stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיטס ספשל
היסטוריה

המטוס נבנה ותוכנן על ידי פועל רכבות בשם קרטיס פיטס. משנת בנייתו ב-1944 זכה המטוס בתחרויות אירובטיקה יותר מכל מטוס אחר, בשנות ה-60 הוכרז המטוס כמטוס ראוי מבחינה טכנית לתחרויות בינלאומיות. גם לאחר 62 שנות וותק אווירי (נכון לשנת 2006), המטוס נחשב ל"שועל קרבות" אווירובטיים ולקנה המידה לפיו נמדדים מטוסים אווירובטיים בביצועיהם. מספר אלופי אירובטיקה משתמשים במטוס זה, המפורסם מביניהם הוא שון טאקר.
המטוס בישראל

בעבר היה מספר מועט ביותר של מטוסים מסוג זה בישראל. מתוך המטוסים שפעלו בעשור האחרון מטוס 
אחד התרסק במהלך מופע אווירי והשני נמכר ונשלח לחו"ל. כיום אין מטוסים פעילים מסוג זה בארץ.
פקש

פקש (בהונגרית: Paks) היא עיר במחוז טולנה, הונגריה, לגדות נהר הדנובה כ-110 ק"מ דרומית לבודפשט. בפקש תחנת כוח גרעינית - היחידה מסוגה בהונגריה - שמספקת כ-40% מתצרוכת האנרגיה של הונגריה. העיר מארחת מספר פסטיבלים של מזון ומוזיקת בלוז, ג'אז ורוק במהלך השנה.
בעיר חיה קהילה יהודית עד לרצח רוב יהודי הקהילה בשואת יהודי הונגריה.
היסטוריה

במחצית השנייה של האלף השני לפני הספירה, בתקופת הברונזה, הייתה העיר מקום יישוב. באזור העיר נמצאו מספר תכשיטים מתקופה זו והם מוצגים במוזיאון הבריטי.
בשנת 1775 נבנתה בעיר כנסייה קלוויניסטית. במפנה המאה נבנו מספר מבנים ציבוריים באזור העיר העתיקה של פקש, בין היתר בכיכר המרכזית, מבנים שקיימים עד היום. בשנת 1884 נבנתה בעיר כנסייה לותרנית ובשנת 1901 נחנכה בעיר בזיליקת "לבו של ישו". הכנסייה הקתולית "כנסיית רוח הקודש", פרי יצירתו של האדריכל אימרה מקובץ' (אנ'), היא אחת משכיות החמדה של העיר.
קהילה יהודית

ראשוני היהודים התיישבו במקום כבר ב-1720. ב-1770 נמנו בעיר 64 יהודים וב-1869 הגיע מספרם ל-1129. ב-1870 הוקמה קהילת הסטטוס קוו שהתפלגה מהקהילה האורתודוקסית הראשית. ב-1941 היו בעיר כ-730 יהודים, כ-150 מהם השתייכו לקהילת הסטטוס קוו והשאר לקהילה האורתודוקסית העיקרית. עוד בשנת 1942 גויסו יהודים בני העיר לשירות העבודה של הצבא ההונגרי ורבים מהם נספו בחזית האוקראינית.
במאי 1944 הוקם גטו בעיר ובו רוכזו יהודי העיר ולמעלה ממאה פליטים מאזורים אחרים, ובסך הכל למעלה מאלף יהודים. יהודים אלה גורשו לאושוויץ ביוני 1944.
הרב הראשון שככל הנראה כיהן בפקש הוא הרב יצחק גריסהאבר שבשנת 1795 הגיע לפקש מלמברג. לאחריו כיהנו הרב יחזקאל בנעט, הרב פייבל הורוביץ, הרב יואל אונגר וחתנו הרב אליעזר זוסמן סופר.
לאחר המלחמה שבו רבים מיהודי העיר לביתם, והקהילה היהודית המשיכה להתקיים עד 1956, שבה עזבו אחרוני יהודי פקש.
מבנה בית הכנסת האורתודוקסי קיים עדין במרכז העיר, ומשמש כספריה העירונית.
ילידי המקום

ליאופולד רוֹקוֹנְשְטֶיין (1822 – 1872) היה רב הרב הראשי של זאגרב והרב הראשי של סומבטהיי.
וילמוש אדלר (1867 – ?, 1944) היה הרב של העיר הטוון.
דז'ה מרקוש (1862 – 1912) משפטן, שופט בית המשפט המלכותי, סופר משפטי יהודי-הונגרי.
וילמוש פרוינד (1846 – 1920) היה אדריכל יהודי-הונגרי, נכדו של הרב יצחק גריסהאבר.
ישראל זינגר (1828 – 1908) היה רב הונגרי, מורה בשאטוראליאויהיי.
מניהרט פלאדי, במקור מנחם זילברששטיין (1859 – 1924) דוקטור לפילוסופיה יהודי-הונגרי.
בלנקה בר אחרי נישואיה רוזנאק (1881 - אחרי 1937) סופרת יהודייה-הונגרייה.
טרביטש לינקולן (1879 – 1943) היה הרפתקן בינלאומי ומרגל ממוצא יהודי-הונגרי.
לאיוש טרצאי במקור טרביטש (1881 – 1971). פוליטיקאי סוציאליסטי ועיתונאי יהודי-הונגרי.
אדולף הרמן (1837 – 1874) היה רופא יהודי-הונגרי, כירורג, פרופסור, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים.
לקריאה נוספת

אתר האינטרנט של עיריית פיצל
פיצל באתר האינטרנט של ceļom.com
מדריך מפות - פיצל
פאקש בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 437–438
פאקש, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 330–332. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
כריסטינה בז'ן (אנ'), פקש, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 365), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562664605171  LCCN: n88160716  NKC: ge1098211  VIAF: 159947505   WorldCat (עם VIAF): 159947505
פמיניזציה (BDSM)

גבר בלבוש נשי.
פמיניזציה/ ניוש (באנגלית: Feminization), הידועה גם כסיסיפיקציה, היא פעילות פטישיסטית, בה גבר עובר תהליך בו הוא לומד להתנהג כאישה בעלת תפקידים ומראה מסורתיים. תהליך הניוש לרוב נעשה בליווי או בשליטה של אישה דומיננטית. הגבר אשר עובר את התהליך נקרא מנויש או סיסי.
הניוש יכול לקחת חלק בשני תחומים:
מראה-שינוי המראה החיצוני של המנויש באמצעות בגדי והנעלת נשים, שינוי שיער או פאה, לבישת חזייה (לרוב חזייה זכרית אשר מותאמת לגוף הזכרי) איפור ומניקור'
התנהגות - למידת התנהגות הצפויה באופן מסורתי מאישה, כמו ישיבה והליכה בצורה נשית, נטילת תפקידים נשיים ועוד
במהלך תהליך הניוש, ההתייחסות אל המנויש היא בלשון נקבה. לעיתים קרובות שמו של המנויש ישתנה לשם נשי לבחירתו. לרוב זו תהיה פרפרזה על שמו האמיתי - אלכס יהפוך לאלכסנדרה, דורון יהפוך לדורית, וכן הלאה.
תת-קבוצה של פמיניזציה היא "אימון נשיות", שבו בן הזוג הדומיננטי לאט לאט לאורך זמן מאמן את הכנוע להיות נשי יותר, גורם לו להתנהל עם התנהגויות "אולטרה-נשיות" ולהשתתף בפעילויות נשיות, בשל כך מקובל שהמנויש יחל לגלח שיער, לשים איפור על בסיס קבוע, ללבוש תחתוני נשים וחזיות זכריות, במקרים קיצוניים יהיו עליו ליטול תרופות שיהפכו אותו לנשי יותר.
ניוש כחלק מBDSM

במקרים רבים, ניוש הוא חלק מאקט בדסמי, כאשר השולטת מכתיבה עבור המנויש מתי לעשות תהליך זה. לרוב כעונש או כפרס:
עונש - כאשר המנויש אינו רוצה לעבור את תהליך הניוש. לרוב מדובר באקט של השפלה עבור גברים שאינם מרגישים בנוח להתנהג או להראות בצורה נשית. לרוב העונש יתלווה עם אלמנטים נוספים, כגון כאב.
פרס - כאשר המנויש רוצה לעבור את התהליך, אך צריך להרוויח זאת. במקרים רבים, מדובר בקרוס-דרסרים (המכונים גם "מתלבשות"), אשר מתביישים לעשות זאת ללא ליווי או שליטה.
כמו כן, במידה והמנויש הוא אכן כנוע, הוא לרוב ישרת את השולטת באופן המצופה מנשים כנועות, תוך כדי נראות נשית. באינטראקציה כזו, נראה רבות לבוש של משרתת.
אינטראקציה מינית

ניוש יכול להיות בעצמו מעורר מינית כפטיש, או לחלופין כחלק ממשחק תפקידים מיני.
במשחק התפקידים המיני, המנויש יקיים יחסי מין כפי המצופה מאישה, לרוב אישה כנועה. המנויש לרוב ייחדר באופן אנאלי באמצעות אביזרי מין שונים.
ישנם מנוישים אשר הולכים עם חגורת-צניעות אשר מונעת מהם לקיים יחסי מין או אוננות, ומדגישה עבורם את תפקידם המיני כדמויי אישה.
פיטסבורג סטילרס

אצטדיון היינץ פילד, מגרשה הביתי של הקבוצה מאז 2001
פיטסבורג סטילרס (באנגלית: Pittsburgh Steelers - פלדות פיטסבורג) היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה בעיר פיטסבורג שבמדינת פנסילבניה.
הקבוצה נוסדה ב-1933 על ידי ארט רוני והיא הקבוצה החמישית בדירוג הוותק בליגת ה-NFL. כיום בעלי קבוצה הם דן רוני, בנו של ארט. שנות השיא של הקבוצה היו במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20, הקבוצה זכתה ארבע פעמים בסופרבול ונודעה בזכות קו ההגנה המשובח שלה שהעניק לה הכינוי "מסך הפלדה" (Steel Curtain). נכון ל-2019, הסטילרס, יחד עם ניו אינגלנד פטריוטס, הם הקבוצה בעלת מספר הזכיות הרב ביותר במשחקי הסופרבול, עם שישה ניצחונות לזכותם.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה ב-1933 ושיחקה תחת השם פיטסבורג פיירטס, בדומה לקבוצת הבייסבול של העיר. החל מעונת 1940 נקבע כינויה לשם הנוכחי, המאפיין את תעשיית הפלדה באזור. במהלך מלחמת העולם השנייה סבלה הקבוצה ממחסור בשחקנים זמינים ולכן התאחדה ב-1943 עם פילדלפיה איגלס וב-1944 עם שיקגו קרדינלס. ב-1947 העפילו הסטילרס לראשונה לפלייאוף, אך הודחו כבר במשחק הראשון. במשך 25 השנים הבאות לא הצליחו להעפיל פעם נוספת לפלייאוף. עם איחוד בין ליגת ה-NFL ל-AFL ב-1970, עברה הקבוצה לשחק בAmerican Football Conference (חטיבת הליגה האמריקאית, ה-AFC).
ב-1969 נשכר צ'אק נול כמאמן הקבוצה והחל עידן ההצלחות, בדראפט נבחרו שחקנים שיהפכו לכוכבים וחברי היכל התהילה של ה-NFL והבולטים בהם שחקן ההגנה ג'ו גרין והקוורטרבק טרי בראדשו. בשנות ה-70' העפילו הסטילרס שמונה פעמים לפלייאוף וזכו ארבע פעמים בסופרבול.
ב-1992 החליף ביל קהואר את נול ואימן את הקבוצה במשך 15 העונות הבאות. תחת הדרכתו העפילו הסטילרס 10 פעמים לפלייאוף ולשני משחקי סופרבול, הם הפסידו בסופרבול XXX (עונת 1996) לדאלאס קאובויס וזכו באליפות לאחר ניצחון בסופרבול XL (עונת 2005) על סיאטל סיהוקס.
מאז 2007 מכהן כמאמן הקבוצה מייק טומלין, ב-2008 זכתה הקבוצה פעם נוספת בסופרבול לאחר ניצחון 23-27 על אריזונה קרדינלס, בעונת 2010 העפילה בפעם השמינית בתולדותיה לסופרבול אך הפסידה לגרין ביי פאקרס.
אצטדיון

מאז 2001 משחקת הקבוצה באצטדיון ייעודי לפוטבול, הממוקם על נהר אוהיו. האצטדיון נבנה בעלות של כ-285 מיליון דולר ויכול להכיל כ-65,000 צופים. בתחילת דרכה ובמשך 31 עונות שיחקה החברה באצטדיון פורבס פילד אותה חלקה עם קבוצת הבייסבול פיטסבורג פיירטס, ב-1964 עברה לשחק באצטדיון אוניברסיטת פיטסבורג ובשנים 1970 עד 2000 שיחקה עם הפיירטס באצטדיון שלושת הנהרות.
פרנץ במה

| --- | --- |

פרנץ במה
 לידה:  15 באפריל 1885 צלטווג, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 התאבד:  29 במאי 1947 (בגיל 62) נירנברג, גרמניה בשלטון בעלות הברית 
 מקום קבורה:  Friedhof St. Leonhard 
 מדינה:  אוסטריה, גרמניה הנאצית 
 השתייכות:  האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית   אוסטריה הרפובליקה האוסטרית הראשונה   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1900–1945 (כ־45 שנים)
 דרגה:   גנרל הכוחות ההרריים (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי האוסטרי   מפקד הדיוויזיה ה-30   מפקד הדיוויזיה ה-32   מפקד הקורפוס ה-43   מפקד הקורפוס ה-18   מפקד הקורפוס ההררי ה-18   מפקד ארמיית הפאנצר השנייה   מפקד הארמייה ההררית ה-20
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
גנרל פרנץ בֵּמֶה (בגרמנית: Franz Böhme;‏ 15 באפריל 1885 – 29 במאי 1947) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה ופושע מלחמה נאצי. במה התחמק מהעמדה לדין באשמת פשעי מלחמה על ידי התאבדות.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

במה נולד ב-15 באפריל 1885 בצלטווג, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1900 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-95. בתחילת מלחמת העולם הראשונה לחם במה כחלק מהדיוויזיה ההונגרית המלכותית ה-38 בגליציה. ב-1 במאי 1915 הועלה במה לדרגת האופטמן, ולאחר מכן מונה לקצין מטה בארמיית הדרום, והשתתף עימה במתקפת גורליצה-טרנוב ובבלימת מתקפת ברוסילוב. בשנת 1917 מונה לקצין מטה בקורפוס ה-24, ולחם עמו בקרבות באזור לטביה, ולאחר מכן בקרבות הנהר איזונצו ה-10 וה-11 ובקרב קפורטו. בשנת 1918 לחם במה כחלק מארמיית האיזונצו הראשונה בקרב הנהר פיאווה, ולאחר מכן לחם עם הדיוויזיה ה-1 בצרפת כחלק מהקורפוס הגרמני ה-5. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף במה לצבא האוסטרי, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-24 בדצמבר 1935 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד חיל המודיעין האוסטרי. במסגרת הסעיף השמיני של הסכם ברכטסגאדן, מונה ב-17 בפברואר 1938 לראש המטה הכללי האוסטרי, זאת בעקבות דרישת היטלר מקנצלר אוסטריה שושניג לפטר את קודמו בתפקיד, הפלדמרשל-לויטננט אלפרד יאנזה שהיה אנטי־נאצי.
לאחר סיפוח הצבא האוסטרי לורמאכט, מונה במה ב-10 בנובמבר 1938 למפקד אגד הרגלים ה-23, וב-1 ביוני 1939 הועלה לדרגת גנרל לויטננט. ב-1 ביולי 1939 מונה במה למפקד הדיוויזיה ה-30, וב-19 ביולי מונה למפקד הדיוויזיה ה-32.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה במה מפקד הדיוויזיה ה-32, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין ובמהלך המערכה על צרפת כחלק מהקורפוס ה-2 במסגרת הארמייה הרביעית. ב-5 ביוני 1940 מונה במה למפקד הקורפוס ה-43, ולחם עמו במבצע אדום כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות B, וב-15 ביוני מונה למפקד הקורפוס ה-18. ב-29 ביוני קיבל במה על פעולותיו בקרבות את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 באוגוסט 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-1 בנובמבר 1940 הוסב הקורפוס שבפיקודו לקורפוס הררי, ובמהלך הקרב על יוון לחם במה עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה ה-12. מה-1 בספטמבר 1941 עד ה-2 בדצמבר באותה שנה היה במה גם המושל הצבאי של סרביה, ובמסגרת תפקידו הורה על פעולות תגמול חריפות מאוד נגד הסרבים - הרג מאה סרבים לכל גרמני שנהרג, וחמישים לכל גרמני שנפצע; מה שהוביל לטבח של אלפי אזרחים.
במאי 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית לפלנד, שהפכה ביולי אותה שנה לארמייה ההררית ה-20. ב-10 בדצמבר 1943 מונה במה למפקד המחוז הצבאי ה-18, וב-10 בפברואר 1944 קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-23 במרץ 1944 הומרה דרגתו לדרגת גנרל הכוחות ההרריים, וב-24 ביוני 1944 מונה למפקד ארמיית הפאנצר השנייה, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות F בבלקן. ב-18 ביולי 1944 נפצע במה באורח קשה בתאונה, ולאחר החלמתו מונה ב-18 בינואר 1945 למפקד הארמייה ההררית ה-20 בנורווגיה, ובסוף המלחמה נפל בשבי הבריטי.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הוחלט להסגיר את במה ליוגוסלביה על פשעי המלחמה שביצע בסרביה, ומששמע על כך התאבד במה בקפיצה ב-29 במאי 1947 בכלא בנירנברג.
פרס ג'ררד אוניל

| --- | --- |

 תיאור:  פרס עבור קידום ההתיישבות בחלל
 מדינה:  בין־לאומי 
 הגוף המעניק:  אגודת החלל הלאומית 
 תקופת הפרס:  2007–הווה (כ־17 שנים) 
 נקרא על שם:  ג'ררד אוניל 
 אתר רשמי
 
פרס ג'ררד אוניל של אגודת החלל הלאומית (אנגלית: NSS Gerard K. O'Neill Memorial Award) הוא פרס המוענק מעת לעת לאישים בולטים שתרמו לקידום תחום ההתיישבות בחלל, בין אם במושבת חלל ובין אם בבסיסים על הירח. הפרס ניתן עבור תרומה משמעותית לקידום תחום ההתיישבות האנושית הקבועה בחלל באחת מן הקטגוריות:
פרסום ושיווק הרעיון של התיישבות בחלל
מחקר בסיסי שיתמוך בהתיישבות זו
היבטים טכנולוגיים של התיישבות בחלל
היבטים כלכליים וחוקיים של התיישבות בחלל
חינוך והשראה
הפרס קרוי על שמו של ג'ררד קי. אוניל, חלוץ המחקר של מושבות חלל. חלוקת פרסי אוניל החלה בשנת 2007, ועד כה חולקו שלושה פרסים (הראשון היה האריסון שמיט).
ראו גם

גלילו של אוניל
פרנץ בנה

זהו שם הונגרי; שם המשפחה הוא .
פרנץ בנה (בהונגרית: Bene Ferenc; ‏17 בדצמבר 1944 – 27 בפברואר 2006) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת החלוץ. נחשב לאחד מגדולי חלוצי הונגריה בכל הזמנים.
ביוגרפיה

בנה נולד בבלטונויאק  שבהונגריה בשנת 1944. את רוב הקריירה שלו שיחק במועדון אויפשט ההונגרי, שכבש בו 303 שערי ליגה ב-417 הופעות.
את משחקו הראשון בנבחרת הונגריה ערך נגד יוגוסלביה בשנת 1962, ואת משחקו האחרון ערך נגד צ'כוסלובקיה בשנת 1979.
ביורו 1964 כבש את שער השוויון בחצי גמר נגד ספרד, אך הונגריה הפסידה בהארכה. במשחק על המקום השלישי כבש שער נוסף נגד דנמרק והונגריה סיימה במקום השלישי. בנה סיים בתור מלך השערים של הטורניר יחד עם חברו לנבחרת, דז'ה נובאק. שניהם כבשו 2 שערים.
באוקטובר 1964 זכה במדליית זהב אולימפית, וסיים בתור מלך השערים של הטורניר עם 12 שערים ב-5 משחקים בלבד. כבש במשחק הגמר נגד צ'כוסלובקיה.
שנתיים לאחר מכן שיחק במונדיאל 1966 שנערך באנגליה, והיה לכובש הפורה ביותר מבין שחקני נבחרתו. הוא כבש בכל שלושת המשחקים בשלב הבתים נגד הנבחרות ברזיל, פורטוגל ובולגריה. ברבע הגמר בנה כבש נגד ברית המועצות, אך הונגריה הפסידה 2–1 וסיימה את חלקה בטורניר. בסיום הטורניר זכה בנעל הארד.
בסך הכל ערך 76 הופעות עבור הנבחרת ההונגרית, בהן כבש 36 שערים.
בנה נפטר בבודפשט בירת הונגריה בשנת 2006. בנו של בנה, פרנץ בנה ג'וניור, הוא גם שחקן לשעבר ועובד כיום כמאמן.
תארים

אליפות הונגריה (8): 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1978
הגביע ההונגרי (3): 1969, 1970, 1975
מלך השערים באליפות אירופה: 1964
מלך השערים במשחקים האולימפיים: 1964
מלך השערים בליגה ההונגרית (5): 1963, 1969, 1972, 1973, 1975
מלך השערים בגביע ההונגרי: 1969
הערות שוליים

↑  בהונגרית מופיע שם המשפחה לפני השם הפרטי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7943 2279  VIAF: 121406331   WorldCat (עם VIAF): 121406331 
מצבתו בבית הקברות בבודפשט
פטר קולאר

פטר קולאר (בצ'כית: Petr Kolář; נולד ב-27 בספטמבר 1962) הוא דיפלומט צ'כי, אשר כיהן כשגריר צ'כיה ברוסיה בשנים 2010–2012. כיום הוא יועץ בכיר במשרד עורכי הדין סקוור פאטון בוגס בפראג.
ביוגרפיה

פלג קולאר נולד ב-27 בספטמבר 1962 בצ'סקה בודייוביצה, צ'כוסלובקיה. קולאר סיים את לימודיו באוניברסיטת קארל בפראג בשנת 1986 עם תארים בטכנולוגיית מידע, מדעי הספרייה ואתנוגרפיה. תחומי העניין שלו הם בפוליטיקה בינלאומית, ספורט, ספרות, היסטוריה ובאמנות יפה. קולאר נשוי ואב לשני ילדים.
ביוגרפיה > קריירה דיפלומטית

משנת 1993 עבד במשרד החוץ הצ'כי, שם ניהל בשנים 1993–1995 את המחלקה ליחסי חוץ ממשלתיים ובשנה שלאחר מכן את המחלקה הטריטוריאלית השלישית – מזרח ודרום אירופה. בשנים 1996–1998 קולאר כיהן כשגריר צ'כיה בשוודיה, ובשנה שלאחר מכן היה יועץ לאינטגרציה האירופית והבלקן בלשכת נשיא הרפובליקה של צ'כיה.
בין השנים 1999–2003 שימש כשגריר צ'כיה באירלנד. מספטמבר עד אוקטובר 2005 כיהן כסגן שר החוץ של צ'כיה. ב-29 בנובמבר 2005 מונה לשגריר צ'כיה בארצות הברית, משרה בה כיהן עד 2010, ומ-2010 עד 2012 כיהן בתפקיד כשגריר צ'כיה ברוסיה.
ביוגרפיה > עמדות פוליטיות

קולאר תיאר את המתנגדים הצ'כים לבניית המכ"ם האמריקני נגד טילים בצ'כיה כ"אידיוטים שימושיים" שנכנעו למסע הדיסאינפורמציה של רוסיה. הוא כינה את נשיא צ'כיה מילוש זמאן "סוס טרויאני" של רוסיה ובשנת 2016 שקל להתמודד נגדו בבחירות לנשיאות, ובסופו של דבר החליט שלא להתמודד במרץ 2017.
בפגישה עם סטודנטים בנובמבר 2015, קולאר פנה לאומה הרוסית: "למרות שהרוסים נראים כמונו, הם שונים. הם טוענים שהם תושבי אירו-אסיה ובעלי חשיבה שונה במקצת". איסלאמיזם מיליטנטי המקדם את חוק השריעה האסלאמי, שלדעת קולאר יש לו מעט מן המשותף עם האסלאם, תואר על ידי קולאר כ"מסוכן יותר מפאשיזם או קומוניזם" והביע תמיכה בפעולה הצבאית של נאט"ו ובעלות בריתה הערביות נגד המדינה האסלאמית.
ב-2019 תמך קולאר בהמשך חברותה של טורקיה בנאט"ו, לאחר שהמתקפה הטורקית על כורדיסטן הסורית הובילה לקריאות להפסיק את חברותה בנאט"ו.
קולאר מתח ביקורת על סין, שלדבריו שיקרה לגבי נתוני התחלואה במגפת הקורונה. לטענתו, מנכ"ל ארגון הבריאות העולמי לקח ללא ביקורת מידע מהרשויות הסיניות על המגפה ולכן ועליו להתפטר.
הערות שוליים

↑  "Ex-cosmonaut to be Czech ambassador to Russia". The Prague Post. 30 בדצמבר 2013. נבדק ב-2 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Petr Kolář". Squire Patton Boggs. נבדק ב-2 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: xx0150398  VIAF: 249609523   WorldCat (עם VIAF): 249609523
פרס גולדבאג

| --- | --- |

 מדינה:  שוודיה 
 הגוף המעניק:  מוסד הקולנוע השוודי 
 תקופת הפרס:  1964–הווה (כ־60 שנה) 
 נקרא על שם:  נחושתית הוורדים 
 guldbaggen.se
 
פרס גולדבאג (בשוודית: Guldbaggen) הוא פרס הקולנוע השוודי, המוענק באופן שנתי עבור הישגים בקולנוע השוודי. הפרס הוא המקבילה השוודית לפרס אוסקר.
היסטוריה

טקס פרסי הגולדבאג הראשון נערך ב-1964 במלון גראנד הוטל בסטוקהולם, ונכללו בו ארבע קטגוריות: הסרט, הבמאי, השחקן והשחקנית הטובים ביותר.
לזוכים מוענק פסלון נחושת בצורת חיפושית.
הסרט הזוכה בקטגוריית " הסרט הטוב ביותר" נשלח להתמודד מטעם שוודיה על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
ב-1981 שודר לראשונה הטקס בטלוויזיה בערוץ הציבורי SVT2, ולאחר מכן שודר בערוצים נוספים.
עד 1990 לא הוצגו המועמדים לפרס אלא הוכרזו אך ורק הזוכים. ב-1991 קרן הקולנוע השוודית החלה להציג שלושה מועמדים בכל קטגוריה.
משנת 2000 מתקיימת בו הקטגוריה "פרס מפעל חיים" לאישים בתעשיית הקולנוע השוודית.
ב-2005 קיבל הפרס ביקורת בשל העובדה שמכל 33 הסרטים שהופקו בשוודיה ב-2004 רק שלושה היו מועמדים לפרס בקטגוריות הראשיות בו. מכאן ניתן היה להסיק שחבר השופטים במועצה השוודית לקולנוע הבוחרים את הזוכים לא צפו בכל 33 הסרטים.
עם מנחי טקס פרסי הגולדבאג נמנים לנה אנדרה ופייטרה מיידה.
פיטסבורג פיירטס

פיטסבורג פיירטס (באנגלית: Pittsburgh Pirates) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר פיטסבורג, פנסילבניה. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של הנשיונל ליג.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה ב-1882 והייתה אחת ממייסדות ההתאחדות האמריקאית, ליגת בייסבול שפעלה בארצות הברית עד 1891. ב-1891 הצטרפה הקבוצה לנשיונל ליג, תחת הכינוי אותו נושאת עד היום, הפיירטס (הפיראטים). בין השנים 1901 ל-1903 שלטה הקבוצה בליגה, וב-1903 השתתפה בוורלד סיריס הראשון בעידן המודרני של הבייסבול, סדרה בה הפסידה 3–5 לבוסטון אמריקנס.
ב-1909 זכתה לראשונה בתולדותיה בוורלד סיריס לאחר ניצחון על דטרויט טייגרס 3-4. בשנות ה-20 העפילה פעמיים נוספות לגמר: ב-1925 בו זכתה באליפות לאחר ניצחון על וושינגטון נשיונלס וב-1927 בו הביסה אותה אלופת האמריקן ליג הניו יורק יאנקיז 4-0. מאז העפילה הקבוצה שלוש פעמים נוספות לוורלד סיריס, ב-1960, 1971 ו-1979 ובכולן זכתה באליפות.
בתחילת שנות ה-90 הגיעו הפיירטס שלוש פעמים רצופות לגמר הנשיונל ליג, אך נכשלו בניסיונות להעפיל לוורלד סיריס. לאחר הכישלון בעונת 1992, החל תהליך של בנייה מחדש בקבוצה, ויתור על שחקנים-כוכבים בעלי שכר גבוה, לטובת שחקנים צעירים, מהלך זה נחל כישלון מבחינה תחרותית, שכן מאז לא הצליחה הקבוצה להשיג ולו עונה אחת בעלת מאזן ניצחונות חיובי. אחת הסיבות לכך היא התמודדות הקבוצה בליגה בה אין תקרת שכר, כשהיא סובלת מהיותה ממוקמת בשוק קטן יחסית. על פי דירוג מגזין פורבס שווי הקבוצה הוא בין הנמוכים ביותר ב-MLB, פחות מ-300 מיליון דולר נכון לשנת 2007
אצטדיון

מאז שנת 2001 משחקים הפיירטס באצטדיון PNC פארק שבנייתו החלה שנתיים קודם לכן. מימון האצטדיון היה ברובו מכספי משלמי המיסים של העיר פיטסבורג, ועלותו הסתכמה בכ-216 מיליון דולר, בפיירטס התחייבו כלפי העיר להישאר בה עד לפחות שנת 2031. האצטדיון נבנה במודל אצטדיוני הבייסבול הקלאסיים, כגון פנוויי פארק בבוסטון וריגלי פילד בשיקגו. הוא מכיל 38,496 מקומות, ונחשב לאחד ממגרשי הבייסבול הטובים ביותר בארצות הברית.
הערות שוליים

↑  סקירה על הקבוצה באתר מגזין פורבס
| קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה הלאומית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה הלאומית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה הלאומית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה האמריקאית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה האמריקאית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה האמריקאית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הבית המזרחי | הבית המרכזי | הבית המערבי | הבית המזרחי | הבית המרכזי | הבית המערבי |
| אטלנטה ברייבס | שיקגו קאבס | אריזונה דיאמונדבקס | בוסטון רד סוקס | שיקגו וייט סוקס | אוקלנד אתלטיקס |
| מיאמי מארלינס | סינסינטי רדס | קולורדו רוקיס | ניו יורק יאנקיז | קליבלנד אינדיאנס | סיאטל מארינרס |
| ניו יורק מטס | מילווקי ברוארס | לוס אנג'לס דודג'רס | טמפה ביי רייס | דטרויט טייגרס | טקסס ריינג'רס |
| פילדלפיה פיליז | פיטסבורג פיירטס | סן דייגו פאדרס | טורונטו בלו ג'ייז | קנזס סיטי רויאלס | לוס אנג'לס איינג'לס |
| וושינגטון נשיונאלס | סנט לואיס קרדינלס | סן פרנסיסקו ג'איינטס | בולטימור אוריולס | מינסוטה טווינס | יוסטון אסטרוס  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597241705171  LCCN: n80102229  VIAF: 152443732   WorldCat (עם VIAF): 152443732
פרנץ בקה

| --- | --- |

פרנץ בקה
 לידה:  28 בפברואר 1898 שוורנצנפלס, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  12 בדצמבר 1978 (בגיל 80) בוכום, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מקום קבורה:  האגן 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1915–1919   1937 – 1945
 דרגה:   גנרל מיור (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הפאנצר פלדהרנהאלה 2
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
גנרל פרנץ בקה (בגרמנית Franz Bäke;‏ 28 בפברואר 1898 – 12 בדצמבר 1978), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ואשר עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

בקה נולד ב-28 בפברואר 1898 בשוורנצנפלס, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. במאי 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס בקה לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-53 (וסטפאליה ה-5). בהמשך הועבר בקה לרגימנט הגרנדירים ה-11 (שלזיה ה-2 - פרידריך השלישי, קיסר גרמניה), ולחם עמו בחזית המערבית. מאוחר יותר הוא הועבר שוב לרגימנט הגרנדירים ה-10 (שלזיה ה-1 - פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה), ואף קיבל על פעולותיו את עיטור צלב הברזל דרגה שנייה. בנובמבר 1916 הועבר בקה לאחר פציעה חמורה לרגימנט הארטילריה ה-7 (וסטפאליה), ולחם עמו עד סוף המלחמה.
בינואר 1919 שוחרר בקה מהצבא והצטרף לפרייקור, תוך שבמקביל הוא למד רפואת שיניים. בשנת 1923 סיים בקה את לימודיו, והחל לעבוד כרופא שיניים בהאגן. ב-1 במרץ 1933 הצטרף בקה לSA, שבו קיבל באוגוסט 1944 דרגת שטנדרטפיהרר. ב-1 באפריל 1937 התגייס בקה לוורמאכט, וצורף לגדוד הסיור ה-6 כלוטננט במילואים, וב-1 בדצמבר אותה שנה קיבל דרגת לוטננט במילואים. ב-1 בינואר 1938 חזר בקה לשירות צבאי מלא, ומונה כמפקד מחלקה בפלוגה 3 בגדוד הפאנצר ה-65, והשתתף עמה בכיבוש צ'כוסלובקיה.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

במהלך הפלישה לפולין היה בקה מפקד מחלקה בפלוגה 2 בגדוד הפאנצר ה-65, ופיקד עליה כחלק מהדיוויזיה הקלה ה-1, וב-1 בנובמבר 1939 הוא מונה למפקד פלוגה 1 בגדוד הפאנצר ה-65 והועלה לדרגת אובר לוטננט. במהלך המערכה על צרפת פיקד בקה על פלוגתו, ואף נפצע שלוש פעמים, ובעקבות כך קיבל את אות הפציעה בזהב ואת צלב הברזל דרגה ראשונה. ב-1 בפברואר 1941 הוא מונה לקצין מטה ברגימנט הפאנצר ה-11, וב-1 במאי אותה שנה הועלה לדרגת האופטמן. בקיץ 1941 השתתף בקה עם יחידתו במבצע ברברוסה, וב-1 באפריל 1942 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הפאנצר ה-11. ב-1 באוגוסט 1942 הועלה בקה לדרגת מיור, וב-11 בינואר 1943 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל על פעולותיו במבצע סופת חורף. באמצע יולי 1943 מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-11, וב-1 באוגוסט 1943 קיבל בקה תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בנובמבר 1943 הועלה בקה לדרגת אוברסט לוטננט, ובמהלך ינואר ופברואר 1944 הוא פיקד על רגימנט הפאנצר הכבד "בקה", ופיקד עליו במהלך קרב קורסון-צ'רקסי. ב-21 בפברואר 1944 קיבל בקה על פעולותיו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובסוף אפריל אותה שנה עיטור אות הפאנצר בכסף עם זר הזהב לעלי האלון, וב-1 במאי 1944 הועלה לדרגת אוברסט. ביולי 1944 מונה בקה למפקד חטיבת הפאנצר ה-106 בחזית המערבית, ולאחר מכן בהונגריה, וב-1 בינואר 1945 הוא הועבר לעתודת המילואים. על פעולותיו כמפקד חטיבת הפאנצר ה-106 הומלץ בקה לקבלת צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים, אולם נדחה על ידי היינריך הימלר, שהיה באותה העת מפקד קבוצת ארמיות אוברריין. ב-9 במרץ 1945 מונה בקה למפקד דיוויזיית הפאנצר פלדהרנהאלה 2, וב-20 באפריל 1945 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. בקה לחם עם הדיוויזיה בקרבות כנגד הצבא האדום בהונגריה, ולאחר מכן נסוג עמה לאוסטריה. באפריל הועברה הדיוויזיה לסלובקיה, ולחמה בקרבות באזור הקרפטים. במאי היא הועברה לאזור הדנובה, וב-8 במאי נכנע בקה לצבא ארצות הברית בראש כוחותיו, עם סיום המלחמה.