stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוחמד חוסיין הייכל
קורות חייו

מוחמד חוסיין הייכל נולד בכפר אל-ע'נאם שליד מנצורה בדלתא של הנילוס כבן למשפחת בעלי קרקעות. רכש השכלה דתית מסורתית, ובין השנים 1905 עד 1909 למד משפטים בבית-הספר הצרפתי בקהיר, שם התיידד עם אחמד לוטפי א-סייד והחל לפרסם מאמרים ראשונים לעיתון "אל-גרידה" (אנ') של "מפלגת האומה" ("חזב אל-אמה"), שייסד לוטפי א-סייד. באותה תקופה, בעידודו של לוטפי א-סייד, החל הייכל ללמוד ספרות ערבית וספרות אירופאית. עם קבלת רישיון עריכת-הדין נסע הייכל לפריז על-מנת להמשיך בלימודיו לדוקטורט. בצרפת התוודע לתרבות ולמחשבה הצרפתית אשר תעצב בעתיד את הגותו. בשנת 1912 חזר למצרים והחל לעבוד כעורך-דין במנצורה. כאשר נסגר העיתון "אל-גרידה" עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, נמנה עם מייסדי העיתון "אל-סופור" (הסרת הרעלה), שבו ניכרת השפעתו הרבה של קאסם אמין על הגותו של הייכל. הייכל גם כתב מאמרים ומסות עבור עיתון זה, לצד שיעורים שהעביר באוניברסיטה המצרית  בקהיר במהלך תקופה זו.
פעילותו הציבורית

אחרי המרד הלאומי של 1919 עזב הייכל את עיסוקו כעורך-דין והחל את פעילותו במפלגת "הליברלים החוקתיים" ("חזב אל-אחראר אל-דוסתריין") שם שימש כאידאולוג הראשי של המפלגה. הייכל התמסר לעבודתו העיתונאית והפוליטית והיה לעורך כתב העת "אל-סיאסה" (אנ') של מפלגת "הליברלים החוקתיים". הייכל נבחר מטעם המפלגה לפרלמנט המצרי ולסנט ואף כיהן כשר החינוך בין השנים 1938 עד 1942. מאוחר יותר נבחר גם ליושב ראש הסנט המצרי עד שפורק בעקבות מהפכת הקצינים החופשיים. כמו כן יסד הייכל בשנת 1926 את השבועון "אל-סיאסה אל-אוסבועיה", אשר מילא תפקיד מרכזי בחיי התרבות והספרות במצרים של שנות העשרים.
עבודתו הספרותית

בשנת 1913 פרסם הייכל את יצירתו החשובה ביותר, "זינב" (אנ'), אשר נחשבת בעיני רבים לרומן המצרי-ערבי הראשון. הספר פורסם תחת שם העט "פלאח מצרי". ברומן משתקפת תפישת הלאומיות של הייכל, וניכרת בו רומנטיזציה של דמות הפלאח המצרי הקשור לאדמתו. הייכל הוסיף לפתח את הלאומיות הטריטוריאלית מבית מדרשו של לוטפי א-סייד בכך ששם דגש על העבר הפרעוני כמודל בניית זהות לאומית ודגש על הדם הפרעוני הזורם בפלאח המצרי. כמו כן, בהשפעתו של קאסם אמין, ביקר הייכל בספרו את מעמדה הנחות של האישה המצרית. לקראת שנות השלושים החלה התקרבות בהגותו של הייכל לגוונים אסלאמיים-לאומיים. גישה זו ניכרת במיוחד בחיבורו הביוגרפי על חיי הנביא מוחמד, "חיאת מחמד" משנת 1935, בספריו על אודות ההח'ליפים הראשונים, ובספרו שכתב לאחר שביצע את מצוות החג' "משכן ההתגלות" ("פי מנזל אל-וחי") משנת 1937.
פעילותו האינטלקטואלית

מוחמד חוסיין הייכל האמין כל חייו ברעיונות הקדמה המדעית והחילוניות. מבחינה פילוסופית היה פוזיטיביסט והושפע עמוקות מהסוציולוג הצרפתי אוגוסט קונט. במישור הלאומי הייכל הושפע מאוד מרעיון הלאומיות הטריטוריאלית של אחמד לוטפי א-סייד, ממנה גיבש את רעיון הספרות המצרית הלאומית (אל-אדב אל-קומי), שאותה ראה כמרכזית בעיצוב התודעה המצרית הלאומית. על-פי הייכל, על הספרות המצרית להשתחרר מכבלי הספרות הערבית וליצור ספרות ילידית מקומית ממש כשם שהספרות האמריקאית התפתחה בשונה מן הספרות האירופאית בהשראת הנוף והתרבות הלאומית המקומית. סביב רעיון הספרות הלאומית ניכרת גם השפעתו של הפילוסוף הצרפתי היפוליט טיין על הייכל, שטען כי יצירה ספרותית משקפת את מצבו הנפשי של היוצר בסביבה נתונה. הייכל תבע בנוסף להטמיע יסודות של הלשון המצרית המדוברת (עאמיה) בתוך הלשון הערבית הספרותית, תוך פישוט והגמשת לשון הכתיבה וסיגולה לחיים המודרניים. הייכל אומנם הקדיש לנושא הספרות הלאומית רק מספר מצומצם של מאמרים, אך אינטלקטואלים ועיתונאים רבים שעבדו ופרסמו בעיתונו של הייכל ,"אל-סיאסה אל-אוסבועיה" כדוגמת נגיב מחפוז, תאופיק אל-חכים וחוסין פוזי, היו אחראים להפצתם ולהנחלתם של מוצרים ספרותיים מקומיים דרך מאמריהם וכתביהם. הקבוצה הדינמית של "אסכולת אל-סיאסה אל אוסבועיה" עיבדה את הרעיונות של הייכל מבחינה תאורטית ופרקטית' והפכה אותם למוצרי תרבות זמינים בתקשורת המודפסת.
הערות שוליים

↑  אורית בשקין, ישראל גרשוני וליאת קוזמא, לפסל תרבות במצרים (רמת אביב: הוצאת רמות, 1999).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262568905171  BIBSYS: 90617876  BnF: cb12550018d (data)  CiNii: DA0685460X  GND: 11870074X  ICCU: MODV075509  ISNI: 0000 0001 2137 4229  LCCN: n82036376  NKC: jo20010092676  NLA: 35356485  NTA: 070393516  RERO: 02-A000078981  SELIBR: 59782  SUDOC: 034782354  TDVİA: heykel-muhammed-huseyin  Trove: 923813  VIAF: 66579958   WorldCat (עם VIAF): 66579958
לב סקווירסקי

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1903 עיירה סטפנצי, פלך קייב, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  5 באפריל 1990 (בגיל 86) מוסקבה, ברית המועצות ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית העלמין טרויקורובסקויה
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השכלה:  אקדמיית פרונזה 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1919–1960 (כ־41 שנים)
 דרגה:   גנרל-לייטננט
 תפקידים בשירות
 מפקד הארמייה ה-26
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים ברוסיה * מלחמת החורף  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 עיטור לנין  4 עיטורי הדגל האדום   עיטור קוטוזוב מדרגה שנייה עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה   2 עיטורי הכוכב האדום    ומדליות שונות  
 
לב סולומונוביץ' סקווירסקי (ברוסית: Лев Соломонович Сквирский; ‏15 בספטמבר 1903 – 5 באפריל 1990) היה גנרל יהודי-סובייטי בצבא האדום.
ביוגרפיה

נולד בעיירה סטפנצי שליד קניב במשפחה יהודית. למד בגימנסיה. התגייס לצבא האדום במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה ב-1919, השתתף בלוחמה נגד כוחות הצבא הלבן בדרום אוקראינה. בהמשך הועבר עם יחידתו לחזית הפולנית, אך בדרך חלה בטיפוס הבהרות ואושפז בבית חולים למשך כחצי שנה. מ־1922 עד 1924 למד בבית הספר לקציני חיל רגלים בקייב. בתום הלימודים שירת כמפקד מחלקה ומפקד פלוגה בדיוויזיה מס' 98. בשנת 1930 עבר לשרת במטה הכללי של הצבא האדום. בשנת 1934 עבר לשרת כמדריך ומרצה באקדמיה צבאית במוסקבה. בשנת 1938 הועלה לדרגת קולונל. בספטמבר 1939 מונה לראש אגף המבצעים במטה הארמייה ה-14. נטל חלק במלחמת החורף. בעקבות תפקודו הטוב במלחמה - מונה לראש המטה של הארמייה ה-14.
לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות הארמייה ה-14 הייתה ניהלה קרבות בגבול עם פינלנד החל מחופי ים ברנץ ועד לשטח אחראיותה של הארמייה ה-7. סווירסקי תכנן וניהל את קרבות המגננה, בם הצליחה הארמייה ה־14 לבלום את התקדמות הוורמאכט ומנע ממנו לכבוש את העיר מורמנסק. בספטמבר 1941 הועלה סווירסקי לדרגת גנרל-מיור ומונה לראש המטה של חזית קרליה.
במאי 1943 מונה למפקד הארמייה ה-26, שהייתה חלק מחזית קרליה. פיקד עליה במהלך מתקפת ויבורג–פטרוזאבודסק. באוגוסט 1944 - הועלה לדרגת גנרל-לייטננט. בנובמבר 1944, לאחר חתימת הסכם הפסקת אש בין ברית המועצות לפינלנד, הועברה הארמייה ה-26 מאזור קרליה אל העורף והחלה להתכונן ללחימה בשטחה של הונגריה. הפיקוד העליון החליט כי סווירסקי לא ימשיך לפקד על הארמייה, אלא ימונה לראש המטה של מחוז צבאי שהוקם בשטחה של בלארוס.
לאחר המלחמה המשיך סקווירסקי את השירות בכוחות המזוינים של ברית המועצות. היה ראש מטה של מחוז צבאי אוראל מ־1946 עד 1951. לאחר מכן עבר לתפקידי הדרכה, היה מרצה בכיר באקדמיה צבאית של המטה הכללי. בשנת 1960 סיים את שירותו הצבאי.
במהלך שירותו עוטר בעיטור לנין, ארבעה עיטורי הדגל האדום, עיטור קוטוזוב מדרגה שנייה, עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה, 2 עיטורי הכוכב האדום.
התגורר במוסקבה, שם נפטר ב-5 באפריל 1990 . נקבר בבית העלמין טרויקורובסקויה.
הערות שוליים

↑  2 בספטמבר 1903 לפי הלוח היוליאני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 8995154260453024480002   WorldCat (עם VIAF): 8995154260453024480002
התערבות מוקדמת בפסיכוזה

התערבות מוקדמת בפסיכוזה היא גישה קלינית לאבחון וטיפול מוקדם ומניעתי, המיועדת עבור אנשים החווים תסמינים של פסיכוזה בפעם הראשונה. הגישה היא חלק מפרדיגמה מניעתית חדשה בתחום הפסיכיאטריה, אשר מובילה לשינוי בתחום שירותי בריאות הנפש באירופה (בייחוד בבריטניה), צפון אמריקה, אסיה, אוסטרליה וניו זילנד.
גישה זו מתמקדת בגילוי ובטיפול המוקדם בתסמינים הראשוניים של הפסיכוזה. יש הטוענים כי 3-5 השנים הראשונות לאחר הופעת התסמינים הראשונים הן תקופה קריטית לטיפול. המטרה היא להעניק סיוע עבור אלו הנמצאים לאחר האפיזודה הראשונה של הפסיכוזה. ההנחה היא כי אם יינתן טיפול אופטימלי במהלך אותן שנים ראשונות, הדבר יסייע במניעת הישנות המחלה ובהפחתת ההשפעות ארוכות הטווח של המצב. זוהי אסטרטגיה של מניעה שניונית. יתרה מזאת, משכה של פסיכוזה שאינה מטופלת (Duration of Untreated Psychosis - DUP) נמצאה כאינדיקאטור של פרוגנוזה פחות טובה, כך ש-DUP ממושך יותר, מקושר ליותר נכויות לטווח הארוך. על כן הגישה טוענת כי חשוב לטפל בפסיכוזה בשלב מוקדם.
היסטוריה

התערבות מוקדמת היא פרדיגמה מניעתית לפסיכוזה, אשר התפתחה לאור ראייה מודרנית של החלמה אפשרית מפסיכוזה וסכיזופרניה, אשר החלה להיות מקובלת. ניתן להגדיר גישה זו כגישת "פוסט קרפלין" לגבי סכיזופרניה, אשר מאתגרת את ההנחות שהועלו במקור על ידי אמיל קרפלין במאה ה-19, לפיהן סכיזופרניה (או Dementia Praecox) היא בעלת מסלול אשר מתפתח ומחמיר. פסיכוזה היא כעת חלק מ-Diathesis–Stress Model, אשר מאפשר מבט אופטימי לגבי הפרוגנוזה וציפייה להחלמה מלאה עבור אלו הסובלים מהופעתם של תסמינים מוקדמים. בגישה זו, ההסתכלות על פסיכוזה היא כנמצאת על רצף (בדומה למושג סכיזוטיפי) וכבעלת  גורמים תורמים מרובים - פסיכולוגיים, חברתיים וביולוגיים, ולא כעל מחלה נוירו-ביולוגית בלבד.
כחלק מהשינוי התפיסתי בנוגע לפסיכוזות וסכיזופרניה, המודל התפתח ממגוון רעיונות שונים ובמספר אתרים בעולם, לכיוון של טיפול בקהילה. סימן לכך ניתן לראות בסגירת מוסדות פסיכיאטריים אשפוזיים. חיזוק לחשיבות ההתערבות המוקדמת בפסיכוזה מתקבל ממחקר שמצא קשר בין דחיית טיפול לבין נכות, דבר המטיל בספק את השירות הסטנדרטי הניתן לאינדיבידואלים אשר חוו אפיזודה פסיכוטית ראשונה . זאת ועוד, בשנות ה-90 מחקרים הראו כי טיפול קוגניטיבי התנהגותי נמצא כיעיל עבור דלוזיות (אמונות שווא) והלוצינאציות (הזיות). בהמשך, בשנת 1996, התפתח השירות למניעה והתערבות מוקדמות בפסיכוזה The Early Psychosis Prevention and Intervention Centre - EPPIC במלבורן שבאוסטרליה והוקמה מרפאה לאיתור תסמינים של סכיזופרניה (Prodrome Clinic) בניהולה של אליסון יאנג (Alison Yung). שירות זה היווה השראה להקמתם של שירותים נוספים, כגון, IRIS West Midlands, Rethink, הגילוי המוקדם של TIPS באמצעות מחקרים אקראיים מבוקרים בנורווגיה, ו-Danish OPUS trial בדנמרק . בשנת 2001, משרד הבריאות בבריטניה הציב בעדיפות ראשונה את פיתוחם של צוותי פסיכוזה מוקדמת.
כמו כן, בשנת 2004, "ההתאחדות הבינלאומית לפסיכוזה מוקדמת", שנוסדה ב-1998, הוציאה לאור הצהרה בינלאומית העוסקת בקווים מנחים לטיפול קליני, יחד עם ארגון הבריאות העולמי.
מרכיבי מודל הפסיכוזה המוקדמת

מודל הפסיכוזה המוקדמת מבוסס על מרכיבים חיוניים שהם בעלי תפקיד בשירותי הפסיכוזה המוקדמת. שירותים אלה אחראיים על איתור, מניעה וטיפול בפסיכוזה ראשונית:
מרכיבי מודל הפסיכוזה המוקדמת > תפקידו של גילוי מוקדם

מטרתה של ההתערבות המוקדמת בפסיכוזה היא שיפור ביכולת הגילוי ובמעורבות של אנשים הנמצאים בשלב מוקדם במסלול הפסיכוזה. משימות מפתח הן להיות ערניים לסימנים מוקדמים של פסיכוזה, בקרב אלו הנמצאים בשלב פסיכוטי מוקדם, ולשפר את דרכי הטיפול בפסיכוזה המוקדמת. צוותי טיפול מספקים מידע וחינוך לציבור הכללי ומסייעים  להם לזהות ולהגיב כלפי אנשים המבטאים סימנים חשודים. דוגמה לצוותים טיפוליים ידועים ברחבי העולם: (EPPIC) Youth Access Team (YAT) במלבורן;  OPUS בדנמרק; TIPS בנורווגיה; REDIRECT בברמינגהאם; LEO CAT בלונדון.
מרכיבי מודל הפסיכוזה המוקדמת > צוותי הטיפול בפסיכוזה מוקדמת

צוותים קליניים רב תחומיים, מספקים גישת ניהול טיפול אינטנסיבית (Case Management) במהלך 3-5 השנים הראשונות. גישה זו דומה לגישת Assertive Community Treatment תוך התמקדות באוכלוסייה שלא טופלה בעבר וכן בדרכי טיפול מבוססות מחקרית ואופטימאליות עבור מטופלים שחוו אפיזודה ראשונה של פסיכוזה. לדוגמה, ישנו עידוד לשימוש במינון נמוך של תרופות אנטי-פסיכוטיות, יחד עם פיקוח על תופעות הלוואי. כמו כן, ניתן מידע לגבי המחלה באמצעות התערבות פסיכו-חינוכית למטופלים ובני משפחתם, שהם חדשים במערכת בריאות הנפש. בנוסף, התערבויות אשר מטרתן למנוע אפיזודות נוספות של פסיכוזה (הישנות מחלה) וכן אסטרטגיות אשר מעודדות חזרה למקצוע ופעילות חברתית נורמלית, הן בעדיפות ראשונה. זאת ועוד, ישנו רעיון של טיפול ממוקד שלב עבור מטופלים הנמצאים בשלבים שונים של האפיזודה הראשונה של הפסיכוזה, כגון, בשלב אקוטי, בשלב של החלמה מוקדמת ובשלב של החלמה מאוחרת.
מרכיבי מודל הפסיכוזה המוקדמת > מרפאות עבור מצב נפשי בסיכון או איתור תסמיני המחלה

ישנם שירותים המתמחים בטיפול באנשים הסובלים מתסמינים תת-קליניים של פסיכוזה או שישנם אינדיקטורים חזקים לגבי הימצאותם בסיכון לפסיכוזה. אלו הן מרפאות עבור מצב נפשי בסיכון ("At risk mental state") או איתור תסמיני המחלה ("Prodrome"). ההתערבויות המוצעות הן מתן מינון נמוך של תרופות אנטי פסיכוטיות, טיפול קוגניטיבי התנהגותי וטיפול פסיכו-סוציאלי המתמקד בנושאים של מערכות יחסים, משפחה, תעסוקה ומגורים. The Pace Clinic הנמצאת במלבורן שבאוסטרליה, היא מהמובילות בתחום, יחד עם Institute of Psychiatry בדרום לונדון, Yale Medical School ,PRIME, The Center of Prevention Evaluation -COPE בניו אינגלנד, Recognition and Prevention Program בניו יורק ו-NAPLS באטלנטה, ג'ורג'יה.  שירותים אלו מנסים לזהות באופן מהימן את אלו הנמצאים בסיכון גבוה לפתח פסיכוזה. כמו כן, הם מתחילים לפרסם תוצאות מעודדות ממחקרים אקראיים מבוקרים, אשר מראים הפחתה בסיכוי לפתח פסיכוזה.
ממצאים קליניים

מחקרים מצאו כי התערבות על פי גישת הפסיכוזה המוקדמת מפחיתה את חומרת התסמינים, משפרת את שיעורי הישנות המחלה ומורידה את השימוש בטיפולים במסגרת אשפוזית, לאחר מעקב של 18 חודשים, לעומת טיפול סטנדרטי. בנוסף, המחקרים מצביעים על שביעות רצון של הלקוחות מהשירותים המוצעים להם. יחד עם זאת, טרם נמצאה לגישה זו השפעה חיובית מתמשכת. אך היו שהציעו כי השערות היסוד והעדר הוכחות לגבי יעילות גישת השירותים הסטנדרטיים של "ההתערבות המאוחרת", הופכים את הרציונל של "ההתערבות המוקדמת" למשמעותי.
בתחילת 2006, Cochrane review דיווחו על העדר מחקרים המוכיחים באופן מכריע את יעילותן של תוכניות לגילוי מוקדם והתערבות מוקדמת, אף על פי שיש הכרה בצורך בהתערבות מוקדמת. למרות זאת, המחקרים מצביעים על תוצאות טיפול חיוביות של גישת הפסיכוזה המוקדמת בנוגע לשיפור התפקוד, הפחתת תסמינים, צמצום משך הפסיכוזות הלא מטופלות וחיסכון בעלויות בהשוואה לטיפול סטנדרטי.
מחקרים לגבי עלויות הטיפול

ממצאים מבריטניה מעלים כי העלויות של שירותי פסיכוזה מוקדמת נמוכות יותר באופן משמעותי, בהשוואה לטיפול סטנדרטי: העלויות השנתיות של צוותי הפסיכוזה המוקדמת מהוות שני שלישים מהעלויות של צוותים סטנדרטיים. מצב זה נשמר כך לאורך שלוש שנים, בזכות הירידה בעלויות האשפוז בשל המעקב האינטנסיבי בקהילה הניתן על ידי שירותי הפסיכוזה המוקדמת.
השוואה היסטורית שנעשתה באוסטרליה בנוגע לעלויות בריאותיות, מצאה יתרון כלכלי בולט לטובת גישת הפסיכוזה המוקדמת, לעומת טיפול סטנדרטי, לאחר מעקב של 12 חודשים. דוח נוסף, של Orygen Research Centre במלבורן, מסכם שהעלויות של שירותי פסיכוזה מוקדמת לא רק חסכוניות עבור הלקוחות, אלא גם עבור מערכת הבריאות והחברה. זאת ועוד, הנתונים הללו לא לוקחים בחשבון את הרווח הפוטנציאלי של פסיכוזה מוקדמת בהפחתת התאבדויות ובהשפעה חיובית בתחום התעסוקתי.
רפורמה בשירותי בריאות הנפש > בריטניה

בריטניה, ככל הנראה, עשתה את הרפורמה המשמעותית ביותר בשירותיה באמצעות אימוץ צוותי הפסיכוזה המוקדמת, אשר נחשבים כעת כחלק בלתי נפרד מהמערכת המקיפה של השירותים לבריאות הנפש. "המדריך ליישום המדיניות של בריאות הנפש" מתווה מפרט שירותים ומניח את הבסיס לפיתוח כלי חדש. ישנה דרישה לשירותים שיפחיתו את משך הפסיכוזות הלא מטופלות (DUP), שירותים שנמצאו כקשורים לתוצאות טובות יותר לטווח הארוך.
ההמלצות של הקווים המנחים:
קריטריון כניסה לגילאי 14 עד 35
שלוש שנים ראשונות של המחלה
המטרה היא להפחית את משך הפסיכוזות הלא מטופלות לתקופה הקצרה מ-3 חודשים
כלל המקרים המטופלים בו זמנית יהיה ביחס של מטפל אחד על כל 10 עד 15 לקוחות
עבור אוכלוסייה של 250,000 אנשים, בצוות אחד:
כלל המקרים המטופלים בו זמנית יהיה בין 120 ל-150
1.5 רופאים לכל צוות
צוות המומחים יספק התערבויות שיעילותן מוכחת.
רפורמה בשירותי בריאות הנפש > אוסטרליה וניו זילנד

מאז שנות ה-90 התפשטו השירותים מעבר להקמת ה-EPPIC המקורית במלבורן שבאוסטרליה.
ניו זילנד מפעילה צוות פסיכוזה מוקדמת בעל חשיבות רבה במשך למעלה מעשור, כאשר היא נוהגת על פי המסמך המדיני של בריאות הנפש בנוגע לפסיכוזה מוקדמת שיצא בשנת 1997. ישנו צוות מקצועי לאומי של פסיכוזה מוקדמת בשם "קבוצה מנחה להתערבות מוקדמת בפסיכוזה בניו זילנד" המארגן אירועים להכשרה ומפיק משאבים מקומיים.
רפורמה בשירותי בריאות הנפש > סקנדינביה

תוכניות של פסיכוזה מוקדמת המשיכו להתפתח מעבר לשירותים המקוריים של TIPS בנורווגיה  ול-OPUS randomised trial בדנמרק.
רפורמה בשירותי בריאות הנפש > אמריקה הצפונית

לקנדה יש כיסוי נרחב על פני רוב מחוזותיה, כולל הקמת שירותים קליניים ומחקרים אקדמיים מקיפים בקולומביה הבריטית (ונקובר), אלברטה (EPT בקלגרי) ואונטריו (PEPP, FEPP).
בארצות הברית, "התקשרות ההערכה והסיוע" מטמיעה את ההתערבויות של פסיכוזה מוקדמת בכל רחבי המדינה.
רפורמה בשירותי בריאות הנפש > אסיה

הפגישה הראשונה של "הרשת האסייתית של פסיכוזה מוקדמת" (ANEP) התקיימה בשנת 2004. כיום ישנם שירותים מבוססים בסינגפור ובהונג קונג.
רפורמה בשירותי בריאות הנפש > ישראל

בישראל פועלות מספר מרפאות ומסגרות אשפוזיות, אשר שמות דגש על התערבות בפסיכוזה. "מרפאת שחר", אשר החלה את פעילותה בשנת 2001, היא יוזמה משותפת של המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר ואוניברסיטת בר-אילן. מטרתה היא זיהוי וטיפול מוקדמים בתסמינים ראשוניים של מחלות פסיכיאטריות, ביניהן פסיכוזה, בקרב צעירים, תוך ניסיון להארכת הזמן עד להתקף פסיכוטי ראשון, הקטנת העוצמה והתדירות של הישנות המחלה והקטנת תחלואה משנית בשלב הפוסט-פסיכוטי. במקביל למטרה זו, שואפת המרפאה לסייע בהקטנת העומס על מערכות תמיכה באמצעות סיוע לבני המשפחה וצמצום הפגיעה החברתית, התעסוקתית והפסיכו-סוציאלית של המטופלים. המרפאה מציעה טיפול כוללני במטופל ובמשפחתו על ידי צוות רב תחומי, כולל טיפול פסיכיאטרי, טיפול פסיכולוגי אישי, קבוצתי ומשפחתי, וטיפול סוציאלי המתמקד בתפקוד אישי ובסיוע מול מוסדות. בנוסף, מציעה המרפאה שירותים כגון קורס מחשבים, קבוצה לשיפור מיומנויות חברתיות, וקבוצה להעלאת המודעות הגופנית ושיפור הדימוי העצמי.
ראו גם

מודל ההחלמה
אל-מיסוד
אוניברסיטת סן-ז'וזף

| --- | --- |


 אוניברסיטה קתולית
 תקופת הפעילות:  1875–הווה (כ־149 שנים)
 קמפוס:  עירוני
 בעלי תפקידים
 רקטור:  Salim Daccache 
 צוות:  2000
 סגל:  500
 סטודנטים
 :  12,650
 מיקום
 מיקום:  ביירות, לבנון
 מדינה:  לבנון לבנון
 קואורדינטות:  33°53′22″N 35°30′33″E﻿ / ﻿33.889555555556°N 35.509277777778°E﻿ / 33.889555555556; 35.509277777778
 usj.edu.lb
  (למפת ביירות מוגדלת) אוניברסיטת סן-ז'וזף(למפת ביירות רגילה) אוניברסיטת סן-ז'וזף
 
אוניברסיטת סַן-ז'וזף (בצרפתית: Université Saint-Joseph; בערבית: جامعة القديس يوسف, תעתיק: "ג'אמעת אלקדיס יוסף") היא מוסד חינוכי אקדמי פרטי, שהוקם על ידי המסדר הישועי בביירות, לבנון, בשנת 1875, הידוע בזכות בית הספר לרפואה שלו, ובית החולים Hôtel-Dieu de France השייך לו. ממשלת לבנון מכירה רשמית באוניברסיטה ובתעודות שהיא מעניקה, בהתאם לחוק המסדיר את ההשכלה הגבוהה במדינה.
הקמת האוניברסיטה

הישועים שיחקו תפקיד חשוב בפיתוח ההשכלה בלבנון ובכלל ברנסאנס הערבי שהתפתח בסוף המאה ה-19. בשנת 1839 אנשי המסדר הגיעו לראשונה לביירות והקימו שם בית ספר צנוע. בשנת 1855 הוקם בית ספר נוסף בע'זיר שהועבר לביירות בשנת 1875. הרשויות העניקו לבית הספר החדש את התואר "אוניברסיטה", מה שהקנה לו את הזכות להעניק תארים, בעיקר תוארי דוקטור בפילוסופיה ובתאולוגיה. במשך השנים הבאות נפתחו עוד ועוד פקולטות ובתי ספר. למשל הפקולטה לרפואה הוקמה בשנת 1883 בתור "הפקולטה לרפואה ולרוקחות". קליניקה לרפואת נשים נפתחה ב-1896, בית הספר למזרחנות נפתח ב-1902, בית ספר למשפט צרפתי ב-1913, שהפך לפקולטה למשפטים בשנת 1946. בית הספר להנדסה נפתח ב-1913 והפך בשנת 1948 למוסד הגבוה להנדסה.
כיום

האוניברסיטה בעלת 5 קמפוסים בביירות ובנוסף 3 קמפוסים אזוריים: בצידון (דרום), בזחלה (בקאע) ובטריפולי (צפון). בנוסף, האוניברסיטה מפעילה 12 מתקנים ו-22 מוסדות מקצועיים. כיום לומדים באוניברסיטה ושלוחותיה 10,000 סטודנטים.
ראו גם

בוגרי אוניברסיטת סן-ז'וזף
הערות שוליים

1 2  Factbook 2013
↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1799-1948", הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, עמוד 48
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453364405171  BnF: cb118854626 (data)  GND: 2128667-X  ISNI: 0000 0001 2149 479X  LCCN: n80105080  NKC: kn20050303002  SUDOC: 026646803  VIAF: 142598975   WorldCat (עם VIAF): 142598975 
מבט מקמפוס אוניברסיטת בביירות
משה מילנר

ערך זה עוסק במלחין ומנצח יהודי-רוסי. אם התכוונתם לצלם עיתונות ישראלי (יליד 1946), ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1886 
 פטירה:  1953 (בגיל 67 בערך) 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 
משה מיכאל מילנר (ברוסית: Моше Михаэль (Михаил Арнольдович) Мильнер;‏ 1886 – 1953, לנינגרד) היה מלחין ומנצח יהודי רוסי, המלחין והמנצח של האופרה הראשונה ביידיש בברית המועצות "די הימלן ברענען" (השמים בוערים).
קורות חיים

מילנר נולד ברקיטנויה שבפלך קייב והתייתם בגיל צעיר מאוד. מגיל 10 שר במקהלת חזן, ומאוחר יותר שר במקהלת בית הכנסת הכוראלי של ברודסקי. הוא החל ללמוד לנגן על פסנתר בסיוע הכספי של משפחת ברודסקי. היה חבר באגודה למוזיקה עממית יהודית שהוקמה ב-1908 ופעלה בבירה סנקט פטרבורג; בין היצירות הראשונות שפורסמו על ידי האגודה הייתה יצירתו של מילנר "ביים רבן נו מלווה מלכה". הוא ניצח על תזמורת האגודה (1911–1923) ועל המקהלה של בית הכנסת הגדול של סנקט פטרבורג (1912–1919). בין השנים 1924–1925 היה ראש המחלקה המוזיקלית של התיאטרון היהודי הממלכתי.
הוא הושפע רבות ממודסט מוסורגסקי וממוזיקה יהודית.
הערות שוליים

↑  משה מילנר, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306900005171  GND: 1068826886  ISNI: 0000 0001 0797 0796  LCCN: no2003108908  LNB: 000126761  MusicBrainz: 806f025e-3416-4026-833b-e0cc4fa195dc  NTA: 341471518  SNAC: w6nv9r2r  VIAF: 12005047   WorldCat (עם VIAF): 12005047 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלסנדרה אמברוזיו

| --- | --- |

 לידה:  11 באפריל 1981 (בת 43) ארשים, ברזיל 
 שם לידה:  Alessandra Corine Ambrósio 
 מדינה:  ברזיל ברזיל
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 www.alessandraambrosio.com
 
אלסנדרה קורינה אמברוזיו (בפורטוגזית: Alessandra Corine Ambrósio; לעיתים מבוטא ללא הסימן הדיאקריטי; נולדה ב-11 באפריל 1981) היא דוגמנית ברזילאית.
טיירה בנקס תיארה אותה כ"העתיד של עולם הדוגמנות".
אמברוזיו ידועה במיוחד בשל עבודתה עם ויקטוריה'ס סיקרט ונבחרה כדוברת הראשונה של ליין האופנה "PINK". כעת אמברוזיו היא אחת מהמלאכיות של ויקטוריה'ס סיקרט וייצגה בעבר את החברה הבריטית Next.
פרט לקריירת הדוגמנות שלה, משמשת אמברוזיו שגרירה לאומית של "האיגוד הלאומי לטרשת נפוצה" (National Multiple Sclerosis Society).
אמברוזיו נבחרה בידי AskMen.com כמספר 2 ברשימת "99 הנשים הנחשקות ביותר לשנת 2008".
ביוגרפיה

אמברוזיו נולדה בארשים שבברזיל ב-11 באפריל 1981. מוצאם של הוריה איטלקי ופולני.
אמברוזיו הייתה בת שמונה בלבד כשהחליטה לפתוח בקריירת דוגמנות, לאחר שראתה תמונה של נערת השער ודוגמנית העל קארן מולדר. היא נרשמה לכיתת דוגמנות בגיל 12, ובגיל 14 הייתה אחת מ-20 הנערות שהגיעו לגמר תחרות הדוגמנות של סוכנות עלית בברזיל.
בגיל 12, נרשמה אמברוזיו לכיתת דוגמנות, ובגיל 15 החלה לדגמן עבור דילסון שטיין.
הזכייה בתחרות דוגמנות שערכה סוכנות "עלית" בברזיל, פילסה את הקריירה שלה מכאן ואילך. עבודת הדוגמנות החשובה הראשונה שלה הייתה הופעה על השער של מהדורת המגזין Elle הברזילאי.
סוכנות עלית העבירה מספר תמונות שלה לחברת Guess, שם הצטלמה לפרסומת בגיליון המילניום של המגזין, יחד עם חברתה ועמיתתה הברזילאית אנה באטריס בארוס. לאחר מכן עבדה עם מותגים דוגמת רבלון, כריסטיאן דיור, ארמני, רולקס, אוסקר דה לה רנטה, גוצ'י, אסקאדה, רוקו בארוקו, קלווין קליין ורלף לורן. הופיעה גם בלוח השנה של פירלי.
היא צעדה בתצוגות אופנה עבור חברות ומעצבים כמו פראדה, לאורה ביאג'וטי, כריסטיאן לקרואה, פנדי, איסי מיאקי, קנזו, כריסטיאן דיור, ניקול מילר, רלף לורן, ג'ורג'יו ארמאני, ואוסקר דה לה רנטה.
היא גם הופיעה על שעריהם של חמישים כתבי עת בינלאומיים, בכללם קוסמופוליטן, Elle,‏ GQ, הרפרס בזאר, מארי קלייר, Ocean Drive, וווג, והייתה לדוגמנית היחידה שהופיעה על השער של גלאמור בארצות הברית, ב-2006.
ב-2004, השיקה ליין בגדי ים משלה אשר נקרא Alessandra Ambrosio by Sais. הוא מכר 10,000 יחידות בחודש הראשון בשוק.
אמברוזיו ידועה בשיתוף פעולה עם מותג לבני הנשים האמריקני ויקטוריה'ס סיקרט. היא הופיעה בתוכנית Victoria's Secret Fashion Show בפעם הראשונה בשנת 2000. ב-2004, נבחרה לתפקיד הדוברת הראשונה של ליין "PINK" של ויקטוריה'ס סיקרט. והוחתמה כ"אנג'לס". ב-2005, צעדה על המסלול בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט.
אמברוזיו עוררה תשומת לב בתוכנית 2008 של Fashion Show, כשצעדה על המסלול שלושה חודשים בלבד לאחר לידת בנה הראשון. היא פתחה את התצוגה בשנה שאחרי כן.
מעמד האנג'ל של אמברוזיו העמיד אותה במוקד העניין הציבורי, והיא צוטטה תכופות בידי כלי התקשורת כאחת הנשים הסקסיות ביותר בעולם. במאי 2007, בחר בה מגזין פיפל, במסגרת הסקר השנתי שהוא עורך כ"אחת ממאה הנשים היפות ביותר בעולם", ביחד עם עמיתותיה האנג'לס.
אמברוזיו נחשבת אחת הדוגמניות בעלות השכר הגבוה ביותר בעולם.
אמברוזיו ייצגה את החברה הבריטית Next וכיכבה בפרסומת הטלוויזיה הראשונה שלה מזה תריסר שנים.
היא גם חתומה בסוכנות הדוגמנות Storm Model Management בלונדון.
ביולי 2009, הופיעה אמברוזיו, יחד עם סשה ברון כהן בשער של מארי קלייר, על מנת לקדם את ברונו, סרטו של בארון כהן משנת 2009.
ביוגרפיה > הופעותיה בטלוויזיה

אמברוזיו הופיעה מספר פעמים בטלוויזיה, בעיקר בהופעות קמע כעצמה, ב"הפמליה" של רשת HBO לצידה של איזבל גולאר, בתוכניות "The Late Late Show with Craig Kilborn" ו-"Late Night with Conan O’Brien", כשופטת אורחת בעונה השנייה של התוכנית "פרויקט מסלול" ובתוכניתה של טיירה בנקס, שם התארחה פעמיים. היא הופיעה לצד Regis Philbin בפרסומת להאמר H2. ב-2006, שיחקה בתפקיד קמיע בסרט שובר הקופות "קזינו רויאל", שם הופיעה בקצרה כנערת טניס מספר 1.
ב-2016 הופיעה הופעת קמע בסרט "צבי הנינג'ה: יוצאים מהצללים". ב-2017 שיחקה בסרט ההמשך "גבר גבר 2". ושיחקה בתפקיד אורח בסדרות "אחת שיודעת" ו-"הבחורה החדשה".