stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריסטין קווין
ביוגרפיה

קווין נולדה בגלן קוב שבניו יורק.
בשנת 1991 ניהלה קווין את מסע הבחירות של תומאס דוויין, למועצת עיריית ניו יורק. לאחר שנבחר הייתה ראש הצוות שלו במשך 5 שנים. לאחר מכן עבדה כמנכ"לית מיזם נגד אלימות, בעיר ניו יורק בשנים 1998-1996 וכן התמנתה לחברה בקשרי הקהילה עם משטרת ניו יורק על ידי ראש העיר רודי ג'וליאני.
בשנת 1999 נבחרה קווין לחברת מועצת העיר ניו יורק, ממחוז 3, לאחר שהחליפה בתפקיד את דווין, שנבחר לסנאט במדינת ניו יורק וכיהן בתפקיד עד שנת 2012. בינואר 2006 לאחר 7 שנים כחברת מועצת העיר לתפקיד היא נבחרה לתפקיד יושבת ראש מועצת עיריית ניו יורק.
היא שימשה כיושבת ראש ועדת הבריאות של העיר. היא נבחרה שוב לחברת מועצה בשנת 2009 ונבחרה בשנית לתפקיד יושבת ראש מועצת העיר בשנת 2010.
ב-10 במרץ 2013 הודיעה קווין על מועמדותה לתפקיד ראש עיריית ניו יורק, אלא שבפריימריס של המפלגה הדמוקרטית לקביעת מועמד/ת המפלגה לראשות העירייה נחלה תבוסה כשקיבלה רק כ-15.5 אחוז מקולות המצביעים.
חייה האישיים

ב-19 במאי 2012 נישאה קווין לבת זוגה, עורכת הדין קים קטולו, באירוע מתוקשר. הזוג מתגורר בצ'לסי שבמנהטן.
כריסטיאן אסלאני

כריסטיאן אסלאני (באלבנית: Kristjan Asllani; נולד ב-9 במרץ 2002 באלבסן שבאלבניה) הוא כדורגלן אלבני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת אינטר מילאנו ובנבחרת אלבניה.
קריירת מועדונים

אסלאני גדל במחלקת הנוער של אמפולי. ב-13 בינואר 2021 ערך אסלאני את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 לנאפולי במסגרת שלב שמינית הגמר של הקופה איטליה. ב-22 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0–2 על קליארי במסגרת המחזור החמישי בסרייה א' לעונת 2021/2022. ב-6 במאי 2022 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–4 לאינטר מילאנו במסגרת המחזור ה-36 באותה עונה. בסך הכל ערך אסלאני 23 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שער אחד.
ב-29 ביוני הושאל אסלאני לאינטר מילאנו מהסרייה א'תמורת 10 מיליון אירו.
קריירה בינלאומית

ב-26 במרץ 2022 ערך אסלאני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלבניה, בהפסד 1–2 לנבחרת ספרד במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת אלבניה ליורו 2024
תארים

אליפות: 2023/2024
הערות שוליים

↑  UEFA.com, Albania | Squad | UEFA EURO 2024, UEFA.com (באנגלית)
| נבחרת אלבניה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 א. ברישה •  2 באליו •  3 מיטאי •  4 היסאי •  5 אייטי •  6 ג'ימסיטי •  7 מנאי •  8 גיאסולה •  9 אסאני •  10 באיראמי •   11 ברויה •  12 קסטראטי • 13 מיהאי •  14 לאצ'י • 15 ספרי • 16 מ. ברישה • 17 מוצ'י • 18 איסמעילי • 19 דאקו • 20 רמאדאני • 21 אסלאני • 22 אבראשי • 23 סטרקושה • 24 קומבולה • 25 אליי • 26 הוג'ה • מאמן: סילביניו |  1 א. ברישה •  2 באליו •  3 מיטאי •  4 היסאי •  5 אייטי •  6 ג'ימסיטי •  7 מנאי •  8 גיאסולה •  9 אסאני •  10 באיראמי •   11 ברויה •  12 קסטראטי • 13 מיהאי •  14 לאצ'י • 15 ספרי • 16 מ. ברישה • 17 מוצ'י • 18 איסמעילי • 19 דאקו • 20 רמאדאני • 21 אסלאני • 22 אבראשי • 23 סטרקושה • 24 קומבולה • 25 אליי • 26 הוג'ה • מאמן: סילביניו | אלבניה |
יצע

יצע של Pellia epiphylla
יצע, או תלוס (ביוונית: Thallus; ברבים: thalli; מיוונית עתיקה: θαλλός ומלטינית: thallos, שמשמעותו ענף ירוק או זלזל) הוא הרקמה הווגטטיבית של אורגניזמים מסוימים בקבוצות מגוונות כמו אצות, פטריות, כמה טחבי כבד וחזזיות. רבים מהאורגניזמים הללו היו ידועים בעבר בתור תלופיטים, קבוצה פוליפילטית של אורגניזמים בעלי קרבה רחוקה. אורגניזם או מבנה הדומים ליצע נקראים תלואיד, תלודאלי, תליפורמי, תלין או תאלוז (thallose).
יצע הוא גוף של אורגניזם רב-תאי שאינו נייד, בו אין ארגון של רקמות התאים לאיברים.  ליצע אין חלקים מאורגנים ומובחנים – עלים, שורשים וגבעולים – כמו לצמחים וסקולריים, אך ייתכן שיש לו מערכת הובלה. למבנים אלה יש תפקוד או מבנה מקרוסקופי דומה, אך מבנה מיקרוסקופי שונה. לדוגמה, במקרים חריגים כמו Lemnoideae, שבהם המבנה של צמח וסקולרי הוא דמוי יצע, הוא מכונה בעל מבנה תלואידי, או לפעמים תלואיד.
יצע אינו מובחן ביותר, מבחינת האנטומיה שלו, אך יכולים להיות הבדלים נראים והבדלים תפקודיים. בקלפ, למשל, עשוי היצע להיות מחולק לשלושה אזורים. חלקים של יצע אצות כוללים חזק (עוגן), סטיפ (תומך בלהבים) ולהבים (לפוטוסינתזה).
יצע של פטריה נקרא בדרך כלל תפטיר. המונח "יצע" משמש בדרך כלל גם לגוף הרבייה הווגטטיבית של חזזית. באצות ים, יצע נקרא לפעמים גם "פרונד" (Frond).
הגמטופיט של כמה צמחים שאינם ליקופודים – שבטבט ושרכנים – מכונה "פרוטלוס" (Prothallus).
הערות שוליים

↑  Haupt, Arthur W. (1953). Plant Morphology. New York: McGraw-Hill Book company. p. 7.
↑  "The term thallus is a botanical term that refers to the body of a plant that does not have leaves". www.botany.hawaii.edu.
ספרטק טמבוב

לוגו ספרטק עד 2013.
מועדון הכדורגל ספרטק טמבוב (ברוסית: Футбольный Клуб «Спартак» Тамбов) היה מועדון כדורגל מקצועני סובייטי-רוסי מהעיר טמבוב שהתקיים תחילה בשנים 1960–2013 והשתתף בליגה הסובייטית הראשונה ובליגה הרוסית השנייה. בקיץ 2022 הוקם מחדש ביוזמת ממשלת מחוז טמבוב.
המועדון התמודד בליגת המשנה הסובייטית בשנים 1960–1962, אך מאז 1963 ועד לפירוקה ייצגה את העיר טמבוב בליגה השנייה בברית המועצות ובליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה.
שמות הקבוצה

1960—1972 — ספרטק
1972—1979 — רבטרוד
1980—2013 — ספרטק
2020–2022 — אקדמיית הכדורגל טמבוב
2022 — ספרטק טמבוב
היסטוריה

ספרטק טמבוב הוקמה בשנת 1960 והורכבה ממיטב שחקני הכדורגל של מחוז טמבוב ובמשך 11 העונות הבאות ספרטק ייצגה את המחוז בשנים 1960–1970 בליגה הסובייטית השנייה. ברם לא הצליחה להגיע להישגים משמעותיים ובשנת 1971 נערך ארגון מחדש והקבוצה הועברה לבעלות מפעל "רבטרוד".
בשנות ה-80 המועדון הוקם מחדש כקבוצת "ספרטק" ותחת שם זה התמודד בתחרויות המקצועניות עד לפירוקו בשנת 2013. בשנת 1996 הקבוצה זכתה באליפות המחוז של ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה ומאז 1997 התמודד בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה.
הישג השיא של המועדון היה מקום 4 באליפות הליגה השנייה. בשנת 2013 המועדון פורק ובמקומו הוקם מועדון הכדורגל טמבוב. בשנת 2021, מועדון טמבוב פשט את הרגל ומחוז טמבוב נותר ללא מועדון כדורגל מקצועני. בשנת 2022 הוחלט על הקמת מועדון חדש על בסיס אקדמיית הכדורגל המקומית, בה פעלה קבוצת אקדמיית הכדורגל של טמבוב, שהשתתפה בליגה ובגביע המקומיים והתמודדה בליגה השלישית (אליפות רוסיה בין קבוצות חובבים) בעונות 2020, 2021 ו-2022. ב-7 ביולי 2022, נודע שקבוצת אקדמיית הכדורגל תהפוך למועדון ספרטק. כך, ביולי 2022 הוקם המועדון מחדש כמועדון כדורגל מקצועני בחסות ממשלת מחוז טמבוב והחל להתמודד בטורניר הליגה הרוסית השנייה בכדורגל.
סגל > שחקנים ידועים בעבר ובהווה

יורי ז'ירקוב
דמיטרי סיצ'ב
כרמלו מישיש

כרמלו מישיש (בצרפתית: Carmelo Micciche; נולד ב-16 באוגוסט 1963) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

מישיש התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מץ. כשהיה בן 17 ערך את הופעת הבכורה שלו במדיה הקבוצה הבוגרת. לאחר מכן, יצא לתקופת השאלה בת שנה וחצי ה שיחק ב-3 קבוצות שונות מהליגות הנמוכות. עד מהרה השתלב מישיש בהרכב הקבוצה וזכה עימה בגביע הצרפתי בעונת 1987/1988. בינואר 1989 חתם באולימפיק מרסיי שבאותה עונה זכה באליפות, אך מישיש לא היה שותף ממשי לזכייה של המועדון ובקיץ שלאחר מכן עזב את המועדון. לאחר מכן הספיק לשחק גם בקאן ובנאנסי.
בקיץ 1993 עזב לראשונה בקריירה את צרפת וחתם בהפועל פתח תקווה. ב-27 באוגוסט 1993 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב בהפסד 1–3 להפועל צפרירים חולון בו גם קיבל כרטיס אדום בדקה ה-66 של המשחק. ב-4 בדצמבר 1993 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0–4 נגד הפועל חיפה. מישיש שיחק בהפועל פתח תקווה במשך שנתיים וחצי במהלכן כבש 13 שערים ב-77 הופעות בליגה. במסגרת התוכנית "העשירייה" ששודרה בערוץ הספורט, מישיש דורג במקום העשירי ברשימת "הזרים הגדולים של הכדורגל הישראלי". בינואר 1996 עזב את פתח תקווה וחתם ברודאנגה מליגת העל הלוקסמבורגית.
בשנת 1997 חזר לצרפת כאשר חתם בפורבאש מהליגות הנמוכות בצרפת. בשנת 2001 שימש כמאמן הקבוצה במקביל היותו שחקן במועדון. בשנת 2003 התפטר מתפקידו כמאמן, אך המשיך לשחק במועדון אותו עזב שנה לאחר מכן. בשנת 2004 שימש כמאמן-שחקן בקבוצה בלייד מהליגות הנמוכות בבלגיה.
קריירה בינלאומית

ב-29 באפריל 1987 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צרפת בניצחון 1–2 נגד איסלנד, בה גם הבקיע את השער הראשון במשחק שהיה גם שער הבכורה שלו במדים הבינלאומיים. לזכותו של מישיש הופעה נוספת במדי נבחרת צרפת.
הערות שוליים

↑   העשירייה - הזרים הגדולים של הכדורגל הישראלי., סרטון  באתר יוטיוב
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "כרמלו מישיש".
עיריית קאזאן

| --- | --- |

 מידע כללי
 תחום שיפוט:  קאזאן
 ראש:  אילסור מטשין
 
עיריית קאזאן (ברוסית: Мэрия Казани) היא גוף השלטון המקומי, במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר קאזאן. ככל רשות מקומית, עוסקת עיריית קאזאן בעניינים מוניציפליים מסוג הסדרת שרותי חינוך, תרבות, רווחה, תשתיות, ניקיון, תברואה וכדומה.
החל משנת 2005 מכהן בראשות עיריית קאזאן אילסור מטשין.
ראשי עיריית קאזאן מאז 1990

| --- | --- |
 :  ראו גם – ראש עיריית קאזאן
| שם | שנות כהונה |
| --- | --- |
רפיק גומרוב: 1991–1993
קמיל איסחאקוב: 1993–2005
אילסור מטשין: 2005–הווה
ראו גם

ראש עיריית קאזאן
הדומה העירונית של קאזאן
סקטיים

| סקטיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-בתרן
משפחה:: סקטיים
סוגים
 Scatophagus   Selenotoca 
שם מדעי
 Scatophagidae ‏בליקר, 1876

סקטיים (שם מדעי: Scatophagidae) היא משפחת דגים ימיים מסדרת הדקראים הקרובה לבתרניים.
דגים אלה חיים באוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט ויכולים לעלות גם למים מליחים. הם בעלי צורה שטוחה וגופם אפור עם גבשושיות כהות לאורך הגוף. הגב מוגבה בקצהו קוצי סנפיר גבי לקראת הזנב שתי אונות גדולות והזנב קצר. הראש קטן ביותר ביחס לגוף והשפתיים צרות.
אלו דגים הניזונים מזואופלנקטון וממזון צמחי כמו אצות או עשבי ים ולעיתים גם מצואה של דגים אחרים. הם חיים בשוניות וימים רדודים וקלים לגידול בשבי.
מיון

משפחה סקטיים (Scatophagidae)
סוג Scatophagus - בו 2 מינים
סוג Selenotoca - בו 2 מינים
יצר המוות

יצר המוות (תָּנָטוֹס)  - הוא דחף אנושי לעבר מוות, הרס עצמי, וחזרה למצב שליו שהיה בזמן שהותנו ברחם. יצר המוות הוא דחף ולא אינסטינקט המחויב במציאות של כל אורגניזם חי כדי להתקיים. המונח "יצר המוות" הוצע על ידי סבינה שפילריין ב-1912, וזיגמונד פרויד אימץ אותו בשנת 1920 בספרו "Beyond the Pleasure Principle" שם הציג את יצר המוות כסתירה ל 'דחף להנאה'. תלמידו וילהלם שטקל העניק לדחף את השם תנטוס.
למרות שהתיאוריה הפסיכואנליטית של פרויד מוכרת בפסיכולוגיה הפופולרית, מופנית כלפיה ביקורת לא מעטה. יש הטוענים כי היא אינה מבוססת מדעית, ואף יכולה להיחשב לפסאודו־מדע.
מתוך מחשבה שלכל דחף יש אנרגיה המניעה אותו טען פרויד כי האנרגיה המניעה את יצר החיים היא הליבידו (הארוס), לעומת האנרגיה המניעה את יצר המוות. פרויד טען שכל מטרתו של יצר זה היא לפגוע באדם עצמו או בזולתו, מתוך רצון להגיע למצב של הומיאוסטזיס (שוויון). פרויד ראה ביצר המוות כאמצעי ל"חזרה לרחם" בו כל צרכינו סופקו וחווינו אושר אמיתי. פרויד טען שלכל יצור אורגני יש רצון לשוב למצב קדומני דומם, שהוא מוצאו של צורת החיים הבסיסית והראשונית ביותר. פרויד גזר את התאוריה על "יצר המוות" מהמבט השמרני, אשר מציג רצון לצורת חיים בסיסית, אינסטינקטיבית ראשונית ואת זה כינה ה 'דחף לעבר המוות', ובעצם כך הפריד בין יצר החיים ארוס ליצר המוות תנטוס.
יצר המוות בא לידי ביטוי בכך שלכל אינדיבידואל יש כוח המניע אותו ותפקידו הוא, שכל יצור אורגני ימצא "נתיב לעבר המוות".
לקריאה נוספת

יהויקים שטיין, הלא מודע במדע ובפסיכואנליזה, פרק 6, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס.
טנטוס באתר בטיפולנט.
הערות שוליים

↑  Frederick Crews, The Verdict on Freud, Psychological Science 7, 1996-03, עמ' 63–68 doi: 10.1111/j.1467-9280.1996.tb00331.x
↑  Mario Bunge, The philosophy behind pseudoscience, Skeptical Inquirer, 2006, עמ' 29-37
סקורץ'

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1991
 סוגה:  משחק ארטילריה ממוחשב
 פיתוח:  וונדל הייקן
 הוצאה לאור:  וונדל הייקן 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן אחד, מרובה משתתפים
 פלטפורמות:  מחשב אישי
 www.whicken.com/scorch/
 
סקורץ' (באנגלית: Scorched Earth; נקרא גם בעברית: אדמה חרוכה) הוא משחק פלטפורמה שנוצר בשנת 1991 על ידי וונדל הייקן למערכת ההפעלה DOS.
במשחק נלחמים טנקים שונים בתורות זה בזה בסביבה דו־ממדית, כאשר בכל תור על הטנק לנסות לפגוע ולהביס את יריבו על ידי קביעת זווית הירי ועוצמת הירי של הטנק שלו לפני כל ירייה.
תיאור המשחק

במשחק יכול לשחק שחקן בודד (נגד המחשב) עד מספר שחקנים רב. המטרה היא להשמיד כמה שיותר טנקי אויב ולהישאר הטנק היחיד בסוף השלב. לכל טנק צבע אחר, כך שניתן להבדיל בין הטנקים השונים בקלות. ישנם גם כמה דגמים של טנקים אך ההבדלים ביניהם אינם משמעותיים והשפעת ההבדל בין דגמי הטנקים על מהלך המשחק קטנה, זאת מלבד טנק אחד שהבחירה בו מותרת רק למחשב. שימוש בטנק זה גורם לשדרוג הנשק הנורה. בצורה זו, טיל בסיסי הנורה על ידי טנק זה הופך לטיל בעל ראש נפץ גרעיני.
סביבת המשחק היא הר של חול שגובהו אינו אחיד או מערה אשר בה יש גם תקרה מחול. בעת פגיעה בחול על ידי פגז או נשק אחר נוצר פיצוץ אדום והחול שהיה במקום הפיצוץ נעלם. כל חול שנשאר מעל נקודת הפיצוץ נופל מטה ולפעמים קובר תחתיו טנק אחד או יותר. לסביבת המשחק השפעות נוספות על מהלך המשחק. חלקו העליון של המסך המהווה את השמים יכול להציג מגוון התנהגויות, למשל ספיגת הפגז ופיצוצו המיידי, או החזרתו מטה כמו כדורסל על רצפה. לסביבה יש אלמנט נוסף של רוח. כיוון הרוח ועצמתה משפיעים על תעופת הפגזים ויש להתחשב בה בעת תכנון הירי.
בתחילת השלב הטנקים ממוקמים על הר החול במיקומים אקראיים. כל שחקן בתורו בוחר נשק מהארסנל שברשותו, קובע את זווית ירי ואת העצמה ויורה, מתוך מטרה לפגוע בכמה שיותר טנקים.
בסיום כל שלב כל אחד מהשחקנים מקבל סכום כסף לפי מידת הנזק שגרם לטנקים האחרים. את הכסף ניתן להשקיע בין השלבים במסך קנייה - רשימת נשק שהשחקן קונה ממנה כלי נשק שונים לפי הבנתו וככל שהנשק רב עצמה יותר מחירו גבוה יותר. הנשק החדש מצטרף לארסנל של השחקן והוא יכול להשתמש בו בסיבובים הבאים.
המנצח במשחק הוא השחקן שהשיג את מספר הניצחונות הגדול ביותר לאחר מספר סיבובים שנקבע מראש.
כריסטיאן אנפינסן

| --- | --- |

 לידה:  26 במרץ 1916 מונאסאן, ארצות הברית 
 פטירה:  14 במאי 1995 (בגיל 79) רנדאלסטאון, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביוכימיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  Beth Tfiloh Cemetery 
 מקום לימודים:  בית הספר לרפואה של הרווארד (1943)  אוניברסיטת פנסילבניה  מכללת סווארת'מור  Monessen High School 
 מוסדות:  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס  אוניברסיטת הרווארד 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכימיה (1972)  מלגת גוגנהיים  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 תרומות עיקריות
 האנזים ריבונוקלאז, בייחוד הבנת הקשר שבין סדר חומצות האמינו לקיפול המרחבי של החלבון
 
כריסטיאן בוהמר אנפינסן, הבן (באנגלית: Christian Boehmer Anfinsen Jr; ‏26 במרץ 1916 – 14 במאי 1995) היה ביוכימאי אמריקאי-יהודי, חתן פרס נובל לכימיה בשנת 1972 (לצד סטנפורד מור וויליאם סטיין) על עבודתו על האנזים ריבונוקלאז, ובייחוד על תרומתו בהבנת הקשר שבין סדר חומצות האמינו בפפטיד לבין הקיפול המרחבי של החלבון, בעל הפעילות הביולוגית.
קורות חיים

אנפינסן נולד בעיר מונאסאן שבמדינת פנסילבניה שבארצות הברית, למשפחה ממוצא נורווגי. תחילת הכשרתו האקדמית נעשתה בקולג' של סווארטמור ואת המאסטר בכימיה אורגנית קיבל בשנת 1939 באוניברסיטת פנסילבניה. ב-1941 נישא לפלורנס קננגר (בן ושתי בנות). בשנת 1943 קיבל תואר דוקטור בביוכימיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד, שם עסק כמרצה עד לשנת 1950.
משנת 1950 עד לשנת 1981 עבד במכונים הלאומיים לבריאות. מ-1981 עד 1982 היה פרופסור אורח במכון ויצמן למדע ברחובות ומשנת 1982 ועד למותו בשנת 1995 כיהן כפרופסור לביולוגיה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
בשנת 1978 הותרו נישואיו הראשונים, וכעבור כשנה, ב-1979 הוא עבר גיור אורתודוקסי ונישא בשנית לליבי שולמן איליי.
הדּוֹגְמָה של אנפינסן

בשנת 1961 אנפינסן הראה, בניסוי שערך על האנזים ריבונוקלאז, כי לאחר דנטורציה של החלבון שבה החלבון מאבד את מבנהו המרחבי ולכן את פעילותו, החלבון הפרוש מסוגל לשוב לקיפול הנכון שלו באופן ספונטני. ניסוי זה הוכיח את הדּוֹגְמָה של אנפינסן, הקובעת כי הרכב ורצף חומצות האמינו בפפטיד קובע ומקודד למבנה המרחבי הפעיל של החלבון.
ראו גם

מבנה ראשוני
מבנה שלישוני
הערות שוליים

↑  "The Christian B. Anfinsen Papers". National Institutes of Health. נבדק ב-2009-08-23.
↑  הספד ב"אינדיפנדנט", 24 במאי 1995
| זוכי פרס נובל לכימיה |
| --- | --- | --- |
| 1901–1925 | ואן 'ט הוף (1901) • פישר (1902) • ארהניוס (1903) • רמזי (1904) • פון באייר (1905) • מואסאן (1906) • בוכנר (1907) • רתרפורד (1908) • אוסטוולד (1909) • וולך (1910) • קירי (1911) • גריניאר, סבטייה (1912) • ורנר (1913) • ריצ'רדס (1914) • וילשטאטר (1915) • לא הוענק (1916–1917) • הבר (1918) • לא הוענק (1919) • נרנסט (1920) • סודי (1921) • אסטון (1922) • פרגל (1923) • לא הוענק (1924) • ז'יגמונדי (1925) |  |
| 1926–1950 | סוודברג (1926) • וילנד (1927) • וינדאוס (1928) • הרדן,  פון אוילר-שלפין (1929) • פישר (1930) • בוש,  ברגיוס (1931) • לאנגמיור (1932) • לא הוענק (1933) • יורי (1934) • פרדריק ז'וליו-קירי, אירן ז'וליו-קירי (1935) • דביי (1936) • הוורת', קארר (1937) • קון (1938) • בוטנאנדט, רוז'יצ'קה (1939) • לא חולק (1940–1942) • דה הוושי (1943) • האן (1944) • וירטאנן (1945) • סאמנר, נורתרופ, סטנלי (1946) • רובינסון (1947) • טיסליוס (1948) • ג'יוק (1949) • דילס, אלדר (1950) |  |
| 1951–1975 | מקמילן, סיבורג (1951) • מרטין, סינג' (1952) • שטאודינגר (1953) • לינוס פאולינג (1954) • ויניו (1955) • הינשלווד, סמיונוב (1956) • טוד (1957) • סנגר (1958) • היירובסקי (1959) • ליבי (1960) • קלווין (1961) • פרוץ, קנדרו (1962) • ציגלר, נטה (1963) • הודג'קין (1964) • וודוורד (1965) • מוליקן (1966) • אייגן, נוריש, פורטר (1967) • אונסאגר (1968) • ברטון, האסל (1969) • ללואר (1970) • הרצברג (1971) • אנפינסן, מור, סטיין (1972) • פישר, וילקינסון (1973) • פלורי (1974) • קורנפורת', פרלוג (1975) |  |
| 1976–2000 | ליפסקומב (1976) • פריגוז'ין (1977) • מיטשל (1978) • בראון, ויטיג (1979) • ברג, גילברט, סנגר (1980) • פוקוי, הופמן (1981) • קלוג (1982) • טאובה (1983) • מריפילד (1984) • האופטמן, קרל (1985) • הרשבאך, לי, פולני (1986) • קראם, להן, פדרסן (1987) • דייזנהופר, הובר, מישל (1988) • אלטמן, צ'ק (1989) • קורי (1990) • ארנסט (1991) • מרקוס (1992) • מוליס, סמית' (1993) • אולה (1994) • קרוצן, מולינה, רולנד (1995) • סמולי, קורל, קרוטו (1996) • בויר, ווקר, סקואו (1997) • קוהן, פופל (1998) • זוויל (1999) • היגר, מקדיארמיד, שירקאווה (2000) |  |
| 2001 ואילך | נולס, נויורי (2001) • ויטריך, פן, טנקה (2002) • אגרה, מק'קינון (2003) • צ'חנובר, הרשקו, רוז (2004) • שובן, גרבס, שרוק (2005) • קורנברג (2006) • ארטל (2007) • שיממורה, צ'לפי, טסיין (2008) • יונת, רמאקרישנן, סטייץ (2009) • הק, נגישי, סוזוקי (2010) • שכטמן (2011) • לפקוביץ', קובילקה (2012) • ורשל, קרפלוס, לויט (2013) • בציג, הל, מורנר (2014) • לינדל, מודריץ', סנקאר (2015) • סטודרט, סובאז', פרינחה (2016) • דובושה, פרנק, הנדרסון (2017)  • ארנולד, סמית', וינטר (2018) • גודאינף, ויטינגהאם, יושינו (2019) • שרפנטייה, דאודנה (2020) • ליסט, מקמילן (2021) • ברטוצי, מלדל, שארפלס (2022) • יקימוב, בוונדי, ברוס (2023) • בייקר, ג'מפר, הסביס (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289957505171  BIBSYS: 2118245  BnF: cb12281438g (data)  CANTIC: a10040602  CiNii: DA00695707  GND: 120693232  ISNI: 0000 0001 0898 7768  LCCN: n2002132819  NDL: 00519583  NKC: nlk20020106533  NSK: 000096139  NTA: 067577334  RERO: 02-A002930461  SNAC: w6rf759w  SUDOC: 031637051  VIAF: 49286650   WorldCat (עם VIAF): 49286650
עיריית רחובות

| --- | --- |


בניין עיריית רחובות
 תחום:   רחובות
 מדינה:  ישראל ישראל
 מטה הארגון:  רחוב ביל"ו 2
 יושב ראש:  מתן דיל
 מנכ"ל:  משה ארז
 אנשי מפתח:  סגני ראש העירייה: זהר בלום  אביב איטח ברוטציה עם קארין ברגינסקי  שוקי קרומר ברוטציה עם אלדד גדסי
 https://www.rehovot.muni.il
עיריית רחובות היא גוף השלטון המקומי, במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר רחובות. ככל רשות מקומית, עוסקת עיריית רחובות בעניינים מוניציפליים מסוג הסדרת שירותי חינוך, תרבות, רווחה, תשתיות, ניקיון, תברואה וכדומה.
מבנה פוליטי > מועצת העיר

מועצת עיר היא גוף פוליטי-ציבורי, הגוף העירוני הנבחר אחת לחמש שנים בבחירות מקומיות על ידי תושבי העיר. בראש המועצה עומד ראש העירייה, הנבחר בבחירה ישירה ואישית.
מועצת עיר, בדומה לכנסת, מורכבת מחברי-מועצה, המשתייכים לסיעות שונות, המרכיבות את הקואליציה והאופוזיציה. בראשית כהונתה בוחרת המועצה מקרב חבריה נציגים לוועדות העירוניות על פי מפתח סיעתי.
המועצה אחראית על ניהול העיר בתחומים שונים כגון: קביעת התקציב העירוני, חקיקת חוקי עזר, מתן היתרים שונים, פיתוח העיר וכדומה.
מועצת העיר שואבת את כוחה מ'פקודת העיריות', ומחויבת בדיווח לשר הפנים. ב'פקודת העיריות' אפשר למצוא פירוט באשר לתחומי הסמכות של המועצה וועדותיה השונות.
מבנה פוליטי > ראש העירייה

בראש המבנה הפוליטי של עיריית רחובות עומד ראש העירייה, הנבחר אחת לחמש שנים בבחירות אישיות. במקביל לבחירת ראש העירייה, נבחרים בפתק הצבעה נוסף ובמעטפה נפרדת חברי מועצת העיר, המתמודדים ברשימות שונות שאינן בהכרח מקבילות לרשימות המתמודדות בפוליטיקה הלאומית. ראש העירייה, בדומה לראש ממשלה, נזקק לתמיכת רוב של חברי המועצה שנבחרה, ועל כן ירכיב בדרך כלל קואליציה עירונית ליצירת רוב במועצת העיר, אשר יעניק לו גיבוי וחופש פעולה לניהול ענייני העיר. בכירי רשימות הקואליציה מתמנים על פי רוב לסגניו, אוחזים בתיקים נושאיים שונים של אחריות לניהול ענייני העיר, ומהווים יחד עם ראש העירייה את "הנהלת העירייה" – היא ה"קבינט" המוניציפלי. יתר חברי המועצה שאינם חברי הנהלה, פועלים בוועדות השונות, המורכבות מאנשי רשימות שונות מן הקואליציה והאופוזיציה.
| מספר | שם | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| 1 | בן ציון הורוביץ | 1950–1955 |
| 2 | יצחק כ"ץ | 1955–1967 |
| 3 | משה ברזילי | 1967–1970 |
| 4 | שמואל רכטמן | 1970–1979 |
| 5 | יחזקאל הרמלך | 1978–1989 |
| 6 | מיכאל לפידות | 1989–1993 |
| 7 | יעקב סנדלר | 1993–1998 |
| 8 | יהושע (שוקי) פורר | 1998–2009 |
| 9 | רחמים מלול | 2009–2024 |
| 10 | מתן דיל | 2024-הווה |
חברות עירוניות

החברה העירונית לתרבות ספורט ונופש
ה.ל.ר – החברה לפיתוח רחובות
תאגיד המים "הבאר השלישית"
"בית העם" – היכל התרבות העירוני
רשת חוויות
יצרוד צהוב

| יצרוד צהוב |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: Lutjaniformes
משפחה:: גממיתיים
סוג:: יצרוד
מין:: יצרוד צהוב
שם מדעי
 Plectorhinchus gaterinus ‏פורסקל, 1775

יַצְרוּד צָהֹב (שם מדעי: Plectorhinchus gaterinus) הוא מין של דג גרם ממשפחת הגממיתיים שבסדרת הדקראים. הוא מצוי במערב האוקיינוס ההודי במימי המפרץ הפרסי, ים סוף (לרבות במפרץ אילת), מזרח אפריקה ודרומה עד דרום אפריקה, מאוריציוס, מדגסקר ואיי קומורו. הוא יימצא סמוך לשוניות אלמוגים וחוליות בקרבת החוף, עד עומק 55 מטרים.
מאפיינים

דג זה מגיע לאורך 30 ס"מ אך יכול להגיע גם ל-50 ס"מ והוא בעל סנפירים קטנים צהובים והצידיים והגב צהובים עד בהירים עם נקודות שחורות לאורכם. הראש הגדול כחול חזק עד אפור עם עיניים שחורות בקדמת הראש והשפתיים הגדולות גם צהובות. סנפיר הגב של היצרוד דומה לקשת.
היצרוד הצהוב מצוי בחבורות גדולות במי השונית, שם הוא אוכל חסרי חוליות קטנים או דגיגים בין האלמוגים. הוא חי בסמוך לקרקעית ולא קרוב לפני המים, ופעיל בשעות היום.
הערות שוליים

↑  יצרוד צהוב באתר הרשימה האדומה של IUCN
כוח הטיטאנים נגד הטיטאנים הצעירים

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD
 מבוסס על:  הטיטאנים וכוח הטיטאנים
 בימוי:  ג'ף מדניקו
 הופק בידי:  ג'ף מדניקו
 תסריט:  מרלי הלפרן-גרייזר ג'רמי אדמס
 עריכה:  כריס מרטנז ניק סימוטאס
 מדבבים:  עיין בהמשך
 מוזיקה:  ג'ייסון לאזארוס
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  21 ביולי 2019 (קומיק-קון, סן דייגו) 24 בספטמבר 2019 דיגיטלי 15 באוקטובר 2019 (DVD ו-Blu-ray)
 משך הקרנה:  77 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט פנטזיה, סרט מדע בדיוני, סרט קומדיה, סרט הרפתקאות, סרט מונפש, סרט לכל המשפחה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
כוח הטיטאנים נגד הטיטאנים הצעירים (באנגלית: Teen Titans Go! vs. Teen Titans) הוא סרט גיבורי על מונפש אמריקאי משנת 2019 ובו נפגשות שתי גרסאות "הטיטאנים הצעירים" - אחת מסדרת הטלוויזיה הישנה "הטיטאנים" ואחת מסדרת הטלוויזיה החדשה "כוח הטיטאנים", מפגש שנרמז בסצנה שאחרי הקרדיטים בסרט "כוח הטיטאנים חיים בסרט" ובה הטיטאנים הצעירים מסדרת הטלוויזיה שבוטלה בשנת 2006 מופיעים על המסך ומכריזים שמצאו דרך לחזור.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל קומיק-קון, סן דייגו ב-21 ביולי 2019, ולאחר מכן הופץ באופן דיגיטלי ב-24 בספטמבר באותה שנה. הסרט גם הופץ על גבי DVD ו-Blu-ray ב-15 באוקטובר 2019. הסרט זכה לשבחים מפי המבקרים.
תקציר העלילה

הסרט מתחיל ביקום של כוח טיטאנים, כששמה במהלך שוד של הנבל ג'נטלמן גוסט, הוא בטעות משחרר את השדה הכלואה בראש של רייבן.
טריגון של היקום הזה, שמשתף פעולה עם טריגון מהיקום של הטיטאנים, מבקש מבתו להצטרף אליו. לאחר שהיא סירבה הוא משתמש בשרביט מיוחד בשם "שרביט ורלגוג" על מנת לגרום לטיטאנים (של היקום הזה) להילחם בכוח טיטאנים, ולאחר מכן שני הטריגונים חוטפים את שתי הגרסאות של רייבן, על מנת להשיב לחיים את טריגון של היקום הזה (לאחר שרייבן חיסלה אותו בסוף העונה השנייה). שתי הגרסאות של הטיטאנים לומדות לשתף פעולה זו עם זו ועל הדרך גם עם שאר הגרסאות שלהם מיקומים נוספים על מנת לחסל את שתי גרסאות הטריגון ולהציל את שתי גרסאות הרייבן שנמצאות ביקום הזה.
צוות שחקנים ומדבבים

סקוט מנוויל (אנ') בתפקיד רובין מהטיטאנים / רובין מכוח הטיטאנים.
גרג סיפס (אנ') בתפקיד ביסט בוי מהטיטאנים / ביסט בוי מכוח הטיטאנים.
קארי פייטון (אנ') בתפקיד סייבורג מהטיטאנים / סייבורג מכוח הטיטאנים.
טרה סטרונג בתפקיד רייבן מהטיטאנים / רייבן מכוח הטיטאנים.
הינדן וואלץ' בתפקיד סטארפייר מהטיטאנים / סטארפייר מכוח הטיטאנים.
קווין מייקל ריצ'רדסון בתפקיד טריגון מהטיטאנים / טריגון מכוח הטיטאנים.
רוברט מורס בתפקיד סנטה קלאוס מכוח הטיטאנים
גריי גריפין בתפקיד גברת קלאוס מכוח הטיטאנים (הופעה ראשונה) / פקידה בבנק
ריס דרבי בתפקיד מאסטר המשחקים
שון מאר בתפקיד נייטווינג (יקום סרטי האנימציה המקוריים של DC)
וירד אל ינקוביק בתפקיד ג'נטלמן גוסט מכוח הטיטאנים (הופעה ראשונה) / דארקסייד (בסצנה שאחרי הקרדיטים)