stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת הדפדפנים
ראשית התחרות

בתחילת שנות ה-90 היו דפדפנים רבים בעלי ממשק משתמש גרפי. הראשון שהשיג תפוצה נרחבת ופופולריות היה מוזאיק, שפותח על ידי NCSA ‏(National Center for Supercomputing Applications). מספר חברות קנו את רישיון הדפדפן במטרה לייצר דפדפנים מסחריים משל עצמן המבוססים על מוזאיק, ובהם Spry Mosaic ו-Spyglass Mosaic.
אחד ממפתחי Mosaic, מארק אנדריסן, ייסד את החברה Mosaic Communications Corporation ויצר דפדפן חדש בשם מוזאיק נטסקייפ (Mosaic Netscape). כדי לפתור את בעיות החוקיות של שם החברה וההנפקה עם NCSA, שונה שם החברה ל-Netscape Communications Corporation, ושם הדפדפן שונה ל-Netscape Navigator (‏NN), שגרסתו הראשונה שוחררה ב-15 בדצמבר 1994. הדפדפן החדש נטסקייפ שיפר את היעילות והאמינות של Mosaic, וכעבור זמן קצר הוא השתלט על שוק הדפדפנים, וקיבל פופולריות מיוחדת מהעובדה שניתן היה להשתמש בו שימוש לא מסחרי בחינם.
התקופה הראשונה של מלחמת הדפדפנים (1995–2001)

שליטתו הבלעדית של NN בשוק הדפדפנים הייתה מוחלטת גם באמצע שנת 1995, כשחברת מיקרוסופט השתמשה ב-Mosaic כבסיס לפיתוח הדפדפן IE 1.0 ששוחרר כחלק מחבילת ה-Plus Pack (אוגוסט 1995) למערכת ההפעלה Windows 95 של מיקרוסופט. הדפדפן IE 2.0 שוחרר כעבור שלושה חודשים, ומאז החלה להתערער שליטתו הבלעדית של NN בשוק.
גרסאות חדשות של NN ו-IE שוחררו לעיתים קרובות, אך מפתחי שני הדפדפנים השקיעו את עיקר מאמציהם בהוספת תכונות ואופציות חדשות ולא בתיקון באגים. כתוצאה מכך, תקופה זו הייתה תקופה של דפדפנים לא יציבים שנטו לקרוס, היעדר סטנדרטים קבועים ובעיות אבטחה שונות. IE היה דפדפן נחות בהשוואה ל-NN עד לשחרור גרסה 3.0 בשנת 1996. גרסה זו כללה תמיכה בסקריפטים והייתה הראשונה בשוק שיישמה וביצעה שימוש מסחרי ב-CSS.
באוקטובר 1997 שוחררה גרסה 4.0 של IE. בעת ההכרזה על הדפדפן שהתקיימה בסן פרנסיסקו הוצג לראשונה לוגו בגודל של שלושה מטרים הנושא את האות "e". עובדי נטסקייפ שהגיעו לעבודה בבוקר שלאחר מכן, מצאו את הלוגו הענק בכניסה, עם הודעה מצורפת שעליה נכתב "From the IE team". עובדי נטסקייפ סילקו את הלוגו, והציבו במקומו סמל ענקי של הדרקון של החברה, עליו נכתב: "נטסקייפ 72, מיקרוסופט 18" (אחוזי השימוש בכל אחד מן הדפדפנים).
בזמנים אלה זה היה מקובל שמעצבי אתרים הציגו לוגואים של "האתר נצפה במיטבו בדפדפן נטסקייפ" או "האתר נצפה במיטבו בדפדפן אינטרנט אקספלורר". התמונות היו "מקושרות" והפנו לעמוד שממנו ניתן היה להוריד את הדפדפן. במידה מסוימת, הלוגואים האלה הצביעו על השוני והסטייה בין הסטנדרטים שנתמכו על ידי הדפדפנים ואמרו באיזה דפדפן השתמשו על מנת לבדוק את הדף. התומכים בדעה שאתר צריך להיות קריא עם כל דפדפן, התחילו את הקמפיין "בר צפייה בכל דפדפן" ("Viewable With Any Browser").
הרבה היה מונח על כף המאזניים בשביל שתי החברות שהיו מעורבות במלחמת הדפדפנים. דפדפן פופולרי יכול היה להרוויח סכומים גדולים של כסף: חברות של מנועי חיפוש היו משלמות ונותנות הצעות מחיר כדי להיות מנוע החיפוש ברירת המחדל בדפדפן, וחברות בעלות נוכחות ברשת היו משלמות ונותנות הצעות מחיר כדי להיות רשומות ברשימת המועדפים הראשונית שנוצרת בהתקנת הדפדפן. מאז שדפדפן נהיה שער רב-עצמה להרבה מאוד מידע, לחברה שתשלוט על השער הזה, תינתן יכולת להשפיע על המשתמשים.
התקופה הראשונה של מלחמת הדפדפנים (1995–2001) > השליטה של אינטרנט אקספלורר

למיקרוסופט היו שני יתרונות חשובים במלחמת הדפדפנים. הראשון היה פשוט משאבים: אמנם נטסקייפ התחילה עם כ-80% מהשוק, טיפול טוב בקהל המשתמשים ויחסי ציבור מעולים, אבל כחברה  קטנה יחסית (מלבד הדפדפן, פיתחה נטסקייפ גם תוכנות שרת http והפעילה את הפורטל netscape.com), היא הייתה פגיעה ביותר מבחינה כלכלית. ההכנסות הכוללות של נטסקייפ אף פעם לא התקרבו להכנסות העצומות של מיקרוסופט.
היתרון השני, החשוב יותר, היה התקנתה כברירת מחדל: מערכת ההפעלה חלונות של מיקרוסופט הייתה כעת מונופול בשוק מערכות ההפעלה, דבר שנוצל על ידי חברת מיקרוסופט על מנת לקרב את IE למצב שבו השימוש ב- IE היה למעשה ברירת המחדל של המשתמש בהפעלה הראשונה ברוב המחשבים החדשים שנרכשו. הדפדפן IE הוכנס לתוך כל עותק של חלונות החל מגרסה 98 ולמעשה לא ניתן היה להסירו, בשל שילובו החזק מאוד בתוך מערכת ההפעלה. (ההתקנה של הדפדפן התקינה במקביל קבצים שבלעדיהם לא יכלה מערכת ההפעלה לפעול). למרות דרישות חוזרות ונשנות, הן מהציבור והן מהאיחוד האירופי, ניצלה חברת מיקרוסופט את כוחה הכלכלי וגרמה להתמשכות התביעות נגדה, דבר שלמעשה הפך אותן לחסרות חשיבות. כתוצאה משליטת מיקרוסופט, למרות הנחיתות הטכנולוגיית הניכרת של הגרסאות הראשונות של IE, בהשוואה לדפדפן של נטסקייפ, עדיין יכלה מיקרוסופט להרחיב את חלקה בשוק. מלבד זאת, הדפדפן IE המשיך להיות מחולק בחינם, בעוד ההכנסות העצומות שמיקרוסופט קיבלה מ"חלונות" שימשו על מנת לממן ולהרחיב את הפיתוח והשיווק שלו, מה שהביא לידי כך שהוכנסו בו שיפורים בקצב מהיר. הוא נעשה כה דומה ל-NN בעל האפשרויות הרבות והמגוונות, כך שלמשתמשים לא היו סיבות להוריד ולהתקין את נטסקייפ.
פעולות נוספות של מיקרוסופט פגעו בנטסקייפ:
הרווחים של נטסקייפ לא הגיעו מהדפדפן (שהופץ חינם) אלא ממכירת תוכנות לשרתי אינטרנט. מיקרוסופט שהבינה זאת החליטה לתקוף את מקורות ההכנסה של נטסקייפ, חבילת ה - IIS של מיקרוסופט חולקה "חינם" עם קניית מערכת הפעלה לשרתים של מיקרוסופט. מהלך זה לא השפיע בהתחלה על נטסקייפ, מכיוון שרוב הכנסותיה הגיעו מלקוחות שמשתמשים בשרתי סאן מיקרוסיסטמס אבל התוצאה הסופית הייתה העדפתו של Windows NT כשרת אינטרנט.
מיקרוסופט חתמה על הסכם רישיונות עם AOL שכלל הפיכת הממשק הראשי של החברה למבוסס על IE במקום על נטסקייפ.
מיקרוסופט רכשה והפיצה כלי לבניית אתרי אינטרנט (Microsoft FrontPage) שיצר דפי אינטרנט שמתאימים רק לאקספלורר.
התקופה השנייה של מלחמת הדפדפנים (2004–2017)

מאז שחרורו של הדפדפן מוזילה פיירפוקס 1.0 בשנת 2004 החלה עלייה בנתח שוק של דפדפני מוזילה ודפדפנים מבוססי מוזילה.
בשנת 2003 הכריזה מיקרוסופט כי אינטרנט אקספלורר גרסה 6.0 SP1 תהיה הגרסה העצמאית האחרונה של הדפדפן, לפני שישולב במערכת ההפעלה ויסטה. בתגובה, קרן מוזילה ודפדפן אופרה החליטו לשתף פעולה ולפתח תקנים חופשיים חדשים תוך כדי שמירה על תאימות לאחור.
בפברואר 2005 הכריזה מיקרוסופט כי אינטרנט אקספלורר 7 יהיה זמין עבור משתמשי Windows XP SP2 וגרסאות עוקבות. ההכרזה הציגה את גרסה 7 של אינטרנט אקספלורר כעדכון משמעותי לעומת גרסה 6.1 SP.
אינטרנט אקספלורר 7 שוחרר באוקטובר 2006. תכונות חדשות לעומת הגרסה הקודמת כללו בין השאר לשוניות (תכונה שקיימת כבר בדפדפנים המתחרים החל מהגרסאות הראשוניות של מוזילה פיירפוקס ואופרה 2.0), סרגל חיפוש מובנה ותמיכה משופרת בתקני הרשת. בנוסף, הדפדפן כולל מסנן דיג מקוון (phishing), ושינוי משמעותי בממשק המשתמש. הפצת הדפדפן התבצעה באמצעות התקנה.
בסוף אוקטובר 2006 שוחררה גרסה 2.0 של הדפדפן מוזילה פיירפוקס, שכללה שיפורים רבים, ביניהם מסנן דיג מקוון, שינוי לממשק המשתמש, בודק איות ותכונות נוספות. ביוני 2008 שוחררה גרסה 3.0 של הדפדפן.
ביוני 2007 נכנסה אפל באופן רשמי למלחמת הדפדפנים ושחררה גרסה של הדפדפן ספארי עבור מערכת ההפעלה חלונות.
בספטמבר 2008 נכנסה גוגל באופן רשמי למלחמת הדפדפנים ושחררה את הדפדפן כרום עבור מערכת ההפעלה חלונות. כרום השפיע מאוד על התחרות בשוק, והוא הפך תוך זמן קצר יחסית לאחד הדפדפנים הפופולריים בעולם. לכך תרמו העדכונים השוטפים שלו, מה שהפך אותו לדפדפן שמתעדכן בקלות ובמהירות ביחס למתחרים.
במרץ 2011 שחררה מיקרוסופט את גרסה 9 של אינטרנט אקספלורר (מיקרוסופט לא התאימו את הדפדפן ל-Windows XP), והממוצע העולמי בשימוש בגרסה 6 של אינטרנט אקספלורר עמד על 12 אחוז
ביוני 2011 דפדפן כרום זכה ליותר מ-20 אחוז של שימוש עולמי.
באוגוסט 2011 שחררה גוגל את כרום 13, ומוזילה שחררה את פיירפוקס 6.
בספטמבר 2011 שחררה גוגל את גרסה 14 של דפדפן כרום, והדפדפן זכה ל-22 אחוז של שימוש עולמי. מוזילה שחררה באותו חודש את גרסה 7 של דפדפן פיירפוקס. מוזילה הודיעה שתוציא גרסה חדשה לדפדפן מדי 6 שבועות.
בשנת 2015, בעקבות ההפסד במאבק על השליטה בשוק, מיקרוסופט הודיעה על הפסקת הפיתוח של אינטרנט אקספלורר, ותחת זאת השיקה דפדפן חדש, מיקרוסופט אדג'. עם זאת, גם לאחר מכן הדפדפן לא תפס תאוצה רבה, וב-2020 מיקרוסופט הודיעה על השקה מחודשת של הדפדפן כשהוא מבוסס על מנוע כרומיום, עליו פועל גם גוגל כרום. במאי 2017 אמר אנדראס גל, לשעבר מנהל הטכנולוגיות הראשי במוזילה, כי גוגל ניצחה במלחמת הדפדפנים השנייה.
במאי 2012 עקף גוגל כרום את אקספלורר והגיע ל-32.76% מדפדפני העולם לעומת 32.31% של אקספלורר. נכון לנובמבר 2022, כרום מחזיק בנתח שוק של כ-65.86%..
הערות שוליים

1 2 3  על פי נתוני האתר statcounter
↑  Alexandra Garfinkle, "The end of Internet Explorer has been a long time coming, Yahoo! Finance, June 15 2022
↑  נייר עמדה משותף של מוזילה ואופרה בנוגע לתקנים שונים (באנגלית)
↑  אינטרנט אקספלורר 7, פוסט בבלוג הרשמי של ראש צוות הפיתוח (באנגלית)
↑  אלכס גרבוב, שוחרר הדפדפן Explorer 9‏, 15.03.2011
↑  איתי מקמל, מיקרוסופט רוצה לחסל את Internet Explorer 6, גם אנחנו, 5 מרץ 2011
↑  מערכת האתר, Firefox מאחוריך: Chrome שולט ב-20% משוק הדפדפנים, 4 יולי 2011
↑  הושק: גוגל כרום 13, תומך ב-Instant Pages, ‏ 3 באוגוסט 2011
↑  גיא גרימלנד, המוח שמאחורי הדפדפן של גוגל, באתר TheMarker‏, 21 בספטמבר 2011
↑  פוסט בנושא בבלוג של קרן מוזילה
↑  אנדראס גל, Chrome Won, Andreas Gal, ‏25 במאי 2017
השוואת אחוזי השימוש בדפדפנים אינטרנט אקספלורר, נטסקייפ, מוזילה פיירפוקס,  וגוגל כרום במהלך השנים  1995–2010
אחוזי השימוש באינטרנט אקספלורר לאורך השנים
השוואת אחוזי השימוש בדפדפנים נטסקייפ, אינטרנט אקספלורר, אופרה, ספארי, פיירפוקס וגוגל כרום במהלך השנים 2016–2002
אחוזי השימוש בדפדפנים בין 2009 ל-2019
מצור אוצ'קוב

מצור או'צקוב היה בין האירועים המרכזיים של המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792), המצור הסתיים בכיבוש המצודה על ידי הרוסים ב-17 בדצמבר 1788.
למרות רצונו של אלכסנדר סובורוב לכבוש את המצודה, גריגורי פוטיומקין החל במצור ממושך. הכוחות הרוסים הפגיזו את העיר בתותחים וניתקו אותו ממקורות האספקה. הדבר איפשר לחסוך בחיי אדם של החיילים הרוסים, אך הגנרלים הרוסים האשימו את פוטיומקין בפחד מפני ההתקפה על המצודה.
מפעם לפעם הטורקים ניסו לשבור את המצור. כך למשל ב-27 ביולי כ-5 אלף פרשים פתחו במתקפת נגד והצליחו לגרום לנסיגה מסוימת של הכוחות הרוסים. רק התערבות ישירה של אלכסנדר סובורוב הצליחה להחזיר את הכוחות הרוסים למקום והטורקים חזרו אל תוך שערי המצודה. הטורקים ציפו לכך שהצי הטורקי יביא לסביבות המצודה כוחות נוספות ואספקה. הצי רוסי הצליח למנוע ביצוע פעולה זו מהצי הטורקי. המצור הממושך הביא לכך שבשני הכוחות החלו מגפות ומזג האוויר נעשה קר יותר בהתקרבות החורף. בסופו של דבר, ב-12 בדצמבר החלה מתקפה גדולה על המצודה. הרוסים כבשו את העיר כולל המפקד של הכוחות הטורקים במקום. כ-4,000 טורקים נלקחו בשבי. רוב הכוח הטורקי נהרג בקרבות רחוב עזים.
לכבוד כיבוש העיר גברייל דרז'אבין כתב אודה.
ממסר רדיו

איור המדגים ממסר רדיו
מערכת ממסר רדיו היא אמצעי שתפקידו לקלוט אות רדיו בנקודה מסוימת, להגביר אותו ולהפיץ אותו לנקודה אחרת, נקודות אחרות או לאזור אחר.
לצורך כך מתבצעים שלושה שלבים:
קליטה: בכל תחנת ממסר ישנו לפחות רכיב קולט אחד.
עיבוד: שלב זה אופציונלי, והוא עשוי לכלול שחזור של האות, תיקון שגיאות, והמרה של האות לפורמט אחר.
שידור: בכל תחנה ישנו משדר מטיפוס כלשהו. בשלב זה גם מתבצעת באופן טבעי הגברה של האות, מכיוון שבדרך כלל האות המגיע לתחנה חלש מזה שבאפשרותה לשדר.
רכיב שכל תפקידו הוא לבצע את שלב העיבוד, כגון מודם, לא נחשב לממסר, אם כי הוא עשוי להיות חלק מתחנת הממסר.
המונח "תחנת ממסר" איננו מתייחס דווקא לתחנה המבצעת ממסר רדיו, אך השימוש המקובל במילה מתייחס דווקא לממסר כזה. זאת כיוון שהסיבה העיקרית לשימוש בממסר היא הדעיכה של האות בתווך, מה שבולט במיוחד באות אלקטרומגנטי עליו משפיעים (בנוסף לבליעה באוויר) גם עצמים בדרך והעובדה שהוא מתפשט על פני כדור ולכן נחלש ביחס הפוך לריבוע המרחק. זאת לעומת אות הנע בתווך קווי, שמושפע באופן כמעט בלעדי ממידת הבליעה של התווך ולכן דועך באופן ליניארי.
סוגי ממסרים

דרך מקובלת להבדיל בין סוגי הממסרים השונים היא על פי תווך הקליטה והשידור:
F1-F2 - האות המקורי נקלט בתחנת הממסר כאות רדיו בתדר כלשהו (F1), ומשודר מהתחנה בתדר אחר.
F1-F1 - האות המקורי נקלט בתחנה ומשודר ממנה באותו תדר.
קווי-F1 - האות המקורי מתקבל בתחנת הממסר דרך קו תקשורת, והממסר מפיץ את השידור הלאה כשידור אלחוטי, וכן לכיוון ההפוך - קליטה של תשדורת אלחוטית והמרתה למידע העובר בתווך קווי.
קווי-קווי - האות נקלט ומשודר בתווך קווי. זהו ממסר שאיננו ממסר רדיו כלל. משחזר הוא דוגמה לרכיב כזה.
כמו כן ניתן להבדיל בין נוהלי עבודה שונים של ממסר:
חד כיווני - כאשר התחנה קולטת אך ורק מצד אחד ומשדרת אך ורק לצד השני (או לאזור השני).
דו כיווני - התחנה משדרת לשני הצדדים וקולטת משני הצדדים.
חצי-דופלקס - תחנה שמשדרת רק לאחר שהפסיקה לקלוט (ע"פ רוב בשיטת F1-F1 זאת תהיה שיטת הפעולה, על מנת למנוע תפיסת ממסר).
דופלקס מלא - כאשר השידור והקליטה הם בו-זמניים (או תוך שימוש בחלוקת זמן, שמדמה בו-זמניות).
דרך שלישית לחלק את סוגי הממסרים היא על פי מספר המקורות והיעדים:
נקודה לנקודה (P2P) - ממסר שמעביר אות בין שתי נקודות ספציפיות. ממסר כזה יכול להיות קווי-קווי אך לא בהכרח. למשל ממסר שמקבל אות דרך עורק רדיו ומשדר אותו דרך עורק רדיו אחר.
נקודה למספר נקודות (P2MP) - ממסר בין מספר מקומות מוגדרים לנקודה מרכזית.
נקודה לאזור - ממסר ששמעביר אות בין נקודה מסוימת לאזור כללי (לפחות צד אחד יהיה בשידור רדיו).
ממסר רדיו בין שני אזורים.
שימושים > שימושים אזרחיים

לוויין תקשורת הוא בעצם תחנת ממסר רדיו השוהה בחלל.
בתקשורת סלולרית נעשה שימוש בכמה סוגי ממסרים.
בתקשורת מחשבים: נקודת גישה ומגדילי טווח.
הפצת שידורים ממרכז שידור (לדוגמה, הפצת שידורי קול ישראל והערוץ הראשון מהאולפנים בירושלים לכל הארץ). שיטה זו גם מסייעת לתחנות רדיו פיראטי מכיוון שהיא מקשה על אוכפי החוק (מטעם משרד התקשורת או המשטרה) לאתר את מקור השידורים.
העברת אותות ומידע בין מרכזים שונים של מערכת לתקשורת נתונים.
שימושים > שימושים צבאיים

בנוסף לשימושים מקבילים לשימושים האזרחיים, השימוש בממסרי רדיו נפוץ בצבאות בעולם בעיקר בשל החיוניות של קשר רדיו טקטי ללחימה ולשליטה בשדה הקרב.
מערכת ממסר מטיפוס F1-F1 משמשות להתגברות על בעיות של טווח שידור, מחסומים (כגון הרים), וכן להתגברות על חסימה אלקטרונית עוינת: תחנת ממסר שתהיה קרובה אל כוח עליו מתבצעת חסימה שכזו עשויה לאפשר תקשורת עם הכוח. לשימוש בתחנת ממסר רדיו בלחימה יש גם חיסרון: כאשר מתבצעת חסימה אלקטרונית באזור התחנה בתחום הקליטה שלה, התחנה מפיצה את החסימה הלאה ובכך עוזרת לאויב. מה שהופך שימוש באמצעים שונים להימנעות מחסימות לחיוניים.
מערכת ממסר מטיפוס "קווי-F1" משמשות למטרות דומות, בשני הבדלים עיקריים: הן על פי רוב אמינות יותר, והן נייחות, ולכן משמשות בעיקר מפקדות מרחביות. בצה"ל אמצעי הנעזר בממסר כזה נקרא ש"ט. מערכת כזאת כוללת על פי רוב אמצעי קלט-פלט, הנמצא בחמ"ל, ממיר את האותות (על פי רוב דיבור ושמע) לאותות חשמליים ומעביר אותם דרך תווך קווי (או עורקי תקשורת) אל תחנה הממוקמת באזור בעל כיסוי רדיו אפקטיבי. שם מומר האות לגלי רדיו ומשודר החוצה. המסלול ההפוך זהה.
בנוסף לאמור לעיל, שימוש בממסרי רדיו מקשה על האויב לבצע איכון שידורים לצורך פגיעה בכוחות לוחמים או במפקדות.
תפיסת ממסר

בתחנה מטיפוס F1-F2, כאשר השידור נעשה בתדר קרוב מספיק (או כאשר הרמוניה כלשהי של תדר השידור קרובה מספיק) לתדר הקליטה של התחנה, ועוצמת האות חזקה יותר מעוצמת האות המגיע מתחנת המקור, תתרחש תפיסת ממסר (שהיא סוג של משוב חיובי): האות שיצא מהתחנה ייקלט בה שוב, וישודר שוב, וחוזר חלילה. כתוצאה מכך התחנה לא תבצע יותר ממסר אלא חסימה אלקטרונית. התופעה דומה (ולמעשה זהה מרוב הבחינות) לתופעה המתרחשת כאשר מקרבים מיקרופון אל המגבר אליו הוא מחובר, מה שגורם לצפצוף חזק וצורם.

ישנן מספר דרכים להימנע מתפיסת ממסר:
שידור בחצי דופלקס, או בחלוקת זמן, כך שכאשר המשדר פועל המקלט כבוי, ולהפך.
שידור בתדרים רחוקים מתדרי הקליטה. במקרה זה יש לוודא שתדר הקליטה לא יהיה קרוב מדי לכפולה כלשהי של תדר השידור על מנת למנוע מההרמוניות של הגל לגרום לתפיסת ממסר. המרחק הדרוש נקבע ממספר פרמטרים: רוחב הפס של האות המשודר והספקו, רוחב הפס של המקלט ומידת הרגישות שלו.
שידור וקליטה כיווניים על ידי שימוש באנטנות כיווניות כאשר הדבר אפשרי. דבר זה יקטין את הסבירות להתרחשות התופעה אך לא ימנע אותה לחלוטין כיוון שגם אנטנה כיוונית למעשה משדרת בכל הכיוונים, אם כי בהספק נמוך. תנאי הסביבה עשויים להשפיע על מידת האפקטיביות של השיטה הזאת כתוצאה מהחזרות של האות המשודר מעצמים בסביבה.
קיימים רכיבים אלקטרוניים המסוגלים לזהות תפיסת ממסר ולבצע פעולות שיעזרו למנוע אותה, או לכבות את המשדר כך שלא תתבצע חסימה.
ראו גם

לוויין תקשורת - משמש להעברת אותות בין שתי נקודות על פני כדור הארץ, ולמעשה מהווה תחנת ממסר בחלל.
הערות שוליים

↑  הפירוש המקובל בצה"ל לראשי תיבות אלו הוא "שלט-טווח", אך ייתכן שמדובר בראשי תיבות בדיעבד.
מדריך הסגנון של AP

| --- | --- |
מהדורה 55
מהדורה 55
 מידע כללי
 מאת:  סוכנות הידיעות AP
 שפת המקור:  אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  עיתונאות, ספר יעץ 
 נושא:  מדריך כתיבה 
 הוצאה
 הוצאה:  Basic Books, Associated Press 
 תאריך הוצאה:  1977 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-0-917360-00-8
 
מדריך הסגנון של AP (באנגלית: AP Stylebook) הוא מדריך סגנון מקיף מטעם סוכנות הידיעות AP לעיתונאות בארצות הברית. המדריך מכיל בו כמה מילונים למינוח מקצועי ועריכה לשונית, הנחיות דקדוק ופיסוק באנגלית, הסבר על חוק התקשורת בארצות הברית, אתיקה בתקשורת, המדיניות של AP, והנחיות שונות לכתבים ועורכים.
היסטוריה

בשנת 1909 סוכנות הידיעות AP הוציאה לראשונה מדריך סגנון לשימוש פנימי. המדריך עסק בעיקר בשימוש טלגרף. בשנת 1953, עקב בקשות רבות מעיתונאים, הסוכנות פרסמה בפעם הראשונה מדריך סגנון לציבור הרחב. בשנת 1977 יצאה לאור המהדורה הראשונה של המדריך הנוכחי. בשנת 2007 העורך הראשי של המדריך, נורם גולדשטיין, פרש מתפקידו כעבור 18 שנים. בשנת 2009 ו־2011 הסוכנות פרסמה את המדריך בשתי אפליקציות ל־BlackBerry ול־iOS. אך בשנת 2015 האפליקציות בוטלו לטובת פיתוח אתר שיגיש את המדריך באופן מקוון. בשנת 2012 המדריך יצא לאור גם בספרדית, אך מאוחר יותר הסוכנות ביטלה את המהדורה הספרדית. בשנת 2019 הסוכנות פרסמה את הארכיון שלה ברשת; בו זמינים כל שבע־עשרה המדריכים הישנים שהוציאה לשימוש פנימי וציבורי עד שנת 1977.
סקירה (מהדורה 55) > מילון מונחים

מדריך הסגנון של AP מכיל בו מספר מילוני מונחים עכשוויים, והוא מתייחס בעיקר לצורת השימוש הנכונה במונחים מאשר להגדרתם. המדריך פותח במילון מונחים כללי בן 330 עמודים. ולאחר מכן מציג מספר מילונים קצרים בני עשרות עמודים בפרקים נפרדים שמוקדשים לנושאים חשובים בעיתונות; אלה מכילים הסברים ומונחים עכשוויים בעסקים, נתונים, סקרים, רפואה, מדע, דת, ספורט, ושידור.
סקירה (מהדורה 55) > פיסוק

המדריך מכסה באופן מקיף שימוש דקדקני בכל סימני הפיסוק באנגלית. שיטת הפיסוק בסגנון AP עקבית עם חוקי הפיסוק באנגלית אמריקאית, אך שונה מזו שמקובלת בכתיבה מדעית. המדריך מצטט את סטראנק & וויט כהשראה מרכזית לגישתו.
בהירות, בהירות, בהירות. כשאת שוקעת במשפט בחוסר תקווה, הכי טוב להתחיל מחדש. אל תנסי להילחם עם התחביר של המשפט, סיכוייך ירודים. בדרך כלל מה שהשתבש זה שמבנה המשפט הפך למסובך למדי. בשלב זה צריך לפרק או להחליף את המשפט בשניים קצרים ממנו, או יותר.
המקור באנגלית
Clarity, clarity, clarity. When you become hopelessly mired in a sentence, it is best to start fresh; do not try to fight your way through against the terrible odds of syntax. Usually what is wrong is that the construction has become too involved at some point; the sentence needs to be broken apart and replaced by two or more shorter sentences.
סקירה (מהדורה 55) > פיסוק > גֶרֶש

המדריך קובע שבמקרי צירוף שייכות לצורת רבים של שמות עצם הנגמרים באות ”s” שמים את הגרש בסוף המילה ללא ”s” נוספת אחריו כדי לציין את השייכות. לדוגמה, ”states' rights” לעומת ”women's rights.” בנוסף, המדריך קובע כי אין להשתמש בגרש על מנת לציין תכלית בצירוף שמני. לדוגמה, ”a writers guide” (במקרה זה המדריך "נועד" לכותבים, ואין הכוונה לשייכות). עם זאת, המדריך מחריג מהכלל מקרים בהם צורת הרבים של הגרעין בצירוף השמני אינו נגמר באות ”s.” לדוגמה, ”children's hospital” כלומר, אף על פי שבמקרה הזה בית החולים "נועד" לילדים (ציון תכלית), המדריך מחייב להוסיף גרש במילה ”children's” מכיוון שהצורה ”childrens” נחשבת עילגת. המדריך קובע דקויות נוספות מסביב לשימוש בגרש. רובן עקביות עם הפיסוק התקני בשפה האנגלית, והן מתייחסות לשימוש בגרש בשמות מסחריים, קיצורי מילים, וסלנג.
סקירה (מהדורה 55) > פיסוק > סוגריים מרובעים

המדריך אוסר על שימוש בסוגריים מרובעים מכיוון שלא ניתן לשדר אותם בטלגרף. במקום זאת, המדריך ממליץ על שימוש בסוגריים עגולים.
סקירה (מהדורה 55) > פיסוק > סוגריים עגולים

המדריך מציין שהצורך להשתמש בסוגריים (מכל סוג) בטקסט רציף רומז על כך שהמשפט כנראה בנוי לא טוב, והכותב מנסה לדחוף מידע נוסף שאחרת היה ראוי להציג אותו במשפט נפרד. המדריך אף ממליץ על שימוש בפסוקית זיקה כעדיפה על פני סוגריים. המדריך מתיר את השימוש בסוגריים במספר מקרים חריגים, כגון הערות עריכה בתוך ציטוטים, מידע שחסר בו נשוא או נושא, ומקרים אחרים.
סקירה (מהדורה 55) > פיסוק > נקודתיים

המדריך מציין שאחרי שימוש בנקודתיים חובה להתחיל באות גדולה בתנאי שבאה אחריו פסוקית שלמה. בנוסף, המדריך מתיר שימוש בנקודתיים על מנת להדגיש מסר. לדוגמה, ”היה לו אך ורק תחביב אחד: לפתור משוואות.” כפי שמקובל באנגלית, המדריך מעודד שימוש בנקודתיים בפתיחת רשימה, מבואה, ציון זמן בשעות ודקות, וציון פסוקים בתנ"ך והברית החדשה. כמו כן, המדריך מחייב שימוש בנקודתיים בתיעוד שיחה על מנת לציין את הדובר.
סקירה (מהדורה 55) > פיסוק > פסיק

המדריך חוזר ומדגיש את צורת השימוש המקובלת בפסיק בשפה האנגלית בהרחבה רבה. עם זאת, הוא מתיר לזנוח את שיטת הפיסוק של אוקספורד ברשימת פריטים. בהתאם לחוקי הפיסוק באנגלית אמריקאית, המדריך מחייב להכניס פסיק לתוך המירכאות אם הוא בא מיד לאחר מכן אף על פי שאינו חלק מהציטוט.
סקירה (מהדורה 55) > פיסוק > נקודה

המדריך מתיר השמטה של נקודות בשמות עצם מראשי תיבות. לדוגמה, ”US, JFK.” בהתאם לחוקי הפיסוק באנגלית אמריקאית, וכמו עם פסיקים, המדריך מחייב למקם את הנקודה בתוך המירכאות אם הנקודה באה מיד לאחר מכן אף על פי שאינה שייכת לשם. לדוגמה, הנה נקודה שנבלעה בתוך הציטוט ”בסוף המשפט.”
סקירה (מהדורה 55) > פיסוק > נקודה ופסיק

המדריך מתיר שימוש כללי בנקודה ופסיק כדי ליצור "הפרדה חזקה יותר מזו של פסיק, אך רצופה יותר מזו של נקודה." המדריך מכיר גם בשימוש מקובל יותר בנקודה פסיק כדי לחבר בין שתי פסוקיות שלמות באמצעות כינויי רמז או ביטויי קישור. בנוסף, המדריך מתיר שימוש בנקודה פסיק כדי להפריד בין פריטים ברשימה כשהפריטים עצמם מכילים פסיקים. לדוגמה, ברשימת ערים במדינות שונות: ”ניו יורק, ניו יורק; ניוארק, ניו ג'רסי; פרובידנס, רוד איילנד.”
סקירה (מהדורה 55) > רשתות חברתיות ופרטיות

המדריך מתייחס לבעיות שונות שעיתונאים מתמודדים איתן ברשתות חברתיות. בין היתר פרטיות, סחיטות, נייטרליות, ותדמית ציבורית. המדריך ממליץ נגד הבעת דעות אישיות, אפילו בשיחה פרטית. בנוסף, המדריך מזהיר ומסביר איך להתגונן מפני פגיעות ידועות כמו צילומי מסך של שיחות פרטיות, רוגלות, דיוג, גנבת מחשב (וציוד רגיש אחר), ומשתמשים מתחזים. המדריך נוקט בעמדה כי לא קיימת באמת פרטיות ברשת, ולכן על עיתונאים לדעת כיצד להימנע מהפקרת תדמיתם ופרטיותם מלכתחילה.
סקירה (מהדורה 55) > אתיקה

המדריך דן בהרחבה בסוגיות שקשורות לאתיקה תקשורתית בעיתונאות, והוא מציג את המדיניות שבה נוקטת סוכנות הידיעות AP בכל אחת מהן. המדריך נוקט בגישה מחמירה וקפדנית נגד אי־דיוק, רשלנות, הטיה, גנבה ספרותית, ומידע כוזב.
סקירה (מהדורה 55) > אתיקה > דיווח אנונימי

המדריך קובע תנאים נוקשים בהם הוא מתיר שימוש במידע ממקור אנונימי בכתבה. לדוגמה, המדריך מציין שאף על פי שזהות המקור לא תיחשף בדיווח אל הציבור, הסגל הבכיר מוכרח לדעת את זהות המקור. במסגרת יחסים זו, צוות הכתבה חייב לשמור את זהות המקור בסודיות מפני חשיפה לציבור. בנוסף, על צוות הכתבה להסביר לציבור מדוע המקור דרש להישאר אנונימי. אם מדובר במסמכים ממקור לא ידוע, המדריך מחייב את הצוות להסביר בדיוק כיצד הגיעו המסמכים לידיהם, ומידע נוסף שיאשר את אמינותם. המדריך מרחיב בדקויות משפטיות ואתיות על סוגיות שקשורות לאנונימיות ומהימנות המקור.
סקירה (מהדורה 55) > אתיקה > הקלטות

המדריך אוסר על השמטה של קטעי דיבור מהקלטות באופן כזה שמעוות את המשמעות, ההקשר, או את הרושם שנוצר מהשיחה. עם זאת, המדריך מאפשר השתקה קולית של מילים גסות במקרים מסוימים. בנוסף, המדריך אוסר הוספת אפקטים או כל רעש אחר שאינו חלק מההקלטה המקורית.
סקירה (מהדורה 55) > אתיקה > תאריך ומקום

המדריך מחייב כל כתבה בתאריך מלא ומיקום האירוע (או הצוות) על מנת למנוע מצבים בהם נעשה שימוש לרעה מחוץ להקשר של כתבות ישנות לטובת דיסאינפורמציה ותעמולה.
סקירה (מהדורה 55) > אתיקה > ניגודי עניינים

המדריך מכסה בהרחבה סוגיות שקשורות לניגודי עניינים בקרב צוות החדשות שעלולות לערער את אמינותם כתוצאה מנסיבות שונות. לדוגמה, תדמית ארגונית, טובות הנאה, השקעות אישיות, השקעות של קרובים, פעילות פוליטית, ועוד.
סקירה (מהדורה 55) > אתיקה > תיקונים

המדריך מחייב את צוות הכתבה, ואף את הסוכנות, להוציא תיקונים לשגיאות עובדתיות באופן מיידי ובהקדם האפשרי, ולהצהיר על התיקונים באופן שקוף וציבורי לפי תאריכים בסוף הכתבה. בנוסף, המדריך אוסר מפורשות על השימוש בלשון סגי נהור לציון התיקונים בעזרת מילים כלליות כמו "שינויים," "הבהרות," ו"גרסאות" בניסיון לשמר את התדמית הארגונית או האישית של כל הצדדים המעורבים בכתבה.
סקירה (מהדורה 55) > אתיקה > בימוי

המדריך אוסר במפורשות על בימוי הכתבה, אפילו למטרת המחשה. בנוסף, המדריך מזהיר מפני שימוש תעמולתי במוזיקה בכתבה שעלולה להטות את דעת הצופים.
סקירה (מהדורה 55) > אתיקה > תרשימים, תמונות, ותצלומים

המדריך נוקט בגישה מחמירה מאוד ביחס למקוריות ודיוק תמונות, תרשימים, ותצלומים. לדוגמה, המדריך מגביל מאוד את השימוש בעיבוד תמונה, ובהסתרת תוכן פוגעני מהכתבה (וזאת בתנאי שישנה אזהרה לקהל והתוכן הפוגעני אכן נחוץ לאמינות הכתבה). כמו כן, המדריך מדגיש שיש להיזהר בהטיית תרשימים לטובת הכתבה, והוא מחייב את הכתבה לחשוף את מקור הנתונים בכל תרשים.
סקירה (מהדורה 55) > אתיקה > הסתה ודברי שנאה

כשהכתבה עוסקת בהסתה ודברי שנאה, המדריך ממליץ לתת אזכור קצר בלבד ולא לחשוף את דברי ההסתה בפרטים שמא יקבלו חשיפה ויגרמו לאלימות. בנוסף, המדריך ממליץ נגד ציטוט מפורש של דברי ההסתה במקרה שנעשה שימוש בשפה גזענית. במקום זאת, המדריך מורה למצוא דרך להציג את חומרת ההסתה בדרך מהימנה מבלי לחשוף את הדברים עצמם.