stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד דוכובני

| --- | --- |

דוכובני בקומיק-קון סן דייגו, 2013
 לידה:  7 באוגוסט 1960 (בן 64) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  David William Duchovny 
 סוגה מועדפת:  רוק אלטרנטיבי 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 עיסוק:  מוזיקאי (זמר-יוצר)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון (1982)  Grace Church School  אוניברסיטת ייל  Collegiate School 
 בן או בת זוג:  טיאה ליאוני (1997–2014) 
 צאצאים:  וסט דוכובני, Kyd Miller Duchovny 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר – סדרות דרמה (1997)  פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סדרה מוזיקלית או קומדיה (2008)  פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר – סדרת דרמה (1997)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 https://davidduchovny.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד ויליאם דוכּובני (באנגלית: David William Duchovny; נולד ב-7 באוגוסט 1960 בניו יורק) הוא שחקן, סופר, מפיק, במאי, זמר ופזמונאי אמריקאי ממוצא יהודי. זוכה שני פרסי גלובוס הזהב בעקבות תפקידו הראשי כהאנק מודי בסדרת הדרמה הקומית "קליפורניקיישן", ובסדרת המדע הבדיוני "תיקים באפלה" שבה שיחק את דמותו של הסוכן פוקס מאלדר. בנוסף להיותו שחקן, דוכובני גם בעל קריירה מוזיקלית, ועד כה הוציא לאור אלבום אחד בשם "Hell Or Highwater".
ביוגרפיה

דוכובני נולד בניו יורק. אביו הוא עמרם "עמי" דוכובני (אנ'), סופר אמריקאי ממשפחה יהודית-אשכנזית ופובליציסט שעבד עם הוועד היהודי-אמריקני. אמו היא מרגרט "מג" (לבית מילר) מורה ומנהלת ממשפחה נוצרית-לותרנית שהיגרה מסקוטלנד. הוא דובר צרפתית, לטינית, וקצת עברית. יש לו אח ואחות, דניאל ולורי. דוכובני בצעירותו למד בבתי ספר פרטיים במנהטן - כנסיית גרייס (אנ'), והקולגייט סקול (אנ'). בוגר אוניברסיטת פרינסטון בספרות אנגלית וחבר אחוות פי בטא קפא. לאחר מכן בחר להמשיך את לימודיו, קיבל תואר שני בספרות אנגלית מאוניברסיטת ייל, אך פרש מספסל הלימודים לפני סיום הדוקטורט.
מוצא

משפחתו מצד אביו, בברדיצוב, ניהלו משק חלב. סבו התיישב ביפו יחד עם הוריו אברהם ודויבה (דבורה) ושאר ילדיהם, והמשיכו בעסק זה,אך גורש כשמשטרה בדואית נכנסה אליהם בתוך גל של פוגרום וגירוש בכח ב-1914 למצרים. כ-6,000 גורשו אז בידי הטורקים.
משפחתו עברה במהלך השנים לארצות הברית אך אב המשפחה שב לארץ לאחר פטירת אשתו, הסבא רבא שלו, אברהם דוכובני (1874-1942) קבור בישראל בבית העלמין נחלת יצחק.
קריירה

תחילת הקריירה של דוכובני כשחקן הייתה בפרסומת לבירה Löwenbräu. התפקיד המשמעותי הראשון שלו היה בסדרת הטלוויזיה "טווין פיקס", בה שיחק סוכן DEA טרנסווסטי (אשר נוהג ללבוש בגדי נשים). הוא גם הופיע בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה הארוטית "יומן הנעל האדומה". בשנת 1992 שיחק בתפקיד קטן בסרט "קוראים לי בטהובן", ובסרט "ונציה\ונציה" לצדה של מליסה לאו. בשנת 1993 שיחק בסרט "קליפורניה" לצד בראד פיט.
הפריצה הגדולה שלו הייתה כשכיכב בתפקיד פוקס מאלדר בסדרת הטלוויזיה "תיקים באפלה" (באנגלית: The X-Files). דוכובני שיחק את סוכן ה-FBI המאמין בתאוריות קשר במשך כשמונה עונות, אך בשל סכסוך עם החברה המפיקה, רשת FOX, החליט לסיים את החוזה. הוא הופיע בפרק האחרון של הסדרה ובסרט הקולנוע המבוסס עליה "תיקים באפלה: הסרט". בנוסף, דיבב את מאלדר במשפחת סימפסון ובמשחק הווידאו "The X-Files: Resist or Serve".
במקביל הופיע בתוכנית "המופע של לארי סנדרס" בתפקיד עצמו - אך עם רמיזות הומוסקסואליות על המשיכה שלו כלפי לארי, כולל חיקוי הסצנה המפורסמת של שרון סטון מהסרט "אינסטינקט בסיסי", בה היא חושפת כי אינה לובשת דבר מתחת לחצאית שלה.
לאחר סיום צילומי "תיקים באפלה" הופיע דוכובני מספר פעמים בקולנוע. בסרט הקומדיה "זולנדר" שיחק תפקיד של דוגמן ידיים.
איכות המשחק של דוכובני זוכה מדי פעם לסאטירות. בסדרה "פיוצ'רמה" טוען הרובוט קלקולון (דמותו של שחקן גרוע במיוחד) כי בעבר היה דייוויד דוכובני. בסצנה אחרת בסדרה הוא מופיע כראש.
לאחר מכן כיכב דוכובני בסדרה "קליפורניקיישן", בתור האנק מודי, סופר במשבר. סדרה זו זיכתה אותו בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית לשנת 2007.
ב-2008 שב דוכובני לגלם את הסוכן פוקס מאלדר בסרט ההמשך "תיקים באפלה: רוצים להאמין", לצדה של ג'יליאן אנדרסון.
ב-12 במאי 2015, דוכובני הוציא לאור את אלבומו הראשון כמוזיקאי שנקרא "Hell or Highwater".
ב-28 במאי 2015 דוכובני החל לגלם בלש משטרתי בסדרת הטלוויזיה "אקווריוס" - "aquarius". הסדרה בת שתי עונות 2015-2016. עלילת הסדרה סובבת על שנות ה-60 המאוחרות כשברקע מלחמת וייטנאם. דוכובני חוקר את היעלמותה של נערה שמצטרפת לקבוצה של היפים בהנהגתו של צ'ארלס מנסון.
בשנת 2020 שיחק בסרט האימה "הכישוף: הדור הבא", סרט המהווה רימייק לסרט הכישוף משנת 1996.
בשנת 2021 גילם את עצמו בסדרת הטלוויזיה "החוג לאנגלית" מבית נטפליקס.
בשנת 2022 שיחק בסרטו של ג'אד אפאטאו "הקפסולה" של נטפליקס. שיחק גם בקומדיה השחורה "ירושה בהפרעה" (אנ') לצידן של אנה פריס וטוני קולט.
בשנת 2023 כיכב בקומדיה הרומנטית "What Happens Later" שכתבה וביימה מג ריאן שאף כיכבה לצדו. באותה שנה שיחק בדמותו של ביל בייטמן בסרט "בית כברות לחיות: שושלות" המבוסס על הרומן "בית כברות לחיות שעשועים" מאת סטיבן קינג, שיצא לאור בשנת 1983 ומשמש כפריקוול לעיבודו הקולנועי משנת 2019.
ביוני 2023 סרטו הראשון של דוכובני בתור במאי "Bucky F*cking Dent" הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים טרייבקה. את הסרט הוא אף כתב והפיק וגילם את הדמות הראשית. הסרט הוקרן מאז במספר פסטיבלי סרטים אך טרם יצא לאקרנים באולמות הקולנוע.
חיים אישיים

דוכובני נישא לשחקנית טיאה ליאוני ב-6 במאי 1997 ולהם בת וסט דוכובני, שחקנית, ובן קיד מילר.
הם נפרדו ב-2008, ומנו את הסיבה כהתמכרות הסקס של דוכובני שנכנס לגמילה. בזמן שהיה בגמילה 35 ימים ליאוני ניהלה רומן עם השחקן בילי בוב תורנטון.
דייוויד וליאוני חזרו ונפרדו מספר פעמים, וב-2014 התגרשו סופית.
העורף הישראלי במלחמת חרבות ברזל

ישראלים מדליקים בכיכר דיזנגוף נרות לזכר הנרצחים, וכן גם למען החטופים ממתקפת הטרור הפלסטינית באוקטובר 2023.
סרט מודעות צהוב למען שחרור החטופים בעיר אשדוד
העורף הישראלי מתמודד עם השלכות טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל שפרצה בעקבותיו. האירועים הביאו לשינויים עמוקים בחברה ובפוליטיקה הישראלית, כמו גם להשלכות משמעותיות על רווחת אזרחי המדינה. קשיי המלחמה הולידו התארגנויות אזרחיות התנדבותיות רבות לסיוע במאמצי המלחמה בתחומים שונים: הסברה למען מדינת ישראל ברשתות החברתיות, תמיכה באזרחים מפונים ונזקקים בעקבות אובדן כלכלי שנובע מהמלחמה, תמיכה נפשית בישראלים המתמודדים עם טראומה בשל אירועי המלחמה, ועוד.
הצלה וחירום

במהלך מלחמת חרבות ברזל הייתה פעילות רבה של גופי ההצלה והחירום הלאומיים.
המספר העצום של הנרצחים במתקפת הפתע, בהם רבים שגופתם הושחתה, הצריך מאמץ יוצא דופן של זיהוי גופות החללים טרם הבאתם לקבורה. מאות גופות של מחבלים שהושארו בשטח הועברו אף הן לזיהוי והמשך טיפול. הגופות הובאו למחנה שורה שליד רמלה, ושם נערך הזיהוי, בין השאר לפי טביעות אצבע, מבנה השיניים ובדיקת סמני DNA והשוואתם למידע שבמאגרים ביומטריים. בזיהוי עוסקת הרבנות הצבאית בצירוף עובדים ממשטרת ישראל, מערכת הבריאות ומתנדבי זק"א. הרב הראשי לישראל, דוד לאו, הנחה להמשיך בזיהוי הגופות גם בשבת. במאמץ לאיתור שרידי קורבנות מתקפת הפתע נעזר צה"ל בעופות דורסים ובכלבים של רשות הטבע והגנים, המשמשים בשגרה לאיתור הרעלות של בעלי חיים.
במהלך המלחמה פרסם פיקוד העורף הנחיות התגוננות בפני ירי הרקטות הכבד על עוטף עזה, השפלה, מחוז המרכז, גוש דן והשרון. הוא הפעיל צופרי אזעקה, התרעות בכלי התקשורת, התרעות באתר האינטרנט של פיקוד העורף וביישומון לסמארטפון.
כבר ביום הראשון למלחמה התנדבו אלפי אזרחים לתרום דם לפצועים ומחוץ למרכזים הרפואיים השתרכו תורים ארוכים. מערכת הבריאות נאלצה להתמודד עם הצורך לטפל באלפי פצועים בימים הראשונים של מתקפת הפתע של חמאס. מאות מתוכם היו במצב קשה או אנוש. באשר למערכת בריאות הנפש בישראל היות שלא הוספו תקנים שהובטחו מאז משבר הקורונה, היא התמודדה עם קשיים רבים ונעזרה במתנדבים בחודש הראשון.
בעקבות האירועים הטראומתיים של תחילת המלחמה, נפתחו מוקדים טלפוניים ברחבי הארץ. פיקוד העורף הדגיש שתגובות רגשיות כמו פחד וחרדה הן תגובות נורמליות למצב לא נורמלי. מכיוון שלאנשים יש דרכים שונות להתמודד עם לחץ, המליצו בפיקוד העורף לזהות את דרכי ההתמודדות שסייעו בעבר (פעילות גופנית, שיחות עם חברים, איסוף מידע, אמונה) ולהשתמש בהן. במקרה של נפגעי חרדה, הומלץ לעודד אותם לפעולה ועשייה, לבצע תרגילי נשימה וטכניקות הרפיה, להדגיש את יכולת ההתמודדות ולהסיח את הדעת. מעמותת נט"ל הזהירו את הציבור שלא להיחשף לתכנים מעוררי טראומה כמו תמונות וסרטוני סנאף. חשיפה כזו נקשרה בעבר לדיכאון, חרדה, ופוסט־טראומה.
בעקבות המלחמה חוקקה הכנסת חוקים אחדים הנובעים ממצב החירום:
פורסמו תקנות שונות להגמשתם של כללים, לשם התאמה לבעיות שיוצר מצב החירום.
פורסמו תקנות למסירת מידע מהמאגר הביומטרי לשם זיהוי חללים ונעדרים.
תיקון לחוק סדר הדין הפלילי כהוראת שעה עד 8 בינואר 2024, המאפשר קיום דיונים באמצעות היוועדות חזותית, מחמת הקושי לשנע אסירים ועצירים ממתקני הכליאה אל בתי המשפט.
תיקון לפקודת בתי הסוהר כהוראת שעה לשלושה חודשים, המסמיך את השר לביטחון לאומי להכריז על מצב חירום כליאתי, שבו תתאפשר הגדלת הצפיפות במתקני כליאה.
חוקים נוספים שנחקקו עקב אירועי המלחמה:
חוק איסור הכחשת אירועי טבח 7 באוקטובר 2023 (טבח שמיני עצרת), התשפ"ה–2025: קובע עונש מאסר חמש שנים למי שמכחיש את טבח שבעה באוקטובר.
זיהוי חללים

זיהוי ההרוגים במלחמה היה תהליך מורכב ואינטסיבי במיוחד בשבועות הראשונים של המלחמה, לאחר טבח שבעה באוקטובר. אתגר זיהוי החללים נבע ממספר ההרוגים הרב ומהשחתה משמעותית של חלק מגופות הנרצחים על ידי מחבלי החמאס. גופות כל החללים הובאו תחילה לזיהוי במרכז "הצבי" שבמחנה שורה של הרבנות הצבאית בסמוך לרמלה. בהמשך ולנוכח קשיי הזיהוי של חלקם נעשתה עבודת זיהוי רבה גם במרכז הלאומי לרפואה משפטית באבו כביר שבתל אביב-יפו. בתהליך היו שותפים גם המשרד לשירותי דת, משרד הבריאות, הרבנות הראשית לישראל, משטרת ישראל וזק"א. אף היה שימוש בעבודתם של ארכאולוגים וברשות העתיקות. זאת לאור הצורך לסנן אפר שנותר מזירות המתקפה, לאחר שחלק מהגופות והבתים בעוטף עזה נשרפו באופן משמעותי.
מלבד ההשחתה ומספר הנרצחים, קושי הזיהוי נבע מריבוי הזירות, חטיפת אזרחים וחיילים חיים ומתים לרצועת עזה, הפגיעה גם באזרחי מדינות זרות ומחסור בכוח אדם. לשם הזיהוי פותחו מערכות טכנולוגיות ייעודיות הכוללות אפליקציות ובינה מלאכותית.
עד ה-25 באוקטובר (כשלושה שבועות וחצי לאחר מתקפת הפתע) נותרו כ-200 חללים שלא זוהו. גופתה של הנעדרת האחרונה, בלהה ינון, זוהתה רק ב-6 באוגוסט 2024 – כ-10 חודשים לאחר שנרצחה. מקרה בולט נוסף היה זירת אמבולנס בפסטיבל הנובה. בזירה זו התרחש פיצוץ אמבולנס על ידי טיל נ"ט שגרם להשחתה משמעותית של גופות הנוכחים בשירה. אחת הנוכחות נחשבה נעדרת כ-47 יום, עד שהתברר שנקברה בטעות בקבר אחר. חלל נוסף, אליקים ליבמן נחשב לחטוף כ-7 חודשים, עד שהתברר שנרצח בזירת האמבולנס ונקבר בטעות בקבר של נרצחת אחרת.
פעילות זיהוי החללים הונצחה במחזה הדוקומנטרי "שורה: מלאכת זיהוי חיים" מאת המחזאי רועי יוסף, שהועלה בפסטיבל ישראל 2024 והוצג בהמשך בתיאטרון תמונע.
פינוי תושבי עוטף עזה והצפון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מתחילת הלחימה פונו והתפנו כ-250 אלף אנשים מבתיהם. לפי נתונים של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, נכון ל-31 באוקטובר 2023 כ-88 אלף פונו מהקיבוצים, משדרות ומאופקים לבתי מלון מכוח פקודת פינוי, ומשרד התיירות היה אמון על פינויים ושיבוצם עם התאחדות המלונות, כ-87 אלף נקלטו בקהילה – בקיבוצים או ביישובים קולטים וכ-73 אלף התפנו עצמאית ונקלטו על ידי בני משפחה או חברים, או במגורים זמניים.
רשות חירום לאומית, שסמכויותיה קוצצו עם השנים, הייתה הגוף שאמור לתאם ולתכלל את תוכניות פינוי התושבים. תושבים פינו עצמם עצמאית או כחלק מתוכניות ממשלתיות, מיישובי הנגב המערבי (שחלקם נפגעו מאוד בנפש וברכוש) מאזור גבול הצפון. במקור, הפינוי היה אמור להיות בעיקר למוסדות ציבור, מתנ"סים ובתי ספר ומשרד הפנים היה אמור להיות אחראי על פינוי התושבים בשעת חירום, תוך שימוש במאגרי המידע שלו על כל תושבי המדינה. בפועל, הוחלט לפנותם לבתי המלון ומשרד התיירות לקח את האחריות.
בשבועות הראשונים, משרד החינוך התמודד עם קשיים בהחזרת הלימודים לשגרה ובמתן מענה חינוכי לתלמידים רבים שפונו מישוביהם. בסוף אוקטובר 2023 פורסם שרשות החירום הלאומית תפעיל תוכנית שגרת מלחמה עבור חלק מהמפונים מהדרום בשיתוף משרדי הממשלה.
פינוי תושבי עוטף עזה והצפון > רשימת יישובים שפונו

אביבים
אבן מנחם
אדמית
אור הנר
איבים
אילון
ארז
בארי
בית הלל
בצת
ברעם
גבים
גורן
גורנות הגליל
ג'ש (גוש חלב)
דוב"ב
דישון
דן
דפנה
הגושרים
זימרת
זיקים
זרעית
חולית
חניתה
יד מרדכי
יובל
יערה
יפתח
יראון
כיסופים
כפר גלעדי
כפר מימון
כפר עזה
כרם שלום
כרמיה
לימן
מגן
מטולה
מלכיה
מנות
מנרה
מעיין ברוך
מפלסים
מצובה
מרגליות
משגב עם
מתת
נחל עוז
נטועה
ניר יצחק
ניר עוז
ניר עם
נירים
נתיב העשרה
סאסא
סופה
סעד
ע'ג'ר
עין הבשור
עין השלושה
עלומים
עראמשה
צבעון
קריית שמונה
ראש הנקרה
רמות נפתלי
רעים
שאר ישוב
שדרות
שובה
שומרה
שוקדה
שלומי
שלומית
שניר
שתולה
תושיה
תקומה
השפעות פוליטיות

הבחירות לרשויות המקומיות, שהיו אמורות להתקיים בסוף חודש אוקטובר, נדחו בעקבות המלחמה ל־30 בינואר 2024 ולאחר מכן נדחו בשנית ל-27 בפברואר 2024.
ב-19 באוקטובר 2023 הוקמה מנהלת תקומה במטרה לשקם את יישובי עוטף עזה שנפגעו במתקפת הפתע. בראש המנהלת עמד מאז הקמתה ועד אוגוסט 2024 תא"ל (במיל') משה אדרי ותקציבה הראשוני עמד על כמיליארד שקל, באפריל 2024 הממשלה אישרה תקציב של 19 מיליארד שקלים נוספים למנהלה. ב-21 ביולי 2024 מונה אלוף (במיל') אליעזר (צ'ייני) מרום לתפקיד פרויקטור הצפון, שיהיה אחראי לניהול ותכלול שיקום אזור הצפון.
ב-12 באוקטובר 2023, לבקשתו של שר הפנים ושר הבריאות משה ארבל, הועבר תיק הבריאות לידיו של חבר הכנסת אוריאל בוסו. 4 משרדי ממשלה נסגרו במהלך המלחמה: משרד ההסברה, המשרד לחיזוק וקידום קהילתי, המשרד לקידום מעמד האישה ומשרד המודיעין.
ביישובי ישראל הונף דגל ישראל ברחובות, בכיכרות, במבני ציבור ובבתים פרטיים. סיסמאות כגון "ביחד ננצח" ו"אנחנו ננצח" הופיעו בשלטי חוצות, על גבי מכוניות ועל אריזות של מוצרי צריכה. בזמן הלוויותיהם של חללי המלחמה, התפשט המנהג של משמרות דגלים לאורך הרחובות שבהם עוברת ההלוויה.
השפעות פוליטיות > שינויים בממשלה

עם פרוץ המלחמה קרא ראש הממשלה בנימין נתניהו לראשי האופוזיציה להצטרף לממשלת חירום במתכונת דומה לממשלה שהוקמה ערב מלחמת ששת הימים. יו"ר האופוזיציה, חבר הכנסת יאיר לפיד, קרא להקים ממשלת חירום מקצועית ומצומצמת לניהול המלחמה. שרים נוספים הצטרפו לקריאה, אך בסופו של דבר הודיע לפיד כי מפלגתו לא תיכנס לממשלת חירום עד שלא יוצאו ממנה מפלגות עוצמה יהודית והציונות הדתית. ב-11 באוקטובר הכריז יו"ר סיעת המחנה הממלכתי, חבר הכנסת בני גנץ, כי יצטרף לממשלת חירום לאומית בראשות נתניהו. עוד באותו הערב הוקם קבינט המלחמה, ולמחרת הושבעו חמישה מחברי המחנה הממלכתי לשרים בממשלה. בכך הקואליציה מנתה 76 ח"כים. מפלגות העבודה וישראל ביתנו הודיעו באותו היום כי יתמכו בממשלת החירום אך בינתיים לא יצטרפו אליה. קבינט המלחמה הורכב משלושה חברים בעלי זכות הצבעה ושלושה משקיפים: החברים בו היו ראש הממשלה נתניהו, שר הביטחון יואב גלנט, ויו"ר המחנה הממלכתי בני גנץ שצורף לממשלה כשר בלי תיק. שלושת המשקיפים בקבינט היו חבר הכנסת והרמטכ"ל לשעבר גדי איזנקוט מהמחנה הממלכתי, גם הוא שר בלי תיק, יו"ר מפלגת ש"ס אריה דרעי, והשר לעניינים אסטרטגיים רון דרמר, עצמאי מטעם הליכוד. ב-13 במאי 2024 התפצלה מפלגת תקווה חדשה בראשות גדעון סער מסיעת המחנה הממלכתי, ולאחר שלא קיבלה ייצוג בקבינט המלחמה לפי דרישתה, פרשה מהממשלה. בכך נשארה הממשלה עם רוב של 72 חברי כנסת בקואליציה. ב-18 במאי הציב חבר קבינט המלחמה ויו"ר המחנה הממלכתי בני גנץ אולטימטום לראש הממשלה בנימין נתניהו, לפיו על הממשלה לגבש תוכנית להשגת שש מטרות: השבת החטופים, מיטוט חמאס ופירוז רצועת עזה, קביעת חלופה שלטונית, השבת תושבי הצפון לביתם עד 1 בספטמבר, קידום נורמליזציה עם ערב הסעודית ואימוץ מתווה לגיוס בני ישיבות. גנץ הכריז כי אם לא תגובש תוכנית כזו עד 8 ביוני הוא יפרוש מהממשלה. ב-9 ביוני הוציא גנץ הודעה לעיתונות ובה הודיע על פרישת מפלגתו מהממשלה. לאחר פרישת המחנה הממלכתי מהממשלה ב-9 ביוני 2024, שונה הרכב הקבינט וכלל את נתניהו, גלנט, דרעי, דרמר וראש המטה לביטחון לאומי צחי הנגבי. הקבינט פורק ב-17 ביוני 2024.
לפי מספר פרסומים בספטמבר 2024, המשיך להתקיים פורום מצומצם לניהול המלחמה אשר כלל את ראש הממשלה בנימין נתניהו, שר הביטחון יואב גלנט, שר המשפטים יריב לוין, שר האוצר בצלאל סמוטריץ', השר לעניינים אסטרטגיים רון דרמר, שר החוץ ישראל כ"ץ וח"כ אריה דרעי.
השפעות פוליטיות > שינויים בממשלה > שינויים בהרכב הממשלה

שינויים בהרכב הממשלה וסגירת משרדי ממשלה במהלך המלחמה:
משרד הבריאות – ב-12 באוקטובר 2023, לבקשתו של שר הפנים ושר הבריאות משה ארבל, הועבר תיק הבריאות לידיו של חבר הכנסת אוריאל בוסו.
משרד ההסברה – ב-12 באוקטובר 2023 התפטרה השרה גלית דיסטל-אטבריאן, ב-22 באוקטובר נסגר המשרד ותקציבו, בסך 23.8 מיליון ש"ח ותקני כוח האדם שלו הועברו לטובת מנהלת תקומה.
המשרד לחיזוק וקידום קהילתי – ב-6 בנובמבר 2023 נסגר המשרד וסמכויותיו הועברו למשרד לביטחון לאומי.
משרד החוץ ומשרד האנרגיה והתשתיות – ב-1 בינואר 2024, בוצע חילוף במשרדים בין השרים ישראל כ"ץ ואלי כהן בהתאם להסכמים הקואליציוניים תרם המלחמה. כאשר כ"ץ נכנס לתפקיד שר החוץ במקום השר אלי כהן, ואילו הוא החליף את כ"ץ בתפקיד שר האנרגיה והתשתיות.
המשרד לקידום מעמד האישה – ב-22 בינואר 2024 החליטה הממשלה לבטל את המשרד ולהעביר את סמכויותיו למשרד לשוויון חברתי וקידום מעמד האישה.
משרד המודיעין – ב-18 במרץ 2024 נסגר המשרד וסמכויותיו הועברו למשרד ראש הממשלה.
השפעות פוליטיות > מחאות פוליטיות

מספר מחאות פרצו על רקע המלחמה אשר כללו הפגנות והפרות סדר. מרבית המחאות היו נגד הממשלה וראש הממשלה בנימין נתניהו, בקריאה לבצע עסקת חטופים, הקדמת הבחירות ולהתפטרותו בטענה שהוא אחראי למחדל שהוביל לטבח שבעה באוקטובר. ההפגנות התקיימו מדי שבוע במוצאי שבת כשמוקד ההפגנות העיקרי הוא בסמוך לקריה בתל אביב. המחאות החלו להתקיים באופן מינורי בתחילת המלחמה, בעיקר בקריאה לעסקה לשחרור החטופים, אך עם הזמן הן התעצמו. ב-1 בספטמבר הודיעה ההסתדרות על השבתת המשק כתמיכה במחאה. בנוסף, התקיימו מחאות נוספות במהלך המלחמה כמו הפגנות בעד הגברת הלחץ הצבאי על חמאס והמשכת הלחימה, חסימת משאיות הסיוע ההומניטרי לרצועת עזה, הפגנות בקריאה להתיישבות יהודית ברצועת עזה, הפגנות נגד המלחמה, הפגנה למען שוויון בנטל, והפגנה להחזרת המפונים לבתיהם. החל מחודש מרץ 2024 התקיימו מספר הפגנות בהשתתפות אלפי חרדים נגד גיוס חרדים לצבא ושיתוף פעולה עם צה"ל. תחת הסיסמאות "לכלא ולא לצבא" ו"נמות ולא נתגייס". במקביל לדיון בבג"ץ בתאריך 2 ביוני 2024, חסמו כ-200 חרדים חברי הפלג הירושלמי את כביש 4. ב-29 ביולי 2024 עשרות מפגינים פרצו לשערי מחנה שדה תימן ולמחנה בית ליד ובתוכו למבנה בית הדין הצבאי, והתעמתו באלימות עם חיילים ועם כוחות האבטחה במקום. בעקבות עיכוב תשעה חיילי מילואים לחקירה בחשד להתעללות מינית במחבל נוח'בה. ההתארגנויות הידועות ביותר שנוצרו בעקבות המלחמה הן פורום משפחות החטופים ופורום תקווה. שני הפורומים הוקמו כדי להוות קבוצות לחץ באמצעות הפגנות, הפצת חומרי הסברה, ופגישות עם פוליטיקאים.
השפעות פוליטיות > מחאות פוליטיות > עסקת חטופים

דרישה כלפי ממשלת ישראל לקדם בכל האמצעים עסקה עם חמאס לשחרור החטופים והשבויים הישראלים ברצועת עזה. המחאה מאורגנת על ידי מטה המשפחות להחזרת החטופים והנעדרים.
השפעות פוליטיות > מחאות פוליטיות > קיום בחירות כלליות

בתחילת 2024 התגברו מחאות הקוראות לקיים בחירות ולהחליף את ההנהגה בעקבות מתקפת 7 באוקטובר.
השפעות פוליטיות > מחאות פוליטיות > עצירת הסיוע ההומניטרי לעזה

ב־24 בינואר 2024 החלו מחאות וחסימות במעבר כרם שלום, מעבר ניצנה ונמל אשדוד, בניסיון לשבש את העברת הסיוע ההומניטרי לרצועת עזה משטח ישראל, במטרה להפעיל לחץ על חמאס.
השפעות פוליטיות > מחאות פוליטיות > גיוס בני ישיבות

בעקבות המלחמה, התחזקה בקרב הציבור הדרישה לגיוס בני ישיבות לצה"ל. מנגד, התקיימו הפגנות ענק של הציבור החרדי בסירוב להתגייס. נושא גיוס בני ישיבות התעצם עם פרוץ המלחמה והצורך בכוח אדם נוסף בצה"ל וחזר למרכז השיח הציבורי בישראל. עם פרוץ הקרבות התקבלו בצה"ל אלפי בקשות לגיוס ופורסם כי כ־3,000 חרדים מבקשים להתגייס לצבא, סקר של מעריב מצא שרוב קטן בחברה החרדית (51%) סבור כי אין מקום לפטור גורף מגיוס לחרדים. וכי בעקבות המלחמה התחזקה תחושת שותפות הגורל בקרב בני החברה החרדית והיא עומדת כיום על 73%. סקר שנערך בקרב בוחרי ש"ס ויהדות התורה מצא גם הוא כי 31% תומכים בגיוס לצבא. למרות זאת בינואר 2024 פורסם כי בסופו של דבר לא נצפתה בחודשי המלחמה עלייה במספר המתגייסים החרדים. במהלך המלחמה נמתחה ביקורת ציבורית על היעדר גיוס חרדים ללחימה גם בתקופה זו, בשלטי חוצות, פרסום במדיה והתייחסויות חוזרות באמצעי התקשורת. החל מחודש מרץ 2024 החלו הפגנות בהשתתפות אלפי חרדים נגד גיוס חרדים לצבא ושיתוף פעולה עם צה"ל. במאי 2024 הודיע ראש הממשלה בנימין נתניהו כי החליט לקדם את הצעתו של שר הביטחון לשעבר בני גנץ מממשלת ישראל השלושים ושש לחוק הגיוס, שעבר אז בקריאה ראשונה, בהסתמך על דין הרציפות. בניגוד לעמדת שר הביטחון גלנט. למחרת הודיעה היועצת המשפטית לממשלה גלי בהרב מיארה כי יש מניעה משפטית לקדם את הצעת החוק. ביוני 2024 פסק בג"ץ שאין מסגרת חוקית המאפשרת להבחין בין בני ישיבות לתושבים אחרים במדינת ישראל המחויבים בגיוס, ולכן לממשלת ישראל אין סמכות חוקית למנוע את גיוסם לצבא, ובהתאם לכך חובה לפעול לגייסם. בהתאם לפסיקת בג״ץ, באוגוסט אותה השנה החלו להישלח צווי התייצבות ראשוניים למספר מאות בני ישיבות כצעד ראשוני בנושא הגיוס, במקביל לניסיונות להעביר חוק גיוס. מאמצים אלה נתקלו בשיעור התייצבות נמוך והפגנות סוערות מצד חרדים המתנגדים לגיוס. במהלך 5–6 באוגוסט 2024, נדרשו להתייצב 900 צעירים חרדיים בגיל הגיוס, אך הגיעו רק 48.
השפעות פוליטיות > מחאות פוליטיות > החזרת המפונים לבתיהם

ב-14 במאי, כשבעה חודשים לאחר תחילת המלחמה, תושבים מיישובי קו העימות בצפון, שעשרות אלפים מתושביהם היו עקורים זה חודשים מחוץ לבתיהם, פתחו במחאה שהתפרסה בצמתים מרכזיים ברחבי הגליל. הם דרשו מהממשלה להציג תוכנית פעולה ומועד חזרה לבתיהם.
נזקים לבריאות ולרווחה

שכיחות המקרים של הפרעת דחק פוסט-טראומטית, דיכאון קליני והפרעת חרדה מוכללת בחודשיים שלאחר המתקפה בשבעה באוקטובר עלתה בערך פי שניים בהשוואה לחודשיים לפני כן.
בעקבות האירועים הטראומתיים של תחילת המלחמה, נפתחו מוקדים טלפוניים ברחבי הארץ. פיקוד העורף הדגיש שתגובות רגשיות כמו פחד וחרדה הן "תגובות נורמליות למצב לא נורמלי". מכיוון שלאנשים יש דרכים שונות להתמודד עם לחץ, המליצו בפיקוד העורף לזהות את דרכי ההתמודדות שסייעו בעבר (פעילות גופנית, שיחות עם חברים ומשפחה, איסוף מידע, אמונה ותקווה) ולהשתמש בהן. במקרה של נפגעי חרדה, הומלץ לעודד אותם לפעולה ועשייה, לבצע תרגילי נשימה וטכניקות הרפיה, להדגיש את יכולת ההתמודדות ולהסיח את הדעת. מעמותת נט"ל הזהירו את הציבור שלא להיחשף לתכנים מעוררי טראומה כמו תמונות וסרטוני סנאף. חשיפה כזו נקשרה בעבר לדיכאון, חרדה, ופוסט־טראומה.
מחקר אורך (אנ') מצא שבריאותם הנפשית של הישראלים נפגעה באופן משמעותי. שיעור הפרעת הדחק הפוסט־טראומטית עלה מ־16% באוגוסט 2023 ל־30% בנובמבר 2023. חלה עלייה גם בשיעור הסובלים מחרדה ודיכאון.
במהלך המלחמה 38 ילדים נרצחו ו-116 התייתמו מהוריהם כאשר רבבות נוספים פונו מבתיהם. כ-50,000 ילדים פונו, כולל כ-7,000 ילדים מתחת לגיל 6 שנפצעו פיזית ונפשית. עוד עולה נתון כי 63% מבני הנוער נחשפו ברשת לתכנים קשים הקשורים למלחמה כמו תמונות, סרטונים, התכתביות ופוסטים המכילים תיאורים גרפים של הטבח שביצעו מחבלי החמאס. נתונים אלו מדגישים את הפגיעה הקשה באוכלוסיית הילדים והנוער בישראל בעקבות המלחמה, ומעידים על כישלון של מערכות המדינה שלא הצליחו להגן עליהם במהלך זמן חירום קשה זה.
בעקבות המלחמה נרשמה עלייה בתקריות האלימות במשפחה כאשר בשלושת החודשים הראשונים למלחמה דווח על עלייה של 37% בפניות למוקד האלימות נגד ילדים. הדיווחים כללו פגיעה מינית, הזנחה ואלימות פיזית, תוך שהמצב הוביל להפרעה חמורה בשגרת החיים של הילדים. מערכת החינוך, שלא הייתה מוכנה מבחינת מיגון פיזי עם 26% ממוסדות החינוך שלא היו ממוגנים כראוי הגבירה את תחושת אי הביטחון בקרב הילדים. כל אלה תרמו למצב שבו ילדים רבים נותרו ללא הגנה מספקת ביתית וגם מוסדית, מה שכלל חשיפה לסיכונים נפשיים ופיזיים מוגברים.
המלחמה והשבתת מערכת החינוך הביאה להשבתה זמנית של הלימודים הפיזיים בישראל, ותלמידים רבים נאלצו לעבור למודל של למידה מרחוק. המעבר הזה, שהתרחש בהדרגה משמונה באוקטובר, הציב אתגרים חדשים בפני התלמידים, המורים והמערכת בכלל. עם חזרת מערכת החינוך לפעילות, לאחר כשבועיים מתחילת המלחמה, התאמות חדשות הוכנסו לתוך התוכנית הלימודית. התלמידים חוו גישות שונות של למידה: מקוונת, משולבת ופיזית, כאשר הדגש היה גם על פעילות חברתית לצד הלמידה האקדמית. כמו כן, התקיימה ניסיונות לשמור על רצף לימודי באמצעות חלוקה של מחשבים ניידים לתלמידים שפונו מבתיהם והקמת בתי ספר חדשים במקומות המרכזיים אליהם התפנו. למרות המאמצים הללו, תלמידים רבים עדיין נתקלים בקשיים למלא את המשימות הלימודיות הנדרשות מהם ודיווחו על ירידה בהישגים הלימודיים. משרד החינוך יזם מדיניות של התייעצות עם מנהלי בתי הספר לקביעת תוכניות מותאמות לתלמידים שחוו אובדן משפחתי במהלך המלחמה, במטרה להתמודד עם האתגרים החינוכיים הנלווים.
ילדים מאוכלוסיות פגיעות ומיוחדות סבלו במיוחד מהשפעות הקונפליקט, כאשר הם נחשפו לסיכונים מוגברים ולפגיעות רבות ברמה הרגשית והפיזית. הקבוצות הפגיעות כללו ילדים בסיכון, חניכי מסגרות חוץ-ביתיות וילדים מקבוצות מיעוט או מודרות.
הירתמות אזרחית > כיתות כוננות

עם תחילת המלחמה, קונן חשש אצל רבים מאזרחי ישראל, בעיקר ביהודה ושומרון ובערים המעורבות, מפני חזרה על אירועי שומר החומות או אף הצטרפות מלאה של ערביי ישראל למתקפה המזוינת על אזרחים יהודים. עקב כך הוקמו כיתות כוננות ברשויות מקומיות רבות ותוגברו קיימות. לראשונה נפתחו כיתות כוננות גם בערים וכן בקרב החברה החרדית. בירושלים הודיעו על פתיחה של כיתת כוננות בכל שכונה. עד דצמבר 2023 הוקמו למעלה מ-800 כיתות כוננות ברחבי הארץ. השר לביטחון לאומי איתמר בן גביר עודד את המהלך ומינה את ניצב בדימוס שמעון לביא כפרויקטור מיוחד עבורו. כיתות כוננות ב-70 יישובים בעוטף עזה וגבול הצפון אומנו מחדש וצוידו בנשק וציוד צבאי במסגרת תוכנית "משיב הרוח" שהחלה כחודשיים לאחר פרוץ המלחמה.
בנוסף לחימוש של כיתות הכוננות באלפי כלי נשק וציוד חדש, השר לביטחון פנים איתמר בן גביר הודיע על הקלת הקריטריונים למתן רישיון נשק לאזרחים.