stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ק האריסון
קריירת מועדונים > מנצ'סטר סיטי > השאלה למידלסברו

עם הגעתו למנצ'סטר סיטי, הושאל האריסון למידלסברו מהצ'מפיונשיפ, תחת המאמן שזה עתה מונה במועדון, טוני פוליס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במידלסברו ב-17 בפברואר 2018, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-83 במשחק בו הפסידה קבוצתו 0–1 לקארדיף סיטי. בסך הכול שותף בארבעה משחקים במדי מידלסברו, אך התקשה להתחרות בשחקני ההרכב הקבועים ששיחקו בעמדתו, אדאמה טראורה וסטיוארט דאונינג.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר סיטי > השאלה ללידס יונייטד > עונת 2018/2019

לאחר שהיה חלק מהסגל של מנצ'סטר סיטי במהלך מסע המשחקים של הקבוצה בארצות הברית, הושאל האריסון ב-30 ביולי 2018 ללידס יונייטד מהצ'מפיונשיפ עד תום העונה. הוא ערך את הבכורה שלו בלידס במשחק פתיחת העונה ב-5 באוגוסט, כשאר נכנס כמחליף בניצחון הביתי 1–3 על סטוק סיטי. הופעת הבכורה בהרכב במסגרת הליגה הייתה ב-31 באוגוסט, כאשר פתח במקום פבלו ארננדס הפצוע, במשחק מול מידלסברו שהסתיים בתיקו 0-0. ב-15 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בלידס, שער שוויון מול מילוול בדקה ה-89, במשחק שהסתיים בתוצאה 1-1.
האריסון הבקיע את שערו השני לעונה ב-11 בינואר 2019 בניצחון 0–2 על דרבי קאונטי, מול חברו לשעבר בקבוצת ניו יורק סיטי, פרנק למפארד. במשחקו ה-100 בקריירה, כבש את שער הניצחון (שהיה הרביעי שלו לעונה) מול שפילד ונסדיי באלנד רואד, שהסתיים בתוצאה 0–1.
במהלך עונת 2018/2019 שיחק האריסון ב-42 משחקים בכל המסגרות, הבקיע ארבעה שערים והוסיף ארבעה בישולים. לידס סיימה את העונה הסדירה במקום השלישי בליגה לאחר הפסד קריטי לוויגאן את'לטיק ב-10 באפריל. משחקי חצי-גמר הפלייאוף נערכו מול דרבי קאונטי, שסיימה את העונה הסדירה במקום השישי. הוא פתח בשני משחקי שלב חצי הגמר ובישל את השער בניצחון 0–1 במשחק הראשון שהתקיים בפרייד פארק, אך במשחק השני הפסידה לידס באלנד רואד בתוצאה 2–4, ו-3–4 בסיכום שני המשחקים. דרבי קאונטי העפילה לגמר הפלייאוף, בו הפסידה לאסטון וילה.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר סיטי > השאלה ללידס יונייטד > עונת 2019/2020

ב-1 ביולי 2019 חתם האריסון על חוזה השאלה לעונה נוספת בלידס יונייטד, כאשר כחלק מהעסקה ניתנה למועדון האפשרות לרכשו בסיומה. בבכורה המחודשת שלו, הבקיע במשחק הראשון של העונה, בניצחון 1–3 על בריסטול סיטי.
צמד שערי הניצחון שהבקיע האריסון בנובמבר, נגד בלקברן רוברס ורדינג, כמו גם שער נוסף ובישול מול קווינס פארק ריינג'רס, הפכו אותו למועמד לתואר השחקן המצטיין של הצ'מפיונשיפ לאותו חודש, אותו הפסיד בסופו של דבר לג'ארוד בואן מהול סיטי. הוא כבש את שערו החמישי לעונה ב-29 בדצמבר במשחק מול ברמינגהאם סיטי, שהסתיים בניצחון 4–5. האריסון היה אחד משחקני המפתח שסייעו ללידס לסיים את עונת 2019/2020 במקום הראשון בליגה ולהעפיל לפרמייר ליג.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר סיטי > השאלה ללידס יונייטד > עונת 2020/2021

ב-10 באוגוסט 2020 פורסם שהאריסון יצטרף ללידס בחוזה השאלה בפעם שלישית ברציפות
, הפעם תוך כוונה למעבר קבוע למועדון בסיום העונה, בו שבה הקבוצה לפרמייר ליג. הוא הבקיע את השער הראשון לזכות לידס בפרמייר ליג מזה 16 שנה במשחק פתיחת העונה שהסתיים בהפסד לאלופה המכהנת, ליברפול, ושיחק את משחקו ה-100 במועדון בניצחון 0–1 על אברטון ב-28 בנובמבר בגודיסון פארק, ניצחונה הראשון של לידס באצטדיון מאז 1990, וב-16 בדצמבר הבקיע את שערו השני לעונה בניצחון 2–5 על ניוקאסל יונייטד, בבעיטה ממרחק 27 מטרים, לאחר שהתקדם עם הכדור מחלק המגרש של קבוצתו. האריסון הבקיע פעם נוספת ב-29 בדצמבר, במשחק בו ניצחה לידס 0–5 את ווסט ברומיץ' אלביון. ב-15 במאי 2021 כבש שער אחר ובישל שניים בניצחון לידס 0–4 על ברנלי.
קריירת מועדונים > מעבר קבוע ללידס יונייטד > עונת 2021/2022

ב-2 ביולי 2021 חתם האריסון על חוזה קבוע לשלוש שנים בלידס יונייטד, תמורת 11 מיליון ליש"ט שהועברו למנצ'סטר סיטי.
ב-24 באוגוסט 2021 הבקיע את שעריו הראשונים לעונה, כאשר כבש צמד בניצחון 0–3 על קרו אלכסנדרה, במסגרת הסיבוב השני של גביע הפוטבול ליג. ב-2 בינואר 2022 הבקיע את שער הליגה הראשון שלו לעונת 2021/2022 בפרמייר ליג, בניצחון קבוצתו 1–3 על ברנלי. ב--16 בינואר 2022 הבקיע שלושער בניצחון לידס 3–2 על וסטהאם יונייטד.
ב-22 במאי 2022 הבקיע את שער הניצחון במשחקה האחרון של לידס לעונת 2021/2022 מול ברנטפורד, שהסתיים בתוצאה 1–2. יחד עם הפסדה של ברנלי במשחק שנערך במקביל (אם כי בדיעבד הספיקה ללידס גם תוצאת תיקו), הבטיח הניצחון עונה נוספת ללידס בפרמייר ליג.
קריירת מועדונים > מעבר קבוע ללידס יונייטד > עונת 2022/2023

האריסון ערך את הופעת הבכורה שלו לעונת 2022/2023 ב-6 באוגוסט 2022, במשחק הראשון של העונה, בו ניצחה לידס את וולברהמפטון וונדררס בתוצאה 1–2. ב-21 באוגוסט כבש את שערו הראשון לעונה, בניצחון 0–3 על צ'לסי.
קריירת מועדונים > מעבר קבוע ללידס יונייטד > השאלות לאברטון

בתחילת עונת 2023/2024, לאחר נשירתה של לידס יונייטד לצ'מפיונשיפ בסיום העונה שעברה, הושאל ב-14 באוגוסט 2023 לאברטון מהפרמייר ליג. הסכם ההשאלה הוארך לעונת 2024/2025. ב-8 במרץ 2025 כבש שער בכורה לעונת 2024/2025 בתיקו 1-1 עם וולברהמפטון וונדררס.
קריירה בינלאומית

ב-1 באוקטובר 2017 זומן האריסון לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21, עקב פציעותיהם של רובן לופטוס-צ'יק ושיי אוג'ו, לקראת צמד המשחקים מול סקוטלנד ואנדורה. ב-6 באוקטובר ערך את הבכורה שלו בנבחרת מול סקוטלנד, כשהחליף את תמי אברהם בדקה ה-88, שהסתיים בניצחון 1–3. ב-10 באוקטובר פתח בהרכב במשחק מול אנדורה, שהסתיים בניצחון 0–1.
סגנון משחק

האריסון, שנחשב לשחקן התקפי בעל יכולות מגוונות ורגל שמאל דומיננטית, משחק בדרך כלל בכנף שמאל, אם כי הוא מסוגל לשחק היטב גם באגף הימני. בנוסף, הוא יכול לשחק גם בעמדת ההקשר ההתקפי עושה המשחק. הוא ידוע בזכות קצב המשחק שלו, יכולת הכדרור ופעלתנותו הרבה במגרש. חברו לקבוצה לשעבר ביו יורק סיטי, דוויד וייה, תיאר את האריסון: "שיחקתי במשך שנים רבות ולו יש משהו חשוב, שיש רק לשחקנים מעטים. כאשר הכדור ברגליו אתה מקבל את התחושה שמשהו מיוחד עומד לקרות".
מאמנו לשעבר בניו יורק סיטי, פטריק ויירה, אמר עליו: "הוא שחקן טוב, טוב מאוד טכנית, הוא מבין את המשחק ויכול לשחק מאחורי החלוץ המרכזי שלנו או לבצע תנועה ולחמוק מחוליית ההגנה של הקבוצה היריבה. מוח הכדורגל שלו פנטסטי".
סטטיסטיקות קריירה

מעודכן ל-8 במרץ 2025
| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע הליגה> הופעות | גביע הליגה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ניו יורק סיטי | 2016 | MLS | 21 | 4 | 0 | 0 | — | — | 2 | 0 | 23 | 4 |
| ניו יורק סיטי | 2017 | MLS | 34 | 10 | 1 | 0 | — | — | 2 | 0 | 37 | 10 |
| ניו יורק סיטי | סה"כ | סה"כ | 55 | 14 | 1 | 0 | 0 | 0 | 4 | 0 | 60 | 14 |
| מידלסברו (השאלה) | 2017/2018 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 | 0 |
| לידס יונייטד (השאלה) | 2018/2019 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 37 | 4 | 1 | 0 | 2 | 0 | 2 | 0 | 42 | 4 |
| לידס יונייטד (השאלה) | 2019/2020 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 46 | 6 | 1 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 49 | 6 |
| לידס יונייטד (השאלה) | 2020/2021 | פרמייר ליג | 36 | 8 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 37 | 8 |
| לידס יונייטד | 2021/2022 | פרמייר ליג | 35 | 8 | 1 | 0 | 2 | 2 | 0 | 0 | 38 | 10 |
| לידס יונייטד | 2022/2023 | פרמייר ליג | 36 | 5 | 3 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 40 | 6 |
| לידס יונייטד | סה"כ | סה"כ | 190 | 31 | 6 | 1 | 7 | 2 | 2 | 0 | 206 | 34 |
| אברטון (השאלה) | 2023/2024 | פרמייר ליג | 29 | 3 | 3 | 1 | 3 | 0 | 0 | 0 | 35 | 4 |
| אברטון (השאלה) | 2024/2025 | פרמייר ליג | 24 | 1 | 2 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 28 | 1 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 302 | 49 | 13 | 2 | 12 | 2 | 6 | 0 | 333 | 53 |
1 2  הופעות במסגרת גביע ה-MLS
↑  הופעות בשלב הפלייאוף של הצ'מפיונשיפ
תארים > קבוצתיים

פוטבול ליג צ'מפיונשיפ (1): 2019/2020
תארים > אישיים

פרס שחקן השנה של גאטורייד (1): 2015
שחקן החודש של ניו יורק סיטי (1): יוני 2016
בן משפחה מטפל

בן משפחה מטפל, או תומך, הוא המטפל העיקרי של בן משפחה מקרבה ראשונה, זקן או חולה. העבודה לא נעשית בהכרח באופן פורמלי (ונקרא "מטפל בלתי פורמלי"). בישראל, יש כיום כמיליון וחצי ישראלים התומכים או מטפלים באחד מבני המשפחה.
אותם תומכים מקדישים כ־21 שעות בשבוע לעבודת הטיפול והתמיכה, משך הטיפול באדם אחד נמשך כ־4.6 שנים בממוצע. כמו כן ישנם לא מעט מקרים של תמיכה וטיפול ביותר מבן משפחה אחד (טיפול בשני ההורים, בהורים ובבן או בת הזוג וכו').
מושגים והיסטוריה

העובדה שבשפה העברית יש צורך בשני מושגים "תמיכה" ו-"טיפול", על מנת לתאר את העבודה שעושה בן משפחה, מצריכה התייחסות יותר עמוקה למילים אלו. בשני המושגים נמצא את מרכיב הגשת הסיוע למישהו. המושג בשפה האנגלית - caregiver, נכנס לשימוש ככינוי לעבודת הסיוע לבני משפחה בשנת 1886.
השימוש במושג "טיפול", מקושר לתחום הבריאות ומשמעו טיפול במחלה או בגורם למחלה והשגת החלמה, כלומר ריפוי. הטיפול הקלאסי התרחב עם השנים על ידי פיתוח הטיפול המניעתי, שמטרתו מניעת המחלה, או הקטנת הסכנה הגלומה בה. בחלק מן המחלות הריפוי הממוקד של המחלה אינו מספיק ולכן התפתח הטיפול השיקומי, שמטרתו החזרת הגוף והאדם לתפקוד מיטבי.
האבחנה לגבי הקשר בין הגוף או המחלה הגופנית לבין הנפש הוליד את הטיפול הנפשי או ה-פסיכותרפיה (: מיוונית פסיכה - נפש, תרפיה - טיפול). המטרה של הטיפול הפסיכותרפי היא לשפר את המצב הרגשי, הנפשי, ההתנהגותי-קוגניטיבי או החברתי של האדם הפונה לטיפול.
ההתפתחות הרפואית, הכלכלית והחברתית, גרמו להארכת תוחלת החיים, מצב זה הביא בעקבותיו את הצורך להכיר ולהתמודד עם תופעות חדשות כגון: הזדקנות האוכלוסייה והתפתחות מחלות שאינן ניתנות לטיפול וריפוי - הידועות גם בשם "מחלות זחלתניות" (פרוגרסיביות). השילוב בין מחלות והזדקנות האוכלוסייה, יצר מצב שדרש התארגנות חדשה ובעקבות מצב זה התפתחו עוד שני ענפי טיפול - הטיפול הסיעודי והטיפול הפליאטיבי.
מושגים והיסטוריה > טיפול פליאטיבי

טיפול פליאטיבי הוא גישה שמשפרת את איכות החיים של המטופלים ושל בני משפחותיהם, בעקבות התמודדותם עם מחלה מסכנת חיים. כיום נכנסה הגישה גם לתחום גם העבודה עם זקנים. למעשה הטיפול הפליאטיבי, מטפל בהשפעות המחלה או ההזדקנות ולא בסיבות למחלה. בתחילה, עוד במאה ה-4 לספירה ואפילו קודם לכן, הטיפול ניתן למחלות חשוכות מרפא והתבצע מחוץ לבית במקום שנקרא הוספיס.
ססילי סאונדרס (אנ'), (Cecily Saunders) עובדת סוציאלית שהגיעה לעבוד בהוספיס, בלונדון, בסוף שנות ה-40, למדה רפואה והקימה את ההוספיס המודרני הראשון בשנת 1967. בהוספיס זה שולבו תפיסת העולם של חמלה והישגי הרפואה במטרה להקל על סבלם של חולים חשוכי מרפא ושל בני משפחתם. גישה זו אומצה גם עבור זקנים שמצבם הפיזי והמנטלי מידרדר ועקב כך הם ובני המשפחה סובלים מאד.
עם גידול האוכלוסייה הזקנה, והקושי לספק מענים הולמים על ידי שירותי הבריאות הקיימים, לצד ההבנה כי הוצאת הזקנים מביתם למוסדות מקשה על הסתגלותם ומתוך רצון להקל ולהיטיב עמם, פותחו שירותי טיפול בבית הזקן, המקלים גם עליו וגם על בני המשפחה.
מושגים והיסטוריה > טיפול פורמלי וטיפול לא פורמלי

טיפול פורמלי, מתייחס למתן סיוע על ידי אנשים מקצועיים, ללא זיקה אישית למטופלים, המסייעים במסגרת תחום התמחותם. לרוב הסיוע כרוך בקבלת תמורה כספית במסגרת סטטוטורית או חוזית מחייבת.
טיפול שאינו פורמלי - תמיכה, ניתן על ידי אנשים נטולי הכשרה מקצועית ספציפית לתחום הסיוע - כגון בני המשפחה, לרוב בני משפחה מקרבה ראשונה. בני המשפחה, ברוב המקרים, אינם מקבלים תמורה כספית, עבור הסיוע. לקטגוריה זו יצטרפו גם מסייעים נוספים כגון חברים קרובים, מתנדבים שונים ומטפלים סיעודיים, שאינם בעלי מקצוע, לרוב, המותאם לסוג הטיפול לו הם נשכרים.
מחקרים בחברות מערביות שונות מצביעים על כך שהטיפול והתמיכה הבלתי פורמליים, מהווים את עמוד השדרה של הטיפול הממושך באוכלוסייה הזקנה.
מושגים והיסטוריה > חלופות טיפול

בנוסף או במקביל לטיפול באמצעות בני משפחה, עומדות חלופות נוספות:
טיפול חוץ ביתי - בתי אבות ובית דיור מוגן, מוסדות טיפוליים וגריאטריים.
טיפול ביתי - באמצעות מטפלות סיעודיים. לאחרונה הוקמו חברות פרטיות, עסקיות, המסייעות בהיבטים חברתיים, תיקונים ואחזקת בית, מעקב רפואי וכו'. חלופות אלו נועדו להוריד חלק מנטל הטיפול של בני המשפחה המטפלים, בכך שסיוע בתחומים מסוימים, נעשה על ידי גורמים בתשלום.
טיפול בקהילה - במקביל לשתי צורות הטיפול הנ"ל, התפתחו שירותים במסגרת הקהילתית, המופעלים על ידי גורמים ממסדיים, בעיקר משרד העבודה והרווחה. שירותים אלה מאפשרים למשל תעסוקה והפגת בדידות דרך מרכזי יום לקשישים, מועדונים חברתיים לזקנים עצמאיים, קהילה תומכת, המסייעת גם בתחום אחזקת הבית, פיתוח שירותי מתנדבים לביקורי בית והפעלה בבתים ועוד.
למרות האפשרויות הנ"ל, מקומם של בני המשפחה המטפלים ממשיך להיות מרכזי. האשפוז במוסד, למשל, מחייב נוכחות והתערבות של בני המשפחה המטפלים, במטרה לשמור על קבלת הטיפול הנאות, הנחיית הצוות, דאגה לנוחיות המטופל ובריאותו ועוד. גם העסקת עובד/ת זרה מוסיפה לעבודת הטיפול גם סיוע למטפלים הסיעודיים הן ברמה האישית - סידורים, הכוונה, תשלום שכר ונלוות ועוד, והן ברמה הקשורה במטופל/ת - בקרה, קבלת החלטות והנחיית המטפל/ת.
ניתן לסכם ולומר כי תפקיד מרכזי של בן/בת המשפחה התומכים ומטפלים, הוא לדאוג לאיכות חייו של הנתמך. איכות חיים, כמרכיב במלאכת הטיפול, הוא מושג שהלך והתפתח, ככל שהארכת תוחלת החיים הלכה וגדלה, כתוצאה מהתפתחות הרפואה בין היתר. העובדה שיש מחלות שאין להן ריפוי והזקנה מביאה בחובה ירידה פיזית וקוגניטיבית, שאינם ברי שליטה לרוב, גרמו להכרה בצורך לתת מענה לתופעות כמו כאב, סבל, דיכאון ועוד, המתפתחים במצב זה.
בעקבות "אמנת מדריד", שנכתבה בשנת 2002, בכינוס הבינלאומי השני בנושא זקנה, נטבע המושג של "זקנה מיטבית".
הגדרה של זקנה חיובית מופיעה במסמך האסטרטגי של אירלנד :National Positive Ageing Strategy משנת 2013 ואשר עודכן לאחרונה ב־2020
רקע ונתונים

מתן טיפול על ידי בני משפחה לאנשים חולים או אנשים עם מוגבלויות וזקנים, אינם תופעה חדשה והם מוכרים בכל החברות לאורך ההיסטוריה. אחת ההשלכות של העלייה בתוחלת החיים, היא כאמור עלייה במוגבלויות ובמחלות כרוניות, כגון דמנציה, פרקינסון ועוד. ההזדקנות יחד עם המחלות הכרוניות יוצרות מצב בו רבים יזדקקו לתמיכה, עזרה ולסיעוד, ולא לתקופה קצרה. בישראל יש כ־1.5 מיליון בני משפחה המטפלים בבן משפחה חולה או זקן, ומתוכם כ־1 מיליון, מטפלים באדם זקן אחד לפחות כפי שפרסם הלמ"ס בשנת 2008. שני שלישים (66%) מן המטפלים הן נשים. הנתונים מלמדים כי מרבית הטיפול והתמיכה בזקנים ובחולים, מספקים בני המשפחה, אשר נדרשים למלא קשת רחבה של צרכים בתחומים שונים, וחלקם אף מחייבים ידע, מיומנויות וכישורים חדשים כגון: מתן זריקות, דיאליזה בבית, תרגילי פיזיותרפיה ועוד.
אחד מכל ארבעה ישראלים בוגרים הוא בן משפחה תומך ומטפל ומחציתם בגיל 50 ומעלה ורוב בני המשפחה המטפלים, הם נשים. לנתון זה מספר השלכות: 1) מרבית התומכים והמטפלים נמצאים עדיין במעגל העבודה; 3) מרבית המטפלים והתומכים נכנסים למעגל הסבאות והסיוע לילדים הבוגרים ולחלקם אף ילדים שעדיין מתגוררים בביתם; 4) חלק מהתומכים והמטפלים הם בני הגיל השלישי בעצמם.
גיל בני המשפחה המטפלים, הממוצע, הוא 58 (טווח גילים מ-26 ועד 92). 12% מהם הם בני 75 ומעלה, 47% בני 55–74 ו-47% צעירים יותר.
במדינת ישראל, כ־80% מהזקנים המתמודדים עם מוגבלות פיזית או מנטלית, גרים בקהילה. צפוי שנתון זה ילך ויגדל, שכן במדינות רבות בעולם וביניהן גם ישראל, מקודמת מדיניות של אל-מיסוד, שעיקרה העברת מרכז הכובד מטיפול במוסדות לטיפול בקהילה.
מה צופן העתיד? לפי תחזיות, צפוי אחוז בני ה-65 ומעלה באוכלוסייה, לעלות ל-13% בשנת 2030 ול - 15% בשנת 2045, דהיינו למעלה מ־2 מיליון איש ואישה. חלקם של בני 75+ צפוי להגיע ל-50% בשנת 2030 ול-51% בשנת 2045. מגמת העלייה אינה נעצרת כאן, אלא ניתן לראות עלייה במספר הזקנים המגיעים לגילאי 90 ויותר, כאשר זו מגמה כלל עולמית המראה קפיצה בגיל החל משנות ה-90 של המאה העשרים, עלייה שאינה מתונה כל וכלל. מגמה זו יוצרת מושג חדש קשישי על.
"...ההוצאה הלאומית על סיעוד בשנת 2015 נאמדה ב־14.5 מיליון ש"ח. כ־7.7 מיליארד ש"ח היוו הוצאה ציבורית והשאר הוצאה פרטית (לא כולל את ערך הזמן של בני משפחה מטפלים), הזדקנות האוכלוסייה, העלייה ברמת החיים והירידה בזמינות של בני משפחה, לשמש כמטפלים, צפויים לפעול להגדלת חלקה של ההוצאה על סיעוד..."
בני משפחה מטפלים

בני המשפחה המשמשים לרוב כמטפלים בלתי פורמליים של הזקנים, או החולים והמוגבלים הוכרו בשנים האחרונות כאוכלוסייה ייחודית שיש לתת עליה את הדעת. מערכת התמיכה הבלתי פורמלית, מתבססת לרוב על מספר מצומצם של בני משפחה, ברוב המקרים על אחד או שניים, המכונים "המטפל/ת העיקריים", או "התומך/תומכת העיקריים" (primary caregiver).
הטיפול והתמיכה יקרו בשתי דרכים: כתוצאה ממחלה או תאונה, זהו מצב פתאומי, המכניס את המשפחה לצורך בהתארגנות מחדש. המצב השני, הוא ירידה תפקודית וקוגניטיבית, כתוצאה מגיל (הזדקנות). מצב זה לא קורה ביום אחד, אלא הוא תהליך המאפשר הסתגלות המשפחה באופן הדרגתי לשינויים (תמיכה הדרגתית).
התמיכה ההדרגתית, גורמת לבן/בת המשפחה המסייעים לא להגדיר עצמם כ"מטפלים עיקריים", במשך זמן ממושך. אי ההגדרה שלהם כבעלי תפקיד גורמת לכך שהם אינם מודעים להשלכות שהולכות ומצטברות עם הזמן, של תפקיד זה. התפקיד מוכר בספרות המקצועית כ"קריירה בלתי צפויה" (Career Unexpected), כיון שאין זה משנה מתי זה קורה קיימת הרגשה של חוסר מוכנות, הפתעה ולרוב נכנסים לתפקיד במעין חוסר רצון.
לתמיכה בבן/בת משפחה יש ארבעה תחומי סיוע ותמיכה מרכזיים: מידע; קבלת החלטות; תמיכה רגשית; תמיכה פונקציונלית - קניות, ניקיון, ענייני בריאות למיניהם, התנהלות כספית ועוד.
יש שלוש קבוצות של תומכים:
תומכים בהורה או הורים
תומכים בבן או בת זוג
הורים תומכים בילד שעבר את גיל 18.
לצד תחומי התמיכה הכמעט זהים בין קבוצות התומכים מתקיימים גם הבדלים כגון: גיל התומכים, המשליך על היכולת והמוכנות, התבוננות חברתית ומידת המחויבות. ההורים התומכים בילד שעבר את גיל 18, רואים את זה כחלק מתפקידי ההורות שלהם. השנים הארוכות של הטיפול יוצרים קושי מאוד גדול ותמיכה מאוד צמודה עד כדי צמצום חלקים אחרים של חייהם. תמיכה זו קרויה גם "פעילות יתר" או "תומך/תומכת מוצפים" קושי נצפה כאשר ההורים אינם יכולים להמשיך ולטפל או יורדים בכמות הטיפול בין היתר מפאת גיל או מחלות שלהם ולתוך המשבצת נדרשים להיכנס בני משפחה אחרים, בעיקר אחים ואחיות של החולה, לקחת את מושכות הטיפול. האחים נדרשים כעת לטפל הן באח/אחות המוגבלים והן בהורים הזקנים - "תמיכה מורכבת".
מצבים של תמיכת יתר נצפים גם בשתי הקבוצות האחרות, אבל נוכל לראות גם דגם התנהלות נוסף "תמיכה נמנעת". התומכים בבני זוגם או ילדים התומכים בהוריהם, חשים קשיים רגשיים לא פשוטים: בן/בת הזוג שחלו, משנים את מבנה התפקידים שנוצרו במהלך חיי הנישואים; הורים הזקוקים לטיפול יוצרים היפוך תפקידים לגבי ילדיהם. הקשיים הרגשיים ייצרו בשני המקרים תמיכה שהיא יותר פרקטית, מרחוק, באמצעות קניית שירותים למשל.
הטיפול הממושך והעומס שבא בעקבותיו, יוצרים מצבים של צורך בהימנעות מחד ובתמיכה עודפת כחלק מנקיפות מצפון למשל, תמיכה זו נעה בין שני הקצוות, שהוזכרו קודם לכן.
אבל יש גם דפוס פעולה נוסף - "תמיכה מאוזנת", המושגת במשפחות שרכשו ידע ומיומנויות, התואמות למצב, סיגלו תקשורת וחלוקת תחומי אחריות בין מספר בני משפחה.
בני משפחה מטפלים > קשיים וקונפליקטים

המצב החדש - מחלה, הזדקנות, מוגבלות, בצירוף למרכיב הזמן - זמן ממושך ותחושת חוסר הוודאות, או "ההפתעה" מהידרדרות ושינויים לרעה, מכניסים את התומכים לשורה של קונפליקטים.
המשפחה היא מעין מראה של החברה בכלל ומתקיימים בה יחסי כוח ויחסי תלות, המשתנים בהתאם לשלבים בחיים. ההזדקנות של ההורים, למשל, משנה יחסים אלו ועלולה להעלות קונפליקטים ישנים על פני השטח, כאלה שהיו חבויים במשך השנים. המצב ייצור גם קונפליקטים חדשים, כיון שנוצר מצב חדש ואתגרים לא מוכרים.
הקונפליקטים נעים בין אלו האישיים - האם אני עושה מספיק עבור...; האם 'מותר' לי..., לבין הקונפליקטים הבינאישיים הנמצאים בין מספר זירות: משפחה - עבודה; משפחת מוצא - משפחה חדשה; בתוך משפחת המוצא בין אחים או בין אם/אב לבין הילדים וכו'. חלק מהקונפליקטים ייווצרו על רקע אופי התמיכה, כאשר תמיכתן של הנשים היא במישור הרגשי והפיזי ואילו זו של הגברים היא יותר טכנית.
הקשיים עמם מתמודדות התומכים, אינם קשורים רק למצב המשפחתי החדש של מחלה או הזדקנות, אלא, הם גם תוצר של שינויים חברתיים ודמוגרפיים שקורים כל הזמן. התפתחות הרפואה והטכנולוגיה האריכו את תוחלת החיים, אך מספר בני המשפחה הפנויים לטפל ביקיריהם מצטמצם והולך, בעיקר, מכיוון שיותר נשים מצטרפות למעגל העבודה מחוץ למשק ביתן, שינויים במבנה התא המשפחתי המסורתי, הכוללים עלייה בשיעורי הגירושין, משפחות של הורים יחידניים ועוד.
ההתמודדות היום יומית עם החולי והיבטי הזקנה, משפיעים על התומך במספר תחומים:
קשיים פיזיים - תחושת עייפות, חולי, הרגשה לא נוחה ועד התפתחות מחלות ממשיות.
קשיים מנטליים - חוסר ריכוז, מחשבות ואי שקט המשפיעים על השינה, תחושת אחריות עצומה.
קשיים נפשיים - תחושת עומס ולחץ, פחדים וחרדות, תסכול ואין אונים, כעס ועוד.
קשיים כלכליים - איבוד שעות עבודה, או אובדן מקום העבודה, ירידה בהכנסות לעומת עלייה בהוצאות, הוצאות נוספות - כגון תמיכה כלכלית בהורה או בילד.
התמיכה והטיפול מחייבים את התומכים לשינוי רחב ומעמיק באורחות חייהם אותם סיגלו לעצמם במשך השנים ובין היתר הם מאבדים דברים כגון: עצמאות אישית, בשל הצורך להתאים עצמם ללוחות זמנים חדשים הקשורים לטיפול ולצרכים של הנתמכים; אובדן בן המשפחה המטופל אף על פי שהוא עדיין בחיים, כיון שהמחלה/ הזקנה, שינתה אותו עד לבלי הכר; אובדן השלווה או שמחת החיים; אובדן השגרה היוצרת תחושה של אובדן הביטחון ועוד.
הקשיים שחווה התומך או התומכת, מקרינים על מעגלים נוספים בחייו (משפחה, עבודה, חברים, קהילה).
בני משפחה מטפלים מדיניות בישראל ומחוצה לה

כיום רואים את בני המשפחה המטפלים כאוכלוסייה בפני עצמה שיש להתייחס אליה באופן ייחודי ויתרה מכך, קיימת ההבנה כי חשיבותם ונחיצותם אינה מוטלת בספק. בשנת 1997 הכריז ביל קלינטון, נשיא ארצות הברית לשעבר, על נובמבר, כעל חודש המודעות הלאומי לבני משפחה מטפלים ובכך שם אותם על מפת התודעה הציבורית.
בני משפחה מטפלים מדיניות בישראל ומחוצה לה > מהנעשה בעולם

מדינת ישראל, החברה בארגון ה-OECD, נבחנת בהשוואה למדינות אירופה ולמרות השונות בין האוכלוסיות, השוואה זו, מהווה מקור התייחסות חשוב. תופעת ההזדקנות של האוכלוסייה, היא תופעה כלל עולמית, אשר תמשיך ותעלה. ההבחנה בין המדינות היא כתוצאה מקצב העלייה והיכולת להתמודד עם התופעה.
היערכות המדינות להזדקנות האוכלוסייה נדונה על ידי מוסדות האו"ם כבר בשנת 1982, בכינוס הראשון בנושא זקנה שנערך בווינה ובסיכומו נכתבה "תוכנית הפעולה של וינה". בשנת 2002 נכתבה ונחתמה "אמנת מדריד" (The Madrid International Plan of Action on Ageing), שהיא למעשה תוכנית פעולה בינלאומית בתחום הזקנה.
התוכנית שמה דגש על שלושה תחומים, שיש לתת עליהם את הדעת: היבט חברתי - השתתפות חברתית, כלומר העדר בדידות, תעסוקה, השכלה ועוני; בריאות ואיכות חיים.
(well-being); סביבות תומכות - דיור, טיפול ותמיכה במטפלים, מניעת התעללות והזנחה. האחריות לביצוע חלה על ממשלות אבל אין כאן חובה, פרט לעובדה שנערך מעקב ודיווח על דרכי יישום במדינות שונות.
קיימות מדינות כמו שוודיה, שווייץ, דנמרק והולנד בהן הטיפול באוכלוסייה הזקנה ניתן לרוב במוסדות שבאחריות המדינה במדינות אחרות נקבעה מדיניות לגבי תמיכה במטפלים העיקריים כגון: הקלות לבני משפחה מטפלים בתחום העבודה - מתן חופשה בתשלום עבור טיפול בבן/בת משפחה (בלגיה); שעות עבודה גמישות (אוסטרליה וארצות הברית) ועוד.
במרבית מדינות האיחוד האירופי וכן במדינות נוספות קיימת מידה שונה של מדיניות לגבי סוגיות הקשורות בטיפול ארוך הטווח של אוכלוסיית הזקנים והחולים. הסוגיות המחייבות התייחסות הן: הכרעה בסוגיית הטיפול הביתי/ קהילתי או המוסדי; התמקצעות העובדות בתחום הטיפול הכולל הכשרת מטפלות ומטפלים אשר יעבדו בתחום הזה; מידת ההכרה בטיפול הלא פורמלי מצד בני משפחה ומציאת פתרונות להקל על עבודתם.
בחלק מן המדינות נקבעו סטנדרטים לטיפול, חובת איסוף נתונים בפרמטרים קבועים ופרסום הממצאים.
אנגליה היא אחת המדינות היחידות שהפיקה מסמך מדיניות לאומי בתחום, והיא בעלת חקיקה ייחודית וספציפית. The care act 2014 (אנ') החליף את החקיקה המקורית משנת 1995, ומהווה חקיקה ראשונה מסוגה אשר מכוונת ספציפית לתחום המטפלים הבלתי פורמליים. החוק קובע, בין היתר, כי על כל רשות מקומית לערוך תוכנית מותאמת אישית לכל אדם הנזקק לטיפול, ועליה לקחת בחשבון הן את צרכיו של האדם הזקן, והן את צרכיו של מטפלו.
תוכניות לאומיות קיימות גם באירלנד (2013), בצ'כיה (2013–2017), בסינגפור ועוד.
ארצות הברית מתמודדת עם התופעה באמצעות חוקים והסדרים שונים המעניקים זכויות והטבות כספיות למטפלים בלתי פורמליים. התוכנית המשמעותית ביותר היא תוכנית פדרלית אשר הועברה בקונגרס בשנת 2000, ומטרתה לשרטט למדינות ארצות הברית את התחומים והאופן שבו יש לסייע למטופלים. התוכנית קבעה חמש קטגוריות לסיוע – מידע למטפל אודות שירותים רלוונטיים לטיפול בבן המשפחה, עזרה למטפלים בהתנהלות ובנגישות למגוון שירותי סיוע ציבוריים, ייעוץ אישי וקבוצות תמיכה, נופשונים ומסגרות חופשה קצרות וכן מתן ציוד חירום והתרעה.
טיפול בבני משפחה ביהדות

כבר בספר דברים ישנה התייחסות רלוונטית לנושא. הדיבר החמישי, "כבד את אביך ואת אמך", נחשב לקשה מכל המצוות, במיוחד כשההורים מזדקנים ונעשים תלותיים. קיומה של מצווה זו על כל השלכותיה מתחיל רק מעת שההורים מגיעים לשנותיהם המאוחרות ונזקקים לעזרה. התלמוד מסביר כי מצווה זו כוללת: מתן אוכל ומשקה, בגד ומצעים, סיוע בניידות, ובאופן כללי – סיפוק צורכיהם הממשיים והבסיסים של ההורים (מסכת קידושין ל, עמוד ב'). גם בספר ויקרא י"ט, ג' יש מצווה הנוגעת ליחס להורים: "איש אמו ואביו תיראו". כלומר, אין לעשות דבר שעלול לפגוע בתחושת הכבוד והערך של ההורים.
ההלכה היהודית מתייחסת לגבולות הטיפול בהורים אשר איבדו כשירות פיזית או מנטלית. למשל, חל איסור לרסן פיזית את ההורה, וכן יש לשמור על צניעותו. לפיכך לא ראוי שבן או בת ירחצו הורים או יחליפו להם את החיתולים, אלא אם אין בנמצא אדם אחר שיעשה את המשימות הללו, או אם ההורה מבקש מפורשות מן הבן או הבת לעשות בשבילו את הפעולה הזו.
ישנן מספר דעות בהלכה בנוגע לשימוש במטפל חלופי. הרב שפרן ליקט בספרו דעות של מגוון בני סמכא יהודים ביחס לתיאור המקרה המפורסם של רבי אסי במסכת קידושין, שאמו סבלה כנראה מדמנציה ודרשה מבנה דברים שלא היה יכול לעשות. לפי הרמב"ם, מדובר במצווה של ממש להעביר את הטיפול לאדם אחר אם הבן או הבת אינם מסוגלים לשאת את הטיפול בהורה בעצמם. הראב"ד והרדב"ז מדגישים דווקא כי הבנים המבוגרים צריכים לטפל בעצמם בהוריהם, וכי איש לא ישתווה אליהם במסירותם.
לקריאה נוספת

טיפול בית בזקנים המוגבלים בתפקודם, סוגיות, שירותים ותוכניות אסתר יקוביץ, עורכת, ירושלים 2011 https://www.thejoint.org.il/wp-content/uploads/2020/10/TipulBabait.pdf
לקראת הגדרת 'איכות חיים' בעבודה הסוציאלית, דורית סגל-אנגלצ'ין, יוחנן ווזנר, חברה ורווחה, חוברת כ"א/4, 2001 https://www.molsa.gov.il/CommunityInfo/Magazine/Pages/booklet_2001_4.aspx
https://www.embracingcarers.com/content/dam/web/healthcare/corporate/embracing-carers/media/infographics/non_us/IACO Report_Merck.pdf