stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נוג
ביוגרפיה של הדמות

נוג נולד לרום ולפרינדורה על פרנגינר, כוכב הבית של הפרנגי, בשנת 2353. לאחר שאמו הביולוגית לקחה במרמה את כל כספו של אביו וברחה, הוא עבר עם אביו לתחנת החלל חלל עמוק 9, שם עבד בבר של דודו קווארק. במהלך תקופה זו, נוג היה שובב ועבריין קל. ביחד עם חברו הטוב ג'ייק סיסקו הוא מצטרף, בחוסר רצון, לבית הספר שפותחת קייקו או'בריאן, והשניים הופכים לתלמידיה הראשונים. בהמשך רום, תחת לחץ מצידם של קווארק והנגוס הגדול זק, מוציא את נוג מבית הספר, אולם ג'ייק ממשיך ללמד אותו כמורה פרטי מאחורי גבם.
נוג מכיר בכישלונו של אביו להרוויח מעבודתו כטכנאי, ולכן הוא מסתייג מללכת בעקבותיו ושואף לקריירה שבה יוכל לעשות משהו משמעותי. לאחר שהוא עובר טקס התבגרות פרנגי מסורתי, הוא פונה אל קפטן סיסקו, על מנת שזה יתמוך במועמדותו לאקדמיה של צי הכוכבים. נוג מתקבל והופך לפרנגי הראשון בצי כוכבים.
אקדמיית צי הכוכבים משבצת את נוג בתחנת החלל חלל עמוק 9, כחלק מההכשרה בשטח שעוברים הצוערים. עם חזרתו לתחנה, הוא הופך להיות שותפו לדירה של ג'ייק, אף על פי שבתחילה המשמעת הצבאית החדשה של האקדמיה אינה עולה בקנה אחד עם ההרגלים הרשלניים של ג'ייק. כצוער, נוג עובד בעיקר תחת ראש אגף המבצעים מיילס או'בריאן.
נוג מקבל דרגת סג"ם זמן קצר לפני שצי הכוכבים כובש מחדש את חלל עמוק 9, במהלך מלחמת הפדרציה בדומיניון.
על המוצב AR-558, בשיאו של קרב במהלך המלחמה בדומיניון, נוג נורה ברגלו על ידי חייל ג'מהדאר, דבר המחייב קטיעתה. נוג מועבר לבסיס החלל 235 למספר חודשים, שם מגדלים רגל ביו-סינתטית שתחליף את הרגל הקטועה. לאחר כמה חודשים של טיפול, נוג עדיין מרגיש כאבים ברגלו החדשה, על אף שהרופאים לא מצליחים לזהות כל גירוי בקולטני הכאב שלה, שיסבירו את הרגשתו. נוג בורח מהחיים האמיתיים אל ההולודק, ומחליט להעביר את כל חייו שם ומסרב לעזוב, עד אשר ויק פונטיין כופה עליו לכבות את התוכנית.
אחד ממעשיו האחרונים של קפטן סיסקו, לפני שהצטרף לנביאי הבאג'ורנים, היה לקדם את נוג לדרגת לוטננט זוטר.
בציר זמן חלופי, נוג הופך לקפטן הפרנגי הראשון בצי הכוכבים.
ביקום המראה, נוג הוא הבעלים של הבר על "טרוק נור", אשר ירש אותם לאחר מותם של אביו ודודו. נוג מיקום המראה מסייע למנהלת קירה נריס לברוח מכלאה ולהימלט מידי המורדים הארצנים, אולם לאחר מכן היא מוציאה אותו להורג, מחשש שיגלה למורדים את מקום הימצאה.
נוג נוהג לאחסן את כל כספו בתיבה הנעולה מתחת למיטתו.
הערות שוליים

↑  הפרק "Negus" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
↑  הפרק "Heart of Stone" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
↑  הפרק "Facets" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
↑  הפרק "The Ascent" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
↑  הפרק "Favor the Bold" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
↑  הפרק "The Siege of AR-558" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
↑  הפרק "It's Only a Paper Moon" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
↑  הפרק "What You Leave Behind" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
↑  הפרק "The Visitor" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
↑  הפרק "Shattered Mirror" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
| מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 |
| --- | --- | --- |
| יוצרי הסדרה | ריק ברמן • מייקל פילר • על-פי "מסע בין כוכבים" מאת ג'ין רודנברי |  |
| שחקנים ראשיים | אייברי ברוקס • רנה אוברז'ונואה • מייקל דורן • טרי פארל • ניקול דה בור • סירוק לופטון • קולם מיני • ארמין שימרמן • אלכסנדר סידיג • נאנה ויזיטור |  |
| דמויות ראשיות | בנג'מין סיסקו • אודו • וורף • דקס (ג'דזיה דקס • אזרי דקס) • ג'ייק סיסקו • מיילס או'בריאן • קווארק • ג'וליאן באשיר • קירה נריס |  |
| דמויות משנה | וין אדאמי • גאורון • אילם גארק • דוקאט • ואיון • מרטוק • נוג • רום • תומאס רייקר • ויק פונטיין • אישקה |  |
| גזעי חייזרים | באג'ורנים • ברין • ג'מהדאר • בורג • וורטה • טריל • משתנים • פרנגי (אנ') • קרדאסים • קלינגונים • רומולאנים |  |
| מושגים | דיפאיינט • הדומיניון • הולודק • חור התולעת • חלל עמוק 9 • טרנספורטר • יקום המראה • מאקי • מדור 31 • מלחמת הפדרציה-דומיניון • משכפל • פדרציית הכוכבים המאוחדת • הצו העליון • צי הכוכבים • הקרב בוולף 359 • רביע גלקטי • סוגיות מוסריות |  |
| פרקים בולטים | Duet • The Visitor • Rejoined • Trials and Tribble-ations • Far Beyond the Stars • In the Pale Moonlight • It's Only a Paper Moon • Emissary |  |
| סרט תעודי | What We Left Behind: Looking Back at Deep Space Nine |  |
| ראו גם | זיכיון מסע בין כוכבים |  |
נוג, בעתיד חלופי, כקפטן הפרנגי הראשון בצי הכוכבים
נאום השפנים והחזירים

| --- | --- |
 תאריך:  26 במרץ 1990
 נואם:  הרב אלעזר מנחם שך, נשיא מועצת גדולי התורה של דגל התורה
 חשיבות:  הנאת מפלגת ש"ס מלהצטרף לממשלה בראשות שמעון פרס
 מקום:  היכל יד אליהו, תל אביב
 משך:  כ-23 דקות
 קהל:  כ-10,000
 
משמאל לימין – הרב שך עם הרב מרדכי מן עם והרב משה שמואל שפירא
נאום השפנים והחזירים או נאום השפנים הוא כינויו של נאום שנשא הרב אלעזר מנחם שך, מנהיג החרדים הליטאים, ב-26 במרץ 1990 (א' בניסן ה'תש"ן) בכנס תנועת דגל התורה בהיכל יד אליהו בתל אביב. בנאום זה הביע הרב שך את ביקורתו על החברה החילונית, המערך והקיבוצים, "מגדלי השפנים והחזירים" בלשונו. הרב שך פרס בנאומו את עיקרי אמונתו בנוגע לציבור היהודי חילוני.
העניין הרב שעורר הנאום, ששודר בשידור חי בטלוויזיה, נבע מהעובדה שנישא בעיצומו של משבר "התרגיל המסריח", כאשר לא היה ברור האם מפלגת ש"ס תצטרף לממשלה בראשות שמעון פרס. המשמעות הפוליטית של הנאום התבררה יותר מאוחר, כאשר ש"ס סירבה להצטרף לממשלה בראשות פרס, ובמקום זאת קמה ממשלה צרה בראשות יצחק שמיר.
הרקע לנאום

שבוע וחצי לפני הנאום הגיעה מפלגת ש"ס להסכם עם שמעון פרס על הפלת ממשלת האחדות של שמיר. הרב עובדיה יוסף אישר את המהלך, אולם לש"ס היה אז מנהיג רוחני נוסף – הרב שך. עמדתו, ששללה חיבור עם השמאל, הייתה ידועה, ובפרט התנגד לשמעון פרס באופן אישי, בשל תמיכתו בתיקון לחוק ההפלות בשנת 1981. אולם לא היה ברור עד כמה הוא יתערב בענייני ש"ס, והאם יאפשר לחברי הכנסת של ש"ס, שנדרשו לצורך השגת קואליציה של 61 חברי כנסת, להצטרף לממשלתו של פרס. פרס קיווה שעמדתו של הרב שך, שתמכה בהחזרת שטחים, תטה את הכף ותאפשר לש"ס, ואולי אף לדגל התורה, להצטרף לקואליציה שלו.
בתקשורת פורסם שבנאום צפויה התנגדות הרב שך להחזקה ב"שטחים". פתק בכתב ידו בעניין היה תלוי בישיבת "תפארת נתניה" וקבע שאין שום עניין להחזיק ב"שטחים" אם הם מביאים יהודים לידי סכנה, ושאין "לבטל תורה" (כלומר לבזבז זמן, במקום לימוד התורה) בעניין זה.
צוותי תקשורת מישראל ומרחבי העולם הצטופפו בהיכל הספורט יד אליהו, מקום הכינוס המפלגתי שתוכנן זמן רב לפני המשבר הקואליציוני, כדי לשמוע את מוצא פיו של הרב שך. הכניסה הותרה לעיתונאים גברים בלבד, מה שעורר את חמתן של עיתונאיות. פאר לי שחר מעיתון "על המשמר" אפילו התחפשה לגבר, אך נתפסה. פובליציסטים הביעו תרעומת על כך שהמדינה מצטיירת כ"חומייניסטית" ו"בשליטת אייתולות". הנאום הועבר בשידור חי בתקשורת הישראלית, לאור החשיבות הפוליטית שציפו שתהיה לו.
הנאום

בנאום עצמו לא דיבר הרב שך ישירות על המצב הפוליטי והעדיף להתמקד במסר רוחני, אך מסר חריף ותקיף כלפי הציבור החילוני.
העיתונאי אבישי בן חיים תיאר אותו בתור ה”טקסט הפומבי הכי פשוט ואולי לכן הכי עמוק, הכי אותנטי, והכי נוגע בשורש המחלוקת של החרדים מול הזהות היהודית החילונית האלטרנטיבית”.
הרב שך תקף את הסברה שהציונות והכוח הביטחוני הם שמבטיחים את עתיד העם:
אלפיים שנה אנחנו לבד בידיים ריקות, אין לנו נשק. איך אפשר לעמוד? ואנחנו ניצחנו - אנחנו עומדים וקיימים. מה הסוד בזה?... המופת היא: אני יהודי ואני חזק יותר מהם. יהרגו אותי, אבל בניי יישארו בחיים. אני לא ניתקתי מורשת אבותיי... אני אלך בדרך האבא, בדרך הסבא ובדרך הסבתא... אני אלמד את חוכמתי שלי, את הקולטורא [התרבות] שלי.
ובאוזני היהודי החילוני קרא:
אתה גם יהודי, אתה נימול, אבל אתה יודע את הקולטורא [התרבות] שלך? מה הקולטורא שלך? אנגלית? זה הקולטורא שלך?... אתה פותח את החומש אתה יודע פירוש המילות?
מכאן עבר להתקפה על הקיבוצים ועל השמאל:
אם יש קיבוצים שלא יודעים מה זה יום כיפור, לא יודעים מה זה שבת ולא יודעים מה זה מקווה. מגדלים שפנים וחזירים. יש להם קשר עם האבא שלהם?... מערך? מערך זה דבר קדוש? הם ניתקו את עצמם מכל העבר שלנו ומבקשים תורה חדשה. אם אין שבת ואין יום כיפור, אז במה הוא יהודי?
בסיום אמר:
יש כאלה שיאמרו שהדברים שאני אומר הם דברים של פאנאטיקער [קיצוני, "פאנט"], דברים אלטע זאכן [דברים ישנים, שעבר זמנם]. אבל התורה הקדושה אומרת: 'כי היא חוכמתכם ובינתכם לעיני העמים' ומעידה שהתורה היא חוכמת היהודים בעיני האומות.
התגובות לנאום > השפעה פוליטית

התקשורת התאכזבה מתוכן הנאום, אשר לא נתן תשובה חד-משמעית לנושא הפוליטי שעמד על הפרק. הרב עובדיה יוסף הגיע בעצמו לשבת לצידו של הרב שך בעת הנאום, ואף נאם אחריו והצהיר "יד ביד נלך עם מרן ראש הישיבה שליט"א, חלילה מהיות פירוד בינינו", אך עדיין היו בשמאל שניסו להיאחז בעובדה שהרב שך לא שלל במפורש את ההצטרפות לממשלת מערך. אולם משמעות הנאום התבררה לאחר מספר ימים: הרב שך שכנע את הרב עובדיה יוסף, ש"ס סירבה להצטרף לממשלת פרס, וסיכוייו של פרס להקים ממשלה בראשותו קטנו ביותר.
בשיחה לא רשמית עם ראשי ישיבות מצרפת, התייחס הרב עובדיה יוסף לנושא בפארפרזה על דברי הרב שך, וכינה את ראש הממשלה יצחק שמיר "אוכל שרצים", ועל אריאל שרון אמר כי "אמנם אינו אוכל שרצים אבל חזירים הוא אוהב מאד", אלא שהרב שך הוא "עקשן" בנושא.
התגובות לנאום > הפולמוס

בקיבוצים עוררה המתקפה של הרב שך זעם, מנגד חברי הקיבוצים הדתיים גילו הבנה לדבריו. גינו אותה דמויות מחוגי שמאל, אך גם אנשי ימין כמו אריאל שרון ורפאל איתן השמיעו דברים בזכות אנשי הקיבוץ. שמעון פרס, הנפגע העיקרי מהנאום, סירב להגיב. עיתון החרדים הליטאים, "יתד נאמן", קרא לאנשי הקיבוץ להתמודד עם טענותיו של הרב שך לגופן.
למרכיב הרוחני בנאומו של הרב שך הייתה השפעה מועטה. לא התפתח דיאלוג של ממש בין אנשי הקיבוצים והשמאל לבין החרדים, ושני הציבורים נותרו בריחוקם. מאידך הייתה השפעה מסוימת של דברי הרב שך לליבות הציבור החילוני שאליו פנה ובעקבותיו רבים מהציבור החילוני חזרו בתשובה. כך גם מעידה אנקדוטה שפורסמה בעיתון הליטאים "יתד נאמן" (בערב פסח תשס"ה) על חוזר בתשובה צעיר, שלפי הנכתב חזר בתשובה בעקבות חריפות נאום זה, וביקש לקבל מאוחר יותר ברכה מהרב שך.
הרב מנחם מנדל שניאורסון, בר פלוגתא של הרב שך במשך שנים רבות, הגיב לנאום בנאום משלו, אותו נשא בשבת שלאחר מכן בבית מדרשו. הרבי אמר כי אין כל רשות לאף אדם לדבר נגד העם היהודי. התפיסה היהודית היא ש"ישראל אף על פי שחטא ישראל הוא", בני ישראל הם "בנו יחידו" של אלוהים וכל המדבר בגנותם כמדבר בגנותו של האל. יש לסייע לכל יהודי לקיים את כל מצוות הדת, אך בשום אופן לא לתקוף אותו. הרבי הגדיר את בני דורו כ"אודים מוצלים מאש", וכ"תינוקות שנשבו", שאין הם אשמים בידיעותיהם וביחסם ליהדות.
מהעבר השני, פרסמה התאחדות הרבנים בארצות הברית וקנדה שמזוהה עם חסידות סאטמר, תגובה ששוללת את עמדתו של הרב שך שהיא פשרנית כביכול, מאחר שהבדיל בין יהודים אוכלי חזיר ושפנים לבין אלו שאינם שומרים תורה ומצוות, וגם את עמדתו ה"מיליטנטית" של הרב שניאורסון שתומך במדיניות של "אף שעל". הרב מרדכי אליהו, התייחס לנאום ואמר שגם אוכלי חזיר ושפנים הם יהודים, ואפילו אם כל הרבנים יחליטו כמו הרב שך, הם לא יכולים להפקיע את השם "יהודי" מאף אדם.
לקריאה נוספת

תורה ופוליטיקה: על דברי הרב שך ומשמעותם הציבורית, ירושלים: מעלה – המרכז לציונות דתית, ה'תש"ן (1990)
הערות שוליים

↑  "הסכת ושמע ישראל'. כרזה נגד גידול ואכילת שפנים בארץ ישראל, עשרות חתימות רבנים | Winners Auctions, באתר winners-auctions.com
↑  Israel at the Crossroads: The Challenge of Peace By Efraim Karsh, Gregory S. Mahler, עמודים 100-101
↑  אבישי בן חיים, הרב אליעזר שך, באתר nrg‏, 19 במאי 2005
↑  עובדיה יוסף: שמיר אוכל שרצים, שרון מחרחר מלחמה [27/05/1990 - נח זבולוני - רנ"ז - מאמרים], באתר ranaz.co.il
↑  זעם בקיבוצים ובכנסת על דברי שך: אתה חי אך בני קיבוצים רבים מתים [28/03/1990 - נח זבולוני - רנ"ז - מאמרים], באתר ranaz.co.il
↑  ⁨הקיבוצניקים הדתיים מרגישים לא נוח אבל מבינים את הרב שך ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 28 מרץ 1990 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  על זהות יהודית בזמננו ובכלל, באתר הרב מיכאל אברהם
↑  ירון דרוקמן, נאום השפנים והחזירים נגד הקיבוצניקים, באתר ynet, 28 במרץ 2015
↑  mikyab, כמה תועלות שניתן להפיק מעבודת השם (טור 559), באתר הרב מיכאל אברהם, ‏2023-04-03
↑  תורת מנחם–התוועדויות, תש"ן חלק ב', שבת פרשת ויקרא, עמוד 478
↑  הרב שך והרב מלובאוויץ מטעים הציבור בהכשילם יוזמת ארה"ב [07/05/1990 - נח זבולוני - רנ"ז - מאמרים], באתר ranaz.co.il
↑  הרבנות הראשית לישראל', כרך ג', עמ' 1469 ,יומן פעילות הרה"ר, מיום כט ניסן תש"ן, מארכיון הרבנות הראשית.
על גידול שפנים בקיבוץ שפיים – בתערוכה פתוחה על תולדות שפיים, במרכז הקיבוץ
סולפציה

סולפציה (באנגלית: Sulfation), סולפונציה (Sulfonation) או סולפורילציה (Sulfurylation), אך לא להתבלבל עם סולפידציה (אנ')) היא תהליך שבו מתווספת  קבוצת סולפו (אנ') (3SO, לא להתבלבל עם סולפט או סולפוריל). בביוכימיה זהו תהליך אנזימטי שבו זרז מסוג סולפוטרנפרז (אנ') מעביר קבוצת סולפו מקופקטור תורם, בדרך כלל PAPS (ר"ת 3'-PhosphoAdenosine-5'-PhosphoSulfate), אל הידרוקסיל או אמין במולקולה המקבלת, ויוצר, כתוצאה, סולפט או סולפומט (בהתאמה).
סולפציה מעורבת במגוון תהליכים ביולוגיים, ביניהם: ניטרול רעלים, ויסות הורמונלי, זיהוי מולקולרי, איתות תאי וכניסת נגיפים לתאים. סולפציה היא בין התגובות ב"חילוף החומרים בשלב II" של סמים. דוגמה נוספת לסולפציה ביולוגית היא בסינתזה של גליקוזאמינוגליקנים סולפטיים, כמו הפארין, הפאראן גופרתי, כונדרויטין סולפט, ודרמטאן סולפט. סולפציה משמשת גם לעיבוד חלבונים לאחר התרגום.
ראו גם

מתילציה
הידרוגנציה
הערות שוליים

↑  Chapman, Eli; Best, Michael D.; Hanson, Sarah R.; Wong, Chi-Huey (2004-07-05). "Sulfotransferases: Structure, Mechanism, Biological Activity, Inhibition, and Synthetic Utility". Angewandte Chemie International Edition. 43 (27): 3526–3548. doi:10.1002/anie.200300631. ISSN 1521-3773. PMID 15293241.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551349405171  LCCN: sh85130355  NKC: ph163049
סאלי מאן

| --- | --- |

סאלי מאן, נובמבר 2007
 לידה:  1 במאי 1951 (בת 73) וירג'יניה, ארצות הברית
 לאום:  אמריקה
 מקום לימודים:  בנינגטון קולג'  תיכון פאטני 
 תחום יצירה:  צילום
 זרם באמנות:  אמנות עכשווית 
 השפיעה על:  יהודית מצקל
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1987)  Prix Pictet (2021)  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (2022)  הקרן הלאומית לאמנויות  Real Sociedad Fotográfica 
 sallymann.com
 
סאלי מאן (באנגלית: Sally Mann; נולדה ב-1 במאי 1951) היא צלמת אמריקאית, ידועה בצילומיה הגדולים בשחור לבן של ילדיה הקטנים, ובהמשך גם בשל צילומי הנוף שלה.
ראשית חייה

מאן נולדה בווירג'יניה והייתה הילדה השלישית והבת היחידה במשפחתה. אביה רוברט מאנגר היה רופא ואמה אליזבת' מאנגר ניהלה את חנות הספרים באוניברסיטה המקומית. מאן סיימה את לימודיה בבית הספר בשנת 1969 והחלה ללמוד בקולג'. היא סיימה את לימודיה כM.A בכתיבה יוצרת בשנת 1975 מבנינגטון קולג'. באותו זמן היא החלה גם לצלם, וצילומה הראשון, צילום עירום של חבר ללימודים, פורסם בבית הספר שבו למדה. אביה עודד אותה לצלם, ומצלמתו גדולת הפורמט היוותה הבסיס לשימוש שלה במצלמות פורמט גדול כיום.
תחילת הקריירה

מאן החלה לעבוד כצלמת עבור האוניברסיטה שבה אמה עבדה. באמצע שנות ה-70 היא צילמה את תהליך הבנייה של בניין המשפטים של האוניברסיטה, מה שהוביל אותה לפתיחת תערוכת היחיד הראשונה שלה במוזיאון קורקורן בשנת 1977. חלק מהתמונות בתערוכה זו הופיעו גם בספרה הראשון Second Sight שפורסם בשנת 1984.
ספרה השני, At Twelve: Portraits of Young Women, יצא לאור בשנת 1988 ועורר מחלוקת. "תמונותיה לכדו את הרגשות המבולבלים והזהויות המתפתחות של נערות מתבגרות וסגנון ההדפסה מעניקות אווירה דרמטית וקודרת לתמונות." (על פי המוזיאון לצילום עכשווי בשיקגו).
ספרה השלישי והידוע ביותר, Immediate Family, יצא לאור בשנת 1992. בניו יורק טיימס נאמר על מאן בעקבות הספר ש"ככל הנראה אין צלם שנהנה יותר מפרץ של הצלחה בהיסטוריה של עולם האומנות". הספר מכיל 65 תמונות בשחור לבן של שלושת ילדיה, כולם מתחת לגיל 10. תמונות רבות צולמו בבקתת הקיץ של המשפחה ליד נהר שבו הילדים שיחקו ושחו בעירום. הספר עוסק במגוון נושאים שקשורים לילדות (שחייה בעירום, קריאה, התחפשות, שינה ומשחקים) אבל גם בנושאים יותר קודרים, כמו חוסר ביטחון, בדידות, פגיעה, מיניות ומוות. הספר עורר מחלוקת גדולה, כולל האשמות בפורנוגרפית ילדים. אחת מהתמונות (וירג'יניה בת ה-4) שבה נראית בתה וירג'יניה בת ה-4, צונזרה בוול סטריט ג'ורנל בעזרת פסים שחורים על עיניה, פטמותיה וערוותה. מאן עצמה ראתה בצילומים "מצבים טבעיים דרך עיניה של אמא: שמחה, עצב, שובבות, חולי, דימום, כעס ואפילו עירום." כשמגזין טיים בחר בה כ"צלמת האמריקאית הטובה ביותר" בשנת 2011 נכתב עליה:
הניו ריפבליק החשיב את הספר כ"אחד מספרי הצילום הטובים ביותר של זמננו".
ספרה הרביעי Still Time שפורסם בשנת 1994 היה מבוסס על קטלוג של תערוכות נודדות שכלל תמונות מכ-20 שנות צילום. 60 התמונות שנכללו היו בעיקר תמונות של ילדיה, אך גם מעט צילומים מוקדמים בצבע של נופים וצילומים אבסטרקטיים.
קריירה מאוחרת

באמצע שנות ה-90 החלה מאן לצלם נופים בתהליך קולודיון, כשהיא משתמשת באותה מצלמת פורמט גדול.
ספרה החמישי של מאן, What Remains, יצא לאור בשנת 2003, והוא בעל חמישה חלקים. החלק הראשון הכיל צילומים של מה שנשאר מכלבת הגרייהאונד שלה, אווה, לאחר מצב של רקבון. החלק השני הכיל צילומים של גופות בתהליכי ריקבון שונים שנמצאו במכון לזיהוי פלילי. החלק השלישי מתאר פרטים מנוף בשטח ששייך למאן שבו נהרג אסיר חמוש. החלק הרביעי כולל מחקר על קרב אנטיאטם.
ספרה השישי, Deep South, התפרסם בשנת 2005 וכלל 65 תמונות בשחור לבן של נופים שצולמו בין 1995 ל-2004. הספר נבחר על ידי ניוזוויק כספר של תקופת החגים, ותאור כ"נופים רדופים של הדרום, שדות קרב, אחוזות מתפוררות, נופים אפופי שיחי קודזו ונוף של המקום בו נרצח אמט טיל." ועל מאן נאמר שהיא "ניגשת בספר לכל סטראוטיפ דרומי ובעדינות הורסת כל אחד בתורו על ידי יצירת תמונות מטרידות שנעות בין תיעוד להזיה".
ספרה השביעי Proud Flesh פורסם בשנת 2009, וליווה תהליך במשך שש שנים של ניוון שרירים שעבר בעלה.
ספרה השמיני והאחרון עד כה, The Flesh and The Spirit, יצא לאור בשנת 2010 בשילוב עם תערוכה של מאן במוזיאון וירג'יניה לאומנויות יפות. הספר אומנם אינו רטרוספקטיבי, אך הוא מכיל 200 דפים של עבודות חדשות ועדכניות (פורטרטים עצמיים, נופים, תמונות של בעלה, של ילדיה ושל גופות מהמכון לזיהוי פלילי) וכן עבודות מוקדמות יותר (תמונות צבע של ילדיה משנות ה-90 שלא פורסמו).
חייה האישיים

למאן יש שלושה ילדים: אמט שנולד בשנת 1979 (נפטר ב-2016), ג'סי שנולדה בשנת 1981 ווירג'יניה שנולדה בשנת 1985. מאן חיה בחווה בווירג'יניה עם בעלה לארי, עורך דין, וסובל מניוון שרירים.
מאן חובבת מרוצי סוסים, וב-2006, בזמן שרכבה על סוסה, סוסה התמוטט בעקבות התפוצצות מפרצת, והיא הושלכה לקרקע ושברה את גבה. היא התאוששה במשך שנתיים מפציעה זו, ובמהלך תקופה זו היא יצרה סדרה של פורטרטים עצמיים בטכניקת אמברוטייפ.
נראיד

ערך זה עוסק בירחו של נפטון. אם התכוונתם לנימפות הים במיתולוגיה היוונית, ראו .
| --- | --- |

נראיד, צולם על ידי וויאג'ר 2, ב-29 באוגוסט 1989
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  נפטון
 תאריך גילוי:  1 במאי 1949
 מגלה:  ג'ררד קאיפר
 על שם:  הנראידות 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  5,513,400 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.7512
 זמן הקפה:  360.1362 ימים
 נטיית מסלול:  ביחס למישור המילקה- 5.07° ביחס לקו המשווה של נפטון 32.55°
 מאפיינים פיזיים
 רדיוס קו משווה:  170±25 קילומטר
 ממדים:  340 ק"מ
 מסה:  ‎3.1×1019‎ ק"ג
 צפיפות ממוצעת:  1.5 גרם/סמ"ק
 זמן סיבוב עצמי:  0.48 ימים
 אלבדו:  0.14
 
נראיד, הידוע גם כ-נפטון II, הוא ירח של נפטון, כוכב הלכת השמיני במערכת השמש. נראיד התגלה ב-1 במאי 1949 על ידי ג'ררד קאיפר, והוא היה זה שהציע את השם כאשר דיווח על הגילוי. הירח קרוי על שמן של נראידות, נימפות הים במיתולוגיה היוונית.
גילוי

נראיד הוא הירח השני שהתגלה סביב נפטון, כ-103 שנים אחרי גילוי טריטון. אף על פי שנראיד קטן יותר מפרוטאוס, בעל קוטר של 340 ק"מ לעומת 418 ק"מ לפרוטאוס, הוא נמצא במיקום נוח יחסית לתצפיות טלסקופיות ומחזיר יותר אור מפרוטאוס שנמצא קרוב יותר לנפטון ובקושי מחזיר אור שמש מפני השטח שלו.
סלובן ליברץ

סלובן ליברץ (בצ'כית: FC Slovan Liberec) הוא מועדון כדורגל צ'כי, מהעיר ליברץ. המועדון זכה באליפות ליגת העל הצ'כית ב-2002, ב-2006 וב-2012, ובגביע הצ'כי, ב-2000 וב-2015. בעונת 2001/2002 המועדון הגיע לרבע גמר גביע אופ"א. בעונת 2007/2008 המועדון הגיע לגמר הגביע הצ'כי.
נותן החסות העיקרי של המועדון היא חברת המשקפיים "Preciosa a.s".
נמוכונת

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אילנה זפרן
 איורים:  אילנה זפרן
 הוצאה
 הוצאה:  ידיעות ספרים, טל מאי
 תאריך הוצאה:  2022
 מספר עמודים:  33 עמודים
"נמוכונת" הוא ספר שנכתב ואויר על ידי אילנה זפרן. הוא יצא לאור בשנת 2022 תחת שתי חברות הוצאה לאור "טל מאי" ו"ידיעות ספרים", והוא עוסק בילדה שמתמודדת עם בעיות שבאות עם גובהה הנמוך.
תקציר העלילה

הספר נמוכונת עוסק בילדה נמוכה שמתמודדת עם בעיות שמגיעות עם הגובה שלה. נמוכונת מחליטה להיאבק על זכויותיה ולהתחיל לפעול למען עצמה. הבעיות שנמוכונת מתמודדת איתן הן: קושי לראות מה קורה בהפגנות ובהופעות, קושי לשחק כדורסל, וילדים שמסתירים לה בכיתה. להפתעתה שינוי הפרספקטיבה והיחס שלה לדברים מביא לתוצאות טובות יותר ממה שהיא ציפתה.
ערך הדמיון

הספר נמוכונת עוסק בין היתר בערך הדמיון. לערך זה יש כוח רב אשר מסוגל לשאת אנשים גבוה ועוזר לאנשים לגלות את הטוב ואת ההזדמנות בכל מצב. בספר ישנה ילדה המכונת "נמוכונת", ובשל קומתה הנמוכה דברים רבים נסתרים מעיניה. יכולתה של נמוכונת לדמיין את הדברים שעיניה לא רואות עוזרת לה לחוות ולראות דברים שקודם לא יכלה, ואפילו מעצימה את חוויתה.
היא גילתה את עולם הדמיון בזכות משימת כתיבה שמורתה נתנה לכיתתה (משימה שבה התלמידים כותבים על עצמם), אחרי שהמורה בדקה את המשימה היא החזירה לנמוכונת את החיבור ואמרה: "את יכולה להיות סופרת כשתהיי גדולה" (עמוד 22). המשפט גרם לה לחשוב על כך שלסופרות יש המון דמיון. הודות לכך, היא גילתה שהשימוש בדמיון יכול לפתור את ה"בעיה" בלהיות נמוכה.
מוסר השכל

מוסר ההשכל של הספר הוא לא לתת לשום דבר לשנות אותך. בסיפור נמוכונת נשארת נמוכה ולומדת כיצד להתמודד עם הגובה שלה, היא לומדת להתעסק בעיקר ולא בטפל. בהתחלה נמוכונת לא התחברה להיותה נמוכה, עד שהיא החליטה להתמודד עם גובהה, ולא נתנה לו להוזיל מהערך שלה. היא מצאה את הדרך לפתור את ה"בעיה" בלי להשתנות (בלי להיות גבוהה).
עוד מוסר השכל המועבר בספר הוא שמכל דבר רע בחיים אפשר להוציא משהו טוב. נמוכונת נתקלת בבעיות רבות בשל גובהה הנמוך אבל בשלב מסוים היא מבינה שלא צריך להיות גבוהה כדי להנות מדברים. היא נעזרת בדמיון שלה וכך מעצימה את חוויותיה ולא נותנת לעובדה שהיא נמוכה להפריע לה, ובכך היא מעבירה לקוראים את מוסר ההשכל שמכל לימון אתה יכול להכין לימונדה אם רק תנסה למצוא את הדרך.
ההשפעה החברתית

זפרן נותנת את הלגיטימציה למשפחה שאינה עונה על הגדרות הנורמות החברתיות. בספר מופיעה משפחה מודרנית שבנויה מזוג אימהות. אילנה זפרן מביאה את הלגיטימציה של זוג אמהות לסביות, בכך שבתחילת הספר נמוכונת מציגה את משפחתה. בניגוד ל"נורמה" של אבא ואמא, נמוכונת מציגה את שתי האימהות שלה. כך ילדים רואים שיש דבר כזה משפחה עם שתי אימהות, והיא מראה שזה דבר רגיל ונורמלי. אילנה זפרן אמרה: "דרך הקומיקס אני מציגה את הלסביות שלי כמשהו נורמטיבי ומובן מאליו."
תגובות ופרשנויות על הסיפור

לטענת כתבה מאתר "הארץ" שנכתבה על ידי דוד רפ, הספר שאמור לסייע לילדים נמוכים יורה לעצמו ברגל. הוא מסביר כי הגישה העדינה לדברים בספר בקרב ילדים קטנים לא עוזרת כשמדובר על מודעות לקשיים. הספר הוא חלק מסדרת ספרים בשם "הספרייה שלי". הסדרה מותאמת לילדים שמתחילים לקרוא קריאה עצמאית, מפני שהוא מסייע להם להתקדם ברמת קריאתם.
בספר מופיעים שלושה דיוקנים שמתארים את הגובה של נמוכונת לעומת הגובה של משפחתה. בשני הדיוקנים הראשונים ניתן לראות שנמוכונת ציירה את הגבהים במשפחתה בפרופורציות לא הגיוניות ולא נכונות, אך בציור השלישי ניתן לראות שנמוכונת ציירה את הדיוקן בפרופורציות אמיתיות נכונות. על זה דוד רפ הגיב ואמר: "האם אפשר להירגע משום שהילדה הפנימה את מקומה על הגרף המשפחתי? ומה בעצם קרה בין שני הקצוות הללו של הסרגל?"
נמוכונת הולכת להפגנה עם משפחתה, והשלטים המוצגים בה ריקים (בלי כיתוב; עמודים 14–15 בספר). על דבר זה הוגב שילדים קטנים שרק מתחילים לקרוא מסתכלים יותר על האמצעים החזותיים מאשר על האמצעים המילוליים, החוסר במילים בשלטים שנמצאים בהפגנה נוגדים את האינטרסים של התמודדות עם קשיים.
בעמוד 22 בספר נמוכונת כותבת חיבור ומקבלת ציון 100. בזכות זה היא מגלה את כישרונה, ומחליטה להשתמש יותר בדמיונה. בהופעה הבאה היא נעזרת בדמיונה ומפצה על כך שאינה יכולה לראות את המתרחש בבמה. במאמר שדוד רפ כתב עולה השאלה "האם הדמיון אמור לחפות על החוויה עצמה". לאחר מכן הוא טוען שאי אפשר לוותר על המציאות בשביל הפנטזיה.
הערות שוליים

1 2 3  אילנה זפרן, נמוכונת, טל מאי, ידיעות ספרים, 2022
1 2  נמוכונת / אילנה זפרן, באתר המגדלור
1 2  שי רודין, נמוכונת מאת אילנה זפרן, באתר קריאת חובה, ‏15 במאי 2022
↑  נמוכונת - סקירה של שרון בצלאל, באתר פרלמנט הספרים
↑  קפה עם הקומיקסאית אילנה זפרן: לא רק קומיקס, באתר און לייף, ‏2012-05-16
↑  דוד רפ, הספר שאמור לסייע לילדים נמוכים יורה לעצמו ברגל, באתר הארץ, 6 ביוני 2022
סגנוזאורוס

| סגנוזאורוס |
| --- | --- |
 איור של סגנוזאורוס  השוואה לאדם
תקופה
קרטיקון עליון, 90 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: תריזינוזאוריים
סוג:: סגנוזאורוס
מין:: סגנוזאורוס גלביננסיס
שם מדעי
 Segnosaurus ‏פרל, 1979

ההולוטייפ
סגנוזאורוס (שם מדעי: Segnosaurus) הוא סוג דינוזאור ממשפחת התריזינוזאוריים שחי במונגוליה בתקופת הקרטיקון. הוא היה השלד השלם יחסית הראשון של בן למשפחת התריזינוזאוריים שהתגלה. פירוש שמו הוא "לטאה איטית". המאובנים שלו נמצאו ליד אלה של קרובו הארליקוזאורוס ויש חוקרים המאחדים אותם לסוג אחד.
החוקר גרגורי ס. פאול מעריך שדינוזאור זה הגיע לאורך 6 מטרים. למרות גודלו הוא היה יכול לעמוד זקוף ולהשתמש בטפריו הארוכים כדי להגיע לצמרות עצים ולהגיע לעלים, בדומה לעצלני הקרקע. היו לו שיניים מעטות בלסתו וחלק מהחוקרים סוברים שמבנה זה נועד לעזור לו להתבסס על תזונה מנמלים וטרמיטים שבעזרת טפריו הגדולים פרץ לקינם. בנוסף ייתכן שהטפרים נועדו להגנה מטורפים.
בתרבות

דינוזאור זה הופיע במשחקים פארק היורה 3: בניית פארק ועולם היורה: המשחק.