stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמה עברייה
זכויות האמה

האמה העבריה נהנית מכל הזכויות ואופני השחרור של העבד העברי. בנוסף, קיימות זכויות נוספות שהיא זוכה בהן:
במות האדון - היא משתחררת. זאת בניגוד לעבד עברי שממשיך לעבוד את בנו של האדון.
ברגע שהיא מגיעה לגיל בגרות על פי ההלכה - היא משתחררת מידית.
אין רוצעים אמה עבריה; או מפני שאינה יכולה לומר "אהבתי ... את אשתי ואת בני", או מפני שהרציעה חסרת טעם, מאחר שהיא משתחררת ממילא בהגיעה לבגרות.
ראו גם

עבד עברי
עבד כנעני
שאר כסות ועונה
לקריאה נוספת

אביה הכהן, "בעקבי ביאור הגר"א בפרשת אמה עברייה", בתוך: ח' כהן וא' עברון (עורכים), גישת התמורות: שיטה חדשה בפרשנות התורה, ירושלים תשע"ט, עמ' 115–133.
הערות שוליים

↑  ספר שמות, פרק כ"א, פסוקים ז'–י"א
↑  ספר דברים, פרק ט"ו, פסוקים י"ב–י"ח
↑  ספר ויקרא, פרק כ"ה, פסוקים ל"ט–מ"ו
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קנין, הלכות עבדים, פרק א', הלכה ד'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קנין, הלכות עבדים, פרק ד', הלכה ג'.
1 2  משנה תורה לרמב"ם, ספר קנין, הלכות עבדים, פרק ד', הלכה א'
↑  ספר שמות, פרק כ"א, פסוקים ז'–י"א; ומשנה תורה לרמב"ם, ספר קנין, הלכות עבדים, פרק ד', הלכות י"ג–ט"ו
↑  למעט רב נחמן בר יצחק שסובר כי רבי יוסי ברבי יהודה אינו סובר כן
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף י"ט, עמוד ב'
1 2  משנה תורה לרמב"ם, ספר קנין, הלכות עבדים, פרק ד', הלכה ו'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קנין, הלכות עבדים, פרק ג', הלכה י"ג
| ספר שמות |
| --- | --- | --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |  |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |  |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |  |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • מסה ומריבה • רפידים • מלחמת עמלק |  |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |  |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |  |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |  |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |  |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |  |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור  • קלעי החצר |  |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |  |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
אנה פופסטפנובה

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  16 ביולי 1915 ממלכת בולגריה 
 פטירה:  17 ביוני 1983 (בגיל 67) הרפובליקה העממית של בולגריה 
 מדינה:  בולגריה 
 מקצוע:  שחקנית 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (21 באפריל 1983) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אנה פופסטפנובה
 
אנה גיאורגייבה דמיאנובה פופסטפנובה (בבולגרית: Анна Георгиева Дамянова Попстефанова‏; 16 ביולי 1915, מאקוצובו, ממלכת בולגריה – 17 ביוני 1983, הרפובליקה העממית של בולגריה) היא חסידת אומות העולם בשל השתתפותה בהצלתה של משפחת קאריו מסקופיה מגירוש למחנה ההשמדה טרבלינקה.
סיפור ההצלה

נולדה בכפר מאקוצובו בבולגריה למשפחת חקלאים. אביה, גיאורגי דמיאנוב יוטוב היה חבר במפלגת האיכרים של בולגריה ומקורבו של אלכסנדר סטמבוליסקי. בשלהי מלחמת העולם הראשונה נמנה עם ראשי כוחות המורדים במלך פרדיננד הראשון, אשר הקימו את "הרפובליקה של ראדומיר". הוא נתפס ונדון למוות, אך מאוחר יותר זכה לחנינה. ב-1923, במהלך ההפיכה שהובילה להדחתו ולרציחתו של ראש הממשלה אלכסנדר סטמבוליסקי, נתפס גיאורגי דמיאנוב והוצא להורג. אימה של אנה, יוֹרְדָאנָה דמיאנובה נעצרה ונכלאה בעוון מתן מסתור לבעלה המורד.
במהלך שנות ה-30 נישאה אנה לסטפן פופסטפנוב, קצין משטרה אשר סייע למשפחתה. לאחר הפלישה ליוגוסלביה נמסרו שטחי מקדוניה הווארדארית לחזקת בולגריה, וסטפן פופסטפנוב נשלח לסקופיה וכיהן כמפקד תחנת משטרה. אנה הייתה שחקנית תיאטרון והועסקה בתיאטרון הלאומי בסקופיה. במרץ 1943 נתנו בני משפחת פופסטפנוב מחסה למשפחת קאריו שעתידה הייתה להיות מגורשת למחנה ההשמדה טרבלינקה. בהמשך, בגבור הסכנה, מילטה אנה פופסטפנובה את משפחת קאריו לביתה של אנה סרצ'אג'ייבה חברתה לעבודה, ושם שהו במחסה עד שמולטו באמצעות מסמכים מזויפים לאלבניה. ב-1944, לאחר הפיכת חזית המולדת של בולגריה הוצא סטפן פופסטפנוב להורג. בהמשך, נישאה אנה בשנית. ב-21 באפריל 1983 העניק ארגון יד ושם את עיטור חסיד אומות העולם לאנה פופסטפנובה.
ביוני 1983 הלכה אנה פופסטפנובה לעולמה, לאחר התמודדות ארוכה עם מחלת הסרטן.
הערות שוליים

1 2  אנה פופסטפנובה החביאה בביתה שלוש משפחות יהודיות, באתר alef-bg.org (בבולגרית).
↑  אנה פופסטפנובה, באתר יד ושם (באנגלית).
אמיליאנו פאפא

אמיליאנו רמירו פאפא (בספרדית: Emiliano Ramiro Papa; נולד ב-19 באפריל 1982 באצ'באל, סנטה פה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדות המגן השמאלי וקיצוני השמאלי.
ביוגרפיה

פאפא החל לשחק ברוסאריו סנטרל וערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-6 במרץ 2002. הוא שיחק במדי סנטרל עד שנת 2006, אז עבר לשחק בוולס סארספילד. אחרי שלא הצליח להשתלב בקבוצה, הושאל פאפא לעונה אחת בסנטרל. עם חזרתו לוולס הפך פאפא לשחקן הרכב חשוב במהלך משחקי האפרטורה לשנת 2008 ונחשב לאחד המצטיינים בטורניר.
ב-11 בנובמבר 2008 זומן לסגל נבחרת ארגנטינה על ידי דייגו מראדונה לקראת משחק הידידות מול נבחרת סקוטלנד.
ב-14 בינואר 2015 חתם באינדפנדיינטה לשנתיים. לאחר שנה חתם בטיגרה. ב-2017 עבר לארסנאל דה סרנדי שם שיחק עד סיום הקריירה.
אנדריי קורוטאייב

| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1961 (בן 63) מוסקבה, ברה"מ 
 ענף מדעי:  מקרו-כלכלה, כלכלה, סוציולוגיה, מדע המדינה, אנתרופולוגיה, היסטוריה 
 מקום מגורים:  רוסיה 
 מקום לימודים:  המכון ללימודי אסיה ואפריקה  אוניברסיטת מנצ'סטר 
 מוסדות:  אוניברסיטת המחקר הלאומית - בית הספר גבוה לכלכלה  האקדמיה הרוסית למדעים  אוניברסיטת מוסקבה 
 www.cliodynamics.ru
 
אנדריי קורוטאייב
אנדריי ויטלייביץ' קורוטאייב (ברוסית: Андрей Витальевич Коротаев; נולד ב-17 בפברואר 1961)  הוא אנתרופולוג, היסטוריון כלכלי, וסוציולוג רוסי.
קריירה

נודע כחוקר המערכות החברתיות והפוליטיות בתימן, במחקריו בתחום האנתרופולוגיה התרבותית, ובפיתוחם של מודלים מתמטיים של דינמיקה חברתית, כלכלית והיסטורית. עיקר תרומתו היא בחידוש המחקר בשדה ההיסטוריה הכלכלית.
פיתח סדרה של מודלים מתמטיים של הדינמיקה הפוליטית, הדמוגרפית לטווח ארוך של מצרים, והשתמשו בהם לצורך ניתוח המבנה הדמוגרפי של המהפכה המצרית של 2011.
הוא זיהה גם גלי זמן רב את הדינמיקה הגלובלית של המצאות.
הוא ידוע גם על תרומתו לתורת האבולוציה החברתית.
עבודותיו פורסמו באוקראינה, בארצות הברית, באנגליה, בצרפת, בגרמניה, באוסטריה, בשוודיה, ברוסיה, 
בבלגיה, 
בספרד, באיטליה, 
בהונגריה, 
בצ'כיה, 
באוסטרליה, 
בניו זילנד, 
בסין, ביפן, בנורווגיה, בטורקיה, במצרים, בתימן ובמדינות אחרות.
ספריו

Andrey Korotayev. Ancient Yemen. Oxford: Oxford University Press, 1995. ISBN 0-19-922237-1.
Andrey Korotayev. Pre-Islamic Yemen. Wiesbaden: Harrassowitz Verlag, 1996. ISBN 3-447-03679-6.
Andrey Korotayev, Alexander Kazankov. Regions Based on Social Structure: A Reconsideration // Current Anthropology 41/5 (2000): 668–690.
Andrey Korotayev. World Religions and Social Evolution of the Old World Oikumene Civilizations: A Cross-cultural Perspective. New York: Edwin Mellen Press, 2004.
Korotayev A., Malkov A., Khaltourina D. Introduction to Social Macrodynamics: Compact Macromodels of the World System Growth. Moscow: URSS, 2006.
Korotayev A., Malkov A., Khaltourina D. Introduction to Social Macrodynamics: Secular Cycles and Millennial Trends. Moscow: URSS, 2006.
Korotayev A. & Khaltourina D. Introduction to Social Macrodynamics: Secular Cycles and Millennial Trends in Africa. Moscow: URSS, 2006.
Alexander V. Markov,  and Andrey V. Korotayev (2007) "Phanerozoic marine biodiversity follows a hyperbolic trend" Palaeoworld 16(4): pp. 311-318.
Korotayev A., Zinkina J. Egyptian Revolution: A Demographic Structural Analysis. Entelequia. Revista Interdisciplinar 13 (2011): 139-165.
Marina Butovskaya, Andrey Korotayev, Alexander Kazankov. Variabilité des relations sociales chez les primates humains et non humains: à la recherche d'un paradigme general. Primatologie 3 (2000): 319–363.
אליס קופר

| --- | --- |

קופר, 2012
 לידה:  4 בפברואר 1948 (בן 76) דטרויט, ארצות הברית 
 שם לידה:  וינסנט דיימון פרנייר
 שם במה:  Alice Cooper 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1962
 מקום לימודים:  Cortez High School, Glendale Community College 
 סוגה:  רוק כבד -  גלאם רוק - הבי מטאל  
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מפוחית פה 
 חברת תקליטים:  סטרייט רקורדס, MCA רקורדס, אפיק רקורדס, וורנר מיוזיק גרופ, אטלנטיק רקורדס, וורנר רקורדס 
 בן או בת זוג:  Sheryl Cooper (3 במרץ 1976–?) 
 צאצאים:  Calico Cooper 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2011)  פרס המורשת  דוקטור לשם כבוד  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 www.alicecooper.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אליס קופר (באנגלית: Alice Cooper; נולד ב-4 בפברואר 1948) הוא שם הבמה של וינסנט דיימון פרנייר (Vincent Damon Furnier), זמר רוק אמריקאי, ממובילי מהפכת גלאם רוק בשנות השבעים, אשר התפרסם במופעי האימה שלו.
ביוגרפיה

וינסנט דיימון פרנייר נולד בדטרויט, מישיגן שבארצות הברית. אביו היה נוצרי-אוונגליסטי וחבר בזרם הנוצרי כנסיית ישו "ביקרטונייט" (אנ') שסבו היה הנשיא שלה. לאחר שהיה חולה מאוד בילדותו עברה משפחתו לפיניקס שבאריזונה.
השם "אליס קופר" היה שמה של אחת הלהקות שהקים, ומשם אימץ אותו כשם במה.
מופעי האימה של אליס קופר

בדומה לרבים מחלוצי הרוק הכבד, קופר השקיע רבות בגימיקים. יותר משהיה זמר, הוא היה דמות תיאטרלית. הוא היה ממובילי תופעת פולחן השטן ברוק הכבד: להקות רוק כבד רבות באותן שנים התפרעו והשתמשו במוטיבים "שטניים" ו"לא-חינוכיים" במלות השירים ובהופעות, אולם קופר הרחיק לכת יותר מכולם.
קופר היה מופיע על הבמה עם שיערו השחור הארוך, כאשר כל פניו מכוסים באיפור כבד, אשר הפך אותו לדמות אימתנית. לראשו היה חובש כובע קוסמים שחור, לגופו הצנום הוא היה לובש בגדי עור שחורים, ובידו היה מחזיק שוט. בהופעותיו, אשר נראו יותר כמו תיאטרון אימה מאשר כמו הופעה מוזיקלית, על הבמה הוצגה תפאורה מושקעת שכללה ארמונות, גופות, שלדים, גולגולות ועוד. בזמן שהוא שר, הופיעו על הבמה יצורים מפלצתיים כמו המפלצת של פרנקנשטיין, אשר בעזרת אמצעים תיאטרליים הוצאו להורג בשלל דרכים שונות ומשונות, כגון גיליוטינה, כיסא חשמלי ועוד. כמו כן, אליס קופר הרבה להשתמש בבובות בהופעותיו, לצורך המחשת נושאי שיריו. הוא שר את השיר "האדם שמאחורי המסכה" עבור סרט האימה הפופולרי "יום שישי ה-13".
הקהל אהב את ה"תיאטרון" של קופר, והוא הפך לא רק לזמר מצליח, אלא גם לגיבור תרבות בעיני חובבי הרוק הכבד.
קופר לא הגביל את הופעותיו התיאטרליות לנושא האימה, והשתתף באופן קבוע בתוכנית הבידור האמריקאית "החבובות" ("The Muppet Show"), המבוססת על בובות, ואף הופיע על הבמה עם כוכבי התוכנית. בנוסף, הוא הופיע בתפקיד אורח בסרט ״עולמו של וויין״, בסצנה המפורסמת שבה וויין וחברו גארת' משתחווים לו ואומרים: ״We're not worthy" (אנחנו לא ראויים), ובפרק של "מופע שנות ה-70".
כן השתתף קופר בסרט "צללים אפלים" בבימויו של טים ברטון ובכיכובו של השחקן ג'וני דפ, כשחלק ממערך הבדיחות במהלך הסרט התמקד בעובדה שהשם "אליס" הוא שם האופייני לנשים ולא לגברים.
ב-16 ביוני 2016 הופיע בישראל באמפיפארק רעננה.
עבודה עם אמנים אחרים

קופר עבד עם Guns N' Roses באלבום Use Your Illusion I, שם הוא שימש בתור זמר ראשי יחד עם אקסל רוז בשיר The Garden. ב-2015 החל לעבוד עם ג'וני דפ וג'ו פרי על פרויקט "הוליווד ומפירז".
עבד גם עם Twisted sister בשירם Be cruel to your school בשנות ה-80.
חיים אישיים

אף על פי שבהופעותיו גילם קופר דמות פרועה, ולשם כך התאפר, התפרע, גידל שיער, צבע את פניו ויצר לעצמו תדמית שקשורה במוטיבים של דם ומוות, דמות זאת רחוקה מדמותו בחייו האמיתיים.
קופר נשוי לאישה אחת כל חייו, ואב לילדים.
בשנת 1977 החליט קופר להגמל מהתמכרותו לאלכוהול, לאחר 10 שנות שתייה מסיבית.
זוהי הסיבה שווינסנט פרנייר לא רצה לחתום על אלבומיו בשמו האמיתי והחליט להמציא לעצמו שם-במה. הוא שאף לעשות הפרדה מוחלטת בין דמותו כזמר לחייו הפרטיים. באחד הראיונות הוא סיפר, כי הוא כל-כך הפריד בין דמותו לאישיותו האמיתית, עד כי ילדיו, כשהיו רואים אותו בטלוויזיה, היו אומרים "הנה אליס קופר של אבא".
ווינסנט פרנייר מרבה להתנדב ולתרום לקהילה.
דיסקוגרפיה > עם ההרכב "אליס קופר"

(Pretties for You (1969
(Easy Action (1970
(Love It to Death (1971
(Killer (1971
(School's Out (1972
(Billion Dollar Babies (1973
(Muscle of Love (1973
דיסקוגרפיה > קריירת סולו

(Welcome to My Nightmare (1975
(Alice Cooper Goes to Hell (1976
(Lace and Whiskey (1977
(From the Inside (1978
(Flush the Fashion (1980
(Special Forces (1981
(Zipper Catches Skin (1982
(DaDa (1983
(Constrictor (1986
(Raise Your Fist and Yell (1987
(Trash (1989
(Hey Stoopid (1991
(The Last Temptation (1994
(Brutal Planet (2000
(Dragontown (2001
(The Eyes of Alice Cooper (2003
(Dirty Diamonds (2005
(Along Came a Spider (2008
(Welcome 2 My Nightmare (2011
(Paranormal (2017
(Detroit Stories (2021
(Road (2023
שירים מפורסמים

Billion Dollar Babies
Black Widow
Feed my Frankenstein
Fire
I'm 18
No More Mr. Nice Guy
Poison
School's Out
Under My Wheels
Only Women Bleed
Hey Stoopid
Freedom
אירוס החרמון

| אירוס החרמון |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: אירוסיים
סוג:: אירוס
תת־סוג::  אירוס 
סקציה:: אירוס ההיכל
מין:: אירוס החרמון
שם מדעי
 Iris hermona
אִירוּס הַחֶרְמוֹן או אִירִיס הַחֶרְמוֹן (שם מדעי: Iris hermona) הוא מין בסוג אירוס בתת-הסוג אירוס (Iris Iris) בסקציה אירוס ההיכל.
מאפיינים

אירוס החרמון הוא גאופיט רב שנתי שעליו קמלים בקיץ. קנה שורשו מסתעף ופרקיו קצרים. העלים צומחים בשושנת סביב השורש, אורכם כ-50 ס"מ ורוחבם אינו עולה על 2 ס"מ. עמוד הפריחה גבוה - כ-90 ס"מ וחתכו גלילי. צבע עלי העטיף לבן-קרם - החיצוניים מנוקדים בנקודות ארגמניות צפופות ובמרכזם כתם חום-שחור, החיצוניים מעורקים בקווים עדינים בגווני תכלת עד סגול. הפרחים דומים מאוד לפרחי האירוס הנצרתי, אך גדולים מהם משמעותית - קוטר הפרח מגיע עד ל-20 ס"מ, ואורך עלה העטיף החיצוני מגיע ל-11 ס"מ ויותר. הפריחה בין פברואר לאפריל, ההבשלה ביוני. הפרי הוא הלקט המכיל זרעים מרובים גדולים.
תואר המין ניתן לו על ידי צ'ארלס דינסמור שגילה לראשונה את המין בשנת 1933. בעברית הוא מכונה גם אירוס הגולן - שם הוא נמצא לראשונה.
אירוס החרמון אנדמי לאזורים מצומצמים בארץ ישראל ברמת הגולן בלבד. המין גדל בגולן על גבעות בזלת ברום של 700–900 מטר. זאת ועוד, בחרמון ישנן אוכלוסיות שנחשבו בעבר לאוכלוסיות של אירוס הגולן, אך הדעה הרווחת כיום בקרב הבוטנאים היא שהאוכלוסיות למרגלות החרמון שייכות למין אירוס נצרתי, או מהוות אוכלוסיות מעבר בין אירוס הגולן לבינו. אוכלוסיות אלה גדלות במפנים דרומיים באדמות הנמצאות על אבן גיר, ברום של 1200–1700 מטר. הן פורחות כחמישה שבועות לאחר פריחת אירוס הגולן, ועלי הצמחים בהן נותרים ירוקים במשך כל הקיץ.
ככל מיני האירוס בארץ ישראל, מוגן גם אירוס החרמון על פי חוק. בשל אזורי הצמיחה המצומצמים שלו, הוכרזו שניים מאזורים אלו כשמורות טבע: שמורת תנוריה ושמורת חושניה.
לקריאה נוספת

מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  אירוס החרמון באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
אנה פירוצי

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1975 (בת 49) נאפולי, איטליה 
 מוקד פעילות:  איטליה 
 מקום לימודים:  Turin Conservatory "Giuseppe Verdi" 
 סוג קול:  סופרן 
 www.annapirozzi.com
 
אנה פירוצי (באיטלקית: Anna Pirozzi) זמרת סופרן שנולדה בנאפולי, (8 בפברואר 1975) החלה ללמוד שירה בגיל עשרים וחמש במכון המוזיקלי של עמק אאוסטה, ולאחר מכן השתלמה בקונסרבטוריון ג'וזפה ורדי בטורינו.
ביוגרפיה

פירוצי נולדה למשפחה בעלת רקע מוזיקלי. אמה שרה, אך לא ממשה את כשרונה, כשנשאה. אביה ניגן בלהקת רוק, כמו גם אחיה.
לאחר עשור של התלמדות בתיאטראות פרובינציאליים, זכתה להכרה בשנת 2012 כששרה את אמליה בנשף המסכות בתיאטרון רג'יו בטורינו. הופיעה כאביגיל בנבוקו בפסטיבל זלצבורג בבימויו של ריקרדו מוטי. בעונת 2015/2016 ערכה את הופעת הבכורה שלה בלה סקאלה כלוקרציה בשני הפוסקארים עם פלסידו דומינגו ואת הופעת הבכורה שלה בקובנט גארדן בתפקיד ליאונורה בטרובדור. באותה עונה היא שרה גם את תפקיד אליזבת הראשונה ברוברט דברה באופרה של בילבאו.
בשנת 2017 שרה את מדלנה באנדרה שנייה באופרה של בילבאו, ליידי מקבת' בטורינו, בתיאטרון ריאל במדריד, בפסטיבל הבינלאומי של אדינבורו ובפריס. עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בתל אביב, שרה את טורנדוט והופיעה כאביגיל בנבוקו בארנה של ורונה ובתיאטרון אלה סקאלה. מאנון במנון לסקו באופרה רויאל דה וולוני דה ליאז', האחות אנג'ליקה באחות אנג'ליקה מאת פוצ'יני וג'ורג'טה באופרה האדרת במודנה.
בשנת 2018 שרה את תפקיד סנטוצה בקוואלריה רוסטיקנה בבית האופרה המלכותי, אאידה בתיאטרון ריאל במדריד, ליידי מקבת' בקובנט גארדן בפסטיבל ורדי, טוסקה בטוסקה בתיאטרון רג'יו בפארמה, אודבלה באטילה, נורמה בקלן. בארנה בורונה שרה את אאידה ואת טורנדוט. את אביגיל בנבוקו בברלין, בנאפולי ובפריז.
בשנת 2019 ערכה את הופעת הבכורה שלה בתפקיד ליאונורה בכחו של גורל במודנה ובתפקיד הגיבורה המכונה בלה ג'וקונדה בתיאטרון דל ליסאו, כמו גם שרה כאביגיל בנבוקו וטורנדוט בטורנדוט בבית האופרה הממלכתית של בוואריה, אלווירה בארנני במאהון, אאידה וליאונורה בטרובדור בארנה די ורונה ואת הופעת הבכורה שלה בבית האופרה המטרופוליטן בתור ליידי מקבת'. באותה שנה בטוסקה בתיאטרון רג'יו בטורינו, אביגיל בברלין ולאחר מכן בוולנסיה לצד פלסידו דומינגו. את אמיליה שרה בנשף המסכות באופרה של אוביידו.
בשנת 2020 ערכה את הופעת הבכורה שלה עם האופרה הלאומית באמסטרדם כאביגיל בנבוקו ושרה את אימוג'ן בפיראט באופרה דה מונטה-קרלו. הופיעה כאאידה בפיאצה דל פלבישיטו בנאפולי, אמיליה בנשף המסכות בתיאטרון ריאל במדריד, מאנון בתיאטרון מאסימו די פלרמו ולוקרציה בשני הפוסקארים באופרה דה מונטה קרלו.
בשנת 2021 גילמה את אביגיל בנבוקו בבית האופרה של וינה, שרה בהופעת הבכורה שלה כאליזבטה בדון קרלו בתיאטרו פברוטי במודנה. את ליידי מקבת' בלאס פלמאס ווינה, אביגיל בנבוקו וטורנדוט בארנה די ורונה ובמינכן. ליידי מקבת' וטוסקה בקובנט גארדן.
בשנת 2022 בצעה את ליידי מקבת בוולנסיה ובבית האופרה של וינה, טוסקה בתיאטרון מאסימו, אלווירה בארנני בלאס פלמאס, אביגיל בנבוקו במדריד ובציריך, טוסקה ב-תיאטרו דל'אופרה ברומא ושרה בהופעת הבכורה שלה באופרה הלאומית של פריז כליאונורה בכחו של גורל.
בשנת 2023 גילמה את ליאונורה בטרובדור באופרה בסטיליה, באופרה של רומא ובבילבאו, טורנדוט בבית האופרה המלכותי, בתיאטרון ריאל ובאופרה של פריז, אאידה בארנה של ורונה, טוסקה ברומא, אליזבטה בדון קרלו בפיאצ'נצה, מודנה ורג'יו אמיליה ואת הופעת הבכורה שלה בתפקיד מדיאה של כרוביני באתונה עם האופרה הלאומית היוונית.
בשנת 2024 מופיעה כאדריאנה לקוברר באופרה של פריז, אמליה בנשף המסכות בברצלונה ובוולנסיה, אביגיל בנבוקו בווינה, נורמה במדריד ונפולי וטורנדוט בציריך.
הערות שוליים

↑  "Il soprano. Anna Pirozzi: «La mia voce contro i pregiudizi»" (באיטלקית). 2022-01-07.
↑  "La valdostana Anna Pirozzi debutta alla Scala di Milano a fianco di Placido Domingo" (באיטלקית). 2016-02-22.
↑  "The week in clasical: Macbeth; Brentano String Quartet – review" (באנגלית בריטית). 2021-11-21.
↑  Cab. Tutto sprezzo che d’Ernani…Anna Pirozzi, נבדק ב-2024-05-06
↑  "At the Athens Opera, Anna Pirozzi revives the flame and madness of Medea" (באנגלית אמריקאית). 2023-05-03.
↑  "Royal Opera's Turandot revival is a blazing masterpiece — review". 2023-03-13.
↑  "Anna Pirozzi unica Medea ad Atene per celebrazioni Callas - Musica" (באיטלקית). 2023-03-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb18060930x (data)  CiNii: DA19504837  GND: 1139298410  ISNI: 0000 0004 9858 4146  LCCN: no2017131045  MusicBrainz: 4aa4934b-3025-4af7-bdf2-e7e04d84987f  RERO: 02-A027641504  SUDOC: 267574959  VIAF: 2838150518479303650004   WorldCat (עם VIAF): 2838150518479303650004 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנה פירוצי".
אנה פירוצי
אנדריי קולמוגורוב

| --- | --- |

 לידה:  25 באפריל 1903 טמבוב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  20 באוקטובר 1987 (בגיל 84) מוסקבה, ברית המועצות 
 שם לידה:  Андрей Николаевич Колмогоров 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  רוסיה
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מוסקבה (1925)  האוניברסיטה לטכנולוגיה כימית על שם דמיטרי מנדלייב 
 מנחה לדוקטורט:  ניקולאי לוזין 
 מוסדות:  אוניברסיטת מוסקבה (1925–1971) 
 תלמידי דוקטורט:  ישראל גלפנד, Albert Shiryaev, איגור גירסנוב, Yuri Rosanov, Alexander Sergeevich Kuzichev, Eduard Grigorievich Belaga, Sergei Aivazian, Roland Dobrushin, יעקב סיני, טוני הואר, ולדימיר ארנולד, Yuri Belyaev, Boris Kloss, Alexander Borovkov, Boris Sevastyanov, Per Martin-Löf, Sergei Artemov, Evgenii Sereevich Bozhich, Eugene A. Asarin, Vladimir Vovk, Vladimir Alekseev, Bernhard Thalheim, Valery Kozlov, ולדימיר טיחומירוב, Alexander Bulinskiy, Leonid Levin, Alexander Abramov, Vladimir Zolotarev, Robert Minlos, Zikun Wang, Sergei Fomin, Fedor Isaakovich Shmidov, Ivan Verchenko, Piotr Alexeevich Kozulaev, עקיבה יגלום, Alexander Obukhov, Daredzhan Razhdenovna Vashakidze, בוריס גנדנקו, Alexander Yushkevich, Anatoly Maltsev, סרגיי ניקולסקי, Akakii Konstantinovich Barkalaya, יוג'ין דינקין, Viktor Nikolaevich Zasukhin, גריגורי ברנבלט, Vladimir Mihalevich, Oleg Ivashev-Musatov, Yury Prokhorov, Nikolai Bakhvalov, Vladimir Uspensky, Anatoli Vitushkin, Sagdy Sirazhdinov, Anatoliy Fedenko, Login Bolshev, Yurii Tikhonovich Medvedev, R. F. Matveev, Yurii Semenovich Ochan, Andrei Monin, Mikhail Millionshikov, Lev Dmitrievich Meshalkin, Yuri Ofman, B. Penkov, Mark Pinsker, Aleksandr Vladimirovich Prokhorov, A. N. Tulaikov, Aleksei Arkadievich Petrov, Vladimir Grigorievich Vinokurov, M. Rozenblat-Rot, A. V. Martynov, A. M. Arato, Mikhail Vasil'evich Kozlov, G. M. Bavli, Vadim Ivanovich Bityutskov, Leonid Alexandrovich Bassalygo, B. M. Yunovich, Aleksandr Abramov, Viktor Petrovich Leonov, Nikolay Dmitriyev, Vladislav Dimitrievich Erokhin, A. T. Kondurar, A. N. Dvoichenkov, Gregory Galperin, Mikhail Konstantinovich Fage, Igor G. Zurbenko 
 פרסים והוקרה:  פרס לובצ'בסקי (1986)  מדליית הלמהולץ (1975)  עיטור הדגל האדום של העמל (1940)  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945 (1946)  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין (1970)  חבר זר של החברה המלכותית (1964)  פרס וולף למתמטיקה (1980)  PL Chebyshev Gold Medal (1951)  פרס בלצן (1962)  פרס סטלין (1941)  פרס לנין (1965)  עיטור לנין (1944, 1945, 1953, 1961, 1963, 1973, 1975)  עיטור מהפכת אוקטובר (1983)  גיבור העמל הסוציאליסטי (1963)  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה 
 בן או בת זוג:  Anna Dmitrievna Egorova 
 תרומות עיקריות
 קידם רבות את תורת ההסתברות ואת ענף הטופולוגיה.
 
אנדריי ניקולייביץ' קולמוגורוב (25 באפריל 1903 – 20 באוקטובר 1987) היה מתמטיקאי רוסי שקידם רבות את תורת ההסתברות ואת ענף הטופולוגיה. קולמוגורוב הוא מן המתמטיקאים הבולטים של המאה ה-20.
ביוגרפיה

קולמוגורוב נולד בטמבוב. אמו מתה בלידתו ולאחר שאביו נטש אותו, הוא גודל על ידי אחות אימו.
קולמוגורוב קיבל את השכלתו המוקדמת בבית, ולאחר מכן למד באוניברסיטת מוסקבה, שם למד מתמטיקה ופיזיקה.
הוא פיתח במהירות תשוקה עזה למתמטיקה, והפך לאחד התלמידים המובילים בכיתתו. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת מוסקבה ב-1925, המשיך קולמוגורוב ללימודי תואר שני במתמטיקה והיה תלמידו של ניקולאי לוזין באוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה.
במהלך לימודיו לתואר שני, תרם קולמוגורוב מספר תרומות חשובות לתחום תורת ההסתברות. הוא פיתח תורת הסתברות שהשתמשה בתורת המידה כבסיס, שאפשרה הגדרה קפדנית של הסתברות במרחבים כלליים. תיאוריה זו, המכונה האקסיומות של קולמוגורוב, נמצאת בשימוש נרחב גם היום בחקר הסתברות וסטטיסטיקה.
הוא קיבל תואר דוקטור ב-1929.
בנוסף לעבודתו בתורת ההסתברות, תרם קולמוגורוב תרומות משמעותיות לתחומי הטופולוגיה והניתוח המתמטי. הוא פיתח משפטים ומושגים חשובים המשמשים עד היום בתחומים אלה, כמו התיאוריה של מרחבי וקטורים טופולוגיים אינסופיים ממדיים ומושג המורכבות החישובית.
קולמוגורוב זכה לשבחים רבים על פועלו, ביניהם מסדר לנין ומסדר הדגל האדום. הוא גם נבחר לאקדמיה הרוסית למדעים ולאקדמיה הסובייטית למדעים, וקיבל כמה תוארי כבוד מאוניברסיטאות ברחבי העולם.
מלבד מתמטיקה, הוא למד גם היסטוריה של רוסיה ומטלורגיה.
בשנת 1930 הוא נסע לצרפת וגרמניה, במהלך הנסיעה הוא נפגש עם מספר מתמטיקאים נודעים באוניברסיטת גטינגן. ב-1931 הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטה. ב-1939 התקבל כחבר באקדמיה הרוסית למדעים.
ב-1942 התחתן עם אנה דימטירייבנה יגורובה.
בתחילת שנות ה-60 הוא היה שותף לרפורמה של לימודי מתמטיקה בבתי הספר התיכוניים בברית המועצות. פעילות זו שלו זכתה לשבחים אך גם לביקורת רבה.
ב-1964 התקבל לחברה המלכותית הבריטית וב-1968 לאקדמיה הצרפתית.
לאורך הקריירה שלו, קולמוגורוב נשאר מחויב לקדם את תחום המתמטיקה ולהעניק השראה לדורות הבאים של מתמטיקאים. הוא שימש כמנטור לסטודנטים ועמיתים רבים, ונודע במוסר העבודה החזק שלו ובמסירותו למחקריו. הוא נפטר ב-20 באוקטובר 1987, אך תרומותיו למתמטיקה ממשיכות להיות מוכרות ונחגגות ברחבי העולם.