stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חגית ביליה

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1966 (בת 57) חיפה, ישראל 
 כינוי:  לייזה פאנלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  בית צבי 
 עיסוק:  בלוגרית אוכל, מחברת ספרי בישול, יוצרת סדרות טלוויזיה, כותבת ספרי ילדים
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  50 הנשים המשפיעות בישראל, פורבס 2018
 קישורים חיצוניים
 https://lizapanelim.com/
 
חגית ביליה (נולדה ב-9 בדצמבר 1966) הידועה בשם העט "לייזה פאנלים" היא בלוגרית אוכל, מחברת ספרי בישול, יוצרת ומפתחת סדרות טלוויזיה וכותבת ספרי ילדים.
ביוגרפיה

ביליה נולדה בחיפה, גדלה בחדרה והיא הבכורה מבין שלושה ילדים. שירתה בחיל האוויר ולמדה בבית צבי במגמת קולנוע וטלוויזיה. נשואה, אם לארבעה וסבתא לנכד ולנכדה. מתגוררת בתל אביב.
קריירה - לייזה פאנלים

במרץ 2011 פתחה באתר סלונה את הבלוג "יומן מסע קטן של עקרת בית גדולה", הפוסטים בבלוג הוגשו בפורמט קבוע של סיפור קומי קצר ומתכון פשוט וקל להכנה.
באפריל 2016 הוציאה לאור את ספר הבישול: "ספר הבישול של לייזה פאנלים" בהוצאת מודן. בחודש ספטמבר של אותה השנה השיקה גרסה עצמאית לבלוג "לייזה פאנלים - יומן מסע קטן של עקרת בית גדולה".
באפריל 2018 הוציאה לאור את ספר הבישול השני: "לייזה פאנלים - יומן מטבח קטן של עקרת בית גדולה" בהוצאת מודן. הספר הפך לרב מכר והיה לספר הבישול הנמכר ביותר ברשת צומת ספרים באותה השנה. הספר דורג במקום השני במצעד המכירות הכללי של הרשת. באותה השנה נבחרה ביליה על ידי מגזין פורבס לאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל.
בשנים 2017 ו-2018 כתבה טור דו שבועי בידיעות אחרונות.
במרץ 2020 הוציאה לאור את ספר הבישול השלישי: "לייזה פאנלים - קל קל קל" בהוצאת מודן.
באוגוסט 2022 הוציאה לאור את ספר הבישול הרביעי: "לייזה פאנלים - לפני, אחרי ותוך כדי" בהוצאת מודן.
קריירה > בטלוויזיה

בשנים 1994–2011 עבדה ב-ICP, חברת התוכניות של הטלוויזיה בכבלים, ואחר כך בנגה תקשורת, מפיקת ערוץ הילדים, ערוץ 8, ערוץ לוגי, במגוון תפקידים: חברת הנהלה, מנהלת פרומו וקריאטיב, מפתחת תוכניות, יוצרת תוכניות, עורכת תוכן, כותבת מילים לפתיחים ותשדירים ועוד.
החל משנת 2011 היא פועלת באופן עצמאי בעיקר כיוצרת ומפתחת סדרות טלוויזיה לילדים ונוער.
קריירה > בטלוויזיה > תוכניות וסדרות טלוויזיה

2011 - "14 שבועות", רעיון מקורי לסדרת דוקו, ארצה הפקות, ערוץ 10.
2014 - "עולם הבובות של גלי", יוצרת, הטלוויזיה החינוכית.
2015 - "משפחת יומולדת", תוכנית לפעוטות. יוצרת. ערוץ ניק ג'וניור.
2016 - "טל והתלתלים", תוכנית לפעוטות. תסריטאית וכתבה את המילים לשיר הפתיחה. ערוץ ניק ג'וניור.
2016 - "בית הכלבים", קומדיה לילדים. יוצרת (עם ליאור כפיר רפאל) ועורכת תסריט. ערוץ ניקלודיאון. 4 עונות.
2021 - "זאת שלי", קומדיה לילדים. יוצרת (עם ליאור כפיר רפאל) ועורכת תסריט. ערוץ טין ניק.
קריירה > בטלוויזיה > תוכניות וסדרות טלוויזיה - נגה תקשורת

2001 - "טלמאניה", סרטוני אנימציה מקוריים. יוצרת, עורכת (עם רן שריג), ערוץ הילדים.
2001 - "זולגאר ופופקין", אנימציה. יוצרת, עורכת, ערוץ הילדים.
2002 - "המוסף" עם רון מיברג ורונאל פישר, מגזין תרבות שבועי. צוות פיתוח. ערוץ 8.
2003 - "הפיג'מות", אחראית מטעם נגה תקשורת, ערוץ הילדים.
2003 - "אוכל למחשבה" עם אייל שני ושחר סגל, דוקו אוכל, צוות פיתוח, ערוץ 8.
2003 - "חדשות המדע" עם טל ברמן, מגזין חדשותי. צוות פיתוח, ערוץ 8.
2004 - "הצלצול הוא בשבילי", אחראית מטעם נגה תקשורת.
2006 - "זומזום", קומדיה לילדים. יוצרת, עורכת תסריט, ערוץ הילדים.
2008 - "דאוס", דרמה לילדים. צוות פיתוח, אחראית מטעם נגה תקשורת. ערוץ הילדים
2007 - "הידוענים" עם אייל קיציס וטל פרידמן, קומדיה לילדים, יוצרת, עורכת תסריט. ערוץ לוגי.
2009 - "האחים דה גמה" עם כוכבי "הפיג'מות", קומדיה לילדים, יוצרת, עורכת תסריט. ערוץ לוגי.
ספריה > ספרי בישול

"לייזה פאנלים - לפני, אחרי ותוך כדי", הוצאת מודן, אוגוסט 2022
"לייזה פאנלים - קל קל קל", הוצאת מודן, מרץ 2020
"לייזה פאנלים - יומן מטבח קטן של עקרת בית גדולה", הוצאת מודן, אפריל 2018
"ספר המטבח של לייזה פאנלים", הוצאת מודן, אפריל 2016
ספריה > ספרי ילדים

"ספר מצחיק טעים", הוצאת מודן, מרץ 2021
"לג'ירפה נתפס הצוואר", הוצאת ספרית פועלים, 2008
חיים אישיים

ביליה נשואה, אם לארבעה וסבתא לנכד ונכדה. מתגוררת בתל אביב.
לייזה פאנלים
טלינגיט

| --- | --- |

צ'יף משבט הטאקו, צולם בג'ונו (אלסקה) בשנת 1913
 אוכלוסייה
 15,000
 שפות
 Tlingit, אנגלית 
 דת
 נצרות, אנימיזם 
 
טלינגיט (אנגלית: Tlingit) הם עמים ילידים ביבשת אמריקה שמוצאם באזור הפסיפיק נורת' וסט של צפון אמריקה. שפתם היא שפת הטלינגיט (Tlingit language), מילה שפירושה "אנשי גאות ושפל". הטלינגיט חיו בשארות מטריליניאלית, שבה הרכוש מורש מאם לבת, והילדים נקראים על שם האם. הם חיו ביערות גשם ממוזגים בחוף הדרום מזרחי של אלסקה ובארכיפלג אלכסנדר, בחברה של ציידים לקטים נוודית-למחצה המתמחה בדיג. תת-קבוצה נוספת שלהם בתוך היבשת אכלסה את האזור הצפון מערבי של קולומביה הבריטית ודרום טריטורית היוקון בקנדה.
גאוגרפיה

האזור העיקרי שהיה מאוכלס על-ידי הטלינגיט  נמשך מתעלת פורטלנד (Portland Canal), מפרץ של האוקיינוס השקט בחוף המערבי של קולומביה הבריטית, צפונה לאורך החוף עד הדלתה של נהר קופר באלסקה. הטלינגיט אכלסו כמעט את כל ארכיפלג אלכסנדר, פרט לקצה הדרומי ביותר של אי הנסיך מוולס (Prince of Wales Island (Alaska)). השבטים בחוף היבשת שלטו באחד ממעברי ההרים לטריטוריית יוקון. הם התחלקו לשלושה שבטים:
הטלינגיטים הצ'יקלאטים: לאורך נהר צ'יקלאט (Chilkat River) וחצי האי צ'יקלאט.
הטלינגיטים הצ'יקלוטים.
הטלינגיטים של טאקו, לאורך נהר טאקו (Taku River).
תעלת גאסטינו שימשה כאתר דיג מרכזי של האינדיאנים משבטי הטלינגיט (שבט האאוקה (אנ') ושבט הטאקו) שהתגוררו במקום במשך אלפי שנים.
טלינגיט יישבו גם את סיטקה, וב-1802 נלחמו במתיישבים רוסים באזור.
בקטצ'יקן נמצא תת-שבט הטונגס.
כיום מחולקים הטלינגיט בין קנדה ואלסקה. בניגוד לשבטים אינדיאנים רבים בארצות הברית, הם אינם מוגבלים כיום לשמורות, ושטח המחיה שלהם חופף בחלקו לאלו של ילידים אחרים, כגון אלו ממשפחת שפות אתבסקה. רובם חיים כיום במשפחות גרעיניות בבתים בבעלות פרטית, בדומה לאזרחי קנדה וארצות הברית ממוצא אירופי.
תרבות

תרבותם של הטלינגיט אופיינית לתרבות של שאר ילידי אזור הפסיפיק נורת' וסט, ומדגישה
קשרי משפחה ושארות, ומעמד הקשור ברכוש וכוח כלכלי. לטלינגיט מסורת בעל-פה מפותחת, אמנות ורוחניות הקשורים לכל תחומי החיים. אפילו כלי יומיום כגון כפיות וארגזי אחסון מקושטים בסמלים בעלי משמעות רוחנית והיסטורית.
החברה התחלקה לשתי מערכות שארות נפרדות או קלאנים, שנקראו על שם רוחות בעלי חיים: קלאן העורב, וקלאן של חיה אחרת כלשהי, בדרך-כלל העיט או הזאב, המכונה לעיתים "לא-עורב". לפי המנהג העתיק של הטלינגיט, נישואים נערכו בין בן או בת קלאן העורב לקלאן הלא-עורב. עם זאת, מנהגים אלו כבר אינם נשמרים בדבקות בחברה המודרנית, ולפיכך ניתן למצוא זוגות נשואים מאותו קלאן, הנקראים "עורב כפול" או "עיט כפול".
בדומה לחברות ילידים אחרות באזור, חברת הטלינגיט התבססה על שארות מטריליניאלית. האב מילא תפקיד קטן יחסית בחיי ילדיו, בעוד רבים מן התפקידים הגבריים שבחברה האירופית ייחשבו כתפקידיו המסורתיים של האב – מפרנס, מדריך ומופקד על משמעת – מולאו על-ידי אחיה של האם. בצירוף המנהג העתיק של הטלינגיט להנשא לבן-זוג מן הקלאן האחר, התוצאה הייתה שהילדים גדלו תמיד בקלאן של האם.
התכנסויות טקסיות הנקראות "פוטלאטש" (Potlatch) אופייניות לתרבות הטלינגיט ושאר שבטי האזור, לציון לוויות, אזכרות, לידות, הענקת שמות, חתונות, חלוקת רכוש והקמת עמודי טוטם. המאפיין את חגיגת הפוטלאטש הוא שמארגניה מחלקים מתנות למתכנסים, ובכך מדגימים את עושרם, עוצמתם ונדיבותם. משנת 1885 ועד 1951 נאסר המנהג על-ידי ממשלת קנדה, אך היו ילידים שהמשיכו לקיים אותו למרות עונש של לפחות חודשיים בכלא לכל משתתף שנתפס, ולבסוף הותר המנהג מחדש. מנהג הפוטלאטש נחקר רבות על-ידי אנתרופולוגים כמנגנון תרבותי לחלוקה מחדש של רכוש.
תרבות חומרית ואמנות

הטלינגיט בנו בתים מלוחות עצי ארז, בצורה מרובעת או מלבנית, עם חללי אחסון מתחת לרצפות. הלוחות חוברו זה לזה ללא מסמרים או דבק. בתים אלו  נקראו בתי השבט, וחזיתם הכילה עמודי טוטם מגולפים מעץ וצבועים, המייצגים את הקלאן (עורב, עיט, זאב וכדומה) של דיירי הבית. סמלי הקלאן לעיתים קרובות מגולפים או נצבעים גם על סירות קאנו, צלחות וכלי מאכל בחגיגות, בדים ארוגים, תכשיטים ועוד.
שפה

שפת הטלינגיט (Tlingit language) נחשבת לחלק ממשפחת השפות הנה-דנה (Na-Dene languages), הכוללת גם שפות אינדיאניות נוספות באמריקה הצפונית-מערבית, כגון האתבסקה ונאוואחו.
שפת הטלינגיט לא כללה כתב. במאה ה-19 תועתקה השפה בעיקר באלפבית קירילי, בהשפעת מתיישבים, מסיונרים וציידי פרוות רוסיים באלסקה. מאז 1960, מספר אנתרופולוגים חובבים ומקצועיים בצפון-אמריקה, ביניהם פרנץ בועז, פיתחו שיטות שונות לתיעתוק טלינגיט בכתב לטיני ו/או פונטי (Tlingit alphabet).
כיום דוברים עדיין את שפת הטלינגיט, בנוסף לאנגלית, רק כמה מאות ילידים בקנדה, באלסקה, ובמדינת וושינגטון. אלסקה הכירה בשפת הטלינגיט כשפה רשמית ב-2014.
דת

הדת ומערכת האמונות הטלינגיטית המסורתית הועברה בעל-פה, ולא נוסחה בכתב. הטלינגיטים היו אנימיסטים, וציידים נהגו לטהר את עצמם לפני הריגת בעלי-חיים. שמאנים עסקו בריפוי מחלות, השפעה על מזג האויר, עזרה בציד, ניבוי עתידות, והגנת אנשים מפני הטלת כישוף.
בסוף המאה ה-19 נכשלו השמאנים בריפוי מחלות זיהומיות רבות שהועברו מן המתיישבים מן העולם הישן, בעיקר אבעבועות שחורות, ורבים מן הטלינגיט המירו את דתם לנצרות אורתודוקסית בהשפעת מיסיונרים ומתיישבים רוסים באלסקה. הוצע שנצרות אורתודוקסית נתפסה על-ידי הטלינגיטים כדרך להתנגד לאורח החיים האמריקאי, שאותו קישרו עם נצרות פרסביטריאנית.
כיום, טלינגיטים רבים מחפשים דרכים לפשר בין נצרות ואמונותיהם המסורתיות.
עמוד טוטם טלינגיטי בקטצ'יקן, מציג את דמויות הקלאנים של העורב, העיט והזאב. תצלום משנת 1901 לערך.
שריון עם קסדה טלינגיטים, עשויים מעץ, עור וחבלים.
יאנוס (ירח)

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  שבתאי
 תאריך גילוי:  15 בדצמבר 1966
 מגלה:  אודולין דולפוס
 על שם:  יאנוס 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  151,460 ± 10 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.0068
 זמן הקפה:  0.69466 ימים
 נטיית מסלול:  0.163°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  203 × 185 × 152.6 ק"מ
 מסה:  ‎1.8975×1018‎ ק"ג
 צפיפות ממוצעת:  0.63 גרם/סמ"ק
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  0.011–0.017 מטר/שנייה2
 נטיית ציר הסיבוב:  0°
 אלבדו:  0.71
 טמפרטורה ממוצעת:  76~ K
 
יאנוס (מימין למעלה) ואפתימאוס (משמאל למטה), כפי שצולמו על ידי הגשושית קאסיני-הויגנס ב-20 במרץ 2006, 4 חודשים לאחר שהתחלפו במסלולם. הקרבה שלהם היא אשליה אופטית, ולמעשה יאנוס בצילום נמצא 40,000 ק"מ רחוק יותר מהגשושית מאשר אפתימאוס.
המחשה של מסלוליהם המתחלפים של יאנוס ושל אפתימאוס
יאנוס (באנגלית: Janus) הוא אחד מירחיו של כוכב הלכת שבתאי. שמו ניתן לו על שם האל המיתולוגי יאנוס.
גילוי ומקור השם

יאנוס התגלה על ידי אודולין דולפוס ב-15 בדצמבר 1966, וקיבל את הכינוי ss2 ירח נוסף של שבתאי התגלה שלושה ימים אחריו ובהתחלה התבלבלו בינו לבין יאנוס בגלל המסלול המשותף שהם חולקים רק ב-1978 הבחינו ביניהם.
ב-1983 התקבל השם הקבוע של יאנוס, על שמו של אל השערים וההתחלות שהיה בעל שני פנים, אחד מביט לעבר והשני לעתיד. היה תחילה ויכוח גדול לגבי השם.
תכונות

ליאנוס יש מכתשים שמגיעים לקוטר של עד 30 ק"מ.
פני השטח שלו מעידים על כך שיאנוס נוצר עוד לפני הירח השני של שבתאי – פרומיתאיאוס אך לאחר פנדורה. צפיפותו של יאנוס היא מאוד נמוכה, הטמפרטורה בו נמוכה ביותר ולכן הוא קפוא ונקבובי. כוח המשיכה שלו הוא 0.016 מטר לשנייה בריבוע. מסה: 2.01*10^18 – מסה די קטנה ביחס לירחים במערכת השמש (למשל מסת הירח שלנו גדולה פי כ-36,000 מאשר מסת יאנוס). נפחו הוא כ-5,731,893 (פי כ-383 פחות מן נפחו של הירח שלנו).
מסלול

המרחק הממוצע שלו משבתאי בזמן הקפתו הוא 151,472 קילומטרים.
לפי קפלר הירח הפנימי ישלים את מסלולו מהר יותר בגלל שהיש לו פחות היקף להשלים - כאשר הירח הפנימי חולף על פני הירח החיצוני הם משפיעים כבידתית על כל אחד מהם ולכן מקבלים מומנטום.
פעם ב-4 שנים יאנוס ואפימתאוס מחליפים מסלולים כלומר הירח החיצוני (הרחוק משבתאי) מתחלף עם הירח הפנימי (הקרוב לשבתאי) ביעילות בצורה בה הם לא מאבדים מומנטום. מסלול מסוג זה נקרא מסלול משותף (Co-orbital) – וזוהי הדוגמה היחידה לכך במערכת השמש.
ההפרש בין רדיוס ההקפות של יאנוס ואפיתמאוס סביב שבתאי הוא פחות מ-50 ק"מ.
טור דו רואנדה

| --- | --- |

לוגו המרוץ
 מדינות:  רואנדה רואנדה
 סוג:  מרוץ קטעים
 חודש:  פברואר/מרץ
 משך:  8 קטעים
 היסטוריה
 התקיים לראשונה:  1988
 מרוצים עד כה:  26
 מנצח ראשון:  רואנדה קלסטין נדגיינגומה
 מוביל במספר הניצחונות:  רואנדה אברהם רוהומוריזה (5 ניצחונות)
 מנצח אחרון:  בריטניה ג'וזף בלקמור
 שנת מרוץ אחרונה:  2024
 
טור דו רואנדה (בצרפתית: Tour du Rwanda) הוא מרוץ אופני כביש ברואנדה, שנערך מאז 1988. המרוץ ביסס את מעמדו כאחד ממרוצי האופניים הגדולים והחשובים ברחבי אפריקה.
היסטוריה

המרוץ נוסד בשנת 1988, כשניצח בו קלסטין נדגיינגומה המקומי. אברהם רוהומוריזה המקומי הוא שיאן הניצחונות במרוץ עם ארבעה כאלו, כשניצח את המרוץ בשנת 2002–2005 ובשנת 2007. המנצח הראשון שאינו מרואנדה היה פטר קמאו הקנייתי, בשנת 2006. במהלך שנותיו הראשונות המרוץ היה מזוהה בעיקר עם רוכביו המקומיים ורוכבים נוספים מאפריקה, אך בשנים האחרונות משתתפות במרוץ גם קבוצות ורוכבים אירופיים וממדינות נוספות בעולם, כשב-2011 ניצח קייל ריינן האמריקאי ארבעה קטעים במרוץ ואת המרוץ כולו ובחלק מהשנים אף השתתפו במרוץ קבוצות וורלד טור, הדרג הגבוה ביותר בעולם לקבוצות, כגון Israel Start-Up Nation הישראלית בשנת 2020 ואסטנה הקזחית בשנת 2019.
המרוץ הוא חלק מסבב המרוצים האפריקאי של ה-UCI ונמצא בדרג 2.2 החל משנת 2009, במהדורה בה ניצח אדיל ג'לול המרוקאי. בשנת 2020 ניצח נתנאל טספטסיון האריתראי את המרוץ, כשג'ונתן רסטרפו הקולומביאני משחזר את ההישג של ריינן מ-2011 ומנצח ארבעה קטעים.
מנצחים

| שנה | רוכב | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 1988 | רואנדה קלסטין נדנגיינגומה |  |
| 1989 | רואנדה עומאר מאסומקומבו |  |
| 1990 | רואנדה פאוסטין מ'פאראבני |  |
1991–2000: לא התקיים
| 2001 | רואנדה ברנארד נ'סנגיומווה |  |
| 2002 | רואנדה אברהם רוהומוריזה |  |
| 2003 | רואנדה אברהם רוהומוריזה |  |
| 2004 | רואנדה אברהם רוהומוריזה |  |
| 2005 | רואנדה אברהם רוהומוריזה |  |
| 2006 | קניה פטר קאמאו |  |
| 2007 | רואנדה אברהם רוהומוריזה |  |
| 2008 | רואנדה אדריאן ניונשוטי |  |
| 2009 | מרוקו אדיל ג'לול | נבחרת מרוקו |
| 2010 | אריתריאה דניאל טקלהיימנוט | נבחרת אריתריאה |
| 2011 | ארצות הברית קייל ריינן | Team Type 1–Sanofi |
| 2012 | דרום אפריקה דארן היל | נבחרת דרום אפריקה |
| 2013 | דרום אפריקה דילן גירדלסטון | נבחרת דרום אפריקה |
| 2014 | רואנדה ואלנס נדייסנגה | Rwanda Karisimbi |
| 2015 | רואנדה ז'אן בוסקו נסנגימנה | Rwanda Karisimbi |
| 2016 | רואנדה ואלנס נדייסנגה | דיינמנשן דאטה (קבוצת הפיתוח) |
| 2017 | רואנדה ג'וזף אררויה | דיינמנשן דאטה (קבוצת הפיתוח) |
| 2018 | רואנדה סמואל מוגישה | דיינמנשן דאטה (קבוצת הפיתוח) |
| 2019 | אריתריאה מהרווי קודוס | אסטנה |
| 2020 | אריתריאה נתנאל טספציון | נבחרת אריתריאה |
| 2021 | ספרד כריסטיאן רודריגס | קבוצת טוטאל דיירקט–אנרז'י |
| 2022 | אריתריאה נתנאל טספציון | Drone-Hopper Androni Giocattoli |
| 2023 | אריתריאה הנוק מולוברהן | Green Project-Bardiani CSF-Faizanè |
| 2024 | בריטניה ג'וזף בלקמור | ישראל - פרמייר טק |
הערות שוליים

↑  לא כולל 1991–2000, שבהם המרוץ לא נערך
טייר אוריינטלי

| טייר אוריינטלי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: עקרבנונאים
תת־סדרה:: Dactylopteroidei
משפחה:: טייריים
סוג:: טייר
מין:: טייר אוריינטלי
שם מדעי
 Dactyloptena orientalis ‏קיווייה, 1829

טייר אוריינטלי או טַיָּר מְשֻׁרְיָן (שם מדעי Dactyloptena orientalis) הוא מין דג ממשפחת הטייריים שבסדרת העקרבנונאים. הוא מצוי בחולות של ימים טרופיים באזור האינדו פסיפי.
דג הטייר יכול להגיע לאורך 20-40 ס"מ. הוא בעל כנפי-סנפירים העוזרות לו "לרחף" במים. יש לו פנים שטוחות עם עיניים גדולות רחוקות אחת מהשנייה שצבעם אדום ופה קטן. יש לו סנפיר קוצני גבוה מעל הגב ומאחוריו כמה סנפירי עוקצים לאורך הגב עד לזנב. מצידי הגוף נמצאים ה"כנפיים" שמסתיימים בבליטות קוצניות. הכנפיים מנוקדות בנקודות אדומות-כחולות והגוף אפור ומוסווה. הטייר מצוי תמיד בקרבה לחול הימי הרדוד, עד עומק 100 מ'.
הגוף השטוח הכנפיים עוזרים לו להישאר בקרבה לחול. הסוואתו עוזרת לו הן להפתיע את טרפו הכולל רכיכות, צדפות, סרטנים ודגים אחרים והן מטורפים גדולים כמו מקרל וספרוסיים.
הערות שוליים

↑  טייר אוריינטלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  ע"פ האקדמיה ללשון
ידידיה שופט

| --- | --- |

 לידה:  14 בנובמבר 1908 כ' בחשוון תרס"ט כאשאן, המדינה הנשגבת של פרס 
 פטירה:  24 ביוני 2005 (בגיל 96) י"ז בסיוון תשס"ה לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  איראן 
 מקום פעילות:  איראן, לוס אנג'לס
 תקופת הפעילות:  ? – 24 ביוני 2005 
 השתייכות:  רבני ספרד, רבני איראן
 צאצאים:  דוד שופט 
 
הרב ידידיה שופט (מכונה: חכם ידידיה) (14 בנובמבר 1908 - 24 ביוני 2005) היה הרב הראשי של איראן ומנהיג רוחני של יהדות איראן בתפוצות.
ביוגרפיה

נולד בכ' בחשוון ה'תרס"ט[דרושה הבהרה] בעיר כאשאן שבמחוז אספהאן בפרס לשושלת של שנים-עשר דורות של רבני פרס. כבר בתחילת דרכו הוא הפך למנהיג בשל כושר הדיבור שיוחס לו.
בשנים שלאחר מלחמת העצמאות של ישראל, בעת שיהודי עיראק סבלו רדיפות קשות, שכנע את ממשלת השאה לקלוט רבים מהם. חלקם הגדול עלו משם ארצה. לאחר פרוץ המהפכה האיראנית ב-1979 עזב את המדינה ועבר ביחד עם משפחתו לקהילת יוצאי איראן בניו יורק, ארצות הברית.
נפטר בי"ז בסיוון ה'תשס"ה[דרושה הבהרה] בלוס אנג'לס ונקבר שם; בהלווייתו השתתפו אלפי בני אדם. שופט פעל למען אחדות הקהילה. הוא היה ידידו של הרב עובדיה יוסף. בשנותיו האחרונות שהה בארצות הברית בחיק משפחתו. בנו הרב דוד שופט מכהן כיום כרב הקהילה האיראנית בלוס אנג'לס. בשנת 2010 הוציאה קהילת "נצח ישראל" ספר לזכרו שנקרא "Upon the Wings of Wisdom".
הרב דיבר בניב הכאשאנית יהודית.
הערות שוליים

↑  הרב עובדיה יוסף הספיד את הרב שופט וכינה אותו : "מלך התורה".
↑  אודות בית הכנסת של הקהילה של הרב דוד שופט
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: - | רבני איראן  1922-1980 | הבא: הרב אוריאל דוידי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506485805171  LCCN: n2005088418  VIAF: 308283916   WorldCat (עם VIAF): 308283916 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חגי הנצרות

חגים ומועדים בנצרות מציינים בדרך כלל מאורעות סביב דמותו של ישו, אמו מריה וקדושים נוצרים הידועים בתור חגי קדושים נוצרים.
לוח החגים הנוצרים

בנצרות ישנם מספר סוגים של חלוקת חגים, חלוקה ראשונה היא ל"חגי שמש" ו"יום זיכרון", כאשר חגי שמש מציינים חגים הקשורים לחיו של ישו, בעוד ימי זיכרון קשורים לחגי הקדושים ומרטירים. בנצרות אורתודקסית מציינת שנים עשר חגים גדולים בשנה שנקראים לפיכך חגי השמש בעוד בנצרות הקתולית מציינים גם את שנים עשר החגים אך נוהגים להוסיף חגים הקשורים למרים אימו של ישו כחגי שמש. הבדלים נוספים בין חגים נוצרים הוא חג נייד שכולל מספר של חגים או תעניות אשר תאריכם אינו קבוע בשנה כדוגמה חג הפסחא.
ימים מיוחדים בשבוע הנוצרי > יום ראשון

יום ראשון הוא יום מקודש כמעט בכל העדות הנוצריות. ביום זה קם על פי האמונה הנוצרית ישו לתחייה. בימינו, הכללים לציון יום ראשון בנצרות משתנים מעדה לעדה. במרבית העדות הנוצריות מתקיימת ביום זה תפילה חגיגית בכנסייה ובהם נערך טקס המיסה או האורכיסטיה לזכר הסעודה האחרונה, ומקובל להפחית מהעבודה הרגילה.
ימים מיוחדים בשבוע הנוצרי > יום שישי

עבור הנוצרים יום שישי הוא יום אֵבֶל. על-פי הברית החדשה, זהו היום שבו נצלב ישו. אצל רוב הנוצרים הקתולים מקובל להימנע מאכילת בשר ביום שישי.
חגי הנצרות המרכזיים

במדינות בעלות רוב נוצרי ישנם חגים שיש דמיון עיקרי ביניהם, אך המסורות והחגים העממים שונים אחד מהשני הן במנהגים המסורתיים והן בתאריכי החג. לוח השנה הנוצרי מחולק לשתי תקופות עונת חג המולד ועונת חג פסחא, ומרבית החגים הנוצרים עוסקים סביב שני מאורעות אלו כאשר עונת המולד עוסקת בהולדת ישו ועונת הפסחא עוסקת בצליבת ישו.
עונת חג המולד

ערך זה עוסק בחג נוצרי. אם התכוונתם לאיים בשם זה, ראו .
עונת חג המולד מתחילה חודש עד חודשיים לפני חג המולד, ומסתיימת אצל מרבית הכנסיות בחג ההתגלות אשר בהתאמה נמשך 12 יום לאחר חג המולד. בקרב הכנסייה הקתולית ידוע התקופה כזמן הציפייה לבוא של ישו לעומת אצל האורתודקסים שידוע כתקופת צום המולד. מבחינה תרבותית עונת המולד נתפסת כהחשובה ביותר בעולם המערבי מבחינה כלכלית ותרבותית בתקופה זאת מרבית החנויות יוצאות במחירים הנחות מרובים לכבוד החג ללקוחותיה כדוגמה נפוצה היא בלאק פריידיי בארצות הברית.
עונת חג המולד > חגים ומועדים מרכזים שנחוגים בתקופת עונת חג המולד

כל עדה נוצרית מציינת את חגיה בזמן אחר. סיבה לכך היא כי הנוצרים המערבים משתמשים בלוח הגרגוראני בעוד נוצרים מזרחיים (אורתודוקסים בעיקר) משתמשים בלוח היוליאני לציון מועדי החגים.
חג ישו המלך: מצוין ביום ראשון האחרון לפני האדוונט, בדרך כלל בין 20 ל-26 בנובמבר.
אדוונט: זהו שמה המערבי של התקופה שבין 1 בדצמבר עד 25 בדצמבר. בנצרות המזרחית תקופה זאת ידועה כארבעים ימי צום המולד.
חג המולד: חג המולד מציין את הולדת ישו על פי רוב העדות הנוצריות בתאריכים שונים מאפיין מרכזי של חג המולד הוא עץ חג המולד ודמותו של סנטה קלאוס או כל דמות אחרת מהמסורות העממיות
השנה החדשה: אף-על-פי שאין זה חג נוצרי אלה אזרחי הוא נחגג על ידי מרבית הנוצרים בעולם לציין את תחילת השנה. במדינות ברית המועצות לשעבר נקראה נובי גוד, בקרב קתולים אדוקים ידוע החג כיום ברית מילה של ישו
1 בינואר – חג מילת ישו שהוא גם חג מרים, אם האלוהים לכבוד מרים, אם ישו, יולדת האל (תיאוטוקוס(אנ')). נחוג ביום השמיני ללידת ישו (יום ברית המילה) בכנסיות האורתודוקסיות חוגגים ביום זה את יום המילה של ישו
ראש השנה האורתודקסי: בכנסיות מזרחיות שבהם נפוץ הלוח היוליאני מציינים ראש השנה חל ב-13 בינואר על פי לוח השנה הגראגוראיני
חג ההתגלות: חג ההתגלות מציין את התגלות אלוהים בבשר אדם במערב ובמזרח ידוע כיום טבילתו של ישו
עונת הפסחא

עונת הפסחא היא העונה החשובה ביותר מבחינה דתית בקרב עדות נוצריות עונת הפסחא חלה בין יום רביעי של האפר בכנסיות מערביות וביום שני הנקי בכנסיות מזרחיות, לבין חג העלייה אופייה של עונת הפסחא ידוע כתקופתם של חג נייד, שכן אין תאריך קבוע בלוח השנה שבוא חלים אותם חגים נוצרים. מבחינה דתית מציין החג את חיו של ישו בבגרות עד צליבתו ועלייתו לשמיים מנהגי עונת הפסחא שקודמים לחג נקראים התענית. בכנסייה הקתולית מציינים בתקופה זאת חגים נוספים פרט לאלו שנרשמו להלהן אשר קשורות מבחינה דתית לטענת הכנסייה לחיו של ישו בהם חג שבועות הנוצרי שנקראה הפאנטקוסט חג הלחם והיין הקדושים וחג השילוש הקדוש.
עונת הפסחא > מועדים מרכזים בתקופת עונת הפסחא

הימים שלפני התענית: הימים שלפני התענית הם תקופה של שבוע לפני ארבעים ימי הצום הנוצרי, בקהילות קתוליות נקראה תקופה זאת קרנבל בקרב קהילות צרפתיות שמו מרדי גרא ואצל עמים סלאבים החג התקופה כמסלניצה. מאפייני החג הם ריקודים תחפושות ואכילה מוגזמת.
יום שני הנקי:מקורו בחג יווני שמציין את ראשית הצום בנצרות האורתודוקסית.
יום רביעי של האפר: יום זה נחוג בקרב כנסיות מערביות ומציין ביום רביעי ארבעים יום לפני הפסחא בתפילה מיוחדת שבסיומה מורח הכומר אפר בצורת צלב על מצחם של המאמינים.
חג הבשורה: חג הבשורה מציין את הבשורה שניתנה למרים על ידי המלאך גבריאל כי בעוד תשעה חודשים תלד את ישו, אף-על-פי שהחג אינו מתקשר למשמעותו של עונת הפסחא, החג מציין תשעה חודשים בדיוק לפני חג המולד ב־25 במרץ, ועד המאה ה-16 ציין באנגליה את תאריכה של תחילת השנה האזרחית.
השבוע הקדוש: השבוע הקדוש מציין את השבוע שלפני הפסחא כלומר השבוע לפני צליבתו של ישו בעודו בירושלים. השבוע הקדוש מתחיל ביום ראשון של הדקלים שמציין את כניסתו של ישו לירושלים ומסיים ביום השבת השקטה לאחר צליבתו של ישו. יום מיוחד נוסף במהלך השבוע הקדוש הוא יום שישי הטוב שמציין בלוויה את צליבתו וקבורתו של ישו.
פסחא: חג הפסחא מציין את תחייתו של ישו מהמתים שלושה ימים לאחר נצלב ונקבר. מאפיין החג המרכזי הוא ביצי פסחא מסורת גרמאנית עממית מספרת כי ארנב הפסחא מחביא סלסלות מלאות בממתקים וביצים לילידים ביום החג.
חג העלייה: מציין את עלייתו השמיימה של ישו 40 ימים לאחר חזרתו לחיים.
פאנטקוסט: מציין את צליחת רוח הקודש על השליחים 50 יום לאחר הפסחא ולכן נקראה חג החמישים (פאנטקאוסט ביוונית משמעותו המספר חמישים).
יום כל הקדושים האורתודקסי: שבוע לאחר חג השבועות האורתודקסי מציין זיכרון לכבוד המתים בנצרות האורתודקסית.
חג הלחם והיין הקדושים: חג נוצרי רומי קתולי המציין את עקרון האורכריסטיה טקס המיסה, ציון החג מתחיל ביום חמישי ונחגג עד יום ראשון מנהג נפוץ בברזיל הוא הכנת מרבדי פרחים לכבוד ארבעת המזבחות שיסעו עימם הצועדים נחגג 60 יום לאחר חג הפסחא.
חג השילוש הקודש: נחגג 70 יום לאחר חג הפסחא.
חגי הקדושים

בנצרות, חגי הקדושים הם מועדים המציינים ימי זיכרון על מותו של קדוש נוצרי שגם ידוע כפטרון של עיר או עם מסוים. מנהג הערצת הקדושים במיוחד המרטירים קיים עוד משחר הנצרות ולחגיגות נוספו במהלך השנים מגע תרבותי -לאומי. בהיסטוריה של הנצרות הקדומה אנשי דת נוצרים רבים נאלצו להתמודד עם הדתות שקדמו להופעת של הנצרות שכללה קיומם של פסטיבלים וטקסים לכבוד האלים המקומיים, אחד המאפיינים שעשו הנצרות על מנת להקל על המאמינים להתקרב לדת הנוצרית היה ל"נצר" את החגים העממים המקומיים ולתת להם משמעות חדשה בלי לפגוע בקיום הטקס ובכך נולדו חגי הקדושים. כיום מספר חגי הקדושים הוא רב מאוד ולא ניתן למנות את כולם. עם זאת, קיימים מספר חגי קדושים בעלי משמעות אוניברסלית או מוכרים ברחבי העולם עקב קהילות מהגרים רבות שהביאו את החג עמם, כדוגמה חגיגות חג אהבה הלא הוא יום הוולנטין. חגים נוספים הנפוצים בארצות הברית בעקבות קהילות מהגרים מהאיים הבריטיים היינו יום פטריק הקדוש יום לוצ'יה הקדושה ויום דויד הקדוש(אנ'). מקורו של ליל כל הקדושים הוא חג אירי שציין את תחילת הסתיו ב-31 באוקטובר ולאחר שעבר ניצור יום כל הקדושים ויום כל הנשמות נחגג כיום זיכרון כללי לכבוד הקדושים והמתים כאשר ליל כל הקדושים הוא ערב החג. במקסיקו ובמדינות דרום אמריקה נוהגים לחגוג את יום המתים חג שמוצאו מפסטיבל המתים האצטקי הקדום.
חגים ומועדים נוספים

הכנסייה הנוצרית הקתולית והאורתודקסית ציינה לאורך השנים חגים וחגיגות נוספות, על פי "ניסים", "התגליות" ו"עקרונות הדוגמה הנוצרית":
חג הצלב - מציין את מציאת הצלב האמיתי לחג תאריכים שונים בקרב הקתולים נחגג ב-14 בספטמבר.
חג ההשתנות - נחגג ב-6 באוגוסט. מציין את השתנות ישו על הר התבור.
חג עליית מרים - נחגג ב-15 באוגוסט. מציין את עליית מריה הקדושה השמיימה בקרב הכנסייה הקתולית, לעומת הכנסייה האורתודקסית שמציינת את תרדמת מרים שנקראה על כך (דורמציון).
העיבור ללא חטא - נחגג ב-8 בדצמבר, על ידי קתולים בלבד.
מיסת חצות
קישוט עץ חג המולד - ממנהגי חג המולד, אחד הסמלים הבולטים לעונת חג המולד
חגיגת סילבסטר בטאיפיי בירת טאיוואן, 2008
דוכן למכירת ביצי פסחא בקרואטיה ממנהגי חג הפסחא המרכזיים
קרנבל בוולפך, גרמניה
ג'ק-או-לנטרן ליל כל הקדושים חג קלטי עממי לכבוד המתים והקדושים
כרטיס ברכה לכבוד יום ולנטיין אחד מחגי הקדושים הנפוצים ביותר בעולם