stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיתולוגיה יוונית
מקורות המיתולוגיה > מקורות נוספים

עלילות האלים וגבורת הגיבורים סופרו בטרגדיות של אייסכילוס, סופוקלס ואוריפידס. אפולוניוס מרודוס תיאר בפואמה "ארגונאוטיקה" את סיפור מסע הארגונאוטים. ה"ביבליותקה" היא מעין סיכום של המיתוסים היוונים בשלושה ספרים. סיפורו של האל דיוניסוס נכתב על ידי נונוס ביצירתו "דיוניסיאקה" בתחילת ימי הביניים. ראוי להזכיר גם את הפואמה "איניאדה" מאת המשורר הרומי ורגיליוס, המקבילה לסיפור ה"אודיסיאה". מקור חשוב הוא גם המטמורפוזות מאת אובידיוס, אף על פי שהיא מכילה יותר מיתולוגיה רומית.
תוספות (אפיטטים) לשמות האלים

לרוב, היו האלים בעלי אפיטט (ἐπίθετον), כלומר כינוי מלווה הצמוד לשמם כמו "הרה לבנת הזרועות", "זאוס מכנס העבים", וכן "אפרודיטה המוזהבת".
היו אלים בעלי תיאורים אחדים, למשל אתנה שזכתה לאפיטט ניקה ("אתנה ניקה" - אלת הניצחון) וכן לאפיטטים פוליאס, פרומכוס, פרתנוס. וזאוס שזכה לאפיטט "זאוס של האבות" ו"זאוס הנעלה".
חמשת הדורות

היוונים ערכו חלוקה של הזמן, לחמישה דורות. לפי הסיודוס, מקור האלים ובני האדם אחד הוא. ואחר-כך התפצלו ביניהם. כאשר החלה ירדה בדורות עד התקופה הנוכחית של המשורר.
תור הזהב – הדור הראשון של בני-אדם נוצרו בימי מלכותו של קרונוס, אבי זאוס. הדור זה חי ביחד עם האלים על הר האולימפוס, טרם הפרידו ביניהם את הארץ. שמו של הדור נקרא תור הזהב, בשל חוסר הדאגות וחייהם נטולי הזקנה והמחלות. בתקופה זו הייתה רק עונה אחת, אביב. מסיבה לא ברורה, אחר עליית זאוס לשלטון, לא המשיך דור זה להתקיים.
תור הכסף – אחרי תור הזהב, הגיע תור הכסף, אלו היו בני אדם שחיו לתקופה קצובה, אך ארוכה מהרגיל, כמאה שנה. בימיהם נוספה עונה נוספת, פרט לאביב. אך הם בזו לאלים, לא כיבדו אותם ועסקו במעשים שפלים. אזי, על חטאיהם, זאוס הענישם וטמן אותם עם דור הזהב באדמה.
תור הארד – אחרי שחדלו להתקיים דור הכסף, הגיע תור הארד. דור זה היה גס ואלים, הוא נוצר מעץ המילה, וכן, היה לראשון הדורות אשר עסק בחקלאות. הדור הזה חטא כאשר פרומתאוס הביא לבני האדם את האש; זאוס יצר אז את פנדורה וזו פתחה את התיבה והביאה את הצרות על העולם. סופו של תור הארד הוא במבול, ממנו ניצל דאוקליון, בנם של יאפטימוס ופנדורה, עם אשתו פירה.
תור הגבורה – אחר המבול, קם דור הגבורה, אלו אלים למחצה נשגבים, כל גיבורי יוון הגדולים. ראשון הידועים הוא פרסאוס, קוטל מדוזה, ואחריו הרקולס, יאסון ותזאוס מלך אתונה. בתקופה זו, התרחשו סיפורים כמו מלחמת השבעה נגד תבאי של בית אדיפוס; גיבורים ואלים למחצה מתוך תור הגבורה מתו זמן רב לפני מלחמת טרויה והחליפו אותם גיבורים אחרים (כגון אכילס, אודיסאוס...) ועלילות מלחמת טרויה. סופו של תור הגבורה הוא בחורבן טרויה ומותם של הנוטלים חלק במלחמה.
תור הברזל – התקופה הנוכחית, דור בני-התמותה, החיים בסבל ועול קשה מנשוא. חייהם קצרים, נתונים למחלות ולמלחמות בלתי פוסקות. הוא מסיים את התקופה המיתולוגית הקסומה, ומביא אל ההווה העגום וחסר המעוף.
טבע במיתולוגיה היוונית

בסיפורי המיתולוגיה היוונית, גם אם הם דמיוניים, ניתן למצוא הרבה אזכורים לעקרונות מדעיים או תופעות טבע, וכן ניסיונות להסבירם גם אם לא בצורה מדעית.
טבע במיתולוגיה היוונית > בריאת העולם

כאוס יצר את הטיטאנים הראשונים, ביניהם גאיה - אלת האדמה, ואת אורנוס - אל השמים. שניהם מהווים ביחד את כדור הארץ.
טבע במיתולוגיה היוונית > למה השמיים לא נופלים על האדמה

לאחר המלחמה הראשונה נגד הטיטאנים, זאוס מקלל את אטלס להיות מחזיק השמיים (אוראנוס- השמיים עצמם).
טבע במיתולוגיה היוונית > עונות השנה

העונות החמות מתקיימות בזמן שפרספונה שוהה אצל אמה דמטר, ובזמן שפרספונה עם בעלה האדס, מתקיימות העונות הקרות.
טבע במיתולוגיה היוונית > בריאת האדם

הטיטאנים פרומתאוס ואפימתאוס קיבלו שתי חביות מלאות בחימר שניתן להפיח בו חיים.
טבע במיתולוגיה היוונית > חיים לאחר המוות

כשבן אדם מת, נשמתו נשלחת לשאול, שם היא נשפטת על ידי האדס אל השאול.
טבע במיתולוגיה היוונית > אש

אש נוצרה על ידי אל האש והנפחות, הפייסטוס. מסופר שבניו ובנותיו, בעלי כוח שליטה באש.
טבע במיתולוגיה היוונית > ברק

האל היווני זאוס יוצר הברק. הקיקלופים, מחשלים את הברקים של זאוס.
טבע במיתולוגיה היוונית > צונאמי ורעידות אדמה

צונאמי ורעידות אדמה קורות על ידי האל פוסידון, בדרך כלל כשהוא חש רגשות סוערים כמו כעס ותסכול.
ראו גם

דמויות מהמיתולוגיה היוונית
אלים אולימפיים
לקריאה נוספת

אפי זיו, סודות אלי האולימפוס, אור יהודה: כנרת, זמורה, ביתן, 2013, מסת"ב 9789655525694
אפי זיו, גיבורי המיתולוגיה היוונית, כנרת זמורה ביתן, 2021
אלישע בן מרדכי, האנציקלופדיה של המיתולוגיה, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2013(הספר בקטלוג ULI)
אפרת אביסרור, מיתולוגיה יוונית, עופרים הוצאה לאור, 2004(הספר בקטלוג ULI)
אפי זיו, מיתולוגיה עכשיו, דניאלה די-נור מוציאים לאור, 2003, מסת"ב 9653780956
אהרן שבתאי, המיתולוגיה היוונית, תל אביב: מפה, 2000, מסת"ב 9653210351
גרהארד פינק, מי ומי במיתולוגיה העתיקה, אור יהודה: הד ארצי, 1998;(הספר בקטלוג ULI)
ישראל שצמן, אנציקלופדיה של העולם הקלאסי, ספרית מעריב, 1981(הספר בקטלוג ULI)
עדית המילטון, תרגום: אלה אמיתן, מיתולוגיה, הוצאת מסדה, 1957(הספר בקטלוג ULI)
מעין מזור, אלים, גיבורים ומיתוסים ביוון העתיקה, תל אביב: משרד הביטחון, 2014
סטיבן פריי, מיתוסים, הוצאת הכורסא, 2022
הערות שוליים

↑   יותם פלדמן, סטיבן פריי מחיה את סיפורי המיתולוגיה היוונית בצורה אינטליגנטית, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2022
| המיתולוגיה היוונית ודת יוון העתיקה |
| --- | --- | --- |
| אלים אולימפיים | זאוס • הרה • פוסידון • דיוניסוס • אפרודיטה • אתנה • אפולו • ארטמיס • ארס • הפייסטוס • הרמס • דמטר |  |
| אלים אולימפיים לשעבר | האדס • הסטיה |  |
| אלים כתוניים | האדס ופרספונה • גאיה • דמטר • הקטה • דיוניסוס • טרופוניוס (אנ') • טריפטולמוס (אנ') • האריניות |  |
| גיבורים | אגממנון • אדיפוס • אודיסאוס • אוינופיון • איאס • אכילס • אנטיגונה • בלרופון • דאוקליון • הקטור • הרקולס • טינדראוס • יאסון והארגונאוטים • מינוס • מנלאוס • פאריס • פריאמוס • פרסאוס • קדמוס • תסאוס • הרו ולאנדרוס |  |
| מקומות מרכזיים | אולימפוס • ארגוס • אתונה • דלפי • טרויה • טרטרוס • כיוס • לאקוניה • הלבירינת • ספרטה • השאול • תבאי • שדות אליסיום • שדות אספודל |  |
| יצורים מיתיים | אורתוס • אכידנה • אלמנטלים • ארגוס • גורגונות • גיגאנטים • האריה מנמאה • הידרה • היפוקמפוס • הרפיה • טיטאנים • טיפון • כימרה • מדוזה • מוזות • מינוטאורים • סאטירים • סטימפליה • סלמנדרה • סקילה וכריבדיס • פגסוס • קאמפה • קיקלופים • קנטאורים • קרברוס |  |
| אירועים מיתולוגיים בולטים | טיטאנומכיה • גיגאנטומכיה (גיגאנטים) • מלחמת טרויה • מסע הארגונאוטים |  |
| יצירות בולטות | האיליאדה והאודיסיאה • תאוגוניה • ארגונאוטיקה • דיוניסיאקה • ביבליותקה (פסאודו-אפולודורוס) • מטמורפוזות |  |
| סופרים | אוריפידס • אייסכילוס • אפולוניוס • אריסטופאנס • הומרוס • הסיודוס • סופוקלס |  |
| יוון העתיקה |
| --- | --- | --- |
| תקופת המעבר | איונים • דורים • הפלישה הדורית • התקופה הגאומטרית | הפרתנון |
| התקופה הארכאית | פוליס • הקולוניזציה היוונית • טיראניה • הומרוס • הסיודוס | הפרתנון |
| התקופה הקלאסית | מלחמת פרס–יוון • אתונה העתיקה • ספרטה • תבאי • התיאטרון ביוון העתיקה | הפרתנון |
| התקופה ההלניסטית | התרבות ההלניסטית • הממלכה הסלאוקית • מוקדון • מצרים • יוון • פונטוס • פרגמון • אפירוס | הפרתנון |
| היסטוריה צבאית | פלנקס • הופליט • הצבא הספרטני • הצבא המוקדוני | הפרתנון |
| נושאי רוחב | אדריכלות • אמנות • דת • החברה • כלכלה • מטבח • תיאטרון • מיתולוגיה • מתמטיקה • פילוסופיה • ספורט • ספרות | הפרתנון |
פורטל יוון העתיקה
| תרבות יוון העתיקה |
| --- | --- | --- |
| תרבות יוון העתיקה | מיתולוגיה • אמנות • פיסול • קדרות • הומוסקסואליות • זנות • חקלאות • כלכלה • מטבח • משפט • עבדות  • פדרסטיה • רפואה • מלחמה |  |
| פילוסופיה ביוון העתיקה | פיתגורס • הרקליטוס • פארמנידס  • פרוטגורס • אמפדוקלס • דמוקריטוס • סוקרטס • אפלטון • אריסטו • זנון מכתיון • אפיקורוס |  |
| מתמטיקה | ארכימדס • אוקלידס • תאלס • פיתגורס • דיופנטוס • ארטוסתנס • תלמי |  |
| ספרות | הומרוס • האיליאדה • האודיסאה • הסיודוס • פינדארוס • הרודוטוס • תוקידידס • קסנופון • פוליביוס |  |
| תיאטרון | אייסכילוס • סופוקלס • אוריפידס • אריסטופאנס • מושגים |  |
| ספורט | המשחקים האולימפיים • תרבות הגוף • המשחקים הפיתיים • המשחקים האיסתמיים • המשחקים הנמאיים • המשחקים הפאן-אתנאיים • גימנסיון |  |
| אדריכלות | מקדש יווני • הסדרים הקלאסיים • הפרתנון • מקדש ארטמיס • אקרופוליס • האגורה • מקדש זאוס באולימפיה • מקדש הפייסטוס • מקדש ארטמיס |  |
פורטל יוון העתיקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555860705171  PLWABN: 9810676077405606  BNE: XX527512  BnF: cb11939424r (data)  GND: 7508662-1  LCCN: sh85089396  LNB: 000050501  NDL: 00562484  NKC: ph128258
נבחרת גרינלנד בכדורגל

נבחרת גרינלנד בכדורגל לגברים, הידועה בכינויה "דובי הקוטב", היא נבחרת הכדורגל של האי גרינלנד שבשליטת דנמרק.
הנבחרת אינה חברה ב-אופ"א, בCONCACAF או בפיפ"א ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל, בגביע הזהב של CONCACAF או באליפות אירופה בכדורגל. רוב משחקי נבחרת גרינלנד הם נגד נבחרת איסלנד ונבחרת איי פארו ובעבר שיחקה הקבוצה נגד נבחרת טיבט, שגם אינה חברה בפיפ"א.
בשנת 2006 השתתפה הנבחרת ב"מונדיאל הנבחרות שאינן מוכרות על ידי פיפ"א". במהלך הטורניר שיחקה הקבוצה שני משחקים, האחד נגד נבחרת הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין שנגמר בהפסד 1-0 ומשחק נגד נבחרת זנזיבר שנגמר בהפסד 4-2.
גרינלנד חברה באיגוד משחקי האיים הבינלאומי. הנבחרת משתתפת בטורניר הכדורגל של משחקי האיים שנפתח בשנת 1989. בשנת 2013 הנבחרת הגיעה להישג השיא בטורניר, משחק הגמר בו הפסידה לנבחרת ברמודה.
שחקני הנבחרת, כמו שאר תושבי גרינלנד, יכולים גם לשחק בנבחרת דנמרק בזכות אזרחותם הדנית.
במאי 2022 ההתאחדות לכדורגל המקומית החלה בתהליך להצטרפות חברה ב-CONCACAF, והיא הגישה בקשה רשמית להצטרפות ל-CONCACAF במאי 2024.
הערות שוליים

↑  Greenland applies for Concacaf membership to join USA, Mexico, ESPN
כריסטיאן לינדברג

| --- | --- |

 לידה:  15 בפברואר 1958 (בן 66) דנדריד, שוודיה 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 מקום לימודים:  המכללה המלכותית למוזיקה בסטוקהולם 
 עיסוק:  טרומבוניסט, מוזיקאי, מלחין, מנצח
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  שוודית 
 כלי נגינה:  טרומבון 
 חברת תקליטים:  BIS רקורדס 
 צאצאים:  Andrea Tarrodi 
 פרסים והוקרה:  ליטריס אט ארטיבוס (2004) 
 www.tarrodi.se/cl/
 
כריסטיאן לינדברג (בשוודית: Christian Lindberg; נולד ב-15 בפברואר 1958) הוא טרומבוניסט, מוזיקאי, מלחין ומנצח שוודי.
קריירה

לינדברג נולד בדנדריד. בצעירותו, הוא למד לנגן בחצוצרה, ולאחר מכן למד לנגן בטרומבון בגיל 16. הוא הצטרף לקבוצת הג'אז של חבריו בדיקסילנד, בהשראת תקליטים של ג'ק טיגרדן. הוא למד במכללה המלכותית למוזיקה בסטוקהולם. עד גיל 18, הוא קיבל תפקיד מקצועי בתזמורת האופרה המלכותית השוודית. בגיל 20 הוא עזב את הקריירה התזמורתית שלו מאחור כדי ללמוד להיות סולן במשרה מלאה. הוא למד אצל ג'ון אייבסון בקולג' המלכותי למוזיקה (1979–1980) ואצל ראלף סאואר ורוג'ר בובו בלוס אנג'לס (1983).
בשנת 1981 זכה לינדברג בתחרות הביאנלה של הסולנים הנורדיים. הופעת הבכורה שלו בקונצרט הייתה ב-1984 עם הקונצ'רטו לטרומבון מאת אנרי טומאזי. באותה שנה, הוא חתם על חוזה הקלטות ל-3 תקליטורים עם BIS רקורדס. הקלטת הסולו הראשונה שלו הייתה "The Virtuoso Trombone". לינדברג הקליט יותר מ-60 אלבומים, עבור BIS רקורדס ולעוד כמה לייבלים. משתפי הפעולה המוזיקליים שלו בשוודיה כללו את הפסנתרן רולנד פנטינן והמלחין יאן סנדסטרום.
בנוסף לקריירה המזהירה שלו כטרומבוניסט, הוא עוסק כיום גם בניצוח, ובין הישגיו האחרונים בתחום זה יש למנות תשואות רמות להן זכה כשניצח לראשונה באולם המוזיקפראיין (וינה), הישג זהה לניצוח ששודר בטלוויזיה באולם סנטורי עם תזמורת יומיורי מיפן, ביקורות מעולות לניצוח הראשון שלו באולם הפסטיבלים הגדול בזלצבורג, באולם טונהאלה של דיסלדורף ובאולם הקונצרטים בנירנברג.
בין התזמורות עליהן הוא מנצח בקביעות נמנות תזמורת יומיורי מיפן, התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול, התזמורת הסימפונית של אנטוורפן, התזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם, התזמורת הסימפונית של ניו זילנד, התזמורת הסימפונית של דיסלדורף, התזמורת הסימפונית הממלכתית של אירלנד ותזמורת אלסטר.
מ-2009 משמש כריסטיאן לינדברג כמנצח ראשי של התזמורת הפילהרמונית הנורדית של נורווגיה, לאחר ששימש כמנצח ראשי של אנסמבל כלי הנשיפה השוודי (2005–2012) ולפני כן של התזמורת הקאמרית הנורדית (2004–2011).
חוזהו עם התזמורת הפילהרמונית הנורדית של נורווגיה חודש לאחרונה עד 2019 עם תוכניות להקלטות של הסימפוניות פרי עטו של צ'ייקובסקי ועוד, סיורי קונצרטים ביפן, באירופה וכן הופעות מספר באזור הארקטי.
כמלחין כותב כריסטיאן לינדברג יצירות על פי הזמנה למן יצירתו הראשונה "אָרָבֶּנֶה" לטרומבון ולכלי קשת משנת 1997–1998 שנוצרה כתרגיל בלבד.
הוא קיבל הזמנות מתזמורות רבות והוציא מתחת ידו למעלה מ-50 יצירות שהוזמנו מתזמורות כמו התזמורת הסימפונית של שיקגו, התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם, תזמורת הסן, התזמורת הקאמרית הסקוטית, תזמורת ג'וזפה ורדי של מילאנו, התזמורת הפילהרמונית המלכותית הפלמית והתזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול.
הוא קיבל הזמנות לכתיבת יצירות, בהן קונצ'רטו לחצוצרה מהתזמורת הקאמרית השוודית, סינפונייטה וֶסְטֶרַס הזמינה קונצ'רטו עבור אבלין גְלֶני, "קונצ'רטו לכריסטיאן לינדברג ולתזמורת" הוזמן על ידי פסטיבל צ'לטהם, יצירה עבור התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול ויצירה רחבת יריעה בהשראת "פולחן האביב" מאת סטרווינסקי, שהוזמנה על ידי התזמורת הפילהרמונית המלכותית הפלמית ביחד עם תזמורות נוספות.
בין השנים 2016–2021 היה המנהל המוזיקלי האחרון של תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית.
ברברים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה היסטורית מלחמתית
 כותבים:  אנדראס הקמן  ארנה נולטינג  יאן מרטין שרף
 בימוי:  ברברה ארדר
 שחקנים:  לורנס רופ  דייוויד שוטר  רונלד זרפלד  ניקולאי קינסקי  ז'אן גורסו
 ארץ מקור:  גרמניה 
 שפות:  גרמנית  לטינית
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  12 
 הפקה
 מפיק:  Sabine de Mardt, Andreas Bareiss 
 חברת הפקה:  Gaumont, נטפליקס
 הפצה:  נטפליקס 
 עורכים:  Charles Ladmiral, Christian Lonk, Christoph Brunner, Ueli Christen 
 צלמים:  Christian Stangassinger 
 מוזיקה:  האושקה
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  23 באוקטובר 2020 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ברברים (בגרמנית: Barbaren) היא סדרת טלוויזיה גרמנית משנת 2020 שנוצרה על ידי אנדראס הקמן, ארנה נולטינג ויאן מרטין שרף ובכיכובם של לורנס רופ, ז'אן גורסו ודייוויד שוטר. הסדרה מבוססת על האירועים ההיסטוריים הסובבים את קרב יער טויטובורג שנערך בספטמבר של שנת 9 לספירה בין הצבא הרומי בהובלת פובליוס קווינקטיליוס וארוס לשבטים גרמאניים בהובלתו של ארמיניוס.
הסדרה התפרסמה ב־23 באוקטובר 2020 בנטפליקס.
עלילה > עונה 1

הסיפור מתרחש במהלך הכיבוש הרומי של גרמאניה (צפון מערב גרמניה דהיום) בשנת 9 לספירה, שם מדוכאים השבטים הגרמאנים על ידי הטלת מיסים כבדים של האימפריה הרומית ודרישות מנחה. ניסיונות להקים התנגדות גרמאנית מאוחדת נכשלים בשל העוינות השוררת בין ראשי השבטים השונים ושאיפתם של חלקם לשלום עם רומא.
ארמיניוס, מפקד חיל הפרשים הרומי, הוא בן לשבט הכרוסקי שהועבר כבן ערובה לרומא בהיותו ילד, יחד עם אחיו הצעיר פלבוס, על ידי אביו כדי להבטיח שלום בין שבטו לרומא. הוא חוזר לגרמאניה כדי לעזור לאביו המאמץ, פובליוס קווינקטיליוס וארוס, המושל הרומי בגרמאניה, לשמור על הסדר באזור. ארמיניוס משלים את משימתו, אך המפגש עם חבריו מילדות גורם לו להחליט לעבור צד. הוא הופך למפקד החדש של שבט הכרוסקי ומצית מרד באמצעות איחוד השבטים בעזרתם של תונזלדה ופולקווין וולפספייר, שני חבריו הטובים ביותר מילדות. אירועים אלה מגיעים בסופו של דבר לשיא במארב המאסיבי של שלושה לגיונות רומאים בעת קרב יער טויטובורג, ממנו יוצאים הגרמאנים כמנצחים.
עלילה > עונה 2

הסיפור מתרחש כשנה לאחר קרב וארוס, ארמיניוס (ארי) מנסה לאחד את כל השבטים נגד כוח מחודש ומסיבי יותר שהגיע לגרמאניה בפיקודו של טיבריוס.
הפעם הוא מנסה לאחד גם את השבטים המזרחיים ומציע למנהיגם-ידידו הוותיק מרומא- מרבוד להציע להכתיר את ארמיניוס למלך כל השבטים ולהילחם ברומאים, מרבוד ידיד הרומאים עושה עסקה עם פלאבוס (אחי ארמיניוס) החייל הרומי שרוצה לתפוס את אחיו הבוגד ולהביאו לטיבריוס.
לאחר שתפס את ארמיניוס, פלאבוס מקבל בחזרה את הכבוד שנעלם כאשר קלונו של אחיו דבק בו אך כאשר הוא בא להוציאו אותו מבור הכליאה כדי להביאו לרומא מצליחים תונזלדה פולקווין ודידו (אשה קרתגית) להסתנן למחנה ולשחרר אותו (הוא מצידו לקח את בנו גאיוס ששהה במחנה).
עכשיו גרמניקוס (בנו המאומץ של טיבריוס) מאשים את פלאבוס בבגידה ואילו ארמיניוס מצידו מנסה שוב לאחד את השבטים, אבל עכשיו אף השבטים שבטחו בו בתחילה מתחילים להתחמק ולטעון שכליאתו היא סימן מהאלים, אין להילחם ברומא!
לאחר מכן פלאבוס משכנע שלא לרצוח אותו בעוון הבגידה משום שהוא עוד יביא תועלת לרומא, לכן שולח אותו טיבריוס למרבוד עם מכתב סודי, כאשר פותח מרבוד את המכתב הוא מבין שטיבריוס רוצה שישלח לו את ראשו של פלאבוס בכדי להוכיח את נאמנותו לרומא, אולם גאיוס מגלה את תוכניות מרבוד ומזהיר את פלאבוס.
פלאבוס מצליח לברוח ומגלה לגרמניקוס שיבוא לאספת השבטים כך יוכלו לרצוח את כל הרייקים (מנהיגי השבטים) חסרי ההגנה, גרמניקוס מקשיב לו והיה רוצח את כל הרייקים לולא באמצע הטבח הופיע פולקווין, הרומאים אמנם נסוגים אבל רק לאחר שטבחו במספר רב של ברברים.
טיבריוס כועס על שניהם (גרמניקוס ופלאבוס) הוא כולא את פלאבוס לבינתיים מרבוד שאשתו נהרגה באספת השבטים אומר לטיבריוס שאם ראשיהם של גרמניקוס ופלאבוס לא ישופדו על כידון הסכם השלום שלו עם רומא יבוטל, טיבריוס כמובן לא מסכים לכך.
צוות שחקנים

לורנס רופ בתפקיד ארמיניוס
ז'אן גורסו בתפקיד תונזלדה
דייוויד שוטר בתפקיד פולקווין וולפספייר
גאטאנו ארוניקה בתפקיד פובליוס קווינקטיליוס וארוס
ברנהרד שוץ - סגסטס
ניקי פון טמפלהוף בתפקיד זגימר
רונלד זרפלד בתפקיד ברולף
אווה ורנה מולר בתפקיד אירמינה
ניקולאי קינסקי בתפקיד פלאגיוס
אורס רכן בתפקיד קונולף הברוקטיר
מתיס לנדוהר בתפקיד אגיל
ג'רמי מיליקר בתפקיד אנסגר
סרג'י אונופקו בתפקיד הדגן
מאתיס וויידנהופר בתפקיד גולמד
פלוריאן שמידטקה בתפקיד טליו
דניס שמידט בתפקיד רוריק
סופי רויס בתפקיד הנביאה הרונה
הערות שוליים

↑  "Stream It Or Skip It: 'Barbarians' on Netflix, a German Quasi-Historical Action-Drama Series in Which People Kill and Have Sex With Each Other". Decider. נבדק ב-23 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Barbarians review – a binge-worthy historical drama". Ready Steady Cut. נבדק ב-23 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
דרורה בן אב"י

| --- | --- |

 לידה:  22 באוקטובר 1922 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  31 בדצמבר 1981 (בגיל 59) 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  קול ישראל 
 צאצאים:  גיל חובב 
 
דרורה בן אב"י (22 באוקטובר 1922 – 31 בדצמבר 1981) הייתה מוותיקות עובדי קול ישראל, מנהלת חטיבת התוכניות הקלות במשך שנים רבות.
קורות חיים

נולדה בירושלים לאיתמר בן-אב"י וללאה אבושדיד. בלידתה נקראה דרור, על שם אחותה הגדולה שנפטרה בגיל ארבע, ובבגרותה שינתה את שמה לדרורה. בהיותה בת חודשיים נפטר סבה אליעזר בן-יהודה.
בשנות ה-50 נמנתה על צוות העובדים בתקליטיית קול ישראל. בשנת 1957 ערכה את מצעד הפזמונים "ראשון ראשון חביב" ביחד עם יורם רונן. בשנת 1963 ערכה תוכנית בוקר של "שירי עצלות" ששודרה בין 6:00 ל-6:30. החל מאוקטובר 1963 ערכה ביחד עם מרדכי פרימן המגיש, את תוכנית חידון הידע "טובים השניים".
בשנות ה-60 וה-70 הייתה מנהלת הגל הקל בקול ישראל ובתפקידה זה הקפידה על הגייה ושפה נכונה בעברית. במסגרת תפקידה הייתה אחראית על תוכניות הבידור והמוזיקה, והטביעה עליהן את חותמה האישי. בין השאר, חידשה את התוכנית "מחפשים את המטמון", והביאה את מרדכי נאור וזאב ענר לערוך ולהגיש אותה.
עוד תוכנית רדיו מקורית שיזמה הייתה "בירה ומצב רוח", תוכנית בידור בהנחיית יעקב אגמון, שהוקלטה לפני קהל במועדון התיאטרון וכללה ראיונות, הומור ומוזיקה. בנוסף לתפקידה הניהולי ערכה תוכניות שונות, ובהן: "שאלה של טעם".
ב-1976 הייתה בין היוזמים לפתיחת רשת ג', ואחראית על שיבוצם של עורכי התוכניות ומגישיהן.
חיים אישיים

בן אב"י נישאה שלוש פעמים. תחילה, ב-1942, למונרו פולארד, נוצרי תושב איסט אורנג', העיירה בניו ג'רזי שבה התגוררה משפחת בן אב"י באותה עת; לאחר שובה של המשפחה לארץ, בתום מלחמת העולם השנייה, היא נישאה לארכאולוג צרפתי ידוע של המזרח, אז תושב ירושלים, ז'אן פרו, גם הוא נוצרי. לאחר גירושיה ממנו היא נישאה לקריין קול ישראל משה חובב. לשניים נולדו שני בנים: איתמר (על שם הסב) וגיל חובב. הראשון מנהל חברת הפקות, והשני הוא עיתונאי, סופר ובשלן.
דרורה בן אב"י נפטרה ממחלת הסרטן בסוף שנת 1981, בהיותה בת 59. לאחר פטירתה נישא משה חובב בשנית, ולילדו קרא דרור אדם, על שמה.
הנצחתה

בין הפקותיה המרכזיות היה "פסטיבל הזמר המזרחי", ובשמו הרשמי "למנצח שיר מזמור", שנערך מדי שנה על ידי רשות השידור, בין השנים 1971–1982. בשנת 1982, לאחר פטירתה של דרורה בן אב"י, שונה שמו ל"דרור – למנצח שיר מזמור" כמחווה לזכרה, אולם הייתה זו גם שנתו האחרונה של הפסטיבל. השיר שזכה בו באותה שנה היה "הפרח בגני" של זוהר ארגוב.
אהוד מנור, עמיתה לעבודה בקול ישראל, כתב לזכרה את השיר "דרור", שהולחן על ידי שלמה ארצי ובוצע על ידי אילנית בהופעת אורח בפסטיבל הזמר המזרחי האחרון בשנת 1982. השיר הפך ברבות השנים לאחד השירים המזוהים עם העיר ירושלים.
הערות שוליים

↑  נשמע השבוע, דבר, 22 בנובמבר 1957
↑  לוח שידורי השבוע, דבר, 2 באוגוסט 1963
↑  יום ד', דבר, 25 באוקטובר 1963
↑  נחום ברנע, הגל הזה טעים נפלא הוא, דבר, 19 בספטמבר 1969
1 2  יוסף לנג, דבר עברית!, עמ' 715.
↑  הודעת נישואים, ׳ניו יורק טיימס׳, 15 ביוני 1942
↑  עופר אדרת, עתיקות בניחוח צרפתי, באתר הארץ, 21 בפברואר 2013
↑  מילות השיר "דרור", באתר שירונט
↑  פרופ' חמדה בן-יהודה, באתר אוניברסיטת בר-אילן
↑  פרופ' חמדה בן-יהודה, באתר אוניברסיטת בר-אילן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524763005171  MusicBrainz: c519f385-6de4-40ce-93a4-4fc8c919260d  VIAF: 315206613   WorldCat (עם VIAF): 315206613
להרוג את המלך (מיני-סדרה)

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 סוגה:  דרמה תקופתית מותחן פעולה
 יוצרים:  רונאן בנט קיט הרינגטון דניאל וסט
 כותבים:  רונן בנט 
 בימוי:  ג'יי בלקסון 
 שחקנים:  קיט הרינגטון פיטר מולאן מארק גאטיס ליב טיילר
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  3
 הפקה
 מפיק:  לורי בורג
 מפיקים בפועל:  קיט הרינגטון אולי מאדן דניאל וסט סטיבן רייט
 הפצה:  Endemol Shine Group (הממלכה המאוחדת)
 צלמים:  פיליפ בלאובך
 מוזיקה:  האושקה
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One
 רשת שידור בישראל:  yes הטלוויזיה בלוויין
 תקופת שידור מקורית:  21 באוקטובר 2017 – 4 בנובמבר 2017
 קישורים חיצוניים
 אתר ה-BBC
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קיט הרינגטון מגלם את רוברט קייטסבי
להרוג את המלך (באנגלית: Gunpowder; "אבק שרפה") היא מיני-סדרה דרמה היסטורית בריטית בהפקת קודוס וחברת "Thriker Films" של קיט הרינגטון עבור BBC One. הסדרה בת שלושה החלקים שודרה לראשונה בערוץ BBC One ב-21 באוקטובר 2017.
את הסדרה פיתחו רונאן בנט, קיט הרינגטון ודניאל וסט, והיא מבוססת על מזימת אבק השרפה שהתרחשה בלונדון בשנת 1605. בסדרה מככב הרינגטון שהוא צאצא ישיר של הדמות שהוא מגלם רוברט קייטסבי. הבמאי הוא ג'יי בלייקסון.
צוות השחקנים > תפקידים ראשיים

קיט הרינגטון – רוברט קייטסבי
פיטר מולאן – הנרי גרנט
מארק גאטיס – סר רוברט ססיל
ליב טיילר – אן וו
צוות השחקנים > תפקידי משנה

לוק ברוטון – תומאס בייטס
פיליפ היל-פירסון – סר אווררד דיגבי
טום קאלן – גאי פוקס
דניאל וסט – תומאס פרסי
ג'וזף רינגווד – אמברוז רוקווד
מרטין לינדלי – פרנסיס טרשם
כריסטופר ט ג'ונסון – רוברט וינטור
אדוארד הולקרופט – תומאס וינטור
מתיו ניל – כריסטופר רייט
לוק ניל – ג'ון רייט
שון דולי – סר ויליאם וייד
דרק רידל – ג'יימס הראשון, מלך אנגליה
רוברט אמס – האב ג'ון ג'ררד
פדרו קזבלנק – נציב קסטיליה
אנדי לוקאס – חואן דה טסיס, הרוזן הראשון מווילמדיאנה
דייוויד באמבר – הנרי פרסי, רוזן נורת'מברלנד
סיימון קונץ – תומאס הווארד, רוזן סאפוק
יו אלכסנדר – פיליפ הרברט, רוזן פמברוק
שון ריגבי – ויליאם פרקר, בורן מונטאיגל
רוברט גווילם – סר ויליאם סטנלי
אנדרו ג'רוויס – אדוארד אלפורד
ת'ום אשלי – האב דניאל סמית'
הפקה

בפברואר 2017 פורסם ב-BBC על הזמנת סדרת דרמה בת שלושה חלקים בפיתוחם של רונאן בנט, קיט הרינגטון ודניאל וסט. את התסריט כתב רונאן בנט והפיקה חברת Kudos. בסדרה מככבים קיט הרינגטון, פיטר מולאן, מארק גאטיס וליב טיילר. הצילומים נערכו החל מסוף פברואר 2017.
אתרי הצילומים כללו את איסט רידלסדן הול ומנזר פאונטיינז שמתוחזקים על ידי קרן הנאמנות הלאומית. אתרים נוספים היו באוקוול הול, טירת ריפלי, האדון הול, קירקסטול אבי, בולטון אבי, גשר לנדל במרכז העיר יורק, ו-Ilkley Moor. הכנסייה בוורלי מינסטר שימשה לצילומי ההדר המלכותי של ארמון וסטמינסטר.
פרקים

| מס' בסדרה | מס' בעונה | שם הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי | רייטינג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | פרק 1 | ג' בלייקסון | רונאן בנט | 21 באוקטובר 2017 | 9.33 |
ב-1603 מתחוללת באנגליה מלחמה נגד ספרד, ומתגברת הרדיפה העקובה מדם של הקתולים. אציל צעיר מחליט לנקום את דמם של בני משפחתו, ולהגן על האמונה שלו בכל האמצעים הדרושים.
| 2 | 2 | פרק 2 | ג' בלייקסון | רונאן בנט | 28 באוקטובר 2017 | 5.84 |
ככל שרשת המרגלים של המלך סוגרת עליהם, קייטסבי ווינטור מנסים לגייס צבא ביבשת אירופה. כשהם חוזרים ללונדון יחד עם גאי פוקס, קייטסבי מכנס לראשונה את חבורת הקושרים. הם יודעים שצריך לפעול במהירות. מתגבשת תוכנית - הם יכו בשבוע שאחר כך, ב-5 בנובמבר, עם פתיחת הפרלמנט.
| 3 | 3 | פרק 3 | ג' בלייקסון | רונאן בנט | 4 בנובמבר 2017 | 5.25 |
בערב ה-5 בנובמבר קייטסבי, פוקס ושאר הקושרים מעמיסים במרתפי הפרלמנט חביות של אבק שרפה. בצד שני של העיר, האב גרנט נתון ללחצים לחשוף את מזימותיו של קייטסבי.
שידור

שידור הבכורה של "להרוג את המלך" היה בערוץ BBC One ב-21 באוקטובר 2017. בארצות הברית שודרה הסדרה ברשת HBO החל מ-18 בדצמבר 2017.