stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שריון גוף
שריון בימי הביניים

כאשר האירופים התחילו לעבור לפרשים כבדים כחיל הדומיננטי, היו הפרשים מוגנים בשריון טבעות, וצוידו להגנתם במגן גדול בצורת טיפת מים. בתקופה זו בערך (תחילת המאה ה-9 עד המאה ה-12) האבירים היו החיילים המוגנים בשריון. מתחת לחליפת השריון לבש האביר חולצת פטר עבה, על מנת לספוג את המהלומות. המשקל הכולל של השריון לא עלה על 15–20 קילוגרם.
השיפור העיקרי בטכנולוגיות השריון של ימי הביניים היה בזכות התפתחותו של שריון השרשראות. שריון זה הומצא כבר בעת העתיקה, ושימש את הצבא הרומאי בתקופת הרפובליקה ובימי הדמדומים של האימפריה הרומית, אולם הגיע לשיא הפופולריות שלו הוא בימי הביניים ובייחוד בתקופת מסעי הצלב, במאות ה-12 וה-13. מדובר בשריון שמורכב מאלפי חוליות מתכת ("טבעות") השזורים זה בזה בשרשראות, לעיתים חופפות, בצפיפות גבוהה, ובכך סיפקו ללובש אותו הגנה טובה מאוד תוך שמירה על גמישות. בעקבות התפתחות זו הוכנסו לשימוש מעילי שריון שכיסו את כל הגוף מבלי לפגוע באופן משמעותי בגמישות וביכולת התמרון של הלוחם. שריון השרשראות היה יכול לבלום בקלות מהלומות מכלי נשק חלשים ואף לעצור מכות שיסוף של חרבות קצרות או לוחמים חלשים וסיפק הגנה לא רעה נגד דקירות.
בעקבות תהליך הצמיחה שחל באירופה בימי הביניים והגידול המסיבי במסחר, וכן בידע שהגיע מהמזרח בעקבות מסעי הצלב, הייתה אירופה בשלה לשלב הבא בטכנולוגיית ההגנה. כנגד השיפור בחישול הפלדה ששימשה לייצור חרבות ארוכות, קליעים לרובה קשת ומגוון נשקי מוט חודרי שריון, פותח במאה ה-14 שריון הלוחות שהורכב מלוחות מתכת המכסים שריון קל יותר (כגון שריון שרשראות) ולמעשה יוצרים מעין קופסת מתכת סביב הלוחם.
שריונות הלוחות, אף על פי שנראו מסורבלים וכבדים, סיפקו הגנה מקיפה וטובה לאביר בכל חלקי הגוף (כולל גפיים), מבלי לפגוע בניידותו. אביר בשריון מלא יכול היה להילחם, לסייף, לעלות על סוס, ליפול, להתגלגל ולקום ללא בעיות מיוחדות (בניגוד למיתוס הרווח של אבירים שלא יכלו לעלות על סוס או אבירים בשריון שנפלו ולא יכלו לקום). חליפת שריון מלאה, בנוסף לשריון הגוף (שהוא בעצמו כלל לוח חזה, ירכית, שריונות גליליים לגפיים, הגנה על המפרקים והגנה על הכתפיים), כללה גם כפפות שריון (גאונטלטות, Gauntlets), מגן צוואר (נקרא Bevor או Gorget) וקסדה.
למרות משקלו הרב של השריון (בין 10 ל-20 ק"ג, ובימי הביניים אף עד 25–30 ק"ג), חסרונותיו העיקריים של השריון היו הקשיים שהוא גרם כאשר לבשו אותו לאורך זמן.
לצורכי טורנירים הומצא שריון לוחות מיוחד, עבה פי 3 מהשריון הרגיל ומתוכנן להגן במיוחד על פלג הגוף העליון, החזה והכתפיים (האזורים שנפגעים מרומח היריב).
השריון האישי הגיע לשיא התפתחותו במאות ה-15 וה-16, וסיפק הגנה טובה מרוב כלי הנשק של תקופתו. בתקופה זו החלו ימי הביניים לפנות את מקומם בהדרגה לרנסאנס ורוב הנסיכויות באירופה המערבית התאחדו למספר ממלכות גדולות וריכוזיות שנשלטו בידי בתי מלוכה גדולים. בתי המלוכה החזיקו נשקייה וחרשי שריון שייצרו שריונות איכותיים עבור המלך, משפחתו וצבאו. לצד בתי מלאכה מלכותיים התקיימו גם בתי מלאכה פרטיים איכותיים. בתי מלאכה אלה הפיקו שריונות מרהיבים ופיתחו סגנון ייחודי המאפיין אותם. בתי המלאכה הידועים היו באיטליה (מילאנו), גרמניה ואנגליה (גריניץ').
שריון בימי הביניים > אבזרים משלימים

החל מהמאה ה-12 המגן קטן יותר ויותר ובמאה ה-13 הוא כבר היה בצורת מעין משולש או קשת מחודדת הפוכה, שכיסה רק את הגוף ללא הגפיים. במאה ה-15 רוב האבירים ויתרו עליו לחלוטין בגלל ההגנה הטובה שסיפק שריון הלוחות והרצון להשתמש בכלי נשק דו-ידניים (כגון חרב דו-ידנית, גרזן-חנית או נשק מוט) על מנת לחדור את שריון היריב.
הקסדה התפתחה גם היא. מקסדה בעלת כיפה מחודדת היא הפכה למשהו שניתן לתאר כסיר הפוך. בקסדה היו חריצים לעיניים, על מנת לאפשר לאביר לראות את שדה הקרב, אך בכל זאת הגבילו את שדה הראייה. הפתרון לכך הייתה קסדה בעלת מגן עיניים (visor) שאפשר להרימו ולהורידו בעת הצורך.
השריון בעת החדשה

בשלהי הרנסאנס יצא השריון משימוש באירופה באופן הדרגתי במאות ה-16 וה-17 עם התפתחות הרובה. אמנם גם קשתות ורובי-קשת היו יכולות, בתנאים מסוימים, לחדור את השריון, אך אימונם של הקשתים ארך זמן רב, ובגלל קשיי האימון התשלום שדרשו הקשתים היה גבוה יחסית. בגלל הסיבות האלה, מספר הקשתים היה נמוך בדרך כלל. בנוסף לכך, יכולת חדירת השריון של המוסקט מהמאה ה-17 הייתה גבוהה יותר מזו של הקשת הארוכה או האופקית. כתוצאה מכך, נדחקה הקשת החוצה ואת מקומה תפס הנשק החם. ההשפעה על השריון הייתה קריטית – הוא הלך ונעלם עד שלא הופיע כלל בסוף המאה ה-19.
במאה ה-18 כבר לא היו אבירים בשדות הקרב.
בתקופה זו חיל הרגלים לא לבש שריון כלשהו, ורק מקצת מחילות הפרשים היו מוגן בשריון כלשהו, אלו הם הפרשים הכבדים. השריון כלל רק קסדה וקיראס. קיראס היה לוח מתכת שנלבש כמו סינר, ונועד להגן על החזה והבטן. הקירסרים המשיכו למלא תפקיד חשוב עד מלחמות נפוליאון (תחילת המאה ה-19), ואפילו קצת לאחר מכן, אך התפתחות נוספת שחלה ברובים גרמה לכך שבמחצית השנייה של המאה ה-19 לא היה שריון אפילו לפרשים.
מחוץ לאירופה המשיכו להשתמש בשריון במזרח הרחוק ובאמריקה. הקונקיסטדורים שנתקלו בתושביה המקוריים של אמריקה פגשו גם את שריונם. השריון של האינקה והאצטקים היה פשוט יחסית – הוא כלל מעיל מרופד שיכול היה לספוג מכות יבשות של אלה או חץ שנורה מקשת פרימיטיבית שהייתה בידי האינדיאנים, אך כלל לא מכות חרב או ירי. למרות עליונותו של השריון האירופאי, קונקיסטדורים רבים העדיפו להעתיק את הדגם האינדיאני ולחזק אותו בפיסות מתכת. הסיבה לכך היא האקלים שלא היטיב עם השריון האירופאי – השריון נטה להחליד במהירות באקלים הלח של אמריקה המרכזית. בנוסף לכך, לא היה צורך ממשי בשריון פלדה כבד כי כלי הנשק של האינדיאנים עוצבו על מנת להתמודד עם השריון הדל שהיה מצוי ברשותם, כך ששריון מרופד עם פיסות מתכת עמד בהצלחה נגד כלי הנשק שלהם.
שריון במאה ה-20

במלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה החיילים לא היו מוגנים בשריון, למעט הקסדות. לפעמים החיילים חבשו קסדות עם מיגון לפנים, אבל העיצוב הזה לא היה פופולרי. במהלך שתי המלחמות נעשו מספר ניסיונות להרכיב אפודי מגן, אך אלו לא זכו לתפוצה רחבה מאחר שהיו כבדים מדי. רק בחצי השני של המאה ה-20 חזר שריון הגוף לשימוש נרחב בדמות אפוד המגן. כאשר ניתן היה לשלב חומרים פלסטיים וקרמיים קלים, הוכנסו אפודי המגן (המכונים בעברית גם "שכפ"ץ") לשימוש.
אפוד המגן עשוי מחומרים פלסטיים וקרמיים מתקדמים, שמלבד עצירת הכדור גם בנויים לספוג את האנרגיה הרבה שהוא משחרר. אף על פי שהם לא מהווים הגנה מושלמת וניתנים לחדירה על ידי ירי למקום חשוף או שימוש בכלי ירי חזק יותר מהממוצע (מקלע או קליע חודר שריון), אפודי המגן הוכיחו את יעילותם בעצירת כדורי רובה והצלת חייהם של חיילים-לוחמים. בצבאות המערב המודרניים אפודי המגן הם חלק חשוב בציודו של החייל והם תרמו מאוד להגברת שרידותו של החייל בקרב ולמוראל החיילים. בצה"ל נעשה שימוש באפוד-מגן קרמי. זהו אפוד מגן כבד, העמיד יותר מהקוולאר שמשמש את צבא וכוחות המשטרה בארצות הברית. בנוסף, פיתחו בצה"ל אפודי מגן המשלבים הגנה בליסטית (של אפוד קרמי) עם כיסים לנשיאת ציוד ותחמושת (חגור קרבי) כגון השכפו"ד. השכפ"ץ משמש גם להגנה על אח"מים (ראשי ממשלות, שרים וכו') מפני התנקשות. במאה-ה20 או המאה ה-21 נוצר שריון פינוי פגזים (נקרא גם Bomb suit) שדומה להכלאה בין שריון לוחות מקסימיליאן לאפוד מגן.
טבלת סוגי שריונות

טבלה זאת מסכמת את סוגי השריונות העיקריים בהיסטוריה.
| שם בעברית | שם באנגלית | תיאור השריון | מיקום ותקופת שימוש עיקרית |
| --- | --- | --- | --- |
| שריון עור | Leather armor | מעיל עור עבה שסופג מהלומות | העת העתיקה עד המאה ה-16 |
| ברגינדין | Brigandine | שריון בד המחוזק בחתיכות מתכת התפורות עליו | ימי הביניים |
| שריון ברונזה | Bronze armor | שריון העשוי מברונזה | התקופה הארכאית והקלאסית ביוון |
| שריון קשקשים | Scale armor | שריון המורכב מקשקשי מתכת התפורים לבגד תחתון, וחופפים בחלקם זה לזה. | התקופה האשורית, התקופה הרומית, ימי הביניים |
| שריון לוחיות | Lamellar armour | שריון המורכב מלוחיות מתכת או עור התפורות זו לזו. | ימי הביניים, בעיקר במזרח התיכון ובמזרח הרחוק |
| שריון מקטעים | Lorica segmentata | שריון המורכב מרצועות/לוחיות מתכת החופפות בחלקן | הצבא הרומי בתקופת הקיסרות המוקדמת |
| שריון שרשראות | Chainmail | שריון המורכב מאלפי שרשראות מתכת של טבעות קטנות. | סוף התקופה הרומית,   ימי הביניים (בערך החל ממסעי הצלב) |
| שריון לוחות | Plate armor | שריון המורכב מלוחות מתכת המתאימות לגוף ומגינות על האיברים החשובים | הופעות נדירות בעת העתיקה, ובימי הביניים (החל מהמאה ה-13) |
| שריון לוחות מלא | Full plate armor | שריון לוחות המכסה את כל הגוף ומספק הגנה מוגברת, כלל גרסאות מיוחדות לטקסים וטורנירים | ימי הביניים המאוחרים והרנסאנס |
| שריון לוחות גותי | Gothic plate armor | שריון לוחות מלא המגובה בשריון שרשראות ומעוצב בסגנון גותי | 1400–1600 (ימי הביניים המאוחרים והרנסאנס) |
| שריון לוחות מקסימיליאן | Maximilian plate armor | שריון לוחות מלא שהתפתח משריון הלוחות הגותי, מעוגל יותר | המאה ה-16 (ימי הביניים המאוחרים והרנסאנס) |
| לוח חזה | Breast plate | לוח מתכת המגן על החזה והחלק העליון של הבטן (ללא יתר שריון הלוחות שמגן על הגפיים) | המאות ה-14–17 |
| לוח האגן או ה"חצאית" | Plackart | לוח מתכת הבנוי בצורת טריסים נעים על מנת לאפשר ישיבה. הגן על הבטן התחתונה ואזור האגן | המאות ה-14–17 |
| קיראס | Cuirass | צמד לוחות מתכת המגן על החזה, הגב והבטן (בהמשך רק על החזה והבטן) | המאה ה-14 עד סוף המאה ה-19 |
| שכפ"ץ / אפוד קרמי | Flack jacket \ Body armor \ Kevlar | אפוד מגן שעשוי מחומרים קרמיים ופלסטים מתקדמים. | החצי השני של המאה ה-20. |
| שריון פינוי פגזים | Bomb suit | דומה להכלאה בין שריון לוחות מקסימיליאן לאפוד מגן. | המאה ה-20 או המאה ה-21. |
בספרות ובקולנוע > יצירות פנטזיה

ביצירות פנטזיה, בהן הגיבורים הם לוחמים ואבירים, הם מצוידים לרוב בשריון גוף מרשים. שריון הגוף הוא בדרך כלל או שריון עור מחוזק או שריון שרשראות שעליו טוניקה (כאשר הגיבור במסעות), או שריון לוחות מלא (כאשר הגיבור בקרב מלא).
באמנות הפנטזיה, נוטים האמנים לצייר את השריונות לא באופן מציאותי אלא בסגנון אקזוטי יותר ומלאי עיטורים. השריונות של הנבלים נוטים להיות בצבע שחור ומצופים בדוקרנים ולהבים למיניהם, הן כדי להגביר את הפחד מהם והן ככלי נשק.
בספרות ובקולנוע > יצירות מדע בדיוני

ביצירות מדע בדיוני החיילים לבושים לרוב בשריון גוף מודרני מלא וחובשים קסדה המסתירה את פניהם. ציוד החיילים בקסדה ושריון מסייעת לבצע להם דה-הומניזציה ולהשתמש בהם כבשר תותחים עבור הגיבורים (למשל במלחמת הכוכבים).
רמת ההגנה שמקנה השריון משתנה בהתאם ליצירה, כאשר שריונות מסוימים מקנים הגנה טובה מאוד עד לחסינות מוחלטת ואילו אחרים הם כמעט חסרי תועלת לחלוטין.
בספרות ובקולנוע > קומיקס

בקומיקס גיבורי-על ונבלי-על עוטים על עצמם לעיתים חליפת שריון מסוגננת שמספקת להם הגנה מנשק קל, מטחי אנרגיה ואיומים אחרים בדרגות שונות.
דוגמאות:
איירון-מן: השריון שלו הוא חליפת היי-טק מתקדמת שמלבד חסינות לנשק קל ומכות חזקות, מקנה לו גם יכולת תעופה וירי מטחי אנרגיה.
באטמן: בחלק מהגרסאות, בעיקר בקולנוע, חליפת העטלף היא גם שריון גוף העמיד לירי מנשק קל, בעיקר אקדחים אך גם מנשק אוטומטי.
רובוקופ: השלדה הרובוטית שלו היא שריון גוף שעשוי מטיטניום ומצופה בקוולר ומקנה הגנה טובה מאוד מפני ירי נשק קל כגון אקדחים, תת-מקלע, רובה שוטגאן ורובי סער.
ראו גם

חיל רגלים כבד
חיל פרשים כבד
הערות שוליים

↑  "וְכוֹבַע נְחֹשֶׁת עַל רֹאשׁוֹ וְשִׁרְיוֹן קַשְׂקַשִּׂים הוּא לָבוּשׁ, וּמִשְׁקַל הַשִּׁרְיוֹן חֲמֵשֶׁת אֲלָפִים שְׁקָלִים נְחֹשֶׁת" (שמואל א, יז ה)
↑  שריון כזה שנחשף ביוון תוארך למאה ה-15 לפנה"ס, וכונה Dendra panoply (אנ').
| שריון |
| --- | --- | --- |
| תת-ערכים | התפתחות השריון • שריון גוף • קסדה • מגן |  |
| סוגי שריון | שריון עור • שריון ברונזה • שריון קשקשים • שריון טבעות • שריון רצועות • שריון מקטעים • שריון שרשראות • שריון קיראס • שריון לוחות (שריון לוחות גותי • שריון לוחות מקסימיליאן • שריון לוחות איטלקי • שריון לוחות גריניץ') |  |
| ראו גם | חיל הרגלים • חיל הפרשים • אביר • רכב קרבי משוריין • חיל השריון • אמצעי לחימה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551488005171  BnF: cb12266187n (data)  GND: 4130512-7  LCCN: sh91001223  NKC: ph123669 
שריון קיראס וקסדה מתחילת המאה ה-19
חייל גרמני עם אפוד מגן בזמן מלחמת העולם הראשונה, 1917
לואיס וולש

| --- | --- |

וולש, 2009
 לידה:  5 באוגוסט 1952 (בן 72) אירלנד קילמייגה, מחוז מאיו, אירלנד
 מדינה:  אירלנד אירלנד
 תקופת הפעילות:  מ-1969
 עיסוק:  מפיק מוזיקלי, אמרגן
 מעסיק:  סייקו אנטרטיינמנט, ITV plc 
 
מייקל לואיס וינסנט וולש (באנגלית: Michael Louis Vincent Walsh; נולד ב-5 באוגוסט 1952) הוא מנהל בידור ואישיות טלוויזיה אירי. בין היתר ניהל את ג'וני לוגן, בויזון ווסטלייף, כולם כוכבי פופ מהגדולים באירלנד. מאוחר יותר, החל וולש בקריירה כשופט בתוכניות מציאות לחיפוש כישרונות וכאישיות טלוויזיה. בין היתר שפט בתוכניות "Popstars",‏ "You're a Star",‏ "The X Factor" ו-"Ireland's Got Talent".
קריירת ניהול

בשנות התשעים וולש החליט ליצור גרסה אירית לטייק ד'את, וולש החל לחפש כישרונות והקים את להקת בויזון. וולש הביא את הלהקה להצלחה בינלאומית כשהוציא עם הלהקה ארבעה אלבומים, 16 סינגלים אשר נמכרו בלמעלה מ-20 מיליון עותקים ברחבי העולם. כאשר רונאן קיטינג הודיע שהוא רוצה לקחת הפסקה מבויזיון, המשיך וולש לנהל גם את קריירת הסולו שלו. קיטינג כיכב בשני להיטים אשר הגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, גם בשנת 1999 וגם בשנת 2000 בעוד אלבומו נמכר ב-4.4 מיליון עותקים. וולש חזר לנסות ולהקים להקת בנים חדשה ולבסוף הקים את וסטלייף, אותה ניהל וולש יחד עם קיטינג.
וסטלייף הייתה להקת בנים אירית שהוקמה בדבלין ביולי 1998. הלהקה מכרה למעלה מ-50 מיליון תקליטים ברחבי העולם, עם 14 סינגלים שהיו מספר אחד במצעד הסינגלים הבריטי.
בדצמבר 2012 מונה למנהלה של Union J.
קריירת טלוויזיה

היצירה הטלוויזיונית הראשונה של וולש הייתה בשנת 2001, בגרסה האירית של "פופסטארס". בשנה שלאחר מכן וולש מונה לשופט בתוכנית הכישרונות הבריטית, "Popstars: The Rivals".
וולש מופיע לעיתים גם כשופט מזדמן בתוכניות דומות. הוא החליף את סיימון קאוול כשופט ב-"Britain's Got Talent" במהלך האודישנים בתוכנית כשהאחרון היה חולה, וכך מספר פעמים וולש הופיע גם בתוכנית "X Factor USA" בשני האודישנים בקנזס סיטי שערכה עבור סיימון קאוול בפרק ששבר שיאי מדרוג בארצות הברית.
קריירת טלוויזיה > אקס פקטור

החל מ-2004 וולש הוא אחד מהשופטים בתוכנית "The X Factor", יחד עם סיימון קאוול ושרון אוסבורן. בשנת 2004 מצא וולש הצלחה במצעדים עם להקת G4, עמה סיים במקום השני בתחרות.
בנובמבר 2005 פרש וולש מהתוכנית באמצע פרק בתוכנית כיוון שטפטפו עליו טיפות מים מהתקרה, לבסוף בתוכנית לאחר מכן חזר לשפוט בטענה שהוא לא יכול לנטוש את שיין וורד, אשר גם זכה בתחרות בסופו של דבר עם למעלה מ-10 מיליון קולות בגמר. וולש המשיך לזכות ב-"X Factor: Battle of the Stars" עם השחקנית לוסי בנג'מין.
במרץ 2007 הודיעו ב-ITV כי וולש לא יחזור לשפוט ב-"The X Factor", אלא יהיה מעורב בהפקת התוכנית מאחורי הקלעים. על פי דיווח בסאן, ההחלטה להדיחו מכס השיפוט בתוכנית, הפתיע אותו. את מקומו בצוות השיפוט תפס הכוריאוגרף, בריאן פרידמן. למרות זאת, לאחר מספר ימי אודישנים, הוחלט בהפקת התוכנית להחזיר את וולש כשופט ולהעסיק את מחליפו, פרידמן, כמדריך כוריאוגרפי לשלב ההופעות החיות. ב-22 ביוני 2007, וולש אישר שיחזור כשופט לעונה הרביעית של התוכנית, ב-2008, וולש חזר גם לעונה החמישית והשישית ב-2009, ושוב חנך את קטגוריית הלהקות כפי שעשה בארבע מתוך שש עונות התוכנית. בשנת 2010, בעונה השביעית של התוכנית, וולש חנך את קטגוריית המבוגרים (מעל גיל 28). במהלך ההופעות החיות של העונה השמינית, בשנת 2011, הצהיר וולש שהוא לא יודע אם יחזור לשפוט בשנת 2012. אף על פי כן, ב-3 במאי 2012, אישר וולש כי יחזור לשפוט גם בעונה התשיעית של התוכנית, כמו כן שפט גם בעשירית, וגם לאחת עשרה אף על פי שהוחלפו רוב השופטים. בשנת 2015 הצהיר וולש כי הוא שוקל לא לחזור לעונה ה-12 של התוכנית, תוך שהוא מספר שברצונו לחזור לנהל להקות כבעבר. לאחר שהופצו שמועות כי פוטר מהתוכנית, וולש הודיע על החלטתו לפרוש מהתוכנית, וקבע כי לא פוטר.
ב-2016, וולש חזר כשופט לעונה השלוש עשרה של התוכנית, לצד קאוול, אוסבורן, וששרזינגר, אותם שופטים חזרו גם לעונה הארבע עשרה. ב-7 ביוני 2018, הודיע וולש כי החליט לא לחזור לעונה החמש עשרה, על מנת להתמקד בניהול מוזיקה ובהתחייבויות אחרות. "התוכנית זקוקה לשינוי ואני מוכן לעזוב", אמר וולש. וולש הוחלף ברובי ויליאמס. בסך הכול מכל העונות ששפט, זכה וולש בתחרות שלוש פעמים.
קריירת טלוויזיה > Ireland's Got Talent

במאי 2015 הוכרז כי וולש, ישיק מופע כישרונות אירי חדש, שהופק על ידי קאוול, כשופט, וולש הצהיר שהוא רוצה לשדר מהדורה אירית של "Got Talent". המופע הושק ב-3 בפברואר 2018 ב-TV3 ורץ במשך שתי עונות לפני שבוטל ביולי 2019.
מחלוקות > רונאן קיטינג

כאשר רונאן קיטינג הודיע שהוא רוצה לקחת פסק זמן מבויזון, וולש המשיך לנהל את הקריירה שלו. בשנת 2000, בזמן שאלבומו מכר 4.4 מיליון עותקים. לאחר מכן הסכימו קיטינג ווולש להתפצל. וולש אמר לעיתונות: "הוא (קיטינג) לא היה מוכשר במיוחד, הוא לא זמר מיוחד ואין לו אישיות". קיטינג הגיב מאוחר יותר למגזין Closer: "האיש הזה בהחלט ניסה להרוס אותי, ואם הוא חושב שנוכל אי פעם להתחבק ולחזור להיות חברים, הוא יכול לשכוח מזה. לא ראיתי אותו כבר שלוש שנים ומבחינתי לא לראות אותו לעולם".
הסכסוך בין השניים הסתיים ככל הנראה במרץ 2008, והם סייעו בבחירת המועמדים הסופיים בקטגוריית הקבוצות ב-"X Factor".
מחלוקות > תביעות עיתונאיות

וולש ביקש גישה למסמכים המראים לכאורה כי הצהובון סאן שילם 700 אירו לגבר שהאשים בתקיפה מינית את וולש, לאחר מכן נידון האיש למאסר בגין תלונת שווא. ב-10 באוגוסט 2012, בית המשפט העליון הורה לסאן למסור את כל המסמכים והמידע לוולש הנוגעים להכנת המאמר שתוכנן להתפרסם בצהובון. וולש המשיך לתבוע את סאן בגין הוצאת לשון הרע והשמצת אופי. וולש נקט גם בהליכים משפטיים נגד סאן בבתי המשפט באירלנד, וב-28 בנובמבר 2012 הוענקו לוולש פיצויים בגובה 500,000 אירו ועלויות של 180,000 אירו. למרות הזכייה בתיק המשפטי, להאשמות השווא הייתה "השפעה מתמשכת" על וולש, שהיה נכון לשנת 2015, כשהוא סובל ממחשבות פרנואידיות והתקפי חרדה כתוצאה מהאשמה.
מחלוקות > הומופוביה

כשנודע לוולש על נטייתו המינית של סטיבן גייטלי, אחד מחברי להקת בויזון, אותה ניהל וולש, אמר האחרון כי אילו ידע, היה חושב פעמיים לפני שהיה מרים את הקריירה שלו, בטענה פחות משנה לפני מותו אמר: "זה לא היה מגניב אז שיהיה בחור הומו בלהקה".
מחלוקות > מל בי

במהלך ראיון שערכה שרה-ג'יין קרופורד ב-"The X Factor", במהלך הצגת תוצאות חצי הגמר בעונה האחת-עשרה בשנת 2014, מל בי גערה בשידור חי בוולש על כך שתפס בישבנה, שאמר שהוא "רק מטפל בה". קרופורד והשופטים האחרים, קאוול ושריל, ניסו להרגיע אותה שהיא יכולה להרגיש בטוחה תוך כדי שהם צוחקים מהסיטואציה. ביולי 2018, הקליפ צבר מיליוני צפיות במדיה החברתית, מה שהציף מחדש את הסוגיה, ובנוסף גינה את וולש והתגובה של קרופורד, קאוול ושריל. ישנם צופים שהגנו על וולש בהתבסס על ההומוסקסואליות לכאורה שלו וההצדקה לכך שלא היה מודע למה שהוא עושה, בעוד שאחרים ציינו אם זה יכול לקרות בצורה גלויה כל כך מול מצלמות, אפשר רק לדמיין מה קורה מאחורי דלתיים סגורות. וולש הבהיר ב-21 ביולי 2018 כי הוא תפס את ישבנה של מל בי כבדיחה, אך הודה כי המחווה כבר אינה פוליטיקלי קורקט בגלל התגובות במדיה החברתית.
מחלוקות > Misha B

מתמודדת בשם Misha B, מהעונה השמינית של "X Factor" הצהירה שהיא קורבן לגזענות והביאה האשמות של וולש וטוליסה, שופטי התוכנית באותה העונה. היא טענה שהמפיקים והתסריטאים יצרו נרטיב כדי לגרום לה להיראות בריונית.
להקות ואמנים אשר נוהלו על ידי וולש

| שם | שנים |
| --- | --- |
בויזון: 1993–2000
וסטלייף: 1998–2012, 2018 - הווה
סמנתה מובבה (אנ'): 2000–2002
רונאן קיטינג: 2000–2003
בלפייר (אנ'): 1999–2004
Six (אנ'): 2001–2002
Girls Aloud: 2002–2004
G4 (אנ'): 2004–2007
שיין וורד: 2005–2009
ג'דווארד: 2009–2013
ארץ הפלאות (אנ'): 2008–2011
Union J (אנ'): 2013–2015
HomeTown (אנ'): 2013–2016
Myles and Connor (אנ'): 2012 - הווה
שיין פיילן: 2012 - הווה
הערות שוליים

↑  Louis Walsh said to have signed Union J to a new management deal, www.gigwise.com
↑  'Who the hell is Louis?' Walsh stands in for Simon Cowell on US "X Factor" – VIDEO, IrishCentral.com, ‏21 בספטמבר 2011 (באנגלית)
↑  "Walsh to step down from X Factor" (באנגלית בריטית). 2007-03-08. נבדק ב-2020-07-15.
↑  Tasha Hegarty, Louis Walsh says he's done with X Factor, Digital Spy, ‏11 באפריל 2015 (באנגלית)
↑  Louis Walsh 'sacked' from The X Factor after 11 years, Metro, ‏10 במאי 2015 (באנגלית)
↑  The wait is over... The X Factor 2016 Judging panel revealed, www.itv.com
↑  "Louis Walsh quits X Factor after 13 years". BBC News (באנגלית בריטית). 2018-06-07. נבדק ב-2020-07-15.
↑  RTE, Curtain comes down on Ireland's Got Talent, 2019-07-27
↑  Sky TV, Broadband & Mobile | News, Sports & Movies | Sky.com, www.sky.com
↑  BIOGRAPHY: Louis Walsh Lifetime, web.archive.org, ‏30 במרץ 2016
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2012-04-26
↑  Keating Ends Walsh Feud, Contactmusic.com, ‏2008-03-20
↑  Louis Walsh 2009 X Factor Judges House: Louis House In Italy, www.thetalentzone.co.uk
↑  X-Factor judge Louis Walsh wants access to Sun documents on false assault accusation, independent (באנגלית)
↑  "Jail term for false Walsh claims". BBC News (באנגלית בריטית). 2012-01-25. נבדק ב-2020-07-15.
↑  RTE, Louis Walsh entitled to Sun's documents - court, 2012-08-10
↑  O'Carroll, Lisa (2012-11-28). "Louis Walsh receives €500,000 damages from the Sun". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-07-15.
↑  Louis Walsh still suffers panic attacks from false sex assault allegation, independent (באנגלית)
↑  A. B. C. News, Boy Band Star Who 'Came Out' Found Dead, ABC News (באנגלית)
↑  2014 video of Louis Walsh groping Mel B live on air has resurfaced, uk.news.yahoo.com (באנגלית)
↑  Christina Santi, Video of Mel B Being Groped on Live TV Sparks Outrage, EBONY, ‏2018-07-10 (באנגלית)
↑  Louis Walsh responds to claims he 'groped' Mel B live on air, Extra.ie, ‏21 ביולי 2018 (באנגלית)
↑  "X Factor pushed 'angry black girl narrative' on me". BBC News (באנגלית בריטית). 2020-06-15. נבדק ב-2020-07-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5279 4253  LCCN: nr2004012939  MusicBrainz: 6b54a408-594d-4f06-81b1-3dc840757dad  SNAC: w6mn2rs4  VIAF: 27014014   WorldCat (עם VIAF): 27014014
ניסאן C80

| --- | --- |

Nissan C80, שנת 1975
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ניסאן
 שנות ייצור:  1966–1976
 הרכבה:  יפן יפן
 מודל אחריו:  Nissan Atlas (אנ')
 סיווג:  משאית בינונית
 אורך:  6,115 מ"מ
 רוחב:  2,115 מ"מ
 גובה:  2,140 מ"מ
 משקל:  2.5–4.5 טון
 בסיס גלגלים:  3,500 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 2,974 סמ"ק המפיק 120 כ"ס, יחס דחיסה 8.2:1, מנוע "ניסאן" סדרה "Nissan H engine" (אנ'), סוג מנוע "H30" (מנוע בנזין)  6 צילינדרים 3,246 סמ"ק המפיק 98 כ"ס, מנוע "ניסאן" סדרה "Nissan SD engine" (אנ'), סוג מנוע "SD33" (מנוע דיזל)
 הילוכים:  תמסורת ידנית – 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  110 קמ"ש (מנוע בנזין 3.0 ליטר)
ניסאן C80 (ביפנית: 日産・C80, באנגלית: Nissan C80) היא משאית בינונית, שיוצרה במספר תצורות מתוצרת יצרנית כלי הרכב ניסאן, אשר יוצר בין השנים 1966–1976 ביפן.
"ניסאן C80"

קבינה: 2 דלתות, נהג + נוסע.
סוגי מנועים: מנוע בנזין, מנוע דיזל.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
סגנון מרכב: מסוג "Cab over" (אנ') עם חזית אנכית או "פנים שטוחות", כאשר תא הנהג של המשאית יושב מעל (או מקדימה) הציר הקדמי. זה מנוגד למשאית קונבנציונלית שבה המנוע מותקן מול הנהג.
גלריה

"ניסאן C80", שנת 1974
"ניסאן C80" (צולם בתאילנד)
ראו גם

ניסאן
הערות שוליים

↑  "ניסאן C80", שנת 1975 - תמונה shannons.com.au/club/enthusiasts/graeme510/garage/1975-nissan-c80
↑  "ניסאן C80" - תמונה חזית pinterest.com.au/pin/412712753341886848
↑  "ניסאן C80" בתצורה 3.5 טון (יפנית) route0030.blog.fc2
Weiwang 306

| --- | --- |

Weiwang 306
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Wevan 306
 יצרן:  Weiwang (שיתוף פעולה (joint venture) בין "Beijing Auto" (אנ') ו-"Yinxiang Group" (אנ'))
 שנות ייצור:  2011 - היום
 הרכבה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 חברת אם:  BAIC Group (אנ') (שם רשמי: "Beijing Automotive Industry Holding Co., Ltd")
 סיווג:  מיניוואן
 מרכב:  Mid-engine, rear-wheel drive
 אורך:  4,030 מ"מ
 רוחב:  1,830 מ"מ
 גובה:  1,636 מ"מ
 משקל:  1,150-1,185 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,700 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 16 שסתומים, 1.0 ליטר המפיק 61 כ"ס  4 צילינדרים, 16 שסתומים, 1,298 סמ"ק המפיק 86 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות
 מהירות מרבית:  130 קמ"ש (מנוע 1.3 ליטר)
 צריכת דלק:  7.9 ליטר ל-100 ק"מ (משולב)
Weiwang 306 הוא מיניוואן מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Weiwang (שיתוף פעולה (joint venture) בין "Beijing Auto" (אנ') ו-"Yinxiang Group" (אנ')), חברת בת של BAIC Group (שם רשמי: Beijing Automotive Industry Holding Co., Ltd, שם בסינית: 北京汽车工业控股有限责任公司) אשר מיוצר משנת 2011 ועד היום.
דגמי "Weiwang 306"

"MT Base 1.3" - מחיר היחידה 36,800 רנמינבי.
"1.3 MT Standard" - מחיר היחידה 40,800 רנמינבי.
"1.3 MT Luxury" - מחיר היחידה 45,800 רנמינבי.
"Weiwang 306"

דגמי "Weiwang 306" שווקו מאפריל 2011.
5 דלתות.
מנועי בנזין: 1.0 ליטר, 1.3 ליטר.
מנוע מרכזי.
הנעה אחורית.
נפח תא מטען - 5.01 מ"ר.
דגמי "Weiwang 306" משמשים כניידות משטרה בבייג'ינג.
דלתות צד אחוריות - דלתות הזזה.
3 שורות מושבים - 7/8 מושבים.
צמיגים - 175/70 R14.
אחריות יצרן: 3 שנים / 60,000 ק"מ.
מחיר היחידה עמד על 36,800-45,800 רנמינבי (שנת 2011, בסין).
תמונות

דגם "Weiwang 306"
דגם "Weiwang 306"
דגם "Weiwang 306"
דגם "Weiwang 306"
דגם "Weiwang 306"
ראו גם

מיניוואן
Weiwang M20
הערות שוליים

↑  דגם "Weiwang 306" carnewschina.com/2011/03/29/baic-launches-new-weiwang-minicar-brand
↑  דגם "Weiwang 306" מפרט ומידות chinaautoweb.com/car-models/baic-weiwang-306-van
↑  דגמי "Weiwang 306"  chinamobil.ru/eng/baic/weiwang/306
↑  דגם "Weiwang 306" - תמונות פנים הרכב chinamobil.ru/eng/baic/weiwang/306
↑  דגמי "Weiwang 306" ניידות משטרה  בבייג'ינג carnewschina.com/2011/12/24/beijing-auto-weiwang-police-van-in-beijing
↑  דגם "Weiwang 306" en.wheelsage.org/weiwang/306/38995/pictures