stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
I Wrote a Song
הערות שוליים

↑  Neil Farren, 🇬🇧 United Kingdom: TaP Music to Continue Collaboration with BBC, Eurovoix, ‏2022-09-08 (באנגלית בריטית)
↑  Naman Ramachandran, Mae Muller to Represent U.K. at Eurovision Song Contest With ‘I Wrote A Song’, Variety, ‏2023-03-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Pierra Willix, Who is Mae Muller as she is named the UK's Eurovision 2023 entry?, Metro, ‏2023-03-09 (באנגלית)
↑  Miley Cyrus' 'Flowers' Number 1 for Two Whole Months, BigTop40 (באנגלית)
↑  "Turin, Italy, to host the 66th Eurovision Song Contest in May 2022 🇮🇹". Eurovision.tv. EBU. 8 באוקטובר 2021. אורכב מ-המקור ב-9 באוקטובר 2021. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rules–Eurovision Song Contest". Eurovision.tv. EBU. אורכב מ-המקור ב-8 באפריל 2020. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eurovision 2023: Running order in the Grand Final
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: c9abbe67-2324-4bc9-be0d-49cbc9be6bcc  MusicBrainz work: 610ce3a2-1111-407d-9fca-67f1a1e1738d
Rise Up (שיר של פריקי פורצ'ן)

Rise Up (בעברית: התקומם) הוא שירם של הצמד היווני פריקי פורצ'ן בהשתתפות הראפר היווני ריסקי קיד. השיר ייצג את יוון באירוויזיון 2014.
אירוויזיון

ב-11 במרץ 2014, פריקי פורצ'ן וריסקי קיד התחרו בתחרות הלאומית של יוון כדי שייצגו את יוון באירוויזיון 2014. אחרי שהתחרו בתחרות כשיר מספר 2, הם זכו בכ-36.83% מכלל ההצבעות וזכו לייצג את יוון באירוויזיון.
הם מוקמו בחצי הגמר השני ב-8 במאי 2014 כשיר מספר 13. הם סיימו את חצי הגמר השני במקום השביעי עם 74 נקודות. הם עלו לגמר ומוקמו כשיר מספר 10. הם הגיעו למקום ה-20 (מתוך 26 שירים) עם 35 נקודות בלבד.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 67 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 73 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 110 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 4 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 93 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 32 |  |
הערות שוליים

↑  Eurovision Song Contest (2014-03-14), Freaky Fortune feat. Risky Kidd - Rise up (Greece) 2014 Eurovision Song Contest, נבדק ב-2019-05-29
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 33aed584-a752-4afa-a9a4-b7351cad58f6
אוון סמית'

אוון סמית' (באנגלית: Owen Smith; נולד ב-2 במאי 1970) הוא פוליטיקאי בריטי חבר מפלגת הלייבור. הוא מייצג בפרלמנט של הממלכה המאוחדת את מחוז פונטפריד' בדרום ויילס. הוא התמודד בבחירות שנערכו ב-21 בספטמבר 2016 על מנהיגות מפלגת הלייבור נגד היו"ר המכהן, ג'רמי קורבין, והפסיד בהן.
אברהם חלימה

| --- | --- |

שופט בית המשפט העליון מר אברהם חלימה.
 לידה:  12 באוקטובר 1919 בגדאד, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  23 בינואר 2007 (בגיל 87)
 מדינה:  ישראל 
 תקופת כהונה:  ? – 23 בינואר 2007 
 תקופת הפעילות:  ? – 23 בינואר 2007 
 תפקידים בולטים:  שופט בית המשפט העליון 
 
אברהם חלימה (12 באוקטובר 1919 – 23 בינואר 2007) היה שופט בית המשפט העליון ויושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-13.
ביוגרפיה

אברהם חלימה נולד בבגדאד, עיראק, ב-1919. למד בפקולטה למשפטים בבגדאד וסיים את לימודיו ב-1941. עם סיום לימודיו עסק בעריכת דין עד לעלייתו לישראל במרץ 1951. במשך שלוש שנים התגורר במעברת תלפיות. בתחילה עבד בסלילת כבישים.
באוקטובר 1951 מונה למזכיר האולפנים במשרד החינוך והתרבות[דרוש מקור]. בינואר 1952 התקבל לעבודה במשרד המשפטים ושימש כעוזר לפקיד מסדר הקרקעות של אזורי הדרום וירושלים. במהלך עבודתו במשרד המשפטים ניגש לבחינות לעורכי דין זרים, עבר אותן בהצלחה, ובמרץ 1954 קיבל רישיון לעריכת דין בישראל. ב-1955 שימש כעוזר לפרקליט מחוז תל אביב. בנוסף לתפקידו זה ייצג חלימה את היועץ המשפטי לממשלה חיים כהן בוועדות מחוזיות לתכנון ולבנייה.
עם כיבוש רצועת עזה במלחמת סיני שימש כפרקליט מחוז עזה, ולאחר מכן כפקיד מסדר לענייני הסדר קרקעות באזור הצפון.
ב-1960 מונה לשופט בית משפט השלום בבאר שבע ובאשקלון. בנובמבר 1962 עבר לכהן בבית המשפט השלום בפתח תקווה. בנובמבר 1968 מונה לשופט בית המשפט המחוזי. בספטמבר 1982 מונה לשופט בפועל בבית המשפט העליון לתקופה של חצי שנה, עד למרץ 1983. ביולי 1983 מונה לסגן נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב. תשעה חודשים לאחר מכן, ב-14 באפריל 1984 מונה לכהונת שופט בית המשפט העליון במינוי של קבע. הוא שרת בתפקיד חמש שנים ובשנת 1989 פרש לגמלאות ומונה לכהן כדירקטור בחברת הכשרת היישוב בישראל.
ב-1992 כיהן כיושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-13.
אברהם חלימה הלך לעולמו ב-23 בינואר 2007, בגיל 87.
הערות שוליים

↑  עזרא ינוב, הפועל מאשקלון חזר - כשופט, מעריב, 10 בנובמבר 1960
↑  ממעברת תלפיות בבירה לכס המשפט בתל אביב, מעריב, 31 במרץ 1980
↑  הוסמכו 63 עורכי־דין חדשים, חרות, 23 במרץ 1954
↑  שופטי שלום חדשים, מעריב, 31 ביולי 1960
↑  הנעל ההפוכה גרמה לקטטה, מעריב, 21 באוקטובר 1962
↑  טקס פרידה לשופט חלימה, מעריב, 18 בנובמבר 1962
↑  אל־הווארי בין שמונה שופטים מחוזיים חדשים, מעריב, 20 בנובמבר 1968
↑  איה אורנשטיין, מפחון במעברה לפסגת המשפט, מעריב, 12 באפריל 1984
| שופטים לשעבר בבית המשפט העליון |
| --- | --- | --- |
| נשיאים | זמורה • אולשן • אגרנט • זוסמן • לנדוי • כַהן • שמגר • ברק • ביניש • גרוניס • נאור • חיות |  |
| שופטים | דונקלבלום • חשין • אסף • זילברג • ברנזון • גויטיין • ויתקון • כהן • מני • הלוי • קיסטר • עציוני • שרשבסקי • בן-פורת • אשר • אלון • בכור • בייסקי • לוין • כהן • כהן • לוין • בך • נתניהו • חלימה • גולדברג • מלץ • אור • מצא • חשין • זמיר • דורנר • טל • שטרסברג-כהן • קדמי • טירקל • אנגלרד • ריבלין • פרוקצ'יה • לוי • ארבל • זילברטל • רובינשטיין • ג'ובראן • דנציגר • שהם • מלצר • מזוז • הנדל • קרא • ברון • פוגלמן |  |
| שופטים במינוי זמני | בקר • זהר • לוין • צלטנר • כהן • בן-עתו • שילה • שינבוים • אבנור • וייס • בן דרור • וינוגרד • ולנשטיין • אריאל • אלוני • בן יאיר • גולדברג • אלון • אילן • זועבי • ברלינר • עדיאל • חשין • שוחט |  |
ראו גם: שופטים מכהנים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435694605171  VIAF: 59148874396349620886   WorldCat (עם VIAF): 59148874396349620886
אברהם חלפון

אברהם חלפון (באנגלית: Avram Halfon;‏ 1808–1884), היה בנקאי יהודי ספרדי בנסיכות ולאכיה ולאחר האיחוד עם נסיכות מולדובה, ברומניה.
קורות חיים

אברהם חלפון נולד באדריאנופול, שם היה אביו, סולומון חלפון, הבנקאי של המושל העות'מאני המקומי. ב-1829, עברו האב, סולומון חלפון עם בניו אברהם ויוסף נסים, אשתו של אברהם, לאה וילדיהם של אברהם ולאה, רחל ובכור, כל המשפחה עברה לנסיכות ולאכיה. לאברהם נולד בן נוסף, מיכאל, בעת ששהה בעיר בראשוב, בן זה עתיד היה להתחתן ב-1850 עם בתו של הבנקאי היהודי איטלקי ונציאני רפאל סולומון דה קמונדו.
אברהם חלפון ואחיו עזרו כספית למהפכנים הוולאכיים ב-1848. חלפון קיים מערכת יחסים טובה עם מי שעתיד היה להיות הדומניטור הראשון של הנסיכויות הרומניות, אלכסנדרו יואן קוזה וזה מינה אותו ב-1859 להיות גזברו. ב-1864, כשקוזה יצא לקונסטנטינופול, על מנת לקבל את הכרת ואישור השלטון העות'מאני, נלווה אליו גם חלפון.
ב-1866 חתם חלפון בשם קבוצה פיננסית זרה על הלוואה לממשלת רומניה, שהתפרסמה בשם "הלוואת אופנהיימר" ויחד עם "הלוואת שטרן" פתחו בפני ממשלת רומניה את הגישה להון הזר.
חלפון היה במשך שנים רבות קונסול כללי של האימפריה העות'מאנית בבוקרשט.
בנו, סולומון יוסף חלפון המשיך התחום הבנקאות.
לקריאה נוספת

Evreii din România - breviar biobibliografic, עמוד 191 - Editura Hasefer, București, 2008.
הערות שוליים

↑  Radio România Internaţional
Rise and Kill First

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רונן ברגמן
 שפת המקור:  אנגלית
 תורגם לשפות:  גרמנית (2018), רוסית (2020) וצרפתית (2021)
 סוגה:  ספר עיון
 הוצאה
 הוצאה:  רנדום האוס 
 הוצאה בשפת המקור:  ראנדום האוס
 תאריך הוצאה:  2018
 
Rise and Kill First: The Secret History of Israel's Targeted Assassinations (בעברית: השכם להורגו: ההיסטוריה החשאית של החיסולים הממוקדים של ישראל) הוא ספר משנת 2018 שכתב רונן ברגמן על החיסולים הממוקדים שביצעו גופי הביון הישראליים. הספר סוקר התנקשויות בבכירי ממשל בריטים בימי המנדט הבריטי, במחבלי חמאס, חזבאללה ואש"ף ובמדעני גרעין איראנים. לצורך כתיבת ספרו ראיין ברגמן פוליטיקאים ואנשי קהיליית המודיעין. הספר נכתב במקור באנגלית ותורגם לצרפתית, גרמנית ורוסית.
תוכן הספר

הספר מתאר את החיסולים הממוקדים שבוצעו על ידי שב"כ והמוסד, את האישים המעורבים ואת הטקטיקות אותן נקטו. שם הספר נכתב בהשראת האמרה בתלמוד: "הבא להורגך, השכם להורגו". הוא מפרט דמויות פוליטיות וביטחוניות, בהן סוכני מוסד, שב"כ ובכירי צה"ל, חלקם בזהות אמיתית וחלקם בדויה. בין המרואיינים לצורך כתיבת הספר: ראשי הממשלה אהוד ברק ואהוד אולמרט, ומאיר דגן, שכיהן כראש המוסד במשך שמונה שנים.
הספר מתחיל עם ייסודו של ארגון בר גיורא ב-1907 על ידי יצחק בן צבי. בהמשך הפך הארגון ל"השומר", לאחר מכן ל"ההגנה" ולבסוף לגרעין של צבא ההגנה לישראל. לדברי ברגמן, סוכנויות ביון ישראליות ביצעו התנקשויות נגד יריבים ערבים לאורך כל התקופות שלפני ואחרי הקמת המדינה.
לטענת ברגמן, ישראל התנקשה ביותר אנשים מכל אומה מערבית אחרת מאז מלחמת העולם השנייה, ובוצעו לפחות 2,700 פעולות חיסול בתקופה של שבעים שנה מאז הקמת מדינת ישראל. בין השיטות המתוארות בספר לביצוע חיסולים: משחת שיניים מורעלת שממיתה את היעד תוך חודש, מל"טים חמושים, טלפונים ניידים מתפוצצים, צמיגים רזרביים עם פצצות המופעלות בשלט רחוק, התנקשות במדעני אויב וגילוי מאהבים של אנשי דת מוסלמים.
ברגמן דן בהתנקשות בבכירים בריטים, בחמאס, בחזבאללה ובראשי אש"ף ובמדעני גרעין איראנים. בין החיסולים המתוארים: עלי חסן סלאמה, מנהיג ספטמבר השחור; אבו ג'יהאד, עוזרו של יאסר ערפאת ומייסד מפלגת הפת"ח; יחיא עיאש, המכונה "המהנדס", יצרן הפצצות הראשי של חמאס; ואחמד בושאקי, מלצר מרוקאי. הספר גם מרמז שישראל התנקשה בערפאת, אם כי המחבר קובע שהצנזורה הצבאית אוסרת עליו אפילו לציין אם הוא יודע זאת בוודאות או לא. ראשי הממשלה מנחם בגין, יצחק שמיר, אהוד ברק ואריאל שרון, שכונה על ידי ברגמן כ"פירומן", נקראים בספר "מתנקשים".
ברגמן מתאר את פרטי הפעולות שבוצעו באיראן, מצרים, סוריה וגרמניה. בספר נטען כי שר הביטחון אריאל שרון והרמטכ"ל רפאל איתן הורו למוסד להפיל מטוס ובו 30 ילדים פצועים, ניצולי טבח סברה ושתילה. המבצע בוטל בלחץ קציני צה"ל שראו בכך פקודה בלתי חוקית בעליל.
הספר גם מתייחס לחיסולים שביצע המוסד לבקשת ממשלות ומנהיגים זרים, בהם לכאורה מלך מרוקו חסן השני.
תגובות לספר

במדור הספרות של הניו־יורק טיימס נכתב: "עבודת מחקר יוצאת דופן, ספר מלא אנושיות על נושא טעון ונפיץ. תוך שהוא משלב עיתונאות תחקירית ועבודת היסטוריון, ברגמן לא מאבד לרגע גם את הצורך לבחון שאלות אתיות, שמתעוררות כשמדינה שהוקמה כמקלט של אנשים חסרי נתינות שהיו מטרה לרצח עם מחליטה שהיא צריכה להרוג כדי לשרוד... הספר הזה מלא רגעים שלא נותנים מנוח, שינויים מפתיעים בסיפור מלא תפניות גורליות ותוצאות בלתי מכוונות". העיתון אף בחר בו כאחד מהספרים המומלצים. 

במגזין ניוזוויק נכתב: "חובה לקרוא. ברגמן הוא המתעד החשוב ביותר של שירותי הריגול של ישראל".
הערות שוליים

1 2  הארץ, ספר חדש: שרון הורה ב-1982 להפיל מטוסי נוסעים כדי להרוג את ערפאת, באתר הארץ, 24 בינואר 2018
1 2  Jennifer Szalai, ‘Rise and Kill First’ Shines Light on Israel’s Hidden Assassinations, The New York Times, ‏3 בינואר 2018
1 2  חבצלת דמארי, המודיעין הישראלי הפך לרב מכר, באתר ynet, 12 בפברואר 2018
Humongous

Humongous (בעברית: ענקי) הוא שיר של הזמר-יוצר האנגלי דקלן מקנה. השיר יצא לאור ב-9 ביוני 2017 כסינגל השישי מתוך אלבום הבכורה שלו, What Do You Think About the Car?, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. את השיר כתב מקנה, והוא הופק על ידי ג'יימס פורד.
רקע

מקנה אמר על השיר, "אני אוהב פזמונים גדולים ועוצמתיים שאתה יכול לצרוח, ורציתי שהוא יהיה אחד מאלה. אני זוכר שכשכתבתי אותו, ישבתי בבית לבד עם הגיטרה של אחותי באופוריה מוחלטת, בעוד סיימתי לכתוב רק את הפזמון ותו לא, ופשוט צעקתי את המילים שהן ממש מעורפלות, אבל פשוט סיכמו את כל הבלבול והתסכול שהיו לי בשנתיים האחרונות".
הופעות חיות

ב-11 באפריל 2017, מקנה ביצע את השיר בתוכנית האירוח לייט-נייט "Conan" המשודרת ב-TBS.
קליפ

הקליפ לשיר עלה לערוץ היוטיוב של דקלן מקנה ב-9 ביוני 2017.
קרדיטים וצוות

הקרדיטים לקוחים מאתר טיידל.
ג'יימס פורד – מפיק, תופים
דקלן מקנה – הלחנה, כתיבה, ביצוע, קולות
מקס פריור – עוזר טכנאי
ג'ימי רוברטסון – טכנאי
בארי גרינט – טכנאי מאסטרינג
קרייג סילבי – טכנאי מיקסינג
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 44 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך | פורמט | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- |
| עולם | 9 ביוני 2017 | הורדה דיגיטלית | קולומביה רקורדס |
הערות שוליים

↑  "Humongous - Single by Declan McKenna on Apple Music". Apple Music. נבדק ב-8 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Declan McKenna's New Track Will Make You Feel 'Humongous'". out.com. 9 ביוני 2017. נבדק ב-8 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Declan McKenna's latest single is 'Humongous'". Dork. 9 ביוני 2017. נבדק ב-8 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Watch Declan McKenna and Declan McKenna's Big Sunglasses do 'Humongous' on Conan". Dork. 13 באפריל 2017. נבדק ב-8 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Declan McKenna "Humongous" 04/11/18 - CONAN on TBS". YouTube. 12 באפריל 2017. נבדק ב-8 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Declan McKenna - Humongous (Official Video)". YouTube. 9 ביוני 2017. נבדק ב-8 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Credits / Humongous (Single Version) / Declan McKenna – TIDAL". Tidal. נבדק ב-8 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Declan McKenna – Mexico Ingles Airplay". Billboard. Billboard. נבדק ב-8 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| דקלן מקנה |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | What Do You Think About the Car? • Zeros |  |
| סינגלים | "Brazil" • "The Kids Don't Wanna Come Home" • "Humongous" • "British Bombs" • "Beautiful Faces" • "The Key to Life on Earth" • "Be an Astronaut" |  |
| ערכים קשורים | קולומביה רקורדס • קליירו |  |
Rise Up (שיר של אנדרה דיי)

"Rise Up" (בעברית: "התקומם") הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית אנדרה דיי. השיר יצא לאור ב-2 ביולי 2015, כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה שלה, Cheers to the Fall, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B\היפ הופ | 31 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B | 13 |  |
|  ארצות הברית | מצעד למעלה 40 מבוגרים | 26 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 65 |  |
|  הממלכה המאוחדת | תרשים הורדת סינגלים | 19 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 13 |  |
|  צרפת | SNEP | 115 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה ×2 | 2,000,000 |
| בריטניה (BPI) | כסף | 200,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 2 ביולי 2015 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | וורנר מיוזיק גרופ |  |
הערות שוליים

↑  Andra Day Reveals Her Inspiring Hit 'Rise Up' Almost Didn't Make Her Album, people (באנגלית)
↑  American single certifications – Andra Day – Rise Up
↑  BPI, BPI Certified - bpi (באנגלית)
↑  Rise Up (באנגלית)
| אנדרה דיי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Cheers to the Fall |  |
| מיני-אלבומים | Merry Christmas from Andra Day |  |
| אלבומי פסקול | The United States vs. Billie Holiday (Music from the Motion Picture) |  |
| אלבומי וידאו | Apple Music Festival: London 2015 |  |
| סינגלים | "Mississippi Goddam" • "The Light That Never Fails" • "Forever Mine" • "Rise Up" • "Someday at Christmas" • "Gold" • "The Only Way Out" • "What the World Needs Now Is Love" • "In the Room: Crusin" • "Stand up for Something" • "Amen" • "I Wish I Knew How It Would Feel to Be Free" • "Make Your Troubles Go Away" • "All of Me" • "Tigress & Tweed" |  |
| השתתפות בסינגלים | "#WHEREISTHELOVE" • "Hard Love" • "Going Through Change" • "Pearl Cadillac" |  |
| התארחות בסינגלים | "New York" • "The Only Way Out" • "God Rest You Merry, Gentlemen" • "Burn" • "Hard Love" • "Empire State of Mind" • "Visiting Hour" • "Stand Up for Something" • "Story of Everything" |  |
| סיבובי הופעות | Cheers to the Fall Tour |  |
אדם דרסקי

| --- | --- |

 לידה:  10 ביוני 1977 (בן 47) גדיניה, רפובליקת פולין 
 שם במה:  Nergal, Holocausto, Howlin’ De Ville 
 מקום הקמה:  גדיניה 
 מוקד פעילות:  פולין 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גדנסק 
 סוגה:  בלאק מטאל 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  פולנית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
אדם דרסקי
אדם מיכאל דרסקי (בפולנית: Adam Michał Darski; נולד ב-10 ביוני 1977), הידוע גם בכינויו "נרגל" (Nergal aka Czolo, אל המלחמה), הוא מוזיקאי פולני. הוא החבר המייסד, כותב השירים, המלחין הראשי, המנהל והמנהיג של להקת הבלאקנד דת' מטאל בהמות, אותה ייסד כשהיה בן 14. דרסקי הוא הסולן והגיטריסט המוביל של הלהקה.
דרסקי נודע בחיבתו לדבר עם הקהל בזמן הופעות, וכן בזכות תרומתו ללהקות הרמה, נייל, דמנשן, ויידר, סוויט נויס, מסטיפל, מיס אייג', קורופטשן, הנגאובר, דה וולברינס והיפיסטוס.
נרגל למד 6 שנים היסטוריה ושנתיים לטינית באוניברסיטת גדנסק.
What's Another Year

What's Another Year הוא סינגל מאת הזמר האירי ג'וני לוגן. השיר יצא באפריל 1980 וזכה באירוויזיון באותה שנה. השיר הוא הניצחון הראשון של לוגן באירוויזיון (השני היה באירוויזיון 1987, דבר אשר הופך אותו לאמן היחיד אשר ניצח פעמיים באירוויזיון) והשני מתוך שבעה ניצחונות של אירלנד באירוויזיון.
השיר נכתב על ידי שי הילי וסגנונו הוא בלדה אשר משלב בתוכו גם נגינת סקסופון. השיר מושר מנקודת מבט של אדם אשר חווה אהבה נכזבת, ומחכה שאהובתו תשיב לו אהבה. בפועל השיר נכתב על ידי הילי על התמודדות אביו עם פטירת אמו.
השיר קיבל 143 נקודות בסיום התחרות, דבר אשר הקנה לו את המקום הראשון.
לאחר ההכרזה על השיר הזוכה, היה לוגן נרגש מידי, ולא הצליח להגיע לתווים הגבוהים בסופו של השיר. במקום לשיר, צעק לוגן "אני אוהב אותך אירלנד!", הכרזה שהוא חזר עליה בניצחונו השני באירוויזיון 7 שנים מאוחר יותר.
לשיר יצאו גרסאות גם בגרמנית וספרדית.
השיר היה ללהיט גדול ברחבי אירופה בכלל ובממלכה המאוחדת בפרט, כאשר הוא שהה שבועיים ברצף במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי במהלך חודש מאי 1980.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1980)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1980)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1980)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1980)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 5 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 1 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 2 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 3 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |  |
אביטל רונאל

| --- | --- |

 לידה:  15 באפריל 1952 (בת 72) פראג, צ'כוסלובקיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון, Rutgers Preparatory School 
 מנחה לדוקטורט:  Stanley Corngold 
 מוסדות:  European Graduate School  אוניברסיטת ניו יורק 
 תחומי עניין:  לימודי מגדר 
 עיסוק:  פסיכותרפיסטית, מבקרת ספרותית, עיתונאית, סופרת, מרצה באוניברסיטה, פילוסופית, מתרגמת, comparative literature academic 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
אביטל רונאל (Avital Ronell; נולדה ב-15 באפריל 1952) היא פילוסופית והוגת דעות יהודייה-אמריקאית. מכהנת כפרופסור לספרות גרמנית, אנגלית והשוואתית וכראש המחלקה לספרות גרמנית באוניברסיטת ניו יורק.
קורות חיים

נולדה בפראג להורים ישראלים שהיו בשליחות דיפלומטית בעיר.
סיימה לימודים ב-Rutgers Preparatory School שבניו ג'רזי בשנת 1970, וקיבלה תואר ראשון ב-Middlebury College שבורמונט. אחר כך למדה באוניברסיטה החופשית של ברלין. היא קיבלה דוקטורט בגרמנית מאוניברסיטת פרינסטון תחת הדרכתו של סטנלי קורנגולד בשנת 1979. אחר כך נסעה לפריז, שם למדה פילוסופיה בת זמננו. באותה העת התחברה עם הסופרת קתי אקר.
רונאל החלה ללמד באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה, וב-1995 עברה לאוניברסיטת ניו יורק, שם היא מרצה וחוקרת עד היום.
בעבודתה הושפעה רבות מרעיונות הדקונסטרוקציה של ז'אק דרידה.
הרשעה בהטרדה מינית

במאי 2018 אוניברסיטת ניו יורק מצאה את רונאל אשמה בהטרדה מינית של הסטודנט נמרוד רייטמן שאותו הנחתה בעבודת הדוקטורט. היא הושעתה לשנה, ונאסר עליה לקיים בעתיד פגישות עם סטודנטים ללא נוכחות אדם נוסף. לצדה של רונאל התייצבו אנשי אקדמיה בולטים, ובהם ג'ודית באטלר, סלבוי ז'יז'ק וג'ואן וולך סקוט.
מספריה

Fighting Theory, forthcoming
The Test Drive ‏(2005)
Stupidity ‏ (2001) - יצא בעברית בשם "טפשות" (2002), הוצאת רסלינג (מידע על הספר באתר ההוצאה)
The Telephone Book: Technology, Schizophrenia, Electric Speech ‏(1989)
Crack Wars: Literature, Addiction, Mania ‏(1992)
Dictations: On Haunted Writing ‏(1986/1993)
Finitude's Score: Essays for the End of the Millenium ‏(1994)
הערות שוליים

↑   הילו גלזר, שני ישראלים לשעבר מעורבים בתלונה על הטרדה מינית שמסעירה את עולם מדעי הרוח, באתר הארץ, 20 ביוני 2018
↑  Zoe Greenberg, What Happens to #MeToo When a Feminist Is the Accused?, New York Times, August 13, 2018
Gessen, Masha (25 באוגוסט 2018). "An N.Y.U. Sexual-Harassment Case Has Spurred a Necessary Conversation About #MeToo". The New Yorker. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Goldhill, Olivia (12 ביוני 2018). "Feminist scholars argue a Title IX case is unfair—when a woman is under investigation". Quartz. {{cite news}}:  (עזרה)
Gluckman, Nell (12 ביוני 2018). "How a Letter Defending Avital Ronell Sparked Confusion and Condemnation". Chronicle of Higher Education. נבדק ב-17 באוגוסט 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301917805171  BIBSYS: 90633858  BnF: cb120974034 (data)  CiNii: DA04459375  GND: 132674467  ICCU: TO0V080255  ISNI: 0000 0000 8177 4112  LCCN: n85027800  NKC: jo2013773050  NLK: KAC201600035  NTA: 107628112  RERO: 02-A003758654  SUDOC: 029323266  VIAF: 111093453   WorldCat (עם VIAF): 111093453
אביטל שרנסקי

| --- | --- |

 לידה:  1950 (בת 74 בערך) 
 מדינה:  ברית המועצות, ישראל 
 בן או בת זוג:  נתן שרנסקי 
 
אביטל שרנסקי (נולדה ב-1950 כנטליה שטיגליץ; באוקראינית: Наталія Стігліц)  היא אקטיביסטית ודמות ציבורית, סמל למאבקה של התנועה למען יהדות ברית המועצות שנלחמה, בין השאר, למען שחרורו של בעלה, נתן שרנסקי, ואסירי ציון נוספים מהכלא הסובייטי.
ביוגרפיה

נולדה בברית המועצות (כיום אוקראינה) לסבטלנה וסמיון ב-1950. אחיה הגדול הוא אלוף-משנה מיכאל שטיגליץ, אשר שימש כנספח צה"ל ברוסיה ופיקד על גדוד תותחנים 411 באגד ארטילרי 282 ועוצבת אדירים.
פעילותה למען שחרור בעלה ואסירי ציון

נטליה שטיגליץ ונתן שרנסקי נפגשו באוקטובר 1973. זמן קצר לאחר הפגישה נדחתה אשרת היציאה של נתן שרנסקי על ידי השלטונות הסובייטים והוא הפך למסורב עלייה. נטליה ביקשה ויזה לישראל, ובני הזוג החלו לתכנן את נישואיהם. הם נישאו ב-1974, יום וחצי לפני שפג תוקפה של אשרת היציאה של נטליה. למחרת חתונתם עלתה נטליה לארץ, בעוד נתן נשאר בברית המועצות. הוא נכלא ב-1977 באשמת בגידה.
בארץ שינתה נטליה את שמה לאביטל והחלה לפעול למען שחרורו של בעלה. בסתיו 1975, היא ערכה את נסיעתה הראשונה לארצות הברית ולקנדה בעזרת פעילים ושם נפגשה עם חברי קונגרס. ב-1978 נידון נתן ל-13 שנות עבודת כפייה. התגובה הזניקה את בני הזוג לאור הזרקורים והאירו את מצבם של יהודי ברית המועצות. במשך שנים נפגשה שרנסקי עם מנהיגים בארצות הברית ובעולם.  בשנת 1979 הוציאה אביטל ספר על מאבק בני הזוג: "הביתה: סיפורו של אנטולי שרנסקי".
במהלך משפטו של נתן שרנסקי, הואר בטיימס סקוור בניו יורק שלט "שחררו את שרנסקי".
נתן שרנסקי שוחרר ב-11 בפברואר 1986.
חיים אישיים

לאחר שחרור בעלה, אביטל התרחקה מהחיים הציבוריים. לבני הזוג שתי בנות והם מתגוררים בירושלים.
הערות שוליים

↑  "Avital Sharansky". נבדק ב-22 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Beckerman, Gal. When They Come for Us, We'll Be Gone. Boston, New York: Houghton Mifflin Harcourt, 2010.
1 2 3  Sharansky, Avital with Ilana Ben-Josef. Next Year in Jerusalem. Translated by Stefani Hoffman. New York: William Morrow and Company, 1979.
↑  Rubenstein, Joshua. Soviet Dissidents: Their Struggle for Human Rights. Boston: Beacon Press, 1980. 249.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267936005171  GND: 1089160828  ISNI: 0000 0001 0602 5442  LCCN: n79072047  NARA: 10581905  NTA: 071186395  RERO: 02-A011332426  SUDOC: 111158303  VIAF: 52964084   WorldCat (עם VIAF): 52964084 
אביטל שרנסקי עם הסנאטור בוב דול
Thank God I Found You

Thank God I Found You (בעברית: תודה לאל שמצאתי אותך) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי, מתוך אלבומה השישי Rainbow. השיר יצא כסינגל השני מתוך האלבום, בשיתוף עם הזמר ג'ו ולהקת 98 דייגרס.
השיר יצא לאור ב-25 בינואר 2000, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והופק על ידי קארי עצמה, ג'יימס האריס השלישי וטרי לואיס. מבחינה מוזיקלית השיר הוא בלדת R&B אשר מבחינה לירית מושפעת ממערכות יחסים קודמות של קארי. בשיר קארי מביעה אהבה ורגשות כלפי בן זוגה ומודה לאלוהים על כך שפגשה אותה.
בנוסף לכך, לשיר יצא רמיקס רשמי תחת השם "(Thank God I Found You (Make It Last Remix", ובו במקום להקת 98 דייגרס, משתתף הראפר האמריקאי נאז. הרמיקס לשיר נעשה בהשראת הרמיקס לשיר "Make It Last Forever" של הזמר קית' שוויאט, כאשר הרמיקס של קארי נעשה בגרסת R&B קצבית יותר ובו נכללו כמה מהבתים של הגרסה המקורית.