stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2011/2012 בליג 1
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מונפלייה | 38 | 25 | 7 | 6 | 68 | 34 | 34+ | 82 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 2 | פריז סן ז'רמן | 38 | 23 | 10 | 5 | 75 | 41 | 34+ | 79 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 3 | ליל | 38 | 21 | 11 | 6 | 72 | 39 | 33+ | 74 | העפלה לשלב המוקדמות השלישי בליגת האלופות |
| 4 | ליון | 38 | 19 | 7 | 12 | 64 | 51 | 13+ | 64 | העפלה לשלב הבתים בליגה האירופית |
| 5 | בורדו | 38 | 16 | 13 | 9 | 53 | 41 | 12+ | 61 | העפלה לשלב הפלייאוף בליגה האירופית |
| 6 | רן | 38 | 17 | 9 | 12 | 53 | 44 | 9+ | 60 |  |
| 7 | סנט אטיין | 38 | 16 | 9 | 13 | 49 | 45 | 4+ | 57 |  |
| 8 | טולוז | 38 | 15 | 11 | 12 | 37 | 34 | 3+ | 56 |  |
| 10 | אוויאן | 38 | 13 | 11 | 14 | 54 | 55 | 1− | 50 |  |
| 9 | מרסיי | 38 | 12 | 12 | 14 | 45 | 41 | 4+ | 48 | העפלה לשלב המוקדמות השלישי בליגה האירופית |
| 11 | נאנסי | 38 | 11 | 12 | 15 | 38 | 48 | 10− | 45 |  |
| 12 | ואלנסיין | 38 | 12 | 7 | 19 | 40 | 50 | 10− | 43 |  |
| 13 | ניס | 38 | 10 | 12 | 16 | 39 | 46 | 7− | 42 |  |
| 14 | סושו | 38 | 11 | 9 | 18 | 40 | 60 | 20− | 42 |  |
| 15 | ברסט | 38 | 8 | 17 | 13 | 31 | 38 | 7− | 41 |  |
| 16 | אזא'קסיו | 38 | 9 | 14 | 15 | 40 | 61 | 9− | 41 |  |
| 17 | לוריאן | 38 | 9 | 12 | 17 | 35 | 49 | 14− | 39 |  |
| 18 | קן | 38 | 9 | 11 | 18 | 39 | 59 | 20− | 38 | ירידה לליג 2 |
| 19 | דיז'ון | 38 | 9 | 9 | 20 | 38 | 63 | 25− | 36 | ירידה לליג 2 |
| 20 | אוסר | 38 | 7 | 13 | 18 | 46 | 57 | 11− | 34 | ירידה לליג 2 |
סטטיסטיקות > מלכי השערים

| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | צרפת אוליבייה ז'ירו | מונפלייה | 21 |
| 1 | ברזיל ננה | פריז סן ז'רמן | 21 |
| 3 | בלגיה אדן אזאר | ליל | 20 |
| 4 | ארגנטינה ליסנדרו לופס | ליון | 16 |
| 4 | גבון פייר-אמריק אובאמיינג | סנט אטיין | 16 |
| 5 | צרפת יואן גופראן | בורדו | 14 |
| 5 | צרפת בפטימבי גומס | ליון | 14 |
| 8 | ארגנטינה חאבייר פסטורה | פריז סן ז'רמן | 13 |
| 9 | מרוקו יונס בלהנדה | מונפלייה | 12 |
| 9 | צרפת לואיק רמי | מרסיי | 12 |
סטטיסטיקות > מלכי הבישולים

| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | בלגיה אדן אזאר | ליל | 15 |
| 2 | צרפת מתייה ולבואנה | מרסיי | 13 |
| 3 | צרפת ז'רמי מנז | פריז סן ז'רמן | 12 |
| 4 | ברזיל ננה | פריז סן ז'רמן | 11 |
| 5 | צרפת ז'וליאן פרה | רן | 10 |
| 6 | צרפת אוליבייה ז'ירו | מונפלייה | 9 |
| 7 | צרפת סדריק ברבוסה | אוויאן | 8 |
| 7 | צרפת מישל באסטוס | ליון | 8 |
| 7 | צרפת מרווין מרטן | סושו | 8 |
| 10 | גבון פרדריק בולו | קן | 7 |
הערות שוליים

↑  Classement - {0}, Ligue1 (בצרפתית)
↑  Classement buteurs - Ligue 1 Uber Eats, Ligue1 (ב־)
↑  Classement passeurs - Ligue 1 Uber Eats, Ligue1 (ב־)
| עונות בליגה הלאומית של צרפת ובליג 1 |
| --- | --- | --- |
| ליגה לאומית | 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 • 1936/1937 • 1937/1938 • 1938/1939 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 • 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 |  |
| Division 1 | 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 |  |
| ליג 1 | 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
תחנת הכוח גזר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  תחנת כוח מופעלת בגז 
 מיקום:  השפלה
 מדינה:  ישראל ישראל
 בעלים:  חברת החשמל לישראל
 מידע טכני
 כושר ייצור חשמל:  1,336 מגה-ואט 
 
 קואורדינטות:  31°54′51″N 34°54′57″E﻿ / ﻿31.914167°N 34.915833°E﻿ / 31.914167; 34.915833
  (למפת גוש דן מוגדלת) תחנת הכוח גזר(למפת גוש דן רגילה) תחנת הכוח גזר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת הכוח גזר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת הכוח גזר
 
תחנת הכוח גזר היא תחנת כוח הנמצאת בשפלה בסמוך למחצבת תמרה, למפעל נשר ולמרכז טיהור שפכים איילון, בין כביש 6 וכביש 431. התחנה היא תחנה מבוססת טורבינות גז והיא אחת מתחנות הכוח הפנים-ארציות של חברת החשמל לישראל במסגרת משק החשמל בישראל.
מפה המציגה את תחנת הכוח וסביבתה
היסטוריה

ב-2001 זכתה חברת סימנס הגרמנית במכרז לאספקת 3 טורבינות בעלות של כ-1.5 מיליארד שקלים. הטורבינה הראשונה שימשה את תחנת הכוח בחיפה, והשתיים האחרות לתחנת כוח גזר.
שנתיים לאחר מכן, ב-2003 החלה חברת החשמל בשיתוף פעולה עם סימנס להסב את תחנת הכוח בגזר לתחנת כוח שתפעל על בסיס גז טבעי.
ביולי 2008, באיחור של שלושה חודשים החלה לפעול תחנת הכוח בגזר. האיחור נגרם בעקבות עיכוב בהזרמת הגז ממצרים ובעקבות עיצומים שהטילו עובדי חברת החשמל שסירבו לבצע ריתוכים בצינורות המחברים את הגז הטבעי לתחנת הכוח.
פחות מחמש שנים מאוחר יותר, במארס 2013, הושבתה אחת מיחידות הייצור שבה הותקנה הטורבינה של סימנס. בסופו של דבר, חברת החשמל פנתה לחברה הגרמנית, ובמאי 2015 חתמה איתה ועם חברת ENECOGEN V.O.F ההולנדית על חוזה לרכישת גנרטור חלופי ומשומש לתחנת הכוח בעלות של כ-250 מיליון שקלים.
נתונים

נכון ליוני 2024, פועלות בתחנה 6 יחידות ייצור:
2 יחידות טורבינות גז במחז"מ- דלק: גז טבעי, הספק מותקן כולל: 740 מגה ואט, תחילת פעילות: 2007-2008
4 יחידת טורבינת גז סילונית- דלק: גז טבעי, הספק מותקן כולל: 560 מגה ואט, תחילת פעילות: 1999
הערות שוליים

↑  גיא מי-טל, באיחור של 3 חודשים: תחנת הכח גזר החלה לספק חשמל על גז, באתר כלכליסט, 2 ביולי 2008
↑  הדי כהן, ‏תכנון מוטעה: פרויקט של חברת החשמל בגזר תפח ב-150 מיליון ש', באתר גלובס, 31 במרץ 2016
מבצע אישית לוחצת

מבצע אישית לוחצת היה מבצע צבאי של צה"ל שנערך בשכם בחודשים מאי-יולי 2004 על מנת להילחם בטרור הפלסטיני שהכה בישראל מאז פריצת האינתיפאדה השנייה.
רקע ומטרות

את המבצע יזם מפקד אוגדת איו"ש, תא"ל גדי איזנקוט, כדי להשמיד תשתיות טרור ולפגוע בפעילי טרור בעיר שכם, באמצעות מאמץ צבאי מרוכז ולא באמצעות שהיית קבע של כוחות צבא בעיר. לצורך המבצע הוקצו גדוד חרוב, בפיקוד סא"ל נוחי מנדל, חטיבת הצנחנים, בפיקוד אל"ם יוסי בכר, שייטת 13 ויחידות נוספות.
מהלך המבצע

כוחות צה"ל פעלו במספר מוקדים בשכם ובהם הקסבה של העיר וכן מחנות הפליטים בלאטה, עסכר ישן, עסכר חדש ומחנה עין בית אל מא. הכוחות ביצעו מארבים בשטח הבנוי, מעצרים סיורים ופשיטות.
ב-29 במאי נהרג מפקד הפלוגה המסייעת בגדוד 101 של הצנחנים, רב-סרן שחר בן ישי, במהלך פעילות למעצר מחבלים מבוקשים שביצעה הפלוגה במחנה הפליטים באלטה. במהלך חודש יוני גדל היקף המבצע, לאחר שסוכל ניסיון פיגוע בירושלים, אשר תוכנן על ידי התנזים בשכם וזכה לסיוע מצד חזבאללה.
ב-27 ביוני הרגו כוחות מגדוד 101, בפיקוד סא"ל איציק בר, ומפלחה"ן צנחנים שבעה מחבלים שהסתתרו בבונקר בקסבה. בין ההרוגים היו שלושה בכירים בארגוני הטרור: נאיף אבו שרח, ראש גדודי חללי אל-אקצא בגזרת שכם, פאדי אל-בוהתי, ראש הזרוע הצבאית של הג'יהאד האיסלאמי בגזרת שכם, וכן ג'עפר אל-מסרי, ראש הזרוע הצבאית של חמאס בעיר.
ב-6 ביולי פעל כוח משייטת 13 במחנה הפליטים עין בית אל מא, במטרה לעצור את מפקד החזית העממית בשכם ימאן פרג' ואת אמג'ד מליטאת, סגנו בפיקוד. הכוח כיתר בניין שבו התבצרו המבוקשים אולם אלו פתחו באש. כוחות הפעילו מסוק קרב לסיוע. בקרב שהתפתח במקום נהרגו שני המחבלים וכן סרן מורן ורדי, מפקד צוות בשייטת. חייל נוסף בכוח נפצע קשה. כן נהרגו שני אזרחים פלסטינים.
תוצאות

במהלך המבצע חוסלו למעלה מ-20 מחבלים ונלכדו מעל 16 מבוקשים בכירים. 2 חיילי צה"ל נהרגו ומספר חיילים נפצעו. המבצע הוגדר מוצלח מאוד וארגוני הטרור בעיר הודו כי יכולתם המבצעית ספגה פגיעה אנושה.
הערות שוליים

↑  גדעון אלון, מבצע "אישית לוחצת" בשכם יימשך, באתר הארץ, 28 ביוני 2004.
↑  אמיר בוחבוט ואורי גליקמן, שכם: מבצע נרחב נגד תשתית התנזים, באתר nrg‏, 24 ביוני 2004.
1 2  ארנון רגולר, צה"ל הרג ראשי הזרועות הצבאיות של פתח, חמאס וג'יהאד איסלאמי בשכם, באתר הארץ, 27 ביוני 2004.
↑  אפרת וייס, שכם: חילופי אש התנהלו בין כוחות צה"ל לפלסטינים, באתר ynet, 29 במאי 2004.
↑  "אישית לוחצת": צה"ל מנהל מבצע מעצרים נרחב בשכם, באתר nana10‏, 24 ביוני 2004.
↑  אפרת וייס ושרון רופא-אופיר, מ"פ בצנחנים נהרג בפעילות מבצעית בשכם, באתר ynet, 30 במאי 2004.
↑  גל ברגר, רוב כוחות צה"ל יצאו מהקסבה; צה"ל: מבצע 'אישית לוחצת' נמשך, באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 ביוני 2004.
↑  אפרת וייס, מג"ד צנחנים: כך הרגנו את צמרת הטרור בשכם, באתר ynet, 27 ביוני 2004.
↑  נועם שרביט, אינתיפאדה משפטית: אביו של ההרוג מתגייס, באתר nrg‏, 17 באפריל 2010.
↑  אפרת וייס ועלי ואקד, שכם: המבוקשים פתחו באש - קצין שייטת נהרג, באתר ynet, 6 ביולי 2004.
↑  אפרת וייס, קצינים על המבצע בשכם: "גם התושבים שמחים", באתר ynet, 27 ביוני 2004.
דזמונד מוריס

| --- | --- |

דזמונד מוריס, 1969
 לידה:  24 בינואר 1928 (בן 96) פורטון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Desmond John Morris 
 ענף מדעי:  זואולוגיה, אתולוגיה
 מקום לימודים:  מודלין קולג'  אוניברסיטת ברמינגהאם  בית הספר דאונטסי 
 מוסדות:  אוניברסיטת אוקספורד 
 פרסים והוקרה:  עמית האגודה הזואולוגית  עמית האגודה הלינאית של לונדון  Honorary Fellow of the Zoological Society of London 
 desmond-morris.com
 תרומות עיקריות
 חקר התנהגות בעלי חיים
 
ציור שצויר על ידי שימפנזה (מתוך תערוכה של מוריס)
דזמונד מוריס (באנגלית: Desmond Morris; נולד ב-24 בינואר 1928 באנגליה) הוא זואולוג ואתולוג אשר חיבר ספרי מדע פופולרי רבים אודות התנהגות בעלי חיים, וכן פיתח תאוריות חדשות בתחום זה.  מוריס גם הפיק מספר סדרות טלוויזיה והוא צייר חובב המשתייך לזרם הסוריאליזם.
ביוגרפיה

מוריס נולד בכפר בצפון וילטשייר שבממלכה המאוחדת, מוריס למד בתיכון בפנימייה פרטית. אביו של מוריס סבל מנזק בריאותי במלחמת העולם הראשונה, ומת כשמוריס היה בן 14. הוא לא הורשה ללכת להלוויה ואמר מאוחר יותר; "זו הייתה תחילתה של שנאה עזה של הממסד. הכנסייה, הממשלה והצבא היו כולם ברשימת השנאה שלי ונשארו שם מאז". סבו ויליאם מוריס, היה חוקר טבע נלהב ומייסד של העיתון המקומי של סווינדון, והשפיע עליו רבות במהלך חייו הצעירים.
ב-1946, מוריס התגייס לצבא הבריטי לשנתיים של שירות חובה, ושימש כמרצה לאמנויות יפות במכללה הצבאית צ'יזלדון בווילטשייר. לאחר ששוחררו ב-1948, הוא ערך את תערוכת היחיד הראשונה שלו, במרכז לאמנויות סווינדון, וקיבל תואר ראשון בזואולוגיה בשנת 1951 מאוניברסיטת בירמינגהם. בשנת 1954 סיים את הדוקטורט בזואולוגיה, בנושא התנהגות של בעלי חיים, באוניברסיטת אוקספורד.
לאחר הדוקטורט מוריס שהה באוקספורד וחקר את התנהגות הרבייה של ציפורים. ב-1956 עבר ללונדון כראש יחידת הטלוויזיה והקולנוע של האגודה הזואולוגית של לונדון חברת הפקות הטלוויזיה "גרנדה"ל, וחקר את יכולות הציור של קופי אדם. עבודתו כללה הפקת תוכניות לקולנוע ולטלוויזיה על התנהגות בעלי חיים ונושאים זואולוגיה אחרים. הוא הנחה את התוכנית השבועית "זמן גן החיות" ("Zoo Time") של גרנדה TV עד 1959, כתב תסריטים והנחה 500 תוכניות, ו-100 פרקים של התוכנית Life in the Animal World עבור ערוץ BBC Two. בשנת 1957 אצר תערוכה במכון לאמנויות עכשוויות בלונדון המציגה ציורים ורישומים שנעשו על ידי שימפנזים. בשנת 1958 הוא היה שותף לארגון תערוכה, The Lost Image, שהשוותה תמונות של תינוקות, מבוגרים אנושיים וקופי אדם, באולם הפסטיבל המלכותי בלונדון. ב-1959 הוא עזב את Zoo Time כדי להפוך לאוצר היונקים של האגודה הזואולוגית.
בשנת 1967 כתב את ספר המדע הפופולרי "הקוף העירום" שהיה לרב-מכר בינלאומי. הצלחת הספר אפשרה למוריס לעבור למלטה ב-1968 במטרה לכתוב ספר המשך וספרים נוספים. ב-1973 חזר לאוקספורד כדי לעבוד אצל האתולוג ניקו טינברגן. מ-1973 עד 1981, מוריס היה עמית מחקר בוולפסון קולג', אוקספורד. בשנות ה-80 וה-90 כתב והנחה מספר סדרות טלוויזיה בנושאי טבע ובעלי חיים.
מחקריו

ב-1962 פרסם מחקר שערך בספר "הביולוגיה של האמנות; מחקר על התנהגות יצירת התמונות של הקופים הגדולים ויחסה לאמנות אנושית". המחקר בדק את התפתחות יכולת הציור אצל ילדים, ומצא כי ילדים בני שלוש או ארבע, מגיעים לנקודה המוליכה אותם במישרין ליכולת לציור פני אדם.  גם מספר שימפאנזות שקיבלו כלי ציור, יצירותיהן הלכו והשתפרו ככל שגדל ניסיונן ושלבי ההתקדמות הראשונים שלהן היו כמעט זהים לאלה של הילד, אך נעצר ששיא כושר הציור שלהן הוא ציור עיגול בלבד.
בספרו מ-1967 "הקוף העירום", בוחן מוריס את האדם כמין בעולם הטבע ומשווה אותם לבעלי חיים אחרים. הספר נקרא כך מכיוון שמתוך 193 מינים של קופים והומינידים, רק בני אדם (Homo sapiens sapiens) אינם מכוסים בשיער. הספר עוסק במספר תחומים : כגון תזונה, שינה, יחסי מין, לחימה וגידול צאצאים. ספר ההמשך, "גן החיות האנושי", בוחן את התנהגותם של אנשים בערים. מוריס מוצא קווי דמיון יוצאי דופן בין חיות בשבי הכלואות בגן חיות להתנהגות התוקפנית, המינית וההורית של המין האנושי, תחת הלחצים והלחצים של החיים העירוניים.
בספרו "התנהגות אינטימית" הוא סיכום מחקר שערך, הבוחן התנהגות של בעלי חיים ומנסה להקיש ממנה על ההתנהגות האנושית, בעוד שני ספריו הקודמים ("הקוף העירום" ו "גן החיות האנושי") עסקו יותר בבחינת ההיבטים החייתיים של בני־האדם. במחקר זה התמקד במהות של המעשים שבאופן כללי ריכז אותם תחת המונח אינטימיות, כולל אינטימיות מינית, אינטימיות חברתית, אינטימיות מקצועית ואינטימיות עצמית
. על ידי המונח "אינטימיות עצמית" מנסה מוריס להסביר תנועות אנושיות שונות, דוגמת הנחת היד על הפנים והראש.
ב-1981 יצא לאור ספרו "שבט הכדורגל", שהתבסס על מחקר שכתב על משחק הכדורגל ועל חוויותיו כדירקטור של קבוצת הכדורגל  אוקספורד יונייטד.
הספר סוקר את המרכיבים השבטיים של הכדורגל, החל מחיי הקבוצה, השחקנים ואוהדיה ועד לסמליה, הטקסים והכללים שלה. הספר מחולק לארבעים וארבעה פרקים קצרים, כל אחד בוחן היבט חיוני בחייהם של אנשי "שבט הכדורגל". כולל: טקסים (הטאבו והעונשים, המטרות והאסטרטגיות); גיבורים (כישוריהם ואמונותיהם הטפלות, ניצחונותיהם ותבוסותיהם); מלכודות (כדורים, תלבושות, כרזות ותגים, גביעים ומדליות); "זקני השבט" (דירקטורים ושופטים, מנהלים ומאמנים); אוהדים (מבוגרים וצעירים, מפורסמים ומעריצים); ושפת השבט (שירים וסיסמאות, עידוד וקללות).
ב-2004 הוציא לאור את ספרו "האישה העירומה - מחקר על גוף האישה", הסוקר את התפתחות הגוף האנושי הנקבי מנקודת מבט אבולוציונית. הספר כולל 22 פרקים שממפים את גוף האשה אזור אחר אזור, בין השאר: השיער, הגבות, האוזניים, הידיים, הרגליים, השדיים, הבטן, הירכיים, הפות ונקודת ה-U. כך לדוגמה טוען מוריס כי השפתיים הנשיים התפתחו כמעין "הדהוד" של איבר המין הנשי ושהן מדמות אותו בתחושה, בצבע ובמראה.
חיים אישיים

ביולי 1952 התחתן מוריס עם רמונה באולך. נולד להם בן, ג'ייסון. בשנת 1978 נבחר מוריס לסגן יושב ראש קבוצת הכדורגל אוקספורד יונייטד. בתפקיד זה הוא עיצב מחדש את סמל המועדון כראש שור, שנשאר בשימוש מאז.
מוריס התגורר באותו בית בצפון אוקספורד בו גר המילונאי מהמאה ה-19 ג'יימס מאריי, יוצר המילון האנגלי של אוקספורד. הוא הפטרון של המוזיאון והגלריה לאמנות ידידי סווינדון. מאז מות אשתו ב-2018 הוא חי עם בנו ומשפחתו באירלנד.
מספריו בעברית

הקוף העירום - מחקרו של זואולוג על בעל החיים הקרוי אדם, תרגום יעקב שרת, רשפים, 1969
גן החיות האנושי, תרגום יעקב שרת, רשפים, 1970
התנהגות אינטימית, תרגום יהודית אביטל, זמורה ביתן מודן, 1979
ימי ביבר, תרגום מרדכי ברקאי, זמורה ביתן, 1984.
על כלבים ואנשים, תרגום גבי פלג, ספריית מעריב, 1988
על חתולים ואנשים, תרגום גבי פלג, ספריית מעריב, 1988
עוד על חתולים ואנשים, תרגום גבי פלג, ספריית מעריב, 1989
על סוסים ואנשים, תרגום גבי פלג, ספריית מעריב, 1991
תצפית על בעלי חיים - להתבונן ולהבין את עולם החי המופלא, תרגום גבי פלג, ספריית מעריב, 1992
תצפית על גוף האדם, תרגום עמנואל לוטם, ספריית מעריב, 1993
על תינוקות ואנשים, תרגום יואב הלוי, 1993
החיה האנושית - מבט אישי על המין האנושי, תרגום עדי גינצבורג, מודן, 1996
המינים האנושיים - ההיסטוריה הטבעית של הגבר והאישה, תרגום עדי גינצבורג-הירש, זמורה ביתן 1998
בלי עין רעה: קמיעות, אבנים, סגולות, תרגום גליה דור, מודן, 2003
האישה העירומה - מחקר על גוף האישה, תרגום ברוך גפן, מודן, 2006
הערות שוליים

↑  נדב לוי, קוף ארט, באתר הארץ, 28 ביוני 2005
↑  יצירות הקופים קוצרות הצלחה, הארץ, 14 ביולי 1967
↑  אליעזרה איג-זקוב, החיה והיפהפיה, למרחב, 1 באוגוסט 1969
↑  אבי טנה, התנהגות - שורשי האינטימיות - "התנהגות אינטימית" מאת דסמונד מוריס / תרגמה מאנגלית יהודית אביטל / זמורה-ביתן, דבר, 15 במאי 1980
↑  ע. בת־אדם, מגעים מהסוג העצמי, דבר, 6 בפברואר 1980
↑  דיוויד גנדלמן, למה שחקני כדורגל שמים ידיים על הראש? לפסיכולוגיה יש תשובה, באתר הארץ, 11 ביולי 2018
↑  The Soccer Tribe  - Desmond Morris (author), The Guardian
↑  קובי ניב, אז מה יהיה הילד, רופא או כדורגלן?, חדשות, 9 בדצמבר 1987
↑  שירלי גל, המסע לאורגזמה הנשית, פרק עשירי: מכירות את נקודת ה-U, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2018
↑  שירלי גל, הנרי השישי אסר לנשק, דזמונד מוריס השווה את השפתיים לפות, באתר הארץ, 21 ביולי 2021
↑  מאיר שלו, קופים, זברות ורס"רים - "ימי ביבר", דזמונד מוריס, תירגם מרדכי ברקאי, הוצאת זמורה בית, כל העיר, 8 בפברואר 1985
↑  אריאנה מלמד, עוד על חתולים ואנשים / דזמונד מוריס / מאנגלית: בני פלג / מעריב, חדשות, 12 בדצמבר 1989
↑  עפרה לביא, ספרים - הקופיף העירום, חדשות, 21 בפברואר 1993
↑  ספרים חדשים, באתר הארץ, 21 בינואר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313463205171  PLWABN: 9810552824005606  BIBSYS: 90111060  BNE: XX1165820  BnF: cb11916920m (data)  CiNii: DA00304402  GND: 118584235  ICCU: CFIV001731  ISNI: 0000 0001 2144 3570  LCCN: n50006165  LNB: 000033443  NDL: 00450557  NKC: jn19990005846  NLA: 35958216  NLG: 63823  NLK: KAC199619377  NSK: 000021495  NTA: 068987161  RERO: 02-A003610988  RKD: 57838  SELIBR: 305245  SNAC: w6jq4pv1  SUDOC: 027039153  S2AuthorId: 144449561  ULAN: 500010454  VIAF: 95744740   WorldCat (עם VIAF): 95744740
17 בינואר

17 בינואר הוא היום ה-17 בשנה בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 348 ימים (349 בשנה מעוברת).
אירועים היסטוריים ביום זה

1377 – האפיפיור גרגוריוס האחד עשר מחזיר את מושב האפיפיורית מאביניון לרומא
1793 – המהפכה הצרפתית – המלך לואי השישה עשר מורשע ב"קשירת קשר נגד ביטחון וחירות הציבור" ומוצא להורג כמה ימים לאחר מכן
1852 – בריטניה מכירה בשלטון הבורים (מתיישבים ממוצא הולנדי) בטרנסוואל
1893 – מתבצעת הפיכה נגד מלכת הוואי האחרונה, ליליואוקלאני, המודחת משלטונה בידי קבוצת סוחרים אמריקאים ואירופאים, ובגיבוי חיל הנחתים האמריקאי, כדי להשתלט על תעשיית הסוכר
1917 – ארצות הברית רוכשת את איי הבתולה מדנמרק
1929 – פורסם לראשונה הקומיקס פופאי המלח
1945 – מלחמת העולם השנייה: ברית המועצות כובשת את ורשה
1945 – מלחמת העולם השנייה: תחילת הפינוי של מחנה ההשמדה אושוויץ
1945 – ראול ולנברג, חסיד אומות העולם, נראה לאחרונה בבודפשט לפני שנאסר על ידי הסובייטים
1946 – מועצת הביטחון של האו"ם מתכנסת בפעם הראשונה
1958 – בית המשפט העליון מטהר את שמו של ישראל קסטנר, כשנה לאחר שנרצח
1966 – פצצות מימן שנפלו ממפציץ אמריקאי שהתרסק גרמו לזיהום רדיואקטיבי בספרד. אחת הפצצות נמשתה מהים התיכון לאחר חודשיים
1991 – מלחמת המפרץ פורצת. כוחות הקואליציה בראשות ארצות הברית תוקפים בעיראק. בתגובה, יורה עיראק 8 טילי סקאד לעבר ישראל
1991 – האראלד החמישי יורש את הכתר הנורווגי עם מות אביו אולף החמישי
1994 – 57 הרוגים ונזק כלכלי כבד כתוצאה מרעידת אדמה בעוצמה של 6.7 בסולם ריכטר בקליפורניה, ארצות הברית
1995 – 5,477 הרוגים ברעידת אדמה בקובה, יפן
2002 – הפיגוע באולם "ארמון דוד" בחדרה, 6 נרצחים ועשרות פצועים
2002 – 400,000 איש מפונים מבתיהם עם התפרצות הר הגעש ניירגונגו (Nyiragongo) בקונגו
2016 – פיגוע דקירה בעותניאל בו נרצחה האם דפנה מאיר לעיני ילדיה
2021 – אלכסיי נבלני, ראש האופוזיציה הרוסית, חוזר לרוסיה לאחר ניסיון הרעלה נגדו שלא צלח, ונעצר מיד בנחיתה על ידי המשטרה הרוסית
נפטרו

395 – תאודוסיוס הראשון, קיסר האימפריה הרומית המאוחדת האחרון (נולד ב-346)
1458 – לודוויג הראשון, רוזן הסן (נולד ב-1402)
1468 – סקנדרבג, הגיבור הלאומי של אלבניה (נולד ב-1405)
1588 – צ'י ג'י-גואנג, מצביא וסופר סיני (נולד ב-1528)
1598 – פיודור הראשון, הצאר הרוסי האחרון משושלת רוריק (נולד ב-1557)
1751 – תומאסו אלבינוני, מלחין איטלקי (נולד ב-1671)
1863 – הוראס ורנט, צייר צרפתי (נולד ב-1789)
1890 – סלומון זולצר, חזן, מנצח ומלחין יהודי אוסטרי (נולד ב-1804)
1893 – ראת'רפורד בירצ'רד הייס, נשיאה ה-19 של ארצות הברית (נולד ב-1822)
1911 – פרנסיס גלטון, מדען בריטי (נולד ב-1822)
1918 – יוליוס ולהאוזן, ממייסדי ביקורת המקרא (נולד ב-1844)
1961 – פטריס לומומבה, ראש ממשלת קונגו (נרצח) (נולד ב-1925)
1990 – עמינדב פרי, קצין בצה"ל בדרגת סגן-אלוף (נולד ב-1918)
1993 – אלברט חוראני, היסטוריון ומזרחן בריטי (נולד ב-1915)
1997 – קלייד טומבו, אסטרונום אמריקאי שגילה גם את כוכב הלכת הננסי פלוטו (בזמנו נחשב כוכב לכת תשיעי) (נולד ב-1906)
2002 – קמילו חוזה סלה, סופר ספרדי (נולד ב-1916)
2002 – מולה כהן, מפקד חטיבת יפתח של הפלמ"ח, מייסד המשמר האזרחי וראש מועצה אזורית עמק יזרעאל (נולד ב-1923)
2006 – דן מיכאלי, רופא ישראלי, מומחה לרפואה פנימית ומחלות זיהומיות, קצין רפואה ראשי, מנהל בית החולים איכילוב ומנכ"ל משרד הבריאות (נולד ב-1933)
2008 – בובי פישר, אלוף העולם בשחמט (נולד ב-1943)
2010 – אריך סגל, סופר אמריקאי, מחזאי ועורך (נולד ב-1937)
2015 – פאתן חמאמה, שחקנית קולנוע וטלוויזיה מצרית (נולדה ב-1931)
2017 – אנטולי רובין, אסיר ציון (נולד ב-1928)
2017 – מרדכי בן שחר, זמר בריטון ישראלי בתחום האופרה ובתחום החזנות (נולד ב-1926)
2018 – זאב קרוב, איש חינוך ישראלי (נולד ב-1959)
2019 – עוזי ויזל, צ'לן ישראלי, פרופסור באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב (נולד ב-1926)
2019 – מרי אוליבר, משוררת אמריקאית זוכת פרס הספר הלאומי ופרס פוליצר (נולדה ב-1935)
2019 – פומיקו יונזאווה, פיזיקאית יפנית שהתמחתה בפיזיקה תאורטית (נולדה ב-1938)
2020 – פייטרו אנסטסי, כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ (נולד ב-1948)
2021 – יוז'ף שאש, שחקן, במאי, סופר, מנהל תיאטרון והומוריסט יהודי-הונגרי (נולד ב-1939)
2021 – יצחק מונסה, כדורגלן ישראלי (נולד ב-1941)
2023 – לוסיל רנדון, האישה המבוגרת ביותר בעולם, מ-2022 ועד מותה (נולדה ב-1904)
2024 – יאקו ולטנן, גנרל פיני (נולד ב-1925)
2025 – דניס לאו, כדורגלן סקוטי (נולד ב-1940)
חגים ואירועים החלים ביום זה

יום החג בנצרות האורתודוקסית של הקדוש תאודוסיוס הראשון
כאשר ה-15 בינואר יוצא ביום שבת, מציינים בארצות הברית את יום מרטין לותר קינג הנחשב גם הוא ליום שבתון ב-17 בינואר היוצא אז ביום שני
משנת 2005 מציין האו"ם את ה-17 בינואר כ-"יום מצילי האנושות הבינלאומי", תאריך זה נקבע בשל היותו של ראול ולנברג, אשר נעלם ביום זה, סמל בולט לחסידי אומות העולם
16 בינואר – 18 בינואר
ינואר
לוח אירועים שנתי
המהדורה המקורית של "דון קישוט"
בנג'מין פרנקלין
דייוויד לויד ג'ורג'
אל קפונה
מוחמד עלי
אנדי קאופמן
ג'ים קארי
מטבע הנושא את דיוקן תאודוסיוס הראשון
פיודור הראשון
יחסי אלבניה–קנדה

| יחסי אלבניה–קנדה |
| --- | --- |
אלבניה: קנדה


אלבניה: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
28,748: 9,984,670
אוכלוסייה
2,781,534: 39,935,694
תמ"ג (במיליוני דולרים)
22,978: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,261: 53,588
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אלבניה–קנדה הם היחסים הדו-צדדיים של אלבניה וקנדה. המדינות חברות גם בנאט"ו. קנדה תומכת באלבניה במסלול ההשתלבות בגוש האירו.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-10 בספטמבר 1987. באפריל 2001 נפתחה לראשונה שגרירות אלבניה באוטווה. מעשה זה סייע לחיזוק היחסים בין קנדה לאלבניה. שנת 2012 נקראה כ"שנה של אלבניה" בקנדה, לרגל 100 שנה לעצמאותה. פעילויות רבות נערכו על ידי הקהילה האלבנית בקנדה, שהדגישו את הידידות והקשרים בין המדינות.
יחסים ושיתוף פעולה

לא קיימת תוכנית סיוע לפיתוח קנדית רשמית באלבניה, אך הסוכנות לפיתוח הבינלאומית הקנדית מפעילה מתקן מקומי "קרן קנדה" בשווי 50,000 דולר לשנה לתמיכה בפרויקטים המועברים על ידי ארגוני החברה האזרחית האלבנית. קנדה מספקת סיוע גם בתחומים אחרים, ומתמקדת בעיקר בתוכנית להשמדת מוקשים. יותר מ-500,000 דולר קנדי הוענקו לרשויות באלבניה, כדי לסייע לצבא להשמיד תחמושת מיושנת.
אלבניה הצטרפה לתוכנית הסיוע לאימונים צבאיים קנדיים (MTAP) בשנת 2005, שמטרתה להכשיר קציני צבא אלבניים בקנדה.
היצוא של קנדה לאלבניה בשנת 2013 הסתכם ב-36.84 מיליון דולר, כאשר מכונות, מוצרי ברזל ופלדה, מוצרים מן החי וכלים נחשבים לייצוא המוביל. היבוא הקנדי מאלבניה הסתכם ב-6.37 מיליון דולר, בעיקר בהנעלה, מוצרי ברזל ופלדה, הלבשה ותבואה. בנקרי הנפט של קלגרי היא המשקיעה הזרה הגדולה ביותר באלבניה, בפרויקט שמטרתו לפתח את שדה הנפט היבשתי הגדול ביותר באירופה בדרום מרכז אלבניה. חברות כרייה קנדיות גם משקיעות ומשתתפות באופן מסחרי בפרויקטים של כריית נחושת, אבץ, זהב וכסף.
נציגויות דיפלומטיות

אלבניה מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה.
קנדה מיוצגת באלבניה באמצעות שגרירותה ברומא, איטליה, ובנוסף מחזיקה קונסוליה בטירנה.
אותיות גדולות וקטנות בתנ"ך

ע' ו-ד' גדולות בקריאת שמע
אות ל' גדולה בפרשת נצבים
אותיות גדולות וקטנות (בארמית: אותיות רבתיות וזעירות) הן אותיות שעל פי המסורה נכתבות בגודל גופן שונה משאר האותיות בתנ"ך - אותיות גדולות נכתבות מעט יותר גדול משאר האותיות, ואילו אותיות קטנות נכתבות בגופן קטן במעט משאר האותיות.
יש שכתבו שמקורם של שינויים אלה הוא בהלכה למשה מסיני.