stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רב חגא
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף כ"ג, עמוד א', וראו תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ס"ח, עמוד א'.
↑  ראו תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף ז', עמוד א'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת כתובות,  פרק ד', הלכה י'; תלמוד ירושלמי, מסכת בבא בתרא,  פרק ט', הלכה ד'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת עירובין,  פרק ז', הלכה ה'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת יבמות,  פרק ח', הלכה ג'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ב', הלכה ו' ועוד
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ג', הלכה ה'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת תענית,  פרק א', הלכה א'; תלמוד ירושלמי, מסכת יבמות,  פרק ח', הלכה ג'.
1 2 3  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ב', הלכה ו'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת שקלים,  פרק א', הלכה א' וראו תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף כ"ב, עמוד א'.
↑  בראשית רבה, פרשה ט', פסקה ג'; בראשית רבה, פרשה ב', פסקה ד'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ראש השנה,  פרק ב', הלכה ה'; תלמוד ירושלמי, מסכת סנהדרין,  פרק א', הלכה ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ח', עמוד ב'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת יבמות,  פרק ב', הלכה ו'. היימן הסיק מכאן שהיה דיין.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת תענית,  פרק א', הלכה א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף כ"ה, עמוד א'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת כלאים,  פרק ט', הלכה ד' ותלמוד ירושלמי, מסכת כתובות,  פרק י"ב, הלכה ג'.
קשתיתיים

| קשתיתיים |
| --- | --- |
 Melanotaenia praecox
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: אידרונאים
תת־סדרה:: Atherinoidei
משפחה:: קשתיתיים
שם מדעי
 Melanotaeniidae ‏גיל, 1894

קשתיתיים (שם מדעי: Melanotaeniidae) היא משפחה של מקריני סנפיר מסדרת האידרונאים. הם חיים במים מתוקים באוסטרליה, גינאה החדשה ואיי ראג'ה אמפט (Raja Ampat) באינדונזיה.
אלו דגים קטנים באורך של עד 20 סנטימטרים, ובעלי גוף מלבני עם ראש קטן וזנב ארוך מפוצל, כאשר סנפירי הגב והשת מוגבהים מאוד ויוצרים מפרש מלבני לאורך הגוף. הם צבעוניים בגווני אדום, צהוב, כחול, אפור, לבן ושחור. הנקבות מטילות ביצים בעונות הגשומות.
הם חיים בטבע באגמים, נהרות וביצות, וחיים במים רדודים סביב צמחייה מיימית.הם ניזונים מאצות, סרטנים קטנים וזחלי חרקים. רבים מהם מהווים דגי נוי, אך חלקם נמצאים בסכנה בטבע.
מיון

משפחה קשתיתיים (Melanotaeniidae)
סוג ומין יחיד Cairnsichthys rhombosomoides
סוג Chilatherina - בו 11 מינים
סוג Glossolepis - בו 9 מינים
סוג ומין יחיד Iriatherina werneri
סוג קַשְׁתִּית (Melanotaenia) - בו 86 מינים כולל קשת בוסמנית
סוג ומין יחיד Pelangia mbutaensis
סוג ומין יחיד Rhadinocentrus ornatus
קאלק-אלקליני

אנדזיט
קאלק-אלקליני הוא מונח בפטרולוגיה המציין קבוצות של סלעי יסוד הנוצרים בסמיכות זה לזה ואשר הרכבם קשור במאפיינים גאוכימיים דומים. הבנת היווצרותם של סלעים אלה חשובה, משום שהם מרכיבים את חלקו העיקרי של קרום  כדור הארץ ביבשות.
סדרת הקאלק-אלקלינים

מגוון סוגי הסלעים בסדרות הקאלק-אלקליניות כוללים סלעים געשיים דוגמת בזלת, אנדזיט, דקיט וריוליט, וכן את מקביליהן הפלוטוניים גסי-הגרגר– גברו, דיוריט, גרנדיוריט וגרניט. סדרות אלה אינן כוללות סלעים תת-רוויים בסיליקה, בסיסיים או פראלקלינים.
מאפיינים גאוכימיים

הנטיות הכימיות מאפיינות של הסלעים מסודרות בדרך כלל בסדרות: בסלעים געשיים מבזלת לריוליט, ובמקבילים הפלוטוניים מגברו לגרניט. ניתוח כימי מראה כי תכולת הסיליקה (SiO2) בסלעים מסדרות אלה נעה מ-50 אחוזים ממשקל הסלע בבזלת ובגברו עד כ-70 אחוזים בריוליט ובגרניט.
מיון ראשון של הסדרות וקביעת שמן נעשה ב-1931 על ידי המינרלוג הקנדי מרטין פיקוק (Martin A. Peacock,‏ 1898-1950), במסגרת הצעה להבחין בין סדרות סלעים באמצעות התוויה של ריכוזי מרכיבים כימיים אחרים, כגון ריכוז הסיליקה. מיון זה כמעט שאינו מיושם כיום, אם כי שיטתו עדיין מעניקה תובנות חשובות.
בספרו "Igneous Rocks" משנת 1983‏ מסביר המינרלוג דניאל בארקר את הסכמה של פיקוק:
כאשר מתווים בדיאגרמת שינויים את אחוזי המשקל של תחמוצות אחרות, כנגד סיליקה, רואים שבדרך כלל תחמוצת הסידן (CaO) נוטה להתמעט עם העלייה באחוז הסיליקה, ובסופו של דבר סכום אחוזי התחמוצות האלקליות (Na2O + K2O) עולה על זה של תחמוצת הסידן ... תכולת הסיליקה בה מתרחש מצב בו מתקיים שוויון בין תחמוצת הסידן לסכום התחמוצות האלקליות מוערך על ידי אינטרפולציה, ומוגדר כאינדקס אלקלי-גירני ... קבוצות סלעים בהן עולה סכום התחמוצות האלקליות על זה של תחמוצת הסידן כאשר אחוז הסיליקה נמוך מ-51 מהמשקל נקראות "אלקליות" ... אלה בעלות אינדקס אלקלי-גירני בין 56 ו-61 אחוזים נקראות קאלק-אלקליות.
ברם, נעשה שימוש גם בקריטריונים אחרים על מנת להבחין בין סלעים מן הסדרה הקאלק-אלקלית לבין הסדרות התולאיטיות. בסדרות הסלעים הקאלק-אלקליניות יורד אחוז הברזל ככל שאחוז הסיליקה עולה. לעומת זאת, בסדרות התולאיטיות עולה אחוז הברזל ככל שאחוז הסיליקה עולה, סלעים עשירים בסיליקה נדירים יותר וריכוזי האשלגן בערכי סיליקה דומים, נמוכים יותר. 
מאגמות קאלק-אלקליניות בדרך כלל מכילות מים, מחומצנות יותר ובעלות לחצי חמצן גבוהים יותר.
הקשר גאולוגי

סלעים קאלק-אלקליניים נמצאים בדרך כלל באזורי הפחתה ונפוצים בקשתות איים, בפרט בקשתות געשיות הנמצאות מעל קרום יבשתי.
מקור פטרולוגי

סלעים בסדרות אלה נחשבים קשורים זה לזה גנטית באמצעות גיבוש מפריט, והם נגזרים – לפחות באופן חלקי – ממאגמות בזלתיות או אנדזיטיות הנוצרות במעטפת כדור הארץ. נטיות בהרכב מוסברות באמצעות תהליכים מגוונים, ורבים מההסברים מתמקדים בתכולת המים ובשלבי ההתחמצנות של המאגמה. מנגנוני היווצרות מוצעים מתחילים בהתכה חלקית של חומר מופחת, בפרידוטיט מעטפתי שעבר המרה כימית בנוכחות מים ובנתכים שנגזרו מחומר מופחת. המנגנונים שהוצעו להתפתחות מאגמה קאלק-אלקלינית כוללים גיבוש מפריט, עירוב מאגמות בקרום היבשתי וערבוב עם תוצרי התכה חלקית של קרום יבשתי.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
פטרולוגיה
מאגמה
גיבוש מפריט
הערות שוליים

↑  מרטין פיקוק
↑  Classification of Igneous Rock Series
↑  Daniel Stephen Barker‏, "Igneous Rocks",‏ ISBN 0134506928
↑  אינדקס אלקלי-גירני (alkali-lime index) – נקודה בה אחוזי המשקל של CaO ו- K2O בסלע שווים
↑  ברקר: הסבר הסכמה של פיקוק
גרניט
גברו
רב חייא בר אשי

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  דור שני ושלישי לאמוראי בבלי
 רבותיו:  רב וזעירי
 בני דורו:  רב הונא
 
רב חייא בר אשי היה אמורא בדור השני והשלישי לאמוראי בבל. בצעירותו למד אצל רב, ושימשו.
במסגרת שימושו את רב, הוא למד הרבה הלכות, אותם מסר לדורות הבאים. הוא סיפר למשל, שהוא היה רוחץ את מלבושיו של רב, שהיו עשויים עור, בשבת. מכאן למדו חז"ל, כי אין איסור כיבוס בכלי עור בשבת. כן סיפר, שכאשר הקים את רב משנתו, הוא היה רוחץ את ידיו, מברך ברכת התורה, ורק לאחר מכן מסר את שיעורו הקבוע, ומכאן שיש לברך ברכת התורה גם על תלמוד ולא רק על תנ"ך. בהמשך, סיפר רב חייא, הוא היה מניח תפילין, וקורא קריאת שמע, ומכאן למדו כי על אדם להניח תפילין לפני קריאת שמע, גם אם כבר הגיע זמן קריאת שמע.
רוב אמרותיו של רב חייא הם בשם רבו רב, ולעיתים נדירות בשם שמואל לעיתים מובאים בתלמוד גם פסקיו הוא, לעיתים אף חלוק עם רבו רב.
היה חברו של רב הונא ודן עמו על פסקיו של רבם המשותף - רב.
היה גם תלמידו של זעירי, ויש הסוברים שעבר בנהר ביום כיפור כדי להקביל פניו. לאחר פטירתו של זעירי רבו, נשא רב חייא את אלמנת רבו.
פסקיו

אודות מצוות עונג שבת:
במה מענגו? רב חייא בר אשי אמר רב: אפילו דבר מועט ולכבוד שבת עשאו – הרי זה עונג.
מסר בשם רב, שמי שמזמן, נוטל מים אחרונים באחרונה, לאחר כל הסועדים
אמר רב חייא בר אשי בשם רב חסדא: 'היוצא ליהרג - משקים אותו קורט של לבונה בכוס של יין, כדי שתיטרף דעתו, שנאמר תְּנוּ שֵׁכָר לְאוֹבֵד וְיַיִן לְמָרֵי נָפֶשׁ'; ושנויה ברייתא: נשים יקרות שבירושלים היו מתנדבות ומביאות אותן (את היין והלבונה). (מאמר זה נאמר ככל הנראה על ידי רב חייא בר אשי השני).
קרל פון פלטנברג

| --- | --- |

גנרל קרל פון פלטנברג
 לידה:  18 באוקטובר 1852 נויהאוס, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה (1803-1892)
 פטירה:  10 בפברואר 1938 (בגיל 85) ביקבורג, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הפרוסית 
 בן או בת זוג:  Klara von Wedel (20 באפריל 1887–?) 
 צאצאים:  Kurt von Plettenberg, Luise von Plettenberg 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1870–1917 (כ־47 שנים)
 דרגה:  גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-22   מפקד הקורפוס ה-9   מפקד קורפוס המשמר
 פעולות ומבצעים
 מלחמת צרפת–פרוסיה   מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 פור לה מריט עם עלי אלון   מסדר העיט השחור   מסדר העיט האדום עם כתר וחרבות   
 
קרל פון פלטנברג (בגרמנית: Karl von Plettenberg;‏ 18 באוקטובר 1852 – 10 בפברואר 1938), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס בחזית המערבית ובחזית המזרחית.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

פון פלטנברג נולד ב-18 באוקטובר 1852 לאויגן פון פלטנברג שהיה מיור ומפקד פלוגת פרשים בצבא הפרוסי, ולמינתה לבית פון בורך, בנויהאוס שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1870 התגייס לצבא הפרוסי ולחם בשורותיו במלחמת פרוסיה צרפת, וקיבל את עיטור צלב הברזל. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1906 מונה למפקד הדיוויזיה ה-22, בשנת 1910 מונה למפקד הקורפוס ה-9, ובשנת 1913 מונה למפקד קורפוס המשמר.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון פלטנברג מפקד קורפוס המשמר שהיה חלק מהארמייה השנייה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות לרבות קרב שרלרואה, ולאחר מכן השתתף בקרב על המארן. לאחר מכן השתתף בקרב איפר הראשון, כחלק מ"פלגת הארמייה פון פבק". במאי 1915 הועבר פון פלטנברג עם הקורפוס שבפיקודו לחזית המזרחית, ולחם תחת פיקוד הארמייה ה-11 במתקפת גורליצה-טרנוב. ב-14 במאי 1915 קיבל פון פלטנברג את העיטור פור לה מריט על הצלחתו בקרבות. ב-24 בינואר 1917 אולץ פון פלטנברג לפרוש מתפקידו, עקב כישלונותיו בחזית המערבית.
פון פלטנברג נפטר בביקבורג ב-10 בפברואר 1938 והוא בן 85 שנים.
משפחתו

לפון פלטנברג היו שני בנים:
קרל וילהלם היה קצין ברגימנט המשמר הרגלי ה-1 (שהיה חלק מקורפוס המשמר שהיה בפיקוד פון פלטנברג), ונהרג בקרב סן קנטן ב-30 באוגוסט 1914.
קורט שהיה חלק מהמורדים בקשר העשרים ביולי, והתאבד בקפיצה מהחלון ב-10 במרץ 1945 במהלך חקירה של הגסטפו.
עיטורים

פור לה מריט
מסדר העיט השחור
הצלב הגדול של מסדר העיט האדום עם חרבות וכתר
מסדר הכתר
צלב הברזל (1870)
ראו גם

הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קת

ערך זה עוסק בידית כלי. אם התכוונתם למין צמח, ראו .
קת הוא החלק המשמש לאחיזה בכלי עבודה או בכלים אחרים בזמן השימוש.
החל מהתקופה הפלאוליתית התיכונה, החלו לייצר קתות ממגוון חומרים, כגון עץ, עצם, קרניים וגם משנהב, ומאוחר יותר, אף ממתכת. בימים אלו הקת עשויה גם מחומרים פלסטיים שונים או מגומי לאחיזה טובה, למניעת החלקה וכן לבידוד תרמי או חשמלי לפי הצורך.
קת מהודרת של הג'מביה (פגיון מסורתי תימני), עשויה מקרן של קרנף והיא סמל של מעמד חברתי גבוה.
בנשק קל

קת היא בפרט החלק האחורי של נשק קל (כגון רובים, מקלעים קלים וכו'), המשמש לאחיזתו. הקת נתפסת על ידי שקע הכתף, כדי לספוג את הרתע ולהגדיל את הדיוק בירי. פעמים רבות מחוברת אל הקת רצועה, המאפשרת את תליית הרובה על הכתף. לעיתים מיוצרת קת מתקפלת, המאפשרת טלטול נוח של הרובה כאשר היא מקופלת.
ברובה M16 ניתנה לקת פונקציה נוספת: על מנת לענות על הצרכים של חיילי צבא ארצות הברית במלחמת וייטנאם, עוצבה הקת כך שתשמש את החיילים כמשוט בנהרות. בדגמים המקוצרים והמודרניים יותר של ה-M16, כגון ה-M4, הקת היא טלסקופית, כלומר, ניתנת לקיפול פנימה בזמן שהנשק לא בשימוש. קיימת אפשרות לפתוח את הקת למספר מצבי ביניים, הרלוונטיים לטכניקות ירי שונות.
עד סוף מלחמת העולם השנייה היו רוב הקתות עשויות מעץ ונמצאו בגובה נמוך מן הקנה, על מנת לאפשר ליורה להשעין את הלחי על הקת כך שהעין תהיה בגובה הכוונת. עם המעבר לרובים אוטומטיים נתגלה חיסרון מרכזי בקונפיגורציה זו: הרתע גרם לרובה להסתובב סביב הידית האחורית וכך להוצאת הרובה מכיוון על המטרה. כדי להתגבר על בעיה זו כללו הרובים החדשים קת בגובה הקנה, כך שהרתע עובר בקו ישר אל הקת ומשם אל שקע הכתף, דבר המאפשר דיוק רב יותר בירי אוטומטי.
רובה M1 קרבין משנת 1943. בחלקו האחורי נמצאת הקת
קריית מטרסדורף

| --- | --- |

הכניסה המערבית לקריית מטרסדורף - כיכר הרב קליין.
 מידע
 עיר:  ירושלים
 תאריך ייסוד:  1963
 מייסדים:  הרב שמואל ארנפלד
 על שם:  העיר מטרסדורף בהונגריה
 קואורדינטות:  31°47′45″N 35°12′07″E﻿ / ﻿31.79581667°N 35.20186944°E﻿ / 31.79581667; 35.20186944
 שכונות נוספות בירושלים
  (למפת ירושלים מוגדלת) קריית מטרסדורף(למפת ירושלים רגילה) קריית מטרסדורף(למפת הרי ירושלים רגילה) קריית מטרסדורף(למפת הרי ירושלים מוגדלת) קריית מטרסדורף
 
רחוב פנים מאירות בקריית מטרסדורף
ישיבת תורה אור
הרב חיים פינחס שיינברג, היה רב קריית מטרסדורף.
קריית מטרסדורף (בקיצור מטרסדורף) היא שכונה חרדית בצפון ירושלים. השכונה נבנתה כשכונה בת לשכונת רוממה עילית, עמה נבנתה גם קריית אוּנְסְדוֹרף הממוקמת בגבולותיה.
היסטוריה

בסוף שנות ה-50 ביקש הרב שמואל ארנפלד לעלות לישראל ולהקים בה קריה עבור חסידיו. תחילה נבדקה אפשרות להקים את הקריה בבני ברק, או בכפר. לבסוף, באוקטובר 1961, הוסכם על הקמת השכונה במערב ירושלים ומינהל מקרקעי ישראל הקצה את השטח לשכונה. טקס הנחת אבן הפינה להקמת השכונה נערך ב-25 באפריל 1963. בשלב ראשון נבנו 180 יחידות דיור.
השכונה נקראת על שם העיר מטרסדורף בהונגריה (כיום מטרסבורג באוסטריה), שם שכנה קהילה יהודית מפורסמת, אחת משבע קהילות.
העיר מטרסדורף

הרב שמואל ארנפלד (יידיש: ערנפעלד) התמנה לרבה הראשי של העיר ההונגרית מטרסדורף בשנת תרל"ז (1877), בה הקדיש את חייו לטיפוח הקהילה ולחיזוק הישיבה בעיר. בישיבתו 'הרביץ' תורה בדרכו המיוחדת, ששאפה להבנה בהירה של התלמוד ולמיצוי ההלכות שבו.
לאחר פטירתו של הרב שמואל ארנפלד, מילא בנו, הרב שמחה בונים ארנפלד, (מחבר הספר "מענה שמחה"), את מקומו ברבנות העיר. נכדו, הרב שמואל ארנפלד, היה אף הוא רב במטרסדורף עד שנת תרצ"ח (1938), אז היגר לניו יורק וייסד שם את ישיבת מטרסדורף. בסוף שנות ה-50 ייסד בירושלים את השכונה החרדית קריית מטרסדורף.
קריית מטרסדורף

רחובה הראשי של השכונה נקרא 'פנים מאירות' על שמו של הספר 'פנים מאירות' המכיל מאגר של שאלות ותשובות הלכתיות אותו חיבר הרב מאיר איזנשטט. ברחוב פנים מאירות ממוקם מקווה הטהרה של קריית מטרסדורף. אל רחוב פנים מאירות מתחבר רחוב הרב זלמן סורוצקין שהוא רחובה הראשי של שכונת אונסדורף אך הבניינים הראשונים הרחוב מוגדרים בשטחה של קריית מטרסדורף. במפגש הרחוב פנים מאירות עם כיכר הרב קליין ממשיך הרחוב ולכל אורכו הוא נקרא המ"ג, רחוב זה הוא רחובה הראשי של שכונת רוממה המורחבת.
השכונות הגובלות במטרסדורף הן שכונות אונסדורף ורוממה המורחבת. השכונה ממוקמת בסמוך לשכונות חרדיות רבות אך הן אינן בעלות גבול משותף בהן שכונות קריית בעלז, קריית צאנז ושיכון חב"ד.
בתי הכנסת המרכזיים של מטרסדורף ממוקמים בקומפלקס הבניינים של מוסדות "מענה שמחה" אשר ברחוב פנים מאירות 1. המקום מורכב מבית הכנסת "היכל שמואל" לפי נוסח אשכנז, ובית הכנסת הכולל "שטיבלאך" הנושא את אותו שם ומכונה "ספרד" על שם נוסח התפילה במקום. במקום פועל גם תלמוד תורה ותיק בשם "מענה שמחה" וכן ישיבתו של הרב יצחק יחיאל עהרנפלד שמשמש גם רבה של הקריה ישיבת בית שמואל. בסמוך למוסדות אלו ממוקם גם בית הספר של בנות חסידות ויז'ניץ.
רחובותיה של שכונת מטרסדורף, כמו גם שאר רחובותיהן של השכונות החרדיות הסובבות את מטרסדורף, נסגרים לתנועת כלי רכב בשבתות ובחגים.
הקריה כיום

חלק מהמשפחות המתגוררות בשכונה נמנה עם הזרם הליטאי מתוכן כאלה שבאו מרקע ישראלי, וכאלה שאבות המשפחה הם תלמידי הרב שיינברג שמקורן מארצות הברית.
בשנת 2022 נפתחה קבוצת וואטסאפ בשם "המטרסדורפאים", בה משתתפים כ-160 מבוגרי השכונה ילידי 1965–1990, ומועלים בה זכרונות ועדכונים מהוויי השכונה.
אחד המבנים הבולטים בשכונה הוא ישיבת תורה אור שנוסדה על ידי הרב חיים פינחס שיינברג בשנת 1960. הישיבה בולטת כמרכז תורני וכן בלטה עקב אישיותו המכובדת של ראש הישיבה.
בשכונה התגוררו ומתגוררים רבנים, ראשי ישיבות ואישי ציבור, ובהם שלמה לורינץ, אברהם יוסף לייזרזון והרב אורי זוהר.
רבה של הקריה הוא הרב יצחק יחיאל ארנפלד, ראש ישיבת בית שמואל.
מבנים מוכרים בשכונה

בית כנסת אהל דוד ואלימלך
בית אבות נווה שמחה
בית כנסת וישיבת תורה אור
קריית בנות
מוסדות 'מענה שמחה'
ישיבת בית שמואל
בית הספר 'בית יעקב מטרסדורף'
הערות שוליים

↑  א. בן שאול, הגאון ממטרסדורף עולה לאר"י, שערים, 8 במאי 1959
↑  קרית מטרסדורף תוקם בבני ברק, שערים, 11 ביוני 1959
↑  "רסקו" מנהלת מו"מ על הקמת שיכונים דתיים, חרות, 19 באוקטובר 1960
↑  קריית מאטרסדורף תוקם בירושלים, על המשמר, 21 באוקטובר 1960
↑  קריית מטרסדורף תוקם בירושלים, למרחב, 13 בנובמבר 1961
↑  במעמד אלפים נורתה אבן פינה לקריית מאטרסדורף, הצופה, 26 באפריל 1963
↑  קריית מטרסדורף בירושלים, הצופה, 6 בספטמבר 1964
| שכונות חרדיות בירושלים |
| --- | --- | --- |
| תחילת היציאה מהחומות, לפני 1890 | בית ישראל • בתי ויטנברג • מאה שערים |  |
| בנייה בתקופה הטורקית, מ-1890 | בתי אונגרין • בתי הורנשטיין • בתי ורשה • בתי נייטין • בתי ברוידא • בתי ראנד • כנסת ישראל • זיכרון משה (התחרדה) • חצר שטרויס • שכונת אחווה (התחרדה) • גבעת שאול (התחרדה) • כרם אברהם (התחרדה) • שערי חסד • רוחמה |  |
| בנייה במנדט הבריטי | בתי מונקאטש • גאולה • מחניים • סנהדריה • שיכון פאג"י • תל ארזה (התחרדה) • בית וגן (התחרדה) • מקור ברוך (התחרדה) |  |
| בנייה ישראלית לפני מלחמת ששת הימים | קריית אונסדורף • קריית מטרסדורף • קריית צאנז • קריית שומרי אמונים • שיכון חב"ד • שמואל הנביא (התחרדה) • כרם • רוממה (התחרדה) |  |
| בנייה ישראלית אחרי מלחמת ששת הימים | גבעת משה • הר נוף • קריית איתרי • סנהדריה המורחבת • נוה יעקב מזרח • עזרת תורה • קריית בעלז • רמת אשכול (התחרדה) • רמות פולין • רמת שלמה • רמות אלון (התחרדה)  |  |
שכונות ירושלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462428305171
רגיוסלקטיביות

תגובה כימית היא רגיוסלקטיבית אם היא נוטה להתרחש באזור מסוים במולקולה יותר מבאזור אפשרי אחר.
מקור השם רגיוסלקטיביות הוא בצירוף המילים באנגלית אזור (region) ובררני (selectivity). רגיוסלקטיביות עשויה לנבוע ממנגנון התגובה, כפי שקורה בסיפוחים המתרחשים על פי כלל מרקובניקוב, או כתוצאה מהעדפה תרמודינמית של אחד מן התוצרים, כפי שקורה בתגובות אלימינציה על פי כלל זייצב. רגיוסלקטיביות חשובה ביותר בסינתזה כימית, מכוון שהיא מאפשרת קבלה של תוצר עיקרי מסוים וידוע מראש, ללא תגובות צדדיות הפוגעות ביעילות ובניצולת.
רב חן

סמליל החברה
שלט בית הקולנוע ששכן בקניון לב העיר בראשון לציון.
קולנוע חן (רב חן) בתל אביב
רב חן היא רשת בתי קולנוע בישראל בבעלות חברת "תיאטראות ישראל".
לרשת ארבעה בתי קולנוע מרובי אולמות בגוש דן: בתל אביב, גבעתיים וקריית אונו, ובית קולנוע נוסף במודיעין-מכבים-רעות.
לרשת עוד שישה בתי קולנוע (מגה-פלקס) הקרויים "פלאנט" ברמת גן, חיפה, ראשון לציון, ירושלים, באר שבע וזכרון יעקב.
היסטוריה

בשנת 1981 אושרה תוכנית להסבת קולנוע "חן" שבכיכר דיזנגוף בתל אביב, שבו אולם גדול יחיד, למבנה של חמישה אולמות קולנוע. הקולנוע נפתח בשנת 1982 וזכה לכינוי "רב חן". הכיסאות המרופדים בקולנוע רב חן היו חידוש בישראל. הקולנוע זכה להצלחה רבה ובעקבותיו הוקם קולנוע דומה בקניון איילון שנפתח ביולי 1985. קולנוע זה זכה לכינוי "רב גן". לאחר מכן נפתחו ברשת בתי קולנוע נוספים, חלקם שעברו הסבה מבתי קולנוע ישנים וחלקם שנבנו מלכתחילה כמרובי אולמות.
החל משנת 2002 נסגרו רבים מבתי הקולנוע של הרשת. בתי קולנוע שנסגרו כוללים את: רב חן אשקלון, רב חן אשדוד, רב חן כרמיאל, רב חן עפולה, רב חן רמת גן במגדלי אואזיס, רב חן נתניה, רב חן מעלה אדומים, רב חן ירושלים, רב חן מרכז הקונגרסים חיפה, רב חן לב המפרץ חיפה בקניון לב המפרץ (בהמשך הפך ל״יס פלאנט חיפה״), רב חן חורב חיפה בקניון מרכז חורב, רב חן באר שבע בקניון הנגב, רב חן אור עקיבא בקניון אורות, רב חן יהוד בקניון סביונים, רב חן ראשון לציון, רב חן מגדל האופרה בתל אביב, רב חן קניון בת ים, רב חן גת בתל אביב, רב חן רחובות בקניון רחובות, ורב חן פתח תקווה בקניון הגדול.
בשנת 2006 עבר בית הקולנוע רב חן רמת גן בקניון איילון לתת-רשת הקרויה "יס פלאנט", ובשנת 2008 עבר לתת-רשת זו קולנוע רב חן לב המפרץ בקניון לב המפרץ בחיפה. בשנת 2012 נפתח קולנוע שלישי, חדש, בתת-רשת זו, במערב ראשון לציון. ב-13 באוגוסט 2015 נפתח "יס פלאנט" בירושלים ועם פתיחתו נסגר סניף רב חן בעיר.
ב-26 במאי 2016 נפתח בית הקולנוע החמישי בתת-הרשת "יס פלאנט" (כיום פלאנט) בבאר שבע.
היסטוריה > הפיגוע בקולנוע חן תל אביב

ב-11 בדצמבר 1974 מחבל נכנס לאולם קולנוע חן תל אביב, ישב בשורה האחרונה והחל להשליך רימוני יד על הקהל שהיה באולם. 58 צופים נפגעו, ושני צופים נהרגו במקום. גם המחבל נהרג.
הערות שוליים

↑  מרכז קולנוע במקום קולנוע חן בת"א, דבר, 25 במרץ 1981
↑  יצחק בן חורין, הכנסת תדון על סגירת מוקדי הבידור בת"א, מעריב, 1 בדצמבר 1982
↑  תל אביב, מעריב, 10 באפריל 1986
↑  עירית שמגר, הערב פתיחת קולנוע רב גן, מעריב, 10 ביולי 1985
↑  ליאור לרנר, הבאר שבעים נפרדים מקולנוע 'רב חן' המיתולוגי, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 14 במרץ 2010
↑  יניב דהרי, אחרי חדרה - גם באור עקיבא לא יהיה קולנוע, mynet חדרה, 4 באוקטובר 2009
רדיו נור

| --- | --- |

 פרטי התחנה
 שפה:  ערבית
 מדינה:  לבנון לבנון
 בעלות:  קבוצת התקשורת הלבנונית (חזבאללה)
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 אתר התחנה
רדיו נור (ערבית: اذاعة النور, תעתיק מדויק: אד'אעת אלנור, מילולית: "רדיו האור") היא תחנת הרדיו של חזבאללה, המשדרת מלבנון.
תחנת הרדיו "רדיו נור", שופרו של ארגון חזבאללה, משדרת בערבית מביירות. היא החלה בפעילותה ב-9 במאי 1988 בסיוע משמרות המהפכה האיראניים, ושידוריה נמשכים עד היום. בראשית דרכה היו לתחנה שמות שונים: "צַוְת אלאסְלָאם" (קול האסלאם), "צות אלאימָאן" (קול האמונה) או "צות אלמֻסְתָצְ'עָפֶין" (קול המדוכאים). המוטו של התחנה הוא: "רדיו נור, הראשון להשמיע ולומר"
כרוב התחנות הלבנוניות, חלק גדול מהשידורים מוקדש לחדשות. בכל יום משודרות חמש מהדורות חדשות מורחבות, וביתר הזמן קיצורי חדשות בכל שעה עגולה, בנוסף לשידור מקביל של מהדורות החדשות המרכזיות בערוץ אל-מנאר. התחנה מקדישה חלק מזמן השידורים לתוכניות העוסקות בענייני דת, בדגש על מושגי ההקרבה והמוות במסגרת הלוחמה נגד האויב, למשל פינה הסוקרת קורות חיים של מחבלים שנהרגו, או שנפלו בשבי.
על פי מיקום המרכזים המסחריים המפרסמים ברדיו ניתן להסיק כי התחנה פופולרית במיוחד בפרבר הדרומי של ביירות ובאזור דרום לבנון, בעיקר א-נבטיה – אזורים שיעיים מובהקים.
בישראל ניתן לקלוט את שידורי התחנה בתדרים 91.7 - 92.2 FM (בעיקר בתדר 92.2).
ביולי 2006 תקפה ישראל את משרדי רדיו נור ואת משרדי אל-מנאר כחלק ממלחמת לבנון השנייה.
ראו גם

חזבאללה
אל-מנאר
לקריאה נוספת

שמעון שפירא, חזבאללה בין איראן ולבנון, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2000 (עמ' 145).
הערות שוליים

↑  רויטרס‏, צה"ל הפציץ את תחנת הרדיו של חיזבאללה, באתר וואלה, 14 ביולי 2006
קשתית

ערך זה עוסק באיבר בעין. אם התכוונתם לדג, ראו .
| --- | --- |

קשתית אחת בצבע ירוק-שקד והשנייה חומה - הטרוכרומיה
 שיוך:  ענביה 
 אספקה עורקית:  עורקים ריסניים אחוריים ארוכים, עורקים ריסניים קדמיים 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1012) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  iris 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A15.2.03.020 
 TA2 (2019):  6753 
 FMA:  58235 
 קוד MeSH:  A09.371.894.513 
 מזהה MeSH:  D007498 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0022077 
 
קשתית היא איבר בעין המקיף את האישון. האישון מתרחב ומתכווץ על ידי התרחבות והתכווצות של הקשתית.
צבע הקשתית עשוי להשתנות מאדם לאדם בטווח הנע בין חום ושחור לירוק, כחול, תכלת, אפור, ענבר וחום בהיר. קשתית בצבע סגול היא נדירה ביותר (סמלה המסחרי של אליזבת טיילור). את צבע הקשתית המדויק קובעת רמת הפיגמנט מלנין.
תופעת ההטרוכרומיה, בה לקשתית יש צבע שונה בכל עין או שחלקים מהקשתית צבועים בצבע שונה באותה העין, נדירה בבני אדם. תופעה זו יכולה להיות מולדת או להוות תסמין לפגיעה או מחלה.
שמה של הקשתית ניתן לה משום שהיא צבעונית כמו הקשת בענן. שמה באנגלית הוא איריס (iris) אשר הייתה אלת הקשת בענן.
צבעה וצורתה של הקשתית ייחודיות לכל אדם והן משמשות לזיהוי בדומה לטביעת אצבעות. בניתוחי לייזר לתיקון הראייה זיהוי הקשתית משמש כדי לוודא שהניתוח מבוצע באדם הנכון ובעין הנכונה.[דרוש מקור]
שינוי צבע הקשתית

ישנן שתי שיטות עיקריות לשינוי צבע העין.
הראשונה היא השתלת קשתית סינתטית. ניתוח זה כרוך בסיכונים ובוצע רק על מאות בודדות של מטופלים ברחבי העולם.
השנייה היא קילוף בלייזר של שכבות הפיגמנט בקשתית וחשיפת הצבע הבהיר יותר.
כיום ניתוחים קוסמטיים אלו לא מומלצים על ידי רופאי עיניים לאנשים עם ראייה בריאה היות שיש סיכונים לראייה.
קשת דרווין

| --- | --- |

קשת דרווין לפני קריסתה. נובמבר 2008
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  1°40′19″N 91°59′27″W﻿ / ﻿1.671986°N 91.990725°W﻿ / 1.671986; -91.990725
 נתונים מדיניים
 מדינה:  אקוודור אקוודור
 אזור זמן:  UTC -6
  (למפת איי גלאפגוס מוגדלת) פוארטו בקריסו מורנו האוקיינוס השקט פוארטו איורה איסבלה פרננדינה סנטיאגו סנטה קרוס סן קריסטובלקשת דרווין(למפת איי גלאפגוס רגילה) פוארטו בקריסו מורנו האוקיינוס השקט פוארטו איורה איסבלה פרננדינה סנטיאגו סנטה קרוס סן קריסטובלקשת דרווין
 
קשת דרווין הייתה קשת סלע טבעית מפורסמת, ששכנה דרומית-מזרחית לאי דרווין (אנ') שבארכיפלג איי גלאפגוס באוקיינוס השקט, עד לקריסת חלקה העליון כתוצאה משחיקה טבעית ב-17 במאי 2021, קריסה שהותירה שני עמודים עצמאיים.
מקור השם

הקשת נקראה על שמו של חוקר הטבע המפורסם צ'ארלס דרווין, שפיתח את תורת האבולוציה שלו, בעזרת חקר הצמחייה ובעלי החיים הנדירים שבאיים.
האתר

הקשת ניצבה בקצה הצפוני ביותר של איי גלאפגוס, הנמצא 965 ק"מ מערבית לאקוודור. אלה איי סלע וולקני, המזדקרים מתוך הים באמצע האוקיינוס. באזור קשת דרווין וסביבה ישנו עושר של להקות ענק של דגים, מאות פטישנים, חבורות של עטלפי ים ומחבטנים וגם מספר גבוה של כרישי לווייתן, המבקרים באיים אלו. ספינות השיט הרגילות לא מגיעות לאיים, אלא רק ספינות צוללים כחלק מספארי צלילה במקום.
הערות שוליים

↑  רויטרס, קרסה קשת דרווין המפורסמת באיי גלאפגוס, באתר ynet, 20 במאי 2021
↑  Galapagos Islands: Erosion fells Darwin's Arch, BBC, ‏18 במאי 2021
ערך זה הוא קצרמרבנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קאם ניוטון

| --- | --- |

 לידה:  11 במאי 1989 (בן 35) אטלנטה, ארצות הברית 
 לאום:  ארצות הברית
 עמדה:  קוורטרבק
 גובה:  1.96 מטר
 משקל:  112 קילוגרם
 מספר:  1
 מכללה:  אוניברסיטת אובורן
 דראפט:  דראפט ה-NFL‏ 2011, קרוליינה פנתרס, סבב 1, מספר 1
 קבוצות כשחקן
 2011–2019 2020 2021:  קרוליינה פנתרס ניו אינגלנד פטריוטס קרוליינה פנתרס
 הישגים כשחקן
 MVP של ה-NFL‏ (2015)  שחקן ההתקפה של השנה (2015)  3 פעמים נבחר למשחק הפרו בול (2011, 2013, 2015)  אול פרו (2015)  רוקי השנה בהתקפה (2011)  גביע הייזמן (2010)
 
קאם ניוטון, 2011
קאם ניוטון (באנגלית: Cam Newton; נולד ב-11 במאי 1989) הוא שחקן פוטבול אמריקאי ששיחק בליגת ה-NFL. כשחקן קרוליינה פנתרס נבחר ל-MVP ולשחקן ההתקפה של עונת 2015 ב-NFL.
ביוגרפיה

ניוטון נולד באטלנטה שבג'ורג'יה, בנם של ג'קי וססיל ניוטון. אחיו ססיל אף הוא שחקן פוטבול מקצועני ששיחק בליגת ה-NFL.