stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורד פלקון XB

| --- | --- |

Ford Falcon (XB)
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Ford Futura (XB)  Ford Fairmont (XB)
 יצרן:  "Ford Australia" (אנ')
 שנות ייצור:  1973–1976
 יחידות שיוצרו:  211,971
 הרכבה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מודל קודם:  פורד פלקון XA
 מודל אחריו:  פורד פלקון XC
 חברת אם:  פורד (שם מלא: Ford Motor Company)
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,808 מ"מ
 רוחב:  1,900 מ"מ
 גובה:  1,369 מ"מ
 משקל:  1.394 ק"ג (דגם סדאן)
 בסיס גלגלים:  2,819 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3.3 ליטר  6 צילינדרים, 4.1 ליטר  V8 צילינדרים, 4.9 ליטר  V8 צילינדרים, 5.8 ליטר
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות (מיקום: מנוף הילוכים מתחת לגלגל ההגה, מימין)  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (מיקום: על הרצפה)  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
פורד פלקון XB (באנגלית: Ford Falcon XB, קרוי גם : Ford Futura (XB), קרוי גם : Ford Fairmont (XB)) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת  יצרנית הרכב Ford Australia (אנ'), חברת בת של פורד אשר יוצרה בין השנים 1973–1976 באוסטרליה
תצורות

4 דלתות - סדאן (6 נוסעים: 3+3, 5 נוסעים: 2+3)
5 דלתות - סטיישן
2 דלתות - קופה הרדטופ
2 דלתות - מסחרית
2 דלתות - טנדר ("Falcon Utility", "Falcon Deluxe Utility")
תמונות

"פורד פלקון XB", שנת 1976
"פורד פיארמונט XB", שנת 1973
"פורד פלקון XB" - מסחרית
"פורד פלקון XB" - טנדר
"פורד פלקון XB" דגם "GT" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
ראו גם

פורד
פורד פלקון
פורד פלקון XP
פורד פלקון XG
פורד פלקון ED
פורד XY פלקון GT
הערות שוליים

↑  "פורד פלקון XB"   uniquecarsandparts.com.au/falcon_XB_technical_specifications
↑  "פורד פלקון XB" - ברושור  uniquecarsandparts.com.au/gallery/pdf/Ford_Falcon_XB
↑  "פורד פלקון XB" דגם "ohn Goss Special" aussiecoupes.com/jgs
פארק איביראפוארה

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1954 
 אדריכל:  אוסקר נימאייר 
 נתונים ומידות
 שטח:  1,584 הקטאר
 גובה ממוצע:  757 מ' 
 מיקום
 מדינה:  ברזיל ברזיל
 מיקום:  סאו פאולו, Vila Mariana District 
 קואורדינטות:  23°35′18″S 46°39′32″W﻿ / ﻿23.588333333333°S 46.658888888889°W﻿ / -23.588333333333; -46.658888888889
 parqueibirapuera.org
  (למפת סאו פאולו מוגדלת) סאו פאולו גווארוליוס קמפינאס סנטוס ריבייראו פרטו באורו פרזידנטה ונססלאו איגואפה מינאס ז'ראיס ר. האוקיינוס האטלנטי  פרנה מאטו גרוסו דו סול פארק איביראפוארה(למפת סאו פאולו רגילה) סאו פאולו גווארוליוס קמפינאס סנטוס ריבייראו פרטו באורו פרזידנטה ונססלאו איגואפה מינאס ז'ראיס ר. האוקיינוס האטלנטי  פרנה מאטו גרוסו דו סול פארק איביראפוארה
 
פארק איביראפוארה
פארק איביראפוארה (בפורטוגזית: Parque Ibirapuera) הוא פארק ציבורי גדול השוכן בעיר סאו פאולו, בברזיל. שטחו של הפארק הוא 1.5 קמ"ר והוא השלישי בגודלו מבין הפארקים שבעיר.
בפארק ממוקם מוזיאון אפרו ברזיל.
עימות המלכים

ערך זה עוסק בספר השני בסדרת "שיר של אש ושל קרח". אם התכוונתם לסדרת הטלוויזיה שנעשתה בעקבות הספר, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'ורג' ר. ר. מרטין
 שפת המקור:  אנגלית
 תורגם לשפות:  כן
 סוגה:  פנטזיה
 הוצאה
 הוצאה:  אופוס
 תאריך הוצאה:  בריטניה 1998 ארצות הברית 1999  ישראל 2000
 מספר עמודים:  חלק ראשון "מלך הזאבים" - 464 חלק שני "מלכת הדרקונים" - 431
 הוצאה בעברית
 תרגום:  יעל סלע
 פרסים
 פרס לוקוס לנובלת פנטזיה (1999)  פרס איגנוטוס לרומן הזר הטוב ביותר (2004) 
 סדרה
 סדרת ספרים:  שיר של אש ושל קרח
 ספר קודם:  משחקי הכס
 הספר הבא:  סופת החרבות
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003577176
 
עימות המלכים (בשפת המקור: A Clash of Kings) הוא הספר השני בסדרה שיר של אש ושל קרח מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין. הספר יצא לאור בנובמבר 1998 בבריטניה, ובתחילת 1999 בארצות הברית. הספר מהווה המשך ישיר לעלילה שהסתיימה בספר הקודם משחקי הכס. הספר חולק לשני חלקים: חלק ראשון "מלך הזאבים", אשר מכיל 464 עמודים, וחלק שני "מלכת הדרקונים", אשר מכיל 431 עמודים. זהו הספר הראשון מבין ספרי הסדרה שהגיע לרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, לשבוע אחד במקום ה-13
עלילה

שבע המלכויות של ווסטרוז נמצאות במלחמת אזרחים. באותו הזמן ג'ון שלג ומשמר הלילה יוצאים למסע מעבר לחומה, והמשמר העתיק נאלץ להתמודד מול הפראים והכוחות העל-טבעיים שנמצאים בצפון. מעבר לים, דאינריז טארגאריין ממשיכה במסעה באסוס, כשהיא כעת אם לשלושה דרקונים ומחפשת דרך לחזור לווסטרוז ולהשיב לעצמה את הכתר.
הסיפור מסופר מנקודת מבטן של תשע דמויות: טיריון לאניסטר, קייטלין סטארק, ג'ון שלג, אריה סטארק, סאנסה סטארק, בראן סטארק, תיאון גרייג'וי, דאינריז טארגאריין ודאבוס סיוורת'. בנוסף פרק הפרולוג מסופר מנקודת מבטו של המלומד קארסן, המלומד של טירת דרגנסטון ומשרתו של המלך סטאניס.
עלילה > מעבר לחומה

ג'ון שלג ומשמר הלילה צועדים אל מעבר לחומה, כדי לגלות מה מתרחש שם. הם מגלים שהכפרים ואתרי היישוב של הפראים התרוקנו באופן מסתורי מיושביהם. במהלך המסע, כוח הסיור מגיע אל מצודתו של פרא בשם קראסטר, שנחשב ידיד למשמר. קראסטר מספר להם שתושבי הכפרים חברו כולם למאנס ריידר, פרא ועריק ממשמר הלילה שהמליך את עצמו כ-"מלך שמעבר לחומה", אך חלק מהאנשי המשמר לא מאמין לו עקב המוניטין המפוקפק של קראסטר. אחת מנשותיו של קראסטר מגיעה אל ג'ון, ומפצירה בו לקחת אותה יחד עימה דרומית לחומה על מנת שחוקי הממלכה יגנו עליה ועל בנה העובר מפני קראסטר שמקריב את בניו ל"אלי הקור".
לאחר שהם עוזבים את מצודת קראסטר, הם מחליטים להקים מחנה באתר עתיק מתקופת ראשוני האדם ונקרא "אגרוף ראשוני האדם". במהלך השהות באתר, נתקף זאבו של ג'ון באי-שקט ולאחר שג'ון מתחקה אחר עקבותיו, ג'ון מגלה כי הזאב הוביל אותו למקום מחבוא המכיל אלפי כלי-נשק עשויים זכוכית דרקון.
כוח הסיור החונה באגרוף נתקל בכוח סיור נוסף שהגיע ממגדל הצל. על הסיירים האלה מפקד סייר ותיק בשם קהורין חצי-יד, שמתייעץ עם מורמונט ומגיע למסקנה כי עליו לפקד על קבוצה מצומצמת של סיירים שיתקדמו קדימה, במטרה לגלות את גודלו של הצבא של ריידר ותוכניותיו. קהורין בוחר בג'ון ללכת עימו ועם קבוצתו. הסיירים מגלים שהצבא של ריידר מונה אלפים, ובמהרה מוצאים את עצמם ניצודים על ידי אנשי הפרא. לאחר שרק ג'ון וחצי-יד נשארים בחיים, חצי-יד פוקד על ג'ון "לבגוד" במשמר ולהפוך לחייל בצבאו של ריידר, במטרה לגלות את תוכניתם. על מנת להוכיח לאנשי הפרא שג'ון באמת בגד במשמר הלילה, ג'ון אולץ להלחם בחצי-יד ולהרוג אותו. ג'ון מגלה כי צבאו של ריידר צועד לכיוון החומה, במטרה לפרוץ אותה ולכבוש את ווסטרוז.
עלילה > במזרח

לאחר שדאינריז טארגאריין משיבה לעולם את הדרקונים, היא יוצאת למסע שבסופו היא מקווה לכבוש את ווסטרוז מחדש. יחד עם האביר שלה, ז'ורה מורמונט, וצבא קטן של לוחמים, נשים וילדים, דאינריז יוצאת למסע במדבר. לאחר מסע קשה, דאינריז מביאה את צבאה לעיר קארת', שם היא מקווה לקנות ספינות ולבנות צבא. תושבי העיר נדהמים מהדרקונים, וסוחר בשם קסארו קסהואן דאקסוס, מציע לדאינדריז לחיות בארמון שלו, כשכל מה שהוא רוצה באמת זה את דרקוניה. קסארו מתגלה כמארח נדיב, אבל הוא מסרב לתת לדאינריז את צי הספינות שלו. לבסוף הוא חושף כי הוא מוכן להעניק לה ספינות בתמורה לאחד מדרקוניה, אבל דאינריז מסרבת לעסקה הזו. באותו הזמן, דאינריז מבינה כי ז'ורה מורמנט חושק בה, ומאוהב בה, אבל דאינריז מבינה כי לאחר מותו של בעלה חאל דרוגו, היא לא תהיה מסוגלת לאהוב גבר אחר. היא גם מאמינה כי המכשפה שגרמה למותו של דרוגו ולבנה שלא נולד, הטילה בה מום, וכעת היא לא יכולה ללדת. דאינריז מגיעה למקום מכושף של הבלתי מתים, שהם מכשפים בעיר. שם היא מקבלת אזהרות לעתיד, אבל גם כמעט מאבדת את עצמה במקום המכושף. הדרקון החזק ביותר שלה, דרוגון, שורף את המקום, מה שגורם למכשפים לרצות במותה של דאינריז. כשדאינריז מגיעה לנמל במטרה לקנות ספינה, מתנקש מנסה לרצוח אותה, אבל לוחם סריס בשם בלוואס החזק ונושא כליו הזקן, ארסטאן, מצילים את חייה. השניים חושפים כי הם נשלחו על-די איליריו הפרנס מהעיר פנטוס, שבעבר הגן על דאינריז ואחיה. השניים אומרים כי איליריו פקד עליהם להביא את דאינריז חזרה לאחוזתו בפנטוס.
נקודות המבט המוצגות בספר

|  | שם הדמות | תיאור | מספר הפרקים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | בראן סטארק | בנם הצעיר של אדארד וקייטלין סטארק. | 7 |
| 2 | קייטלין "קייט" סטארק | אשתו של אדארד סטארק, ואם משפחת סטארק. | 7 |
| 3 | דאינריז "דאני" טארגאריין | מכונה דאינריז "פרי-סער" (storm born), נסיכה ויורשת של דרגונסטון  וכס הברזל, לאחר אחיה הבוגר וייסריז. | 5 |
| 4 | ג'ון שלג | בנו הממזר של אדארד סטארק, אח מושבע במשמר הלילה. | 8 |
| 5 | אריה סטארק | בתם הצעירה של אדארד וקייטלין סטארק. | 10 |
| 6 | טיריון לאניסטר | גמד, אח לתאומים ג'יימי וסרסיי.  בנו של הלורד טייווין לאניסטר. | 15 |
| 7 | סאנסה סטארק | בתם הבכירה של אדארד וקייטלין סטארק. | 8 |
| 8 | דאבוס סיוורת' | יד ימינו של סטאניס באראתיאון, אחיו של המלך רוברט. | 3 |
| 9 | תיאון גרייג'וי | בן החסות של נד סטארק, בנו ויורשו של באלון גרייג'וי, שליט איי הברזל. | 6 |
|  |  |  | סה"כ: 70 |
הערות שוליים

↑  Editorial, BEST SELLERS: February 21, 1999, ניו יורק טיימס, ‏21 בפברואר 1999
↑  The New York Times Best Sellers List
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: a052990a-ea74-4e67-b54f-071968e5b1e8
פודמביצה

| --- | --- |
סמל פודמביצהסמל פודמביצה

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  לודז' (פרובינציה) לודז'
 מחוז:  פודמביצה
 שטח:  5.89 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  6,985 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°54′00″N 18°58′00″E﻿ / ﻿51.9°N 18.966666666667°E﻿ / 51.9; 18.966666666667 
 אזור זמן:  UTC+1
 www.gmina.poddebice.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיפודמביצה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיפודמביצה(למפת פרובינציית לודז' רגילה) לודז' פיוטרקוב טריבונלסקי  פביאניצה טומשוב מזובייצקי  אופולה שוויינטוקז'יסקיה פולין גדול קוי.-פומ. שלזיה מזוביהפודמביצה(למפת פרובינציית לודז' מוגדלת) לודז' פיוטרקוב טריבונלסקי  פביאניצה טומשוב מזובייצקי  אופולה שוויינטוקז'יסקיה פולין גדול קויאוויה-פומרניה שלזיה מזוביהפודמביצה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פודמביצה (בפולנית: Poddębice) היא עיירת מחוז בפרובינציית לודז' שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
פודדמביצה נזכרת לראשונה במאה ה-14, ובשנים אלה הוענקו לה זכויות עיר. במהלך השנים הייתה העיירה בבעלות משפחות אצולה פולניות.
יהודי פודמביצה

יהודים התיישבו בעיירה בשנות ה-70 של המאה ה-18, ונטלו חלק משמעותי בפיתוחה התעשייתי. בשנת 1879 נפגעה הקהילה בעיירה כתוצאה משריפה גדולה שפרצה בה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נרצחו מספר יהודים מהעיירה בסביבת היישוב. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,400 יהודים, מתוך כ-3,100 תושבים, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל.
ב-7 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים. בנובמבר 1940 רוכזו כ-1,500 יהודי העיירה בגטו שהוקם ברובע מוזנח בה, אליו הובאו בהמשך כ-600 מיהודי לנצ'יצה.
מעת לעת ביצעו הגרמנים מעשי התעללות והשפלה בגטו שבעיירה. במקרה אחד הוצת זקנו של יהודי חרדי, ובמקרה אחר ניסו חיילים לאנוס נשים יהודיות, ולאחר מכן הואשמו בידי הרשויות ב"חילול הגזע". ב-17 במרץ 1942 נתלו בעיירה חמישה יהודים באופן פומבי. בד בבד שולחו יהודים מהגטו למחנות עבודה, מהם חלקם לא שבו.
ב-10 באפריל 1942 רוכזו כ-1,800 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה במבנה הכנסייה המקומית, ושם הוחזקו ללא מזון או שתייה כעשרה ימים. תמורת שוחד גדול, הצליחו חברי היודנרט המקומי להכניס למבנה מעט מים ולחם, אך כמה עשרות יהודים מתו במקום. לאחר מכן, ערכו הגרמנים סלקציה ביהודים. חלק מהילדים ומהקשישים נרצחו במקום, מספר צעירים שולחו לעבודות כפייה בגטו לודז', וכל יתר היהודים שולחו ישירות למחנה ההשמדה חלמנו.
מקהילת פודמביצה שרדו את השואה יהודים בודדים, ובהם שני יהודים שהצליחו להסתתר בכנסייה בעת האקציה.
ערן משורר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 במאי 1971 (בן 53)
 ענף מדעי:  אפיגנטיקה, תאי גזע
 מקום מגורים:  נווה אילן, ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 פרסים והוקרה:  מחזיק בקתדרה לתאי גזע ע"ש ארתור גוטרמן, חתן פרס הסטרין (2012), מדליית זהב מטעם אוניברסיטת צ'ארלס, פראג (2016)
 http://meshorerlab.huji.ac.il
 
ערן משורר (נולד ב-12 במאי 1971) הוא מדען ישראלי, פרופסור מן המניין לאפיגנטיקה ותאי גזע במכון למדעי החיים ובמרכז אדמונד ולילי ספרא למדעי המוח (ELSC) באוניברסיטה העברית. מחזיק בקתדרה לתאי גזע על-שם ארתור גוטרמן.
ביוגרפיה

משורר נולד וגדל בישראל. את כל תאריו הוא השלים באוניברסיטה העברית. את הדוקטורט עשה בנוירוביולוגיה מולקולרית בהנחייתה של פרופ' חרמונה שורק, במהלכו חקר השפעות ארוכות טווח של סטרס במוח היונק. ביחד עם פרופ' שורק פרסם את ספרו הראשון 'שעת לחץ' בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשיתוף עם מכון ון-ליר. בשנת 2004 יצא ללימודי בתר דוקטורט במכונים הלאומיים לבריאות של ארצות הברית (NIH) שבבת'סדה, מרילנד, שם התמחה בתחום הכרומטין והאפיגנטיקה בתאי גזע עובריים. בקבוצת המחקר של תום מיסטלי. משורר הראה לראשונה את הפלסטיות האפיגנטית של תאי גזע עובריים.
בשנת 2007 שב לישראל והקים את מעבדת המחקר לאפיגנטיקה, תאי גזע ונוירונים באוניברסיטה העברית, במחלקה לגנטיקה שבמכון למדעי החיים על שם אלכסנדר סילברמן. בשנת 2014 הוזמן לשמש כפרופסור אורח במכון ווייטהד שבאוניברסיטת MIT ובמכון Broad בסמוך לבוסטון, שם שהה כחצי שנה.
ערן נשוי לטלי משורר, אב לשלושה ומתגורר בנווה אילן.
מחקר

משורר עורך מחקר ניסויי וחישובי בתחומי האפיגנטיקה, הביולוגיה המולקולרית, תאי גזע פלוריפוטנטיים ואפיגנטיקה של דנ"א עתיק. הוא פרסם מעל מאה מאמרי מחקר בתחומים אלו, וכן ערך מספר ספרים בתחום, ביניהם: The Cell Biology of Stem Cells (2010) ביחד עם פרופ' קטרין פלאת' (UCLA) ו-Stem Cell Epigenetics (2019) ביחד עם פרופ' ג'וזפה טסטה (IEO).
בסדרת מאמרים פורצי דרך, משורר הראה את האפיגנטיקה הייחודית של תאי גזע עובריים וסרטניים, ואת המנגנונים הפועלים על מנת לשמר ייחודיות זו, וביחד עם פרופ' גיל אסט, מאוניברסיטת תל אביב, הראו לראשונה את הקשר בין כרומטין לשחבור.
מחקר > פלאו-אפיגנטיקה

בשנת 2014, שיתף פעולה עם פרופ' לירן כרמל, וביחד פיתחו שיטה חישובית לשחזור תבניות של מתילציית דנ"א (מנגנון אפיגנטי מרכזי) מתוך רצפי דנ"א עתיק. הם הפעילו שיטה זו על דנ"א עתיק מניאנדרטלים ודניסובים וכך היו לראשונים ששחזרו תבניות אפיגנטיות של קבוצות אדם קדומות, וזיהו גנים אשר מתבטאים בהם בצורה שונה מאשר בבני אדם מודרניים. בין גנים אלו היו רבים שמתבטאים במוח, וקשורים במחלות נוירולוגיות כמו אלצהיימר, אוטיזם וסכיזופרניה. עבודה זו נבחרה על ידי כתב העת Archaeology כאחת מעשר התגליות המדעיות החשובות של 2014.
בשנת 2020 הצליחו כרמל ומשורר, להראות שהמבנה האנטומי של תיבת הקול והפנים של האדם המודרני אינה זהה לזה של ניאנדרטלים ודניסובים, מה שמצביע על תהליכים אבולוציוניים מרתקים שקרו במאות אלפי השנים האחרונות והשפיעו על תיבת הקול המודרנית שלנו. שיתוף פעולה נוסף עם פרופ' כרמל שפורסם בשנת 2019, שחזר לראשונה את המבנה האנטומי של האדם הדניסובי, עבודה שהוכרה על ידי כתב העת Science כאחת מפריצות הדרך המדעיות החשובות של שנת 2019, ואף נבחרה על ידי משאל בקרב קוראי כתב העת בעולם כפריצת הדרך המדעית הגדולה ביותר של השנה. בנוסף, עבודה זו הוכרה גם על ידי כתב העת Science News כאחת מעשר התגליות החשובות של שנת 2019.
פרסים

על עבודת הדוקטורט (2003) קיבל משורר את פרס טבע בשיתוף האגודה לביוכימיה וביולוגיה מולקולרית
פרס גולדה מאיר לשנת 2004
פרס Lilly-Molecular Psychiatry למאמר מצטיין לשנת 2005
מלגת אלון לחוקרים צעירים (2007)
פרס רום לגנטיקה (2008)
פרס פרקש לחוקרים צעירים (2009)
פרס אלקס מטעם האגודה הישראלית לפסיכוביולוגיה (2010)
פרס קלאצ'קי לקידום המדע (2012)
פרס הסטרין לחוקר צעיר מטעם האגודה לביוכימיה וביולוגיה מולקולרית
פרס זלמן-כהן מטעם אוניברסיטת סידני והאוניברסיטה העברית (2013)
פרס ויג'וואני איטליה – האוניברסיטה העברית (2015)
מדליית זהב מטעם הפקולטה הראשונה לרפואה, אוניברסיטת צ'ארלס, פראג (2016)
עימות בחירות

עימות בחירות הוא מפגש מתוקשר בין מתמודדים המתחרים ביניהם במערכת בחירות, שבו הם נדרשים לענות על שאלות בעניינים שעל סדר היום של מערכת הבחירות. העימותים מהווים מבחן חשוב למועמדים, וכלי לציבור המצביעים בשביל לבצע את הבחירה, ונחשבים תמיד כאחד משיאי מערכת הבחירות.
עימותים נשיאותיים בארגנטינה

העימות הנשיאותי הראשון בארגנטינה התרחש לקראת הבחירות לנשיאות של 2015. היו הצעות לערוך עימותים נשיאותים בבחירות הקודמות, אך כולם סורבו על ידי המועמד שהיה מוביל בסקרים, שהאמינו שהעימות לא יפעל לטובתם. בבחירות לנשיאות של 1989 היה אמור להיערך עימות נשיאותי בין המועמדים אך הוא בוטל כשמועמד המפלגה הפרוניסטית, קרלוס מנם, סירב להופיע ברגע האחרון מול מועמד מפלגת UCR, אדוארדו אנחלוס (אנ') שהיה אמור להיות משודר בערוך הטלוויזיה Tiempo Nuevo. בעקבות ביטולו בהודעה קצרה, הדיבייט נערך בין אנחלוס לכיסא ריק.
2015 - תחילה, ששת המועמדים לנשיאות הסכימו לערוך דיבייט ביניהם, אך לקראת הדיבייט ביטל את הופעתו המועמד דניאל סיולי (אנ') שהיה נחשב למוביל בסקרים, ולכן העימות התרחש בין חמשת המועמדים האחרים: מאוריסיו מאקרי, סרחיו מאסה, מרגריטה סטולביזר (אנ'), ניקולס דה קניו (אנ') ואדולפו רודריגס סאה. בסיבוב הראשון של הבחירות זכה סיולי ברוב בפער קטן ממאקרי, ולכן נערך סיבוב שני לבחירות רק בין שניהם, גם בסיבוב זה ערכו שני המועמדים דיבייט בניהם.
לקריאה נוספת

צפירה גרבלסקי-ליכטמן, שושנה בלום-קולקה ויעקב שמיר, הצלחה וכישלון בשיח עימותים טלוויזיוניים: ניתוח שני מקרי מבחן, מגמות מ"ו (1–2), פברואר 2009.
הערות שוליים

↑  יונית לוי, ‏צפו: עימות בחירות 2015 במלואו, באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2015
↑  דוד אברהם‏, כמו מסיבה שאיש לא בא: ערוץ 1 ביטל את עימות הבחירות, באתר וואלה, 4 במרץ 2015
↑  Pablo Sirvén, Debate presidencial, asignatura pendiente, LA NACION, ‏19 באפריל 2015 (בספרדית)
↑  Transcripción completa del debate presidencial entre Macri y Scioli, LA NACION, תמליל הדיבייט, ‏16 בנובמבר 2015 (בספרדית)
ג'ון קנדי וריצ'רד ניקסון בעימות בחירות, 1960
פודינג לחם בחמאה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  פודינג 
 מוצא:  הממלכה המאוחדת 
 מרכיבים עיקריים:  ביצה 
 
פודינג לחם בחמאה או פודינג לחם וחמאה (באנגלית: Bread and butter pudding) הוא פודינג לחם מסורתי במטבח הבריטי.
מאפיינים

פרוסות לחם מרוחות בחמאה מפוזרות בצימוקים מונחות בשכבות בתבנית תנור, מכוסות בתערובת ביצים מתובלת באגוז מוסקט, וניל או תבלינים אחרים, ואז נאפות.
בנוסף לאפייה עם חביצה, ניתן להגיש את הפודינג עם חביצה או שמנת נוספת בצד או מעליו. לפעמים ריבת פטל, תות שדה, פטל שחור או פירות מעורבים או שימורים מתוקים אחרים יימרחו על הלחם, יחד עם החמאה. וריאציות מודרניות אחרות כוללות פיזור ענבים טריים בין שכבות הלחם, המסת תפוחים לתוך תערובת הביצים-חלב ושימוש בסוגי לחמים יוצאי דופן, כמו בריוש, להכנתו. קליפת לימון או תפוז תוסיף טעם אופייני. זה מסורתי להשתמש בלחם מיושן.
היסטוריה

פודינג הלחם בחמאה המוקדמים ביותר נקראו סיר לבן והשתמשו במח עצם או בחמאה. ניתן להכין סירים לבנים באמצעות אורז במקום לחם, מה שהוביל לפודינג האורז במטבח הבריטי.
אחד המתכונים המוקדמים ביותר שפורסמו לפודינג לחם בחמאה שנקרא כך נמצא בספר "עקרת הבית השלמה" של אליזה סמית' משנת 1728. היא מורה כך: "קח כיכר של שני פרוטות, וק"ג חמאה טרייה; מורחים אותה בפרוסות דקות מאוד, כמו לאכול; חותכים אותם כפי שאתה מורח אותם, וגלל חצי קילו צימוקים, ושטוף קילו דומדמניות; לאחר מכן שים משחת עלים בתחתית הכלי, והנח שורה של הלחם והחמאה שלך, ופזר חופן דומדמניות, כמה צימוקים וכמה חתיכות קטנות של חמאה, וכך תעשה עד שהמנה שלך מלאה; אז מרתיחים שלוש ליטרים של שמנת ומסמיכים אותה כשהיא קרה עם חלמונים של עשר ביצים, אגוז מוסקט מגורר, מעט מלח, קרוב לחצי קילו סוכר וקצת מי פרחי תפוזים; יוצקים את זה בדיוק כשהפודינג נכנס לתוך תנור אפיה".
חלק מהמתכונים דורשים להכין מרנג פשוט מהחלבונים והסוכר, אשר מורחים על שכבת ריבה או משמרים על גבי הפודינג. המרנג מבושל עד שהוא משחים מעט מלמעלה. הקינוח הזה משנה את השם שלו ל"פודינג המלכה".
בשנת 1845, אלייזה אקטון הציעה לתת "טעם טוב של קליפת לימון ושקדים מרים (או של קינמון, אם מעדיפים), לתוך חצי ליטר חלב טרי", ואז להוסיף שמנת וסוכר, מעובה בביצים טרופות. המתכון שלה דורש להוסיף גם כוס ברנדי לתערובת. במטבח האמריקאי אפשר לקרוא למאכל הזה "פודינג לחם קר".
המאכל פופולרי במצרים, בשם אום עלי ועשוי מלחם או מאפה וכן כולל פיסטוק, אך ללא ביצים.
הערות שוליים

↑  Kasper, Lynne. "Bread and Butter Pudding". The Splendid Table. נבדק ב-27 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The compleat housewife: or, accomplished gentlewoman's companion: being a collection of upwards of five hundred of the most approved receipts ... With copper plates ... To which is added, a collection of near two hundred family receipts of medicines: ... By E---- S----. Second Edition, 1728, p81
↑  Acton, Eliza. Modern Cookery for Private Families, 1845
פודינג לחם חום בחמאה
פיוטר קרסנוב

| --- | --- |

 לידה:  10 בספטמבר 1869 (יוליאני) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 הוצאה להורג:  16 בינואר 1947 (בגיל 77) כלא לפורטובו, רוסיה 
 מקום קבורה:  מנזר דונסקוי 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השכלה:  בית הספר הצבאי פבלובסק 
 בן או בת זוג:  לידיה פדורנובנה קרסנוב 
 צאצאים:  סמיון קרסנוב 
 השתייכות:  צבא האימפריה הרוסית 
 דרגה:  גנרל חיל הפרשים, מייג'ור גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה  מלחמת רוסיה-יפן  החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה  מלחמת האזרחים ברוסיה  Kerensky–Krasnov uprising 
 עיטורים
 חרב הזהב של גבורה (1914)  דרגה רביעית במסדר גאורגיוס הקדוש (1915)  עיטור  ולדימיר הקדוש, דרגה 3  מסדר כוכב אתיופיה  מסדר סנטה אנה, דרגה 2  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 3  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 2  עיטור ולדימיר הקדוש, דרגה 4  אות המסדר אנה הקדושה, דרגה 3  מסדר ולדימיר הקדוש 
 
פיוטר קרסנוב
פיוטר קרסנוב (ברוסית: Пётр Николаевич Краснов‏; 10 בספטמבר 1869 – 16 בינואר 1947) היה גנרל רוסי, ראש הקוזאקים בתקופת התקוממות נגד השלטון הסובייטי במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה בהמשך, לחם בראש יחידות מתנדבים קוזאקים לצד הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה.
קורות חייו > תחילת דרכו

פיוטר קרסנוב נולד בסנקט פטרבורג למשפחת קצין בחיל הקוזאקים. בשנת 1890 התחיל ללמוד בגימנסיה אך לאחר חמש שנות לימוד עבר לבית הספר לקצינים. קרסנוב סיים את בית הספר לקצינים בהצטיינות יתרה. בשנת 1889 הוא החל לשרת בחיל הפרשים ביחידה קוזאקית. בשנת 1892 קרסנוב החל ללמוד באקדמיה של המטה הכללי, אך כעבור שנה עזב אותה וחזר לגדוד. בשנת 1901 הוא נשלח על ידי שר ההגנה למנצ'וריה, סין ויפן.
החל משנת 1891 קרסנוב החל לכתוב ספרים שזכו לפופולריות בציבור הרוסי. במהלך מרד הבוקסרים ומלחמת רוסיה–יפן הוא היה כתב צבאי.
בשנת 1909 קרסנוב חזר לרוסיה, למד בבית הספר לקציני פרשים ובשנת 1910 קודם לדרגת קולונל.
עם תחילת מלחמת העולם הראשונה יחידה של קרסנוב לחמה בחזית נגד האימפריה האוסטרו-הונגרית. קרסנוב הצטיין במלחמה זו והוענקו לו מספר עיטורים.
קורות חייו > לאחר המהפכה

לאחר מהפכת פברואר קרסנוב לא השתתף בפוליטיקה והמשיך לשרת בצבא. בספטמבר 1917 הוא קודם למפקד אוגדה. לאחר מהפכת אוקטובר, לפי פקודת אלכסנדר קרנסקי קרסנוב התחיל לקדם את אוגדתו לכיוון סנקט פטרבורג. קרסנוב כבש מספר עיירות בפרברי הבירה אך לאור נחיתות מספרית לא היה יכול להמשיך בלחימה. הוא חתם על הסכם אי-לוחמה עם הבולשביקים וחזר לאזור דון.
במרץ 1918 קרסנוב הועמד בראש כוחות הקוזאקים שלחמו נגד השלטון הסובייטי באזור דון. לקראת מאי 1918 הוא השתלט על כל השטח בו התגוררו הקוזאקים, מונה להטמאן והכריז על רפובליקת דון. במאבק נגד השלטון הסובייטי קרסנוב התבסס על תמיכה גרמנית. כתוצאה מכך היו לו יחסים מתוחים עם יתר ראשי התנגדות של הצבא הלבן שהסתמכו על מדינות ההסכמה. לאחר קריסת גרמניה במלחמת העולם הראשונה, קרסנוב נותר ללא בני ברית ונאלץ להצטרף לכוחות של אנטון דניקין. ב-15 בפברואר 1919 הוא התפטר מכל תפקידיו ועבר לאסטוניה.
בשנת 1920 קרסנוב עבר לגרמניה ובשנת 1923 לצרפת. קרסנוב היה פעיל בארגוני הגולים, והיה בין מייסדי ארגון שפעל בתחומי ברית המועצות בצורה מחתרתית. במהלך שנות ה-20 וה-30 הוא כתב מעל 20 ספרי זיכרונות ורומנים.
בשנת 1936 חזר קרסנוב לגרמניה.
ב-22 ביוני 1941, עם פלישת גרמנית לברית המועצות כתב קרסנוב: "ברצוני להודיע לכל הקוזאקים שפלישה גרמנית אינה מלחמה נגד רוסיה, זו מלחמה נגד קומוניסטים, יהודים ועוזריהם".
בספטמבר 1943 מונה קרסנוב למפקד כוחות הקוזאקים במשרד לענייני מזרח הנאצי. בהנחייתו הוקמו יחידות של קוזאקים שלחמו נגד הצבא האדום, לחמו נגד הפרטיזנים של טיטו ביוגוסלביה, השתתפו בדיכוי מרד ורשה והשתתפו בקרבות בחזית האיטלקית.
במאי 1945 הוא נתפס על ידי הבריטים וב-28 במאי 1945 יחד עם יתר הקוזאקים הועבר לידי הסובייטים. בשנת 1947 נערך משפט של קרסנוב ועוזריו הבכירים. בהתאם להחלטת בית משפט קרסנוב הוצא להורג בתלייה ב-16 בינואר 1947.
לאחר התפרקות ברית המועצות היו ניסיונות לטהר את שמו של קרסנוב. לאחר דיון שנערך במסגרת בית המשפט העליון ב-25 בדצמבר 1997 הוחלט שקרסנוב ויתר הנאשמים במשפטו שיתפו פעולה עם הנאצים ולכן יש לאשר את החלטת בית משפט משנת 1947.
הערות שוליים

↑  לפי הלוח היוליאני, 22 בספטמבר הלוח הגרגוריאני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271716805171  PLWABN: 9810689551505606  BIBSYS: 90249566  BNE: XX974216  BnF: cb11287347g (data)  GND: 123577284  ICCU: CUBV086486  ISNI: 0000 0001 2136 2914  LCCN: n82115703  LNB: 000176831  NDL: 00551908  NKC: jn19992000524  NTA: 072437596  SELIBR: 230518  SNAC: w60d2c42  SUDOC: 067352928  Trove: 1171811  VcBA: 495/346737  VIAF: 63998988   WorldCat (עם VIAF): 63998988
פארק אחוזת מורדן

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  שנות ה־70 של המאה ה־18 
 בעלות:  קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי 
 נתונים ומידות
 שטח:  125 אקר
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מיקום:  מורדן 
 קואורדינטות:  51°24′04″N 0°11′15″W﻿ / ﻿51.4011°N 0.1875°W﻿ / 51.4011; -0.1875
 אתר רשמי
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקספארק אחוזת מורדן(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקספארק אחוזת מורדן(למפת רובע מרטון רגילה) פארק אחוזת מורדן(למפת רובע מרטון מוגדלת) פארק אחוזת מורדן
 
פארק אחוזת מורדן
פארק אחוזת מורדן (באנגלית: Morden Hall Park) הוא פארק המנוהל על ידי קרן הנאמנות הלאומית. הפארק ממוקם בשכונת מורדן ברובע מרטון של העיר לונדון, על גדת הנהר ונדל.