stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אחרי הקציר
שחקנים

אירנזיוס צ'ופ בתור פרנקיזק קאלינה, אחיו של יוז'ף שחוזר לעיירה אחרי שגר בשיקגו.
מאצ'יי סטוחר בתור יוז'ף קאלינה, אחיו של פרנק ומנודה העיירה. גר בחווה של הוריו וממשיך בעבודת החקלאות של אביו.
יז'י ראז'ילוב בתור האב רקטור.
סוזנה פיאלובה בתור יוסטינה, נכדתו של סודבסקי ורופאה בעירה סמוכה.
אנדז'יי מסטלאז' בתור האב יאנוש פאבלק, כומר הקהילה הצעיר.
זביגניב זמחובסקי בתור מפקד המשטר המקומי סמ"ר ולוז'ימייש נובאק.
דנוטה שפלרסקה בתור המרפאת בצמחים הזקנה מהיער.
השראה

הסרט מבוסס על אירועים אמיתיים שקרו בעיירה ידוובנה במחוז לומז'ה בפולין במהלך מלחמת העולם השנייה.
ב-10 ביולי 1941 פרעו הפולנים המקומיים ביהודי העיירה, התעללו בהם פיזית, והשפילו אותם. לאחר מכן הכניסו הפולנים את כל יהודי העיירה לדורותיה, כ-1500 נפשות, לאסם שהיה בעיירה והציתו את האסם כאשר היהודים בתוכו עודם בחיים. לאחר מכן בזזו הפולנים את רכושם ובתיהם של היהודים.[דרוש מקור]
ההשראה לכתיבת ובמוי הסרט (במקור היה אמור להיקרא "קדיש"- על שם תפילת האבלות היהודית) הגיעה מהמחלוקת שנוצרה בפולין בשנת 2000 בעקבות יציאתו לאור של הספר "שכנים" מאת הסוציולוג האמריקאי (פולני במקור) יאן טומאש גרוס. גרוס הוא זה שמביא לראשונה את תרחישי הטבח בידוובנה כפי שקרו באמת. עד לצאת "שכנים" הדעה הרווחת הייתה שהגרמנים הנאצים שכבשו את ידוובנה ב-1941 הם אלו שביצעו את הרצח ביהודים, אך מחקרו ההיסטורי של גרוס מוכיח כי היו אלו הפולנים המקומיים שטבחו בשכניהם היהודים. גרוס גרם למהפכה גדולה בפולין ושינה את הדרך שבה נתפסו הפולנים המלחמה- "הם היו רגילים לראות עצמם כקרבנות ולא כמקריבים".[דרוש מקור]
תוצאות מחקרו של גרוס עוררו סערה גדולה בפולין על הדרך בה האשים גרוס את הפולנים וגרוס נתפס כבוגד ואנטי-פולני, אך במקביל הביא מחקרו לתנופה של אנשים שהחלו להתעניין בהיסטוריה ולחשוף את הדברים כמו שהם ולא כפי שטויחו מאז המלחמה. ולדיסלב פשיקובסקי אמר כי: "הסרט אינו עיבוד של הספר של גרוס, שהוא דוקומנטרי ועובדתי, אבל הוא כן צמח ממנו, שהרי הוא היה מקור המידע והבושה שלי".[דרוש מקור].
במשך זמן רב נאבק פשיקובסקי להפיק את הסרט. מספר קשיים עיכבו את תחילת העבודה על הסרט: " השגת מימון לתסריט השנוי במחלוקת" אומר פשיקובסקי "ומציאת הדרך הכי נכונה לגשת לנושא הכה טעון הזה בשביל פולנים רבים. לבסוף, זה לקח שבע שנים עד שהמפיק דריוש יבלונסקי הצליח לקבל מימון מטעם הקרן המדינית לקולנוע לסרט 'אחרי הקציר'.
ביקורות על הסרט > פולין

הסרט זכה בפולין לביקורות חלוקות כמו אביו הספר "שכנים". מצד אחד הסרט הולל על ידי בעלי תפקיד בממשלה ודמויות ציבוריות בולטות כמו הבמאי אנדז'יי ויידה ויוצר הסרטים ההיסטוריים הפולני מלגורזטה פקייר.
לעומת זאת, פולנים המחזיקים בתפיסות לאומניות הביעו מורת רוח מהוצאתו לאקרנים של הסרט, עד כדי כך שהסרט הוחרם בערים מסוימות והוקע באינטרנט, ועיתונים מהצד הימני הפוליטי בפולין גינו בפומבי את הסרט[דרוש מקור], כך למשל נכתב בכת העת "עיתון פולין" כי הסרט "קרני ומזיק לעם הפולני" [דרוש מקור], השבועון Wprost, שם תמונה של השחקן מאצ'יי סטוחר (ששיחק בסרט את יוז'ף קאלינה) בתוך מגן דוד וכתב " מאצ'יי סטוחר- האם הוא ביקש את הלינץ' של עצמו?". גישה זאת היא המשך ישיר ליחס העוין לו זכה הספר "שכנים" כאשר יצא לאור בשנת 2000.
ביקורות על הסרט > בעולם

אתר הביקורות Rotten Tomatoes דיווח על דירוג של 70% ביקורות חיוביות עם דירוג של 7.2/10 ממוצע המבוסס על 29 ביקורות.
האתר Metacritic נותן לסרט ציון ממוצע משוקלל של 62/100, המבוסס על 12 ביקורות, המציין "ביקורות חיוביות באופן כללי", נכון ל-2 באפריל 2014.
פרסים

הסרט זכה למספר פרסים:
פרס יושב ראש יד ושם בפסטיבל הקולנוע ירושלים, (2013).
"פרס הנשר על שם קרסקי" על שירות לאנושות, (2013).
זוכה בפסטיבל גדיניה לסרטים, (2012).
הסרט זכה בשני פרסי סרטים פולניים: השחקן הכי טוב (מאצ'יי סטוחר) והעיצוב הפקתי הטוב ביותר (אלן סטרסקי), (2013).
ראו גם

יאן טומאש גרוס
הטבח בידוובנה
שואת יהודי פולין
לקריאה נוספת

ספר ידוובנה – היסטוריה וזיכרון, ירושלים: הוצאת ועד יוצאי ידוובנה, 1980.
שכנים, ירושלים: הוצאת ידיעות אחרונות, 2001.
הערות שוליים

↑  "זעזוע" (פוקלושיה) זכה בפרס בפסטיבל הקולנוע ירושלים, באתר השטעטל הווירטואלי, 16 ביולי 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009912248005171
אמוג'י לב אדום

.
האימוג'י כפי שהוא מופיע בדפדפן גוגל כרום.
אמוג'י לב אדום (❤️) הוא אחד מהרגשונים הנפוצים ביותר באתרי מדיה חברתית ומשמש בעיקר לצורך הבעת אמפתיה ואהבה.
אמוג'י הלב האדום כפי שהוא מופיע ברשת החברתית טוויטר.
מקור סמל הלב האדום

הלב שימש עוד מהעת העתיקה כסמל המתייחס אל הלב הרוחני, הרגשי, והמוסרי של בן אנוש. באומנות ובפולקלור האירופאי המסורתי, סמל הלב מצויר בצורה מעוצבת אשר בדרך כלל צבועה אדום, המסמל דם או תשוקה ורגש חזק.
היסטורית יצירה ושיווק

בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוציאה החברה היפנית NTT Docomo (אנ'), ביפר שאפשר לשלוח את סמל הלב האדום שהיה למכשיר הראשון שאפשר לשלוח פיקטוגרפיה כחלק מהטקסט. הסמל נוצר על ידי המעצב שיגטקה קוריטה (אנ').
המכשיר זכה לביקורות נלהבות ברחבי אסיה, מה שהוביל לחברות אחרות באזור לשקול שימוש בפיקטוגרמות ברשימת תווי הטקסט, ולאחר ש-NTT Docomo שחררה ביפר נוסף המיועד לאנשי עסקים שלא כלל את אמוג'י הלב האדום היא ספגה ביקורת רבה מהצרכנים שהחלו לעבור למוצרי חברות אחרות שכללו את האמוג'י, מה שגרם לחברה בסופו של דבר להחזיר את האמוג'י לדגם החדש. בשנת 1993 התווסף האמוג'י ליוניקוד כחלק מ-Unicode 1.1 תחת השם "Heavy Black Heart", וב-2015 התווסף ל-Emoji 1.0.
עם השנים נוצרו סמלי אמוג'ים נוספים, ביניהם גם סמלי לב בצבעים שונים (כגון 🧡, 💛, 💚, 💙, 💜, 🖤, 🤍 ו-🤎) כשלכל אחד מהם יוחסה משמעות שונה.
פופולריות

בשנת 2017 הוא מוקם על ידי פייסבוק במקום השישי ברשימת האמוג'ים הפופולרים ביותר ובמקום השני על ידי חברת אפל.
על פי נתוני Unicode Consortium (אנ') לשנים 2019, 2021 ו-2022, הוא דורג כאמוג'י השני הנפוץ ביותר לאחר אימוג'י בוכה מצחוק.
סקר שנערך בשנת 2022 הראה כי רוב הצעירים בני 16–29 מגדירים את האמוג'י בין אלו שמעוררים אצלם סלידה גבוהה.
איסור על שליחת האמוג'י

על פי החוק הסעודי, שליחת אמוג'י לב אדום נחשבת להטרדה ועלולה להוביל למאסר של שנתיים עד חמש שנים יחד עם קנס של עשרת אלפים ריאל סעודי.
ראו גם

אמוג'י מאוהב
I Love New York
הערות שוליים

↑  Jeff Blagdon, How emoji conquered the world, The Verge, ‏1 בפברואר 2013
↑  WORLDKINGS - Worldkings News - Asia Records Institute (ASRI) – Shigetaka Kurita: World’s first designer created emoji sets, Worldkings - World Records Union (באנגלית)
1 2  Justin McCurry, The inventor of emoji on his famous creations – and his all-time favorite, The Guardian, ‏4 בספטמבר 2016
1 2  Arielle Pardes, Emoji: The Complete History, WIRED, ‏4 בינואר 2018
↑  Johanna Mayer, The Origin Of The Word ‘Emoji’, Science Friday, ‏3 בפברואר 2019
1 2  ❤️ Red Heart Emoji, אמוג'יפדיה (באנגלית)
↑  Alice Gibbs, Questions Asked As Husband Uses 'Flirtatious' Emoji With Female Co-Worker, Newsweek, ‏1 בפברואר 2023
↑  נטע חוטר, ‏אירוע לבבי, באתר ‏מאקו‏, 31 בדצמבר 2020
↑  Carina Hsieh, Rachel Varina, Kayla Kibbe, The Meaning of Every Heart Emoji, Cosmopolitan, ‏29 April 2023
↑  Rachel Kraus, Heart emoji, ranked, Mashable, ‏6 בינואר 2020
1 2  John M. Kelly, Emojiology: 😍 Smiling Face With Heart-Eyes, Emojipedia, ‏1 באפריל 2018
↑  Jeremy Burge, 5 Billion Emojis Sent Daily on Messenger, אמוג'יפדיה, ‏1 ביוני 2017
↑  אריק שיינר‏, אפל מציגה: אלה האימוג'י הכי פופולריים השנה, באתר וואלה, 6 בנובמבר 2017
↑  אפל, Differential Privacy
↑  Greg, Emoji Frequency, Unicode (באנגלית)
↑  אושרית גן-אל, אלו היו האימוג'ים הפופולריים ביותר בשנת 2021, באתר ynet, 5 בדצמבר 2021
↑  דנה גוטרזון, ‏האימוג'יז הפופולריים ביותר לשנת 2021, באתר ‏מאקו‏, 5 בדצמבר 2021
↑  Joe Keeley, The 100 Most Popular Emojis Explained, MUO, ‏6 ביולי 2020
↑  10 emojis that officially make you old, news.com.au — Australia’s leading news site, ‏4 בספטמבר 2022
↑   רפאלה גויכמן, בשורה רעה למילניאלים: דור Z לא מסכים יותר להשתמש באמוג'י אגודל למעלה, באתר TheMarker‏, 13 באוקטובר 2022
↑   ענת קם, אנחנו כפסע מהגדרת אמוג'י כמהלך של התעמרות בעבודה, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2022
↑  Tawfiq Nasrallah, Senior News Editor, Sending red heart emojis on WhatsApp 'can land user in jail' in Saudi Arabia, Gulf News, ‏בינואר 2022
אמוג'י הלב האדום כפי שהוא מופיע במיקרוסופט.
בנטו (אוכל)

| --- | --- |
קופסת בנטו מעוצבת
קופסת בנטו מעוצבת
 
 מאכלים
 סוג:  הבאת מזון ארוז לטיולים, מזון 
 מוצא:  יפן
 מרכיבים עיקריים:  אורז, טופו או חלבון מהצומח כמו אדממה, או דג או בשר וירקות חמוצים או מבושלים
 
ארוחת בֶּנְטוֹ (ביפנית: 弁当; מוכרת בישראל בשם או-בנטו) היא ארוחת טייק אוויי לסועד יחיד המקובלת במטבח היפני. בנטו היא ארוחה ביתית ארוזה בקופסה קומפקטית בצורה המנצלת את חלל הפנים של הקופסה ומעוצבת בצורה ייחודית.
קופסת הבנטו מחולקת לתאים כשבכל תא יש מרכיב אחר ויחד כל המרכיבים בונים ארוחה שלמה שאמורה להכיל מרכיבים שונים ומזינים שיהוו ארוחה משביעה עבור הסועד.
ארוחת בנטו מסורתית כוללת אורז, טופו או חלבון מהצומח כמו אדממה, או דג או בשר וירקות חמוצים או מבושלים.
ארוחת בנטו מאוזנת אמורה לכלול שלוש מנות פחמימה, שתי מנות של פרי וירקות ומנת חלבונים אחת. יש סוגי בנטו שנועדו לאכילה לצד שולחן ומוגשים במסעדות, יש בנטו שנועדו לאכילה משותפת מחוץ לבית, כמו בפיקניק, ויש ארוחות שנלקחות לנסיעות או לעבודה. הצד האמנותי וההרמוני שבבנטו מתכתב עם המונח "קאוואיי" היפני, שמשמעו דברים חמודים קטנים ואהובים. ארוחות הבנטו לעיתים מכילות מרכיבים נוספים מלבד מזון ונראות כיצירות אמנות זעירות כך שמרכיביהן ידמו לפרחים, עלים וכדומה.
הארוחה ארוזה בתיבה שעשויה להיות פשוטה וחד-פעמית או מעוצבת בעבודת-יד ומצופה בלכה.
ארוחות בנטו נמכרות בחנויות בנטו (弁当屋, בנטו-יה) ובחנויות אחרות. עובדים ביפן שנוסעים שעות רבות ברכבות נוהגים לקחת טייק אווי של ארוחות בנטו הנמכרות בחנויות ייעודיות בתחנות הרכבת. ילדים יפנים לוקחים מהבית לבית הספר קופסאות בנטו.
הארוחה מבוססת על תרבות בת מאות שנים, ולכל פריט בבנטו יש חשיבות תזונתית לארוחה.
הבנטו, ביחד עם מאכלים יפנים שלרוב מופיעים בו, היגר בתקופה הקולוניאליסטית לקוריאה, שם הוא נקרא דוסיראק (הנגול: 도시락)
היסטוריה

מקורות הבנטו מגיעים עד לתקופת קמקורה במאה ה-12, כאשר אורז מבושל ומיובש שנקרא הושי-אי (糒 או 干し飯 - "ארוחה מיובשת") החל להתפתח.
ניתן לאכול הושי-אי כמו שהוא או להרתיחו במים ולאחסנו בכלי אחסון קטן. במאה ה-16 החלו לייצר תיבות עץ מצופות לק, ותוכנן נאכל במסיבות תה או בחגיגות הנאמי (花見 - "צפייה בפריחה", בעיקר של עץ דובדבן). בתקופת אדו (1603 עד 1867) התפשטה תרבות הבנטו והתעדנה. נוסעים נהגו לשאת עימם קושי-בנטו (腰弁当 - "בנטו-מותניים") שהכילו מספר חתיכות אוניגירי עטופות בעלי במבוק או בתיבות במבוק, וצופים בתיאטרון נו נהגו לאכול ארוחות בנטו בין חלקי המחזה, ומכאן שמן - "מקונו-אוצ'י בנטו" (בנטו שבין המחזות). מספר ספרי בישול יצאו לאור ובהם מידע כיצד להכין ולארוז ארוחות בנטו, וכיצד להתאימן לאירועים ייחודיים. בתקופת מייג'י, נמכרו לראשונה אקי-בנטו (駅弁当 - "בנטו תחנות-רכבת"), ככל הנראה בשנת 1885. מאחר שבתי הספר הראשונים לא הגישו ארוחות צהריים, נהגו תלמידים ומורים, וכך גם עובדים רבים, לשאת עימם ארוחות בנטו. אותה עת החלו לשווק גם בנטו בסגנון אירופי שהכיל כריכים. בתקופת טאישו, בתחילת המאה ה-20, הופיעו תיבות בנטו מאלומיניום שהיו למוצר יוקרה בשל דמיונו של החומר לכסף ובשל הקלות לנקותן. באותה עת החל דיון ציבורי בעניין ביטול ארוחות הבנטו בבתי ספר, שכן אלה הבליטו פערים כלכליים בין התלמידים. מנהג הבאת הבנטו לבתי הספר החל להיעלם לאחר מלחמת העולם השנייה, והוחלף בארוחות אחידות שסופקו לכל התלמידים והמורים. בשנות ה-80 של המאה ה-20 החל הבנטו לצבור פופולריות מחודשת, שניזונה מהופעת תנורי המיקרוגל ומהתפשטות חנויות הרווחה. תיבות העץ והמתכת הישנות הוחלפו בתיבות פוליסטירן זולות, אך במקביל הופיעו שוב גם תיבות עשויות בעבודת-יד.
הבנטו שב גם לבתי הספר, אך כמו בעבר איכות התיבה ותוכנה עדיין מהווים סמל מעמד של תלמידים מבתים אמידים. מחוץ ליפן הבנטו פופולרי במיוחד בטאיוואן.
אפיון וסוגי בנטו

ארוחות בנטו מסורתית מורכבת מארבע עשיריות אורז, שלוש עשירית של דג או בשר, שתי עשיריות של ירקות ועשירית בודדת של חמוצים או קינוח, אך הכללים אינם קשיחים:
צ'וקה בנטו (中華弁当) הוא בנטו המבוסס על תפריט סיני וכולל מתאבנים וחטיפים.
קמאמשי בנטו (釜飯弁当) נמכר בתחנות רכבת בחבל נאגנו, הוא מבושל בכלי חרס הנחשב למזכרת.
מקונואוּצ'י בנטו (幕の内弁当) הוא ארוחת בנטו מסורתית.
נוֹריבן (海苔弁) הוא הסוג הפשוט ביותר של בנטו ובו אורז עם אצות נורי ברוטב סויה.
סאקה בנטו (鮭弁当) הוא בנטו פשוט שהמנה העיקרית בו היא סלמון בגריל.
מקונוצ'י בנטושידאשי בנטו (仕出し弁当) הוא בנטו המוכן במסעדה ומועבר לסועדים בשעת הצהריים, וכולל את המרכיבים המסורתיים של הארוחה.
סושיזומה (鮨詰め) כשמו מכיל סושי.
הייאבן (早弁 - "בנטו מוקדם") הוא ארוחת בנטו הנאכלת לפני ארוחת צהריים ובנוסף לה.
הוקַבן (ホカ弁) הוא בנטו הנקנה ברשת הנקראת בשם זה.
רייטו מיקַן (冷凍ミカン) הוא מנדרינה קפואה, שנמכרת לעיתים קרובות בתחנות רכבת.
הינומארו בנטו (日の丸弁当) הוא בנטו פשוט הכולל אורז לבן ו"אומה", חמוצים בצבע אדום במרכזו. בנטו זה היה נפוץ בעת מלחמת העולם השנייה, הן בשל המחסור הכלכלי והן בשל דמיונו לדגל יפן ("הינומארו").
ראו גם

המטבח היפני
טייק אוויי
סושי
טופו
טמפורה
הערות שוליים

1 2  לחשוב בתוך הקופסה: ארוחה מושלמת לביה"ס, באתר ynet, 29 באוגוסט 2011
1 2  רעות סהר‏, בנטויה: מסעדת הבנטו בוקס הראשונה של תל אביב, באתר וואלה, 25 במרץ 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00560608 
מרכיבים אופייניים לקופסת בנטו
אקיבנטו אופייני לתחנות הרכבת בטוקיו
קופסת בנטו ריקה מצופה לכה
חולם בספרדית (שיר)

| --- | --- |
]
 סינגל בביצוע שלמה יידוב
 מתוך האלבום חולם בספרדית
 יצא לאור:  1988
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה:  עברית 
 אורך:  3.19 דק' 
 חברת תקליטים:  הליקון
 כתיבה:  אהוד מנור
 לחן:  שלמה יידוב
 
"חולם בספרדית" הוא פזמון שכתב אהוד מנור והלחין וביצע שלמה יידוב. השיר יצא לאור בשנת 1988.
רקע

שלמה יידוב עלה לישראל עם משפחתו בגיל 13 מארגנטינה. משפחתו התיישבה בירושלים ויידוב רכש את השפה העברית ונקלט בישראל.
את השיר חיבר אהוד מנור, והוא נכלל באלבום "חולם בספרדית" שהוציא יידוב.
בשיר מספר הדובר כי הוא למד את השפה העברית ומתנהל איתה ללא קושי. עם זאת, כמי ששפת אמו היא ספרדית, מספר הדובר כי בלילה הוא חולם בספרדית ולא בעברית, שבה הוא משתמש ביום־יום.
לאחר יציאת השיר השתתף יידוב בפרק של "זהו זה!" שבו ביצע שלמה בראבא פארודיה על השיר בשם "סוֹפֵר בפולנית", כשיידוב מלווה אותו בנגינה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1988)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1988)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1988)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1988)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 13 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (ה'תשמ"ח)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (ה'תשמ"ח)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (ה'תשמ"ח)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (ה'תשמ"ח)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 47 |  |
הערות שוליים

↑  זהו זה - סופר בפולנית, באתר יוטיוב, 28 בדצמבר 2008
↑  חולם בספרדית, מתוך אתר פזמונט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 811e873f-2ea3-4d5a-8f45-8b236f3e41fc 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
25 באוגוסט

25 באוגוסט הוא היום ה-237 בשנה בלוח הגרגוריאני (238 בשנה מעוברת). עד לסיום השנה נשארו עוד 128 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

1609 – גלילאו גליליי הראה את הטלסקופ שלו בוונציה
1654 – קרב אראס בין צבאות צרפת וספרד
1718 – העיר ניו אורלינס בלואיזיאנה נוסדה
1825 – אורוגוואי מכריזה על עצמאות מברזיל
1830 – הבלגים מורדים בהולנדים
1835 – העיתון "ניו יורק סאן" מפרסם את תרמית הירח הגדולה
1875 – מתיו ווב הופך לאדם הראשון ששוחה לרוחב תעלת למאנש
1912 – קוומינטנג, המפלגה הלאומנית הסינית, נוסדה
1920 – הצבא האדום מפסיד לפולנים בקרב ורשה במלחמה הפולנית-סובייטית
1939 – יוצא לאקרנים סרט הקאלט "הקוסם מארץ עוץ", בכיכובה של ג'ודי גרלנד
1944 – פריז משוחררת על ידי בעלות הברית
1960 – האולימפיאדה ה-17 נפתחת ברומא
1989 – החללית וויאג'ר 2 חולפת ליד נפטון
1995 – מטוס האיירבוס A-319 מוטס לראשונה בטיסת ניסוי
2004 – הגולש גל פרידמן מסיים את שיוט המדליות באולימפיאדת אתונה במקום השני והראשון בסיכום הכללי, וזוכה במדליית זהב ראשונה לישראל במשחקים האולימפיים
2014 – הגשושית ניו הורייזונס חצתה את מסלולו של כוכב הלכת נפטון בדרכה לעבר פלוטו
2017 – הוריקן הארווי פגע בטקסס והרג 71 אנשים
2019 – פתיחת אצטדיון בלומפילד המחודש
2024 – צה"ל פתח במתקפת מנע על חזבאללה שנועדה למנוע מחזבאללה לשגר אלפי רקטות לעבר ישראל בתגובה להתנקשות בפואד שוכר
נולדו

1530 – איוואן הרביעי (האיום), צאר רוסיה (נפטר ב-1584)
1698 – הבעל שם טוב, רבי ישראל בן אליעזר (נפטר ב-1760)
1767 – לואי אנטואן דה סן-ז'וסט, מהפכן צרפתי (הוצא להורג ב-1794)
1845 – לודוויג השני, מלך בוואריה (נפטר ב-1886)
1900 – הנס אדולף קרבס, רופא וביוכימאי יהודי-גרמני (נפטר ב-1981)
1912 – אריך הונקר, מנהיג מזרח גרמניה (נפטר ב-1994)
1918 – ליאונרד ברנשטיין, מלחין ומנצח יהודי-אמריקאי (נפטר ב-1990)
1919 – ג'ורג' וולאס, מושל אלבמה (נפטר ב-1998)
1921 – מונטי הול, מנחה שעשועוני טלוויזיה (נפטר ב-2017)
1924 – ישראל קניג, לוחם לח"י, הממונה על מחוז הצפון של משרד הפנים ומחבר מסמך קניג
1925 – ישעיהו גביש, לוחם פלמ"ח, אלוף פיקוד הדרום במלחמת ששת הימים ומנכ"ל כור תעשיות (נפטר ב-2024)
1926 – יצחק שלזינגר, חוקר פסיכולוגיה ופסיכולינגויסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, חתן פרס ישראל לשנת תשע"ח (נפטר ב-2018)
1928 – הרברט קרמר, פרופסור לפיזיקה ומחשוב קוונטי (נפטר ב-2024)
1929 – אלכס מונטה, שחקן ישראלי (נפטר ב-2019)
1930 – גאורגי דאנליה, במאי קולנוע גאורגי סובייטי, שהיה מוכר בסרטיו הסאטיריים והקומיים (נפטר ב-2019)
1930 – שון קונרי, שחקן קולנוע בריטי ממוצא סקוטי (נפטר ב-2020)
1933 – ויין שורטר, מלחין וסקסופוניסט ג'אז (נפטר ב-2023)
1933 – מוחמד עלי רג'אי, נשיאה הנבחר השני של איראן (נפטר ב-1981)
1937 – צבי שילר, קצין מודיעין ראשי (נפטר ב-2008)
1938 – פרדריק פורסיית', סופר בריטי ופרשן מדיני
1939 – מרשל בריקמן, תסריטאי, במאי, מלחין, מחזאי וסופר יהודי-אמריקאי (נפטר ב-2024)
1949 – ג'ין סימונס (חיים וייץ), בסיסט להקת קיס
1950 – נחמה דואק, עיתונאית ישראלית
1952 – ג'פרי דאונס, מוזיקאי בריטי
1953 – רינו צרור, עיתונאי, עורך ואיש טלוויזיה ישראלי
1954 – אלביס קוסטלו, זמר
1956 – אלעזר שטרן, חבר הכנסת, אלוף במילואים בצה"ל בתפקידו האחרון ראש אגף כוח האדם
1956 – טקשי אוקדה, כדורגלן ומאמן כדורגל יפני
1958 – טים ברטון, במאי קולנוע
1961 – בילי ריי סיירוס, שחקן קולנוע וזמר אמריקאי
1963 – אבי רן, שוער כדורגל ישראלי (נהרג ב-1987)
1964 – מקסים קונטסביץ', מתמטיקאי רוסי, זוכה מדליית פילדס לשנת 1998
1966 – יצחק מסתאי, כימאי ישראלי
1967 – מיכל צפיר, זמרת, שחקנית, מדבבת ישראלית
1968 – שי גולדשטיין, שחקן, קומיקאי ושדרן רדיו ישראלי
1970 – קלאודיה שיפר, דוגמנית-על
1971 – איבונה קרוגליאק, מלכת היופי של ישראל לשנת 1990
1971 – יריב הורוביץ, במאי ותסריטאי ישראלי
1972 – מארווין האריסון, שחקן פוטבול אמריקאי
1976 – אלכסנדר סקרסגארד, שחקן שוודי
1977 – איתמר רוטשילד, שחקן, מוזיקאי וזמר-יוצר ישראלי
1983 – רון נשר, ראפר ישראלי
1985 − וינטר גורדון, זמרת-יוצרת אמריקאית
1986 – דניאל רוט, עיתונאית ואשת ספורט ישראלית
1987 – בלייק לייבלי, שחקנית ודוגמנית אמריקאית
1987 – איימי מקדונלד, זמרת-יוצרת סקוטית
1988 – אלכסנדרה ברק, זמרת וכותבת שירים בריטית
1992 – מייק טיוניסן, רוכב אופני כביש הולנדי
1996 – נטע לביא, כדורגלן ישראלי
נפטרו

79 – פליניוס הזקן, סופר, חוקר טבע ומפקד צבא וצי רומאי (נולד ב-23)
383 – גרטיאנוס, קיסר הקיסרות הרומית המערבית (נולד ב-359)
1270 – לואי התשיעי, מלך צרפת (נולד ב-1214/1215)
1482 – מרגרט מאנז'ו, מלכת אנגליה (נולדה ב-1430)
1554 – תומאס הווארד, דוכס נורפוק השלישי (נולד ב-1473)
1592 – וילהלם הרביעי, רוזן הסן-קאסל (נולד ב-1532)
1774 – ניקולו יומלי, מלחין איטלקי (נולד ב-1714)
1776 – דייוויד יום, פילוסוף והיסטוריון סקוטי (נולד ב-1711)
1822 – ויליאם הרשל, אסטרונום בריטי יליד גרמניה, שהתפרסם הודות לגילוי אורנוס (נולד ב-1738)
1867 – מייקל פאראדיי, מדען בריטי (נולד ב-1791)
1900 – פרידריך ניטשה, פילוסוף גרמני (נולד ב-1844)
1908 – אנרי בקרל, פיזיקאי צרפתי ממגלי הרדיואקטיביות (נולד ב-1852)
1936 – גריגורי זינובייב, ממייסדיה וממנהיגיה של המפלגה הבולשוויקית הרוסית, הוצא להורג (נולד ב-1883)
1936 – לב בוריסוביץ' קמנייב, מנהיג קומוניסטי, הוצא להורג (נולד ב-1883)
1967 – סטנלי ברוס, ראש ממשלת אוסטרליה השמיני (נולד ב-1883)
1984 – טרומן קפוטה, סופר ומחזאי אמריקאי (נולד ב-1924)
1985 – סמנתה סמית', התפרסמה כשכתבה מכתב לשליט ברית המועצות יורי אנדרופוב בתקופת המלחמה הקרה (נולדה ב-1972)
2001 – אליה, זמרת ושחקנית אמריקאית (נולדה ב-1979)
2009 – טד קנדי, פוליטיקאי אמריקאי (נולד ב-1932)
2012 – ניל ארמסטרונג, אסטרונאוט אמריקאי, האדם הראשון שדרך על הירח (נולד ב-1930)
2018 – ארנולד רוזין, רופא גריאטר ישראלי, מאבות מקצוע הגריאטריה ומניחם של יסודות הרפואה הגריאטרית בישראל (נולד ב-1930)
2018 – נעם שריף, מוזיקאי, מלחין ומנצח ישראלי (נולד ב-1935)
2018 – ג'ון מקיין, פוליטיקאי אמריקאי (נולד ב-1936)
2021 – סלבה ברזילאי, פרשן כדורגל ישראלי-ברזילאי (נולד ב-1952)
2021 – סעיד אלחרומי, פוליטיקאי בדואי-ישראלי, חבר הכנסת מטעם רע"ם (נולד ב-1972)
2022 – נל נודינגס, פילוסופית של החינוך, מרצה באוניברסיטאות סטנפורד וקולומביה (נולדה ב-1929)
2022 – ג'ואי דה-פרנצ'סקו, מוזיקאי ג'אז (נולד ב-1971)
2023 – יואל הופמן, סופר ומשורר עברי ישראלי (נולד ב-1937)
2024 – סלים אל-חוס, פוליטיקאי לבנוני שכיהן כראש ממשלת לבנון (נולד ב-1929)
חגים ואירועים החלים ביום זה

העדה הדרוזית חוגגת בקבר הנביא אל-יעפורי ליד ברכת רם בצפון רמת הגולן
אורוגוואי – היום הלאומי
האימפריה הרומית – חגיגת ה"אופיקונסיביה" לכבוד אופס
24 באוגוסט – 26 באוגוסט
אוגוסט
לוח אירועים שנתי
איוואן האיום
אריך הונקר
ליאונרד ברנשטיין
שון קונרי
וויליאם הרשל
מייקל פאראדיי
פרידריך ניטשה
ניל ארמסטרונג
הפרס לזכר אירווינג תלברג

| --- | --- |
המפיק אירווינג תלברג, על שמו נקרא פרס הזיכרון
המפיק אירווינג תלברג, על שמו נקרא פרס הזיכרון
 מיקום הטקס:  לוס אנג'לס, קליפורניה
 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  האקדמיה האמריקאית לקולנוע
 תקופת הפרס:  1938–הווה (כ־86 שנים)
 נקרא על שם:  אירווינג תלברג
 אתר רשמי
הפרס לזכר אירווינג תלברג (באנגלית: Irving G. Thalberg Memorial Award) הוא פרס אוסקר הניתן מטעם האקדמיה האמריקאית לקולנוע ל"מפיקים יצירתיים, אשר עבודותיהם משקפות איכות גבוהה של הפקת סרטים". הפרס נקרא על שמו של מפיק הסרטים האמריקאי אירווינג תלברג אשר עמד בראש מחלקת ההפקות של חברת מטרו גולדווין מאייר מאז הקמתה בשנת 1924 ועד מותו בשנת 1936.
היסטוריה

הפרס הוענק לראשונה בטקס האוסקר העשירי, בשנת 1938, בו הוענקו פרסים לסרטי שנת 1937. עד שנת 2008 הוצג הפרס במהלך טקס חלוקת פרסי האוסקר, והחל מ-2009 הוא מוענק בטקס פרסי הנאמנים ("Governors Awards") בו מחולקים גם פרס אוסקר לשם כבוד ופרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית. בשנים הראשונות לחלוקת הפרס לא הייתה הגבלה למספר הזכיות בו, אך בשנת 1962 קבעה מועצת האקדמיה כי החל מאותה שנה לא יוכל אדם לזכות בפרס הזיכרון יותר מפעם אחת.
בשונה מפסלון האוסקר המוכר, צורת פסלון פרס הזיכרון היא בדמות ראשו של תלברג.
רשימת הזוכים בפרס

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  1937 – דריל זאנוק  1938 – האל ואליס  1939 – דייוויד או. סלזניק  1941 – וולט דיסני  1942 – סידני פרנקלין  1943 – האל ואליס (2)  1944 – דריל זאנוק (2)  1946 – סמואל גולדווין  1948 – ג'רי ואלד  1950 – דריל זאנוק (3)  1951 – ארתור פריד  1952 – ססיל ב. דה-מיל  1953 – ג'ורג' סטיבנס |  1956 – באדי אדלר  1958 – ג'ק וורנר  1961 – סטנלי קריימר  1963 – סם שפיגל  1965 – ויליאם ויילר  1966 – רוברט וייז  1967 – אלפרד היצ'קוק  1970 – אינגמר ברגמן  1973 – לורנס ויינגרטן  1975 – מרווין לרוי  1976 – פאנדרו ברמן  1977 – וולטר מיריש  1979 – ריי סטארק |  1981 – אלברט ברוקולי  1986 – סטיבן ספילברג  1987 – בילי ויילדר  1990 – דייוויד בראון וריצ'רד זאנוק  1991 – ג'ורג' לוקאס  1994 – קלינט איסטווד  1996 – סול זאנטס  1998 – נורמן ג'ואיסון  1999 – וורן בייטי  2000 – דינו דה-לורנטיס  2009 – ג'ון קאלי  2010 – פרנסיס פורד קופולה  2018 – קתלין קנדי ופרנק מרשל  2024 – ברברה ברוקולי ומייקל וילסון |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

1 2  אודות הפרס, באתר האקדמיה האמריקאית לקולנוע
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |