stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה שפירא (עפרה)

| --- | --- |

 לידה:  1935 שבט תרצ"ה ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  15 במרץ 2019 (בגיל 84 בערך) ח' באדר ב' ה'תשע"ט עפרה, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין, עפרה
 תקופת הפעילות:  ? – 15 במרץ 2019 
 השתייכות:  ציונות דתית
 צאצאים:  יהושע שפירא  יצחק שפירא 
 
 תפקידים נוספים:  ראש מדרשת שובה
 
הרב משה כהנא שפירא (שבט תרצ"ה, 5 בינואר 1935 – ח' באדר ב' תשע"ט, 15 במרץ 2019) היה מייסד מדרשת שובה, יחד עם רעייתו רבקה שפירא.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לדוד וגולדה שפירא. למד בת"ת "יבנה", ולאחר מכן עבר לבית הספר הממלכתי דתי "מוריה", שם גם פגש את חברו הרב עדין שטיינזלץ. שניהם, תלמידיו ומושפעיו הפנימיים של הרב שמואל אלעזר היילפרין, ראש ישיבת "תורת אמת" של חסידות חב"ד בירושלים.
בשנת תש"ט התחיל ללמוד בישיבת "תורה ומלאכה" בכפר אברהם.
בצעירותו סבל מצליעה קלה. ניתוח שעבר כדי להיטיב את מצבו נכשל, והחמיר את הצליעה אותה נשא עמו כל חייו.
בשנת תשי"א הקים יחד עם הרב עדין שטיינזלץ את "אחוות שלהבתי-ה" שכונתה גם "חבורת השלהבת". החבורה חשה שהיא נושאת בשורה חדשה, שהם הגדירו כ"שיבה אל יהדות ארצישראלית ברוח החסידות". העולם היהודי שראו סביבם נתפס בעיניהם כמיושן וארכאי, ותפקידו של הארגון שהקימו היה "לגלות לעולם את האמת".
בשנת תש"כ (1960) נישא לרבקה לבית שנור, אותה הכיר במסגרת חבורת השלהבת.
בשנים שלאחר נישואיהם התגוררו בשכונת קריית משה בירושלים ור' משה התקרב לחוגי מרכז הרב. לאחר מלחמת יום הכיפורים החל ללמד יחד עם רבקה במכון אורה לבנות. במכון זה לימדו הזוג שפירא שנים ארוכות, כאשר רבקה משמשת כמרכזת המכון. בשנים אלו הוקמה ההתנחלות הישראלית "עפרה" ומשפחת שפירא הצטרפה למתנחלים וקבעה במקום את ביתה.
בשנת תשמ"ד, ייסד הזוג שפירא את מכון "שובה" לבנות ביישוב החדש עפרה, המדרשה העל תיכונית הראשונה לבנות, מוסד שעצם מתכונתו היה פריצת דרך ותוכנית הלימודים שלו שאפה להעניק לבנות 'תורת חיים' שמקורותיה בחסידות ובלימוד עיוני בכתביו של הרב קוק.
במשך שנים רבות לימד במכללה ירושלים.
הקמת חבורת השלהבת ולאחר מכן מדרשת שובה נחשבת בעיני רבים כמבשרת הנאו-חסידות בציבור הדתי-לאומי.
נפטר ביום שישי ח' באדר ב תשע"ט, ונקבר בבית העלמין בעפרה למחרת במוצאי שבת.
בלוויה השתתפו אלפים, וזו הייתה הלוויה הראשונה בה נישאו ההספדים בבית הכנסת של היישוב.
משפחתו

היה נשוי לרבקה ולהם שבעה ילדים:
אברהם - נפטר בגיל 8 מסרטן.
הרב יהושע - ראש ישיבת ההסדר רמת גן.
הרב יצחק - ראש ישיבת עוד יוסף חי.
מתניה - סמנכ"ל מועצת יש"ע.
זהבה - נשואה לישעיהו גנץ, בנו של הרב משה גנץ (אחיו של הרב חיים גנץ).
ספרים שכתב

פניני שפת אמת על התורה, עפרה
פניני שפת אמת על ימים נוראים, עפרה
הערות שוליים

↑  עפרה לקס, ציר ולרשטיין, ידיעות ספרים, 2019
↑  ורד ליפשיץ, לזכרו של הרב יהודה קופרמן ז״ל, באתר "לב לדעת"
↑  יהודה יפרח, שפה חדשה לעולם: המהפכה של הרב משה שפירא ז"ל, באתר מקור ראשון, ‏י"ג אדר ב תשע"ט
↑  יואב שורק, שלהבת בטרם אור: על משנתה של חבורה דתית מהפכנית מראשית ימי המדינה, עבודת גמר (בהנחיית מרדכי נחום פנקובר), טורו קולג', מדעי היהדות, תשס"ו. (149 עמודים)
↑  הרב משה שפירא הובא למנוחות, "כל יהודי הוא אות בתורה", באתר ערוץ 7, ט' באדר ב' תשע"ט
↑  כך ציין הרב אבי גיסר, רב היישוב, בהספדו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435992005171  LCCN: nr00034547  VIAF: 2309449   WorldCat (עם VIAF): 2309449
ביטוש קומפורטי

| --- | --- |
האדריכל ביטוש קומפורטי באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20
האדריכל ביטוש קומפורטי באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20
 לידה:  15 בדצמבר 1921 סופיה ממלכת בולגריה ממלכת בולגריה
 פטירה:  3 באפריל 1988 (בגיל 66) תל אביב-יפו ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1950–1988 (כ־38 שנים)
 תחום יצירה:  אדריכלות
 בן או בת זוג:  איקה קומפורטי-עובדיה (12 באוגוסט 1948–?) 
 צאצאים:  ג'קי קומפורטי 
 
המרכז לחקר ההתיישבות ברחובות – 1961
האנדרטה לזכר הנופלים בנבי יושע
בית הספר המקיף גולדווטר באילת
כיסא מעוצב על ידי ביטוש קומפורטי
בִּיטוּש קומפורטי (בבולגרית: Битуш Комфорти;‏ 15 בדצמבר 1921, סופיה, ממלכת בולגריה – 3 באפריל 1988, תל אביב-יפו, ישראל) היה אדריכל ואומן שעבד למעלה מעשרים וחמש שנה בשירות המדינה. במסגרת עבודתו זו תרם תרומה משמעותית לבנייה הציבורית בארץ בשימו דגש רב על פיתוח טיפוסים שונים של מבני מגורים המותאמים לאקלים ולסביבה. במקביל, עבד ביטוש קומפורטי יחד עם אשתו האדריכלית, איקה (חורסי) קומפורטי עובדיה, ויחדיו תכננו מבני ציבור ובתים פרטיים.
קורות חיים

ביטוש קומפורטי נולד בסופיה, בולגריה. אביו היה מומחה ליצור ולשיווק מוצרי טבק ושימש המנכ״ל של "בלקן טבק" בעיר פלובדיב, לשם עברה המשפחה כאשר היה ילד .
בתקופת מלחמת העולם השנייה, גויס קומפורטי למחנה עבודת כפייה על ידי המשטר הפרו-נאצי בבולגריה. הוא הועסק בעבודות פרך ונפצע בזמן עבודתו.
לאחר המלחמה החל קומפורטי בלימודי ארכיטקטורה בפוליטכניקה בסופיה, אותם סיים ב-1949. הוא עלה לארץ עם אשתו האדריכלית איקה חורסי עובדיה-קומפורטי ובתם שוש ב-1950. ב-1954 נולד לביטוש בן ג'קי קומפורטי, לימים במאי, סופר, דוקומנטר וחוקר שואה.
בתחילת דרכו המקצועית בארץ עבד קומפורטי כאדריכל במשרדו של היינץ פנחל בשנים 1950–1954 ובהמשך, במשרדם של אל מאנספלד - דורה גד בשנים 1954–1956. במסגרת עבודתו זו היה שותף מרכזי בעיצוב הפנים של אניות הנוסעים הישראליות הראשונות של צים.
החל משנת 1957 ועד לפרישתו בסוף שנת 1983 עבד ביטוש כאדריכל בשרות המדינה. תחילה במחלקת השיכון של משרד העבודה, והחל משנת 1961 במשרד השיכון, שהפך למשרד עצמאי. בין השנים 1968–1983 הוא שימש בתפקיד הממונה על המחלקה לתכנון מגורים, והאחראי על בקרת התוכניות של מתכננים חיצוניים. אחרי פרישתו, עם מעבר המשרד לירושלים, המשיך לעבוד כיועץ חיצוני למשרד השיכון, עד למותו בטרם עת בשנת 1988.
בנוסף לעבודתו כאדריכל עסק ביטוש בעיצוב פנים, ובכלל זה בעיצוב רהיטים.
קומפורטי היה גם צייר ופסל חובב. ב-1977 התקיימה בבית יד לבנים בתל אביב תערוכה של ציוריו. לצד עיסוקים אלה, היה קומפורטי שחקן כדורעף, שארגן קבוצת כדורעף לחברים יוצאי בולגריה.
מורשתו

במסגרת עבודתו בשרות המדינה, תכנן קומפורטי שכונות ובנייני מגורים לבניה ציבורית בכל הארץ. הוא השתתף בתכנון שכונה ה', ו-ט' בבאר שבע, ובתכנון שכונות נוספות בעיר זו; כמו כן תכנן כאדריכל ראשי יחד עם עמיתים, שכונות שנבנו בכרמיאל, בנצרת עלית, בקרית ארבע, בקרית גת, באופקים ובנתיבות. גישתו הארכיטקטונית התאפיינה בדגש על קיימות ועל התאמת התכנון לצורכי הדיירים ולסביבה הגאוגרפית והפיזית. תרומתו המרכזית לתכנון הדיור הציבורי בארץ הייתה פיתוח טיפוסי מגורים שונים המותאמים לתנאי הסביבה והאקלים. מומחיותו וסמכותו המקצועית בכל הקשור לתכנון למגורים זכו להכרה רחבה מצד עמיתים ודיירים.
תחרויות ופרסים

ביטוש ואיקה קומפורטי השתתפו בתחרויות ארציות ובינלאומיות לעיצוב אנדרטאות, פארקים ומבני ציבור. הפרויקטים בהם זכו היו:
פרס שלישי לעיצוב האנדרטה לחללי העיר תל אביב במלחמת העצמאות בכיכר מלכי ישראל, 1952
פרס קניה של ההצעה לאנדרטה לבוני העיר ולכובשי יפו - 1952.
פרס ראשון לעיצוב האנדרטה בנבי-יושע להנצחת זכרם של חללי קרבות הגליל העליון, 1953.
ציון לשבח בתחרות הבינלאומית לתכנון אנדרטה באושוויץ, 1958.
פרס שלישי (ראשון ושני לא חולקו) בתחרות לעיצוב פארק הירקון בתל אביב, 1964.
פרויקטים נבחרים

מבין הפרויקטים שתוכננו ונבנו ניתן למנות את הפרויקטים הבאים:
האנדרטה להנצחת זכרם של חללי קרבות הגליל בנבי יושע, 1957 מצודת כ"ח
המרכז לחקר ההתיישבות ברחובות (1961)
בית ספר מקיף באילת על שם גולדווטר (1970)
אולם ספורט בשער הנגב
בית הכנסת הקונסרבטיבי באשקלון.
פרסומים

א. פריאון, ש. פובזנר, ב. קומפורטי, הנחיות והוראות לאדריכלות מבני מגורים, משרד השיכון, האגף לתכנון, המכון לחקר הבניה והטכניקה, המכון לחקר הבניה והתעשייה, 1973.
ביבליוגרפיה

הנדסה ואדריכלות 7 - 8, אגודת האינג'ינרים והארכיטקטים, חוברת ז' - ח, כרך יז', תמוז - אב תשי"ט, 1959.
ישראל בונה 1961, משרד השיכון, מדינת ישראל, 1964, עמ' 10 - 11.
ישראל בונה 1964, משרד השיכון, מדינת ישראל.
Israel Builds 1970, State of Israel, Ministry of Housing, Jerusalem, Editor: Yehonatan Golani, Sections 4.72 - 4.82, 5.8 - 5.13
פעילות התכנון והביצוע 1971 - 1972, משרד השיכון האגף לתכנון והנדסה, עורך: אדריכל יהונתן גולני, עמ' 29 - 46.
ישראל בונה 1973, מדינת ישראל, משרד השיכון, האגף לתכנון והנדסה, עורך: אדריכל עמירם חרל"פ, עמ' 17 - 19, 126, 194, 257 - 259.)
ישראל בונה 1977, משרד השיכון, עורך: אדריכל עמירם חרל"פ, עמ' 86, 89, 96, 99, 109, 110 - 113.
ישראל בונה 1988, משרד הבינוי והשיכון, עורך: אדריכל עמירם חרל"פ, עמ' 352 - 353.
שירילי גלעד - אילסר, תפיסות על הטבע בנופה של תל אביב, ההיסטוריה הסביבתית והתכנונית של פארק הירקון, חיבור מחקר לצורך מילוי חלקי של הדרישות לקבלת תואר בדוקטור לפילוסופיה, אוניברסיטת חיפה, 2015, עמ' 115 - 148
מעוז עזריהו, במותם ציוו: אדריכלות בתי הקברות הצבאיים בישראל - השנים הראשונות, היחידה להנצחת החייל משרד הביטחון, 2002, עמ' 46 - 49
מעוז עזריהו, זיכרון בנוף: האנדרטאות הסמויות מן העין, קתדרה, אוניברסיטת חיפה, 2013, עמ' 249
שכונה ה' בבאר שבע, מרחב המגורים הישראלי, 2011, המעבדה לעיצוב עירוני, אוניברסיטת תל אביב
הדס שדר, 3 תפיסות על מקום בשיכון הציבורי בישראל בשנות ה-50, בתוך עיונים בתקומת ישראל, 2006, פרק 16, עמ' 204–232, 373-389.
מיכאל יעקובסון, ניסוי וטעייה, "אורבנולוגיה", 25 בדצמבר 2013
חתוקה טלי ואחרים, שכונה מדינה, הוצאת רסלינג, תל אביב, 2012
הערות שוליים

↑  ישראל בונה, 1973, עמ' 260
↑  https://www.facebook.com/Bitush-Comforty-714124842086908
↑  שכונה ה' בבאר שבע, מרחב המגורים הישראלי, 2011, המעבדה לעיצוב עירוני, אוניברסיטת תל אביב
↑  ישראל בונה, 1988, עמ' 252 - 253
↑  ישראל בונה, 1973, עמ' 16–18, 126, 194, 257-259.
↑  ניתן להתרשם ממגוון רב של תכנון טיפוסי מגורים בפרסומים הבאים: "פעילות התכנון והביצוע 1971-1972,משרד השיכון, האגף לתכנון והנדסה" עורך: אדריכל יהונתן גולני, הוצאת משרד השיכון, פברואר 1973, עמודים 29 -46. בנוסף, מכילה הרשימה הביבליוגרפית אזכורים לתכנון נוסף של טיפוסי מבני מגורים במקומות רבים בארץ.
דרגון בול (סדרת טלוויזיה)

ערך זה עוסק בסדרת האנימה. אם התכוונתם לסדרת המאנגה ראו הערך דרגון בול (מאנגה). לשימושים אחרים ראו, ראו .
| --- | --- |
  לוגו סדרת האנימה "דרגון בול"
Doragon Bōru
 סוגה:  שונן, פעולה, קומדיה

 אנימה
 אורך פרק:  23/24 דקות
 במאי:  מינורו אוקאזאקי דאיסוקה נישיו
 אולפני אנימציה:  טואי אנימציה
 רשת שידור:  יפן פוג'י טי וי ארצות הברית Toonami
 תקופת שידור מקורית:  26 בפברואר 1986 – 19 באפריל 1989
 מספר הפרקים:  153
דרגון בול (ביפנית: ドラゴンボール, באנגלית: Dragon Ball) סדרת אנימה ומאנגה יפנית פופולרית. נוצרה על ידי אקירה טוריאמה בהשראת הרומן הסיני העממי "המסע למערב". הסדרה הטלוויזיונית שודרה ביפן בשנים 1986–1989.
סדרת המאנגה פורסמה במגזין "שונן ג'אמפ" ("Weekly Shōnen Jump - Ramadi Edition") בשנים 1984–1995. 519 פרקי הסדרה אוגדו ב-42 כרכים.
הצלחת הסדרה הובילה להפקת ארבע סדרות אנימציה בזיכיון דרגון בול של אולפני טואי אנימציה. כמו כן נוצרו: תוכניות טלוויזיה מיוחדות, משחקי וידאו. בעקבותיה נוצרו סרטי אנימה רובם דובבו לעברית - סרטי ה-"דרגון בול" וה-"דרגון בול זי". נוצר סרט לייב-אקשן אמריקאי (2009) בשם "דרגון בול: אבולוציה". הסדרה זכתה להערכה בקרב אמני מאנגה, כמה ציינו כי שימשה להם השראה בפיתוח סדרות מאנגה מצליחות כמו: "נארוטו" של מסאשי קישימוטו ו"וואן פיס" של אייצ'ירו אודה.
בישראל, בניגוד לשאר הסדרות בזיכיון, הסדרה המקורית לא-שודרה בטלוויזיה.
סקירת סדרה

| סאגה | סאגה | סאגה | פרקים במאנגה | זמני ריצה | פרקים מקבילים באנימה | תאריכי שידור (יפן)> שודרה לראשונה | תאריכי שידור (יפן)> שודרה לאחרונה | תאריכי שידור (ארצות הברית)> שודרה לראשונה | תאריכי שידור (ארצות הברית)> שודרה לאחרונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | הקיסר פילאף | 1-23 | 1984-1985 | 1-13 | 26 בפברואר 1986 | 21 במאי 1986 | 9 בספטמבר 1995 | 2 בדצמבר 1995 |
|  | 2 | טורניר אמנויות הלחימה ה-21 | 24-54 | 1985 | 14-28 | 28 במאי 1986 | 3 בספטמבר 1986 | 6 בספטמבר 2001 | 26 בספטמבר 2001 |
|  | 3 | צבא הסרט האדום | 55-96 | 1985-1986 | 29-67 | 10 בספטמבר 1986 | 24 ביוני 1987 | 11 בפברואר 2002 | 12 בנובמבר 2002 |
|  | 4 | מגדת העתידות באבא | 97-112 | 1986-1987 | 68-83 | 1 ביולי 1987 | 14 באוקטובר 1987 | 13 בנובמבר 2002 | 4 בדצמבר 2002 |
|  | 5 | טיאן שינהאן | 113-134 | 1987 | 84-101 | 21 באוקטובר 1987 | 17 בפברואר 1988 | 5 בדצמבר 2002 | 31 בדצמבר 2002 |
|  | 6 | המלך פיקורו | 135-161 | 1987-1988 | 102-122 | 24 בפברואר 1988 | 10 באוגוסט 1988 | 1 בספטמבר 2003 | 6 באוקטובר 2003 |
|  | 7 | פיקורו ג'וניור | 162-194 | 1988 | 123-153 | 17 באוגוסט 1988 | 19 באפריל 1989 | 7 באוקטובר 2003 | 1 בדצמבר 2003 |
תקציר עלילת האנימה > רקע

סדרת האנימה דרגון בול בוימה על ידי מינורו אוקאזאקי ודאיסוקה נישיו, והופקה באולפני טואי אנימציה. הסדרה כיסתה את עלילת 16 הכרכים הראשונים של המאנגה ב-153 פרקים. היא שודרה ביפן בין השנים 1986–1989 בערוץ Fuji TV. סיפור הסדרה מבוסס על הספר "המסע אל המערב".
בספיישל הטלוויזיוני דרגון בול זי: בארדוק - אביו של גוקו, מסופר על רקע חייו של גוקו ואביו בארדוק, חייל זוטר בצבא קיסר החלל פריזה. פריזה משעבד את שבט הסאיינים, שולח את דודוריה להרוג את חבורתו של בארדוק. בארדוק מחליט לנקום בו ולאחר הקרב הסופי, פריזה משמיד את כוכב מקיטה, כוכב הסאיינים. עם השמדת הכוכב שבט הסאיין מוכחד כמעט לגמרי, כולל בארדוק, ורק בודדים שורדים. בנו של בארדוק, תינוק העונה לשם קאקארוטו, נשלח בחללית בידי אביו לכדור הארץ רגע לפני השמדת הכוכב. בעת נחיתתו הוא מאותר על ידי סון גוהאן, בן אנוש זקן וידידותי, ואחד מאמני הלחימה הגדולים ביותר על כדור הארץ. סון גוהאן הערירי מחליט לאמץ אותו כבן, וקורא לו בשם "גוקו".
תקציר עלילת האנימה > סאגת הקיסר פילאף

הסדרה מתחילה בפגישה של גוקו בבולמה. בולמה נערה בת 16 שמטרתה מציאת שבעת כדורי הדרגון בול, כדורים בעלי כוח קסם המאפשר הגשמת משאלות. בולמה מחפשת אחריהם כדי לבקש את החבר המושלם. באותה עת, לבולמה היו 2 כדורי דרגון בול, ולגוקו כדור נוסף. הם יוצאים יחד לחפש שאר הכדורים באמצעות מכ"ם מיוחד שבנתה בולמה, המאתר את מיקום הכדורים.
במהלך המסע הם פוגשים חברים המצטרפים אליהם כמו: קאמה סנין, מאסטר זקן ומומחה באומניות לחימה; אולונג, חזיר קטן שיודע לדבר ולשנות צורה; יאמצ'ה, בנדיט אכזרי שבהתחלה רצה לגנוב מהם את הדרגון בול ובהמשך מצטרף אליהם; ופואר, חתול כחול שיכול לשנות צורה כמו אולונג. אחרי הרפתקאות רבות כל הכדורים שלהם (למעט אחד) נגנבים על ידי הקיסר פילאף. כדי להשיג את הכדור האחרון הקיסר כולא אותם. לפני שפילאף מספיק להביע משאלה אולונג מביע ברגע האחרון משאלה ומבקש תחתוני נשים. הם מצליחים לברוח בזכות גוקו שהופך לקוף ענק (סאיינים משתנים לקוף ענק כשהם מסתכלים על הירח המלא). אחרי שזנבו של גוקו נחתך על ידי פואר ויאמצ'ה, הוא הולך לבית של קאמה סנין ("מאסטר הצב" ביפנית) כדי להתאמן אצלו, ושאר החבורה עוברת לבירת המערב.
תקציר עלילת האנימה > סאגת טורניר הטנקאיצ'י בודוקאי ה-21

גוקו מתאמן אצל מאסטר רושי במשך שמונה חודשים עם ילד נוסף בשם קרילין שהגיע ממנזר רחוק. במהלך הסאגה הם פוגשים את לאנץ', אישה מוזרה שבכל פעם שהיא מתעטשת, אישיותה משתנה בין טובה לרעה ולהפך. בתום הסאגה גוקו וקרילין נרשמים לטנקאיצ'י בודוקאי, טורניר אמנויות הלחימה ה-21. הפרס למנצח עומד על 500 אלף זני (המטבע בסדרה). לפני התחרות הם פוגשים את יאמצ'ה, מתחרה נוסף ושלושתם עוברים את המוקדמות בקלות ומגיעים לתחרות הפומבית, המתמודדים הם: גוקו, קרילין, ג'קי צ'אן (מאסטר רושי מחופש), יאמצ'ה, גיראן, נאם, ראן-פאן ובקטריאן. במהלך התחרות לגוקו גדל שוב הזנב. לגמר הטורניר מגיעים גוקו וג'קי צ'אן. לאחר שגוקו במהלכו מביט בטעות בירח הוא הופך לקוף ענק, ומנסה להרוג את האנשים בזירה. ג'קי צ'אן מפוצץ את הירח וגוקו חוזר לדמותו המקורית. הקרב נמשך ובסוף קרב קשה ג'קי מנצח.
תקציר עלילת האנימה > סאגת צבא הסרט האדום

זמן קצר לאחר סיום הטורניר גוקו יוצא למצוא את כדור 4 הכוכבים. הוא פוגש את חברי צבא הסרט האדום, ארגון פשע המחפש את כדורי הדרגון בול. גוקו מביס את הגנרלים של הצבא זה אחר זה. בדרך הוא פוגש את קרילין, בולמה, מאסטר רושי, אנדרואיד 8, ילדה רובוטית (אראלה נורימאקי) ואינדיאנים (בּוֹרה ואוּפּהׂׂ). הוא מפסיד וכמעט מובס על ידי רוצח שכיר בשם טאו פאי פאי, שנשכר על ידי צבא הסרט האדום. גוקו מטפס על מגדל בכפר במשך יום שלם. הוא פוגש חתול בשם קורין המאמן אותו. אחרי 3 ימים הוא יורד מהמגדל ומביס את טאו פאי פאי. טאו פאי פאי רוצח את בּוֹרה, גוקו מחליט לאסוף את כל כדורי הדרגון בול כדי להחיות אותו. הוא הולך למפקדת צבא הסרט האדום. שם הוא מביס את כולם ולוקח את כל הכדורים במפקדה - נשאר לו רק עוד כדור אחד להשגת מטרתו.
תקציר עלילת האנימה > סאגת מגדת העתידות באבא

גוקו לא הצליח למצוא את הכדור האחרון באמצעות הראדר. הוא פונה למגדת עתידות בשם אורנאי באבא המתגוררת בטירה. היא מציעה את שירותיה לכל דורש תמורת תשלום של מיליון זני, או ניצחון על כל 5 לוחמיה. גוקו אוסף את חבריו כדי לנצח את 5 הלוחמים. הקרב הראשון הוא של קרילין נגד הלוחם פאנג הערפד (דרקולה מן), קרילין מפסיד. אוּפּה ופואר נלחמים יחד נגד פאנג, מנצחים, ופורשים לטובת יאמצ'ה. יאמצ'ה נלחם נגד הלוחם הבלתי נראה, ומנצח בקרב בזכות קרילין שחשב על דרך בעזרתה יראו את הלוחם וכך יוכלו להביסו. השלישי הוא בין יאמצ'ה למומיה, יאמצ'ה מפסיד. גוקו מביס את המומיה. הרביעי בין גוקו לאיש השד ("Spike The Devil Man" באנגלית), שגם מובס. החמישי הוא בין גוהאן וסבו של גוקו שבאבא החזירה לחיים ליום אחד, הלובש מסכת חתול עם הילה עד סוף הקרב. במהלך הקרב גוקו מאבד את זנבו בפעם השנייה. בסוף גוהאן נכנע ובאבא מראה לגוקו איפה כדור הדרגון בול האחרון. גוקו מגלה שהוא אצל פילאף, ולאחר קרב קצר אתו גוקו מקבל את הכדור האחרון. גוקו לוקח את כל שבעת הכדורים, מוציא את הדרקון שנרון משם, ומבקש שאבא של אופה יחזור לחיים.
תקציר עלילת האנימה > טורניר אמנויות הלחימה ה-22 (סאגת טיין שינהאן)

במהלך שלוש שנים הלוחמים מתאמנים לקראת הטורניר הבא. במהלכן הזנב של גוקו גדל בפעם השלישית. בטורניר הלוחמים נפגשים עם האויב של מאסטר רושי, צורו סנין, ועם תלמידיו: טיין שינהאן וצ'יאוטסו. הלוחמים שעוברים את המוקדמות הם: גוקו, קרילין, יאמצ'ה, ג'אקי צ'ון, טיין שינהאן, טיין שינהאן, פאמפוט וזאב-איש. הקרב האחרון בגמר הוא בין טיין שינהאן לגוקו.
גוקו כמעט מנצח, אך כשהשניים עומדים ליפול מהזירה, גוקו נתקע ברכב ונופל ראשון וטיין שינהאן מנצח בקרב.
תקציר עלילת האנימה > סאגת המלך פיקולו

בסוף הטורניר קרילין נהרג על ידי שד הנקרא טמבורין. גוקו יוצא להילחם בטמבורין וכמעט נהרג. בזמן חיפושיו אחרי טמבורין הוא נפגש ביאג'ירובה נער שמן וחזק. שניהם מותקפים על ידי מפלצת בשם סימבל (שנולדה לאסוף את הדרגון בול), יאג'ירובה הורג אותה. טמבורין אחיה של סימבל מגיע וגוקו הורג אותו. גוקו פוגש באותו מקום את אבא של טמבורין וסימבל - מלך השדים פיקולו. פיקולו מביס בקלות את גוקו, וכמעט הורג אותו. במקביל טיין שינהאן, שיאצו ומאסטר רושי אוספים כדורי דרגון בול בשביל להחזיר את קרילין לחיים, ופוגשים את פיקולו. כדי לכלוא אותו מאסטר רושי מנסה לבצע טכניקה שנקראת "מאפובה" ("גל בלימת הרוע" בעברית), נכשל ומת. פיקולו משיג מהם את שבעת כדורי הדרגון בול ומבקש להיות צעיר יותר. לאחר הגשמת משאלתו הוא הורג את שנרון ואת שיאצ'ו (המנסה לעצור אותו). בשביל לבקש עזרה גוקו מגיע למגדל קורין, וקורין נותן לו מים שהשותה אותם ושורד, הופך לחזק יותר. גוקו שותה ושורד, ויוצא להילחם בפיקולו. במקביל טיין שינהאן שהתאמן על טכניקת המאפובה נוסע לפיקולו. הוא אינו יכול להשתמש בה, ונלחם בדרום (שד שפיקולו הוליד באותו הרגע). וכמעט מובס. גוקו מציל אותו ומצליח להרוג את פיקולו. לפני מותו פיקולו פולט ביצה מפיו. מביצה זו יבקע הבן שלו.
תקציר עלילת האנימה > סאגת הטורניר ה-23 (סאגת פיקולו ג’וניור)

גוקו מגלה ששנרון מת. קורין אומר לו ללכת למצפה של קאמי (אל ביפנית), שיצר את כדורי הדרגון בול. קאמי מסכים להחזיר את שנרון בתנאי שגוקו יתאמן אתו. גוקו מסכים. במהרה קרילין, שיאצ'ו ורושי חוזרים לחיים. קאמי מבשר כי הבן של המלך פיקולו יהיה בטורניר הבא המתקיים בעוד 3 שנים. זנבו של גוקו נחתך בפעם האחרונה באימונים עם קאמי. טאו פאי פאי שרד את הקרב עם גוקו והפך את עצמו לסייבורג. צ'יצ'י מגיעה לטורניר, ומזכירה לגוקו שהבטיח להתחתן איתה כשנפגשו לראשונה. העולים לתחרות הפומבית של הטורניר הם: גוקו, טיין שינהאן, קרילין, יאמצ'ה, צ'יצ'י, סייבורג טאו, הירו/שן (קאמי במסווה) ובנו של המלך פיקולו. לגמר מגיעים גוקו ופיקולו ג'וניור/מאג'יניו, בסופו גוקו מנצח את פיקולו/מאג'יניו, אך חס על חייו ומאפשר לו להימלט כדי "שתמיד יהיה לו יריב שיאלץ אותו להמשיך ולהתאמן".
הסוף - גוקו וצ'יצ'י מתחתנים. אך לא לפני שהם עוזרים לאביה של צ'יצ'י לכבות שריפה עצומה המתרחשת בהר בו הוא מתגורר (העלילה הנ"ל אינה חלק מהקאנון).
הערות שוליים

↑  Kishimoto, Masashi (2007). Uzumaki: the Art of Naruto. Viz Media. p. 139
↑  Allen Divers, 2003, One Piece manga review. Anime News Network
↑  בדרגון בול Z מגלים כי הוא שייך לגזע החוצני ה"סאיאנים", ונשלח לכדור הארץ לפני שכוכב הבית שלהם, כוכב וג'יטה, התפוצץ
↑  בדרגון בול Z מגלים כי כוכב נאמק הוא כוכב הבית שלהם
| דרגון בול מאת אקירה טוריאמה |
| --- | --- | --- |
| מאנגה | דרגון בול (1984–1995) • דרגון בול סופר (2015–2024) |  |
| אנימה/ סדרות טלוויזיה | דרגון בול (1986–1989) • דרגון בול Z ‏(1989–1996) (דרגון בול Kai ‏(2009–2011; 2014–2015)) • דרגון בול GT ‏(1996–1997) • דרגון בול סופר (2015–2018) • דרגון בול דאימה (2024–הווה) |  |
| סדרות רשת | סופר דרגון בול גיבורים (2018–הווה) |  |
| ספיישלים לטלוויזיה | בארדוק אבא של גוקו (1990) • ההיסטוריה של טראנקס (1993) • מורשתו של גיבור (1997) • לופי X טוריקו X גוקו (2013) |  |
| סרטים ל-DVD | העולם של דרגון בול זי (2000) • התכנית להשמדת הסאיינים (חלק א', חלק ב') |  |
| סרטים קצרים | גוקו והחברים חוזרים (2008) • הפרק של בארדוק (2010) • התכנית להשמדת הסופר סאיינים (רימייק) (2010) |  |
| דרגון בול - סרטים | האגדה של שנרון (1986) • היפהפייה הנרדמת בטירת השטן (1987) • הרפתקה מיסטית (1988) • החזק מנצח (1996) |  |
| דרגון בול Z - סרטים | האזור המת (1989) • החזק בעולם (1990) • עץ העוצמה (1990) • הלורד סלאג (1991) • נקמתו של קולר (1991) • שובו של קולר (1992) • סופר אנדרואיד 13 (1992) • ברולי: הסופר סאייה האגדי (1993) • בוז'אק - שודד הגלקסיה (1993) • ברולי: השיבה (1994) • ביו-ברולי (1994) • מיזוג חדש נולד (1995) • אגרוף הדרקון של סון גוקו (1995) • קרב האלים (2013) • תחייתו של פ' (2015) |  |
| דרגון בול סופר - סרטים | ברולי (2018) • סופר הירו (2022) |  |
| דמויות | סון גוקו • פיקורו • סון גוהאן • מקיטה • פריז • סל • מאסטר רושי |  |
| משחקי וידאו | בודוקאי • בודוקאי טנקאיצ'י • זינוברס • זינוברס 2 • Dragon Ball FighterZ • קאקארוט |  |
| סרטי לייב אקשן | דרגון בול: אבולוציה (2009) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009950816105171  LCCN: no2010113776  MusicBrainz: a58e797a-3d4f-4d0d-bb93-ef27e8de80d9  MusicBrainz: f4c40d1d-d18a-44a6-8e6c-e9264851369e   WorldCat (עם LCCN): no2010-113776
טאוטומייטאס

| --- | --- |

 מקום הקמה:  ריגה 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 סוגה:  מוזיקת פולק, פוליפוניה, מוזיקת עולם 
 www.tautumeitas.lv
 
טאוטומייטאס (בלטבית: Tautumeitas) היא להקת פולק-מוזיקת עולם לטבית שהוקמה ב-2015. הלהקה מורכבת מחמש סולניות וכמה נגנים.
היסטוריה

בשנת 2017 הוציאה טאוטומייטאס עם להקת אולי אלבום בן 13 רצועות בשם Lai māsiņa rotājās!, המוקדש לאירוסים וחתונות, ונשען על מסורות מוזיקליות מהמדינות הבלטיות. הוא זכה בפרס "אלבום הפולק הטוב ביותר" לשנת 2017. בשנת 2018 הוציאה טאוטומייטאס את אלבום הסולו הראשון שלה.
ב-2 ביוני 2021 פרשה לאומה ברזה מהלהקה, בהתאם לפוסט שפורסם בחשבון האינסטגרם של טאוטומייטאס.
היסטוריה > אירוויזיון 2025

ב-20 בנובמבר 2024, הוכרז כי Tautumeitas נבחרה לחצי הגמר בסופרנובה 2025 עם השיר "Bur man laimi". המופע משמש לקביעת נציגה של לטביה לאירוויזיון.
ב-8 בפברואר 2025 זכתה הלהקה ב-Supernova, הקדם הלטבי לאירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל שבשווייץ, עם השיר "Bur man laimi".
הערות שוליים

↑  "Ar Ziemassvētku singlu grupa "Tautumeitas" aicina iet čigānos". www.lsm.lv (בלטבית). נבדק ב-2 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Message to our listeners from Lauma Bērza". Instagram. 2021-06-02. נבדק ב-2021-06-02.
↑  Dwek, Joel (2021-03-04). "LATVIA: Lai Masina Rotajas - Auli & Tautumeitas". 200worldalbums.com (באנגלית). נבדק ב-2024-04-08.
↑  Kaljo, Egils (19 במרץ 2016). "Auļi team up with Tautumeitas to create powerful sonic tapestry". Latvians Online. נבדק ב-28 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kaljo, Egils (28 באפריל 2018). "Popular 'Tautumeitas' ensemble release ethno-pop folklore album". Latvians Online. נבדק ב-27 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Izvēlēti LTV dziesmu konkursa «Supernova» 20 pusfinālisti". LSM. 20 בנובמבר 2024. נבדק ב-11 בדצמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 120255668X  ISNI: 0000 0004 7100 7373  MusicBrainz: 3a3b9876-a3a7-4689-bcbc-bba79f86f910  VIAF: 70158066737108432562   WorldCat (עם VIAF): 70158066737108432562
קפצני הסלע

| קפצני הסלע |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
משפחה:: קפצני הסלע
סוג:: קפצן סלע
מינים
 C. frenatus  C. aurantius
שם מדעי
 Chaetopidae ‏סווינסון, 1832

קפצני הסלע (שם מדעי: Chaetopidae) היא משפחת ציפורי שיר מדרום אפריקה ובה סוג יחיד – קפצן סלע (Chaetops) הכולל שני מינים. מינים אלה הם קרוביהם הרחוקים של משפחת הפיקטרטיים, למרות הדמיון לסבכיים או לטימליים. הם נחשבים לציפורי שיר פרימיטיביים יחסית.
מאפיינים

אורכם 23–25 ס"מ והם בעלי ראשים קטנים, מקורים נוקשים ואפורים ופניהם מפוספסות מעט בשחור. העיניים כתומות וכך גם החזה. הזנב ארוך ומזדקר למעלה והרגליים ארוכות ועוזרות להם לנוע על הקרקע במהירות. צבע הבטן חום והכנפיים שחורות.
הם מצויים באזורים ההרריים של דרום אפריקה ובלסוטו ובעיקר ברמת לסוטו (Lesotho Highlands). הם מותאמים לחיים על הקרקע וכמעט שאינם עפים – דבר נדיר אצל ציפורי שיר. הם חיים בין העשבים והשיחים ההרריים ומקפצים בין הסלעים. הם חוטפים חרקים שונים שהם מוצאים על הקרקע או על העלים – מזחלים, חגבים, עשים, חיפושיות וכן גם עכבישים, תולעים ולטאות קטנות.
מינים

קפצן סלע הכף (Chaetops frenatus)
קפצן סלע כתום-חזה (Chaetops aurantius)
מרקו בושניאק

| --- | --- |

 לידה:  10 בינואר 2004 (בן 21) פרוזור, בוסניה והרצגובינה 
 מוקד פעילות:  בוסניה והרצגובינה 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 שפה מועדפת:  קרואטית 
 
מרקו בושניאק (בקרואטית: Marko Bošnjak, ב-IPA: [mâːrko bǒʃɲaːk]; נולד ב-10 בינואר 2004) הוא זמר-יוצר בוסני-קרואטי. זכה בעונה השנייה של תחרות הכישרונות הסרבית "Pinkove Zvezdice", ועתיד לייצג את קרואטיה באירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל שבשווייץ, עם השיר "Poison Cake".