stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טמשן המסיכה

| טמשן המסיכה |
| --- | --- |
 טמשן המסיכה
מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: עגוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טמשניים
סוג:: Heliopais
מין:: טמשן המסיכה
שם מדעי
 Heliopais personatus ‏גריי, 1849

טמשן המסיכה (שם מדעי: Heliopais personatus) הוא מין יחיד בסוגו של עוף מים ממשפחת הטמשניים החי בהודו ודרום-מזרח אסיה. המין מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעה בבית גידולו ועקב הפרעה מאנשים.
הטמשן קרוב למינים טמשן אפריקני וטבלן השמש מאמריקה הדרומית. אורכו 43–55 ס"מ וצורת גופו בנויה לחיים במים. צבעו אפור עם ראש כהה מוקף פסים לבנים הנמתחים מגבות עיניו עד צווארו. המקור ארוך וכתום והעיניים גדולות ובעלות טבעות גדולות. הרגליים בעלות קרומי שחייה שצבעם ירוק.
הטמשן חי בביצות ונהרות בטווח שבין הודו למלזיה ואינדונזיה וכן ביערות ואף בין מנגרובים. הוא מצוי בקרבת מים ומחפש בתוכם טרף הכולל חרקים שונים כמו חיפושיות, בריומאים ושפיריות, חלזונות, סרטנים, דו-חיים ודגים קטנים. הוא לוכד את טרפו בעזרת מקורו הארוך.
הטמשן הוא עוף נחבא אל הכלים החי בבדידות או בזוג. הנקבה מקננת בין סבכי הצמחייה של הביצות ומטילה 3–7 ביצים. האפרוחים עוזבים בגיל מוקדם.
הערות שוליים

↑  טמשן המסיכה באתר הרשימה האדומה של IUCN
טומי המפסון

תומאס "טומי" המפסון (באנגלית: Thomas "Tommy" Hampson;‏ 28 באוקטובר 1907 – 4 בספטמבר 1965) היה אתלט בריטי, אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1932), שיאן עולם ו-3 פעמים ברציפות אלוף בריטניה (1930 - 1932) בריצת 800 מטר. היה לאתלט הראשון בהיסטוריה שרץ ריצה זו מתחת ל-1:50 דקות.
ביוגרפיה

המפסון נולד וגדל בקלאפם, לונדון רבתי, בריטניה. הוא החל להתאמן באופן מקצועי רק בשנתו האחרונה ללימודים באוניברסיטת אוקספורד. עם סיום לימודיו החל לעבוד כמורה בשנת 1930.
במשחקי האימפריה הבריטית שנערכו בהמילטון, אונטריו, קנדה בשנת 1930 זכה המפסון במדליית זהב בריצת 880 יארד (1:52.4 דקות).
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה וילסון בשתי מדליות, 1 זהב ו-1 כסף. מדליית זהב, בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 1:49.7 דקות, לפני אלכס וילסון (1:49.9 דקות) ופיל אדוארדס (1:51.5 דקות), שניהם מקנדה. מדליית כסף, בריצת שליחים 4X400 מטר בתוצאה של 3:11.2 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:08.14 דקות ולפני קנדה (3:12.8 דקות).
לאחר המשחקים האולימפיים הוא פרש מספורט תחרותי. מספר שנים לאחר מכן, הוא פרש מהוראה והחל לעבוד כמחנך בחיל האוויר המלכותי עד תום מלחמת העולם השנייה. בשנת 1954 עבר לסטיבנאייג' הרטפורדשייר ועבד כמנהל יחסי ציבור.
שיאים אישיים

ריצת 440 יארד: 50.2 שניות (1932)
ריצת 800 מטר: 1:49.7 דקות (1932), שיא עולם בעבר
ריצת מייל: 4:17.0 דקות (1931)
חקר הסוגים

חקר הסוגים או חקר הסוגים הספרותיים (באנגלית: Form criticism, בגרמנית: Formgeschichte) הוא אסכולה בביקורת המקרא המסווגת את היחידות השונות של כתבי קודש לפי סוגה ספרותית ומנסה להתחקות אחר כל סוגה לתקופת העברתה בעל פה. חקר הסוגים מבקש לקבוע את צורתה המקורית של היחידה ואת ההקשר ההיסטורי של המסורת הספרותית.
הרמן גונקל (1862-1932), מרטין נות, גרהרד פון ראד וחוקרים אחרים פיתחו במקור את חקר הסוגים על חקר התנ"ך; הם השתמשו בה כדי להוסיף להשערת התעודות ממד המתייחס למקורות והיסודות של הכתבים שנשמרו והועברו בעל פה. קרל לודוויג שמידט, מרטין דיביליוס (1883–1947) ורודולף בולטמן החלו בהמשך בחקר הסוגים של הבשורות בברית החדשה.
הסוגה הספרותית ותפקידה החברתי

חקר הסוגים פותח במקור במחקר הפולקלור הגרמני וגונקל יישם אותה גם בחקר המקרא. לשיטתו של גונקל, שנתקבלה על דעת חוקרים רבים, מאחורי כל יצירה ספרותית היסטוריה ארוכה יש גרעין שראשיתו במסורת שבעל פה. גרעין זה הלך והתפתח, וככל שהיצירה הבנויה סביבו נעשתה מורכבת יותר, היא מאוחרת יותר. גם במהלך התפתחותן של היצירות הן נותרו נאמנות לדפוסים הראשונים שבהן נוצקו. הדפוס הראשוני הוא שקבע את דמותה של היצירה. כל ההסוגות הספרותית השונות: סיפור עם, מיתוס, נאום, שירה או מזמור, נוצרו בתנאים שונים, או באו להביע מצבים נפשיים מסוימים. היוצר אינו יכול לחרוג מהדפוס הקבוע, ותפקידו משני לחברה היוצרת. גונקל קבע את אחד המושגים המרכזיים המשמשים את מחקר המקרא ה"מושב בחיים". שהוא הנסיבות להיווצרותה של היצירה ותפקידה החברתי. כגון אגדות הבאות להסביר תופעות טבע או מצבים מדיניים או חברתיים, או עניינים שבפולחן; מזמורים ששימשו בפולחן; קינות לסוגיהן, מזמורי מלך, וכדומה.
בסיפורי האבות הבחין גונקל בסוגות השונות, הצביע על אופיים כאגדות עם, ושחזר ככל שיכול את התהוותם בעל פה. אגדות שסופרו בפי אנשים זמן רב לפני שהועלו על הכתב, חלקם אגדות משפחה, וחלקם אגדות אטיולוגיות, כלומר אגדות המפרשות מנהגים או שהסבירו את התהוותן של תופעות שבהווה במאורעות רחוקים שבעבר. האגדות הללו היו חומר הגלם הראשוני שממנו התהווה ספר בראשית. מחברי התעודות של המקור היהוויסטי, המקור האלוהיסטי והמקור הכהני לא יצרו את חיבוריהם יש מאין, אלא פעלו כמאספים של האגדות העתיקות שלפניהם. כך לדוגמה מסביר גונקל סיפור אחד בשלוש גרסאות. הסיפור על אבי האומה, אשתו ומלך זר. בבראשית פרק י"ב מוספר על "אברם, שרי ופרעה", בבראשית פרק כ' מוספר על "אברהם, שרה ואבימלך" ובבראשית פרק כ"ו על "יצחק, רבקה ואבימלך". על פי גונקל עורכי התנ"ך מצאו מספר גרסאות לאותה אגדת עם וקיבצו את כולם לספר בראשית. לפי השערת התעודות הגרסה הראשונה ושלישית הן מהמקור היהוויסטי השנייה היא מהמקור האלוהיסטי. גונקל השתמש בחקר הסוגים להסביר מדוע הסופר היהוויסטי קיבץ שתי גרסאות. לפי השערת התעודות חמשת חומשי תורה נערכו על ידי איחוד של מספר תעודות קדומות יותר המהוות נרטיבים עצמאיים, מקבילים ושלמים של אותם מיתוסים, לכן במקרה זה הייתה בעיה מכיוון שתעודה אחת הציגה שתי גרסאות.
חוקר המקרא זאב ויסמן מאוניברסיטת חיפה, זיהה במקרא סוגה ספרותית בעלת מאפיינים של סאטירה פוליטית. טכניקה ספרותית ששמה אדם או דבר מה ללעג, ובדרך זו מביעה דעה, לרוב במטרה לגרום או למנוע שינוי. השתקפותה, הבה לידי ביטוי בסוגות דוגמת "המשל' ו"נבואות הקינה והלעג", מעידה על המאחזים החברתיים תרבותיים שלה ועל בתי היוצר שלה. על כן סביר לשער ששורשיה של הסאטירה במקרא נעוצים ביצירה שבעל פה שעיקרה מפגש בלתי אמצעי שבין היוצר וסביבתו שבו המסר החברתי, ובעיקר הפוליטי, הושמע בדיבור ישיר אל הציבור.
סוגי המזמורים בתהילים

גונקל גם הציע, על בסיס חקר הסוגים, מיון של המזמורים בספר תהילים, שנוהג בחקר המקרא מאז (בספרו "The Psalms: A form-critical introduction"). הסוגות הבאות הובחנו על ידי גונקל: מזמור המנון, מזמור בקשה של יחיד ( או קינת היחיד), מזמור בקשה לאומי (או קינות עם), מזמור תודה של יחיד, מזמור מלך, מזמור המלכת יהוה (או המלכת האל), מזמור חכמה (למעשה יצירה חכמתית תורנית שלבשה צורה מזמורית). גונקל קבע אף מספר סוגי משנה, ובין השאר מזמור מעורב, כלומר מזמור שהורכב מיותר מסוגה אחת, כגון מזמור כ"ד, שעיקרו המנון, אבל נכלל בו גם יסוד חכמתי תורתי, או מזמור פ"ט, שתחילתו המנון, אבל בהמשך הורכבו בו יסודות ברורים של מזמור מלך. לשיטת גונקל המזמורים המעורבים הם בגדר פיתוח מאוחר של המזמור מן הסוג הראשוני הטהור שהיה קצר ביותר ביסודו.
לכל אחת מן הסוגות הללו יש לשיטתו של גונקל מתכונת קבועה ומוטיבים חוזרים. ההבדל בין שני מזמורים המשתייכים לאותה סוגה תלוי בסגנונו האישי של המשורר המסוים שחיבר אותם. מזמור המנון מתאר את גדולת של יהוה בטבע ובהיסטוריה, ובאים בו דברי שבח לאל על מפעליו. כך מזמור ח' מתאר את גדולת האל בבריאה. הסוגה הרווחת ביותר בספר היא מזמורי בקשה לאומיים. במזמורים אלה המשורר מתאר צרה לאומית, כגון גלות יהודה לבבל (מזמור קל"ז), כישלון ישראל במלחמה באויב (מזמור מד) כיבוש הארץ וחורבן קודשיה (מזמור פד). בין המזמורים מן הסוגה הזאת יש כאלה שרקעם קדום ביותר, אולי אפילו מתקופת השופטים (מזמור פג), ויש כאלה שרקעם בממלכה הצפונית (מזמור פ). מנגד עומדים מזמורי תודה של היחיד. בטיפוס מזמורי זה המשורר, שנרפא ממחלתו או ניצל מאויביו, מודה לאל על שריפאו או שהצילו מכף רודפיו. מזמורי מלך הם סוג של מזמור לאומי המתמקד במנהיג העם, במלך. במזמורים אלה מתוארות דרישות האל מן המלך שיכונן את שלטונו על אדני הצדק והמשפט, ובתמורה מובטחת למלך יציבות שלטונו ושלטון שושלתו.
חקר הסוגים בחקר הבשורות

מחקרים שהתבססו על חקר הסוגים קובעים כי הבשורות בברית החדשה התבססו על מסורות בעל-פה בעת חיבור הבשורות הקנוניות. מסורת בעל פה זו כללה כמה מרכיבים מובחנים. משלים ואתימות הם "סלע המסורת". סיפורי הטפה, סצנות שהגיעו לשיאם עם אמירות ישו, מתקבלות יותר כדברי מטיף מאותה עת, שייתכן מאוד שהתרחשו במציאות יותר מאשר סיפורים מסוגים אחרים על ישו. סוגים אחרים הכוללים: סיפורי מחלוקת, בהם ישו מתנגש עם רשויות דתיות; סיפורי ניסים, כולל ריפויים, גירוש שדים ופלאי טבע; סיפורי שיחה והזמנה; ואגדות. המודל האוראלי שפותח על ידי חוקרי הסוגים הסתמך רבות על התאוריה העכשווית של העברת פולקלור יהודי של חומר בעל פה, וכתוצאה מחקר הסוגים ניתן להתחקות אחר התפתחותה של מסורת הבשורה המוקדמת. במחקר מקובל כי הבשורות משקפות כל אחת לגופה קהילה נוצרית קדומה. כל קהילה העלתה על הכתב את הטקסט, ששיקף את אמונתה ופולחנה הדתיים, את הדרך שבה תפשו את ישו ואת סיפור חייו. בכל בשורה משוקעות תפישות עולם, אמונות ורעיונות, שרווחו באותה קהילה ספציפית, ומכאן נובעים הבדלים בין הבשורות. חקר הסוגים מנסה להשלים את תאוריית שני המקורות, תאוריה שמסבירה את מקורותיהן של הבשורות הסינופטיות - הבשורות על פי מתי, על-פי מרקוס ועל פי לוקאס. התאוריה מסבירה את השינויים מצד אחד ואת הדמיון מצד שני הקיימים בין הבשורות בכך שמתי ולוקס התבססו על שני מקורות עיקריים קדומים להם: הבשורה על-פי מרקוס ומקור נוסף, היפותטי, המכונה "מסמך ה-Q" או "מקור Q", שאבד. התאוריה התפרסמה במאה ה-19 והמשיכה להתפתח במאה ה-20, והיא התאוריה השלטת והמקובלת ביותר בתחום.
יישום חקר הסוגים במחקר התלמוד והמשנה

חוקר היהדות יעקב ניוזנר היה חלוץ ביישום חקר הסוגים למחקר התלמוד והמשנה. הגישה לפניו הייתה ראיית הספרות הרבנית כתנועה דתית אחת שבה נוצרו טקסטים רבניים שונים. בניגוד לכך, ניוזנר רואה כל מסמך ככזה היכול להעיד על סוג היהדות שהיה מקובל במקום ובזמן בו נכתב המסמך. ספרו Judaism: The Evidence of the Mishnah (יהדות - עדותה של המשנה, ספרית פועלים, 1987) מהווה גילוי הדעת הקלאסי של יצירתו והוא הראשון מבין כתבים מקבילים על מסמכים אחרים מן הקנון הרבני.
שיטתו של ניוזנר הייתה לימוד מסמכים בנפרד, מבלי להכניס אותם להקשר מסוים בין מסמכים רבניים אחרים בני אותה תקופה או סוגה הובילה לסדרת מחקרים על הדרך בה היהדות יוצרת קטגוריות של הבנה ואיך אותן קטגוריות מתייחסות אחת לשנייה, גם כשהן מתגלות בדרכים מגוונות במסמכים רבניים נפרדים. ניוזנר סבר שהספרות התלמודית מושתתת על דרכי חשיבה פילוסופיות מובהקות.
ראו גם

השערת התעודות
תיארוך ספרי התנ"ך
לקריאה נוספת

Koch, Klaus (1969). The Growth of the Biblical Tradition: The Form-Critical Method. New York: Charles Scribner's Sons. ISBN 0-684-14524-3.
Lohfink, Gerhard (1979). The Bible: Now I Get It! A Form-Critical Handbook. New York: Doubleday. אורכב מ-המקור ב-2006-12-22. נבדק ב-2006-10-31.
Tucker, Gene M. (1971). Form Criticism of the Old Testament. Philadelphia: Fortress Press. ISBN 0-8006-0177-7.
הערות שוליים

↑  שמואל אחיטוב פתח דבר להרמן גונקל, "אגדות בראשית : מבוא לספר בראשית - ספרות המקרא", מוסד ביאליק, 1998
↑  ספר בראשית, פרק י"ב
↑  ספר בראשית, פרק כ'
↑  ספר בראשית, פרק כ"ו
↑  הרמן גונקל, "אגדות בראשית : מבוא לספר בראשית - ספרות המקרא", מוסד ביאליק, 1998, עמודים 115-119
↑  ראה ספרו: זאב ויסמן, סטירה פוליטית במקרא, מוסד ביאליק, 1996 - גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
↑  ספר תהילים, פרק כ"ד
↑  ספר תהילים, פרק פ"ט
1 2  גרשון ברין הספרות המזמורית בתוך, בתוך "ספרות המקרא : מבואות ומחקרים - כרך ראשון", עורכת: ציפורה טלשיר, יד יצחק בן-צבי, 2011, עמוד: 364
↑  ספר תהילים, פרק ח'
↑  ספר תהילים, פרק קל"ז
↑  ספר תהילים, פרק פ"ד
↑  ספר תהילים, פרק פ"ג
↑  ספר תהילים, פרק פ'
↑  רבקה ניר, הנצרות הקדומה: שלוש המאות הראשונות, רעננה: האוניברסיטה הפתוחה, 2005, עמ' 26
↑  דב שוורץ,  כינור נשמתי : מוזיקה בהגות היהודית, עמ' 211
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007287202805171  BnF: cb120710186 (data)  GND: 4017871-7  LCCN: sh99005441
טומי ואוסקר

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  סרט הרפתקאות 
 בימוי:  איג'יניו סטראפי 
 ארץ מקור:  איטליה 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  52 
 הפקה
 חברת הפקה:  Rainbow S.p.A 
 הפצה:  סבן אנטרטיינמנט 
 שידור
 רשת שידור:  ראי 1 
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים ערוץ לוגי (שידורים חוזרים)
 תקופת שידור מקורית:  1999–הווה 
 תקופת שידור בישראל:  2000 – 2001
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
טומי ואוסקר (באיטלקית: Tommy e Oscar) היא סדרת טלוויזיה מונפשת איטלקית לילדים בת 52 פרקים. הסדרה בוימה על ידי איג'יניו סטראפי והופקה על ידי Rainbow S.p.A, שזה הפרויקט הראשון שלה.
בישראל הסדרה החלה בשנת 2000 בערוץ הילדים ומאוחר יותר הועברה לערוץ לוגי משנת 2008 ועד שנת 2010.
עלילה

טומי הוא ילד רגיל אולם חברו הטוב, אוסקר, הוא חייזר ורוד. אוסקר בא מ"כוכב תו" שבו נוהגים לאכול תווים. הרגל זה נשאר אצלו בכדור-הארץ. אוסקר מסוגל לשנות צורה אך הדברים אליהם הוא הופך לא מקבלים את הצבע המתאים אלא את צבעו הוורוד של אוסקר.
מלבדו יש לו חברה טובה בשם יוקארי. יוקארי היא ע"פ רוב ילדה רגילה אולם לה ידע רב באומנות-לחימה.
דודו של טומי, לנארד, המבוסס על אלברט איינשטיין, הוא מדען. במהלך הסדרה הוא המציא המצאות שונות, בין היתר המצאה שגורמת לחיות להיות חכמות. המצאה זו הצילה אותו, את טומי, את אוסקר ואת יוקארי כשהשפיעה על תרנגולת שנכחה בסביבה. הודות לו יש לטומי מעיל מיוחד המעניק לו יכולת תעופה.
הדמות הרעה בסדרה היא איש בשם סיזר. סיזר הוא נמוך-קומה והוא נוהג לעשן סיגרים. עוזרים הם אורק ודורק, גורילות (משחק מילים של גורילה [בעל חיים] ושל גורילה [כינוי לבריון ולמאבטח אישים]) כחולות הנראות אותו הדבר. יש להם כוח רב אולם אין הם נבונים במיוחד.
דיבוב לעברית

הפתיח העברי של הסדרה בוצע על ידי גיתית שובל, המהווה אחת מהמדבבים של אולפני תומיתות בה נוכחים גם זהר סדן (שדיבב את לנארד) ושאולי הלוי (שדיבב את סיזר).
טמשניים

| טמשניים |
| --- | --- |
 טמשן אפריקאי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: עגוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טמשניים
סוגים
 Heliornis  Podica  Heliopais
שם מדעי
 Heliornithidae ‏גריי, 1840
תחום תפוצה


טמשניים (שם מדעי: Heliornithidae) היא משפחה קטנה של עופות מים טרופיים מסדרת העגוראים, קרוביה הרחוקים של האגמיה. רגליהם אדומות ומצוידות בקרומי שחייה. הם דומים במראם והתנהגותם לצוללנאים ולאגמיה אך, כאמור, יש רק קירבה רחוקה ביניהם.
במשפחה זו שלושה מינים, כל אחד מהם חי באזור אחר: אפריקה, דרום-מזרח אסיה ואמריקה הדרומית.
מיון

כיום ישנם שלושה מיני טמשניים. כל אחד במין יחיד:
סוג ומין יחיד טבלן השמש (Heliornis fulica)
סוג ומין יחיד טמשן אפריקאי (Podica senegalensis)
סוג ומין יחיד טמשן המסיכה (Heliopais personatus)
טימון איש אתונה

| --- | --- |

המחזה במהדורת הפוליו הראשונה, 1623.
 כתיבה:  ויליאם שייקספיר
 דמויות:  טימון פלאביוס אלקיביאדס אפמנטוס
 מקום ההתרחשות:  אתונה העתיקה
 תקופת ההתרחשות:  430-439 לפנה"ס?
 מדינה:  ממלכת אנגליה אנגליה
 סוגה:  טרגדיה
 הצגת בכורה:  1674
 שפה:  אנגלית מודרנית מוקדמת
טימון איש אתונה (באנגלית: Timon of Athens) הוא מחזה מאת ויליאם שייקספיר ועוסק במיזנתרופ המפורסם בשם זה המוזכר בכתבי פלוטרכוס כמי שחי בימי המלחמה הפלופונסית. נראה ששייקספיר ערבב גם בינו לפילוסוף טימון מפליוס. כיום מקובל על מרבית חוקרי התיאטרון כי כתב את ההצגה יחד עם מחבר נוסף, תומאס מידלטון, כנראה סביב 1605. ככל הידוע, המחזה לא הועלה על הבמה בימי חייו, וההופעה המתועדת הראשונה היא מ-1674. לצד ההיסטוריון היווני, הוא ומידלטון שאבו בעיקר מהגרסה שנדפסה ב"ארמון התענוגות" לוויליאם פיינטר, אסופת סיפורים שיצאה לאור ב-1566. ההצגה ממוינת לרוב כטרגדיה, אף כי מאפייניה הקומיים הביאו חוקרים לשייכה ל"מחזות הבעייתיים" של שייקספיר, הנעדרים סוגה ברורה.
עלילה

טימון הוא אזרח אתונאי עשיר, טוב לב ונדיב, המרעיף מתנות וכסף על שפע החנפנים הנצלנים הסובבים אותו. הוא משחד את אבי הנערה שמשרתו מחזר אחריה כדי שיתיר להם להינשא, פודה את חובו של ידיד, ומבזבז לאין שיעור על דברים דומים. רק משרתו פלאביוס, המסור לו באמת ובתמים, מנסה להבהיר לו את המצב לאשורו. טימון עורך לידידיו משתה במהלכו הוא נושא נאום על חשיבותה של הרעות. הפילוסוף הציני ושונא-האדם אפמנטוס, הנוכח בחגיגה, עולב בטימון בבוז על תמימותו ומגחך על האורחים. העשיר מתקשה להבין את רשעותו.
פלאביוס מודיע לטימון שפזרנותו הרבה כילתה את ממונו, ועתה הוא שקוע בחובות. נושיו מגיעים כדי לתבוע את כספם. הוא המום וזועם על המשרת, אותו הוא מאשים בכך שלא סיפר לו על כך קודם. פלאביוס עונה כי אמר לו זאת פעמים רבות. טימון משגר שלושה ממשרתיו לאנשים אותם הציל מצרה קודם כדי שיבואו לעזרו, אך כולם דוחים אותם בקש.
בינתיים, אחד מקציניו של המצביא אלקיביאדס קוטל אדם במהלך ריב. הרשויות מחליטות להוציאו להורג כעונש, אך הוא עצמו מוחה בטענה שהאיש פעל מתוך זעם. בתגובה, הוא מוצא לגלות. מר נפש, אלקיביאדס מחליט לנקום באתונה.
טימון המזועזע מזמין את כל ידידיו למשתה נוסף. הם באים ברצון, אך מגלים שהכין להם אך מים ואבנים. הוא משליך עליהם עפר, מקלל אותם ומכריז כי עתה הוא שונא את כל בני-האדם. חסר כל, הוא יוצא מחוץ לעיר כדי להתקיים על שורשים ועשבים. בעודו מחפש מזון הוא מוצא אוצר זהב. פלאביוס בא לחפשו כדי לתת לו כסף, והוא משבחו כאדם הישר היחיד בתבל. הם נתקלים באפמנטוס, אך עתה טימון ציני אף יותר ממנו והשניים עולבים זה בזה באכזריות. צבאו של אלקיביאדס עובר לידם: העשיר תורם לו את מרבית זהבו כדי שיכבוש את אתונה. הוא מעניק עוד לשני גנבים, כדי שיפרצו לכל הבתים שיוכלו, ולשתי זונות, על מנת שיפיצו מחלות מין. חבריו של טימון שומעים על האוצר ומתקהלים אליו, אך הוא מגרש אותם בקללות ודוחה גם את נציגי השלטון, שרוצים בעזרתו נגד אלקיביאדס. המצביא כובש את אתונה. טימון מת בקללו את המין האנושי.
טימולאון ואסוס

| --- | --- |

 לידה:  1836 אתונה, ממלכת יוון 
 פטירה:  1929 (בגיל 93 בערך) אתונה, ממלכת יוון 
 מדינה:  יוון 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של יוון 
 צאצאים:  Konstantinos Vassos 
 השתייכות:  צבא יוון 
 דרגה:  מייג'ור גנרל 
 פעולות ומבצעים
 המלחמה היוונית-עות'מאנית 
 
טימולאון ואסוס או ואיסוס (ביוונית: Τιμολέων Βάσσος או Βάσος)‏ 1836 – 1929. היה גנרל בצבא היווני.
ביוגרפיה

נולד באתונה בשנת 1836, בנו הצעיר של גיבור המהפכה היוונית הגנרל ואסוס מברובוניוטיס. למד באקדמיה הצבאית ההלנית, המשיך את לימודיו בצרפת לפני שמונה כעוזר צבאי של המלך ג'ורג' הראשון.
בפברואר 1897, כקולונל, נשלח בראש כוח לכרתים כדי לסייע למרד של כרתים נגד האימפריה העות'מאנית, מעשה שגרם לפרוץ המלחמה היוונית-טורקית בשנת 1897. הגיע לדרגת מייג'ור גנרל ומפקד חיל המצב באתונה.
נפטר באתונה באוקטובר 1929.
טומי דויל

תומאס גלין דויל (באנגלית: Thomas Glyn Doyle; נולד ב-17 באוקטובר 2001) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר בוולברהמפטון וונדררס.
קריירה

דויל נולד וגדל במנצ'סטר, ובגיל שמונה החל לשחק במחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי. שני סביו, גלין פרדו (אנ') ומייק דויל (אנ'), שיחקו שנים ארוכות במדי מנצ'סטר סיטי. לקראת עונת 2019/2020 החל להצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת, ודחה ניסיון לשלוח אותו להשאלה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-29 באוקטובר 2019, בניצחון קבוצתו 3–1 על סאות'המפטון במסגרת גביע הפוטובול ליג. את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך ב-8 ביולי 2020, כששיחק 15 דקות בניצחון קבוצתו 5–0 על ניוקאסל יונייטד. בתום העונה האריך את חוזהו במועדון עד לתום עונת 2024/2025.
ב-31 באוגוסט 2021 הושאל לעונה אחת להמבורג מהבונדסליגה השנייה. לאחר שמיעט לקבל דקות משחק, ב-20 בינואר 2022 הושאל לקארדיף סיטי מהצ'מפיונשיפ עד לתום העונה. ב-4 ביולי 2022 הושאל לעונה אחת לשפילד יונייטד, וסייע לקבוצה להעפיל לפרמייר ליג. ב-1 בספטמבר 2023 הושאל לוולברהמפטון וונדררס לעונה אחת.
הערות שוליים

↑  Manchester City - Newcastle United, Jul 8, 2020 - Premier League - Match sheet, www.transfermarkt.com (באנגלית)
טומי האס

תומאס מריו "טומי" האס (בגרמנית: Thomas Mario "Tommy" Haas) הוא טניסאי עבר גרמני אשר שיחק בסבב ה-ATP החל משנת 1996, והגיע להישג השיא שלו במאי 2002, כאשר דורג במקום ה-2 בעולם.
האס הגיע בשיאו פעם אחת לחצי גמר אליפות וימבלדון ועוד שלוש פעמיים לחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה. במהלך הקריירה שלו זכה ב-15 תוארי ATP ליחידים מתוכם טורניר מאסטרס אחד.
במהלך הקריירה הארוכה שלו סבל מפציעות מרובות, שכללו גם חזרות לטופ העולמי.
באולימפיאדת סידני זכה במדליית הכסף בטורניר היחידים.
ב-15 במרץ 2018 הודיע על פרישה רשמית מטניס וסיים קריירה באורך של כ-22 שנים.
תארים

יחידים (15) :
| טורניר | שנה | יריב | תוצאת המשחק |
| --- | --- | --- | --- |
| ממפיס | 1999 | ארצות הבריתג'ים קורייר | 6-4,6-1 |
| בריסבן | 2001 | צ'ילהניקולאס מאסו | 6-3,6-1 |
| לונג איילנד | 2001 | ארצות הבריתפיט סמפראס | 6-3,3-6,6-2 |
| וינה | 2001 | ארגנטינהגיירמו קנאס | 6-2,7-6,6-4 |
| שטוטגרט 1000 | 2001 | בלארוסמקס מירני | 6-2,6-2,6-2 |
| אליפות ארצות הברית הבחימר | 2004 | ארצות הבריתאנדי רודיק | 6-3,6-4 |
| אליפות לוס אנג'לס | 2004 | גרמניהניקולה קיפר | 7-6,6-4 |
| אליפות חוף דלריי | 2006 | בלגיהחאווייר מליס | 6-3,3-6,7-6 |
| ממפיס | 2006 | שוודיהרובין סודרלינג | 6-3,6-2 |
| אליפות לוס אנג'לס | 2006 | רוסיהדמיטרי טורסונוב | 4-6,7-5,6-3 |
| ממפיס | 2007 | ארצות הבריתאנדי רודיק | 6-2,6-3 |
| האלה | 2009 | סרביהנובאק ג'וקוביץ' | 6-3,6-7,6-1 |
| האלה | 2012 | שווייץרוג'ר פדרר | 7-6,6-4 |
| אליפות BMW | 2013 | גרמניהפיליפ קולשרייבר | 6-3,7-6 |
| וינה | 2013 | הולנדרובין האסה | 6-3,4-6,6-4 |
זוגות (1) :
| טורניר | שנה | שותף | יריבים | תוצאת המשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| אליפות חוף האוקיינוס השקט | 2009 | צ'כיהראדק סטפנאק | הודורוהאן בופנה פינלנדירקו ניימינן | 6-2, 6-3 |
הערות שוליים

↑  "Former World No. 2 Tommy Haas Retires from ATP World Tour". BNP Paribas Open. March 15 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 122367375  ISNI: 0000 0000 1197 9139  LCCN: no2012003544  VIAF: 42718129   WorldCat (עם VIAF): 42718129
טומי דאגלס

תומאס קלמנט "טומי" דאגלס (באנגלית: Thomas Clement "Tommy" Douglas; ‏20 באוקטובר 1904 – 24 בפברואר 1986) היה כומר בפסטיסטי ממוצא סקוטי שהפך לפוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי בכיר בקנדה, ומי שנחשב כאבי הרפואה הציבורית בקנדה. הוא היה מנהיגה של מפלגת CFC בפרובינציית ססקצ'ואן משנת 1942, והיה ראש ממשלת הפרובינציה בין השנים 1944–1961. הוא הוביל את הממשלה הסוציאל-דמוקרטית הראשונה בצפון אמריקה.
אבי ביטוח הבריאות הממלכתי

מאבקו העיקרי של דאגלס היה להקמת ביטוח בריאות ממלכתי בפרובינציה של ססקצ'ואן, בשנת 1959 הוא הבטיח ביטוח כזה בנאום בחירות, והדבר הפך לנושא העיקרי בבחירות המחוזיות של 1960, בהן ניצחה מפלגת CFC. דאגלס החל בקידום תוכנית זו, אך הוא נתקל באופוזיציה חזקה מצד הרופאים וגורמים בימין. עקב פרישתו של דאגלס למנהיגות המפלגה הדמוקרטית החדשה, הוא לא זכה לממש את התוכנית, וזו נכנסה לתוקף רק על ידי יורשו בתפקיד, וודרו לויד, בשנת 1962. הצלחת התוכנית בססקצ'ואן הובילה את הממשל הפדרלי בקנדה לעודד פרובינציות נוספות להצטרף לתוכנית. בשנת 1966 יזמה ממשלת המיעוט הליברלית בראשות לסטר פירסון תוכנית לביטוח בריאות ממלכתי בכל קנדה, שבה הממשל הפדרלי מממן חצי מההוצאות והמחוז מממן את החצי השני.
ציוני דרך בחייו

בשנת 1930 הוא נשא לאישה את אירמה דמפסי (Irma Dempsey), סטודנטית למוזיקה בקולג' ברנדון. הייתה להם בת יחידה, השחקנית שירלי דאגלס, ולאחר מכן הם אימצו בת שנייה, ג'ואן, שהפכה לאחות. שירלי היא אימו של השחקן קיפר סאת'רלנד, נכדו של דאגלס.
כאשר ה-CFC התאחדה עם "קונגרס העובדים הקנדי" כדי ליצור את "המפלגה הדמוקרטית החדשה" נבחר דאגלס כמנהיג הפדרלי הראשון שלה, ושירת בתפקיד זה בין השנים 1961 עד 1971.
בשנת 1978 הוא פרש מהחיים הפוליטיים וכיהן בדירקטוריון של חברת הנפט Husky Oil.
דאגלס מת ממחלת הסרטן ב-24 בפברואר 1986, בגיל 81, באוטווה.
בשנת 2004 הוא נבחר כ"קנדי הגדול בכל הזמנים" בתחרות טלוויזיונית ארצית שאורגנה על ידי תאגיד השידור הקנדי. סיפור חייו הוקרן כמיני-סדרה בת 2 פרקים שהופקה בשנת 2005 על ידי רשת הטלוויזיה הקנדית CBC Television.
טנא (אסתר קנובל)

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מידע כללי
 מעצב:  אסתר קנובל
 תאריך יצירה:  1992
 טכניקה וחומרים:  אלפקה, ורדים מיובשים
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  1995.1.0226
 מיקום:  מוזיאון סטיידלק, אמסטרדם
"טנא" (1992) היא יצירת אמנות מאת אסתר קנובל.
תיאור

העבודה "טנא" היא מבנה תלת-ממדי של סלסלה, עשויה מאלפקה. המבנה עשוי ממוטות צרים, המולחמים זה. המוטות בתחתית הסלסלה מחוברים במין צורה של ספירלה. סביב שפת הסלסלה מקובעים עמודי פרחים דמויי גבעול, אף הם עשויים מאלפקה, שבראשם גביע שבתוכו מונחים פרחי ורדים מיובשים, או חומרים אורגניים אחרים.
העבודה עוצבה לראשונה בשנת 1992. היא מבוססת על המבנה של "סיכת ורד", המאפשרת לבעל העבודה להחליף את התפרחת שבעבודה, ובכך להיות שותף לפעולה היצירתית. המבנה שיצרה קנובל הוא מבנה חסר-הרואיות, בעל אופי "שביר" או "חלש". השימוש במונח "טנא" (בהולנדית תורגם שם העבודה ל-Rozenmand, שפרושה סלסלת ורדים), מרמז לזיכרונות ילדות או אל גיוס חג השבועות כחלק מן הכינון של הלאומיות הציונית-ישראלית.
אחד מן העותקים של העבודה מצוי באוסף מוזיאון סטיידלק שבאמסטרדם.
הערות שוליים

↑  ראו: אסתר קנובל: מלאכת מחשבת, כרמל, ירושלים, 2008, עמ' 6
↑  ראו: Esther Knobel Rozenmand, באתר מוזיאון סטיידלק
טוגו וסט

טוגו דניס וסט הבן (באנגלית: Togo Dennis West Jr.;‏ 21 ביוני 1942 - 8 במרץ 2018) היה עורך דין ופקיד ממשל אמריקאי. כחבר המפלגה הדמוקרטית הוא היה האדם השלישי שכיהן בתפקיד המזכיר לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית בתקופת נשיאותו של ביל קלינטון משנת 1998 ועד להתפטרותו בשנת 2000. קודם לכן, החל משנת 1993 הוא כיהן כמזכיר הצבא של ארצות הברית.
ראשית חייו

טוגו וסט נולד בוינסטון סיילם, קרוליינה הצפונית, שם הוא למד בבית הספר התיכון אטקינס, שהוריו שימשו בו כמורים, וב-1959 הוא סיים את לימודיו. בטקס הסיום של כיתתו הוא נשא את נאום הסיום.
לאחר מכן הוא למד באוניברסיטת הווארד וב-1965 הוא סיים לימודי בוגר במדעים בהנדסה. ב-1968 הוא קיבל תואר JD במשפטים בהצטינות מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הווארד וסיים ראשון בכיתתו. בעת לימודיו כסטודנט למשפטים הוא היה העורך של עיתון בית הספר למשפטים Howard Law Journal. באותה תקופה הוא הכיר את גייל ברי, שלימים הייתה לרעייתו.
קריירה צבאית

לאחר שסיים את לימודי המשפטים והתמחה כפקיד בלשכתו של שופט פדרלי, התגייס וסט לצבא ארצות הברית. בין השנים 1965–1968 הוא שירת בחיל התותחנים של הצבא, ולאחר מכן ועד 1973 הוא שירת ביחידת התובע הכללי. במהלך שירותו הוא עוטר בלגיון ההצטיינות ובמדליית השירות הראוי לשבח.