stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוסראה
היסטוריה > שלטון גרמני ויפני (1899–1945)

ב-2 בפברואר 1899, עם תום מלחמת ארצות הברית-ספרד, מכרה ספרד את איי קרוליין לגרמניה תמורת 25 מיליון פזטות (17 מיליון מארק גרמני). לאחר מלחמת העולם הראשונה האי עבר לשליטת האימפריה של יפן.
במהלך המנדט היפני בים הדרומי בין השנים 1919 ל-1947 התרחשו שיפורים כלכליים נרחבים במקום.  האי בוצר על ידי היפנים במהלך מלחמת העולם השנייה, אך לא התרחשו בו קרבות. חיל המצב היפני בפיקודו של לוטננט-גנרל יושיקאזו הארדה כלל 3,811 חיילי הצבא היפני הקיסרי כולל פלוגת טנקים.  בונקרים של מנהרות עם כניסות מרובות נחפרו לתוך האי וניתן להתרשם ולבקר בהן גם כיום.
היסטוריה > שלטון ארצות הברית (1945)

בתום המלחמה, האי הפך לחלק מבסיסי הצי האמריקני באיי מרשל. בשנת 1945, הממשל על קוסראה עבר לארצות הברית, ששלטה באי כחלק מטריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט (TTPI).
בתקופה זו, קוסראה נוהלה בתחילה כאחת מהמועצות המקומיות של מחוז פונפיי, אך ב-1977 הפכה למחוז נפרד.  כאשר המחוזות של פלאו ואיי מרשל סירבו להצטרף לחוקת מיקרונזיה, קוסראה הצטרפה למחוזות הנותרים ( יאפ, צ'וק ופונפיי ) כדי ליצור את המדינות הפדרציות של מיקרונזיה (FSM).
גאוגרפיה

קוסראה, המזרחי מבין איי קרוליין, מונה 6,744 תושבים (מפקד 2022).  הוא ממוקם בערך 600 קילומטרים (370 מיל) מצפון לקו המשווה, בין גואם לאיי הוואי. שטח הקרקע הוא כ-110 קילומטרים רבועים (42 מילים רבועים).
קוסראה הוא אי וולקני שהפך ליעד לצוללנים ומטיילים .   שוניות האלמוגים המקיפות את האי מוגנות באמצעות מערכת מצופי עגינה נרחבת, המותקנת ומתוחזקת על ידי מפעילי צלילה  בסיוע משרד המשאבים הימיים של הממשלה. השוניות ומכילות כמות נכבדת של אלמוגים קשים, חלקם בני אלפי שנים.
נמל התעופה הבינלאומי קוסראה (קוד יאטא KSA) ממוקם על אי מלאכותי בתוך השונית במרחק של כ- 150 מטרים (490 רגל) מהחוף והוא מחובר לאי הראשי באמצעות גשר שנחנך בינואר 2016. לשדה מגיעות טיסות של  חברת איילנד הופר (יחד עם יונייטד איירליינס) עם מטוסי 737-800 בקו טיסה בין הוואי לגואם, העוצרים גם ביעדים אחרים של מיקרונזיה ואיי מרשל בדרכם. חברת Nauru Airlines טסה פעם בשבוע עם מטוסי ה-737-300 שלה לבריסביין באוסטרליה ולנאדי בפיג'י.
ליד החוף, בתוך השונית מסביב לקוסראה, נמצא האי ללו. שטחו רק 2 קילומטרים רבועים (0.77 מילים רבועים) ואוכלוסייתו מונה כ-1,500 נפש. אי זה שייך לעיריית ללו, הכוללת את האזור סביב טופול, בירת המדינה.
גאוגרפיה > מחוזות

| עִירִיָה | אֵזוֹר  ק"מ 2 | אוּכְלוֹסִיָה   (מפקד 1980) | אוּכְלוֹסִיָה  (מפקד 2010) | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ללו | 21.5 | 1,995 | 2,160 |  |
| מאלם | 16.8 | 1,091 | 1,300 |  |
| אוטווה | 28.5 | 912 | 983 |  |
| טאפונסק | 23.3 | 1,342 | 2,173 |  |
| וואלונג | 19.5 | 151 | חלק מטאפונסק |  |
| Kosrae | 109.6 | 5,491 | 6,616 |  |
בירת המדינה היא טופול, במחוז ללו.
פוליטיקה וממשל

מדינת קוסראה היא אחת מארבע המדינות הפדרליות של המדינות הפדרציות של מיקרונזיה. כפדרציה דמוקרטית, לכל מדינה יש את היכולת להפעיל מספר סמכויות בתוך המדינה, כמו גם רמה מסוימת של ריבונות האופיינית למדינות פדרליות. לקוסראה יש בית מחוקקים חד-קומתי.
כלכלה

בתקופות קדומות, במקום הייתה מערכת סחר המבוססת על צדפים וקונכיות מהים, אם כי מעט ידוע כיום על אופן פעולתה.
מאז שנות ה-60 הפכה ממשלת קוסראה למעסיקה העיקרית באי, שם נותרו הדיג והחקלאות המסורתית המקור העיקרי לקיום תושבי האי. היבוא החליף כמעט את כל היצרנים המקומיים. הדולר האמריקאי הוא המטבע הרשמי המשמש בקוסראה וברחבי מיקרונזיה.
תעשיית התיירות מתרכזת בעיקר סביב צלילה בשונית האלמוגים העוטפת את האי.
חינוך

בקוסראה מחלקת החינוך מפעילה שישה בתי ספר יסודיים ציבוריים ובית ספר תיכון אחד. יש במקום גם בית ספר פרטי אחד.  ביולי 2011, מחלקת החינוך אימצה את התכנית של מחשב נייד לכל תלמיד והפיצה 720 מחשבי "XO" לילדים בבתי הספר היסודיים הציבוריים שלה, ובכך הפכה למדינת מיקרונזיה הראשונה שעושה זאת.
שפות

השפה הרשמית היא קוסראנית אם כי השפה האנגלית עשויה לשמש גם בשיח ממשלתי. על פי חוקת קוסראה, האנגלית נחשבת כבעלת "סמכות שווה" לקוסראנית.
חלזונות יבשה של Kosrae

ישנם לפחות 15 מינים של חלזונות יבשה שדווחו בקוסראה.
הערות שוליים

↑  מחלקת הסטטיסטיקה של מדינות הפדרציה של מיקרונזיה, נתונים רשמיים, באתר https://stats.gov.fm
↑  "Ancient pyramids in Pacific reveal environmental clues for the future". www.abc.net.au.
↑  Coello, Francisco "Conflicto hispano-alemán" Boletín de Sociedad Geográfica de Madrid, t.XIX. 2º semestre 1885, Madrid, p.296
1 2  A. Grove Day (1967). Louis Becke. Melbourne: Hill of Content. pp. 113–114.
↑  James A. Michener & A. Grove Day, Bully Hayes, South Sea Buccaneer, in Rascals in Paradise, London: Secker & Warburg 1957
↑  Earnshaw, John. "Hayes, William Henry (Bully) (1829–1877)". Australian Dictionary of Biography. National Centre of Biography, Australian National University – via Australian Dictionary of Biography.
↑  Takizawa, Akira; Alsleben, Allan (1999–2000). "Japanese garrisons on the by-passed Pacific Islands 1944–1945". Forgotten Campaign: The Dutch East Indies Campaign 1941–1942. ארכיון מ-2016-01-06.
↑  "Micronesia". flagspot.net.
↑  "FSM Population". googleusercontent.com. אורכב מ-המקור ב-26 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "KOSRAE COASTAL EROSION: | Pacific Islands Report". אורכב מ-המקור ב-2019-03-25. נבדק ב-2019-02-27.
↑  "Scuba diving in Kosrae, Micronesia". 4 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Micronesia: Kosrae – Hiking to Menke Ruins – Travel2Unlimited".
↑  "Oceanearth kosrae mooring buoy project".
1 2  "2000 Kosrae Census" (PDF). נבדק ב-2018-03-17.
↑  "Trust Territory Pacific Islands 1980 Number of Inhabitants" (PDF). נבדק ב-17 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kosrae - Legal Information System of the Federated States of Micronesia". fsmlaw.org.
↑  "Economy – Kosrae". everyculture.com.
↑  "History and cultural relations – Kosrae". everyculture.com.
↑  "Kosrae State DOE". אורכב מ-המקור ב-2011-07-13. נבדק ב-2010-12-05.
↑  Hutak, Michael (14 באוגוסט 2011). "US rep at Kosrae OLPC handover: "We are your dedicated partner"". olpcoceania.blogspot.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Czekanski-Moir, Jesse E.; Rundell, Rebecca J. (בדצמבר 2015). "A Survey of the Land Snails of Kosrae (Caroline Islands, Micronesia) Including the Rediscovery of Endemic Delos oualanensis (Pease, 1866) (Mollusca: Pulmonata: Rhytididae)". Malacologia. 59 (1): 13–20. doi:10.4002/040.059.0103. ISSN 0076-2997. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559820105171  GND: 4491161-0  LCCN: n84055160  NARA: 10036836  SUDOC: 028070941  VIAF: 140766920   WorldCat (עם VIAF): 140766920 
חורבות העירה ללו
חוף קוסראה בשנת 2015
קאנו בפורט לוטין (1899–1900).
מחוזות קוסראה בשנת 1980
נמל התעופה קוסראה
שלמות (לוגית)

בלוגיקה מתמטית, מערכת פורמלית T נקראת שלמה ביחס לתכונה α אם כל נוסחה 



β
∈
T


{\textstyle \beta \in T}

  בעלת α התכונה יכולה להיגזר באמצעות אותה מערכת, כלומר היא אחד ממשפטיה - אחרת המערכת נחשבת לא שלמה. באופן אינטואיטיבי, מערכת נקראת שלמה במובן המסוים הזה, אם היא יכולה לגזור כל נוסחה שהיא נכונה.
מאפיינים אחרים הקשורים לשלמות

התכונה הפוכה לשלמות נקראת תקינות : מערכת היא: sundness ביחס לתכונה (בעיקר תוקף סמנטי) אם לכל אחד מהמשפטים שלה יש תכונה זו.
צורות של שלמות > שלמות אקספרסיבית

שפה פורמלית היא שלמה באופן אקספרסיבי אם היא יכולה לבטא את הנושא שלשמו היא מיועדת.
צורות של שלמות > שלמות פונקציונלית

קבוצה של חיבורים לוגיים הקשורים למערכת פורמלית מלאה מבחינה פונקציונלית אם היא יכולה לבטא את כל פונקציות ההצעה(אנ').
צורות של שלמות > שלמות סמנטית

שלמות סמנטית היא ההפך לתקינות-soundness (אנ') עבור מערכות פורמליות. מערכת פורמלית היא שלמה ביחס לטאוטולוגיות או "שלמה מבחינה סמנטית" כאשר כל הטאוטולוגיות שלה הן משפטים, ואילו מערכת פורמלית היא "soundness (אנ')" כאשר כל המשפטים הם טאוטולוגיות (כלומר, הם נוסחאות תקפות מבחינה סמנטית: נוסחאות שנכונות תחת כל פרשנות שפת המערכת התואמת את כללי המערכת). כלומר, מערכת פורמלית שלמה מבחינה סמנטית אם
לדוגמה, משפט השלמות של גדל קובע שלמות סמנטית עבור לוגיקה מסדר ראשון.
צורות של שלמות > שלמות חזקה

מערכת פורמלית S היא מאוד שלמה או שלמה במובן החזק אם עבור כל קבוצה של הנחות Γ, כל נוסחה הנובעת סמנטית מ-Γ ניתנת לגזירה מ-Γ. זה:
צורות של שלמות > השלמות-הפרכה-Refutation-completeness

מערכת S פורמלית היא השלמה של הפרכה אם היא מסוגלת להפיק שקר מכל קבוצה בלתי מספקת של נוסחאות. היא,
כל מערכת שלמה מאוד היא גם השלמה של הפרכה. אינטואיטיבית, שלמות חזקה פירושה, בהינתן ערכת נוסחאות  \Gamma , אפשר לחשב כל תוצאה סמנטית  \varphi  שֶׁל  \Gamma , בעוד שלמות ההפרכה פירושה זאת, בהינתן ערכת נוסחאות  \Gamma  ונוסחה  \varphi , אפשר לבדוק האם  \varphi  הוא תוצאה סמנטית של  \Gamma .
דוגמאות למערכות השלמות להפרכה כוללות: רזולוציית SLD על סעיפי הורן-Horn clauses, סופרפוזיציה-Superposition calculus על לוגיקה סתמית משוואה-clausal (אנ') מסדר ראשון, רזולוציית רובינסון על קבוצות סעיפים. האחרון אינו שלם מאוד: למשל  \{a\}\models a\lor b מתקיים אפילו בתת-קבוצה של לוגיקה מסדר ראשון, אבל  a\lor b לא ניתן לגזור ממנו  \{a\} לפי החלטה. למרות זאת,  \{a,\lnot (a\lor b)\}\vdash \bot  ניתן לגזור.
צורות של שלמות > שלמות תחבירית-Syntactical completeness

מערכת פורמלית S היא שלמה תחבירית או שלמה באופן דדוקטיבי או שלמה מקסימלית אם עבור כל משפט (נוסחה סגורה) φ של שפת המערכת או φ או ¬φ הוא משפט של S. זה נקרא גם השלמות שלילה, והוא חזק יותר משלימות סמנטית. במובן אחר, מערכת פורמלית שלמה מבחינה תחבירית אם ורק אם לא ניתן להוסיף לה משפט בלתי ניתן להוכחה מבלי להכניס חוסר עקביות. לוגיקה פרופוזיציונית פונקציונלית של אמת ולוגיקת פרדיקט מסדר ראשון הן שלמות מבחינה סמנטית, אך אינן שלמות מבחינה תחבירית (לדוגמה, ההצהרה הלוגית הטענתית המורכבת ממשתנה טענה יחיד A אינה משפט, וגם שלילתו). משפט חוסר השלמות של גדל מראה שכל מערכת ניתנת לחישוב בעלת עוצמה מספקת, כגון אריתמטיקה של Peano, אינה יכולה להיות עקבית וגם שלמה מבחינה תחבירית.
צורות של שלמות > שלמות מבנית-Structural completeness

בלוגיקה על-אינטואיציונית-Superintuitionistic logic ומודאלית-modal logics (אנ'), היגיון מושלם מבחינה מבנית אם כל כלל קביל ניתן לגזירה.
הערות שוליים

↑  Hunter, Geoffrey, Metalogic: An Introduction to the Metatheory of Standard First-Order Logic, University of California Press, 1971
↑  David A. Duffy (1991). Principles of Automated Theorem Proving. Wiley. Here: sect. 2.2.3.1, p.33
↑  Stuart J. Russell, Peter Norvig (1995). A Modern Approach. Prentice Hall. Here: sect. 9.7, p.286
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שלמות (לוגית)".
ההתקפה על בית הכנסת בווינה (1981)

| --- | --- |

בית הכנסת שבו אירע הפיגוע, 2006
 תאריך:  29 באוגוסט 1981
 מקום:  אינרה שטאדט 
 קואורדינטות:  48°12′38″N 16°22′37″E﻿ / ﻿48.21056°N 16.37694°E﻿ / 48.21056; 16.37694
 נשק:  רובים, רימון יד
 הרוגים:  2
 פצועים:  18
 מספר מפגעים:  2
 מניע:  טרור פלסטיני
 he
 
הפיגוע בבית הכנסת בווינה ב-1981 היה פיגוע טרור שהתרחש בבית הכנסת הגדול (וינה) שבאוסטריה ב-29 באוגוסט 1981 ובוצע על ידי שני מחבלים מארגון אבו נידאל.
רקע

פחות משלושה שבועות לפני הפיגוע, נחשף בירושלים, כי ישראל הודיעה לממשלות אירופה כי קבוצות טרור מתכננות גל חדש של תקיפות נגד סוכנויות ומתקנים ישראליים באירופה. הממשלות התבקשו להגביר את האבטחה בשדות התעופה שלהן ובמעברי הגבול היבשתיים כדי למנוע פיגועים. ההודעה של ישראל באה בעקבות מתקפת הטרור על שגרירות ישראל באוסטריה ובמשרד אל על בנמל התעופה רומא והנציגות הדיפלומטית של ישראל באתונה. איש לא נפגע באף אחת מהתקיפות. אש"ף לקח אחריות לפיגוע ברומא והחזית העממית לשחרור פלסטין קיבלה אחריות לפיגוע באתונה. ישראל אמרה אז כי התקריות תואמו, ואמרה לממשלות אירופה כי היא מאמינה שהטרוריסטים האחראים עדיין נמצאים באירופה.
הפיגוע

שני מחבלים נכנסו ב-29 באוגוסט 1981 לבית הכנסת הגדול בן 155 השנים של קהילת יהודי וינה (אנ') במרכז וינה כשהם מתחזים ליהודים. במקום התקיים טקס בר מצווה המוני בו השתתפו כ-200 בני אדם. בירי ההמוני ובזריקת הרימון נהרגו שני בני אדם ו-18 נוספים נפצעו. שני שוטרים אוסטריים ששמרו על בית הכנסת חשדו בצמד, וביקשו מהם תעודות זהות. בשלב זה שלף אחד המחבלים אקדח ופתח באש לעבר שני השוטרים, שפצע את שניהם באורח קשה, בעוד המחבל השני השליך רימון יד על קיר בית הכנסת. התקיפה ניפצה שישה חלונות בבניין בן חמש הקומות, ושלחה רסיסי זכוכית פנימה.
בזמן שהמחבלים החליפו אש עם שני השוטרים הפצועים, שלף שומר ראשו של איש עסקים יהודי מקומי שהגיע לבית הכנסת דקות לפני כן את אקדחו, ירה באחד המחבלים והכניע את השני. המשטרה חסמה את כל האזור והחלה בחיפוש מבית לבית אחר משתפי פעולה.
האישה שנרצחה, כאולריקה קוהוט, נהרגה כשהיא השליכה את עצמה על ילד כדי להגן עליו מפני רימון רגעים לפני שהוא התפוצץ. האיש, נפתלי פריד, מת מפציעות רסיס בדרכו לבית החולים. בין הפצועים היו ילדה בת 12 ואישה הרה. חלק מהפצועים קשה פונו ליחידה לטיפול נמרץ של בית החולים בעיר.
לפי דיווחים ראשוניים, שלושה מחבלים היו מעורבים בפיגוע. משטרת אוסטריה אמרה מאוחר יותר שהיו רק שני מפגעים. שני אזרחים, אישה בת 25 וגבר בן 68 נורו ונהרגו בפיגוע, וכמה אחרים נפצעו באורח אנוש, ביניהם שניים מהשוטרים.
שני המחבלים הפלסטינים הורשעו, מרואן חסן, בן 25 מירדן, ומוחמד ראג'ה, בן 21, יליד עיראק, באשמת טרור ובניסיון רצח. ראג'ה הועמד לדין גם על רצח היינץ ניטל (אנ'), ראש האגודה האוסטרית-ישראלית, ב-1 במאי. שני הגברים נידונו למאסר עולם.
תגובות ותוצאות

קנצלר אוסטריה, ברונו קרייסקי, אמר לאחר הפיגוע כי לא ינקוט צעדים נגד ההנהגה הפלסטינית באוסטריה. סקר שפורסם הראה שרוב האוסטרים מבקרים את הקשרים ההדוקים בין קרייסקי לאש"ף. הם אמרו שהם מרגישים שהקשרים האלה מביאים טרור למדינה.
שר החוץ האוסטרי, ויליבאלד פאהר, גינה את המתקפה ואמר שהיא "מעוררת סלידה עמוקה". גם מזכ"ל האו"ם, קורט ולדהיים, גינה את הפיגוע ומסר את דאגתו לממשלת אוסטריה.
המוח שמאחורי הרצח, מפקד ארגון אל-אעסיפה נעצר בזלצבורג זמן מה לאחר הפיגוע' באוקטובר 1981.
בספטמבר 2011 התקיימה אזכרה במלאת 30 שנה לפיגוע בה נכחו בכירים בממשלת אוסטריה. בטקס נשאו דברים חברי הפרלמנט האוסטרי, פקידי ממשל והרב הראשי של אוסטריה, פאול חיים אייזנברג, שאמר קדיש לזכר שני קורבנות הפיגוע.
ראו גם

פיגוע הירי בווינה (2020)
הערות שוליים

↑  ליאור בן דוד, ארגוני הטרור הנלחמים בישראל (עמ' 16), באתר הכנסת, ‏טז באלול תשס"ד, 2 בספטמבר 2004
↑  "At least 4 killed, including gunman, in Vienna attacks". Arab News. 2 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Palestinians get life in Austrian Slayings, The New York Times, January 22, 1982
↑  "Austria Remembers Attack on Main Vienna Synagogue - Jewish World". Israel National News.
↑  "Terrorists Strike in Vienna; Kill Two, Wound 18 in an Attack on a Synagogue". 31 באוגוסט 1981. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ⁨נית'פסו 3 ימוזבילים ⁩ | ⁨דבר⁩ | 30 August 1981 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית)
↑  ⁨מפקד ארגון אל־אעסיפה _באו סטריה נעצר בזלצבורג ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 30 אוקטובר 1981 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
אודי בן סעדיה

אודי בן סעדיה
אודי בן סעדיה (נולד ב-2 בינואר 1955) הוא במאי תיאטרון ומחזאי ישראלי.
ביוגרפיה

בן סעדיה נולד בקיבוץ אשדות יעקב. למד בימוי באוניברסיטת תל אביב. מחזות פרי עטו הוצגו בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר, ב"תיאטרון צוותא" ו"תיאטרון הסימטה" בתל אביב.
במקביל עסק בכתיבה, וכתב בטור הסאטירי "בוקר טוב מעריב" בעיתון "מעריב"; וב"דעות חדשות", עמוד הפובליציסטיקה של העיתון "חדשות". פרסם סיפורים קצרים במוספים הספרותיים של העיתונים "ידיעות אחרונות" "דבר" "על המשמר" ו"מעריב". ספר הסיפורים שלו "חג שמח אדון נחמיאס", יצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
בן סעדיה שימש כשליח הסוכנות היהודית לניו ג'רזי, שם היה אחראי בין השאר על חשיפת הקהל המקומי לתרבות הישראלית. בהמשך ניהל את המחלקה החינוכית ברשת ספריות הסרטים והמוזיקה "האוזן השלישית", ופרסם מאמרים על סרטים באתר הרשת.
עובד כיום כמרצה לקולנוע ישראלי בארץ ובעולם, וכעורך עצמאי של ביוגרפיות וסיפורי חיים לגופים ממוסדים ולאנשים פרטיים.
מינואר 2021 משמש כמבקר הספרות של אתר וואלה!.
מחזותיו

"פוקס" – כתיבה ובימוי. ציון לשבח בפסטיבל עכו.
"בתחילת קיץ 1970" – עיבוד ובימוי לנובלה של א.ב יהושע. עם שמעון פינקל בתפקיד הראשי.
"מלך הכפר" – כתיבה ובימוי.
"אשרי" כתיבה ובימוי - תיאטרונטו 2008.
"איש הפלדה משכונת כצנלסון" - הצגת יחיד בתיאטרונטו 2007, עיבוד לרומן "השואה שלנו", זכה בפרס על העיבוד יחד עם השחקן משה פרסטר.
"כלב חוצות" - עיבוד לרומן "תמול שלשום" של ש"י עגנון בתיאטרון תמונע
"המלבוש" עיבוד ל-3 סיפורים של עגנון בתיאטרון תאיר
"מזל דגים" - תיאטרון הסמטה
"דמיון מודרך" - כתיבה ובימוי. תיאטרון צוותא
"שמע" - מחזה ובימוי על פי סיפור קצר מאת יהושע קנז. תיאטרון צוותא
"סדום" - מחזה ובימוי. על זוג רוצחים שכירים בסדנת העצמה אישית. תיאטרון תמונע.
"שייקספיר בחווה הסינית" - מחזה ובימוי. תמונע.
ג'רוזלם - מחזה ובימוי. הסמטה.
הערות שוליים

↑  בין הביקורות שכתב: "סיפורי התיאטרון שלי": הביוגרפיה של עמרי ניצן לא מושלמת, אבל מלבה את הגעגועים וכן: ציפור בשלג: חיים באר גואל את דמות אביו בספרו "צל ידו"
↑  שייקספיר בחווה הסינית, תמונע
↑  רותי קדוש, ‏"אף אחד לא סיפר את האמת על החווה הסינית": ההצגה החדשה על הקרב הגורלי, באתר מעריב אונליין, 22 בפברואר 2022
↑  אודי בן סעדיה, איך לכתוב קומדיה על אנשים שהמלחמה לא יוצאת להם מהראש, טיים אאוט, 15 במרץ 2022
↑  באתר הבמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303020005171  ISNI: 0000 0001 0783 2537  LCCN: nr94043844  SUDOC: 258020628  VIAF: 68816363   WorldCat (עם VIAF): 68816363
ירון אבולעפיה

| --- | --- |
 לידה:  תל אביב-יפו
 מקום לימודים:  תלמה ילין  אוניברסיטת תל אביב 
 תחום יצירה:  עיצוב תאורה 
 yaronabulafia.com
 
ירון אבולעפיה הוא מעצב תאורה ישראלי-הולנדי.
ביוגרפיה

אבולעפיה הוא יליד תל אביב. למד אמנות, כולל ציור ופיסול, בבית הספר של מוזיאון תל אביב לאמנויות ואחר כך במגמת אמנות חזותית בתיכון תלמה ילין בגבעתיים. עוד בימי התיכון, בגיל 17, נמשך לתחום עיצוב התאורה במופעי תיאטרון ומחול ושיתף פעולה עם אמנים בתחומים אלה. הוא סיים תואר ראשון בחקר התיאטרון של אוניברסיטת תל אביב ואחר כך תואר שני בעיצוב במה במכון פרנק מוהר בחרונינגן שבהולנד. מאוחר יותר סיים עבודת דוקטורט ("התאורה שמעבר לדרמה") באוניברסיטה המלכותית בחרונינגן בנושה הסמיוטיקה והפואטיקה של התאורה בתיאטרון העכשווי.
אבולעפיה עיצב עד עכשיו תאורות עבור 200 מופעי תיאטרון, מחול, מיצבים, קונצרטים ומופעי טלוויזיה בינלאומיים. 
שיתף פעולה עם הבלט הממלכתי של ברלין ומאוחר יותר עיצב במופעים של בלט האופרה בדיסלדורף, להקת המחול רמברט, תיאטרון המחול של הולנד, הבלט הלאומי של אנגליה, להקת "דאנסה קונטמפוראנאה דה קובה", התיאטרון ההונגרי הממלכתי של קלוז' (רומניה) ולהקות ותיאטראות רבים אחרים.
הוא ידוע, בין השאר, גם בשיתוף הפעולה שלו עם המוזיקאי ואיש התיאטרון האוונגרדי הגרמני היינר גבלס, עם הכוריאוגרף הבריטי הנרי אוגוויקה ועם הכוריאוגרף הישראלי-הולנדי איציק גלילי.
עבודתו מושפעת על ידי הכשרתו כאמן חזותי מנעוריו. גישתו, המשתלבת במגמות האמנויות הבמה בנות זמננו, נותנת משקל רב יותר לתאורה, הפועלת כמרכיב אוטונומי ודינמי ביצירת ההצגה ובביטוי מסריה.
אבולעפיה מלמד כמרצה אורח במוסדות אקדמאים וכתות אמן רבים ברחבי העולם – למשל, בבית הספר לאמנויות באמסטרדם, בבית הספר המרכזי לדיקלום ולדרמה בלונדון, בית הספר הלאומי לאמנויות הבמה בדנמרק, האוניברסיטה לאמנויות בבוקרשט, בבית הספר לתיאטרון חזותי בירושלים, באוניברסיטת תל אביב ובפקולטה לתיאטרון של האקדמיה לאמנויות הבמה של פראג. הוא חבר בחבר שופטים בתחרויות בינלאומיות לעיצוב תאורה.
ספרים

Yaron Abulafia, The Art of Light on Stage – Lighting in Contemporary Theatre, Routledge, 2016
פרסים ואותות הוקרה

2008 - פרס ראשון (בחסות חברת פיליפס) על עיצוב הצגת "פר גינט" בתחרות ברומניה
2011 - נבחר למועמד לתואר "אביר התאורה" (Knight of Illumination), בגין עבודתו במופע "Awakenings" עם להקת רמברט.
2011 - פרס לעיצוב תאורה על עבודתו בהצגת המחזה "בתוך הבדידות של שדות הכותנה" מאת ברנאר-מארי קולטס על במת האנסמבל הרצליה  (בבימוי יעל קרמסקי)
שי בר-יעקב

שי בר יעקב, 2016
ישעיהו (שי) בר יעקב (נולד ב-1958) הוא במאי ומבקר תיאטרון ישראלי ומרצה בנושאי תיאטרון.
ביוגרפיה

את שנות תיכון עשה בר-יעקב, עד 1976, בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה. למד וסיים תואר ראשון באמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב במגמת בימוי. למד סיים תואר שני באוניברסיטת לונדון בהצטיינות יתרה.
שימש כבמאי תיאטרון לקבוצות תיאטרון שונות בישראל ומחוצה לה, בשנים 1985–1995. הצגותיו השתתפו בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר. בשנות השמונים היה עוזרו של המנהל האמנותי יוסי יזרעאלי בתיאטרון החאן.
מלמד בחוגים לתיאטרון באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת חיפה.
מאז שנת 2000 משמש כמבקר התיאטרון של העיתון ידיעות אחרונות ושל גלי צה"ל.
נשוי לעורכת הדין שירה דונביץ', בתו של נתן דונביץ'.
הערות שוליים

↑  מודעת אבל לנתן דונביץ'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312262705171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פוטסדאמר פלאץ (מתחם מגורים ומשרדים)

ערך זה עוסק במתחם משרדים חדש, שנבנה בברלין מאז שנות ה-90. אם התכוונתם לכיכר ההיסטורית שהתקיימה באותו אזור עד 1945, ראו .
מגדל הרכבת (Bahntower) במרכז סוני ולשמאלו שחזור מגדל הרמזור הראשון מכיכר פוטסדאם
פּוׁטסדאמֶר פְּלאץ הוא מתחם רחב-ידיים של מבני משרדים, מסחר ומגורים, שנבנה החל משנת 1993 על שטח בלב העיר ברלין, שנהרס כמעט כליל במלחמת העולם השנייה ונותר ריק בשל קרבתו לחומת ברלין. האזור, שנועד להיות המרכז החדש של העיר, פותח בידי מספר חברות מסחריות (בהתאם לתוכנית-על משותפת שיזמה עיריית ברלין) ובתכנונו השתתפו אדריכלים רבי-מוניטין, בהם הלמוט יאן, רנצו פיאנו וריצ'רד רוג'רס. המתחם נקרא על שם כיכר פוטסדאם ההיסטורית, שהשתרעה בשטחו.
היסטוריה

במקום שבו שוכן כיום המתחם השתרעו החל במאה ה-19 רובע טירגארטן (Tiergartenviertel) – שכונת מגורים אמידה, שזכתה לכינוי "רובע המיליונרים" – וכיכר פוטסדאם, שהייתה בשנות ה-20 למרכז של תרבות הפנאי בברלין. בשל קרבתו לקריית הממשל הנאצית נפגע האזור קשות בהפצצות בעלות הברית לקראת סוף מלחמת העולם השנייה ו-96 אחוזים מהבניינים בו נהרסו כליל. השטח נותר ריק גם בשנים הבאות, מכיוון שהיה באזור שעתידו לא ברור, בגבול בין שלושה מאזורי הכיבוש של בעלות הברית בברלין (האמריקני, הבריט והרוסי).
בעקבות הקמת חומת ברלין בשנת 1961 הפך השטח לאזור ספר של מערב ברלין, ואיש לא התעניין בפיתוחו. המצב השתנה בבת אחת עם נפילת החומה, כשהאזור הפך לפתע לאחד משטחי הבניה הנחשקים ביותר בכל אירופה – שטח ענקי, ללא מגבלות, בלב-לבה של העיר. פיתוחו של השטח נראה כדרך סמלית ומעשית כאחת לאיחודה המחודש של העיר ולאיחוי הצלקות שנותרו משנים של הפרדה.
בניית המתחם

הפרלמנט העירוני, הסנאט של ברלין (Senat von Berlin), ארגן תחרות אדריכלית לפיתוחו המחודש של האזור. לתחרות ניגשו 17 מתחרים ובאוקטובר 1991 הוכרז הזוכה, משרד האדריכלים הגרמני הילמר וזאטלר.
לאחר מכן, בחר הסנאט של ברלין לחלק את האזור לארבעה חלקים שכל אחד מהם נמכר למשקיע מסחרי אחר, אשר ניגש ליישם בחלק שקנה את תוכנית האב לבינוי של הילמר וזאטלר. בתקופת הפיתוח היה מתחם פּוׁטסדאמֶר פְּלאץ אתר הבנייה הגדול באירופה. אף שתוצאות פיתוח הכיכר מרשימות בגודלן, האיכות האדריכלית של התוצאה הסופית זכתה לשבחים ולביקורת כמעט באותה מידה.
בניית המתחם > מתחם דיימלר

החלק הגדול ביותר מבין ארבעת החלקים נמכר לחברת דיימלר-בנץ אשר שכרה את שירותיו של האדריכל האיטלקי הנודע רנצו פיאנו ליצירת העיצוב הכולל של תוכנית הבניה בתוך מגבלות תוכנית האב של הילמר וזאטלר. בגבולות התוכנית שהיתווה פיאנו קמו 19 בניינים שונים, בתכנון אדריכלים אחרים שעבדו בהתאם למרכיבי תוכניתו. אחד מהם היה ריצ'רד רוג'רס הבריטי, אשר ניגש לתחרות תכנון הכיכר כולה, אך לא זכה.
בטקס תחילת העבודות באתר דיימלר-בנץ, ב-11 באוקטובר 1993, נכח ראש עיריית ברלין אברהרט דיפגן, ופתיחת האתר לקהל, בנוכחות נשיא גרמניה רומן הרצוג, הייתה ב-2 באוקטובר 1998.
19 הבניינים שהוקמו באתר דיימלר כללו את משרדי מטה החברה, בבניין בן 21 קומות (הגבוה ביותר בכיכר), בנייני משרדים לחברות גדולות אחרות, בהן חברת רואי החשבון פרייס ווטרהאוס קופרס, בנק ברלינר פולקסבנק, ובניין קולהוף היוצא דופן, בכיכר פוטסדאם מספר 1, בו שוכנות חברות עורכי דין בולטות. בקומה העליונה של הבניין מרפסת תצפית בגובה 100 מטר, שאליה מגיעה המעלית המהירה ביותר באירופה. מן המרפסת ניתן לראות רבים מאתריה הבולטים של העיר. במסגרת אתר דיימלר שופץ אף בניין ויינהאוס הות הישן, ופועלים בו מסעדה, בית קפה וגלריה לאומנות מודרנית של דיימלר.
בניית המתחם > מתחם סוני

חברת סוני רכשה את החלק השני בגודלו במתחם כיכר פוטסדאם כדי להקים בו את המטה החדש של החברה באירופה. מרכז סוני, אשר תוכנן על ידי האדריכל הלמוט יאן, הוא מבנה ענק של זכוכית ופלדה אשר מעליו חופה דמוית אוהל, המכסה על כיכר ציבורית שאורכה המקסימלי 102 מטר. את ההשראה לגג-האוהל שאב יאן מהר פוג'י ביפן. מבנה זה סוטה במידה ניכרת מתוכנית האב של הילמר וסאטלר לאתר זה. ב"מגדל הרכבת" (Bahntower) בגובה 102 מטר, על 26 קומותיו, שוכן מטה דויטשה באן, חברת הרכבת הלאומית של גרמניה.
חלקים מתוך מלון אספלנדה אשר שרדו את מלחמת העולם השנייה שולבו בחלקו הצפוני של מרכז סוני, כולל אולם הקיסר, אשר הועתק ממקומו במבצע הנדסי מורכב למרחק של כ-75 מטר ממיקומו המקורי. בסמוך נפתח מחדש בשנת 2001 קפה יוסטי ולידו בר יוסטי השוכן במה שהיה פעם חדר ארוחות הבוקר במלון אספלנדה. אף חלק זה של בית המלון הועתק למרחק קצר ממקומו המקורי.
מרכז סוני נפתח ב-14 ביוני 2000 בטקס רב-משתתפים, בנוכחות יושב ראש חברת סוני העולמית ובהשתתפות התזמורת הפילהרמונית של ברלין.
בניית המתחם > בייסהיים

החלק השלישי בכיכר פוטסדאם הפך למרכז בייסהיים ובניינים סמוכים העומדים על אתר משולש בצורתו בצדו המזרחי של אברטטשטראסה. המתחם נבנה כולו במימונו העצמי של איש העסקים הגרמני, המיליארדר אוטו בייסהיים (Otto Beisheim), בעליה של חברת הקמעונאות והסיטונאות מטרו.
בניית המתחם > פארק קולונאדן

החלק הרביעי בתוכנית הוא פארק קולונאדן, המורכב ממספר מבנים לאורך הצד המזרחי של אתר תחנת הרכבת פוטסדאם, במקביל לאתר דיימלר. מתחם זה שוכן במקום שבו ניצב האוס פאטרלנד.