stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אשרף רבאח
קריירה

רבאח החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל חיפה. בקיץ 2013 הושאל להפועל כרמיאל מליגה א' צפון וב-7 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 מול הפועל חדרה. ב-21 בינואר 2014 הושאל לאיחוד בני מג'ד אל כרום מליגה ב' צפון א' לה סייע לעלות לליגה א' בסיום העונה. בקיץ 2015 חתם בהפועל באקה אל-גרבייה ושנה לאחר מכן שיחק בהפועל אכסאל.
בקיץ 2017 חתם בהילאל אל-קודס מליגת העל הפלסטינית וכעבור חצי שנה חתם בהפועל אום אל-פחם עמה עלה בסיום העונה לליגה הלאומית אך עזב למכבי אחי נצרת.
בקיץ 2019 חתם בהפועל חדרה מליגת העל. ב-24 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 מול מ.ס. אשדוד. בינואר 2020 חזר לאחי נצרת ובסיום העונה חתם במ.ס. כפר קאסם.
ב-3 בדצמבר 2020 חזר לליגה א' וחתם במכבי בני ריינה עמה רשם שתי עליות ליגה רצופות עד לליגת העל.
בספטמבר 2024 חתם בהפועל עכו.
הערות שוליים

↑  דאפר מחמיד, אשרף רבאח חתם באום אל פאחם, באתר דאבל פס, 17 בדצמבר 2017
↑  שלומי והבה, אשרף רבאח חתם במכבי ריינה, באתר דאבל פס, 3 בדצמבר 2020
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אשרף רבאח".
ספר האשכול

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אברהם בן יצחק מנרבונה 
 נושא:  הלכה 
 הוצאה
 עורך:  צבי בנימין אוירבך 
 
ספר האשכול הוא ספר הלכה שנכתב בידי רבי אברהם בן יצחק אב בית דין נרבונה (מכונה: ראב"י אב"ד; הראב"ד השני), שחי במחצית הראשונה של המאה השתים עשרה. ספר זה שימש כמקור פסיקה ליהדות פרובנס. הספר עוסק בהרחבה בדברי הגאונים והרי"ף, ולדברי שלום אלבק הוא מהווה בעיקרו קיצור מספר העתים של ר' יהודה הברצלוני, רבו של ראב"י אב"ד.
תוכן הספר בעיקרו כעין פסקי הרי"ף והרא"ש (כמו שכתב הנחל אשכול בהקדמתו).
הדפסת החיבור והטענות על הזיוף במהדורת אוירבך

באמצע המאה ה-19 (האלברשטאדט, תרכ"ח-תרכ"ט) הודפסה בשלושה חלקים מהדורה ראשונה של ספר האשכול בידי הרב צבי בנימין אוירבך מהלברשטאדט. הרב אוירבך תכנן להשלים את הדפסת החיבור בחלק נוסף שהוא תכנן להדפיס (כך הוא כתב בתחילת החלק השלישי), אך הוא לא הספיק לעשות זאת. זמן רב לאחר פטירתו נדפס חלק זה באופן חלקי בלבד (הוצאת מכון הארי פישל, ירושלים תשמ"ו). הרב אוירבך צירף למהדורתו ביאור בשם "נחל אשכול", והוסיף מבוא על זיהוי המחבר ותולדותיו. מיד אחרי הוצאתו לאור, עוד בחיי הרב אוירבך, פורסם מאמר ב"החלוץ" מה'מגיה' שטען שהספר של הרב אוירבך הוא זיוף המכיל חומר רב שאינו מקורי.
לאחר מותו של הרב אוירבך פרסם שלום אלבק מאמר נגד ספר האשכול במהדורת אוירבך, וטען שהוא מזויף. טענתו העיקרית הייתה שקיימים שני כתבי יד ידועים של ספר האשכול (אחד מהם היה ברשותו של הרב אוירבך), ובהם יש רק כרבע מהחומר שהדפיס הרב אוירבך. לעומת זאת, אין שום כתב יד קיים בעולם הדומה לנוסח שהדפיס הרב אוירבך. לטענת אלבק רובו של הספר הוא פרי רוחו של הרב אוירבך עצמו, או קטעים שהעתיק מכתבי ראשונים אחרים ומספרי זמנו.
בתגובה, פרסמו הרב חנוך ארנטרוי, הרב יעקב שור, הרב דוד צבי הופמן ופרופ' אברהם ברלינר כתב הגנה על הרב אוירבך בשם "צדקת הצדיק" (ברלין תר"ע), בעברית ובגרמנית. הם הראו כי הרב אוירבך, על כתב היד שהיה בידיו, ציין בכמה מקומות בשוליים לקיומו של כתב יד נוסף שבו חלקים נוספים, שנמצא לכאורה בידי אדם בשם "משה מערציג". על תהייתו של אלבק היכן נמצא אם כן כתב היד הזה, ואם משה מרציג בכלל התקיים, הם טענו כי אכן ידוע אדם בשם זה, וכי עם פטירתו ציווה לקבור עמו את כל כתביו האישיים, והם משערים שבטעות נקבר עמו גם כתב היד הזה. אלבק לא קיבל את דבריהם ופרסם קונטרס בשם "כופר האשכול" (ווארשא תרע"א), בו חזר על טענותיו בהרחבה.
בשעתו, עם פרסום הספר על ידי אוירבך, הוא התקבל ללא עוררין, מפני שאוירבך היה דמות רבנית ידועה, ולא היה ניתן להעלות על הדעת אפשרות של חשד בזיוף. הספר, במהדורת אוירבך, צוטט כמה פעמים גם בספרי הלכה מקובלים כגון "משנה ברורה".
אלבק לא קיבל את דברי ההגנה על מהדורת אוירבך, והוא ההדיר "אשכול" משלו על פי כתבי היד הקיימים, מהדורה שלבסוף יצאה לאור על ידי בנו חנוך אלבק. במאמרו "מחוקקי יהודה" טען אלבק כי ספר האשכול הוא למעשה "מהדורה קצרה" של ספר העתים שחיבר החכם הספרדי יהודה בן ברזילי הברצלוני.
לדעת ישראל תא שמע ויעקב זוסמן, מהדורת אוירבך אכן מזויפת אך היא לא זויפה בידי הרב אוירבך, כפי שטען אלבק, אלא אכן התבססה על כתב יד אחר שהיה בידיו. כתב יד זה עצמו זויף בידי אדם אחר במאה ה-14, והם משערים שהוא נעשה בידי רבי משה די ליאון.
לקריאה נוספת

שלמה יוסף זוין, סופרים וספרים, כרך ראשון, עמ' 106
רבי זאב וולף רבינוביץ', שערי תורת בבל, ירושלים תשכ"א, עמ' 488
הרב אליעזר יהודה בראדט, ליקוטי אליעזר, ירושלים תש"ע, עמוד סד.
הערות שוליים

↑  שלום אלבק שיער שה'מגיה' הוא רפאל קירכהיים מפרנקפורט, מחברו האנונימי של קטלוג אוסף כרמולי בפרנקפורט.
↑  שלום אלבעק, מחוקקי יהודה, ברסלויא תרע"א, באתר היברובוקס.
↑  ישראל תא שמע, רבי זרחיה הלוי בעל המאור ובני חוגו, עמ' 40-41.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007416626605171
מחוז אקטובה

| --- | --- |
סמל מחוז אקטובהסמל מחוז אקטובה

 מדינה:  קזחסטן קזחסטן
 מושל:  אונדסין אורצלין
 נפות במחוז:  13
 בירת המחוז:  אקטובה
 תאריך ייסוד:  10 במרץ 1932 
 שטח:  300,600 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  924,845 (1 באוקטובר 2022)
  ‑ צפיפות:  3.077 נפש לקמ"ר (1 באוקטובר 2022)
 קואורדינטות:  50°17′04″N 57°13′48″E﻿ / ﻿50.284444444444°N 57.23°E﻿ / 50.284444444444; 57.23 
 אזור זמן:  UTC +5
 http://aktobe.gov.kz
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת מחוז אקטובה מוגדלת) אקטובה קנדיאגאש שלקר אלגה רוסיה אוזבקיסטן מערב קזחסטן  אטיראו מנגוסטאו קוסטנאי אוליטאו קזילאורדהמחוז אקטובה(למפת מחוז אקטובה רגילה) אקטובה קנדיאגאש שלקר אלגה רוסיה אוזבקיסטן מע. קזח.  אטיראו מנגוסטאו קוסטנאי אוליטאו קזילאורדהמחוז אקטובה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז אקטובה (בקזחית: Ақтөбе облысы; ברוסית: Актюбинская область - אקטיובינסקאיה אובלסט) הוא מחוז במערב קזחסטן. שטח המחוז הוא 300,600 קמ"ר - כ-11% משטח המדינה, השני בשטחו בקזחסטן אחרי מחוז קראגנדי. בירת המחוז היא העיר אקטובה, שעל שמה הוא קרוי.
המחוז הוקם ב-10 במרץ 1932, כחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית. בשנים 1921–1928 התנתק המחוז מהרפובליקה בשם נפת אקטובה. בשנת 1936, המחוז נהיה חלק מה-RSFSR, ובשנת 1991, לאחר התפרקות ברית המועצות, המחוז נהיה חלק מהרפובליקה העצמאית של קזחסטן.
המרכז המנהלי, הוא העיר הגדולה ביותר במחוזות מערב קזחסטן אקטובה (משנת 1981 עד 1991 נקראה העיר אקטיובינסק ומכאן שם המחוז).
גאוגרפיה

המחוז גובל מצפון במחוז אורנבורג ברוסיה, בצפון-מזרח במחוז קוסטנאי, ממזרח במחוז קראגנדי, מדרום-מזרח במחוז קיזילידורה, מדרום במחוז הרפובליקה של קרקלפקסטן באוזבקיסטן, מדרום-מערב במחוז מנגיסטו, ממערב במחוז אטיראו ומצפון-מערב במחוז מערב קזחסטן.
נהר אילק (אנ'), יובל של נהר אורל, זורם בשטח המחוז.
דמוגרפיה

על פי אומדן רשמי מתאריך 1 באוקטובר 2022, במחוז מתגוררים 924,845 בני אדם.
דמוגרפיה > קבוצות אתניות

הרכב האוכלוסייה נכון לשנת 2020:
| קבוצה אתנית |  % |
| --- | --- |
קזחים: 83.32
רוסים: 11.02
אוקראינים: 2.38
אחרים: 1.61
טטרים: 1.03
גרמנים: 0.64
חלוקה מנהלית

המחוז מחולק ל-12 נפות ולעיר אקטובה.
| שם הנפה | מרכז מנהלי |
| --- | --- |
נפת אלגה: אלגה
נפת אייטקה בי: קומסומול
נפת בייגנין: קראוילקלדי
נפת קרגלי: בדמשה
נפת כרומטאו: כרומטאו
נפת קובדה: קובדה
נפת מרטוק: מרטוק
נפת מוגלז'אר: קנדיאגש
נפת אוייל: אוייל
נפת שלקר: שלקר
נפת טמיר: טמיר
נפת ירגיז: ירגיז
לשמונה יישובים יש מעמד של עיר במחוז: אקטובה, אלגה, אמבי, קנדיאגש, כרומטאו, שלקר, טמיר, וז'ם.
לשני מקומות נוספים יש מעמד של יישוב עירוני: שוברקודוק, ושוברשי.
כלכלה

מחוז אקטובה הוא אזור תעשייה גדול של קזחסטן. הבסיס של התעשייה במחוז, הוא כרייה ומטלורגיה ברזלית (אנ'). המשאבים המינרליים הם: 144.9 מיליארד מטר מעוקב של גז טבעי, 243.6 מיליארד ק"ג שמן, ו32.7 מיליארד ק"ג קונדנסט. במחוז ישנם מרבצים גדולים של כרומיט, עפרות ניקל-קובלט, פוספוריטים, אשלגן וכו'.
בשנת 2019, התל"ג של המחוז עמד על 6,841.2 מיליון דולרים אמריקאיים, מתוכם התעשייה 35.2% והחקלאות 5.1%. התמ"ג לנפש עמד על 7,800 דולרים אמריקניים.
כלכלה > תעשייה

מחוז אקטובה הוא אזור גדול ומפותח מבחינה תעשייתית. כל כריית עפרות הכרום, ציוד הרנטגן, ורבע מייצור הפֶרוֹאָלוֹיִים (אנ') מיוצרים במחוז. בשנת 2019, יוצרו במחוז מוצרים בשווי 600 מיליארד טנגה קזחית. מתוך מי שעובד בתעשייה:
41% עובדים בייצור פרואלויים
14.2% עובדים בייצור מלחי כרום
9.7% עובדים בייצור מוצרי רכבת
ארגונים גדולים:
| שם המפעל/ים | המפעל מייצר |
| --- | --- |
TNK Kazchrom: ארגון להפקת עפרות כרום
SNPS-Aktobemunay gas וKazakhoil Aktobe: ייצור שמן
Aktobe plant of chrome compounds: ייצור תרכובות כימיות
Aktobe rail and beam plant: ייצור חלקי רכבת
Aktobe copper company: מפעל לייצור נחושת ותרכיזי נחושת
Voskhod-Oriel: מפעל לייצור כרום ותרכיזי כרום
AltynEx: כריית עפרות זהב
כלכלה > חקלאות

השטח הכולל במחוז, המשמש לחקלאות נכון לאחד בינואר 2020, הוא 106,723 דונם. מתוכו שטחי מרעה – 94,344 דונם, אדמה ראויה לעיבוד – 7,158 דונם, שדות חציר – 1,338 דונם, מטעים - 6 דונם, גינות ירק – 6 דונם, אחרים – 1,392 דונם.
התוצר של החקלאות במחוז בשנת 2019 עמד על 275,200,000,000 טנגה קזחית, מה שהיה 3.7% גבוה יותר מהשנה הקודמת.
הענפים העיקריים של החקלאות במחוז הם גידול בע"ח וייצור יבולים. התפוקה ברוטו בשנת 2019 של גידול בעלי החיים הייתה 174,700,000,000 טנגה קזחית, וייצור היבולים 99,400,000,000 טנגה קזחית.
| סוג החיות | גידול במספר הראשים | גידול באחוזים |
| --- | --- | --- |
| סוסים | 144,300 | 12.1% |
| בקר | 493,500 | 6.3% |
| כבשים | 981,200 | 1.2% |
| עיזים | 145,800 | 4.6% |
| עופות | 1,310,500 | 7.7% |
| גמלים | 17,800 | 1.9% |
| חזירים | 58,400 | 1.8% |
כלכלה > תחבורה

האורך של כל הכבישים במחוז אקטובה ביחד הוא 6,856.6 ק"מ, כולל 1,894 ק"מ של כבישים לאומיים, 1,262.8 ק"מ של כבישים של המחוז ו-3,699.8 של סימון גבולות הנפות. במחוז יש כבישים בעלי משמעות לאומית:
כביש סמרה-שימקנט
כביש אקטובה-קנדיאגש-אמבה-שלקר
כביש אקטובה-מרטוק
כביש אקטובה-אורסק
כביש אקטובה-אטיראו-הגבול עם רוסיה (לאסטרחן)
יש גם כבישים בעלי משמעות מחוזית:
כביש קובדה-מרטוק
כביש פקרובקה-טמיר-קנקיאק-אמבה
כביש שוברקודוק-אוייל-קובדה-סול-אילצק
כביש בדמשה-דון
כביש אקטובה-רודניקובקה-מרטוק
במחוז קיימים 20 חברות תעופה שונות. ישנם 80 מסלולי תעופה כולל: 52 מסלולים עירוניים, 17 תוך אזוריים, 5 בין נפות, ו-6 בין לאומיים.
התחום החברתי > תרבות

במחוז אקטובה כרגע, יש 4 ספריות לאומיות, מרכז אחד לאמנות עממית, אולם קונצרטים אחד, 2 תיאטראות, 19 מוזיאונים, 13 ארכיונים, פלנטריום אחד, ומרכז אחד לחינוך פטריוטי.
לפילהרמונית של המחוז, שנקראת ע"ש ג. ז'ובנובה, יש 10 "קבוצות יצירתיות". כל קבוצה יצירתית משתתפת בהרבה תחרויות לאומיות, בין לאומית, ופסטיבלים, כדי לקדם את האמנות של העם הקזחי, ותורמת תרומה גדולה לפיתוח המחוז.
המרכז המחוזי לאמנות עממית, מארגן הרבה אירועי תרבות. המרכז פועל כדי לקדם ולהפיץ אמנות עממית. גם לו יש "קבוצות יצירתיות", שכבר זכו ב-156 תארים מסוגים שונים.
בכל שנה, התיאטרות מאכלסים יותר מ-60,000 איש בקהל, וכל שנה, הרפרטואר שלהם מתחדש בכ-10 הצגות חדשות. הישגים יצירתיים של התיאטראות נרשמו שוב ושוב בתחומי משחק ובימוי שונים.
הספריות הלאומיות, המוזיאונים, והארכיונים, מתחדשים מדי שנה בספרים חדשים, ועל מנת לשמור על הספרים, הם הופכים את הספרים לדיגיטליים.
בנוסף, במחוז יש את הפלנטריום הראשון בכל קזחסטן. מאז 2008, הוא חבר של איגוד שיתוף הפעולה, הכולל כ-100 פלנטריומים רוסיים ואירו-אסייתים.
התחום החברתי > ספורט

במחוז אקטובה יש 31 בתי ספר לילדים וצעירים, כולל 14 מחוזיים, בית ספר למיומנויות גבוהות יותר, ובית ספר ללמידה למשחקים האולימפיים. בכל בתי הספר ללימודי ספורט לומדים כ-19 אלף ילדים וצעירים.
בשנת 2016, נפתחה מכללה במחוז ללימודים לקראת המשחקים האולימפיים.
בבית הספר SHIK, אתלטים לומדים ומתאמנים ב-9 סוגי ספורט שונים (אגרוף, כדורגל, רוגבי, טניס שולחן, אתלטיקה, טקוונדו, היאבקות, ג'ודו, וסקי).
במרכז המחוזי יש מועדון לאנשים עם מוגבלויות, ולקבוצות הלאומיות של קזחסטן יש 38 אנשים בעלי מוגבלויות.
בעיר אקטובה יש את מועדון הספורט המפורסם FC Actobe. בשנת 2008, הקבוצה זכתה גם בליגת העל הקזחית, גם בגביע הקזחי, וגם בסופר קאפ הקזחי. עד היום, היא הקבוצה היחידה שעשתה זאת.
התחום החברתי > ספורט > ספורטאים מפורסמים > אגרוף

ג. ג'פרוב
התחום החברתי > ספורט > ספורטאים מפורסמים > סמבו וג'ודו

א. שחרוב
ג. קושרבייבה
ס. אוטרבייב
ר. איברהב
א. קואנוב
ר. בייליאבה
התחום החברתי > ספורט > ספורטאים מפורסמים > הרמת משקולות

פ. הארקי
התחום החברתי > ספורט > ספורטאים מפורסמים > היאבקות יוונית-רומית

מ. איינגולוב
א. סיסנסאייב
ד. ז'לגסוב
ט. אסמבאייב
ס. ייזימגלי
התחום החברתי > ספורט > ספורטאים מפורסמים > קראטה

ר. סגנדיקוב
א. אקטוב
נ. אז'יקנוב
מ. בולאט
א. מוראטוב
התחום החברתי > ספורט > ספורטאים מפורסמים > הרמת קטלבל

א. גונצ'רוב
התחום החברתי > ספורט > ספורטאים מפורסמים > שחייה

א. טרבין
א. קמזנוב
ד. נזרובה
ו. חודיאקוב
התחום החברתי > ספורט > ספורטאים מפורסמים > היאבקות חופשית

א. ז'ניבקובה
א. אקטאוב
י. בטירמורזייב
התחום החברתי > ספורט > ספורטאים מפורסמים > סקי

ב. דלאורן
התחום החברתי > ספורט > ספורטאים מפורסמים > MMA

ז'. ז'ומגולוב
ס. מורוזוב
ג. דזאב
התחום החברתי > תיירות

כיום במחוז אקטובה יש 75 מבנים קדושים, כולל 27 בעלי משמעות לאומית, ו-48 מקומיים. הפופולריים ביותר מביניהם הם המאוזוליאום אסט בטיר, אנדרטת קובילנדי בטיר, המאוזוליאום אבט בייטק, הנקרופוליס של חאן מולסי, המבנה קרואן סראי, והמאוזוליאום קוטיבר בטיר בסנולי.
חוץ מביקור באתרים קדושים, סוגי התיירות הבאים נפוצים במחוז:
תיירות אקולוגית: שמורת הטבע של נפת קרגלי (בריכות סטורגיאון, מפל הזאב), הרי הגיר (אקטולגי), שמורת הטבע ירגיז-טורגאי.
תיירות טיפולית: בית ההבראה בפנטוליאונטה, בית המרקחת שיפגר, חולות ברקין.
תיירות בידורית: פארק המים "עץ החיים של אקטובה", פארק הבילוי והבידור "ארץ ירוקה", פארק יורטה.
ב-24 באוגוסט 2019, התקיים הפסטיבל התיירותי הראשון במחוז "פסטיבל קרגלי". מספר המשתתפים בפסטביל היה יותר מ-4,000 איש.
ראו גם

ימת אראל
גבעות מוגודז'ר (אנ')
הרי אורל הדרומיים (אנ')
הערות שוליים

1 2  Kazakhstan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information
↑  https://sub.invest.gov.kz/about/info/
↑  https://www.stat.gov.kz/api/getFile/?docId=ESTAT355258
↑  https://web.archive.org/web/20141219000638/http://aktobe.stat.kz/ru/rjn/
↑  https://web.archive.org/web/20120616130226/http://www.stat.kz/p_perepis/DocLib1/Население%20рус%201%20том.pdf
↑  http://www.avestnik.kz/?p=11048
↑  https://sub.invest.gov.kz/about/economy/
↑  https://sub.invest.gov.kz/about/infrastructure/
↑  www.visitaktobe.kz
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 9993ecff-0040-4c8d-b543-dc9ff4e803ad 
נהר אילק

מחצבה בנפת כרומטאו
האנדרטה של חאן מולאסי
האנדרטה של אבט בייטק
הכפר חסר הקול (נפת קרגלי)
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2024)

| --- | --- |
 27 בפברואר 2024, י"ח באדר א' ה'תשפ"ד 19 בנובמבר 2024, י"ח בחשוון ה'תשפ"ה (רשויות מפונות בדרום) 18 בפברואר 2025, כ' בשבט ה'תשפ"ה (רשויות מפונות בצפון)
 → 2018 2028 ← 
שלט בנשר המזכיר לתושבים שתתקיימנה בחירות לרשויות המקומיות ב-27 בפברואר 2024
יצחק הרצוג, נשיא מדינת ישראל בפגישה עם ראשי רשויות מקומיות ואזוריות חדשות, יולי 2024
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל נערכו ב-27 בפברואר 2024, י"ח באדר א' ה'תשפ"ד, למעט ברשויות שבעוטף עזה או סמוכות לגבול ישראל–לבנון שתושביהן פונו מבתיהם בעקבות מלחמת חרבות ברזל.
הבחירות נועדו להיערך ב-31 באוקטובר 2023, ט"ז בחשוון ה'תשפ"ד ב-253 רשויות מקומיות, אך בשל פרוץ מלחמת חרבות ברזל אישרה הכנסת את דחיית הבחירות ל-30 בינואר 2024, כ' בשבט ה'תשפ"ד, מאוחר יותר, ב-31 בדצמבר 2023, אישרה הממשלה דחייה נוספת של הבחירות ב-239 רשויות ל-27 בפברואר 2024 בשל מספר גבוה של מועמדים המשרתים במילואים. הבחירות ברשויות בהן נדרש סיבוב שני לראשות המועצה התקיימו ביום ראשון, 10 במרץ 2024, ל' באדר א' ה'תשפ"ד. התאריך נקבע ליומיים לפני התאריך הרגיל כדי להימנע מבחירות בחודש רמדאן. בנוסף הוחלט שברשויות בעוטף עזה ובגבול הצפון שתושביהן פונו מבתיהם בעקבות המלחמה הבחירות בהן תתקיימנה ב-19 בנובמבר 2024, י"ח בחשוון ה'תשפ"ה, למעט ברשויות שאפשר להסתפק בהן בהכרזה בשל מיעוט מועמדים. בעקבות המשך הלחימה ופינוי האוכלוסייה האזרחית בחזית הצפונית הוחלט לדחות את הבחירות בקריית שמונה ושלומי ובמועצות אזוריות נוספות בצפון ל-18 בפברואר 2025, כ' בשבט ה'תשפ"ה.
יום הבחירות הוא יום שבתון בתחומי הרשויות בהן נערכות הבחירות בהן יעמדו לבחירה מועצות העירייה, מועצות מקומיות, מועצות אזוריות וכן ראשיהן של כל רשויות מקומיות אלו. במקומות בהם אף לא אחד מן המועמדים לראשות הרשות המקומית עבר את רף 40% מקולותיהם של המצביעים, התקיים שבועיים לאחר מכן, סיבוב שני לבחירה בין שני המועמדים שצברו את מירב הקולות בסיבוב הראשון. בהתאם לחוקי הבחירות לרשויות המקומיות, נדרשים הבוחרים לבחירה כפולה בעיריות ומועצות מקומיות, ובחירה משולשת במועצות אזוריות – בפתק הצבעה צהוב לראש הרשות, ובפתק לבן לרשימה למועצת הרשות ובמועצות אזוריות פתק כחול לוועד המקומי. פתק כחול משמש גם לבחירת ועד רובע עירוני במקומות בהם הוא קיים. על פי החוק, ראש רשות ומועצת רשות שנבחרו בבחירות יתחילו לכהן 21 ימים לאחר יום בחירתם. בנוסף בערים ובמועצות מקומיות בהם יש רק מתמודד אחד (אבל יותר מרשימה אחת למועצת הרשות), מצורף בקלפים פתק בצבע ירוק המייצג התנגדות למועמד היחיד, וניתן להכניסו במקום שם המועמד, זאת לעומת מועצות אזוריות בהן יש רק מועמד אחד שבהם מוכרז המועמד היחיד כראש הרשות ולא מתקיימות בחירות.
היחידה לפיקוח ארצי על הבחירות, שנמצאת במשרד הפנים, אמונה על שמירת קיומן של הבחירות בצורה תקינה ובהתאם לחוק, ושמירה על טוהר הבחירות. בין תפקידיה: הכנת פנקסי בוחרים, הסדרת מיקום קלפיות והנגשתן לציבור, תפעול מערכות ממוחשבות, פיקוח ובקרה על מהלך הבחירות.
פנקס הבוחרים

הזכות להשתתף בבחירות נתונה לכל אזרח ישראלי או תושב קבע אשר ביום הבחירות מלאו לו 17 שנים לפחות, דהיינו מי שנולד עד ליום ט"ז בחשוון ה'תשס"ז (7 בנובמבר 2006) ועד בכלל. זאת בניגוד לבחירות לכנסת, בהן נתונה הזכות רק לאזרחים ורק מגיל 18 שנים.
כל אדם רשאי להשתתף בבחירות ברשות מקומית אחת בלבד, בה היה רשום 47 ימים לפני הבחירות, ביום 14 בספטמבר 2023, אולם מי שיהיה רשום בתקופת 18 החודשים שקדמו לבחירות, ברשות מקומית אחרת שבה התקיימו בחירות בתקופה זו, אינו רשאי להשתתף בבחירות.
ביולי 2023 שונה חוק הרשויות המקומיות ששינה את מועד שליפת פנקס הבחירות הקובע, מ-40 ל-47 ימים לפני הבחירות וכן את מועד הגשת הרשימות מ-34 ל-40 ימים לפני הבחירות.
רקע והיערכויות ברמה הארצית

הבחירות המקומיות עסקו בעיקר בנושאים מקומיים ומרבית הרשימות שהתמודדו היו מקומיות ולא סיעות בת של מפלגות ארציות, אך יש נושאים שמשותפים לרבות מהרשויות המקומיות.
הבחירות המקומיות נערכו על רקע משבר פוליטי חריף שהתרחש בישראל החל משנת 2019 ועד 2022 ובמהלכו התקיימו תוך שלוש שנים 5 מערכות בחירות לכנסת, והרכב המפלגות, שחלקן הגדול פעל והתמודד גם במישור המקומי, היה שונה בסופו באופן משמעותי מבתחילתו. מאז בחירות 2018 ועד סיום המשבר הוקמו מפלגות חדשות שיוצגו בכנסת וחלקן אף בממשלה ולא היו קיימות לפניו כדוגמת ימינה (הימין החדש) שהייתה מפלגת השלטון אך בסופו של דבר התפרקה עם התפזרות הכנסת, או כחול לבן (חוסן לישראל) ותקווה חדשה שבסופו של דבר התאחדו לרשימת המחנה הממלכתי ומנגד היו מפלגות שפעלו בהצלחה במישור המקומי אך נחלשו בזמן המשבר ובסופו כבר לא יוצגו בכנסת כדוגמת הבית היהודי, מרצ או המפלגה הירוקה (התנועה הירוקה) ואף היו מפלגות שיוצגו בכנסת וברשויות המקומיות והתפרקו למעשה כדוגמת כולנו. זמן קצר אחרי סיום המשבר הפוליטי הוצגה הצעה לרפורמה משפטית בישראל שהובילה לתנועת מחאה נרחבת שבמסגרתה התאגדו לקראת הבחירות המקומיות גופי מחאה שונים למסגרות פוליטיות, ביניהם מסגרת בשם חוזה חדש שהתמודדה ביותר מ-20 רשויות שונות.
מספר הנשים שהתמודדו לבחירות המקומיות 2024 היה הגבוה ביותר אי־פעם. נכון לספטמבר, נרשמו 85 נשים למועמדות לראשות רשות.
במשטרת ישראל נערכו על מנת לספק מעטפת הגנה למתמודדים שיש כלפיהם איום, בעיקר בקרב המגזר הערבי, מצד ארגוני פשיעה שונים.
ביולי 2023 חתם שר הפנים משה ארבל על צו לקביעת מספר חברי העיריות והמועצות המקומיות בבחירות.
הגשת הרשימות התקיימה בימים 20–21 בספטמבר 2023, (ה' בתשרי ו-ו' בתשרי) התשפ"ד. הרשימות לא השתנו למרות דחיית מועד הבחירות. בסוף ינואר הורה צה"ל למועמדים בבחירות המקומיות ששירתו במילואים (במסגרת מלחמת חרבות ברזל) לבחור בין הישארות ברשימות לבין פרישה מהשירות. בעקבות פרסום העניין, התגבשה הסכמה בין משרדי המשפטים, הביטחון והפנים, במסגרתה יוכלו מתמודדים להמשיך לשרת בצה"ל. המועמדים בבחירות נדרשו להתחייב שלא לקיים תעמולת בחירות במהלך שירותם הצבאי.
מועצות אזוריות

בישראל קיימות 54 מועצות אזוריות והן רשויות מקומיות המורכבת משני רבדים שלטוניים: רובד מקומי ורובד אזורי. במועצות האזוריות מתקיימת ברוב היישובים הצבעה ב-3 פתקים. פתק לראש המועצה, פתק לנציגי היישוב במליאת המועצה האזורית ופתק לרשימה בוועד המקומי. הבחירות היו מיועדות להתקיים ב-53 מועצות אזוריות (כל המועצות האזוריות מלבד יואב) אך בעקבות פריצת מלחמת חרבות ברזל ופינוי תושבים ביישובים רבים בגבול הצפון ובעוטף עזה נדחו הבחירות ב-8 מהמועצות באופן מלא ובמטה אשר באופן חלקי. הבחירות ב-4 המועצות האזוריות בעוטף עזה נדחו עד ל-19 בנובמבר 2024 והבחירות במועצות האזוריות בגבול הצפון נדחו ל-25 בפברואר 2025.
מועצות אזוריות > אל-בטוף

| הבחירות לראשות מועצה אזורית אל-בטוף |
| --- | --- | --- | --- |
| גאזי פלאח | 0.7% |  |  |
| ויסאם פלאח | 2.1% |  |  |
| ריאד ח'טיב | 41.2% |  |  |
| עאהד רחאל | 56% |  |  |
ראש מועצה אזורית אל-בטוף המכהן עאהד רחאל, שנבחר לראשונה לתפקיד ב-2018, ניצח(1) את האשם פלאח, ריאד ח'טיב, ויסאם פלאח וגאזי פלאח.
בבחירות נבחרו 8 חברים במועצה: שלושה מעוזייר (בהכרזה כיוון שהוגשה רק רשימה אחת), 2 מוואדי אל-חמאם ורומת אל-הייב ואחד מרומאנה.(1)
מועצות אזוריות > אל קסום

ראש מועצה אזורית אל קסום המכהן סלאמה אל אטרש מסעווה, שנבחר לראשונה ב-2018 לא התמודד לכהונה שנייה בראשות המועצה. על הראשות התמודדו 11 מועמדים, ש-7 מתוכם התמודדו בסופו של דבר בקלפי: סלאח אל סייד, עבדול בסיט אל-תראבין (עבד אל בסט אלצאנע) מתראבין א-צאנע, חיסאם הואשלה (2 מועמדים בעלי שם זהה שבסופו של דבר לא התמודדו), גבר אבו כף, עטייה אבו כף, עלי אבו כף (שבסופו של דבר לא התמודד), יעקוב אבו חאמד מדריג'את, מוסלח אבו עסא ועלי אבו רביעה. מועמד נוסף שלא התמודד לבסוף הוא סייף אל-דין א - סיד. אף מועמד לא קיבל 40% מהקולות והתקיים סיבוב שני בין גבר אבו כף (38.8% מהקולות) ומוסלח אבו עסא (23.5%). בסיבוב השני זכה אבו כף עם רוב של 53.3% מהקולות.
למליאת המועצה נבחרו 10 חברים: 3 נציגים מאום בטין, 2 מא-סייד ועוד נציג מכל ישוב במועצה. ביישובים כוחלה ודריג'את לא התקיימו בחירות לנציג במועצה כיוון שבשתיהן הוגשה רק רשימה אחת לנציג במועצה ורשימה אחת לוועד המקומי.(14)
מועצות אזוריות > אלונה

ראש המועצה האזורית אלונה, אריה שרון, המכהן ברציפות בתפקיד זה מאז 1999, הוכרז כמנצח לאחר שלא הוגשו מולו מועמדים אחרים. סמנכ"ל חברת "דלק" אברהם "בבי" בן יתח מאביאל, הודיע על כוונתו להתמודד, אך לא התמודד לבסוף. מלבד ראש המועצה, גם לנציגי היישובים במליאת המועצה ולוועדים המקומיים ביישובים לא היו מתחרים, ולכן למעשה לא התקיימו בחירות במועצה כלל.
למליאת המועצה נבחרו תשעה נציגים, 3 מכל אחד מ-3 יישובי המועצה.
מועצות אזוריות > אשכול

במועד המקורי של הבחירות, היו חמישה מועמדים לראשות המועצה: ראש מועצה אזורית אשכול המכהן גדי ירקוני, המכהן בתפקיד מאז נבחר לראשונה בבחירות מיוחדות ביוני 2015, מיכל עוזיהו מעין הבשור, עופר מימון מיבול, סגן ראש המועצה דודי אלון מיתד ותמר קדם סימן טוב מניר עוז תמר קדם סימן טוב נרצחה עם משפחתה בטבח בניר עוז, ב-7 באוקטובר 2023.
לאחר דחיית הבחירות ל-19 בנובמבר 2024, פרשו שאר המועמדים לראשות המועצה ומיכל עוזיהו, היחידה שהגישה את מועמדותה, הוכרזה כראש המועצה.
למליאת המועצה ייבחרו 33 חברים: 2 מבארי ועין הבשור כל אחד ועוד נציג אחד מכל יישוב במועצה. במרבית היישובים הוגשה רשימה אחת בלבד, או לא הוגשה רשימה כלל, לנציגות במועצה ולוועד המקומי, ולכן יתקיימו בפועל בחירות רק בארבעה יישובים: נציג למועצה ייבחר ביישובים כיסופים ובעמיעוז ונציגות לוועד המקומי תיבחר ביישובים יתד וצוחר.
מועצות אזוריות > באר טוביה

| הבחירות לראשות מועצה אזורית באר טוביה |
| --- | --- | --- |
| קובי אביבי | 14.6% | כפר אחים |
| אודי דניאלי | 13.3% | נווה מבטח |
| גל זנדני | 1.8% | ינון |
| בן כהן | 33.9% | אביגדור |
| רחל פרץ גלאם | 13.3% | שדה עוזיהו |
| דרור שור | 23.1% | ביצרון |
ראש מועצה אזורית באר טוביה המכהן קובי אביבי מכפר אחים התמודד לכהונה שנייה, מול דרור שור, ראש המועצה לשעבר, מביצרון, אודי דניאלי ממושב נווה מבטח, גל זנדני ממושב ינון, עו"ד רחל פרץ גלאם משדה עוזיהו ובן כהן מאביגדור. בנוסף, עדי נאמן מניר בנים הכריזה על מועמדותה לראשות המועצה, אך פרשה מאוחר יותר.
בבחירות לראשות המועצה הגיע ראש המועצה המכהן אביבי למקום השלישי והסיבוב השני היה אמור להיערך בין בן כהן לדרור שור. לאחר כשבוע מיום הבחירות הודיע המתמודד אודי דניאלי (שלא נבחר) כי הוא תומך בשור, כששאר המועמדים לא הביעו את תמיכתם באף אחד מהמועמדים. מאוחר יותר החליט שור להסיר את מועמדותו בסיבוב השני בשל תוצאות הסבב הראשון והבחירות בסבב השני עברו למתכונת בו המצביעים בוחרים אם לתמוך בכהן או להתנגד לו (פתק ירוק). כהן ניצח עם 90.7% בעדו ו-9.3% נגדו.
למליאת המועצה נבחרו 22 נציגים, אחד מכל יישוב במועצה, למעט אזור כפר הנוער החקלאי כנות, אזור מחנה מרים (בסיס חצור) ואזור בת חצור שלא יוצגו במועצה.
במועצה נערכו בחירות לוועד מקומי ב-21 יישובים, מתוכם ב-18 בוצעה הכרזה כיוון שהוגשה רק רשימה אחת וב-3 יישובים, ינון, שתולים וכפר אחים, התקיימו בחירות לוועד המקומי בין רשימות שונות.
מועצות אזוריות > בוסתאן אל מרג'

ראש מועצה אזורית בוסתאן אל-מרג' המכהן עבד אלכרים זועבי מנין, שנבחר לראשונה ב-2018 לתפקיד לא התמודד לכהונה נוספת בראשות המועצה. על התפקיד התמודדו חמישה מועמדים: אסמעאיל זועבי, סלמאן זועבי, עבד אלרחמן זועבי ושני מועמדים שונים ששמם אחמד זועבי והובדלו בפתקי ההצבעה באמצעות שם האב – אחמד מוסטפא זועבי ואחמד סלאח זועבי. איש מהמועמדים לא זכה ב-40% מהקולות בסיבוב הראשון ובסיבוב השני התמודדו אחמד זועבי (בן מוסטפא) ואסמעאיל זועבי ובהם ניצח אחמד זועבי ברוב של 59.1% מהקולות.
למליאת המועצה נבחרו שבעה נציגים: 1 מדחי, ו-2 נציגים מכל אחד מהיישובים האחרים במועצה – נין, כפר מצר וסולם.(13)