stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורי לוי (שדרן)
ביוגרפיה

לוי נולד בישראל להורים יוצאי בולגריה. הוא בעל תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו הוא נרשם לקורס כתבי ספורט, בעקבות מודעה שפורסמה בעיתון.
את הקריירה העיתונאית שלו החל בשנת 1977 בערוץ הראשון. לצד שידורי הספורט שימש לוי ככתב חדשות, עורך, מגיש ושדר שטח, וכן כשדר של משחקי מכבי תל אביב בימי חמישי במסגרת אליפות אירופה מאמצע שנות השמונים ועד שנת 1996 לצדו של הפרשן אריה מליניאק, כמו כן שידר תוכניות ספורט בין היתר את "מבט ספורט" ו"משחק השבת" תוכנית סיכום משחקי השבת ששודר בערוץ הראשון עד שנת 1994, לצידו של מאיר איינשטיין. בתקופת מלחמת המפרץ שידר לוי מאולפן החירום הלילי. במהלך האינתיפאדה הוא עשה סדרת כתבות בשטחים, ולדבריו "זה היה מסוכן וחווייתי". מאוחר יותר ערך לוי את תוכנית החדשות מבט במשך 5 שנים.
לוי שימש בתפקידים ניהוליים בערוץ הראשון. הוא התמנה למנהל חטיבת החדשות בערוץ הראשון בשנת 2004 וכיהן בתפקיד עד 2009. לוי הוביל את החטיבה בסדרה של מבצעי שידור הכוללים את ההתנתקות, מלחמת לבנון השנייה, מבצע עופרת יצוקה ושתי מערכות בחירות. בתקופתו נעשו השינויים וריענון הפורמט במהדורת "מבט", בהם גם מינויים של ינון מגל ומרב מילר לתפקיד מגישי המהדורה.
ביום של הרצח בברנוער בתל אביב באוגוסט 2009 בחר הערוץ הראשון לא לשדר מבזק חדשות בנושא, בעקבות הביקורת על כך, הודה לוי בטעות ולקח אחריות עליה. לאחר שהתפטר מתפקידו כמנהל חטיבת החדשות הנחה לוי תוכניות שונות בערוץ הראשון. הוא החל להגיש בימי שישי את תוכנית האקטואליה "שישי בחמש". בהמשך הוא הגיש את התוכנית הזו לצד כנרת בראשי, ומאז שהתוכנית עברה לשידור בכאן 11 במאי 2017, הוא מגיש את התוכנית לצד שרון וכסלר.
תפקידו הניהולי הבא של לוי היה מנהל מחלקת הספורט ברשות השידור, שאליו נכנס בספטמבר 2010. בתפקידו זה יזם לוי את החזרת השדרן יורם ארבל לשדר בערוץ אחרי 22 שנות נתק. לוי יצא להגנתו של הפרשן דני נוימן, שזכה לביקורת נוקבות בתקשורת. בתום כשנתיים וחצי בתפקיד פרש לוי מהתפקיד באפריל 2012, וחזר למלא תפקידים עיתונאיים שוטפים בחטיבת החדשות של ערוץ 1. במקביל המשיך לוי לשדר אירועי ספורט. הוא הגיש את תוכנית סיכום המחזור בכדורגל, וכשהתוכנית הפסיקה להיות משודרת בערוץ פתוח, הוא טען שזה אחת הסיבות העיקריות לאובדן העניין בכדורגל הישראלי. באולימפיאדת לונדון 2012 הוא שידר עם יעל ארד את תחרויות הג'ודו. לאחר מכן שידר את התוכנית "יומן אולימפי" לסיכום אירועי היום במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012).
לוי ניגש למכרז לתפקיד מנהל הערוץ הראשון, אך לא זכה בו לבסוף. הוא היה אחד מ-40 בכירים ברשות השידור, שקיבלו במרץ 2012 זימון לשימוע שלפני פיטורים, אך ההליך הופסק בעקבות עתירת אגודת העיתונאים ירושלים.
בנובמבר 2013 שידר בערוץ הראשון משחקים מליגת העל בכדורסל במקומו של יורם ארבל. ולאחר מכן החל לשדר משחקים ברצועת השידור, "ערב הספורט של ישראל", ששודרה מדי שבוע ביום ראשון או שני.
במרץ 2017 פורסם כי לוי מצטרף לדסק לשוויון חברתי בכאן 11.
החל מדצמבר 2017 ועד 2019 לוי הגיש תוכנית בכאן 11 ששמה היה "מבט לאחור" והוצגו בה כתבות ששודרו במהדורת "מבט" באותו היום בשנים עברו.
החל משנת 2020 מגיש לוי את סדרת כתבות השטח "אורי לוי בדרכים" במסגרת "חדשות שישי".
הערות שוליים

↑  אורי לוי בראיון באינטרנט
↑  עופר מתן, רשות הבידור: אורי לוי חי וקיים, באתר nrg‏, 4 באוגוסט 2012
1 2  מערכת גלובספורט, ‏רשות השידור: אורי לוי פורש מתפקיד מנהל מחלקת הספורט, באתר גלובס, 16 באפריל 2012
↑  ערן סויסה, אורי לוי מסיים את תפקידו בערוץ הראשון, באתר nrg‏, 25 בנובמבר 2009
↑  מרב יודילוביץ', "טעיתי בשיקול הדעת כשלא פרצנו לשידור", באתר ynet, 2 באוגוסט 2009
↑  הדס ריבק וענת קם‏, מ-ל' לוי, אורי ועד ע' ערוץ 33, באתר וואלה, 28 במרץ 2010
↑  ארבל חוזר לערוץ 1: יש תמורה לאגרה?, באתר nrg
↑  אורי לוי, טור אורח‏, "תנשמו עמוק": אורי לוי יוצא להגנתו של דני נוימן, באתר וואלה, 27 בינואר 2011
↑  דוד אברהם‏, ערוץ 1: מנהל מחלקת הספורט, אורי לוי, התפטר, באתר וואלה, 16 באפריל 2012
↑  ארץ קטנה בלי שפם, באתר nrg
↑  אמילי גרינצווייג, מנהל מחלקת הספורט בערוץ 1 עוזב את תפקידו, באתר הארץ, 17 באפריל 2012
↑  רון עמיקם, ‏ערב ספורט עם אנשי ערוץ 1: השידור חי, האנשים נפלאים, המוניטין מת, באתר גלובס, 13 באפריל 2014
↑  אורי לוי מצטרף לתאגיד השידור, באתר מעריב אונליין, 27 במרץ 2017
אי צף

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קינוח 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  מקצפת, קרם אנגלז 
 
אי צף מעוטר בקרמל
אי צף או איים צפים או ביצה בשלג (בצרפתית: Île flottante או Îles flottantes או œufs à la neige בהתאמה) הוא קינוח מהמטבח הצרפתי. הוא מורכב מחלבוני ביצים שהוקצפו עם סוכר, הועברו אל תוך תבנית (חצי-כדורית או טבעתית) ונאפו בתנור בתוך אמבט מרים עד להזהבה. הקצף האפוי מוצא מהתבנית לאחר צינון ואז מונח בתוך קערה שקופה המלאה בקרם אנגלז עד לחציה. את הקינוח נהוג לעטר בקרמל.
בגרסה אחרת של הקינוח, מבשלים כמויות קטנות מן החלבונים המוקצפים בתוך חלב המתובל בווניל, במשך כשתי דקות, ואת פיסות החלבונים עורמים מעל לקרם האנגלז לפני העיטור בקרמל.
בגרסה אחרת של הקינוח, את איי החלבונים עורמים מעל קרם שוקולד.
ראו גם

חלב ציפורים
אורי להב

| --- | --- |

 לידה:  3 בדצמבר 1972 (בן 51) חדרה שבישראל
 עמדה:  קלע (כדורסל)
 גובה:  1.87 מטר
 קבוצות כשחקן
 1990–1991 1991–1993 1993–1994  1994–1995 1995–1996 1996–1999 1999 1999–2000:  הפועל גבת מכבי חדרה הפועל גליל עליון הפועל אילת מכבי חדרה הפועל תל אביב אליצור אשקלון מכבי גבעת שמואל
אוֹרי להב (נולד ב-3 בדצמבר 1972) הוא מנהל ישראלי, שבעברו היה שחקן כדורסל. משמש משנת 2019 כמנכ"ל חברת "א.ל.מ רשת חשמל ואלקטרוניקה".
ביוגרפיה

אורי להב נולד בחדרה, לאב מנהל בבנק שהיה חבר בהנהלת קבוצת הכדורסל של מכבי חדרה, ולאם מורה. גדל במחלקת הנוער של מכבי חדרה.
כנער נחשב להבטחה גדולה. הוא שיחק בנבחרת הקדטים של ישראל ובלט בשורותיה, ושיחק גם בנבחרת הנוער של ישראל ובנבחרת העתודה. בנבחרות הקדטים והנוער הועדף בחמישייה על פני דורון שפר. ב-1989 שיחק בנבחרת הקדטים במסגרת אליפות אירופה. ישראל סיימה שביעית ולהב קלע 17.1 בממוצע למשחק, הקלע הבכיר של ישראל באליפות זו. להב השתתף גם באליפות העולם עד גיל 22 שנערכה בשנת 1993, ובאליפות אירופה עד גיל 22 שנערכה שנה אחר כך.
בגיל 17 שיחק בליגה הלאומית במדי הפועל גבת. בתום העונה חזר לשחק במכבי חדרה, קבוצת נעוריו שעלתה שנה לפני כן לליגה הלאומית. בשנתו הראשונה בחדרה מיעט לשחק, אך בעונתו השנייה קיבל יותר דקות משחק. בשנת 1993 הצטרף להפועל גליל עליון וסיים את העונה עם ממוצע של 8.5 נקודות למשחק. כעבור שנה חתם במדי הפועל אילת בה שיחק עונה אחת. ב-1995 חזר למכבי חדרה כששיחקה בליגה לאומית ב', ובעונת 1996/1997 הצטרף להפועל תל אביב ושיחק בה למשך 3 עונות. בעונתו הראשונה בקבוצה היה לשחקן חמישייה, אך בתום העונה ירדה הקבוצה ליגה לראשונה בתולדותיה. בשנה שלאחר מכן שיחק עם הקבוצה בליגה לאומית ב', הצטיין בשורותיה, סיים עם 17.2 נקודות בממוצע למשחק ובתום העונה חזרה הקבוצה ללאומית א', והעפילה לחצי גמר הגביע, כשבדרך הדיחה את הפועל ירושלים. כעבור עונה סבל להב מפציעות ומיעט לשחק. בשל מוסר תשלומים ירוד בקבוצה להב עבר במהלך העונה לאליצור אשקלון מלאומית ב'. בעונת 1999/2000 שיחק בגבעת שמואל ולאחר מכן הודיע על פרישתו ממשחק.
ביוגרפיה > לאחר פרישתו ממשחק

להב סיים תואר ראשון במנהל עסקים. לאחר פרישתו ממשחק החל לעבוד בסוכנות של יבואנית הרכב "יוניברסל מוטורס ישראל" כמנהל אולם תצוגה. לאחר מכן, עבר לעבוד בחברת "צ'מפיון מוטורס", יבואנית פולקסווגן, אאודי, סיאט וסקודה. הוא שימש בתפקידים של מנהל מכירות ראשי של סיאט, מנהל רשת הסוכנים, מנהל מכירות ארצי ומנהל השיווק והמכירות. בשנת 2005 מונה להב לתפקיד מנהל מותג הפרטיות של פולקסוואגן.
ב-2009 התמנה למנכ"ל חברת סמל"ת, יבואנית פיאט ומותגי רכב נוספים. מאז מונה למנכ"ל, רכשה סמל"ת את הזיכיון לייבוא אוטובוסים ומשאיות של איווקו בשנת 2012, בשנת 2013 רכשה את חברת יפנאוטו והפכה לזכיינית סובארו בישראל, ובשנת 2016 הפכה ליבואנית קרייזלר, דודג' והמותג "ג'יפ".
ב-2019 פרש מסמל"ת ובהמשך השנה, מונה לשמש מנכ"ל חברת "א.ל.מ רשת חשמל ואלקטרוניקה".
הערות שוליים

↑  אורי להב, באתר ספסל
↑  ORI LAHAV, באתר .fibaeurope.com
↑  שלומי פרי, נוסטלגיה לאומית - העולות הגדולות , באתר ספסל, 11 באוקטובר 2007
↑  ליאת רון, ‏פורטפוליו - אורי להב, באתר גלובס, 26 בינואר 2012
↑  אסף בר-שי, מינויים חדשים בצ'מפיון מוטורס - יבואנית  מותגי פולקסווגן, באתר TheMarker‏, 25 בדצמבר 2005
↑  דניאל שמיל, אורי להב מתמנה למנכ"ל סמל"ת, באתר TheMarker‏, 12 בינואר 2009
↑  דניאל שמיל, סמל"ת משלימה את רכישת איווקו וממנה את עומר לוי למשנה למנכ"ל, באתר TheMarker‏, 3 בדצמבר 2012
↑  קובי ישעיהו, ‏העסקה אושרה סופית: יפנאוטו עוברת לבעלות סמל"ת, באתר גלובס, 6 באוגוסט 2013
↑  הלל פוסק, מהיום: סמל"ת מייבאת גם את ג'יפ וקרייזלר, באתר ynet, 27 בספטמבר 2016
↑  הלל פוסק, שינויים בסמל"ת: המנכ"ל אורי להב מסיים את תפקידו, באתר ynet, 23 בדצמבר 2018
↑  אורנה יפת, אורי להב ימונה לתפקיד מנכ"ל א.ל.מ., באתר כלכליסט, 9 בדצמבר 2019
אבדות באינתיפאדה השנייה

| אבדות באינתיפאדה השנייה |
| --- | --- | --- |
  קטגוריה:דפים עם גרפים מושבתים באופן זמני –  ההרחבה Graph להצגת תרשימים שיחת תבנית:גרף#שימו לב: הגרפים לא מוצגים בוויקיפדיה!!!.
 מקורות: הרוגים ישראלים על פי משרד החוץ הישראלי, והרוגים פלסטינים בשטחים על פי בצלם.  ההרוגים נמנים מספטמבר 2000.  בהרוגים הפלסטינים בשטחים שנהרגו מכוחות הביטחון הישראליים, לא כולל פלסטינים שנהרגו על ידי אזרחים ישראלים, פלסטינים שנהרגו בישראל, או פלסטינים שנהרגו על ידי פלסטינים.
במהלך האינתיפאדה השנייה נהרגו ישראלים ופלסטינים רבים. גופים שונים עוקבים אחר מספרי ההרוגים בכל צד ומפיקים רשימות וסיכומים, ובהן פילוחים שונים (לפי זמן, לפי מקום, לפי אזרח/חמוש, לפי גיל ועוד).
הבהרה בנוגע למספרי ההרוגים והמקורות

ברשימת רצף האירועים בסוף הערך מופיעים מספרי ההרוגים לפי שנים. מספר ההרוגים בכל צד הוא המספר הכולל ואין בו הבחנה בין אזרחים לאנשי כוחות הביטחון וחמושים בשני הצדדים.
סיכום ביניים - ספטמבר 2004 > לפי השב"כ

על פי נתוני השב"כ, עד ספטמבר 2004 נמנו:
סיכום ביניים - ספטמבר 2004 > לפי השב"כ > בצד הישראלי

1,030 הרוגים (מתוכם 70% אזרחים).
5,598 פצועים (מתוכם 82% אזרחים).
138 פיגועי התאבדות
13,730 אירועי ירי.
כ־450 רקטות קסאם שנורו אל עבר יישובים ישראלים.
סיכום ביניים - ספטמבר 2004 > לפי השב"כ > בצד הפלסטיני

959 הרוגים שהם אנשי טרור.
6,005 עצורים שהם אנשי טרור.
למעלה מ־360 הרוגים פלסטינים שנהרגו בידי אנשי טרור פלסטינים.
מעורבות הולכת וגוברת של נשים, ילדים ואזרחים שזוכים להקלות הומניטריות בפעילות הטרור.
292 קטינים פלסטינים המעורבים בטרור.
סיכום ביניים - ספטמבר 2004 > נתוני בצלם

על פי נתוני ארגון בצלם, נכון ל־15 בינואר 2005:
סיכום ביניים - ספטמבר 2004 > נתוני בצלם > נמנים בצד הפלסטיני

3,189 הרוגים, מחציתם אזרחים.
כ־4,100 בתים נהרסו (מתוכם 1,700 ברפיח).
34 פלסטינים נהרגו בידי אזרחים ישראלים.
159 פלסטינים שנהרגו בידי פלסטינים.
סיכום ביניים - ספטמבר 2004 > נתוני בצלם > נמנים בצד הישראלי

649 אזרחים ישראלים נהרגו בידי פלסטינים.
301 אנשי כוחות ביטחון ישראלים נהרגו בידי פלסטינים.
סיכום ביניים - ספטמבר 2004 > נתוני בצלם > אזרחים זרים

10 אזרחים זרים נהרגו בידי כוחות הביטחון הישראלים
9 אזרחים זרים נהרגו בידי הפלסטינים
סיכום ביניים - ספטמבר 2004 > נתוני הארץ

באוגוסט 2004 דיווח זאב שיף שהפלסטינים טענו שמספר ההרוגים הפלסטינים הוא 2,736 בעוד שהשב"כ טען שהמספר עומד על 2,124. לפי נתוני השב"כ 1413 מתוכם היו חמושים.
סיכום ביניים - ספטמבר 2004 > נתוני המכון ללוחמה בטרור

על פי הערכות של המכון ללוחמה בטרור (המרכז הבינתחומי הרצליה) ועיתון הארץ - בערך כשליש מההרוגים הפלסטינים היו אזרחים לא מעורבים בלחימה שנהרגו בידי ישראל.
סיכום - סוף ספטמבר 2005

בדיעבד, שנת 2005, שסמוך לתחילה (בסוף 2004) מת יאסר ערפאת ובמחציתה השנייה בוצעה תוכנית ההתנתקות, נחשבת בידי רבים לסוף האינתיפאדה השנייה. למרות זאת, הטרור הפלסטיני והעימותים האלימים בין הצדדים נמשכו במינון הולך ופוחת עד סוף שנת 2008, אז נערך מבצע עופרת יצוקה. מאחר ששנת 2005 נחשבת כיום לסוף האינתיפאדה, לסיכום האבדות בשנים 2000–2005 יש חשיבות מיוחדת.
סיכום - סוף ספטמבר 2005 > אבדות בצד הישראלי

מתחילת האינתיפאדה ב-27 בספטמבר 2000 ועד ה-1 באוקטובר 2005 נהרגו 1089 ישראלים על ידי הפלסטינים ולמעלה מ-6000 ישראלים נפצעו. מספר זה כולל גם 18 ישראלים שנפגעו בפיגועי טרור בחו"ל שכוונו במיוחד כנגד מטרות ישראליות ו-3 דיפלומטים אמריקאים שנהרגו בפיגוע ברצועת עזה.
על פי בצלם בהתקפות כנגד ישראלים שבוצעו על ידי פלסטינים:
668 מההרוגים הם אזרחים ישראלים.
305 מההרוגים הישראלים הם אנשי כוחות הביטחון (צבא, משטרה, שב"כ ומג"ב).
47 הם אזרחים זרים.
סה"כ: 1020 אנשים שנהרגו בידי פלסטינים.
לפי אתר המרכז למורשת המודיעין ועיתון מעריב, המתבססים על נתוני השב"כ:
במהלך 5 שנות העימות נמנו בצד הישראלי 1,060 הרוגים ו-6,089 פצועים.
אמיר בוחבוט, תשס"ה: "שנת הרגיעה" שאחרי ערפאת, באתר nrg‏, 29 בספטמבר 2005
על פי נתוני המרכז למורשת המודיעין במשך חמש שנות העימות בוצעו 144 פיגועי התאבדות בידי 161 מתאבדים שגרמו ל-515 ישראלים הרוגים ולפציעת 3,428.
מ-29 ספטמבר 2004 עד ספטמבר 2005 בוצעו 3,530 התקפות טרור על ידי פלסטינים (מהם 6 פיגועי התאבדות), בהם נהרגו 57 ישראלים ונפצעו 516.
במספר המחבלים המתאבדים (6) ופיגועי ירי של נשק קל (1333) חלה ירידה בשנת 2005, לעומת זאת חלה עליה בכמות ירי פצצות מרגמה (883) וטילי קאסם (241)2005.
סיכום - סוף ספטמבר 2005 > אבדות בצד הפלסטיני

קיים חוסר בהירות בכל הנוגע לנתוני ההרוגים הפלסטינים. אין מספר מוסכם וכולל של פלסטינים שנהרגו במהלך האינתיפאדה השנייה. הנתונים שונים ונבדלים זה מזה במידה ניכרת, בלא מעט מקרים אין הסכמה על נסיבות האירוע בו נהרג פלסטיני מסוים והאם היה מחבל או אזרח עובר-אורח. כתוצאה מכך, ישנם ויכוחים רבים על כמה מההרוגים הפלסטינים היו עוברי אורח וכמה היו מעורבים בלחימה או פעילי טרור. ההערכה המקובלת היום היא שבין שני שלישים (לפי השב"כ) למחצית (לפי "בצלם") ההרוגים הפלסטינים היו מעורבים בלחימה.
בגלל בעיות האמינות שיש בנוגע לנתונים אלה מובאות כאן מספר גרסאות.
לפי אתר בצלם
3329 פלסטינים נהרגו בידי ישראלים. מספר זה אינו כולל מחבלים מתאבדים ומחבלים שנהרגו ב"תאונת עבודה".
192 פלסטינים נהרגו בידי פלסטינים. נתונים אלה סותרים את נתוני משרד הפנים הפלסטיני שקבע שבתשעת החודשים הראשונים של 2005 נהרגו 219 פלסטינים בידי פלסטינים.
10 אזרחים זרים נהרגו בידי ישראל.
ראו גם הבהרות בנושא הנתונים והרשימות השמיות של בצלם
ב-29 בספטמבר 2005 דיווח אתר nrg מעריב שלפי "הלשכה הפלסטינית לסטטיסטיקה", במהלך האינתיפאדה
כ-3,891 פלסטינים נהרגו.
כ-30,000 פלסטינים נפצעו.
כ-776 קטינים פלסטינים נהרגו, מספר המהווה 20% מכלל ההרוגים.
אתר המרכז למורשת המודיעין מצטט את עיתון הארץ.
סיכום - סוף ספטמבר 2006 > אבדות בצד הישראלי

לפי דובר צה"ל נהרגו 1115 ישראלים ואזרחים זרים על ידי פלסטינים, מהם 785 אזרחים ו-330 אנשי כוחות הביטחון.
לפי בצלם נהרגו 1011 ישראלים, מהם 697 אזרחים ו-314 אנשי כוחות הביטחון.
סיכום - סוף ספטמבר 2006 > אבדות בצד הפלסטיני

לפי בצלם נהרגו 3834 פלסטינים, מהם 1812 לא היו מעורבים בלחימה, 208 היו יעד לסיכול ממוקד ו-41 נהרגו בידי אזרחים ישראלים. כמו כן לפי בצלם 118 פלסטינים נהרגו בידי פלסטינים (נתון זה סותר את הנתון 192 אותו פרסמו ב-2005).
סיכום - 2007

על פי בצלם:
פלסטינים שנהרגו על ידי כוחות הביטחון הישראלים: 373.
מהם 35% היו אזרחים שלא היו מעורבים בלחימה.
אזרחים ישראלים שנהרגו על ידי פלסטינים: 7.
פלסטינים שנהרגו על ידי פלסטינים: 344.
לפי השב"כ נהרגו מתחילת 2007 עד נובמבר 2007 10 ישראלים. מספר זה לא כולל 2 חיילים שנהרגו בפיגוע ירי ב-28 בדצמבר 2007.
לפי nrg מעריב בשנת 2007 הרג צה"ל 310 מחבלים פלסטינים.
2008

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
על פי השב"כ, מינואר 2008 ועד ה-29 בספטמבר 2008 נהרגו 31 ישראלים, בהם 20 אזרחים, 8 חיילי צה"ל, 2 שוטרי מג"ב ומתנדב זר אחד.
הערות שוליים

↑  Victims of Palestinian Violence and Terrorism since September 2000, Israel Ministry of Foreign Affairs
↑  פלסטינים שנהרגו בידי כוחות הביטחון הישראליים בשטחים, מפרוץ האינתיפאדה השנייה ועד למבצע "עופרת יצוקה" (לא כולל), באתר בצלם
↑  הרוגים מפרוץ האינתיפאדה השנייה ועד למבצע "עופרת יצוקה" (לא כולל), באתר בצלם
↑  הנתונים על מספר הישראלים ההרוגים מתבססים על אתר דובר צה"ל ועל נתוני משרד החוץ המפורסמים [דרוש מקור]. המידע לגבי שנת 2000 מתבסס על הנתונים באתר המרכז למורשת המודיעין שמסתמך על נתונים שפרסם השב"כ[דרוש מקור]
↑  הנתונים על מספר הפלסטינים מתבססים על הנספח בסוף הספר "המלחמה השביעית" של עמוס הראל ואבי יששכרוף (שמתבססים לדבריהם על נתוני צה"ל) שם הם נפסקים ביולי 2004.
↑  דו"ח השב"כ: ארבע שנות עימות אלים בין ישראל לפלסטינים - סיכום ביניים - כקובץ HTML במרכז למורשת המודיעין, כקובץ WORD באתר דובר צה"ל.
↑  המידע באתר בצלם
↑  זאב שיף‏, מעל 1,000 ישראלים נהרגו באינתיפאדה, באתר וואלה, 24 באוגוסט 2004
1 2  דף הסטטיסטיקות של בצלם - הערה: ייתכן והדף עודכן והמספרים השתנו עקב עדכונים שנערכו אחרי שנת 2005. בצלם מעדכן את נתוניו גם ב-2010. הנתונים המובאים כאן נלקחו מאתר בצלם בתחילת אוקטובר 2005.
↑  219 פלסטינים נהרגו מתחילת השנה בעימותים פנימיים, באתר וואלה, 14 באוקטובר 2005
↑  ברק רביד, "30 אלף פצועים באינתיפאדה", באתר nrg‏, 29 בספטמבר 2005
↑  שגיא אור, 1,033 ישראלים ו-3,333 פלשתינאים נהרגו מאז פרוץ העימות, הארץ, 29 בספטמבר 2005
1 2  נתונים - הרוגים, באתר בצלם
↑  איתמר ענברי, דוח בצלם: ישראל הורגת פחות פלסטינים, באתר nrg‏, 31 בדצמבר 2007
↑  התפלגות הרוגים ישראלים מטרור פלסטיני בין השנים 2000-2007, אתר השב"כ
↑  אמיר בוחבוט ועמית כהן, צה"ל תקף בעזה: 6 חמושים פלסטינים נהרגו, באתר nrg‏, 2 בינואר 2008
↑  התפלגות הרוגים ישראלים מטרור פלסטיני בין השנים 2000-2008, אתר השב"כ
ישראלים שנרצחו באינתיפאדה
Web service

שירות רשת (באנגלית: Web Service) נקרא גם: Web-API, היא דרך להתחבר לתוכנה, לקבל שירותים ממנה ולהשתמש בהם. כך למשל, כאשר מתכנת מעוניין להשתמש בשירותי מפות של חברה המספקת שירותי מפות כמו Google או Apple, המתכנת מתחבר לשירותי ה-Web Service שלהם ובכך מוסיף לתוכנה שהוא מפתח את היכולות שיש כבר לשירותי המפות, במקום לפתח בעצמו שירות מפות.
בעבר נבנו שירותים כאלו רק לפי אוסף תקנים מורכב, הכולל למשל את תקן SOAP, אך בהמשך הופיעו חלופות פשוטות יותר שלא ענו לתקן רשמי, כדוגמת שירותי רשת מבוססי REST.
הגדרה

שירותי רשת מתבססים על תקנים המהווים מכנה משותף לסביבות תוכנה שונות ברשת, כגון HTTP. הגדרה של כל תקן כזה היא באמצעות תפקיד, פונקציונליות, מבנה המסרים ותוכניהם, במטרה לשלב בקלות יחסית רכיבי תוכנה מסביבות תוכנה שונות.
אין הגדרה אחת מקובלת של Web Services. חלק מההגדרות מציינות את השימוש בטכנולוגיות סטנדרטיות וחלק מההגדרות מתייחסות להיבט של אינטגרציה. להלן מספר הגדרות:
יישום שהוא XML Enabled.
רכיב תוכנה המתואר באמצעות WSDL וניתן לגשת אליו באמצעות פרוטוקולי רשת תקניים כמו SOAP ו-HTTP אבל לא בהכרח באמצעות פרוטוקולים מסוימים אלה - הגדרה של OASIS.
הגדרות המציינות הכרח בשימוש בשלושת התקנים העיקריים של WSDL ,UDDI ,SOAP :Web Services או חלק מהם.
Web service הוא מערכת תוכנה שתוכננה לתמוך באינטראקציה משולבת של מכונה-מכונה ברשת. יש לו ממשק בפורמט ספציפי הנקרא WSDL הניתן לעיבוד על ידי מחשב. האינטראקציה של מערכות אחרות עם Web service היא באמצעות מסרי SOAP, כשבדרך כלל משתמשים ב-HTTP בשילוב עם XML serialization - הגדרה של W3C‏.
מבוא

התחלת השימוש במושג Web Services הייתה בשנת 1999, עם הצגת מהדורה ראשונה של SOAP. התפיסה הפכה למקובלת בעשור הראשון של המאה ה-21. אופן פעולת שירותי הרשת מתואר באיור 1.
ניתן לראות מהאיור כי קיים ממשק מצד ספק השירות וממשק מצד צרכן השירות. היות שהאינטראקציה היא ביניהם ולא בין השירות לצרכן ישירות, מופחתת באופן משמעותי התלות בטכנולוגיית השירות עצמו. משמעות מעשית של הקטנת תלות זו היא היכולת להחליף באופן שקוף למשתמש את השירות בשירות זהה פונקציונלית המתבצע בסביבה טכנולוגית אחרת. החלפה כזו עשויה להידרש למשל במקרים של שימוש בטכנולוגיות ישנות שאינן נתמכות על ידי היצרן או בטכנולוגיות ששכיחות השימוש בהן נמוכה ולכן קיים קושי למצוא אנשי מקצוע שיתחזקו את התוכנה. מהאיור ניתן ללמוד כי לא בהכרח הקשר בין ממשק השירות לממשק הצרכן הוא קשר ישיר: המסר המורכב ממסמך XML תקני עשוי לעבור דרך שרתים מתווכים שעל פי תכנים במעטפת המסר ידעו מי השירות המהווה יעד למסר.
ניתן לתאר את התקנים באמצעות מחסנית בת שלוש שכבות הקרויה Web Services Stack ומתוארת באיור 2.
השכבה התשתיתית ביותר היא שכבת ה-Wire Stack תקנים השייכים אליה משמשים להעברת מסרים. התקן הבולט ביותר בשכבה זו הוא SOAP.
מעליה נמצאת שכבה הנקראת Description Stack. תקנים כגון WSDL ו-WS-BPEL השייכים אליה מתארים את השירות.
תקן בולט בשכבת ה-Discovery הוא UDDI. שכבה זו עוסקת באיתור שירות מתאים באופן דינמי. כך למשל בחיפוש שירות המספק פונקציונליות של שכירת רכב ניתן לקבל רשימה של שירותים המספקים פונקציונליות זו. לא תמיד ניתן לשייך פונקציונליות של תקן של Web Services לשכבה אחת ספציפית. בהחלט ייתכן שחלק מהפונקציונליות של תקן מסוים תשתייך לשכבה מסוימת וחלק אחר שלה לשכבה אחרת.
בנוסף לתקנים הניתנים למיפוי, קיימים תקנים המטפלים בכל שכבות המחסנית. באיור 2 הם מתוארים בחלק האדום של האיור. תקנים בולטים המתייחסים לכל שכבות המחסנית הם אלה של אבטחת מידע והתקנים המטפלים בטרנזקציות.
בפיתוח Web Services מתווסף שלב של פרסום (Publishing), שבדרך כלל אינו חלק מתהליך של פיתוח יישום בסביבה שאינה סביבת Web. הפרסום הוא הצגת הפונקציונליות של השירות ואופן ההתקשרות אליו ופרטים מזהים על יצרן השירות בקטלוג המתאר שירותים. להלן תיאור סכמתי פשוט של מימוש פניה של צרכן ל-Web Service על בסיס שלושת התקנים הבסיסיים:
הצרכן מעביר מסר המבקש שירות בעל פונקציונליות מסוימת ההעברה היא באמצעות שימוש ב-SOAP על פרוטוקול HTTP או פרוטוקול אחר של TCP/IP.
מתבצע איתור של שירות מתאים ב-Registry אחד או יותר הממומשים באמצעות תקן UDDI.
להפעלת השירות נעשה חיבור (Binding) בין בקשת הצרכן לבין דרישות השירות תוך שימוש בתקן WSDL.
ארגוני התקינה ותהליך הגדרת תקנים

התקנים של Web Services נקבעים על ידי שני ארגונים:
The World Wide Web Consortium ובראשי תיבות W3C
Organization for the Advancement of Structured Information Standards ובראשי תיבות OASIS.
תהליך הגדרת תקן חדש מתחיל בהצעת טיוטה (draft) של חבר או חברים בארגון התקינה. אם היא מתקבלת ממונה ועדה שמטפלת בקידום הגדרת התקנים החדש. תקנים קיימים מורחבים במהדורות חדשות על פי היזון חוזר מהשטח. חבר בארגון התקינה עשוי להיות אדם פרטי או חברה. באופן מעשי מציעי הטיוטות הם בדרך כלל נציגי חברות. לפני הצעת הטיוטה מתאגדות מספר חברות ודנות ביניהן על הטיוטה ואז מציעות אותה במשותף. היות שלחברות פתרונות קנייניים, בדרך כלל מבוססת הטיוטה על הטכנולוגיות הקנייניות של החברות המציעות. לכל חברה יש אינטרס מסחרי, שהתקן יהיה דומה ככל שניתן לפתרון הטכנולוגי הקנייני שלה, וכתוצאה מכך בהחלטות ביחס לתקנים יש מרכיב פוליטי. כפי שצוין לעיל יש שני ארגוני תקינה, כך שההחלטה לאיזה ארגון להפנות את הטיוטה, עשויה אף היא לכלול מרכיבים פוליטיים. באופן מעשי שתי החברות הדומיננטיות בקביעת התקנים הן מיקרוסופט ויבמ, כך שהיוזמה לתקנים שמתקבלים על ידי ארגוני התקינה היא במקרים רבים של שתי חברות אלה בצירוף לפחות חברה נוספת, שמיוצבת היטב בתחום אליו מתייחסת הטיוטה. כך למשל בתקן של
WS-Reliable-Messaging צורפו לטיוטה חברת Tibco וחברת BEA ולטיוטת תקן UDDI צורפה חברת Ariba. בין התוצאות של השפעת שיקולים עסקיים של חברות על תקנים ניתן למנות:
תקנים מתחרים עם חפיפה פונקציונלית ביניהם. למשל: WS-BPEL ו WS-Choreography ו WS-Reliable-Messaging ו WS-Reliability שהוגשו כטיוטות על ידי קבוצות חברות שונות.
אין קשר ברור בין עולם התוכן של התקן וארגון התקינה המטפל בו. כך למשל קיימים מספר רב של תקנים של אבטחת מידע עבור Web Services המחולקים בין שני ארגוני התקינה ללא תיחום פונקציונלי ברור.
לא בהכרח קיימת תאימות בין יצרנים שונים במימוש פתרון לתקן גם אם יצרנים שונים תומכים בתקן.
על מנת להתמודד עם חוסר התאימות בין יצרנים והחשש להתפצלות היוזמות הקשורות לתקנים של שירותי רשת הוקם ארגון נוסף ששמו
-WS-I ‏(Web Services Interoperability Organization) ארגון זה אינו מייצר תקנים, אלא מתמקד בהבטחת עבודה משותפת (Interoprability) בין מימושי Web-Services של יצרנים שונים בשטח. לצורך כך הוא מעניק מעין תו תקן ליצרנים.
WS-I הוא ארגון המאגד את מרבית היצרנים המובילים, במטרה לאפשר Interoperability אמיתי במציאות בין סביבות טכנולוגיות שונות בהקשר של Web Services. קיומו של ארגון כזה מעיד על כך שאין די בתקנים על מנת ליצור Interoperability. התוצר המרכזי של פעילות WS-I הוא WS-I Basic Profile. בתוצר זה כמו גם בתוצרים אחרים מוגדרות דרישות מעשיות לתאימות. התוצר מספק הנחיות למימוש ומתייחס לאוסף מצומצם של תקנים, כשלגבי כל אחד מהם מוגדרת מהדורה ספציפית.
תקנים > תקנים בהעברת מידע בינארי

כיוון שלא הוגדרו תקני העברת מידע בינארי מראשית השימוש ב-SOAP, התקבעו מספר פורמטים ולאחר מכן תוקננו.
SwA הייתה הצעה של תקן להעברת הודעות אשר הוחלפה על ידי DIME ו-XOP.
DIME‏ (Direct Internet Message Encapsulation) הוא תקן שהוצע על ידי מייקרוספט החל משנת 2000 והוחלף על ידי XOP לאחר מכן. הוא מגדיר כיצד לבצע הכלה של מידע בינארי בתוך הודעת אחרות. DIME הוסיף הודעות לפני ואחרי הודעת ה-SOAP (המידע שנוצר אינו במבנה XML), אשר קבעו את אופן הצגת ההודעה, תוכנה ומאפייניה. ניתן לראות שימוש רב בתקן זה בפלטפורמת .NET עד לגרסה 3.5. הבעיה הגדולה של תקינה זו היא חובת הידיעה של כל המידע אשר ישלח בזמן יצירת ההודעה, והתאמת ה-Parser לעבודה עם DIME‏.
XOP פורמט שמומש בעיקר במערכות משובצות ומערכות שעברו לעבוד לפי התקינה החדשה של W3C.