stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פומ"ה
היסטוריה

תכנון הפומ"ה החל ב-1983 עקב הצורך ברכב הנדסי ממוגן, שיעבוד בגזרת דרום לבנון. בשנת 1988 תפסו הפומ"ות הראשונות קו בלבנון וזכו להצלחה רבה, אך תכנונה, ייצורה וכניסתה לשירות מבצעי מלא הושלמו רק בשנות ה-90 המוקדמות. מאז עברה הפומ"ה שינויים רבים, בהם החלפת זחלים מזחל שוט לזחל מרכבה, הוספת מיגון ופלטות בזוקה, שיפור מערכות פנימיות והוספת אמצעים הנדסיים ואלקטרוניים שונים.
בצה"ל הפומ"ה משמש את גדודי חיל ההנדסה הקרבית בכל סוגי הלחימה ההנדסית ובפרט בכל הקשור למיקוש, פריצה, הבקעה, צליחה, חבלה ופעילויות נוספות. הפומ"ה מוגדר כרכב הנדסה קרבית ונגמ"ש כבד משמש לתובלה ופריקה של לוחמי הנדסה בשדה הקרב, בין אם זה בלוחמה בשטח בנוי, פתוח, תת-קרקע וכדומה. המיגון של הפומ"ה כבד ולעיתים הוא משמש חיילי יחידות מיוחדות לכניסה ללב שטח עוין.
בשנת 2004 החל פרויקט שדרוג המיגון של הפומ"ה במפעל רמתא של התעשייה האווירית בבאר שבע. בעקבות מבצע עופרת יצוקה החליטו בצה"ל על שורה של שדרוגים נוספים לפומ"ה, בהם: מערכת הינע סופי חדשה, מערכת ראיית לילה חדשה, מדף מפקד ממוגן בחלונות זכוכית משוריינת ("אקווריום"), החלפת מערכת אוורור ואטימת המדפים למים ואבק.
הפומ"ה חמוש בשלושה מקלעי מאג ובמאג רפא"ל, המופעל בשליטה מרחוק מתוך גוף הנגמ"ש. ב-2016 החל צה"ל בהתקנת עמדות דרקונית המפעילות מקלע כבד M2 בראונינג בשלט רחוק, על נגמ"שי הפומ"ה. גם לרקטות הריצוף, שנועדו במקור לפריצת שדות מוקשים, יש יכולת להשמיד מטרות חי"ר ומחבלים.
מפרט טכני

שם: "פורץ מכשולים הנדסי" או "פומ"ה".
יעוד: נגמ"ש הנדסה קרבית כבד.
דגמים :
פומ"ה בסיסי
פומ"ה מדוגמת בצריח עילי
פומ"ה טחל"ץ (טנק חילוץ)
חימוש :
1 מקלע כבד M2 בראונינג 12.7 מ"מ בעמדת דרקונית
3 מקלעי מאג 7.62 מ"מ
1 מאג רפא"ל 7.62 מ"מ
1 מרגמה 60 מ"מ
2 מדוכות רימוני עשן TAAS IS-6, בעלות 6 רימונים כ"א
הנעה :
תובה: צנטוריון
מנוע: ADVS-1790-6A
הספק: 900 כוחות סוס ב-2400 סל"ד
מהירות מרבית: הילוך גבוה 45 קמ"ש, נמוך 19 קמ"ש, אחורי 10.4 קמ"ש
מעבר תעלה ברוחב: 3.45 מטר
מעבר מדרגה בגובה: 91.4 ס"מ
מרחק בלימה במהירות מרבית: 23 מטר
תמסורת: CD-850-6
התקנים הנדסיים :
מגוב נוכרי (פריק)
מערכת ריצוף CARPET (פריק)
"צפע שריון" (גרור)
כף דחפור תוצרת "אורדן תעשיות" (פריק)
גשר מישר (גרור)
גלריה

נגמ"שי פומ"ה של גדוד 601
עמדת המאג רפא"ל על גבי הפומ"ה
הפומ"ה בלטרון
פומ"ה עם מערכת רקטות ריצוף (CARPET)
טור של נגמ"שי פומ"ה במלחמת לבנון השנייה
נגמ"שי פומ"ה ודחפורי D9 באימון פריצת מכשולים
פומ"ה לצד דחפור D9R משוריין
פומ"ה באימון
פומ"ה באימון
פומ"ה באימון
ראו גם

אכזרית
נגמ"ש מרכבה
נגמ"שים כבדים בצה"ל
הערות שוליים

↑  פליקס פריש , ‏צה"ל ממגן את הנגמ"שים: תעש תשביח 50 "זלדות" בהיקף של 10 מיליון דולר, באתר גלובס, 14 ביוני 2004
↑  ניר קוסטי וירדן וינטר, לאור לקחי "עופרת יצוקה": בצה"ל משדרגים את הפומ"ה, במחנה, 18.2.2010
פדופוביה

פדופוביה (לעיתים פדיופוביה; באנגלית:pedophobia או pediaphobia) היא פחד, חרדה או סלידה לא רציונליים או אובססיביים מילדים, מתינוקות, מינקות או מיַלְדוּת. המונח מגיע מהֶלחֵם המילים ביוונית פאדי (παιδί) - ילד, ופוביה (φοβία) - פחד.
לפעמים הפדופוביה מתבטאת בחשש לחייהם של הילדים.[דרושה הבהרה] ומובילה להורים המפקחים בצורה הדוקה ואובססיבית על ילדיהם תוך חשש כי יאונה להם רע על ידי פדופילים או ילדים ומבוגרים אחרים.
תסמינים של פדופוביה

פדופוביה היא אינה רק חוסר נוחות כללית סביב ילדים, או הנטייה להתרחק מהם. היא אבחנה פסיכיאטרית היכולה להיות קשורה לתסמיני חרדה שונים:
תחושת חרדה או בהלה
תחושת פחד או אימה
שינויים גופניים כמו דופק מהיר, יובש בפה, קוצר נשימה או רעד
בחילה
נקיטה באמצעים קיצוניים כדי להימנע להיות בסביבת ילדים או במעורבות עם ילדים
הסיבות לפדופוביה

כמו בהפרעות פסיכיאטריות רבות, הגורם לפדופיביה אינו ידוע. מומחים מאמינים כי במקרים מסוימים פדופוביה מתעוררת אצל מבוגרים שעברו חוויות טראומטיות עם ילדים אחרים כשהם עצמם היו ילדים. מה שגרם להם לפתח חרדה ותגובה שלילית כלפי ילדים. יש אנשים שמרגישים מבוכה מהכנות הבוטה של ילדים. וסיבות אחרות הם הנחה כי ילדים נוטים לאגוצנטריות ולמעשי קונדס והם בעלי שיעור פשיעה גבוה יותר. אף על פי שהסיבות רבות, ברובן הן מתבססות על ניסיון אישי שלילי המשפיע על נפשו של האדם.
לקריאה נוספת

Prout, R. (2001) Fear and Gendering: Pedophobia, Effeminophobia, and Hyermasculine Desire in the Work of Juan Goytisolo, 'Worlds of Change, 42.
Scharf, R. (2001) "Pedophobia, the gynarchy, and the androcracy," Journal of Psychohistory 28(3) (Winter 2001) p. 281-302.
הערות שוליים

↑  או paedophobia.
פורמט FASTQ

פורמט FASTQ הוא פורמט בביואינפורמטיקה מבוסס טקסט אשר אוצר בתוכו לא רק את הרצף הביולוגי (כפי שעושה פורמט FASTA), אלא גם את ציון האיכות שלו כפי שנקלט במכשיר הריצוף. הן הרצף הביולוגי והן ציון האיכות מסומנים בקיצור על ידי תווים מסוימים. לרוב, מדובר ברצף נוקליאוטידים המיוצגים על ידי האותיות A,C,T,G אשר מייצגות את ארבעת הבסיסים המרכיבים את ה-DNA. ציון האיכות מסומן על ידי קוד ASCII.
פורמט זה פותח במכון סנגר של קרן ולקם במטרה לקשור את רצפי ה-FASTA למידע על איכותו. עם השנים פורמט זה הפך דה פקטו לתקן בו אוצרים פלט של ריצוף בתפוקה גבוהה (high-throughput sequencing).
לרוב, קובץ זה משמש כקובץ הקלט לתוכנות עימוד רצפים, כדי לזהות את מקור הרצף בגנום הייחוס הרלוונטי. לצורך כך פותחו כלים רבים כדוגמת Bowtie, HISAT, BWA ו-STAR. תהליך זה ייצור קובץ מסוג SAM או BAM, המקבילה הבינארית של SAM.
מבנה הפורמט

קובץ FASTQ מכיל בתורו ארבע שורות:
שורה 1: מתחילה עם הסימן @, ולאחריו תיאור של הרצף, בדומה לסימן < בפורמט FASTA. תיאור זה אינו הכרחי, ומיועד לזיהוי הרצף.
שורה 2: מכילה את האותיות המסמלות את הרצף הביולוגי.
שורה 3: מתחילה עם הסימן + ויכולה להכיל הערות כמו אלו המופיעות בשורה 1. תיאור זה אינו הכרחי, ומיועד לזיהוי הרצף.
שורה 4: מכילה את קוד הASCII המבטא את ציון האיכות של האות הממוקמת באותו מקום בשורה 2. אורך שורה זו בהכרח שווה לאורכה של שורה 2.
קובץ FASTQ המכיל קובץ בודד יראה כדוגמה זו:
@SEQ_ID
GATTTGGGGTTCAAAGCAGTATCGATCAAATAGTAAATCCATTTGTTCAACTCACAGTTT
+
!''*((((***+))%%%++)(%%%%).1***-+*''))**55CCF>>>>>>CCCCCCC65
סימן הקריאה בראשית השורה הרביעית משמאל מייצגת את האיכות של הנוקליאוטיד G בשורה השנייה משמאל. זהו ציון האיכות הנמוך ביותר, כאשר ציון ~ הוא הגבוה ביותר. ציוני האיכות הנתונים מקבילים לתווים 33–126 ב-טבלת ASCII. בתחילה הפורמט אפשר לשבור שורות כאשר הרצף היה ארוך, אך מכיוון שהתווים @ ו-+ יכולים לשמש גם בקוד ASCII, דבר זה לא מקובל כיום.
מבנה הפורמט > מזהים רצפיים בשיטת אילומינה

רצפים אשר רוצפו במכונות של חברת אילומינה מקבלים זיהוי מערכתי.
@HWUSI-EAS100R:6:73:941:1973#0/1
| --- | --- |
HWUSI-EAS100R: שם המכשיר בו נעשה הריצוף. ייחודי לכל מכשיר.
6: מספר תא ההרצה (flowcell).
73: מספר האזור בתוך תא ההרצה.
941: קואורדינטת ציר X של האשכול בתוך האזור.
1973: קואורדינטת ציר Y של האשכול בתוך האזור.
#0: אינדקס לדוגמה (במידה ועורבבו כמה דוגמאות שונות יחד)
/1: המספר בזוג, האם נעשית קריאה מכיוון אחד או משני הכיוונים (קריאה בזוג).
בגרסאות מאוחרות של אילומינה (החל מגרסה 1.4) החלו להשתמש ב-#NNNNNN במקום ב-#0 כדי לסמן ערבוב של דוגמאות. כלומר, מקריאת הפלט נוכל ללמוד לא רק על כמות הדוגמאות שעורבבו, אלא גם מידע רצפי, כאשר כל N מסמל את אחד מארבעת הנוקליאוטידים ובכך יוצר ברקוד ייחודי לדוגמה.
עם הזמן ופיתוח תוכנות שונות לאנליזה של המידע הרצפי, חלק ממאפייני הזיהוי הרצפי התעדכנו, וכן נוספו חדשים אשר אינם מיוצגים בדוגמה הנ"ל.
וריאציות > איכות

מדד איכות Q מסמל את ההסתברות (p) שבסיס מסוים אינו מה שהמכונה זיהתה. ישנם שתי משוואות הנמצאות בשימוש. הראשונה מודדת את האמינות של בסיס, וידועה כציון איכות פרד (Phred quality score):
Q_{\text{sanger}}=-10\,\log _{10}p
השנייה מודדת את הסיכוי לטעות (p/(1-p במקום את ההסתברות (p):
Q_{\text{solexa-prior to v.1.3}}=-10\,\log _{10}{\frac {p}{1-p}}
בשתי השיטות הללו הציון המתקבל דומה בציונים הגבוהים, אך ישנו פער בציונים הנמוכים (בסביבות Q < 13, שזה מקביל בערך ל-p > 0.05).
לאורך תקופה מסוימת, לא היה ברור באיזה אחד מהמשוואות הנ"ל משתמשת אילומינה לצורך האנליזה. בגרסה 1.5 של תוכנית הניתוח (pipeline) הם הצהירו שהם משתמשים בציון איכות פרד.
וריאציות > קידוד

בפורמט סנגר ניתן לקודד ציון איכות פרד שנע בין 0–93 באמצעות סמלי ASCII 33-126.
סיומת קובץ

אין תקן מסוים לסיומת קובץ לפורמט זה. עם זאת, הסיומות fq. ו-fastq. נמצאים בשימוש.
ראו גם

פורמט FASTA
ריצוף DNA
הערות שוליים

↑  Genome Analysis Toolkit best practices pipeline, NCBI, ‏November 25, 2014
הקשר בין הציונים בשתי שיטות החישוב. באדום ציון איכות פרד. בשחור, הסיכוי לשגיאה. הקו המקווקו מבטא את הנקודה בה מתחיל להיווצר שוני בין שתי שיטות הציון.
פובליוס רוטיליוס רופוס

פובליוס רוטיליוס רופוס (157 לפנה"ס - ?) היה מדינאי, מצביא והיסטוריון  רומאי.
רופוס נולד בסביבות 157 לפנה"ס. בצעירותו למד אצל הפילוסוף הסטואי פנאיטיוס ואצל המשפטן והמדינאי הרומאי פובליוס מוקיוס סקאיוולה, שני מורים שהייתה להם השפעה רבה על חייו.
במהלך מלחמת נומנטיה, שהתחוללה בין השנים 132 - 134 לפנה"ס, שימש רופוס כטריבון צבאי בצבא הרומי תחת פיקודו של סקיפיו אימיליאנוס. בשנת 115 לפנה"ס הוא ניסה להיבחר לקונסולט, ללא הצלחה.
כאשר נבחר קווינטוס מטלוס בשנת 109 לפנה"ס למשרת הקונסול ונשלח לנומידיה במטרה לנצח במלחמת יוגורתה, אחת מפעולותיו הראשונות הייתה מינוי רופוס לאחד משני סגניו (השני היה גאיוס מריוס).הוא בחר ברופוס הודות לשם שזה רכש לעצמו בקרב החוגים הצבאיים ברומא של קצין מצוין ובעל משמעת למופת. רופוס ומריוס לקחו חלק גדול ומשמעותי בארגונו מחדש של הצבא הרומי באפריקה.
בשנת 108 לפנה"ס, השתתף רופוס בקרב מותול נגד הנומידים ופיקד על אחת מיחידותיו של מטלוס. במהלך הקרב הצליחה יחידתו של רופוס להביס את כוחו של המצביא הנומידי בומילקר, שכלל את כל פילי המלחמה של הנומידים. כל הפילים הנומידים הומתו או נלקחו בשבי על ידי רופוס, מה שתרם לניצחון הרומאים בקרב והעניק לרופוס תהילה רבה.
בשנת 105 לפנה"ס נבחר רופוס למשרת הקונסול. הישגו הגדול במהלך כהונתו הייתה תוכנית האימונים שיצר לצבא הרומי. האימונים הצבאיים החדשים, שעיקרם היה שיפור יכולת הלחימה של החייל הבודד, התבססו על תוכניות האימונים של הגלדיאטורים והיוו נדבך חשוב ברפורמה הצבאית שערך גאיוס מריוס מאוחר יותר בצבא הרומי.
בשנה זו, גנאיוס מאליוס מאקסימוס, שותפו לקונסולט של רופוס, נחל מפלה כבדה נגד הקימברים באוראוסי. ניצחון הקימברים סיכן את איטליה בכלל ואת רומא בפרט ורופוס נאלץ להוציא צו שמנע את יציאתם של גברים מעל גיל 35 מאיטליה. המשבר נפתר מאוחר יותר על ידי מריוס, ששימש כקונסול בשנה שאחרי והנחיל לקימברים ולבני בריתם מפלה מוחלטת.
בשנת 94 לפנה"ס שירת רופוס כלגאטוס בפרובינקיית אסיה תחת קווינטוס מוקיוס סקאיוולה, בנו של מורו לשעבר. השניים הנהיגו מנהל תקין והגנו על תושבי הפרובינקיה מהמוכסנים הרומים, בני מעמד הפרשים. מעשיו של רופוס יצרו לו אויבים רבים בקרב בני מעמד זה ששלטו בתקופה זו בבתי המשפט. בשנת 92 לפנה"ס, עם חזרתו לרומא, הוא הועמד לדין באשמת ניצול תושבי פרובינקיית אסיה. האשמה הייתה מופרכת, אולם רופוס בחר שלא להגן על עצמו בבית המשפט. מהלך זה אפשר לפרשו כצעד שנועד להביע את חוסר אמונו המוחלט ביכולתו לזכות בבית דין שנשלט על ידי אויביו. הוא הורשע ונידון לגלות. עיוות הדין במשפטו של רופוס הגביר את המתח בין מעמד הסנאטורים לבין מעמד הפרשים, שנאבקו על השליטה במערכת המשפט.
רופוס בחר להשתקע בסמירנה (איזמיר של ימינו) שבפרובינקיית אסיה, בקרב אלו שהוא הואשם בניצולם, שם הוא התקבל בכבוד רב ושם כנראה סיים את חייו.
במהלך שהותו בסמירנה כתב רופוס מספר ספרי היסטוריה, ספר זיכרונות ומספר חיבורים בנושאים משפטיים. אף על פי שאף אחד מאלו לא שרד, ידוע שהם שימשו כמקורות לסופרים רומאים אחרים. האוטוביוגרפיה של רופוס שימשה כאחד ממקורותיהם של ההיסטוריונים גאיוס סאלוסטיוס קריספוס ופלוטרכוס.
לקריאה נוספת

גאיוס סאלוסטיוס קריספוס, "קאטילינה, יוגורתא, קטעים מדברי הימים", תרגמה מרומית שרה דבורצקי, ירושלים, מוסד ביאליק, תשכ"ח (1968)
הערות שוליים

↑  לפי תיאודור מומזן, אם כי הוא אינו מוסר מקור, בספרו דברי ימי רומא, כרך א', הוצאת מסדה, תשכ"א, עמ' 381.
↑  כנ"ל, גם פה מומזן אינו מוסר מקור, כרך ב', עמ' 405.
↑  לפי ישראל שצמן, בספרו תולדות הרפובליקה הרומית, הוצאת מאגנס, ירושלים, 1989, עמ' 532. המקורות למסקנה זו של שצמן מופיעים בגוף הספר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 100554512  ISNI: 0000 0000 4939 0741  LCCN: nr95029631  VIAF: 51581927   WorldCat (עם VIAF): 51581927
פיציקטו

פִּיצִיקָטוֹ (Pizzicato) היא טכניקת נגינה בכלי מיתר או בכלי קשת, על ידי פריטה על מיתריו באמצעות האצבעות. על כלי הקשת נהוג לנגן באמצעות קשת, שתנועותיה על המיתרים מרטיטות אותם ומפיקות את הצליל. בנגינת פיציקטו לא נעשה שימוש בקשת, אלא המבצע פורט על המיתרים באמצעות אצבעותיו. לרוב ינוגן הפיציקטו באמצעות יד ימין (היד המחזיקה בדרך כלל את הקשת), אך ניתן לנגן פיציקטו גם באמצעות יד שמאל (היד שמונחת על המיתרים).
לפיציקטו יש אפקט מיוחד גם בתזמורת, וגם ככלי סולו. בנגינת פיציקטו, הצליל המופק מן המיתר הוא חלש יותר מאשר צליל שמופק באמצעות הקשת.
צורת הרישום של "פיציקטו" בתווים היא .pizz, ועל מנת להורות למבצע לחזור לנגן בקשת נהוג לכתוב "arco" (שמשמעותו "קשת" בלטינית).
ישנן מספר דרכים לנגינת פיציקטו:
פריטה באמצעות יד ימין. מסומן ב-pizz.
פריטה באמצעות יד שמאל - בדרך כלל כשמנגנים בקשת ובפיציקטו בו זמנית. מסומן לרוב ב-X על התו במקום עיגול.
לחיצה בעזרת יד ימין על המיתר עד לנגיעה של המיתר עם השחיף (משמש לנגינת פיציקטו חלש במיוחד).
צביטה והרמת המיתר, כך שבעזיבתו נשמע צליל של צביטה כתוצאה ממגע עם השחיף.
השימוש בפיציקטו במוזיקה מודרנית

בג'אז ובמוזיקה קלה מרבים להשתמש בפיציקטו, בתפקיד הקונטרבס בדרך כלל, כאשר לקונטרבס כתוב תפקיד של בס מהלך ונותן מקצב קבוע.
בפסנתר נעשה שימוש גם כן בפיציקטו, אם כי לעיתים נדירות הרבה יותר ולרוב כ"קוריוז", כאשר הפסנתרן מנגן ישירות על מיתרי הפסנתר ולא על הקלידים.
ביצירות קלאסיות מודרניות ישנן אף הוראות לנגינת פיציקטו בכלי נשיפה שונים. טכניקה זו לא עושה, כמובן, שימוש במיתרים, אלא נעזרת בשסתומים ובאופן נשיפה שונה על מנת ליצור אפקט הדומה לזה שנוצר בנגינת פיציקטו בכלי קשת.
השימוש בפיציקטו במוזיקה מודרנית > יצירות בהן יש קטעי פיציקטו

יוהאן שטראוס (הבן): פולקה פיציקטו
אדוורד גריג: מחול אניטרה מתוך פר גינט
ליאו דליב: פיציקטו מתוך הבלט "סילביה"
פיוטר צ'ייקובסקי: החלק השלישי בסימפוניה הרביעית של צ'ייקובסקי
בלה בארטוק: החלק הרביעי מרביעיית כלי הקשת מס' 4
בנג'מין בריטן: חלק שני מ"הסימפוניה הפשוטה" אופוס 4
לרוי אנדרסון: פליק, פלאנק, פלאנק
מוחמד עבד אל-והאב: אְל כָּרְנָךּ
פום

| --- | --- |

פום בהופעה בפריז, ינואר 2020
 לידה:  2 באוגוסט 1996 (בת 28) דסאן-שרפיו, ליון, צרפת
 שם לידה:  Claire Isabelle Geo Pommet 
 שם במה:  Pomme 
 מוקד פעילות:  צרפת צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 עיסוק:  זמרת, פזמונאית, מוזיקאית
 סוגה:  שאנסון • פולק רוק
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  קול • גיטרה • אוטוהארפ • צ'לו • אומניקורד • גלוקנשפיל • קונטרבס
 חברת תקליטים:  Polydor
 פרסים והוקרה:  Victory of the album revelation of the year (2020) 
 pommemusic.fr
 פרופיל ב-IMDb
 
קלייר פומה (בצרפתית: Claire Pommet; נולדה ב-2 באוגוסט 1996, בליון, צרפת), מוכרת בשם הבמה פום (Pomme), היא זמרת, פזמונאית ומוזיקאית צרפתייה.
ביוגרפיה

קלייר פומה גדלה באזור ליון. מגיל 6 למדה תורת המוזיקה, בגיל 7 הצטרפה למקהלת הילדים La Cigale de Lyon, ובגיל 8 למדה לנגן בצ'לו. אמה מנגנת בחליל צד ואביה מתווך נדל"ן. היא אוטודידקטית.
בספטמבר 2017, בגיל 21, היא הופיעה לראשונה באולם ההופעות "לה בול נואר". באוקטובר באותה שנה היא הוציאה את אלבום השאנסון הראשון שלה, À peu près. האלבום תואר כ"תערובת של פופ ופולק" על ידי סלומה רוזרול-דאגלאס מהעיתון לה פיגארו, כ"מעודד מאוד" על ידי ז'יל רנו מליברסיון, בעוד מרי-קתרין מרדי מ-RFI, הרדיו הצרפתי הממלכתי, אמרה כי "המילים לא משכנעות [לגמרי]" אך שיבחה את קולה של פומה. העיתונים ליברסיון ולה פיגארו הדגישו את איכות הופעותיה החיות, אשר במהלכן היא מנגנת במיוחד באוטוהארפ ובגיטרה.
פום הופיעה בחלקו הראשון של סיבוב ההופעות של המוזיקאי אסף אבידן בסתיו 2017. בפברואר 2018, היא הופיעה באולם ההופעות "קפה דה לה דאנס" שבפריז, שם חיממה את הזמרת לואן אמרה והזמר ויאני. בנוסף, באמצע שנת 2018 היא הופיעה ב"לה סיגל", ובתחילת 2019 ב"לה טריאנון".
מילות שיריה כוללות לרוב מוטיבים של אהבה, מוות ו"סיטואציות יומיומיות אשר פונות לרומנטיקה". האהבה המובעת בשיריה איננה רק הטרוסקסואלית, אלא גם ביסקסואלית או הומוסקסואלית. אחד משיריה מוקדשים לזמרת הקנדית-צרפתייה ספייה נולין, שהייתה בת זוגה. בריאיון למגזין Télérama היא הסבירה: "נוח לי עם ההומוסקסואליות שלי באופן טבעי, כמו למשל כשאני משתמשת בכינויי גוף נשיים בשירים שלי. ואני חושבת שזה משמעותי, בהתחשב בכמות הודעות התודה שאני מקבלת. כנערה, הייתי גם אוהבת לזהות את עצמי אצל זמרות לסביות".
בשנת 2020, היא זכתה בפרס Victoires de la Musique בקטגוריית האלבום החדש של השנה (Album Révélation of the Year), עבור אלבומה השני, Les failles. בשנת 2021, היא הוכתרה כזמרת השנה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| שם | פרטי האלבום | מיקומי שיא> צרפת | מיקומי שיא> בלגיה (ולוניה)  | מיקומי שיא> אוסטריה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| À peu près |  יצא לאור: 6 באוקטובר 2017  חברת תקליטים: פולידור  פורמטים: תקליטור, הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה, ויניל | 91 | 200 | — |
| Les failles |  יצא לאור: 1 בנובמבר 2019  חברת תקליטים: פולידור  פורמטים:תקליטור, הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה, ויניל | — | 68 | 87 |
| consolation |  יצא לאור: 26 באוגוסט 2022  חברת תקליטים: פולידור  פורמטים: תקליטור, הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה, ויניל |  |  |  |
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

| שם | פרטי האלבום |
| --- | --- |
En cavale:  יצא לאור: 1 בינואר 2016  חברת תקליטים: פולידור  פורמט: תקליטור, הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה
A Peu Près – Sessions Montréalaises:  יצא לאור: 21 באפריל 2018  חברת תקליטים: פולידור  פורמט: ויניל
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם | שנה | מיקומי שיא> בלגיה (ולוניה)  | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| "Okay" (מתייה מנדס בהשתתפות פום) | 2013 | 57 | Echo |
| "J'suis pas dupe" | 2015 | 66 | En Cavale |
| "Même robe qu'hier" | 2017 | 76 | À peu près |
| "Mon frère" (גרסה ראשונית) | 2018 | — | לא מתוך אלבום |
| "De là-haut" (רמיקס) | 2018 | — | À peu près |
| "J'attends" (בהשתתפות בן מאזואה) | 2018 | — | Les femmes idéales |
| "2019" | 2019 | — | לא מתוך אלבום |
| "Je sais pas danser" | 2019 | — | Les failles |
| "Anxiété" | 2019 | — | Les failles |
דיסקוגרפיה > וידאו קליפים

| שם | שנה | אלבום | במאי (ם) |
| --- | --- | --- | --- |
| "J'suis pas dupe" | 2015 | En cavale | סבסטיאן ברודרט |
| "Je t'emmènerais bien" | 2015 | לא מתוך אלבום | סבסטיאן ברודרט |
| "En cavale" | 2015 | En cavale | סבסטיאן ברודרט |
| "Jane & John" | 2015 | En cavale | סבסטיאן ברודרט |
| "Sans toi" | 2016 | En cavale | סבסטיאן ברודרט |
| "De là-haut" | 2017 | À peu près | מרתה בבאקווה |
| "A Lonely One" | 2017 | À peu près | מרתה בבאקווה |
| "On brûlera" | 2017 | À peu près | מרתה בבאקווה |
| "Pauline" | 2017 | À peu près | מרתה בבאקווה |
| "Je sais pas danser" | 2019 | Les failles | ולדימיר פרל |
| "Anxiété" | 2019 | Les failles | הוגו פיאר |
הערות שוליים

1 2 3 4  Bonnaud, Maguelone (13 בינואר 2019). "Concert: on craque pour Pomme". Le Parisien (בצרפתית). ארכיון מ-29 במרץ 2019. נבדק ב-2019-11-22. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Renault, Gilles (9 באוקטובר 2017). "Pomme, le fruit détendu". Libération (בצרפתית). ארכיון מ-30 ביולי 2019. נבדק ב-2019-11-22. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Rouzerol-Douglas, Salomé (24 בפברואר 2018). "La voix est libre pour la chanteuse Pomme". Le Figaro (בצרפתית). ארכיון מ-2 במאי 2019. נבדק ב-2019-11-22. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Onirisme et grands frissons avec Pomme à la Boule Noire". RockNfool (בצרפתית). 19 בספטמבר 2017. ארכיון מ-30 במרץ 2019. נבדק ב-2019-11-22. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Mardi, Marie-Catherine (12 בדצמבר 2017). "L'ascension soyeuse de Pomme". RFI Musique (בצרפתית). ארכיון מ-29 במרץ 2019. נבדק ב-2019-11-22. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Lehoux, Valérie (28 בינואר 2019). "Pomme: "Ado, j'aurais aimé pouvoir me reconnaître dans des chanteuses lesbiennes"". Télérama (בצרפתית). ארכיון מ-21 בספטמבר 2019. נבדק ב-2019-11-22. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Victoires de la musique : Les Failles de Pomme, album révélation". Le Figaro (בצרפתית). 2020-02-14. ארכיון מ-2020-02-20. נבדק ב-2020-06-22.
↑  "Victoires de la Musique : Pomme sacrée meilleure artiste féminine de l'année". Le Figaro (בצרפתית). 2021-02-13. נבדק ב-2021-07-12.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Pomme discography". lescharts.com. Hung Medien. ארכיון מ-30 במרץ 2018. נבדק ב-2019-11-22. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Discographie Pomme". ultratop.be. Hung Medien. ארכיון מ-22 בנובמבר 2019. נבדק ב-2019-11-22. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pomme – Les failles". hitparade.ch. Hung Medien. ארכיון מ-22 בנובמבר 2019. נבדק ב-2019-11-22. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16756342f (data)  GND: 1252970714  ISNI: 0000 0004 3361 4391  MusicBrainz: c75b226d-d643-41dc-a2b7-00c0ff8c8e7b  RERO: 02-A027274089  SUDOC: 264977793  VIAF: 308187021   WorldCat (עם VIAF): 308187021 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פום".
פורט קולינס

| --- | --- |
דגל פורט קולינס

הרובע ההיסטורי של פורט קולינס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קולורדו קולורדו
 מחוז:  לרימר
 ראש העיר:  ג'ני ארנט
 תאריך ייסוד:  1864 
 על שם:  William O. Collins 
 שטח:  122.1 קמ"ר
 גובה:  1,525 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  169,810 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  40°33′33″N 105°04′41″W﻿ / ﻿40.55917°N 105.07806°W﻿ / 40.55917; -105.07806
 אזור זמן:  UTC -7
 www.fcgov.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פורט קולינס(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פורט קולינס(למפת קולורדו רגילה) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.פורט קולינס(למפת קולורדו מוגדלת) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.פורט קולינס   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פורט קולינס (באנגלית: Fort Collins) היא בירת מחוז לרימר במדינת קולורדו שבארצות הברית. בעיר התגוררו בשנת 2020 169,800 תושבים והיא העיר הרביעית בגודל אוכלוסייתה בקולורדו. העיר שוכנת על גדות נהר קש לה פודר, במרחק של כ-105 קילומטרים מדנוור, בירת קולורדו.
היסטוריה

בקרבת המקום בו נמצאת העיר כיום היה מוצב של צבא ארצות הברית שהוקם בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-19 כדי להגן על נתיבים באזור מפני התקפות של תושבים ילידים מהאזור. ב-1864 המוצב נהרס בשיטפון ומפקדו פנה לקולונל ויליאם קולינס, שהיה מפקד מבצר באזור ויומינג, והאחרון הציע לו להקים מבצר שיחליף את המוצב במרחק כמה קילומטרים ממקום המוצב. המבצר הוקם מאוחר יותר באותה שנה ונקרא על שמו של קולינס.
מיד לאחר הקמת המוצב התחילו להגיע אנשים שהתיישבו סביבו. המבצר הוצא מכלל שימוש ב-1867. ב-1872 הוקמה בפורט קולינס מושבה חקלאית שהביאה לגידול משמעותי באוכלוסיית העיר.
העיר הצליחה להמשיך ולהתפתח בשנות ה-30 של המאה ה-20 אף על פי שסבלה מהשפל הגדול ומבצורת קשה במקביל. לאחר מלחמת העולם השנייה האוכלוסייה בעיר גדלה מאוד והיא שגשגה.
חינוך

בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם גם אוניברסיטת המדינה של קולורדו, שהיא גם אחד המעסיקים הגדולים ביותר בעיר.
תחבורה

את פורט קולינס משרת נמל התעופה פורט קולינס-לאבלנד, הנמצא במרחק של כ-17 קילומטרים דרום-מזרחית למרכז העיר. בעבר היה נמל נוסף לתעופה כללית בשם נמל התעופה פורט קולינס דאונטאון, אך הוא נסגר ב-2006.
בעיר פועלת מערכת אוטובוסים עם למעלה מתריסר קווים, ובנוסף יש קווים לערים אחרות באזור. יש תכנון להקים בעיר מערכת אוטובוסים מהירה.
עלי-שיר נוואי

| --- | --- |

עלי-שיר נוואי בציור מיניאטורה מהאסכולה ההראטית במאה ה-15
 לידה:  9 בפברואר 1441 הראת, השושלת הטימורית 
 פטירה:  3 בינואר 1501 (בגיל 59) הראת, השושלת הטימורית 
 מדינה:  השושלת הטימורית, ח'וראסאן 
 תפקיד:  וזיר 
 
ניזאם-א-דין מיר עלי-שיר נֵוֵואִי או "הראווי " (בטורקית צ'אגאטאי ובפרסית: مير علی‌شیر نوائى, באוזבקית: Alisher Navoiy, באויגורית: Әлшир Нава’и/ئەلىشىر نەۋائى, ‏ 9 בפברואר 1441 הראת - 3 בינואר 1501 הראת)) היה משורר, פילוסוף, הוגה מיסטי, לשונאי, פוליטיקאי, צייר, מוזיקאי ונדבן טורקי-צ'אגאטאי.
ניזאם-א-דין חי ופעל בחו'ראסאן רבתי, בשטח הנוכחי של אפגניסטן, איראן ואוזבקיסטן, בימי השושלת הטימורית, נחשב לדגול הסופרים בשפת צ'אגאטאי ולאחד מגדולי המשוררים בשפות הטורקיות. הוא כונה בשם "נוואי", שמשעותו היא "נעים הזמרה". בנוסף, כתב גם בשפה הפרסית, בשם העט "פאני" ("בן חלוף"), ובערבית.
עלי-שיר נוואי היה אח-חלב של הסולטאן חוסיין באיקרא בח'וראסאן שקרא לו בשנת 1469 לחזור להראת והשפיע עליו שפע כבוד והוקרה.
עלי-שיר נוואי היה מלומד בקיא בהגות הדתית של האסכולה המאתורידית באלסאם הסוני. הוא עודד כישרונות צעירים באמנות, למשל גילה את צייר המיניאטורות בהזאד שבתחילת דרכו עבד בשירותו.
עלי-שיר נוואי התמנה בשנת 1472 לווזיר ובשנת 1487 למושל העיר אסטראבאד (לימים גורגאן). היה אדם עשיר, בעל אחוזות, ונדבן ובשנים 1480–1500 בנה על חשבונו מדרסות, מסגדים, ח'אנקות, חמאמים, גשרים ובריכות לשימוש הציבור. נחשב לגיבור ולמשורר לאומי של אוזבקיסטן וטג'יקיסטן. בטג'יקיסטן נודע בעיקר בגלל מפעל חייו בתחום האמנויות והבנייה.
ידועים ביותר הם ארבעה הדיוואנים, שירים ליריים ב-50,000 חרוזים, במחולקים לפי ארבעה שלבי החיים של האדם:
"פלאי הילדות", "ערכי הנעורים", "נפלאות הבגרות" ו-"יתרונות הזקנה".
עלי-שיר נוואי נודע גם בחמשת השירים הגדולים שלו "חמסה" (1485-1483)- שירי אהבה והרפתקאות אפיים, לפי הדגם של שירת ניזאמי גנג'אווי:"פלאי האנשים הטובים", "פרהאד ושירין", "ליילי ומג'נון", "שבעת הנוסעים" (על שבעת כוכבי הלכת) ו"סד-י אסכנדרי" (החומה של אלכסנדר) (על אלכסנדר הגדול) שהתאפיינו בשלמות הצורה והשפה.
ציור מאת רבשנג'ן דדבאייב בבית ספר באספאנה בקירגיזסטן
נוואי כתב גם ספר לימוד לפרוזודיה בשם "מידת המשקל" ואת ספר "העימות בין שתי השפות" שבו טען לטובת הצורך לשים קץ להגמונית השפה הפרסית בספרות של העמים הטורקיים.