stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאסר אספרייה

יאסר אסניידר אספרייה מרטינס (בספרדית: Yáser Esneider Asprilla Martínez; נולד ב-19 בנובמבר 2003 בבאחו באודו שבקולומביה) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת ווטפורד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ובנבחרת קולומביה.
קריירת מועדונים

אספרייה גדל במחלקת הנוער של אנביגאדו מליגת העל הקולומביאנית, והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון.
ב-17 בינואר 2022 חתם אספרייה בווטפורד מהפרמייר ליג. ב-1 בפברואר הושאל בחזרה לאנביגאדו. בסך הכל ערך 40 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של אנביגאדו, בהן הבקיע שישה שערים.
לקראת עונת 2022/2023 חזר אספרייה לווטפורד, שירדה לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-12 באוגוסט 2022 ערך אספרייה את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על ברנלי במסגרת המחזור השלישי בליגה.
קריירה בינלאומית

ב-16 בינואר 2022 ערך אספרייה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קולומביה, בניצחון 2-1 על נבחרת הונדורס במשחק ידידות. ב-24 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 4-1 על נבחרת גואטמלה במשחק ידידות.
הערות שוליים

↑  FROM ENVIGADO TO WATFORD באתר הרשמי של אנביגאדו, 17 בינואר 2022 (באנגלית)
| נבחרת קולומביה – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 אוספינה •  2 קואסטה •  3 לוקומי •  4 ס. אריאס •  5 קסטניו •  6 ריוס •  7 דיאס •  8 קרסקל •  9 בורחה •  10 רודריגס •   11 ג'. אריאס •  12 ורגאס • 13 מינה •  14 דוראן • 15 אוריבה • 16 לרמה • 17 מוחיקה • 18 סיניסטרה • 19 בורה • 20 קינטרו • 21 מוניוס • 22 אספרייה • 23 סאנצ'ס • 24 קורדובה • 25 מונטרו • 26 מצ'אדו • מאמן: לורנסו |  1 אוספינה •  2 קואסטה •  3 לוקומי •  4 ס. אריאס •  5 קסטניו •  6 ריוס •  7 דיאס •  8 קרסקל •  9 בורחה •  10 רודריגס •   11 ג'. אריאס •  12 ורגאס • 13 מינה •  14 דוראן • 15 אוריבה • 16 לרמה • 17 מוחיקה • 18 סיניסטרה • 19 בורה • 20 קינטרו • 21 מוניוס • 22 אספרייה • 23 סאנצ'ס • 24 קורדובה • 25 מונטרו • 26 מצ'אדו • מאמן: לורנסו | קולומביה |
יבפטוריה

בית הכנסת אגיה קפאי, נבנה ב-1912
יבפטוריה (באוקראינית: Євпаторія, ברוסית: Евпатория, בטטרית של קרים: Kezlev) היא עיר במערבו של חצי-האי קרים, המשמשת כמרכז תיירותי. בתקופה הסובייטית הייתה מרכז תיירותי לכל ברית המועצות. בשנת 2001 התגוררו בעיר 105,915 תושבים. חצי האי מצוי בסכסוך בין אוקראינה הטוענת לבעלות לשטח לבין רפובליקת קרים שהתנתקה מאוקראינה בחסות רוסית בסיפוח חצי האי קרים ב-2014, אך זו לא מוכרת על ידי רוב מדינות המערב.
היסטוריה

במקומה של יבפטוריה המודרנית התקיימו מספר יישובים בעת העתיקה. הידוע מביניהם הוא ישוב יווני בשם קרקניטידה, שהתקיים מהמאה החמישית עד למאה השנייה לפני הספירה, ונהרס על ידי הסקיתים. לאחר מכן עד ל-1475 התקיימו במקום יישובים שהקימו כובשים, שחשיבותם לא הייתה גדולה, ומהם כמעט לא נשאר זכר.  ב-1475 נוסד במקום מבצר, שהטורקים קראו לו גיוזלב, והטטרים של קרים קזלב. שם העיר נכתב גם כגוזלווא. למבצר היו 24 עמדות ירייה והוא התחיל לשמש כנמלה הראשי של חאנות קרים. ב-1552 בתקופת שלטונו של דוולט גיריי סינאן, האדריכל הנודע מאיסטנבול התחיל בבניית מסגד "ג'ומעה ג'מעי", שהפך למסגד הגדול בקרים ולסמל העיר. ב-1783 העיר וכל קרים נכבשו על ידי הרוסים ששינו את שם העיר ליבפטוריה על שם מלך פונטוס מיתרידטס השישי יבפטורוס, שהדף את הסקיתים במתקפתם במאה השנייה מהעיר. ב-1854 נכבשה העיר עם חלק מקרים על ידי הבריטים, הצרפתים והטורקים כחלק ממלחמת קרים עם רוסיה, אך כעבור זמן קצר שוחררה. באותה שנה התקיים בעיר קרב יבפטוריה הנודע ב-17 בפברואר 1815, כשהטורקים הצליחו להביס את הצבא הרוסי של סטפן חרוליוב.
בתקופה הסובייטית העיר פותחה לאתר תיירות בעל חשיבות עליונה בברית המועצות, מעמד אותו העיר משמרת, גם באוקראינה העצמאית. לאחר משבר אוקראינה וסיפוח חצי האי קרים לרוסיה עבר השטח לשליטת הפדרציה הרוסית.
המרכז לתקשורת חלל

בסמוך לעיר ניצב המרכז לתקשורת חלל (Центр дальней космической связи), בשנים 1996—2014 נקרא  בשם "המרכז הלאומי לניהול וניסוי רכיבי חלל" (Национальный центр управления и испытаний космических средств), שהוקם במסגרת תוכנית החלל הסובייטית בשנת 1960 ובתחומו פעל מתחם "פלוטון" כמרכז לתקשורת חלל. כיום המרכז מופעל על ידי חיל החלל הרוסי.
אתרי תיירות

בעיר אתרי תיירות רבים גם מהתקופה של החאנות וגם מהתקופה הרוסית. בין האתרים הידועים: מסגד ג'ומעה ג'מעי, קומפלקס בתי הכנסת הקראים ביבפטוריה, ששימשו מתחילת המאה ה-19 כמרכזי התנועה ברוסיה, בעיר נמצא גם מסגד הדרווישים ביחד עם בית מדרשם (טקייה), וכן מספר כנסיות: הקתולית של ניקולאס הקדוש, הארמנית של ניקולאס הקדוש, והיוונית של אליהו הקדוש. לעיר חופים מרהיבים עם אפשרויות נופש רבות.
הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בתקופה שאזור היה חלק של חאנות קרים בעיר התקיימה קהילה יהודית. לאחר סיפוח האזור לאימפריה הרוסית בסוף המאה ה-18 חלק מהיהודים נמלטו לתחומי האימפריה העות'מאנית. בסוף המאה ה-18 בעיר התגוררו כ-100 משפחות של קראים ומספר קטן של יהודים-אורתודוקסים. במהלך המאה ה-19 העיר הפכה להיות מרכז של קראים ברוסיה. בעיר התגורר ראש הקהילה ועבדו מוסדותיה. בשנות ה-30 של המאה ה-19 החל לעבוד בית דפוס בו הדפסו ספרים בעברית על ידי אברהם פירקוביץ'. עד היום שרד קומפלקס בתי הכנסת הקראים. קראים היו מפעם לפעם ראשי העיר.
בשנת 1911 לטובת סוחרים יהודים עמידים של העיר הוקם בית הכנסת הסוחר. לאחר מהפכת אוקטובר ראשי הקהילה הקראית עבדו לאיסטנבול.
בשנת 1926 האוכלוסייה הקראית והיהודית בעיר כללה 2409 אנשים (כ-10% מאוכלוסיית העיר). בשנת 1931 כ-5 ק"מ מהעיר הוקם קולחוז יהודי.
ב-6 בנובמבר 1941 העיר נכבשה על ידי הנאצים. ב-23 בנובמבר 650 יהודים נרצחו. במהלך מרץ 1942 נרצחו יהודים שתגוררו בקולחוזים סביב העיר.
בשנת 1970 בעיר התגוררו כ-2500 יהודים (כ-3% מאוכלוסיית עיר). בשנות ה-90 של המאה ה-20 רוב היהודים עזבו את האזור. באותה תקופה חודשה פעילות הקהילה היהודית. בשנת 1993 לבעלות הקהילה הוחזר בניין בית ספר מקצועי. בשנת 1998 חודשה פעילות קהילת של קראים. בשנת 2005 חודשו תפילות בקומפלקס בתי הכנסת הקראים.
הערות שוליים

↑  ועדת הסטטיסטיקה המרכזית של אוקראינה, מרשם אוכלוסין של שנת 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564985605171  GND: 4236593-4  LCCN: n86118274  MusicBrainz: 99d47b52-673f-429b-be2b-dd5a32c698e0  NKC: xx0120696  VIAF: 132610208   WorldCat (עם VIAF): 132610208
מוסכמת סימן (פיזיקה)

בפיזיקה, מוסכמת סימן היא בחירה שרירותית בין סימן פלוס ומינוס של גדלים פיזיקליים. בחירה שכזו נתונה רק כאשר שתי התצורות שקולות מבחינת משמעותן - כלומר ניתן לתאר אותה מערכת פיזיקלית בדיוק, באמצעות שני הסימנים ובלבד שהבחירה תהא עקבית. מאחר שהבחירה במוסכמה נתונה בידי המשתמש, מחברים שונים עשויים לעשות שימוש בסימן שונה להתייחסות לאותן מערכות או נושאים. מחלוקות הנוגעות למוסכמות סימן הן לעיתים מקור לבלבול, ואי הבנה, ועשויות אף להוביל לטעויות בעבודות מדעיות. לכן מקובל להקדים ולהצהיר מפורשות על מוסכמת הסימן בה משתמשים.
באופן כללי, מוסכמת סימן היא מקרה מיוחד של בחירת מערכת קואורדינטות עבור ממד אחד. 
המושג מוסכמת סימן משמש לעיתים במובן רחב יותר, המתייחס גם לגורמים של i ושל 2π, ולא רק לבחירת סימן פלוס ומינוס.
מוסכמות בתורת היחסות > חותמת מטרית

במרחב-זמן של תורת היחסות, חותמת (סיגנטורה) המטריקה עשויה להיות (- - - +) או (+ + + -). מוסכמה דומה משמשת בתאוריות יחסותיות ממדים גבוהים יותר. לחותמת שמות שונים:
- - - +:
מוסכמה דמוית-זמן
מוסכמת פיזיקת חלקיקים
מוסכמת  החוף המערבי של ארצות הברית
בעיקר מינוסים
מוסכמת לנדאו-ליפשיץ
− + + +:
מוסכמה דמוית-מרחב
מוסכמת היחסות הכללית
מוסכמת החוף המזרחי של ארצות הברית
בעיקר פלוסים
מוסכמת פאולי
החותמת + − − − תואמת את הטנזור המטרי הבא:
והחותמת − + + + תואמת את מטריצת הטנזור המטרי הזו:
מוסכמות בתורת היחסות > עקמומיות

טנזור ריצ'י מוגדר כצמצום של טנזור העקמומיות של רימן. חלק מהמחברים משתמשים בצמצום  R_{ab}\,=R^{c}{}_{acb}, בעוד אחרים ב-  R_{ab}\,=-R^{c}{}_{abc}. הודות לסימטרייה של טנזור רימן, הגדרות אלו נבדלות בסימן מינוס יחיד. 
למעשה, ההגדרה השנייה של טנזור ריצ'י היא  R_{ab}\,={R_{acb}}^{c}, כך שהסימן של טנזור ריצ'י אינו משתנה, דבר זה אפשרי שכן שתי המוסכמות מתייחסות לסימן של טנזור רימן. ההגדרה השנייה פשוט מקזזת את הסימן, ומתאימה לעבודה עם ההגדרה השנייה של טנזור רימן.
מוסכמות סימון נוספות

בהתייחס לבחירת סימן חץ הזמן במערכות ייחוס ושל זמן עצמי, מקובל להשתמש ב- + לעתיד וב- - לעבר.
בחירת הסימן של  \pm  במשוואת דיראק
הסימן של מטען חשמלי, טנזור השדה האלקטרומגנטי,  \,F_{ab}, בתורת הכיול ובאלקטרודינמיקה הקלאסית.
סימן התלות בזמן עבור גל שתדירותו חיובית (למשל במשוואת הגל האלקטרומגנטי).
\,e^{-i\omega t} (המשמש בעיקר פיזיקאים)
\,e^{+j\omega t} (המשמש בעיקר מהנדסים)
סימן החלק המדומה של המקדם הדיאלקטרי (זה מוכתב למעשה על ידי בחירת הסימן עבור התלות בזמן).
סימני המרחקים ורדיוס העקמומיות של משטחים אופטיים בתחום האופטיקה.
סימן העבודה בחוק הראשון של התרמודינמיקה
ראו גם

אוריינטציה (אלגברה ליניארית)
לקריאה נוספת

Charles Misner; Kip S Thorne & John Archibald Wheeler (1973). Gravitation. San Francisco: W. H. Freeman. p. cover. ISBN 0-7167-0344-0.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
יגואר XJS

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  יגואר 
 מודל קודם:  יגואר E-Type 
 מודל אחריו:  Jaguar XK (X100), יגואר XK 
 אורך:  4,770 מ"מ 
 רוחב:  1,793 מ"מ 
 גובה:  1,254 מ"מ 
 משקל:  1,800 ק"ג 
 בסיס גלגלים:  2,591 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 
Jaguar XJS
יגואר אקס ג'יי אס (אנגלית: Jaguar XJS) היא מכונית קוּפֶּה מתוצרת יגואר, שיוצרה בין השנים 1975–1996 והחליפה במקור את ה-E-TYPE.
עם הצגתו, כלל XJS מנוע 5300 V12 ותיבה ידנית או אוטומטית. בתחילת שנות ה-80 נוסף מנוע שישה צילינדרים 3.6. איכות ההרכבה הירודה שופרה והאיכות הגבוהה ביותר הושגה בשנות התשעים. משנות השמונים ניתן היה להזמין רק עם תיבה אוטומטית. למרות זאת, המכונית הייתה מהירה מאוד והגיעה ל-253 קמ"ש. בסוף שנות השמונים, הוצגו דגמים בייצור מוגבל עם מנועים מחוזקים. בשנות ה-90 מנוע ה-3.6 הוגדל ל-4.0 ליטרים וניתן להזמין גם 6000 סמ"ק - 6.0 ליטר בדגם ה-XJR-S. הייצור הופסק ב-1996 והמכונית נחשבה כהצלחה. למכונית הייתה הצלחה גם במרוצים בשנות השמונים.
מושב עולים

מושב עולים הוא סוג התיישבות בישראל. מושבי עולים הוקמו בעיקר בשנים הראשונות לקום המדינה, ונועדו ליישב עולים חדשים, בדרך כלל מאותו אזור גאוגרפי, ביישוב חקלאי וכמו כן לפתור את מצוקת הדיור החריפה ששררה אז במעברות, ליישב במהירות את השטחים והכפרים אשר נכבשו על ידי צה"ל במלחמת העצמאות כדי לא לאפשר חזרה של תושביהם הקודמים וכן לעודד את הייצור החקלאי בישראל בימי תקופת הצנע.
בנוסף לסיבות טכניות אלו ואולי אף לפניהן עמדה סיבה אידאולוגית - בישראל בראשית דרכה שלט הלך רוח סוציאליסטי-התיישבותי והפניית העולים החדשים להתיישבות העובדת נתפס על ידי דוד בן-גוריון כצעד הנכון ביותר הן לעולים והן למדינה החדשה.
המושב מסילת ציון
המושב תעוז
המושב תרום
הוויכוחים שלפני

קודם לעליית מושבי העולים הראשונים התקיים בארץ דיון סוער בנוגע לעתיד העולים העתידים לבוא, דוד בן-גוריון דרש מהנהגת התנועות הקיבוציות לקחת תחת אחריותם את קליטת העולים וליישב אותם בקיבוצים ותיקים וחדשים. הנהגת הקיבוצים סירבה בכל תוקף באמירה שאורח חיים סוציאליסטי אינו יכול להיכפות על אדם ויש לתת הכשרה מקדימה לכל עולה המיועד להתיישבות שיתופית. לפי דרישות התנועות הקיבוציות היו יכולים להיקלט בקיבוצים ותיקים וחדשים כאלף עולים בשנה, מספר לא רלוונטי ביחס לרבבות העולים הצפויים.
כאשר נואש מהקיבוצים פנה בן-גוריון לתנועת המושבים אשר לאחר דיונים וויכוחים פנימיים בשאלת יכולתם של העולים להיקלט במסגרת שיתופית-חקלאית הסכימה לקחת על עצמה את קליטתם וארגונם של העולים במושבים חדשים הן מתוך אידאולוגיה ציונית והן מתוך שאיפה להגדיל את כוחה הפוליטי של התנועה אשר היוותה אז אחוז קטן מאוד מההתיישבות העובדת ונתפסה כזניחה ונחותה מהקיבוצים.
השנים הראשונות

מושבי עולים רבים הוקמו על חורבותיהם של כפרים ערבים נטושים מתוך המחשבה על ניצול הבתים אשר נשארו עומדים על תילם בתור בתיהם הראשונים של המתיישבים כאשר במושבי עולים שהוקמו בשטח בתולי התגוררו המתיישבים בפחונים, בדונים ולעיתים באוהלים, העיקר ליישב את מרחביה החדשים של המדינה החדשה והוצאת רבבות העולים החדשים מן המעברות בהן שררו תנאי תברואה קשים, אבטלה ודכדוך. מהלך זה היה כדבריו של לוי אשכול, ראש מחלקת ההתיישבות, שתי ציפורים במכה אחת ("שממת הארץ טומנת בחובה פתרון לשממת האדם").
על אף הכוונה להרחיב את התוצרת החקלאית של ישראל וכיבוש האדמה הועסקו המתיישבים במושבי העולים תחילה בעבודות שכירות כגון בניית בתיהם שלהם (על כך קיבלו משכורת נמוכה ממוסדות המדינה), הנחת קווי מים וסלילת כבישים מתוך כוונה לאפשר למתיישבים לכלכל את עצמם עד ביסוסו של המשק החקלאי.
מושבי העובדים בתחילת דרכם עברו משברים וטלטלות קשות, תשתיות לקויות כגון היעדר כבישים, ניקוז, תאורת רחוב וקווי מים בנוסף לגנבות ורציחות שהתבצעו על ידי מסתננים וקשיי הסתגלות פיזיים וחברתיים לחיי חקלאות ולמסגרת כפר שיתופי נתנו אותותיהם במתיישבים ויצרו גלי עזיבות לערים ובחזרה למעברות, מה שאילץ את תנועת המושבים ומחלקת ההתיישבות לצרף משפחות נוספות לעיתים מארצות מוצא שונות ובניגוד לדעת חברי המושב הוותיקים מה שיצר קשיים נוספים וכך הלאה.
העולים החדשים היו לרוב יוצאי עיר וחסרי כל ניסיון בחקלאות ובקיום מערכות מוניציפליות-חברתיות-קהילתיות וגויסו להקמת מושבים על ידי שליחי תנועת המושבים ותנועות התיישבות אחרות (הפועל המזרחי וכו'...) היישר מהמעברות ומארצות מוצאם לרוב בלי להבין לעומק את משמעות הבחירה להקים מושב ואת השלכותיה.
כדי לתמוך במהלך ההתיישבות קרא דוד בן-גוריון לבני המושבים הוותיקים (הכוונה לבני נהלל, כפר יהושע, כפר ויתקין וכו' ולא לתנועת בני המושבים) לעזוב את משקיהם לפרק זמן קצר ולשמש מדריכים מקצועיים וחברתיים לעולים החדשים. ההיענות לקריאתו זו, במסגרת תנועה ללא שם, הייתה דלה בתחילה כאשר רק חברי מושבים ספורים הסכימו לקחת על עצמם את התפקיד (וגם זה לזמן מוגבל) אך תפסה תאוצה בחלוף הזמן למרות שגם בשיאה לא הספיקה ואנשי מחלקת ההתיישבות נאלצו להביא מדריכים עירוניים ועוזבי קיבוצים כדי להשלים את המכסה הדרושה.
לעומת זאת, בשל מדיניות התכנון הממשלתית, רבים ממושבי העולים מוקמו באזורי ספר אסטרטגיים, כמו בגבול הצפון, בעמק בית שאן ובפרוזדור ירושלים (שהיה אז מוקף בגבול עם ירדן). במספר מקרים, נפגעו התושבים בחדירות מחבלים. מושבים אחרים מוקמו בנגב, הרחק מאפשרויות תעסוקה אלטרנטיביות למי מן התושבים אשר לא צולחת בידיו העבודה החקלאית.
העובדה שתושבי המושב היו במקרים רבים מהגרים מאותה מדינה (ואף לעיתים מאותו אזור) עיכבה לעיתים קרובות את השתלבותם בתרבות הישראלית; במקרים אחרים יושבו שתי קבוצות מתרבויות שונות (למשל, מושב חדיד שהוקם על ידי עולים מתימן אליהם צורפו עולים מרומניה) והדבר גרם למתיחות בין-תרבותית.
רבים ממושבי העולים סבלו (ואף סובלים היום) ממצוקות כלכליות וחברתיות בשל תנאים אלה.
מושבי עולים בתרבות הפופולרית הישראלית

המחזה "רכוש נטוש" של שולמית לפיד מתרחש במושב עולים במצוקה, שבו מתגוררת אם פרודה עם בנותיה ב"רכוש נטוש" שהותירו אחריהם פלסטינים שנפלטו מן הכפר שעמד בשטח המושב
בקומדיית ה"בורקס" "חכם גמליאל" (1973/4) שולט הרב שבכותרת ביד רמה על מושב עולים (ממוצא מזרחי) בפרוזדור ירושלים ומנסה להשיא את בתו לתושב ירושלים (אשכנזי אמיד) המאורס לאחרת
סרטו של אריה להולה "השחר בוקע" הוא אחד הראשונים שעסק במושבי העולים
לקריאה נוספת

דרכי למושב: קובץ / הוכן ונערך על ידי יוסף רובין, תל אביב: תנועת מושבי העובדים בישראל, תשכ"ד 1964.
דבורה הכהן, הגרעין והריחיים: התיישבות העולים בנגב בעשור הראשון למדינה, תל אביב: עם עובד, תשנ"ט 1998.
פרדי איתן, קרן אור - ילדות ונעורים במושב עולים, ספר ביוגרפי, הוצאת ידיעות אחרונות, 2004.
עופרה מצוב-כהן, במסלול ילדותה, סיפורה של שולמית, ילדה במושב עולים, תל אביב:גוונים, תשע"ב, 2012.
מושבת בצלאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 כתובת:  כרם בן שמן 
 מיקום:  מועצה אזורית חבל מודיעין 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1910
 תאריך פתיחה רשמי:  1910 
 קואורדינטות:  31°57′30″N 34°56′05″E﻿ / ﻿31.9582°N 34.9348°E﻿ / 31.9582; 34.9348
  (למפת גוש דן מוגדלת) מושבת בצלאל(למפת גוש דן רגילה) מושבת בצלאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מושבת בצלאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מושבת בצלאל
 
חנוכת מושבת בצלאל בבן שמן. חנוכה 1911
מושבת בצלאל היא מפעל התיישבותי שהוקם על יד "בצלאל" ופעל באזור בן שמן בין השנים 1914-1910. במושבה יושבו צורפים עולים מתימן, במטרה ליצור שילוב ציוני בין חיי האומנות המסורתית לעיבוד האדמה.
המושבה הוקמה כחלק מהחזון של בצלאל ושל בוריס שץ לשילוב בין אמנות לבין ציונות מעשית. שץ ביקש להקים מספר מושבות אמנים, שיהיו קשורות אל בית הספר ויעזרו בו לשם עיצוב הדגמים האמנותיים והרוחניים. המושבה שהוקמה בבן שמן הייתה היחידה מבין ניסיונות אלו שצלחו.
המושבה מוקמה על אדמות שנרכשו על ידי הקק"ל בשנת 1904, באזור ריק מיהודים בקרבת לוד ווילהלמה, ושימשו עד אז מפעל לשימורים וחווה לימודית שהקים ישראל בלקינד ונוהלה באותה עת על ידי יצחק וולקני-אלעזרי. בחירת המיקום נבעה בעיקר משיקולים אסטרטגיים-התיישבותיים. את המושבה, שהכילה בשיאה שישה מבני קבע, ניהל בן-ציון בן-אהרון ובניהולה היה מעורב גם שמואל פרסוב, ראש המחלקה למלאכת כסף בבצלאל, שהושתתה אף היא על כישורי הצורפים התימנים.
במושבה היה מיעוט של פועלים קבועים שמספרם מוערך בין 10-15. חלקם הגיעו למושבה לאחר שלא התאקלמו במחלקת הפִלִיגרָן ב"בצלאל". המרכזיים מבין תושביה התימניים של המושבה היו משפחות עמר ונגר, שנציגיהם אף היו חברים בוועד המושבה. בנוסף, הגיעו למושבה אמנים לתקופות קצרות, בהם אמנים שהגיעו לחופשת מחלה באוויר הטוב של המושבה ותלמידי בצלאל שהשתמטו מגיוס לצבא העות'מאני.
בעיצוב התכשיטים שנוצרו על ידי הצורפים התימנים ניתן למצוא את השפעת האמנות האירופית בעיקר בדגמים שעוצבו על ידי אמני בצלאל, ובמוצרים שנתפשו בעלי חשיבות. במוצרים שימושיים יותר בולטת הנטייה לשימור המסורות התימניות. יתר על כן המוצרים ה"תימניים" נוצרו בהסתר מן הממסד ה"בצלאלי", ששאף לייצר את העבודות המשמעותיות בירושלים. הוא זכה להכרה רק לאחר ביקור משלחת הוועד הברלינאי של "בצלאל".
בשנת 1914 נסגרה המושבה, לאחר קשיים רבים. מגפות שפרצו בשנת 1913 באזור, הריחוק מהקהילה בירושלים, סכסוכים פנימיים ומחסור במשאבים הקשו על החיים במושבה וגרמו לנטישת המושבה באופן סופי. ארתור רופין הסביר את כישלון המושבה בכותבו: "תוכנית יישוב הפועלים התימנים בבן שמן נכשלה משום שלתימנים אין כל חשק לעבד גינות ולעסוק בעבודות חקלאות כלשהן":
בחירה שגויה של מיקום המושבה על סמך שיקולים זרים, כמו עיבוי ביטחוני לחוות הנוטעים
מספר תושבים קטן מדי שמנע את ביסוס המושבה
חוסר רגישות לתרבות המתיישבים וצרכיהם
שלילת האוטונומיה של המתיישבים
אוסף תמונות

הבניין הראשי במושבת בצלאל, 2017
החלק הפנימי של הבניין הראשי במושבת בצלאל, 2017
אחד מבתי המגורים ההיסטורים של מושבת בצלאל (כיום כרם בן שמן)
חלונות הבניין הראשי במושבת בצלאל
לקריאה נוספת

מושבת בצלאל בלוד, האחדות, 13 בינואר 1911
קרן בן-שמן, האחדות, 15 במרץ 1911
גדעון עפרת, ‏"מושבת האמנים בבן שמן, 1910-1913", קתדרה 20, יולי 1981
גילעת, יעל, "בצלאל ומושבת הצורפים בבן-שמן, חלוצת תעשיות הבית: בין תחיית רוח הבוטגה לתחיית הגילדות", בתוך: כנען-קדר, נורית; עובדיה, אשר (עורכים), אמנות ואומנות, זיקות וגבולות, אוניברסיטת תל אביב, הפקולטה לאמנויות, 2003, עמ' 127-144.
הערות שוליים

↑  גדעון עפרת, עמ' 155.
↑  גילעת, יעל, "בצלאל ומושבת הצורפים בבן-שמן, חלוצת תעשיות הבית: בין תחיית רוח הבוטגה לתחיית הגילדות", בתוך: כנען-קדר, נורית; עובדיה, אשר (עורכים), אמנות ואומנות, זיקות וגבולות, אוניברסיטת תל אביב, הפקולטה לאמנויות, 2003, עמ' 134, 136.
↑  צבי שילוני, הקרן הקיימת לישראל וההתיישבות הציונית 1903-19014, יד יצחק בן־צבי, 1990, עמ' 272-275
↑  גדעון עפרת, ‏"מושבת האמנים בבן שמן, 1910-1913", קתדרה 20, יולי 1981, עמ' 162. לעומת זאת, צבי שילוני מנע ארבע סיבות עיקריות שגרמו ככל הנראה לכישלון המושבה
↑  דליה מנור, אמנות, לאומיות ויחסי ציבור: המיתוס של בצלאל, עיונים בתקומת ישראל 18, 2008, עמ' 417-441
טויוטה קורולה קרוס

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  טויוטה קרוס (בברוניי)
 יצרן:  טויוטה
 שנות ייצור:  2020-הווה
 הרכבה:  ברזיל ברזיל טאיוואן טאיוואן תאילנד תאילנד ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  טויוטה וולטס 
 סיווג:  מכונית שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  טויוטה TNGA GA-C
 אורך:  4,460 מ"מ
 רוחב:  1,825 מ"מ
 גובה:  1,620 מ"מ
 משקל:  1,325 ק"ג (בנזין) 1,385 ק"ג (היברידי)
 בסיס גלגלים:  2,640 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי הבנזין בנפחי 1.8 ליטר המספק כ-140 כ"ס, 2.0 ליטר המספק כ-171–177 כ"ס הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין בנפח 1.8 ליטר עם מנוע חשמלי, שניהם יוצרים יחד המספק מרבי של 122 כ"ס
 הילוכים:  תיבת הילוכים רציפה
 קשר:  טויוטה קורולה, טויוטה C-HR, לקסוס UX
 
טויוטה קורולה קרוס (באנגלית: Toyota Corolla Cross) היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי טויוטה משנת 2020. היא הוצגה ביולי 2020. היא מבוססת על טויוטה קורולה. היא מיועדת לשוקים מתפתחים כדוגמת תאילנד, מזרח אסיה, ארצות הברית ובהמשך לישראל.
עיצוב

העיצוב החיצוני דומה לטויוטה ראב-4 אך יותר קטן ממנו, העיצוב הפנימי הוא כמו פנים טויוטה קורולה אך מעט שונה בכדי להתאימו למרכב המכונית השונה.
מפרט טכני

היא כוללת כמה אפשרויות למנועים. לכל המנועים תיבת הילוכים רציפה.
מנועי הבנזין בנפחי 1.8 ליטר המספק כ-140 כ"ס, 2.0 ליטר המספק כ-171–177 כ"ס. הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין בנפח 1.8 ליטר עם מנוע חשמלי, שניהם יוצרים יחד המספק מרבי של 122 כ"ס.
מכירות

להלן נתוני המכירות למדינות שכרגע (2022-2021) נמכר בהם הקורולה קרוס, בארצות הברית וברזיל המכירות והייצור יחלו לקראת סוף 2021.
| שנה | תאילנד | ווייטנאם | אינדונזיה | פיליפינים | טאיוואן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | 12,945 | 7,070 | 1,101 | 598 | 12,080 |
גלריה

מבט קדמי
מבט אחורי
מבט לצד
פנים המכונית
הערות שוליים

↑  טויוטה קורולה קרוס נחשף - קרוסאובר משפחתי חדש, באתר קארטיוב, ‏09 ביולי 2020
↑  טויוטה קורולה קרוס מתקרב לישראל, באתר קארטיוב, ‏21 ביולי 2021
↑  Kwanten, Alex (2021-06-02). "2022 Toyota Corolla Cross: A Famous Name Takes On The Crossover Game". Forbes Wheels (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-06-03.
↑  "New Corolla Cross will be built in SA". BusinessLIVE (באנגלית). נבדק ב-2021-06-03.
↑  "Sales Report : ยอดขาย SubCompact Crossover เดือน ธันวาคม 63 : Toyota Corolla Cross อันดับ 1 แตะ 3,000 คัน". HeadLight Magazine (בתאית). 2021-01-27. נבדק ב-2021-01-30.
↑  "Doanh số xe bán chạy nhất 2020 tại Việt Nam" [Sales of best-selling cars 2020 in Vietnam]. XE OTO (בוייטנאמית). נבדק ב-2021-01-14.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Indonesian Automobile Industry Data". files.gaikindo.or.id. נבדק ב-2021-01-30.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Here is Toyota PH's per-model sales breakdown in 2020". Visor (באנגלית). 2021-02-05. נבדק ב-2021-02-06.
↑  "休旅時代來臨 2020暢銷車排行榜出爐！". 發燒車訊 (בסינית). נבדק ב-2021-01-30.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טאלטוש

שחזור טקס שמאני של "טאלטוש"
הטַאלְטוֹש (בהונגרית: Táltos) הוא דמות בעלת כוח על-טבעי על פי המסורת העממית ההונגרית, בדת ההונגרית העתיקה הטאלטוש הוא אחד המומחים בתחומים שונים. פעילותו שילבה את תפקידי הכומר, הרופא, הפסיכיאטר, המנהיג הטקסי, השופט ומגיד העתידות. טאלטוש יכול היה להיות גם גבר וגם אישה. (הדת ההונגרית העתיקה פירושה האמונה של המדיארים לפני אימוץ הנצרות, כל המושגים והישויות המיתולוגיות והרעיונות על מקורו, מבנהו ותפקודו של העולם, שהיו חלק ממיתולוגיה פגאנית).
מיהו טאלטוש

להיות טאלטוש היה בלתי ניתן ללמידה ובלתי ניתן היה ללמד. זה נעשה באמצעות ייעוד. יחד עם זה על פי מקורות אחדים טקס חניכה יכול היה להפוך מישהו לטאלטוש. אחד המאפיינים החשובים ביותר של הטאלטוש היה הטראנס (תודעה) – מצב תודעתי בלתי נורמלי, בין שינה לערות, ודומה למצב היפנוטי. מאופיין בניתוק חלקי או מלא מהסביבה הפיזית). במהלך הטראנס, הטאלטוש יכול היה לרפא מרחוק או שנשמתו יכלה לשוטט לרחוק, אפילו בין הכוכבים. תהליך הטראנס נשמר בצורה הטובה ביותר והמדויקת ביותר בסיפור העם הסקלרי ששמו "הנסיך מירקו".
רוב הידע שלנו על טאלטוש מגיע מהכומר הקתולי ארנולד איפויאי, שאסף אמונות עממיות בספרו "המיתולוגיה ההונגרית" (1854). לפי האמונה העממית, הטאלטוש נמצא במגע ישיר עם אלוהים כבר בהיותו עובר, שם הוא מקבל את ה"תוספת" שמשמעותה הפיזית היא שן נוספת (שן כבר בלידתו) או אצבע נוספת (או כל עצם נוספת) בלידה. ייעודו נקבע מראש על ידי אלוהים, יש לו מטרה כלשהי בחיים, זה בדרך כלל הצלת העולם או האומה, במובן הפיזי או הרוחני. טאלטוש יכול היה להיות כאמור גבר או אישה, כל אחד, מכיוון שהם לא נבחרו או חונכו על ידי אנשים, אלא נולדו כך. הפולקלור גורס שהטאלטוש כתינוק/ת יונק/ת זמן רב, ילד/ה שקט/ה חסר/ת מילים, אך חזק/ה במיוחד לגילו. המהפך הוא בשנה השביעית לחייו, אם השן הנוספת נגנבת ממנו/ה עד אז, לא תתפתח יכולתו להיות טאלטוש. אם הוא נעלם מביתו בגיל זה, אומרים שהוא "נלקח על ידי הטאלטושים". תוספת מעניינת היא שכתוצאה מהנצרות, חלק מהאגדות מתייחסות לישו כאל "טאלטוש השמימי". לאסלו הראשון, מלך הונגריה במאה ה-11 שכונה לאסלו הקדוש כונה לעיתים קרובות גם כ"מלך טאלטוש", ושמו של סוס הטאלטוש שלו היה "Szög" שפירושו בהונגרית "מסמר" או "זווית".
מקור המילה

מקור המילה טאלטוש לא ידוע והיא כנראה קרוב משפחתו הלשונית של המילה ההונגרית טאטוש, שמקורה במילה ההונגרית טאט (פַּעַר, פַתַח), כלומר פתח את לעצמו לעולם או מהמילה טוּטוּש/מדען בהגייה ישנה (במקום טוּדוֹש היום). אחרים סבורים שהמקור הוא מהמילה הטורקית טאלט שפירושו "טראנס".
טאלטוש באגדות

האגדות על טאלטוש הן בין אלה שניזונות מהאמונות. עם זאת, אינן מכסות את כל מגוון האמונות, אלא רק נושאים מסוימים: התכונות והיכולות המיוחדות של הטאלטוש וכדומה. אגדות מתערבבות לעיתים קרובות עם אנשי "רואי המתים" ועם אגדות על "איש הגראבוונציה" (בדת העממית ההונגרית הוא על פי רוב סטודנט כלשהו הוא אשף המסוגל למלאכת יד מקסימה, או שטנית, וגם מסוגל לחולל סערות).