stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בורינאז'
חיי העוני בבוריאנז'

האזור ידוע בעיקר בזכות תעשיית כריית הפחם ההיסטורית בו. תנאי החיים בעוני של הכורים הוצגו בסרט התיעודי המפורסם "Misère au Borinage" (1933) של אנרי סטורק וג'וריס איבנס.
זהו אחד הרפרנסים החשובים ביותר בז'אנר התיעודי. ב-1932, שביתה גדולה שיתקה את מכרות הפחם של ואלוניה ותגובת המעסיקים והמשטרה הייתה חסרת רחמים. לאורך כל השביתה, האוכלוסייה הרחבה לא הייתה מעודכנת ובעיקר אדישה למאבק הכורים. אנדרה תיריפיי, פייר ורמיילן וכל הצעירים המתקוממים שהיו המעורבים במועדון דה ל'אקראן, החליטו להעיד על העוני הקשה הזה באמצעות הנשק הזמין להם, המצלמה. צילום הסרט התרחש בתנאים קשים ומרגשים, בסיוע רופא ועורך דין, במעט מאוד מימון, תוך הסתתרות מהמשטרה אך בתמיכת כלל האוכלוסייה. הסרט קשה ומפואר. הוא לא איבד דבר מהכוח שלו, מההשפעה הרגשית החזקה שלו של כעס וחמלה. הם הותירו למעמד הפועלים את התמונות החזקות ביותר של ההיסטוריה והמאבקים שלו: פינוי מבתים, ילדים רזי פנים למראה, דחוסים בצפיפות בחוסר כל, התהלוכה עם דיוקנו של קרל מרקס, איסוף עם שחר של שאריות פחם על ערמות הסיגים, הכורה המתחנן וכו'. ישנו גם ההלם מהתמונות המוצבות זו לצד זו: בתים עומדים ריקים בזמן שהומלסים ישנים ברחוב, תנאי רעב ללא סיוע, בעוד סכומי כסף גדולים הולכים לבניית כנסייה...
בורינאז' של ימינו

בורינאז' ממוקמת בקצה המערבי של המחוז התעשייתי של סאמברה ומיוז. אשר נחשב בעבר כעמוד השדרה התעשייתי של ואלוניה, ביתם של כשני שלישים מאוכלוסיית ואלוניה.
מאז שהמכרות האחרונים נסגרו בשנות ה-60, בורינאז' הייתה בעלת שיעור האבטלה הגבוה ביותר בבלגיה.
לגוגל יש את מרכז הנתונים האירופי הגדול שלה בסן-גיסליין שנמצא באזור זה.
ארבעה מאתרי הכרייה העיקריים של ואלוניה נרשמו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 2012. אחד האתרים, גראנד-הורנו, מארח את המוזיאון לאמנות עכשווית בוואלוניה.
מכרה הפחם של חברת קראשט-פקרי הוסב לפארק הרפתקאות מדעי בשם !SparkOH (צרפתית).
הערות שוליים

↑  Charles White (1835). The Belgic revolution of 1830. Vol. 1. London: Whittaker & Co. p. 308. 'Borains' are the inhabitants of that part of Hainaut in which are situated the collieries, so called from bores — wells; hence the colliers are all designated as Borains.
↑  Adriaan Linters (1986).  Pierre Mardaga (ed.). Industria: Industrial architecture in Belgium. Liège. ISBN 2-87009-284-9.
↑  "De botten van de Borinage". EOS Wetenschap (בהולנדית). נבדק ב-2022-10-24.
↑  Alan S. Milward, The European rescue of the nation-state, Routledge, London, 2000, p. 41 מסת"ב 0-415-21628-1
↑  Ladrière; Meynaud; Perin (1965). La décision politique en Belgique (בצרפתית). Brussels: CRISP. p. 132. Le Borinage est mort économiquement et idéologiquement.
↑  Marcel Liebman Les socialistes belges (1885-1914), Editions Vie Ouvrière, Bruxelles, 1979, p. 99. מסת"ב 2-87003-135-1
↑  Josette Debacker, Revue belge du cinéma (English text), August 1979.
↑  "Scientific adventures parcs". אורכב מ-המקור ב-2010-08-13. נבדק ב-2010-08-16.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566812505171  BnF: cb12133777g (data)  LCCN: n82059038  SUDOC: 029787300  VIAF: 145437036   WorldCat (עם VIAF): 145437036 
אוכלי תפוחי האדמה, וינסנט ואן גוך, אפריל 1885
השביתה (1891) של הנרי לויטן
מתקן לחילוץ כורים (עבר שיפוץ), מכרה הפחם לשעבר של קאשט-פיקרי
פסל ענק של מנורת כרייה, ב - קוזמס, מנציח את הפיר בהריבוס.
בבון זנוב

| בבון זנוב |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: תרופיתקוס
מין:: בבון זנוב
שם מדעי
 Theropithecus gelada ‏ראפל, 1835
תחום תפוצה


בַּבּוּן זָנוּב או בבון זהוב או ג'לדה (שם מדעי: Theropithecus gelada) הוא מין של קוף ממשפחת קופים בעלי זנב, והוא המין היחיד ששרד בסוג תרופיתקוס  (Theropithecus), החי ברמת אתיופיה והרי סימן הגבוהים יחד עם פאונה של חיות נדירות כמו זאב אתיופי ויעל אתיופי.
למרות השם בבון הוא לא שייך לסוג זה וקיימת מחלוקת על קרבתו למיני הבבון.
מאפיינים

הבבון הזנוב ניכר בשיער הארוך המכסה את כתפיו וידיו, וכן בשיער הארוך שלצידי פניו. צבע פרוותו חום ושחור, ובחזהו יש אזור נטול שערות שצבעו אדום, הבולט במיוחד בזכרים. חלקי גופו התחתונים מכוסים פרווה שצבעה אפור.
אורך ממוצע של בבון זנוב הוא 30–50 ס"מ ומשקלו 11–18.5 ק"ג. הוא ניצוד על ידי זאב אתיופי, תנים ונמרים ואוכל בעיקר עשבים ועלים. בעת התגוננות, מסוגל הבבון הזנוב לזרוק אבנים על טורפיו וכן לגלגל גושי סלע במדרונות ההרים. בניגוד לשאר הקופים הם ניזונים מרעייה ומבלים שעות במרעה. לעיתים יאכלו גם פירות, זרעים וחרקים.
בבון זנוב חי ברמות אתיופיה והרי סימיאן בגבהי 1,800–4,400 מטר ונח בצוקים שבמורדות ההרים. הבבון הזנוב מעדיף אזורים קרירים בהרים מאשר צחיחים ויבשים.
עד השנים האחרונות היה הבבון הזנוב נדיר יחסית בגני חיות. כיום מצליחים לגדלו בכלובים יחד עם קופים בעלי זנב אחרים, אולם רבייתם בשבי נדירה.
למרות שהבבונים הזנובים אינם מאוימים, שומרים עליהם מחקלאים שעלולים לירות בהם אם יזיקו לגידול ולגדר את אזורי המרעה שלהם. מכיוון שהם חיות אנדמיות הסיכון של המין גבוה ולכן נוקטים אמצעים לשמירה על המין.
אורח חיים

קופי הג'ילדה חיים בלהקות. בכל להקה יש מנהיג זכר ומספר נקבות. לפעמים יש זכר נוסף. הזכר המנהיג הוא היחיד המקיים יחסי מין עם נקבות הלהקה להולדת גורים. זכרים ללא להקה מסתובבים ביחד בקבוצות. זכרים אחרים מנסים לתפוס את מקומו של הזכר. הזכר המנהיג צריך להגן על מעמדו. לפעמים באמצעות הדגמת כוחו הפיזי, למשל בהקדמת המתחרה בתחרות ריצה. לפעמים נדרש מאבק מול המתחרה. הזכר השולט זקוק גם לתמיכת הנקבות שבלהקתו כנגד מתחרים. הנקבות יכולות לבחור לתמוך בו או לתמוך במתחרה. כאשר הוא מנוצח הוא מסולק מהלהקה.
גלריה

בבונים זנובים מתנקים
איור של בבון זנוב
ראו גם

יעל אתיופי
הרי סימן
הערות שוליים

↑  בבון זנוב באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Theropithecus gelada baboon gelada Animal Diversity Web
אלינה לואנסון

| --- | --- |

 לידה:  11 ביולי 1966 (בת 58) בוקרשט, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 מדינה:  ארצות הברית, רומניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלינה לואנסון  (ברומנית: Elina Löwensohn; נולדה ב-11 ביולי 1966) היא שחקנית אמריקאית-רומנייה.
ביוגרפיה

לוונסון נולד בבוקרשט, רומניה. לאחר מות אביה, ניצול שואה, היגרה עם אימה לארצות הברית, שם פתחה אמה בשביתת רעב כדי לקבל עבורה אשרה.
לאחר סיום התיכון, לואנסון למדה משחק בניו יורק ושיחק בכמה הפקות תיאטרון מצליחות.
קריירה

בשנת 1993 היא גילמה את תפקיד דיאנה רייטר בסרטו של סטיבן ספילברג "רשימת שינדלר". ב-1994 שיחקה בפרק בסדרה "סיינפלד" כמתעמלת היוצאת עם ג'רי. בשנה זו גם שיחקה את תפקיד נדיה בסרט הערפדים "נדיה".
ב-1995 שיחקה בסרט "אנטוניה שלי" המבוסס על הרומן בעל אותו שם.
ב-1997 שיחקה בסרט הקומדיה "אני, אמא והמאפיה היהודית". ב-1998 שיחקה בסרט "חכמת התנינים" לצד ג'וד לאו.
ב-2005 שיחקה בסרט "מים אפלים". ב-2006 שיחקה בסרט "פיי גרים", המהווה סרט המשך להנרי פול.
ב-2009 שיחקה בסרט "לורדס" לצד לאה סדו.
ב-2018 שיחקה בסרט האימה ומתח הצרפתי "סכין + לב" שהוקרן בפסטיבל הקולנוע בקאן והיה מועמד לפרס דקל הזהב.
ב-2021 כיכבה בסרט המדע הבדיוני הצרפתי "After Blue".
Spider-Man: Web of Shadows

| --- | --- |

כרזת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  אמריקה הצפונית: 21 באוקטובר 2008 אירופה: 24 באוקטובר 2008 אוסטרליה: 28 באוקטובר 2008
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות, משחק מכות, משחק מטרוידבניה
 מספר שחקנים:  משחק לשחקן יחיד
 פיתוח:  Shaba Games (אנ') Treyarch Aspyr (אנ') (למחשב האישי) Griptonite Games (אנ') (נינטנדו DS) Amaze Entertainment (אנ') (פלייסטיישן 2 ו-3)
 הוצאה לאור:  Activision
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 כלי משחק:  עכבר מקלדת בקר שליטה
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  המחשב האישי פלייסטיישן 2 פלייסטיישן 3 Xbox 360 Wii Nintendo DS PSP
 
Spider-Man: Web of Shadows (בתרגום מילולי לעברית: ספיידרמן: קורי הצללים) הוא משחק וידאו מסוגת ההרפתקאות משנת 2008 המבוסס על הדמות "ספיידרמן" מחברת "מארוול קומיקס". המשחק שוחרר במגוון פלטפורמות, כשכל אחת מציגה משחקיות שונה לחלוטין מזו שבפלטפורמה אחרת: גרסאות המחשב האישי, Xbox 360, Wii והפלייסטיישן 3 מציגות עולם פתוח ועלילה לא ליניארית. גרסאות הפלייסטיישן 2 וה-PSP מציגות משחק מבוסס שלבים שבו על השחקן לנצח את האויבים על מנת להתקדם. גרסת ה-Nintendo DS מציגה משחקיות דומה לזו שבפלייסטיישן 2 ו-PSP. לכל שלושת הגרסאות ישנם מאפיינים משותפים: החלטות אתיות שמשפיעות על העלילה, היכולת לזמן דמויות נוספות שיסייעו בקרב וכן עלילה דומה.
עלילת המשחק היא יותר אפלה ממשחקים קודמים של ספיידרמן ומציגה השתלטות של ייצורי הסימביוט על רובע מנהטן בניו יורק ואת מאמציו של ספיידרמן למגר אותה בעזרתן של דמויות נוספות מהעולם של מארוול.
המשחק זכה לביקורות מעורבות ששיבחו את קרבות הבוס, מערכת הלחימה, הסיפור המקורי, המשחקיות והעולם הפתוח. מנגד, הביקורות ציינו לשלילה את זוויות הצילום, חוסר היכולת לשוטט בעולם לאחר סוף המשחק ובעיות בדיבוב.
המשחק עצמו, יחד עם משחקים אחרים שנעשו על ידי חברת Activision שקשורים למארוול (וביניהם דדפול), הוסר מהחנויות הדיגיטליות ב-1 בינואר 2014. המשחק הוא משחק ספיידרמן האחרון שפותח על ידי חברת Treyarch מכיוון שזכויות הפיתוח למשחקים הבאים עברו לחברת Beenox (אנ'). אותה חברה פיתחה לאחר מכן משחקי ספיידרמן נוספים, כשהראשון מביניהם הוא Spider-Man: Shattered Dimensions (אנ') משנת 2010.
משחקיות > Windows, Playstation 3, Wii ו-Xbox 360

המשחק משוחק מנקודת מבט של גוף שלישי (השחקנים צופים בדמות מאחורי גבה) ומתרחש ברובע מנהטן בניו יורק, בה השחקנים יכולים לטייל באופן חופשי. המשחקיות דומה למשחקים קודמים של ספיידרמן שסובבים סביב חקירת המפה וקרבות. השחקנים שולטים בספיידרמן ויכולים לנווט בעיר בעזרת טווית קורים, זחילה על קירות וסיוע בחוש העכביש (חוש שישי מיוחד שיש לספיידרמן) במטרה לאתר אויבים במפה ולהתמקד בהם. מערכת הקרב שופרה באופן משמעותי בהשוואה למשחקים קודמים: השחקנים יכולים להילחם באויבים שנמצאים על הקרקע וגם בזמן דאייתם ובזמן זחילה על קירות. המשחק מציג מכניקה בשם "מתקפת קורים" בעזרתה ספיידרמן מסוגל לשגר את עצמו כלפי אויב במפה בעזרת קורים ולהסב להם נזק.
בזמן שיטוט בעולם המשחק, השחקנים יכולים לקחת חלק בפעילויות שונות בעיר: לחימה בכנופיות, סיוע לאזרחים שנפצעו ובהמשך השמדה של קנים בהם הסימביוט דוגר. אף על פי שהפעילויות הן אופציונליות לחלוטין, השתתפות בהן מזכה את השחקנים בנקודות ניסיון עבור הדמות, בעזרתן הם יכולים לפתוח יכולות חדשות בעץ היכולות של הדמות. בנוסף, השחקנים יכולים לקבל נקודות ניסיון גם ממשימות העלילה הראשית, הריגת אויבים וכן מציאת סימנים בצורת עכביש המפוזרים במפת המשחק.
השחקנים יכולים להחליף בכל זמן נתון בין החליפה הקלאסית של ספיידרמן לבין החליפה השחורה האייקונית. כל אחת מהחליפות מעניקה לשחקנים מכניקות קרב שונות ומציגות שדרוגים שונים. כריס שולץ מאולפן "Shaba Games (אנ')" אמר בריאיון: "צוות הפיתוח עבד מאוד קשה כדי להציג יכולות נפרדות לגמרי עבור שתי החליפות במטרה להעניק לשחקנים חווית משחק שונה". לדוגמה, בזמן משחק עם החליפה הקלאסית, ספיידרמן מהיר יותר ובעל התקפות יותר זריזות. לעומת זאת, במשחק עם החליפה השחורה, מתקפותיו של ספיידרמן הן יותר חזקות והרסניות.
במהלך נקודות שונות בעלילה השחקנים מקבלים אפשרות לבחור את המשך העלילה. הבחירות שהשחקנים מבצעים משפיעות על מד המוסר של ספיידרמן ומיוצג באדום (אם השחקנים בחרו בחירות "טובות") ושחור (אם השחקנים בחרו בחירות "רעות"). אם מד המוסר הוא בצבע אדום, ספיידרמן נתפס כגיבור בעיני תושבי ניו יורק, אך אם הוא שחור הם מפחדים ממנו ובורחים. רמת המוסר של הדמות משפיעה על החברים שילחמו לצד ספיידרמן: רמת מוסר טובה תגרום לדמויות מון נייט, לוק קייג' ו-וולברין להילחם לצד ספיידרמן. רמת מוסר רעה תגרום לדמויות הנשר, החתולה השחורה ואלקטרו להילחם לצד ספיידרמן.
המשחק מציג מפה מיניאטורית על גבי המסך. בניגוד למשחקים הקודמים, בהם המפה הוצגה באנימציה דו-ממדית, המפה במשחק זה מוצגת באנימציית תלת מימד מלאה ומציגה נקודות אורך, רוחב ועומק המציגות את מיקומו של ספיידרמן במפה בזמן אמת. בגרסת ה-Wii השחקנים יכולים לקבל 6 תלבושות אקסקלוסיביות: ספיידר קרנג' במקום החליפה השחורה וסקרלט ספיידר, ספיידרמן 2099, קוסמיק ספיידרמן, ספיידר ארמור ואיירון ספיידר (אנ') עבור החליפה האדומה.
אף על פי שהשחקנים לא יכולים לשוטט בעולם לאחר סיום העלילה הראשית, השחקנים יכולים להתחיל את המשחק מחדש כשברשותם היכולות והשדרוגים שהם השיגו בשמירה הקודמת (על מנת לעשות זאת, על השחקנים לצפות בקרדיטים פעמיים ולבחור באפשרות "המשך" בתפריט הראשי).
משחקיות > Playstation 2 ו-PSP

גרסה זו הופצה תחת השם "Spider-Man: Web of Shadows – Amazing Allies Edition" והיא שונה לחלוטין מהגרסאות הקודמות. גרסה זו לא מציגה עולם פתוח ומציגה משחקיות באנימציה המשלבת בין דו לתלת מימד. במשחק זה, השחקנים עוברים בין שלבים שונים ונדרשים לנצח אויבים במטרה להמשיך לשלב הבא. כמו קודם, השחקנים יכולים להחליף בין החליפות של ספיידרמן בכל רגע נתון ובחלק מהשלבים השחקנים נדרשים להחליף בין החליפות כדי לפתור אתגרים שונים. לדוגמה: חלק מהשלבים מציגים קירות אותם השחקנים יכולים להרוס רק בעזרת החליפה השחורה. לכל חליפה יש שדרוגים משלה ורכישתם מעניקה מתקפות חדשות ושדרוגים למד החיים.
משחקיות > Nintendo DS

גרסה זו דומה לגרסת הפלייסטיישן 2 וה-PSP. גם פה השחקנים יכולים להחליף בין החליפה הקלאסית לחליפה השחורה בכל רגע נתון. שתי החליפות מציגות משחקיות שונה: החליפה הקלאסית הופכת את ספיידרמן למהיר יותר, בעוד החליפה השחורה היא איטית, אבל מסוגלת לבצע התקפות יותר הרסניות. מערכת השדרוגים במשחק כוללת גם את יכולותיו של ספיידרמן וגם את יכולות חבריו אותם השחקנים יכולים לזמן. מערכת הבחירות השתנתה ומציגה גרסה מצומצמת יותר בה השחקנים יכולים לבחור אך ורק אילו משימות הם רוצים לעשות. הדמויות המסייעות לשחקנים זהות לאלו בגרסאות הקודמות, אך פה ישנן דמויות נוספות כגון ונום, הגובלין הירוק ונייטקרולר. המשחק מציג מערכת "תחייה" חדשה לפיה כאשר ספיידרמן מת, מתרחש משחקון קצר ובו השחקנים יכולים להחיות את הדמות בעזרת עט הסטיילוס ומסך המגע של הקונסולה.
עלילה > Playstation 2 ו-PSP

לאחר קרב בין ספיידרמן לונום, האחרון לפתע מתפוצץ ואדי ברוק עצמו נעלם. הפיצוץ גורם לחלק מהסימביוט להשתלט על גופו של ספיידרמן ולייצר את החליפה השחורה מחדש. בהמשך, ניק פיורי יוצר קשר עם ספיידרמן ומסביר לו שונום השתלט על מנהטן בעזרת הסימביוט ושסוכנות ש.י.ל.ד אטמה את העיר. בנוסף, הוא מסביר לספיידרמן שמפני שכבר השתמש בחליפה השחורה בעבר, הוא מסוגל כעת לשלוט עליה טוב יותר, אך היא עדיין מסוגלת להפוך אותו לאגרסיבי. ניק פיורי מבקש מספיידרמן לאסוף חלקים עבור גנרטור קולי (בהינתן וגלי קול הם החולשה של הסימביוט). בהמשך, ספיידרמן מתעמת עם שוקר במטרה לקחת ממנו את כפפותיו, המסוגלות לייצר גלי קול. ספיידרמן נפגש עם הקינגפין שמסביר לו שגם הוא רוצה לעצור את הסימביוט ושספנסר סמית' (אנ') וסוכנות "A.I.M" עובדים על פרויקט סודי שקשור לוויברניום. ספיידרמן מסתנן לתוך מפקדת A.I.M דרך הביוב ובדרך מנסה להימנע ממלכודות אותן הניח קרייבן הצייד. בתוך המפקדה, ספיידרמן מוצא את ג'יי ג'ונה ג'יימסון הלכוד ששובט על ידי סמית'. ספיידרמן יכול להציג את ג'ונה האמיתי או את השיבוט שלו. לאחר מכן, ספיידרמן נלחם נגד ריינו ששמר על המעבדה ומצליח לברוח ביחד עם הויברניום.
בחזרה במנהטן, ספיידרמן פוגש את לוק קייג' והאחרון מציע לו שיתוף פעולה במטרה להביס את הסימביוט. במהלך עבודתו עם קייג', ספיידרמן מגלה שהטינקרר מתכנן להפיץ את הסימביוט לרחבי העולם. בנוסף, ספיידרמן יכול לשגר אל קייג' רכבת מלאה בסימביוטים וקייג' עצמו יכול להידבק. קייג' יכול לתקוף את ספיידרמן בעודו נגוע בסימביוט או לנסות להוריד מספיידרמן את החליפה השחורה, במחשבה שהיא משחיתה אותו. ספיידרמן מסתנן למעבדה של הטינקרר ונתקל בונום שטוף המוח, שנלכד על ידי הטינקרר ובוצעו עליו ניסויים. ספיידרמן מביס את הטינקרר ועוצר את תוכניתו, אך האחרון נעלם.
בהמשך, ספיידרמן עולה על נושאת מטוסים מלאה ביצורי סימביוט במטרה לבנות את הגנרטור הקולי, אך הוא נאלץ לסייע ליושבי הנושאת להתגונן מפני הסימביוטים. ספיידרמן נתקל בג'אקל (אנ'), שנשכר על ידי ש.י.ל.ד כמוצא אחרון במטרה שיבחן את הסימביוט וימצא דרך להרוס אותו. הג'אקל חושף בפני ספיידרמן שסוכנות ש.י.ל.ד מתכננת להשתמש בסימביוט כנשק ושהוא עצמו עובד ביחד עם ספנסר סמית'. למרות זאת, הג'אקל בגד בסמית' ורוצה את החליפה השחורה של ספיידרמן לעצמו. ספיידרמן מנצח את הג'אקל ובורח מנושאת המטוסים, שמתרסקת בעיר. בהגיעו לאתר ההתרסקות, ספיידרמן נתקל בג'סיקה דרו שגם נדבקה בסימביוט. הוא מביס אותה ולוקח ממנה את התוכניות להרכבת הגנרטור הקולי. פיורי שולח את ספיידרמן למגדלי פיסק במטרה להרכיב שם את הגנרטור. למרות זאת, הגנרטור נגנב על ידי הג'אקל, שמנצל את הקרב בין ספיידרמן לסוכני A.I.M שנשלחו על ידי סמית'. ספיידרמן מתעמת עם סמית' והאחרון חושף שאין לו קשר לגניבת הגנרטור ושולח את החתולה השחורה שטופת המוח להילחם בספיידרמן. ספיידרמן מביס אותה ויכול להרוס את המתקן ששולט במוחה או להמתין שהמתקן יהרוג אותה ולקחת אותו לעצמו.
ספיידרמן מוצא את הגנרטור הגנוב בסנטרל פארק יחד עם הג'אקל והאחרון חושף שהוא שינה את הגנרטור במטרה שיתן לו כוח לשלוט על הסימביוט. לאחר שהביס את הג'אקל, ספיידרמן משיב את הגנרטור ויכול לתכנת אותו להרוס את הסימביוט או לשלוט בו. בזמן שהגנרטור נטען, ספיידרמן נלחם נגד ונום שהפך למפלצת ובעזרת הגנרטור הוא מחליש אותו. ספיידרמן מביס את ונום ויכול לעצור את הפלישה או לשלוט על הסימביוט בעצמו.
עלילה > Nintendo DS

המשחק מתחיל כשהפלישה כבר בעיצומה. לאחר שנתקל במספר סימביוטים, ספיידרמן נדבק באחד והחליפה שלו משתנה לחליפה השחורה. ספיידרמן מגלה שהוא מסוגל לשלוט בחליפה ולהסירה מעליו בכל רגע נתון, אך שימוש מופרז בה יהפוך אותו לאגרסיבי. ספיידרמן מניח שונום הוא האחראי לפלישה ויוצא לחפש אחריו. בדרכו, ספיידרמן נתקל בחתולה השחורה שמפצירה בו לסייע לנייטקרולר וולגובלין הירוק. נייטקרולר מנסה לסייע לאזרחים להתפנות מהעיר והגובלין הירוק מנסה לייצר פצצות במטרה להשמיד את הסימביוט.
לאחר שסייע לאחד מהם פעמיים או לשניהם פעם אחת, ספיידרמן מגיע לכוורת בתוכה הסימביוט דוגר. בכוורת, ספיידרמן מביס את ונום והאחרון מספר לו שאין לו קשר לפלישה והוא מנסה לעצור אותה בעצמו. ונום עצמו חלש מכדי ללוות את ספיידרמן והאחרון נכנס למעמקי הכוורת ומביס את מנהיג הסימביוטים, לאחר מכן הכוורת קורסת. סוף המשחק תלוי בבחירת השחקנים למי לסייע קודם לכן:
סיוע לנייטקרולר פעמיים או סיוע לנייטקרולר ולגובלין הירוק פעם אחת מוביל לסוף הטוב במשחק, בו הסימביוט מובס וספיידרמן מוכר כגיבור בקרב תושבי העיר.
אם השחקנים סייעו לגובלין הירוק פעמיים, הסוף הרע מתרחש ובו ספיידרמן הופך למנהיג הסימביוטים החדש.
פיתוח

ב-17 באפריל 2008 חברת Activision הכריזה שהמשחק נמצא בפיתוח ושהוא ישוחרר למחשב האישי, פלייסטיישן 2, פלייסטיישן 3, PSP, Wii, Xbox 360 ולנינטנדו DS. הוכרז שהעלילה תתמקד בפלישת חייזרי הסימביוט למנהטן שבניו יורק ושספיידרמן ועוד גיבורים ונבלים יאלצו למנוע אותה. ביוני של אותה השנה, הוכרז שדמותו של ונום תהיה דמות האנטגוניסט המרכזית במשחק. בימוי הדיבוב בוצע על ידי זוג נשוי בשם ולרי וקיט ארם.
ביקורות

| מעניק | ביקורת |
| --- | --- |
Metacritic: DS: 77/100 PC: 52/100 PS2: 69/100 PS3: 67/100 WII: 63/100 X360: 68/100
הערות שוליים

↑  [Update Deadpool And Other Marvel Games Disappear From Steam, Xbox Live, And PSN], Game Informer (באנגלית)
↑  Greg MillerUpdated: May 12, 2012 10:50 amPosted: Apr 17, 2008 5:00 Pm, Spider-Man: Web of Shadows Announced, IGN, ‏2008-04-17 (באנגלית)
↑  Greg MillerUpdated: May 12, 2012 10:30 amPosted: Apr 18, 2008 5:00 Pm, Spider-Man: Web of Shadows Q&A, IGN, ‏2008-04-18 (באנגלית)
↑  Nate AhearnUpdated: May 13, 2012 4:37 amPosted: Jun 9, 2008 8:51 Pm, Spider-Man: Web of Shadows First Look, IGN, ‏2008-06-09 (באנגלית)
↑  Spider-Man: Web of Shadows, Metacritic (באנגלית)
↑  Spider-Man: Web of Shadows, Metacritic (באנגלית)
↑  Spider-Man: Web of Shadows, Metacritic (באנגלית)
↑  Spider-Man: Web of Shadows, Metacritic (באנגלית)
↑  Spider-Man: Web of Shadows, Metacritic (באנגלית)
↑  Spider-Man: Web of Shadows, Metacritic (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16595099t (data)  VIAF: 292389906   WorldCat (עם VIAF): 292389906
פסל ישו הגואל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר עלייה לרגל, פסל ענק, פסל דמות, colossal statue of Jesus, אטרקציה תיירותית, מונומנט 
 כתובת:  הר קורקובדו 
 מיקום:  Alto da Boa Vista 
 מדינה:  ברזיל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1910–1920 (כ־10 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  12 באוקטובר 1931 
 חומרי בנייה:  בטון מזוין, סטיאטיט 
 עלות:  250,000 דולר אמריקאי (נכון ל־1931) 
 יוצר:  פול לנדובסקי, קרלוס אוסוואלד 
 אדריכל:  Heitor da Silva Costa, פול לנדובסקי, Gheorghe Leonida, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מידות
 גובה:  30.1 מ' (פסל דמות) 8 מ' (כן) 
 גובה מעל פני הים:  709 מ' 
 קואורדינטות:  22°57′07″S 43°12′38″W﻿ / ﻿22.951915648887°S 43.210464122788°W﻿ / -22.951915648887; -43.210464122788
 www.corcovado.com.br
  (למפת ריו דה ז'ניירו מוגדלת) פסל ישו הגואל(למפת ריו דה ז'ניירו רגילה) פסל ישו הגואל
 
הפסל משקיף על העיר
הפסל כפי שהוא נראה מהפסגה
השוואת גובה של פסלים בעולם, משמאל לימין:
הודו פסל האחדות 240 מטר (כולל 58 מטר בסיס)
הרפובליקה העממית של סין בודהה של מקדש המעיין 153 מטר (כולל בסיס 25 מטר ו-20 מטר כס מלכות)
ארצות הברית פסל החירות 93 מטר (כולל בסיס 47 מטר)
רוסיה אמא מולדת 87 מטר (כולל בסיס 2 מטר)
ברזיל פסל ישו הגואל 38 מטר (כולל בסיס 8 מטרים)
פסל ישו הגואל (בפורטוגזית: Cristo Redentor) הוא פסל ענק המתנשא לגובה 38 מטרים בדמותו של ישו וממוקם בראש הר קורקובדו שבעיר ריו דה ז'ניירו אשר בברזיל, ברום של כ-710 מטרים. ההר והפסל נמצאים שניהם ביער טיז'וקה ומשקיפים על ריו דה ז'ניירו כולה.
בנוסף להיותו סמל לדת הנוצרית, משמש פסלו של ישו גם כסמל לעיר ריו דה ז'ניירו ומהווה את אחד ממוקדי התיירות המרכזיים שבה. הפסל מוכר כאחד מסמליה של ברזיל ברחבי העולם, ואף הוכרז כאחד משבעת פלאי תבל החדשים.
היסטוריה

פסל ישו הגואל נחנך רשמית ב-12 באוקטובר 1931, אולם הרעיון לפסל דומה שיעמוד על הר קורקובדו הועלה כבר 80 שנים קודם לכן.
עוד באמצע שנות החמישים של המאה ה-19 פנה הכומר הקתולי מריה בוס אל הנסיכה איזבל בבקשה למימון עבור אנדרטה דתית שתוצב על ראש ההר. הנסיכה לא נענתה לבקשתו והרעיון נדחה לגמרי ב-1889, כשברזיל הפכה לרפובליקה (הרפובליקה הישנה) בעלת חוקים המחייבים הפרדה בין דת למדינה.
בשנת 1921 הוצע הרעיון שוב, הפעם על ידי הארכיבישוף של ריו דה ז'ניירו שארגן את שבוע האנדרטה, אירוע שבו נאספו תרומות עבור הפסל. התרומות נאספו בעיקר מברזילאים קתולים, וכעשר שנים מאוחר יותר הוצג הפסל לציבור בטקס חגיגי.
עיצוב

הוצעו עיצובים רבים עבור הפסל, מצלב פשוט ועד דמותו של ישו ובידיו גלובוס המייצג את העולם. בסופו של דבר נבחר העיצוב של ישו הגואל, דמותו של ישו עם ידיו פרושות לצדדים.
עיצוב הפסל נעשה על ידי הארכיטקט הפולני-צרפתי פול לנדובסקי, והבנייה נוהלה על ידי המהנדס המקומי היטור דה סילבה קוסטה. אחרי בחינה של העיצובים ששלח לנדוסקי הוחלט לבנות את הפסל מבטון מזוין ולא מפלדה. השכבה החיצונית של הפסל נבנתה מאבן סבון בגלל חוזקה ועמידותה לתנאי מזג אוויר קיצוניים.
תיאור

עד 2002 כדי להגיע לקרבת הפסל ולראותו מקרוב, צריך היה לטפס על ההר באמצעות גרם מדרגות בעל 222 שלבים, או לצאת למסלול הליכה מהפארק שבתחתית ההר. אולם מאז נוספו להר גם שלוש מעליות וארבעה גרמי מדרגות נעות כדי לאפשר את הגישה לקהל הרחב.
ב-7 ביולי 2007 נבחר פסל ישו הגואל לאחד משבעת פלאי תבל החדשים.
ב-18 בינואר 2014 השתוללה סופת ברקים שבמהלכה פגע ברק בפסל ושבר את האצבע.
מוטיבים נוצריים

מספר מוטיבים בפסל נועדו להציג את ישו וגדולתו:
גודלו - הפסל גדול מאוד ונישא לגובה רם, כך שניתן לראותו ממרחקים.
רעיון ההשקפה - ככל שמתקרבים לפסל, נשקף הנוף שמאחוריו באופן שיסמל כי ישו משקיף אל העם, ובהתאמה - העם משקיף אל ישו ממרחקים.
תנוחת ישו - פרישת הידיים נועדה לסמל את תנוחת התפילה וקבלת הפנים (קבלת האנשים לנצרות ותפוצתה); החיבוק האבהי שנועד לסמל את ישו בתור אבי הנצרות; ותנוחת הצליבה המאפיינת את ישו עצמו. עיצוב הפסל מצליח ליצור את תנוחת הצליבה מבלי שהצלב עצמו יהיה חלק מהפסל בשלוש דרכים: ישו עצמו בתנוחת צלב, הצל הנוצר מהפסל (התורם לרעיון התפוצה), והעובדה כי הפסל עשוי מגוש אחד וממרחקים ניתן לראות צלב בלבד ולא לזהות את דמותו של ישו.
אוניברסיטת ז'נבה

| --- | --- |


הבניין הראשי של האוניברסיטה
 אוניברסיטת מחקר ציבורית
 מוטו:  "אחרי החשיכה, אור"
 תקופת הפעילות:  1559–הווה (כ־465 שנים)
 מייסדים:  ז'אן קלווין 
 קמפוס:  עירוני
 בעלי תפקידים
 צוות:  4,645
 סטודנטים
 :  19,078
 מיקום
 מיקום:  ז'נבה
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 קואורדינטות:  46°11′56″N 6°08′40″E﻿ / ﻿46.19899°N 6.14446°E﻿ / 46.19899; 6.14446
 www.unige.ch
 he
 
אוניברסיטת ז'נבה (בצרפתית: Université de Genève) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר ז'נבה שבשווייץ.
האוניברסיטה נוסדה ב־1559 על ידי ז'אן קלווין בשם Académie de Genève, ב־1873 שונה שמה לשם הנוכחי. נכון ל־2023 למדו בה 19,078 סטודנטים וביניהם סטודנטים זרים מלמעלה מ־150 מדינות. היא האוניברסיטה השלישית בגודלה בשווייץ לפי מספר סטודנטים לאחר אוניברסיטת ציריך (UZH) והמכון הטכנולוגי של ציריך (ETH Zurich). האוניברסיטה חברה בקבוצת קוימברה (GC), בהתאחדות האוניברסיטאות האירופאיות (EUA), בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר (LERU) ובפורום הבין־לאומי של אוניברסיטאות ציבוריות (IFPU).
ארגון אקדמי

באוניברסיטת ז'נבה 9 פקולטות ו־13 מכונים ומרכזים. האוניברסיטה מציעה 500 תוכניות לימוד הכוללות 136 תוארי בוגר ומאסטר, 87 תוכניות לדוקטורט ו־343 לימודי המשך.
ארגון אקדמי > פקולטות

הפקולטה למדעים: נלמדים תחומים כגון כימיה, ביוכימיה, ביולוגיה, פיזיקה, מתמטיקה, מדעי המידע ועוד.
הפקולטה לרפואה: שבה מתקיימות תוכניות לרפואה ורפואת שיניים.
הפקולטה למדעי הרוח: בין המקצועות הנלמדים בפקולטה נכללים ארכאולוגיה, לימודים קלאסיים, היסטוריה, תולדות האמנות, ספרות, לימודי שפות ועוד.
הפקולטה למדעי החברה: בפקולטה למדעי החברה מחלקות כגון כלכלה וחברה, גאוגרפיה וסביבה, מדעי המדינה ויחסים בינלאומיים, סוציולוגיה.
הפקולטה לכלכלה וניהול: מוצעות תוכניות לתואר ראשון, שני ושלישי בתחומי הכלכלה ומנהל העסקים.
הפקולטה למשפטים: לימודי המשפטים בפקולטה מוצעים במסלולים בצרפתית או באנגלית.
הפקולטה לפסיכולוגיה ומדעי החינוך: מוצעות תוכניות לתואר ראשון, שני ושלישי בענפי החינוך והפסיכולוגיה וכן לימודי תעודה.
הפקולטה לתרגום: מתקיימים לימודי שפות, תרגום, ומסלול בטכנולוגיות תקשורת רב תרבותיות.
הפקולטה לתאולוגיה: נלמדות תוכניות לתואר ראשון, שני ושלישי בתאולוגיה, חלקן מוצעות במתכונת למידה מרחוק.