stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מינט ג'ולפ
הכנה

מינט ג'ולפ מוכן באופן מסורתי עם ארבעה מרכיבים: עלה נענע, בורבון, מי סוכר וקרח כתוש. באופן מסורתי, מנטה היא הנענע המועדפת בשימוש במדינות הדרום, ובקנטקי בפרט. הכנה נכונה של הקוקטייל שנויה במחלוקת, שכן השיטות עשויות להשתנות במידה ניכרת מברמן אחד למשנהו. מינט ג'ולפ עשוי להיחשב כבן למשפחת המשקאות הנקראים "סמאש" (כדוגמת ברנדי סמאש ומוחיטו), שבו נענע טרייה ומרכיבים אחרים נמעכים כהכנה למשקה. התהליך משחרר עוד שמנים אתריים ומיצים לתוך התערובת, ומעצים את הטעם מהמרכיב או המרכיבים שנוספו.
באופן מסורתי, מינט ג'ולפ מוגש לעיתים קרובות בכוסות כסף או פיוטר, ומוחזק רק בקצה התחתון והעליון של הכוס. צורה זו מאפשרת היווצרות כפור בצד החיצוני של הכוס. ייתכן שמיקום היד המסורתי נוצר כדרך להפחית את החום המועבר מהיד אל גביע הכסף או הפיוטר. כיום, מינט ג'ולפ מוגש לרוב בכוס אולד פאשן גבוהה, קולינס או כוס הייבול עם קשית.
היסטוריה

המונח "ג'ולפ" מוגדר בדרך כלל כמשקה מתוק, במיוחד כזה המשמש לתרופות. המילה עצמה נגזרת מספרדית "julepe", ערבית "گلاب" ופרסית "Golâb", שמשמעותן "מי ורדים". מינט ג'ולפ אנגלי, בניגוד למינט ג'ולפ אמריקאי מודרני יותר, היה בעיקר תרופה עם מעט אלכוהול, שלעיתים קרובות הכילה קמפור.
מקורו של המינט ג'ולפ בדרום ארצות הברית, כנראה במהלך המאה השמונה עשרה. האזכורים המוכרים ביותר מגיעים מ-1770 וכוללים מחזה סאטירי מאת רוברט מונפורד, "המועמד" (שם מופיעה דמות שיכור "מר ג'וליפ"); ו"שיר קצר על ציד" (המתאר את ג'ולפ כמרקחה "על אילו רופאים מסתערים, ואשר חלקם מעריצים"), שפורסם ב-Williamsburg "Virginia Gazette". עדויות נוספות על מינט ג'ולפ כתרופת מרשם ניתן למצוא ב-"Medical communications" משנת 1784: "מחלה בבטן, עם נפילות תכופות, ולעיתים קושי בבליעה. לאחר מכן רשמתי לה תרופה להקאה, כמה אבקות פתיחה ומינט ג'ולפ."
בשנת 1793 הכומר הארי טולמין תיאר את המינט ג'ולפ כ"כוסית של רום ומים, ממותקת היטב, עם כוס נענע בתוכה". הופעה של מינט ג'ולפ בדפוס הגיעה בספר מאת ג'ון דייוויס שפורסם בלונדון ב-1803, ובו תואר כ"דראם של משקאות חריפים שספוג בו מנטה, שנלקח על ידי וירג'יניים של בוקר".
בתי מרזח בווירג'יניה כגון J. Pryor's Haymarket Inn בריצ'מונד החלו לכלול בתי קרח (אולי גם עבור הקוקטיילים הקפואים) בתשתית שלהם בשנות ה-80 של המאה ה-17, והאזכור הראשון של "Iced Julep" מופיע ב-4 במאי 1807, בפרסומת עבור גני Wig-Wam בנורפוק.
הסנאטור האמריקני הנרי קליי מקנטקי הציג את המשקה בוושינגטון הבירה, בבר Round Robin במלון וילארד המפורסם בתקופת מגוריו בעיר.
אמריקאים נהנו לא רק ממינט ג'ולפ על בסיס בורבון במהלך המאה התשע-עשרה, אלא גם ממינט ג'ולפ על בסיס ג'ין שהוכן עם חנייבר.
עוד משנת 1820, מינט ג'ולפ היה חלק מהתרבות בווירג'יניה ואומץ כפריט של זהות מקומית. הממומחה המוכר הראשון של המינט ג'ולפ היה ג'ספר קראוץ' מריצ'מונד, שהזדהה כאדם חופשי שחור.
בשנות ה-30 של המאה ה-19 בניו יורק הייתה ידועה גרסה המכונה "אבן ברד" ג'ולפ או "סופת ברד" ג'ולפ, שכללה "אבני ברד" קטנות או גושים קטנים של קרח.
ספרו של רב החובל הבריטי פרדריק מריאט משנת 1840, סדרה שנייה של יומן באמריקה, מתאר בעמוד 41 את "המינט ג'ולפ האמיתי".
מהדורת 1862 של "מדריך הברמנים: כיצד לערבב משקאות או המלווה של בון-ויונט" מאת ג'רי תומאס כוללת חמישה מתכונים למינט ג'ולפ (וציורים של אופן ההגשה) עם חלופות קוניאק, ברנדי, ג'ין, וויסקי או יין מבעבע. תומאס אומר על המינט ג'ולפ, "... משקה אמריקאי מיוחד במינו. . . זה הוצג [מאוחר יותר] לאנגליה על ידי קפטן מריאט."
בשנת 1916, מתואר המתכון המסורתי של וירג'יניה כפי שהוגש ב-"Old White".
דרבי קנטאקי

המנט ג'ולפ קודם על ידי צ'רצ'יל דאונס בשיתוף עם דרבי קנטאקי מאז 1938. נכון לשנת 2009, כ-120,000 מינט ג'ולפ הוגשו בצ'רצ'יל דאונס במהלך תקופת היומיים של קנטקי אוקס והדרבי של קנטקי, כמעט כולם בכוסות אספנות מיוחדות של קנטקי דרבי.
בהסדר חוזה בין תאגיד בראון-פורמן וצ'רצ'יל דאונס שנמשך יותר מ-18 שנים, קוקטייל ה-Early Times Mint Julep היה ה-"מינט ג'ולפ הרשמי של דרבי קנטאקי", אף על פי שה-Early Times נמכר בתוך ארצות הברית הוא וויסקי קנטאקי, לא בורבון, בשל היותו בחביות עץ אלון משומשות ולא חדשות. עם זאת, החל משנת 2015, אולד פורסטר, המיוצר גם על ידי תאגיד בראון-פורמן, הוא כעת "המשקה הרשמי של הדרבי של קנטקי", כאשר הוא נמכר כקוקטייל מוכן להגשה אולד פורסטר מינט ג'ולפ.
מאז 2006, צ'רצ'יל דאונס הגיש גם מינט ג'ולפ בהזמנה אישית יוקרתית בעלות של 1,000 דולר כל אחד בדרבי של קנטאקי. מינט ג'ולפ אלה הוגשו בכוסות מצופה זהב עם קשיות כסף, ויוצרו מבורבון וודפורד רזרב, מנטה מיובאת מאירלנד, קוביות קרח מי מעיינות מהאלפים הבוואריים וסוכר מאוסטרליה. ההכנסות שימשו לתמיכה במטרות צדקה שהוקדשו לסוסי מרוץ בדימוס. Woodford Reserve, Early Times ואולד פורסטר הם מותגי אחיות המיוצרים על ידי בראון-פורמן, ועל פי תנאי הסכם השיווק הנוכחי שלה עם צ'רצ'יל דאונס, Woodford Reserve מכונה "הבורבון הרשמי" של הדרבי.
במאי 2008, צ'רצ'יל דאונס חשפה את כוס המינט ג'ולפ הגדולה בעולם. צ'רצ'יל דאונס, בשיתוף עם בראון-פורמן, הזמין את קבוצת וובר לייצר את ה 6 רגל (1.8 מטרים) זכוכית גבוהה (7.5 רגל (2.3 מטרים) אם נכלל ענף הנענע). הזכוכית נבנתה מאקריליק בדרגת מזון של ה-FDA, מחוממת ויוצקה לצורה של זכוכית דרבי רשמית משנת 2008. היה לו קיבולת של 206 גלון (780 ליטר; 172 גלונים), והפיץ את ה-Early Times Mint Juleps בדרבי עם מערכת שאיבה משוכללת המוסתרת בתוך המבחש.
לקריאה נוספת

דומיין, דייוויד. "הרפתקאות בניו קנטקי מבשלים עם איכר הכחול" (Kuttawa, KY: McClanahan Publishing House), 2007.מסת"ב 0-913383-97-XISBN 0-913383-97-X.
The Mint Julep: The Very Dream of Drinks, from Old Receipt of Soule Smith, Down in Lexington, Kentucky (Lexington, KY: The Gravesend Press), 1949. [הודפס מחדש ב-1964]
ניקל, ג'ו. The Kentucky Mint Julep (Lexington, KY: The University Press of Kentucky), 2003.מסת"ב 0-8131-2275-9ISBN 0-8131-2275-9.
האנטר ס. תומפסון, "הדרבי של קנטאקי".
הערות שוליים

↑  "Mint Julep Ritual". Bencaudill.com. 1937-03-30. נבדק ב-2010-07-30.
1 2 3 4 5  Wondrich, David (2020-03-07). "The Lost African-American Bartenders who Created the Cocktail". The Daily Beast (באנגלית). נבדק ב-2020-05-19.
↑  Medical communications: Volume 1 – Page 242 by Society for Promoting Medical Knowledge in 1784
↑  Davis, John (1803). Travels of Four Years and a Half in the United States of America. Sold by T. Ostell. p. 379. LCCN 01024800. OCLC 1329085. נבדק ב-2009-05-04. travels of four years and a half in the united states of america mint.
↑  See Nickell, p. 31, for Clay's recipe, taken from his diary.
↑  Thomas, Jerry (1862). Bar-Tender's Guide: How to Mix Drinks or The Bon Vivant's Companion. New York: Dick & Fitzgerald, Publishers. pp. 43–45. ISBN 978-1440453267.
↑  "Derby Experience-Mint Julep". Churchill Downs Inc. אורכב מ-המקור ב-2008-01-09. נבדק ב-28 בדצמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Early Times Whiskey Review – The Whiskey Reviewer". whiskeyreviewer.com.
↑  "Kentucky Derby® – Old Forester". אורכב מ-המקור ב-2018-01-03. נבדק ב-2016-03-13.
↑  "Mint Julep – 2018 Kentucky Derby & Oaks – May 4 and 5, 2018 – Tickets, Events, News". www.kentuckyderby.com.
| קוקטיילים רשמיים של איגוד הברמנים הבין-לאומי (IBA) |
| --- | --- | --- |
| בלתי נשכחים   The Unforgettables | אלכסנדר •  אמריקנו • אנג'ל פייס • אוויאיישן • בין הסדינים • בולברדייה • ברנדי קרסטה • קזינו • קלווור קלאב • דאקירי • דרי מרטיני • ג'ין פיז • האנקי פאנקי • ג'ון קולינס • מילה אחרונה • מנהטן • מרטינז • מארי פיקארד • בלוטת הקופים • נגרוני • אולד פאשנד • פארדייז • פלאנטרס פאנץ'  • פורטו פליפ • ראמוס פיז • ראסטי נייל • סזראק • סיידקאר • סטינגר • טוקסידו • Vieux Carré •  ויסקי סאוור • וייט ליידי |  |
| קלאסיקות עכשוויות   Contemporary Classics | בליני • רוסי שחור (רוסי לבן) • בלאדי מרי • קאיפיריניה • קוקטייל שמפניה • קורפס רוויוור 2 • קוסמופוליטן • קובה ליברה • פרנץ' 75 • פרנץ' קונקשן • גולדן דרים • גראסהופר • המינגוויי ספיישל • צוואר סוס • אייריש קופי • קיר • לונג איילנד אייסד טי • מאי תאי • מרגריטה • מימוזה • מינט ג'ולפ • מוחיטו • מוסקו מיול • פינה קולדה • פיסקו סאוור • סי בריז • סקס על החוף • סינגפור סלינג • טקילה סאן רייז • וספר •  זומבי |  |
| משקאות עידן חדש   New Era Drinks | ברקודה • ברכי דבורה • ברמבל • קנהנצ'ארה • דארק אנ סטורמי • אספרסו מרטיני • פרננדיטו • פרנץ' מרטיני •  לא חוקי • למון דרופ מרטיני •  עירום ומפורסם  • ניו יורק סאוור • אולד קובן  •  פלומה • מטוס נייר • פניצילין • ראשן ספרינג פאנץ' • סולת'סייד • ספייסי פיפטי • שפריץ • ספרינג באסטרד • טיפררי • טומיס מרגריטה • טרינידד סאוור • VE.N.TO • ציפור צהובה |  |
מינט ג'ולפ שהוכן עם המתכון המקורי של הנרי קליי בבר Round Robin. לדברי הברמן וההיסטוריון ג'ים היווס, הקוקטייל הוגש במקור בכוס קריסטל כי הוא ייצג משקה מהמעמד הגבוה יותר.
כוס מינט ג'ולפ מכסף
חג "Jingle Bell Julep" המשתמש בתות שדה, דובדבנים ופטל מרוחים במקום בסיס מנטה בבר Round Robin
סן-אנדרה (גבינה)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה לבנה עם קליפת עובש 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  חלב פרה 
 
סן-אנדרה (בצרפתית: Saint-André) הוא מותג של גבינת חלב פרה משולשת צרפתית. (גבינת שמנת משולשת או גבינת קרם פרומאז' משולשת היא גבינה המכילה יותר מ-75% שומן בחומר היבש שלה, כלומר, כ-40% שומן בכל נפח הגבינה, בשפה הצרפתית: triple crème).
מאפיינים

סן-אנדרה היא גבינה רכה בתוכה, עם ציפוי לבן אבקתי של עובש מבחוץ. הגבינה מיוצרת בצורת גליל של 200 גרם, קוטר 6 ס"מ וגובה 5 ס"מ. הגבינה פותחה ויוצרה במקור על ידי מפעל הגבינות Soulié התעשייתי ב־Villefranche-de-Rouergue, במחוז אוורון. היא מיוצרת כעת ב-Vire, במחוז קלבדוס. יש לה מרקם חמאתי רך, קליפה אכילה חריפה, וטעמה כמו הגרסה האינטנסיבית של גבינת הברי.
ייצור וצריכה

השמנת מתווספת לגבינה במהלך הייצור. תהליך ההבשלה נמשך כ-30 יום. תכולת השומן של סן אנדרה היא כל כל גבוהה (כ-75%) שהיא יכולה לגרום לטעם להתקבל כטעם של יין לבן חמוץ ומתכתי; היצרן ממליץ לצרוך את הגבינה בצירוף קרום של באגט ובירה קלה או פשוט פרוסת אגס. יינות שרדונה מיושנים בחביות עץ אלון, אשר נוטים להיות נמוכי חומציות יכולים אף הם להשלים את צריכת הסן-אנדרה.
בספטמבר 2016 חידש המותג את הלוגו והאריזה של הגבינה, כדי לאמץ עיצוב מודרני יותר בשיתוף עם Favoreat design, סוכנות לעיצוב גרפי בברוקלין. הלוגו החדש אויר ביד על ידי הוגו שבאלייה.
הערות שוליים

↑  "St. André Cheese"
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סן-אנדרה (גבינה)".
מטבח הרזון

| --- | --- |
 
 מאכלים
 סוג:  המטבח הצרפתי 
 ממציא:  מישל גראר 
 
מטבח הרזון (בצרפתית: Cuisine minceur; מילולית: "בישול הרזיה") הוא סגנון בישול שנוצר על ידי השף הצרפתי מישל גראר.
מאפיינים

גראר שיחזר גרסאות קלות יותר של מנות נובל קוויזין מסורתיות. מבקרים בני זמנו הודו שגרסאות הרזון של גראר היו טובות יותר והן נותנות פחות תחושת מלאות מהמקוריות של המטבח ה"נובל קוויזין".
היסטוריה

בשנות ה-60, יחד עם פול בוקיז, אלן שאפל וז'אן ופייר טרואסגרו, "גראר היה חלוץ המטבח ההחדש אשר ... שיבשו את תרבות המסעדות ... תוך התנתקות מהכללים הוותיקים של המטבח העילית הצרפתי, הקבוצה דחפה שהאוכל ייראה ויערב לחך יותר מהחומר שממנו הוא עשוי בפועל, שיהיה רזה וקליל יותר ובהיר יותר."
בשנת 1974 הגיע השף גראר לאז'ני לה-באן (אנ') ויחד עם אשתו כריסטין ברתלמי החל לשפץ אתר ספא אותו ניהל ברתלמי והיה בבעלות חותנו של גראר. גראר התחיל לחשוב איך הוא יכול לשכנע את הפריזאים לעשות את הנסיעה של 800 ק"מ לספא ולמסעדה שלו. מכוני הספא נועדו ליתרונות בריאותיים וההמצאה/יצירה שלו - מטבח הרזון - הפכה לדרך ההגיונית לצורת הבישול החדשה דלת קלוריות שלו.
גראר הצהיר שהוא יצר "מטבח הרזייה נהדר" כשעבר לאז'ני ב-1974, אזור שבו חולים עם מחלות מטבוליות השתמשו במעיינות החמים שלו. גראר רצה מטבח מושך יותר מאוכל דיאטטי, אך דל בתוספת שומן, סוכר ומלח, ואמר שהוא "הבין את מידת הייאוש כלפי האוכל" שעמם מתמודדים חולים עם עודף משקל בספא. ב-9 בפברואר 1976 השיטה זכתה לתשומת לב חדשה בעיתונות, כאשר גראר הוצג על שער כתב העת טיים עם הקריקטורה של פניו ועם השורה "חוק הגורמה החדש: להחזיק את החמאה".
ספרים

Cuisine Gourmande מאת מישל גראר
מטבח הרזון הגדול מאת מישל גראר
הערות שוליים

↑  Aldo Buzzi L'uovo alla kok
↑  Rao, Tejal (9 במאי 2016). "Fish That's Worth a Flight to France". Bloomberg News. נבדק ב-17 בדצמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Michel Guérard – I've never created any dish thinking, "Will it be trendy?"". European Food. אורכב מ-המקור ב-11 בספטמבר 2021. נבדק ב-16 בדצמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Samuelson, Kate (10 בפברואר 2017). "Q&A: Chef Michel Guérard, a Pioneer of Low-Calorie Cuisine". Time. נבדק ב-16 בדצמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
משרד החקלאות, תעשיית בעלי החיים והדייג (אוגנדה)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  אוגנדה 
 תחום שיפוט:  אוגנדה אוגנדה
 ממשלה:  ממשלת אוגנדה
 שר:  וינסנט סמספיג'ה
 מטה מרכזי:  ברקרלי ליין, אנטבה, אוגנדה.
 http://www.agriculture.go.ug/
 
משרד החקלאות, תעשיית בעלי החיים והדיג (MAAIF) הוא משרד של ממשלת אוגנדה, המשרד אחראי על גיבוש ויישום מדיניות, תוכניות אסטרטגיות ואכיפת תקנות ותקנים לאומיים חוקים וסטנדרטים לגידול, בעלי חיים ודגים. המשרד אחראי גם על הגברת ייצור המזון והחקלאות.
בראש המשרד עומד השר וינסנט סמספיג'ה (אנ') שמונה על ידי הנשיא.
מקום

מטה המשרד ממוקם בברקרלי ליין בעיר אנטבה שעל שפת אגם ויקטוריה.
מחלקות

למשרד 12 מחלקות:
תכנון חקלאי
ייצור ושיווק בעלי חיים
אנטומולוגיה
ייצור ושיווק יבול
פיקוח ואישור יבול
הגנת יבול
פיתוח המשק
מימון ומינהל
משאבים ופיתוח הדיג
בקרת ויסות הדיג והבטחת איכות הדיג
ניהול ופיתוח חקלאות מים.
בריאות ואנטומולוגיה של בעלי חיים
סוכנויות המשרד

למשרד יש שבע סוכנויות:
ארגון שליטה בטריפנוזומיאזיס באוגנדה
ארגון לפיתוח הכותנה
הרשות לפיתוח החלב
שירותי הייעוץ הלאומי לחקלאות
ארגון המחקר החקלאי הלאומי
המרכז הלאומי למשאבים גנטיים ומאגר נתונים
הרשות לפיתוח הקפה באוגנדה
ראו גם

חקלאות באוגנדה (אנ')
הערות שוליים

↑  The Ministry – Ministry of Agriculture, Animal Industry and Fisheries (באנגלית אמריקאית)
↑  Ministry of Agriculture, Animal Industry and Fisheries – Ministry of Agriculture, Animal Industry and Fisheries (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n95911639  SUDOC: 121645770  VIAF: 125651192   WorldCat (עם VIAF): 125651192
עוגת סנט אונורה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  עוגה 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  בצק עלים, פחזנית, Chiboust cream 
 
עוגת סנט אונורה או עוגת סנט הונורה (בצרפתית: gâteau St-Honoré; באנגלית: St. Honoré cake) היא עוגה מהמטבח הצרפתי.
העוגה נקראת על שם סנט הונורה או הונורטוס - הפטרון (הקדוש הנוצרי) הצרפתי של האופים והמגדנאים.
תיאור העוגה

העוגה כוללת בסיס בצק עלים בצורת מעגל, מעל הבסיס ולאורך ההיקף של העוגה - מעגל דק של בצק רבוך. על הבצק הרבוך מונחות פחזניות קטנות, הטבולות בסוכר מקורמל, ומחוברות זו לזו. מרכז העוגה ממולא באופן מסורתי בקרם שיבוסט, והיא מעוטרת בקצפת.
היסטוריה

העוגה הומצאה בשנת 1874 במאפיית שיבוס (Chiboust bakery) ברחוב סן-אונורה שבפריז.
הערות שוליים

1 2 3 4  ההיסטוריה של העוגה, ותיאור העוגה
| רשימת עוגות |
| --- | --- | --- |
| עוגות חמאה | עוגת מזון השטן • עוגת חמאה דביקה • עוגת פאונד |  |
| עוגות גבינה | אוסטקהקה |  |
| עוגות שוקולד | עוגת היער השחור • עוגת צ'נטילי • עוגת שוקולד ללא קמח • עוגת פאדג' • עוגת גאראש • עוגת שוקולד גרמנית • עוגת ג'ופרה • קלאדקהקה • עוגת שוקולד מותך • זאכרטורטה • טורטה קפרזה • טורטה סטבלי • פיטיבייה • אקלר |  |
| עוגות פירות | לחמנייה שחורה • בולו ריי • עוגת גזר • עוגת גנואה • עוגת דובדבנים • עוגת דאנדי • טארט טאטן • עוגת ירח • פנפורטה • שטרודל • עוגת תפוחים יהודית • עוגת תות |  |
| עוגות שכבות | עוגת מזון מלאכים • באקויט גאטאו • דאקוויז • דובוש • טורט אסטרהאזי • עוגת חלב חם • עוגת קייב • עוגת מריה לואיז • קרמשניט • עוגת הנסיכה • פרינצרגנטנטורטה • עוגת קשת בענן • קק לאפיס סראוואק • ספקקואק • טורט |  |
| עוגות חלולות | באומקוכן • קורטוש • סקאז • ספטטאקהקה • טרדלניק |  |
| עוגות ספוג | באן בו • עוגת באטנברג • בוסטון קרים פאי • שארלוט • עוגת שיפון • דונאוולה • קארנץ • פרנץ' פנסי • עוגת צפרדע • עוגת למינגטון • מדריה • מנטאקאדס • עוגת שיש • עוגת אופרה • עוגת פנדן • עוגה עטופה בנייר • עוגת קטיפה אדומה • עוגת ראם • שורטקייק • עוגת תבלינים • טרס לצ'ס • עוגה הפוכה • עוגת אגוזים וקפה • עוגת דבש |  |
| עוגות בצק עלים | טארט טאטן • סנט אונורה • פיטיבייה • שטרודל |  |
| עוגות קצף | עוגת מזון מלאכים • קסטלה • ז'נואז • בישקוט • עוגיית מדלן • מקצפת • רולדה |  |
| עוגות שמרים | עוגת אקלס • באבקה • לחם בננה • עוגת בנבורי • דובשנית • עוגת וולש • עוגת עקיצת הדבורה • פאנדורו • צ'ורליי • עוגת קברות זבובים • ראם באבה • שטראוסקלוצ'ן • עוגת תמר מצוי ואגוזים |  |
| עוגות אחרות | עוגת יום הולדת • עוגת חתונה • עוגת ליל כל הקדושים • ברמברק |  |
אדריכלות גותית

| --- | --- |

תמונה עליונה: הקתדרלה הגותית וזוג צריחיה המחודדים המתנשאים מעל גגות העיר שארטר, צרפת תמונה תחתונה: חלון רוזטה בסגנון גותי קורן (Rayonnant) – קתדרלת נוטרדאם דה פארי, המאה ה-13
 מידע כללי
 
 אזור איל-דה-פראנס בצרפת (באדום), שבו נולדה האדריכלות הגותית. בהמשך התפשטה האדריכלות הגותית לכמעט כל אירופה.
 אזור גאוגרפי:  אירופה
 תקופה:  ימי הביניים
 טווח תאריכים:  מאמצע המאה ה-12 עד המאה ה-16
 מבנים עיקריים:  בזיליקת סן-דני, קתדרלת נוטרדאם בפריז, קתדרלת שארטר, מנזר וסטמינסטר, קתדרלת קלן, דואומו די מילאנו
 סגנון אדריכלות קודם:  אדריכלות נורמנית
 סגנון האדריכלות הבא:  אדריכלות הרנסאנס
אַדְרִיכָלוּת גּוֹתִית היא סגנון אדריכלות שהתפתח באירופה בימי הביניים, שבא לידי ביטוי בעיקר בקתדרלות, בכנסיות ובמנזרים שנבנו בתקופה זו. האדריכלות הגותית החלה להתפתח באמצע המאה ה-12 בצרפת ובאנגליה, והיא נחשבת לאחד הפרקים המיוחדים והמרשימים בהיסטוריה של אדריכלות המערב.
הקתדרלה הגותית נוטרדאם בפריז. החזית המערבית עטורת הפיסול של הקתדרלה היא החזית הגותית הידועה ביותר בעולם.
בית המקהלה הגבוה של קתדרלת קלן, בסגנון גותי קורן (Rayonnant), נחשב ליצירת מופת של האדריכלות הגותית.
עמודים מורכבים וקמרונות צלעות גותיים בקתדרלת סולסברי, אנגליה.
מאפייני הסגנון > אור

לאור, יחד עם פרופורציות הרמוניות, חשיבות רבה באדריכלות הגותית וחשיבות זו נבעה מהפילוסופיה הנוצרית של המאה ה-12 והמאה ה-13. הוגים כמו יו מסן ויקטור ותומאס אקווינס ראו שני יסודות בכל מה שיפה: פרופורציות הרמוניות (קונסוננס) והבהקה (אור). בפילוסופיית ימי הביניים, ובייחוד באסתטיקה, היופי לא נחשב כנובע מתחושות הנאה אצל הצופה, אלא המידה שבה הוא קורן אמת ומהווה התגלות של אלוהים. האור נתפש כהתגלות הכי טהורה והכי פחות חומרית של אלוהים וכמתווך בין כל הגופים עלי אדמות. התאולוגיה הנוצרית ייחסה משמעות רבה וחשובה לאור, ועל כן הכנסיות הגותיות של ימי הביניים נוצרו בין השאר כדי לבטא יחס זה (לעומת הכנסיות החשוכות של הרומנסק).
אחד ממאפייניה של האדריכלות הגותית ודבר המבדל אותה מסגנונות אחרים הוא השטח הנרחב של החלונות, כמו בסנט שאפל, בבזיליקת סן-דני, בקתדרלת גלוסטר, בקתדרלת שארטר או בקתדרלת מילאנו. הגדלת שטח החלונות לעומת אדריכלות הרומנסק התאפשרה על ידי פיתוח קמרון הצלעות לתמיכת הגג בעוד שקומת התאורה נתמכת בידי קשתות מחודדות (שמתעלות את עומס הקיר כלפי מטה עם פחות מאמצי פישוק ובכך מאפשרת קירות דקים יותר) ותמיכות דואות (שמונעות ממאמצי הפישוק של הגג והקמרונות לגרום לקריסת הקיר הצידה). עמודי התמיכה הפנימיים, הצרורות האמונות, מערכת הקשתות המחודדות, קמרונות הצלעות מאבן והתמיכות הדואות יצרו שלד מאבן שהחזיק את המבנה ואפשר שחרור שטח רב בקירות לבנייה קלה יותר של חלונות. קומת החלונות הגבוהים נקראת "קומת התאורה" (Clerestorey) ודרכה בקע מירב האור לכנסייה. השימוש באור והפיכת קירות הכנסייה לדקים, אווריריים ושקופים הגיעו לשיאם בסגנון הגותי הקורן (Rayonnant).
בזכות שיטת התמיכה החדשה, הצליחו האדריכלים הגותיים לממש את חזונם של מנהיגי הכנסייה (כמו סוגריוס (Suger), אב המנזר של סן-דני ויועץ לכתר, ורנו דה מוקון, בישוף שארטר) לבנות כנסיות מלאות אור רך ומיסטי, השוטף את המאמין ומעניק לו חוויה שמיימית. את התאורה הצבעונית, שסיפקו החלונות הגדולים שהורכבו מויטראז'ים צבעוניים, השלימה תאורת נרות רכה. האפקט שיצר האור הרך גרם לאווירה רוחנית וקדושה בתוך חלל הכנסייה. בנוסף לאווירה, ניצלה הכנסייה את האור הבוקע מחלונות כדי לספר ולפאר סיפורים מהתנ"ך וסיפורי קדושים באמצעות ויטראז'ים מזכוכית צבעונית בשפה גרפית שגם האנאלפבית יכול להבין. את האפקט של התאורה השלים חלון הרוזטה, חלון עגול וגדול בצורת פרח, שדרכו בקע האור לספינה הראשית והאיר על המזבח.
מאפייני הסגנון > השאיפה לגובה

תקופת "הגותיקה בשיאה" מכונה בדרך כלל באנגלית "High Gothic" גם משום כמות הבנייה הגותית בתקופה זו ובעיקר משום שהקתדרלות החדשות נבנו יותר ויותר גבוהות. לשאיפה לגובה היו שני היבטים: רוחניים – הדגשה של השאיפה השמיימה והמחשת קטנות האדם לעומת האל, וחומריים – הבלטת העושר והיוקרה של העיר או הדיוקסיה שבה נבנתה הקתדרלה. השאיפה לגובה התבטאה הן בפנים המבנה (קמרונות כמה שיותר גבוהים) והן בחוץ המבנה (צריחים כמה שיותר גבוהים).
כך למשל, קתדרלת נוטרדאם דה פארי, מהראשונות והחשובות שבקתדרלות הגותיות, תוכננה מראש על ידי הבישוף מוריס דה סילי להיות בעלת אולם תווך הגבוה בשליש מהאולם הכי גבוה שהיה עד אז בצרפת. בנוסף לקמרונות הגבוהים (שנעו בין 30 למעלה מ-40 מטר) נוספו לקתדרלה גם מגדלים (בדרך כלל מגדלי פעמונים) ובראשם צריחים מחודדים (Spires) שהוסיפו לגובהה (אם כי רבים מהם קרסו במהלך השנים עקב סופות או מכות ברק). ערים אשר החליטו לבנות קתדרלות ראו במבנה מרכזי זה גאווה עירונית שככל שהייתה מפוארת וגבוהה יותר, כך יוקרתה של העיר הייתה רבה. בדומה לתחרות המודרנית סביב בניית גורד השחקים הגבוה ביותר, כך התנהלה הבנייה של הקתדרלות הגותיות באירופה בשלהי ימי הביניים.
היעדר מהנדסים אזרחיים באותה תקופה, והעובדה שהאדריכל היה למעשה רב-בנאי שרוב הכשרתו מבוססת על ניסיונו, הבנייה הגבוהה התפתחה ב"ניסוי וטעייה". קתדרלות חדשות בחנו כל פעם מחדש את קצה גבול היכולת של הבנייה התמירה תוך כדי פיתוח ושכלול טכנולוגיות הבנייה (כגון פיתוח התמיכות הדואות והצריחונים). לא ידוע בדיוק כמה, אך קתדרלות גותיות רבות מאוד קרסו עוד בטרם הושלמה בנייתן בגלל אי יציבות הנובעת מבנייה גבוהה מדי או דקה מדי באופן יחסי לגובה. המפורסמת בקתדרלות שקרסו היא קתדרלת בווה (1225) בצרפת, שהביאה לשיא את הבנייה הקלה, האוורירית והתמירה.
הקתדרלה הגותית הגבוהה ביותר שנבנתה בימי הביניים היא קתדרלת לינקולן שבאנגליה, שהייתה המבנה הראשון שהחזיק בתואר "המבנה הגבוה ביותר בעולם" לאחר הפירמידה הגדולה של גיזה (מאוחר יותר הצריח הגבוה, בגובה 160 מטר, קרס). הכנסייה הגבוהה ביותר בעולם כיום היא המינסטר של אולם בגרמניה, שצריחה מתנשא לגובה 161.53 מטרים (530.0 רגל). היא הושלמה ב-1890 והחזיקה בתואר הבניין הגבוה ביותר בעולם עד 1901. הקתדרלה הגבוהה ביותר בצרפת היא קתדרלת רואן עם צריח מחודד המתנשא לגובה 151 מטר, בעבר החזיקה בתואר זה קתדרלת בווה, שמגדלה בגובה 153 מטרים קרס. הקתדרלה הגבוהה ביותר באנגליה כיום היא קתדרלת סולסברי עם צריח בגובה 123 מטר. ניתן לציין גם את קתדרלת קלן שגובה חזיתה 157 מטר וגובה קמרונותיה כ-46 מטרים (בבית המקהלה), את קתדרלת מילאנו, שגובה קמרונותיה הוא 45 מטר והיא אחת הכנסיות הגדולות בעולם, את קתדרלת אמיין, שגובה קמרונותיה הוא 42.3 מטרים והיא הכנסייה הגדולה בצרפת, ואת קתדרלת סביליה, הקתדרלה הגדולה בעולם מבחינת שטח ונפח. הקתדרלה בעלת הקמרונות הגבוהים ביותר – 48 מטרים (157 רגל) – היא קתדרלת בווה שקרסה באמצע בנייתה ולא הושלמה.
קתדרלת סולסברי, הקתדרלה הגבוהה בבריטניה, עם צריח מחודד המתנשא לגובה 123 מטר.
קתדרלת רואן, הקתדרלה הגבוהה בצרפת עם צריח מחודד נאו-גותי המתנשא לגובה 151 מטר.
קתדרלת קלן, עם החזית הגדולה בעולם – 157 מטר. החזית הושלמה ב-1880 על פי תוכניות מימי הביניים.
המינסטר של אולם היא הכנסייה הגבוהה בעולם, עם צריח המתנשא לגובה 161.53 מטר – כ-20 מטר יותר מאשר מגדל שלום בתל אביב.