stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסכם לונדון (1913)

| --- | --- |

 חותמים:  בולגריה, איטליה, גרמניה, רוסיה, מונטנגרו, סרביה, יוון, האימפריה העות'מאנית, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום יצירה:  לונדון 
 תאריך יצירה:  30 במאי 1913 
 
תוצאות מלחמת הבלקן הראשונה (למעלה) והשנייה (למטה)
הסכם לונדון משנת 1913 היה הסכם בינלאומי שנחתם בלונדון ב-30 במאי 1913, והסדיר את הדרישות הטריטוריאליות בעקבות מלחמת הבלקן הראשונה. הצדדים להסכם היו מדינות הליגה הבלקנית המנצחות - סרביה, יוון, בולגריה ומונטנגרו מצד אחד, והאימפריה העות'מאנית המובסת מצד שני. המעצמות העיקריות בריטניה, גרמניה, רוסיה, איטליה ואוסטרו-הונגריה היו גם הן צד להסכם. עם תום המלחמה עמדו שלוש נקודות עיקריות במחלוקת:
מעמדה של אלבניה שהכריזה על עצמאותה ב-28 בנובמבר 1912.
מעמדו של סנג'ק נובי פאזאר שהיה באופן רשמי שטח חסות של אוסטרו-הונגריה מאז קונגרס ברלין ב-1878.
מעמדן של קוסובו, מקדוניה ותראקיה.
בהסכם נוסחו הקביעות הבאות:
אלבניה הוכרזה עצמאית, וסרביה, מונטנגרו ויוון חויבו להסיג את כוחותיהן משטחה, אותו כבשו במהלך המלחמה.
סנג'ק נובי פזאר חולק בין מונטנגרו וסרביה.
בולגריה זכתה ברוב שטחה של תראקיה.
לא הושגה הכרעה בעניין גורלה של מקדוניה.
ההסכם שנכפה על ידי המעצמות כמו גם העובדה שלא הסדיר את כל הנקודות השנויות במחלוקת הביא לפרוץ מלחמת הבלקן השנייה. זו הסתיימה זמן קצר לאחר מכן עם חתימת הסכם בוקרשט אשר שינה את קביעותיו של הסכם לונדון.
הערות שוליים

↑  The Balkan Wars 1912-1913: Prelude to the First World War, page 85
↑  גורלה של אלבניה, מוריה, 22 בנובמבר 1912
↑  The Balkan Wars 1912-1913: Prelude to the First World War, pages 73-74
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7858541-7  VIAF: 237089541   WorldCat (עם VIAF): 237089541 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות והסכמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הסוכנות למודיעין פיננסי (קוריאה הצפונית)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  קוריאה הצפונית 
 סוכנות אם:  המשרד לביטחון העם
 תאריך הקמה:  20 באפריל 2016 
 מטה מרכזי:  פיונגיאנג
 fia.law.kp
 
הסוכנות למודיעין פיננסי (בקוריאנית: 조선민주주의인민공화국 금융정보국) היא סוכנות ביון ממשלתית של הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה, העוסקת באיסוף מודיעין בתחום הפיננסי.
היסטוריה

הסוכנות למודיעין פיננסי נוצרה בשנת 2016, בהוראת המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג און לצורך מאבק בטרור כלכלי ובהלבנת הון.
ה'תס"ב

ה'תס"ב (5,462) ובקיצור תס"ב – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-3 באוקטובר 1701, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 22 בספטמבר 1702.
המולד של תשרי חל ביום ראשון, 15 שעות ו-1076 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשה. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 9 במחזור העיבור ה-288. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 2 (סימנה בלהז) במחזור השמש ה-196.
שנה זו היא שנת 1,633 לחורבן הבית, ושנת 2,013 לשטרות.
אירועים

ד' בטבת – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
נפטרו

א' בטבת - הרב יאיר חיים בכרך, מחשובי הרבנים בגרמניה במאה ה-17. מחבר שו"ת "חוות יאיר".
י"ז בתמוז - הרב יצחק מאיר תאומים-פרנקל, רב ואיש אשכולות: רופא, תוכן, מתרגם ומגיה. רבן של זולקובה, פוזנה, סלוצק ופינסק. בסוף ימיו נבחר כרבה של פרמיסלה (פְּשֶׁמִישְׁל), אך נפטר בטרם הגיעו אליה. שימש בתקופה מסוימת כרופאו האישי של יאן סובייסקי מלך פולין.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
היתרי מכירה בהלכה

היתר מכירה היא פעולה של מכירת חפץ, כאשר מטרתה העיקרית היא לצורך הפקעת איסור הלכתי מסוים הקיים במצוות רבות התלויות בבעלות של אדם על חפץ, וכאשר הבעלות על החפץ עוברת לאדם אחר שאינו חיוב במצווה זו, חיובה פוקע.
היתרים מסוג זה נזכרו בכמה מצוות. הם נחשבים כפתרון לשעת הדחק, כגון לצורך מניעת הפסד כספי גדול במיוחד, חלקם אף שנויים במחלוקת.
מכירת חמץ

יהודי שיש ברשותו חמץ בערב פסח, חייב לבער אותו לפני חצות היום, כמו שכתוב בתורה:
”וְלֹא יֵרָאֶה לְךָ חָמֵץ, וְלֹא יֵרָאֶה לְךָ שְׂאֹר בְּכָל גְּבֻלֶךָ” (שמות יג ז).
מהמילה "לך" למדו חז"ל, שהאיסור חל רק על חמץ השייך ליהודי, ולא על חמץ שנמכר לנכרי:
”ישראל וגוי שהיו באים בספינה וחמץ בידי ישראל, הרי זה מוכרו לנכרי או נותנו במתנה, וחוזר ולוקח ממנו לאחר הפסח”.
בתוספתא מדובר על מכירה פיזית, שבה החמץ עבר ממש לרשות הגוי. אבל בתקופות מאוחרות יותר התחילו לבציע מכירה על הנייר בלבד, כאשר החמץ נשאר ברשות היהודי ורק הבעלות עוברת לגוי למשך חג הפסח. היתר זה שנוי במחלוקת עד ימינו. ראו מכירת חמץ.
מכירת בכור

מי שנולד בעדרו ולד בכור לבהמה טהורה (כגון: פרה או כבשה), אסור לו להשתמש בו כל עוד הוא תמים ללא מום, כמו שכתוב בתורה:
”כָּל הַבְּכוֹר אֲשֶׁר יִוָּלֵד בִּבְקָרְךָ וּבְצֹאנְךָ, הַזָּכָר תַּקְדִּישׁ לה' אֱלֹהֶיךָ; לֹא תַעֲבֹד בִּבְכֹר שׁוֹרֶךָ, וְלֹא תָגֹז בְּכוֹר צֹאנֶךָ.” (דברים טו יט). 

”כִּי לִי כָּל בְּכוֹר, בְּיוֹם הַכֹּתִי כָל בְּכוֹר בְּאֶרֶץ מִצְרַיִם הִקְדַּשְׁתִּי לִי כָל בְּכוֹר בְּיִשְׂרָאֵל מֵאָדָם עַד בְּהֵמָה לִי יִהְיוּ, אֲנִי ה'” (במדבר ג יג)
חז"ל למדו מהמילה "בישראל", שהאיסור חל רק על ולדות של בהמות השייכות ליהודי. אולם אם האם שייכת, כולה או חלקה, לנכרי - הולד פטור מדין בכור, ומותר להשתמש בו כרגיל:
”הלוקח עובר חמורו של נכרי, והמוכר לו אף על פי שאינו רשאי, והמשתתף לו, והמקבל ממנו, והנותן לו בקבלה, פטור מן הבכורה, שנאמר (במדבר ג), בישראל, אבל לא באחרים.”
לפיכך נוצר היתר שבו מוכרים לגוי חלק מגוף של בהמות ממין נקבה שטרם המליטו על מנת שההמלטה תעשה ברשותו של הגוי, שכאמור אינו מצווה על כך. ראו בכור בהמה טהורה.
מכירת קרקע לשביעית

בשנה השביעית (הנקראת שמיטה) אסור לעבד את האדמה:
”וּבַשָּׁנָה הַשְּׁבִיעִת שַׁבַּת שַׁבָּתוֹן יִהְיֶה לָאָרֶץ, שַׁבָּת לה'; שָׂדְךָ לֹא תִזְרָע, וְכַרְמְךָ לֹא תִזְמֹר.” (ויקרא כה ד)
חז" למדו מהמילים "שדך", "כרמך" מלמדות, שהאיסור אינו חל אם השדה שייך לגוי. לכן ישנם חקלאים יהודים הנוהגים למכור את שדותיהם לגוי למשך שנת השמיטה. היתר זה לא נזכר בתלמוד; הוא נוצר לפני כ-500 שנה, ובתחילתו המכירה הייתה מכירה ממש - הקונה הנכרי גם עבד בעצמו בשדה במהלך השמיטה, ולמוכר היהודי לא היה כל קשר אליו עד שקנה אותו מחדש לאחר השמיטה. אולם לפני כ-100 שנה התחילו לבצע מכירה על הנייר בלבד, שבה השדה עובר באופן רשמי לבעלות גוי, אך למעשה כל העבודה והרווחים עדיין שייכים ליהודי. היתר זה שנוי במחלוקת עד ימינו; ראו היתר מכירה.
מכירת חנות לשבת

יהודי שיש לו חנות - אסור לו להפעיל אותה בשבת גם על-ידי נכרי. עם זאת, אם מכרו חלק מהחנות לגוי, כך שהגוי נעשה שותף בבעלות, מותר לגוי להפעיל את החנות בשבת.
מעשר שני

מי שפודה פירות מעשר שני שלו, צריך להוסיף חומש, כמו שנאמר בתורה:
”וְאִם גָּאֹל יִגְאַל אִישׁ מִמַּעַשְׂרוֹ - חֲמִשִׁיתוֹ יֹסֵף עָלָיו” (ויקרא כז לא).
המילה "מעשרו" מלמדת, שחובת הוספת חומש חלה רק על מי שפודה מעשר שני השייך לו - ולא על מי שפודה מעשר שני השייך לחברו. לפיכך, מותר לאדם למכור את המעשר השני שלו, או אף לתת אותו במתנה לחבירו, ואז לפדותם בלי תוספת חומש:
”היה עומד בגורן, ואין בידו מעות - אומר לחברו 'הרי הפירות האלו נתונים לך במתנה'. חוזר ואומר: 'הרי אלו מחוללין על מעות שבבית”.
נדרי הנאה

בימי התלמוד, היו אנשים שנדרו נדר, שלא יאפשרו לחבריהם ליהנות מרכושם (בעיקר עקב סכסוכים אישיים). עם זאת, הנודר בכל-זאת רצה לתת לחבירו מרכושו, כגון כדי לגמול עמו חסד, כשלא היה לו מה לאכול. הדרך לעשות זאת היא להעביר את הרכוש לצד שלישי:
”המודר הנאה מחברו, ואין לו מה יאכל - הולך אצל החנוני ואומר: 'איש פלוני מודר ממני הנאה, ואיני יודע מה אעשה',         והוא נותן לו, ובא ונוטל מזה.”
בישול מחג לשבת

מי שלא הניח עירוב תבשילין לפני יום טוב שחל ביום שישי, אסור לו לאפות ולבשל מיום טוב לשבת, ואסור גם לאחרים לאפות ולבשל עבורו. אולם, מותר לו למכור או לתת את הקמח שלו לאחרים, ואז מותר להם לאפות ולבשל עבורו:
”מי שלא הניח עירובי תבשילין, הרי זה לא יאפה ולא יבשל ולא יטמין, לא לו ולא לאחרים, ולא אחרים אופין ומבשלין לו. כיצד הוא עושה? מקנה קמחו לאחרים, ואופין לו ומבשלין לו.”
הערות שוליים

↑  תוספתא פסחים א
↑  משנה בכורות א א
↑  בית ההוראה המרכזי לדיינות, עסק פתוח בשבת - שותפות גוי
↑  משנה מעשר שני ד ה
↑  משנה נדרים ד ז
↑   ביצה יז א
הספינה העתיקה מקירניה

שרידי הספינה העתיקה מקירניה
הספינה העתיקה מקירניה (באנגלית: Kyrenia ship) הוא השם שניתן לטרופת של אניית סוחר יוונית מן המאה ה-4 לפנה"ס שהתגלתה ליד קירניה שבקפריסין.
את האנייה גילה בנובמבר 1965 מדריך צלילה קפריסאי בשם אנדריאס קריולו (Karioulou). איתרע מזלו של קריולו והוא איבד את מיקומה המדויק של הטרופת. רק ב-1967, לאחר מאתיים צלילות נוספות, עלה בידו לאתר מחדש את שרידי הספינה. משלחת ארכאולוגית בראשותו של מייקל קצב (Katzev), מן המוזיאון לארכאולוגיה ואנתרופולוגיה של אוניברסיטת פנסילבניה, חפרה באתר התת-ימי בין השנים 1969-1967. שימור חלקי העץ של האנייה נמשך בחורף 1970. הספינה השתמרה במצב טוב למדי, ושרידיה מוצגים במוזיאון שנבנה במיוחד עבורה במצודת קירניה (אנ').
הונאת בחירות

קריקטורה משנת 1898 של פוליטיקאי ספרדי בשם קפדפון (ספ') אוסף לחיקו קולות בוחרים בקורי עכביש.
הונאת בחירות היא עיוות בלתי חוקי של תוצאות הבחירות, המוסתר מציבור הבוחרים.
קיימים סוגים רבים של הונאת בחירות. רובם מוגדרים כעבירה על החוק, אך חלקם נעשים באופן חוקי לכאורה, גם אם אינם עולים בקנה אחד עם עקרונות של מוסר ודמוקרטיה.
מחקרים רבים שנערכו על ידי המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה בארצות הברית מתעדים מגוון שיטות להונאת בחירות.
הונאה בזמן ההיערכות לבחירות

הונאת בחירות יכולה להתרחש לפני ההצבעה, על ידי שינוי שיטת בחירות, שינוי אזורי ההצבעה בבחירות אזוריות, ובדרכים נוספות.
הונאה בזמן ההיערכות לבחירות > שינויים דמוגרפיים

במספר מקרים, לקראת הבחירות הועבר מספר גדול של אזרחים ממקום אחד למקום אחר, על מנת להשפיע על תוצאות הבחירות באותו אזור. פעולות מסוג זה מתוכננות זמן רב מראש, כיוון שבדרך כלל נדרשת שהייה של שישה חודשים או יותר במקום מסוים כדי להעניק זכות בחירה.
שיטה דומה היא העברת אזרחים בעלי נטייה מפלגתית משותפת למחוז הצבעה אחר. בדרך כלל המצביעים ה"חדשים" משוכנים בדיור ציבורי, והצבעתם מטה את האיזון לטובת המפלגה בה הם תומכים. דוגמה בולטת לאירוע כזה הייתה פרשת "דירות תמורת קולות" בעיר וסטמינסטר באנגליה בשנים 1991–1992, בהן שירלי פורטר (אנ') הייתה ראש העיר.
גם חוקי הגירה יכולים לשמש לתמרון אוכלוסיית הבוחרים. לדוגמה, מלזיה העניקה אזרחות וזכות הצבעה למהגרים מהפיליפינים ומאינדונזיה, כדי לחזק את המפלגה השלטת במחוז סבה.
ניתן לשנות את הרכב הבוחרים גם בבחירות לפריימריז של מפלגה מסוימת, על ידי רישום בוחרים רבים בעלי נטייה מסוימת למפלגה. לדוגמה, נטען כי שיטה זו נוצלה בבחירות לראשות מפלגת הלייבור הבריטית בשנת 2015, בהן עודד טובי יאנג רישום בוחרים שמרנים למפלגת הלייבור כדי שיבחרו בג'רמי קורבין בבחירות המקדימות ויפגעו בסיכוייה של המפלגה בבחירות הכלליות.
הונאה בזמן ההיערכות לבחירות > מניעת זכות בחירה

ניתן לשנות את הרכב הבוחרים על ידי ביטול זכות בחירה עבור חלקם. בעבר הוטלו במדינות רבות חסמים שהגבילו זכות הבחירה של אוכלוסיות שונות. למשל, מתחילת המאה ה-19 ועד סוף שנות השישים, מרבית האפרו-אמריקאים בדרום ארצות הברית נדרשו להוכיח תושבות, לעבור מבחני אוריינות או לשלם שוחד על מנת להצביע. כתוצאה מכך, רובם נמנעו מלהצביע ובהתאם זכו לייצוג נמוך מאוד בבית הנבחרים של ארצות הברית. רק בשנת 1965 נחקקו חוקים המבטלים חסמים אלה.
קיימות שיטות נוספות למניעת זכות הבחירה של קבוצות גדולות. למשל, למנוע בחירה מחיילים, אסירים, סטודנטים וחולים בבתי חולים שאינם יכולים להגיע לקלפי באזור מגוריהם. אפשר לקבוע את יום הבחירות בזמן לא נוח, כמו יום השבת, שבו קבוצות גדולות באוכלוסייה נמנעות מלהגיע לקלפי. אפשר לקבוע את מיקום הקלפיות במקום מסוכן או מרוחק. קהילות כפריות סובלות במיוחד ממיקומים כאלה.
בבחירות בקנדה בשנת 1917 הועברו שני חוקים שנועדו לעוות את תוצאת הבחירות. חוק אחד העניק זכות בחירה, שלא הייתה קיימת לפני כן, לחיילים ולבנות זוגם, ואלה הצביעו ברובם בעד המפלגה השלטת. חוק נוסף מנע את זכות הבחירה מאזרחי קנדה ממוצא גרמני, אוקראיני או פולני, שנהגו להצביע למפלגות האופוזיציה.
הונאה בזמן ההיערכות לבחירות > הרתעת מצביעים

הרתעת מצביעים כרוכה בהפעלת לחץ על קבוצות בוחרים כדי שלא יצביעו, או כדי שיצביעו למועמד מסוים.
הדרך הנפוצה להרתעת מצביעים היא שימוש באלימות או באיומים, בדרך כלל באזורי הקלפיות. אחת הדוגמאות הקיצוניות לשימוש באלימות כדי להטות את תוצאות הבחירות היא הפיגוע הביולוגי של ראג'נישי שבוצע ב-1984 בידי חסידיו של אושו, בניסיון לצמצם את מספר המצביעים שאינם ראג'נישים בעיר דאלס. השיטה שנבחרה הייתה של הרעלה המונית - במעבדה בקומונה גודלו תרביות של חיידקי סלמונלה, בהם התכוונו אנשי הכת לזהם מסעדות וחנויות מזון בעיר וכך לגרום לתושבים לשלשול קשה ולאי הגעה להצבעה. בסופו של דבר לא יצאה התוכנית לפועל ובבחירות שנערכו בנובמבר 1984 לא הצליחה הכת להכניס נציגים לוועדה המחוזית.
איומים משפטיים נחשבים אף הם לאלימות, ומטרתם למנוע הצבעה או לכפות הצבעה למועמד מסוים. למשל, לקראת הבחירות בארצות הברית בשנת 2004 חולקו עלונים שבהם נכתב: "אם כבר הצבעת בבחירות המוקדמות, אתה לא יכול להצביע בבחירות לנשיאות. אם מישהו במשפחה שלך הואשם בעבירה כלשהי, אתה לא יכול להצביע בבחירות לנשיאות. ואם תפר חוקים אלה, תקבל עונש של 10 שנות מאסר וייקחו ממך את ילדיך."
הונאה בזמן ההיערכות לבחירות > קניית קולות

קניית קולות מתרחשת כאשר מפלגה או מועמד משלמים עבור קולות הבוחרים. התשלום מתבצע באמצעים כספיים או בשיטות אחרות, כמו מתנות או שירותים. בתמורה, הבוחרים מתחייבים להצביע למועמד מסוים.
באנגליה נפוצו סיפורים רבים על קניית קולות במאה ה-18. הסיפור הידוע ביותר הוא על שלושה מועמדים מאצולת העיר נורת'האמפטונשייר, ששילמו כסף רב לתושבים כדי שיצביעו בעדם בבחירות למועצת העיר בשנת 1768, שכונו מאז "בחירות הפזרנים". כל מועמד הוציא מכיסו מעל ל-100,000 ליש"ט על קניית קולות.
קניית קולות נפוצה בעולם כולו, אם כי היא מוגדרת כעבירה ברוב המדינות, בהן ישראל, ארצות הברית, ארגנטינה, מקסיקו, קניה וניגריה. בארגנטינה, לדוגמה, נחקק חוק נגד קניית קולות לאחר שהתופעה הפכה לנפוצה מאוד בתקופת שלטונו של חואן דומינגו פרון. פעילי המפלגה השלטת נהגו להציע לבוחרים שירותים, טובות הנאה או תשלום כספי בתמורה לתמיכתם במפלגה. התמורות כללו תעסוקה, שירותים רפואיים, דיור, ביגוד ומזון. הם נהגו לפקוד תדיר את הקהילות הנזקקות ביותר בשכונות בהן רוב התושבים היו נאמנים למפלגה.
מחקר שנעשה על ידי סוזן סטוקס בדק את שיטת קניית הקולות בארגנטינה בתקופתו של פרון, וגילה שהפעילים בשכונות היו מוכרים לכל התושבים מחד, ובעלי גישה למשאבי העירייה הנדרשים מאידך. הם קיימו קשר רציף עם הבוחרים והעניקו להם תגמולים מתמשכים עבור תמיכה במפלגה. זהו אחד ההסברים העיקריים לכך שבוחרים בעלי הכנסות נמוכות יותר בוחרים מנהיגים פופוליסטיים, ובאופן כללי מעדיפים משטר סמכותני. רבים מהם רואים בפעילי המפלגה גורמים חיוביים המעניקים סיוע לתושבים וזוכים לכבוד הראוי להם. עם זאת, אחרים רואים במעשיהם סוג של שחיתות.
במקרים חריגים חוקקו חוקים המקנים לגיטימציה לקניית קולות. למשל, בשמורת שבט הסנקה במערב מדינת ניו יורק, קניית קולות תמורת הטבות לאנשי השבט נחשבת למעשה חוקי ומקובל.
הונאה בזמן ההיערכות לבחירות > דיסאינפורמציה ותעמולה

דיסאינפורמציה היא הפצת מידע כוזב או מטעה כדי להשפיע על תוצאות הבחירות. לדוגמה, בבחירות לנשיאות צ'ילה בשנת 1970 השתמש ה-CIA בתעמולה כוזבת כדי לזרוע מחלוקות בין חברי הקואליציה ולנסות להפיל את הנשיא סלבדור איינדה.
שימוש נוסף בדיסאינפורמציה הוא מתן מידע שגוי לבוחרים, בנוגע לזמני ההצבעה ומיקום הקלפיות, ובכך לגרום להם להחמיץ את ההזדמנות להצביע. לדוגמה, במסגרת הבחירות לפרלמנט בקנדה בשנת 2011 התקשרו פעילי המפלגה השמרנית של קנדה לבוחרי המפלגה היריבה באחד ממחוזות ההצבעה, והשמיעו להם הודעה מוקלטת כוזבת לפיה הועתק מיקום הקלפיות.
בהתערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016, פעל ממשלת רוסיה, להטות את הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016. הממשלה הרוסית הפעילה גופים כמו "הסוכנות לחקר האינטרנט" -IRA- שהשתמשו באלפי חשבונות ברשתות החברתיות שונות כמו פייסבוק, אינסטגרם, יוטיוב וטוויטר שהתחזו לחשבונות של אנשים פרטיים או של ארגוני חברה אזרחית. המשתמשים המזויפים הללו הופעלו בקמפיין השפעה ותעמולה במטרה להצית מחלוקות פוליטיות וחברתיות בארצות הברית ולהשפיע על דעת הקהל במהלך המירוץ הנשיאותי ולפגוע באמון הציבור בתהליך הדמוקרטי. בין היתר, הם הפיצו מידע כוזב, ניהלו מסע הכפשות מבוקר נגד המועמדת הילרי קלינטון, וביצעו לוחמת רשת רבת-היקף נגד אתרי האינטרנט של מועמדי המפלגה הדמוקרטית. פוליטיקאים ואנשי תקשורת רבים הגיבו לציוצים מחשבונות מזויפים אלה מבלי לדעת שהם קשורים לרוסיה, בהם מייקל מקפול שכיהן כשגריר ארצות הברית ברוסיה, ושון האניטי, איש הרדיו ומגיש בולט של רשת פוקס ניוז.
הונאה בזמן הבחירות ולאחריהן > הטעיה בפתקי ההצבעה

במספר מקרים נמצאו פתקי הצבעה שעוצבו באופן מטעה, שגרם להטעיית הבוחרים. לעיתים נעשה עיצוב כזה לא בכוונה, כמו למשל בפתקי ההצבעה מסוג "פרפר" במדינת פלורידה, בזמן הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000. עיצוב הפתקים גרם לירידה בקולות שקיבלה המפלגה הדמוקרטית ועלייה מפתיעה בקולות שקיבלה המפלגה הרפורמיסטית, אף על פי שזו אישרה לפני כן את העיצוב. מקרה דומה קרה בשוודיה בשנת 2009, בה הפתקים של השוודים הדמוקרטים היו דומים מאוד לאלה של מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה.
הונאה בזמן הבחירות ולאחריהן > הצבעה כפולה

מקרה נפוץ של הונאת בחירות היא הצבעה של אדם אחד פעמיים או יותר. דבר זה אפשרי במספר דרכים, למשל: אדם יכול להצביע בשם אדם אחר, אם הבוחרים לא נדרשים להזדהות במהלך הבחירות. כמו כן, אם אין רשימת בוחרים מרכזית, אדם יכול לנסות להצביע במספר קלפיות.
הונאה זו אפשרית גם בהצבעה ממוחשבת. לדוגמה, דגם "סקויה" של מכונת הצבעה מאפשר הצבעה חוזרת לאותו אדם באמצעות כפתור צהוב בצד האחורי של המכונה. אפשרות זו קיימת לצורך טיפול בתקלות במהלך ההצבעה, אך היא עלולה גם להיות מנוצלת לרעה.
הונאה בזמן הבחירות ולאחריהן > הטעיית בוחרים

בוחרים בעלי מוגבלויות, כמו עיוורון או אנאלפביתיות, זקוקים לאדם שילווה אותם ויצביע בשמם. פעולה זו מעניקה הזדמנות להונאה מצד המסייע.
בהצבעה ממוחשבת נרשמו מקרים של חבלה במנגנון ההצבעה כך שהצבעה המיועדת למועמד אחד נרשמה עבור מועמד אחר.
בבריטניה נפוצה שיטה בשם "איסוף קולות קשישים" ("Granny farming") שבה נציג מפלגה מסוימת הולך למספר רב של בתי אבות ומקושש קולות, באמצעות הצבעה במעטפות כפולות, מקשישים המוגבלים בתנועתם.
הונאה בזמן הבחירות ולאחריהן > השחתת פתקי הצבעה

אחת השיטות הפשוטות ביותר של הונאת בחירות היא השחתת פתקי ההצבעה של מועמד או מפלגה. כל בוחר יכול לקחת איתו מספר פתקים מהקלפי בלי לעורר תשומת לב. שיטה דומה היא הוספת סימן בכתב יד לפתקי ההצבעה, ובכך הופכים אותם לפסולים.
הונאה בזמן הבחירות ולאחריהן > הונאה בהצבעה ממוחשבת

מערכות הצבעה ממוחשבת עומדות בפני מגוון איומים של הונאת בחירות. מחקר גילה כי כל אדם בעל גישה פיזית למכונה כזו יכול להתקין רכיבים אלקטרוניים פשוטים המשבשים את פעולתה. שיטות נוספות להונאה באמצעות מכונות הצבעה כוללות שינויי תוכנה במכונה כדי לשנות את התוצאות לטובת אחד המועמדים, שימוש בכרטיסי זיהוי בעלי פס מגנטי מזויף בזמן ההצבעה, הצבעות כפולות ומשולשות של בוחרים, ושיבוש התוצאות הסופיות הנשלחות לוועדת הבחירות המרכזית.
בניסיון למנוע את שיבוש התוצאות הנשלחות לוועדת הבחירות דרך האינטרנט, נקבע שהתוצאות יישלחו דרך האינטרנט לצורך ספירה ראשונית, אך במקביל יישלח לוועדת הבחירות תדפיס התוצאות, באופן מאובטח באמצעות שליח. במקרה של סתירה בנתונים, רק תדפיס התוצאות נלקח בחשבון.
לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 הועלו חשדות לחבלה במכונות הצבעה במדינות ויסקונסין, מישיגן ופנסילבניה. הטענות נבדקו ונמצאו כוזבות.
הונאה בזמן הבחירות ולאחריהן > התחזות בוחרים

התחזות בוחרים היא הונאת בחירות בה אדם אחד מצביע על ידי התחזות לבוחר אחר. מקרים אלה נבדקו במספר מדינות, ונמצא כי הם די נדירים.
בשנת 2016, הוגש כתב אישום נגד שמונה תושבי בית שמש, בחשד כי במהלך הבחירות שנערכו לעירייה בשנת 2013, אספו השמונה תעודות זהות מאנשים שאינם מתכוונים להצביע והעבירו אותן לאנשים אחרים כדי שיצביעו באמצעותן לראש העיר משה אבוטבול.
לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 נטען כי אוטובוסים מלאים במהגרים חסרי זכות הצבעה התחזו לבוחרים חוקיים במדינת ניו המפשייר. טענה זו נבדקה ונמצאה כוזבת.
הונאה בזמן הבחירות ולאחריהן > זיוף התוצאות בקלפי בודדת

היו מקרים בהם התגלה זיוף תוצאות הבחירות במספר קלפיות. מקרים אלה מאורגנים בצורה ממוסדת בעזרת חברי ועדות הקלפי, ששותפים להונאה. הונאה זו מבוצעת במספר שיטות, בהן:
בזמן ספירת הקולות, פתקי ההצבעה פסולים נספרים כאילו הצביעו בעד "המועמד הרצוי".
פתקי הצבעה עבור "מועמד לא רצוי" נזרקים, ונספרים כפסולים.
בזמן דיווח הקולות מהקלפי לוועדה המרכזית, מדווחים נתונים בדויים במקום הספירה האמיתית. חשד למקרה כזה דווח בקיבוצים סמר ואליפז במהלך הבחירות לכנסת העשרים.
הונאה בזמן הבחירות ולאחריהן > זיוף התוצאות הסופיות

במשטרים טוטליטריים תהליך ההצבעה הוא כולו "הצגה" שבסופה פקידי הממשל מכריזים על התוצאה, לפעמים בלי לטרוח אפילו לספור את הקולות. במקומות אלה אין לאזרחי המדינה דרך חוקית להחליף את השלטון. הונאות מסוג זה זוכות לגינוי בינלאומי.
מניעת הונאת הבחירות

כלי הבקרה החשוב ביותר הוא שקיפות ופיקוח ציבורי על כל השלבים בתהליך הבחירות. ברוב המדינות מזמינים משקיפים בינלאומיים למערכת הבחירות. במדינות רבות ובאזורי עימות משתתפים בבחירות משקיפים מטעם הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, המוודאים את תקינות תהליך הבחירות וספירת הקולות.
במספר מדינות, בהן ארצות הברית וגרמניה, הוכנסו לשימוש מכונות הצבעה, אך דגמים מסוימים הוצאו מחוץ לחוק לאחר שהתגלה כי הן מקלות מאוד על ביצוע הונאות.
במאי 2007 עבר בפלורידה חוק המחייב ביצוע בחירות באמצעות פתקי נייר בלבד.
מקרים בהם מתגלית הונאת בחירות נרחבת מטופלים כעבירה פלילית. לדוגמה, נשיאת הפיליפינים גלוריה מקפגל ארויו נעצרה בשנת 2011 בעקבות הגשת תלונה על חבלה אלקטורלית בזמן הבחירות. ב-16 ביולי 2016 זוכתה ארויו על ידי בית המשפט העליון מן העבירות המיוחסות לה.
ראו גם

הטיה בקביעת מחוזות בחירה
פרשת ההצבעות הכפולות
התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016
ניסיון הפיכת תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2020
הערות שוליים

↑  [https://www.nist.gov/sites/default/files/documents/itl/vote/threatworksummary.pdf Developing an Analysis of Threats to
Voting Systems], באתר המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה, ‏7 באוקטובר 2005 (באנגלית).
↑  Howard, Philip N. ; Ganesh, Bharath ; Liotsiou, Dimitra et al. / The IRA, Social Media and Political Polarization in the United States, 2012-2018. Oxford, UK : Project on Computational Propaganda, 2018. 47 p.
↑  Mueller calls out high profile Americans who unwittingly helped Russian trolls, באתר ה-CNN, ‏19באפריל 2019 (באנגלית).
↑  יעל פרידסון, כתב אישום הוגש על הונאת בחירות, באתר ynet, 22 בספטמבר 2016
↑  חשד: הפער בין הסקרים לתוצאות הבחירות – בגלל זיופים, באתר "הכל שקרים", ‏מרץ 2015.
↑  List of EU EOM and EEM missions 1993 - 2019, באתר הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (באנגלית).
↑  הפיליפינים: צו מעצר בחשד להונאת בחירות נגד הנשיאה לשעבר, באתר ynet, 18 בנובמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536068005171  GND: 4472258-8  LCCN: sh85041558  NARA: 10645478  NKC: ph262190 
התור לקלפי באחד מאתרי ההצבעה בבגדאד, עיראק, ב-30 בינואר 2005. בבחירות אלה היה אחוז הצבעה גבוה למרות מערכת הבחירות האלימה שנועדה להרתיע את המצביעים.
דוגמה להטעיה בפתק ההצבעה: במהלך משאל העם על האנשלוס ב-10 באפריל 1938 נעשה שימוש בפתקי הצבעה בהם נשאלו הבוחרים "האם אתה מסכים לאיחוד אוסטריה עם הרייך הגרמני, והאם אתה תומך במפלגתו של מנהיגנו אדולף היטלר?" התשובה "כן" מסומנת בעיגול גדול, והתשובה "לא" בעיגול קטן.
ההבדל בין התוצאות הרשמיות והתוצאות האמיתיות של משאל עם שנערך ברפובליקה העממית הפולנית בשנת 1946. משאל עם זה נודע בשם "טרזי רייזי טאק" או "שלוש פעמים כן".
סרטון הרצאה בו מוצגות תוצאות מחקר על הונאות בחירות באפריקה בשנת 2015 (באנגלית).
המפלגה הלאומית-דמוקרטית של גרמניה

| --- | --- |

 מדינה:  גרמניה המזרחית
 מייסד:  וילהלם אדם, לות'ר בולץ
 מנהיגים:  Lothar Bolz 
 תקופת הפעילות:  25 במאי 1948 – 27 במרץ 1990 (41 שנים)
 אידאולוגיות:  שמרנות, שמרנות לאומית, לאומיות גרמנית
 שיא כוחה:  52 מושבים בפולקסקאמר
 שפל כוחה:  15 מושבים בפולקסקאמר
 רשימה פוליטית:  החזית העממית
 התמזגה לתוך:  המפלגה הדמוקרטית החופשית
 מטה:  ברלין המזרחית
 ארגונים בינלאומיים:  Democratic Bloc 
 
המפלגה הלאומית-דמוקרטית של גרמניה (גרמנית:National-Demokratische Partei Deutschlands) הייתה מפלגה מזרח-גרמנית, אשר היוותה כמפלגת לווין למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, מ-1948 עד 1989. המפלגה ייצגה את חברי המפלגה הנאצית לשעבר, הורמאכט, ומעמד הביניים. אין לבלבל אותה עם המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה, מפלגה בגרמניה המערבית הממשיכה להיות מפלגה מינורית בגרמניה המאוחדת של כיום.
דגל המפלגה הלאומית-דמוקרטית של גרמניה