stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרמייר ליג
ליגת הנשים

החטיבה הלאומית של פרמייר ליג הנשים היא מקבילת כדורגל הנשים של הפרמייר ליג. רוב קבוצות אלו מסונפות לפרמייר ליג ולפוטבול ליג; אף על פי כן, הקבוצות הן חצי-מקצועניות; אין קבוצה מקצוענית בליגה מאז שפולהאם ליידיס חזרה למעמד של חצי-מקצוענית בשנת 2003.‏ בליגת הנשים משחקות 12 קבוצות, והיא מקיימת מערכת עלייה וירידה עם החטיבה הצפונית והחטיבה הדרומית. האלופות של חטיבות אלה עולות לחטיבה הלאומית, ושתי הקבוצות התחתונות בחטיבה הלאומית יורדות.
מאז הקמת הליגה ב-1993 הקבוצה החזקה ביותר בפרמייר ליג הנשים היא ארסנל ליידיס, שזכתה ב-10 מתוך 15 תוארי אליפות הליגה. למשחק הנשי ישנו עניין קטן יותר מאשר בפרמייר ליג הגברים, כאשר קבוצות פרמייר ליג הנשים משחקות באופן אופייני במגרשים השייכים למועדוני גברים שאינם משחקים בפרמייר ליג.
ראו גם

פרמייר ליג המילואים
שיאים וסטטיסטיקות של הפרמייר ליג
אמיל הסקי

אמיל ויליאם איבנואה הסקי (באנגלית: Emile William Ivanhoe Heskey; נולד ב-11 בינואר 1978) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ. נודע בשל עוצמתו, אף על פי שקיבל ביקורת מהתקשורת על כך שאינו מרבה להבקיע שערים.
הסקי החל את הקריירה שלו בקבוצת לסטר סיטי בשנת 1994. הוא עבר לליברפול תמורת 11 מיליון ליש"ט בשנת 2000, כאשר באותו זמן היה זה שיא של סכום העברה חופשית ששולם על ידי המועדון. עם ליברפול הוא זכה בתארים רבים. הוא עבר לברמינגהאם סיטי בשנת 2004, וממנה לויגאן את'לטיק בשנת 2006. ב-2009 עבר לאסטון וילה.
קריירת המועדונים > לסטר סיטי

הסקי נולד למשפחה בעלת ייחוס אנטיגואני בשנת 1978 בלסטר שבמדינת לסטרשיר, לאביו טיירון הסקי.‏ הוא היה כדורגלן נלהב בילדותו והחל לשחק ב"רוטבי גרובי ג'וניורס", קבוצת נוער מקומית בלסטר. הוא קידם את מעמדו כאשר בגיל 9 קיבל מקום באקדמיית הנוער של לסטר סיטי. לאחר שרשם התקדמות באמצעות דרגות הנוער, הוא חתם על חוזה מקצועני וערך את הופעת הבכורה שלו זמן קצר לאחר מכן במשחק הפרמייר ליג כנגד קווינס פארק ריינג'רס ב-8 במרץ 1995 בגיל 17. לאחר מכן הוא הפך לשחקן קבוע בקבוצה הבוגרת של המועדון בעונת 1995/1996, כאשר שיחק ב-30 משחקים עבור הקבוצה, וסייע לה להעפיל בחזרה לפרמייר ליג. במהלך עונה זו, הסקי הבקיע את שערו הראשון ככדורגלן מקצועני, בניצחון 0-1 על נורוויץ' סיטי, והבקיע עד לסיום העונה שבעה שערים.
במהלך עונת 1996/1997, הראשונה המלאה שלו בפרמייר ליג, הסקי הבקיע עשרה שערים ב-35 הופעות משחק, ואף הבקיע את שער השוויון בגמר גביע הליגה כנגד מידלסברו, בו ניצחה לסטר במשחק חוזר. בעונה הבאה, 1997/1998, קבוצות לידס יונייטד וטוטנהאם הוטספר התעניינו בהסקי. הוא הבקיע פעם נוספת עשרה שערים, מה שהציב אותו כמלך השערים של לסטר סיטי בעונה זו. עם זאת, בעונת 1998/1999 הבקיע הסקי שישה שערים בלבד, והוא היה נתון תחת ביקורות שהוא לא מבקיע מספיק שערים ומגיע למגרש בשאננות. אף על פי כן, במהלך העונה הוא יצר שותפות יעילה בחוד ההתקפה של לסטר עם טוני קוטה, שהוקיר את הסקי על סגנון משחקו הקבוצתי, והמאמן מרטין אונ'יל נאבק להשאיר את הקבוצה בפרמייר ליג. הסקי זכה בפעם השנייה שלו בגביע הליגה בשנת 2000 לאחר ניצחון 1-2 על טרמרה רוברס במשחק הגמר. בשנת 2000 הוא עזב את המועדון.
קריירת המועדונים > ליברפול

הסקי הצטרף לליברפול במרץ 2000 במעבר תמורת 11 מיליון ליש"ט, שקבע, באותו הזמן, את סכום השיא תמורת העברה במועדון ממרזיסייד. מאמנו ז'ראר הוייה הסתכל קדימה בעבודה על יכולותיו של הסקי, אך תיאר "בגיל שלו הוא לא התוצר הסופי". העיתונות ראתה את המעבר כקשה ומסוכן להסקי, מכיוון שהוא היה חסר ניסיון באופן יחסי ולא היה מבקיע שערים מצטיין. עם זאת, הסקי זכה להתחשבות גבוהה מצד מאמן נבחרת אנגליה הצעירה פטר טיילור, ושחקנה של אנגליה וליברפול מייקל אואן. החלוץ הוותיק של ליברפול איאן ראש היה מאושר מהחתימה, ואמר כי הסקי עתיד "לתת לליברפול מימד שונה", ושהוא יחזק את כוח ההתקפה של ליברפול וישלים את משחקם הקצבי של מייקל אואן ורובי פאולר. הסקי ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הפרמייר ליג כנגד סנדרלנד והפגין יכולת טובה, אך העונה הקודמת שהסתיימה ללא המשך הצלחה הביאה ספק לאומץ שלו להבקעת שערים. במהלך עונת 2000/2001 הסקי שם סוף לספקות ביכולת ההבקעה שלו כאשר כבש 23 שערים עבור ליברפול, ונכנס לתוכניות של נבחרת אנגליה.
הסקי היה מועמד לעבור לטוטנהאם הוטספר תמורת 12 מיליון ליש"ט ב-2002, אך ז'ראר הוייה עמד על כך שהסקי יהיה חלק מתוכניתו ארוכת-הטווח והשחקן נשאר בליברפול. בשנה שלאחר מכן, הסקי היה חלק ממועמדות לעסקה למכירתה של ליברפול, שהובלה בידי שחקן העבר שלה גארי ליניקר.
בעונת 2003/2004 הסקי נתקל במאבק עם מילאן בארוש על מקום בהרכב הפותח של ליברפול. אף על פי כן, הוא הבקיע בעונה זו 12 שערים והבטיח לעצמו מקום בסגל נבחרת אנגליה לטורניר יורו 2004 בפורטוגל.
קריירת המועדונים > ברמינגהאם סיטי

בסיומה של עונת 2003/04, הסקי חתם בקבוצת ברמינגהאם סיטי תמורת סכום תחילתי של 3.5 מיליון ליש"ט שיכל לעלות ל-6.25 מיליון, מה שהפך אותו לשחקן היקר ביותר של ברמינגהאם. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק מול פורטסמות' ב-14 באוגוסט 2004, שהסתיים בתיקו 1-1. הוא כבש את השער הראשון שלו בנגיחה בדקה השמינית של המשחק כנגד מנצ'סטר סיטי, שהוביל את ברמינגהאם לניצחון 0-1 ב-24 באוגוסט.
על אף היכולת הבינונית של ברמינגהאם בעונת 2004/2005, הסקי נבחר לתואר שחקן השנה של המועדון מטעם השחקנים ומטעם האוהדים, וסיים כמלך השערים של הקבוצה עם 11 שערים וזכה פעמים רבות בתואר איש המשחק. עונת 2005/2006 של ברמינגהאם, שמהלכה הסקי כבש ארבעה שערים בלבד ב-34 הופעות משחק, הסתיימה בירידתה לפוטבול ליג (ליגת המשנה האנגלית). במהלך עונה זו הסקי הציג יכולת לא עקבית והושפל על ידי אוהדי ברמינגהאם.
קריירת המועדונים > ויגאן את'לטיק

הסקי חתם בקבוצת ויגאן את'לטיק תמורת 5.5 מיליון ליש"ט במהלך יולי 2006. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור ויגאן במשחק כנגד ניוקאסל יונייטד באוגוסט 2006, שבו הפסידה קבוצתו החדשה 2-1. בהופעתו ה-500 בסך הכול בליגה, הסקי כבש את שערו הראשון עם ויגאן בניצחון הפרמייר ליג 0-1 על רדינג ב-26 באוגוסט 2006. הוא כבש שמונה שערים ב-36 הופעות במשך עונת 2006/2007, כאשר ויגאן נמנעה מירידה בזכות הפרש של שער אחד לעומת שפילד יונייטד. במחזור האחרון של העונה נגד שפילד הוא הפגין יכולת טובה בניצחון המכריע 1-2 ב-13 במאי 2007, ואף היה קרוב לכיבוש שער.
הסקי נפצע בספטמבר 2007 כאשר שבר את עצם כף רגלו, וחזר לשחק בהפסד ויגאן 2-0 לארסנל בנובמבר. בדצמבר של אותה שנה הוא נפצע פעם נוספת ונעדר למשך מספר שבועות, כאשר נפגע בקרסולו במשחק מול בלקברן רוברס. הוא הבקיע את שער השוויון של ויגאן בתיקו 1-1 כנגד טוטנהאם הוטספר, שהיה השער האחרון שלו לעונת 2007/2008. הוא סיים את העונה עם ארבעה שערים ב-28 הופעות.
את שערו הראשון בעונת 2008/2009 הוא הבקיע במחזור הרביעי, בניצחון הגבוה 0-5 מול האל סיטי באצטדיון קינגסטון קומיוניקיישנס. הוא רמז באוקטובר כי הוא מעוניין לעזוב את ויגאן על מנת שיוכל לשחק בליגת האלופות, בעוד קבוצת העבר שלו ליברפול האמינה שתוכל להחתימו בחלון ההעברות בינואר 2009. למרות זאת, מאמן ויגאן סטיב ברוס האמין כי הוא יצליח לשכנעו לחתום על חוזה חדש במועדון. הסקי הבקיע את שערו ה-100 בליגה ב-1 בנובמבר 2008 בניצחון קבוצתו 1-2 על פורטסמות'.
קריירת המועדונים > אסטון וילה וסוף הקריירה

בינואר 2009 עבר הסקי לאסטון וילה תמורת 3.5 מיליון ליש"ט, וחתם על חוזה בקבוצה לשלוש וחצי שנים. עד לסיום אותה עונה הוא כבש שני שערים במדי אסטון וילה.
ב-21 בספטמבר 2012 חתם בניוקאסל ג'סט, בסוף עונת 2013/2014 עזב את המועדון.
ב-24 בדצמבר 2014 חתם בבולטון וונדררס מהצ'מפיונשיפ, שם שיחק שנתיים. עם תום חוזהו, פרש מכדורגל.
קריירה בין-לאומית

הסקי כיכב לצד מייקל אואן בנבחרת אנגליה עד גיל 18 שסיימה במקום השלישי באליפות אירופה בצרפת. הסקי שותף פעם אחת במדי נבחרת אנגליה ב', במשחק כנגד צ'ילה בפברואר 1998, והבקיע בו שער. הוא המשיך לקבל הכרה מנבחרת אנגליה עד גיל 21, וערך בסך הכול 16 הופעות במדיה וכבש שלושה שערים.
הסקי זומן בפעם הראשונה לנבחרת הבוגרת של אנגליה במשחק ידידות מול נבחרת צ'כיה בשנת 1998, אך לא שיחק. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות כנגד הונגריה בבודפשט שהסתיים בתיקו 1-1 ב-1999, ופתח לראשונה בהרכב במשחק מול ארגנטינה באצטדיון ומבלי בשנת 2000. תצוגתו הבטיחה את הכללתו בסגל נבחרת אנגליה לטורניר יורו 2000. עם זאת, שני משחקיו כמחליף בטורניר זה לא סייעו לאנגליה, שהודחה כבר בשלב הבתים. הסקי נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2002 ביפן וקוריאה הדרומית; מאמן הנבחרת השתמש בו להזזת עמדות כאשר הסקי שיחק כקיצוני השמאלי של אנגליה במשחק מול נבחרת שוודיה, אך הוא לא שיחק היטב מחוץ לעמדתו הרגילה. הוא הבקיע בניצחונה של אנגליה 0-3 על דנמרק, וסייע לנבחרתו להעפיל לרבע גמר הטורניר.
מעמדו של הסקי בסגל נבחרת אנגליה הועמד בפקפוק ב-2003, עם כניסתו של ויין רוני לסגל הנבחרת. עם זאת, חרף הביקורות שספג על כך שאינו מבקיע מספיק שערים במסגרות הבין-לאומיות, הסקי המשיך להיות חלק בלתי נפרד מהסגל הבין-לאומי. הוא נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2004 מטעם אופ"א, אך לא הפגין יכולת טובה, והיה נתון תחת ביקורת רבה על יכולתו. הוא נכנס כמחליף כאשר אנגליה הובילה 0-1 על נבחרת צרפת וגרם לבעיטה חופשית שהשוותה את התוצאה ל-1-1, בדרך להפסד 2-1 של אנגליה בסיום. הסקי זומן לסגל אנגליה למשחקי מוקדמות גביע העולם כנגד נבחרת צפון אירלנד ונבחרת אזרבייג'ן ב-2005, אחרי שהודח מהסגל בתום המשחק מול אוקראינה ב-2004. מאז התקדמותו של החלוץ פיטר קראוץ' בנבחרת, ירדו סיכוייו לקבל זימון אליה.
בספטמבר 2007, לאחר הפסקה ארוכה, הסקי קיבל זימון למשחקיה של אנגליה במוקדמות יורו 2008 מול נבחרת ישראל ונבחרת רוסיה. הוא פתח בהרכב מול ישראל ובכך הפך לשחקן האנגלי הבין-לאומי הראשון של ויגאן את'לטיק. הוא אף בישל את השער השני של חברו לחוד ההתקפה מייקל אואן במשחק שלאחר מכן, מול רוסיה.
הסקי זומן לסגל במשחק הראשון של פאביו קאפלו כמאמן נבחרת אנגליה, אך נעדר ממנו עקב פציעה. הוא שיחק בפעם ה-50 עבור נבחרת אנגליה כנגד נבחרת בלארוס ב-15 באוקטובר 2008 במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.
סגנון משחק

הסקי הוא חלוץ קצבי, ואיש מטרה טוב בעזרת חוזקתיו עבור מועדוניו ונבחרת אנגליה. הוא השפיע על המערך של אנגליה עם יכולתו לשחק בכל הצדדים, והוא אף יכול לשחק באחורי הכנף השמאלית. הסקי מקבל ביקורת מהתקשורת על כך שאינו מבקיע מספיק שערים, אף על פי שעיקר תרומתו לקבוצה היא בהחזקת הכדור ועבירה על פני המגנים, והשארת מרחב מאחוריו בשביל שחקן אחר שיבקיע.
חיים אישיים

הסקי היה בן זוגה של קיילי פינסנט, אך עזב אותה ב-2004 וכיום הוא מאורס לצ'נטלה טגואה. ארוסתו וילדיו נשדדו בביתם בהייל שבגריטר מנצ'סטר ביולי 2008, בשעה שהוא היה במהלך אימון. הסקי הוא אב לחמישה ילדים, שלושה מהם מזוגתו לשעבר ושניים מארוסתו הנוכחית.
סטטיסטיקות

נכון ל-24 בדצמבר 2008‏
סטטיסטיקות > הופעות מועדון

| מועדון | עונה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע הליגה> הופעות | גביע הליגה> שערים | אירופה> הופעות | אירופה> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| לסטר סיטי | 1994/1995 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | 1 | 0 |
| לסטר סיטי | 1995/1996 | 30 | 7 | 0 | 0 | 2 | 0 | – | – | 32 | 7 |
| לסטר סיטי | 1996/1997 | 35 | 10 | 3 | 0 | 9 | 2 | – | – | 47 | 12 |
| לסטר סיטי | 1997/1998 | 35 | 10 | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 39 | 0 |
| לסטר סיטי | 1998/1999 | 30 | 6 | 2 | 0 | 8 | 3 | – | – | 40 | 9 |
| לסטר סיטי | 1999/2000 | 23 | 7 | 4 | 0 | 8 | 1 | – | – | 35 | 8 |
| לסטר סיטי | סך הכול | 154 | 40 | 11 | 0 | 27 | 6 | 2 | 0 | 194 | 46 |
| ליברפול | 1999/2000 | 12 | 3 | – | – | – | – | – | – | 12 | 3 |
| ליברפול | 2000/2001 | 36 | 14 | 5 | 5 | 4 | 0 | 11 | 3 | 56 | 22 |
| ליברפול | 2001/2002 | 35 | 9 | 3 | 0 | 1 | 0 | 17 | 5 | 56 | 14 |
| ליברפול | 2002/2003 | 32 | 6 | 4 | 0 | 5 | 0 | 11 | 3 | 52 | 9 |
| ליברפול | 2003/2004 | 35 | 7 | 4 | 1 | 2 | 2 | 6 | 2 | 47 | 12 |
| ליברפול | סך הכול | 150 | 39 | 16 | 6 | 12 | 2 | 45 | 13 | 223 | 60 |
| ברמינגהאם סיטי | 2004/2005 | 34 | 10 | 2 | 1 | 2 | 0 | – | – | 38 | 11 |
| ברמינגהאם סיטי | 2005/2006 | 34 | 4 | 3 | 0 | 3 | 1 | – | – | 40 | 5 |
| ברמינגהאם סיטי | סך הכול | 68 | 14 | 5 | 1 | 5 | 1 | – | – | 78 | 16 |
| ויגאן אתלטיק | 2006/2007 | 34 | 18 | 1 | 0 | 1 | 0 | – | – | 36 | 8 |
| ויגאן אתלטיק | 2007/2008 | 28 | 4 | 2 | 0 | 0 | 0 | – | – | 30 | 4 |
| ויגאן אתלטיק | 2008/2009 | 20 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | – | – | 22 | 3 |
| ויגאן אתלטיק | סך הכול | 82 | 15 | 3 | 0 | 3 | 0 | –| | –| | 88 | 15 |
| אסטון וילה | 2008/2009 | 14 | 2 | 0 | 0 | – | – | 0 | 0 | 14 | 2 |
| אסטון וילה | 2009/2010 | 31 | 3 | 4 | 0 | 5 | 2 | 2 | 0 | 42 | 5 |
| אסטון וילה | 2010/2011 | 19 | 3 | 2 | 0 | 2 | 2 | 2 | 1 | 25 | 6 |
| אסטון וילה | 2011/2012 | 28 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | – | – | 29 | 1 |
| אסטון וילה | סך הכול | 92 | 9 | 7 | 0 | 7 | 4 | 4 | 1 | 110 | 14 |
| ניוקאסל ג'טס | 2012/2013 | 23 | 9 | – | – | – | – | – | – | 23 | 9 |
| ניוקאסל ג'טס | 2013/2014 | 19 | 1 | – | – | – | – | – | – | 19 | 1 |
| ניוקאסל ג'טס | סך הכול | 42 | 10 | –| | –| | –| | –| | –| | –| | 42 | 10 |
| בולטון וונדררס | 2014/2015 | 16 | 1 | 2 | 0 | – | – | – | – | 18 | 1 |
| בולטון וונדררס | 2015/2016 | 17 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | – | – | 18 | 1 |
| בולטון וונדררס | סה"כ בקריירה | 621 | 129 | 44 | 7 | 54 | 13 | 51 | 14 | 741 | 162 |
סטטיסטיקות > תארים

גביע הפוטבול ליג: 1997, 2000
גביע הפוטבול ליג: 2001, 2003
גביע ה-FA: ‏2001
גביע אופ"א: 2001
הסופר קאפ האירופי: 2001
גביע מגן הקהילה: 2001
בי-2 (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  בוברויסק 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, ארט רוק, פוסט-פאנק, אינדי רוק, רוק אלקטרוני, פוסט-גראנג', פופ רוק
 שפה מועדפת:  רוסית 
 חברת תקליטים:  Misteriya Zvuka, M2 
 פרסים והוקרה:  פרס גרמופון הזהב 
 www.bdva.ru
 חברים
 שורה Bi-2 ליובה Bi-2  קונסטנטין צ'אליך  מקסים אנדריושצ'נקו  יאן ניקולנקו בוריס ליפשיץ
 
בי-2 (ברוסית: Би-2) היא להקת רוק מבלרוס, שהוקמה ב-1988 בבוברויסק ופעילה בעיקר ברוסיה וחבר המדינות. המייסדים וחברי הקבע הם שורה Bi-2 (גיטרה, שירה) וליובה Bi-2 (שירה ראשית).
היסטוריה

ללהקה מספר תקופות פעילות והפסקות. היא הייתה פעילה בשנים ו־1988–1991 בברית המועצות. הפסיקה את פעילותה בחבר המדינות בעקבות כך שני חבריה המרכזיים עלו לישראל. בישראל שורה וליובה עבדו בעבודות מזדמנות. הלהקה הייתה פעילה בישראל באופן חלקי, במועדונים קטנים. ב-1993 ליובה התגייס לצה"ל ושורה עבר לאוסטרליה. הלהקה לא הייתה פעילה עד 1998 כאשר ליובה היגר גם הוא לאוסטרליה. הלהקה חזרה לפעילות באוסטרליה והוציאה שני אלבומים. בהמשך, הלהקה חידשה את פעילותה לרוסיה בשנת 1999 והגבירה את פעילותה מאז.
Bi-2 היא אחת הלהקות הרוק המצליחות ביותר בקהל דובר הרוסית. לחלק מהאלבומים שלה יש מעמד אלבום זהב. השיר "פולקובניקו ניקטו נה פישט" (רו') נכלל בפסקול הסרט הרוסי "האח 2" (אנ'), והפך לנושא המרכזי שלו, ונכלל גם באלבום השני של הלהקה בשם זהה ללהקה. השיר הזה הביא ללהקה פופולריות רחבה.
ב-2023 סולן הלהקה, יגור בורטניק (ליובה), הוכרז כ"סוכן זר" על ידי רשויות רוסיה ב-25 בינואר 2024 נעצרו כל חברי הלהקה בתאילנד באשמת קיום הופעה באופן הנוגד את החוקים המקומיים.. ב-31 בינואר 2024 צלחו מאמציה של ישראל לשחרר ממעצר את חברי הלהקה, ואלה חזרו לישראל.
היסטוריה > אלבומים

| שנה | אלבום |
| --- | --- |
2000: "בי-2"
2011: "רוּחַ"
2014: "#16 פלוס"
2017: "אופק אירועים"
2022: "הַלְלוּיָה"
הערות שוליים

↑  איתמר אייכנר, להקת הרוק הרווחית ברוסיה - הוקמה על ידי ישראלים, באתר ynet, 2 באוגוסט 2017
↑  Минюст признал Леву Би-2 иноагентом
↑   ליזה רוזובסקי, להקת הרוק הרוסית "בי־2", שארבעה מחבריה ישראלים, נעצרה בתאילנד, באתר הארץ, 27 בינואר 2024
↑  רועי רובינשטיין, אחרי ששוחררו מהכלא בתאילנד: חברי להקת בי-2 נחתו בישראל, באתר ynet, 1 בפברואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 9364 8412  LCCN: no2008101230  MusicBrainz: 5ca35ace-4006-4d4a-af04-5cd91dafab14  VIAF: 137597220   WorldCat (עם VIAF): 137597220
בני גולסון

| --- | --- |
גולסון, 2006
גולסון, 2006
 לידה:  25 בינואר 1929 פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 פטירה:  21 בספטמבר 2024 (בגיל 95) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  בני גולסון
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הווארד 
 סוגה:  ג'אז, ג'אז פיוזן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  סקסופון, סקסופון טנור 
 חברת תקליטים:  פרסטיז' רקורדס 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1994)  אמני הג'אז של NEA 
 www.bennygolson.com
 פרופיל ב-IMDb
 
בני גולסון (באנגלית: Benny Golson;‏ 25 בינואר 1929 – 21 בספטמבר 2024) היה סקסופוניסט טנור ומלחין ג'אז אמריקאי, אשר ניגן בעיקר בסגנונות הבי בופ וההארד בופ.
ביוגרפיה

בתקופת התיכון שלו בפילדלפיה, גולסון ניגן עם מוזיקאים צעירים ומבטיחים כגון ג'ון קולטריין, רד גרלנד, פילי ג'ו ג'ונס ורבים אחרים. אחרי שסיים את אוניברסיטת הווארד החל לנגן בלהקת רית'ם אנד בלוז תחת הובלתו של בול מוס ג'קסון. בלהקה פגש גולסון את טאד דמרון אשר היה הפסנתרן באותו ההרכב, ולימים נהיה להשפעה חשובה על כתיבתו של גולסון.
בשנות החמישים ניגן גולסון בהרכבים של ליונל המפטון ודיזי גילספי. בנוסף לכך היה גולסון מופיע עם עוד כמה הרכבים, דוגמת ההרכב של ג'וני הודג'ז.
כאשר עבד עם להקתו של האמפטון ב-1956 בהארלם גילה על מותו של החצוצרן קליפורד בראון, איתו יצא לו לעבוד תקופה קצרה, וכן הספיק להתחבר איתו. גולסון אז הלחין כמחווה את "אני זוכר את קליפורד", אשר נהיה לסטנדרט.
גולסון הלחין עוד מספר קטעים שנהיו סטנדרטים. אחת התקופות הפוריות בחייו הייתה התקופה שבה היה חבר בהרכב שליחי הג'אז, עבורו היה המנהל המוזיקלי באלבום "Moanin'". בין המפורסמים שבקטעיו ניתן למנות את "Along Came Betty", "Whisper Not" ועוד.
בין השנים 1959–1962 גולסון הוביל הרכב בשם ג'אזטט יחד עם החצוצרן ארט פארמר. לאחר מכן עבר לכתיבת מוזיקה עבור טלוויזיה ועבור קולנוע. בשנת 1983 הקים מחדש את ההרכב וחזר לנגן ולהופיע.
בשנות התשעים ובשנות האלפיים זכה גולסון במספר פרסים, וחזר לתודעה הציבורית. גולסון אף הופיע בסרט טרמינל בתפקיד עצמו.
רוב הצלחתו של גולסון הייתה כמלחין, הקטעים שלו היו מהקטעים המנוגנים ביותר בסצנת ההארד בופ, אך גם כנגן הצליח מאוד, ונחשב לאחד מהטנורים הגדולים בתקופת ההארד בופ.
נפטר ב-21 בספטמבר 2024.
אזכור בתרבות

בסרט טרמינל משנת 2004, ויקטור נבורסקי (טום הנקס) מגיע לשדה התעופה קנדי בניו יורק כשמטרתו לא ידועה. לקראת סוף הסרט, מתברר כי מטרתו הייתה להשלים את אוסף חתימות נגני הג'אז של אביו שהלך לעולמו ולא הצליח להגיע לכל 57 הנגנים הנערצים עליו, כשלמעשה חסרה לו חתימה אחרונה של הסקסופוניסט בני גולסון. עם יציאתו מנמל התעופה בסיום הסרט, נבורסקי נכנס לבית המלון עם תמונתו של גולסון ומוצא אותו במהלך חזרות אחרונות למופע. הוא מחתים אותו – ובכך משלים את האוסף – וחוזר למונית.
באדי גאי

| --- | --- |

 לידה:  30 ביולי 1936 (בן 88) לטסוורת', ארצות הברית 
 שם לידה:  George Guy 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1953 
 מקום לימודים:  תיכון מק'קינלי 
 סוגה:  בלוז, רוק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  קוברה רקורדס, צ'ס רקורדס, דלמארק רקורדס, צ'ארלי רקורדס, אטלנטיק רקורדס, RCA 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2005)  Americana Lifetime Achievement Award for Instrumentalist (2018)  פרס גראמי לאלבום בלוז  המדליה הלאומית לאומנויות  Blues Music Award  פרס מרכז קנדי  Maple Blues Awards 
 www.buddyguy.net
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ורג' "באדי" גאי (אנגלית: George "Buddy" Guy; נולד ב-30 ביולי 1936) הוא זמר וגיטריסט בלוז אמריקאי. דורג במקום ה-30 מתוך 100 הגיטריסטים הגדולים של מגזין "רולינג סטון" של כל הזמנים.
השפיע על גיטריסטים ואמנים מרכזיים, ובהם ג'ימי הנדריקס, אריק קלפטון, ג'ימי פייג', קית' ריצ'רדס, ג'ף בק, ג'ון מאייר וסטיבי ריי וון.
ילדותו

באדי גאי נולד לסאם ולאיזבל גאי. אחד מתוך חמישה אחים במשפחתו.
גאי גדל בלטסוורס שבלואיזיאנה. בגיל 7 התעניין במוזיקה, והתחיל לנגן בגיטרה בשימוש שני מיתרים שהוא הכין. לאחר מכן קיבל גיטרה אקוסטית שליוותה אותו במשך הקריירה שלו. את הגיטרה תרם בהמשך להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
קריירה

בתחילת שנות ה-50, התחיל גאי לנגן עם להקות בבאטון רוז' (Baton Rouge), עיר הבירה של לואיזיאנה.
ב-25 בספטמבר 1957 גאי עבר לשיקגו. ההחלטה לעבור לשיקגו נחשבת למכריעה בחייו, משום שבמקום החדש קיבל את השראת המוזיקה והתרבות של הבלוז. גאי קיבל את ההשראה המוזיקלית שלו ממאדי ווטרס וממוזיקאים כגון ג'ון לי הוקר, ליטנין סלים וגיטר סלים.
בשנת 1958, שני גיטריסטים מהחוף המערבי בשם מג'יק סם ואוטיס ראש החתימו את גאי על חוזה הקלטות. אוטיס ראש אף הפיק את ההופעות של גאי, ועל מנת שיהיה מפורסם יותר, שיבץ הופעות שלו במועדונים פופולריים. בזמן שהופיע במועדון בשם "מועדון 708", גאי פגש את מי שהיה הגיבור שלו, הזמר מאדי ווטרס. ווטרס התרשם מהכשירון המוזקאי של גאי, והשניים אף ניגנו והופיעו ביחד.
גאי הפך לאמן קבוע במועדון 708, ובסופו של דבר גילה אותו המלחין וילי דיקסון. באמצעות דיקסון, הצליח גאי להשיג חוזה כגיטריסט עם חברת "צ'ס רקורדס". בזכות זאת בהמשך גאי זכה להיפגש ולעבוד עם גיבורי המוזיקה ומקורות ההשראה שלו.
את האלבומים הפופולריים ביותר שלו פרסם גאי משנות ה-60 עד שנות ה-80 של המאה ה-20 - תקופה שבמהלכה הוא התמסר לא רק לבלוז אלא גם לרוק אנד רול. אלבום הסולו הראשון שלו - "עזבתי את הבלוז שלי בסן פרנסיסקו" (1967) - היה גם האלבום האחרון שגאי הוציא עם חברת צ'ס רקורדס. לאחר יציאתו של אלבום זה, עזב גאי את חברת צ'ס רקורדס וחתם חוזה הקלטותׁ עם חברת ואנגארד רקורדס. שאיפתו הייתה ליצור ולהפיק עוד מוזיקה, לגוון את להיטיו ולהפיק מוזיקה יצירתית וחדשה. בשנה שלאחר מכן הוציא אלבום נוסף, תחת השם "האיש והבלוז עם ואנגארד". גאי שיתף פעולה עם מומחה המפוחית ג'וניור ולס, ויצר איתו את היצירות הזכורות ביותר שלו עם ואנגארד רקורדס.
הפופולריות של גאי ירדה מעט בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, אך עלתה שוב בשנות ה-90 שבהן יצר שלושה אלבומים זוכי פרס גראמי.
גאי ממשיך ליצור מוזיקה גם במאה ה-21, ומופיע עם אמנים עכשוויים כמו קרלוס סנטנה וג'ון מאייר. בשנת 2003 הוא הוציא אלבום אקוסטי ובו כלולים שירים האהובים עליו, כשהם מוגשים בגרסאות כיסוי שנוצרו תוך התאמה לסגנונו המוזיקלי.
בשנת 2005 נכנס גאי להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
הופעותיו בישראל

גאי הופיע בישראל בפסטיבל הבלוז בחיפה בקיץ 1993 ובאמפיתיאטרון קיסריה בקיץ 2016. גאי חזר לישראל להופעה נוספת שהתקיימה בהיכל התרבות בתל אביב ב-25 באוקטובר 2018 במסגרת מופע תרומה לעמותת "כנפיים של קרמבו".
בלדה לשוטר

| --- | --- |

עטיפת התקליט הפסקול המלא מתוך השוטר אזולאי
 שיר בביצוע אושיק לוי
 מתוך האלבום הפסקול המלא מתוך השוטר אזולאי
 יצא לאור:  1971
 סוגה:  בלדה
 שפה:  עברית
 אורך:  3.36
 כתיבה:  אהוד מנור
 לחן:  נורית הירש
"בלדה לשוטר" הוא שיר ישראלי בביצוע אושיק לוי.
רקע

השיר, שכתב אהוד מנור והלחינה נורית הירש, נכלל בפסקול הסרט השוטר אזולאי, שיצא ב־1971.
מנגינת השיר מלווה את השוטר אברהם אזולאי, שאותו מגלם שייקה אופיר, בסצנת הסיום של הסרט. לאחר טקס קבלת דרגת הסמל וההודעה על סיום תפקידו במשטרה, השוטר פונה אל חצר התחנה, שבה נמצאים פרחי משטרה המתרגלים סדר. כאשר הם פונים ומצדיעים לעברו המצלמה מתמקדת בפניו של אזולאי, שמצדיע להם בחזרה, בעוד עיניו מתמלאות דמעות.
פזמון זה, שנחשב אחד מגדולי הלהיטים הישראלים בכל הזמנים, הושמע פעמים רבות בתחנות הרדיו. הוא אף צעד במצעד הפזמונים של הגל הקל כתשעה שבועות בשנת 1971. ב־2013 בחר אתר האינטרנט "נענע10" את השיר לאחד מעשרת שירי הקולנוע הישראלי הטובים בכל הזמנים.
גרסאות כיסוי

בשנת 2005 ביצעו הזמרים שלומי שבת והראל מויאל את השיר במסגרת ההצגה "כמו בסרט".
בשנת 2024 ביצעה חבורת זהו זה! גרסת כיסוי לשיר.
הערות שוליים

↑  דויד פרץ, ניתוח השיר 'בלדה לשוטר', באתר "תרבות•il"
↑  השיר באתר פזמונט
↑  השירים הטובים של הקולנוע הישראלי, באתר nana10‏, 16 בספטמבר 2013
↑  בלדה לשוטר, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 21 במרץ 2024
שייקה אופיר בסצנת הסיום של הסרט כאשר ברקע מתנגן השיר
אסיד האוס

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  האוס, מוזיקה פסיכדלית, פוסט-דיסקו, סינת'-פופ, אלקטרו
 מקורות תרבותיים:  אמצע וסוף שנות ה-80 בשיקגו
 מוצא:  ארצות הברית 
 כלים:  רולנד TB-303, סינתיסייזר, מקלדת אלקטרונית, סקוונסר, מכונת תופים
 פופולריות מיינסטרים:  תת-ז'אנר שהביא את מוזיקת האוס לסצנת המיינסטרים
 נגזרות:  טכנו, אסיד ג'אז, אלקטרו האוס, ביג ביט, מוזיקת טראנס, ברייקביט הארדקור, אסיד טראנס, גואה טראנס, טראנס פסיכדלי
 נושאים קרובים
 רייב
 
אסיד האוס (באנגלית: Acid house), המכונה גם פשוט "אסיד", הוא תת-ז'אנר של מוזיקת האוס שהתפתח בסביבות אמצע שנות ה-80 על ידי תקליטנים משיקגו. הסגנון מוגדר בעיקר על ידי הצלילים והבסים ה"מצפצפים" של הסינתיסייזר-סיקוונסר האלקטרוני של Roland TB-303, חידוש המיוחס למפיקי המוזיקה משיקגו דיג'יי פייר (אנ') מההרכב Phuture, ו-Sleezy D (אנ'). עד מהרה הפך אסיד האוס לפופולרי בבריטניה וביבשת אירופה, שם ניגנו אותו תקליטנים במסיבות האסיד ומאוחר יותר סצנת הרייב. עד סוף שנות ה-80 האסיד האוס עבר למיינסטרים הבריטי, שם הייתה לו השפעה מסוימת על סגנונות פופ ודאנס.
אסיד האוס הביא את מוזיקת ההאוס לקהל עולמי. ניתן לשמוע את ההשפעה של אסיד האוס על סגנונות מאוחרים יותר של מוזיקת דאנס כולל טראנס, ברייקביט הארדקור, דראם נ' בייס, ביג ביט, טכנו וטריפ הופ.
מאפיינים

אסתטיקת ההפקה המינימליסטית של האסיד האוס שילבה את מקצב ה-4/4 "Four-on-the-floor" המתוכנת הנפוץ במוזיקת הדיסקו וההאוס, עם הצליל האלקטרוני המופק על ידי הסינתיסייזר האלקטרוני Roland TB-303 כשנעשית בו מודולציה של התדר והתהודה כדי ליצור הסאונד ה"מצפצף" האופייני. הסגנון מאופיין גם בדפוסי בס פשוטים, והעדפה של טקסטורת הסאונד על פני המלודיה. אלמנטים אחרים, כגון מיתרים או כלי נשיפה סינתטיים היו בדרך כלל מינימליים. לפעמים שירים היו אינסטרומנטליים כמו "Acid Tracks" של Phuture, לעיתים כללו חזרה על מילה אחת או יותר, בעוד אחרים הכילו ביצועים ווקאליים מלאים כמו "Fantasy Girl" של דיג'יי פייר (תחת השם Pierre's Pfantasy Club).
היסטוריה > שורשים

לפני שהמונח "אסיד האוס" הופיע, המושג "Hi-NRG"‏ היה נפוץ לסוג של מוזיקה אלקטרונית עם בייסליין בולט, שהתחילה במוזיקת דיסקו שזנחה את אלמנט הפאנק (Funk) שלה, החל מההפקות של ג'ורג'יו מורודר עבור דונה סאמר. עם זאת, אין הסכמה לגבי הדוגמאות המתועדות המוקדמות ביותר של אסיד האוס.
מקובל לראות את "Acid Trax" של Phuture כדוגמה המוקדמת ביותר של הז'אנר; לדברי דיג'יי פייר ייתכן שהוא הולחן כבר ב-1985, אבל הוא לא יצא לאור עד 1987. אחרים מציינים את "I've Lost Control" של Sleezy D משנת 1986 כשיר הראשון שיצא על ויניל, אבל אי אפשר לדעת איזה נוצר ראשון.
במאה ה-21 התברר כי אלבומו של צ'רנג'יט סינג, טכנאי בתעשיית הפסקולים של בוליווד, "Synthesizing: Ten Ragas to a Disco Beat" משנת 1982, המשלב ראגות הודיות עם דיסקו כבר כלל שימוש ב-TB-303 בצורה בולטת, וסינג היה אחד המוזיקאים המוקדמים ביותר שהשתמשו בו בצורה מסחרית. התקליט היה בתחילה כישלון מסחרי בהודו ולבסוף נשכח. לאחר הגילוי המחודש של האלבום והוצאתו מחדש בתחילת 2010, הוצע שזו עשויה להיות הדוגמה הראשונה של אסיד האוס.