stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוכרת הריונית
פתופיזיולוגיה

המנגנונים המדויקים מאחורי התפתחות סוכרת הריונית עדיין אינם ידועים. הסימן המיוחד לסוכרת הריונית הוא הגברת התנגודת לאינסולין. הורמוני היריון וגורמים אחרים מפריעים לפעולת האינסולין כשהם נקשרים לקולטן האינסולין. משום שהאינסולין מעודד את הכנסת הגלוקוז לתוך התאים על ידי הגדלת כמות הנשאים שמעבירים גלוקוז על ממברנת התאים, התנגדות לאינסולין מונעת את הגלוקוז מלהיכנס לתאי הגוף. כתוצאה מכך הגלוקוז נשאר בדם, דבר שדורש אינסולין נוסף כ-1.5-2.5 פעמים יותר מאשר היריון רגיל על מנת להתגבר על ההתנגדות הזאת.
ההתנגדות לאינסולין היא תופעה נורמלית שמתעוררת בשליש השני של ההיריון אשר במקרים של סוכרת הריונית הולכת ומתקדמת לרמות הנראות אצל אדם שאינו בהיריון עם סוכרת מסוג 2. נשים עם סוכרת הריונית לא יכולות לפצות את ההתנגדות לאינסולין דרך הגדלת ייצור האינסולין בתאי ביטא בלבלב. הרמוני השליה, הופעת שומנים במהלך ההיריון, קורטיזול, פרוגסטרון, לקטוגן השליה, פרולקטין, אסטרדיול גם תורמים בתהליך הזה. לכן לא ברור מדוע חלק מהנשים לא מסוגלות לאזן את צורכי האינסולין ומפתחות סוכרת הריונית, אך מספר הסברים הועלו בדומה להסבר סוכרת מסוג 2: חֲסִינוּת עַצְמִית, מוטציות של גן יחיד, השמנה ועוד מנגנונים אחרים. למרות שהמצגת הקלינית של סוכרת הריונית ברורה מאוד, המנגנון הביוכימי מאחורי המחלה אינו ידוע.
אי קבלת טיפול או קבלת טיפול לא נכון עלולה לגרום לעובר להיחשף לרמות גלוקוז גבוהות יותר באופן עקבי, דבר שמוביל לרמות גבוהות יותר של אינסולין (האינסולין לא יכול לחצות את השליה). השפעת הממריצות על צמיחת האינסולין יכולה להוביל לצמיחה מופרזת ולגוף גדול. לאחר הלידה סביבת הגלוקוז הגבוהה נעלמת והעוברים נשארים עם קצב ייצור אינסולין גבוה ורגישות לרמות נמוכות של גלוקוז בדם.
מניעה

באחת הסקירות שנערכו בשנת 2015 נמצא כי דיאטה ופעולות גופניות אשר נועדו לשמור על משקל תוך הריוני מפחיתים את שיעורי סוכרת הריונית. השפעת הגורמים שנזכרו תלויים מאוד במסת הגוף של האדם ובאזור שבו בוצעו המחקרים.
ניהול המחלה

נשים עם סוכרת הריונית אשר מקבלות התערבויות לסגנון חיים (התערבויות לסגנון חיים כוללות פעילות גופנית, ייעוץ תזונתי, התערבויות התנהגותיות, הרפיה, ניטור עצמי של גלוקוזה, והתערבויות משולבות) נראה כי הן חוות פחות דיכאון לאחר לידה, ויש להן סיכוי יותר גבוהה לאיבוד משקלן אחרי הלידה מאשר נשים שלא קיבלו התערבות. התינוקות שלהן הם גם עם סיכויים יותר גדולים להיוולד עם משקל סביר יחסית, ויש להם פחות אחוזי שומן כאשר הם נולדים. מחקרים נוספים נדרשים כדי לגלות אילו התערבויות לסגנון חיים הם הטובים ביותר. אם דיאטה סוכרתית או דיאטה הגליקמי, התעמלות, ותרופות דרך הפה אינם מספיקים כדי לשלוט ברמות הגלוקוז, טיפול באינסולין עלול להיות נחוץ.
ייעוץ לפני הריון (למשל, על תוספי חומצה פולית מונעת) וניהול רב תחומי חשובים לתוצאות הריון טובות. רוב הנשים יכולות לנהל סוכרת הריונית שלהם עם שינויים תזונתיים ופעילות גופנית. ניטור עצמי של רמות הגלוקוז בדם יכול להנחות טיפול. יש נשים שיזדקקו לתרופות נגד סוכרת, בדרך כלל באינסולין.
כל דיאטה צריכה לספק מספיק קלוריות עבור הריון, בדרך כלל 2,000 – 2,500 קק"ל עם הדרה של פחמימות פשוטות. המטרה העיקרית של שינויים תזונתיים היא למנוע פסגות ברמות הסוכר בדם. זה יכול להיעשות על ידי הפצת צריכת פחמימות על ארוחות וחטיפים לאורך כל היום, ובאמצעות שחרור איטי למקורות הפחמימות- דיאטת הגליקמי. מאחר שעמידות לאינסולין היא הגבוהה ביותר בבקרים, הפחמימות של ארוחת הבוקר צריכות להיות מוגבלות יותר. בליעת יותר סיבים במזונות עם דגנים מלאים, או פירות וירקות יכולים גם להפחית את הסיכון לסוכרת הריונית. אין מספיק ראיות כדי לציין אם סוג אחד של ייעוץ תזונתי הוא טוב יותר מהשני.
תרגיל פיזי אינטנסיבי בינוני מומלץ, למרות שאין הסכמה על המבנה הספציפי של תוכניות תרגיל עבור סוכרת הריונית.נשים בהריון שמתעמלות יש להן רמות הסוכר בדם נמוכות בצום ולאחר ארוחות בהשוואה לאלה שאינם מתאמנים.זה לא ברור איזו צורה של פעילות גופנית היא הטובה ביותר בעת ההריון. ניטור עצמי יכול להיות מושג באמצעות מערכת המינון של הגלוקוז. הציות למערכות גלוקומטר אלה, יכול להיות נמוך. אין הרבה מחקרים בקשר ליעד של רמות הסוכר בדם שצריך להיות עבור נשים עם סוכרת הריונית. ההמלצות על רמת הסוכר הסבירה הן שונות ברחבי העולם .
המחקר מציע יתרון אפשרי של ההנקה כדי להפחית את הסיכון של סוכרת ואת הסיכונים הקשורים עבור האם והילד.
ניהול המחלה > תרופות

הטיפול באינסולין עשוי להיות הכרחי במידה והניטור חושף כישלון בשליטה של רמות הגלוקוז עם אמצעים אלה או במקרים של סיבוכים כמו צמיחה מוגזמת של העובר . זה האינסולין הנפוץ ביותר שפועל מהיר שניתן רק לפני אכילת כדי שרמת הגלוקוז תעלה אחרי הארוחות.הטיפול צריך לנקוט כדי למנוע רמת סוכר נמוכה בדם בשל אינסולין יתר. טיפול באינסולין יכול להיות רגיל או צר מאוד; זריקות נוספות יכולות לגרום לשליטה טובה יותר, אך דורשת מאמץ רב יותר, ואין הסכמה שיש להן יתרונות גדולים. קוקרן ביקורת 2016סיכם כי ראיות על איכות הן עדיין לא זמינות כדי לקבוע את טווח הסוכר הטוב ביותר בדם לשיפור בריאות הנשים שבהריון עם סוכרת הריונית והתינוקות שלהם.
יש כמה ראיות שתרופות מסוימות באמצעות הפה עשויות להיות בטוחות בהריון או לפחות הם פחות מסוכנות לעובר מתפתח מאשר סוכרת לא מבוקרת. בעת השוואת אילו טבליות סוכרת (תרופות באמצעות הפה) הן היעילות והבטוחות ביותר, אין מספיק מחקר איכותי כדי לתמוך בתרופה אחת על אחר. התרופה מטפורמין עדיפה על גליבוריד. אם לא ניתן לשלוט בגלוקוז בדם עם תרופה יחידה, השילוב של מטפורמין ואינסולין עשוי להיות טוב יותר מאינסולין בלבד. עוד סקירה שמצאה בטיחות טובה לטווח קצר הן לאם והן לתינוק עם מטפורמין אבל הבטיחות אינה ברורה לטווח ארוך.
אנשים עשויים להעדיף מטפורמין דרך הפה בהשוואה לזריקות אינסולין. הטיפול של תסמונת השחלות פוליציסטיות באמצעות מטפורמין במהלך ההריון כבר ציין שהוא מקטין את רמות הסוכרת ההריונית.
כמעט מחצית מהנשים לא הגיעו לשליטה מספקת עם מטפורמין בלבד ונזקקו לטיפול משלים עם אינסולין; בהשוואה לאלה שטופלו עם אינסולין בלבד, הם נזקקו לפחות אינסולין, והם השיגו פחות משקל. ללא מחקרים ארוכי טווח לילדים של נשים שטופלו עם התרופה, קיימת אפשרות של סיבוכים ארוכי טווח מטיפול מטפורמין. תינוקות שנולדו לנשים שטופלו עם מטפורמין מפתחים פחות שומן הקרביים, דבר שהופך אותם לפחות נוטי התנגדות אינסולין מאוחר יותר בחיים.
פרוגנוזה

סוכרת הריונית בדרך כלל נפתרת ברגע שהתינוק נולד. מבוסס על מחקרים שונים, הסיכוי לפתח סוכרת הריונית בהריון השני, אם לאישה הייתה סוכרת הריונית בהריון הראשון שלה, הם בין 30% ו-84%, בהתאם לרקע אתני. להריון השני בתוך שנה אחת של ההריון הקודם יש סיכוי גדול לקבל סוכרת הריונית בשנית.
נשים שאובחנו עם סוכרת הריונית נמצאות בסיכון מוגבר לפתח סוכרת בעתיד. הסיכון הוא הגבוה ביותר בנשים שנזקקו לטיפול באינסולין, נשים שטופלו בנוגדנים הקשורים לסוכרת (כגון נוגדנים נגד גלוטמט דקרבוקסילא, נוגדנים בתאי איון ו/או אינסולינומה אנטיגן -2), נשים עם יותר משני הריונות קודמים, ונשים בעלות עודף משקל (לפי סדר חשיבות). נשים הדורשות אינסולין לניהול סוכרת הריונית הן בסיכון של 50% לפתח סוכרת בתוך חמש השנים הבאות. בהתאם לאוכלוסייה שנחקרה, קריטריוני האבחון, אורך המעקב והסיכון יכולים להשתנות במידה רבה. באחד המחקרים הארוכים ביותר על קבוצה של נשים מבוסטון, מחצית מהם פיתחו סוכרת לאחר 6 שנים, ל-יותר מ־70% היה סוכרת לאחר 28 שנים. במחקר רטרוספקטיבי לנשים בנבאחו, הסיכון של סוכרת לאחר סוכרת הריונית היה אומדן להיות %50 ל-70% אחרי 11 שנים. עוד מחקר מצא את הסיכון של סוכרת לאחר סוכרת הריונית של יותר מ-25% לאחר 15 שנים. באוכלוסיות עם סיכון נמוך ל-סוכרת מסוג 2, בנשים רזות ובנשים עם נוגדנים אוטומטים, יש שיעור גבוה יותר לפתח סוכרת סוג 1 אצל נשים.
ילדים של נשים עם סוכרת הריונית נמצאים בסיכון מוגבר להשמנת יתר בילדותם ובבגרותם, סיכון מוגבר של חוסר סובלנות לגלוקוז וסוכרת סוג 2 מאוחר יותר בחיים. סיכון זה מתייחס לערכי גלוקוז אימהיים מוגברות. זה כרגע לא ברור כמה הרגישות הגנטית והגורמים הסביבתיים תורמים לסיכון זה, ואם הטיפול בסוכרת הריונית יכול להשפיע על תוצאות אלו.
הטבות ופגיעות מתרופות נגד סוכרת עדיין לא מובנות היטב כמו של 2017, ישנם נתונים סטטיסטיים נדירים על הסיכון של תנאים אחרים אצל נשים עם סוכרת הריונית. במחקר פרינטלי בירושלים, 410 מתוך 37962 נשים שסבלו סוכרת הריונית היה להן נטייה כלפי סרטן השד וסרטן הלבלב, אבל מחקר נוסף נדרש כדי לאשר את הממצא הזה.
פרוגנוזה > סיבוכים

סוכרת הריונית מהווה סיכון לאמא ולילד. סיכון זה קשור בעיקר לרמות הגלוקוז הגבוהות בדם והשלכותן. הסיכון גדל עם רמות גבוהות יותר של גלוקוז בדם. הטיפול כתוצאה משליטה טובה יותר על רמות אלו עשוי להפחית חלק מהסיכונים של סוכרת הריונית במידה ניכרת.
שני הסיכונים העיקריים שסוכרת הריונית מטילה על התינוק הם מומים בצמיחה וחוסר איזון כימי לאחר הלידה, אשר עלולים לגרום לכניסת היולדות ליחידת הטיפול הנמרץ. תינוקות שנולדו לאמהות עם סוכרת הריונית נמצאים בסיכון של להיות גדולים יחסית עבור גיל ההריון (מקרוזומיה) בסוכרת הריונית לא מבוקרת, וקטן עבור גיל ההיריון ופיגור צמיחה רחמי בסוכרת הריונית מבוקרת. מקרוזומיה בתורה מגבירה את הסיכון של לידות אינסטרומנטליות (למשל, מלקחיים, ניתוח קיסרי סעיף) או בעיות במהלך לידה דרך הנרתיק. מקרוזומיה עשויה להשפיע על 12% מהנשים הרגילות לעומת 20% מהנשים עם סוכרת הריונית. עם זאת, הראיות עבור כל אחד מסיבוכים אלה אינו חזק באותה מידה. באחד המחקרים היה סיכון מוגבר לתינוקות להיות גדולים אך לא קטנים עבור גיל ההריון אצל נשים עם סוכרת הריונית בלתי מבוקרת. קשה לחקור את הסיבוכים של סוכרת הריונית בגלל הגורמים המקיימים הרבים (כגון השמנת יתר). סיווג אישה כנושאת סוכרת הריונית יכול בעצמו להגדיל את הסיכון לעבור ניתוח קיסרי לא נחוץ.
יילודים מנשים עם רמות גבוהות בעקביות של הסוכר בדם הם גם בסיכון מוגבר של רמת גלוקוז נמוכה בדם (היפוגליקמיה), צהבת, מסת תאי דם אדומים גבוהה (פוליציטמיה) וסידן נמוך בדם (היפוקלצמיה) ומגנזיום (היפומגנסמיה). סוכרת הריונית לא מטופלת גם מפריעה על ההתבגרות, שגורמת לתינוקות לקבל תסמונת המצוקה הנשימתית בשל התבגרות ריאה לקויה.
בניגוד לסוכרת טרום הריון, סוכרת הריונית לא הוכחה בבירור כהיותה גורם סיכון עצמאי עבור מומים מולדים. מומים מולדים מקורם בדרך כלל במהלך השליש הראשון (לפני השבוע ה-13) של ההריון, בזמן שסוכרת הריונית מתפתחת בהדרגה ומתבטאה פחות במהלך השליש הראשון ובהתחלת השני. מחקרים הראו כי נולדים של הנשים עם סוכרת הריונית נמצאים בסיכון גבוה יותר עבור מומים מולדים.
בגלל מחקרים סותרים, זה לא ברור כרגע אם לנשים עם סוכרת הריונית יש סיכון גבוה יותר של רעלת הריון. במחקר האפו הסיכון של רעלת הריון היה בין 13%- 37% גבוה יותר אצל נשים עם סוכרת הריונית, למרות שלא כל הגורמים המכוונים האפשריים תוקנו.
ראו גם

סוכרת והיריון
סוכרת
היריון
לקריאה נוספת

Kim, C., Newton, K. M., & Knopp, R. H. (2002). Gestational diabetes and the incidence of type 2 diabetes: a systematic review. Diabetes care, 25(10), 1862-1868.
רוסאל

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 בורסה:  בורסת מוסקבה (30 במרץ 2015–RUAL)  הבורסה לניירות ערך בהונג קונג (27 בינואר 2010–0486) 
 מייסדים:  רומן אברמוביץ', אולג דריפסקה
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־18 שנים) 
 חברת אם:  En+ Group 
 חברות בנות:  SKAD  Volgograd Aluminum Plant  Aluminium Rheinfelden Group 
 מיקום המטה:  מוסקבה, רוסיה
 שליטה בחברה:  אולג דריפסקה
 ענפי תעשייה:  מתכת
 מוצרים עיקריים:  אלומיניום, אלומינה, בוקסיט, סגסוגת אלומיניום
 הכנסות:  10,300,000,000$ (2010)
 רווח תפעולי:  279,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2020) 
 רווח:  759,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2020) 
 הון עצמי:  6,543,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2020) 
 מנכ"ל:  אולג דריפסקה 
 עובדים:  75,000
  
 www.rusal.com
 
רוסאל (ברוסית: Росал, קיצור של "רוסיסקיי אלומיניי", Российский алюминий, באנגלית: United Company RUSAL) היא חברת האלומיניום השנייה בגודלה בעולם לפי תפוקת ייצור. היא הייתה החברה הגדולה בעולם עד 2015, אז עקפה אותה קבוצת China Hongqiao בתפוקה השנתית. רוסאל אחראית לכמעט 9% מתפוקת האלומיניום העיקרית בעולם ו-9% מייצור האלומינה בעולם.
החברה הוקמה על ידי מיזוג של חברת "רוסיסקיי אלומיניי", עם נכסי האלומינה של קבוצת גלנקור השווייצרית, שהושלם במרץ 2007. החברה הייתה מאוגדת במקלט מס באי ג'רזי, אך המטה שלה נמצא במוסקבה, בפדרציה הרוסית. מניותיה של החברה נסחרות בבורסה של מוסקבה ובבורסת הונג קונג. מאז 25 בספטמבר 2020 שינתה החברה את מקום ההתאגדות שלה מג'רזי לקלינינגרד, רוסיה.
היסטוריה > החברות שקדמו לרוסאל

השורשים של החברה נעוצים בפעילות העסקית של האוליגרך הרוסי אולג דריפסקה, שנכנס לתעשיית המתכות כסוחר סחורות וכברוקר בבורסת הסחר של מוסקבה (Moskovskaya Tovarnaya Birzha) ולאחר מכן בבורסת הסחורות וחומרי הגלם הרוסית (Rossiyskaya Tovarno-Syryevaya Birzha). כמתווך, דריפסקה עסקה במגוון רחב של סחורות, כולל אלומיניום. עבודתו כללה גם מסחר עם מפעלי היתוך אלומיניום גדולים ברוסיה.
בשנים 1991–1994, חברות שהוקמו על ידי מר דריפסקה בגיבוי האוליגרך מיכאל צ'רנוי, החלו להשקיע במניות של חברת SAZ ‏(Sayanogorsk Aluminum Smelter), אחד ממפעלי האלומיניום החדשים והמודרניים ביותר שנבנו בימי ברית המועצות בשנים 1980–1985. בשנת 1994, דריפסקה מונה למנכ"ל SAZ.
צ'רנוי עצמו היה שותף עם האחים דוד וסימון ראובן (אנשי עסקים בריטיים ממוצא יהודי-עיראקי) בחברת "טרנס-וורלד" "Trans-World Group", חברה למסחר באלומיניום שהוקמה ב-1991. מגזר האלומיניום היה אחד הענפים שעבר תהליך ההפרטה מהיר לאחר פירוק ברית המועצות. האחים ראובן קנו אלומיניום מברית המועצות מאז סוף שנות ה-70 של המאה ה-20. אך אחרי פירוק ברית המועצות, גילו שהם לא יכולו להשיג את המתכת המוגמרת במחירים נמוכים מתקופת ברית המועצות, ואז למכור אותם ביוקר במערב. הם גייסו את ולדימיר ליסין, שהיה סמנכ"ל בכיר במפעלי מתכת ברית המועצות, והצליחו לרכוש דרכו את גם את חומרי הגלם וגם את המוצר המוגמר. בשנת 1994, "טרנס-וורלד" כבר מכרה יותר מ-600,000 טון אלומיניום בשנה, או רבע מסך יצוא האלומיניום של רוסיה. ככל שיותר מהתעשייה של רוסיה הופרטה, "טרנס וורלד" רכשה חלקים במפעלי האלומיניום הגדולים במדינה, כדי למנוע את עלייתם של מתחרים, שגם הם עשויים להיות מעוניינים בחתימה על עסקאות לרכישת חומרי גלם.
תקופה זו קיבלה את הכינוי "מלחמות האלומיניום" בה האחים לב ומיכאל צ'רנוי פעלו לדחוק מתחרים מהשוק. ארבע שנות אלימות חריפה במגזר האלומיניום, שבמהלכן נרצחו עשרות מנהלים, בנקאים, סוחרים ומאפיונרים . הקרבות עקובי הדם ביותר התנהלו סביב השליטה במפעל האלומיניום הענק "קראסנויארסק". קבוצת "טרנס-וורלד" החזיקה ב-20% מהמפעל, אבל גם מתחרותיה, והמאפיה הרוסית, הצליחו לקנות להם דריסת רגל בחברה. בקיץ 1995 נרצח אולג קנטור, נשיא בנק שזה עתה רכש החזקה גדולה למדי בקראסנויארסק. חודש לאחר מכן נרצח פליקס לבוב מחברת "AIOC", חברת סחר מניו יורק שזכתה במכרז הייצוא של קראסנויארסק. לבוב היה נציגה של AIOC ברוסיה. אחר כך AIOC ויתרה על החוזה שלה עם "קראסנויארסק" והכריזה על פשיטת רגל.
בשנת 1997, החברות שבשליטת דריפסקה עברו ארגון מחדש, שהוביל להקמת "סיבירסקי אלומיניום" לניהול נכסי אלומיניום ואלומינה שנרכשו על ידי דריפסקה. עד שנת 2000 ניהלה "סיבירסקי אלומיניום", בין יתר הנכסים הקשורים לאלומיניום, את מפעל האלומיניום בסיאנוגורסק, מפעל בסיינאל, מפעל לייצור בסמארה, ומניות מיעוט בבית הזיקוק לאלומיניום ניקולייב באוקראינה. בנקודה זו התפצלה קבוצת Trans-World המקורית. במקביל מיכאיל צ'רנוי הסתכסך עם האחים דוד וסימון ראובן, פרש מקבוצת "טרנס-וורלד", וחבר לדריפאסקה במפעל האלומיניום "קראסנויארסק". ואילו ולדימיר ליסין דחק את האחים ראובן מהשליטה בחברת "טרנס-וורלד".
היסטוריה > המיזוג ליצירת רוסאל

בתחילת שנת 2000 רכש האוליגרך רומן אברמוביץ' את חברת "טרנס-וורלד", תמורת 600 מיליון דולר. מיד אחר כך החל בתהליך מיזוג עם "סיבירסקי אלומיניום" של דריפסקה. באפריל 2001, רשויות הפיקוח ברוסיה נתנו את אישורם להקמת החברה הממוזגת "רוסאל", שהפכה ליצרנית האלומיניום השנייה בגודלה בעולם אחרי חברת "אלקואה" האמריקנית, שהייתה אז חברת האלומיניום הגדולה בעולם. בעלי המניות של "טרנס-וורלד" ו"סיבירסקי אלומיניום" החזיקו כל אחד במחצית מהמניות של "רוסאל". לחברה הממוזגת הייתה אז שליטה בשלושה מפעלי התכה גדולים ורישיון לרכוש רביעי. בבעלותה או בשליטתה היו גם שני מכרות עופרת האלומיניום הגדולים ביותר בשטחי רוסיה, ושמונה מפעלים המייצרים מוצרים שונים של אלומיניום. בסך הכל שלטה החברה החדשה על 70% מהתפוקה הגולמית של האלומיניום הרוסי. עם איחודה הרשמי הבטיחה "רוסאל" לפעול ליישום ניהול עסקי שקוף ומקצועי יותר. לאחר המיזוג החלה "רוסאל" לפעול גם מחוץ לרוסיה ורכשה מפעלים ומכרות באפריקה באוקראינה ואוסטרליה.
אברמוביץ' היה באותה עת שותף זוטר של האוליגרך בוריס ברזובסקי, שטען אחר כך ב"משפט ברזובסקי נגד אברמוביץ'", שהוא היה בעל המניות העיקרי במחצית מ"רוסאל", והוא העביר אותם למשמורת של אברמוביץ' בעת שברח מרוסיה. אברמוביץ' מכר בהמשך את חלקו בחברה לדריפסקה.
בדצמבר 2000, זמן קצר לפני השלמת המיזוג ליצירת "רוסאל", הוגשה בבית משפט פדרלי במנהטן, ניו יורק, תביעה אזרחית נגד מיכאיל צ'רנוי ואולג דריפאסקה על ידי שלוש חברות לסחר במתכות, שהיו בקשרי עסקים עם צ'רנוי בשנות ה-90. התובעים דרשו 2.7 מיליארד דולר על הנזקים שנגרמו להם בעטיים של מעשי צ'רנוי ושותפיו. לטענתם דריפאסקה, צ'רנוי ובעלי בריתם עשו, במישרים או בעקיפים, אין-ספור מעשים פליליים, ובכללם רצח, סחיטה, הונאה והלבנת כספים בכדי להשתלט על נכסי אלומיניום בהן חברות הסחר היו שותפות. המעשים כללו אלימות פיזית והלבנה של כספים, שהושגו כתוצאה מפעילות לא-חוקית גם בארצות הברית, כדי לקדם את המזימה. הם לא הגישו כתב הגנה וכופרו בסמכותו של בית משפט אמריקני לדון בעניינים האלה.
בסוף 2004 הגיש איש העסקים דלול חיידרוב תביעה על סך 1.5 מיליארד דולר נגד צ'רנוי ודריפסקה במדינת דלאוור, בה טען כי השניים השתלטו על מפעל שהיה בשליטתו ברוסיה בפעולות סחיטה ואיומים. המפעל הפך אחר כך לחלק מ"רוסאל".
היסטוריה > המיזוג ליצירת יונייטד קומפני רוסאל

בקיץ 2006 נתן נשיא רוסיה ולדימיר פוטין אישור למיזוג בין "רוסאל" לחברת האלומיניום הרוסית השנייה בגודלה Sual‏ (Siberian-Urals Aluminium Company), חברה זו הייתה בשליטת האוליגרך ויקטור וקסלברג, שבעקבות המיזוג החזיק 25% ממניות "רוסאל". העסקה כללה גם את נכסי האלומיניום של חברת המסחר בסחורות גלנקור, שקיבלה 13% ממניות החברה הממוזגת שהחלה לפעול בשם "יונייטד קומפני רוסאל"(United Company Rusal). המיזוג הושלם בתחילת 2007 ודריפסקה הפך לאיש העשיר ברוסיה עם הון שהוערך אז בכ-21 מיליארד דולר.
ביוני 2007 הודיעה "יונייטד קומפני רוסאל" על תוכנית לביצוע הנפקה ראשונה לציבור בבורסה לניירות ערך בלונדון, לפי שווי שוק של כ-30 מיליארד דולר. בעקבות תוכנית זאת הגיש האוליגרך מיכאל צ'רנוי תביעה נגד אולג דריפסקה לבעלות על 40% ממניות "רוסאל" לפני המיזוג צ'רנוי טען שהוא מחזיק 13% מהמניות של "יונייטד קומפני רוסאל", אך שמו נמחק ממרשם בעלי המניות במרמה. דריפסקה ביקש להעביר את המשפט מבריטניה לרוסיה, אך בית משפט בלונדון דחה את בקשתו באוגוסט 2009. דריפסקה מצדו שכר את פעיל הימין אביגדור אסקין לביצוע האזנות סתר וניהול קמפיין שלילי נגד צ'רנוי. בתגובה צ'רנוי הגיש לבית המשפט המחוזי בתל אביב תביעת דיבה בסך 10 מיליון שקל נגד דריפסקה, ושמונה אנשים נוספים. בטענה כי דריפסקה מימן קמפיין חובק עולם, לרבות בישראל, של הכפשתו והשמצתו בעיני הציבור ובעיני רשויות אכיפת החוק, במטרה להביא לשלילת אזרחותו ולגירושו מישראל וכדי לגרום לדה-לגיטימציה שלו ולהקטין בכך את סיכויי התביעה האזרחית שהגיש נגדו. במאי 2009, הוצא נגד צ'רנוי צו מעצר בחשד להלבנת הון בספרד, של חברה בבעלותו הרשומה במדינה. דריפסקה העיד נגד צ'רנוי בתיק הלבנת הון, וטען כי שילם לצ'רנוי 250 מיליון דולר כדמי חסות בשל קשריו עם המאפיה ולא עבור מניות שהחזיק ב"רוסאל". בספטמבר 2012, פרסמו השניים הודעה קצרה לעיתונות, בה הכריזו שהגיעו להסדר וכי התביעה שהגיש צ'רנוי בבית משפט בלונדון בוטלה.
ביולי 2008 רכשה "יונייטד קומפני רוסאל", בתמורה לכ-14% ממניותה, כ-5 מיליארד דולר במזומן והתחייבויות תשלום נוספות בסך 2 מיליארד דולר, כ-50% מחברת נורילסק-ניקל, חברה לכרייה וייצור של פלדיום, ניקל, פלטינה, וקובלט, שהייתה בשליטת האוליגרך מיכאיל פרוכורוב. בעקבות רכישה זו, רכישות קודמות והמשבר הכלכלי העולמי עמדה "רוסאל ", בסוף 2009, על סף פשיטת רגל. אך הגיעה לבסוף להסכם עם 70 בנקים, לארגן מחדש את חובותיה, שעמדו על סך 17 מיליארד דולר.
היסטוריה > הנפקת החברה בהונג קונג

באפריל 2008 הודיע דריפסקה כי הוא החליט להנפיק את החברה בבורסה לניירות ערך בהונג קונג, ולא בבורסת לונדון, עקב תנאים נוחים יותר, אולם אישור ההנפקה ארך זמן רב. החברה הונפקה לבסוף בינואר 2010, וגייסה 17.4 מיליארד דולר הונג קונג (2.2 מיליארד דולר) בהנפקה ראשונה לציבור של חברה רוסית בבורסת הונג קונג. מניית "רוסאל" החלו להיסחר בבורסת הונג קונג ב-27 בינואר 2010.
בפברואר 2018 הודיעה החברה כי תמנה את סמנכ"לית הכספים שלה, אלכסנדרה בוריקו, למנכ"לית. האישה הראשונה שתמונה לתפקיד. דריפסקה הודיע כי פרש מתפקיד מנכ"ל רוסאל ונשיא קבוצת En+ כחלק מסבב מינויים כולל בחברה.
ב-9 באפריל 2018 ירדה מחיר המינה של "רוסאל" ב-50% ביום אחד, במסחר בבורסת הונג קונג, כשהמשקיעים החליטו להיפטר מהמניה לאחר שארצות הברית הודיעה כי החברה התווספה לרשימת החברות ובעליהן שעליהם הטילה סנקציות.
פעילות

מרבצי הבוקסיט הגדולים של רוסיה נמצאים באזור הרי אורל הצפוניים. המכרות המופעלים על ידי תאגיד סבאורלבוקסיטרודה (תאגיד בת של רוסאל) באזור זה מכילים כ־70% מעתודות הבוקסיט של רוסיה. משנות השישים של המאה העשרים התפתחה תעשיית אלומיניום גדולה ברוסיה בזכות האנרגיה החשמלית הזולה מהתחנות ההידרואלקטריות בסיביר ושני הכורים הגדולים בעולם להיתוך אלומיניום נמצאים ברוסיה.
רוסאל מפעילה 4 מתקני עיבוד אלומיניום ו־3 מתקני עיבוד אלומינה ברוסיה, אחד באוקראינה וכן מתקנים בגויאנה, ניגריה, גינאה ואוסטרליה.
נפילה

| --- | --- |

נפילה היא חוויה רגילה לילדים צעירים, אך נפילה מגובה משמעותי או על משטח קשה יכולה להיות מסוכנת.
 שכיחות:  226 מיליון (2015)
 גורם:  פרכוס, לקות ראייה, קשיי הליכה, סכנות ביתיות
 סיבוכים:  פגיעת ראש, זעזוע מוח, שבר, שפשוף, חבורה
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D000058
 סיווגים
 ICD-10:  W19 
 ICD-11:  XE3Y8 
 
נְפִילָה היא פעולה של אדם או בעל חיים הנובעת עקב חוסר בשיווי משקל, בדרך כלל אל עבר הקרקע. פעולה זו היא הגורם השני בשכיחותו למוות בשוגג (אנ') ברחבי העולם וסיבה עיקרית לפציעה, במיוחד אצל קשישים. נפילות בקרב מבוגרים מהוות סוג עיקרי של פציעות הניתנות למניעה. פועלי בניין, חשמלאים, כורים וצבעים הם עיסוקים עם שיעורים גבוהים של פגיעות מנפילה.
נראה כי פעילות גופנית לטווח ארוך מפחיתה את שיעור הנפילות בקרב אנשים מבוגרים. נכון ל-2015, כ-226 מיליון מקרים של נפילות מקריות משמעותיות קרו ברחבי העולם, כאשר 527,000 מהם (כ-0.0023%) נפטרו כתוצאה מהנפילה.
סיבות > תאונות

הסיבה השכיחה ביותר לנפילות אצל מבוגרים בריאים היא תאונות, בין היתר על ידי החלקה או מעידה על משטחים או מדרגות יציבים, הנעלה לא נכונה, סביבה חשוכה, קרקע לא אחידה או חוסר פעילות גופנית. מחקרים מצביעים על כך שנשים נוטות יותר ליפול מאשר גברים בכל קבוצות הגיל.
סיבות > גיל

אנשים מבוגרים ובעיקר אנשים מבוגרים עם דמנציה נמצאים בסיכון גבוה יותר מאשר צעירים לפציעות עקב נפילה. אנשים מבוגרים נמצאים בסיכון עקב תאונות, הפרעות בהליכה, הפרעות שיווי משקל, רפלקסים משתנים עקב ליקוי ראייה, חושי, מוטורי וקוגניטיבי, תרופות וצריכת אלכוהול, זיהומים והתייבשות.
סיבות > מחלות

אנשים שחוו שבץ נמצאים בסיכון ליפול עקב הפרעות בהליכה, ירידה בטונוס וחולשה, תופעות לוואי של תרופות לטיפול בטרשת נפוצה, רמת סוכר נמוכה בדם, לחץ דם נמוך ואובדן ראייה.
אנשים הסובלים מפרקינסון נמצאים בסיכון ליפול עקב הפרעות בהליכה, אובדן שליטה בתנועה כולל הקפאה ותנועות פתאומיות, הפרעות במערכת האוטונומית כגון תת-לחץ דם תנוחתי, התעלפות ותסמונת הטכיקרדיה התנוחתית; הפרעות נוירולוגיות וחושיות כוללות גם חולשת שרירים של הגפיים התחתונות, פגיעה ברגישות עמוקה, התקף אפילפטי, ליקוי קוגניטיבי, ליקוי ראייה, ליקוי שיווי משקל ותופעות לוואי של תרופות לטיפול במחלת פרקינסון.
אנשים הסובלים מטרשת נפוצה נמצאים בסיכון ליפול עקב הפרעות בהליכה, צניחת כף רגל (אנ'), אטקסיה, הפחתת פרופריוספציה, שימוש לא תקין או מופחת במכשירי עזר, ראייה מופחתת, שינויים קוגניטיביים ותרופות לטיפול בטרשת נפוצה.
סיבות > מקום עבודה

במסגרת מקום העבודה, תקריות נפילה הן נושא חשוב לשירותי בטיחות וגיהות בתעסוקה. כל משטח הליכה/עבודה עלול להוות סכנת נפילה. יש להגן מפני נפילה כל צד או קצה לא מוגן שהם 6 רגל (1.8 מטרים) מעל הקרקע, באמצעות מעקה בטיחות (אנ'), רשת ביטחון (אנ') או בולמי נפילה (אנ')‏.
המנהל האמריקאי לבטיחות ולבריאות תעסוקתית (אנ') ריכז גורמי סיכון ידועים מסוימים שנמצאו אחראים לתקריות נפילה במקום העבודה. גורמי הסיכון הם:
גורמי מקום עבודה:
משטח הליכה רטוב/מושלג
שטיחים רופפים
ארגזים או כלי קיבול
תאורה לקויה
משטחי הליכה לא אחידים
גורמי ארגון העבודה:
קצב עבודה מהיר
משימות עבודה הכוללות נוזלים או גריז
גורמים אישיים:
גיל
עייפות
ראייה כושלת
שימוש במשקפיים דו-מוקדיים (אנ')
נעליים לא הולמות, רופפות, או לא מתאימות
אמנם נפילה יכולה להתרחש בכל זמן ובכל אמצעי במקום העבודה, ידוע כי גורמים אלו גורמים לנפילות ברמה זהה, אשר נוטים פחות להתרחש מאשר נפילות ברמה נמוכה יותר.
למקצועות מסוימים, כגון פעלולנות וסקייטבורדינג, נפילה היא חלק מהעבודה.
סיבות > נפילה מכוונת

פציעות מנפילות יכולות להיגרם בכוונה, כמו במקרים של השלכה מהחלון או קפיצה מכוונת (כחלק מניסיון התאבדות).
גובה וחומרה

חומרת הפציעה עולה עם גובה הנפילה אך תלויה גם בתכונות הגוף והמשטח ובאופן ההשפעות של הגוף על פני השטח. הסיכוי לשרוד גדל אם נוחתים על משטח בעל עיוות רב (משטח הנכופף, נדחס או נעקר בקלות), כגון שלג או מים.
פציעות הנגרמות מנפילות ממבנים משתנות בהתאם לגובה הבניין וגילו של האדם. נפילות מהקומה השנייה/הראשונה של הבניין, בדרך כלל, גורמות לפציעות שאינן קטלניות. בסך הכל, הגובה, שבו כ-50% מהילדים מתים מנפילה, הוא בין ארבע לחמש קומות (בערך 12–15 מטר) מעל פני הקרקע.
מניעה

נראה כי פעילות גופנית לטווח ארוך מפחיתה את שיעור הנפילות בקרב אנשים מבוגרים. בבתי האבות, קיימות תוכניות למניעת נפילות הכוללות, בין היתר, מספר התערבויות מונעות של נפילות חוזרות.