stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיד מקמת'
משפחתו

רעייתו הראשונה של מקמת' ואהבת נעוריו הייתה איליין ברוטון מקמת', שנפטרה ב-1942, ואיתה נולד לו בן אחד. רעייתו השנייה במשך 49 שנים, אן פיליפס מקמת',נפטרה בליטל רוק ב-1994 ואיתה נולדו לו שני בנים ושתי בנות. רעייתו השלישית הייתה בטי דורץ' ראסל.
מותו

סיד מקמת' נפטר בביתו בליטל רוק ב-4 באוקטובר 2003. ימים ספורים קודם לכן הוא שוחרר מאשפוז לאחר שקיבל טיפול להתייבשות חמורה, תת-תזונה ודופק בלתי סדיר. עם מותו של סטרום ת'ורמונד ארבעה חודשים קודם לכן, היה מקמת' למושל לשעבר הוותיק ביותר מבין כל מושלי מדינות ארצות הברית. עם מותו עבר התואר למושל דלאוור לשעבר אלברט קארוול, שהושבע לתפקידו שבוע אחד לאחר מקמת'.
מקמת' נקבר בהלוויה צבאית מלאה שנוהלה על ידי משמר הכבוד של חיל הנחתים. ארונו הוצב במשך יום ברוטונדה של הקפיטול המדינתי של ארקנסו, ולאחר מכן הוא הועבר עטוף בדגל בשיירה לכנסייה המתודיסטית המאוחדת של רמות פולאסקי בליטל רוק בטקס שבו נכחו יותר מאלפיים איש. נאום ההספד נישא על ידי המושל לשעבר דייוויד פריור.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 92-93.
מקמת' בהוט ספרינגס, אוגוסט 1948.
מקמת' יחד עם אשתו השלישית בטי וחבר בית הנבחרים לשעבר ויק סניידר, נובמבר 2002.
עמידות להורמון בלוטת התריס

| --- | --- |
 תחום:  אנדוקרינולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 DiseasesDB:  31913
 MeSH:  D018382
 OMIM:  274300
 סיווגים
 ICD-10:  E07
 
עמידות להורמון בלוטת התריס, אשר תואר לראשונה ב-1967 על ידי רפטוף (Refetoff)
‏ היא סוג של הפרעה בתגובת הגוף לפעילות בלוטת התריס. זהו סינדרום נדיר בו קיימת תגובה לא מספקת של תאי הגוף להורמון בלוטת התריס, אשר לרוב מיוצר ומופרש בצורה תקינה. העמידות יכולה להיות גם ברקמות ההיקפיות וגם בבלוטת יותרת המוח (עמידות גלובלית בכל הגוף), או רק בבלוטת יותרת המוח, או רק ברקמות הגוף.
הלוקים בתסמונת בדרך כלל בעלי פעילות מטבולית תקינה, לעיתים בעלי זפקת. בדרך כלל רואים רמות גבוהות של T4 ו-T3, פעילות תקינה של בלוטת התריס, ורמות הורמון TSH תקינות. באנשים אלה נמצא שקיימת רמה משתנה של התפתחות עצם לא תקינה, פגיעה מוחית, הפרעות למידה, ובעיות בשמיעה. התסמונת נפוצה באופן שווה בגברים ובנשים, ונובעת כנראה ממוטציה גנטית אחת או יותר.
הגורמים לעמידות יכולים להיות שונים ממקרה למקרה, ויכולים לנבוע מפגיעה ברצפטור של הורמוני בלוטת התריס, או משלב לא מזוהה בפעילות ההורמונים. לא מוסכם מהו הטיפול הנכון במקרה זה, אך יש להימנע מכל טיפול הנועד להוריד את הרמות הגבוהות של ההורמונים (כגון טיפול ב-PTU), משום שזוהי אשליה המתקבלת מכך שהרקמות אינן קולטות את ההורמונים כנדרש.
הסינדרום יכול לגרום לדיכאון במקרים מסוימים, ובמקרה אחד נמצא שחולה שסבל מדיכאון עקב עמידות להורמון בלוטת התריס, נרפא בטיפול על ידי מינונים גבוהים של T3‏.
קשה לאבחן את הסינדרום, משום שתוצאות בדיקות הדם האופייניות שלו יכולות להופיע גם במקרים אחרים, כגון גידול בבלוטת יותרת המוח או הפרעות אחרות בה. כדי לאבחן באופן ודאי יש לזהות מוטציה בקולטן של הורמון בלוטת התריס, אשר מופיע ב-85% מהמקרים.

עם זאת, אם לא מוצאים את המוטציה המתאימה אין הדבר אומר בהכרח שניתן לשלול את הסינדרום, כי לא כל המוטציות הגורמות לו ידועות.
הוצעה תאוריה לפיה קיים קשר בין הסינדרום לבין תסמונת הפיברומיאלגיה, לפיה התסמונת נובעת למעשה מעמידות להורמון בלוטת התריס, שקשה לאבחנה. לפי התאוריה, זהו בעצם הגורם המרכזי לפיברומיאלגיה, ומשום שקשה לזהות את הסינדרום, החולים אינם מטופלים כנדרש. הוצע לטפל בתסמונת במינונים גבוהים של הורמון בלוטת התריס. בטיפולים אלה, אף על פי שתמונת בדיקות הדם לאחר נטילת מינונים גבוהים של הורמונים תעיד על יתר-פעילות של בלוטת התריס, אין בכך סכנה ובדרך כלל לא נצפים כלל סימפטומים של יתר פעילות עד להגעה למינונים מאוד גבוהים. במינונים אלה ניתן להפחית מעט את המינון כדי להגיע למינון אופטימלי. עקב העמידות להורמונים, גם כאשר זורמת בדם כמות גבוהה מאוד של הורמונים, הם אינם נקלטים בתאים בקצב מספק כדי להגיע ליתר פעילות של הבלוטה.
הערות שוליים

↑  Refetoff S, DeWind LT, DeGroot LJ (1967). "Familial syndrome combining deaf-mutism, stuppled epiphyses, goiter and abnormally high PBI: possible target organ refractoriness to thyroid hormone". J. Clin. Endocrinol. Metab. 27 (2): 279–94. PMID 4163616
↑  S. Refetoff. Syndromes of thyroid hormone resistance. Am J Physiol Endocrinol Metab 243: E88-E98, 1982.
↑  Fardella CE, Artigas RA, Gloger S, et al (2007). "Refractory depression in a patient with peripheral resistance to thyroid hormone (RTH) and the effect of triiodothyronine treatment". Endocrine 31 (3): 272–8. doi:10.1007/s12020-007-0042-7. PMID 17906375.
↑  Bottcher Y, Paufler T, Stehr T, Bertschat FL, Paschke R, Koch CA (2007). "Thyroid hormone resistance without mutations in thyroid hormone receptor beta". Med. Sci. Monit. 13 (6): CS67–70. PMID 17534237.
↑  Tjørve E, Tjørve KM, Olsen JO, Senum R, Oftebro H (2007). "On commonness and rarity of thyroid hormone resistance: a discussion based on mechanisms of reduced sensitivity in peripheral tissues". Med. Hypotheses 69 (4): 913–21. doi:10.1016/j.mehy.2006.12.056. PMID 17383828.
↑  Garrison RL, Breeding PC. A metabolic basis for fibromyalgia and its related disorders: the possible role of resistance to thyroid hormone. Med Hypotheses. 2003 Aug;61(2):182-9. PMID 12888300.
↑  JC Lowe, JG Yellin. Inadequate Thyroid Hormone Regulation as the Main Mechanism of Fibromyalgia: A Review of the Evidence. Thyroid Science, 3(6):R1-14, 2008.
↑  Lowe JC, Cullum ME, Graf LH Jr, Yellin J. Mutations in the c-erbA beta 1 gene: do they underlie euthyroid fibromyalgia? Med Hypotheses. 1997 Feb;48(2):125-35. PMID 9076694.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סייבר-סטוקינג

סייבר-סטוקינג או הטרדה ברשת או הטרדה באינטרנט (באנגלית: Cyberstalking) היא התנהגות שמטרתה מהווה הטרדה המבוססת על השימוש באינטרנט או באמצעים אלקטרוניים אחרים. במסגרת הטרדה זו נכללות פעולות הטרדה שונות המהוות בכללותן רדיפה שמהווה הטרדה מאיימת בפרט והטרדה בכלל, כלפי אדם, קבוצה או ארגון. סייבר-סטוקינג יכול לכלול גם תלונות שווא, לשון הרע, והוצאת דיבה.
פעולות נוספות יכולות להיחשב גם הן לסייבר-סטוקינג, וביניהן ניטור, גנבת זהות, איומים, ונדליזם, שידול למין, ביצוע דוקסינג או סחיטה.
סייבר-סטוקינג יכול להיות גם מלווה בסטוקינג שמתבצע מחוץ למרחב האינטרנטי. סייבר-סטוקינג מהווה עבירה פלילית על פי חוק במדינות רבות, בין היתר בקליפורניה שם שתי צורות ההטרדה (האונליין והאופליין) נחשבות לעבירה פלילית. שתי צורות סטוקינג אלו יכולות לנבוע כתוצאה מרצון לשלוט, להפחיד או להשפיע על קורבן ההטרדה. הסטוקר (המטריד) עשוי להיות זר או מוכר לקורבן. הסטוקרים לעיתים אנונימיים ולפעמים גם מערבים בהטרדות אנשים אחרים באינטרנט שאפילו לא מכירים את היעד להטרדה. סייבר-סטוקינג היא עבירה פלילית לפי חוקים בתחום לשון הרע. הרשעה בכך עלולה להביא לעונשים כמו צווי מניעה, מאסר על תנאי או עונשים פליליים נגד התוקף, לרבות מאסר.
הגדרה ותיאור

נעשו בעבר ניסיונות של מומחים ומחוקקים שונים על מנת להגדיר סייבר-סטוקינג. בדרך כלל הוא מוגדר כשימוש באינטרנט או באמצעים אלקטרוניים אחרים כדי לרדוף או להטריד אדם, קבוצה או ארגון. מעקב ברשת הוא סוג של בריונות רשת והמונח הזה משמש לעיתים בתקשורת גם כדי לתאר סייבר-סטוקינג.
סטוקינג הוא תהליך מתמשך המורכב מסדרה של פעולות, שכל אחת מהן עשויה להיות חוקית לחלוטין בפני עצמה. למבר רויאקרס, פרופסור לאתיקה טכנולוגית, מגדיר סייבר-סטוקינג כמעקב המבוצע על ידי מישהו שלא נמצא כרגע בקשר כלשהו או במערכת יחסית עם קורבן ההטרדה. על ההשפעות הפוגעניות של מעקב ברשת, הוא כותב:
"סייבר-סטוקינג הוא סוג של תקיפה נפשית, שבה התוקף פורץ שוב ושוב ומטריד את עולמו ואת חייו של קורבן ההטרדה שכלל אינו בקשר איתו (או שהיה בעבר בקשר איתו ובעת ההטרדה כבר לא), ממניעים שניתן לייחס ישירות או בעקיפין לתחום הריגשי. יתרה מכך, המעשים המופרדים המרכיבים את ההטרדה לא יכולים כשלעצמם לגרום להתעללות הנפשית, אלא כשהם באים ביחד (אפקט מצטבר)".
הגדרה ותיאור > הבחנה בין סייבר-סטוקינג לבין מעשים אחרים

חשוב לבצע הבחנה בין סטוקינג של טרולים באינטרנט לבין סייבר-סטוקינג. מחקרים הראו שפעולות שנעשות באופן חד פעמי יכולות להיחשב כטרולינג, בעוד שכשאותן פעולות הן חלק ממסע הטרדה מתמשך, אז הן יכולות להיחשב כסייבר סטוקינג.
| TM | מניע | מצב | כוח משיכה | תיאור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | משחק / שעשוע | הפרעות סייבר | סייבר-טרולינג | קורית ברגע ומתחרטים עליה מהר |
| 2 | טקטי | תעלולי סייבר | סייבר-טרולינג | קורית ברגע אבל לא מתחרטים עליה אלא ממשיכים להטריד |
| 3 | אסטרטגי | בריונות ברשת | סייבר-סטוקינג | יוצאים מגדרם כדי לגרום לבעיות, אך ללא הטרדה מתמשכת ומתוכננת לטווח ארוך |
| 4 | שליטה | היקרי סייבר | סייבר-סטוקינג | יוצאים מגדרם ליצור מדיה עשירה כדי למקד את ההטרדה באדם ספציפי אחד או יותר |
מחברת הספר "סייבר-סטוקינג" אלכסיס מור מפרידה בין סייבר-סטוקינג לבין גניבת זהות, שנובעת ממניעים כלכליים. ההגדרה שלה, ששימשה גם בפיליפינים לכתיבת התיאור המשפטי:
סייבר-סטוקינג היא הטרדה מבוססת טכנולוגיה המופנית כלפי אדם אחד שאותר ספציפית למטרת התקפה זו מסיבות שונות של כעס, נקמה או שליטה. סייבר-סטוקינג יכולה להתבטא במגוון צורות, בין היתר:
הטרדה הבכה והשפלה פומבית של הקורבן.
ריקון חשבון בנק או אמצעים אחרים של שליטה כלכלית כמו הרס ציון האשראי של הקורבן.
הטרדה של המשפחה, החברים והעובדים של הקורבן על מנת לבודד אותו חברתית.
טקטיקות הפחדה שמטרתן לזרוע פחד ועוד.
סוגי סייבר-סטוקינג > סטוקינג על ידי זרים

לדברי ג'ואי רושינג, התובע המחוזי של מחוז פרנקלין באלבמה, אין הגדרה אחת יחידה לסייבר-סטוקינג – המטריד יכול להיות זר עבור הקורבן או שיש או הייתה ביניהם בעבר מערכת יחסים כלשהי. "[סייברסטוקרים] מגיעים בכל הצורות, הגדלים, הגילאים והרקעים. הם מפטרלים באתרי אינטרנט ומחפשים הזדמנויות לנצל אנשים."
סוגי סייבר-סטוקינג > סטוקינג על בסיס מגדר

הטרדה הקשורה למגדר באינטרנט (המכונה גם אלימות מקוונת מבוססת מגדר) יכולה לכלול איומי אונס, איומים אחרים באלימות ופרסום מידע אישי של הקורבן. ההטרדות האלו כוללות הגבלת פעילות של הקורבן באינטרנט או הרחקה מוחלטת שלהם מזירת האונליין, המונעת לחלוטין את השתתפותם בחיים המקוונים ופוגעת באוטונומיה, בכבוד, בזהות ובהזדמנויות של המוטרד.
סוגי סייבר-סטוקינג > סטוקינג של בני זוג אינטימיים

סיי-סטוקינג אחרי בני זוג אינטימיים היא הטרדה מקוונת של בן או בת זוג רומנטיים בהווה או לשעבר. זה סוג של אלימות במשפחה, ומומחים אומרים שמטרתה היא לשלוט בקורבן על מנת לעודד בידוד חברתי וליצור תלות. מטרידים עשויים לשלוח הודעות דואר אלקטרוני מעליבות או מאיימות חוזרות ונשנות לקורבנותיהם, לנטר או לשבש את השימוש בדואר האלקטרוני של הקורבנות שלהם, להשתמש בחשבון של הקורבן כדי לשלוח הודעות דואר אלקטרוני תוך כדי התחזות לקורבן או לרכישת סחורות או שירותים שהקורבן מקבל ללא שהביע רצון. הסטוקר לעיתים משתמש באינטרנט כדי לחקור ולרכז מידע אישי על הקורבן שישמש לביצוע ההטרדה עצמה.
סוגי סייבר-סטוקינג > סטוקינג כלפי ידוענים ואנשי ציבור

הרכבת פרופיל של סטוקרים מראה שכמעט תמיד הם עוקבים אחר מישהו שהם מכירים או באמצעות מחשבות שווא, חושבים שהם מכירים, כפי שקורה עם סטוקרים של ידוענים או אנשים ציבוריים שבהם הסטוקרים מרגישים שהם מכירים את הידוען אף על פי שהידוען לא מכיר אותם. כחלק מהסיכון שהם לוקחים על פרסום, ידוענים ואישי ציבור הם לעיתים קרובות מטרות להטרדות מסוגים אלו ואחרים.
במקרה ידוע אחד בשנת 2011, השחקנית פטרישה ארקט סגרה את החשבון שלה ברשת החברתית פייסבוק לאחר סייבר סטוקינג לכאורה. בפוסט האחרון שלה, ארקט הסבירה שחברת האבטחה שלה הזהירה את חבריה בפייסבוק לא לקבל בקשות חברות מאנשים שהם לא מכירים. ארקט הדגישה שעצם העובדה שנראה היה שאנשים הם מעריצים שלה זה עדיין לא אומר שהם בטוחים. היא שחררה הצהרה לתקשורת שארקט מתכננת לתקשר עם מעריצים באופן בלעדי דרך חשבון הטוויטר שלה.
ראו גם

הטרדה מאיימת
אבטחת מחשבים
הערות שוליים

↑  Graham Gooch, Michael Williams, cyberstalking, Oxford University Press, 2015-01-22, ISBN 978-0-19-175825-6. (באנגלית)
1 2  Spitzberg, Brian H.; Hoobler, Gregory (בפברואר 2002). "Cyberstalking and the technologies of interpersonal terrorism" (PDF). New Media & Society. 1. 4: 71–92. doi:10.1177/14614440222226271. אורכב מ-המקור (PDF) ב-14 בינואר 2012. נבדק ב-14 ביוני 2011. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Smith, Kevin (2 בספטמבר 2016). "Tougher California laws protect victims of digital harassment". San Gabriel Valley Tribune. נבדק ב-3 ביולי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Cyberstalking Crime research
↑  "Cyberstalkers: Tools, Tactics and Threats". United States Cybersecurity Magazine (באנגלית אמריקאית). 2018-10-18. נבדק ב-2021-09-04.
↑  "Cyberstalking". Oxford University Press. נבדק ב-2013-12-10.
↑  Lambèr Royakkers (באוקטובר 2000). "The Dutch Approach to Stalking Laws" (PDF). California Criminal Law Review. 3. אורכב מ-המקור (PDF) ב-7 בנובמבר 2013. נבדק ב-10 בדצמבר 2013. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Cyberstalking Bill: Introduced by Senator Villar" (PDF). Fifteenth Congress of the Republic of the Philippines. נבדק ב-2014-01-12.
↑  Smith, Tom (28 בפברואר 2010). "Criminals use technology to track victims". Times Daily. נבדק ב-2014-01-12. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  K.K. Cole (2015). “It's Like She's Eager to be Verbally Abused”: Twitter, Trolls, and (En) Gendering Disciplinary Rhetoric. Feminist Media Studies, 15(2), 356-358.
↑  R.S. Mathews, S. Aghili, D. Lindskog (2013) A Study of Doxing, its Security Implications and Mitigation Strategies for Organizations.
↑  Citron, Danielle Keats (באוקטובר 2009). "Law's Expressive Value in Combating Cyber Gender Harassment". Michigan Law Review. 108: 373. SSRN 1352442. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Southworth, Cynthia; Finn, Jerry; Dawson, Shawndell; Fraser, Cynthia; Tucker, Sarah (2007). "Intimate Partner Violence, Technology, and Stalking". Violence Against Women. 8. 13 (8): 842–856. doi:10.1177/1077801207302045. PMID 17699114.
↑  "How to Put Stalkers in Jail". Baddteddy.com. אורכב מ-המקור ב-19 ביולי 2013. נבדק ב-10 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Justin Harp (7 באוקטובר 2012). "Patricia Arquette quits Facebook after alleged cyberstalking". Digital Spy. נבדק ב-10 בדצמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
סנטה קרוס דה מומפוס

סנטה קרוס דה מומפוס (ספרדית: Santa Cruz de Mompox) היא עיר ורשות מקומית במחוז בוליבר שבצפון קולומביה, הידועה במתאר הקולוניאלי שלה. העיר שוכנת במפגש הנהרות מגדלנה וקאוקה, במרחק של כ-250 קילומטרים מקרטחנה. כלכלת העיר מבוססת על תיירות, דיג, וממשק גידול הבקר המקומי. בשנת 2005 התגוררו בעיר כ-30,000 תושבים, ובאזור המטרופוליטני התגוררו כ-62,000 איש.
היסטוריה

העיר הוקמה, ככל הנראה, ב-1540 על ידי חואן דה סנטה קרוס, מושל קרטחנה, שנים אחדות לאחר הקמתן של קרטחנה וסנטה פה דה בוגוטה. ההיסטוריה של העיר הושפעה במידה רבה מהכיבוש הספרדי של האזור, ומהפעילות המסחרית שהייתה בשיאה בין המאה ה-17 למאה ה-19.
העיר נבנתה לאורך שתי גדותיו של נהר מגדלנה, וכדי להגן עליה מהצפה במקרה של שיטפון, נבנו שתי חומות לאורך הגדות. בעיר נבנו שלוש כיכרות בקו ישר, ששימשו כמקום מושבם של בנייני הממשל המקומי. בשל כך נבדלה מומפוס מערים אחרות, בהן הייתה כיכר אחת בלבד. לכל אחת מהכיכרות הייתה כנסייה משלה. העיר נבנתה בצומת דרכי מסחר חשובות, ולאורך הנהר ששימש כעורק הסחר של קרטרחנה.
פריחתה הראשונית של מומפוס החלה עם הגעתם של המתיישבים הראשונים בתקופה הקולוניאליסטית, שהועסקו בדרך כלל מטעם המשטר הקולוניאלי. המתיישבים קיבלו מהשלטונות חלקות אדמה, וזכו להיתר לקחת לעצמם עבדים כחלק ממערכת האנקומיאנדה. הם גזלו מהאינדיאנים את אדמותיהם, והיגלו אותם לשמורות קטנות.
למרות זאת, העיר התפתחה באיטיות רבה בשל חוסר היכולת לבסס מעמד סוציו-כלכלי יציב, וזאת בשל התנאים האקלימיים והגאוגרפיים הקשים ששררו באזור. מיקומה הגאוגרפי של מומפוס כעיירת נהר משך אליה אנשים רבים שעסקו בהברחה כדרך חיים. השגשוג הכלכלי שהתרחש בתקופה הקולוניאלית נבע מנוכחותה של קבוצת שליטים קטנה, שהשיגה את עושרה באמצעות חוואות ומסחר ו"הניעה" את המערכת הכלכלית המקומית. פקידי הממשל הללו הגיעו למומפוס מקרטחנה, הביאו עמם בעלי מלאכה שונים, וסייעו  לביסוסה הכלכלי של העיר. המעמד השליט בעיר הורכב גם מאנשי כמורה וחברי מסדרים דתיים. בתוך שנים אחדות המבנים הבולטים בעיר היו הכנסיות של האוגוסטינים, הדומיניקנים, הפרנציסקנים והישועים.
ההתפתחות האיטית של מומפוס במהלך התקופה הקולוניאלית התבטאה במתאר העירוני שלה. לאורך המאה ה-17 החל העיר להתפתח מגדות הנהר אל העורף החקלאי, ונסללו בה בתים שהצטיינו בחזיתות מעוצבות. ההתפתחות של העיר נקבעה על ידי מבנה הרחובות, שנקראו על שם התפקיד אותו מילאו (לדוגמה, הרחוב הראשי נקרא "קאייה ראל דל מדיו" "Calle Real del Medio" - הרחוב המלכותי המרכזי). השיטפונות שהתחוללו בתקופה זו הגבילו במידת מה את התפתחותה של העיר, אך במאה ה-18 היו כבר ניצבו שש מאות בתים וחנויות. המבנים, עשויים מאבן כוסו בגגות רעפים המתנשאים לגובה של עד שתי קומות, והוקפו בגני נוי. בסך הכל היו בעיר כ-1,800 מבנים מכל הסוגים.
מצבה של העיר החל להתדרדר בעקבות המלחמות שפקדו את האזור במאה ה-19, כאשר בני מעמד החברתי הגבוה מתו או נאלצו לצאת לגלות. תעשיית החקלאות ספגה נזקים כבדים כתוצאה מהמלחמות ופעולות האיבה. העיר איבדה את חשיבותה הכלכלית, והמצב התדרדר עוד יותר כאשר חל שינוי בנתיב זרימתו של נהר מגדלנה. כתוצאה מכך ננטש חלקה של העיר שהיה סמוך לנהר והיא איבדה את חשיבותה כעיר נמל. הקיפאון הכלכלי שהשתלט על העיר היה כמעט מוחלט, והוא נמשך עד לשלהי המאה ה-20, מועד בו החלה להתפתח תעשיית התיירות. מעמדה של העיר זכה לחיזוק נוסף עם הכרזת המרכז ההיסטורי שלה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו ב-1995.
מראה העיר

מראה העיר הושפע במידה רבה מקרבתה לנהר, שהיה החלק החשוב ביותר שלה לאורך רוב שנות קיומה. לאורך חומות המגן יש מספר גרמי מדרגות המשמשים גם כמזחים. רוב המזחים הללו נבנו באמצעות אבנים במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-18.
רחוב אלבאראדה (Albarrada  - "מזח") הגובל בנהר קרוי על שם המזחים הללו, והוא מחבר בין שלוש הכיכרות העירוניות: לה קונספסיון (Iglesia de la Concepción), פרנסיסקו הקדוש (Iglesia de San Francisco) וברברה הקדושה (Iglesia de Santa Bárbara). בכל את מהכיכרות יש כנסייה שנבנתה בשנות קיומה הראשונות של העיר כמבצר. הכנסייה בלה קונספסיון היא הקתדרלה של העיר. מבני הנמל והבתים הפרטיים של חלק מבני המעמד הגבוה נבנו גם הם סביב הכיכרות, והחל מהמאה ה-17 נפתחו חנויות קטנות בקומת הקרקע של בתים אלה.
קאייה דל מדיו הייתה הדרך הראשית של העיר, ובה שכנו רוב בתי המידות. בחלק הצפוני של הרחוב נמצאים כנסיית ובית החולים של סן חואן דה דיוס, שנבנו ב-1555 בקירוב, ובחלק הדרומי כנסיית ומנזר סן אגוסטין. בין שני המבנים הללו הוקמו מספר בתי מגורים, אך לאור הגידול בצפיפות האוכלוסין של העיר, הוחלט לסלול רחוב ראשי נוסף ושנקרא אטראס (Atras - "אחורי"). הבניינים שהוקמו ברחוב אטראס היו קטנים יותר מאלו של דל מדיו. הלבנים בבניינים הללו מולאו בשיטת טיוח סבכה, ומסביב לקירות היה ציפוי של עץ.
בנוסף לרחובות הראשיים של העיר נסללו בה מספר רחובות משניים, ורחוב מספר 18 חוצה אותה לשני חלקים. ברחוב זה ישנם מספר אזורים ציבוריים, בהם כיכרות לה קונספסיון ואל טאמארינדו, מבני ציבור כמו כנסיית סנטו דומינגו ובית הקברות העירוני. כיכרות אחדות ברחוב זה, ובהן סן קרלוס ולה אדואנה, התפתחו בשטחים שנותרו פנויים מבנייה.
המבנה המרחבי של הכנסיות במומפוס איננו מורכב. הקירות החיצוניים נבנו מלבנים ופנים הכנסיות היה מחולק לשלוש ספינות באמצעות עמודים או קורות תמיכה. הסגנון האדריכלי היה עיבוד של העולם החדש לשיטות הבנייה שהיו נפוצות באנדלוסיה ובגרנדה החדשה, והתבססו על שימוש בקשתות אבן או בעמודי תמיכה. תקרות העץ היו בסגנון מורי.
הבתים הפרטיים שנבנו בין ראשית המאה ה-17 למאה ה-19 הוקמו מסביב לחלל מרכזי על מנת להתמודד עם בעיות האקלים. הסוג המוקדם ביותר של בית המיועד למגורי סוחרים התאפיין בפטיו מרכזי, ובחלק מהמבנים נבנה פטיו משני בחלק האחורי של הבית. הבתים שבהם פטיו בעל שלושה קירות נבנו בתקופה מאוחרת יותר, ובדרך כלל היו קטנים יותר, או שהיו מבנים גדולים שחולקו מחדש לאחר בנייתם. חלק מבתי הפטיו הקדומים ביותר שרד מאז הקמת העיר ללא כל שינוי, למעט חלוקה למבנים קטנים יותר, ובכך שימר מאפיינים אדריכליים כמו שער הכניסה המקושט, מרפסות וגלריות.
בניית בתי החנויות החלה במאה ה-17, בדרך כלל בקבוצות של שלושה או עשרה מבנים. המאפיין החזותי הבולט של החנויות הללו הוא הגג המשותף של חזיתן. רוב החנויות הפכו במשך השנים לבתי מגורים.
אתרי העיר

סנטה קרוס דה מומפס ידועה בשימור מאפייניה האדריכליים מהתקופה הקולוניאלית, דבר הבא לידי ביטוי בסגנון הספרדי-אינדיאני. המרכז ההיסטורי של העיר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. רוב המבנים הקולוניאליים עדיין משמשים למטרתם המקורית, ובכך מספקים דוגמה לדרך התנהלותה של עיר קולוניאלית ספרדית. בין המאפיינים החזותיים של המבנים השונים בעיר נימנים דלתות הברזל המקושטות והחלונות הפונים אל הרחובות. הכנסיות העיקריות הן סנטה ברברה, סן אגוסטין, סן חואן דה דיוס וכנסיית העיבור ללא חטא.
כנסיית סן פרנסיסקו (Iglesia de San Francisco) נבנתה באמצע המאה ה-16, וכעבור שנים אחדות הוקם לידה מנזר על ידי הנזיר פרנסיסקו גונזאגה. הכנסייה ידועה בזכות פרסקאות שלה, שנפגעו במהלך עבודות שיפוץ שנערכו ב-1996. לאחר מכן בוצעו עבודות חיזוק ליסודות הכנסייה.
בית החולים סן חואן דה דיוס (San Juan de |Dios) הוקם גם הוא באמצע המאה ה-16. בערך ב-1663 עבר ניהול בית החולים לחזקתו של מסדר האחים ההוספיטלרים. תקציבו של בית החולים מבוסס על תרומות מהמשפחות העשירות המתגוררות באזור, ועל מס מיוחד המוטל על העברת סחורות לאורך נהר מגדלנה. בית החולים נחשב לאחד העתיקים באמריקה.
בית השליחים השוכן בקאייה ראל דל מדיו, היה האחוזה של משפחת סוחרים מקומיים, ומשמש כאתר תיירות עבור אנשים הבאים לצפות בציורי הסעודה האחרונה.
היכל העיר כולל את הצינוקים הקולוניאליים ואת חדר ההארחה של ראש העיר. במבנה זה נחתם חוק העצמאות של העיר מהאימפריה הספרדית ב-6 באוגוסט 1810.
הארמון הקהילתי נבנה בערך ב-1660, וידוע גם בשם "הקלויסטר של סן קרלוס". הקלויסטר שימש כחטיבת הביניים של העיר עד לגירושם של הישועים. פעילותו כמנזר נפסקה בשלהי שנות ה-60 של המאה ה-18.
כנסיית העיבור ללא חטא (Iglesia de la Inmaculada Concepción) נבנתה מלבני חימר בתחילת העשור החמישי של המאה ה-16, על ידי פדרו דה הרדיה. עשר שנים לאחר בנייתה היא הורחבה במידה ניכרת, ורוב הלבנים הוחלפו באבנים, וגג הקש הוחלף בגג רעפים. לאורך השנים נערכו בכנסייה מספר עבודות שיקום. ב-1839 הורה מושל הפרובינציה להרוס את הכנסייה המקורית, והכנסייה הנוכחית נבנתה על חורבותיה.
כנסיית סנטה ברברה (Iglesia de Santa Bárbara) היא אחת הידועות ביותר בעיר. בנייתה הסתיימה בערך ב-1613, והמאפיינים החזותיים הבולטים שלה הם מגדל פעמונים עם מרפסת בסגנון הבארוק. הכנסייה מקושטת בכרכובים המתארים עצי דקל, פרחים ואריות. כיפת המגדל בנויה גם היא בסגנון הבארוק, ושלושת המזבחות מצופים בזהב.
הפטיו בבית התרבות
קאייה ראל דל מדיו
הקתדרלה
רציף אלבאראדה דל קמפיליו
סיטואציוניזם

סיטואציוניזם (בעברית: מַצָּבַנוּת; באנגלית: Situationism) היא גישה פילוסופית ופסיכולוגית להסבר תופעות חברתיות והתנהגותם של בני אדם. עיקר ההסבר הסיטואציוניסטי הוא שהתנהגותו של הפרט נקבעת בהתאם לסיטואציה (מצב) בה הוא נמצא, ושלא האופי (או כל מאפיין אישיותי-מוסרי אחר) קובע את התנהגותו. הסיטואציוניזם התפתח בעקבות ניסויים בפסיכולוגיה חברתית שנערכו לאחר מלחמת העולם השנייה, ושהעידו על חולשתו של האופי האנושי. הספר המקיף ביותר על הגישה הוא ספרו של הפילוסוף ג'ון דוריס, "Lack of Character".‏
ניסויים בפסיכולוגיה חברתית

מספר ניסויים בפסיכולוגיה חברתית נעשו בשנות ה-60 וה-70, מתוך ניסיונות להבין את התנהגותם של בני העם הגרמני ובני עמים נוספים תחת השלטון הנאצי בשואה, בנושא נטייתם של פרטים לציית לסמכות. הניסוי של מילגרם הוא המפורסם שבהם.
מטרת ניסוי החשמול של מילגרם (התחיל ב-1961, פורסם ב-1974) הייתה לבחון את מידת ההיענות של המשתתף בניסוי לציית להוראותיה של סמכות גם כאשר ההוראות הללו נוגדות את צו מצפונו. תוצאות הניסוי הן חד משמעיות: אחוז גבוה מאוד מהאנשים מוכן לבצע כמעט כל פקודה של גורם בעל סמכות.
ניסוי מפורסם אחר שממצאיו נוגעים להשפעתן של תכתיבים חברתיים על התנהגותם של פרטים בחברה הוא ניסוי הכלא של סטנפורד (1971), שהיה אמור לבחון התנהגות בשבי, אך ממצאיו ממחישים כיצד נכנס האדם לתפקיד החברתי שיועד לו. הממצאים ממחישים גם את נטייתם של אנשים לציות כאשר מסופקת להם אידאולוגיה שמעניקה לגיטימציה להתנהגות מסוימת, וכשיש לאידאולוגיה תמיכה חברתית וממסדית.
קבוצת ניסויים נוספת שנערכה כעשר שנים מאוחר יותר, מראה שלהשפעות חיצוניות (שאינן קשורות לפעולה הנבדקת) יש השפעה משמעותית על הכרעותיהם המוסריות של הפרטים. ניסוי תא הטלפון של איסן ולוין (1972) הוא דוגמה לניסוי שכזה. הניסוי ביקש לבחון את השפעת מצב הרוח של הנבדקים על פעולותיהם המוסריות. ממצאי המחקר מצביע על כך שלשינוי זניח בסיטואציה יש השפעה משמעותית על הפעולה המוסרית של הנבדק.
הטיעון הסיטואציוניסטי וההתנגדות לאתיקה של הסגולה הטובה > אתיקה של הסגולה הטובה (Virtue Ethics)

אתיקה של הסגולה הטובה מזוהה עם אריסטו ויש לה מקום מרכזי במסורת היהודית. זוהי שיטה מוסרית שמתמקדת באופיו המוסרי הרצוי של הפרט (כגורם שאינו תלוי מצב או חברה) ובאופנים בהם ניתן לפתח אופי כזה. ישנן שלוש דרכים שבהן ניתן לרכוש את תכונת האופי הנעלה (אנגלית: Arete; יוונית: ἀρετή) :
לימוד- אריסטו תופס את הלימוד והעיון הפילוסופי כאמצעים היכולים לסייע לאדם לבחור בפעולה הנכונה.
הרגל- לפי אריסטו, אדם שירגיל את עצמו לפעולה כלשהי ישנה בכך את אופיו הטבעי. כך לדוגמה, אם הקמצן ירגיל עצמו לתת כסף לעניים, הוא ישנה את אופיו וינכס מידה טובה בנושא מתן צדקה.
טבע- לדעתו של אריסטו, ישנם אנשים שנולדים עם יכולת טבעית גבוהה יותר לביצוע פעולות נכונות.
שאלת השאלות של האתיקה האריסטוטלית היא "איזה אדם ראוי להיות?" או באופן מעשי יותר- "כיצד ראוי לאדם להתנהג?". התשובה האריסטוטלית לשתי השאלות היא כי האדם הראוי הוא איש המעלה הטובה (היינו, זה שהצליח ורכש לעצמו את הסגולה הטובה); ובכל מצב (סיטואציה) עליו לנהוג כפי שהיה מתנהג איש המעלה הטובה.