stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות אירופה בכדורגל נשים 2017
שלבי הנוק-אאוט > רבע הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 ביולי 2017 |  הולנד | 2–0 |  שוודיה | דה ויברברג, דוטינחם צופים: 11,106 שיפוט: גרמניה ביביאנה שטיינהאוס |
| 29 ביולי 2017 | מרטנס  33'  מידמה  64' |  |  | דה ויברברג, דוטינחם צופים: 11,106 שיפוט: גרמניה ביביאנה שטיינהאוס |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 ביולי 2017 |  גרמניה | 1–2 |  דנמרק | אצטדיון ספרטה הטירה, רוטרדם צופים: 5,251 שיפוט: הונגריה קטלין קולצאר |
| 30 ביולי 2017 | קרשובסקי  3' |  | נדים  49'   ניילסן  83' | אצטדיון ספרטה הטירה, רוטרדם צופים: 5,251 שיפוט: הונגריה קטלין קולצאר |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 ביולי 2017 |  אוסטריה | 0–0‏ה |  ספרד | אצטדיון המלך וילם השני, טילבורך צופים: 3,488 שיפוט: צרפת סטפני פראפר |
| 30 ביולי 2017 |  |  |  | אצטדיון המלך וילם השני, טילבורך צופים: 3,488 שיפוט: צרפת סטפני פראפר |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | פיירזינגר    בורגר    אשאואר     פינתר    פנטיגם  | 5–3 | גרסיה    סמפדרו    מסגואר    קורדרה    |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 ביולי 2017 |  אנגליה | 1–0 |  צרפת | De Adelaarshorst, דוונטר צופים: 6,283 שיפוט: שווייץ אסתר שטובי |
| 30 ביולי 2017 | טיילור  60' |  |  | De Adelaarshorst, דוונטר צופים: 6,283 שיפוט: שווייץ אסתר שטובי |
שלבי הנוק-אאוט > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 באוגוסט 2017 |  דנמרק | 0–0‏ה |  אוסטריה | אצטדיון Rat Verlegh,  ברדה צופים: 11,312 שיפוט: אוקראינה קטרינה מונזול |
| 3 באוגוסט 2017 |  |  |  | אצטדיון Rat Verlegh,  ברדה צופים: 11,312 שיפוט: אוקראינה קטרינה מונזול |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | נדים    הארדר    ג'ונגה     סורנסן  | 3–0 | פיירזינגר    פינתר    אשאואר  |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 באוגוסט 2017 |  הולנד | 3–0 |  אנגליה | אצטדיון חרולש פסטה, אנסחדה צופים: 27,093 שיפוט: צרפת סטפני פראפר |
| 3 באוגוסט 2017 | מידמה  22'   ואן דה דונק  62'   ברייט (ע)  90+3' |  |  | אצטדיון חרולש פסטה, אנסחדה צופים: 27,093 שיפוט: צרפת סטפני פראפר |
שלבי הנוק-אאוט > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 באוגוסט 2017 |  הולנד | 4–2 |  דנמרק | אצטדיון חרולש פסטה, אנסחדה צופים: 28,182 שיפוט: שווייץ אסתר שטובי |
| 6 באוגוסט 2017 | מידמה  10', 89'   מרטנס  28'   ספיטסה  51' |  | נדים (פ)  6'   הארדר  33' | אצטדיון חרולש פסטה, אנסחדה צופים: 28,182 שיפוט: שווייץ אסתר שטובי |
סטטיסטיקה ומצטיינים > כובשי השערים

| דירוג | שחקן | מס' שערים |
| --- | --- | --- |
| 1 | אנגליה ג'ודי טיילור | 5 |
| 2 | הולנד ויויאן מידמה | 4 |
| 3 | הולנד ליקה מרטנס | 3 |
| 3 | הולנד שרידה ספיטסה | 3 |
| 5 | אוסטריה נינה בורגר | 2 |
| 5 | דנמרק נאדיה נדים | 2 |
| 5 | אנגליה טוני דוגאן | 2 |
| 5 | גרמניה באבט פטר | 2 |
| 5 | איטליה לריה מאורו | 2 |
| 5 | איטליה דניאלה סבטינו | 2 |
| 5 | פורטוגל קרולינה | 2 |
| 5 | שוודיה סטינה בלקסטניוס | 2 |
| 5 | שוודיה לוטה שלין | 2 |
סטטיסטיקה ומצטיינים > מצטיינים

| כדור הזהב | נעל הזהב | כפפת הזהב |
| --- | --- | --- |
| הולנד ליקה מרטנס | אנגליה ג'ודי טיילור | הולנד סרי ואן וננדל |
נבחרת הטורניר:
| שוער | הגנה | קישור | התקפה |
| --- | --- | --- | --- |
| הולנד סרי ואן וננדל | אוסטריה ורנה אשאואר     אנגליה לוסי ברונז     הולנד אנוק דקר     אנגליה סטף הוטון | הולנד ג'קי חרונן     הולנד ליקה מרטנס     דנמרק טרסה ניילסן     הולנד שרידה ספיטסה | דנמרק פרניל הארדר     אנגליה ג'ודי טיילור |
הערות שוליים

↑  באתר אופ"א
↑  באתר BBC
↑  צור רוזנצוויג, ‏יש אלופה: נבחרת הולנד זוכה בגביע לאחר נצחון 4:2 על דנמרק, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 7 באוגוסט 2017
| אליפויות אירופה בכדורגל נשים |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | פאן-אירופי 1984 • נורווגיה 1987 • מערב גרמניה 1989 • דנמרק 1991 • איטליה 1993 • פאן-אירופי 1995 • נורווגיה ושוודיה 1997 • גרמניה 2001 • אנגליה 2005 • פינלנד 2009 • שוודיה 2013 • הולנד 2017 • אנגליה 2022 • שווייץ 2025 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1984 • 1987 • 1989 • 1991 • 1993 • 1995 • 1997 • 2001 • 2005 • 2009 • 2013 • 2017 • 2017 • 2022 • 2025 |  |
אשאל אלוהיי

"אֶשְׁאַל אֱלֹהַי יִגְאֲלָה שְׁבוּיִים" הוא פיוט גאולה תימני בן שבעה בתים שחיבר יוסף בן ישראל.
תוכן

הפייטן פותח את השיר בתיאור כוונותיו ומצבו: אדם המתחנן לאלהיו שיחזיר את עמו, אותו הוא משווה לשבוי, לארצו. במחרוזת הראשונה עוסק הפייטן בזכות האבות; אברהם, יעקב וישראל לאחר יציאתם ממצרים, כמו גם במידת החסד של אלהיו הדואג לעניים.
במחרוזת השנייה מבקש הפייטן כי יעלה אלהיו את עמו לארצו, וזאת בזכות שרה, עקדת יצחק וסבלם של בני ישראל.
בבית השלישי מתאונן המשורר על חוסר האונים בו הוא מצוי, כאשר הוא מהרהר בכוחות הפיזיים והרוחניים שיידרשו ממנו כדי לעלות לארץ ישראל ולבנות בה את המקדש; הוא מציין זאת כסיבה לכך שיגאלוִִֹ האל באמצעות משיח.
במחרוזת הרביעית מתאר הפייטן את המציאות האוטופית שלאחר הגאולה בארץ ישראל ואת השמחה בעת עליית עם ישראל לארצו.
בבית החמישי מבכר הפייטן את שיבתם של בני טבריה, אשר על פי המסורת ייגאלו ראשונים ובהם אותם החכמים שירכיבו את הסנהדרין שיורה לישראל את ההלכות במציאות שתכון להם. אל שובם הוא מתחנן בהזכירו את זכותם של משה ושל דוד.
במחרוזת הששית מתאר המשורר את העוצמה הצבאית של ישראל שישובו מהגלות, וזאת בזכות עזרתו של האל שיביס את עמי הארץ, ביניהם העמוניים והמואביים; כינויים נפוצים לשבטי חאשד ובכיל שבמחוז ארחב.
בבית האחרון מחלה הפייטן את פניו של האל שיקים לו את סוכת דוד ושיוכל לעבוד את אלוהיו בבית המקדש. הפיוט נחתם בבקשת הפייטן לאל שיכניע את אויביו של עמו כאשר יתקפוהו כפי שמכלים המספריים בצמר הטלאים בעת הגז.
צורה

הפיוט הוא שיר אזור (מוושח) ובו שישים ושלושה טורים המכונסים בשבעה מחרוזות (בתים); בראשי הבתים האקרוסטיכון: אני יוסף, כברוב פיוטיו של המשורר, גם בפיוט זה הקפיד על אקרוסטיכון שמו. ארבעת השורות הראשונות והשתיים האחרונות בכל מחרוזת מורכבות מדלת וסוגר. בכל סוגר חמש הברות. שורות חמש עד שבע במחרוזות מורכבות משתי מילים כל אחת ויוצרות את ה"אזור". משקלו של הפיוט הוא "הסוער" (רג'ז).
קבלה והשפעה

הפיוט הוא מהפופולריים והמפורסמים שבשירי תימן, וזכה למספר לחנים מסורתיים ומודרניים. הרב יוסף קאפח כתב עליו: ”נגינתה המיוחדת של שירה זו אצל יהודי תימן מוסיפה נופך לחינה הפלא, רגילים לשיר שירה זאת בהשתפכות נפש, בחלוי שבקדושה, בהתרפקות עדן על קונה שמים וארץ” (יוסף קאפח, כתבים, ב, עמ' 990). הוא מושר בקהילות תימן בהזדמנויות שונות, ללא מועד קבוע. השיר השפיע גם על שירים מודרניים אחרים.
לקריאה נוספת

אברהם אידלסון, שירי תימן, סינסינטי תרצ"א, עמ' 60–62.
ישראל דוידזון, אוצר השירה והפיוט, כרך א, נויארק, תרפ"ה, עמ' 353
רצון הלוי, שירת ישראל בתימן: ממבחר השירה השבזית־תימנית, תש"ס, עמ' 383–384.
יהודה רצהבי, ילקוט שירי תימן, ירושלים: מוסד ביאליק 1968, שיר נה, עמ' 113–116.
יהודה עמיר, ישקף (א), שירת ר' יוסף בן ישראל ופרקי יסוד בשירת יהודי תימן, נתניה: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תש"ף
הערות שוליים

1 2 3  יהודה רצהבי, ילקוט שירי תימן, ירושלים: מוסד ביאליק 1968 עמ' 116-113.
↑  יהודה עמיר, ישקף (א), שירת ר' יוסף בן ישראל ופרקי יסוד בשירת יהודי תימן, נתניה: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תש"ף, עמ' 174
↑  השוואה זו מופיעה כבר במגילת איכה, פרק א', פסוק ה'
1 2 3   הפיוט אשאל אלהי יגאלה שבויים, באתר הפיוט והתפילה
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ל"א, עמוד ב'
1 2  אשאל אלוהי, באתר תרבות יהודית-ישראלית
↑  ישראל דוידזון, אוצר השירה והפיוט, כרך א, נויארק, תרפ"ה, עמ' 353
↑  יהודה עמיר, ישקף (א), שירת ר' יוסף בן ישראל ופרקי יסוד בשירת יהודי תימן, נתניה: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תש"ף
↑  אברהם אידלסון, שירי תימן, עמ' 60.
↑  יהודה עמיר, ישקף (א), שירת ר' יוסף בן ישראל ופרקי יסוד בשירת יהודי תימן, נתניה: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תש"ף, עמ' 12.
↑  ראש השנה, שאל את אלוהי, באתר מכון שיטים
↑  ברק כהן, אשאל אלוהיי, בטוויטר
ביתו הרביעי של הפיוט בכתב יד תימני מהמאה ה־י"ז-י"ח.
ארמופולי

| --- | --- |

 מדינה:  יוון יוון
 שטח:  11.2 קמ"ר
 גובה:  11 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  11,039 (2021)
 קואורדינטות:  37°26′22″N 24°56′17″E﻿ / ﻿37.4395°N 24.9381°E﻿ / 37.4395; 24.9381 
 http://www.hermoupolis.gr
 he
 
ארמופולי (ביוונית: Ερμούπολη, נקראה גם ארמופוליס או הרמופוליס), היא בירתו של האי סירוס שביוון. מאז הרפורמה בשלטון המקומי ב-2011, היא חלק מהרשות המשותפת סירוס-ארמופולי, בה היא מהווה מקום מושב העירייה. היא משמשת גם כבירה המנהלתית של דרום הים האגאי. שטח העיר כ-11 קמ"ר ואוכלוסייתה (נכון ל-2021) כ-13,400 נפש.
היסטוריה

ארמופולי נוסדה במהלך מלחמת העצמאות היוונית בשנות ה-20 של המאה ה-19, כהרחבה לעיירה קיימת אנו סירוס, על ידי פליטי מלחמה מאיי יוון אחרים. עד מהרה הפכה למרכז המסחרי והתעשייתי המוביל של יוון כולה, כמו גם לנמל הראשי שלה.
במהלך שנות ה-30 של המאה ה-19 הפכה ארמופולי לעיר בירה, עם סניפי דואר ובנק, מוזיאון, ספרייה, בית משפט השלום, בית ספר ציבורי, מרפאה ועוד. עד שנות ה-60 של המאה ה-19 הוקמו בעיר מבני ציבור בסגנון נאו-קלאסי שתוכננו על ידי אדריכלים מגרמניה ומאיטליה ובהם בית העירייה, תיאטרון אפולו, הספרייה המרכזית ובית החולים. במקביל התפתח נמלה של העיר והפך לנמל שוקק הכולל גם מרכז מסחרי ותעשייתי מודרני. ב-1856 נוסדה בעיר חברת ספינות הקיטור היוונית (.Hellenic Steamship Co).‏ ב-1861 נוסדה בעיר חברת נאוריו (Νεώριο Σύρου), לתיקון וייצור ספינות (ובהמשך גם ייצרה מכוניות), אחת מחברות התעשייה הוותיקות ביותר ביוון. ארמופלי לא הצליחה לעמוד בתחרות מול נמלי היבשה הגדולים שהחלו להתפתח במהירות בפטרס ובפרט בפיראוס ולקראת מפנה המאה העשרים עברה האטה כלכלית, ושגשוגה היחסי נקטע עקב מלחמות המאה ה-20. בעשורים הבאים העיר דעכה, ונשארה המרכז המנהלי של האיים הקיקלאדיים. בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 השתפרה כלכלת העיר, והיא מתבססת על מגזרי השירותים, התעשייה, החינוך והתיירות.
הערות שוליים

↑  Greek Shipping Miracle: FROM SAIL TO STEAM (1873-1900)
↑  אתר נאוריו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562064405171  BnF: cb122607390 (data)  LCCN: n80145734  NARA: 10045715  VIAF: 154772932   WorldCat (עם VIAF): 154772932
ארמור

| --- | --- |

ארמור, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת X-Men: Nation X #3 מאפריל 2010, אמנות מאת דאסטין ויבר ומורי הולוויי.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Astonishing X-Men Vol.3 #4 (אוקטובר 2004)
 יוצרים:  ג'וס וידון ג'ון קאסאדיי
 מידע
 שם אמיתי:  היסאקו איצ'יקי
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  גיבור-על, תלמיד
 כוחות:  יכולת ליצור שריון אנרגטי מסביב לגופה שמעניק לה כוח על-אנושי וזריזות.
 חברה בקבוצה:  המוטאנטים החדשים, S.W.O.R.D
 חברה לשעבר בקבוצה:  אקס-מן, תעשיות וורתינגטון, הציידים, יחידת הפלדינים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 
ארמור (באנגלית: Armor, בתרגום לעברית: שריון) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Astonishing X-Men Vol.3 #4 מאוקטובר 2004, ונוצרה על ידי הכותב ג'וס וידון והמאייר ג'ון קאסאדיי.
ארמור היא האלטר אגו של היסאקו איצ'יקי, נערה יפנית תלמידת מכון אקסבייר, ששאיפתה הגדולה ביותר הייתה להפוך לחברת אקס-מן. לאחר אירועי "השמדה", שגרמו להפשטת כוחותיהם של מאות מיליוני מוטאנטים, ארמור הייתה בין היחידים ששמרו על כוחותיהם.
כוחות ויכולות

בזמן קרב ארמור יוצרת שריון אנרגטי סביבה, אשר נותן לה סיבולת וכח. ולכן ברוב הקרבות היא נכנסת ראשונה למערכה על מנת לכוון את רוב האש עליה.
אזכור במדיות אחרות

דמותה של ארמור הופיעה בסדרת האנימציה "וולברין והאקס-מן", כאשר שוחררה על ידי קוויקסילבר וחברי אחוות המוטאנטים, על מנת להפיל את האשמה על חברי האקס-מן. בפרק זה ארמור לא שולטת בכוחותיה כלל, ומי שמצילה אותה לבסוף היא קיטי פרייד.
ארמור מופיעה גם כחברת האקס-מן הצעירה ביותר בסדרת האנימה על קבוצת האקס-מן. יוקארי טאמורה דיבבה את הדמות בגרסה היפנית המקורית.
בסדרת היקום הקולנועי של מארוול "מיס מארוול" מופיעה דמותה של קמלה קאן, בגילומה של השחקנית אימאן ולאני, שאישרה כי הכוחות של גברת מארוול הושפעו מכוחותיה של ארמור בקומיקס.
אסטרונומיה חוץ-גלקטית

אסטרונומיה חוץ-גלקטית היא ענף של האסטרונומיה העוסק בעצמים מחוץ לגלקסיית שביל החלב - חקר כל העצמים האסטרונומיים שאינם מכוסים על ידי האסטרונומיה הגלקטית.
ככל שהשתפר הציוד, יותר ויותר עצמים מרוחקים ניתנים לצפייה בפרטים. לפיכך ניתן לחלק ענף זה לאסטרונומיה חוץ-גלקטית קרובה ולאסטרונומיה חוץ-גלקטית רחוקה. הראשונה דנה בעצמים כמו גלקסיות בקבוצה המקומית שלנו, שהן קרובות מספיק כדי לאפשר צפייה וניתוח בפרטים של תוכנן (למשל שאריות סופרנובה, קבוצות של כוכבים). השנייה מתארת את חקר העצמים הנמצאים רחוק עד שרק התופעות הבהירות ביותר מהן נצפות.
כמה מהנושאים הרלוונטיים כוללים:
קבוצות גלקסיות וצבירי גלקסיות
קוואזרים
גלקסיות רדיו
סופרנובות
אסטרונומיה חוץ-גלקטית כוללת גם פיתוח טכניקות תצפית שונות, מאחר שלשיטה האופטית הישירה יש מגבלות בטווח ובבהירות. השיטות השונות שבהם אפשר לראות עצמים רחוקים ביותר הן הגברה באמצעות עידוש כבידתי, שימוש בתצפיות עקיפות על השתנות בתנועתם של גופים סביב עצם משוער, שימוש בגלי רדיו או קרינת רנטגן ועוד.
ראו גם

סיווג מורפולוגי של גלקסיות
אפידקסיפטריקס

| אפידקסיפטריקס |
| --- | --- |

תקופה
יורה עליון, 160 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: סקנסוריופטריגיים
סוג:: אפידקסיפטריקס
מינים
 Epidexipteryx hui
שם מדעי
 Epidexipteryx

אפידקסיפטריקס (שם מדעי: Epidexipteryx) הוא סוג נכחד של דינוזאור זעיר ממשפחת הסקנסוריופטריגיים, שחי בתור היורה, כ-160 מיליון שנה לפני זמננו.
אפידקסיפטריקס היה דינוזאור מנוצה שייתכן כי קדם לארכאופטריקס באבולוציה של הדינוזאורים לעופות. הוא מוכר ממאובן יחיד ממונגוליה הפנימית המראה רישומי ארבע נוצות קישוט ארוכות מאוד בזנבו.
גילוי

מאובן אפידקסיפטריקס יחיד, שסימונו הקטלוגי IVPP V 15471 התגלה בשנת 2008 במונגוליה הפנימית, על ידי צוות מן המכון הפלאונטולוגי של בייג'ינג.
תיארוך

מאובן אפידקסיפטריקס התגלה בשכבות דָאוחוּגוֹאוּ (Daohugou Beds), שהתיארוך המדויק שלה שנוי במחלוקת בקרב הגאולוגים עקב חוסר אחידותה: יש המתארכים אותה לתור היורה העליון ואחרים לקרטיקון התחתון. מגלי אפידקסיפטריקס תארכו את השכבה בה התגלה ליורה העליון, כ-168 עד 152 מיליון שנה לפני זמננו באמצעות תיארוך רדיומטרי בשיטת אורניום-עופרת.
במאובנים משכבות דָאוחוּגוֹאוּ התגלה עולם חי עשיר, שכלל דינוזאורים ממינים שונים, פטרוזאורים, יונקים קדומים (כמו קסטרוקאודה), סלמנדרות וחרקים. התגלו שם גם מאובני עצים וצמחים מחטניים, ציקסיים ושרכים. ממצאים אלו מראים כי האזור התאפיין בבית גידול של חופי אגמים והיה מיוער ברובו.
אנטומיה ומורפולוגיה

אפידקסיפטריקס טוען לתואר הדינוזאור הקטן ביותר שהתגלה אי פעם. הוא היה בגודל של יונה קטנה. משקלו מוערך ב-164 גרם, ואורכו הכולל 45 סנטימטרים, מתוך זה כ-20 סנטימטרים אורכו של הזנב. אמנם התגלו כמה מאובני דינוזאורים זעירים אף יותר, אך נראה שהם היו פרטים צעירים.
שלד הזנב של אפידקסיפטריקס היה קצר בהרבה מזנבם של מרבית הדינוזאורים התרופודים, ומזכיר את הפיגוסטיל - הזנב הקצר בעל חוליות מאוחות האופייני לכל העופות בני-ימינו. מזנב זה צמחו ארבע נוצות זנב "דמויות סרט", כלומר דקות וארוכות מאוד, הנראות במאובן כמסודרות בשני זוגות. ייתכן שהן אף היו ארוכות מ-20 סנטימטרים, שכן הן קטועות במאובן ואין רואים את הקצה שלהן. הסברה הרווחת היא שנוצות אלו שימשו כנוצות קישוט לתצוגות חיזור או תוקפנות, בדומה לנוצות זנב הטווס, כיוון שקשה לשער תפקיד אחר שלהן.
המאובן גם מראה רישומי נוצות חוטיות, בדומה למעטה נוצות פלומה בעופות בני-ימינו, באזור הכתפיים והזנב, שכנראה שימשו לבידוד תרמי. אך לא נראים סימני נוצות תעופה כמו בארכאופטריקס וכמה דינוזאורים מנוצים אחרים.
אבולוציה

לאפידקסיפטריקס חשיבות רבה בפענוח האבולוציה של העופות מן הדינוזאורים. במידה והתיארוך שלו אכן מדויק הוא הדינוזאור המנוצה הקדום ביותר הידוע למדע, ככל הנראה קדום אף מן הארכאופטריקס, הנחשב לעיתים לעוף הראשון ומתוארך לגיל של 147 מיליון שנה לפני זמננו. לכן גילויו מעיד לראשונה באופן ישיר שהנוצות קדמו לארכאופטריקס, ושימשו לבידוד תרמי וכנוצות קישוט עוד לפני שהותאמו לתעופה. לעומת זאת, מרבית הדינוזאורים המנוצים האחרים שהתגלו עד היום מאוחרים מארכאופטריקס, ולכן יכולים להעיד על התפתחות העופות רק באופן עקיף.
בתרבות

דינוזאור זה הופיע בסדרה הכוכב דינוזאור  שם נראים שני פרטים המחפשים זחלי חיפושיות אך אחד מהם נטרף על ידי סינרפטור.
ראו גם

יי - סוג נוסף של דינוזאור זעיר מהמשפחה.
הערות שוליים

↑  Zhang, F. et al. (2008) "A bizarre Jurassic maniraptoran from China with elongate ribbon-like feathers" Nature, Vol. 445, pp 1105-1108, doi:10.1038/nature07447
↑  Yong-Qing Liu et al. (2012) "Timing of the earliest known feathered dinosaurs and transitional pterosaurs older than the Jehol Biota" Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology, Vol. 323-325, pp. 1–12, http://dx.doi.org/10.1016/j.palaeo.2012.01.017
גודלם של ארבעה דינוזאורים זעירים, כולל אפידקסיפטריקס (בירוק) בהשוואה לאדם
אמיר אורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1950 (בן 74 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת וושינגטון 
 מעסיק:  דבר, הערוץ הראשון, הארץ 
 
אמיר אורן (נולד בשנת 1950) הוא עיתונאי, פובליציסט, שדרן רדיו ופרשן צבאי ישראלי. כתבותיו פורסמו בעיתונים נחשבים בישראל ומחוצה לה. שימש כפרשן צבאי גם בטלוויזיה וברדיו בישראל ובארצות הברית. חתן פרס "המצוינות ומקצוענות בעיתונות הישראלית" על שם שלום רוזנפלד לשנת 2011.
הרמטכ"ל דן שומרון בשיחה עם אמיר אורן ואפרים לפיד, 1990
ביוגרפיה

אורן נולד בתל אביב. התגייס לצה"ל בשנת 1968, ושירת ככתב צבאי בשבועון "במחנה" ובגלי-צה"ל. במסגרת תפקידו תיעד את הנעשה בחזית הדרומית במהלך מלחמת ההתשה. עם שחרורו מצה"ל המשיך לעבוד בשבועון "במחנה" ככתב הראשי במשך שלוש שנים נוספות, וסיקר את מלחמת יום הכיפורים עד להסכם הפרדת הכוחות. לאחר מכן מונה למשך שנה כשליח השבועון בארצות הברית, ובמסגרת תפקידו הפיק כתבות על צבא ארצות הברית.
עם פרישתו מ"במחנה" המשיך לעבוד בארצות הברית במשך שלוש שנים, עד שנת 1976, במסגרת משרד הקישור לקונגרס בשגרירות ישראל בוושינגטון, ובמשלחת משרד הביטחון בניו יורק.
עם שובו לישראל בשנת 1977 הצטרף לצוות העיתונאים של "דבר", והרבה לעסוק בהכנת כתבות בנושאי צבא וביטחון. בהמשך כתב גם מאמרי מערכת. בשנת 1983 היה כתב העיתון בוושינגטון. כעבור שלוש שנים שב לישראל, והמשיך לפרסם כתבות במסגרת "דבר" עד שנת 1996. תוך כדי עבודתו בעיתון שימש במשך שלוש שנים כפרשן צבאי במסגרת הערוץ הראשון, החל משנת 1995, וערך כתבות עבור התוכנית "מבט שני". עם סגירת "דבר" החל אורן בשנת 1996 לעבוד כחבר מערכת ופרשן צבאי בעיתון "הארץ", תפקיד שמילא עד סוף אוקטובר 2017, אז עבר לכתוב באתר וואלה.
במהלך הקריירה שלו הגיש אורן תוכניות רדיו בגלי צה"ל, ושימש כפרשן צבאי גם בערוץ 2, בערוץ 10 ובקול ישראל. היה הפרשן הישראלי של רשת הטלוויזיה האמריקאית CBS במהלך מלחמת עיראק ובמלחמת לבנון השנייה. כתבותיו פורסמו בשבועונים אקונומיסט וניו ריפבליק.
לאורך הקריירה שלו עסק אורן גם בעבודות מחקר ותרגם ספרים שונים. כתבותיו פורסמו בעיתונים שונים, בהם הירחון "מוניטין" והשבועון "כותרת ראשית".
בינואר 2011 קיבל את פרס "המצוינות ומקצוענות בעיתונות הישראלית" על שם שלום רוזנפלד מטעם מכון חיים הרצוג לתקשורת, חברה ופוליטיקה באוניברסיטת תל אביב. נימוקי הפרס היו: "אורן משלב בכתיבתו את ההשכלה הרחב, הידע, חקר האמת, השפה הבהירה, וההגינות בכתיבה, תכונות ששלום רוזנפלד המנוח העלה על נס בכתיבה העיתונאית. אורן מביא לכל ניתוח צבאי ואסטרטגי את עומק ידיעותיו, אבל מאתגר את המערכות ואת קוראיו "לחשוב מחוץ לקופסה".
אורן קרא לנשיא המדינה שמעון פרס להשמיע את קולו נגד תקיפה ישראלית באיראן.
בזמן שמיעת העדויות בתיק המתנות, קרא אורן למאבטחי השב"כ לשנות את גישתם ארוכת השנים ולזכור שהם אינם חייבים נאמנות למאובטחים אלא למדינה.
למד מדע המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת וושינגטון.
החל משנת 2022, מגיש אורן את הפודקאסט "אפרכסת" מבית All•in, בו הוא משוחח עם אנשי ביטחון וממשל.
חיים אישיים

אורן נשוי ואב לשלושה ומתגורר בתל אביב.
סגנון כתיבה

כתיבתו של אורן כוללת פעמים רבות התחכמויות לשוניות. לאחר הפסק השיחות בין ישראל לחמאס במהלך מבצע צוק איתן כתב: "אפילו יושגו הבנות כלשהן בקהיר, לא תהיה נפילת מתח. להפך, מתח הנפילות יישמר, גם אם הלהבות יונמכו לכדי צוק קטן, אש קטנה, עם ישראל בתפקיד הפינג'אן."
הפקות תיעודיות

אורן כתב והפיק יחד עם העיתונאי מיכה פרידמן את הסרט התיעודי "תיק שמחוני". הסרט, ששודר בערוץ יס דוקו בשנת 2006, עסק בעימותים בין הרמטכ"ל משה דיין לבין אלוף פיקוד הדרום אסף שמחוני, שנספה בתום מלחמת סיני בתאונת מטוס בדרכו להוכיח לראש הממשלה, דוד בן-גוריון, את צדקתו במלחמת הגרסאות בינו לבין דיין.
אורן היה שותף עם מיכה פרידמן לביצוע תחקירים וראיונות בסדרה בת 4 פרקים "לא תשקוט הארץ", שהפיק עמית גורן, ששודרה בערוץ הראשון בסוף שנת 2013, לציון 40 שנה למלחמת יום הכיפורים.
תביעות דיבה

אורן היה מעורב בכמה משפטי דיבה. בתחילת 2012 נדחתה על הסף תביעת לשון הרע של אברהם שרגאי, ראש ענף ביטחון במשרד ראש הממשלה, נגדו ונגד "הארץ" בהמשך אותה שנה הסכימו אורן ו"מעריב" למחוק את התביעות ההדדיות בגין לשון הרע. במסגרת הסכם הגישור, הודו ב"מעריב" כי פרסמו מידע ללא בדיקה, ואילו אורן הבהיר כי לא האשים את העיתון בדיווח מוטה בשל התערבות הרמטכ"ל לטובת עופר נמרודי.
ב-2006 תבע אורן את משה יעלון ועיתון מעריב על ידיעה שפורסמה בעיתון שלפיה "הפרשן הצבאי של עיתון 'הארץ' איים על הרמטכ"ל היוצא" (יעלון) כי אם ימנה את אלעזר שטרן לתפקיד ראש אכ"א, יעביר אותו "מהצד של הטובים לצד של הרעים". בשנת 2013 הגיעו לפשרה שבה נכתב: "מבלי להודות בכל טענה מטענות הצד שכנגד ותוך שמירה על טענותיהם, מסכימים הצדדים לדחיית התביעה".
הערות שוליים

↑  "יציאת צה"ל נוסח 1974" באתר ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
↑  דוד אברהם‏, אמיר אורן - חתן פרס רוזנפלד לשנת 2012, באתר וואלה, 9 בינואר 2012
↑  אורן פרסיקו, סקרנות והתמדה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 31 בינואר 2012
↑  אמיר אורן, מבצע "קדש" כמשל, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2011
↑   אמיר אורן, מאבטחי השב"כ מחויבים למדינה, לא למאובטחים. שיתחילו לדבר, באתר הארץ, 10 ביולי 2022
↑  אפרכסת, באתר Spotify
↑   אמיר אורן, פרשנות || ניסיון חיסול מוחמד דף: ישראל ויתרה על הרתעה והעדיפה הפתעה, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2014
↑  אורי בלאו, שמחוני. הקרב האחרון, באתר הארץ, 21 ביוני 2006
↑  "לא תשקוט הארץ"  סדרה ב-4 פרקים לציון 40 שנה למלחמת יום הכיפורים באתר רשות השידור
↑  אורן פרסיקו, גוצי דברים, באתר העין השביעית, 18 בינואר 2012
↑  אורן פרסיקו, מצרים על כך, באתר העין השביעית, 14 במרץ 2012
↑  אורן פרסיקו, שלום קר, באתר העין השביעית, 6 במרץ 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266273105171  VIAF: 298593615   WorldCat (עם VIAF): 298593615
אפס מאמץ

"אפס מאמץ" הוא סינגל של הצמד המוזיקלי הישראלי סטטיק ובן-אל תבורי, ביחד עם הזמרת-יוצרת הישראלית נטע ברזילי, אשר יצא לאור ב-30 ביוני 2021, כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה של הצמד, "שבעה ירחים", על ידי חברות התקליטים Mobile1 Music וטדי הפקות.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי סטטיק, ג'ורדי וברזילי, ביחד עם שותפה של ברזילי ליצירה ומנהלה המוזיקלי אבשלום אריאל והזמרת-יוצרת יסמין מועלם. בשיר שרה ברזילי את השורה "אני לא צריכה מדלי-יה", שמכוונת כלפי דורון מדלי, אחד מכותבי שירה "Toy", שזכה באירוויזיון 2018, שאמר בראיון לחדשות 12 במאי 2018 כי "ההישג הוא שלי, נטע נקלעה לסיטואציה". ברזילי הגיבה שהעקיצה נעשתה בהומור, ושעדכנה את מדלי לגביה, שכן הם "בקשר מאוד מאוד טוב".
ביקורות

במאקו נכתבה ביקורת חיובית עבור השיר, ובה נכתב, כי השיר הוא "שיר מעולה שכולל בתוכו עקיצה אחת נהדרת והפתעה בצוות הכותבים".
הצלחה

השיר זכה להצלחה רבה, ושהה 14 שבועות רצופים בראש מצעד הפזמונים השבועי של גלגלצ - שיא של כל הזמנים לשיר שאינו שיר אירוויזיון. במצעד השנתי של התחנה לשנת תשפ"א הוא דורג במקום החמישי. בסקירת שנת 2021 של ספוטיפיי, "אפס מאמץ" הוא השיר הישראלי שקיבל הכי הרבה לחיצות לניגון חוזר בספוטיפיי, מעל ל-3 מיליון פעמים.
נכון למרץ 2023 מונה הצפיות של השיר ביוטיוב עומד על כ-23 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |  |
הערות שוליים

↑  רעות ברזילי, ‏"היחיד שמבין באירוויזיון זה אני", באתר ‏מאקו‏, 26 במאי 2018
1 2  דור מאיר מועלם, ‏עקיצה וחלום: התמכרנו לשיר החדש של נטע ברזילי עם סטטיק ובן אל, באתר ‏מאקו‏, 1 ביולי 2021
↑  ערן סויסה, חוזרת לסיטואציה: נטע ברזילי עוקצת את דורון מדלי, באתר ישראל היום, 30 ביוני 2021
↑  דור מאיר מועלם
, ‏לא צריכה מדליות, באתר ‏מאקו‏, 4 ביולי 2021
↑  ספוטיפיי חושפת: זה השיר שהישראלים הכי אהבו השנה, באתר אייס, 20 בדצמבר 2021
| סטטיק ובן-אל תבורי |
| --- | --- | --- |
| סטטיק • בן-אל תבורי   דיסקוגרפיה | סטטיק • בן-אל תבורי   דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | שבעה ירחים |  |
| מיני-אלבומים | לכאורה |  |
| סינגלים | "ברבי" • "כביש החוף" • "סלסולים" • "סתם" • "זהב"  • "טודו בום" • "הכל לטובה" • "נמסטה" • "קאוואי" • "גומיגם" • "Broke Ass Millionaire" • "יאסו" • "Tudo Bom" • "בננות" • "אמאלה" • "Further Up (Na, Na, Na, Na, Na)" • "We" • "חביב אלבי" • "Milli" • "קוביות" • "Shake Ya Boom Boom" • "קקטוס" • "כוסות ריקות" • "אפס מאמץ" • "אהבתי לך" • "מנגלים" • "אחלה גבר" • "קרנבל" |  |
| השתתפות בסינגלים | "דוביגל" |  |
| נטע ברזילי |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | הכל עליי |  |
| מיני-אלבומים | Goody Bag • The Best of Netta's Office, Vol. 1 |  |
| סינגלים | "Toy"‏ • "Bassa Sababa"‏ • "Nana Banana"‏ • "Beg"‏ • "Ricki Lake"‏ • "בום" • "Cuckoo"‏ • "אפס מאמץ" • "CEO"‏ • "I Love My Nails"‏ • "Playground Politica"‏ • "מתמטיקה" • "You Spin Me Round (Like a Record)" ‏• "Everything" •‏ "Wonderful & Great" •‏ "Turn Up The Heat" •‏ "נתק אותי" |  |
| השתתפות בסינגלים | "יש לנו את הכוח" • "Moustache" • "מסיבה רעה" |  |
| שירים אחרים | "בלב אחד" |  |
| ערכים קשורים | ישראל באירוויזיון 2018 • אירוויזיון 2018 |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2020: "שלמים" - עידן חביב | פרסי נבחרי השנה של פרוגי – שיר השנה  2021: "אפס מאמץ" - סטטיק ובן-אל תבורי בהשתתפות נטע ברזילי | הבא: 2022: "מי זאת" – אנה זק |