stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף עטאונה
ביוגרפיה

עטאונה הוא בן למשפחה ערבית-בדואית-מוסלמית מפורסמת בנגב שמקום מושבה לפני קום המדינה היה הכפר ג'מאמה בנגב המערבי. לאחר שנת 1948 עם כינון המשטר הצבאי הועברה המשפחה מאדמותיה לאזור יתיר שם נולד יוסף. משם עברה המשפחה בתחילת שנות התשעים ליישוב חורה. הוא למד בבית הספר היסודי חורה ולאחר מכן עבר להמשך לימודיו התיכוניים בעיר טייבה במשולש. הוא סיים את לימודיו במכללה להכשרת מורים קיי בבאר שבע ועבד כמורה מספר שנים. במקביל לעבודתו כמורה הוא סיים לימודי תואר ראשון במחלקה לחינוך באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני למינהל ומדיניות ציבורית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הוא היה מנהל מדור נוער במועצה האזורית שוקת לפני שמונה למנהל אגף חינוך במועצה המקומית חורה בשנת 1996. הוא פעיל חברתי ופוליטי חבר ועדת המעקב של ערביי הנגב וממובילי המאבק להכרה בכפרים הבלתי מוכרים ועצירת הריסת הבתים בנגב. הוא היה ממקימי עמותת הגר בבאר שבע שהקימה גנים ובית ספר דו לשוני בבאר שבע.
עטאונה עמד בראש מחלקת החינוך של המועצה המקומית חורה. ב-2008 נבחר ליושב ראש ועד העובדים של המועצה המקומית בהסתדרות העובדים הכללית החדשה. כן שימש מזכיר סניף חד"ש ביישוב.
בבחירות לכנסת השש עשרה, בבחירות לכנסת השבע עשרה, בבחירות לכנסת השמונה עשרה ובבחירות לכנסת התשע עשרה התמודד עטאונה, בהתאמה, במקום 6, במקום 5, במקום 108 ובמקום 111 ברשימת חד"ש לכנסת. בבחירות לכנסת העשרים התמודד במקום 17 ברשימתה של הרשימה המשותפת, אולם הרשימה קיבלה בבחירות 13 מנדטים. לאחר שמספר חברי כנסת מהרשימה התפטרו מהכנסת, נתמנה ב-25 באוקטובר 2017 עטאונה לחבר כנסת, וב-30 באוקטובר 2017 הצהיר אמונים.
בעקבות כניסתו לכנסת ועל רקע כוונתה של חד"ש להיאחז במושב, שמהווה בעיני רבים הפרה של הסכם הרוטציה בין חד"ש לבל"ד, קמה מחאה ציבורית חריפה ותנועת התחברות -תראבוט הודיעה על פרישתה מחד"ש.
עטאונה התפטר מהכנסת ב-7 בפברואר 2018.
בבחירות לכנסת ה-22 וה-23 הוצב במקום ה-16 ברשימת "הרשימה המשותפת" ולא נבחר לכנסת. במערכת הבחירות לכנסת העשרים וארבע הוצב עאטונה במקום השישי בחד"ש, שהוא המקום ה-12 ברשימה המשותפת.
בבחירות לכנסת ה-25 הוצב במקום ה-5 ברשימת חד"ש-תע"ל, ונבחר בשנית לשמש כחבר כנסת.
חיים אישיים

עטאונה, כגבר בדואי, נשוי לשתי נשים, ועל-כן ארגונים פמיניסטיים – ופעילות ישראליות נוספות שנאבקות בתופעת הפוליגמיה – ביקרו את עטאונה על כך. הוא ונשותיו מתגוררים בכפר חורה בפזורה הבדואית שבנגב.
הערות שוליים

↑  מחלקת החינוך באתר המועצה המקומית חורה
כנס לכבודו של ד"ר צבי שולדינר באתר המכללה האקדמית ספיר
↑  יוסף עטאונה נבחר ליו"ר ועד עובדי חורה באתר המפלגה הקומוניסטית הישראלית, 29 במאי 2008
↑  רשומות – ילקוט הפרסומים, 19 בינואר 2003
↑  רשומות – ילקוט הפרסומים, 12 במרץ 2006
↑  רשומות – ילקוט הפרסומים, 29 בינואר 2009
↑  רשימת המועמדים של חד"ש לכנסת התשע עשרה באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  חילופי גברי בכנסת העשרים בערך הכנסת העשרים
↑  ח"כ יוסף עטאונה הצהיר אמונים במליאת הכנסת, באתר הכנסת, 30 באוקטובר 2017
↑  דף הפייסבוק
↑  הודעה באתר הכנסת
↑  רשימת הרשימה המשותפת, באתר ועדת הבחירות
↑  א ב, כתבות בעיתון הארץ
"ח"כית שלישית לרשימה המשותפת? "אני מאמינה בהגינות ההנהגה הערבית" | שיחה מקומית". שיחה מקומית. 2017-07-19. נבדק ב-2017-11-20.
| חברי הכנסת המכהנים בכנסת העשרים וחמש |
| --- | --- | --- |
(חברי הכנסת ששמותיהם מודגשים מכהנים גם כשרים או כסגני שרים בממשלת ישראל השלושים ושבע)
| סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (61 חברי הכנסת)  | סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (61 חברי הכנסת)  |  |
| הליכוד (32) | נתניהו • לוין • אוחנה • ברקת • דיכטר • ישראל כ"ץ • קרעי • ביטן • אדלשטיין • רביבו • דיסטל-אטבריאן • ואטורי • דנינו • גוטליב • מילביצקי • ביסמוט • סעדה • דלל • גמליאל • אופיר כץ • גולן • אילוז • קלנר • עטייה • הלוי • מלקו • שקלים • שטרית • פסל • גואטה • בוארון • עבד |  |
| ש"ס (11) | דרעי • מלכיאלי • ארבל • אזולאי • אבוטבול • בוסו • טייב • בצלאל • מישרקי • מלול • מושיאשוילי |  |
| יהדות התורה (7) | גפני • טסלר • אשר • אייכלר • פינדרוס • רוט • ברוכי |  |
| הציונות הדתית (6) | סופר • סטרוק • רוטמן • וולדיגר • טל • סולומון |  |
| הימין הממלכתי (4) | סער • אלקין • השכל • בוסקילה |  |
| נעם (1) | מעוז |  |
| סיעות האופוזיציה (59 חברי הכנסת) | סיעות האופוזיציה (59 חברי הכנסת) |  |
| יש עתיד (23) | לפיד • מאיר כהן • אלהרר • מירב כהן • שטרן • מיקי לוי • בן ארי • בן ברק • סגלוביץ • טופורובסקי • שיר • להב-הרצנו • בליאק • רון כץ • צרפתי הרכבי • מזרסקי • סאקס פרידמן • דבורה ביטון • טור-פז • דוידסון • שירי • מירון • ירון לוי |  |
| המחנה הממלכתי (8) | גנץ • איזנקוט • תמנו • טרופר • מיכאל ביטון • כהנא • פרקש-הכהן • שוסטר |  |
| עוצמה יהודית (7) | בן גביר • וסרלאוף • אלמוג כהן • אליהו  • פוגל • סון הר-מלך • קרויזר |  |
| ישראל ביתנו (6) | ליברמן • פורר • סובה • ניר • מלינובסקי • עמאר |  |
| רע"מ (5) | עבאס • טאהא • אל-הואשלה • ח'טיב-יאסין • חוג'יראת |  |
| חד"ש-תע"ל (5) | עודה • טיבי • תומא סלימאן • כסיף • עטאונה |  |
| העבודה (4) | מיכאלי • לזימי • קריב • רייטן |  |
| הרוב הלאומי (1) | רול |  |
דלתא גליל תעשיות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  דלתא
 מייסדים:  דב לאוטמן, אליעזר פלג
 תקופת הפעילות:  1975–הווה (כ־50 שנה)
 מיקום המטה:  קיסריה
 משרד ראשי:  קיסריה
 בעלות:  אייזיק דבח (54%)
 ענפי תעשייה:  טקסטיל
 מוצרים עיקריים:  הלבשה תחתונה וגרביים
 שווי שוק:  5.10 מיליארד ש"ח (27 בינואר 2025)
 הכנסות:  1.86 מיליארד דולר (2023)
 רווח תפעולי:  145 מיליון דולר (2023)
 רווח:  85.3 מיליון דולר (2023)
 הון עצמי:  768 מיליון דולר (2023)
 סך המאזן:  1.79 מיליארד דולר (2023)
 יו"ר:  נעם לאוטמן
 מנכ"ל:  אייזיק דבח
 עובדים:  8,530 בשנת 2013
  
 www.deltagalil.com
 
סניף דלתא
דלתא גליל תעשיות בע"מ, המוכרת במותג ההלבשה התחתונה Delta, היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בייצור ובשיווק של הלבשה תחתונה, גרביים, חולצות ובדים, בגדי ספורט, הלבשת פנאי (leisurewear) והלבשת ילדים ותינוקות. ניירות הערך של החברה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב ובבורסת נאסד"ק בניו יורק. מניית החברה כלולה במדד תל אביב 125.
דלתא גליל מעצבת ומפתחת את מוצריה בעיקר בישראל ובארצות הברית, וייצור המוצרים נעשה בקבלנות משנה ובמפעליה של הקבוצה במזרח התיכון ובמזרח הרחוק. החברה משווקת את מוצריה בשלוש דרכים: ייצור עבור מותגים בינלאומיים (Private Label), ייצור ושיווק במסגרת הסכמי זיכיונות ושיווק בישראל תחת המותג "דלתא".
היסטוריה

דלתא גליל נוסדה בשנת 1975 על ידי התעשיין ואיש עסקים דב לאוטמן, בשיתוף עם אליעזר פלג, בכרמיאל. כבר מיומה הראשון בנתה דלתא עצמה כחברה ליצוא. בהמשך הקימה רשת מתפרות בגליל.
בשנת 1982 הנפיקה החברה את מניותיה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית. בשנת 1999 הנפיקה החברה את מניותיה גם בבורסת נאסד"ק בניו יורק.
במהלך שנות התשעים הקימה "דלתא" מפעלים בירדן ובמצרים. כ-2,000 עובדים הועסקו בשני מפעלים במצרים וכ-1,600 עובדים במפעל בירדן.
בשנת 2007 מכר דב לאוטמן את השליטה בדלתא לאייזיק דבח תמורת 25 מיליון דולר.
במרץ 2021 הנפיקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב את הפעילות בישראל כחברה בת נפרדת, דלתא ישראל מותגים.
היסטוריה > מיזוגים ורכישות

בשנת 1993 רכשה חברה בריטית לייצור ושיווק של בגדי תינוקות, שהייתה בעלת מפעל בסקוטלנד טסיפקה את עיקר תוצרתה לרשת "מרקס אנד ספנסר".
בשנת 2001, רכשה דלתא גליל את חברת ההלבשה האמריקנית Inner Secrets Inc תמורת 55 מיליון דולר.
בשנת 2004, רכשה את Burlen Corporation, יצרנית בתחום ההלבשה התחתונה לנשים.
בשנת 2012, רכשה את יצרנית ההלבשה התחתונה הגרמנית שיסר (Schiesser) תמורת כ-68 מיליון אירו.
בשנת 2012, רכשה את מותג הילדים האמריקאי LittleMissMatched.
בשנת 2015, רכשה את המותג P.J. Salvage ונכסים אחרים של חברת לומוורקס אפרל (Loomworks Apparel), חברת הלבשה אמריקאית, בתמורה לכ-37 מיליון דולר.
בשנת 2016, רכשה חלק מהפעילות של חברת VF Corporation, חברה ציבורית אמריקאית, תמורת 120 מיליון דולר. הרכישה כללה שלושה מותגי פרמיום: מותג הג'ינס 7 For All Mankind ואת מותגי הפרימיום להלבשה עליונה Splendid ו-Ella Moss.
בשנת 2021 חתמה על הסכם שיתוף פעולה, לפתיחת חנויות של המותגים הבינלאומיים המובילים בתחום ההלבשה התחתונה ובתחום מוצרי האווירה והטיפוח של המותג "ויקטוריה'ס סיקרט" בישראל
סמליל דלתא ישראל (שיווק)

סמליל ישן
סמליל חדש
הערות שוליים

1 2 3 4 5  דלתא גליל תעשיות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  אורה קורן, לאוטמן מפתיע: הממשלה לא צריכה לסייע במימון היצוא, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2005
↑  שלמה פרידמן-, ‏דלתא: לאוטמן מראה שבטקסטיל אפשר גם להרוויח ולצמוח, באתר גלובס, 1 בדצמבר 1997
אורנה רביב, ‏דלתא השלימה הקמת מפעל שלישי במצרים בהשקעה של 7 מיליון דולר, באתר גלובס, 19 בנובמבר 1998
↑  ארז וולברג, ‏דב לאוטמן מוכר את השליטה בדלתא לאייזיק דבח בתמורה ל-21.3-25 מיליון דולר, באתר גלובס, 7 בנובמבר 2007
↑  תשקיף של דלתא ישראל מותגים  בע"מ, באתר "מאיה", 25 בפברואר 2021
 יוסף חרש, דלתא ישראל גייסה 260 מיליון שקל לפי שווי של 1.3 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 4 במרץ 2021
↑  בני מרי, שי שלו, אחד העם 54 -  דלתא גליל תרכוש את בייבי גרו בכ־2l מיליון ש׳, חדשות, 12 ביולי 1993
↑  אלי דניאל, בעקבות ביצועי שנת 2003: דלתא גליל הגדילה את התמורה ששילמה עבור Inner Secrets ב-6.7 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 24 ביוני 2004
↑  דלתא גליל רכשה את Burlen Corporation האמריקאית בכ-47.9 מיליון דולר במזומן ו-2.25 מיליון דולר במניות, באתר TheMarker‏, 9 בדצמבר 2004
↑  אביב לוי, ‏דלתא מתפשטת: רוכשת את חברת שיסר מגרמניה ב-340 מיליון שק, באתר גלובס, 12 במאי 2012
↑  אילנית חיות, ‏דלתא רוכשת את מותג הילדים האמריקאי LittleMissMatched, באתר גלובס, 12 בדצמבר 2012
↑   ערן אזרן, דלתא רוכשת את מותג האופנה P.J. Salvage מקליפורניה ב-37 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 19 ביולי 2015
↑   ערן אזרן, אייזיק דבח שם את הז'יטונים על מכנסי ג'ינס ב-200 דולר, באתר TheMarker‏, 19 בנובמבר 2016
↑  היאלי יעקבי-הנדלסמן, בשורה: ויקטוריה'ס סיקרט מגיעים לישראל, באתר ישראל היום, 27 בדצמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 133067248   WorldCat (עם VIAF): 133067248
סחורה

מסגרות מוצגות למכירה בחזית חנות מסגרות ברחוב בצלאל בירושלים
משאיות פורקות סחורה של מזון ומים
סחורה הוא מושג מתחום הכלכלה המתייחס לכל מוצר אשר יש לו ביקוש, אולם הוא מסופק בכל השווקים ללא הבדל באיכותו בין הספקים השונים. לשם הדגמה, נחושת ואורז הם סחורות ומחירם אחיד במקומות רבים בעולם ומשתנה באופן יומי על פי ההיצע והביקוש הכוללים עבורם בשווקים בבורסות השונות. לעומת זאת, מכונית אינה בגדר סחורה, כיוון שהיא מיוצרת בדרגות איכות שונות ובסוגים שונים. בדרך כלל, ככל שהאיכות גבוהה יותר, כך גם עולה מחיר המוצר. מוצרים בעלי מותג או איכות הנתפסת כשונה או בעלי בידול ותכונות שונות – אינם נחשבים סחורות.
אחד מן המאפיינים של סחורה הוא שמחירה נקבע כפונקציה של תנאי השוק באופן כללי. סחורות פיזיות ותיקות נסחרות בבורסות סחורות בעולם. הסחורות הבולטות הן משאבי טבע בסיסיים ומוצרי חקלאות, כגון: עפרת ברזל, נפט גולמי, פחם, אתנול, מלח, סוכר, פולי קפה, פולי סויה, אלומיניום, אורז, חיטה, זהב וכסף.
מוצר או שירות עשוי להפוך לסחורה כאשר נוצרת בו אחידות בכל נקודות האספקה, וזאת בדרך כלל על ידי הפצת הידע הדרוש לייצורו באופן יעיל. כך, מוצרים כגון תרופות שהפכו גנריות או מעגלים משולבים הפכו לסחורות.
מסחר בסחורות

כיוון שסחורה, מעצם הגדרתה, היא אחידה, הרי שנוצרת האפשרות לקבוע חוזים אחידים לאספקת הסחורה במועד כלשהו בעתיד. אלה הם חוזי הסחורות העתידיות. מסחר בסחורות מתקיים במספר בורסות ברחבי תבל, ביניהן:
בורסת הסחורות בשיקגו (CME)
בורסת הסחורות בקנזס סיטי (KCBT)
בורסת הסחורות האירופית, יורונקסט
בורסת הסחורות בקואלה לומפור
בורסת המתכות בלונדון (LME)
בורסת הסחורות בניו יורק (NYMEX)
בורסת הסחורות במומבי (NCDEX)
בורסת הסחורות בדאליין, סין (DCE)
בורסות סחורות מפגינות בדרך כלל יעילות כלכלית רבה ומגיבות במהירות לשינויים בהיצע וביקוש כדי למצוא מחיר המשקף שיווי משקל כלכלי. קיימים מספר מדדי סחורות המשקפים את התנודות בבורסות הסחורות בעולם.
קבוצת דלק

| --- | --- |
לוגו הקבוצה
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  דלקקב
 תקופת הפעילות:  1951–הווה (כ־74 שנים)
 חברות בנות:  רודשף  "דלק" חברת הדלק הישראלית 
 מיקום המטה:  נתניה 
 משרד ראשי:  נתניה
 שליטה בחברה:  יצחק תשובה
 ענפי תעשייה:  קונגלומרט 
 מוצרים עיקריים:  שליטה והחזקות בחברות בתחומי האנרגיה, נדל"ן, רכב, גז, ביטוח.
 שווי שוק:  9.67 מיליארד ש"ח (27 בינואר 2025)
 הכנסות:  12.3 מיליארד ש"ח (2023)
 חובות:  26.2 מיליארד ש"ח (2021)
 רווח תפעולי:  5.21 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח:  2.41 מיליארד ש"ח (2023)
 הון עצמי:  14.9 מיליארד ש"ח (2023)
 סך המאזן:  43.8 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  ארז אהוד
 מנכ"ל:  עידן וולס
  
 www.delek-group.com
 
קבוצת דלק בע"מ היא חברת החזקות ישראלית בעלת מגוון השקעות בישראל ובעולם. החברה פועלת (או פעלה) בין היתר בתחומי הגז והנפט, הזיקוק, תחנות דלק, תחנות שירותי דרכים, פיננסים וביטוח, רכב, התפלה, תחנות כוח וביוכימיה.
בין החזקותיה העיקריות נמצאות החברות הציבוריות דלק אנרגיה, דלק קידוחים, אבנר חיפושי נפט, כהן פיתוח ומהדרין. החברה נשלטת על ידי איש העסקים יצחק תשובה.
מניות החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב והיא כלולה במדד תל אביב 35.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
החברה הוקמה ב-1951, והייתה עשרות שנים בשליטת קבוצת אי די בי. יצחק תשובה השתלט על החברה דרך השתלטות עוינת ב-1998, ונכון ליוני 2015 הוא מחזיק ב-61.77% ממניות החברה.
בשנת 2014 החלה קבוצת דלק למכור את נכסיה שאינם עוסקים בתחומי האנרגיה וחיפושי הנפט והגז.
היא מכרה את כל החזקותיה בחברת דלק אירופה לקרן ההשקעות הבריטית TDR תמורת 1.7 מיליארד ש"ח,
את כל החזקותיה בחברת ברק קפיטל לשותף אייל בקשי תמורת 234 מיליון ש"ח,
ואת כל החזקותיה בחברת רודשף (אנ') לחברת Antin Infrastructures Partners תמורת 900 מיליון ש"ח.
כמו כן מכרה את רוב החזקותיה בחברת דלק US תמורת 4 מיליארד ש"ח (נותרו לה 7.5% מהחברה).
בנוסף, חתמה החברה על הסכמים למכירת 34% ממניות חברת הביטוח האמריקאית ריפבליק בתמורה לכ-275 מיליון שקל, ו-47% ממניות קבוצת הביטוח הפניקס למשפחת קושנר בתמורה לכ-1.7 מיליארד שקל.
באוקטובר 2015 רכשה קבוצת דלק כ–20% מחברת איתקה אנרגיה הבריטית, בתמורה ל–260 מיליון שקל (66 מיליון דולר), והפכה לבעלת המניות הגדולה בה. באפריל 2017, השלימה קבוצת דלק הצעת הרכש לחברה ורכשה את מלוא הבעלות עליה.
בדצמבר 2019 מכרה קבוצת דלק במספר ימים את יתרת ההחזקה שלה 22.5% במניות יבואנית הרכב דלק רכב (דלק מוטורס) שבשליטת גיל אגמון ברווח של 117 מיליון שקל, מכירת ההחזקה אל משקיעים מוסדיים.
במאי 2020 פרסמה החברה דו"ח כספי לשנת 2019, ובו הערת עסק חי, עקב ירידה משמעותית שחלה לאחר תאריך המאזן בשווי נכסי הקבוצה.
חברות מוחזקות

דלק פטרוליום בע"מ (100%)
"דלק" חברת הדלק הישראלית: הייתה החברה היחידה עם הקמת "דלק". משווקת דלק ומפעילה תחנות דלק בישראל (25%)
דלק ישראל נכסים (ד.פ) בע"מ (25%)
דלק אנרגיה : עוסקת בחיפושי נפט וגז טבעי (100%)
דלק קידוחים: שותפות מוגבלת לחיפושי נפט הכלולה במדד תל אביב 35, בעלת השליטה בשותפות היא דלק אנרגיה (69%)
אבנר חיפושי נפט וגז: שותפות מוגבלת לחיפושי נפט הכלולה במדד תל אביב 35, בעלת השליטה בשותפות היא דלק אנרגיה (51%)
DKL Investments Limited ‏ (100%)
Ithaca Energy Limited: הפקת נפט וגז בים הצפוני (100%)
Delek GOM Investments LLC: אקספלורציה במפרץ מקסיקו (100%)
חברות מוחזקות > חברות בנות לשעבר

גדות ביוכימיה: עוסקת בייצור תוספי מזון וכימיקלים לתעשיות המזון, תוספי הבריאות, הדטרגנטים והטואלטיקה (66%). הונפקה בבורסה ב-2005 לפי שווי של 380 מיליון שקל, וב-2011 נמחקה מהבורסה בהצעת רכש של דלק ובזן, וב-2013 רכשה דלק את ההחזקות של בזן בחברה. במאי 2018 נחתם הסכם למכירת החברה לקרן פורטיסימו קפיטל בסכום של כ-72 מיליון שקל.
הנדסת התפלה: עוסקת בתכנון ומכירה של מתקנים להתפלת מי ים. קבוצת דלק החזיקה ב-50% מהבעלות. בינואר 2019 מכרה 30% מהבעלות ובמרץ 2020 מכרה את 20% הנותרים.
דלק מערכות רכב: יבואנית מכוניות.
הפניקס אחזקות: אחזקות בתחומי ביטוח ופיננסים. נמכרה בנובמבר 2019.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  קבוצת דלק בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  מישל אודי, ‏עשור להשתלטות של תשובה על דלק: איך ייראה העשור השני?, באתר גלובס, 16 בספטמבר 2008
↑  דוח מיידי על מצבת החזקות בעלי עניין ונושאי משרה בכירה מתוך אתר הבורסה
↑  רון שטיין, ‏הרווח של תשובה, הפספוס של נושי דלק נדל"ן: עסקת רודשף, באתר גלובס, 14 בספטמבר 2014
↑   ערן אזרן, ההפסד הענק של קבוצת דלק מהשקעות בחברות אנרגיה בינלאומיות, באתר TheMarker‏, 24 בינואר 2016
↑   ערן אזרן, קבוצת דלק רכשה את השליטה במפעילת הקידוחים איתקה ב-350 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 21 באפריל 2017
↑  קובי ישעיהו, ‏קבוצת דלק השלימה מכירת מניותיה בדלק רכב ביותר מ-400 מיליון שקל, באתר גלובס, 11 בדצמבר 2019
↑  ערן אזרן, הערת "עסק חי" לטייקון החזק במשק; גירעון של 3 מיליארד שקל בהון החוזר של דלק, באתר הארץ, 3 במאי 2020
↑   ערן אזרן, ההשקעה הגרועה של תשובה נגמרה בהפסד של חצי מיליארד שקל; גדות נמכרת בנזיד עדשים, באתר TheMarker‏, 1 במאי 2018
↑  רביב שכטר, תשובה ממשיך לממש: מוכר 20% מ-IDE תמורת 170 מיליון שקל, באתר אייס, 15 במרץ 2020
↑  ארז ליבנה, קבוצת דלק: עסקת הפניקס הושלמה בסכום של 1.57 מיליארד שקל, באתר ביזפורטל, 4 בנובמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007443207005171
אמנון זקוב

| --- | --- |

אמנון זקוב עם נכדתו, לי, 2006
 לידה:  27 באוגוסט 1935 תל אביב, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 פטירה:  5 במרץ 2014 (בגיל 78) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 
אמנון זָקוֹב (27 באוגוסט 1935 – 5 במרץ 2014) היה מחזאי, הומוריסטן ואיש לימודי המתמטיקה.
ביוגרפיה

נולד וגדל בתל אביב. למד בבית חינוך מרכז, בית חינוך צפון ובתיכון עירוני ד'.
היה חניך התנועה המאוחדת קן צפון והתגייס עם חבריו מגרעין התנועה לנח"ל. לאחר שרותו הצבאי עבר עם חבריו מהתנועה לקיבוץ יפתח והפך לחבר קיבוץ. בהמשך נשלח מטעם התנועה לתפקיד הדרכה כקומונר והיה אחראי על הקן בצפון תל אביב.
היה כנר במשלחת הישראלית לפסטיבל מוסקבה 1957, שחידש את הקשר עם היהדות הסובייטית[דרוש מקור]. ב-1961 השתתף במסע באפריקה במכונית סוסיתא, במסגרת מבחן דרכים של יצרנית הרכב "אוטוקרס".
במקביל לפעילותו בתנועה המאוחדת, רכש באוניברסיטה העברית בירושלים תואר מוסמך למתמטיקה, פיזיקה ופילוסופיה של המדע. ב־1964 כיהן כיושב ראש התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל. השתתף במשלחות סטודנטים מישראל למונגוליה.
בשנות ה-50 וה-60 היה מהמשתתפים הבולטים בתוכניות הומור וסאטירה ברדיו, ביניהן "שלושה בסירה אחת" ששודרה בקול ישראל, "יתוש בראש", "כל המסיבות" ו- "כל האמת" ששודרה בגל הקל (שהפך עם השנים לרשת ב').
ב־1967 נלחם במלחמת ששת הימים בקרבות באזור נבי סמואל.
משנות השבעים ואילך כתב למספר תוכניות בטלוויזיה החינוכית, ביניהן "מתי מתוק, בלש מתמטי" והסדרה ללימוד תלמוד "שניים אוחזין" (עבורה אף הלחין את אות התכנית). בנוסף היה מכותבי השאלות לתוכנית פיצוחים ויצר את חידת "הצפנח" לתוכנית הקיצית רואים 6/6.
בשנים 1977–1979 היה שליח מחלקת העלייה של ההסתדרות הציונית בארצות הברית וקנדה. הוא היה אחראי על הסברה והתגורר עם משפחתו בניו יורק.
עם סיום השליחות חזר להיות כותב עצמאי והתמקד בתוכניות ובמסגרות שונות להוראת מתמטיקה. סגנון הכתיבה הייחודי שלו התאפיין בשילוב בין מתמטיקה לבין הומור וכלל חידות בלשיות שפתרונן מתמטי. בשמנות השמונים החל לכתוב יחידות לימוד לתלמידים מחוננים במתמטיקה במסגרת היחידה לנוער שוחר מדע במכון ויצמן למדע. עם הזמן הוסיף לתוכנית חומרים משלו, שנאספו בסופו של דבר בספרו "להוציא מתוק ממר לא, או לא בא בחשבון". כמו כן, חיבר תוכניות עבור מוסדות שרצו ללמד מתמטיקה בצורה שונה מהמקובל (כמו תוכנית הלימודים שיצר עבור בית הספר למדעים ואומנויות בירושלים בשנות קיומו הראשונות). בין ספרי הלימוד שכתב: "מבוא לתורת הגרפים" שיצא לאור על ידי "מצוינות אלפיים" מטעם העמותה למצוינות בחינוך ו"מתי מתמטיקה מתי לא", חוברת חידות בלשיות שהוצאה על ידי האגף לחינוך התיישבותי. הוא היה אחד הכותבים הוותיקים והפוריים במכון דוידסון - הזרוע החינוכית של מכון ויצמן למדע. עבודותיו הרבות זמינות באתר המכון וכוללות חידות מתמטיות, בלוג וסיפורים מתמטיים (סיפורי ד"ר לא). הוא המשיך לכתוב עבור מדור "המעגל המתמטי" באתר מכון דוידסון מעט עד ליומו האחרון.
לצד התכנים החינוכיים שיצר, אמנון זקוב היה מחזאי, סופר ומשורר פורה. מחזהו "למות מצחוק או אהבת התליין" הועלה ב-1972 בבימרתף. מחזהו "תותי וטיטי" הועלה בצוותא ב-2009. כתיבת השירה ליוותה אותו לאורך כל חייו, החל מילדותו המוקדמת, אך רק מעטים משיריו ראו אור (בין השאר, ב"עיתון 77" וב"דבר"). בשנותיו האחרונות זכה במלגה להוצאת ספר שירים, אך לא מימש אותה מעולם. לאחר מותו, חבריו הקרובים ערכו קובץ נבחר משיריו, שעתיד לצאת לאור בסוף שנת 2020.
חיים אישיים

זקוב התגורר בלב תל אביב. היה נשוי לאליעזרה (לוסי) אֵיג-זקוב, זמרת אלט ומתרגמת מאנגלית (בתם של הבוטנאי פרופ' אלכסנדר איג והביולוגית והמחנכת איטה פקטורית, אחותו-למחצה של דניאל פקטורי ואחייניתו של הבוטנאי אליעזר פקטורובסקי). בני הזוג היו הורים לשתי בנות: תמי זקוב ומיכל סוקולובסקי.
נפטר במרץ 2014 בתום מחלה קשה, בגיל 78. נקבר בבית העלמין ירקון. הותיר אחריו את אשתו, בתו ונכדותיו.
מספריו

"להוציא מתוק ממר לא - או לא בא בחשבון", הוצאת מכון ויצמן, 1990
הקוסם ממנלו פארק, (עם יצחק צילג), הוצאת מעלות, 1976
"מתי מתמטיקה מתי לא", חוברת חידות בלשיות במתמטיקה
הערות שוליים

↑  אמנון זקוב באתר Billiongraves
↑  מ. אביענת, מכונית ישראלית " סוסיתא" ברחבי אפריקה, על המשמר, 24 בדצמבר 1961
↑  משלחת סטודנטים לוועידה במונגוליה, על המשמר, 13 במרץ 1967
נתן ריבון, התאחדות הסטודנטים הוזמנה לועידה באולו בטור, הארץ, 1 במרץ 1967
↑  מידד שיף, ליד המקלט - מוכנים? היכון! רוץ!, הארץ, 9 באוגוסט 1963
↑  רן יגיל, למות — אין בי כוחות, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2021
↑  אמנון זקוב באתר "אבלים"
↑  אמנון בירמן, ספרים - אהבה בלי חשבון- "להוציא מתוק ממר לא, או: לא כא בחשבון", אמנון זקוב; היחידה לפעולות נוער במכון וייצמן, כל העיר, 24 באוגוסט 1990
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435705605171  VIAF: 285148874599949621363   WorldCat (עם VIAF): 285148874599949621363
לודים

| --- | --- |
 אב:  מצרים 
 בתנ"ך:  ספר בראשית, פרק י', פסוק י"ג ספר דברי הימים א', פרק א', פסוק י"א
 
לוּדִים (בדברי הימים הכתיב הוא: לוּדִיים) היה עם, שהיה בנו של מצרים, שהוא נכדו של חם ונינו של נח.
המקראות מתייחסים אליהם כאל "מושכי קשת", ולפיכך שימשו שכירים בצבא מצרים.
זיהוי

בנבואות ירמיהו ויחזקאל מוזכרים הלודים כסמוכים לכוש ופוט, שכניהם של מצרים, אך ישעיהו מזכיר אותם כסמוכים אל תרשיש ופול ואל תובל ויוון.
יהושע מאיר גרינץ שיער, על פי האמור בספר ישעיהו ובמקורות קדומים נוספים, שהלודים ישבו תחילה בחוף אנטוליה, ולאחר זמן נדחקו בימי פולשים יוונים לפנים הארץ.
בספרות הרבנית

התרגומים הארמים תרגמו: נִיוְטָאֵי. וכנראה כונתם ליושבי החוף שעל יד הנילוס בסבניס.
רב סעדיה גאון תרגם "אלתנסיין" כלומר יושבי תוניסיה.
בבראשית רבה מובא כי הכתיב בעל ה-י' הכפולה בא לרמז על כך שהיו יורדי ים (לוד ים).
אודות הלודים המוזכרים בגמרא רש"י מפרש: "לודים, אומה שקורין קנילינש ואוכלי אדם הן והם רעבתנין".
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק י', פסוק י"ג; ספר דברי הימים א', פרק א', פסוק י"א
↑  ספר ישעיה, פרק ס"ו, פסוק י"ט; ספר ירמיה, פרק מ"ו, פסוק ט'; ספר יחזקאל, פרק ל', פסוק ה'; ספר יחזקאל, פרק כ"ז, פסוק י'
↑  יהושע מאיר גרינץ, בני מצרים, מוצאי דורות, תשכ"ט, עמ' 77-90
↑  תרגום ארמי בבראשית ובדה"י.
↑  חומש דעת מקרא בבראשית.
↑  בראשית רבה, פרשה ל"ז, פסקה ה'
↑  מסכת שבת י' ע"א.
↑  כנראה הנוסחא האמיתית היא קיניליב"ש.
| צאצאי נח לפי ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| שם ובניו | עילם • אשור • ארפכשד • לוד • ארם • עוץ • חול • גתר • מש • שלח |  |
| חם ובניו | כוש • מצרים • פוט • כנען • סבא • חוילה • סבתה • רעמה • סבתכא • נמרוד • לודים • ענמים • להבים • נפתוחים • פתרוסים • כסלוחים • יבוסי • אמורי • גרגשי • חיוי • ערקי • סיני • ארוודי • צמרי • חמתי |  |
| יפת ובניו | גומר • מגוג • תירס • יוון • תובל • משך • מדי • ריפת • אשכנז • תוגרמה • אלישה • תרשיש • כתים • דדנים |  |
בית זיקוק אשדוד

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 תקופת הפעילות:  1973–הווה (כ־52 שנים)
 קואורדינטות:  31°50′34″N 34°40′47″E﻿ / ﻿31.8428°N 34.6797°E﻿ / 31.8428; 34.6797 
 משרד ראשי:   אשדוד, ישראל ישראל
 הכנסות:  3.77 מיליארד דולר (2023)
 רווח תפעולי:  194 מיליון דולר (2023)
 רווח:  116 מיליון דולר (2023)
 הון עצמי:  565 מיליון דולר (2023)
 סך המאזן:  1.38 מיליארד דולר (2023)
 יו"ר:  עופר אורליצקי
 מנכ"ל:  עמית כרמל
  
 בית זיקוק אשדוד בע"מ   מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אשדוד מוגדלת) בית זיקוק אשדוד(למפת אשדוד רגילה) בית זיקוק אשדוד(למפת השפלה רגילה) בית זיקוק אשדוד(למפת השפלה מוגדלת) בית זיקוק אשדוד  he בית זיקוק אשדודhe בית זיקוק אשדודמפת  __ אשדוד  __ גן יבנה [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית חבל יבנה ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית באר טוביה ממערב: הים התיכון tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 he
 
סמליל החברה בעת שהייתה בבעלות פז
בית זיקוק אשדוד בע"מ היא החברה המפעילה את בית הזיקוק באשדוד. שטחו הכולל של בית הזיקוק באשדוד כ-1,000 דונם, והוא בעל כושר זיקוק של כ-4 מיליון טון נפט גולמי בשנה. בית הזיקוק מייצר 40% מהדלק הנצרך בישראל ושיעור דומה של גז בישול (גפ"מ), והוא מעסיק 400 עובדים.
היסטוריה

בשנת 1962 תכננה חברת פז להקים בית זיקוק באשדוד, אולם הדבר לא יצא אל הפועל בגלל שלבתי הזיקוק בחיפה היה כושר ייצור עודף.
בשנת 1966 הודיע יגאל אלון על תוכנית להקים בית זיקוק באשדוד לאור הגעת בתי הזיקוק בחיפה למיצוי כושר הייצור שלהם. בשנת 1967 חברת פז העלתה שוב את בקשתה להקים בית זיקוק חדש באשדוד.
בסוף 1969 החליטה ממשלת ישראל להקים בית זיקוק באשדוד בנוסף לבית הזיקוק הוותיק שבחיפה, וזאת הן לשם פיזור הסיכונים, ובעיקר בגלל הקרבה לחוות המכלים של קו צינור אילת-אשקלון (קצא"א).
ב-1973 הופעלו המתקנים בבית הזיקוק באשדוד. בית זיקוק זה ובית הזיקוק בחיפה פעלו שניהם במסגרת חברת בתי זיקוק לנפט בע"מ.
ב-1 באוגוסט 2006 רכשה חברת פז מבתי זיקוק לנפט בע"מ (בזן) את בית הזיקוק באשדוד תמורת 3.25 מיליארד שקל, וזה הפך לחברה בשם פז בית זיקוק אשדוד בע"מ.
בינואר 2013 נהרגו שני עובדים באתר משאיפת גז רעיל.
על פי מדד ההשפעה הסביבתית של המשרד להגנת הסביבה, המתפרסם מדי שנה ומדרג את השפעתן הסביבתית של חברות ציבוריות וממשלתיות, בשנת 2016 דורג בית הזיקוק פז אשדוד במקום הראשון כמפעל המזהם ביותר בישראל. בשנת 2017 ירד בית הזיקוק למקום השלישי, אולם על פי המדד לשנת 2018 עלה אל המקום השני עם עליה של 19% בניקוד בהשוואה לשנה שלפניה. בשנת 2018 הוצא צו מנהלי למפעל עקב חריגות בפליטות חומרים מזהמים לאוויר ובוצע הליך אכיפה עקב אי עמידה בדרישות ביצוע הדיגומים. בנוסף תועדו הפרות בתחומי התשתית, תחזוקה לקויה וניטור שלא עומד בדרישות.
באוגוסט 2023 פוצלה החברה מחברת פז בדרך של חלוקת מניותיה לבעלי המניות של פז, ובעקבות זאת שונה שמה לבית זיקוק אשדוד בע"מ.