stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחידת עילית (סרט, 2011)
עלילות הסרט

הסרט מגולל אפילוג משנת 1980 המתאר קבוצת שכירי חרב, דני ברייס (ג'ייסון סטיית'האם), האנטר (רוברט דה נירו), דייוויס (דומיניק פרסל), ומאייר (עדן יאנג), שנשלחו למקסיקו במטרה לרצוח גבר מסוים. דני מבלי משים הורג אותו מול הילד הצעיר שלו, ואז נפצע במהלך המילוט. כתוצאה מאירוע זה, דני פורש וחוזר אל מולדתו אוסטרליה.
בשנה שלאחר מכן, זומן דני לעומאן על ידי שייח' עומר, חולה סרטן סופני, אשר אסר את האנטר מאחר שלא עמד במשימתו עליה הובטח לו שכר 6,000,000 דולר. בפגישה נאמר לדני כי באם הוא לא יבצע את משימתו, האנטר יוצא להורג.
בפגישה התבקש דני להרוג שלושה סוכני SAS לשעבר, סטיבן האריס (לאצ'י האלמה), סטיבן קריג (גרנט באולר) וסימון מקאן (דניאל רוברטס) אשר מואשמים בכך שרצחו את שלושת בניו של השייח' בעת היותם חפים מפשע. השייח' הציב תנאי לדני, לפיו הוא יקבל את שכרו רק אם ימסרו הקלטות בהם ישמעו הנאשמים מתוודים ומודים ברצח האנשים אותם ביצעו ולהפוך את מותם לתאונות. דני נתבקש לעשות זאת בטרם מות השייח'. דני מתאחד עם דייוויס ומאייר. הם מסכימים לעזור לו תמורת חלק מן הכסף.
כאשר דני ומאייר מתגנבים אל בית היעד הראשון שלהם, נשלחים שאר חברי החוליה לחקור אודות מיקום חברי ה-SAS ששירתו באותה עת וחשודים באותו הרצח. סטיבן האריס החל לתחקר בעומאן, ודייוויס באנגליה אצל אנשי הבר המקומיים. כך נודע לאנשי "נוצות", חברה סודית של פעילים לשעבר, על תחקור זה, כשבעקבותיו נשלח ספייק לוגן (קלייב אוון), לחקור.
בהמשכו, דני חוזר לעומאן ונותן לשייח את ההודאה המוקלטת האחרונה, שאותה זייף בהתאם לנסיבות. האנטר שוחרר וחוזר אל משפחתו, בעוד דני חוזר לאוסטרליה ומתאחד עם אן (איבון סטרהובסקי), היכרות ילדות. בקרוב, הוא הודיע על ידי הסוכן כי יש אדם אחד האחרון שהשתתף רצח בני השייח' וכי האיש הזה, ראנולף פינז, עומד לשחרר ספר על חוויותיו כחבר של SAS.
הספר

העלילה לסרט מבוססת על הרומן "אנשי הנוצות" של רנולף פינז והוא מבוסס על סיפור אמיתי, לטענת פינז. כמה אלמנטים מתוך הספר השתנו כדי להפוך את הסרט לאמין יותר לקהל.
ראנולף פינז, מחבר הספר, טוען כי חברה חשאית בשם "אנשי הנוצות", המורכבת מחברי SAS בדימוס, פעלו בין הצללים. הם נקראים "אנשי נוצות" משום שהשפעתם והתערבותם היו מתוחכמים, כמו מגע נוצה. זה גם רמז לשלוש נוצות של גדודי הצבא הבריטי. תפקידם היה להגן על אנשי SAS ועל משפחותיהם ולנקום על עוולות או על נזק שנגרם להם.
המתרחש מאחורי החלקה השתנה מקבוצת טרור טרוריסטית שהוכשרו על ידי הסובייטים, המכונה "המרפאה" לשיח' עומר, שנשלח בגלות לאחר מותו, לאחר ששלושת בניו הבכורים מתים בג'יהאד. השייח 'שוכר קבוצה של שכירי חרב מעולים ומיומנים, מעניק להם תקציב בלתי מוגבל, ומחזיק את אחד מחבריהם כבני ערובה, כדי שיסיימו את המשימה שהציב עבורם.
היעדים הם שלושה סוכני SAS (אחד שעדיין משרת וגיבור מלחמה מעוטר) ששירתו בעומאן בשנות ה-70. מותם חייב להופיע בטעות כדי למנוע מעשי תגמול. בסרט, נוסף לו תנאי שהם חייבים להודות שהם הרוצחים לפני שהם נהרגים.
יוקסטה

| --- | --- |

 תפקיד:  מלכת תבאי
 תרבות:  מיתולוגיה יוונית 
 אב:  Menoeceus 
 אחים:  קריאון 
 בן או בת זוג:  ליוס, אדיפוס 
 צאצאים:  אדיפוס, אטאוקלס, איסמנה, פולינייקס, אנטיגונה, Laonytus 
 
יוקסטה (ביוונית עתיקה: Ἰοκάστη [i.okástɛː]) המוכרת גם כאפיקסטה (ביוונית עתיקה: Ἐπικάστη) היא דמות מהמחזה "אדיפוס המלך" מאת סופוקלס. הייתה בתו של מנוקיאוס, צאצא של הספרטוי אכיון, ומלכת תבאי. היא הייתה אשתו של לאיוס, ואחר כך של בנם אדיפוס, וגם האם והסבתא של אנטיגונה, אטאוקלס, פוליניקס ואיסמנה. היא הייתה גם אחותו של קריאון וחמותו של היימון.
ביוגרפיה > מהלך חייה

לאחר נישואיהם של לאיוס ויוקסטה הזהירה אותם האורקל מדלפי שאם יביאו ילד לעולם, הילד ירצח את אביו וישכב עם אמו, וניבאה גם כי תהיה מלחמת אחים בין שני בניו. באחד הערבים, השתכר לאיוס, ויוקסטה נכנסה להיריון. לאחר הולדת התינוק, לאיוס ציווה לקשור את רגליו ושלח את אחד מעבדיו, הרועה, לנטוש את התינוק בהר מרוחק.
הרועה של לאיוס ריחם על התינוק, ובמקום לנטוש אותו, נתן אותו לרועה אחר בשירותו של המלך פוליבוס מקורינתוס. המלך פוליבוס ואשתו היו חסרי ילדים, ולכן הם שמחו במתנתם. הם גידלו את התינוק עד שהגיע לבגרות. אדיפוס גדל בקורינתוס בהנחה שהוא הבן הביולוגי של פוליבוס ואשתו. כששמע שמועות על כך שהוא מאומץ, הוא החליט להתייעץ עם האורקל מדלפי. האורקל סיפרה לו כי נגזר עליו להרוג את אביו ולהתחתן עם אמו. מחשש לשלומם של הוריו האהובים, החליט אדיפוס לברוח מקורינתוס לפני שהספיק לבצע את החטאים שהאורקל הזהירה מפניהם. במהלך מסעותיו, אדיפוס נתקל בלאיוס במעבר צר. לאחר ויכוח סוער בנוגע לזכות קדימה, אדיפוס הרג את לאיוס, והגשים ללא ידיעתו את המחצית הראשונה של הנבואה.
לאחר הירצחו של בעלה, נכנס אדיפוס לתבאי - העיר שבה התגוררה יוקסטה. אדיפוס הצליח לענות על כל שאלותיו של הספינקס, והרשים את יוקסטה האלמנה. היא התחתנה איתו ואדיפוס הומלך למלך תבאי, אף שהיא לא ידעה כי בעלה הטרי הוא בנה וכי הוא היה זה שרצח את לאיוס בדרכו לעיר תבאי. לזוג נולדו ארבעה ילדים: שתי בנות - אנטיגונה ואיסמנה, ושני בנים - אטאוקלס ופוליניקס. בכך למעשה התגשמה נבואתה של האורקל במלואה: אדיפוס, בנה של יוקסטה שהוגלה מהעיר תבאי, רצח את אביו והתחתן עם אמו. בשל כך, פשטה מגפת דבר בעיר, כיוון שהאלים ביקשו להעניש את תושבי המקום על חטא זה. כשהבינה יוקסטה את פשעהּ, החליטה לשלוח יד בנפשה.
ביוגרפיה > מותה

קיימות גרסאות שונות בנוגע למותה. בגרסתו של סופוקלס, אדיפוס הבין מהמגפה שהתחוללה בעירו כי זהו עונש על רצח אביו וגילוי העריות שביצע. כשיוקסטה שמעה את מסקנתו, היא תלתה את עצמה. בגרסתו של אוריפידס, היא המשיכה לשאת על עצמה את החרפה וחיה בתבאי, עד שהתאבדה לאחר ששני בניה הרגו זה את זה במאבקם על הכתר.
בשתי הגרסאות, בעקבות ההבנה של חטאו אדיפוס עוקר את עיניו. סופוקלס גוזר גלות על אדיפוס ועל בתו, אנטיגונה. מאוחר יותר, במהלך המלחמה בין אטאוקלס לפוליניקס, אוריפידס וסטטיוס מתירים לו ולאנטיגונה לשהות בין חומותיה של תבאי.
הערות שוליים

↑  האודיסאה של הומרוס, פרק 11, עמודים 271-290, בתרגום מוריי, בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד מסת"ב 978-0674995611, הטקסט ביוונית עתיקה (שפת המקור) (ביוונית)(באנגלית)
↑  "Jocasta in Greek Mythology". Greek Legends and Myths.
↑  Sophocles, Oedipus Rex, 1191–1312. Homer, Odyssey, Book XI.
1 2  Statius, Thebaid, Book XI
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 120908360  SUDOC: 238339610  VIAF: 20524263   WorldCat (עם VIAF): 20524263
יוקלה

| --- | --- |

 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  אוסטרליה המערבית אוסטרליה המערבית
 שטח:  4,995.1 קמ"ר
 גובה:  93 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  53 (9 באוגוסט 2016)
 קואורדינטות:  31°40′30″S 128°52′59″E﻿ / ﻿31.675°S 128.883°E﻿ / -31.675; 128.883 
 אזור זמן:  UTC +8:45
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןיוקלה(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןיוקלה(למפת אוסטרליה המערבית רגילה) פרת' פורט הדלנד אלבני בנברי ג'רלדטון קלגורלי בסלטון קראטה קרנרבון ברום פורנולולו ה ט ה צ פ ו נ י ת  א ו ה ד ר ו מ י ת  האוקיינוס ההודי יוקלה(למפת אוסטרליה המערבית מוגדלת) פרת' פורט הדלנד אלבני בנברי ג'רלדטון קלגורלי בסלטון קראטה קרנרבון ברום פורנולולו ה ט ה צ פ ו נ י ת  א ו ה ד ר ו מ י ת  האוקיינוס ההודי יוקלה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
יוקלה (באנגלית: Eucla) היא עיירה באוסטרליה המערבית.
גאוגרפיה

יוקלה נמצאת בגבול אוסטרליה הדרומית–אוסטרליה המערבית, כ-1,233 ק"מ מבירת אוסטרליה המערבית, פרת', וכ-1,920 ק"מ מבירת אוסטרליה, קנברה. בנוסף, באזור העיירה נמצאים הפארק הלאומי יוקלה (אנ') ומערת אברקור.
אקלים

| אקלים ביוקלה> חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים ביוקלה> ינואר.48.6.26.8.16.7.3.5.14.9 | אקלים ביוקלה> פברואר.47.6.26.6.17.3.7.8.18.0 | אקלים ביוקלה> מרץ.46.9.25.6.15.5.6.7.31.1 | אקלים ביוקלה> אפריל.42.0.24.2.13.5.2.0.29.3 | אקלים ביוקלה> מאי.36.5.21.4.11.0.0.0.30.3 | אקלים ביוקלה> יוני.33.3.18.9.8.2.-2.2.34.0 | אקלים ביוקלה> יולי.30.3.18.2.7.1.-0.6.29.5 | אקלים ביוקלה> אוגוסט.33.9.19.7.7.7.0.0.29.8 | אקלים ביוקלה> ספטמבר.40.0.22.1.9.3.-0.6.28.9 | אקלים ביוקלה> אוקטובר.43.1.24.0.11.5.1.5.17.8 | אקלים ביוקלה> נובמבר.46.7.25.2.13.4.2.8.21.6 | אקלים ביוקלה> דצמבר.49.8.25.7.15.2.3.8.35.0 | אקלים ביוקלה> שנה.49.8.23.2.12.2.-2.2.320.1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: תאגיד השידור האוסטרלי ולשכת המטאורולוגיה האוסטרלית
תנועה ותחבורה

העיירה נמצאת ליד כביש אייר (אנ') ומעבר יוקלה.
הערות שוליים

↑  2016 Census QuickStats: Eucla, quickstats.censusdata.abs.gov.au (באנגלית)
1 2 3  Eucla, Eucla (באנגלית)
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  Doyle, Kate (20 בדצמבר 2019). "Australia's heatwave sees average maximum temperature record broken two days in a row". ABC News. נבדק ב-21 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Climate statistics for Eucla". Bureau of Meteorology. נבדק ב-21 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Climate statistics for Eucla: 1981–2010". Bureau of Meteorology. נבדק ב-21 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
יחסי האיטי–צרפת

| יחסי האיטי–צרפת |
| --- | --- |
האיטי: צרפת


האיטי: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
27,750: 643,801
אוכלוסייה
11,806,074: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,851: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,681: 45,527
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה נשיאותית למחצה ודמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

היחסים בין הרפובליקה הצרפתית לבין הרפובליקה של האיטי הם יחסים היסטוריים שמתחילים בהתיישבות הצרפתית בהאיטי במאה ה-17, האיטי הייתה מושבה צרפתית עד שנת 1804 בה פרצה המהפכה ההאיטית. עד שנת 1825, לא הוכרה האיטי בעקבות לחץ מצרפת ובנות בריתה, וההכרה נעשתה תמורת תשלום 150 מיליון פרנק צרפתי לרסטורציה.
חודש לאחר רעידת האדמה בהאיטי בינואר בשנת 2010, ניקולא סרקוזי, ביקר בהאיטי למשך ארבע שעות בלבד, לאחר ארבע שעות אלה עבר סרקוזי לצד השני של האי, הרפובליקה הדומיניקנית. ביקור זה היה הביקור הראשון של שליט צרפת בהאיטי אי פעם.
ייצוג שגוי

כשלי ייצוג שגוי היא קבוצה של כשלים לוגיים שבהם יש כשלי היסק. בכשלי ייצוג שגוי ההנחה המשנית, המקרה השייך לכיתה רחבה יותר, כוזב. כאשר המקרה כוזב, הדוגמה הנבחנת אינה שייכת באמת לכיתה או למקרה שאליו היא אמורה להשתייך. במילים אחרות, ישנה שגיאה בהצגת עובדות המקרה. מכאן שהנחה משנית כוזבת היא ייצוג שגוי של העובדות.
ישנם מספר כשלי ייצוג שגוי:
ייצוג שגוי של העובדות
דחליל (איש קש)
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יהושע לייב לוינסון

| --- | --- |

 לידה:  1890 ה'תר"ן 
 פטירה:  1944 (בגיל 54 בערך) ה'תש"ה 
 השכלה:  תלמוד תורה (קלם) 
 תקופת הפעילות:  ?–1944 
 אב:  צבי הירש לוינסון 
 
הרב יהושע לייב לוינסון עם אשתו וילדיו
הרב יהושע לייב לוינסון (ה'תר"ן, 1890 - ה'תש"ד 1944[דרושה הבהרה]) היה משגיח בישיבת ראדין בשנותיה האחרונות.
ביוגרפיה

יהושע לייב נולד ב 1890 לרבי צבי הירש לוינסון ולשרה בתו של החפץ חיים.
בצעירותו למד בישיבת קלם שבליטא, ולאחר מכן בישיבת ראדין.
בי"ג בסיון תרע"ה נשא לאישה את פרומה ליבה (נולדה בשנת תרנ"ג) בתם של יעקב משה ספיר ולאה לבית שלוסברג. החתונה נערכה בעיר שומיאץ שבמחוז מוהילוב שבבלארוס, שם שהתה באותה העת ישיבת ראדין.
בשנת ה'תרע"ט נדדה ישיבת ראדין, בעקבות מלחמת העולם, לעיר סנובסק, שהייתה אז בשליטת רוסיה. חודשים מספר לאחר פטירת רבי צבי הירש לוינסון בשנת ה'תרפ"א, בחודש אדר, יצאה הישיבה בדרכה חזרה לראדין. בשנת 1921 כששבה הישיבה לראדין נתמנה רבי יהושע למנהלה של הישיבה.
עם פריצתה של מלחמת העולם השנייה השתלטה ברית המועצות על ראדין. רוב תלמידי הישיבה עברו לווילנה שבליטא בעוד שמיעוטם נשאר בראדין, כאשר התנאים בווילנה נעשו קשים מדי החליטו, שוב, לפצל את הישיבה לשניים. מחצית אחת התמקמה באיישישוק בהנהגתו של יהושע לוינסון והאחרת באוטיאן. כאשר הסובייטים כבשו את ליטא הפסיקה הישיבה לתפקד.
כאמור, יהושע לייב כיהן כר"מ ומשגיח בישיבת ראדין לאחר פטירת אביו, וניהל אותה בשנותיה האחרונות. בהלווייתה 'חפץ חיים' הספידו רבי יהושע.
בזמן המלחמה גלה ליאנובה, משם גורש לגטו סלבודקה, לאחר מכן גורש בשנית למחנה הריכוז דכאו, שם נספה בשנת תש"ה 1944.
כמו כן אשתו פרומה ליבה ושמונת ילדיהם, נספו בתחילת מלחמת העולם השנייה.
הערות שוליים

↑  ראו יתד נאמן, מוסף שבת קודש תשס"ד 30, צו, באתר אוצר החכמה.
↑  בטאון דגלנו, באתר אוצר החכמה
↑  יש שכתבו שרבי יהודע הובל לאושויץ ומת שם, או שנהרג בגטו קובנה, ראו מאמרו של דוד זריז להלן בקישורים חיצוניים.
↑  אלה אזכרה, ג, עמ 307-302; אשרי, חורבן ליטא, עמ 255.
↑  שמותיהם: צבי הירש, חיים אברהם, אהרן יצחק, נפתל, אסתר פריידה, רחל, זלאטה פערל.
יחסי מרוקו–תאילנד

| יחסי מרוקו–תאילנד |
| --- | --- |
מרוקו: תאילנד


מרוקו: תאילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
446,550: 513,120
אוכלוסייה
38,168,990: 71,655,872
תמ"ג (במיליוני דולרים)
141,109: 514,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,697: 7,186
משטר
מונרכיה חוקתית: מונרכיה (בפועל משטר צבאי)

יחסי מרוקו–תאילנד הם יחסי החוץ בין מרוקו ותאילנד.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1984. ב-2 ביולי 2018 נחתם בין המדינות הסכם בתחום החינוך. הסחר בין המדינות די מצומצם, אולם קיים פוטנציאל אדיר להרחבת הסחר בין המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

מרוקו מחזיקה בתאילנד שגרירות בבנגקוק.
תאילנד מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט.
יחסי נאורו – ניו זילנד

| יחסי נאורו – ניו זילנד |
| --- | --- |
נאורו: ניו זילנד


נאורו: ניו זילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
21: 268,838
אוכלוסייה
11,967: 5,223,485
תמ"ג (במיליוני דולרים)
154: 253,466
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,880: 48,524
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי נאורו–ניו זילנד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת נאורו לבין ניו זילנד.
היסטוריה

בין רפובליקת נאורו לבין ניו זילנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. ניו זילנד מעניקה סיוע לנאורו בעיקר במגזר הכלכלי ובנושאים אזוריים. שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון האומות המאוחדות ובפורום איי האוקיינוס השקט.
ניו זילנד מעניקה לנאורים מלגות לימודים מדי שנה.
ביקורים רמי דרג > מנאורו לניו זילנד

1995 - ברנרד דואויגו, נשיא נאורו
2003 - רנה האריס, נשיא נאורו
2011 - מרקוס סטיבן, נשיא נאורו
2014, 2019 - דייוויד אדנאג, שר הכלכלה של נאורו
ביקורים רמי דרג > מניו זילנד לנאורו

2001 - הלן קלארק, ראש ממשלת ניו זילנד
2003 - סילביה קרטרייט, המושלת הכללית של ניו זילנד
2018 - אאופיטו ויליאם סיו, שר הפסיפיק של ניו זילנד
2018 - ג'סינדה ארדרן, ראש ממשלת ניו זילנד
נציגויות דיפלומטיות

נאורו אינה מיוצגת בניו זילנד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
ניו זילנד אינה מיוצגת בנאורו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. ניו זילנד האמינה נציב עליון על נאורו היושב בוולינגטון, בירת המדינה.
יחסי נאורו–ספרד

| יחסי נאורו–ספרד |
| --- | --- |
נאורו: ספרד


נאורו: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
21: 505,370
אוכלוסייה
11,967: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
154: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,880: 32,996
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי נאורו–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת נאורו לבין ממלכת ספרד.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת נאורו לבין ממלכת ספרד כוננו ב-27 בספטמבר 1995. האינטרסים של ספרד בנאורו מיוצגים על ידי השגרירות הספרדית בקנברה, בירת אוסטרליה, והיחסים הקונסולריים שבין שתי המדינות מתנהלים דרך הקונסוליה הספרדית שבסידני. היחסים הדו-צדדיים מוגדרים כחלשים מאוד, הם כמעט ואינם מגיעים לידי ביטוי מחוץ לזירה הבינלאומית.
בשנת 2004 תמכה נאורו במועמדותה של העיר סרגוסה שבספרד לארח את אקספו 2008 בנושא המים ופיתוח בר קיימא. בתגובה חתמה מועצת העיר סרגוסה על הסכם שיתוף פעולה עם ממשלת רפובליקת נאורו בנושא מימון פרויקטים בנושא עזרה ראשונה.
באוקטובר 2013 ביקר בנאורו שגריר ספרד באוסטרליה אנריקה ויגרה על מנת להציג לנשיא את כתב האמנתו.
בין שתי המדינות שיתופי פעולה נוספים במסגרת תוכנית הפעולה האזורית של האיחוד האירופי לאזור דרום האוקיינוס השקט. במקרה של נאורו העזרה העיקרית היא בפיתוח תחום הדייג במדינה.
נציגויות דיפלומטיות

נאורו אינה מיוצגת בספרד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
ספרד אינה מיוצגת בנאורו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. ספרד האמינה את שגרירותה שבקנברה, בירת אוסטרליה, על נאורו. ספרד האמינה גם את הקונסוליה שלה בסידני על נאורו.
יהושע לימוני

| --- | --- |

יהושע לימוני, 2014
 לידה:  30 בספטמבר 1971 (בן 53) הרצליה
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 כלי נגינה:  תופים בעיקר, וגם גיטרה ופסנתר
 חברת תקליטים:  הד ארצי, בארבי רקורדס, פונוקול
 שיתופי פעולה בולטים:  "שפיות זמנית", "יהושע", אביתר בנאי, דודו טסה, אלדד ציטרין
 
יהושע לימוני (נולד בי"א בתשרי ה'תשל"ב, 30 בספטמבר 1971 בהרצליה) הוא זמר ומוזיקאי ישראלי.
הערות שוליים

↑  חזר בתשובה פעמיים: "מבחינתי זה היה אסון", בחדרי חרדים, ניסן ה'תשע"ט
↑   יהושע לימוני - שיר שמח בהופעה, עם שורת מתופפים!, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007360938805171  MusicBrainz: 246b0a10-9d14-4339-8c93-95851a3ac64c  VIAF: 636150943132026760008   WorldCat (עם VIAF): 636150943132026760008
יחסי מרוקו–תוניסיה

| יחסי מרוקו–תוניסיה |
| --- | --- |
מרוקו: תוניסיה


מרוקו: תוניסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
446,550: 163,610
אוכלוסייה
38,168,990: 12,295,083
תמ"ג (במיליוני דולרים)
141,109: 48,530
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,697: 3,947
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי מרוקו–תוניסיה הם היחסים הדיפלומטיים בין ממלכת מרוקו לרפובליקה של תוניסיה. שתי המדינות חברות באו"ם.
סקירה כללית

שתי המדינות חולקות היסטוריה משותפת, כחלק ממדינות המגרב בצפון אפריקה. שתי המדינות נשלטו על ידי קרתגו, האימפריה הרומית, שבטים ברברים, האימפריה המוסלמית, ומאוחר יותר האימפריה העות'מאנית וצרפת. בשנת 1956 זכו שתי המדינות בעצמאות, ועד מהרה הם כוננו יחסים דיפלומטיים. בשנת 2011 התרחשו בשתי המדינות מהפכות האביב הערבי, שהביאו לחילופי שלטון בתוניסיה ולרפורמות במרוקו. בשנת 2020 נפגש שר החוץ המרוקני, נאסר בוריטה, עם נשיא תוניסיה, קייס סעיד, והעביר מסר ממוחמד השישי, מלך מרוקו על חיזוק היחסים בין המדינות. כמו כן הם דנו בדרכים לפתרון מלחמת האזרחים השנייה בלוב, והכריזו שוב על נייטרליותם בסכסוך.
נציגויות דיפלומטיות

מרוקו מחזיקה בתוניסיה שגרירות בתוניס.
תוניסיה מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט.
יחסי נאורו – קוריאה הדרומית

| יחסי נאורו – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
נאורו: קוריאה הדרומית


נאורו: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
21: 99,720
אוכלוסייה
11,967: 51,704,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
154: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,880: 33,126
משטר
רפובליקה

יחסי נאורו–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת נאורו לבין הרפובליקה של קוריאה.
סקירה כללית

בין רפובליקת נאורו לבין קוריאה הדרומית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת נאורו לבין קוריאה הדרומית כוננו ב-20 באוגוסט 1979. בין שתי המדינות מתקיים שיתוף פעולה כלכלי מזערי והתקיימו ביקורים רמי דרג בין שתיהן שהובילו לעוד שיתופי פעולה מועטים.
ביקורים רמי דרג > מקוריאה הדרומית לנאורו

פברואר 2011 - שליחו של שר החוץ הדרום-קוריאני
ביקורים רמי דרג > מנאורו לקוריאה הדרומית

מאי 2011 - שר החוץ של נאורו, קייראן קקה
נובמבר 2014 - נשיא נאורו, בארון ואקה
נציגויות דיפלומטיות

נאורו אינה מיוצגת בקוריאה הדרומית, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
קוריאה הדרומית אינה מיוצגת בנאורו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי איטליה–כווית

| יחסי איטליה–כווית |
| --- | --- |
איטליה: כווית


איטליה: כווית
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 17,818
אוכלוסייה
59,293,250: 4,957,430
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 161,772
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 32,632
משטר
רפובליקה: מונרכיה

יחסי איטליה–כווית הם היחסים הבילטרליים בין איטליה לכווית.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1961, ובשנת 2021 חגגו שתי המדינות 60 שנות הכרה רשמית עם סדרה של קונצרטים מוזיקליים, אמנות ותערוכות אדריכלות המתארות את שיתוף הפעולה ההדדי של שתי המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

איטליה מחזיקה בכווית שגרירות בכווית סיטי.
כווית מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא.
יורם פוגל

| --- | --- |

 לידה:  17 ביולי 1945 (בן 79) תל אביב-יפו
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1976
 תחום יצירה:  אדריכלות
 יצירות ידועות:  #מעבודותיו
 
יורם פוגל (נולד ב-17 ביולי 1945) הוא אדריכל, מתכנן אורבני ואמן ישראלי.
ביוגרפיה

פוגל נולד בתל אביב לבתיה קוהן, בת למייסדי זכרון יעקב, ולאברהם פוגל, חלוץ ומוזיקאי.
לאחר שירותו הצבאי למד אדריכלות ובינוי ערים בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים של הטכניון בחיפה.
במסגרת לימודיו עבד במשרד ציבורי הולנדי לתכנון אזור הפולדרים. כמו כן עבד במשרד האדריכלים "ואן דן ברוק ובאקמה" ("VAN DEN BROEK & BAKEMA") שברוטרדם. ב-1972 זכה ב"פרס הפקולטה לתכנון על שם יונתן יחיל". הוא סיים את לימודיו בטכניון במאי 1972.
קריירה

בתום לימודיו עבר לירושלים, שם עבד במשך חמש שנים במשרדו של האדריכל דוד רזניק. היה שותף לתכנון תוכנית המתאר והבינוי של קריית הממשלה בירושלים (1974-1971), אך התוכנית לא יצאה לפועל.
ב-1976 פתח משרד אדריכלות עצמאי, בו עסק בתכנון ועיצוב אורבני, תכנון שכונות מגורים ותכנון מבני ציבור. ב-1990 הצטרפה אליו, כשותפה לתכנון, האדריכלית רות חן. בין השנים 1974–1980 היה מרצה ב"מחלקה לעיצוב סביבתי" (הנקראת כיום "המחלקה לארכיטקטורה") בבצלאל.
בעקבות תחקיר על "חללים מוגנים" שנערך עבור משטרת ישראל, לימד את הנושא בפקולטה לאדריכלות בטכניון 1992.
ב-1978–1979 השתתף בתחרות רעיונית לתכנון רובע עירוני משולב במגדל העמק בשיתוף האדריכל דוד שגיא. הפרויקט זכה במקום הראשון, יחד עם האדריכל פרופסור ליאופולד גרשטל
פוגל פעל בוועדת התחרויות של אגודת האדריכלים וכנציג האגודה בוועדה המקומית לתכנון של עיריית ירושלים. בשנים 1991–1995 היה פעיל, יחד עם האדריכלים יונתן שילוני ודוד גוגנהיים, ב"קבוצת ירושלים לפיתוח חשיבה רעיונית לעיצוב העיר".
חיים אישיים

פוגל נשוי לנתי גיל פוגל, בוגרת המחלקה לקרמיקה בבצלאל. לזוג 4 ילדים: ענבל (צורפת, בוגרת שנקר), מעין (מעצב תעשייתי, בוגר שנקר), אלינור
(סטודנטית לתואר שני), ושון (עורך סרטים). מ-2008 מתגורר בתל אביב, אליה עבר עם משפחתו מירושלים.
ספרו

רחוב הים, הוצאת גוונים, 2014
מעבודותיו > בינוי ועיצוב אורבני

תכנון רובע עירוני משולב במגדל העמק (תחרות פומבית, מקום ראשון), 1978
אזור מגורים בשכונת רמות אלון בירושלים בשיתוף עם האדריכל יונתן שילוני, 1984, הידוע כמתחם 02. הוא כולל 360 יחידות דיור סביב חמש חצרות פנימיות. בסקר מיוחד שערך משרד הבינוי והשיכון לבדיקתם והערכתם של פרויקטים בהתאם לקריטריונים שונים של איכות ורמת תכנון, נקבע פרויקט זה כאחד המוצלחים ביותר שנבנו בשכונות ההיקפיות של ירושלים מאז 1967.
תכנון מתחם מגרש הרוסים בירושלים, עם יונתן שילוני (הוצג בביתן הישראלי בביאנלה לאדריכלות בוונציה), 1996
תכנון אורבני של רובעי מגורים במעלה אדומים, בהר חומה שבירושלים ובאופקים.
הכנת תוכנית מתאר לאזור השכונות הערביות בצפון ירושלים ובינוי מפורט לאורך דרך רמאללה.
תכנון אזור שער המזרח לירושלים, בצומת הגבעה הצרפתית בואכה הירידה למעלה אדומים, כולל המתחם המרכזי של הרכבת הקלה.
הכנת תוכנית מתאר חדשה לעיר אופקים 2000–2012
רובע עירוני חדש בקריית מלאכי (פרס ראשון בתחרות סגורה, בייעוץ נתי גיל פוגל)
מעבודותיו > מבנים

בתים טוריים בשכונת "בית בישראל" ברחוב אבן שמואל בשכונת רמות. בשיתוף יונתן ויעל שילוני, אמון בן דור ונוספים.
בית הילדים של נשות בני ברית בשכונת בית וגן בירושלים, 1987 תוספת למתחם שתוכנן במקור על ידי האדריכלים ג'ניה אוורבוך וזולטן שמשון הרמט
בנין שיווק והפצה ל"תנובה" בשכונת רוממה בירושלים, 1998
מבנה כניסה ובקרה לבית הסוהר איילון, 2002
מתחם מגורים בבית וגן (זכה בפרס לתכנון איכותי בירושלים), 2003
בית ספר "עמיטל" וגני ילדים בשכונת הר חומה בירושלים, 2012
מעבודותיו > תערוכות קבוצתיות

"חשיפת אמנות המגירה", בית האמנים ירושלים, 1993
"אמן מתכנן לעצמו מצבת זיכרון", בית האמנים ירושלים, 1995
"אדריכלים יוצרים", סדנאות האמנים ירושלים, 1999
"ארכי-ארט 1", גלריית המגדלור תל אביב, 2005
"ארכי-ארט 3", גלריית המגדלור תל אביב, 2009
"מראות לילה", גלריה קיימא תל אביב-יפו, 2012
מעבודותיו > תערוכות יחיד

"נאמנות כפולה", יחד עם אביטל אפרת במוזיאון העלייה הראשונה בזכרון יעקב (התערוכה מספרת על בני משפחתו רפאל קוהן ויוסף קופרמן)
"מעבר לחומה" תערוכת יחיד בבית האמנים בתל אביב, יוני 2020, אוצר ניר הרמט. (פוגל מוהל את ההיסטוריה של האדריכלות הפוליטית של החומה האטלנטית (1944-1942) בנופים וזיכרונות אישיים ורגשיים).
הערות שוליים

↑  בקפה עטרה התארגנו ההפיכה וההפיכה הנגדית, מעריב, 25 בנובמבר 1970
↑  בוגרי מחזור מ"ג של הטכניון בחיפה, דבר, 3 במאי 1972
↑  צופיה דקל-כספי, דוד רזניק: רטרוספקטיבה, הגלריה האוניברסיטאית, הפקולטה לאמנויות, אונ' תל אביב, 2005, עמ' 143-136
↑  הספר על ימי ילדותו של פוגל בשנות החמישים ברחוב הים (לימים רחוב הרב קוק) בתל אביב
↑  yoram Fogel, Israeli Housing Ideas, AD Architectural Desigh Magazin 48, 1978, עמ' 507-506
↑  אדר' עמירם חרל"פ (ע), ישראל בונה, תל אביב: משרד הבינוי והשיכון, מרכז הבניה הישראלי, 1988, עמ' 97-96
↑  דוד קרויאנקר, בתי דירה ובנייה פרטית, אדריכלות בירושלים, הבניה המודרנית מחוץ לחומות 1948–1990, ירושלים: כתר ומכון ירושלים לחקר ישראל, 1991, עמ' 207, 211, 440
↑  דוד קרויאנקר, פרק 3: התכנית לפיתוח המתחם, אדריכלים פוגל-שילוני (1997), תכנית בינוי עיר 4329, מגרש הרוסים, ירושלים: לקראת שנת 2000. ממרכז צליינות רוסי למוקד פעילות עירוני., הרשות לפיתוח ירושלים. עיריית ירושלים ומנהל מקרקעי ישראל, 1998
↑  נשיאת בני ברית תחנוך את האגף החדש של בבית הילדים של הארגון בירושלים, מעריב, 14 בנובמבר 1989
↑  דוד קרויאנקר, אדריכל ז.ש. הרמט, ירושלים: המורשת הבנויה - מחקר ותיעוד, 1990, עמ' 99-98
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007514920505171  LCCN: no2014136959  VIAF: 310742231   WorldCat (עם VIAF): 310742231 
בית הילדים של נשת בני ברית במתחם בית וגן בירושלים
מתחם המבקרים של בית הסוהר איילון
יחסי איטליה–ירדן

| יחסי איטליה–ירדן |
| --- | --- |
איטליה: ירדן


איטליה: ירדן
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 89,342
אוכלוסייה
59,293,250: 11,544,753
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 50,814
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 4,401
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי איטליה–ירדן הם היחסים הבילטרליים בין איטליה לירדן.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1949, ובשנת 2019 ציינו 70 שנה לכינון היחסים. ב-9–11 באפריל 2019 ביקר נשיא איטליה, סרג'ו מטרלה, בירדן, ונפגש עם המלך עבדאללה השני.