stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טורו טאקמיצו
ביוגרפיה > יצירות מאוחרות: ים טונאלי

בהרצאה בטוקיו בשנת 1984, זיהה טאקמיצו מוטיב מלודי ביצירתו "קריאות רחוקות. מרחיקות לכת!" (לכינור ותזמורת, 1980), החוזר ומופיע ביצירותיו המאוחרות:
רציתי לתכנן "ים" טונאלי. כאן ה"ים" הוא מי במול-מי-לה, מוטיב עולה תלת-צלילי, המורכב מחצי טון ומקוורטה זכה. [...ב"קריאות רחוקות"] מוטיב זה נמשך כלפי מעלה מ-לה בשתי טרצות גדולות וטרצה קטנה אחת [...] באמצעות התבניות האלה קבעתי את "ים הטונאליות", שממנו זורמים הרבה אקורדים כל-טונאליים.
דברים אלה של טאקמיצו מבליטים את המגמות המשתנות בסגנונו מסוף שנות ה-70 אל שנות ה-80, שתוארו כ"שימוש מוגבר בחומר דיאטוני [...עם] התייחסויות להרמוניית טרצות והצללות ג'אז", שאיננו נותן, עם זאת, תחושה של "טונאליות בקנה מידה גדול"..רבות מן היצירות מתקופה זו נושאות שמות, הכוללים התייחסות למים: "לעבר הים" (1981), "עץ הגשם" ו"הגשם בא" (1982), "שטף הנהר" ו"אני שומע את המים חולמים" (1987). טאקמיצו כתב בהערותיו לפרטיטורה של "הגשם בא" כי [...] "באוסף השלם המוכתר בשם, נופי מים' [...] הייתה זו כוונת המלחין ליצור סדרת יצירות העוברות, כמוהן כמושאן, תמורות שונות, ששיאן בים של טונאליות.
ביצירות הללו לכל אורכן בולט המוטיב S-מי-לה (שיידון בהמשך), ממנו עולה דגש מוגבר על היסוד המלודי במוזיקה של טאקמיצו, שראשיתו בתקופה מאוחרת זו.
נקודות עוגב מילאו תפקיד גדל והולך בחשיבותו במוזיקה של טאקמיצו במהלך תקופה זו, כמו ב"סיעה נוחתת בגן מחומש". ב"חלום/חלון (תזמורת, 1985) נקודת עוגב על רה משמשת כנקודת עיגון, המאגדת יחדיו הצהרות של מחווה מוטיבית מרשימה בת ארבעה צלילים, החוזרת ונשנית במופעים אינסטרומנטליים ורתמיים שונים לכל אורך היצירה. לעיתים רחוקות מאוד, אפשר למצוא התייחסויות מוגמרות לטונאליות דיאטונית, במקרים רבים תוך אזכורים הרמוניים למלחינים מראשית המאה ה-20 ולפניה - לדוגמה, "תיקים" לגיטרה (1974), שיש בה מובאות במן המתאוס פסיון של באך, ו"עץ משפחה" לקריין ותזמורת (1984), המחזיר לזיכרון את השפה המוזיקלית של ראוול והשיר הפופולרי האמריקאי.
בשלב זה, מעשה החיבור של טאקמיצו בין המוזיקה המסורתית (אם מיפן ואם ממקורות אחרים במזרח הרחוק) לבין סגנון כתיבתו המערבי לבש אופי מתואם וממוזג הרבה יותר. טאקמיצו ציין, "ללא ספק [...] ארצות העולם ותרבויותיהן השונות החלו במסע לקראת אחדות גאוגרפית והיסטורית של כל העמים [...] הישן והחדש מתקיים בתוכי במשקל שווה.
לקראת סוף חייו, תכנן טאקמיצו להשלים אופרה, בשיתוף פעולה עם הסופר בארי גיפורד והבמאי דניאל שמיד, לפי הזמנת האופרה הלאומית של ליון בצרפת. הוא עמד בתהליך פרסום תוכנית למבנה המוזיקלי והדרמטי שלה עם קנזאבורו אואה, אך מת לפני השלמת העבודה. בן 65 היה במותו.טורו טאקמיצו מת מדלקת ריאות תוך כדי טיפול במחלת הסרטן, ב-20 בפברואר 1996.
מורשת

בחוברת זיכרון של "סקירת מוזיקה בת זמננו" כתב ג'ו קונדו, "מאליו יובן, שטאקמיצו הוא בין חשובי המלחינים בתולדות המוזיקה היפנית. הוא היה גם במלחין היפני הראשון שזכה להכרה מלאה במערב, ונשאר אור מנחה לדורות צעירים של מלחינים יפנים."
המלחין פיטר ליברסון נתן ביטוי לרגשותיו בדברים שכתב בתוכנייה של יצירתו, "האוקיינוס שיש לו מזרח ומערב" שכתב לזכר טאקמיצו: "את הזמן הרב ביותר ביליתי עם טורו בטוקיו כשהוזמנתי כמלחין אורח בפסטיבל "מוזיקה היום" שלו בשנת 1987. גם הפסנתרן פיטר סרקין והמלחין אוליבר קנוסן היו שם, והצ'לן פרד שרי. אף כי היה המבוגר ביותר בקבוצה שלנו, קשיש מאתנו בשנים רבות, הוא ישב עמנו מדי לילה והתחרה איתנו בהצלחה בשתייה כדת. קיבלתי אישור להתרשמותי מטורו כאדם, החי את חייו כמשורר זן מסורתי".
האזנה

Toru Takemitsu at the Avant Garde Project
Richard Stoltzman and Chris Comer discuss the Takemitsu Clarinet Concerto Fantasma/Cantos (29 November 2005)
Toru Takemitsu: Air, John McMurtery, flute
Toru Takemitsu: Voice, John McMurtery, flute
לקריאה נוספת

Burt, Peter (2001). The Music of Toru Takemitsu. Cambridge University Press. ISBN 0521782201.
Ohtake, Noriko (1993). Creative sources for the Music of Toru Takemitsu. Scolar Press. ISBN 0859679543.
Takemitsu, Toru (1995). Confronting Silence. Fallen Leaf Press. ISBN 0914913360.
Kreidy, Ziad (2009). TAKEMITSU à l’écoute de l’inaudible. L'Harmattan. ISBN 978-2-296-07763-8.
Takemitsu, Tōru, with Cronin, Tania & Tann, Hilary, "Afterword", Perspectives of New Music, vol. 27, no. 2 (Summer, 1989), 205–214, accessible at JSTOR, (subscription access)
Takemitsu, Tōru, (trans. Adachi, Sumi with Reynolds, Roger), "Mirrors", Perspectives of New Music, vol. 30 no. 1 (Winter, 1992), 36–80 accessible at JSTOR, (subscription access)
Takemitsu, Tōru, (trans. Hugh de Ferranti) "One Sound", Contemporary Music Review, vol. 8, part 2, (Harwood, 1994), 3–4, accessible at informaworld (subscription access) info, dx.dol.org
Takemitsu, Tōru, "Contemporary Music in Japan", Perspectives of New Music, vol. 27 no. 2 (Summer, 1989), 198–204 accessible at JSTOR, (subscription access)
Koozin, Timothy, "Traversing distances: pitch organization, gesture and imagery in the late works of Tōru Takemitsu", Contemporary Music Review, vol. 21, no.4, (Taylor and Francis, 2002), 17–34 accessible at informaworld (subscription access)
Nuss, Steven, "Hearing 'Japanese', hearing Takemitsu", Contemporary Music Review, vol. 21, no.4, (Taylor and Francis, 2002), 35–71 accessible at informaworld (subscription access)
קרב קטסיפון (1915)

מייג'ור גנרל צ'ארלס טאונסנד - מפקד המערכה
נוראדין איברהים פאשה - מפקד הכח הטורקי
חורבות קטסיפון (1864)
חיילים בריטים במהלך הקרב בקטסיפון
קרב קטסיפון התחולל בקטסיפון שמדרום מזרח לבגדאד במהלך נובמבר 1915 בין הצבא הבריטי לצבא האימפריה העות'מאנית במהלך המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה. הקרב היה חלק מהמאמץ הראשי של הבריטים לכבוש את בגדאד ולסלק את הצבא הטורקי ממסופוטמיה. הקרב הסתיים ללא הכרעה והביא את הבריטים לסגת בחזרה לכות.
רקע

עוד לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה התקיים מאזן כוחות מתוח בין הבריטים והטורקים באזור כשהטורקים שלטו במסופוטמיה והיו בעלי גישה למפרץ הפרסי בעוד שהבריטים פעלו להגן על האינטרסים שלהם בשדות הפקת הנפט ומתקני עיבוד הנפט באיראן שמרכזם היה בעיר אבאדאן ותופעלו על ידי חברת הנפט האנגלו-איראנית.
עם פרוץ המלחמה מצאו עצמם שתי המעצמות משני צידי המתרס. בעוד שהבריטים נתנו קדימות לאזור זה כדי להבטיח את המשך הזרמת הנפט במפרץ הפרסי הרי שהטורקים ייחסו חשיבות נמוכה למסופוטמיה ודיללו, בהתאם לכך, את צבאם בגזרה זו לטובת תגבור כוחותיהם במערכה על סיני וארץ ישראל ומערכה בקווקז.
מתחילת הפלישה הבריטית לשאט אל ערב ב-1914 ועד קרב זה נחלו הבריטים סדרה של ניצחונות תוך שהם מתקדמים במעלה נהר החידקל. בהקשר של ההכנות של הבריטים למערכה לכיבוש בגדאד יש לבחון את הנושאים הבאים:
עם התקדמות הבריטים לבגדאד התגבר הוויכוח בפיקוד הבריטי ובמשרד המלחמה על מטרות המערכה במסופוטמיה. מצד אחד עמדו המצדדים בשמירה על המטרות המקוריות, דהיינו הגנה על שדות הנפט בפרס ועל נתיבי השיט של המיכליות במפרץ הפרסי ומצד שני נוצר לחץ לניצול הצלחה על מנת לכבוש את בגדאד ולגרש את הטורקים ממסופוטמיה. בסופו של דבר גברו הקולות שקראו להמשיך במערכה לכיבוש בגדאד.
עם התרחקות הכוחות הלוחמים (כ-700 ק"מ) ממרכז הצבא הבריטי בבצרה התארכו קווי האספקה ועלה הקושי לתמוך, לוגיסטית ורפואית, ביחידות הבריטיות הקדמיות. קשיים אלו הביאו להחלשה של היחידות שסבלו ממחסור הולך וגדל בכח אדם, נשק, תחמושת וציוד רפואי לאחר שהתמודדו, במהלך השה, בשרשרת קרבות מתישה.
לאחר סדרת הניצחונות הבריטים חל כרסום בהערכה למפקד הטורקי נוראדין איברהים פאשה בקרב הפיקוד הבריטי דבר שהביא לשאננות וזלזול.
בניגוד לעדיפות הנמוכה שייחס הפיקוד העות'מאני לזירת מסופוטמיה בתחילת 1915 הרי שעם התקרבות הבריטים לבגדאד החלו הטורקים לתגבר את כוחותיהם בכוחות מזירות אחרות וכך מול החלשות הבריטים התחזקו הטורקים.
קרבות מקדימים

המערכה במסופוטמיה החלה בנובמבר 1914 ועד קרב קטסיפון התקדמו הבריטים אל פנים עיראק בסדרה של קרבות:
ב-6 בנובמבר 1914 נחתו הבריטים בלעיירה פאו שבשפך נהר הפרת והתקדמו צפון מערבה לאורך הנהרות פרת וחידקל.
מ-11 בנובמבר עד 21 בנובמבר 1914 כבשו הכוחות הבריטים את בצרה במהלך קרב בצרה.
מ-3 בדצמבר עד 9 בנובמבר 1914 כבשו הבריטים את העיר אל קורנה (אנ') במהלך קרב אל-קורנה.
מ-12 באפריל עד 14 באפריל 1915 הדפו הבריטים התקפת נגד טורקית על בצרה במהלך קרב שוויבה.
מ-31 במאי עד 3 ביוני 1915 כבשו הבריטים את העיר עמארה בדרכם לעיר כות.
מ-27 ביוני עד 25 ביולי 1915 כבשו הבריטים את העיר נאסריה במהלך קרב נאסריה והדפו את הטורקים מדרום מסופוטמיה.
מ-27 בספטמבר עד 29 בספטמבר כבשו הבריטים את העיר כות לאחר שהביסו בקרב א-סין כח טורקי גדול שהתבצר בעיירה א-סין במבואות כות.
מטרות המערכה

ההנחיות לכח הבריטי, ששהה בעיר כות, היו להתקדם, לאורך החידקל, ולכבוש את בגדאד.
זירת הקרב

קטסיפון שכנה כ-60 ק"מ במעלה החידקל מצפון מערב לכות וכ-16 ק"מ מדרום מזרח ל-בגדאד. תנועת הכוחות בין כות לבגדאד התאפשרה בעיקר על הגדה הצפונית של החידקל בגלל ביצות והצפות בגדה הדרומית.
קטסיפון הייתה אתר עתיקות מתקופת היותה עיר הבירה של האימפריה הפרתית ובהמשך של האימפריה הפרסית-הסאסאנית. כחלק מביסוס קו הגנה ניצלו הטורקים את קיומה של חומה עתיקה באורך 5 ק"מ ובגובה של 6 מטר ששימשה את הטורקים לתצפיתנים.
הכוחות הלוחמים > צבא בריטניה

הכח הבריטי העיקרי שנשלח למערכה במסופוטמיה היה כח D של חיל המשלוח ההודי בפיקודו של גנרל ג'ון ניקסון כשהיחידה המובילה בכח הייתה הדיוויזיה ה-6 של "פונה" בפיקודו של מייג'ור גנרל צ'ארלס טאונסנד.
טאונסנד, שהוביל את המערכה מהנחיתה במפרץ הפרסי, מונה לפקד גם על המערכה על כיבוש בגדאד. הכוחות שהועמדו לרשותו כללו כ-11,000 חיילים כשרובם מהדיוויזיה ה-6 של "פונה".
הכח היבשתי נתמך על ידי ספינות תותחים שיועדו להקדים את הכוחות במכת אש על הביצורים הטורקים.
הכוחות הלוחמים > הצבא העות'מאני

הצבא העות'מאני החליט להיערך להגנה על בגדאד באזור קטסיפון. לצורך כך הוקמו 2 קוי הגנה מצפון לחידקל. בראש הכוחות המתגוננים עמד נוראדין איברהים פאשה תחת פיקודו של חליל כות ולרשותו עמדו כ-18,000 חיילים תחת פיקוד של 4 דיוויזיות רגלים:
הדיוויזיה ה-35 - השתתפה בקרבות מוקדמים יותר מול הבריטים.
הדיוויזיה ה-38 - השתתפה בקרבות מוקדמים יותר מול הבריטים.
הדיוויזיה ה-45 - דיוויזיה חדשה בה השתלבו חיילים ותיקים ואנשי מילואים.
הדיוויזיה ה-51 - דיוויזיה חדשה בה השתלבו חיילים ותיקים ואנשי מילואים.
כמו כן חוזקו קווי ההגנה בסוללות ארטילריה של 52 תותחים.
מהלך הקרב

לקראת הקרב חילק טאונסנד את כוחותיו ל-4 כוחות משנה כש-3 מהן תוכננו לתקוף ישירות את קו הביצורים הטורקי כשהכח הרביעי תוכנן לאגף את הקו הטורקי דרך הגדה הדרומית מערבית.
מהלך הקרב > 21 בנובמבר 1915

תנועת הכוחות הבריטים לכוון בגדאד החלה עם רדת הלילה של 21 בנובמבר 1915 כדי לפתוח מתקפה עם שחר של היום הבא.
מהלך הקרב > 22 בנובמבר 1915

ההתקפה הבריטית על קו הביצורים הטורקי הקדמי נפתחה ב-22 בנובמבר 1915. הכוחות הבריטים נתקלו בהתנגדות עזה והתקשה להתקדם. מפקד הכח הטורקי, נוראדין, השתמש בתבונה בכוחות העתודה שלו כדי לתגבר את הנקודות בהן הצליחו הבריטים לפרוץ את הקו. ספינות הנהר שהיו אמורות לסייע לכוחות היבשה התקשו להתקדם בגלל מיקוש וחסימות בנהר וכן בגלל ירי ארטילרי.
בסיומו של היום הצליחו הבריטים לכבוש את קו ההגנה הראשון תוך שהם מסבים אבדות כבדות לטורקים אך סובלים בעצמם מאבדות כבדות.
מהלך הקרב > 23 בנובמבר 1915

ב-23 בנובמבר 1915 חידשו הבריטים את ההתקפה על קו ההגה השני אולם לא הצליחו לפרוץ קו זה. במהלך היום יצאו הטורקים למתקפת נגד אך הבריטים הדפו אותה. בסיומו של היום לא נרשמה הכרעה של אף אחד מהצדדים אף על פי שסבלו מנפגעים רבים.
מהלך הקרב > 24 בנובמבר 1915

ב-24 בנובמבר 1915 החליט טאונסנד שהיקף הנפגעים, תשישות החיילים שנותרו והמחסור בציוד, נשק ותחמושת אינם מאפשרים להמשיך המערכה ולכן הורה לחייליו לסגת לכות כדי למלא את הששורות ולחדש את האספקה לחיילים.
נוראדין הורה גם הוא לכוחותיו לסגת מקטסיפון בגלל היקף הנפגעים אך כשנודע לו שהבריטים החלו לסגת הורה ליחידותיו לרדוף אחריהם. דבר זה התאפשר מכיוון שבניגוד לבריטים, קווי האספקה של הטורקים היו קצרים מאוד דבר שאיפשר להם לחזק את כוחותיהם בזמן קצר ולצאת למרדף.
תוצאות הקרב

נפגעים:
צבא בריטניה: כ-4,600 חללים ופצועים
הצבא העות'מאני: כ-6,200 חללים ופצועים
קרב זה המחיש את חשיבות התמיכה הלוגיסטית והרפואית לכוחות הלוחמים ואת ההשפעה של המרחק.
נסיגתם של הבריטים לכות סימן את תחילתו של המצור על כות שם סבלו הבריטים מאחת התבוסות הגדולות ביותר במהלך המלחמה.
לקריאה נוספת

Bruce, A. (n.d.). 22–25 November 1915 – The Battle of Ctesiphon. [Electronic Version] An Illustrated Companion to the First World War.
Millar, Ronald W. (1970). Death of an Army: The Siege of Kut, 1915– 1916. London: Houghton Mifflin.
The Battle of Kut – first hand account of an earlier battle published in an English illustrated magazine in 1916.
Erickson, Edward J. Ottoman Army Effectiveness in World War I: a comparative study. New York: Routledge, 2007.
Erickson, Edward J. Ordered to Die: A history of the Ottoman Army in the First World War Westport, CT, USA: Greenwood Press 2001.
Woodward, David R. "Field Marshal Sir William Robertson", Westport Connecticut & London: Praeger, 1998, ISBN 0-275-95422-6
הערות שוליים

↑  טאונסנד היה בין המתנגדים להמשך המערכה לכיבוש בגדאד אך בסופו של דבר ציית לפקודותיו של ניקסון
↑  השטח מדרום לחידקל היה ביצתי לא עביר לכוחות
↑  למעשה מאוקטובר 1915 מונה קולמר פון דר גולץ במקומו של נוראדין אך במהלך הכנות לקרב הוא היה עדיין בדרך כך שנוראדין היה המפקד בפועל
| המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| כללי | מסילת הברזל ברלין-בגדאד | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| קרבות | 1914: קרב בצרה • קרב אל-קורנה 1915: קרב שוויבה • קרב עמארה • קרב נאסריה • קרב א-סין • קרב קטסיפון 1916: המצור על כות • קרב שייח' סעד • קרב ואדי • קרב אום-אל-האנה • קרב דוג'יילה 1917: קרב כות השני • כיבוש בגדאד • קרב סאמארה • קרב רמאדי הראשון • קרב רמאדי השני 1918: קרב חאן בגדאדי • קרב שרקט • האוטונומיה של נג'ף במלחמת העולם הראשונה | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| יחידות | צבא בריטניה: הצבא הבריטי • חיל המשלוח ההודי • הדיוויזיה השלישית "לאהור" • הדיוויזיה השישית "פונה" • הדיוויזיה השביעית "מירוט" • הדיוויזיה ה-12 ההודית • הדיוויזיה ה-13 "המערבית" • הדיוויזיה ה-14 ההודית • הדיוויזיה ה-15 ההודית • הדיוויזיה ה-17 ההודית • הדיוויזיה ה-18 ההודית הצבא העות'מאני: הארמייה השישית | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אישים | צבא בריטניה: ג'ון ניקסון • צ'ארלס טאונסנד • ג'ורג' פרדריק גורינג • פרסי לייק • פנטון איילמאר • פרדריק סטנלי מוד • ג'ורג יאנגהאזבנד • אלכסנדר קוב • ויליאם מרשל הצבא העות'מאני: אנוור פאשה • קולמר פון דר גולץ • נוראדין איברהים פאשה • סולימאן אסקרי ביי • חליל כות • מוסה קזם קראבקיר • עלי איחסן סביס • איסמעיל האקי ביי (אנ') | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אתרים | אנדרטת בצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בעמארה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבגדאד • בית הקברות הצבאי הבריטי בכות • שער הודו | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| תוצאות | הפסקת האש של מודרוס • הסכם סוור | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535958005171  LCCN: sh85034539
בית ספר שדה כפר עציון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית ספר שדה 
 מיקום:  כפר עציון 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°38′53″N 35°06′52″E﻿ / ﻿31.64796944°N 35.11453056°E﻿ / 31.64796944; 35.11453056
 www.k-etzion.co.il
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) בית ספר שדה כפר עציון(למפת הרי ירושלים רגילה) בית ספר שדה כפר עציון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית ספר שדה כפר עציון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית ספר שדה כפר עציון he
 
גן ארכאולוגי, בחזית מבנה בית ספר שדה כפר עציון.
בית ספר שדה כפר עציון נמצא ביישוב כפר עציון. בית הספר עוסק בהדרכות טיולים בכל מרחב גוש עציון, הרי יהודה, ירושלים, מדבר יהודה ושפלת יהודה והנגב.
בית-ספר שדה כפר-עציון נוסד סמוך לחידוש היישוב היהודי בגוש-עציון, מיד לאחר מלחמת ששת הימים, בשיתוף החברה להגנת הטבע ביוזמתו של יהושע כהן משדה בוקר. נכון לשנת 2008, ההדרכה שמעניק בית הספר היא בשיתוף עם החברה להגנת הטבע אך האכסניה היא עצמאית.
בית הספר עורך סדרה של טיולים על הקשר בין ארץ ישראל לבין התנ"ך: נושאי הלימוד: מראשית ממלכת ישראל המאוחדת עד שתי מדינות לעם אחד, לטייל עם התנ"ך - תקופת הממלכה המאוחדת, " קום התהלך בארץ" - בארץ יהודה, סיור לאור המקורות, סדרת סיורים בארץ יהודה, סיורים בעקבות חידושים בארכאולוגיה של ארץ ישראל, חוג אלונים לחובבי בוטניקה וטיול מאורגן בשביל ישראל.
פעילויות מיוחדות לנוער נערכות תוך הפרדה בין בנים לבין בנות. פעילויות אלו כוללות מסעות נודדים לשלושה ימים מכפר עציון לירושלים, לשפלת יהודה ולסיירים: גלישות וסיורי מערות.
סדרה של מחנות למבוגרים ולנערים לשם ביצוע חפירות ארכאולוגיות באתר "חורבת ג'ומג'ום" מימי מרד בר כוכבא בהדרכת ארכאולוג מאוניברסיטת בר-אילן.
בית הספר מתמחה בין היתר בטיולים לעבר הירדן המזרחי. במסגרת בית הספר נערכו השתלמות למדריכי טיולים, מורי-דרך וחובבי ידיעת הארץ, וכן טיול אל קניוני מואב - נחל ארנון ונחל זרד. כן נערך מסע ג'יפים בדרום ירדן: עקבה, ואדי ראם, פטרה וואדי נמלה בדרך הבשמים.
במרוצת השנה נערכים קורסים, הכוללים בין שמונה ל-20 סיורים, בנושאים: לטייל עם התנ"ך, מדינה קמה בסערת מלחמה, בוטניקה ברחבי ארץ יהודה, אתרים ארכאולוגיים חדשים, סיורים למטיבי-לכת ולאור מקורות בתולדות העם והארץ.
בית-הספר מקיים אכסניה בעלת 30 חדרים ומתאימה לאירוח של עד-150 איש. בנוסף קיימים במקום "מאהל בדואי", חדר אוכל ברמות כשרות שונות, מתקני ספורט ופנאי ואולם הרצאות.
לקריאה נוספת

יפעת ארליך, חוזרים לשטח, נקודה, יוני 2008
יקום מארוול

עטיפת החוברת Civil War Files #1 מספטמבר 2006, אמנות מאת סטיב מק'ניבן.
יקום מארוול (באנגלית: Marvel Universe) הוא יקום בדיוני בעל קו עלילה משותף שמתרחש בסדרות הקומיקס השונות של חברת מארוול קומיקס, המקום בו חיים גיבורי-העל המוכרים ביותר של החברה, ביניהם קפטן אמריקה, איירון מן, תור, ספיידרמן, הענק הירוק, הוקאיי, האלמנה השחורה, ארבעת המופלאים, דרדוויל, אקס-מן, נאמור, סברה, דוקטור סטריינג', גוסט ריידר והמעניש. בנוסף, יקום מארוול מתואר כחלק מ"מולטי-יקום" אותו יצרה חברת מארוול קומיקס, והוא בנוי ממיליארדי יקומים נפרדים המתקיימים באופן סימולטני בלי להשפיע אחד על השני. בהקשר זה, המונח "יקום מארוול" מתייחס להמשכיות המרכזית, הידועה בשם "ארץ-616".
בין חוברות הקומיקס העיקריות נוצרים לעיתים קרוסאוברים.
היסטוריה

למרות שהרעיון של יקום משותף אינו חדש לקומיקס בשנת 1961, הכותב והעורך סטן לי יצר יחד עם אמנים כג'ק קירבי וסטיב דיטקו סדרת כותרים, בהם לאירועים בסדרה אחת יש השלכות על סדרות אחרות, וסיפורים בהמשכים יראו את התפתחות הדמויות ושינויין עקב האירועים. דמויות מפתח בסדרת כותרים אחת יופיעו בהופעות אורח בסדרות אחרות. בסופו של דבר, רבים מגיבורי העל התקבצו יחדיו לקבוצה הידועה בשם "האוונג'רס". לא הייתה זו הפעם הראשונה שדמויות נפגשו אחת עם השנייה – נאמור והלפיד האנושי המקורי היו יריבים בתור הזהב של הקומיקס, אך הייתה זו הפעם הראשונה בה דמויות של החברה המפרסמת חלקו עולם משותף. יקום מארוול נודע גם בביסוס רקע הדמויות בעיר ניו יורק, בהבדל מגיבורי על של חברת DC קומיקס, שגיבוריה חיים בערים בדיוניות. שרטוטה של העיר, המאוכלסת בגיבורי על שמשפיעים על האזרחים הרגילים, נעשה בצורה הקרובה ביותר למציאות ככל שניתן.
עם הזמן, מספר כותבים של החברה שכנעו את העורכים להכליל את רעיון המולטי-יקום בדרך הדומה ליקומים המקבילים של DC קומיקס. כלי עלילתי זה מאפשר את יצירתם של מספר יקומים שבדרך כלל אינם חופפים. מה שקורה בכדור הארץ לא ישפיע על הקורה בארץ מקבילה ביקום אחר של מארוול. אולם, לכותבים יינתן החופש היצירתי לכתוב סיפורים בהם אנשים מיקום אחד יבקרו יקומים אחרים.
רעיון

יקום מארוול מבוסס על העולם האמיתי, וכדור הארץ מכיל את אותם מאפיינים כמותו – מדינות, אירועים היסטוריים, אישיויות (פוליטיקאים, כוכבי קולנוע וכיוצא בזה), אולם גם מספר אלמנטים בדיוניים – מדינות כוואקאנדה ולטבריה (מקום משכנם של הפנתר השחור ודוקטור דום, בהתאמה), וארגונים כמו סוכנות הריגול S.H.I.E.L.D ואויבתה HYDRA. מארוול החלה לאחרונה בתיאור מורחב של גאוגרפיית היקום שלה במיני סדרה בת שני החלקים Marvel Atlas. יקום מארוול משלב גם כמה אלמנטים מדע בדיוניים ופנטסטיים – כמו בחברת DC קומיקס – כחייזרים, אלים, קסם, כוחות קוסמיים וטכנולוגיה מתקדמת שבפיתוח בני האדם. הודות לאלמנטים אלה, יקום מארוול הוא מקום משכנם של רבים מגיבורי העל ונבלי העל, שהשיגו את כוחותיהם בדרך זו.
זמן עובר בצורה שונה ביקום מארוול יחסית לעולם האמיתי, הודות לאופיו המתמשך של הסיפור, כאשר ישנם סיפורים הממשיכים מאותה נקודה ובאותו מרווח זמן בשעה שעבר חודש בעולם האמיתי. מרבית גיבורי העל של מארוול נוצרו בשנות ה-60 של המאה ה-20, אולם למעשה עברו כ-13 שנים מאז ועד היום במונחי ההמשכיות. מספר רקעים עודכנו מידי מספר השנים כדי לשמור על היגיון פנימי בקו הזמן הנזיל של יקום מארוול. בעקבות הזמן הנזיל, סיפורים המתייחסים לאירועים היסטוריים אמיתיים התעדכנו בהתאם או זכו להתעלמות. כך למשך, סיפור המקור של איירון מן השתנה כדי להכליל את אפגניסטן כזירת ההתרחשויות מאשר מלחמת וייטנאם בסיפורים מוקדמים.
חברת מארוול קומיקס עצמה מופיעה ביקום מארוול, כאשר מספר כותבים ואמנים כסטן לי וג'ק קירבי מופיעים בכותרי הקומיקס, ודמויות כמו סטיב רוג'רס (האלטר אגו של קפטן אמריקה) עובדות בשביל החברה. דמויות ספרותיות כהרוזן דרקולה, פרנקנשטיין, סולומון קיין, קונאן הברברי וקאל הכובש קיימות גם ביקום מארוול. העידן ההייבורי של שתי האחרונות נחשבת לעבר הקדום של ארץ-616. יצירות מסחריות נוספות שולבו אף הן ביקום מארוול, ביניהן גודזילה ו-2001: אודיסיאה בחלל בין היתר.
ביקום מארוול קיימים ממדים בתוך ולפעמים בין המשכיות שונות. יקומים אלה נקראים גם יקומי כיס אשר קיימים כחלק מארץ-616. חלקם מאוכלסים בדמויי אדם וחלקם חייזריים לחלוטין, חלקם מבוססי קסם וחלקם מבוססים על מדע.
רעיון > מקור כוחות העל ביקום מארוול

מרבית גיבורי העל בכדור הארץ של מארוול חייבים את כוחותיהם לישויות קוסמיות הנקראות "השמימיים" (The Celestials) שביקרו בכדור הארץ לפני מיליוני שנים וערכו ניסויים באבות אבותיהם הפרהיסטוריים. הדבר הוביל ליצירתם של שני גזעים חבויים (הנצחיים האלוהיים ויריביהם הסטיות הבלתי יציבים מבחינה גנטית) וכן להטמעת מרכיב ה-X בגנום האנושי, המתפתח באופן טבעי באדם שבו מוטמע גן זה, ואשר מפתח כוחות על אנושיים, לעיתים מעוותים. אנשים אלו נקראים מוטאנטים. אחרים זקוקים לנסיבות אחרות בהן יתפתחו כוחותיהם (כדוגמת רדיואקטיביות). בהתאם לפרופיל הגנטי שלהם, בני אנוש הנחשפים לכימיקלים שונים או לרדיואקטיביות יסבלו מפציעה או אפילו מוות, בעוד שבאחרים הדבר יפתח את היכולות העל אנושיות. למעט טלקינזיס וטלפתיה, כוחות אלה הם רנדומליים לחלוטין. נדיר המקרה בו לשני אנשים יש את אותם כוחות. אין זה ידוע מדוע הישויות הקוסמיות גרמו לכך, אם כי הן ממשיכות לפקח על האבולוציה האנושית. סדרת מארוול בשם Earth X חוקרת סיבה אפשרית לכך – שגיבורי העל נועדו להגן על העובר הקוסמי שגדל בגלעין כדור הארץ כנגד איומים מבחוץ.
מקורות נוספים להתפתחות כוחות העל ביקום מארוול הם קסם, הנדסה גנטית ושתלים ביונים. לכמה גיבורי-על ונבלי-על אין כלל כוחות על והם מסתמכים אך ורק על קרב פנים אל פנים או על ציוד טכנולוגי, המתקדם יותר מזה שבעולם האמיתי ומפותח בידי יחידי סגולה גאונים כריד ריצ'רדס מארבעת המופלאים. טכנולוגיה שכזו היא יקרה ביותר, ונמצאת בשימוש בעיקר על ידי ארגונים ממשלתיים כ-S.H.I.E.L.D, כאשר היא מפותחת על ידי תעשיות סטארק, שבבעלותו של טוני סטארק. טכנולוגיה מתקדמת ניתנה לבני האדם גם על ידי הגזעים החבויים, חייזרים ונוסעים בזמן כקאנג הכובש.
בגיבורי העל, האנרגיה הנחוצה לכוחות העל שלהם נעוצה בגופם כמקור פנימי או במקורות חיצוניים במקרה שגופם אינו יכול להכיל את האנרגיה הדרושה. מקור חיצוני זה נקרא לעיתים שדה יוני אוניברסלי (UPF, ‏Universal Psionic Field), אליו הם מתחברים. חברת מארוול ניסתה להביא הסברים מדעיים להתפתחות הכוחות באמצעות השימוש במושגים כאפקט הסוללה ואנרגיה יונית בין היתר. באפקט הסוללה, התאים שבגוף האדם מתפקדים כסוללה, ונטענים על ידי מקור חיצוני. הדבר נראה לעין בגיבורי על שנחשפו לקרני גמא כהענק הירוק, והכוחות יישמרו כל עוד מקור האנרגיה יהיה זמין ויתעצמו כאשר הגוף ייטען מחדש. חבר האקס-מן סייקלופס סופג את קרני השמש ובעזרתם הוא יורה את מטחי האנרגיה האופטיים מעיניו. אנרגיה יונית היא אנרגיה בלתי נראית שמשוחררת על ידי המוח האנושי ואשר יש לה את היכולת לתמרן אנרגיה וחומר. דוגמה לכך היא דמויותיהם של מגנטו, השולט בחומר המתכת, ושל מכשפת השני, המסוגלת לשנות את מרקם המציאות.
רעיון > גזעים חוצניים

יקום מארוול כולל מאות גזעים חייזריים תבונתיים, אשר ביניהם נמנים ה"קרי" (Kree) השולטים בגלקסיית הקרי (ענן מגלן הגדול שבעולם האמיתי), ה"סקרול" (Skrull) השולטים בגלקסיית הסקרול (גלקסיית אנדרומדה) וה"שי'אר" (Shi'ar) השולטים בגלקסיית השי'אר (אין כל הקבלה לעולם האמיתי, אם כי קיימת סברה שמדובר בגלקסיית המשולש). שלושת הגזעים נמצאים תכופות במלחמה מתמדת, כאשר בני כדור הארץ נלכדים במרכז הקונפליקט. זקני היקום (Elders of the Universe) הם חייזרים קדומים שהייתה להם השפעה מכרעת למשך מיליוני שנים על עולמות שלמים. גזעים נוספים קיימים, והם מרכיבים את המועצה הבין-גלקטית (Intergalactic Council) המחליטה בנושאים הרי גורל. במיני סדרה "המלחמות הסודיות" הוצגה תלבושתו הסימביוטית השחורה של ספיידרמן לראשונה, כאשר לאחר מכן התחברה לאדי ברוק, שנודע בשם ונום – אחד מאויביו המושבעים של ספיידרמן.