stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שארלוט ריצ'י
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 |  | The Open Doors | ורה |  |
| 2005 | הארי פוטר וגביע האש | Harry Potter and the Goblet of Fire | תלמידה | ללא קרדיט |
| 2009 |  | Life of Riley | אמילי אוון | סדרת טלוויזיה |
| 2011–2016 | בשר טרי | Fresh Meat | מליסה "אורגון" שוקרוס | סדרת טלוויזיה |
| 2012 | רופאים | Doctors | בקי פולי | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2013 |  | Jolene: The Indie Folk Star Movie (Benny and Jolene) | ג'ולין |  |
| 2014 |  | The Portrait | אווה בורל |  |
| 2014–2016 |  | Siblings | האנה | סדרת טלוויזיה |
| 2014–2016 |  | Dreamfall Chapters | זואי קסטילו | משחק מחשב |
| 2014 |  | This Thing Called Love | אליס בארבר |  |
| 2015–2018 | מיילדת | Call the Midwife | האחות ברברה גילברט | עונות 4–7 |
| 2016 |  | Raised by Wolves | רובי |  |
| 2016 |  | Eddie Izzard: Marathon Man for Sport Relief | קריינות |  |
| 2017 |  | Taxing | אנאבל | סרט קצר |
| 2019 | דוקטור הו | Doctor Who | לין | בפרק "Resolution" |
| 2019 |  | Death in Paradise | איריס שפרד | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2019 |  | Stath Lets Flats | הארייט | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2019–2023 | רוחות רפאים | Ghosts | אליסון קופר | תפקיד ראשי (5 עונות); 35 פרקים |
| 2020 |  | McDonald & Dodds | הבלשית איירין רוס | פרק: "A Wilderness of Mirrors" |
| 2021-2019 | מפוקסלים | Dead Pixels | אליסון | סדרת טלוויזיה; 12 פרקים; (2 עונות) |
| 2021-2020 | מיי וג'ורג' | Feel Good | ג'ורג' | סדרת טלוויזיה; 12 פרקים; (2 עונות) |
| 2022-הווה | גרנטצ'סטר | Grantchester | בוני דבנפורט | תפקיד ראשי (החל מעונה 7) |
הערות שוליים

↑  "All Angels". classicfm.co.uk. נבדק ב-12 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "All Angels". classical-crossover.co.uk. נבדק ב-12 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Call the Midwife's Charlotte Ritchie introduces new midwife Barbara". נבדק ב-18 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Red Hunter (2005) | Youth Music Theatre". Youthmusictheatreuk.org. 16 באוגוסט 2005. נבדק ב-25 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Charlotte Ritchie is Oregon – Channel 4 – Info – Press". Channel 4. 1 בספטמבר 2011. נבדק ב-25 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gerard Gilbert (3 במאי 2014). "Fresh Meat star Charlotte Ritchie on brotherly love and being unimpressed by playing Wembley – Features – TV & Radio". The Independent. נבדק ב-25 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Charlotte Lytton (15 באוקטובר 2012). "Charlotte Ritchie's jump from student to TV's one to watch – Features – TV & Radio". The Independent. נבדק ב-25 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "No 9: All Angels". theguardian.com. נבדק ב-13 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "All Angels Biography". itunes.apple.com. נבדק ב-13 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Emmerdale episode (9 October 2007) on IMDb
↑  "Life of Riley". BBC ONE. 28 בספטמבר 2010. נבדק ב-12 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Oregon – Character Profile". Channel4. אורכב מ-המקור ב-21 בפברואר 2012. נבדק ב-6 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "This Thing Called Love Official Film Site". willreidvisuals.com/. נבדק ב-13 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 3364 672X  LCCN: no2015085800  MusicBrainz: 6f9fb4e4-0d7d-441e-852d-9caa577bab32  VIAF: 316745479   WorldCat (עם VIAF): 316745479
מליסה ג'ונס

| --- | --- |
 מקום לימודים:  John Masefield High School 
 פרסים והוקרה:  Ten Outstanding Young Persons of the World (2018) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מליסה ג'ונס (באנגלית: Melissa Johns) היא שחקנית בריטית ופעילה למען אנשים עם מוגבלות. היא ידועה מהופעתה בתפקיד האנה טיילור בסדרת הדרמה של מייק ברטלט "חיים ביחד", ובתפקיד אימוג'ן פסקו באופרת הסבון "קורוניישן סטריט". ג'ונס היא שגרירה להצגת מוגבלויות באומנות, ודוגלת בייצוג טוב יותר של מוגבלויות על הבמה והמסך ומחוץ להם.
ביוגרפיה

ג'ונס נולדה וגדלה בעיר לדבורי שבהרפורדשייר. היא נולדה ללא אמה וללא כף היד הימנית. אביה, מייקל ג'ונס, הוא ממוצא צועני. גם אחיה, ג'ייסון ג'ונס, הוא שחקן.
ג'ונס למדה בבית הספר למשחק East 15 Acting School שבאוניברסיטת אסקס. מאז סיום הלימודים היא מופיעה בטלוויזיה, בתיאטרון וברדיו.
ב-2019 נבחרה ג'ונס לתוכנית BAFTA Elevate בקבוצה של 21 שחקנים.
בטלוויזיה הופיעה ג'ונס בתפקיד ג'ו בסדרה "שונאים את סוזי", בתפקיד בת' פנל ב-"FLACK", בסדרה "The Long Run" של רשת SKY, ובסדרות "חדר מיון", "הגלימה" ו"רופאים" של ה-BBC.
בתיאטרון שיחקה ג'ונס במחזה "קן הקוקייה" בשפילד קרוסיבל, בתפקיד אמיליה ב-"OthelloMacbeth" שהוצג בליריק המרסמית', ובמחזה "The Iron Man".
ג'ונס שיחקה בתפקיד מיס סקוט בעונות השישית והשביעית של הסדרה הבלשית "גרנטצ'סטר" ששודרה ב-2021.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | רופאים | Doctors | ג'וליאנה ברקס | בפרק "Mother's Choice" |
| 2014 | הגלימה | Silk | פקידה בבית המשפט | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2014 | חדר מיון | Casualty | בקה ג'יימס | בפרק "The Love You Take" |
| 2015 | המיירט | The Interceptor | סיידי | מיני-סדרה |
| 2017–2019 | קורוניישן סטריט | Coronation Street | אימוג'ן פסקו | סדרת טלוויזיה (12 פרקים) |
| 2019 |  | In the Long Run | הלן | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2020 | מיי וג'ורג' | Feel Good | מלצרית | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2020 | שונאים את סוזי | I Hate Suzie | ג'ו | בפרק "Anger" |
| 2020 |  | Organ Bros | ואל | סרט טלוויזיה |
| 2020 | חיים ביחד | Life | האנה טיילור | מיני-סדרה |
| 2020 |  | Sparks | טילי | בפרק "What Would You Do Frida?" |
| 2021–2025 | גרנטצ'סטר | Grantchester | מיס סקוט | תפקיד ראשי (עונות 9-6): 25 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Life star Melissa Johns admits baby 'actress' stole the show in BBC drama". 6 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Introducing Reach Ambassadors Melissa Johns and Briony Williams! -". 29 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "From Ledbury to Coronation Street's cobbles for Melissa".
↑  "After Essex: In Conversation with Melissa Johns | University of Essex". www.essex.ac.uk.
הילה שי-וזאן

הילה שי-וזאן (נולדה ב-16 באפריל 1980, א' באייר ה'תש"ם) היא יועצת אסטרטגיה, תקשורת ורגולציה לארגונים וחברות. הייתה חברת הכנסת מטעם מפלגת "חוסן לישראל" בסיעת "כחול לבן" בכנסת ה־23 וחברת מועצת מודיעין-מכבים-רעות מטעם "הבית היהודי". לקראת הכנסת ה-24 התמודדה מטעם רשימת "תקווה חדשה". בעבר הייתה עיתונאית ואשת תקשורת.
ביוגרפיה

נולדה בשנת 1980 בבת ים לילידי לוב האיטלקית: מלכה (ג'ינה) לבית בוארון, ילידת בנגאזי וניצולת מחנה ג'אדו, ואלכס שי (פדהצור אלפונסו שואשו), יליד טריפולי. הוריה עלו לישראל בשנת 1950, ואמה עבדה כמבשלת בישיבת אדר"ת בעיר. הוריה היו מסורתיים וחזרו בתשובה כשהייתה בת חמש, בעוד ארבעת אחיה הגדולים נותרו מסורתיים.
שירתה במסגרת שירות לאומי בבית הילד אמי"ת לילדים ממשפחות במצוקה שבשכונת גילה שבירושלים, והמשיכה לשנת שליחות בקראקס שבוונצואלה, בה הייתה אחראית פעילות חינוכית בלתי פורמלית בתיכון הקהילה היהודית. בסיום שירותה, סיימה לימודי תואר ראשון ושני במדע המדינה ובתקשורת בהצטיינות באוניברסיטת בר-אילן. עבודת התזה שהגישה עסקה ב"גלי צה"ל: מיקומה של תחנה צבאית במדינה דמוקרטית". בשנת 2002 הקימה את עיתון אגודת הסטודנטים והוציאה אותו לאור. במהלך לימודיה האקדמיים הייתה עורכת ראשית של העיתון.
בנוסף, היא בוגרת תוכנית משרד החוץ האמריקאי הנקראת IVLP-international visitor leadership, תוכנית המאתרת מנהיגים פוטנציאלים במדינות בעלות ברית של ארצות הברית, והשתתפה במסע להכרת מערכות הממשל בארצות הברית.
משנת 2007 הייתה מפיקה, כתבת ורכזת חדשות בידיעות אחרונות, ובשנת 2009 עברה לידיעות מודיעין, שם הייתה כתבת ותחקירנית. בשנת 2011 החלה לעבוד בחדשות ערוץ עשר, בין היתר כתחקירנית, כתבת ומגישה בתוכנית צינור לילה. בהמשך הגישה לזמן קצר פינה בתוכנית העולם הבוקר של ערוץ 2.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

בשנת 2012 ניהלה את המטה של נפתלי בנט לקראת בחירתו לראשות הבית היהודי. בשנת 2013 התמודדה בבחירות המקומיות בעירה מודיעין-מכבים-רעות והוצבה במקום השני ברשימת הבית היהודי. הרשימה זכתה בשני מנדטים ושי-וזאן נכנסה למועצת העיר, בה הייתה ממונה על קידום מעמד האישה וקשרי חוץ. במקביל לתפקידיה בעירייה, ניהלה את מחלקת דוברות ויחסי ציבור של המרכז האקדמי לב בירושלים, ובשנת 2016 מונתה לראש מנהל דוברות והסברה במרכז השלטון המקומי.
בשנת 2017 הקימה את תנועת "שווים שונים – התנועה לשוויון הזדמנויות לנשים ולגברים".
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת הוצבה במקום ה-41 ברשימת כחול לבן מטעם מפלגת חוסן לישראל, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים הוצבה במקום ה-40 באותה רשימה, ולקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש הוצבה במקום ה-39. בעקבות החוק הנורווגי נכנסה לכנסת ב־21 ביוני 2020. יושבת ראש שדולת "צרכנות הוגנת" בכנסת. ב-6 באוקטובר נפסקה כהונתה למשך כשבע שעות, בעקבות פער זמן בין התפטרותו של אסף זמיר מהממשלה להפסקת כהונתה של אורית פרקש-הכהן, במסגרת החוק הנורווגי.
בסוף ינואר 2021, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, הצטרפה למפלגת תקווה חדשה בראשות גדעון סער והוצבה במקום העשירי ברשימתו והתפטרה מהכנסת. הרשימה קיבלה שישה מנדטים בלבד והיא לא נבחרה מחדש.
בסוף חודש יולי 2022, עם התפטרותה של חברת הכנסת מיכל שיר, הייתה אמורה שי וזאן להיכנס ולכהן כחברת כנסת, אך בחרה שלא לעשות זאת, לדבריה כיוון שהיא לא רואה טעם לכהן בתפקד לשלושה חודשים בלבד במסגרת ממשלת מעבר.
כיום שי וזאן היא יועצת אסטרטגיה, תקשורת ורגולציה לחברות ציבוריות, עמותות וחברות עסקיות במשק. כמו כן, היא משמשת בפאנליסטית בתוכניות ערוץ 13 וקשת "העולם הבוקר" בהנחיית גאולה אבן סער, חמש עם שרון גל, ותוכניות אקטואליה נוספות בערוץ.
שי וזאן הייתה נשואה לעדי וזאן, שהיה סגן-יו"ר אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בר-אילן. השניים התגרשו בשנת 2020 ולהם ארבעה ילדים במשמורת משותפת. היא מתגוררת במודיעין. בראיון בשנת 2020 הגדירה עצמה כדתייה-לאומית "בחלק הלייטי של המגזר". כיום שי וזאן מגדירה עצמה כמסורתית.
עמדות ציבוריות

בריאיון לידיעות אחרונות אמרה: "יש לי שליחות: להפוך את השיח המגדרי לנורמלי – נשים הן לא קורבנות, העולם לא גברי ואין דבר כזה תקרת זכוכית. זה מושג לא רלוונטי, נשים הן שוות בין שווים וככה צריך להתייחס אליהן. היום השיח השולט הוא רדיקלי, זה באופנה לדבר על נשים כקורבנות... שם נמצאת היום השיחה הפמיניסטית". עוד אמרה באותו ריאיון: "לצערי בחוק יש אפליה נגד גברים: בכל מדינה מתוקנת בעולם המערבי לא קיימת חזקת הגיל הרך – אין סיבה שעד גיל שש ילד ילך אוטומטית לאמא, ככה זה עובד היום. גם המזונות צריכים להתקיים לפי מבחן הכנסה ולפי זמני שהות. לשמחתי יש פה התקדמות של בתי המשפט.". תומכת בסיפוח יהודה ושומרון למדינת ישראל.
הערות שוליים

↑  ניצה טוכמן, "טובה בין טובות", עאדא 41 מבית מרכז אור שלום, ספטמבר-נובמבר 2020 (תחילת הכתבה בדף הפייסבוק של המרכז)
↑  הילה שי וזאן באתר מפלים
איזור התעשייה: הכירו את הילה שי-וזאן, דוברת "מכון לב",  באתר כיפה, 16 באוקטובר 2013
↑  הילה שי וזאן מונתה לראש מינהל דוברות והסברה במרכז השלטון המקומי, באתר חדשות טלקום, 5 באוקטובר 2016
↑  טוויטר, באתר mobile.twitter.com
↑  Blue and White minister's resignation takes effect, באתר Jerusalem Post
↑  https://bechirot24.bechirot.gov.il/election/Candidates/Pages/OneListCandidates.aspx?LPF=Search&WebId=6adadc15-e476-480b-9746-04490aedeb0f&ListID=ba72a662-765c-45af-9d48-fb68080956af&ItemID=200&FieldID=ListNickname_GxS_Text
↑  עטרה גרמן, ‏הח"כית הסרוגה החדשה בכחול לבן, באתר "סרוגים", 18 ביוני 2020
↑  חן ארצי סרור, חבילת שי, באתר ynet, 1 ביולי 2020
לחישה בלילה

"לחישה בלילה" הוא אלבום הבכורה של הזמר אייל גולן, שיצא לאור ב־29 בדצמבר 1995 והופץ לחנויות לראשונה בינואר 1996.
הפקה

את האלבום הוציא גולן בעת ששיחק בקבוצת הכדורגל הפועל מרמורק שלימים הפכה בבעלותו. הוא המשיך לשחק עם הקבוצה בליגה ב' עד שנת 2002, לאחר מכן עזב את עולם הכדורגל והתמקד בקריירה מוזיקלית. גולן הפיק את רוב האלבום במימון עצמי, כשרק הנהלת הפועל מרמורק תמכה בו מבחינה כלכלית.
בשנת פרסום האלבום חתם גולן על חוזה אמרגנות והפקות עם ישי בן צור, שהפיק והפיץ את האלבום.
בנוסף לשירים "לחישה בלילה" ו"כמו רוח סערה", שהפכו ללהיטי מועדונים, בלטו באלבום השיר "חזרי אליי" (קיים גם בגרסה אינסטרומנטלית), "צעיר ורענן" והשיר "אמא אמא" (גרסה עברית לשיר "הוי אמינה", במקור של איברהים טטליסס), שהתפרסם קודם לכן בביצוע זמרים אחרים, בהם זוהר ארגוב וזהבה בן.
מהאלבום נמכרו רק כ-10,000 עותקים, כך שהיה ליחיד מבין אלבומיו של גולן שלא הגיע למעמד של "אלבום פלטינה".
רשימת רצועות

| לחישה בלילה> מס' | לחישה בלילה> שם | לחישה בלילה> מילים | לחישה בלילה> לחן | לחישה בלילה> משך | לחישה בלילה>  | לחישה בלילה>  | לחישה בלילה>  | לחישה בלילה>  | לחישה בלילה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | לחישה בלילה  | אביחי מליחי | אביחי מליחי | 4:21 |  |  |  |  |  |
| 2. | כמו רוח סערה  | אייל גולן | ליפטריס זרבס | 3:29 |  |  |  |  |  |
| 3. | חזרי אלי  | יוש גרנות | עופר לב | 5:04 |  |  |  |  |  |
| 4. | צעיר ורענן  | נועם נתנאל | נועם נתנאל | 4:23 |  |  |  |  |  |
| 5. | אמא אמא  | אלי חוג'ה | טורקי | 4:53 |  |  |  |  |  |
| 6. | שר ברוח  | דורון דוידסקו | יוני רועה | 4:34 |  |  |  |  |  |
| 7. | לבד לבד  | אברהם לוי | ניקוס חג'ופולוס | 3:09 |  |  |  |  |  |
| 8. | אין לי בלעדייך  | אביחי מליחי | אביחי מליחי | 4:28 |  |  |  |  |  |
| 9. | בלילותי  | אביחי מליחי | אביחי מליחי | 4:29 |  |  |  |  |  |
| 10. | חזרי אלי – נעימה  |   | עופר לב | 5:04 |  |  |  |  |  |
השתתפו בהקלטות:
קלידים: חיים חדד-הדר (1, 3, 8, 9), ארנון אלמסי (2,5,7), ירון בכר, אריה ברקוביץ' (6)
גיטרה בס: אריה ברקוביץ', נחום עושרי
גיטרות: אבי סינגולדה, נחום עושרי (4)
כלי הקשה: זוהר פרסקו, יורם לב
תיכנות תופים: ירון בכר
כינור: פליקס מזרחי, ילמז טשצ'שמה
בוזוקי: 'אריס' נחום
ג'ומבוש: מומין ססלר (5)
אקורדיון: בוריס אילאייב
טכנאי הקלטה ומיקס: איציק תקומי, יורם לב, מוני ארנון
קולות: אביחי מליחי
חטיבת עציוני

| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  חטיבה 6
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל  חיל הרגלים הישראלי
 סוג:  חטיבת חי"ר (מילואים)
 בסיס האם:  מחנה נאעורה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  נובמבר 1947 (הקמה מחודשת ב-2010) – הווה
 מלחמות:    מלחמת העצמאות  מבצע חומת מגן  מלחמת חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  חיילי מילואים
 פיקוד
 יחידת אם:   עוצבת געש
 יחידות בת:  גדוד 8103  גדוד 9219  גדוד 9220  גדס"ר 6408  גדחהן 'הגליל' 8173  פלחי"ק 5474
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקדים:  מפקדי החטיבה
חטיבת עציוני, חטיבה 6, היא חטיבת חיל רגלים במילואים, ואחת משלוש חטיבות יוצאי חטיבת הנח"ל, יחד עם חטיבת ירושלים וחטיבת אלון. החטיבה הוקמה בנובמבר 1947 על ידי ארגון ההגנה כחטיבת חי"ש שתפקידה להגן על ירושלים וסביבתה. עם הקמת צה"ל עברה אליו כחטיבה 6. מפקד החטיבה הראשון היה ישראל עמיר אך הוא הוחלף עד מהרה (באמצע פברואר 1948) על ידי דוד שאלתיאל ואחריו משה דיין. לאחר מלחמת העצמאות שוחררו הלוחמים והחטיבה פורקה. בשנת 2010 נבחרה חטיבה 408 לשאת את שמה של חטיבת עציוני, וכן את מספרה הצה"לי - 6.
היסטוריה

בפקודת המבנה הארצי מנובמבר 1947 החליט דוד בן-גוריון לארגן מחדש את מבנה הצבא להקים מתוך גדודי ופלוגות החי"ש בערים ובמחוזות ארבע חטיבות סדירות ולהתחיל בגיוס כל הכוח המסוגל ללחימה. חטיבת עציוני נועדה לפעול במרחב העיר ירושלים והורכבה מאנשי החי"ש של העיר, ובהם פלוגת הסטודנטים שאוישה בסטודנטים של האוניברסיטה העברית. פלוגות חי"ם של החטיבה הגנו ביישובים הסמוכים לירושלים: נווה יעקב ועטרות מצפון, מפעלי האשלג (בקלי"ה ובסדום) ובית הערבה ליד ים המלח והמושבה הר-טוב ממערב לעיר. כמו כן, כל מתיישבי גוש עציון היו למעשה אנשי חי"ש ומחלקות חי"ש נוספות תגברו את היישובים.
בשל בעיות הגיוס לחי"ש בירושלים תוגברה החטיבה בכוחות מתל אביב. גם "פלוגת הסטודנטים" שנבנתה על סמך מחלקות הסטודנטים באוניברסיטה העברית הייתה מורכבת רק בחציה מירושלמים. כך אבד לעציוני חלק מן היתרון שהיה לרוב חטיבות החי"ש והוא הזיקה של החיילים למרחב וכן ההיכרות הבלתי אמצעית וההתמצאות באזור השירות.
היסטוריה > פעילות החטיבה במלחמת העצמאות

בדצמבר 1947 הוקמו שני הגדודים הראשונים: "מוריה" ו"מכמש" ובוצעה חלוקת האחריות ביניהם.
בראשית המלחמה הדפו כוחות עציוני התקפות על שכונות דרום העיר ארנונה, תלפיות, מקור חיים, חוות הלימוד ורמת רחל וכן עסקו בליווי שיירות אספקה מהשפלה לעיר, שיירות אספקה לגוש עציון ושיירות להר הצופים, שנותר כמובלעת מנותקת מהעיר. כתוצאה מכך סבלו אבדות קשות בשורה של התקפות על שיירות, כגון מחלקת הל"ה, שיירת עטרות, שיירת נבי דניאל ושיירת הדסה. כוחות עציוני (מגדוד מוריה) השתתפו בקרבות מבצע נחשון בקרב על הקסטל וכן במבצעי הראל, מכבי, קלשון ויבוסי.
בינואר 1948 שונה שם החטיבה לחטיבה 6, והתמנה לה מפקד חדש דוד שאלתיאל, שהיה גם מפקד המחוז. במרץ 1948 ביצע שאלתיאל ארגון מחדש של המרחב. שונו המשימות של "מוריה" ו"מכמש" והוקם גדוד נוסף, שלישי -"בית חורון". באפריל הוקמה פלוגת יהונתן מתוך מפקדי וחניכי הגדנ"ע בעיר.
החטיבה החלשה יחסית התמודדה עם הצבא הערבי הסדיר החזק ביותר - הלגיון הערבי הירדני שהיה בפיקוד בריטי. לפיכך סבלה החטיבה מפלות רבות: גוש עציון נפל ב-14 במאי 1948, בכפר עציון נהרגו רבים מלוחמי החי"ש של הגוש. בית הערבה, הרטוב, עטרות ונווה יעקב נפלו למחרת. בליל 18 וה-19 במאי הצליח הפלמ"ח לפרוץ לרובע היהודי ומחלקת חי"ש בת 80 לוחמים נכנסה אליו לתגבר את מגיניו, אולם גם כך לא הצליח הרובע לעמוד מול התקפות הלגיון וב-28 במאי נכנע הרובע ומגניו נפלו בשבי. ביולי 1948 נכשל מבצע קדם, הניסיון האחרון במלחמת העצמאות לכבוש את העיר העתיקה. אך במקביל הצליחה להדוף התקפות קשות של הלגיון באזור שער מנדלבאום ואכסניית נוטרדאם.
רבים, ביניהם מושלה הצבאי של ירושלים באותה תקופה, דב יוסף, האשימו את מפקד חטיבת עציוני, דוד שאלתיאל, באחריות אישית לכשלונות. בספרו "קריה נאמנה" שיצא לאור בשנת 1960, שבו תיאר את אירועי מלחמת העצמאות בירושלים, מתח יוסף ביקורת על שאלתיאל על כך שלא דיווח לו על המצב האמיתי בעיר העתיקה ערב נפילתה, וטען שלוּ היה עושה כן הוא היה פונה לדוד בן-גוריון בדרישה לאזעקת כוחות תגבורת.
ביולי 1948 עם השבעת החטיבה לצה"ל, החליף משה דיין את שאלתיאל, שהודח, למעשה. באמצע אוגוסט נכשל ניסיון לכיבוש שלוחת ארמון הנציב ובאמצע אוקטובר 1948 נכשל ברובו גם מבצע יקב שנועד לכבוש את רכס בית ג'אלא ולאיים על הדרך לחברון.
ב-18 ו-19 באוקטובר 1948 השתתפו כוחות חטיבת הראל, במבצע ההר, שנערך במקביל למבצע יקב. במהלך המבצע הורחבה שליטת צה"ל בפרוזדור ירושלים ונכבש אזור עמק האלה והשטח שעליו הוקמה לימים העיר בית שמש.
ערב קום המדינה מנתה החטיבה 3,166 חיילים ומפקדים. 651 חיילים נהרגו בקרבות, אחד מהם, מ"פ ב" בגדוד בית חורון, סרן שמעון סמרגד, עדיין נעדר מהקרב במלחה, ממנו לא שב.
במקביל לחטיבת עציוני פעלה במרחב ירושלים גם חטיבת הפלמ"ח "הראל". שיתוף הפעולה בין החטיבות היה לקוי.
היסטוריה > לאחר מלחמת העצמאות ועד 1959

אחרי מלחמת העצמאות, בשנת 1949 פורקה החטיבה. חיילי החטיבה הועברו לחטיבת ירושלים (חטיבה 16).
ב-1955 הוקמה חטיבה 6 מחדש כחטיבת חי"ר במילואים הכפופה לפיקוד המרכז. החטיבה לא נטלה חלק במלחמת סיני. בספטמבר 1958 שונה שמה לחטיבה 14, וממאי 1959 הוכפפה לפיקוד הדרום.
היסטוריה > גדודי עציוני ההיסטורית

| מספר הגדוד | שם הגדוד | הרכב | תאריך הקמה | פעילות עיקרית | מפקדים ואנשי מפתח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 61 | מוריה | פלוגות חי"ש ירושלים ופלוגת הסטודנטים של האוניברסיטה העברית ובנוסף, תגבורת מחי"ש תל אביב (גבעתי) שנשלחה בעשרים ושלושה בינואר 1948 | דצמבר 1947 | עד סוף פברואר 1948 - הגנה במרחב מרחוב יפו צפונה, מוצא, הרטוב, עטרות ונווה יעקב ומבצע שמואל. מתחילת מרס - הגדוד העירוני של המחוז. פעל בכוחות קטנים, לחם ברובע היהודי, היה אחראי על ליווי השיירות לגושים (מוצא וגוש עציון) ופשיטות על כפרים כאבו תור, רוב מחלקת הל"ה הייתה שייכת לגדוד. מחלקת החבלה הייתה אחראית על פיצוץ מלון סמירמיס בקטמון. במבצע נחשון סופח לחטיבת הראל והשתתף בקרב הקסטל. השתתף בקרב נוטרדאם בירושלים. במסגרת מבצע דני השתתף בקרב חירבת אבו לאחם. לאחר הקמת צה"ל השתתף במבצע יקב יחד עם גדוד בית חורון. | זלמן מרט, מרדכי גזית |
| 62 | בית חורון | פלוגה מגדוד 61 ותגבורת מחטיבת גבעתי | מרס 1948 | השתתף במבצע נחשון, ובהמשך אחראי על אחזקת משלטי הדרך משער הגיא לקסטל. לאחר הקמת צה"ל השתתף בקרבות הקשים על גבעת הרדאר. בהפוגה הראשונה עלה לירושלים, השתתף במבצע קדם ולאחריו הדף את הלגיון הירדני משער מנדלבאום, נלחם בקרב ארמון הנציב, החזיק את הקו הדרומי בין מלחה למיס קרי והדף התקפות של המצרים, נלחם במבצע יקב יחד עם גדוד מוריה. | מאיר זורע |
| (63) | (גדוד מכמש) | פלוגות חי"ש עירוניות | דצמבר 1947 | עד פברואר 1948 - הגנה במרחב מרחוב יפו ודרומה, גוש עציון ורמת רחל. לאחר פברואר 48 - אחריות על המרחב הכפרי: 2 מחלקות בנווה יעקב ועטרות, 2 מחלקות בהרטוב, פלוגה בגוש עציון ופלוגה במוצא. תקף את בית צפאפא, סילואן והתחבורה על כביש בית לחם והדף את המתקפה על גוש עציון ב-14 בינואר 1948. רבים מלוחמי הגדוד נפגעו והלכו בשבי הלגיון הירדני (כולל כל פלוגת גוש עציון). הגדוד פורק ב-21 במאי 1948 ושרידיו פוזרו בגדודי החטיבה. | שלום דרור (בורג) |
| 64 | על בסיס פלוגת יהונתן | יוצאי גדנ"ע, נערים בני 16–18, ואחרים | אפריל 1948 | סיוע בגזרות הר ציון והרובע היהודי, שכונות ארנונה ותלפיות. סיוע בקרב נוטרדאם בירושלים, סיוע לאצ"ל בכיבוש מלחה ועין כרם. | יהושע אריאלי, משה ריינהולד |
היסטוריה > חטיבת עציוני המתחדשת

בשנת 2010, כחלק ממהלך כולל בצה"ל שנועד להחזיר את שמות החטיבות הראשונות לשימוש, נבחרה חטיבה 408 לשאת את שמה של חטיבת עציוני, וכן את מספרה הצה"לי - 6.
החטיבה שנקראה עד אז "חוד החנית" (אין להתבלבל עם חטיבה 55 של הצנחנים) כפופה לאוגדה 36 הקרויה גם "עוצבת געש". במהלך מבצע של"ג נלחמה החטיבה בגזרה המרכזית. החטיבה השתתפה בהמשך הלחימה בלבנון עד הנסיגה, וגויסה במבצע חומת מגן ללחימה ברמאללה. החטיבה מבצעת תעסוקות מבצעיות בגזרת הצפון ויהודה ושומרון.
בחטיבה שלושה גדודים הקרויים על שם גדודי עציוני תש"ח וגדוד סיור, כמקובל בחטיבת חי"ר. לוחמי החטיבה הם יוצאי חטיבת החי"ר נח"ל.
ביוני 2017 קיבל גדוד הסיור את השם 'יהונתן' על שם פלוגת יהונתן שלחמה במלחמת העצמאות בגזרת ירושלים.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

במלחמת חרבות ברזל גויסה החטיבה מספר פעמים לתעסוקה מבצעית בגבול הצפון והגנה על יישוביו לתקופות ממושכות, תוך שילוב אימונים המדמים כניסה קרקעית ללבנון. כחלק ממבצע חיצי הצפון שכבר החל, ב-27 בספטמבר 2024 גויסה החטיבה בפעם השלישית לגבול הצפון. ב-3 באוקטובר 2024 נכנסה החטיבה לתמרון הקרקעי בדרום לבנון, והייתה חטיבת המילואים הראשונה שנלחמה בלבנון מאז מלחמת לבנון השנייה.
במוצאי יום כיפור, 12 באוקטובר נקלעו כוחות החטיבה למארב מרחבי של כוחות מיוחדים של חזבאללה, שכלל ירי של 4 טילי נ"ט ו-28 פצועים ללא הרוגים, כשמנגד מחבלי חזבאללה רבים חוסלו. בעקבות המארב כוחות החטיבה נסוגו חזרה לשטח ישראל, ויומיים לאחר מכן חזרו לאותו הכפר וכבשו אותו. לקראת סיום משימתה בלבנון, פעלה החטיבה בכפר השיעי ראמיה, מצאה עמדות שהייה של מחבלי חזבאללה שנועדו למימוש תוכנית כיבוש הגליל, סרקה מחסני אמל"ח ומנהרות ברחבי הכפר.
מפקדי החטיבה

מפקדיה בתקופת הראשונה כחטיבה 6 במלחמת העצמאות:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| ישראל עמיר | 1947 - 1948 |  |
| אלוף דוד שאלתיאל | 1948 |  |
| סגן-אלוף משה דיין | 1948–1949 | לימים הרמטכ"ל ה-4 |
| סגן-אלוף יצחק פונדק | 1949 |  |
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| חיים אורן | 1977 - 1980 | מפקד חטיבה 408, לימים ראש מטה פיקוד מרכז |
| עזרא סלע | 1980 - 1983 |  |
| חזי צפריר | 1983 - 1985 |  |
| ברוך שפיגל | 1985 - 1986 |  |
| מוני חורב | 1988 - 1990 |  |
| נמרוד רן | 1993 - 1996 |  |
| דני שחר | 1996 - 1999 |  |
| רון שכנר | 1999 - 2005 | מפקד החטיבה במבצע חומת מגן |
| ארז וינר | 2005 - 2008 | לימים מפקד צוות התכנון האופרטיבי בפיקוד הדרום. |
| רפי מילוא | 2008 - 2010 | לימים מפקד פיקוד העורף |
| גיא הלוי | 2010 - 2013 | תחת פיקודו החליפה החטיבה את שמה ומספרה לחטיבת עציוני - 6 |
| אילן דיקשטיין | 2013 - 2016 |  |
| קובי ולר | 2016 - 2018 |  |
| אורן שמחה | 2018 - 2020 | לימים מפקד חטיבת הנח"ל |
| יאיר צוקרמן | 2020 - 2022 | לימים מפקד חטיבת הנח"ל |
| איתן גלעד | 2022 - 2024 | מפקד החטיבה במלחמת חרבות ברזל |
| שראל סבג | 2024 - מכהן |  |
תגיה ההיסטוריים של החטיבה

סמל החטיבה במלחמת העצמאות
סמל החטיבה בין השנים 1955–1958
התג של חטיבה 408 ("חוד החנית") עד שנת 2010
תג החטיבה משנת 2010
הנצחה

לזכר חטיבת עציוני הוקמה בשנת 2011 אנדרטת "שלהבת עציוני" סמוך לטחנת הרוח במשכנות שאננים.
כמו כן מונצחים חטיבת עציוני וקרבותיה במספר אתרי קרבות בירושלים ובסביבותיה, בהם הגן הלאומי הקסטל במבואות ירושלים.
לקריאה נוספת

מרדכי נאור (עורך ראשי), לקסיקון כח המגן ההגנה, 1992
ארגון חברי ההגנה בירושלים, ההגנה בירושלים, ירושלים תשל"ג - תשל"ה - תולדות חטיבת עציוני
בן-ציון דינור (עורך ראשי), ספר תולדות ההגנה. הוצאת מערכות, 1955-1972 כרכים ג' ו-ד'
מאיר פעיל, התפתחות כוח המגן העברי, אוניברסיטה משודרת, 1987
יהודה ואלך, אטלס כרטא לתולדות ארץ ישראל מראשית ההתיישבות ועד קום המדינה, ירושלים, 1974 עמודים 115, 106, 59
דומיניק לאפייר ולארי קולינס, ירושלים, ירושלים, תרגם אהרן אמיר, הוצאת שוקן, 1978.
ישראל עמיר בדרך לא סלולה, משרד הביטחון-ההוצאה לאור, 1988
מאיר פינקל, הפקת לקחים ברמה הטקטית במלחמת העצמאות - חלון לשני דפוסי ארגון צבאי, בתוך: מלחמה המעצבת הראשונה - שבעה מאמרים במלאת שבעים שנה למלחמת העצמאות, מודן, משרד הביטחון וצה"ל/המחלקה להיסטוריה, 2018, עמודים 113–150