stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביקור נו דין דיים באוסטרליה
פגישות וטקסים

דיים נחת בעיר הבירה קנברה ב-2 בספטמבר 1957; ביקורו היה הראשון של ראש מדינה זר באוסטרליה. הוא ביקר בארצות הברית בחודש מאי, והביקור באוסטרליה היה השני מבין שלושת הביקורים בארצות אנטי-קומוניסטיות באזור אסיה הפאסיפית: דיים ביקר בתאילנד באוגוסט והמשיך לקוריאה הדרומית לאחר שעזב את אוסטרליה. גודלה של קבלת הפנים הטקסית שנערכה עבורו היה בלתי נראה מאז ביקורה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת ב-1954.
כאשר ירד ממטוסו, דיאם צולם למען העיתון "The Age" ותואר כ"דמות קטנה אך מרשימה במעיל משי כחול, מכנסיים לבנים ארוכים וכובע מנדרינה שחור". הוא התקבל בברכה על ידי המושל הכללי של אוסטרליה סר ויליאם סלים וראש ממשלת אוסטרליה רוברט מנזיס. הוא זכה למשמר כבוד של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי, שמטוסי הקרב שלו טסו מעל לראשו. דיים ביקר במכללה המלכותית של דנטרון בקנברה, שם צפה והתבונן במצעד של צוערים אוסטרליים, שעברו הכשרת קצונה.
במרכז הביקור של דיים עמד נאומו בפני ישיבה משותפת של הפרלמנט האוסטרלי, בהשתתפות חברי בית הנבחרים והסנאט. אחרי הנאום, קרא מנזיס לשלוש קריאות עידוד לדיים בארוחת צהריים רשמית. דוק אוואט, מנהיג מפלגת הלייבור האוסטרלית, הצטרף, והכריז כי שלום, יציבות ודמוקרטיה הושגו בדרום וייטנאם.
דיים לא הקדיש זמן רב לדיונים מפורטים בנושאי הגנה ומדיניות עם פקידים אוסטרליים במהלך ביקורו, בשל פגישותיו הנרחבות עם מנהיגים קתולים. אף כי בכוונותיו של דיים היו לדון ביחסים הצבאיים בין אוסטרליה למדינתו במהלך הביקור, הן לא יצאו לפועל. בסיום הביקור פרסמו דיים ומנזיס הודעה בילטרלית, בה הודיעו כי יגדילו את תוכנית קולומבו לפיתוח כלכלי של דרום-מזרח אסיה, שבמסגרתה יוכלו סטודנטים אסיאתיים ללמוד במדינות המערב. עם זאת, היו מעט פרטים בהודעות הנוגעות לאנטי-קומוניזם. דיים הצהיר בעבר כי אם צפון וייטנאם תתקוף את הדרום, הוא יורה לצבא דרום וייטנאם לנחות בנהר דלתא האדום שבצפון ולנקום. זאת בניגוד לתוכניות ההתקפה האווירית של ארגון אמנת דרום מזרח אסיה (SEATO), שנשבעה להגן על הדרום בהתאם להוראות אמנת מנילה. למרות התמיכה הציבורית, ממשלת אוסטרליה מעולם לא שיתפה את הפרטים של תוכניות SEATO עם דיים.
בסיום הביקור העניק מנזיס לדיים תואר כבוד במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, אחד הכבודים האימפריאליים הגבוהים ביותר שהוענקו למישהו שלא היה נושא בריטי. ההיסטוריון הצבאי פיטר אדוארדס אמר על הנסיעה: "אוסטרליה חיברה עכשיו את הישרדותו של דיים עם האינטרס הלאומי שלו, בפומבי וללא איפוק", דבר שהגיע בסופו של דבר לתמיכה צבאית נגד הקומוניסטים הווייטנאמים.
גמר גביע אירופה לאלופות 1964

גמר גביע אירופה לאלופות 1964 התקיים באצטדיון פראטר בווינה, אוסטריה ב-27 במאי 1964, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1963/1964 היא אינטר מילאנו האיטלקית, שניצחה במשחק את ריאל מדריד הספרדית בתוצאה 3-1. משחק הגמר נעל את המהדורה התשיעית של גביע אירופה לאלופות.
אינטר זכתה בתואר לראשונה בתולדותיה, בהופעתה הראשונה בגמר המפעל. היא הייתה לקבוצה האיטלקית השנייה לזכות בתואר, אחרי שיריבתה העירונית מילאן זכתה בו עונה קודם לכן (2-1 בגמר על בנפיקה ליסבון), והשלישית להופיע בגמר (אחרי מילאן ופיורנטינה). ריאל מדריד העפילה לגמר השביעי בתולדותיה (מתוך תשעה אפשריים), ולמעשה לא השתתפה רק בשני משחקי גמר עד אז. במאזנה היו אז חמש זכיות (כולל ניצחונות על פיורנטינה ומילאן האיטלקיות בגמר) והפסד בודד.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר בזכות זכייתן באליפות המקומית לעונת 1962/1963. אינטר זכתה באליפות איטליה בפער ארבע נקודות מיובנטוס, בעוד ריאל הקדימה בפער משמעותי של 12 נקודות את יריבתה העירונית אתלטיקו מדריד בראש טבלת הליגה הספרדית.
במשחק עצמו עלתה אינטר ליתרון ראשון שתי דקות למחצית משער של סנדרו מאצולה. בדקה ה-61 הכפיל אאורליו מילאני את התוצאה, אך ריאל הצליחה לחזור למשחק תשע דקות מאוחר יותר עם שער של פלו. בדקה ה-76 השלים מאצולה צמד שערים שקבע את תוצאת המשחק, 3-1 לאינטר בסיום. אינטר הייתה לראשונה בתולדות המפעל שזוכה בתואר ללא הפסד.
הדרך אל הגמר > אינטר מילאנו

אינטר החלה את דרכה במפעל בסיבוב המוקדם עם הגרלה קשה בדמותה של אברטון האנגלית. המשחק הראשון בגודיסון פארק הסתיים ללא שערים, וההכרעה עברה לסן סירו במילאן. בדקה ה-47 של משחק הגומלין כבש ז'איר דה קוסטה את השער היחיד בצמד המשחקים, שהעלה את אינטר לשמינית הגמר עם 1-0 בסיכום.
בשמינית הגמר פגשה אינטר את מונקו הצרפתית. במשחק הראשון בבית ניצחה אינטר 1-0 משער של ניקולה צ'יקולו במחצית השנייה, ושמרה משחק שלישי ברציפות על רשת נקייה. בגומלין בחוץ עלתה אינטר ליתרון מהיר של 2-0 מצמד של סנדרו מאצולה. מונקו חזרה עם שער במחצית השנייה, אך אינטר השלימה בדקה האחרונה 3-1 עם שער של לואיס סוארס מירמונטס, שקבע את תוצאת המשחק. 4-1 בסיכום שני המפגשים לאלופת איטליה.
ברבע הגמר שיחקה אינטר מול פרטיזן בלגרד, נציגת יוגוסלביה. ז'איר ומאצולה העניקו לה ניצחון 2-0 במשחק הראשון בחוץ, ובגומלין הביתי השלימה אינטר ניצחון כפול, כשגברה על פרטיזן 2-1 משערים של מריו קורסו וז'איר. אינטר המשיכה לחצי הגמר עם 4-1 בסיכום שני המפגשים.
בשלב חצי הגמר פגשה אינטר את בורוסיה דורטמונד הגרמנית. במשחק הראשון בחוץ עלתה אינטר ליתרון כבר לאחר ארבע דקות משער של מאצולה, אך דורטמונד השלימה מהפך עוד במחצית הראשונה. ארבע דקות לסיום המחצית קבע קורסו את תוצאת המשחק, 2-2 בסיום. המחצית הראשונה בגומלין בסן סירו הסתיימה ללא שערים, אך במחצית השנייה כבשו מאצולה וז'איר את השערים שקבעו 2-0 בסיום והעלו את אינטר, נטולת כל הפסד בטורניר, לגמר הראשון בתולדותיה.
הדרך אל הגמר > ריאל מדריד

ריאל החלה את דרכה בסיבוב המוקדם מול גלאזגו ריינג'רס הסקוטית. המשחק הראשון באצטדיון אייברוקס התקרב לסיום ללא שערים, עד שפרנץ פושקש קבע 1-0 ארבע דקות לסיום והעניק את הניצחון לריאל. הגומלין באצטדיון סנטיאגו ברנבאו היה לתצוגה התקפית מצדה של אלופת ספרד, שהביסה 6-0 את ריינג'רס. פושקש, שכבש את השער הראשון כבר בדקה השלישית, השלים שלושער במשחק.
בשמינית הגמר פגשה ריאל את דינמו בוקרשט הרומנית. במשחק הראשון בחוץ גברה ריאל 3-1 על דינמו, והשיגה מקדמה משמעותית לגומלין הביתי. כמו בסיבוב הקודם, היה הגומלין לתצוגת התקפה מרשימה של הספרדים, שהשלימו ניצחון כפול עם 5-3 בסיום, כשלזכותה כובשים חמישה שחקנים שונים. עם 8-4 בסיכום שני המפגשים, המשיכה ריאל לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה ריאל את אלופת אירופה המכהנת, מילאן האיטלקית. במשחק הראשון בסנטיאגו ברנבאו הביסה ריאל 4-1 את האלופה היוצאת. הרביעייה ההתקפית החזקה של ריאל, שכללה את פושקש, אלפרדו די סטפנו, אמנסיו אמארו ופרנסיסקו חנטו, השתתפה כולה במלאכת ההבקעה במשחק, כשכל אחד מהרביעייה כבש שער אחד במשחק. בגומלין בחוץ עלתה מילאן ליתרון כבר בדקה השישית, ואף הצליחה
להכפיל את התוצאה ולהתקרב לשוויון בסדרה עם פתיחת המחצית השנייה, אך לא הצליחה לכבוש עוד וניצחה 2-0 בלבד בסיום. התוצאה הספיקה לריאל להמשיך חצי הגמר עם 4-3 בסיכום שני המפגשים.
בחצי הגמר פגשה ריאל את פ.צ. ציריך השווייצרית. במשחק הראשון גברה ריאל 2-1 בחוץ על ציריך. בגומלין הביתי שוב הוכיחה ריאל עוצמה התקפית רבה, כבשה שישייה שנייה בטורניר והביסה את ציריך 6-0. הגיוון ההתקפי שוב בא לידי ביטוי, כששישה שחקנים שונים כבשו לזכות ריאל במשחק. עם 8-1 בסיכום שני המפגשים, העפילה ריאל לגמר השביעי בתולדותיה.
| איטליה אינטר מילאנו | איטליה אינטר מילאנו | איטליה אינטר מילאנו | איטליה אינטר מילאנו | סיבוב | ספרד 1939 ריאל מדריד | ספרד 1939 ריאל מדריד | ספרד 1939 ריאל מדריד | ספרד 1939 ריאל מדריד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |
| אנגליה אברטון | 1 – 0 | 0 - 0 (חוץ) | 1 - 0 (בית) | סיבוב ראשון | סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | 7 – 0 | 1 - 0 (חוץ) | 6 - 0 (בית) |
| צרפת מונקו | 4 – 1 | 1 - 0 (בית) | 3 - 1 (חוץ) | שמינית הגמר | רומניה (1965-1989) דינמו בוקרשט | 8 – 4 | 3 - 1 (חוץ) | 5 - 3 (בית) |
| הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה פרטיזן בלגרד | 4 – 1 | 2 - 0 (חוץ) | 2 - 1 (בית) | רבע הגמר | איטליה מילאן | 4 – 3 | 4 - 1 (בית) | 0 - 2 (חוץ) |
| גרמניה המערבית בורוסיה דורטמונד | 4 – 2 | 2 - 2 (חוץ) | 2 - 0 (בית) | חצי הגמר | שווייץ פ.צ. ציריך | 8 - 1 | 2 - 1 (חוץ) | 6 - 0 (בית) |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              אינטר מילאנו :               ריאל מדריד
חשופיות

ערך זה עוסק ברכיכות יבשתיות מסדרת שבלולי יבשה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| חשופית |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: חלזונות
תת־מחלקה:: שבלולים
סדרה:: שבלולי יבשה
תת־סדרה:: חשופיות
קבוצות:  Onchidiacea  Soleolifera  Sigmurethra
חשופיות הן קבוצה של חלזונות חסרי קונכייה (ליתר דיוק, בעלי קונכייה פנימית קטנה ומנוונת), אך הן אינן קבוצה טקסונומית. לעומת החשופיות הרגילות קיימות גם חשופיות ים, שצורתן מזכירה את חשופיות היבשה מעט אך הן חיות בים ולרוב רעילות.
מבנה החשופית

גוף החשופית רך, מכיל הרבה מים, אינו מוגן על ידי קונכייה, אך החשופית מייצרת ריר רב על גופה. הריר משמש גם כמעין "חבל" המאפשר לה להשתלשל ממקומות גבוהים עבורה, כגון קצוות עלים וענפים, עד הגעתה לקרקע. ישנם מיני חשופיות החיים במקומות לחים על היבשה, ויש חשופיות החיות בים. חשופיות היבשה מגיעות לגודל מקסימלי של כ-15 ס"מ.
אזורי מחיה

החשופית היבשתית הנפוצה היא חשופית צהובה שאותה ניתן למצוא בגינות, חצרות ומרתפים של בתים. זוהי רכיכה יבשתית, השייכת למשפחת החשופיות בסדרת שבלולי היבשה. הקונכייה של החשופית הצהובה חבויה, כך שגופו של החילזון נראה חשוף - מכאן שמו. צורתו תולעתית ובראשו יש שני זוגות משושים: האחורי מתנשא מעל הקדמי, הוא ארוך יותר ובקצהו עיניים. אורך גופה של החשופית הצהובה 8 ס"מ. צבעה ירקרק-צהבהב, מוכתם בכתמים צהובים, והמשושים כחלחלים. החשופיות הצהובות הן דו מיניות - כל אחת מהן גם מעבירה זרע לחברתה וגם מטילה ביצים. החשופיות שוכנות במרתפי בתים, במערכת ביוב ועל קירות בתים. לעיתים הן זוחלות במערכת הביוב ויוצאות אל חדרי אמבטיה ואל מטבחים. הן שכיחות גם בגינות נוי ובמטעים. החשופית ניזונה מפטריות, אצות, עלים, ורקבובית מן הצומח.
Sefykusius Maximus
Arion vulgaris
חשופיות הבננה
Lehmannia valentiana
חשופית ימית - Chromodoris magnifica
חשופית אוכלת פטריה
חשופית על קיר
חשופית מטפסת מעל חומה
ראו גם

חשופיות ים
חשופיות מנומרות מזדווגות
קורט שלזינגר

| --- | --- |

 לידה:  17 בדצמבר 1902 שמלקלדן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  1964 (בגיל 61 בערך) ארצות הברית 
 מדינה:  גרמניה 
 
קורט שלזינגר (בגרמנית: Kurt Schlesinger;‏ 17 בדצמבר 1902, שמלקלדן, גרמניה – 1964, ארצות הברית) היה מכונאי יהודי וניצול השואה, אסיר במחנה הריכוז וסטרבורק ובעל תפקיד מנהלתי בכיר במחנה זה מטעם השלטונות הנאציים.
חייו

בשנת 1937 נישא שלזינגר לתאה פרנסיס קליין (ילידת 1913) מנירנברג. בליל הבדולח ספגו בני הזוג איומים על חייהם וב-12 בינואר 1939 ברחו לאמסטרדם, שם הושמו במעצר, כאזרחי מדינת אויב, עד סוף השנה.
חייו > בווסטרבורק

ב-6 במרץ 1940 נכלאו קורט שלזינגר ותאה במחנה המעבר וסטרבורק, שם עבד שלזינגר בתחילה ככורה.
בפברואר 1942 הועלה שלזינגר לדרגת קצין הראשי של שירות הסדר היהודי. סגנו היה היינץ טודטמן (גר'). משימתו העיקרית של שלזינגר הייתה ניהול מרשם האסירים והכנת רשימות הגירוש למשלוחי היהודים והצוענים מווסטרבורק למחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ, למחנה ההשמדה סוביבור ולגטו טרזיינשטט. האסירים הראשונים בווסטרבורק היו בעיקר יהודים-גרמנים. שלזינגר השתמש בעמדת ההנהגה שלו כדי להגן על בני ארצו, יהודים-גרמנים, מפני גירוש ובמקומם הציב בעיקר אסירים יהודים הולנדים ברשימות הגירוש.
שלזינגר נהג להתלבש בסגנון פרוסי - במכנסיים, מגפיים, מעיל עור וכובע קצינים. הוא לקח מדי פעם כסף וחפצי ערך בתמורה להגנה מפני גירוש או בתמורה לקביעת יעד גירוש חלופי ועדיף, למשל לטרזיינשטט במקום לאושוויץ. הוא ניהל את השוק השחור במחנה. אתי הילסום, עדה בת זמנו וקורבן אושוויץ, תיארה את שלזינגר כיד ימינו של מפקד המחנה. בימי הגירושים הוא הופיע עם שומרי האס אס על הרציף כדי לפקח על המשלוחים.
חייו > לאחר השואה

ב-11 באפריל 1945 מסר אלברט גמקר את הנהלת המחנה לשלזינגר, שבאותו יום מסר את התפקיד לאדריאנוס ואן אס, נוצרי שעמד בראש מנהלת המזון במחנה מאז 1942. מחנה המעבר וסטרבורק שוחרר למחרת על ידי כוחות מהצבא הקנדי. האס-אס השמיד את רשימות הגירוש בימים שלפני השחרור, אולם שלזינגר הסתיר עותק שלהן ומסר את העותק לבעלות הברית. בשנת 1946 נפתחו הליכים נגד שלזינגר ובעלי תפקידים אחרים, אך הסתיימו ללא הרשעה. במשפט גמקר בשנת 1949 בפני בית הדין המיוחד בלייוורדן, העיד שלזינגר כעד מטעם ההגנה.
שלזינגר ואשתו תאה היגרו ב-19 בינואר 1951 באוניה מרוטרדם לניו יורק. בשנת 1973, כעשור לאחר מותו של שלזינגר, התנהל הליך נוסף נגד גמקר, לגביו סברו החוקרים שעדותו של שלזינגר רלוונטית. תאה שלזינגר סירבה להעיד נגד גמקר בקונסוליה הגרמנית. היא נפטרה בג'קסונוויל, פלורידה בשנת 2002.
הערות שוליים

↑  על מעמד העברת השליטה במחנה וסטרבורק, באתר יד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 122927345X  VIAF: 8367161575649804730004   WorldCat (עם VIAF): 8367161575649804730004
ילקוט יוסף

| --- | --- |
חלק מסדרת ספרי "ילקוט יוסף"
חלק מסדרת ספרי "ילקוט יוסף"
 מידע כללי
 מאת:  הרב יצחק יוסף
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  הלכה
 נושא:  הלכה 
 הסכמות:  הרב עובדיה יוסף, הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב שלום משאש הרב יוסף שלום אלישיב
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  כרך ראשון תשל"א
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  34 (כולל 2 חלקי קיצור שו"ע)
 
יַלְקוּט יוֹסֵף הוא חיבור הלכתי מעשי נפוץ הכולל 41 כרכים על סדר השולחן ערוך מאת הרב הראשי לישראל, לשעבר הראשון לציון הרב יצחק יוסף. סדרת הספרים מקיפה את כל חלק אורח חיים שבשולחן ערוך, ובנוסף גם משאר החלקים - יורה דעה אבן העזר וחושן משפט. בכל עמוד מובאת הלכה המנוסחת באופן פסקני, ותחתיה המקורות לפסיקה ודיונים מרחיבים.
ספר זה נחשב כספר יסוד בקרב חלקים גדולים של היהדות הספרדית. על חיבור זה זכה הרב יוסף ב-1988 ב"פרס הרב טולדאנו" של המועצה הדתית תל אביב ובפרס "מוסד הרב קוק".
הכרך הראשון

הכרך הראשון של הספר יצא בשנת תשל"א (1971) נקרא 'ילקוט יוסף - פסקי דינים' (רלב עמ'). בכרך זה מובאים פסקי דינים בקצרה על כל חלקי השו"ע, בדומה לספר קיצור שולחן ערוך. את כרך זה מחשיב הרב עובדיה יוסף לאחד מספריו ומפנה אליו, שכן הרב יצחק יוסף סיכם את פסקי הדינים משו"ת 'יביע אומר' וירחון 'קול סיני'. ונוספו בו תשובות כת"י מאביו. כיום לא ניתן להשיג ספר זה, שכן במהדורות הבאות יצא הספר עם תוספות נרחבות.
מבנה הספר

סדרת הספרים "ילקוט יוסף" החלה כסיכום פסקיו של הרב עובדיה יוסף בחיבורי השו"ת שלו יחווה דעת, יביע אומר ועוד, מאוחר יותר החל הרב יצחק יוסף בפסיקת הלכה עצמאית על פי שיטת אביו וחילק את החיבור ההלכתי לארבעת חלקי השולחן ערוך באופן שחיבורו יוסיף עליו. ברוב חלקי הספר מובאת ההלכה בקצרה למעלה, ולמטה מובאים המקורות לפסיקת ההלכה באריכות.
הספר

בשנת תשמ"ג פורסמו חוברות ילקוט יוסף בדיני חגים ועוד. ובשנת תשמ"ה (1985) פורסם ילקוט יוסף לראשונה כספר ראשון בסדרה, והוא עסק בהלכות קריאת שמע ותפילה. במהלך כתיבת ספר זה ישב המחבר עם אביו, שהעיר את הערותיו. אביו, הרב עובדיה, אף כותב בהסכמתו לספר "עברתי סעיף אחר סעיף...". אביו עבר גם על הכרכים שבאו לאחר מכן בסדרת "ילקוט יוסף", וכל הכרכים בסדרה זכו להסכמתו. בכרכים הבאים בסדרת "ילקוט יוסף" הפך הרב יצחק יוסף לפוסק עצמאי הכותב פסקים משל עצמו, אם כי הקפיד להיצמד לשיטת אביו בפסיקת ההלכה, והיא פסיקה על פי הכרעתו של רבי יוסף קארו בספרו שולחן ערוך. בכך ביקש הרב יוסף לייצר טקסט הלכתי קצר ונוח, כך שכל יהודי, ואפילו אינו למדן, יוכל לעיין בו ולדעת כיצד לקיים מצוות יומיומיות.
כמו כן בשנת תשמ"ה יצא לאור קונטרס מטעם אור ודרך של לדוד אמת חיבורו של החיד"א על הלכות קריאת התורה וחובר לו ילקוט יוסף הלכות קריאת התורה.
בשנת תשנ"ה יצא לאור הספר שארית יוסף (ג' כרכים) כהשלמות והוספות על סדרת הספרים ילקוט יוסף, מאוחר יותר שולבו הכרכים בסדרה. כיום נמכר סט ילקוט יוסף ב 34 כרכים שחלקם נדפסו במספר מהדורות. בנוסף יצא לאור סט שני כרכים ילקוט יוסף קיצור שולחן ערוך, בהם ההלכות הפסוקות בלבד (המופיעות למעלה בסדרה המקורית) בלבד. במשך השנים הרב יוסף הוציא מהדורות חדשות לכתביו.
במהדורת תש"פ של ילקוט יוסף א הכניס בשגגה קטע סאטירי בו נטען שיש שני יצחק, יעקב, זבולון, ארץ ישראל, כדור הארץ ועוד, הדבר פורסם בפברואר 2024 ועורר סערה זוטא.
פרס הרב טולידאנו

ב"פרס הרב טולידאנו" שעל ידי המועצה הדתית תל אביב נכתבה סיבת הפרס על חלק איסור והיתר:
"ייחודו של הספר הוא בצירוף המיוחד השווה לכל נפש מצד אחד, ומעמיק ולמדני מצד שני. בדרך כלל קשה לצרף את שני הדברים כאחד - אם הספר מיועד לציבור הרחב, אין בו מקום לפילפולים למדניים ולבקיאות רחבה, אם הספר מיועד לתלמידי חכמים מובהקים עליו להיות מושפע במקורות הלכתיים ובירידה לעומקה של הלכה... המחבר השכיל לצרף את שני הדברים כאחד. חלקו העליון של הספר הוא פסקי הלכה מתומצתים בהירים וברורים, חלקו התחתון הוא מקורות הלכתיים ובירור הלכתי נרחב. כשרונו המיוחד של המחבר הוא בהרצאת המושגים המסובכים בשפה פשוטה וברורה באופן שגם אלו שאינם אמונים על ספרי הלכה , ימצאו את מבוקשם בנקל. מאידך גם תלמידי החכמים יפיקו תועלת מרובה מפסקי ההלכה שבראש הגיליון שיש בהם משום אסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא..."
קיצור שולחן ערוך

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  הרב יצחק יוסף
 שפת המקור:  עברית 
 תורגם לשפות:  אנגלית, צרפתית, ספרדית, פורטוגזית, בוכארית, הודית ופרסית
 סוגה:  הלכה
 נושא:  הלכה 
 הסכמות:  הרב עובדיה יוסף
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  כרך ראשון תשנ"ז
 מספר עמודים:  א': כ-800 עמ', ב': כ-1100 עמ'
 סדרה
 סדרת ספרים:  ילקוט יוסף
 
בשנת ה'תשנ"ז יצאו לראשונה שני כרכים של קיצור שולחן ערוך ילקוט יוסף מאת הרב יצחק יוסף, המבוסס על סדרת הספרים ילקוט יוסף.
בשנת ה'תשס"ו יצא לאור החלק הראשון של "קיצור שולחן ערוך - ילקוט יוסף" החדש, הכולל כ-800 עמודים ובהם הלכות יומיומיות על השכמת הבוקר, קריאת שמע, תפילה, ברכות, שבת וראש חודש. ובשנת ה'תשס"ז יצא החלק השני של הספר, הכולל 1100 עמודים ובהם הלכות המועדים וכן הלכות משאר חלקי השולחן ערוך - יורה דעה, אבן העזר וחושן משפט. בספרים אלו נוספו ונתרבו הלכות חדשות, במיוחד בחלק יורה דעה. בספרים אלו מובאים סיכום פסקי הלכות של כל 24 הכרכים של ילקוט יוסף שיצאו עד אז. הספר זכה להסכמה מאביו של המחבר, הרב עובדיה יוסף, הכותב עליו "אשר הוא ממשיך את דרכי בהלכה".
הספר ראה אור בשפות רבות, ביניהם אנגלית, צרפתית, ספרדית, פורטוגזית, בוכרית, הודית ופרסית. ספריו[דרושה הבהרה] יצאו גם בכתב ברייל לעיוורים.
הערות שוליים

↑  שם זה נבחר על פי הפסוק בספר בראשית (בראשית פרק מז פסוק יד); וַיְלַקֵּ֣ט יוֹסֵ֗ף אֶת־כׇּל־הַכֶּ֙סֶף֙ הַנִּמְצָ֤א בְאֶֽרֶץ־מִצְרַ֙יִם֙ וּבְאֶ֣רֶץ כְּנַ֔עַן בַּשֶּׁ֖בֶר אֲשֶׁר־הֵ֣ם שֹׁבְרִ֑ים וַיָּבֵ֥א יוֹסֵ֛ף אֶת־הַכֶּ֖סֶף בֵּ֥יתָה פַרְעֹֽה
↑  בכמה מקומות בספר 'יביע אומר' כותב הרב עובדיה "וכן פסקתי בספרי ילקוט יוסף.." לדוגמה: יביע אומר חלק ז, סימן כ"ז, עמוד ס"ז; שו"ת יביע אומר חלק ח, יורה דעה סימן יט.
↑  יהושע ענבל, ביקורת עמיתים דפזלון, באתר רציו, ‏2 בפברואר 2024; וראו גם כאן בפורום אוצר החכמה
↑  פרסי הוקרה של המועצה הדתית ת"א לשנת תשמ"ח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414511805171 
שער הספר הראשון 'ילקוט יוסף - פסקי דינים'
קרוסרודס

| --- | --- |

 בימוי:  טמרה דיוויס 
 הופק בידי:  אן קרלי
 תסריט:  שונדה ריימס 
 עריכה:  מליסה קנט
 שחקנים ראשיים:  בריטני ספירס   טרין מאנינג   זואי סלדנה   אנסון מאונט
 מוזיקה:  טרבור ג'ונס 
 צילום:  אריק אלן אדוארדס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני MTV אנטרטיינמנט, קבוצת זומבה 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 בפברואר 2002
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט חבר'ה נשי, סיפור התבגרות, סרט דרמה, סרט נעורים, דרמה קומית, קומדיה רומנטית 
 תקציב:  10 מיליון דולר
 הכנסות:  61 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   crossroads
 www.crossroadsmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
קרוסרודס (באנגלית: Crossroads) הוא סרט דרמה קומית משנת 2002 אשר בוים על ידי 	טמרה דייוויס. זהו הסרט הראשון בכיכובה של כוכבת הפופ האמריקאית בריטני ספירס.
רקע

תסריט הסרט נכתב על ידי שונדה ריימס בשנת 2001,. בשנת 2002 הוצע לבריטני ספירס להשתתף בתפקיד הראשי בסרט, במקביל להקלטת אלבום האולפן השלישי שלה. ספירס הסכימה להצעה.
הסרט היה אמור במקור להיקרא "What's Friends Are For" ("בשביל מה יש חברים?"), אך לבסוף שמו שונה ל"קרוסרודס" ("צומת דרכים"). בחלק ממדינות אירופה הסרט שווק בשם "Not A Girl" ("לא ילדה").
הסרט צולם במשך 40 ימים במיקומים שונים בקליפורניה, לוס אנג'לס, ולואיזיאנה. פסקול הסרט כלל שירים מאלבום האולפן השלישי של ספירס "Britney" וכמו גם שירים של האמנים מדונה, שאניה טוויין, אן סינק, שריל קרואו, ופארל ויליאמס.
טמרה דייוויס הייתה הבמאית של הסרט.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתמקדת בשלוש חברות ילדות - לוסי (ספירס), קית' (זואי סלדנה) ומימי (טרין מאנינג). השלוש היו החברות הכי טובות בילדות, אך כשהגיעו לתיכון כל אחת הלכה לדרכה - קית' הפכה ל'מלכת הכיתה', לוסי ל'חנונית' ואילו מימי נחשבה ל'פריקית'.
ביום האחרון של התיכון שלושתן נפגשות בשנית, לאחר שנים שלא דיברו האחת עם השנייה. הן פותחות קפסולת זמן שהן הטמינו באדמה בילדותן אשר מכילה פתקים עליהם כל אחת רשמה מה החלום שתרצה להגשים עד סיום התיכון. מימי, שנמצאת בהיריון, מציעה לבנות לנסוע איתה ועם ידידה, בן (אנסון מאונט) ללוס אנג'לס לעבור אודישנים לחוזה הקלטות. לוסי, אשר רוצה להיפגש עם אמהּ שנטשה אותה בגיל צעיר מסכימה וקית', אשר עומדת בפני חתונה ורוצה להיפגש עם ארוסה, מסכימה גם היא.
הארבעה יוצאים למסע בין ברחבי ארצות הברית, הן מוצאות אהבה, ידידות ונאמנות, ומגלות שמה שחשוב באמת זה לא לאן נוסעים, אלא עם מי.
ההצלחה בקופות

למרות שהסרט הופק בתקציב צנוע של כ-12 מיליון דולרים, הסרט זכה להצלחה מסחרית וגרף מעל ל-37 מיליון דולרים בארצות הברית לבדה ומעל ל-61 מיליון דולרים ברחבי העולם. את ההצלחה המסחרית של הסרט ניתן לייחס במידה רבה לכך שבריטני ספירס, אשר הייתה באותה העת אחת מכוכבות הפופ הפופולריות ביותר בעולם, השתתפה בסרט.
הביקורות לסרט היו מעורבות. המבקרים קראו לסרט "צפוי ועבור המעריצים הצעירים של ספירס". למרות זאת, קיבלה ספירס מחמאות על משחקה, ערוץ E! אמרו שמשחקה של ספירס מהנה יותר מכוכבות פופ אחרות, כמו מנדי מור ומריה קארי, אשר ניסו גם לשחק בסרטי קולנוע באותה התקופה
ה'פ"ח

ה'פ"ח (5088)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-17 בספטמבר 1327 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 4 בספטמבר 1328. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
אירועים

כ"ב באדר – לאחר מותו של שארל הרביעי, מלך צרפת ונווארה, פרצו פרעות ביהודי נווארה. בין ההרוגים משפחתו של רבי מנחם בן זרח.
נפטרו

ט' בחשוון (לפי חלק מהדעות) – רבי אשר בן יחיאל (הרא"ש), מבעלי התוספות ומחבר "פסקי הרא"ש", מספרי ההלכה המשפיעים ביותר. (נולד בה'י')
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
מוחמד מיעארי

מוחמד מיעארי (בערבית - محمد ميعاري; נולד ב-12 באפריל 1939) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם הרשימה המתקדמת לשלום.
ביוגרפיה

מוחמד מיעארי נולד בכפר אל-בירווה, שחרב במלחמת העצמאות וגדל במכר ליד עכו. למד בתיכון כפר יאסיף והיה חבר בתנועת הנוער הערבי החלוצי. עשה את חוק לימודיו בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך כעורך דין, כשהוא מתמחה בנושא הסדר קרקעות. היה פעיל במהלך לימודיו בוועד הסטודנטים הערבים. היה ממייסדי תנועת אל ארד ונבחר למקום השלישי ב"רשימת הסוציאליסטים", שרצה לבחירות ונפסלה בשנת 1965. נמנה עם יוזמי "ועד ההגנה על האדמות הערביות", הגוף שיזם את "יום האדמה".
היה ממקימי הרשימה המתקדמת לשלום ונבחר מטעמה לכנסת ה-11 ב-1984 ולכנסת ה-12 ב-1988.
בשל השתתפותו ב-1985 בעצרת זיכרון לפאהד קוואסמה, ממנהיגי אש"ף, שבאותה עת היה מוגדר כארגון עוין, הגיש מיכאל איתן בקשה לוועדת הכנסת, וזו הסירה את חסינותו של מיעארי. מיעארי עתר לבג"ץ, אשר בפסק דין תקדימי, ברוב של 3 מול 2, ביטל החלטה זו בנימוק שזו הייתה ענישה ולא למטרת הליך פלילי. הצעות נוספות להסרת חסינותו בכנסת בוטלו.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 הצטרף לבל"ד, בבחירות לכנסת ה-17 הוצב במקום ה-120 הסמלי והאחרון ברשימה זו לכנסת, ובבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-102 הסמלי.
ב-2011, בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה, ועמדותיה של המפלגה בעד המורדים הסורים ונגד משטרו של הנשיא בשאר אל-אסד, החליט להפסיק את חברותו במפלגה, וכשלוש שנים מאוחר יותר, היה שותף להקמת תנועה חדשה חוץ-פרלמנטרית של פורשים מבל"ד, על רקע התנגדותם של הפורשים לקו הרשמי של המפלגה, תחת השם "כפאח" (בעברית: מאבק).
הערות שוליים

↑  בגץ 620/85 מוחמד מיעארי נגד יו"ר הכנסת, ח"כ שלמה הלל, ניתן ב-11 באוקטובר 1987
↑  חסן שעלאן, התפצלו מבל"ד: "ממלאת הוראות של בשארה", באתר ynet, 2 בנובמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007346810205171  VIAF: 8256149368814485980004   WorldCat (עם VIAF): 8256149368814485980004
גמר גביע אירופה לאלופות 1979

גמר גביע אירופה לאלופות 1979 התקיים באצטדיון האולימפי במינכן, גרמניה ב-30 במאי 1979, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1978/1979 היא נוטינגהאם פורסט האנגלית, שניצחה במשחק מאלמה השוודית בתוצאה 1-0. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-24 של גביע אירופה לאלופות.
שתי הקבוצות העפילו לגמר הראשון בתולדותיהן. נוטינגהאם פורסט המשיכה את המסורת האנגלית והייתה לנציגה הרביעית אי פעם בגמר המפעל (אחרי מנצ'סטר יונייטד, לידס יונייטד וליברפול, זוכת השנתיים האחרונות), ואלופת אירופה השלישית שמגיעה מאנגליה. מאלמה הייתה לשוודית היחידה אי פעם בגמר המפעל הבכיר.
שתי הקבוצות העפילו לגמר בעקבות זכייתן באליפות המקומית. נוטינגהאם פורסט זכתה באליפות אנגליה לעונת 1977/1978 בפער של שבע נקודות מאלופת אירופה ליברפול, תוך שהיא רושמת עונה נטולת הפסדי בית, עם שלושה הפסדים בלבד בכל העונה. מאלמה זכתה באליפות שוודיה לעונת 1977 לאחר שהקדימה אף היא בשבע נקודות את אלפסבורג בראש הטבלה.
המשחק עצמו הוכרע משער של טרבור פרנסיס בנגיחה ממש על סף הירידה להפסקה, לאחר הגבהה של ג'ון רוברטסון מאגף שמאל.