פרשת בני הערובה בבארי
חקירת האירוע > תחקיר צה"ל

ב-7 באוקטובר היו שלושה אירועי בני ערובה. הראשון במשטרת שדרות, שני בבית של רחל אדרי באופקים והשלישי הבית של פסי בבארי. על פי התחקיר, הבית של פסי היה עם הכי הרבה שליטה של כוחות מיוחדים בהם יחידה מבצעית של ימ"מ, צוות משא ומתן ועוד.
האירוע בבית של פסי התחיל ב-15:08, כשיסמין פורת התקשרה למוקדן ואמרה שהם בפינת אוכל של הבית. המוקדן לא הבין אותה ומאחר שזה קיבוץ דיווח על אירוע בני ערובה בחדר האוכל של הקיבוץ, ולא שהם בפינת האוכל בבית של פסי.
בשעה 15:59 כוח הימ"מ הגיע לחדר האוכל וספג אש מהמחבלים שהיו בביתה של פסי, שסמוך לחדר האוכל. ימ"מ מגיבים באש ומבינים ששם אירוע בני הערובה. ב', מפקד פלגה בימ"מ, תופס פיקוד על אירוע בני הערובה.
סביב הבית של פסי בין 40 ל-50 מחבלים. בבית עצמו יש 3 מחבלים והיו שלבים עם 21 מחבלים כשבתוך הבית יש 15 בני ערובה. בשעה 15:59 מתקשר חסן, מפקד המחבלים, למפקדיו בעזה ומודיע שהצבא הגיע אל הבית והם מוקפים. הוא מדווח: "מוקפים בכוחות צהל והטנדרים שלנו הלכו".
בשעה 16:13 מ' מהשב"כ מזהה שני אזרחים כפותים על הדשא, הוא מדווח על זה, אך הדיווח לא נטמע אצל המפקדים. רבע שעה לאחר מכן ימ"מ יורים טיל לאו לבית, שהיה נפל. חסן מתחיל משא ומתן על כניעתו וב-16:37 ימ"מ יורים טיל לאו שני על הבית של פסי כהן. זמן קצר לאחר מכן חסן יוצא עם יסמין פורת כמגן אנושי ונכנע. הוא כורז לחבריו המחבלים לצאת ולהיכנע. המחבלים משיבים באש.
בשלב הזה, באזור 17:00, פקד ארנון זמורה, התגנב לבית ודיבר עם אחת מבנות הערובה. ביקש ממנה לזחול לכיוונו, היא אמרה לו שיש לה ילדים והוא אומר לה שהיא תהיה מוגנת.
אז נשמע מהבית צרור יריות ואחריו דממה. פקד זמורה העביר את הדיווח על זה למפקד הימ"מ ולשב"כ וההבנה שם שאין חטופים חיים והמחבלים הוציאו אותם להורג, כך על פי התחקיר, אף על פי שכזכור בסיום האירוע הוצאה בת ערובה בחיים.
בשעה 17:20 המפקדים בימ"מ ובשב"כ מחליטים להפעיל את הטנק. מהתחקיר עולה שבשעה 18:00 תא"ל ברק חירם הגיע לבית של פסי באופן אישי. הוא לא ניהל שם את האירוע, והגיע כמפקד שבא לעשות סדר, כשביקשו ממנו אישור לירות פגזי טנקים למטרת הפעלת לחץ. נתן אישור כללי למפקדי הימ"מ ושב"כ לפעול כך כשיראו לנכון, ועזב את המקום.
בשעה 18:26 חפ"ק שב"כ דיווח: "המפקדה בעזה הורתה למחבלים לברוח לרצועה". בשעה 18:27 מחליטים לירות פגזי טנק ראשונים שנורו לשטח, אבל לא על הבית עצמו כך שאין מהם נפגעים. פגז שלישי נורה לקרקע, לא מתפוצץ ומנתר ואז פוגע במשקוף הבית, גם לא מתפוצץ אבל גרם להרוג אחד בקרב בני הערובה (כאמור, הכל על פי התחקיר של צה"ל). פגז רביעי נורה לגג הבית, ממנו לא היו נפגעים. בשעה 18:32 המחבלים מודיעים למפקדה בעזה שבכוונתם להתאבד, מכיוון שהם מכותרים.
בשעה 18:45 סנ"צ ב' מהימ"מ שמפקד על האירוע בשטח מעודכן שכוח תגבור משדרות לא יגיע. אחרי שפגז טנק אחרון נורה בשעה 18:57, המחבלים ירו החוצה. בשעה 19:56 מתחיל מבצע ההשתלטות על הבית. כוח ימ"מ פורץ לקומה הראשונה. הכוח מנסה להנחות בני ערובה לזחול ולהימלט. אבל הם מבינים שאין ברירה והלוחמים עוברים למהלך אלים עם רימונים, והם משתלטים על הבית והורגים את המחבלים.
מסקנות התחקיר קובעות שהימ"מ מיצה את כלל הכלים שברשותו, משא ומתן והפעלת יכולות, ושהייתה הבנה מודיעינית שהמחבלים מתכוונים להתאבד. "אנו מוצאים שהתנהלות חפ"ק שב"כ, מפקד הימ"מ ולוחמי השב"כ והימ"מ בשטח גילו גבורה רבה וניסו למצות את יכולותיהם, באופן נחוש ביותר".
עוד נקבע שהשימוש בטנק בוצע בצורה סלקטיבית ונקודתית. לא הייתה כוונה לשימוש בטנק ככוח אש לפגיעה במחבלים עצמם או כחיפוי ללוחמים. על פי התחקיר, בתוך הבית לא נפגעו האזרחים מירי הפגז. מחוץ לבית נפגעו שני בני ערובה כפותים. תא"ל ברק חירם, ציינו בתחקיר צה"ל, נתן רק את המסגרת ואת הכללים.