stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלמוגים
טורפים ומזיקים

בין טורפי האלמוגים (corallivorous) נמנים חלזונות, כוכבי ים, דגים ואחרים. טורפי האלמוגים החשובים הם:
כוכב־הים הנקרא כוכבן קוצני (Acanthaster planci באנגלית Crown of Thorns starfish) והשייך למערכת קווצי העור (Echinodermata). זהו כוכב־ים גדול יחסית (25–40 ס"מ בממוצע, אם כי נצפו גם פרטים בגודל של 80 ס"מ) מכוסה בקוצים מחודדים רבים העשויים מינרל גירי והמכילים רעלנים המסוגלים לגרום לאדם כאבים עזים. הכוכבן חי בשוניות רבות בעולם, כולל בים סוף. הכוכבן תוקף בעיקר אלמוגים מהירי צמיחה כגון "שיטית" (Acropora) ו"גבשושן" (Montipora). הכוכבן ניזון מפוליפים בדרך מיוחדת. קיבת הכוכבן נשלפת דרך פיו והוא מעכל את הפוליפ מחוץ לגופו. מה שנותר מהאלמוג מיד לאחר טריפתו הוא שלדו הלבן. אלמוגים מסוימים מתגוננים מפניו בעזרת יצורים נלווים כגון סרטנים מהסוג טרפזיה (Trapezia) המצויים בין ענפיהם, אשר תוקפים ומגרשים את הכוכבן, כפי שמוצאים בסוג "שיחית" (Pocillopora) או "שיחן" (Stylophora). באוסטרליה ובמקומות אחרים מוכרות תופעות של התפוצצות אוכלוסין של כוכב־ים זה. במקרה כזה מתקבצים מאות אלפי פרטים מן הכוכב על השונית ותוך זמן קצר מסירים מן האלמוגים את הרקמה החיה ומשאירים שלד לבן ובוהק, המתכסה במהירות באצות.
חלזונות מהסוג דְרוּפֶּלָה (Drupella) השייכים למשפחת הארגמוניים (Muricidae), כגון Drupella cornus, או Drupella rugosa, וחלזונות מהסוג אַלְמוּגָן (Coralliophila) השייכים למשפחת האלמוגניים (Coralliophilidae). התפוצצות אוכלוסין של ה-Drupella cornus ארעה בראשית שנות השמונים במקביל במפרץ אילת וביפן. זהו חלזון קטן יחסית אשר חי בין ענפי ה"שיטית" (Acropora). קונכיית החלזון העבה מכוסה תמיד באצה המקנה לו הסוואה מושלמת. מסיבה זו קשה לאתרו. החלזונות נוהגים להתארגן בשורה במעין "חזית אכילה". כמו הכוכבן הקוצני מותיר החלזון צלקות לבנות על מושבת האלמוגים, אם כי ניתן להבחין בין צלקת שהותיר כוכבן לצלקת שהותיר החלזון בשל החגורה הירוקה הנשרכת אחרי האזור הלבן. בשל גודלו, החלזון ניזון לאט יותר מהכוכבן והאצה המתיישבת על השלד כמעט משיגה את "חזית האכילה".
דגים שונים ממשפחות הפרפרוניים (Chaetodontidae) כדוגמת פַּרְפָּרוֹן שְׁחוֹר שֵׁת (Chaetodon austriacus) מתמחים באכילת פוליפים של אלמוגים. דגים ממשפחת התוכינוניים (Sacridae) ובעיקר המין תוכינון ענק מתמחים באכילת אצות באמצעות גירודן מהשונית באמצע השיניים הקדמיות שעברו איחוי ללוחות דמויות מקור. תוך כדי הגירוד נוגס התּוּכִּינוֹן באלמוגים חיים. גם הדג "דַפְדוּף הַפַּסִים" (Abudefduf saxatilis) הניזון בעיקר מפלנקטון מוסיף לתפריטו את האלמוגים.
צדָפות שקודחות באלמוג כדוגמת תמר הים הים־סופי (Lithophaga lessepsiana). הצדפה קודחת באלמוג וניזונה מריר המופרש ממנו.
מחקר שפורסם ב-2024 הראה כי החיידק Vibrio coralliilyticus, שאופיין כבר בתחילת שנות ה-2000 וגורם למחלת מעיים אצל אלמוגים, הופך למחולל המחלה כאשר טמפרטורת מי הים מגיעה ל-23 מעלות צלזיוס. כאשר טמפרטורת מים גבוהה מ-27 מעלות, חלק מזני החיידק הופכים קטלניים עוד יותר.
אטימולוגיה

ריבוי המילה אַלְמֹג הוא אַלְמֻגִּים. במקרא מצויה צורה דומה, בשיכול עיצורים: אלגוּמים (ומכאן היחיד אַלְגֹּם), אולם שם הכוונה לסוג עץ משובח שגדל, לפי המסופר בתנ"ך, בַּלבנון ואשר שימש את שלמה המלך בבניית בית המקדש. השימוש במילה אלמוגים כתיאור האלמוגים שבים, מופיע בגמרא המתארת את ה"אלמוגין", וכותבת שהם צומחים בקרקע הים מתחת לפני המים, ומתארת איך מוציאים אותם משם, ומוכרים אותם במחיר יקר. קיימת דעה שים סוף נקרא כך, משום שפירוש המילה "סוף" המקראית היא כל צמח או דמוי צמח הגדל במים מתוקים או מלוחים, וכוללת גם את האלמוגים. ולכן ים סוף פירושו ים האלמוגים[דרוש מקור].
ראו גם

אי אלמוגים
הלבנת אלמוגים
לקריאה נוספת

יוסי לויה, רמי קליין. שונית האלמוגים. (1994). תל אביב: הוצאת משרד הביטחון
יעקב דפני, מפרץ אילת מים סוף עד סופו. הוצאת צ'ריקובר
הערות שוליים

↑   מדענים: משבר הלבנת האלמוגים החמור ביותר אי־פעם מכה כעת באוקיינוסים, באתר הארץ, 16 באפריל 2024
↑  Readfearn, Graham (2024-04-15). "Global heating pushes coral reefs towards worst planet-wide mass bleaching on record". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-04-16.
↑  זווית, סוכנות ידיעות למדע וסביבה, לאלמוגים יש בקשה: כבו את האור ותנו להתרבות בשקט, באתר הארץ, 14 ביוני 2023
↑  נחשף המנגנון של החיידק הקטלני, שגורם לתמותה המונית של שוניות אלמוגים, באתר ynet, 18 בספטמבר 2024
↑  עיינו בכללי האקדמיה ללשון העברית: כלל ג – חולם חסר בשמות מלרעיים: 1. חולם חסר (שאינו תשלום דגש) הבא בשמות מלרעיים בהברה האחרונה (או היחידה), משתנה בנטייה לקיבוץ, ודגש בא באות שלאחריו.
↑  ראש השנה כג עמ' א
↑  לדוגמה כשיונה מתאר את טביעתו בים הוא אומר "סוף חבוש לראשי" כתיאור פיוטי כנראה לאצות הדומות לרצועה הנכרכת סביב הראש.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295602005171  BNE: XX540969  BnF: cb123105325 (data)  GND: 4146061-3  LCCN: sh85005545  LNB: 000125664  NKC: ph406504 
אלמוגים בים האדום.
אלמוגים באילת.
דגים בשונית האלמוגים בים האדום. הדגים מסתתרים בין האלמוגים וחלקם גם ניזונים מהם. חלקם גם מקיימים יחסים הדדיים עם האלמוגים.
שלוש זוויות תצוגה של מאובן של אלמוג Rugosa יחידאי (Grewingkia canadensis) מתקופת אורדוביק. אינדיאנה בארצות הברית
מבנה הפוליפ
שלד של אלמוגים
מוחן, שייך לתת מחלקת אלמוגי השש. אלמוג זה מכונה כך בשל הדמיון בין צורתו לבין צורתו של המוח האנושי.
ססגונית
אלמוגים בצבעים שונים
שושנת הים Heteractis magnifica ובתוכה דגי שושנון.
מוחן ברבייה ומשחרר אלפי ביצים למים.
אלמוג שולחן
Dendrogyra cylindrus
Dipsastraea pallida
אלמוג Acropora cervicornis
אלמוגי נוצות
אלמוגים במבט מלמעלה
אלמוגים באקווריום במונקו
הכוכבן הקוצני
התוכינון הענק מסוגל לנגוס באלמוגים על ידי שיניו הגדולות והוא פוגע במושבות רבות בגירוד אצות החיות עליהם.
מיקום מייצג

קלדרה דה טבוריינטה
ארגוניט
בגאולוגיה, מיקום מייצג הוא מקום גאוגרפי שבו זוהו לראשונה סלע, מאובן, מינרל או יחידה סטרטיגרפית. לעיתים קרובות הם נושאים את שם המקום.
דוגמאות למיקומים מייצגים

ארגוניט – אראגון בספרד
קובלטיט – העיירה קובלט באונטריו, קנדה
קובניט - קובה
טנזניט - טנזניה
וזוביאניט - הר וזוב באיטליה
אנדלוזיט – אנדלוסיה בספרד
אנדזיט – הרי האנדים
קימברליט – קימברלי בדרום אפריקה
קלדרה – קלדרה דה טבוריינטה באיים הקנריים
מולאס – אגן מולאס בצפון-מערב הרי האלפים
יורה – הרי היורה
מאסטריכט – מאסטריכט בהולנד
פרם – פרם ברוסיה
דבון – מחוז דבון באנגליה
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מצודת בלוגראדצ'יק

ערך זה עוסק במצודה בבולגריה. אם התכוונתם לעיר בבולגריה, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוצב, מוזיאון 
 מיקום:  בלוגראדצ'יק 
 מדינה:  בולגריה 
 
 קואורדינטות:  43°37′24″N 22°40′38″E﻿ / ﻿43.62333333°N 22.67722222°E﻿ / 43.62333333; 22.67722222
  (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור מצודת בלוגראדצ'יק(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור מצודת בלוגראדצ'יק
 
ביצורי החצר השלישית העליונה
החצר השנייה, מבט מהחצר השלישית העליונה
מצודת בֵּלוֹגְרָאדְצִ'יק (בבולגרית: Белоградчишка крепост, מוכרת גם בשם קָאלֵטוֹ Калето "המצודה" מהמילה הטורקית קַאלֵה) היא מבצר עתיק במחוז וידין שבצפון-מערב בולגריה, סמוך לעיירה בֵּלוֹגְרָאדְצִ'יק. ביצורי המצודה הם שילוב מיוחד של חומות בעובי עד 2 מטרים, שנבנו בתקופות שונות, יחד עם צוקי גבוהים האופייניים לאזור - "צוקי בֵּלוֹגְרָאדְצִ'יק" (Белоградчишки скали), שגובהם מגיע עד ל-70 מטרים. שטח המצודה 10.2 דונמים והיא מחולקת לשלוש חצרות, כאשר החצר השלישית היא הגבוהה והמבוצרת מכולן.
גאולוגיה

תחילת היווצרותם של צוקי בלוגראדצ'יק בתור הפרם, לפני כ-230 מיליון שנה, באורוגנזה שיצרה את רכס הרי הבלקן והחלה להרים את אזור בלוגראדצ'יק. מאוחר יותר בתור הטריאס הפך האזור לקרקעיתו של ים רדוד, בו הושקעו חול, חצץ וחרסית.
ביורה התמצקו המשקעים בתהליכי דיאגנזה והם הפכו לשכבות קשות של קונגלומרט ואבן חול. שכבות אלה כוסו בתחמוצות ברזל דוגמת המטיט, שהעניקו לצוקים את צבעם האדמדם.
בראשיתו של הקימוט האלפיני החלה התרוממות של האזור מעל פני הים, ולפני כ-45 מיליון שנים נוצר קמר באזור בֵּלוֹגְרָאדְצִ'יק. תהליכי ההתרוממות והקימוט גרמו לסדיקת הסלעים בכיוונים שונים. לסדקים אלה חדרו מי נחלים ששחקו אותם ויצרו את הצוקים המוכרים.
היסטוריה

המצודה הוקמה לראשונה בתקופת האימפריה הרומית בין המאה הראשונה והשלישית, כדי לחלוש על דרכים ראשיות שעברו באזור. באותה תקופה רוב הביצורים היו טבעיים. איוון סרצימיר, צאר וידין הרחיב את המצודה במאה ה-14, והפך אותה למצודה השנייה בחשיבותה בצארות וידין.
בשנת 1396 האזור כולו נכבש על ידי העות'מאנים, שהציבו במצודה חיל מצב, והרחיבו את הביצורים כנגד שודדים ("היידוקים") וכנגד מורדים. בתחילת המאה ה-19 הוצבו במקום תותחים, והמצודה הורחבה עוד בסגנון האדריכלות העות'מאנית, אך עם שילוב של אלמנטים אירופאים בהשפעת מהנדסים מצרפת ומאיטליה.
המצודה שימשה את הצבא העות'מאני בדיכוי מרידה אזורית בשנת 1850, ולאחר שחרור בולגריה, נעשה בה שימוש במלחמת בולגריה–סרביה (1885).
תרשים של המצודה: בצד שמאל למעלה - חומת החצר השלישית העליונה, מתחתיה - החצר השנייה, למטה - החצר הראשונה
צבי אריה סלור

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 בינואר 1875 
 פטירה:  15 ביוני 1959 (בגיל 84) 
 
צבי אריה סלור (1 בינואר 1875 - 15 ביוני 1959), היה רופא בפתח תקווה וכפר סבא. הצטיין בעזרתו לפליטי תל אביב שגורשו לכפר סבא על ידי הטורקים במלחמת העולם הראשונה. חנוך סלור הוא נכדו.
קורות חייו

סלור נולד בירושלים ובהיותו נער נתקל בקצין טורקי הפוגע בכבודה של אישה יהודייה. הוא הכה את הקצין מכות נמרצות וכדי להצילו מעונש מוות הבריחו אותו הוריו לגרמניה.
סלור למד רפואה במשך שלוש שנים בהמבורג אבל יצר הנדודים גבר עליו וביחד עם חברו יצא למסע נדודים ברחבי אירופה. כעבור שנתיים התגייסו השניים ללגיון הזרים הצרפתי ונשלחו לשרת במאוריטניה. לאחר שנתיים מאסו בשירות הצבאי והחליטו לערוק למרות שידעו כי העונש על עריקה הוא מוות.
בהיותם במדבר התנפלו עליהם שודדים ששדדו את נשקם ורצו להרוג אותם. סלור, שדיבר ערבית, הציג את עצמו וחברו כתיירים מוסלמים מטורקיה ושכנע את השודדים לא להרוג אותם כי בין כה וכה הם ימותו במדבר ללא אוכל ומים.
לאחר ששוחררו על ידי השודדים נישבו השניים על ידי נוודים ברברים שהפכו אותם לעבדים. שנה שלמה עבדו בכריתת שיחי הרותם המדברי להסקה. כשחלה אחד מבני השבט התנדבו השניים לרפאו והצליחו. שמם יצא למרחוק וחולים רבים משבטי הברברים בדרום מרוקו נהרו אליהם.
בשלב מסוים הציע ראש השבט לסלור את בתו לאישה. סלור חשש כי סירוב יסכן את חייו ונישא לה. בשנת 1899 נולדה לו בת.
לבסוף הצליחו השניים להימלט ולהגיע למרקש. בהיותם עריקים הם ביקשו מקלט בביתו של הרב היהודי במקום.
לאחר שלושה חודשים חלתה בתו של מלך מרוקו. המלך העביר קול קורא בארצו להתפלל לשלום בתו ובאותה העת הוכרז שאם היא תמות יוצאו כל היהודים במרוקו להורג.
סלור התנדב לטפל בחולה בתנאי שתוענק לו חסינות. הוא בדק אותה בעזרת מישוש כשהוא עומד מאחורי וילון וממשש את בטנה. בצורה זו אבחן סלור את מחלתה וטיפל בה בהצלחה. המלך ביקש מסלור להיות רופא החצר שלו ופרש את חסותו על שני העריקים.
סלור פתח מרפאה במרקש ושימש בה כ"רופא" לקהילה היהודית ולאנשי החצר של המלך.
קורות חייו > שובו לארץ ישראל

בשנת 1901 חזר סלור לארץ ישראל לאחר שקיבל רשות מהמלך. הוא התיישב בפתח תקווה ובשנת 1911 פתח מרפאה ובית מרקחת במושבה כפר סבא. תוארו הרשמי היה רוקח-חובש היות שלא הוסמך כרופא אולם בימי הטורקים לא הקפידו על כך והוא שימש למעשה גם כ"רופא".
במרץ 1917 בעת מלחמת העולם הראשונה, עם התקדמות הבריטים, הוטלה גזירת גירוש על 9,000 יהודי תל אביב ויפו. בתל אביב הוקם ועד הגירה מרכזי בראשות מאיר דיזנגוף שתפקידו היה לסייע לוועדי ההגירה המקומיים בקליטתם ובטיפולם במגורשים. רבים העדיפו להגיע לכפר סבא בגלל קרבתה לתל אביב. בחירה זו התבררה עד מהרה כטעות. במושבה היו רק כמה עשרות תושבים שלא יכלו לקלוט את המגורשים שמספרם הגיע למעלה מ-1200 נפש. לא היו מקומות דיור, תעסוקה, מזון ותנאי תברואה. המגורשים בנו סוכות ביער האקליפטוסים המוכר כיום בכפר סבא כ"יער אוסישקין".
סלור נטל על עצמו לטפל במגורשים. הוא בנה בית חולים מאולתר וטיפל בחולי המלריה וטיפוס הבטן שהתפרצו בגלל תנאי ההגיינה הירודים והמחסור במים זורמים. הוא טיפל ללא תמורה כספית ואף קנה בכספו חיטה בכפרים הערביים הסמוכים. באחת הפעמים אסרו הטורקים את הגברים והובילו אותם לטולכרם סלור יצא מיד ושכנע את הפחה לשחרר אותם.
המחלות עשו שמות במגורשים. 248 גברים נשים וטף נפטרו ונקברו בבית הקברות שהוא היום בית הקברות הצבאי וגן הזיכרון. במקום רק 47 מצבות, ברובן אנונימיות.
השלטונות הבריטים דרשו מסלור להציג תעודה של רופא מוסמך שלא הייתה ברשותו. בשנת 1926 בהיותו בן 51 יצא לז'נבה להשלים את לימודי הרפואה. הוא חזר לכפר סבא כרופא מוסמך וביקש לפתוח שוב את מרפאתו. משנתקל בקשיים עזב שוב למרוקו ועבד במקנס ובקזבלנקה. במאי 1946 חזר שוב ארצה. ב-16 ביוני 1946 נהרג בנו, יחיאל סלור ב"ליל הגשרים" בפיצוץ גשר א-זיב. ד"ר סלור המשיך לעסוק ברפואה עד פטירתו ונקבר בכפר סבא.
לקריאה נוספת

בספרד, במרוקו ובכפר סבא-ד"ר צבי אריה סלור, עת-מול, גיליון 184, נובמבר 2005.
הערות שוליים

↑  צבי אריה סלור באתר GRAVEZ
בית הקברות לפליטי תל אביב בכפר סבא
ציון שאול הדדי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בינואר 1909 טריפולי, לוב
 פטירה:  1955 (בגיל 45 בערך) ט' באדר ה'תשט"ו ישראל
 מקום קבורה:  בית עלמין קריית שאול
 תאריך עלייה:  1949
 מקום מגורים:  ראשון לציון, בת ים
 פעילות בולטת:  מורה ומנהיג ציוני
 ידוע בשל:  ממקימי ארגון בן-יהודה בלוב
 מקצוע:  מחנך ומורה
 
ציון שאול הדדי (אדאדי; 21 בינואר 1909 – 1955) היה מורה, מחנך ומנהל בית הספר ״התקווה״. מחיה השפה העברית והרעיון הלאומי בקרב קהילת יהודי לוב ומנהיג ציוני בלוב. מייסד ארגון בן-יהודה בטריפולי, ארגון שעסק, בנוסף לפעילות ציונית, גם בהחדרת השפה העברית בקרב יהודי לוב.
ביוגרפיה

נולד בטריפולי לוב לאביו ראובן ואמו בובה. נצר לשושלת אדאדי מיסודו של רב נתן אדאדי, שהיו ידועים באהבתם לארץ ישראל כדיינים ושד"רים, מורה ומחנך. מחיה השפה העברית והרעיון הלאומי בקרב קהילת יהודי לוב, מנהיג ציוני ביהדות לוב, מנהיג ארגון "בן יהודה". למד בבית ספר יסודי תלמוד תורה. בשנת 1926 סיים את לימודיו בבית הספר האיטלקי למסחר.
בשנת 1929 התגייס לצבא האיטלקי מתוקף נתינותו האיטלקית. כשהשתחרר מהצבא, למד ועסק בהנהלת חשבונות בבית מסחר.
ביוגרפיה > פעילותו הציונית בלוב

לאחר התבססות, שנמשכה חמש שנים, הצליחה "ההסתדרות הציונית הטריפוליטאית", לייסד בשנת 1931 את "ארגון בן-יהודה" בראשותו של ציון שאול אדאדי, הארגון החל בפעילות ציונית ענפה: החדרת השפה העברית, על פי הסיסמה "עברי דבר עברית"; העלאת מחזות בעברית בנושאים תנכיים ולאומיים; לימוד עברית למבוגרים; פתיחת ספרייה עברית ענפה; ארגון משחקי ספורט; קיום אספות ועצרות בהדרת עם; עריכת טקסים ומסיבות בכל חג דתי ולאומי; הוצאה לאור של שבועון בשם "למדו עברית"; אסוף כספים ושקילת השקל להסתדרות הציונית. אדאדי היה פעיל בארגון במשך 15 שנים והיה יו"ר וגם מזכיר הארגון. עסק בניהול ועד קרן קיימת לישראל משנת 1932 ועד סוף 1943.
הדדי יסד את בית הספר העברי הראשון "התקווה", ניהל אותו במשך שנתיים ולימד בו כל ימי קיומו. יסד את תנועת הנוער החלוצית ותנועת הצופים העבריים, הוציא לאור עיתונים קהילתיים ציוניים, ערך מגביות ענק לטובת נזקקי הקהילה ולטובת המפעל הציוני בלוב. כונה בפי רבים "הרצל של לוב".
ביוגרפיה > פעילותו בארץ ישראל

עלה לישראל עם בני משפחתו בשנת 1949. אשתו אינס וילדיו ראובן, נעמי, דבורה וישראלית. ב-18 בדצמבר 1949 החל לעבוד בבית ספר בנתניה.
ב-1 בפברואר 1951 החל לעבוד כמורה בבית ספר בשיכון המזרח, ראשון לציון. בהמשך, עבר להתגורר בבאר יעקב וניהל שם בית ספר בו גם שימש כמורה. הוא המשיך בפעילות הציונית בפועל המזרחי ב"למפנה".
נפטר בט' באדר תשט"ו (1955) בבת ים. נטמן בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.
הנצחה

עיריית בת-ים הנציחה את זכרו וקראה על שמו רחוב "שאול הדדי", בו נמצא האודיטוריום העירוני והמוזיאון לאומנות "בית ריבק". שלט לזכרו מוצב בשכונת רמת יוסף.
הערות שוליים

↑  דבורה טובול, הציונות בלוב, באתר לבלוב, מורשת יהדות לוב
↑  מצבה של ציון שאול הדדי, באתר Billion Graves
כביש A4 (בריטניה)

| --- | --- |


 מידע כללי
 סיווג:  כביש ארצי
 אורך:  203.81 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  הסיטי של וסטמינסטר, וילטשייר, סאמרסט, האונסלו, הרובע המלכותי קנזינגטון וצ'לסי, ברקשייר, הילינגדון, האמרסמית' ופולהאם, בקינגהאמשייר 
 נקודת התחלה:  פינת הייד פארק, לונדון
 נקודת סיום:  אבונמאות', בריסטול
 
 קואורדינטות:  51°31′03″N 0°06′28″W﻿ / ﻿51.5176°N 0.1077°W﻿ / 51.5176; -0.1077
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כביש A4, הידוע גם בשם הדרך המערבית הגדולה, הוא כביש ראשי באנגליה המחבר את הבירה לונדון עם אבונמאות' בפאתי העיר בריסטול לחופי תעלת בריסטול.
ראו גם

כביש A1
כביש A2
כביש A3
כביש A5
הרכבת המערבית הגדולה
מזופרוטרוזואיקון

מֶזוֹפּרוֹטֶרוֹזואיקון (מיוונית פרוטרוזואיקון אמצעי) הוא התור השני מתוך שלושה בעידן הפרוטרוזואיקון שבלוח הזמנים הגאולוגי. משך תקופתו: החל מתום תור הפלאופרוטרוזואיקון, לפני כ-1.6 מיליארד שנים, ועד תחילת תור הנאופרוטרוזואיקון לפני מיליארד שנים. המזופרוטרוזואיקון הוא התקופה הראשונה בתולדות כדור הארץ שממצאים גאולוגיים משמעותיים שרדו ממנה. היו יבשות בתור הפלאופרוטרוזואיקון, אך אנחנו יודעים עליהם מעט מאוד. המסות היבשתיות של המזופרוטרוזואיקון הן, פחות או יותר, אלו הקיימות כיום.
המאורעות העיקריים שהתרחשו בתור זה הם היווצרות יבשת-העל רודיניה, התפרקות יבשת העל קולומביה והתפתחות הרבייה הזוויגית.
התקופה מאופיינת בהתפתחות נוספת של טקטוניקת הלוחות והלוחות היבשתיים. הלוחות היבשתיים שהתפתחו היו בסוף תקופה זו פחות או יותר זהים ללוחות בימינו. זו התקופה הראשונה שעדיין קיימים ממנה כיום ממצאים גאולוגיים טובים.
האפיזודה הראשונה של בניית הרים בקנה מידה גדול, אורוגנזת גרנוויל, שעדויות נרחבות לקיומה שרדו עדיין, התרחשה בתקופה זו.
בתקופה זו הגיעו סטרומטוליטים לשיא פריחתם לפני שהחלו להצטמצם בנאופרוטרוזואיקון.
בתקופה זו החלה התפתחות הרבייה הזוויגית, שהגדילה בצורה משמעותית את מורכבות החיים שצמחו. הייתה זו ההתחלה של התפתחות חיי שיתוף בין האורגניזמים הרב-תאיים.
הייתה זו תקופה של שינויים, ככל הנראה קריטיים, אבל שאינם מוחוורים עדיין, בכימיה של הים, במשקעים על פני כדור הארץ, ובהרכב האוויר. רמת החמצן באוויר טיפסה בתחילת התקופה לכ-1% מרמתו כיום והמשיכה לטפס במהלך כל התקופה.
חלוקת משנה

המזופרוטרוזואיקון מחולק לשלוש תקופות משנה (תת-תור):
קלימם – בין לפני 1,600 מיליון שנים ללפני 1,400 מיליון שנים.
אקטז – בין לפני 1,400 מיליון שנים ללפני 1,200 מיליון שנים.
סטן – בין לפני 1,200 מיליון שנים ללפני 1,000 מיליון שנים.
חלוקת משנה זו של המזופרוטרוזואיקון היא, כצפוי, חלוקה שרירותיות ליחידות המבוססות על זמן, כלומר שאינן יחידות סטרטיגרפיות או ביוסטרטיגרפיות. הבסיס להגדרת תור המזופרוטרוזואיקון הוא תיארוך אבסולוטי, במונחי שנים, ולא על בסיס הופעה או היעלמות של אורגניזם כלשהו. החלטה זו יוצרת תחושת אשליה של ודאות. תיארוך רדיומטרי הוא כלי טוב והוא משתפר כל הזמן, אבל כיום יש שולי שגיאה שבין 1% ל-2% בתוצאות המתקבלות ממנו. לכאורה, תוצאה טובה, אבל פירושה שייתכן ששני אתרים יתוארכו באמצעותה לתחילת תת-התור אקטז, תת-התור האמצעי במזופרוטרוזואיקון, כשבפועל הם יכולים להיות במרחק של 50 מיליון שנים זה מזה. מכיוון שאורכו של תת-התור אקטז הוא רק 200 מיליון שנים, זו טעות משמעותית. ונתון זה מתייחס לשגיאה אקראית בלבד. שגיאות שיטתיות יכולות להיגרם בשל מאורעות חוצניים, בשל מיון איזוטופים גאוכימי או ביוכימי, ובשל טעות אנוש. עד כה הוכחה שיטת הביוסטרטיגרפיה כמדויקת הרבה יותר. בנוסף, בחירה מושכלת בסמן ביולוגי יכולה לשמש כאמצעי לזהות מגוון שינויים אקולוגיים. כך למשל השינוי שבין המשקעים מתקופת צ'אנגשינגשיאן שבסוף הפרם לתקופת אינדואן שבתחילת הטריאס אינו רק שינוי של כמה שנים. העולם השתנה בצורה קיצונית בסופו של תור הפרם.
בניגוד לכך למעבר מהקלימם לאקטז אין שום משמעות מלבד לוח השנה. ההסבר המקובל לשימוש במערכת המבוססת על זמן שאין מספיק פעילות ביולוגית או שינוי גאוכימי על מנת למצוא סמנים שימושיים. עמדה זאת כיום מתחילה להתערער והיא עתידה להיות מקובלת פחות ופחות. לדוגמה, יש מספיק סמנים פוטנציאלים טובים בדמות עלייתם ונפילתם של סטרומליטים מהסוג המכונה "עץ חג המולד", בהופעתם ובהיעלמותם של תצורות ברזל הפסים, הופעת איזוטופ יציב מסוג פחמן 13, וכו'. לכל אלו יש משמעות אמיתית עבור הגאולוג והפלאונתולוג.
ובנושא זה, יש גם סמנים ביולוגיים. הייתה התקדמות ניכרת במחקר ובזיהוי מאובני חיידקים ואאוקריוטים. הכחולית Archaeoellipsoides היא צורה נפוצה, הידועה ממספר מינים. קרוב לוודאי שהיא קרובה לכחולית מהסוג Anabaena, הקיימת כיום והיא מעידה על נוכחות של כמות משמעותית של חמצן חופשי. לרמות החמצן היו גם השפעות משמעותיות על הכימיה של האוקיינוסים, קצבי הבליה היבשתית התגברו וסיפקו סולפטים וחנקות כחומרי מזון. יהיה זה מפליא אם תהליכים אלו לא הובילו לאוכלוסיות חדשות של אורגניזמים, הן חיידקים והן איקריוטים. מכיוון שנוכחות תאים אלו תהיה בהכרח קשורה למאורעות גאוכימיים חשובים, הם יהוו סמנים אידיאליים לביוסטרטיגרפיה.
הלוח האמורי

הלוח האמורי במערך הלוחות בצפון-מערב האוקיינוס השקט
הלוח האמוּרי או לוח אמור הוא לוח טקטוני במזרח אסיה הכולל את קרקעית מערב ים יפן ומקטע יבשתי בשטחן של רוסיה, מונגוליה, סין, קוריאה ויפן. הלוח נחשב בעבר כחלק מהלוח האירואסייתי, אך מחקרים שנערכו בעקבות רעידות אדמה – בהן רעידת האדמה בטאנגשאן בשנת 1976, הביאו להכרה בו כלוח נפרד. שמו של הלוח נגזר משמו של נהר אמור החוצה אותו ממערב למזרח ונשפך לים אוחוצק.
גבולות טקטוניים

הלוח האמורי גובל בחמישה לוחות טקטוניים ובשוליו חמישה צמתים משולשים, לפי כיוון השעון:
במזרח גובל הלוח האמורי בלוח אוחוצק. גבול זה הוא גבול פתיחה ובו מתרחשת התרחקות בין שני הלוחות הנובעת מהתפשטות קרקעית ים יפן. בצפונו של גבול זה, בפינה הצפונית של האי סחלין, מצוי צומת משולש במפגש בין הלוח האמורי, הלוח האירואסייתי ולוח אוחוצק. בצומת זה מתקיימת פעילות סייסמית, האחראית בין היתר לרעידת אדמה בדרגה 7.6 בסולם מגניטודה לפי מומנט שהתרחשה בסחלין ב-27 במאי 1995 ולמותם של כ-2,000 בני אדם.
בפינה הדרום-מזרחית מסתיים הגבול עם לוח אוחוצק בצומת משולש שני, במפגש עם הלוח הפיליפיני. מנקודה זו נוחת הלוח הפיליפיני מתחת ללוח אמור ויוצר אזור הפחתה לאורך שני שקעים אוקייניים: שקע סורוגה ושקע ננקאי. אזור הפחתה זה מסתיים בצומת משולש שלישי, במפגש עם לוח אוקינאווה.
הגבול הדרומי של הלוח האמורי מתחלק לשני חלקים:
בחלקו המזרחי נמתח גבול פתיחה עם לוח אוקינאווה
בחלקו המערבי נמתח גבול חילוף עם לוח יאנגצה
במרכז הגבול עם שני הלוחות מצוי צומת משולש רביעי, ממנו יוצא שקע אוקינאווה המפריד בין לוח אוקינאווה ללוח יאנגצה.
בפינה המערבית של הגבול הדרומי מצוי צומת משולש חמישי המשותף ללוח האמורי, ללוח אוקינאווה וללוח האירואסייתי. מכאן ועד לפינה הצפון-מזרחית מקיף הלוח האירואסייתי את הלוח האמורי. המפגש בין שני הלוחות מתבטא בגבולות מעורבים: פתיחה, סגירה וחילוף.
מאפיינים > טקטוניקה

כמי שנחשב לחלק מהלוח האירואסייתי, מהווה הלוח האמורי חלק מליתוספירה יבשתית. עם זאת, חלקו היבשתי המזרחי לחופי ים יפן מורכב ממקטעי קרום אוקייני שחלו בו מעוותים עזים, ומרצועות של טריז משקעים. טריזים אלה נוצרו החל מהפרם וכלה בקרטיקון עליון, והם מעידים על הפחתה בטרם פתיחתו של ים יפן במזרח הלוח.
מאפיינים > ים יפן

ים יפן נפתח בין אמצע האוליגוקן ואמצע המיוקן. העיתוי המדויק של פתיחתו אינו ידוע, וקיימות דעות שונות הנוגעות לו: חלק מהמידע רומז לתהליך ממושך שהחל לפני 12–30 מיליון שנים, וחלק אחר רומז לתהליך קצר יותר שתחילתו לפני 14–16 מיליון שנים.
הליתוספירה של הקרקעית נוצרה בעקבות העתקה והתפשטות במזרח הלוח הפיליפיני לפני 15–30 מ"ש. בתהליך זה החלו איי יפן – שהיו עד אז קשת געשית בשוליים המזרחיים של אסיה – להיפרד מן היבשת תוך תנועה של כ-45 מעלות בכיוון השעון.
מאפיינים > הפחתה וגעשיות

ההפחתה של הלוח הפיליפיני אל מתחת ללוח האמורי – שהחלה לפני כ-6.5 מיליון שנים ונמשכת גם כיום – תרמה ואף הגבירה את הגעשיות בחלקו הדרומי של האי הונשו ובאיים שיקוקו וקיושו, שנוצרו קודם לכן כתוצאה מהפחתת הלוח הפסיפי טרם פתיחת ים הפיליפינים.
געשיות זו יצרה גם את האי הגעשי סקורג'ימה, שהתחבר לאי קיושו בהתפרצותו בשנת 1914.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
טקטוניקת הלוחות
רעידת אדמה
הערות שוליים

↑  מיקום חלק מהשקעים מבוסס על מפה זו
1 2  The 27 May 1995 Ms 7.6 Northern Sakhalin Earthquake: An Earthquake on an Uncertain Plate Boundary
↑  Independent active microplate tectonics of northeast Asia
↑  צומת משולש – נקודת מפגש המשותפת לשלושה לוחות טקטוניים, ר' מילון המונחים של האוניברסיטה הפתוחה
↑  טריז משקעים או יתד משקעים (Accretionary wedge) – סלעי משקע הנערכים כטריז ונדחסים באזור הפחתה, ר' יתד של משקעים במילון המונחים של האוניברסיטה הפתוחה
↑  Structure of terranes in a Jurassic accretionary prism in the Sikhote-Alin-Amur area
1 2  Volcano-tectonic interactions during rapid plate-boundary evolution in the Kyushu Regeion, SW Japan
| טקטוניקת הלוחות |
| --- | --- | --- |
| לוחות | הלוח הערבי • הלוח האפריקאי • הלוח האירואסייתי • הלוח הלבנטיני • הלוח האנטולי • הלוח ההודי • הלוח האוסטרלי • הלוח האנטארקטי • הלוח הצפון-אמריקאי • הלוח הדרום-אמריקאי • הלוח הפסיפי • הלוח הקריבי • לוח סקוטיה • לוח נסקה • לוח קוקוס  • לוח גורדה • לוח חואן דה פוקה • הלוח הפיליפיני • הלוח האדריאטי • לוח אוחוצק • לוח אוקינאווה • הלוח האמורי • לוח יאנגצה |  |
| העתקים ובקעים | הבקע הסורי-אפריקני • העתק סן אנדראס • העתק המלכה שארלוט • ההעתק הצפון אנטולי • ההעתק המזרח אנטולי  • משולש עפר • הרכס המרכז-אטלנטי |  |
| שקעים אוקייניים | שקע טונגה • שקע מריאנה • שקע קוריל-קמצ'טקה • שקע יפן • שקע ננקאי • שקע אוקינאווה • שקע ריוקיו |  |
סקורג'ימה כאי, ציור של הירושיגה משנת 1853