stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תולעת משי (ספר)
הערות שוליים

↑  http://www.news18.com/news/books/robert-galbraiths-novel-the-silkworm-to-be-released-in-june-672390.html
↑  http://www.huffingtonpost.com/2015/04/24/robert-galbraith-career-of-evil-jk-rowling_n_7135338.html
↑  https://www.theguardian.com/books/2014/jun/18/the-silkworm-review-jk-rowling-robert-galbraith
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2 בדצמבר 2014. נבדק ב-2014-11-21. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
↑  רוב זקני, JK Rowling's Transphobia Wasn't Hard to Find, She Wrote a Book About It, Vice, ‏20 בדצמבר 2019 (באנגלית)
↑  קייטלין ברנס, Is J.K. Rowling Transphobic? A Trans Woman Investigates, them., ‏28 במרץ 2018 (באנגלית)
↑  "BBC - Robert Galbraith's Cormoran Strike novels to be adapted for major new BBC One drama series - Media Centre". bbc.co.uk. נבדק ב-16 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nancy Tartaglione. "JK Rowling's 'Cuckoo's Calling' To Become BBC Drama Series - Deadline". Deadline. נבדק ב-16 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  http://www.brontefilmandtv.co.uk/work
↑  https://www.bbc.com/news/entertainment-arts-37296931
↑  http://www.brontefilmandtv.co.uk/single-post/2016/11/04/Holliday-Grainger-Joins-Tom-Burke-for-BBC-and-HBOs-Strike-Series
↑  http://www.radiotimes.com/news/2017-09-10/meet-the-cast-of-strike-the-silkworm/
| סדרת "קורמורן סטרייק" מאת ג'יי קיי רולינג |
| --- | --- | --- |
| ספרים | קריאת הקוקייה • תולעת משי • דרך הרשע • לבן קטלני • דם חם • לב שחור כמו דיו • The Running Grave |  |
| סדרת טלוויזיה | סטרייק |  |
שליטי בוסניה

סמל המלך טוורטקו הראשון
שליטים מוקדמים (1082–1136)

| תמונה | תוארשם | שושלת | שנות שלטון | שליט הגמון | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | דוכס סטייפן או סטפאן מבוסניה | בית וויסלבלייביץ' | fl.  1082–1101 | קונסטנטין בודיןדוקליה  | התמנה כמושל בוסניה (1081–1101), על ידי מלך קונסטנטין בודין של דוקליה. |
סופח על ידי בית ווקאנוביץ' (1101–1136)[דרוש מקור]
באנות בוסניה (1136–1377)

| תמונה | תוארשם | שושלת | שלטון | שליט הגמון | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
נכבשה על ידי בלה השני, מלך הונגריה בשנת 1136; לאסלו השני, מלך הונגריה החזיק לראשונה את התואר "דוכס בוסניה" בשנים 1137–1154
|  | באן בוריץ' | בית בוריצ'ביץ' | 1154–1163 | בלוֹש (1154–1158) גזה השני (1158–1162) אישטוואן הרביעי (1162–1163)הונגריה  |  |
1167: האימפריה הביזנטית טוענת לשליטה על בוסניה
1180s: ממלכת הונגריה טוענת לשליטה על בוסניה
|  | באן קוּלין | קוליניץ' | 1180–1204 | מנואל הראשון קומננוס (1180–1183) ביזנטי אימרה הראשון (1183–1204) הונגריה  |  |
|  | באן סטייפן או סטפאן | קוליניץ' | 1204–1232 |  |  |
|  | באן מאתיי נינוסלב (מתאוס נינסלאוס) | קוליניץ' | 1232–1253 |  |  |
|  | באן פרייזדה הראשון | קוטרומאניץ' | 1254–1287 | מיכאל, שליט בוסניה (1262–1266) בלה, שליט מאצ'ו (1266–1272) גוטקלד (1272–1273) |  |
|  | באן פרייזדה השני | קוטרומאניץ' | 1287–1290 |  |  |
ב-1299, פאבל הראשון שוביץ' מבריביר לקח לעצמו את התואר "שליט בוסניה" (Bosniae dominus) ומינה את אחיו מלאדן הראשון שוביץ' מבריביר כבאן בוסניה. מלאדן הראשון היה באן בוסניה בשנים 1299–1304. החל מ-1299 נמצא מלאדן הראשון במלחמה עם סטייפן הראשון
|  | באן סטייפן או סטפאן הראשון | קוטרומאניץ' | 1287–1314 |  |  |
In 1305, פאבל שוביץ' לקח את התואר שליט כל בוסניה (totius Bosniae dominus). פאבל היה בשנים 1305– 1312 שליט כל הבוסניה.
|  | באן פאבל הראשון | שוביץ' | 1305–1312 |  |  |
|  | באן מלאדן השני | שוביץ' | 1312–1322 |  |  |
בנו הבכור של פאבל מלאדן השני שוביץ' מבריביר היה שליט כל בוסניה בשנים 1312–1322. ב-1314 מלאדן השני מינה את סטייפן השני קוטרומאניץ',אויבו מבעבר, לבן חסות בבוסניה.
|  | באן סטייפן או סטפאן השני | קוטרומאניץ' | 1322–1353 |  |  |
|  | באן טוורטקו הראשון | קוטרומאניץ' | 1353–1366 |  |  |
|  | באן ווק | קוטרומאניץ' | 1366–1367 |  |  |
|  | באן טוורטקו הראשון (בפאם השנייה) | קוטרומאניץ' | 1367–1377 |  |  |
ממלכת בוסניה (1377–1463)

אחרי עלייתם לכס המלכות כל מלכי בוסניה הוסיפו לשמם את שם הכבוד "סטייפן".
מלכי בוסניה (1377–1477) > טוענים לכתר ומלכים בשם בלבד

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

מלכים בשם
| מיקלוש אוילאקי (ניקולה אילוצ'קי) | "מלך בוסניה" (1471–1477) – באן של מצ'בה, קרואטיה, סלבוניה, שליט טרנסילבניה | מינוי של מלך הונגריה, מתיאש הראשון קורבינוס | בת זוג:דורותאה סצ'י |
| מתיאש מבוסניה או מתיה רדיבוייביץ או מתיה סבנצ'יץ' (בית קוטרומניץ') | "מלך בוסניה" (1465–1471) | בן של רדיבוי אוסטואיץ' מבוסניה, מינוי של הסולטן העות'מאני מהמט השני |  |
| מתיה וויסאליץ' (בית חרבאטיניץ') | "מלך בוסניה העות'מאנית" (1472–1476) | מינוי של הסולטן העות'מאני מהמט השני, סולק בגלל קשירת קשר עם ההונגרים נגד העות'מאנים |  |
התואר > התואר הקצר

Milošću Božijom (Po milosti gospoda Boga) kralj Srbljem, Bosni, Primorju i k tomu
Gratia Dei rex Serbiae, Bosniae, maritimarum partium, etc
(בחסד האל מלך סרביה, בוסניה, חופי הים וכו')
התואר > התואר הארוך

Po milosti gospoda Boga kralj Srbljem, Bosni, Primorju, Humskoj zemlji, Dalmaciji, Hrvatskoj, Donjim krajem, Zapadnim stranam, Usori, Soli i Podrinju i k tomu
Dei gratia rex Serbiae, Bosniae, Maritimarum partium, Chulmensium Terrarum, Dalmatiae, Croatiae, partis inferioris, Occidentalium partium, Usoriae, Soliae, Podriniae, etc
בתרגום:בחסד האל מלך סרביה, בוסניה, חופי הים, אדמות חום, דלמטיה, קרואטיה, החבלים התחתיים החבלים המערביים, אוסורה, סולי ועמק הדרינה.
לקריאה נוספת

, Marcel D.Popa, Horia C.Matei Mică enciclopedie de istorie universală, Editura științifică și enciclopedică, București 1983 (ברומנית)
הערות שוליים

↑  Edgar Hösch, (1101-1082) (Balkans: a short history from Greek times to the present day, Vol 1972, Part 2, pages 68 and 83. Google Books
↑  Vjekoslav Kljaic, Geschichte Bosniens von den ltesten Zeiten bis zum Verfalle des K nigreiches, p. 61 (in German)
↑  Fine's The Late Medieval Balkans, p. 17
תיכון עירוני ה' (חיפה)

| --- | --- |

עירוני ה' חיפה
 בית ספר שש-שנתי
 השתייכות:  עיריית חיפה
 תקופת הפעילות:  1962–הווה (כ־62 שנים)
 מייסדים:  אברהם קפלן
 שכבות לימוד:  ז'–י"ב
 בעלי תפקידים
 מנהלת:  חגית לוי
 באחריות:  עיריית חיפה
 סגל:  140
 תלמידים
 :  כ-1,500
 מיקום
 מיקום:  רחוב הטנא, חיפה  רחוב ביכורים 25, חיפה
תיכון עירוני ה' ע"ש משה פלימן הוא בית הספר התיכון הציבורי הגדול בחיפה, אשר בו ובחטיבת הביניים שלו (הנקראים ביחד המרחב החינוכי עירוני ה') לומדים כ-1500 תלמידים.
המוסד שוכן בשני מבנים נפרדים - הבניין העליון ברחוב ביכורים, והבניין התחתון ברחוב הטנא.
תולדות בית הספר

בית הספר נוסד בשנת 1962 כתיכון עיוני ומקצועי על ידי אברהם קפלן, שהגיע מתיכון עירוני ג (חיפה) ושניהל אותו במהלך שנותיו הראשונות, עד לשנת 1975.
הבניין ברחוב ביכורים שכלל אז רק את האגף המערבי שימש אז גם את אוניברסיטת חיפה שנוסדה זמן קצר לפני כן, בטרם עברה למשכנה הקבוע סמוך לפסגת הכרמל, ואת בית הספר ללבורנטים מטעם רשת אורט ישראל, ובמהלך השנים הראשונות - שניהם יחד עם בית הספר שכנו יחד באותו מבנה.
מאוחר יותר נבנה האגף המזרחי של בית הספר, וכן הבניין התחתון ברחוב הטנא, שהפך בשנת 1970 לחטיבת הביניים אותה ניהלה בראשיתה אלישבע אגוזי שהגיעה מבית ספר ליאו באק, ושהייתה אחת מחטיבות הביניים הראשונות בארץ.
כמקובל בבית הספר הריאלי נקבע שכיתות ז' יהיו א', כיתות ח' יהיו ב', וכך הלאה עד י"ב שיהיו ו'; מתוך כוונה למשוך משם תלמידים;

ובשנת הלימודים הראשונה היו 2 כיתות ז', כיתה ח', ושלוש כיתות ט' (באותה תקופה כיתות א'-ח' נחשבו ליסודי, וכיתות ט'-י"ב לתיכון).
בשנת 1966 סיים המחזור הראשון את בית הספר.
תיכון עירוני ה' היה הראשון בארץ שבמקום מגמות היו בו מקצועות בחירה שמתוכם התלמידים בחרו מה ללמוד, ובעקבות הצלחת השיטה - הגיע שר החינוך יגאל אלון לביקור בבית הספר כדי ללמוד על כך ממקור ראשון.
בית הספר היה גם הראשון בו הונהגו לימודי של"ח במקום גדנ"ע, שמלבד שינוי השם - לימדו אותם מורים ולא מדריכים שהיו חיילים משוחררים ושהקנו לו אופי של הכשרה טרום צבאית.
מנהלי בית-הספר

| שם | תקופת הכהונה |
| --- | --- |
אברהם קפלן: 1975–1962
אפרים נתנזון: 1983–1975
עקיבא בר יוסף: 1984–1983
אפרים נתנזון: 1992–1984
ישראל מצליח: 2000–1992
עקיבא בר יוסף: 2007–2000
קובי זמיר: 2010–2007
שלומי דהאן: 2010-2017
חגית לוי: 2017–
מגמות הלימוד בבית הספר

בחטיבת הביניים יש כיום תוכניות מצוינות בשילוב הטכניון.
בין מגמות הלימוד כיום יש לציין את:
מגמת המדעים המדויקים: פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, ביוטכנולוגיה, מדעי המחשב וסייבר, רובוטיקה, הנדסת מכונות.
מגמת האומנות: תיאטרון, אמנות חזותית קולנוע תקשורת.
מגמת מדעי החברה: סוציולוגיה, פסיכולוגיה כלכלה, משפט עברי, דיפלומטיה ותקשורת בינלאומית (באנגלית).
מגמת מדעי הרוח
בשנת 2017 זכתה נבחרת בית הספר במקום ראשון באולמפיאדת רמון לחלל לחטיבות ביניים.
ראו גם

רשימת בוגרי בית הספר
דן לבני (מייסד מגמת האומנות בתיכון)
יהושע גתי (מורה לתנ"ך בבית הספר)
הערות שוליים

↑   הבניין ברחוב ביכורים בשנות הששים, הצילום באדיבות ארכיון העיר חיפה
↑   הבניין ברחוב הטנא, הפסל גרשון קניספל יצר את התבליט בחזית, הצילום באדיבות ארכיון העיר חיפה
↑   אולימפיאדת רמון לחלל, סוכנות החלל הישראלית
תומאס טראנסטרמר

| --- | --- |

תומאס טראנסטרמר
 לידה:  15 באפריל 1931 סטוקהולם, שוודיה 
 פטירה:  26 במרץ 2015 (בגיל 83) סטוקהולם, שוודיה 
 שם לידה:  Tomas Gösta Tranströmer 
 מדינה:  שוודיה 
 מקום קבורה:  Katarina kyrkogård 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטוקהולם, Södra Latin 
 שפות היצירה:  שוודית 
 יצירות בולטות:  בלטיים, למען החיים והמתים, גונדולת הצער 
 תקופת הפעילות:  מ-1954 
 בן או בת זוג:  Monica Bladh 
 צאצאים:  Emma Tranströmer, Paula Tranströmer 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לספרות (2011)  פרס נונינו (2004)  פרס אוגוסט (1996)  Kellgren Award (1981)  Sveriges Radio's Poetry Prize (1973)  זר הזהב (2003)  Gerard Bonnier Poetry Award (1984)  הפרס הנורדי של האקדמיה השוודית (1991)  Horst Bienek Award for Poetry (1992)  פרס נוישטדט הבין-לאומי לספרות (1990)  ליטריס אט ארטיבוס (1992)  הפרס הגדול של Samfundet De Nio (2001)  פרס הספרות של המועצה הנורדית (1990)  פרס אניארה (1985)  פרס הספרות של אפטונבלודט (1958)  פרופסור  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 tomastranstromer.net
 
תומאס טראנסטרמר (Tomas Tranströmer‏; 15 באפריל 1931 – 26 במרץ 2015) היה סופר, משורר ומתרגם שוודי, ששירתו השפיעה רבות בשוודיה וברחבי תבל. זוכה פרס נובל לספרות לשנת 2011.
חייו ועבודתו

טראנסטרמר עשה את חוק לימודיו בתיכון הלטיני סֶדְרָה בסטוקהולם וקיבל תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת סטוקהולם ב-1956. הוא החל לכתוב בגיל שלוש עשרה, ופרסם את אסופת השירים הראשונה שלו, 17dikter ("שבעה עשר שירים") בשנת 1954. האסופה האחרונה (נכון ל-2008) פרי עטו, Den stora gåtan ("החידה הגדולה"), ראתה אור ב-2004, ותרגום אנגלי שלה "The Great Enigma: New Collected Poems" (החידה הגדולה: אסופת שירים חדשה) יצאה לאור ב-2006. הוא פרסם אוטוביוגרפיה קצרה, Minnena ser mig ("הזכרונות מתבוננים בי"), ב-1993.
שירים אחרים - בייחוד בשנות השבעים ה"פוליטיות" - גרמו לכך שהוא הואשם בהתרחקות ממסורת ובאי-הכללת סוגיות פוליטיות בשיריו וברומניו. אף על פי כן עבודתו נשענת על- ומפתחת את שפת המודרניזם והאקספרסיוניזם/סוריאליזם של שירת המאה העשרים; היא מתווה הווי בהיר ופשוט של חיי היום-יום והטבע ובמיוחד חושפת תובנות מיסטיות הניזונות מן ההיבטים האוניברסליים של המוח האנושי.
טראנסטרמר והמשורר האמריקאי רוברט בליי היו חברים קרובים והתכתבויותיהם פורסמו בספר Air Mail.
ב-1990 סבל טראנסטרמר משבץ מוחי שפגע בדיבורו, אולם הוא המשיך לכתוב. רבים מחשיבים אותו כגדול משוררי שוודיה. שירתו תורגמה לחמישים שפות; בין מתרגמיו לשפה האנגלית היו: בליי, רובין פולטון, וסופר הבלוז האמריקאי הבולט סמואל שרטר. מבין הפרסים שהוענקו לו ניתן למנות את הפרס על שם בונייר (Bonnier) לשירה, פרס נוישטדט (Neustadt) הבינלאומי לספרות, פרס אבראליד (Övralid), פרס על שם פטרארקה בגרמניה, והפרס השוודי מאת פורום השירה הבינלאומי. ב-2004 זכה בפרס נונינו הבינלאומי. ב-2007 ניתן לטראנסטרמר פרס הכרה מיוחד על מפעל חיים מידי חבר הנאמנים של גריפין (Griffin Trust) עבור מצוינות בשירה, גוף זה גם מעניק מדי שנה את פרס גריפין לשירה. בשנת 2011 זכה בפרס נובל לספרות.
בנוסף להיותו סופר, היה טראנסטרמר גם פסיכולוג במקצועו בטרם נפגע משבץ. הוא עבד עם בני נוער אסירים, ועם נכים, פושעים ומכורים לסמים. הוא נחשב גם כפסנתרן מוכשר, מה שלעיתים עלה בידו להמשיך לאחר השבץ, אם כי ביד אחת בלבד.
ספרי שירה

תומאס טראנסטרמר, נוסחאות החורף, תרגמה משוודית: גלית חזן-רוקם; הוצאת קשב לשירה, תשס"ג 2003.
כל השירים - תומאס טראנסטרמר, תרגמה משוודית: גלית חזן-רוקם; הוצאת קשב לשירה, 2013.
17 dikter‏ (1954) - "שבעה עשר שירים"
Hemligheter på vägen‏ (1958) - "סודות על הדרך"
Den halvfärdiga himlen‏ (1962) - "גן העדן החצי-מוגמר"
Klanger och spår‏ (1966) - "צלילים וסימנים"
Mörkerseende‏ (1970) - "חזיון ליל"
Stigar‏ (1973) - "נתיבים"
Östersjöar‏ (1974) - "בלטיים"
Sanningsbarriären‏ (1978) - "מחסום האמת"
Det vilda torget‏ (1983) - "הכיכר הפראית"
För levande och döda‏ (1989) - "למען החיים והמתים"
Sorgegondolen‏ (1996) - "גונדולת הצער"
Den stora gåtan‏ (2004) - "החידה הגדולה"
The Great Enigma: New Collected Poems‏ (2006) - תרגום לאנגלית בידי רובין פולטון
שמואל טרגן

שמואל (שמוליק) טרגן (נולד ב-13 בינואר 1972) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת החלוץ, וידוע בעיקר על התקופה בה שיחק במכבי חיפה, שם זכה עם הקבוצה בדאבל היסטורי.
קריירה

טרגן נולד וגדל בחיפה, והתחיל את דרכו בספורט כשבגיל 13 נרשם לקבוצת הנוער של הפועל חיפה בכדורסל, שם שיחק יחד עם גיא גודס וקורן אמישה, לימים כוכבים בליגה הבכירה בכדורסל, ושחקני נבחרת ישראל בכדורסל. חצי שנה מאוחר יותר בגיל 14, הגיע למסקנה שמתאים לו יותר לשחק דווקא כדורגל, ונרשם לקבוצת נערים א' של מכבי חיפה, שם עבר תחת שרביטו של המאמנים ליאון אברהם, ג'וני הרדי ואשר עלמני.
בשורות מחלקת הנוער טרגן הרבה לכבוש בתור חלוץ הקבוצה, וממוצע ההבקעות שלו עמד על 15 שערים בעונה. הוא נכלל בסגל נבחרת הנוער של ישראל אותה אימן שלמה שרף, שמאוחר יותר הפך למאמנו במכבי חיפה הבוגרת. בשורות הנערים והנוער שיחק יחד עם אייל ברקוביץ', לימים כוכב מכבי חיפה ונבחרת ישראל בכדורגל.
בגיל 18 עלה לקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה, אך לא הירבה לשחק והיה בעיקר מחליף בגלל עודף שחקנים טובים ואיכותיים בחלק הקדמי של הקבוצה, בעונת 1990/1991 בה זכתה הקבוצה באליפות המדינה ובגביע המדינה והשלימה דאבל היסטורי תחת המאמן שלמה שרף. לאוהדים זכור בעיקר בגלל שער שהבקיע במשחק בעונת הדאבל מול מכבי תל אביב, בו ניצחה חיפה 1:4 בדרך לתואר. באמצע העונה העוקבת בחלון העברות של ינואר 1992, עבר טרגן למכבי עכו שם שיחק מספר עונות. את שארית הקריירה שלו בילה בקבוצות בליגות הנמוכות יותר.
תארים כשחקן

אליפויות (1): 1990/1991
גביע המדינה (1): 1990/1991
הערות שוליים

↑  צרפתי וטרגן למכבי עכו, עיתון ⁨⁨חדשות⁩⁩, 22 דצמבר 1991
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שמואל טרגן".
תחרות שחמט לזכר אלכין 2013

תחרות השחמט לזכר אלכין 2013 התקיימה בחלקה הראשון בפריז, שבצרפת ובחלקה השני בסנקט פטרבורג, שברוסיה, בין התאריכים 20 באפריל ו-1 במאי 2013. התחרות התנהלה בשיטת ליגה וכללה תשעה סיבובים.
תוצאות התחרות

| מקום | שם שחקן | מדינה | מד כושר | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לבון ארוניאן | ארמניה ארמניה | 2809 | 5.5 |
| 2 | בוריס גלפנד | ישראל ישראל | 2739 | 5.5 |
| 3 | וישוואנתן אנאנד | הודו הודו | 2783 | 5 |
| 4 | מייקל אדמס | אנגליה אנגליה | 2727 | 4.5 |
| 5 | ניקיטה ויטיוגוב | רוסיה רוסיה | 2712 | 4.5 |
| 6 | לורן פרסינה | צרפת צרפת | 2706 | 4.5 |
| 7 | ולדימיר קראמניק | רוסיה רוסיה | 2801 | 4.5 |
| 8 | מקסים ושייה-לגראב | צרפת צרפת | 2722 | 4.5 |
| 9 | דינג לירן | הרפובליקה העממית של סין סין | 2707 | 3.5 |
| 10 | פטר סבידלר | רוסיה רוסיה | 2747 | 3 |
פרסים מיוחדים

מארק טיימנוב העניק מספר פרסים מיוחדים: על המשחק שקרוב ביותר לסגנונו של אלכסנדר אלכין זכה פרסינה על ניצחונו נגד קראמניק. בפרס על התחבולה היפה ביותר זכה דינג לירן בניצחונו נגד ארוניאן מהסיבוב הראשון והפרס על המשחק הטכני הטוב ביותר ניתן לגלפנד על ניצחונו נגד אדמס.
תערוכת הכלבים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ביל רוברטס
 הופק בידי:  וולט דיסני
 תסריט:  ג'ק קיני
 מדבבים:  וולט דיסני לי מילר בילי בלטשר ג'ון פורי ג'יי. דונלד וילסון
 מוזיקה:  אוליבר ולאס
 אנימטור:  ליאו סלקין אל אוגסטר ג'ון לונסברי ג׳ורג׳ ראולי שיימוס קולהאן נורם פרגוסון וינפילד הוסקינס דיק לנדי ג'ון מקמנוס ריי פאטין פרד מור לס קלארק מילט שפר קלייד ג'רונימי קורנט ווד ארנולד ג'ילספיי סיי יאנג לי מורהאוס מרווין וודוורד
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  וולט דיסני הפקות
 חברה מפיצה:  RKO Radio Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  3 בפברואר 1939
 משך הקרנה:  8 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט קומדיה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
 
תערוכת הכלבים (באנגלית: Society Dog Show) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1939 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures. בסרט, שביים ביל רוברטס, מככבים מיקי מאוס ופלוטו כשלצידם מופיעה פיפי, כלבה פקינז המשמשת כמושא אהבתו של פלוטו. זהו הסרט הקצר ה-104 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצא לאקרנים והראשון באותה השנה.
עלילה

מיקי מאוס נכנס עם פלוטו לתערוכת כלבים ראוותנית. השניים מגיעים לשם במכונית עץ מאולתרת. בזמן שמיקי מטפח את מראהו של פלוטו, האחרון מוצף באושר כשהוא מניח את מבטו על פיפי הפקינזית. כאשר פלוטו נקרא לדוכן השופטים, מיקי גורר אותו לשם במהירות. דברים לא נראים טוב עבור מיקי ופלוטו לאחר שהוא תוקף את השופט (עקב גסות רוח שלו כלפי פלוטו), וכתוצאה מכך השניים מסולקים החוצה.
למשמע הכלבים פעלולנים העולים לבמה להופיע, מיקי מחליט להכניס מחדש את פלוטו לתערוכת הכלבים בתור כלב פעלולים, אך פלוטו אינו מרוצה מהרעיון. כאשר הצלם מצלם את כלבי הפעלולנים, אבקת הפלאש של המצלמה מציתה המסך, גורמת לשריפה לפרוץ בבניין. פיפי נתקעת מתחת למעמד מיקרופון שנפל. כשמיקי עומד לחזור פנימה עם פלוטו ככלב הסקטים, קהל של אנשים וכלבים עובר על פניהם ונמלט החוצה. פלוטו שומע את פיפי ובאומץ רב נכנס פנימה, עדיין עם הגלגיליות שלו, ובעוד מיקי מנסה לעקוב אחריו דרכו נחסמת עקב פסולת שנפלה מהשריפה. לאחר דרך מפרכת ומסוכנת להגיע אל פיפי, פלוטו מצליח להציל אותה רגע לפני שהיא נופלת לתוך הלהבות. הזוג בורח מהבניין הבוער דרך החלון ונוחת על צינור ניקוז שמתקפל מטה כמו קפיץ ומשגר אותם החוצה לרחוב. מיקי והשאר מתאספים סביב פלוטו והשופט אף מעניק לו מדליה כאשר כל הקהל מריע לו, מברך אותו כגיבור. לאחר מכן פלוטו משתמש באוזן שלו כדי למשוך את פיפי מאחורי המדליה, ככל הנראה בכדי לחלוק איתה נשיקה.
דמויות ומדבבים

מיקי מאוס – וולט דיסני
פלוטו – לי מילר
שופט – בילי בלטשר
פיפי הפקינזית – ג'ון פורי
פותח המכוניות – ג'ון מקליש
מגוון קולות – ג'יי. דונלד וילסון
הסרט הופץ בישראל בדיבוב עברי, כשעל מלאכת הדיבוב הייתה אחראית שפרירה זכאי.
טריוויה

הסרט בולט בכך שזו הייתה הופעתו האחרונה של מיקי בעיצובו הישן יותר שהיה קיים כעשר שנים מאז "בית האופרי" משנת 1929.
זוהי ההופעה הראשונה של פלוטו כשהוא עם קולר ירוק במקום אדום.
מאוחר יותר הייתה רצועת קומיקס המבוססת על סרט זה מאת פלויד גוטפרדסון, אם כי רצועת הקומיקס הוצגה בצורה שונה לגמרי מהסרט המצויר.
ייתכן שהסרט שימש השראה ל"תצוגת כלבים", הפרק ה-11 מהעונה הראשונה של "מיקי מאוס" (2013).
הערות שוליים

↑  Scott, Keith (3 באוקטובר 2022). Cartoon Voices of the Golden Age, Vol. 2 (באנגלית). BearManor Media. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. ISBN 978-3-8365-5284-4.
↑  "Society Dog Show". www.bcdb.com
↑  Grant, John (1998). Encyclopedia of Walt Disney's Animated Characters (2nd ed.). Hyperion. p. 42. ISBN 978-0786863365.
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 107–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
שמואל יהודה הירש

הרב שמואל יהודה הירש
הרב שמואל יהודה שמעון הירש (23 באוקטובר 1872 – 11 באוגוסט 1941) היה רב ראשי במחוז אוברייסל שבצפון הולנד, שבירתו היא העיר זְווֹלֶה, במשך קרוב לארבעים שנה.
רקע משפחתי

נולד לר' שמעון עזריה הירש ואימו חנה שפיץ. משפחת שפיץ הייתה משפחה אמידה מאוד, אשר ראו ברכה בעסקיהם (הם אף התגוררו בבית היסטורי - ביתו של הצייר ההולנדי הנודע רמברנדט, המוכר כיום כמוזיאון בית רמברנדט). אביה של חנה שפיץ ייסד את ארגון הצדקה "פקידים ואמרכלים" שהקימו בתי מחסה בעיר העתיקה בירושלים, ותמכו בעניי ארץ הקודש. אביו לא לקח חלק בעסקי המשפחה והקים בית-מדרש לבעלי בתים. בגיל שבעים הוכתר על ידי בנו בתואר "מורינו", תואר כבוד נדיר ביותר באותו תקופה.
אחרי לימודיו בתלמוד תורה המשיך בסמינר לרבנים אצל הרב יוסף צבי דינר, קיבל הסמכה לרבנות בגיל צעיר מאוד, וב-1902 עוד לפני נישואיו, נענה לקריאת קהילת זוולה, והתמנה לרבה הראשי.
פעולותיו כרב הקהילה

מיד עם מינויו לתפקיד פעל הרב הירש, בעידודו של אביו איתו ניהל קשר מכתבים יום-יומי, להגברת ההקפדה על קיום מצוות היהדות בקרב קהילתו.
הירש יזם את החזרת המחיצה בבית הכנסת, הכניס לתוקף דרישות קפדניות לשוחטים וקצבים. תחת הנהגתו הרוחנית, היה אובראייסל למחוז הראשון שכל נשות המורים, החזנים וכל העוסקים בקודש, כיסו את שערות ראשם – הלכה שהוזנחה בכל מערב אירופה באותו תקופה.
הירש השקיע מאמצים רבים על מנת לאפשר קיום מצוות גם ליהודים שחיו בקהילות קטנות. למשל, נועד עם מנהלי בתי ספר נוצריים, וסיכם עמם שלא יתקיימו שיעורים במקצועות חשובים ביום השבת, על מנת להוריד את הצורך מהתלמידים היהודיים הבודדים לחלל את יום השבת. פן נוסף של פעילותו היה מאבק הסברתי נגד ההתבוללות בקרב הלא-יהודים.
פעילות מול גופים לא יהודיים

השפעתו חרגה מתחום קהילתו ואף הגיעה אל כלל אוכלוסיית המדינה. בשנת 1920 פנה לשר המשפטים ההולנדי, והציג בפניו תוכנית שיקום אסירים על מנת שיוכלו לחזור לחיים אזרחיים הגונים, ולהתקיים בכבוד. הרעיון התקבל ובשנת 1921 קיבל על כך עיטור אבירות כבוד ממלכת הולנד וילהלמינה.
לאחר פטירתו נקבע שם הרחוב שבו שוכן בית הכנסת על-שמו.
לקריאה נוספת

שמואל בקוראי שמו, מודיעין עילית 2012
תסמונת פרקינסון פלוס

|  קישורים ומאגרי מידע |
| --- | --- |
 eMedicine:  1154074 
 
תסמונת פרקינסון פלוס (באנגלית: Parkinson plus syndrome) היא קבוצה של מחלות נוירו-דגנרטיביות המתאפיינות בקליניקה של מחלת פרקינסון (כגון רעד, ריגידיות, ברדיקינזיה, חוסר יציבות תנוחתית) עם מאפיינים נוספים המפרידים בין התסמונת לבין פרקינסון אידיופתי (מסיבה לא ידועה) פשוט. חלק מהמחקרים מחשיבים את מחלת אלצהיימר כחלק מקבוצה זו.
תסמונות אלו, הנקראות גם בשם מחלת פרקינסון א-טיפית, הן לעיתים קשות לאבחנה מבדלת לעומת מחלת פרקינסון עצמה או זו מזו.
סוגי תסמונות פרקינסון פלוס

Multiple System Atrophy (MSA): מאופיינת בין היתר במצבים של כשל של המערכת האוטונומית, תסמונת שנקראה בעבר Shy dragger syndrome: תסמונת זו מאופיינת במאפיינים פרקינסוניים, אי ספיקה של המערכת האוטונומית המובילה לתת לחץ דם בעמידה, חוסר הזעה, בעיות בתפקוד השליטה על הסוגרים, אימפוטנציה וכן הלאה, כאשר ב-MRI ניתן להבחין בכך שגרעין הפוטמן (Putamen) במוח הוא היפודנסי.
(Progressive Supranuclear Palsy (PSP: זוהי מחלה אידיופתית הפוגעת בחומר האפור במוח באזורים סאב-קורטיקליים. מחלה זו מאופיינת בברדיקינזיה וריגידיות, אולם המאפיינים העיקריים הם חוסר יציבות בעמידה ונפילות, חוסר שליטה על תנועות וולונטריות של העיניים כגון שליטה על מבט וורטיקלי, דמנציה פרונטו-טמפורלית, דיסארתריה, דיסטוניה ו-pseudobulbar palsy. גברים נפגעים פי שניים יותר מאשר נשים, והמחלה מתחילה בין גיל 45 לגיל 75, ולרוב המוות מתרחש בתוך 2–12 שנים.
(Corticobasal Degeneration (CBD
מחלת פיק (סוג של דמנציה)
(Olivopontocerebellar Atrophy (OPCA: מחלה זו מאופיינת באטקסיה ודיסארתריה (קושי בדיבור) ויכולה להתפתח כמחלה תורשתית או כווריאנט של MSA.
אבחנה

ביצוע הדמיה על ידי SPECT הוא כלי יעיל להערכת האבחנה המבדלת בין מטופלים עם פרקינסון לעומת מטופלים עם תסמונת פרקינסון פלוס.
טיפול

תסמונות אלו מתפתחות באופן מהיר ופרוגרסיבי יותר והן מגיבות פחות לתרופות אנטי-פרקינסוניאניות מאשר מחלת פרקינסון עצמה. עם זאת, המאפיינים הנוספים במחלות אלו יכולים להגיב לתרופות אחרות שאינן ניתנות במחלת פרקינסון.
תצורת נוף

נוף הררי, ברמות היילנדס בריטניה.
תצורת נוף היא הצורה של קרום כדור הארץ או של כוכבי לכת אחרים, כולל צורות אדמה וקרקע למיניהם כמו רכסי הרים, גבעות, צוקים, רמות, קניונים, עמקים וגדות של מקווי מים כמו חופי ימים, גדות נהר, איים, חצאי איים ומפרצים, אזורי קרקע השקועים מתחת למים (למשל הרי געש תת-ימיים), שקעים או רכס מרכז-אוקייני, וכל מרכיבי השטח באזור מסוים לרבות הבורות, עמקים, גבהים, גאיות, שיפועים ורכסים של שטח אדמה וכן את סופו והתחלתו של מקווה מים כמו ים או אגם.
תצורות הקרקע משתנות בהתאם לגובהם, שיקועם, שיפועם, כיוונם, כמות השכבות בהם והחומרים מהם הם מורכבים.
המונח אינו מתייחס לתצורות מעשה ידי אדם כמו תעלות או נמלים וגם לא לתכונות גאוגרפיות, כמו יערות או מדבריות. המונח מתאר רק את פני השטח והוא יכול לתאר באופן דומה כוכבי לכת אחרים.
המדע העוסק בחקר תצורות הנוף נקרא טופוגרפיה.
שמואל יהודה וינפלד

אין תמונה חופשית
הרב שמואל יהודה הלוי וינפלד (נולד בחשוון תרצ"ז, 13 בנובמבר 1936) הוא הבעלים והמנהל של הוצאת ספרים שי למורא ומחבר ספרות תורנית.