stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרמניה הצעירה

סופרי "גרמניה הצעירה" הפכו לחלוצים הספרותיים של מהפכת 1848. ציור של פרוץ המהומות בברלין, 13 במרץ 1848
גרמניה הצעירה (בגרמנית: Junges Deutschland) הוא כינויו של זרם ספרותי שקם בגרמניה לאחר מהפכת יולי 1830, בהשראת המהפכה הצרפתית. הבונדסטאג הגרמני של אותם ימים אסר על פרסום כתביהם של נושאי דגל התנועה: קארל גוצקוב, היינריך לאובה, לודולף וינבארג ותיאודור מונדט. הגם שהתנועה לא פעלה בתוככי החברה היהודית, היא זוהתה על ידי חלק ממתנגדיה כיהודית. היינריך היינה, לודוויג ברנה וגאורג ביכנר נחשבים אף הם כאנשי התנועה.
השם "גרמניה הצעירה" הופיע לראשונה ברומן "אירופה הצעירה" (1833) מאת היינריך לאובה, אך לעיקר פרסומו זכה השם לאחר שתיאודור וינבארג פתח את חיבורו "מסעות אסתטיים" במילים: "לך, גרמניה הצעירה, אני מקדיש את דברי אלה, לא לישנה".
רעיונותיו של חוג ספרותי זה איחדו משוררים, הוגי דעות ועיתונאים, כולם הביעו ביצירותיהם התנגדות לתנועת ההתבוננות והפרטיקולריזם הפנימי של הרומנטיקה הגרמנית. הם התנערו מהתנועה הרומנטית, שנחשבה א-פוליטית, וחסרה את האקטיביזם שתאפשר לה לדרוש את פריחת האינטליגנציה הגרמנית. בהתלהבותה ולוחמנותה הניחה התנועה את הזרעים לגרמניה שאחרי שלטונו של הרודן מטרניך, המאוחדת והמשוחררת מבחינה לאומית ופוליטית. על פי הדוגמה הגרמנית אף צמחו תנועות ליברליות צעירות בארצות נוספות שנטלו ממנה את שמה: "איטליה הצעירה", "וינה הצעירה", "אירלנד הצעירה" ועוד.
בחודש דצמבר 1835 הוציא הבונדסטאג צו בפרנקפורט המורה להחרים את כל כתבי אישי הקבוצה, "ובמיוחד ה. היינה", בכל מדינות האיחוד הגרמני. בנימוק הרשמי לחרם נטען בין היתר כי באמצעות ספרות יפה ניסתה "גרמניה הצעירה" לתקוף באופן החצוף ביותר את הדת הנוצרית, להטיל דופי בתנאים הקיימים ולהרוס את כל המשמעת וחיי המוסר (Sittlichkeit). המניע הסופי לחרם הייתה ככל הנראה הביקורת ההרסנית שפרסם מבקר הספרות המשפיע, וולפגנג מנצל, על "וואלי הספקנית" של קארל גוצקוב. מנצל דרש שהרומן יוכר בזאת כחיבור פורנוגרפי המסכן את החברה והמהווה חילול הקודש. בעקבות זאת פרסם היינריך היינה, שמעולם לא הרגיש שייך לגרמניה הצעירה, את חיבורו "מנצל המלשין", בו הוא תוקף אותו בחריפות רבה.
בהחלטת הבונדסטאג אמנם כונתה גרמניה הצעירה "אסכולה ספרותית" שאליה משתייכים "היינריך היינה, קרל גוצקוב, היינריך לאובה, תיאודור מונדט ולודולף וינבארג", אולם אסכולה או קבוצה כזו כלל לא היו קיימות; החיבור בין יוצרים אלו היה רופף בלבד, ומה שאיחד ביניהם הייתה המחויבות לעקרונות הליברליזם, הקריאות לחופש הדיבור, מאבק על זכויות האדם ונגד כפייה דתית. על פי תיאודור מונדט הושמט שמו של לודוויג ברנה מהרשימה עקב חיפזון יתר. עם זאת, בהיסטוריה של הספרות נחשבים שישה סופרים אלה לליבת התנועה. בהקשרים רחבים יותר שויכו לתנועה גם יוצרים כאדולף גלאסברנר (Glassbrenner), גוסטב קינה (Kühne) ומקס ולדאו (Waldau). גאורג ביכנר מוזכר אף הוא פעמים רבות כמי שמשתייך למה שכונה "גרמניה הצעירה", אך במכתב למשפחתו מינואר 1836 הוא הרחיק את עצמו מגרמניה הצעירה. יחד עם זאת ניתן להבחין במאפיינים משותפים בין שאר המחברים לביכנר, בעיקר במחאתם על מדיניות הריאקציה והרסטורציה של מטרניך.
בין המו"לים הרדיקליים שהוציאו לאור את כתבי סופרי התנועה היה זכריאס לוונטאל (1884-1810).
ראו גם

ספרות גרמנית
הגליאנים צעירים
הערות שוליים

↑  Gutzkow, Laube, Wienbarg, Mundt
↑  נוסח כתב החרם, באתר .heinrich-heine-denkmal.de (בגרמנית)
גומפותריומיים

| גומפותריומיים |
| --- | --- |
 שלד גומפותריום
תקופה
מיוקן-הולוקן, כ-12,000,000–6,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: בעלי חדק
על־משפחה:: Gomphotherioidea
משפחה:: גומפותריומיים
שם מדעי
 Gomphotheriidae
תחום תפוצה


שלד של פלטיבלודון
גומפותריומיים (שם מדעי: Gomphotheriidae; בעבר נקראו טרילופודוניים) היא משפחת בעלי חדק קדומים ומאבות הפילים של ימינו שחיו בתקופות המיוקן עד ההולוקן. הם התפתחו מפילאים פרימיטיביים יותר כמו המריתריום.
מאפיינים

מאובנים של גומפותריומיים נמצאו באירופה, צפון אמריקה, דרום אמריקה, אסיה ואפריקה. בניגוד לפיל המודרני, היו להם ארבעה חטים - שני חטים דמויי את חפירה על הלסת התחתונה, ושני חטים על הלסת העליונה - שהיו מצופים באמייל, בניגוד לפילים בני זמננו וכן היו להם לסתות ארוכות בהרבה. נראה שהחטים התחתונים שימשו אותם כדי לאסוף צמחי מים בביצות בהן חיו. לחלקם בכלל לא היו חטים.
מיון

Eubelodon
Megabelodon
Sinomastodon
תת-משפחה Gnathabelodontinae
גנתבלודון (Gnathabelodon)
תת-משפחה Choerolophodontinae - לעיתים נחשבת למשפחה נפרדת
Afrochoerodon
כוארולופודון (Choerolophodon)
תת-משפחה Gomphotheriinae
גומפותריום (Gomphotherium)
תת-משפחה אמבלודונטים (Amebelodontinae) - לעיתים נחשבת משפחה עצמאית
Afromastodon
אמבלודון (Amebelodon)
Archaeobelodon
Eurybelodon
Konobelodon
פלטיבלודון (Platybelodon)
Progomphotherium
Protanancus
Serbelodon
Torynobelodon
תת-משפחה Rhynchotheriinae
רינכותריום (Rhynchotherium)
תת-משפחה Cuvieroniinae
Amahuacatherium
קיווירוניוס (Cuvieronius)
סטגומסטודון (Stegomastodon)
Haplomastodon
נוטיומסטודון (Notiomastodon)
סוגים אחרים עברו למשפחת האננכידיים.
גלריה

איור של גומפותריום
מודל של קיווירוניוס
גרמנית תקנית

| --- | --- |
 כתב:  אלפבית לטיני 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
גרמנית תקנית או גרמנית גבוהה (בגרמנית: Standardhochdeutsch, Standarddeutsch, Hochdeutsch) היא הגרסה התקנית של הלשון הגרמנית. במקרים רבים, הגרסה התקנית שונה מאוד מהדיאלקטים הגרמניים, דוגמת שפות גרמניות עיליות ועוד. הכתיב התקין מוסדר על ידי המועצה הגרמנית לאורתוגרפיה.
הערות שוליים

↑  Der Rat für deutsche Rechtschreibung – die zentrale Instanz in Fragen der Rechtschreibung (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph481707 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גליזה 105

| --- | --- |

 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  לווייתן
 שמות נוספים:  G 268 בלווייתן, LHS 15
 סוג:  כוכב במערכת שלושה כוכבים
 בהירות נראית:  5.82
 סיווג ספקטרלי:  K3 V
 עלייה ישרה:  02ʰ 36ᵐ 04.89ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏12.7″ ‏53′ ‏06°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  6.49
 מרחק:  23.42  שנות אור 7.18  פארסק
 רדיוס:  0.650 רדיוסי שמש
 מסה:  0.81 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 0.21 מהשמש
 טמפרטורה:  4,841 K
 גיל:  4,800 - 6,600 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  25.8±0.1 קילומטר לשנייה
 תנועה עצמית:  2,322 מילי-שניות קשת בשנה
 היסט:  139.27±0.45 אלפיות של שניות קשת
 מערכת
 כוכבים נלווים:  A,B,C
| --- | --- |

 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  לווייתן
 שמות נוספים:  LHS 16
 סוג:  כוכב במערכת שלושה כוכבים
 בהירות נראית:  11.66
 סיווג ספקטרלי:  M3.5 Vn
 עלייה ישרה:  02ʰ 36ᵐ 15.0ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏18″ ‏52′ ‏06°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  12.34
 מרחק:  23.42  שנות אור 7.18  פארסק
 רדיוס:  0.053 רדיוסי שמש
 מסה:  0.21 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 0.0001 מהשמש
 גיל:  4,800 - 6,600 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  25.8±0.1 קילומטר לשנייה
 תנועה עצמית:  2,322 מילי-שניות קשת בשנה
 היסט:  139.27±0.45 אלפיות של שניות קשת
 מערכת
 כוכבים נלווים:  A,B,C
 
| --- | --- |

 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  לווייתן
 סוג:  כוכב במערכת שלושה כוכבים
 בהירות נראית:  16.9
 סיווג ספקטרלי:  M7 V
 עלייה ישרה:  02ʰ 35ᵐ 58.8ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏00″ ‏52′ ‏06°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  17.58
 מרחק:  23.42  שנות אור 7.18  פארסק
 מסה:  0.08 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 0.0000075 מהשמש
 גיל:  4,800 - 6,600 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  25.8±0.1 קילומטר לשנייה
 היסט:  139.27±0.45 אלפיות של שניות קשת
 מערכת
 כוכבים נלווים:  A,B,C
 
גליזה 105 (Gliese 105, נקרא גם 268 G בלווייתן) היא מערכת כוכבים בעלת שלושה כוכבים בקבוצת הכוכבים לווייתן. המערכת קרובה יחסית לשמש ונמצאת במרחק של 24 שנות אור ממנה, אך אפילו הכוכב הבהיר ביותר במערכת הוא כה עמום ואי אפשר לראותו ללא אמצעי עזר מכדור הארץ. נכון לעכשיו (2016) לא התגלה אף כוכב לכת במערכת כוכבים זו. אחד החברים במערכת, B, נמצא בתנועה עצמית משותפת עם A במערכת, וממוקם במרחק של 1,200 יחידות אסטרונומיות ממנו.
הכוכב השלישי, C, קרוב הרבה יותר ל A ונמצא במרחק של 24 יחידות אסטרונומיות ממנו. שני הכוכבים (A ו-C) מקיפים את מרכז מסתם המשותפת כל 61 שנים.
הכוכב C הוא זעיר יחסית ונמנה עם הכוכבים בעלי מסה נמוכה המספיקה בקושי על מנת לקיים היתוך גרעיני.
הערות שוליים

↑  VizieR: LHS 15, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979)
↑  VizieR: LHS 16, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גביע דייוויס 2012

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לטניס 
 תקופת התחרות:  10 בפברואר 2012 – 18 בנובמבר 2012 (283 ימים)
 מספר תחרות:  101 
 מספר מתמודדים:  111
 מדינה מארחת:  פראג, צ'כיה (משחק הגמר)
 אצטדיון:  O2 ארנה (פראג)
 זוכה:  צ'כיה צ'כיה (2)
 → 2011 2013 ← 
 
גביע דייוויס 2012 הייתה התחרות ה-101 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו מעל ל-100 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת BNP פריבה.
מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-בית עליון ו-3 תתי-בית תחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.
המשחק על התואר התקיים בין נבחרת ספרד לבין נבחרת צ'כיה בפראג. הוא הסתיים עם התוצאה 2:3 לטובת צ'כיה. בכך הם זכו בגביע בפעם השנייה.
משחקי הבית העליון > משחק הגמר

| צ'כיה   צ'כיה   3 | צ'כיה   צ'כיה   3 | O2 ארנה (פראג), פראג, צ'כיה   16 - 18 בנובמבר 2012  משטח קשה באולם | O2 ארנה (פראג), פראג, צ'כיה   16 - 18 בנובמבר 2012  משטח קשה באולם | ספרד   ספרד   2 | ספרד   ספרד   2 | ספרד   ספרד   2 | ספרד   ספרד   2 | ספרד   ספרד   2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | צ'כיה | רדק שטפנק |  | 3 | 4 | 4 |  |  |
| 1 | ספרד | דויד פרר |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 2 | צ'כיה | תומאש ברדיך |  | 6 | 3 | 6 | 65 | 6 |
| 2 | ספרד | ניקולס אלמגרו |  | 3 | 6 | 3 | 77 | 3 |
| 3 | צ'כיה | תומאש ברדיך/רדק שטפנק |  | 3 | 7 | 7 | 6 |  |
| 3 | ספרד | מרסל גרנוליירס/מארק לופס |  | 6 | 5 | 5 | 3 |  |
| 4 | צ'כיה | תומאש ברדיך |  | 2 | 3 | 5 |  |  |
| 4 | ספרד | דויד פרר |  | 6 | 6 | 7 |  |  |
| 5 | צ'כיה | רדק שטפנק |  | 6 | 77 | 3 | 6 |  |
| 5 | ספרד | ניקולס אלמגרו |  | 4 | 60 | 6 | 3 |  |
משחקי הבית העליון > העברות לקראת משחקי 2013

בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים:
קזחסטן, גרמניה,קנדה, איטליה ושווייץ נותרו בבית העליון
ישראל, בלגיה וברזיל עלו לבית העליון
יפן, שוודיה ורוסיה ירדו לבתים האזוריים
ישראל בגביע דייוויס

בתחרות שנת 2012, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד נבחרת פורטוגל.
| ישראל   ישראל   3 | ישראל   ישראל   3 | המרכז לטניס בישראל - רמת השרון, ישראל   8-6 באפריל 2012  משטח קשה | המרכז לטניס בישראל - רמת השרון, ישראל   8-6 באפריל 2012  משטח קשה | פורטוגל   פורטוגל   2 | פורטוגל   פורטוגל   2 | פורטוגל   פורטוגל   2 | פורטוגל   פורטוגל   2 | פורטוגל   פורטוגל   2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | ישראל | דודי סלע |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 1 | פורטוגל | פרדריקו ז'יל |  | 3 | 4 | 4 |  |  |
| 2 | ישראל | אמיר וינטרוב |  | 5 | 6 | 6 | 7 |  |
| 2 | פורטוגל | רוי משדו |  | 7 | 3 | 1 | 5 |  |
| 3 | ישראל | אנדי רם ויוני ארליך |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 3 | פורטוגל | גשטאו אליאס/ז'ואאו סוזה |  | 4 | 4 | 3 |  |  |
| 4 | ישראל | אנדי רם |  | 5 | 0 |  |  |  |
| 4 | פורטוגל | ז'ואאו סוזה |  | 7 | 6 |  |  |  |
| 5 | ישראל | אמיר וינטרוב |  | 6 | 3 | 6 |  |  |
| 5 | פורטוגל | פרדריקו ז'יל |  | 3 | 6 | 7 |  |  |
לאור הניצחון הנבחרת עלתה למשחק התמודדות על העלייה לבית העליון נגד יפן.
| יפן   יפן   2 | יפן   יפן   2 | טוקיו, יפן    16-14 בספטמבר 2012  משטח קשה באולם | טוקיו, יפן    16-14 בספטמבר 2012  משטח קשה באולם | ישראל   ישראל   3 | ישראל   ישראל   3 | ישראל   ישראל   3 | ישראל   ישראל   3 | ישראל   ישראל   3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | יפן | גו סואדה |  | 6 | 6 | 3 | 6 |  |
| 1 | ישראל | דודי סלע |  | 2 | 4 | 6 | 4 |  |
| 2 | יפן | טצומה איטו |  | 3 | 2 | 2 |  |  |
| 2 | ישראל | אמיר וינטרוב |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 3 | יפן | טצומה איטו/יואיצ'י סוגיטה |  | 7 | 3 | 3 | 1 |  |
| 3 | ישראל | אנדי רם ויוני ארליך |  | 5 | 6 | 6 | 6 |  |
| 4 | יפן | קיי נישיקורי |  | 6 | 3 | 4 | 6 | 7 |
| 4 | ישראל | דודי סלע |  | 3 | 6 | 6 | 4 | 5 |
| 5 | יפן | גו סואדה |  | 3 | 6 | 6 | 3 |  |
| 5 | ישראל | אמיר וינטרוב |  | 6 | 7 | 4 | 6 |  |
בעקבות הניצחון, נבחרת ישראל עלתה לבית העליון למשחקי 2013.
גרמנית עילית עתיקה

| --- | --- |

 אזורים:  בעיקר גרמניה של ראשית המאה ה-21
 שפת אם:  אין
 כתב:  אלפבית לטיני, אלפבית רוני
 משפחה:  הודו־אירופית גרמאנית גרמאנית מערבית גרמנית עילית עתיקה
 מוסד:  אין גוף מפקח
 קוד שפה:  goh 
 קוד ISO 639-2:  goh 
 קוד ISO 639-3:  goh 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
גרמנית עילית עתיקה (בגרמנית: Althochdeutsch; או בקיצור: Ahd) היא השלב המוקדם ביותר בהתפתחותה של השפה הגרמנית. שדוברה, בערך, בין השנים 750 ל-1050 לספירה. בתקופה זו לא הייתה קיימת שפה גרמנית רשמית אחידה. לפיכך, הכינוי "גרמנית עילית עתיקה" מתייחס למכלול הלהגים שעברו מעתק הגאים בשם מעתק ההגאים של הגרמנית העילית (אנ'). בראשיתה של תקופה זו, הלהג העיקרי של השפה היה מדובר בממלכות גרמניות עצמאיות. ב-788, עקב כיבושיו של קרל הגדול, חוותה השפה שינויים. במהלך תקופה זו נוצר לראשונה גבול נראה לעין בין תחום הדיבור של הגרמנית העלית העתיקה למקבילתה הצרפתית.
הטקסטים בגרמנית עילית עתיקה ששרדו כולם נכתבו בכתבי קודש נזיריים, וכתוצאה מכך, רובם המכריע הם דתיים באופיים או, כאשר הם חילונים, שייכים לתרבות הספרותית הלטינית של הנצרות. הטקסטים הכתובים המוקדמים ביותר בגרמנית גבוהה עתיקה ותרגומים בין-ליניארים לטקסטים לטיניים הופיעו במחצית השנייה של המאה ה-8. חשיבותה של הכנסייה בכתיבת טקסטים והפעילות המיסיונרית הענפה של התקופה הותירו את חותמם על אוצר המילים של הגרמנית העילית העתיקה, עם שאילות מילים חדשות רבות ומטבעות לשון חדשים המייצגים את אוצר המילים הלטיני של הכנסייה.
הגרמנית העילית העתיקה משמרת במידה רבה את מערכת ההטיה הסינתטית שירשה מהשפות הגרמאניות הקדומות, אך סוף תקופתה מסומנת בשינויים צלילים המשבשים את דפוסי ההטיה הללו, מה שהוביל לשינויים בדקדוק של הגרמנית העילית התיכונה. בתחביר, השינוי החשוב ביותר היה פיתוח זמנים פריפרסטיים חדשים לביטוי העתיד והפאסיבי.
פונולוגיה

|  | סדקי | סדקי | וילוני | וילוני | חכי | חכי | מכתשי | מכתשי | שפתי (־שִנִּי) | שפתי (־שִנִּי) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אפי |  |  | ŋ |  |  |  | n |  | m |  |
| סותם |  |  | g | k |  |  | d | t | b | p |
| מחוכך |  |  |  |  |  |  |  | ʦ |  | p̪f |
| חוכך |  | h |  | x |  |  | z | s | v | f |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  | j |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  |  |  | l |  |  |  |
| רוטט |  |  |  |  |  |  | [r] |  |  |  |
גוויניביר טרנר

| --- | --- |

גווינביר טרנר בינואר 2006
 לידה:  23 במאי 1968 (בת 56) בוסטון, מסצ'וסטס
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  שרה לורנס קולג'
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 עיסוק:  שחקנית, תסריטאית, במאית
 מעסיק:  אוניברסיטת סירקיוז 
 פרסים והוקרה:  פרס למדא לספרות 
 guinturner.com
 
גווינביר ג'יין טרנר (באנגלית: Guinevere Turner; נולדה ב-23 במאי 1968) היא שחקנית, תסריטאית ובמאית קולנוע אמריקאית. היא כתבה את הסרטים אמריקן פסיכו ואת בטי פייג' הידועה לשמצה וגילמה את התפקיד הראשי של הדומינטריקס טניה צ'יקס ב-Preaching to the Perverted. בעברה הייתה עורכת תסריט וגילמה את הדמות של גאבי דוו בישנן בנות של שואוטיים.
ראשית חייה

טרנר נולדה בבוסטון, והיא הבכורה מבין שישה ילדים. סבתה מצד אמה, אליזבת הובס טרנר, הייתה חברה בחיל הנחתים של ארצות הברית ב-1944 במהלך מלחמת העולם השנייה.
טרנר בילתה את אחת-עשרה השנים הראשונות לחייה כחלק ממשפחת לימן, שגדלה בקומונות שונות ברחבי ארצות הברית עם למעלה מ-100 חברים שהיו חסידיו של מל לימן. אף על פי שטרנר הודתה שמשפחת לימן הוצגה ככת, היא טענה נגד השימוש במילה כדי לתאר אותם. בהתאם למנהגיהם של משפחת לימן, טרנר לא גודלה על ידי אמה, אך היא ואחותה הצעירה נפלטו בסופו של דבר מהמשפחה לאחר שאמם בחרה לעזוב. טרנר שקלה להצטרף מחדש לקבוצה כשהייתה בת 18, אבל בסופו של דבר בחרה ללמוד בקולג'.
קריירה

טרנר כתבה והפיקה את סרטה הראשון, Go Fish משנת 1994, יחד עם בת-זוגה דאז, הבמאית רוז טרוש. טרנר גם כיכבה בסרט, וגילמה אישה צעירה בשם מקס שחבריה עוזרים לה למצוא חברה חדשה, אילי, בגילומה של VS ברודי. הבמאי קווין סמית' מעריץ את הסרט ובמיוחד את אחת הסצנות בו, ברצף מדומיין, כמה מחבריה של הדמות מייסרים אותה על כך שהיא "בוגדת" ושכבה עם גבר, והשתמש בה כהשראה לטייק שלו על נושא דומה בסרטו שלו לרדוף אחרי איימי. לטרנר יש הופעות-אורח גם בסרט לרדוף אחרי איימי וגם בסרטו המאוחר יותר של סמית' דוגמה. סמית' גם קרא לדמותה של ג'ואי לורן אדמס בעכברי הקניון על שם טרנר. הופעה נוספת בסרט הייתה בסרטה העצמאי של שריל דאניה משנת 1996, The Watermelon Woman.
טרנר ובמאית הסרט אני יריתי באנדי וורהול מרי הארון כתבו את התסריט לגרסה הקולנועית של הספר אמריקן פסיכו של ברט איסטון אליס, אותה ביימה הארון. לטרנר יש תפקיד קטן בסרט, בו היא מספרת את הבדיחת-מטא, "אני לא לסבית!".
טרנר הייתה תסריטאית ועורכת תסריט בשתי העונות הראשונות של ישנן בנות ואף הופיעה במספר הופעות-אורח בסדרה בתור חברתה לשעבר של אליס פיאזקי, גבי.
בשנת 2005, טרנר כתבה את התסריט של BloodRyne. הוא היה מועמד לפרס פטל הזהב לתסריט הגרוע ביותר ב-2006. בסרט התיעודי Tales from the Script, היא ציינה בראיון שהבמאי אווה בול השתמש רק בכ-25% מהתסריט שלה. בשנת 2005, היא כתבה את התסריט של בטי פייג' הידועה לשמצה עם מרי הארון, שביימה את הסרט. טרנר והארון שיתפו פעולה שוב כתסריטאית ובמאית, בהתאמה, בסרט צ'רלי אומר משנת 2018.
הגיחה הראשונה של טרנר לטלוויזיה באינטרנט הייתה סדרת הדרמה המקוונת משנת 2008, FEED, בבימויו של מל רוברטסון, שהושקה באתר AfterEllen.com. בשנת 2014, היא הופיעה לצד נאיו וואלאס, קנדיס קיין וקתי דבונו בקומדיית האימה של ג'יין קלארק Crazy Bitches.
טרנר ביימה כמה סרטים קצרים, כמו Hummer ו - Hung, שהופיעו בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים רבים.
בשנת 2019, ה"ניו יורקר" פרסם חיבור מאת טרנר בשם "הילדות שלי בכת", על התבגרות במשפחת לימן. במאי 2023, ארבע שנים מאוחר יותר, פרסמה טרנר ספר זיכרונות, When the World Didn't End, שהרחיב מאוד את סיפור נעוריה, והמשיך להתבגרותה במשק בית מתעלל. Kirkus Reviews כינה את הספר "דיוקן מרגש של ילדות מוזרה שנכתבה עם ניואנסים רגשיים וגאולה מרירה ומתוקה... הפרוזה של המחברת היא רפלקטיבית, חיה ומתוודת, שילוב עשיר מלא בדימויים מרשימים."
חיים אישיים

טרנר היא לסבית מחוץ לארון. היא גרה בניו יורק ובלוס אנג'לס.
פילמוגרפיה > סרטים

1994: Go Fish (תסריטאית, שחקנית)
1996: The Watermelon Woman (שחקנית)
1997: לרדוף אחרי איימי (שחקנית)
1997: Latin Boys Go to Hell (שחקנית)
1997: Preaching to the Perverted (שחקנית)
1998: Dante's View (שחקנית)
1999: דוגמה (שחקנית)
2000: אמריקן פסיכו (תסריטאית, שחקנית)
2001: The Fluffer (שחקנית)
2001: Spare Me (סרט קצר, תסריטאית-במאית)
2002: Pipe Dream (שחקנית)
2002: Stray Dogs (שחקנית)
2004: האמר (סרט קצר, תסריטאית-במאית-שחקנית)
2005: דני ואליס (שחקנית)
2005: BloodRyne (תסריטאית)
2005: האנג (סרט קצר, תסריטאית-במאית-שחקנית)
2005: בטי פייג' הידועה לשמצה (תסריטאית)
2005: Beyond Lovely (סרט קצר, שחקנית)
2006: Broute-minou à Palm Springs (סרט קצר, שחקנית)
2007: אגודת איטי ביטי טיטי (שחקנית)
2008: מאוחר (סרט קצר, תסריטאית-במאית)
2008: Little Mutinies (סרט קצר, שחקנית)
2008: Quiet Please (סרט קצר, במאית)
2008: היא אוהבת בנות 3 (סרטון, במאית)
2010: הינשופים (סרט קצר, שחקנית)
2012: לשבור את הבנות (תסריטאית)
2013: מי מפחד מהווגינה ווגינה? (שחקנית)
2014: Crazy Bitches (שחקנית)
2016: חסר כוחות על (שחקנית)
2017: Post-Apocalyptic Potluck (סרט קצר, תסריטאית-במאית)
2018: צ'רלי אומר (תסריטאית)
2020: I Am Fear (שחקנית)
2022: Candy Land (שחקנית)
TBA: סיינט קלייר (תסריטאית)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

2004–2005: ישנן בנות (סדרת טלוויזיה, תסריטאית)
2016: שוגר (סדרת אינטרנט, במאית, פרק 5)
הערות שוליים

↑  "Guinevere Turner on Instagram: "My Granny did not play! #1944 #marine #shelookssohappy #veteransday #beamarineandfreeamarinetofight"".
↑  Peleg, Oren (7 במאי 2019). "How to Understand Charles Manson: Hire a Screenwriter Who Grew Up in a Cult". Vanity Fair. נבדק ב-9 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Maslin, Janet (10 ביוני 1994). "Review/Film; Girl Meets Girl, Laughter Included". The New York Times. New York Times Company. נבדק ב-21 באוגוסט 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Pooley, Jack (20 בנובמבר 2021). "20 Things You Didn't Know About American Psycho". WhatCulture. נבדק ב-29 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jess (10 ביוני 2010). "Guinevere Turner, From "Go Fish" to L-Wording: The Autostraddle Interview". Autostraddle. נבדק ב-29 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gilbert, Ben (26 באוקטובר 2011). "Bloodrayne screenwriter explains the perils of working with Uwe Boll". Engadget. Los Angeles, California: Weblogs, Inc. נבדק ב-21 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Charlie Says". IMDb. נבדק ב-3 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hustvedt, Marc (28 ביולי 2008). "Real-Life Digital Vigilante Inspires Gritty New Series 'FEED'". Tubefilter News. Los Angeles, California: Tubefilter, Inc. אורכב מ-המקור ב-18 בדצמבר 2019. נבדק ב-21 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wilson, Staci Layne (10 בפברואר 2015). "Exclusive Interview with Crazy Bitches Writer-Director Jane Clark". Dread Central. San Diego, California: Dread Central Media, LLC. נבדק ב-21 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Director". GuinevereTurner.com. נבדק ב-29 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Turner, Guinevere (29 באפריל 2019). "My Childhood in a Cult". The New Yorker. נבדק ב-29 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Neumyer, Scott (24 במאי 2023). "Guinevere Turner Has Been Writing This Memoir Her Entire Life". Shondaland. נבדק ב-29 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "WHEN THE WORLD DIDN'T END". Kirkus Reviews. 23 במאי 2023. נבדק ב-29 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Warn, Sarah (באוגוסט 2003). "Interview with Guinevere Turner". AfterEllen. p. 2. אורכב מ-המקור ב-13 בינואר 2007. נבדק ב-4 במאי 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sugar". ITVS. 2016.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007337819905171  PLWABN: 9810608617505606  BIBSYS: 14048355  BnF: cb14054093j (data)  GND: 137368623  ISNI: 0000 0000 7841 3375  LCCN: n94115084  MusicBrainz: d9857118-36ef-4fed-87bb-b10720b9f855  NKC: xx0098045  SNAC: w61v69g1  SUDOC: 14974207X  VIAF: 90618781   WorldCat (עם VIAF): 90618781
גרמנית שווייצרית

| --- | --- |
 מדינות:  שווייץ וליכטנשטיין
 אזורים:  מערב אירופה
 דוברים:  4.5 מיליון
 שפת אם:  4.5 מיליון
 כתב:  אלפבית לטיני 
 משפחה:  שפות הודו אירופיות גרמאנית גרמאנית מערבית גרמאנית עילית אלמאנית גרמאנית שווייצרית
 לאום:  שווייץ
 מוסד:  המועדון השווייצרי לשפה הגרמנית (Schweizerischer Verein für die deutsche Sprache)
 קוד שפה:  als 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
גרמנית שווייצרית (בגרמנית תקנית: Schweizerdeutsch, בניבים המקומיים: Schwyzerdütsch, Schwiizertüütsch, Schwizertitsch ועוד) הוא כינוי למספר ניבים אלמאניים שמדוברים בשווייץ. לעיתים גם הניב המדובר בליכטנשטיין מוכלל כגרמנית שווייצרית, בשל קרבתו לשפה זו. הגרמנית השווייצרית אינה אחידה בכל שווייץ, ומשתנה ממקום למקום. יש מילים מסוימות האופייניות לאזור מסוים.
דוברי הגרמנית השווייצרית קוראים וכותבים בגרמנית הכתובה התקנית, כמו הניב הכתוב בגרמניה, ולא בניב שלהם. עם זאת, ועל אף העובדה שאין סטנדרט כתיבה אחיד בגרמנית שווייצרית, יש נטייה הולכת וגוברת בשווייץ לכתוב בדיאלקט דברים מסוימים, מרשימות קניות למכולת ומסרים קצרים בקרב המשפחה, ועד ססמאות פרסומת קליטות, המדברות לאנשים ב"שפה שלהם". כמו כן, השימוש בדיאלקט השווייצרי גובר גם באמצעי התקשורת האלקטרוניים, ברדיו ובטלוויזיה.