אל-בירוני
עבודתו > אנתרופולוגיה > אינדולוגיה - חקר תת-היבשת ההודית

תהילתו של אל-בירוני כאינדולוג נשענת בעיקר על שני טקסטים: האחד הוא תרגום מסנסקריט לערבית של היוגה סוטרות של פטנג'לי, בשם "ספר פטנג'לי" (Tarjamat ketāb Bātanjalī fi’l-ḵalāṣ men al-ertebāk)
כבר תרגמתי שני ספרים לערבית, אחד על המקורות ותיאור כל הנבראים, שנקרא SchhJchya, והשני על שחרור הנשמה מכבלי הגוף, שנקרא Patanjali. שני ספרים אלה מכילים את רוב מרכיבי האמונה של ההינדים, אך לא את כל הכללים האחידים הנגזרים מהם. אני מקווה שהספר הנוכחי יאפשר לקורא לוותר על שני הספרים הקודמים האלה, ועל ספרים אחרים מאותו סוג.
והשני, היצירה האנציקלופדית על הודו בשם " מחקר ביקורתי על מה שההודים מספרים, בין אם זה מקובל על ההיגיון או סותר אותו" הידוע בשם "אל-הינד" (Taḥqīq mā li-l-Hind min maqūlah makbūlah fī al-ʿaql aw mardhūlah, נכתב בערבית, تحقيق ما للهند من مقولة مقبولة في العقل أو مرذولة) שבעבורה זכה לעיקר פרסומו, בה חקר כמעט כל היבט של החיים ההודים, כולל דת, היסטוריה, גאוגרפיה, גאולוגיה, מדע ומתמטיקה.
המוקד העיקרי של אל-בירוני במהלך מסעו בהודו, לא היו ההיסטוריה הצבאית והפוליטית: הוא החליט דווקא לתעד את ההיבטים האזרחיים והמדעיים של החיים ההינדיים, תוך בחינת תרבות, מדע ודת. הוא חקר את הדת בהקשר תרבותי עשיר. הוא מבטא את מטרתו ברהיטות פשוטה:
אני לא אביא את הטיעונים של יריבינו כדי להפריך אותם, כי אני מאמין שהם לא נכונים. הספר שלי אינו אלא תיעוד היסטורי פשוט של עובדות. אציב בפני הקורא את התיאוריות של ההינדים בדיוק כפי שהן, ואזכיר בקשר אליהן תיאוריות דומות של היוונים כדי להראות את היחסים הקיימים ביניהם.
דוגמה לניתוח של אל-בירוני היא ההסבר שלו לסיבה בגינה הינדים רבים שונאים מוסלמים:
אל-בירוני מציין בתחילת ספרו כיצד התקשו המוסלמים ללמוד על הידע והתרבות ההינדית. הוא מסביר שההינדואיזם והאסלאם שונים לחלוטין זה מזה. יתר על כן, ההינדים בהודו של המאה ה-11 סבלו מגלי התקפות הרסניות על רבות מעריה, וצבאות אסלאם לקחו עבדים הינדים רבים לפרס, דבר שלטענתו, תרם לכך שההינדים הפכו לחשדנים כלפי כל הזרים, לא רק כלפי המוסלמים. ההינדים ראו במוסלמים אלימים וטמאים, ולא רצו לחלוק איתם דבר.
עם הזמן זכה כנראה אל-בירוני להתקבל בברכה על ידי חוקרים הינדים (זאת לומדים מיכולתו לגשת למידע מקומי, ללמוד סנסקריט ולכתוב יצירה מקיפה על הודו כל אלה מרמזים שהתקבל בצורה טובה על ידי המקומיים). הוא אסף ספרים ולמד עם חוקרים ההינדים אלה על מנת לשלוט בסנסקריט, לגלות ולתרגם לערבית את המתמטיקה, המדע, הרפואה, האסטרונומיה ושאר תחומי האמנויות כפי שנהגו בהודו של המאה ה-11. הוא קיבל השראה מהטיעונים שהציעו חוקרים הודים שהאמינו שכדור הארץ חייב להיות בצורת כדור, שלדעתם הייתה הדרך היחידה להסביר באופן מלא את ההבדל בשעות האור לפי קווי רוחב עונות השנה והמיקומים היחסיים של כדור הארץ כלפי הירח והכוכבים. במקביל, אל-בירוני גם מתח ביקורת על סופרים הודים, שלדעתו השחיתו ברישול מסמכים הודיים תוך יצירת עותקים של מסמכים ישנים יותר. הוא גם העביר ביקורת כלפי ההינדים על מה שראה אותם עושים ולא עושים, למשל מצא שהם חסרי סקרנות לגבי היסטוריה ודת.
אחד ההיבטים הספציפיים של החיים ההינדיים שאל-בירוני למד היה לוח השנה ההינדי. הלמדנות שלו בנושא מציגה נחישות ומיקוד רב, שלא לדבר על המצוינות בגישתו למחקר המעמיק שביצע. הוא פיתח שיטה להמרת תאריכי הלוח ההינדי לתאריכים של שלושת לוחות השנה השונים שהיו נפוצים בארצות האסלאם בתקופתו, היווני, הערבי/מוסלמי והפרסי. אל-בירוני רתם אסטרונומיה לקביעת השיטות שלו, המאפשרות להמיר תאריכים ושנים בין לוחות השנה השונים, שנקטו במשוואות מתמטיות מורכבות וחישובים מדעיים.