stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנגנון זרימה נגדית
תקציר > יעילות העברה במנגנוני שחלוף

במנגנון הזרימה המקבילה, מעבר התכונה נפסק כאשר התכונה מגיעה לשוויון בין שני הנוזלים. כלומר בזרימה שווה 50% מההפרש יעבור בין הנוזלים ולא משנה אורך התהליך. ניתן להגביר את הספיגה על ידי הגברת הזרימה בנוזל בעל התכונה המוגברת. לדוגמה, להגביר את זרימת הנוזל החם, ובכך לגרום לכך שמעט יותר מהתכונה יעבור.
לעומת זאת במנגנון הזרימה הנגדית, אם הזרימה איטית מספיק, והמרחק ארוך כראוי, ניתן לשמור על הפרש קטן אך יציב לאורך כל התהליך, ובכך להעביר קרוב ל-100% מהתכונה, כלומר כמעט את כולה. העברת כמות גדולה של התכונה תלויה גם ב"שוויון" הזרימה משני הכיוונים. במערכות של העברת חום, הכוונה שלשני הנוזלים הזורמים אותו קיבול חום. למשל כאשר חום מועבר ממים לאוויר, על זרם האוויר להיות בקצב מוגבר על מנת לספוג את החום, הנשמר במים בעל קיבולת החום הגבוהה יותר.
דוגמאות

במחליף חום בו זורמים מים: חמים ב-60 מעלות וקרים ב-20 מעלות צלזיוס.
אם המים זורמים במנגנון זרימה מקבילה - התוצאה היא השוואה בין החום של הזרמים, כשהנוזל החם מחמם את הקר, והקר מקרר את החם. בכניסה לתהליך יהיה הפרש טמפרטורות גדול של 40 מעלות (בין 20 ל-60), והעברת החום תהיה גבוהה. שני הזרמים מסיימים את התהליך בטמפרטורה דומה או שווה, בדיוק במחצית ההפרש בין שתי הטמפרטורות בכניסה, כלומר שני הזרמים יהיו ב-40 מעלות צלזיוס ביציאה מהתהליך. לאורך הדרך הפרש הטמפרטורות בין הזרמים ילך ויפחת, וביציאה כמעט ולא יהיה הפרש במידות החום, ומעבר החום יקטן מאוד או יפסק לחלוטין. ייתכן גם שמעבר החום יפסק עוד קודם, ברגע ששני הזרמים יגיעו לשוויון.
אם המים זורמים על פי מנגנון זרימה נגדית - התוצאה היא החלפת החום בין שני הנוזלים: הנוזל הקר יהפוך לחם כמעט בטמפרטורה המקורית של החם, והנוזל החם יהפך לקר, כמעט בטמפרטורה המקורית של הקר. בכניסה לתהליך הנוזל החם הוא ב-60 מעלות ומוסר לנוזל שהיה קר והספיק להגיע כמעט עד 60 מעלות עוד מעט חום. כלומר הנוזל הקר שנכנס לתהליך, יוצא עתה חם. לעומת זאת לאורך הדרך הנוזל החם הולך ומוסר את החום שלו, עד שמגיע ליציאה מן המערכת כשהוא כמעט ב-20 מעלות, ושם הוא פוגש את הנוזל הקר ב-20 מעלות הנכנס רק עתה למערכת. במוסרו את החום הוא מגיע כמעט עד 20 מעלות.
מנגנון זרימה נגדית במערכות צמחיות ובחי

מנגנון הזרימה הנגדית מצוי בשימוש נרחב ולמטרות מגוונות בתהליכים ובמערכות ביולוגיים.
הדוגמאות המפורסמות הם בזימי דגים להעברת חמצן באופן יעיל מהמים בו הם חיים אל הדם, וציפורים משתמשים בו ברגליהם למניעת התקררות. (מנגנון דומה נמצא בכל החולייתנים אבל פחות בולט). האיבר המשמש לכך נקרא רשת פלאים.
מנגנון דומה נמצא בכליות של היונקים, על מנת לשמר מים בגוף על ידי הסרת מים מתוך השתנן ולהעביר ריכוזי פסולת חנקתית מהגוף. הדבר קורה בלולאת הנלה, החלק של הכליה שבו מתבצע ניקוי הדם ויצור השתן. תוצאת התהליך הוא ריכוז גבוה של חומרי הפסולת, ולכן התהליך - שלמעשה הוא מנגנון זרימה נגדית, נקרא 'מנגנון הכפלה נגדית' בגלל "הכפלת" או הגדלת הריכוז לכאורה מעבר ליכולת (כלומר מעבר למחצית הפרש הריכוזים בין הפסולת בדם, לריכוזה בשתנן, ובניגוד לכיוון מפל הריכוזים).
מנגנון זרימה נגדית במערכות צמחיות ובחי > זרימה נגדית של חום בבעלי חיים

מנגנון חילוף חום בזרימה נגדית CCHE, הוא אמצעי יעיל לצמצום איבוד חום דרך שטח הפנים החשוף של העור, מכיוון שהחום ממוחזר במקום להתפזר. באופן זה הלב יכול לשאוב דם בקצב רגוע יותר, על מנת לשמור על חום הגוף 
הקבוע, ועל קצב חילוף חומרים קבוע בגוף.
במקרה זה, במקום להשתמש בשני נוזלים, משתמשים בנוזל אחד (דם) המתחיל חם בתוך הגוף, ומוסר את כל החום שלו לפני שהוא יוצא אל האזור הקר, לדם קר, שזה עתה חזר מהכפור בחוץ, ועומד להיכנס לגוף. בכניסתו לגוף הוא הולך ומתחמם (בקבלו את החום מהדם היוצא). כך החום כל הזמן נשאר בפנים, ואילו הדם המגיע לאזורים הקרים בגוף, מגיע אליו קר, ואינו מעביר את החום אל הסביבה (המים, האדמה הקרה או האוויר הקר בגובה רב).
כאשר חיות כמו צב הים הגילדי ודולפינים מגיעים למים קרים אליהם אינם רגילים, הם משתמשים במנגנון חילוף חום בזרימה נגדית. מערכות כאלו בנויים מרשת מורכבת של מקלעות ורידים סביב עצביים, המגיעים עד הלב, ועוברים דרך החֵלֶב (השומן התת-עורי ביונקים ימיים) אל האיברים ההקפיים כמו סנפיר הגב, סנפיר השת, וסנפיר הזנב. בכל מקלעת כזו יש עורק בודד המכיל דם חם, המוקף חבילת ורידים עם דם קר המגיע מפני השטח של הגוף. כשהנוזלים חולפים זה על פני זה, הם יוצרים מפל חום. הדם העורקי החם מעביר את רוב החום שלו אל הדם הורידי, ובכך החום משתמר ומוזרם בחזרה אל מרכז הגוף. מכיוון שהעורקים מאבדים חלק ניכר מהחום שלהם בתהליך זה, הדם המגיע לאיברים החיצוניים של הגוף הוא קר, ויש פחות הסעת חום מאיברים אלו אל החוץ.
דוגמה נוספת של מנגנון דומה ניתן לראות ברגלי שועל השלג המהלך על שלג. כפות רגליו אמנם קרות, אבל הדם המביא את חומרי המזון אל תאי הגוף שבכפות הרגליים אינו מאבד חום רב. קרבת העורקים והנימים גורמים לתחלופת חום, כך שכאשר הדם יורד ברגל, הוא מתקרר במוסרו את החום לדם החוזר ונכנס. הדם המגיע אל כף הרגל הוא קר, ואינו מאבד חום רב בהגיעו לאזור כף הרגל החשוף לשלג. כך אין איבוד חום מהגוף אל השלג. בשעה שהדם זורם בחזרה ללב דרך הוורידים, דם זה מקבל את החום מהדם היורד לכף הרגל בעורקים, והדם החוזר אל תוך הגוף נשאר חם.
במילים אחרות: החום נותר בתוך הגוף. לפני שהדם העורקי החם יוצא לכיוון כף הרגל, הוא מוסר את החום שלו לדם הוורידי הקר החוזר מהכפור. אל כף הרגל מגיע דם עורקי קר. אל תוך הגוף וללב חוזר דם ורידי חם.
מנגנון זרימה נגדית במערכות צמחיות ובחי > התפלת מים בציפורים ימיות באמצעות מנגנון זרימה נגדית

לציפורים ימיות במקרים רבים אין מקור זמין למי שתייה, והן שותות מי ים. מי ים נוספים חודרים לגופן בשעה שהן צוללות ותופסות דגים או חיות ימיות אחרות. הן חייבות להסיר את המלח הרב המגיע כך לגופן, על מנת לשלוט באיזון האוסמוטי שבאבריהן. הכיליה לבדה אינה יכולה לעמוד בעומס האדיר של מליחות, המגיעה לכל אברי הגוף בשעת שתיית מי ים. לצפורי ים כמו שחפים, שקנאים, אלבטרוסים וציפורי ים אחרות, יש בלוטות מיוחדות המפיקות מלח, ומשמשות כמנגנון שחלוף - לפי עקרון מנגנון הזרימה הנגדית.
עורקים זעירים (עורקיקים) הנושאים דם מלוח נכנסים אל הבלוטה, כשהם מוצמדים לצינוריות של הבלוטה. הבלוטה מרכזת את המלח מן הדם, והדם היוצא מן הבלוטה דרך ורידים זעירים (ורידונים) מכילים ריכוז מלח הנמוך בהרבה מריכוזו בעורקיקים. הנוזל המלוח נאגר בבלוטה, וכשזו מתמלאת הציפור מתעטשת דרך נחיריה, ומוציאה את הנוזל בחזרה לים.
הסרת המלח בבלוטות אלו נעשית ביעילות, ומאפשרות לציפורים אלו לשתות מים בעודם במרחק גדול מן היבשה
בתעשייה > כבשן אנגאמה

כבשן אנגאמה - כבשן מסורתי יפני, משמש לשריפת חומר ויצירת כלי חרס. כבשן זה מגיע ל-3,500 מעלות משריפת עצים. תנור זה ארוך ובנוי במדרון ובמדרגות. כניסת האוויר היא מהחלק הגבוה ביותר. החום מכל מדרגה מחמם - חימום מקדים - את המדרגה שמעליה. האוויר המוחדר לצורך השריפה, סופג את החום במלואו בתהליך של מנגנון זרימה נגדית. החמצן שבאוויר נשרף ומגביר את החום, והתהליך נמשך וניתן לשליטה על ידי הנמכת עוצמת האש, שינוי העצים, או הקטנת פתח כניסת האוויר.
בתעשייה > גלגל חמום

כיום בתעשייה משתמשים במחליפי חום. במחליפי חום מחדשים (רגנרטיבים) משתמשים במנגנון הזרימה הנגדית, על מנת לשמר את האנרגיה שהושקעה אל מחליף החום, ולהעביר ביעילות הנדרשת, את החום מהמצב החם למצב הקר.
בגלגל תרמי - מתקן המשמש להסרת לחות מאוויר חם, והוספתו לאוויר מקורר, מופעל עקרון מנגנון הזרימה הנגדית. אלא שבמקרה זה העיקרון מופעל בדומה יותר למנגנון חילוף חום בזרימה נגדית CCHE, כאשר הנוזלים (האוויר ה"קר" וה"חם") המוזרמים, מחליפים את החום ואת ה"קור" בתוך הגלגל, העשוי אלומיניום. הגלגל משנה את מיקום האוויר, כך שהגז שהיה קודם בכיוון התקררות ויציאה, נמצא כעת בתהליך התחממות וכניסה למערכת, בדומה לשועל הקוטב, המעביר את החום אל הדם החוזר מכף הרגל, לפני ירידת הדם היוצא.
בתעשייה > הפרדת חומרים בזרימה נגדית

כרומטוגרפיה בזרימה נגדית היא שיטת הפרדה פיזית, המבוססת על תכונות חומרים מומסים בעת מעבר בין נוזלים, במנגנוני שחלוף - מקבילי או נגדי. בזרימה נגדית מקבלים הפרדה טובה ומלאה יותר. במכשירים הידרוסטטיים, משתמשים במונח כרומטוגרפית מחיצה למונח זה.
ראו גם

מחליף חום מחדש
הערות שוליים

↑  על זרימה נגדית וזימי דגים
↑  את קיבול החום מחשבים על בסיס מסה ובממוצע על טווח הטמפרטורות במערכת
↑  ספר מדריך לחקר הציפורים (אנגלית) מהדורה 2 בהוצאת אוניברסיטת ייל, 1993. ור' גם (אנגלית) מאמר על הפרשות ציפורים
↑  שיטת ההפרדה בזרימה נגדית פותחה באוניברסיטת אילינוי בשיקגו
מנגנון זרימה מקבילה, ומנגנון זרימה נגדית
תצורות של מחליפי חום (מים) עם זרימה נגדית
רשת הפלאים
שועל שלג מכורבל בשלג
כבשן אנגאמה יפני (נובוריגאמה)
תרשים פעולת גלגל תרמי
הפרדה בזרימה נגדית
משולם פייביש לנגנר

משולם פייביש לנגנר תרנ"ז (1897) - כ' בחשוון תשי"ג (8 בנובמבר 1952) היה האדמו"ר האחרון לשושלת לנגנר מסטרטין.
ביוגרפיה

נולד בעיירה סטרטין שבגליציה, לרב יצחק אייזיק לנגנר ולרבקה רייזל בת בנו של הרב משולם פייש מטאש.
בנערותו גדל אצל אביו, היה הוגה בתורתו בצנעה, עד כדי כך כשליצני הקהילה פגשו בו הם שאלו לשמו. כך הסתגר בחדרו בראשית ימיו, ואף מסופר שלאחר נישואיו כשבאו בני משפחה לבקרו היה פונה אליהם באמירת שלום, ומתנצל כי עליו לעזוב באומרו "אין לי זמן, חייב אני לשוב ללימודי".
הרב לנגנר נישא ב- י"ט בחשוון תרע"ב לעלקא ביילא בתו של האדמו"ר רבי יוסף מאיר וורצברגר, רבה של אונטר וישוו. אשתו זו נפטרה בצעירותה בעודה כבת 28, ב- א' באלול תרפ"ח. הרב לנגנר נישא בשנית ב- תר"צ לחנה מלכה בתו של הרב יוסף הלפרין.
בי"ז באלול תרפ"ב הוא היגר עם אביו וחלק גדול מבני הקהילה לארצות הברית, והשתכנו בעיר ניו יורק. שם יחד עם אביו הוא ייסד את הקהילה מחדש, ופעל רבות בהקמת מוסדות חינוך חרדי, לבני הקהילה כמו גם לחרדים מניו יורק כולה.
כבר בימי אביו פתח בית מדרש לחסידי סטרטין בבראונזויל, שבמזרח ברוקלין, והתפרסם כקדוש ופועל ישועות. הוא הקפיד מאוד על המצוות, בפרט בהלכות שבת ופסח.
מיד לאחר פטירת אביו (כ"ב בתמוז תש"ז) החל ממלא את מקומו בהנהגת הקהילה, אך לא לזמן רב, כי הוא נחלה קשות וברחובות ניו יורק החרדית פורסמו מודעות הקוראות לכולם להתפלל לשלומו. באותו זמן גם הוסיפו לו את השם "חיים" כסגולה לרפואה ואריכות ימים. מחוליו זה הוא נפטר בכ' בחשוון תשי"ג, ונקבר בחלקת חסידות סטרטין בניו יורק.
משפחתו

מאשתו הראשונה עלקא ביילא נולדו:
אורי לאנגנר, נישא לסימא בת הרב אברהם משה רוזן.
יענטא רחל, אשת הרב שלמה גלמן, רב בניו יורק ומנהל מוסדות חינוך רבים. (חותנו של הרב אליהו ברוך פינקל)
ומאשתו השנייה חנה מלכה נולדה:
שרה, אשת הרב חיים יואל לקס.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מעיל גשם

קצין בריטי לבוש במעיל גשם, במלחמת העולם הראשונה
מעיל גשם הוא פריט לבוש עליון (הנלבש לרוב מעל הבגדים), ומיוצר מחומר אטום למים במטרה להגן על האדם מפני הגשם.
במלחמת העולם הראשונה מונה תומאס ברברי, ממציא הגברדין ובעל הפטנט עליו, לספק הרשמי ומעצב המדים של חיילי צבא בריטניה שהיו אמורים להילחם בחפירות. ברברי עיצב מבדי גברדין מעילי גשם עבור הקצינים הבריטיים ובהמשך עבור הקצינים הצרפתים. לאחר המלחמה התפשט השימוש במעילי גשם גם בין האזרחים.
מעיל הגשם (באנגלית: "Trench coat") הוא התפתחות של גלימה אטומה לגשם בשם "Gents Walking", שנמכרה בחנות של ברברי כבר בראשיתה ושימשה את העובדים בחיק הטבע, במיוחד הנאלצים להתמודד עם פגעי מזג האוויר, הגלימה שימשה גם את חוקרי הקטבים. הגלימה הפכה לאחד מסימני ההיכר של הבלש הספרותי שרלוק הולמס.
מעיל הגשם היה בתחילה בגד גברי מובהק ובסרטי קולנוע היו שחקנים שהפכו אותו לאחד מסמליהם, כמו המפרי בוגרט ופיטר סלרס. בהמשך החלו גם נשים ללבוש מעילי גשם ועל מסך הקולנוע הייתה גרטה גרבו הראשונה שהופיעה לבושה במעיל גשם בסרט A woman of affairs. אחריה כבר באו קתרין הפבורן, סופיה לורן ואחרות.
סוכני הגסטפו אימצו לעצמם גרסה שחורה של מעיל גשם, שפותחה במיוחד עבורם.
הערות שוליים

↑  Linda Rodriguez McRobbie, The Classy Rise of the Trench Coat, Smithsonian Magazine
↑  Elyssa Goodman, History of the Trench Coat, CR Fashion Book
↑  Maude Bass-Kreuger, Vogue encyclopaedia: The history of the trench coat, Vogue
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563134905171  GND: 7604637-0  LCCN: sh85111213 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משולם עמית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1935 
 פטירה:  3 ביולי 2024 (בגיל 89 בערך) בית הכרם, ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 בן או בת זוג:  גלילה רון־פדר–עמית 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 דרגה:  ניצב
 תפקידים בשירות
 מפקד משמר הגבול
 
משולם עמית (1935 – 3 ביולי 2024) היה ניצב במשטרת ישראל, כיהן כמפקד משמר הגבול.
ביוגרפיה

ב-1963 התגייס למשמר הגבול ושירת כמפקד מחלקה. בשנים 1964–1966 שירת באתיופיה במסגרת צוות ההקמה של המשטרה המקומית. לאחר שובו לישראל שירת כסגן מפקד פלוגה ח', מפקד פלוגה ח', מפקד פלוגה י"ג, קצין הדרכה וקצין מבצעים. לאחר לימודים בפו"ם מונה ב-1974 לסגן מפקד מחט"ב בדרגת סגן-ניצב, בשנים 1975–1978 שירת כראש מחלקת הדרכה במטה הארצי, החל מאוגוסט 1976 בדרגת ניצב משנה. ב-1978 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה לעוזר ראש אג"ם במטה הארצי, ב-1981 מונה למפקד מרחב הנגב ובשנים 1981–1985 כיהן כמפקד מרחב חיפה. ב-1985 מונה לראש אגף מבצעים בדרגת ניצב. בשנים 1989–1993 פיקד על משמר הגבול.
לאחר פרישתו מפיקוד על משמר הגבול היה בין השנים 1994–1999 נציג בוועדה העירונית לענייני חינוך, תרבות וספורט מטעם סיעת "ירושלים מלוכדת" בראשות ראש העיר אהוד אולמרט. בבחירות בשנת 1996 הוצב במקום השלישי ברשימת מולדת לכנסת, אולם מולדת זכתה רק בשני מושבים והוא לא נכנס לכנסת.
עמית נפטר ב-3 ביולי 2024. הותיר אחריו אישה, הסופרת גלילה רון־פדר-עמית.
הערות שוליים

↑  קציני משטרה הועלו בדרגה, מעריב, 3 באוגוסט 1976
↑  ועדות העירייה, באתר עיריית ירושלים, 1998
↑  היסטוריה של "מולדת", באתר מולדת
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מפיק רדיו

מפיקת תוכנית באולפני רשת ב'
מפיק רדיו הוא אדם שתפקידו לפקח על שידור תוכנית רדיו. ישנם שני סוגים עיקריים של מפיק: מפיק אודיו או מפיק תוכן. מפיקי האודיו עוסקים לרוב בהפקת מוזיקה, כגון שירים, ואילו מפיקי התוכן עוסקים בהפקת תוכניות רדיו שונות. מפיק התוכן רשאי לקבוע מרואיינים, תחרויות, תזמונים ותוכן באופן כללי. המפיק נמצא לרוב בחדר בקרה נפרד, המופרד מאולפן הרדיו באמצעות חלון המאפשר יצירת קשר עין בין המנחה למפיק, אך עדיין חוסם צליל.
מעיל רוח

ערך זה עוסק במעיל דק. אם התכוונתם למערכת הגנה אקטיבית, ראו .
מעיל רוח
מעיל רוח הוא מעיל דק שמגן מפני קירור הרוח ומפני גשם קל. הוא עשוי לרוב מבד סינתטי עמיד למים ובמקרים רבים הוא יכלול גם כובע. חלקים שונים (כגון קצות השרוולים) יכולים להיות גמישים כדי לעזור מההגנה מהרוח.
M1943 - מעיל של צבא ארצות הברית מימי מלחמת העולם השנייה
מעילי הרוח הראשונים יוצרו מכותנה. לדוגמה, המעיל התקני של הצבא האמריקאי במלחמת העולם השנייה שתוכנן כמעיל דק אשר מתחתיו, במידת הצורך, ילבשו שכבות נוספות. תכנונו התבסס במקור על מעילים אזרחיים קיימים, כגון המותג Windbreaker.[דרוש מקור]
בתחום הספורט החל שימוש באריגים חדשניים. לדוגמה, בשנת 1952 הציגה חברת קולמר האיטלקית מעיל ניילון עבור גולשי סקי באולימפיאדת החורף באוסלו. החל משנות השבעים הפך לבוש הספורט למקובל יותר והחל להיכנס לשימוש מעיל רוח שבנוי מניילון או חומרים דומים.
בארצות הברית ומספר ארצות שונות נקרא המעיל לרוב windbreaker, כשמו של המותג. החברה נסגרה מאז והמותג הפך לשם גנרי. שם אחר הוא אנוראק שהוא לרוב שם למעיל חורפי כבד יותר.
הערות שוליים

↑  על מעיל השדה M1943 המקורי
↑  ההיסטוריה של חברת קולמר - מתוך אתר חברת קולמר.
1 2  ההיסטוריה של מעיל הרוח - מתוך אתר Love to Know - Fashion History
מרקו אנגלהרדט

מרקו אנגלהרדט (בגרמנית: Marco Engelhardt, נולד ב-2 בדצמבר 1980 בבד לנגנסלצה שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר האחורי. אנגלהרדט שיחק בעבר בעיקר בקרלסרוהה, קייזרסלאוטרן ונירנברג, ולזכותו שלוש הופעות במדי נבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים

אנגלהרדט שיחק כנער ברוט-וייס ארפורט, ועלה לקבוצה הבוגרת בשנת 1999. בשנת 2001, לאחר שנתיים בקבוצה הבוגרת של ארפורט, עבר אנגלהרדט לקרלסרוהה ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. אנגלהרדט שיחק שלוש עונות בקרלסרוהה, כאשר בשלושתן הקבוצה התמודדה בתחתית הליגה. אנגלהרדט היה שחקן הרכב קבוע בקרלסרוהה, ובשלוש עונות ערך 83 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים. בקיץ 2004 עבר אנגלהרדט לקייזרסלאוטרן, ששיחקה אז בבונדסליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה, 2004/05, אנגלהרדט סיים עם קייזרסלאוטרן במקום ה-12 בבונדסליגה, כשהוא הציג יכולת טובה לאורך העונה והיה אחד השחקנים הבולטים בקייזרסלאוטרן. הצלחה זו אף הובילה לזימונו של אנגלהרדט לנבחרת גרמניה. עונת 2005/06 הייתה עונה חלשה עבור קייזרסלאוטרן, שנשרה לבונדסליגה השנייה, על אף שאנגלהרדט המשיך להציג יכולת טובה.
עם ירידת הליגה של קייזרסלאוטרן, חתם אנגלהרדט בנירנברג מהבונדסליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה, 2006/07, החמיץ אנגלהרדט משחקים רבים עקב פציעה. נירנברג רשמה הצלחה גדולה בעונה זו, כאשר סיימה במקום החמישי בבונדסליגה, והגיעה לגמר הגביע הגרמני מול שטוטגרט. משחק זה הסתיים בניצחון של נירנברג בתוצאה 2–3 לאחר הארכה, כאשר אנגלהרדט חזר בזמן מהפציעות והבקיע את השער השני לנירנברג, וסייע לה לזכות בגביע הגרמני, ולמנוע משטוטגרט זכייה בדאבל. בעונתו השנייה בנירנברג, 2007/08, השתתף אנגלהרדט עם נירנברג בגביע אופ"א, ממנו הודחה הקבוצה כבר בסיבוב הראשון על ידי ראפיד בוקרשט, ולא העפילה לשלב הבתים. גם בליגה כשלו נירנברג ואנגלהרדט, שנשרו לבונדסליגה השנייה. אנגלהרדט נשאר בנירנברג על אף ירידת הליגה, ופתח בקבוצה את עונת 2008/09. במחצית העונה, עזב אנגלהרדט את נירנברג, וחזר לשחק בבונדסליגה, הפעם בקרלסרוהה, בה שיחק בעבר. עד לתום העונה ערך אנגלהרדט 11 הופעות ליגה, אך לא הצליח למנוע את נשירתה של קרלסרוהה לבונדסליגה השנייה, ורשם ירידת ליגה שלישית בקריירה, עם שלוש קבוצות שונות. בעונת 2009/10 המשיך אנגלהרדט לשחק בהרכב קרלסרוהה, אך איבד את מקומו בעונת 2010/11, בה ערך שמונה הופעות בלבד. בתום עונה זו, עזב אנגלהרדט את קרלסרוהה וחתם בקבוצה בה גדל, רוט-וייס ארפורט מהליגה הגרמנית השלישית. אנגלהרדט שיחק שלוש עונות ברוט-וייס ארפורט, בהן הבקיע שמונה שערי ליגה ב-89 הופעות. בקיץ 2014 חתם בפ.צ. האלשר, אף היא מהליגה הגרמנית השלישית. אנגלהרדט שיחק במועדון זה שתי עונות, בהן היה שחקן הרכב קבוע, והבקיע חמישה שערים ב-62 הופעות ליגה.
בקיץ 2016 החל אנגלהרדט לשחק בקבוצת המילואים של הופנהיים, המשחקת בליגה האזורית הדרום מערבית, שהיא הרביעית בהיררכיית הליגות בגרמניה.
קריירה בינלאומית

לאנגלהרדט ארבע הופעות ושני שערים במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, ועוד שש הופעות במדי נבחרת המשנה של גרמניה. אנגלהרדט זומן לסגל נבחרת גרמניה הבכירה לצמד משחקי ידידות במזרח הרחוק. במשחק הראשון, ב-16 בדצמבר 2004, ניצחה גרמניה את נבחרת יפן בתוצאה 0–3, כשאנגלהרדט עלה מהספסל בדקה ה-77. חמישה ימים לאחר מכן, אנגלהרדט פתח בהרכב בניצחון 1–5 על נבחרת תאילנד. בקיץ 2005 זומן אנגלהרדט לסגל הגרמני לגביע הקונפדרציות 2005. אנגלהרדט ערך הופעה אחת בטורניר זה, כאשר החליף את בסטיאן שוויינשטייגר בדקה ה-70 בתיקו 2-2 מול נבחרת ארגנטינה במחזור האחרון של שלב הבתים, לאחר ששתי הנבחרות הבטיחו את עלייתן. גרמניה סיימה את הטורניר הזה במקום השלישי. ההופעה מול ארגנטינה הייתה השלישית והאחרונה של אנגלהרדט במדים הלאומיים.
תארים

עם נירנברג:
הגביע הגרמני: 2006/07
מעוז חביב

| --- | --- |

 לידה:  18 ביוני 1941 (בן 83) גבתון, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  צרעה, ישראל
 השכלה:  מכללת אורנים, האוניברסיטה העברית בירושלים, מכון אבשלום ללימודי ארץ ישראל
 מקצוע:  סופר, מחנך, מורה דרך
 תפקיד:  ראש תנועת נצר עולמי לשעבר
 פרסים והוקרה:  פרס יציב לספרות ילדים   פרס יהודאי לפרסומי מחקר טבע   פרס ע"ש הרצל הלוי
 
מעוז חביב (נולד ב-18 ביוני 1941) הוא סופר ילדים ונוער עברי, מורה ומחנך. עמד בראש תנועת הנוער הרפורמית העולמית נצר - נוער ציוני רפורמי.
ביוגרפיה

חביב נולד ב-1941 בגבתון להורים חקלאים ממייסדי המושב. הוא למד במושב וברחובות, הצטרף לתנועת הנוער התנועה המאוחדת, והתגייס עם גרעין ההגשמה שלו לשירות בנח"ל המוצנח.
עם תום שירות הצבאי הצטרף לקיבוץ צרעה, שם הוא חבר עד היום. ב-1965 סיים את הכשרתו בסמינר הקיבוצים, נטש את עבודת השדה בפלחה והתמסר לחינוך ולהוראה. ב-1973 יצא לשליחות בארצות הברית, והיה שליח מרכזי של תנועת יהודה הצעיר. בתום שליחותו שב לצרעה והשתלב במערכת החינוך וההוראה שם, בשנים הראשונות כמורה ומחנך של הכיתות הגבוהות ובהמשך כמנהל בית הספר הקיבוצי במקום.
החל מראשית שנות ה-80 נכנס לתחום היזמות העסקית בהקימו מערך תיירותי ייחודי בשם "mini kibbutz seminars" בקיבוץ. מסגרת זו יועדה להציג ולהסביר לקבוצות תיירים ומבקרים מרחבי העולם מהו הקיבוץ במסגרת ביקור בן שעות ספורות במקום. התוכנית נעשתה בהמשך לדגם לקיבוצים שונים בישראל.
עם סיום לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים נקרא לנהל את השיווק במפעל "רהיטי צרעה". בהמשך הקים וניהל אולפן ללימודי עברית לעולים צעירים ממדינות ברית המועצות לשעבר ומהמערב. ב-1994 יצא עם משפחתו לשליחות שנייה בארצות הברית, כשליח מרכזי של תנועת "Nfty", תנועת הנוער של התנועה הרפורמית בצפון אמריקה.
עם חזרתו, נקרא לעמוד בראש תנועת הנוער הרפורמית העולמית, "נצר" - נוער ציוני רפורמי. חביב הנהיג את התנועה ברחבי העולם משנת 1996, משך כמעט 21 שנה, עד 2017, עת יצא לגמלאות בגיל 76. בימיו גדלה תפרוסת התנועה לכל היבשות, ומ-3 מדינות התפרשה אז על 15, בהן רוסיה, בלארוס ואוקראינה, שהיו עד כניסתו לתפקיד מעבר למסך הברזל, גרמניה, שאוכלוסייתה היהודית גדלה מאוד בראשית המאה ה-21 וכן, מדינות נוספות באירופה, דרום אמריקה ואסיה. כמו כן, הוא הקים עם כניסתו לתפקיד את ארגון הצעירים "תמר", תנועת מגשימים רפורמית, הפועל גם בקהילות יהודיות בהן נצר איננה פועלת. בסך הכול התרחבה בימיו הפעילות והגיעה לכ-15,000 צעירי הקהילות הרפורמיות ברחבי העולם.
מאז יציאתו לגמלאות, מקדיש חביב זמנו הן להדרכת טיולים לישראלים ולתיירים, כמורה דרך מוסמך, והן לאירוח מבקרים בקיבוצו, צרעה, במסגרת התוכנית שיצר להכרת הקיבוץ. הוא מקדיש את זמנו לכתיבה בשבועוני התנועה הקיבוצית, בשבועון המועצה האזורית מטה יהודה ולהוצאת ספרים הנוספים.
כתיבה

את כתיבתו החל חביב עם סיום הצבא. סיפורו הראשון שפורסם בירחון הנוער העובד והלומד - "ברווזים בהיאחזות" זכה בפרס ראשון בתחרות כתיבת סיפורים לעיתון. מאז כתב ברציפות משך כ־20 שנה לשבועוני הילדים והנוער - דבר לילדים, משמר לילדים, הארץ שלנו, מעריב לנוער, סלעית, פשוש ועוד. בגיל מבוגר יותר, פרסם עשרות סיפורים מחיי הקיבוץ במדור האינטרנטי - "סיפורי קיבוצים". ספרו - "קיבוץ, מאה שנים ועוד" על הקיבוצים בישראל, התפרסם בהמשכים במגזין אגודת מורי הדרך בישראל בשנת 2019.
נושאי כתיבתו של חביב חופפים את סיפור חייו: ילדותו בטבע ובמושב, הזדהות עם היישוב תחת שלטון המנדט הבריטי, והווי תנועת הנוער וחברת הילדים בקיבוץ. הוא זכה על כתיבתו בפרס יציב לספרות ילדים בשנת 1974, בפרס יהודאי לפרסומי מחקרי טבע בשנת 1965 ובפרס האוניברסיטה העברית ע"ש הרצל הלוי למחקרים בתחום הגאוגרפיה בשנת 1990.
חיים אישיים

חביב היה נשוי לתקוה, בת ירושלים, עד לפטירתה. נולדו להם ארבעה ילדים. בתו עדית נדרסה למוות ב-1987 בגיל 18 בצאתה מבחינת בגרות.
חביב הוא אחיו הצעיר של סופר הילדים יפרח חביב.
ספריו

הקשרים הצעירים, ציירה נורית יובל, תל אביב 1974.
קוראים לי בנצי, ציורים - איתן קדמי, תל אביב: יבנה, תשמ"ג 1983.
לחזור ויהי מה, תל אביב: י' שרברק, 1979.
לא תמיד הגדולים יודעים, לראשית הקריאה, ירושלים: כתר 1988.
חברות במבחן, סיפורים, תל אביב: הקיבוץ המאוחד 1979.
גיוס ללא צו, רמת גן: מסדה, 1970.
בעקבות הבן האובד, רמת גן: מסדה, 1977.
"קיבוץ צרעה - סיפורי המקום" הודפס בדפוס מסדה, 1989 - עריכת הספר.
To Return - Come What May קונטנטו דה סמריק - 2014
מרדף בין פרדסים - לבני הנעורים.- הדובדבן, 2019. (ביבוקס - הוצאה דיגיטלית).
רימונים בסוכה - ספר סיפורי ילדים לגילאי בית הספר - הדובדבן 2020.
אולי בשנה הבאה - סיפורים על קיבוץ ועל חבריו - הוצאת ניב, 2020.
חריש בקרקע ובלבבות - ספר אוטוביוגרפי - הוצאת תפרים 2022
מיתולוגיה הינדואית

| --- | --- |

פסל של גאנש ממהאראשטרה
 שמות נוספים:  הינדואיזם
 תרבות:  הודו העתיקה
המיתולוגיה ההינדואית היא אוסף נרטיבים מיתיים המצויים בטקסטים הינדואיים בדומה לתכולתה בספרות הסנסקריטית, כמו האפוסים הסנסקריטים והפוראנה. ככזו, היא קבוצת משנה של המיתולוגיה ההודית.
מיתולוגיה וֶדִית

שורשי התאולוגיה שצמחה מתוך ההינדואיזם הקלאסי מגיעה מזמני התקופה/התרבות הוודית, מהדת הוודית ההיסטורית. הדמויות, תאולוגיה, פילוסופיה וסיפורים שרוקמים מיתוסים ודיים עתיקים מקושרים באופן בל יימחה עם האמונות ההינדואיות. ישנן ארבע ודות שהן הריג-ודה, יַאז'וּר-ודה, סַמַא-ודה והאַתַרְבַא-ודה. חלק מהטקסטים האלו מזכירים מושגים ומכונות הדומים לתאוריות ומכונות מדעיות של הזמנים המודרניים.
אפוסים

שני האפוסים ההינדואים הגדולים, ה"רמאיאנה" וה"מהאבהראטה" מספרים את סיפוריהן של שתי התגלמויות של וישנו: ראמה וקרישנה. שני כתבים אלו ידועים כ"אִיטִיהַסָה". האפוסים הללו משרתים הן ככתבי דת קדושים והן כמקור עשיר לפילוסופיה ומוסר עבור בן-דת הינדואי. אפוסים אלו מחולקים לפרקים ומכילים סיפורים קצרים שונים, ומצבים בעלי דילמות מוסר, בהם בוחרת הדמות דרך החלטה מסוימת על-פי החוקים וקודי הצדק ההינדואים. המפורסם מבין הפרקים הללו הוא ה"בְּהַגַאוַואד גִיטָה" (סנסקריט: "שירו של האדון") במהאבהראטה, בו האדון קרישנה מסביר את ההיבטים של מחויבות וצדק לגיבור אַרז'וּנָה לפני קרב קוּרוּקְשֶׁטְרָה. סיפורים אלו חקוקים עמוק בפילוסופיה הודית ומשרתים כמְשָֹלִים ומקור להתמסרות עבור הינדואים. המהאבהראטה היא האפוס הרצוף הארוך ביותר, ה"משתרעת" לאורך יותר מ-30,000 שורות.
קוסמוגוניה

ההינדואיזם מציג כמה גישות והסברים הנוגעים לקוסמולוגיה ולמקור היקום. האמונה הרווחת ביותר היא שהיקום נברא על ידי בְּרַהְמָה, התגלות הבריאה של הרוח העליונה. בתחילה, היה רק אַוִויַאקְתָה או ה"בלתי-ברור" (המקביל לתוהו ובוהו). בריקנות זו, האדון וישנו, השומר, הופיע בצורת ילד, השוכב על עלה של עץ בַּנְיָאן. ברגע שהופיע בצורה זו, מחשבתו נמלאה בספקות אודות זהותו.
אז, שאלותיו נענו על ידי קול בלתי-ידוע - קולה של הרוח העליונה, שהיא צורתו האמיתית. הקול ביקש ממנו לבצע מדיטציה לגבי נשמתו, וכך עשה, ואלף פרחי לוטוס בעלי-כותרת בקעו מטבור, שממנו יצא ברהמה. והיה זה ברהמה אשר יצר את היקום כולו וכל אשר בו. האדון שיווה, האל זורע-ההרס, גם הגיח לעולם דרך ברהמה, כך נטען, אולם הוא אינו נחשב כיצירו של ברהמה, אלא כשווה-ערך לאדון וישנו ולברהמה. ברהמה נחשב לאמצעי בלבד עבור התגשמותו הגופנית של שיווה. שלושת אלו, הנחשבים לשילוש הקדוש העליון בהינדואיזם, אינם שלושה אלים נפרדים אלא שלוש התגלמויות של אותה רוח עליונה, בְּרַהְמַאן.