stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
OS2U קינגפישר
מפעילים

ארצות הברית ארצות הברית
הצי האמריקאי
חיל הנחתים האמריקאי
משמר החופים האמריקאי – החל משנת 1942 משמר החופים האמריקאי קיבל 72 מטוסי מגרסת OS2U-3, והשתמש בהם לצורך לוחמה נגד צוללות, סיור ותפקידי חיפוש והצלה. למרות שלא יוחס לאף קינגפישר של משמר החופים הטבעת צוללות, הם כן הצליחו בתפקידי חילוץ מלחים מספינות שהוטבעו. משמר החופים הפעיל את קינגפישר עד אוקטובר 1944.
בריטניה בריטניה – זרוע האוויר של הצי הבריטי קיבלה כ-100
צ'ילה צ'ילה – חיל האוויר הצ'יליאני הפעיל 15 מבסיס האוויר קווינטרו בין 1942 ל-1957. אחד המשימות של הקינגפישר היה הטסה ראשונה של מטוס צ'יליאני מעל אנטארקטיקה, כחלק מהמשלחת הצ'יליאנית הראשונה לאנטארקטיקה.
ברית המועצות ברית המועצות – 2 מטוסים הועברו יחד עם הספינה USS Milwaukee (CL-5) כחלק ממדיניות החכרה.
מקסיקו מקסיקו – הצי המקסיקני הפעיל 6 מטוסים כחלק מטייסת 201.
אוסטרליה אוסטרליה – עקב נפילת של הקולוניה ההולנדית באינדונזית לידי היפנים, 24 ממטוסי הקינגפישר שהיו אמורים להגיע לידה עבורו לאוסטרליה ו-18 מתוכם הוכנסו לשירות בטייסת 107. מטוס אחד השתתף במשימה באנטארקטיקה.
קובה קובה– זרוע האוויר של הצי הקובני הפעילה 4 מטוסים בין 1942 ל-1959
אורוגוואי אורוגוואי – בין 1942 ל-59 קיבל 6 מטוסים מגרסה OS2U-3.
הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית – 3 מטוסים
הערות שוליים

↑  naval encyclopedia, Vought OS2U Kingfisher (1938), naval encyclopedia, ‏2021-03-07 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Vought OS2U-3 Kingfisher | National Air and Space Museum, airandspace.si.edu (באנגלית)
↑  Vought-Sikorsky OS2U Kingfisher – Igor I Sikorsky Historical Archives (באנגלית אמריקאית)
↑  OS2U Kingfisher, public2.nhhcaws.local (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544360405171  GND: 7622856-3  LCCN: sh93007562
מסי ייבוא בישראל

מסי הייבוא בישראל מתחלקים לסעיפים שונים, לפי סוג המוצר, מחירו, ופרמטרים רבים נוספים. מיסים אלה מכונים לעיתים בלשון הדיבור "תשלום מכס", אך למעשה מכס הוא רק אחד ממרכיבי התשלום על ייבוא עצמאי של חבילות. רשות המיסים שבמשרד האוצר אחראית על גביית המכס ועל הבקרה בנמלי התעופה והספנות.
היסטוריה

בישראל נהוג מכס על מוצרים רבים ומגוונים. בראשית שנות המדינה נעשה שימוש אגרסיבי במכסים בשיעור גבוה והגבלות מנהלתיות כדי להגן על היצור המקומי. בשנות ה-60 הורדו שיעורי המכס, אך הם הועלו מחדש לאחר מלחמת יום הכיפורים. בשנת 1975 נחתם הסכם סחר חופשי עם השוק המשותף, שבו הסכימו מדינות השוק המשותף וישראל להפחית בהדרגה את המכס על יבוא ויצוא מישראל. במהלך שנות התשעים הוחלט על מדיניות לפיה יש לחשוף את המשק הישראלי לייבוא מתחרה, באופן גורף ככל שניתן. עם זאת מכסים רבים, כגון בתחום המזון, נותרו על כנם. בתקופתם של יאיר לפיד ומשה כחלון כשרי אוצר, נעשה מאמץ להוריד את מרבית המכסים גם בתחום המזון, כחלק מהמאבק ביוקר המחיה הגבוה בישראל.
סוגי מסי הייבוא

מסי הייבוא בישראל מתחלקים ל-3 קטגוריות עיקריות:
מס ערך מוסף (מע"מ) - מס בשיעור קבוע, הנקבע בחוק מס ערך מוסף. מע"מ נגבה על כל חבילה הנכנסת לישראל במחיר של לפחות 75$.
מס קנייה - מס בשיעור לא אחיד, המשתנה לפי סוג המוצר המיובא, המוגדר בחוק מס קניה (טובין ושירותים), תשי"ב-1952, וקובע מיסוי על קניית מוצרים מקטגוריות מסוימות. גם מס הבלו המוטל על דלק וסיגריות מקוטלג כמס קנייה.
מכס - במדינת ישראל, רשות המיסים שבמשרד האוצר אחראית על גביית המכס ועל הבקרה בנמלי התעופה והספנות. בישראל נהוג מכס על מוצרים רבים ומגוונים כגון חוטי תפירה מכותנה ומשקאות אלכוהוליים. המדינה חתומה על הסכמים עם מדינות שונות המבטלים או מקטינים את המכס הקבוע בחוק למוצר כאשר הוא יוצר במדינות ההסכם.
ניתן לקבל החזר על מכס ששולם על מרכיבים ששימשו לייצור מוצרים ליצוא. החזר זה נקרא הישבון.
כל זאת נוסף על תשלום עמילות מכס, הנדרש מחפצים שנבדקו במדגם אקראי על ידי רשות המכס, אשר כוללת את כל החבילות אשר נשלחו על ידי שירותי החבילות הפרטיים, כגון EMS ו-DHL, מדגם מבין החבילות הנותרות, וחבילות אשר הגיע לרשות המיסים מידע מודיעיני מקדים על ניסיון הברחת חפצים בתוכן.
הערות שוליים

↑  במקרה שמטבע החבילה אינו דולר, מתבצעת המרה לשקל, ואז חזרה לדולר, לפי שער בנק ישראל ביום קבלת החבילה
↑  סעיף 3.7 - מס קנייה, ברשות המיסים – מאגר מונחים מקצועיים
חלב (עיר)

חַלַבּ (בערבית: حلب; בכורדית: Heleb; בסורית: ܚܠܒ; בארמנית: Հալեպ; בטורקית: Halep; בצרפתית: Alep) היא עיר בסוריה המשמשת כבירת מחוז חַלַבּ, המחוז המאוכלס ביותר בסוריה. עד פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה הייתה חַלַבּ העיר הגדולה ביותר בסוריה, אך מאות אלפים ברחו ממנה במהלך המלחמה, ואוכלוסיית העיר הוערכה בכ-2,098,000 תושבים נכון לשנת 2021. רוב תושביה הם ערבים וכורדים. גרים בה גם ארמנים וטורקים, ועד כחמישית מתושביה הם נוצרים.
העיר היא אחד המקומות הנושבים הידועים העתיקים ביותר בעולם והחלה להתפתח בתחילת האלף ה-5 לפנה"ס על קבוצה של גבעות השוכנות כיום סביב גבעת המצודה שבמרכז העיר. ממצאים בסביבתה מראים כי העיר יושבה כבר באלף ה-11 לפנה"ס, והייתה לנקודת סחר חשובה במשך כל העת העתיקה, וזאת בשל מיקומה האסטרטגי במפגש דרכי מסחר, האחת בין הים התיכון ממערב לעמק הפרת במזרח, והאחרת בין דמשק מדרום לאסיה הקטנה מצפון.
חַלַבּ שמרה על חשיבותה במהלך ימי הביניים על אף שרעידת אדמה קשה החריבה אותה כמעט לחלוטין ב-11 באוקטובר 1138, ואף שניצבה במוקד קרבות ממושכים בין המונגולים לממלוכים. כאשר המסחר בין אסיה לאירופה עבר לנתיבים הימיים המקיפים את כף התקווה הטובה, ירדה העיר מגדולתה. בתקופת האימפריה העות'מאנית היא הייתה עיר צדדית, והידרדרות נוספת בחשיבותה אירעה לאחר פתיחת תעלת סואץ ב-1869. עם זאת העיר זכתה לתקופת שגשוג קצרה בתחילת המנדט הצרפתי בסוריה. בשנת 1986 הכריז ארגון אונסק"ו על העיר כאתר מורשת עולמית.
הקרב על חַלַבּ (2012–2016) התרחש בעיר במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, וחלקים רבים של העיר ספגו הרס מסיבי. חלקים של העיר עוברים כעת שיקום. לפי הערכות, 31,000 בני אדם נהרגו בעיר במהלך הסכסוך.
אטימולוגיה

השם חַלַבּ הופיע לראשונה בטקסטים בתחילת האלף השני לפנה"ס בתקופה הבבלית הקדומה. במקורות שונים נזכרה העיר בשמות "חאלאב", "חאלאפ", "חאלאבה", "חלבה" או "חאלפה", והמצרים והאוגריתים כינו אותה "חלפ". הסלאוקים כינו את העיר "בראה" וכך היא מופיעה גם במפת פויטינגר מהמאה ה-3. מכאן שמה היווני "ברואאה" (Βέροια). מהשמות הקדומים נוצר שם העיר בשפות אירופיות: "Alep" בצרפתית, והצורה האיטלקית "Aleppo" שאומצה גם באנגלית וברוסית (Алеппо), וכן שמה בערבית "חַלַבּ" (حلب), בטורקית "Halep" ובכורדית "Heleb". בפי יהודי העיר היא נקראה "אֲרַם צוֹבָא", על שם אחת מממלכות ארם בסוריה. שם נוסף שבו העיר מוזכרת בפי היהודים הוא "אחלב"
משמעות השם ומקורו אינם ידועים. בשפה האמורית "חַלַבּ" פירושו "ברזל" או "נחושת", והעיר נודעה כמקור למתכות אלה. בארמית "חלאבה" הוא הצבע הלבן, וייתכן שהכוונה היא לשיש הלבן המצוי בסביבת העיר. אגדה אחרת קשורה לכך שהמילה "חלב" בערבית חופפת להטיית הפועל "לחלוב" בעבר ("הוא חלב"). לפי אגדה זו קשור השם לאברהם אשר חלב את צאנו במקום זה והאכיל את העניים. העיר מכונה בערבית גם בכינוי "א-שַּהְבַּאא'" (الشهباء), דהיינו, "האפורה", ולפי האגדה זה היה צבע צאנו של אברהם, אך כיום מקובל שמקורו של כינוי זה בצבען האפור של אבני הגיר מהן בנויים בתי העיר.
גאוגרפיה ואקלים

חַלַבּ שוכנת בצפון-מערבה של סוריה, באזור מישורי עד גבעי, בגובה של כ-390 מטר מעל פני הים. היא נמצאת במרחק של כ-40 עד 50 ק"מ מדרום וממערב לגבול טורקיה. המצודה שוכנת במרכזה של העיר וממערב לה זורם נחל קואייק, שנתיבו כיום הוא בחלקו תת-קרקעי. צורתה של העיר היא כשל עיגול בקוטר של כ-10 ק"מ, והיא מוקפת בכביש היקפי רחב שתוחם את השטח הבנוי הרציף, ומעבר לו משתרעים פרוורים נוספים. שדה התעופה של העיר שוכן דרומית-מזרחית לה. חַלַבּ שוכנת במרחק של כ-110 ק"מ מחופי הים התיכון, דבר המכתיב את האקלים בעיר. זה מתאפיין בקיץ חם ויבש ובחורף גשום וקר. כמות המשקעים עומדת על כ-330 מ"מ בשנה בממוצע:
| אקלים בחלב> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בחלב> ינואר.10.3.1.7.60.3 | אקלים בחלב> פברואר.12.6.2.4.52.0 | אקלים בחלב> מרץ.16.9.5.0.46.1 | אקלים בחלב> אפריל.22.6.8.9.33.6 | אקלים בחלב> מאי.28.7.13.5.17.9 | אקלים בחלב> יוני.33.6.18.1.2.3 | אקלים בחלב> יולי.36.2.20.9.0.1 | אקלים בחלב> אוגוסט.36.1.20.9.0.3 | אקלים בחלב> ספטמבר.33.2.17.3.2.2 | אקלים בחלב> אוקטובר.27.0.12.4.19.2 | אקלים בחלב> נובמבר.16.8.6.3.35.2 | אקלים בחלב> דצמבר.11.9.3.3.59.6 | אקלים בחלב> שנה.23.9.10.9.328.8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Weather Information for Aleppo
היסטוריה > העת העתיקה

ממצאים בתל קארמל הסמוך לחַלַבּ תוארכו באמצעות פחמן-14 לשנת 10650 לפנה"ס, והם מוקדמים לממצאים שנמצאו ביריחו. אתר העיר עצמה החל להיות מיושב סביב שנת 5000 לפנה"ס. בתקופת האימפריה האבלאית, ששלטה על רוב שטחה של סוריה באמצע האלף השלישי לפנה"ס, הייתה חַלַבּ עיר ואסלית שלה, ושימשה כמרכז דתי לאל הדד בצפון סוריה. שמה באותה עת היה חא-לאם. בתחילת האלף ה-2 לפנה"ס היא הייתה לבירתה של ממלכת ימחד שהקימו האמורים. ממלכה זו הייתה נתונה להשפעה חורית, והיא הגיעה לשיאה בין 1800 ל-1600 לפנה"ס לערך. בתקופה זו שלטה ימחד על האזור שבין העיר אללח', סמוך לאנטקיה שליד מפרץ איסכנדרון במערב, לבין העיר כרכמיש שעל נהר הפרת במזרח. חַלַבּ הייתה למרכז פולחן לאל הדד, אל הגשמים, הסערות והחיים במיתולוגיה הכנענית.
ממלכת ימחד שגשגה עד שהחתים בהנהגת המלך מורשיליש הראשון השתלטו עליה לקראת סוף המאה ה-17 לפנה"ס. לאחר נפילת הממלכה החתית הקדומה בסוף המאה ה-16 לפנה"ס, השתלטה על האזור ממלכת מיתני החורית בתחילת המאה ה-15 לפנה"ס לכל המאוחר. במחצית השנייה של המאה ה-14 לפנה"ס שבו החתים בהנהגת שופילוליומש הראשון וסיפחו את אזור חלב אל האימפריה החתית. החתים נותרו לשלוט באזור גם לאחר התמוטטות האימפריה החתית, וחלב הייתה למרכזה של אחת מהממלכות החתיות החדשות. השליטה החתית בצפון סוריה באה לסיומה כאשר שלמנאסר השלישי כבש אותה במחצית השנייה של המאה ה-9 לפנה"ס, וסיפח את האזור לאימפריה האשורית. לאחר האשורים שלטו הפרסים בצפון סוריה החל בסוף המאה ה-7 לפנה"ס, ואלכסנדר הגדול כבש אותה בשנת 333 לפנה"ס. בתקופה ההלניסטית הוחלף פולחן הדד בפולחנו של זאוס. העיר נותרה בשליטת הממלכה הסלאוקית עד שבשנת 64 לפנה"ס כבש אותה גנאיוס פומפיוס מגנוס והיא הייתה לחלק מהאימפריה הרומית.
היסטוריה > ימי הביניים

הערבים בהנהגת ח'אלד בן אל-וליד כבשו את העיר מידי הביזנטים לאחר מצור שנמשך שלושה חודשים מיולי עד אוקטובר 637. בסופו של המצור נכנעו הביזנטים והותר להם לעזוב את העיר בשלום. העיר הייתה לבירת נסיכות עצמאית באמצע המאה ה-10. בשנת 962 תקפו הביזנטים את העיר ובזזו אותה, והם שבו לשלוט בה למשך פרק זמן קצר בין 974 ל-987. לאחר מכן הייתה העיר והנסיכות שבראשה ניצבה למדינה וסאלית של האימפריה הביזנטית, עד פלישת הסלג'וקים לאסיה הקטנה ולצפון מסופוטמיה בסוף המאה ה-11. הצלבנים הטילו על העיר מצור ב-1098 וב-1124 אך לא הצליחו לכובשה.
ב-11 באוקטובר 1138 פקדה את חלב ואת סביבתה רעידת אדמה קשה, ולפי המכון הגאולוגי האמריקאי (United States Geological Survey או USGS) היא מוערכת כרעידת האדמה השלישית בחומרתה בתולדות ההיסטוריה מבחינת מספר ההרוגים. במאה ה-15 הוערך מספר ההרוגים באירוע בכ-230,000 איש, אך חלק ניכר מתושבי העיר ניצלו כאשר נימלטו מחלב אל האזור הכפרי סביב לה בעקבות רעשים מוקדמים. לא ניתן להעריך כמה מתושבי העיר מצאו את מותם באירוע, אך העיר נפגעה באורח קשה, וחומות המצודה וחלק ניכר מבתיה קרסו.
ב-1183 כבש צלאח א-דין את העיר והקים בה ממלכה איובית שבראשה עמד נסיך חלב. ארבעה נסיכים שלטו בנסיכות וב-24 בינואר 1260 כבשו המונגולים בהנהגת הולגו חאן את העיר. חומות העיר נפלו לאחר לחימה בת שישה ימים ולאחר ארבעה שבועות נוספים נכבשה המצודה. האוכלוסייה המוסלמית בעיר נטבחה אך המונגולים חסו על הנוצרים בשל כך שעמדו בברית עם האבירים הפרנקים מאנטיוכיה. המונגולים הפקידו את השלטון בעיר בידי הנסיך האיובי של חומס, והמשיכו במסעות כיבושיהם דרומה לעבר דמשק, אותה כבשו בתחילת חודש מרץ. אולם חמישה חודשים לאחר מכן יצאו הממלוכים במשלחת צבאית ממצרים וכבשו את דמשק מידי המונגולים ב-8 בספטמבר 1260. כחודש לאחר מכן השתלטו הממלוכים גם על חלב, והציבו בראשה מושל מטעמם. המונגולים ניסו להשתלט על העיר מחדש בחודש דצמבר 1260, אך ללא הצלחה. המונגולים לא אמרו נואש, וב-1271 שבו ותקפו את חלב ממעוז כוחם באסיה הקטנה שמצפון. הם כבשו את חלב, ונסוגו רק כאשר ביברס הגיע לעיר בראש צבאו, אולם עשר שנים לאחר מכן, ב-1280 שוב נכבשה העיר בידי המונגולים. חלב שוחררה על ידי הממלוכים זמן קצר לאחר מכן, והוקמה מחדש ב-1292.
בנובמבר 1400 הגיעו צבאותיו של טימור לנג אל שערי העיר. לאחר קרב שנערך במישור בפתח העיר והוכרע בזכות בוגד מבין הממלוכים בתוך פחות משעה, נפלה העיר לידי המונגולים:
"העיר נכבשה, נהרות דם זרמו ברחובות, ערימות המתים הגיעו עד ראש החומות ויצרו מדרון למדרך הפולשים, עבדיה הרבים של העיר פרצו את השערים במנוסתם המטורפת, כל אוצרות העיר שנאספו משך דורות נלקחו על ידי אנשי הערבות המנצחים, יהודי העיר הונסו אל בתי הכנסת ונשחטו עד האחרון, הנשים הצעירות נאנסו ופירמידה של כעשרים אלף גולגולות הוקמה מחוץ לעיר כעדות אילמת לנקמתו הנוראה של טימור לאנג".
חודש לאחר מכן עזב טימור לאנג את העיר והמשיך דרומה אל דמשק, ועם נסיגת המונגולים מהמזרח התיכון שבו הממלוכים לשלוט בעיר.
היסטוריה > מהמאה ה-16 עד המאה ה-20

ב-1517 כבשו העות'מאנים את חלב, ו-880 שנות שלטון ערבי בעיר באו לקיצן. באותה עת התגוררו בעיר כ-70,000 תושבים. אף שהייתה לבירת מחוז באימפריה, לא נודעה לחלב חשיבות רבה בתקופה זו, שכן דרכי המסחר בין אסיה לאירופה הועתקו לנתיבים הימיים. את העיר פקדו מספר מגפות דבר ומגפת כולרה ב-1823, ורעידת אדמה קשה הסבה לה נזקים ב-1822. מכה נוספת ניחתה על כלכלת העיר עם פתיחתה של תעלת סואץ ב-1869. ב-25 באוקטובר 1918 נכבשה חלב על ידי הכוחות הבריטים. לאחר מלחמת העולם הראשונה והתמוטטות האימפריה העות'מאנית, הייתה חלב לחלק מהמנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון.
המנדט הצרפתי חילק את סוריה לחמש יחידות שלטוניות, וצפון סוריה היה ל"מדינת חלב" (État d'Alep; دولة حلب). ישות זו התקיימה בין ספטמבר 1920 ל-1925 ובירתה שכנה בחלב. בתקופה זו ידעה העיר פריחה מחודשת, והקהילה היהודית כמו גם הקהילות הנוצריות השונות, שהיוו ביחד כשליש מתושבי העיר, שגשגו. בראש המדינה עמדו המושל הצרפתי וועדה בת ארבעה חברים שהופקדו על ענייני הפנים, המשפט, המסחר וחקלאות והאוצר. ועדה זו בוטלה ב-1923 כאשר הצרפתים הכריזו על הקמתה של "הפדרציה הסורית" (la Fédération Syrienne) שאיחדה שלוש ממדינות המנדט: חלב, דמשק והמדינה העלווית. הפדרציה הפכה למדינת סוריה (l'État de Syrie) ב-1 בינואר 1925 ובירתה נקבעה בדמשק. צעד זה נטל מחלב את חשיבותה כמרכז שלטוני, והתפתחותה נבלמה. מכה נוספת לכלכלה המקומית ניחתה על העיר כאשר הצרפתים ויתרו על סנג'ק אלכסנדרטה שהיה למדינת האטיי ב-1937, ולאחר מכן סופח לטורקיה ב-1939. סוריה הכריזה על עצמאותה ב-1941 אך רק ב-1 בינואר 1944 הוכרה כרפובליקה עצמאית.
היסטוריה > מלחמת האזרחים בסוריה

בתחילת 2011 פרצה מלחמת האזרחים בסוריה, אך במשך אותה שנה נשמר השקט בחלב, למעט מספר הפגנות מטעם המורדים והשלטון המרכזי. ב-10 בפברואר 2012 התפוצצו בעיר שתי מכוניות תופת מחוץ למתקני צבא ומודיעין, 28 איש נהרגו ומאות נפצעו. ב-18 ביולי 2012 התפוצצה מכונית תופת ברובע מגורים, וגרמה למותם של שלושה בני אדם ולעשרות פצועים. מאז יולי 2012 העיר הייתה מחולקת בין המורדים במזרחה לבין המשטר במערבה. ב-24 ביולי 2012 פתח צבא סוריה במתקפה כבדה נגד מעוזי המורדים בעיר, והיא הייתה לזירת קרבות בין הצדדים הניצים. ב-4 באוגוסט 2012 הפציצו מטוסי חיל האוויר הסורי מספר שכונות בעיר. בינואר 2013 השתלט ארגון הטרור הסלפי ג'בהת א-נוסרה על חלק מהעיר, והנהיג בה את חוקי השריעה. לפי דיווחים, בשנת 2013, כעשרה בני אדם נהרגו בעיר בכל יום.
בתחילת פברואר 2016 פתח צבא סוריה במתקפה על המורדים בחלב, בליווי הפצצות של חיל האוויר הרוסי, והטיל מצור על העיר. כ-500 תושבים נהרגו, ועשרות אלפים הפכו לפליטים וברחו מהעיר לגבול טורקיה. ביולי 2016 השלימו כוחות הממשלה את כיתור העיר, וניתקו את כל קווי האספקה של המורדים. אולם ב-6 באוגוסט הצליחו המורדים לפרוץ את המצור. הלחימה נמשכה בהפצצות כבדות של צבא סוריה על העיר, שהביאה בהדרגה לכיבוש רוב חלקי העיר בידי צבא סוריה, בסיוע צבא רוסיה וחזבאללה. ב-12 בדצמבר השלימו כוחות הנשיא בשאר אל-אסד את כיבוש העיר, לאחר שכבשו את שש השכונות הנותרות שבהן שלטו ארגוני המורדים. באותו יום ביצעו חיילים בצבא אסד וכוחות חזבאללה מעשי טבח ונקמה בשכונות המזרחיות שהיו בשליטת המורדים, ורצחו כ-200 איש. לאחר הכיבוש עסקו הכוחות הסורים בפינוי מוקשים, ונתמכו בגדוד של 400 חיילי המשטרה הצבאית של רוסיה, שעסקו באבטחה ושמירת הסדר בעיר, סיוע לכוחות הסורים, אבטחת אנשי מרכז התיאום ואנשי הרפואה הרוסים הפועלים בעיר. בפברואר 2017 החלו להיראות סימנים ראשונים לשיקום, משחודש קו הרכבת בעיר ועסקים החלו להיפתח מחדש.
ב-15 באפריל 2017 אירע פיצוץ עז של מכונית תופת סמוך לחלב, בו נהרגו יותר מ-126 איש (ביניהם כ-80 ילדים) ונפצעו עוד 55 אנשים. בנובמבר אותה שנה נערך פסטיבל קניות במטרה לקדם את התעשייה העירונית. בפברואר 2018, לוחמי היחידות להגנת העם נסוגו מהעיר כדי לבלום מתקפה של צבא טורקיה, מה שאפשר לכוחותיו של אסד לכבוש מחדש מחוזות שהיו בשליטתם בעבר. בפברואר 2020 כוחות הממשלה כבשו את המאחזים האחרונים של המורדים במערב העיר חלב ובכך כבשו את העיר כולה והשיגו שליטה מלאה עליה.
בנובמבר 2024, פתחו המורדים במתקפה באזור שגרמה לנפילתה לידי האופוזיציה הסורית.
כלכלה ותחבורה

כלכלתה של חלב מבוססת על העורף החקלאי שלה, ועל עיבוד ויצוא גידולים חקלאיים כמו חיטה, כותנה, זיתים, פיסטוק (או "פיסטוק חלבי") וכן כבשים. בשנות בצורת תושבי הכפרים והעיירות מעמק הזהב, עוזבים אותם ומגיעים לעבוד בעיר בעיקר מאזור העיירה תדף ומהעיר אל באב הנמצאות במרחק כ-35 קילומטרים מצפון מזרח לחלב. בנוסף לכך היא משמשת כמרכז למנהל ולשירותים במחוז חלב. על בסיס אגם אסד המלאכותי, שנוצר על ידי סגירת סכר טבקה בשנת 1974, מבוססת תשתית חקלאות ודיג.
העיר נודעת בתעשיית הסבון שלה שזכה לשם "סבון חלב" (صابون حلبي; Savon d'Alep). הסבון מופק משמן זית, ער אציל, נתרן הידרוקסידי ומים, והוא מיוצר בעיר בשיטה מסורתית מאז העת העתיקה. סבון חלב נחשב לסבון המוצק העתיק ביותר בעולם, והוא התפשט משך מאות שנות סחר ברחבי אגן הים התיכון. נוסף על חלב מיוצר הסבון בעיקר במרסיי שם הוא מוכר כ"סבון מרסיי" (Savon de Marseille). ייצור הסבון מתחיל בחודש נובמבר כאשר שמן הזית מופק מהזיתים, ובסיום התהליך מתקבל סבון ירקרק המונח להתייבש באוויר הפתוח משך תשעה חודשים לפחות. בתקופה זו הופך הסבון לחום, ורק חלקו הפנימי שומר על צבעו הירוק המקורי. הוא משווק בצורת קוביות סבון שעליהם מוטבע שם היצרן.
מסילת הרכבת החיג'אזית הגיעה לחלב מצפון ב-1906, וב-1912 הושלם חיבור העיר דרומה לדמשק. הנהלת חברת הרכבת הסורית (Chemins de Fer Syriens או CFS) שוכנת בחלב, וכיום פוקדות אותה רכבות בינלאומיות מאיסטנבול ומטהראן המופעלות על ידי חברת הרכבות הלאומית של הרפובליקה הטורקית. מסילות רכבת מחברות את העיר דרומה לדמשק, לחמאת ולחומס, מערבה ללטקיה ולחוף הים התיכון, מזרחה לעמק הפרת ולעיר קמישלי וצפונה לעבר הגבול הטורקי.
דרומית-מזרחית לחלב שוכן שדה התעופה הבינלאומי חלב (مطار حلب الدولي). השדה משמש כבסיסה המשני של חברת הדגל הסורית סיריאן איירליינס, ויוצאות ממנו טיסות לרחבי המזרח התיכון ולאירופה. בשדה מסלול טיסה בודד (09/27) באורך של 9,547 רגל (2,910 מטר). בשדה ארבעה שערי עלייה למטוס באמצעות גשרי עלייה למטוס, והוא מסוגל לטפל בתנועת נוסעים שנתית של כ-1.5 מיליון נוסעים. בשנת 2005 עברו דרך השדה 487,471 נוסעים, לעומת 279,732 בלבד בשנת 2000. היקף המטען המשונע דרך השדה עמד בשנת 2005 על 2,825 טון. שדה התעופה נסגר בינואר 2013 בשל מלחמת האזרחים. בעקבות השתלטות הממשלה על מזרח העיר, יצאה טיסת ניסוי משדה התעופה ב-6 בינואר 2017, לראשונה מזה 4 שנים, לפני פתיחה מלאה של שדה התעופה.
אוכלוסייה, דת, חינוך וספורט

רוב תושבי העיר הם מוסלמים סונים, רובם ערבים והיתר כורדים, אך בעיר ייצוג ללאומים רבים, ובהם צ'רקסים, אלבנים, ארמים, בוסנים, בולגרים, צ'צ'נים, קברדינים וטורקים. בעיר אוכלוסייה נוצרית ניכרת, ופועלות בה מספר קהילות נוצריות מזרחיות, בעיקר של הכנסייה האפוסטולית הארמנית ושל הכנסייה הסורית-אורתודוקסית.
בחלב התקיימה נוכחות יהודית מאז סוף תקופת בית ראשון, ולפני קום מדינת ישראל מנתה הקהילה כ-17,000 איש. מאז ועד סוף המאה ה-20 עזבו היהודים את חלב טיפין טיפין, וכיום מתגוררות בה משפחות יהודיות בודדות (ראו להלן).
"אוניברסיטת חלב" (جامعة حلب) היא אוניברסיטה ציבורית, והיא השנייה בגודלה במדינה. תחילתו של המוסד בהקמתה של הפקולטה להנדסה בעיר ב-1946, וזו הייתה שלוחה של אוניברסיטת דמשק, האוניברסיטה היחידה בסוריה באותה עת. האוניברסיטה נוסדה ב-1960 מכוח חוק שהתקבל ב-1958 ולפקולטה להנדסה נוספה פקולטה לחקלאות. כיום כוללת האוניברסיטה 20 פקולטות בסך הכל, ובהן פקולטות לאדריכלות, הנדסה בתחומים שונים, רפואה, מדעים, כלכלה, רוקחות, משפטים, אמנות, מדעי הרוח ולחינוך. בנוסף מסונפים לאוניברסיטה שלושה בתי חולים. "האוניברסיטה הפרטית למדע ולאמנות" (جامعة العلوم والفنون; Private University of Science and Arts או PUSA) החלה לפעול ב-25 באוקטובר 2003 ובמסגרתה פקולטות להנדסת בניין, לאמנות ולארכאולוגיה. עוד פועלות בעיר אוניברסיטת קורדובה הפרטית, אוניברסיטת א-שהבאא, "האוניברסיטה הערבית-אמריקאית לטכנולוגיה" (The Arab American University for Technology או AAUT), ושלוחה של "אוניברסיטת אל-איתיחד" (جامعة الإتحاد).
ענף הספורט הפופולרי בעיר הוא הכדורגל. בעונת 2007–2008 שיחקו שתי קבוצות מהעיר בליגה הסורית העליונה (الدوري السوري): קבוצת אל-איתיחאד (الاتحاد) שנוסדה ב-1953 ואשר זכתה באליפות המדינה שש פעמים, וקבוצת אל-חוריה (الحرية) שנוסדה ב-1952 ואשר זכתה באליפות המדינה בשתי הזדמנויות. האצטדיון הבינלאומי בחלב (ستاد حلب الدولي) נחשב לאצטדיון הלאומי בסוריה, הוא נחנך בשנת 2007 ובו מקומות ל-61,000 צופים. אצטדיון נוסף בחלב הוא אצטדיון אל-חמדאניה (ستاد الحمدانية) ובו 18,000 מקומות ישיבה ו-7,000 מקומות עמידה.
בלב העיר העתיקה שוכן המוזיאון הלאומי של חלב שהוא מוזיאון לארכאולוגיה ואמנות מודרנית. המוזיאון נפתח ב-1931. בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה, המוזיאון נסגר למבקרים.
העיר העתיקה בחלב

העיר העתיקה של חלב מוקפת חומה באורך של כחמישה ק"מ וצורתה היא כשל ריבוע שכל אחת מצלעותיו היא באורך של כ-1.5 ק"מ. שטחה כ-2 קמ"ר, אך יחד עם הרבעים העתיקים שמחוץ לחומות, היא משתרעת על שטח של 3.55 קמ"ר, ואורכם הכולל של רחובותיה וסמטאותיה מגיע לכ-300 ק"מ. בין שנות ה-50 לשנות ה-70 נהרסו חלקים גדולים מהרובע העתיק כדי לפנות מקום לדרכים חדשות ולבתי מגורים, ושטחה המקורי של העיר העתיקה הצטמצם מ-4.18 קמ"ר לשטחה הנוכחי. עובדה זו עיכבה את הכרזתה של העיר העתיקה כאתר מורשת עולמית מ-1978 עד 1986, ועד שניתנו התחייבויות מתאימות להפסקת ההרס ולשימור הקיים. מאז שנות ה-90 נעשים מאמצים לשימור ולשחזור הרובע לפי תוכנית שזכתה בשנת 2004 בפרס מטעם אוניברסיטת הרווארד. בשנת 2004 התגוררו בעיר העתיקה כ-118,000 תושבים, והיו בה כ-30,000 מקומות עבודה.
העיר העתיקה בחלב > שערי העיר

בחומות העיר קבועים כיום שבעה מתוך שמונה שערים ששכנו בה עד המאה ה-20:
"באב אל-חדיד" (باب الحديد – "שער הפלדה" – נקודה A במפה) ניצב בפינה הצפון-מזרחית של העיר וצורתו הנוכחית הוענקה לו ב-1509. הוא זכה בשמו בשל כך ששכן סמוך לרובע הנפחים.
"באב אל-אחמר" (باب الأحمر – "השער האדום" - נקודה B במפה) ו"באב א-נראב" (باب النراب – "שער הסכין" – נקודה C במפה) ניצבים מדרום לו לאורך החומה המזרחית.
"באב אל-מקאם" (باب المقام - "שער מקאם" - נקודה D במפה) ניצב במרכזה של החומה הדרומית מאז שנת 1230, ודרכו עברה הדרך מהמצודה אל מקאמאת. הוא עוצב בפאר ונראה כי שימש לצרכים טקסיים ולמעבר תהלוכות, ולא לצרכים צבאיים. דבר זה מוסק מכך שאין בו מגדלי שמירה, יש בו שלושה פתחים במקום פתח בודד, והדרך העוברת דרכו היא בציר ישר ללא פניות.
"באב קינסרין" (باب قنسرين – "שער קינסרין" – נקודה E במפה) נקרא על שם קינסרין אליה הוביל. הוא הוקם במאה ה-10 ושופץ לחלוטין ב-1256 כאשר האזור הדרום-מערבי של העיר חודש. משני צדדיו ניצבים שני מגדלים - המערבי מתנשא לגובה של 18 מטר וגובהו של המזרחי הוא 26 מטר. הקשת בראש השער היא בסגנון איובי והפתח מוביל למספר חדרים שתקרתם עשויה בצורת קמרון צולב. החדרים ערוכים סביב חצר מרכזית ובה באר, מאגר מים טחנות קמח ושמן. בשער שוכן גם מקום פולחן קטן.
"באב אנטקיה" (باب انطاكية – "שער אנטקיה" – נקודה F במפה) קיבל את שמו מהעיר אנטקיה שבטורקיה, אליה הוא פונה. הוא ניצב במרכז החומה המערבית של העיר, והוא אחד משעריה העתיקים. הוא נבנה במאה ה-10 במקום בו ניצב שער קודם ושוחזר מספר פעמים לאחר מכן ועד 1422. משני צדדיו של השער שני מגדלים ובדרומי מקום פולחן.
"באב אל-פרג'" (باب الفرج – "שער הגאולה" – נקודה G במפה) המכונה גם "שער גן עדן" שכן בפינה הצפון-מערבית של העיר העתיקה, אך נהרס ב-1904 ופינה את מקומו לרחבה גדולה הנושאת את שמו. מאז 1978 נערכות עבודות לשיקומו של האזור.
"באב א-נאסר" (باب النصر – "שער הניצחון" – נקודה H במפה) שוכן במרכז החומה הצפונית של העיר, ובמקור נקרא "באב אל-יהוד" (שער היהודים) בשל כך ששכן בסמוך מצפון לרובע היהודי. ב-1212 נבנה השער מחדש והמעבר הישיר דרכו פינה את מקומו לשורה של חדרים המחייבים את העוברים דרכו לפנות מספר פעמים. בתקופת השלטון העות'מאני נפער פתח בשער כדי לאפשר מעבר כלי רכב.
העיר העתיקה בחלב > המסגד הגדול

המסגד הגדול (الجامع الكبير) או מסגד אומיה (جامع أمية - מפה - 6) הוא המסגד החשוב בעיר, והוא שוכן בסמוך ממערב למצודה. הוא הוקם בתקופת בית אומיה והושלם בשנת 715, במקום בו ניצבו אגורה הלניסטית, מקדש רומי ולאחר מכן הגן של הקתדרלה הביזנטית שהוקדשה לפלוויה יוליה הלנה, אמו של הקיסר קונסטנטינוס. ב-1159 כילתה שרפה את המבנה, והוא הוקם מחדש ב-1169. מחוץ למסגד שכן מינרט רבוע בגובה של 45 מטר, אשר נהרס ב-24 באפריל 2013 במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. המינרט שופץ לראשונה ב-1090, והוא עוטר בכתובות בכתב כופי ובדוגמאות של קשתות ועמודים. המסגד נבזז על ידי המונגולים ב-1260 ויסודותיו התערערו במשך השנים כתוצאה משריפות ומרעידות אדמה. לאחרונה שוקם המסגד בשנת 2003.
המסגד ערוך סביב חצר גדולה באורך של כ-80 מטר וברוחב של כ-50 מטר. החצר מרוצפת באבנים שחורות ולבנות הערוכות בדוגמאות גאומטריות, ולאורכה ארקדה. במרכזה שני אגני טהרה, ואולם התפילה המרכזי שוכן מדרום לה, ובו מינבר מעץ מהמאה ה-15 ומחראב מעוטר. לצידו של המיחרב חדר קטן שבו לפי המסורת שמור ראשו של זכריה, אביו של יוחנן המטביל. התקרה מתקופת הממלוכים עשויה מקמרונות צולבים וכיפה קטנה מונחת במרכזה.
מראה כללי של המסגד (לפני הריסת הצריח בשנת 2013)
מראה בחצר המסגד
אגני הטהרה בחצר המסגד
הארקאדה במסגד
העיר העתיקה בחלב > מסגד ומדרסת פירדאוס

מסגד ומדרסת פירדאוס שוכנים מחוץ לחומות העיר, דרומית-מערבית ל"באב אל-מקאם" (מפה - D). המבנה הוקם על ידי האיובים ושגשג במאה ה-13. הבניין נושא אחת-עשרה כיפות, וארבע כניסות הוליכו אליו בעבר, אך כיום שלוש מהן חסומות. הכניסה המזרחית מובילה אל פרוזדור מקורה בקמרון חבית הנפתח אל חצר מרכזית בצורת מלבן. סביב החצר ארקדה מצידה המזרחי, המערבי והדרומי, וזו מובילה לשלושה אולמות מגורים גדולים. האולם הדרומי משמש כמסגד ובו מחראב עשוי משיש לבן, פורפיר אדום ודיוריט ירוק. מול המסגד שוכנים שני חדרי הלימודים ובאחד מהם שלוש נישות חצובות בקיר המשמשות להנחת ספרי הלימוד.