stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מום לב מולד
היצרות המסתם הריאתי

המסתם הריאתי הוא המסתם המחבר בין החדר הימני לעורק הריאה. היצרות מסתם זה מהווה כ-10% מכלל המומים הלבביים המולדים, וההיצרות יכולה להתרחש במסתם עצמו, מעליו (supravalvular) או מתחתיו (subvalvular).
הקליניקה תלויה במידת ההיצרות כאמור. היצרות קלה לרוב איננה מלווה בתסמינים קליניים. היצרות בינונית עד קשה מביאה לקוצר נשימה במאמץ והתעייפות מהירה, ולעיתים אף לכיחלון. הסיבה לכך היא הקושי של החדר הימני בזריקת דם לריאות, אשר מתגבר בשעת מאמץ. ניתן לשמוע איוושה סיסטולית הקורנת לגב, ולעיתים איוושה זו מסתיימת בקליק המשתנה בעת לקיחת אוויר. באק"ג ניתן לראות סטיית ציר לבבי לימין והיפרטרופיה של לב ימני הנובעת מכך ששריר הלב הימני גדל כתוצאה מהעומס המופעל עליו בזריקת הדם החוצה דרך מסתם מוצר.
הטיפול במצבים בינוניים נעשה על ידי הרחבה של ההיצרות באמצעות בלון - Balloon valvuloplasty. אם טיפול זה לא מצליח, או אם יש היצרות מתחת למסתם, יש התוויה לניתוח.
היצרות מסתם אבי העורקים

היצרות מולדת של מסתם אבי העורקים מהווה כ-5% מכלל מומי הלב המולדים, והיא יכולה להתרחש במסתם עצמו, מעליו (supravalvular) או מתחתיו (subvalvular).
היצרות בינונית עד קשה באה לידי ביטוי בכאב בחזה בעת מאמץ, סינקופה והתעייפות מהירה. היצרות קריטית יכולה אף להתייצג כאי ספיקת לב. ניתן לשמוע איוושה סיסטולית המקרינה לצוואר. בהדמיה ניתן לראות היפרטרופיה של הלב השמאלי כתוצאה מהלחץ המופעל עליו, ולעיתים הרחבה לאחר האזור המוצר - Poststenotic dilation של אבי העורקים העולה.
לרוב מצב זה של היצרות הולך ומתקדם עם הגיל והגדילה, כאשר מתלווה אליו אי ספיקה של המסתם. יש לעקוב על ידי ביצוע אקו-לב מדי תקופה, כאשר הטיפול הראשוני הוא הרחבה על ידי בלון, אשר נמצא כטיפול מוצלח פחות מאשר הרחבת היצרויות פולמונריות על ידי בלון ובעל סיכון גבוה יותר לגרימת אי ספיקה של המסתם. כאשר טיפול זה לא מצליח, או כאשר מתהווה אי ספיקה מסתמית, יש אינדיקציה לטיפול ניתוחי.
היצרות אבי העורקים

הצרת אבי העורקים מתרחשת בכ-10% מכלל המומים הלבביים. במום זה מתרחשת הצרה באזור מסוים באבי העורקים - הסיבה לכך היא שבמהלך ההתפתחות של קשת אבי העורקים, האזור הקרוב לכניסת הצינור העורקי אינו מתפתח כמו שצריך ומביא להצרה של אבי העורקים באותו אזור.
הצרה חמורה של אבי העורקים גורמת להפרעה בזרימת הדם לחלקי הגוף ומביאה לתלות התינוק בצינור העורקי כדי לשמר זרימת דם טובה, מכאן שהתסמינים מתפתחים כאשר צינור זה נסגר בימים שלאחר הלידה בהצרה חמורה וכוללים קשיי האכלה, הפרעות נשימה ואף הלם, והם יכולים להתפתח כבר לפני גיל שבועיים. בהצרות חמורות פחות לעיתים אין תסמינים כלל מאחר שזרימת הדם באבי העורקים אינה תלויה בזרימה מהצינור העורקי.
סימן קלאסי נוסף הוא דפקים מוחלשים ומאוחרים של עורק הירך בהשוואה לדפקים של עורק החישור, כמו גם לחץ דם נמוך יותר בגפיים התחתונות מול הגפיים העליונות.
אם מום זה חמור, הוא לעיתים מלווה במומים לבביים נוספים כגון הפרעה במסתם אבי העורקים, פגם במחיצה הבין-חדרית וקשת היפופלסטית של אבי העורקים.
אצל ילדים גדולים יותר הסובלים מהצרה, אין כמעט סימנים קליניים, לעיתים היסטוריה של אי נוחות ברגל לאחר התעמלות, כאבי ראש או דימומים מהאף. בבדיקה גופנית של ילדים אלו ניתן לשים לב ליתר לחץ דם בגפיים עליונות, אוושה לבבית שניתן לשמוע אותה בגב וכן דפקים מוחלשים בגפיים תחתונות. ב-50% מהמקרים יש הפרעה של מסתם אבי העורקים. באק"ג ובבדיקות הדמיה ניתן לראות צל לב מוגדל מאוד וגודש ריאתי, ואצל ילדים גדולים יותר ניתן לראות ממצא רדיוגרפי - Rib notching.
הטיפול במום זה כולל מתן פרוסטגלנדין E1, תוך ורידית. תרופה זו שומרת על צינור הצינור העורקי פתוח. כמו כן יש לתת תרופות אינוטרופיות ומשתנים ובהמשך ניתוח. צנתור אצל ילדים גדולים יותר נוסה ובחלק מהמקרים בהצלחה, אולם תיקון כירורגי נחשב כיום צורת הטיפול העיקרית.
טטרלוגיה על שם פאלוט

מום זה (TETRALOGY OF FALLOT) הוא מום לבבי כחלוני נפוץ, המהווה כ-10% מכלל המומים המולדים. מבחינה אנטומית, מום זה קרוי כך (טטרלוגיה, טטרה= 4) היות שהוא כולל 4 הפרעות מבניות של הלב - חור במחיצה הבין חדרית (VSD), היצרות המסתם הפולמונרי, אאורטה "רוכבת", כלומר ממוקמת מעל החדר הימני והשמאלי יחדיו (במקום באופן נורמלי - מעל החדר השמאלי) - overriding aorta, והיפרטרופיה של החדר הימני.
אוסף מומים מבניים אלו נוצר לאור הפרעה בהיפרדות של העורק העוברי - ה-truncus arteriosus - לשני העורקים הראשיים - האאורטה (אבי העורקים) והעורק הריאתי, אשר אמורה להתרחש בשבוע ה-3-4 להריון. לרוב, החור במחיצה הבין חדרית הוא גדול יחסית.
מבחינה קלינית, מידת הכיחלון תלויה במידת ההיצרות של המסתם הפולמונרי, כאשר בימים הראשונים ללידה לעיתים התינוק אינו נראה כחלוני. אוושה הנובעת מהיצרות המסתם הפולמונרי היא לרוב הממצא הלא תקין הראשוני. אם המסתם מוצר במידה חריפה, או שההיצרות גדלה עם הזמן, יש עליה בדלף של דם מחדר ימין לחדר שמאל והתינוק נהיה יותר ציאנוטי. ממצאים אופייניים בבדיקה פיזיקלית כוללים קול לב שני יחיד (לא מפוצל). ממצא קליני אופייני אצל תינוקות נקרא - hypoxic (Tet) spells. במצב זה התינוק הופך להיות כחלוני באופן פתאומי, מלווה בסינקופה (עילפון) - לאור היפוקסיה חריפה. מום לבבי זה הוא הסיבה העיקרית ל"תסמונת התינוק הכחול"- blue baby syndrome. כאשר מצב זה מתרחש, הוא לרוב הולך ומחמיר. כשמצב זה מתרחש אצל תינוק, הוא הופך חסר מנוחה ועלול לבכות ללא יכולת להירגע. כשמצב זה מתרחש אצל פעוט, הוא לרוב יעמוד בתנוחה של squat.
ככל שה-Spells הופכים חמורים יותר, כך גדל הסיכון לחוסר הכרה ממושך, פרכוסים, שיתוק ומוות. ללא קשר לאירועים אלו, חולים עם מום לבבי מסוג טטרולוגיה ע"ש פלוט נמצאים בסיכון גבוה יותר לשבץ מוחי ולאבצס מוחי הנובעים בחלקם מהדלף מימין לשמאל.
מבחינת הדמיה, האק"ג מדגים לרוב סטיית ציר לימין והיפרטרופיה של חדר ימין. בצילום חזה ללב יש מראה של מגף - boot-shaped heart, הנגרם לאור היפרטרופיה של החדר הימני ועורק פולמונרי קטן יחסית. אצל 5% מן המומים, קיימת אנומליה גם בעורקים הקורונריים, בעיקר בעורק השמאלי הקדמי.
מום לבבי זה הולך ומחמיר עם הזמן, והטיפול בו בסופו של דבר נעשה באופן ניתוחי. הטיפול בהיפוקסיה - hypoxic spells - נעשה על ידי מתן חמצן והעלאת החזרה הוורידית ללב (תנוחת קירוב ברכיים לחזה). בנוסף, ניתן גם מורפין סולפט ופנילאפרין. טיפול ניתוחי עם סגירת של החור במחיצה הבין חדרית ותיקון ההיצרות הפולמונרית יכול להיעשות בתקופת הינקות. במצבים מורכבים ניתן לבצע ניתוח מגשר בין העורק התת-בריחי לעורק הריאתי ולבצע תיקון מורכב בהמשך. יש לתת לאחר הניתוח טיפול אנטיביוטי פרופילקטי נגד אנדוקרדיטיס זיהומי למשך חצי שנה, ויותר אם נשאר VSD שאריתי.
היפוך יציאת כלי הדם הגדולים של הלב

מום זה מהווה אמנם רק 5% ממומי הלב המולדים, אולם הוא הסיבה הנפוצה ביותר לכיחלון בתקופה שלאחר הלידה. מום זה נקרא כך היות שהוא מביא ל"החלפה" ביציאת העורקים הגדולים - אבי העורקים והעורק הריאתי - מהלב, דהיינו אבי העורקים יוצא מהחדר הימני ואילו העורק הריאתי יוצא מן החדר השמאלי. מצב זה מביא לכך שדם עני בחמצן מגיע לצד הימני של הלב מהוורידים הגדולים של הגוף, ונזרק חזרה קדימה לגוף על ידי אבי העורקים (אשר כאמור, יוצא מן החדר הימני), בעוד שדם עשיר בחמצן מגיע מן הריאות לחדר השמאלי, וחוזר שוב לריאות על ידי מהחדר השמאלי על ידי העורק הריאתי במקום להגיע לגוף. בהיעדר ערבוב של דם עני בחמצן ודם עשיר בחמצן, מוות מתרחש במהירות. ערבוב של דם ייתכן אם יש חיבור לא טבעי בין החדרים (VSD), בין העליות (ASD), או בין העורק הריאתי לאבי העורקים (patent ductus arteriosus).
הקליניקה תתבטא בכיחלון - ציאנוזיס, אשר דרגת חומרתו תלויה במידה בה יש ערבוב בין דם עני בחמצן לדם עשיר בחמצן. במרבית הפעמים יש טכיפניאה - נשימה מהירה, כדי לפצות על המחסור בחמצן, לעיתים אין אוושה לבבית. לתינוקות עם ערבוב של דם כאמור הנובע מחור במחיצה הבין חדרית כיחלון מופחת יחסית אולם יכולים להתייצג עם סימנים של אי ספיקת לב לאור מחזור היפר דינמי של הלב. בצילום חזה ללב יש מראה קלאסי של "ביצה תלויה על חוט" הנוצר על ידי העובדה שמיצר בית החזה (המדיאסטינום) מוצר בגלל השינוי בתנוחת העורקים הגדולים.
הטיפול במום זה הוא ראשית מתן פרוסטגלנדין E1, על מנת לשמור על הדוקטוס ארטריוזוס פתוח ולשמר ערבוב של דם עני בחמצן ועשיר בחמצן כדי שדם מעורב יגיע לגוף. אם עדיין קיימת היפוקסיה חמורה למרות מתן פרוסטגלנדין, יש להביא לפתיחת הספטום שבין העליות באמצעות בלון - balloon atrial septostomy - על מנת להביא לערבוב של דם בין שתי מערכות זרימת הדם. ניתוח לתיקון מלא נקרא arterial switch, והוא נעשה במהלך השבועיים הראשונים לחיים, כאשר החדר השמאלי עדיין יכול לשמר לחץ סיסטמי.
ילודים לאם סוכרתית נמצאים בסיכון לפתח מום זה.
אטרזיה של המסתם הטריקוספידלי

מום זה מהווה עד 2% מכלל מומי הלב המולדים. במום זה, המסתם הטריקוספידלי, המחבר בין העלייה הימנית לחדר הימני, לא נוצר ולמעשה אין חיבור בין העלייה הימנית לחדר הימני. כתוצאה מכך החדר הימני קטן בגודלו - היפופלסטי. באופן נורמלי, דם מהעלייה הימנית עוברת לחדר הימני ומשם לריאה על מנת להתחמצן. בהיעדר חיבור בין העלייה הימנית לחדר הימני לאור אי היווצרות המסתם כאמור, הדם המגיע לעליה הימנית חזרה מן הגוף חייב לעבור דרך המחיצה שבין העליות לעליה השמאלית, ועל מנת לשרוד יש צורך בחיבור בין החדרים (על ידי חור במחיצה הבין חדרית או על ידי הישארות ה - ductus arteriosus פתוח) - זאת כדי שדם יזרום לחדר הימני ויתחמצן בריאות.
תינוקות הנולדים עם מום זה יהיו כחלוניים באופן חמור. אם קיים חיבור בין החדרים - VSD - יכולה להיות אוושה, אולם פעמים רבות אין איוושה משמעותית. באק"ג ניתן לראות היפרטרופיה של הלב השמאלי וכן ניתן לראות ירידה בזרימת הדם הריאתית.
התיקון של מום זה מתבצע במספר שלבים - בתחילה ניתן פרוסטגלנדין E1 אם אין כלל VSD, על מנת לשמור על ה - ductus arteriosus פתוח. לאחר מכן מתבצעים מספר ניתוחים - הניתוח הראשון הוא ניתוח מגשר ("פליאטיבי") במהלכו מתבצע חיבור בין העורק התת-בריחי לעורק הריאתי (Blalock-Taussig procedure). לאחר ניתוח זה מתבצעת פרוצדורה כירורגית בשני חלקים - bidirectional cavopulmonary shunt (bidirectional Glenn) ו - Fontan procedure. בשני ניתוחים אלו מתבצעת הסטה של חזרת הדם הוורידית ישירות לעורקי הריאה.
Truncus Arteriosus

מום לבבי זה הוא נדיר יחסית - מהווה פחות מ-1% מכלל המומים הלבביים, והוא נובע מהפרעה ביצירת המחיצה שבין העורק העוברי הנקרא truncus, אשר מתפתח בהדרגה במהלך החיים העובריים לשני עורקים - אבי העורקים, והעורק הפולמונרי (הריאתי). במום זה לא מתבצעת ההפרדה הזו, ולמעשה קיים עורק אחד ויחיד אשר נובע מהלב עם פגם במחיצה הבין חדרית – VSD - מתחתיו. העורקים הפולמונריים יוצאים מתוך עורק זה בהמשך.
מבחינה קלינית, קיימות רמות שונות של ציאנוזיס (כיחלון) במום זה, התלויות במידת הזרימה שיש בעורקים הפולמונריים. אם מצב זה לא מאובחן בלידה, תינוק יכול לפתח סימנים של אי ספיקת לב כאשר התנגודת הריאתית יורדת כפי שמתרחש במהלך השבועות לאחר הלידה. מצב זה מתבטא בשיעול ובטכפניאה (נשימה מהירה). באק"ג ניתן לראות היפרטרופיה של הלב.
הטיפול במום זה נעשה ראית על ידי מתן תרופות להורדת גודש לבבי, וכן תיקון כירורגי להשמת צינור או תעלה בין החדר הימני לעורקים הריאתיים.
total anomalous pulmonary venous return

מום זה מתרחש בכ - 1% מהמומים הלבביים. באופן נורמלי, הוורידים הריאתיים חוזרים עם דם מחומצן מן הריאות בחזרה לעליה השמאלית ומשם לחדר השמאלי ולגוף. במום זה הוורידים הריאתיים לא מתחברים לעליה השמאלית אלא חוזרים למבנים אחרים המובילים ללב הימני - ב-50% מהמקרים הוורידים הריאתיים מתחברים סופרה-קרדיאלית (לוורידים ברכיו צפאליים או לווריד הנבוב העליון), ובשאר המקרים הוורידים הריאתיים מתחברים אינפרה-קרדיאלית או קרדיאלית. לצורך הישרדות חייבת להיות רמת חיבור כלשהי בין העליות לצורך שימור תפוקת לב סיסטמית.
תיקון מום זה מתבצע בניתוח בו מתבצעת פתיחה של הוורידים הריאתיים לעליה השמאלית וקשירת כל הוורידים השונים שניקזו ווריד זה קודם לכן.
לב שמאלי היפופלסטי

תסמונת לב שמאלי היפופלסטי הוא תסמונת נדירה המהווה 1% מכללה מומים הלבביים, אולם היא הסיבה השכיחה ביותר למוות כתוצאה ממום לבבי בחודש הראשון לחיים.
מום זה נוצר לאור כישלון התפתחות של המסתם המיטרלי או האאורטלי או של קשת האאורטה. כתוצאה מכך החדר השמאלי היפופלסטי ולא מספק תמיכה תקינה לזרימת הדם הסיסטמית בגוף.
מבחינה קלינית, התינוק תלוי בפתיחת הדוקטוס ארטריוסוס המחבר בין אבי העורקים לעורק הפולמונרי על מנת לשרוד. כאשר צינור זה נסגר, מצב התינוק הופך להיות קריטי עם סימנים של אי ספיקת לב כתוצאה מזרימת דם עודפת במערכת הריאתית וחסימה של ההחזר הוורידי של דם מחומצן מהריאות ללב השמאלי. הדפקים הופכים להיות מוחלשים ואף חסרים. לעיתים הכיחלון יהיה מינימלי, אולם תפוקת הלב הנמוכה נותנת לתינוק מראה של עור ירקרק לאור הכיחלון הנוצר מאי אספקת חמצן. באק"ג ובצילום חזה ניתן להתרשם מהגדלת הלב הימני וכן מגודש ריאתי.
הטיפול כולל ראשית מתן פרוסטגלנדין E1, תיקון רמת החמצת שנוצרה וכן מתן תמיכה נשימתית ותמיכה בלחץ הדם. לאחר מכן מתבצע תיקון כירורגי הנקרא Norwood procedure ותיקונים נוספים - גלן ופונטאן (כלומר, מדובר בתיקון כירורגי בעל שלוש פרוצדורות) שבמהלכם הלב הימני הופך לספק הסירקולטורי הראשי ומחליף את עבודתו של החדר השמאלי. הן הפרוגנוזה והן שיעורי ההישרדות עלו משמעותית בעשורים האחרונים עבור ניתוחים אלו.
ALCAPA - Anomalous Left Coronary Artery From the Pulmonary Artery

מום לבבי מולד נדיר (0.25-0.5 אחוזים מכלל מומי הלב המולדים) בו העורק הכלילי הימני יוצא מהכלי הפולימינרי במקום מאבי העורקים (אאורטה)
מום זה הוא קטלני במיוחד בשיעור של כ-90% בשנת החיים הראשונה.
כירורגיה של מומי לב מולדים

הניתוח הראשון לתיקון מום לב כחלוני בוצע בבית החולים ג'ון הופקינס ב-29 בנובמבר 1944 על ידי הכירורג ד"ר אלפרד בליילוק בשיתוף עם מנהלת המרפאה לילדים עם מומי לב מולדים ד"ר הלן טאוסיג.
החל משנות ה-70 של המאה ה-20 הוכנס לשימוש הרופאים הליך Damus–Kaye–Stansel.
לקריאה נוספת

יצחק קרונזון: כי מנגד תראה, הוצאת עם עובד, עמ' 296 - 302, 2010
הערות שוליים

↑  Shanthi Mendis, Pekka Puska, B Norrving, World Health Organization, World Heart Federation, World Stroke Organization, Global atlas on cardiovascular disease prevention and control / edited by: Shanthi Mendis ... [et al.], 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539224005171  BNE: XX558612  LCCN: sh89000801  NKC: ph135106 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ממלכת נורווגיה (872–1397)

ממלכת נורווגיה העתיקה התקיימה בין השנים 872–1397. הממלכה הגיעה לשיא כוחה בין השנים 1240–1319, לאחר תקופה ארוכה של מעבר בין שושלות מלוכה, שליטה דנית ומלחמת האזרחים הנורווגית.
אף על פי שנורווגיה אוחדה רשמית בשנת 872, והיה בית מלוכה ששלט על השטח, בחלקים רבים של תקופותיה התקיימו בה קבוצות בדלניות, כמו הסאמים. בנוסף, בית המלוכה לא היה יציב, השושלות התחלפו לעיתים קרובות, וחלקים מהזמן נורווגיה הייתה תחת שליטה דנית.
איחוד נורווגיה במאה ה-9

בשנת 866 ביצע המלך האראלד הראשון סדרת כיבושים של ממלכות ברחבי נורווגיה, ובשנת 872 איחד את כל נורווגיה בקרב על הרפספיורד, כולל ורמלנד. לאחר איחוד נורווגיה מתנגדים לאיחוד ובעלי כוח אשר היו יכולים לערער את שליטתו של האראלד הראשון סולקו מרצונם או בעל כורחם מנורווגיה, ומצאו מקלט באיסלנד ובסקוטלנד, עד אשר האראלד שלח משלחות לאיים בשביל להביא לקץ המתנגדים. אפילו שהארלד הראשון נחשב למאחד נורווגיה, לשליטים שבאו אחריו היה חלק משמעותי באיחודה.
התנצרות נורווגיה הפגאנית

גם לפני איחוד נורווגיה התמקמו בשטחה עובדי אלילים, ועד שתהליך התנצרותה של נורווגיה הסתיים, עובדי אלילים אלו האמינו במיתולוגיה הנורדית. חלק מהתושבים התעסקו בשוד וכונו ויקינגים. כל עוד נורווגיה הייתה פגאנית השוד היה נפוץ והויקינגים הטילו את מוראם על כל אירופה, על ידי שימוש בכלי נשק ובספינה הארוכה, אשר דמתה לגליאון אך הייתה מתאימה יותר לניווט באוקיינוסים. אף על פי שאפילו מלכים נוצרים עשו מעשים אכזריים, הוויקינגים נודעו באכזרותם בכל אירופה. אף על פי שהוויקינגים שדדו כנסיות ומנזרים הדבר לא נעשה ממחלוקת דתית אלא מחמדנות לאוצרות הנמצאים שם, אך בעיניי הנתקפים הדבר התפרש כחלק מהשונות הדתית.
לעובדי אלילים היה כתב רונות, והם חונכו מגיל צעיר להעריץ כוח ועוצמה, ושהדרך הנעלת ביותר למוות היא להקריב את חייך בקרב. כאשר נורווגיה התנצרה השוד לא נפסק לחלוטין, אלא רק בממלכות שבהם היה רוב נוצרי, וממלכות מוסלמיות עדיין נשדדו לעיתים.
בשנת 995 עלה לשלטון הוקון הראשון, המלך הנוצרי הראשון של נורווגיה אשר פעל לניצור האוכלוסייה, המלך אולף הראשון פעל לקידום הנצרות, שלח מיסיונרים לגרינלנד ולאיי אורקני ואף הקים את הכנסייה הנורווגית הראשונה. גם אולף השני קידם רבות את הכנסייה הנורווגית, וניצר חלק מהאוכלוסייה המקומית עם כמרים מחבל הארץ נורמנדי, ולאחר מותו נהפך לקדוש הנוצרי המגן של נורווגיה.
איחוד נורווגיה ושוודיה (1319) עד איחוד קאלמאר (1397)

בשנת 1319 אוחדו כתר נורווגיה וכתר שוודיה לכתר אחד, בו החזיק מגנוס השביעי. עם זאת, בשנת 1355 פוצל הכתר. את כתר שוודיה ירש בנו הבכור של מגנוס, אלברכט השלישי, בעוד שאת כתר נורווגיה ירש בנו הצעיר, הוקון השישי.
אך סדר זה לא שרר זמן רב, מכיוון שבשנת 1349 התפרץ המוות השחור אשר הרג שליש מאוכלוסיית נורווגיה, והחליש את המדינה. בנוסף, הוקון השישי, מלך נורווגיה התארס למרגרטה הראשונה, בתו של ולדמר הרביעי, מלך דנמרק, כחלק מברית בין הממלכות. לאחר חתונתם, מת כריסטופר, אחיה של מרגרטה, ומשמעות הדבר הייתה שאביה נותר ללא יורש זכר ודנמרק נותרה בלי יורש בכור לכתר. לאחר מות אביה היא הכריזה על בנה התינוק אולף השני כיורש העצר של דנמרק, ובינתיים שלטה במקומו, וכשאביו, הוקון השישי, מת ב-1380, הוכרז אולף השני גם כמלך נורווגיה. אולף השני מת בגיל 17, ומרגרטה, שכבר שלטה בפועל בשתי הממלכות, נבחרה להיות עוצרת הממלכות. אחרי קשירת קשרים עם אצילים שוודים, מרגרטה פלשה צבאית לשוודיה, הדיחה את אלברכט, מלך שוודיה, והומלכה כמלכת שוודיה. כך נוצר בשנת 1397 איחוד קאלמאר.
שושלות מלוכה

בית פירהייר - שלטו בין השנים 872–970, בית המלוכה הראשון בנורווגיה. מייסד השושלת, האראלד הראשון נחשב למאחד של נורווגיה.
בית קניטלינגה – רוזני לאדה - בית מלוכה דני אשר שלט בנורווגיה בין השנים 970–995.
אולף הראשון - שלט בין השנים 995–1000. על פי סאגות מאוחרות היה נינו של האראלד הראשון, מלך נורווגיה.
בית קניטלינגה – רוזני לאדה - שלטון של בית מלוכה דני ומלכים מטעמם. שלטו בין השנים 1000–1015.
שושלות אולף הקדוש - 1015–1028.
בית קניטלינגה – רוזני לאדה - 1028–1035. שלטון דני.
שושלת אולף הקדוש - 1035–1047. שלטון בנו של אולף השני, מלך נורווגיה, מגנוס הראשון. דודו של מגנוס הראשון האראלד השלישי, מלך נורווגיה, מייסד בית הרדרדה, דרש את הכתר, ומכיוון שמגנוס לא שש להילחם מול דודו הם הסכימו לחלוק את הכתר בשנים 1046–1047, עד שמגנוס מת בפתאומיות והאראלד נשאר המלך היחידי.
בית הרדרדה - 1046–1135. בית הרדרדה היה בין השושלות העוצמתיות בנורווגיה.
בית גילה - 1162- 1130. במהלך 4 שנים היה שלום קר וחלוקת הכתר בין מגנוס הרביעי, מלך נורווגיה האחרון משושלת הרדרדה לבין האראלד הרביעי, מלך נורווגיה מייסד בית גילה - עד שמנגוס התחיל מלחמה ולאחר סדרה של קרבות האראלד הרביעי ניצח. סכסוך זה היווה את תחילתה של  מלחמת האזרחים הנורווגית.
בית הרדרדה - תקופת שלטון אחת של מגנוס החמישי, נכדו של זיגורד הראשון, מלך נורווגיה. מגנוס שלט בין השנים 1161–1184. מגנוס החמישי נודע בברית שלו עם הכנסייה, ובכך שבשביל לתת לו עדיפות בסדר המלוכה חוקק חוק שרק הבן החוקי של המלך יוכל לרשת את הכתר.
בית סבר - שלט 1184–1202. סבר, מלך נורווגיה השיג את הכתר בכוח כחלק ממלחמת האזזרחים הנורווגית.
בית גילה - 1204–1217. תקופת שלטון אחת של אינגה השני.
בית סבר - שלט 1217–1319. לאחר ניצחון מול בית גילה הסתיימה מלחמת האזרחים הנורווגית בשנת 1240. במהלך שלטונם הגיעה ממלכת נורווגיה לשגשוג.
בית ביילבו - שלט 1319–1387. מנגוס השביעי היה נכדו של הוקון החמישי האחרון מבית סבר, בתקופת שלטונו הכתר הנורווגי והכתר השוודי אוחדו, אך פוצלו שוב לאחר מותו. במהלך שלטון בנו, הוקון השישי, המוות השחור התפרץ בנורווגיה, ולאחר מכן, בתקופת אולף הרביעי אוחדו כתרי דנמרק ונורווגיה.
בית אסטרידסן - לאחר מות אולף הרביעי ירשה אותו אימו מרגרטה הראשונה, מלכת דנמרק אשר שלטה בנורווגיה, דנמרק, ומאוחר יותר גם בשוודיה. מרגרטה שלטה בנורווגיה בין השנים 1387–1412, ובשנת 1397 ייסדה את איחוד קאלמאר.
ראו גם

היסטוריה של נורווגיה
הערות שוליים

↑  הוויקינגים, באתר של גילי חסקין - מדריך טיולים
↑  A History of Religion in Norway, global.hurtigruten.com (באנגלית)
↑  Sigurd I Magnusson | king of Norway, Encyclopedia Britannica (באנגלית)
↑  Margaret I the Great (1353-1412) - Find A Grave..., www.findagrave.com (באנגלית)
סמל המלוכה הנורווגית
מיגל דה איקזה

| --- | --- |

 לידה:  23 בנובמבר 1972 (בן 51) מקסיקו סיטי, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 מדינה:  ארצות הברית, מקסיקו 
 השכלה:  האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו 
 מעסיק:  Xamarin, Ximian, מיקרוסופט, נובל 
 פרסים והוקרה:  פרס FSF לקידום תוכנה חופשית (15 בדצמבר 1999) 
 www.tirania.org/blog
 
מיגל דה איקזה (בספרדית: Miguel de Icaza; נולד ב-23 בנובמבר 1972) הוא מתכנת מקסיקני-אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות פתיחת הפרויקטים GNOME, Mono ו-Xamarin.
ביוגרפיה > שנים מוקדמות

דה איקזה נולד במקסיקו סיטי ולמד מתמטיקה באוניברסיטה האוטונומית הלאומית של מקסיקו (UNAM), אך נשר לפני קבלת התואר כדי לעבוד בהייטק. הוא בא ממשפחת מדענים שבה אביו הוא פיזיקאי ואמו ביולוגית. הוא התחיל לכתוב תוכנה חופשית ב-1992.
ביוגרפיה > קריירת תוכנה מוקדמת

אחת מהתוכנות המוקדמות ביותר שכתב עבור לינוקס הייתה מנהל הקבצים Midnight Commander ב-1994, מנהל קבצים במצב טקסט. הוא גם היה אחד התורמים הראשונים ל-Wine.
הוא עבד עם דייוויד מילר על היסב של לינוקס למעבד SPARC וכתב כמה ממנהלי הווידאו והרשת בגרסה, כמו גם את היסבי libc לפלטפורמה. שניהם עבדו מאוחר יותר על הרחבת לינוקס עבור ארכיטקטורת MIPS כדי לרוץ במחשבי Indy של SGI וכתבו את מנהלי ההתקן X המקוריים עבור המערכת. עם אינגו מולנר הוא כתב את מימוש התוכנה המקורי של מנהלי ההתקנים של RAID-1 ו-RAID-5 של ליבת לינוקס.
בקיץ 1997, הוא התראיין על ידי מיקרוסופט לעבודה בצוות אינטרנט אקספלורר ליוניקס (כדי לעבוד על היסב SPARC), אך לא היה לו את התואר האוניברסיטאי הנדרש כדי לקבל אשרת העבודה H-1B. הוא אמר בראיון שהוא ניסה לשכנע את המראיינים שלו לשחרר את הקוד של אינטרנט אקספלורר עוד לפני שנטסקייפ עשתה זאת עם הדפדפן שלהם.
ביוגרפיה > GNOME, Ximian, Xamarin ומונו

דה איקזה התחיל את פרויקט GNOME עם פדריקו מנה באוגוסט 1997, כדי ליצור סביבת שולחן עבודה חופשית לחלוטין ומודל רכיבים עבור לינוקס ומערכות הפעלה אחרות דמויות יוניקס. הוא גם יצר את תוכנית הגיליון האלקטרוני של GNOME,‏ Gnumeric.
בשנת 1999, דה איקזה, יחד עם נתניאל פרידמן, הקים את Helix Code, חברת תוכנה חופשית מוכוונת GNOME שהעסיקה מספר רב של האקרים אחרים של GNOME. בשנת 2001, Helix Code, ששמה שונה לימים ל-Ximian, הכריזה על פרויקט מונו, שיובל על ידי דה איקזה, במטרה לממש את פלטפורמת הפיתוח .NET Framework על לינוקס ומערכות הפעלה דמויות יוניקס. באוגוסט 2003, Ximian נרכשה על ידי נובל. שם, דה איקזה היה סגן נשיא פלטפורמת המפתחים.
במאי 2011, דה איקזה יזם את Xamarin במטרה להחליף את MonoTouch ומונו לאנדרואיד לאחר שנובל נרכשה על ידי Attachmate והפרויקטים ננטשו. זמן קצר לאחר מכן, Xamarin ונובל הגיעו להסכם שבו Xamarin לקחה על עצמה את הפיתוח והמכירה של מוצרים אלה.
בפברואר 2016 הודיעה Xamarin על רכישתה על ידי מיקרוסופט. חודש לאחר מכן בוועידת Microsoft Build, הוכרז שפרויקט המונו יקבל רישיון מחדש לרישיון MIT, ו-Visual Studio יכלול את Xamarin (אפילו בגרסאות החינמיות) ללא הגבלות, ו-Xamarin SDKs יועברו לקוד פתוח.
ביוגרפיה > תמיכה בטכנולוגיות פתוחות של מיקרוסופט

דה איקזה תמך בתקן המסמך Open XML (OOXML) של מיקרוסופט, וחלק על הביקורת הנרחבת בקהילת הקוד הפתוח ותנועת התוכנה החופשית.
הוא גם פיתח את Mono - חלופה חופשית ובקוד פתוח ל-. NET Framework של מיקרוסופט - עבור GNOME. זה עורר מחלוקת גדולה בשל הפטנטים שמיקרוסופט מחזיקה על NET Framework.
דה איקזה ספג ביקורת על ידי ריצ'רד סטולמן ביום חופש התוכנה 2009, אשר כינה אותו "בוגד בקהילת התוכנה החופשית". איקזה הגיב בבלוג שלו בטענה שהוא מאמין ב"עולם של אפשרויות" ושהוא פתוח לדיונים על דרכים לשיפור מאגר הקוד הפתוח והתוכנות החופשיות.
ביוגרפיה > העדפה למק על פני לינוקס

באוגוסט 2012, דה איקזה מתח ביקורת על שולחן העבודה של לינוקס והשתמש בביטוי "נהרג על ידי אפל". דה איקזה מתח ביקורת בפרט על התרבות הממוקדת במפתחים, על חוסר תאימות לאחור ופיצול בין הפצות הלינוקס השונות. במרץ 2013, דה איקזה הכריז בבלוג האישי שלו שהוא משתמש בקביעות ב-MacOS במקום בלינוקס עבור מחשוב שולחני.
ביוגרפיה > מנהל קרן NET

בשנת 2014 הוא הצטרף לאנדרס הלסברג על הבמה במהלך ההכרזות של ה-NET Foundation ופתיחת קוד המקור של מהדר סי שארפ של מיקרוסופט. הוא המשיך לכהן במועצת המנהלים של הקרן.
ביוגרפיה > עזיבת מיקרוסופט

במרץ 2022 הוא הודיע שהוא עוזב את מיקרוסופט ולוקח קצת חופש.
פרסים והכרה

מיגל דה איקזה קיבל את פרס קרן התוכנה החופשית לשנת 1999 לקידום תוכנה חופשית, פרס MIT Technology Review Innovator of the Year לשנת 1999, ובספטמבר 2000 נבחר לאחד מ-100 החדשנים של מגזין Time למאה החדשה.
בתחילת 2010 הוא קיבל פרס MVP של מיקרוסופט.
במרץ 2010, הוא נבחר כחמישי ב"הקולות החזקים ביותר בקוד פתוח" על ידי MindTouch.
חיים אישיים

דה איקזה הופיע הופעת קמע בסרטי הקולנוע משנת 2001 "הגבלים עסקיים" ו"הקוד".
הוא התחתן עם בברזילאית מריה לורה סוארס דה סילבה (כיום מריה לורה דה איקזה) בשנת 2003.
דה איקזה מבקר את פעולותיה של מדינת ישראל כלפי הפלסטינים במזרח התיכון ורשם בלוג בנושא.
דה איקזה קיבל אזרחות אמריקאית בינואר 2015.
מפיגי

| --- | --- |
 מדינה:  אוגנדה אוגנדה
 אזור:  האזור המרכזי
 בירת המחוז:  מפיגי
 על שם:  Mpigi 
 שטח:  1,207.8 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  215,500 (2012)
  ‑ צפיפות:  178.4 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  0°05′00″N 32°00′00″E﻿ / ﻿0.083333333333333°N 32°E﻿ / 0.083333333333333; 32 
 אזור זמן:  UTC +3
 www.mpigi.go.ug
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז מפיגי (באנגלית, בסוואהילי: Mpigi) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, מפיגי.
מיקום

המחוז גובל במחוז וואקיסו מצפון מזרח, במחוז קלנגלה מדרום, במחוז קלונגו מדרום מערב, במחוז בוטמבלה ממערב ובמחוז מיטיאנה מצפון מערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא מפיגי.
רקע

המחוז הוקם בשנות ה-70 של המאה ה-20, ממספר מחוזות בממלכת בוגנדה.
במשך השנים התפצלו מהמחוז שטחים לצורך הקמת מחוזות חדשים, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז. המחוזות שהוקמו הם וואקיסו (1990), בוטמבלה (2010) וגומבה (2010).