אולפני הרצליה
היסטוריה

האולפנים נוסדו על ידי מרגוט קלאוזנר, אחת מחלוצות התיאטרון והקולנוע העברי והישראלי. קלאוזנר חזתה את הפוטנציאל הטמון בעולם התקשורת כבר בשנות ה-30 של המאה ה-20. בשנת 1933 היא הקימה יחד עם בעלה יהושע ברנדשטטר את חברת ההפקות "אורים", זאת לאחר שהאמינה כי סרטי הקולנוע הם האמצעי הטוב ביותר להפצת רעיונות הציונות והחלוציות, הן בארץ ישראל והן ברחבי העולם. הסרט הראשון שהופק במסגרת חברת ההפקות, "לחיים חדשים" צולם בארץ ישראל, אולם בהיעדר הטכנולוגיה והכלים הדרושים לפיתוחו הוא נשלח למעבדות חיצוניות. כתוצאה מכך קלאוזנר שמה לה למטרה להקים אולפני הפקות בארץ ישראל, שיענו בדיוק על צרכים אלו ויעזרו להצמיח תעשיית קולנוע עצמאית ומשגשגת, וב-1947 החלה בחיפושים אחר הדרך שתעזור לה להגשים את החזון.
לאחר הקמת המדינה קלאוזנר ובעלה חכרו מגרש בגודל 72 דונם בהרצליה, שהיה בבעלות הקרן הקיימת לישראל. טקס הנחת אבן הפינה לאולפנים נערך ב-3 ביולי 1949. מגילת היסוד של הבניין הונחה על היסודות על ידי ברנדשטטר וראש המועצה בן ציון מיכאלי וחתומים עליה, בין היתר, אלוף יצחק שדה והשחקנית חנה רובינא. מברקי ברכה נשלחו מהבמאי האיטלקי רוברטו רוסליני ממנהלי אולפני "מטרו גולדווין מאייר" ו"פרמאונט" בהוליווד ומהסופר תומאס מאן, שהודיע שישמח אם האולפנים יפיקו סרט על פי ספרו "יוסף ואחיו". בעזרת השקעת כספי הירושה של אביה שהיוו הון התחלתי של 5,000 דולר בלבד יחד עם כספים שגייסו ממספר משקיעים, הם בנו את התשתיות הנדרשות באמצעות ציוד ומכשירים יקרים שיובאו לישראל.
בתוך תהליך הקמת האולפנים קלאוזנר צברה חובות כבדים, והיא לימים התוודתה שהייתה מוכנה לוותר על הפרויקט לו צפתה מראש את הסיבוכים[דרוש מקור]. בנוסף, שותפיה ויתרו בשלב מסוים על האמונה שהאולפנים יצליחו והפצירו בה לקנות את חלקם או לפרק את השותפות. היא החליטה לקנות את חלקם של שותפיה ולהעמיד את האולפנים על הרגליים.
האולפנים פעלו תחילה בשם "אולפני הסרטה בישראל בע"מ". הקמת שלב א' של האולפנים הסתיימה בסוף 1951 בעלות של מאה אלף ל"י עבור הבנייה ו-150 אלף דולר עבור קניית הציוד בחו"ל. עוד בטרם השלמת המבנים הופקו שני סרטים תיעודיים: "החלוצים הראשונים" שהוצג בפסטיבל קאן ו"עיר האוהלים" שהוצג בפסטיבל הסרטים של ונציה. שני הסרטים גם הוצגו בבתי קולנוע באירופה וארצות הברית. בנוסף החלו לעבוד על הסרט העלילתי הראשון שלהם "אלפיים שנה ועוד שלוש" שכתב וביים ברוך דינר. יהושע ברנדשטטר ניהל רומן עם עובדת משרד החוץ, אותה הכיר באמסטרדם. ברנדשטטר החליט לעזוב ולוותר על כל זכויותיו באולפנים ונישא לאהובתו. קלאוזנר נותרה כמנהלת ובעלת המניות העיקרית.
בשנת 1952 הופקו שני סרטים קצרים, סרט מוזיקלי בשם "קציר בגליל", שהופק עבור המגבית היהודית המאוחדת, וסרט עלילתי קצר - "ירח מלא".
בשנת 1954 הופקו לראשונה שני סרטים עלילתיים באורך מלא, "אבן על כל מיל שביים אריה להולה
#invoke:פרמטרים
, ו"גבעה 24 אינה עונה" בבימויו של הבמאי הבריטי תורולד דיקנסון
תבנית:הערה
.

בשנת 1957 הוקמה שותפות "כרמל-הרצליה" שהפיקה יומני קולנוע, היא הוקמה כתוצאה ממיזוג פעילות "יומני כרמל" לתוך "אולפני הסרטה בישראל". "יומני כרמל" הופקו על ידי "נתן אקסלרוד" אך פעלו בהפסד באותה עת, כאשר עלות כל יומן הייתה כ-3,000 ל"י וההכנסות רק כ-1,000 ל"י ואקסלרוד החליט להכניס שותף להוזלת עלויות ההפקה
תבנית:הערה
.

בשנת 1963 הופק ב"אולפני הרצליה" הסרט "סאלח שבתי"
תבנית:הערה
, לצורך הצילומים, הוקם סט צילום בחורשת אקליפטוסים בהרצליה, בה הוקם שחזור של מעברה
תבנית:הערה
. "אולפני הרצליה" גם סיפקו מימון חלקי לסרט, באמצעות אשראי של שלושת רבעי מעלות ההפקה
תבנית:הערה
.

בשנת 1967 מונה איציק קול על ידי קלאוזנר למנכ"ל האולפנים. זאת בעקבת הפקת הצגת "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" בתיאטרון הקאמרי, בו שימש קול מנהל האדמיניסטרטיבי. קלאוזנר החזיקה בזכויות למחזה והתרשמה לטובה מיכולתו. קול שכנע את קלאוזנר להשקיע בציוד לשידורי טלוויזיה, ובתקופת מלחמת יום הכיפורים היו האולפנים בניהולו מוקד לשידורי הלוויין של רשתות טלוויזיה מכל העולם
תבנית:הערה
.

בשנת 1971 הפיקו אולפני הרצליה את סרטו של הזמר ג'וני קאש, "דרך הבשורה: סיפורו של ישו", שצולם בישראל
תבנית:הערה
.

בשנות ה-70 האולפנים עברו לעסוק יותר בהפקת תוכניות טלוויזיה אם כי במקביל נמשכה גם הפקת סרטי קולנוע
תבנית:הערה
.

בשנת 1978 הוביל קול מהלך לאיחוד אולפני הרצליה עם אולפני גבע, ובשנים שלאחר מכן כיהן כמנכ"ל "האולפנים המאוחדים". תחת ניהלו הפכה חברת "האולפנים המאוחדים" לחברת ההפקות הגדולה בישראל לתוכניות טלוויזיה וסרטי קולנוע
תבנית:הערה
.

במחצית השנייה של שנות ה-80, סבלו "האולפנים המאוחדים" מקשיים כספיים עקב השקעה בציוד עבור ערוץ 2 שהשקתו התעכבה ומאבק בין בעלי המניות
תבנית:הערה
. הם נמכרו לקבוצת משקיעים ואחר כך חתם מנחם גולן על חוזה לרכישתם, אך הוא בוטל ברגע האחרון
תבנית:הערה
.

בשנת 1994 הוקם חדר השידור המרכזי של זכיינית ערוץ 2 "רשת" בבניין האולפנים. בתחילת 2006 עזבה "רשת" את המתחם
תבנית:הערה
.

בשנת 2002 הקימה חברת "האולפנים המאוחדים הרצליה" אולפן נוסף ושטחים נילווים (משרדים, חדרי איפור, הלבשה) במרכז תיא ברעננה. האולפן ברעננה פעל כעשר שנים ונסגר אחר כך
תבנית:הערה
.