stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טולי תעלולי
ספרי הסדרה

אלופת הסקייטבורד
דובי השמן בבטן יש לו בן
מי גנב את הגורים של ימימה?
הטבחית הענקית
בית על גלגלים
אוצר שודדי הים
אלון לא מפחד מזריקת חיסון
הצב צדקיהו והחיפושית חיפושיהו
מחפשים כלה לשמיל
תעלומת מגדת העתידות הסגולה
איך נועה הפסיקה לבכות והתחילה לצחוק?
גל בן-עזר הוא שוויצר גדול!
מי גנב את השיניים של דגן?
מי מפחד מרופא שיניים?
ילדים רשעים מתעללים בחתולים
שני שמילים
בוז למלכת הכיתה
תעלומת הילדה השותקת
כולנו לטובת סבא של אלון
חתן וכלה
הבן של מפקד המשטרה
מי גנב את הפקקים?
מנהל בית-הספר יוצא לנופש
עושים סרט
אח מכוכב אחר
אין כניסה למטרידים
להציל את שוער הנבחרת
תעלומת צרור המפתחות
ההפגנה למען שמיל
מי רוצה לקנות את כפר הנופש?
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr95007490  VIAF: 179754552   WorldCat (עם VIAF): 179754552
חוקי לנצ'סטר

חוקי לנצ'סטר (Lanchester's Laws) הם נוסחאות מתמטיות לחישוב החוזק היחסי של זוג כוחות "טורף"/"נטרף" (לרוב בכוחות צבאיים).
משוואות דיפרנציאליות שמתארות את התלות בזמן של החוזק של שני צבאות A ו-B, כך שהפונקציה המתארת את התלות בזמן תלויה רק ב-A ו-B.
ב-1916, במהלך מלחמת העולם הראשונה, פרדריק לנצ'סטר תיאר סדרה של משוואות דיפרנציאליות כדי להדגים את יחסי הכוחות בין כוחות המתנגדים זה לזה. ביניהם ידועים "החוק הליניארי של לנצ'סטר" (עבור קרב עתיק) ו"החוק הריבועי של לנצ'סטר" (עבור לוחמה מודרנית עם כלי נשק ארוכי טווח כמו למשל תותחים).
החוק הליניארי של לנצ'סטר

עבור קרב עתיק, בין פלנקסים של חיילים עם חניתות, למשל, חייל אחד יכול להילחם מול חייל אחד בלבד בזמן נתון. אם כל חייל הורג, או נהרג על ידי חייל אחד, אזי מספר החיילים הנשארים בסיום המערכה הוא הפרש כמות החיילים בין הצבא הגדול לצבא הקטן יותר, בהנחה שכלי הנשק שלהם זהים.
החוק הריבועי של לנצ'סטר > תיאור

עם כלי נשק המטווחים אחד את השני באופן ישיר עם ירי מכוון ממרחק, ניתן לתקוף מטרות מרובות ולקבל אש מכיוונים מרובים. קצב השחיקה כעת תלוי במספר כלי הנשק היורים. לנצ'סטר קבע שהעוצמה של כח צבאי כזה פרופורציונלית לא למספר היחידות שיש לו, אלא לריבוע של מספר היחידות. זה ידוע כחוק הריבועי של לנצ'סטר.
ניתן להסביר באופן אינטואיטיבי את החוק הריבועי של לנצ'סטר בכך שמרגע שהתרנו לצבא כולו לפעול במערכה, אז כמות הנזק שהצבא יגרום עד להשבתתו פרופרופרציונלית למספר החיילים ולמשך הזמן שצבא שורד, שגם הוא פרופורציונלי למספר החיילים, ולכן סה"כ החוזק של כח צבאי כזה פרופורציונלי למספר החיילים בריבוע.
החוק הריבועי של לנצ'סטר > משוואות לדוגמה

נניח ששני צבאות, אחד אדום ואחד כחול, מתעמתים אחד עם השני במערכה. האדום יורה מטח רציף של קליעים בכחול. באותו הזמן, הכחול יורה מטח רציף של קליעים באדום.
נסמן ב- A את מספר החיילים בצבא האדום בתחילת הקרב. לכל חייל יש כוח אש התקפתי  \alpha , שהוא מספר החיילים שהוא יכול להוציא מפעולה (לפצוע או להרוג) ליחידת זמן. באותו אופן, לצבא הכחול יש  B חיילים, ולכל אחד כוח אש התקפתי  \beta .
החוק הריבועי של לנצ'סטר מחשב את מספר החיילים שאובדים לכל צד באמצעות זוג המשוואות הבאות. פה, {dA \over dt} מסמל את הקצב שבו מספר החיילים של צבא  A משתנה ברגע נתון. ערך שלילי פירושו אובדן חיילים. באותו אופן,  {dB \over dt} מייצג את קצב אובדן החיילים של צבא  B. מתקיים:
{dA \over dt}=-\beta B
{dB \over dt}=-\alpha A
זהו זוג משוואות דיפרנציאליות מצומדות.
החוק הריבועי של לנצ'סטר > פתרון המשוואות הדיפרנציאליות

נפתור במקרה ש- {\alpha }={\beta }. נסמן ב- A(t)-B(t) את הפרש הגדלים בין שני הצבאות בזמן  t. מתקיים:
{d \over dt}[A(t)-B(t)]=\alpha *[A(t)-B(t)]
לפיכך הפרש הגדלים בזמן t מקיים:
A(t)-B(t)=(A_{0}-B_{0})e^{\alpha t}
כמו כן ברור שכמות הנזק שצבא  A גורם לצבא  B כתלות בזמן שווה לשטח (אינטגרל) מתחת לגרף של  A(t) מוכפל ב-  \alpha . לפיכך מתקיים:
B(t)=B_{0}-\alpha \int {Adt} . אבל:  A(t)-B(t)+B(t)=A(t) לכן:
 A(t)=B_{0}-\alpha \int {Adt}+(A_{0}-B_{0})e^{\alpha t}
נגזור לפי  t ונקבל:
 {dA \over dt}=-\alpha A(t)+\alpha (A_{0}-B_{0})e^{\alpha t}
וכך קיבלנו משוואה דיפרנציאלית ב- A בלבד. ננחש פתרון מהצורה:
A(t)=C_{1}e^{-\alpha t}+C_{2}e^{\alpha t}
הצבה במשוואה הדיפרנציאלית והתחשבות בתנאי ההתחלה  A(0)=A_{0}, נותנת  ,C_{2}={A_{0}-B_{0} \over 2} C_{1}={A_{0}+B_{0} \over 2}. זה אומר שהמערכה מסתיימת כעבור זמן:
T=\ln {({{A_{0}+B_{0}} \over {A_{0}-B_{0}}})}/{2\alpha }
והגודל הסופי של צבא  A (הגדול יותר) הוא:  {\sqrt {(A_{0}^{2}-B_{0}^{2})}}
הווה אומר אם צבא  A כפול בגודלו מ- B אזי יישאר ממנו  B_{0}{\sqrt {3}} בסיום המערכה. זהו גם אישור והוכחה לחוק הריבועי של לנצ'סטר שכן הצבה חוזרת בנוסחה מראה שצבא  A יוכל להתמודד 4 מערכות מול צבא בגודל של  B לפני שיושמד.
קשר למודל של קרב מטחים (Salvo Combat Model)

המשוואות של לנצ'סטר קשורות למודל העדכני יותר של קרבות מבוססי מטחים (Salvo Combat Model), עם שני הבדלים עיקריים.
ראשית, המשוואות המקוריות של לנצ'סטר יוצרות מודל רציף בזמן, בעוד שמשוואות המטחים יוצרות מודל דיסקרטי בזמן. בקרב רובים, קליעים או פגזים נורים באופן טיפוסי בכמויות גדולות. בכל סיבוב יש לכלי הנשק סיכוי קטן יחסית לפגוע במטרה, וגם יוצר כמות קטנה יחסית של נזק. לפיכך משוואות לנצ'סטר מתארות היטב את המקרה של מטחי ירי כאלה אשר זרם אש רציף שמחליש באופן רציף את האויב.
לשם השוואה, טילי שיוט נורים באופן טיפוסי בכמויות קטנות. לכל אחד יש הסתברות גבוהה לפגוע במטרה שלו, ונושא ראש קרב עוצמתי. לפיכך יותר הגיוני למדל אותם כפולס בדיד של כח אש (או מטח) במקום מודל רציף בזמן.
שנית, משוואות לנצ'סטר כוללות רק כח התקפתי, בעוד משוואות המטחים כוללות גם כח הגנתי. בגלל הגודל הקטן שלהם והכמויות הגדולות שלהם, זה לא מעשי ליירט קליעים ופגזים בקרב יריות. לעומת זאת, טילי שיוט ניתנים ליירוט בידי טילי קרקע - אוויר ונשקים נגד מטוסים. מכאן שזה חשוב לכלול הגנה אקטיבית כזאת כשממדלים קרב מטחי טילים.
חצי האי קראן

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  63°58′20″S 61°49′00″W﻿ / ﻿63.9722°S 61.8167°W﻿ / -63.9722; -61.8167
 נתונים מדיניים
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחצי האי קראן(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחצי האי קראן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי קראן(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי קראן
 
חצי האי קראן (באנגלית: Kran Peninsula; בבולגרית: полуостров Крън) הוא חצי האי היוצר את הקצה הצפון-מזרחי של האי לייז' בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
חצי האי משתרע 2.85 ק"מ לכיוון צפון-דרום וכ -2.35 ק"מ לכיוון מזרח-מערב.
בקצהו הצפוני של חצי האי מצויה נקודת מורו, ובקצהו המזרחי של חצי האי מצויה נקודת נייט.
חצי האי מחובר לאי לייז' במצר יבשה שרוחבו 200 מטרים, מדרום לחצי האי.
היסטוריה > גילוי ומיפוי חצי האי

לשון היבשה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.
היסטוריה > מקור השם

לשון היבשה נקראת על שם העיירה קראן שבדרום בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
חצי האי קאניסטאו

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  73°48′00″S 102°19′59″W﻿ / ﻿73.8°S 102.333°W﻿ / -73.8; -102.333
 נתונים מדיניים
 על שם:  USS Canisteo 
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי קאניסטאו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי קאניסטאו
 
חצי האי קאניסטאו (באנגלית: Canisteo Peninsula) הוא חצי אי מכוסה קרח, בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
אורכו של חצי האי 50 קילומטרים, ורוחבו 30 קילומטרים.
חצי האי ממוקם בין מפרץ פררו, ומפרץ קראנטון, והוא בולט לעבר הקצה המזרחי של ים אמונדסן.
היסטוריה > גילוי ומיפוי חצי האי

חצי האי מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה בדצמבר 1946.
היסטוריה > מקור השם

שמו של חצי האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
חצי האי נקרא על שמה של אוניית צי ארצות הברית קאניסטאו (USS Canisteo (AO-99)), שהייתה חלק מקבוצת המשימה המזרחית (eastern task group) במהלך מבצע קפיצה לגובה.
לקריאה נוספת

• Defense Mapping Agency 1992, , P 277
• Herzfeld U.C. (2004), , In: Atlas of Antarctica. Springer, Berlin, Heidelberg, ttps://doi.org/10.1007/978-3-642-18515-1_6
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
טולי רביב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1919 פלשתינה (א"י), האימפריה הבריטית 
 פטירה:  18 בנובמבר 1996 (בגיל 77 בערך) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה האמריקנית בביירות 
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
טוֹלי רְביב (לעיתים רבוב; במקור: רבינוביץ) (באנגלית: Tolly Reviv;‏ 1919 – 18 בנובמבר 1996) היה פזמונאי ומלחין ישראלי שפעל בארץ בשנות ה-40. ייסד את להקת החישטרון וכתב לה מספר פזמונים ידועים, בהם "אל נא תאמר לי שלום" ו"שחרחורת". לאחר מכן נכנס לעסקי הקולנוע.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
רביב נולד ב-1919 בארץ ישראל המנדטורית.
למד באוניברסיטה האמריקנית בביירות ולאחר מכן בימוי בצרפת אצל לואי ז'ובה. 
בראשית שנות ה-40 פתח בית ספר למשחק בחיפה.
במלחמת העולם השנייה שירת בצבא הבריטי וביים הצגות ללהקת הבידור הצבאית "אֶנזָא" (ENSA).
בשובו מהצבא הבריטי הקים את להקת החיילים המשוחררים "גחלילית".
בתחילת 1948, בעת מלחמת העצמאות, הקים את להקת החישטרון בחטיבת גבעתי, במתכונת דומה ללהקה שביים בצבא הבריטי. הוא היה במאי ומנהל הלהקה, ואיתר חיילים בעלי הכשרה במוזיקה ובדרמה מתוך החטיבה ואיתם העלה תוכניות בידור ותרבות להנאת החיילים בזמנם הפנוי שבין הקרבות, למרות הסיוע המועט והמימון הזעום שזכה לקבל מהפיקוד. הוא ריכז סביבו את בובי פנחסי, יפה ירקוני (גוסטין) ושרה קורנפלד (דגן). בהמשך הצטרפו ללהקה מגויסים נוספים בעלי כישרון משחק ושירה. הלהקה העלתה שלוש תוכניות. רביב כתב והלחין לה מספר פזמונים ידועים, שאותם ביצעה הזמרת יפה ירקוני, בהם "אל נא תאמר לי שלום" ו"שחרחורת". ירקוני הצטרפה ללהקה כרקדנית, אך הפכה לסולנית הלהקה בעידודו. תרגם גם מילות השיר היידי המפורסם "א יידישע מאמע".
הבמאי הצרפתי-יהודי ויקטור ויקאס הזמין אותו להשתתף כשחקן ועוזר בסרט שצילם בישראל "48 שעות ביממה". בעקבות עבודה זו עודד אותו להתמקצע בעבודת הבימוי. רביב למד במכון הגבוה להסרטה בפריז בשנים 1949-1951 והיה לתלמיד הזר הראשון אשר מסיים כראשון בכיתתו. בתום לימודיו התמנה לעוזרו הראשי של ויקטור האס והשתתף בבימוי חמישה סרטים דוקומנטריים וסרט "יום הזעם". הוא ביים בעצמו שני סרטים דוקומנטריים רפואיים. לאחר מכן נסע לארצות הברית וביים שני סרטים בהזמנת המגבית היהודית: סרט דוקומנטרי על הצי המסחרי אשר הוסרט בדרך לארץ באונייה תל אביב וסרט צבעוני לעידוד התיירות "ישראל דרך התנ"ך". בישראל החל בהכנות להפקת סרט ישראלי עלילתי "שתי דמעות". לאחר מכן נסע לארצות הברית לעבוד עם הבמאי היהודי אנטול ליטבק עבור חברת פוקס המאה העשרים.
בשנות ה-60 היגר לקנדה.
היה בעל סוכנות נסיעות, הגיע לביקור בקובה לראשונה בסוף שנות ה-70 והחל משנות ה-80 ארגן נסיעות לאי קאיו לרגו שבקובה ותרם לפיתוח התשתית התיירותית שם.
היה נשוי להלן ואב לבן.
רביב נפטר ב-1996 בשרברוק שבקוויבק ונטמן בבית עלמין בעיירה רסין (Racine).
הערות שוליים

↑  תמונת מצבתו
↑  שמואל סגל – בחור-הישיבה שברח אל התיאטרון, מעריב, טורים 3–4, 31 במאי 1957.
↑  החישטרון באתר שרים במדים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467528805171  GND: 1061588742  ISNI: 0000 0004 4340 6553  MusicBrainz: 53666232-9a83-4369-b8a9-068bd423fb0d  VIAF: 311637120   WorldCat (עם VIAF): 311637120
ז'ילינה (מחוז)

מחוז ז'ילינה הוא אחד משמונה המחוזות של סלובקיה הממוקם בצפון מערב סלובקיה. שטח המחוז 6788 קמ"ר והוא מחולק לאחת עשרה נפות בהן התגוררו נכון לדצמבר 2004 כ-694,129 תושבים, מתוכם כ-23% הם ילדים עד גיל 17.
הערים הראשיות במחוז ז'ילינה הן צ'דצה (26,000 תושבים), ז'ילינה (86,000 תושבים), דולני קובין (20,000 תושבים), רוז'ומברוק (30,000 תושבים), מרטין (59,000 תושבים), ליפטובסקי מיקולש (32,500 תושבים) וקיסוצקה נובה מסטו (16,000 תושבים).
האזורים הכפריים בנפות הצפון מזרחיות של מחוז ז'ילינה היו בעלות תשתיות מים חלקיות בלבד נכון לשנת 2003, כאשר בנפת נמסטובו רק 17.3% מהתושבים היו מחוברים למערכת ביוב בסוף שנת 2003 בנוסף לכך, במחוז ז'ילינה קיים האגם הגדול ביותר בסלובקיה, ליפטובסקה מרה (אנ').
האזורים בעמק הואה במחוז טרנצ'ין ובמחוז ז'ילינה נחשבים למעוזים של לאומנות סלובקית.
הערות שוליים

↑
↑  Petr Hlavinek, North Atlantic Treaty Organization, Integrated Urban Water Resources Management, Springer, 2006, pages 79 and 82
↑  Snežana Trifunovska, Minorities in Europe: Croatia, Estonia and Slovakia, page 169
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535845605171  GND: 7582184-9  MusicBrainz: c21410fe-17d0-43f2-8c53-a44f1c350612  NKC: ge452093 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חיים בר

חיים בר (נולד ב-14 במאי 1954) הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת הבלם בקבוצת מכבי נתניה ובנבחרת ישראל. חבר היכל התהילה של הכדורגל הישראלי.
קריירה

בר, אשר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי מכבי נתניה בסוף עונת 1972, הופיע במדיה 417 משחקים (שיאן ההופעות במדי הקבוצה), וכבש לזכותה 10 שערים. בר, שיחק בסך הכל במשך 16 עונות במדי הקבוצה ובשנת 1989 פרש ממשחק פעיל לאחר שזכה עם הקבוצה בארבע אליפויות, כולל דאבל בשנת 1978.
בר זומן לנבחרת ישראל לראשונה בעונת 1974/1975, ואת הופעת הבכורה שלו ערך במשחק ידידות מול נבחרת רומניה באצטדיון בלומפילד. בסך הכל ערך בר 51 הופעות במדי הנבחרת, ואת שערו היחיד כבש במשחק מול נבחרת יפן במסגרת מוקדמות מונדיאל 1978. (ישראל ניצחה 0-2 כשאת השער הראשון במשחק כבש חברו של בר לקבוצת מכבי נתניה, עודד מכנס).
בר שיתף פעולה בנתניה עם אחיו, שרגא בר, גם הוא שחקן נבחרת ישראל. בר נשוי ואב לשלוש בנות, ובעבר היה נשוי לאור-לי הופמן בר, מאמנת הכושר מ"לרדת בגדול".
תארים

אליפות (4): 1973/1974, 1977/1978, 1979/1980, 1982/1983
גביע המדינה (1): 1977/1978
אלוף האלופים (4): 1973/1974, 1977/1978, 1979/1980, 1982/1983
חיים ברביבאי

חיים ברביבאי (נולד ב-1952) הוא איש ציבור ישראלי, אשר כיהן כראש עיריית קריית שמונה מ-1997 עד 2008.
ביוגרפיה

במקצועו מהנדס תעשייה וניהול, ניהל בתל-חי את בית הספר למכינות. הרצה במכללה בבי"ס להנדסאים במכללה.
נבחר לראשות העיר קריית שמונה ב-27 באפריל 1998.
בחודש דצמבר 1997 בחרה מועצת העיר בחיים ברביבאי לעמוד בראשות העיר באופן זמני עד לבחירות מיוחדות, בעקבות התפטרותו הפתאומית של פרוספר אזרן. ב-28 באפריל 1998 נבחר ברביבאי על ידי הציבור לתפקיד ראש העיר, בקבלו מעל 53% מהקולות.
בנובמבר 2003 נבחר ברביבאי לקדנציה נוספת לאחר שגבר בסיבוב השני על ניסים מלכה וכיהן בתפקיד עד אפריל 2008.
ברביבאי הורשע בשוחד ובמרמה על קבלת תרומות מקבלנים במהלך הבחירות, נידון לשנת מאסר על-תנאי ולקנס והתפטר מראשות העיר.
לאחר התפטרותו של ברביבאי מילא את מקומו סגנו סמי מלול שכיהן כראש עיר בפועל עד הבחירות שנערכו באוקטובר 2008.
בנובמבר 2008 החל ברביבאי לרצות עבודות שירות בבית תמחוי בעיר, אחרי שהורשע בלקיחת שוחד, רישום כוזב במסמכי תאגיד, מרמה והפרת אמונים במהלך כהונתו כראש העירייה.
הערות שוליים

↑  רשימת ראשי העירייה באתר העירייה
↑  הודעה בדבר חילופי ראש עיריית קריה שמונה ובחירת סגניו, ילקוט הפרסומים 4629, עמ' 1940
↑  הודעה בדבר תוצאות הבחירות למועצת עירית קריית שמונה, ילקוט הפרסומים 4644, עמ' 3557-3558
↑  כתבי ynet, ברביבאי ומויאל שרדו; שני ראשי עיר למפד"ל, באתר ynet, 12 בנובמבר 2003
↑  חגי עינב, ראש עיריית קריית שמונה מואשם בלקיחת שוחד, באתר ynet, 2 באפריל 2006
↑  אלי אשכנזי, חיים ברביבאי - ראש עיריית קריית שמונה - הורשע בשוחד ובמרמה; קיבל תרומות מקבלנים במהלך הבחירות, באתר TheMarker‏, 14 באפריל 2008
↑  נתיב נחמני‏, ראש העיר קריית שמונה הורשע בקבלת שוחד, באתר וואלה, 14 באפריל 2008
↑  אורלי פלג-מזרחי, ‏שנת מאסר על-תנאי וקנס לראש עיריית קריית שמונה, חיים ברביבאי, בגין קבלת שוחד, באתר גלובס, 30 ביולי 2008
↑  שרון רופא-אופיר, מאסר על תנאי וקנס לראש עיריית קריית שמונה, באתר ynet, 30 ביולי 2008
↑  חגי עינב, ברביבאי לקח חופשה מתפקידו: "אערער", באתר ynet, 14 באפריל 2008
זית יונאן

| זית יונאן |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: זיתיים
סוג:: Tetrapilus
מין:: זית יונאן
שם מדעי
 Tetrapilus tsoongii ‏Clavero, 2020

זַיִת יוּנאן (שם מדעי: Tetrapilus tsoongii, שם נרדף: Olea yuennanensis) הוא עץ שגובהו בין מטר ל-12 מטרים הגדל ברפובליקה העממית של סין, מדרום סין עד הָאיְנָאן (אי טרופי גדול ומחוז מדרום לחופי סין) מהסוג Tetrapilus (אנ') ממשפחת הזיתיים.
מין זה משמש להכנת בונסאי או כעץ נוי של פארקים וגנים.
שמות המין

שמו של זית יונאן בסין בכתב סיני הוא 云南木犀榄, ובפין-יין: Yúnnán mùxī lǎn.
במקומות שונים מופיע שם המין בטעות באיות yunnanensis בשל האיות המקובל למחוז שבו גדל המין.
מאפיינים

זית יונאן הוא שיח או עץ ירוק-עד בגובה מטר עד 12 מטרים. הענפים מכוסים בפלומה עדינה.
המרקם של העלים דמויי עור, כשאורך הפטוטרת בין 3 ל-7 מילימטרים. אורך הטרף הוא בין 5 ל-7 סנטימטרים, ורוחבו בין 1.2 עד 4.5 סנטימטרים. צורתו סגלגלה או דמוי רומח הפוך, כשהקצה חד, והוא נטול פלומה. משני צדי העורק המרכזי יש שישה עורקים צדדים שקועים. שולי העלה שלמים או משוננים.
הפרחים מסודרים בתפרחת, אורכם בין 2 ל-4 סנטימטרים, נטולי שערות או עם מעט שערות. הפרחים זכריים בלבד או הרמאפרודיטיים. לפרח ארבעה עלי גביע באורך 0.5 מילימטרים, עלי הכותרת לבנים או בגוון שמנת בקוטר 1.5 עד 3 מילימטרים. הפרי הוא בית גלעין סגלגל, אורכו בין 0.7 ל-1 סנטימטרים, גונו שחור והוא מעט בשרני.
תפוצה ואקולוגיה

תחום התפוצה של זית יונאן הוא במחוזות סין העממית סצ'ואן, ויונאן. הוא גדל בסבך שיחים או ביערות בגבהים שבין 800 ל-2,300 מטרים. כתלות במיקום ובגובה הוא פורח בין פברואר לנובמבר ומייצר פירות בין מאי לדצמבר. העץ מעדיף קיצים לוהטים וחורפים שאינם קרים מדי, אבל הוא אינו קסרופיט (xerophyte - צמח בעל כושר עמידה בתנאי יובש) וזקוק ללחות. מצב הסיכון של מין זה לא הוערך.
טקסונומיה

את השם המדעי המקורי Olea yuennanensis קבע הבוטנאי האוסטרי היינריך פון הנדל-מאצטי (Heinrich von Handel-Mazzetti, מקוצר ל-.Hand.-Mazz‏; 1882–1940) ב-1936. ב-1995 טען הבוטנאי הבריטי פיטר שואו גרין (Peter Shaw Green) שמין זה זהה למין Olea tsoongii, וטענה זו התקבלה על ידי עורכי Flora of China ב-1996. עם זאת, ב-2002 חזר בו גרין. בטענה שיש הבדל בין שני המינים. במין O. tsoongii הענפים והפטוטרות חסרי פלומה והתפרחות הן באורך 7–18 סנטימטרים. גרין סיווג את זית יונאן בתת-הסוג Tetrapilus בעדכון שערך לסוג זית (2002) יחד עם תיאור המין והשמות המדעיים הנרדפים. בשנת 2020 שונה הסיווג של תת-הסוג Tetrapilus לסוג חדש במשפחת הזיתיים שבו 21 מינים, והשם המדעי של זית יונאן נקבע כ-Tetrapilus tsoongii.
טקסונומיה > שמות מדעיים נרדפים

Olea yuennanensis var. xeromorpha Hand.-Mazz., op.cit. 1009 (1936) type Yunnan. (holotype WU).
Olea brevipes L.C. Chia (1955).
Olea tsongii sensu Green (1995). (גרין חזר בו משם זה ב-2002)
דמיון למינים אחרים

מין זה קרוב מאוד למין Tetrapilus brachiatus Lour (שמו הקודם Olea brachiata). יש נטייה קלה של העלים במין זה להיות ארוכים יותר ושפת העלים כמעט שאינה משוננת, כשהמרווח בין השיניים רחב יותר והשיניים קהות יותר.
ענפים צעירים של מין זה מכוסים בפלומה ולא חסרי שיער כמו המין Tetrapilus hainanensis (שמו הקודם: Olea hainanensis) בנוסף, שני המינים גדלים באזורים גאוגרפיים נפרדים.
שימושים

מין זה משמש להכנת בונסאי או כעץ נוי של פארקים וגנים.
הערות שוליים

1 2  Tetrapilus tsoongii (Merr.) de Juana, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Tetrapilus tsoongii (Merr.) de Juana, WFO: World Flora Online. Published on the Internet
1 2 3 4 5 6  'Olea yuennanensis' from the website Trees and Shrubs Online
↑  זה התחום המופיע במאמר של גרין. בוויקיפדיה בסינית נכתב (ללא מקור) שהעץ גדל גם במחוז גוויג'ואו וגם בתאילנד.
1 2 3  P. S. Green, A Revision of Olea L. (Oleaceae)', Kew Bulletin, Vol. 57, No. 1 (2002), pp. 91-140
↑  Dong, W.-P., Sun, J.-H., Liu, Y.-L., Xu, C., Wang, Y.-H., Suo, Z.-L., Zhou, S.-L., Zhang, Z.-X. and Wen, J. (2022), Phylogenomic relationships and species identification of the olive genus Olea (Oleaceae). J. Syst. Evol., 60: 1263-1280. https://doi.org/10.1111/jse.12802
חצי האי קתיאוואר

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים הערבי 
 קואורדינטות:  21°48′N 70°45′E﻿ / ﻿21.8°N 70.75°E﻿ / 21.8; 70.75
 שטח:  61,000 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הודו 
 אוכלוסייה:  15,000,000
  (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיחצי האי קתיאוואר(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיחצי האי קתיאוואר
 
מראה נוף בקתיאוואר, נוסעים ומלוויהם, 1830
קתיאוואר (באנגלית: Kathiawar) הוא חצי אי החודר אל תוך הים הערבי, נמצא בצפון חופה המערבי של הודו ומהווה (להוציא מובלעת דיו, ר' בהמשך) כשליש משטחה של מדינת גוג'ראט. שטח חצי האי כ-61,000 קמ"ר, ומספר תושביו כ-15 מיליון, רובם דוברי גוג'ראטית, שהם כרבע ממספר התושבים בגוג'ראט. מקור השם בשבט הקאתיס, אשר היגר לאזור במאה השמינית, ושלט על חלק גדול מגוג'ראט. חצי האי מהווה גרעינו, ותופס את מרבית שטחו, של אזור סאוראשטרה (באנגלית: Saurashtra).
חצי האי קתיאוואר בצילום לוויין של נאס"א, 3 בפברואר 2015
היסטוריה

ההיסטוריה של חצי האי היא חלק אינטגרלי של מההיסטוריה של גוג'ראט בכלל ושל סאוראשטרה בפרט.
עד לעצמאות הודו ב-1947, היה האזור מחולק ברובו בין מספר רב של נסיכויות מקומיות אשר הכירו, מאז תחילת המאה ה-19, בשליטתה העליונה של האימפריה הבריטית. הבריטים מצדם, הכירו בזכויות השלטון הפנימי של אותן נסיכויות. שאר השטח, בדרום מזרח חצי האי, נשלט ישירות על ידי הבריטים. עם קבלת העצמאות, ניתנה לנסיכים המקומיים אפשרות הבחירה בין הצטרפות להודו או לפקיסטן. כל המחוזות פרט לאחד, ג'ונאגאדה, בדרום מערב חצי האי, ששליטו היה מוסלמי, בחרו להצטרף להודו. במחוז זה, בו רוב האוכלוסייה הינדית, פרצה התקוממות, השליט נמלט לפקיסטן, ובמשאל עם, הוחלט כי מחוז זה יצטרף להודו אף הוא. הנסיכויות השונות אורגנו מחדש כמחוז, ואחר כך, ב-1950, כמדינת סאוראשטרה. דיו (Diu) נותרה כמובלעת פורטוגזית בדרום מערב חצי האי, עד לכיבושה על ידי הודו ב-1961. לאחר הכיבוש, דיו לא צורפה לגוג'ראט, ובצוותא עם עוד מספר מובלעות פורטוגזיות לשעבר, צורפה ליחידה מנהלית נפרדת.
מכאן ואילך, במבחינה פוליטית וארגונית, פרט לדיו, קורות חצי האי הם חלק מאלה של סאוראשטרה.
גאוגרפיה > מבנה פיזי

צורת חצי האי, באופן גס, היא כשל מלבן, אשר צלעותיו הארוכות בולטות אל תוך הים בכיוון כללי דרומה-מערבה. חצי האי תחום מצפון מערב על ידי מפרץ קוץ', ומדרום-מזרח, על ידי מפרץ חאמבְהאט, שמכונה גם מפרץ קאמבאי.
רכס גיר (באנגלית: Gir), שרובו גבעות נמוכות תופס את רוב שטחו המרכזי והדרומי. הפסגה הגבוהה ברכס זה היא הר גירנאר (באנגלית: Girnar), שגובהו 1,119 מ'.
גאוגרפיה > חי וצומח

רוב שטחו של חצי האי מכוסה צמחייה שיחים אופיינית לאזורים צחיחים-למחצה. ברכס גיר מתקיימת מובלעת ובה צמחייה האופיינית ליערות טרופיים רחבי עלים. כן שוכנת ברכס גיר אחת האוכלוסיות האחרונות של אריה אסייתי. בין הטורפים האחרים נמצאים נמר הודי, צבוע מפוספס ונמר. בין יתר היונקים נמצאים האנטילופה, אייל נקוד ואייל סמבר.
ערים ראשיות

חצי האי מחולק ל-11 מחוזות מנהליים, שמות כולם כשם העיר הראשית בהם.
הגדולות שבין אותן ערים הן:
ראג'קוט (Rajkot), במרכז חצי האי, העיר הראשית במחוז הנושא את שמה, כמו גם העיר החשובה ביותר בחצי האי. כ-1,560,000 תושבים.
בהבנאגאר (Bhavnagar), על חופו המערבי של מפרץ תאמבהאט, העיר הראשית במחוז הנושא את שמה, כ-650,000 תושבים.
ג'אמנאגאר (Jamnagar), על חופו הדרומי מזרחי של מפרת קוץ', העיר הראשית במחוז הנושא את שמה, כ-500,000 תושבים.
נמר הודי
צבוע מפוספס בהודו
אריה אסייתי
טים קרינג

| --- | --- |

קרינג, ספטמבר 2008
 לידה:  9 ביולי 1957 (בן 67) מחוז אל דוראדו, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית
 ידוע בשל:  סדרות הטלוויזיה אותן יצר: "ג'ורדן" ו"גיבורים"
 השכלה:  אוניברסיטת דרום קליפורניה בבית הספר לאמנויות הקולנוע (USC)
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 מקצוע:  תסריטאי, מפיק טלוויזיה
 פרסים והוקרה:  פרס אקסון הזהב (2015) 
 
ריצ'רד טימותי "טים" קרינג (באנגלית: Richard Timothy "Tim" Kring; נולד ב-9 ביולי 1957) הוא תסריטאי ומפיק טלוויזיה וקולנוע אמריקאי. ידוע בעיקר בשל הסדרות "ג'ורדן" ו"גיבורים" אותן יצר.