אמין אל-חוסייני
הערות שוליים

↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 7: גרסאות אחרות מצביעות על 1896 או 1897.
↑  צבי אל פלג, מנקודת ראותו של המופתי, עמ' 15.
↑  David G. Dalin and John F. Rothmann, Icon of Evil; Hitler’s Mufti and the Rise of Radical Islam, 2008, page 54
↑  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 249.
1 2  לבל, עמ' 10.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 8.
↑  איתמר בן-אב"י, שלמד גם הוא בבית הספר, תיאר את חוסייני בספרו האוטוביוגרפי "עם שחר עצמאותנו"[דרושה הבהרה] כ"בריון של הכיתה", ואף אמר כי הזהיר את הנציב הבריטי הרברט סמואל שלא יאפשר את מינויו למופתי בשל אופיו הכוחני.
↑  פפה, עמ' 175-174.
1 2  לבל, עמ' 11.
↑  פפה, עמ' 180-179.
↑  פפה, עמ' 184-183.
1 2 3 4  לבל, עמ' 12.
↑  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 60–61, 63: במרץ 1920 נאמד מספר חברי "המועדון הערבי" על ידי המודיעין הציוני בלמעלה מ-500.
↑  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 154.
↑  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 78.
1 2  חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ב, יחידה 4, עמ' 339.
1 2 3  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 12.
↑  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 80.
↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, עמ' 276–277, הערה 7.
1 2  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 13.
↑  לבל, עמ' 13.
1 2 3 4 5  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 16-14.
↑  פפה, עמ' 231.
1 2  פפה, עמ' 243-241.
↑  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 156–157.
↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, עמ' 82: על פי החוק, סמכותו של מופתי ירושלים לא עלתה על זו של כל מופתי אחר (היו בארץ ישראל בין 5 ל-8 מופתים), והתואר "המופתי הגדול" או "מופתי פלשתינה", שבו נהגו להכתיר את אמין אל-חוסייני, אין לו בסיס במשפט השרעי. עם זאת, מופתי ירושלים תמיד היה החשוב ביותר, בהיותו יושב בעיר הראשית בארץ, ובמיוחד לאחר שמשרתו נקשרה אל משרת ראש המועצה המוסלמית העליונה.
↑  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 122, 158–160.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 17.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 23.
1 2 3  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 162, 167–168.
1 2  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 21.
↑  חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ב, יחידה 4, עמ' 387.
↑  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 104.
↑  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 110.
1 2 3 4 5 6  לבל, עמ' 231.
↑  תום שגב, ימי הכלניות, עמ' 229-228.
↑  יובל ארנון-אוחנה, קו החריש והאש, תל אביב, אחיאסף, 2013, עמ' 330-333
↑  "שערוריית הכותל המערבי. חלול יום הכפורים בירושלם על ידי המשטרה". 'דאר היום', י"א בתשרי, תרפ"ט
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 24.
↑  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 216.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 25.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 26.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 29.
↑  אליהו ששון,'"`UNIQ--nowiki-0000003D-QINU`"'מזכרונותי: שלוש פגישות עם המופתי, דבר, 19 בספטמבר 1971
↑  שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, עמ' 31.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 22.
1 2  פפה, עמ' 269.
1 2 3  תום שגב, ימי הכלניות, עמ' 258.
1 2  פפה, עמ' 270.
1 2  פפה, עמ' 271.
↑  חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ב, יחידה 4, עמ' 396.
↑  תום שגב, ימי הכלניות, עמ' 273, הערה.
↑  פפה, עמ' 273.
1 2 3 4 5 6  פפה, עמ' 312-309.
↑  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 219–220.
↑  פפה, עמ' 272.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 17.
1 2  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 220–221.
1 2  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 138–139.
1 2  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 75–76, 79-78.
↑  פפה, עמ' 294.
↑  פורת, צמיחת התנועה, עמ' 208–209.
1 2  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 24.
1 2  פפה, עמ' 280.
↑  מת חוסיין מלך חג'אז לשעבר, דבר, 5 ביוני 1931
1 2  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 27–28.
1 2  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 32.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 25.
↑  פפה, עמ' 282.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 33.
1 2  שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, עמ' 43
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 34.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 153, 156.
↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ-ישראל, לוח תאריכים, עמ' 433.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 146-145.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 125-124.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 133.
↑  לבל, עמ' 28.
1 2 3  לבל, עמ' 29.
1 2 3  בני מוריס, קורבנות, עמ' 124.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 101, הערה 220.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 48, 55, 79.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 62.
↑  דואר היום, 16 ביולי 1934.
↑  Chuck Morse - The Nazi Connection to Islamic Terrorism: Adolf Hitler and Haj Amin Al-Husseini, עמ' 41.
↑  בני מוריס, קורבנות, עמ' 125.
1 2  פפה, עמ' 296-295.
↑  תום שגב, ימי הכלניות, עמ' 295.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 28.
↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ-ישראל, עמ' 215.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 239-238.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 206-204.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 207.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 222.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 233-232.
↑  Chuck Morse - The Nazi Connection to Islamic Terrorism: Adolf Hitler and Haj Amin Al-Husseini, עמ' 42.
↑  (בתרגום העברי: עמ' 298) John Roy Carlson, Cairo to Damascus (1951), p. 415
↑  בני מוריס, הדרך לירושלים: גלאב פשה, ארץ ישראל והיהודים, עמ' 47.
↑  שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, עמ' 158.
↑  שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, עמ' 149.
1 2 3 4  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 280-279.
↑  כך על פי אל-פלג. אולם לדברי יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, עמ' 82: "משרת המופתי פנויה עתה, כידוע, מאז אוקטובר 1937, עת ברח המופתי מן הארץ".
1 2  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 53.
↑  לדברי יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 279, בריחתו של המופתי מארץ ישראל נחשבה בקרב הערבים למעשה פחדנות ופגעה במעמדו הן בארץ והן מחוצה לה. אולם לדברי צבי אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 53, בריחתו נתקבלה בקרב הערבים כהצלחה להתחמק מהאויב הבריטי, ומעמדו היה חזק מאוד בתודעת ההמונים הערבים הפלסטינים, שעיניהם היו נשואות עתה אל ההנהגה הגולה: "הוועד המרכזי של הג'יהאד" שישב בדמשק והמופתי שישב בלבנון.
↑  שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, עמ' 151.
1 2  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 287-286.
1 2 3 4 5  תום שגב, ימי הכלניות, עמ' 376.
↑  פורת, ממהומות למרידה, עמ' 288.
↑  שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, עמ' 165-164; עמ' 410, הערה 44.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, עמ' 206-203.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  ג'ון רוי קרלסון, מקהיר עד דמשק, פרק 22: המופתי הגדול, עמ' 305-299.
↑  חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ה, עמ' 98.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, נספח ב': מכתב מופתי ירושלים להיטלר, מיום 20 בינואר 1941, עמ' 179–181 (תרגום: לוקס הירשוביץ, הרייך השלישי והמזרח הערבי, 1965, עמ' 335-333).
1 2  חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ה, עמ' 99.
↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ-ישראל, עמ' 315, הערה 31: בשעת מרד רשיד עאלי היו בעיראק כ-300 גולים פלסטינים, ובהם גם ג'מאל אל-חוסייני, אמין אל-תמימי, עבד אל-קאדר אל-חוסייני, אמיל אל-ע'ורי, ומפקדי הכנופיות עארף עבד אל-ראזק וחסן סלאמה.
1 2  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 64.
1 2  לבל, עמ' 65-64.
↑  הסדרה "עמוד האש", פרק 11 (מתחיל ב-38:45), ביוטיוב.
1 2 3  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 65.
1 2  לבל, עמ' 62.
↑  לבל, עמ' 63.
1 2  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 66.
1 2  לבל, עמ' 69-68.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 67.
1 2  לבל, עמ' 73.
↑  לבל, עמ' 70.
↑  לבל, עמ' 71.
↑  לבל, עמ' 72.
1 2 3  לבל, עמ' 75.
↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ-ישראל, עמ' 316: רבים אחרים ממשתתפי מרד רשיד עאלי ברחו לגרמניה ולארצות כיבושה. בין הפלסטינים היו גם מפקדי הכנופיות עארף עבד אל-ראזק וחסן סלאמה. עליהם נוספו גם העיראקים רשיד עאלי אל-כילאני עצמו ופאוזי קאוקג'י.
1 2  לבל, עמ' 76.
1 2  לבל, עמ' 77.
1 2  המופתי בברלין, בסדרה "עמוד האש", פרק 12 (מתחיל ב-39:41), ביוטיוב.
↑  לבל, עמ' 79.
↑  לבל, עמ' 80.
1 2  לבל, עמ' 82.
↑  בגרמנית: "denn die Stunde der Befreieung der Araber habe dann geschlagen, Deutschland habe dort keine anderen Interessen als die Vernichtung der das Judentum protegierenden Macht".
↑  לבל, עמ' 69: פרקים מיומנו נתגלו בגרמניה לאחר סיום המלחמה והעתקיו נמצאים ב"ארכיון ההגנה" בתל אביב.
↑  '"`UNIQ--nowiki-000000D8-QINU`"'עופר אדרת,'"`UNIQ--nowiki-000000D9-QINU`"'מה באמת היה בפגישה של היטלר והמופתי? התיעוד המקורי מנובמבר 1941, באתר הארץ, 22 באוקטובר 2015
1 2 3  לבל, עמ' 172.
1 2  פפה, עמ' 340.
1 2 3  פפה, עמ' 342.
↑  ברוך קימרלינג ויואל שמואל מגדל, פלסטינים: עם בהיווצרותו, עמ' 280.
1 2  לבל, עמ' 89.
↑  לבל, עמ' 120.
↑  לבל, עמ' 121.
↑  פפה, עמ' 340–341. לדברי פפה: "עד היום מתקשה ההיסטוריוגרפיה הפלסטינית להתמודד עם דבריהם ועם משמעותם המוסרית".
1 2 3  פפה, עמ' 341.
1 2  לבל, עמ' 140.
1 2  האנציקלופדיה של השואה, כרך שלישי, עמ' 509.
1 2  לבל, עמ' 93.
↑  'Hitler's war against Jews continues in 'Palestine',' by Richard Mather, Jerusalem Post, March.11.2015
1 2  לבל, עמ' 167-166.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 74.
1 2 3  האנציקלופדיה של השואה, כרך שלישי, עמ' 510.
↑  Richard Breitman and Norman J.W. Goda, Hitler's Shadow, פרק 2, עמ' 19.
1 2 3  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 76.
↑  דן מכמן, אדולף היטלר, תהליך קבלת ההחלטות בדרך ל"פתרון הסופי של שאלת היהודים", והמופתי של ירושלים חאג' אמין אל-חוסייני: מצב המחקר, באתר יד ושם
1 2 3  לבל, עמ' 191-190.
↑  איתמר אייכנר,'"`UNIQ--nowiki-00000106-QINU`"'למכירה ברשת: חרב שהימלר נתן במתנה למופתי של ירושלים, באתר ynet, 20 בנובמבר 2018
↑  חן מלול,'"`UNIQ--nowiki-00000108-QINU`"'חשיפה ראשונה: המברק ששלח מפקד הס"ס היינריך הימלר אל המופתי חאג' אמין אל-חוסייני, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 29.03.2017; דניאל ליפסון,'"`UNIQ--nowiki-00000109-QINU`"'כיצד הגיע המברק של הימלר למופתי אל הספרייה הלאומית?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 06.04.2017; המברק מצוטט גם אצל ג'ואן פיטרס, מאז ומקדם, עמ' 510.
↑  לבל, עמ' 192.
↑   משפט אייכמן - ישיבה 74 - עדותו של פקד אברהם חגג בנוגע ליומנו של המופתי (מתחיל ב-46:08).
↑   משפט אייכמן - ישיבה 80 - עדותו של אייכמן על היכרותו עם המופתי (מתחיל ב-54:14).
↑  מצטפא כבהא, המזרח התיכון בימינו: הפלסטינים – עם בפזורתו, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 44.
↑  לפי דומיניק לאפייר ולארי קולינס, ירושלים, ירושלים, עמ' 44: אל-חוסייני היה עם שני בני לוויה. הוא טס לשווייץ מקלגנפורט שבאוסטריה, במטוס אימונים של הלופטוואפה. לאחר שנדחתה בקשתו למקלט, הסגיר עצמו לידי השלטונות הצרפתיים, ושהה עם בני לווייתו בבית הסוהר הפריזאי "שרש-מידי".
↑  דוד בן דוד, גשר על פני התהומות, עמוד 183-184
1 2  לבל, עמ' 194.
↑  לבל, עמ' 198-196.
↑  אמין אל-חוסייני בכלא, בסדרה "עמוד האש", פרק 15 (מתחיל ב-33:43), ביוטיוב.
↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ-ישראל, עמ' 326.
1 2  אמין אל-חוסייני בורח מהכלא, בסדרה "עמוד האש", פרק 16 (מתחיל ב-41:21) ביוטיוב; יגאל לוסין, עמוד האש, עמ' 455.
1 2  ג'ון רוי קרלסון, מקהיר עד דמשק, פרק 22: המופתי הגדול, עמ' 296-291.
↑  לבל, עמ' 201.
1 2 3  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 78.
↑  לפי דומיניק לאפייר ולארי קולינס, ירושלים, ירושלים, עמ' 45: אל-חוסייני המריא לקהיר ב-29 במאי במטוס של TWA, לאחר שהצטייד בדרכון סורי מזויף וברישיון מסע צבאי אמריקאי.
↑  שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, עמ' 328.
1 2  פפה, עמ' 343.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 80-79.
↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ-ישראל, עמ' 327, 347.
↑  שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, עמ' 341.
↑  אברהם סלע, "הערבים הפלסטינים במלחמת 1948", בתוך: התנועה הלאומית הפלסטינית: מעימות להשלמה? (עורכים: משה מעוז וב"ז קדר), משרד הביטחון 1996, עמ' 141–142.
↑  לבל, עמ' 207-206.
↑  מצטפא כבהא, המזרח התיכון בימינו: הפלסטינים – עם בפזורתו, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 105, 109.
↑  אברהם סלע, "הערבים הפלסטינים במלחמת 1948", בתוך: התנועה הלאומית הפלסטינית: מעימות להשלמה?, עמ' 144–145.
↑  אברהם סלע, "הערבים הפלסטינים במלחמת 1948", בתוך: התנועה הלאומית הפלסטינית: מעימות להשלמה?, עמ' 152.
↑  אברהם סלע, "הערבים הפלסטינים במלחמת 1948", בתוך: התנועה הלאומית הפלסטינית: מעימות להשלמה?, עמ' 145–146.
↑  דומיניק לאפייר, לארי קולינס, ירושלים, ירושלים, עמ' 123–124.
1 2  אברהם סלע, "הערבים הפלסטינים במלחמת 1948", בתוך: התנועה הלאומית הפלסטינית: מעימות להשלמה?, עמ' 157.
↑  אברהם סלע, "הערבים הפלסטינים במלחמת 1948", בתוך: התנועה הלאומית הפלסטינית: מעימות להשלמה?, עמ' 158.
1 2  אברהם סלע, "הערבים הפלסטינים במלחמת 1948", בתוך: התנועה הלאומית הפלסטינית: מעימות להשלמה?, עמ' 161.
↑  דומיניק לאפייר, לארי קולינס, ירושלים, ירושלים, עמ' 173–174.
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים, עמ' 100.
↑  ג'ון רוי קרלסון, מקהיר עד דמשק, עמ' 135: ברחוב כמאל 12.
1 2 3  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 97.
1 2  אברהם סלע, "הערבים הפלסטינים במלחמת 1948", בתוך: התנועה הלאומית הפלסטינית: מעימות להשלמה?, עמ' 183.
1 2  יואב גלבר, קוממיות ונכבה, עמ' 377.
↑  יואב גלבר, קוממיות ונכבה, עמ' 379.
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים, עמ' 339.
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים, עמ' 527, הערה 1.
1 2 3 4  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 122.
↑  מצטפא כבהא, המזרח התיכון בימינו: הפלסטינים – עם בפזורתו, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 167.
1 2  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 123.
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית[דרושה הבהרה]
1 2 3  בני מוריס, מלחמות הגבול של ישראל, 1949–1956, עמ' 76.
1 2  מצטפא כבהא, המזרח התיכון בימינו: הפלסטינים – עם בפזורתו, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 169.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 130.
1 2  מצטפא כבהא, המזרח התיכון בימינו: הפלסטינים – עם בפזורתו, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 170.
1 2  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 132.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 131-130.
1 2  משה שמש, חזון הרפובליקה הפלסטינית הנצחית של עבד אל־כרים קאסם 1963-1959, עמ' 202-201.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 133.
1 2  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 134.
↑  מצטפא כבהא, המזרח התיכון בימינו: הפלסטינים – עם בפזורתו, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 170–171.
1 2 3  פפה, עמ' 369-368.
1 2  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 138.
1 2 3 4 5  לבל, עמ' 230-229.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 143.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 144.
↑  על פי צבי אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 145, הוא הגיע לירושלים מביירות "והתקבל בכבוד רב בשדה התעופה". אולם על פי ג'ני לבל, עמ' 229, הוא חצה יחד עם מזכירו ושומרי ראשו את גשר אלנבי אל הגדה המערבית "ונתקבל ביריחו בכבוד רב".
↑  על פי צבי אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 145, הוא עלה לקבריהם של חוסיין בן עלי, מוסא כאט'ם אל-חוסייני, עבד אל-קאדר אל-חוסייני ומוחמד עלי. על פי ג'ני לבל, עמ' 229, "הוא השתטח ללא כל בושה" על קברו של עבדאללה הראשון, מלך ירדן, שנרצח 16 שנים קודם לכן.
1 2 3  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 145.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 146.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 148–149.
↑  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 149–150.
1 2 3  אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 155.
↑  בני מוריס, מדינה אחת, שתי מדינות, עמ' 80.
↑  אהוד יערי,'"`UNIQ--nowiki-00000176-QINU`"'אבי הטרור הערבי בארץ־ישראל מת כגולה נשכח בביירות, דבר, 5 ביולי 1974
↑  שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, עמ' 374.
↑  שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, עמ' 377.
↑  מצטפא כבהא, המזרח התיכון בימינו: הפלסטינים – עם בפזורתו, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 140.
↑  פרופ' משה ליטבק בתחקיר של מאיר עוזיאל,"תיק המופתי", מעריב - המוסף, כ' בניסן תשע"ו, 28.4.2016, עמוד 10-11
↑  "ג'יהאד ושנאת היהודים" - בקורת ספרים חדשים, באתר טקסט
↑  אחיה ראב"ד,'"`UNIQ--nowiki-00000182-QINU`"'נתניהו: היטלר לא רצה להשמיד בשעתו יהודים, חוסייני שכנע; היסטוריונים: לא נכון, באתר ynet, 21 באוקטובר 2015
↑  בעולם: "בן ההיסטוריון עיוות את ההיסטוריה", באתר ynet, 21 באוקטובר 2015
'"`UNIQ--nowiki-00000184-QINU`"'עופר אדרת,'"`UNIQ--nowiki-00000185-QINU`"'היסטוריונים: רצח יהודים המוני החל חודשים לפני הפגישה בין היטלר לאל-חוסייני, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2015
↑  פוסט בדף הפייסבוק של נתניהו
ברק רביד,'"`UNIQ--nowiki-00000187-QINU`"'לאחר הביקורת: נתניהו מיתן את דבריו על היטלר והמופתי, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2015
↑  קישור לפוסט, דף הפייסבוק הרשמי של נתניהו, 30 באוקטובר 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271902405171  PLWABN: 9810690866905606  BnF: cb155026852 (data)  CiNii: DA14642800  GND: 11883679X  ISNI: 0000 0001 1694 9120  LCCN: n85046623  NTA: 074806637  SUDOC: 14324292X  TDVİA: emin-el-huseyni  VIAF: 304460104   WorldCat (עם VIAF): 304460104 
אמין אל חוסייני (עומד שלישי משמאל, שורה אמצעית) בנערותו עם אחיו ובני דודו בבית הקברות ממילא, סביבות 1912
אמין אל-חוסייני בשורה האחורית, שלישי מימין, בין משתתפי הוועידה הפלסטינית השלישית בחיפה, 14 בדצמבר 1920.
אמין אל חוסייני בסמוך לבחירתו לתפקיד המופתי הגדול.
אמין אל-חוסייני נואם בדוכן הקיץ בהר הבית, בעת לוויית אחיו למחצה, מופתי ירושלים כאמל אל-חוסייני, מרץ 1921.
המופתי מוביל את אורחיו בטקס חנוכת כיפת הזהב למסגד "כיפת הסלע" 1928.
המופתי מקבל את פניהם של כמה ממשתפי הוועידה האסלאמית "להגנה על הכותל המערבי" שכינס בירושלים, נובמבר 1928.
אל-חוסייני בראש משלחת מחאה ללונדון, דצמבר 1929.
אל-חוסייני בביקור בערב הסעודית, תחילת שנות ה-30.
אל-חוסייני בין חברי הוועד הערבי העליון, 1936
אמין אל-חוסייני ורשיד עאלי אל-כילאני נואמים בברלין ביום השנה למרד רשיד עאלי על רקע דגלי שחור-לבן-ירוק.
אל-חוסייני בפגישה עם היטלר, נובמבר 1941. מתוך הארכיון הפדרלי של גרמניה.
אמין אל-חוסייני עם מתנדבים מוסלמים ללגיון הערבי החופשי בצבא גרמניה הנאצית, ברלין 1942.
חיילים בוסנים של דיוויזיית אס אס הררית ה-13, קוראים בחוברת "אסלאם ויהדות", פרי עטו של המופתי. יוני 1943.
אמין אל-חוסייני והיינריך הימלר, 1943.
אל-חוסייני מצדיע במועל יד בביקור רשמי בדיוויזיית אס אס הררית ה-13, בליווי מפקדים בכירים. נובמבר 1943.
אל-חוסייני עם מתנדבים בוסנים לוואפן אס אס, נובמבר 1943.
כרוז המפקדה העליונה של המופתי, הקורא להתקיף ולכבוש את כל פלסטין, להצית אש בכל המזרח התיכון ולבטל את החלטת החלוקה.
תרגום הכרוז לעברית.