stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמורת החי דג'ה

שמורת החי דג'ה (בצרפתית: Réserve de faune du Dja) בגבול שבין מחוז הדרום ומחוז המזרח בקמרון היא שמורת טבע בשטח של 5,260 קמ"ר המוקפת מצפון, ממערב ומדרום על ידי נהר דג'ה, אחד מיובליו המשניים של נהר קונגו. השמורה שוכנת במרחק של כ-240 ק"מ דרומית-מזרחית לבירה יאונדה, והיא הוכרזה כאתר מורשת עולמית בשנת 1987.
המקום הוכר כשמורת צייד ב-25 באפריל 1950, כשמורת חי ב-22 במאי 1973 וכשמורה ביוספרית ב-1981. שטח השמורה שטוח עד גבעי ומשתרע בגבהים שבין 400 ל-800 מטר. קו שבר בדרומה של השמורה יצר עמק עמוק בדרום-מזרחו של האזור שבו מצוקים לאורך כ-60 ק"מ. נהר דג'ה זורם לאורכו של קו שבר זה דרך מערכת של מפלים.
האקלים בשמורה הוא משווני עם שתי עונות גשומות במאי ובספטמבר. כמות המשקעים השנתית עומדת על 1,570 מ"מ בממוצע, והטמפרטורה הממוצעת נעה בין 18°C ל-30°C ועומדת על ממוצע שנתי של 23.3°C.
הצמחייה בשמורה מורכבת בעיקרה מיער גשם טרופי שבו 43 מיני עצים. צמרות העצים מגיעות לגובה ממוצע של 30 עד 40 מטר ולגובה מקסימלי של 60 מטר. בנוסף לעצים יש בשמורה כ-1,500 מיני צמחים שונים.
בשמורה אוכלוסייה נרחבת של יונקים מ-107 מינים, ביניהם פרימטים שונים פילים, סיטטונגה, בונגו, תאו אפריקני, נמרים. הזוחלים כוללים לטאות, פיתונים ושני מינים של אליגטורים הנחשבים כנתונים בסכנת הכחדה. למעלה מ-320 מיני ציפורים מיוצגים גם הם באזור.
בשמורה מתגוררת אוכלוסייה של פיגמים המנהלים אורח חיים מסורתי, והם חופשיים לצוד ברחבי בשמורה בשיטות מסורתיות.
שאנדור גרגיי (פסל)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באוגוסט 1889 הודמזוושרהיי, הונגריה 
 פטירה:  26 באוגוסט 1932 (בגיל 43) ברלין, רפובליקת ויימאר 
 שם לידה:  Glück Sándor 
 תחום יצירה:  פיסול, ציור 
 זרם באמנות:  אמנות מופשטת, קוביזם 
 
שאנדור גרגיי (במקור גליק, בהונגרית: Gergely Sándor; הודמזוושרהיי, 26 באוגוסט 1889 – ברלין, 26 באוגוסט 1932) היה פסל אקטיביסטי יהודי-הונגרי.
קורות חיים

שאנדור גרגיי נולד במשפחה יהודית. אביו, ליוש גליק, יליד העיירה ואשארושנאמני במזרח הונגריה היה קמעונאי בוואשארהיי, ברחוב ניארפה. אמו הייתה אליז בלנקה קוהן (כהן). המשפחה עברה לעיר מאקו בשנת 1890 והתגוררה ברחוב בית מסחר 1, שם ניהל אביו סחר למצבות. כבר בילדותו החל שאנדור גרגיי לעסוק בעבודות אבן, ומאוחר יותר למד פיסול באבן בשלזיה. לאחר מכן סיים את בית הספר לאמנויות יישומיות בבודפשט, שם היו מוריו האמנים לאיוש מטראי (1875–1965) וגזה מארוטי (1875–1941), ולאחר מכן למד באקדמיה לאמנויות בוורוצלב אצל פיליפ תאודור פון גוזן ובמינכן למד כתלמידו של אדולף ארנסט הילדברנד (1847–1921) ובלתזאר שמידט (1858–1942). במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בשדות הקרב של מונטנגרו, איטליה ורומניה עד 1917 כתותחן בארטילריה. נפצע ועבר לסגד כחייל לא קרבי. במהלך התאוששותו פגש את המשורר דיולה יוהאס. יוהאס ולאיוש קאשאק העריכו מאוד את האמנות של שאנדור גרגיי. האחרון הציג את פסליו של גרגיי פעמיים ב־15 בספטמבר 1918 בתערוכת כתב העת מא (Ma) שפירושו "היום". גרגיי היה גם בין אלה שחתמו על מניפסט האמנים הפעילים ה"מהפכנים". בשנת 1919 הופיע בשתי תערוכות עם עבודותיו בעיר סגד. פסל עירום אחד שלו הגיע למוזיאון לאמנויות יפות בבודפשט. הוא התחתן ב־23 בפברואר 1920, והתחתן עם האמנית ארז'בט מיקו (1891–1977). המשורר דיולה יוהאס בירך אותם בשיר. עוד באותה שנה גרגיי עבר לגרמניה והתגורר תחילה בלייפציג ואחר כך בברלין. בשנת 1923 רצה להגיש מכרז ל"אנדרטה הגבורה" במאקו, אך בסופו של דבר לא הגיש הצעה. בגרמניה הוא היה ממייסדי כתב העת ברוח הקידמה Neue Welt עם הסופר גינטר בירקנפלד. המגזין נאסר לפרסום בגלל עמדתו השמאלנית. כיוון שהוא פוטר מתפקיד הייעוץ שלו ולא הצליח לפתח את אמנותו בהונגריה, הוא התאבד ביום הולדתו ה-43 באמצעות הרעלת גז בישול. גופתו נמצאה למחרת בבוקר.
מנהל המוזיאון, ד"ר פרנץ טוט, תיאר את גרגיי כך:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” |  "שאנדור גרגיי היה איש קשה, חסון, רגוע, נוטה להומור טוב, אך עבודה קשה, עיקשת, לא הייתה בטבעו. כפסל, הוא היה קרוב  לאקספרסיוניזם הרציני ביותר. היה בו האומץ והמומנטום של החלוצים, אך גם הכוח האינסטינקטיבי והתעוזה המודעת של האמנים המדממים... הופעתו בחיי האמנות של סגד הייתה וולקנית, אך - בתנאים הפוליטיים המשתנים - הוא כמעט נשכח מהיום למחר." | “ |
לקריאה נוספת

שאנדור (גליק) גרגיי אנשים מפורסמים מהודמזוושרהיי
שאנדור גרגיי, פָּסַל האקטיביסטים שולינאט, 01.03.2017.
לקסיקון ביוגרפי של הודמזוושרהיי. 2002. ISBN 963-9347-79-5
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a hódmezővásárhelyi izraelita hitközség születési akv. 31/1889. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: xx0227549  ULAN: 500100203  VIAF: 96422942   WorldCat (עם VIAF): 96422942
שיא השעה

האופניים בהם קבע אדי מרקס את שיא השעה
באופניים, שיא השעה הוא השיא המציין את המרחק הגדול ביותר שניתן לרכוב במשך שעה. קיימים מספר שיאים הנקראים שיא השעה, כיוון שמספר מסוגי האופניים שנעשה בהם שימוש לקביעת השיא אינם עונים להגדרת איגוד האופניים הבינלאומי לאופניים.
שיא השעה הראשון נקבע על ידי פרנק דודס, כשהוא משתמש באופניים מסוג פני - פרטינג (ראו תמונה למטה). דודס קבע את השיא על 26.508 ק"מ. שיא השעה הראשון לנשים נקבע על ידי הרוכבת הרוסיה תמרה נוביקובה ב-1955, 38.473 ק"מ. השיא המפורסם ביותר לגברים נקבע על ידי הרוכב הבלגי אדי מרקס בשנת 1972, 49.431 ק"מ, והחזיק מעמד 12 שנה בטרם נשבר. השיא המפורסם ביותר לנשים נקבע על ידי הרוכבת ההולנדית לאונטין ואן מורסל ב-2003, 46.065 ק"מ.
קביעת השיא

בעולם הרכיבה המקצוענית זוכה מחזיק שיא השעה לכבוד רב. ניסיונות לשבירת שיא השעה נעשים בולודרום על אופני מסלול, ובדרך כלל בגובה רב, על מנת ליהנות מהתנגדות מופחתת של אוויר (כיוון שבגובה רב האוויר דליל יותר).
בדרך כלל נעשים ניסיונות לשבירת השיא על ידי רוכבי אופניים מתחום הכביש, לרוב בשלהי הקריירה שלהם. כך עשו מיגל אינדוראין, פרנצ'סקו מוזר, כריס בורדמן, ובנשים קיטי ואן אוסטן-הייג', ז'ני לונגו ולאונטין ואן מורסל. מרקס אמר כי "שבירת השיא הייתה הרכיבה הקשה ביותר בחיי".
בעת שבירת שיאו של מרקס, שנעשתה על ידי פרנצ'סקו מוזר, נעשה שימוש לראשונה בגלגלי דיסק קרבון, המעניקים יתרון אווירודינמי. מוזר עשה גם שימוש בעירוי דם, דבר שהיה מותר אז, וכיום הוא אסור. 
בשנים 1993 ו-1994, גריים אוברי, רוכב אופניים סקוטי, שבר את השיא פעמיים כשהוא רוכב כשידיו מתחת לחזהו. בשנת 1996 נקבע שיא נוסף על ידי כריס בורדמן, רוכב בריטי, כשהוא רוכב בתנוחה אירודינמית יותר, כשידיו מופנות לחזית כמו סופרמן. באותה השנה נשבר גם שיא הנשים, על ידי ז'ני לונגו, רוכבת צרפתייה, באותה תנוחת "סופרמן" אירודינמית. 
לאחר הישגים אלה, ועם התפתחות האירודינמיקה החלו מופיעים עיצובים חדשים והחל ניטש ויכוח בסוגיה האם אלו אופניים כלל. איגוד האופניים הבינלאומי פסק כי יהיו שני שיאים:
שיא השעה ולצורך קביעתו יעשה שימוש באופניים הדומים מבחינה עיצובית לאופניו של מרקס.
המאמץ האנושי המיטבי יציין את שיא המרחק ברכיבה של שעה בכל עיצוב שהוא.
קביעת השיא > נשים

בשיא השעה לנשים של ה-UCI מחזיקה אלן ואן דייק (הולנד הולנד), 49.254 ק"מ (נקבע בשווייץ ב-23 במאי 2022).
בשיא המאמץ האנושי המיטבי לנשים מחזיקה אלן ואן דייק (הולנד הולנד), 49.254 ק"מ (נקבע בשווייץ ב-23 במאי 2022).
cשיא IHPVA/WHPVA (איגוד עולמי ובינלאומי לרכבים המונעים בכוח אדם) לנשים מחזיקה ברברה בואטוה: 84.020 ק"מ.
קביעת השיא > גברים

בשיא השעה לגברים של ה-UCI מחזיק פיליפו גאנה (איטליה איטליה), 56.792 ק"מ (נקבע בשווייץ ב-8 באוקטובר 2022).
בשיא המאמץ האנושי המיטבי לגברים מחזיק פיליפו גאנה (איטליה איטליה), 56.792 ק"מ (נקבע בשווייץ ב-8 באוקטובר 2022).
בשיא IHPVA/WHPVA (איגוד עולמי ובינלאומי לרכבים המונעים בכוח אדם) לגברים מחזיק פרנצסקו רוסו: 92.432 ק"מ.
גרהאם אוברי, בתנוחה בעזרתה שבר את שיא השעה של מוזר.
האופניים בהם נקבע שיא השעה הראשון.
קביעת השיא > ישראל

שיא יסוד בישראל נקבע ב-30 ביוני 2023, על ידי רועי מזרחי בוולודרום סילבן אדמס - מרחק של 43.567 קילומטרים.
הערות שוליים

↑  ברכות לרועי מזרחי ממועדון x-team, שיאן ישראל הראשון ברכיבת שעה., הודעה בפייסבוק של איגוד האופניים בישראל, 30 ביוני 2023
שקט! (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  ויקטור קוסקובסקי
 צילום:  ויקטור קוסקובסקי
 מדינה:  רוסיה 
 הקרנת בכורה:  3 במרץ 2003
 משך הקרנה:  83 דקות
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שקט! (ברוסית: Тише!) הוא סרט תיעודי רוסי, בבימויו של ויקטור קוסקובסקי, המתעד במשך 83 דקות מחלון דירה את השינוי המתרחש ברחובות העיר סנקט פטרבורג, עיר הולדתו, לקראת חגיגות 300 שנה לייסוד העיר. הסרט הוקרן לראשונה ביוון, ב-3 במרץ 2003.
זוכה פרס ניקה לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר.
בסרט צפו בלמעלה ממאה מדינות בעולם ובכמה מדינות אף הוקרן בבתי הקולנוע בגרמניה ובמדינות נוספות באירופה.
אופי הסרט

ויקטור קוסקובסקי שימש הן כבמאי והן כצלם, כשהוא מצלם את השינוי ברחובות העיר מתוך חלון דירה בסנקט פטרבורג.
המצלמה מתעדת את התושבים, את השינוי בטבע, את הפועלים היוצאים לעבודתם, את שיפוץ האספלט והכביש המוביל לבית הדירות שבו שוכנת הדירה שממנה הבמאי מצלם ואת החיים ברחוב שבו מוצבת המצלמה.
ביקורת והערכה

גילדת המבקרים של הולנד תיארה את הסרט כאחד הסרטים הטובים ביותר שהוקרנו בבתי הקולנוע בהולנד, במהלך שנת 2003.
הסרט זכה בפרסים רבים, בין השאר בפרסי הפסטיבלים שנערכו ביקטרינבורג ובסנקט פטרבורג וזכה גם בפרס השופטים בפסטיבל הסרטים של ניון בשווייץ ובפסטיבל הסרטים שבפירנצה, איטליה.
האקדמיה הרוסית לקולנוע העניקה לסרט את פרס ניקה לסרט התיעודי הטוב ביותר.
שחפית גדולה

| שחפית גדולה |
| --- | --- |
 שחפית גדולה בבליז.
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: שחפיים
סוג:: תלאסאוס
מין:: שחפית גדולה
שם מדעי
 Thalasseus maximus ‏בודארט, 1783
תחום תפוצה


שחפית גדולה (שם מדעי: Thalasseus maximus) היא מין שחפית בסוג תלאסאוס ממשפחת השחפיים. המין אנדמי ליבשת אמריקה, אם כי זוהו פרטים משוטטים באירופה.
טקסונומיה

השחפית הגדולה תוארה על ידי חוקר הטבע הצרפתי ז'ורז'-לואי לקלר דה בופון ב-1781 ב-Histoire Naturelle des Oiseaux שלו מדגימה ש"נאספה" בקאיין, גיאנה הצרפתית. הציפור גם הודגמה בתבנית צבע יד שנחרטה על ידי פרנקואה ניקולה מרטינט ב-Planches Enluminées D'Histoire Naturelle שנכתב תחת הפיקוח של אדמה לואי דבנטו ללוות את הכתב של בופון.
גם התבנית וגם התיאור של בופו לא כללו שם מדעי אבל ב-1783 איש הטבע ההולנדי פיטר בודארט טבע את השם המדעי Sterna maxima בקטלוג מה-Planches Enluminées שלו.
השחפית הגדולה ממוקמת כיום בסוג תלאסאוס שהוגדר על ידי הזואולוג הגרמני פרידריך בואיה ב-1822.
הערות שוליים

↑  שחפית גדולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  שחפית גדולה דיסקוס הגליל, באתר דיסקוס הגליל
↑  Buckley, P. A. and F. G. Buckley (2020).
↑  ז'ורז' לואי לקלר דה בופון, Histoire Naturelle des Oiseaux, פריס: De L'Imprimerie Royale, 1781, עמ' 100-101
↑  ז'ורז' לואי דה בופון, Planches Enluminées D'Histoire Naturelle, Paris: De L'Imprimerie Royale, 1783-1765
שאנדור דישקאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באוגוסט 1883 טפולצה, הונגריה 
 פטירה:  8 בפברואר 1953 (בגיל 69) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Klein Sándor 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
שאנדור דישקאי (במקור קליין, בהונגרית: Diskay Sándor; טפולצה, 23 באוגוסט 1883 – בודפשט, 8 בפברואר 1953) היה צלם וצייר יהודי-הונגרי.
קורות חיים

שאנדור קליין נולד במשפחה יהודית כבנם של מור קליין ושל קרולינה קוהן (כהן). בשנת 1906, בגיל 23, שינה את שם משפחתו לדישקאי (ביחד עם אחיו יוז'ף קליין, בן ה-20 ואימרה קליין, בן ה-13).
שאנדור דישקאי היה הצלם של עיתוני הונגריה (כמו כתב העת "חיי תיאטרון" - Színházi Élet) ושל עיתונים בחו"ל והיה הבעלים מונה ליזה, חברת אמנות, צילום וציור (בשם המלא: אולפני צילום אמנותי דישקאי מונה ליזה).
הוא היה אחד הראשונים שהתמודד עם תהליך פיתוח התמונות החיובית אוזוברום (אחת השיטות והטכניקות של פיתוח תמונות וצילום תמונות המשמשת בצילום מההתחלה ועד ימנו) כבר בשנת 1909, אך ידוע שהשתמש גם בתהליכי הדפס פלטינום והדפס גומי (הדפס הגומי שימש משנת 1858 בעקבות תהליך צילום שהמציא הכימאי והצלם הצרפתי פויטווין (Alphonse Louis Poitevin) והצלם האמריקאי ג'ון פונסי (John Pouncy (1818 -1894))). בין השנים 1927–1930 למד אצלו פרידייש טומצ'קו, צלם ממחוז טולנה.
הוא היה נשוי פעמיים, על פי רישומי מרשם ההונגרי. תחילה ב-22 במאי 1919 התחתן ברובע 5 בבודפשט עם זמרת האופרה ארז'בט רבי (1892–?), ממנה התגרש בשנת 1925 ולאחר מכן ב-26 בספטמבר 1933 ברובע 7 נשא לאישה את רוזה קאלוש, אלמנה, (1885–1945) בתם של איזידור קוהן (כהן) ושל רוזליה רינגוולד.
שאנדור דישקאי הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
לקריאה נוספת

בלה אלברטיני: תופעת נחל המסתור 2. ujegyenlito.hu 9 בינואר 2016
מרשם הכתובות והדירות של בודפשט, 1910 (כרך 22) חלק 9 - רשימת דירות: library.hungaricana.hu
גשר הרכבת אויפשט. המחצית השנייה של שנות ה-20 של המאה ה-20. צלם: שאנדור דשקאי axioart.com - 27 בנובמבר 2012
Berza László: Budapest története képekben 1493-1980. - Képkatalógus, Mutató (Budapest, 1994), library.hungaricana.hu
A VII. kerületben bejelentett megszüntethető zsidó ipartelepek jegyzéke 3. (Témakör: Az erzsébetvárosi zsidó iparűzők végnapjai) közigazgatási irat, Budapest Főváros Levéltára (holocaust.archivportal.hu) - 1944. június 17.
Budapest Főváros Levéltára HU BFL - VII.102.a - Budapesti Királyi Büntetőtörvényszéki Fogház iratai. Fogolytörzskönyvek - 1914; törzskönyvi szám: 1428 Diskai (Klein) Sándor (hozzáférés: 2016. február 16.)
Kincses Károly: Fényképészmester vagyok én, barátom, ennél a címnél soha nem vágytam többre (Beszélgetés Bérci Lászlóval) Archiválva 2016. november 19-i dátummal a Wayback Machine-ben, Forrás folyóirat 41. évfolyam 12. szám - 2009.
Nagykanizsa napilap (1. évfolyam, szeptember); 1906. szeptember 25. HIREK, Névváltoztatás, Halis István Városi Könyvtár (folyoiratok.nagykar.hu) - (hozzáférés: 2016. november 18.)
Szilágyi György (Magyar Hírlap): A Teleki téren kezdődött, regi.sofar.hu - 2008. június 29.
הערות שוליים

1 2  A Belügyminisztérium 1906. évi 82385 rendelete MNL-OL 30791. mikrofilm 873. kép 2. karton. Névváltoztatási kimutatások 1906. év 22. oldal 27(-28-29). sor
1 2 3  Pest-Pilis-Solt-Kis-Kun Budapest (V. Kerület) állami anyakönyvek (Házasultak) 1919 (ápr.) - folyószám: 896; Városi Levéltár FamilySearch.org (hozzáférés: 2016. február 16)
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. VII. ker. állami halotti akv. 302/1953. folyószáma alatt.
1 2  Pest-Pilis-Solt-Kis-Kun Budapest (VII. Kerület) állami anyakönyvek (Házasultak) 1933 (aug.) 1520/1933. - folyószám: 1520; Város Levéltár FamilySearch.org (hozzáférés: 2016. február 16)
↑  Budapesti Czim- és Lakásjegyzék, 1922-1923 (28. évfolyam) 1. rész F) Gyárosok, iparosok és kereskedők czímjegyzéke
↑  Budapesti Czim- és Lakásjegyzék, 1928 (29. évfolyam) 1. rész D) Törvényszékileg bejegyzett közkeresetis betéti társaságok és egyéniczégek, F) Gyárosok, iparosok és kereskedők czímjegyzéke (Fényképészek); library.hungaricana.hu
↑  P. Macht Ilona: Egy album képei (ötven év ötven kép tükrében) (Kabdebó Lóránt szerk.: Valóság és varázslat. Tanulmányok századunk magyar prózairodalmából. Krúdy Gyula és Móricz Zsigmond születésének 100. évfordulójára (Petőfi Irodalmi Múzeum–Népművelési Propaganda Iroda Kiadó, Budapest, 1979); 142. oldal), library.hungaricana.hu
↑  Kincses Károly, Munkácsy Gyula: Hogyan (ne) bánjunk (el) régi fényképeinkkel kézirat a C3 Kulturális és Kommunikációs Központ oldalán - 1999. október
↑  V. Kápolnás Mária: Tomecskó Frigyes története: Egy fényképész Tolnáról, Fotóművészet XLVI. évfolyam 3-4. szám - 2003.
↑  Pest-Pilis-Solt-Kis-Kun > Budapest (VIII. Kerület) állami anyakönyvek (Halottak) 1945 (ápr.) - folyószám: 3337; Város Levéltár FamilySearch.org (hozzáférés: 2016. február 16)
↑  Albertini Béla: Budapesti szociofotók - világháborútól világháborúig, Budapesti Negyed 10. évf. 1-2. (35-36.) sz. - 2002. tavasz-nyár
שאול ידידיה אלעזר טאוב

רבי שאול ידידיה אלעזר טאוב (כ"א בתשרי תרמ"ז, 20 באוקטובר 1886 – ט"ז בכסלו תש"ח, 29 בנובמבר 1947) היה האדמו"ר השני של חסידות מודז'יץ. הלחין למעלה מ-1,500 ניגונים. מכונה גם על שם ספרו "האמרי שאול" ובחסידות מודז'יץ בארצות הברית מכונה על שם ספרו "הישא ברכה".
קורות חיים

נולד באוז'רוב שבפולין לרבי ישראל טאוב, מייסד חסידות מודז'יץ. כנער ניכרו בו כישוריו המוזיקליים. נישא בשנת תרס"א עם בתו של רבי אברהם איגר בעל השבט מיהודה מלובלין, ממנה נולד לו בן (שמואל אליהו, האמרי אש) ובת. בשנת תרס"ה (בערך) התגרש מאשתו, ונתפרצה המחלוקת בין חצרות מודז'יץ ולובלין. הילדים הלכו אחר האם. בזיווג שני נישא לרבנית חוה בת המקובל רבי שאול הכהן שווארץ, האב"ד של סטופניצה, ונולדו לו שני בנים ושתי ובנות, הגדול שבהם היה בנו רבי יהושע יחזקאל טאוב שהוציא לאור את ההגדה של פסח עם פירוש אדמו"רי מודז'יץ, ובנו הוא האדמו"ר רבי ישראל דוד טאוב ממודז'יץ בארצות הברית. בשנת תרע"ז התמנה לרב בקהילת ראקוב. בשנת תרע"ח נפטרה אשתו מטיפוס. בזיווג שלישי נישא לנחמה בת אשר מאיר הלברשטאם מקשאנוב. היא נפטרה מהסרטן כמה שנים לפני מלחמת העולם השנייה. בשנת תרפ"א, לאחר פטירת אביו, החל לשמש כאדמו"ר. כשנה לאחר מכן התמנה לרב בקארטשוב. בשנת תרפ"ט עבר לאוטבוצק הסמוכה לוורשה, שם שהה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. בזיווג רביעי נישא לברכה אסתר בת אחיו הגדול הרב יחזקאל טאוב מאוזרוב.
באוטבוצק הקים ישיבה בשם "תפארת ישראל" שבה התחנכו עשרות בחורים. לחצרו נהרו חסידים ומעריצים רבים מקרב יהדות פולין שבאו לשמוע את דברי תורתו וליהנות מיצירותיו המוזיקליות בפרט בימים הנוראים שבהם היה עובר לפני התיבה. בשנים אלו הוציא לאור כמה חיבורים תורניים. היה חבר מועצת גדולי התורה העולמית בפולין, וחבר נלהב בפעולותיה של אגודת ישראל שם. נודע כאוהב ארץ ישראל, נהג לדרוש רבות בשבחה של ארץ ישראל ועודד את שומעיו לעלות אליה ולהשתתף בבניינה. ביקר בארץ ישראל ארבע פעמים, בשנים: תרפ"ה, תרצ"ה, תרצ"ח ותש"ז. בביקורו הראשון נועד עם הנציב העליון הרברט סמואל. בשנת 1939 בעקבות פרסום הספר הלבן פרסם "קול קורא" בעיתונות היהודית שבו גינה את ממשלת בריטניה וקרא ליהודים להתחזק ולפעול למען יישוב הארץ ולא "לשבת בחיבוק ידיים".
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברח לוילנה, וממנה הצליח להימלט לארצות הברית דרך יפן. בזמן שהותו בווילנה הלחין ניגונים ששיקפו את האסון האיום שהתרחש באותה תקופה לעם היהודי. בין השנים תש"א-תש"ז שהה בניו יורק והקים שם בית מדרש. בשנים אלו התפרסמו שבעה קונטרסים בשם "תפארת ישראל" ובהם מדברי תורתו ומניגוניו. בעת ביקורו בארץ ישראל בשנת תש"ז חלה לפתע ובשבת ט"ז בכסלו תש"ח (כ"ט בנובמבר 1947) נפטר. הלווייתו התקיימה למחרת בהר הזיתים בהשתתפות הרבנים הראשיים וגדולי הרבנים והאדמו"רים בארץ ישראל. לאחר הלוויה הוחמר המצב הביטחוני במקום ולכן הונחה מצבה על קברו רק לאחר מלחמת ששת הימים. כממלא מקומו הוכתר בנו רבי שמואל אליהו טאוב (ה"אמרי אש") שהתגורר בתל אביב ובה הקים את בית מדרשו. לאחר כמה שנים הוכתר נכדו רבי ישראל דוד טאוב כהאדמו"ר ממודז'יץ בארצות הברית והקים את בית מדרשו בפלטבוש.
ניגוניו

הרב טאוב היה מלחין פורה. משערים כי הלחין בין 1,500-2,000 ניגונים, חלקם פשוטים וחלקם מסובכים ומורכבים. הרב טאוב כתב 5 ניגונים כל כך מסובכים שהתייחסו אליהם כאל אופרות. האופרה ה-4 חוברה בהפלגתו לארצות הברית ולכן כונתה "אופרת הים". בן ציון שנקר, מגדולי מבצעי ניגוני מודז'יץ העיד כי הצליח לבצע את הניגון ללא טעות רק פעם אחת. אופי שירתו מתבטא בשירה מהירה ומקוטעת. את זה הסביר כי אינו רוצה ליהנות מהשירה בעולם הזה.
ילדיו

היה נשוי מספר פעמים. בנישואיו האחרונים היה נשוי לברכה אסתר ממנה נולד לו בנו הצעיר.
האדמו"ר רבי שמואל אליהו ממודז'יץ
רבי יהושע יחזקאל
חיים יצחק
מלכה, אשת אברהם וישקובסקי. נרצחה בשואה עם בנה ישראל.
פייגא, אשת יחיאל דנציגר, בנו של רבי אברהם חיים בנו של רבי שמואל צבי מאלכסנדר. נרצחה בשואה עם בעלה ושני ילדיה.
ציפורה, אשת אברהם שנקר
שרה, אשת אפרים רוזן
גולדה רייזא, אשת חיים פינקלר, בן רבי מאיר מנחם מרדושיץ
ישראל
דוד
צבי הירש
חיבוריו

אמרי שאול - אמרות ותורות על פרשיות השבוע
ישא ברכה - תורות על פרשיות השבוע והמועדים, ליקוטים וענייני נישואין
תפארת ישראל - קובץ שיצא מפעם לפעם ובו דברי תורתו ותווים של יצירותיו
ישא ברכה - פירוש להגדה של פסח תש"נ (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  קונטרס תפארת ישראל, חוברת ה', ניו יורק 1945, עמ' כב-כג
↑  גדולי התורה שנמלטו לווילנה, הצופה, 6 בדצמבר 1939
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309126905171  ISNI: 0000 0000 6693 1466  LCCN: nr90026232  VIAF: 58932021   WorldCat (עם VIAF): 58932021
שחמט מתקדם

שחמט מתקדם הוא צורה חדשה יחסית של שחמט, בו כל שחקן אנושי נעזר בתוכנת שחמט כדי לחקור את התוצאות האפשריות של מהלכיו ומהלכי היריב. למרות השימוש במחשב, השחקנים האנושיים הם שקובעים את מהלך המשחק ושולטים בו במלואו.
ב-1997 הביס לראשונה המחשב כחול עמוק את אלוף העולם בשחמט גארי קספרוב. אירוע זה סימן נקודת מפנה בתחום האינטליגנציה המלאכותית, שבו המחשב התעלה על יכולותיו של האדם. עם התקדמות עוצמת המחשוב והמחקר באינטליגציה מלאכותית אבדו הסיכויים של בני אדם לנצח תוכנות שחמט. באותו הזמן הגה גארי קספרוב רעיון לסוג חדש של משחק שחמט המשלב את יכולות החישוב המהירות של המחשב והאינטואיציה האנושית. במשחק מתמודדים שני בני אדם, כשלרשותם תוכנת מחשב העוזרת להם לחזות את תוצאות מהלכיהם ומהלכי היריב. למעשה, בשילוב השחקן עם התוכנה, השחקן הופך למעין סייבורג, ולכן המשחק מכונה לעיתים גם כ"שחמט סייבורג" או "שחמט קנטאור" על שום יצור הכלאיים המיתולוגי.
במשחק שחמט מתקדם, השילוב של אדם-מכונה יוצר סינרגיה, המתעלה על יכולותיו של מחשב בודד, ולכן תוכנות שחמט אינן מסוגלות לנצח יריב מקצועי של שחמט מתקדם.
שין סה-קיונג

| --- | --- |

 לידה:  29 ביולי 1990 (בת 34) סיאול, קוריאה הדרומית 
 מדינה:  קוריאה הדרומית 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת צ'אנג-אנג 
 פרופיל ב-IMDb
 
זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
שין סה קיונג (בקוריאנית: 신세경; ‏נולדה ב־29 ביולי 1990) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה דרום קוריאנית. 
לראשונה הופיעה על גבי עטיפת אלבום של האמן סאו תאיג'י (Seo Taiji). 
אך להכרה ופרסום זכתה כמה שנים מאוחר יותר לאחר שהשתתפה בסדרת הסיטקום היומית "High Kick Through The Roof".
ביוגרפיה

שין סה קיונג נולדה בסיאול והחלה את דרכה בגיל שמונה בשנת 1998 כשהופיעה על גבי עטיפת אלבום הסולו של סאו תאיג'י (Seo Taiji)
Take Five. כמו כן הופיעה בתוכנית הילדים Ppo Ppo Ppo (נשיקה, נשיקה, נשיקה) וב-2005 הופיעה בדרמה ההיסטורית "토지" ("קרקע").
לאחר תפקיד קטן בסרט "어린 신부" (כלתי הקטנה) קבלה תפקידים ראשיים בסרטים: 
"신데렐라" (סינדרלה) - סרט אימה, "오감도" (חמשת חושי ארוס - סגמנט "חיה את הרגע" "Five Senses of Eros - segment "Believe in the Moment
ובסרט "어쿠스틱" ("אקוסטי" בסגמנט "ברוקולי").
במסך הקטן קבלה תפקידים קטנים בסדרות ההיסטוריות "토지" ("קרקע") ו-"선덕여왕" ("המלכה סון דוק"). עליהן זכתה לבקורות חיוביות אך עדיין לא זכתה להכרה.
ב-2009 השתתפה בתפקיד מרכזי בסדרת הסיטקום היומית "High Kick Through The Roof" הסדרה זכתה לפופולריות רבה וכך גם שין סה קיונג שזכתה על תפקידה בפרס השחקנית החדשה הטובה ביותר.
ב-2010 תיעדה את חופשתה בהוואי במסגרת תוכנית המציאות "I'M REAL" (אני אמיתית), שהרחיבה את מעגל מעריציה.
ב-2012 הופיעה בתפקיד אורח בשתי סדרות.
האחת "High Kick 3: Revenge of the Short Legged", סדרת המשך ל-"High Kick Through The Roof" בו הופיעה בפרק 75 בתפקידה בסדרה הקודמת.
השנייה "My Husband Got a Family" בו הופיעה בתפקיד עצמה בפרק 49.
בשנים 2015–2016 היא שיחקה בסדרה ההיסטורית "Six Flying Dragons" לצד יו א אין.
בצעירותה, לפני שפנתה למשחק שין סה קיונג התכוונה להיות זמרת וב-2012 הוציאה סינגל ראשון "You Were Sweet" כתשדיר פרסומת לקפה.
בסרט "אקוסטי" היא מבצעת בעצמה את השירים בסרט ומבצעת את שיר הסיום בסרט "Hindsight".
פעילות חברתית

שגרירת השפה הקוראנית, הנגול מטעם משרד התרבות, הספורט והתיירות.
שגרירת כבוד של אונסק"ו קוריאה לכבוד 60 שנה של פעולה למניעת אנאלפביתיות בעולם.
סרטים בהם השתתפה

כלתי הקטנה (2004 ,My Little Bride)
סינדרלה (Cinderella, 2006)
חמשת חושי ארוס (Five Sense of Eros, 2009)
אקוסטי (Acoustic, 2010)
מלח כחול (Blue Salt, 2011)
חזרה לבסיס (R2B: Return to Base, 2012)
טאזה 2 (Tazza 2: God's Hand, 2014)
ההכנה (2017)
סדרות בהן השתתפה

הקרקע (The Land, 2004)
המלכה סון דוק (Queen Seondeok, 2009)
בעיטה מעיפה דרך הגג (High Kick Through The Roof, 2009-2010)
עץ עמוק שורשים (Deep Rooted Tree, 2011)
מלך האפנה (Fashion King, 2012)
כשגבר מאוהב (When a Man Loves, 2013)
איש הלהב (Blade Man\Iron Man, 2014)
הנערה שרואה ריחות (The Girl Who Sees Smells, 2015)
שישה דרקונים עפים (Six Flying Dragons, 2015-2016)
כלתו של אל המים (Bride of the Water God, 2017)
האביר השחור (The Black Knight, 2017)
ההיסטוריונית והנסיך (2019)
סדרות בהן השתתפה > סדרות וראייטי

אני שין סה קיונג האמיתית (I'm Real: Shin Se-kyung, 2010)
אתגר אינסופי (Infinite Challenge, 2011 פרקים: 269-270)
איש רץ (Running Man, 2011, 2012, 2015 פרקים: 57-58, 103, 241)
וידאוקליפ

Seo Taiji - Take Five, 1998
대한민국 - MCMXCIX, 1999 (רפובליקת קוריאה)
BlueBrand - Don't Say Anything, 2010
דיסקוגרפיה

סינגל: Love Tree Project Vol. 1- The Snow Melts, 2010
סינגל: Confessions of a Dangerous Broccoli - Acoustic soundtrack, 2010
סינגל: Blue in a Summer Day - Blue Salt Soundtrack, 2011
סינגל דיגיטלי: You Were Sweet - Shin Se Kyung feat. Sweden Laundry, 2012
סינגל דיגיטלי: Sweet Christmas - Shin Se-kyung feat. Epitone Project, 2012
סינגל דיגיטלי מהדורה מיוחדת: Kwak Tae Hoon feat. Shin Se Kyung, 2015 - ‏36.5