Assassin's Creed Unity
סיפור > עלילה

בשנת 2014, חברת אבסטרגו משווקת לציבור הרחב את תוכנת הליקס שלה, שמאפשרת גישה לזכרונות גנטיים, בתור מכשיר בידורי לצורכי גיימינג. תוך שימוש במוטיב של סיפור בתוך סיפור, השחקן חווה את זיכרונותיו של ז'ק דה מוליי, שפוקד על חברו הטמפלר להסתיר את הקודקס ואת החרב שלו במהלך בזיזת המקדש בפריס של שנת 1307. השחקן מקבל שדר מאחוות המתנקשים המודרנית באמצעות השליחה שלהם, שעונה לכינוי "בישופ" ומזמינה את השחקן להצטרף לאחווה בתור חניך. היא מציגה בפניו תזכיר של אבסטרגו שעוסק בלכידתו של המלומד, שהכיל את ה-DNA הקדום. חברת אבסטרגו מקווה להשתמש במלומד כדי להרכיב את הגן הקדום. בישופ נותנת לחניך הוראה למצוא מלומד נוסף, שאת גופתו הם מנסים לאתר.
החניך חי את זכרונותיו של ארנו דוריאן, אציל צרפתי-אוסטרי. הוא התייתם בשנת 1776 כאשר התנקשו בחייו של אביו, ונלקח תחת חסותו של פרנסואה דה לה סר, הגראנד מאסטר של הטמפלרים הצרפתים. בשנת 1789, ניתנת לארנו הודעה שמיועדת לדה לה סר. אולם, הוא משאיר אותה מתחת לדלת משרדו ויוצא להיפגש עם חברת ילדותו אליז, בתו של דה לה סר, שבדיוק חונכה לתוך מסדר הטמפלרים. בהמשך, ארנו מוצא את דה לה סר לאחר שהתנקשו בחייו, והוא מופלל בתור רוצחו. הוא נלקח אל הבסטיליה, ונכלא בתא יחד עם פייר בֵּלֵק שהכיר את אביו. הוא מזמין את ארנו להצטרף לאחוות המתנקשים אחרי שהם נמלטים בזמן נפילת הבסטיליה.
בחזרתו לביתו, ארנו זוכה לכתף קרה מאליז, שמגלה לו שההודעה שהתבקש למסור לאביה הייתה אזהרה מפני הירצחו. הוא מצטרף לאחוות המתנקשים כדי לחסל את הטמפלרים שעומדים מאחורי מותו של דה לה סר. במהלך חקירתו הוא מציל את פרנסואה תומאס ז'רמיין, חרש כסף שנלקח כבן ערובה בידי הגראנד מאסטר הנבחר של הטמפלרים, לה פרנייר. ארנו מתנקש בחייו של לה פרנייר, אך מגלה שהוא זה שביקש להזהיר את דה לה סר שז'רמיין היה טמפלר קיצוני, ושביים הפיכה אחרי שגורש מהמסדר בידי דה לה סר. כאשר ז'רמיין מתחיל לחסל את סיעת הטמפלרים של אליז, ארנו משכנע אותה לערוך משא ומתן עם אחוות המתנקשים. המנטור של המתנקשים, אונורה מירבו, מסכים לעזור ומקווה להשכין שלום בין המסדרים, אך הוא נרצח בידי בלק. בעשותו זאת, בלק ביקש למנוע את הקמתה של הברית בין המסדרים, ולחסל את מנהיג המתנקשים אותו ראה כחלש אופי. בכך, הוא קיווה שאחוות המתנקשים תיוולד מחדש חזקה יותר. ארנו נאלץ להרוג את בלק כשזה האחרון מנסה להגן על מעשיו כרוע הכרחי ולשכנע את ארנו להצטרף אליו.
בזמן שחיפש בארמון טווילרי אחר מכתבים מרשיעים כביכול בין מירבו למלך לואי, ארנו נתקל בנפוליאון בונפרטה, שעוזר לו להימלט. ארנו מבין שז'רמיין מנסה להצית מרד נגד המלך, ומתנקש בטמפלרים שעוזרים לו בעזרתם של נפוליאון ואליז, עמה הוא מצית מחדש את הקשר הרומנטי ביניהם. כשהמהפכה נמצאת במלוא עוצמתה, ארנו מאתר את ז'רמיין בהוצאה להורג של המלך לואי, אך הוא בוחר להגן על אליז מאשר לרדוף אחריו. אליז נוטרת לו טינה על כך וארנו מוגלה מתוך אחוות המתנקשים עקב פעולותיו הפזיזות. הוא מתדרדר למצב של שכרות ודיכאון, ונמצא מספר חודשים לאחר מכן בורסאי בידי אליז, שמשכנעת אותו לחזור לפריז היות שהעיר קורעת את עצמה לגזרים עקב שלטון הטרור. בעזרתה של אליז, ארנו מכתים את שמו של מקסימיליאן רובספייר, שאותו מינה ז'רמיין כממונה על שמירת הכאוס. אחרי שארנו ואליז מוצאים את רובספייר, אליז יורה בלסתו וגורמת לו להסגיר את מיקומו של ז'רמיין.
ארנו מתעמת עם ז'רמיין, שמונע בידי כוח חרב העדן של דה מוליי ורודף אחריו לקריפטה של הטמפלרים מתחת למקדש פריז. אליז מגיעה לעזור ומנסה להילחם בז'רמיין לבדה כשארנו מנוטרל לזמן קצר. אולם, החרב מתפוצצת, הורגת את אליז ופוצעת אנושות את ז'רמיין. ארנו הורג את ז'רמיין, שמאשר בנשימתו האחרונה שהוא המלומד ושניסה להכחיד את הטמפלרים אשר שכחו את דרכו של דה מוליי. המשחק מסתיים כאשר ארנו מסביר כיצד אמונתו באחוות המתנקשים השתנתה, והוא מבטיח להשגיח על פריז ולשמור על זכרה של אליז. מספר שנים לאחר מכן, ארנו מוצא את השלד של ז'רמיין ומניח אותו בקטקומבות של פריז. בזמנים המודרניים, בישופ מסירה דאגה מליבה שהטמפלרים לעולם לא ימצאו את הגופה.