stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המרכז הרפואי שערי צדק

| --- | --- |
הבניין הנוכחי של המרכז הרפואי
הבניין הנוכחי של המרכז הרפואי
 מאפייני הארגון
 סוג:  בית חולים כללי, בית ספר לאחיות
 אוניברסיטה:  האוניברסיטה העברית
 מנכ"ל:  פרופ' עופר מרין
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1902
 שמות קודמים:  בית חולים וולך
 שירותים
 מספר מחלקות:  30
 מיטות:  1,000
 www.szmc.org.il
 גאוגרפיה
 כתובת:  רחוב שמואל בייט 12
 מיקום:  ירושלים
 קואורדינטות:  31°46′23″N 35°11′06″E﻿ / ﻿31.77305556°N 35.185°E﻿ / 31.77305556; 35.185
  (למפת ירושלים מוגדלת) המרכז הרפואי שערי צדק(למפת ירושלים רגילה) המרכז הרפואי שערי צדק(למפת הרי ירושלים רגילה) המרכז הרפואי שערי צדק(למפת הרי ירושלים מוגדלת) המרכז הרפואי שערי צדק
 
הסמליל הישן של ביה"ח
בניין בית החולים הישן ברחוב יפו, הבניין שימש עד 2017 כבניין הנהלת רשות השידור
תמונה משנות ה-30 של אמבולנס, בחזית בניין שערי צדק הישן
התייעצות רופאים בשערי צדק, במרכז, מנהל בית החולים דאז, ד"ר פאלק שלזינגר
המרכז הרפואי שערי צדק הוא בית חולים בירושלים. נחנך ב-י"ט בשבט תרס"ב 27 בינואר 1902. מייסדו ומנהלו הראשון במשך 45 שנה (1902–1947), היה ד"ר משה וולך, דמות מרכזית בתולדות הרפואה בתקופת היישוב. בשנת 1980 עבר בית החולים למשכנו החדש בשכונת בית וגן בירושלים. בדצמבר 2012 סופח אליו בית החולים ביקור חולים הפועל במסגרת מצומצמת הכוללת מחלקת יולדות ומחלקה פנימית המוקדשת ברובה לחולים גריאטריים.
תולדות בית החולים

בראשית המאה ה-20 כבר היו בירושלים שלושה בתי חולים יהודיים: בית החולים מאיר רוטשילד, בית החולים משגב לדך, ובית החולים ביקור חולים. הסיבה העיקרית שהביאה להקמתו של בית חולים נוסף היא עימותים על רקע עדתי בהנהלת בית החולים ביקור חולים, שגרמו לכך שיוצאי גרמניה והולנד (כולל הו"ד) מצאו עצמם מחוץ להנהלת בית החולים.
יוצאי גרמניה והולנד בירושלים החליטו להקים בית חולים משלהם בהנהלת יהודים גרמנים חרדים, לדוברי גרמנית בלבד, ובחסות הקיסרות הגרמנית. היוזמה קיבלה תנופה עם בואו לארץ של רופא חרדי צעיר בשם ד"ר משה ואלאך, שהגיע בשליחות הוועד היהודי מפרנקפורט. לאחר שהתנסה בעבודה רפואית בעיר העתיקה ובפתיחת קליניקה פרטית, הצטרף ואלאך ליוזמה להקמת בית החולים, ויצא לגרמניה לגייס כספים ולקבל חסות אימפריאלית גרמנית. בעקבות הצלחת שליחותו של ד"ר ואלאך בגיוס כספים להקמת בית חולים, נרכשה הקרקע ונבנה בית החולים.
בית החולים, שנחשב מפואר לתקופתו ותוכנן בסגנון האקלקטי, הוקם בצדו הדרומי של רחוב יפו, צפונית לשכונת שערי צדק ושמו כשמה. הבניין הוקם על ידי משפחת הקבלנים היהודית פרידלנד, שפעלה רבות בתחום הבניה בירושלים בסוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20. מאז המעבר לבניין החדש, בשנת 1980, הוכרז הבניין הישן של בית החולים כאתר המיועד לשימור. הוא שימש כמשכנה של הנהלת רשות השידור עד לסגירתה. כיום פועלת בבניין עמותת רוח חדשה במסגרת פרויקט קבלני של המתחם.
תושבי ירושלים נהגו לכנותו "בית חולים וולך" או "בית החולים האמסטרדמי". בית החולים, שהיה מבין הגדולים והמודרניים בירושלים, היה מפעל חייו של ד"ר משה וולך, רווק כל חייו, שהתגורר בבנין בית החולים, ונטמן בבית עלמין קטן המצוי ממערב לבנין. בבנין בית החולים התגוררה גם האחות הראשית זלמה מאיר, שהייתה דמות ידועה בירושלים ונודעה בכינויה "האחות זלמה", או "שוועסטער זלמה". היא גידלה בתחומי בית החולים ילודים שננטשו על ידי הוריהם, וכמו ד"ר וולך לא נישאה מעולם.
לפי מצב הרפואה בתקופה ההיא היה בית החולים מתאים לדרישות לאשפוז חולים. הוא היה הראשון בו הייתה מחלקה לבידוד חולים מדבקים, וכן הנהיג ד"ר ולך חיסונים בקרב האוכלוסייה. מכיוון שהיה אז קשה להשיג חלב טרי בירושלים, הקים ד"ר ולך רפת עם 40 פרות בחצר ביה"ח, שהייתה קיימת עד 1948 וסיפקה חלב לא רק לביה"ח אלא גם לאוכלוסייה הדתית בירושלים, בפרט בחג הפסח. כמו כן הוכנס גנרטור לשימוש חשמל בשבת, אשר הוכיח את תועלתו גם בשעות חירום.
בשנת 1947 פרש וולך מהנהלת בית החולים והעביר את שרביט הניהול לידי ד"ר פאלק שלזינגר, אשר כיהן כמנהל בית החולים במשך 22 שנה. בשנים 1969–1981 כיהן פרופסור דוד מאיר כמנהל השלישי של בית החולים. התמחותו של מאיר בפתולוגיה גרמה תחילה לכך שמינויו זכה להתנגדות מצד חוגים דתיים, אשר חששו שבית החולים תחת הנהגתו ישנה את המדיניות של הימנעות מניתוחי מתים.
בין השנים 1988–2018 כיהן פרופ' יונתן הלוי כמנהל המרכז הרפואי שערי צדק, בשנת 2018 מינה את ד"ר עופר מרין כמחליפו.
המרכז הרפואי המודרני > המבנה

למרות התנגדות של הנהלת בית החולים הדסה, שבקשה למנוע הקמת בית חולים נוסף במערב ירושלים, הוקצה לשערי צדק מגרש של כ-45 דונם לצורך הקמת מרכז רפואי מודרני. בשנת 1969 הוצגו תוכניות לבניית קמפוס חדש לבית החולים בשכונת בית וגן בירושלים, בסמוך להר הרצל, בעלות של 50 מיליון לירות, כעבור עשר שנים הושלמה הבנייה ובשנת 1980 עבר בית החולים בשלמותו, לקמפוס החדש. קמפוס זה שוכן על ציר תנועה מרכזי – שדרות הרצל, ונועד לשרת את כל צורכי תושבי האזור. הכוונה, שאף צלחה בידי היזמים, הייתה להפוך את בית החולים, ממוסד אזורי קטן, למרכז רפואי רב תחומי.
הבניין הישן ננטש לחלוטין, מתוך כוונה למכור אותו ואת המגרש עליו הוא עומד, ולממן לפחות חלק מעלות המעבר. מסיבות שונות לא הצליחה הנהלת בית החולים לממש את תוכניתה זו, ובית החולים נקלע באותן שנים לקשיים כספיים ניכרים, מעבר למאמץ למציאת מימון לתפעול שוטף של פעילות בית החולים.
מתחם המרכז הרפואי הנוכחי כולל שורת בניינים, המחוברים ביניהם במעברים עיליים ותת-קרקעיים. בצמוד לבית החולים הוכשר שטח חנייה לעובדים, לחולים ולמבקרים. בבית החולים ישנן קומות נוספות מוכנות לשעת חירום.
במשכנו החדש קיים במרכז הרפואי גם בית ספר לאחיות וכן בית ספר לילדים, המאושפזים במחלקת הילדים, או הנזקקים לטיפול קבוע בבית החולים. בית ספר זה פועל בסיוע משרד החינוך.
ב-2013 נוסף לבית החולים אגף חדש.
המרכז הרפואי המודרני > היקף פעילות

על פי נתונים רשמיים לשנת 2018, במרכז הרפואי שערי צדק 1,020 רופאים וכ-1,750 אחיות, במחלקות בית החולים כ-1,000 מיטות. מספר המתקבלים לאשפוז עמד על כ-92,300 לשנה ומספר ימי האשפוז - 390,000. כמו כן נולדו בבית החולים מעל 22,000 תינוקות ובוצעו בו מעל 35,000 ניתוחים. בחדר המיון (מחלקה לרפואה דחופה) טופלו כ-160,200 מקרים וכ-707,000 מטופלים טופלו במסגרת מרפאות החוץ.
חדר המיון (מחלקה לרפואה דחופה) של שערי צדק התפרסם, כאשר עסק בטיפול בנפגעי פיגועי הטרור, שהכו את ירושלים. באותה תקופה עמד הצוות, הכולל יהודים וערבים, חלקם תושבי יהודה ושומרון ומזרח ירושלים, תחת עומס פיסי ונפשי. באותה תקופה לא נדיר היה לראות בקומה אחת אנשי צוות יהודים מטפלים במחבלים שנפגעו, הן במהלך פיגועים והן על ידי צה"ל, ובקומה אחרת, אנשי צוות ערבים מטפלים בקורבנות הפיגועים.
בריאיון עמו באותה תקופה סיפר מנכ"ל בית החולים:
המרכז הרפואי שערי צדק הוא בית חולים אוניברסיטאי הקשור לפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, והפקולטה למדעי הבריאות של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
המרכז הרפואי המודרני > מבנה ניהולי

המרכז הרפואי שערי צדק מוגדר כמלכ"ר (מוסד ללא כוונת רווח), ובראשו עומד מאז 2019 ד"ר עופר מרין הנושא בתואר מנכ"ל המרכז הרפואי.
בית החולים מקבל סיוע תקציבי ישירות מהממשלה ועיקר מימונו מגיע מתרומות, וכן תשלומי החולים וקופות החולים עבור מבוטחיהן. מדו"חות בית החולים לשנת 2011 עולה כי בשנה זו עמד מחזור ההכנסות שלו משירותים רפואיים על 732.1 מיליון שקל, לעומת 643.5 מיליון שקל בשנת 2010. בית החולים קיבל תרומות בשווי של 46.6 מיליון שקל לעומת 75.1 מיליון שקל בשנת 2010 וסיים את אותה שנה בגירעון של 106.1 מיליון שקל. שכרו ברוטו של המנכ"ל לשעבר הלוי עמד בשנים האחרונות על ממוצע של כ-140,000 ש"ח לחודש.
בסמוך למנכ"ל, פועל חבר מנהלים בינלאומי, שתפקידו לייעץ למנכ"ל בית החולים.
בית חולים על פי ההלכה

מאפיין ייחודי של בית החולים שערי צדק נקבע עוד בעת היווסדו. אז הוחלט כי בית החולים יהיה מודרני בגישתו הרפואית, אך יתנהל על פי חוקי ההלכה היהודית. גם כיום ממשיך בית החולים להתנהל במתכונת זו. כך למשל, המטבח המוסדי הוא ברמת כשרות מהדרין, ומשתמשים בו במוצרים עם הכשר הבד"צ של העדה החרדית בלבד.
האתיקה של בית החולים מונחית על ידי ההלכה היהודית, וכך למשל, בית החולים איננו עוסק בפתרונות פונדקאות, וניתוחי מתים נעשים בו רק באישור רב בית החולים. בית החולים תוכנן ופועל כבית חולים שומר שבת ככל האפשר. בבית החולים מופעלות מעליות שבת. טלפונים ציבוריים ושירותים לא חיוניים שובתים מעבודה בשבתות ומועדי ישראל.
כפוסק של בית החולים משמש הרב אשר וייס.
ליד המרכז הרפואי שערי צדק פועל מכון שלזינגר, שהוקם על ידי מנהלו לשעבר של בית החולים, ד"ר פאלק שלזינגר, ובו עוסקים בפתרון בעיות אתיות רפואיות ברוח היהדות.
בקמפוס בית החולים הוקם גם בית כנסת, בקומה השמינית, ומתקיימים בו מניני תפילה יום יום, וקידוש וסעודות שבת מידי שבת. הרב יוסף שפרונג משמש כרב בית הכנסת.
מדעית שערי צדק

מדעית שערי צדק בע"מ היא חברת מסחור הידע, המחקר והפיתוח של המרכז הרפואי שערי צדק. בדומה לחברות מסחור ידע אחרות, מדעית אחראית על הקניין הרוחני ומסחור הטכנולוגיות שפותחו בשערי צדק. בנוסף, מדעית אחראית על הנגשת הידע הקליני הענף של בית החולים, שירותי ייעוץ רפואיים, וביצוע ניסויים קליניים.
החברה הוקמה בשנת 2013 והיא בבעלות מלאה של המרכז הרפואי שערי צדק. נכון ל-2022 עובדים בה כ-20 עובדים. יו"ר החברה הוא פרופ' דן טרנר, והמנכ"לית היא ד"ר רננה אופן.
כאחראית על המחקר והפיתוח בבית החולים, החברה מטפלת ומעודדת הגשת מענקי מחקר תחרותיים של כאלף רופאים בבית החולים. כחלק מהפעילות, החברה גם משקיעה בפרויקטים מחקריים ויישומיים לשם קידום המחקר הקליני בבית החולים. בנוסף, החברה אחראית על הגנה על הקניין הרוחני המתקבל ממחקרים אלו, רישום פטנטים, ומסחור הטכנולוגיה, אשר מרביתה בתחומי המכשור הרפואי. החברה גם מעודדת בחינת טכנולוגיות חדשות העוזרות לטיפול הקליני, באמצעות שירותי ייעוץ ממומחי המרכז הרפואי וביצוע ניסויים קליניים. לאור המידע הרפואי הנרחב שקיים בבית החולים, החברה גם עוזרת להנגשתו לשם פיתוח טכנולוגיות בישראל, בהתאם להוראות משרד הבריאות.
השוואת בתי חולים בירושלים

| הנתון | המרכז הרפואי שערי צדק | המרכז הרפואי הדסה |
| --- | --- | --- |
| מספר מיטות | 876 | 1,045 |
| רופאים | 1,020 | 900 |
| אחיות | 1,750 | 1,600 |
| מספר אשפוזים | 92,310 | 94,500 |
| לידות | 21,000 | 12,970 |
| ניתוחים | 35,000 | 40,920 |
| ביקורים במרפאות | 707,000 | 939,570 |
| מספר מיטות במיון | 93 | 99 |
| ביקורים במיון | 170,000 | 144,850 |
לקריאה נוספת

אליהו (ב"ר גרשון) פרוש, שערי צדק - זכרונות, ירושלים תשי"ב.
נסים לוי, פרקים בתולדות הרפואה בארץ ישראל 1799–1948, ע' 90–102, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998
קבוצת מקלארן

.
| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  איתי 
 תקופת הפעילות:  2 בדצמבר 1985 – הווה (39 שנים) 
 חברות בנות:  מקלארן  מקלארן אוטומוטיב  McLaren Electronic Systems  McLaren Applied Technologies 
 מיקום המטה:  ווקינג, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  מכונית ספורט 
 הכנסות:  771,660,000 לירה שטרלינג (נכון ל־2020) 
 רווח תפעולי:  143,813,000 לירה שטרלינג (נכון ל־2020) 
 רווח:  641,162,000 לירה שטרלינג (נכון ל־2020) 
 יו"ר:  Paul S. Walsh 
 עובדים:  4,159 (נכון ל־2020) 
  
 www.mclaren.com/group/
 
קבוצת מקלארן (באנגלית: McLaren Technology Group) היא קבוצת חברות רכב בריטית, הממוקמת במרכז מקלארן לטכנולוגיה שתוכנן על ידי האדריכל נורמן פוסטר ונמצא בווקינג, בריטניה. קבוצת החברות נוסדה על ידי רון דניס וממוקדת סביב צוות מקלארן-מרצדס המתחרה במרוצי מכוניות ובונה מכוניות מרוץ לפורמולה 1.
נהגי הקבוצה הנוכחיים הם אוסקר פיאסטרי האוסטרלי ולנדו נוריס הבריטי.
היסטוריית קבוצת הפורמולה 1

קבוצת הפורמולה 1 של מקלארן – מקלארן רייסינג – היא אחת מקבוצות הפורמולה 1 הוותיקות והמצליחות ביותר. היא זכתה 9 פעמים באליפות היצרנים, בשנים 1974, 1984, 1985, 1988, 1989, 1990, 1991, 1998 ו-2024.
בשנים 1972 ו-1974 זכה הנהג הברזילאי אמרסון פיטיפלדי באליפות. בשנת 1976 זכה הנהג הבריטי ג'יימס האנט. בשנים 1985, 1986, 1989 זכה הנהג הצרפתי אלן פרוסט. בשנים 1988, 1990 ו-1991 זכה הנהג הברזילאי איירטון סנה. בשנים 1998–1999 זכה הנהג הפיני מיקה הקינן. בשנת 2008 זכה הנהג לואיס המילטון באליפות האחרונה של הקבוצה.
חברות בקבוצה

מקלארן רייסינג, החברה העומדת מאחורי צוות המרוצים ובונה את המכוניות עבורו.
מקלארן אוטומוטיב, חברה המייצרת מכוניות כביש בכמויות קטנות תוך שימוש בטכנולוגיות מרוצים. החברה יצרה את המכונית מקלארן F1 וייצרה בשיתוף עם מרצדס-בנץ את דגם ה-מרצדס-בנץ SLR מקלארן. בספטמבר 2009 חשפה החברה את מכוניתה העתידית מקלארן MP4-12C.
McLaren Electronic Systems המייצרת מערכות בקרה אלקטרוניות למכוניות מרוץ ובכלל לכלי רכב.
McLaren Marketing, גוף השיווק של הקבוצה.
Absolute Taste, חברת הסעדה (קייטרינג) לקבוצת מקלארן.
Lydden Circuit, המנהלת מסלול מרוצים בשם זה ליד העיר דובר שבמחוז קנט.
McLaren Applied Technologies, חברת מחקר טכנולוגי המפתחת שימושים מסחריים לטכנולוגיות המפותחות על ידי מקלארן.
הערות שוליים

↑  אמיר ענבר, צומת הדרכים של לואיס המילטון, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2012
מקס טינטנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 במאי 1907 ברנו, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  28 ביולי 1984 (בגיל 77) ישראל 
 תחום יצירה:  אדריכלות
 
בניין שגרירות ארצות הבירת בתל אביב
מרדכי (מקס) טינטנר (27 במאי 1907 – 28 ביולי 1984) היה אדריכל צ'כי-ישראלי שפעל בארץ ישראל ובמדינת ישראל.
ביוגרפיה

טינטנר נולד בברנו צ'כיה. בנם של ולריה וברתולד טינטנר. סיים לימודי אדריכלות באוניברסיטת ברנו בשנת 1927. נחשב לאחד האדריכלים החשובים בצ'כיה במאה ה-20.
לאחר עלייתו לארץ ישראל ב-1939, פתח משרד אדריכלים ברחוב נורדאו בחיפה ובהמשך עבר לתל אביב שם התגורר עם אשתו ז'ני לבית בק, ילידת אוהרסקי ברוד, צ'כיה.
בישראל היה האדריכל של בית הפניקס בתל אביב (1950), שגרירות ארצות הברית בתל אביב, מלון דן כרמל בחיפה, ועוד שורה של מבנים שרבים מהם תוכננו בהשפעת סגנון הבאוהאוס.
מקס טינטנר נפטר ב-28 ביולי 1984, שלושה חודשים אחרי פטירתה של רעייתו ז'ני ונקבר לצידה בבית העלמין חולון. לא הותיר אחריו צאצאים.
עבודות נבחרות > מבנים

בית הפניקס בתל אביב - רחוב יצחק שדה 26 פינת רחוב המסגר 44
בניין שגרירות ארצות הברית בתל אביב - רחוב הירקון
מלון דן כרמל בחיפה
מלון מטרופוליטן (מלון "סיני") - רחוב טרומפלודר 11–15, תל אביב
מאייר האוס - רחוב דיזנגוף 98 פינת רחוב אסתר המלכה
בית חרושת המניע - רחוב בית אלפא 7 פינת רחוב שטיבל 1, שכונת מונטיפיורי, תל אביב (1947)
מפעל אמקור הראשון של החברה בשכונת ביצרון בתל אביב (1950)
עבודות נבחרות > מבנים בצ'כיה

חנות כלבו ובניין מגורים ברנרד ויינשטיין - רשינובה 183, זלין (1935)
בית ברחוב ארבונבה 14 - ברנו (1936)
הערות שוליים

↑  יוקם לשגרירות בניין ענק בתל אביב, הצופה, 24 בפברואר 1957
↑  הושלם שלד בית שגרירות ארה"ב, דבר, 11 בספטמבר 1959
↑  מודעת אבל - ז'ני טינטנר, מעריב, 18 באפריל 1984
↑  דני רכט, בית צוקרמן / בית הפניקס, תל.אביב.פדיה האנציקלופדיה העירונית
↑  מלון סיני תל אביב רחוב טרומפלדור 11–15, מעריב, 21 ביוני 1974
↑  קרן גולדשטיין, ‏בכיכר העיר: הצצה למלון "מאייר האוס" החדש, באתר ‏מאקו‏, 23 ביוני 2022
↑  גלריה - תיעוד היסטורי-תיק תיעוד - בית חרושת המניע בית אלפא 7 תל אביב, הפורטל הישראלי לאדריכלות עיצוב ותכנון
↑  "אמקור" בית חרושת לייצור מקררים חשמליים " פילקו", דבר, 25 בדצמבר 1950
↑  Bernard Weinstein department store and residential building (באנגלית)
↑  Created by Max Tintner (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009912144205171  VIAF: 2162721241561092517   WorldCat (עם VIAF): 2162721241561092517
שרת HTTP

שרת HTTP (נקרא גם שרת דפי אינטרנט, שרת web או שרת אינטרנט) הוא תוכנת שרת המתקשרת בפרוטוקול HTTP. השם משמש לעיתים גם ככינוי למחשב עליו פועלת תוכנת השרת, אם כי לאותו מחשב יכולים להיות גם תפקידים נוספים. שרתי HTTP הם שרתי התוכן המרכזיים ברשת האינטרנט וברשתות מחשבים אחרות, ומשמשים להפצת דפי HTML, תמונות, וקבצים אחרים.
היסטוריה

שרת ה-HTTP הראשון, httpd (ראשי תיבות של: Hyper-Text Transfer Protocol Daemon) נכתב על ידי טים ברנרס-לי. הוא החל לעבוד על הפרויקט בשנת 1989 במסגרת עבודתו ב-CERN, ובשנת 1990 הציג את הגרסה הראשונה של השרת, במקביל להצגת דפדפן האינטרנט הראשון, WorldWideWeb. טים ברנרס-לי יצר למעשה את הגרסה הראשונה של פרוטוקול ה-HTTP, שלימים נקראה HTTP 0.9, גרסה זו של הפרוטוקול הייתה פשוטה ביותר ולמעשה כללה פקודה אחת בלבד – "GET", ללא מבנה פתיח, ניהול תקשורת או הודעות שגיאה.
כיום, שרתי דפי אינטרנט מסוגלים לא רק לשלוח ללקוח קבצים השמורים על מחשב השרת, אלא גם להריץ יישומים על השרת בתגובה לבקשות שהתקבלו, לשמור ולמחוק נתונים שצורפו לבקשה, ולשלוח ללקוח תכנים המיוצרים באופן דינמי. מערכת מדיה-ויקי אשר עליה מבוססת ויקיפדיה היא דוגמה ליישום המורץ על שרת כזה. על-מנת לייצר את התכנים הדינמיים מריצים בדרך כלל תוכנה בשילוב עם שרת דפי האינטרנט. בעבר תוכנות כאלו נכתבו בשפות כמו C++ וקושרו לשרת באמצעות CGI. כיום משתמשים בשפות וטכנולוגיות כמו PHP,‏ JSP,‏ ASP ו-ASP.NET למימוש מטרה זו.
רוב שרתי ה-HTTP תומכים גם בפרוטוקול HTTPS לשם הצפנת התקשורת בין השרת ללקוח.
יישומים בולטים

השרתים בולטים בתחום זה הם אפאצ'י מבוסס הקוד הפתוח ושרת IIS של מיקרוסופט, הטבלה שבהמשך מציגה את התפלגות שרתי ה-HTTP השונים ברשת האינטרנט, על פי בדיקת חברת Netcraft מחודש דצמבר 2024.
| שרת | מספר אתרי אינטרנט | שיעור | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| nginx | 226,171,028 | 19.67% | קוד פתוח |
| Apache | 198,890,333 | 17.30% | קוד פתוח |
| Cloudflare | 136,757,549 | 11.89% | תוכנה קניינית |
| OpenResty | 112,584,126 | 9.79% | FreeBSD license |
שרתים בולטים אחרים:
NCSA httpd – שרת HTTP שנכתב ב-NCSA (המרכז הלאומי ליישומי מחשוב-על. שם פותח גם הדפדפן הפופולרי הראשון, NCSA Mosaic) והיה השרת הפופולרי ביותר בימיה הראשונים של האינטרנט. אפאצ'י התבסס עליו בהמשך, לאחר שפיתוחו הופסק.
נטסקייפ – בשנת 1994 הוקמה חברת הזנק חדשה בשם נטסקייפ על ידי מארק אנדרסן מ-NCSA. רוב המפתחים של השרת והדפדפן מ-NCSA עברו לשם ופיתוחם הופסק כמעט כליל. נטסקייפ פיתחה, בנוסף לדפדפן המפורסם שלה, גם אוסף של תוכנות שרת, ביניהן שני שרתי HTTP.
לחברת סאן מיקרוסיסטמס היו שרתים משל עצמה. בשנת 1998 נרכשה חברת נטסקייפ על ידי אמריקה און ליין. כחלק מהעסקה נמכרו כל מוצרי השרתים של נטסקייפ לסאן ושולבו במותג "Java One".
הערות שוליים

↑  סקר שרתי רשת מחודש דצמבר 2024, אתר מחברת Netcraft
↑  אמריקה און ליין קונה את נטסקייפ תמורת 4.2 מיליארד דולר – כתבה מאתר cnet, 24 בנובמבר 1998
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563780205171  BnF: cb124996255 (data)  LCCN: sh95009237  NKC: ph118202
ידוען

.
מרילין מונרו; שחקנית וזמרת הוליוודית וידוענית אמריקנית מתחום הבידור המוכרת ברחבי תבל
דייוויד בקהאם; כדורגלן עבר וקפטן נבחרת אנגליה לשעבר, ואחד מראשוני המגה-סלבריטים הנודעים בעולם
יְדוּעָן (באנגלית: Celebrity, תעתיק לעברית: סֶלֶבְּרִיטִי, ובעגה מקוצרת: סֶלֶבּ/ית, וברבים: סֶלֶבְּז/סֶלֶבְּס) הוא אדם מפורסם, לרוב עקב פעילותו בתחום הבידור (טלוויזיה, קולנוע, מוזיקה), הדוגמנות או הספורט. לעיתים זוכה הידוען לפרסום למרות שתרומתו לתחום עיסוקו היא שולית. ישנם גם מקרים של ידוענים שהפכו פעילים בתחום הפוליטיקה, וישנם גם אנשי עסקים שנחשבים לידוענים.
מאפיינים

הידוענים מוכרים לחלק גדול מהציבור הרחב, ורבים עוקבים בשקיקה אחר חייהם האישיים. תופעת הידוענות קשורה באופן הדוק מאוד לרכילות. קיימת התעניינות בחייהם האישיים של ידוענים רבים, ולעיתים הדבר מלווה בהטרדות. תעשייה שלמה של צלמים, המכונים 'פפראצי', מתפרנסת מהשגת תמונות של ידוענים. הידוענים מספקים יצר מציצנות; כך ההתעסקות בחיי הידוענים מהווה בידור פופולרי. ידוענים רבים קשורים בשערוריות בגידות, תככים, מין וסמים. בין אם בשל אורח חייהם המאפשר נהנתנות ובין אם בשל ההתעניינות הציבורית הרבה, הגורמת לתקשורת להבליט אירועים אלו.
מנגד נהנים הידוענים מהפופולריות שלהם, וביכולתם להשיג לרוב חוזי פרסום יקרים, הזמנות לאירועים חברתיים יוקרתיים והנחות ניכרות ברכישת מוצרים, כחלק מהמיתוג של מוצרים אלה. קיימים ידוענים שלא אוהבים את ההתעניינות הציבורית ואת החדירה לפרטיות ומנסים להתחמק מהצלמים, המעריצים וממדורי הרכילות. ידוענים רבים שוכרים יועצי תקשורת ויחסי ציבור כדי לשפר את יחסם עם הקהל ולהקל על העומס הכרוך בתקשורת עמו.
עיתונים רבים מפרסמים מדור קבוע המתמקד בפרטי רכילות אודות ידוענים. חלוץ בתחום זה בישראל היה המדור "רחל המרחלת" בשבועון "העולם הזה". טור רכילות נודע אחר בישראל, היה במדור "ציפורה" של מקומון "העיר".
ידוענים ופוליטיקה

ישנן שתי צורות לתופעת ה"פוליטיקאי ידוען" של אדם המשלב בין תחום הפוליטיקה לידוענות. הראשונה היא של פוליטיקאי שנבחר לתפקיד או מועמד לתפקיד ציבורי העושה שימוש באלמנטים של כוכבנות על מנת להציג את טענתו לייצוג של קבוצה או מטרה. הצורה השנייה היא של ידוען מתחום התרבות הפופולרית העושה שימוש בהערצה אליו על מנת להביע את דעתו בנושאי השעה.
ראו גם

פפראצי
עיתונות צהובה
אושיית רשת
אייקון פופ
אליל נוער
מיינסטרים
חמש עשרה דקות של תהילה
פעילות חברתית אצל ידוענים
הערות שוליים

↑  יוני פרוים, הסלבס מתעקשים: "לצאת להשקה זו עבודה לכל דבר", באתר ynet, 18 בדצמבר 2015
↑  Street, John (2004). "Celebrity Politicians: Popular Culture and Political Representation". The British Journal of Politics and International Relations. 6 (4): 435–452. doi:10.1111/j.1467-856X.2004.00149.x. נבדק ב-11 במרץ 2017. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284828805171  BnF: cb11934226p (data)  GND: 4191412-0  LCCN: sh85021618  NARA: 10637177  NKC: ph115615
הטלת מטבע

הטלת מטבע
הטלת מטבע היא פעולה שמטרתה בחירה בין שתי אפשרויות באופן אקראי בהתפלגות אחידה בדידה, בהתאם לצד שעליו נפל המטבע לאחר הטלתו. המנצח, הוא מי שהימר על צד המטבע אשר נבחר לאחר בחירת נושא ההימור, לטוב או לרע. ההטלה משמשת על פי רוב להטלת גורל בין שניים, כאשר כל אחד מהשניים מהמר על הצד עליו ייפול המטבע, והזוכה הוא זה שבחר בצד שפונה כלפי מעלה לאחר הטלת המטבע. לעיתים משמשת הטלת מטבע להחלטה על ידי יחיד, כדי לבחור בין שתי חלופות.
כשמטילים מטבע והוא נופל מספר פעמים על אותו צד, אנשים נוטים להניח שההסתברות לנפילתו על הצד השני בהטלה הבאה גבוהה יותר. זו הטיה קוגניטיבית הנקראת כשל המהמר. בהנחה שהמטבע הוגן, היות שההטלות הן בלתי תלויות, ההסתברויות לנפילתו על כל אחד מהצדדים בהטלה הבאה שוות. אם המטבע מוטה, ההסתברות לנפילה על הצד שעליו נפל כבר מספר פעמים גבוהה יותר.
על פי רוב, ההטלה מתבצעת על ידי הנחת מטבע על כף יד אסופה לאגרוף, כאשר האגודל כלפי מעלה ומוחזק בין האצבע לאמה. המטבע מונח על האצבע המקופלת, ושחרור מהיר של האגודל מעיף אותו כלפי מעלה תוך הקניית תנועה סיבובית למטבע. ברמה מסוימת של מיומנות המטבע נופל חזרה על גב כף היד ומכוסה על ידי היד השנייה, ואז נחשף. במקרים אחרים, המטבע נופל באופן חופשי על משטח.
תורת הסתברות

בתורת ההסתברות הטלת מטבע משמשת לפעמים כמודל למשתנה מקרי המקבל שני ערכים באותה הסתברות. מטבע שהסיכוי לקבל בהטלה צד אחד גדול מהסיכוי לקבל את הצד השני נקרא מטבע לא הוגן. דהיינו, "מטבע הוגן" הוא מטבע, שכשמטילים אותו מספר פעמים גדול מאוד (מספר השואף לאין סוף), המטבע ייפול בדיוק בחצי ממספר ההטלות על כל אחד מצדיו. הטענה על פיה קיימים "מטבעות הוגנים" היא אקסיומה.
המתמטיקאי ג'ון קריך, ניסה להוכיח אקסיומה זו בעזרת ניסוי, למרות שבמתמטיקה, בניגוד למדעי הטבע והחברה, ניסוי אינו הוכחה קבילה. קריך ישב בשבי הנאצים, במלחמת העולם השנייה. הוא ניצל את הזמן כדי להטיל אותו מטבע 10,000 פעם, ולתעד את התוצאות. המטבע נפל על "עץ" 5067 פעמים (50.67%). אם כי אחרי הזריקה ה-6000, התוצאות היו 50.1% נפילות על עץ, והן תמכו יותר בהנחה שיש מטבעות הוגנים. קריך לא הצליח להוכיח שיש מטבעות הוגנים. אך הוא הוכיח שיש מטבעות, שדי קרובים להיות כאלו.
מינוח

ברחבי העולם מקובלים כינויים שונים לצדי המטבע. בארצות הברית, למשל, מקובל הכינוי "ראש או זנב" (heads or tails). בחיפה (ובעכו) היה מקובל הכינוי טור או יאס. בטבריה היה מקובל הכינוי כוֹס או נֶמֶר ("כוֹס" - הגביע שהיה מוטבע בצדו האחד של המטבע, ו"נֶמֶר" - המספר (num(b)er) שבצידו השני).
הכינוי העברי "עץ או פלי" נטבע בתקופת המנדט הבריטי על ארץ ישראל. על מטבע מיל המנדטורי הוטבע בצד אחד הערך עם ציור של ענף עץ זית, ובצד האחר הופיע הכיתוב העברי "פלשתינה (א"י)" (בצד כיתוב דומה בערבית ובאנגלית). "עץ" הוא הצד שעליו ציור הענף, ו"פלי" הוא הצד שעליו כתוב "פלשתינה". כיום מקובל בישראל ש"עץ" הוא הצד שעליו מופיע ציור-הנושא של המטבע ואילו פלי הוא הצד שעליו מופיע הערך (למשל, במטבע של חצי שקל חדש, "עץ" הוא הצד שעליו מופיע הנבל ו"פלי" הוא הצד שעליו כתוב "½ שקל חדש").
הטלת מטבע בתרבות ובספורט

בתחילת משחקי כדורגל מטיל השופט מטבע על מנת לקבוע מי יהיה הקפטן שיבחר בין צד המגרש בו תתחיל קבוצתו לבין כדור הפתיחה.
בנוסף, אם זה מגיע לכך, לפני תחילת דו-קרב פנדלים מטיל שופט המשחק מטבע על מנת לקבוע לאיזה מן השערים ייבעטו בעיטות הדו-קרב, ואיזה מן הקבוצות תבעט ראשונה.
נבל הקומיקס דו-פרצוף (Two Face) מוכר כאחד מאויביו של באטמן ומאופיין בכך שהוא נוהג לקבל החלטות רק באמצעות הטלת מטבע.
טרי פראצ'ט מתאר בספרו הראשון אודות עולם הדיסק, "צבע הכשף", את סתמרוח, מכשף בעל כישרון לאירועים בהסתברויות נמוכות במיוחד, אשר מטיל מטבע, אך המטבע נופל על צידו: לא על ראשו ולא על זנבו.
המחזה "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים" מאת טום סטופארד נפתח בסדרה של הטלות מטבע, אשר בכולן נופל המטבע על אותו צד.
בסיפור המדע הבדיוני "המכונה שנצחה במלחמה" מאת אייזק אסימוב, מתקבלות ההחלטות החשובות אך ורק על סמך הטלת מטבע.
בעבר, היו מכריעים מפגשי ספורט שלא הוכרעו באופן ספורטיבי בשלבי נוקאאוט - ביניהם בענף הכדורגל, בעזרת הטלת מטבע של שופט המשחק. כיום נהוגות דרכים אחרות להכריע אותם באופן שנחשב לספורטיבי יותר.
שירו של יהודה עמיחי, "תן למטבע להכריע" מתחיל במילים:
בסרט "מוזיקה מהלב" שיצא בשנת 1998, הטלת המטבע היא מוטיב חוזר שמציין גורל.
ראו גם

עקרון האדישות (סטטיסטיקה)
הערות שוליים

↑  חשיבה ביקורתית: שיקולים סטטיסטיים ושיפוט אינטואיטיבי של האוניברסיטה הפתוחה, טעויות דגימה, עמוד 87.
↑  על פי יעקב וייס בספרו "ילדות נשכחת - הווי ונוסטלגיה בסמטאות חיפה", "טור או יאס" הוא גרסה של המשחק "עץ או פלי" ולא שם חליפי
↑   אמיר ענבר, עץ או פלי? תשובה נכונה תקרב אותך לגביע אירופה, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2015
מטבע מיל כשבצדו האחד ענף זית ובשני הכתובת פלשתינה (א"י).
ניסוי טיפת הזפת

ניסוי טיפת הזפת, מאי 2007
ניסוי טיפת הזפת הוא ניסוי מדעי לטווח ארוך, המיועד למדוד את קצב הזרימה של פיסת זפת לאורך שנים רבות. מדובר ב-Pitch, סוג זפת שהוא שם כללי למספר נוזלים צמיגיים ביותר, הנראים מוצקים, כאשר הנפוץ ביותר הוא ביטומן. זפת מסוג זה זורמת בטמפרטורת החדר, אם כי באיטיות רבה, ולבסוף יוצרת טיפות.