stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוסמסה
היסטוריה

השטח עליו ניצב המבנה, שהיה מוקף חולות, נרכש בשנת 1934 מערבים מקומיים על ידי יעקב מירנבורג ושמעון יעבץ, בעלי בנק "אַגְרוֹבַּנְק". הם הקימו במקום את המבנה בן שתי הקומות בצורת מצודה שלה מגדל. המבנה שימש כבית באר ומהקמתו ועד שנת 1948 שימש כמקום לאתר אימונים של ההגנה. במקום נערכו אימוני נשק, שדאות, קשר, עזרה ראשונה, קפא"פ ועוד, ובהם השתתפו אלפי מתאמנים. הבאר והחורשה שימשו כ"סליק" לנשק. שומר הבאר, מרדכי יגאֵל, גר בקומה השנייה.
במלחמת העצמאות שימשה חוסמסה כנקודת תצפית ואיתות מורס, הליוגרף ודגלים, וכתחנה בדרך הביטחון אשר עברה מתל אביב לירושלים ולנגב. הבאר שימשה כמקור מים עד שנת 1995 לערך.
לאחר מלחמת העצמאות ננטש האתר מכיוון ששוב לא היה בו צורך ומשום שהאזור בו שכן לא היה מאוכלס.
היסטוריה > הקמת המבנה

המהנדס סיניה סירקין מונה לתכנן את המבנה שהוקם מעל באר המים שבאתר חוסמסה וללוות את תהליך הקמתו. המבנה נועד לשמש לשלוש מטרות:
קומת הקרקע נועדה להכיל את המשאבה ששאבה את המים מהבאר והזרימה אותם בצינורות אל בתי שכונת אגרובנק.
הקומה השנייה הכילה את דירת המגורים של שומר הבאר שפיקח על פעולתה התקינה.
מגדל התצפית שהכיל מאגר מים אליו נשאבו מי הבאר.
היסטוריה > נטיעת הגן

שלמה אברהמי, הגנן שנטע את העצים הראשונים בחוסמסה, סיפר על הדרך בה נוצר הגן:
לראשונה הגעתי מתל אביב למקום הנקרא חוסמסה. היה זה בסוף 1934, יחד עם אדריכל הגנים יחיאל סגל. עלי לציין שבתקופה ההיא נחשה האדריכל יחיאל סגל לגדול האדריכלים בארץ ולפופולארי מאוד. הוא נדרש בזמנו על ידי מפעלי אגרובנק לתכנן את הגן סביב באר המים שהוקמה במרכזו של השטח. עם הגעתנו לשטח, לאחר שעשינו את דרכנו רכובים על סוסים שהמפעל העמיד לרשותנו, ולאחר שעברנו דיונות חולות אין סוף, הגענו אל פסגתה של גבעה שבמרכזה כבר עמד שלד של בנין שהוקם מעל באר מים. נאמר לי שעלינו להתחיל בהקמתו של גן נוי במקום, במרכזו של מדבר ללא נפש חיה. שאלתי בתדהמה האם כבר הוקמו גנים דיים במרכזי האוכלוסייה בתל אביב, עד כי נותר לנו רק להקים גנים כאן. תשובה לא ניתנה על כך. החילונו בעבודה.
מלאכת ביצוע הגן בסביבה זו, כפי שנראתה בשנים 1934–1935 ללא כבישים ודרכי גישה כלשהם, הייתה קשה. מאחר שכלי רכב לא יכלו להגיע למקום היינו חייבים להיעזר בשיירות גמלים לשם העברת החומרים והציוד שנדרשו להקמת הפרויקט, כולל הצמחים לשתילה. הפועלים עשו דרכם ברגל מדי יום, כולל רבים מתושבי מולדת הסמוכה שמצאו פרנסתם בעבודה בחוסמסה.
תחילה עסקנו בהכנת התשתית ולאחר מכן ביתר העבודות להשלמתו של הגן. נבנו קירות וסלעיות מאבני כורכר, הוקמה סוכה נאה מעץ, נטעו עצים, כגון: עצי אורן וברוש, דיוקורנדות ואריסרינות, עצי אלון ומעל לכל מזדקרת לה במלוא הדרה השקמה, במקום מבודד בפסגתו של הגן... בשנת 1935 הושלמה מלאכת הקמתו של הגן שהיה לפינת חן במדבר החולות
שטח הגן שניטע בשנות השלושים היה חמישה דונם. בשנות השמונים, כחלק מהכשרתה של חוסמסה כמוזיאון "יד ההגנה", הורחב הגן לשטח של שמונה דונמים.
היסטוריה > ראשית פעילות האימונים בחוסמסה

"אבנר", אחד ממפקדי ההגנה, סיפר בזיכרונותיו על הימים הראשונים של האימונים באתר חוסמסה:
בתרצ"ד (1934) התחלנו בהוצאת חברים למטווחים בכלים קטנים בשטח החולות הגדול שבין מקוה ישראל ובין שכונת מולדת. שמנו לנו למטרה לאפשר לכל חברי השורה, החל במילואים וכלה בטירונים, להתאמן ביריות עם תחמושת חיה. המטווחים נערכו בשבתות...
המוזיאון

בשנות השמונים, כשהתפתחה שכונת קריית שרת מערבה, הוחלט להפוך את המקום הנטוש לגן ולמוזיאון. במהלך עבודות הכנת הגן, נתקל אחד הדחפורים במתקן להסתרת אמצעי לחימה ששימש כמחבוא לכלי נשק בתקופת המלחמה. בשנות התשעים היו הגן והמוזיאון לאתר פופולרי, ובקיץ נהוג היה לערוך קונצרטים בגן ולקיים הפעלות שונות במוזיאון. בתחילת שנות האלפיים החלה לרדת הפופולריות של הגן בעיקר עקב בניית גנים חדשים בעיר והמתחם החל לסבול מהזנחה ומוונדליזם.
בשנת 2004 המוזיאון נסגר לשם ביצוע עבודות תחזוקה. הוא נפתח מחדש רק לאחר חמש שנים באוקטובר 2009, לאחר ששיפוץ המבנה הסתיים, והוא קרוי "מוזיאון חוסמסה - יד להגנה". במקום תצוגה אודות פעילות ההגנה בחולון בתקופת מלחמת העצמאות, ונערכות בו הרצאות, סיורים ופעילויות. בגן שסביב למבנה פזורים סליקים, מרגמת דוידקה שנוסתה במקום, מרגמה, שריונית ושלטי הדרכה.
ביקור במוזיאון חוסמסה מאפשר למבקרים לחוות את רוח התקופה, באמצעות סיור פעיל הכולל חיפוש סליקים, הפעלת מכשירי מורס וסמפור, גילוי תוואי דרך הביטחון באמצעות משחק אינטראקטיבי ומצגת אורקולית. למוזיאון תוכניות הדרכה לתלמידי בתי ספר בגילאים שונים וכן, לקהל הרחב.
בתרבות

המחזאי חיים נגיד כתב מחזה על ראשיתה של העיר חולון, בשם "פיקניק בחוסמסה". בדצמבר 1989 עלה המחזה בתיאטרון הקאמרי.
תיאור אתר חוסמסה > הגן הציבורי שסביב אתר הבאר

השטח הגדול שסביב בית הבאר של חוסמסה עוצב כגן ציבורי מיד עם רכישת המקום בשנת 1934, תוך שילוב מגוון גדול של עצים וצמחים מסוגים שונים. עם הכשרת המקום כחלק מן המוזיאון לפעילות ההגנה בחולון רוכזו בגן אמצעים שונים הממחישים את מצב הביטחון בימי המדינה שבדרך. דגש מיוחד ניתן להצגתם של מתקני ה"סליק", שאחד מהם התגלה בשטח הגן ונותר במקומו המקורי, ואילו האחר שימש את אנשי שכונת מולדת והובא למקום כמוצג מוזיאוני.
חלקם של כוחות המנדט הבריטי מומחש באמצעות כלי הרכב המשוריין ששימש את הבריטים והפך לסימן ההיכר שלהם בארץ ישראל. המשוריין המוצג בגן נלקח שלל מהצבא המצרי במהלך מבצע קדש, הועבר על ידי צה"ל לתצוגה בקיבוץ נחשונים, ונתרם על ידי הקיבוץ למוזיאון חוסמסה.
הכניסה לגן מכיוון מערב
הסליק שהתגלה סמוך לכניסה המערבית לגן
שלט ההסבר של הסליק שהתגלה סמוך לכניסה המערבית לגן
מבט אל תוך הגן והשביל המוביל לעבר בית הבאר
פסל "המתאמנים בחולות", מעשה ידיהם של תלמידי בית הספר אורט בתל גיבורים. הפסל נוצר בהדרכת המורים שלמה כץ ולוי גמליאל.
השלט לצד פסל "המתאמנים בחולות".
מבט דרומה ממרומי הגבעה לעבר הגן
שריונית נושאת ברן המוצגת בגן
שלט הסבר המוצג לצד השריונית
מבט לעבר חזית השריונית
סליק שהתגלה בשכונת מולדת והובא לתצוגה בגן
השלט המותקן על הסליק משכונת מולדת
אתר חוסמסה, ששכן מבודד בלב שטח החולות, אפשר לאנשי ההגנה לקיים בו אימונים באש חיה, כולל בחינה של כלי נשק כבדים, מבלי לחשוש להפתעה מצד הכוחות הבריטיים. כלי הנשק שיוצרו על ידי התעשייה הצבאית המחתרתית של ההגנה הובאו אל אתר חוסמסה ונבחנו בה תוך שימוש בתחמושת חיה. תפקידו זה של אתר חוסמסה ממוחש למבקרים באמצעות הצגה של שני כלי הנשק הכבדים ביותר שייצרה ההגנה, מרגמת ה"דוידקה" ומרגמה 81 מ"מ.
מבנה הבאר הניצב במרומי הגבעה שבמרכז הגן
כלי הנשק המוצגים בגן שממערב למבנה הבאר
מרגמה מסוג "דוידקה"
השלט המותקן לצד מרגמת ה"דוידקה"
מרגמה 81 מ"מ
השלט המותקן לצד המרגמה
עץ השקמה הנטוע ממזרח לבית הבאר
תיאור אתר חוסמסה > מבנה הבאר

בית הבאר מהווה את לבו של אתר חוסמסה, ונועד במקור להגן על מקור המים של שכונת אגרובנק. המבנה נמצא בבעלות עיריית חולון, למעט הבאר השייכת לחברת מקורות. בצדו המערבי של המבנה נמצאת הכניסה אל הבאר, בעוד שהכניסה אל המוזיאון נמצאת בצדו המזרחי של המבנה.
החזית המעוגלת של מבנה הבאר
צדו המערבי של הבניין
הכניסה אל הבאר
מבט אל תוך הבאר
שלט הנצחה לאוסטר זליג
פתח הכניסה למוזיאון בצדו המזרחי של הבניין
השלט לצד פתח הכניסה למוזיאון
תיאור מוזיאון חוסמסה

מוזיאון חוסמסה מתפרס על שתי קומות של מבנה הבאר, ועל חדר המדרגות המקשר ביניהן.
תיאור מוזיאון חוסמסה > קומת הקרקע

קומת הקרקע של המוזיאון מוקדשת להצגת נושא האימונים של חברי ההגנה בחולון.
מראה כללי של התצוגה בקומת הקרקע
שלט "חוסמסה - אתר אימונים"
פסל מתכת המציג את המתאמנים היוצאים מסביבתם הטבעית
שלט הבכר על תולדות מבנה חוסמסה
שלט הנצחה ליוסף צדוק
תיאור מוזיאון חוסמסה > קומת הקרקע > גלוי ונסתר בתצוגת המוזיאון

כחלק מן התפיסה של הצגת הפעילות החשאית של המחתרת באתר חוסמסה, נבנתה התצוגה בצורה מורכבת כך שהמבקר ייחשף בהדרגה הן למעטה הגלוי של הפעילות הלגיטימית במקום והן לרבדים העמוקים יותר של הפעילות הסמויה. תצוגת כלי הנשק, לשם דוגמה, מוצגת מאחורי קיר עץ עם חורי הצצה המאפשרים למבקר לראות אותם רק באופן חלקי, ברחבי התצוגה מוסתרים סליקים עם מסרים סמויים ועם חפצים "אסורים", התמונות המודפסות על לוחות התצוגה מסתירות מאחוריהן את הסיפור האמיתי של המתרחש בתמונה.
מסתור הנשק בקיר הדרומי של החדר
התמונה עם חורי ההצצה
מבט מבעד לחור ההצצה אל כלי הנשק המוסתרים
מבט כללי על התצוגה בחדר
מודל של בית בשכונת קריית עבודה
חלון הבית עם תריסים סגורים
חלון הבית עם תריסים פתוחים - מציג את תושבי השכונה
הסליק שמאחורי חלון הבית ובו מוסתרים סודות הביטחון
מפת עמדות ההגנה בחולון מוסתרת בסליק
רימון יד המוסתר בסליק
את התצוגה מלווה סולם הזמן של אירועי התיישבות והגנה
אימונים גלויים של כוחות הביטחון לצד פעילות במסתור
עששית תמימה למראה
המידע המוסתר בחלקה העליון של העששית
סמל חזית חמש של ההגנה המוסתר בעששית
התצוגה העוסקת באימונים משקפת מספר רבדים בפעילות ההגנה בחוסמסה
ברובד הגלוי יוצאים הנערים לפעילות בתנועת נוער
דרך התצוגה ממחישה את הרובד הסמוי של הפעילות
ברובד הסמוי מפורטת העדות אודות האימונים שהתבצעו במחתרת
מפעלי התעשייה של חולון השתלבו באימוני היחידות הגלויות
מפעלי התעשייה השתלבו גם בפעילות המחתרתית
תיאור מוזיאון חוסמסה > חדר המדרגות

לאורך חדר המדרגות, המוביל את המבקר בין שתי קומות התצוגה של המוזיאון, שולבו מוצגים ושלטים הממחישים את האווירה הביטחונית של ימי טרום הקמת המדינה. בין המוצגים ניתן למנות דוגמה לסליק ששימש להסתרת נשק, ושקי חול ששימשו להגנת בתי התושבים מפני כדורי הצלפים שנורו עליהם.
מראה כללי של חדר המדרגות
קומת הקרקע - שלטי הדרכה
קומת הקרקע - שבועת ה"הגנה"
קומת הביניים - מראה כללי
קומת הביניים - שלט הדרכה
קומה שנייה - מראה כללי
קומה שנייה - חוסמסה כתחנה בדרך הביטחון
תיאור מוזיאון חוסמסה > הקומה השנייה

הקומה השנייה של מוזיאון חוסמסה מוקדשת לפועלם של הלוחמים שתרמו להגנה ולביטחון של חולון, הן במהלך תקופת המאורעות והן בזמן מלחמת העצמאות. כל אחת מארבע פינות חדר התצוגה מדגישה היבט שונה של פעולת אנשי הביטחון:
פעילותם של הנוטרים במהלך תקופת המאורעות.
המלחמה על הדרכים בתקופת המאורעות ובתקופת מלחמת העצמאות.
מעורבותה של חולון במלחמת העצמאות, בדגש על הקרב לכיבוש תל א-ריש.
פעילותם של אנשי הקשר שאתר חוסמסה היווה את אחת מנקודות המפתח בפעילותם.
שני צילומי אוויר גדולים מציגים את הנוף היישובי סביב העיר חולון במהלך שנות הארבעים, וממחישים את מיקומה המבודד של חוסמסה בלב אזור החולות שמדרום לחולון.
מראה כללי של חדר התצוגה בקומה השנייה
צילום אוויר על החלון המזרחי
צילום אוויר על החלון המערבי
הנוטרים - כוח ההגנה החוקי של חולון
המלחמה על הדרכים
ידיעות ביטחוניות
מבצע חמץ
קרב תל א-ריש
פסל של לוחמת ההגנה
פעילות הקשר בחוסמסה
המברק שנשלח בתום הקרבות בחולון
תיאור מוזיאון חוסמסה > הקומה השנייה > חיי היום יום של אנשי חולון בזמני מלחמה ומאורעות

התצוגה במוזיאון מבקשת להדגיש כי גם בזמני מתח וקשיים ביטחוניים המשיכו התושבים לקיים את שגרת יומם, תוך שהם נהנים ככל הניתן מחיי תרבות עשירים שכללו הצגות והרצאות. המערכת הרפואית דאגה לשמירה על היגיינה ציבורית ומניעת מחלות, והמערכת הכלכלית השתדלה לספק את צורכי המזון של האוכלוסייה תוך הנהגת תנאי קיצוב וחלוקה שוויונית של המזון הקיים. לצד פעילות השגרה נדרשו התושבים גם להתמודד עם הקשיים שנבעו מן המצב הביטחוני, דוגמת קיום אזכרות לנופלים במערכה.
חפצים ופריטי לבוש מקוריים שנתרמו למוזיאון על ידי חברי ארגון ההגנה בחולון משלימים את התצוגה וממחישים את רוח התקופה.
מודעות המאיירות את רוח התקופה תלויות על עמודי העץ
חיי תרבות בצל המלחמה
חלוקת מזון בקיצוב
מניעת מחלות
הרצאה אקדמאית של ד"ר ליבוביץ
אזכרה לנופלים בקרב
ביגוד מקורי
ביגוד מקורי
ביגוד מקורי
תיאור מוזיאון חוסמסה > הקומה השנייה > דרך הביטחון

אחד ממרכיבי הביטחון החשובים ביותר עימם נאלצו התושבים להתמודד הייתה המלחמה על הדרכים, ועל היכולת להמשיך ולנוע בין היישובים היהודיים. דרך הביטחון, שיצאה מתל אביב והובילה דרך חולון אל יישובי הדרום, היוותה את אחד החלקים החשובים ביותר ביכולת העמידה של היישוב היהודי. המוזיאון ממחיש את חשיבותה של הדרך תוך הצגת העמדות שהבטיחו את בטיחות הנסיעה בה, וכלי הרכב עמוסי האספקה שנסעו עליה בדרכם ליישובים הנצורים בדרום יהודה ובירושלים. שרידי דרך הביטחון, שחלקם עדיין קיימים ברחבי העיר חולון, מוצגים גם הם וממחישים את האמצעים הדלים שעמדו לרשות הלוחמים בזמן הקמתה.
המבקרים במוזיאון מוזמנים לתרגל את האיתות באמצעות דגלים וזאת כאמצעי המחשה לתפקידם החשוב של אנשי הקשר אשר אפשרו לתאם את מעבר שיירות האספקה לאורך דרך הביטחון.
הכניסה לתצוגת דרך הביטחון
תצוגת דרך הביטחון
העמדות לאורך דרך הביטחון
השיירות שנסעו בדרך הביטחון
חלקים ששרדו מדרך הביטחון
תרגול איתות בדגלים
לקריאה נוספת

איציק מידן, חוסמסה - יד להגנה, סיפורו של אתר, החברה להגנת הטבע, 1987.
יעקב שקולניק, חוסמסה - נוה בחולון, מוסף טיולים "לצאת מהבית".
איציק עזרא, מנהרת הזמן, שקמה בת ים, גיליון 1186, 23 בספטמבר 2009.
הערות שוליים

↑  מדריך לאתרי מורשת - אתרי ביקור ומוזיאונים היסטוריים, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2019, עמ' 139
↑  דוד תדהר (עורך), "יעקב מירנבורג", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 937.
1 2  "חוסמסה" - יד להגנה, עמ' 6
↑  "חוסמסה" - יד להגנה, עמ' 6-5
↑  ספר תולדות ההגנה, חלק ב', עמ' 551
↑  תל אביב, אור עם, תש"ן 1990
↑  שקולניק, חוסמסה - נוה בחולון
ג'ובאני רוסו

ג'ובאני רוֹסוֹ (בקרואטית: Đovani Roso; נולד ב-17 בנובמבר 1972) הוא כדורגלן עבר קרואטי, בעל תעודת תושב קבע ישראלית. שיחק בליגת העל בין השנים 1996–2008 ונחשב לאחד הזרים הבולטים ששיחקו בכדורגל הישראלי, כשהוא משחק בעמדת הקשר ההתקפי, הן במרכז והן באגף הימני.
קריירת מועדונים

רוסו נולד וגדל בספליט שביוגוסלביה לשעבר (בקרואטיה של ימינו), כאחד משבעה ילדים למשפחה נוצרית-קתולית ממוצא איטלקי וקרואטי. החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של היידוק ספליט, ולאחר מכן שיחק בקבוצות נוספות בקרואטיה. ב-1996 הוא הובא לישראל על ידי מאמן הפועל באר שבע, אלי גוטמן. עם הקבוצה זכה רוסו בגביע המדינה כאשר בגמר הוא הבקיע שער במספרת. בתום העונה עבר גוטמן לקבוצת הפועל חיפה, וזמן קצר לאחר מכן עבר רוסו אחריו. יחד הם זכו עם הפועל חיפה באליפות היחידה בתולדות המועדון בעונת 1998/1999. בעונה זו כבש רוסו 13 שערים, והיה לשחקן הזר הראשון שנבחר לכדורגלן העונה בישראל. לאחר שלוש שנים בקבוצה עבר גוטמן לקבוצת בית"ר ירושלים, ורוסו עבר שנית אחריו. אחרי עונה לא מוצלחת בבית"ר ירושלים, עבר רוסו למכבי חיפה. רוסו נקלט יפה בקבוצה ושיתף פעולה עם יוסי בניון ואיגביני יעקובו. לאחר שהאחרונים עברו לאירופה, הפך רוסו לאחד משחקניה הבכירים של הקבוצה.
בעונת 2004/2005 היה רוסו מושבת רוב העונה עקב פציעה קשה. למרות זאת זכתה חיפה באליפות הליגה, כאשר את מקומו של רוסו באגף ימין מילא גוסטבו בוקולי. במאי 2005 החליט ג'ובאני רוסו לעזוב את מכבי חיפה לאחר תקופה מוצלחת במועדון. רוסו חתם במכבי תל אביב לשנתיים, כחלק מפרויקט ה"גלאקטיקוס" שכלל גם את אייל ברקוביץ' ואת אבי נמני, ובסופן הפך לשחקן חופשי. בתקופתו, מכבי תל אביב לא נחלה הצלחות בליגה ובאירופה, ורוסו שחוזהו תם ביקש לחזור לעונת פרישה במכבי חיפה. יעקב שחר, נשיא מכבי חיפה, שחש פגוע מעזיבתו של רוסו מספר שנים קודם לכן, התלבט ארוכות האם לאפשר לרוסו לחזור לקבוצה, ולבסוף הסכים ורוסו הצטרף לשורות מכבי חיפה. חזרתו של רוסו לוותה בהתנגדות חלק מאוהדי הקבוצה, שלוותה בין היתר בהשחתת רכבו של מאמן חיפה, רוני לוי, ומספר הפגנות מחאה. בתום העונה, עם חילופי המאמנים במכבי חיפה ואי חידוש חוזהו, עזב לקבוצת נעוריו, היידוק ספליט, בה שיחק רק ארבעה משחקים לפני שנאלץ לפרוש עקב פציעות חוזרות.
נבחרת קרואטיה

בעקבות הצלחותיו המרשימות של רוסו במדי מכבי חיפה, לרבות הופעה מרשימה בליגת האלופות בעונת 2002/2003 שכללה ניצחונות על מנצ'סטר יונייטד ועל אולימפיאקוס, החליט מאמן נבחרת קרואטיה דאז, אוטו באריץ', לזמן אותו לראשונה למשחקי נבחרת קרואטיה, על אף העובדה שהוא משחק בליגה הישראלית, הנחשבת לזניחה באירופה.
לשיא הקריירה הבינלאומית הגיע רוסו ביורו 2004, אז זכה למחמאות רבות על הופעתו בטורניר. לאחר הטורניר הודיע רוסו על פרישה מהנבחרת הקרואטית.[דרוש מקור]
מחוץ למגרש > מעמדו כתושב קבע בישראל

רוסו דובר עברית שוטפת אותה למד במהלך שהותו בארץ. בשנת 2002, לאחר ששהה בארץ שש שנים, רצה לשחק בנבחרת ישראל. מכיוון שהיה אזרח זר, פנה למשרד הפנים ולשר הפנים דאז אלי ישי בבקשת התאזרחות, אך נתקל בסירוב. רוסו החליט להסכים לשחק בנבחרת קרואטיה, וזאת לאחר שקודם לכן, עקב חוק פיפ"א האוסר על משחק בשתי נבחרות לאומיות שונות, סירב לקחת חלק במשחקיה, דבר שלא היה מאפשר לו לשחק בנבחרת הישראלית בעתיד. ב-2005 פנה רוסו בשנית למשרד הפנים בבקשת התאזרחות, אך ב-5 ביולי 2005 קיבל מעמד של תושב קבע בלבד.
מחוץ למגרש > עיסוקים אחרים

בשנת 2011 שימש רוסו כפרשן בתוכנית "שער השבת" בערוץ הספורט. החל משנת 2015 משתתף רוסו בתוכנית הדוקו-ריאליטי "גולסטאר", כאשר בשנת 2024 שיחק בסרט שמבוסס עליה בשם "מרוסקים: גולסטאר הסרט". בשנת 2017 השתתף בתוכנית המציאות "זוג מנצח VIP" יחד עם אשתו מאיה פישל. במשחקי מונדיאל 2018 שימש כפרשן בשידורי ערוץ כאן 11. בשנת 2019 זכה בתוכנית המציאות הישרדות VIP עונה 2 ברשת 13.
ב-19 במרץ 2019 מונה רוסו למאמן המנטלי במכבי חיפה.
החל מ-2020 יש לו ולאשתו מאיה פישל תוכנית קבועה ברדיו חיפה.
חיים אישיים

רוסו נשוי לישראלית, מאיה פישל, בת זוגו מאז שנת 2000 עוד כשהיה נשוי לאשתו הקרואטית. לרוסו ופישל בן משותף. לרוסו בן נוסף מאשתו הראשונה מורנה, ובת נוספת ממערכת יחסים עם עיתונאית ספורט קרואטית בשם מירטה סורג'ק.
תארים

גביע המדינה: 1996/1997
אליפות: 1998/1999
אליפות: 2001/2002, 2003/2004, 2004/2005
גביע הטוטו: 2002/2003, 2007/2008
כדורגלן העונה בישראל: 1998/1999, 2001/2002
מלך הבישולים של ליגת העל הישראלית: 2002/2003, 2003/2004
הערות שוליים

↑  אורן יוסיפוביץ‏, עשרים הזרים הטובים ששיחקו בכדורגל הישראלי, באתר וואלה, 18 בפברואר 2013
↑  פרץ סופר וגולן בר יוסף, סופית: רוסו בירושלים, פאצ'ה בחיפה, באתר ynet, 28 ביוני 2000
↑  משה גוזגל, ג'ובאני רוסו חתם לשלוש שנים במכבי חיפה, באתר ynet, 2 ביולי 2002
↑  עודד שלו, רשמית: רוסו חתם לשנתיים ויצא לחופשה, באתר ynet, 8 ביוני 2005
↑  רון בן-דור, ‏סופית: ג'ובאני רוסו חתם לעונה במכבי חיפה, באתר ONE‏, 23 ביולי 2007
↑  אופירה אסייג ודורון בן-דור, ‏מכוניתו של רוני לוי הושחתה ורוססה בכתובות, באתר ONE‏, 17 ביולי 2007
↑  דורון ברגרפרוינד, ג'ובאני רוסו לא יקבל מעמד תושב, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2002
↑  עודד שלו, מכבי תל אביב: נמני מונה לקפטן, רוסו תושב קבע, באתר ynet, 5 ביולי 2005
↑  דורון בן דור, ‏ג'ובאני רוסו מונה למנהל המנטאלי של מכבי חיפה, באתר ONE‏, 19 במרץ 2019
↑  קרן נתנזון ויץ ואורית מרלין-רוזנצוויג, מאיה פישל: "הייתי רוצה להתנצל בפני אשתו, הרגש לג'ובאני היה חזק ממני", באתר Xnet‏, 11 באוקטובר 2015
↑  יוני פרוים, אחרי 17 שנות זוגיות: ג'ובאני רוסו ומאיה פישל התחתנו, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 23 במרץ 2017
↑  ג'ובאני רוסו התחתן בשנית, אבל נחשו מי גנב את ההצגה, באתר וואלה, 26 במרץ 2017
↑  בועז כהן, הכירו את מירטה סורג'ק, אם בתו של גובאני רוסו, במקומון "כלבו", 10 בספטמבר 2017
↑  נעמה לנסקי, שלמה חסיד, טלנובלה בע"מ, באתר ישראל היום, 21 במאי 2020
| נבחרת קרואטיה – יורו 2004 |
| --- | --- | --- |
|  1 וסילי •  2 טוקיץ' •  3 שימוניץ' •  4 תומאס •  5 טודור •  6 ז'יבקוביץ' •  7 רפאיץ' •  8 סרנה •  9 פרשו •  10 נ. קובאץ' •   11 שוקוטה •  12 בוטינה • 13 שימיץ' •  14 נרטליק • 15 לקו • 16 באביץ' • 17 קלאסניץ' • 18 אוליץ' • 19 מורנר • 20 רוסו • 21 ר. קובאץ' • 22 בייליצה • 23 דידוליצה • מאמן: באריץ' |  1 וסילי •  2 טוקיץ' •  3 שימוניץ' •  4 תומאס •  5 טודור •  6 ז'יבקוביץ' •  7 רפאיץ' •  8 סרנה •  9 פרשו •  10 נ. קובאץ' •   11 שוקוטה •  12 בוטינה • 13 שימיץ' •  14 נרטליק • 15 לקו • 16 באביץ' • 17 קלאסניץ' • 18 אוליץ' • 19 מורנר • 20 רוסו • 21 ר. קובאץ' • 22 בייליצה • 23 דידוליצה • מאמן: באריץ' | קרואטיה |
| הישרדות |
| --- | --- | --- |
| מנחה | גיא זו-ארץ (2007–) |  |
| עונות | 2007–2008: האיים הקריביים • 2008–2009: איי הפנינה • 2009: הפיליפינים • 2010: אולסטארס • 2011: איי קמרינס • 2012: VIP • הונדורס • 2017: פאלאוון • 2019: VIP‏ 2 • 2020: VIP‏ 3 • 2021: VIP‏ 4 • 2022–2023: מנילה |  |
| זוכים | נעמה קסרי (האיים הקריביים) • אריק אלפר (איי הפנינה) • שי אראל (הפיליפינים) • נתן בשבקין (אולסטארס) • אירית רחמים-בסיס (איי קמרינס) • איתי שגב (VIP) • לירון (טילטיל) אורפלי (הונדורס) • ענבר פיניאבסקי-בסון (פאלאוון)  • ג'ובאני רוסו (VIP 2) • אסי בוזגלו (VIP 3) • אלה אייבינדר (VIP 4) • אלית מוסאיוף (מנילה) |  |
שער ניצחון

ערך זה עוסק במונומט המנציח ניצחון. אם התכוונתם לשער הניצחון המפורסם בפריז, ראו .
| --- | --- |

שער הניצחון בבריסל, בלגיה, 2010
 מידע כללי
 מבנים עיקריים:  שער טיטוס, שער הניצחון בפריז
שער הניצחון בפריז
שער ניצחון, או קשת ניצחון, הוא מבנה מונומנטלי בצורת שער הנבנה על מנת להנציח ניצחון בקרב או במלחמה. מקורו של מנהג בניית מבנה זה באימפריה הרומית, שם הייתה בניית השער כבוד שניתן על ידי הסנאט הרומי למנצח בקרב או במלחמה.
הקשתות נבנו לאורך הוויא סאקרה - הדרך הקדושה שהובילה לאורך הפורום הרומי אל מקדש יופיטר שעמד על הגבעה הקפיטולינית. מבין 21 קשתות הניצחון המוזכרות בכתובים, חמש נותרו עד ימינו.
קשת הניצחון הקדומה ביותר שנשמרה היא קשת הניצחון של אוגוסטוס ברימיני.
החל מהמאה השנייה לספירה החלו להיבנות שערי ניצחון המנציחים אירועים שאינם בהכרח קרבות או ניצחונות. קשת הניצחון באנקונה, המנציחה את בניית הנמל בעיר על ידי הקיסר טראיאנוס, היא דוגמה לקשת מסוג זה. ישנן קשתות שהוקמו ככלי תעמולתי בהוראת הקיסר, ואחרות ביוזמה מקומית כביטוי תודה ונאמנות לקיסרי רומי. קשתות הניצחון שימשו גם כתפאורת רחוב, נקודת ציון במרחב העירוני ולעיתים כסימון גבולה של העיר.
באירועים אחרים נבנו שערי ניצחון זמניים, לשימוש זמני, ופורקו בהמשך (ראו שער הניצחון בפריז).
השער האדום במוסקבה - דוגמה לשער ניצחון בארוקי
שערי ניצחון בעולם > אלג'יריה

קשת טראיאנוס, תימגאד
קשת קרקלה, ג'ימילה
שערי ניצחון בעולם > אוסטריה

סיגסטור, אינסברוק
שערי ניצחון בעולם > אוקראינה

השער של יקתרינה הגדולה, נובגורוד סברסקי
שערי ניצחון בעולם > איטליה

קשת אוגוסטוס, אאוסטה
קשת אוגוסטוס, סוסה/סגוסיו/סוויסה
קשת אוגוסטוס, פאנו
קשת דרוסוס, ספולטו
שער ניצחון, פומפיי
ארקו די גאבי, ורונה
קשת טראיאנוס, אנקונה, נבנה ב־113
קשת טראיאנוס, בנוונטו, הוקמה ב-114 לכבוד סלילת ויה טראיאנה
קשת טראיאנוס, קנוסה, פוליה
קשת אדריאנוס, קפואה
קשת בית לוריין, פירנצה, נבנתה בין השנים 1738–1759: שער הניצחון הראשון שנבנה באיטליה בתקופה המודרנית
ארקו דלה פאסה ("קשת השלום"), מילאנו, נבנתה בין השנים 1807–1838.
רומא:
שער ספטימיוס סוורוס, רומא, נבנה בשנת 203
שער גליאנוס, רומא
קשת קונסטנטינוס, רומא, נבנה בין השנים 312–315
קשת יאנוס, רומא
שער דרוסוס, רומא, לזכר נירון קלאודיוס דרוסוס
שער טיטוס (קירקוס מקסימוס), רומא, נבנה בשנת 81
שער טיטוס, רומא, נבנה בשנת 82
שערי ניצחון בעולם > אירלנד

קשת פוסילייר, דבלין
שערי ניצחון בעולם > אנגליה

מארבל ארץ', לונדון
קשת ולינגטון, פינת הייד פארק, לונדון
קשת האדמירליות, לונדון
שערי ניצחון בעולם > ארצות הברית

שער ההנצחה למלחים וחיילים, גראנד ארמי פלאזה, ברוקלין ניו יורק
שער ניצחון, גלבסטון טקסס
פארק כיכר וושינגטון, ניו יורק
שערי ניצחון בעולם > בלגיה

קשת סינקטנייר, בריסל (נבנתה בין השנים 1880–1905)
שער מנין, איפר.
שערי ניצחון בעולם > גרמניה

שער ברנדנבורג, ברלין
שער ברנדנבורג, פוטסדאם
סיגסטור, מינכן (1843–1850)
שערי ניצחון בעולם > הודו

השער להודו, מומבאי
שערי ניצחון בעולם > טורקיה

אנאזארבוס
שערי ניצחון בעולם > יוון

שער גאלריוס, תסלוניקי
שער אדריאנוס, אתונה
שערי ניצחון בעולם > ישראל

קשת אקה הומו
שער ניצחון לכבוד הקיסר אדריאנוס, תל שלם
שערי ניצחון בעולם > לאוס

פאטוקסאי, וייאן טייאן
שערי ניצחון בעולם > לבנון

קשת הניצחון של צור
שערי ניצחון בעולם > לוב

קשת טיבריוס, לפטיס מגנה, נבנתה בשנת 35
קשת ספטימוס סוורוס, לפטיס מגנה
שער השיש, נבנה על ידי איטליה הפשיסטית ב-1937
שערי ניצחון בעולם > סוריה

שער ספטימוס סוורוס, לטקיה
תדמור
שער טראיאנוס בדורה אירופוס
שערי ניצחון בעולם > ספרד

שער הניצחון, ברצלונה
פוארטה דה לאס גראנדאס, גרנדה
שער הניצחון, מדריד
פוארטה דה אלקלה, כיכר העצמאות, מדריד
שערי ניצחון בעולם > עיראק

ידי הניצחון, בגדאד
שערי ניצחון בעולם > צרפת

קרפנטרה
דיז'ון: פורט גיום
מרסיי: פורט דאיי (1825)
מונפלייה: פורט דו פיירו (1692)
נאנסי: בכיכר סטניסלס
נוור: פורט דה פארי
אורנז': שער הניצחון של אורנז'
פריז:
שער הניצחון (1806–1836)
שער הניצחון קרוזל (1806–1808)
גרנד ארש, לה דפאנס (1982–1989)
פורט סאן דני
פורט סאן מארטן
פונטארלייר
ריימס: פורט דה מארס
סאן רמי דה פרובנס: העיר העתיקה הרומית גלאנום
סאנט: קשת גרמניקוס
שערי ניצחון בעולם > קרואטיה

קשת סרגיוס, פולה, איסטריה
שערי ניצחון בעולם > קוריאה הצפונית

שער הניצחון של פיונגיאנג (קוריאה הצפונית)
שערי ניצחון בעולם > רומניה

שער הניצחון, בוקרשט
שערי ניצחון בעולם > רוסיה

השער האדום, מוסקבה - נהרס
שער הניצחון שבהר ההשתחוות, מוסקבה
שער הניצחון מוסקבה, סנקט פטרבורג
שער הניצחון נארווה, סנקט פטרבורג
קשתות הניצחון הקוזאקיות נובוצ'רקאסק
שערי אורלוב, גטצ'ינה
לקריאה נוספת

ארתור סג"ל, ד: א. קשתות ניצחון, ארכיטקטורה מונומנטלית בארץ ישראל ובמזרח הרומי, חיפה: הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, תשנ"ה - 1995, עמ' 137–149, מסת"ב 965-311-016-0
הערות שוליים

↑  ביל טיילר, אוניברסיטת שיקגו. על השער בעולם הרומי
↑  W. Eck and G. Foerster, "Ein Triumphbogen fur Hadrian im Tal von Beth Shan bei Tel Shalem,"JRA 12 (1999), pp. 294-313
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294836105171  BNE: XX534096  BnF: cb11977585k (data)  GND: 4186247-8  LCCN: sh85006535  LNB: 000158051  NKC: ph1035272 
שער טראיאנוס בתימגאד, אלג'יריה
קשת קונסטנטינוס, רומא
שער הניצחון בכיכר פארק וושינגטון
שער הזיכרון לחיילים ולמלחים, ברוקלין
שער ברנדנבורג – פוטסדאם
שער אלקלה - הכניסה המהודרת למדריד
קשת הניצחון בגלאנום
שער הניצחון נארווה, סנקט פטרבורג
פליי רקורדס

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברת תקליטים
 מייסדים:  יוסי גבסו
 תקופת הפעילות:  2006–2019 (כ־13 שנים)
 מנכ"ל:  יוסי גבסו
  
 www.play-records.co.il
 
פליי רקורדס (באנגלית: Play Records) היא חברת תקליטים ישראלית, שנוסדה בשנת 2006 על ידי יוסי גבסו, מנכ"ל החברה. נחשבת לאחת מחברות התקליטים הישראליות המובילות ביותר.