stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרים הופרט
הכשרתה המקצועית

ד"ר מרים הופרט (Mirjam Hoffert) נולדה בעיר יאסלו (Jaslo) שבגליציה ב-13 באוקטובר 1897 ונפטרה בתל אביב בשנת 1980. היא החלה את דרכה המקצועית בלימודי פסיכולוגיה ופדגוגיה בווינה, שם השתלמה במכון הפסיכואנליטי אצל אנה פרויד וזיגפריד ברנפלד (Siegfried Bernfeld) (אנ'), פילוסוף ופסיכואנליטיקאי יהודי שהשפיע רבות על תנועת 'השומר הצעיר', בה הייתה גם פעילה בנעוריה. בהמשך, עבדה אצל המחנך היהודי יאנוש קורצ'אק בוורשה, וכתבה את עבודת הדוקטורט שלה על העקרונות הפסיכולוגיים בעבודתו של יוהאן היינריך פסטלוצי (Johann Heinrich Pestalozzi), מחלוצי הפדגוגיה הסוציאלית באירופה. כבר בעבודתה הראשונה כמנהלת בית יתומות יהודי נקטה בגישה אינדיבידואלית, שוויונית וחדשנית, כזו שמבקשת לקדם אווירה משפחתית במוסדות בניגוד לשיטות העבודה הפטרנליסטיות המקובלות. התנסות זו הובילה אותה ללמוד עבודה סוציאלית בבית הספר של אליס סלומון בברלין בין השנים 1926–1928. את הכשרתה המקצועית עשתה בתחום ההתמכרויות לאלכוהול וסמים, תוך העדפת גישה משפחתית מערכתית, אשר תלווה אותה גם בהמשך דרכה המקצועית. לאחר סיום לימודיה עבדה בקליניקה לילדים עם בעיות התנהגות וכן עם משפחות במחלקת הרווחה של עיריית ברלין. לאחר עליית הנאצים לשלטון פוטרה ממשרתה והיגרה לפלשתינה המנדטורית בשנת 1933.
פעילותה ביישוב העברי ובמדינת ישראל

בזכות ניסיונה המקצועי, מצאה עבודה זמן קצר לאחר הגעתה. תחילה הוזמנה על ידי ד"ר מרדכי ברכיהו, מייסד מחלקת ההיגיינה בארגון 'הדסה', לטפל בילדים עם בעיות התנהגות, ולאחר מכן הוזמנה על ידי הנרייטה סאלד לעבוד בלשכה למען עולי גרמניה בתל אביב, שבהמשך התרחבה לאוכלוסיות אחרות ונקראה 'הלשכה לטיפול בעולה'. בשנת 1947 עבדה במחנות העקורים בקפריסין ועם קום המדינה בשנת 1948 התמנתה לניהול השירות למען העולה.
במבט רטרוספקטיבי, ביטאה הופרט ביקורת על יחס הממסד כלפי תושבי המעברות ומחנות העולים: "העובדים הסוציאליים התקשו להתגבר על האפוטרופסות של המוסדות, שנהגו להחליט במקום האנשים בלי לשתפם בשיקול ובהחלטה [...] ניסינו להסביר את הדבר למוסדות, לאור העובדה שהיו גם עולים שרצו לעזוב (את) המעברות ולדאוג לעצמם, אך לא הצלחנו".
לאחר שנת השתלמות בארצות הברית ייסדה וניהלה את המחלקה לעבודה סוציאלית קהילתית (Community social work) (אנ') במשרד הסעד בין השנים 1962-1953 וכן הקימה יחד עם מספר נשים נוספות, רובן עובדות סוציאליות, תחנה לייעוץ בחיי נישואין - מרכז ראשון מסוגו אשר פועל עד ימינו בשם 'אלומה' ומציע טיפול משפחתי מסובסד לכל נפש.
בשנת 1961 עמדה בראש בית הספר הישראלי לעבודה סוציאלית בקניה - the Kenya-Israel school for rural social workers at Machakos, פרויקט דיפלומטי ביוזמת שרת החוץ, גולדה מאיר. לצד המטרה לכונן יחסים בין המדינות ולתרום לשחרורה של קניה מהשלטון הבריטי, בית הספר היווה גם מוקד עלייה לרגל ממדינות שכנות באפריקה.
לאחר פרישתה לגמלאות כיהנה כיועצת לחברת הדיור הציבורי 'עמידר', למחלקת השכונות של הוועד הפועל של ההסתדרות ולעמותת 'מטב' לטיפול סיעודי בקשישים.
מעבר לכך הקימה תיאטרון קהילתי לנוער בפרדס כץ, ובשנת 1978 לקחה חלק בארגון הוועידה הבינלאומית לעבודה סוציאלית שהתקיימה בישראל.
בהלווייתה אמרה עליה אחת מתלמידותיה בבית הספר בקניה, אשר הגיעה במיוחד לחלוק לה כבוד אחרון, ש "יש לפעמים שאדם נושא בקרבו את כל האנשים, וכזאת הייתה מרים הופרט".
מדי שנה מוענק פרס על שמה ליזמות וחדשנות בעבודה סוציאלית על ידי איגוד העובדים הסוציאליים.
מרים הופרט הייתה נשואה ליעקב חורני, פעיל ציוני. לזוג לא היו ילדים.
מבחר מכתביה

מרים הופרט, 18 באפריל 1937. 'קלובים לילדים', דבר.
מרים הופרט, 1989. 'צעדים ראשונים בעבודה סוציאלית', מידעו"ס, מאי, עמ' 8–12.
לקריאה נוספת

Ayana Halpern & Stefan Köngeter, 2017. Jewish Social Work between Germany and Mandatory Palestine: The story of Dr. Mirjam Hoffert. Medaon - Journal for Jewish Life in Research and Education, 21(11), 1-14.
עיינה הלפרן, בפרסום. עובדות סוציאליות ביישוב העברי המנדטורי: חשיפת מקומן של נשים ומסורות נשכחות בהיסטוריית המקצוע. חיבור לקבלת תואר דוקטור, האוניברסיטה העברית בירושלים / Ayana Halpern, in preparation. Social Work Pioneers in Mandatory Palestine: Exposing forgotten Traditions by Forgotten Women. PhD dissertation, The Hebrew University
עיינה הלפרן, 2017. בראי ההיסטוריה עובדות סוציאליות הן (נשים) בלתי נראות. פוסט אורח בבלוג של ד"ר שרון גבע 'אל מדף ספרי ההיסטוריה'.
הערות שוליים

↑  ערן רולניק, 2007. עושי הנפשות: עם פרויד לארץ ישראל 1948-1918, עם עובד, תל אביב.
↑  מרים הופרט, 1989. 'צעדים ראשונים בעבודה סוציאלית', מידעו"ס, מאי, עמ' 12-8.
↑  דוד ל., 22.12.1967. 'עבודה קהילתית דרך חדשה לקליטת עלייה', דבר.
↑  'בית הספר לעבודה סוציאלית בקניה'. 22.12.1967, דבר.
↑  אריה ליפשיץ, 1.01.1981. 'להיטיב עם האדם: שנה למותה של ד"ר מרים הופרט', דבר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007398931605171  VIAF: 278156223641905400000   WorldCat (עם VIAF): 278156223641905400000
מ. נייט שאמלאן

| --- | --- |
מ. נייט שאמלאן בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2018
מ. נייט שאמלאן בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2018
 לידה:  6 באוגוסט 1970 (בן 54) פודוצ'רי, הודו
 שם לידה:  Manoj Nelliyattu Shyamalan 
 מדינה:  ארצות הברית, הודו 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 עיסוק:  במאי קולנוע, מפיק, תסריטאי ושחקן
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות ע"ש טיש  Episcopal Academy 
 צאצאים:  אישנה שאמאלאן, Saleka 
 פרסים והוקרה:  פרס המהגרים הגדול (2006)  Sitges Grand Honorary Award (2018)  פאדמה שרי באמנויות 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
מ. נייט שאמלאן (באנגלית: M. Night Shyamalan; נולד בשם מאנוג' נלייאטו שאמלאן ב-6 באוגוסט 1970 בפודוצ'רי שבהודו) הוא במאי, תסריטאי ומפיק סרטים הוליוודי הודי.
שאמלאן הוא במאי ידוע בהוליווד, בעיקר בשל הסרטים "החוש השישי" ו"בלתי שביר". סרטיו ידועים בהיותם סרטי אימה או מדע בדיוני ריאליסטיים, בעלי תפנית דרמטית ומפתיעה בעלילה. כמו כן שאמלאן מופיע בתפקידי אורח קצרים במרבית סרטיו.
ביוגרפיה

שאמלאן נולד בפודוצ'רי בהודו וגדל בפן ואלי, פנסילבניה שבארצות הברית - פרוור של העיר פילדלפיה לאחר שהוריו, רופאים במקצועם, היגרו לארצות הברית מהודו כאשר היה בן שישה שבועות.
שאמלאן למד באוניברסיטת ניו יורק בבית הספר טיש לאמנות - שם שינה את שמו האמצעי ל"נייט".
שאמלאן נשוי לבהוונה.
למעט סרטו הראשון, "מתפללים בכעס", אשר צולם בצ'נאי, צולמו שאר סרטיו בפנסילבניה. הסרט עצמו לא זכה לפרסום רב.
הסרט השני שביים היה הדרמה הקומית "ער לחלוטין" (1998), שצולם ב-1995 אך נדחה למשך שלוש שנים לפני שיצא לאור. למרות זאת כשל בקופות ובביקורות.
הפריצה של שאמלאן הגיעה כאשר כתב, ביים והפיק את סרט המתח "החוש השישי" (1999) שהפך לשובר קופות, זכה לשבחים רבים ואף קיבל מספר מועמדויות לפרסי אוסקר. באותה שנה גם שימש כתסריטאי בסרט הילדים המצליח "סטיוארט ליטל". לאחר מכן שאמלאן כתב, הפיק וביים את הסרטים "בלתי שביר" (2000) ו"סיינס" (2002) שזכו לביקורות בינוניות. ב-2004 ביים את הסרט "הכפר" שבניגוד לסרטיו הקודמים, צבר פחות הצלחה ונכשל בקופות.
לאחר ש"הכפר" לא עמד בציפיותיו, שאמלאן החל לאמץ יותר את ז'אנר הפנטזיה, אך ספג ביקורות קשות אף יותר על סרטו הבא "נערה במים" (2006). לאחר מכן ניסה לשחזר את הצלחתו עם סרט המתח "ביום שזה יקרה" (2008) שכשל וזכה לשפל בביקורות. לאחר מכן שב לז'אנר הפנטזיה עם "איירבנדר: כשף האוויר האחרון" (2010), אשר ספג אף הוא ביקורות שליליות מאוד, למרות ההצלחה הכלכלית. מספר חודשים לאחר "איירבנדר" הוא הפיק את סרט האימה "שטן", המבוסס על טרילוגיית "סיפורי לילה" שכתב. הסרט אולם ספג ביקורת בינוניות, אם כי נחשב לשיפור גדול לעומת הסרטים האחרונים בהם היה מעורב שאמלאן.
ביוני 2013 יצא סרטו "העולם אחרי" - מדע בדיוני בכיכובם של ויל סמית' ובנו ג'יידן סמית' שזכה לביקורות שליליות.
בספטמבר 2015 יצא סרטו "הביקור", סרט אימה שצילם בסודיות בתקציב של 5 מיליון דולר. הסרט זכה לביקורות חיוביות והכנסות של מעל 98 מיליון דולר.
סרטו "ספליט" ("פיצול") הוקרן בבכורה בפסטיבל "Fantastic Fest" בספטמבר 2016, ויצא לאקרנים בינואר 2017.
סרטיו

| שנה | שם הסרט | תפקידיו בסרט> תסריטאי | תפקידיו בסרט> מפיק | תפקידיו בסרט> במאי | תפקידיו בסרט> שחקן | הופעה בסרט |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| TBA | אגם קאדו |  |  |  |  |  |
| 2024 | מלכודת |  |  |  |  | עובד בהופעה של ליידי רייבן |
| 2024 | הם רואים הכל |  |  |  |  |  |
| 2023 | דפיקה בדלת |  |  |  |  |  |
| 2021 | זמן |  |  |  |  | הנהג |
| 2019 | מיסטר גלאס |  |  |  |  |  |
| 2017 | ספליט |  |  |  |  | המאבטח של הפסיכולוגית |
| 2015 | הביקור |  |  |  |  |  |
| 2013 | העולם אחרי |  |  |  |  |  |
| 2010 | שטן |  |  |  |  |  |
| 2010 | איירבנדר |  |  |  |  | חייל |
| 2008 | ביום שזה יקרה |  |  |  |  |  |
| 2006 | נערה במים |  |  |  |  | הסופר |
| 2004 | הכפר |  |  |  |  | השומר ("ג'י") |
| 2002 | סיינס |  |  |  |  | ריי רידי |
| 2000 | בלתי שביר |  |  |  |  | סוחר סמים באצטדיון |
| 1999 | סטיוארט ליטל |  |  |  |  |  |
| 1999 | החוש השישי |  |  |  |  | ד"ר היל |
| 1998 | ער לחלוטין |  |  |  |  |  |
| 1992 | מתפללים בכעס |  |  |  |  | דב ראמאן |
ג'ניפר הדסון

| --- | --- |
ג'ניפר הדסון ופסל פרס אוסקר בו זכתה, שיקגו, 6 במרץ 2007
ג'ניפר הדסון ופסל פרס אוסקר בו זכתה, שיקגו, 6 במרץ 2007
 לידה:  12 בספטמבר 1981 (בת 43) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 שם לידה:  Jennifer Kate Hudson 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 מקום לימודים:  Dunbar Vocational High School, אוניברסיטת לנגסטון 
 סוגה:  רית'ם אנד בלוז, מוזיקת פופ, R&B עכשווי, מוזיקת נשמה 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  אינטרסקופ
 בן או בת זוג:  דייוויד אוטונגה (2008–2017) קומון (5 באפריל 2023–?) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2005)  NAACP Image Award for Outstanding New Artist (2009)  פרס NAACP Image לצמד או קבוצה (2009)  פרס גראמי לאלבום רית'ם אנד בלוז (2008)  פרס NAACP Image לאלבום (2009)  NAACP Image Award for Outstanding Music Video (2012)  פרס NAACP Image לאלבום (2012)  פרס אמי לבידור בשעות היום  פרס טוני למחזמר הטוב ביותר  פרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2007)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (2006)  פרס רכבת הנשמה על שם סמי דייוויס ג'וניור - בדרן השנה (2007)  פרס BET לאמן חדש (2007)  פרס סטלייט לשחקנית משנה (2006)  פרס NAACP Image לשחקנית משנה בסרט קולנוע (2007)  פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2007)  פרס BET לשחקן ושחקנית הטובים ביותר (2007)  פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2006)  פרס NAACP Image לשחקנית בסרט קולנוע (2002)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 jenniferhudsononline.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ניפר קייט הדסון (באנגלית: Jennifer Kate Hudson; נולדה ב-12 בספטמבר 1981) היא זמרת ושחקנית אמריקאית. הדסון היא האישה הכי צעירה והשחורה השנייה שקיבלה את כל ארבעת פרסי הבידור האמריקאיים הגדולים: אמי, גראמי, אוסקר וטוני. היא גם קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד ב-2013. מגזין טיים כינה אותה כאחת מ-100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם בשנת 2020.
ביוגרפיה

הדסון נולדה בשיקגו, אילינוי, ארצות הברית, למשפחה אפרו-אמריקאית, היא הילדה השלישית והצעירה ביותר של דארנל דונרסון וסמואל סימפסון.
מגיל צעיר חלמה להיות זמרת ואף הצהירה כי הזמרות ויטני יוסטון, פטי לבל ואריתה פרנקלין היוו עבורה השראה גדולה. בשנת 2004 הדסון התקבלה לעונה השלישית של תוכנית המציאות "אמריקן איידול" בה הגיעה למקום השביעי. שנה לאחר מכן הלכה לאודישנים לסרט "נערות החלומות" (Dreamgirls), וקיבלה את התפקיד של "אפי וויט", עליו זכתה מאוחר יותר בפרס אוסקר.
ב-24 באוקטובר 2008 אמה בת ה-57 של הדסון, דארנל דונרסון, ואחיה בן ה-29 ג'ייסון, נמצאו ירויים למוות בתוך הבית של דונרסון בשיקגו שם גם גרה אחותה הגדולה של הדסון, ג'וליה. התראת AMBER פורסמה בתקשורת עבור אחיינה בן ה-7, ג'וליאן קינג, כאשר אימו ג'וליה דיווחה עליו כנעדר. שלושה ימים לאחר מכן אישרה הבולשת הפדרלית כי גופה שנמצאה בווסט סייד של שיקגו היא של האחיין; ניתוח שלאחר המוות הראה שהוא נפטר מ"פצעי ירי מרובים". המשטרה האשימה את ויליאם בלפור, בעלה של ג'וליה, בשלוש עבירות של רצח בכוונה תחילה ובסעיף אחד של פלישת בית. הוא הורשע בכל שבעת הסעיפים נגדו, ביולי 2012, הוא נידון לשלושה מאסרי עולם ללא אפשרות של שחרור על תנאי, ולאחר מכן 120 שנים נוספות בגין הרשעותיו האחרות. משפחתו של הדסון יצרה את קרן הדסון-קינג למשפחות של קורבנות הרוגים, לכבוד שלושת הקורבנות. הדסון ואחותה יצרו את קרן ג'וליאן די. קינג לכבוד אחיינה. הקרן מספקת מתנות לחג המולד וציוד לבית הספר למשפחות נזקקות באזור שיקגו.
שלושה חודשים לאחר מכן הופיעה הדסון במופע הפתיחה של הסופרבול ושרה את המנון ארצות הברית, באותו חודש זכתה בפרס גראמי בקטגוריית אלבום ה-R&B של השנה.
קריירה > משחק

בשנת 2006 שיחקה הדסון בסרט "נערות החלומות" בתפקיד אפי וויט, לצד השחקן זוכה פרס האוסקר ג'יימי פוקס, הזמרת ביונסה נואלס והקומיקאי אדי מרפי.
בשנת 2007 זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, בפרס באפט"א ובפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר על השתתפותה בסרט "נערות החלומות" .
בשנת 2008 שיחקה בסרט "סקס והעיר הגדולה", בתפקיד המזכירה של קרי בראדשו, ובסרט עטור הכוכבים "אנשים שבורי כנפיים" לצידם של גאי פירס, פורסט ויטאקר, קייט בקינסייל ועוד. בינואר של אותה שנה החלה לצלם את סרטה הבא שנקרא "החיים הסודיים של הדבורים", הסרט זכה לרווחים של 39 מיליון דולר. הדסון הייתה מועמדת לפרס על משחקה בסרט אך הפסידה.
בשנת 2015 שיחקה בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "אימפריה" ברשת פוקס בתפקיד מישל וייט, מטפלת במוזיקה שעוזרת לאנדרה להתמודד עם הפרעת הזהות הדיסוציאטיבית.
בשנת 2020 הופיעה ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.
בשנת 2021 גילמה את אריתה פרנקלין בסרט "ריספקט" בו הייתה גם המפיקה בפועל. באמצעות הסרט הבינה עד כמה פרנקלין הייתה בשבילה מודל לחיקוי. "מוזיקת הכנסייה שלנו מבוססת אך ורק עליה. Amazing Grace, שגדלתי עליו בכנסייה, נכלל באלבום שלה בעל אותה השם. לא הבנתי את זה עד שעשינו את התחקיר לסרט". על תפקידה בסרט קיבלה מועמדות לפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הראשית הטובה ביותר.
קריירה > מוזיקה

במהלך השנים 2006–2008 הקליטה הדסון את אלבום הבכורה שלה אשר יצא ב-27 בספטמבר 2008 וקרוי על שמה, "Jennifer Hudson". בחמישה שבועות הגיע למעמד זהב בארצות הברית לאחר שהתמקם במקום בשני במצעד המכירות. הסינגל הראשון, Spotlight, הגיע למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B ולמקום ה-24 במצעד המרכזי, אחריו פורסם הסינגל השני מהאלבום שנקרא "If This Isn't Love".
בשנת 2020 השתתפה בשיר "Oh Santa!" של מריה קארי ואריאנה גרנדה.
בספטמבר 2024, פורסם כי הדסון חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס. האלבום הבא שלה יהיה אלבום חג מולד.
קריירה > הנחיה

תוכנית האירוח שלה, "The Jennifer Hudson Show", שעלתה בשנת 2022, צברה כבר 10 מועמדויות לאמי בשעות היום.
חיים אישיים

הדסון החלה לצאת עם ג'יימס פייטון ב-1999, כשהייתה בת 18. הם נפרדו בסוף 2007.
בספטמבר 2008, לאחר שנה של היכרות, הדסון התארסה לדייוויד אוטונגה, מתאבק מקצועי ב-WWE ובוגר הפקולטה למשפטים של הרווארד. ב-10 באוגוסט 2009 ילדה הדסון את בנה הראשון, דייוויד דניאל אוטונגה ג'וניור. בנובמבר 2017, הדסון ואוטונגה נפרדו.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2008: Jennifer Hudson
2011: I Remember Me
2014: JHUD
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | נערות החלומות | אפי וויט |  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר  פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה  פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע  פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית המשנה הטובה ביותר  פרס סטלייט לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| 2008 | סקס והעיר הגדולה | לואיז |  |
| 2008 | החיים הסודיים של הדבורים | רוזלין דייז |  |
| 2009 | אנשים שבורי כנפיים | קת'י ארצ'נולט |  |
| 2011 | ויני מנדלה | ויני מדיקיזלה-מנדלה |  |
| 2012 | קרועים על כל הראש | האחות רוזמרי |  |
| 2013 | תבוסה בלתי נמנעת של מיסטר ופיט | גלוריה |  |
| 2013 | Black Nativity | נעימה קובס |  |
| 2014 | שיר ערש | קארי |  |
| 2015 | שיראק | אירנה |  |
| 2016 | לשיר | ננה נודלמן בצעירותה | דיבוב |
| 2017 | סנדי וקסלר | קורטני |  |
| 2018 | מפלצת | גברת הרמון |  |
| 2019 | קאטס | גריזבלה |  |
| 2021 | ריספקט | אריתה פרנקלין | גם מפיקה בפועל מועמדות לפרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר בסרט קומדיה או מוזיקלי מועמדות לפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר |
| 2023 | Tell It Like a Woman | קים קרטר |  |
| TBA | Breathe | מיה |  |
| TBA | Chicago Calling |  |  |
| TBA | Pierre the Pigeon-Hawk | אופליה | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | אמריקן איידול | משתתפת | עונה שלישית; מקום 7 |
| 2012 | סמאש | ורוניקה מור | 3 פרקים |
| 2013 | קרא לי משוגעת | מגי | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2015 | אימפריה | מישל וייט | 3 פרקים |
| 2016 | חבורת הקצב | בלאק-בירד | דיבוב; פרק: "I'll Follow the Sun" |
| 2016 | באישור | אנג'לה וייט | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2016 | איימי שומר | עצמה | פרק: "Brave" |
| 2016 | היירספריי לייב! | מוטורמאות׳ מייבל | ספיישל טלוויזיוני של NBC |
| 2017 - 2019 | The Voice בריטניה | מנטורית | עונות 6–8 |
| 2017 - 2019 | The Voice | מנטורית | עונות 13, 15 |
| 2022 - הווה | The Jennifer Hudson Show | מנחה | תוכנית אירוח |
| TBA | Marvel's Moon Girl and Devil Dinosaur |  | סדרת אנימציה עתידית של ערוץ דיסני |
הערות שוליים

↑  רוצח משפחת ג'ניפר האדסון הורשע - וואלה תרבות, באתר וואלה, 12 במאי 2012
1 2   ג'ון פרס, ג'ניפר הדסון: "כל מוזיקאי צריך לפגוש בדרכו את אריתה אם הוא רוצה להיות גדול", באתר הארץ, 21 באוגוסט 2021
↑  Jennifer Hudson: The 100 Most Influential People of 2020, Time
↑  Thania Garcia, Jennifer Hudson Signs to Interscope Records, Variety, ‏2024-09-04 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Jack Dunn, Jennifer Hudson Talks Dream Interviews, New Christmas Album and What to Expect From Her Talk Show’s Season 3, Variety, ‏2024-09-14 (באנגלית אמריקאית)
| זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני |
| --- | --- | --- |
לפי השנים שעברו מאז קבלת הפרס הראשון ועד קבלת הפרס האחרון
| פרסים תחרותיים | ריצ'רד רוג'רס (1945–1962) ‏•‏‏ הלן הייז (1932–1976) ‏•‏‏ ריטה מורנו (1961–1977) ‏•‏‏ ג'ון גילגוד (1961–1991) ‏•‏‏ אודרי הפבורן (1953–1994) ‏•‏‏ מרווין האמליש (1973–1995) ‏•‏‏ ג'ונתן טוניק (1977–1997) ‏•‏‏ מל ברוקס (1967–2001) ‏•‏‏ מייק ניקולס (1964–2001) ‏•‏‏ וופי גולדברג (1985–2002) ‏•‏‏ סקוט רודין (1984–2012) ‏•‏‏ רוברט לופז (2004–2014) ‏•‏‏ ג'ון לג'נד (2006–2018) ‏•‏‏ אנדרו לויד ובר (1980–2018) ‏•‏‏ טים רייס (1980–2018) ‏•‏‏ אלן מנקן (1990–2020) ‏•‏‏ ג'ניפר הדסון (2006–2022) ‏•‏‏ ויולה דייוויס (2001–2023) |  |
| פרסי כבוד | ברברה סטרייסנד (1963–1970) ‏•‏‏ לייזה מינלי (1965–1990) ‏•‏‏ ג'יימס ארל ג'ונס (1969–2011) ‏•‏‏ הארי בלפונטה (1953–2014) ‏•‏‏ קווינסי ג'ונס (1964–2016) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007432208305171  PLWABN: 9812665228205606  BIBSYS: 11064933  BNE: XX4801063  BnF: cb123961801 (data)  GND: 135484235  ISNI: 0000 0001 2037 1384  LCCN: no2007006595  LNB: 000054561  MusicBrainz: 95b5d5b5-46c4-4c3e-89d5-ffe9236427ac  NKC: xx0063571  NLK: KAC2020P4456  NTA: 434909599  SUDOC: 033056668  VIAF: 58849472   WorldCat (עם VIAF): 58849472
גרנט הסלוב

| --- | --- |

גרנט הסלוב בפרמיירה לסרטו "גברים שבוהים בעיזים", 2009
 לידה:  15 במאי 1963 (בן 61) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  בית ספר לאמנויות הבמה של אוניברסיטת דרום קליפורניה  בית הספר התיכון  פאלוס ורדס 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר (2011) 
 פרופיל ב-IMDb
 
גרנט הסלוב (באנגלית: Grant Heslov; נולד ב-15 במאי 1965) הוא שחקן, מפיק, תסריטאי ובמאי יהודי-אמריקאי. היה מועמד לשני פרסי אוסקר על התסריט שכתב ביחד עם ג'ורג' קלוני לדרמה הפוליטית "לילה טוב ובהצלחה". כשחקן קולנוע התפרסם בסרטי הפעולה "מלך העקרבים" ו"שקרים אמיתיים". בשנת 2013 זכה בפרס האוסקר על הפקת הסרט ארגו, יחד עם ג'ורג' קלוני ובן אפלק.
ביוגרפיה

הסלוב נולד בלוס אנג'לס למשפחה יהודית ולמד באוניברסיטת דרום קליפורניה.
קריירה > משחק

הסלוב התגלה כשחקן קולנוע לראשונה בסוף שנות ה-90 בתפקידים קטנים בסרטים "משפט הנשרים" ו"נהיגה במבחן".
התפרסם לראשונה בשנת 1994 בסרט האקשן המצליח של ג'יימס קמרון "שקרים אמיתיים" בו הופיע בתור פייסל, סוכן ממשלתי העובד ביחד עם הסוכן הסמוי הארי טאסקר (ארנולד שוורצנגר).
התפקיד פרץ את דרכו של הסלוב להופעות גדולות יותר בעיבוד הקולנועי לספר "קונגו", בו שיחק בתור ריצ'רד העוזר של הזואולוג ד"ר פיטר אליוט ובקומדיות "כבשה שחורה" ו"כלוב הציפורים".
ב-1997 הופיע הסלוב בסרט האסונות "פסגת דאנטה" לצידו של פירס ברוסנן, בתפקיד גאולוג בשם גרג.
ב-2001 שיחק בסרט הפעולה התקופתי "מלך העקרבים" בתור ארפיד, גנב הסוסים שמתלווה אל הרוצח השכיר  האכדי מאת'יוס (דוויין ג'ונסון).
קריירה > בתחום הטכני

הסלוב קטף את רוב ההישגים שלו בקריירה דווקא בתחום הטכני ומחוץ לתחום המשחק.
בשנת 2003 היה שותף להפקת הקומדיה של האחים כהן "אכזריות בלתי נסבלת".
ב-2005 זכה ביחד עם ג'ורג' קלוני בפרס התסריט הטוב ביותר של פסטיבל ונציה על התסריט שכתבו ביחד לדרמה הפוליטית "לילה טוב ובהצלחה", הסלוב אף הופיע בסרט בתפקיד המפיק דון יואיט.
הסלוב וקלוני שגם ביים והופיע בסרט הועמדו בנוסף על עבודתם לשני  פרסי אוסקר, לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א. בשנת 2006 הקים הסלוב ביחד עם קלוני את חברת ההפקה "Smoke House".
ב-2009 ביים את סרטו הגדול הראשון "גברים שבוהים בעיזים", לתפקידים הראשיים בסרט ליהק את זוכי האוסקר ג'ף ברידג'ס, קווין ספייסי וג'ורג' קלוני שגם היה שותף מלא בהפקת הסרט בצוותא עם הסלוב. ב-2010 הפיק ביחד עם קלוני את המותחן של אנטון קורביין "האמריקאי". ב-2011 בעבודתו הרביעית המשותפת עם ג'ורג' קלוני, הפיק הסלוב וכתב ביחד איתו את סרטו הפוליטי "משחקי שלטון" ובהמשך השניים הפיקו גם את המיני סדרה "מלכוד 22".
בשנת 2012 הפיק הסלוב יחד עם ג'ורג' קלוני ובן אפלק את "ארגו", שזכה בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר בשנת 2013.
בשנת 2024 הפיק את קומדית הפעולה "הזאבים" של ג'ון וואטס בכיכובם של בראד פיט וג'ורג' קלוני שגם לקחו חלק בהפקת הסרט.
ג'ינה רולנדס

| --- | --- |

ג'ינה רולנדס בפסטיבל קאן, 2006
 לידה:  19 ביוני 1930 מדיסון, ויסקונסין, ארצות הברית
 פטירה:  14 באוגוסט 2024 (בגיל 94) אינדיאן ולס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות ווסטווד וילג' 
 שם במה:  Gena Rowlands 
 שם לידה:  Virginia Cathryn Rowlands 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1950–2014 (כ־64 שנים)
 מקום לימודים:  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה (1952)  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון  Washington-Liberty High School 
 בן או בת זוג:  ג'ון קסאווטס (1954–3 בפברואר 1989)  רוברט פורסט (2012–2024) 
 צאצאים:  ניק קאסאווטס, אלכסנדרה קאסאווטס, זואי קסאווטס 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  שני פרסי גלובוס הזהב, שלושה פרסי אמי
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ג'ינה רולנדס, 1955
וירג'יניה קת'רין "ג'ינה" רולנדס (באנגלית: Virginia Cathryn "Gena" Rowlands;‏ 19 ביוני 1930 – 14 באוגוסט 2024) הייתה שחקנית אמריקאית זוכת שני פרסי גלובוס הזהב ושלושה פרסי אמי. הייתה מועמדת לשני פרסי אוסקר עבור תפקידיה בסרטים "אישה תחת השפעה" (1974) ו"גלוריה" (1980).
ביוגרפיה

רולנדס נולדה בעיר מדיסון, ויסקונסין, בתם של הציירת מרי אלן ושל הבנקאי אדווין רולנדס.
כשהייתה ילדה עברה להתגורר בוושינגטון לצורך עבודת אביה במחלקת החקלאות של ארצות הברית, משם נדדה משפחתה למילווקי ולמיניאפוליס, גם כן לצורך עבודתו של אביה.
למדה ב"אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון" ולאחר מכן באקדמיה הדרמטית לאומנויות שבניו יורק.
התפרסמה לראשונה ב-1962 כששיחקה לצידם של קירק דגלאס וולטר מתיאו במערבון "בודדים הם האמיצים".
ביוגרפיה > עבודתה עם ג'ון קאסאווטס

רולנדס רכשה לעצמה מוניטין לראשונה ב-1968 כשקיבלה את התפקיד הראשי בדרמה של בעלה ג'ון קאסאווטס "פנים".
רולנדס הגיעה למעמד של כוכבת הוליוודית בשנת 1974 בזכות הופעה שהציגה באחת מיצירותיו הגדולות ביותר של ג'ון קאסאווטס, "אישה תחת השפעה", בתור מייבל לונגאטי, עקרת הבית המתוסכלת משגרת חייה בצילם של שלושת ילדיה ובעלה ניק (פיטר פאלק).
המשחק של רולנדס בסרט זכה לתשבחות מרחיקות לכת שהגדירו את הופעתה לא פחות ממושלמת. היא זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הראשית בתפקיד דרמטי אך הפסידה את פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לאלן בורסטין.
הופעה זכורה שנייה תחת בימויו קאסאווטס רשמה בדרמה הפסיכולוגית "ליל הבכורה" בתור שחקנית התיאטרון מיירטל גורדון, התפקיד זיכה את רולנדס בפרס דב הזהב לשחקנית הטובה ביותר ובמועמדות לפרס גלובוס הזהב בתפקיד ראשי.
נוסף על כך שיחקה לצידו של קאסאווטס במותחן האקשן "אזהרה של שתי דקות".
ב-1980 קצרו קאסאווטס ורולנדס הצלחה נוספת על עבודתם יחד במותחן הפשע "גלוריה", שבו שיחקה רולנדס בתפקיד גלוריה סוונסון שבורחת מאנשי מאפיה שחיסלו את שכניה. על הופעתה הועמדה בפעם השנייה לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר והפסידה לסיסי ספייסק. הסרט זכה לחידוש ב-1999 שבוים בידי סידני לומט.
ב-1982 כיכבו השניים בעיבוד הקולנועי המודרני למחזהו של ויליאם שייקספיר "הסערה", כשרולנדס מגלמת את אנטוניה, אשתו המלחיצה של הארכיטקט פיליפ דימטריס.
שיתוף הפעולה האחרון של בני הזוג לפני מותו של קאסאווטס היה בסרט "נחשולי אהבה", בבימויו של מנחם גולן ובהפקתו ובהפקת יורם גלובוס, שבו גילמו אח ואחות.