תזמורת יוטה
היסטוריה

הניסיון הראשון ליצור תזמורת סימפונית באזור יוטה התרחש ב-1892, ארבע שנים לפני שיוטה הגיעה למדינה. התזמורת הסימפונית של סולט לייק הוקמה והציגה רק קונצרט אחד לפני הפירוק. ב-1902 הוקמה התזמורת הסימפונית החדשה של סולט לייק, והיא נשארה קיימת עד 1911. ב-1913 הוקמה התזמורת הפילהרמונית של סולט לייק, והיא המשיכה עד 1925.
הארגון של התזמורת בשמה החל בתקופת השפל הגדול כחלק מפרויקט המוזיקה הפדרלית, תוכנית סיוע לתעסוקה שהיווה חלק מפרויקט פדרלי מספר 1. הפרויקט שכר את רג'ינלד בילס כדי ליצור הרכב מוזיקלי ביוטה. הוא הקים את הסינפונייטה של יוטה עם גרעין של 5 חברים. האנסמבל גדל במהירות וסייר רבות והציג קונצרטים ברחבי יוטה.
עד לשנת 1940, המימון הפדרלי לפרויקטי אמנות פסק, ולכן חובבי מוזיקה מקומיים הקימו את התזמורת הסימפונית של מדינת יוטה ב-4 באפריל 1940, עם פרד אי. סמית' כנשיאה. הם תיאמו את הקונצרט הראשון שלהם ל-8 במאי 1940 וביקשו מהנס אנריוט לנצח עליו. הקונצרט שהיה כל כך מוצלח, עד שההרכב הציע להנריוט חוזה לנהל את התזמורת. האנסמבל גדל ל-52 מוזיקאים במשרה חלקית.
בשנת 1947, מוריס אברבנאל הפך למנהל המוזיקלי של התזמורת. הוא הפך את האנסמבל לתזמורת במשרה מלאה ופיתח את המוניטין הלאומי שלה. הוא הקליט ויצא לסיבובי הופעות נרחבים עם התזמורת. תחת ניהולו של אברבנאל, התזמורת הקליטה לראשונה עם ואנגארד רקורדס ולאחר מכן עם ווקס רקורדס, כולל מחזורי סימפוניות מלאים של מאהלר וצ'ייקובסקי, כמו גם יצירות של וארז, מילו, גוטשלק, הונגר וסאטי.
הקלטות הסימפוניות של מאהלר עם אברבנאל היו המחזור המלא הראשון שהוקלט על ידי תזמורת אמריקאית (אנגארד). הפרסים להקלטות של אברבנאל עם תזמורת יוטה כוללים את "מדליית הכבוד של מאהלר" מהחברה הברוקנרית של אמריקה (1965) ופרס החברה הבינלאומית של גוסטב מאהלר על "ההקלטה הטובה ביותר של מאהלר" (הסימפוניה החמישית, 1975).
במהלך תקופתו של אברבנאל, תוכנית החינוך המוזיקלי של התזמורת הפכה לאחת מתוכניות החינוך האמנותי הנרחבות ביותר באזור. קונצרטים חינוכיים ניתנו במהלך סיבובי ההופעות של התזמורת ברחבי המערב הפנימי ובבית בעמק סולט לייק. אברבנאל סיים את כהונתו כמנהל המוזיקלי בשנת 1979. באותה שנה, התזמורת עזבה את ביתה הוותיק בטאבנקל המורמוני ועברה לאולם הסימפוני (ששונה ל"אולם אברבנאל" ב-1993), היכל הקונצרטים הראשון שלה.
עונת הקונצרטים של התזמורת גדלה ללוח שנה שנמשך כל השנה עד לשנת 1980. ממשיכי דרכו של אברבנאל כללו את ורוג'אן קוג'יאן (1980–1983), ג'וזף סילברשטין (1983–1998), וקית' לוקהארט (1998–2009). תחת סילברשטין ולוקהארט, התזמורת המשיכה את מחויבותה למוזיקה אמריקאית עכשווית. ביולי 2002, מועצות הממשל של תזמורת יוטה והאופרה של יוטה החליטו לאחד את שני הארגונים, דבר שהוביל להקמת "תזמורת יוטה | האופרה של יוטה". בזמן המיזוג, זו הייתה אחת משתי החברות המאוחדות של תזמורת סימפונית ואופרה בארצות הברית.
בספטמבר 2009, תיירי פישר הפך למנהל המוזיקלי של התזמורת. פישר האריך את החוזה עד לעונת 2021–2022. במאי 2019, התזמורת הודיעה כי פישר יסיים את כהונתו כמנהל המוזיקלי בסוף חוזהו הנוכחי, בסיום עונת 2021–2022. עם זאת, בעקבות מגפת הקורונה, באוקטובר 2020, התזמורת הודיעה על שינוי בסיום החוזה של פישר כמנהל המוזיקלי, שיימשך עד אוגוסט 2023.
בינואר 2009, התזמורת מינתה את ג'רלד שטייכן כמנצח הראשי שלה לסדרת הפופס. ב-2017, קונר גריי קובינגטון מונה עוזר מנצח, ומאוחר יותר עבר לתפקיד מנצח משותף. קובינגטון נשאר עם התזמורת עד 2021. בנימין מייניס הפך למנצח המשותף הבא של התזמורת בעונת 2022–2023. מתיו סטרו היה עוזר מנצח בעונת 2023 - 2024. עוזרת המנצח הנוכחית של התזמורת היא ג'סיקה ריברו אלטריבה.
דייוויד רוברטסון ניצח לראשונה בתור מנצח אורח בתזמורת באוקטובר 2020. הוא חזר להופעה נוספת כמנצח אורח בדצמבר 2021. בדצמבר 2022, התזמורת הודיעה על מינוי רוברטסון לשותף היצירתי הראשון שלה, שיהיה בתוקף עם עונת 2023–2024, עם חוזה לשלוש שנים.
בדצמבר 2022, מרקוס פושנר ניצח לראשונה בתור מנצח אורח בתזמורת. הוא חזר להופעה נוספת כמנצח אורח בנובמבר 2023. בנובמבר 2024, הסימפוניה של יוטה הודיעה על מינוי פושנר כמנהל המוזיקלי הבא שלה, שיהיה בתוקף עם עונת 2027–2028. פושנר קיבל את התואר מנהל מוזיקלי מיועד באופן מיידי.
במאי 2024, דליאנה לזארובה ניצחה לראשונה בתור מנצחת אורחת בתזמורת. בדצמבר 2024, התזמורת הודיעה על מינויה של לזארובה כמנצחת האורחת הראשית הבאה שלה, המנצחת האישה הראשונה שמונתה לתפקיד, שתהיה בתוקף עם עונת 2025 - 2026, עם חוזה ראשוני של שתי עונות.