stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בין שתי ערים (סרט, 1958)
הערות שוליים

1 2 3  Collected Interviews: Voices from Twentieth-century Cinema by Wheeler W. Dixon,  SIU Press, 2001 p110
↑  Brian McFarlane, An Autobiography of British Cinema 1997 p 559
↑  British Betty Box Knows Box Office: Visiting Producer, Director Credited for 'Doctor' Series
Scheuer, Philip K. Los Angeles Times (1923-Current File) [Los Angeles, Calif] 07 July 1958: C11.
ברינס (מדינה)

ברינס (בספרדית: Barinas) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת במערב ונצואלה, גובלת במרידה, בטרוחיו, בפורטוגסה ובקוחדס בצפון, בגואריקו במזרח, באפורה בדרום, ובטאצ'ירה במערב.
המדינה משתרעת על שטח של 35,200 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 816,264 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא ברינס.
היסטוריה

האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור היו אנשי משלחות בפיקודם של ניקולאוס פדרמן (Nikolaus Federmann) וגאורג פון שפייר (Georg von Speyer) בשנות ה-30 של המאה ה-16 שנשלחו על ידי משפחת ולזר (Welser), משפחת סוחרים גרמנית ששלטה באותו זמן בשטחים בצפון-מערב ונצואלה. המשלחות לא הצליחו לכבוש את האזור מידי הילידים וגם לאחר שהשליטה בשטחי משפחת ולזר הועברה לספרד האזור עדיין לא נכבש. האזור נכבש סופית בשנות ה-70 של המאה ה-16. הספרדים המשיכו לשלוט באזור עד המאה ה-19.
בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור הפך לפרובינציית ברינס.
ב-1864, לאחר המלחמה הפדרלית, ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת ברינס, אך היא שרדה זמן קצר וכעבור שנים אחדות היא אוחדה עם מדינת אפורה למדינת סמורה, שנקראה על שמו של אסקיאל סמורה, ממנהיגי הפדרליסטים במלחמה הפדרלית. בהמשך צורפו למדינה גם מדינות קוחדס ופורטוגסה. בתחילת המאה ה-20 סמורה החלה להתפרק וכעת ברינס הייתה טריטוריה פדרלית בשם סמורה בתוך מדינת אפורה.
ב-1937 סמורה הפכה למדינה דה פקטו, אבל באופן רשמי היא עדיין הייתה טריטוריה באפורה. ב-1955 המדינה הפכה לנפרדת לחלוטין מאפורה ושמה חזר להיות ברינס.
כלכלה

כלכלת ברינס מתבססת על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול אורז, דורה, תירס וקפה, תיירות והפקת נפט וגז טבעי.
הערות שוליים

1 2  מפקד האוכלוסין והדיור הלאומי ה-14 - תוצאות עבור מדינת ברינס, מכון הסטטיסטיקה הלאומי של ונצואלה (בספרדית).
| מדינות ונצואלה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אמסונאס • אנסואטגי • אפורה • ארגואה • בוליבר • ברינס • גואריקו • דלטה אמקורו • ורגאס • טאצ'ירה • טרוחיו • יארקוי • לרה • מונגס • מירנדה • מרידה • נואבה אספרטה • סוליה • סוקרה • פורטוגסה • פלקון • קוחדס • קרבובו |  |
| ישויות פדרליות נוספות | הדפנדנסיות הפדרליות • מחוז הבירה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n80108906   WorldCat (עם LCCN): n80-108906
בין שתי ערים (סרט, 1917)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  בין שתי ערים מאת צ'ארלס דיקנס
 בימוי:  פרנק לויד 
 תסריט:  פרנק לויד 
 שחקנים ראשיים:  ויליאם פרנאם ג'ול כרמן צ'ארלס קלרי הרשל מאייל
 צילום:  ויליאם סי פוסטר ג'ורג' שניידרמן
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Fox Film Corporation
 חברה מפיצה:  Fox Film Corporation
 הקרנת בכורה:  11 במאי 1917
 משך הקרנה:  70 דק' 
 שפת הסרט:  סרט אילם (כתוביות באנגלית)
 סוגה:  סרט אילם, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
A Tale of Two Cities
בין שתי ערים (באנגלית: A Tale of Two Cities) הוא סרט אילם אמריקני משנת 1917 מסוגת הדרמה היסטורית בבימויו של פרנק לויד, ובכיכובם של ויליאם פרנאם, ג'ול כרמן וצ'ארלס קלארי. הסרט מבוסס על הרומן "בין שתי ערים" מאת צ'ארלס דיקנס.
תקציר העלילה

בתקופת המהפכה הצרפתית עורך דין בריטי מציל באומץ לב אציל צרפתי שנדון למוות, והולך במקומו לגיליוטינה.
צוות השחקנים

ויליאם פרנאם – צ'ארלס דארניי / סידני קרטון
ג'ול כרמן – לוסי מנט
צ'ארלס קלרי – מרקיז סן אוורמונד
הרשל מאייל – ז'אק דפארג'
רוזיטה מרסטיני – מאדאם תרז דפארג'
ג'וזף סוויקרד – ד"ר אלכסנדר מנט
ראלף לואיס – רוג'ר קליי
ויליאם קליפורד – גאבל
מארק רובינס – ג'רוויס לורי
אוליב וייט – מיס
וילארד לואיס – מר סי ג'יי סטרייבר
הארי דה ויר – גספרד
פלורנס וידור – מימי
לקריאה נוספת

Goble, Alan. The Complete Index to Literary Sources in Film. Walter de Gruyter, 1999.
הערות שוליים

↑  Goble p.974
ביירס נאודה

| --- | --- |

 לידה:  10 במאי 1915 רודפורט, דרום אפריקה 
 פטירה:  7 בספטמבר 2004 (בגיל 89) יוהנסבורג, דרום אפריקה 
 מדינה:  דרום אפריקה 
 השכלה:  אוניברסיטת סטלנבוש 
 מעסיק:  האוניברסיטה החופשית של אמסטרדם, האוניברסיטה החופשית של אמסטרדם 
 השקפה דתית:  נצרות פרוטסטנטית 
 פרסים והוקרה:  פרס זכויות האדם ע"ש רוברט קנדי (1985)  פרס ברונו קרייסקי  עיטור ארבע החירויות – חירות הפולחן  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
כריסטיאן פרדריק ביירס נאודה (באנגלית: Christiaan Frederick Beyers Naudé; ‏10 במאי 1915 – 7 בספטמבר 2004) היה כומר קלוויניסטי אפריקאי, תאולוג ואקטיביסט נגד האפרטהייד בדרום אפריקה.
ילדות

ביירס נאודה נולד ברודפורט טרנסינוול (כיום חאוטנג) לג'וזואה פרנסואה נאודה ואדריאנה יוהנה נאודה. הוא אחד משמונה ילדים במשפחה שהייתה חלק מקהילת האפריקאנרים. אביו היה ראש הכנסייה הרפורמית ההולנדית ומהמקימים של ברודרבונד (Afrikaner Broederbond). אגודה רבת עוצמה שיישמה ותמכה במדיניות ההפרדה הגזענית של האפרטהייד. ב-1921 משפחתו עברה לגראף-ריינט במחוז הייקפ. ביירס נאודה סיים את לימודיו בתיכון אפריקאנרי ב-1931 והלך בעקבות אביו ללימודי תאולוגיה באוניברסיטת סטלנבוש. הוא סיים את לימודיו ב-1939 עם תואר ראשון בתאולוגיה ותואר שני בשפות. נאודה הצטרף לברודרבונד כחבר הצעיר ביותר אי פעם בגיל- 25 בלבד. ב-1940 נאודה מונה לעוזר הכומר הכנסייה ההולנדית הנוצרית בוולינגטון. במשך- 20 שנה כיהן ככומר בעצמו, והסתובב בעולם והיה משוכנע בבסיס התנכי של האפרטהייד. באוגוסט של שנת 1940 התחתן עם אליזה ודר, לזוג נולדו שלושה בנים ובת.
פעילות נגד האפרטהייד

ביירס נאודה החל להטיל ספק במוסר של האפרטהייד לאחר שראה שאת ההרס שנגרם למשפחות שחורות בדרום אפריקה. נקודת המפנה עבורו הייתה טבח שארפוויל ב-1960 כשראה כיצד כוחות המשטרה הרגו כ-69 שחורים שהפגינו בדרכי שלום. הוא ניתק את הקשר עם הכנסייה שלו והחל להטיל ספק בהצדקה התנכית שהכנסייה ההולנדית הרפורמית נתנה למעשי האפרטהייד. הכנסייה אמרה שהלבנים הם פרי הציוויליזציה הנוצרית ולכן הם הנעלים. לאחר שחקר את הנושאה לעומק, ראה שההצדקה התנ"כית שהכנסייה נתנה היא מופרכת, ויצרה עיוותים בכתוב כדי שיתאים לצרכיהם.
בשנת 1961 נאודה הציג את הכנסייה ההולנדית הרפורמית במפגש של מועצת הכנסיות העולמי שנערך בעקבות אירוע שארפוויל, שבו הוא הנחה את ההצהרה הסופית שדחתה את האפרטהייד. לאחר המקרה, נאודה לא הסכים לחזור במעשיו וסולק מתפקידו. ב-1963 נאודה פרש מהברודרבונד לאחר- 22 שנות חברות ונחשב לבוגד. נקודת המפנה הסופית, הייתה כשעמד מול קהילת האפריקאנרים ונדחה באופן גורף, נאודה נאם את הדרשה האחרונה שלו על "סמכותו של ה' לפני סמכות האדם" הסיר את גלימתו ועזב את הכנסייה.
נאודה ומשפחתו היו מנודים לחלוטין על ידי חבריהם מהקהילה האפרקאנרית, הוא אמר לאשתו "עלינו להתכונן ל-10 שנים במדבר". באותה השנה הוא ייסד את המכון הנוצרי לדרום אפריקה שפעל נגד האפרטהייד. לאחר 14 שנות פעילות אינטנסיביות באוקטובר 1977 המכון הנוצרי לדרום אפריקה נאסר בידי הממשלה. ונאודה עצמו קיבל צו איסור, הוא הוחזק במעצר בית קפדני עם הגבלות אינטראקציה ותנועה קשות. למרות זאת, הוא עדיין המשיך להצליח ליצור קשר בשיטות שונות בצורה סודית והמשיך לתרום רבות למאבק נגד האפרטהייד, בראיון אתו הוא סיפר "תקשרתי דרך מכתבים קבועים שנכתבו בסודיות ונשלחו החוצה. כמובן, שלא דרך האימייל. ומעולם גם לא יצרתי קשר דרך הטלפון. ידעתי שמאזינים לי. פשוט הייתי צריך להשתמש בחוכמה כדי למצוא דרכים ואמצעים לעביר מסרים בצורה הסודית ביותר שאפשר.
"לאחר שבע שנים בספטמבר 1984 הוסר צו האיסור של נאודה והוא מייד חזר במלואה הכוח לתרום למאבק נגד האפרטהייד. ב־1994 לאחר ששמע את נאומו של דה קלרק, שהכריז על דרום אפריקה חדשה. נאודה אמר "סוף כל סוף! מה שחלמתי, קיוויתי ועבדתי עבורו נהפך לממציאות". ביטול האפרטהייד והמעבר לדמוקרטיה. ונאודה נהפך ממנודה לגיבור.
שבחים ופרסים

נלסון מנדלה בתקופת כהונתו כנשיא, כינה את נאודה "מעיין חיי של תקווה לשלום בין גזעים"
ושוב, ביום הולדתו ה-80. מנדלה אמר, חייו של ביירס נאודה הם מגדלור נוצץ לכל תושבי דרום אפריקה – שחור ולבן. זזה דוגמה להתעלות מעל הגזע, ולהיות דרום אפריקאי אמיתי.
נאודה זכה בפרס ברונו קרייסקי על שירותים למען זכויות אדם (1979, אוסטריה)
פרס ארבעת החירויות של פרנקלין ד. רוזוולט (1984, ארצות הברית)
נאודה קיבל ארבע עשרה תוארי דוקטור לשם כבוד במהלך חייו ובשנת 1993 הוא היה מועמד לפרס נובל לשלום על ידי ועדת שירות הידידים האמריקאית.
הערות שוליים

1 2 3  Brockman, Norbert C, Naudé, Christiaan Frederick Beyers (A), Dictionary of African Christian Biography, ‏1915- (באנגלית)
1 2 3  Reverend Beyers Naudé | South African History Online, www.sahistory.org.za
↑  Beyers Naudé - The Nordic Africa Institute, nai.uu.se (באנגלית)
↑  Christian Frederick Beyers Naudé, Bruno Kreisky (ב־)
↑  The Franklin & Eleanor Roosevelt Institute - Recipients of the Four Freedoms Award, web.archive.org, ‏2009-05-26
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010984354105171  BnF: cb12108581r (data)  GND: 118586572  ISNI: 0000 0000 7988 7433  LCCN: n83200055  NTA: 070283877  SNAC: w60k2rfc  SUDOC: 029463734  VIAF: 207059225   WorldCat (עם VIAF): 207059225 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ביירס נאודה".
ברוקס (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1914–הווה (כ־110 שנה) 
 חברת אם:  ברקשייר האת'וויי 
 מיקום המטה:  סיאטל 
 ענפי תעשייה:  ציוד ספורט 
 מוצרים עיקריים:  סניקרס, ביגוד 
 עובדים:  1,000 
  
 www.brooksrunning.com
 
ברוקס (באנגלית: Brooks Sports, Inc., או Brooks Running) היא יצרנית של נעלי ספורט וריצה אמריקאית.
החברה הוקמה בשנת 1914 בפילדלפיה על ידי מוריס גולדנברג, יהודי אמריקאי. שמה של החברה ניתן לפי שם משפחתה של אשתו "ברוכס" ואשר הפך לברוקס. עד שנות השבעים החברה התמקדה בייצור נעליים לענפי הפוטבול והבייסבול האמריקאי. בשנת 1975 היא מתחילה להשתמש בפולימר Ethylene Vinyl Acetate) EVA) בסוליות הנעליים שלה.
בשנת 2004 נמכרה החברה ליצרנית מוצרי הספורט Russell Brands ובשנת 2006 נמכרה חברה זו לחברת ההחזקות ברקשייר האת'וויי.
בשנת 2008 השיקה נעלי ריצה ידידותיים לסביבה עם סוליה מתכלה.
הערות שוליים

↑  רוני דורי, הספירה לאחור, באתר הארץ, 6 בינואר 2008
בנישנגול-גומאז

בנישנגול-גומאז (באמהרית: ቤንሻንጉል-ጉምዝ) היא אחת מהמדינות המרכיבות את הפדרציה האתיופית. הייתה ידועה בעבר בשם "באלה שנגול". בנישנגול-גומאז נמצאת בחלק המערבי של אתיופיה והיא אחת משלוש מדינות בפדרציה שהן רב-לאומיות. המדינה גובלת במזרחה ובצפונה באמהרה, במערבה סודאן ובדרומה באורומיה.
כמדינה רב-לאומית היא כוללת בתוכה אוכלוסייה מגוונת הכוללת את הבארטים, הגומאזים, אמהרים, אורומו ועמים דוברי שפות נילו-סהריות ושפות אומוטיות נוספות. בנוסף ישנן קהילות ערביות-סודאניות סמוך לגבול הסודאני. מדינה זו מהווה חלק מאתיופיה רק מסוף המאה התשע-עשרה ונהפכה לכזאת לאחר כיבוש וסיפוח אתיופי בימי הקיסר מנליק השני וההתרחבות האתיופית בזמן המירוץ לאפריקה.
שם המדינה

שם המחוז מורכב משתי מילים "בנישנגול" ו-"גומאז" השם "בנישנגול" הוא שמו של אזור במערב המחוז סמוך לגבול עם סודאן, זהו למעשה שם ערבי המעוות מהשם המקורי "באלה שנגול" שפירושו "סלע שנגול", אבן קדושה הנמצאת במערה באזור הרי מאנג, כיום השם בנישנגול מתייחס בעיקר לקבוצה האתנית הגדולה במחוז הנקראת "בארטים". החצי השני של שם המחוז הוא "גומאז" שלקוח משמה של הקבוצה האתנית השנייה בגודלה במחוז הגומאזים. השם בנישנגול-גומאז לא נבחר באקראי למחוז אלא הוא שם המייצג את שתי הקבוצות האתניות הגדולות במחוז שיחד מונות כחצי מהאוכלוסייה.
פוליטיקה > חלוקה מנהלית

בנישנגול-גומאז מחולקת בחלוקה המנהלית הראשונית לשלושה מחוזות. בחלוקה המשנית המחוז מחולק ל-19 נפות ולשני נפות במעמד מיוחד.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  מחוז אסוסה מאנגה  קורמוק  אסוסה  שארקולה  במבסי  דובה גודארה  קומאשה  באגי |  מתקל דנגור  גובה  וואנברה  מנדורה  דיבטה  בולן |  קמשי יסו  סירבה אבי  קמשי  אגלו מיטה  באלו ג'אגונפוי |  נפות במעמד מיוחד פאווה  מו-קומו |
בנוסף ישנם במחוז כ-33 רשויות מקומיות (אמהרית: קבלאס) מתוכם כ-13 מועצות מקומיות ובירת המחוז אסוסה שהיא העיר היחידה במחוז עם כ-20,000 תושבים, כל שאר המועצות המקומיות מונות בין שלוש מאות תושבים לבין 7,000 תושבים. הרשויות הם: במבסי, בולאן, מנדבוק, דיבטה, דברה זאית, אלמו, קאטנה, פלגה סאלם, גאנטה מריאם, מנקוש, קורמוק ומאנגה.
דמוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  ארנסט מרנו, המסע לנהרות גיבס והנילוס הכחול, עמוד 105.
↑  בריאן מ. פגן, אפריקה בעידן הברזל 500 לפנה"ס - 1400 לספירה, עמוד 42.
↑  מוהי אל שאון עבדאללה זארוג, ממלכת אלווה, עמוד 7.
↑  כינוי לאזור בלתי מאורגן באופן פוליטית שרוב האוכלוסייה הייתה מבני הגאלה (אורומו)
↑  אלכסנדר בולטויץ', עם צבאו של מנליק השני, עמוד 2.
↑  פאול ב. האנז, רבדים של פעם, עמוד 237.
| נפות בנישנגול-גומאז |
| --- | --- | --- |
| נפות | אסוסה • קאמאשי • מתקל |  |
| פלכים במעמד מיוחד | מאו-קומו • פאוו |  |
| מדינות אתיופיה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אורומיה • אמהרה • בנישנגול-גומאז • גמבלה • מדינת עמי דרום מערב אתיופיה • מרכז אתיופיה • דרום אתיופיה • הררי • סומלי • עפר • תיגראי • סידאמה |  |
| ערים עצמאיות | אדיס אבבה • דירה דאווה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007494116305171  BNE: XX4441124  GND: 1234718456  LCCN: n99907197  MusicBrainz: d2f4fa1f-2005-4633-97b7-39ed6a63e774  SUDOC: 228203619  VIAF: 156125621   WorldCat (עם VIAF): 156125621 
מפה המראה את אזור כיאנאום (Cyeneum)
באדי השביעי, המלך האחרון של סנאר
ראס מקונן מפקד הפיקוד המערבי בהתרחבות האתיופית.
בית הראשונים (בנימינה)

| --- | --- |

בית הראשונים בבנימינה
 מידע כללי
 סוג:  היסטוריה
 כתובת:  בנימינה
 מיקום:  בנימינה 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  העמותה לשימור ושחזור עבר המושבה בנימינה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1992
 קואורדינטות:  32°31′17″N 34°57′03″E﻿ / ﻿32.521388888889°N 34.950833333333°E﻿ / 32.521388888889; 34.950833333333
 http://www.binyamina.org/first.htm
  (למפת הכרמל מוגדלת) בית הראשונים(למפת הכרמל רגילה) בית הראשונים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הראשונים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הראשונים
 
בית הראשונים (בית צ'ודקוב) בבנימינה הוא מוזיאון המציג את חיי המתיישבים הראשונים במושבה.
היסטוריה

הבית הוא בית פשוט מימיה הראשונים של בנימינה, ביתה של משפחת צ’ודקוב, שעלתה ארצה עם הצהרת בלפור והתיישבה בבנימינה כמשפחת איכרים מייסדים. מנחם מנדל צ’ודקוב היה תעשיין סבון שעלה מרוסיה ולא מצא בארץ דורשים למרכולתו. לפיכך רכש נחלה וזכות לאיכרות בבנימינה, שנוסדה באותם הימים בידי הברון רוטשילד.
לאחר מותו תרמה המשפחה את הבית, על מנת להנציח את ראשית ההתיישבות. בית הראשונים נחנך במסגרת חגיגות ה–70 למושבה ב–1992. כיום הבית מתפקד כמוזיאון. ניתן לראות בו כלי חקלאות (מחרשות, דיסקוס, מפזרת דשן, משדדה ועגלת ראשונים), כלי בית (קערת כביסה, מעגילה, כדי חלב, מגפרים ועוד) ומכשירים נוספים אשר שימשו את האיכרים שייסדו את המושבה בשנות ה-20 של המאה העשרים. החדר הראשון מוקדש למייסדי בנימינה, במסדרון מוצגות תמונות מייבוש ביצות כבארה, החדר השני מציג את המשך תולדות המושבה, ובמטבח ניתן לראות כלים שהיו בשימוש: ארגז רוח ששימש כעין מקרר, מחבצה, תנור נפט מפואר, מטאטא זרדים ומעגילה.
הבית שופץ ומתוחזק על ידי "העמותה לשימור ושחזור עבר המושבה בנימינה", המפעילה במקום פעילויות של הדרכה והסברה למבוגרים ולתלמידים, כולל מילוי דפי הפעלה ופעילויות של פעם, כביסה, פעילות מהחיטה עד הלחם כולל הכנת פיתות ועוד.
כל המוצגים בבית אותנטיים, ונתרמו על ידי תושבי בנימינה. רוב הסיורים במקום מועברים על ידי עמיצור כהן, כוורן במקצועו וחבר העמותה לשימור ושיחזור עבר המושבה.
ביירון קסטיו

ביירון דויד קסטיו סגורה (בספרדית: Byron David Castillo Segura; נולד ב-10 בנובמבר 1998 בפלאיאס שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת פצ'וקה (בהשאלה מלאון) ובנבחרת אקוודור.
קריירת מועדונים

קסטיו שיחק בקבוצות נורטה אמריקה, דפורטיבו אזוגס, אמלק ואוקאס מליגת העל האקוודורית והליגה האקוודורית השנייה.
ב-5 בינואר 2017 חתם קסטיו בברצלונה ספורטינג קלוב מליגת העל האקוודורית.
קריירה בינלאומית

ב-2 בספטמבר 2021 ערך קסטיו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אקוודור, בניצחון 2-0 על נבחרת פרגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
סוגיית הלאום

בשנת 2017 נופה קסטיו מסגל נבחרת אקוודור עד גיל 20, לאחר שעלו האשמות שהוא נולד בטומאקו (אנ'), עיר בקולומביה סמוך לגבול עם אקוודור. בחודש ינואר 2019 הואשם כי זייף את מסמכי הלידה שלו, ועל-כן נשאר מחוץ לסגלים של נבחרות אקוודור השונות.
בחודש פברואר 2021 נפתחה חקירה על-מנת לקבוע אם קסטיו הוא אקוודורי או קולומביאני. ב-24 באפריל באותה שנה אושר כי קסטיו אקוודורי. בחודש מאי 2022 הגישה פדרציית הכדורגל הצ'יליאנית (אנ') תלונה לפיפ"א, בטענה שקסטיו נולד בטומאקו שבקולומביה בחודש יולי 1995.
תארים

ליגת העל האקוודורית (1): 2020
הערות שוליים

↑  La FEF confirmó que el lateral Byron Castillo es colombiano באתר Bendito Fútbol, ‏ 2 בינואר 2019 (בספרדית)
↑  Byron Castillo, acusado de alterar sus documentos באתר El Comercio, ‏ 2 בינואר 2019 (בספרדית)
↑  La nacionalidad de Byron Castillo en investigación באתר Expreso, ‏ 27 בפברואר 2021 (בספרדית)
↑  Se ratificó la nacionalidad ecuatoriana de Byron Castillo באתר El Telégrafo, ‏ 24 באפריל 2021 (בספרדית)
↑  Comunicado de la Federación de Fútbol de Chile באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הצ'יליאנית, ‏ 5 במאי 2022 (בספרדית)
↑  Chile demand Fifa investigate Ecuador for fielding 'Colombian' player Byron Castillo באתר BBC, ‏ 5 במאי 2022 (באנגלית)
ברינטון למאר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בינואר 1995 (בן 29) סן דייגו, קליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.93
 מכללה:  אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס (2013–2017)
 דראפט:  לא נבחר, 2017
 קבוצות כשחקן
 2017–2018   2018   2018–2019   2019–2020   2020–2021   2021   2021–2022   2022–2023   2023   2023–2024   2024–:  נאנסי   קאן   שופרון   סטארט לובלין   גזיאנטפ בסקטבול   פלקנסטרו רג'אנה   יניסיי   לה-מאן סארת   א.א.ק. אתונה   הפועל ירושלים   צדביטה אולימפיה
 
ברינטון למאר (באנגלית: Brynton Lemar; נולד ב-3 באוקטובר 1995) הוא כדורסלן אמריקאי-ג'מייקני המשחק בעמדות הרכז והקלע בצדביטה אולימפיה.
קריירה

למאר גדל בסן דייגו, קליפורניה ובחר לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, בעונתו הרביעית והאחרונה קלע 16.3 נקודות ונבחר לחמישיית העונה של אזור ה"Big West".
לאחר שלא נבחר בדראפט של 2017, חתם בנאנסי מהליגה הצרפתית השנייה, וסיים את העונה בקאן.
לקראת עונת 2018/19 חתם בשופרון ההונגרית ובעונה הבאה חתם בסטארט לובלין הפולנית.
ב-13 ביולי 2020 למאר חתם בגזיאנטפ בסקטבול ועזב באמצע העונה לפלקנסטרו רג'אנה.
ב-2 באוגוסט 2021 חתם ביניסיי קרסנויארסק הרוסית, בשל מלחמת אוקראינה–רוסיה למאר עזב את הקבוצה ללה-מאן סארת.
ב-23 בפברואר 2023 חתם בא.א.ק. אתונה והצטיין בסדרת רבע הגמר ליגת האלופות מול הפועל ירושלים שא.א.ק. הפסידה 1–2.
ב-20 ביולי 2023 חתם בהפועל ירושלים, לאחר עונה אישית לא מוצלחת למרות זכייה בגביע המדינה, ב-18 ביוני 2024 חתם למאר בצדביטה אולימפיה.
תארים

גביע המדינה: 2023/2024
הערות שוליים

↑  משה ברדה, ‏רשמית: ברינטון למאר חתם בהפועל ירושלים, באתר ONE‏, 19 ביולי 2023
בית הכנסת הקראי בקהיר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 מיקום:  קהיר
 מדינה:  מצרים מצרים
 זרם:  יהדות קראית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1931
 תאריך פתיחה רשמי:  1931 
 קואורדינטות:  30°03′46″N 31°16′28″E﻿ / ﻿30.062694444444°N 31.274527777778°E﻿ / 30.062694444444; 31.274527777778
  (למפת קהיר מוגדלת) בית הכנסת הקראי בקהיר(למפת קהיר רגילה) בית הכנסת הקראי בקהיר
 
בית הכנסת הקראי בקהיר על שם משה דרעי, שוכן בשכונה עבאסיה שבעיר ונחנך בשנת 1931. במשך השנים נעזב בעקבות התמעטות הקראים בקהיר והוזנח, ובשנת 2010 נערך בו שיפוץ גדול.
היסטוריה

קראים התגוררו במצרים במשך מאות שנים. במשך שנים התפללה הקהילה הקראית בקהיר בבית הכנסת הקראי העתיק "רב שמחה" ששכן בשכונת היהודים הקראים ("חארת אל-יהוד אל-קראין"), אשר שכנה בצמוד לשכונה היהודית הרבנית.
אולם בתחילת המאה ה-20 החלו יותר ויותר קראים להתבסס כלכלית וחברתית ולעזוב את הרובע היהודי עבור שכונות אחרות, אשר היו מרוחקות מבית הכנסת הישן, דבר שהקשה על הצעידה אליו בימי שבת וחג, ולכן החלה הקהילה לאסוף כספים לבניית בית כנסת קראי חדש. הבניה של בית הכנסת החלה בשנות ה-20, בהנהגתו של החכם הראשי של קראי מצרים, אברהם (איברהים) כהן. בית הכנסת ממוקם ברחוב סביל אל-כאסנדר שבשכונת עבאסיה (العباسية), והוא נועד לשמש את הקראים שהתגוררו בשכונות עבאסיה, אל דאהיר וגאמרה.
בשנת 1931 הסתיימה הבניה ובית הכנסת החדש נחנך. בשנת 1943 נקרא בית הכנסת על שם משה (מוסא) דרעי, שהיה רופא ומשורר קראי-מצרי מימי הביניים. ההחלטה לשינוי השם הייתה של החכם הראשי באותה עת, טוביה לוי בבוויץ, שהיה במקור מחצי האי קרים.
מבחינה סגנונית, בית הכנסת מזכיר את הבניה העות'ומאנית של מסגדים, ובכך שהוא כולל כיפה גדולה, הנתמכת על ידי עמודים, המכסה על אזור התפילה המרכזי. בנוסף כלל בית הכנסת חצר וספריה גדולה, שכללה כ-4,000 ספרים, ואשר שימשה כבית הדין של הקהילה.
נכון לשנת 2005, בית הכנסת נמצא במצב של הזנחה קשה ורבים מאוצרותיו נבזזו. בית הכנסת סגור, ומפתחות אליו נמצאים בידי הקהילה היהודית הרבנית. בשנת 2010 שופץ בית הכנסת באופן חלקי על ידי הממשלה המצרית.
לקריאה נוספת

יורם מיטל, אתרים יהודיים במצרים, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, 1995
הערות שוליים

↑  Joachim Yeshaya, Poetry and Memory in Karaite Prayer, Brill, 2013. pages 1-3
↑  עמירם ברקת‏, לא כל היהודים יצאו ממצרים, באתר וואלה, 24 באפריל 2005
↑
Egypt bans official opening of synagogue
| בתי כנסת קראים מרכזיים בעולם |
| --- | --- | --- |
| אוקראינה אוקראינה | יבפטוריה, אודסה, קייב, חליץ', חרקוב, סימפרופול |  |
| ישראל ישראל | ירושלים, ראשון לציון, רמלה |  |
| רוסיה רוסיה | מוסקבה |  |
| ליטא ליטא | טרקאי, פוניבז', וילנה |  |
| מצרים מצרים | קהיר, אלכסנדריה |  |
| ארצות הברית ארצות הברית | דאלי סיטי |  |
| פולין פולין | ורשה |  |
| טורקיה טורקיה | איסטנבול |  |
| הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | חרבין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605912705171
ברוקס סיילס

| --- | --- |

 לידה:  15 בפברואר 1980 (בן 44) בלומפילד שבקונטיקט
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.08 מטר
 מספר:  14
 מכללה:  אוניברסיטת וילאנובה
 קבוצות כשחקן
 2002-2004   2004   2004-2005   2005-2006   2006-2007   2007   2007-2008   2008-2009   2009-2010   2010 - 2011 2011 - 2012:  אנג'ליקו ביילה   יוסטון רוקטס   טראמו   פו אורטז   בשיקטאש   בנפיקה ליסבון   אודינה   מכבי חיפה   עירוני אשקלון   אטומרומו בראוגן
 
ברוקס סיילס (באנגלית: Brooks Sales; נולד ב-15 בפברואר 1980 בבלומפילד שבקונטיקט) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסנטר.
סיילס שיחק באוניברסיטת וילאנובה בשנים 1998–2002, והיה אחד משחקניה הבולטים כשבעונתו האחרונה הוא השיג ממוצעים של 15.5 נקודות, 9 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים למשחק. למרות זאת סיילס לא נבחר בדראפט ה-NBA.
לאחר שלא נבחר בדרפאט הוא חתם באנג'ליקו ביילה מליגת העל האיטלקית, בה שיחק במשך שתי עונות, והשיג בהן ממוצעים של כ-11 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק. בקיץ 2004 הוחתם סיילס ביוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, אך שוחרר באוקטובר של אותה שנה. הוא חזר לליגה האיטלקית וחתם בטראמו, ובעונתו היחידה שם קלע 13 נקודות וקלט 9 ריבאונדים למשחק.
בעונת 2005/2006 חתם סיילס במועדון הצרפתי פו אורטז, עמו שיחק גם ביורוליג. הוא השיג ממוצעים של 10.6 נקודות ו-7.7 ריבאונדים בליגה הצרפתית, ו-9 נקודות ו-6 ריבאונדים ביורוליג.
בעקבות יכולתו הגבוהה באורטז הוא הוחתם במועדון הטורקי בשיקטאש, עמו שיחק בליגה הטורקית ובגביע יול"ב, הוא השיג ממוצעים של 9.5 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק בליגה, ו-7.3 נקודות ו-5.7 ריבאונדים ביורוליג. באפריל 2007 הועבר סיילס מבשיקטאש לבנפיקה ליסבון, עמה סיים את עונת 2006/2007 במקום השני בסיום העונה הסדירה והגעה עד לחצי גמר הפלייאוף תוך שהוא קולע 14 נקודות בממוצע למשחק.
לאחר מכן חזר סיילס לאיטליה וחתם באודינה, בה השתתף ב-34 משחקים וקלע 10.6 נקודות בממוצע למשחק.
ביולי 2008 חתם סיילס במכבי חיפה מליגת העל, עמה הגיע עד לגמר גביע המדינה שבו הפסידה קבוצתו להפועל חולון. סיילס סיים את העונה הסדירה עם 9.7 נקודות ב-22.1 דקות משחק בממוצע, ואף הגיע ל-37.5% בזריקות מטווח השלוש.
בעונת 2009-2010 שיחק סיילס בקבוצת עירוני אשקלון.
תארים והישגים

אנג'ליקו ביילה:
חמישיית העונה עד גיל 23 בליגה האיטלקית (2003)
חמישיית הזרים הראשונה בליגה האיטלקית (2003)
טראמו:
חמישיית העונה השנייה בליגה האיטלקית (2005)
חמישיית הזרים הראשונה בליגה האיטלקית (2005)