stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עקיפה

ערך זה עוסק בתופעה פיזיקלית. אם התכוונתם למושג בתחבורה המתייחס לרכב העובר רכב איטי יותר, ראו .
טבעות עקיפה סביב דמות השמש נגרמות מעקיפת האור במעבר באטמוספירה שמכילה אירוסולים.
עקיפת גלי ים בשובר גלים: חזיתות הגלים הפוגעות בשובר הגלים מימין הן מישוריות למדי, והגלים שעוברים דרך המעבר (משמאל) יוצרים חזית גל מעגלית.
היווצרות חזיתות גל מעגליות במעבר דרך פתח בסלע (נחל חזורי, גולן).
תבנית עקיפה של אלומת ליזר דרך סריג
עֲקִיפָה (בלועזית: דִּיפְרַקְצְיָה) היא תופעה פיזיקלית המתרחשת כל אימת שגל פוגע בעצם כלשהו. אם העצם קטן (יחסית לאורך הגל) הגל מתקדם סביבו, ואם מדובר במחסום בעל מפתח קטן, הגל מתפזר בעברו השני של המחסום. ניתן לתאר את התופעה כיצירת גל חדש על שפת המחסום שעוצמתו תלויה במידת ההחזרה או ההעברה של המחסום. כתוצאה מכך מגיע הגל גם לאזורים שמעבר למחסום, אזורים שבהם לפי אופטיקה גאומטרית לא מגיעות קרניים הנעות בקווים ישרים.
תבנית העקיפה

תבנית עקיפה היא התפלגות משרעת הגל במרחב לאחר שעבר מחסום. חישובה מבוסס על עקרון הויגנס, לפיו ניתן להתייחס לכל נקודה בחזית גל כמקור נקודתי של גל חדש: כל נקודה שמופרעת על ידי מעבר של גל דרכה הופכת למקור של גל כדורי, וההתאבכות של כל הגלים הכדוריים היא הגל הכולל המתקדם במרחב. גל שפוגע במחסום זהה לגל שנוצר על ידי אוסף של מקורות נקודתיים שעוצמת כל אחד מהם תלויה במקדם ההעברה של החומר ממנו עשוי המחסום באותה נקודה. התבנית הנוצרת על מסך שניצב בעברו האחר של המחסום היא התאבכות של כל המקורות הללו, ועוצמתה מקסימלית כאשר מקורות רבים נמצאים הפרש מופע קטן. חישוב זה הוא מסובך למדי, ותבנית העקיפה לרוב מחושבת תחת שני קירובים נפוצים: עקיפת פראונהופר היא תוצאת עקיפה במרחק גדול מאוד מהמחסום, אזור הנקרא שדה רחוק. בקירוב זה תבנית העקיפה תלויה בהתמרת פורייה הדו-ממדית של המחסום. עקיפת פרנל היא תוצאת עקיפה במרחק קטן יותר, הנקרא שדה קרוב.
דוגמאות

תופעת העקיפה מאפיינת כל גל, אך היא בולטת רק במקרה שסדר הגודל שמאפיין את המחסום דומה לאורך הגל. אם אורך הגל קטן מאוד, התבנית שנוצרת דומה לצורת המחסום עצמו.
עקיפה של גלי קול מתרחשת כל אימת ששומעים אדם שניצב מעבר למחסום בעל מפתח כך שאין קשר עין איתו, ואין קירות נוספים שמהחזרה מהם היה יכול להגיע הגל. גלי הקול עוקפים את המכשול בין הדובר למאזין. אורכי הגל המאפיינים קול בחיי היומיום הם מסדר גודל של סנטימטרים בודדים עד עשרות סנטימטרים, ולכן אנו יכולים לחוות אותה. הגלים בעלי אורכי גל ארוכים יותר (כלומר בעלי תדירויות נמוכות) עוקפים ביעילות גבוהה יותר גם מכשולים גדולים (בזוויות גדולות). עובדה זו מסבירה מדוע כשמתקרבים אל תזמורת בשטח בנוי, שומעים ראשית את כלי הנגינה המנגנים בס.
ניתן לראות תופעות עקיפה בגלי מים במקווי מים גדולים, כאשר עוברים גלי המים מהים דרך פתח קטן. למשל, בכניסה למעגן בין שני שוברי גלים, הגלים הנוצרים ביציאה מהפתח יוצרים דפוס עקיפה מורכב, שונה לגמרי מהגלים בכניסה, והם מגיעים גם לאזורים בחוף שניצבים מאחורי שובר הגלים.
אורך הגל של אור נראה הוא מסדר גודל של מאות ננומטרים. לכן, בחיי היומיום לרוב אנו רואים קרני אור שנעות בקווים ישרים, כך שאיננו יכולים לראות את מה שמוסתר על ידי מחסום. על מנת לצפות בתבנית עקיפה של אור נדרש מחסום או מפתח קטן מאוד. ניסוי שני הסדקים הוא דוגמה לכך, וניתן לקבל תבניות עקיפה גם בסדק יחיד ובמפתחים בעלי צורות גאומטריות שונות.
לפי מכניקת הקוונטים, הדינמיקה של חלקיקים נקבעת על ידי פונקציית גל המקיימת את משוואת שרדינגר, בה מתקיימת תופעת העקיפה. כתוצאה מכך, ניתן לקבל תבניות עקיפה גם עם חלקיקים בניסויים כדוגמת ניסוי שני הסדקים אם גודל המחסום הוא מסדר הגודל של אורך גל דה ברויי של החלקיק.
סריג עקיפה הוא חומר בעל מבנה מחזורי, וניתן ללמוד על תכונותיו מתבנית העקיפה שהוא יוצר. אורך הגל שמאפיין מוצקים מתאים לקרני רנטגן.
הקשת שניתן לראות כשצופים באור מוחזר מתקליטור היא דוגמה לעקיפת גלי אור: המבנים התת-מיקרוניים בתקליטור מחזירים את האור במופעים שונים מנקודות שונות. הפרעה זו יוצרת דפוס מורכב של חזיתות גל בעלות מופעים שונים, שגורם לצופים באור לראות פסים צבעוניים.
העקיפה קובעת את גבול הביצועים העליון שאליו יכולה להגיע מערכת המנתבת גלים כמו מערכת צילום עם מיפתח סופי.
העקיפה בגלי רדיו ארוכים (תדרים של פחות ממגה הרץ) היא כה בולטת, עד כי הגלים מתקדמים בצמוד לתוואי הקרקע: מאפייני העקיפה בהם בולטים בהרבה מאשר בגלים בתחום VHF למשל. לעיתים משתמשים בתכונה זו על מנת להעביר שידורי רדיו בין שתי נקודות שביניהן מפריד הר - אז משדרים בגלים ארוכים ככל שניתן, שיעקפו את המכשול.
ראו גם

עקיפת פרנל
עקיפת פראונהופר
התאבכות
עקרון באבינה
עקיפת אלקטרונים גבוהי-אנרגיה מוחזרים
לקריאה נוספת

Eugene Hecht, Optics, Addison Wesley (2001)
עבדול בה

עבדול בה (בצרפתית: Abdoul Ba; נולד ב-8 בפברואר 1994 בדקר שבסנגל) הוא כדורגלן מאוריטני המשחק בעמדת הבלם באל-אהלי טריפולי מליגת העל הלובית ובנבחרת מאוריטניה.
קריירת מועדונים

בה נולד בדקר שבסנגל. בשנת 2008 הצטרף למחלקת הנוער של לאנס הצרפתית. ב-17 באוקטובר 2014 ערך בה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-63 בהפסד 1–3 לפריז סן-ז'רמן במסגרת המחזור העשירי בליגת העל הצרפתית לעונת 2014/2015. בה ערך 9 הופעות ליגה בעונה זו, שהסתיימה בירידת הקבוצה לליגת המשנה הצרפתית. בעונת 2015/2016 ערך בה 19 הופעות ליגה.
קריירה בינלאומית

ב-8 בספטמבר 2013 ערך בה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאוריטניה, כששיחק 90 דקות בתיקו 0-0 נגד נבחרת קנדה במשחק ידידות.
עבדול ארשד

עבדול ארשד (בדנית: Abdul Arshad; נולד ב-26 בפברואר 2003 בדנמרק) הוא כדורגלן פקיסטני-דני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת הלרופ מהליגה הדנית השלישית ובנבחרת פקיסטן.
קריירת מועדונים

ארשד גדל במחלקת הנוער של בולקלובן 1903. הוא ערך הופעת ליגה אחת במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הליגה הדנית השלישית.
ב-11 בפברואר 2022 חתם ארשד בקוגה מליגת המשנה הדנית. הוא ערך 14 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-14 ביולי 2023 חתם ארשד בהלרופ מהליגה הדנית השלישית.
קריירה בינלאומית

ב-21 במרץ 2023 ערך ארשד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פקיסטן, בהפסד 1-0 לנבחרת המלדיביים במשחק ידידות.
הערות שוליים

↑  HB Køge skriver med offensivtalent באתר הרשמי של קוגה, 11 בפברואר 2022 (בדנית)
↑  Hellerup Idræts Klub - Glæde, Udvikling, Fælleskab og Vilje באתר הרשמי של הלרופ, 14 ביולי 2023 (בדנית)
פאלאנגינה

פאלאנגינה (באיטלקית Falanghina), הנקרא גם Falanghina Greco, הוא זן של ענבי יין (Vitis vinifera), המשמשים ליצור יינות לבנים. זהו זן ענבים עתיק שייתכן שסיפק בסיס ליין הפלרני הקלאסי. מקורו במדרונות הר טבורנו ובחלק מהאזורים של הקמְפִּי פְלֶגְרֵיי.הוא מיוצר בחוף קמפניה מצפון לנאפולי, בסנט'אגטה דה גוטי ובעמק התחתון של קלורה אירפינו בעיירות גווארדיה סנפרמונדי, קסטלונרה, סולופקה וטורהקוזו. אלה הם מבין אזורי הכרמים הגדולים ביותר באיטליה והיצרניות העולמיות העיקריות של פאלאנגינה. היין נצרך לעיתים קרובות בדרום איטליה עם פירות ים. משמש כ"יין הבית" בהרבה מסעדות באזור. לפאלאנגינה גוף מלא (בדומה לשרדונה) עם טעמי אפרסק, לימון ואגס עם רמזים מתיקות של דבש פרחים ריח מתוק. נראה כי השם ליין נובע מהפלנגה הלטינית, או יתדות לתמיכה בענבים בכרם. בנובמבר 2014 פאלאנגינה אושרה כזן מוכר על ידי לשכת המס והמסחר באלכוהול וטבק לשימוש בארצות הברית. בשנת 2019 העניקה Recevin, איגוד ערי היין האירופיות, לחמש הרשויות האמורות את התואר עיר יין אירופית.
בקמפניה מספר יינות מאושרים בעלי ציון מקום מבוקר (DOC), כולל פלאנגינה דל טבורנו, קמפי פלגרי, גאלוצ'יו.
שמות נרדפים

פלאנגינה ידועה גם תחת השמות הנרדפויםː ביאנקזיטה, ביאנקוזיטה, ביאנקוזיטה, פלנצ'ינה, פלנצ'ינה ביאנקה, פאלנגינה וראצ'ה, פאלנגינה, פאלרנינה, פאלרנו ורונזה, פאלנצ'ינה, פאלנגינה, פולנגינה, מונטקלבו, מונטלסית ואובה פאלרנה.
הערות שוליים

↑  winepros.com.au.
↑  Bonné, Jon, San Francisco Chronicle: The Cellarist (March 30, 2009). Falanghina, reconsidered.
↑  ViviWine.com is available at DomainMarket.com, ViviWine.com is available at DomainMarket.com (באנגלית)
↑  Falanghina Archived 6 May 2012 at the Wayback Machine, Vitis International Variety Catalogue, Retrieved 15 July 2010
↑  Città Europea del Vino 2019 - Sannio Falanghina con il Progetto BioWine, Sannio Falanghina 2019, ‏22 במרץ 2017
עמיח"י

סמליל העמותה
עמיח"י (ראשי תיבות: עמותת משפחות לילדים מיוחדים בישראל) היא עמותה ישראלית שפועלת לקידום איכות חייהם של ילדים עם לקויות ובני משפחותיהם.
היסטוריה

העמותה הוקמה ב-1994 בהוד השרון, על ידי הורים לילדים עם פיגור שכלי ואוטיזם, במטרה לקדם את איכות חייהם. שם העמותה מנציח את החייל עמיחי שולזינגר, אשר נהרג במלחמת העצמאות.
העמותה היא ארגון ללא כוונת רווח. פעילותה מבוססת על תרומות מאנשים פרטיים, ארגונים פילנתרופיים וקרנות ציבוריות העוסקות בתחום הפיגור השכלי. פעילות העמותה נעשית בשיתוף פעולה מלא עם עיריית הוד השרון ומשרד הרווחה.
חזון העמותה מתבסס על העיקרון של "לחיות בשוויון עם השוני" תוך קיום רצף שירותים וסל אפשרויות, בהתאם לעקרונות העמותה, שיספקו לאדם עם צרכים מיוחדים, בכל פרק של מסלול חייו, מינקות עד זקנה, את מסגרת החיים המתאימה ביותר בעבורו, תוך שילוב מלא ושווה זכויות בקהילה.
פעילויות העמותה נחלקות עבור שתי קבוצות גיל: עד גיל 21 (ילדים ונוער), ומגיל 21 ומעלה (בוגרים). לילדים ונוער מופעלות מועדוניות טיפוליות לאחר שעות הלימודים במסגרות החינוך המיוחד בהוד השרון, פתח תקווה, כפר סבא וטירה, פעילות נופשון בסופי שבוע, פעילות לקבוצות תפקוד שונות לגיל הרך, קייטנות בזמני חופשות בית הספר, ופעילויות חברתיות לקבוצות נוער בעלי לקויות תקשורת בתפקוד גבוה ואספרגר. עבור הבוגרים מופעל מערך דיור בקהילה, מרכז יום טיפולי/סיעודי - פרויקט תעסוקה ומועדונים חברתיים לבוגרים בעלי פיגור קל ובינוני המגיעים באופן עצמאי או ממסגרות דיור באזור.
העמותה שמה דגש על שילוב בקהילה של אנשים עם לקויות התפתחותיות  ובהתאם מפעילה מספר פרויקטים משותפים עם האוכלוסייה הכללית, מתוך אמונה ששני הצדדים נתרמים. בין הפרויקטים: "המנגינה שבלב" – מופע מוזיקלי בשיתוף עם מגמת המוזיקה בבתי הספר התיכוניים; "תוכנית ח"ן" – קבוצת מנהיגות; "צמיד" – השתתפות בתנועות נוער, פרויקט מחויבות אישית של מערכת החינוך
ומסגרות התנדבותיות של עובדי חברות עסקיות ואנשים פרטיים.
העמותה מפעילה מערך מתנדבים רחב המהווה חלק מרכזי ממערך השירותים, ונועד גם לשמש גשר לקהילה ולחינוך הציבור לקבלת השונה ושילובו במארג החיים.
עקיצת עקרב

| --- | --- |

עקצן צהוב, אחד העקרבים הקטלניים בעולם.
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  168230 
 MeSH:  D065008
 סיווגים
 ICD-10:  T63.2 
 
עקיצת עקרבים (מכונה לעיתים סקורפיוניזם: scorpionism) מבוצעת בידי עקרבים ברחבי העולם. אף שעקרבים יכולים גם לצבוט עם צבתותיהם הגדולות או לנשוך בלסתותיהם, פגיעות אלה קלות בהרבה מעקיצות, והם מיועדות בעיקר לציד, בעוד העוקץ שבקצה זנבם בעל ארס שלעיתים קטלני לאדם שנעקץ.
עקרבים שונים בעלי עוצמת ארס, משתנה ולמעשה רוב המינים אינם קטלניים לאדם, אף שעקיצתם יכולה לגרום לכאב ולמצבים רפואיים קלים עד בינוניים. רק 20 עד 30 מהמינים (מתוך יותר מ-1,500 עקרבים) הם בעלי ארס קטלני לאדם, אך באזורים בהם הם נפוצים הם עוקצים והורגים לעיתים קרובות (ביחס לתקיפות חיות), כשמרבית ההרוגים הם ילדים, זקנים וחולים. שני עקרבים יכולים להרוג אדם בוגר: עקצן צהוב (המצוי גם בישראל) ועקרב צהוב ברזילאי, אך קיים נוגדן יעיל לארסם.
עקיצות אנשים לא תמיד מדווחות בזמן, כך שקשה להעריך את כמות העקיצות. מספר מומחים סוברים שישנם מעל 100,000 עקיצות בשנה, ואפילו 1.5 מיליון, רובם באזורים הטרופיים או הסובטרופיים בכל היבשות. למעשה העקרבים הם בין החיות הקטלניות ביותר (לצד נחשים ארסיים) שאינם מעבירי מחלות.
מאפיינים

רוב העקיצות בעלות מרכיב מחלבון, קרדיוטוקסין ונוירוטוקסין ומרכיבים נוספים, גורם לחסימה עצבית-שרירית (נוירואוטונומיות), מה שיכול בהתאם לעוצמת הארס להוביל לכאב עז (עקב המעבר המהיר של הארס בתעלת יונים), אודם, נפיחות ותגובה אלרגית מקומית. תסמינים מערכתיים אפשריים הם התכווצויות שרירים, פרכוסים, כאבי בטן, בחילות, הקאות, ריור מוגבר, הזעה, דמעות, ירידה ברמת ההכרה, קשיי נשימה וזיקפה של איבר המין.
המוות מהעקיצה מגיע בעיקר עקב שיתוק הריאות, אי ספיקת שריר הלב, הלבלב ומערכת העצבים. מספר מקרי מוות נגרמו עקב אנפילקסיס של הנעקץ, מה שיכול לקרות גם ממינים לא קטלניים יחסית. בנוסף עקיצות רבות או באיברים רגישים יכולים לגרום להשפעות מועצמות.
תקיפה של המינים הקטלניים מחייבת טיפול רפואי בתרופות, נוגדי רעלים (לרבות נסיוב מארס העקרב) אך לא תמיד היא מצליחה להציל.
תקיפות

קשה להעריך את מספר העקיצות בעולם, אך רובן מתרחשות באזורים הטרופיים והסובטרופיים החמימים בהם נפוצים יחסית עקרבים. מקרי עקיצה שכיחים ביישובים אנושיים, מאחר שעקרבים חיים מתחת לסלעים ולבנים גם בטבע. בנוסף הם ניזונים מחרקים רבים הנמשכים אחרי האדם, בעוד טורפיהם פחות שכיחים. מחקר על עקיצות מצא שבעונות גשומות ישנם פחות עקיצות, מאחר שהגשם מקשה על העקרבים לצאת לציד. לרוב התקיפות מתרחשות בלילה מאחר שעקרבים רבים הם פעילי לילה.
באמריקה בולטים מספר מינים שעוקצים ביניהם: עקרב צהוב אריזוני המצוי לאורך דרום ארצות הברית וצפון מקסיקו. ישנם כמה אלפי עקיצות בשנה אך רק מעטות קטלניות מאז פותח נוגדן לארסו. בשאר אמריקה נעקצים בעיקר מעקרב קליפה (Centruroides) ומהסוג טיטוס (Tityus), בו המין הקטלני עקרב צהוב ברזילאי. המין Tityus pachyurus הוא המין הקטלני בעקרבי מרכז אמריקה ובפנמה דווח על 28 הרוגים בין 1998 ל-2006 מעקיצותיו.
צפון אפריקה, המזרח התיכון ודרום אסיה גם ידועים בעקיצות רבות וקטלניות, בעיקר הקטלן, עקצן (Leiurus), צרבן (Buthus), שחרן (Hottentotta) ו-Mesobuthus. עקצן צהוב הוא אחד העקרבים הקטלניים בעולם והוא הורג לעיתים קרובות, אפילו לאחר קבלת טיפול רפואי.
בהודו, סרי לנקה ונפאל נהרגים בעיקר מעקיצות של עקרב הודי אדום שהוא מהקטלניים שבעקרבים וגורם לתמותה של 8-40% מהנעקצים, כשהרוב ילדים.
ראו גם

הכשת עכביש
הערות שוליים

↑  Scorpion Stings
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סנטה כריסטינה דה לנה

כנסיית סנטה כריסטינה דה לנה (בספרדית: Iglesia de Santa Cristina de Lena) היא כנסייה קתולית אסטורית בעלת ארכיטקטורה טרום-רומנסקית במועצה האזורית לנה (אנ') בקהילה האוטונומית של אסטוריאס בצפון-מערב ספרד. הכנסייה מוקדשת לכריסטינה מבולסנה (אנ') קדושה מעונה, שעל פי האגדה, חיה בעיר האיטלקית בולסנה (אנ') במאה השלישית לספירה, ומתה בשל אמונתה כנערה צעירה. הקדוש המגן המקורי של הכנסייה היה כנראה טורקואטוס מאצ'י (אנ'). הכנסייה הוכרזה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1985, ונחשבת לאחת הכנסיות החשובות בסגנון האסטורי, שנשתמרו עד ימינו.
מיקום

הכנסייה ממוקמת בסמוך לכפר וגה דל ריי (Vega del Rey), גבוה מעל הנהר לנה, 36 קילומטרים דרומית לאוביידו. דרך המעבר החשובה מבחינה היסטורית עוברת בעמק הלנה מעל ההרים הקנטבריים, דרך רומאית לשעבר שחיברה את לאון עם אוביידו והחוף. תוואי זה משמש כיום לכביש המהיר 66, כביש AS 242 וקו הרכבת לאון-חיחון.
היסטוריה

יסודות הכנסייה עשויים להיות מהמאה ה-7, מהתקופה הוויזיגותית. המבנה הנוכחי מיוחס לתקופת שלטונו של רמירו הראשון, מלך אסטוריאס (אנ') (842–850) או יורשו אורדוניו הראשון, מלך אסטוריאס (אנ') (850–866). אין רשומות כתובות שיכולות לתת אינדיקציה למועד הקמת הכנסייה. הכנסייה הייתה ככל הנראה חלק ממתחם ארמון, בדומה לזה של הר נרנקו שליד אוביידו (שם השתמרו האולה רגיה (גר'), "האולם המלכותי" לשעבר, שהפך לכנסייה סנטה מריה דל נרנקו וקפלת הארמון סן מיגל דה ליו), משום כך שם האתר בספרדית מכיל את המציין פלאסיו (Palacio), כלומר ארמון.
שיפוצים ושחזורים

ב-28 בנובמבר 1793 ביקר בכנסייה גספר מלצ'ור דה חוביאנוס (Gaspar Melchor de Jovellanos‏, 1744–1811) ושרטט אותה.
בשנת 1887 החל האדריכל ריקרדו ולסקס בוסקו (Ricardo Velázquez Bosco‏, 1843–1923) לשקם את המבנה. מצב המבנה באותה תקופה היה מעורר דאגה. בשנת 1919 שוחזרה הכנסייה שוב. הבניין נפגע במרד באסטוריאס בשנת 1934. עבודות שיפוץ ושיקום קטנות יותר בוצעו בשנות החמישים של המאה ה-20, במיוחד הנמכת הקרקע סביב הבניין כדי למנוע כניסה של מי שיטפונות. בשנת 2012 שופצו הגג והחלונות.
תיאור > המבנה מבחוץ

הבניין בנוי מאבני גזית לא אחידים המורכבים יחד עם מלט. אבנים גדולות שימשו רק לפינות. הקירות החיצוניים מחוזקים על ידי 32 תומכות. האולם המרכזי מלבני ואליו מתחברים חדרים ריבועיים שתקרתם קמרון מכל ארבעת הצדדים. הרחבה המערבית משמשת כמבואת כניסה, השלוחה במזרח כאפסיס.
תיאור > פנים המבנה

כנסיית סנטה כריסטינה דה לנה, בשונה מהכנסיות הטרום-רומנסקיות של אסטוריאס הבנויות מספינה מרכזית וספינות צדדיות, בנויה מספינה מרכזית בלבד ויש לה רק אפסיס אחד במקום שלושה אפסיסים. קמרון חבית משתרע על כל הספינה, קמרון האפסיס שוכן על קשתות עיוורות על הקירות הצפוניים והדרומיים. קשתות עיוורות יש גם לאורך קירות הספינה. חמשת המרחבים של הקשתות הרוחביות תחת קמרון החבית מתבססים על שישה עמודים עם כותרות בצורת פירמידה מקוטעת. מעל האפסיס יש חדר אופייני לאדריכלות הוויזיגותית המכונה "קמרה אוקלטה (Cámara occulta, "החדר החבוי"), שמטרתו לא ברורה. מעל הצד המערבי יש גלריה שמשערים ששימשה גם כגלריה המלכותית.
עיצוב הפנים דומה מאוד לבלוודרה של ארמון רמירו הראשון במונטה נרנקו באוביידו שהוסב לכנסיית סנטה מריה דל נרנקו. כמו כן בכנסיית סנטה כריסטינה דה לנה, הספנדרלים של הקשתות העיוורות מעוטרים במדליונים, עליהם מתוארים אריות, אם כי בצורה פשטנית. נשמרה רק אחת מרצועות הפילסטרים עליה ניתן לזהות רוכב עם רומח.
תיאור > בית המקהלה והאפסיס

החלל מתחת למרחב המזרחי ביותר של הספינה, לפני האפסיס, גבוה בכמעט מטר מרצפת הספינה וניתן להגיע אליו דרך גרמי המדרגות הצדדיים. הוא מופרד משאר הספינה על ידי ארקדה בת שלוש קשתות עם שתי שורות קשתות, אחת מעל השנייה, נתמכת על ידי עמודי שיש עם כותרות קורינתיות. שתי הקשתות החיצוניות משמשות כמעבר אל בית המקהלה. מבנה הקשתות מפריד זה מכונה טמפלון (אנ'), ונועד להפריד בין החלק המקודש, מהתחום של ההדיוטות. מבנה זה תואם את הליטורגיה שהייתה בשימוש בספרד עד המאה ה-11 ודומה לאיקונוסטאזיס הנהוג בכנסיות האורתודוקסיות. בנוסף, ניתן היה לכסות את בית המקהלה על ידי וילונות על הקשתות.
בקיר בין השורה הראשונה לשורה השנייה של הקשתות מעל המעבר נקבעו חמישה מעשי סריג, שהם לוחות אבן מהתקופה הוויזיגותית בשימוש משני. שלושה קבועים במרכז הקשתות ושניים מעל שני העמודים המרכזים. בסריג המרכזי נחצבו חמישה פתחים דמויי מפתח. אחד מלוחות האבן היה במקור מצבת קבר משנת 643.
תיאור > מחסום המקהלה

בקשת המרכזית יש מחסום אבן בגובה חצי מהקשת שנוצר בין סוף המאה ה-7 לתחילת המאה ה-9. סביר להניח שמחסום זה לא היה מיועד במקור עבור כנסיית סנטה כריסטינה דה לנה, והוא הועבר לכאן כשימוש משני. המחסום מורכב משני לוחות אבן ועמוד שטוח, מעט גבוה יותר, ביניהם. הלוחות והעמוד עשויים שיש ומעוטרים בתבליטי עיגולים, רוזטות, וגפנים. בשוליים רשומים כתובות שלא נשתמרו באופן מלא.
לקריאה נוספת

Lapunzina, Alejandro (2005). "Santa Cristina de Lena, Pola de Lena (near Oviedo), Asturias". Architecture of Spain. Westport: Greenwood Press. pp. 229–232. ISBN 0-313-31963-4.
Conant, Kenneth (1992). Carolingian and Romanesque Architecture: 800-1200. New Haven: Yale University Press. p. 92. ISBN 0-300-05298-7.
Fergusson, James (1867). "Book VII: Spanish and Portugal". A history of architecture in all countries. Vol. 2. John Murray. pp. 123–124.
Arias Paramo, Lorenzo (1992). "Geometría y proporción en la arquitectura prerrománica asturiana". Actas del III Congreso de Arqueología Medieval Española (בספרדית). Oviedo: Universidad de Oviedo: 27–37. ISBN 978-84-604-1916-7.
ביאורים

↑  המשולשים שבין הקשת לכרכוב
הערות שוליים

↑  La iglesia Santa Cristina de Lena, una de nuestras joyas prerrománicas
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7611297-4  LCCN: no2005093750  VIAF: 158635110   WorldCat (עם VIAF): 158635110 
סנטה כריסטינה דה לנה ממזרח
מבט אל בית המקהלה והאפסיס
תוכנית הכנסייה
עונת 2014/2015 בליג 1

| --- | --- |
 מארחת:  צרפת צרפת
 תקופת התחרות:  8 באוגוסט 2014 – 23 במאי 2015 (289 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  פריז סן ז'רמן
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  947 (2.49 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  8,497,380 (22,362 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  צרפתאלכסנדר לאקזט  (27 שערים)
 → 2013/20142015/2016 ←
 
עונת 2014/2015 בליג 1 (בצרפתית: Ligue 1, או בשמה המלא: Championnat de France de football) היא העונה ה-77 של התחרות המאורגנת על ידי ההתאחדות הצרפתית לכדורגל (Ligue de Football Professionnel, ובקיצור: LFP). העונה החלה ב-8 באוגוסט 2014 והסתיימה ב-23 במאי 2015.
פריז סן-ז'רמן זכתה באליפות השלישית שלה ברצף והחמישית בתולדות המועדון.
בסיום העונה ירדו לליג 2 הקבוצות אוויאן, מץ ולאנס ובמקומן עלו מהליג 2 הקבוצות טרואה, גזלק אז'אקסיו ואנז'ה .
שחקנה הצרפתי של אולימפיק ליון אלכסנדר לאקזט זכה בתואר מלך השערים עם 27 כיבושים.
שחקנה הצרפתי של אולימפיק מרסיי דימיטרי פאייה זכה בתואר מלך הבישולים עם 16 בישולים.
בסיום העונה יחד עם האלופה פריז סן ז'רמן, העפילו לשלב הבתים של ליגת האלופות של אופ"א הקבוצות ליון ומונקו שסיימו במקומות השני והשלישי.
מאחר שפריז סן ז'רמן זכתה גם בגביע הצרפתי וגם בגביע הליגה, לשלב הבתים של הליגה האירופית העפילה אולימפיק מרסיי שסיימה במקום הרביעי. והקבוצות סנט אטיין ובורדו שסיימו במקומות החמישי והשישי, העפילו לשלב המוקדמות השלישי בליגה האירופית.
קבוצות

בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית וחוץ. עבור ניצחון הוענקו שלוש נקודות, ועבור תוצאת תיקו הוענקה נקודה אחת.
הקבוצות מץ, לאנס וקן הן הקבוצות שעלו מהליג 2 הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל, כשהחליפו את הקבוצות ואלנסיין, אז'אקסיו וסושו שירדו לליגת המשנה בסיום עונת 2013/2014.
| קבוצה | עיר | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| אוויאן | אנסי | פארק דה ספור | 15,600 |
| בורדו | בורדו | מאטמוט אטלנטיק | 42,115 |
| בסטיה | בסטיה | אצטדיון ארמונד ססארי | 16,480 |
| גנגאן | גנגאן | אצטדיון דה רודורו | 18,378 |
| טולוז | טולוז | האצטדיון העירוני (טולוז) | 33,150 |
| לאנס | לאנס | אצטדיון בולארט-דלליס | 38,223 |
| לוריאן | לוריאן | אצטדיון דה מוסטוואר | 18,890 |
| ליון | ליון | סטאד דה ז'רלן | 35,000 |
| ליל | וילנב-ד'אסק | אצטדיון פייר מורואה | 50,186 |
| מונפלייה | מונפלייה | אצטדיון דה לה מוסו | 32,900 |
| מונקו | מונקו | אצטדיון לואי השני | 18,523 |
| מץ | מץ | אצטדיון סֶן-סֶנְפורְיֶין | 25,636 |
| מרסיי | מרסיי | סטאד ולודרום | 67,394 |
| נאנט | נאנט | אצטדיון דה לה בוז'ואר | 35,322 |
| ניס | ניס | אליאנץ ריביירה | 35,624 |
| סנט אטיין | סנט אטיין | סטאד ז'ופרואה-גישאר | 41,965 |
| פריז סן ז'רמן | פריז | פארק דה פראנס | 48,583 |
| קן | קן | אצטדיון מישל דה אורנאו | 20,453 |
| ריימס | ריימס | אצטדיון אגוסט דלאון | 21,684 |
| רן | רן | רוז'ון פארק | 29,778 |
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פריז סן ז'רמן | 38 | 24 | 11 | 3 | 83 | 36 | 47+ | 83 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 2 | ליון | 38 | 22 | 9 | 7 | 72 | 33 | 39+ | 75 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 3 | מונקו | 38 | 20 | 11 | 7 | 51 | 26 | 25+ | 71 | העפלה לשלב המוקדמות השלישי בליגת האלופות |
| 4 | מרסיי | 38 | 21 | 6 | 11 | 76 | 42 | 34+ | 69 | העפלה לשלב הבתים בליגה האירופית |
| 5 | סנט אטיין | 38 | 19 | 12 | 7 | 51 | 30 | 21+ | 69 | העפלה לשלב המוקדמות השלישי בליגה האירופית |
| 6 | בורדו | 38 | 17 | 12 | 9 | 47 | 44 | 3+ | 63 | העפלה לשלב המוקדמות השלישי בליגה האירופית |
| 7 | מונפלייה | 38 | 16 | 8 | 14 | 46 | 39 | 7+ | 56 |  |
| 8 | ליל | 38 | 16 | 8 | 14 | 43 | 42 | 1+ | 56 |  |
| 9 | רן | 38 | 13 | 11 | 14 | 35 | 42 | 7- | 50 |  |
| 10 | גנגאן | 38 | 15 | 4 | 19 | 41 | 55 | 14- | 49 |  |
| 11 | ניס | 38 | 13 | 9 | 16 | 44 | 53 | 9- | 48 |  |
| 12 | בסטיה | 38 | 12 | 11 | 15 | 37 | 46 | 9- | 47 |  |
| 13 | קן | 38 | 12 | 10 | 16 | 54 | 55 | 1- | 46 |  |
| 14 | נאנט | 38 | 11 | 12 | 15 | 29 | 40 | 11- | 45 |  |
| 15 | ריימס | 38 | 12 | 8 | 18 | 47 | 66 | 19- | 44 |  |
| 16 | לוריאן | 38 | 12 | 7 | 19 | 44 | 50 | 6- | 43 |  |
| 17 | טולוז | 38 | 12 | 6 | 20 | 43 | 64 | 21- | 42 |  |
| 18 | אוויאן | 38 | 11 | 4 | 23 | 41 | 62 | 21- | 37 | ירידה לליג 2 |
| 19 | מץ | 38 | 7 | 9 | 22 | 31 | 61 | 30- | 30 | ירידה לליג 2 |
| 20 | לאנס | 38 | 7 | 8 | 23 | 32 | 61 | 29- | 29 | ירידה לליג 2 |
סטטיסטיקות > מלכי השערים

| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | צרפת אלכסנדר לאקזט | ליון | 27 |
| 2 | צרפת אנדרה פייר ז'יניאק | מרסיי | 21 |
| 3 | שוודיה זלאטן איברהימוביץ' | פריז סן ז'רמן | 19 |
| 4 | אורוגוואי אדינסון קבאני | פריז סן ז'רמן | 18 |
| 5 |  קלאודיו בוויו | גנגאן | 17 |
| 5 | חוף השנהב מקס גריידל | סנט אטיין | 17 |
| 7 | אורוגוואי דייגו רולאן | בורדו | 15 |
| 8 | צרפת ויסאם בן ידר | טולוז | 14 |
| 9 | צרפת נביל פקיר | ליון | 13 |
| 10 | גאנה ג'ורדן איו | לוריאן | 12 |
סטטיסטיקות > מלכי הבישולים

| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | צרפת דימיטרי פאייה | מרסיי | 16 |
| 2 | ארגנטינה חאבייר פסטורה | פריז סן ז'רמן | 10 |
| 3 | צרפת נביל פקיר | ליון | 9 |
| 3 |  יאניק קרסקו | מונקו | 9 |
| 5 | צרפת רומן האמומה | סנט אטיין | 8 |
| 5 | איטליה מרקו וראטי | פריז סן ז'רמן | 8 |
| 7 | צרפת ז'רמי פייה | גנגאן | 7 |
| 7 | קמרון קלינטון אנז'י | ליון | 7 |
| 7 |  אנתוני מונייה | מונפלייה | 7 |
| 7 | צרפת אלסאן פלאה | ניס | 7 |