stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המטבח הגרמני
מאכלים אופייניים > תבלינים וממרחים

אחד התבלינים הפופולריים ביותר במטבח הגרמני הוא החרדל, המלווה נקניקים ונקניקיות. חרדל מיוצר בגרמניה על ידי יצרנים תעשייתיים, אך גם ב"עבודת יד" ואף תוצרת בית ובגרמניה קיימים עשרות סוגי חרדל, השונים בסוג התיבול המתלווה לחרדל (ובזן החרדל) - מחרדל חריף מאוד, המקובל בצפון גרמניה כתבלין לנקניקים; לחרדל מתקתק, המקובל בבוואריה, ולמעשה, קשה לתאר נקניקי "לֶבֶּרְקֵזֶה" (Leberkäse, אף על פי שהמונח "קזה", גבינה, מופיע בשם שתרגומו המילולי הוא "גבינת כבד", אין מדובר במאכל חלבי) או נקניקייה לבנה (וייסוורסט Weißwurst) בווארית ללא חרדל מתקתק.
ממרח אחר המלווה מאכלים רבים (ואף מהווה מרכיב במשרה לבשר) הוא חזרת. ממרח חזרת מוכן בדרך כלל עם מעט חומץ או שמנת (אך ללא סלק, כמקובל בישראל), אם כי - בדומה לחרדל - נמכרת גם חזרת מעורבת עם פירות יער, עשבי תיבול וכדומה. לעומת זאת, שום היה מוקצה במשך שנים מהמטבח הגרמני בשל ריחו העז. כיום, בשל השפעותיהם של המטבחים הצרפתי והאיטלקי, גבר מאוד השימוש בשום.
באופן כללי, התיבול במטבח הגרמני אינו חריף (אם כי למשל אוכל סורבי עשוי להיות מפולפל, בדומה לאוכל הונגרי). עשבי התיבול שבהם משתמשים בדרך כלל הם פטרוזיליה, מיורן, קורנית (תימין), ער אציל, שמיר, עירית, פלפל שחור, ערער, וקימל. בעשורים האחרונים הצטרפו אליהם גם הבזיליקום, הרוזמרין והאורגנו.
מאכלים אופייניים > מוצרי חלב

מוצרי חלב תופסים מקום מרכזי במטבח הגרמני, והם כוללים מספר רב של סוגי גבינה (כולל גבינת הקווארק Quark, גבינה לבנה; גבינת הַרץ Harzer Käse, שעשויה מחלב חמוץ רזה; וגבינת הקומבוצולה Cambozola), קפיר, יוגורטים ממינים שונים, מעדני חלב (למשל, ה"מילקי" הגרמני, אשר נקרא בפשטות "דני עם קצפת"), חובצה (אשר משמשת משקה פופולרי), ועוד. מנות אחרונות רבות מבוססות על תוצרי חלב, כפי שמפורט בפסקה הרלוונטית.
מאכלים אופייניים > לחם

הלחם ממלא תפקיד חשוב במטבח הגרמני, ומאפיות נמצאות בכל שכונה או כפר. קיים מבחר סוגי לחם גרמניים, ביניהם לחם פומפרניקל (Pumpernickel), לחמים מחיטה מלאה או משילוב דגנים שונים (שיפון, שעורה, שיבולת-שועל וכן הלאה), אך בגרמניה נמכר גם לחם לבן, על אף שאינו נחשב ללחם גרמני "מסורתי". לחם מסוג קומיסברוט היה מאכל אופייני לאספקה לצבא. גרמנים המתגוררים מחוץ לגרמניה טוענים לעיתים קרובות כי הם מתגעגעים בראש ובראשונה ללחמים הגרמניים, ו"מאפיות גרמניות" מחוץ לגרמניה מנסות לספק את רצונותיהם.
מאכלים אופייניים > מנות אחרונות

חלק ניכר מן המנות האחרונות הגרמניות הן דברי מאפה מתוקים - עוגות עם פירות (שזיפים, תפוחים, פירות יער, דובדבנים (קירשנמיכל) או ריבס הם מן המינים הנפוצים); עוגות טורט, כמו למשל עוגת היער השחור וקרם שניט; ועוגות גבינה על סוגיהן השונים. זאת, בנוסף לעוגיות ולעוגות שמרים, סופגניות ומנות אחרונות מבוססות בצק אחרות. בצפון גרמניה נהוג להגיש מקפאים של פירות יער עם רוטב וניל, הקרויים "רוֹטֶה גְרוּצֶה" (Rote Grütze - "גריסים אדומים"); בדרום גרמניה, בהשפעת המטבח האוסטרי, נהוג להגיש גם כופתאות מתוקות. בתקופת חג המולד מוגשות מנות אחרונות ייחודיות לחג, בין היתר עשויות מרציפן (אשר על פי חלק מן הטענות מקורו בגרמניה), עוגיות עם זנגביל וציפורן (לבקוכן) (Lebkuchen), מיני שוקולד ואלכוהול. אחת העוגות המפורסמות ביותר מגרמניה היא ה"באומקוכן", או עוגת עץ. העוגה נקראת כך בשל השכבות המקצות לה מראה של גזע עץ והיא עשויה משכבות רבות של בלילה, האחת על גבי השנייה. מאז תחילת ההגירה האיטלקית בתחילת המאה ה-20, הפכו הגרמנים, חרף מזג האוויר, לצרכנים נלהבים של גלידות. אזור המבורג הוא מקור לפרנצברטשן שכיום מוגשת גם באזורים אחרים. באזור פרנקפורט נוצר לראשונה פרנקפורטר קראנץ.
מאכלים אופייניים > משקאות

המשקה האלכוהולי הגרמני הבולט הוא הבירה. קיימים בגרמניה מספר סוגי בירה, השונים זה מזה בריכוז האלכוהול ובאופן הבישול. עם זאת, חוקים ממשלתיים בגרמניה אסרו בעבר על הוספת מרכיבים לבירה שאינם לתת, שמרים טבעיים ומים. כך, למשל, בירות הדובדבנים הבלגיות לא היו יכולות להיות משווקות כבירות על ידי מבשלה גרמנית. כיום, אף על פי שחוקים אלה כבר אינם קיימים (ולא היו קיימים במזרח גרמניה), הם עדיין משפיעים על צריכת הבירה בגרמניה: הגרמנים עדיין מעדיפים שהבירה תהיה "נקייה מגורמים זרים". בין סוגי הבירה הנפוצים בגרמניה:
פילסנר, פילס (Pils, Pilsner) - הבירה ה"רגילה"
בירה לבנה (Weißbier) - בבישולה נעשה שימוש בחיטה. נקראת לעיתים גם Weizenbier, וכאשר לא נערך סינון לבירה לפני מזיגה לבקבוק: Hefeweizenbier ("בירת שמרי חיטה")
קולש (Kölsch) - סוג בירה שמקורו באזור העיר קלן. בירה בהירה, פחות מרירה מבירת פילס רגילה
אלטביר (Altbier) - שיכר (ale) בצבע נחושת כהה. מקור האלטביר בדיסלדורף.
הֶלֵס (Helles) - בירה מסוג לאגר, בהירה ומעט פחות מרירה מפילסנר
דונקל (Dunkel) - פילס כהה וארומטי יותר
בוק (Bock) - בירה חזקה וכהה מסוג לאגר
ברלינר וייסה (Berliner Weisse) - בירת חיטה צעירה ומזוקקת בצורה מיוחדת, שהופכת אותה לחמוצה במיוחד, אבל בעלת אחוזי אלכוהול נמוכים יחסית (2.8%). מוגשת, בשל חמיצותה, עם סירופ (ונשתית עם קש) או עם ליקר אלכוהולי אחר.
באד אפפל (Bad Apfel) - ליקר תפוחים בעל 41% אלכוהול, המופק מתפוחים, עצי אדר קנדיים ודגנים.
לעיתים, לאחר שבושלה, מעורבבת הבירה עם לימונדה או משקה קל אחר להכנת משקה עם אחוזי אלכוהול מצומצמים יותר שנקרא "ראדלר" (Radler) או "אלסטרוואסר" (Alsterwasser).
יין ממלא אף הוא תפקיד מרכזי במטבח הגרמני ויינות הופקו בגרמניה לפחות מימי הרומאים. תנאי האקלים מכתיבים גידול (וצריכה מסורתית) של גפנים בעיקר בדרום המדינה, אולם קיימים מספר יקבים בצפון גרמניה (במדינות ברלין, נורדריין-וסטפאליה, וברנדנבורג) אשר טוענים לכתר "היקב הצפוני בעולם" (או למצער, באירופה). צריכת היין האדום גבוהה במעט מצריכת היין הלבן ומיוצרים גם סוגי יין נתזים (כמו שמפניה, נקרא זֶקְט Sekt) ושפריץ (יין מעורב עם סודה).
בגרמניה - בעיקר בדרום מערב המדינה - נמכר גם יין תפוחים (סיידר), והוא במיוחד פופולרי באזור הסה. הצריכה של משקאות אלכוהוליים מזוקקים ירדה בשנים האחרונות לטובת צריכה קוקטיילים ו"אלקופופים" (Alkopops) - משקאות אלכוהול מעורבים עם מיץ (כמו "בקארדי בריזר").
לגרמנים תרבות מפותחת של שתיית קפה, הנצרך באופן מסורתי לא רק בבוקר, אלא גם אחרי הצהריים, בהפסקת "קפה מיט קוכן" - קפה עם עוגה. טקסים דומים לשתיית תה קיימים בעיקר באזור החוף הצפוני ואיי פריזיה המזרחית. הקפה הגרמני חזק יחסית ומכונות להכנת קפה פופולריות מאוד בגרמניה. שילוב של מים מוגזים ומיץ (בדרך כלל מיץ תפוחים) נקרא שורלה (Schorle), וקיימים גם שילובים בין קולה למשקה מוגז בטעם תפוזים (Spezi). בנוסף, שילוב בין מיץ דובדבנים ובננה פופולרי למדי וקרוי Kiba.
ארוחות

באופן מסורתי, הארוחה העיקרית ביום היא ארוחת הצהריים, הנאכלת בדרך כלל בין 12 ל-2. ארוחת הערב קטנה יותר וכוללת במקרים רבים רק מספר כריכים. כיום, בשל נהגי העבודה, גם בגרמניה אוכלים רבים את הארוחה העיקרית של היום בערב. ארוחת הבוקר מורכבת ממיני לחמים ולחמניות עם ריבה (או מרקחת פירות), חמאה, דבש, וממרחים כגון ממרח נקניק כבד (Leberwurst) או שינקן וסלמי. יש גם הצורכים מוזלי, סוג דגני בוקר, עם חלב.
המטבח הגרמני והמטבח היהודי-אשכנזי

קיימת זיקה רבה בין המטבח הגרמני למטבח יהודי אשכנז. אין הדבר מפתיע, שכן המונח "אשכנזי" התייחס במקור ליהודי דרום-מערב גרמניה. באופן טבעי, חלק ניכר מן המאכלים עובדו כך שיתאימו לדרישות הכשרות. כך למשל, שניצל הוכן מבשר עגל (בנוסח האוסטרי) או עוף, ולא מבשר חזיר, כפי שנהוג בחלקים מסוימים של גרמניה; ובנוסף לעולם לא יתלווה אליו (בהכנת הציפוי או כרוטב) דבר חלב. בין המאכלים הדומים בשני המטבחים:
קארטופֶלפוּפר (Kartoffelpuffer) או רַייבֶּקוּכן (Reibekuchen) - "לביבות תפוחי אדמה", דומות ללטקעס. בגרמניה מלוות לעיתים במחית תפוחי עץ או בשמאנד – תערובת שמנת חמוצה. בחלקים של גרמניה נמכרות בשוקי חג מולד, בעונה דומה בשנה לזאת של אכילת לטקעס (לרוב הן נאכלות בחנוכה).
פאנקוּכֶן - Pfannkuchen (באזורים מסוימים של גרמניה מכונות גם Berliner או Krapfen) – דומות לסופגניות, אם כי באופן מסורתי ממולאות בריבת שזיפים שחורים ולא בריבת תות שדה (כפי שהתרחש בישראל, גם בגרמניה כיום נוהגים להגיש אותן עם מילויים מסוגים שונים). מוגשות בעונת החורף, ולקראת הימים של לפני התענית Shorve days (בדומה למסורת הגשת סופגניות לרגל חנוכה), ובייחוד לכבוד ראש השנה הנוצרי. במטבח הגרמני נהגו להגיש קרפיון לרגל ראש השנה, בדומה להגשת קרפיון במטבח האשכנזי לרגל ראש השנה היהודי.
מוֹנטאשֶן – Mohntaschen – "כיסוני פרג". הדמיון ההומופוני בין המילה "מון" (או "מאן" ביידיש) שפירושה "פרג" לבין שמו של "המן" בולט, ואכן ה"מונטאשן" דומים מאוד לאוזני המן מסורתיות.
עם עלייתם לארץ, ייבאו עימם חלק מן העולים את מאכלי גרמניה (אם כי בשל השואה, היה נדיר השימוש במונח "מטבח גרמני" בתרבות הפופולרית הישראלית בהקשר זה, והיה נפוץ יותר שימוש ביופמיזם, כגון "מטבח מרכז אירופי"). בין יצרני המזון הבולטים בישראל שבאו מגרמניה ניתן למנות את חברות זוגלובק ושטראוס.
תפוחי אדמה מונחים על קברו של פרידריך הגדול בארמון סנסוסי, לזכרו ולאות תודה על הכנסתם למטבח הגרמני
מטבח של בית בובות מגרמניה הנאצית (מוצג במוזיאון להיסטוריה של גרמניה). בבית הבובות תמונות של מנהיגים נאציים וסמלים נאציים. בית בובות מעין זה שימש חלק מהאינדוקטרינציה הנאצית בדבר מקומה של האישה במטבח, ובדבר נוכחות המפלגה בכל מקום.
נקניקייה ואטריות "שפצלה"
לחם גרמני
קונדיטוריה באונטר דן לינדן
בירה מסוג פילסנר
ברלינר וייסה עם סירופ ירוק וקש
האנדקסה עם בצל, "גבינה עם מוזיקה"
נקניקייה לבנה (וייסוורסט) עם ברצל וחרדל מתוק
לבסקאוס עם רולמופס
אייסביין
עוגת עץ (באומקוכן)
סופגניות "ברלינר"
בריזבן רואר

מועדון הכדורגל בריזבן רואר (באנגלית: Brisbane Roar FC) הוא מועדון כדורגל אוסטרלי מהעיר בריזבן המשתתף בליגה האוסטרלית. המועדון הוא נציג מחוז קווינסלנד[דרושה הבהרה] בליגה האוסטרלית וממוקם בבריזבן, בירת המחוז.
היסטוריה

בעת הקמת הליגה האוסטרלית, הועדפו תחילה הקמת מועדונים בבירות המחוזות השונים באוסטרליה. ביוני, 2004, היו שני מועדוני כדורגל בעיר בריזבן, בירת מחוז קווינסלנד, קווינסלנד ליונס סוקר קלאב ובריזבן סטרייקרס ומתוכן היו אמורים לבחור ראשי ההתאחדות ראשי הנהלה שיקימו את המועדון החדש. בסופו של דבר נבחרה הנהלת ה"ליונס" בנובמבר, 2004.
ב-2 במרץ 2005 הוקמה הקווינסלנד רואר באופן רשמי, כאשר לתפקיד המנכ"ל מונה ג'ון ריבוט, שהיה בעברו מנכ"ל קבוצות הרוגבי בריזבן ברונקוס ומלבורן סטורם ותחתיו מונה גרי וילקינס, לשעבר כדורגלן נבחרת אוסטרליה ולורנס אודנדיק, שנשאר גם מנכ"לה של קווינסלנד ליונס.
עם הקמת הליגה האוסטרלית, הייתה קווינסלנד אחת הקבוצות הנצפות ביותר באוסטרליה כולה, למרות פתיחת עונה לא טובה ודשדוש בתחתית הטבלה. כבר בעונה זו, סיימה קווינסלנד במקום השני מבחינת ממוצע צופים למשחק, הגיעה למקום השני במספר הצופים במשחק נתון והייתה לקבוצה הראשונה באוסטרליה שבשערי האצטדיון שלה עוברים יותר מ-100 אלף צופים בסך הכל. כל זאת, אף על פי שהקבוצה לא הצליחה להעפיל לפלייאוף העליון. באותה התקופה, מונה למאמן הקבוצה המאמן הישראלי מירון בלייברג.
בעונה שלאחר מכן הייתה הקבוצה ברצף ללא הפסדים של חמישה משחקים עם 11 נקודות לזכותה בטבלה ומקום שני. על אף זאת, שבעת המשחקים שלאחר מכן היו גרועים מאוד לקבוצה והיא השיגה בהם חמש נקודות בלבד כאשר בתקופה זו הקבוצה ניצחה משחק אחד בלבד. בשל כך, ירדה הקבוצה עד המקום הרביעי עם אותו מספר נקודות כשל פרת' גלורי. בשל כך, הגיש המאמן, מירון בלייברג, את התפטרותו מאימון הקבוצה לאחר תיקו 1-1 ביתי מול סנטרל קוסט מרינרס. למרות זאת, הנהלת הקבוצה לא הסכימה לקבלת פיטוריו של המאמן והוא המשיך בתפקידו. שני המשחקים לאחר מכן הסתיימו שניהם בהפסד, האחד בהפסד 0–1 משער עצמי מול ניו זילנד נייטס מתחתית הטבלה והשני הפסד לאדליד יונייטד בבית. לאחר המשחק הזה פוטר בלייברג מתפקידו אם כי מאוחר יותר התגלה כי הוא ביקש להתפטר לפני המשחק, כאשר ההנהלה התנתה את פיטוריו בהפסד, דבר שלבסוף קרה. במקומו של בלייברג מונה פרנק פרינה, כדורגלן העבר של נבחרת אוסטרליה ממוצא איטלקי, שאף זכה לאמן את הנבחרת הלאומית.
בסיומה של אותה העונה הייתה קווינסלנד זקוקה ניצחון במשחקה האחרון מול סידני כדי להבטיח את העפלתה לפלייאוף הגמר אך סיימה בתיקו 1-1 מאכזב כשאת השאר לטובת סידני כבש אלכס ברוסק, שחקנה של קווינסלנד בעברו.
ב-2009 שונה באופן רשמי שמה של הקבוצה לשמה הנוכחי "מועדון הכדורגל בריזבן רואר".
בעונת 2010/2011 זכתה הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה. בעונת 2013/14 זכתה בתואר בפעם השנייה.
שחקנים בולטים בעבר

קוריאה הדרומית סאו היוק-סו
קנדה סקוטלנד סיימון לינץ'
ברזיל מרסיו לואיז אדוראנס
אוסטרליה קרייג מור
אוסטרליה מאט מקאיי
אוסטרליה דמיאן מורי
אוסטרליה דייוויד ויליאמס
אוסטרליה מייקל זולו
אוסטרליה בן גריפין
אוסטרליה דני טיאטו
מקדוניה אוסטרליה סשה אוגננובסקי
אוסטרליה אלכס ברוסק
צפון אירלנד ג'ורג' בסט
אידי ישראלוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1952 (בן 73 בערך)  טבריה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:   אשדוד
 ידוע בשל:  מסעדת "אידי דגים"
 מקצוע:  דייג, שף
 
אידי ישראלוביץ' (נולד ב-1 במרץ 1952) הוא שף ישראלי והבעלים של מסעדת "אידי דגים" באשדוד.
ביוגרפיה

אידי ישראלוביץ' נולד בבית החולים הסקוטי בטבריה להורים חקלאים מהמושבה כנרת, אמו מוצאה מטורקיה ואביו מרומניה. בהיותו בן ארבע עברה משפחתו לעכו, אחר-כך לנהריה, אחר-כך לאילת, וחזרה לנהריה ומגיל 17 הוא מתגורר באשדוד. בצבא שירת בחיל הים. בתום שירותו הצבאי עבד בתחילה בתחזוקת אוניות, ולאחר מכן כצולל בקו צינור אילת אשקלון במשך תריסר שנים ונהג לבשל דגים לחבריו במשמרת.[דרוש מקור]
בשנת 1980 פתח ישראלוביץ' ביחד עם טלי אשתו מסעדה שהיו בה 4 שולחנות, ברובע ד' באשדוד, כעבור חודשים מספר סגר את המקום ושב לעבודת הצלילה.[דרוש מקור] הפרויקט הבא שלו היה הקמת מסעדת "אשדוד הקטנה" וכעבור שנה עבר למקום אחר.[דרוש מקור]
אידי ישראלוביץ' פתח את מסעדת "אידי", שהתמחתה בדגים, בשנת 1982. הוא פתח מקום בשם "התחנה" באשדוד, אחר-כך פתח את מסעדת "אידי" בהרצליה פיתוח, וסגר אותה לאחר שנה וחצי. ב-1993 הקים מחדש את המסעדה, הפעם בצומת נמל אשדוד, ובשנת 1994 היא עברה למיקומה הנוכחי באזור התעשייה "קריית איתנים". בשנת 2000 פתח בצמוד למסעדת הדגים מסעדה בשם "האיטלקייה של אידי".[דרוש מקור] הוא פתח גם בר-קפה במרינה אשדוד.[דרוש מקור]
ישראלוביץ' מייבא טונה מאינדונזיה, בבעלותו מפעל בו הוא משמר טונה ומכין סלט טונה, אותו הוא מוכר למעדניות.
תפריט המסעדה מורכב ממזטים, דגים ופירות ים מוכנים בפשטות. מרתף היין שלה מכיל אוסף גדול מאוד של יינות ישראלים, בצד מעט יינות זרים. המסעדה מעוטרת בחפצים מאוניות ישנות.
חיים אישיים

ישראלוביץ' מתגורר באשדוד. רב-טוראי אברהם ישראלוביץ', המונצח באנדרטת הנר ברחוב שבי ציון בעיר, הוא אחיו.
פרסומים

הדגים של אידי, כנרת, 2006
לקריאה נוספת

"אידי", בתוך: חיליק גורפינקל, מסע קולינרי: מדריך מפה לטיולי אוכל, תל אביב, 2009, עמ' 220.
הערות שוליים

1 2 3 4  אידי שב לשדה הקרב
↑  "מה שאני שכחתי הצעירים עוד לא למדו"
1 2  משה אלהרר, המסעדות הנוסטלגיות של העיר אשדוד שנפתחו בשנות ה60 90 והשאירו חותם, באתר אשדוד נט, ‏1 ביולי 2024
↑  משה אלהרר, הסיפור האמיתי והנוסטלגי מאחורי מגדל בניין פאן לון – המגדל הראשון באשדוד, באתר אשדוד נט, ‏15 באפריל 2024
| אשדוד  |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | אשדוד • רובעי העיר • תכנון העיר • כיכרות |  |
| גנים ופארקים | פארק אשדוד-ים • פארק בן-גוריון • פארק אקולוגי מצודת-ים אשדוד • גן אלישבע • פארק לכיש • גבעת יונה • עד הלום |  |
| רחובות | רחוב רוגוזין • רחוב שבי ציון • מדרחוב הנביאים • שדרות בני ברית • שדרות הרצל • שדרות מנחם בגין • שדרות משה דיין |  |
| תחבורה | תחבורה ציבורית • מסוף בני ברית • מסוף ביג • מערכת להסעת המונים בנפת אשקלון |  |
| מוסדות | מרכז כיוונים • המשכן לאמנויות הבמה • הארכיון לתולדות אשדוד • הקריה האקדמית של אשדוד (עתידי) • בית אריה קלנג • מוזיאון אשדוד לאמנות • אצטדיון אשדוד (עתידי) |  |
| תעשייה | נמל אשדוד • תחנת הכוח אשכול • נמל הדרום • אלתא מערכות |  |
| היסטוריה | אשדוד ים (העיר העתיקה) • תל אשדוד • תל מור • רצועת החוף |  |
| נושאים מרכזיים נוספים | העירייה ומועצת העירייה • סמל העיר • יקיר העיר אשדוד • חברת אשדוד • החברה לפיתוח אשדוד |  |
| קטגוריה ראשית | כל הערכים על העיר |  |
פרספוליס (כדורגל)

מועדון הכדורגל פרספוליס (בפרסית: باشگاه فوتبال پرسپولیس) הוא מועדון כדורגל מהעיר טהראן שבאיראן, נכון לעונת 2025/2024 המועדון משחק בליגת העל האיראנית. המועדון נוסד בשנת 1963.
הקבוצה עורכת את משחקי הבית שלה באצטדיון אזאדי המונה 90,000 מקומות ישיבה.
למועדון יריבות עירונית ארוכת שנים עם אסתקלאל טהראן והמפגשים בין שתי הקבוצות קיבלו את השם הדרבי של טהראן (אנ'), שנחשב לאחד ממשחקי הדרבי הגדולים והחשובים בכדורגל האסיאתי.
בשנת 2013 נחתם הסכם לפיו קבוצת שמושכ נושהר צורפה למועדון.
תארים

תארים בינלאומיים
ליגת האלופות האסיאתית:
סגנות (1): 2018
תארים ארציים
ליגת העל האיראנית 15 :
1971/1972, 1973/1974, 1975/1976, 1995/1996, 1996/1997, 1998/1999, 1999/2000, 2001/2002, 2007/2008, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/20, 2020/21, 2022/23, 2023/2024
סגנות (9): 1974/1975, 1976/1977, 1977/1978, 1989/1990, 1992/1993, 1993/1994, 2000/2001, 2013/2014, 2015/2016
גביע חאזפי 6 :
1987/1988, 1991/1992, 1998/1999, 2009/2010, 2010/2011, 2018/2019, 2022/2023
סגנות (2): 2005/2006, 2012/2013
שיאי שחקנים > שיאני השערים

| דירוג | שם | עמדה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | איראן פרשאד פיוס | חלוץ | 153 |
| 2 | איראן עלי פרווין | קשר | 95 |
| 3 | איראן המאיון בהזאדי | חלוץ | 83 |
| 4 | איראן ספר איראנפאכ | חלוץ | 74 |
| 5 | איראן חוסיין כלאני | חלוץ | 71 |
| 6 | איראן נאסר מוחמדח'אני | חלוץ | 59 |
| 7 | איראן עלי אליפור | חלוץ | 55 |
| 7 | איראן מהדי טארמי | חלוץ | 55 |
| 9 | איראן כרים באגרי | קשר | 43 |
| 9 | איראן עלי דאי | חלוץ | 43 |
| 10 | איראן מוחמד נורי | חלוץ | 41 |
הערות שוליים

↑  FIFA.com, Welcome to FIFA.com News - The battle of Tehran - FIFA.com, www.fifa.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2010217570  VIAF: 160157949   WorldCat (עם VIAF): 160157949
בילבאו באסקט

"בילבאו ארנה", ההיכל החדש של הקבוצה במרכז העיר
ביזקיה בילבאו באסקט היא קבוצת כדורסל ספרדית מהעיר בילבאו, השוכנת בחבל הבסקים שבצפון ספרד. המועדון משחק בליגת העל הספרדית וביורופקאפ.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 2000 ובעונת 2001/02 זכתה הקבוצה ב"גביע לה פלטה" (הרביעי בחשיבותו בספרד). השתתפה לראשונה בליגה הבכירה בעונת 2004/05. העונה הטובה ביותר של הקבוצה עד כה הייתה ב-2010/11 כשסיימה כסגנית האלופה.
במסגרת הגביע הספרדי הגיעה הקבוצה לשלב חצי הגמר בעונת 2007/08. ולרבע הגמר בעונות 2009/10, 2010/11.
במסגרת היורוקאפ, הגיעה הקבוצה לחצי הגמר בעונות 2008/09, 2009/10. בעונת 2012/13 הגיעה הקבוצה עד לגמר היורוקאפ ונוצחה על ידי קבוצת לוקומוטיב קובאן 64-75.
בחודש ספטמבר 2010, עזבה הקבוצה את "ביזקיה ארנה" המרוחק ממרכז העיר, ועברה לשחק בבילבאו ארנה החדש הממוקם במרכז העיר ומכיל 10,000 מקומות ישיבה.
בחודש מאי 2020 הקבוצה עזבה את היורוקאפ לטובת ליגת האלופות בכדורסל.
תארים והישגים

הליגה הספרדית :
מקום שני: 2011, 2019
חצי גמר: 2012
הגביע הספרדי :
חצי גמר: 2008
יורוקאפ :
גמר: 2013
חצי גמר: 2009, 2010
סויד סויד

סויד סויד (ערבית: سويد سويد) כיהן כראש המועצה המקומית פקיעין בין השנים 2015 ל-2024.
סויד הוא רופא שיניים במקצועו. מזוהה עם מפלגת חד"ש אך מתמודד ברשימה עצמאית.
התמודד לראשונה בינואר 2015 לאחר שראש המועצה הקודם ד"ר גאזי פארס הודיע על פרישתו מהתפקיד כשנה לאחר בחירתו במחאה על המדיניות המדירה של הממשלה כנגד הכפרים הערביים והדרוזים. בסיבוב הראשון התמודד מול 3 מועמדים וזכה לכ-37% מקולות הבוחרים, ובסיבוב השני ניצח בכ-53% את המועמד המתחרה, אל"ם רמיז זידנאלדין אחמד (ראש מנהל אוכלוסיות בצה"ל בעברו). דו"ח מבקר המדינה שפורסם בעקבות הבחירות העלה כי סויד דיווח שלא היו לו הוצאות, על אף שלמבקר הגיעו מידעים המעידים כי כן היו לו הוצאות במסגרת הקמפיין.
בבחירות 2018 התמודד כנגד שלושה מועמדים אחרים וזכה ברוב של 43.74 אחוזים.
בבחירות 2024 התמודד סוויד נגד ג'מיל ח'יר וארבעה מועמדים נוספים ועלה לסיבוב שני, בו הפסיד לאחר שח'יר קיבל 54.6% מהקולות.
הערות שוליים

↑  كيفين سليمان, د. سويد سويد لبُكرا: سأترك الطب لخدمة اهالي البقيعة, موقع بكرا, 04/02/2015 (בערבית)
↑  محمد محسن وتد, انتخابات مجلس البقيعة.. تجربة أخرى لمواجهة التهميش والإقصاء, ‏12 בדצמבר 2014 (בערבית)
↑  وفد من الجبهة الديمقراطية يهنئ الدكتور سويد برئاسة مجلس البقيعة - موقع الوديان, موقع الوديان, ‏10 בפברואר 2015(בערבית)
1 2  דין וחשבון על תוצאות ביקורת חשבונות המועמדים שהשתתפו בבחירות המיוחדות לראש הרשות המקומית פקיעין (בוקייעה) בינואר 2015
↑  ד"ר סויד סויד נבחר לראש מועצת פקיעין, פורטל חיפה והסביבה
↑  תוצאות בחירות 2018
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 12209, התשפ"ד, 18 במרץ 2024, עמ' 5860
↑  ג'מיל חיר נבחר לראש מועצת פקיעין, באתר פורטל הכרמל והצפון, ‏11 במרץ 2024
נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים

| --- | --- |
ארצות הברית

 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל של ארצות הברית
 השתייכות:  פיב"א אמריקה
 דירוג פיב"א (26 באוגוסט 2024):  1      
  - ניקוד פיב"א:  883.3
 מאמן:  דון סטיילי
 אתר רשמי
 
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  17
 ההישג הטוב:   זהב: 1953, 1957, 1979, 1986, 1990, 1998, 2002, 2010, 2014, 2018, 2022  כסף: 1983   ארד:  1994, 2006.
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  11
 ההישג הטוב:   זהב: 1984, 1988, 1996, 2000, 2004, 2008, 2012, 2016, 2020, 2024  כסף: 1976    ארד: 1992
 אליפות אמריקה בכדורסל לנשים
 הופעות:  4
 ההישג הטוב:   זהב: 1993, 2007, 2019, 2021    כסף: 1997
נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של ארצות הברית. הנבחרת מורכבת בעיקר מכוכבות ליגת ה-WNBA ומשחקניות קולג' צעירות.
הנבחרת זכתה בעשר מדליות זהב אולימפיות וב-11 אליפויות עולם. משנת 1994 ועד שנת 2024.
הדירוג הנוכחי של נבחרת ארצות הברית ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות נשים, הוא המקום ה-1 בעולם, נכון ל-26 באוגוסט 2024, ללא שינוי לעומת דירוג קודם.
מדליות זהב בהן הנבחרת זכתה

אליפות אולימפית (10): 1984, 1988, 1996, 2000, 2004, 2008, 2012, 2016, 2020, 2024
אליפות עולם (11): 1953, 1957, 1979, 1986, 1990, 1998, 2002, 2010, 2014, 2018, 2022
נוסף לכך, הנבחרת זכתה במדליות כסף באולימפיאדת 1976 ובאליפות העולם 1983, ובמדליות ארד באולימפיאדת 1992, באליפות העולם 1994 ובאליפות העולם 2006.
אולימפיאדת ריו 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ניצחו האמריקניות את נבחרת סנגל בתוצאה: 121-56, ובכך הן השיגו את ניצחונן הגדול בכל הזמנים.
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיב"א
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אבגושט

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מנת כבש 
 מוצא:  ארמניה 
 מרכיבים עיקריים:  בשר טלה 
 
אבגושט מוגש במסעדה בסגנון מסורתי באיראן
מנת דיזי
אַבּגוּשְט (בפרסית: آبگوشت; מילולית "מרק בשר") הוא תבשיל מהמטבח האיראני. הוא נקרא גם דיזי בפרסית: دیزی), שמתייחס לכלי החרס המסורתיים שבהם הוא מוגש. יש המתארים אותו כ"מרק פרסי עשיר בבשר כבש מעובה בחומוס".
הכנה

אבגושט עשוי בדרך כלל מכבש, חומוס, שעועית לבנה, בצל, תפוחי אדמה, עגבניות, כורכום ולימון פרסי (לומי) שהוא ליים מיובש. קיימות וריאציות אחרות בשעועית המשמשת להכנת המנה, כמו שעועית לבנה ושעועית שחורת עין. המרכיבים משולבים ומבושלים עד שהם מוכנים, ואז התבשיל מסונן. המוצקים (בפרסית: گوشت کوبیده, מילולית: "מחית בשר") נצרכים בשני שלבים; ראשית, אוכלים את המיץ של המנה עם חתיכות לחם או לחם מיובש (כדי להשתמש בלחם יבש) ואת שאר מרכיבי המנה נאכלים כאשר הבשר המבושל טחון או לא טחון ונצרך עם לחם, בצל ותבלינים וכן חמוצים וירקות. המאכל האזרביג'אני-קווקאזי הפופולרי פיטי הוא סוג של אבגושט ומקיף מנות דומות רבות באזור.
סוגים > אבגושט אשורי

אשורים מצפון מערב איראן, במיוחד סביב אורמיה, מכינים באופן מסורתי אבגושט באמצעות בשר בקר, ליים, שעועית לבנה וחימצה, המוגש במרק ליים עם תפוחי אדמה שנאכל עם בצל ולוואש (לחם אשורי) בצד. אשורים בדרך כלל מכינים אבגושט בחורף. ההגייה האזורית היא "אבגוש", ללא ה'ט' ܐܒܓܘܫ).
סוגים > אבגושט ארמני

מנה דומה בארמניה נקראת גם אבגושט. ההבדל הוא שבארמניה משתמשים בבשר בקר ולא בכבש.
אבגושט עם תוספות שונות בארמניה
סוגים > פיטי (הקווקז ומרכז אסיה)

פיטי (או פוּטוּק) הוא וריאציה של אבגושט במטבחי הקווקז ומרכז אסיה.
ראו גם

בוזבאש
המטבח האיראני
גולאש
הערות שוליים

↑  Rajendra, Vijeya; Kaplan, Gisela T.; Rajendra, Rudi (1 במאי 2003). Iran. Marshall Cavendish. p. 127. ISBN 978-0-7614-1665-4. נבדק ב-27 באוגוסט 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Shirin Simmons (15 באוקטובר 2007). Treasury of Persian Cuisine. Stamford House Publishing. pp. 67–69. ISBN 978-1-904985-56-3. נבדק ב-27 באפריל 2010. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "؛ذاهای محلی آذربایجان". Buyqoosh. Buyqoosh.
↑  "Abgoosht: One of the Most Traditional Foods of Iran". נבדק ב-20 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
משגיח כשרות

משגיח כשרות הוא אדם העוסק בפיקוח על שמירת הכשרות בגופים שונים בענף המזון. משגיחי כשרות פועלים בחדרי אוכל ובמטבחים שבמחנות צה"ל, בבתי מלון, בבתי חולים, במסעדות, בבתי מטבחיים, במפעלים המייצרים מזון ובמפעלים נוספים, כגון אלה המייצרים כלי אוכל.
משגיחי כשרות מופעלים על ידי איגודי השגחה שונים, כגון הרבנות הראשית, בד"צ, OU ואחרים.
הצורך ההלכתי במשגיח כשרות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לפי ההלכה בדיני כשרות נוהג הכלל "עד אחד נאמן באיסורין" (גיטין ב:). לפי כלל זה, כל יהודי שומר מצוות שאינו מוחזק כגזלן או שקרן נאמן לומר על מאכל שהוא כשר, וניתן להסתמך על דבריו. בשונה מעדות בדיני ממונות ודיני נפשות, די בעד בודד, אשה יכולה להעיד וגם נוגע בדבר (כגון מוכר או יצרן) כשרים, כל זמן שלא נפסלו בעקבות הרשעה בשקר או גזלה. סתם אדם נחשב לנאמן כל זמן שלא הוכח אחרת.
יש מקרים בהם חז"ל צימצמו נאמנות זו. חז"ל גזרו שעם הארץ איננו נאמן לומר שהפריש תרומות ומעשרות ויש להתייחס לפירותיו כדמאי (סוג של ספק מעושר). תקנה זו תוקנה כשהתגלה שחלק מעמי הארץ לא היו מעשרים כראוי, אף שהקפידו על הפרשת תרומה גדולה, ולכן הותקן שיש להפריש מספק מעשרות ותרומת מעשר, אך לא תרומה גדולה. לחלק מהדעות, תקנה זו איננה מעשית בימינו.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תחומי אחריות

למשגיח הכשרות אחריות רחבה מאוד כלפי הסועדים, שכן כל הרואה את אישור הכשרות סומך על נותן ההכשר, ואילו נותן ההכשר סומך ישירות על המשגיח במקום.
המשגיח מקבל כתב מינוי מראש מחלקת הכשרות ועליו לעקוב אחר הסחורה הנכנסת לבית העסק ועל דרכי העבודה בעסק.