stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שווייץ

ערך זה עוסק במדינה באירופה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שְׁוַיְץ (לרוב נכתב שווייץ או שווייצריה; בגרמנית: Schweiz; בצרפתית: Suisse; באיטלקית: Svizzera; ברומאנש: Svizra; השם הרשמי: בגרמנית: ‏Schweizerische Eidgenossenschaftקובץ:Rm-sursilv-Svizra.flac‏Ⓘ‏; בצרפתית: Confédération suisse; באיטלקית: Svizzera Confederazione; ברומאנש: Confederaziun svizra; בלטינית: Confœderatio Helvetica – הקונפדרציה ההלווטית, קונפדרציה הלווטיקה או הקונפדרציה השווייצרית) היא מדינה אלפינית ללא מוצא לים השוכנת במרכז אירופה. היא גובלת בגרמניה בצפון, בצרפת במערב, באיטליה בדרום, ובאוסטריה ובליכטנשטיין במזרח.
שווייץ מוכרת בנופיה – בהריה ובאגמיה הרבים. לטופוגרפיה של שווייץ יש תפקיד מרכזי בעיצוב כלכלתה, תרבותה והמסורת המדינית שלה. היותה הררית הקשה על התהוות חקלאות קלאסית של מישורים נרחבים ואילץ את השווייצרים להתמקד בייצור מוצרים מתוחכמים כגון גבינות ויינות, שוקולדים, ושעונים. הטופוגרפיה גם הציבה אתגרים לתחבורה האזרחית והממשלתית, והקשתה על התקדמות צבאות אויב. עובדות אלו יצרו בין אזרחי שווייץ מגוון תרבותי ושפתי עשיר, אילצו את השלטון המרכזי לתת לאזרחים מידה רבה של עצמאות מקומית, ואפשרו התגוננות נגד אויבים קשים מבחוץ. לכן לשווייץ מסורת ארוכת שנים של משטר דמוקרטי יציב כמו גם מסורת של נייטרליות פוליטית וצבאית כלפי חוץ, ושווייץ משמשת כביתם של ארגונים בינלאומיים רבים ושל בנקים גדולים. היא מאופיינת ברמת חיים גבוהה וכלכלתה יציבה.
במשך מרבית שנות קיומה, שווייץ הייתה קונפדרציה של קנטונים (מחוזות אוטונומיים) אשר תושביהם דוברי שפות שונות, ולא הייתה לה שפה רשמית. במהלך המאה ה-19, הקנטונים החליטו על הידוק שיתוף הפעולה, המדינה הוגדרה רשמית כפדרציה ומבחינה מנהלית היא אימצה מאפיינים חלקיים של ארגון פדרלי. כך, למשל, בדומה לפדרציות, אזרח שווייצרי נחשב לאזרח של אחד הקנטונים ולא של שווייץ כולה, אך בניגוד לקונפדרציות, התאזרחות בקנטון אחד דורשת את הסכמתם של הקנטונים האחרים.
במהלך המאה העשרים הוכרזו ארבע משפות המדינה כשפותיה הרשמיות. אחת מהן, רומאנש, משמשת שפה רשמית רק בשווייץ, וככל הנראה, רק בשווייץ קיימות קהילות הדוברות אותה. כאשר לא ניתן או לא נוח להשתמש בכל השפות לכתיבת שם המדינה, משמשת השפה הלטינית כברירת מחדל ובה נקראת המדינה: "הקונפדרציה ההלווטית" (Confœderatio Helvetica). שם זה וראשי התיבות שלו (CH) משמשים למטרות שונות, כגון סימול שם המדינה וסיומת האינטרנט שלה. בולים ומטבעות של שווייץ נושאים את השם Helvetia.
פוליטיקה

שווייץ היא רפובליקה קונפדרטיבית ובה 26 קנטונים בעלי אוטונומיה נרחבת.
הרשות המחוקקת העליונה היא "אספת הברית" (פרלמנט) המורכבת משני גופים -
מועצת המדינות הקנטונים, ובה 46 חברים, 2 חברים לכל קנטון, ואחד לכל חצי קנטון, הנבחרים אחת לארבע שנים.
"מועצה לאומית", ובה 200 צירים נבחרים במספר יחסי לגודל האוכלוסייה בכל אחד מהקנטונים. כל קנטון וחצי קנטון מיוצג על ידי ציר אחד לפחות.
הרשות המבצעת, הממשלה, נקראת מועצת הברית והיא מונה 7 חברים. באופן מסורתי, מרכיבות את הממשלה 4 מפלגות קבועות, והן גם שולחות מספר קבוע של שרים לממשלה (2 שרים מ-3 מפלגות, ועוד שר אחד ממפלגה רביעית). בראש הממשלה עומד נשיא הברית, הנבחר אחת לשנה, לתקופת כהונה אחת ב"אספת הברית" (2 בתי הפרלמנט), והוא ראש המדינה.
בדמוקרטיה של שווייץ יש מרכיבים של דמוקרטיה ישירה, ובראשם היוזמה האזרחית: כל קבוצה של אזרחים שהשיגה 100,000 חתימות יכולה להציע שינוי בחוקה ולהביאו להצבעה על ידי כלל האזרחים - לממשלה ולפרלמנט אין זכות להתערב בתהליך. בנוסף לכך, כל שינוי בחוקה, גם אם הוא מגיע מהממשלה, חייב לעבור במשאל עם (בדומה לאירלנד, אוסטרליה, וכל מדינות ארצות הברית מלבד דלאוור). אזרחי שווייץ מצביעים בממוצע על כ־10 נושאים בשנה, מחציתם יוזמות אזרחיות ומחציתם משאלי עם. ההצבעות נערכות כ־2-4 פעמים בשנה.
שווייץ ידועה במדיניות החוץ הנייטרלית שלה ובמדיניות הפנים השמרנית שלה. היא לא השתתפה במלחמות מאז נפילת נפוליאון בונפרטה, זכות ההצבעה לנשים הוענקה בה רק ב-1971 ובשנת 2002 התנהל בה דיון ציבורי בשאלת שליחת ציר מטעם שווייץ לעצרת הכללית של ארגון האומות המאוחדות. שמרנות השלטון מעודדת אנשים הרוצים שינוי בהקמה ופיתוח של עמותות. הגופים ההתנדבותיים בשווייץ מפותחים מאוד. אחד הגופים האלה הוא ארגון פרו-אינפרמיס – מארגוני הנכים החזקים בעולם.
צבא וביטחון

בשווייץ מונהג גיוס חובה לצבא, על פי סעיף 120 בחוקה השווייצרית, הקובע כי כל גבר שווייצרי חייב בשירות צבאי. חובת הגיוס הונהגה לפני למעלה מ-80 שנה והיא חלה על גברים מגיל 19 ומעלה. כל גבר שווייצרי חייב לשרת לפחות 260 יום בצבא השווייצרי. המתגייס עובר 18 שבועות של אימון חובה. לאחר הגיוס הוא מחויב ב-7 קריאות לא רצופות לאימון (מילואים) במהלך 10 השנים הבאות.
הצבא עוסק בעיקר בעבודות שיטור שונות ואחראי על תפעול הבקרה האווירית ועל המופעים האירובטיים הגדולים. כמו כן, הצבא אחראי על ביצוע סיורים בסמוך לגבולות שווייץ, על אף שלא קיימות גדרות בגבולות המדינה. ביצוע הסיורים התמידיים בסמוך לגבולות החל בעקבות הפקת לקחים מפלישת גרמניה בשנת 1941 לברית המועצות.
חלוקה מנהלית

שווייץ היא מדינה קונפדרלית המחולקת ל-26 קנטונים המשמשים כמדינות בדומה למדינות ארצות הברית. עד אמצע המאה ה-19 כל קנטון היה מדינה עצמאית בפני עצמה בעלת גבולות, צבא עצמאי ומטבע ייחודי. המבנה הקונפדרלי הנוכחי נוצר בעקבות חוקת 1848.
26 הקנטונים של שווייץ כוללים בסך 2,255 רשויות מוניציפליות או קומונות (Commune ,Gemeinden) שונות, כשמרבית הקנטונים מחולקים גם ל-148 מחוזות (נכון ל-1 בינואר 2017).
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  אובוולדן (*)  נידוולדן (*)  אורי  אפנצל אוסר-רודן (*)  אפנצל אינר-רודן (*)  ארגאו  בזל-לנדשאפט (*)  בזל-שטאדט (*)  ברן |  גלרוס  גראובינדן  ואלֶה  ווֹ  זולותורן  ז'נבה  טיצ'ינו  ז'ורה  לוצרן |  נשאטל  סנט גלן  פריבור  צוּג  ציריך  שוְיץ  שפהאוזן  תורגאו |  הקנטונים של שווייץ |
 (*) קנטונים המסומנים בכוכבית נחשבים כ"חצאי קנטונים" ולכל אחד מהם ציר אחד במועצת הקנטונים.
חלוקה מנהלית > יחסי חוץ

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חלוקה מנהלית > יחסי חוץ > יחסי ישראל–שווייץ

בין מדינת ישראל ושווייץ מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים החל משנת 1949, מהיום בו שווייץ הכירה במדינת ישראל. נכון לשנת 2017 לישראל יש שגרירות רשמית בברן, ולשווייץ יש שגרירות רשמית בתל אביב, וכן קונסוליית כבוד באילת. בין ישראל לשווייץ קיימים יחסים דיפלומטים רחבים ומלאים.
כלכלה

מכיוון שאין לה מוצא לים, חייבת שווייץ לייבא את כל חמרי הגלם שלה דרך היבשה ולפיכך היא תלויה במידה רבה במדיניות הכלכלית ובהגבלות הסחר של שותפות הסחר שלה.
מסיבה זו הקימה שווייץ תעשייה מפותחת ביותר.
למרות היותה מדינה דלה באוצרות טבע, הצליחה שווייץ להשתלב בצורה טובה מאוד בתחום התעשייה והכלכלה. התעשייה השווייצרית אינה שואפת לייצור בכמות רבה, אלא מרכזת את מאמציה בייצור הדורש מומחיות ודיוק. במקום מפעלים מזהמים התמחו השווייצרים במוצרי מותרות וטכנולוגיה וכך הצליחו להפיק את המיטב מן המהפכה התעשייתית. המוצרים השווייצריים ידועים בעולם כבעלי איכות מעולה, בין המפורסמים שביניהם השעונים, האולרים וכן הגבינות והשוקולד השווייצרים.
השווייצרים לא חווים את פגעי זיהום האוויר והמים שהתעשייה הביאה לשאר העולם משום שהם שותים מים שמקורם בקרחונים ולא במי תהום, משום שחלק ניכר מהחשמל שלהם מיוצר מסכרים הידרו-אלקטריים ומשום שהם מקפידים בעניינים של איכות סביבה כמו מיחזור אשפה.
בשווייץ בתי ספר פרטיים רבים, אולפנים ומוסדות חינוך בתחום הטכנולוגיה, המסחר והמלונאות, המוציאים מדי שנה אלפי בוגרים בעלי מומחיות גבוהה.
השטח החקלאי המצומצם מעובד בשיטה אינטנסיבית על ידי מיכון מקסימלי. במקום שאין העיבוד החקלאי כדאי או אפשרי, מפרישים את השטח למרעה ומנצלים אותו לגידול בקר מגזע מובחר. שני המוצרים החקלאיים הבולטים של שווייץ הם יין וגבינה.
שווייץ אינה חברה באיחוד האירופי כי אם באיגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA), מסגרת מקבילה לאיחוד שהוקמה בשנת 1960. עם זאת, בניגוד לשאר חברות האיגוד, המסדירות את קשרי הסחר שלהן עם אירופה במסגרת המכונה "האזור הכלכלי האירופי" (EEA), מבססת שווייץ את קשרי הסחר שלה עם אירופה על הסכמים בילטרליים. שווייץ לא הייתה חברה גם בארגון האומות המאוחדות עד לשנת 2002.
שתי ערים שווייצריות, ציריך וז'נבה, נמצאות בעשיריה הראשונה בדירוג הערים שהכי טוב לחיות בהן על פי הסקר השנתי של אקונומיסט וחברת EIU, שפורסם ביוני 2024. ציריך מדורגת שלישית, וז'נבה מדרגת חמישית. הסקר מדרג 173 ערים ברחבי העולם ובוחן חמש קטגוריות: יציבות, מערכת הבריאות, תרבות וסביבה, חינוך ותשתיות.
כלכלה > תחום הפיננסים

שני ענפים מרכזיים נוספים בכלכלה השווייצרית הם הבנקאות והביטוח. תחום זה משגשג בעיקר בזכות עקרון הסודיות הבנקאית, שהפרה שלו מהווה מעשה פלילי בשווייץ. הודות לנייטרליות התמידית שלה, ולאמינות והדייקנות שקנו לעצמן המערכות הפיננסיות השווייצריות, הן זוכות לאמון בעולם כולו והמערכת הבנקאית השווייצרית מגלגלת סכומי עתק - בלי כל פרופורציה לגודלה של הארץ. נכון לשנת 2008 פועלים בשווייץ 406 בנקים מורשים וסוחרי ניירות ערך, החל משני הבנקים השווייצרים הגדולים - UBS וקרדיט סוויס ועד לבנקים מקומיים המשרתים קהילה קטנה ויחודית של לקוחות.
כתוצאה מהביטחון הכספי והכלכלי, משקיעים אנשי עסקים, חברות ומפעלים זרים לרוב את הונם במפעלים שווייצרים ומפקידים את כספם בבנקים השווייצרים. באופן זה הופכת הארץ ל"אוצרה" של אירופה, אשר אליו זורמים שנה בשנה סכומים גדולים. בשנים האחרונות חלה שחיקה במעמדה של שווייץ בתחום הבנקאות בעקבות כרסום בעקרון הסודיות הבנקאית המסורתי, אשר נבע מלחץ בינלאומי. מדינות כמו ארצות הברית ביקשו להתחקות, בין היתר, אחר כספים של ארגוני טרור ומעלימי מס והפעילו לחץ על בנקים לשם חשיפת זהותם של מפקידים והיקף השקעותיהם.
גאוגרפיה

שווייץ היא מן הקטנות שבמדינות אירופה. שכנותיה הן גרמניה בצפון, איטליה בדרום, צרפת במערב, ובמזרח - אוסטריה ונסיכות ליכטנשטיין. היא משתרעת במרכז הרי האלפים וחולשת על המעברים העיקריים החוצים אותם ומקשרים בין מרכז אירופה לדרומה, ובין צרפת לדרום מזרח אירופה.
שווייץ היא ארץ הבנויה הרים וגבעות. יותר ממחצית שטחה גבוה מ-1,000 מ'. אפשר להבחין בארבעה אזורים הנמשכים מדרום-מערב לצפון-מזרח: הרי היורה, ארץ הביניים הקרויה השפלה השווייצרית (Le Plateau Suisse), האלפים הנמוכים (pre-alpes) והאלפים הגבוהים. כתוצאה מגובהה, שווייץ היא גם אחת ממדינות אירופה העשירות ביותר במים. בין אפיקי המים הרבים הזורמים בשווייץ רק שלושה יכולים להיחשב כנהרות גדולים - ארה, ריין ורון.
המים הרבים והטופוגרפיה המגוונת הפכו את שווייץ לבית גידול עשיר ומגוון לצמחים שונים, בעיקר ביערות מסוגים שונים כמו - יערות אלונים, אשורים, אשוחים ועוד.
דמוגרפיה

אוכלוסיית שווייץ מונה נכון לשנת 2023 כ-8.8 מיליון תושבים. חלוקתה של שווייץ לנופים משתקפת גם בהתפרסות האוכלוסייה. מאוכלסים ביותר הם קנטוני הערים, ובמיוחד אלה שמסביב לבזל, לז'נבה ולציריך. אפשר לראות, שככל שהגובה עולה, הולכת ופוחתת צפיפות האוכלוסייה. בהרי היורה הצפיפות בינונית, ואילו קנטוני האלפים מאוכלסים בדלילות רבה. הצפיפות גוברת במקומות שבהם משתרעים העמקים הגדולים אל תוך הרי האלפים.
ההגירה של התושבים ממרחב האלפים והרי יורה אל ארץ הביניים היא שמגדילה את תהליך ההתיישבות. דבר זה כרוך גם בשינוי מבנה התעסוקה: כוחות העבודה, שעיקר עיסוקם היה בחקלאות, הופכים לעיסוקים בתעשייה מודרנית.
מכיוון שמערכת החינוך כפופה להשגחת הקנטונים ישנם הבדלים בהיצע של בתי ספר המקצועיים והגבוהים. אי האפשרות להשתלם באורח מספק גורם אף הוא כיום לכך שחבלי ארץ מסוימים התרוקנו כמעט לחלוטין ולהתרכזות האוכלוסייה בחבלים אחרים. העקירות התכופות בתוך הארץ מגבירות את התערבבות אוכלוסיית שווייץ מבחינת המוצא, הלשון והדת.
שווייץ משקיעה מאמצים רבים לצמצום כניסת המהגרים לתוכה. למעלה מרבע מהאוכלוסייה אינם שווייצרים, כאשר שתי קבוצות המהגרים הגדולות ביותר בשווייץ הם האיטלקים וגרמנים, המתרכזים לרוב בערים הגדולות.
תוחלת החיים בשווייץ היא מהגבוהות בעולם, 83.7 שנים. קרוב ל-1.3% מאוכלוסיית שווייץ מעל גיל 100.
רוב תושבי המדינה הם נוצרים: 37.2% קתולים, 25% משתייכים לכנסייה המתוקנת השווייצרית ו-6% לזרמים אחרים בנצרות. 25% מגדירים עצמם חסרי דת.
5.1% מוסלמים, 0.6% הינדואיסטים 0.5% בודהיסטים ו-0.2% יהודים.
דמוגרפיה > שפות

לשווייץ אין שפה רשמית אחת, ועיקר הדיבור בה מתבצע בשלוש שפות: גרמנית, צרפתית או איטלקית, כשרוב אוכלוסיית שווייץ (כ-63%) הם דוברי גרמנית. את ניבי הגרמנית השווייצרית מדברים בשווייץ התיכונה, וכן בצפון הארץ ובצפון מזרחה. חלקה של הצרפתית, המדוברת במערב שווייץ ובדרום מערב, מסתכם ב-19%, וחלקה של האיטלקית - בכ-4%. באחדים מעמקי גראובינדן מדברים כ-50,000 תושבים בשפה הרֶטו-רומנית (רומאנש), והיא אף הוכרה ב-1938 כשפה לאומית הרביעית של שווייץ. כמעט כל תושבי שווייץ דוברים לפחות שתיים משפות המדינה.
כדי למנוע סרבול או העדפת אחת השפות, השם המצוין על כל בוליה של שווייץ הוא הלווטיה (Helvetia), שמה הקדום של המדינה בלטינית. גם זוג האותיות המהווה את קוד המדינה - CH (בסיומות של כתובות אינטרנט או על-גבי לוחיות רישוי של כלי רכב, למשל) הוא גרסה נוספת של השם הלטיני של המדינה, Confoederatio Helvetica, "הקונפדרציה ההלווטית".
דמוגרפיה > שפות > גרמנית שווייצרית

כ-65% מאוכלוסיית שווייץ דוברים ניבים שונים של גרמנית שווייצרית, שפה מדוברת בעיקרה, שקיימת רק בשווייץ. דוברי הגרמנית השווייצרית מאכלסים את הקנטונים הצפון-מזרחיים והמרכזיים. שווייצרים דוברי גרמנית שווייצרית קוראים וכותבים בגרמנית גבוהה, ובה הם מדברים גם בבתי הספר. רבים מדוברי גרמנית שווייצרית לומדים אנגלית וצרפתית כשפות זרות.
דמוגרפיה > שפות > צרפתית

כ-24% דוברי הצרפתית בשווייץ, מדברים בניב הכללי והמקובל של הצרפתית. דיאלקטים מקומיים של הצרפתית הם נדירים ביותר. דוברי שפה זו הם כעשרים אחוזים מתושבי המדינה והם מתרכזים בעיקר בחבל רומנדי בקנטונים ז'נבה, ווֹ, נשאטל, ז'ורה, ואלה ופריבורג, כשלכל קנטון יש מבטא משלו. דוברי שפה זו הגרים בשווייץ מכונים "רומַנְדים". הרומנדים, בניגוד לגרמנים השווייצריים, לרוב אינם מפגינים שליטה בשפות זרות, אולם בשניים מהקנטונים הצרפתיים, וו וז'נבה, קל למצוא דוברי שפות רבות, משום שבז'נבה יש הרבה דיפלומטים ובוו יש הרבה מהגרים בינלאומיים וממקומות אחרים בשווייץ.
דמוגרפיה > שפות > איטלקית

כ-9% מאוכלוסיית שווייץ דוברים איטלקית באחד מניביה המקומיים או בגרסה הסטנדרטית. דוברי שפה זו מתרכזים בעיקר בקנטון טיצ'ינו, המצוי בדרום הקונפדרציה. בעבר היו לשווייץ קנטונים דוברי איטלקית נוספים, אולם כיום שטחם הוא חלק מאיטליה. כמו כן מהגרים רבים מאיטליה דוברים איטלקית, והם מהווים את הקבוצה הגדולה ביותר מבין המהגרים בשווייץ.
דמוגרפיה > שפות > רומאנש, שפות נוספות וסוגיית השפה הרשמית

כ-2% דוברי רומאנש. המבנה ההררי של שווייץ והקושי בתחבורה שהיה שם במשך שנים רבות גרם לשימורן של הרבה שפות נדירות. חלק משפות אלה הן שפות רומאניות וחלק שפות גרמאניות (להבדיל מהניבים המקומיים של הגרמנית). הנפוצה בהן היא הרומאנש, שפה רומאנית המדוברת על ידי פחות מאחוז בודד מאוכלוסיית שווייץ. שפה זו הפכה לשפה רשמית של שווייץ בעקבות לחצים בינלאומיים שהופעלו על שווייץ בין שתי מלחמות העולם לקבוע שפה רשמית כלשהי. הלחצים נבעו מאינטרסים של גרמניה, צרפת ואיטליה ששפתה הכתובה הרשמית של שווייץ תהיה זהה לשפתן, ובכך תביע שווייץ מעין הזדהות עם אחת מהן. השווייצרים קבעו כי הרומאנש היא שפתם הרשמית כדי להצהיר על נייטרליות.
לאחר מלחמת העולם השנייה, קבעו השווייצרים כי כל ארבע השפות הכתובות הנפוצות יחסית בארצם תהיינה שפותיהם הרשמיות. כדי לאפשר לפקידי המדינה להקליד בקלות בארבע שפות שונות, אימצו השווייצרים פרישׂות קלידי מחשב ייחודיות להם הדומות מאוד בין ארבע השפות השונות.
דמוגרפיה > יהדות שווייץ

ראשית התיישבות היהודים בשווייץ היא ככל הנראה מראשיתה של המאה ה-13. במאה ה-15 גורשו היהודים משווייץ ושיבתם הותרה שנית רק בראשית המאה ה-17. ב-1850 גברה ההגירה בעיקר מגרמניה, וממזרח אירופה.
ב-1897 התקיים בבזל שבשווייץ הקונגרס הציוני הראשון ורבים מן הקונגרסים הציוניים שבאו בעקבותיו נערכו גם הם בעריה השונות של שווייץ. כיום חיים בשווייץ כ-18,000 יהודים, רובם בציריך, בזל וז'נבה. בנוסף קיימות קהילות נוספות בלוצרן, ברן, לוזאן, פריבור, לוגאנו, סנט גאלן, לה שו-דה-פונד, ביל/ביין, באדן, וינטרטור, קרויצלינגן ונשאטל.
ב-1999 הפסידו בנקים שווייצריים אחדים במשפט בו נתבעו על ידי הליגה נגד השמצה לאחר שסירבו לתת את כספי נספי השואה ליורשיהם בלא הצגת תעודת פטירה.
הערות שוליים

↑  מוטו לא רשמי
↑  Politisches System – Fakten und Zahlen, www.eda.admin.ch (בגרמנית)
↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
↑  =1Pro Infirmis Suisse, Pro Infirmis: Qui sommes-nous - Aperçu, www.proinfirmis.ch (בצרפתית)
↑  ראו Institutionelle Gliederungen.
↑   תל אביב נפלה 20 מקומות בדירוג הערים שהכי טוב לחיות בהן, באתר הארץ, 27 ביוני 2024
↑  Tamara Hardingham-Gill, The world’s most liveable cities for 2024, CNN, ‏2024-06-27 (באנגלית)
↑  Press, The Associated (2011-09-05). "Swiss Banks Urge 'United Front' Against U.S. Pressure on Tax Evasion". The New York Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-09-24. Switzerland Next: Swiss Banks Set To Foward Confidential Bank Client Data To U.S. Officials, Zero Hedge (באנגלית)
↑  What Languages Do They Speak in Switzerland?, Educations.com, January 2020
↑  הסכם היסטורי בין הבנקים השווייצרים לניצולי השואה: פיצוי של 1.25 מיליארד דולר, באתר וואלה, 27 ביולי 2000
| מדינות אירופה |
| --- | --- | --- |
| מדינות ריבוניות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן 1 • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה 2 • בולגריה • בלגיה • בלארוס • בוסניה והרצגובינה • גאורגיה 1 • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • הרפובליקה הצ'כית • ותיקן • טורקיה 1 • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת •  קזחסטן 1 • קפריסין 2 • קרואטיה • רומניה • רוסיה 1 • שוודיה • שווייץ |  |
| חבלי ארץ "לא מוכרים" | אבחזיה • דרום אוסטיה • טרנסניסטריה • קוסובו • צפון קפריסין 2 |  |
| שטחים תלויים | אולנד • אקרוטירי ודקליה 2 • איי פארו • גיברלטר • גגאוזיה • גרנזי • יאן מאיין • ג'רזי • האי מאן • סבאלברד |  |
| הערות | 1 חלק משטח המדינה נמצא באסיה. 2 מבחינה גאוגרפית נמצאת באסיה, אך נחשבת חלק מאירופה מסיבות היסטוריות. |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564356905171  BNE: XX451423  BnF: cb11868612h (data)  CiNii: DA0114862X  GND: 4053881-3  HDS: 009825  ISNI: 0000 0001 2297 4701  KulturNav: 020f430d-42d6-4ced-9f47-3dfc38eda90a  LCCN: n79062978  LIR: 805  MusicBrainz: 1333ff06-8e3d-3c8e-9f3a-13a2a38b41df  NARA: 10045644  NDL: 00871917  NKC: ge131576  NLA: 35535063  RERO: 02-A000156698  SUDOC: 026438658  Trove: 987921  UKPARL: Dy9RNCq4  VIAF: 154323889   WorldCat (עם VIAF): 154323889 
העיר בזל (מגדל רוש) היא בירת תעשיית התרופות במדינה, המהווה כ -38% מהיצוא השווייצרי ברחבי העולם.
מפלי הריין בשפהאוזן
מפת שווייץ
הר מטרהורן שבאלפים השווייצרים
אגם צוזיר שבשווייץ
אגם ליד העיר אינטרלאקן
אזורי שפה בשווייץ
נשיא לבנון

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  ג'וזף עאון
 תאריך כניסה לתפקיד:  9 בינואר 2025
 דרכי מינוי:  בחירות בפרלמנט
 תחום שיפוט:  לבנון לבנון
 מעון:  ארמון בעבדא
 ייסוד המשרה:  23 במאי 1926 
 איוש ראשון:  שארל דבאס
 www.presidency.gov.lb
 
נשיא לבנון הוא ראש המדינה הלבנונית על פי חוקת לבנון. על פי השיטה הפוליטית של לבנון, אחת לארבע שנים נערכות בחירות לבית המחוקקים, ובית המחוקקים בוחר את הנשיא לתקופה יחידה של 6 שנים. החוקה קובעת כי אף על פי שבלבנון רוב מוסלמי, הנשיא ימונה מקרב הנוצרים המרונים, זאת מפני שעם קבלת עצמאותה, בלבנון היה רוב נוצרי, והאמנה הלאומית מ-1943 (עם שינויים אשר סוכמו בהסכם טאיף) היא זו שמגדירה את חלוקת המשרות הבכירות בלבנון עד היום.
נשיאי לבנון

| נשיאי לבנון לפני העצמאות> שם | נשיאי לבנון לפני העצמאות> תחילת כהונה | נשיאי לבנון לפני העצמאות> סיום כהונה | נשיאי לבנון לפני העצמאות> מפלגה |
| --- | --- | --- | --- |
| שארל דבאס | 1 בספטמבר 1926 | 2 בינואר 1934 | עצמאי |
| פריבאט-אנטואן אובארד (זמני) | 2 בינואר 1934 | 30 בינואר 1934 | עצמאי |
| חביב פאשא אלסעד | 30 בינואר 1934 | 20 בינואר 1936 | עצמאי |
| אמיל אדה | 20 בינואר 1936 | 4 באפריל 1941 | החזית הלאומית הלבנונית |
| פייר ג'ורג' ארלאבוס (זמני) | 4 באפריל 1941 | 9 באפריל 1941 | עצמאי |
| אלפרד ג'ורג' א-נקאש | 9 באפריל 1941 | 18 במרץ 1943 | הפלנגות הנוצריות |
| איוב ת'אבת (זמני) | 19 במרץ 1943 | 21 ביולי 1943 |  ? |
| פייטרו טראד | 22 ביולי 1943 | 30 בספטמבר 1943 | עצמאי |
| בשארה אל-ח'ורי | 21 בספטמבר 1943 | 11 בנובמבר 1943 | עצמאי |
| אמיל אדה | 11 בנובמבר 1943 | 22 בנובמבר 1943 | הבלוק הלבנוני הלאומי |
נשיאי לבנון אחרי העצמאות
| שם | תחילת כהונה | סיום כהונה | מפלגה |
| בשארה אל-ח'ורי | 22 בנובמבר 1943 | 18 בספטמבר 1952 | הבלוק החוקתי |
| פואד שהאב (זמני) | 18 בספטמבר 1952 | 22 בספטמבר 1952 | עצמאי |
| כמיל שמעון | 23 בספטמבר 1952 | 22 בספטמבר 1958 | המפלגה הליברלית הלאומית |
| פואד שהאב | 23 בספטמבר 1958 | 22 בספטמבר 1964 | עצמאי |
| שארל חילו | 23 בספטמבר 1964 | 22 בספטמבר 1970 |  ? |
| סולימאן פרנג'יה | 23 בספטמבר 1970 | 22 בספטמבר 1976 | בריגדת מרדה |
| אליאס סרכיס | 23 בספטמבר 1976 | 22 בספטמבר 1982 | עצמאי |
| בשיר ג'ומאייל | נבחר ב-23 באוגוסט 1982, נרצח לפני היכנסו לתפקיד ב-14 בספטמבר 1982 | נבחר ב-23 באוגוסט 1982, נרצח לפני היכנסו לתפקיד ב-14 בספטמבר 1982 | הפלנגות הנוצריות |
| אמין ג'ומאייל | 23 בספטמבר 1982 | 22 בספטמבר 1988 | הפלנגות הנוצריות |
| רנה מעווד | 5 בנובמבר 1989 | 22 בנובמבר 1989 | התנועה העצמאית |
| אליאס הראווי | 24 בנובמבר 1989 | 24 בנובמבר 1998 | עצמאי |
| אמיל לחוד | 24 בנובמבר 1998 | 23 בנובמבר 2007 | עצמאי |
| מישל סולימאן | 25 במאי 2008 | 25 במאי 2014 | עצמאי |
| תמאם סלאם (נשיא בפועל) | 25 במאי 2014 | 31 באוקטובר 2016 | עצמאי |
| מישל עאון | 31 באוקטובר 2016 | 30 באוקטובר 2022 | הזרם הפטריוטי החופשי |
| לא מאויש | 30 באוקטובר 2022 | 9 בינואר 2025 | – |
| ג'וזף עאון | 9 בינואר 2025 | מכהן | עצמאי |
הערות שוליים

↑  אבי יששכרוף וסוכנויות הידיעות, ר"מ לבנון: אין מצב חירום, נמשיך לפעול ע"פ החוקה, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2007
↑   ג'קי חורי,, בניסיון ה-13, אחרי שנתיים: מפקד צבא לבנון ג'וזף עאון נבחר לנשיא המדינה, באתר הארץ, 9 בינואר 2025
| נשיאי לבנון |
| --- | --- | --- |
| לבנון הגדולה (מנדט צרפתי) | שארל דבאס • אנטואן פריבאט-אובארד • חביב פאשא אלסעד • אמיל אדה • פייר ג'ורג' ארלאבוס • אלפרד ג'ורג' א-נקאש • איוב ת'אבת • פייטרו טראד • בשארה אל-ח'ורי • אמיל אדה |   |
| לבנון (העצמאית) | בשארה אל-ח'ורי • פואד שהאב • כמיל שמעון • פואד שהאב • שארל חילו • סולימאן פרנג'יה • אליאס סרכיס • בשיר ג'ומאייל • אמין ג'ומאייל • רנה מעווד • אליאס הראווי • אמיל לחוד • מישאל סולימאן • תמאם סלאם (בפועל) • מישל עאון • ג'וזף עאון |   |
נאור שירי

נאור שירי (נולד ב-1 במאי 1985, י' באייר ה'תשמ"ה) הוא חבר הכנסת מטעם יש עתיד.
בעבר היה חבר מועצת הוד השרון וסגן ראש העיר, יושב ראש דירקטוריון חברת אלומה מיסודה של הסוכנות היהודית, העוסקת בחינוך ובתרבות בעיר, וראש מטה השטח של מפלגת יש עתיד בראשות יאיר לפיד.
ביוגרפיה

נאור שירי נולד ב־1985 בעיר הוד השרון והוא גר בה כל חייו. למד בבית הספר התיכון כפר הנוער ע"ש ב.צ. מוסינזון בעיר. בשנים 2003–2008 שירת ביחידה מיוחדת בחיל הים.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

בשנת 2012, עם הקמת מפלגת "יש עתיד" בראשות יאיר לפיד, הצטרף אליה שירי והקים תא סטודנטים שלה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בבחירות לכנסת התשע עשרה, שנערכו בשנת 2013, זכתה מפלגת יש עתיד ב־19 מנדטים, ובשנת 2014 החל שירי לעבוד עם ח"כ בועז טופורובסקי מהמפלגה כיועץ פרלמנטרי וכאחראי ועדות. באותה תקופה היה ממובילי ניסוח הסכם היועצים החדש בכנסת.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ב־2015 מונה שירי לנהל את מרחבי צפון ומרכז במערך השטח של המפלגה.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת בשנת 2019 עבר לנהל את מרחב דרום ואזור ירושלים, ושימש באותו התפקיד במערכות הבחירות הבאות.
לאחר הבחירות לכנסת העשרים וארבע בשנת 2021 קודם לראשות מטה השטח הארצי של המפלגה.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצב במקום ה־24 ברשימה, ונבחר לכנסת.
ביוגרפיה > פעילות מוניציפלית

בבחירות המקומיות 2018 התאחדה מפלגת יש עתיד בעיר מגוריו עם רשימת קצב–מרצ המקומית בראשות אמיר כוכבי, ושירי הוצב מטעמה במקום השלישי ברשימה. הרשימה זכתה לחמישה מנדטים, ועם מינוי ראש הרשימה כוכבי לראשות העיר, מונה שירי לסגנו, לראשות דירקטוריון חברת אלומה מיסודה של הסוכנות היהודית העוסקת בחינוך ובתרבות בעיר ולאחראי תיק הביטחון.
עם היבחרו אל הכנסת העשרים וחמש סיים את תפקידיו בעירייה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

שירי מתגורר בהוד השרון, נשוי ואב לשניים.