stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קטי דור
אירועים מיוחדים

בשנת 2006 הופיעה דור בתפקיד עצמה ככתבת בסרט הקולנוע הישראלי "ימים קפואים" המספר על סוחרת סמים חסרת בית ההולכת ומתערערת לאחר שהיא מאמצת לעצמה את חייו של פצוע פיגוע שפגשה באינטרנט.
ב-20 במרץ 2018 נפצעה דור בתאונת דרכים, עת שעשתה את דרכה לבית החולים איכילוב לצורך צילום כתבה. היא עברה במעבר חצייה ונדרסה על ידי רכב חולף. היא אושפזה בבית החולים איכילוב ומצאה את עצמה מאושפזת בבית החולים שבו הייתה אמורה לצלם את הכתבה. "מצבי טוב. אני הכי מזועזעת מזה שהאיש שדרס אותי נסע נגד כיוון התנועה כדי לקנות מיץ, כי פשוט לא היה לו כוח ללכת ברגל", סיפרה ל-ynet, "הוא דרס אותי והעיף אותי לגמרי. כמה דקות לפני זה העברתי את הבת שלי במעבר חצייה - אם דריסה כזו הייתה קורית לילד, הוא לא היה עומד בזה".
בשנת 2018 קיבלה אות הוקרה מעמותת "חן לפריון", שהיא עמותה שמטרתה לעזור לזוגות הסובלים מבעיות אי פוריות. האות ניתן לה על הטיפול העיתונאי שלה בפעילות העמותה. דור פרסמה סדרת פרסומים בתחום הפריון בשידורי תאגיד השידור הציבורי. את האות קיבלה במסגרת ערב חגיגי לציון עשרים שנות פעילות לעמותה וארבעים שנה מאז נולדה התינוקת הראשונה בעולם מהפריית מבחנה.
כתבות רפואיות

בשנת 2012 חשפה דור, בכתבה בשני חלקים, כי מרבית בתי-החולים בארץ הם מקום מסוכן שניתן להידבק בו בחיידקים אלימים ובמקרים לא מועטים, אף למות מהם.
בשנת 2014 חשפה במהדורת "מבט" היערכות לקויה למקרה שיתגלה חולה אבולה בישראל לדבריה "משרד הבריאות חייב להיות יותר מהיר ולתת מענה ברמת התשתיות הטובות ביותר, כדי שאם יתגלה חולה בישראל, נגיף האבולה לא יתפשט".
ביוני 2019 שודרה במהדורת החדשות של כאן 11 כתבה של דור על כשלים ביחידה לקנאביס רפואי של משרד הבריאות.
הערות שוליים

↑  רן בוקר, כתבת הבריאות של התאגיד נפצעה בתאונה, מצבה טוב, באתר ynet, 20 במרץ 2018
↑  אות הוקרה לכתבת הבריאות של כאן קטי דור, באתר אייס, 21 במאי 2018
↑  ליאת רותם מלמד, תחקיר: 4,000 מתים בשנה בישראל מזיהומים בבתי"ח, באתר ynet, 15 במרץ 2012
↑   מבט - בלעדי: ישראל איננה ערוכה למקרי "אבולה", בערוץ יוטיוב של כאן 11
↑   ככה אי אפשר לעזור לאנשים": מחדל הקנאביס הרפואי בישראל, בערוץ יוטיוב של כאן חדשות
קלריסה פינקולה אסטס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בינואר 1945 (בת 79) גארי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר התיכון סנט ג'וזף, Colorado Heights University, מכון יוניון והאוניברסיטה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של נשות קולורדו (2006) 
 אתר רשמי
 
קלאריסה פינקולה אסטס (באנגלית: Clarissa Pinkola Estés; נולדה ב-27 בינואר 1945) היא משוררת, סופרת ופסיכואנליטיקאית יונגיאנית אמריקאית.
קריירה

אסטס היא פסיכואנליטיקאית יונגיאנית מוסמכת. את הדוקטורט שלה קיבלה בשנת 1981 מ-Union Institute & University, והוא עוסק בדפוסים חברתיים ופסיכולוגיים של חברות שבטיות. כמו כן, פינקולה אסטס משמשת, לעיתים קרובות, כדוברת קהילות המיעוטים באוניברסיטאות (עדכנית ל-2019). אסטס כתבה מספר ספרים העוסקים במגדר או שבטיות, וספריה פורסמו ב-37 שפות. הספר שלה, Women Who Run With the Wolves: Myths and Stories of The Wild Woman Archetype, היה ברשימת רבי המכר של ה-'New York Times במשך 145 שבועות, כמו גם ברשימות רבי מכר אחרות, כגון USA Today, Publishers Weekly, and Library Journal.
התמחות בפוסט-טראומה

אסטס מתמחה בטיפול בפוסט טראומה. את התמחותה החלה אסטס בשנות ה-60 בבית החולים, Edward Hines Jr. Veterans Administration שב-Hines, Illinois. שם עם חיילים שלחמו בווייטנאם, במלחמת העולם הראשונה והשנייה, שאיבדו את גפיהם. היא עבדה במקומות נוספים וטיפלה באנשים רבים שחוו סוגים שונים של פוסט טראומה. אסטס התמחתה בתחום העוסק בעזרה לילדים שהתמודדו עם אובדן של בן משפחה.
בנוסף, אסטס לימדה על כתיבת סיפורים וסיפורי רפואה מסורתיים בבתי כלא, החל משנות השבעים בבית כלא של גברים בקולורדו, בכלא הנשים הפדרליות בדבלין, קליפורניה, במתקן מונטוויו לנוער בקולורדו, ובמוסדות סגורים אחרים.
בתור מי שעוסקת ומאמינה ברפואה המסורתית המשלבת מנהגים ממספר תרבויות וגישות רפואיות שונות, אסטס יחד עם מאיה אנג'לו וקורטה סקוט קינג מהוות את חבר המנהלים של מרכז מאיה אנג'לו לשוויון רפואיי (Maya Angelou Center for Health Equity). אחד מהפרויקטים הגדולים של הקרן לשוויון רפואי היה ללמד חולים לתעד את ימיהם ואת סיפורם הרפואי במצלמה. הטכניקה לתיעוד סיפור חייהם נלמדה על ידי אסטס, שהיא עצמה מספרת סיפורים, ועל ידי מיכאל קנינגהאם, מחבר הספר כתרים, דיוקנאות של נשים שחורות בכובעי כנסייה. הפרויקט של הקרן לשוויון רפואי נקרא - voca voice, ואירוע השיא של פרויקט זה היה כשהוצג בתערוכת צילום בווינסטון סלאם, צפון קרוליינה.
פרסים

פינקולה אסטס זכתה בפרסים רבים. ראשית, בשנת 1992 זכתה בפרס ספר השנה מאת איגוד מוכרי הספרים האמריקאים (אנ') (באנגלית: American Booksellers Association) וזכתה בפרס חבר הסופרים של קולורדו בשנת 1993. בשנת 1994 זכתה בפרס "השומרת על החוק" (Keeper of the Lore Award) ע"ש ג'וזף קמפבל אשר ניתן לה עבור יצירתה "זמרת הפולק" (בספרדית: la cantadora). כמו כן, באותה שנה היא זכתה בפרס עיתונות הארגון הקתולי (באנגלית: Catholic Press Association) ובפרס מדליית הנשיא לעשייה חברתית. לאחר מכן, ב-1995 זכתה פינקולה אסטס בפרס "הגרדיבה" (באנגלית: the gradiva award) מאת הארגון הלאומי לפסיכואנליטיקה מתקדמת (באנגלית: The National Association for Advanced Psychoanalysis). כמו כן, אסטס היא זוכת הפרס "הראשונה מסוגה" (באנגלית: the first of her kind award) שניתן לה על ידי ארגון הנשים המקסיקניות-אמריקאיות (באנגלית: the Mexican American Women Foundation) ב-2006. לבסוף, באותה שנה אסטס נכללה ברשימת "היכל התהילה של נשות קולורדו" (באנגלית: Colorado Women's Hall of Fame) בו כלולות נשים בעלות השפעה בינלאומית כדוגמת מדליין אולברייט וגולדה מאיר.
פועלה למען צדק חברתי

אסטס עורכת את TheModeratevoice.com, אתר חדשות ופוליטיקה בו היא גם כותבת אודות בעיות תרבותיות, הליכי נפש ופוליטיקה. בנוסף, היא כותבת טורים בנושאים כגון צדק חברתי, רוחניות ותרבות, אשר מתפרסמים גם בוושינגטון פוסט עדכנית ל-2019.
אסטס יוצאת דופן בטענתה כי התבוללות וגם אחיזה בתרבות אתנית ספציפית הן דרכים לתרום לחברה. היא סייעה בהצלחה לעתור לספריית הקונגרס, כמו גם למוסדות פסיכואנליטיים ברחבי העולם, כדי שישנו את שם לימודיהם וקטגוריזציות שנקראו בעבר, בין השאר, "פסיכולוגיה של הפרימיטיבים", לתארים מכובדים אשר הולמים את ממדיה של כל חברה נחקרת.
בנוסף לכך, אסטס היא בעלת עמותה אשר פועלת למען קידום תנאי חייהם של חברות עולם שלישי רבות. מבין פעולותיהם המרכזיות, העמותה מממנת פרויקטים של תרגום אגדות, סיפורים, הוראות היגיינה ועוד לשפות מקומיות של חברות נזקקות. טקסטים אלו בהמשך משמשים כבסיס ללימוד קריאה וכתיבה.
אסטס מעורבת ברפורמות בחינוך, רפואה, מיגור אלימות בבתי ספר, בריאות הילד, בריאות נפשית, סביבה, הגירה ורפואה ציבורית.
ספריה

Untie the Strong Woman: Blessed Mother's Immaculate Love for the Wild Soul
Women Who Run With the Wolves: Myths and Stories of the Wild Woman Archetype
The Faithful Gardener: A Wise Tale About that Which Can Never Die
The Gift of Story: A Wise Tale About What is Enough
הערות שוליים

1 2 3 4  M. Ellen Snodgrass, American Women Speak, California Santa Barbara, 2017
1 2  D. Johnson, A Message for All Women: Run Free and Wild Like the Wolf, New York Times
1 2 3 4 5  Estes Clarissa Pinkola: 1943 - Writer, Psychologist, encyclopedia.com, ‏06/2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308999905171  PLWABN: 9810623039305606  BNE: XX1393672  BnF: cb123217445 (data)  CANTIC: a10837796  CiNii: DA0836663X  GND: 113586663  ICCU: RAVV085152  ISNI: 0000 0001 1680 1142  LCCN: n92036825  LNB: 000043349  MusicBrainz: 328e45e6-c6bd-408c-9da6-97652dd74ee6  NDL: 00691553  NKC: jn20000601513  NLK: KAC199608279  NSK: 000214211  NTA: 107903997  SUDOC: 03212757X  VIAF: 84024617   WorldCat (עם VIAF): 84024617
קישהודוש

| --- | --- |
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  סבולץ'-סטמאר-ברג סבולץ'-סטמאר-ברג
 נפה:  נפת פהרגיארמט
 שטח:  8.92 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  78 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  47°58′00″N 22°50′00″E﻿ / ﻿47.966666666667°N 22.833333333333°E﻿ / 47.966666666667; 22.833333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.קישהודוש(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.קישהודוש  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קישהודוש (בהונגרית: Kishódos) הוא כפר זעיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קישהודוש קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-87 תושבים בשנת 1990 עד 78 תושבים בשנת 2020.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מהמאה ה-13.
יהודי קישהודוש

יהודים חיו בקישהודוש בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 נרצחו מבני הקהילה בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 18 | 853 |
| 1910 | 7 |  |
| 1920 | 3 |  |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי קישהודוש שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת פהרגיארמט |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פהרגיארמט • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • הרמאנסג • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טיוודר • טוניוגמטולץ' • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • אוסקה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן |  |
קווג'לין

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  8°43′00″N 167°44′00″E﻿ / ﻿8.7166666666667°N 167.73333333333°E﻿ / 8.7166666666667; 167.73333333333
 שטח:  16.39 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  איי מרשל 
 אוכלוסייה:  11,408 (2011)
 אזור זמן:  UTC+12
  (למפת איי מרשל מוגדלת) מג'ורו ביקיני מילי איילינגלאפלאפ ארנו ג'לואיט מיקרונזיה האוקיינוס השקטקווג'לין(למפת איי מרשל רגילה) מג'ורו ביקיני מילי איילינגלאפלאפ ארנו ג'לואיט מיקרונזיה האוקיינוס השקטקווג'לין
 
קווג'לין (Kwajalein) הוא אטול המהווה חלק מאיי מרשל. האטול שוכן כ-430 קילומטרים צפונית מזרחית למג'ורו בירת איי מרשל וכ-3,900 ק"מ דרום-מערבית להונולולו, הוואי.
גאוגרפיה

קווג'לין הוא אחד מהאטולים הגדולים בעולם במדידת שטח המים אותו מקיף האטול, ומורכב מ-9 איים ואיונים. שטחו היבשתי הוא 16.4 ק"מ ושטח הלגונה אותה הוא מקיף הוא 2,174 קמ"ר.
אוכלוסיית האטול מונה כ-13,500 תושבים, רובם מתגוררים באי אֶיֵיבֶּה. האי הדרומי והגדול ביותר נקרא קווג'לין, ועליו מתגוררים כ-1,000 תושבים, רובם אמריקאים וחלקם תושבי איי מרשל, אשר הביעו את הסכמתם לארח באי כוחות של צבא ארצות הברית.
היסטוריה > התקופה הקולוניאלית

איי האטול, ובעיקר האי הראשי קווג'לין, שימשו את התושבים היפנים כתחנת מסחר לקופרה, תחת המנדט היפני "הימים הדרומיים", במשך עשרים ושתיים שנים. האזכור הראשון ביפן לקווג'לין ולאיי מרשל מופיע בכתביו של סוזוקי קייקון אשר נשלח לאיי מרשל ב-1885 על מנת לחקור טביעה של אונייה יפנית. על אף שזמן קצר לאחר מכן השתלטה האימפריה הקולוניאלית הגרמנית על  איי מרשל, השיבה יפן לעצמה את האיים ב-1914 בתחילת מלחמת העולם הראשונה ויסדה בהם מערכת מנהלתית ב-1922 תחת מנדט מחבר הלאומים.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

ב-31 בינואר 1944, ערך צבא ארצות הברית התקפה אמפיבית על אטול קווג'לין, בו שהה חיל מצב יפני שמנה 8,782 איש (חלקם היו פועלים קוריאנים). כ-36,000 פגזים מספינות מלחמה וכלי ארטילריה שונים נורו על האטול, ובנוסף ערכו מטוסי B-24 ליברייטור הפגזות אוויריות.
עם זאת, ההתנגדות היפנית הייתה נחושה, על אף נחיתותם המספרית ובכוח אש. בתום קרב קווג'לין הושמד כמעט לחלוטין חיל המצב היפני ו-373 אמריקאים נהרגו. על אף שהמסמכים האמריקאים הרשמיים מנו את ההרוגים הקוריאנים כיפנים, טענה ועדה מטעם ממשלת קוריאה כי במהלך הקרב נהרגו 310 פועלים קוריאנים.
קווג'לין היה אחד ממוקדי הקרבות היחידים באוקיינוס השקט בו התושבים לחמו לצד היפנים, גם אם לא מאותן סיבות. רבים מהנופלים הקוריאנים בקרב מונצחים בגיבורי מלחמה במקדש יסוקוני בטוקיו בו מונצחות נשמותיהם של כל חללי יפן. לעומתם, תושבי איי מרשל שנפלו בקרב אינם מונצחים במקדש. ב-6 בפברואר נכבש קווג'לין על ידי האמריקאים ומאוחר יותר הפך לחלק מטריטוריות הנאמנות של האיים הפסיפיים – גוף בניהול אמריקאי ששלט על חלק גדול מאיי מיקרונזיה, ביניהם איי מרשל.
היסטוריה > טריטוריית נאמנות תחת האו"ם

בארצות הברית רווחה הדעה כי קווג'לין "נכבש בחזרה" מהיפנים, אולם למעשה האטול מעולם לא היה בשליטת האמריקאים אלא רק לאחר המלחמה. תחילה התייחסו הרשויות האמריקאיות לתושבי האי כנתינים יפניים וזאת מפני שבמשך שנים למדו בבתי ספר יפניים, דיברו יפנית, חיו יחדיו עם התושבים היפנים ולחלקם אף היו קרובי משפחה ביפן. אולם, בשנים הבאות פעלו האמריקאים רבות על מנת לעקור כל רגשות פרו-יפניים בקרב האוכלוסייה המקומית.
בשנים שלאחר כיבוש האטול הפכו האמריקאים את קווג'לין למרכז הפיקוד וההכנות למבצע פרשת דרכים - סדרת ניסויים גרעיניים (67 בסך הכל) באטולים ביקיני ואניווטוק.
קווג'לין כיום

ב-1986 העניקה ארצות הברית עצמאות לאיי מרשל והאיים הפכו לרפובליקה. על אף שההיסטוריה הצבאית של קווג'לין השפיעה רבות על תושבי האי, היא הפחיתה ממעמדו של האטול כמוקד תיירות, אך הדבר עומד לרווחת התושבים, הנהנים ממצב שימור מעולה של הסביבה הטבעית. בלגונה נמצאים מספר שברי ספינות, בעיקרן יפניות, מספר מטוסים והסיירת הכבדה פרינץ אויגן. טמפרטורת המים היא 27 מעלות וראות של 30 מ' הפכו את קווג'לין למוקד משיכה לצוללים.
פעילות צבא ארצות הברית

מאז 1944, אז כבשו אותו האמריקאים מידי היפנים בקרב קווג'לין, שימש האטול למטרות צבאיות, אך בניגוד לאטולים שכנים דוגמת ביקיני, מעולם לא נערכו בו ניסויים בנשק גרעיני ולכן הוא נקי מנשורת גרעינית.
11 מתוך 97 האיים המרכיבים את האטול משמשים את האמריקאים לניסויים בטילים בליסטיים, ובאטול אף הוקמה תחנת קרקע המסייעת לפעילות GPS.
איים נוספים באטול

אייבה - בו נמצא המרכז המנהלי של איי מרשל בקווג'לין והממשלה המקומית. בו מתגוררים מרבית תושבי האטול ואין בו מתקנים צבאיים.
אֶנוּבּוּג' - נמצא בסמוך לאי קווג'לין. מאי זה פתחו כוחות ההחפה האמריקאים את מתקפתם על האי קווג'לין. כיום שוכן על אי זה כפר ובסמוך לו נמצאים שרידי הסיירת פרינץ אויגן.
אֶנילאבָּגֵן
אֶבָּדוֹן - נמצא בנקודה המערבית ביותר והאי השני בגודלו באטול. בדומה לאייבה, הוא נתון בשליטה מוחלטת של איי מרשל ולא מתבצעים בו ניסויים צבאיים.
אנמאט - אי זה הוא מקום הולדתם של המשפחות השולטות בקרב תושבי האטול, והכניסה אליו אסורה למי שלא קיבל את ברכת הכוהן הראשי. על האי קיימים שרידי כפר ואתר קבורה, אולם כיום לא ניתן להתגורר בו בשל קרבתו לאזורי הניסויים.
מֶק - משמש בסיס לשיגור טילים בליסטיים והוא האי השמור ביותר מבין האיים שבשליטת ארצות הברית.
רוי נאמוּר - על אי זה נמצאות מספר תחנות מכ"ם וקהילה קטנה של צוותים אמריקאים. בונקרים יפניים מימי המלחמה נותרו שלמים ובמצב טוב באי. רוי ונאמור היו בעבר שני איים נפרדים, אולם בזמן המלחמה נבנה כביש המחבר ביניהם.
בּיגֶג' - לא מיושב אך מהווה מוקד תיירות לתושבי האטול עצמו, זאת בשל הצמחייה הענפה והנופים שבו.
לֶגאן - לא מיושב ומכוסה ג'ונגל ברובו.
אוֹמֶלֵק - לא מיושב ובבעלות ארצות הברית. באי זה נמצא אתר השיגור של SpaceX.
ממזר קטן (במרשלית: דְרֶבּוּבּוּבּוּ) - איון הנמצא צפונית לאי קווג'לין על השונית המזרחית. בעת שפל, ניתן לצעוד על השונית בין קווג'לין וממזר קטן.
נֶל - אי המוקף בתעלות ואיונים קטנים, דבר שהופך אותו לייחודי ומוקד משיכה לחובבי שיט.
ראו גם

המערכה באיי גילברט ומרשל
איי מרשל
לקריאה נוספת

Poyer, Lin, Suzanne Falgout and Laurence Marshall Carucci. The Typhoon of War : Micronesian Experiences of the Pacific War, Honolulu: University of Hawaii Press, 2001. ISBN 9780824821685.
הערות שוליים

↑  Poyer, Falgout & Carucci, עמ' 121
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548471505171  GND: 4775795-4  LCCN: sh85073537  NARA: 10045293  NKC: ge1125087  VIAF: 233901535   WorldCat (עם VIAF): 233901535 
חיילים אמריקאים בוחנים מנהרה באטול קווג'לין
מפת אטול קווג'לין
קונאגוטה

| --- | --- |
סמל קונאגוטהסמל קונאגוטה
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הדרומי
 מחוז:  בקש בקש
 נפה:  נפת מזקובאצ'האזה
 שטח:  63.99 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,274 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  46°26′00″N 21°03′00″E﻿ / ﻿46.433333333333°N 21.05°E﻿ / 46.433333333333; 21.05 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://kunagota.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.קונאגוטה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.קונאגוטה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קונאגוטה (בהונגרית: Kunágota) הוא כפר בנפת מזקובאצ'האזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית קטנה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקונאגוטה נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 3,197 תושבים, ובשנת 2023 רק 2,322 תושבים.
הכפר מיושב מהמאה ה-15 והוא מוזכר בכתבים משנת 1463.
יהודי קונאגוטה

יהודים חיו בקונאגוטה במאה ה-19.
בעקבות הקרע ביהדות הונגריה הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי. בבעלות הקהילה היו בית כנסת ומקווה.
בתקופת הטרור הלבן היו פרעות ביהודי קונאגוטה, ובמהלכן נשדד רכושם והוצתו בתיהם וחנויותיהם.
בדף הקהילה משנת 1944 נכתב שבקהילה יש 67 חברים ורב הקהילה הוא ד"ר פינקס דורשלאג
באפריל 1944 רוכזו יהודי הכפר בחווה שבקרבת מגיארבאנהגייש, ומשם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ שם נרצחו כחלק משואת יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 43 | 3,780 |
| 1910 | 46 |  |
| 1920 | 53 |  |
| 1930 | 92 |  |
| 1941 | 69 | 6,426 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  דף קהילת קונאגוטה במפקד יהדות הונגריה
↑  תיעוד יהודי קונאגוטה שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז בקש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | בקשצ'בה  |  |
| ערים |  בטוניה •  בקש •  • צ'ורוואש •  דוואוואניה •  אלק •  פיזשדיארמט •  גיומנדרד •  גיולה •  קונדורוש •  קרשלדאן •  מדגיישג'האזה •  מזברן •  מזהגייש •  מזקובאצ'האזה •  אורושהאזה •  שרקד •  סרווש •  סגהאלום •  טוטקומלוש •  אויקיגיוש •  וסטה |  |
| כפרים | בקשסנטאנדראש • צ'בסבדי • דובוז • גרנדאש • קטשופרון • סבדקיגיוש • טלקגרנדאש • דומבג'האז • קוורמש • אלמאשקמראש • דומבירטוש • קספר • קישדומבג'האז • קונאגוטה • מגיארבאנהגייש • מגיארדומבג'האז • מדגיישבודזאש • נג'באנהגייש • נג'קמראש • פוסטאוטלקה • וגג'האזה • צ'אדסאלאש • אצ'גפלבה • הוניה • בלמגייר • קמוט • קרשטרצ'ה • טרהוש • מורון • קרשויפלו • קרטססיגט • בוצ'ה • קטגיהאזה • לוקשהאזה • אורמניקוט • קרדוש • צ'בצ'וד • בקשאמשון • צ'נאדאפאצה • גאדורוש • קרדושקוט • נג'סנאש • פוסטפלדוואר • ביהראוגרה • גסט • קרשנג'הרשאן • קטגיאן • מהקרק • מזגיאן • שרקדקרסטור • אויסלונטה • ז'דאן |  |
| יישובים בנפת מזקובאצ'האזה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | מזקובאצ'האזה • בטוניה • מדגיישג'האזה • מזהגייש • דומבג'האז • קוורמש • אלמאשקמראש • דומבירטוש • קספר • קישדומבג'האז • קונאגוטה • מגיארבאנהגייש • מגיארדומבג'האז • מדגיישבודזאש • נג'באנהגייש • נג'קמראש • פוסטאוטלקה • וגג'האזה |  |
קלודין אוז'ה

| --- | --- |

 לידה:  26 באפריל 1941 הרובע החמישי של פריז, צרפת 
 פטירה:  18 בדצמבר 2019 (בגיל 78) הרובע הארבעה-עשר של פריז, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 שם לידה:  Claudine Nicole Yvonne Oger 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  1958–1997 (כ־39 שנים)
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה 
 בן או בת זוג:  פייר גספאר-ויט 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  אבירה בלגיון הצרפתי (13 ביולי 1995) 
 פרופיל ב-IMDb
 
קלודין אוז'ה (בצרפתית: Claudine Auger;‏ 26 באפריל 1942 – 18 בדצמבר 2019) הייתה שחקנית צרפתייה, הידועה במיוחד בשל תפקידה כדומיניק "דומינו" דברל, בסרט ג'יימס בונד "כדור הרעם" משנת 1965. היא זכתה בתחרות מיס צרפת והייתה סגנית ראשונה בתחרות מיס עולם 1958.
ביוגרפיה

קלודין אוז'ה נולדה בפריז, צרפת. היא למדה בקולג' סט. ז'אן ד'ארק ואחרי כן בקונסרבטוריון לדרמה של פריז, שם היא הופיעה בתפקידים דרמטיים. היא הופיעה לראשונה בסרטים בהיותה בבית הספר. ז'אן קוקטו ליהק אותה לתפקיד עליו לא קיבלה קרדיט כבלרינה גבוהה בסרט The Testament of Orpheus ‏ (1960). בגיל 18, היא נישאה לבמאי-תסריטאי בן ה-41 פייר גספאר-ויט, והוא ליהק אותה במספר סרטים The Iron Mask‏ (1962);‏ The Vengeance of Kali‏ (1963), ועוד.
כשהיא נפשה בנסאו, הכותב-מפיק קווין מקלורי שנפש שם גם הוא, ראה אותה והמליץ שהיא תעבור מבחן בד לסרטו כדור הרעם (1965). תפקידה המקורי היה לגלם את דמותה של שחקנית איטלקייה בשם דומינטה פטאקי, אולם אוז'ה הרשימה את המפיקים והם כתבו מחדש את התפקיד כך שהיא גילמה אשה צרפתייה בשם דומינו, דבר שהלם אותה יותר. אם כי היא לקחה שיעורי קול על מנת לשפר את המבטא האנגלי שלה, דובב לבסוף קולה בסרט בידי ניקי ואן דר זיל. אוז'ה טענה שהיא חשה קרבה לדמותה של דומינו, שכן גם דומינו הייתה בקשר עם גבר שמבוגר ממנה. אוז'ה, שכוכבה דרך, הופיעה מיד בחצי עירום בפלייבוי ובתפקיד אורח בתוכנית טלוויזיה אמריקנית בכיכובם של דני תומאס ובוב הופ.
כדור הרעם הזניק את אוז'ה לקריירת סרטים אירופית מצליחה, אבל בארצות הברית היא לא המריאה.
היו לה כמה תפקידים בסרטים אירופאיים כמו Triple Cross‏ (1966) (בו היא התאחדה עם במאי ג'יימס בונד טרנס יאנג) ו-The Killing Game‏ (1967).
היא הייתה נשואה לאיש העסקים פיטר ברנט עד למותו באוגוסט 2008.
נפטרה ב-18 בדצמבר 2019.
הערות שוליים

↑  Erickson, Hal.
"Claudine Auger".
All Movie Guide.
↑  RIEDEL, MICHAEL (November 12, 1995).
"KISS OF DEATH".
New York Daily News.
↑  Claudine Auger, First French Actress to Star as a Bond Girl, Dies at 78, מגזין פיפל, ‏19 בדצמבר 2019 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429577405171  PLWABN: 9810593580005606  BNE: XX1277986  BnF: cb139299486 (data)  GND: 1014476763  ISNI: 0000 0001 1443 4713  LCCN: no2002050654  NKC: xx0150188  NTA: 088913880  SUDOC: 05974135X  VIAF: 48896934   WorldCat (עם VIAF): 48896934
קרחון סורסדאל

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  68°41′00″S 78°15′00″E﻿ / ﻿68.6833°S 78.25°E﻿ / -68.6833; 78.25
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון סורסדאל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון סורסדאל
 
קרחון סורסדל או קרחון סרסדאל (באנגלית: Sørsdal Glacier) הוא קרחון מחורץ פנים, בחוף אינגריד כריסטנסן, בארץ הנסיכה אליזבת שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 28 קילומטרים.
הקרחון זורם לכיוון מערב, מדרום לפיורד קרוק ולגבעות וסטפולד.
הקרחון נשפך בלשון קרח בולטת אל תוך מפרץ פרידז.
היסטוריה > גילוי הקרחון

הקרחון התגלה בפברואר 1935 על ידי משלחת נורווגית תחת פיקודו של רב החובל קלריוס מיקלסן.
היסטוריה > מקור השם

מיקלסן קרא לקרחון על שמו של ליפ סורסדאל (Lief Sørsdal) - רופא השיניים של משלחתו, שירד עימו לחוף בקצה הצפונית של גבעות וסטפולד.
קרב כירונאה (86 לפנה"ס)

קרב כירונאה (86 לפנה"ס) היה קרב שהתרחש במהלך מלחמת מיתרידטס הראשונה בין הצבא הרומי בפיקודו של סולה לבין הצבא הפונטי בפיקודו של ארכלאוס. הקרב התרחש בכירונאה (אנ') שבבויאוטיה והסתיים בניצחון רומי מוחץ. התיאור של קרב כירונאה נמצא בשלושה מקורות עתיקים הנבדלים זה מזה במקצת. שלושת המקורות הם אפיאנוס ב"מלחמות מיתרידטס" שלו, פרונטינוס בספרו "סטראטגמאטה" ("תחבולות") ופלוטרכוס, שהוא עצמו נולד בכירונאה והכיר אותה היטב, ב"חיי אישים" שלו.