stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסביב לעולם עם ווילי פוג

| --- | --- |

כרזת ה-DVD של הסדרה באנגלית
 מבוסס על:  הספר "מסביב לעולם בשמונים יום" מאת ז'ול ורן
 סוגה:  סדרת אנימציה, סדרה לכל המשפחה, סדרת הרפתקאות, סדרת קומדיה, סדרה מבוססת יצירה ספרותית
 יוצרים:  ז'ול ורן, קלאודיו בירן בויד
 מדבבים:  קלאודיו רודריגס, מנואל פאירו, חוסה מורטאללה, גלוריה קמארה, רפאל דה פנאגוס, לואיס מרין, אנטולין גרסיה, פליקס אססו, לואיס גספר, טאופילו מרטינס
 מדבבים בעברית:  גדעון שמר, ג'יל בן דוד, גיא ברכה, לימור עופר, ניקו בר, שמוליק טנא, מיכה אוזין סליאן, קובי בר
 ארץ מקור:  ספרד, יפן 
 שפות:  ספרדית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, בניהן עברית, אנגלית ויפנית)
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  26 
 תוכנית המשך:  הרפתקאותיו החדשות של ווילי פוג
 הפקה
 חברת הפקה:  BRB Internacional  Narcisse X 4  Televisión Española  ניפון אולפני אנימציה  .Intersound, Inc
 מוזיקה:  שונסוקה קיקוצ'י 
 אורך פרק:  26 דקות
 שידור
 רשת שידור:  France 2 (צרפת, 1983)  La 1 (ספרד, 1984)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 פורמט (תמונה):  1:37.1
 פורמט (קול):  מונו
 תקופת שידור מקורית:  1 באוגוסט 1983 – 26 באוגוסט 1983
 תקופת שידור בישראל:  1993
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מסביב לעולם עם ווילי פוג (בספרדית: La vuelta al mundo de Willy Fog, ביפנית: アニメ80日間世界一周) היא סדרת אנימציה ספרדית-יפנית לכל המשפחה מסוגת הרפתקאות וקומדיה. הסדרה מבוססת על הספר "מסביב לעולם בשמונים יום" מאת ז'ול ורן, אך בשונה מן הסיפור המקורי הדמויות הן חיות ולא בני אדם. הסדרה נוצרה על ידי קלאודיו בירן בויד והופקה על ידי חברות "BRB Internacional",‏ "Narcisse X 4",‏ "Televisión Española", "ניפון אולפני אנימציה" ו-".Intersound, Inc".
הסדרה שודרה לראשונה בצרפת בערוץ France 2 החל מה-1 באוגוסט 1983 עד ה-26 באוגוסט באותה שנה, לאחר מכן הסדרה שודרה בספרד בערוץ La 1 בשנת 1984. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ הילדים בשנת 1993. לסדרה יש עונה אחת ו-26 פרקים באורך 26 דקות. שפת המקור של הסדרה היא ספרדית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית, אנגלית ויפנית).
לסדרה נוצרה בשנת 1993 סדרת המשך בשם "הרפתקאותיו החדשות של ווילי פוג" המבוססת על הספרים "מסע אל בטן האדמה" ו-"20,000 מיל מתחת למים" שגם נכתבו על ידי ז'ול ורן. על בסיס סדרת המקור וסדרת ההמשך נוצרו שלושה סרטי טלוויזיה ("סביב העולם בשמונים יום עם ווילי פוג", "מסע אל בטן האדמה עם ווילי פוג" ו"20,000 מייל מתחת למים עם ווילי פוג") המתמצתים את הסדרות.
תקציר העלילה

הסדרה מתחילה בלונדון של המאה ה-19, שם במועדון ווילי פוג, ג'נטלמן אנגלי, מדבר עם חבריו על האפשרות לצאת למסע מסביב לעולם ב-80 יום. חוץ מלורד גינס, עז זקן בכיסא גלגלים, וווילי פוג אף אחד לא מאמין שזה אפשרי לצאת למסע כזה. לורד גינס לא היה יכול לצאת למסע בשביל להוכיח לאחרים שזה אפשרי, ולכן ווילי פוג מציע לצאת למסע הזה במקומו. כולם צחקו על הרעיון המגוחך ולא האמינו שהוא רציני. בשביל האתגר, סאליבן, האיש שהכי התנגד לתוכנית, מתערב על 10,000 פאונד. חמישה נוספים נותנים את אותה הצעה, ופוג מסכים לאתגר. פוג יחד עם משרתו פספרטו וחברו האוגר טיקו יוצאים להרפתקה.
במהלך הסדרה נתקלת החבורה במכשולים, רובם בגלל שליחיו הסמויים של סאליבן שעוקבים אחרי החבורה בשביל לעצור אותם כדי שלא יצליחו. בנוסף לבעיות שלהם, עוקב אחרי פוג וחבריו המפקח דיקס, איש אשר האשים את פוג בפשעים, דבר הגורם גם למשטרה לצאת בעקבותיהם. במהלך המסע נוספה לחבורה גם רומי, נסיכה הודית שאותה הצילו ממוות. הנסיכה מיד התאהבה בפוג והחליטה להצטרף אליו במסעו ולהתחלה של חיים חדשים איתו. החבורה מצליחה לבסוף לגבור על כל הקשיים והמכשולים שטמנו להם והם חוזרים ללונדון. אך לחץ של הרגע האחרון שורר בהם כשהם חושבים שהם באיחור של יום, אבל הם מבינים שלאחר מסע מסביב לעולם כולו הם בעצם הרוויחו יום. החבורה חזרה בזמן למועדון וניצחה בהתערבות.
הדמויות הראשיות

ווילי פוג (Willy Fog) - מבוסס על דמותו של פיליאס פוג ומוצג כאריה. הוא ג'נטלמן אנגלי הנאמן היטב לחבריו.
פספרטו (Rigodon) - מבוסס על דמותו של ז'אן פספרטו ומוצג כחתול צרפתי. בעברו עבד בקרקס יחד עם טיקו, חברו האוגר. משרתו של ווילי פוג.
טיקו (Tico) - חברו האוגר של פספרטו ושותפו מהקרקס. בתחילת הסדרה פספרטו החביא את טיקו בתיקו מפני שפחד שווילי לא ירצה שהוא יהיה המשרת שלו כי הוא יהיה צריך להאכיל עוד משהו.
הנסיכה רומי (Princess Romy) - מבוססת על דמותה של אאודה ומוצגת כחתולה. יתומה שהפכה לנסיכה מפני שהתחתנה עם ראג'ה הודי אשר סגד לאלה קאלי. כאשר מת ראג'ה היא הייתה אמורה למות יחד איתו, אך פספרטו הציל אותה. רומי המשיכה עם החבורה במסע והתאהבה בווילי פוג.
המפקח דיקס (Inspector Dix) - מבוסס על דמותו של הבלש פיקס ומוצג ככלב. משוכנע שווילי פוג אחראי על שוד הבנק של אגליה.
בולי (Constable Bully) - שותפו של המפקח דיקס. בולדוג טוב לב שכפוף למפקח דיקס בעקבות בעיות כלכליות.
טרנספר (Transfer) - זאב אפור שנשכר על ידי סאליבן בשביל לחבל בתוכניות של ווילי פוג. לאורך הסדרה הוא מפעיל מגוון של טקטיקות כדי לעכב את ווילי פוג וחברתו, החל מלהוביל אותם בכיוון הלא נכון בכוונה לגרום לתאונות. הוא אדון התחפושות ויכול לחקות באופן מושלם את הקולות וההתנהגויות של אלה שהוא מתחזה אליהם (הצופים תמיד יכולים לזהות אותו על ידי האור המושך לרגע את עין הזכוכית שלו). הוא סימם את פספרטו כשהתחזה לדיקס, בשונה מהספר המקורי שבו פספרטו סומם על ידי דיקס באמת.
סאליבן (Mr. Sullivan) - זאב. ראש הבנק המרכזי של אנגליה. יריבו של ווילי פוג שמוכן לעשות הכל בשביל שלא יצליח בהתערבות, שכר את שירותיו של טרנספר בתחילת הסדרה.
המדבבים

במאי ומפיק הדיבוב של הסדרה בעברית היה ניקו בר.
| שם הדמות | מדבב/ת בספרדית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| ווילי פוג | קלאודיו רודריגס | גדעון שמר |
| פספרטו | מנואל פאירו | ג'יל בן דוד |
| טיקו | חוסה מורטאללה | גיא ברכה |
| הנסיכה רומי | גלוריה קמארה | לימור עופר |
| המפקח דיקס | רפאל דה פנאגוס | ניקו בר |
| בולי | לואיס מרין | שמוליק טנא |
| טרנספר | אנטולין גרסיה | ניקו בר |
| סאליבן | פליקס אססו, לואיס גספר | שמוליק טנא |
| מספר | טאופילו מרטינס | ניקו בר |
| דמויות שונות |  | ניקו בר, שמוליק טנא, מיכה אוזין סליאן, קובי בר |
מוזיקה

במהלך הסדרה הושמעו כמספר שירי מקור בנוסף לשיר הפתיחה ושיר הסיום. בגרסה העברית עמרי כהן תרגם את השירים לעברית, ושמוליק טנא ניהל את הביצועים המוזיקליים.
הפצה ביתית

החל משנת 1998, פרקים נבחרים של הסדרה הופצו בבריטניה על גבי קלטות וידאו על ידי Lollipop Video (כיום Collection International). הסדרה הופצה על ידי BRB Internacional בשיתוף עם Televisión Española, כתוצאה מכך BRB Internacional חייבים לתת אישור לפני כל קלטת וידאו המפיצה את הסדרה.
המשכים > סדרת המשך

לסדרה נוצרה סדרת המשך בשם "הרפתקאותיו החדשות של ווילי פוג" (במקור: Willy Fog 2) בשנת 1993, עשור לאחר סיום השידור המקורי של הסדרה. כמו בסדרה המקורית, לסדרה הייתה עונה אחת ו-26 פרקים. הסדרה הורכבה משני סיפורים נפרדים בהמשכים המבוססים על הספרים "מסע אל בטן האדמה" ו-"20,000 מיל מתחת למים" שגם נכתבו על ידי ז'ול ורן. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ הילדים בשנת 1997, ולאחר מכן בשידורים חוזרים בערוץ ג'וניור בשנת 2012.
המשכים > סרטים

לסדרה נוצר סרט טלוויזיוני המתמצת את עלילות הסדרה בשם "סביב העולם בשמונים יום עם ווילי פוג". גם לסדרת ההמשך נוצרו שני סרטים המתמצתים את עלילת הסדרה: "מסע אל בטן האדמה עם ווילי פוג" מתמצת את החלק הראשון של הסדרה, ו"20,000 מייל מתחת למים עם ווילי פוג" מתמצת את החלק השני של הסדרה. הפקת הדיבוב, בימוי הדיבוב והמדבבים של הסרטים היו שונים מן הדיבוב המקורי של הסדרות.
ווילי פוג: המחזמר

מחזמר בשם "Willy Fog: El Musical" הוצג בספרד בשנת 2008 לכבוד חגיגות 25 שנים לסדרה. במחזמר בוצעו השירים מן הפסקול של הסדרה בהשתתפות ג'ומה אורטונובס (ווילי פוג), לורה טולדו (הנסיכה רומי) וחוסה טרונקוסו (פספרטו) באיפור ומסכות של הדמויות המצוירות, טיקו הוצג כבובה והופעל על ידי סליה ויוקיו. עלילת המחזמר הייתה תמצות של הסדרה המקורית, והוא בוים על ידי ריקארד רגאנט. המחזמר רץ פעמיים ביום בתיאטרון "Teatro Calderón" במדריד מאוקטובר 2008. המחזמר לא הוצג בישראל.
ראו גם

מסביב לעולם בשמונים יום
רורי קיניר

| --- | --- |

רורי קיניר (2012)
 לידה:  17 בפברואר 1978 (בן 46) לונדון, אנגליה אנגליה, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 עיסוק:  שחקן, מחזאי
 מקום לימודים:  בייליול קולג'  בית הספר סנט פול  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון  Tower House School 
 בן או בת זוג:  Pandora Colin 
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  פרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה (2008)  פרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר (2014)  פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקן המשנה הטוב ביותר (2012)  פרסי יאן צ'רלסון 
 פרופיל ב-IMDb
 
רורי קיניר (באנגלית: Rory Kinnear; נולד ב-17 בפברואר 1978) הוא שחקן ומחזאי אנגלי שעבד עם הלהקה השייקספירית המלכותית ועם התיאטרון המלכותי הלאומי.
קיניר מוכר בעיקר מתפקידו כביל טאנר בסדרת סרטי ג'יימס בונד בהם "קוונטום של נחמה", "סקייפול" ו"ספקטר", וכן במשחקי וידאו של הזיכיון. הוא השחקן הצעיר ביותר שגילם את דמותו של ביל טאנר. קיניר זכה בפרס לורנס אוליבייה על תפקידו כפופלינג פלאטר במחזה "The Man of Mode" משנת 2008, והוא זכה בפרס הקולנוע הבריטי העצמאי על הופעתו בסרט "שבורה" משנת 2012. ב-2014 זכה קיניר בפרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר על תפקידו כיאגו במחזה "אותלו" בהפקת התיאטרון הלאומי.
ביוגרפיה

קיניר נולד בלונדון. הוא בנו של השחקן רוי קיניר (אנ') ושל השחקנית כרמל קריאן (Carmel Cryan). יש לו שתי אחיות קירסטי וקארינה. סבו מצד אביו הוא שחקן הרוגבי רורי מיור קיניר (אנ'). הוא בן הסנדקות של השחקן מייקל ויליאמס.
קיניר למד בבית הספר "טאוור האוס" ובבית הספר "סנט פול" בלונדון. הוא למד ספרות אנגלית בבייליול קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד ואחר כך למד משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.
קריירה > תיאטרון

הופעותיו של קיניר במחזה "מרי סטיוארט" בהפקת פילידה לויד (אנ') ובמחזה "המלט" בהפקת טרוור נאן, בו גילם את לארטס, זיכו אותו בשבחים. הוא השיג הכרה נוספת כשהופיע בתפקיד סר פופלינג פלוטר במחזה "The Man of Mode" בתיאטרון הלאומי, וזכה על תפקיד זה בפרס לורנס אוליבייה ובפרס איאן צ'ארלסון. תפקידים בולטים נוספים שלו בתיאטרון כוללים את התפקיד הראשי במחזה "The Revenger's Tragedy" מאת תומאס מידלטון, פיוטר במחזה "Philistines" מאת גורקי, ותפקיד מיטיה בעיבוד לתיאטרון של סרטו של ניקיטה מיכאלקוב "שמש בוגדנית", כולם בהפקת התיאטרון הלאומי.
ב-2010 שיחק קיניר בתפקיד אנג'לו במחזה "מידה כנגד מידה" בתיאטרון אלמיידה. עוד ב-2010 שיחק בתפקיד הראשי במחזה "המלט" בתיאטרון הלאומי. שני התפקידים זיכו אותו בפרס השחקן הטוב ביותר של האיבנינג סטנדרד לשנת 2010.
בקיץ 2010 הופיע קיניר במחזה "The Last of the Haussmans" מאת סטיבן ברספורד בתיאטרון המלכותי הלאומי. ההפקה הוקרנה בבתי קולנוע ברחבי העולם ב-11 באוקטובר 2012 במסגרת תוכנית "התיאטרון הלאומי בשידור חי".
ב-2013 כיכב קיניר בתפקיד יאגו לצדו של אדריאן לסטר, ששיחק בתפקיד הראשי, במחזה "אותלו" בתיאטרון הלאומי. שני השחקנים זכו בפרס התיאטרון של האיבנינג סטנדרד על תפקידיהם. הפרס מוענק בדרך כלל לשחקן אחד בלבד, אבל במקרה זה השופטים לא יכלו לבחור מבין השניים.
ב-2013 כתב קיניר את המחזה "The Herd" שהצגת הבכורה שלו הייתה בתיאטרון בוש בלונדון בבימויו של הווארד דייוויס. מספטמבר 2013 הוצג המחזה בתיאטרון בוש. החל מ-2 באפריל 2015 הועלה המחזה בתיאטרון סטפנוולף בשיקגו.
קריירה > קולנוע

קיניר מגלם את ביל טאנר בסדרת סרטי ג'יימס בונד בכיכובו של דניאל קרייג. הוא החליף את מייקל קיצ'ן שגילם לפניו את הדמות. קיניר הוא השחקן הרביעי שמגלם את דמותו של טאנר. הוא הופיע בסרטים "קוונטום של נחמה" (2008), "סקייפול" (2012), "ספקטר" (2015) ו"לא זמן למות" (2021). בנוסף יש שימוש בדמותו ובקולו בסדרת משחקי הווידאו של בונד "גולדן איי 007" (2010), "James Bond 007: Blood Stone" וב-"007 Legends".
קריירה > טלוויזיה

בנוסף לעבודתו בתיאטרון זכה קיניר לביקורות חיוביות על גילום דמותו של דניס תאצ'ר בסרט הטלוויזיה "The Long Walk to Finchley". הסרט הוא דרמה של ה-BBC העוסקת בשנים הראשונות של הקריירה הפוליטית של מרגרט תאצ'ר. בסרט כיכבו גם אנדראה רייסבורו וסמואל וסט.
קיניר כיכב לצדם של לוסי פאנץ' וטובי סטיבנס בסדרה המשטרתית "Vexed" של BBC Two. ב-19 באוקטובר 2010 שודרה ב-BBC4 הדרמה הטלוויזיונית "האנשים הראשונים על הירח" בכיכובם של קיניר ושל מארק גאטיס.
ב-2011 היה קיניר הקריין בתוכנית הפרומס של ה-BBC בהפקה של "Henry V – suite" בעיבודו של מויר מתייסון (אנ'). הוא הופיע בתפקיד הראשי כראש הממשלה מייקל קאלו בפרק "ההמנון הלאומי", הפרק הראשון מסדרת סרטי "מראה שחורה" של צ'ארלי ברוקר.
ביולי 2012 הופיע קיניר בתפקיד בולינגברוק במסגרת סדרת BBC Two הכתר החלול בעיבוד למחזה "ריצ'רד השני" יחד עם בן וישו בתפקיד המלך ריצ'רד ועם פטריק סטיוארט בתפקיד ג'ון מגונט, דוכס לנקסטר.
קיניר כיכב בסדרת הטלוויזיה "Count Arthur Strong" בתפקיד מייקל, והופיע בדרמה "סאות'קליף" של ערוץ 4.
בדצמבר 2013 הופיע בדמות לורד לוקאן בדרמה בשני חלקים של ITV בשם "לוקאן".
קיניר שיחק בתפקיד המפלצת של פרנקנשטיין בסדרת הטלוויזיה "פני דרדפול" של שואוטיים שעלתה לשידור ב-11 במאי 2014.
באפריל 2022 לוהק קיניר לתפקיד בסדרת הטלוויזיה .
במרץ 2023 פורסם כי קיניר לוהק לעונה השנייה של הסדרה שר הטבעות: טבעות הכוח בתפקיד חוזר.
חיים אישיים

קיניר מאורס לשחקנית פנדורה קולין. לבני הזוג יש בן בשם ריילי שנולד ב-2010 ובת בשם הופ שנולדה ב-2014.
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | השחף | The Seagull | קונסטנטין | תיאטרון רויאל, נרות'המפטון |
| 2002 | הסערה | The Tempest | קאליבן | תיאטרון רויאל, פלימות' |
| 2003 | אילוף הסוררת | The Taming of the Shrew | טרניו | רויאל שייקספיר קומפני |
| 2003 |  | The Tamer Tamed |  | רויאל שייקספיר קומפני |
| 2003 | סימבלין | Cymbeline | לורד ראשון | רויאל שייקספיר קומפני |
| 2004 | החגיגה | Festen | מייקל | תיאטרון אלמיידה |
| 2004 | המלט | Hamlet | לארטס | תיאטרון האולד ויק |
| 2005 | מרי סטיוארט | Mary Stuart | מורטימר | תיאטרון דונמר ורהאוס |
| 2006 |  | Southwark Fair | סיימון |  |
| 2007 |  | The Man of Mode | סר פופלינק פלוטר |  |
| 2007 |  | Philistines | פיוטור |  |
| 2008 |  | The Revenger's Tragedy | וינדיצ'ה |  |
| 2009 | שמש בוגדנית | Burnt by the Sun | מיטיה |  |
| 2010 | מידה כנגד מידה | Measure For Measure | אנג'לו | תיאטרון אלמיידה, לונדון |
| 2010 | המלט | Hamlet | המלט | התיאטרון המלכותי הלאומי, לונדון |
| 2012 |  | Last of the Haussmans | ניק | התיאטרון המלכותי הלאומי, לונדון |
| 2013 | אותלו | Othello | יאגו | התיאטרון הלאומי, לונדון |
| 2015 | המשפט | The Trial | K | תיאטרון יאנג ויק, לונדון |
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | עדות אילמת | Silent Witness | פול | בפרק "The Meaning of Death" |
| 2007 | חמישה ימים | Five Days | קייל בטס | סדרת טלוויזיה BBC / HBO |
| 2007 | מנספילד פארק | Mansfield Park | ג'יימס רשוורת' | סרט טלוויזיה |
| 2008 |  | The Curse of Steptoe | אלן סימפסון | סרט טלוויזיה |
| 2008 |  | The Long Walk to Finchley | דניס תאצ'ר | סרט טלוויזיה |
| 2008 | קוונטום של נחמה | Quantum of Solace | ביל טאנר |  |
| 2009 | להעיר את המתים | Waking the Dead | ג'יימס מיצ'ם | בפרק "End of the Night" |
| 2009 |  | Wish 143 |  | סרט קצר |
| 2009 | אפר לאפר | Ashes to Ashes | ג'רמי (פסיכואנליטיקאי) | סדרת טלוויזיה |
| 2010 | לנון בעירום | Lennon Naked | בריאן אפשטיין | BBC Four |
| 2010 |  | Vexed | דן בישופ | BBC Two |
| 2010 | גולדן איי 007 | GoldenEye 007 | ביל טאנר | משחק וידאו |
| 2010 |  | James Bond 007: Blood Stone | ביל טאנר | משחק וידאו |
| 2010 | האנשים הראשונים על הירח | The First Men in the Moon | ג'וליוס בדפורד |  |
| 2011 | נשים אוהבות | Women in Love | רופר בירקין | מיני-סדרה |
| 2011 | מראה שחורה | Black Mirror: The National Anthem | ראש הממשלה מייקל קאלו | בפרק "ההמנון הלאומי" |
| 2012 | תעלומת אדווין דרוד | The Mystery of Edwin Drood | הכומר ספטימוס קריספרקל |  |
| 2012 |  | 007 Legends | ביל טאנר |  |
| 2012 | סקייפול | Skyfall | ביל טאנר |  |
| 2012 | הכתר החלול | The Hollow Crown | בולינגברוק | בפרק "ריצ'רד השני" |
| 2012 | שבורה | Broken | בוב אוסוולד |  |
| 2013 |  | Count Arthur Strong | מייקל | סיטקום של BBC Two |
| 2013 | סאות'קליף | Southcliffe | דייוויד וייטהד | מיני-סדרה של ערוץ 4 |
| 2013 | לוקאן | Lucan | לורד לוקאן | מיני-סדרה של ITV |
| 2014 | קובה אהובתי | Cuban Fury | גארי |  |
| 2014 | פני דרדפול | Penny Dreadful | היצור | סדרת טלוויזיה |
| 2014 | משחק החיקוי | The Imitation Game | הבלש נוק |  |
| 2015 | כיסא פנוי | The Casual Vacancy | בארי פרברת'ר |  |
| 2015 | דייט בהפתעה | Man Up | שון |  |
| 2015 | ספקטר | Spectre | ביל טאנר |  |
| 2015 |  | Trespass Against Us |  |  |
| 2017 | גרילה | Guerrilla | פנס | מיני-סדרה |
| 2017 | IBOY | IBOY | הלמן |  |
| 2018 | גבעת ווטרשיפ | Watership Down | בכור-אביב (דיבוב) |  |
| 2019 | השנים | Years and Years | סטפן ליונס | סדרת טלוויזיה |
| 2019 | ברקזיט | Brexit: The Uncivil War | קרייג אוליבר | סרט טלוויזיה |
| 2019 | יקטרינה הגדולה | Catherine the Great | ניקיטה פאנין | מיני-סדרה |
| 2021 | לא זמן למות | No Time to Die | ביל טאנר |  |
| 2021 | דרך רידלי | Ridley Road | קולין ג'ורדן | מיני-סדרה; 4 פרקים |
| 2022 | רדופה | Men | ג'פרי |  |
| 2022 | לו הייתי פיראט | Our Flag Means Death | קפטן נייג'ל בדמינטון / צ'ונסי בדמינטון | 7 פרקים |
| 2023 | הבנק של דייב (אנ') | Bank of Dave | דייב |  |
| 2023–הווה | הדיפלומטית | The Diplomat |  | סדרת טלוויזיה של נטפליקס; תפקיד ראשי; 2 עונות |
| TBA |  | Toxic Town |  | מיני-סדרה של נטפליקס |
| TBA | שר הטבעות: טבעות הכוח | The Lord of the Rings: The Rings of Power |  | תפקיד חוזר, עונה שנייה |
הערות שוליים

↑  "Rory Kinnear: Good show, sweet prince". London Evening Standard. 29 בנובמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bamigboye, Baz (26 בספטמבר 2009). "Gemma Arterton takes her bow in West End debut". Daily Mail. London. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Last of the Haussmans". National Theatre. 2012-10-11. אורכב מ-המקור ב-2012-06-05. נבדק ב-2012-10-18.
↑  Kennedy, Maev (17 בנובמבר 2013). "Othello and Iago share best actor prize in London Evening Standard awards". The Guardian. נבדק ב-18 בנובמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Billington, Michael. "The Herd". The Guardian.
↑  "Steppenwolf Theatre". אורכב מ-המקור ב-2015-04-02. נבדק ב-26 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Proms - Proms 2011". BBC. נבדק ב-2012-10-18.
↑  "Charlie Brooker: the dark side of our gadget addiction". 2011-12-01.
↑  Reiher, Andrea (16 בינואר 2014). "'Penny Dreadful,' 'Nurse Jackie' and 'Californication' get premiere dates". Zap2It. אורכב מ-המקור ב-2014-01-17. נבדק ב-16 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  J. Kim Murphy, ‘The Lord of the Rings: The Rings of Power’ Season 2 Adds Ciarán Hinds, Rory Kinnear and Tanya Moodie, Variety, ‏20 במרץ 2023 (באנגלית)
↑  "Rory Kinnear: why he made the headlines in 2010". The Guardian.
↑  "Rory Kinnear on writing his first play". London Evening Standard.
↑  "Olivier Awards 2014: Rory Kinnear beats Jude Law and Tom Hiddleston to Best Actor for Othello". The Independent.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010188785105171  BnF: cb166859231 (data)  GND: 1018148132  ISNI: 0000 0001 3350 0421  LCCN: no2012158741  NTA: 332358372  SUDOC: 139198776  VIAF: 225915956   WorldCat (עם VIAF): 225915956
ויולט בראון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 במרץ 1900 מחוז טרלוני, ג'מייקה 
 פטירה:  15 בספטמבר 2017  (בגיל 117) מונטיגו ביי, ג'מייקה 
 שם לידה:  Violet Mosse 
 מדינה:  ג'מייקה ג'מייקה
 ידועה בשל:  האדם החי המבוגר ביותר בין 15 באפריל עד 15 בספטמבר 2017
 השקפה דתית:  נצרות 
 מספר צאצאים:  6 
 
ויולט בראון (לבית מוסה. באנגלית: Violet Mosse-Brown;‏ 10 במרץ 1900 – 15 בספטמבר 2017) הייתה אישה ג'מייקנית שבמשך חמישה חודשים נחשבה לאדם המבוגר ביותר בעולם שגילו תועד (לאחר מותה של אמה מורנו ב-15 באפריל 2017), עד מותה בגיל 117 שנים ו-189 ימים, ב-15 בספטמבר 2017. היא הייתה האדם החמישי המבוגר ביותר בהיסטוריה בזמן מותה, יחד עם נאבי טאג'ימה מיפן.
חייה המוקדמים

בראון הייתה אחת מארבעה ילדים שנולדו לג'ון מוסה, ואליזבת ריילי. היא הוטבלה בגיל 13 לכנסייה הבפטיסטית. היא התחתנה עם אוגוסטוס גיינור בראון, שיחד איתו הייתה לה בת אחת. היו לה שישה ילדים בסך הכל, כאשר ארבעה מהם עדיין חיו בזמן מותה בשנת 2017.
גילה המופלג

בראיון שנערך עימה באפריל 2007 ציינה בראון כי היא בריאה יותר אפילו מחמשת ילדיה הנותרים, וכן שאין לה כל מחלה.
כשהיא נשאלה על הסיבות לאריכות ימיה, טענה בראון שאין לה נוסחה סודית לחייה הארוכים. באותו ראיון מ-2007 אמרה: "באמת ובתמים, כשאנשים שואלים מה אני אוכלת ושותה כדי לחיות כל כך הרבה זמן, אני אומרת להם שאני אוכלת הכל, למעט חזיר ועוף, ואני לא שותה רום ומה שקשור אליו".
בראון נחשבת לאדם המבוגר ביותר בג'מייקה אי פעם שגילו תועד, והאדם הראשון שהחלו בכלל לאמת את גילו במרחבי ג'מייקה. בנוגע לתאריך לידתה היה ספק באם הוא היה 4 במרץ 1900, 10 במרץ 1900, או 15 במרץ 1900, אולם לבסוף התאריך הרשמי הוכר ב-10 במרץ 1900 על ידי קבוצת המחקר גרונטולוגיה (GRG) בשנת 2014.
בראון נולדה בג'מייקה כאשר זו הייתה חלק מהאימפריה הבריטית והייתה לנתינה האחרונה מימי המלכה ויקטוריה.
חיים אישיים

הילד הראשון של בראון, הרלנד פיירוויתר, מת ב-19 באפריל 2017, בגיל 97 שנים ו-4 ימים. הוא האמין כי היה האדם המבוגר ביותר עם הורה חי.
בראון מתה ב-15 בספטמבר 2017 בבית חולים באחד הפרברים במונטיגו ביי, בגיל 117, לאחר ששבוע קודם לכן אובחנה עם התייבשות ודופק לא סדיר. לאחר מותה הפכה נאבי טאג'ימה מיפן - ילידת 4 באוגוסט 1900, לאדם החי המבוגר ביותר, והאדם האחרון בעולם שנולד במאה ה-19 ועדיין חי. ב-21 באפריל 2018 מתה אף היא.
הערות שוליים

1 2 3  "Oldest Validated Living Supercentenarians". Gerontology Research Group. נבדק ב-29 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jones, Stephen (15 באפריל 2017). "New oldest living person in world was born only miles from fastest man on planet". mirror. נבדק ב-15 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "World's oldest person Emma Morano dies at 117". BBC News. 15 באפריל 2017. נבדק ב-15 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Tashieka Mair (16 ביולי 2007). "The independent Mrs Violet Brown". The Jamaica Star. אורכב מ-המקור ב-31 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 4.03.2018)
↑    James Badcock, ‏Jamaican church stalwart Violet Brown becomes world's oldest person at 117, The Telegraph, 18 April 2017
↑  Limited, Jamaica Observer. "Jamaica's supercentenarian shows age is more than just a number – Editorial". Jamaica Observer. נבדק ב-2017-04-22.
↑  "Learn The Secrets Of Longevity From Violet Brown, The World's Oldest Woman". Blavity. 18 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Steve Robson (16 בספטמבר 2017). "Violet Brown: Oldest person in the world has died aged 117-years-old in Jamaica". נבדק ב-18 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sheena Gayle (8 March 2010). 110-y-o Trelawny woman reveals secret to long life. Jamaica Gleaner. Accessed January 2014.
↑  Horace Hines (29 March 2013). An extraordinary senior citizen – ‘Aunt V’ turns 113. Jamaica Observer; accessed January 2015.
↑  Sophie Lewis (17 באפריל 2017). "There's a new world's oldest woman". CNN. נבדק ב-16 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "97 Year Old Son Of World's Oldest Person Dies In Trelawny". rjrnewsonline. נבדק ב-16 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Violet Moss Foundation – Just another WordPress site". violetmossfoundation.org. אורכב מ-המקור ב-2017-08-05. נבדק ב-16 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Limited, Jamaica Observer. "97-year-old son of world's oldest person dies". Jamaica Observer. נבדק ב-16 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Press, Associated. "Man, 97, dies just days after mother was declared world's oldest person". The Guardian. ISSN 0261-3077. נבדק ב-19 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Violet Mosse Brown — 116 amazing years!". Jamaica Observer. 23 במאי 2016. נבדק ב-6 ביולי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Japanese Woman Becomes Oldest Person in the World". NewsBeat Social. אורכב מ-המקור ב-2017-09-29. נבדק ב-29 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jamaica's Violet Brown dies at 117; Japan woman now oldest". CTVNews (בCanadian English). 2017-09-17. נבדק ב-2017-09-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr95020645  VIAF: 66358481   WorldCat (עם VIAF): 66358481
יעקב בן זבדי

ערך זה עוסק באחד מתלמידי ישו. אם התכוונתם לאמורא בדור החמישי לאמוראי ארץ ישראל, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  3 בית צידה
 הוצאה להורג:  44 (בגיל 41 בערך) ירושלים, התקופה הרומית בארץ ישראל 
 קדוש עבור:  כל הכנסיות
 מקום פולחן עיקרי:  סנטיאגו דה קומפוסטלה והדרך המובילה אליה, דרך סנטיאגו
 חג:  25 ביולי (הכנסיות המערביות); 30 באפריל (הכנסיות המזרחיות); 30 בדצמבר (מוזערבים)
 תכונות:  צדפה, כובע מטיילים
 פטרון של:  מדינות: ספרד, ניקרגואה, גואטמלה; ערים ואזורים: סאהואיו, סנטיאגו דה קרטרו, גליסיה; מקצועות: וטרינרים, העוסקים ברכיבה על סוסים, פרוונים, בורסקאים, רוקחים
 
יעקב בן זבדי (או יעקב הקדוש; בשפות אחרות: סנט ג'יימס, סן ז'אק, סנטיאגו, יקובוס, זנקט יקוב, סן דייגו) (מת בשנת 44) היה אחד מתלמידי ישו. יעקב בן זבדי נחשב לקדוש נוצרי ונושא בדרך כלל את השם "יעקב הגדול", על מנת להבדיל בינו לבין שליח אחר ששמו יעקב (יעקב בן חלפי; יעקב הקטן).