והארץ הייתה תוהו ובוהו: תולדות ארץ ישראל
פרקי הסדרה > פרק 5 - "ממלכות לגלות"

הפרק שודר לראשונה ב-4 בדצמבר 2016. הפרק עוסק בממלכת יהודה ותקופת הזמן היא בין 1000 לפנה"ס עד 586 לפנה"ס חורבן ירושלים.
בין הסיפור המקראי של ממלכת יהודה כפי שבאים לידי ביטוי במקרא לבין הממצאים הארכאולוגיים כפי שבאים לידי ביטוי בחפירות הארכאולוגיות השונות, ובממצאים הקשורים לממלכת ישראל. על פי המקרא שנכתב מזווית יהודאית, ממלכת ישראל התפלגה מממלכת יהודה ונראית כמשנית לה. ומוצגת במקרא כממלכה גדולה ששטחה היה מדן ועד אילת. לדעת הארכאולוג פרופ׳ ישראל פינקלשטיין הממצאים הארכאולוגיים מצביעים על מצב אחר, והצגת הדברים נעשים על פי שיטתו: ממלכת ישראל כממעצמה אזורית חזקה ואילו ממלכת יהודה, היא ממלכה קטנה שבתחילתה שלטה רק על ירושלים ושטחים הקרובים אליה. הממלכה נוסדה במאה ה-10 לפנה"ס. הגרעין הקדום של העיר נמצא בעיר דוד והיא נוסדה על ידי דוד המלך כשעל הר הבית ניצבו המקדש וארמון מלכי בית דוד. השרידים בעיר דוד לא מצביעים על מלך מסוים, אבל נמצאה בעיר דוד בנייה מונומנטלית "מבנה האבן המדורג" המצביע על ראשיתה של המלוכה. אבל עדיין בעיר קטנה. ממערב לממלכת יהודה השטח היה בשליטתה של העיר גת הפלשתית שהייתה העיר הגדולה בארץ ישראל במאה ה-10 לפנה"ס בגודל של 500 דונם. העיר נהרסה לאחר שחזאל מלך ארם דמשק שמלך בסוף המאה ה-9 לפנה"ס, הגיע לאזור לאחר מותו של אחאב מלך ישראל, והרס אותה.
הריסת העיר גת אפשרה לממלכת יהודה להתפשט דרומה ומערבה לאזור שבו שלטה קודם גת. ממלכת יהודה הקימה את העיר לכיש שהייתה העיר הגדולה והחשובה בערי ממלכת יהודה לאחר העיר ירושלים. ממלכת יהודה הקימה סדרה של מצודות כמו בתל ערד שהגנו על צידה המזרחי כנגד ממלכת אדום וקבוצות נוודים. במחצית השנייה של המאה ה-8 לפנה"ס התחזקה ממלכת אשור שכבשה את ארם דמשק והרסה את ממלכת ישראל. מלך יהודה אחז העדיף להשתעבד לממלכת אשור ולא להילחם בה. הצורך להעלות מס לאשור הכריח אותה לפתח את הכלכלה שלה כדי שיהיו לה מקורות לתשלום מס. בירושלים חל גידול רב באוכלוסייה, שמקורו כנראה בתושבי ממלכת ישראל ושטח העיר גדל מאוד. הגידול בשטח הביא גם לבניית החומה הרחבה שהקיפה את העיר ונבנתה על ידי המלך חזקיהו שמלך ברבע האחרון של המאה ה-8 לפנה"ס, במסורת יהודאית. שיא ההתפשטות של ממלכת יהודה הביא אותה גם לספר המדבר לתל באר שבע.
בירושלים במסגרת ביצור העיר נחצבה על ידי חזקיהו נקבת השילוח. על פי המקרא חזקיהו ביצע בממלכה רפורמה דתית שמטרתה הייתה לרכז את הפולחן בירושלים ולחזק את מעמדה. חלק מהחוקרים טוענים שלא הייתה רפורמה דתית בירושלים. בערד נמצא מזבח ללא כל פסל או צלמיות, וההנחה היא שמי ששרת בערד היו כהנים שנשלחו מירושלים והעדר פסל הוא הוכחה שכבר בשלב זה דת ישראל התייחדה בהיעדר הגוף. גם בתל באר שבע נמצא מזבח שנמצא מפורק. חלק מהיסטוריונים טוענים שמזבח מפורק זה מעיד על הרפורמה שביצע חזקיהו. חזקיהו כרת ברית עם מצרים כדי למרוד באשור. סנחריב במסע המלחמה שלו בשנת 701 לפנה"ס. המיט חורבן קשה על ערי הממלכה היהודאיות בראשן לכיש ועזקה. המצור על לכיש מתואר בתבליט לכיש המראה על החשיבות הגדולה שייחסו האשורים לכיבוש העיר. את ירושלים לא כבש סנחריב, על פי המקרא מפני שמלאך האלוהים הכה את מחנהו של רבשקה. אירוע זה נותן לירושלים עליה גדולה, ומעמיד אותה בעמדה ייחודית ויוצר את המיתוס של קדושת ירושלים. במציאות ההיסטורית המרד של חזקיהו נכשל והוא מעלה מס כבד לסנחריב והממלכה נותרה משועבדת לאשור. לאחר חזקיהו עלה לשלטון בנו המלך מנשה בתקופתו השתקמה הממלכה מהחורבן, תחת פיקוח האשורים שבנו ארמון מפואר ברמת רחל. במקרא התדמית שלו היא שלילית כמלך חוטא. הממצאים הארכאולוגיים מראים תמונה אחרת של פיתוח הממלכה ושיקומה והשתלבותה במרחב. במנזר סנט אטיין נמצאה מערכת קבורה מפוארת ששימשה את עשירי ירושלים מהתקופה הזאת. במערות שבכתף הינום, נמצאו לוחיות ברכת כהנים שיש בהן הצהרה על אמונה באלוהים. על פי המקרא המלך יאשיהו ציווה לעשות שיפוץ במקדש ומצא בו את ספר דברים שבעקבותיו ציווה לעשות רפורמה פולחנית כולל הרס המקדשים האחרים. על פי הממצאים הארכאולוגיים, מלכי אשור כרתו בריתות עם המלכים שהיו כפופים להם, יש דמיון בין נוסח הבריתות שכרתו מלכי אשור לנוסח בספר דברים, ועל פי הארכאולוגים, הם היוו השראה לנוסחים בספר דברים בכינון הברית בין אלוהים לעם ישראל.
בסוף המאה ה-7 לפנה"ס מתלכדות ממלכות רבות במאבק כנגד שלטון האשורים. במסופוטמיה עלה כוחה של בבל הבבלים כבשו את האימפריה האשורית והיא נעלמה. התנהל מאבק בין הבבלים ממזרח לנהר הפרת ומצרים העתיקה ממערב לפרת. בשנת 609 לפנה"ס התנהל קרב מגידו, המלך נכו השני עבר דרך ארץ ישראל ויאשיהו נלחם נגדו ונהרג בקרב. המלך הצדיק האחרון מת, ומתחיל המיתוס בברית החדשה של ארמגדון ממקום זה במגידו יצמח המלך הצדיק הבא.
ב-609 לפנה"ס עלה לשלטון בבבל נבוכדנצר השני לשלטון. הוא נלחם במצרים, ניצח אותם וביסס את השלטון הבבלי עד עזה. סביב 590 לפנה"ס מצרים מתחזקת, והממלכות הקטנות חיפשו דרך להיפטר מהשלטון הבבלי, גם המלך צדקיהו כינס בארמונו את נציגי מלכי האזור כדי לתכנן מרד כנגד הבבלים. זה הביא את הבבלים לצאת לקרב כנגד הממלכות. בשנת 588 לפנה"ס עם פרוץ מרד צדקיהו, הבבלים יצאו כנגדו במטרה להחריבה, להגלות את עלית העם, להגלות את בית דוד ולמנות פקיד מטעמם שישלוט בממלכה. הממצאים הארכאולוגיים כמו חרסי לכיש שנמצאו בתל לכיש מעידים על החורבן שהתרחש באזור. הבבלים שמו מצור על ירושלים וכבשו אותה בשנת 586 לפנה"ס, העלו באש את בתי העלית, שרפו את המקדש ואת ארמון בית דוד.
במאית ותסריטאית: הגר קוט, מפיקות: שרון שביט והגר קוט. צלם: עודד קירמה, עורכת: שרה סלומון, תחקירן: גולן שלוי. מנחה ויועץ מדעי: ד"ר עומר סרגיי.
אנשי אקדמיה ומומחים: פרופ' עודד ליפשיץ, פרופ' ישראל פינקלשטיין, פרופ' רוני רייך, פרופ' יאיר זקוביץ, ד"ר יובל גדות מאוניברסיטת תל אביב, ד"ר מיכה גודמן ממכון שלום הרטמן, ד"ר גבי ברקאי, ד"ר יפעת טהרני מהמכון לארכאולוגיה ומקרא ע"ש נלסון גליק, ד"ר דורון בן עמי ודר' סער גנור מרשות העתיקות.