stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסיה פוטיאס
סטטיסטיקות

| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> משחקים | ליגה> שערים | גביע> משחקים | גביע> שערים | יבשתי> משחקים | יבשתי> שערים | סה"כ> משחקים | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אספניול | 2009/10 | 1ª | 1 | 0 | - | - | - | - | 1 | 0 |
| אספניול | 2010/11 | 1ª | 24 | 3 | - | - | - | - | 24 | 3 |
| אספניול | סה"כ | סה"כ | 25 | 3 | - | - | - | - | 25 | 3 |
| לבאנטה | 2011/12 | 1ª | 34 | 15 | - | - | - | - | 34 | 15 |
| ברצלונה | 2012/13 | 1ª | 30 | 12 | - | - | 2 | 0 | 32 | 12 |
| ברצלונה | 2013/14 | 1ª | 30 | 8 | - | - | 6 | 0 | 36 | 8 |
| ברצלונה | 2014/15 | 1ª | 26 | 6 | - | - | 4 | 1 | 30 | 7 |
| ברצלונה | 2015/16 | 1ª | 29 | 18 | - | - | 5 | 0 | 34 | 18 |
| ברצלונה | 2016/17 | 1ª | 28 | 10 | - | - | 8 | 0 | 36 | 10 |
| ברצלונה | 2017/18 | 1ª | 29 | 9 | 4 | 2 | 4 | 1 | 37 | 12 |
| ברצלונה | 2018/19 | 1ª | 28 | 16 | 3 | 1 | 8 | 1 | 39 | 18 |
| ברצלונה | 2019/20 | 1ª | 20 | 10 | 5 | 3 | 6 | 3 | 31 | 16 |
| ברצלונה | 2020/21 | 1ª | 31 | 18 | 4 | 6 | 9 | 2 | 44 | 26 |
| ברצלונה | 2021/22 | 1ª | 14 | 12 | - | - | 5 | 5 | 19 | 17 |
| ברצלונה | 2022/23 | 1ª | 1 | 0 | - | - | 0 | 0 | 1 | 0 |
| ברצלונה | 2023/24 | 1ª | 6 | 3 | - | - | 0 | 0 | 6 | 3 |
| ברצלונה | סה"כ | סה"כ | 272 | 122 | 16 | 12 | 57 | 13 | 344 | 147 |
| סיכום | סיכום | סיכום | 331 | 140 | 16 | 12 | 57 | 13 | 403 | 165 |
הערות שוליים

↑  Barça 3–0 Sporting Huelva: A win and the league title, www.fcbarcelona.com (באנגלית)
↑  Laura Busto Chavala, Alexia Putellas becomes Barcelona Femeni's leading goalscorer, Her Football Hub, ‏2023-10-16 (באנגלית בריטית)
↑  Alexia Putellas, primera futbolista de la historia de España en jugar 100 partidos con la Selección, sefutbol.com, ‏2022-07-01 (בספרדית)
↑  Alexia Putellas se rompe el cruzado y se pierde la Eurocopa, MARCA, ‏2022-07-05 (בספרדית)
| מלכת השערים של גביע אופ"א וליגת האלופות לנשים |
| --- | --- | --- |
| גביע אופ"א | 2002: אנצ'ה • 2003: יונגברי • 2004: גסטוטנר • 2005: פוהלרס • 2006: וידרסדוטיר • 2007: פליטינג • 2008: דייטל, וידרסדוטיר, פאניקו • 2009: וידרסדוטיר |  |
| ליגת האלופות | 2010: בורקי • 2011: גרינגס • 2012: אבילי ולה סומר • 2013: רוס • 2014: ניקוליץ' • 2015: סאסיץ' • 2016: הגרברג • 2017: מידמה וג'קאבפי • 2018: הגרברג • 2019: הארדר • 2020: מידמה, אוגביאגבה ות'ורואלדסדוטיר • 2021: הרמוסו וקירבי • 2022: פוטיאס • 2023: פייור |  |
| נבחרת ספרד – גביע העולם בכדורגל נשים 2023 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 מיסה •  2 בליה •  3 אביירה •  4 פארדס •  5 אנדרס (ק) •  6 בונמטי •  7 גררו •  8 קלדנטיי •  9 גונסאלס •  10 הרמוסו •   11 פוטיאס •  12 ארננאדס • 13 סלון •  14 קודינה • 15 נבארו • 16 פרס • 17 רדונדו • 18 פראיואלו • 19 קרמונה • 20 גאלבס • 21 סורנוסה • 22 דל קסטיו • 23 קול • מאמן: וילדה |  1 מיסה •  2 בליה •  3 אביירה •  4 פארדס •  5 אנדרס (ק) •  6 בונמטי •  7 גררו •  8 קלדנטיי •  9 גונסאלס •  10 הרמוסו •   11 פוטיאס •  12 ארננאדס • 13 סלון •  14 קודינה • 15 נבארו • 16 פרס • 17 רדונדו • 18 פראיואלו • 19 קרמונה • 20 גאלבס • 21 סורנוסה • 22 דל קסטיו • 23 קול • מאמן: וילדה | ספרד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1249950627  LCCN: no2021130808  VIAF: 3586164191743018740002   WorldCat (עם VIAF): 3586164191743018740002 
אלכסיה פוטיאס (משמאל) במדי ברצלונה במהלך משחק גמר ליגת האלופות בשנת 2019
פוטיאס בנבחרת בשנת 2018
נטועה

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: מעלה יוסף
גובה ממוצע: ‎645 מטר
תאריך ייסוד: 1966
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 323 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-0.9% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) נטועה(למפת הגליל המערבי רגילה) נטועה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נטועה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נטועה33°03′53″N 35°19′25″E﻿ / ﻿33.0647018546551°N 35.3235180635447°E﻿ / 33.0647018546551; 35.3235180635447  heמפת היישובים של מועצה אזורית מעלה יוסף (in English: Ma'ale Yosef Regional Council) באדום - נטועה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

נְטוּעָה הוא מושב באזור הצפון בגובה כ-690 מטר מעל גובה פני הים ליד גבול ישראל–לבנון השייך למועצה אזורית מעלה יוסף.
נכון ל-2023 היישוב מונה קרוב ל-70 משפחות. היישוב הוקם בשנת 1966 על מורדות הר בירנית, על ידי בנים למשפחות מהמושב]ים בגליל כחלק מהתוכנית ליישוב הגליל על ידי יהודים שנקראה מבצע ”סוף סוף". רוב המתיישבים היו יוצאי כורדיסטן.
שמו של היישוב סמלי, כך גם שם היישוב שתולה הסמוך.
ממזרח ליישוב באתר אל-מנצורה, נמצאו שרידים ארכאולוגיים הכוללים שרידי יישוב וממצא קרמי מתקופת הברונזה התיכונה 2, תקופת הברזל והתקופה העות'מאנית.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מועצה אזורית מעלה יוסף - ישובים - נטועה, באתר web.archive.org, ‏2020-09-25
↑  נטועה, סקר פיתוח באתר רשות העתיקות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588153305171
דן גילברט

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1962 (בן 62) דטרויט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  פרנקלין 
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של מישיגן  בית הספר למשפטים של אוניברסיטת ויין סטייט  Southfield-Lathrup High School 
 פרסים והוקרה:  2016 NBA champion 2016 Calder Cup champion
 
דניאל (דן) גילברט (באנגלית: Daniel Gilbert, נולד ב-17 בינואר 1962) הוא מיליארדר, איש עסקים, משקיע, ונדבן אמריקאי יהודי. הוא ממייסדי Quicken Loans, חברת ההלוואות המקוונות הגדולה בעולם, והמייסד של רוק ונצ'רס. הוא הבעלים של קבוצת ה-NBA קליבלנד קאבלירס. גילברט הוא הבעלים של מספר מוצגי וקבוצות ספורט, כולל קליבלנד מונסטרס מה-AHL, וקאנטון צ'ארג' מליגת הפיתוח של ה-NBA.
גילברט הוא יו"ר של ג'ק אנטרטיינמנט (לשעבר רוק גיימינג), אשר פתחה את ה"Horseshoe Casino" הראשון שלה במרכז קליבלנד במאי 2012.
הונו האישי זינק בארבעת החודשים מאי-אוגוסט 2020 מ-6.5 למעל 63 מיליארד דולר (מהמקום ה-236 בעולם למקום ה-18 בעולם). ובמרץ 2021 עמד על מעל 82 מיליארד.
גילברט נולד למשפחה יהודית בדטרויט, מישיגן. הוא גדל בסאות'פילד, מישיגן. קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת המדינה מישיגן ודוקטור למשפטים (JD) מאוניברסיטת המדינה למשפטים של וויין.
חיים אישיים

גילברט מתגורר במישיגן, עם אשתו ג'ניפר וחמשת ילדיהם. ג'ניפר חברת מועצת המנהלים של אורט אמריקה ושל "Israeli and Overseas Committee of the Jewish Federation of Metropolitan Detroit".
הערות שוליים

↑  Pinho, Kirk; Walsh, Dustin (31 במרץ 2013). "Change quickens: Gilbert's downtown plan". Crain's Detroit Business. נבדק ב-19 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dammarell, Evan. "Cleveland Cavaliers and NBA Bring Hope To City With 2022 NBA All-Star Game". Forbes (באנגלית). נבדק ב-2019-02-01.
1 2  "Quicken Loans Leadership Team: Dan Gilbert". Quicken Loans. נבדק ב-19 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Guth, Douglas J. (3 במרץ 2005). "It's official! Dan Gilbert is Cavaliers' new boss". Cleveland Jewish News. נבדק ב-19 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tracy, Marc (18 במאי 2011). "Introducing … The Non-Jewish Conspiracy: NBA Draft lottery produces watershed moment in American Jewish history". נבדק ב-19 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jewish Billionaires: 43 - Daniel Gilbert". 4 בספטמבר 2013. נבדק ב-19 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Burns, Matt (3 בדצמבר 2012). "An Interview With Dan Gilbert, Self-Made Hometown Billionaire And The Leader Of The Detroit Renaissance". נבדק ב-19 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Davis, Dave (15 באוקטובר 2011). "Dan Gilbert's Rock Gaming partners bound by friendship, desire to build upscale 'urban' casinos". The Plain Dealer. נבדק ב-19 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Konstantin, Lynne (9 בפברואר 2012). "Jennifer Gilbert is poised to revolutionize the residential interior design industry". The Detroit Jewish News. נבדק ב-19 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Children's National Health System Dedicates Gilbert Family Professorships in Neurofibromatosis" (הודעה לעיתונות). Children's National Medical Center. 15 בינואר 2014. נבדק ב-19 בדצמבר 2014. {{cite press release}}:  (עזרה)
אבישי גורדון

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1977 (בן 47) כפר בלום שבישראל
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.92 מטר
 מספר:  5
 קבוצות כשחקן
 1996–2002   2002–2004   2004–2007   2007–2008   2008–2012   2012–2015   2015–2016:  הפועל גליל עליון   מכבי ראשון לציון   הפועל גליל עליון   הפועל חולון   הפועל גלבוע גליל   הפועל גליל עליון  הפועל עמק יזרעאל
 הישגים כשחקן
 אליפות ישראל (2008, 2010)  אליפות הליגה הבלקנית (2012)
 קבוצות כמאמן
 2015–2016   2016–2020  2021   2021-:  הפעול גליל עליון נשים  הפועל גליל עליון-קריית שמונה   הפועל גלבוע גליל  הפועל גליל עליון (עוזר מאמן)
אבישי גורדון (נולד ב-15 בספטמבר 1977 בכפר בלום) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקלע וכיום משמש כעוזר המאמן בקבוצת הפועל גליל עליון מליגת העל. גובהו 1.92 מטר.
ביוגרפיה

גורדון התחיל לשחק בקבוצת הילדים והנוער של הפועל גליל עליון. בשנת 1996 הצטרף לקבוצת הבוגרים של המועדון הוא שיחק בקבוצה הבוגרת שלה במשך 6 עונות: משנת 1996 עד שנת 2002.
ב-2002 עבר לשחק במכבי ראשון לציון לאחר שתי עונות חזר לגליל ושימש כקפטן הקבוצה, לאחר שעודד קטש החל לאמן את הקבוצה.
בשנת 2007 חתם בהפועל חולון, עמה זכה באליפות המדינה בשנת 2008. לאחר מכן חזר לגליל, שהתאחדה עם הפועל גלבוע לקבוצת הפועל גלבוע גליל. עם קבוצה זו זכה באליפות המדינה בפעם השנייה, בשנת 2010. גורדון יחד עם גוני יזרעאלי, ששיחק לצידו הן בחולון והן בגליל, וגל מקל הם הכדורסלנים הישראלים היחידים שזכו באליפות המדינה בכדורסל במדיהן של שתי קבוצות שונות שאף אחת מהן אינה מכבי תל אביב. לאחר האליפות בחולון חזר גורדון להפועל גלבוע גליל למשך ארבע שנים. בעונת 2011/2012 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הבלקנית.
בשנת 2013 חזר לשחק בגליל עליון, בליגה הלאומית. בעונת 2015/2016 עבר לאמן את קבוצת הנשים של גליל עליון בליגה הלאומית, ושיחק בעמק יזרעאל, שסיימה במקום השני בליגה הארצית והודחה בגמר הפלייאוף באותה שנה על ידי הפועל חיפה.
גורדון ידוע במיוחד באחוזי הקליעה הגבוהים שלו מטווח 3 הנקודות. בעונת 2008/2009 היה קלע השלשות הטוב בליגת העל, עם ממוצע של 53.3%.
במקביל למשחק, עוסק גורדון גם באימון ילדים.
הפרישה ממשחק פעיל והעיסוק באימון

בסוף עונת 2014/15 עזב את גליל עליון ועבר לשחק באופן חובבני בעמק יזרעאל מהליגה הארצית, במקביל מונה למאמן קבוצת הנשים של הפועל גליל עליון מהליגה הלאומית בסיום אותה עונה סימה קבוצה הנשים במקום החמישי.
ביולי 2016 מונה למאמנה של הפועל גליל עליון-קריית שמונה מהליגה הלאומית, בסיום עונת 2016/17 סיימה גליל עליון במקום ה-12 כחלק מהפליאוף התחתון אך הייתה רחוקה כחמישה משחקים מהיורדות לליגה הארצית.
בעונתו השנייה במועדון הוביל גורדון את הגליל אל הפלייאוף העליון לאחר שהקבוצה סיימה את משחקי הליגה הסדירה של עונת 2017/2018 במקום ה-6, במשחקי רבע הגמר הודחה הקבוצה לאחר שהפסידה להפועל באר שבע בני שמעון 2-1 בסיכום של שלושה משחקים.
בעונתו השלישית בגליל העליון הוביל גורדון את הקבוצה לסיים במקום ה-3 בעונה הסדירה ולגמר הפלייאוף בו הפסידה 1 - 3 למכבי חיפה.
לאחר 4 עונות בגליל עליון עזב גורדון את הקבוצה בסיום עונת 2019/20
במהלך עונת 2020/21 מונה למאמנה של הפועל גלבוע גליל מליגת העל כמחליפו של ליאור ליובין, תחת גורדון העפילה הקבוצה לראשונה מזה עשור לגמר הפלייאוף בו הפסידה 1–2 למכבי תל אביב.
בתחילת עונת 2021/2022 שב גורדון אל הפועל גליל עליון ומונה לתפקיד עוזר המאמן של ברק פלג.
הערות שוליים

↑  כפיר אדר, ‏גורדון עוזב את גליל עליון, ברק פלג יחליפו, באתר ONE‏, 25 ביוני 2020
↑  אבישי גורדון מונה לעוזר מאמן בגליל עליון
אבישי גורדון בתפקיד מאמן גליל עליון 2017
פראג (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אריק איינשטיין
 יצא לאור:  1969
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית 
 בי-סייד:  מי שחלם
 אורך:  5:07
 חברת תקליטים:  ישראפון
 כתיבה:  שלום חנוך
 לחן:  שלום חנוך
 
"פראג" הוא שיר שכתב והלחין שלום חנוך, והוא מבוצע על ידי הזמר אריק איינשטיין. השיר השתתף בפסטיבל הזמר והפזמון של שנת 1969, והגיע למקום השביעי. בהמשך הופיע עיבוד שונה של השיר באלבום "פוזי" של איינשטיין מאת מישה סגל שעיבד את השיר גם לפסטיבל הזמר.
רקע

ב-21 באוגוסט 1968 פלשה ברית המועצות עם חברות ברית ורשה לרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית על רקע כישלונה למנוע את המשך יישום רפורמות האביב של פראג שקידם אלכסנדר דובצ'ק. דובצ'ק, אשר מונה למנהיג המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה לאחר התפטרות אנטונין נובוטני, ביקש לחזק את זכויות הפרט במדינה, למרות התנגדות ברית המועצות.
הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה הביאה להתנגדות לא אלימה מצד אזרחי צ'כוסלובקיה שסירבו לסייע לחיילים והתווכחו עימם. אחד מסמלי ההתנגדות הלא אלימה לפלישה הסובייטית היה מעשהו של הסטודנט יאן פאלאך שהעלה את עצמו באש בכיכר ואצלב.
איינשטיין וחנוך ביקשו להביא לתרבות הישראלית גם "צרות של אחרים" ולא להתמקד רק בנעשה בישראל שנמצאה באותה עת בעיצומה של מלחמת ההתשה, ולפיכך נכתב השיר "פראג" בהתייחס לאירועים הקשים בפראג. לטענת המתופף אהרל'ה קמינסקי, שהשתתף כנגן בהופעה בפסטיבל הזמר ונמנה עם חבורת המוזיקאים שהקליטה באותה עת את האלבום "פוזי", אריק איינשטיין ידע שמדובר בשיר שאינו מתאים לתחרות בסגנון פסטיבל הזמר ורצה להופיע איתו בגלל שסבר כי השיר הוא טוב וחשוב.
בשנת 1990, לאחר מהפכת הקטיפה בצ'כוסלובקיה, הקליט איינשטיין גרסה מחודשת לשיר, בהשתתפותם של יצחק קלפטר, יוני רכטר ומאיר ישראל. איינשטיין וחבריו ביצעו את הגרסה המחודשת בתוכנית סיבה למסיבה, ולפני תחילת השיר אמר: "לפני 22 שנה כתבנו 'שם השחר עוד יבקע', והוא בקע".[דרוש מקור]
תוכן השיר

השיר מתחיל בתיאור הפלישה עצמה, על רקע האביב של פראג וחלומות החופש של האזרחים ("אל העיר שבוית חלום, צל כבד וזר הגיח"), הקומוניזם מתואר בשיר על בסיס סמליו המוכרים, בבית הראשון "ירח באדום" הרומז לחרמש בדגל ברית המועצות ובבית השלישי "דובים חרשים" הרומזים לדוב הסובייטי. השיר מתאר את התנגדותם הלא אלימה של התושבים, גם במחיר מות החופש כמו גם המוות הפיזי שפקד 72 מאזרחי צ'כוסלובקיה ("דומית כניעה בלי קרב, איש את נשקו נצר עד מוות"). בהמשך מתאר השיר את העיר פראג כעיר רפאים ריקה.
השיר כולו מתאר אפלה וחושך, כשהפזמון מדגיש שאף השחר לא עולה עוד על פראג, כל עוד נמשך הכיבוש הסובייטי ("איך על פראג שחר לא בקע", "שם השחר עוד יבקע") עד לבית החמישי והאחרון שבו מופיע לפתע "אור מוזר" אותו מביא עימו "איש צעיר" שחמק ל"ככר העיר שמתה". בית זה מתאר את מעשהו של הסטודנט יאן פאלאך שהעלה את עצמו באש בככר ואצלב.
מצעדים > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג | 4 |  |
מצעדים > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג | 13 |  |
ליגת האלופות בכדורסל של אמריקה

| --- | --- |

 כינוי:  BCLA
 תחום:  כדורסל 
 ארגון:  פיב"א אמריקה 
 קבוצות:  12
 מירב הזכיות:  ארגנטינה קימסה (שתי זכיות)
 תקופת הפעילות:  2019–הווה (כ־5 שנים) 
 אלופה נוכחית:  ארגנטינה קימסה (זכייה שנייה)
 אתר רשמי
 
ליגת האלופות בכדורסל של אמריקה (באנגלית: Basketball Champions League Americas, בקיצור BCLA, בספרדית: Baloncesto Liga Campeones de las Américas, בפורטוגזית: Liga dos Campeões de Basquetebol das Américas) היא תחרות מועדוני הכדורסל לגברים המובילה של אמריקה. הליגה, שנוסדה בשנת 2019, החליפה את ליגת אמריקה של פיב"א בתור הליגה החשובה ביבשת.
היסטוריה

ב-24 בספטמבר 2019 השיקו פיב"א ופיב"א אמריקה את התחרות, אשר שואבת את שמה ומיתוגה מליגת האלופות בכדורסל האירופית והחליפה את ליגת אמריקה של פיב"א כליגה הבכירה ביבשת. התחרות כוללת 12 קבוצות, שמעפילות דרך הליגות המקומיות. עונת הפתיחה (2019/20) החלה ב-28 באוקטובר 2019, והזוכה הראשונה הייתה קימסה לאחר שניצחה בגמר במונטווידאו את פלמנגו.
פורמט

השלב הראשון של ה-BCLA כולל ארבעה בתים של שלוש קבוצות כל אחד, כששתי קבוצות מעפילות לרבע הגמר, המתקיים בפורמט סדרת הטוב מ-3. חצי הגמר והגמר מוכרעים בפיינל פור של משחק אחד.
תוצאות > לפי קבוצה

| # | קבוצה |  |  |  | 4 | הופעות בפיינל פור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה קימסה | 2 | 0 | 0 | 2 | 4 |
| 2 | ברזיל פלמנגו | 1 | 3 | 0 | 0 | 4 |
| 3 | ברזיל סאו פאולו | 1 | 0 | 0 | 1 | 2 |
| 4 | ברזיל ססי פרנקה | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | ברזיל מינאס | 0 | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 6 | ניקרגואה ריאל אסטלי | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 | אורוגוואי ביגואה | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | מקסיקו הלקונס דה חלפה | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | ארגנטינה סן לורנסו | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 |
| 9 | ארגנטינה אינסטיטוטו | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 |
| 11 | אורוגוואי מכבי העברית | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 |
תוצאות > לפי מדינה

| # | מדינה |  |  |  | 4 | הופעות בפיינל פור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברזיל ברזיל | 3 | 3 | 3 | 1 | 10 |
| 2 | ארגנטינה ארגנטינה | 2 | 0 | 1 | 3 | 6 |
| 3 | אורוגוואי אורוגוואי | 0 | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 | ניקרגואה ניקרגואה | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | מקסיקו מקסיקו | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 |
הערות שוליים

↑  FIBA launches new pan-American competition BCL Americas, פיב"א, ‏15 ביולי 2022
אגם סן מרטין

| --- | --- |
אגם סן מרטין
אגם סן מרטין
 מידע כללי
 על שם:  ברנרדו או'היגינס, חוסה דה סן מרטין 
 מיקום:  צ'ילה / ארגנטינה
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  1,013 קמ"ר
 גובה:  250 מטר מעל לפני הים
 עומק מרבי:  836 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  מאייר
 מקור לנהר:  פסקואה
 ‏אגן ניקוז:  14,020 קילומטר רבוע
 מדינות באגן הניקוז:  צ'ילה, ארגנטינה
 אורך קו החוף:  525 ק"מ
 קואורדינטות:  46°50′00″S 72°36′00″W﻿ / ﻿46.83333°S 72.60000°W﻿ / -46.83333; -72.60000
  (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט אגם סן מרטין(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט אגם סן מרטין(למפת סנטה קרוס רגילה) ריו גז'גוס קלטה אוליביה פיקו טרונקדו אל קלפטה פוארטו דסאדו פוארטו סן חוליאן צ'ובוט האוקיינוס האטלנטי צ'ילהאגם סן מרטין(למפת סנטה קרוס מוגדלת) ריו גז'גוס קלטה אוליביה פיקו טרונקדו אל קלפטה פוארטו דסאדו פוארטו סן חוליאן צ'ובוט האוקיינוס האטלנטי צ'ילהאגם סן מרטין
 
אגם סן מרטין (כפי שהוא מכונה בארגנטינה; בספרדית Lago San Martin) או אגם או'היגינס (כפי שהוא מכונה בצ'ילה; בספרדית Lago O'Higgins) הוא אגם קרחוני בפטגוניה הממוקם בין אזור אייסן דל חנרל קרלוס איבנז דל קמפו (Aysén del General Carlos Ibáñez del Campo) שבצ'ילה לבין פרובינציית סנטה קרוס שבארגנטינה.
האגם נמצא בגובה 250 מטר מעל פני הים, שטחו 1,013 קמ"ר ואורך קו החוף שלו 525 ק"מ. ממבט מלמעלה, האגם מורכב ממספר עמקים דמויי אצבעות, מתוכם 554 קמ"ר בשטח צ'ילה ו-459 קמ"ר בשטח ארגנטינה. אגם סן מרטין הוא האגם העמוק ביותר באמריקות, עם עומק מרבי של 836 מטר בקרבת קרחון או'היגינס וצבע מים המאופיין בגוון כחול בהיר חלבי. האגם מוזן ברובו מנהר מאייר ומערוצים שונים ונשפך אל נהר פסקואה, שזורם לאוקיינוס הפסיפי. קרחון או'היגינס זורם מזרחה לכיוון האגם, כמו גם קרחון צ'יקו. שני הקרחונים הם חלק משדה הקרח של דרום פטגוניה אשר נמתח לאורך 350 ק"מ מצפון-דרום לאגם.
מהגרים לא התיישבו מסביב לאגם עד לשנת 1910, כאשר בריטים, סקנדינבים ושווייצרים התחילו לגדל כבשים בשביל צמר.
ציר התיירות הנפוץ ביותר לביקור באגם הוא בין העיירה אל צ'לטן שבארגנטינה ל-ויה או'היגינס שבצ'ילה, שכולל מעבורת דרך האגם בצד הצ'יליאני.
שמות

בהיותו האגם המוזר ביותר בצורתו באזור, המורכב משמונה זרועות, השם סן מרטין מתייחס לפעמים רק לצד הארגנטינאי שלו, והשם או'היגינס מתייחס ל-4 הזרועות שלו בצד הצ'יליאני. שני השמות מגיעים מגיבורי העצמאות חוסה דה סן מרטין מארגנטינה ו-ברנרדו או'היגינס מצ'ילה. שני האישים לחמו ביחד לשחרור צ'ילה ונודעו בשם "המשחררים של אמריקה", יחד עם עוד אישים דרום אמריקאים.
ראו גם

אגם ארחנטינו
אגם ויאדמה
אליפות העולם בשחייה 2019

| --- | --- |
 ענף:  שחייה תחרותית 
 ארגון מפעיל:  פדרציית השחייה הבינלאומית 
 תקופת התחרות:  12 ביולי 2019 – 28 ביולי 2019 (17 ימים) 
 מספר תחרות:  18 
 מספר מתמודדים:  2,623
 מדינות משתתפות:  192
 עיר מארחת:  קוואנגג'ו, קוריאה הדרומית
 www.fina-gwangju2019.com
 → בודפשט 2017 בודפשט 2022 ← 
 
אליפות העולם השמונה עשרה בשחייה נערכה בקוואנגג'ו שבקוריאה הדרומית בין 12 ל-28 ביולי 2019. האליפות כללה את חמשת המקצועות האולימפיים הכרוכים בשחייה: שחייה תחרותית, קפיצה למים, שחייה צורנית, כדורמים ושחייה במים פתוחים ואת המקצוע הלא אולימפי קפיצה למים מגובה.
הרפובליקה העממית של סין  סין זכתה באליפות זו עם 16 מדליות זהב (12 בקפיצות למים ורק 3 מהן בשחייה) ו-30 מדליות בסך הכל. במקום השני סיימה ארצות הברית ארצות הברית עם 15 מדליות זהב (14 מהן בשחייה) ו-36 מדליות בסך הכל (27 בשחייה), יותר מכל מדינה אחרת. ובמקום השלישי סיימה רוסיה רוסיה עם 12 מדליות זהב (3 מהן בשחייה) ו-30 מדליות בסך הכל.
לוח זמנים של האליפות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ● | טקס הפתיחה | ● | תחרויות | ● | גמרים וחלוקת מדליות | ● | טקס הסיום | ג' | משחקי גברים | נ' | משחקי נשים |
| יולי | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טקסים | ● |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | ● | 76 |
| שחייה |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 | 4 | 5 | 5 | 5 | 5 | 6 | 8 | 42 |
| שחייה במים פתוחים |  | 1 | 1 |  | 1 | 1 | 1 | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| שחייה צורנית | ● | 1 | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 10 |
| קפיצה למים | ● | 3 | 2 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 13 |
| קפיצה למים מגובה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | ● | 1 | 1 |  |  |  |  | 2 |
| כדור מים |  |  | נ' | ג' | נ' | ג' | נ' | ג' | נ' | ג' | נ' | ג' | נ' | ג' | נשים | גברים |  | 2 |
שחייה > שחייניות מצטיינות

סימון מנואל (ארצות הברית ארצות הברית), זכתה ב-7 מדליות, 4 זהב ו-3 כסף. 2 מדליות זהב אישיות.
אמה מקיאן (אוסטרליה אוסטרליה), זכתה ב-6 מדליות, 3 זהב ו-2 כסף במשחי שליחים ו-1 ארד אישית.
קייט קמפבל (אוסטרליה אוסטרליה), זכתה ב-5 מדליות, 2 זהב, 2 כסף מהן 1 אישית ו-1 ארד אישית.
אריארן טיטמוס (אוסטרליה אוסטרליה), זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. 3 מדליות אישיות אחת מכל סוג.
שרה שסטרם (שוודיה שוודיה), זכתה ב-5 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-2 ארד. כולן אישיות.
לילי קינג (ארצות הברית ארצות הברית), זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. 2 מדליות זהב אישיות.
קטינקה הוסו (הונגריה הונגריה), זכתה ב-2 מדליות זהב אישיות.
שחייה > שחיינים מצטיינים

קיילב דרסל (ארצות הברית ארצות הברית), זכה ב-8 מדליות, 6 זהב ו-2 כסף. 4 מדליות זהב אישיות.
אדם פיטי (בריטניה בריטניה), זכה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד. 2 מדליות זהב אישיות.
דאיה סטו (יפן יפן), זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף, כולן אישיות.
סון יאנג (הרפובליקה העממית של סין  סין), זכה בשתי מדליות זהב אישיות.
פלוריאן ולברוק (גרמניה גרמניה), זכה בשתי מדליות זהב אישיות, אחת בבריכת השחייה (1500 מטר) ואחת במים פתוחים (10 ק"מ).
שחייה > שיאי עולם

באליפות זו נקבעו 10 שיאי עולם, 4 לנשים, 5 לגברים ו-1 משולב.
שחייה > שיאי עולם > שחייניות

רביעיית השליחות מאוסטרליה (אוסטרליה), אריארן טיטמוס, מדיסון וילסון, בריאנה תרוסל, אמה מקיאן, קבעה במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי שיא עולם חדש של 7:41.50 דקות
רגן סמית' (ארצות הברית ארצות הברית) קבעה בשלב חצי הגמר במשחה ל-200 מטר גב שיא עולם חדש של 2:03.35 דקות.
רביעיית השליחות מארצות הברית (ארצות הברית), רגן סמית', לילי קינג, קלסי דליה, סימון מנואל, קבעה במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב שיא עולם חדש של 3:50.40 דקות
רגן סמית' (ארצות הברית ארצות הברית) קבעה כשחיינית ראשונה במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, במשחה ל-100 מטר גב שיא עולם חדש של 57.57 שניות.
שחייה > שיאי עולם > שחיינים

אדם פיטי (בריטניה בריטניה) קבע בשלב חצי הגמר במשחה ל-100 מטר חזה שיא עולם חדש של 56.88 שניות.
כרישטוף מילאק (הונגריה הונגריה) קבע במשחה הגמר ל-200 מטר פרפר שיא עולם חדש של 1:50.73 דקות.
מתיו וילסון (אוסטרליה אוסטרליה) השווה בשלב חצי הגמר במשחה ל-200 מטר חזה את שיא העולם 2:06.67 דקות.
קיילב דרסל (ארצות הברית ארצות הברית) קבע בשלב חצי הגמר במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 49.50 שניות.
אנטון צ'ופקוב (רוסיה רוסיה) קבע במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:06.12 שניות.
שחייה > שיאי עולם > משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים)

רביעיית השליחים מארצות הברית (ארצות הברית), קיילב דרסל, זאק אפל, מלורי קומרפורד, סימון מנואל, קבעה במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב שיא עולם חדש של 3:19.40 דקות