stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוסי בריירס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 באוגוסט 1967 (בת 57) האמרסמית', הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק  בית הספר לבנות סנט פול  אוניברסיטת לנקסטר 
 פרופיל ב-IMDb
 
לוסי בריירס (באנגלית: Lucy Briers; נולדה ב-19 באוגוסט 1967) היא שחקנית אנגלייה, שזכתה לשבחי הביקורת על הופעותיה בסרטי קולנוע, בטלוויזיה ועל במת התיאטרון, כולל תפקידה במחזה "Best Friends & Butterflies".
ביוגרפיה

בריירס נולדה ברובע האמרסמית' שבלונדון. היא בתם של השחקן ריצ'רד בריירס ושל השחקנית אן דייוויס. מגיל 9 כבר ידעה שהיא רוצה להיות שחקנית.
היא למדה בבית הספר לבנות סנט פול בלונדון (מ-1978 ועד 1985), אחר כך למדה תיאטרון ופיסול באוניברסיטת לנקסטר, ואחר כך למדה שלוש שנים משחק בבית הספר "תיאטרון בריסטול אולד ויק" ובתיאטרון הלאומי לנוער (אנ'). בנוסף להיות שחקנית בריירס מנגנת בפסנתר ובחליל.
תפקידה המוכר ביותר של בריירס הוא כמרי בנט במיני סדרה "גאווה ודעה קדומה", עיבוד משנת 1995 של ה-BBC לרומן מאת ג'יין אוסטן. במקרה הופיעה בריירס בהפקות אחרות יחד עם שחקנים נוספים שהשתתפו בסדרה. עם קריספין בונהם-קרטר שיחקה בסדרה "Game On", היא שיחקה במחזה "כטוב בעיניכם" לצדה של ויקטוריה המילטון (גברת פורסטר ב"גאווה ודעה קדומה") ועם טום הולנדר (שגילם את מר קולינס בגרסה של 2005) הופיעה במחזה "דון ז'ואן".
בטלוויזיה הופיעה בריירס בקריינות לסרט הדוקמנטרי "The Riddle of Pompeii", בסדרת הטלוויזיה "Nurses" משנת 2001, ובתוכנית "Ladette to Lady" (אנ').
ב-2007 שיחקה בריירס במחזה יחיד "Some Kind of Bliss" מאת המחזאי סמואל אדמסון ב"טרפלגר סטודיוס". בשנת 2008 הופיעה באותו תפקיד בברודוויי בעונה שנקראה "Brits off Broadway".
ב-2008 השתתפה בריירס בסרט טלוויזיה של ה-BBC "איינשטיין ואדינגטון", ובהפקה מחודשת של המחזה "איבנוב" מאת צ'כוב. ב-2011 שיחקה בסדרה הקומית "Twenty Twelve" בתפקיד אנה מיטשל, מועמדת לתפקיד אוצרת האולימפיאדה התרבותית.
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 |  | Behud (Beyond Belief) | ג'ואן סטיבנסון |  |
| 2009 |  | Bedroom Farce | ג'אן |  |
| 2008 |  | Some Kind of Bliss | רייצ'ל |  |
| 2008 | סטיות מיניות בשיקגו | Sexual Perversity in Chicago | ג'ואן | מאת דייוויד מאמט |
| 2007 |  | Some Kind of Bliss | רייצ'ל |  |
| 2007 |  | Ship of Fools | דמויות שונות |  |
| 2006 |  | Catch | אנדראה / קרול |  |
| 2006 |  | The Voysey Inheritance | הונור |  |
| 2005 |  | The Shadow Box | בוורלי |  |
| 2005 |  | The Last Waltz Season | פראו גרולש - במחזה "Rose Bernd" אלסה במחזה "Musik" |  |
| 2004 |  | The Sold Gold Cadillac | אמיליה |  |
| 2004 | ברקיע התשיעי | Cloud 9 | אדוארד / בטי | מאת המחזאית קריל צ'רצ'יל |
| 2003 | אלקטרה | Electra | אלקטרה |  |
| 2002 | נשיקות בוגדניות | Teeth 'n' Smiles | לורה | מאת דייוויד הר |
| 2001 | דון ז'ואן | Don Juan | שרלוט |  |
| 2001 |  | Spike | וריטי |  |
| 2000 |  | Keepers | מגי |  |
| 2000 | אגדת חורף | The Winter's Tale | פאולינה / דורקס |  |
| 2000 | כטוב בעיניכם | As You Like It | פיבי |  |
| 1999 |  | All That Trouble We Had | מרגו |  |
| 1998 | אמה | Emma | ג'יין פיירפקס |  |
| 1998 | אותלו | Othello | דזדמונה |  |
| 1996 | הנרי הרביעי | Henry IV Parts I&II | ליידי פרסי / דול טירשיט |  |
| 1996 | הבדרן | The Entertainer | ג'ין |  |
| 1993 | הסערה | The Tempest | מירנדה |  |
| 1993 |  | Syme |  |  |
| 1993 |  | The Venetian Twins | רוזורה |  |
| 1992 |  | Fooling About | מירנדה / הנסיכה |  |
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | ננס אדום | Red Dwarf | הריסון | בפרק "Holoship" |
| 1992 |  | Screaming | ג'ניפר |  |
| 1992 | בון | Boon | מגי, מזכירה | בפרק "MacGuffin's Transputer" |
| 1992 |  | A Masculine Ending | סטודנטית | סרט טלוויזיה |
| 1993 |  | Unnatural Causes! | ליז מארלי | סרט טלוויזיה |
| 1993 | האימפריה של בריטאס | The Brittas Empire | ונדי | בפרק "Two Little Boys" |
| 1994 |  | The 10 Percenters | שרה | בפרק "Feud" |
| 1995 | גאווה ודעה קדומה | Pride and Prejudice | מרי בנט |  |
| 1998 |  | Unfinished Business | שוטרת | עונה 1 פרק 3 |
| 1998 |  | Imogen's Face | ג'נט |  |
| 1998 | דיינג'רפילד | Dangerfield | אדל גריפית'ס | בפרק "The Lost Boy" |
| 1999 | רעיות ובנות | Wives and Daughters | ליידי אליס | על פי רומן מאת אליזבת גסקל |
| 2000 |  | Beast | חברתה של בריוני | בפרק "Frightening Shorts" |
| 2001 |  | The Bill | הלן תומפקינס | בפרק "Long Shadows: Part 1" |
| 2002 | הלן וסט | Helen West | ג'מה הרדינג | בפרק "Shadow Play" |
| 2002 | הנסיך ויליאם | Prince William | טיגי לג-ברוק | סרט טלוויזיה |
| 2004 | פוארו | Poirot | בריל קולינס | בפרק "The Hollow" |
| 2004 |  | Bodies | ניקולה קווין | סדרת טלוויזיה |
| 2005 |  | Broken News | סאם הנמן | בפרק "Crime and Bolivian Crisis" |
| 2006 | הילדים של מחר | Children of Men | כתבת טלוויזיה | סרט באורך מלא |
| 2007 |  | Bonkers | פולי קופ | עונה 1 פרק 3 |
| 2007 | עדות אילמת | Silent Witness | דארלו | בפרק "Peripheral Vision" |
| 2007 | רופאים | Doctors | אמה פליט | בפרק "Flying Solo" |
| 2007 |  | Rough Crossings | גברת סטאנילנד | סרט טלוויזיה |
| 2007 |  | Great News | מריון |  |
| 2008 | איינשטיין ואדינגטון | Einstein and Eddington | ספרנית | סרט טלוויזיה |
| 2012 | הג'נטלמן האחרון | Parade's End | גברת פרגוסון | מיני-סדרה |
| 2016 | גאון | Genius | מיס וייקוף |  |
| 2019 | ג'נטלמן ג'ק | Gentleman Jack | גברת סטנפילד רוסון | סדרת טלוויזיה |
| 2020 | אמה | Emma | גברת ריינולדס |  |
| 2024 | הזמן שלנו | We Live in Time | ד"ר קרי וויבר |  |
הערות שוליים

↑  Smith, Jenny Back on song – The New Musical Theatre Festival, The Stage (10 August 2005)
↑    Maureen Paton, ‏Lucy Briers: 'Emphysema robbed my father of his laughter', The Telegraph, 2 November 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4983647  ISNI: 0000 0000 9583 5035  LCCN: no2013010458  VIAF: 89149196248274790185   WorldCat (עם VIAF): 89149196248274790185
תומאס הובנדן

| --- | --- |
תומאס הובנדן, דיוקן, 1895
תומאס הובנדן, דיוקן, 1895
 לידה:  28 בדצמבר 1840 Dunmanway, אירלנד 
 פטירה:  14 באוגוסט 1895 (בגיל 54) Plymouth Meeting, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האקדמיה הלאומית לעיצוב 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אסכולת פונט אוון 
 הושפע על ידי:  אלכסנדר קבנל 
 יצירות ידועות:  Study of a Man with Grindstone 
 בן או בת זוג:  Helen Corson Hovenden 
 חתימה:   
 
תומאס הובנדן (באנגלית: Thomas Hovenden;‏ 28 בדצמבר 1840 – 14 באוגוסט 1895), היה אמן ומורה אמריקאי ממוצא אירי. הוא צייר סצנות משפחתיות, ונושאים עלילתיים.
ביוגרפיה

תומאס הובנדן נולד בקורק, אירלנד. הוריו נפטרו בזמן הרעב הגדול באירלנד והוא הועבר לבית יתומים בגיל שש. שם הוא למד נגרות ומאוחר יותר למד בבית הספר לעיצוב בקורק.
בשנת 1863 היגר לארצות הברית, ולמד באקדמיה הלאומית לעיצוב בעיר ניו יורק. הוא עבר לבולטימור בשנת 1868 ואחר כך נסע לפריז בשנת 1874. הוא למד בבית הספר לאמנויות אצל קבנל אך את רוב זמנו בילה במושבת האמנים האמריקאיים בפונט-אוון בבריטני בראשות רוברט וילי, שם צייר תמונות רבות של האיכרים.
כשחזר לאמריקה בשנת 1880, הוא היה חבר באגודת האמנים האמריקאים וחבר עמית באקדמיה הלאומית לעיצוב.
הוא התחתן עם הלן קורסון בשנת 1881, אמנית שפגש בפונט-אוון, והתיישב בבית האחוזה של אביה בפלימות', מחוץ לפילדלפיה. היא הגיעה ממשפחה שהתנגדו לעבדות. האסם שלהם, שימש כסטודיו של הובנדן, ושימש גם לישיבות של הפעילים נגד העבדות.
הוא הוזמן על ידי מר רובינס באטל לצייר תמונה היסטורית של מנהיג הקבוצה ג'ון בראון, שנהרג בפעילותו נגד העבדות והפך לגיבור לאומי. הוא צייר את הרגעים האחרונים של ג'ון בראון בשנת 1884.
בשנת 1886 התמנה לפרופסור לציור ורישום באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, והחליף את תומאס אייקינס שפוטר בגלל השימוש שלו במודלים עירומים בשעורי האמנות. בין תלמידיו של הובנדן היו הפסל אלכסנדר סטירלינג קלדר ורוברט אנרי.
תומאס הובנדן נהרג בגיל 54, יחד עם ילדה בת עשר, על ידי קטר רכבת במעבר חצייה ליד ביתו במפגש פלימות'.
דיווחי העיתונים כתבו כי מותו היה תוצאה של מאמץ הרואי להציל את הנערה, בזמן שהחקירה של המשטרה קבעה כי מותו היה בתאונה.
ביתו של תומאס הובנדן, והאסם שהיה מקום מפגש פוליטי, נרשמו כמקומות היסטוריים בשנת 1971.
הוא קבור בבית הקברות בפלימות'.
הערות שוליים

↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Hovenden, Thomas" . Encyclopædia Britannica. 13 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 829.
↑  Hovenden, Thomas. New International Encyclopedia. 1905.
↑  Thomas Hovenden: American Painter of Hearth and Homeland; article by Michael Schantz, www.tfaoi.com
↑  National Register Information System. National Register of Historic Places. National Park Service. July 9, 2010.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431881305171  BnF: cb15524999g (data)  GND: 13218771X  ISNI: 0000 0000 6686 5809  LCCN: n85303693  RKD: 40115  SNAC: w6jd60p5  SUDOC: 112663605  ULAN: 500030718  VIAF: 28224066   WorldCat (עם VIAF): 28224066 
תומאס בראון, רגעיו האחרונים של ג'ון בראון, 1884
תומאס הובנדן, סצנת בית, 1890
מארק שוורץ

| --- | --- |

 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של איידהו  מכללת המלחמה של הצי 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1988–2021 (כ־33 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד קבוצת הכוחות המיוחדים השלישית  מפקד כוח המשימה המשותף למבצעים מיוחדים באפגניסטן  סגן מפקד דיוויזיית הפרשים הראשונה  מפקד המבצעים המיוחדים בפיקוד אירופה של ארצות הברית
 עיטורים
   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (3)  לגיון ההצטיינות   כוכב הארד (3, כולל אות V)
 
מארק שוורץ (באנגלית: Mark C. Schwartz; נולד ב-3 באפריל 1965) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון כיהן כמתאם הביטחוני בין ישראל לרשות הפלסטינית.
ביוגרפיה

שוורץ סיים ב-1987 תואר ראשון במימון מאוניברסיטת המדינה של איידהו והתגייס לצבא ארצות הברית.
שירת כמפקד מחלקת טנקים, סגן מפקד פלוגת שריון ועוזר קצין אג"ם בגדוד הראשון של הרגימנט המשוריין ה-72 בדרום קוריאה ובגדוד הראשון של רגימנט החי"ר ה-509 (ביום אויב) במרכז האימונים המשותפים בארקנסו.
ב-1993 עבר לשרת בכוחות המיוחדים של הצבא. שירת בקבוצת הכוחות המיוחדים החמישית כמפקד פלגה, מפקד פלוגת מפקדה, מפקד פלוגה, קצין מבצעים גדודי וקצין מבצעים של הקבוצה. פיקד על הגדוד הרביעי להכשרת כוחות מיוחדים במרכז למצוינות המבצעים המיוחדים של הצבא.
שימש קצין תכנון בפיקוד הכוחות המשותפים של נאט"ו בהולנד. באוקטובר 2007 מונה לסגן מפקד קבוצת הכוחות המיוחדים השלישית וסגן מפקד כוח המשימה המשותף למבצעים מיוחדים באפגניסטן ושירת בתפקיד זה עד יוני 2008. שימש קצין המבצעים של פיקוד המבצעים המיוחדים באפגניסטן.
בשנים 2010–2012 פיקד על קבוצת הכוחות המיוחדים השלישית המספקת תמיכה למשימות באזור אחריות פיקוד אפריקה של ארצות הברית. שימש ראש מטה פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים, וסגן מפקד כוח המשימה המשותף למבצעים מיוחדים בפורט בראג. ב-2014 מונה לסגן מפקד כוח המשימה המשותף למבצעים מיוחדים באפגניסטן. ב-2015 מונה לסגן מפקד דיוויזיית הפרשים הראשונה.
ביוני 2016 מונה למפקד המבצעים המיוחדים בפיקוד אירופה של ארצות הברית. באוגוסט 2018 מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. באוקטובר 2019 מונה למתאם הביטחוני בין ישראל לרשות הפלסטינית והועלה לדרגת לוטננט גנרל. שירת בתפקיד עד נובמבר 2021 כאשר במקומו מונה מייקל פנזל.
לאחר שחרורו מכהן כעמית מחקר בתאגיד ראנד, והוא בעל חברת ייעוץ עצמאית.
שוורץ בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי. במהלך שירותו עוטר בכוכב הארד עם אות V לאומץ לב. הוא נשוי לאליסון ואב לבן ובת.
וילמוש לייפציגר

| --- | --- |

 לידה:  18 ביוני 1840 ברסלאו, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  24 בינואר 1913 (בגיל 72) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני, בודפשט, הונגריה 
 
וילמוש לייפציגר (בהונגרית: Leipziger Vilmos; ורוצלב, 18 ביוני 1840 – בודפשט, 24 בינואר 1913) היה תעשיין יהודי-הונגרי בעל מזקקה תעשייתית.
ביוגרפיה

וילמוש לייפציגר נולד במשפחה יהודית ממוצא גרמני. הוא בנו של אברהם לייפציגר. בגיל עשרים וארבע כבר עבד כמנהל חברה במפעל של קארוי פרידנטל בוורוצלב. על פי הצעתו של לייפציגר, פרידנטל פתח מזקקה בדרך ואצי בבודפשט (1867) והפקיד את הניהול בידי לייפציגר. לייפציגר ייסד בשנת 1879 את מזקקת אובודה ובשמו המלא "מפעל הכהל והסוכר של וילמוש לייפציגר בע"מ" (בהונגרית: Leipziger Vilmos Szesz- és Cukorgyára Rt) וכן חוות פיטום אווזים בעיר אובודה ליד בודה, שהפכה במהרה לאחד ממפעלי התעשייה הגדולים בהונגריה. הוא היה חבר מייסד של "התאחדות הלאומית לתעשיינים" (GYOSZ) וה"בנק החיסכון הכללי ההונגרי". אשתו הייתה אאוגניה דויטש (ז'ני).
הרב הראשי יוז'ף הבשי ספד לו בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני.
ביתו התחתנה עם קארוי נוימן.
עבודתו

הרצאה על מצב תעשיית האלכוהול (בודפשט, 1890)
ספרות נוספת

מור גלרי: חלוצי התעשייה ההונגרית. בודפשט, 1889.
לקסיקון מדעי הונגרי. עורך ראשי. פרנץ נאג'. בודפשט, 1997.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. ISBN 963-547-414-8
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי. 1969.
יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים–1914. Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái, mek.oszk.hu
נתוניו בקטלוג של המוזיאון הספרותי פטפי
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 139/1913. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1019176652  ISNI: 0000 0003 6349 8312  VIAF: 226431461   WorldCat (עם VIAF): 226431461
פריידל אוישר

| --- | --- |

 לידה:  13 באוקטובר 1913 ליפקני, בסרביה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  5 בינואר 2004 (בגיל 90) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 סוגה:  חזנות שחקנית
 שפה מועדפת:  יידיש, אנגלית 
 בן זוג:  הרולד שטרנברג
 צאצאים:  מרילין מייקלס מייקל שטרנברג
 
פריידל אוישר (באנגלית: Fraydele Oysher;‏ 3 באוקטובר 1913 – 5 בינואר 2004) הייתה שחקנית תיאטרון יידיש ושחקנית מוזיקלית אמריקאית ששיחקה בברודוויי ובמטרופוליטן אופרה. אחת הזמרות הראשונות שהופיעו בפומבי במוזיקת חזנות.
ביוגרפיה

אוישר נולדה בליפקני, בסרביה, רוסיה הקיסרית, שהיא כיום חלק ממולדובה. היא הייתה בתו של חזן אחד משבעה דורות של חזנים. בילדותם למדו אוישר ואחיה מוישי את מזמורי בית הכנסת על ידי אביהם זליג אושר והיו שקועים במוזיקה דתית. המשפחה היגרה למונטריאול, קנדה כאשר אוישר הייתה בת שמונה. כשהייתה נערה היגרה המשפחה לפילדלפיה והיא עבדה במפעל בייגל.
קריירה

אוישר עבדה כשחקנית מגיל צעיר, והופיעה, בין היתר, במחזות זמר שנכתבו במיוחד עבור כישרונותיה הווקאליים והקומיים, בתיאטראות היידיש בניו יורק, ביניהם המלכה הקטנה, נערת הזהב וחתונת פריידל. לעיתים קרובות היא שיחקה בתפקיד בן הישיבה שמתגלה מאוחר יותר כנערה.
לאחר המעבר לניו יורק הופיעה אוישר בלהקת המשחק של לואי קרמר בתיאטרון אמפיון, ברדיו ובקונצרטים. בירח הדבש שלה היא נסעה עם בעלה להופעות בארגנטינה, והם הופיעו יחד בהצגות ביידיש שם היא נקראה בפשטות בתור "פריידל". היא גם הופיעה בברודוויי בכמה תוכניות של ג'ורג' גרשווין, כמו "סליחה על האנגלית שלי" (1933), "תנו להם לאכול עוגה" (1934) ו"הדרך הנצחית" (1937). אוישר שיחקה בהצגות של מולי פיקון ב"תיאטרון רחוב דוגלס" בשיקגו, בתיאטרון "הנשיונל" בניו יורק, בקובה, ולתקופה קצרה בלוס אנג'לס, בסרט "חזן קטן בשבת" (A Khazendl oyf Shabes). בשנות ה-30 היא הופיעה גם בתוכניות רדיו מפילדלפיה.
במשך השנים, היו מחזות שנכתבו במיוחד כדי להציג את כישוריה המיוחדים, כולל "החזנית", "החתונה של פריידל", "עקדת יצחק", "המלכה הקטנה", "בת החזן", ו"לילה בפריז!" בין הופעותיה המאוחרות יותר על הבמה היה המחזמר ביידיש, "אף פעם לא מאוחר מדי לאושר", שבו הופיעה ב-19 באוקטובר 1968 בתיאטרון יידיש אנדרסון בניו יורק.
חיים אישיים

אוישר והרולד שטרנברג נישאו ב-1935. שטרנברג הופיע בבית האופרה מטרופוליטן במשך 40 שנה כזמר אופרה בס פרופונדו. לאוישר ושטיינברג נולדו שני ילדים, השחקנית והקומיקאית האמריקאית מרילין מייקלס והזמר, מוזיקאי ומלחין מייקל שטרנברג. נכדה, מארק וילק היה סופר, פסנתרן וזמר. היא הייתה אחותו של השחקן והחזן האמריקני משה אוישר.
אוישר נפטרה ב-5 בינואר 2004, בגיל 90, בניו יורק.
בין המחזות בהם הופיעה

"החזנית", מאת לואי פריימן, מוזיקה מאת יוסף רומשינסקי
"החתונה של פריידל"
"עקדת יצחק" מאת אברהם גולדפאדן
"המלכה הקטנה"
"בת החזן"
"נערת הזהב" של ויליאם סיגל.
"פריידל היא לא ילדה" של אברהם בלום.
"חזן קטן בשבת"
"לילה בפריז!", אופרטה בשלוש מערכות מאת איזידור לאש, לחן אלכסנדר אולשנצקי.
"מנגינה של אביה" תיאטרון קלינטון בניו יורק, האופרטה של פיליפ לסקובסקי. ינואר 1949.
הופיעה יחד עם "שבעים וחמישה שחקנים וזמרים", במלאת עשרים וחמש שנים לתיאטרון הלאומי ב במרכז ניו יורק. מאי 1951.
"הכלה של אביה", קומדיה של ג'ייקוב ג'ייקוב, בתיאטרון פארקווי של ברוקלין. ינואר 1953.
"הלחן של סבי" בתיאטרון הלאומי במרכז ניו יורק. מרץ 1954.
"אף פעם לא מאוחר מדי לאושר" מחזמר ביידיש מתוך הספר מאת קלמן ליפסון, מילים ועיבוד של ג'וזף ג'ייקובס, מוזיקה מאת סמואל פרשקו. אוקטובר 1968.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Lavietes, Stuart (2004-01-10). "Fraydele Oysher, 90, Actress Who Starred in Yiddish Theater". The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2016-06-07.
1 2 3 4 5  "- Judaica Sound Archives". faujsa.fau.edu. אורכב מ-המקור ב-2016-03-18. נבדק ב-2016-06-07.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23  "oysher/fraydele/v8". www.museumoffamilyhistory.com. נבדק ב-2016-06-07.
↑  "Fraydele Oysher". www.marilynmichaels.com. נבדק ב-2016-06-07.
1 2 3 4  "Fraydele Oysher". yivoarchives.org. נבדק ב-2016-06-07.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463126605171  ISNI: 0000 0004 6119 0338  LCCN: no2007137203  MusicBrainz: ac52c7b4-3968-45c1-a79e-1116089d7e04  VIAF: 17016676   WorldCat (עם VIAF): 17016676
אלון בן-דוד

| --- | --- |

בן-דוד באפריל 2013
 לידה:  9 בנובמבר 1967 (בן 57)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  בית הספר לממשל ע"ש קנדי באוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת תל אביב 
 עיסוק:  פרשן צבאי
 מעסיק:  חדשות 13
 בן או בת זוג:  עירית לינור (1997–2006) 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  alonbd
 
אלון בן-דוד (נולד ב-9 בנובמבר 1967) הוא פרשן צבאי, עיתונאי וכתב בטלוויזיה. בן-דוד הוא הפרשן הצבאי של חדשות 13, וכן הגיש את התוכנית "שישי" בערוץ 10.
ביוגרפיה

בן-דוד גדל בראשון לציון והוא בוגר הגימנסיה הריאלית. שירת בגלי צה"ל ככתב צבאי וסיקר את התפרצות האינתיפאדה הראשונה בעזה. במילואים שירת בחיל התותחנים. השתחרר מצה"ל בשנת 1988 בדרגת רב-סמל, והצטרף ל"קול ישראל" ככתב לענייני משטרה. אחרי זמן קצר עבר לערוץ הראשון שם שימש כתב בדרום ואחר כך כתב לענייני משטרה. ב-1993 התמנה לכתב הצבאי של הערוץ הראשון, תפקיד אותו מילא במשך תשע שנים. בן-דוד התמקד בסיקור הלחימה הממושכת באזור הביטחון בדרום לבנון, ואף זכה בפרס על כתבה שבה הצטרף למארב של חיילי הצנחנים בסאלוקי. לאחר מכן הוביל בן-דוד את סיקור הערוץ הראשון על הנסיגה מלבנון ופרוץ העימות עם הפלסטינים. ב-11 בספטמבר 2001, בעודו בשנת לימודים בארצות הברית, הגיע בן-דוד לניו יורק וסיקר את פיגועי 11 בספטמבר עבור הערוץ הראשון.
ב-2003 הצטרף בן-דוד לצוות שהקים את חברת החדשות של ערוץ 10 כפרשן צבאי, ובמקביל החל לעבוד עבור המגזין לענייני ביטחון ג'יינס. במלחמת לבנון השנייה נודע כמי שהוביל קו ביקורתי לגבי התנהלות ישראל, מהימים הראשונים ללחימה.
בשנים 2003–2010 שימש ככתב המגזין "ג'יינס" במזרח התיכון ומ-2011 ככתב של המגזין האמריקני "אוויאיישן וויק". החל מספטמבר 2014 הוא כותב בעיתון "מעריב השבוע".
בן-דוד הוא היוצר והעורך הראשי של הסדרה "רשימת חיסול" המתארת את מבצעי ההתנקשות החשאיים של ישראל. הסדרה שודרה בערוץ 13 בסוף 2019. ב-2022 יצר וערך את הסדרה "מלחמה על הבית" העוסקת במבצע חומת מגן ובמערכה שהצליחה לבלום את טרור המתאבדים הפלסטיני, ששודרה גם היא בערוץ 13.
הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד (במסגרת תוכנית קרן וקסנר). הוא משמש כעמית בכיר במרכז לתקשורת בין-לאומית באוניברסיטת בר-אילן.
חיים אישיים

בן-דוד היה נשוי לסופרת והעיתונאית עירית לינור, ומנישואין אלה הוא אב לבת. בסוף שנת 2008 נישא בשנית, לעורכת הספרותית לילך יפה. לזוג יש תאומות.
הערות שוליים

↑  ניר ליברך, ‏"אני עוצר את השידור. יורים עליי", באתר ‏מאקו‏, 20 בינואר 2009
↑  נועם שגב, פירסום ראשון: אלון בן-דוד עובר לערוץ 10, באתר ynet, 7 בדצמבר 2002
↑  שיר המרגלית, באתר וואלה, 8 בספטמבר 2014
↑  יוסי קליין, המלחמה של הפרשן הצבאי של ערוץ 10, אלון בן דוד, באתר הארץ, 9 בינואר 2009
↑  יפעת הללי, ‏אלון בן דוד מתחתן, באתר ‏מאקו‏, 24 באוקטובר 2008
↑  יפעת הללי, ‏דאבל קליק: אלון בן דוד אבא לתאומות, באתר ‏מאקו‏, 3 באוגוסט 2009
בני הנפילים

| --- | --- |

מארז המכיל את ספרי הסדרה
 עיר של עצמות  עיר של מלאכים נופלים  עיר של נשמות אבודות  עיר של זכוכית  עיר של אפר  עיר של אש שמיימית 
 מידע כללי
 מאת:  קסנדרה קלייר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה אורבנית, פנטזיה מודרנית, רומנטיקה, על טבעי, נעורים
 הוצאה
 הוצאה:  סיימון אנד שוסטר 
 הוצאה בשפת המקור:  Simon&Schuster
 תאריך הוצאה:  2007–2014
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  גרף צעיר
 תאריך:  2011–2016
 סדרה
 ספר קודם:  השעות האחרונות
 הספר הבא:  מיומנויות אפלות
 מספר ספרים:  6
 
בני הנפילים (באנגלית: The Mortal Instruments) היא סדרת ספרי פנטזיה לנוער מאת קסנדרה קלייר בת שישה ספרים באנגלית, הספר האחרון יצא בעברית בשנת 2021. בסדר כרונולוגי, סדרת בני הנפילים היא השנייה מבין שלוש הסדרות בעולם ציידי הצללים, אך הראשונה שיצאה לאור. הסדרה עוקבת אחר קליירי פריי שמגלה קבוצת צאצאי מלאכים המכונים "ציידי צללים", ציידי הצללים מגנים על בני האדם הרגילים, המכונים גם "סתמיים" מפני שדים מעולמות אחרים.
הסדרה הפכה לפופולרית בז'אנר ספרי הרומנטיקה העל טבעית והפנטזיה המודרנית בספרי צעירים, אך קלייר בהתחלה לא תכננה לייעד את הסדרה לנוער. כשהתחילה לכתוב את "עיר של עצמות", היא לא ראתה את הספר כספר לצעירים, אלא כספר פנטזיה בראש ובראשונה, שבו הדמויות הראשיות הן נוער רק במקרה. כשהמוציא לאור פנה אליה במטרה לבקש ממנה לבגר מעט את הדמויות, היא מיד החליטה שהיא "רוצה לספר סיפור על דמויות בשלב הקריטי של החיים בין נערות לבגרות, שבו ההחלטות שנקבל יגדירו את עתידנו ולא את מי שאנחנו".
הסדרה יצאה גם כקומיקס על ידי קסנדרה ג'יין, הכרך הראשון והכרך השני תורגמו לעברית.
רשימת הספרים

עיר של עצמות (יצא באנגלית ב-2007, בעברית ב-2011)
עיר של אפר (אנגלית - 2008, עברית - 2012)
עיר של זכוכית (אנגלית - 2009, עברית - 2012)
עיר של מלאכים נופלים (אנגלית - 2011, עברית - 2013)
עיר של נשמות אבודות (אנגלית - 2012, עברית - 2016)
עיר של אש שמיימית (אנגלית - 2014, עברית - מרץ 2021)
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פירוט העלילה.
העיבוד הקולנועי והטלוויזיוני

ב-10 ביוני 2010 הוכרז כי הולך לצאת סרט שיתבסס על עיר של עצמות. את התסריט כתבה ג'סיקה פוסטיגו ואת הסרט יביים הארלד זווארט.
ב-10 בדצמבר 2010, הוכרז רשמית כי לילי קולינס תשחק את תפקידה של קליירי פריי. במרץ 2011, ג'יימי קמפבל באוור, לוהק לתפקיד של ג'ייס. ג'ונתן ריס מאיירס לוהק לתפקיד וולנטיין, רוברט שיהאן לוהק כסיימון, ג'ימימה וסט לוהקה כאיזבל, קווין זגרס לוהק כאלק, וגודפרי גאו לוהק כמגנוס.
הצילומים התחילו ב-15 באוגוסט 2012. הסרט יצא ב-22 באוגוסט 2013. בסופו של דבר התוכניות לסרט המשך נגנזו, ובמקומו החלו הצילומים לתוכנית טלוויזיה בשם ציידי הצללים עם שחקנים חדשים.
ב-12 בינואר 2016 יצא הפרק הראשון של הסדרה ציידי הצללים, ב-2 בינואר 2017 יצא הפרק הראשון של העונה השנייה. ב-21 באוגוסט 2017 החלו צילומי העונה השלישית, שעלתה לאוויר ב-20 במרץ 2018. ב-4 ביוני 2018, במהלך הפגרה בין שני חלקי העונה השלישית, הוחלט על סיום הסדרה, עם תוספת של פרק בן שעתיים לסיכום (נוסף על פרקי העונה השלישית).
ספרים נוספים בסדרה > פריקוולים

קסנדרה קלייר כתבה סדרה של פריקוולים בשם מכשירי התופת המתרחשים באותו יקום כמו בני הנפילים, אבל בלונדון הוויקטוריאנית. סדרה זו מורכבת משלושה ספרים: מלאך מכני, שיצא לאור ב-31 באוגוסט 2010, נסיך מכני, שיצא לאור ב-6 בדצמבר 2011, ו- נסיכה מכנית, שיצא לאור ב-19 במרץ 2013. הדמויות הראשיות בסדרה זו הם וויל הרונדיל, טסה גריי וג'ם קארסטיירס, המתגוררים במכון לונדון.
יש סדרת המשך למכשירי התופת בשם The Last Hours המתרחשת באותו יקום ומפרטת את הרפתקאות הדור הבא של ציידי הצללים כמעט שני עשורים לאחר אירועי נסיכה מכנית. הסדרה מורכבת משלושה ספרים: Chain of Gold, Chain of Iron, and Chain of Thorns.
ספרים נוספים בסדרה > ספרי המשך

מיומנויות אפלות היא טרילוגיית המשך המתרחשת באותו יקום כמו בני הנפילים, אך חמש שנים לאחר מכן. הספר הראשון, גבירת חצות, יצא לאור ב-8 במרץ 2016. הספר השני, אדון הצללים יצא לאור ב-23 במאי 2017. הספר השלישי והאחרון, מלכת האוויר והחושך יצא לאור ב-4 בדצמבר 2018.