stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הכנסת הישן באסן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת, מוזיאון 
 מיקום:  אסן 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1911
 תאריך פתיחה רשמי:  1913 
 אדריכל:  אדמונד קרנר 
 סגנון אדריכלי:  אר נובו, אדריכלות נאו רומנסקית 
 קואורדינטות:  51°27′23″N 7°01′00″E﻿ / ﻿51.4564°N 7.01667°E﻿ / 51.4564; 7.01667
 he
 
בית הכנסת הישן באסן הוא עדות מרשימה לתרבות היהודית בגרמניה שלפני מלחמת העולם השנייה. בית הכנסת שמור ומרשים מאד מבחינה ארכיטקטונית. הוא נבנה בסגנון ביזנטי במרכז העיר, ונחנך תחת הכינוי 'בית הכנסת החדש' בשנת 1913; בית הכנסת ניזוק קשות במהלך ליל הבדולח בשנת 1938, אך ניצל מנזקי ההפצצות במהלך המלחמה. אחרי המלחמה עוצב מחדש פנים בית הכנסת שנשרף, וב-1960 הוסב המבנה למוזיאון לעיצוב תעשייתי. עם עליית העניין בשימור היסטורי, עבר המבנה שחזור נוסף בשנות ה-80 והוא הוחזר לעיצובו המקורי, כהכנה להפיכתו כמרכז הנצחה ומוזיאון, וכמוסד המוקדש לתיעוד ולקידום ההיכרות עם ההיסטוריה של הקהילה היהודית לשעבר בעיר. בצמוד למבנה נמצא בית הרב, שמאז 2011 פועל בו מכון סלומון לודוויג שטיינהיים, מכון מחקר של אוניברסיטת דויסבורג-אסן שמתמקד בחקר ההיסטוריה התרבותית והדתית ובתולדות הספרות של הקהילה היהודית באזורים דוברי גרמנית.
היסטוריה של הבניין

עם מספר גדל והולך של משפחות יהודיות שעברו לאסן בתחילת המאה ה-19, הוקמה קהילה רשמית בשנת 1858.  הרב סלומון סמואל בעל האוריינטציה הרפורמית מונה בשנת 1894, ועם צמיחת הקהילה היהודית החליט להקים במרכז העיר בית כנסת גדול חדש שיסמן את חשיבותה של היהדות בחברה הגרמנית. האדריכל אדמונד קורנר מונה, ותכנן בניין אבן גדול בסגנון ביזנטי שבראשו כיפת נחושת. בהשפעת היוגנדסטיל, סגנון אמנותי, בעיקר בתחומי האדריכלות והאומנות הדקורטיבית, שהיה נפוץ בגרמניה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. פנים בית הכנסת היה מרוצף בצבע כחול עמוק עם הדגשות זהב. עיטור הפנים כך משקף מסורות יהודיות; סמלים יהודים כלולים בפסיפסים ובוויטראז'ים.
הבניין נחנך כבית הכנסת החדש ב-25 בספטמבר 1913, ובמשך 25 שנה היה המרכז התרבותי והחברתי של קהילה שב-1933 מנתה כ-4,500 חברים. האולם המרכזי (ששימש לעיתים קרובות גם לקונצרטים) יכול היה להכיל יותר מ-1,500 איש, כולל אלה בכמה גלריות. מלפנים היו עוגב ובימה גדולה. בנוסף לאולם הגדול, שכן בבניין בית כנסת משני שישמש את המתפללים בימי חול עם נוכחות צנועה יותר, כיתות, אולם קהילה, מזכירות וספרייה. צמוד בחלקו האחורי של המבנה היו דירות לרב ולחזן.
תפיסת השלטון על ידי הנאצים ב-1933 החלה מדיניות אנטי-יהודית חמורה יותר ויותר, שהגיעה לשיאה בליל הבדולח ב-9 – 10 בנובמבר 1938. בית הכנסת הישן הוצת, ופנים המבנה נרס כליל. החלק החיצוני נותר כמעט שלם.   אף על פי שאסן עצמה הופצצה בכבדות רבה, הבניין עצמו הצליח לשרוד את מלחמת העולם השנייה ללא נזק נוסף.
בין השנים 1945–1959 עמד בית הכנסת לשעבר ללא שימוש כחורבה בקצה מרכז העיר אסן. ב-1959 הקימה הקהילה היהודית שנותרה בחיים, לאחר שהשתמשה בבית הרב כמרכז הקהילה, בית כנסת חדש, קטן בהרבה, שהוא מקום התפילה הנוכחי. באותה שנה רכשה העיר אסן את בית הכנסת לשעבר ובשנים הבאות של 1960/1961 שיפצה אותו ובמקום נפתח מוזיאון לעיצוב תעשייתי, "Haus Industrieform". לשם כך שופץ הפנים שעוצב מחדש כדי להתאים לייעודו החדש, שרידי ארון הקודש של בית הכנסת הוסרו וכל פסיפסים וקישוטים ששרדו טויחו או נצבעו. אולם התפילה המרכזי חולק והותקנה רצפה חדשה והתקרה כוסתה.
שריפה, שנגרמה מקצר חשמלי, פגעה קשות בתערוכת העיצוב ב-1979. אירוע זה ויחס שונה לטיפול במבנים היסטוריים גרמו לבסוף למועצת העיר אסן לייסד את המוסד הנוכחי בית הכנסת הישן בארפורט , מרכז לתיעוד היסטורי ופוליטי.  בין השנים 1986–1988 שוחזר הבניין כולו, במימון מדינת נורדריין-וסטפאליה, תוך שהוא משחזר משהו מהמראה הקודם, שחזור הכיפה (בטיח רגיל ולא בפסיפס הכחול המקורי), החזרת המרפסת ושחזור השיש וארון הקודש.
היום

בשנת 1988 החליטה מועצת העיר אסן להקים בית תרבות יהודי ואנדרטה בבית הכנסת הישן. נוצרו אזורי תצוגה חדשים. בכניסה הוקמה רחבה מרוצפת על שם אדריכל בית הכנסת, 'אדמונד-קורנר-פלאץ'. הפתיחה המחודשת הרשמית התקיימה ב-13 ביולי 2010. כיום מתקיימות בבית הכנסת תערוכות ואירועים למתעניינים בתרבות ודת יהודית, בנוסף לקונצרטים, הצגות, הרצאות ואירועי תרבות נוספים.
בנובמבר 2022 נורו כדורים לעבר בית כנסת. פגיעות הירי אותרו בבית רב בית הכנסת. לא היו נפגעים.
הערות שוליים

↑  "Old Synagogue Essen". Information Portal to European Sites of Remembrance.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Archivist (2018-11-06). "Essen's Alte Synagoge that Survived Kristallnacht". JHSD (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-02-03.
↑  "Synagogue Destroyed during Kristallnacht". Facing History and Ourselves. נבדק ב-2020-02-03.
↑  "Pictures from the interior". www.essen.de (באנגלית). נבדק ב-2020-02-03.
↑  "History of the House". www.essen.de (באנגלית). נבדק ב-2020-02-03.
↑  "Welcome to the "Old Synagogue" Essen". www.essen.de (באנגלית). נבדק ב-2020-02-03.
↑  Deutsche Welle, Germany: Bullet holes found at synagogue in Essen, Deutsche Welle, ‏5 באוקטובר 2022
גלריה

בית הכנסת הישן
פנים בית הכנסת
צילום משנת 1922 של בית הכנסת.
פנים בית הכנסת הישן 1913
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257782505171  BnF: cb12236708j (data)  GND: 4245884-5  ISNI: 0000 0001 2285 8188  LCCN: n84203197  NKC: zmp2017974370  Trove: 1070171  VIAF: 129682431   WorldCat (עם VIAF): 129682431 
ארון הקודש של בית הכנסת הישן
בזיליקת קתדרלת קובנה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קתדרלה 
 על שם:  פאולוס 
 מיקום:  קובנה 
 מדינה:  ליטא 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1413
 תאריך פתיחה רשמי:  1413 
 חומרי בנייה:  לבנה 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית 
 מידות
 אורך:  84 מ' 
 רוחב:  34 מ' 
 גובה:  28 מ' 
 קואורדינטות:  54°53′49″N 23°53′20″E﻿ / ﻿54.897°N 23.889°E﻿ / 54.897; 23.889
 www.kaunoarkikatedra.lt
  (למפת קובנה מוגדלת) בזיליקת קתדרלת קובנה(למפת קובנה רגילה) בזיליקת קתדרלת קובנה
 
מגדל הקתדרלה
בזיליקת קתדרלת קובנה (בליטאית: Kauno Šv. apaštalų Petro ir Povilo arkikatedra bazilika) נקראת גם בזיליקת הקתדרלה של השליחים פטרוס הקדוש ופאולוס הקדוש מקובנה היא כנסייה קתולית בעיר קובנה שבליטא. הקתדרלה, שאורכה 84 מ', גובהה 28 מ' ורוחבה 34 מ', היא הכנסייה הגותית הגדולה ביותר בליטא.
התאריך המדויק של הקמת הקתדרלה המקורית, שהתאפיינה בסגנון גותי, אינו ידוע  והיא מוזכרת לראשונה בכתבים שונים בשנת 1413. מבנה הקתדרלה נפגע במלחמה ב־1655 ונבנה מחדש בשנת 1671 אז נוספו לו כמה מוטיבים של סגנון הרנסאנס. מבנה הקתדרלה בת זממנו הוא תוצר של השיפוץ האחרון שנעשה בה בשנת 1800, ומאז ועד היום לא שונה מבנה הקתדרלה.
בית חולים (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ארתור הילר
 הופק בידי:  הווארד גוטפריד
 תסריט:  פאדי צ'ייבסקי
 עריכה:  אריק אלברצון
 שחקנים ראשיים:  ג'ורג' ס. סקוט דיאנה ריג
 מוזיקה:  מוריס סרדין
 צילום:  ויקטור קמפר
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 הקרנת בכורה:  14 בדצמבר 1971
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט בלשי, סרט דרמה 
 הכנסות:  $14,142,409
 פרסים:  פרס דוב הכסף של חבר השופטים  פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר (פאדי צ'ייבסקי) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
בית חולים (באנגלית: The Hospital) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1971 בבימויו של ארתור הילר לפי תסריט של פאדי צ'ייבסקי, עם ג'ורג' ס. סקוט ודיאנה ריג בתפקידים הראשיים.
התסריט של צ'ייבסקי הוא סאטירה נוקבת על הקורה בבית חולים ציבורי גדול בניו יורק, הוא גם מקריין בסרט.
פרסים

פאדי צ'ייבסקי זכה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, בפרס באפט"א לתסריט הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר
ג'ורג' ס. סקוט היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי ולפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.
דיאנה ריג הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.
ב-1995 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס על "היותו בעל ערך תרבותי, היסטורי או אסתטי".
תקציר העלילה

ד"ר הרברט "הרב" בוק (ג'ורג' ס. סקוט) הוא מנהל האגף הפנימי ומדריך סטודנטים לרפואה בבית החולים העירוני במנהטן. הוא בן 53 ונמצא בפרשת דרכים בחייו המשפחתיים והמקצועיים. פרוד מאשתו ומילדיו וגר במלון ליד בית החולים, שקוע בדיכאון ובשתיית אלכוהול וחושב על התאבדות.
בית החולים עומד לפנות 400 אנשים מביתם כדי להרוס את הבניין שלהם ולהקים בו אגף לגמילה מסמים. התושבים מארגנים בקביעות הפגנות אלימות נגד בית החולים ובעיקר נגד המנהל ד"ר סנדסטרום (סטפן אליוט).
מר גרנסי (רוברט בלוסום) הוא חולה קשיש שהגיע ממוסד סיעודי עם קשיי נשימה. מקבל אותו ד"ר שייפר שמאבחן בטעות התקף לב במקום מחלת ריאות חסימתית כרונית ונותן לו מורפין וגורם למותו. ד"ר שייפר לא מצטער אלא מתקשר לחברתו מהמחלקה ההמטולוגית ומודיע לה כי התפנתה מיטה עליה יוכלו לקיים יחסים. בבוקר מוצאת אותו האחות מת במיטתו של גרנסי ומתחוללת מהומה. ד"ר בוק מטיח האשמות קשות בפני האחות הראשית גב כריסטי (ננסי מרשנד).
ד"ר ברובייקר (רוברט ולדן) מדווח לד"ר בוק על החולה אדוארד דראמונד (ברנרד יו) שהגיע לבדיקות במצב טוב והידרדר בגלל שגיאות בטיפול. בגלל מציאת חלבון בשתן ערך לו ד"ר אייבס (רוברט אנתוני) ביופסיה מהכליה ובגלל דימום הוא נותח על ידי ד"ר ולבק (ריצ'רד ולבק) שכרת לו את הכליה. דראמונד נזקק לדיאליזה ונכנס לתרדמת כשהאחות ניתקה לו בטעות את הצינורות.
דראמונד היה רופא בבוסטון שקיבל "הארה" והפך למיסיונר בשבט אינדיאני במקסיקו עם בתו ברברה (דיאנה ריג). ברברה מביאה לבית החולים רופא שאמאן שיתפלל ויציל את אביה.
ד"ר בוק מספר לברברה על צרותיו וגם על העובדה שהוא אימפוטנט. הוא עומד להזריק לדמו אשלגן כדי להתאבד אך ברברה מונעת ממנו. ברברה היא אישה יפה ומושכת והוא כופה את עצמו עליה. עולמו הקודר מתבהר. הוא מגלה שאביה רצח את ד"ר שייפר, ד"ר אייבס והאחות מהדיאליזה.
ברברה מבקשת מד"ר בוק לעזור לה להבריח את אביה. ד"ר ולבק מגיע לראות את החולה שניתח אך מקבל הודעה בטלפון כי כל מניותיו קרסו. הוא לוקה בהתקף לב ומת. ד"ר בוק אומר לצוות ההחיאה כי שמו של המת הוא דראמונד. הם מעלים את דראמונד לרכב לשדה התעופה אך ברגע האחרון רואה ד"ר בוק שוב את ההפגנות נגד בית החולים ומחליט שזה מקומו ועליו להישאר.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ורג' ס. סקוט | ד"ר הרברט בוק | רופא בכיר |
| דיאנה ריג | ברברה דראמונד |  |
| ננסי מרשנד | גב' כריסטי | אחות ראשית |
| ברנרד יו | אדוארד דראמונד | מאושפז |
| רוברט בלוסום | מר גרנסי | מאושפז |
| רוברט ולדן | ד"ר ברבייקר | רופא |
| סטפן אליוט | ד"ר סנדסטרום | מנהל בית החולים |
| ג'ורדן צ'רני | מר היצ'קוק | מנהל אדמיניסטרטיבי |
| לני בייקר | ד"ר שייפר | רופא מתמחה |
בונה סאר

בונה סאר (בצרפתית: Bouna Sarr; נולד ב-31 בינואר 1992 בליון שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי-סנגלי, המשחק בעמדת המגן.
קריירת מועדונים > מץ

סאר שיחק כילד באולימפיק ליון, ובגיל 17 עבר לשחק במץ. תחילה שיחק סאר בקבוצת המילואים, ובעונת 2011/12 ערך תשע הופעות עם הקבוצה בליגת המשנה הצרפתית, ממנה נשרה מץ בסיום העונה לליגה השלישית. החל מעונת 2012/13 הפך סאר לשחקן משמעותי בקבוצה, והעפיל ביחד עמה שתי ליגות ברצף, כשבעונת 2012/13 העפיל עמה מהליגה השלישית לליגה השנייה, ובעונת 2013/14 העפילו סאר ומץ מהליגה השנייה לליגת העל הצרפתית. בעונת 2014/15, ערך סאר את הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית במדי מץ, אך לא הצליח לשרוד עמה בליגה, והקבוצה נשרה בחזרה לליגת המשנה כעבור עונה אחת בלבד, על אף יכולת אישית טובה של סאר.
קריירת מועדונים > אולימפיק מרסיי

לאחר ירידת הליגה עם מץ, הוחתם סאר באולימפיק מרסיי, אף היא מליגת העל הצרפתית, ועד מהרה הפך לשחקן הרכב קבוע. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2015/16, סיימו סאר ומרסיי במקום ה-13 בליגה, ובעונת 2016/17 סיימו במקום החמישי, שהבטיח להם כרטיס למפעל הליגה האירופית. בעונת 2017/18 רשמו סאר ומרסיי עונה מרשימה אף יותר, כשסיימו במקום הרביעי בליגה, והגיעו עד לגמר הליגה האירופית 2018, בו הפסידו 0–3 לאתלטיקו מדריד; סאר שיחק 90 דקות בגמר זה. סאר ומרסיי סיימו את עונת 2018/19 במקום החמישי בליגה, אך רשמו אכזבה בליגה האירופית, כשסיימו את שלב הבתים עם נקודה אחת בלבד. בעונת 2019/20 סאר ומרסיי סיימו במקום השני בליגה הצרפתית, הגבוה ביותר מאז הגעת סאר לקבוצה.
קריירת מועדונים > באיירן מינכן

את עונת 2020/21 פתח סאר במרסיי, אך ביום האחרון של חלון ההעברות נמכר לבאיירן מינכן תמורת 10 מיליון אירו. סאר שימש בעיקר שחקן מחליף בעונה זו, בה ערך 8 הופעות בבונדסליגה, וסיים אותה עם זכייה באליפות. סאר היה חלק מבאיירן מינכן עד לתום עונת 2023/24, שבסיומה שוחרר כשתם חוזהו בקבוצה, וערך בכל עונה הופעות בודדות.
קריירה בינלאומית

סאר נולד בצרפת לאב שהיגר מסנגל ואם שהיגרה מגינאה. אי לכך, הוא היה יכול לבחור לשחק בנבחרות הכדורגל של צרפת, סנגל וגינאה. סאר זומן לסגל נבחרת גינאה בדצמבר 2014, אך לא שיחק לבסוף. באפריל 2018 קיבל סאר הצעה מנבחרת סנגל, אך דחה אותה. בספטמבר 2021 החליט סאר לבסוף להיעתר לבקשתו של מאמן נבחרת סנגל אליו סיסה, ולהצטרף למשחקי הקבוצה במוקדמות מונדיאל 2022. סאר ערך את הבכורה שלו בנבחרת סנגל במוקדמות מונדיאל 2022 בניצחון 1–4 על נמיביה באוקטובר 2021.
בינואר 2022 זכה סאר עם נבחרתו סנגל בגביע אפריקה לאומות 2021, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על מצרים, במשחק שהסתיים בתיקו 0-0 בתום 120 דקות. סאר החטיא את הבעיטה שלו, ועל אף זאת סנגל ניצחה וזכתה בטורניר.
במרץ 2022 העפיל סאר עם נבחרתו סנגל למונדיאל 2022, לאחר שנבחרתו גברה בפלייאוף המוקדמות על מצרים בבעיטות הכרעה, לאחר שכל נבחרת ניצחה 0–1 במשחק הביתי שלה. עם זאת, סאר נופה מהסגל הסופי למונדיאל עצמו.
תארים

באיירן מינכן
אליפות גרמניה: 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023
הסופר קאפ הגרמני: 2022
נבחרת סנגל
גביע אפריקה לאומות: 2021
הערות שוליים

↑  בונה סאר חותם בשורות באיירן מינכן
| נבחרת סנגל – גביע אפריקה לאומות 2021 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 ס. דיאנג •  2 סיס •  3 קוליבאלי •  4 סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 באלדה •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 ח. דיאלו •  12 באלו-טורה • 13 לופי •  14 סק • 15 ב. דיאנג • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. סאר • 21 אמבייה • 22 ע. דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • 27 צ'אם • 28 פאטי • מאמן: סיסה |  1 ס. דיאנג •  2 סיס •  3 קוליבאלי •  4 סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 באלדה •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 ח. דיאלו •  12 באלו-טורה • 13 לופי •  14 סק • 15 ב. דיאנג • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. סאר • 21 אמבייה • 22 ע. דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • 27 צ'אם • 28 פאטי • מאמן: סיסה | סנגל |
בורג' קטר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 מיקום:  דוחה
 מדינה:  קטר (מדינה) קטר
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2005–2012 (כ־7 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2008 
 עלות:  455,125,000,000 ריאל קטרי 
 אדריכל:  ז'אן נובל
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות מודרנית 
 מידות
 גובה:  238 מטר מטר
 קומות:  46
 קואורדינטות:  25°19′03″N 51°31′42″E﻿ / ﻿25.31745°N 51.52836944°E﻿ / 25.31745; 51.52836944
 אתר רשמי
  (למפת דוחה מוגדלת) א-דעאין א-ריאן אל-וכרהבורג' קטר(למפת דוחה רגילה) א-דעאין א-ריאן אל-וכרהבורג' קטר
 
בורג' קטר (בערבית: قطر برج) הוא גורד שחקים ברובע וסט ביי אשר בדוחה, שבקטר. בניין המשרדים, שעלות בנייתו הייתה 125 מיליון דולר, תוכנן על ידי האדריכל הצרפתי ז'אן נובל. הבניין מתנשא לגובה של 238 מטרים. עיצובו של הבניין גלילי ועליו דפוסים קדומים שהיו אופייניים מאוד לאסלאם הקדום.
מאפיינים

צורתו הגלילית של המגדל מזכירה את צורתו של גורד השחקים טורה אגבר בברצלונה, המגדל שימש השראה לבניית המגדל בקטר, אך בניגוד למגדל בברצלונה, החזית של בורג' קטר תוכננה בדיוק עבור התנאים המקומיים, דהיינו, החזית של המגדל בברצלונה הייתה חשופה לשמש והיא קופחת על הגרים שם, בקטר, הדפוסים המוסלמיים שעל הבניין עוזרים להגנתו מהשמש ובנוסף לאהדתו של הבניין על ידי העם המוסלמי.
רצפת הבניין מורכבת מאריחים עשויים מסידן גופרתי שגודלן הוא 500X500 מילימטר. גולת הכותרת של הבניין היא קוטרו הלא שגרתי של הבסיס, 45 מטרים בלבד, ובכל זאת, מצליח הבניין לשרוד הרבה תלאות ואסונות.
הערות שוליים

1 2 3  "Doha Tower"
↑  "Chicago group names Burj Qatar best tall building in MENA"
בולון-סור-מר

כיפת הבזיליקה, מתנשאת לגובה 100 מטרים
בּוּלוֹן-סור-מֵר (בצרפתית: Boulogne-sur-Mer) היא עיר במחוז פה-דה-קאלה בצפון צרפת. העיר, השוכנת לחוף מצר דובר שבתעלת למאנש, היא נמל הדיג הגדול במדינה. מיקומה באחת הנקודות הקרובות ביותר גאוגרפית לאי הבריטי הפך אותה במהלך ההיסטוריה למעוז בעל חשיבות צבאית ולאתר קרבות.
היסטוריה

בתקופה הרומית נקראה העיר "בונוניה" והייתה בסיס חשוב של "הצי הבריטי" של הצי הרומי. בשנים 55 לפנה"ס ו-54 לפנה"ס שימשה את כוחותיו של יוליוס קיסר בניסיון הפלישה לבריטניה, ובשנת 43 לספירה היוותה ראש גשר לפלישת קלאודיוס אל האי הבריטי. בסוף המאה השלישית הגיע לאזור שבט מוריני, אחד מן השבטים הבלגיים שחדרו לשטחי האימפריה הרומית. בני השבטים התנצרו ב-633 על ידי הבישוף הקדוש אודמר.
בימי הביניים הותקף האזור בפלישות של ויקינגים, שלאחר התיישבותם במקום נקראו "נורמנים". בולון הייתה לבירת דוכסות של האימפריה הרומית הקדושה, בעלת זיקה לארצות השפלה. עם שליטיה נמנו גוטפריד מבויון ואחיו בולדווין מבולון, שניהם מראשי מסע הצלב הראשון ונשאו בתואר מלכי ירושלים. ככל סביבתה, הייתה גם בולון נתונה בשלטון האנגלים במשך רוב מלחמת מאה השנים, ואילו ב-1450 חזרה לשלטון צרפת. בין השנים 1544–1550 הושמה העיר תחת מצור אנגלי, שהיה חלק מהמלחמות האיטלקיות והסכסוך הבריטי בסקוטלנד. המצור הגיע לסיומו ב"שלום בולון", שסיים גם את הסכסוך הבריטי בסקוטלנד, והעיר חזרה לשלטון צרפתי בתמורה לכופר בסך 150,000 ליש"ט.
בתקופת המלחמות הנפוליאוניות ריכז נפוליאון בונפרטה 200,000 חיילים מן הגרנד ארמה במחנה ענק בשטח העיר, במסגרת מערכת הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית, כדי להגן על צרפת מפני פלישה ולהיערך לפלישה אפשרית לבריטניה.
בראשית מלחמת העולם הראשונה, בסתיו 1914, רוכזו בבולון כוחות בריטיים שנועדו לבלום את המירוץ אל הים של הגרמנים ולספק עתודה לחזית. בעת מתקפת האביב הגרמנית באביב 1918 תקפו כוחות גרמניים את העיר במסגרת מתקפת "ג'ורג'ט", שנבלמה בזכות מתקפת נגד משולבת של מדינות ההסכמה.
במלחמת העולם השנייה הוצב בעיר חיל מצב בריטי. הכוח נכנע להתקפה גרמנית מאסיבית שבוצעה במאי 1940 במסגרת המערכה על צרפת. חלק מן הכוח הצליח לסגת לדנקרק ופונה במבצע נועז. העיר נפגעה קשה בקרבות, היא בוצרה כחלק מהיותה מעוז של החומה האטלנטית והנמל שלה בוצר והפך לנמל צבאי גרמני רב-חשיבות בתעלת למאנש אל מול בריטניה. ב-15 ביוני 1944 הפציצו מטוסי חיל האוויר המלכותי הבריטי את נמל בולון בפצצות טולבוי בנות 5 טון והשמידו אותו כליל. באוגוסט 1944 נכבשה העיר על ידי כוח קנדי.
עקב ההרס הרב בעיר הוקמו בה בשנות החמישים והשישים מבנים מודרניסטיים וברוטליסטיים כצעד לשיקום העיר ותשתיותיה.
אתרים בעלי חשיבות בעיר

מגדל התצפית המבוצר Belfry ("מגדל הפעמון"), השריד הקדום ביותר לעיר המבוצרת מן המאה ה-12. קומתו העליונה, בצורת מתומן, היא מן המאה ה-18. המגדל הוא חלק מאתר המורשת העולמית: מגדלי הפעמונים של בלגיה וצרפת.
טירה מימי הביניים, בעלת יסודות מן התקופה הרומית. כיום מוזיאון אגיפטולוגי.
בזיליקת נוטרדאם שהוקמה באתר בו שכנה מימי הביניים ועד המהפכה הצרפתית קתדרלה. הבזיליקה הוקמה בין השנים 1827–1875, עם כיפה בגובה 100 מטרים וקריפטה רומנסקית מן הגדולות והעתיקות בצרפת. בקריפטה מצוין גם מקום נישואיהם של אדוארד השני, מלך אנגליה ואיזבלה מספרד שנערכו במקום ב-1308.
נאוסיקה (Nausicaä), אקווריום ציבורי, מן הגדולים באירופה. נפתח ב-1991 ומכיל תצוגת כרישים, פינגווינים, אריות ים, דגים טרופיים ועוד.
כלכלה

באופן מסורתי התבססה כלכלת המקום על דיג. העיר היא נמל הדיג הגדול בצרפת וכ-7,000 מתושביה מתקיימים על תעשיית הדיג. במשך שנים רבות הופעל קו מעבורת בין בולון לדובר אך הוא הופסק ב-1995 לאחר פתיחת מנהרת התעלה.
חינוך ותרבות

ב-1905 נערך בעיר כנס האספרנטו העולמי הראשון, ומאז מהווה העיר מוקד לפעילות בתחום שפת אספרנטו.
בעיר מתקיימים קורסים לתרבות ושפה צרפתית במסגרת ה-Universités de l'été מן הוותיקות בצרפת.
כן נמצא בעיר קמפוס של אוניברסיטת חוף האופאל (Université du Littoral Côte d'Opale).
ערים תאומות

רומניה קונסטנצה, רומניה
אנגליה פולקסטון, קנט, אנגליה
ארגנטינה לה פלאטה, ארגנטינה
גרמניה צוויגבריקן, גרמניה
הערות שוליים

↑  Invasion of England abandoned, באתר ערוץ 4 (באנגלית)
↑  המגדל באתר תיירות צפון צרפת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562012705171  BnF: cb15268602q (data)  GND: 4080492-6  LCCN: n81132249  MusicBrainz: b79ea018-c5e6-4cb0-8a2d-56840565edc8  NARA: 10046308  NKC: ge678915  SUDOC: 03032792X  VIAF: 126683557   WorldCat (עם VIAF): 126683557
בן בהמר

| --- | --- |

 לידה:  1993  (בן 31 בערך) גטינגן, גרמניה
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 סוגה:  deep house, melodic house
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 חברת תקליטים:  Anjunadeep, Ton TöpfereiKeller, RecordsCercleNinja, Tune
 www.benbohmermusic.com
 
בן בֶּהמֶר (בגרמנית: Ben Böhmer; נולד ב־1993) הוא מפיק מוזיקלי ודי.ג'יי גרמני, המתמחה בסגנונות דיפ האוס וטכנו מלודי. בוּהמר ידוע בזכות סגנונו הייחודי המשלב אלמנטים אלקטרוניים לצד השפעות קלאסיות ואלקטרו-אקוסטיות.
קריירה

בילדותו ניגן בפסנתר ובחצוצרה, לפני שהחל להפיק מוזיקה אלקטרונית.
בשנת 2015 הפיק את הסינגל הראשון שלו, "Promise You", שהופיע באוסף "Mauerblümchen". ב-1 בנובמבר 2016 יצאה לאור ה-EP באותו השם, "Promise You".
בשנת 2017 הוציא את המיני-אלבום "Submission".
ב-22 בספטמבר 2017, בוּהמר הוציא את הסינגל "Flug & Fall" באוסף הרביעי של הלייבל "Anjunadeep". זמן קצר לאחר מכן, בתחילת 2018, יצא ריליס נוסף בשם "Morning Falls".
בנובמבר 2019, הוא הוציא את אלבום הבכורה שלו, "Breathing", בלייבל "Anjunadeep".
בספטמבר 2021, הוציא בוּהמר את אלבום האולפן השני שלו, "Begin Again", גם הוא דרך לייבל "Anjunadeep".
דיסקוגרפיה > אלבומים

2019: Breathing
2020: Live from Printworks London
2020: Breathing
2021: Begin Again
2022: Begin Again (רמיקסים)
2022: Live at the Roundhouse, London
2024: Bloom
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2014: Black Pattern EP
2016: Der Blender
2016: Promise You EP
2016: Promise You (רמיקסים)
2017: Dissensions
2017: Dissensions (רמיקסים)
2018: Morning Falls EP
2018: Challenger
2018: Dive EP
2019: Fliederregen / Reflection
2020: Phases EP
2022: The Apparitions – Ben Böhmer, Rob Moose
הערות שוליים

↑  Bella Bagshaw, Ben Böhmer shares dreamy, brimming 'Morning Falls' EP, Dancing Astronaut, ‏January 7, 2018 (באנגלית)
↑  Begin Again, by Ben Böhmer, Ben Böhmer
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1253649529  ISNI: 0000 0004 6705 1718  MusicBrainz: e4f12dfc-1ee7-4250-8e24-549b6d46676d  VIAF: 1228164782073208600006   WorldCat (עם VIAF): 1228164782073208600006
בלתי הפיך (ספר)

ערך זה עוסק בספרו של מ. ארבל (שם עט של יאיר וינשטוק). אם התכוונתם לסרט קולנוע צרפתי בעל אותו השם, ראו .
| --- | --- |

עטיפת הספר "בלתי הפיך".
 מידע כללי
 מאת:  יאיר וינשטוק (מ. ארבל)
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  אנגלית, צרפתית, יידיש
 סוגה:  מותחן
 הוצאה
 הוצאה:  אור זהב
 תאריך הוצאה:  1997 - תשנ"ז   הוצאה מחודשת - 2021 - תשפ"א
 מספר עמודים:  ,524 XIV עמודים
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001741220
בלתי הפיך הוא מותחן בדיוני של הסופר החרדי יאיר וינשטוק, שפרסם את הספר תחת שם העט מ. ארבל. העלילה סובבת סביב מזימה חשאית של שירות הביטחון הכללי נגד הציבור החרדי בישראל, על פי תוכנית ושמה "הרבי המרקיד", ובה יהרסו את הציבור מבפנים על ידי מלחמת אחים. הספר יצא לאור בשנת 1997 (ה'תשנ"ז), בהוצאת אור זהב. הספר נמכר בכ-30,000 עותקים[דרוש מקור] ותורגם למספר שפות, בהן אנגלית, צרפתית ויידיש.
עלילה > מני שוורץ ומשה (מוישקה) דינבורג

מני שוורץ, הוא בחור ישיבה חכם ומוכשר, הלומד בישיבת עין ישראל, וניחן ביכולות שליטה מדהימות על אנשים. בילדותו היה מבקר רבות בבית המדרש של האדמו"ר המפורסם, רבי איציקל גבירצמן ששכן סמוך לבית הוריו באנטוורפן שבבלגיה. מני מוקסם מהערצתם של החסידים לרבי, אותה הוא מפרש במעוות כיכולת שליטה אבסולוטית באנשים, והוא מחליט בלבו להפוך לאדמו"ר כדי שיוכל לשלוט באנשים. כשהוא מתבגר, הוא מכיר בטעותו, אך מסרב למאמץ רוחני מיוחד כדי להפוך בבא הזמן לאדמו"ר. בישיבה הוא פוגש מספר בחורים חלשי אופי וצייתנים עליהם הוא מממש בהצלחה את יכולות השליטה שלו, ביניהם חברו לחדר משה "מוישקה" דינבורג. השניים הופכים לחברים טובים, עד כדי תלות עיוורת שמפתח מוישקה במני. יום אחד מסתבכים שניהם במעשה קונדס ומסולקים מהישיבה למשך שבוע, אותו הם מבלים בבית הוריו של משה דינבורג בבתי אונגרין בירושלים. בביתו של מוישקה נחשף מני לספר קבלה עתיק יומין הכתוב על גבי קלף בשם "כלי מחזיק ברכה". ספר רב עוצמה היכול לחולל נסים, וכולל מגוון עצות ופתרונות לבעיות שונות, ועובר בירושה מדור לדור במשפחת דינבורג.
מני חושק בספר לשם מימוש החלום שלו להפוך לאדמו"ר, ולאט לאט הוא מדרדר את מוישקה להתרחק מהדת, מתוך הנחה שכחילוני לא יתעניין בספר שכולו קמיעות ומיסטיקה. ביום בהיר אחד שניהם יוצאים בשאלה ומתגייסים לצה"ל. שמואל דינבורג אביו של משה, אינו עומד בצער על בנו שיצא לתרבות רעה, והוא נפטר מהתקף לב. הספר עובר בירושה לבנו מוישקה, שמשנה את שמו לאודי דינור, נושא לאישה את מוניקה עובדת בכירה במשרד החוץ, ומקים רשת אולפנים מצליחה לצילום בשם "צלמון". לזוג ילד חכם ויפה בשם גילי. אודי מודע לשוויו הרב של הספר כעותק יחיד בעולם והוא גונז אותו בכספת כבדה. מני מאבד עניין לכאורה בספר, ומתחיל לעסוק ביודאיקה, שם הוא מכיר את פיני יעקובי, סוחר עתיקות המכונה "יעקובי הגדול".