stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוררות
מקומה של הבוררות בין השיטות ליישוב סכסוכים

כאשר באים לסווג את הבוררות בין שאר השיטות ליישוב סכסוכים, ניתן לומר שלעומת הגישור שכל כולו וולונטרי, ומותנה ברצונם של הצדדים, ישנם מקרים רבים בהם נאכפת הבוררות על צד שאינו חפץ בכך, מכוח חוזה שחתם עליו בעבר, או מכוח חברותו באגודה או גוף אחר (ולכך ראה החלק העוסק בהסכם הבוררות). עם זאת, לעומת התדיינות בבית המשפט, ניתן לומר כי לצדדים שליטה רבה יותר בבחירת האדם המכריע בסכסוך (הם יכולים לבחור בעצמם את הבורר, מה שאינו אפשרי בבית המשפט, שם נקבע שופט לדיון בתיק מסוים על ידי מזכירות בית המשפט). כן ניתן לומר שלעיתים קרובות הבחירה בבוררות היא אכן וולונטרית, מה שאין כן בהתדיינות אשר תמיד נכפית על הנתבע על ידי התובע.
הבורר מחויב להיות אובייקטיבי, אך לא נייטרלי כמגשר. אובייקטיביות פירושה קביעת דעה ללא משוא פנים לטובת אחד מן הצדדים. נייטרליות פירושה העדר דעה בעניין שבנדון.
הבורר מחויב להכריע בסכסוך שלפניו. בניגוד לדעה הרווחת לפיה הבורר מפשר בין הצדדים, רשאי הבורר לקבל את עמדתו של צד אחד במלואה, לחייב במלוא סכום התביעה או לדחות את התביעה מכל וכל, ובמובן זה דומה הבורר לשופט. המגשר אינו רשאי להכריע בסכסוך, אלא להביא בפני הצדדים דרכים לפתרון הסכסוך מרצונם.
כאשר באים לשקול את הבוררות אל מול התדיינות בבית המשפט יש לקחת בחשבון את השיקולים הבאים:
על פסק הבורר לא ניתן לערער לבית המשפט בזכות. גם אם הסכימו הצדדים על יכולת ערעור על הפסק, יהא זה ערעור ברשות בלבד ובתנאים מוגבלים. זאת, לעומת פסק דין של בית משפט הניתן, בדרך כלל, לערעור ראשון בזכות.
הבוררות נעשית בדרך כלל בזמן קצר. התדיינות בפני שופט עלולה לקחת שנים ארוכות.
שכרו של הבורר עלול להיות גבוה מאוד, יחסית לתשלום אגרת בית המשפט. עם זאת, בבוררות אין צורך לשלם אגרה גבוהה כבר בתחילת ההליך.
דיון בבית המשפט הוא גלוי ופסק הדין מתפרסם בציבור, בעוד שבוררות יכולה להישאר חשאית.
סכסוכים משפטיים עשויים לכלול הכרעות הדורשות ידע מקצועי או טכני, והצדדים יכולים לבחור לעצמם בורר שהוא בעל מקצוע שאינו שופט - מהנדס, רואה חשבון, אדריכל וכדומה.
כללי הראיות והדיון בבית המשפט הם קבועים וידועים מראש, ובבוררות הצדדים רשאים לקבוע לעצמם את הכללים.
הבוררות בדיני מדינת ישראל

במשפט האזרחי בישראל התפתח מוסד הבוררות עוד מן הדין העות'מאני, כאשר המג'לה, היא הקודקס האזרחי העות'מאני המבוסס על המשפט המוסלמי אשר הסדיר את דיני הממונות בארץ בימי הטורקים, קבעה הסדרי בוררות, ואלו נותרו בתוקפם עד לשנת 1926 עת חוקק הנציב העליון את פקודת הבוררות, אשר ביטלה את הסדרי המג'לה לטובת הסדרים אנגלים מודרניים יותר. פקודה זו אף היא התיישנה, ובשנת 1968 חוקקה הכנסת את חוק הבוררות, אשר הסדיר את הנושא בדרך ישראלית ועצמאית על פי הסדרים שהם פרי פסיקה ישראלית עצמאית עד לחקיקת החוק.
החוק מעודד בוררות, ורואה בה דרך טובה להסדיר סכסוכים מסוימים. סעיף 79ב לחוק בתי המשפט קובע כי בית משפט הדן בעניין אזרחי רשאי להעביר עניין לבוררות. סעיף 65 לחוק בתי המשפט קובע כי שופט בבית המשפט לתביעות קטנות יכול לדון בעניין כבורר. חוק ההסדרים במגזר החקלאי המשפחתי, התשנ"ב-1992, הוא "חוק גל" הדן בהסדר המושבים, קובע כי דיון בפני המשקם כמוהו כבוררות.
הבוררות בדיני מדינת ישראל > הסכם בוררות

כל בוררות תחילתה בהסכם בין הצדדים. "בורר" מוגדר בחוק הבוררות כמי שנתמנה לכהן כבורר על פי הסכם. ההסכם הוא דרישה מקדמית לקיומה של הבוררות. הסכם זה יכול להיות הסכם מיוחד לעניין הבוררות (ונקרא לעיתים "שטר בוררות"), אך לרוב המדובר בסעיף אחד מתוך הסכם ארוך יותר המסדיר את מכלול העניינים שבין הצדדים ולדוגמה הסכם למתן שירות מקצועי, הסכם שותפות, הסכם מכר דירה.
סעיפי בוררות הם סעיפים סטנדרטיים בתקנונים של אגודות שיתופיות, עמותות, גופים מקצועיים וספורטיביים, איגודים ואגודות למיניהם, המעוניינים בדרך כלל כי סכסוכים בין חבר ובין האגודה, ובין החברים ובין עצמם, ייפתרו באמצעות אדם המוכר לאגודה ונאמן עליה, ולא על ידי גוף חיצוני כבית המשפט. במקרה זה הצטרפות אדם לאגודה מהווה הסכמה לתקנון, ובמשתמע גם להפניית הסכסוכים לבוררות.
סעיפי בוררות נהוגים גם בחוזים אחרים, במקרה שהצדדים חוששים מפני סרבול ההליך המשפטי, במקרה של סכסוך. פעמים רבות, נקבע איש מקצוע כבורר מוסכם - לדוגמה, בהסכם בנייה עשוי להקבע מהנדס כבורר מוסכם במקרה של סכסוך. שומרי תורה ומצוות, נוהגים לקבוע ערכאה דתית כבורר מוסכם בשעת סכסוך.
על פי תיקון מס' 2 לחוק הבוררות מיום ה-5 בנובמבר 2008, נקבע כי היה והצדדים מעוניינים בערכאת ערעור עליהם לציין זאת בהסכם הבוררות (ראה להלן על ערעור על פסק בורר), היה ולא עשו כן הרי יחולו על הבוררות הכללים טרם תיקון החוק, היינו, פסק הבוררות לא יהא ניתן לערעור.
הבוררות בדיני מדינת ישראל > סמכויות הבורר

לא בכל עניין ניתן לפנות לבוררות. על פי החוק אין תוקף להסכם בוררות בעניין שאינו יכול לשמש נושא להסכם. ישנה רשימה של נושאים כאלו ובהם: דיירות מוגנת, מעמדו של אדם כעובד (אך אם נקבע כי הוא עובד ניתן לדון בבוררות בזכויותיו כשכר, זכויות סוציאליות, וכיוצא בזה), ענייני מעמד אישי (הקובעים את מעמדו החוקי של האדם - נשוי או גרוש, ענייני אבהות וכו'), משמורת קטינים, פירוק חברה ופירוק שותפות, ונושאים נוספים.
יתר על כן על פי הדין בישראל הבורר אינו רשאי לפסוק בעניין סמכותו. כלומר, אם מי הצדדים טוען כי בעניין כזה או אחר הבורר אינו מוסמך לפסוק, על הבורר או על הצדדים לפנות לבית המשפט להחליט בשאלת היקף סמכותו של הבורר. החלטת הבורר בלא גיבוי בית המשפט עלולה לאפשר למי מהצדדים לטעון אחר פסק הבוררות כי הבורר פעל בחוסר סמכות.
הבוררות בדיני מדינת ישראל > הבורר

כל אדם יכול להיות בורר - אין נדרשת כל הכשרה לשם כך, ואין צורך בכל השכלה מיוחדת. יש להניח כי צדדים לא יפקירו עניינם בפני סתם אדם שאינו בקיא בחוק או בעניין המהווה את נושא הבוררות. יש המעבירים בוררויות למומחים בעניין שבו נוגעת הבוררות. כך למשל בתביעה בגין ליקויי בנייה נהוג לפנות למהנדס בניין או לשמאי מקרקעין שישמש כבורר.
יש והצדדים מסכימים על זהות הבורר בעצמם, ויש הנדרשים לשם כך לעזרת בית המשפט. יש המפקידים את זהות הבורר בידי גוף שלישי, ולדוגמה "בורר שימונה על ידי איגוד המוסכים" או "בורר שימונה על ידי לשכת עורכי הדין". מינויו של בורר תקף עד לסיום הבוררות אלא אם כן הועבר מכהונתו על ידי בית המשפט, או שהצדדים הסכימו על סיום המינוי, או שהחליט להתפטר.
מוסד ייחודי מן המשפט העברי שמצא לו ביטוי בחוק הבוררות הוא בוררות זבל"א וזבל"א - ראשי תיבות של "זה בורר לו אחד וזה בורר לו אחד". כל צד בוחר את הבורר שלו, ושני הבוררים בוחרים בורר שלישי, מקור מוסד זה במסכת סנהדרין דף כג' א' שם נאמר: "דיני ממונות בשלושה, זה בורר לו אחד וזה בורר לו אחד, ושניהן בוררים להן עוד אחד".
הבוררות בדיני מדינת ישראל > סדר הדין בבוררות ומתן פסק הבורר

סדר הדין בבוררות הוא בדרך כלל חופשי יותר, ונתון יותר לשליטת הצדדים. אולם אם לא הוסכם במפורש בין הצדדים על כללים שונים, קובע החוק כללים החלים על כל בוררות, המסדירים את ניהול ההליך, הליכים מקדמיים, חקירת העדים, משך זמן הבוררות, וכיוצא בזה. כללים אלו מצויים בתוספת הראשונה לחוק.
בוררויות אינן מחויבות להידון על פי הדין המהותי אלא אם כן קבעו הצדדים אחרת או לחלופין קבעו הצדדים כי ניתן להגיש ערעור על הפסק לבית המשפט. עד לשנת 2008 פסקי בוררות לא היו חייבים בנימוק, אלא אם כן הורו זאת הצדדים לבורר במפורש. בסוף שנת 2008 התקבל תיקון מס' 2 לחוק הבוררות והתהפכה ברירת המחדל - כל עוד לא קבעו הצדדים אחרת חלה חובת הנמקה על הבורר.
דרישות צורניות - על פסק הבורר לכלול על פי החוק את חתימת הבורר ותאריך החתימה.
הבוררות בדיני מדינת ישראל > אישור וביטול פסק הבורר

על פסק בורר לא ניתן לערער באופן רגיל. החלטת הבורר היא סופית. צד שזכה בבוררות יכול לפנות לבית המשפט לבקש אישור הפסק. לאחר האישור יקבל פסק הבורר תוקף של פסק דין, וניתן יהיה להפעילו בהוצאה לפועל. בית המשפט המאשר את הפסק אינו בוחן את תוכנו, אינו מאשר את נכונותו ואינו בודק כל עניין פרט לשאלה האם ניתן הפסק על ידי בורר שהוסמך לכך על ידי הצדדים, והאם לא הוגשה בקשה לביטול הפסק במועד הקבוע לכך. אם שני תנאים אלו מתקיימים, יאשר בית המשפט את הפסק.
צד שהפסיד בבוררות רשאי להגיש לבית המשפט בקשה לביטול הפסק, תוך ימים ספורים מקבלת הפסק. בקשת הביטול, לא תוגש לשם בחינת תוכנו של פסק הבוררות, אלא לבדיקת תקינותו של ההליך. אף אם בפסק שגיאות בדין ובעובדה הגלויות על פניהן אין זו עילה לביטולו. כאן יתרונו של הבורר על פני השופט.
עילות הביטול, אשר בהתקיימן רשאי יהיה בית המשפט לבטל פסק בוררות, עוגנו בס' 24 לחוק הבוררות. עילות אלו, מהוות "רשימה ממצה" בעלת עילות חלופיות, הכוללת את אלו:
לא היה הסכם בוררות בר תוקף.
הפסק ניתן על ידי בורר שלא מונה כדין.
הבורר פעל ללא סמכות או שחרג מהסמכויות הנתונות לו על פי הסכם הבוררות.
לא ניתנה לבעל דין הזדמנות נאותה לטעון טענותיו או להביא ראיותיו.
הבורר לא הכריע באחד העניינים שנמסרו להכרעתו.
הותנה בהסכם הבוררות שעל הבורר לתת נימוקים לפסק הדין, והבורר לא עשה כן.
הותנה בהסכם הבוררות שעל הבורר לפסוק בהתאם לדין, והבורר לא עשה כן.
הפסק ניתן לאחר שחלפה התקופה לנתינתו.
תוכנו של הפסק מנוגד לתקנת הציבור (לדוגמה: בית המשפט יבטל "בוררות של העולם התחתון" על אף שמוסד זה קיים ופועל).
קיימת עילה שעל פיה היה מבטל בית משפט פסק דין סופי שאין עליו ערעור (לרוב המדובר במעשה תרמית הנוגע לניהול הבוררות).
יצוין, כי העילות לביטול פסק בוררות הן מצומצמות - לאלו הקבועות בחוק. בית המשפט, קבע כי ביטול כאמור יתקיים במקרים חריגים בלבד. יתרה מכך, קבע המחוקק מספר סייגים לביטול פסק בוררות. ראשית, קבע הוא כי על אף התקיימות אחת מעילות הביטול - רשאי בית המשפט לדחות בקשת ביטול, ככל שסבר שלא נגרם עיוות דין. שנית, קבע הוא כי בית המשפט לא יבטל את פסק הבוררות כולו - מקום בו ניתן לבטלו בחלקו, להשלימו, לתקנו, או להחזירו לבורר. יוער, כי סייג נוסף מצוי בס' 26(ג) לחוק הבוררות.
הבוררות בדיני מדינת ישראל > ערעור על פסק בורר

עד לשנת 2008 לא ניתן היה לערער על פסק של בורר. בסוף שנת 2008 התקבל תיקון מס' 2 לחוק הבוררות (ביוזמתו של ד"ר ישראל שמעוני) שעשה מהפכה בתחום ואיפשר לצדדים להסכם בוררות לבחור באחד מ-2 מסלולים חלופיים למסלול הרגיל: 1. יכולת ערעור בפני בורר אחר. 2. יכולת ערעור ברשות בפני בית המשפט אם בפסק הבוררות נפלה טעות יסודית ביישום הדין אשר יש בה כדי לגרום לעיוות דין.
בוררות בדין תורה

אחד השימושים הנפוצים של הליך הבוררות הוא במסגרת דין תורה.
במדינת ישראל, יש לבתי הדין הדתיים (הרבניים) סמכות שיפוט רק בסכסוכים בתחום המעמד האישי והקדשות, וכן בתחומי צוואות וירושות (אם כי בענייני צוואות וירושות מותנית סמכות השיפוט בכך שכל הצדדים הנוגעים בדבר חתמו על הסכמתם לשיפוטו של בית הדין הרבני).
לבתי הדין הרבניים אין סמכות שיפוט בנושאים אזרחיים. עד לפני מספר שנים היו אנשים דתיים המעוניינים להכריע בסכסוך אזרחי על פי דין תורה, פונים גם לבתי הדין הרבניים. אולם, מאז שבית המשפט העליון קבע שבית הדין הרבני, כגוף ממלכתי, לא מוסמך להיות בורר בעניינים פרטיים אלא אם הוסמך לכך במפורש בחוק - בתי הדין הרבניים לא עוסקים בכך.
כיום, יהודים דתיים אשר מעוניינים בהתדיינות בהתאם לדין תורה פונים לבית דין לממונות ושם מנהלים התדיינות משפטית לאחר חתימה על שטר בוררות.
מוסדות בוררות בישראל > המוסד לבוררות מוסכמת בשירות הציבורי

המוסד לבוררות מוסכמת בשירות הציבורי הוא מוסד ציבורי לבוררות, שהוקם בשנת 1977 כדי להתמודד עם גל השביתות שהתחולל במגזר הציבורי בישראל באותה תקופה. ממשלת ישראל בראשות יצחק רבין וההסתדרות הכללית בראשות ירוחם משל חיפשו פתרון מוסכם לבוררות באמצעות מוסד עליון בלתי תלוי, שייתן הזדמנות שווה לכל הצדדים, ויסייע לפתרון מהיר של סכסוכי עבודה. נשיאו הראשון של המוסד היה שופט בית המשפט העליון בדימוס צבי ברנזון
מוסדות בוררות בישראל > המוסד הישראלי לבוררות עסקית

המוסד הישראלי לבוררות עסקית הוקם בשנת 1991 על ידי איגוד לשכות המסחר, לשם בוררות בסכסוכים עסקיים והוא המוסד הראשון בישראל ליישוב סכסוכים עסקיים. המוסד לבוררות עסקית הוא המוסד הציבורי היחיד בישראל להליכי בוררות והוא פועל ללא כוונת רווח. הבוררים במוסד הם שופטים בדימוס, עורכי דין, רואי חשבון, מהנדסים ועוד. הבוררים מתמנים על בסיס מקצועי בהתאם למהות הסכסוך. למוסד כללי בוררות וכן כללי אתיקה. במהלך השנים הוציא המוסד אלפי פסקי בוררות.[דרוש מקור] מעולם לא בוטל פסק בוררות של המוסד הישראלי לבוררות עסקית. נשיאתו הראשונה, במשך 13 שנים, הייתה פרופ' סמדר אוטולנגי. אחריה מונתה שופטת בית המשפט העליון בדימוס, אילה פרוקצ'יה. נשיא המוסד המכהן כיום הוא עורך דין מנשה כהן.
מוסדות בוררות בישראל > הפדרציה לבוררות

הפדרציה לבוררות הוקמה בשנת 2015. משרדיה נמצאים בירושלים. מנכ"ל הפדרציה לבוררות הוא עו"ד דרור רוזנברג. הפדרציה לבוררות מציעה לבחור בין הליך המתומחר לפי שעות עבודה לבין הליך המתומחר מראש על ידי הבורר.
מוסדות בוררות בישראל > לשכת הבוררים בישראל

לשכת הבוררים בישראל הוקמה ופועלת למען קידום ענף הבוררות, כדרך אלטרנטיבית ליישוב סכסוכים והקלה על העומס של מערכת בתי המשפט. הלשכה מאגדת בוררים מוסמכים ממגוון דיסציפלינות. החברות בלשכה מחייבת עמידה בקריטריונים מקצועיים כגון השכלה אקדמית, ניסיון מקצועי וניסיון בבוררות.
מוסדות בוררות בישראל > בוררות בבורסת היהלומים הישראלית

בורסת היהלומים הישראלית מסדירה את היחסים בין חברי הבורסה באמצעות תקנון, החל על כל החברים. בתקנון הבורסה קיים סעיף, הקובע כי בכל עת שפורץ סכסוך על רקע כספי בין אחד מחברי הבורסה למשנהו, או בין קבוצה של כמה חברי בורסה בינם לבין עצמם, רשאים יהלומנים אלו לפנות לבוררות. הבוררות נערכת על ידי הנהלת הבורסה או מי מטעמה, למשל על ידי המוסד לבוררות של הבורסה ליהלומים. עם זאת, קיימים מקרים בהם לא יוכל חבר בורסה לפנות לבוררות כדי להסדיר חילוקי דעות כספיים הקיימים בינו לבין חבר בורסה אחר. מקרה שכזה יכול לקרות, כאשר יהלומן נקלע לקשיים כלכליים ואינו יכול להשיב חובותיו לחברי בורסה רבים. במקרה כזה, יכולה להתאסף אספת נושים, ולבחור מתוכה ועד נושים אשר יגיע מול החייב להסדר נושים מאוחד. ואז, מסכימים הנושים כי הם יסתפקו בהסדר אשר יושג באמצעות ועד הנושים, וימנעו מלפנות לבוררות כנגד החייב, אף על פי שסעיף הבוררות בתקנון הבורסה היה מאפשר להם לעשות כן בכל מקרה אחר.
ראו גם

אבעיה
לקריאה נוספת

סמדר אוטולנגי, בוררות - דין ונוהל
אורי שטרוזמן, ספר הבוררות
אברהם בן עזרא, יהונתן ש. גולן, בוררות - הלכה ומעשה, אוגדן בהוצאת "אתיקה", כולל דיני בוררות והלכות בוררות על פי החוק והפסיקה
עו"ד גדעון פישר וד"ר אליהו וינוגרד, בוררות בעולם העסקי
ישראל שמעוני, אופק חדש בבוררות, מהדורה שלישית, 2019
הערות שוליים

↑  נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 457-464: חוק הבוררות, באתר דעת.
↑  מהו הסכם בוררות ומהו תוקפו המשפטי?, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏26 בספטמבר 2017
↑  מאיר שמגר, בוררות - הסמכות להכריע בשאלת הסמכות, משפט ועסקים א, 2004, עמ' 83-101
↑  רע"א 1260/94 בן חיים נ' אבי חן בע"מ, פ"ד מח(4) 826 (1994).
↑  ס' 24 לחוק הבוררות, התשכ"ח-1968.
↑  רע"א 6727/10 עיריית אופקים נ' האוסף חברה לשירותים בע"מ (נבו 6.10.2010)
↑  חן מענית, ‏העליון במסר חד: פסק בורר שלא גילה שהיה קשור לצד כלשהו - ייפסל, באתר גלובס, 29 במאי 2017
↑  ס' 26(א) לחוק הבוררות, התשכ"ח-1968.
↑  ס' 26(ב) לחוק הבוררות, התשכ"ח-1968.
↑  אתר המוסד הישראלי לבוררות עסקית
↑  הפדרציה לבוררות
↑  לשכת הבוררים בישראל
| חוק ומשפט |
| --- | --- | --- |
| ענפים עיקריים | משפט ציבורי • משפט חוקתי • משפט מנהלי • משפט פלילי • דיני חיובים • דיני חוזים • דיני נזיקין • דיני עשיית עושר ולא במשפט • דיני קניין • דיון אזרחי • דיון פלילי • משפט בינלאומי פומבי • דיני היושר |  |
| תחומים נוספים | משפט ימי • דיני חדלות פירעון • דיני תאגידים •  דיני הגבלים עסקיים • משפט בינלאומי פרטי • דיני הגנת הצרכן • דיני משפחה • דיני ירושה • קניין רוחני • דיני עבודה • משפט צבאי • דיני מיסים • דיני נאמנות |  |
| מקורות המשפט | חוקה • חוק • תקנות • צו • תקדים • קודקס • מנהג • פקודה • אסדרה |  |
| שיטות משפט | משפט קאנוני • המשפט המקובל • המשפט הקונטיננטלי • המשפט הרומי • משפט עברי • שריעה • יאסה • השיטה האינקוויזיטורית • השיטה האדברסרית |  |
| תורת המשפט | פוזיטיביזם משפטי • פורמליזם משפטי • ריאליזם משפטי • הגישה הביקורתית למשפט • משפט הטבע • משפט השוואתי • הגישה הפמיניסטית למשפט • ניתוח כלכלי של המשפט • מחשבה מדינית |  |
| מוסדות ובעלי תפקידים | רשות מחוקקת • הרשות השופטת • רשות מבצעת • שופט • עורך דין • בוררות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294832505171  BNE: XX525213  BnF: cb11948901f (data)  GND: 4121615-5  LCCN: sh85006456  NDL: 00573925  NKC: ph125261  TDVİA: tahkim--fikih 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
אלן פוקס

| --- | --- |

 לידה:  10 באפריל 1953 לוזאן, שווייץ 
 פטירה:  8 בדצמבר 2024 (בגיל 71) 
 ענף מדעי:  כימיה פיזיקלית 
 מקום לימודים:  אקול פוליטכניק פדרל בלוזאן  אוניברסיטת פריז XI: פארי-סוד 
 מוסדות:  המרכז הלאומי למחקר מדעי (אוקטובר 2017)  אוניברסיטת פריז למדעים ולספרות (25 באוקטובר 2017–26 ביוני 2024)  אוניברסיטת פריז-סקליי (1995–2005)  אוניברסיטת פריז XI: פארי-סוד (1996–2005)  אוניברסיטת פייר ומארי קירי (2006–2010)  Chimie ParisTech 
 תלמידי דוקטורט:  Anne Boutin, Philippe Ungerer, ז'אן-מארק סימון, Sophie Sacquin-Mora 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד  אביר במסדר הדקל האקדמי  כוכב זהב וכסף של מסדר השמש העולה (2018)  קצין במסדר ההצטיינות הלאומי (14 במאי 2014)  קצין במסדר הלאומי של קוויבק (2014) 
 
אלן פוקס (בצרפתית: Alain Fuchs; ‏10 באפריל 1953 –  8 בדצמבר 2024) היה כימאי צרפתי.
ביוגרפיה

אלן פוקס נולד בלוזאן. בשנת 1975 סיים לימודי הנדסה כימית בבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן. בשנת 1983 פוקס סיים עבודת דוקטורט באוניברסיטת פריז-סאקלה.
בשנת 1985 פוקס הצטרף לצוות של המרכז הלאומי למחקר מדעי. בשנת 1995 הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטה בה למד ובהמשך באוניברסיטת פייר ומארי קירי.
בשנת 2010 הוא מונה למנהל של המרכז הלאומי למחקר מדעי במקום קתרין ברשיניאק. כאשר תקופת כהונתו הסתיימה הוא מונה לשלוש שנים נוספות עד לשנת 2017. החל משנת 2017 כיהן כנשיא PSL Research University בפריז.
מחקריו של פוקס מתמקדים בתחום תאוריה וניתוח תופעות שונות בתחום תרמודינמיקה של נוזלים בחומרים בעלי נקבוביות ובתופעות תרמיות במתקני אגירת אנרגיה. הוא כתב מספר ספרים בנושא וכ-200 פרסומים מדעים שונים.
על תרומתו לקידום המדע אלן פוקס התקבל למסדר הדקלים של האקדמאים בשנת 1996, התקבל ללגיון הכבוד בשנת 2010 וקיבל עיטורים נוספים מצרפת וקנדה.
הבלדה על ברוך ג'מילי

| --- | --- |
 שיר בביצוע שלמה ארצי
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  שלמה ארצי 
 לחן:  שלמה ארצי וגידי קורן
 עיבוד:  ירון גרשובסקי
 
"הבלדה על ברוך ג'מילי" הוא שיר מאת שלמה ארצי ובביצועו. השיר, שיצא לאור בשנת 1974, הולחן על ידי שלמה ארצי וגידי קורן ועובד על ידי ירון גרשובסקי.
רקע

השיר מספר על דמותו של ברוך ג'מילי, חייל במלחמת העצמאות שהתפרסם בזכות כתובת גרפיטי שהשאיר על קיר מבנה בשער הגיא עליו שמר. במשך שנים נשארה זהות כותב הגרפיטי עלומה, וקמו לו חקיינים רבים. כתובות הנושאות את השם "ברוך ג'מילי" ניתן היה למצוא בכל רחבי ישראל.
התעלומה הניעה את שלמה ארצי לכתוב את "הבלדה על ברוך ג'מילי" ביחד עם המלחין גידי קורן. השיר התחרה בתחרות "פסטיבל הזמר והפזמון 1974", וזכה במקום הראשון. מארגני הפסטיבל איתרו את ברוך ג'מילי, והעלו אותו לבמה לאחר הכרזת המנצח.
השיר נכנס למצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל ב־6 במאי 1974, וזכה להצלחה מיידית. בשבוע הראשון השיר דורג במקום השני במצעד. בשבוע השני הוא הגיע למקום הראשון במצעד, ושם שהה שבועיים. בסך הכול השיר נשאר במצעד שבעה שבועות, עד 1 ביולי 1974, ובמצעד השנתי תשל"ד של התחנה דורג השיר במקום ה־16.
מילות השיר

בָּרוּךְ הָאֵל בְּאֶרֶץ יִשְׂרָאֵל,
תְּבֹרְכִי פִּסָּה שֶׁל שֶׁמֶשׁ אַךְ גַּלִּי לִי:
"מִי הָיָה בָּרוּךְ גָ'מִילִי?
מָה עָשָׂה בָּרוּךְ גָ'מִילִי?
אֵיפֹה הוּא בָּרוּךְ גָ'מִילִי?"
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', ברוך ג'מילי נפטר בגיל 81, באתר ynet, 29 בדצמבר 2004
↑  וראו: יעקב העליון, הבלדה על יום העצמאות תשל"ד, מעריב, 29 באפריל 1974; יעקב בר-און, בלדת הפסטיבלים של שלמה ארצי, דבר, 2 במאי 1974.
↑  הבלדה על ברוך ג'מילי – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
מבנה המשאבות בשער הגיא והכיתוב (מצד שמאל של המבנה, למעלה) כפי שחודש ביום העצמאות תשע"א
קמישלי

| --- | --- |
בית מלון בקמישלי
בית מלון בקמישלי
 חבל ארץ:  כורדיסטן הסורית כורדיסטן הסורית
 מדינה / טריטוריה:  סוריה, כורדיסטן הסורית
 מחוז:  מחוז אל-חסכה
 נפה:  נפת קמישלי
 תאריך ייסוד:  1925 
 גובה:  455 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  184,231 (2013)
 קואורדינטות:  37°03′00″N 41°13′00″E﻿ / ﻿37.05°N 41.216666666667°E﻿ / 37.05; 41.216666666667 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.kamishli.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהקמישלי(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהקמישלי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בתים חדשים במזרח העיר
קמישלי (בערבית: القامشلي, בתעתיק מדויק: אלקאמשלי; בכורדית: Qamişlo, בטורקית: Kamışlı, בסורית: ܩܡܫܠܝ או ܩܡܫܠܐ) היא בירת המנהל האוטונומי של צפון ומזרח סוריה, הידוע גם ככורדיסטן הסורית, ומהווה עיר במחוז אל-חסכה שבצפון סוריה, על הגבול שבין סוריה לטורקיה, בסמוך לעיר הטורקית נציבין.
כיום מתגוררים בעיר כ-90,000 תושבים,[דרושה הבהרה] רובם כורדים, אשורים (נוצרים) וערבים. במקום גם קהילה של כ-8,500 ארמנים. הכורדים בסוריה, אשר שואפים להקמת מדינה עצמאית בשם כורדיסטן, כוללים בשטחם את עיר זו כבירתם.
היסטוריה

לאחר מלחמת העולם הראשונה, קיבלו הצרפתים מנדט על סוריה וסיפחו משטח טורקיה את אזור צפון סוריה של היום, ובכללו אזור העיר קמישלי. במהלך מלחמת העולם הראשונה הגיעו לאזור אלפי פליטים אשורים שנמלטו מרצח העם האשורי שהתבצע בטורקיה. העיר עצמה נוסדה בשנת 1926, לאחר שהצרפתים עודדו התיישבות אלפי אנשים במקום, כתחנת מעבר לרכבת לעיר טרטוס. בשנים אלו הגיעו לעיר גם אלפי יהודים שהגיעו בעיקר מהעיר נציבין בדרום מזרח טורקיה. קמישלי הפכה בשנים אלו למרכז מסחרי וצומת דרכים חשוב בין עיראק לטורקיה.
בעיר התקיימו מספר הפגנות של כורדים אשר פוזרו בידי הצבא באלימות ובירי חי על המפגינים. בשנת 2004 אירעו מהומות בין כורדים לבין תומכי סדאם חוסיין, שהותירו כ-25 הרוגים ו-100 פצועים. הפגנות אלימות נוספות, במסגרתן נהרג מפגין אחד ושלושה נפצעו קשה התקיימו בנובמבר 2007 לאחר החלטת ממשלת טורקיה על כניסת צבאה לעיראק על-מנת להילחם בפעולות הטרור של פעילי מפלגת הפועלים של כורדיסטן (PKK).
בשנת 2011 נטלו תושבי העיר הכורדים חלק פעיל בגל ההפגנות כנגד הנשיא בשאר אל-אסד, במהלכן נהרגו בעיר לפחות 15 מפגינים.
כיום, פועל בעיר נמל תעופה בינלאומי. שדה התעופה קמישלי, כמו כן, בעיר ממוקמת שלוחה של אוניברסיטת קורדובה הפרטית.
במסגרת מלחמת האזרחים בסוריה, העיר עברה לשליטת הכורדים למעט מעבר הגבול, שדה התעופה, ושכונות ערביות ונוצריות בעיר שאינן כורדיות. העיר עצמה נהנתה משקט יחסי במהלך המלחמה ולא התרחשו בה קרבות משמעותיים (נכון לאוגוסט 2016), כשהתקרית המרכזית הייתה חילופי אש מקומיים באפריל 2016, בין חיילי אסד בצד הסורי של קמישלי, לבין שוטרים כורדים בצד הכורדי, שנמשכה ארבעה ימים וכתוצאה ממנה עבר בית הכלא של העיר לשליטת הכורדים.
נכון ליולי 2019, העיר כולה נמצאת בשטחי כורדיסטן הסורית.
יהדות קמישלי

מוצאם של יהודי קמישלי, בניגוד ליהודי דמשק או חלב, הוא מהעיר נציבין הסמוכה, בכורדיסטן הטורקית. על פי המסורת היישובית, השלטון הצרפתי בתום מלחמת העולם הראשונה, הציע מגרשים ללא-תשלום לכל מתיישב חדש בעיר, והיהודים מנציבין היו בין הראשונים שביקשו לממש את הזכות הזאת. בני משפחת בצלאלי היו ראשוני המתיישבים בקמישלי. בשנות ה-30 של המאה ה-20 עמד מספר היהודים בעיר על כ-3,000 נפשות. היהודים התבדלו משאר התושבים וחיו במסגרת יהודית מסורתית. הם בנו לעצמם בתים המחוברים אחד אל השני ויצרו, למעשה, גטו יהודי. לאורך השנים, היה מצב היהודים בעיר טוב והם נהנו מיחס שוויוני כשאר תושבי העיר. היהודים עבדו הן במשרות ממשלתיות והן במלאכה, רוכלות ומסחר.
לאחר הכרזת האו"ם בכ"ט בנובמבר על תוכנית החלוקה הורע משמעותית מעמד היהודים בעיר, והם נתפסו בעיני השלטונות והמקומיים כציונים ובוגדים. בתחילה, פוטרו כל היהודים מעבודותם במשרדי הממשלה. לאחר מכן החלו פרעות ומקרי שוד רבים כנגד יהודי העיר והוטלו עליהם מגבלות ואיסורים רבים, כמו האיסור לבקר בגנים ציבוריים ובתי קולנוע. כמו כן, נשים יהודיות רבות נאסרו ולאחר מכן הובאו לבית הכנסת המקומי שם הוכו לעיני כל. מספר צעירות אף נחטפו ולא נודע מה עלה בגורלן. כל זאת בעידוד ותמיכת השלטונות. הקהילה היהודית של קמישלי שקעה בבעיות כלכליות, וסבלה מרעב ומחלות. (ראו גם פרעות חלב (1947))
בשנת 1963 ירד מספר היהודים בעיר ל-800 נפשות לאחר שרוב יהודי העיר בחרו לעלות לישראל, ולאחר מלחמת ששת הימים נשארו בה 150 איש בלבד. כיום נשארה בקמישלי קהילה יהודית קטנה, שנאסר עליה מגע עם גורמים חיצוניים וכל יום מוטל עליה עוצר עם השקיעה.
לקריאה נוספת

יוסי צמח, הבריחה מסוריה, יהוד, 2014.
הערות שוליים

↑  15 הרוגים במהומות בעיר קמישלי הכורדית בסוריה, באתר ערוץ 7, 14 במרץ 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007478053205171  BnF: cb16691979w (data)  GND: 4821352-4  LCCN: n2004144277  VIAF: 159651610   WorldCat (עם VIAF): 159651610
אניו

| --- | --- |

 תרבות:  דת יוון העתיקה 
 מקום מגורים:  הר אולימפוס המיתולוגי 
 אלים מקבילים:  בלונה, Ma, מוריגן 
 אב:  זאוס 
 אם:  הרה 
 אחים:  Polemos, ארס, הפייסטוס
 בן או בת זוג:  ארס 
 צאצאים:  אניאליוס, פלגיאס, הרמוניה, תראקס, אוינומאוס, דימוס, אנתרוס, פובוס, ארוס, אדרסטיאה 
 
אניו (ביוונית עתיקה: Ἐνυώ) הייתה אלת המלחמה במיתולוגיה היוונית. לעיתים קרובות היא קשורה לאל המלחמה ארס.
תיאור

היא מכונה על ידי קווינטוס סמירנאוס "אחות המלחמה",  בתפקיד הדומה מאוד לזה של אריס, התגלמות המחלוקת והמחלוקת. הומרוס ייצג את השניים בתור אותה האלה. במיתוסים מסוימים היא הולידה לארס את אל המלחמה אנאליוס, אולם שם זה לעיתים מזוהה גם עם ארס.
כאלת מלחמה, אניו אחראית לתזמון השמדת הערים, ולעיתים קרובות מלווה את ארס לקרב. היא מתוארת כ"עליונה במלחמה". במהלך נפילת טרויה, אניו, אריס, פובוס ודימוס הטילו אימה ושפיכת דם במלחמה.
אניו, אריס ושני בני ארס (פובוס ודימוס) מתוארים על מגן אכילס.
אניו הייתה מעורבת במלחמות וקרבות רבים, ביניהם מלחמת השבעה נגד תבי.  אניו נהנת מלוחמה וקרבות כל כך עד כדי שהיא סירבה לקחת צד בקרב בין זאוס למפלצת טייפון וככה השאירה את שני הצדדים מאוזנים בקרב.
המקבילה הרומאית של אניו היא בלונה. יש לה קווי דמיון גם עם האלה האנטולית מא.
בתבאי ובארקומנוס, נערך פסטיבל הומוליה (Homolôïa), אשר נחגג לכבוד זאוס, דמטר, אתנה, ואניו. מסופר כי הפסטיבל קיבל את שמו של מן שמה של הומוליס (Homoloïs) שהייתה כוהנת של אניו.  פסל של אניו, שנעשה על ידי בני פרקסיטלס, ניצב במקדש ארס באתונה.
בתאוגוניה של הסדיוס, אניו היה גם שמה של אחת הגרויות, שלוש אחיות שחלקו עין אחת ושן אחת ביניהן; האחיות האחרות היו דאינו ("אימה") ופמפרדו ("אזעקה").