stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אתלטיקה באולימפיאדת פריז (2024)
הזוכים במדליות > משולב (2 אתלטיות ו-2 אתלטים)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת שליחים 4x400 מטר | הולנד הולנד   יוג'ין אומלה   לייקה קלאפר   איזאיה קליין איקינק   פמקה בול   *קתלין פיטרס | 3:07.43 דקות | ארצות הברית ארצות הברית   ורנון נורווד   שמיר ליטל   ברייס דדמון   קיילין בראון | 3:07.74 דקות | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת   סמואל רארדון   לויאי נילסן   אלכס היידוק-וילסון   אמבר אנינג   *ניקול ירגן | 3:08.01 דקות |
| מרתון הליכה תחרותית  אתלט 11.45ק"מ אתלטית 10ק"מ אתלט 10ק"מ אתלטית 10.745ק"מ | ספרד ספרד   אלברו מרטין   מריה פרס | 2:50:31 שעות | אקוודור אקוודור   בריאן פינטאדו   גלנדה מורחון | 2:51:22 שעות | אוסטרליה אוסטרליה   רידיאן קאולי   ג'מימה מונטאג | 2:51:38 שעות |
(*) אתלטיות אשר רצו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הן במדליות
טבלת המדליות

מדינה מארחת (צרפת)
הערות שוליים

↑  טבלת המדליות באתלטיקה, מתוך אתר אולימפיאדת פריז 2024
אקיטן החדשה

אקיטן החדשה (בצרפתית: Nouvelle-Aquitaine) הוא חבל בדרום-מערב צרפת, החל מ-2016. בירת המחוז היא בורדו. החבל הורכב משלושה חבלים קודמים: אקיטן, לימוזן ופואטו-שראנט. בעקבות רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית. מספר חבלי הארץ ירד מ-22 חבלים ל-13 חבלים. החבל מורכב מ-12 מחוזות: שראנט, השראנט הימי, קורז, קרז, דורדון, ז'ירונד, לאנד, לוט וגארון, הפירנאים האטלנטיים, דה-סוור, ויין וויין עילית.
בירת החבל היא בורדו. 
ב-1 בינואר 2016 ניתן לחבל שם זמני שנוצר מאיחוד שמות החבלים אקיטן-לימוזן-פואטו-שראנט. ביולי 2016 מועצת החבל נתנה לחבל את השם אקיטן החדשה, שם שאושרר במועצת המדינה של צרפת.
נכון ל-2012 בחבל היו 5,844,177 תושבים, 4 מתוך 18 חבלים, ושטח החבל הוא 84,061, הגדול בחבלי צרפת.
החבל מוביל בצרפת מבחינה חקלאות בכלל וחקלאות יין בפרט.
גאוגרפיה

חבל זה נמצא בדרום מערב צרפת המטרופוליטנית וגובלת במפרץ ביסקאיה במערב, ספרד בדרום. במזרח היא גובלת בחבלים אוקסיטניה ואוברן-רון-אלפ ובחבלים פיי דה לה לואר וסאנטר-עמק הלואר בצפון.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2012 בחבל היו 5,844,177 תושבים. רביעית מתוך 13 חבלי צרפת המטרופוליטנית. בחבל 25 שטחים אורבניים גדולים כאשר הגדול מביניהם היא בירת המחוז בורדו ופרווריה. במטרופולין בורדו יש 1,140,000 תושבים. לאחריה נמצאים באיון ולימוז' עם כ-280 אלף תושבים, פואטייה עם 250 אלף, פו 240 אלף, לה רושל עם 200 אלף תושבים ועוד 11 שטחים אורבניים גדולים.
אקיטן החדשה הוא החבל השני בחדשנות ולימודים גבוהים, אחרי איל-דה-פראנס, עם 5 אוניברסיטאות גדולות (אוניברסיטת בורדו, אוניברסיטת לה רושל, אוניברסיטת פואטייה ואוניברסיטת פו)
ראו גם

אקיטן
לימוזן
פואטו-שראנט
הערות שוליים

↑  חוק מספר 29-2015 מה-16 בינואר 2015 מאתר החוקים הצרפתי
| חבלי צרפת |
| --- | --- | --- |
| חבלים בצרפת המטרופוליטנית מ-2016 | או-דה-פראנס • אוברן-רון-אלפ • אוקסיטניה • איל-דה-פראנס • אקיטן החדשה • בורגון-פראנש-קונטה • ברטאן • גראנד אסט • נורמנדי • סאנטר-עמק הלואר • פיי דה לה לואר • פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור • קורסיקה |  |
| חבלים בצרפת המטרופוליטנית עד סוף 2015 | אוברן • איל-דה-פראנס • אלזס • אקיטן • בורגון • ברטאן • לורן • לימוזן • לנגדוק-רוסיון • מידי-פירנה • נור-פה דה קאלה • נורמנדי עילית • נורמנדי תחתית • סאנטר • פיי דה לה לואר • פואטו-שראנט • פיקרדי • פראנש-קונטה • פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור • קורסיקה • רון-אלפ • שמפאן-ארדן |  |
| חבלים מעבר לים | גוואדלופ • גיאנה הצרפתית • מרטיניק • ראוניון • מיוט |  |
| קולקטיבים מעבר לים | פולינזיה הצרפתית • סן-פייר ומיקלון • ואליס ופוטונה • סן ברתלמי • סן מרטן |  |
| טריטוריות מעבר לים | הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת (ארץ אדלי • איי אפארסה • סן פול ואמסטרדם • איי קרגלן • איי קרוזה) |  |
| מעמד מיוחד | קלדוניה החדשה • קליפרטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009294187805171  BnF: cb170231503 (data)  LCCN: n2018029704  MusicBrainz: 08850fc4-a609-46fb-8857-5a457bf798cc  NKC: ge1065058  SUDOC: 193296063  VIAF: 330145857900523020859   WorldCat (עם VIAF): 330145857900523020859
ביי

ערך זה עוסק בתואר אצולה טורקי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בֵּיי (בטורקית מודרנית: Bey, בטורקית עות'מאנית: بک – בֵּיי, בק, בכּ או בג) היה תואר אצולה טורקי שהוצמד לאחר שמו הפרטי של אדם, ומקבילתו הנשית הייתה "האנם" (Hanım), מונח מהשפה הפרסית שמשמעותו "גברת". המונח עדיין רווח בטורקית המודרנית, אם כי משמעותו שונה, ונעשה בו שימוש באופן דומה גם באזרבייג'ן. ביי היה השני בחשיבותו מבין התארים לגברים באימפריה העות'מאנית אחרי פאשה ולפני אע'א ואפנדי.
היסטוריה

מקורו של המושג במילה ל"מנהיג" או "ראש שבט" בשפות טורקיות, אך השימוש רווח למנהיגים בכלל גם בפרסית ובשפות אחרות במרכז אסיה. כך למשל כונה המשנה למלך הכוזרים בכינוי כגן בק. אטא-ביי (באזורים אחרים בק או בג) הוא כינוי שהיה נפוץ החל מהתקופה הסלג'וקית באזורי שליטתם של הסלג'וקים והמדינות שצמחו על חורבות ממלכתם. כמו כן נפוץ השם בקרב הטורקמנים באזור איראן ואזרבייג'ן. באיראן כונה הוזיר הגדול בכינוי, האתא-בג הגדול. כינוי הישות עליה היה הביי מופקד נקראה "בייליק" (Beylik), שמשמעותה המקורבת היא "נסיכות" או "נפה". לשמותיהם של שלושת השליטים הראשונים של האימפריה העות'מאנית, אשר החלה גם היא כבייליק, הוצמד התואר "ביי". תואר זה הוחלף ב"סולטאן" רק ב-1383, וניתן למורט הראשון על ידי חליפות קהיר. החל משלב זה ניתן התואר "ביי" לאנשי צבא וממשל משניים, כמו ראש סנג'ק (בקירוב "רובע", אם כי מאוחר יותר קרוב יותר למחוז), אשר כונה "סנג'קביי" (Sancakbey). ראש הרובע היה כפוף לראש המחוז, שכונה בדרך כלל בתואר "פאשה". התואר הוענק גם לראשי ערי הבירה הקודמות של האימפריה – בורסה ואדירנה. בנוסף על כך ניתן התואר למיופי כוח מטעם האימפריה כמו מושל תוניסיה, תואר שנשאר בתוקף גם בתקופת השלטון הצרפתי. מאוחר יותר ניתן התואר "ביילרביי" (Beylerbey או Beylerbeyi – "אדון האדונים") למושל הכללי של שטח ארץ רחב ידיים באימפריה העות'מאנית והספאווית, אולם גם תואר זה עבר פיחות במעמדו עם השנים.
עם השנים חל פיחות במעמדו של המושג, שהוצמד לאנשים פחותים במעמדם, ומגמה זו נמשכה במאה ה-19, עת המושג החל להיות מקביל ל"אדוני" וללא קונוטציה של תואר אצולה. לעיתים צורפה המילה "אפנדי" (Efendi – "אדון") או אפנדים (Efendim – "אדוני [שלי]") אל ביי, כדי להפליג במידת הנימוס – Beyefendi או Beyefendim. נוהג זה רווח גם כיום, ולמרות שמשמעות הצירוף היא "אדוני-אדוני", עדיין אין בה קונוטציה של תואר אצולה בשימוש מודרני או פחיתות כבוד מצדו של הדובר. לנשים שמורה המקבילה "האנֵמאפנדי" (Hanımefendi), ובהיעדר מין דקדוקי בטורקית, התרגום המילולי של מושג זה הוא "גבירתי הנכבדה" ולא "גבירתי-אדוני".
ביי בטורקית מודרנית

עם הרפורמה בשפה הטורקית במהלך המאה ה-20, טבע המוסד לשפה טורקית את הביטויים בָּיי (Bay) "מר" ובָּייאן (Bayan) "גברת", על משקל "בֵּיי" ובמטרה להחליפו, ואלה הוצמדו לפני שמות משפחה. מכוח "חוק השמות" חויב כל אזרח טורקי ב-1934 לקחת לו שם משפחה והשימוש בביי כתוספת רשמית לשם נאסר. עם זאת, המושגים החדשים לא נקלטו היטב, ולצרכים חברתיים עדיין נעשה שימוש במושגים הישנים "בֵיי" ו"האנם", אשר אינם מעידים עוד על שייכות למעמד האצולה, למעט בהקשרים היסטוריים. לצרכים רשמיים עדיין נעשה מדי פעם שימוש במושגים החדשים, אך השימוש במילה "Sayın" (הנכבד/ת) לפני שמו או תוארו של אדם מקובל יותר ולעיתים אף מתחייב ("Sayın Başkan" – "אדוני הנשיא").
"ביי" עשוי להצטרף למספר דרגות צבאיות כמו "אלביי" (Albay – קולונל, מ-"Alay" – "גדוד") או "ירביי" (Yarbay – סגן, מ-"Yardım" – "עזרה"). בשני המקרים מקורו של Bay אינו במושג החדש שטבע המוסד לשפה הטורקית, אלא בהרמוניה קולית ששינתה את התנועה "E" ב-Bey ל-"A" ב-Bay כתוצאה מהשפעת צליל "A" ב-Yar וב-Al. גם הפנייה המקובלת לשגריר בטורקית היא "אלצ'י ביי" – "Elçi Bey" (מילולית, "אדון המשלחת"). עם זאת, במספר שפות טורקיות אחרות עדיין נודעת לביי משמעות של תואר אצולה.
ראו גם

פאשה
אע'א
אפנדי
האנם
הנסיכויות הבייליקיות באנטוליה
אריה אטרמן

אריה עטר (אטרמן) (1913 - ?), היה אתלט ארצישראלי, אלוף ושיאן ארץ ישראל בהדיפת כדור ברזל, בזריקת דיסקוס ובהטלת כידון. זוכה מדליית ארד מהמכביה השנייה (1935) בקרב עשר.
ביוגרפיה

אטרמן נולד וגדל בדואיסבורג, גרמניה. הוא היה חבר ב"דואיסבורג שפיל פריין", שם הוא ניהל את קבוצת הצעירים באתלטיקה קלה, שחייה וכדורגל. ב-1922 עבר עם משפחתו לקלן ושם התאמן במועדון בר כוכבא. בן 13 הוא זכה באליפות הנערים בקרב 3. באליפות גרמניה לנערים הוא זכה בהטלת כידון (600 גרם) בתוצאה של 61.50 מטר. הוא השתתף בתחרויות שארגנה המכבי בגרמניה. בשנת 1932 לאחר שלא התקבל לבית הספר הגבוה לחינוך גופני הוא עבר להתגורר בפריז שם למד בבית הספר לחינוך גופני של הצבא.
ביוגרפיה > 1935

במכביה השנייה הוא הגיע בראש המשלחת מצרפת עם 6 ספורטאים. בתחרויות עצמן הוא זכה במדליית ארד בקרב עשר. בתחרות שנערכה בביירות קבע אטרמן בהטלת כידון שיא עולם של מכבי חדש - 51.50 מטר.
לאחר שנשאר בארץ לסיום המכביה השנייה התאמן אטרמן בקבוצת מכבי תל אביב.
באליפות האתלטיקה הראשונה של ארץ ישראל שנערכה באצטדיון ימק"א ירושלים בסוף נובמבר 1935 זכה אטרמן ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל בשיא ארץ ישראל חדש של 11.77 מטר, לפני חבריו לאגודה זאב שטיל (11.36 מטר) ודב רבינוביץ' (10.56 מטר), בהטלת כידון (800 גרם) בתוצאה של 46.62 מטר, לפני לב גוריון מבר כוכבא ירושלים (46.10 מטר) ודב רבינוביץ' (44.65 מטר) ובריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם סם שטיינברג, עמיחי כספי ושלמה מרנץ בתוצאה של 45.6 שניות, לפני מכבי חיפה (47.1 שניות) ומכבי עתיד תל אביב. מדליית כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 32.21 מטר, אחרי זאב שטיל שקבע שיא ארץ ישראל חדש של 37.65 מטר ולפני לב גוריון (32.17 מטר.
ביוגרפיה > 1941

באליפות ארץ ישראל שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב ב-26 באפריל 1941 זכה אטרמן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 38.01 מטר ומדליית כסף בהטלת כידון 51.14 מטר, אחרי הרצל פריצנר ממכבי רחובות (53.49 מטר) ולפני חברו לאגודה אברהם גרין (51.06 מטר).
ביוגרפיה > 1947

באליפות המזרח הקרוב שנערכה באתונה יוון בספטמבר 1947 זכה אטרמן במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 51.69 מטר.
חייו האישיים

היה מורה להתעמלות בגימנסיה הרצליה. בין תלמידיו היו יהודה גבאי ונתיבה בן-יהודה. בשנת 1942 התגייס לצבא הבריטי. בשנת 1954 התמנה למנהל הספורט של אגודת הצעירים העבריים ברוצ'סטר, ארצות הברית.
הערות שוליים

1 2  אלישע שוחט, 75 שנים לרבַּנָאות הראשונה באתלטיקה - חלק שני, באתר sportweb, ‏18 באוקטובר 2011
↑  התחרויות לרבנאות א"י באתלטיקה קלה, הַבֹּקֶר, 1 בדצמבר 1935
↑  לאחר ההתחרויות לרבנאות באתלטיקה, הַבֹּקֶר, 6 בדצמבר 1935
↑  ספורט - התחרות הגמר באתלטיקה קלה לרבנאות ארץ ישראל, המשקיף, 27 באפריל 1941
↑  אל. אלכסנדרוביץ, השבוע בספורט, הַבֹּקֶר, 2 במאי 1941
↑  הצלחה לאתלטים העברים ביון, המשקיף, 30 בספטמבר 1947
↑  היום הראשון של אתלטי ארצנו באצטדיון אתונה, הַבֹּקֶר, 9 באוקטובר 1947
↑  אביעד פוהורילס, זינוק לאתמול, באתר ישראל היום, 28 ביוני 2018
↑  נתיבה בן-יהודה - ביוגרפיה
↑  אריה אטרמן בצבא, הַבֹּקֶר, 12 ביולי 1942
↑  אריה עטר, חרות, 21 בנובמבר 1954
ברילה

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית (בבעלות משפחתית)
 מייסדים:  פייטרו ברילה 
 תקופת הפעילות:  1877–הווה (כ־147 שנים)
 מיקום המטה:  פארמה 
 משרד ראשי:  איטליה פארמה, איטליה
 בעלות:  משפחת ברילה
 ענפי תעשייה:  מזון
 מוצרים עיקריים:  פסטה, רטבים, מוצרי מאפה כמו ביסקוויטים, צנימים, דגנים, חטיפים, מגדנים, לחם קל, בריוש, חטיפי אנרגיה, עוגות וקרקרים
 הכנסות:  3.9 מיליארד אירו (2010)
 יו"ר:  גוידו ברילה
 עובדים:  14,043 (2010)
  
 http://www.barillagroup.com/
 
ברילה (באיטלקית: Barilla S.p.A.‎) היא חברת מזון שמרכזה באיטליה.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1877 בפונטה טרו, איטליה, בידי פייטרו ברילה (Pietro Barilla). החברה היא בבעלות פרטית, וכיום היא בבעלות משפחת ברילה, מזה הדור הרביעי. שלושה אחים בני המשפחה מנהלים אותה: היו"ר גוידו ברילה (Guido Barilla) וסגני היו"ר לוקה ברילה (Luca Barilla) ופאולו ברילה (Paolo Barilla; לשעבר נהג מרוצי פורמולה 1).
החברה מחזיקה בשליטה במפעלי ברילה (יצרנית פסטה רב-לאומית), ובחברות מולינו ביאנקו (Mulino Bianco), פאווסי (Pavesi), וויילו (Voiello), אליקסיר (Alixir) ואקדמיה ברליה (Academia Barilla), וסברוד (Wasabröd) השוודית, מיסקו (Misko) היוונית, פיליז (Filiz) הטורקית, וכן מותגי ימינה (Yemina) ווסטה (Vesta) המקסיקניים.
החברה מייצרת סוגים שונים של פסטה והיא מהווה את יצרנית הפסטה המובילה בעולם, עם 40-45% מנתח השוק האיטלקי ו-25% מנתח השוק האמריקאי. היא מייצרת 4,000 טון של פסטה יבשה בשנה בלמעלה מ-120 צורות וגדלים. הפסטה של ברילה נמכרת במסעדות שונות ברחבי העולם, למשל במסעדות הרשת האסייתית "פסטה-מניה" (Pastamania).‏ כמו כן, היא החברה המובילה באיטליה בממכר מוצרי מאפה. בעקבות רכישת החברה השוודית וסברוד (Wasabröd), ברילה מהווה גם את היצרנית המובילה בעולם של לחם שטוח (מאכל סקנדינבי), והיא מוכרת 60,000 טון של לחם זה בשנה.
קבוצת ברילה מפעילה מפעלי ייצור ברחבי העולם: באיטליה, ביוון, בצרפת, בגרמניה, בנורווגיה, ברוסיה, בשוודיה, בטורקיה, בארצות הברית ובמקסיקו. החברה גם מפעילה טחנות קמח באיטליה, ביוון, בשוודיה, בטורקיה ובארצות הברית. המטה הראשי של החברה הוא בפארמה, איטליה, אך היא מחזיקה במשרדים בכמה מדינות נוספות בעולם: באוסטריה, בבלגיה, בצרפת, בגרמניה, ביוון, בהולנד, בפולין, ברוסיה, בסלובניה, בשבידה, בשווייץ, בטורקיה, בארצות הברית, במקסיקו, בברזיל, באוסטרליה וביפן. המפעל שבו יוצרה הפסטה מצוין על גבי האריזה באמצעות אות קוד, בעוד שמוצרים שיוצרו באיטליה מתויגים כך במפורש. הקמח המשמש ליצירת המוצר הסופי נרכש מרחבי העולם.
בספטמבר 2013 החל חרם צרכנים על מוצרי החברה לאחר ריאיון של גוידו ברילה ברדיו האיטלקי, בו דיבר על "קדושת המשפחה" ואמר: "לעולם לא נציג זוגות חד-מיניים בפרסומת שלנו, כי אנחנו תומכים במשפחה המסורתית. אם מישהו לא אוהב את זה, הוא יכול לאכול פסטה של יצרנים אחרים."
לאחר הריאיון התנצל גוידו ברילה פעמיים, ונפגש מספר פעמים עם פעילים וארגוני להט"ב. דובר החברה הודיע על השקת מסעי פרסום פתוחים והוליסטיים יותר, ועל הקמת ועדה מייעצת שתבטיח גיוון ושוויון בתרבות הארגונית בכל הנוגע לנטייה מינית, מגדרית ורב-תרבותיות. בשנה שלאחר מכן החברה העניקה תנאים מיוחדים לעובדים טרנסג'נדרים ובני משפחותיהם, תרמה כסף לארגוני להט"ב והפיקה פרסומת עם זוג לסביות. פעולות אלה הקנו לה ציון לשבח מטעם ארגון "הקמפיין לזכויות אדם".
בישראל מוצרי ברילה משווקים על ידי קבוצת שסטוביץ, ומיובאים על ידי חברת אש-בר.
הערות שוליים

↑  Big portions: America's role in the rise of the world's biggest pasta-maker, The Economist, June 21 2007
↑  "Unleashing the 'Mania' - 7 million plates of pasta sold... and counting!" (PDF). Asia Franchise & Business Opportunities (April - June 2008). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-02-27. נבדק ב-2013-09-08.
↑  Wasa official website
↑  Official website, In the world
1 2  Official website, FAQ
↑   גרדיאן, יו"ר ברילה התבטא נגד הומואים - והצית חרם צרכנים באיטליה, באתר TheMarker‏, 28 בספטמבר 2013
↑  Gregory Wallace, Barilla goes from worst to first on gay rights, באתר CNN, ‏19 בנובמבר 2014 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007509612005171  GND: 5170585-0  ISNI: 0000 0000 9186 3944  LCCN: n94085461  NKC: kn20050506022  SUDOC: 034089039  VIAF: 134530741   WorldCat (עם VIAF): 134530741 
מקים החברה פיאטרו ברילה, 1890 לערך
ביי אוף פלנטי

ביי אוף פלנטי (אנגלית: Bay of Plenty; מילולית: מפרץ השפע) הוא מפרץ וחבל הנקרא על שמו בצפון האי הצפוני של ניו זילנד. החבל משתרע על שטח של 12,277 ק"מ רבוע מן הקצה המזרחי של חצי האי קורומנדל במערב, לאורך חופו של האוקיינוס השקט ועד לכף רנאווי (Cape Runaway) במזרח, ונמשך דרומה כמעט עד לאגם טאופו. מתגוררים בו 260,300 תושבים. שתי הערים הגדולות בביי אוף פלנטי הן טאורנגה (Tauranga) ורוטורואה (Rotorua) אולם מוסדות השלטון האזורי מרוכזים בעיירה פקטאני (Whakatane).
ביי אוף פלנטי קיבל את שמו לאחר שג'יימס קוק ביקר בו ב-1769 וראה גידולים חקלאיים של התושבים המאורים. האקלים החם והלח במשך רוב השנה מאפשר לגדל באזור גידולים חקלאיים טרופיים דוגמת קיווי, אבוקדו ותפוח עץ.
חלוקה מנהלית

מבחינה מנהלית החבל מחולק לשש רשויות אזוריות: חמישה מחוזות ועיר אחת. את המחוז רוטורואה ביי אוף פלנטי חלוקת עם ואיקטו שמדרום לה. בנוסף, כ-15% ממחוז טאופו שבחבל ואיקטו מצויים גם הם בתחומי החבל.
| רשויות אזוריות בביי אוף פלנטי>  | רשויות אזוריות בביי אוף פלנטי> שם | רשויות אזוריות בביי אוף פלנטי> בירה | רשויות אזוריות בביי אוף פלנטי> שטח (קמ"ר) | רשויות אזוריות בביי אוף פלנטי> אוכלוסייה (2018) | רשויות אזוריות בביי אוף פלנטי> צפיפות (בנפש לקמ"ר) | רשויות אזוריות בביי אוף פלנטי> סוג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | טאורנגה Tauranga | - | 135 | 135,000 | 978.26 | עיר |
| 2 | רוטורואה Rotorua | רוטורואה | 2,409 | 72,500 | 30.10 | מחוז |
| 3 | ביי אוף פלנטי המערבי Western Bay of Plenty | טאורנגה | 1,951 | 50,100 | 25.68 | מחוז |
| 4 | פקטאני Whakatane | פקטאני | 4,450 | 35,700 | 8.02 | מחוז |
| 5 | אופוטיקי Opotiki | אופוטיקי | 3,089 | 9,100 | 2.95 | מחוז |
| 6 | קווראו Kawerau | קווראו | 24 | 7,080 | 295.00 | מחוז |
דמוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| פריסת אוכלוסיית ביי אוף פלנטי |
| --- | --- | --- | --- |
  מתחת 1 נפש לקמ"ר  מעל 1 נפש לקמ"ר  מעל 5 נפש לקמ"ר  מעל 10 נפש לקמ"ר  מעל 50 נפש לקמ"ר  מעל 100 נפש לקמ"ר  מעל 250 נפש לקמ"ר  מעל 500 נפש לקמ"ר  מעל 750 נפש לקמ"ר  מעל 1000 נפש לקמ"ר  מעל 2000 נפש לקמ"ר:
הערות שוליים

↑  "Subnational population estimates: At 30 June 2018 (final) – NZ.Stat tables". Stats NZ Tatauranga Aotearoa. 14 November 2018
| חבלי ניו זילנד |
| --- | --- | --- |
| האי הצפוני | נורת'לנד • אוקלנד • ואיקטו • ביי אוף פלנטי • הוקס ביי • טראנאקי • מנוואטו-ונגנאוי • ולינגטון • גיזברן |  |
| האי הדרומי | וסט קוסט • אוטגו • סאות'לנד • קנטרברי • נלסון • מרלבורו • טסמן |  |
| אזורים במעמד מיוחד | איי קוק • איי קרמדק • ניואה • איי צ'טהאם • טוקלאו • שטח חסות רוס • האיים הסאב-אנטארקטיים |  |
ראו גם רשויות אזוריות בניו זילנד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 01558e87-29f0-4a2e-b625-b2ec2b936e86
אתלטיקה באולימפיאדת מינכן (1972)

אולימפיאדת מינכן (1972) נערכה במינכן, מערב גרמניה. תחרויות האתלטיקה נערכו בין 31 באוגוסט לבין 10 בספטמבר 1972. נערכו 38 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו (14 לנשים ו-24 לגברים), בהשתתפות 1,330 משתתפים (369 נשים ו-961 גברים) מ-104 מדינות.
אירועים בולטים

לראשונה זכתה ברית המועצות (ברית המועצות) במרב מדליות הזהב לפני מזרח גרמניה (מזרח גרמניה). לראשונה ירדה ארצות הברית (ארצות הברית ארצות הברית) למקום השלישי במניין מדליות זהב. במניין המדליות הכללי זכתה ארצות הברית במקום הראשון.
אירועים בולטים > האתלטיות הבולטות

רנטה שטכר (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) שזכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
היידה רוזנדהל (מערב גרמניה מערב גרמניה) שזכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
מוניקה צרט (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) שזכתה ב-2 מדליות זהב.
אירועים בולטים > האתלטים הבולטים

ולרי בורזוב (ברית המועצות ברית המועצות) שזכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
לאסה וירן (פינלנד פינלנד) שזכה בשתי מדליות זהב.
ויקטור סנייב (ברית המועצות ברית המועצות) שזכה במדליית הזהב השנייה שלו מתוך 4 מדליות, 3 מהן זהב.
קיפצ'וגה קיינו (קניה קניה) שזכה בשתי מדליות, זהב וכסף כמו במקסיקו סיטי 1968.
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | ברית המועצות ברית המועצות | 9 | 7 | 1 | 17 |
| 2 | מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 8 | 7 | 5 | 20 |
| 3 | ארצות הברית ארצות הברית | 6 | 8 | 8 | 22 |
| 4 | מערב גרמניה מערב גרמניה | 6 | 3 | 2 | 11 |
| 5 | פינלנד פינלנד | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 6 | קניה קניה | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 7 | בריטניה בריטניה | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 8 | פולין פולין | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 9 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 10 | אוגנדה אוגנדה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 11 | בולגריה בולגריה | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 12 | אוסטרליה אוסטרליה | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 12 | בלגיה בלגיה | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 12 | רומניה רומניה | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 15 | צרפת צרפת | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 16 | תוניסיה תוניסיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17 | קובה קובה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 17 | אתיופיה אתיופיה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 17 | איטליה איטליה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 20 | אוסטריה אוסטריה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 20 | ברזיל ברזיל | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 20 | ג'מייקה ג'מייקה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 20 | ניו זילנד ניו זילנד | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 20 | שוודיה שוודיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
הזוכים במדליות > נשים > מקצועות המסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | רנטה שטכר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 11.07 שניות   שיא עולם | רלין בויל   אוסטרליה אוסטרליה | 11.23 שניות | סילביה צ'יבס   קובה קובה | 11.24 שניות |
| ריצת 200 מטר | רנטה שטכר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 22.40 שניות   השוואת שיא עולם | רלין בויל   אוסטרליה אוסטרליה | 22.45 שניות | אירנה שווינסקה   פולין פולין | 22.74 שניות |
| ריצת 400 מטר | מוניקה צרט   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 51.08 שניות   שיא אולימפי | ריטה וילדן   מערב גרמניה מערב גרמניה | 51.21 שניות | קתי המונד   ארצות הברית ארצות הברית | 51.64 שניות |
| ריצת 800 מטר | הילדגרד פאלק   מערב גרמניה מערב גרמניה | 1:58.55 דקות   שיא אולימפי | ניולה סבייטה   ברית המועצות ברית המועצות | 1:58.65 דקות | גונהילד הופמייסטר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 1:59.16 דקות |
| ריצת 1500 מטר | לודמילה ברגינה   ברית המועצות ברית המועצות | 4:01.38 דקות   שיא עולם | גונהילד הופמייסטר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 4:02.83 דקות | פאולה פיני   איטליה איטליה | 4:02.85 דקות |
| ריצת 100 מטר משוכות | אנלי ארהרדט   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 12.59 שניות   שיא עולם | ולריה בופנו   רומניה רומניה | 12.84 שניות | קארין בלצר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 12.90 שניות |
| ריצת שליחות 4x100 מטר | מערב גרמניה מערב גרמניה   כריסטיאן קראוזה   אינגריד בקר   אנגרט ריכטר   היידה רוזנדהל | 42.81 שניות | מזרח גרמניה מזרח גרמניה   אוולין קאופר   כריסטינה הייניך   ברבל שטרופרט   רנטה שטכר | 42.95 שניות | קובה קובה   מרלן אלחרדה   כרמן ואלדס   פולחנסיה רומאי   סילביה ציבס | 43.36 שניות |
| ריצת שליחות 4x400 מטר | מזרח גרמניה מזרח גרמניה   דגמר קסלינג   ריטה קונה   הלגה זיידלר   מוניקה צרט | 3:22.95 דקות   שיא עולם | ארצות הברית ארצות הברית   מייבל פרגרסון   מדליין מנינג   שריל טוסיינט   קתי המונד | 3:25.15 דקות | מערב גרמניה מערב גרמניה   אנט רוקס   אינגה בודינג   הילדגרד פאלק   ריטה וילדן | 3:26.51 דקות |
הזוכים במדליות > נשים > מקצועות השדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לרוחק | היידה רוזנדהל   מערב גרמניה מערב גרמניה | 6.78 מטר | דיאנה יורגובה   בולגריה בולגריה | 6.77 מטר | אווה שורנובה   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 6.67 מטר |
| קפיצה לגובה | אולריקה מייפארת   מערב גרמניה מערב גרמניה | 1.92 מטר   השוואת שיא עולם | יורדנקה בלגובה   בולגריה בולגריה | 1.88 מטר | אילונה גוזנבאוואר   אוסטריה אוסטריה | 1.85 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | נדז'דה צ'יז'ובה   ברית המועצות ברית המועצות | 21.03 מטר   שיא עולם | מרגיטה גומל   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 20.22 מטר | איבנקה חריסטובה   בולגריה בולגריה | 19.35 מטר |
| זריקת דיסקוס | פאינה מלניק   ברית המועצות ברית המועצות | 66.62 מטר   שיא אולימפי | ארגנטינה מניס   רומניה רומניה | 65.06 מטר | וסילקה סטואבה   בולגריה בולגריה | 64.34 מטר |
| הטלת כידון | רות פוקס   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 63.88 מטר   שיא אולימפי | ז'קלין טודן   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 62.54 מטר | קייט שמידט   ארצות הברית ארצות הברית | 59.94 מטר |
| קרב חמש • | מרי פיטרס   בריטניה בריטניה | 4801 נק'   שיא עולם   (4841 נק') | היידה רוזנדהל ••   מערב גרמניה מערב גרמניה | 4791 נק'   (4852 נק') | בורגלינדה פולק   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 4768 נק'   (4807 נק') |
• בקרב 5, חלוקת המדליות נעשתה לפי שיטת ניקוד משנת 1971. התוצאות בסוגריים זהו עדכון הניקוד משנת 1985.

•• בתחרות קרב חמש קפצה היידה רוזנדהל למרחק של 6.83 מטר, 5 ס"מ רחוק יותר מקפיצת הזהב שלה בתחרות הקפיצה לרוחק ו-1 ס"מ קצר משיא העולם.