stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנזר סן-סאבן-סיר-גרטאמפ
לקריאה נוספת

Robert Favreau : Saint-Savin: L’abbaye et ses peintures murales. Connaissance et promotion du patrimoine de Poitou-Charentes, Poitiers 1999, ISBN 2-905764-21-X
Yves-Jean Riou: Inventaire général des monuments et des richesses artistiques de la France, L’abbaye de Saint-Savin. Connaissance et promotion du patrimoine de Poitou-Charentes, coll. Images du patrimoine (Nr. 101), Poitiers 1992, ISBN 2-905764-04-X
Emmanuelle Jeannin: Abbaye de Saint-Savin-sur-Gartempe. Gaud, coll. Monuments et histoires, Moisenay 2001, ISBN 2-84080-076-4; 2008, ISBN 978-2-8408-0185-6, 2010, ISBN 978-2-9537837-0-4
Jean Taralon: La France des Abbayes. Hachette Réalités, Paris 1978, ISBN 2-01-004969-1, S. 102–105;
François Eygun: Art des pays d’Ouest, Grenoble. Arthaud, coll. „Art et paysages“ (Nr. 26), 1965, S. 286 : Pläne zu Saint-Savin-sur-Gartempe.
Mira Friedman: L’arche de Noé de Saint-Savin. In: Cahiers de civilisation médiévale, Band 40, Nr. 158, April/Juni 1997, S. 123–143 (DOI 10.3406/ccmed.1997.2679).
הערות שוליים

↑  Abbey Church of Saint-Savin sur Gartempe
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb119886123 (data)  GND: 4224671-4  SUDOC: 027954595  VIAF: 193713896   WorldCat (עם VIAF): 193713896
מיומטריום

| --- | --- |

 שיוך:  רחם 
 מזהים
 לטינית (TA98):  tunica muscularis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A09.1.03.025 
 TA2 (2019):  3520 
 FMA:  17743 
 קוד MeSH:  A02.633.570.500 
 מזהה MeSH:  D009215 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0027088 
 
צילום מיקרוסקופי של מיומטריום
המיומטריום (באנגלית: Myometrium) הוא השכבה האמצעית של קיר הרחם, הוא מורכב בעיקר מתאי שרירי רחם חלקים, הנקראים גם תאי שריר הרחם, וגם מתמיכה של סטרומות וכלי הדם ברקמות. פעולתו העיקרית היא לגרום להתכווצויות הרחם.
מבנה מאקרו

המיומטריום ממוקם בין רירית הרחם (באנגלית: endometrium), השכבה הפנימית של הרחם והממברנה או הפרימטריום (באנגלית: perimetrium), השכבה החיצונית של הרחם.
למיומטריום יש 3 שכבות: שכבת השרירים הארוכים החלקים החיצונית, באמצע נמצאת שכבת סיבי שריר חוצצת, ובפנים שכבת הסיבים העגולים. שכבת הסיבים החוצצת מתנהגת כמו חוט קשירה חי במהלך הליפוף של הרחם על מנת למנוע אובדן דם.
נראה כי השליש הפנימי של המיומטריום, המכונה גם צומת או שכבת תת-רירית הרחם, נגזר מהצינור המולריאני ואילו מקורה של השכבה החיצונית, הדומיננטית יותר של המיומטריום, אינו נגזר מצינור זה והיא רקמת הכיווץ העיקרית במהלך הלידה וההפלה. שכבת הצומת מתפקדת כמו שכבת שרירים מעגלית, המסוגלת לבצע תנועה פריסטלטית ואנטי פרסטילטית, בדומה לשכבת שרירי המעיים.
מבנה מולקולרי של השריר

המבנה המולקולרי של שריר חלק של המיומטריום מאוד דומה לזה של שריר חלק במקומות אחרים של הגוף, כאשר מיוזין ואקטין הם החלבונים השולטים. בתוך השריר החלק של הרחם יש כ-6 קפלי אקטין יותר מאשר מיוזין. שינוי בביטוי של המיוזין של השריר החלק של הרחם עשוי להיות אחראי לשינויים בכיוונים של התכווצויות של הרחם בזמן המחזור החודשי.
דפוסי כיווץ

לשריר החלק של הרחם יש דפוס הדרגתי שמשתנה בין דפוס ההתכווצות לבין תחזוקה של טון המנוחה עם צירים נפרדים בעלי התכווצויות בדידות השונות בתדירותן, משרעתן ומשכן.
כפי שצוין במבנה המאקרו של השריר החלק של הרחם, שכבת הצומת מסוגלת גם לבצע פעולות דומות למערכת המעיים וגם כאלו השונות ממנה.
דפוסי כיווץ > מצב מנוחה

פוטנציאל המנוחה של הממברנה (Vהשאר) של המיומטריום נמצא בין -35 ו-80 mV.כאשר פוטנציאל המנוחה של ממברנות של אסוגי תאים אחרים, מתוחזקת על ידי משאבת נתרן אשלגן אשר גורמת לריכוז גבוה יותר של יוני נתרן בחלל החוץ-תאי מאשר בתוך התאים, וריכוז גבוה יותר של יוני אשלגן בתוך התאים מקום מאשר בחלל החוץ-תאי. כתוצאה מכך, יש לערוצי יוני האשלגן פתח לרמה גבוהה יותר מאשר לערוצי יוני הנתרן דבר המסתכם בהופעה של יונים חיוביים, וכתוצאה מכך בפוטנציאל שלילי.
פוטנציאל מנוחה זה עובר קצבי תנודות, אשר מכונים גלים איטיים, והם משקפים באופן מהותי את הפעילות של הפוטנציאל של הגלים האיטיים הללו .גלים איטיים אלו נגרמים על ידי שינויים בחלוקת יוני +Ca2+, Na+, K+ ו-Cl− בין פנים התא והרווחים החוץ תאיים אשר, בתורם, משקפים את החדירות של פלאזמת הממברנה לכל אחד מאותם יונים. K+ הוא היון העיקרי שאחראי על שינויים אלה בשטף היונים, כאשר הוא משקף שינויים שונים בערוצי יוני אשלגן.
דפוסי כיווץ > עירור - התכווצות

תהליך העירור-התכווצות של המיומטריום מאוד דומה לזה של שרירים חלקים באופן כללי, עם עלייה ביוני הסידן בתוך התאים המובילה להתכווצות. עם זאת, גורמי הגירוי של שריר זה שונים מסוגים משרירים חלקים אחרים.
דפוסי כיווץ > חזרה למצב מנוחה

ההסרה של יוני הסידן לאחר ההתכווצות גורמת להרפיה של השריר החלק, והיא משחזרת את המבנה המולקולרי של הרשת הסרקופלסמיט לקראת הגירוי הבא .
פונקציות

המיומטריום נמתח, מצב בו תאי השריר החלק מתרחבים גם בגודלם וגם במספרם, במהלך ההריון כדי לאפשר לרחם להיות מספר פעמים בגודל טבעי שהוא מצב שבו אין עובר, ומתכווץ באופן מתואם באמצעות משוב חיובי שמשפיע על "רפלקס פרגוסון", במהלך תהליך לידה. לאחר הלידה המיומטריום מתכווץ וחוצה את הסיבים של השכבה האמצעית הדוחסת את כלי הדם כדי למזער את אובדן הדם במהלך גירוש השליה. יתרון חיובי להנקה מוקדמת הוא גירוי של רפלקס זה כדי להפחית עוד יותר את אובדן הדם ולהקל חזרה מהירה למצב הרחם מלפני ההריון ולגוון השריר הבטני. המיומטריום אחראי להוצאת העובר מהשלייה במהלך הלידה בעזרת היכולת שלו להתכווץ בחוזקה. ליכולת הכיווץ שלו יש תפקידים חשובים בפעולות יצרניות נוספות הכוללות העברת הזרע והעובר, השתלה והוסת.
פתולוגיה

חוסר התכווצות בשלב זה מכונה חולשת הרחם. אחרי ההריון הרחם חוזר לגודל הלא הרתי שלו על ידי תהליך של ליפוף מיומטרי, מלשון מיומטריום.
גידולי שפיר במיומטריום נפוצים מאוד, הם מכונים סיבי הרחם. הגרסה הממאירה שלהם, ליומיוסרקומה, נדירה מאוד.
ראו גם

רחם
רירית הרחם
מיוזין
אקטין
שריר חלק
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Aguilar, H. N.; Mitchell, S.; Knoll, A. H.; Yuan, X. (2010). "Physiological pathways and molecular mechanisms regulating uterine contractility". Human Reproduction Update. 16 (6): 725–744. doi:10.1093/humupd/dmq016. PMID 20551073.
↑  מילר-קין אנציקלופדיה & מילון הרפואה, סיעוד, בריאות ברית, Seventh Edition.
↑  Steven's and Lowe Histology, James S.Lowe
Peter G.Anderson, 2014
↑  Susan Wray, Sarah Arrowsmith, Uterine Smooth Muscle
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555752805171  TA98: A09.1.03.025 
מערכת הרבייה הנשית
מכתש מונטגנאיס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מכתש פגיעה 
 נתונים ומידות
 קוטר:  45 ק"מ 
 מיקום
 מיקום:  נובה סקוטיה 
 קואורדינטות:  42°53′00″N 64°13′00″W﻿ / ﻿42.883333333333°N 64.216666666667°W﻿ / 42.883333333333; -64.216666666667
 
מכתש מונטגנאיס (באנגלית: Montagnais crater) הוא מכתש פגיעה הממוקם על המדף היבשתי מדרום לנובה סקוטיה, קנדה.
הוא בעל 45 קילומטרים (28 מיל) בקוטר, וגילו מוערך ב-50.50 ± 0.76 מיליון שנים (תקופת האאוקן).
המכתש נמצא מתחת לים וקבור מתחת למשקעים ימיים.
הערות שוליים

↑  מכתש מונטגנאיס באתר Crater Explorer
מכתש סוויפט

| --- | --- |

מיקומם של מכתש וולטר ומכתש סוויפט
 מידע כללי
 סוג:  מכתש פגיעה
 על שם:  ג'ונתן סוויפט
 נתונים ומידות
 קוטר:  1 ק"מ 
 מיקום
 גוף שמיימי:  דימוס
 קואורדינטות:  12°30′N 358°12′W﻿ / ﻿12.5°N 358.2°W﻿ / 12.5; -358.2
 
מכתש סוויפט (באנגלית: Swift crater) הוא מכתש פגיעה שנמצא על פני דימוס - אחד מירחי המאדים.
קוטרו של המכתש 1 קילומטרים.
המכתש נקרא על שמו של הסופר ג'ונתן סוויפט אשר חזה את קיומם של ירחי המאדים בספרו מסעי גוליבר.
מכתש סוויפט הוא אחד משני מכתשי פגיעה על הירח דימוס להם ניתנו שמות. השני הוא מכתש וולטר.
הערות שוליים

1 2  שמות מכתשי פגיעה על הירח דימוס, אתר הPlanetary Gazzete
מנזר ניקודמוס הקדוש

| --- | --- |

מראה הכנסייה ומגדל הפעמונים מכיוון דרום-מזרח. משמאל נראה חלק ממבנה האכסניה שנבנה במאה ה-15
 מידע כללי
 סוג:  מנזר, כנסייה 
 מיקום:  רמלה 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°55′36″N 34°52′19″E﻿ / ﻿31.92666667°N 34.87194444°E﻿ / 31.92666667; 34.87194444
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מנזר ניקודמוס הקדוש(למפת גוש דן רגילה) מנזר ניקודמוס הקדוש(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מנזר ניקודמוס הקדוש(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מנזר ניקודמוס הקדוש  he מנזר ניקודמוס הקדושhe מנזר ניקודמוס הקדושמפת  __ רמלה (in English: Ramla) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון: __ לוד (in English: Ludd), __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) ממזרח: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council) ממזרח, מדרום וממערב: __ מועצה אזורית גזר (in English: Gezer Regional Council) ממערב: __ באר יעקב (in English: Be'er Ya'akov) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מנזר ניקודמוס הקדוש או מנזר הקדושים ניקודמוס ויוסף הרמתי הוא מנזר של משמורת ארץ הקודש, השוכן ברחוב ביאליק ברמלה. המנזר מכונה באופן עממי גם בשם "מנזר פרנציסקוס".
היסטוריה

ראשיתו של המנזר בשטח שנקנה בידי משמורת ארץ הקודש הפרנציסקנית ב-1396. במהלך המאה ה-15 הוקמה על שטח זה אכסניה שהייתה נטושה כאשר לא פקדו אותה צליינים. במאה ה-16 זוהה האתר עם ביתו של יוסף הרמתי, הוקמה בו כנסייה והוא נתקדש. בסמוך לבית יוסף זיהו הנזירים את ביתו של ניקודמוס הקדוש, שעליו נאמר שהיה איש הסנהדרין ושהביא מור ואהלות לרחצת גופו של ישו לאחר הורדתו מהצלב.
באכסניה זו לן נפוליאון כאשר היה ברמלה ב-1 במרץ 1799, ולפי האגדה, עם בוקר, כאשר התעורר בטרם עת בשל קריאת המואזין במסגד הסמוך, ירה בו למוות. במאה ה-19 נבנה המנזר מחדש ורוב חלקי האכסניה הישנה נעלמו, אם כי חלק ממנה שרד בצידו הדרומי של המתחם. בשנת 1902 נחנכה במקום כנסייה חדשה המוקדשת להורדת ישו מהצלב, וליד המנזר נבנה בית ספר השייך לרשת החינוך הפרנציסקאנית, ה"טרה סנטה".
האתר

הכנסייה באתר בנויה ממעבר בודד והיא פונה לכיוון דרום. בפינתה הדרום-מזרחית ניצב מגדל פעמונים בעל צריח מחודד, המתנשא לגובה של 40 מטרים. הכנסייה ידועה בזכות ציור מקורי של טיציאן, המתאר את ההורדה מהצלב. הציור נתרם בשנת 1846 בידי העיר מדריד אשר לקחה את המנזר תחת חסותה במאה ה-19, והוא שוכן במרכזו של האפסיס. משני צדדיו קבועים חלונות ויטראז' המתארים את צליבת ישו ואת ההורדה מהצלב. משמאל לאפסיס ניצב פסלו של יוסף הרמתי, ומימין פסלו של ניקודמוס האוחז בידיו בתכריכים ובתיבת בשמים. גם פסלים אלה הם מתנת העיר מדריד.
גלריה

פנים הכנסייה. במרכז ציורו של טיציאן ומשני צדדיו חלונות הוויטראז' ופסליהם של ניקודמוס הקדוש מימין ושל יוסף הרמתי משמאל
השדרה מובילה אל הכנסייה
שער המנזר המערבי ולצידו הקדשה ליוסף הרמתי וסמל משמורת ארץ הקודש
צריח הכנסייה והאפסיס כפי שהם נראים מהמגדל הלבן
לקריאה נוספת

אייל מירון (עורך), רמלה וכל נתיבותיה - לסייר עם יד יצחק בן צבי, יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 2019, עמ' 128–134
הערות שוליים

↑  משה גלעד, טיול || כשנפוליאון יכבוש את רמלה, באתר הארץ, 20 בינואר 2012
↑  רון פלד, עיר עם כבוד: רמלה, באתר ynet, 6 בדצמבר 2007
↑  אתר התיירות של העיר רמלה
מנהל חשבונות האבטחה

מנהל חשבונות האבטחה (אנגלית: Security Account Manager או SAM) הוא קובץ במערכות הפעלה מסדרת חלונות NT מבית מיקרוסופט, בו נשמרים נתוני האבטחה של המשתמשים והקבוצות.
SAM משמש לאימות זהות בעת התחברות משתמשים מקומיים ומרוחקים אל המערכת ומשתמש באמצעי הצפנה כדי למנוע ממשתמשים לא מאומתים לגשת אל המערכת.
בקובץ זה נשמרים פרטי המשתמש (שם משתמש וסיסמה) בתוך תבנית Hash. הקובץ לא ניתן לפתיחה באמצעות פעולות Windows פשוטות מכיוון שהוא משמש את התהליכים הפנימיים של המערכת ושגיאה בו עלולה לגרום לבעיות אבטחה חמורות, אך עם זאת ניתן לקריאה בעזרת תוכניות מסוימות ונמצא בנתיב הבא: SystemRoot%/system32/config/SAM%
נתוני האבטחה של SAM נמצאים במפתח הרישום HKEY_LOCAL_MACHINE/SAM לא ניתן לראות את תוכן הרישום של מפתח זה כיוון שהוא מכיל מידע והרשאות משתמשים.
בניסיון לשפר את אבטחת הקובץ כנגד התקפות ופיצוח המידע שנמצא בו, הציגה מיקרוסופט את הכלי SYSKEY. כאשר אפשרות זו פעילה ערכי ה-Hash של כל החשבונות המקומיים המאוחסנים ב-SAM מוצפנים באמצעות מפתח.
כל עוד מערכת ההפעלה פועלת, לא ניתן להעביר או להעתיק את קובץ ה-SAM אל מיקום אחר כיוון שזה עלול לגרום לקריסת המערכת.
לאחר שמערכת ההפעלה מתחילה לעבוד מופעלת נעילת קובצי מערכת שתפעל עד לסגירת מערכת ההפעלה או עד להופעת מסך שגיאה כחול.
באמצעות Pwdump ניתן לגשת אל עותק הנתונים השמור בזיכרון ולקבל את הסיסמאות שנמצאות בקובץ ה-SAM.
בעיות אבטחה

במערכות ההפעלה Windows NT 3.51, Windows NT 4.0, Windows 2000, התגלתה פגיעות, כאשר קובץ ה-SAM נמחק מהכונן הקשיח יכל תוקף או כל משתמש אחר להתחבר אל המערכת ללא סיסמה.
במערכת ההפעלה Windows XP הפגיעות תוקנה וכאשר קובץ ה-SAM היה חסר מערכת ההפעלה הציגה שגיאה וכיבתה את המחשב (מסך כחול עם הקוד c0000218), התיקון שהוציאה מיקרוסופט נחשב לפתרון חלקי מכיוון שניתן היה לטעון קובץ חליפי עם פרטים אחרים בעזרת מערכת הפעלה וירטואלית ובכך לעקוף את תנאי ה-SAM של המשתמש, להחליף סיסמה ולהתחבר אל המחשב עם סיסמה חדשה.
ראו גם

Syskey
Kerberos
Lsass
מנהל המשימות
מיקרוהיליים

| מיקרוהיליים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
תת־סדרה:: ניאובטרכיה
על־משפחה:: מיקרוהילאים
משפחה:: מיקרוהיליים
תת-משפחות
 Asterophryinae  Cophylinae  Dyscophinae  Melanobatrachinae  Microhylinae  Phrynomerinae  Scaphiophryninae
שם מדעי
 Microhylidae ‏גינטר, 1858
תחום תפוצה


מיקרוהיליים (בלטינית: Microhylidae), ולעיתים צפרדעים צרות פה, היא משפחה בסדרת חסרי הזנב.
מיון

במשפחה 9 תת-משפחות:
Asterophryinae
Cophylinae
Dyscophinae
Melanobatrachinae
Microhylinae
Phrynomerinae
Scaphiophryninae
המשפחה כוללת 413 מינים המסווגים ב-69 סוגים - מספר הסוגים הרב ביותר מבין כל משפחות חסרי הזנב.
מאפיינים

הצפרדעים ממשפחת המיקרוהיליים חיים באזורים הטרופיים והחמימים בצפון אמריקה, דרום אמריקה, אפריקה, מזרח הודו, דרום-מזרח אסיה, גינאה החדשה ואוסטרליה. למרות שרובם נמצאים באזורים טרופיים או סובטרופיים, מספר מינים יכולים להימצא באזורים צחיחים ו/או לא-טרופיים. מינים אלו מהווים את הרוב של המינים החיים בגינאה החדשה ובאוסטרליה.
כפי ששמם רומז, הצפרדעים במשפחת המיקרוהיליים הן לרוב קטנות. גודלם של מרבית המינים אינו עולה על 15 מ"מ, אולם כמה מינים מהמשפחה שגודלם עולה על גודל זה נצפו בעבר.  הצפרדעים מהמשפחה יכולות לחיות בסביבה עצית או יבשתית, וחלקן אף יחיו בקרבת מקור מים. אלו שחיות ביבשה נמצאות לעיתים קרובות מתחת לעלים שנשרו ביער, והן יוצאות לתפוס את טרפן בלילה.
קיימות שתי צורות אופייניות לצפרדעים ממשפחה זו: אחת עם גוף רחב ופה צר, והשנייה עם פרופורציות רגילות של צפרדע. אלו מהסוג הראשון אוכלות בעיקר טרמיטים ונמלים, ואלו מהסוג השני ניזונות מהמזון האופייני לצפרדעים רגילות. אחדים מהמינים שלהם אף יטילו את ביציהן מתחת לאדמה, ולא במים כמרבית חסרי הזנב.
המיקרוהיליים של גינאה החדשה ואוסטרליה חסרים את שלב הראשן, והם מתפתחים ישירות מביצה לצפרדע. מסיבה זו, המיקרוהיליים העציים יכולים להטיל את ביציהם על העצים, ואין הם צריכים להסתכן בהטלת ביציהם על האדמה. למינים שאינם מדלגים על שלב הראשן, לרוב יש ראשנים ללא שיניים.
גלריה

Paedophryne amauensis - הדו-חי הקטן ביותר המוכר למדע.
צפרדע העגבנייה
מרדכי בלזר

מרדכי בלזר (14 באפריל 1931 - 23 באוגוסט 2012) היה סגן נשיא בית המשפט השלום בנתניה. בין השנים 1991 - 1992 היה נשיא גדול של הלשכה הגדולה של מסדר הבונים החופשיים בישראל.
ביוגרפיה

נולד בסלבדור דה-בהייה שבברזיל. אביו, יצחק בלזר, היה בנו של שלמה בלזר ונכדו של הרב יצחק בלזר. בשנות ה-20 היגר אביו מירושלים לברזיל, שם נישא ללאה גורסקי, ילידת סטולין שבבלארוס שהיגרה עם הוריה לברזיל. במשך מספר שנים הוא שימש מורה לעברית בבתי ספר יהודיים במדינות דרום אמריקה.
בשנת 1936 עלתה המשפחה לישראל. מרדכי בלזר למד בתלמוד תורה בירושלים, בבית ספר ברחובות, בבית הספר תחכמוני בתל אביב ובבית הספר חורב בירושלים. סיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.
היה חבר בלח"י. במלחמת העצמאות לחם בחטיבת ירושלים. לאחר הסמכתו כעורך דין שימש כתובע צבאי בפיקוד הדרום ובפיקוד המרכז.
בשנת 1952 נישא לרנה, בתו של צבי לבהרי, שהיה סגן יו"ר המועצה המקומית ברעננה במשך 40 שנה. אחיה הוא הכלכלן פרופ' דוד לבהרי.
בין השנים 1955 – 1981 היה עורך דין עצמאי בתל אביב. במשך כעשר שנים שימש כתובע בבית הדין המשמעתי של לשכת עורכי הדין במחוז תל אביב.
בשנת 1981 התמנה כשופט בבית המשפט השלום בנתניה, ולימים התמנה לסגן נשיא בית משפט זה. עם מינויו לשופט התמנה גם כשופט צבאי ולאחר מכן שימש כאב בית דין בפיקוד מטכ"ל. את שירותו הצבאי סיים בדרגת סגן-אלוף במילואים.
בשנת 2001 פרש לגמלאות. בשנים שלאחר מכן כיהן כיו"ר ועדת השחרורים של שירות בתי הסוהר, כיו"ר ועדת בוררות של סוכני הנסיעות בארץ וכבורר מטעם לשכת עורכי הדין.
מאז שנות ה-60 היה אח בכיר במסדר הבונים החופשיים בישראל. בשנים 1991 – 1992 שימש בתפקיד הנשיא הגדול של מסדר הבונים החופשיים בישראל. לשכות רבות של בונים חופשיים העניקו לו תואר של נשיא כבוד לכל חייו. השתתף בכנסים של הבונים החופשיים ברחבי העולם.
מכתש פופיגאי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מכתש פגיעה
 על שם:  פופיגאי
 נתונים ומידות
 קוטר:  100 ק"מ 
 מיקום
 מיקום:  מחוז קרסנויארסק 
 קואורדינטות:  71°39′00″N 111°11′00″E﻿ / ﻿71.65°N 111.18333333333°E﻿ / 71.65; 111.18333333333
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימכתש פופיגאי(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימכתש פופיגאי
 
מכתש פופיגאי (המוכר גם בשם מכתש פופאי) הוא מכתש פגיעה הנמצא בסיביר שברוסיה הנקרא על שם הנהר פופיגאי (אנ'). מכתש זה, יחד עם מכתש מניקאגן (אנ'), הוא המכתש הרביעי (אנ') בגודלו שנמצא על כדור הארץ. המכתש נוצר לפני כ-35 מיליון שנה בתקופת האאוקן. מכתש זה הוא אתר מורשת גאולוגי (אנ') שנקבע על ידי אונסק"ו.
הערות שוליים

↑  Alexander, Masaitis, Langenhorst et Grieve, Popigai, Siberia – Well preserved giant impact structure, national treasury, and world’s geological heritage, Episodes, vol. 23, no 1, 2000, p. 3-12
↑  Masaitis, Victor L. (2003). Popigai Crater: General Geology. Springer. pp. 81–85. ISBN 978-3-540-43517-4.
↑  Armstrong, Richard; S. Vishnevsky; C. Koeberl (2003). U-Pb Analysis of zircons from the Popigai impact structure, Russia: First Results. Springer. pp. 99–116. ISBN 978-3-540-43517-4.
↑  בועז מזרחי, עקבות מהחלל שנתגלו על פני כדור הארץ - איזה יופי!, באתר בא-במייל, ‏2014-02-13
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 315142578   WorldCat (עם VIAF): 315142578 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל ובנושא גאוגרפיה של רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מקבילים (התעמלות)

מתעמל גרמני מבצע עמידת ידיים על מקבילים
תרגיל התעמלות על מקבילים
בהתעמלות מכשירים, המקבילים הם מתקן המורכב משני מוטות עץ אופקיים מקבילים, המיוצבים באמצעות חיבור לקרקע. בדומה לתרגילי הטבעות, המתח וסוס הסמוכות, על המקבילים מתחרים גברים בלבד, מאחר שמדובר במתקן הדורש כוח פיזי רב בפלג הגוף העליון. נשים מתחרות במקבילים מדורגים.
ההתאחדות הבינלאומית להתעמלות קבעה תקן למידות המקבילים:
| פרמטר | תקן | סטייה מותרת |
| --- | --- | --- |
| אורך המוטות | 350 ס"מ | 1 ס"מ |
| רוחב המוטות | 4 ס"מ | 1 מ"מ |
| גובה מעל פני הקרקע | 2 מטר | 1 ס"מ |
| מרחק בין המקבילים | 42 עד 52 ס"מ |  |
תרגיל המקבילים נפתח כאשר המתעמל ניצב על הקרקע, והוא מתחיל כאשר הוא אוחז במקבילים, אליהם הוא מגיע בריצה או בעזרת מקפצה. התרגיל כולל אלמנטים שונים, ובהם סמיכה על שני המוטות, תנופות, סלטות, אלמנטים המתחילים בתליית זרועות, ועוד.
במשחקים האולימפיים

המקבילים נכללו לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת אתונה (1896) והאלוף האולימפי הראשון היה היהודי הגרמני אלפרד פלאטו. הפעם הבאה בה נערכו תחרויות אלו הייתה באולימפיאדת סנט לואיס (1904), ומאז אולימפיאדת פריז (1924) הן נערכו בכל המשחקים. שני מתעמלים זכו פעמיים בתואר האולימפי - היפני סוואו קאטו באולימפיאדת מינכן (1972) ובאולימפיאדת מונטריאול (1976), והסיני לי שיאופנג באולימפיאדת סידני (2000) ובאולימפיאדת בייג'ינג (2008).
במשחקים האולימפיים > האלופים האולימפיים

| אולימפיאדה | מדינה | אלוף |
| --- | --- | --- |
| אתונה 1896 | הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית | אלפרד פלאטו |
| סנט לואיס 1904 | ארצות הברית ארצות הברית | ג'ורג' אייזר |
| פריז 1924 | שווייץ שווייץ | אאוגוסט גיטינגר |
| אמסטרדם 1928 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | לדיסלב ואכה |
| לוס אנג'לס 1932 | איטליה איטליה | רומאו נרי |
| ברלין 1936 | גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית | קונרד פריי |
| לונדון 1948 | שווייץ שווייץ | מיכאל רויש |
| הלסינקי 1952 | שווייץ שווייץ | האנס אויגסטר |
| מלבורן 1956 | ברית המועצות ברית המועצות | ויקטור צ'וקרין |
| רומא 1960 | ברית המועצות ברית המועצות | בוריס שאחלין |
| טוקיו 1964 | יפן יפן | יוקיו אנדו |
| מקסיקו סיטי 1968 | יפן יפן | אקינורי נקיאמה |
| מינכן 1972 | יפן יפן | סוואו קאטו |
| מונטריאול 1976 | יפן יפן | סוואו קאטו |
| מוסקבה 1980 | ברית המועצות ברית המועצות | אלכסנדר טקאצ'ב |
| לוס אנג'לס 1984 | ארצות הברית ארצות הברית | בארט קונר |
| סיאול 1988 | ברית המועצות ברית המועצות | ולדימיר ארטמוב |
| ברצלונה 1992 |  המשלחת המאוחדת | ויטלי שרבו |
| אטלנטה 1996 | אוקראינה אוקראינה | רוסטם שריפוב |
| סידני 2000 | הרפובליקה העממית של סין  סין | לי שיאופנג |
| אתונה 2004 | אוקראינה אוקראינה | ואלרי גונצ'רוב |
| בייג'ינג 2008 | הרפובליקה העממית של סין  סין | לי שיאופנג |
| לונדון 2012 | הרפובליקה העממית של סין  סין | פנג ז'ה |
|  ריו דה ז'ניירו 2016 | אוקראינה אוקראינה | אולג ורניאייב |
| טוקיו 2020 | הרפובליקה העממית של סין  סין | ג'יניואנג זו |
מערכת בקרת תנועה בצילום

מערכת בקרת תנועה בצילום (באנגלית: Motion control photography) היא טכניקת צילום בתנועה, המאפשרת שליטה וחזרה מדויקת על תנועות המצלמה. ניתן להשתמש בה על מנת להקל על השימוש באפקטים מיוחדים בצילום.
אופן הפעולה

התהליך כולל צילום של כמה אלמנטים (במקום וזמן נפרדים), עם חזרה מדויקת על תנועות המצלמה, כדי להוסיף ריאליזם, ולהקל את החיבור בקומפוזיציה של האלמנטים הנפרדים לכדי תמונה אחת. באפקטים אחרים, כגון המסך הכחול, ניתן לצלם את האובייקט והרקע באותן התנועות. בעקבות טכניקת הצילום הייחודית, אין אפשרות לבצע זום או להזיז את המצלמה מבלי לפגוע באיכות האפקט הנוצר. בנוסף, אין אפשרות לצלם אובייקט קבוע כאשר הרקע זז.
טכניקת הצילום משמשת גם לצילומי סטילס הכוללים חשיפה גבוהה בתנועה, כגון רכב נוסע או אדם רץ. במהלך השנים המערכת התפתחה, וכיום היא נשלטת על ידי מחשב. בעזרת המחשב, ניתן לשלב מספר תנועות בקני מידה שונים, כמו שילוב צילום מיניאטורות וצילום בגודל אמיתי. התהליך מאפשר הכפלת חפץ או שחקן, והעמדתם זה לצד זה. דבר זה מתבצע על ידי צילום השחקן בשני מקומות שונים, בשני צילומים נפרדים, וחיבורם לתמונה אחת אחידה (קומפוזיציה). בסרט בחזרה לעתיד 3 נעשה שימוש בטכניקה זו, ובעזרתה נראה מייקל ג'יי פוקס (כמרטי מקפליי, כאשר לצידו נמצא הוא עצמו כסב סבו) כשהוא יושב עם עצמו לאכול. כל הפרטים בתמונה, לרבות התאורה, קובעו למקומם, על מנת שלא יהיו הבדלים בין הצילומים, והשחקנים נעו בתוך גבולות מוגדרים.
בהתבסס על עיקרון זה ניתן ליצור את המניפולציה של "הרחבת סט" (הצגת שני סטים כמחוברים ללא חיבור ממשי ביניהם). שני הסטים מצולמים באופן נפרד, ומשולבים בתמונה הסופית ליצירת חלל אחד
בנוסף לכך, פעמים רבות מצולמת שכבה ריקה ונקייה, ללא השחקן, המאפשרת לתקן טעויות בצילום.
היסטוריה

במשך עשורים נעשה שימוש במערכת, והיא הופעלה במהלך צילומים של דגמים מינייאטורים, כאשר השיפור של בקרת התנועה השליטה של המחשב בתריס (בתאורה הנכנסת ובחדות) ובצמצם (עומק שדה) יצרו אשליה שאלו הם האובייקטים האמיתיים, בגודל מלא. במהלך ניסיונות בקרת התנועה הראשונים, הצליח ג'ון וויטני, חלוץ טכניקת התנועה, להגיע לשליטה בתנועה באמצעות מחשבים אנלוגים. השימוש האנלוגי הראשון היה ב־1968, בסרטו של סטנלי קובריק 2001: אודיסיאה בחלל. הפעם הראשונה שהטכניקה יושמה בקנה מידה גדול הייתה בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה (1977), בו מצלמה דיגיטלית המכונה Dykstraflex ביצעה תנועות מורכבות סביב מודלים של חללית נייחת. לאחר מכן, הדבר אפשר הרכבת רקעים באותה התנועה, ויכולת ליצור רצפים מורכבים של קרבות חלל. בריטניה הייתה הראשונה לייצר מערכת שליטה המסתובבת סיבוב מלא בכיוונים שונים על אותו הציר, טכניקה שנעשה בה שימוש במערכת ההפעלה IMC, על מנת לשלוט בצירים השונים של התנועה. פיטר טרוקל הפעיל אותה, מספר שנים לפני שהפך לבמאי פרסומות מצליח.
שיפור בתוכנות העריכה ובעוצמת העיבוד הגרפי של המחשבים הקטין את השימוש בטכניקה, ואפשר יצירת עולם ממוחשב הנתון לעריכה ולשליטה מרבית. יכולת חדשה, הנקראת לכידת תנועה, אפשרה לצלם שחקן (המכוסה כדורים מוארים כנקודות ייחוס), ללכוד את תנועתו, ולאחר מכן ליישם אותה על כל דמות ממוחשבת. ביכולת זו נעשה שימוש בסרט קינג קונג, שיצר  הבמאי פיטר ג'קסון (2005), לצורך יצירת תנועת הגורילה.
העלות, הנמוכה ביחס לצילומים רגילים, יכולת ההפקה הגבוהה והיכולת לשלוט בפרטים הקטנים, הביאו לעלייה בפופולריות של טכניקת צילום זו עד לתחילת המאה ה־21. תחייתה של טכנולוגיית תלת המימד הוסיפה תפקיד חשוב למערכת בקרת התנועה, בעיקר בייצור של רקעים של סטים ממוחשבים הכוללים אובייקטים אמיתיים.
מכשיר בקרת התנועה יכול לצלם ולרשום אלגוריתם שיתאים לכל תוכנת תלת מימד מארחת, כדי ליצור אלמנט ממוחשב עם אותה תנועת מצלמה (כך שלאחר מכן, כשמצרפים אותו לרקע האמיתי - הוא נראה שייך).
מעקב אחר תנועת המצלמה

בשנים האחרונות התפתחה טכנולוגיה המאפשרת לעקוב אחר תנועת המצלמה בזמן אמת, ולמעשה להעביר נתון מעודכן באשר למיקומה של המצלמה במרחב, ובאשר לסטטוס העדשה בפרמטרים של זום ופוקוס. אפשרות זו פתחה מגוון של יישומים, בעיקר בתעשיית הטלוויזיה. נתוני מיקום המצלמה והעדשה מועברים בזמן אמיתי למחשב המעבד אותם, בעוד זה מאפשר לשימושים גרפיים, למשל, להתאים את מיקומם ביחסם למיקום המצלמה. שני השימושים המוכרים ביותר הם Augmented reality ו- Virtual Studio.