stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפשיטה על סקרבורו, הרטליפול וויטבי
אחרית דבר

הפשיטה עוררה ביקורת בבריטניה, אשר הופנתה כלפי הצי, על כך שפשיטה כזו התרחשה בכלל. ואכן, כלקח מבצעי עקר הצי הבריטי מסקפה פלו לרוסיית' (Rosyth), בחופה המזרחי של סקוטלנד, על מנת להיות קרוב יותר לחופה המזרחי של אנגליה. בנוסף, הפשיטה גרמה לזעם, על רקע מוסרי, כלפי הגרמנים, על שנפגעו בעיקר אזרחים ומטרות אזרחיות. הבריטים ניצלו זאת לצורכי תעמולה, למשל לצורכי גיוס, שבשלביה הראשונים של המלחמה היה התנדבותי. כך, "זכור את סקרבורו" (Remember Scarborough) הייתה כותרתה של כרזת גיוס שהופצה ברחבי בריטניה.
בעיות הקשר, שמנעו במידה רבה מן הצי הבריטי לממש את כוחו, חזרו ונשנו גם בהמשך המלחמה, כאשר הדוגמה הבולטת לכך היה קרב יוטלנד.
אחרית דבר > תוצאות המיקוש

בימים שלאחר הנחת המוקשים על ידי "קולברג", אירעו מספר מקרים בהם נפגעו ספינות מסחריות בריטיות כתוצאה מאותה פעולת מיקוש. הבריטים, שלא ידעו במדויק את היקף ומיקום שדה המוקשים, החלו בפעילות שליית מוקשים באותה רצועת ים. ב-19 בדצמבר נשלחו שלוש ספינות תותחים, ששימשו גם כשולות מוקשים, לקבוע את היקף שדה המוקשים. אלה מצאו רק שני מוקשים ימיים. מספר ספינות דיג, שהוסבו לשליית מוקשים, סרקו אף הן את האזור, ושלו, או פוצצו, מוקשים נוספים. שליית המוקשים גבתה באותו יום מחיר מן הבריטים: ספינה אחת טבעה, כאשר איש צוות אחד נהרג, ושתי ספינות נוספות ניזוקו באופן רציני.
יום למחרת נמשכו פעולות שליית המוקשים, ושוב עלו אלה באבדות: ספינה אחת טבעה, ושישה מאנשי צוותה נהרגו, ועוד אחת ניזוקה באופן רציני. עוד ספינה, שנשכרה על ידי הצי הבריטי והוסבה לשליית מוקשים, טבעה מהתפוצצות מוקש ב-25 בדצמבר. הספינה טבעה תוך מספר שניות. שישה אנשי צוות נהרגו בהתפוצצות, ושבעת אנשי הצוות האחרים שרדו על רפסודת הצלה במים הקפואים, עד שנמשו. ב-6 בינואר 1915 טבעה עוד ספינה שהצי שכר לצורך שליית מוקשים. שני אנשי צוות נהרגו והאחרים נמשו על ידי ספינות אחרות.
לקריאה נוספת

"Battles: Raid on Scarborough, Hartlepool and Whitby, 1914". FirstWorldWar.net. נבדק ב-18 באוגוסט 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
"Royal Navy". Spartacus Educational. אורכב מ-המקור ב-1999-10-07. נבדק ב-18 באוגוסט 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
Marder, Arthur (1961–1970). From the Dreadnought to Scapa Flow (5 Vols). London: Oxford University Press.
הערות שוליים

1 2  Strachan, pp. 196 - 197.
↑  Massie, p. 511.
↑  John Keegan: The Price of Admirality: The Evolution of Naval Warfare. Penguin Books, 1988, pp. 113 - 116; 124 - 125.
↑  Massie, p. 311
↑  Massie, pp. 119 - 120.
↑  Massie, p. 327.
↑  Massie, pp. 327 - 328.
1 2 3 4  The Thrust of the German High Sea Fleet Against Hartlepool, Whitby and Scarborough on 15th and 16th December, 1914, ההיסטוריה הרשמית של הצי הקיסרי הגרמני, באתר The World War I Document Archive.
↑  Massie, p. 328.
↑  Massie, pp. 314 - 318.
↑  Massie, pp. 332 - 333.
↑  Massie, p. 331.
↑  Massie, p. 334.
↑  Massie, pp. 328 - 329.
↑  Massie, pp.329 - 330.
↑  Massie, p. 329.
סגן אדמירל פרנץ פון היפר, 1916
דייוויד ביטי
אוניית המערכה הגרמנית "זיידליץ"
הערכת הנזק למגדלור בסקרבורו לאחר תום הפשיטה
התרסקות המסוק בברובארי

| --- | --- |

 תאריך:  18 בינואר 2023
 מיקום:  ברובארי, מחוז קייב, אוקראינה
 קואורדינטות:  50°31′16″N 30°48′00″E﻿ / ﻿50.521111111111°N 30.8°E﻿ / 50.521111111111; 30.8
 הרוגים:  14 (4 מהם על הקרקע)
 פצועים:  25 (כולם על הקרקע)
 ניצולים:  0 
 המעורבים באסון
 דניס מונסטירסקי
  (למפת קייב מוגדלת) מיקום ההתרסקות(למפת קייב רגילה) מיקום ההתרסקות
 
התרסקות המסוק בברובארי הייתה התרסקות מסוק שהתרחשה ב-18 בינואר 2023, ובמהלכה התרסק מסוק יורוקופטר EC225 סופר פומה ובו שר הפנים של אוקראינה דניס מונסטירסקי, סגנו יבהן ינין (אנ') ומזכיר המדינה יורי לובקוביץ' (אנ') לתוך גן ילדים בברובארי, פרוור של הבירה קייב. בהתרסקות נהרגו ארבעה עשר בני אדם, כולל מונסטירסקי, ינין ולובקוביץ'. בין ההרוגים על הקרקע היה ילד, ו-25 אחרים נפצעו.
תגובות

פקידים אוקראינים, אירופאים ואמריקאים רבים, כולל נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי, שר החוץ של אוקראינה דמיטרו קולבה, ראש ממשלת אוקראינה דניס שמיהל, נשיא המועצה האירופית שארל מישל, שגרירות ארצות הברית והממלכה המאוחדת באוקראינה ברידג'ט ברינק ומלינדה סימונס ונשיא ארצות הברית ג'ו ביידן, ספדו לקורבנות והביעו את תנחומיהם.
חקירה

המסוק התרסק בערפל. אין אינדיקציה שההתרסקות לא הייתה תאונה. גורמים רשמיים לא נתנו הסבר לסיבת ההתרסקות. שירות הביטחון האוקראיני הכריז כי הוא חוקר סיבות אפשריות להתרסקות, לרבות הפרה של כללי הטיסה, תקלה טכנית וחבלה במסוק.
יורי אינהאט, דובר חיל האוויר האוקראיני, הודיע שהתאונה תיחקר גם על ידי צוות ממלכתי מיוחד, שמצופה להחזיר תשובות כעבור מספר שבועות.
הערות שוליים

↑  אוקראינה: שר הפנים נהרג בהתרסקות מסוק ליד גן ילדים, עוד 13 נספו, באתר ynet, 18 בינואר 2023
↑  "Ukraine helicopter crash: What we know so far". Al Jazeera. 18 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ukraine crash: Ministers killed as helicopter comes down near nursery". BBC News (באנגלית בריטית). 18 בינואר 2023. ארכיון מ-18 בינואר 2023. נבדק ב-18 בינואר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ogirenko, Valentyn (18 בינואר 2023). "Ukraine's interior minister among 18 dead in helicopter crash". Reuters (באנגלית). ארכיון מ-18 בינואר 2023. נבדק ב-18 בינואר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Swails, Maria; Kostenko, Sophie; Tanno, Brent (18 בינואר 2023). "Helicopter crash near Kyiv kills 18, including Ukrainian interior minister". CNN (באנגלית). ארכיון מ-18 בינואר 2023. נבדק ב-18 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ukraine's interior minister among 18 killed in helicopter crash outside Kyiv". NBC News. ארכיון מ-18 בינואר 2023. נבדק ב-18 בינואר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  https://www.reuters.com/world/europe/aircraft-crashes-into-building-outside-ukrainian-capital-kyiv-2023-01-18/#:~:text=The%20SBU%20State%20Security%20Service,intentional%20destruction%20of%20the%20helicopter.
↑  "Ukraine's interior ministry leadership killed in helicopter crash". BBC News (באנגלית). 2023-01-18. נבדק ב-2023-01-18.
↑  Ukraine’s interior minister killed in helicopter crash, the Guardian, ‏18 בינואר 2023 (באנגלית)
↑  Explainer: What we know about helicopter crash that killed children, top officials, Kyiv Independent, ‏2023-01-19 (באנגלית)
ויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין

ויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (בגרמנית: Prinzessin Viktoria Adelheid von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg;‏ 31 בדצמבר 1885 – 3 באוקטובר 1970), הייתה סבתו של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה.
ביוגרפיה

ויקטוריה אדליידה נולדה ב-31 בדצמבר 1885 בגרינהולץ, שלזוויג-הולשטיין, לפרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ולקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, בתם של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג.
ב-11 באוקטובר 1905 התחתנה ויקטוריה אדליידה עם קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, אותו שידך לה דודה וילהלם השני, קיסר גרמניה, ונולדו להם 5 ילדים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה קרל אדוארד מונה לגנרל בצבא הגרמני ושירת בחזית המזרחית. לאחר המלחמה הוא הודח, כמו יתר בני המלוכה הגרמניים, מכס השלטון כתוצאה מהמהפכה הגרמנית, כל תאריו הבריטיים נשללו גם הם על פי חוק שלילת התארים 1917 מכיוון שנלחם בבריטניה ובעלות בריתה במלחמה.
לאחר מלחמת העולם השנייה נמלטו השניים לאחוזתם בגרינברג שבאוסטריה, בעקבות תפיסת נכסי המשפחה בתורינגיה על ידי ברית המועצות. בשנת 1954 מת בעלה קרל אדוארד, וב-3 באוקטובר 1970 מתה ויקטוריה אדליידה בביתה בגרינברג, ונקברה באחוזת המשפחה בקובורג.
משפחתה

ב-11 באוקטובר 1905 התחתנה ויקטוריה אדליידה עם קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
יוהאן לאופולד, נסיך הכתר של סקסוניה-קובורג-גותה (1906–1972)
זיבילה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (1908–1972)
הוברטוס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (1909–1943)
קרולינה מטילדה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (1912–1983)
פרידריך יוזיאס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (1918–1998)
טום בייקר

| --- | --- |

טום בייקר ב-2010
 לידה:  20 בינואר 1934 (בן 90) אנגליה ליברפול, אנגליה
 שם לידה:  Thomas Stewart Baker 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1968
 מקום לימודים:  רוז ברופורד קולג' 
 בן או בת זוג:  ללה וורד (1980–1982)  ללה וורד (1980–?) 
 מספר צאצאים:  2 
 https://www.tombakerofficial.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס סטיוארט "טום" בייקר (באנגלית: Tom Baker; נולד ב-20 בינואר 1934) הוא שחקן אנגלי. תפקידו הידוע ביותר הוא דמותו של הדוקטור הרביעי בסדרת המדע בדיוני הבריטית "דוקטור הו". בתפקיד זה הופיע בין השנים 1974–1981.
ביוגרפיה

בייקר נולד בליברפול, לנקשייר. אמו מרי ג'יין פלמינג הייתה מנקה ואביו ג'ון סטיוארט בייקר היה מלח שלא הרבה לשהות בביתו. בגיל 15 עזב בייקר את בית הספר כשבכוונתו להיות נזיר קתולי, והתמיד בכך במשך שש שנים. . הוא התגייס ב-1955 ושירת בחיל הרפואה של הצבא הבריטי (Royal Army Medical Corps) עד 1957. באותה תקופה החל לשחק בהתחלה כתחביב ואחר כך באופן מקצועי.
קריירה

בסוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים היה בייקר שחקן ב"תיאטרון הלאומי של לורנס אוליבייה". הפריצה שלו בקולנוע הייתה בסרט "ניקולאי ואלכסנדרה" בתפקיד רספוטין, שקיבל בהמלצת אוליבייה. עוד השתתף ב-1972 בסרטו של פייר פאולו פאזוליני לפי "סיפורי קנטרברי". תפקידו היה הבעל הצעיר של האישה מבאת'.
קריירה > דוקטור הו (1974-1981)

בשנת 1974 החליף בייקר את ג'ון פרטווי בתפקיד הדוקטור. ביל סלייטר שביים את בייקר לתוכנית הטלוויזיה "Play of the Month" התרשם מבייקר והמליץ עליו לבארי לטס המפיק של דוקטור הו. לטס השתכנע שבייקר מתאים לתפקיד כשראה אותו בסרט "מסע הזהב של סינבד".
עד מהרה נכנס לתפקיד. סגנונו האקסצנטרי בלבוש ובדיבור הפכו אותו לדמות מוכרת בקרב קהל הצופים. סימני ההכר שלו היו בעיקר הצעיף הצבעוני והארוך וחיבתו לסוכריות jelly babies). בייקר גילם את הדוקטור במשך 7 עונות רצופות בתקופה של שבע שנים, משך זמן הכי ארוך לתפקיד זה. בייקר עצמו הוסיף היבטים שונים לאישיותו של הדוקטור, אך הצעיף הארוך נוצר בטעות. מעצב התלבושות סיפק יותר מדי צמר לסריגה, והאשה שסרגה את הצעיף השתמשה בכול הכמות. בייקר הציע להשתמש בצעיף הארוך עד כדי גיחוך.
הדוקטור בגילומו של טום בייקר (1974–1981) נחשב לעיתים קרובות לפופולרי ביותר של מבין ההתגלמויות של הדוקטור. בסקרים שנערכו על ידי מגזין דוקטור הו, בייקר איבד את התואר "הדוקטור הטוב ביותר " רק שלוש פעמים:. פעם אחת לסילבסטר מקוי בשנת 1990, ופעמיים לדייוויד טננט בשנים 2006 ו 2009.
במשך השנים המשיך בייקר להיות מזוהה עם הדוקטור, הוא מופיע בתוכניות דוקומנטריות כמו "סיפורו של דוקטור הו", ו"מאחורי הקלעים של דוקטור הו" ומתראיין על תקופת השתתפותו בתוכנית. ב-1993 חזר והופיע כ"דוקטור" בתוכנית הספיישל "Dimensions in Time" שנועדה לצדקה, ובקולות הרקע במשחק המחשב "Destiny of the Doctors".
בעוד שחקנים אחרים שגילמו את הדוקטור, פיטר דייוויסון, קולין בייקר, סילבסטר מקוי ופול מקגאן, חזרו לתפקיד בהקלטות אודיו של "דוקטור הו" שהופקו על ידי "ביג פיניש", טום בייקר סירב להקלטות אודיו עד ל-2009. לדבריו כי התסריטים לא מצאו חן בעיניו. ב-2009 הופקה סדרה של אודיו-דרמה בהפקת ה-BBC בכיכובו של בייקר ובהשתתפות ריצ'רד פרנקלין בתפקיד קפטן מייק ייטס. כמו כן הסריט בייקר ב-1992 קטעים עבור הסדרה הבלתי גמורה "Shada".
ב-2011 הוכרז כי בייקר יופיע כדוקטור הרביעי בשתי סדרות של Big Finish Productions, לצידה של המלוות שלו לילה (Leela) השחקנית לואיז ג'יימסון ורומנה (מרי טאם). הסדרה הראשונה הכוללת שישה פרקים יצאה בינואר 2012. "ביג פיניש" תכננו להקליט סדרה המפגישה את הדוקטור עם שרה ג'יין סמית, אבל השחקנית אליזבת סליידן שגילמה את שרה ג'יין נפטרה באפריל 2011.
ב-2013 השתתף לקטע קצר בספיישל 50 שנה לדוקטור הו בו בסוף הפרק הוא מסביר לדוקטור ה-11 (מאת' סמית) על התמונה ששימרה בתוכה את גאליפריי.
קריירה > בריטניה הקטנה

אחרי שהשתתף בתוכנית הרדיו "Lionel Nimrod's Inexplicable World", לוהק בייקר לתפקיד דומה בתוכנית "הממלכה הקטנה" ברדיו 4 של ה-BBC, ונשאר בתפקידו עד שהתוכנית החלה להיות משודרת בטלוויזיה. לדבריו הוא לתוכנית בגלל הפופולריות שלו בדור של לוקאס וויליאמס (הכותבים של "הממלכה הקטנה"), הדור שבחר בו כדוקטור האהוב ביותר. "מי שמעסיק אותי עכשיו הם הילדים שגדלו על דוקטור הו".
קריירה > תפקידים נוספים בטלוויזיה

בייקר גילם את עכרור השלולית (Puddleglum) בעיבוד של ה-BBC ל"כס הכסף" ספרו של ק. ס. לואיס. ב-1982 גילם את דמותו של שרלוק הולמס בסדרה בת ארבעה פרקים על פי "כלבם של בני בסקרוויל". עוד השתתף בפרק בעונה השנייה של הסדרה הפתן השחור בתפקיד קפטן רדבירד רום (Redbeard Rum).
בעונה השלישית של משחק הטלוויזיה Cluedo לוהק בייקר כפרופסור פלום שהוגדר "כאדם עם תואר בחשדנות". ב-2004 הופיע בסדרה "Strange" וגילם דמות של כומר עיוור שהיה בעל ידע על השטן. עוד הופיע בחידון הטלוויזיה "Have I Got News For You", המנחה תיאר אותו כאדם המצחיק ביותר בהיסטוריה של התוכנית. ב-2008 היה הוא מנחה אורח ב-"Have I Got News For You". הוא השתתף בגרסה הבריטית של התוכנית "Fort Boyard" והגיש תוכנית לילדים בנושא ספרות "The Book Tower".
ב-2004 ו-2005 הופיע בסדרת הטלוויזיה "בחזרה לאחוזת העמק" בתפקיד דונלד מקדונלד.
קריירה > תפקידים בקולנוע

ב-1971 הופיע בייקר בסרט "ניקולאס ואלכסנדרה" בתפקיד גריגורי רספוטין. על תפקידו זה היה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר ובקטגוריית השחקן החדש הטוב ביותר.
ב-1973 הופיע בסרט "The Vault of Horror" בתפקיד צייר שציוריו הם בעלי כוחות וודו, ובסרט "מסע הזהב של סינבד" גילם את Koura מכשף מרושע. בשנת 2000 השתתף בסרט "מבוכים ודרקונים".
קריירה > תסכיתי רדיו ותפקידי אודיו

בייקר השתתף במספר הפקות של תסכיתי רדיו בהם "ג'ון מורטימר מציג את המשפטים של מרשל הול" כשהוא מגלם את עורך הדין סר אדוארד מרשל-הול, ג'ושייה באונדרבי ב"זמנים קשים" לדיקנס, ואת סר ולטר בוליבנט ב"39 המדרגות". הוא כיכב בתוכנית "הרפתקאות נוספות של שרלוק הולמס" פסטיש שכתב ברט קולס (Bert Coules).
משנת 2000 עד 2005 דיבב בייקר את הדמות מקס בר (Max Bear) בערוץ 4 הבריטי. ב-2005 דיבב את הנבל ZeeBad בסרט אנימציה ממוחשבת "קרוסלת הקסמים". ב-2007 דיבב את רוברט בארון בסדרת האנימציה "The Secret Show" של ה-BBC,
קריירה > משחקי וידאו

בייקר כיכב ב-1997 במשחק הווידאו "Destiny of the Doctors" בתפקיד הדוקטור הרביעי.
עוד שומעים את קולו במשחקי הווידאו:
Ecco the Dolphin: Defender of the Future
Warhammer 40,000: Fire Warrior
Sudeki
Cold Winter
MediEvil: Resurrection, Hostile Waters: Antaeus Rising
Little Britain: The Video Game
קריירה > קריינות

בייקר מרבה לעסוק בקריינות ובדיבוב וקולו הוא אחד המוכרים ביותר בבריטניה.
קריירה > ספרים

ב-1997 יצאה לאור האוטוביוגרפיה של בייקר "Who on Earth is Tom Baker?" (מי לעזאזל הוא טום בייקר?) (ISBN 0-00-638854-X). בנוסף כתב רומן קצר בסגנון אגדה "The Boy Who Kicked Pigs" (הילד שבעט בחזירים) (ISBN 0-571-19771-X).
חיים אישיים

נישואיו הראשונים של בייקר היו ב-1961 לאנה ויטקרופט. לזוג נולדו שני בנים דניאל ופירס. הם התגרשו ב-1966 והקשר בין בייקר לבניו נותק. הקשר התחדש אחרי פגישה מקרית עם בנו פירס בפאב בניו זילנד.
בדצמבר 1980 התחתן בייקר עם השחקנית ללה וורד שהייתה המלווה שלו בדוקטור הו במשך שנתיים. נישואים אלה החזיקו מעמד 16 חודשים.
ב-1986 התחתן בפעם השלישית עם סו ג'ררד שהייתה עורכת ב"דוקטור הו". הם חיו ב-Boughton Malherbe שבקנט וב-2003 עברו לגור בצרפת. בנובמבר 2006 חזר בייקר לאנגליה וקנה בית בטנברידג' ולס, אחר כך עבר לאזור הכפרי במזרח סאסקס.
פילמוגרפיה

ניקולאס ואלכסנדרה (1971) Nicholas And Alexandra
סיפורי קנטרברי (1972) The Canterbury Tales
(1973) The Vault of Horror
לותר (1973) Luther
מסע הזהב של סינבד (1974) Golden Voyage Of Sinbad
(1974) The Curse of King Tut's Tomb
דברי ימי נרניה: כס הכסף (1990) Chronicles Of Narnia: The Silver Chair
דוקטור הו (1992) Doctor Who: Logopolis
בחזרה לאחוזת העמק (2004) Monarch of the Glen
מבוכים ודרקונים (2000) Dungeons & Dragons
הממלכה הקטנה (2003) Little Britain
קרוסלת הקסמים (2005) The Magic Roundabout- דיבוב
הערות שוליים

↑  New Humanist website, ibid.
↑  "David Tennant named 'best Dr Who'". BBC News. 2006-12-06. נבדק ב-2007-02-25.
↑  Voice-over commentaries on the BBC DVD "Robot" (1974, 2007)
↑  Fort Boyard (TV series)
↑  BT Bring in the voice of Baker
| דוקטור הו |
| --- | --- | --- |
| שחקנים שגילמו את הדוקטור | ויליאם הארטנל • פטריק טרוטון • ג'ון פרטווי • טום בייקר • פיטר דייוויסון • קולין בייקר • סילבסטר מקוי • פול מקגאן • ג'ון הרט • כריסטופר אקלסטון • דייוויד טננט • מאט סמית • פיטר קפלדי • ג'ודי ויטאקר • שוטי גטווה |  |
| שחקנים בולטים שגילמו את המלווים | קרול אן פורד • ג'ין מארש •  דבורה ווטלינג •  אליזבת סליידן • ללה וורד • ג'נט פילדינג • סופי אלדרד • בילי פייפר • ג'ון בארומן • נואל קלארק • קתרין טייט • פרימה אג'ימן • קיילי מינוג • ברנרד קריבינס • קארן גילאן • ארתור דארוויל • אלכס קינגסטון • ג'נה קולמן • מאט לוקאס • פרל מקי • ברדלי וולש |  |
| דמויות | הדוקטור • המלווים • האויבים (דאלקים • המאסטר • סונטארים) |  |
| מושגים | טארדיס • מברג קולי • אדוני הזמן • גאליפריי |  |
| פרקים | הסדרה הקלאסית • הסדרה המחודשת |  |
| ספין-אוף | טורצ'ווד • הרפתקאות שרה ג'יין • Class |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ג'ון פרטווי | הדוקטור הרביעי  1974 - 1981 | הבא: פיטר דייוויסון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5562333  BnF: cb138910780 (data)  CANTIC: a1030809x  ISNI: 0000 0001 0780 2573  LCCN: n80079384  MusicBrainz: 89215b92-7284-467b-acce-28d3efe6ce62  NDL: 00813755  NTA: 312541643  SUDOC: 059285575  Trove: 911079  VIAF: 42131377   WorldCat (עם VIAF): 42131377
הספוט עליי

"הספוט עליי" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית איגי וקסמן. הוא יצא לאור ב-21 ביוני 2022, בהוצאת חברת התקליטים ITModels, כסינגל שלא מתוך האלבום. את השיר כתבו וקסמן ואיתי שמעוני שהלחינו אותו עם ערן גולדברג. השיר יצא ארבע שנים לאחר יציאת שירה האחרון של וקסמן, "בוא איתי".
השיר זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרים שונים.
ביקורת

השיר נכתב על ידי איגי וקסמן ואיתי שמעוני, הולחן על ידי וקסמן, שמעוני וערן גולדברג והופק על ידי חן קורדובה, אביב ברנהולץ וינון יהל. לאחר ארבע שנות הפסקה, חזרה וקסמן עם "הספוט עליי" והדבר זכה לביקורות חיוביות. בריאיון ל-103fm הצהירה: ”לא ידעתי איך להוציא את השיר ומה אני עושה איתו. אמרו לי שאני צריכה להיפגש עם יערי, והיה לנו חיבור שאין דברים כאלה – אנחנו פשוט שילוב מנצח, כל כך כיף איתו. אני בתעשייה הרבה מאוד זמן ובחיים לא פגשתי מישהו עם אנרגיות כל כך חיוביות ודברים טובים”. בריאיון מקיף שערכו עם וקסמן בישראל היום קבעו כי: ”מי שציפה לשיר רוק בועט יופתע לגלות שיר פופי כיפי וקצבי”.
ברשת 13 טענו שמדובר בשיר: ”פופ קליט וקייצי במיוחד”. גם במעריב סקרו את "הספוט עליי" תוך ציון הרקע להקלטה שלו. בכתבה נוספת שפורסמה באתר, נכתב: ”למעשה, בניגוד לזמרות בנות גילה (50) שמנסות להישמע כמו בנות נוער וחוטאות בשירים פתטיים שלא הולמים את הלך רוחן וישותן האמנותית, וקסמן ידעה בדיוק איך לתפור את השיר לאיכויותיה ולווייב שלה ויצרה שיר פופ קליט, כובש, לוהט וכזה שאי אפשר שלא לשמוע בריפיט. הברקה”. גם בכלכליסט צוין השיר.
במהלך ריאיון שערכה וקסמן עם מאקו בסמוך ליציאת השיר, הצהירה: ”אמרתי, או שאני עושה את זה כמו ביונסה, או בכלל לא”.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של "הספוט עליי" הועלה ליוטיוב ב-21 ביוני 2022, ביום יציאתו של השיר כסינגל. את הקליפ ביים איתמר לידר שירי שהיה אחראי גם על הקונספט שלו. הקליפ משלב סצנות שונות בהן ניתן לראות רקדניות, גיטריסט ואת וקסמן עצמה, מבצעת את השיר. מסביבה מפוזרים שלל מיקרופונים בגבהים שונים.
נכון לאוגוסט 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה משלוש מאות אלף צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט | – |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 21 ביוני 2022 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | ITModels |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  איגי וקסמן – הספוט עליי (Prod by Sync & Yinon Yahel), נבדק ב-2023-08-08
↑  איגי וקסמן - בוא איתי, נבדק ב-2023-08-08
1 2  הספוט עליה: איגי וקסמן חוזרת בסינגל לוהט, באתר חדשות 13, 23 ביוני 2022
1 2  כוכבת הניינטיז בקאמבק מפתיע | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2023-07-28
1 2  איגי וקסמן: נשים אמרו לי 'די, את בת 50' | 103fm, באתר 103FM - האזנה לרדיו און ליין
↑  קיץ ברבנר, ‏איגי וקסמן כועסת: "אמרו לי 'די, את בת 50', זו תחושה מלוכלכת", באתר מעריב אונליין, 23 ביוני 2022
↑  דודי פטימר, ‏מדור 'חם באוזן': אלה לי להב חוזרת ובגדול עם שיר ממכר, באתר מעריב אונליין, 24 ביוני 2022
↑  מאיה נחום שחל, "אם כל שיר הוא סטארט־אפ, אנחנו קרן ההון סיכון", באתר כלכליסט, 6 באוגוסט 2022
↑  לירון שמם, ‏לא מחכה יותר, באתר ‏מאקו‏, 7 ביולי 2022
| איגי וקסמן |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אדום • לא מחכה יותר לדוור • בעדינות • מסתובבים |  |
| ערכים קשורים | איפה הילד? • אשלי וקסמן בקשי (בת דודה) • חמי רודנר • ישי אדר • "היכל התהילה" • "יפה לך" |  |
| איגי וקסמן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| אדום | "תישא אותי לאשה" • "תהרוג אותי לאט" • "אדום" • "אין לי מה לומר לך" • "מאוד פרוע" • "פחד" • "יש לי חברה" |  |
| לא מחכה יותר לדוור | "לא מחכה יותר לדוור" • "בדרך למילווקי" • "קח את מה שיש בי" • "שיר הנגב" • "לעצום עיניים" • "תיפצע כשתרוץ אלי שוב" |  |
| בעדינות | "צופה בך" • "רק רגע" • "איש קטן למטה" • "עוד קצת" • "בעדינות" |  |
| מסתובבים | "תמיד אוהב תמיד נפגע" • "משחקת עם בובות" • "דולי פרטון" |  |
| סינגלים אחרים | "בטי בם" • "יש בו אש" • "רק בשביל לקבל חיבוק" • "יש עוד סיכוי" • "אורות וצללים" • "בוא איתי" • "הלכנו לאיבוד" • "הספוט עליי" • "כלום לא קרה" |  |
ויקטוריה אטקינס

ויקטוריה מרי אטקינס (באנגלית: Victoria Mary Atkins; נולדה ב-22 במרץ 1976) היא שרת הבריאות בממשלת בריטניה מטעם המפלגה השמרנית, וחברת פרלמנט של מחוז לוט והורנקאסל בלינקולנשייר מאז 2015.
ביוגרפיה

ויקטוריה מרי אטקינס נולדה ב-22 במרץ 1976 בלונדון. היא בתם של סר רוברט אטקינס שכיהן כחבר בפרלמנט הבריטי ובפרלמנט האירופי, וליידי דולסי אטקינס, שכיהנה כחברת מועצה וכראשת עיר מטעם המפלגה השמרנית. אטקינס למדה בבית ספר פרטי בבלקפול בלנקשייר, וסיימה תואר במשפטים בקולג' קופוס קריסטי בקיימברידג'. ב-1998 הוסמכה לעריכת דין והתמחתה בתחום ההונאה.
קריירה פוליטית

ניסיונה הראשון של אטקינה לזכות במשרה פוליטית היה בנובמבר 2012 כשהתמודדה לתפקיד המפקחת על המשטרה במחוז גלוסטרשייר. על אף שגרפה את מספר הקולות הגבוה ביותר בסיבוב הראשון, הפסידה בסיבוב השני למפקח המשטרה לשעבר מרטין סורל שהתמודד כעצמאי.
ביולי 2014 גברה אטקינס על שלושה מועמדים נוספים שהתמודדו לתפקיד המועמד השמרני של מחוז לוט והורנקסל,מחוז בו החזיקה המפלגה השמרנית ברציפות מאז 1924. בבחירות הכלליות של 2015 היא נבחרה במקומו של חבר הפרלמנט הפורש סר פיטר טפסל, שהיה ותיק חברי הפרלמנט וכיהן ברציפות במשך כמעט 50 שנה. אטקינס זכתה לתמיכתו של ראש הממשלה לשעבר ג'ון מייג'ור, שהצהיר כי הכיר אותה "מיום לידתה".
אטקינס תמכה בהישארותה של בריטניה באיחוד האירופי לפני משאל העם לחברות באיחוד האירופי ב-2016, אך הצביעה בעד קיום משאל העם, ולאחריו הצביעה בעד הפעלת "סעיף 50" להודעה הרשמית על הפרישה מהאיחוד. היא נבחרה שוב בבחירות הכלליות של 2017 ברוב של 63.9% מקולות הבוחרים במחוז, ובבחירות הכלליות של 2019 זכתה ב-72.7% מהקולות.
קריירה פוליטית > כשרה בממשלה

תפקידה הממשלתי הראשון של אטקינס היה כשרה זוטרה במשרד הפנים בממשלתה של תרזה מיי. בספטמבר 2021 מונתה אטקינס לשרה הממונה על בתי סוהר ותקופות מבחן במשרד המשפטים, וכן קיבלה לאחריותה את התכנית ליישוב מחדש של פליטים מאפגניסטן. ב-6 ביולי 2022 התפטרה אטקינס מתפקידה במשרד המשפטים, לאור חוסר האמון שלה בבוריס ג'ונסון כמנהיג המפלגה השמרנית. עם בחירתו של רישי סונאק לראשות הממשלה היא מונתה לתפקיד ממשלתי במשרד האוצר, ובנובמבר 2023 היא מונתה לתפקיד שרת הבריאות במסגרת סבב המינויים שערך סונאק בממשלתו. בבחירות 2024 שמרה על מושבה בפרלמנט, במפלה הכבדה שנחלה המפלגה.
חיים אישיים

אטקינס נשוי לפול קנוורד, המנהל בפועל של "בריטיש שוגר", התאגיד היחיד בבריטניה המפיק סוכר מקנה סוכר. השניים הורים לבן אחד.
הערות שוליים

↑  "Louth & Horncastle parliamentary constituency - Election 2019 - BBC News" (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-11-14.
↑  Victoria Atkins follows in her political parents' footsteps, Lancashire Post, ‏16 Nov 2017
↑  "Gloucestershire PCC vote: Independent Martin Surl elected". BBC News (באנגלית בריטית). 2012-11-15. נבדק ב-2023-11-14.
↑  Wallace, Mark (30 ביולי 2014). "Victoria Atkins wins hard-fought Louth and Horncastle Open Primary". ConservativeHome. נבדק ב-28 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mark Wallace, Victoria Atkins wins hard-fought Louth and Horncastle Open Primary, Conservative Home, ‏2014-07-30 (באנגלית בריטית)
↑  Kidd, Patrick (2023-11-14). "Novice minister Victoria Atkins breezes through her debut at the sharp end" (באנגלית). ISSN 0140-0460. נבדק ב-2023-11-14.
↑  Tom Goodenough, Which Tory MPs back Brexit, who doesn't and who is still on the fence?, The Spectator, ‏2016-02-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  Victoria Atkins MP confirms she will vote in favour of triggering Article 50 if the issue comes before Parliament, Victoria Atkins, ‏2016-11-04 (באנגלית)
↑  "Louth & Horncastle parliamentary constituency - Election 2019 - BBC News" (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-11-14.
↑  Victoria Atkins ‘honoured and delighted’ after election victory, Lincolnshire World
↑  Operation Warm Welcome, GOV.UK (באנגלית)
↑  Ministers John Glen and Victoria Atkins quit citing PM’s ‘poor judgement’, The Independent, ‏2022-07-06 (באנגלית)
↑  Drugs minister accused of 'hypocrisy on a grand scale' over husband's involvement in legal cannabis farm, The Independent, ‏2018-05-21 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  UKPARL: QAHSUmv8 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ויקטוריה אטקינס".