stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גותית
הגיית השפה וכתיבתה > עיצורים

|  | סדקי | סדקי | משופתת | משופתת | וילוני | וילוני | חכי | חכי | מכתשי | מכתשי | שיני | שיני | דו-שפתי  | דו-שפתי  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אפי |  |  |  |  | [ŋ] |  |  |  | n |  |  |  | m |  |
| סותם |  |  | ɡʷ | kʷ | g | k | ɟ(?) |  | d | t |  |  | b | p |
| חוכך |  |  |  |  | [ɣ] | [x] |  |  | z | s | [ð] | θ | [β] | ɸ |
| מקורב (צדי) |  | h | w | ʍ |  |  | j |  |  |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  |  |  |  |  | l |  |  |  |  |  |
| רוטט |  |  |  |  |  |  |  |  | r |  |  |  |  |  |

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
העיצורים
| הסימון הגרפי | תעתיק IPA | הערך הפונטי |
| 𐌱 | β | אחרי תנועה, לפני עיצור קולי |
| 𐌱 | b | נהגה כהגיית בי"ת בשאר המקרים |
| 𐌳 | ð | אחרי תנועה, לפני עיצור קולי |
| 𐌳 | d | נהגה כהגיית דל"ת בשאר המקרים |
| 𐍆 | ɸ |  |
| 𐌲 | ɣ | אחרי תנועה, לפני עיצור קולי |
| 𐌲 | x | אחרי תנועה, לפני עיצור אטום |
| 𐌲 | ŋ | אם בא אחרי 𐌽 |
| 𐌲 | ɡʷ |  |
| 𐌲 | ɡ | בכל שאר המקרים |
| 𐌷 | h | נהגה כהגיית ה"א |
| 𐍈 | hʷ | תמיד |
| 𐌾 | j | נהגה כהגיית יו"ד |
| 𐌺 | k | נהגה כהגיית כ"ף דגושה |
| 𐌻 | l | נהגה כהגיית למ"ד |
| 𐌼 | m | נהגה כהגיית מ"ם |
| 𐌽 | n | נהגה כהגיית נו"ן |
| 𐍀 | p | נהגה כהגיית פ"א דגושה |
| 𐌵 | kʷ |  |
| 𐍂 | r |  |
| 𐍃 | s | נהגה כהגיית סמ"ך |
| 𐍄 | t | נהגה כהגיית ת"ו |
| 𐌸 | θ | נהגה כהגיית ת"ו רפה, או th במילה think. |
| 𐍅 | w | נהגה כהגיית w |
| 𐌶 | z | נהגה כהגיית זי"ן |
הגיית השפה וכתיבתה > תנועות

בגותית ישנן חמש תנועות קצרות ושבע ארוכות.
הטיית שם העצם > הטיית שם עצם לפי יחסה

בגותית חמש יחסות להטיית שם עצם:
הנומינטיב, יחסת הנושא.
הגנטיב, יחסת הקניין.
הדטיב, יחסת המושא העקיף.
האקוזטיב, יחסת המושא הישיר.
הווקטיב, השימוש בו נעשה בפניה כלפי המיוחס של שם העצם. (צורתן זהה ברוב המקרים לנומינטיב)
הטיית שם העצם > הטיית שם עצם לפי מספר

בגותית שלושה מקרים להטיית שם עצם מאיזושהי יחסה, לפי מספר:
יחיד
זוגי
רבים
הטיית שם העצם > הטיית שם עצם לפי מין

בגותית שלושה מינים דקדוקיים להטיית שם עצם ביחיד:
זכר
נקבה
נייטרלי
הטיית שם תואר בגותית

שם התואר בגותית מוטה בהתאמה לשם העצם אותו הוא מתאר, הסיומות משתנות בהתאם.
חוץ מזה ההטיות מתחלקות לשתי קבוצות:
הטיה חלשה - מופיעות במקרה ווקאטיבי, ולאחר תוית יידוע.
הטיה חזקה - מופיע בכל מקרה אחר.
יידוע > יידוע שם עצם

בניגוד לשפות גרמאניות מודרניות אשר בהן שני סוגי תוויות - לשם מיודע ובלתי-מיודע (לדוגמה באנגלית: a/an מול the) בשפה הגותית ישנה רק תווית יידוע המקבילה ל-the באנגלית, ממש כמו בעברית.
היידוע נעשה לפי מין ומספר:
sa - ליידע שם עצם יחיד זכר.
so - ליידע שם עצם יחיד נקבה.
þata - ליידע שם עצם יחיד נייטרלי.
תוית היידוע בגותית זהה לכינוי הרמז, כך שלכל אחת מהמילים יכולה להיות גם משמעות של "ה" וגם משמעות של "זה/זו" וניתן לדעת רק לפי ההקשר.
יידוע > יידוע באמצעות שייכות

כינויי הקניין בגותית (לדוגמה: שלי, שלך, שלו) מוטים באופן דומה לשמות התואר.
שלי - meins
שלך - theins
שלו - seins (יכול להיות is)
שלה - seins (יכול להיות izos)
שלנו - unsar
שלכם - izwar
של שניכם - igqar
שלהם - ize (זכר או נייטרלי)
שלהן - izo
הטיית פעלים בגותית

יש להטות פעלים בגותית לפי שם הגוף (גוף ראשון, שני, שלישי ביחיד או רבים) ולפי הזמן.
הטיית פעלים בגותית > כינויי הגוף בגותית

|  | יחיד | יחיד | זוגי | זוגי | רבים | רבים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | זכר | נקבה | זכר | נקבה | זכר | נקבה |
| גוף ראשון | ik | ik | wit | wit | weis | weis |
| גוף שני | thu | thu | jut | jut | jus | jus |
| גוף שלישי | is/sa | si |  |  | eis | jioֿs |

אני - ik
אתה - thu
הוא - is (או sa)
היא - si
זה - ita
אנחנו - weis
אנחנו שנינו - wit
אתם - jus
אתם שניכם - jut
הטיית פעלים בגותית > הזמנים בגותית

בגותית ישנם רק שני זמנים הווה ועבר כאשר ההווה משמש גם לצורך התייחסות לעתיד.
חוץ מזה אופן ביטוי שונה יכול לגרום לביטוי ציווי, ציון (אמירת ביטוי אובייקטיבי) או פעולה אפשרית או היפותטית.
הטיית פעלים בגותית > הזמנים בגותית > יצירת העבר

שינוי תנועה בפעלים חזקים.
בפעלים חלשים הוספת d (הנשמעת [ð]) או הוספת þ (הנשמעת [θ]).
באמצעות הכפלה. לדוגמה: לישון slepan>>sai+slep>>saislepum
הטיית פעלים בגותית > הזמנים בגותית > פעיל וסביל

לפועל בגותית יש צורת פעיל וצורת סביל רק בהווה, על-מנת ליצור סביל בזמן עבר יש להשתמש בפועלי העזר: wisan - להיות או wairþan - ליהפך, וצורת פועל המתארת פעולה שהסתיימה.(פרטיסיפלי)
מספרים בגותית > מספרים סתמיים

1 - ains
2 - twa (נייטרלי), twai (זכר), twos (נקבה)
3 - threis (זכר ונקבה), thrija (נייטרלי)
4 - fidwor
5 - fimf
6 - saihs
7 - sibun
8 - ahtau
9 - niun
10 - taihun
11 - ainlif
12 - twalif
14 - fidwor-taihun
15 - fimf-taihun
20 - twai tigjus
30 - threis tigjus
40 - fidwor tigjus
50 - fimf tigjus
60 - saihs tigjus
70 - sibuntehund
80 - ahtautehund
90 - niuntehund
99 - niuntehund jah niun
100 - taihun-taihund
מספרים בגותית > מספרים סידוריים

ראשון - fruma
שני - anthar
שלישי - thridja
רביעי - fidurda
חמישי - fimfta
שישי - saihsta
שביעי - subunda
שמיני - ahtuda
תשיעי - niunda
עשירי - taihunda
האיש הרדיואקטיבי

| --- | --- |

האיש הרדיואקטיבי, כפי שהוא מופיע על עטיפת החוברת Thor: First Thunder #4 מדצמבר 2010. אמנות מאת ג'יי אנקלטו ובריאן האברלין
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  לו: Journey into Mystery #93 (יוני 1963) סטנצ'ק: Black Panther Vol.4 #3 (יוני 2005)
 יוצרים:  סטן לי וג'ק קירבי (לו) רג'ינלד הולדין, ג'ון רומיטה הבן (סטנצ'ק)
 מידע
 שם אמיתי:  צ'ן לו איגור סטנצ'ק
 כינויים:  גריני
 סטטוס:  פעיל (לו), לא פעיל (סטנצ'ק)
 כוחות:  מניפולציה על קרינה מכל סוג
 חברוּת בקבוצה:  ת'נדרבולטס, כוח ההגנה של העם, תעשיות קנג
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  הלגיון הקטלני אדוני הרשע שלושת הטיטאנים היוזמה
 דמויות קשורות
 אויבים:  תור 
 
האיש הרדיואקטיבי (באנגלית: Radioactive Man) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס תור ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Journey into Mystery #93 מיוני 1963, ונוצר על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
האיש הרדיואקטיבי הוא אלטר אגו אותו חלקו שתי דמויות - צ'ן לו ואיגור סטנצ'ק. צ'ן לו הוא פיזיקאי גרעין סיני, ולאחר שתור סיכל ניסיון סיני לכיבוש הודו, הממשלה הסינית קראה למדעניה ולאסטרטגיה הצבאיים לחשוב על דרך לנקום בתור. לו, שביצע על אנשים ניסויים כדי לרתום קרינה לגרימת כוחות על, התנדב להפוך לנשק אנושי נגד תור. הוא ביצע מוטציה בעצמו, אימץ את שמו החדש ונסע לניו יורק להילחם בתור. בתחילה, לו הביס את תור, אך זה האחרון יצר מערבולת, שלח את לו לסין ולכאורה גרם לו להתפוצץ. ברון זמו המקורי גייס את לו לקבוצת אדוני הרשע הראשונה שלו, ולו היה הראשון שנלחם באוונג'רס. הוא הובס על ידי איירון מן והנרי פים/האיש הענק, שכלאו אותו בסלילי עופרת וגירשו אותו לסין. הוא הצטרף לאדוני הרשע של אולטרון, וכאשר הקבוצה הובסה, לו נכלא בתא מיוחד שנועד לרסן את כוחותיו. הוא יצר עם דינאמו הארגמן ואיש הטיטאניום את קבוצת שלושת הטיטאנים, נלחם באוונג'רס פעם נוספת והובס בידי קאנג הכובש. לו הצטרף לאדוני הרשע של ראש ביצה אך הובס בידי פים וגורש לסין. הוא הועסק בידי המנדרין וסטיין אינטרנשיונל, ככל הנראה נכלא בכלא "הכספת", השתתף בניסיון בריחה מהכלא ומנע משבר גרעיני.
לו ניסה לחזור למוטב, בכך שהצטרף לקבוצת ת'נדרבולטס המורכבת מנבלים כמותו שמטרתם לחזור למוטב. הוא השתתף במלחמת האזרחים ביקום מארוול, הן בלחימה נגד מתנגדי חוק רישום העל-אנושיים והן בעזרה לאיירון מן ולפים בבניית כלא לנבלי על. פיתוח דמותו הגדול בהרצת ת'נדרבולטס קרה במפגש עם זקן היקום גראנדמאסטר, במהלכו לו ספג יותר מדי קרינה ונאלץ להתחיל ללבוש חליפה נגד קרינה בכל עת. לבסוף הקרינה שוככת, אך נורמן אוסבורן שכנע את לו להמשיך ללבוש את החליפה כדי להסיח את דעת הקהל האמריקני מהיותו אסייתי ומסכנת הקרינה. כחלק מהקבוצה, לו נלחם בספיידרמן ובאנטי-ונום, שניקז חלק מכוחותיו. בצוות, לו היה מתומכיה של סונגבירד. במהלך פלישת הסקרול, הוא וסונגבירד החלו לנטרל את חברי הת'נדרבולטס שתמכו באוסבורן, שרצה לנצל את הפלישה למטרותיו. הוא גורש חזרה לסין ופוטר מהצוות, שם הצטרף לקבוצת "צבא ההגנה של העם", והראה כי הוא מסוגל לספוג את קרינת גבישי אקסרוגן של הקרי ואת ערפילי טריגן של הבלתי אנושיים.
איגור סטנצ'ק היה שכיר חרב רוסי, שהושכר בידי יוליסס קלו לפלוש לוואקאנדה לצד צבא ניגאנדה, ריינו, באטרוק המזנק והאביר השחור. הוא נהרג בקרב נגד אחותו של הפנתר השחור, שורי.
ד'רי"ט

ד'רי"ט (4219)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-25 בספטמבר 458 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 13 בספטמבר 459. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דיוקן אמיל זולא

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  אדואר מאנה
 תאריך יצירה:  1868
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  114 ס״מ 
 גובה:  146.5 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  RF 2205 (מוזיאון ד'אורסה) 
 מיקום:  מוזיאון ד'אורסי, פריז
 
דיוקן אמיל זולא (בצרפתית: Portrait d'Émile Zola) הוא ציור שמן משנת 1868, מאת הצייר הצרפתי אדואר מאנה. גודל הציור הוא 146×114 ס"מ, והוא מוצג במוזיאון ד'אורסי.
נושא הציור של מאנה הוא דיוקנו של אמיל זולא, המוצג יושב בכיסא בהסבה לכיוון פנים התמונה, ופניו מופנות הצידה ואל מחוץ לתמונה. הוא אוחז בידו ספר אמנות פתוח. על שולחן הכתיבה שלפניו מונחים עט ונוצה, קסת, מקטרת ואוסף ספרים וחוברות. מאחורי כיסאו, משמאל, ניצב פרגוד יפני ולמעלה מימין הדפסים קטני מידה הממלאים את הקיר האחורי של פינת החדר.
לכאורה מרמזים כל הפרטים הללו על משלח ידו של זולא, על טעמו ועל תחומי התעניינותו, אולם למעשה, כמה מן החפצים מצביעים על הנושאים שהעסיקו את מאנה יותר מאשר את זולא. חפצי אמנות יפניים, כמו הפרגוד וחיתוך העץ המתאר מתאבק מעשה ידי אוטאגאואה קוניאקי השני (אנ'), זכו להערכתם הנלהבת של אמני האוונגרד בשנות השישים של המאה ה-19, ומאנה בתוכם. בעיני מאנה היו הם בפרט והאמנות היפנית בכלל, התגלמות של פישוט הצורות וצורת ביטוי חלופית לתיאור חלל בפרספקטיבה, ששלט באמנות המערבית החל מתקופת הרנסאנס.
יחד עם ההדפס של המתאבק מופיעים שני דימויים אחרים: הדפס אבן של ציורו של דייגו ולאסקס – "ניצחון בכחוס" (קטוע בחלקו), המוסתר מעט על ידי העתק של הציור "אולימפיה" מאת אדואר מאנה עצמו. כבר מראשית דרכו גילה מאנה עניין באמנות הספרדית, כפי שניכר מן הנושאים שבחר לצייר. בעיקר עשתה עליו רושם יצירתו של ולאסקס, על משיכות המכחול החופשיות, הרקעים הנייטרליים והניגודים הדרמאטיים שבה. לאחר שראה את ציורי ולאסקס בספרד בשנת 1865 כתב: "מצאתי ביצירה זו התגשמות של אידיאל בציור שלי".
בעיני זולא, נחשבה "אולימפיה" לאחת מיצירותיו הגדולות של מאנה. במאמריו על האמן הגן זולא בתוקף על ציור זה, שכה הרבו להשמיצו. כמחווה של הוקרה, ובניגוד לתמונה המקורית, הציג כאן מאנה את האישה העירומה כשהיא מרכינה ראשה כלפי הסופר. למעשה, כל שלוש הדמויות, בכל אחת מן התמונות, מפנות את מבטן כלפי זולא. ייתכן כי ניתן לראות בכך מעין גילוי סמלי של הערכה לאישיותו של זולא – לנכונותו להילחם (המתאבק), לריאליזם שלו (ולאסקס) ולחושניותו (אולימפיה).
האיש ללא שם

"האיש ללא שם" בגילומו של קלינט איסטווד
הטרילוגיה האיש ללא שם (באיטלקית: Trilogia del dollaro; ידועה גם בשם: Trilogia dell'Uomo senza nome) היא טרילוגיה של סרטים בבימויו של סרג'ו לאונה ובכיכובו של קלינט איסטווד. הטרילוגיה מתחילה בסרט "בעבור חופן דולרים" (1964), ממשיכה עם "הצלפים" (1965), ונחתמת באחרון והמפורסם מהסדרה: "הטוב, הרע והמכוער" (1966).
הדמות היחידה שמופיעה בכל שלושת הסרטים, ושנתנה לטרילוגיה את שמה, היא של "האיש ללא שם"(אנ') (איסטווד) – אדם מסתורי שאף אחד לא יודע את שמו האמיתי או כל פרט ביוגרפי עליו, ובשלושת הסרטים הוא מכונה בשמות "ג'ו", "מנקו" ו"בלונדי", בהתאמה. מלבד איסטווד היו עוד מספר שחקנים ששיחקו בשלושת הסרטים, אך בתור דמויות משניות.
הטרילוגיה היא מסוג מערבוני הספגטי של שנות השישים, שצולמו בתקציב נמוך יחסית (אף על פי ש"הטוב הרע והמכוער" חרג מן התקציב הנמוך וצולם בתקציב של מיליון דולר) ולעגו למערבונים האמריקאים של אותה התקופה, בהם תמיד היו הגדרות ה"טוב" ו"הרע" מאוד חד-משמעיות, והגיבורים תמיד התלבשו כאילו יצאו זה עתה מסלון יופי. בסרטיו של ליאונה, לעומת זאת, הגיבורים מלוכלכים ומיוזעים, והמוסר שלהם אינו חד-משמעי. למשל, ב"הטוב הרע והמכוער" ה"טוב" גם הוא פושע, ה"רע" נאמן מאוד למי ששילם לו, ו"המכוער" לא הרבה יותר מכוער מן השאר.
שמה של הטרילוגיה הולך לפניה בעיקר בזכות סרטה האחרון, "הטוב הרע והמכוער", שהתפרסם מאוד ומשפטים ממנו מצוטטים רבות. בסרט מוצגים שלושה אקדוחנים נחושים ובלתי מתפשרים שעוסקים במרדף אחרי אוצר: "הטוב", המגולם על ידי איסטווד, "הרע", המגולם על ידי לי ואן-קליף, ו"המכוער", המגולם על ידי אלי וולך. שלושת הגיבורים הם פושעים, גם הטוב, אבל מה שמבדיל ביניהם הוא התנהגותם. "הטוב" הוא בעל כבוד ומוצג בסרט כבעל חמלה מסוימת, כמו כל גיבור טיפוסי במערבון הוא לעולם לא שולף ראשון, לעולם לא יורה מהמארב, ולרוב, ידו על העליונה. "הרע" הוא אכזר שאינו בוחל באמצעים, ולעיתים במהלך הסרט אף נדמה שהוא נהנה מגרימת כאב וסבל לאנשים. "המכוער" הוא נקמן ופושע מלוכלך, שלא בוחל בשום אמצעי על מנת להרוויח כסף. 
שלושת הסרטים נחשבים כסרטים ותיקים ויסודיים בקולנוע העולמי.
פילמוגרפיה של "האיש ללא שם"

"בעבור חופן דולרים" (1964)
"הצלפים" (1965)
"הטוב, הרע והמכוער" (1966)
גרנד פרי מיאמי

| --- | --- |

 ענף:  פורמולה 1
 תאריך ייסוד:  2022
 עיר מארחת:  מיאמי, פלורידה, ארצות הברית
 הכי הרבה זכיות:  נהגים: מקס ורסטאפן (2)   יצרנים: רד בול (2)
 קואורדינטות:  25°57′29″N 80°14′20″W﻿ / ﻿25.9581°N 80.2389°W﻿ / 25.9581; -80.2389
 he
 
גרנד פרי מיאמי הוא מרוץ גרנד פרי שנתי המהווה חלק ממרוצי אליפות הפורמולה 1 החל מעונת 2022. המרוץ מתקיים במסלול מיאמי אינטרנשיונל אוטודורם, שנבנה במיוחד לצורך האירוע.
היסטוריה

ההצעה הראשונית לקיום מרוץ גרנד פרי במיאמי ניתנה בשנת 2018. על פי התכנון המרוץ הראשון היה אמור להתקיים כבר בשנת 2019. עיכובים שנגרמו בשל תוכניות הפיתוח של נמל מיאמי הובילו לדחיית תאריך היעד לשנת 2021. מיקום המסלול שונה לאזור אצטדיון הארד רוק (אנ') ומגרשי החנייה הסמוכים לו. המרוץ לא נכלל בסופו של דבר בלוח המרוצים לעונה. באפריל 2021 נחתם חוזה ל-10 שנים לקיום המרוץ החל מעונת 2022. המרוץ מתקיים במסלול מיאמי אינטרנשיונל אוטודורם שנבנה במיוחד לצורך האירוע.
תושבים המתגוררים בסמוך למסלול ניסו למנוע את קיומו של המרוץ ופנו לבית המשפט בטענה שהרעש שנגרם כתוצאה מהמרוץ פוגע באיכות חייהם ויכול אף להוביל לפגיעה ממשית בבריאותם. בית המשפט דחה את הטענות ואיפשר את קיום המרוץ כמתוכנן. מרוץ הבכורה התקיים ב-8 במאי, כמרוץ החמישי של עונת 2022. שארל לקלר זינק למרות מהפול פוזישן ומקס ורסטאפן ניצח את המרוץ.
בשידור החי של מרוץ הבכורה צפו 2.58 מיליון אמריקאים, שיא צופים במרוץ פורמולה 1 בשידור חי במדינה. בעונת 2024 נקבע שיא צפייה חדש: 3.1 מיליון צופים ראו בשידור חי ברשת ABC את ניצחון הבכורה של לנדו נוריס באליפות
תוצאות מרוצים

| שנה | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח | קבוצה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | מונקו שארל לקלר | הולנד מקס ורסטאפן | הולנד מקס ורסטאפן | רד בול רייסינג |
| 2023 | מקסיקו סרחיו פרס | הולנד מקס ורסטאפן | הולנד מקס ורסטאפן | רד בול רייסינג |
| 2024 | הולנד מקס ורסטאפן | אוסטרליה אוסקר פיאסטרי | בריטניה לנדו נוריס | מקלארן |
הערות שוליים

↑  First images of proposed Miami Formula 1 circuit layout revealed, Autopsort, 4 May 2018
↑  Formula 1: Miami to hold first grand prix in 2022 as start of 10-year deal, BBC, 18 April 2021
↑  Miami Grand Prix joins F1 calendar for 2022 season, Autosport, 18 April 2021
↑  Attempt to block F1 Miami Grand Prix dismissed by judge, Motorsport.com, 21 April 2022
↑  F1 Grand Prix race results: Verstappen wins Miami GP, Motorsport.com, 8 May 2022
↑  שיא הצופים הכללי עמד על 2.7 מיליון צופים בהקלטה של גרנד פרי מונקו בעונת 2002
↑  Miami Grand Prix attracts F1’s largest live audience in United States television history, Formula1.com, 7 May 2024
דרייאקהורן

| --- | --- |

דרייאקהורן (משמאל) ואלטשהורן (מימין) במבט מכיוון קרחון אלטש
 מידע כללי
 גובה:  3,811 מטר
 מדינה:  שווייץ 
 מיקום:  קנטון ואלה ב שווייץ שווייץ
 רכס הרים:  האלפים הברניים
 אורך הרכס:  100 קילומטר
 קואורדינטות:  46°28′40.8″N 08°01′11.9″E﻿ / ﻿46.478000°N 8.019972°E﻿ / 46.478000; 8.019972
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.דרייאקהורן(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.דרייאקהורן(למפת ואלה רגילה) סיון מרטיני מונטה בריג-גליסדרייאקהורן(למפת ואלה מוגדלת) סיון מרטיני מונטה בריג-גליסדרייאקהורן
 
דרייאקהורן (בגרמנית Dreieckhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,811 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ואלה בשווייץ.
מאז שנת 2007 ההר הוא חלק מאתר המורשת העולמית יונגפראו-אלטש-ביטשהורן.
גאוגרפיה

דרייאקהורן ממוקם באזור יונגפראו-אלטש-ביטשהורן מעל הקונקורדיה פלאץ שבקרחון אלטש, מצפון להר אולמנהורן וממזרח להר זאטלהורן.
גרנד פרי קוויבק

| --- | --- |

דבוקת המרוץ ב-2016
 מדינות:  קנדה קנדה
 סוג:  מרוץ חד יומי
 אורך המסלול:  201.6 קילומטרים
 חודש:  ספטמבר
 משך:  1 ימים
 היסטוריה
 התקיים לראשונה:  2010
 מרוצים עד כה:  13
 מנצח ראשון:  צרפת תומא ווקלר
 מוביל במספר הניצחונות:  3 ניצחונות   אוסטרליה מייקל מת'יוס
 מנצח אחרון:  אוסטרליה מייקל מת'יוס
 שנת מרוץ אחרונה:  2024
 
גרנד פרי קוויבק (באנגלית: "Grand Prix Cycliste de Québec") הוא מרוץ אופניים קנדי חד יומי, שנערך בחודש ספטמבר מאז 2010 שמתחיל ונגמר בקוויבק. המרוץ הוא חלק מסבב מרוצי הוורלד טור. המנצח הראשון במרוץ הוא תומא ווקלר הצרפתי.
ביחד עם גרנד פרי מונטריאול, שני המרוצים נחשבים לצמד ומאורגנים על ידי אותה חברה. סיימון גרנס האוסטרלי היה הרוכב הראשון שניצח בשני המרוצים באותה שנה (ב-2014). ב-2018, הפך מייקל מת'יוס לרוכב השני שמנצח בשני המרוצים באותה השנה.
מסלול

באופן לא אופייני, המרוץ (בניגוד לרוב המרוצים החד יומיים) מתקיים במתכונת של הקפות בתוך קוויבק. 11 הקפות, שכל הקפה היא 18.1 ק"מ ובמהלכם הרוכבים עוברים בארבעה טיפוסים שונים.
מנצחים

| שנה | רוכב | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 2010 | צרפתתומא ווקלר | טלקום |
| 2011 | בלגיהפיליפ ז'ילבר | קוויק סטפ |
| 2012 | אוסטרליהסיימון גרנס | אוריקה - גרין אדג' |
| 2013 | הולנדרוברט חסינק | בלקין |
| 2014 | אוסטרליהסיימון גרנס | אוריקה - גרין אדג' |
| 2015 | קולומביהריגוברטו אוראן | קוויק סטפ |
| 2016 | סלובקיהפטר סאגאן | טינקוף |
| 2017 | סלובקיהפטר סאגאן | בורה - האנסגרוא |
| 2018 | אוסטרליהמייקל מת'יוס | סאנווב |
| 2019 | אוסטרליהמייקל מת'יוס | סאנווב |
| 2020 |  | המרוץ לא התקיים מפאת מגפת הקורונה בקנדה |
| 2021 |  | המרוץ לא התקיים מפאת מגפת הקורונה בקנדה |
| 2022 | צרפתבנואה קונפרואה | AG2R Citroën |
| 2023 | בלגיהארנו דה לי | לוטו–דסטני |
| 2024 | אוסטרליהמייקל מת'יוס | קבוצת ג'ייקו - אלולה |
הערות שוליים

↑  Zone Sports- ICI.Radio-Canada.ca, Grand Prix cycliste de Québec : changement de parcours, Radio-Canada.ca (ב־Canadian French)
↑  בשנים 2020 ו-2021 בוטל המרוץ בשל מגפת הקורונה בקנדה
גליה יהב

| --- | --- |

גליה יהב, 26 באפריל 2012
 לידה:  3 באפריל 1968 ישראל
 פטירה:  16 באוקטובר 2016 (בגיל 48) ישראל
 תחום יצירה:  אוצרת ומבקרת אמנות
פרט מתוך 'פסטרמה דבש או ארכיון אהבה'
Blindspots
ונוס 121
גליה יהב (3 באפריל 1968–16 באוקטובר 2016) הייתה אמנית, אוצרת ומבקרת אמנות ישראלית.
ביוגרפיה

יהב נולדה וגדלה בתל אביב. בשנים 1973–1974 הופיעה כילדה בתוכנית הטלוויזיה הלימודית "נעמי שמר וידידיה מרחוב האוניברסיטה" בהנחייתה של נעמי שמר. בשנים 1990–1994 למדה לימודי אמנות במדרשה לאמנות של המכללה האקדמית בית ברל ולאחר מכן למדה תאוריה וביקורת בבית הספר קמרה אובסקורה בהנחייתה של אריאלה אזולאי, והשלימה תואר שני בחוג לפרשנות וביקורת באוניברסיטת בר-אילן.
יהב הייתה עורכת משנה בכתב העת לאמנות סטודיו, כתבה במוסף "7 לילות" של ידיעות אחרונות וכן הרצתה במדרשה לאמנות. בשנת 1999 כתבה את מדור האמנות של בגאווה - מגזין הקהילה ההומו-לסבית בישראל, ובתחילת שנות האלפיים ערכה את מדור האמנות במגזין Time Out תל אביב. בשנים 2003–2005 הייתה אוצרת ראשית של גלריה קו 16. בספטמבר 2011 מונתה למבקרת אמנות בהארץ.
עבודתה האמנותית עוסקת בסוגיות פמיניסטיות ומגדריות. בסרט "Blind Spot"‏ (1999) הציגה אירועי אוננות המצולמים בבית; העבודה "פסטרמה דבש או ארכיון אהבה" (1998) הציגה מזכרות ממאהביה ומאהבותיה: תצלומים, חפצים וטקסטים.
תמיד האמנתי שאמנות אינה צריכה להיות ‘טובה', מעניינת אותי אמנות שנויה במחלוקת: אם תערוכה אינה מחליקה בנוחות בגרון, מביכה, צורמת או משאירה משהו שעוד אפשר לחשוב עליו למחרת, זה הישג.
יהב אצרה יותר משלושים תערוכות, בהן "אסון האהבה" במשכן לאמנות בעין חרוד, "בעד מי אנה פרנק הייתה מצביעה" בגלריה קו 16 בתל אביב ו"נשורת" ו"ליקוי" בגלריה ג'ולי מ' בתל אביב. לאחר ההתנתקות מרצועת עזה אצרה את התערוכה "עזה כמוות אהבה - ברכת דרך", שהוצגה בגלריה של בית ספר מנשר לאמנות.
בשנת 2010 יצאה להגנתו של יצחק לאור, לאחר שעלו נגדו טענות על אונס והטרדות מיניות.
הייתה בת זוגו של יורם קופרמינץ. ב-16 באוקטובר 2016 נפטרה ממחלת הסרטן.
תערוכות יחיד

2006 לבשקירי, גלריית המדרשה בתל אביב.
2004 ויקטוריה, גלריה רוזנפלד, תל אביב.
1999 פסטרמה דבש או ארכיון אהבה, גלריה עמי שטייניץ, תל אביב.
1997-8 אומללות שמחה בחלקה/ערבי זקן, הגלריה של המדרשה לאמנות, בית-ברל.
1995 נשיונל ג'יאוגרפיק, גלריה בורוכוב, תל אביב, אוצרת אילנה טננבאום.
אוצרות

2007
אגוניה, תערוכה קבוצתית, מכללת ספיר.
שוב, שחר סריג, תערוכת יחיד, מרכז הבמה, גני תקווה.
2006
כתם, תערוכה קבוצתית, מכללת ספיר
2005
ליקוי, תערוכה קבוצתית, גלריה ג'ולי מ., תל אביב.
הפועל, איל פריד, תערוכת יחיד, גלריה מנשר, תל אביב.
עזה כמוות אהבה- ברכת הדרך גלריה מנשר, תל אביב.
ליגה, תערוכת אמניות ליום האישה הבינלאומי, בית בנמל, תל אביב.
Nobody, דרור דאום, תערוכת יחיד, גלריה קו 16, תל אביב
סגולה, אלי פטל, תערוכת יחיד, גלריה קו 16, תל אביב
כסף שחור דרורה דומיני, תערוכת יחיד, גלריה קו 16, תל אביב
2004
הצעקה 2- מחווה למונק, תערוכה קבוצתית, גלריה קו 16 תל אביב
מה הדבר שהופך את הבתים בימינו לכל-כך שונים, כל-כך מקסימים? מחווה לריצ'רד המילטון, תערוכה קבוצתית, גלריה קו 16 תל אביב
נשורת, תערוכה קבוצתית, גלריית המדרשה בתל אביב.
סלמה, אירית חמו, גלריה קו 16, תל אביב
התזרח, דוד עדיקא, גלריה קו 16, תל אביב
בן הטוחן, בועז קדמן, גלריה קו 16 תל אביב
2003
אנוסה להיות צילום, מיכל היימן, אגודת הציירים והפסלים, תל אביב (קטלוג).
ובעד מי אנה פרנק הייתה מצביעה? תערוכה קבוצתית, גלריה קו 16, תל אביב.
יש פרחים, תערוכה קבוצתית, גלריה קו 16, תל אביב.
רמלה ירושלים, יעקב רונן מורד, גלריה קו 16, תל אביב
גואש, יואב אפרתי, גלריה קו 16, תל אביב
ציפורי ארצנו, ציבי גבע, גלריה קו 16, תל אביב
2002
פלייסטיישן, סטייסי קובנר, פרויקט נדבך, בית האמנים, ירושלים.
הקומבינה, איילת השחר כהן, הגלריה החדשה של מכון אבני, תל אביב.
נשים, מנשה קדישמן, הגלריה החדשה של מכון אבני, תל אביב.
לעשות את המוות, הגלריה החדשה של מכון אבני, תל אביב.
View master, אלונה פרידברג ולימור אורנשטיין, הגלריה החדשה של מכון אבני, תל אביב.
סבבה 5 תערוכת בוגרי המחלקה לאמנות, הגלריה החדשה של מכון אבני, תל אביב
2001
התערוכה, תמר רבן, הגלריה החדשה של מכון אבני, תל אביב
2000
אסון האהבה, המשכן לאמנות עין חרוד (קטלוג).
1997
רידינג, כפר כנא בית העם, תל אביב.
קטלוגים

1994 עבודות בית, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית
1994 חרדה, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן
1996 קטלוג זוכי פרס משרד התרבות והספורט
1998 ריאליזם חברתי בשנות ה-50, אמנות פוליטית בשנות ה-90, מוזיאון חיפה לאמנות
מאמרים

אמנים צעירים יהודים וערבים בפרויקט מתמשך, גלריה לאמנות אום אל-פחם
2009 ובסוף נמות, אמנות צעירה בשנות ה-90, מוזיאון הרצליה
תאוריה וביקורת – 48 ל-50
פרסים ומלגות

2001 פרס שר החינוך, המדע והספורט
1995 פרס האמן הצעיר, משרד המדע והאמנויות
1994 מלגה לפסל צעיר ע"ש רומן שטיינמן, מוזיאון הרצליה.
הערות שוליים

↑  דלית מתיתיהו, גליאנה
↑   גליה יהב בתוכנית "נעמי שמר וידידיה מרחוב האוניברסיטה", סרטון  באתר יוטיוב
↑  ענת ברזילי, מבקרת האמנות גליה יהב נפטרה בגיל 48, באתר כלכליסט, 18 באוקטובר 2016.
↑  אמילי גרינצווייג‏, מינויים חדשים ב"גלריה" של הארץ, באתר וואלה, 26 בספטמבר 2011
1 2 3  אלי ערמון אזולאי, נווה הביבים של גליה יהב, באתר הארץ, 25 במרץ 2010
↑  גליה יהב‏, נידוי במקור, באתר וואלה, 21 בפברואר 2010.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 279458  NLI: 987007290833405171  ISNI: 0000 0000 5899 7684  LCCN: n2009023672  ULAN: 500479578  VIAF: 86256254   WorldCat (עם VIAF): 86256254
האימפריה הקולוניאלית האנגלית

שטחים בשליטה אנגלית בשנת 1700 באדום
האימפריה הקולוניאלית האנגלית הכילה בתוכה מגוון שטחים אשר יושבו, נכבשו או נרכשו בידי ממלכת אנגליה בין המאות ה-16 וה-18.
אימפריה זאת הייתה אחת השנויות במחלוקת באותה התקופה מכיוון שהייתה יחסית בעלת תרבות חדשה והתחילה את הכיבוש באמריקה מה שגרם ליחסים מתוחים בין האנגלים לצרפתים ולספרדים, שלאחר מכן נגרמה מלחמה בין האימפריה הבריטית לאימפריה הצרפתית.
הקולוניזציה הראשונה שביצעו האנגלים הייתה באירלנד. בו בעת עם יישובה של אירלנד, החלה אנגליה להקים מושבות באמריקה הצפונית ובקריביים. לאחר מכן, החלה האימפריה בהקמת נקודות מסחר שנקראו "מפעלים" באיי הודו המזרחית ובתת-היבשת ההודית, שהראשונה שבהן הייתה בסוראט. ב-1639, החלה הקמתם של שרשרת מבצרים לחופי הודו עם הקמתו של מבצר סנט ג'ורג'. ב-1661, נישואיו של צ'ארלס השני, מלך אנגליה עם קתרינה, נסיכת פורטוגל העניקו לו שליטה על חזקות פורטוגזיות כמו טנג'יר בצפון אפריקה ומומבאי בהודו.
באמריקה הצפונית, הפכו וירג'יניה וניופאונדלנד למרכזי ההתיישבות הבריטית. עם תחילתה של המאה ה-17, הוקמו התיישבויות נוספות במיין, ניו המפשייר, סיילם, מפרץ מסצ'וסטס, נובה סקוטיה, קונטיקט, מרילנד, ורוד איילנד ופרובידנס. בשנת 1664, נכבשו שוודיה החדשה והולנד החדשה מידי הולנד, והפכו לפרובינציית ניו יורק ולפרובינציית ניו ג'רזי.
ב-1707, כשהתאחדה אנגליה עם סקוטלנד ליצירת ממלכת בריטניה הגדולה, הפכו המושבות האנגליות לבסיסה של האימפריה הבריטית.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנגליה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.