stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
CAR-15
CAR15 בצה"ל

רובה ה-CAR15 הגיע לצה"ל יחד עם כל רובי ה-M16 ב-1973 (במסגרת הסיוע האמריקני במלחמת יום הכיפורים) וכעשור אחר כך פותחה בצה"ל גרסת ה-CAR-15 המקוצרר עם קנה קצר עוד יותר. במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20 חילות השדה של צה"ל השתמשו בגליל ורק היחידות המיוחדות השתמשו ב-CAR15, שזכה למוניטין גבוה. בעקבות האינתיפאדה הראשונה גם יחידות העלית של המשטרה זנחו את הגליל לטובת ה-CAR15.
רובה זה שימש את היחידות הקרביות של צה"ל בשנות ה-90 של המאה ה-20 בהצלחה מרובה. הדגם הבסיסי של ה-CAR15 היה דגם 653 עם קנה באורך 368.3 מ"מ (14.5 אינץ'). במהלך שנים אלה פיתח צה"ל מספר של גרסאות ותצורות לרובה כגון "CAR-15 מקוצרר" (ראו בהמשך). גרסאות נוספות כללו דגם קלעים ודגם "מטולון" עם מטול רימונים M203.
רובה CAR-15 מקוצרר הוא דגם פרי-תכנון צה"ל שמבוסס על רובה ה-CAR15 המקוצר הסטנדרטי. הדגם פותח בצה"ל בשנות ה-90 של המאה ה-20 ומאפייניו הם קנה מקוצר, ידית אחיזה של M16A2, קת טלסקופית קצרה יותר וכן האפשרות להתקין עליו גם "מטולון" מסוג M203 (גרסה מקוצרת של מטול ה-M203 האמריקאי שפותחה בתע"ש).
החל משנת 2000 החל צה"ל להחליף חלק מרובי ה-CAR15 (המקוצרים והמקוצררים) לטובת רובי M4 קרבין.
ראו גם

AR10
ארמלייט AR-15
רובה M-16
M4 קרבין
|  נשק קל עכשווי של צה"ל |
| --- | --- | --- |
| נשק אישי/רובה סער | רובה M16 • רובה M16A1 מקוצר • CAR-15‏ • רובה M4A1 • מיקרו-תבור X-95 ו-X-95L • תבור X-95 פלאט-טופ • IWI ערד |      |
| מקלעים | נגב 5.56 מ"מ • נגב קומנדו • נגב NG7‏ • מאג 7.62 מ"מ • בראונינג 0.3 • M2 בראונינג (מק"כ 0.5) |      |
| רובי צלפים | חיל הרגלים: רמינגטון M24‏ • SR-25 Mk 11 • ברק (H-S Precision HTR 2000)‏ • בארט M82A1   יחידות מיוחדות: רמינגטון M24 • מאוזר 86SR‏ • בארט MRAD‏ • בארט REC10‏ • SR-25 Mk 11‏ • רובה צלפים דרגונוב • מקמילן TAC-338 • מקמילן TAC-50 |      |
| רימונים | רימון יד מדגם רימון רסס 26 • מטול רימונים M203 • מטול רימונים M320 |      |
| רקטות כתף | M72 לאו "זרזיר מתכלה" • RPG-7‏ • מטאדור "מפצח האגוזים" ו"מפצח קל משקל" |      |
| כלי נשק נוספים | תת-מקלע מיקרו-עוזי • קלשניקוב AK-47 • רוגר SR-22 • אקדחי גלוק 17 וגלוק 19 • אקדח זיג זאואר SIG P228 |      |
| ראו גם | נשק קל של צה"ל • אמצעי הלחימה של צה"ל • נשק קל • חיל הרגלים • צבא הגנה לישראל |      |
DST

| --- | --- |
 
 מידע כללי
 מדינה:  צרפת 
 תחום שיפוט:  צרפת צרפת
 משרד אחראי:  משרד הפנים הצרפתי
 סוכנות אם:  המשטרה הלאומית של צרפת 
 סוכנות בת:  המחלקה לביטחון כלכלי
 תאריך הקמה:  1944
 תאריך פירוק:  2008
 סוכנות מחליפה:  DCRI‏, DGSI
 מטה מרכזי:  או-דה-סן, צפונית לפריז, צרפת
 קואורדינטות:  48°51′10″N 2°17′20″E﻿ / ﻿48.8527°N 2.289°E﻿ / 48.8527; 2.289
 he
 
המינהל לפיקוח טריטוריאלי (בצרפתית: Direction de la Surveillance du Territoire; ‏בראשי תיבות: DST) היה מחלקה במשטרה הלאומית הצרפתית שעסקה במודיעין פנים, סיכול ריגול, מאבק בטרור וביטחון פנים.
למעשה היה זה שירות הביטחון הצרפתי בין השנים 1944–2008 עד שפורק על ידי נשיא צרפת ניקולא סרקוזי ביוני 2008 והוחלף על ידי DCRI (המינהל המרכזי למודיעין פנימי) שבשנת 2014 הפך ל-DGSI.
מטה הארגון היה ברחוב נלאטון 7 בפריז.
בשנות ה-80 הוקמה המחלקה לביטחון כלכלי ולהגנת הנכסים הלאומיים שעסקה באבטחת הטכנולוגיה הצרפתית, התעשיות הביטחוניות במדינה, תעשיות הרכב, התקשורת ותעשיית הרוקחות. במובנים רבים הייתה זו המקבילה הצרפתית לשירות הביטחון הכלכלי, של שירות הביטחון הפדרלי הרוסי.
משימות ומבצעים ידועים

יכולתו של הארגון להוות כחומה בצורה לאיומים חיצוניים הועמדה במבחן במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה (1954–1962) כאשר נאבק ב-ORAF – הארגון להתנגדות צרפתית-אלג'ירית.
ב-3 בדצמבר 1973 סוכני DST התחזו לשרברבים ונתפסו כשהם מנסים להתקין מכשירי ציתות במשרדי העיתון Canard Enchaine, השערורייה שפרצה בעקבות המקרה הביאה להתפטרותו המאולצת של שר הפנים הצרפתי, ריימון מרסלין.
אחת מהמשימות המוצלחות ביותר שלו הייתה גיוסו של קצין ביון רוסי בכיר בתקופת המלחמה הקרה, קצין מודיעין מההירארכיה של הקג"ב או הגר"ו (המודיעין הצבאי), הקצין העריק סיפק לצרפתים מידע רב ערך לפני שנעצר בתחילת שנות ה-80 והוצא להורג.
ראשי DST

רוז'ר ויבו (1944–1959)
גבריאל ארו (1959–1961)
דניאל דוסטן (1961–1964)
טוני רושה (1964–1967)
ז'אן רוצ'ה (1967–1972)
אנרי ביאר (1972–1974)
ז'אק שרטרון (1974–1975)
מרסל שאלה (1975–1982)
איווס בונה (1982–1985)
רמי פוטרה (1985–1986)
ברנאר ז'ראר (1986–1990)
ז'אק פורנה (1990–1993)
פיליפ פראן (1993–1997)
ז'אן-ז'אק פסקל (1997–2002)
פייר דה בוסקה דה פלוריאן (2002–2007)
ברנאר סקווארצ'יני (2007–2008)
ראו גם

DGSI - שירות ביטחון הפנים הצרפתי כיום
DGSE - סוכנות הביון הצרפתית
SDECE - סוכנות הביון הצרפתית בתקופת המלחמה הקרה
Deadwing

Deadwing הוא אלבום רוק מתקדם מאת להקת פורקיופיין טרי, שיצא לאור ב־28 במרץ 2005 באירופה וב־26 באפריל 2005 בארצות הברית. במהרה הפך האלבום להיות האלבום הנמכר ביותר של הלהקה.
משתתפים > חברי הלהקה

סטיבן וילסון – שירה, גיטרה, פסנתר, גיטרה בס, קלידים, דולצימר
ריצ'רד ברביירי – סינתיסייזר, קלידים
קולין אדווין – גיטרה בס
גאווין האריסון – תופים, כלי הקשה
משתתפים > מוזיקאים אורחים

מיקאל אוקרפלט (אופת') – שירה, גיטרה
אדריאן בלו (קינג קרימזון) – גיטרה
1112

שנת 1112 היא השנה ה-12 במאה ה-12. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

קרבות עם אלמורבידים בשטח ממלכת ארגון. המוסלמים התקדמו עד לפאתי הפירנאים.
ראו גם

ילידי 1112‎
נפטרים ב-1112‎
Cartoon Network: Punch Time Explosion

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  2 ביוני 2011 (נינטנדו 3DS) 15 בנובמבר 2011 (Wii, Xbox 360, playstation 3)
 סוגה:  משחק לחימה
 פיתוח:  Papaya Studio
 הוצאה לאור:  Crave Games, Deep Silver
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  נינטנדו 3DS
 אתר רשמי
 
Cartoon Network: Punch Time Explosion הוא משחק וידאו שפותח על ידי Papaya Studio ויצא בשנת 2011 לקונסולות ה-3DS ,Wii ,Xbox והפלייסטיישן 3. זהו משחק קרוסאובר מסוג משחק לחימה אשר מאגד בתוכו דמויות מסדרות הערוץ Cartoon Network. כמו כן, למשחק יצאה גרסת תוספת בשם Cartoon Network: Punch Time Explosion XL שכללה מספר דמויות נוספות.
משחקיות > מצב ארקייד

המשחק הוא משחק מסוג לחימה, שבו 2–4 דמויות נלחמות זו בזו. ישנן כמה זירות שונות שמבוססות על סדרות הטלוויזיה שבערוץ. בחלק מהזירות קופסת מתנה שנותנת דמות נוספת שמשפיעה על מהלך הקרב. הדמות שנשארת אחרונה מנצחת.
משחקיות > מצב ארקייד > מרובה משתתפים

משחק יחיד שבו משתתף אחד או יותר נלחמים במחשב או בשחקנים אחרים.
משחקיות > מצב ארקייד > טורניר

שחקן אחד בוחר דמות ונלחם בה במשך כמה קרבות עד שהוא מגיע לבוס הסופי, "הוא" מבנות הפאוור פאף.
משחקיות > מצב סיפור

הקריין (שמגולם בידי ג'ורג' לואו) מספר שהוא לקח יום חופש ומחליט לצפות בסדרות Cartoon Network. אבל אז, כוח מסתורי הורס עולמות ומערבב בין הגיבורים. בן טניסן מגיע לעולמו של צ'וודר, במרדף אחרי וילגקס. הוא נלחם בצ'וודר אפל. כשהוא משתחרר, העולם של צ'וודר נהרס ובן וצ'וודר בורחים. הם פוגשים בבאטרקאפ אפלה. אחרי שהם מביסים אותה, בן, צ'וודר וגם באטרקפ פוגשים את וילגאקס, שהפך את קווין למפלצת. אחרי שהם נלחמים בו עם עזרתו של גוון טניסן, בת דודתו של בן, קווין משתנה בחזרה לאנושי. העולם של בן נעלם, אבל אז מגיע דקסטר עם חללית ומציל את בן, צ'וודר ובאטרקפ. משם נאספים עוד גיבורים כגוון פלאפג'ק, מספר אחד, בנות הפאוור פאף, מאק ובלו, בילי ומנדי וסמוראי ג'ק. אחרי שהם מנסים לחזור, החללית שלהם מתפוצצת והכוח הרשע שהורס ממדים מתגלה כשלט הרחוק של הקריין. השלט כמעט הורג את החבורה, עד שהם מצליחים לזמן את קפטן פלאנט. החבורה נלחמת בשלט ומנצחת אותו, וכל גיבור חוזר למימד הבית שלו. הקריין מדבר על כך שהוא אינו יכול להשתמש בשלט הרחוק שלו יותר, אז הוא ינסה להעביר ערוצים בעזרת מנוף ענק.
דמויות

בן 10
בן טניסן
וילגקס
קווין א. לוון (בלעדי לגרסת XL)
בן טניסן הצעיר (בלעדי לגרסת XL)
צ'וודר
צ'וודר וקימצ'י
בנות הפאוור פאף
בלוסום
באבלס
באטרקפ
מוג'ו ג'וג'ו
הוא (בלעדי לגרסת XL)
פלאפג'ק
פלאפג'ק
קפטן ק'נאקלס
המעבדה של דקסטר
דקסטר
קוף
קידס נקסט דור
מספר אחד
פדר
טוליינטור(בלעדי לגרסת XL)
בית פוסטר לחברים דמיוניים
מק ובלו
ההרפתקאות של בילי ומנדי
בילי ומנדי
גרים
הוס דלגדו (בלעדי לגרסת XL)
סמוראי ג'ק
סמוראי ג'ק
סקוטסמן (בלעדי לגרסת XL)
אקו (בלעדי לגרסת XL)
קפטן פלאנט
קפטן פלאנט
ג'וני בראבו
ג'וני בראבו (בלעדי לגרסת XL)
ביקורת

המשחק זכה לביקורות פושרות, בעיקר מטענה שהמשחק מהווה חיקוי לסדרת סופר סמאש ברוס שנוצרה על ידי מאסהירו סקוראי.
DSV Alvin

| --- | --- |

הצוללת DSV Alvin בשנת 1978. בקדמת הצוללת מוחזקים מכלים לדגימות חומר
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  deep-submergence vehicle 
 צי:  צי ארצות הברית, המכון האוקיינוגרפי בוודס הול 
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  ליטון תעשיות 
 מידות
 אורך:  7 מ' 
 
DSV Alvin (תעתיק לעברית אלווין DSV) היא צוללת אמריקאית שנבנתה ב-1964 וביצעה עשרות אלפי צלילות. קרויה ע"ש אליין וין (Allyn Vine) מהנדס מהמכון האוקיינוגרפי בוודס הול.
פרטים טכניים

בשל בלאי בצוללת ומתקניה, כמעט כולם שופצו או הוחלפו במהלך הזמן. במהלך השנים הובילה האלווין למעלה מ-12,000 מדענים אל קרקע האוקיינוס. עומק הצלילה המרבי של הצוללת הוא 4500 מטרים ומשקלה הוא 16 טון. האלווין מצוידת בציוד מתקדם הכולל בין היתר, שתי זרועות חיצוניות, ציוד צילום, מדי לייזר לשם קביעת מרחקים, ומדחפי ריחוף. הצוללת נבנתה בהתאם לתקנים שהיו בזמן בנייתה, ומכיוון שכך אין שירותים בצוללת, אין חימום, ולצוללים אסור ללבוש בגדי פליז בשל כללי בטיחות אש.
פעולות מפורסמות

בשנת 1966, לאחר התנגשות שני מטוסים אמריקאים מעל חוף ספרד, נפלה פצצת מימן מאחד מהם ושקעה אל קרקעית הים. האלווין נשלחה למקום והצליחה לאתר את הפצצה בעומק של 780 מטר, אך כשלה בניסיון למשות את הפצצה.
ב-1968 בעת הורדתה למים נקרע כבל האחיזה שלה שחיברה אל סיפון הספינה. אלווין נפלה חמישה מטרים עד המים ומשם המשיכה לצלול ללא שליטה עוד כ-1500 מטרים. שלושת אנשי צוותה נחלצו מיד עם נפילתה אך סוגרי הצוללת נותרו פתוחים בשל כך והיא התמלאה במים. לאחר כעשרה חודשים חולצה הצוללת כשהיא שלמה יחסית, אך מלאה במים. מזון שנותר בצוללת לא התקלקל כמעט בשל תנאי הקור ומיעוט החמצן בעומק זה.
לאחר תיקונה נשלחה הספינה לחקור את אזור רכס ההרים המרכז אטלנטי שלאורכו שוכנים הרי געש רבים. ב-1977 נשלחה הצוללת לחקור את אזור איי גלאפגוס הגעשיים. החוקרים בראשות רוברט בלארד גילו סוג חדש של נביעות הידרותרמיות המכונות מעשנות שחורות שמהן נפלטו מים חמים עשירים במתכות ומינרלים, וכן גילו יצורים חיים אקסטרמופילים, אשר ניזונו מהמתכות בתהליך כימוסינתזה.
ב-1979 נשלחה הצוללת לאוקיינוס השקט, וגילתה שם זרמי מים שחורים ורותחים אשר נוצרו מהתכת מתכות במים. בצלילה הראשונה כוון מד החום עד טמפרטורה של 30 מעלות ובעת הצלילה הוא הגיע למעלה הגבוהה ביותר. בשלב זה לא יכלו החוקרים לדעת על הטמפרטורה השוכנת במים לאשורה. בצלילה השנייה כוילו מדי החום ליכולת מידה גבוהה בהרבה, בעת הצלילה נמצא כי חום המים הגיעה עד 400 מעלות. חלונות הצוללת לא תוכננו במיוחד לעמידה בטמפרטורה כה גבוהה, אך דבר לא אירע להם.
ב-1986 הייתה האלווין מעורבת במציאת הטיטניק על ידי משלחת שבראשה עמד רוברט בלארד.
ב-6 באוגוסט 2004, הכריזה קרן המדע הלאומית על כלי רכב חדש שימלא את מקומו של ה-DSV Alvin. כלי הרכב החדש יוכל להגיע לעומק גדול יותר ויצויד בציוד משוכלל יותר מזה שב-DSV Alvin. גורלה של ה-DSV Alvin אינו ידוע, ויש אומרים שצוללת זו תיכנס למוזיאון, או שתשמש למחקר ימי במים רדודים (באופן יחסי לכלי הרכב החדש שימלא את מקומה).
ראו גם

המכון האוקיינוגרפי בוודס הול
DSP (סדרת לוויינים)

לוויין מדגם DSP 8
DSP (באנגלית: Defense Support Program (DSP)) הייתה תוכנית שכללה סדרת לווייני לגילוי שיגורי טילים בליסטיים ופיצוצים גרעינים שהופעלה על ידי ארצות הברית החל משנות ה-70 של המאה ה-20. המערכת הייתה החלק העיקרי במערכת מוקדמת להתרעה על שיגורים. התוכנית נוהלה על ידי חיל החלל של ארצות הברית. היא פעלה עד לתחילת המאה ה-21 כאשר הוחלפה על ידי מערכת SBIRS. המערכת פעלה במקביל למערכת Oko שפותחה בברית המועצות והופעלה גם ברוסיה.
היסטוריה

מטרת המערכת הייתה להחליף מערכת MIDAS שלא הצליחה להגיע לשלב מבצעי. בנוסף לכך בהמשך היא החליפה לוויינים מסדרה ולה. השיגור הראשון בוצע ב-6 בנובמבר 1970. הלווין שקל כ-900 ק"ג וכלל כ-2000 חיישנים. בנוסף לכך הותקנו פאנלים סולארים שסיפקו 400 ואט. אורך חיים המתוכנן של החללית היה 1.25 שנים.
השיגור היה מוצלח וחללית סיפקה מידע באיכות גבוהה. במהלך מלחמת המפרץ המערכת סיפקה לישראל ולערב הסעודית מידע על שיגורי "סקאד".
היה מתוכנן להגיע ל-25 לוויינים. בפועל שוגרו 23. הלוויינים שודרגו בהדרגה. בסופו של דבר המשקל הגיע ל-2380 ק"ג עם 6000 חיישנים והספק של 1485 ואט. עלות הלוויין הייתה כ-400 מיליון $. אורך חיים מתוכנן היה 3–5 שנים.
כל הלוויינים נבנו על ידי TRW. השיגור האחרון בוצע בשנת 2007. ככלל שיגורים בוצעו מנמל החלל קייפ קנוורל. רק לוויין DSP 16 הוצב במסלול על ידי מעבורת החלל אטלנטיס מסגרת משימה STS-44 בשנת 1991.
שיגורים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| תאריך שיגור | שם חללית | הערות |
| 6 בנובמבר 1970 | DSP-F1 |  |
| 5 במאי 1971 | DSP-F2 |  |
| 1 במרץ 1972 | DSP-F3 |  |
| 12 ביוני 1973 | DSP-F4 | השיגור נכשל |
| 14 בדצמבר 1975 | DSP-F5 |  |
| 26 ביוני 1976 | DSP-F6 |  |
| 6 בפברואר 1977 | DSP-F7 |  |
| 10 ביוני 1979 | DSP-F8 |  |
| 16 במרץ 1981 | DSP-F9 |  |
| 6 במרץ 1982 | DSP-F10 |  |
| 14 באפריל 1984 | DSP-F11 |  |
| 22 בדצמבר 1984 | DSP-F12 |  |
| 29 בנובמבר 1987 | DSP-F13 |  |
| 14 ביוני 1989 | DSP-F14 |  |
| 13 בנובמבר 1990 | DSP-F15 |  |
| 24 בנובמבר 1991 | DSP-F16 |  |
| 22 בדצמבר 1994 | DSP-F17 |  |
| 23 בפברואר 1997 | DSP-F18 |  |
| 9 באפריל 1999 | DSP-F19 |  |
| 8 במאי 2000 | DSP-F20 |  |
| 6 באוגוסט 2001 | DSP-F21 |  |
| 14 בפברואר 2004 | DSP-F22 |  |
| 11 בנובמבר 2007 | DSP-F23 |  |
הערות שוליים

↑  Defense Support Program, web.archive.org, ‏2014-08-08
דגמים של לווייני DSP
111

שנת 111 היא השנה ה-11 במאה ה-2. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 111 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

111 - טראיאנוס שולח את פליניוס הצעיר לביתיניה שבאסיה הקטנה
נולדו

27 בנובמבר – אנטינואוס, המאהב של הקיסר הרומי אדריאנוס (נהרג ב-130)
ראו גם

ילידי 111‎
נפטרים ב-111‎
CARPET

מערכת CARPET מותקנת על גבי פומ"ה.
רקטת ריצוף של מערכת ה-CARPET.
ה-CARPET היא מערכת רקטות דלק-אוויר לפריצת שדות מוקשים שפותחה במקור על ידי רפא"ל ונקראת בצה"ל "מערכת ריצוף".
מבנה ועקרון פעולה

המערכת מכילה מארז של כ-20 רקטות דלק-אוויר בקוטר 265 מילימטרים (10.4 אינץ') ששוקלות כ"א 46 ק"ג. בסך הכל שוקל המארז הטעון כ-3.5 טונות (3,500 קילוגרם). המארז מותקן על חלקו האחורי של רכב קרבי משוריין ומופעל בשלט רחוק מתוך הכלי הממוגן. למערכת אפשרות פעולה אוטומטית, חצי-אוטומטית וידנית והוא מסוגל לירי מהיר של רקטות במטחים או בבודדות. את המארז ניתן לטעון מחדש גם בתנאי שדה.
הרקטות מכילות דלק נוזלי דליק שאיננו נוטה להתפוצצות ללא יזימה (מטעמי בטיחות). כאשר הרקטה פוגעת במטרה, משתחרר ענן דלק-אוויר ואז מתפוצצת הרקטה ומדליקה את הענן תוך יצירת הדף רב הגורם לפיצוץ כל המוקשים שבסביבה. מטח רקטות ריצוף יכול ליצור מעבר נקי באורך 100 מטר וברוחב 6–8 מטר בשדה מוקשים.
שימוש > בצה"ל

המערכת נמצאת בשימוש צה"ל, בו היא נקראת "ריצוף" (ולעיתים קרובות גם מערכת ריצוף או רקטות ריצוף), ומותקנת בנגמ"שי הפומ"ה והנמ"ר ההנדסי של חיל ההנדסה הקרבית.
במערכת נעשה שימוש מבצעי ראשון במלחמת לבנון השנייה: היא ניקתה זירות מטענים, השמידה מוצבי חזבאללה ובאחד המקרים אף השמידה שני כלי רכב של חזבאללה על יושביהם. במערכת נעשה שימוש גם במבצע צוק איתן לצד צפע שריון הוותיק ובמלחמת חרבות ברזל.
ב-2017 החל צה"ל בקליטת מערכת ריצוף משודרגת, כאשר את השדרוג ביצע ענף מערכות נשק של זרוע היבשה, בעלות נמוכה בהרבה מההצעה של התעשיות הביטחוניות. השדרוג כולל בין השאר מערכת הפעלה פשוטה יותר ומהירה ללמידה, שנועדה לשפר את התפעול של המערכת ולפשט את הכשרת הפלס על המערכת. הצוות האחראי על השדרוג קיבל את פרס היועכ"ל על חסכון משמעותי לשנת 2017.
שימוש > בצבאות זרים

ב-2007 נכנסה המערכת לשירות גם בצבא צרפת והותקנה על רכב ההנדסה הקרבית AMX-B2 EBG.
הערות שוליים

1 2 3  נועם אמיר, ‏מערכת "ריצוף" המשודרגת שתאפשר לכל לוחם שיגור רקטות לנטרול מטענים, באתר מעריב אונליין, 8 בפברואר 2017.
↑  אמיר בוחבוט, מכסחי המטענים מעבר לקווי האויב, באתר nrg‏, 31 ביולי 2006
| ישראל אמצעי לחימה מתוצרת רפאל מערכות לחימה מתקדמות |
| --- | --- | --- |
| טילים ורקטות | אנקור (אנקור כחול • אנקור כסוף • אנקור שחור) • ברק • גיל • גיל 2 • דרבי • לוז • מטאדור • סיימון • ספייק • פופאי • פיתון • שפריר • משגר השביט • תמוז • ‏CARPET • ‏Sea Breaker |  |
| עמדות שליטה מרחוק בנשק | טייפון • מאג רפא"ל • קטלנית • רואה-יורה |  |
| מערכות הגנה אווירית | ברק • כיפת ברזל • כיפת מגן • מגן אור • קלע דוד ("שרביט קסמים") • קלע חד • SPYDER • ‏כיפת רחפן |  |
| לויינים | אביר • ונוס |  |
| רכבי שטח, כלי שיט וכלי טיס | גולן • זאב • חצצית • סקיילייט • פרוטקטור • רקון • מעוז |  |
| שונות | אזוב • מאמין • מאמין קל • "מעיל רוח"/TROPHY • ספייס • לייטנינג‏ • Sky Shield‏ • THOR – מערכת סילוק פצצות |  |
1809

שנת 1809 היא השנה התשיעית במאה ה-19. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1809 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-12 ימים.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני.
אירועים

10 בינואר – מרשל ז׳אן לאן מתחיל את המצור על סרגוסה במלחמת חצי האי
1 בפברואר – מלך הולנד לואיס נפוליאון מקבל את שיטת המדידה המטרית
9 בפברואר – אוסטריה מכריזה מלחמה על צרפת
13 במרץ – השוודים מדיחים את המלך גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה במהפך שנקרא "Coup of 1809"
10 באפריל – מלחמת הקואליציה החמישית מתחילה עם פלישת כוחות אוסטריים לבוואריה, אחת ממדינות החסות של האימפריה הצרפתית הראשונה.
17 במאי – נפוליאון מורה לספח את מדינת האפיפיור
24 במאי – תחילת הקרב אספירין-אסלינג, צרפת נגד אוסטריה
5 ביולי – קרב וגראם מתחיל, נפוליאון מביס את האוסטרים
נולדו

4 בינואר – לואי ברייל, מורה, ממציאו של כתב ברייל לעיוורים (נפטר ב-1852)
19 בינואר – אדגר אלן פו, סופר ומשורר (נפטר ב-1849)
3 בפברואר – פליקס מנדלסון-ברתולדי, מלחין גרמני ממוצא יהודי (נפטר ב-1847)
12 בפברואר – אברהם לינקולן, נשיא ארצות הברית (נרצח ב-1865)
12 בפברואר – צ'ארלס דרווין, חוקר טבע (נפטר ב-1882)
19 במרץ – פרדריק פאסיוס, מנצח ומלחין גרמני שחי ופעל בעיקר בפינלנד, מלחין ההמנונים של פינלנד ואסטוניה (נפטר ב-1891)
20 במרץ – ניקולאי גוגול, סופר (נפטר ב-1852)
27 במרץ – הברון ז'ורז'-אז'ן אוסמן (נפטר ב-1891)
4 ביוני – קולומבוס דלאנו, חבר בית הנבחרים ומזכיר הפנים של ארצות הברית (נפטר ב-1896)
13 ביוני – היינריך הופמן, רופא וסופר גרמני, מחבר הספר יהושע הפרוע (נפטר ב-1894)
6 באוגוסט – אלפרד טניסון, משורר אנגלי (נפטר ב-1892)
29 באוגוסט – אוליבר ונדל הולמס האב, משורר ורופא אמריקאי (נפטר ב-1894)
29 בדצמבר – ויליאם יוארט גלאדסטון, מדינאי ליברלי בריטי, שימש ארבע פעמים כראש ממשלת בריטניה הגדולה (נפטר ב-1898)
נפטרו

6 במרץ – תומאס היוורד הבן, שופט אמריקני ומחותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית (נולד ב-1746)
31 במאי – יוזף היידן, מלחין אוסטרי (נולד ב-1732)
8 ביוני – תומאס פיין, סופר, הוגה דעות ומהפכן בריטי-אמריקאי (נולד ב-1737)
11 באוקטובר – מריווד'ר לואיס, מגלה ארצות (נולד ב-1774)
ראו גם

1809 במדע‎
ילידי 1809‎
נפטרים ב-1809‎
1114

שנת 1114 היא השנה ה-14 במאה ה-12. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

הקומנים תוקפים את האימפריה הביזנטית
פלישת אלמורבידים לקטלוניה. הצבא המוסלמי נחל כמה הצלחות אך בסוף נכנס למארב ונחל תבוסה משמעותית.
7 בינואר – מתילדה הקיסרית נישאת בוורמס להיינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
נולדו

ג'רארדו דה קרמונה, מתרגם של חיבורים מדעיים מערבית ללטינית (נפטר ב-1187)
ראו גם

ילידי 1114‎
נפטרים ב-1114‎
1115

שנת 1115 היא השנה ה-15 במאה ה-12. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

פייר אבלר עובר לנוטרדאם
סטפן (מי שיהיה מלך אנגליה לימים) הופך לרוזן מורטיין
בלדווין הראשון בונה את מצודת מונראל
ברצלונה עמדה במצור מוסלמי שנמשך 20 ימים.
נפטרו

24 ביולי – מטילדה, מרקיזת טוסקנה (נולדה ב-1046)
22 בדצמבר – אולף מגנוססון, מלך נורווגיה (נולד ב-1099)
ראו גם

ילידי 1115‎
נפטרים ב-1115‎
1113

שנת 1113 היא השנה ה-13 במאה ה-12. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

מסדר ההוספיטלרים בראשות גרארדוס מקבל את חסות הכנסייה מהאפיפיור פסקליס השני והופך לארגון עצמאי הכפוף לאפיפיור בלבד.
נולדו

24 באוגוסט – ז'ופרואה החמישי, רוזן אנז'ו ואבי בית פלנטג'נט (נפטר ב-1151)
נפטרו

16 באפריל – סוויאטופולק השני, נסיך קייב (נולד ב-1050)
10 בדצמבר – רידואן, האמיר הסלג'וקי של העיר חאלב (נולד ב-1077)
ראו גם

ילידי 1113‎
נפטרים ב-1113‎
1111

שנת 1111 היא השנה ה-11 במאה ה-12. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
1111 היא שנה פלינדרומית, היחידה במאה ה-12. השנה הפלינדרומית הקודמת לה היא 1001, והבאה אחריה היא 1221.
אירועים

13 באפריל – היינריך החמישי, השליט האחרון מהשושלת הפרנקונית מוכתר על ידי האפיפיור לקיסר האימפריה הרומית הקדושה
חיילים פורטוגזים משתלטים על סנטרם.
נפטרו

3 במרץ – בוהמון הראשון, נסיך אנטיוכיה ממנהיגי מסע הצלב הראשון
19 בדצמבר – אל-ע'זאלי,  פילוסוף ומתקן דת מוסלמי (נולד ב-1058)
ראו גם

ילידי 1111‎
נפטרים ב-1111‎
תחום שבת

| --- | --- |

שלט הנמצא כיום בין אושא לשפרעם, שכנראה עד כאן היה תחום שבת של אושא
 מקרא:  שמות, ט"ז, כ"ט
 משנה תורה:  ספר זמנים, הלכות שבת, פרק כ"ז
 שולחן ערוך:  אורח חיים, סימנים שצ"ו-ת"ז
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, לאו שכ"א ספר החינוך, מצווה כ"ד
תחום שבת (או תחום סתם) הוא השטח שבו מותר ליהודי להלך ברגליו בשבת, ביום הכיפורים וביום טוב. על פי ההלכה, יציאה מהתחום בשבת אסורה. איסור זה נקרא גם 'איסור תחומין'. שטח התחום הוא בדרך כלל 2,000 אמות (כ-1 ק"מ) לכל כיוון מחוץ לגבול השטח העירוני שבו נמצא האדם בשעת כניסת השבת או החג. ניתן להגדיל את שטח תחום שבת בכיוון אחד עד ל-4,000 אמות על ידי תיקון עירוב תחומין.
דין זה מתייחס רק להילוך האדם מחוץ למקום יישוב, בעוד טלטול חפצים אסור בדרך כלל בשטח פתוח (שטח שנחשב לרשות הכרמלית בשבת וביום כיפור, ואיסור טלטול החפצים בו הוא מדרבנן), למעט ביום טוב בו אין איסור הוצאה מרשות לרשות.
מקור הדין

מקור תחום שבת הוא בפסוק בספר שמות בו משה מצווה את בני ישראל לא לצאת מחוץ למחנה ישראל במדבר סיני על מנת ללקוט את המן, ביום השבת.
רְאוּ, כִּי ה' נָתַן לָכֶם הַשַּׁבָּת, עַל-כֵּן הוּא נֹתֵן לָכֶם בַּיּוֹם הַשִּׁשִּׁי, לֶחֶם יוֹמָיִם, שְׁבוּ אִישׁ תַּחְתָּיו, אַל-יֵצֵא אִישׁ מִמְּקֹמוֹ, בַּיּוֹם הַשְּׁבִיעִי
קיימת מחלוקת בין שיטת התלמוד בבלי ובין התלמוד ירושלמי על תוקפו של דין זה. לשיטת התלמוד בבלי, אין לאיסור מקור כלל מן התורה אלא כולו גזירת חכמים בלבד (והפסוק מספר שמות משמש כאסמכתא בלבד). לשיטת התלמוד ירושלמי, האיסור מבוסס על הפסוק דלעיל (בו נאמר "אל יצא איש ממקומו ביום השביעי") ולכן הוא איסור דאורייתא, אולם, רבי שמעון בר כרסנא אומר בשם רב אחא, שתחום שבת מהתורה הוא 12 מילים (כ-12 קילומטרים), כתחום שטח מחנה ישראל במדבר סיני, ותחימתו לאלפיים אמות בלבד היא גזירת חכמים.
הרי"ף בעירובין, ניסה ליישב את סוגיית התלמוד בעירובין י"ז, ממנה עולה כי תחום שבת הוא מדאוריתא עם יתר סוגיות הש"ס מהן עולה כי תחום שבת הוא מדרבנן, על פי הירושלמי שיציאה מחוץ לי"ב מיל אסורה מן התורה ויציאה מחוץ לאלפיים אמה אסורה מדרבנן. הרמב"ם פוסק בעקבות הרי"ף שיש תחום שבת מהתורה. בספר המצוות הוא כתב שיציאה מחוץ לאלפיים אמה אסורה מן התורה, אך במשנה תורה הוא כתב שרק יציאה מחוץ לי"ב מיל אסורה מן התורה. הרמב"ן, הרא"ש וראשונים אחרים פסקו כשיטה השנייה, שאין כלל איסור תחומין מהתורה. מחלוקת זו לא הוכרעה בפירוש בשולחן ערוך, ונטיית הפוסקים בדורות האחרונים היא לחשוש לחומרא לדעה שיש איסור תורה ביציאה מתחום 12 מיל.
טעם גזירת תחום שבת

יש שכתבו שטעם גזירת האיסור לצאת בשבת יותר מ-2,000 אמות מחוץ לתחום העיר, הוא כדי שאדם לא יתעסק בדברי חול בשבת וביום טוב, אלא יעסוק בעונג שבת ובלימוד תורה.
מדידת תחום שבת

תחום שבת נמדד מסביב למקום בו נמצא ('שובת') האדם בשבת. הזמן הקובע למדידה הוא זמן כניסת שבת, שעת בין השמשות של יום שישי, וחישוב התחום מתבסס על נתון זה.
השובת בשטח פתוח מחוץ ליישוב, מודד אלפיים אמה חוץ לארבע אמותיו, שנחשבים לרשותו. אם האדם שובת בבית מבודד שאינו חלק מיישוב, תחום שבת נמדד מחוץ לחצר הבית, אם הוא שובת בתחום יישוב, כל שטח היישוב נחשב כתחום ארבע אמות, ומדידת התחום נעשית 70 אמה לאחר הבית, (או חצר מיושבת וכדומה) הקיצוני ביותר לכל כיוון בעיר. למעשה תחום השבת אינו נמדד כמעגל אלא כמרובע, דבר שגורם להגדלת שטחו, ראו בהמשך.
אין צורך באמירה או בכוונה מיוחדת על מנת שיהיה לאדם תחום שבת רגיל, אולם אדם יכול להצהיר שמקום שביתתו נמצא במקום אחר מהמקום בו הוא נמצא בשעת כניסת השבת, ותחום השבת יקבע לפי המקום שבו מצהיר שהוא שובת (ובתנאי שהמקום לגביו הוא מצהיר על שביתתו, נמצא בתוך תחום השבת של המקום בו הוא נמצא בפועל בשעת כניסת שבת). לדוגמה: אדם שנמצא בשעת כניסת השבת בסמוך למקום יישוב, יכול להצהיר שמקום שביתתו הוא בתוך היישוב.
מדידת תחום שבת > מדידת גבול העיר

על מנת למדוד את תחום השבת לאדם שנמצא במקום יישוב, יש למדוד קודם את גבול שטח העיר, גבול שממנו מתחילים למדוד את מרחק 2,000 האמות. מדידת גבול שטח העיר אינה נעשית בצורה מדויקת; אם העיר עגולה (או לא סימטרית), "מרבעים" את העיר, דהיינו מחשבים את שטח העיר כאילו היא ריבוע או מלבן בעל ארבע זוויות בהתבסס על הבתים הקיצונים שממוקמים על פיאות המרובע, ומודדים את תחום השבת מחוץ למרובע זה.