The Miseducation of Lauryn Hill
הערות שוליים

↑  Maren Morris Names Her 'Perfect Album' as She Works with Apple Music to Choose the 100 Best of All Time (Exclusive), People.com (באנגלית)
↑  Nickson, Chris, 1999, p. 148.
↑  Furman; Leah, Elina. 1999, p. 151.
↑  Touré (30 באוקטובר 2003). "The Mystery of Lauryn Hill". Rolling Stone. Wenner Media. ארכיון מ-20 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nickson, Chris, 1999, p. 141.
↑  Nickson, Chris, 1999, p. 149.
↑  Nickson, Chris, 1999, p. 150.
↑  Furman; Leah, Elina. 1999, p. 146.
↑  Browne, David (4 בספטמבר 1998). "The Miseducation of Lauryn Hill". Entertainment Weekly. ארכיון מ-3 בדצמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Odell, Michael (25 בספטמבר 1998). "Head for the Hill". The Guardian. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Baker, Soren (23 באוגוסט 1998). "Album Review". Los Angeles Times. ארכיון מ-28 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mathur, Paul (3 באוקטובר 1998). "Lauryn Hill: The Miseducation of Lauryn Hill (Columbia)". Melody Maker. ארכיון מ-13 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jones, Bob (בדצמבר 1998). "Lauryn Hill: The Miseducation Of... (Columbia)". Muzik (43): 94. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Mulvey, John (23 בספטמבר 1998). "Lauryn Hill – The Miseducation of Lauryn Hill". NME. אורכב מ-המקור ב-17 באוגוסט 2000. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Lieberman, Neil. "Lauryn Hill: The Miseducation of Lauryn Hill". Pitchfork. אורכב מ-המקור ב-19 בפברואר 2003. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Columnist. "Top 100 Albums Ever". Q. Issue 198. January 2003.
↑  Touré (12 באוגוסט 1998). "Lauryn Hill: The Miseducation of Lauryn Hill". Rolling Stone. אורכב מ-המקור ב-18 ביוני 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Weisbard, Eric (בספטמבר 1998). "Triumph of the Hill". Spin. pp. 179–80. ארכיון מ-6 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jolson-Colburn, Jeffrey (2 בספטמבר 1998). "Lauryn Hill Queen of the Music Hill". E! Online. ארכיון מ-31 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gundersen, Edna (3 בספטמבר 1998). "Lauryn Hill's debut smashes record". USA Today. Gannett Company. ארכיון מ-2012-07-24. נבדק ב-2020-01-07. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Celebrities". Journal Sentinel. Milwaukee. 11 בספטמבר 1998. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Lauryn Hill - Chart History: Billboard 200". Billboard.
↑  "1998 Year-End Charts: R&B/Hip-Hop Albums". Billboard. ארכיון מ-4 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hoye, Jacob, ed. (2003). One Hundred Greatest Albums. Simon & Schuster. p. 95. ISBN 0-7434-4876-6.
↑  "TLC Edges Out Eminem, Grammy Winners In Chart Race". MTV News. 3 במרץ 1999. ארכיון מ-8 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "TLC Holds On To Top Of Album Chart". MTV News. 10 במרץ 1999. ארכיון מ-8 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Stevenson, Jane (10 באוגוסט 1999). "Molson Amphitheatre, Toronto - Aug 10, 1999". Toronto Sun. אורכב מ-המקור ב-10 באפריל 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Newman, Melinda (20 באפריל 2002). "The Beat". Billboard. p. 12. ארכיון מ-3 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wilson, Natashia (16 באפריל 2009). "The Miseducation Lauryn Hill: Music Review". Yahoo!. אורכב מ-המקור ב-8 בפברואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'Lauryn Hill Sets the Record Straight on her Finances, Admits New Music is in the Pipeline'". Billboard. 26 באפריל 2013. ארכיון מ-5 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Strauss, Neil (25 בפברואר 1999). "5 Grammys to Lauryn Hill; 3 to Madonna". הניו יורק טיימס. Arthur Ochs Sulzberger, Jr. ארכיון מ-15 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Boucher, Geoff (19 בדצמבר 1998). "The Legal Tangle of 'Miseducation'". Los Angeles Times. Tribune Publishing. ארכיון מ-8 בפברואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Powers, Ann (23 באוגוסט 1998). "Cross Back Over From Profane to Sacred". The New York Times. Arthur Ochs Sulzberger, Jr. ארכיון מ-8 ביוני 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hampton, Dream (1 בספטמבר 1998). "Educating Lauryn". The Village Voice. New York. ארכיון מ-29 ביוני 2011. נבדק ב-16 בפברואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kot, Greg (23 באוגוסט 1998). "Lauryn Hill The Miseducation of Lauryn Hill". Chicago Tribune. Tribune Publishing. ארכיון מ-12 באוגוסט 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Phillips, Dom (בנובמבר 1998). "Lauryn Hill: The Miseducation of Lauryn Hill". ארכיון מ-1999-09-30. נבדק ב-2020-01-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "סקיט" הוא אלמנט בשירי היפ הופ, בו הזמר מוסיף קטע קומי, בדרך כלל בתחילת או סיום השיר
↑  Christgau, Robert (3 בנובמבר 1998e). "Consumer Guide". The Village Voice. New York. ארכיון מ-24 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Christgau, Robert (2 במרץ 1999). "Pazz & Jop 1998: La-Di-Da-Di-Di? Or La-Di-Da-Di-Da?". The Village Voice. New York. ארכיון מ-24 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Nickson, Chris, 1999, p. 185.
↑  Furman; Leah, Elina. 1999, p. 166.
↑  Nickson, Chris, 1999, p. 184.
↑  Nickson, Chris, 1999, p. 188–189.
↑  Rees, Dafydd; Crampton, Luke (1999). Rock Stars Encyclopedia (2nd ed.). DK Publishing. p. 463. ISBN 0-7894-4613-8.
↑  Nickson, Chris, 1999, p. 190.
↑  McLeod, Rod (10 במאי 2000). "The reeducation of Lauryn Hill". Salon. אורכב מ-המקור ב-30 בנובמבר 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Boucher, Geoff (19 בדצמבר 2008). "The Legal Tangle of 'Miseducation'". Los Angeles Times. Tribune Publishing. ארכיון מ-1 בדצמבר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Furman; Leah, Elina. 1999, p. 163.
↑  "Pras Deposed in Lauryn Hill Lawsuit". Rolling Stone. Wenner Media.
↑  "The 1998 Pazz & Jop Critics Poll". The Village Voice. New York. 2 במרץ 1999. ארכיון מ-28 בפברואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "41st Annual Grammy Awards". Grammy.com. 12 ביולי 2015. ארכיון מ-13 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nickson, Chris, 1999, p. 183.
↑  Nickson, Chris, 1999, pp. 182–183.
↑  "Lauryn Hill". Acclaimed Music. 27 בספטמבר 2015. אורכב מ-המקור ב-22 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Miseducation of Lauryn Hill album accolades". Acclaimed Music. אורכב מ-המקור ב-1 בדצמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Adaso, Henry (1 במרץ 2010). "About.com's 100 Greatest Hip-Hop Albums". About.com. ארכיון מ-15 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Adaso, Henry (1 במרץ 2010). "About.com's Best Rap Album's of 1998". About.com. ארכיון מ-18 בדצמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The 500 Greatest Albums Of All Time: 100-1 - NME, web.archive.org, ‏2019-05-02
↑  Robert Dimery; Michael Lydon (23 במרץ 2010). 1001 Albums You Must Hear Before You Die: Revised and Updated Edition. Universe. ISBN 978-0-7893-2074-2. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Rolling Stone, Rolling Stone, The 500 Greatest Albums of All Time, Rolling Stone, ‏2020-09-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  "100 Best Albums of the Nineties: Lauryn Hill, 'The Miseducation of Lauryn Hill'". Rolling Stone. Wenner Media. 12 באפריל 2012. ארכיון מ-4 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Critics Top 100 Black Music Albums of All Time". Trevor Nelson. 4 בפברואר 2012. אורכב מ-המקור ב-4 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  SPIN Staff, The 300 Best Albums of the Past 30 Years (1985-2014), SPIN, ‏2015-05-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Damien Scott,Gail Mitchell,Angel Diaz,Carl Lamarre,Michael Saponara,Heran Mamo,Kyle Denis, Damien Scott, Gail Mitchell, Angel Diaz, Carl Lamarre, Michael Saponara, Heran Mamo, Kyle Denis, The 100 Greatest Rap Albums of All Time: Staff List, Billboard, ‏11 ביולי 2024 (באנגלית אמריקאית)
↑  Columnist. "Top 100 Albums Ever". Q. Issue 198. January 2003.
↑  Bush, John. "The Miseducation of Lauryn Hill - Lauryn Hill". AllMusic. ארכיון מ-4 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Larkin, Colin (20 בנובמבר 2006). Encyclopedia of Popular Music. Vol. 4 (4th ed.). Oxford University Press. p. 290. ISBN 0-19-531373-9. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Strong, Martin C. (2004). "Lauryn Hill". The Great Rock Discography (7th ed.). anongate U.S. ISBN 1841956155.
↑  "The Miseducation of Lauryn Hill". Pitchfork. 10 ביולי 2016. ארכיון מ-13 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Rolling Stone (2004), p. 379.
↑  Schrodt, Paul (19 באוגוסט 2008). "Review: The Miseducation of Lauryn Hill". Slant Magazine. ארכיון מ-13 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Butler, Nick (16 בינואר 2005). "Lauryn Hill - The Miseducation of Lauryn Hill (album review)". Sputnikmusic. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  bin Olu Dara Jones, Nasir (26 באוגוסט 2013). "Nas Reviews Lauryn Hill's 'The Miseducation Of Lauryn Hill' – XXL Issue 150". XXL. Townsquare Media. ארכיון מ-19 באוגוסט 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Farley, Christopher John Farley (8 בפברואר 1999). "Music: Hip-Hop Nation: Lauryn Hill". Time. Time Inc. ארכיון מ-13 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Glass, Burton (17 באוקטובר 2009). "Lauryn Hill Deserves It All". Essay Archive. אורכב מ-המקור ב-9 במאי 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lauryn Hill, 'The Miseducation of Lauryn Hill'". Rolling Stone. Wenner Media. ארכיון מ-2 ביולי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Shapiro, Peter (2003).  Buckley, Peter (ed.). The Rough Guide to Rock (2nd ed.). Rough Guides. p. 400. ISBN 1-85828-457-0. ארכיון מ-5 ביוני 2013. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Neo-Soul". AllMusic. ארכיון מ-15 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "10 at the Top of Hip-Hop". Ebony. ביוני 1999. p. 59. ארכיון מ-5 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "National Recording Registry To 'Ac-Cent-Tchu-Ate the Positive'". Library of Congress. 25 במרץ 2015. ארכיון מ-4 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס גראמי לאלבום השנה |
| --- | --- | --- |
| 1959–1979 | The Music from Peter Gunn – הנרי מנסיני (1959) • Come Dance with Me!‎ – פרנק סינטרה (1960) • The Button-Down Mind of Bob Newhart – בוב ניוהארט (1961) • Judy at Carnegie Hall – ג'ודי גרלנד (1962) • The First Family – ווהן מיידר (1963) • The Barbra Streisand Album – ברברה סטרייסנד (1964) • Getz/Gilberto – סטן גץ & ז'ואאו ז'ילברטו (1965) • September of My Years – פרנק סינטרה (1966) • A Man and His Music – פרנק סינטרה (1967) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band – הביטלס (1968) • By the Time I Get to Phoenix – גלן קמפבל (1969) • Blood, Sweat & Tears – דם, יזע ודמעות (1970) • Bridge over Troubled Water – סיימון וגרפונקל (1971) • Tapestry – קרול קינג (1972) • The Concert for Bangladesh – ג'ורג' האריסון & חברים (1973) • Innervisions – סטיבי וונדר (1974) • Fulfillingness' First Finale – סטיבי וונדר (1975) • Still Crazy After All These Years – פול סיימון (1976) • Songs in the Key of Life – סטיבי וונדר (1977) • Rumours – פליטווד מק (1978) • Saturday Night Fever – אמנים שונים (1979) |  |
| 1980–2000 | 52nd Street – בילי ג'ואל (1980) • Christopher Cross – כריסטופר קרוס (1981) • Double Fantasy – ג'ון לנון & יוקו אונו (1982) • Toto IV – טוטו (1983) • Thriller – מייקל ג'קסון (1984) • Can't Slow Down – ליונל ריצ'י (1985) • No Jacket Required – פיל קולינס (1986) • Graceland – פול סיימון (1987) • The Joshua Tree – יו 2 (1988) • Faith – ג'ורג' מייקל (1989) • Nick of Time – בוני רייט (1990) • Back on the Block – קווינסי ג'ונס ואמנים שונים (1991) • Unforgettable... with Love – נטלי קול (1992) • Unplugged – אריק קלפטון (1993) • The Bodyguard – ויטני יוסטון (1994) – MTV Unplugged – טוני בנט (1995) • Jagged Little Pill – אלאניס מוריסט (1996) • Falling into You – סלין דיון (1997) • Time Out of Mind – בוב דילן (1998) • The Miseducation of Lauryn Hill – לורן היל (1999) • Supernatural – סנטנה (2000) |  |
| 2001–2020 | Two Against Nature – סטילי דן (2001) • O Brother, Where Art Thou? – אמנים שונים (2002) • Come Away with Me – נורה ג'ונס (2003) • Speakerboxxx/The Love Below – אאוטקאסט (2004) • Genius Loves Company – ריי צ'ארלס & אמנים שונים (2005) • How To Dismantle An Atomic Bomb – יו 2 (2006) • Taking the Long Way – דיקסי צ'יקס (2007) • River: The Joni Letters – הרבי הנקוק (2008) • Raising Sand – רוברט פלאנט & אליסון קראוס (2009) • Fearless – טיילור סוויפט (2010) • The Suburbs – ארקייד פייר (2011) • 21 – אדל (2012) •  Babel – ממפורד אנד סאנז (2013) • Random Access Memories – דאפט פאנק (2014) • Morning Phase – בק (2015) • 1989 – טיילור סוויפט (2016) • 25 – אדל (2017) • 24K Magic – ברונו מארס (2018) • Golden Hour – קייסי מאסגרייבס (2019) • When We All Fall Asleep, Where Do We Go? – בילי אייליש (2020) |  |
| 2021–הווה | Folklore – טיילור סוויפט (2021) • We Are – ג'ון באטיסט (2022) • Harry's House – הארי סטיילס (2023) • Midnights – טיילור סוויפט (2024) |  |
| אלבומי השנה של רולינג סטון |
| --- | --- | --- |
| 1978–1979 | 1978: הרולינג סטונז – Some Girls ‏• 1979: ניל יאנג – Rust Never Sleeps |  |
| 1980–1989 | 1980: הקלאש – London Calling ‏• 1981: הרולינג סטונז – Tattoo You ‏• 1982: ברוס ספרינגסטין – Nebraska ‏• 1983: אר.אי.אם. – Murmur ‏• 1984: ברוס ספרינגסטין – Born in the U.S.A. ‏• 1985: ראשים מדברים – Little Creatures ‏• 1986: פול סיימון – Graceland ‏• 1987: ברוס ספרינגסטין – Tunnel of Love ‏• 1988: מידנייט אויל – Diesel and Dust ‏• 1989: ניל יאנג – Freedom |  |
| 1990–1999 | 1990: שינייד או'קונור – I Do Not Want What I Haven't Got ‏• 1991: אר.אי.אם. – Out of Time ‏• 1992: אר.אי.אם. – Automatic for the People ‏• 1993: נירוונה – In Utero ‏• 1994: הול – Live Through This ‏• 1995: פי ג'יי הארווי – To Bring You My Love ‏• 1996: בק – Odelay ‏• 1997: בוב דילן – Time Out of Mind ‏• 1998: לורן היל – The Miseducation of Lauryn Hill ‏• 1999: Rage Against the Machine – The Battle of Los Angeles |  |
| 2000–2009 | 2000: אמינם – The Marshall Mathers LP ‏• 2001: בוב דילן – Love and Theft ‏• 2002: בק – Sea Change ‏• 2003: אאוטקאסט – Speakerboxxx/The Love Below ‏• 2004: קניה וסט – The College Dropout ‏• 2005: קניה וסט – Late Registration ‏• 2006: בוב דילן – Modern Times ‏• 2007: מ.י.ה. – Kala ‏• 2008: טיוי און דה רדיו – Dear Science ‏• 2009: יו 2 – No Line on the Horizon |  |
| 2010–2019 | 2010: קניה וסט – My Beautiful Dark Twisted Fantasy ‏• 2011: אדל – 21 ‏• 2012: ברוס ספרינגסטין – Wrecking Ball ‏• 2013: ומפייר ויקנד – Modern Vampires of the City ‏• 2014: יו 2 – Songs of Innocence ‏• 2015: קנדריק לאמאר – To Pimp a Butterfly ‏• 2016: ביונסה – Lemonade ‏• 2017: קנדריק לאמאר – Damn ‏• 2018: קארדי בי – Invasion of Privacy ‏• 2019: אריאנה גרנדה – Thank U, Next |  |
| 2020–הווה | 2020: טיילור סוויפט – Folklore ‏• 2021: אוליביה רודריגו – Sour ‏• 2022: ביונסה – Renaissance ‏• 2023: סיזה – SOS |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1998: אריקה באדו - Baduizm | פרס גראמי לאלבום ה-R&B הטוב ביותר  1999: לורן היל - The Miseducation of Lauryn Hill | הבא: 2000: TLC -‏ FanMail |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1998: אמנים שונים – Soul Food | פרס NAACP Image – האלבום הטוב ביותר   1999: לורן היל – The Miseducation of Lauryn Hill  | הבא: 2000: אמנים שונים – The Best Man |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1999: ויל סמית' – Big Willie Style | פרס המוזיקה האמריקאית לאלבום הנשמה/R&B האהוב ביותר   2000: לורן היל – The Miseducation of Lauryn Hill  | הבא: 2001: טוני ברקסטון – The Heat |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1993: ויטני יוסטון – The Bodyguard | פרס המוזיקה של בילבורד לאלבום ה־R&B המוביל   1998: לורן היל – The Miseducation of Lauryn Hill  | הבא: 1999: ג'ובנייל – 400 Degreez |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1998: אריקה באדו – Baduizm | פרס המוזיקה של סול טריין לאלבום השנה   1999: לורן היל – The Miseducation of Lauryn Hill  | הבא: 2000: אר. קלי – R. |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 8691d12c-abd8-385c-b1eb-d841190124f7 
ג'וליאן מארלי (ב-2010) היה אחד ממספר חברי משפחתו של בוב מארלי אשר ביקרו במהלך הקלטת האלבום בג'מייקה.
סיבוב ההופעות העולמי של היל התחיל בבודוקן (בתמונה) ביפן.