stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רצף הזמן
פרסים

ב-2013, האקדמיה לסרטי מדע בדיוני, פנטזיה ואימה (פרס סאטורן) העמידה את העונה הראשונה לקטגוריית סדרת הטלוויזיה / המיני סדרה הטובה ביותר הכוללת עונות בנות 10 פרקים או פחות. היו נסיבות מיוחדות שהביאו למועמדות: תקופת הזכאות של פרסי סאטורן היא תמיד כל שנה קלנדרית (מ-1/1 עד 31/12), ופרק הבכורה של "רצף הזמן" שודר בקנדה ולא בארצות הברית. בסופו של דבר המועמדות אושרה.
באותה שנה, "רצף הזמן" שברה את שיא כל הזמנים בפרס ליאו והפכה לסדרה עם הכי הרבה מועמדויות (16 מועמדויות).
| שנה | פרס | קטגוריה | זוכים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | פרס ליאו | סדרת הדרמה הטובה ביותר | רצף הזמן |
| 2013 | פרס ליאו | הבימוי הטובה ביותר | ויליאם וורינג, על הפרק "Family Time" |
| 2013 | פרס ליאו | התסריט הטוב ביותר | סיימון בארי, על הפרק "Endtimes" |
| 2013 | פרס ליאו | העריכה הטובה ביותר | אליסון גרייס, על הפרק "Family Time" |
| 2013 | פרס ליאו | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | מאיה מאני, על הפרק "A Stitch in Time" |
| 2013 | פרס ליאו | השחקן האורח הטוב ביותר | איאן טרייסי, על הפרק "Endtimes" |
| 2013 | פרס ליאו | שחקן המשנה הטוב ביותר | ריצ'רד הרמון, על הפרק "Family Time" |
| 2013 | Constellation Awards | סדרת המדע הבדיוני הטובה ביותר | רצף הזמן |
| 2013 | Constellation Awards | תסריט המדע הבדיוני הטוב ביותר | רצף הזמן |
| 2013 | Constellation Awards | ההופעה הטובה ביותר של שחקנית בפרק מדע בדיוני | רייצ'ל ניקולס |
| 2014 | פרס ליאו | עריכת התמונה הטובה ביותר בסדרת דרמה | ג'יימי אליין |
| 2014 | פרס ליאו | סדרת הדרמה הטובה ביותר | רצף הזמן |
| 2014 | פרס ליאו | התסריט הטוב ביותר | סיימון בארי |
| 2014 | פרס ליאו | הצילום הטוב ביותר | מייקל וייל |
| 2014 | פרס ליאו | האיפור הטוב ביותר בסדרת דרמה | ג'ניפר קיפס |
| 2014 | פרס ליאו | תיאום הפעלולים הטוב ביותר בסדרת דרמה | קימאני ריי סמית' |
| 2014 | פרס ליאו | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת דרמה | לקסה דויג, על הפרק "Split Second" |
| 2014 | Canadian Screen Awards | אפקטים חזותיים | רצף הזמן |
| 2016 | פרס סאטורן | סדרת המדע הבדיוני הטובה ביותר | רצף הזמן |
שפה (טופולוגיה)

הנקודה  p נמצאת על השפה של הקבוצה  V שכן בכל סביבה של  p ישנן נקודות השייכות ל- V ונקודות השייכות למשלים של  V.
שפה של קבוצה היא מושג טופולוגי שניתן לתאר אותו באופן אינטואיטיבי כקבוצה שמפרידה בין הפנים של הקבוצה ובין החוץ שלה. עבור צורות במישור, שפה של קבוצה היא קו המתאר (קונטור) החיצוני שלה. למשל: השפה של עיגול היא המעגל, השפה של כדור היא ספירה. השפה של קטע בישר הממשי היא קבוצת שתי נקודות הקצה שלו.
באופן יותר מדויק, שפה היא קבוצת הנקודות של קבוצה שאפשר להתקרב אליהן כרצוננו הן מתוך הקבוצה והן מתוך המשלים שלה.
הגדרה פורמלית

תהי  A קבוצה במרחב טופולוגי  X אזי השפה שלה  \partial A (הסימון ∂ הוא d מסולסלת) מוגדרת להיות:
במילים: השפה של קבוצה  A היא ההפרש בין הסגור של  A והפנים של  A.
מהגדרה זו, ומתכונות הסגור והפנים נובע ש- \partial A היא קבוצת הנקודות שבכל סביבה שלהן יש איבר של  A ואיבר של  A^{c}. מהגדרה זו ברורה גם כי השפה של קבוצה זהה לשפה של המשלים שלה.
כמו כן  \partial A=({\mbox{Int}}(A)\cup {\mbox{Ext}}(A))^{c}, כאשר  {\mbox{Ext}}(A) הוא החוץ של  A. מכאן גם ברור שהשפה היא תמיד קבוצה סגורה (שהרי הפנים והחוץ של  A קבוצות פתוחות, ולכן גם איחודן).
ניתן לראות שגם  \partial A={\overline {A}}\cap {\overline {A^{c}}} (ומכאן גם רואים שהשפה היא תמיד קבוצה סגורה כחיתוך של קבוצות סגורות).
הסימון של קבוצת השפה באמצעות סימון הנגזרת  \partial  קשור לכך ששפה מקיימת את הווריאציה הבאה של כלל לייבניץ:  \partial \left(A\times B\right)=\left(\partial A\times B\right)\cup \left(A\times \partial B\right).
דוגמאות

בישר הממשי עם הטופולוגיה הרגילה עליו:
\partial (0,1)=\partial [0,1]=\left\{0,1\right\}
\partial \mathbb {Z} =\mathbb {Z}  כאשר  \mathbb {Z}  היא קבוצת השלמים
\partial \mathbb {Q} =\mathbb {R}  כאשר  \mathbb {Q}  היא קבוצת הרציונליים ו- \mathbb {R}  היא קבוצת הממשיים.
\partial (\mathbb {Q} \cap [0,1])=\mathbb {[0,1]} .
\partial \mathbb {R} =\emptyset  כאשר  \emptyset  היא הקבוצה הריקה.
\partial \emptyset =\emptyset .
השפה תלויה בטופולוגיה, ולאותה קבוצה יהיו שפות שונות בטופולוגיות שונות. לדוגמה השפה של הקטע  A=[0,1] בישר הממשי היא הנקודות  \{0,1\}. לעומת זאת בטופולוגיה הטריוויאלית השפה היא כל הישר הממשי.
ראו גם

הקבוצה הנגזרת
סגור (טופולוגיה)
| טופולוגיה קבוצתית |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | מרחב מטרי • מרחב טופולוגי • פונקציה רציפה • הומיאומורפיזם |  |
| בתוך המרחב | קבוצה פתוחה • קבוצה סגורה • פנים • סגור • שפה • סביבה • נקודת הצטברות • קבוצה צפופה • קבוצה דלילה • בסיס • סדרת קושי |  |
| תכונות של מרחבים טופולוגיים | תכונות של מרחבים טופולוגיים |  |
| אקסיומות ההפרדה | T0 •  ‏ T1 • ‏ T2 (מרחב האוסדורף) • T2.5 • מרחב האוסדורף לחלוטין • T3 (מרחב רגולרי) • T3.5 • ‏ T4 (מרחב נורמלי) • T5 • ‏ T6 • מרחב מטריזבילי |  |
| אקסיומות המנייה | С1 •  ‏ С2 •  מרחב ספרבילי |  |
| קומפקטיות | קבוצה קומפקטית • מרחב קומפקטי מקומית • מרחב לינדלף • קבוצה קומפקטית יחסית • מרחב  פרה-קומפקטי |  |
| תכונות נוספות | מרחב שלם • קשירות • מרחב בייר • מרחב פולני |  |
|  ק  |  ק  |  |
| בניות | מרחב מכפלה •  טופולוגיה מושרית • מרחב מנה •  קומפקטיפיקציה (קומפקטיפיקציה חד-נקודתית, הקומפקטיפיקציה של סטון צ'ך) • השלמה |  |
| משפטים | הלמה של אוריסון • משפט טיטצה • משפט המטריזציה של אוריסון • משפט טיכונוף • משפט הקטגוריה של בייר |  |
| דוגמאות | קבוצת קנטור • עקומת הסינוס של הטופולוגים •  מרחב המסרק  •  הישר הארוך  • מישור מור  •  מרחב אוריסון אוניברסלי |  |
| שונות | טופולוגיה חלשה  • תכונה מקומית • אלומה • מרחב כיסוי |  |
 נושאים בטופולוגיה: טופולוגיה קבוצתית • טופולוגיה אלגברית • טופולוגיה גאומטרית  נושאים באנליזה מתמטית:  חשבון אינפיניטסימלי (מונחון) •   אנליזה וקטורית • משוואות דיפרנציאליות רגילות וחלקיות • טופולוגיה קבוצתית וגאומטרית • אנליזה מרוכבת • אנליזה פונקציונלית • תורת המידה
שפיק ג'פרוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1957 (בן 67) זאבידוביצ'י, בוסניה והרצגובינה 
 מדינה:  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
 השכלה:  אוניברסיטת סרייבו 
 מפלגה:  מפלגת הפעולה הדמוקרטית 
 
 
שפיק ג'פרוביץ' (בבוסנית: Šefik Džaferović; נולד ב-9 בספטמבר 1957) הוא פוליטיקאי בוסניאקי, שכיהן כחבר הנשיאות בוסניה והרצגובינה בין השנים 2018–2022. בשנת 2020 כיהן כיושב ראש הנשיאות.
ביוגרפיה

ג'פרוביץ' נולד בעיר זאבידוביצ'י בבוסניה, אז חלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. הוא למד משפטים באוניברסיטת סרייבו. לאחר סיום לימודיו עבד עד 1996 בערים זאבידוביצ'י וזניצה כעורך דין, כתובע וכשופט וכן מילא מספר תפקידים מנהליים.
ג'פרוביץ' נשוי מאז 1980 לאשתו וילדאנה ולהם שני ילדים. הם מתגוררים בסרייבו.
ביוגרפיה > בפוליטיקה

בשנת 1996 הצטרף ג'פרוביץ' למפלגת הפעולה הדמוקרטית הבוסנית. בשנת 1996 נבחר לחבר בבית המחוקקים של קנטון זניצה-דובוי, אחד מעשרת הקנטונים המרכיבים את הפדרציה של בוסניה והרצגובינה. באותה שנה מונה לחבר הבית העליון של פרלמנט המדינה כולה ובשנת 2000 מונה שוב לאותה כהונה. משנת 2001 ועד 2005 כיהן כמזכיר הכללי של מפלגת הפעולה הדמוקרטית. מאז 2005 הוא משמש כסגן יושב ראש המפלגה.
בשנת 2002 נבחר ג'פרוביץ' לחבר הבית התחתון של הפרלמנט של בוסניה והרצגובינה מטעם המחוז הרביעי של בוסניה, מחוז הכולל את קנטון זניצה-דובוי ואת קנטון מרכז בוסניה. לאחר מכן שב ונבחר לכהונה פעמים נוספות וכיהן בתפקיד זה עד 2018.
בבחירות 2018 נבחר ג'פרוביץ' לחבר נשיאות בוסניה והרצגובינה, החבר השמיני במספר מטעם בוסניה מאז ייסוד הנשיאות, לאחר שזכה ב-36.6 אחוזים מקולות המצביעים.
ב-20 במרץ 2020 החל ג'פרוביץ' בכהונה בת שמונה חודשים כיושב ראש הנשיאות, תפקיד שאותו ממלאים שלושת חברי הנשיאות בתורנות. היה יושב הראש ה-36 שלה.
שלטון חכם ההלכה

שלטון חכם ההלכה (בערבית: ولاية الفقيه; ולאית אלפקיה) היא תפיסה מתקופת ההיעלמות באסלאם השיעי, האומרת כי בהיעדר המהדי, האסלאם מעניק "משמורת" של "פקיה" (חכם הלכה אסלאמי) על העם.
עולמא (חכמי דת אסלאמיים) התומכים בתיאוריה חולקים על ההיקף של משמורת חכם ההלכה על העם. פרשנות אחת – אפוטרופסות מוגבלת של המשפטן האסלאמי – גורסת כי יש להגביל את האפוטרופסות לעניינים שאינם משפטיים לרבות הקדשי דתיות (ווקף) עניינים שיפוטיים והרכוש שאף אדם ספציפי אינו אחראי עליו. על פי פרשנות אחרת – אפוטרופסות מוחלטת על המשפטן האסלאמי – האפוטרופסות צריכה לכלול את כל הנושאים עליהם מוטלת אחריות שליט בהיעדר האימאמים, כולל ממשל במדינה. את רעיון האפוטרופסות המוחלטת קידם האייתוללה רוחלה חומייני בספרו "חכמת האסלאם – שלטון חכם ההלכה" וכיום מהווה את הבסיס לחוקה של הרפובליקה האסלאמית של איראן. החוקה של איראן קוראת לפקיה, לכהן כמנהיג העליון של הממשלה. בהקשר של איראן, לעיתים קרובות מכנים את האפוטרופסות של חכמי ההלכה "שלטון על ידי המשפט", או "שלטון איש הדת".
התפיסה

למונח האסלאמי "ולאית" קיימות כמה משמעויות מורכבות שקשורות להיסטוריה של האסלאם התריסרי. מבחינה צורנית, הוא נגזר מהולאיה הערבית, שם העצם המילולי של "ואלי": להיות קרוב ולקבל כוח על משהו. מבחינה טכנית, פירוש "ולאית" הוא שלטון, עליונות או ריבונות. במובן אחר פירושו של "ולאית" הוא חברות, נאמנות או אפוטרופסות.
בסיס הדוקטרינה של אפוטרופסות המשפטן האסלאמי מגיע מן החדית' שבו מסופר כי הנביא מוחמד אמר
"העולמא הם היורשים של הנביאים". הנושא הוזכר על ידי הפוסקים השיעים הקדומים ביותר כמו שייח' מופיד (948–1022), ונאכף במשך תקופה מסוימת בשלטון טהמספ הראשון (1524–1576).[דרוש מקור]
קיים מגוון רחב של רעיונות לגבי שלטון חכם ההלכה בקרב חוקרים של האסכולה הג'עפרית אשר אינם מוגבלים לשני רעיונות שהוזכרו לעיל. הספקטרום נמתח מן הגבלת ההיקף של הדוקטרינה של היעדר אפוטרופוס בחברה המוסלמית, כגון ילדים ללא השגחה, והסתיים ברעיון של סמכות מוחלטת (الولایه المطلقه) על כל העניינים הציבוריים.
ניתן למצוא שני סוגים של ולאיה. הראשון הוא סוג שהוזכר בכתבים השונים של חכמים שיעים אשר דנים בולאיה על המתים או ולאיה על מי שדומים למתים, כגון המשוגעים (سفيه), נעדרים (غائب), עניים (فقير), וכו'. לא ניתן ליישם סוג זה של ולאיה על חברה מכיוון שרוב החברה אינה מקיימת את אחד משני התנאים האלה. הסוג השני של הולאיה המופיע בעקרונות אמונה וכלאם דן בוולאיה על אנשים שפויים.ניתן לטעון כי האפוטרופסות של המשפטן האסלאמי מתקיימת רק מבחינת התפיסה השנייה הזו של ולאיה. ההכרה בולאית אלפקיה אינה דומה לחיקוי של מרג'ע.
התפיסה > שלטון מוגבל של המשפטן האסלאמי

באופן מסורתי, משפטנים שיעים נטו לפרשנות של שלטון מוגבל והותירו את הכוח החילוני למלכים השיעים המכונים "סולטנים". עליהם להגן על השטח מפני אלו שאינם שיעים.
לדוגמה, על פי המלומד האיראני ארוונד אברהמיאן, במהלך המאות בדיונים בקרב חכמים שיעים, איש מהם מעולם לא "טען במפורש שמונרכיות כשלעצמן אינן לגיטימיות או שלאנשי דת בכירים הייתה הסמכות לשלוט במדינה." מרבית החוקרים טענו כי תחומי האחריות העיקריים של העולמא הם:
ללמוד את החוק המבוסס על הקוראן, סונה, ותורת שנים עשר האימאמים.
להשתמש בהיגיון
לעדכן חוקים אלה
לפרסם החלטות על בעיות חדשות
לשפוט בסכסוכים משפטיים
לחלק תרומות למי שזכאי להן: אלמנות, יתומים, תלמידי דת, וצאצאים זכרים עניים של הנביא.
התפיסה > שלטון מוגבל של המשפטן האסלאמי > ולאית אלפקיה בחוקה האיראנית

על פי חוקת איראן, הרפובליקה האסלאמית מוגדרת כמדינה הנשלטת על ידי משפטנים אסלאמיים (פקיה). בהתאם לפסוק 21/105 בקוראן ועל סמך שני עקרונות הנאמנות והעמותה הקבועה, הוא נתפס כתפקיד של משפטנים. כמו כן מוסבר כי המשפטנים הרשאים לפסוק הם רק אלה שהם ישרים, וותיקים, אדוקים ומחויבים לאסלאם. בנוסף, עליהם להחזיק במשרה דתית שהיא מקור לחיקוי ולהיות רשאים לפסוק פסקי דין עצמאיים על עקרונות כלליים (פתוות). בפרק אחד של החוקה נטען כי היסוד לשלטון באיראן הוא שלטון של חכמים בדת האסלאם. בסעיף אחר נטען כי לחכמי הדת ישנה סמכות לשלטון במדינה כל עוד האימאם השנים-עשר נעלם. על פי סעיף 110 בחוקה נטען כי סמכויות הפיקוח של חכמי הדת הן:
חכם דת ממנה את החכמים היושבים במועצת שומרי החוקה
חכם הדת ממנה את הרשות השיפוטית העליונה במדינה
הוא המפקד העליון על הכוחות המזוינים על ידי מילוי תפקידים מסוימים
הוא חותם על תעודת המינוי של הנשיא
על פי האינטרס הלאומי הוא יכול לפטר את הנשיא
בהמלצת בתי המשפט העליונים הוא מעניק חנינה
סמכויות אלה שייכות למנהיג העליון.
היסטוריה

עד המהפכה החוקתית באיראן, אייתוללה שייח' פזלוללה נורי התאים את התיאוריה הזו כך שתתאים למג'לס האיראני של המועצה הלאומית, אשר הוסר כשפזלוללה הוצא להורג על ידי המתנגדים לרעיון הממשל האסלאמי שלו. עם זאת, אפוטרופסות נרחבת ניתנה לאנשי דת.
בשנת 1970 אייתוללה חומייני העביר סדרת הרצאות שהפכו לספר "חכמת האלסאם" (ולאית אל פקיה) בו טען כי המונרכיה היא "לא-אסלאמית". במדינה אסלאמית אמיתית על מי שממלא תפקידים ממשלתיים להיות בעל ידע בשריעה, וכן להיות בעל יכולת אינטלקטואלית וניהולית.
התיאוריה היא גם אידאולוגיה מרכזית של חזבאללה המבוססת על לבנון.
ולאית אלפקיה בפועל > אנשי דת בפוליטיקה של איראן

איראן הפכה למדינת הלאום הראשונה בהיסטוריה "שהפעילה" ממשלת "שלטון חכמי הלכה" מוחלטת. האפוטרופסות של המשפטן האסלאמי ברפובליקה האסלאמית של איראן מיוצגת לא רק במנהיג העליון, שחייב להיות איש דת, אלא בגופים מובילים אחרים, ובמיוחד במועצת המומחים שחבריה חייבים להיות אנשי דת, מועצת שומרי החוקה, שמחציתם שחייבים להיות אנשי דת ובתי המשפט. מנהיגי תפילת יום שישי ממונים גם על ידי המנהיג העליון.
ולאית אלפקיה בפועל > ביקורת

מוסלמים תריסריים צריכים לעקוב אחרי כמה חכמים שונים בענייני פיקה. עם זאת, האייתולות מחזיקים בדעות שונות בכמה מהנושאים, במיוחד אלה הנוגעים למערכת השלטון בזמן היעדרם של אימאמים. חלקם לא הסכימו עם התפיסה להקמת שלטון אסלאמי לפני בואו של המהדי. אחרים לא מסכימים עם המדיניות שיישם איתוללה חומייני, ויורשו, עלי חמינאי. על כן, היו מספר אייתוללות באיראן שנרדפו על ידי השלטון בגלל התנגדותם לולאית אלפקיה.
הערות שוליים

↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-13 בספטמבר 2006. נבדק ב-23 באוגוסט 2006. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-22 ביולי 2011. נבדק ב-8 בדצמבר 2006. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
↑  Ahmad Moussavi, The Theory of Wilayat-i Faqih
↑  "Surat Al-'Isra' [17:33] – The Noble Qur'an – القرآن الكريم". ארכיון מ-2 באפריל 2015. נבדק ב-31 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Quran Surah Al-Israa (Verse 33)". ארכיון מ-27 בינואר 2018. נבדק ב-26 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Surat Al-Ma'idah [5:55] – The Noble Qur'an – القرآن الكريم". ארכיון מ-28 במרץ 2015. נבדק ב-31 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Quran Surah Al-Maaida (Verse 55)". ארכיון מ-27 בינואר 2018. נבדק ב-26 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Khomeinism : Essays on the Islamic Republic by Ervand Abrahamian c1993. (Professor of History at Baruch College, in the City University of New York, p. 19
↑  Khomeinism : Essays on the Islamic Republic by Ervand Abrahamian c1993. (Professor of History at Baruch College, in the City University of New York
↑  Asghar schirazi, the constitution of Iran & 1997 I.B.TAURIS, pp. 12–13
↑  Wright, The Last Revolution, 2000, p.15–16
↑  New Vision Foundation. Ali Daroogar. Ayatollahs against tyranny: Men who stood against injustice & religious exploitation. 5 March 2015. Wayback Machine.
שייח' פזלוללה נורי, שהיה מהתומכים הראשונים בתפיסת שלטון חכם ההלכה באיראן המודרנית
רוי צ'פמן אנדרוס

| --- | --- |

 לידה:  26 בינואר 1884 בלוי, ארצות הברית 
 פטירה:  11 במרץ 1960 (בגיל 76) Peninsula Community Hospital, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Oakwood Cemetery 
 השכלה:  אוניברסיטת קולומביה  קולג' בלויט 
 מעסיק:  המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע 
 תפקיד:  נשיא (1931–1934) 
 בן או בת זוג:  Yvette Borup 
 פרסים והוקרה:  מדליית וגה (1937)  מדליית האברד (1931)  מדליית צ'ארלס דיילי (1935)  צופה של כבוד 
 אתר רשמי
 
רוי צ'פמן אנדרוס (באנגלית: Roy Chapman Andrews;‏ 26 בינואר 1884 - 11 במרץ 1960) היה חוקר אמריקאי, הרפתקן שהפך למנהל המוזיאון להיסטוריה של הטבע. הוא ידוע בעיקר בזכות ניהול סדרת משלחות דרך סין המפוצלת מבחינה פוליטית בתחילת המאה העשרים אל מדבר גובי ומונגוליה. המשלחות גילו תגליות חשובות והביאו למוזיאון את ביצי הדינוזאורים המאובנות. ספריו הפכו לפופולריים והפכו אותו למפורסם.
ביוגרפיה > חיים צעירים

אנדרוס נולד ב־26 בינואר 1884, בבלואו, ויסקונסין. בילדותו הוא חקר יערות, שדות ומים בקרבת מקום, ופיתח כישורי של צלף. הוא לימד את עצמו פחלוץ ושימור בעלי חיים, והשתמש בכספים מתחביב זה כדי לשלם שכר לימוד למכללת בלויט. לאחר סיום הלימודים, אנדרוס הגיש בקשה לעבודה במוזיאון האמריקני להיסטוריה של הטבע בעיר ניו יורק. הוא כל כך רצה לעבוד שם, שאחרי שנאמר לו כי אין משרות לרמתו, הוא קיבל תפקיד כשרת במחלקה לשימור והחל לאסוף דגימות למוזיאון. במהלך השנים הבאות הוא עבד ולמד במקביל, וקיבל תואר שני בזואולוגיה של יונקים מאוניברסיטת קולומביה. אנדרוס הצטרף למועדון מגלי הארצות בניו יורק בשנת 1908, ארבע שנים לאחר הקמתו.
ביוגרפיה > קריירה

בשנים 1909 עד 1910 הפליג אנדרוס על אוניית חיל הים "אלבטרוס" לאיי הודו המזרחית, אסף נחשים ולטאות והתבונן ביונקים ימיים. בשנת 1913 הוא הפליג על סיפונה של האוניה "הרפתקה" עם הבעלים ג'ון בורדן לאזור הארקטי. הם קיוו לתפוס לווייתן בעל ראש לבן עבור המוזיאון האמריקני להיסטוריה של הטבע. במהלך משלחת זו הוא צילם כמה מהסרטים המוצלחים ביותר של כלבי הים שנראו אי פעם, אם כי לא הצליח להשיג דגימה של לווייתן.
הוא התחתן עם איווט בורופ בשנת 1914. משנת 1916 עד 1917 הובילו אנדרוס ואשתו את המשלחת הזואולוגית האסיאתית של המוזיאון דרך אזור יונאן המערבית והדרומית, כמו גם מחוזות אחרים בסין. הספר "מחנות ושבילים בסין" מתעד את חוויותיהם.
בשנת 1920 החל אנדרוס לתכנן משלחות למונגוליה והסיע צי של מכוניות דודג' מערבה מפקין. בשנת 1922, גילתה המשלחת מאובן של פרצרתריום (אז נקרא "בלוכיטריום"), פרסתן ענק ללא קרניים, שנשלח למוזיאון והגיע ב-19 בדצמבר. על שמו נקרא היונק הטורף אנדרוסארכוס.
אנדרוס, יחד עם הנרי פיירפילד אוסבורן, תמכו בתאוריה האנתרופולוגית שמוצא האדם הוא מחוץ לאסיה, בניגוד לדעה המקובלת באותם ימים. הוא הוביל כמה משלחות לאסיה בשנים 1922 - 1928, המכונות "משלחות אסייתיות מרכזיות" כדי לחפש את השרידים האנושיים הקדומים ביותר ביבשת. המשלחות לא מצאו שרידים אנושיים. עם זאת, אנדרוס וצוותו גילו ממצאים רבים אחרים, כולל עצמות דינוזאור ויונקים מאובנים, ובמיוחד קנים הראשונים המלאים בביצי דינוזאור שהתגלו אי פעם. את התיאור העיקרי של אנדרוס על משלחות אלה ניתן למצוא בספרו "הכיבוש החדש של מרכז אסיה".
ב־13 ביולי 1923 המשלחת הייתה הראשונה בעולם שגילתה ביצי דינוזאורים. בתחילה נחשבו לביצים של פרוטוקרטופס טרטון, אבל נקבעו בשנת 1995 כשייכות לאובירפטור התרופוד.. באותה משלחת, גילה וולטר וו. גריינג'ר גולגולת מתקופת הקרטיקון. בשנת 1925 שלח המוזיאון מכתב בו הודיע למשלחת כי הגולגולת היא של יונק, ולכן נדירה ויקרה עוד יותר.
המשלחות באזור נפסקו במהלך 1926 ו-1927. בשנת 1928 נתפסו ממצאי המשלחת על ידי הרשויות הסיניות, אך בסופו של דבר הוחזרו. משלחת 1929 בוטלה. בשנת 1930 עשה אנדרוס מסע אחד אחרון וגילה כמה מאובני מסטודון. צלם הקולנוע, ג'יימס ב שקלפורד, תיעד חלק גדול מהמסעות של אנדרוס. (שישים שנה לאחר המסע הראשוני של אנדרוס, המוזיאון האמריקני להיסטוריה של הטבע שלח משלחת חדשה למונגוליה בהזמנת ממשלתה להמשיך בחקירה) בהמשך אותה שנה, חזר אנדרוס לארצות הברית והתגרש מאשתו, עמה נולדו לו שני בנים. הוא התחתן עם אשתו השנייה, וילמינה בשנת 1935.
בשנת 1927, תנועת הצופים באמריקה נתנה לאנדרוס תואר כבוד, בקטגוריה חדשה של שנוצרה באותה שנה. קטגוריה זו ניתנה ל"אזרחים אמריקנים שהישגיהם בפעילות חוץ, בחקירה ובהרפתקאות הם יוצאי דופן ומעוררים את דמיונם של הצופים ... ".
אנדרוס היה נשיא מועדון מגלי הארצות משנת 1931 עד 1934. בשנת 1934, הוא הפך למנהל מוזיאון הטבע. בספרו The Business of Exploring ב-1935 הוא כתב "נולדתי להיות חוקר ... מעולם לא הייתה לי שום התלבטות בנושא. לא יכולתי לעשות שום דבר אחר ולהיות מאושר." בשנת 1942 פרש אנדרוס לקליפורניה, שם כתב על חייו.
הוא נפטר ב־11 במרץ 1960 מאי ספיקת לב בבית החולים הקהילתי בחצי האי כרמל בקליפורניה.
הוא קבור בבית העלמין בעיר הולדתו בלו.
ביוגרפיה > הדמיון עם הדמות "אינדיאנה ג'ונס"

דגלאס פרסטון מהמוזיאון האמריקני להיסטוריה של הטבע כתב: "אנדרוס הוא לכאורה האדם שדמות הקולנוע של אינדיאנה ג'ונס עוצבה בעקבותיו. עם זאת, לא ג'ורג' לוקאס ולא יוצרים אחרים של הסרטים אישרו זאת. התמליל של 120 עמודים של הסיפור לסרט אינו מזכיר את אנדרוס. "
ספרים שחיבר

Monographs of the Pacific Cetacea (1914–16)
Whale Hunting With Gun and Camera (1916)
Camps and Trails in China (1918)
Across Mongolian Plains (1921)
On The Trail of Ancient Man (1926)
Ends of the Earth (1929)
The New Conquest of Central Asia (1932)
This Business of Exploring (1935)
Exploring with Andrews (1938)
This Amazing Planet (1939)
Under a Lucky Star (1943)
Meet your Ancestors, A Biography of Primitive Man (1945)
An Explorer Comes Home (1947)
My Favorite Stories of the Great Outdoors Editor (1950)
Quest in the Desert (1950)
Heart of Asia: True Tales of the Far East (1951)
Nature's Way: How Nature Takes Care of Her Own (1951)
All About Dinosaurs (1953)
All About Whales (1954)
Beyond Adventure: The Lives of Three Explorers (1954)
Quest of the Snow Leopard (1955)
All About Strange Beasts of the Past (1956)
In the Days of the Dinosaurs (1959)
הערות שוליים

1 2 3  "Dr. Roy Chapman Andrews Dies. Explorer and Naturalist Was 76. He Discovered Dinosaur Eggs in Asia in 1920's. Headed Natural History Museum". Associated Press in The New York Times. March 12, 1960
↑  Horns, tusks, and flippers: the evolution of hoofed mammals, Donald R. Prothero, Robert M. Schoch p. 119, also see Men and dinosaurs: the search in field and laboratory, Edwin Harris Colbert
↑  "Around the World". Time. August 29, 1927. Retrieved October 24, 2007.
↑  http://www.sendspace.com/file/cnoe3r
↑  Preston, Douglas J. (1993). Dinosaurs in the Attic: An Excursion Into the American Museum of Natural History. St. Martin's Press
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462716805171  PLWABN: 9810622649705606  BIBSYS: 90084953  BNE: XX1537153  BnF: cb14580527n (data)  CiNii: DA00925319  GND: 116310057  ISNI: 0000 0001 0960 4992  KulturNav: eb1ea0ca-cbc1-4404-9bc7-13ab9cf9ce0e  LCCN: n50023918  NDL: 00431530  NLA: 35006967  NLG: 215500  NTA: 074196553  PIC: 9072  RERO: 02-A002929664  SNAC: w64t6t3w  SUDOC: 084270799  Trove: 787334  VIAF: 25350484   WorldCat (עם VIAF): 25350484 
רוי צ'פמן בפתח בית החברה הגאוגרפית הלאומית האמריקאית, 1923
רוי צ'פמן על סוס במשלחת במונגוליה, שנות ה-20
שאלון-סור-סון

| --- | --- |
סמל שאלון-סור-סוןסמל שאלון-סור-סון

נהר הסון
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  בורגון-פראנש-קונטה בורגון-פראנש-קונטה
 מחוז:  סון ולואר
 ראש העיר:  ז'יל פלאטרה (Gilles Platret)
 על שם:  סון 
 שטח:  15.22 קמ"ר
 גובה:  185 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  45,031 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  46°46′52″N 4°51′14″E﻿ / ﻿46.781111111111°N 4.8538888888889°E﻿ / 46.781111111111; 4.8538888888889 
 אזור זמן:  UTC +1
 www.chalonsursaone.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי שאלון סור סון(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי שאלון סור סון(למפת בורגון-פראנש-קונטה רגילה) בזאנסון בלפור וזול לונס-לה-סונייה דיז'ון אוסר נוור מקון א.ד. פרנס אוברן-רון-אלפ ס. על.  שווייץ גראנד אסטשאלון סור סון(למפת בורגון-פראנש-קונטה מוגדלת) בזאנסון בלפור וזול לונס-לה-סונייה דיז'ון אוסר נוור מקון איל-דה-פראנס אוברן-רון-אלפ סאנטר עמק הלואר  שווייץ גראנד אסטשאלון סור סון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שָׁאלוֹן-סוּר-סוֹן (בצרפתית: Chalon-sur-Saône) היא קומונה (עיר) במחוז סון ולואר (Saône-et-Loire) שבחבל בורגון-פראנש-קונטה במזרח צרפת.
גאוגרפיה

שאלון נמצאת בדרום חבל בורגון-פראנש-קונטה שבצרפת, היא ממוקמת על נהר הסון, בעבר הייתה עיר נמל פעילה, שהפיצה בעיקר יינות מהאזור, צפונה ודרומה שהובלו על נהר הסון ועל תעלת "Canal du Centre" שנחנכה ב-1792 וקישרה בין נהרות הלואר והסון.