stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחאת הלהט"ב (2018)
רקע

בעקבות דיון בבג"ץ ארד-פנקס נגד הוועדה לאישור הסכמים לנשיאת עוברים, בנוגע לאי הכללתם של זוגות הומוסקסואלים ב"חוק הפונדקאות", השיבה המדינה בבג"ץ כי החוק ישונה. לשם כך הוקמו מספר ועדות מקצועיות, בהן ועדת מור-יוסף, שהעבירה את המלצותיה לשרת הבריאות יעל גרמן. לאחר הקמת הממשלה ה-34 בראשותו של בנימין נתניהו, דנה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בהצעה לתיקון החוק. לקראת הגשת הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית במליאת הכנסת, הצביעה הוועדה, בראשותו של אלי אלאלוף, על הכללת נשים יחידניות באפשרות לפונדקאות ונגד הכללתם של זוגות גברים או גברים יחידניים במסגרת פונדקאות להומוסקסואלים בישראל.
החוק הועלה לקריאה שנייה ושלישית ב-18 ביולי 2018, בצירוף הסתייגויות, בהן הסתייגות של חבר הכנסת אמיר אוחנה מסיעת הליכוד שנועדה לאפשר לגברים יחידניים להיכלל בחוק. בעקבות עמדת הסיעות החרדיות בקואליציה, בראשן יהדות התורה, החליטה הקואליציה שלא לתמוך בהסתייגות ולתמוך בנוסח החוק המקורי של החוק.
לפני ההצבעה, פרסם ראש הממשלה בנימין נתניהו בעמוד הפייסבוק שלו סרטון שבו הסביר שיתמוך בהצעת חוק עתידית שיגיש ח"כ אמיר אוחנה במושב החורף כך שיתאפשר לגברים יחידניים להשתמש בשירותי פונדקאות בישראל, אך חרף התמיכה שלו, נתניהו הצביע נגד ההסתייגות של אוחנה. הכנסת אישרה את החוק במתכונתו המקורית בתמיכה של 59 מול 52 מתנגדים.
בנוסף, בשנים שקדמו להצעת החוק, מצאו עצמן זוגות לסביות רבות נאבקות על רישום ילדיהן המשותפים, ובמקרה אחד לפחות שהתפרסם, גילה זוג נשים כי הן נמחקו מתעודת הלידה של ילדיהן המשותפים.
כבר לפני ההצבעה על החוק, ב-14 ביולי וב-17 ביולי, נערכו הפגנות בתל אביב-יפו ובירושלים כנגד החוק. ב-19 ביולי נערכה צעדת מחאה לאורך רחוב אבן גבירול עד לקריית הממשלה.
לאירועים אלה נילווה אירוע נוסף שהסעיר את הקהילה הגאה: תקיפה וניסיון לרצח של אישה טרנסג'נדרית בזנות, שאירע ב-17 ביולי.
תכנון השביתה

בעקבות תוצאות ההצבעה על החוק ועל ההסתייגות, הכריזה חן אריאלי יושבת ראש האגודה למען הלהט"ב בישראל כי היא קוראת לחברי ולחברות הקהילה לשבות ביום ראשון, 22 ביולי.
היסודות לשביתת הלהט"בים, ניטעו כשנה קודם, בשיתוף פעולה של אגודת הלהט"ב עם נציגי הארגונים הגאים בישראל. הרעיון לכך קרם עור וגידים לאחר אירועי קיץ 2017, שהוציאו לרחובות 15 אלף מפגינים מהקהילה הגאה, כמחאה נגד נייר העמדה שהציג משרד הפנים לבית המשפט, לפיו משפחות חד-מיניות הן חריגות ולכן לא יוכלו לשמש כמשפחות מאמצות. בעקבות לחץ ציבורי זה הודיע שר הרווחה כי בכוונתו לשנות את עמדת משרד הרווחה בעניין. לצורך תכנון השביתה הוכנסו לסוד העניין משרדי פרסום, יועצי תקשורת ועיתונאים, שפעלו להפעיל לחץ על חברות במשק, לצורך הכנת שביתה עתידית.
עם חקיקת חוק הפונדקאות במתכונתו החדשה, הכולל נשים יחידות אך לא גברים יחידים, באופן שנחווה כמפלה, התארגנו ארגוני קהילות הלהט"ב, בראשות אגודת הלהט"ב, והתקבלה ההחלטה על יישום התוכנית לשביתת מחאה במשק, באופן מיידי. המארגנים פנו למנכ"לים ולאנשי ציבור בכירים, שרובם הסכימו שהארגונים שהם מובילים יפרסמו הודעות תמיכה במחאה, בחלק מהמקרים רק לאחר שסירבו בתחילה והמארגנים אמרו להם שיפרסמו את סירובם באמצעי התקשורת וברשתות החברתיות. באתר דה מארקר פורסמה רשימה של חברות שלא הסכימו להביע תמיכה. תמיכת המעסיקים בשביתה הייתה חיונית, שכן לא הייתה זו 'שביתה מוגנת' כהגדרתה בחוק הסכמים קיבוציים, ולפיכך עובדים שנעדרו ממקום עבודתם בלא הסכמת מעסיקיהם היו חשופים לאפשרות של פגיעה ואף של פיטורין.
תכנון השביתה > תמיכת המגזר העסקי

חברות רבות במשק הישראלי הודיעו כי יאפשרו לעובדיהם לשבות כדי להשתתף במחאה, מבלי שהדבר יסכן את העסקתם או יפגע
בשכרם. יו"ר ההסתדרות אבי ניסנקורן הביע את תמיכת הארגון במאבק הלהט"בי לשוויון, וקרא לוועדי העובדים להגיע להסדרים עם המעסיקים שיאפשרו לעובדים שירצו בכך להיעדר מעבודתם. ועדי עובדים רבים נענו לקריאתו ואף פרסמו הודעות תמיכה מטעמם במאבק. בעקבות ההסתדרות הודיעו גם ארגוני עובדים נוספים על תמיכתם בשביתה.
במהלך הימים שקדמו לשביתה מעל 250 בתי עסק פרטים וציבוריים הודיעו על תמיכתם בלהט"ב כנגד האפליה, והתירו לעובדים להיעדר מעבודתם באותו יום לצורך שביתה והפגנות. חלק מהמעסיקים התירו לעובדיהם להיעדר על חשבון יום חופשה או יום בחירה (תשעה באב) חלק מהמעסיקים התירו לעובדיהם להיעדר בתשלום. בין החברות הראשונות להצטרף הייתה חברת מיקרוסופט ישראל, שאף הודיעה שתסייע במענק כספי לעובדיה המעוניינים להוליד ילד באמצעות פונדקאות מחוץ לישראל. בין המעסיקים שהודיעו על תמיכתם היו משרדי עורכי דין שונים, מסעדות, חברות תיירות, חברות אדריכלות ותקשורת, חברות נסיעות, ועוד, וכן גופים ממשלתיים וציבוריים גדולים.
בין הגופים הבולטים ברשימה: נמל התעופה בן-גוריון, נמלי חיפה ואשדוד, חברת אלעל וישראייר, חברת טבע, תנובה, חברות התקשורת, חברות הסלולר, חברות הכבלים והלווין, עיריות ורשויות מקומיות בארץ, בתי חולים שונים כדוגמת בית החולים איכילוב ואחרים נוספים, מד"א, רשתות מזון, בנקים וחברות אשראי, חברות אופנה ועוד. זו הייתה ההתגייסות הגדולה ביותר בישראל של המגזר העסקי, למטרה חברתית.
תכנון השביתה > הבחירה בתשעה באב

בציבור הכללי, כמו גם בקרב פעילי להט"ב, נשמעה ביקורת על בחירת תשעה באב כיום המחאה. עם זאת, קבוצת פעילי להט"ב דתיים בחרה לציין את יום המחאה באמצעות פתיחתו ברחבת הכותל וצעידה אל בית ראש הממשלה באומרם: "החורבן הגיע משנאת חינם, ואפליה היא שנאת חינם".
אירועי המחאה

מפגינים צועדים בנתיבי איילון
צעדת מחאה על תקיפת טרנסית מפלורנטין לתחנה המרכזית הישנה
במסגרת השביתה נערכה בתל אביב-יפו הפגנה ותהלוכה של כ-1,000 מפגינים שיצאה מקריית הממשלה דרך נתיבי אילון אל שדרות רוטשילד, שם הוקמה עמדת תקשורת. בכיכר צרפת ("פריז") בירושלים, בקרבת בית ראש הממשלה, נערכה הפגנה בה השתתפו כ-250 מפגינים ובמסגרתה חסמו כבישים, המשטרה עיכבה לחקירה שני פעילים, ומאוחר יותר הם שוחררו. הפגנות נוספות נערכו בכניסה לכרמיאל ובדרך העצמאות בחיפה.
בערי ישראל השונות נחסמו כבישים, ביניהם כבישים ראשיים. בתל אביב חסמו כאלף מפגינים את צומת עזריאלי וצעדו לכיוון נתיבי איילון כשהם צועקים: "שוויון לכולם. צדק חברתי. הממשלה מפלה ציבור שלם שרק רוצה לחיות בכבוד". הפגנות וחסימות כבישים נוספות התקיימו בערים נוספות: בבאר שבע, בחיפה, בכרמיאל, בעפולה.
בהפגנה של קהילת הלהט"ב בשדרות רגר בבאר שבע התרחשו עימותים בין המפגינים לנהגים. חלק מהנהגים צפרו לאות הזדהות עם המפגינים וחלקם קיללו.
בנוסף לאירועי המחאה נערכה בשכונת פלורנטין בתל אביב-יפו עצרת תמיכה בקהילת הטרנסג'נדריות, לאחר שב-17 ביולי נדקרה חברת הקהילה שעסקה בזנות בתל אביב על ידי גבר, ופונתה במצב קשה לבית החולים. מקרה זה היה שיאם של מקרי אלימות רבים נגד הקהילה הטרנסית בישראל.
אירועי המחאה > הפגנה בכיכר רבין

יום השביתה, ההפגנות והמחאות כנגד אפליית קהילת הלהט"ב בחוק הפונדקאות ובתחומים נוספים, הגיעו לשיאם בהפגנת המונים בכיכר רבין. לפי המשטרה, בעצרת השתתפו כ-80 אלף בני אדם. העצרת הונחתה על ידי לוסי אהריש ונדב בורנשטיין ובין הנואמים על הבמה היו יעל דיין, אורנה בנאי, אורלי ורוית וייסלברג-צור שהגישו בג"ץ בעניין הכרה ברישום גאה ודיון בעניינן התקיים למחרת ואחרים.
בנוסף הופיעו האמנים ריטה, דנה אינטרנשיונל, עילי בוטנר, קורין אלאל, רונה קינן ואחרים. רשתות הטלוויזיה המרכזיות בישראל הקדישו חלק ניכר משידוריהן למחאת הלהט"ב, ושידרו שידורים ישירים במהלך היום ממוקדים שונים בארץ ומההתכנסות בכיכר רבין.
דרישות המחאה

ב-25 ביולי הציגו ארגוני הלהט"ב השותפים למחאה מסמך דרישות מפורט במסיבת עיתונאים שנערכה במרכז הגאה. על המסמך חתמו 14 ארגוני להט"ב שונים, והוא הוצג על ידי חן אריאלי, יו"ר האגודה למען הלהט"ב. בין הדרישות שהועלו היו:
תיקון "חוק הפונדקאות".
מניעת פשיעה נגד קהילת הלהט"ב.
תיקון חוק הפרשנות כך שיכלול נטייה מינית וזהות מגדרית בכל חוק האוסר אפליה.
התאמת שירותי הרווחה.
חינוך לשוויון.
הקצאת משאבים.
לאחר מחאה בקרב פעילים ופעילות בקהילה, התווספה גם דרישה לקידום חקיקה לנישואים בין בני או בנות אותו המין.
המשך המחאה > מאהל המחאה בבית ראש הממשלה

לאחר שזהורית שורק, פעילת להט"ב דתייה ומועמדת ברשימה של מפלגת "יש עתיד" לכנסת ה-20, הכריזה על שביתת רעב עם תחילת המחאה, הוקם מחוץ לבית ראש הממשלה בירושלים מאהל מחאה ביוזמת עמותת הבית הפתוח. המאהל אויש מדי יום עד למצעד הגאווה והסובלנות בירושלים שנערך ב-2 באוגוסט.
המשך המחאה > צעדת השוויון

לאחר מסיבת העיתונאים בה הוצגו דרישות המחאה, הכריזו הארגונים על צעדת שוויון מתל אביב לירושלים, שסיומה באירועי מצעד הגאווה והסובלנות בירושלים. הצעדה הייתה אמורה להתחיל ב-31 ביולי בתל אביב ולעבור דרך חולון, רמלה ומודיעין, משם להמשיך בשיירת כלי רכב לירושלים כדי לפגוש במצעד. בעקבות הצפי למזג אוויר חם מהרגיל, הוחלט לבטל לבסוף את הצעדה ולנסוע בשיירה אל ירושלים ביום המצעד.
המשך המחאה > מכתב אנשי הרוח

בעקבות המחאה סביב חוק הפונדקאות וסביב חוק הלאום, חתמו למעלה מ-180 אנשי רוח ישראלים, על גילוי דעת שכתב והפיץ הסופר אילן שיינפלד. גילוי הדעת הופץ בעברית, באנגלית ובערבית, בישראל ומחוצה לה, הופנה לראש הממשלה ולחברי הכנסת ומבקר את הצעדים שנקטו הכנסת והממשלה בחקיקה אנטי-שוויונית כלפי מיעוטים וקבוצות מוחלשות בישראל.
דיון ציבורי במחאה > דעת קהל

מסקר שפרסם מכון המחקר "פאנלס פוליטיקס" ביום שבו התקיימה המחאה, עולה כי 57% מהציבור הישראלי תומך בתיקון לחוק הפונדקאות כך שיאפשר גם לגברים יחידנים לבצע את ההליך, בעוד ש־31% מהציבור מתנגד לתיקון.
מסקר אחר, שפורסם יומיים לאחר המחאה, עולה כי 56% מהציבור הישראלי תומך במחאת הלהט"ב, בעוד ש־33% מהציבור מתנגד לה. התמיכה הרחבה ביותר נרשמה בקרב מצביעי המפלגות יש עתיד (89% תמיכה), המחנה הציוני (87% תמיכה) ומרצ (82% תמיכה). מפלגות נוספות שבקרב מצביעיהן נרשמה תמיכה במחאה הן הבית היהודי (58% תמיכה) והליכוד (51% תמיכה). המפלגות שבקרב מצביעיהן נרשמה התנגדות למחאה הן יהדות התורה (90% התנגדות), ש"ס (78% התנגדות) והרשימה המשותפת (45% התנגדות לעומת 23% תמיכה).
ראו גם

זכויות להט"ב בישראל
פונדקאות להומוסקסואלים בישראל
פליקס ססומאגה

פליקס ססומאגה אוגרטה (בבסקית: Félix Sesúmaga Ugarte,‏ 12 באוקטובר 1898 - 24 באוגוסט 1925) היה כדורגלן ספרדי-בסקי ששיחק בעשור השני ובשנות ה-20 של המאה ה-20. ססומאגה זכה בגביע המלך 3 פעמים עם 3 קבוצות שונות: ארנס קלוב דה גצ'ו, ברצלונה ואתלטיק בילבאו. כמו כן הוא ייצג את ספרד במהלך באולימפיאדת אנטוורפן ב-1920, שם זכה עם הנבחרת הספרדית במדליית כסף.
קריירה > קריירת מועדונים

ססומאגה נולד ב-1898 בלחונה (לייואה היום) שבחבל הבסקים. ב-1914 החל לשחק בקבוצה הבסקית ארנס קלוב דה גצ'ו. ב-1917 הגיע עם קבוצתו לגמר גביע המלך. ססומאגה לא השתתף בגמר, הן במשחק הראשון שהסתיים בתיקו 0-0 והן במשחק החוזר שנגמר בניצחון 2-1 בהארכה לזכות יריבתה של ארנס קלוב, ריאל מדריד. ארנס קלוב הגיעה פעם נוספת לגמר גביע המלך ב-1919, אז פגשה את ברצלונה. בתום 90 הדקות הראשונות של המשחק התוצאה הייתה תיקו 2-2, עם צמד שערים של ססומאגה. בהארכה כבש ססומאגה שער נוסף. המשחק הסתיים בניצחון 5-2 לקבוצתו, ובזכות כך הם זכו בגביע. זו הפעם היחידה בהיסטוריית המועדון בה זכתה בגביע.
ברצלונה, קבוצה קטלאנית, התרשמה מיכולותיו של ססומאגה והיא החתימה אותו לאחר משחק הגמר. הוא הצטרף לברצלונה והחל לשחק עם שחקנים כגון אגוסטי סאנצ'ו, פאולינו אלקנטרה, ז'וזפ סמיטייר, אמילי סאז'י-ברבה, פרנססק ויניאלס וריקרדו זאמורה, תחת המאמן ג'ק גרינוול. ב-1920 הגיע ססומאגה פעם שנייה ברציפות לגמר גביע המלך, הפעם כשחקן ברצלונה. הוא פתח בגמר, שנערך ב-2 במאי באל מולינון שבחיחון, בו זכתה ברצלונה בתואר הודות לניצחון על אתלטיק בילבאו בתוצאה 2-0. עם ברצלונה זכה גם 3 פעמים באליפות קטלוניה.
ב-1921, בתום שנתיים בברצלונה, הצטרף ססומאגה לקבוצה קטנה באסטוריאס, ראסינג דה סמה, שנשיאה היה חבר טוב של ססומאגה והציע לו שכר גבוה יחסית. בראסינג דה סמה היה שחקן-מאמן, אך בשל נוהל של ההתאחדות, לא הורשה להשתתף בטורנירים רשמיים ולכן שיחק רק במשחקי ידידות. כעבור שנה, ב-1922, עזב ססומאגה את הקבוצה והצטרף לאתלטיק בילבאו שמחבל הבסקים. משחקו הראשון היה נגד קבוצתו הראשונה כשחקן, ארנס קלוב דה גצ'ו, והוא ניצח עם בילבאו בתוצאה 1-0. ב-1923 הגיע גם עם בילבאו לגמר גביע המלך, שנערך באותה שנה ב-13 במאי בלס קורטס שבברצלונה. ססומאגה פתח בגמר ועזר לקבוצתו לזכות בתואר עם ניצחון 1-0 על אורופה. ב-1924 נאלץ לפרוש ממשחק בשל מחלה שפקדה אותו.
קריירה > קריירת נבחרות

ססומאגה היה אחד מהשחקנים שהרכיבו את נבחרת ספרד בימיה הראשונים. משחקיה הראשונים של נבחרת ספרד היו באולימפיאדת אנטוורפן ב-1920. ססומאגה פתח בכל משחקיה של הנבחרת בטורניר. הראשון שבהם היה ב-28 באוגוסט, בניצחון 1-0 על דנמרק. הוא לא השתתף במשחק הבא, בו הפסידה ספרד לבלגיה 3-1 ועברה למסלול לזכייה במדליית הכסף. ססומאגה פתח ביתר 3 משחקיה של הנבחרת בטורניר. ברבע הגמר ניצחה ספרד 2-1 את שוודיה. בחצי הגמר הבקיע ססומאגה את שני שערי נבחרתו בניצחונה 2-0 על איטליה. בגמר הבקיע ססומאגה צמד פעם נוספת, עזר לנבחרתו לנצח את הולנד 3-1 וכך לזכות במדליית כסף.
בהמשך השנים שיחק ב-4 משחקי ידידות עם הנבחרת הספרדית. שניים ב-1921, אחד ב-1922 והאחרון היה בהפסד 1-0 לבלגיה ב-4 בפברואר 1923. בסך הכול כבש 4 שערים ב-8 הופעות במדי הנבחרת.
סוף חייו

כאמור, ב-1924 נאלץ לפרוש ממשחק כדורגל מכיוון שחלה. ססומאגה לא הצליח לגבור על המחלה, והוא נפטר ב-24 באוגוסט 1925, בגיל 26.
תארים > ארנס קלוב דה גצ'ו

גביע המלך (1): 1919
תארים > ברצלונה

גביע המלך (1): 1920
אליפות קטלוניה (3): 1918/1919, 1919/1920, 1920/1921
תארים > אתלטיק בילבאו

גביע המלך (1): 1923
אליפות חבל הבסקים (1): 1922/1923
תארים > נבחרת ספרד

מדליית כסף באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
הערות שוליים

↑  Spain - Cup 1919 באתר RSSSF
↑  Spain - Cup 1920 באתר RSSSF
↑  Spain - Cup 1923 באתר RSSSF
| ‏‏נבחרת ספרד‏ - אולימפיאדת אנטוורפן 1920 - מדליית כסף |
| --- | --- | --- |
|   אסדו |   אראטה |   ארטולה |   בלאוסטה |   קרסקו |   אגיסאבל |   אייסגירה |   גונסאלס |   חיל |   אוטרו |    פגאסה |   פטריסיו |  פיצ'יצ'י |   סבינו |  סמיטייר |  סאנצ'ו |  ססומאגה |  סילבריו |  ואיאנה |  חואקין ואסקס |  זאמורה | מאמן: ברו  |   אסדו |   אראטה |   ארטולה |   בלאוסטה |   קרסקו |   אגיסאבל |   אייסגירה |   גונסאלס |   חיל |   אוטרו |    פגאסה |   פטריסיו |  פיצ'יצ'י |   סבינו |  סמיטייר |  סאנצ'ו |  ססומאגה |  סילבריו |  ואיאנה |  חואקין ואסקס |  זאמורה | מאמן: ברו  | ספרד |
צום תשעה בטבת

צום תשעה בטבת הוא תענית ביום ט' בטבת המופיע במגילת תענית בתרא. יחד עם שאר הרשימה, יום ט' בטבת נזכר כיום שראוי להתענות בו גם בשולחן ערוך. אולם, בניגוד לשאר התעניות ברשימה, שניתן להן טעם על שם אירוע היסטורי שהתרחש בהן או על שם פטירת דמות חשובה בתולדות עם ישראל, על תענית זו נאמר "לא כתבו רבותינו מה היא הצרה שאירעה בו".
עובדה זו הביאה חכמים וחוקרים לאורך הדורות להעלות השערות שונות על מה נקבעה תענית זו.
רקע

ט' בטבת מוזכר כיום צום ברשימה של כ-20 ימי צרה המופיעה במגילת תענית בתרא, חיבור מהמאה החמישית או השישית לספירה המצוטט לראשונה בהלכות גדולות, והועתקה ממנו לארבעה טורים ולשולחן ערוך.
סיבות לצום

בניגוד לשאר הימים ברשימה, לא מובאת בה סיבה לצום זה, אלא מצוין: ”לא נודע איזו היא הצרה שאירע בו”. היו שהסבירו שזה נובע מכך שחז"ל לא ידעו את סיבת הצום, ואחרים כתבו שחז"ל ידעו את סיבת הצום אך הסתירו אותו.
הקביעה ש"לא כתבו רבותינו על מה הוא" נראית כמסתירה אחריה סוד, מה שסקרן רבים והביא להשערות רבות.
סיבות לצום > מות עזרא הסופר

ברשימת הצומות כפי שהיא מופיעה בספר הלכות גדולות, נאמר ש"בתשעה בו לא כתבו רבותינו על מה הוא, ובו ביום מת עזרא הכהן ונחמיה בן חכליה", ופטירתו של עזרא הסופר בתשעה בטבת נזכרת במקורות נוספים. אף על פי שמדברי הלכות גדולות משתמע שפטירת עזרא היא אירוע נפרד מקביעת הצום, יש שהציעו שפטירת עזרא היא הסוד שעליו נקבע הצום. היו שהסבירו את סיבת העלמת הסיבה בכך שעזרא היה דומה למשה רבנו עליו נאמר: "ולא ידע איש את קבורתו".
רבי אברהם זכות כתב שעזרא נפטר בי' בטבת וכך מופיע גם בסליחות בנוסח הספרדים. רבי יוסף דוד מציע ליישב את הסתירה בכך שנפטר בי' בטבת אך מכיוון שכבר יש צום בי' בטבת הקדימו את הצום על מותו לט' בטבת.
היו שטענו שלא נהוג כלל לקבוע צומות על מות אנשים ועל כן דחו פירוש זה.
סיבות לצום > מות ר' יהוסף הנגיד ופרעות בגרנדה

מותו של רבי יהוסף הנגיד ופרעות גרנדה בשנת ד'תתכ"ז - 30 בדצמבר 1066. בספר הקבלה של הרב אברהם אבן דאוד נכתב על כך: ”ועמד על כנו ר' יהוסף הלוי בנו (של רבי שמואל הנגיד) ...ויקנאו בו סרני פלשתים עד שנהרג ביום השבת בתשעה בטבת שנת ד'תתכ"ז הוא וקהל גרנאטה וכל הבאים מארצות הרחוקות לראות תורתו וגדולתו ואבלו היה הולך בכל מדינה ומדינה ובכל עיר ועיר. ומימי רבותי' ז"ל הקדמונים שכתבו מגילת תענית וגזרו תענית בט' בטבת ולא ידעו על מה הוא ומכאן ידענו שכוונו ברוח הקדש ליום זה”.
רבים תמהו על דברים אלו, שכן לא סביר שייקבע צום ברוח הקודש על מקרה שייתרחש בעתיד.
סיבות לצום > לקיחת אסתר לבית אחשוורוש או מותה

רמ"א בספרו מחיר יין העלה סיבה אפשרית לצום, אלו דבריו: ”ואמר שלקיחה זו (של אסתר למלך) היתה בחדש העשירי הוא חדש טבת בשנת שבע למלכותו, נקט זה החדש יותר מכל חדשי השנה להיות שבעל הלכות גדולות ז"ל כתב כל יומי דראוי להתענות כו', וכתב ט' בטבת ולא כתב על מה מתענין בו כי לא כתבו רבותינו טעמו, לכן קאמר שמחת אסתר היתה בחדש העשירי בחדש טבת.” דבריו לא ברורים, היו שכתבו שהוא מתכוון לומר שסיבת הצום היא מפני שאז נלקחה אסתר המלכה אל המלך אחשוורוש, הרב יאיר חיים בכרך הבין שסיבת הצום היא מיתת אסתר.
במדרש לקח טוב מובא שאסתר נלקחה בה' בטבת, אותו תאריך שבו הגיעה בשורת חורבן בית ראשון ליהודים שגלו עם יהויכין לבבל.
סיבות לצום > ערב עשרה בטבת

רבי יהונתן אייבשיץ מבאר שמחצות היום, כבר 'מתחיל עניין היום הבא', ועשרה בטבת נחשב לצום חמור, ולכן הנהיגו להתענות כבר בערב עשרה בטבת. כסימוכין לדבריו הוא מביא, שאף שחורבן הבית היה בי' באב, אך בתשעה באב החל החורבן, וכן מהוראת חז"ל להתוודות כבר בערב יום כיפור.
סיבות לצום > יום לידת ישו

יש שהניחו כי העדר סיבה מפורשת לצום מעיד על סיבה שנסתרת, שנשמרה בסוד. לאור זאת, יש שהציעו כי התענית נקבעה על יום לידת ישו, והדבר הוסתר מפחד הנוצרים. קביעת לידת ישו לתאריך ט' בטבת מבוססת על התאריך המקובל בנצרות – 25 בדצמבר שנת 1 לפני הספירה – שמקבילו בלוח העברי הקבוע הוא ט' בטבת ג'תשס"א, והיא מוכרת כבר מימי הביניים. פרופסור שאול ליברמן הביא ראיה שכבר במאה השישית הייתה מסורת יהודית שט' בטבת הוא תאריך לידתו.
סיבות לצום > מות שמעון כיפא

הרב ברוך תאומים-פרנקל כתב: "מצאתי בכתב יד שבט' טבת נפטר שמעון הקלפוס שהושיע את ישראל בצרה גדולה בזמן הפריצים נקבע יום מיתתו לתענית עולם בירושלים". כוונתו היא למותו של פטרוס, בהתאם לנאמר בספר תולדות ישו שרווח אצל היהודים בימי הביניים שפטרוס היה למעשה מרגל פרושי שתול בקרב הנוצרים הראשונים.
רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם כותב "ביום זה מת בו שמעון הפריץ". הלברשטאם הבין שמילת פריץ מדברת על הסיקריקים המתוארים ביוסיפון וכתב שהוא היה אחד מהם, ייתכן שכוונתו לשמעון בר גיורא המכונה שמעון הפריץ ביוסיפון.
סיבות לצום > מות בר כוכבא

הרב מרדכי הכהן העלה השערה שיום זה הוא יום מותו של שמעון בר כוכבא.
הערות שוליים

↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תק"פ, סעיף ב'
↑  רבי שמעון קיירא, הלכות גדולות, הלכות ט' באב, מהדורת עזריאל הילדסהיימר, חלק א', מקיצי נרדמים, ירושלים, תשל"ב, עמ' 397, באתר היברובוקס
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תק"פ, סעיף ב'
↑  Sid Z. Leiman, "The Scroll of Fasts: The Ninth of Tebeth", JQR 74 [2] (october 1983), pp. 174-195.
↑  רב יהודאי גאון, הלכות גדולות, עמ' לט, הלכות תשעה באב, באתר היברובוקס
↑  למשל, יוסף אבן אביתור, סליחת "אזכרה מצוק", וראו עוד אצל אליצור, למה צמנו, עמ' 197–199.
↑  למשל כל בו, עמ' כז, תשעה באב, באתר היברובוקס; מגן אברהם, אורח חיים, סימן תק"פ, סעיף קטן ו'
↑  רבי יהונתן אייבשיץ, יערות דבש, חלק ב, דרשה לט' בטבת.
↑  ספר יוחסין השלם שנת 3450
↑  בית דוד סימן שט"ז
↑  צום גדליה על מות גדליה בן אחיקם חריג בשל היותו סיום היישב היהודי בארץ ישראל.
↑  הרב אריה ליב גורדון, פירוש עיון תפלה בתוך סדור אוצר התפלות, חלק ב' עמ' 108, בפירוש הסליחה "אזכרה מצוק".
↑  הרב ישעיה שטיינברגר, במאמרו "שמונה תשעה ועשרה בטבת", בספר הזיכרון אישי מועד עמ' 109, הזכיר סיבה נוספת לקביעת הצום והיא מותו של "רבי יהושפט הלוי". בדבריו הסתמך על הערות אדולף נויבאואר למגילת תענית שבתוך סדר החכמים וקורות הימים חלק ב, (אוקספורד תרמ"ח) אך שם נכתב רבי יהושפ הלוי וכוונתו לרבי יהוסף הנגיד.
↑  זהו התאריך המצוי במרבית המקורות. בכמה מקורות נזכר תאריך אחר לפרעות, אך ראה אליהו אשתור, קורות היהודים בספרד המוסלמית, חלק ב, ירושלים תשכ"ו, פרק שני, הערה 281, שהתאריך האמין ביותר הוא ט' בטבת ד'תתכ"ז.
↑  סדר החכמים וקורות הימים, חלק א, עמ' 73, באתר היברובוקס
↑  ביניהם, הרב אהרן וירמש, מאורי אור, חלק ה' - עוד למועד, מיץ, תקפ"ב עמ' קי ועוד.
↑  רמ"א, מחיר יין, ירושלים תשט"ז, עמ' מד, פרק ב פסוק טז, באתר היברובוקס
↑  חיים סימונס שם
↑  מקור חיים, אורח חיים, סימן תק"פ.
↑  על מגילת אסתר, פרק ב' פסוק ט"ז.
↑  ספר יחזקאל, פרק ל"ג, פסוק כ"א.
↑  יערות דבש חלק א, דרוש ב, תוכחת מוסר שדרש הגאון בט' טבת תקל"ד בק"ק מיץ.
↑  הדיין יהודה ליב מקרוטושין, תוספות חדשים למגילת תענית פרק אחרון (דיהרנפורט, ה'תק"ע), בשם חכם אחד. כך כתב גם שי"ר באגרתו לשד"ל בי"ז באלול ה'תרי"א (אגרות שי"ר אגרת ל"ג עמ' 202).
↑  רבי אברהם בר חייא, ספר העיבור, מהדורת לונדון תרי"א עמוד 109, המחבר עצמו מפקפק באמינות מסורת זו.
↑  שאול ליברמן, שקיעין, הוצאת במברגר - וואהרמן, ירושלים תרצ"ט, עמ' 9-10
↑  רבי ברוך תאומים-פרנקל, הגהות מהגאון מוהר"ר ברוך פרענקיל ז"ל, מגיני ארץ, שולחן ערוך, או"ח, חלק שני, סימן' תק"פ, באתר היברובוקס
↑  דברי יציב, חושן משפט, סימן פ"א, סעיף ו', עמ' רג, באתר היברובוקס
↑  מרדכי הכהן, אישים ותקופות, ירושלים תשל"ז, עמ' 102, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
דמותו של עזרא או ירמיהו. ציור מהמאה ה-3
היו שראו בלקיחת אסתר לאחשוורוש או במותה סיבה לקביעת הצום
היו שראו בלידת ישו סיבה לקביעת הצום
היו שראו בצליבת פטרוס סיבה לקביעת הצום
שבתי סופר

שער הסידור משנת שפ"ח שנדפס בלובלין
רבי שבתי סופר מפרעמישלא, חי ופעל בסוף המאה ה-16. התפרסם בעיקר בשל סידור שערך והגיה. היה תלמידו של רבי מרדכי יפה בעל הלבושים. רבי שבתי היה עוור בשתי עיניו כפי שמעיד על עצמו בהקדמתו לסידורו.
הסידור שערך זכה להסכמות רבות מחשובי בני דורו, בהם ניתן למנות את השל"ה, המהרש"א, הרב נתן שפירא, הפרישה, הב"ח והרב אפרים זלמן שור. הסידור נערך על פי נוסח אשכנז, והוגה על פי סידורים ישנים ועל פי סידורו של המהרש"ל שהיה לפניו. לא אחת שינה רבי שבתי מהנוסח האשכנזי לטובת הנוסח הספרדי, כאשר האחרון היה נראה מדויק יותר על פי כללי הדקדוק. כן החזיק בעקרון שאין דרש יכול להוות גורם בקביעת נוסח תפילות וברכות, ולכן התנגד לשינויים המבוססים על דרשות. כל הסידורים שבאו לאחריו, הושפעו ונתמכו רבות מסידור זה. כמו כן, נוסח אשכנז של ימינו מבוסס על סידור ר' עזריאל ור' אליהו מווילנא ועל הערות ר' שבתי סופר.
יש שכתבו שרבי שבתי הוא מחברה של התפילה הידועה כתפילת השל"ה שהביאה השל"ה לאומרה בערב ראש חודש סיון, בשם אחד המדקדקים.
קורות חייו

נולד לרבי יצחק, למד תורה מפי רבי מרדכי יפה (הלבוש). בהקדמתו לסידורו מזכיר רבי שבתי רב נוסף "ר' משלם וייבש (=פייבש) ב"ר ישראל שמואל, ר"מ ואב"ד בקראקא" רבו של הב"ח, שהוא זה שהפציר בו רבות לסדר ולחבר את הסידור.
בסוף ימיו נראה שהתגורר בירושלים, וכפי הנראה בשנת שצ"ד ביום שישי י' בחשוון הגיע לירושלים. שנת פטירתו אינה ידועה אך בשנת ת"ח ידוע שכבר נפטר.
סידורו

הסידור בכתב ידו של רבי שבתי מכיל כ-600 עמודים, שמוגהים על פי כללי הדקדוק העברי, כולל מתגים לסימון מלעיל ומלרע, הסידור כולל את כל סדר התפילה והברכות ועוד, וכן 'הקדמה כללית' לבאר את כללי הדקדוק והניקוד שעל פיהם הגיה את הסידור, וכן 'הקדמה פרטית' על נסוח התפילה עצמו וכן על דיני התפילה ועוד.
בעת עריכת הסידור היה רבי שבתי סגי נהור בשתי עיניו, כפי שכותב בהקדמתו לסידור, עריכת הסידור אם כן נעשתה כפי הנראה באופן שקראו לפניו את הסידור, ורבי שבתי הגיה בעל פה את הנצרך, ואחר היה כותב כפי שציווה, וכך כתב בהקדמתו: ”צויתי לקרות לפני סדור תפלות מכל השנה ולהגיה אותו בכל דבר הצריך, על הטוב האפשרי כיד ה' הטובה עלי”.
רבי שבתי סיים לכתוב את שתי ההקדמות לספרו 'הקדמה כללית' והקדמה פרטיות' בערך בשנת שע"ד. ואז התחיל לערוך את הסידור עצמו עד שנת שע"ז. בשנת שע"ז לאחר שסיים את כתיבת ועריכת הסידור, התחיל לעסוק בהדפסתו. בתחילה הדפיס את הסידור ללא ההקדמות.
סידורו > המלצות והסכמות

הסידור מעוטר בהסכמות רבות מבני דורו, בניהם רבי יואל סירקיס (הב"ח), רבי אלכסנדר סנדר שור (ה'תבואות שור') רבי יהושע פלק כץ (הסמ"ע) רבי שמואל איידלס המהרש"א רבי נתן נטע שפירא בעל ה'מגלה עמוקות', ועוד.
קודם עריכת הסידור קיבל המלצות שהפצירו בו, כגון ההמלצה שקיבל מוועד ארבע ארצות:
”בראות חכמי הדור ש... הסידורים הנדפסים אשר באמת אין גם אחד מהם כתקונו בפרט בענין הנקודות והדגש והרפי, על כן בררו את האלוף מהר"ר שבתי י"ץ סופר מפרעמישלא ובקשו ממנו להגיה סידור תפלות מכל השנה”.
בין החותמים על המלצה זו היו רבי יואל סירקיס (הב"ח), רבי אלכסנדר סנדר שור (ה'תבואות שור') והמהרש"א.
בשנת שע"ח, לאחר שוועד ארבע ארצות ראו את סידורו שהודפס שנה קודם, כתבו בהסכמתם:
בראותינו שהסדור שהדפיס מהר"ר שבתי הנ"ל הוא מוגה מאד, בפרט בנקודות ובדגש וברפי, על כן גוזרים אנחנו שבכל קהל וקהל מחוייבים לקנות עכ"פ סידור אחד מאותם הסדורים הנ"ל, שיתפלל הש"ץ מתוכו וגם כל הקהל יגיהו מתוכו את סידוריהם
בכתב ידו נמצא שיר שכתב בעקבות הפסדים שבאו לו עקב השאלת ספרים שלא חזרו לידיו, וכן לאחר שנצרך לשלם על ערבות עבור חובות של אחרים, בעקבות כך נשבע שלא ישאיל עוד לעולם ספר מספריו ללא נטילת משכון, וכן שלא יהיה ערב בעד שום אדם בעולם:
שמעו מוסר, אל תפרעו... ... תשמעו 

בל תטול ספר אין משכון - אז שום ספר לא תגרעו 

תהיו נזהרים בערבות - אז חוב חינם לא תפרעו 

ישמור אלה הוא בטוח, נזקם אליו לא יגיעו
חיבוריו והגהותיו

סדור תפילה.
ספר ההגנה - יישוב השגת רבי אליהו בחור בספר הנימוקים שהשיג בו על ספר השרשים לרד"ק.
הגהות על השולחן ערוך.
הגהות על ספר מהלך שבילי הדעת לרבי משה קמחי.
תלמידיו ובניו

תלמידו רבי חיים בוכנר רבה הראשון של לקנבך, בחיבורו בית תפילה כתב ביאורים להגהותיו הדקדוקיות של רבו רבי שבתי.
בנו משה אריה לייב.
לקריאה נוספת

rabbi shabbethai sofer and his prayer book - מאת ד"ר סטפן רייף.
הרב יואל קטן - סדור מה"ר שבתי סופר מפרעמישלא, המעיין (כתב עת) ל"ה.
הערות שוליים

1 2  נפתלי וידר, "תיקונים בנוסח התפילה בהשפעת לשונות לועזיות", בתוך התגבשות נוסח התפילה במזרח ובמערב, כרך שני, ירושלים: מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשנ"ח, עמ' כט–ל (472–472)
↑  כפי שנכתב בסידור שנדפס בלובלין בשנה זו.
↑  כפי הנראה אין זה כתב ידו ממש, שהרי היה עוור בזמן כתיבת הסידור, אלא של סופר שעמד לצידו וכתב את דבריו, וראה להלן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007314170505171  LCCN: n91122135  VIAF: 58265339   WorldCat (עם VIAF): 58265339