stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
למידה משמעותית
לקריאה נוספת

יורם הרפז, למידה משמעותית | מהסיסמה לכיתה, הד החינוך, אפריל 2014
למידה משמעותית 2020 – טכנולוגיה מעצבת משמעות. אבני ורותם (ספטמבר 2013)
Woo, Y., & Reeves, T. C. (2007). Meaningful interaction in web-based learning: A social constructivist interpretation. The Internet and higher education, 10(1), 15-25.
Jacobson, M. J., & Spiro. R. J. (1995). Hypertext learning environments, cognitive flexibility, and the transfer of complex knowledge: An empirical investigation. Journal of Educational Computing Research, 12(4), 301-333
Mayer, R. E. (2002). The promise of educational psychology: Teaching for meaningful learning (Vol. 2). prentice hall.
יחיאלי (2020). על למידה משמעותית והוראה משמעותית של מושגים מדעיים מכון מופ"ת
הערות שוליים

↑  משרד החינוך, ישראל עולה כתה – עוברים ללמידה משמעותית
1 2  משהו טוב קורה עכשיו: אבני דרך ללמידה משמעותית, באתר משרד החינוך, ‏אוגוסט 2014
↑  Woo, Y., & Reeves, Meaningful interaction in web-based learning: A social constructivist interpretation, The Internet and higher education, 2007, עמ' 15-25
↑  יורם הרפז, תנאים ללמידה משמעותית, ‏אפריל 2014
↑   ליאור דטל, פירון דוחף את תוכנית "למידה משמעותית" - 160 אלף מורים מנסים להבין מה זה, באתר TheMarker‏, 17 בספטמבר 2014
↑  יגיל הנקין, מבוכים ודרקונים: מהי למידה משמעותית, באתר מידה, 15 בספטמבר 2014
↑  "משרד החינוך - קידום למידה משמעותית בבתי הספר", דו"ח מבקר המדינה 2018.
↑  תכנית רב-שנתית:למידה משמעותית – מתנ״ה תשע״ט, באתר matana.education.gov.il
1 2  יחיאלי, תמר., על למידה משמעותית והוראה משמעותית של מושגים מדעיים = On meaningful learning and teaching of scientific concepts, מסת"ב 978-965-530-180-9
↑  Ausubel, David P, Ausubel, David P. Educational Psychology: A Cognitive View. New York: Holt, Rinehart & Winston, 1968., American Educational Research Journal 6, 1969-03, עמ' 287–290 doi: 10.3102/00028312006002287
↑  George J. Posner, Kenneth A. Strike, Peter W. Hewson, William A. Gertzog, Accommodation of a scientific conception: Toward a theory of conceptual change, Science Education 66, 1982-04, עמ' 211–227 doi: 10.1002/sce.3730660207
פרדריק יונגברי

קרל פרדריק "פרדי" יונגברי (בשוודית: Karl Fredrik Ljungberg; נולד ב-16 באפריל 1977) הוא כדורגלן עבר שוודי,  אשר שיחק בעמדת הקיצוני הימני.
קריירה > קריירת מועדונים

יונגברי הצטרף לארסנל בשנת 1998. קודם לכן, הוא שיחק במועדון הצמרת השוודי האלמסטדס בה-קו, בו ערך 136 הופעות, וכבש 16 שערים. ממוצע כיבוש השערים שלו השתפר באופן ניכר מאז שהצטרף לארסנל. מאמן ארסנל בזמנו, ארסן ונגר, נקט צעד בלתי שגרתי ואישר את החתמתו של יונגברי לארסנל לאחר שצפה בו משחק במדי שוודיה נגד אנגליה בטלוויזיה, מבלי לערוך אחריו מעקב אישי ופיזי. זה נראה צעד מוזר מאוד, אולם ונגר שמע דברים רבים על הקשר המרכזי השוודי המחונן. ונגר ציפה בכיליון עיניים לראות איך יונגברי ישתלב בכדורגל האנגלי, נגד יריבים מקומיים. יונגברי ענה על כל הציפיות של ונגר ושל שאר הספקנים כאשר כבש שער במשחק הבכורה שלו בקבוצתו החדשה, נגד היריבה השנואה והגדולה ביותר לתואר האליפות, מנצ'סטר יונייטד, וכל זאת לאחר שעלה לשחק כמחליף.
רבים מחשיבים את הצגות הכדורגל המבריקות של יונגברי כגורם מרכזי וקריטי שסייע רבות לארסנל לזכות בדאבל (אליפות וגביע) בעונת 2001/2002, זאת לאחר שקיבל את ההזדמנות לשחק בהרכב הראשון של הקבוצה בעקבות פציעתו של הצרפתי רובר פירס בברך לקראת סוף אותה העונה. יונגברי נכנס להרכב וכבש ברוב משחקיה האחרונים של ארסנל לאותה העונה, כולל במשחק מרשים בגמר הגביע נגד יריבתה מהבירה, צ'לסי.
יונגברי העדיף לשחק בעמדת הקיצוני הימני, אך לעיתים תפקד גם כקשר מרכזי. במשך הזמן הוא נאלץ להיאבק במספר פציעות חוזרות ולעיתים קרובות הוא התלונן שהוא סובל ממיגרנות. בשנת 2005 פציעת ירך חוזרת ומסתורית הובילה רבים לחשוש שייתכן ויונגברי סובל ממחלת הסרטן, אולם השערות אלו הופרכו.
עד ל-22 באוקטובר 2005 הופיע יונגברי במהלך 179 משחקי פרמייר ליג במדי ארסנל, כבש 45 שערים ובישל 24 שערים. בליגת האלופות, הוא שיחק 48 משחקים וכבש 13 שערים, ולקראת סוף ימיו בקבוצה, הוא היה השחקן הוותיק ביותר בארסנל. בשנת 2007 עבר יונגברי לקבוצת וסטהאם יונייטד.
אחרי מספר עונות ב-MLS בקבוצות סיאטל סאונדרס ושיקגו פייר, חתם יונגברי ב-30 בדצמבר 2010 בסלטיק מליגת העל הסקוטית. ב-6 בספטמבר 2011 שוחרר מסלטיק וחתם בקבוצה שימיזו ס-פולסה מליגת העל היפנית. ב-24 באוגוסט 2012 הודיע על פרישתו ממשחק פעיל בגיל 35.
ב-25 ביולי 2014 חזר יונגברי מפרישתו, כאשר חתם לשלושה חודשים במומבאי סיטי מליגת העל ההודית. לאחר ארבעה משחקים בלבד בהם השתתף ועקב פציעה מתמשכת בגבו, עזב יונגברי את הקבוצה ופרש סופית.
קריירה > קריירה בינלאומית

יונגברי שיחק בנבחרת השוודית במהלך טורנירי יורו 2000, במונדיאל 2002, ביורו 2004, במונדיאל 2006 וביורו 2008. הוא הופיע ב-74 משחקים במדי הנבחרת, וכבש 14 שערים. לאחר ההדחה בשלב הבתים מיורו 2008, הודיע על פרישתו מן הנבחרת.
קריירה > קריירת אימון > ארסנל

ב-12 ביולי 2016 צירפה ארסנל את יונגברי לצוות האימון באקדמיית הכדורגל של המועדון.
קריירה > קריירת אימון > וולפסבורג

עם מינויו של אנדראס יונקר, אשר שימש כראש האקדמיה לכדורגל של ארסנל, כמאמנה של וולפסבורג ב-27 בפברואר 2017 הצטרף אליו גם יונגברי כעוזר מאמן בקבוצה. בספטמבר 2017, לאחר שישה חודשים במועדון, פוטרו יונקר וצוותו מאימון וולפסבורג.
קריירה > קריירת אימון > חזרה לארסנל

ב-12 ביוני 2018 שב יונגברי לארסנל כמאמן בקבוצת המילואים של המועדון. ב-5 ביוני 2019 קודם יונגברי לצוות האימון של הקבוצה הבוגרת כעוזר מאמן, וב-29 בנובמבר, לאחר פיטוריו של אונאי אמרי, מונה למאמן הזמני.
ב-1 בדצמבר 2019 ערך יונגברי את משחק הבכורה שלו כמאמן, בתיקו 2-2 מול נוריץ' סיטי, ושמונה ימים מאוחר יותר השיג את ניצחונו הראשון והיחיד כמאמן, 1–3 על וסטהאם יונייטד. לאחר מינויו של מיקל ארטטה חזר יונגברי למשרתו הקודמת כעוזר מאמן, ובמאזנו ניצחון אחד, שלוש תוצאות תיקו ושני הפסדים כמאמן הזמני. ב-22 באוגוסט 2020 עזב יונגברי את ארסנל.
תארים

1998 - פרס התאחדות הכדורגל השוודית לקשר השנה
1998 - פרס התאחדות הכדורגל השוודית ל"שחקן השנה של העם"
2000 - שחקן החודש של ארסנל לחודשים ינואר ופברואר
2000 - מקום שני בתחרות שחקן השנה של ארסנל מטעם "דרימקאסט"
2000 - השחקן המשתפר ביותר של ארסנל לעונת 1999/2000
מקום שני בתחרות שחקן העונה של ארסנל
2002, 2006 - כדורגלן השנה בשוודיה
חיים אישיים

עבודה נוספת שבה הוא מחזיק היא דוגמנות. יונגברי מדגמן תחתונים עבור חברת ההלבשה קלווין קליין. הוא גם משחק כדוריד, גולף והוקי קרח. הוא מתגורר כיום לסירוגין בהמפסטד שבלונדון ובהאלמסטד שבשוודיה.
דניאיל לסובוי

דניאיל אולגוביץ' לסובוי (ברוסית: Даниил Олегович Лесовой; נולד ב-12 בינואר 1998) הוא כדורגלן רוסי-אוקראיני, המשחק בעמדת קשר הכנף בא.א.ל. לימסול בהשאלה מדינמו מוסקבה.
קריירת מועדונים > חיים מוקדמים

לסובוי נולד במוסקבה בירת רוסיה. סבא-רבא של לסובוי היה שר התעשייה הכימית של ברית המועצות ליאוניד ארקדייביץ' קוסטנדוב. מגיל שנתיים עד חמש הוא התגורר בפראג בירת צ'כיה, ואז עבר לקייב בירת אוקראינה, שם לאמו הייתה חנות בגדים. הוריו נפרדו כשהיה בן שש. לו אח צעיר בשם פיליפ שגם גדל באוקראינה.
קריירת מועדונים > דינמו קייב

מגיל שש שיחק כדורגל באקדמיה של דינמו קייב האוקראינית. בתום עונת 2012/13 בליגת האוקראינית לנוער בקרב שחקנים מתחת לגיל 15, הוכר לסבוי כשחקן הטוב ביותר בטורניר.
כשחקן כדורגל דינמו קייב, הוא קיבל אזרחות אוקראינית, על מנת לשחק בנבחרות הנערים האוקראיניות.
בגיל 17 הוא ספג פציעה קשה כשקרע את הרצועה הצולבת. המועדון היה מוכן לשלם עבור הניתוח בקייב, אבל אמו התעקשה על גרמניה ושילמה בעצמה על הניתוח לשחזור הרצועה הצולבת.
קריירת מועדונים > זניט סנקט פטרבורג

בנובמבר 2016 חתם על חוזה עם זניט סנט פטרסבורג, וקיבל אזרחות רוסית. הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב-18 במרץ 2017 כחלק ממועדון המילואים זניט-2 סנקט פטרבורג, כשנכנס כמחליף בדקה ה-60 במשחק הליגה הלאומית מול מועדון ספרטק נלצ'יק. במהלך עונה וחצי, הוא שיחק 32 משחקים בליגה וכבש שער נגד טום טומסק. הוא התאמן מעת לעת עם הרכב הקבוצה הבוגרת של זניט, אך לא שיחק אף משחק עבור הקבוצה הבוגרת.
קריירת מועדונים > זניט סנקט פטרבורג > ארסנל טולה

ב-28 ביולי 2018 הוא הושאל לעונה אחת לארסנל טולה הרוסית. למחרת ערך לסובוי את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרוסית בכדורגל במשחק המחזור הראשון מול דינמו מוסקבה, בו נכנס כמחליף בדקה ה-57 במקום מיכאיל אלכסנדרוב. במשחק המחזור השלישי מול אחמט גרוזני 3-1 הוא כבש את שערו הראשון בליגה. בסך הכל, בעונת הבכורה שלו בליגה הרוסית הוא שותף ב-13 משחקים וכבש שני שערים.
בקיץ 2019 הוארך חוזה ההשאלה בעונה נוספת. ביולי-אוגוסט שיחק בשני משחקי סיבוב המוקדמות השני של הליגה האירופית מול נפטצ'י באקו האזרית, בהם הפסידה ארסנל בתוצאה כוללת של 0–4. באליפות רוסיה בעונת 2019/20 הוא שותף ב-27 משחקים, כבש שלושה שערים וובישל ארבעה.
ב-3 ביולי 2020 רכשה ארסנל את החוזה של לסובי מזניט, וחתמה עמו על חוזה לשלוש שנים. סכום ההעברה מוערך ב-600 אלף אירו. בתחילת העונה החדשה הוא הספיק לשחק בשישה משחקים עבור ארסנל וב-22 באוגוסט כבש צמד מול דינמו מוסקבה.
קריירת מועדונים > דינמו מוסקבה

ב-7 בספטמבר 2020 עבר לדינמו מוסקבה הרוסית, וחתם על חוזה לחמש שנים כשחקן הרכב קבוע. ב־2022 קרע שוב את הרצועה הצולבת, ונאלץ לעבור שיקום ממושך. חזרתו למגרשים לוותה במיעוט דקות משחק מאז הנתיחה ברגלו.
קריירת מועדונים > דינמו מוסקבה > השאלה למכבי חיפה

ב-2 בפברואר 2024 הושאל למכבי חיפה עד תום עונת 2023/2024 עם אופציה לרכישה בכ-1.2 מיליון אירו.
קריירת נבחרות

כשחקן דינמו קייב, הוא זומן ואף שיחק עם נבחרות הנערים של אוקראינה.
מאז 2018, הוא מעורב במשחקים של הנבחרות הצעירות של רוסיה. במסגרת הנבחרת עד גיל 21 השתתף בטורניר המוקדמות לאליפות אירופה לנבחרות צעירות 2021. במסגרת המוקדמות שיחק בשבעה משחקים וכבש שער מול נבחרת לטביה הצעירה.
בנובמבר 2020 זומן לראשונה לנבחרת רוסיה הבוגרת, אך לא שיחק במדיה עד כה.
תארים

שחקן העונה בליגה האוקראינית לנוער: 2012/2013
הערות שוליים

↑  שלמה וייס‏, הסגל הירוק ממשיך להתחזק: דניל לסובוי חתם במכבי חיפה, באתר וואלה, 2 בפברואר 2024
שמירת הנפש

מודעות בשכונת מאה שערים בהם קורא משרד הבריאות לציבור להתחסן מפני חצבת בנימוק של "ונשמרתם"
'בטונדה' (גוש בטון ממוגן) שהונחה בצומת יצהר על ידי חטיבת שומרון. בסתיו 2015, בעקבות גל הטרור הפלסטיני באותה תקופה, החטיבה הוסיפה שלט המבקש מהציבור לעמוד מאחורי הבטונדה כדי להתמגן. השלט נפתח בציטוט הפסוק
שמירת הנפש הוא שם כולל לכמה פסוקים במקרא המזהירים בנוגע לשמירת הנפש. קיימים פירושים שונים באשר לפשרה של "שמירת נפש" זו, הנפוץ בהם מפרש כי הכוונה היא להישמרות מסיכונים פיזיים. אף ציווי מסוג זה אינו נמנה במניין המצוות כחלק מתרי"ג מצוות, בספרי מוני המצוות.
הפסוק הנפוץ ביותר הוא ”ונִשְׁמַרְתֶּם מְאֹד לְנַפְשֹׁתֵיכֶם”, המשמש במקומות שונים, ביהדות ובתרבות הכללית, כאזהרה להישמרות מסיכונים.
מקורות מקראיים ופרשנויות

בספר דברים נכתב: ”וְנִשְׁמַרְתֶּם מְאֹד לְנַפְשֹׁתֵיכֶם כִּי לֹא רְאִיתֶם כָּל תְּמוּנָה בְּיוֹם דִּבֶּר ה' אֲלֵיכֶם בְּחֹרֵב מִתּוֹךְ הָאֵש” (ד', ט"ו); במקום נוסף נכתב: ”הִשָמֵר לְךָ וּשְמוֹר נַפְשְךָ מְאוֹד” (ד', ט').
שני פסוקים אלו אינם עוסקים בהקשרם המקורי בשמירת הנפש במובנה הפיזי, והם נסובים אודות דברים אחרים, אך מובא בתלמוד בבלי שהגמון אחד למד משם על החובה להיזהר בשמירת הנפש. מכאן הסיק רבי מרדכי יפה בספר ה"לבוש":
שיש במשמעות אלו הלשונות שצריך האדם לשמור את נפשו שלא יביא את עצמו לידי סכנה, אף על גב שפשוטן של אלו הכתובים לא מיירי בזה (עוסק בזה), מכל מקום סמכו חז"ל על מקראות הללו ואסרו כל הדברים המביאין את האדם לידי סכנה.
המהרש"א חולק וכותב כי להלכה אין כל איסור על נטילת סיכונים פיזיים שנובע מפסוקים אלה, מהסיבה שהם אינם עוסקים בנושא זה.
הרמב"ם למד ממצוות מעקה להלכה כי כל מעשה שיש בו סכנת נפשות, מהווה עבירה על מצוות שמירת הנפש. הוא מתבסס על דברי רבי נתן בתלמוד, שלמד מן הפסוק ”וְלֹא תָשִׂים דָּמִים בְּבֵיתֶךָ” (ספר דברים, פרק כ"ב, פסוק ח') שאסור לאדם לגדל כלב רע בתוך ביתו, או להעמיד סולם רעוע בביתו, שמא יזיקו את באי הבית.
מפרשים רבים פירשו את פסוקי "ונשמרתם" כפשוטם, בשמירה רוחנית על הנפש במובנה הערטילאי, על פני החברה והתרבות היהודיות:
וזהו שהזהיר השי"ת (השם יתברך) "אתם עוברים בגבול אחיכם בני עשו ונשמרתם מאוד לנפשותיכם", דהיינו שהיו צריכים שמירה גדולה שלא ידבקו בגלולי אדום והעיד הכתוב כל העדה, דאף שעברו בגבול בני עשו וראו את גלוליהם לא נפקד ממנו איש לעבירה וכל העדה היו צדיקים, והיינו דפירש"י ואלו מאותן דכתיב בהן ואתם הדבקים חיים כולכם היום.
פירוש אחר שייך לאיש תנועת החסידות רבי צדוק הכהן מלובלין. לדבריו פירושו הפשוט של הפסוק "ונשמרתם מאד לנפשותיכם כי לא ראיתם כל תמונה..." עוסק באיסור על אמונה בגשמיות האלוהות; כלומר, האיסור להאמין שלאלוהים יש גוף או כל ביטוי גשמי.
יישומים הלכה - למעשה

החפץ חיים פוסק להלכה, בהסתמך על חוות דעת של רופאים, כי האיסור בעישון סיגריות נובע מהציוויים על שמירת הנפש. אך לעומתו הרב משה פיינשטיין והרב עובדיה יוסף פוסקים כי הדבר אינו מהווה ביטול ציווי מהתורה, וזאת על פי הפסוק ”שומר פתאים ה'” (ביאור:תהלים קטז ו) המבטא אמונה כי אלוהים שומר מפני סיכונים הנובעים מדבר ש"דשו בו רבים" (שנהגו רוב העולם לעשותו). אך גם הם מודים כי על פי רוח ההלכה רצוי שלא לעשן.
לעומתם כתב הרב אליעזר יהודה ולדנברג בספר "ציץ אליעזר":
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"ב, עמוד ב'
↑  .מצוטט בספרו של הרב ברוך אפשטיין, תורה תמימה, בהערות על ספר דברים, פרק ד', הערה ט"ז.
↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות רוצח ושמירת נפש, פרק י"א, הלכה ד'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ט"ו, עמוד ב'
↑  רבי צדוק הכהן מלובלין בספרו קונטרס ספר הזכרונות, מצווה שלישית.
↑  בספרו ליקוטי אמרים, פרק י"ג.
↑  הרב עובדיה יוסף בספרו שו"ת "יחווה דעת", חלק ה', סימן ל"ט; הרב משה פיינשטיין בספרו שו"ת "אגרות משה", כרך ה', חלק יורה דעה, סימן מ"ט.
↑  שו"ת ציץ אליעזר חלק טו סימן לט
| דיני נפשות ביהדות |
| --- | --- | --- |
| מיתה שלא בידי בית דין | מיתה בידי שמיים • הבא במחתרת • הבא להורגך השכם להורגו • רודף • מוסר • קנאים פוגעים בו • מורידין ולא מעלין • גואל הדם |  |
| מרכיבי הדינים | סנהדרין בלשכת הגזית • סנהדרין קטנה וסנהדרין גדולה • עדות • התראה |  |
| איסורים ומצוות | רצח במשפט העברי • לא תרצח • ייהרג ואל יעבור • מסירות נפש • קידוש השם • לא תעמוד על דם רעך • עדים זוממים • פיקוח נפש • קדושת החיים • שמירת הנפש • מאבד עצמו לדעת |  |
| שונות | כרת • הכנסה לכיפה • קם ליה בדרבה מיניה • עיר מקלט • שינוי הדין • המתת חסד בהלכה • הפלה • שור הנסקל • דיני בני נח |  |
| ארבע מיתות בית דין | ארבע מיתות בית דין |  |
| חייבי סקילה | עבודה זרה • נערה המאורסה • חילול שבת • מסית • מדיח • ברכת השם • קללת אב ואם • משכב בהמה • משכב זכר • שוכב עם אמו • שוכב עם אשת אביו • שוכב עם כלתו • בן סורר ומורה • מכשף • בעל אוב • ידעוני |  |
| חייבי שרפה | בת כהן שזינתה • שוכב עם אישה ובתה או אשה ונכדתה • שוכב עם בתו או נכדתו |  |
| חייבי הרג | עיר הנידחת • רוצח |  |
| חייבי חנק | אשת איש • הכאת הורים • גונב איש • זקן ממרא • נביא שקר |  |
ג'ודית שקלאר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בספטמבר 1928 ריגה, Interwar Latvia 
 פטירה:  17 בספטמבר 1992 (בגיל 63) קיימברידג', ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מקגיל, אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת מקגיל, מכללת רדקליף 
 מנחה לדוקטורט:  קרל יואכים פרידריך 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת קיימברידג' 
 מונחה לדוקטורט:  Donald Jay Herzog, Robert Keohane 
 תחומי עניין:  מדע המדינה, מחשבה מדינית 
 עיסוק:  פילוסופית, חוקרת מדע המדינה, מרצה באוניברסיטה 
 הושפעה מ:  רוסו, מונטסקייה, מונטן, הגל
 השפיעה על:  יאן-ורנר מילר
 מדינה:  ארצות הברית, לטביה 
 פרסים והוקרה:  עמיתי מקארתור מלגת גוגנהיים 
 
ג'ודית ניסה שקלאר (בשם מלא באנגלית: Judith Nisse Shklar‏; 24 בספטמבר 1928 – 17 בספטמבר 1992) הייתה הוגה יהודיה-אמריקנית במדע המדינה הידועה בשל תורת ה"ליברליזם של פחד" אותה פיתחה במאמריה ובספריה.
קורות חיים

שקלאר נולדה בריגה בירת לטביה. בהיותה נערה היגרו הוריה לארצות הברית, על מנת להימלט מן הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה. חוויות אלו היוו חוויה מכוננת לשקלאר, שהקדישה את חייה המקצועיים לשאלות מדע המדינה העוסקות בדרך הטובה להימנע מאכזריות המדינה ושלוחיה. בשנת 1949 קיבלה שקלאר תואר ראשון מאוניברסיטת מקגיל ובשנת 1950 קיבלה במוסד זה תואר שני. את תואר הדוקטור קיבלה מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1955. תחום התמחותה היה הוגי המאה ה-18 ובמיוחד ז'אן-ז'אק רוסו, אם כי ההוגים האהובים עליה היו מונטסקייה ומונטן.
שקלאר התקבלה לסגל אוניברסיטת הרווארד שם בילתה את כל הקריירה האקדמית שלה. היא הייתה האישה הראשונה שקיבלה משרת הוראה של קבע במחלקת מדע המדינה באוניברסיטה. כן שימשה כנשיאת החברה האמריקנית לפילוסופיה פוליטית ומשפטית, ונשיאת האגודה האמריקאית למדע המדינה.
שקלאר הייתה ידועה כמרצה אהודה וחינכה למשנתה הפוליטית דורות של תלמידים.
משנתה הפוליטית

הגותה של שקלאר התמקדה בשתי טענות עיקריות. הטענה האחת הייתה שהאכזריות (אותה הגדירה כ"זו היא ההשראה המכוונת של כאב פיסי ובמידה משנית רגשי על אדם או קבוצה חלשים יותר על ידי חזקים יותר על מנת להשיג מטרה כלשהי") היא הרוע הגדול ביותר. טענה זו העלתה, בין היתר, במאמריה "הליברליזם של פחד" ו"לשים את האכזריות בעדיפות ראשונה". טענתה השנייה, המבוססת על הראשונה, הייתה שהואיל והאכזריות היא הרוע הגדול ביותר, ומכיוון שממשלות נוטות להשתמש לרעה בכוחותיהן ולפעול באכזריות, הרי שיש סוג של ליברליזם אותו כינתה ליברליזם של פחד השואף להפחית אכזריות זו, ולהגביל את המדינה מלנקוט בה. ליברליזם זה הוא במידה רבה "שלילי", בדומה למשנתו של בן עירה ישעיה ברלין. שקלאר עצמה הבחינה בין הליברליזם של פחד, ובין צורות אחרות של ליברליזם כגון "הליברליזם של הזכויות" של ג'פרסון או "הליברליזם של הפיתוח העצמי" של אמרסון. הבחנה חשובה בין משנתה של שקלאר וזו של ברלין היא כי שקלאר סבורה כי יש לאפיין באופן "חיובי" כמה מהמאפיינים שברלין נמנע מלהתייחס אליהם, שאם לא כן "החירות השלילית" שאינה נתמכת במוסדות פוליטיים, היא חסרת משמעות. שקלאר עצמה תמכה בדמוקרטיה חוקתית, שעל אף הפגמים שניתן למצוא בה, היא הדרך הטובה להגן על אנשים משימוש לרעה בכוחם של החזקים, בהגבילה את הממשלה ובפזרה את הכוח בין "מגוון של קבוצות פעילות פוליטית".
מטרת הליברליזם של שקלאר, כמופיע במאמרה "הליברליזם של פחד" היא כי "כל בגיר צריך להיות מסוגל להחליט עד כמה החלטות יעילות שביכולתו להחליט, ללא מורא וללא משוא פנים, בנוגע לכמה שיותר פנים של חייו או חייה, בהתאמה לחירות הדומה של כל בגיר אחר".
הזכויות על פי שקלאר אינם קבועים מוסריים, אלא יותר רישיונות שיש להשיג על מנת להגן מפני שימוש לרעה בכוח.
שקלאר התעניינה באי הצדק והרוע הפוליטי. היא טענה כי "הפילוסופיה אינה נותנת לאי הצדק את הכבוד הראוי לו", וכי הפילוסופים בעבר התעלמו מאי הצדק, ודנו רק במושג הצדק, כשם שהתעלמו מהרשע ודנו במידה הטובה. בספריה "חטאים של יום יום" (Ordinary Vices) ו"מראית אי הצדק" (The Faces of Injustice) שקלאר ניסתה למלא פער זה שמצאה במחשבה המדינית, תוך התייחסות מעמיקה לספרות כמו גם לפילוסופיה בטיעון כי אי הצדק ו"חוש אי הצדק" הם אוניברסליים מבחינה היסטורית ותרבותית, וכי הם חשובים לתאוריה הפילוסופית המודרנית.
כתביה

מכתביה ומאמריה ניתן לציין:
After Utopia: The Decline of Political Faith (1957)
Legalism: Law, Morals, and Political Trials (Harvard University Press, 1964, ISBN 0-674-52351-2)
Men and Citizens: A Study of Rousseau's Social Theory (1969)
Freedom and Independence: A Study of the Political Ideas of Hegel's Phenomenology of Mind (1976)
Ordinary Vices (1984)--A collection of 6 essays on the ordinary vices of cruelty, hypocrisy, snobbery, betrayal, and misanthropy
The Faces of Injustice (1990)--Three essays on injustice: "Giving Injustice Its Due," "Misfortune and Injustice," and "The Sense of Injustice."
American Citizenship: The Quest for Inclusion (1991).
המאמר "להציב את האכזריות בעדיפות ראשונה" (1982) תורגם לעברית ומופיע בגיליון הרביעי של "איתותים" - כתב עת לפכ"מ (שרון לוי ועומרי בן-אבי, 2024)
לקריאה נוספת

ג'ון סטיוארט מיל, "על החירות", תרגם עפר קובר, הוצאת ספרי עליית הגג, 2006. המבוא שכתב יהודה מלצר כולל דיון בהגותה ובהשפעתה של שקלאר.
בית ארפאד

| --- | --- |

 מדינה:  נסיכות הונגריה   ממלכת הונגריה
 תארים:  מלך הונגריה, דלמטיה, קרואטיה, קומניה, סלאבוניה, בולגריה, לודומריה, דוכס שטיריה
 מייסד:  אלמוש
 השליט האחרון:  אנדראש השלישי
 ראש הבית הנוכחי:  אין. התמזג עם בית לורן ליצירת בית הבסבורג-לוריין
 תקופת השושלת:  בסביבות 855 – 1301
 אתניות:  הונגרית
בית ארפאד (בהונגרית: Árpád-ház או Árpádok, נקרא בדיעבד גם "שושלת טוּרוּל" - בהונגרית Turul-dinasztia) היה שושלת השליטים הראשונה של הונגריה, שנציגיה שלטו בה כמלכים בשנים 1000–1301.
מקור שמה של השושלת בנסיך הגדול ארפאד (מת בשנת 907). הוא איחד אחרי שנת 890 את שבטי המדיארים. תחת הנהגתו התחילה בסביבות שנת 896 ההתיישבות ההונגרית באגן הקרפטים.
עוד לפני ארפאד ופלישת ההונגרים לאגן הקרפטים חיזק אביו, אלמוש (820 בערך – 895) את שליטת משפחתו על שבטים פינו-אוגרים ושבטים טורקים הסמוכים להם. אז חיו שבטים אלה עדיין ב"ארץ הכוזרים". שם נבחר בנו של אלמוש, ארפאד, לנסיך הגדול של המדיארים. בסביבות שנת 892 התגייסו ההונגרים לצד המלך הפרנקי המזרחי ארנולף מקרינתיה במלחמתו נגד מלכות מוראביה הגדולה, אחר כך לצד הקיסר הביזנטי לאון השישי נגד הבולגרים.
המלך הראשון של בית ארפאד היה אישטוון הראשון, שכונה גם "קדוש". הוא ייסד את ממלכת הונגריה בשנת 1000 והנהיג בה את הדת הנוצרית.
בנוסף אליו עוד שישה נציגים של שושלת ארפאד הוכרזו כקדושים או מבורכים של הכנסייה הרומית-קתולית. שני נציגים שלה הוכרו כקדושים גם על ידי הכנסייה האורתודוקסית. לכן בית ארפאד כונה בימי הביניים "משפחת המלכים הקדושים". (בהונגרית: szent királyok családja או szent királyok nemzetsége).
השושלת באה אל קיצה עם מותו של אנדראש השלישי בשנת 1301 והנציגה האחרונה של השושלת, בתו של אנדראש, אליזבת המבורכת מטס מתה ב-1336 או 1338.
כל המלכים הבאים של הונגריה נחשבו לצאצאים "קוגנאטים" של בית ארפאד, כלומר היו מיוחסים אליו דרך קשרי נישואים. היוצא מן הכלל היחיד היה המלך מתיאש הוניאדי.
מוצא השושלת

במסורות המיתולוגיות של העמים הנוודים באסיה, אך גם אצל עמים אחרים, לרבות באירופה, שכיח היה שבעלי חיים מסוימים שיחקו תפקיד בלידת השושלות, כך למשל אצל המונגולים בנוגע לג'ינגיס חאן. לידת בית ארפאד תוארה בסיפור החלום של אמשה, הקיים בשתי גרסאות.
הסיפור בכתב על כך מופיע לראשונה בכרוניקה "גסטה הונגארורום" (Gesta Hungarorum), שנכתבה במאה ה-14 על ידי הנוטריון (P.dictus magister) האלמוני ("אנונימוס") של המלך בלה הרביעי. מדובר באגדה טוטמית. בגרסה ראשונה אמשה הרתה לעוף טורף ממשפחת הבזים. בגרסה אחרת בז מבקר את אמשה בחלום, כשהיא כבר בהריון.
השם ההונגרי הקדום לבז היה "טורול", מילה ממוצא טורקי. ציפור הטורול הפכה לסמלו של בית ארפאד ומאוחר יותר של הונגריה כולה.
כך נכתב על חלום אמשה במאה ה-14, בחצר של המלך בלה הרביעי:
בשנת 819 אחרי לידת אדוננו [...] התחתן אידייק (Ügyek), השליט האציל ביותר של כל הסקיתים עם אמשה, בתו של אאונדובליאנוס (Eunedubelianus) [...] בדנטימודייר (Dentümogyer). אמשה הביא לעולם בן, לו קראו אלמוש [...] בזמן שהיא עמדה ללדת, ראתה בז בחלומה. הבז הודיע לאמשה שמחיקה עתיד לצאת מעיין, ומרחמה יוולדו מלכים, שיתרבו מחוץ למכורתם. חלום נקרא בהונגרית "אָלום" (álom), לכן קראו לבנה אלמוש (Álmos)
מלכי בית ארפאד לא השתמשו בשם "בית ארפאד" ושושלתם. לפי הכרוניקה "גסטה הונורום אט הונגארורום" (מעשי ההונים וההונגרים) של שימון קזאי בית ארפאד נקראים המשפחה או הקלאן "טורול" (de genere Turul). בימי הביניים כינו את השושלת "משפחת המלכים הקדושים".
הם היו בסופו של דבר צאצאים של אלמוש, אך את שם שושלתם קוראים בימינו לפי בנו של אלמוש, ארפאד, הנסיך הגדול שהוביל את שבעת השבטים ההונגרים (ואת הקבארים, שעדיין לא נטמעו בחיק ההונגרים) אל אגן הקרפטים.
אנונימוס מזכיר את שנת 819 כשנת לידתו של אלמוש, תאריך הנחשב סביר בהתאם להערכות החוקרים.
השם "אמשה" בא ככל הנראה מ"אמה" - אם, ומשמעותו - אמא. גם הוא וגם השם בעל הצליל הלטיני של בעלה - אאונדובליאנוס נראים תוספות מאוחרות יותר של הסיפור.
מי היו באמת אבותיו של אלמוש אין כל מידע על כך. קיימות תאוריות לפיהן אביה של אמשה נקרא איגייק (Ügyek) או אלד (Előd). אולם בהונגרית Előd משמעותו "אבות" ו-Ügyek בהונגרית קדומה מובנו הוא "קדוש", מה שמראה כי שמות אלו אינם אלא שמות פיקטיביים.
הכרוניקנים מימי הביניים טיפחו עוד מסורת עממית הונגרית לפיה בני בית ארפאד הם צאצאים לאטילה ההוני. בכרוניקה של אנונימוס - "גסטה הונגארורום", ארפאד עצמו אומר:
הארץ המשתרעת בין הדנובה לטיסה השתייכה לאבי הקדמון, אטילה הכביר
הנציג הראשון של בית ארפאד המוזכר על ידי בן זמנו במקור כתוב היה הנסיך הגדול אלמוש. הקיסר קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס בספרו "De Administrando Imperio" ציין כי "אלמוש היה הנסיך הגדול של פדרציית שבעת השבטים ההונגרים ("המנהיג הגדול של טורקיה", כלומר של הונגריה - μέγας άρχον Toυρκίας). ייתכן שקיבל בתחילת שלטונו את חסות הח'אן (ה"קגן") של הכוזרים. אולם בסביבות 862 פדרציית השבטים המדיארים השתחררה מעול הח'אנות הכוזרית.
מוצא השושלת > אזורי ההתיישבות

כרוניקות מלפני 830 כמעט לא הזכירו את ההונגרים. בעוד שאחר כך נוכחותם מוזכרת יותר ויותר. מכאן שבאותה תקופה עדיין שהו המדיארים בערבות דרום רוסיה ודרום אוקראינה של ימינו, עד שנדדו אל אגן הקרפטים. ייתכן אז כי אלמוש נולד בסביבות 820 אי-שם על גדות הוולגה. השמות של סקיתיה ודנטימוגייר המוזכרים אצל אנונימוס, אינם מבהירים את התמונה. השם סקיתיה שימש לכינוי כלל אזורי ההתיישבות של העמים הנודדים במזרח, בעוד מיקומה של דנטימוגייר לא נמצא עד ימינו. מכל מקום חי אלמוש אי-שם מצפון לים השחור.
בהמשך בין השנים 895–907 כבשו השבטים המדיארים את כל שטח אגן הקרפטים.