stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קומאני

| --- | --- |

בן קומאני ליד מגוריו
 אוכלוסייה
 500 (משוער)
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 דרום אפריקה דרום אפריקה
 שפות
 שפות קויסאן
 דת
 נצרות, דת הסאן (אנ')
| --- | --- |
 הנוף התרבותי של הקומאני
 האתר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית תרבותי בשנת 2017, לפי קריטריונים 5, 6
 שטח האתר:  9,591 קילומטרים רבועים
 קואורדינטות:  25°41′15″S 20°22′28″E﻿ / ﻿25.687611°S 20.374583°E﻿ / -25.687611; 20.374583
  (למפת דרום אפריקה מוגדלת) פרטוריה קייפטאון בלומפונטיין יוהנסבורג דרבן פורט אליזבת נמיביה בוטסואנה זימבבואה מוזמביק לסוטו אסוואטיני האוקיינוס ההודיקומאני(למפת דרום אפריקה רגילה) פרטוריה קייפטאון בלומפונטיין יוהנסבורג דרבן פורט אליזבת נמיביה בוטסואנה זימבבואה מוזמביק לסוטו אסוואטיני האוקיינוס ההודיקומאני(למפת הכף הצפוני רגילה) קימברלי אפינגטון קורומאן ספרינגבוק קולסברגקומאני(למפת הכף הצפוני מוגדלת) קימברלי אפינגטון קורומאן ספרינגבוק קולסברגקומאני
 
קומאני (ǂKhomani) היא קבוצה אתנית הקשורה לשונית לבני הסאן (בושמנים). שפתם הייתה חלק מקבוצת שפות קויסאן. צאצאיהם של הקומאני כוללים צבעוניים דוברי אפריקאנס בחוות או בעיירות באזור, שביניהם השפות הקדם-קולוניאליות נכחדו לחלוטין או שמעטים בלבד דוברים אותה.
כמו השבטים הקרובים אליהם התרבות של הקומאני הייתה תרבות של ציידים-לקטים. הגברים צדו בקבוצה באמצעות קשתות, חצים ואלות כמו גם מלכודות, ואילו הנשים ליקטו שורשים ופירות שונים. עיקר הצריכה הקלורית הייתה מורכבת מאגוז המונגונגו ומבשר. הקומאני חיו בקבוצות המונות בסביבות 25 איש כל אחת. הם היו נוודים, והתגוררו בעיקר בבקתות ארעיות הנבנות מענפים. הקומאני לא ידעו להכין כלי חרס, אלא השתמשו בביצי יען ושריונות צבים ככלי אוכל.
בני הקומאני חיו במדבר קלהארי, שטח מדברי נרחב המשתרע על פני הרמה הפנימית של דרום יבשת אפריקה ותופס את רוב שטח של בוטסואנה, את הצד המזרחי של נמיביה ואת חלקה הצפוני של דרום אפריקה. הוא כולל צמחייה דלילה, עצים בודדים, ואפיקי הנהרות היבשים של נהרות נוסוב (Nossob) ואווב (Auob). מים זורמים מתחת לאדמה ומספקים חיים לעשבים ועצים הגדלים באפיקי הנהר. כדי להתמודד עם התנאים הקיצונים של הסביבה פיתחו בני הקומאני אסטרטגיות קיום, צברו ידע אתנו-בוטני וגאוגרפי ספציפי, כמו גם מנהגים תרבותיים ותפיסת עולם שבה מאפיינים גאוגרפיים מגלמים קשרים סמליים בין בני האדם, חיות הבר והאדמה.
הקומאני גורשו מחלקים גדולים מהשטחים בהם ישבו כאשר הוקם הפארק הלאומי קלהארי גמסבוק (Kalahari Gemsbok National Park) ב-1931 (כיום חלק מפארק קגאלאגדי חוצה הגבולות (אנ') המשותף לדרום אפריקה ולבוטסואנה), אבל בסוף המאה ה-20 הוקצה להם שטח בקצה הדרומי של הפארק לתרגל ולהחיות היבטים של תרבותם, כגון ציד מסורתי, איסוף צמחי מרפא ומזון, גישה לדיונות וביצוע פעילויות כלכליות אחרות. במסגרת הסדר החזרת שטחים התיישבו הקומאני בחוות דוגמת סונדרווטר (Sonderwater), רולטייס (Rolletjies) וארין (Erin) ובעיירות דוגמת רייטפונטן (Rietfontein).
אתר המורשת העולמית

ב-2004 הציעה דרום אפריקה לכלול שני שטחים, שבהם חיו בעבר שתי קבוצות אתניות: הקומאני וה-ǀXam, ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו כאזורים המשמרים היסטוריה של פעילות אנושית שכמעט ולא השתנתה מתקופת האבן. השטח הצפוני, "הנוף התרבותי של הקומאני", נוסף לרשימת המורשת העולמית ב-8 ביולי 2017, במהלך המושב ה-41 של ועדת המורשת העולמית של ארגון האומות המאוחדות לחינוך, מדע ותרבות (UNESCO) שהתקיים בקרקוב, בפולין, בין 2 ל-12 ביולי 2017.
אתר המורשת העולמית > תיאור האתר

אתר המורשת העולמית משתרע על שטח חולות נרחב בן 9,591 קילומטרים רבועים בצפונה של דרום אפריקה הגובל בבוטסואנה ובנמיביה. השטח מכיל עדויות לפעילות אנושית מתקופת האבן ועד ימינו הקשורה לתרבות הקומאני. הנוף כולל נקודות ציון בהיסטוריה של הקומאני, נדודים, מחייה, זיכרון ומשאבים, אבל כיום לא חי באזור זה אף בן קומאני, והיישוב הקרוב שלהם נמצא 72 קילומטרים דרומית לאתר. אונסק"ו החליט לכלול שטח זה על בסיס שני הקריטריונים הבאים:
קריטריון (v): הנוף התרבותי של הקומאני מבטא באופן ייחודי את אורח החיים של הציד והליקוט הנהוג על ידי אבותיהם של כל בני האדם המודרניים; כך גם הטכנולוגיות הפשוטות, אך המתוחכמות ביותר שבהן השתמשו כדי לנצל משאבים נדירים כמו מים, למצוא מזון צמחי בסביבה עוינת ביותר ולהתמודד עם תופעות טבע כמו בצורת וטורפים.
קריטריון (vi): הנוף התרבותי של הקומאני משקף וקשור לידע האתנו-בוטני ולזיכרונות המוטבעים בשפת Ui-Taa‏! שעדיין מדוברת על ידי כמה אנשים בקהילת הקומאני, מה שממחיש אורח חיים ואמונות כמעט נכחדות.
הערות שוליים

↑  תעתיק זה הוא קירוב בלבד של שם הקבוצה האתנית, משום לא ניתן לייצג בעברית עיצורים מצוצים הכלולים בשפתם. התו ǂ שבתחילת שם הקבוצה הוא עיצור כזה
1 2  Advisory Body Evaluation (ICOMOS)
משה רבקש

| --- | --- |
 לידה:  1600 ה'שנ"א או ה'ש"ס 
 פטירה:  1671 (בגיל 71 בערך) ד' באלול ה'תל"א
 תקופת הפעילות:  ?–1671
 חיבוריו:  באר הגולה 
 
רבי משה רבקשׂ או משה רבקה'ס (ה'שנ"א[דרוש מקור] 1591 ולדעה שונה ה'ש"ס 1600, - ד' באלול ה'תל"א 1671, וילנה) היה מרבני פולין וליטא מהמאה השבע עשרה, נודע בכנוי "באר הגולה" על שם חיבורו המפורסם, המציין את מקורות הדינים לפסקי השולחן ערוך.
חייו

רבי משה נולד בשנת ש"ס בפראג, לרבי נפתלי הירש שהיה תלמידו של הסמ"ע ונינו של רבי יוסף הקדוש מווינה, ולאימו רבקה, שנטלה על עצמה את עול כלכלת הבית על מנת שבעלה יוכל לשבת וללמוד במנוחה. על שמה של אימו כונה הבן "משה רבקה'ס", כלומר – משה של רבקה. יש המקדימים את תאריך לידתו לשנת שנ"א.
לפני שנת ה'שע"ו עקר רבי משה עם משפחתו מפראג לווילנה. בעיר זו היה לו בית גדול, ובו בין היתר גם ספרייה גדולה.
מרבית ימיו התגורר רבי משה בווילנה, ובה גם שימש כרב.
בחודש תמוז שנת ה'תט"ו גלה רבי משה יחד עם מרבית יהודי וילנה את העיר, עקב הפרעות, כאשר קוזקיו של בוגדן חמלניצקי התנפלו באותה שנה על העיר וביום אחד רצחו שלושים איש והציתו את העיר שבערה שבעה עשר יום רצופים. בהמלטו לא נטל עמו אלא מקל, טלית ותפילין, ולוח שנה כדי לחשב באמצעותו מתי חלים המועדים. במהלך נדודיו הגיע לאמשטרדם ולרוטרדם, שם שהה בישיבת "די לוס פינטוס", שרבי יאשיהו פרדו עמד אז בראשה.
אחרי שוך הפרעות חזר רבי משה לווילנה יחד עם רבי העשיל צורף, ונפטר בה בד' באלול ה'תל"א. קברו נמצא בבית העלמין העתיק שניפשק בווילנה. בית קברות זה נהרס בחלק הגדול בשנת 1957 על ידי הסובייטים. הם בנו עליו אצטדיון גדול, ויהודי הקהילה הצליחו להעביר ממנו שבעה קברים לפני הריסתו, ביניהם קברו של הגאון מווילנה ואפרו של הגר ולנטין פוטוצקי שהוצא להורג בשריפה בשל סירובו לחזור לנצרות.
רבי משה היה עשיר גדול, וה"דורכהויף" הווילנאי היה שייך לו. השאיר עיזבון לתמיכה בתלמידי חכמים עניים. גם נכדו, רבי שלמה זלמן, אביו של הגאון מווילנה זכה לתמיכה מקרן זו.
רבי משה כונה בעיר וילנה בתואר "החסיד", כפי שגם נינו הגאון מווילנה כונה לפני שהחלו לכנותו בשם "הגאון".
בין צאצאיו של רבי משה נמנה הגאון מווילנה, שבין היתר הרחיב את מפעלו של זקנו, והשלים את מלאכת כתיבת המקורות לשולחן ערוך, בחיבורו "ביאור הגר"א". הגר"א ראה את חיבורו כהמשך לחיבורו של זקנו, ובמקרים רבים הוא כותב "שם", כאשר כוונתו לציון המופיע ב"באר הגולה". אך במקרים רבים הוא חולק עליו, ובמקום אחד הוא אף מתקיף אותו בחריפות. פירוט היחוס הוא: רבי אליהו בן רבי שלמה זלמן, בן רבי ישכר בער, בן רבי אליהו החסיד, חתן רבי פתחיה, בנו של רבי משה רבקש.
גם בני משפחת ריבלין, צאצאיהם של העולים בעליית תלמידי הגר"א לארץ ישראל, הם בני בניו של רבי משה, כמפורט ב"ספר היחוס" למשפחת ריבלין (ירושלים ה'תרצ"ח–ת"ש).
מצאצאיו נשיא מדינת ישראל לשעבר ראובן 'רובי' ריבלין, כמו גם ראש הממשלה בנימין נתניהו.
חיבוריו

חיבורו המפורסם של רבי משה הוא ה"באר הגולה", חיבור המקיף את כל ארבעת חלקי השולחן ערוך, ומטרתו לציין את מקורותיו של השולחן ערוך, מדברי הגמרא והראשונים. המהדורה הראשונה של ה"שולחן ערוך" עם ה"באר הגולה", יצאה לאור על ידי ד"ר אפרים בואינו ויעקב קאסטילו, על חשבונם, באמשטרדם בין השנים ה'תכ"א–ה'תכ"ו (1661–1666). הקשר בין רבי משה הליטאי והמדפיסים ההולנדיים התאפשר בעקבות שהותו של רבי משה למשך זמן מה ברוטרדם, וכמסופר לעיל. המדפיסים ביקשו ממנו להגיה את ה"שולחן ערוך" שבהוצאתם, ולא רצה, ועל פי בקשת רבי משה רפאל אגילר קבל על עצמו המלאכה הגדולה, ותוך כדי עבודתו חיבר את חיבורו. החל מהוצאה זו חזר ונדפס החיבור בשולי רוב המהדורות של ה"שולחן ערוך". הסכמות של גדולי הדור על החיבור נדפסו ב"ישורון". בין נותני ההסכמות נמנים רבי גרשון אשכנזי מחבר שו"ת עבודת הגרשוני, רבני ועד ארבע ארצות, רבני אמשטרדם ורבני ליוורנו.
חיבורים נוספים שחיבר, הם ספר כללי ההוראה הכולל את כללי פסיקת ההלכה, וכלי הגולה הכולל אסופת פירושים לשולחן ערוך והכרעות הלכתיות. החיבורים הללו לא הודפסו.
לקריאה נוספת

שמעון משה חונס, תולדות הפוסקים, ורשה ה'תרפ"ב, עמ' 55–60.
בנימין ריבלין, מחקר על תולדותיו של רבי משה, בתוך ספר הגר"א, מוסד הרב קוק, ירושלים ה'תשי"ד (1954).
הערות שוליים

↑  כן הוכיח בספר קריה נאמנה עמ' 99, התאריך ד' באלול הוא על פי המצבה, מתוך הספר תולדות הפוסקים (ורשה תרפ"ב) עמוד 57, וכן בספר אוצר כל מנהגי ישרון (לבוב תר"צ) עמוד 85. וראו גם כאן
↑  נפטר אלול שס"א (הד המזרח שנה ז ז עמ' 10
↑  אהרן פריימן, עניני שבתי צבי, ברלין תרע"ג, עמ' 102, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  חצר מעבר לעבור בה מרחוב לשני, שמשני צידיה יש חנויות. כנראה היה אחד כזה מפורסם ביותר והוא היה של ר' משה. תיאור מפורט ראו ב: קלויזנר, תולדות הקהילה היהודית בווילנה, עמוד 64.
↑  ראו יו"ד סי' רצג ס"א, לעניין איסור חדש.
↑  רבי שלמה זלמן נפטר בכ"ה כסלו תקי"ט (ספר קריה נאמנה וילנא תרעה, מאת שמואל פין, עמ' 128
↑  מספר 24 בספר משפחת ריבלין. נפטר בט' אדר ה'תצ"ו, מתוך מעלות התורה (תש"ב), עמוד 2
↑  נפטר כ"א אלול ת"ע, קריה נאמנה, מאת שמואל פין, וילנא תרעה עמ' 99, מתוך המצבה
↑  אבות אמו רבקה (לבית רבלין אף היא) הם, אליהו, שניאור, אליהו, אריה, אליהו, שלמה וצבי רבלין (8 דורות מהנשיא). צבי היה נכד מבתו של פתחיה רבקה'ס, בנו של רבי משה רבקש – 'בעל באר הגולה' (על פי עץ מוגה ומנופה, באתר ג'ני).
↑  בנימין נתניהו הוא נין של צבי מיליקובסקי (אבי סבו, נתן מיליקובסקי נתניהו), שעל פי האנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו של דוד תדהר (כרך 1 [1947], עמ' 186) התייחש אל משפחת הגאון מווילנה. הגאון מווילנה היה נין, בן לבן, של רבי אליהו החסיד, שדרך אמו היה נין של רבי משה רבקש.
↑  יצחק דוב מרקון, "גולי ווילנא בשנת תט"ו", יהדות, ב, עמ' 27-28.
↑  כרך ה, עמודים תרעא–תרעז.
| פרשני הטור והשולחן ערוך |
| --- | --- | --- |
| על כל החלקים | באר הגולה • באר היטב • ב"ח • ביאור הגר"א • בית יוסף • דרכי משה • כנסת הגדולה • ברכי יוסף |  |
| על אורח חיים | מגן אברהם • ט"ז • פרי חדש • שערי תשובה • מחצית השקל • שולחן גבוה • מטה יהודה • פתח הדביר • תוספת שבת • מחזיק ברכה • פרי מגדים • משנה ברורה • שתילי זיתים • כף החיים •  מור וקציעה |  |
| על יורה דעה | שפתי כהן • ט"ז • מחצית השקל • פרי חדש • פתחי תשובה • כרתי ופלתי • שלחן גבוה • שבט יהודה • דגול מרבבה • מחזיק ברכה • פרי מגדים • כף החיים • בית הלל • חידושי הרי"ם • ערוגות הבושם |  |
| על אבן העזר | חלקת מחוקק • בית שמואל • פתחי תשובה • בית הלל • חידושי הרי"ם • אבני מילואים |  |
| על חושן משפט | סמ"ע • שפתי כהן • ט"ז • פתחי תשובה • אורים ותומים • נתיבות המשפט • קצות החושן • חידושי הרי"ם |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296573305171  GND: 142207160  LCCN: nr93052540  VIAF: 145011632   WorldCat (עם VIAF): 145011632
קירור באמצעות לייזרים

קירור באמצעות לייזרים או קירור לייזר (באנגלית: Laser cooling) הוא שם של טכניקה לקירור אטומים לטמפרטורה נמוכה מאוד באמצעות אור וקרני לייזר בפרט.
הטכניקה פועלת באמצעות האטה של האטומים למהירויות אפסיות וכך מקררת אותם, ובכך מהווה פתרון לבעיה הנוצרת בלכידה של חלקיקים לא טעונים. על חלקיקים טעונים חשמלית מופעלים כוחות משיכה ודחייה כאשר הם נעים בשדות חשמליים או מגנטיים, בזמן שעל חלקיקים נייטרליים לא. לכן לפני המצאת טכניקת קירור הלייזר לא הייתה ידועה אפשרות ללכוד או להשפיע על חלקיקים כאלו, ולכן היא מהווה מרכיב הכרחי במלכודות חלקיקים ונמצאת בשימושים רבים בתחומי הפיזיקה, הכימיה והביולוגיה.
היסטוריה

רעיון הטכניקה הוצע לראשונה בשנת 1975 בידי צמד הפיזיקאים תיאודור האנץ (Hänsch) וארתור שולוב. תיאודור וארתור חשבו על האפשרות שבעזרת אפקט דופלר ניתן להבטיח שקרני לייזר מסוימות יקררו אטומים שנעים לתוכן, בזמן שהן לא ישפיעו על אטומים הנעים ממן. לאחר מכן החלו מדענים לנסות טכניקה זו בצורה מעשית, וב-1986, לאחר התקדמויות רבות, הוצגה השפעה ממשית על עננת אטומים נייטרליים צפופה. ב-1997 זכו שלושת המדענים סטיבן צ'ו, קלוד כהן-טנוג'י וויליאם פיליפס בפרס נובל לפיזיקה "על עבודתם בפיתוח שיטות לקירור ולכידת אטומים באמצעות לייזרים".
דרך ההשפעה על אטום נייטרלי

כיוון שעל חלקיקים חסרי מטען חשמלי (כגון אטומים) לא ניתן להפעיל כוחות בעזרת שדות חשמליים או מגנטיים, נוצרת בעיה ביכולת להשפיע עליהם. על פי עקרונות מודל האטום של בוהר, ניתן לגרום לפוטונים (החלקיקים המרכיבים את האור) להיספג באטום וכך להשפיע על התנע שלו.
האטום אמנם "שקוף" לרוב אורכי הגל, אך עבור רוב האורכים בספקטרום המלא, הפוטונים המוקרנים על החומר אינם משפיעים על האטומים ואינם מושפעים מהם, מכיוון שהם אינם יכולים להעביר חלקים קטנים מהתנע שלהם לגוף אחר. לעומת זאת, הפוטונים בכל זאת מסוגלים להשפיע על האטומים כאשר הם בעלי כמות אנרגיה מסוימת (כלומר בעלי אורך גל מסוים) אשר מתאימה בדיוק להפרש האנרגיות בין שתי רמות אנרגיה של האטום. במקרה זה הפוטון למעשה נספג באטום ו"מעורר" אלקטרון שלו לרמת אנרגיה אחרת. תהליך זה של ספיגת הפוטון נקרא "רזוננס" (תהודה) בין הפוטון והאטום, ובעקבותיו מועבר התנע של הפוטון לאטום, וזה נרתע לכיוון המנוגד (ממש כאילו הפוטון התנגש באטום). לאחר מכן האלקטרון ה"מעורר" חוזר לרמת האנרגיה המקורית ובתגובה נפלט פוטון (המאזן את כמות האנרגיה), הזהה בתכונותיו לפוטון הראשון, לכיוון אקראי, ו"בועט" את האטום לכיוון המנוגד לפליטה. כתוצאה מהתהליך כולו משתנה האנרגיה הקינטית של האטום. השינוי אמנם קטן מאוד (מקביל לזריקת כדור טניס שולחן על כדור באולינג שנע במהירות גדולה), אך כאשר נזרקים מיליוני פוטונים בשנייה יכול להתרחש שינוי עצום
מתי לייזר מחמם חומרים

בקהל הרחב מוכר לייזר כאמצעי מסוכן המשמש להתכה, המסה ואף שריפת חומרים. בסרטי מדע בדיוני ניתן למצוא רובי לייזר ש"מאדים" אדם בתוך שניות, ובתעשייה ניתן למצוא לייזר המשמש לקידוח או חיתוך מתכות חזקות, ולכן אמצעי ה"קירור באמצעות לייזרים" עלול להישמע תמוה. לייזר אכן מסוגל לחמם, להתיך ולהמיס חומרים. עם זאת, ניתן לקרר חומרים באמצעות לייזרים לטמפרטורות הקרובות לאפס, אליהן לא ניתן להגיע בעזרת שום אמצעי אחר הידוע כיום.

חומר מכל סוג שהוא מורכב מכמות עצומה של מולקולות ואטומים, שנעים בכל הכיוונים במהירויות שונות. כאשר מוקרנת על החומר קרן לייזר, פוטונים רבים של הקרן מגיבים עם אטומים רבים שנעים בכיוונים שונים במרחב. הרבה מאטומים אלו מתרחקים ממקור הלייזר, כלומר - כיוון תנועתם מכיל רכיב מהירות וקטורי שכיוונו זהה לכיוון תנועת הפוטונים (קשת הכיוונים המתוארת בתרשים 2, שלב א'). אטומים אלו, כאשר יספגו פוטונים ויקבלו את התנע שלהם, יואצו כתוצאה מכך. ומכיוון ששום דבר אינו מונע מאטומים אלו לספוג פוטונים (בניגוד למקרה בו משתמשים בטכניקת הקירור), התהליך יחזור על עצמו וייצור עלייה משמעותית במהירות האטומים. 

בנוסף, גם בתהליך פליטת הפוטון (בשלב ההתאזנות) יכול האטום להאיץ. מכיוון שהאטום נרתע לכיוון ההפוך מכיוון הפליטה, כל פליטה בכיוון בעל רכיב מהירות שכיוונו הפוך מכיוון תנועת הפוטון הפוגע (קשת הכיוונים המתוארת בתרשים 2, שלב ב'), תגרום להאצה נוספת של האטום. כך יוצא, שבערך ברבע מהמקרים (מבחינה סטטיסטית) האטום יואץ בשני השלבים, ובערך בחצי הוא יואץ בתהליך הספיגה. 

אולם כאשר אטום הואץ בתהליך הספיגה, גם אם הפוטון הנפלט מאט את האטום, הוא מאט אותו ביחס למהירות אחרי הספיגה, אך מהירותו הכוללת נותרת גדולה יותר ממהירותו לפני הספיגה (פרט למקרה יחיד בו הפליטה הפוכה בדיוק לכיוון הספיגה - ואז המהירות נותרת כפי שהייתה לפני כל התהליך). 

לפיכך, כאשר התהליך חוזר על עצמו מספיק, אטומי החומר מואצים בצורה כל כך משמעותית, לרוב עד כדי מעבר של מצב הצבירה (התכה, המסה או התאדות). כדי ליצור אפקט האטה על ידי לייזר, יש לדאוג לפרמטרים רבים לפני ההקרנה, ולכן התוצאה המוכרת של הקרנת לייזר על חומר היא חימומו.
שימושים ושיטות יעילות > מלכודת מגנטו-אופטית

מלכודת מגנטו-אופטית (באנגלית: Magneto-Optical Trap או MOT) היא מכשיר המשתמש בטכניקת קירור הלייזר ובשדות מגנטיים על מנת ללכוד אטומים קרים. שימוש במספר קרני לייזר המכוונות לפי טכניקת קירור הלייזר מקרר את האטומים ומונע מהאטום תנועה ספונטנית, ואילו שדות מגנטיים מקוטבים (אשר הכוח המגנטי שהם מפעילים תלוי במיקום האטום) מונעים מהאטומים המקוררים "לזלוג" החוצה ממפגש הקרניים. מלכודת מגנטו-אופטית יכולה לקרר עננת אטומים עד לטמפרטורה של כ-300μK (מיקרו קלווין) - 0.0003 קלווין, כאשר 0 קלווין הוא האפס המוחלט.
שימושים ושיטות יעילות > סירופ אופטי

סירופ אופטי (באנגלית: Optical Molasses), הוא שם של שיטה יעילה במיוחד של קירור באמצעות לייזרים. סירופ אופטי מורכב מ-3 זוגות של קרני לייזר מקוטבות מעגלית ומכוונות מעט מתחת לסף הרזוננס. זוגות הקרניים מונחים על שלושת צירי המרחב הראשיים כך שקרניים אלו ייפגשו בנקודה בה נמצאת עננת האטומים אותה מקררים. כל כיוון תנועה של אטום מחולק לשני רכיבי מהירות אנכיים היושבים על צירי המרחב הראשיים, ובכל אחד מצירים אלו ישנן שתי קרניים מנוגדות, שכיוון אחת מהן יהיה מנוגד לכיוון רכיב המהירות. ומכאן, ששיטה זו יעילה כל כך מכיוון שהיא מאפשרת השפעה על כל האטומים בעננה, לא משנה לאיזה כיוון הם נעים, שכן תמיד כיוון שתיים מהקרניים יהיה מנוגד לכיוון רכיבי המהירות של האטום.
 קירור באמצעות סירופ אופטי מסוגל לקרר אטומים לטמפרטורה של כ-40μK. טמפרטורה זו היא נמוכה יותר מזו המתאפשרת בשימוש במלכודת מגנטו-אופטית, ואף נמוכה מהטמפרטורה המשוערת שגבול דופלר קבע כי מתחת אליה לא ניתן לקרר אטומים. על כן, אף על פי שהעיקרון של קירור באמצעות סירופ אופטי נובע מעיקרון הטכניקה הבסיסית, סירופ אופטי נחשב לקירור תת-דופלרי והוא היווה פריצת דרך משמעותית כאשר הוכיח שגבול דופלר אינו מהווה את גבול יכולת הקירור.
שימושים ושיטות יעילות > מלקחיים אופטיים

מלקחיים אופטיים הם מכשיר אשר משתמש בעקרון הפעולה של טכניקת הקירור באמצעות לייזרים, לצורך לכידה של חלקיקים. 

בניגוד למלכודות אופטיות אחרות או שיטות קירור מרובות, במלקחיים אופטיים ישנה קרן אחת בלבד, ממוקדת בדיוק רב, אשר יוצרת פוטנציאל אופטי יציב. הייחוד של מכשיר זה היא שמלבד היכולת שלו לצמצם את הכוחות הממוצעים הפועלים על החלקיקים, הוא גם מפעיל על החלקיק אותו הוא לוכד כוח, התלוי במיקומו של החלקיק ביחס למרכז הקרן. כך יוצא, שכאשר החלקיק נמצא במרכז (שם צריך להיות "לכוד") - הכוח מופנה אל מקור הלייזר ואינו מופעל על הציר האנכי לכיוון הקרן. לעומת זאת, כאשר החלקיק "זולג" אל מחוץ למרכז, מתחיל לפעול כוח (שגודלו גדל ככל שמרחק החלקיק מהמרכז גדל) בעל רכיב וקטורי שכיוונו על הציר המאונך לכיוון הקרן - אל כיוון המרכז. כך למעשה המכשיר לוכד את החלקיקים במרכז הקרן. זוהי יכולת בעלת משמעות עצומה, שכן היא מקלה ואף מאפשרת יישומים שלא היו אפשריים בעבר, בתחומים רבים בשירות הפיזיקה או הביולוגיה שכוללים יישומים בחלקיקים נייטרליים.
מגבלות > גבול דופלר

גבול דופלר הוא גבול שמתאר טמפרטורה מינימלית ממנה לא ניתן לרדת כאשר מקררים אטומים בעזרת קירור דופלרי. גבול זה נובע מהתנע הנצבר באטום במהלך פליטת פוטון ספונטנית שמתרחשת בתהליכים ספונטניים ובלתי ניתנים למניעה, כגון דעיכה רדיואקטיבית (היוצרת קרינת גמא רבת אנרגיה). במילים אחרות, קירור באמצעות לייזרים מצליח להפחית את תנועת האטום הנובעת מהכוח הממוצע הפועל על חלקיק מסוים, אך אינו יכול למנוע סטיות של כוח זה אשר יוצרות תהליך חימום. עד טמפרטורה מסוימת, התנע שצובר האטום בעקבות פליטה ספונטנית למעשה זניח אם נמדד לאורך זמן, מכיוון שכיוון הפליטה רנדומלי והוא כביכול גם שולל את עצמו ובקושי מביא לשינוי במהירות הכוללת. אך בטמפרטורה אותה גבול דופלר מתאר - בה נוצר שיווי משקל בין קצב הקירור באמצעות הקרניים ובין אפקט החימום הנ"ל, לא ניתן להמשיך ולקרר באמצעות קירור דופלרי.
את הטמפרטורה המתוארת בגבול דופלר ניתן להביע באמצעות הנוסחה: 
 \hbar \gamma /2k_{B}

 
כאשר  \hbar  מייצג קבוע פלאנק המצומצם (או קבוע דיראק),  \gamma  מייצג את הרוחב הספקטרלי הטבעי (הטבעי משמע רוחב ספקטרלי של אטום במנוחה שאינו מגיב עם סביבתו - נקרא גם רוחב דעיכה), ו- k_{B} מייצג את קבוע בולצמן.
מגבלות > גבול יכולת מעשית

השם הניתן לטכניקת הקירור הבסיסית - "קירור דופלרי", נובע מהשפעה של אפקט דופלר על תהליך הקירור. למעשה, בעקבות האפקט, נוצרת תלות בין מהירות האטום (על ציר הקרן) ובין כוח ההאטה שמופעל עליו. במילים אחרות, ניתן לראות כי ככל שמהירות האטום (כפי שהוא נצפה במערכת המעבדה) ביחס למהירות פוטוני הקרן (כפי שהם נצפים במערכת המעבדה) קטנה יותר, כך כוח ההאטה המופעל על האטום - קטן. כלומר, שככל שתהליך הקירור בעננה מתקדם, והטמפרטורה הכוללת שלה קטנה, יש להגדיל את תדר המקור על מנת שיצליח להשלים את האנרגיה הדרושה לצורך העירור של האטומים בעננה. מבחינה תאורטית, ככל שנגדיל את התדר (בהתאם לטמפרטורה), העננה תקרר יותר ויותר - עד גבול דופלר. אך מבחינה מעשית, למכשיר המפיק את הלייזר יש כמות תדרים מוגבלת, כך שבשלב מסוים לא ניתן לעלות בתדר על מנת להמשיך ולקרר (אלא אם משתמשים במכשיר בעל תדרים גבוהים במיוחד, אך במקרה זה הוא לא יהיה יעיל לצורך קירור העננה כאשר היא עוד "חמה").
מגבלות > דחיסות עננה מקסימלית

לצורך יצירת אפקט קירור יעיל, ישנה מגבלה לדחיסות העננה אותה מקררים. ככל שהריכוז בעננה גדל, כך גדל הסיכוי שתתרחש תופעה של ספיגת פוטונים לעננה עצמה אשר תבצע תהליך חימום משמעותי. ספיגה זו מתרחשת כאשר נוצרת התנגשות בין שני אטומים בעננה, בזמן שאחד מהם נמצא במצב של עירור. במקרה כזה קיימת אפשרות שכאשר האלקטרון שעורר יחזור לרמת היסוד עם האנרגיה הנוספת שהוא יוצר תופק אנרגיה קינטית כזו שתוסף להתנגשות ותגרום לחימום האטומים. תופעה זו מתנגדת לתהליך הקירור ועל מנת למנוע אותה יש להגביל את דחיסות העננה.
מגבלות > מבנה אטומי - חומרים הניתנים לקירור

מכיוון שמאוד קשה לייצר קרני לייזר בעלות מספיק אנרגיית קרינה עבור אורכי גל הנמוכים מ-300nm (ננומטרים), טכניקת קירור הלייזר עובדת באופן יעיל על מספר מוגבל מאוד של חומרים, בעלי מבני אטומים מסוימים המאפשרים השפעה פשוטה יחסית בעזרת כוחות פיזור. בנוסף, ככל שלאטום מסוים תהיה נטייה גדולה יותר לפיצול במעבר בין רמות האנרגיה (מבנה אטומי המכונה Hyperfine Structure), כך יגדל הסיכוי שהאלקטרון המעורר יעבור ב"דרכים" שונות דרך רמות האנרגיה, וכך יפלוט פוטונים שונים בדרכו חזרה לרמת היסוד, מה שיגרום לאטום בו מתרחש בתהליך לאבד את עקרון הפעולה של טכניקת הקירור, והוא לא יתקרר. למעשה, ישנה אפשרות לבצע תהליך הנקרא Optical Pumping, שבמהלכו מועלים אלקטרונים לרמות אנרגיה גבוהות יותר, וכך לאפשר לאטום בעל נטייה לפיצול ברמות האנרגיה - לנסות את התהליך שוב ושוב עד שיעבור תהליך קירור. אבל ביצוע תהליך זה מסבך וכן מייקר משמעותית את פעולת הקירור, שכן יש להשתמש בקרני לייזר "נעולות-תדר" שמופקות ממכשירים יקרים ומסובכים ביותר. לפיכך, הנטייה היא להימנע מקירור אטומים מסובכים כאלו, ועל כן נותרת רשימה מוגבלת של חומרים שאיתם ניתן לבצע את הטכניקה בצורתה הפשוטה.
נוסחאות וחישובים מתמטיים > אפקט דופלר והסחה לכחול

כפי שהוסבר, עיקרון הטכניקה מושפע משמעותית מאפקט דופלר, ומ"נגזורתיו" - הסחה לאדום והסחה לכחול. הבסיס לחישוב התדר הדרוש לצורך קירור יעיל נובע ממציאה של האנרגיה הדרושה לצורך עירור ביחס למהירות האטומים בעננה, בהשפעתו של אפקט דופלר. מכיוון שמדובר בגלים אלקטרומגנטיים שמהירותם קבועה, הנוסחה הדרושה היא נוסחת דופלר היחסותית: 

 \ {\frac {\lambda _{obs}}{\lambda _{emit}}}={\frac {1+v/c}{\sqrt {1-v^{2}/c^{2}}}} 

כאשר  \lambda _{obs} מייצג את אורך הגל ה"נצפה" (על ידי האטומים),  \lambda _{emit} מייצג את אורך הגל המופק (האורך שהמקור מפיק באמת), v מייצג את מהירות האטומים ומובע כחיובי כאשר האטומים מתרחקים מהמקור וכשלילי כאשר הם מתקרבים למקור, ו-c היא מהירות האור.
נוסחאות וחישובים מתמטיים > יחס בין טמפרטורת האטום למהירותו

כפי שניתן להסיק מחוק החלוקה השווה, קיים יחס ישר בין מהירותו של האטום לבין הטמפרטורה שלו. לפיכך, הטכניקה אשר למעשה מאטה את האטומים בעצם מקררת אותם ומכאן שמה - "קירור באמצעות לייזרים". את היחס בין המהירות והטמפרטורה ניתן להביע על ידי פיתוח של חוק החלוקה השווה, כך:
\tau _{Atom}={\frac {mv^{2}}{3}}
כאשר  \tau _{Atom} מייצג את טמפרטורת האטום, v מייצג את מהירות האטום, ו-m מייצג את מסת האטום.
נוסחאות וחישובים מתמטיים > קצב פיזור

הכוח העיקרי בטכניקת הקירור באמצעות לייזרים המאפשר את ההשפעה על מהירותם של האטומים הוא כוח הרתיעה כתוצאה מפיזור הפוטונים. ככל שקצב הפיזור של אטום בודד מהיר יותר, כך השפעת הקרינה על מהירותו גדולה יותר (במקרה של טכניקת קירור הלייזרים, קצב פיזור גדול יותר משמע האטה רבה יותר). את קצב הפיזור של אטום בודד ניתן לבטא על ידי הנוסחה: 

 R={\frac {\pi \gamma *(I/I_{s})}{1+(I/I_{s})+4*(\Delta /\gamma )}}

 כאשר R מייצג את קצב הפיזור,  \gamma  מייצג את רוחב הקו הספקטרלי,  I מייצג את עוצמות הקרניים,  I_{s} מייצג את עוצמת הרוויה, ו- \Delta  מייצג את הסחת תדר קרן הלייזר לעירור.
לקריאה נוספת

T.W. Hansch and L.A Schawlow, "Cooling of gases by laser radiation," Opt. Commun. 13, 68-69 (1975)
Advanced Optics Laboratory- Laser Cooling and Trapping(הקישור אינו פעיל)
S.L.Gilbert and C.E. Wieman, "Laser Cooling and Trapping for the Masses", Otics and Photonics News, 3, 8-14 (1993)
K.B. MacAdam, A. Steinbach, and C. Wieman, "A Narrow-band tunable diode laser system with grating feedback and a saturated absorption spectrometer for Cs and Rb", Am.J.Phys., 60, 1098-1111 (1992) and the senior Lab manual
Magneto-Optical Trap, English Wikipedia
Laser Cooling, English Wikipedia
לקריאה נוספת > לצפייה

Nobel Laureate physicist Steven Chu- Laser Cooling: From Atomic Clocks to Watching Biomolecules
עשרות סרטוני הסברה של מדעני פיזיקה-אטומית שונים (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546626205171  GND: 4297488-4  LCCN: sh93000679 
העיקרון: קרן לייזר מוקרנת בשני המקרים מאותו הכיוון אל האטום. באטום שבורח מהקרן - לפוטונים אין מספיק אנרגיה בשביל להיספג. עבור האטום שנע אל הקרן - לפוטונים מספיק אנרגיה והרבה מהם ייספגו. את כמות הפוטונים הנספגים אפשר להסיק מכמות הפוטונים הנפלטים הזהה לה
סירופ אופטי
תרשים מהערך המורחב, המתאר את פעולת הלכידה על ידי הכוח הפועל בשני מצבים: כאשר החלקיק "זולג" מהמרכז (a), וכאשר החלקיק נמצא במרכז (b)
2001 באסטרונאוטיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2001  באסטרונאוטיקה |  |
< · 1999 · 2000 — 2001 — 2002 · 2003 · >  פורטל מדעי החלל
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2001 ונוגעים לתחום האסטרונאוטיקה.