stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורי רז

| --- | --- |

אורי רז
 לידה:  9 בדצמבר 1971 בסיס חצור, ישראל 
 פטירה:  20 באוגוסט 2017 (בגיל 45) תל אביב-יפו, ישראל 
 תחום יצירה:  ציור, צילום, פיסול, שירה, פרוזה
 www.oriraz.com
 
אורי רז (9 בדצמבר 1971 – 20 באוגוסט 2017) היה אמן אקלקטי פוסט-מודרני ישראלי. שילב בעבודתו ציור, צילום, פיסול, שירה, פרוזה ומוזיקה.
ביוגרפיה

רז נולד ב בסיס חצור לשלמה, טייס קרב בחיל האוויר ומהנדס אווירונאוטיקה וחלל, ולנסיה, במאית ומורה לתיאטרון. את ילדותו העביר בבסיס חיל האוויר ברמת דוד, ולאחר מכן עבר עם משפחתו לרעננה.
החל לעסוק באמנות כבר מגיל צעיר. במקביל לעבודות מזדמנות כגון: חלוקת עיתוני בוקר, הדרכה בקייטנות ועבודות חקלאיות, למד מילדות ציור ופיסול באופן פרטי. בנוסף, עסק בסייף מקצועני, השלים קורס הדרכת סיוף בפלורט (רומח) במכון ווינגייט ואף זכה במקום הרביעי באליפות הארץ לסיוף לקדטים, בשנת 1987. בבית הספר התיכון אלון ברמת השרון למד במגמה לאמנות פלסטית, ולאחר מכן למד צילום ורישום בסטודיו של גבי בן ז'נו ברעננה.
התגייס לצה"ל בשנת 1990 ושירת כצלם צבאי בתקופת האינתיפאדה הראשונה. בעקבות אירועים שנחשף אליהם, שוחרר מהצבא והוכר כנכה צה"ל פוסט טראומטי. במהלך שירותו זכה במלגת יצירה לאמן צעיר מטעם בית ציוני אמריקה. לאחר השחרור החל לימודי משחק בסטודיו "ניסן נתיב" בתל אביב-יפו.
בשנת 1994 הוציא לאור את ספר השירה "לראות מעבר לאור" בהוצאת עקד, ובשנת 1995 החל בלימודי אמנות באקדמיה לאמנות עיצוב וארכיטקטורה בצלאל, כסטודנט שלא מן המניין. בשנים אלה החל לעסוק גם באיור, ולמד גרפיקה ממוחשבת. הוא אייר ספרי שירה, וכן כריכות של ספרים שונים.
בשנת 2000 הוציא לאור ספר פרוזה – "אם שכולה תכלת", בהוצאת ידיעות אחרונות, ובהמשך העשור החל לעסוק במוזיקה ובעבודות וידאו ארט ויצירת מיצבים קונספטואליים. הציג במהלך השנים בלמעלה מארבעים תערוכות קבוצתיות, ו-16 תערוכות יחיד. כמו כן זכה בשתי מלגות לאמן צעיר: מטעם בית ציוני אמריקה ומטעם שגרירות גרמניה בישראל.
בשנת 2002 הפיק והוציא לאור, יחד עם המוזיקאי יובל חבקין, אלבום מוזיקלי בשם "חלום שבור", ושנתיים לאחר מכן הוציא אלבום נוסף בשם "ראיתי בז דורס יונה". בשנים אלה החל להציג את עבודותיו בתערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות בישראל ומחוצה לה.
בשנת 2008 הפיק אלבום מוזיקלי שלישי בשם "אורי רז – קול הפריפריות", ובשנת 2012 הפיק אלבום מוזיקלי כפול בשם "חיוך מתוך הבכי", עם איש הסאונד אורפז אגרנוב, המלחינה גלי שגיא והמלחין והמבצע אלון הילל.
בשנים האחרונות לחייו התגורר בשכונת פלורנטין בתל אביב-יפו, שם עבד ויצר. סדרותיו האחרונות היו "קפסולת זמן" – עבודות יצוקות בפרספקס, וכן סדרה בת 14 ציורי ענק בשם "המצב האנושי", העוסקת ברוע האנושי ובאדישות המתפתחת כלפיו בעולם, כאזהרה לעולם באשר לכיוון אליו הוא צועד.
לאחר שסיים לצייר סדרה זו, כתב רז: "זו היא צוואתי", ושם קץ לחייו.
יצירתו > מבחר תערוכות קבוצתיות

"אורבאניות" – חלל אלטרנטיבי, תל אביב, 2003
Women Power – תיאטרון נוצר, בת ים, 2003
"תשוקה" – דאנג'ן, תל אביב, 2003
"זיכרונות חדשים" – תיאטרון נוצר, בת ים, 2003
"ילדים שקופים" – מוזיאון חניתה, 2007
"דור המדבר" (Desert Generation) – בית האמנים ירושלים, גלריית "הקיבוץ" תל אביב וגלריית Meneer de Wit gallery אמסטרדם, 2007
"The World's Greatest Erotic Art of Today" (תערוכה נודדת) – מיאמי, לוס אנג'לס, ניו יורק, אמסטרדם ולונדון, 2007–2008
יצירתו > מבחר תערוכות יחיד

"רטרוספקטיבה מיקרוסקופית", גלריה עמליה ארבל, תל אביב-יפו, 1995 (אוצרת: עמליה ארבל)
"רגעים ויזואליים יומן מקרי" – בית יד לבנים רעננה, 1997 (אוצרת: אורנה פיכמן)
"מה מסתתר מאחורי גבי?" – גלריה סטודיו NOVA רשפון, 2000 (אוצר: אורי רז)
"הקשר הוא טכני" – בית קפה LIALY חיפה, 2003 (אוצרת: זיו פלג בן זאב)
"מרחבים מגודרים" – מדרה הרצלייה פיתוח, במסגרת פרויקט "אילי", 2003 (אוצרת: דורית ראשוני)
"מה שכתום עושה לי" – בית תמי, תל אביב-יפו, 2004 (אוצרת: זיו פלג בן זאב)
"דמויות באבסטרקט" – גלריה טיטאן תל אביב-יפו, 2004 (אוצרת: אלה ממן)
"המערה הפוסט מודרנית" – בית יד לבנים, רמת השרון, 2004 (אוצרת: אפי גן)
"מסע בזמן" – בית יגאל אלון, הגלריה לאמנות קיבוץ גינוסר, 2005 (אוצרת: נאוה שושני)
"אימפרוביזציות אקלקטיות" – הגלריה על האגם, פארק רעננה, 2005 (אוצרת: אורית לוטרינגר)
"ציור וצילום על פיקסל אחד" – הגלריה על האגם, פארק רעננה, 2008 (אוצרת: אורית לוטרינגר)
"קפסולות זמן בתוך פרספקס" – הגלריה של אורי בפלורנטין, 2015
"המצב האנושי" – הגלריה של אורי בפלורנטין, 2017
יצירתו > ספרים

"לראות מעבר לאור", עורך: איתמר יעוז קסט, תל אביב: הוצאת עקד, 1994
"אם שכולה תכלת", עורכת: ענת לויט, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2000
יצירתו > אלבומים

"חלום שבור", הפקה עצמית, 2002
"ראיתי בז דורס יונה", הפקה עצמית, 2004
"אורי רז – קול הפריפריות" – הפקה עצמית, 2008 (לחנים ושירי הקראה עם עיבוד מוזיקלי)
"חיוך מתוך הבכי", הפקה עצמית, 2012
הערות שוליים

↑  אם שכולה תכלת, באתר "סימניה"
↑  "לראות מעבר לאור", באתר הספרייה הלאומית
↑  "חיוך מתוך הבכי", באתר בנדקמפ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007509854705171  ISNI: 0000 0000 3530 331X  LCCN: n95031506  ULAN: 500476336  VIAF: 26307393   WorldCat (עם VIAF): 26307393
אגודת סטודנטים

אגודת סטודנטים, נקראת לפעמים גם התאחדות סטודנטים, היא ארגון המוקם על ידי סטודנטים במוסד אקדמי, על מנת לדאוג לזכויותיהם, רווחתם וטובתם של הסטודנטים, ועל מנת להגן במשותף על האינטרסים המשותפים להם ומטרותיהם המשותפות.
מרבית אגודות הסטודנטים מוקמות ומופעלות על ידי קבוצת סטודנטים שלומדים באותו מוסד שבו קמה ופועלת האגודה. ראשי האגודה נבחרים בבחירות דמוקרטיות על ידי כלל הסטודנטים החברים באגודה. 
באגודות סטודנטים רבות, חברי האגודה, שהם מרבית הסטודנטים הלומדים במוסד האקדמי, משלמים דמי חבר שנתיים, והתקציב מחולק בהתאם להקצאות שנקבעות בישיבות תקציב של האגודה.
פעמים רבות, בעיקר במשטרים דמוקרטיים, האגודה עוסקת גם בעניינים פוליטיים לאומיים שלא קשורים ישירות לסטודנטים. כך הופכים הסטודנטים לגוף חברתי פעיל במישור הלאומי, על ידי פעילויות שונות בקרב האוכלוסייה, הפגנות, השפעה על ממשלות ופרלמנטים במדינות שבהן הם פועלים (לדוגמה, אירועי מאי 1968 בצרפת, נגד מלחמת וייטנאם בארצות הברית וכן במקומות רבים נוספים בעולם). לא אחת, אגודות סטודנטים מהוות כר פורה להתפתחותם של פוליטיקאים צעירים, ואלה, לאחר שצברו ניסיון בפוליטיקה באגודת הסטודנטים, עוברים לזירות מתקדמות יותר.
עם זאת, המטרה העיקרית של אגודת סטודנטים היא לדאוג לשיפור תנאיהם של הסטודנטים (כגון מעונות סטודנטים, קפיטריות וכו'), לייצוג הולם של הסטודנטים מול הנהלת המוסד האקדמי שבו הם לומדים (עזרה בערעור על החלטות הדרג האקדמי והמנהלי באוניברסיטה, ייצוג משפטי לסטודנט מול האוניברסיטה וכו'), לארגון פעילויות לרווחת הסטודנטים (כגון מסיבות, ירידים), ליצירת איגוד כלכלי של הסטודנטים על מנת להקנות להם הנחות ולחזק את כוחם הכלכלי וכו'.
במקרים רבים, אגודות סטודנטים במוסדות אקדמיים נפרדים מאוגדות בעצמן באגודות־על, כגון אגודות והתאחדויות סטודנטים מחוזיות או ארציות. מנגנון פוליטי זה מאפשר לעיתים לאגודות לטפל במטרות המשותפות לכל הסטודנטים במספר מוסדות לימוד באותו אזור או באותה מדינה, באמצעות יצירת גוף־על גדול יותר ובעל כוח רב יותר מאשר הגופים המקומיים.
בשנת 1946 בפראג הוקם International Union of Students. בתחילת המאה ה-21 הוא כלל 155 ארגונים מ-112 מדינות ואיגד בתוכו כ-25 מיליון סטודנטים. לאחר כ-60 שנות פעילות הוא סיים את פעילותו. מאז היו יוזמות להקמת ארגון בין-לאומי חדש שטרם הצליחו.
מקורות הכנסה

מקורות ההכנסה העיקריים של האגודות הם:
דמי רווחה - במוסדות אקדמיים רבים נגבים מהסטודנטים, בנוסף לשכר הלימוד, גם דמי רווחה. תשלומים אלה נגבים על ידי המוסד, וחלקם מועבר על ידי הנהלת המוסד לאגודת הסטודנטים, בהיותה ספקית של חלק משירותי הרווחה שניתנים במוסד. בדרך כלל העברת הכספים מעוגנת בהסכם בכתב בין הנהלת המוסד לאגודה, שבו מתחייבת האגודה לספק שירותים מסוימים תמורת הכספים שמועברים אליה. תשלום דמי הרווחה הוא תשלום רשות, אך הרוב המכריע של הסטודנטים בוחר לשלם אותו, מאחר שאי התשלום גורר אחריו מניעת שירותי רווחה רבים הניתנים על ידי המוסד ועל ידי האגודה.
דמי חבר - ישנן אגודות סטודנטים שבוחרות לגבות דמי חבר שנתיים מהסטודנטים החברים בהן, וזאת במקום או בנוסף לקבלת הכספים מדמי הרווחה. עם זאת, מרבית האגודות מעדיפות שלא לגבות דמי חבר ולהסתפק בכספי דמי הרווחה, הן משום מורכבותו של מנגנון גביית הכספים והן בשל החשש כי גביית דמי חבר תפחית משמעותית את מספר הסטודנטים שיבקשו להיות חברים באגודה.
כספים המתקבלים מחברות בנות - בהיותן של האגודות מלכ"ר, נמנעת מהן האפשרות לבצע בעצמן פעולות כלכליות או מסחריות, ועל ידי כך לתרגם למונחים כספיים את המוניטין שלהן ואת כוחם הכלכלי של הסטודנטים החברים בהן. לשם כך מקימות רבות מהאגודות חברות בנות, אשר דרכן מתבצעת הפעילות הכלכלית של האגודות. חלק ניכר מרווחיהן של החברות מועברים לאגודות ומשמשים אותן למימוש מטרותיהן.
פעילויות ושירותים עיקריים

כאמור, אגודות הסטודנטים פועלות במגוון רחב של נושאים, הנוגעים במכלול חייהם של הסטודנטים. השירותים העיקריים שמספקות האגודות לחבריהן הם:
פתרון בעיות אקדמיות, החל מרמת הקורס הבודד ועד לרמת המוסד בכללותו.
ייצוג הסטודנטים בבית הדין המשמעתי של המוסד האקדמי.
בנק בחינות, שבו יכולים הסטודנטים לקבל בחינות משנים קודמות.
הפקת מקראות ופתיחת קורסי עזר ומרתונים מסובסדים לקראת הבחינות.
חלוקת מלגות לחברי האגודה, על בסיס סוציו-אקונומי ועל בסיס מעורבות חברתית.
הפקת אירועי תרבות ובידור ברחבי הקמפוס, דוגמת הפנינג פתיחת שנת הלימודים, יום הסטודנט, תערוכות והופעות של אומנים, עיתון האגודה וכו'.
ייעוץ משפטי וייעוץ מס הניתנים לסטודנטים ללא תשלום על ידי עורכי דין ורואי חשבון מטעם האגודה.
ביטוח הסטודנטים בביטוח תאונות אישיות.
אגודות סטודנטים בישראל

כמעט בכל מוסד אקדמי בישראל פועלת אגודת סטודנטים. האגודות פועלות כמלכ"ר ומאוגדות כעמותות.
המטרות העיקריות של האגודות זהות, לרוב, למטרות הכלליות של אגודות סטודנטים בשאר העולם, קרי: ייצוג ענייני הסטודנטים מול הנהלת המוסד האקדמי, פעולות למען רווחתם וטובתם של הסטודנטים במוסד וטיפול במכלול הנושאים הנוגעים לחייהם של הסטודנטים, במישורים האקדמיים, החברתיים, הכלכליים והציבוריים.
מנהיגי וראשי האגודות נבחרים על ידי ציבור הסטודנטים חברי האגודות, בבחירות שנערכות אחת לשנה או שנתיים. לאור גודלן של האגודות, בדרך כלל הסטודנטים עצמם בוחרים באספת נציגים, המורכבת מנציגי חוגים, פקולטות או קמפוסים, וחברי האספה הנבחרים מתכנסים לאחר מכן ובוחרים את יושב ראש האגודה ואת שאר חברי ועד האגודה. המתמודדים לתפקידים באגודה הם לרוב חברי תאי סטודנטים, אך לפעמים גם סטודנטים עצמאיים.
אגודות סטודנטים בישראל > מאבקים

בשנים שבהן החליטו ממשלות להעלות את שכר הלימוד או להפר הבטחות שהובטחו לסטודנטים, פעלו אגודות הסטודנטים להשבתת הלימודים במרבית מוסדות ההשכלה הגבוהה הגדולים בארץ, ואף להפגנות אלימות ועימותים עם המשטרה, לשם הסבת תשומת הלב הציבורית לעניין. כך היה, למשל, במאבק הסטודנטים להפחתת שכר הלימוד בשנת 1998, וכן במאבק הסטודנטים בשנת 2007 נגד הקמתה של ועדת שוחט.
עם זאת, בשנים האחרונות נמתחה ביקורת[דרוש מקור] על הסטודנטים שהם מתעוררים למאבקים עיקשים רק כאשר מדובר בשכר הלימוד שלהם, ושאינם מעורבים בעניינים לאומיים, כמו במקומות מסוימים בשאר העולם, שבהם היה בכוחן של הפגנות סטודנטים לשנות החלטות היסטוריות של ממשלותיהם, כגון בארצות הברית ובמערב אירופה בשנות השישים ושנות השבעים של המאה ה-20, שבהן מחו הסטודנטים נגד המשטר במדינותיהם.
אגודות סטודנטים בישראל > הכרה רשמית באגודות הסטודנטים בישראל ובמעמדן

הכרה רשמית ראשונה באגודות הסטודנטים ובמעמדן הייתה בדו"ח ועדת מלץ משנת 1996. בדו"ח, שעסק בקביעת שכר הלימוד במוסדות להשכלה גבוהה, נקבע כי תשלומים נלווים לשכר הלימוד, דוגמת דמי רווחה ואגרת שמירה, יהיו תשלומי רשות, אותם יהיה ניתן לגבות אך ורק בהסכמה בין הנהלת המוסד האקדמי לאגודת הסטודנטים של המוסד.
בחוק זכויות הסטודנט, שנחקק בשנת 2007, יש בפעם הראשונה התייחסות של המחוקק הישראלי לאגודות הסטודנטים. סעיף 1 לחוק מגדיר מהי אגודת סטודנטים: גוף הנבחר על ידי הסטודנטים בהתאם להוראות החוק. החוק מטיל חובה על המוסד האקדמי לאפשר את קיומן של בחירות לאגודת הסטודנטים במוסד (סעיף 20 לחוק). על אגודת הסטודנטים לפעול בהתאם לתקנון שתקבע ושיפורסם לכלל הסטודנטים במוסד (סעיף 21). כמו כן, נקבע כי ועדת הערעורים על החלטות ועדת המשמעת תורכב מנציגי סגל ההוראה ומנציגי אגודת הסטודנטים במוסד (סעיף 18).
אגודות סטודנטים בישראל > פוליטיקאים ואישי ציבור שהחלו את דרכם באגודות הסטודנטים

לא מעט פוליטיקאים ואישי ציבור - ראשי עיריות, חברי כנסת ושרי ממשלה - החלו את פעילותם הציבורית באגודות הסטודנטים. ביניהם ניתן למנות את רוני מילוא, לימור לבנת, סילבן שלום, מיכאל איתן, צחי הנגבי, חיים רמון, מיכאל רייסר, יונה יהב, משה עמירב, איתן כבל, מיכאל קליינר, גילה גמליאל, אלכס מילר, בועז טופורובסקי, יאיר רביבו, איציק שמולי, נעמה לזימי ורם שפע.
אגודות סטודנטים בישראל > ארגוני גג

בעבר אגודות הסטודנטים עצמן היו מאוגדות בשני ארגוני גג סטודנטיאליים: התאחדות הסטודנטים בישראל, שבה היו חברות בעיקר אגודות הסטודנטים של האוניברסיטאות ושל המכללות הגדולות, וארגון הסטודנטים בישראל, שבו היו חברות אגודות הסטודנטים של המכללות הקטנות. ב-2009 ארגון הסטודנטים התאחד לתוך התאחדות הסטודנטים וחדל לפעול כגוף נפרד. נכון ל-2010 חברות בהתאחדות הסטודנטים מעל 60 אגודות הסטודנטים הקיימות בישראל.
ראו גם

מועצת תלמידים
תא סטודנטים
אחווה
לוגו אגודת הסטודנטים באריאל
סמל אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בן-גוריון, באר שבע
לוגו אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בר-אילן (עד שנת 2015)
נציג אגודת הסטודנטים, אוניברסיטת חיפה, מחאת הדיור, 2011
Technical Ecstasy

Technical Ecstasy הוא אלבומה השביעי של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור בספטמבר 1976.
אודות > הקלטות

לאחר הקשיים שליוו את יצירת אלבומה הקודם Sabotage, בעקבות מאבקים משפטיים עם מנהלם לשעבר, החלה הלהקה להקליט חומרים חדשים באולפני "Criteria Studios" שבמיאמי. ההקלטות לוו בחילוקי דעות קשים בין חברי הלהקה; חילוקי דעות שהובילו בסופו של דבר לעזיבתו של אוזי אוסבורן ולהצטרפותו של הסולן רוני ג'יימס דיו באלבום Heaven and Hell ב-1980.
אודות > תוכן האלבום

סגנונו המוזיקלי של האלבום שונה מעבודתה הקודמת של הלהקה, והסגנון האפל והכבד, סגנון שהפך לסימן המסחרי שלה, כמעט ולא נראה באלבום. במקומו ניכרים השפעות של רוק מתקדם ורוק פסיכדלי. בדומה לאלבומיה הקודמים של הלהקה, גם באלבום זה נעשה שימוש בסינתיסייזר.
השיר "It's Alright" הולחן והושר על ידי מתופף הלהקה ביל וורד.
נושאי האלבום עוסקים באלימות, זהות, זנות, ועוד.
עטיפת האלבום נוצרה על ידי קבוצת המעצבים הבריטית היפנוסיס, ומציגה שני רובוטים מקיימים יחסי מין על מדרגות נעות.
הצלחה מסחרית וביקורת

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
Allmusic: 
רולינג סטון: 
Sputnikmusic: 
"Technical Ecstasy" זכה להצלחה מסחרית והגיע למקום ה-51 בבילבורד. בשנת 1997, קיבל אלבום זהב.
בניגוד להצלחת האלבום במכירות, מבקרי המוזיקה לא אהבו את התוצאה ולמרות הרעננות בסגנון, ספג האלבום ביקורות שליליות רבות ונחל אכזבה בקרב המעריצים. ניסיונה של הלהקה למתוח את גבולות הסגנון המוכר והמוצלח שלה, התברר ככישלון. אתר Allmusic העניק לאלבום 2 כוכבים מתוך 5. אתר Sputnikmusic התייחס לשירתו של אוסבורן וכתב כי "הביצוע הקולי של אוסבורן לא ממש תורם לאלבום... זה נראה שהוא אפילו לא מנסה להתאמץ", והעניק לאלבום ממוצע של 2.5 כוכבים.
רשימת השירים

כל השירים נכתבו על ידי חברי להקת בלאק סבאת', מלבד השיר "It's Alright" שנכתב על ידי ביל וורד
| צד א'> מס' | צד א'> שם | צד א'> משך | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Back Street Kids  | 3:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | You Won't Change Me  | 6:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | It's Alright  | 4:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Gypsy  | 5:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| צד ב'> מס' | צד ב'> שם | צד ב'> משך | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5. | (All Moving Parts (Stand Still  | 5:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Rock 'n' Roll Doctor  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | She's Gone  | 4:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Dirty Women  | 7:13 |  |  |  |  |  |  |  |
מבצעים

אוזי אוסבורן - שירה
טוני איומי - גיטרה
גיזר באטלר - גיטרה בס
ביל וורד - תופים, שירה בשיר "It's Alright"
הערות שוליים

↑  ביקורת על האלבום, באתר Sputnikmusic
↑  ‏ "The Artwork", באתר "BLACK SABBATH"
↑  ביקורת וסיקור על האלבום, באתר Allmusic
↑  רשימת הדירוג של אלבומי "בלאק סאבאת'", באתר הרולינג סטון
↑  ביקורת על האלבום, באתר הSputnikmusic
↑  מידע על האלבום, באתר Allmusic
↑  מידע על האלבום, באתר איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי
↑  ביקרות על האלבום, באתר Allmusic
↑  ביקורת על האלבום, באתר Sputnikmusic
| בלאק סבאת' |
| --- | --- | --- |
טוני איומי (גיטרה) • אוזי אוסבורן (שירה) • ביל וורד (תופים) • גיזר באטלר (גיטרה בס)
ביל וורד (תופים) • רוני ג'יימס דיו (שירה) • איאן גילן (שירה)
| אלבומי אולפן | Black Sabbath ‏ (1970) • Paranoid ‏ (1970) • Master of Reality ‏ (1971) • Vol. 4 ‏ (1972) • Sabbath Bloody Sabbath ‏ (1973) • Sabotage ‏ (1975) • Technical Ecstasy ‏ (1976) • Never Say Die!‎ ‏ (1978) • Heaven and Hell ‏ (1980) • Mob Rules ‏ (1981) • Born Again ‏ (1983) • Seventh Star ‏ (1986) • The Eternal Idol ‏ (1987) • Headless Cross ‏ (1989) • Tyr ‏ (1990) • Dehumanizer ‏ (1992) • Cross Purposes ‏ (1994) • Forbidden ‏ (1995) • 13 ‏ (2013) |  |
| נושאים קשורים | Heaven & Hell • Iron Man‏ • Paranoid‏ • God Is Dead?‎ |  |
דיסקוגרפיה של בלאק סבאת' • קטגוריה:בלאק סבאת' • פורטל:הבי מטאל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: de117377-2f09-3502-8959-e1eca1b583a8
אחמד אבו סויס

| --- | --- |

 לידה:  רהט
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  המכללה האקדמית ספיר  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 מעסיק:  מכאן 33 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  ahmad.abusoues
 
אחמד אבו סויס (בערבית: احمد ابو صويص) הוא עיתונאי ישראלי, המשמש ככתב אזור הדרום בערוץ מַכַּאן 33 של תאגיד השידור הישראלי.
ביוגרפיה

אבו סויס נולד בעיר רהט וחי בה כל חייו.
קריירה

אבו סויס כיהן בעבר ככתב חדשות הוט דרום. במסגרת תפקידו הכין, ערך והגיש כתבות משודרות בעברית ובערבית. כיום אבו סויס הוא כתב הדרום של מַכַּאן 33, ערוץ בשפה הערבית במסגרת תאגיד השידור הישראלי.
אבו סויס למד במכללת ספיר ובאוניברסיטת בן-גוריון.
הערות שוליים

↑  כתבה בעברית לחדשות הוט דרום
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איתי אטיאס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 ביוני 1979 (בן 45) שדרות, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
איתי אטיאס (נולד ב-24 ביוני 1979) הוא דוגמן ישראלי לשעבר, וכיום בעל חברה לקידום מכירות ומסחור חזותי.
ביוגרפיה

אטיאס גדל בשדרות. בגיל 16 בעת שטייל בארצות הברית ניגש אליו סוכן דוגמנות והציע לו לגשת למבחני בד, ואז החלה הקריירה שלו כדוגמן.
הוא הופיע בקמפיינים לפיוניר, קלווין קליין, ארמני, טרוסרדי וורסאצ'ה – באחד מהם לצד קייט מוס.
הוא הדוגמן הישראלי הראשון שהצטלם למגזין "פלייבוי" העולמי.
בסוף 2002 החל לשמש כפרזנטור לחברת ההלבשה "כאוס" למשך שלוש עונות עד 2005.
הופיע בקמפיינים של ליוויי'ס, קרוקר ואורנג', וגם דגמן עבור רונית רפאל.
לאחר הדוגמנות

אטיאס שיחק בטלנובלה "השיר שלנו" ב-2005, בעונתה השנייה בתפקיד: יואב ה-Pool-Man.
בתחילת 2006 החל לשמש כמנהל פרסום ויחסי ציבור של אפנת כאוס, בה שימש כדוגמן.
במאי 2007 פתח חברה עצמאית לקידום מכירות ומסחור חזותי בשם "אובססיב", והוא משמש כמנכ"ל.
חיים אישיים

ב-1998, בגיל 19, במהלך שהותו בארצות הברית, נישא לחברתו האמריקאית ונולדה להם בת.
במהלך השנים ניהל רומנים ומערכות יחסים שלא האריכו ימים עם שרון איילון, מאיה בוסקילה וורד חיימזון, שהייתה הסוכנת שלו בסוכנות יולי.
ב-2005 נישא לדנה לוי, לאחר זוגיות בת שנתיים, לאחר שהכיר אותה על סט התוכנית "אבק כוכבים", שם שימשה מפיקה. להם שתי בנות וכיום הם גרושים. מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  דפנה ארד, הנסיכים והעדשה: מה קורה היום עם דוגמני העבר הגדולים של ישראל?, באתר Xnet‏, 3 בדצמבר 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איתי אטיאס".
אימאם ביילדי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מנה 
 מטבח:  המטבח הטורקי, המטבח היווני, המטבח האלבני, המטבח הארמני, המטבח הבולגרי, המטבח המקדוני 
 מוצא:  טורקיה, האימפריה העות'מאנית 
 מרכיבים עיקריים:  בצל, שום, בצל הגינה, עגבנייה, חציל, שמן זית 
 
מגש עם המאכל "אימם ביילדי"
אימאם ביילדי (בטורקית: İmambayıldı; מילולית: האימאם התעלף) הוא מאכל חצילים ממולאים אופייני למטבח הטורקי. החצילים נחתכים לאורכם וממולאים בתערובת של ירקות ותבלינים שטוגנו יחדיו, ונאפים בתנור.
איסוף חתימות

פינחס רוזן, שר המשפטים וזלמן שזר, שר החינוך, חותמים  בתערוכת הבולים "תבול", 1949
איסוף חתימות הוא מנהג נפוץ שקיים, כפי הנראה, מזה אלפי שנים.[דרוש מקור] אספני חתימות אוספים חפצים או ניירות שעליהם חתמו אנשי שם, אמנים מפורסמים, או אישים ידועים אחרים. במזרח אסיה, קבלת חתימה מאדם מוכר בן המעמד הגבוה נחשבת לכבוד. ערכו של חפץ החתום בידי אישיות ממלכתית בכירה עשוי לעלות במידה מדהימה. בימי השושלות הקדומות של סין, חתימתו של קיסר בן השושלת הייתה יקרה לעין שיעור, אולם מכירת חפץ חתום שכזה הייתה פשע ונתפסה כמעשה מעליב.
עד לפני כמה עשרות שנים, בקשת חתימה מאנשים מפורסמים נחשבה במערב לעיסוק ההולם ילדים בלבד. איסוף חתימות כתחביב הפך נפוץ מאוד בשנות השמונים, וכתוצאה מכך מסחר בחתימות הפך למקובל. מה שהיה תחביב תמים הפך להיות עסק של ממש, סוחרי מזכרות החלו לעסוק בסחר בחתימות, וידוענים החלו לדרוש תשלום תמורת חתימתם.
יש לציין כי ידוענים רבים, כגון המתאגרף מוחמד עלי, שחקני הקולנוע רוברט דה נירו ואל פצ'ינו, נשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון, ורבים אחרים עדיין אוהבים לחלק את חתימותיהם חינם אין כסף למעריצים, כך שאיסוף חתימות נותר תחביב מעניין גם בימינו.
בשנות התשעים החלה להתפשט תופעה של זיוף חתימות, שנמכרו כמקוריות. במקרים מסוימים הבעיה החמירה עד כדי מעורבות של לשכת החקירות הפדרלית האמריקאית.
בעולם אספנות הספרים, ערכו של ספר לאספנים, בעיקר כשמדובר בהדפסה ראשונה, עשוי לעלות עשרות ואף מאות מונים אם הוא חתום בידי הסופר (או בידי אישיות חשובה אחרת). במקרים רבים נמכרות מהדורות מיוחדות (מוגבלות וממוספרות) של ספרים כשהן חתומות בידי המחבר. סופרים נוהגים גם לחתום על עותקים מספריהם באירועים שונים, כגון שבוע הספר העברי, ובמפגשים עם קוראים.
אולדסמוביל Vista Cruiser

| --- | --- |

Oldsmobile Vista Cruiser, שנת 1975
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אולדסמוביל (באנגלית: "Oldsmobile")
 שנות ייצור:  1964–1977
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל אחריו:  Oldsmobile Cutlass Ciera 
 אורך:  5,276-5,321 מ"מ (דור ראשון) 5,525-5,545 מ"מ (דור שני) 5,359-5,585 מ"מ (דור שלישי)
 רוחב:  1,961 מ"מ (דור שני)
 גובה:  1,488 מ"מ (דור שני)
 משקל:  1,519-1,765 ק"ג (דור ראשון) 1,763-2,000 ק"ג (דור שני) 1,936-2,092 ק"ג (דור שלישי)
 בסיס גלגלים:  3,048  מ"מ (דור ראשון) 3,073 מ"מ (דור שני) 2,946 מ"מ (דור שלישי)
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 5,408 סמ"ק, (מנוע Rocket V8) (דור ראשון) V8 צילינדרים, 5,700 סמ"ק, (מנוע Rocket V8) (דור שני) V8 צילינדרים, 6,600 סמ"ק, (מנוע Rocket V8) (דור שני) V8 צילינדרים,  7,500 סמ"ק, (מנוע Rocket V8) (דור שני) V8 צילינדרים, 5,700 סמ"ק, (מנוע Rocket V8) (דור שלישי) V8 צילינדרים, 6,600 סמ"ק, (מנוע Rocket V8) (דור שלישי, יוצר בשנת 1977) V8 צילינדרים, 7,500 סמ"ק, (מנוע Rocket V8) (דור שלישי, יוצר בין השנים 1973–1976)
 הילוכים:  תמסורת ידנית 2 מהירויות (דור ראשון, דור שני) תמסורת ידנית 3 מהירויות (דור ראשון, דור שני) תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (דור ראשון, דור שני) תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות (דור ראשון, דור שני) תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (דור שלישי)
 
אולדסמוביל Vista Cruiser (באנגלית: Oldsmobile Vista Cruiser) - היא מכונית סטיישן, בעלת מנוע בעירה פנימית, אשר יוצרה על ידי חטיבת הרכב האמריקאית, "אולדסמוביל" (באנגלית: Oldsmobile), של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, בין השנים 1964–1977.
דורות "אולדסמוביל Vista Cruiser"

דור ראשון (יוצר בין השנים 1964–1967)
דור שני (יוצר בין השנים 1968-1972)
דור שלישי (יוצר בין השנים 1973–1977)
תמונות

אולדסמוביל Vista Cruiser (דור ראשון, שנת 1966)
אולדסמוביל Vista Cruiser (דור ראשון, שנת 1965)
אולדסמוביל Vista Cruiser (דור שני, שנת 1969)
אולדסמוביל Vista Cruiser (דור שני, שנת 1969)
אולדסמוביל Vista Cruiser (דור שני, שנת 1972)
אולדסמוביל Vista Cruiser
אולדסמוביל Vista Cruiser (דור שלישי, שנת 1975)
אולדסמוביל Vista Cruiser (דור שלישי, שנת 1976)
ראו גם

אולדסמוביל
ג'נרל מוטורס
הערות שוליים

↑  ג'נרל מוטורס (באנגלית: General Motors, ובקיצור GM) היא יצרנית רכב בינלאומית שבסיסה בארצות הברית. החברה נוסדה בשנת 1908 על ידי ויליאם דוראנט. המותגים הבולטים שבבעלות החברה הם, בין היתר, ביואיק, קדילאק, שברולט, ו-GMC. חטיבת "אולדסמוביל" פורקה בשנת 2004
↑  אולדסמוביל Vista Cruisercaranddriver.com/reviews/oldsmobile
↑  דגמי אולדסמוביל Vista Cruiser - היסטוריהhowstuffworks.com/1964-1972-oldsmobile-vista-cruiser
↑  אולדסמוביל Vista Cruiser שנת 1972bringatrailer
אחמד א-תגנאותי

אחמד רדא א-תגנאותי (בערבית: أحمد رضى التغناوتي, בתעתיק: אחמד רצ'א אלתע'נאותי; נולד ב-5 באפריל 1996 בפאס שבמרוקו) הוא כדורגלן מרוקאי המשחק בעמדת השוער בקבוצת וידאד קזבלנקה מליגת העל המרוקאית ובנבחרת מרוקו.
קריירת מועדונים

אונאחי גדל באקדמיית הכדורגל מוחמד החמישי. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בנהדת ברכאן. ב-27 ביולי 2017 חתם בווידאד קזבלנקה מליגת העל המרוקאית, והושאל לעונה אחת לא.ר. טנג'יר.
קריירה בינלאומית

ב-10 באוקטובר 2017 ערך א-תגנאותי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו, בניצחון 1–3 על נבחרת קוריאה הדרומית במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת מרוקו בטורנירים מונדיאל 2018, גביע אפריקה לאומות 2019 וגביע אפריקה לאומות 2021.
נכלל בסגל נבחרת מרוקו לטורניר מונדיאל 2022.