stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אה"מ פירלס (L10)
תיאור

"פירלס" הייתה אוניית נחיתה, שחלקה האחורי נבנה כמבדוק צף. מטרתה הייתה להוביל כוחות לנחיתה אמפיבית, ולהנחית אותם בחוף המיועד באמצעות מסוקים או נחתות שאותן נשאה. בנמל היו כלי הרכב עולים לאונייה מן הרציף ומאוכסנים בסיפון רכב. בעת נחיתה הייתה האונייה יכולה להשקיע עצמה ולהציף את מבדוק הנחיתה, וכך היו נחתות יכולות להתקרב עד קצה סיפון הרכב, להעמיס רכבים ולצאת ישירות אל המים. "אינטרפיד" הייתה יכולה לשאת ארבע נחתות במבדוק הנחיתה, ועוד ארבע נחתות קטנות יותר על דוויתות שהיו קבועות במבנה העילי. "פירלס" נשאה כוח של כ-400 נחתים, שהיו יכולים לאייש את ארבע הנחתות שהובלו במעגנה, ועוד ארבע נחתות קטנות יותר שנישאו על מנופי האונייה. בנוסף כלל צוות המשימה חוליית חוף, שעבורה נשאה "פירלס" ג'יפ לנדרובר, משאית 4 טון, שני טרקטורים וטנק חילוץ. מעבר לנשיאת הכוח התוקף הייתה "פירלס" מצוידת באמצעי קשר ושליטה, כדי לאפשר לחבורת הפיקוד של הכוח הנוחת לפעול מסיפונה.
שירות

"פירלס" הייתה מעדנת התובלה האמפיבית הראשונה שנבנתה עבור הצי המלכותי הבריטי. האונייה נבנתה בבלפסט, הושקה ב-1963 ונכנסה לשירות, לאחר השלמת הבנייה וניסויי ים, ב-1965. היא הייתה אונייה הראשונה בסדרת "פירלס", ואחריה נבנתה אוניית האחות אה"מ אינטרפיד.
משימתה הראשונה של האונייה הייתה לשמש כמפקדת הכוח הבריטי שפעל בעדן כנגד ההתקוממות האנטי-בריטית שם ב-1967. המשימה הסתיימה עם נסיגת הכוחות הבריטיים מן האזור. ב-1968 הייתה האונייה מקום המפגש בין ראש ממשלת בריטניה, הרולד וילסון, ומנהיג רודזיה, איאן סמית'. השיחות ביניהם היו גורליות באשר לעתידה של רודזיה, לאחר שסמית' הכריז חד-צדדית על עצמאותה של המדינה ובריטניה עמדה על סיום שליטת המיעוט הלבן. ב-1972 השתתפה "פירלס" במבצע "מוטורמן", בצפון אירלנד, בו השתלט צבא בריטניה מחדש על אזורים בבלפסט ובערים גדולות אחרות שנתפסו על ידי הרפובליקנים האירים. ב-1977 הייתה האונייה זירת הצילום לחלק מן הסצנות בסרט "המרגלת שאהבה אותי", בסדרת ג'יימס בונד.
"פירלס" הייתה חלק מכוח המשימה הבריטי שנשלח לאיי פוקלנד עם תחילת מלחמת פוקלנד. האונייה הייתה אוניית הדגל של מפקד כוח הנחיתה ומפקד חטיבת הקומנדו 3, והשתתפה בהנחתת החטיבה במפרץ סאן קרלוס.
ב-1985 הוצאה האונייה משירות למשך 3 שנים. לאחר תקופה זו עברה האונייה שיפוץ נרחב שנמשך שנתיים, והוחזרה לשירות ב-1991. במהלך השיפוץ הוחלפו תותחיה של האונייה במערכות הגנה פלנקס ובתותחי נ"מ 20 מ"מ חדישים. לאחר חזרתה לשירות, ועד 1995, הייתה האונייה חלק ממערך הכשרת הקצינים בצי הבריטי. האונייה הייתה אמורה לצאת למבצע במפרץ הפרסי, אך משימה זו הועברה לאונייה חדישה יותר, אוניית הסער האמפיבית אה"מ אושן. בשנותיה האחרונות השתתפה "פירלס" בתרגילים אמפיביים שונים.
הוצאה משירות

"פירלס" הוצאה משירות ב-2002, והועברה לפיירהאם קריק בהמפשייר בהמתנה לפירוק, לצד אחותה, אה"מ אינטרפיד. הצי הבריטי הזמין אוניות סער אמפיביות חדשות שתמלאנה את מקומן של "פירלס" ו"אינטרפיד", והראשונה שבהן, אה"מ אלביון, נכנסה לשירות ב-2003. ב-17 בדצמבר 2007 נגררה "פירלס" לגנט, בבלגיה, לצורך פירוק.
יחידות אודיו

יחידות אודיו (באנגלית: Audio Units; ‏AU) היא ספריה ברמת מערכת המסופקת על ידי Core Audio ב-Mac OS X, שפותחה על ידי חברת אפל. יחידות אודיו הן קבוצה של שירותי ממשק תכנות יישומים המסופקת על ידי מערכת ההפעלה ליצירה, עיבוד, קבלה, או העברה של זרמי אודיו בזמן כמעט-אמיתי עם השהיה (latency) מזערית. זה יכול להיחשב כשווה ערך לתבנית התוספת פופולרית, VST של שטיינברג. בגלל הדמיון הרבים בין יחידות אודיו ו-VST, מספר טכנולוגיות גלישה חינם ומסחריות זמינות (למשל סימביוזה ו-FXpansion VST-AU מתאם).
שימוש

Mac OS X מגיע עם יחידות אודיו המאפשרות לבצע time-stretch לקבי שמע, להמיר אודיו לקצב דגימה (sampling rate) מסוים ולהזרים אותו על פני רשת תקשורת מקומית. היא גם מגיעה עם אוסף של תוספות כגון מסנני EQ, מעבדים דינמיים, עיכוב, reverb, וכלי Soundbank סינתיסייזר.
AU משמש יישומים של אפל כגון GarageBand, פסקול Pro, Logic Express, Logic Pro, Final Cut Pro, MainStage, ואת רוב תכנות האודיו שפותחו עבור Mac OS X, כמו Ardour, Ableton Live, REAPER.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ינץ לוי

| --- | --- |

ינץ לוי (2014)
 לידה:  14 ביוני 1975 (בן 49) הרצליה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית, אנגלית 
 
ינץ לוי (נולד ב-14 ביוני 1975) הוא סופר, תסריטאי, אמן במה ועורך ישראלי, זוכה פרס הספריות הציבוריות לשנת 2010, פרס דבורה עומר לשנת 2016 ולשנת 2024, פרס ראש הממשלה ע"ש לוי אשכול לשנת 2021, ופרס שר התרבות לספר מצטיין לילדים (2024). בין השנים 2011–2013 שימש כסופר הבית של הוד השרון. לוי מופיע על הבמה במופע תיאטרלי מוזיקלי וכן עורך מפגשי סופר, בהם הוא מספר על כתיבת ספריו ועל יצירתו.
ביוגרפיה

לוי נולד למשפחה בת שמונה נפשות, לאב ממוצא תימני, שהיה עיתונאי ובוגר מחתרת לח"י ולאם ממוצא פולני שחזרה בשאלה ועזבה את העולם החרדי. אחיו הוא הבמאי והתסריטאי רשף לוי.
רוב ילדותו עברה עליו בכפר סבא. בצעירותו למד ציור וצילום ואף הציג תערוכות. לוי שירת בצה"ל ביחידת מודיעין. עם שחרורו מהצבא החל לעסוק בכתיבה ועריכה. הוא למד במסגרת התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן באוניברסיטת תל אביב. בתוכנית זו למד בין השאר תרבות הודו, יהדות ופילוסופיה.
קריירה > כתיבת מחזות ומופע

בפברואר 2016 עלתה הצגת הילדים בערבית, בהשתתפות הקהל, "עמו אוסאמה" ("דוד אריה") בתיאטרון אלמינא ביפו. את המחזה, בבימויו של נורמן עיסא, כתב לוי שיש לו ידע בערבית. זהו מחזה המבוסס על הספר הראשון בסדרת הרפתקאות דוד אריה שתורגם לערבית, כמוזכר לעיל. ההצגה רצה בבתי ספר, בספריות ובמרכזים קהילתיים ברחבי הארץ.
בחודש דצמבר 2017 עלתה בתיאטרון הלאומי הבימה ההצגה "הרפתקאות דוד אריה והמכשפה חמתותה" מאת לוי, בבימוי של רועי שגב ובכיכובו של טל מוסרי. את המוזיקה להצגה יצרו דידי שחר וטל בלכרוביץ'.
במרץ 2019 עלה מופע בידור תיאטרלי מוזיקלי "הרפתקאות ינץ לוי" שיצר לוי. במופע משתתף לוי עצמו, והוא פוגש במהלכו על הבמה דמויות מוכרות מספרי הילדים פרי עטו, כגון דוד אריה, סבא אליהו, המורה דרורה ואיש היער. את הדמויות מגלם השחקן בן פרי. את שירי המופע יצרו רואי לוי וגלעד ויטל (חברי להקת שוטי הנבואה) בשיתוף עם לוי. במאי 2021 חזר המופע לבמות אחרי שהופסקה פעילותו בהתאם לתקנות הקורונה.
ביולי 2024 עלתה בבכורה קומדיית המחול "מופע החלומות של ג'וקלינה בלרינה ורקדני הכדורגל", שיצר לוי בשותפות עם רעייתו הכוריאוגרפית ענבל אושמן. ההצגה מספרת על הרקדנית הג'וקית ג'וקלינה בלרינה שמבקשת להגשים את חלומה ולהיעשות רקדנית על הבמה.
קריירה > כתיבה לטלוויזיה

לטלוויזיה כתב לוי בין השאר לסדרת הדרמה "חמישה גברים וחתונה" (ערוץ 10), לסדרה הדוקומנטרית "לונדון פינת בן יהודה" בהנחיית ירון לונדון (ערוץ 10 ו-yes), ולסדרה "שירות חדרים" (ערוץ 2). בחודש ספטמבר 2014 עלתה בערוץ הטלוויזיה החינוכית הישראלית תוכנית שכתב ומנחה לוי. התוכנית קרויה "מה הסיפור?", ולוי משוחח בה עם ילדים על ספרים ועל סוגיות חיים העולות בקריאה כגון אלימות, יחסי אחים, חברת הילדים ועוד.
בדצמבר 2022 עלתה לשידור בערוץ כאן 11 סדרת הדרמה "קרתגו" שיצר לוי ביחד עם אחיו רשף לוי ותומר שני. הסדרה מגוללת עלילה בדיונית בהשראת סיפור לוחמי המחתרות בתקופת המנדט הבריטי, אשר גורשו למחנה מעצר מבודד, מחנה קרתגו בסודאן. אביהם של האחים לוי היה עצור במחנות כליאה לעצירי המחתרות.
קריירה > רדיו

באוגוסט 2024 החל לוי לשדר "הרפתקאות ינץ לוי" תוכנית רדיו והסכת לילדים וכל המשפחה בכאן הסכתים וברשת כאן תרבות. בתכניסת, המבוססת על המופע של לוי באותו השם, לוי מארח דמויות אהובות מתוך ספריו במערכונים הומוריסטיים ופינות קבועות. כל פרק עוסק בנושא אחר, כגון אהבה ראשונה, סקרנות והקשבה. ההסכת זמין בכל שירותי ההאזנה ומשודר בשבתות ברשת "כאן תרבות".
קריירה > עריכה ותרגום

בעבר שימש לוי כעורך בכיר בהוצאת "ידיעות ספרים". לוי עסק בעברו בתרגום. בין תרגומיו "אוטוביוגרפיה או סיפור ניסויי עם האמת" מאת מוהנדס קרמצ'נד גנדי (הוצאת אסיה, בליווי פתח דבר וההערות מאת לוי) ו"הרפתקאות וזלי ג'קסון" מאת ויליאם סרויאן (הוצאת חרגול).
קריירה > עיסוקים נוספים

לוי מפרסם מאמרים וטורים בנושאי חברה, חינוך, פוליטיקה ולשון במגוון עיתונים ואתרי אינטרנט. בעבר שידר תוכניות רדיו, ברדיו מהות החיים, בנושא שפה, תרבות וחינוך.
בעבר הרצה לוי בנושאי תרבות הודו. הוא מרצה בנושאי ספרות, עידוד קריאה וספרים ואינטרנט.
פרסים

"הרפתקאות דוד אריה בערבות רומניה", הספר הראשון בסדרה "הרפתקאות דוד אריה", זכה במדליית כסף במסגרת פרס בן יצחק לאיור מטעם מוזיאון ישראל וכן בפרס הספריות הציבוריות לשנת 2010. הזוכה בפרס נבחר בידי המנהלים והמנהלות של הספריות הציבוריות ברחבי הארץ.
פרס שרת התרבות והספורט ע"ש דבורה עומר בקטגוריית ספר הילדים או הנוער המושאל ביותר בספריות הציבוריות לשנת 2016.
פרס ראש הממשלה ע"ש לוי אשכול לשנת 2021.
פרס שר התרבות לספר מצטיין לילדים לשנת 2024, על ספרו "הנסיכה אביגיל ובית החרושת לרגשות"
ספריו

סיפורים מי תהום (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001).(הספר בקטלוג ULI)
הימאליה בשר ודם (הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, תשס"ו 2005).
הרפתקאות דוד אריה בערבות רומניה (זמורה-ביתן, 2007; איורים - יניב שמעוני).
הרפתקאות דוד אריה בג'ונגל הסיבירי (זמורה-ביתן, 2009; איורים - יניב שמעוני).
סיפורי איש היער: מבחר אגדות מהטבע הישראלי (כנרת זמורה-ביתן דביר, תשע"א 2010; איורים - ליאורה גרוסמן).
הרפתקאות דוד אריה במדבר השווייצרי (זמורה-ביתן, תש"ע 2010; איורים - יניב שמעוני).
הרפתקאות דוד אריה בקוטב המערבי (זמורה-ביתן, תש"ע 2011; איורים - יניב שמעוני).
הרפתקאות דוד אריה ביערות הסהרה (זמורה-ביתן, תש"ע 2012; איורים - יניב שמעוני).
המורה דרורה לא מפלצת (כנרת, זמורה-ביתן, תשע"ד 2014; איורים - יניב שמעוני).
הרפתקאות דוד אריה באוקיינוס הטיבטי (תש"ע 2014; איורים - יניב שמעוני).
תוחלת החיים של אהבה (כנרת זמורה ביתן, 2015).
כשסבא אליהו היה קטן (זמורה ביתן, 2017; איורים - אבי בלייר).
כשסבא אליהו היה קטן 2 - מבול של צרות (זמורה ביתן, 2019; איורים - אבי בלייר).
הנסיכה אביגיל ובית החרושת לרגשות (כנרת זמורה דביר, 2021; איורים - אבי בלייר).
כשסבא אליהו היה קטן 3 - אין כמו בבית (זמורה ביתן, 2022; איורים - אבי בלייר)
כשסבא אליהו היה קטן 4 - האמת כל האמת ורק האמת (זמורה ביתן, 2023; איורים - אבי בלייר).
חיים אישים

לוי נשוי לכוריאוגרפית והרקדנית ענבל אושמן, ולהם ארבעה ילדים.
לקריאה נוספת

בן עמי, יובל. האריה, הקרחת ופורום הגולשים. ישראל היום, שישבת, כ"ז בתמוז תש"ע, 9 ביולי 2010, עמ' 49 <שיחה עם הדוד אריה>
מלצר, יורם. טקסט צריך להיות כתוב היטב, לא רק מעניין. מעריב, מוסף שבת - ספרות וספרים, ז' באייר תשס"ב, 19 באפריל 2002, עמ' 26.
מנהיים, נועה. הכל התחיל בהימלאיה ובנפאל. ידיעות אחרונות, המוסף לשבת - תרבות ספרות, אמנות, י"ב בשבט תשס"ב, 25 בינואר 2002, עמ' 26.
שרון, אורי. מפציצים איטלקיים בשמי תל אביב. עתון 77, גל' 273 (2002), עמ' 18.
גולדשטיין, אלון. כאב עובר ושב. מעריב, סופשבוע, 10 בפברואר 2006. <ראיון עם ינץ לוי על שהייתו בהודו>
עלון, קציעה. "אין מכאובים, אין שמחות, אין כעס, אין עלבון. אין". הארץ, מוסף ספרים, גל' 677 (י"ז בשבט תשס"ו, 15 בפברואר 2006), עמ' 10.
שגיב, יונתן. כיצד לתאר אנחת רווחה. מעריב, מוסף שבת - ספרות וספרים, י"ז באדר תשס"ו, 17 במרץ 2006, עמ' 26.
Time Out תל אביב. אין כניסה לקטנים. Time Out תל אביב, גל' 360–361 (24 בספטמבר עד 8 באוקטובר 2009), עמ' 145.
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', פרס הספריות הציבוריות לסופר ינץ לוי, באתר ynet, 23 בפברואר 2010
↑  משרד התרבות והספורט הכריז על הזוכים בפרסי היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול לשנת 2021, באתר GOV.IL
1 2  אבירמה גולן, ינץ לוי ואלעד זרט זכו בפרס שר התרבות ליצירה ספרותית עברית לשנת 2024, באתר ynet, 22 בדצמבר 2024
↑  הרפתקאות ינץ לוי - המלצה, נבדק ב-2019-09-08
↑    איתמר אייכנר, הדוד אריה כבש את סין, באתר "ידיעות אחרונות", 17 במאי 2016
↑  יותם שווימר, חוזרים לכיתה: ינץ לוי ויניב שמעוני, באתר ynet, 30 במרץ 2014
↑  כתבת וידאו עם ינץ לוי ויניב שמעוני ב-ynet.
↑  ינץ לוי, שני פרקים מתוך "הימאליה בשר ודם"., באתר http://www.israelhayom.co.il, ‏14.7.16
↑  כשסבא אליהו היה קטן, באתר www.kinbooks.co.il
↑  המצעד השבועי | רבי המכר של ישראל היום | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2023-09-08
↑  נועה שטרן, החלטה אמיצה: "הספד לאגרנט" יוצא לקול, מקור ראשון, 25 בפברואר 2019.
↑  הספד לאגרנט, ינץ לוי. (באנגלית)
↑  ריאיון של ינץ לוי עם ליאת רגב, החל מדקה 1:39:29, מעבירים לראשון, באתר kan.org.il, ‏12/1/19
↑  חכמים בשמש: תשעה ספרי ילדים מומלצים לימי שיא הקיץ, באתר ynet, 12 באוגוסט 2021
↑  נוריתהה, ביקורת על הנסיכה אביגיל ובית החרושת לרגשות
↑  כרמית ספיר ויץ, ‏כן, אני פריבילגית, והשגתי זאת דרך עבודה קשה, אמות מידה וחינוך טוב, באתר מעריב אונליין, 25 בספטמבר 2021
↑  הנסיכה אביגיל ובית החרושת לרגשות ינץ לוי, באתר hamitlahevet
↑  ריאיון בתכנית "גן כן תרבות" בהנחיית גואל פינטו.
↑  חן ארצי-סרור, ינץ לוי: "ספרות הילדים פורחת. הילדים פחות מכורים למסכים ממבוגרים", באתר ynet, 13 באוגוסט 2021
↑  אלמינא /// תיאטרון רב-תרבותי בנמל יפו, באתר אלמינא /// תיאטרון רב-תרבותי בנמל יפו
↑  "הרפתקאות דוד אריה והמכשפה חמתותה - תיאטרון הבימה". תיאטרון הבימה. נבדק ב-2017-11-23.
↑  "טור המלצות לפסח חודשיים לפני החג"?, באתר מלאבס פתח תקווה, ‏2019-02-20
↑  ענת לב-אדלר, רוקדים עם ג'וקלינה, באתר ynet, 10 ביולי 2024
↑  "הרפתקאות ינץ לוי", הסכת לילדים ולכל המשפחה, באתר Kan.org.il
↑  גילי איזיקוביץ, מיכל פאר, יהודה מלצר ועמינדב דיקמן - בין זוכי פרס שרת התרבות ליצירה ספרותית, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2016
↑   אבי גרפינקל ונדב, ינץ לוי כותב כאילו הוא הוא עדיין ילד, וזה מגניב, באתר הארץ, 8 במרץ 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289887105171  BnF: cb170791706 (data)  GND: 1101499133  ISNI: 0000 0000 6695 0800  LCCN: no2002051035  NDL: 001184899  NKC: xx0149716  NLK: KAC201301182  VIAF: 63677154   WorldCat (עם VIAF): 63677154
ברוש הבקעה

| --- | --- |
 מדינה / טריטוריה:  ישראל
 מועצה אזורית:  מועצה אזורית ערבות הירדן
 חבל ארץ:  מדבר שומרון
 תאריך ייסוד:  1983 
 שמות קודמים:  נח"ל בתרונות ברוש
 גובה:  205- מטרים
 קואורדינטות:  32°19′10″N 35°32′31″E﻿ / ﻿32.319569°N 35.542019°E﻿ / 32.319569; 35.542019 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) ברוש הבקעה(למפת צפון השומרון רגילה) ברוש הבקעה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ברוש הבקעה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ברוש הבקעה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ברוש הבקעה הוא כפר המאכלס את כפר הנוער נווה שריה. הוא נמצא בבקעת הירדן, צמוד לכביש 90. בעבר היה כפר נופש שהוקם בצפון בקעת הירדן על ידי שריה עופר, בסגנון כפר אמנים. עופר נרצח במקום באוקטובר 2013 ובעקבות הרצח עברה ישיבת ההסדר שדמות נריה לשכון במקום. ב-29 בנובמבר 2013 הישיבה הוחלפה על ידי קבוצת אמנים שהקימה גרעין התיישבותי חדש במטרה להפוך את המקום לכפר אומנים.
בהתאם לדרישות המועצה האזורית, כפר האמנים פונה בתחילת 2016, והוכרז כנטוש.
בסוף שנת 2016, הוקם במקום כפר נוער בשם "נווה שריה". הכפר מאוכלס על ידי התלמידים ו-17 משפחות צוות.
תולדות המקום

לפני מלחמת ששת הימים היה במקום מחנה צבא ירדני קטן. לאחר המלחמה שימש המקום לאימוני לוחמה בשטח בנוי. במסגרת ההתיישבות בבקעת הירדן, הוקמה במקום ב-1983 היאחזות נח"ל בשם נח"ל בתרונות, משום שמיקומה צופה אל בתרונות החוואר של גאון הירדן. בהמשך שונה שמה לברוש. במהלך שנות ה-90 פנו גורמים רשמיים אל אל"ם (במיל') שריה (יאיא) עופר, ששרת בעבר בבקעת הירדן בסיירת חרוב, בבקשה להקים במקום כפר נופש.
תולדות המקום > כפר הנופש

כפר הנופש, שנקרא ברוש הבקעה, שימר את שמה של היאחזות הנח"ל ברוש, בצירוף שם האזור (בקעת הירדן), כדי לבדל אותו ממושב ברוש שליד נתיבות. כפר הנופש השתרע על שטח של 700 דונם. המקום שופץ ועוצב תוך שימור ההיסטוריה של המקום. מבנה האכסניה שופץ ברוח המבנה הירדני המקורי אשר שימש למגורי קצינים. המבנה ליד הבריכה, שהיה חדר האוכל ומועדון החיילים, יועד לשיקום תוך שמירה והקפדה על מורשת המקום[דרוש מקור]. הוא פעל שנתיים ככפר נופש, ולאחר מכן נפתח מחדש כאתר המתמחה בסדנאות מקצועיות ורוחניות ליחידים ולקבוצות.
מייסד המקום, שריה עופר, עבר להתגורר בכפר בשנת 2010. ב-10 באוקטובר 2013 שמע רעשים בחצר ביתו. הוא יצא לחצר, שם ארבו לו זוג פלסטינים ורצחו אותו במוטות ברזל ובגרזנים. מאוחר יותר נקבע על ידי השב"כ שהרצח נעשה על רקע לאומני. אחד מהמחבלים, בשיר חרוב נידון למאסר עולם ועשר שנות מאסר נוספות בגין חלקו בפיגוע. ב-2025, החליטה ממשלת נתניהו השישית לשחרר אותו בעסקת שחרור החטופים השנייה במלחמת חרבות ברזל. במסגרת ההסכם הוחלט לגרשו מישראל.
תולדות המקום > לאחר הרצח

בעקבות הרצח ישיבת שדמות נריה, המונה כ-100 בחורים, עברה משדמות מחולה הסמוכה אל ברוש הבקעה. בנוסף לתלמידים עברו למקום מספר משפחות משדמות מחולה שחלקן נמנות עם בוגרי הישיבה. המשפחות התגוררו בצימרים שעופר בנה במקום.
הבחורים והמשפחות התחילו לטפח את ברוש ולטפל בתשתיות, אך לאחר כחודש וחצי הם פונו מן המקום.
תולדות המקום > כפר האמנים

ב-29 בנובמבר 2013 תלמידי הישיבה והמשפחות הוחלפו על ידי קבוצת אמנים, מעצבים, אנשי חינוך ומוזיקאים, שהקימו את הגרעין ההתיישבותי עוד לפני הרצח של שריה עופר, והפכו את המקום לכפר-אמנים קהילתי.
תושבי המקום, אנשי יצירה ומעשה בעלי תחומי עניין שונים, ראו בהתיישבות זו שליחות שהמכנה המשותף הוא חיבור לפריפריה, לטבע, לפשטות בשילוב אמנות וחינוך לשם יצירת הרמוניה חברתית.
כפר האמנים הורכב מקבוצה מגוונת המקיימת אורח חיים דמוקרטי במרחב קהילתי מטופח ושוקק חיים אשר נמצא בדיאלוג מתמיד עם האוכלוסייה הסובבת ועם הטבע המקיף את ביתם.
שאיפתם הייתה להפריח את בקעת הירדן ולהיות בית פעיל לחינוך, תרבות ואמנות המזמין כל אדם לקחת חלק בקסם שיש למקום להציע ולהוות מקור לשלווה והשראה לצד יצירה ולמידה.
בנובמבר 2013 ברוש הבקעה נהיה כפר-אמנים קהילתי.
כפר האומנים פונה בתחילת שנת 2016.
תולדות המקום > כפר נוער "נווה שריה"

לאחר פינוי כפר האומנים הוחלט להקים במקום כפר נוער דתי לאומנויות ויצירה שיכשיר את המקום ליישוב עתידי. הוחלט שהמוסד ייקרא "נווה שריה" על שם אל"ם שריה עופר הי"ד שנרצח בכפר 3 שנים לפני כן.
בכ"ט בתמוז תשע"ו עברה המשפחה הראשונה, שהייתה חלק מצוות המורים של כפר הנוער, לגור במקום, ולאחריה עברו עוד כשתי משפחות.
זמן קצר אחרי תחילת שנת הלימודים הגיעו התלמידים, והם שוכנו בצימרים שבמקום. בני הנוער והמורים טיפחו את המקום, שיפצו, עקרו, שתלו וסידרו תשתיות, והמקום הפך ירוק. בינתיים ממשיכות לבוא עוד משפחות והיישוב גדֵל מבחינת אוכלוסייה. הן מטפחות את המקום בתקווה שבעתיד יבנה שם מחדש היישוב "ברוש הבקעה". כיום נבנתה שכונת קרוואנים חדשה המונה כ-10 משפחות. סה"כ, גרות כיום בברוש הבקעה 17 משפחות, בנוסף לעשרות התלמידים הלומדים בכפר. כל המשפחות הן אנשי הצוות בכפר הנוער "נווה שריה".
הערות שוליים

↑  אייל לוי, האיש מן הבקעה: סיפורו של שריה (יאיא) עופר, באתר nrg‏, 20 באוקטובר 2013
↑  שנות השמונים באתר נח"ל
↑  פרסום לציבור בעניין שחרור אסירים ועצירים ביטחוניים במסגרת מתווה לשחרור חטופים, משרד המשפטים
↑  ספיר ליפקין, ‏ביצעו פיגועים קטלניים, גבו את חייהם של מאות ישראלים: אלה המחבלים שישוחררו בעסקת החטופים, באתר ‏מאקו‏, 18 בינואר 2025
↑  תלמידי הישיבה מחדשים את הישוב של יאיא ז"ל, באתר ערוץ 7, 11 בנובמבר 2013
שער היישוב ברוש הבקעה (20 ביולי 2019). מעט לאחר מותו של שריה עופר נקרא המקום נווה-שריה.
רדיו ירושלים

| --- | --- |

 פרטי התחנה
 סוג:  רדיו אזורי
 שפה:  עברית
 מדינה:  ישראל ישראל
 בעלות:  משה שלונסקי, גדי קסטיאל ושלום אורן
 אזורי קליטה ותדרים
 אזור קליטה:  ירושלים
 נקלט בתדר:  101FM
 אזור קליטה:  בית שמש, הרי ירושלים, מחוז המרכז
 נקלט בתדר:  89.5FM
 HOT:  309
 yes:  71
 
 http://www.jerusalemnet.co.il/
רדיו ירושלים היא תחנת רדיו אזורית של ירושלים והסביבה, שהוקמה ב-3 בספטמבר 1995.
היסטוריה > רדיו ירושלים: 1995–2009

רדיו ירושלים הוקם ביוזמת גרשון ירושלמי ב-1995, שכיהן כמנהלה בשנת 1999.[דרוש מקור] התוכניות ברדיו שילבו בין: חדשות, ספורט, בידור ותוכניות מוזיקה מגוונות. בתקופה זו התחנה הפעילה מכללה לרדיו, קורס רדיו לנוער ולמבוגרים אותם ריכז מוטי פרנסיס.
ב-4 בפברואר 2007 נכנס לתוקף לוח שידורים חדש, ומאז התחנה חדלה לשדר תכנים בסינדיקציה. מדי שעה עגולה שידרה התחנה מבזק חדשות של חדשות עשר. אולפני התחנה מוקמו ב"מלון שלום" בשכונת בית וגן בירושלים.
עם השדרנים ששידרו בתחנה נמנו: שמירה אימבר, בונדי לוי, גד ליאור, ירון אילן, רינה מצליח, אליעזר לחנה, ניר פרידמן, אורי זוהר, מוטי פרנסיס, אלעד עמדי, אבי דבש וכתבת החדשות של התחנה, טל דה-לנגה. בונדי לוי היה גם מנהל תוכניות בחלק מהתקופה.
באוגוסט 2009 הסתיימו שידורי התחנה והיא עברה לבעלות חדשה.
היסטוריה > רדיו ירושלים החדש: 2009 ואילך

ב-2008 ערכה הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו מכרז להפעלת תחנת הרדיו האזורית בירושלים, בו זכתה קבוצת "רדיו הבירה" בראשות משה שלונסקי, ובספטמבר 2009 החלה התחנה בשידוריה.
התחנה משדרת מאולפן הקבע שלה בבית מרים ברחוב פייר קניג 32 בתלפיות.
לוח השידורים של התחנה בימי החול מורכב מתוכניות אקטואליה בהגשתם של עופר חדד, מאיה חסון קראוס, שלום אורן, עדי זריפי ומגישים נוספים, תוכניות מוזיקה ובידור בהגשת ירון אילן, מוטי פרנסיס ואלעד עמדי עמדי עזב ב-11/2023 וכעת משודרת ברדיו ירושלים בסינדיקציה עם רדיו ללא הפסקה 103FM "שניים עד ארבע" עם רון שלום ויואב כהן, תוכנית ספורט יומית בהגשת מאיה חסון קראוס, שלומי אהרוני ואחרים, ופאנליסטים מתחלפים כדוגמת מישל דיין וקובי מויאל. רדיו ירושלים משדר בכל שעה עגולה את מהדורת הרדיו של חדשות 12 (עד 2021 שידרה את חדשות ynet) ואת המהדורה המרכזית של ערוץ 12 בשמונה בערב.
ביום שישי משודרת תוכנית הספורט של התחנה "בדרך למגרש", בהגשת מאיה חסון קראוס ובהשתתפות הפרשנים איציק קורנפיין, מישל דיין ורמי מנדל. התוכנית "הפרלמנט הירושלמי" בהגשת שוקי בן עמי ובהשתתפות דודו קופרמן. התוכנית כוללת סיפורים ירושלמיים, נוסטלגיה, אקטואליה ועוד. תוכנית נוספת המוגשת בערבי שישי היא התוכנית "נוסטלגיה בשניים" בה מארח שוקי בן עמי אנשי ירושלים ואורחים נוספים. בנוסף, מדי חודש מקיימת התחנה תוכנית מיוחדת בהשתתפות ראש העיר ירושלים משה ליאון בה יכולים תושבי העיר לשאול את ראש העיר שאלות בענייני העיר.
ביום שישי אחר הצהריים התוכנית "מה נהיה" עם סיוון קליין שמסכמת את חדשות הבידור, הטלוויזיה והברנז'ה של השבוע שחלף.
התחנה משדרת תוכניות מיוחדות לאוכלוסייה הדתית והחרדית במוצאי שבת ותוכניות מיוחדות של תרבות ומוזיקה צרפתית ויוונית.
התחנה זכתה פעמיים בפרסים ארציים, כשהתוכנית "רצון חופשי" זכתה בפרס תוכנית האקטואליה הטובה ביותר בישראל של כנס אילת לעיתונות ושידורי צמי"ד ברדיו ירושלים זכו לפרס מיוחד של הרשות השנייה.
תדרים ואפיקים

התחנה משדרת בתדר 101FM בירושלים וסביבתה ובתדר 89.5FM בבית שמש והרי ירושלים והוא נקלט גם בחלק ממחוז המרכז. ב-HOT משדרת התחנה באפיק 309 בערוצי הרדיו וב-yes משדרת התחנה באפיק 71 בערוצי הרדיו. התחנה משדרת גם באתר האינטרנט שלה "ירושלים נט" וכמו כן, באפליקציה של רדיו ירושלים.
בנוסף לכך רדיו ירושלים משאירה את רוב הודעותיה באופן משותף באתר ירושלים נט ובעמוד הפייסבוק הרשמי של התחנה, אך חלקם עדיין מופיעים באתר המקורי שלהם.
צוות ובעלים

בראש רדיו ירושלים עומדים היו"ר משה שלונסקי והמנכ"לים המשותפים גדי קסטיאל ושלום אורן.
בעבר הייתה התחנה בבעלות ג'קי בן זקן עד שנת 2017.
הערות שוליים

↑  מנהל התוכניות של רדיו ירושלים, בונדי לוי, עוזב את תפקידו, באתר Bizportal
| ישראל שידור רדיו בישראל |
| --- | --- | --- |
| תאגיד השידור הישראלי (קול ישראל) | כאן תרבות • כאן ב • כאן גימל • רדיו מַכַּאן • VoisFarsi • כאן רק"ע • כאן 88 • כאן קול המוזיקה • כאן מורשת • הרדיו החינוכי |  |
| צה"ל | גלי צה"ל • גלגלצ |  |
| הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו (רדיו אזורי) | אקו 99FM • רדיו א-שמס • רדיו 90FM • רדיו דרום • רדיו חיפה • רדיו ירושלים • רדיו לב המדינה • 103fm • רדיו קול ברמה • רדיו קול הים האדום • רדיו קול חי • רדיו קול רגע • רדיו תל אביב • 104.5FM רדיו צפון • רדיו א-נאס • רדיוס 100FM • תדרי הפיצול: 99.5 חמ-אש • הדיבור החם בדרום • פרוויה רדיו • קול פליי • קול חי מיוזיק |  |
| הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו – איו"ש | גלי ישראל |  |
| שידורי רדיו באינטרנט | הקצה |  |
| תחנות רדיו שנסגרו | תחנות רדיו שנסגרו |  |
| רשות השידור (קול ישראל) | רשת א' • רשת ב' • רשת ג' • רשת ד' (קול ישראל בערבית) • רשת ה' (קול ישראל בפרסית) • רק"ע • 88FM • קול המוסיקה • רשת מורשת • הרדיו החינוכי • קול ציון לגולה • הגל הבטוח |  |
| רדיו פיראטי | ערוץ 7 • קול השלום • רדיו כל האמת |  |
| שידורי רדיו באינטרנט | רדיו ynet |  |
האביב מתעורר (מחזה)

| --- | --- |

האביב מתעורר, המהדורה המקורית משנת 1891
 כתיבה:  פרנק ודקינד 
 סוגה:  דרמה 
 הצגת בכורה:  20 בנובמבר 1906 
 שפה:  גרמנית 
 
האביב מתעורר (באנגלית: Spring Awakening; במקור בגרמנית: Frühlings Erwachen) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי הגרמני פרנק ודקינד, מחזהו החשוב הראשון ועבודה משפיעה בהיסטוריה של התיאטרון המודרני.
הוא נכתב בין סתיו 1890 לאביב 1891, אולם הוצג לראשונה רק ב-20 בנובמבר 1906 בדויטשס תיאטר בברלין, בבימויו של מקס ריינהרדט.
כותרת המשנה שלו היא "טרגדיית ילדים".
המחזה מבקר את דיכוי המיניות בתרבות סוף המאה ה-19 (מפנה המאה העשרים) בקיסרות הגרמנית ועוסק בפנטזיות הארוטיות שהיא הולידה.
בשל הנושא השנוי במחלוקת (התבגרות מינית, מיניות, אונס, התעללות בילדים, הומוסקסואליות, הפלה מלאכותית), נהגו להחרים את המחזה או לצנזר אותו.
הצגת הבכורה של "אביב מתעורר" בשפה האנגלית הייתה בעיר ניו יורק ב-1917. הצנזורה העירונית טענה שהמחזה הוא פורנוגרפי והתכוונה לאסור את ההפקה, אולם בית המשפט העליון של ניו יורק הוציא צו שמתיר את ביצוע ההפקה.
הותרה הצגה אחת ביום בפני קהל מצומצם.
ב-1955 הייתה הפקת אוף ברודוויי בתיאטרון Provincetown Playhouse
ב-1963 הופק המחזה באנגליה, אולם רק למשך שני לילות ובצורה מצונזרת.
הוא גם הופק ב-1978 בידי ג'וזף פאפ בבימויו של ליביו צ'ולי.
גרסת המחזמר הועלתה לראשונה באוף ברודוויי ב-2006 ולבסוף בברודוויי, שם היא זכתה בשמונה פרסי טוני, בכללם למחזמר הטוב ביותר. המחזה עובד לטלוויזיה בשם "התעוררות האביב" (The Awakening of Spring) ב-2008, בבימויו של ארתור אלן זיידלמן. כיכבו בו ג'סי סופר, חאבייר פיקאיו וקארי וילטה.