stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת רוממה

פרשת רוממה הייתה סכסוך על רקע דתי בין תושבים משכונת רוממה הישנה בחיפה וקבוצת חסידי ברסלב שהגיעה לשכונה.
העימותים החלו ב-2007 בשל כניסת כולל ברסלבי של קהילת "ממעמקים" לבית הכנסת "מאיר" בשכונה, ביוזמתה של הנהלת בית הכנסת. הדבר הוביל להתנגדות עזה מצד הרוב המכריע של תושבי השכונה הוותיקים שטענו שהקמת הכולל לא חוקית ושהיא נוגדת את ייעודו המקורי של בית הכנסת. לאחר מאבק עזבה קהילת "ממעמקים" את השכונה ואת בית הכנסת ונסתיימה הפרשה.
רקע

שכונת רוממה נוסדה בשנות ה-30 של המאה ה-20 על רכס הכרמל בשולי האזור המוכר כשכונת אחוזת הכרמל על ידי עולים מגרמניה, רובם המכריע חילונים. עם צמיחת השכונה והתרחבותה הגיעו אליה גם משפחות של דתיים לאומיים, קומץ משפחות חרדיות וכן רפורמים, והתעורר הצורך בבתי כנסת. הנוכחות החרדית בשכונת רוממה הייתה שולית ביותר. ב-1975 ייסדו תושבים מהשכונה את בית הכנסת האורתודוקסי "מאיר" שהוחזק לאורך רוב תקופת קיומו על ידי קהילה קבועה של מתפללים מבוגרים. בשבתות וחגים היה המקום פעיל יותר ועשרות מתושבי השכונה ביקרו בבית הכנסת. עם פטירת רב בית הכנסת בסוף 2006 ועם הזדקנות המתפללים ופטירת רבים מן הבאים בשעריה התקשתה הקהילה לקיים מניין מדי יום.
כניסת הכולל לבית הכנסת

בעקבות הצטמצמות הקהילה פנתה הנהלת בית הכנסת לקהילת "ממעמקים", קבוצה ברסלבית נודדת של חוזרים בתשובה, והזמינה אותה להשתכן בבית הכנסת על מנת לתחזק אותו. הקהילה קיבלה את ההזמנה, פתחה במקום כולל אברכים וחלק מהאברכים אף שכרו דירות בשכונה. האוכלוסייה החילונית התנגדה לכך מחשש להתחרדות השכונה וטענה שהקמת הכולל מהווה שינוי ייעודו התכנוני של המקום. הוצעה לקהילה מקום חלופי אך האברכים והנהלת בית הכנסת סירבו לפשרה.
העימותים

בתחילת שנת 2007, תושבי השכונה, שהיו מאוגדים בעמותת רוממה הישנה, ערערו על זכות הנהלת בית הכנסת להקים בו כולל בלי להיוועץ תחילה במקומיים ובעיריית חיפה שהיא בעלת המבנה. בנוסף טענו ששינוי ייעוד המבנה מצריך היתר מיוחד ומקצת מבאי בית הכנסת הוותיקים התלוננו על שינוי נוסח התפילה. ברקע הסכסוך עמד החשש של הרוב החילוני המובהק של השכונה מהתבססות חרדית בבית הכנסת כצעד ראשון לפני הרחבת נוכחות חרדית בשכונה כולה. מנגד טענה הנהלת בית הכנסת שהרוב המכריע של המתנגדים קשור לבית הכנסת באופן קלוש, שחלקם לא ביקר בו מעולם, ושההתנגדות לקהילה הברסלבית ולהתבססותה בבית הכנסת מקורה ברגשות אנטי חרדיים.
הצדדים לא הצליחו להגיע לפשרה והסכסוך החריף והתפתח לכדי תקריות אלימות שבהם היו מעורבים פעילים מתומכי קהילת "ממעמקים" ופעילים מתושבי השכונה הוותיקים. פעילי השכונה יזמו בבית הכנסת שיעורים אלטרנטיביים מעורבים בין גברים ונשים כדי להבריח את אנשי קהילת "ממעמקים". הנהלת בית הכנסת התלוננה על מסע הסתה מאורגן בשכונה נגדה ונגד המצטרפים החדשים. במקרה אחד נטען שאלמונים מתושבי השכונה הוותיקים ריתכו את שערי המקום כדי למנוע את פעילות בית הכנסת. נשמעו גם תלונות על שיסוי כלבים באנשי "ממעמקים". מנגד התלוננו פעילי השכונה הוותיקה על קללות, אלימות פיזית ועל כך שמנעו מהם בכוח להשתתף בתפילות. כמו כן נטען שאנשי הקהילה מנסים להחזיר בתשובה קטינים ולשנות את אופי השכונה.
כחלק מהמאבק במצטרפים החדשים, ביולי 2007 התקיים "שיעור אלטרנטיבי" שנמסר על ידי ירון ידען, יוצא בשאלה שהתפרסם בפעולותיו נגד חרדים בבני ברק ובמאה שערים. קיום השיעור גרם לקטטה שבסיומה המשטרה עצרה המשטרה מעורבים משני הצדדים. חבר הכנסת חיים אורון ויושב ראש מפלגת מרצ יוסי ביילין הגיעו לתמוך בתושבי השכונה והנושא הגיע אף לדיון בוועדת הפנים של הכנסת.
עמותת רוממה הישנה פעלה לסילוק ה"כולל" מבית הכנסת במישור הציבורי, התקשורתי והמשפטי. בהליך המשפטי יוצגה העמותה, בין היתר, על ידי המרכז לפלורליזם יהודי, שהוא חלק מתנועת היהדות הרפורמית בישראל, ועל ידי עורכי הדין שי דנה ושלמה סנדרוביץ. עמדתה הרשמית של עיריית חיפה הייתה, כי לישיבת "ממעמקים" לא הייתה זכות להקים "כולל" בבית הכנסת ללא בקשת אישור מהרשות המקומית, משום שייעודו התכנוני היה לתפילה בלבד ולא ללימודים. תושבי השכונה החלו בהליך משפטי להעביר לידיהם את ניהול בית-הכנסת "מאיר". הם הגישו בקשה להקצאה של המבנה לטובת עמותת רוממה הישנה (עמותת תושבי השכונה), במקום לעמותת בית הכנסת.
המאבק הסתיים בניצחונם של התושבים הוותיקים ואנשי קהילת "ממעמקים" עזבו את השכונה ואת בית הכנסת.
ביאורים

↑  הנהלת בית הכנסת התנגדה לשיעורים המעורבים ומפקד משטרת חיפה אף אסר על כך, כשהוא מכנה את השיעורים "פרובוקציה". מאוחר יותר קבע הרב הראשי לחיפה ששיעורים מעורבים מותרים, ולמעשה השיעורים האלו מתקיימים פעם בשבוע גם היום - לאחר עזיבת קהילת "ממעמקים"
הערות שוליים

↑  http://www.shofar.net/site/PrintARVersion.asp?id=9703 (הקישור אינו פעיל)
↑  אורלי פלג מזרחי,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'‏תושבים משכונת רוממה בחיפה עתרו לביהמ"ש: לפנות את חסידי ברסלב, באתר גלובס, 23 ביולי 2007
↑  עת"מ (חיפה) 4250/07 פרופ' עמוס נוטע נ' עיריית חיפה, ניתן ב-29 באוגוסט 2007
↑  ה"פ 178/07 אגודת בית הכנסת מאיר - רמות בן-גוריון נ' רשם ההקדשות, ניתן ב-15 בספטמבר 2010
אייר הונג קונג

אייר הונג קונג (במנדרינית תקנית: 香港華民航空) היא חברת תעופה לשינוע מטענים, בסיס החברה ממוקם בנמל התעופה הבינלאומי של הונג קונג. חברת התעופה מפעילה שירות משלוחי אקספרס של מטענים לכ-12 יעדים בתשע מדינות, ביניהן סין, יפן, מלזיה, הפיליפינים, טאיוואן, סינגפור, דרום קוריאה, תאילנד ו-וייטנאם.
אייר הונג קונג נוסדה בנובמבר 1986 על ידי שלושה אנשי העסקים מקומיים והחלה את פעילותה עם מטוס בואינג 707-320C, ב-4-בפברואר 1988. ביוני 1994, חברת התעופה הגדולה ביותר של הונג קונג, קתאי פסיפיק, רכשה 75% מהאחזקות של חברת התעופה; ואת יתרת 25% רכשה בפברואר 2002. באוקטובר, קתאי פסיפיק החלה במיזם משותף עם DHL ברחבי העולם אקספרס (DHL), שבו הוחלט כי DHL תרכוש 40% ממניות אייר הונג קונג, וקתאי פסיפיק תישאר עם 60% מבעלות חברת התעופה.
צי המטוסים

| מטוסים | בשירות | בהזמנה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A300-600F | 8 | — | מופעל על ידי DHL |
| איירבוס A300-600RF | 2 | — | מופעל על ידי DHL |
| בואינג 747-400BCF | 3 | — |  |
| סה"כ | 13 | — |  |
הערות שוליים

↑  "Directory: World Airlines."
איירבוס A300-600F של החברה
חיים שיף

.
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בפברואר 1924
 פטירה:  24 ביוני 2000 (בגיל 76)
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 עיסוק:  מלונאי, איש עסקים ועסקן פוליטי
 
חיים שיף (28 בפברואר 1924 – 24 ביוני 2000 / כ"ג באדר א' תרפ"ד – כ"א בסיוון תש"ס) היה מלונאי, איש עסקים ועסקן פוליטי ישראלי.
ביוגרפיה

חיים שיף נולד ב-1924, בעיירה קטנה בגליציה שבפולין. אביו, דוב שיף עלה לארץ לבדו, ונהרג בפרעות המרד הערבי הגדול. שנה לאחר מכן, ב-1938 עלתה אימו וארבעת ילדיה. שיף החל לעבוד בגיל 14 בשוק הסיטונאי של חיפה, ועד מהרה התגלה כישרונו במסחר וכעבור שלוש שנים כבר החזיק בבעלותו שלוש חנויות.
ב-1940 הצטרף לאצ"ל, ולאחר מכן התגייס לצבא הבריטי בארץ ישראל, לדבריו עשה זאת במצוות האצ"ל.[דרוש מקור] במסגרת שירותו עבד ביחידת הנדסה ונהג לדווח לחברי המחתרת על העברות נשק ותחמושת מסדנאות התיקון, והם שדדו את קרונות הרכבת שבהם הועבר הנשק. לאחר שחשדם של הבריטים התעורר, נעצר שיף ונכלא. כעבור זמן קצר שוחרר והמשיך את פעילותו במחתרת. במהלך מלחמת העצמאות נהרג אחיו צבי שיף בקרב על הגנת קיבוץ יד מרדכי, אחיו יוסף נפצע קשה, והאח דוד נחשב נעדר. לאחר מלחמת העצמאות שב לעסקים וניהל עסקי מזון, ובמקביל הצטרף לפעילות פוליטית במסגרת תנועת החרות, והקים יחד עם יוצאי האצ"ל את "חוג תגר" במפלגה.
ביוגרפיה > לאחר קום המדינה

לעסקי המלונאות נכנס ב-1947 כאשר רכש במושבה הגרמנית בחיפה, מידי משפחת בוטאג'י, בית מלון כושל בשם "וינדזור". הוא שיפץ את המלון והקים בו אולם אירועים עם אטרקציות לאורחים, וכעבור שנה מכר אותו ברווח נאה להסתדרות. בכספי המכירה רכש מגרשים בירושלים ובנה את "מלון הנשיא", רכש את מלון אורגיל, והקים בריכת שחיה במושבה הגרמנית. הבריכה, שהייתה מעורבת לגברים ונשים, עוררה סערה בקרב החוגים החרדים והם הפגינו ברחובות העיר בדרישה לסגור אותה. לאחר שהרבנות הראשית איימה להסיר את תעודות הכשרות מבתי המלון שלו, מכר את הבריכה ליישוב שורש. במקביל לעסקי המלונאות ניהל עסקים נוספים: קנה את קולנוע אורגיל בירושלים, הקים את קולנוע חן בירושלים ומכר אותו לבנק לאומי, ייסד את חברת השלגונים קרטיב, ומכר גם אותה כעבור שנים אחדות ברווח.
ב-1963 קנה ברמת רחל סמוך לגבול עם ירדן, אכסניה לחיילים משוחררים בשם "היוזם" ובנה על שטחה את "מלון גני יהודה". במהלך העבודה חרג מהיתרי הבניה ובנה חלק מהמלון בתוך שטח ירדן – עניין שגרר תקרית בין המדינות ותלונה לוועדת שביתת הנשק. הרמטכ"ל יצחק רבין עודד אותו להמשיך, אך שרי הממשלה התנגדו לכך והמדינה פנתה לבית המשפט. השופט הורה לו להרוס את החלק החריג אך שיף סירב לכבד את הצו וטען כי הבניה היא בשטחה של ירדן ואין לבית המשפט הישראלי סמכות לדון בו. בעוד ההליכים נמשכים, פרצה מלחמת ששת הימים והמלון הפך להיות חלק מירושלים המאוחדת. כעבור שנים, הרחיב שיף את המלון ובנה בו 600 חדרים. ב-1964 רכש את "מלון דולפין" שבשבי ציון. בעקבות תפוסה נמוכה, החל שיף לשווק את המלון לחברות גדולות ששלחו את עובדיהם לנופש ובמיוחד לחברי "אגד", שהגדילו ורכשו חלק מהבעלות במלון. שיף, שלא היה מרוצה מהתנהגות הנופשים במקום, שב ורכש מ"אגד" את חלקה במלון ולאחר מספר שנים, בשנות ה-70, מכר אותו לקופת חולים כללית שעשתה בו שימוש כבית הבראה.
בשנות ה-70 ובשנות ה-80, המשיך שיף להגדיל את האימפריה העסקית שלו. הוא בנה את מלון דיפלומט בתל אביב ואת מלון המרינה בכיכר אתרים, מלון אמנה בירושלים, את פרויקט הבנייה מגדלי זאב ברמת גן, ובנין המשרדים "בית לייף" מעל מה שהיה אז "חנות השק"ם" ברחוב אבן גבירול בתל אביב.
ביוגרפיה > הקריסה וההתחלה החדשה

בשלהי שנות ה-80, הגיע שווי עסקיו ל-300 מיליון דולר כולל בתי המלון, מגרשים ברחבי הארץ וחברה להשכרת רכב. עד לתקופה זו הספיק שיף להיות מעורב בתביעות משפטיות ובשערוריות הקשורות בבתי המלון ובעסקיו האחרים. ובהם: צו סגירה שהוציא משרד הבריאות לשניים מבתי המלון, חריגות בבניית בתי מלון, סרוב לשלם מיסי עירייה בבת ים, ועוד.
ב-1989 קרסה האימפריה העסקית של שיף ובעקבות בקשת הבנקים שהיו נושי חובותיו הוכרז כפושט רגל. במהלך שנים אחדות נמכרו חלקים גדולים מעסקיו שהצליחו לכסות את החובות, וברשותו נותרו מספר בתי מלון ומגרשים.
לאחר שסיים לשלם את חובותיו, והוסרה ממנו ההכרזה כפושט רגל, חידש ב-1991 את פעילותו העסקית יחד עם בנו דובי שיף. הם רכשו נכסים בתל אביב, השקיעו בחברות הישראליות, והרחיבו את עסקיהם לרוסיה, גרמניה וברזיל.
ביוגרפיה > חייו האישיים

שיף נודע במיזגו הסוער, ובעניינים בהם הסתבך במהלך עסקיו, חלקם הביאו אותו לבתי משפט בתביעות שונות. עיקר התביעות נסובו על חריגות בניה בהיקפים גדולים, מכולן נחלץ בתשלומי כופר או בפשרות שונות שהצליח להשיג עם הרשויות.[דרוש מקור]
שיף גם התפרסם בענייניו האישיים שעלו לכותרות העיתונים. בשלהי שנות ה-70 התפרסמה פרשת גירושיו המתוקשרים מאשתו איילה, אם בנו היחיד. באותה שנה הכיר את שושנה ויינר, שהייתה גם שותפתו לעסקים. ויינר נפרדה ממנו ועברה להתגורר עם ארנסט יפת.
שיף היה פעיל בתנועת הליכוד, ובמלחמת לבנון הראשונה השקיע מכספו הפרטי בייזום מאבק תקשורתי שנועד להסביר לציבור את מהלכי ממשלתו של מנחם בגין וההצדקה למלחמה. את המאבק ניהל בשם ארגון שקרא לעצמו "קבוצת הרוב הדומם".
שיף נודע כאספן אמנות, ובין היתר תמך ומימן את עבודותיו של הצייר משה גבעתי.
חיים שיף נפטר בשנת 2000.
ב-2005 יזם בנו, איש העסקים דובי שיף, תערוכה במוזיאון רמת גן ושמה "לחיים". בתערוכה הוצגו 50 דיוקנאות של חיים שיף, כפי שצוירו בידי ציירים שונים על פי תמונותיו. החל משנת 2008 מעניק בנו, בשיתוף מוזיאון תל אביב לאמנות, את "הפרס על שם חיים שיף לאמנות פיגורטיבית-ריאליסטית".
ספרים שכתב

ללא תכתיבים הוצאת חיים שיף. (1993).
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  בניגוד לכתוב על מצבתו, אך ע"פ המודפס באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, ותואם את התאריך הלועזי
↑  סרטון של יומן גבע 298: מלון יהודה נפתח בירושלים, 1963 (במסיבת גן בשכונת תלפיות בירושלים חונכים האחים דוד וחיים שיף מלון חדש שייקרא מלון יהודה (לימים גני יהודה ודיפלומט).), באתר ארכיון הסרטים הישראלי, סינמטק ירושלים
↑  מלון לקביעת עובדות, באתר "המלונאים", עמ' 229-224
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307465005171  ISNI: 0000 0000 7330 0312  LCCN: nr94038459  VIAF: 19564589   WorldCat (עם VIAF): 19564589
מספר קוונטי מגנטי

אורביטלי f: ללא תלות אזימוטלית  (m=0), סימטריה של °360  (m=1), °180  (m=2) ו- °120  (m=3) בהתאמה. ניתן לראות בצורה ברורה את התלות של הרכיב האזימוטלי ב- e^{im\phi }.
במכניקת הקוונטים, מספר קוונטי מגנטי (magnetic quantum number) אשר מסומן ב- m_{\ell }, ולעיתים ב- m, הוא השלישי מתוך ארבעה מספרים קוונטיים אלקטרוניים המתארים אלקטרון באטום. המספר הקוונטי המגנטי מבדיל בין האורביטלים האפשריים בתוך תת-קליפה אלקטרונית, ומשמש לחישוב הרכיב הזוויתי של וקטור האורביטל במרחב.
אלקטרונים בתת-קליפה מסוימת  (s,p,d,f) מוגדרים לפי ערכי המספר הקוונטי הזוויתי,  \ell   (0,1,2,3). ערך  m_{\ell } יכול לנוע במרווחים שלמים בטווח שבין  \{-\ell ..\ell \} כולל הערך אפס.
לפיכך, תת-הקליפות מכילות מספרי אורביטלים וטווחי ערכי  m שונים בהתאם:
 {\begin{array}{c|c|c|c}\ell &letter&orbitals&m\\\hline 0&s&1&\pm 0\\1&p&3&\pm 1\\2&d&5&\pm 2\\3&f&7&\pm 3\end{array}}
כל אחד מהאורביטלים יכול להכיל עד שני אלקטרונים (עם ספינים מנוגדים) המהווים את הבסיס לטבלה המחזורית.
פיתוח

משוואת הגלים של שרדינגר ניתנת לפירוק ל-3 משוואות אשר פתרונן (חלקים שונים של פונקציית הגל המהווה וקטור עצמי של ההמילטוניאן) מוביל ל-3 המספרים הקוונטיים האלקטרוניים הראשונים:
\psi (r,\theta ,\phi )=R(r)P(\theta )F(\phi )
המספר הקוונטי המגנטי נובע מתוך החלק האזימוטלי של פונקציית הגל,  F(\phi ) (בהקשר זה, מושגי הזווית המרחבית והאזימוט מובנים יותר כאשר עוברים למערכת קואורדינטות כדוריות).
פתרון המשוואה הדיפרנציאלית עבור  F הוא מהצורה  F(\phi )=Ae^{\lambda \phi }. מאחר שכל 2 ערכים של הזווית האזימוטלית  \phi  בעלי הפרש של  2\pi  ביניהם מייצגים את אותה נקודה במרחב ולכן פונקציה  F אינה יכולה לגדול עבור כל ערך שרירותי של הזווית  \phi  כמו באקספוננט ממשי ולכן כדי לייצר אקספוננט מרוכב, המקדם  \lambda  חייב להיות מקוונטט בכפולות  m של  i:
כפולות  m אלו הן המספרים הקוונטים המגנטיים.
המספר הקוונטי המגנטי,  m, משתנה בין  -\ell  ל- \ell  במרווחים שלמים ומגדיר יחד עם המספר הקוונטי היסודי,  n והמספר הקוונטי הזוויתי,  \ell , את מערך הפתרונות (הערכים העצמיים או המצבים העצמיים) של משוואת שרדינגר עבור אטום מימן -  2\ell +1 מצבים קוונטים אפשריים המבטאים אורביטלים נפרדים ומובחנים.
כל אחד מאורביטלים אלו, בעל השלשה הקוונטית:  n,\ell ,m, יכול להכיל עד 2 אלקטרונים עם ספינים הפוכים (המוגדרים על ידי המספר הקוונטי הרביעי, מספר קוונטי ספיני שניוני,  m_{s}) ולכן בסה"כ כל תת-קליפה אלקטרונית,  \ell , יכולה להכיל עד  2(2\ell +1) אלקטרונים:
| יחס בין המספרים הקוונטיים> תת קליפה | יחס בין המספרים הקוונטיים> ערכי  \ell ,m | יחס בין המספרים הקוונטיים> מספר אורביטלים (מספר ה- m האפשריים) | יחס בין המספרים הקוונטיים> מספר אלקטרונים מרבי |
| --- | --- | --- | --- |
| s |  \ell =0,\quad m=0 | 1 | 2 |
| p |  \ell =1,\quad m=-1,0,+1 | 3 | 6 |
| d |  \ell =2,\quad m=-2,-1,0,+1,+2 | 5 | 10 |
| f |  \ell =3,\quad m=-3,-2,-1,0,+1,+2,+3 | 7 | 14 |
| g |  \ell =4,\quad m=-4,-3,-2,-1,0,+1,+2,+3,+4 | 9 | 18 |
היטל תנע זוויתי

המספר הקוונטי המגנטי  m מתאר את היטל וקטור התנע הזוויתי של האורביטל,  {\vec {L}}, בכיוון אשר נבחר באופן שרירותי ונקרא בדרך כלל כיוון  z או ציר קוונטיזציה. גודלו של רכיב זה,  L_{z}, מחושב על פי המספר הקוונטי המגנטי  m:
L_{z}=m\hbar
כאשר,  \hbar  הוא קבוע פלאנק המצומצם.
גודלו של התנע הזוויתי הכולל,  L, ניתן על ידי הנוסחה הבאה:
L=\hbar {\sqrt {\ell (\ell +1)}}
כאשר  \ell  הוא המספר הקוונטי הזוויתי.
L=0 עבור  \ell =0 ומשוער ל-  L=(\ell +0.5)\hbar  עבור  \ell  גבוה.
לא ניתן למדוד את התנע הזוויתי ב-3 הצירים בו-זמנית. תכונות אלו הוכחו לראשונה בניסוי שטרן-גרלך על ידי אוטו שטרן ווולטר גרלך.
אפקטיביות בנוכחות שדה מגנטי

בהיעדר שדה מגנטי חיצוני, כל ההרמוניות הכדוריות המתאימות לערכים השרירותיים השונים של המספר הקוונטי המגנטי,  m, שוות ערך (ניוון של  2\ell +1) ולכן אין תלות של רמות האנרגיה ב- m.
בנוכחות שדה מגנטי חיצוני, מתרחש אפקט זימן - עם הפעלתו של השדה (בכיוון ציר Z, ללא הגבלת הכלליות), נשברת הסימטריה ומוסר הניוון, כך שנוצר פיצול של כל רמת אנרגיה ל- 2\ell +1 רמות אנרגיה שכל אחת מהן מיוצגת על ידי מספר  m_{\ell } שונה - מכאן מקור השם: "מספר קוונטי מגנטי".
עם זאת, מומנט דיפול מגנטי של אלקטרון באורביטל אטומי מורכב לא רק מהתנע הזוויתי של האלקטרון המבוטא על ידי המספר הקוונטי המגנטי, אלא גם מספין האלקטרון, המבוטא על ידי המספר הקוונטי הספיני השניוני.
מאחר שלכל אלקטרון יש מומנט מגנטי בשדה מגנטי, הוא יהיה כפוף למומנט כוח אשר מטה את כיוון וקטור התנע הזוויתי,  {\vec {L}}, לכיוון השדה המגנטי  {\vec {B}}, תופעה הידועה בשם נקיפת לרמור.
ראו גם

תנע זוויתי
מכניקת הקוונטים
משוואת שרדינגר
אטום המימן
רמת אנרגיה
אורביטל אטומי
הערות שוליים

↑  Hydrogen Schrodinger Equation, hyperphysics.phy-astr.gsu.edu
↑  The Azimuthal Equation, hyperphysics.phy-astr.gsu.edu
1 2  Herzberg, Gerhard (1950). Molecular Spectra and Molecular Structure (2 ed.). D van Nostrand Company. pp. 17–18
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000041-QINU`"'"spectroscopy - Types of electromagnetic-radiation sources | science". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2017-05-07.
ציור סכמטי של צורות האורביטלים השונים בתת-הקליפות  s,p,d. המספר הקוונטי המגנטי מציין את האורביטלים האטומיים בכל תת-קליפה אלקטרונית
אילוסטרציה של תנע זוויתי מרחבי במכניקה קוונטית.
הקונוסים והמישור מייצגים אוריינטציות אפשריות של וקטור התנע הזוויתי עבור  \ell =2 ו- m=-2,-1,0,1,2.
נקיפת לרמור - הווקטור של התנע הזוויתי מסתובב סביב צירו של השדה המגנטי
קוליברי זנב-מחבט

| קוליברי זנב-מחבט |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קוליבראים
משפחה:: קוליבריים
סוג:: Discosura
מין:: קוליברי זנב-מחבט
שם מדעי
 Discosura longicaudus ‏גמלין, 1788
תחום תפוצה


קוליברי זנב-מחבט (שם מדעי: Discosura longicaudus) הוא מין עוף טרופי קטן ממשפחת הקוליבריים החי ביערות אמריקה הדרומית.
אורכו של הקוליברי הקטן 10.2 ס"מ ומשקלו 3.4 גרם בלבד. הנקבות קטנות יותר ואורכן 6.4 ס"מ. הזכרים בעלי ראש, גרון וחזה ירוקים ובעלי בטן בצבע נחושתי. על ראשם "כתר" ירוק, מחליף צבעים. הכנפיים והגב חומים והזנב חום-סגול ומפוצל בשני עיטורים בולטים דמויי מחבט. עיטורים אלה נועדו להרשים את הנקבות. הנקבות פחות ססגוניות. גם להן יש "כתר" ירוק אך הוא אינו מחליף צבעים.
קוליברים אלה חיים באזור הצפוני של יבשת  דרום אמריקה ותפוצתם מתפרשת על  ברזיל, קולומביה, גינאה הצרפתית, גויאנה, סורינאם וונצואלה. הם נמצאים ביערות, באזורים בעלי פרחים מושכים ומוצצים צוף יחד עם קוליברים אחרים ולעיתים אף עם עוד עופות. חלק מהעופות מגרשים אותם עקב ממדיהם הקטנים. אפילו דבורים עלולות להבריח אותם מהפרחים.
מצב השימור של מין זה הוא ללא חשש.
הערות שוליים

↑  קוליברי זנב-מחבט באתר הרשימה האדומה של IUCN
חברת הנעורים רעות

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מוסד חינוכי
 השתייכות:  מועצה אזורית מגידו   המנהל לחינוך התיישבותי
 תקופת הפעילות:  2003–הווה (כ־22 שנים)
 מיקום
 מיקום:  קמפוס בית הספר מגידו
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°35′58″N 35°05′47″E﻿ / ﻿32.599391°N 35.096386°E﻿ / 32.599391; 35.096386
  (למפת הכרמל מוגדלת) חברת הנעורים רעות(למפת הכרמל רגילה) חברת הנעורים רעות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חברת הנעורים רעות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חברת הנעורים רעות
חברת הנעורים רעות היא מוסד חינוכי חברתי-קהילתי לגילאי ז'-י"ב במועצה האזורית מגידו. רעות היא חברת נעורים ברוח החינוך הקיבוצי, השואפת להוות בית שני עבור חניכיה. השיטה החינוכית הנהוגה בה מאופיינת בפדגוגיה דמוקרטית ושיתופית, אשר באה לידי ביטוי במסגרות השונות הפועלות בתוכה. רעות מתייחדת בעולם החינוך החברתי-קהילתי בישראל בכך שפעילותה מובלת באופן וולונטרי ואוטונומי על ידי החניכים והחניכות, המלווים על ידי צוות חינוכי רחב. כיום נמנים ברעות מעל 200 חניכים בשנה, ו-14 אנשי צוות חינוכי.
היסטוריה

רעות הוקמה על יסודותיו של המוסד החינוכי הרי אפרים, שהוקם בשנת 1950. בהרי אפרים התחנכו בני ובנות קיבוצי השומר הצעיר של עין השופט, רמת השופט, דליה ורמות מנשה. המבנה הפדגוגי של רעות עוצב לראשונה ב-1996 כאשר הוקם בית הספר התיכון  האזורי מגידו. לאחר הקמת התיכון האזורי, הופרדו שני בתי הספר הקיימים של קיבוצי המועצה מן מהמוסדות החינוכיים, שומריה והרי-אפרים, שהתנהלו כמסגרת אחת של לימודים וחברת נעורים עם לינה משותפת.
הפרדת החינוך הפורמלי מהרי אפרים יצרה הזדמנות עבור הצוות החינוכי להקים חברת נעורים דמוקרטית שאינה מוגבלת על ידי חוקים והגבלות של בית ספר. גישת הצוות החינוכי של המוסד הייתה, שחינוך חברתי-קהילתי מושתת בבסיסו על התפיסה של יצירה עצמית של נוער: הנוער יכול להוביל את הזמן הפנוי שלו, וליצור חברת נעורים שהיא פלטפורמה לפיתוח אישי וקבוצתי. השפעת החינוך הדמוקרטי ניכרה בשינוי שעבר על הרי אפרים. ביסודו, רואה החינוך הדמוקרטי את יצירתו של האדם כמעוגנת בתפיסת עולם דמוקרטית על בסיס בחירותיו החופשיות. החיבור בין החינוך הדמוקרטי לעקרונות החינוך החברתי-קהילתי יצרו את התשתית הרעיונית למבנה שרעות פועלת בו עד היום.
בצל התחזקות מגמת ההפרטה של התנועה הקיבוצית ב-2003, החליטו הקיבוצים השותפים להרי אפרים להפסיק לממן את המוסד במתכונת הישנה שלו, ולסגור אותו לאלתר. בצעד ייחודי למועצה אזורית בישראל, החליטה המועצה האזורית מגידו לקחת אחריות חינוכית וכלכלית על המוסד, ולהעביר אותו לרשותה. החניכים, שנערכו לסגירתו של הרי אפרים, גילו לשמחתם כי המוסד הולך לשנות את פניו אך לשמור על יסודותיו הערכיים. השינוי בא לידי ביטוי בהצבעה על שמה החדש של חברת הנעורים המועצתית, שפתחה כעת את שעריה לכלל יישובי המועצה, זולת שלושה קיבוצים מן העמק - מגידו (קיבוץ), גבעת עוז ומשמר העמק - שנותרו חברים במוסד שומריה. השמות שעלו להצבעה היו 'צוקים', 'שחקים' ו'רעות', והשם הנבחר ברוב קולות היה 'רעות'.
המעבר לרשות המועצה לא שינה באופן מהותי את אופייה של רעות. הקשר עם תנועת הנוער של השומר הצעיר נשמר, והקן של התנועה הפך לחלק אינטגרלי מחברת הנעורים. בשנת 2008 הוחלט בעצה אחת עם המנהל לחינוך התיישבותי, לשים קץ ללינה ברעות, מתוך הבנה כי הלינה חדלה לשרת את המטרות החינוכיות של המקום. בנוסף, תחזוקת מבנים ירודה וקיצוץ תקציבי לא איפשרו להחזיק מבנה לכל שכבת גיל וחדרי שינה ראויים למגורים. מאז ועד היום פועלת רעות כפנימיית יום אזורית גדולה, המהווה את הלב הפועם של החינוך החברתי-קהילתי של המועצה, ופעילותה הולכת ומתרחבת לנוכח הגידול שחל ביישובי מגידו.
חזון רעות

חזון חברת הנעורים נכתב במסגרת תהליך שנקרא "מהות רעות", אשר התקיים בקיץ 2007. בתהליך לקחו חלק חניכים, הורים, מחנכים ונציגי המועצה. החזון נועד לבטא את האקלים החינוכי אליו שואפים אנשי חברת הנעורים. הנוסח עליו הסכימו בסופו של התהליך תואר כך, כאשר לכל מילה במשפט יש משמעות מורחבת:
"רעות הינה חברת נעורים אזורית, יוצרת, אוטונומית, דמוקרטית, הומניסטית, המשלימה לחבריה הוויית חיים מלאה" .
אזורית: ביטוי לכך שבשונה מהרי אפרים, רעות פתוחה עבור כל חניך וחניכה הלומדים בתיכון האזורי מגידו או מתגוררים באחד מיישובי המועצה האזורית.
יצירה עצמית: חברת הנעורים מושתתת על יצירה עצמית של החברים בה; יצירה המתקיימת מתוך חופש בחירה, תרבות עצמאית והוויי חיים מקומי וישראלי. אנשי חברת הנעורים מאמינים שנוער מגידו, כמו שאר הנוער במדינת ישראל, מוקף בתרבות הצריכה הכוללת מאפיינים תרבותיים שטחיים המעוגנים בכסף, במדדים של יופי ובצריכה מפרי ידם של אחרים. היצירה העצמית קוראת תיגר על תרבות הצריכה ומבקשת לתת אפשרות אחרת לחיים תרבותיים, בשאיפה לאותנטיות, ומתוך כוונה להביא לידי ביטוי את אישיותם הכנה של החניכים, יכולותיהם, שאיפותיהם ואהבותיהם.
אוטונומיה: חברת הנעורים שואפת לאוטונומיה ומתן מרחב כמה שיותר גדול לחניכים, לעצב את חייהם בתחומים רבים ככל הניתן. עיקרון זה לא מתייחס רק לקבלת החלטות פורמליות, אלא לתחומים נוספים כמו נורמות קבוצתיות ומוסדיות, מסורות והתנהלות יום יומית.
דמוקרטיה: ההחלטות הגדולות ברעות מתקבלות בצורה של שיתוף כלל החברים בה. השיתוף בא לידי ביטוי בהתייעצות הצוות החינוכי עם החניכים בשורה של תחומים, שקיפות המידע והמניעים לשינוי, ופעמים רבות גם הצבעות בקלפי. האופי הדמוקרטי של חברת הנעורים שואב את המבנה הארגוני שלו מן הדמוקרטיה הפרלמנטרית בה לכל חבר יש קול שווה בהצבעה, אך מבקש להניח תשתית לפעולה של דמוקרטיה מהותית: החניכים נקראים למעורבות והשפעה על סדרי חייהם במטרה לגבשם להיות אדונים לעיצוב גורלם כאזרחים וחיזוק תחושת הערך העצמי של כל חניך וחניכה.
הומניזם: עקרונות ההומניזם רואים את אושרו של האדם ושלמותו הרוחנית כתכלית החינוך. רעות שואפת ליצור מרחב בטוח ומצמיח עבור כל חבריה, בתוכו הם מוזמנים 'להיות מי שהם עצמם', ללא כל מסכות ומסננים. חברת הנעורים שואפת לגדל בחניכיה את דמותם הרוחנית, האינטלקטואלית, הרגשית והחברתית. החינוך ההומניסטי ברעות גוזר השקפת עולם חינוכית המניחה בבסיסה את שוויון ערך האדם, ומציידת את בוגרי חברת הנעורים בהשקפה פוליטית וביקורתית הנאבקת למען ההומניזם בחברה הישראלית.
הווית חיים מלאה (כוליות): חברת הנעורים שואפת להיות מסגרת חיים שלמה עבור החברים בה, החניכים והמחנכים כאחד. בניגוד לחוג אחר הצהריים, השם דגש על תחביב ספציפי וההתמקצעות בו, רעות מהווה מכלול חיים שלם, בתוכו יכולים החניכים והמחנכים לבטא פנים שונות ומגוונות של אישיותם וצרכיהם. כבית, שואפת רעות להעניק לחבריה מענה רגשי, חברתי ורעיוני מקבוצת השווים ומן הצוות החינוכי המלווה אותם בתהליך רב-שנתי.
חזון רעות משמש בתור מצפן חינוכי וערכי, ומבטא את רוח המקום. ממנו נגזר ומנוסח ההסכם השנתי אותו מגבשים החניכים, הצוות החינוכי וההורים. ההסכם מבטא את דמותו של המקום ומבקש לתת מענה לשאלה, מיהו הבוגר הראוי של רעות.