stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבק שרפה נטול עשן
חוסר יציבות וחומרים מייצבים

ניטרוצלולוזה עוברת פירוק לאורך זמן. תוצרי הפירוק הם חומציים ומשמשים זרזים לפירוק נוסף. החום המשתחרר בתהליך, במכלים של אבקת שרפה או בלוקים גדולים של חומר הודף מוצק, עלולים לגרום להצתה עצמית של החומר. בנוסף לכך, תוצרי הפירוק יכולים לגרום לשיתוך של מכלי האחסון, המחסניות וקני כלי הנשק. אבש"ר חד-בסיסי הוא המועד ביותר להתפרקות, בעוד שאבש"ר דו ותלת-בסיסי נוטה להתפרקות איטית יותר.
כדי למנוע היווצרות של תוצרי ההתפרקות, מוסיפים מייצבים (כאשר הנפוץ בהם הוא NDPA -ניטרודיפנילמין) בכמות של 0.5-2% מסה"כ התערובת, מכיוון שכמויות גדולות פוגעות בתכונות הייעודיות של ההודף. החומר המייצב מתכלה עם הזמן (מכיוון שהוא מגיב עם תוצרי הפירוק של האבש"ר) ולכן כמותו בחומר הודף באחסון ממושך צריכה להיבדק תקופתית.
חומר שמוסיפים לנטרול תוצרי ההתפרקות (לאחר היווצרותם) הוא סידן פחמתי.
היסטוריה

כבר מתקופת מלחמות נפוליאון, מפקדים בצבא התלוננו על הקושי במתן פקודות בשדה קרב שמכוסה בעשן סמיך כתוצאה משימוש באבק שרפה שחור. צעד משמעותי בפתרון הבעיה היה גילוי "כותנת נפץ" (או בשמה המדעי יותר – ניטרוצלולוזה) על ידי כריסטיאן שנביין (אנ') ב-1846. שקידם את השימוש שלה גם כחומר נפץ.
ניטרוצלולוזה הייתה יותר עוצמתית מאבק שרפה, וגם, באותה תקופה, פחות יציבה. שתי התכונות הקשו על השימוש בה: חוסר היציבות הפך את החומר למסוכן בתנאי שדה ועוצמתו הגבוהה גרמה לכך שכלי נשק שיכלו לירות אלפי כדורים עם אבש"ש, היו נשחקים לאחר מאות בודדות של כדורים עם אבק השרפה החדש. לכן הוא לא הפך נפוץ, לא בכלי נשק קטנים ולא בכלים ארטילריים. בנוסף לכך, תוך זמן קצר התרחשו מס' תאונות ופיצוצים קטלניים במפעלי ניטרוצלולוזה, שנבעו מחוסר היכרות עם רגישות החומר והיעדר שיטות לייצובו. כל אלה גרמו לכך שזמן קצר לאחר הגילוי, כותנת הנפץ יצאה משימוש למספר עשורים, עד ל'אילופה' בשנות ה-1880.
ב-1884 המציא פול ווייל אבק שרפה נטול עשן בשם Poudre B, עשוי מתערובת כותנת נפץ עם אתר ואלכוהול. התערובת עוצבה לצורת דפים דקים אשר נחתכו לפתיתים בכל גודל רצוי. החומר שנוצר, שמוכר היום כפירוצלולוזה, מכיל פחות חנקן מכותנת נפץ והוא פחות נדיף. תכונה מועילה במיוחד של חומר זה היא שהוא בוער רק כאשר הוא נמצא תחת לחץ, מה שהופך אותו לנוח יותר לטיפול.
אבק השרפה של ווייל גרם למהפכה ביעילותם של כלי נשק קטנים, ממספר סיבות. ראשית כל, הוא היה חסר עשן. זאת לעומת האבש"ש, אשר בעת השימוש בו, לאחר מס' יריות היורה היה מוקף בענן עשן סמיך (אלא אם כן הייתה רוח חזקה), וחוסם את שדה הראיה או במקרה של צלף, מיקומו היה נחשף. בנוסף לכך, החומר החדש היה חזק פי שלושה מאשר אבש"ש, מה שהוביל לשימוש בפחות אבקת שרפה לכל קליע ואפשר להקטין את גודלה ומשקלה של מחסנית או לתת לחייל הרבה יותר תחמושת באותו משקל. תוצאה של עוצמתו הגבוהה של החומר הייתה מהירות לוע גבוהה יותר, כלומר מסלול ירי שטוח יותר, שאפשר דיוק גבוה יותר בכלי נשק לטווח גדול, עד ל-1,000 מטרים ברובים הראשונים שהשתמשו באבש"ר. יתרון נוסף היה שהחומר החדש בער גם כשהוא רטוב, בשונה מאבש"ש שהיה חייב להישמר יבש.
אבק השרפה החדש נכנס לשימוש ראשון ברובה לבל, אשר נכנס לשימוש מיידי בצבא צרפת, כדי לנצל את יתרונותיו הרבים על האבש"ש. מדינות אירופאיות אחרות הצטרפו במהירות והחלו לייצר גרסאות שלהן ל-Poudre B, כאשר הראשונות היו גרמניה ואוסטריה, אשר הציגו כלי-נשק חדשים כבר ב-1888.
באותו הזמן, בבריטניה, ב-1887, אלפרד נובל פיתח אבק שרפה נטול עשן בשם בוליסטייט. גרסה שונה מעט של החומר הוצגה על ידי פרדריק אייבל וג'יימס דיוור, והפכה מוכרת בשם קורדיט. הדבר הוביל למאבק ממושך בבריטניה על הפרת הפטנט בין נובל לשני הממציאים האחרים. בארצות הברית, הפטנט על אבק שרפה נטול עשן נרשם על שמו על הדסון מקסים, ממציא אמריקאי. חומרים אלה היו יותר יציבים (ולכן בטוחים יותר) וגם עוצמתיים יותר מה-Poudre B של ווייל.
השלכות בהמשך

אבק שרפה חסר עשן היה זה שאפשר בהמשך את פיתוחם של כלי נשק אוטומטיים וחצי-אוטומטיים. בעוד שבשימוש באבש"ש, תוצרי הבעירה המוצקים הצטברו בתוך כלי הנשק ויצרו שכבת חומרים בעלי תכונות משתכות (קורוזיביות) והיגרוסקופיות (סופחות מים), אבש"ר לא גרם לכך ותכנון נשק אוטומטי (ובעל חלקים נעים רבים) הפך אפשרי.
בימינו מהווה אבש"ר חד ודו-בסיסי את רוב חומרי ההדף בכלי ירי, כך שבדרך כלל התייחסויות מודרניות לאבק שרפה הן למעשה לאבש"ר, במיוחד כאשר מדברים על תחמושת כלי נשק קטנים.
אדמאנטיוס

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־4 אלכסנדריה, מצרים 
 פטירה:  המאה ה־5 האימפריה הרומית 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 מקום מגורים:  אלכסנדריה, קונסטנטינופול 
 השקפה דתית:  יהדות, נצרות 
 
אדמאנטיוס (ביוונית: Αδαμάντιος, תחילת המאה ה-5 לספירה) היה רופא קדום, שנשא את התואר Iatrosophista,‏ (ιατρικων λόγων σοφιστής; באופן כללי, "מורה לרפואה").
מעט ידוע על ההיסטוריה האישית שלו, פרט לכך שהיה יהודי מלידתו, וכי הוא היה אחד מאלה שברחו מאלכסנדריה בזמן גירוש היהודים מהעיר על ידי הפטריארך של אלכסנדריה קירילוס בשנת 415. הוא נסע לקונסטנטינופול, שוכנע לאמץ את הנצרות, ככל הנראה על ידי הארכיבישוף אטיקוס מקונסטנטינופול, ואז חזר לאלכסנדריה.
אדמאנטיוס הוא מחברה של מסה יוונית בנושא פיזיונומיה (φυσιογνωμονικά, פיזיוגנומוניקה) בשני ספרים. היא עדיין קיימת, ומבוססת במידה רבה (כפי שמודה אדמאנטיוס עצמו) מיצירתו של פולמון באותו נושא. היא מוקדשת ל"קונסטנטיוס", אשר על פי יוהאן אלברט פבריציוס (אנ'), אמור להיות אותו קונסטנטיוס שנישא לפלקידיה (כלומר קונסטנטיוס השלישי), בתו של תאודוסיוס הגדול, שמלכה במשך שבעה חודשים בשילוב עם הקיסר הונוריוס. היא פורסמה לראשונה ביוונית בפריס בשנת 1540. כמה מהמרשמים הרפואיים שלו נשמרו על ידי אוריבאסיוס (אנ') ואאטיוס מאמידה.
עוד אחד מחיבוריו של אדמאנטיוס, "על רוחות" (ביוונית: Περί Ανέμων, בלטינית: De Ventis), מצוטט על ידי הסכוליה להסיודוס, ותמצית ממנו ניתנת על ידי אאטיוס. הטקסט פורסם בשנת 1864 על ידי ולנטין רוזה (אנ') ב-Anecdota Graeca.
הערות שוליים

1 2 3 4  ADAMA'NTIUS, בעמ' 18 במילון לביוגרפיה ומיתולוגיה יוונית ורומית בעריכת ויליאם סמית' בויקיטקסט באנגלית
↑  סוקרטס מקונסטנטינופול, תולדות הכנסייה, ספר 7, פרק 13.
↑  Valentin Rose, Anecdota graeca et graeco-latina, Das buch des Adamantius vom Ursprung der winde
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810697382805606  BIBSYS: 95005483  BNE: XX5351561  BnF: cb11996127g (data)  GND: 100003893  ICCU: BVEV035861  ISNI: 0000 0001 2120 1301  LCCN: n92072374  NKC: jo20241220096  NTA: 067460798  SUDOC: 028047443  VcBA: 495/7374  VIAF: 9856805   WorldCat (עם VIAF): 9856805
אדי גוטליב (כדורסל)

| --- | --- |
 לידה:  15 בספטמבר 1898 קייב, אוקראינה
 פטירה:  7 בדצמבר 1979 (בגיל 81) פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 עמדה:  מאמן, ג'נרל מנג'ר
 גובה:  1.73 מטרים
 היכל התהילה:  הוצג כתורם בשנת 1972
 קבוצות כמאמן
 1933–1946 1946–1955:  פילדלפיה ספאס פילדלפיה ווריורס
 הישגים כמאמן
 זכייה באליפות ליגת ה-BAA‏ (1947) 7 זכיות באליפות ליגת ה-ABL‏ (1934, 1936, 1937, 1940, 1941, 1943, 1945)
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 1952–1963:  פילדלפיה/סן פרנסיסקו ווריורס
אדוארד "אדי" גוטליב (באנגלית: Edward "Eddie" Gottlieb; ‏15 בספטמבר 1898 – 7 בדצמבר 1979; נולד בשם איזדור גוטליב (Isadore Gottlieb)) היה יזם, איש עסקים, מאמן ומנהל קבוצות כדורסל אמריקאי. בעונת 1946/1947 זכה באליפות עונת הבכורה של ליגת ה-BAA (לימים ליגת ה-NBA), כמאמן קבוצת פילדלפיה ווריורס. שימש כמאמן הווריורס במשך 9 עונותיה הראשונות (1946–1955), ולאחר מכן היה גם הג'נרל מנג'ר של המועדון במשך 11 עונות (1952–1963), והבעלים שלו במשך 10 שנים (1952–1962).
בשנת 1972 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל, בתור "תורם לכדורסל". בשל תרומתו הרבה להתפתחות משחק הכדורסל מאז העשור השני של המאה ה-20 ועד לפטירתו בשנת 1979, זכה לכינוי "מר כדורסל" (Mr. Basketball). הגביע המוענק לזוכה פרס רוקי השנה ב-NBA קרוי על שמו – "פרס אדי גוטליב".
פילדלפיה ספאס

גוטליב נולד למשפחה יהודית בקייב שבאוקראינה, ובגיל שנתיים עבר עם משפחתו להתגורר בפילדלפיה, ארצות הברית. בשנת 1917 הקים קבוצת כדורסל אשר יצגה את המרכז הקהילתי היהודי בפילדלפיה, ובשנים הבאות קיבלה הקבוצה חסות מ"המרכז העברי של דרום פילדלפיה" (South Philadelphia Hebrew Association). באותה תקופה שינתה הקבוצה את שמה ל"פילדלפיה ספאס" – כינוי המורכב מראשי התיבות של המרכז העברי (SPHAs). בשנת 1925 השתתפה הקבוצה ב"ליגה המזרחית" המקצוענית, ושנה לאחר מכן עברה לליגת ה-ABL ("ליגת הכדורסל האמריקאית"), אשר הייתה אז ליגת הכדורסל הגדולה ביותר בארצות הברית. בשנת 1933 מינה עצמו גוטליב למאמן הספאס, והוביל אותם לזכייה ב-7 אליפויות ליגת ה-ABL במהלך 13 עונותיו בתפקיד. לאורך התקופה בלטו בקבוצה השחקנים הארי ליטוואק, אוזי שכטמן וג'ורג' סנסקי. בשנת 1946 עזב גוטליב את אימון הקבוצה, ובשנת 1950 מכר את המועדון.
פילדלפיה/סן פרנסיסקו ווריורס

בשנת 1946 סייע גוטליב בהקמת ליגת ה-BAA, אשר הפכה כעבור 3 שנים לליגת ה-NBA. באותה שנה מונה לג'נרל מנג'ר ולמאמן הראשי של קבוצת פילדלפיה ווריורס, לקראת עונת הבכורה של המועדון והליגה. באותה עונה הדריך את הווריורס לזכייה באליפות ה-BAA, לאחר שגברו בפלייאוף על סנט לואיס בומרס (2–1), ניו יורק ניקס (2–0) ושיקגו סטאגס (4–1). הכוכב הבלתי מעורער של הקבוצה היה מלך הסלים של הליגה – ג'ו פולקס – אשר קלע 23.2 נקודות בממוצע למשחק. בעונה העוקבת העפילה פילדלפיה בשנית לגמר הליגה, בו הפסידה מול בולטימור בולטס בתוצאה 2–4. בשנים הבאות בלטו תחת גוטליב השחקנים ג'ו פולקס, האווי דאלמאר, פול אריזין, אנדי פיליפ וניל ג'ונסטון, אולם הקבוצה לא הצליחה לעבור שוב את סיבוב הפלייאוף הראשון. בסיום עונת 1954/1955 התפטר גוטליב מאימון הווריורס; לאורך 9 עונותיו בתפקיד רשמה הקבוצה מאזן כולל של 263 ניצחונות ו-318 הפסדים (45.3%).
בשנת 1952, בעודו מאמן הקבוצה, רכש גוטליב את מועדון הווריורס עבור כ-25,000 דולר. בשנת 1962, בעת מעבר הקבוצה לסן פרנסיסקו, מכר את השליטה במועדון עבור כ-600,000 דולר.
תרומתו ל-NBA

מאז עזיבתו את הווריורס, ובמשך 25 שנים, שימש גוטליב כיושב ראש ועדת החוקים של ליגת ה-NBA. "הייתי אחראי על יותר שינויים בחוקה מאשר כל אדם אחר", סיפר גוטליב בשנותיו המאוחרות.
במקביל, היה גוטליב אחראי באופן בלעדי על קביעת לוח המשחקים של כל עונה – תפקיד בו החזיק עד לעונת 1978/1979, בה החלה הליגה להיעזר בתוכנה ייעודית. עד לפטירתו בשנת 1979 שימש גם כיועץ להנהלת הליגה, ונהג לנסוע מביתו שבפילדלפיה למשרדי הליגה שבניו יורק מספר פעמים בשבוע.
ב-7 בדצמבר 1979 נפטר גוטליב בפילדלפיה, בגיל 81. חבר היכל התהילה של הכדורסל הארי ליטוואק, אשר שיחק תחתיו בפילדלפיה ספאס, ספד לו: "חשיבותו של גוטליב למשחק הכדורסל הייתה רבה כמעט כמו הכדור עצמו".
הערות שוליים

1 2  פרופיל של גוטליב, באתר היכל התהילה של הכדורסל
↑  "מר כדורסל", אדי גוטליב, מונצח בבית ספרו, באתר inquirer.com,‏ 21 במאי 2014
↑  נזכרים בהשפעה היהודית על הכדורסל, באתר jns.org,‏ 26 בנובמבר 2012
↑  סטטיסטיקות האימון של גוטליב ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הפרידה של הווריורס מפילדלפיה עדיין כואבת, באתר inquirer.com,‏ 12 ביוני 2015
↑  Beyond the arc, a 'major step backward', באתר nbcbayarea.com,‏ 31 ביולי 2013
1 2  ההודעה על פטירתו של גוטליב, באתר הניו יורק טיימס, 8 בדצמבר 1979
↑  גדול מהחיים, באתר hoopshype.com,‏ 11 בנובמבר 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007375700105171  GND: 137916329  ISNI: 0000 0000 5888 7602  LCCN: n2003044319  SNAC: w6kf60q8  VIAF: 70764226   WorldCat (עם VIAF): 70764226 
שלט אודות פילדלפיה ספאס ואדי גוטליב, בעיר האריסברג
אגם עסל

| --- | --- |
מראה האגם
מראה האגם
 מידע כללי
 מיקום:  ג'יבוטי
 סוג:  גראבן 
 מידות
 שטח:  54 קמ"ר
 נפח:  0.4 קמ"ק
 גובה:  155 מטר מתחת לפני הים
 אורך מרבי:  19 ק"מ
 אורך:  19 קילומטר
 רוחב מרבי:  7 ק"מ
 רוחב ממוצע:  6.5 ק"מ 
 עומק מרבי:  יותר מ-20 מטר
 ‏עומק ממוצע:  7.4 מטר
 מידע נוסף
 מליחות:  34.8%
 ‏אגן ניקוז:  900 קמ"ר
 מדינות באגן הניקוז:  ג'יבוטי ג'יבוטי
 קואורדינטות:  11°39′N 42°25′E﻿ / ﻿11.650°N 42.417°E﻿ / 11.650; 42.417
  (למפת ג'יבוטי מוגדלת) ג'יבוטי עלי סביח טאג'ורה סומליה אתיופיה אריתריאה מפרץ עדןאגם עסל(למפת ג'יבוטי רגילה) ג'יבוטי עלי סביח טאג'ורה סומליה אתיופיה אריתריאה מפרץ עדןאגם עסל
 
אגם עסל (בערבית: بحيرة عسل - בוחיירה עסל, "אגם הדבש"; בצרפתית: Lac Assal) הוא אגם מלוח במרכז ג'יבוטי, בתוך משולש עפר. בגובה של 155 מ' מתחת לפני הים, חופיו הם הנקודה היבשתית הנמוכה ביותר באפריקה, והאזור הנמוך בעולם אחרי חופי ים המלח, בקעת הירדן, הכנרת ועמק טורפן שבצפון סין.
האגם נמצא בתוך לוע של הר געש. אורכו 19 ק"מ ורוחבו 7 ק"מ, ושטחו הכולל 54 קמ"ר. עומקו הממוצע 7.4 מ', והוא מכיל 400 מיליון מ"ק מים.
אגם עסל הוא האגם השני המלוח ביותר בעולם, עם מליחות מים של 34.8%. אחרי אגם ונדה עם מליחות של 35%, ולפני ים המלח, עם מליחות של 34.2% (2011). יש גופי מים קטנים כמו אגם דון חואן, עם מליחות של 44%. לשם השוואה, מליחות מי הים התיכון היא 3.5% עד 3.9%.
אדמא אבו שדיד

| --- | --- |

 לידה:  1909 סאו פאולו, ברזיל
 פטירה:  11 באוקטובר 1992 (בגיל 83 בערך) לבנון
 לאום:  לבנון לבנון
 לימודי רפואה:  האוניברסיטה האמריקנית בביירות
 התמחות:  גינקולוגיה, מיילדות
 תפקידים:  רופאה, מרצה באוניברסיטה 
 
אֵדְמַא אבו שדיד (בערבית: أدما أبو شديد‏; 1909, סאו פאולו, ברזיל – 11 באוקטובר 1992, לבנון) הייתה האישה הרופאה הלבנונית הראשונה.
ביוגרפיה

אבו שדיד נולדה בסאו פאולו, ברזיל.[דרושה הבהרה]
בגיל 15 החליטה שהיא רוצה ללמוד רפואה, ושכנעה את אביה, מנהל בית ספר, שיאפשר לה זאת במקום למצוא זיווג כמקובל באותה התקופה. בשנות ה-20 של המאה ה-20, האוניברסיטה האמריקנית בביירות החלה לראשונה לקבל נשים אל שעריה, אולם כשאבו שדיד ניסתה להירשם לאוניברסיטה לאחר שעברה בהצלחה את בחינות הקבלה, נאסר עליה להירשם ללימודים משום שלחוג נרשמו רק גברים ואסור היה לה להיות האישה היחידה. אבו שדיד נאלצה למצוא אישה שתלמד איתה בחוג, אולם לא ידעה היכן לחפש. הדיקאן הציע לגייס סטודנטית מארצות הברית. לאחר חודש, אבו שדיד והדיקאן נסעו לנמל לקבל את פני הסטודנטית המיועדת, אולם התברר להם שזו החליטה בסופו של דבר להתחתן בפלשתינה עם גבר שהכירה באונייה בדרכה ללבנון. אבו שדיד הצליחה לשכנע את הדיקאן לבטוח בכישוריה, ונרשמה בסופו של דבר כאישה יחידה לחוג עם 70 סטודנטים גברים. בשנת 1926, אבו שדיד הייתה לאישה היחידה באוניברסיטה שסיימה תואר ראשון, ובשנת 1931, הייתה לאישה היחידה שהשלימה את לימודי הרפואה באוניברסיטה האמריקנית בביירות ובכך הפכה לאישה הרופאה הלבנונית הראשונה.
עם סיום לימודי הרפואה בלבנון, התמחתה בפריז ובלונדון בגינקולוגיה וברפואת ילדים, ובשנת 1934 חזרה ללבנון על מנת ללמד רפואה באוניברסיטה האמריקנית בביירות. בין השנים 1936–1945 עבדה והרצתה בבית החולים המלכותי בבגדד (אנ'). בשנת 1945, עברה לארצות הברית ללימודי התמחות נוספים באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, ובשנת 1948 שבה ללבנון והצטרפה לסגל הלימוד של האוניברסיטה האמריקאית בביירות כפרופסור לגינקולוגיה ומיילדות. באוניברסיטה ייסדה את האגודה הרפואית לנשים בלבנון ואת המרפאה לעקרות ועסקה בקידום תכנון ילודה (אנ'). בשנת 1969, ייסדה את האגודה הלבנונית לתכנון המשפחה. בשנת 1985, פרשה לגמלאות.
במהלך הקריירה שלה, זכתה אבו שדיד באותות הוקרה רבים, לרבות מדליית אבירות ממסדר הקבר הקדוש (אנ').
אבו שדיד נפטרה מאי ספיקת לב ב-11 באוקטובר 1992.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Abouchdid, Edma, Windsor, L. L. (2002). Women in medicine: an encyclopedia. ABC-CLIO. P. 3
1 2  1993. Najla Akrawi. Dr. Edma Abouchdid, 1909-1992: The First Arab Woman to Graduate from the Medical School of the American University of Beirut . vol. 10, n(o) 61, p. 22-23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1274081661  VIAF: 1928167025438853390000   WorldCat (עם VIAF): 1928167025438853390000
אגודת דוגוניץ'

מיקלוש אישו, אדולף הוסאר: פסל אנדראש דוגוניץ' על גלויה ישנה
אגודת דוגוניץ' (בהונגרית: Dugonics Társaság) הייתה הארגון האזרחי והארגון הלא ממשלתי הוותיק ביותר בעיר סגד, האגודה הספרותית מדעית נקראה על שם הנזיר הפיאריסטי, סופר ופרופסור באוניברסיטה אנדראש דוגוניץ' ונוסדה בשנת 1892 על ידי הבולטים בחיים האינטלקטואלים של העיר. האגודה בוטלה על ידי המשטר הקומוניסטי בשנת 1952 ולאחר מכן אורגנה מחדש ב-1991 (לאחר חילופי המשטר), על ידי פטריוטים מקומיים נלהבים.
היסטוריה

מאפייני האגודה היו: היא קיימה מפגשי קריאה ספרותיים, עסקה בהכנת מכרזים והוציאה פרסומים ספרותיים ואלה היו משמעותיים בחיי הספרות של העיר סגד. לסגד היו סופרים מקומיים מצוינים, שההקראות שלהם במפגשי האגודה הצליחו מאוד, למשל ( אישטוואן טמרקן, פרנץ מורָה, דיולה יוהאס, מיהאי צ'רזי), אוניברסיטת פרנץ יוזף (היום אוניברסיטת סגד) וגם שנדור שיק, ראש המחלקה לספרות באוניברסיטה, העביר שם ערבי הרצאות. גם מדענים כמו חתן פרס נובל (בשל בידוד והפקה של הוויטמין C) אלברט סנט-גיירגי, משוררים וסופרים מפורסמים מאזורים אחרים בהונגריה הוזמנו לערבי קריאה, לדוגמה גזה גארדוני ב-1895, בלה ויקאר (Béla Vikár) ב-1896, אוטו הרמן ב-1903, אנדרה אדי ב־1905, ארון טמאשי ב-1933, מיקלוש רדנוטי, מ-1933 עד 1939. בישיבות החברה התקיימו הרצאות גם בנושאי מדעי הטבע, רפואה ואתנוגרפיה, אך קריאת יצירות של אותה העת בסיפורת שררה ברובן המכריע. האספה האחרונה של אגודת דוגוניץ' התקיימה ב-6 ביוני 1948. בפגישה זו, הונצח יום השנה המאה למהפכת 1848 בהונגריה על ידי דיולה אורטוטאי. אגודת דוגוניץ', שהוקמה מחדש בשנת 1991, ציינה בשנת 1992 את הקמת האגודה מאה שנים לפני כן בשנת 1892.
חברים מייסדים ונשיאים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |  חברים מייסדים אנטל בקפי  לאיוש קאלמאן  הרב עמנואל לעף  איזידור מילקו  פאוסטין פלוטאש  לאיוש פושה  יאנוש רייזנר  ז'יגמונד שבק (מודם שטרנפלד)  שאמואך סרמלאי |  נשיאי האגודה ג'רג' לאזאר, ראש העיר של סגד (1892-1915)  הפסקה בנשיאות (1915–1917)  יוז'ף סלאי (1917–1937)  אימרה ואראדי (1938–1940)  יאנוש באנר (1940–1944)  שאנדור שיק (1945–1948) |
חברים בולטים באגודה

ארמין בלשה (מקודם וייס)
קארוי מארוט (מקודם קרונשטיין)
אדה קישטלקי (מקודם רייכלינגר)
אנטל בקפי (מקודם נתן קאן)
עמנואל לעף
איזידור מילקו
מור יוקאי
פרנץ מורה
גאבור טולנאי
שאנדור שיק
אלברט סנט-גיירגי
ועוד
לקריאה נוספת

Péter László: Öt portré. A Dugonics Társaság elnökei. Szeged, 14. évf. 11. sz. 2002 november. 10-13.
A Dugonics Társaság centenáriumi évkönyve. 1992. ISBN 9630426072
Új magyar irodalmi lexikon I. (A–Gy). Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. 472. o. ISBN 963-05-6805-5
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 122949080   WorldCat (עם VIAF): 122949080
אבק ריבית

| --- | --- |
 משנה תורה:  משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות מלווה ולווה, פרק ו', הלכה ג'
 שולחן ערוך:  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן קס"א, סעיף א'
 
אבק ריבית הוא ביטוי לריבית האסורה בתקנת חז"ל.
מהתורה רק ריבית קצוצה (כשסוכם סכום הריבית לפני ביצוע ההלואה, ורק במקרה שהחוב היה מחמת הלוואה) אסורה, אך חז"ל הרחיבו את האיסור בכלל האומר ש"כל אגר נטר - אסור" - כל מקרה שמרוויח בשביל המתנת מעותיו, גם במקרה שלא נקבע כך מראש ואפילו בריבית על תשלום מכר, מלאכה או שכירות, כמו כן להרבה פוסקים אף מתן תוספת לא חומרית (ריבית דברים, טובת הנאה).
מקור הביטוי

מקור הביטוי הוא בתוספתא במסכת עבודה זרה, אך שם הכוונה לאיסור קל, שיש מחלוקת מה פירושו.
רש"י בסוכה מסביר את לשון אבק "מידי דלא הוי עיקר האיסור תלוי בו קרוי אבק כמו אבק העולה מדבר הנכתש במכתשת (מכשיר לכתוש בו)" - כאבק שאין בו ממש.
מהו אבק ריבית

"אבק ריבית" הוא מונח הכולל את כל איסורי הריבית שאיננה אסורה מהתורה, בין משום שלא מדובר בהלוואה ובין משום שמדובר בהלוואה אך אין בצידה קביעת ריבית מסוימת מראש.
איסורים אלו ניתן לחלק לארבע קבוצות:
מהו אבק ריבית > אגר נטר

עסקאות מכר שיש בהן מרכיב של אשראי, כגון תשלומים, כאשר האפשרות לשלם מאוחר יותר כרוכה בתשלום גבוה יותר, אסורה מפני שייקור החפץ הוא בעד איחור התשלום, ודבר זה נקרא "אגר נטר".
איסור זה אינו קיים כשלא ידוע מה התשלום הזול שהוא היה צריך לשלם אם היה משלם מיד, מפני שבמקרה כזה הדבר אינו ניכר שהמחיר הנוכחי כולל תוספת מחיר בגלל אשראי.
מהו אבק ריבית > סאה בסאה

סְאָה בִּסְאָה - הלוואת סחורה בתורת הלוואה ולא בתורת מכירה, כאשר תשלום ההלוואה מתבצע בהשבת סחורה בכמות שווה להלוואה, גם אם ערכה עלה או ירד.
מהו אבק ריבית > עיסקא

שותפויות של הון ועבודה, הסכם שעל פיו נותן אדם מעות לחבירו לסחור ולהרוויח בהם, ושניהם מתחלקים אחר כך ברווחים שההון מרוויח. התלמוד בבלי מביא את מקרה העיסקא, פלגא מלווה ופלגא פיקדון - חצי מדמי העיסקא נמצאים כמלוה באחראיות המקבל, וגם אם נפסדו באונס הוא חייב בתשלום עליהם, וחצי נמצאים כפיקדון הנמצאת באחראיות הנותן וממילא רווחי הפיקדון הולכים למקבל שזה באחראיותו, ורווחי החצי של המלוה הולכים לנותן. במקרה זה מהתורה אינו נחשב ריבית כיוון שמחצית המלוה היא ממש של הנותן, אך רבנן גזרו שבמקרה זה יתן הנותן שכר טורח בעבור ההתעסקות בחלק הפיקדון, כי אם לא כן אז בפועל נמצא שהמקבל טורח עבור הנותן בפיקדון בגלל המלוה שנותן לו.
מהו אבק ריבית > ריבית מוקדמת ומאוחרת

תשלומים שונים שנותן הלווה למלוה ללא התחייבות או ללא קשר להלוואה ("ריבית מוקדמת" כשהלוה נתן ריבית כדי שהמלוה ילוה לו, ו"ריבית מאוחרת" שנתן לו כתודה על ההלואה), הנחות ואפילו מידע. לשיטת הרא"ש והרמ"א צריך שיהא ניכר שהמתנה ניתנת עבור ההלוואה כדי שיהיה איסור ריבית, ולשיטת הרמב"ם ובעקבותיו השולחן ערוך אין צורך.
הוצאת הריבית מהמלווה

בשונה מריבית שאסורה מהתורה, את ריבית זו אם גבאה המלוה באיסור, אין בית דין כופים אותו להחזיר. אך קיימת מחלוקת האם יש עליו חיוב להחזיר בדיני שמים. הרא"ש ובעקבותיו השולחן ערוך טוענים שקיימת עדיין חובה על המלוה לצאת ידי שמים. לעומתם דעת התוספות שאין חיוב אפילו לצאת ידי שמים.
הערות שוליים

↑  פרק א' משנה ג'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף מ', עמוד ב'
↑  מכתשת, באתר מילון ספיר
↑  מאירי בבא מציעא סג ע"ב
↑  תוספות בבא מציעא סג ב דיבור המתחיל ואמר
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ק"ד, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ס"ח, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ע"ה, עמוד ב'
↑  ריבית מוקדמת וריבית מאוחרת, באתר הרב מיכאל יומטוביאן
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ס"א, עמוד ב'
↑  במסכת בבא מציעא פרק איזהו נשך סימן ה'
↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן קס"א, סעיף ב'
↑  תוספות על תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף צ"ד, עמוד א' דיבור המתחיל "אי"
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אדם – האוסף

"אדם – האוסף" הוא אלבום האוסף השני של הזמר הישראלי אדם. את האלבום הוציאה בשנת 1999 לאור חברת התקליטים הד ארצי, לאחר שמונה שנים מפרסום "פעמיים ביום", האוסף הראשון של אדם. בין השירים שנכללו באלבום נמנים "שקיעה אחת", שצעד במשך שישה עשר שבועות במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'; "מצטער", שירו היחידי של אדם שדורג במקום הראשון במצעד הפזמונים השנתי וזכה בתואר "שיר השנה"; "היא רוקדת לבדה", שנכתב והולחן על ידי רחל שפירא וקורין אלאל ו"בלדה בין כוכבים", גרסת כיסוי שנכללה באלבום "חופשי".
רשימת רצועות

| אדם – האוסף> מס' | אדם – האוסף> שם | אדם – האוסף> משך | אדם – האוסף>  | אדם – האוסף>  | אדם – האוסף>  | אדם – האוסף>  | אדם – האוסף>  | אדם – האוסף>  | אדם – האוסף>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שקיעה אחת  | 4:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | זה לא מסתדר לי  | 5:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | אל תיקחו לי את האהבה  | 4:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | בוקר טוב ארץ  | 4:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | יש אהבה  | 4:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | זריחה על המדבר  | 3:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | והוא לבד  | 3:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | נגד הגורל  | 3:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ימים ברקיע  | 6:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | מרחוק לרחוק  | 3:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | אל תשכח  | 4:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | באפריל או במאי  | 4:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | פרח נדיר  | 4:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | מצטער  | 2:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | בלדה בין כוכבים  | 3:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | נוסע רחוק  | 4:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | אין מוצא  | 4:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | סוד  | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | תמונות  | 3:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | הימים שאנחנו ביחד  | 3:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 21. | היא רוקדת לבדה  | 4:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 22. | שבוי הגוף  | 4:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 23. | איש עוד לא הכיר אותי  | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 24. | פעמיים ביום  | 4:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 25. | ברוש  | 2:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 26. | תפקיד חיי  | 3:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 27. | כי לא אמרתי לך  | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 28. | לילות אהבה  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 29. | ברחוב הנשמות הטהורות  | 4:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 112:22 |  |  |  |  |  |  |  |
שירים 1–13 - תקליטור א', שירים 14–29 - תקליטור ב'.
הערות שוליים

↑  אדם* – האוסף, דיסקוגס
| אדם |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | סוד • מרחוק לרחוק • חופשי • הימים שאנחנו ביחד • סוד האחד • רגעים קטנים • גאולה |  |
| אלבומי אוסף | פעמיים ביום • אדם – האוסף |  |
| אלבומי הופעה | LIVE זאפה – הלהיטים הגדולים • לייב בגריי 2023 |  |
| סינגלים | "לא לוקח בקלות" • "הכרזת מלחמה" • "ימים ברקיע" • "אין מוצא" • "בלדה בין כוכבים" • "סוד" • "תמונות" • "נוסע רחוק" • "מצטער" • "היא רוקדת לבדה" • "שקיעה אחת" • "איש עוד לא הכיר אותי" • "מרחוק לרחוק" • "מכור לאהבה" • "איש עוד לא הכיר אותי" • "תפקיד חיי" • "פעמיים ביום" • "עד" • "ברוש" • "לילות אהבה" • "נגד הגורל" • "סוס מעץ" • "מחר יהיה שקט" • "הדברים הכי פשוטים" |  |
אדם שנער

| --- | --- |

 ענף מדעי:  משפטים
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת הרווארד 
 מוסדות:  אוניברסיטת רייכמן 
 
אדם שנער הוא פרופסור חבר בבית ספר הארי רדזינר למשפטים באוניברסיטת רייכמן.