stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנימין איזק
מחקריו > גבולות האימפריה: הצבא הרומאי במזרח

ספר זה ראה אור בשלוש מהדורות בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד, שהראשונה בהן הייתה בשנת 1990 (The Limits of Empire: The Roman Army in the East)
וזיכה את בנימין איזק בפרס הספר המצטיין מטעם החברה האמריקנית להיסטוריה צבאית.
איזק טוען בספרו כי האימפריה הרומית לא השתמשה בצבא ובחילות המצב באזורי הסְפַר או בפרובינציות לצורך דאגה לשלום אזרחיה המקומיים ולהגנה עליהם מפני התקפות מבחוץ. הוא סבור כי שלום האזרחים לא היה בראש מעייניה של האימפריה וכי השימוש בצבא נעשה לשתי מטרות, האחת לצורך דיכוי מרידות ושמירה על השקט הפנימי והשנייה לצורך התקפה והתפשטות טריטוריאלית.
איזק הראה כי המושג גבול כפי שאנו מכירים אותו כיום לא היה קיים באימפריה הרומית, וכי זו לא הייתה מושג טריטוריאלי אלא מושג סמכותי-שליטתי. משמעות המושג Imperium Populi Romani זה הכוח של העם הרומי.
לרומאים לא היו מפות ולא סומנו קווים על האדמה על מנת להפריד בין רומא לבין שכניה. אמנם היו גבולות, אולם הללו היו אדמיניסטרטיביים ונועדו לשייך כפרים לערים, לצורכי גביית מיסים ומשימות שיטור.
חלוציות מחקרו היא בהראותו שהגבול מעולם לא היה קו הגנה מחייב בקרב השליטים הרומיים לשם מימוש מדיניות של "אמפריאליזם בהתגוננות" כפי שטוען ארנסט בדיאן,
אלא שררה אידאולוגיה אימפריאליסטית רומית שדגלה בהשתלטות על שטחים ובהחזקה בהם ככל שיכלה. שלא כמו גבולותיה הפנימיים של האימפריה בין הפרובינציות השונות, הרי שגבולותיה החיצוניים מעולם לא סומנו. ביחסים בין רומא לפרס-פרתיה, המעצמה היחידה במזרח עימה היה לרומא גבול, הייתה רומא בדרך כלל הצד התוקף ולעולם לא המתגונן. לדעת איזק האימפריה מעולם לא ויתרה על האידאולוגיה של ההתפשטות, ברם בחלוף השנים הצלחתה פחתה מסיבות שונות והיא נקטה בה פחות.
בנימין איזק מפריך את מחקרו של אדוארד לוטוואק משנות השבעים לפיו הייתה באימפריה הרומית חשיבה אסטרטגית לטווח ארוך, הבנויה באופן רציונלי.
איזק מתבסס בספרו על מחקרו של האריס, אותו הוא מרחיב ומדגים, המראה כי רבות מהמלחמות במזרח היו פרי תאוות כיבושים ושלטון של קיסרים שונים שרצו בתהילה צבאית, זאת ללא כל קשר לשיקולים צבאיים. לדעת איזק לא הייתה אסטרטגיה רבתי מכיוון שלא היו האמצעים האינטלקטואליים והטכניים הנחוצים לקיומה. לא היו להם מפות סבירות, אז אין קונספציה גאוגרפית שמאפשרת תכנון. אמנם היה מודיעין, היו מרגלים ואספו נתונים, אולם לא היה ברומא צבא כמקצוע המבוסס על השכלה, הקצונה לא הוכשרה באמצעות אקדמיה צבאית, שהתפתחה בעת החדשה. הקצינים היו אנשי אצולה ולמדו את המקצוע תוך כדי עשייה.
קובץ מאמרים מאת 14 חוקרים שדנים בנושאים שונים של ספרו של איזק יצא ב-1996.
מחקריו > המצאת הגזענות בעולם העתיק

ספרו זה של איזק יצא לאור בשנת 2004 בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון (The Invention of Racism in Classical Antiquity)
והוא נבחר שנה לאחר מכן ככותר מצטיין בכתב העת של הספריות האקדמיות בארצות הברית Choice.
איזק טוען בספרו כי הגזענות היא צורה שונה של דעות קדומות וסטראוטיפים שמאפשר העולם המערבי. הגזענות הופכת את הדעות הקדומות למדע ויוצרת רציונליזציה של הדעות הקדומות. איזק סבור כי הדבר התפתח במאה ה-5 לפני הספירה ביוון, אז התפתחה המחשבה המופשטת בפילוסופיה והרפואה היוונית מבית מדרשו של היפוקרטס ושם לטענתו ניתן לראות את ראשית הגזענות, עת היוונים פיתחו מודל של דטרמיניזם סביבתי, גישה שהחזיקה מעמד אלפי שנים עד לימינו אלה. איזק סבור כי הדבר היווה כלי לניסוח אידאולוגיה אימפריאליסטית. בספר הוא בוחן את הצדקתה של הגזענות לפיתוח גישות אימפריאליסטיות מן המאה החמישית לפני הספירה ועד לתקופה הביזנטית.
איזק מציג את אריסטו שמביא לידי ביטוי תפיסה זו בחיבורו "פוליטיקה". הוא כותב שהעמים בצפון שחיים בקור הם אמיצים, גדולים וטיפשים. הם לוחמים היטב, אבל חסרי בינה. לעומת זאת בדרום חם ויבש, מכאן שהאנשים פיקחים מאוד, אולם הם פחדנים וחלשים ואינם יודעים להילחם. אריסטו טוען שהיוונים בעצמם ממוקמים בדיוק בין שתי הקבוצות הללו ומהווים אידיאל באמצע ולכן ראויים לשלוט בכל העולם.
איזק מתייחס גם לגזענות כפי שהתבטאה בעבדות ששררה בעולם העתיק. בעולם העתיק העבדות הייתה מובנת מאליה ואין בנמצא תאוריה לשם הצדקתה, אולם אריסטו גם מפתח בפוליטיקה שלו אידאולוגיה של עבדות טבעית. אריסטו טוען כי העבדות היא מצב חיובי ושהעבד שאינו יווני מתאים להיות עבד. האדון הוא אדון טבעי ולכן הוא מתאים להיות אדון. מכאן יש מצב שממנו נהנות שתי הקבוצות. העבד אינו יכול לחיות כבן אדם חופשי, מכיוון שאין לו את הכלים לחיות כמו שצריך והאדון שמעסיק את העבד נהנה מן העבודה שלו.
לתאוריה זו הייתה השפעה רבה והיא עברה תהליך של פופולריזציה. ברומא עברה התאוריה תהליך של קולקטיביזציה. היוונים והרומאים טענו שישנם עמים שמתאימים להיות עבדים. הדבר הצדיק את הכיבושים הרומים, והשתלטות רומי על עמים זרים והפיכתם לעבדים.
איזק יצא בספרו מחוץ למסגרת העולם העתיק וטען שהדבר השפיע על העולם המודרני בתקופת ההשכלה, כי האינטלקטואלים של ההשכלה קראו כולם את הספרות העתיקה ואת אפלטון ואריסטו. איזק בחן את כתביהם של מחברים כדוגמת מונטסקייה והראה שהם מצטטים את המקורות היווניים בהקשר לגזענות והעבדות.
באופן זה תרמה הגזענות הקדומה להתפתחות הגזענות בעולם המודרני והיא קיבלה צורה שונה עם התאוריות של דרווין.
איזק יזם כנס בנושא הגזענות בשנת 2006 ואסופת מאמרים מהרצאות הכנס תצא בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' בעריכתו ביחד עם פרופ' מירי אליאב-פלדון ופרופ' יוסי ציגלר. הם הזמינו לכנס היסטוריונים של תקופות שונות והללו מצאו אסמכתאות למה שכתב בספרו הראשון בתקופות השונות. אנשי ימי הביניים תיקנו את איזק שכבר בימי הביניים במאה ה-12 קראו את אריסטו ובפועל הראו חוקרים שונים שאידאולוגיית הגזענות שחשב שהועברו מהעולם העתיק לתקופת ההשכלה, הגיעו אל מערב אירופה במאה ה-12. תופעות אלה ניתן למצוא גם בתקופה הקולוניאלית, בתקופות הראשונות לגילוי אמריקה, ביחס כלפי האינדיאנים באמריקה ובפיתוח עבדות השחורים באמריקה. והגיעו לעת המודרנית.
מחקריו > הדרכים הרומיות ביהודה

זוהי עבודת סקר בשני כרכים שתיעד, ניתח ופרסם בהוצאה הגאוגרפית ב.א.ר. באוקספורד איזק ביחד עם פרופ' ישראל רול, כשבכרך השני הצטרף אליהם פרופ' משה פישר.
הכרך הראשון (Roman Roads in Judaea, I, The Scythopolis-Legio Road) מתאר את הדרכים מבית שאן ובכרך השני (Roman Roads in Judaea, ii, The Jaffa - Jerusalem Roads) מתאר איזק את הנסיעות מיפו לירושלים בכל התקופות. בספרים מופיע תיאור מפורט של כל האתרים לאורך הדרכים וגם דיווח של מקורות עתיקים ומאוחרים יותר ופרסום כתובות. עתיד לצאת לאור כרך שלישי של עבודת הסקר.
מחקריו > המזרח הקרוב תחת השלטון הרומי: מאמרים נבחרים

זוהי אסופת מאמריו של בנימין איזק שראתה אור בשנת 1998 בהוצאת בריל בליידן שבהולנד. (The Near East under Roman Rule: Selected Papers)
מבין המאמרים החשובים ביותר באסופה, בולט מאמרו "יהודה בשנים הראשונות לשלטונו של הדריאנוס", שאותו כתב בצוותא עם פרופ' ישראל רול.
המאמר בוחן את הצבא הרומי ביהודה. המאמר גורס כי חיל המצב הוכפל לפני מרד בר כוכבא ולא אחרי מרד בר כוכבא, כפי שהיה מקובל לחשוב, דבר המשנה את התמונה של המתיחויות ששררו בין היהודים.
מאמר נוסף שמרבים לצטטו כתב איזק ביחד עם פרופ' אהרן אופנהיימר הוא "מרד בר כוכבא: למדנות ואידאולוגיה".
מאמר זה הוא הראשון שמתאר כיצד הושפע המחקר סביב מרד בר כוכבא על ידי האידאולוגיה האישית של החוקרים שכתבו עליו, שפירשו בהתאם לכך את המקורות. למשל הנוצרים של המאה ה-19 התעלמו ממרד בר כוכבא, מכיוון שהדבר לא התאים עבורם.
חורבן הבית חתם את המעבר מיהדות לנצרות והיה עונש לדעתם על כך שהיהודים לא קיבלו את ישו כמשיח ולא התאים להם ששוב תתקיים יהדות בארץ ישראל במאה השנייה לספירה. לעומת זאת ההיסטוריוגרפיה הישראלית של שנות השישים שתחילתה ביגאל ידין, רצתה להפוך את מרד בר כוכבא לגבורה במעין ניסיון קדם ציוני להקים מחדש את מדינת היהודים. כנגד זה כתב יהושפט הרכבי תגובה שמרד בר כוכבא היה ניסיון בזבזני, שפיכת דמים שהובילה לנזק עצום ואבדות בנפש.
מאוחר יותר גלן בוארסוק ניסה להנמיך את הפרופיל של המרד.
מאמר חשוב נוסף הוא "היררכיה ומבנה פיקוד בצבא הרומאי".
זהו מאמר טכני צבאי הבודק את ההיררכיה והטקטיקה של הצבא הרומי. איזק טוען ששרשרת הפיקוד הייתה שונה בפועל ממה שמוצג בספרות המחקר. בדרך כלל משום שחלק מפונקציות הפיקוד שחוקרים הניחו שהיו קיימות בפועל, אין לנו עדות לכך שהיו קיימות. דוגמה לכך היא היחידה הבסיסית של הצבא, הלגיון. הלגיון מונה 10 קוהורטות, בכל קוהורטה ישנן 5 קנטוריות. ללגיון יש מפקד, לקנטוריות יש מפקדים, קנטוריונים. אבל אין בנמצא בכל הספרות הרומית התייחסות למי שמתפקד כמפקד קוהורטה. מסקנתו של איזק היא שהקוהורטה לא הייתה יחידה טקטית והקנטוריות כן היו יחידה טקטית, כאשר קנטוריונים תיפקדו כמפקדים.
מחקרו העכשווי

איזק יזם ועורך ביחד עם קבוצת חוקרים (בהם פרופסור חנה כותן מהאוניברסיטה העברית, יונתן פרייס מתל אביב, ורנר אק מגרמניה, לאה דיסגני, עדה ירדני, אַלה שטיין) פרויקט בינלאומי כדי לפרסם את קורפוס הכתובות של יודיאה-פלשתינה המכיל את כל הכתובות שהתגלו בישראל בכל השפות מהתקופה היוונית, הרומית והביזנטית.
ספרים שכתב

van Royen, R.A. and Isaac, B.H.. The Arrival of the Greeks, The Evidence from the Settlements, Amsterdam, 1979, pp.ix; 76.
Isaac, Benjamin and Roll, Israel. Roman Roads in Judaea, I, The Scythopolis-Legio Road, Oxford, B.A.R., 1982, 149 pp.
Oppenheimer, Aharon, in collaboration with Isaac, Benjamin and Lecker, Michael. Babylonia Judaica, Wiesbaden, Beihefte zum TAVO, 1983, 550 pp.
Isaac, Benjamin, The Greek Settlements in Thrace until the Macedonian Conquest, pp. xv, 304, Brill, Leiden 1986.
Isaac, Benjamin, The Limits of Empire: The Roman Army in the East, Oxford, Oxford University Press, 1990, pp. xiv, 492; revised edition 1992; paperback: 1993, pp. xiv, 519
Fischer, Moshe; Isaac, Benjamin and Roll, Israel. Roman Roads in Judaea, ii, The Jaffa - Jerusalem Roads (B.A.R. International Series, Oxford 1996), pp.ix, 434.
התפוצה היהודית בתקופה ההלניסטית-רומית: קובץ מחקרים/ עורכים: אהרן אופנהיימר, בנימין איזק. תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ז, 1996.
Isaac, Benjamin, The Near East under Roman Rule: Selected Papers (Brill, Leiden 1998), pp. xix, 481
Isaac, Benjamin, The Invention of Racism in Classical Antiquity, (Princeton University Press, 2004), pp. xiv, 592
Isaac, Benjamin,, Empire and Ideology in the Graeco-Roman World: Selected Papers (Cambridge University Press, 2017), pp. ix, 372
ספרים שערך

אהרן אופנהיימר ובנימין איזק (עורכים), התפוצה היהודית בתקופתה ההלניסטית-רומית: קובץ מחקרים. תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ז, 1996.
Isaac, Benjamin with Miriam Eliav-Feldon and Joseph Ziegler, The Origins of Racism in the West (Cambridge University Press), 2009
Isaac, Benjamin and other editors, Corpus Inscriptionum Iudaeae / Palaestinae Vol. I, Part 1 - IV, part 2;Jerusalem, Berlin, Walter De Gruyter 2010--18]
הערות שוליים

↑  Ernst Badian, Roman Imperialism in the Late Republic (Cornell University Press, Ithaca, NY, 2nd ed. 1971.
↑  Edward Luttwak, The Grand Strategy of the Roman Empire (Baltimore: Johns Hopkins University Press 1976).
↑  William V. Harris, War and imperialism in Republican Rome, 327-70 B.C (Oxford: Oxford University Press 1979)
↑  David L. Kennedy (ed.), The Roman Army in the East (Ann Arbor, MI: Journal of Roman Archaeology: Supplementary Series, Number 18, 1996
↑  פוליטיקה, אריסטו, 1327b
↑  איזק, עמ' 70–71
↑  Peter Garnsey, Ideas of Slavery: from Aristotle to Augustine (Cambridge: Cambridge University Press 1996)
↑  איזק, 175–181
↑  איזק 57–58; 102–108.
↑  הופיע לראשונה
Isaac, Benjamin and Roll, Israel. Judaea in the Early Years of Hadrian's Reign. Latomus 38 (1979), pp.54–66 ובספר The Near East, pp. 182-195
↑  M. Avi-Yonah, The Holy Land: From the Persian to the Arab Conquest (Grand Rapids, Mich. 1966), p.114
↑  הופיע לראשונה
Isaac, Benjamin and Aharon Oppenheimer. The Revolt of Bar Kokhba, Scholarship and Ideology. Amos Kloner and Yigal Tepper (eds.), The Hiding Complexes in the Judean Shephelah (Tel Aviv 1987, in Hebrew), 405 – 428 ובספר The Near East, pp. 220-252
↑  .-M. Abel, Histoire de la Palestine ii (1952), pp.83–104.
↑  Yigael Yadin, Bar Kokhba (1971), p.15
↑  בתוקף המציאות: לקחים לאומיים וחינוכיים מירמיהו מהמרד הגדול וממרד בר כוכבא /מאת יהושפט הרכבי   ירושלים: מוסד ון ליר, תשמ"א 1981; חזון, לא פנטזיה: לקחי מרד בר כוכבא וריאליזם במדיניות בימינו /יהושפט הרכבי  ירושלים: דומינו, 1982
↑  G.W. Bowersock, ‘A Roman Perspective on the Bar Kokhba Revolt’ in Approaches to Ancient Judaism ii by W.S. Green (Brown Judaic Studies 9, 1980), pp.131-141.
↑  הופיע לראשונה
Hierarchy and Command Structure in the Roman Army in Y. Le Bohec (ed.), La hiérarchie (Rangordnung) de l’armée romaine sous le Haut-Empire: Actes du Congrès de Lyon 1994 (Paris 1995), 23–31 ובספר The Near East, pp. 388–401
↑  ביקורת בעברית: חנה כותן, ‏שלטון ללא גבולות – Imperium sine fine, קתדרה 60, יוני 1991, עמ' 105-99
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263110405171  PLWABN: 9810571048705606  BnF: cb12031939t (data)  CiNii: DA03761499  GND: 1022133446  ISNI: 0000 0001 1447 8601  LCCN: n79123467  NKC: jx20110907017  NTA: 067542913  SUDOC: 028494776  VcBA: 495/55  VIAF: 73868693   WorldCat (עם VIAF): 73868693
אטלס-קנטאור

האטלס-קנטאור (באנגלית: Atlas-Centaur) היה משגר לוויינים מסדרת טילי האטלס ששוגר על ידי ארצות הברית 63 פעם למסלול סביב כדור הארץ בין 1962 ל-1983. האטלס קנטאור הוחלף בסופו של דבר על ידי האטלס G. האטלס-קנטאור היה משגר הלוויינים הראשון בעולם שהשתמש במנוע רקטי קריוגני (אנ').
האטלס-קנטאור היה משגר בעל שניים וחצי שלבים. טיל האטלס היווה את השלב וחצי הראשונים והשלב העליון היה שלב קנטאור. כשהמשגר הגיע למסלול LEO הופרד שלב הקנטאור משאר טיל האטלס ואחר כך הופעל לפי צורכי המשימה (הכנסה למסלול גאוסטציונרי או בריחה משדה הכבידה של כדור הארץ).
בתחילה, שיפור של האטלס D שנקרא LV-3C שימש כשלב הראשון שהוחלף לאחר מכן ב-SLV-3C וב-SLV-3D שהיו נגזרות של טיל האטלס SLV-3. בשיגורי הגשושיות פיוניר 10 ופיוניר 11 הוסיפו עוד חצי שלב שנקרא Star-37E שהיווה את השלב האחרון של הטיל.
השיגורים בוצעו ב-LC-36 מנמל החלל קייפ קנוורל, השיגור החמישי של האטלס-קנטאור נכשל והטיל התפוצץ על כן השיגור וגרם לנזק רב. פיצוץ זה גרם לנאס"א ולחיל האוויר האמריקאי לחזור לבנייתו של ה-LC-36B שבנייתו ננטשה.
מספר טילים הם נגזרות של האטלס-קנטאור, האטלס G, אטלס 1, אטלס 2, אטלס 3 והאטלס 5, כשהאחרון עדיין בשימוש.
גרסאות

| שם | שיגור ראשון | שיגור אחרון | שיגורים | הצלחות | כישלונות | הצלחות חלקיות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אטלס LV-3C קנטאור A | ‏8 במאי 1962 | ‏8 במאי 1962 | 1 | 0 | 1 | 0 |  |
| אטלס LV-3C קנטאור B | ‏27 בנובמבר 1963 | ‏27 בנובמבר 1963 | 1 | 1 | 0 | 0 |  |
| אטלס LV-3C קנטאור C | 30 ביוני 1964 | 3 במרץ 1965 | 3 | 0 | 2 | 1 |  |
| אטלס LV-3C קנטאור D | 11 באוגוסט 1965 | 14 ביולי 1967 | 7 | 7 | 0 | 0 |  |
| אטלס SLV-3C קנטאור D | 8 בספטמבר 1967 | 21 באוגוסט 1972 | 17 | 14 | 3 | 0 | טיסה אחת עם השלב העליון ‏star 37E |
| אטלס SLV-3D קנטאור D-1A | 5 במרץ 1974 | 22 במאי 1975 | 6 | 5 | 1 | 0 | טיסה אחת עם השלב העליון ‏star 37E |
| אטלס SLV-3D קנטאור D-1AR | 26 בספטמבר 1975 | 19 במאי 1983 | 26 | 24 | 1 | 1 |  |
גבירתנו מפאטימה

הילדים להם נגלתה
עיתון מ-1917 ובו תמונות הקהל הצופה בהתגלות
הקהל הצופה בשמש המרקדת
דמותה של גבירתנו מפאטימה בבזיליקה שהוקמה במקום
גבירתנו מפאטימה (בפורטוגזית: Nossa Senhora de Fátima) הוא כינוי לאימו של ישו, לכבוד הופעתה כפי הנטען בפני שלושה ילדים בכפר פאטימה בפורטוגל ב-13 לחודש במהלך שישה חודשים עוקבים במהלך שנת 1917, החל ב-13 במאי של אותה שנה.
ההתגלות

שלושה ילדי רועים, לוסיה דוש סנטוש בת ה-10 ושני בני דודיה, פרנסישקו בן ה-9 וז'אסינטה בת ה-7, יצאו מהכפר פאטימה שבפורטוגל עם הכבשים שתחת אחריותם ופגשו גבירה ישובה על עץ, לבושה שמלה לבנה ועוטה רעלה. כפי שסיפרו הילדים, האישה הורתה להם לחזור לאותו מקום בכל 13 לחודש בכל אחד מהחודשים הבאים, עד שיגיע המועד שבו תחליט לגלות להם את זהותה.
ז'אסינטה הייתה הראשונה לספר על ההתגלות שחזו. לדבריה, אף שהיה זה יום שמש, היו כמה ברקים ואז הופיעה האישה מגובה של כמה מטרים והתיישבה על עץ, לבושה בשמלה לבנה צחורה כשכפות ידיה משולבות כבתפילה סביב מחרוזת תפילה. הגבירה דיברה פורטוגזית צחה, אולם לוסיה הייתה זו שמסרה את מסריה של הגבירה "גבירתנו הראתה לנו ים עצום של אש שנראה כנמצא מתחת לפני הארץ. טבולים בתוך האש היו שדים ורוחות בצלם אנוש, כמו גחלים שקופות בוערות, מושחרות כולן או בוהקות כארד..."
הילדים צייתו להוראה שקיבלו, והגבירה אכן פגשה אותם לדקות ספורות בכל 13 לחודש, עד שב-13 באוקטובר דיברה אליהם באריכות, הציגה עצמה בשם "גבירת מחרוזת התפילה", הורתה להם לדקלם כל יום את מחרוזת התפילות שלהם וביקשה שבמקום בו היא יושבת תוקם כנסייה לכבודה. באותו יום נכחו במקום כ-70 אלף בני אדם שהשמועה על בואה הגיעה אליהם. לפי עדויות רבות, התגלותה של הבתולה באותו יום הייתה מלווה באירועים בלתי מוסברים, כמו תנועה ו"ריקוד" של השמש בשמים לעיני הנוכחים באירוע. המופע האסטרונומי התבצע על פי לוסיה על ידי כוכב שביט, שעלול לחזור יום אחד ולייבש את האוקיינוסים והימים ויביא לכמישת חלק ניכר מהצמחייה בעולם.
הנבואות

הגבירה מסרה לילדים נבואת זעם בת שלושה חלקים, וזו נמסרה לוותיקן, שם היא שמורה. שני החלקים הראשונים ניבאו, לדעת המאמינים, את מלחמת העולם השנייה, את המשטר הטוטליטארי ברוסיה ואת חזרתה של רוסיה הקומוניסטית לנצרות.
את הנבואה השלישית היה האפיפיור אמור לקרוא רק בשנות ה-60 של המאה ה-20. ידוע שהאפיפיור יוחנן פאולוס השני אמנם קרא את הנבואה, אבל תוכנה לא פורסם ועובדה זו פתחה פתח לניחושים רבים באשר לתוכנה. תאוריית קשר טוענת שהוותיקן מסתיר את החלק האחרון, שמנבא את חורבן הכנסייה ושהאפיפיור יפתח לשטן את הדלת.
הנבואה הראשונה של הגבירה: "עיניכם רואות את הגיהנום, לשם הולכות נשמות החוטאים האומללים, כדי להצילם, מבקש האל לכונן על פני האדמה את פולחן הלב הטהור. אם יצייתו לדברים שאומר דרככם, יינצלו נשמות רבות, ובארץ ישרור שלום. המלחמה תבוא אל סיומה. אך אם ימשיכו לעשות את הרע בעיני האל, מלחמה נוראה עוד יותר תפרוץ בימי כהונתו של פיוס ה-11".
הנבואה דיברה על מגפה שתפרוץ מיד אחרי המלחמה הגדולה, ואכן ב-1919 הייתה מגפת שפעת כלל עולמית שבין קורבנותיה היו פרנסישקו וז'אסינטה. הנבואה דיברה על רעב, ואכן באותן שנים נפגעו כרמים רבים על ידי סוג של פטריה.
הנבואה השנייה: "... אם בקשותיי יישמעו, רוסיה תחזור בתשובה, ויהיה שלום. אם לא, היא תפזר את שגיאותיה ברחבי העולם, תגרום למלחמות ולרדיפות של הכנסייה".
את הנבואה השלישית לא היו מוכנים הילדים למסור. לוסיה אמרה שזוהי נבואה בעלת חשיבות רבה לעולם כולו, שתביא צער לחלק מהאנושות ואושר לחלק אחר. לוסיה רשמה את הנבואה ומסרה אותה במעטפה סגורה לבישוף של לייריה בפורטוגל, ואמרה שיש לפתוח את המעטפה באירוע המוקדם מבין מותה או שנת 1960. ב-1957 עברה המעטפה לוותיקן, (תקופתו של פיוס ה-12). השמועות אמרו שהאפיפיור יוחנן ה-13 פתח את המעטפה, קרא את הנבואה וזה גרם לו להתייפח.
גורל הילדים

שני הילדים הצעירים יותר, פרנסישקו וז'אסינטה, מתו ממחלת השפעת, לוסיה הצטרפה למנזר והפכה לאחות מריה דַש דוֹרֶש.
הכנסייה

המקום הפך לאתר עלייה לרגל. הוותיקן לא אישר שהתגלותה של הגבירה היא התגלמותה עלי אדמות של מרים, אם ישו, אבל ב-1932 אישר למאמינים לסגוד לגבירה מפאטימה ולהקים שם כנסייה. על פי האמונה הקפלה שנבנתה במקום המדויק של ההתגלות היא בעלת סגולות מרפא. במקום נבנתה "בזיליקת גבירתנו מפאטימה" בזיליקה ענקית, הכנסייה הנוצרית הרביעית בגודלה בעולם עם מגדל בגובה 65 מטר.
ב-1967, במלאת 50 שנה להתגלות, ביקר האפיפיור פאולוס השישי בפאטימה.
לקריאה נוספת

סטיב ברי, הסוד השלישי הוצאת מטר, 2007
גלריה

פסל הגבירה, המחזיקה מחרוזת בידה.
כנסיית גבירתנו של המחרוזת.
פנים הכנסייה.
האפיפיור פרנציסקוס ביקר בכנסייה במאי 2017.
עולים לרגל נוהגים לזחול על ברכיים כ-180 מטרים ב"דרך התשובה" לייד הכנסייה, כאות חרטה, תשובה ובקשת מחילה.
עמוד זיכרון לרגל 100 שנים להתגלות. צולם בשנת 2017.
כישוף (אלבום)

"כישוף" הוא אלבום האולפן הרביעי של הלהקה הישראלית ג'יין בורדו. האלבום יצא לאור ב-14 באפריל 2024 תחת חברת ההפצה D-Music.
רקע וקידום

להקת ג'יין בורדו פעילה משנת 2012 כלהקת פולק וקאנטרי ששרה בעברית. הלהקה פרצה לתודעה הכללית ולתחנות הרדיו הישראליות עם השקת השיר הראשון שלהם, "עינב" בשנת 2014. שלושת האלבומים הקודמים של הלהקה - "ג'יין בורדו", "מה שחשוב" ו"אוקיינוסים" זכו להצלחה גדולה. בנובמבר 2023, בעקבות מלחמת חרבות ברזל הוציאה הלהקה את השיר "לא לבד".
במהלך השנים 2023–2024 הוציאה הלהקה ארבעה שירים לקראת יציאת האלבום המלא - "אני לא יוצאת למסיבות", "מגדל המים", "פולארויד" ו"כישוף". הלהקה עבדה על האלבום במשך כשנה, כשהנושא הכללי הוא המעבר בין ריאליזם לפנטזיה, מציאות עכשווית ונוסטלגיה.
האלבום יצא במהלך מלחמת חרבות ברזל. חברי הלהקה הצהירו שהם מוציאים את האלבום ב”במציאות בלתי אפשרית, בתזמון רחוק ממושלם, [אנחנו] מוציאים היום את האלבום החדש בדיוק כמו שתכננו, כי זאת המדינה שבה אנחנו חיים וזו המדינה בה אנחנו עושים מוזיקה והיום זה אולי אפילו חשוב ונחוץ יותר מתמיד”. הלהקה הקדישה את האלבום ”לכל הנשמות היפות שאיבדנו, שנרצחו, נפצעו, נחטפו ונשבו אם בנפשם או בגופם [...] לכל מי שנפל בהגנתו על הארץ שלנו, לכל מי שרקד עד אור הבוקר והיה צריך לברוח מהחושך, לכל מי שנפרד ממשפחתו ומהבית שהכיר, לכל מי שמחכה לחזור לחיים שפויים”, ובפרט הקדישו את האלבום לחטופים הישראלים שנמצאים ברצועת עזה.
הלהקה מתכננת סיבוב הופעות בקיץ 2024 לקידום האלבום. בנובמבר 2024 הוציאו את הרצועה "פתאום זאת אני" כסינגל שיווקי לתחנות הרדיו הישראליות.
הרכב

האלבום מכיל בסך הכל 10 שירים, מתוכם שני שיתופי פעולה - אחד עם עדן דרסו והשני עם חוה אלברשטיין. את המילים לשירים כתבה והלחינה סולנית הלהקה דורון טלמון. חלק מהשירים הולחנו גם על ידי חבר הלהקה מתי גלעד וחלקם היו שיתופי פעולה עם אמנים נוספים כמו עדן דרסו ויובל מעיין. לאלבום הפקה מוזיקלית מגוונת של מפיקים שונים ביניהם מתן אגוזי, יובל מעיין, גיל לנדאו, עידו אוחיון, טהר שפי, רועי אביטל ועדי רותם.
האלבום מלווה בקליפים המאחדים את הסינגלים מבחינה ויזואלית, תוך שהם מאפשרים הצצה לעולמות שונים.
רשימת רצועות

| מס' | שם | מילים | לחן | הפקה | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | הזאב הרע  | דורון טלמון | דורון טלמון ומתן אגוזי | מתן אגוזי | 2:32 |
| 2. | לא יוצאת למסיבות - גרסת אלבום  | טלמון מתי גלעד ויובל מעיין | טלמון מתי גלעד ויובל מעיין | יובל מעיין, דורון טלמון ומתי גלעד | 3:11 |
| 3. | כישוף  | טלמון וגלעד | טלמון וגלעד | גיל לנדאו ועידו אוחיון | 3:23 |
| 4. | פתאום זאת אני  | טלמון | טלמון | טהר שפי | 2:38 |
| 5. | תסמוך עליי (בהשתתפות עדן דרסו)   | טלמון ועדן דרסו | טלמון ועדן דרסו | אגוזי | 3:02 |
| 6. | כולם רוצים (דורון תתבגרי!)  | טלמון | טלמון | רועי אביטל | 3:17 |
| 7. | מגדל המים  | טלמון | טלמון | עדי רותם, גלעד וטלמון | 3:47 |
| 8. | אפוקליפסה  | טלמון | טלמון | אגוזי | 3:17 |
| 9. | פולארויד  | טלמון | טלמון וגלעד | לנדאו ואוחיון | 3:04 |
| 10. | שיר כוכבים (בהשתתפות חוה אלברשטיין)   | טלמון | טלמון | טלמון וגלעד | 2:34 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 30:49 |
הערות שוליים

1 2 3 4  יובל אראל‏, ג'יין בורדו – כישוף, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 14 באפריל 2024
1 2 3  אלון פרוכטר, עם חוה אלברשטיין ועדן דרסו: ג'יין בורדו שחררו אלבום חדש, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 באפריל 2024
1 2    שיראל דילר, ‏אחרי השיר שנכתב בדמעות, ג'יין בורדו חוזרת עם אלבום העשור, בעיתון מקור ראשון, 13 במרץ 2024
↑  5.11.pdf, Google Docs
| ג'יין בורדו |
| --- | --- | --- |
דורון טלמון • מתי גלעד • יואב ארבל • רמי אוסרווסר • סתיו אחאי
אמיר זאבי • גיל לנדאו
| אלבומי אולפן | ג'יין בורדו • מה שחשוב • אוקיינוסים • שירים של אחרים • כישוף |  |
| אלבומי הופעה | שירים עם אחרים |  |
| סינגלים | "עינב" • "איך אפשר שלא" • "מה שחשוב" • "תנו לנמנם" • "רוקדים צמודים" • "טי-שרט" • "מחזיקה לי את הלב" • "לא יוצאת למסיבות" • "מגדל המים" • "לא לבד" • "פולארויד" • "כישוף" |  |
שוחטודה

שוחטודה הוא אלבום אולפן של מפיק ההיפ הופ הישראלי אורי שוחט. האלבום יצא לאור ב-26 באפריל 2022 על ידי חברת התקליטים שיגולה רקורדס. באלבום הופעות אורח של נורוז, הילאי, לוקץ', וייב איש, טדי נגוסה, רביד פלוטניק, טונה, זיו שחר, רועי כפרי, פלד, סימה נון, בוי אצ'י, מיכאל סוויסה, כהן, הפנר, מיכאל מושונוב, דור3, שרק וצוקוש, טהר שפי ועדן דרסו.
רקע והכרזה

שוחט הכריז על האלבום לראשונה בעמוד האינסטגרם שלו ב-5 במרץ 2022, יחד עם תמונה המהווה פרודיה לעטיפתו של אלבומו של דרייק, Certified Lover Boy ושם האלבום, המבוסס על תג המפיק של שוחט שבוצע על ידי הראפר פלד ומופיע במרבית השירים שהפיק.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "יפן" בהשתתפות פלד וסימה נון, יצא לאור ב-7 באפריל 2022, לצד וידאו קליפ נלווה בו הופעת אורח של מיכאל סוויסה, שגם משתתף באלבום. שבוע לאחר מכן, הכריז שוחט על תאריך צאת האלבום, יחד עם הזמנה מוקדמת של האלבום באפל מיוזיק. נוסף לכך, פרסם מספר ימים לפני צאת האלבום את רשימת הרצועות שלו, שכללה את השיר "להיעלם" בהשתתפות יסמין מועלם, שלבסוף לא נכלל באלבום עצמו.
בהפקת האלבום נעזר שוחט בזיו שחר, רועי כפרי, בוי אצ'י, צוקוש וטהר שפי, שמופיעים גם באלבום עצמו, וכן במפיקים איתמר גוב ארי וישי סוויסה. שוחט קיים הופעת השקה לאלבום בפסטיבל ה"שיגולה בלוק פארטי" של שיגולה רקורדס בהאנגר 11, בו היווה המופע המרכזי.
הצלחה מסחרית

עשרה שירים מתוך האלבום נכנסו למצעד היומי של ספוטיפיי בישראל ביום הראשון לצאתו, כשבראשם השיר "עין גדי" עם וייב איש, טדי נגוסה ורביד פלוטניק במקום ה-45, שהיה לכניסה הגבוהה ביותר במצעד ליום זה וצבר כ-8 אלף השמעות. במצעד האלבומים השבועי של ספוטיפיי, הגיע האלבום למקום השמיני בשבוע הראשון לצאתו. שבוע לאחר מכן, הגיע האלבום לשיאו במקום השביעי.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | חד משמעית (בהשתתפות נורוז)   | 2:34 |
| 2. | פאריז (בהשתתפות הילאי ולוקץ')   | 2:54 |
| 3. | עין גדי (בהשתתפות וייב איש, טדי נגוסה ורביד פלוטניק)   | 3:40 |
| 4. | פלואו שנות אור (בהשתתפות טונה)   | 3:23 |
| 5. | איפה שהלב (בהשתתפות זיו שחר)   | 2:36 |
| 6. | בוא נביא את זה (בהשתתפות רועי כפרי)   | 2:47 |
| 7. | יפן (בהשתתפות פלד וסימה נון)   | 2:58 |
| 8. | יש עליי (בהשתתפות בוי אצ'י)   | 1:15 |
| 9. | עיניים עצומות/אוקיי אוקיי (בהשתתפות מיכאל סוויסה)   | 2:46 |
| 10. | מלאך שומר (בהשתתפות כהן והפנר)   | 4:13 |
| 11. | מה שאת עושה (בהשתתפות מיכאל מושונוב)   | 3:05 |
| 12. | ADHD (בהשתתפות דור3)   | 2:59 |
| 13. | סופר פליי (בהשתתפות שרק וצוקוש)   | 3:19 |
| 14. | מאפס למאה לאלף (בהשתתפות טהר)   | 3:07 |
| 15. | בוקר טוב (בהשתתפות עדן דרסו ומיכאל סוויסה)   | 2:26 |
| משך כולל: | משך כולל: | 44:07 |