. לצד זה גם הוראות איך צריך לכתוב מכתב, הוראות לגבי שגיאות באוצר המילים שלו, הוראות לגבי דקדוק ותחביר נכונים ועוד.
לצד ההערות לסופר הצעיר, יש לחורי גם ביטויי אהדה אליו - שיש לו אופי טוב, אינטליגנציה, יש יחסי חברות ביניהם ולא רק יחסי מורה ותלמיד, יש במכתב גם מחמאות ואיחולים (הלוואי שתחיה עם הצלחה ושגשוג) ולא רק ביקורת קשה/לעגנית.
לקריאה נוספת

Alan H. Gardiner Egyptian Hieratic Texts - Series I: Literary Texts of the New Kingdom, Part I, Leipzig 1911
K. A. Kitchen, Ramesside Inscriptions, Blackwell 2000
הערות שוליים

↑  https://www.daat.ac.il/daat/vl/Historya_Tzvait/Historya_Tzvait53.pdf
↑  יוחנן אהרוני, ארץ ישראל בתקופת המקרא : גאוגרפיה היסטורית, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1987, עמ' 35
פרנקנוויני (סרט, 2012)

| --- | --- |

 מבוסס על:  פרנקנוויני 
 בימוי:  טים ברטון 
 הופק בידי:  טים ברטון, אליסון אבט 
 תסריט:  ג'ון אוגוסט
 עריכה:  כריס לבנזון 
 מדבבים:  צ'רלי טאהן (ויקטור פרנקנשטיין) גלן שדיקס מליסה סטריבלינג ג'פרי ג'ונס ג'יימס הירויוקי ליאו קונצ'טה פרל די בראדלי בייקר אל פנינג כריסטופר לי ג'ף בנט אטיקוס שפר קתרין אוהרה וינונה ריידר טום קני מרטין שורט רוברט קפרון מרטין לנדאו פרנק ולקר 
 מוזיקה:  דני אלפמן 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של וולט דיסני
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 3 באוקטובר 2012   ישראל 8 בנובמבר 2012
 משך הקרנה:  87 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרטי מפלצות, סרט קומדיה, סרט מדע בדיוני, סרט ילדים, סרט פנטזיה, סרט אימה 
 תקציב:  39,000,000 $
 הכנסות:  $81,491,068
 הכנסות באתר מוג'ו:   frankenweenie
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
פרנקנוויני (באנגלית: Frankenweenie) הוא סרט קולנוע אמריקאי בהנפשת סטופ מושן שנכתב ובוים על ידי טים ברטון והופק על ידי חברת וולט דיסני. הסרט מספר על ילד שכלבו האהוב מאוד מת באופן אכזרי. הילד שאהב מאוד את הכלב שהיה החבר הכי טוב שלו וקיבל אותו כמו שהוא מחליט להחזירו לחיים ושומר עליו בסתר, הסרט הוא הומאז' לסרט "פרנקנשטיין". הסרט יצא בבתי הקולנוע בתחילת אוקטובר 2012. הסרט הוא רימייק לסרט קצר של טים ברטון משנת 1984. הסרט זכה לביקורות חיוביות ברובן. אתר Rotten Tomatoes נתן לסרט ציון חיובי של 87% בהתבסס על 218 ביקורות (190 "טריות" ורק 28 "רקובות").
בשנת 2023 הסרט עלה בדיבוב עברי לדיסני+, לאחר שהופץ בארץ עם תרגום בלבד.
תקציר העלילה

לאחר שספרקי, כלבו של ויקטור נהרג, הוא מגייס לטובתו את המדע כדי להחזיר אותו לחיים. ויקטור מנסה לשמור על ספרקי שהוחזר מהמתים בסוד אבל ספרקי יוצא מהבית וגורם תוהו ובוהו לכל העיירה.
פרנסואה בושה

| --- | --- |

 לידה:  29 בספטמבר 1703 פריז, ממלכת צרפת 
 פטירה:  30 במאי 1770 (בגיל 66) פריז, ממלכת צרפת 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  רוקוקו 
 הושפע על ידי:  Jean-François Cars, François Lemoyne 
 יצירות ידועות:  ילדה שוכבת, לידתה של ונוס, מאדאם דה פומפדור, מאדאם ברגרה 
 בן או בת זוג:  מארי-ז'אן בושה 
 צאצאים:  מארי-אמילי בושה, Jeanne-Élisabeth Victoire Deshays, Juste-Nathan François Boucher 
 חתימה:   
 
מאדאם דה פומפדור, ציור משנת 1750
פְרַנְסוּאָה בּוּשֶׁה (בצרפתית: François Boucher;‏ 29 בספטמבר 1703 – 30 במאי 1770) היה צייר צרפתי.
ביוגרפיה

פרנסואה בושה נולד בפריז לניקולא בושה, שהיה דקורטור ובעל חנות לממכר חפצי אמנות ליד ארמון הלובר, ולמד מאביו את יסודות הציור והפיסול. ב-1720 שימש כשוליה אצל הצייר ז'אן פרנסואה למואן ואצל התחריטן לורנט קאר.
בושה הוכיח את כישרונותיו והתקדם מהר מאוד, וב-1723 זכה בפרס רומא. ב-1727 נסע לרומא, שם התחקה אחרי ציוריהם של רפאל ומיכלאנג'לו, אך התרשם בעיקר מציוריו של ג'ובאני בטיסטה טייפולו שעבד באיטליה באותה תקופה. ב-1731 שב לפריז, וב־1733 נשא לאישה את ז'אן בוסו, ששימשה כמודל בסטודיו שלו.
בושה השתמש בנושאים מהמיתולוגיה יוונית ומהמיתולוגיה רומית, וב-1734 זיכה אותו הציור "רינאלדו וארמידה" בחברות באקדמיה המלכותית לציור ולפיסול. ב-1737, עם פתיחתו מחדש של הסלון בפריז, זכו ציוריו של בושה לפרסומת רבה. הוא הצטיין ברישומים ובציורי עירום שנקנו על ידי אנשי האצולה על מנת לקשט את חדרי המיטות שלהם. ב-1742 צייר את "דיאנה מתרחצת" וב-1749 צייר ציורי סתיו וקיץ פסטורלי שבהם עצים, שדות, נחלים ושמים כחולים משמשים כרקע לדמויותיו המתוארות בצבעי פסטל בהירים. ציוריו התקבלו בביקורת נוקבת מצדו של הסופר והפילוסוף דני דידרו, שהיה גם מבקר אמנות נודע.
בושה עסק גם בדקורציה, בקישוט אולמות אופרה ותיאטרון, ובעיצוב דגמים של שטיחי קיר. ב-1755 מינה אותו המלך לואי החמישה עשר למנהל מפעל "גובלן" בפריז לייצור שטיחי קיר, שהיה בבעלות המדינה. בושה היה בן חסותה של מאדאם דה פומפדור, מאהבתו ויועצתו הראשית של המלך לואי החמישה עשר, שנודעה כפטרונית האמנות של תקופתה, ובמיוחד של סגנון הרוקוקו אשר בושה היה אחד ממייצגיו הבולטים. ב-1750- 1759 צייר בושה את דיוקנותיה של מאדאם דה פומפדור כשהיא לבושה בשמלות צבעוניות אופנתיות. היא העמידה לרשותו דירה בארמון הלובר, קיבלה ממנו שיעורים בחריטה, והתייעצה איתו בענייני הדקורציה של טירותיה ובנושאים הקשורים בעידוד האמנות. בושה קישט את ארמונות בית המלכות בוורסאי, בפונטנבלו ובשואזי, התעשר אך המשיך לצייר. ב-1765 התמנה לצייר החצר של המלך לואי החמישה עשר.
בושה נפטר ב-1770 בסטודיו שלו בפריז, בעת שעסק בציור. משנודע לדידרו על מותו של בושה אמר הפילוסוף: "דיברתי בו סרה יתר על המידה. אני חוזר בי."
מציוריו החשובים

רינאלדו וארמידה (1734)
דיאנה מתרחצת (1742)
סתיו פסטוראלי (1749)
מארי לואיז או'מרפי (1752)
מאדאם דה פומפאדור (1750 - 1759)
פורטל ארגוני

פורטל ארגוני הוא אתר אינטרנט או אינטראנט, המשמש כשער כניסה למקורות אחרים ברשת עבור כלל עובדי ארגון או חברה, ומתמקד בנושאי תקשורת פנים-ארגונית, משאבי אנוש, רווחה ומאגד בתוכו מידע שימושי לעובד. הפורטל מאפשר לעובדי הארגון לשתף תכנים הקשורים בארגון ולקשר בין החלקים השונים של הארגון גם כאשר אלה פרוסים במיקומים שונים ברחבי העולם.
לצד הפורטל הארגוני (ולעיתים משולב בתוכו), פועל בדרך כלל פורטל מקצועי, שער למידע מקצועי המשותף לבעלי עניין בתוך הארגון. הפורטל המקצועי מאפשר למשתמש גישה ושיתוף של מסמכים מקצועיים, דעות, תובנות, טיפים ודיונים בתחום המקצועי וביצוע פעולות בצורה התומכת בקבלת החלטות עסקיות.
בתהליך הקמת פורטל נדרש למפות את צורכי הארגון, ולאפיין את הפורטל בהתאם לכך .
לרוב הגישה לפורטל הארגוני מותרת למשתמשים בתוך הארגון, אך במיקרים מסוימים ניתנת הרשאה לעובד להתחבר לפורטל גם מחוץ לשטח העבודה באמצעות חיבור מרחוק.
סיבות עיקריות להקמת פורטל ארגוני

שיתוף ידע – כיום בעידן שבו ישנם יותר ויותר ארגונים גלובליים המתמודדים עם תהליכי עבודה זהים המתבצעים במקומות שונים, שיתוף ידע בין המרכזים הוא קריטי להצלחת הארגון. מערכת המידע הפנים-ארגונית יכולה להכיל: טפסים, הוראות עבודה, קישורים לאתרים רלוונטיים, מידע על המחלקות השונות (טלפונים, תמונות, כתובות מייל).
שימור ידע – בגלל תחלופה גבוהה של מקומות עבודה (בהודו למשל) יש צורך לשמר את הידע בתוך הארגון בצורה מסודרת לצורך שימוש עתידי.
חיסכון בעלויות – מערכת המידע הפנים-ארגונית יכולה לחסוך בעלויות על יד כך שתאפשר שיתוף בפתרון בעיות זהות. סביר להניח שמשהו במקום כלשהו בארגון ניתקל באותה בעיה שאיתה מתמודד עובד אחר בארגון. במידה ואופן פתרון הבעיה יופיע בפורטל הארגוני, תקצר בצורה משמעותית את זמן פתרון הבעיה.
שמירה על קשר רציף עם העובדים – ההנהלה יכולה לשמור על קשר רציף עם העובדים על ידי כך שתפרסם הודעות שונות הקשורות במצב החברה דרך הפורטל הארגוני.
יצירת קהילה – עובדי הארגון יכולים להשתמש בפורטל הארגוני להעלות נושאים הקשורים בארגון ולקבל מענה מהיר מעובדים אחרים, ואף לקדם רעיונות חדשים.
יתרונות

כלי לתקשורת בין הנהלת הארגון והעובדים, ליצירת שפה ארגונית משותפת ולהעברת מסרים מההנהלה לארגון כולו
מעודד שקיפות ותקשורת ובכך תורם לתחושת השייכות של העובדים לארגון
ממשק נוח שבו ניתן לקבל מידע אינטגרטיבי, נגיש ועדכני
מאפשר ייעול תהליכי עבודה ושיפור ביצועים באמצעות הצגה אינטגרטיבית של נתונים, מידע וידע.
חסרונות

עלות הקמה ותחזוקה גבוהה נדרשים משאבים רבים בשני השלבים
תיתכן חשיפה למידע מסווג למשתמשים שאינם מורשים לצפות בתכנים
ייתכן מצב שבו יהיה עומס מידע וקושי לאיתור מידע רלוונטי
פרויקט חוצה ארגון וכרוך בהשקעת משאבים רבים, הצלחתו תלויה בשיתוף הפעולה של כלל עובדי הארגון ולכן יש להשקיע משאבים בהטמעתו
רכיבים אופייניים לפורטל

עץ ניווט
תפריט קישורים מהירים
יישומים
טפסים
תבניות
מאגר חוזרים
פורומים לדיונים
מנוע חיפוש
יישומים חברתיים
תכנים אופייניים לפורטל ארגוני

ספר טלפונים ארגוני ובעלי תפקידים
חזון הארגון
זכויות וחובות עובדים
הודעות ארגוניות
לוח אירועים
טופסי הארגון
נהלים וחוזרים
מילון מונחים ארגוני
תכנים אופייניים לפורטל מקצועי

הפקת לקחים ותובנות
פורומים לדיונים
יישומים
מידע מקצועי
נהלים וחוזרים
מילון מונחים מקצועי
פרנסואה גספר אדם

| --- | --- |

פסל יופיטר במזרקה הגדולה בארמון סנסוסי
 לידה:  23 במאי 1710 נאנסי, דוכסות לורן 
 פטירה:  18 באוגוסט 1761 (בגיל 51) פריז, ממלכת צרפת 
 הושפע על ידי:  ז'קוב סיז'יסבר אדם 
 פרסים והוקרה:  פרס רומא (1740)  אמן בית של וילה מדיצ'י 
 
פרנסואה גספר אדם (בצרפתית: François-Gaspard-Balthazar Adam; ‏ 1710, נאנסי – 1761, פריז) היה פסל צרפתי בסגנון רוקוקו.
קורות חיים

פרנסואה החל את לימודיו אצל אביו הפסל ז'קוב סיז'יסבר אדם בנאנסי ובשנת 1730 עבר לרומא בעקבות שני אחיו הפסלים למבר סיז'יסבר אדם וניקולה סבסטיאן אדם, תחילה זכה במקום שני בפרס רומא ומאוחר יותר במקום הראשון. בין בשנים 60–1746 היה הפסל הראשי של פרידריך השני, מלך פרוסיה ורוב עבודותיו
מצויות בארמון סנסוסי.
גלריה

ונוס באולם השיש בארמון סנסוסי
אפולו באולם השיש בארמון סנסוסי
זפירוס ופלורה בארמון סנסוסי
קופיד מתאבל על מותה של קלאופטרה בארמון סנסוסי
יונו במזרקה הגדולה בארמון סנסוסי
מינרווה במזרקה הגדולה בארמון סנסוסי
מרס במזקרה הגדולה בארמון סנסוסי
אפולו במזרקה הגדולה בארמון סנסוסי
אלגוריה לאלמנט אדמה - קרס מלמדת את טריפטולמוס את עבודת האדמה במזרקה הגדולה בארמון סנסוסי
אלגוריה לאלמנט אש במזרקה הגדולה בארמון סנסוסי
פולינום מינימלי

באלגברה מופשטת, פולינום מינימלי של איבר באלגברה הוא הפולינום בעל המעלה הקטנה ביותר שאם נציב בו את האיבר נקבל אפס. איבר שיש לו פולינום כזה נקרא איבר אלגברי, ואיבר שאינו מאפס אף פולינום נקרא "איבר טרנסצנדנטי".
לדוגמה הפולינום המינימלי של  {\sqrt[{3}]{2}} (מעל שדה המספרים הרציונליים) הוא  x^{3}-2 כי  ({\sqrt[{3}]{2}})^{3}-2=0 ואין פולינום ממעלה שנייה או ראשונה עם מקדמים רציונליים שמתאפס על  {\sqrt[{3}]{2}}. הפולינום המינימלי של המטריצה הריבועית  A=\left({\begin{array}{cc}3&4\\1&-1\end{array}}\right) הוא  x^{2}-2x-7, משום ש-  A^{2}-2A-7I=0 (כאשר  \ Iהיא מטריצת היחידה מסדר 2), ואין פולינום ממעלה ראשונה המאפס את המטריצה  A.
הגדרה כללית

אם  R הוא חוג (אסוציאטיבי, או אפילו בעל חזקה אסוציאטיבית) מעל חוג  S, אז בכל פולינום  f(x)\in S[x] אפשר להציב איברים של  R באופן הבא:
אם  f(x)=a_{n}x^{n}+\cdots +a_{1}x+a_{0},
אז  f(a)=a_{n}a^{n}+\cdots +a_{1}a+a_{0}.
פולינום מינימלי של  a\in R מעל  S הוא פולינום  f בעל מעלה קטנה ביותר כך ש-  f(a)=0 (בתנאי שיש פולינום כזה). אם  S הוא שדה, מקובל להניח שהפולינום מתוקן, וניתן להוכיח שקיים פולינום מינימלי יחיד ל- a שכזה. מאידך, במקרה הכללי (למשל, אם  S הוא חוג המספרים השלמים), ייתכן שלא יהיה קיים פולינום מינימלי מתוקן. בכל זאת, אם  S הוא תחום פריקות יחידה, קיים פולינום מינימלי יחיד ל- a שהוא גם פרימיטיבי, כלומר כך שהמקדמים שלו זרים במידה גלובלית.
על-מנת לאפיין את הפולינום, יש לציין את חוג הבסיס או השדה שמעליו האלגברה מוגדרת: זהו החוג שממנו מותר לבחור את מקדמי הפולינום. לדוגמה, הפולינום המינימלי של המספר המרוכב  a={\sqrt {2}}+{\sqrt {-1}} מעל לשדה המספרים הממשיים הוא  x^{2}-2{\sqrt {2}}x+3, אבל הפולינום המינימלי מעל שדה המספרים הרציונליים הוא  x^{4}-2x^{2}+9, ומעל המרוכבים הוא פשוט הפולינום הליניארי:  x-({\sqrt {2}}+{\sqrt {-1}}).
פולינום מינימלי באלגברה ליניארית

לפי משפט קיילי-המילטון, הפולינום המינימלי של מטריצה ריבועית מחלק את הפולינום האופייני שלה. ידוע גם שלשני הפולינומים יש בדיוק אותם גורמים אי-פריקים. לפולינום המינימלי חשיבות מרכזית כאשר מבקשים להעביר את המטריצה לצורה רציונלית קנונית או צורת ז'ורדן. הריבוי של שורש מסוים של הפולינום המינימלי הוא הגודל של בלוק ז'ורדן הגדול ביותר שמתאים לו.
פולינום מינימלי של איברים בתחום שלמות שהוא גם אלגברה מעל שדה

אם  A הוא תחום שלמות המהווה אלגברה מעל שדה  F (ובפרט, אם  A הוא שדה המכיל את F), אז הפולינום המינימלי  f של איבר  a הוא אי-פריק (כלומר, לא ניתן לכתוב אותו כמכפלה של שני פולינומים), והוא מינימלי גם לגבי יחס החלוקה, במובן הבא: אם  h(a)=0, אז  f מחלק את  h. יתרה מזו, תת-החוג  F[a] מהווה תת-שדה של  A, שממדו מעל  F שווה למעלה של  f.
פולינום מינימלי של איבר בתחום פריקות יחידה

אם  A הוא תחום פריקות יחידה, ו- a הוא אלגברי מעל שדה השברים של A, אז ל- a פולינום מינימלי יחיד  P שהוא גם פרימיטיבי (ראה לעיל). בנוסף ניתן להוכיח שכל פולינום אחר שמאפס את  a נחלק ב- P.
מסקנה פשוטה היא זו: אם  \varphi :A\to {\bar {A}} הומומורפיזם של חוגים, אם  {\bar {P}} מסמן תמונתו של  P ב-  {\bar {A}}, ו- {\bar {a}} הוא שורש של  {\bar {P}} בהרחבה אלגברית של שדה השברים של  {\bar {A}}, אז ניתן להרחיב את  \varphi  להומומרפיזם  A[a]\to {\bar {A}}[{\bar {a}}] על ידי  a\mapsto {\bar {a}}. מסקנה אחרת היא שכל תחום פריקות יחידה סגור בשלמות.
הפולינום הגנרי

הפולינום המינימלי מאפשר להגדיר אינווראנטים חשובים של אלגברות מממד סופי. תהי  A אלגברה (אסוציאטיבית, או לכל הפחות אלגברה לא אסוציאטיבית שהיא בעלת חזקה אסוציאטיבית בהחלט), מממד סופי מעל שדה  F. נבחר בסיס  b_{1},\dots ,b_{n}, ונתבונן באיבר  X=x_{1}b_{1}+\cdots +x_{n}b_{n} של האלגברה  A\otimes _{F}F(x_{1},\dots ,x_{n}) המתקבלת מהרחבת סקלרים מ- F לשדה הפונקציות  F(x_{1},\dots ,x_{n}). במקרה כזה, קיים פולינום מינימלי מתוקן  P המאפס את  X, והוא נקרא הפולינום המינימלי הגנרי של  A. המעלה  m של  P נקראת גם הדרגה של  A.
אם כותבים  P(\lambda )=\lambda ^{m}-s_{1}(x_{1},\dots ,x_{n})\lambda ^{m-1}+\cdots +(-1)^{m}s_{m}(x_{1},\dots ,x_{n}), אז המקדמים  s_{i}(x_{1},\dots ,x_{n}) הם פולינומים הומוגניים במשתנים  x_{1},\dots ,x_{n}.
על ידי הצבה אפשר לחשב מ- P פולינום המאפס כל איבר נתון של האלגברה (אם כי זה אינו בהכרח פולינום מינימלי). המקדם  s_{1}, המקיים את תנאי האדיטיביות  s_{1}(a+b)=s_{1}(a)+s_{1}(b), נקרא העקבה הגנרית (ראו עקבה), והמקדם האחרון  s_{m} הוא הנורמה הגנרית (ראו נורמה).
לדוגמה, עבור אלגברת המטריצות  M_{m}(F), העקבה הגנרית מתלכדת עם העקבה הרגילה, והנורמה הגנרית מתלכדת עם הדטרמיננטה. בין השימושים הרבים של הפונקציות הללו אפשר למנות את העובדה הבאה: נניח ש- s_{1}([a,b])=0 ו-  s_{1}((a,b,c))=0 (כאשר  [\cdot ,\cdot ] ו-  (\cdot ,\cdot ,\cdot ) הם הקומוטטור והאסוציאטור, בהתאמה; הנחות אלה מתקיימות ממילא בכל אלגברה אסוציאטיבית). אם  s_{1} אינה מנוונת (במובן הבא: אם  s_{1}(ab)=0 לכל  b, אז  a=0), אז  A ספרבילית.
ראו גם

מטריצה
פולינום אופייני
ערך עצמי
דמיון מטריצות
צורת ז'ורדן