stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בארבורה שפוטאקובה

בארבורה שפוטאקובה (בצ'כית: Barbora Špotáková; נולדה ב-30 ביוני 1981) היא אתלטית צ'כית היא פעמיים ברציפות אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008 ולונדון 2012), פעמיים אלופת עולם (אוסקה 2007 ולונדון 2017), אלופת אירופה (ציריך 2014) ושיאנית העולם הנוכחית (2017) בהטלת כידון, 72.28 מטר.
ביוגרפיה

שפוטאקובה נולדה ביבלונץ נד ניסואו, שבמחוז ליברץ בצפון בוהמיה.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה במינכן, גרמניה סיימה שפוטאקובה במקום 17 בהטלת כידון בתוצאה של 51.71 מטר.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה שפוטאקובה במקום 23 בהטלת כידון בתוצאה של 58.20 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיימה שפוטאקובה במקום 13 בהטלת כידון בתוצאה של 58.74 מטר. שבוע לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה באיזמיר, טורקיה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 60.73 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה זכתה שפוטאקובה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 65.64 מטר, אחרי שטפי נריוס מגרמניה (65.82 מטר) ולפני מרסדס צ'ילה מספרד (61.98 מטר).
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכתה שפוטאקובה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 67.07 מטר, לפני כריסטינה אוברגפול (66.46 מטר) ושטפי נריוס (64.42 מטר), שתיהן מגרמניה.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה שפוטאקובה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אירופה חדש של 71.42 מטר, לפני מריה אבקומובה מרוסיה (70.78 מטר) וכריסטינה אוברגפול (66.13 מטר).
ביוגרפיה > שיאנית עולם

חודש לאחר המשחקים האולימפיים, ב-13 בספטמבר, בתחרות גמר אליפות העולם השישית שנערכה בשטוטגרט, גרמניה קבעה שפוטאקובה בהטלת כידון שיא עולם חדש של 72.28 מטר (השיא הנוכחי - 2017).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה שפוטאקובה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 66.42 מטר, אחרי שטפי נריוס (67.30 מטר) ולפני מריה אבקומובה (66.06 מטר) ולא הצליחה להגן על תוארה.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה, ספרד זכתה שפוטאקובה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 65.36 מטר, אחרי לינדה שטאל (66.81 מטר) וכריסטינה אוברגפול (65.58 מטר), שתיהן מגרמניה.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה שפוטאקובה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 71.58 מטר, אחרי מריה אבקומובה שקבעה שיא אליפות חדש של 71.99 מטר ולפני סנטה ויליון מדרום אפריקה שקבעה שיא אפריקה חדש של 68.38 מטר.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה שפוטאקובה במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות בהטלת כידון בתוצאה של 69.55 מטר, לפני כריסטינה אוברגפול (65.16 מטר) ולינדה שטאל (64.91 מטר) שתיהן מגרמניה.
ביוגרפיה > אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ בשנת 2014 זכתה שפוטאקובה  במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 64.61 מטר, לפני טטיאנה ילצ'ה מסרביה (64.21 מטר) ולינדה שטאל (63.91 מטר).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה שפוטאקובה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 64.80 מטר, אחרי שרה קולאק מקרואטיה (66.18 מטר) וסנטה ויליון (64.92 מטר) ולא הצליחה לזכות בפעם השלישית ברציפות.
ראו גם

התפתחות שיא העולם בהטלת כידון לנשים (ויקיפדיה באנגלית)
בודרוג

| --- | --- |

מפגש הבודרוג והטיסה ליד טוקאי
 מידע כללי
 אורך:  67 קילומטרים
 ספיקה ממוצעת:  115 מ"ק לשנייה 
 אגן ניקוז:  11,552 קמ"ר 
 גובה מוצא הנהר:  95 מ' 
 יובלים:  לאטוריצה, Ondava, Roňava, Somotorský kanál, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שפך:  טיסה 
 מדינות באגן הניקוז:  הונגריה, סלובקיה 
 
 
בודרוג (בהונגרית ובסלובקית: Bodrog) הוא נהר במזרח סלובקיה ובצפון-מזרח הונגריה. הנהר נוצר במפגש הנהרות לאטוריצה ואונדובה במזרח סלובקיה ליד הכפר זמפלין. הוא חוצה את הגבול הסלובקי-הונגרי בסמוך לעיר שאטוראליאויהיי וממשיך את זרימתו במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבהונגריה עד למפגשו עם נהר הטיסה בטוקאי.
ארכו של הנהר הוא 67 ק"מ מתוכם 15 ק"מ בסלובקיה ו-52 ק"מ בהונגריה. הנהר עשיר בדגה.
בטן

ערך זה עוסק בחלק גוף. אם התכוונתם לעיר בנחלת שבט אשר, ראו .
| --- | --- |

 שיוך:  abdominal segment of trunk 
 תיאור ב:  האנציקלופדיה הקיסרית הסינית 
 מזהים
 לטינית (TA98):  abdomen 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A01.1.00.016 
 TA2 (2019):  127 
 FMA:  9577 
 קוד MeSH:  A01.923.047 
 מזהה MeSH:  D000005 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0000726 
 
הבטן היא אזור בגופם של בעלי חיים, הנמצא בין הסרעפת, שמהווה הגבול העליון של הבטן, לבין עצמות האגן בחלקה התחתון. מעל לסרעפת נמצא בית החזה.
הבטן מכילה בתוכה את רוב מערכת העיכול (הכוללת את הקיבה, את המעי וכדומה) ואיברים פנימיים נוספים (כגון הכבד והכליות, למשל). הבטן אצל נקבות היונקים מכילה בתוכה גם את הרחם, המכיל בעת היריון את העובר.
אצל רוב בעלי החיים, החלק החיצוני של הבטן שפונה כלפי הקרקע נקרא "גחון".
אכילה של מזון מקולקל, כמו גם וירוסים וטפילים שונים, יכולים לגרום לכאב בטן.
תרגיל נפוץ לחיזוק שרירי הבטן נקרא בשפה העממית "כפיפות בטן" (באופן רשמי שם התרגיל הוא כפיפות גו), ועיקרו מעבר חוזר ונשנה משכיבה על הגב להתרוממות פלג הגוף העליון.
יש המאמינים כי עיסוי נכון של הבטן מרפה את השרירים, ובמזרח יש הרבה מעסים שעוסקים בתחום זה. עם זאת, יש מדענים שטוענים שעיסוי הבטן גורם לשרירים להיות נוקשים יותר.
היקף הבטן מהווה אחד האלמנטים הנפוצים בבדיקות השמנה וזאת בגלל התרכזות השומנים באזורה.
גלריה

בטן של גבר
בטנה של אישה בהריון
אזור הבטן
אזור הבטן והאיברים שבתוכה
בטסי בלייר

| --- | --- |

בטסי בלייר לצידו של השחקן ארנסט בורגניין בסרט "מרטי", 1955
 לידה:  11 בדצמבר 1923 קליפסייד פארק, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 פטירה:  13 במרץ 2009 (בגיל 85) לונדון, אנגליה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1947–1994 (כ־47 שנים)
 בן או בת זוג:  ג'ין קלי (22 בספטמבר 1941–3 באפריל 1957)  קארל רייז (3 בספטמבר 1963–25 בנובמבר 2002)  Roger Pigaut 
 פרסים והוקרה:  פרס באפט"א
 פרופיל ב-IMDb
 
בטסי בלייר, 2007
בטסי בלייר (באנגלית: Betsy Blair; 11 בדצמבר 1923 –  13 במרץ 2009) הייתה שחקנית אמריקאית, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר וזוכת פרס באפט"א לשנת 1955 על הופעתה בסרט "מרטי".
ביוגרפיה

בלייר נולדה בשם אליזבת' ויניפרד בוגר בקליפסייד פארק, ניו ג'רזי. בתם של פרדריקה אמון, מחנכת בית ספר ויליאם קיד בוגר. כילדה עסקה בלייר בריקוד ובגיל מתבגר יותר עסקה בדוגמנות. היא סיימה את לימודיה התיכוניים בגיל 15 ולמדה לאחר מכן ב"מכללת שרה לורנס" שבניו יורק.
בלייר החלה את דרכה בתור שחקנית בתפקידים קטנים לקראת סוף שנות ה-40 של המאה ה-20 בסרטים "האשמה של ג'נט איימס", "הצד האחר של היער" ו"גברת אדיבה" של ג'ון סטורג'ס. בשל דעותיה הפוליטיות הוכנסה בלייר לרשימה השחורה של הוליווד וכמעט הוחרמה בתעשיית הסרטים.
היא שדרגה את מעמדה בהוליווד בשנת 1955 בזכות תפקיד משני מוערך בדרמה של דלברט מאן "מרטי". בסרט שיחקה בלייר בתפקיד המורה קלרה, היא זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הזרה הטובה ביותר והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
עקב גירושיה עברה בלייר להתגורר באירופה שם שיחקה בסרטו של מיכלאנג'לו אנטוניוני "הזעקה" בתפקיד אלווייה, בסרטו של חואן אנטוניו בארדם "רחוב ראשי" בתור הרווקה המבוגרת איזבל ובדרמה הצרפתית "ירידה לתוך הגיהנום".
תפקידה הזכור האחרון היה בשנת 1988 בסרטו של קוסטה גברס "נבגד".
בלייר נישאה בשנת 1941 לכוכב הקולנוע ג'ין קלי, לזוג נולדה ילדה אחת. בלייר וקלי התגרשו בשנת 1957. בשנת 1963 נישאה לבעלה השני במאי הקולנוע הצ'כי קרל רייסז איתו היא חיה עד למותו בשנת 2002.
בלייר נפטרה ממחלת הסרטן ב-13 במרץ 2009 בלונדון כשהיא בת 85.
בית התותחן

| --- | --- |

אודיטוריום ניר שרייבמן במתחם בית התותחן
 מידע כללי
 סוג:  היסטוריה צבאית
 מיקום:  זכרון יעקב 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°33′53″N 34°57′12″E﻿ / ﻿32.564596°N 34.9534°E﻿ / 32.564596; 34.9534
 www.beithatothan.org.il
  (למפת הכרמל מוגדלת) בית התותחן(למפת הכרמל רגילה) בית התותחן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית התותחן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית התותחן
 
תותח מתנייע M7 פריסט 105 מילימטר, המוצג בשטח בית התותחן
האנדרטה לחללי חיל התותחנים במתחם בית התותחן
בית התותחן הוא מתחם הכולל אנדרטה, מרכז מורשת ומוזיאון של חיל התותחנים, השוכן בזכרון יעקב.
המתחם

המתחם שוכן בתחום אחוזת ניל"י שבדרום מזרח זכרון יעקב, על גבי קרקע שנתרמה למטרה זו על ידי משפחת אהרונסון. בתוכו שוכן בין השאר מבנה המשמש כמוזיאון לזכרו של אלכסנדר אהרונסון.
המתחם כולל את המרכיבים הבאים:
אנדרטה הנושאת את שמות חללי חיל התותחנים ובצידה רחבת טקסים
חדר זיכרון לנופלים
מרכז מחקר ומידע וחדר מורשת של החיל, ובהם מידע ומוצגים היסטוריים שונים על תולדות החיל, לרבות חייליו שעוטרו בעיטורי צה"ל
בניין אודיטוריום וחדר הרצאות
תצוגה בשטח פתוח נרחב של עשרות דגמי כלים ארטילריים ואמצעי לחימה נוספים שנמצאו והנמצאים בשימוש צה"ל וצבאות אחרים.
המתחם הוקם בשנות ה-90 של המאה ה-20, ביוזמה משותפת של חיל התותחנים ועמותת יד התותחנים, המאגדת את משפחות חללי החיל וותיקי החיל. בניין האודיטוריום נקרא על שמו של ניר שרייבמן, מחללי אסון המסוקים, והוקם בתרומת משפחתו.
המתחם כולו פתוח לביקור לקהל הרחב. מתקיימות בו פעילויות חינוך והדרכה לתלמידי בתי ספר ולחיילי יחידות צה"ל וחיל התותחנים, והוא מארח ערבי מורשת של החיל.
במתחם מתקיימים טקסים ביום הזיכרון לחללי צה"ל (בהשתתפות תלמידי בתי הספר במושבה) וטקס אזכרה שנתי לנופלי חיל התותחנים. כן נערכים בו טקסי השבעה וטקסי סיום של קורסי החיל.
תוכניות הפיתוח של האתר כוללות הקמת מבני מגורים לחיילים, שיאפשרו עריכת סדרות חינוך בנות ימים אחדים באתר ליחידות צה"ל.
ארנסטו ואלוורדה

ארנסטו ואלוורדה טחדור (בספרדית: Ernesto Valverde Tejedor; נולד ב-9 בפברואר 1964) הוא מאמן כדורגל, בעברו כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ וכיום מאמן את אתלטיק בילבאו.
ואלוורדה שיחק בשש קבוצות ספרדיות במהלך הקריירה, בהן אספניול, ברצלונה ואתלטיק בילבאו כמאמן, זכה ואלוורדה פעמיים בדאבל ביוון והעפיל לגמר גביע אופ"א עם אספניול. כמו כן זכה ואלוורדה בשתי אליפויות ספרד וכן בגביע הספרדי עם ברצלונה.
קריירת משחק

ואלוורדה החל את קריירת המשחק במדי דפורטיבו אלבס מליגת המשנה בעונת 1982/1983. באותה עונה ירד ואלוורדה עם קבוצתו לליגה השלישית. לאחר שתי עונות נוספות בקבוצה, עבר בעונת 1985/1986 בחזרה לליגת המשנה כשחתם בקבוצת ססטאו. בעונה זו היה ואלוורדה שחקן הרכב קבוע בקבוצה ממרכז הטבלה, וכבש שש פעמים ב-32 הופעות ליגה.
לקראת עונת 1986/1987 עבר לראשונה בקריירה לליגה הבכירה, לאחר שעבר ואלוורדה בן ה-22 לאספניול, שאומנה על ידי חבייר קלמנטה. ואלוורדה הפך לשחקן חשוב במערך של קלמנטה, ורשם עונת בכורה מוצלחת, אישית וקבוצתית. הוא כבש שבעה שערי ליגה ב-43 הופעות וסייע לקבוצתו להפתיע ולהתברג במקום השלישי בטבלה. על הופעותיו באותה עונה זכה ואלוורדה בפרס דון בלון לפריצת העונה. עונה אחר כך, אך על פי שכשלה בליגה הספרדית וסיימה רק במקום ה-15, העפילה הקבוצה עד לגמר גביע אופ"א, תוך שהיא מדיחה בדרכה בין היתר את בורוסיה מנשנגלדבך, מילאן ואינטר. ואלוורדה פתח בהרכב קבוצתו במשחק הביתי, הראשון בצמד מפגשי הגמר מול באייר לברקוזן, בו ניצחה אספניול 0–3 והתקרבה לזכייה בתואר. במשחק הגומלין היה ואלוורדה בשלבי התאוששות מפציעה, והמאמן קלמנטה החליט שלא לסכן אותו, בין היתר בעקבות הסכם מתגבש על העברתו לברצלונה בסיום העונה. ללא ואלוורדה, נוצחה אספניול 0–3 והפסידה את התואר בדו-קרב בעיטות עונשין.
לקראת עונת 1988/1989 חתם ואלוורדה בברצלונה של המאמן יוהאן קרויף. הוא סבל מפציעות רבות בתקופתו בקבוצה, שהגבילו אותו להופעות מעטות בלבד. כבר בעונת הבכורה שלו זכה עם קבוצתו בגביע אירופה למחזיקות גביע, אף על פי שרשם רק 13 דקות משחק במהלך הטורניר, במשחק מול לך פוזנן. גם עונה אחר כך סבל ואלוורדה מפציעות רבות, אך הצליח להפגין יכולת טובה במשחקים המעטים בהם שותף. בליגה, כבש ואלוורדה שישה שערים ב-12 הופעות, כולל שני צמדים רצופים בניצחונות 0–2 על ספורטינג חיחון ו-1–2 על ולנסיה. באותה עונה זכה ואלוורדה עם ברצלונה בגביע הספרדי לאחר ניצחון 0–2 בגמר על ריאל מדריד. ואלוורדה נכלל בסגל אך לא שותף במשחק הגמר.
לקראת עונת 1990/1991, לאחר שתי עונות קשות בברצלונה, חזר ואלוורדה לשתף פעולה עם קלמנטה, כשחתם במדי אתלטיק בילבאו. הקבוצה ידועה במדיניות של החתמת שחקנים בסקים בלבד, ואף על פי שואלוורדה נולד בחבל אקסטרמדורה, הוא עבר עם משפחתו לחבל הבסקים כבר כשהיה תינוק, מה שאפשר את החתמתו במקביל למדיניות המועדון. קלמנטה אמנם עזב את הקבוצה במהלך העונה, אך ואלוורדה נותר בה למשך שש עונות מלאות, יותר מבכל קבוצה אחרת בקריירה שלו.
לקראת עונת 1996/1997, בתום שש עונות במדי בילבאו, חזר ואלוורדה לליגת המשנה, כשחתם במדי מיורקה של המאמן ויקטור מוניוס. באותה עונה, סייע לה להעפיל בחזרה לליגה הבכירה, ובסיום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 33.
אף על פי שזומן לסגל כבר בשנת 1988, ואלוורדה רשם הופעה אחת בלבד במדי נבחרת ספרד, ב-10 באוקטובר 1990. המאמן לואיס סוארס מירמונטס העלה את ואלוורדה מהספסל ל-20 דקות, בניצחונה של ספרד 1–2 על איסלנד במסגרת מוקדמות יורו 1992.
תארים > תארים כשחקן

גביע אירופה למחזיקות גביע: 1988/1989
הגביע הספרדי: 1989/1990
פרס דון בלון לפריצת השנה בליגה הספרדית: 1986/1987
תארים > תארים כמאמן

אליפות יוון (3): 2008/2009, 2010/2011, 2011/2012
הגביע היווני (2): 2008/2009, 2011/2012
הסופר קאפ הספרדי: 2015
אליפות ספרד: 2017/2018, 2018/2019
הגביע הספרדי: 2017/2018
הסופר קאפ הספרדי: 2018
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1982/1983 | דפורטיבו אלאבס | ספרדהליגה הספרדית השנייה | 6 | 1 |
| 1983/1984 | דפורטיבו אלאבס | ספרדהליגה הספרדית השלישית |  |  |
| 1984/1985 | דפורטיבו אלאבס | ספרדהליגה הספרדית השלישית |  |  |
| 1985/1986 | ססטאו | ספרדהליגה הספרדית השנייה | 32 | 6 |
| 1986/1987 | אספניול | ספרדהליגה הספרדית | 43 | 7 |
| 1987/1988 | אספניול | ספרדהליגה הספרדית | 29 | 9 |
| 1988/1989 | ברצלונה | ספרדהליגה הספרדית | 10 | 2 |
| 1989/1990 | ברצלונה | ספרדהליגה הספרדית | 12 | 6 |
| 1990/1991 | אתלטיק בילבאו | ספרדהליגה הספרדית | 36 | 14 |
| 1991/1992 | אתלטיק בילבאו | ספרדהליגה הספרדית | 32 | 4 |
| 1992/1993 | אתלטיק בילבאו | ספרדהליגה הספרדית | 35 | 11 |
| 1993/1994 | אתלטיק בילבאו | ספרדהליגה הספרדית | 34 | 9 |
| 1994/1995 | אתלטיק בילבאו | ספרדהליגה הספרדית | 20 | 5 |
| 1995/1996 | אתלטיק בילבאו | ספרדהליגה הספרדית | 13 | 1 |
| 1996/1997 | מיורקה | ספרדהליגה הספרדית השנייה | 18 | 2 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 320 | 77 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת ספרד> שנה | נבחרת ספרד> הופעות | נבחרת ספרד> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1990 | 1 | 0 |
| סה"כ | 1 | 0 |
הערות שוליים

↑  התפטר מאמן אספניול, באתר וואלה, 26 במאי 2008
↑  פלגריני: "אני האיש הנכון", באתר וואלה, 2 ביוני 2009
↑  ארנסטו ולוורדה פוטר מאימון ויאריאל, באתר וואלה, 31 בינואר 2010
↑  ולוורדה: "נחזיר את אולימפיאקוס למקומה הראוי", באתר וואלה, 9 באוגוסט 2010
↑  ואלוורדה מונה למאמנה החדש של ולנסיה, באתר ערוץ הספורט, 3 בדצמבר 2012
↑  ארנסטו ואלוורדה חתם באתלטיק בילבאו, באתר ynet, 20 ביוני 2013
↑  ואלוורדה הוצג בברצלונה:"אתגר מרגש עומד בפניי", באתר ערוץ הספורט, 1 ביוני 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 4877165814914059860008   WorldCat (עם VIAF): 4877165814914059860008
בית הספר לבגרות ופסיכומטרי של יואל גבע

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  בית ספר פרטי
 מייסדים:  יואל גבע
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־33 שנים)
 משרד ראשי:  מגדל אלון 2 - יגאל אלון 94, תל אביב
 מוצרים עיקריים:  קורסי הכנה לבחינות הבגרות ולבחינה הפסיכומטרית
 מנכ"ל:  יואל גבע
 עובדים:  כ-270 עובדים
  
 יואל גבע פסיכומטרי ובגרויות
 
סמלילה הקודם של החברה, שהיה בשימוש עד לשלהי העשור הראשון של המאה ה-21
בית הספר לבגרות של יואל גבע בע"מ היא חברת השכלה פרטית, המקיימת בין היתר קורסי הכנה לבחינות הבגרות ולבחינה הפסיכומטרית. בית הספר הוקם בשנת 1991 בבניין הגימנסיה הרצליה בתל אביב. לבית הספר תשעה עשר סניפים: שלושה סניפים בתל אביב, וכמו כן סניפים בהרצליה, ראשון לציון, רחובות, ירושלים, מודיעין, חיפה, הקריות, באר שבע, פתח תקווה, כפר סבא, אשדוד, חדרה, עפולה, נתניה, כרמיאל וגני תקווה.
בית הספר לבגרות

בית הספר הוקם בשנת 1991 על ידי יואל גבע, מורה למתמטיקה במקצועו. הרעיון להקמת בית הספר עלה לאחר שגבע ראה כי עולה בהתמדה מספר התלמידים המבקשים ללמוד בקורסים שהעביר ב"אנקורי" מאז סוף שנות השמונים. בית הספר של גבע הוקם בבניין ההגימנסיה העברית "הרצליה", ובמועד הראשון הועברו בו קורסי הכנה לבחינות הבגרות במקצועות מתמטיקה, אנגלית ולשון על ידי יואל גבע, סיוונה כרמי-עמיר וד"ר יהודה עמיר. מהמועד השני ועד היום, מלמדים בבית הספר את כל מקצועות החובה לבגרות, וכן מספר מקצועות בחירה. בהם: פיזיקה וגאוגרפיה והשלמה ל-5 יחידות בתנ"ך, היסטוריה וספרות.
מחלקת פסיכומטרי

בשנת 1996 הוקמה מחלקת הפסיכומטרי של בית הספר. כשנה לאחר מכן, בשנת 1997, החלו ללמד בבית הספר קורסי הכנה לבחינה הפסיכומטרית, ושמו של בית הספר שונה, ל"בית הספר לבגרות ופסיכומטרי של יואל גבע".
כניסתו של בית הספר לתחום קורסי ההכנה לבחינה הפסיכומטרית, הביאה להרחבת פעילותו לערים נוספות ולפתיחת סניפים נוספים.
מחלקת GMAT

בשנת 2013, לאחר שנים של מחקר מקיף על ידי מומחים, נפתחו קורסי הכנה של יואל גבע למבחן ה-GMAT.
סניפי בית הספר

בשנת 2000, לאחר מספר שנים בהם נפתחו קורסי פסיכומטרי בערים נוספות בגוש דן והשרון, הוקם הסניף השני של בית הספר בראשון לציון. בשנת 2004 הוקם הסניף בהרצליה. סניפים אילו הוקמו כסניפי בגרות ופסיכומטרי ותוך מספר שנים הפכו לסניפים גדולים בתחומם בהם לומדים אלפי תלמידי בגרויות ופסיכומטרי בשנה. בשנת 2001 הוקם בקריות סניף הפסיכומטרי הראשון מחוץ לאזור המרכז (סניף הקריון) ובמהלך השנים 2005–2007 הוקמו עוד ארבעה סניפים ללימוד לפסיכומטרי, בערים כפר סבא, פתח תקווה, חיפה ובאר שבע. עם הזמן נוספו סניפים בירושלים, בחדרה, אשדוד, עפולה, נתניה, כרמיאל ובגני תקווה.
בשלהי העשור השני של המאה ה-21, מלמדים בבית הספר כ-100 מורי בגרות ומורי פסיכומטרי.
בוה (מחוז)

| --- | --- |

 מדינה:  נאורו נאורו
 מושל:  בארון ואקה
 שטח:  0.5 קמ"ר
 גובה:  15 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  851 (2011)
 קואורדינטות:  0°32′30″S 166°54′51″E﻿ / ﻿0.54166666666667°S 166.91416666667°E﻿ / -0.54166666666667; 166.91416666667 
 אזור זמן:  UTC +12
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מחוז בוה (בנאורית: Boe) הוא אחד מ-14 מחוזות נאורו.
מבחינה גאוגרפית, מחוז בוה ממוקם בדרום מערב האי נאורו. המחוז גובל מצפון במחוז אייוו, מדרום ביארן, ממזרח בבואדה ובמערב באוקיינוס השקט.
המחוז משתרע על שטח של 0.5 קילומטר רבוע, מה שהופך אותו למחוז הקטן בנאורו. אוכלוסייתו מונה 950 אנשים. גובה המחוז מעל פני הים הוא 5 מטר.
במחוז נולד נשיא נאורו בארון וואקה.
ראו גם

גאוגרפיה של נאורו
בית התיאטרון (צ'רנוביץ)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  סימן נוף 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1905
 תאריך פתיחה רשמי:  1905 
 קואורדינטות:  48°17′30″N 25°55′50″E﻿ / ﻿48.29166667°N 25.93055556°E﻿ / 48.29166667; 25.93055556
 he
 
בית התיאטרון בצ'רנוביץ ממוקם בכיכר העירונית המרכזית בה.
היסטוריה

בית התיאטרון נוסד ב-1905, ביוזמה משותפת של גרמנים ויהודים. במהלך תקופת השלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית בצ'רנוביץ, העלה התיאטרון הצגות בגרמנית.
הערות שוליים

↑  Mariana Hausleitner, Transformations In The Relationship Between Jews And Germans In The Bukovina 1910–1940, in Jews and Germans in Eastern Europe, De Gruyter Oldenbourg, 2018, p. 201
בית העירייה הישן בראשון לציון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין עירייה 
 מיקום:  ראשון לציון 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  בנימין אדמונד ג'יימס דה רוטשילד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1888
 תאריך פתיחה רשמי:  1888 
 מידות
 קומות:  2 
 קואורדינטות:  31°57′51″N 34°48′16″E﻿ / ﻿31.964177369037°N 34.804474128516°E﻿ / 31.964177369037; 34.804474128516
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית העירייה הישן בראשון לציון(למפת גוש דן רגילה) בית העירייה הישן בראשון לציון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית העירייה הישן בראשון לציון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית העירייה הישן בראשון לציון  he בית העירייה הישן בראשון לציוןhe בית העירייה הישן בראשון לציוןמפת  __ ראשון לציון (in English: Rishon LeZion)  __ בית דגן (in English: Beit Dagan) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ חולון (in English: Holon), __ בת ים (in English: Bat Yam) ממזרח: __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) מדרום: __ באר יעקב (in English: Be'er Ya'akov), __ נס ציונה (in English: Ness Ziona), __ מועצה אזורית גן רווה (in English: Gan Raveh Regional Council) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) תחום בתוך שטח העיר: __ שפד"ן (in English: Shafdan) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית העירייה הישן ברחוב רוטשילד 22 -28 בראשון לציון היה בעברו בית פקידות אשר נבנה במימון הברון רוטשילד בשנת 1888, ושימש כמקום מגורים למנהלי היקב הראשון במושבה ראשון לציון וכבית הרופא האזורי.
בית העירייה הישן ממוקם באזור המדרחוב של ראשון לציון, והוא דוגמה לשחזור ושימור של מבנה מן הימים הראשונים של המושבה.
בחודש מאי 2023 נפתח במקום מלון רפאל האוס – המלון הראשון והיחיד בראשון לציון.
בית הפקידות השני - בית העירייה

בעבר, בית העירייה שימש כמשכן הגנן הראשי והרופא האזורי, שהתגוררו עם בני משפחותיהם בקומת הקרקע ובקומה העליונה (בהתאמה), וכונה גם בית הרופאים.
הדמות הבולטת שגרה במבנה זה בתקופת העלייה הראשונה (מסוף 1888 ועד 1900) היה הרופא אהרן מזי"א, יליד רוסיה שלמד והשתלם בברלין, בציריך ובפריז, ומשם נשלח על ידי הברון לנהל את בית החולים בראשון לציון.
בנוסף לכך, קו הטלפון שנמתח מבית הפקידות ליקב היה הקשר הטלפוני הראשון בארץ.
תקופת העלייה השנייה והמנדט

בתקופת העלייה השנייה התגוררו במקום פקידי היקב, ובתקופת המנדט שכנו בבניין שהורחב משרדי המועצה והוועד החקלאי. בשנת 1948 נמכר הבניין על ידי פיק"א (חברה להתיישבות יהודית בארץ ישראל שהוקמה על ידי הברון רוטשילד) למועצה המקומית ראשון לציון, ושימש כמטה הראשי של הרשות המקומית.
באמצע שנות השמונים של המאה ה-20 נוספו למבנה אגף צפוני גדול וחצר מרכזית בינו לבין הבניין הישן, שעבר פעולות שיקום ושחזור.
הערות שוליים

↑  עיריית ראשל"צ(הקישור אינו פעיל)
↑  ז' ענר, "סיפורי מושבות" , סיפורן של חמישים ושתיים המושבות בארץ ישראל, משרד הביטחון, 1996, עמ' 212-211
↑  מערכת מדור החופש, https://www.mako.co.il/travel-news/israel/Article-04bf6db3c000881026.htm, mako חופש, ‏10 במאי 2023
↑  ר' אהרונסון, יד בן צבי - ירושלים, 2004, עמ' 33-34
באנגאנגטה

| --- | --- |

 מדינה:  קמרון קמרון
 אזור:  אזור המערב
 גובה:  1,350 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  29,584 (2012)
 קואורדינטות:  5°15′00″N 10°50′00″E﻿ / ﻿5.25°N 10.8333°E﻿ / 5.25; 10.8333 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קמרון מוגדלת) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה באנגאנגטה(למפת קמרון רגילה) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה באנגאנגטה(למפת אזור המערב רגילה) באפוסם בפנג פומבאן טונגה אדמ. המרכז החוף דרום-מערב צפון-מערבבאנגאנגטה(למפת אזור המערב מוגדלת) באפוסם בפנג פומבאן טונגה אדמאווה המרכז החוף דרום-מערב צפון-מערבבאנגאנגטה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
באנגאנגטה (בצרפתית: Bangangté) היא עיירה שנמצאת באזור המערב שבקמרון. היא גם משמשת כבית המסורתי של הקבוצה האתנית במילקה (אנ').
גאוגרפיה

העיירה נמצאת כ-40 ק"מ מבירת האזור באפוסם וכ-175 ק"מ מבירת המדינה יאונדה. בנוסף, העיירה נמצאת כ-170 ק"מ מהגבול של קמרון עם ניגריה.
תנועה ותחבורה

באנגאנגטה ממקומת ליד הכביש האזורי P15 והכביש הלאומי N4. בנוסף יש באנגאנגטה מוסך ותחנת דלק.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 19 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא פברואר (21 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (16 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,420 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (264 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (4 מ"מ גשם).
בריאות, כלכלה ותיירות

בבאנגאנגטה יש מספר רב של בתי מרקחת, בתי מלון, מסעדות, ברים ומרכזי קניות.
הערות שוליים

↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007469592605171  BnF: cb131681486 (data)  LCCN: n00021464  SUDOC: 136506186  VIAF: 143030099   WorldCat (עם VIAF): 143030099 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקמרון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית התה של בבינגטון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית תה 
 מיקום:  רומא 
 מדינה:  איטליה 
 מייסדים:  Isabel Cargill, Anna Maria Babington 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1893
 תאריך פתיחה רשמי:  1893 
 קואורדינטות:  41°54′22″N 12°28′56″E﻿ / ﻿41.906°N 12.4823°E﻿ / 41.906; 12.4823
 www.babingtons.com
  (למפת רומא מוגדלת) בית התה של בבינגטון(למפת רומא רגילה) בית התה של בבינגטון
 
בניין בית התה, בשמאל התמונה, משמאל למדרגות הספרדיות.
בית התה של בבינגטון (באנגלית: Babington's tea room - מילולית: "חדר התה של בבינגטון") הוא בית תה וחנות לממכר תה הממוקמת למרגלות המדרגות הספרדיות ובצמוד להן (מצפון להן) בפיאצה די ספניה שברומא בירת איטליה. בית התה מהווה אתר היסטורי (לא רשמי) ואתר תיירות מפורסם.