stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוטשילד 22
טרם הקמת מגדל רוטשילד 22

בסמוך לאנדרטה למייסדי תל אביב שבשדרות רוטשילד, הקימה חברת הספנות "צים" בשנת 1958 את "בית צים". בניין המשרדים בן חמש הקומות תוכנן על ידי האדריכל דב כרמי ואכלס בתוכו את משרדי החברות "צים", "דיזנגוף חברה לסחר", "דיזנגוף מערב אפריקה", "יכין חק"ל ישראל", "גמול", "אלדא", "אסטרקו", "סקנדינביאן איירליינס" ועוד. בפברואר 1966 נפגע הבניין בצורה קשה משרפת ענק, שכילתה את כולו מבפנים ובעקבותיה הוחלט להרוס את המבנה עד היסוד משיקולי בטיחות. המתחם, שנותר שומם שנים רבות, כונה "הבור של צים".
בשנת 1981 רכש בנק המזרחי מחברת "צים" את המגרש שעליו עמד בית צים במטרה להקים בו את בניין ההנהלה המרכזית החדשה של הבנק. באפריל 1986 תכנן הבנק לקיים טקס הנחת אבן פינה לבניין החדש שיוקם על המגרש שנרכש, אך שבוע לפני המועד המיוחל פרסמה ועדת בייסקי, לחקר משבר מניות הבנקים, את מסקנותיה ובהן מתחה ביקורת קשה על הבנק וקראה למנכ"לו להתפטר. בעקבות כך ראשי הבנק החליטו לדחות את הטקס למועד לא ידוע.
באוגוסט 1997 תכנן הבנק לבנות על המגרש מגדל בן 18 קומות אשר ישמש את משרדיו. לצורך כך עיריית תל אביב דרשה מהבנק שיקנה בית ישן המיועד לשימור כתנאי לקבלת אישור תב"ע לבניית הבניין המוגדל. באותו החודש הבנק רכש מאיש העסקים צדיק בינו את בית נפרסטג תמורת כ-4.5 מיליון דולר, שלאחריו קיבל את אישור הבנייה. רק בשנת 2001 הבנק החל בתהליך בניית המגדל. אך עם חפירת היסודות בשטח, הנהלת הבנק שינתה את דעתה והחליטה להעביר את משרדיה למגדל משה אביב ברמת גן. בעקבות כך הבנייה נעצרה.
הקמת מגדל רוטשילד 22 ואכלוסו

באוקטובר 2006 מכר הבנק את המגרש לארקדי גאידמק ביחד עם עוד ארבעה מבנים המיועדים לשימור שנמצאים באזור, וזאת תמורת כ-26 מיליון דולר, ביוני 2008 מכר גאידמק את המגרש כולל המבנים לקבוצת אביב ושותפיה, קבוצת מגשימים פרויקטים וקבוצת TERRA1, תמורת 135 מיליון ש"ח. באוגוסט 2008 קבוצת אביב מכרה למיליארדר היהודי-קנדי ג'רי שוורץ את "בית נפרסטג" שמיועד לשימור ושוכן בשדרות רוטשילד 48, תמורת כ-28 מיליון ש"ח.
בספטמבר 2008 קבוצת אביב מכרה את בניין בנק המזרחי הישן, ששכן ברחוב לילינבלום 48, למשקיע הצרפתי אריק פלדמן, וזאת תמורת כ-14.5 מיליון ש"ח. בניין זה אינו נכלל בתוכנית השימור של עיריית תל אביב, אך בתב"ע הוא מוגדר כמבנה לשימור בשל ערכו ההיסטורי. במרץ 2009, קבוצת אביב מכרה את מתחם לילינבלום 39 תמורת 13 מיליון שקל. בשנות השלושים של המאה ה-20 שכן במתחם זה בית אליס פלמר.
במאי 2009 הוועדה המקומית של עיריית תל אביב אישרה לבקשת קבוצת אביב לבנות 8 קומות נוספות במגדל שעד אז אושר להבנות לגובה של עד 21 קומות בלבד על פי התב"ע. ביוני 2010 הוחל בבניית מגדל "רוטשילד 22" על שטח המגרש ששימש עד אז כחניון מכוניות זמני.
קבוצת "LR", בבעלות רועי בן ימי ועמי לוסטיג, הצטרפה כשותפה לפרויקט בניית "רוטשילד 22" במאי 2013. בשנת 2014 הושלמה בניית המגדל, בתכנונו של האדריכל משה צור, וקומותיו הוצעו להשכרה.
באפריל 2014 שכרה רשת מלונות פתאל את הקומות 2 עד 10 (9 קומות) במגדל לתקופה של 24 שנים והקימה בו את מלון העסקים "Hotel Rothschild 22" שמכיל כ-155 חדרים. בקומה הראשונה נמצאת מסעדת גלריה 22 אשר בשעות הבוקר פועלת כחדר האוכל של אורחי המלון, ובשעות שלאחר מכן פועלת כסניף של רשת "ארומה".
את הקומה ה-11 שכר משרד רואי החשבון kartax. הקומה ה-12 נשכרה על ידי חברת regus. ביולי 2014 שכרה אוטודסק ישראל את הקומות 14 עד 17 (4 קומות). בפברואר 2015 קליקס מוב שכרה את הקומה ה-18. הקומה ה-19 נשכרה על ידי חברת דיסקונט ישראל שוקי הון והשקעות בע"מ. הקומה ה-20 נשכרה על ידי משרד עורכי הדין רם דקל. בספטמבר 2014 שכרה פייסבוק ישראל את הקומות 21 עד 24 (4 קומות) ובדצמבר 2014 העבירה את משרדיה למגדל. באפריל 2015 נשכרה הקומה ה-25 על ידי קרן הון סיכון מאגמה ונצ'רס שהשקיעה בעבר בחברת הסטארטאפ אונאבו מובייל. במאי 2015 שכרה עמותת "Startup Nation Central" את הקומות 13, 26 ו-27.
במגדל שש מעליות ששתיים מתוכן שקופות. יש בו שבעה מפלסי חנייה תת-קרקעיים. הלובי בקומת הקרקע של הבניין מהווה שטח ציבורי להנאת הציבור, על פי היתרי הבניה והטאבו. זוהי הכיכר הציבורית המקורה והממוזגת היחידה בישראל.
"החזית לשחרור לובי רוטשילד 22"

באוגוסט 2017 פורסם לראשונה באתר TheMarker כי הלובי של מגדל רוטשילד 22 הוא שטח ציבורי פתוח שהוסתר מהציבור.
לאות מחאה נגד הצנזורה של חברת פייסבוק ישראל שנחשבת לדיירת מרכזית במגדל, התגבשה מאותו חודש תנועת המחאה "החזית לשחרור לובי רוטשילד 22" שבה חברים דורי בן ישראל, בעלי בלוג המזבלה שנחסם משימוש בפייסבוק ופעילי מחאת באים לבנקאים שעמוד הפייסבוק שלה הוסר; ערן ורד, איליאן מרשק, יגאל רמב"ם, ברק כהן, עמית זילברג ומשה מנקין.
מאוגוסט 2017 מקיימת התנועה פעילויות ציבוריות ותקשורתיות בלובי המגדל שלשיטתה יש "לשחררו". סרטונים מהלובי זכו למאות אלפי צפיות והועברו בשידורים חיים בפייסבוק.
כאקט מחאה על חסימת המזבלה בפייסבוק, באוגוסט 2017 העביר בן ישראל את משרדי המזבלה ללובי המגדל.
למרות ניסיונות מאומצים למנוע אותה, בספטמבר 2017 קיימה התנועה הקרנה המונית של הסרט "פייסבוקיסטן" בלובי המגדל. לאירוע הגיעו עשרות בני אדם, בהם מספר רב של שוטרים.
באוקטובר 2017 הצטלמו חברי הכנסת איימן עודה ודב חנין בלובי המגדל וקראו לציבור הרחב להגיע.
בית בכר

במסגרת הקמת המגדל נדרש היזם לשמר את "בית בכר" הצמוד למגדל. "בית בכר" הוא מבנה לשימור שהקים האדריכל יהודה מגידוביץ' בשנת 1922 עבור משפחת בכר, שעלתה לארץ ישראל מבולגריה. המבנה שוכן ברחוב לילינבלום 35, בפינת רחוב נחלת בנימין. גובהו הוא כ-20 מטרים, שטחו הוא כ-1,300 מ"ר ובו שלוש קומות. אל הבניין מחובר אטריום המתנשא לגובה של כ-17 מטרים שמחובר מצדו השני למגדל "רוטשילד 22". שימור בית בכר תוכנן על ידי האדריכל אמנון בר אור.
בדצמבר 2013 מכרה קבוצת אביב את בית בכר תמורת 32 מיליון ש"ח לאיש העסקים איתן ורטהיימר.
הערות שוליים

↑  אלעזר לוין, ‏לאן יפליג מגרש צים?, באתר גלובס, 24 בפברואר 2002
↑  עידו אפרתי, קבוצת אביב מקימה מגדל משרדים בן 29 קומות בשדרות רוטשילד בתל אביב, באתר nrg‏, 30 ביוני 2010
↑  רז סמולסקי, המיליארדר היהודי-קנדי ג'רי שוורץ קנה את בית נפרסטג ברוטשילד תמורת 25 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 11 באוגוסט 2008
↑  גיא ליברמן, שמונה קומות יוספו למגדל המתוכנן בשדרות רוטשילד 22 - יתנשא לגובה של 29 קומות, באתר TheMarker‏, 7 במאי 2009
↑  מלון רוטשילד 22, באתר של רשת פתאל
↑  דותן לוי ועומר כביר, צוקרברג בשדרה: פייסבוק מעבירה את מטה החברה למגדל ברוטשילד 22, באתר כלכליסט, 8 בספטמבר 2014
↑  רועי לטקה, הצצה למשרדיה החדשים של פייסבוק בתל אביב, באתר "גיקטיים", 22 במרץ 2015
↑   מירב מורן, כיכר עירונית עם מזגן? יש דבר כזה, באתר TheMarker‏, 18 באוגוסט 2017
↑  איתי כ"ץ, אז תצטופפו: עיריית ת"א החביאה כיכר בלובי של מגדל רוטשילד 22, באתר Xnet‏, 27 באוגוסט 2017
↑  עומר כביר, פייסבוק ישראל חסמה את האפשרות לשתף אתר שמותח עליה ביקורת, באתר כלכליסט, 19 בדצמבר 2016
↑  חן ליברמן, "דיקטטורת הפייסבוק", מתוך יו טיוב 25 באוקטובר 2017
↑    עופר פטרסבורג, פייסבוק מתרחבת בישראל: שכרה עוד קומות ברוטשילד, באתר "ידיעות אחרונות", 9 בנובמבר 2016
↑  עינת שרון, גם אתם יכולים להתנחל במגדל היוקרתי ברוטשילד. צפו", באתר טיים אאוט 24 באוגוסט 2017
↑  הצינור, המאבק נגד "פייסבוק ישראל": הפעילים העבירו את המחאה ללובי המשרדים, באתר ערוץ 10 13 בספטמבר 2017
↑  פייסבוק על חסימת המזבלה: "רוצים שאנשים ירגישו בטוחים", באתר ynet, 15 במרץ 2017
↑  עודד ירון, ההטרלה של המזבלה: משרד ארעי בלובי הבניין של פייסבוק, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2017
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏פייסבוק עומדת מאחורי ניסיון למנוע הקרנת הסרט פייסבוקיסטן?, באתר גלובס, 14 בספטמבר 2017
↑  אלירן מלכי, "בעלי בניין רוטשילד 22 שכרו ״יועץ בטיחות״ שקבע באופן שרירותי כי למקום ציבורי מותר להיכנס אך ורק 23 איש", מתוך טוויטר 14 בספטמבר 2017
↑  אלכסנדר כץ, סרט ביקורתי על פייסבוק - יוקרן בלובי בניין פייסבוק בת"א, באתר אייס, 13 בספטמבר 2017
↑   מירב מורן, הקרב על הלובי, באתר TheMarker‏, 29 בספטמבר 2017
↑  איימן עודה, "שמענו שיש מקום שפתוח לציבור הרחב שמאוד נוח לפגישות בלובי של רוטשילד 22...", מתוך אתר טוויטר 16 באוקטובר 2017
↑  נעמה ריבה, קופסת שימורים: מה מסתיר מגדל אביב בשדרות רוטשילד 22?, באתר Xnet‏, 31 באוקטובר 2012
בית צים בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20
לוגו המבנה והמלון בכניסה
בית בכר והאטריום, מאי 2016
רודינה מוסקבה

רודינה (ברוסית: Футбольный клуб «Родина» Москва) הוא מועדון כדורגל רוסי ממוסקבה.
היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 2007 תחת השם "בית ספר לכדור" («Школа мяча»).
מאז 2016 נקרא "רודינה". מאז עונת 2019/20 המועדון מתמודד באליפות PFL (ליגת הכדורגל המקצוענית). הבעלים של המועדון הוא איש עסקים רוסי בשם סרגיי לומאקין, המחזיק בבעלות גם על מועדון "ריגה".
בתום עונת 2019/2020 החלו מגעים עם מועדון חימקי לגבי אפשרות של איחוד, לקראת עונת 2020/2021 בליגת הכדורגל הלאומית. עם זאת בממשלת המחוז דחו את ההצעה.
בתום עונת 2021/2022 העפילה לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה, השנייה בחשיבותה ברוסיה. בתום עונת 2022/2023 סיימה חמישית והבטיחה השתתפות בטורניר ההעפלה לליגת העל הרוסית, להתמודדות מול פארי NN.
הישגים לפי עונה

| אליפות> שנה | אליפות> ליגה | אליפות> מיקום | אליפות> משחקים | אליפות> ניצחונות | אליפות> שוויונות | אליפות> הפסדים | אליפות> יחס שערים | אליפות> ניקוד | גביע | הערות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | ליגה III, אזור "מוסקבה" |  |  |  |  |  |  |  | 1/8 LFK (מוסקבה) | ירדה מהאליפות במהלך העונה (אחרי 4 מחזורים) |  |
| 2014 | ליגה III, אזור "מוסקבה" | 11 | 28 | 13 | 4 | 11 | 79–56 | 43 | 1/4 LFK (מוסקבה) |  |  |
| 2015 | ליגה III, אזור "מוסקבה" | 6 | 28 | 17 | 5 | 6 | 64–40 | 56 | 1/8 LFK (מוסקבה) |  |  |
| 2016 | ליגה III, אזור "מוסקבה" | 6 | 28 | 19 | 2 | 7 | 77–33 | 59 | 1/16 LFK (מוסקבה) | פורקה אחרי העונה |  |

| 2019/20 | אליפות PFL, מערב | 8 | 17 | 6 | 4 | 7 | 27-31 | 22 | 1/128 |  |  |
קבוצות בת

לרודינה קבוצת מילואים שמתמודדת בליגה A של הליגה הרוסית השנייה בכדורגל. בנוסף פועלת גם קבוצת הנוער רודינה-M, המורכבת מבוגרי האקדמיה של רודינה.
הערות שוליים

↑  "10 «гвоздей» Кубка ФНЛ: от Кононова и Погба до Басты и Афрорусского" (ברוסית). Рамблер/спорт. נבדק ב-2020-04-28.
↑  «Химки» объединятся с «Родиной» из-за нехватки финансирования и, скорее всего, останутся в ФНЛ
נבחרת מיקרונזיה בכדורגל

נבחרת מיקרונזיה בכדורגל לגברים היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת מיקרונזיה. הנבחרת אינה חברה ב-OFC או בפיפ"א, ולכן איננה מורשית להשתתף גביע העולם בכדורגל או בגביע אוקיאניה לאומות. כיום הנבחרת היא חברה נלווית ב-OFC וב-FIFA. התחרות העיקרית שבה היא משתתפת היא משחקי דרום האוקיינוס השקט.
המאמן הישראלי שמעון שנהר אימן את נבחרת מיקרונזיה בסוף שנות התשעים, ובמקביל פעל לחיזוק תשתית הכדורגל במדינה. לאחר שובו לישראל מונה לקונסול כבוד של מיקרונזיה בישראל, וחזר כדי להדריך את הנבחרת המיקרונזית בטורנירים שונים.
מרי קיי ברגמן

| --- | --- |

 לידה:  5 ביוני 1961 לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 התאבדה:  11 בנובמבר 1999 (בגיל 38) לוס אנג'לס/מערב העיר, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פארק הזכרון פורסט לוון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1978–1999 (כ־21 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  בית הספר התיכון הוליווד 
 בן או בת זוג:  Dino Andrade (7 באפריל 1990–11 בנובמבר 1999) 
 http://www.wackyvoices.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מרי קיי ברגמן (אנגלית: Mary Kay Bergman; ‏5 ביוני 1961 – 11 בנובמבר 1999) הייתה מדבבת אמריקאית יהודייה. ידועה בעיקר בזכות דיבוב מגוון דמויות מצוירות בסדרות טלוויזיה ובסרטים אמריקאים.
חייה

מרבית עבודתה התמקדה בסדרת ההנפשה למבוגרים, "סאות' פארק", שם סיפקה את קולה למרבית הדמויות הנשיות: בין הדמויות שדיבבה ניתן למצוא את ליאן קרטמן, אמו של אריק קרטמן, שילה ברופלובסקי, אמו של קייל ברופלובסקי, שרון מארש, אמו של סטן מארש, גברת מקורמיק, אמו של קני מקורמיק ווונדי טסטבורגר. ברגמן אף דיבבה דמויות אלו בסרט שנעשה על בסיס הסדרה, "סאות' פארק: גדול יותר, ארוך יותר ולא מצונזר". ברגמן הופיעה בקרדיטים של הסדרה כשנון קסידי, מכיוון שבאותו הזמן הייתה הקול הרשמי של הדמות שלגיה של דיסני, וחששה פן יקשרו את שמה לסדרה שנויה במחלוקת כמו סאות' פארק.
פרט לעבודתה בסאות' פארק ודיסני, ברגמן השתתפה כמדבבת במגוון סדרות אחרות, הבולטת בהן היא "סקובי דו", שם סיפקה את קולה לדמות דפנה בלייק. בנוסף, ברגמן סיפקה את קולה לסרטים של דיסני וחברות נוספות, בהם: "היפה והחיה", "הגיבן מנוטרדאם", "הרקולס", "משאלתה של אנאבל" ו"צעצוע של סיפור 2".
בנוסף לדיבוב סרטים דיבבה גם דמויות במשחקי מחשב, כמו למשל הדמות מיני ("סטרוני") גודסופ, במשחק קללת אי הקופים (אי הקופים 3), וכן הדמות ליידי קאגאמי במשחק טנקו 2.
מותה

בשיא הצלחתה ב-1999 סבלה ברגמן מהפרעה דו-קוטבית, נטלה תרופות והרבתה להסתגר בביתה. היא התאבדה בירייה בגיל 38 בתאריך 11 בנובמבר 1999 בביתה בלוס אנג'לס, קליפורניה, ככל הנראה כתוצאה ממחלת נפש ומדיכאון. שמונה ימים לאחר מכן מתה מפצעיה.  לאחר מותה הקים בעלה את "הקרן על שם מרי קיי ברגמן", אשר הקצתה כספים לטובת הקמת מרכז מניעת התאבדויות בקליפורניה.
הערות שוליים

↑  Tenchu 2: Birth of the Stealth Assassins.
| סאות' פארק |
| --- | --- | --- |
| יוצרים | טריי פארקר • מאט סטון |  |
| דמויות | סטן מארש • קייל ברופלובסקי • אריק קרטמן • קני מקורמיק • באטרס סטוץ' • שף • טרנס ופיליפ |  |
| מדבבים ראשיים | אייזק הייז • מרי קיי ברגמן • ורנון צ'אטמן • ג'ניפר האוול • מונה מרשל • טריי פארקר • מאט סטון • אלייזה שניידר • אפריל סטיוארט |  |
| מדיות נוספות בזיכיון | סאות' פארק: גדול יותר, ארוך יותר ולא מצונזר • ממלכת הדמיון • Chef Aid: The South Park Album • Chocolate Salty Balls • מהדורות ה-DVD |  |
קומדי סנטרל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810639350505606  GND: 1286269113  ISNI: 0000 0000 4425 0635  LCCN: no2003007557  MusicBrainz: 3a006b5e-3e00-4c7c-9e49-5f4ae9a430a4  VIAF: 56292974   WorldCat (עם VIAF): 56292974
קרב פורטלנד

ערך זה עוסק בקרב הימי שנערך בשנת 1653 בתעלת למאנש. אם התכוונתם לקרב שנערך בשנת 1863, במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית, ראו .
מפת הים הצפוני ותעלת למאנש, זירת קרב פורטלנד
ציור של רוברט בלייק מאת הנרי פרונט בריגס, 1829
תחריט של תת-אדמירל מרטן טרומפ 1598-1653
קרב פורטלנד (באנגלית: Battle of Portland; בהולנדית: Driedaagse Zeeslag, "קרב שלושת הימים") נערך בין 18 ל-20 בפברואר 1653, והיה אחד הקרבות הימיים החשובים במלחמת הולנד-אנגליה הראשונה. בעקבותיו שונתה החשיבה הימית-צבאית.
הרקע למלחמות הולנד-אנגליה

תבוסת ספרד במלחמת שלושים השנים הביאה לידי כך שגם אנגליה וגם הולנד, בנות הברית משכבר הימים, רצו להשתלט על דרכי הסחר הימי העולמי, שהיה מקודם בשליטת ספרד ופורטוגל. להולנד היה צי הסוחר הגדול ביותר והיא שאפה להשתלט גם על הסחר בין אנגליה ומושבותיה.
נקודת המפתח בסכסוך שהתפתח הייתה השליטה במימי התעלה האנגלית. עקיפת האיים הבריטיים באוקיינוס האטלנטי היה יקרה ומסוכנת מידי. לכן העדיפו ההולנדים להמתין עם אוניות הקרב במוצא הדרומי של התעלה לאוניות צי הסוחר שלהם וללוותן תחת משמר להולנד, לאורך התעלה, בואך הים הצפוני. גם האנגלים העדיפו לנהל את הקרבות במימי התעלה בגלל הקרבה לנמלי הבית והכרתם את התנאים המקומיים.
טרם קרב פורטלנד

לאחר חקיקת חוקי הסחר הימי (Navigation Acts), שהטילו הגבלות על הסחר וההובלה הימית לאנגליה ובמסגרתם נדרשו העוברים בתעלת למאנש לשלם 10% ממרכולתם כמס וכן להצדיע לאוניות המלחמה האנגליות, חוקים שההולנדים לא היו מוכנים לציית להם. נשלח לאנגליה בחודש דצמבר 1651 שגריר מיוחד, שדרש ביטול החוק. בעוד שהדיונים נערכים בלונדון, בית המחוקקים ההולנדי (State-General) החליט על גיוס צי של כ-150 אוניות מלחמה להגן על דרך הסחר במיצרי גיברלטר, בפיקודו של תת-אדמירל מרטן הרפרצזון טרומפ.
אף על פי שההולנדים היו יורדי ים מצטיינים, הם סבלו מנחיתות כי אוניותיהם היו בעלות שוקע נמוך, כדי לשוט בבטחה במימיהם הרדודים, מה שהגביל את גודל הספינות וכוח האש שלהן. בעוד שלאנגלים היו אוניות בעלות שוקע עמוק, מה שאיפשר הגדלת האוניות וממילא את מספר התותחים הימיים המוצבים עליהן ואת עוצמת האש. כמו כן, אנגליה בהיותה אי, השקיעה את כל משאביה הצבאיים בבניית הצי ואילו הולנד הוכרחה להקצות חלק ממשאביה לקיום צבא יבשתי גדול.
אלמנט נוסף: אנגליה בהיותה מדינה אגררית, סיפקה לעצמה את מירב צרכיה ויכלה לעמוד במצור לזמן ארוך. כלכלת הולנד לעומת זאת הייתה מבוססת על סחר בינלאומי ודיג. משום כך הייתה מחויבת בהמשך ההפלגות של צי הסוחר וצי הדייג ואבטחתם.
ב-1652, בטרם הושלמה בניית הכח, מנה הכוח ההולנדי 115 אוניות קרב בראשות המפקדים: טרומפ, ויט דה-ויט' ההולנדים ויוהאן אוורסטן מזיילנד, שלושתם השתתפו בקרב הגדול כנגד הארמדה הספרדית ב-21/10/1639 והיו בעלי ניסיון ימי-קרבי עשיר. הכח האנגלי מנה 85 אוניות, בראשות המפקדים" אלוף הימים (General-at-Sea) רוברט בלייק, ריצ'רד דין וג'ורג' מונק, שהיו למעשה חיילים שהוסבו להיות ספנים, לבד מהראשון שהיו לו מוניטין מסוימים כמי שהשתתף בהסגר על ליסבון בשנת 1650. אוניית הדגל של תת-אדמירל טרומפ ברדרודה (Brederode) הייתה בת 59 תותחים, האוניות המדורגות תחתיה היו בנות 40 תותחים והיתר בנות 20–30 תותחים. מצד שני, אוניית הדגל האנגלית סוביירין (Soverign) הייתה בת 100 תותחים, כן היו להם 18 אוניות בנות 40 תותחים ויותר. העליונות הצבאית של האנגלים הייתה אפוא ברורה.
מהלך הקרב

בפברואר 1653 יצא תת-אדמירל ההולנדי מרטן טרומפ (Maarten Tromp) ללוות שיירה בת 152 ספינות סוחר שהמתינה לו ליד לנדס-אנד (Land’s End) (הכף הדרום-מערבי של אנגליה). אלוף הימים (General-at-Sea) הבריטי רוברט בלייק ארב לו בראש 80 אוניות קרב, שהיו מחולקות לשלוש פלגות: אדומה, כחולה ולבנה.
ב-18 בפברואר החל הקרב: הכוח של בלייק היה מפוזר ונמצא "מתחת לרוח" ביחס להולנדים, מה שהקנה להולנדים יתרון בתימרון. לנוכח הכוחות ההולנדיים כינס בלייק את אוניותיו אולם רוח מערבית מנעה מהפלגה הלבנה של מונק, שהייתה מרוחקת כדי 5 מייל לכנוס לכיוון הכוח העיקרי. כך הייתה לטרומפ עדיפות צבאית אולם זה לא מנע מבלייק מלהשיב אש על האוניות התוקפות אותו.
בעוד בלייק נלחם נגד טרומפ, מיכיל דה רויטר ואוורטסן (Evertsen), שניסו לבודדו, התאחדו הפלגות הכחולה והאדומה ובתרגיל ימאות מבריק שטו "מול הרוח", הקיפו את אגפו הימני של טרומפ וביצעו "סיבוב" וכך התייצבו בעורפם של ההולנדים "מעל לרוח". כוחותיו של טרומפ נחלצו בקושי ממצבם המסוכן. דה רויטר, באוניה קטנה בת 28 תותחים הצליח להשתלט על ה"פרוספריטי" (Prosperity) בת 54 תותחים אולם נאלץ לנטוש אותה לנוכח עדיפותם של יריביו.
מונק ניסה להגיע לאתר הקרב אולם נתקל בכוחותיו של אוורטסן, ונחלץ רק לאחר קרב שארך 4 שעות. לכל צד אבדו שתי אוניות ואוניות רבות ניזוקו. בשעות הלילה התארגנו ההולנדים ושיירת אוניות הסחר המשיכה בדרכה, מוקפת באוניות המלחמה. גם יום המחרת לא הביא הכרעה וכשעברו הציים ליד האי וייט, האנגלים ירו ממרחק, בעיקר כדי לשבש את מהירות המסע. אף על פי שלא גרמו לנזק, תחמושת ההולנדים החלה לאזול. למרות ניסיונות חוזרים ונשנים, לא הצליחו האנגלים לשבור את המערך ההולנדי, שהמשיך בהפלגתו צפונה.
למחרת, הגיעו הספינות ההולנדיות למי החופים, מקום שלא יכלו הספינות האנגליות לשוט ולתמרן בגלל השוקע העמוק של ספינותיהם. האנגלים פרצו לתוך השיירה והתחולל קרב בטווחים מאוד קצרים, כשההולנדים מוגבלים בעוצמת האש בגלל מחסור באבק שרפה. להולנדים אבדו 20 עד 40 אוניות-סוחר ו-12 אוניות מלחמה (חלקן טבעו וחלקן נשבו) בעוד שלאנגלים אבדו בין 1 ל-3 אוניות מלחמה בלבד. עם זאת – מרבית השיירה עברה בהצלחה.
תוצאות הקרב

מבחינה טקטית הקרב נגמר בניצחון אנגלי, אולם מבחינה אסטרטגית הולנד הצליחה במשימתה והיא העברת שיירת אוניות הסחר ליעדן (באותם זמנים, היה זה אך טבעי שחלק מהאוניות יאבדו תוך כדי הפלגתן, לכן האבדות שהסבו האנגלים, נראו או התקבלו כחלק 'טבעי' מהמשימה.) ואכן שני הצדדים טענו לניצחון. אם כי ההולנדים טענו בחלקם לנוכח התוצאות המביכות, שהייתה זו "מפלה מרהיבה". גם האנגלים נאלצו להודות, בינם לבין עצמם, שלמזל היה חלק גדול בניצחונם ולכן יש לגבש תורת לחימה שתתאים, לזירה הימית ולא תהווה בבואה ימית ללוחמה יבשתית.
מפקדי הצי ההולנדי חזרו ודרשו מהממשלה בניין אוניות קרב ייעודיות ולא להסתפק בהסבת אוניות-סוחר למטרה זו.
ההולנדים הפסידו גם בקרבות הבאים ונגרמו להם אבדות קשות, אולם האנגלים לא יכלו להתמיד במצור וכך שני הצדדים היו בשלים להגיע להסכם שלום. קרומוול מיתן את דרישותיו וההולנדים קיבלו את עקרון ריבונות אנגליה במימיה. היריבים חתמו על חוזה וסטמינסטר בתאריך 22 באפריל 1654 והשלום נכנס לתוקפו ב-8 במאי. ההולנדים קיבלו עליהם את תנאי חוקי הסחר הימי, אם כי בפועל לא קיימו אותם. מה שגרם, בבוא הזמן, להתפרצות מלחמות נוספות.
על מותו של תת-אדמירל מרטן טרומפ במלחמה, בקרב סכוונינגן, נאמר בהולנד: "מהו צי ללא נשמה?"
פיתוח תורת המלחמה

אלוף הימים בלייק בשוכבו מחלים במיטתו, לאחר פציעתו בקרב, פיתח את תורת המלחמה הימית כתשובה להצלחת ההולנדים להעביר את שיירות הסחר. הוא השתדל לתת פתרון לכל מצב שיתפתח תוך כדי קרב ימי. התורה התפרסמה כקובץ "הוראות לחימה" (Fighting Instructions) וקובץ "הוראות הקבע לשיוט" (Sailing Instructions), שיצאו לאור ב-1653. הוראות אלו חייבו את מפקדי הצי. ואכן, הקצין הממוצע יצא ידי חובתו כאשר ציית להוראות, אולם מאידך, ההוראות חנקו או מנעו כל מחשבה רעננה או יוזמה. נזקקה אנגליה לגאון אסטרטגי כאדמירל הוריישו נלסון שיחרוג מהמוסכמות ויכתיר אותה כמלכת הימים.
הייתה זו הפעם הראשונה שציים נלחמו כיחידות מאורגנות, תחת תורת לחימה מוגדרת, ולא כהתנגשויות ספורדיות בין אוניות קרב או אוניות סוחר שחומשו והוסבו לספינות קרב.
המיסוד של תורת הלחימה חייב שינוי מבני של אוניית המלחמה מאוניית סוחר חמושה לאוניות הקו מדרגות שונות.
לקריאה נוספת

מאיר שָׂשׂ, המערכה על הימים: תולדות העוצמה הימית, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991
הערות שוליים

↑  במאה ה-17 היה הפרש של 10 ימים בין הלוח היוליאני (הלוח הישן שנהג באנגליה) ובין הלוח הגרגוריאני (הלוח החדש, שהונהג ב-1582- המקובל). בערך זה נעשה שימוש בלוח הגרגוריאני המקדים את היוליאני.
1 2  מעל הרוח, מתחת הרוח - מצב יחסי של שתי ספינות (או יותר) בים, ביחס לכיוון הרוח. לספינה שמעל לרוח יתרון בתמרונים לעומת זאת שמתחת לרוח
↑  מול הרוח - הפלגה בכיוון מנוגד לכיוון הרוח. משימה בלתי אפשרית בספינת מפרש לפרקי זמן ארוכים
↑  סיבוב - שינוי כיוון ההפלגה תוך כדי הפלגה מול הרוח. התמרון יכול להתבצע רק לאחר צבירת מהירות מספקת
C. R. Boxer, The Anglo-Dutch Wars of the 17th Century 1652 - 1674, National Maritime Museum, 1974.
C. Wilson, Profit and Power: A Study of England and the Dutch Wars, London NY Toronto, Longmans Green and Co. 1957
מריה כריסטינה דה מדיצ'י

| --- | --- |

 לידה:  24 באוגוסט 1609 פירנצה, הדוכסות הגדולה של טוסקנה 
 פטירה:  9 באוגוסט 1632 (בגיל 22) פירנצה, הדוכסות הגדולה של טוסקנה 
 מדינה:  הדוכסות הגדולה של טוסקנה 
 מקום קבורה:  בזיליקת סן לורנצו 
 
מריה כריסטינה דה מדיצ'י (באיטלקית: Maria Cristina de' Medici; 24 באוגוסט 1609 – 9 באוגוסט 1632) הייתה נסיכת טוסקנה וילדתו הראשונה של קוזימו השני דה מדיצ'י.
ביוגרפיה

מריה נולדה ב-24 באוגוסט 1609 בפירנצה, לקוזימו השני דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה ולמריה מגדלנה, ארכידוכסית אוסטריה. מריה נולדה עם מום נפשי, והוטבלה בכנסייה הקתולית ב-21 בנובמבר 1610.
בשנת 1619, נשלחה מריה להתגורר במנזר קדוש, בניהול מסדר סטיבן הקדוש, שהוקם על ידי אביה.
ב-9 באוגוסט 1632, נפטרה מריה בוילה מדיצ'י דל פוג'ו אימפריאלה.
הערות שוליים

↑  Lippi, Donatella (2006). Illacrimate sepolture : curiosità e ricerca scientifica nella storia delle riesumazioni dei Medici (PDF). Firenze: Firenze University Press. ISBN 8884535212. OCLC 608291893.
↑  Lipp, Charles (13 במאי 2016). Contested Spaces of Nobility in Early Modern Europe. Routledge. ISBN 9781317160366 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
נבחרת מיוט בכדורגל

נבחרת מיוט בכדורגל היא נבחרת הכדורגל של האי מיוט שבשליטת צרפת הנמצא באוקיינוס ההודי, בין מדגסקר לצפון מוזמביק.
הנבחרת נשלטת על ידי התאחדות הכדורגל של מיוט. הנבחרת אינה חברה בפיפ"א או ב AFC ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל או בגביע אפריקה לאומות.
בשנים 2010, 2012 שיחקה בגביע המושבות מעבר לים של צרפת בכדורגל. במשחק על המקום השלישי הפסידה לנבחרת גוואדלופ.
בשנת 2007 הנבחרת השתתפה בפעם הראשונה במשחקי איי האוקיינוס ההודי וסיימה במקום השלישי אחרי הפסד בחצי הגמר לנבחרת מדגסקר וניצחון במשחק על המקום השלישי על נבחרת מאוריציוס. בשנת 2011 הנבחרת השתתפה בפעם השנייה במשחקי איי האוקיינוס ההודי וסיימה במקום הרביעי אחרי הפסד בחצי הגמר לנבחרת מאוריציוס והפסד במשחק על המקום השלישי לנבחרת ראוניון.
כל גביעי המושבות מעבר לים של צרפת בכדורגל

2008 - שלב הבתים
2010 - מקום רביעי
2012 - מקום רביעי
רעידת האדמה בעכו (881)

| --- | --- |
 סוג:  רעידת אדמה
 תאריך התרחשות:  881
 קואורדינטות:  32°55′41″N 35°05′06″E﻿ / ﻿32.928°N 35.085°E﻿ / 32.928; 35.085
 he
 
רעידת האדמה בעכו התרחשה באזור עכו בשנת 881 (268 בלוח השנה ההיג'רי). על פי הדיווחים, אלכסנדריה הושפעה מאותה רעידת אדמה.
על פי הגיאופיזיקאי אוגוסט היינריך זיברג (אנ') (1875–1945), רעידת האדמה גרמה לגל ים סיסמי (צונאמי). הצונאמי השפיע בעיקר על העיר עכו וסביבתה, שם נגרם נזק רב. המקור העיקרי של זיברג בנושא היה הגאולוג ביילי ויליס (1857–1949), אשר מצדו מציין את הרופא ג'וזף דזירה תולוזן (אנ') (1820–1897) כמקור שלו על רעידת האדמה ההיסטורית.
תולוזן מעריך ברישומיו כי רעידת האדמה התרחשה בשנת 881 או 882. למעט עכו, אזורים אחרים שנפגעו מגלי הסיסמה היו על פיו חופי אלכסנדריה וחופי האזור הסורי. תולוזן מזכיר גם כי רעידת האדמה גרמה לגלים דומים בנהר הנילוס.
התיאור של תולוזאן כמעט זהה לתיאור רעידת האדמה בכרתים ב-1303 (702 בלוח השנה ההיג'רי), שהשפיעה גם על אלכסנדריה. כתב העת Annals of Geophysics העלה ספקות לגבי האותנטיות ההיסטורית של רעידת האדמה הזו, מה שמרמז כי תולוזאן שגה בתיארוך האירועים בתיאורו את האירוע.
מריה כריסטינה, נסיכת סבויה

מריה כריסטינה, נסיכת סבויה (באיטלקית: Maria Cristina di Savoia;‏ 14 בנובמבר 1812 – 21 בינואר 1836), הייתה בתו של ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה, ואשתו של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות.
ביוגרפיה

מריה כריסטינה נולדה בקליארי ב-14 בנובמבר 1812, לויטוריו אמנואלה, דוכס אאוסטה, ולמריה תרזה מאוסטריה-אסטה, בתם של הארכידוכס פרדיננד, דוכס ברייזגאו ומריה ביאטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה. בילדותה שהתה מריה כריסטינה עם שאר משפחתה בסרדיניה, לשם ברחו בני המשפחה מפני נפוליאון. לאחר מפלת נפוליאון בשנת 1814, חזרו בני המשפחה לטורינו.
ב-21 בנובמבר 1832 התחתנה מריה כריסטינה עם פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות, וב-21 בינואר 1836 מתה מריה כריסטינה, 5 ימים לאחר לידת בנה היחיד פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות. לאחר מותה התחתן בעלה פרננדו עם מריה תרזה מאוסטריה, בתו של הארכידוכס קרל, דוכס טשן, שממנה היו לו עוד 12 ילדים.