stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישי

ערך זה עוסק בדמות מקראית, אביו של דוד המלך. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

איקונין של ישי
 לידה:  1071 לפנה"ס או 1070 לפנה"ס ב'תר"ץ ארץ ישראל
 נרצח:  999 לפנה"ס או 998 לפנה"ס ב'תשס"ב ארץ ישראל
 אב:  עובד
 אם:  עדאל
 בת זוג:  נצבת
 צאצאים:  אליאב, אבינדב, שמעא, נתנאל, רַדַּי, אוצם, דוד, צרויה ואביגיל (בת חורגת)
 מספר צאצאים:  9 
 תקופה:  התקופה הישראלית
 בתנ"ך:  שמואל א' ו-ב', מלכים א', דברי הימים א', מגילת רות
 
ישי, כפי שתואר על חלון ויטרז' בכנסייה באנגליה
יִשַׁי הוא דמות מקראית, אביו של דוד המלך, וכפי המשתמע מהמקרא, אציל ואיש חשוב בעיר מגוריו בית לחם.
על פי רש"י על שמואל ב', פרק ח', פסוק ב', ישי נהרג על ידי אנשי מואב ביחד עם אשתו וחלק מילדיו.
שמו

הצורה הארוכה של השם, אִישַׁי, מופיעה פעם אחת במקרא, בדברי הימים, ויש המשערים שהיא עצמה קיצור של השם התאופורי אישיהו או אישיה (איש-יה) שאינו מופיע במקרא. על פי השערה אחרת השם יִשַׁי הוא צורה מקוצרת של ישיה (יש-יה).
במקרא

במגילת רות, מסופר שבעז, שהיה בן בנו של נחשון בן עמינדב נשא לאישה את רות המואביה, והם הולידו את עובד, עובד הוליד את ישי וישי הוליד את דוד.
על פי דברי הימים, לישי היו שבעה בנים: אליאב, אבינדב, שמעא, נתנאל, רדי, אוצם ודוד; וכן שתי בנות: צרויה ואביגיל. על פי ספר שמואל, היו לישי שמונה בנים, ואף בדברי הימים מוזכר אדם בשם אליהו אחי דוד, שכנראה היה מאם אחרת או שמת בגיל צעיר.
בימי שאול המלך, היה ישי זקן ומכובד בקרב חשובי עירו. על פי המסופר בספר שמואל מצווה אלוהים את שמואל הנביא לנסוע לבית לחם אל בית ישי על מנת למשוח מבניו למלך במקום שאול. ישי, שאינו משער שבנו דוד ראוי למלוכה, מציג בפני שמואל את כל בניו ורק לבסוף מציג בפניו את דוד. אלוהים אומר לשמואל שדוד הוא המועמד הראוי בעיניו ושמואל מושח אותו בשמן.
בפרק י"ז, ישי שולח את דוד בנו להביא צידה לאחיו הגדולים ממנו, שהלכו עם שאול במלחמה.
בספרי הנביאים והכתובים ההתייחסות לדוד המלך היא בשם "דוד בן ישי", ובפי אויביו: "בן ישי" בלבד. הנביא ישעיהו מתנבא על העתיד בחזון גאולה: ”וְיָצָא חֹטֶר מִגֵּזַע יִשָׁי וְנֵצֶר מִשָּׁרָשָׁיו יִפְרֶה”.
יאיר זקוביץ טוען שהבחירה להשתמש בדמות של ישי כמייצגת את השורש של המנהיגות האידיאלית נובעת מהיותו של ישי דמות שלא חטאה, לעומת בנו דוד, אבי השושלת, אשר נכשל בחטא, או למצער לא היה דמות אידיאלית מספיק.
במדרש

שם אשתו של ישי (ואמו של דוד) לא מוזכר בתנ"ך, אולם בתלמוד הבבלי היא מכונה נצבת בת עדאל.
המדרש מונה אותו עם הצדיקים שלא חטאו. על פי המובא בתלמוד הבבלי, ישי הוא אחד מארבעת האנשים (יחד עם בנימין, עמרם וכלאב) ש"מתו בעטיו של נחש", כלומר שלא מתו בעוונם אלא רק בגלל הגזרה שנגזרה על המין האנושי בעקבות מעשה חטא עץ הדעת והנחש, והוא אחד משמונת נסיכי האדם הנזכרים בספר מיכה.
בנצרות

לישי יש חשיבות רבה במסורת הנוצרית, בכך שעל פי הברית החדשה הוא אחד מאבותיו של ישו. בנוסף לכך, הפסוק בישעיהו מייחס את המשיח לישי: ”וְיָצָא חֹטֶר מִגֵּזַע יִשָׁי, וְנֵצֶר מִשָּׁרָשָׁיו יִפְרֶה”, מה שגרם לביטוי "אילן ישי", שגם זכה לביטוי אומנותי נרחב.
אילן יוחסין

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |  בעז  בעז     |  בעז  בעז     |  בעז  בעז     |   |     |   |  רות המואביה  רות המואביה     |  רות המואביה  רות המואביה     |  רות המואביה  רות המואביה     |   |  מחלון  מחלון     |  מחלון  מחלון     |  מחלון  מחלון     |   |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |  עובד  עובד     |  עובד  עובד     |  עובד  עובד     |   |   |   |  עדאל  עדאל     |  עדאל  עדאל     |  עדאל  עדאל     |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |  ישי  ישי     |  ישי  ישי     |  ישי  ישי     |   |     |   |  נצבת  נצבת     |  נצבת  נצבת     |  נצבת  נצבת     |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |     |   |     |   |     |   |   |   |   |   |   |  |
|   |   |  דוד המלך  דוד המלך     |  דוד המלך  דוד המלך     |  דוד המלך  דוד המלך     |   |  אליאב  אליאב     |  אליאב  אליאב     |  אליאב  אליאב     |   |  צרויה  צרויה     |  צרויה  צרויה     |  צרויה  צרויה     |   |   |  |  אביגיל  אביגיל     |  אביגיל  אביגיל     |  אביגיל  אביגיל     |
|   |   |   |     |   |   |   |   |   |   |   |    |   |   |   |   |  |   |  |
|  שלמה המלך  שלמה המלך     |  שלמה המלך  שלמה המלך     |  שלמה המלך  שלמה המלך     |   |  אבשלום  אבשלום     |  אבשלום  אבשלום     |  אבשלום  אבשלום     |   |  יואב  יואב     |  יואב  יואב     |  יואב  יואב     |   |  עשהאל  עשהאל     |  עשהאל  עשהאל     |  עשהאל  עשהאל     |   |  עמשא  עמשא     |  עמשא  עמשא     |  עמשא  עמשא     |
 
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  אבישי  אבישי     |  אבישי  אבישי     |  אבישי  אבישי     |   |   |  |  |  |  |
ראו גם

עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה
קבר ישי ורות
הערות שוליים

↑  דברי הימים א', ב', י"ג
↑  יהודה קיל, דעת מקרא, שמואל א', ט"ז, ב'
↑  יהודה קיל, דעת מקרא, שם, הערה 3
↑  דברי הימים א', ב', י"ג–ט"ז.
↑  שמואל א', י"ז, י"ב
↑  שמואל א', ט"ז.
↑  שמואל א', כ', ל' ושמואל ב', כ', א' ועוד (במקום אחד נזכר כינוי זה שלא בדרך גנאי, על דרך השירה; ראו דברי הימים א', י"ב, י"ט).
↑  ישעיהו, י"א, א'
↑  יאיר זקוביץ, "ספר בראשית בנבואות אחרית הימים לירושלים", מכון מגלי"ם - המכון הגבוה ללימודי ירושלים, מתוך:מחקרי עיר דוד וירושלים הקדומה - מחקרי עיר דוד וירושלים הקדומה : דברי הכנס העשרים ואחד, עמ' 20
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף צ"א, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף נ"ה, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י"ז, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"ב, עמוד ב'
↑  ספר ישעיהו, פרק י"א, פסוק א'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1222624974  VIAF: 979160728517810380003   WorldCat (עם VIAF): 979160728517810380003
רימאס טומינאס

| --- | --- |

 לידה:  20 בינואר 1952 קלם, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  6 במרץ 2024 (בגיל 72) גליפולי, איטליה 
 מדינה:  ברית המועצות, ליטא 
 מקום לימודים:  האקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון 
 פרסים והוקרה:  פרס הפדרציה הרוסית (1999)  פרס לאומי של ליטא  Government Prize in Culture  פרס פיגארו  מסדר הדוכס גדימינאס הגדול הליטאי  תעודת כבוד נשיאותית של הפדרציה הרוסית  Order For Merit in Culture and Art  מסכת הזהב  מסדר ההערכה של הרפובליקה של פולין  עיטור הידידות (רוסיה)  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  תעודת הוקרה נשיאותית של הפדרציה הרוסית 
 פרופיל ב-IMDb
 
רימאס טומינאס (20 בינואר 1952 - 6 במרץ 2024) היה במאי תיאטרון ליטאי. הוא זכה בפרס הפדרציה הרוסית בשנת 1999. משנת 2007 היה המנהל האמנותי של תיאטרון וכטנגוב במוסקבה. עם טומינאס, תיאטרון וכטנגוב תפס עמדה מובילה בקרב התיאטראות הרוסיים. בשנת 2011, התיאטרון הוכר כתיאטרון הנצפה ביותר במוסקבה.
ביוגרפיה

מ-1970 עד 1974, טומינאס למד בקונסרבטוריון של ליטא . ב-1978 סיים את האקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון (ג.י.ט.יס.) במוסקבה (קורס הבימוי של יוסף טומנוב). משנת 1979 היה מנהל תיאטרון הדרמה הלאומי הליטאי. ב-1990 הקים את התיאטרון הקטן של וילנה .
משנת 2012 ארגן את הפסטיבל השנתי של Vasara (קיץ בליטאית) בדרוסקינינקאי. בין הפקותיו הידועות ניתן למנות את יבגני אונייגין, הדוד וניה ונשף המסכות (של מיכאיל לרמונטוב).
משנת 2014 הוא סבל ממחלה קשה. טומינאס מת באיטליה ב-6 במרץ 2024, בגיל 72.
פרסים

פרס הפדרציה הרוסית
פרס מסיכת הזהב של הפסטיבל הרוסי לאמנויות הבמה לבימוי יבגני אונייגין (2014)
פרס התיאטרון הבינלאומי של סטניסלבסקי
פרס קריסטל טורנדוט
מסדר הידידות (רוסיה)
פרס צארסקוסלסקיה לאמנות
מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
הערות שוליים

↑  Biography at VMT site, accessed 14 October 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012384891205171  PLWABN: 9810531545005606  GND: 1045454559  ISNI: 0000 0004 2360 0471  LCCN: n2016045556  LNB: 000271165  NKC: xx0257060  NSK: 000416853  VIAF: 305916073   WorldCat (עם VIAF): 305916073
צ'יטרה בנרג'י דיוואקרוני

| --- | --- |

 לידה:  29 ביולי 1956 (בת 68) קולקטה, הודו 
 שם לידה:  Chitralekha Banerjee
 מדינה:  ארצות הברית, הודו 
 עיסוק:  סופרת ומשוררת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קלקוטה, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, אוניברסיטת רייט סטייט 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תחום כתיבה:  סיפורת, שירה, סיפורים קצרים, רומנים
 סוגה:  פנטזיה, מבוגרים צעירים, ריאליזם קסום, סיפורת היסטורית,
 יצירות בולטות:  The Mistress of Spices 
 פרסים והוקרה:  פרס הספר האמריקאי  פרס PEN אוקלנד  פרס ספרותי על שם ג'וזפין מיילס
 www.chitradivakaruni.com
 
צ'יטרה באנרג'י דיוואקרוני (באנגלית: Chitralekha Banerjee Divakaruni; נולדה ב־29 ביולי 1956) היא סופרת, משוררת אמריקאית ילידת הודו, ופרופסור המחזיקה בקתדרה על שם בטי וג'ין מקדייוויד לכתיבה בתוכנית הכתיבה היוצרת של אוניברסיטת יוסטון. אוסף הסיפורים הקצרים שלה, "נישואים מסודרים", זכה בפרס הספר האמריקאי ב-1996. שניים מהרומנים שלה: "אדונית התבלינים" ו"אחות לבי", כמו גם הסיפור הקצר "המילה אהבה" עובדו לסרטים.
יצירותיה של דיוואקרוני מתרחשות בעיקר בהודו ובארצות הברית, ולעיתים קרובות מתמקדות בחוויות של מהגרים מדרום אסיה. היא כותבת לילדים וגם למבוגרים, ופרסמה רומנים במגוון ז'אנרים, כולל ספרות ריאליסטית, סיפורת היסטורית, ריאליזם מאגי, מיתוס ופנטזיה.
ביוגרפיה

דיוואקרוני נולדה בכלכותה, הודו. היא קיבלה תואר ראשון מאוניברסיטת כלכותה ב-1976. באותה שנה, נסעה לארצות הברית כדי ללמוד באוניברסיטת רייט סטייט, שם קיבלה תואר שני. היא קיבלה תואר דוקטור באנגלית מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1985. עבודת הדוקטורט שלה עסקה בכריסטופר מרלו.
קריירה

את לימודי התואר הראשון והשני דיוואקרוני מימנה באמצעות עבודות מזדמנות: היא עבדה כבייביסיטר, פקידה בחנות, פורסת לחם במאפייה, עוזרת מעבדה באוניברסיטת רייט סטייט ודיילת בחדר אוכל בבית הבינלאומי בברקלי. היא הייתה גם עוזרת הוראה לתארים מתקדמים באוניברסיטת ברקלי. היא לימדה בקליפורניה במכללת פוטהיל ובמכללת דיאבלו ואלי. כיום היא חיה ומלמדת בטקסס, שם היא פרופסור המחזיקה בקתדרת מקדייוויד לכתיבה יצירתית, בתוכנית הכתיבה היצירתית של אוניברסיטת יוסטון.
היא המייסדת והנשיאה לשעבר של מייטירי (Maitri), קו סיוע שנוסד ב-1991 בסן פרנסיסקו לנשים מדרום אסיה המתמודדות עם אלימות במשפחה. דיוואקרוני נמצאת במועצה המייעצת שלה כמו גם של דייה (Daya), שירות דומה ביוסטון. כמו כן, כיהנה במועצת המנהלים של פראהם יוסטון, ארגון הפועל להבאת אוריינות לילדים הודים מוחלשים. היא מוזכרת בלוח האמריטוס של ארגון זה.
יצירות > סיפורת ושירה

דיוואקרוני החלה את קריירת הכתיבה שלה כמשוררת. כרכי השירה שלה כוללים את "נר שחור" ואת יציאה מהעיר "יובה".
אוסף הסיפורים הראשון שלה "נישואים מסודרים" זכה בפרס הספר האמריקאי, פרס PEN ג'וזפין מיילס ופרס סוקרי ספרים באזור המפרץ. הרומנים העיקריים שלה כוללים את "אדונית התבלינים", "אחות לבי", "מלכת החלומות", "דבר מדהים אחד", "ארמון האשליות", "נערת ההרדוף" ו"לפני שנבקר את האלה".
היא גם כתבה סדרת פנטזיה למבוגרים צעירים בשם "אחוות הקונכייה" אשר ממוקמת בהודו ומבוססת על התרבות והפולקלור שלה. הספר הראשון בסדרה, "נושא הקונכייה" היה מועמד לפרס בלובונט לשנת 2003.[ דרוש ציטוט ] הספר השני בסדרה, "מראה האש והחלומות" יצא בשנת 2005 והספר השלישי והאחרון בסדרה, "ארץ הצללים", יצא לאור ב-2009.
הרומן של דיוואקרוני "ארמון האשליות", היה רב מכר לאומי במשך יותר משנה בהודו. בספר זה היא מספרת מחדש את האפוס ההודי "מהבהארטה" מנקודת מבטו של דראופדי.
עבודתה של דיוואקרוני פורסמה במגזין האטלנטיק ובמגזין הניו יורקר, וכתיבתה נכללה באנתולוגיות כדוגמת הסיפורים האמריקאים הקצרים הטובים ביותר, סיפורי פרס או. הנרי ואנתולוגיה של פרס פושקארט.
הסיפורת שלה תורגמה ל-29 שפות, ביניהן הולנדית, עברית, אינדונזית, בנגלית, טורקית ויפנית.
הוקרה ופרסים

פרס הספר האמריקאי לשנת 1996 עבור "נישואים מסודרים"
פרס ספרותי PEN ג'וזפין מיילס לשנת 1996 עבור "נישואים מסודרים"
פרס סוקרי הספרים של אזור המפרץ עבור "נישואים מסודרים"
פרס פושקארט לשנת 1997 עבור "עוזבים את העיר יובה: שירים חדשים ונבחרים"
פרס פושקארט לשנת 2003 עבור "חיי זרים"
פרס הסופר המוערך לשנת 2007, מטעם האגודה הספרותית של דרום אסיה
לקריאה נוספת

אבקריאן, ריצ'רד ומרווין קלוץ. "צ'יטרה בנרג'י דיוואקרוני." בספרות: החוויה האנושית, מהדורה 9. ניו יורק: Bedford/St. מרטין, 2006: 1544.
Cheung, King-Kok (2000). Words matter conversations with Asian American writers. Honolulu: University of Hawai'i Press in association with UCLA Asian American Studies Center, Los Angeles. ISBN 9780585469423. OCLC 52974184.
סופטסקי, אליזבת. "הבנה צולבת תרבותית מתובלת בתפוצות ההודיות." סוגיות שחורות בהשכלה הגבוהה 14 (15):26. 18 בספטמבר 1997.
XJ Kennedy et al. The Bedford Reader, מהדורה 10. ניו יורק: Bedford/St. מרטין, 2007: 446.
מג'יטה, שיטל. "על זרים ופטישים: קריאה של ספרות אמריקאית דרום אסייתית עדכנית." סמר 14: הדור הדרום אסייתי האמריקאי (סתיו/חורף 2001): 52–53. על זרים ופטישים | מגזין סמר
Newton, Pauline T. נשים טרנס-תרבותיות במאה העשרים בספרות אמריקאית של סוף המאה העשרים . הוצאת אשגייט, 2005.
מרלין, לארה. "אדונית התבלינים". ספרות העולם היום . אוניברסיטת אוקלהומה. 1 בינואר 1998.
ג'ונסון, שרה אן. "כתיבה מחוץ לקווים." סופר 117(3):20 במרץ 2004.
נלסון, עמנואל סמפאט. מחברי רומנים אמריקאים אסייתים ספר מקורות ביקורתיים ביו-ביבליוגרפיים . ווסטפורט, קון: Greenwood Press, 2000.מסת"ב9780313309113
Zupančič, Metka (ביולי 2012). "The power of storytelling: an interview with Chitra Banerjee Divakaruni". Contemporary Women's Writing. 6 (2): 85–101. doi:10.1093/cww/vpr023. {{cite journal}}:  (עזרה)
פרסומים > סיפורת

נישואים מסודרים: סיפורים (1995)
אדונית התבלינים (1997)
אחות לבי (1999)
השגיאות הלא ידועות של חיינו (2001)
גפן התשוקה (2002)
מלכת החלומות (2004)
חייהם של זרים (2007)
ארמון האשליות: רומן (2008)
דבר אחד מדהים (2010)
נערת ההרדוף (2013)
לפני שאנו מבקרים את האלה (2016)
יער הקסמים (2019)
המלכה האחרונה (2021)
עצמאות (2023)
פרסומים > מבוגרים צעירים וילדים

נילה: שיר ניצחון (2002)
סבתא והדלעת הגדולה (2013) (ספר תמונות לילדים)
פרסומים > מבוגרים צעירים וילדים > סדרת אחוות הקונכייה

נושאת הקונכייה (2003)
מראת האש והחלום (2005)
ארץ הצללים (2009)
פרסומים > שִׁירָה

The Reason for Nasturtiums, ברקלי (סדנת משוררים של ברקלי) 1990. מסת"ב 978-0-917658-28-0
נר שחור. שירים על נשים מהודו, פקיסטן ובנגלדש
לעזוב את העיר יובה, St. Louis (ספרי טרטלבק) 1997. ISBN 978-1-4177-1097-3
פרסומים > אנתולוגיות

שפע: קריאה מתרבויות שונות עבור סופרים (1993)
גם אנו שרים אמריקה (1999)
קליפורניה מתגלה: סיפורים למאה ה-21 (2004)
חיים אישיים

דיוואקרוני מתגוררת ביוסטון ונשואה למרתי. יש לה שני בנים, אנאנד ואבהיי. שמותיהם שימשו אותה בספרי הילדים שכתבה.
אלגוריתם דויטש-ג'וזה

אלגוריתם דויטש-ג'וזה הוא אלגוריתם קוונטי להבדלה בין פונקציה קבועה לבין פונקציה מאוזנת. האלגוריתם מהווה דוגמה ליתרון המתקבל משימוש של מחשב קוונטי על פני מחשב קלאסי. האלגוריתם פורסם על ידי ריצ'רד ג'וזה ודייוויד דויטש בשנת 1992, והניח את היסודות לפיתוח אלגוריתם גרובר ואלגוריתם הפיקטור של פיטר שור.
הגדרה

תהי  f:\{0,1\}^{n}\to \{0,1\} פונקציה המקבלת קלט באורך  \left.n\right. ביטים, ופולטת פלט באורך ביט יחיד, כך שמתקיים אחד מהשניים:
f היא פונקציה קבועה, כלומר, לכל  x\in \{0,1\}^{n} מתקיים  f\left(x\right)=0, או שלכל  x\in \{0,1\}^{n} מתקיים  f\left(x\right)=1; או
f היא פונקציה מאוזנת, כלומר למחצית מה- \left.x\right.-ים מתקיים  f\left(x\right)=0 ולשאר  f\left(x\right)=1
אלגוריתם דויטש-ג'וזה מקבל כקלט את הפונקציה  f, ומחזיר כפלט האם היא קבועה או מאוזנת. האלגוריתם עושה זאת על ידי הפעלה של הפונקציה  f פעם יחידה בלבד.
פתרון קלאסי

באופן קלאסי, זיהוי האם פונקציה קבועה או מאוזנת מצריך לכל הפחות  \left.2^{n-1}+1\right. הפעלות של פונקציית הקלט עם ערכי  \left.x\right. שונים. אם בכלל הפעלות הפונקציה מתקבל אותו ערך אזי היא קבועה, ואם בשתיים מההפעלות מתקבלים ערכים שונים, אזי הפונקציה היא מאוזנת. לא קיים פתרון דטרמיניסטי המפעיל את הפונקציה פחות מ \left.2^{n-1}+1\right. פעמים, שכן תמיד ייתכן מצב בו  \left.2^{n-1}\right. הערכים שעליהם נשאלה הפונקציה מקיימים  f\left(x\right)=0 ועדיין שאר הערכים מקיימים  f\left(x\right)=1, כלומר הפונקציה מאוזנת.
מצד שני, קיימים פתרונות הסתברותיים לבעיה זו. לדוגמה, ניתן להגריל כמות של  \left.k\right. קלטים שונים ולבדוק את ערך הפונקציה עבור קלטים אלו בלבד. במידה ומתקיים  k<\left.2^{n-1}+1\right. קיימת הסתברות שהאלגוריתם יטעה, אך הסתברות זו נחשבת זניחה מכיוון שהיא קטנה מ- \left.2^{-k+1}\right..
תיאור האלגוריתם

האלגוריתם הקוונטי מתואר בתרשים משמאל. המעגל מקבל כקלט אוגר קוונטי המכיל  \left.n+1\right. קיוביטים. ניתן להסתכל על הקלט כשני אוגרים המאותחלים ל  |0\rangle ^{\otimes n}|1\rangle . על כל אחת מהכניסות מופעל שער אדמר, ומצבם המשותף ניתן כעת לביטוי בתור  {\frac {1}{\sqrt {2^{n+1}}}}\sum _{x\in \{0,1\}^{n}}|x\rangle (|0\rangle -|1\rangle ).
כעת מופעלת הפונקציה הקוונטית  f\left(x\right) על האוגר, כאשר  \left.n\right. הכניסות הראשונות הן הקלט, ואילו הכניסה האחרונה משמשת עבור הפלט. לאחר הפעלת הפונקציה מצב האוגר הוא  {\frac {1}{\sqrt {2^{n+1}}}}\sum _{x\in \{0,1\}^{n}}|x\rangle (|0\oplus f(x)\rangle -|1\oplus f(x)\rangle ).
העיקרון עליו מבוסס האלגוריתם הוא הבא:
אם  f\left(x\right)=0 קיוביט הפלט ניתן לרישום בתור
 |f(x)\rangle -|1\oplus f(x)\rangle =|0\rangle -|1\rangle 
ואילו עבור אותם  \left.x\right.-ים עבורם  f\left(x\right)=1 נקבל
 |f(x)\rangle -|1\oplus f(x)\rangle =|1\rangle -|0\rangle =-(|0\rangle -|1\rangle )
כלומר הסימן של האוגר משתנה בהתאם לערך הפונקציה  f\left(x\right), והאוגר ניתן לרישום בתור  {\frac {1}{\sqrt {2^{n+1}}}}\sum _{x\in \{0,1\}^{n}}(-1)^{f(x)}|x\rangle (|0\rangle -|1\rangle ). נשים לב שהקיוביט האחרון אינו תלוי בערך של הפונקציה, ערכו תמיד  (|0\rangle -|1\rangle ) וניתן להתעלם ממנו בהמשך.
כעת נפעיל בשנית שער אדמר על האוגר ונבדוק את שני המצבים האפשריים:
אם הפונקציה הייתה קבועה לערך 0, אזי האוגר היה מהצורה  {\frac {1}{\sqrt {2^{n+1}}}}\sum _{x\in \{0,1\}^{n}}|x\rangle . לאחר הפעלת השער יהיה ערכו  |0\rangle ^{\otimes n} ועל כן מדידתו בבסיס החישוב תתן את התוצאה  |0\rangle ^{\otimes n} בהסתברות 1.
אם הפונקציה הייתה מאוזנת, אז חצי מהערכים  \left.x\right. הם בעלי פאזה חיובית ומחציתם בעלי פאזה שלילית. נשים לב שלאחר הפעלת שער אדמר על אוגר בעל ערך  |x\rangle  כלשהו, התוצאה היא סכום משוקלל של כלל  \left.2^{n}\right. הערכים האפשריים כאשר הפאזה של כל אבר נקבעת בהתאם לערך  \left.x\right.. כמו כן, נשים לב שהפאזה של האבר  |0\rangle ^{\otimes n} בסכום זה היא תמיד חיובית, ללא תלות בערכו של  \left.x\right.. לפיכך, כאשר נפעיל את השער אדמר על סופרפוזיציה של  \left.2^{n}\right. אברי הבסיס האפשריים כאשר הפאזה של חציים חיובית ושל חציים שלילית - במוצא השער האבר  |0\rangle ^{\otimes n} יתאפס, ומדידה בבסיס החישוב לעולם לא תפיק את התוצאה  |0\rangle ^{\otimes n}.
הערות שוליים

↑  ליתר דיוק, האלגוריתם מקבל קופסה שחורה המממשת את הפונקציה  f
מעגל קוונטי המממש את אלגוריתם דויטש-ג'וזה
בו ברגדאל

| --- | --- |
ברגדאל, 2009
ברגדאל, 2009
 לידה:  28 במרץ 1986 (בן 38) סאן ואלי, איידהו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השתייכות:  ארצות הברית הדיוויזיה ה-25 של צבא ארצות הברית, הבריגדה ה-4, רגימנט 501
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 דרגה:   SGT צבא ארצות הברית קיבל העלאה בהיעדרותו.
 תפקידים בשירות
 לוחם
 פעולות ומבצעים
 מלחמת אפגניסטן 
 
בו רוברט ברגדאל (באנגלית: Bowe Robert Bergdahl, נולד ב-28 במרץ 1986 בסאן ואלי, איידהו שבארצות הברית) הוא חייל בצבא ארצות הברית, ששהה בשבי מיוני 2009 עד מאי 2014. ברגדאל הוחזק על ידי ארגון חקאני שנתמך על ידי הטליבאן.
מעמדו הצבאי והיעלמותו

ברגדאל שירת בגדוד מס' 1 של רגימנט החי"ר ה-501, ובחטיבה מס' 4 של הדיוויזיה ה-25, שבסיסה בפורט ריצ'רדסון, אלסקה. במהלך שירותו באפגניסטן הביע דעות נגד המלחמה ונגד מדיניות ארצות הברית. בליל ה-30 ביוני 2009 נטש ברגדאל את משמרתו ועזב את המוצב שבו שהתה יחידתו. לפי עדויות של אנשי מחלקתו, נשלחו אחריו כוחות חיפוש וחילוץ. כוחות אלו נתקלו במארבים של אנשי טליבאן ובקרבות שהתפתחו אז, נהרגו שישה לוחמים אמריקאים. מאז, הטליבאן פרסם חמישה קטעי וידאו המציגים אותו בשבי. הטליבאן דרש תמורת שחרורו מיליון דולר, שחרור של 21 אסירים אפגנים ושחרוה של ד"ר עאפיה סידיקי הפקיסטנית. הם איימו להוציאו להורג אם לא ימלאו את דרישותיהם.
בעת לכידתו, היה בדרגת טוראי. הוא הועלה לדרגת סמל ביוני 2010, למרות הנסיבות השנויות במחלוקת לגבי אופן נפילתו בשבי. ברגדאל העביר ביקורת וערער על הלגיטימיות של המלחמה באפגניסטן. במייל שכתב להוריו לפני שנעלם מבסיסו, אמר:
צבא ארצות הברית הוא הבדיחה הכי טובה שממנה העולם יכול לצחוק. זהו צבא השקרנים, הבוגדים, הטיפשים והבריונים. הסמלים הטובים הם מעטים, והם מנסים לצאת מכאן מהר ככל שניתן, והם אומרים לנו הטוראים לנהוג כך גם כן.
אני מצטער על כל מה שקורה כאן. האנשים האלה צריכים עזרה, אבל במקום זה הם מקבלים את המדינה היהירה בעולם, שאומרת להם שהם כלום, שהם טיפשים, ושאין להם מושג איך לחיות… לא אכפת לנו כשאנחנו שומעים את חברינו מדברים על לדרוס את ילדיהם (של האפגנים) ברחובות המלוכלכים עם הרכבים המשוריינים שלנו… אנחנו מעליבים אותם, ואז צוחקים בפניהם, כשהם לא מבינים מה אמרנו
.
לאחר חטיפתו

ב-18 ביולי 2009, הפיץ הטליבאן סרטון וידאו המראה כיצד ברגדאל נחטף. בסרטון, הופיע ברגדאל כשהוא מדוכא ומפוחד. מחלקת ההגנה של ארצות הברית הוציאה הצהרה ב-19 ביולי שאישרה כי ברגדאל הוכרז כ"נעדר" ב-1 ביולי, ומעמדו שונה ל"שבוי" ב-3 ביולי.
בסרטון, בן 28 דקות, רואים את שוביו כשהם מחזיקים בדסקיות שלו כדי להוכיח שזהו ברגדאל. בסרטון, ברגדאל נוקב בתאריך ה-14 ביולי ומציין פיגוע שהתרחש באותו יום.
על פי סוכנות הידיעות AP, אמר הגנרל נבי מולאחייל מהמשטרה הלאומית של אפגניסטן כי החטיפה התרחשה במחוז פקטיקה. מקורות אחרים טענו כי הוא נתפס על ידי קבוצה בהנהגת הטליבאן שהעבירה אותו לפרובינציית גאזני. הגרדיאן ציטט מפי מקורות שהעריכו כי קיים קושי מוגבר לשלוח צוות חילוץ בשל הסבירות כי ברגדאל הועבר לפקיסטן. סוכנות הידיעות AP ציטטה גם את זאביוללה מוג'היד, דובר הטליבאן, שאמר כי "אנשי המיליציה שמחזיקים בחייל לא הגדירו עדיין שום תנאים תמורת שחרורו".
בדצמבר 2009, חמישה חודשים לאחר היעלמותו של ברגדאל, זרוע התקשורת של הטליבאן האפגני הודיעה על שחרור סרט וידאו חדש על "חייל אמריקאי בשבי באפגניסטן" והיה זה הסרט הראשון אודותיו. מבצעי צבא שונים לאיתור החייל נחלו כישלון.
ב-25 בדצמבר התפרסם סרט וידאו נוסף ובו ברגדאל נראה במדי קרב וקסדה. הוא תיאר את מקום לידתו, והצהיר בדבר היחס האנושי שהוא מקבל משוביו. הוא מסיים בהצהרה שהוכתבה לו על ידי הטליבאן כי אמריקה לא צריכה להיות באפגניסטן וכי עליה לסגת אם אינה רוצה לטבוע בבוץ האפגני, כמו בווייטנאם.
ב-7 באפריל 2010 פרסם הטליבאן סרטון השלישי של ברגדאל, עם שיער ארוך וזקן, הוא נראה מתחנן לשחרור אסירים אפגנים מגואנטנמו וכלא בגראם בקאבול.
בנובמבר 2010, הופיע ברגדאל בסרטון וידאו קצר רביעי ובמאי 2011, שוב פרסם הטליבאן סרטון ובו נראה ברגדאל.
ב-15 בינואר 2014, קיבל צבא ארצות הברית סרטון וידאו חדש לאחר שלוש שנים מאות החיים האחרון שהתקבל. בכיר צבאי מסר אז כי "בסרטון נראה כי חלה החמרה במצבו הבריאותי של ברגדאל".
ב-4 בפברואר 2010, דרש הטליבאן את שחרורה של עאפיה סידיקי, מדענית מפקיסטן שהורשעה על ידי בית משפט בארצות הברית באשמת ניסיון לרצוח חיילים אמריקאים באפגניסטן, ואיים להוציא להורג את ברגדאל אם דרישתם לא תיענה.
בפוקס ניוז דווח כי הטליבאן באפגניסטן ציין כי ברגדאל עוזר לאמן את אנשי הטליבאן, וכן מסייע בהכנת פצצות טקטיות לפגיעה במוצבים של חיל הרגלים האמריקאי באפגניסטן. הפנטגון דחה את הדיווחים כתעמולה של הטליבאן.
לאחר חטיפתו > שחרורו

לאחר למעלה מחמש שנות שהות בשבי הוא שוחרר ב-31 במאי 2014, לאחר תיווך בין גורמים בממשלת קטר לאנשי הטליבאן, תיווך שהביא לשחרור 5 אסירים אפגניים בכירים ביותר כולל עבדול האק ואסיק מכלא גואנטנמו תמורתו. ביום שחרורו הוא הועבר לידי הצבא האמריקני. עסקת שחרורו של ברגדאל עוררה סערה ציבורית בארצות הברית. זאת בשל הנסיבות השנויות במחלוקת של נפילתו בשבי, ובשל כך שהשחרור נעשה במחטף, וללא עדכון או אישור מהקונגרס, כנדרש בחוקה האמריקאית. המתנגדים לעסקה טענו כי מדובר במהלך יחסי ציבור של הנשיא אובמה, וכי ברגדאל צריך להיחקר על נסיבות נפילתו בשבי בחשד לעריקות ובגידה ולתת את הדין בהתאם.