stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תמנה קמינקא
ביוגרפיה

תמנה היא בתם של אילנה ואייל קמינקא, סופר ישראלי. לתמנה שלושה אחים. אחיה הצעיר, נבו קמינקא, מגלם את הדמות ויש בסדרת הנוער "כראמל" (החל משנת 2022). אחיה הבכור, ינאי קמינקא, נפל ב-7 באוקטובר 2023 במתקפת הפתע על ישראל. הפרק הראשון בעונה השנייה של "האריות של שלי הכובשת" הוקדש לו, לאחר שיצא כשבוע וחצי לאחר נפילתו.
את דרכה במשחק החלה בזמן שהות משפחתה בארצות הברית, כשהשתתפה במגוון מחזות זמר של התיאטרון העירוני בסקרמנטו, קליפורניה, כולל "אנני" ("Annie") ו"הלילה השנים עשר" (The Twelfth Night) של ויליאם שייקספיר.
בשנת 2019, עם חזרתה לארץ קמינקא, לוהקה לסדרת הילדים "אבא מטפלת", בה גילמה בעונות 1–5 את קלואי. ב-2020 גילמה את נטע בסדרה "PPS" וב-2022 גילמה את הדמות זוהר בסדרה הקומית "גולדה ומאיר".
ב-2022 לוהקה לתפקיד הראשי בסדרת הנוער של כאן חינוכית "האריות של שלי הכובשת", בה גילמה את שלי רומנו, נערה ממגדל העמק המקימה ומאמנת קבוצת כדורגל בליגה מעורבת. לקראת צילומי העונה השלישית החליטה לפרוש מסדרה זו.
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | שם המחזמר/המופע | הפקה | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | מחזמר "אנני" | הפקת Sacramento Theater Company | יולי |
| 2018 | "הלילה השנים-עשר" | הפקת Sacramento Theater Company | ולנטין |
| 2018 | "הקוסם מארץ עוץ" | הפקת ילדים בהתבסס על ספרו של ליימן פרנק באום | המכשפה |
| 2020 | מחזמר "מארי פופינס" | הפקת תיאטרון נורית קציר בירושלים | ברט |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם ההפקה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019–2022 | אבא מטפלת | קלואי | עונות 1–5 |
| 2020 | PPS | נטע גוטמן |  |
| 2021 | פלמ"ח | נעמי | שחקנית אורחת |
| 2022 | גולדה ומאיר | זוהר כהן |  |
| 2023-2022 | האריות של שלי הכובשת | שלי רומנו | עונות 1–2 |
מצודת איף

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוצב 
 מיקום:  איי פריאול 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1527
 תאריך פתיחה רשמי:  1527 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ימי הביניים 
 
 קואורדינטות:  43°16′47″N 5°19′31″E﻿ / ﻿43.279861111111°N 5.3251388888889°E﻿ / 43.279861111111; 5.3251388888889
 www.chateau-if.fr
  (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי מצודת איף(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי מצודת איף
 
מצודת איף במבט ממזרח
מצודת איף (בצרפתית: Château d’If) היא מצודה הממוקמת על גבי אי בים התיכון, כ-1.5 קילומטר מחוף העיר מרסיי שבצרפת. המצודה נבנתה במאה ה-16 ושימשה את המשטר הצרפתי מאז ועד שלהי המאה ה-19 ככלא, שבו נכלאו בעיקר אסירים פוליטיים.
המצודה זכתה לפרסום מיוחד בעקבות פרסום ספרו של אלכסנדר דיומא האב "הרוזן ממונטה כריסטו", אשר חלק מעלילתו מתרחש בה.
המצודה

המצודה נבנתה על האי איף, הקטן ביותר בקבוצת איי פריאול (Frioul archipelago)‏, השוכן מול חופה של מרסיי. קרקע האי היא אבן גיר, ושטחו הוא 30 דונם.
מבנה המצודה ממוקם ליד פאתו המערבית של האי. זהו מבנה מרובע בעל שלושה מפלסים וחצר פנימית, שאורך צלעותיו הוא 28 מטר. בשלוש מפינותיו צמודים אליו צריחים מעוגלים הצופים אל הים סביב. יש בהם חרכי ירי רחבים, שאיפשרו ירי תותחים אל הים. המגדל הצפון-מערבי, שגובהו 22 מטר, הוא הגדול והגבוה מכולם.
האי מבוצר בחומה היקפית ובה חרכי ירי, המתמשכת לאורך ראשי הצוקים שלו.
כיום ניצבים על גבי האי מספר מבנים נוספים, ובקצהו המזרחי ניצב מגדלור. סירות המבקרים באי עוגנות בצד מזח הממוקם לרגלי החומה הצפונית של האי.
תולדות המצודה

מצודת איף נבנתה בפקודת המלך פרנסואה הראשון, במטרה לסייע בהגנת מרסיי מפני התקפות מן הים. בניית המצודה החלה בשנת 1524, וחיל מצב נכנס אליה לראשונה בשנת 1531.
מיקומו המבודד של האי וזרמי הים המסוכנים בינו לבין החוף, שהפכו את הבריחה ממנו לקשה ביותר, הביאו להפיכת המצודה לכלא בדומה לכלא אלקטרז. ככזו היא הייתה לאחד מבתי הכלא המפחידים והידועים ביותר לשמצה בצרפת.
בתאים במפלס התחתון של מבנה המצודה שררו תנאי היגיינה גרועים ורבים מן האסירים שנכלאו בהם מתו. לאסירים בעלי אמצעים הייתה אפשרות להיכלא – כנגד תשלום - בתא מרווח ומאוורר יותר באחת מן הקומות העליונות של המבנה.
אסירים נכלאו במצודה החל משנת 1540. היו אלו פושעים פליליים אך גם אסירים פוליטיים ומתנגדי משטר רבים. נאסרו בה כ-3,500 הוגנוטים. אסירים נכלאו במצודה גם לאחר מהפכת 1848 ולאחר מרידת הקומונה הפריזאית ב-1871.
במצודה הוחזקה במשך 18 שנה גופתו החנוטה של הגנרל ז'אן-בטיסט קלבר, מפקד הכוחות הצרפתיים במצרים, אשר נרצח בשנת 1800. על החזקת גופתו במצודה הורה נפוליאון בונפרטה, שחשש שאם ייקבר יהפוך קברו למקום עלייה לרגל למתנגדיו. קלבר נקבר לבסוף בשטרסבורג לאחר שהמלך לואי השמונה עשר הסכים לכך.
המצודה זכתה לפרסום בינלאומי בעקבות פרסום ספרו של אלכסנדר דיומא האב "הרוזן ממונטה כריסטו" ב-1844. על פי עלילתו הדמיונית של הספר נאסר במצודה גיבורו, אדמונד דאנטס, על לא עוול בכפו, ולאחר 14 שנות כליאה ברח ממנה בבריחה נועזת.
הסופר מארק טוויין ביקר במצודה בשנת 1867 וכתב על הביקור בספרו The Innocents Abroad.‏
השימוש במצודה ככלא פסק בשלהי המאה ה-19. האתר חדל לשמש בסיס צבאי ונפתח לציבור הרחב בשנת 1890. בשנת 1926 הוכרז אתר המצודה כאתר היסטורי של צרפת.
כיום ניתן להגיע אל המצודה בשיט מן הנמל העתיק של מרסיי. הפרסום שזכתה לו בעקבות ספרו של דיומא עשה אותה לאתר תיירות מבוקש. כ-90 אלף איש מבקרים בה מדי שנה.
דגם האי והמצודה. הדגם נוצר בשנת 1681
מראה המצודה במבט מן הים
מראה האי מגג בניין המצודה ; ברקע - העיר מרסיי
הערות שוליים

↑  להרחבה ראו כאן.
↑  להרחבה ראו כאן. חלק מהספר תורגם לעברית ופורסם תחת השם מסע תענוגות לארץ הקודש.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 249396875   WorldCat (עם VIAF): 249396875
ארנה קזין

| --- | --- |

 לידה:  22 באוקטובר 1967 (בת 57) סקוטלנד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (2009) 
 ornacoussin.co.il
 
ארְנָה קזִין (נולדה ב-22 באוקטובר 1967) היא סופרת, מבקרת, עיתונאית, מסאית ומנחת כתיבה ספרותית-תיעודית בישראל.
ביוגרפיה

ארנה קזין נולדה בסקוטלנד. עלתה לישראל עם הוריה וגדלה ברמת גן. למדה בתיכון בליך. בצבא שירתה בחיל המודיעין. הייתה שחקנית כדוריד בקבוצת מכבי רמת חן ובנבחרת ישראל בכדוריד.
בין השנים 1991 ו-1997 כתבה בעיתונים "חדשות", "כל העיר" ו"העיר". מ-1997 עד סוף 2006 כתבה במוסף "גלריה" של העיתון "הארץ" מאמרים וכתבות בהקשרים של תרבות, גלובליזציה, חברה, פמיניזם וזהות מינית. מ-2007 כתבה מאמרים ב"הארץ" ובשבועון "לאשה" וערכה את "כעת", סדרה לספרות עיתונאית, בהוצאת הקיבוץ המאוחד. מסות פרי עטה התפרסמו בכתבי העת "המעורר", "רסלינג", "תיאוריה וביקורת", "גרנטה", "מאזניים", "הו!" ו"הזמן הזה".
בשנת 2004 ראה אור ספרה "במרחק הליכה: חיבור על תרבות הצריכה", בהוצאת בבל. הספר דן במשמעויות התרבותיות והחברתיות של תרבות הצריכה בישראל. ארבע שנים לאחר מכן פרסמה את "על הנוחות", שממשיך את הדיון בתרבות הצריכה והשפעותיה על חיינו. הספר דן במחיר התרבותי, המוסרי, החברתי, שאנשים משלמים על מנת להשיג נוחות.
בשנת 2006 פורסם בהוצאת הקיבוץ המאוחד ספרה "פיקניק", אסופת סיפורים קצרים. הבמאי ארז אייזנשטיין יצר את הסרט "איך להיות לבד" על פי סיפור מתוך אנתולוגיה זו. בשנת 2011 פרסמה את הספר "אפס עד 12 – יומן השנה הראשונה", המתעד בצורת יומן את הפיכתה של קזין להורה, כבת זוג לאם שילדה את בתן. בשנת 2015 ראה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד "גוזל", הראשון בסדרת נובלות בלשיות, שמובילה האורניתולוגית הלסבית ד"ר אליאנה דוידוב, הפועלת כבלשית חובבת. ב-2017 ראה אור "פולשת", השני בסדרה. הפרק השלישי והאחרון בסדרה, שכותרתו "בושה", ראה אור כסיפור בכתב העת לספרות "המוסך" במאי 2023.
מאז שנת 2007 עוסקת קזין בכתיבת ספרות ובהנחיית כתיבה. היא פרסמה את מדריך הכתיבה "לטפס על ההר, או: איך לכתוב", בהוצאת אחוזת בית. ספר המסות שלה "איך להיות ושאלות אחרות" ראה אור בשנת 2021. החיבור "איך להתנגד", שנכתב כתגובה לעליית ממשלת הימין בנובמבר 2022, ראה אור בינואר 2023. ספרה העשירי, "איך להישאר", אסופת מסות שנכתבו מאז נובמבר 2022, ראה אור באוגוסט 2024.
קזין מנחה כותבים – באופן אישי ובקבוצות – בכתיבה של מסות, ממוארים, ביקורת. בין השאר היא מנחה סדנאות בכתיבת ביקורת ובכתיבת מסות בתוכנית ללימודי תואר שני במדיניות ותאוריה של האמנות באקדמיה לאמנות "בצלאל" שבירושלים, בתוכניות מנהיגות של קרן מנדל, ובתוכניות מנהיגות של מכון ון ליר בירושלים.[דרוש מקור]
בשנת 2009 זכתה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים.
בשנת 2023 נמנתה קזין עם מדליקי המשואות בטקס יום העצמאות האלטרנטיבי שנערך בכיכר על שם אמיל גרינצוויג בירושלים.
ב-10 בפברואר 2024 קזין נעצרה בהפגנה למען שחרור החטופים מטבח שבעה באוקטובר.
ביוגרפיה > חיים אישיים

קזין חיה עם בת זוגה ושתי בנותיהן בתל אביב.
ספריה

במרחק הליכה: חיבור על תרבות הצריכה, הוצאת בבל, תשס"ד 2004.
פיקניק, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006.
על הנוחות, הוצאת בבל, 2008.
אפס עד 12 – יומן השנה הראשונה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011.
לטפס על ההר או איך לכתוב, אחוזת בית, 2015.
גוזל: אליאנה דוידוב – חקירה ראשונה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2015. דוידוב חוזרת מסיור צפרות בהודו וחוקרת את היעלמותה של עלמה, בתה התינוקת של חברתה, רות.
פולשת: נובלה בלשית – אליאנה דוידוב – חקירה שנייה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2017.
איך להיות ושאלות אחרות, אוליפנט, 2021.
איך להתנגד, אוליפנט, 2023.
איך להישאר, אוליפנט, 2024.
ספרים שתרגמה מאנגלית:
מסתרי פיטסבורג מאת מייקל שייבון, הוצאת עם עובד 2010.
המקרית מאת אלי סמית, הוצאת בבל 2010
הערות שוליים

1 2  ארנה קזין, בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות
↑  טלי גולדשמיד, על תרבות את-צריכה, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2004
↑  "על הספר "על הנוחות" מאת ארנה קזין". אוטוביוגרפיות. 2008-08-12. נבדק ב-2017-11-28.
↑  נעמה הלל, יופי מאורגן, באתר nrg‏, 27 באפריל 2006
↑  Orna Coussin, איך להיות לבד – עכשיו הסרט, באתר ארנה קזין, ‏2018-03-08
↑  תמר מרין, תגיד אבא מאת רענן שקד, אפס עד 12 מאת ארנה קזין | יומני הנסיכה, באתר הארץ, 11 במאי 2011
↑   יותם פלדמן, "איך להתנגד": ההתנגדות שמציעה ארנה קזין נראית כשייכת לתקופה אחרת, באתר הארץ, 15 בפברואר 2023
↑  איך להישאר - ביקורות, המלצות, כתבות, באתר ארנה קזין
↑  "ריאיון עם ארנה קזין, מחברת הספר "לטפס על ההר, או: איך לכתוב"". קורא בספרים. 2015-02-14. נבדק ב-2017-11-28.
↑  עינב שיף‏, פורסמו זוכי פרס שר התרבות למשוררים וסופרים לשנת 2009, באתר וואלה, 21 בדצמבר 2008
↑  משואות יום העצמאות 2023 | הארת שוליים: Yair Gil Photography
↑   יותם פלדמן, ההתנגדות שמציעה ארנה קזין נראית כשייכת לתקופה אחרת, באתר הארץ, 14 בפברואר 2023
↑   מאיה בקר, סקס אוקראיני, לילה במעצר ויובל נח הררי – ספרים חדשים שכדאי לבדוק, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305762505171  BnF: cb146201593 (data)  ISNI: 0000 0000 6659 0892  LCCN: no2005076983  SUDOC: 13076969X  VIAF: 76569387   WorldCat (עם VIAF): 76569387
נשיא אתיופיה

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  סאהלה–וורק זוודה
 תאריך כניסה לתפקיד:  25 באוקטובר 2018
 תחום שיפוט:  אתיופיה
 ייסוד המשרה:  12 בספטמבר 1974
 איוש ראשון:  אמן אנדום
 
נשיא אתיופיה הוא ראש המדינה של אתיופיה.
תפקיד זה קיים מלאחר ביטול הקיסרות באתיופיה ב-12 בספטמבר 1974. מוסד הנשיאות באתיופיה הוא צר סמכות וסמלי בעיקרו והנשיא נבחר לתקופת כהונה בת שש שנים.
ראו גם

ראש ממשלת אתיופיה
| נשיאי אתיופיה |
| --- | --- | --- |
| הרפובליקה העממית | מנגיסטו היילה מריאם • טספאי גברה קידן |  |
| הרפובליקה הפדרלית | מלס זנאווי • נגסו גידאדה • גירמה וולדה גיורגיס • מולטו טשומה • סאהלה–וורק זוודה • טאיה אטסקה סלאסי |  |
הר געש

התפרצות סנט הלנס, 1980
השניות הראשונות בהתפרצות: בירוק - התמוטטות הלוע, באדום - ראשית ההתפרצות
לוע סנט הלנס, צולם בחודש מאי 1982
הר געש הוא מבנה גאולוגי הנוצר כאשר הלוחות הטקטוניים מתרחקים, מאגמה פורצת דרך סדקים בקרום כדור הארץ ונפלטת אל פני השטח בתהליך הנקרא "התפרצות געשית". "וולקנו", המונח הלועזי להר געש, מושאל משמו של הר הגעש ווּלקנו (Vulcano) שבאיים הליפאריים – איים געשיים בים התיכון. "וולקן" הוא גם שמו של אל האש והנפחות במיתולוגיה הרומית (מקביל לאל היווני הפייסטוס).
הרי געש הם ביטוי לחום העצום האצור במעמקי כדור הארץ – חום שיש בו כדי להתיך סלעים. צפיפותו של הסלע המותך, המאגמה, קטנה מזו של הסלע המוצק המרכיב את קרום כדור הארץ, ועל כן המאגמה עולה באטיות. במקומות שבהם מגיעה המאגמה אל פני כדור הארץ מתקיימת פעילות געשית, העשויה להתרחש בשני אזורים גאולוגיים: בגבול בין לוחות טקטוניים ובנקודה חמה, שעל פי הסברה המקובלת נוצרת כתוצאה מהסעת חום מגלעין כדור הארץ באמצעות תימרת מעטפת.
התחום המדעי העוסק בחקר הרי געש נקרא "וולקנולוגיה", והוא ענף בתחום מדעי הגאולוגיה.
הרי געש פעילים קיימים באזורים שונים על פני כדור הארץ, לדוגמה סביב טבעת האש, המקיפה את האוקיינוס השקט, באיטליה (וזוב, אטנה), איסלנד והוואי.
מחקר הרי געש

בעת העתיקה, הפילוסוף היווני אמפדוקלס ראה את העולם כמחולק לארבעה כוחות יסוד: אדמה, אוויר, אש ומים, כאשר הרי געש הם ביטוי ליסוד האש. אפלטון גרס כי כמויות בלתי נדלות של מים חמים וקרים זורמים בנהרות תת-קרקעיים, וכי בעומק כדור הארץ מתפתל נהר אדיר של אש, פיריפלגטון (אנ') (Pyriphlegethon), המזין את הרי הגעש בעולם. אריסטו ראה באש התת-קרקעית תוצאה של חיכוך הרוח בסלע כאשר היא חודרת מבעד למעברים צרים. הפילוסוף הרומי לוקרטיוס טען כי הר הגעש אֶטנה חלול, וכי האש התת-קרקעית הבוקעת ממנו מוזנת על ידי רוחות עזות המנשבות על פני הים. אובידיוס האמין כי הלהבות מוזנות באמצעות "מאכלים שמנים" וכי התפרצויות געשיות דועכות כאשר אוזל מקור ההזנה. ויטרוביוס טען כי גופרית, אלום (אבן מלח המורכבת מגופרת אשלגן וגופרת חמרן) וביטומן הם שמזינים את האש התת-קרקעית. תצפיות שערך פליניוס הזקן העלו כי רעידות אדמה קדמו בדרך כלל להתפרצות הר געש; הוא עצמו נהרג כתוצאה מהתפרצות הר הגעש וזוב בשנת 79, התפרצות שתועדה על ידי אחיינו פליניוס הצעיר.
תיאורים של הרי געש בתקופת הרנסאנס, כגון תיאור זרם פירוקלסטי באיים האזוריים בשנת 1580, קידמו במידה ניכרת את הידע שהיה קיים באותה עת. גאורגיוס אגריקולה טען כי לקרני השמש אין כל קשר להרי געש, והאמין כי תרסיס הנמצא בלחץ רב גורם להתפרצויות של "שמן הרים" ובזלת. יוהאנס קפלר ראה בהרי הגעש נתיב לדמעות ולהפרשות של כדור הארץ: בִּיטוּמֶן, זפת וגופרית. דקארט, אשר הכריז כי אלוהים ברא את הארץ ברגע אחד, הכריז גם כי עשה זאת בשלוש שכבות: המעמקים הלוהטים, שכבת המים והאוויר. הרי הגעש נוצרו, לדעתו, כאשר קרני השמש פילחו את הארץ.
במאה ה-18 פיתח הגאולוג הגרמני אברהם גוטלוב ורנר את הנפטוניזם (אנ'), תאוריה שבבסיסה היה אוקיינוס חובק-כול, שנסוג לאט עד למקומו הנוכחי תוך כדי שיקוע של כל סוגי הסלעים והמינרלים בקרום כדור הארץ. חוקר הטבע הסקוטי ג'יימס האטון יצא נגד תאוריית הנפטוניזם של ורנר עם תאוריה משלו, שכונתה פלוטוניזם (על שם האל פלוטו), שלפיה משקל המים והאדמה מתחת לימים יוצר לחץ שגורם לחום, להתכת האדמה וליצירת לבה הפורצת מהרי געש. האטון הניח כי התהליכים המעצבים את פני כדור הארץ הם איטיים ואחידים (אוניפורמיים), בהתאם להשקפתו הדתית הדאיסטית, שדגלה באל לא-פרסונלי שיצר את העולם כמכונה מושלמת הפועלת ללא הרף. בהתאם, הוא ניסח את עקרון האחידות. לעקרון האחידות קמה במהלך המאות ה-18 וה-19 תנועת התנגדות בדמות ה"קטסטרופיסטים" – שהצביעו על קיומם של מאובנים ימיים באזורים יבשתיים, והגנו על התפיסה שלפיה שינויים גאולוגיים התרחשו באירועים קטסטרופליים בממדים עצומים, כגון המבול המקראי, ולא בהשתנות איטית לאורך מיליוני שנים. כתגובה לקטסטרופיסטים פרסם הגאולוג הסקוטי צ'ארלס לייל ב-1830 את הספר "עקרונות הגאולוגיה" ובו הציג טען בזכות עקרון האחידות על ידי הצגת דוגמאות מרחבי אירופה. לייל, שנחשב לאבי הגאולוגיה המודרנית, סיכם את עקרון האחידות במשפט: "ההווה הוא המפתח לעבר". תאוריות גאולוגיות מודרניות מדברות על שינויים אחידים לאורך שנים לצד שינויים דרסטיים, כמו רעידות אדמה והתפרצויות געשיות, המתרחשים בזמן קצר.
המחקר המודרני מתמקד במעקב אחר התפרצויות געשיות תוך שימוש בסייסמוגרפים הטמונים באזורים געשיים לבדיקת שינויים סייסמיים במהלך התפרצות ובעיקר בחיפוש אחר תדרים הרמוניים המסמנים זרימת מאגמה בצינורות הזנה. כמו כן נערך מעקב אחר שינויים בגודלם ובנפחם של הרי געש, פליטות גזים ושינויי טמפרטורה.
הרקע להיווצרות הרי געש

כדי להבין את היווצרות הרי הגעש והפעילות המתרחשת בהם, צריך להכיר את מבנה כדור הארץ והחומרים המרכיבים אותו ולהבין את התהליכים המתחוללים בהם.
הרקע להיווצרות הרי געש > מבנה כדור הארץ

כדור הארץ בנוי משלוש שכבות עיקריות:
גלעין כדור הארץ – הפנים המתכתי של כדור הארץ. הוא מחולק לשני חלקים: גלעין פנימי מוצק וגלעין חיצוני נוזלי. רדיוס הגלעין כ-3,500 ק"מ והוא מורכב מניקל וברזל. בגלעין הפנימי מזוהה "גלעין עמוק" ברדיוס של 300 ק"מ, שהוא בעל תכונות פיזיקליות שונות משאר הגלעין.
מעטפת כדור הארץ – שכבה המקיפה את גלעין כדור הארץ ועוביה כ-2,900 ק"מ. למעטפת שתי שכבות: המעטפת התחתונה הנמצאת בעומק שבין 670 ל-2,900 ק"מ מפני כדור הארץ, ומעליה המעטפת העליונה שבתחתיתה מצוי אזור מעבר בעומק שבין 400 ל-650 ק"מ.
קרום כדור הארץ – השכבה החיצונית של כדור הארץ. עובי הקרום הוא כ-5 ק"מ מתחת לאוקיינוסים ועד 60 ק"מ מתחת לרכסי הרים.
קיים גבול דמיוני בין שכבות כדור הארץ השונות המתאפיין בשינוי מהירות, זווית או עוצמה של גלים סייסמיים, דבר שיש בו כדי להעיד על שוני במצב צבירה או בצפיפות. גבולות אלה נקראים "תחומי אי-רציפות", וידועים שלושה: תחום אי-רציפות ג'פריס בין הגלעין החיצוני הנוזלי לגלעין הפנימי והמוצק, תחום אי-רציפות וייכרט-גוטנברג בין המעטפת לגלעין ותחום אי-רציפות מוהורוביצ'יץ' בין קרום כדור הארץ למעטפת.
בחלקו העליון של כדור הארץ מתקיימת חלוקה נוספת, ליתוספירה – שכבה קשיחה הכוללת את קרום כדור הארץ ואת חלקה העליון של המעטפת העליונה, ואסתנוספירה – שכבה גמישה הכוללת את שאר חלקי המעטפת.
היווצרות הר געש > התפרצות געשית

התפרצות געשית היא תהליך בו פורצת מאגמה מסדקים בקרום כדור הארץ אל פני השטח ונוצרים הרי געש. המאגמה היא חומר סלעי מותך המכיל תמיסות סיליקטיות בטמפרטורה גבוהה (אלפי מעלות צלזיוס), ומקורה במעטפת כדור הארץ. צפיפות המאגמה נמוכה יחסית לסלעי הקרום, ולכן היא נוטה לעלות כלפי מעלה. כאשר נחסמת דרכה על ידי סלעי הקרום, מתחילה המאגמה להצטבר וליצור מאגר הנקרא תא מאגמה. תא מאגמה מלא יוצר לחץ רב על הסלעים המקיפים אותו, וכאשר נוצרים בהם סדקים – הם משמשים צינורות הזנה שדרכם פורצת המאגמה אל פני השטח. במהלך ההתפרצות נפלטים מן הסדק חומרי פליטה שונים, שחלק מהם נוחתים בסמוך ויוצרים מסביב לסדק סוללה של רסק סלעים, לבה ואפר. כל התפרצות גורמת להיווצרות חומר נוסף המגביה ומעבה את הסוללה, וכך מתפתח הר געש בצורת חרוט.
היווצרות הר געש > חומרי פליטה געשיים

החומרים המשתחררים במהלך התפרצות געשית הם מאגמה, גזים ואדי המים שהיו כלואים בה, וכן הסלעים הבונים את תא המאגמה ואת צינור ההזנה, הנדחפים החוצה מפאת הלחץ הרב. השתחררותם יוצרת תוצרים געשיים:
לבה – מאגמה הזורמת על פני השטח לאחר שהשתחררו ממנה גזים ואדי מים. הלבה החמה מתקררת במהירות במגע עם אוויר והופכת לסלעים כגון בזלת, סקוריה, אובסידיאן, פומיס וטוף.
חומרים פירוקלסטיים – קרעי לבה הנפלטים במהלך התפרצות געשית במצבי התקררות שונים, שההבדל ביניהם הוא גודל החלקיקים:
אבק – חלקיקים שגודלם פחות מ-500 מיקרומטר
אפר געשי – פתיתים שגודלם מגיע עד 2 מ"מ
לפילי – טיפות מותכות שגודלן נע בין 2 ל-64 מ"מ
דמעות פלה ושערות פלה – טיפות לבה שחורות בעלות מבנה אווירודינמי או סיבים שנוצרו מטיפות לבה שהועפו באוויר ונמתחו, קרויות על שם פלה – אלת האש והרי הגעש של הוואי.
פצצה געשית – גושי סלע מותכים שגודלם יותר מ-64 מ"מ
בלוק געשי – גושי סלע מוצקים שגודלם יותר מ-64 מ"מ
שחרורם של הגזים ואדי המים שהיו כלואים במאגמה יוצרים חומרים נדיפים, חלקם רעילים: קיטור, מתאן, חנקן, חומצה מלחית, חומצה פלואורית, מימן גופרתי, פחמן דו-חמצני וגופרית דו-חמצנית.
גבישי מינרלים – גבישים שנוצרו במאגמת-האם לפני ההתפרצות, וניתקו ממנה במהלכה.
החומרים הנפלטים במהלך ההתפרצות ונופלים לקרקע נקראים טפרה.
מיון הרי געש > מבנה

פליטת הלבה, האפר והסלעים יוצרת הרי געש במבנים שונים, הנובעים מסוג ההתפרצות ומן האופן בו תוצריה מצטברים מסביב ללוע.
מיון הרי געש > מבנה > חרוט געשי

לרוב הרי הגעש מבנה אופייני המורכב מחרוט שבפסגתו פעור לוע. כל התפרצות גורמת להצטברות חומר נוסף המגביה ומעבה את הסוללה, וכך מתפתח הר געש בצורת חרוט. חרוטים געשיים הם מהמבנים הפשוטים הנוצרים בהתפרצות געשית, והם נבנים מפליטת חומר מתוך צינור ההזנה ומהרבדה חרוטית של שכבות מסביב ללוע. חרוטים געשיים נבדלים זה מזה בהרכב ובגודל החלקיקים הבונים אותם:
חרוט אפר הוא הצורה הנפוצה ביותר של הר געש וגובהו אינו עולה בדרך-כלל על כמה מאות מטרים. החרוט נוצר מנפילת טפרה – חומר פירוקלסטי המועף מצינור ההזנה לאוויר ושב ונוחת על הקרקע. שכבות החומר נערמות מסביב ללוע בפליטה מחזורית, וביניהן ניתן לעיתים למצוא שכבות לבה. החלקיקים אינם מלוכדים, וגודלם הולך וקטן ככל שמרחקם מהר הגעש גדל. הטפרה – בזלתית או אנדזיטית – נפלטת לרוב בהתפרצות סטרומבוליאנית ובונה הר געש שמדרונותיו ישרים ותלולים שבמרכזו לוע רחב. חרוטי אפר נקראים גם "חרוט טוף" ו"חרוט סקוריה" בשל הרכבם. הרי געש שנוצרו באופן זה הם הר פרס, הר בנטל והר אביטל ברמת הגולן. הר הגעש סֶרוֹ נֶגְרוֹ (Cerro Negro) בניקרגואה נחשב לחרוט האפר הפעיל ביותר בהיסטוריה, אולם המפורסם בהם הוא פריקוטין – חרוט טוף וסקוריה במקסיקו שהיווצרותו ב-1943 התרחשה למול עיניהם של איכרים תושבי כפר סמוך.
מיון הרי געש > מבנה > חרוט מגן

הר געש הנוצר מקילוחי לבה בזלתית דלילה הנפלטת לרוב בהתפרצות הוואית וזורמת במורד ההר מתוך הלוע או מתוך מערכת סדקים היוצאת מבסיסו. הרי געש אלה רחבים (מקילומטרים בודדים עד יותר מ-100 ק"מ), קמורים ובעלי מדרונות מתונים (מעלות בודדות), והם נוצרים מעל נקודות חמות. לועותיהם של חרוטי המגן הם קלדרות עמוקות ורחבות שנוצרו מהתמוטטות בשל סדקים טבעתיים שנוצרו מסביב לשולי תא המאגמה. מקור השם באיסלנדית: Skjaldbreiður – מגן רחב. רבים מהרי הגעש הגדולים בכדור הארץ הם חרוטי מגן, דוגמת הר הגעש התת-ימי מסיב טאמו. ברבים מחרוטי המגן ניתן למצוא שכבות של לבת פָּהוֹיהוֹי – לבה נוזלית שנקרשה ושטח פניה חלק או דמוי חבלים. סוג זה של חרוט געשי נפוץ בהרי הגעש של הוואי, שהבולט בהם הוא מאונה לואה – הר הגעש הפעיל הגדול ביותר על פני כדור הארץ שגובהו כ-9,400 מטרים מבסיסו על קרקעית האוקיינוס וכ-4,170 מעל פני הים. גבוה ממנו בעשרות מטרים הר הגעש הכבוי מאונה קיאה – גם כן בהוואי. דוגמאות נוספות לחרוטי מגן הם האיים הגעשיים של גלאפגוס ו"פִּיטוֹן דֶה לָה פוּרנֶז" (Piton de la Fournaise, בצרפתית: "פסגת הכבשן") באי ראוניון.
מיון הרי געש > מבנה > "קערת מרק הפוכה"

הר געש זה הוא חרוט מגן בעל מדרונות מתונים בבסיסו ותלולים בראשו, ובפסגתו קלדרה רחבה מאוד ביחס לגודל הר הגעש, הגורמת לפסגה להיראות קטומה ושטוחה. מבנה זה נפוץ בעיקר באיים הצעירים במערב גלאפגוס, דוגמת איסבלה ופרננדינה. תופעה זו אמנם אינה ייחודית לגלאפגוס, אבל היא נדירה למדי במקומות אחרים. מבנה הקלדרה, גודלה, רוחבה ועומקה יכולים להשתנות בין התפרצויות בהרי געש פעילים: הקלדרה בראש הר הגעש יכולה להעמיק כאשר תא המאגמה מתחת להר התרוקן וקרקעית הקלדרה מתמוטטת לתוך התא הריק – כפי שקרה בפרננדינה ב-1968 כאשר קרקעית הקלדרה צנחה ב-200 מטר, או להתרחב כאשר קירותיה מתמוטטים לתוך הקרקעית – כפי שאירע שם ב-1988.
הדעות באשר לסיבות ולדרך התהוות מבנה זה עדיין חלוקות. תאוריה אחת גורסת כי מורפולוגיה זו היא תוצאה של פיזור צינורות ההזנה בהר הגעש: רובם נפערים בסדקים היקפיים בפסגה או בסדקים הטבעתיים במורדותיו התחתונים. מיקום צינורות ההזנה והסדקים משליך על פיזור הלחצים בהר הגעש, וכתוצאה מכך גדל הר הגעש לרוחב במורדותיו התחתונים וכלפי מעלה בפסגתו. הסיבה למיקום ייחודי זה של צינורות ההזנה עדיין אינה ידועה. לעומתה טוענת תאוריה שנייה כי מבנה זה משקף את תבנית חדירת המאגמה אל תוך הר הגעש: המאגמה החודרת לצינור ההזנה מתפיחה את חלקו המרכזי של הר הגעש ודוחפת את הפסגה למעלה, ובכך גורמת לתלילותם של המורדות העליונים.
מיון הרי געש > מבנה > הר געש שכבתי

חרוט געשי זה נקרא גם "הר געש מרוכב" ו"סטרטו-וולקנו" (stratum בלטינית: שכבה, רובד). הר געש שכבתי נבנה משכבות המורבדות לסירוגין של קילוחי לבה וטפרה – כלל החומרים הנפלטים במהלך ההתפרצות, בהם אפר געשי. חומרים אלו נבדלים בהרכבם ובין שכבותיהם ניתן למצוא שרידים למפולות אדמה, לזרמים ונחשולים פירוקלסטיים וללהארים. הר געש כזה בנוי כחרוט מחודד שמדרונותיו תלולים למעלה ומתונים למטה, ובפסגתו לוע צר. חרוטים מסוג זה נוצרים לרוב כתוצאה מהתפרצות פליניאנית, אם כי גם התפרצות סטרומבוליאנית עשויה ליצור הר געש במבנה זה.
הרי געש שכבתיים נוטים להיות שונים זה מזה, בעיקר בשל הבדלים בסוג ההתפרצות ובהרכב חומרי הפליטה. לדוגמה: אטנה בנוי מלבה בזלתית, פוג'י מלבה בזלתית ואנדזיטית, הר ריינייר מלבה אנדזיטית, לאסן בצפון קליפורניה מלבה דקיטית (דקיט – אנדזיט המכיל קוורץ) וסנט הלנס מלבה אנדזיטית-דקיטית. לכמה מחרוטים אלה יותר מלוע אחד, ופסגתם של אחרים ניתן למצוא קלדרות הפרוצות בצדן (כמו אמפיתיאטרון) כתוצאה מהתפרצות צדדית, דוגמת הקלדרה של סנט הלנס בהתפרצות בשנת 1980. הרי געש שכבתיים נוצרים לרוב מעל גבולות טקטוניים, בעיקר באזורי הפחתה דוגמת טבעת האש. דוגמאות נוספות להרי געש שכבתיים: פינטובו ומאיון בפיליפינים, רואנג באינדונזיה, שסטה בארצות הברית, אטנה, וזוב וסטרומבולי באיטליה ואגואה, פואגו ואקטננגו בגואטמלה.
מיון הרי געש > מבנה > רמה געשית

רמה געשית היא מישור נרחב וגבוה מסביבתו הנוצר על ידי חומרים הנפלטים מהר געש. פליטת החומרים יוצרת כיסוי בעובי רב הנצבר במהלך תקופה ארוכה כתוצאה מפעילות געשית חוזרת ונשנית.