stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי זמביה–קניה
אנרגיה

שתי המדינות חתמו על מזכר הבנות על מנת לחבר את רשתות האנרגיה שלהן יחד עם טנזניה. המזכר נועד לחבר את רשת החשמל של מזרח אפריקה עם זו של דרום אפריקה. המזכר שווה 1.2 מיליארד דולר.
יעקב בן דניאל

יעקב בן דניאל (נולד ב-1932) הוא לשעבר ראש עיריית קריית אתא בין השנים 1983–1989.
ביוגרפיה

בן דניאל נולד בנאסריה שבעיראק, שבעה קילומטרים בלבד מאור כשדים התנ"כית. הוא למד בבית הספר הממלכתי המקומי והמשיך בתיכון היהודי בבגדאד.
ב-1951 עלה לישראל בגפו ובעקבות חבר הגיע לכפר אתא. התגייס לצה"ל, שם שרת בגדוד 13 של חטיבת גולני. עם שחרורו הגיע למעברת כפר אתא שם התגוררו בני המשפחה שעלו בינתיים לישראל. תעודותיו כבוגר תיכון סייעו לו לקבל עבודה כפועל בבית החרושת אתא.
בפעילותו הציבורית החל עם היבחרו להנהלת קופת התגמולים במפעל. בשנת 1957 כשפרצה השביתה הגדולה בבית החרושת היה בן דניאל דוברם של השובתים. לאור פועלו ב"שביתה הגדולה" נבחר לוועד העובדים. בשנת 1959 נבחר לתפקיד מזכיר ההסתדרות בעיר וכיהן בתפקידו עד שנת 1974. הוא דאג לעצמאותו הכלכלית של הסניף, הקים אצטדיון כדורגל, טיפח את קבוצות הספורט ובנה את בית ההסתדרות ברחוב רמז, בית מועד בקריית בנימין וקן הנוער העובד בכפר אתא.
בשנת 1965 נבחר למועצת העיר וקיבל את תיק החינוך. ארבע שנים אחר כך כבר היה לסגן ראש העיר וניהל את החינוך והקמת חטיבות הביניים בעיר.
בין השנים 1983–1989 כיהן כראש עיריית קריית אתא, הקים את המתנ"ס העירוני ובנה את מרכז הספורט בגבעת הרקפות. באוגוסט 1984 הוצאו כל עובדי העירייה לחופשה בשל חוב של 600 מיליון שקל, חוב שלא איפשר לעירייה לתפקד. העובדים יצאו לשביתה כללית וחסמו את הכניסה לעיר. לאחר כשנתיים הצליח לאזן את התקציב של העיר. בתקופתו קרסו המפעלים בעיר: אתא, צבע וכרמל, שלא באשמתו.
הערות שוליים

↑  חדשות חיפה והגליל: כפר אתא, מעריב, 16 בדצמבר 1965
↑  יהודה גורן, "מועצת קרית-אתא נמצאת בפשיטת רגל", מעריב, 13 במרץ 1984
↑  ראובן בן צבי, עירית קרית-אתא מושבתת: 600 העבדים הוצאו לחופשה-מאונס, מעריב, 13 באוגוסט 1984
↑  ראובן בן צבי, קרית-אתא דחתה הצעה לקבל 50 מליון שקל, מעריב, 15 באוגוסט 1984
↑  יהודה גורן, בעירית קרית-אתא העובדים חוסמים הכניסה לעיר, מעריב, 22 באוגוסט 1984, תמונה של יעקב בן דניאל
↑  דוד זוהר, הכבשה השחורה של הקריות, מעריב, 13 בספטמבר 1989
יחסי זמביה–ספרד

| יחסי זמביה–ספרד |
| --- | --- |
זמביה: ספרד


זמביה: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
752,618: 505,370
אוכלוסייה
21,464,355: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
28,163: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,312: 32,996
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי זמביה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין זמביה וספרד.
יחסים דיפלומטיים

היחסים  עם ספרד נחשבים לבביים, אך מכיוון שאין לה תוכנית שיתוף פעולה דו-צדדית ואין לה שגרירות קבועה, היחסים מוגבלים ומתקיימים כחלק מהיחסים עם האיחוד האירופי עם המדיניות של הסכם קוטונו, דיאלוג ארט 8 ותוכנית שיתוף הפעולה של ה-XI EDF, שספרד היא התורמת החמישית שלה.
יחסים כלכליים

בשנת 2015, היצוא הספרדי לזמביה גדל ב-63.15% ואילו היבוא עלה ב-163.85% בהשוואה לשנת 2014. היצוא הסתכם בכ-15 מיליון אירו, והיבוא ל-9 מיליון אירו.
שיתוף פעולה

ספרד מחויבת לפיתוח של המדינה האפריקנית באמצעות האו"ם והקרן האירופית לפיתוח של האיחוד האירופי, אשר ספרד היא התורמת הגדולה החמישית.
עבודת המיסיונרים הספרדים מתמקדת בזמביה בתחום הבריאות. מספר גדול של מיסיונרים ספרדיים מבצעים מזה עשרות שנים משימה של חיזוק והכשרה של אנשי בריאות בבתי חולים בפאתי הבירה.
נציגויות דיפלומטיות

זמביה מיוצגת בספרד באמצעות שגרירותה בפריז, צרפת, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד במדריד.
ספרד מיוצגת בזמביה באמצעות שגרירותה בהרארה, זימבבואה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בלוסקה.
יעקב מילגרום

| --- | --- |

 לידה:  1 בפברואר 1923 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  5 ביוני 2010 (בגיל 87) ירושלים 
 ענף מדעי:  מדעי היהדות 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  ברוקלין קולג'  בית המדרש לרבנים באמריקה 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 
יעקב מילגרום (באנגלית: Jacob Milgrom;‏ 1923 - 5 ביוני 2010) היה חוקר מקרא יהודי אמריקני ורב קונסרבטיבי. תרומתו העיקרית של מילגרום לחקר המקרא הייתה בתחום הפולחן. למרות שהוא קיבל את השערת התעודות, בניגוד למיסדי ביקורת המקרא, מילגרום סבר כי המקורות הללו היו חלק מהתפתחות רצופה מן המקור הכהני (P), לספר הקדושה (H), לתורתו הפולחנית של הנביא יחזקאל, לתפיסות של כת קומראן ולגישות שבמשנה ובתלמודים. הוא גם הקדים את המקור הכהני וספר הקדושה וסבר שהם נכתבו כבר בימי בית ראשון. מסקנה זו נובעת, לדעתו, מניתוח לשון המקורות; גם בכך הוא חלק על מייסדי ביקורת המקרא - ובמיוחד על ולהאוזן - שביססו את תיארוך המקורות על הנחות של התפיסה ההיסטורית של הגל.
ביוגרפיה

את רוב שנות המחקר שלו עשה במחלקה ללימודי המזרח הקרוב של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי. נודע עבור פירושו לספר ויקרא בסדרת Anchor Bible ומחקר דיני הטומאה והטהרה שבתורה ובמגילות מדבר יהודה. בשנת 1994 פרש לגמלאות ועלה לישראל יחד עם אשתו ג'ו.
מספריו

יעקב מילגרום, ויקרא : ספר הפולחן והמוסר, מוסד ביאליק 2014
Studies in Levitical Terminology. Berkeley: Univ. of California Press, 1970. ISBN 0-520-09308-9.
Studies in Cultic Theology and Terminology. E.J. Brill, 1983. ISBN 90-04-06864-3.
Pomegranates and Golden Bells: Studies in Biblical, Jewish, and Near Eastern Ritual, Law, and Literature. Winona Lake, Ind.: Eisenbrauns, 1995. ISBN 0-931464-87-0.
The JPS Torah Commentary: Numbers. Philadelphia: Jewish Publication Society, 1996. ISBN 0-8276-0329-0.
Leviticus 1-16. New York: Anchor Bible, 1998. ISBN 0-385-11434-6.
Leviticus 17–22. New York: Anchor Bible, 2000. ISBN 0-385-41255-X.
Leviticus 23–27. New York: Anchor Bible, 2000. ISBN 0-385-50035-1.
Leviticus: A Book of Ritual and Ethics. Minneapolis: Fortress Press, 2004. ISBN 0-8006-9514-3
הערות שוליים

↑  B.Sommer, Reclaiming the Bible as a Jewish Book: The Legacy of Three Conservative Scholars (Yochanan Muffs, Moshe Greenberg, and Jacob Milgrom) (עמ' 32 - 36), Zeramim (באנגלית אמריקאית)
↑   ישי רוזן-צבי, מבוא למערכת הקורבנות הישראלית, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2014
יצחק ניר (שייט)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בדצמבר 1940
 פטירה:  8 ביוני 2012 (בגיל 71)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 משקל:  85 ק"ג 
 גובה:  1.96 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  שיט
 תת-ענף:  ההולנדי המעופף
 מועדון:  הפועל שדות-ים
 
יצחק ניר (18 בדצמבר 1940 - 8 ביוני 2012) היה שייט עבר ישראלי. הוא התחרה לאורך הקריירה במפרשית מדגם ההולנדי המעופף.
ניר ושותפו יאיר מיכאלי היו השייטים הישראלים הראשונים שהשתתפו במשחקים האולימפיים.
קריירה

באפריל 1972, ניר ושותפו יאיר מיכאלי השתתפו בתחרות בינלאומית למפרשיות מדגם ההולנדי המעופף, שם הם השיגו את הקריטריון האולימפי לאולימפיאדת מינכן 1972 וזכו להיות השייטים הישראלים הראשונים שמשתתפים במשחקים האולימפיים.
יחד עם יאיר מיכאלי, ניר ייצג את ישראל באולימפיאדת מינכן בתחרות המפרשיות מדגם ההולנדי המעופף (אנ'). השיוטים התקיימו בחופי העיר קיל, 900 קילומטרים ממינכן. מיכאלי וניר השתתפו בשישה שיוטים אך לא לקחו חלק בשיוט השביעי והאחרון עקב טבח הספורטאים במינכן. הם סיימו במקום ה-26. לאחר הטבח ממשלת ישראל החליטה לפרוש מהמשחקים ולהחזיר לארץ את הספורטאים הנותרים. ניר, מיכאלי וההלך הישראלי שאול לדני רצו להישאר עד טקס הנעילה של המשחקים, כדי להראות שהם לא עוזבים "עם הזנב בין הרגליים", אך בסופו של דבר נאלצו להסכים לדרישת הממשלה.
הערות שוליים

1 2  פרופיל וסטטיסטיקות באתר sports-reference.com
1 2  אריה לבנת, ‏ "1972: The Unfinished Sailing Competition", ‏ 9 במרץ 2012, הארץ
↑  תוצאות דגם ההולנדי המעופף, מינכן 1972, אתר 'Sports Reference'
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת מינכן (1972)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אסתר רוט-שחמורוב • שאול לדני |  |
|  היאבקות | אליעזר חלפין • מרק סלבין • גד צברי |  |
|  הרמת משקולות | דוד ברגר • זאב פרידמן • יוסף רומנו |  |
|  סיף | דן אלון • יהודה וינשטיין |  |
|  קליעה | הנרי הרשקוביץ • זליג שטרוך |  |
|  שחייה | שלומית ניר |  |
|  שיט | יאיר מיכאלי • יצחק ניר |  |
יצחק נרקיס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במרץ 1896 א' בניסן ה'תרנ"ו פולין
 פטירה:  23 בדצמבר 1955 (בגיל 59) ח' בטבת ה'תשט"ז ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 צאצאים:  עוזי נרקיס
 
יצחק נרקיס (15 במרץ 1896 – 23 בדצמבר 1955) היה מנהל הוצאת הספרים "בני בצלאל" ויו"ר הוועד של "בית הנכות בצלאל".
ביוגרפיה

יצחק נרקיס נולד בפולין בשנת 1896 בבית ציוני. בנעוריו החל לעבוד כדי לעזור בפרנסת המשפחה. בשנת 1920 עלה לארץ ישראל והיה מסוללי כביש טבריה-צמח. לאחר מכן עבד בנגרות בירושלים. הוא התמנה לנהל את "התערוכה התמידית" של "בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות" והקים את הוצאת הספרים "בני בצלאל", שפעלה עד סוף שנות ה-20 ושהדפיסה ספרים של אמני בצלאל בהם זאב רבן, בוריס שץ ואחרים. בנוסף, ההוצאה הרבתה להוציא לאור גלויות ועליהן יצירות של אמני בצלאל. לאחר מכן שימש כיו"ר הוועד של "בית הנכות בצלאל".
ב-1939 נבחר על ידי תושבי השכונות "נוה בצלאל" ו"נחלת צדוק" לנציגם בתור מוכתר.
נפטר ב-23 בדצמבר 1955 לאחר מחלה קשה ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
בנו היה עוזי נרקיס, אלוף פיקוד המרכז במלחמת ששת הימים, וגיסו היה מרדכי נרקיס.
הערות שוליים

↑  אסופת זכרון לזכר ר' מנחם אמתי, מנחם ירושלים, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  יצחק נרקיס באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007525242305171  VIAF: 308282901   WorldCat (עם VIAF): 308282901 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יצחק ניסן

יצחק ניסן (נולד ב-29 באוקטובר 1945) שימש כמנכ"ל ונשיא התעשייה האווירית לישראל.
ביוגרפיה

ניסן החל לעבוד בתעשייה האווירית ב-1978, כמהנדס מערכות עסק בתחום פיתוח מערכות התקיפה העיקריות של ספינות חיל הים. בשנים 1995–2002 ניהל את מפעל מבת של החברה, העוסק בין השאר בפיתוח מערכות טילים נגד טנקים, חימוש מונחה מדויק, מערכות נשק ימיות וכן משמש קבלן ראשי לתוכניות החלל הלאומיות של מדינת ישראל. בתקופתו כמנהל המפעל זכה בפרס התעשייה ב-2001. ב-2002 מונה לסמנכ"ל החברה ומנהל חטיבת מערכות טילים וחלל.
בפברואר 2006 מונה למנכ"ל החברה בעקבות פרישתו של משה קרת. בתקופת כהונתו גייסה החברה כספים ב-2007, לראשונה באמצעות הנפקת אג"ח סחירות בבורסה לניירות ערך בתל אביב ובכך הפכה לחברה מדווחת הכפופה לכללי השקיפות של הרשות לניירות ערך. בין העסקאות הבולטות של החברה בניהולו הייתה עסקת מכירת אמצעי לחימה למשרד ההגנה של הודו בהיקף של כ-1.4 מיליארד דולר וחוזה עם מדינה אסייאתית בהיקף של כ-1.1 מיליארד דולר, בשנים אלו נקלטו בחברה 4,000 עובדים חדשים ו-1,600 יצאו לפרישה מוקדמת במהלך שהוביל בתיאום עם ועד העובדים, הכנסות החברה גדלו מ-2.3 מיליארד דולר ב-2002 ל-3.1 מיליארד ב-2010. לאחר שש שנים בתפקיד, הודיע ניסן ב-2012 על פרישתו.
לאחר פרישתו הקים יחד עם חזי בצלאל את חברת "מטאור אירוספייס" העוסקת בפיתוח כלים בלתי מאוישים.
ניסן בעל תואר ראשון (B.Sc) ותואר שני (M.Sc) בהצטיינות בהנדסת אלקטרוניקה ומכ"ם מאוניברסיטת וושינגטון בסיאטל. דוקטור לשם כבוד מהטכניון בשנת 2012. מתגורר בתל אביב, נשוי ואב לשניים.
הערות שוליים

↑  יובל אזולאי, ‏חשיפה: החברה הביטחונית של חזי בצלאל ויצחק ניסן, באתר גלובס, 5 בפברואר 2015
| ראשי התעשייה האווירית לישראל |
| --- | --- | --- |
| יושבי ראש החברה | מיכאל פירון • ישראל סחרוב • דוד עברי • מרדכי הוד • צבי צור • יאנוש בן גל • אורי אור • יאיר שמיר • דב בהרב • רפי מאור • הראל לוקר • עמיר פרץ |  |
| מנהלים כלליים | אל שווימר • גבריאל גידור • מאיר דביר • נמרוד שלום אריאב • משה קרת • יצחק ניסן • יוסי וייס • נמרוד שפר • בועז לוי |  |
ילד מזדקן

| --- | --- |
 סינגל בביצוע כוורת
 מתוך האלבום סיפורי פוגי
 יצא לאור:  1973
 סוגה:  רוק
 שפה:  עברית
 אורך:  3:11
 חברת תקליטים:  הד ארצי 
 כתיבה:  אלון אולארצ'יק
 לחן:  דני סנדרסון
 
"ילד מזדקן" הוא שיר של להקת כוורת מאלבומה הראשון "סיפורי פוגי" שיצא בשנת 1973.
כתיבת השיר

במקור הופיע השיר ב"פינות פוגי" שהקליטו דני סנדרסון, מאיר פניגשטיין, אלון אולארצ'יק וגידי גוב לתוכנית "ממנו אלייך" של דורי בן זאב בגלי צה"ל. בגרסה זו נקרא השיר "פוגי מתחשמל" והיה חלק מתיאור עלילותיו הדמיוניות של פוגי בהומור נונסנס:
”פוגי מתחשמל


פוגי מקבל


כל מיני אלקטרוואטים בגופו”
כאשר פנתה כוורת בשנת 1973 להקליט את אלבומה הראשון על בסיס הקלטותיה המוקדמות, טען אולארצ'יק כי לחן השיר טוב מכדי ללוות טקסט הומוריסטי וכתב לשיר מילים חדשות, תחת השם "ילד מזדקן".
כתיבת השיר > מילות השיר

שם השיר ניתן לו על פי שורתו הראשונה, המנוסחת כאוקסימורון. על אף אווירתו הקלילה של שאר האלבום, שיר זה הוא בעל אופי רציני ונטול משחקי מילים או רמיזות הומוריסטיות. על אף פער זה, כוללים גם שירים נוספים באלבום כדוגמת "שירות עצמי" ו"ביום ובלילה" אווירה של ספקות וכישלונות, אך אלו עטופים בלשון קלילה יותר.
פתיחת השיר, המשמשת גם כפזמון, מתארת אדם, בוגר על פי גילו, המתקשה להתנהג כמצופה ממנו וממשיך להתנהג כילד:
”ילד מזדקן


ילד מתקלקל


לומד את הפרנציפ


רק אחרי שהוא נופל”.
שני בתי השיר מתארים את קשיי הילד ואת כישלונו לעמוד בציפיות הוריו והחברה ולנהוג כאדם בוגר. בסוף השיר פונה הילד בגוף ראשון אל אימו ומבקש את תמיכתה ברצונו להישאר ילד:
”קחי אותי בצד


דברי איתי לבד


אני רוצה לבנות


קוביות על המרבד”.
ייאושו וכישלונו של הילד ניכרים גם בהוריו, והשיר מסכם:
”אמא מסכנה”.
ביצוע השיר

באלבום "סיפורי פוגי" הסולן בשיר הוא גידי גוב. בהתייחס לשיר זה, סיפר גוב כי הושפע בסגנון השירה מסגנון הביצוע של אלי מגן בלהקת אחרית הימים ובשירים נוספים. כמו שירים רבים באלבום זה של כוורת, זכה גם "ילד מזדקן" להצלחה רבה והפך לאחד מלהיטיה הבולטים.
לשיר הוקלטו מספר גרסאות כיסוי. מחבר השיר אלון אולארצ'יק הקליט אותו עבור אלבום הסולו הראשון שלו, "אולארצ'יק", משנת 1985 ובשנת 1995 ביצעו את השיר גידי גוב, אולארצ'יק ואביב גפן בתוכנית לילה גוב. בשנת 1989 הקליט את השיר יהודה פוליקר בהופעה יחד עם גידי גוב וביצוע הופעה של גוב לבדו נכלל באלבומו "דרך ארץ: הופעה" משנת 1988.
אריק איינשטיין ביצע את השיר באלבום "עבודה עברית - מחווה לחמישים שנות יצירה מקורית" משנת 1998.
בשנת 2010 הוציא הזמר עידן עמדי גרסת כיסוי של השיר במסגרת התכנית כוכב נולד ובמסגרת חמישים שנות יצירה מאת דני סנדרסון.
להקת כנסיית השכל ביצעה את השיר יחד עם התזמורת האנדלוסית אשקלון במסגרת פרויקט של גלי צה"ל במלאת 40 שנה לצאת "סיפורי פוגי" בשנת 2013.
כמו כן ביצעו את השיר אומנים נוספים, ביניהם חמי רודנר, אבי סינגולדה, רפי גינת, מוש בן ארי וג'יין בורדו.
אהוד בנאי, בשירו "מהרי נא" ("הילד בן שלושים") מתאר מצב דומה של אדם מבוגר המיואש מחייו הבוגרים, חוזר אל בית הוריו ומייחל לקרבתה של אימו.
הערות שוליים

↑  צליל מכוון | פרק 1 - שיר בכיף, הצליל של ההומור, נבדק ב-2022-07-09
↑   רום אטיק וניר גורלי, ילד מזדקן - כוורת, בפודקאסט "שיר אחד", 27 באפריל 2020
| דני סנדרסון |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | גודל טבעי (1982) • חף מפשע (1984) • חכם על קטנים (1987) • קופץ לשניה (1991) • מת לבכות 2 (1994) • הלא נודע (1997) • תולדות המים (2001) • קונגו בלו (2005) • לא יפריד דבר (2009) • מכאן הדרך (2017) |  |
| אלבומי הופעה | Black&White (2004) |  |
| אוספים ומארזים | הטובים לטיס - נבחרת שירים (1992) • המיטב (2006) • האלבומים המקוריים (2008) |  |
| הרכבים | להקת הנח"ל • כוורת • גזוז • דודה |  |
| שירים | ילד מזדקן (1973) • נתתי לה חיי (1974) • הבלדה על ארי ודרצ'י (1974) • גוליית (1975) • אצל הדודה והדוד (1987) • זה הכל בשבילך (1991) |  |
| הצגות | נתתי לה חיי (2011) |  |
יחסי אוזבקיסטן–מרוקו

| יחסי אוזבקיסטן–מרוקו |
| --- | --- |
אוזבקיסטן: מרוקו


אוזבקיסטן: מרוקו
שטח (בקילומטר רבוע)
447,400: 446,550
אוכלוסייה
36,534,946: 38,168,990
תמ"ג (במיליוני דולרים)
90,889: 141,109
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,488: 3,697
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אוזבקיסטן–מרוקו הם היחסים הדיפלומטיים בין אוזבקיסטן למרוקו.
סקירה כללית

אוזבקיסטן כוננה יחסים דיפלומטיים עם מרוקו ב-11 באוקטובר 1993. ב-27 בספטמבר 2019, טשקנט אירחה את סבב ההתייעצויות הראשון בין סוכנויות החוץ של הרפובליקה של אוזבקיסטן וממלכת מרוקו. את המשלחות הובילו סגן שר החוץ של אוזבקיסטן דילשוד אחטוב ושר החוץ ושיתוף הפעולה הבינלאומי של מרוקו מוניה בוצ'טה. הצדדים בחנו את המעמד והסיכויים של יחסי אוזבקיסטן–מרוקו במתכונת דו-צדדית ובמסגרת האו"ם, הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי וארגונים בינלאומיים אחרים. במפגש נדונו סוגיות של מיסוד נוסף של שיתוף הפעולה, לרבות הקמת ועדה בין-ממשלתית לשיתוף פעולה סחר וכלכלי, הגברת הסחר ההדדי, משיכת השקעות של חברות מרוקאיות מובילות ביישום פרויקטים מבטיחים באוזבקיסטן. הצדדים שקלו הצעות ליצירת שיתוף פעולה בין מוסדות מדעיים של אוזבקיסטן ומרוקו בתחום חקר המורשת האסלאמית. בפרט, אושר עניין הדדי בהשתתפות מומחים מרוקאים בפעילויות של מרכז המחקר הבינלאומי אימאם אל-בוכרי בסמרקנד והמרכז לציוויליזציה אסלאמית בטשקנט. בעקבות השיחות נחתמו פרוטוקול להתייעצויות ושיתוף פעולה בין סוכנויות החוץ של שתי המדינות ומזכר הבנות בין האוניברסיטה לכלכלה ודיפלומטיה העולמית והאקדמיה המרוקאית ללימודים דיפלומטיים.
נציגויות דיפלומטיות

אוזבקיסטן מיוצגת במרוקו באמצעות שגרירות הפועלת בריאד, ערב הסעודית.
מרוקו אינה מיוצגת באוזבקיסטן לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
ילוסטון (נהר)

| --- | --- |
מפל הילוסטון התחתון, על נהר הילוסטון
מפל הילוסטון התחתון, על נהר הילוסטון
 מידע כללי
 אורך:  1,080 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  365 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  182,300 קמ"ר
 מוצא:  מחוז פארק שבצפון מערב ויומינג
 יובלים:  נהר ביגהורן, Lamar River, Gardner River, Shields River, סטילווטר, Sweet Grass Creek, Armells Creek, Boulder River, Clarks Fork Yellowstone River, Tongue River, Powder River, DePuy Spring Creek 
 שפך:  נהר המיזורי
 מדינות באגן הניקוז:  מונטנה, ויומינג
 אגן הניקוז של נהר הילוסטון
 
הנהר ילוסטון הוא יובל של נהר המיזורי הזורם במערב ארצות הברית. אורכו 1,080 ק"מ. הנהר ויובליו מנקזים אגן נרחב, מהרי הרוקי הסמוכים לפארק הלאומי ילוסטון עד הרמות של המישורים הגדולים בדרום מונטנה ובצפון ויומינג.
הנהר נובע במחוז פארק, שבצפון מערב ויומינג, בסמוך לקו פרשת המים של אמריקה החוצה את אמריקה הצפונית מצפון לדרום. הנהר זורם צפונה לתוך הפארק הלאומי ילוסטון ונשפך לאגם ילוסטון. משם הוא נופל דרך מפלי ילוסטון אל הקניון הגדול של ילוסטון. לאחר מכן הוא חוצה את הקניון השחור של ילוסטון ופונה צפונה לתוככי עמק פרדייז שבמונטנה, בין רכס גאלאטין לרכס אבסרוקה. ליד העיר קולומבוס נשפך לנהר נהר הסטילווטר. ליד העיר ליווינגסטון שב הנהר ופונה מזרחה לעבר צפון המישורים הגדולים, לאחר העיר בילינגס.
מזרחית לבילינגס מתאחד הנהר עם הנהר ביגהורן. הנהר המאוחד מתאחד בהמשך עם הנהר טונג (Tongue), בסמוך למיילס סיטי ולאחר מכן הם מתאחדים עם הנהר פאודר (Powder) במזרח מונטנה. הנהר נשפך לאגם סקאקאווה (Sakakawea), מאגר מים ענק המזין את נהר המיזורי.
הנהר נחקר לראשונה ב-1806 על ידי ויליאם קלארק בעת חזרתו ממסעו המפורסם עם מריווד'ר לואיס. פלג של הנהר אף נקרא על שמו.
בעבר שימש ילוסטון נתיב תחבורה ראשי עבור האינדיאנים ילידי היבשת. לאחר מכן, במהלך המאה התשע עשרה השתמשו בו רבות המתיישבים הלבנים. כיום משמש הנהר את תושבי מונטנה להשקאה ולדיג, עקב היותו אחד מבתי הגידול הגדולים ביותר לדגי טרוטה.
יחסי אוזבקיסטן–פולין

| יחסי אוזבקיסטן–פולין |
| --- | --- |
אוזבקיסטן: פולין


אוזבקיסטן: פולין
שטח (בקילומטר רבוע)
447,400: 312,685
אוכלוסייה
36,534,946: 38,438,419
תמ"ג (במיליוני דולרים)
90,889: 811,229
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,488: 21,105
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה פרלמנטרית

שגרירות אוזבקיסטן בוורשה
יחסי אוזבקיסטן–פולין הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אוזבקיסטן ורפובליקת פולין.
היסטוריה

היחסים בין שני העמים הם בעלי היסטוריה ארוכה. בפרט, קבוצות מקרב הפולנים, שמרדו באימפריה הרוסית בשנים 1863–1864, הוגלו למרכז אסיה. בשנת 1895 נפתח בית ספר וספרייה לילדים פולנים בטשקנט, וכעבור שנתיים הוקם מרכז תרבות ציבורי פולני, והוקמה כנסייה פולנית. במהלך מלחמת העולם השנייה נהרג הגנרל האוזבקי ש' רחימוב ליד גדנסק בקרב לשחרור פולין משליטת גרמניה הנאצית. כתוצאה ממלחמה זו ודיכוי המוני, התרחשה הגירה שנייה של פולנים לאוזבקיסטן. לאורך השנים, העמים הפולנים והאוזבקים חיו בהרמוניה, כתף אל כתף בימים שמחים ומשמחים. לאחר עצמאותה של אוזבקיסטן, מרכז התרבות הפולני "סבטליצה פולסקה" קיבל מעמד של עמותה ציבורית, מה שאפשר לכ-3,000 פולנים באוזבקיסטן לפתח את המסורת והתרבות הלאומית שלהם, לחגוג את החגים הלאומיים והממלכתיים של שתי המדינות.
יחסים כלכליים

יחסי סחר וכלכלה בין אוזבקיסטן ופולין נוצרו לאחר עצמאותה של אוזבקיסטן. בשנת 1992 נחתם בוורשה הסכם על שיתוף פעולה כלכלי וסחר. ביקוריהם של נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב בפולין בשנים 1995–2003 ושל נשיא אוזבקיסטן בשנת 2002 העלו את היחסים לרמה חדשה, נחתמו הסכמים חדשים בתחומים שונים והוקמה ועדה בין-ממשלתית אוזבקית-פולנית. השתתפות משלחת סמכותית מאוזבקיסטן ביריד הסחר בפוזנן ביוני 2001 וחלוקת הפוטנציאל הכלכלי במדינה היוותה צעד חשוב בהתפתחות היחסים. הביקור הרשמי של נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב בתאריכים 10–12 ביולי 2003 היה פורה במיוחד. בתום הביקור נחתמו שני הסכמי הלוואה וכן הסכמים בנושא שיתוף פעולה במכס וסיוע הדדי ותעבורת דרכים בינלאומית. הצהרה על שיתוף פעולה צבאי-טכני בין משרד הביטחון ומשרד ההגנה הלאומי של אוזבקיסטן, תזכיר שיתוף פעולה בין אוניברסיטת ג'הרן לכלכלה ודיפלומטיה לבין מכון פולין ליחסים בינלאומיים, שיתוף פעולה בין החברה הלאומית אוזבקטוריזם לבין חברת התיירות הפולנית. הסכם על שיתוף פעולה נחתם בין הבנק הלאומי לפעילות כלכלית זרה של אוזבקיסטן לבין בנק המדינה פ. קייבייגו. במהלך הביקור צוין כי יש להגביר עוד יותר את הסחר הדו-צדדי. בשנת 2001 מחזור הסחר בין שתי המדינות עמד על 31.4 מיליון דולר. אוזבקיסטן מספקת לפולין חוטי כותנה, חוט כותנה, סיבי כותנה, כותנה ביתית, כימיקלים אנאורגניים, ירקות מעובדים, פירות, זרעי שמן ומספקת שירותים שונים. הצד הפולני מספק סוכר, ציוד מכני, ציוד חשמלי, מוצרי פלסטיק, חמאה ושמן צמחי, מתכות ברזליות, מוצרי דפוס, רהיטים ותרופות.
יעקב בן דוד בן יום טוב

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־14 Collioure, צרפת 
 פטירה:  ברצלונה
 ענף מדעי:  אסטרונומיה
 מקום מגורים:  פרפיניאן
 עיסוק:  אסטרונום
 הערות:  עבד בחצר מלך ארגון פדרו הרביעי
 תרומות עיקריות
 לוחות הפועל
 
יעקב בן דוד בונז'ורן הידוע גם בשם יעקוב בר דוד בר יום טוב פועל, היה אסטרונום יהודי שעבד על פי הזמנתו של מלך אראגון פדרו הרביעי.
חייו האישיים

יעקב בן דוד בונז'ורן נולד בסביבות שנת 1330 לאסתר בת אָסְטְרוּק קָראָווידָה ולדוד בן יום טוב דֶל בָּארִי.
משפחת קָראָווידָה הייתה משפחה יהודית עמידה ומכובדת שהתיישבה בז'ירונה כבר במאה ה-12. אָסְטְרוּק קָראָווידָה התפרסם בכך שתרם בצוואתו כספים להקמת הקדש בז'ירונה.
סבו מצד אביו היה בונז'ורן דל בארי, סוחר יהודי עשיר במחוז רוסיון שבממלכת מיורקה. אביו, דוד בן יום טוב דֶל בָּארִי היה אסטרולוג ואסטרונום. הוא התגורר ועבד בפרפיניאן, לשעבר עיר הבירה של ממלכת מיורקה, שסופחה באופן סופי לכתר אראגון בשנת 1349.
עבודתו המדעית

יעקב בן דוד בונז'ורן חיבר בשנת 1361 בפרפיניאן את הטבלאות אסטרונומיות הידועות בשם "לוחות הפועל".
כתב היד של הטבלאות בשפה העברית, השמור בספרייה הלאומית של צרפת, הושאל לצורך תצוגה למוזיאון להיסטוריה יהודית בז'ירונה. הטבלאות תורגמו ללטינית, קטלאנית ויוונית והיו מושא לפרשנויות רבות בעברית, ביניהן פרשנותו של הרב יוסף ב"ר שאול קמחי שנמצאת בספריית הווטיקן.
אסטרונומים רבים, ביניהם הרב אברהם בן שמואל זכות, עשו שימוש בטבלאות אלה עד המאה ה-15.
בטבלאותיו התמודד יעקב בן דוד בונז'ורן עם סוגיית החישוב המדויק של המועדים בהם הירח, השמש וכדור הארץ נמצאים על אותו קו ישר (סיזיגיות), דבר המאפשר לחזות ליקוי חמה, ליקוי ירח, ירח מלא ומולד הלבנה. מופעי הירח עומדים בבסיס קביעת לוח השנה העברי והמוסלמי שהם לוחות שנה ירחיים.
לדבריו של יעקב בן דוד בונז'ורנו, הוא ביסס את חישוביו על העבודות והעקרונות שפותחו על ידי תלמי, הרמב"ם, רבי אַבְרָהָם בַּר חִיָּיא, רבי לוי בן גרשום (רלב"ג) ועל הטבלאות האסטרונומיות שחוברו בחסותו של מלך קסטיליה אלפונסו העשירי.
יעקב בן דוד בונז'ורן נמנה עם האסטרונומים היהודים שביססו את המסורת האסטרונומית בדרום צרפת ובצפון קטלוניה בימי הביניים.
מסורת זאת מוצגת באסופת טקסטים בנושא אסטרונומיה שנערכה על ידי יעקב בן דוד בונז'ורן בשנת 1361. האסופה כוללת חיבור בנושא לוח השנה שנערך על ידיו עבור המלך פדרו הרביעי, ארבע מסות אסטרולוגיות שחוברו על ידי אברהם אבן עזרא הכוללות דיון באסטרונומיה ההודית, הפרסית והבבלית, ותרגום לעברית של עבודתו של תלמי "אלמגסט" עם מפת קבוצות הכוכבים.
הערות שוליים

↑  Jewish Astronomy of Girona, MY SCIENCE WALKS (באנגלית)
↑  Girona. Famílies del Call | CALAIX, calaix.gencat.cat
↑  לוחות הפועל | כתב יד NNL_ALEPH990001760680205171 | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  BONET, JACOB BEN DAVID BEN YOM-ṬOB (BONJORN) - JewishEncyclopedia.com, www.jewishencyclopedia.com
↑  José Chabás, The Astronomical Tables of Jacob ben David Bonjorn, Archive for History of Exact Sciences 42, 1991, עמ' 279–314
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590817005171  BNE: XX1033284  BnF: cb16561532b (data)  ISNI: 0000 0001 1567 9157  LCCN: n2005042401  NKC: ola20221160039  NTA: 297924842  SUDOC: 110809378  VIAF: 41248209   WorldCat (עם VIAF): 41248209
יעקב מטריקין

| --- | --- |

אדריכל יעקב מטריקין, שנות ה-70
 לידה:  15 בספטמבר 1902 מרינהאוזן, רוסיה
 פטירה:  1 באוגוסט 1981 (בגיל 78) ירושלים
 מקום קבורה:  קריית ענבים 
 תקופת הפעילות:  שנות ה-20 של המאה ה-20 – שנות ה-70 של המאה ה-20
 תחום יצירה:  אדריכלות
 יצירות ידועות:  מצפים בגליל ובנגב
 
יעקב מטריקין (15 בספטמבר 1902 – 1 באוגוסט 1981) היה אדריכל ישראלי.
רקע

נולד במרינהאוזן (רוסיה), עבר עם משפחתו לטרטו (אסטוניה) ומשם עברו לריגה (לטביה). בגלל היותו יהודי (ולמרות היותו תלמיד מצטיין) לא התקבל ללימודי אדריכלות בריגה, והוא למד באוניברסיטת אולדנברג שבגרמניה. לאחר סיום הלימודים עבד במשך שנה אצל נגר כדי ללמוד כל מה שניתן ללמוד על עץ. ואומנם, עם עלייתו ארצה נחשב לאחד המומחים בתחום זה.
בעת עלייתו ארצה דיבר רוסית, לטבית, גרמנית ועברית. אנגלית למד בארץ. הוא עלה ארצה בשנת 1924 והתיישב בירושלים, שם פגש את ציונה פלדבליט לבית בן אברהם, ממייסדי קריית ענבים, אחות "הדסה" לה נישא בשנת 1932.