stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוברט לאנץ

| --- | --- |

הוברט לאנץ
 לידה:  22 במאי 1896 אנטרינגן, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  15 באוגוסט 1982 (בגיל 86) מינכן, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מקום קבורה:  ולדפרידהוף מינכן 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1914–1945 (כ־31 שנים)
 דרגה:   גנרל הכוחות ההרריים
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ההררית ה-1   מפקד פלגת הארמייה לאנץ   מפקד הקורפוס ההררי ה-49   מפקד הקורפוס ההררי ה-22
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
הוברט לאנץ (בגרמנית: Hubert Lanz;‏ 22 במאי 1896 – 15 באוגוסט 1982) היה מפקד בכיר בורמאכט במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

לאנץ נולד ב-22 במאי 1896 באנטרינגן, לאביו אוטו לאנץ שהיה היערן המלכותי ואשתו ברטה. בשנת 1914 התגייס לאנץ לצבא הגרמני הקיסרי והצטרף לרגימנט הרגלים ה-125 (וירטמברג ה-7 - פרידריך השני, מלך פרוסיה), ולחם עמו במהלך מלחמת העולם הראשונה, שבה אף נפצע קשה באחד בקרבות. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף לאנץ לרייכסווהר ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוגוסט 1934 הועלה לאנץ לדרגת מיור, ומונה לקצין מטה בקורפוס ה-9. ב-1 במרץ 1937 הועלה לאנץ לדרגת אוברסט לוטננט, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד הרגימנט ההררי ה-100. ב-1 באוגוסט 1938 הועלה לאנץ לדרגת אוברסט, וב-26 באוגוסט 1939 מונה לראש מטה המחוז הצבאי ה-5 בשטוטגרט.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

ב-15 בפברואר 1940 מונה לאנץ לראש מטה הקורפוס ה-18, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת, כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות B, ועל כך קיבל ב-1 באוקטובר 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-26 באוקטובר 1940 מונה לאנץ למפקד הדיוויזיה ההררית ה-1, וב-1 בנובמבר 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. בינואר 1941 הייתה אמורה הדיוויזיה להשתתף במבצע פליקס - כיבוש גיברלטר, אולם לבסוף בוטל המבצע. באפריל 1941 לחם לאנץ עם הדיוויזיה שבפיקודו במהלך המערכה בבלקן, כחלק מהקורפוס ההררי ה-49, במסגרת הארמייה השנייה. במהלך מבצע ברברוסה לחם לאנץ עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ההררי ה-49, במסגרת הארמייה ה-17, וב-1 בדצמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.
ב-23 בדצמבר 1942 קיבל לאנץ על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-28 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל הכוחות ההרריים, ומונה למפקד פלגת הארמייה לאנץ, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות B, ולחמה בקרב חרקוב השלישי, אולם הודח מתפקידו ב-20 בפברואר לאחר שהורה לכוחות בפיקודו לסגת ללא אישורו של היטלר, והוחלף על ידי ורנר קמפף. ב-25 ביוני 1943 מונה לאנץ למפקד הקורפוס ההררי ה-49, וב-12 באוגוסט 1943 מונה למפקד בשם הקורפוס ההררי ה-22 ביוון.
הקורפוס שבפיקודו פעל ברחבי יוון, ולאחר מכן ברחבי יוגוסלביה נגד הפרטיזנים, כחלק מארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות F. באביב של שנת 1945, בעת נסיגתם של כוחות הורמאכט מהבלקן, נסוג הקורפוס שבפיקודו להונגריה, ולאחר מכן לאוסטריה, שם לחם עד סוף המלחמה.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה נשפט לאנץ במשפט בני הערובה על פשעי מלחמה ביוון וביוגוסלביה, ובשנת 1947 נדון ל-12 שנות מאסר, אך לבסוף שוחרר בשנת 1951. לאחר שחרורו התגורר לאנץ במינכן עד למותו ב-15 באוגוסט 1982.
ראו גם

רשימת תוכניות התנקשות באדולף היטלר
האנגה רואה

| --- | --- |
מראה הנמל בעיירה
מראה הנמל בעיירה
 מדינה:  צ'ילה צ'ילה
 מחוז:  ולפראיסו (מחוז) ולפראיסו
 פרובינציה:  אי הפסחא (פרובינציה) אי הפסחא
 קומונה:  אי הפסחא (פרובינציה) אי הפסחא
 תאריך ייסוד:  9 בספטמבר 1888
 שטח:  12.71 קמ"ר
 גובה:  41 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  7,163 (2017)
 קואורדינטות:  27°08′57″S 109°25′56″W﻿ / ﻿27.149244°S 109.432323°W﻿ / -27.149244; -109.432323 
 אזור זמן:  UTC-6
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אי הפסחא מוגדלת) מאונגה טרוואקההאנגה רואה(למפת אי הפסחא רגילה) מאונגה טרוואקההאנגה רואה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
האנגה רואה (Hanga Roa) היא העיירה הגדולה באי הפסחא, טריטוריה צ'יליאנית באוקיינוס השקט, ממוקמת בדרום-מערב האי, בשפלה שבין הרי הגעש הכבויים מאונגה טרוואקה וראנו קאו.
שדרת אטאמו טקנה היא הרחוב המרכזי של העיירה, וממוקמים בו בתי מלון, מסעדות, וחנויות.
בעיירה נמצא אצטדיון הכדורגל של הקבוצה המקומית; CF ראפה נוי, ובו 2,500 מושבים.
היסטוריה

על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2002 התגוררו בעיירה 3,304 תושבים, שהם 87% מאוכלוסיית האי כולו.
צ'ילה שכבשה את האי בשנת 1888, גירשה את התושבים המקומיים מאדמותיהם וריכזה אותם בעיירה. שאר שטח האי הוחכר לתאגיד גידול הכבשים הסקוטי-צ'יליאני; ויליאמסון-בלפור, והכניסה לשטחים אלו נאסרה לבני ראפה-נוי המקומיים. בשנת 1914 הייתה אוכלוסיית העיירה כ-250 תושבים. חברת ויליאמסון-בלפור הפסיקה את פעילותה בשנת 1953, בעקבות השינויים במסחר העולמי לאחר מלחמת העולם השנייה.
כלכלה ותיירות

מלבד התושבים המועסקים בתעשיית התיירות, מתפרנסים תושבי העיירה מדיג, חקלאות וממגזר השירותים. מספר משרדים ממשלתיים ובהם של חיל הים הצ'יליאני שוכנים בעיירה.
נמל התעופה הבינלאומי מאטאוורי הוא שדה התעופה היחידי באי, חברת התעופה LAN איירליינס מפעילה טיסות סדירות לסנטיאגו ולפפאטה שבפולינזיה הצרפתית. חברת התעופה הפרואנית LAN פרו, מפעילה טיסות עונתיות ללימה.
הערות שוליים

↑  סיימון רומרו, הניו יורק טיימס, כבוד מול אוכל, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 16105073-6  VIAF: 169065828   WorldCat (עם VIAF): 169065828
האנדרטה לזכר החיילים היהודים בצבא הפולני במלחמת העולם השנייה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מונומנט 
 על שם:  הלוחמים היהודים בצבא הפולני שנפלו במהלך מלחמת העולם השנייה
 מיקום:  הר הרצל, ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1988
 תאריך פתיחה רשמי:  1988 
 יוצר:  יצחק רחלין
 אדריכל:  יצחק רחלין 
 קואורדינטות:  31°46′31.37″N 35°10′52.34″E﻿ / ﻿31.7753806°N 35.1812056°E﻿ / 31.7753806; 35.1812056
  (למפת ירושלים מוגדלת) האנדרטה לזכר החיילים היהודים בצבא הפולני במלחמת העולם השנייה (למפת ירושלים רגילה) האנדרטה לזכר החיילים היהודים בצבא הפולני במלחמת העולם השנייה (למפת הרי ירושלים רגילה) האנדרטה לזכר החיילים היהודים בצבא הפולני במלחמת העולם השנייה (למפת הרי ירושלים מוגדלת) האנדרטה לזכר החיילים היהודים בצבא הפולני במלחמת העולם השנייה 
 
האנדרטה לזכר החיילים היהודים בצבא הפולני במלחמת העולם השנייה היא אתר הנצחה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים לזכר הלוחמים היהודים בצבא הפולני שנפלו במהלך מלחמת העולם השנייה.
כ-60,000 מתוך כ-150,000 חיילים יהודים בצבא הפולני נפלו בשבי, חלקם מצאו את מותם במחנות שבויים שהקימו הנאצים או הושמדו במחנות ריכוז והשמדה. אחרי נפילת פולין התנדבו עשרות אלפים ליחידות פולניות שפעלו במסגרת כוחות הברית כנגד הנאצים.
האנדרטה הוקמה בשנת 1998 בסמוך לאנדרטה לזכר החיילים היהודים בצבא האדום במלחמת העולם השנייה.
תיאור האנדרטה

האנדרטה בנויה שני קירות העשויים אבנים מסותתות. על הקיר מופיע הפסוק: ”מנשרים קלו מאריות גברו” מספר שמואל ב. מתחת לפסוק כתובה הכתובת באנגלית ”לזכר הלוחמים היהודים שנפלו בשורות הצבא הפולני”.
בחלקה הימני של האנדרטה מצוי קיר נוסף ועליו נמצאים תבליטים המתארים חיילים אוחזים בנשק ומתחתיהם הכתובת בפולנית: ”למען חירותינו שלך”.
לפני האנדרטה מצויה רחבת טקסים אליה מוביל גרם מדרגות ולפניו 2 אבנים מוגבהות. בצידו הימני סמל הצבא הפולני ומתחתיו חקוקות השנים 1939–1945 באותיות מתכת מצופות זהב. בצידו השמאלי קיר שיש שעליו מצוין מגן דוד עשוי מתכת בצבע צהוב ומתחתיו הכתובת: ”לזכר הלוחמים היהודים בצבאות פולין שנפלו במלחמת העולם השנייה 1939-1945”
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל יצחק רחלין שתכנן גם את האנדרטה לזכר הלוחמים היהודים בצבא האדום במלחמת העולם השנייה הנמצאת בצמוד.
הדיוויזיה ה-48 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 בפברואר 1944 – 1 במאי 1945 (שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-48 (בגרמנית: 48. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-1 בפברואר 1944 על בסיס דיוויזיית המילואים ה-171, שהוקמה ב-1 באוקטובר 1942, והועמדה תחת פיקוד קרל קספר. הדיוויזיה הוצבה באזור אוסטנדה, ולאחר הפלישה לנורמנדי הועברה לצרפת, שם לחמה במהלך המערכה בנורמנדי. בספטמבר 1944 לחמה הדיוויזיה בקרב על לורן, ובנובמבר 1944 הועברה תחת פיקוד הארמייה הראשונה. בדצמבר אורגנה הדיוויזיה מחדש על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-559, ולאחר מכן הועברה הדיוויזיה לסלובקיה. באפריל 1945 לחמה הדיוויזיה במתקפת וינה כחלק מהארמייה השמינית, וב-1 במאי נכנעו שרידי הדיוויזיה לכוחות הצבא האדום.
מפקדים

| שם | כהונה |
| --- | --- |
קרל קספר: 1 בפברואר 1944 - 1 באוקטובר 1944
גרהרד קגלר: 1 באוקטובר 1944 - אוקטובר 1944
ארנולד שולץ: אוקטובר 1944 - 1 במאי 1945
האקדמיה הוולנסיינית ללשון

| --- | --- |


 גוף פיקוח על לשון
 תקופת הפעילות:  16 בספטמבר 1998 – הווה (26 שנים) 
 בעלי תפקידים
 יו"ר:  Ramon Ferrer Navarro 
 מיקום
 מיקום:  וולנסיה, ספרד ספרד
 מדינה:  ספרד ספרד
 www.avl.gva.es
 
האקדמיה הוולנסיינית ללשון (בקטלאנית: Acadèmia Valenciana de la Llengua) נוסדה בוולנסיה שבספרד מכוח חוק של הקהילה האוטונומית של ולנסיה, מיום 16 בספטמבר 1998, ואשר תפקידה העיקרי לפתח ולנסח את תקינתה הרשמית של השפה הקטלאנית בתחומי הקהילה האוטונומית של ולנסיה, שפה הנקראת שם "ולנסית" (Valencià). האקדמיה היא אחד משני הגופים האמונים על פיתוחה והכוונתה של הלשון הקטלאנית. הגוף האחר הוא המוסד ללימודים קטלאניים בברצלונה המשמש בתפקיד דומה בקטלוניה ובאיים הבלאריים.
החלטותיה של האקדמיה בתחומי אחריותה מחייבות את כל מוסדות הקהילה האוטונומית, השירות הציבורי ומערכת החינוך בתחומיה, אמצעי התקשורת, הרשויות, החברות והגופים בעלי התפקיד הציבורי ואלה הנהנים ממימון ציבורי. מקום מושבה של האקדמיה הוא בעיר ולנסיה אך היא רשאית לקיים ישיבות בכל יישוב בתחומי הקהילה. האקדמיה מונה 21 חברים מקרב אנשי האקדמיה.
היי, סלאבים

| --- | --- |

 מדינה:  יוגוסלביה יוגוסלביה סרביה ומונטנגרו סרביה ומונטנגרו הרפובליקה הסלובקית (1939–1945) הרפובליקה הסלובקית
 שפה:  סרבו-קרואטית, סלובנית, מקדונית
 מילים:  סמו תומאשיק (אנ')
 תאריך מעמד רשמי:  1939 (הרפובליקה הסלובקית)  1945 (יוגוסלביה)  1992 (סרביה ומונטנגרו)
 תאריך ביטול מעמד רשמי:  1945 (סלובקיה, פירוק המדינה)  1992 (יוגוסלביה, פירוק המדינה)  2006 (סרביה ומונטנגרו, פירוק המדינה)
 שמות נוספים:  היי, סלובקים (Hej, Slováci)
 
 
היי סלאבני (בעברית: "היי, סלאבים") הוא המנון המוקדש לעמים הסלאבים, אשר שימש כהמנון הלאומי של שלושה איחודי-מדינות יוגוסלביה:
בשנים 1945–1992 כהמנון הלאומי של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
בשנים 1992–2003 כהמנון הלאומי של הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה.
בשנים 2003–2006 כהמנון הלאומי של האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו.
בנוסף, בשנים 1939–1945 שימש כהמנון הלאומי של הרפובליקה הסלובקית (אנ') – מדינה גרורה של גרמניה הנאצית.
ההמנון הושר בשפות הסרבו-קרואטית, המקדונית והסלובנית.
הגרסה המוזיקלית חוברה מקצב עממי סרבי, קרואטי, מקדוני וסלובני.
מילים

| תרגום לעברית | תרגום לאנגלית | מקור בסרבו-קרואטית |
| --- | --- | --- |
| רוח סבינו עדיין חיה,  כל עוד לבבות בניהם פועמים למען העם. חיה, חיה הרוח הסלאבית, היא תִחיה במשך עידנים! מעמקי השאול מאיימים לשווא, אש הרעם לשווא. הניחו לכל מה שמעלינו להתנפץ על ידי סערה. צוקים נבקעים, אלונים נשברים, הניחו לאדמה לרעוד. אנו עומדים איתן כהרים, ארור יהיה הבוגד במולדתו! | The spirit of our grandfathers is still alive,  As long as the hearts of their sons Beat for the people. Lives, lives the Slavic spirit, It will live for ages! The Hell's abyss threatens in vain, The fire of thunder is in vain. Let all above us now be shattered by a storm. Cliffs crack, oaks break, Let the earth quake. We're standing firmly like mountains, Damned be the traitor of his homeland! |  Хеј, Словени, јоште живи Дух наших дедова Док за народ срце бије Њихових синова. Живи, живи дух словенски Живеће вјековма! Залуд прети понор пакла Залуд ватра грома. Слободе дар даде нам Бог Силни Перун громовити. Нико никад не сме нам То благо уграбити. Ми стојимо постојано Као клисурине. Проклет био издајица Наше домовине! |
ראו גם

דגל סרביה ומונטנגרו
סמל סרביה ומונטנגרו
המנון סרביה ומונטנגרו
החטיפה בהרי שכם (1943)

שכם, 1950. תצלום של וילם ואן דה פול
החטיפה בהרי שכם התרחשה ב-6 ביוני 1943. חמישה צעירים יהודים, שערכו סיור רגלי מבצעי מטעם ההגנה באזור שכם שבשומרון, נתפסו והוחזקו כשבויים על ידי אנשי כנופיה ערבית. אחד מהם נהרג ויתר הארבעה הצליחו להימלט מחוטפיהם וניצלו.
החטיפה

ב-5 ביוני 1943 יצאה מכפר סבא מזרחה קבוצה של צעירים חברי ההגנה. חברי הקבוצה היו:
אברהם ישראלי, כבן 23
חנוך אבין, בן 20
עמנואל יודלביץ (ארצי), כבן 29
ראובן קופמן (כנען)
לוי קופלביץ (ארגוב), כבן 26
כל החמישה שירתו כנוטרים. מטרת סיורם הייתה להכיר את השטח סביב העיר שכם בשומרון לקראת סיורים נוספים שם ולקראת עימות אפשרי עם הכנופיות הערביות באותו אזור ולהכין מפה שלו. ישראלי, שהכיר את שטח הסיור היטב, עמד בראש הקבוצה. הוא ויודלביץ היו דוברי ערבית. אנשי הקבוצה לא נשאו נשק.
הקבוצה התחילה את מסעה ברכב ולאחר מכן המשיכה ברגל. אנשיה סיירו בבאר יעקב, בהר גריזים ובהר עיבל. כוונתם הייתה לסיים את נתיב הסיור בסבסטיה.
ביום השני של הסיור, בשיפולי הר עיבל או בסמוך לחורבות סבסטיה מצפון מערב לשכם, נלכדו החמישה על ידי קבוצה של אנשי כנופיה ערבים חמושים שבראשה עמד חאמד זאוואתה, אדם שנאשם ברצח שני שוטרים בריטים זמן מה לפני כן. זאוואתה איים על החמישה. ישראלי ויודלביץ ענו לזאוואתה, הדגישו כי לא באו לקנות קרקע באזור והזהירו אותו שאם יפגע בהם יהיו התוצאות לכך חמורות. על כן החליט זאוואתה לדבריו לדרוש מקרובי החטופים כופר נפש עבורם והחתים את החטופים על מכתב אליהם. החוטפים שדדו מהחטופים כסף ושעונים, כבלו אותם בחבלים והוליכו אותם דרך מספר כפרים בסביבה.
החוטפים הכניסו את החטופים למערה כדי שישהו שם במשך הלילה (לפי גרסה אחרת השינה הייתה תחת כיפת השמיים). שניים מהחוטפים התייצבו לשמור על החטופים במערה כשבידיהם רובה ואקדח. הם לקחו מהחטופים את נעליהם על מנת להקשות עליהם להימלט. הם אמרו לחמישה כי לאחר קבלת כופר הנפש עבורם ישחררו אותם. בהמשך הצליחו החטופים לחתוך את כבליהם בעזרת אולר שהיה מוסתר אצלם והחלו לברוח. השומרים ירו לעברם: לפי גרסה אחת החלו לירות לפני שהחלה הבריחה כדי לחסלם; לפי גרסה אחרת - ירו השומרים לאחר שחטופים התחילו לברוח. מהיריות נפצעו ישראלי ויודלביץ - הראשון בבטנו והשני בכתפו. הם נותרו מוטלים במקומם. אנשי הכנופיה רדפו ללא הצלחה אחרי שלושת האחרים, חשבו שהשניים שנפגעו מהיריות נהרגו והסתלקו מהמקום. ישראלי, שמצבו היה קשה, אמר ליודלביץ דברי פרידה וביקש ממנו לברוח. בהמשך מת ישראלי מפצעיו.
יודלביץ הפצוע נע צפונה, הגיע לכפר ג'בע וביקש שם עזרה. אחד מהתושבים הכניס אותו לביתו, חבש אותו והביא אליו את מוח'תאר הכפר חאפז ג'ראד. המוח'תאר הזעיק את המשטרה הבריטית. השוטרים העבירו את יודלביץ לבית חולים ופתחו בחיפושים. הם הגיעו אל המערה שבה הוחזקו החטופים ומצאו את גופתו של ישראלי.
קופלביץ נמלט מזרחה ועם בוקר הגיע לכביש טובאס-שכם ונאסף על ידי רכב משטרה. שני הבורחים האחרים, אבין וקופמן, הסתתרו במשך היום הבא במחצבה. בלילה שאחריו הם הגיעו לכביש שכם-ג'נין ובעזרת משאית ערבית הגיעו למשטרת ג'נין. הם חזרו לכפר סבא ב-8 ביוני.
לאחר החטיפה

ב-7 ביוני בערב הובאה גופתו של אברהם ישראלי לכפר סבא. למחרת נערכה לו שם הלוויה רבת משתתפים ומשמר נוטרים ליווה את ארונו. כיום מוצבת על גבי קברו בבית העלמין הישן גאולים מצבה צבאית שעליה חרות סמל ההגנה.
לאחר שיודלביץ החלים מפציעתו שלח ראש מועצת כפר סבא אברהם קירכנר-קרן למוח'תאר הכפר ג'בע מכתב ובו הודה לו על העזרה שקיבל יודלביץ בכפרו.
המשטרה הבריטית עצרה שני חשודים שזוהו על ידי החטופים כשני חברי הכנופיה ששמרו עליהם ופתחו באש לעברם - טראבי חוסיין ומוחמד עבאס. התברר ששניהם ערקו מיחידה צבאית בארץ ישראל. על כן נערכו להם משפטים צבאיים. במשפטו של חוסיין העידו ארבעת ניצולי החטיפה. שניהם הורשעו ברצח והוצאו להורג. ראש הכנופיה חאמד זאוואתה נשפט גם הוא אך זוכה מחמת הספק.
חנוך אבין נהרג במרץ 1948, במהלך ההגנה על היישוב מגדיאל במלחמת העצמאות.
במהלך מלחמת ששת הימים הגיעה יחידת צה"ל לכפר ג'בע. מפקדה היה קצין מילואים מכפר סבא. חאפז ג'ראד, שהיה עדיין מוח'תאר הכפר, הציג בפניו את מכתב התודה שקיבל ב-1943 מראש מועצת כפר סבא.
בקיץ 1968 ביקרו שלושת ניצולי החטיפה שנותרו בחיים בכפר ג'בע ועמם בני משפחתו של אברהם ישראלי.
הערות שוליים

↑  מקור: נאשם ברצח אברהם ישראלי - בבית דין צבאי, דבר, 18 בינואר 1944.
↑  גרסה זו מופיעה בקטעי עיתונות שונים.
↑  מקור: הרצח בהרי שכם, בתוך ספרו של שלמה אנגל, ספר סבא: 70 שנה לייסוד כפר סבא, תרס"ג-1903, 80 שנה לגאולת אדמתה, 1973, באתר dtalkville.com.
↑  לפי גרסה אחת ברח אבין בחברתו של קופלביץ (נסתיימו עדויות הקטגוריה במשפט רצח ישראלי, הבקר, 20 בינואר 1944).
↑  מקור: הטקסט הנלווה לסרטון "האזכרה של אברהם" באתר יוטיוב.
מצבתו של אברהם ישראלי בכפר סבא
הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2016

סמל הבחירות
מבנה מושב הדומה לפני הבחירות: רוסיה הוגנת - 64, המפלגה הקומוניסטית - 92, רוסיה המאוחדת - 238, המפלגה הליברל-דמוקרטית - 56
מושב הדומה לאחר הבחירות: רוסיה הוגנת - 23, המפלגה הקומוניסטית - 42, רוסיה המאוחדת - 343, לדפ"ר - 39, מולדת - 1, המצע האזרחי - 1, עצמאי - 1
הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2016 הן הבחירות למושב השביעי של הדומה הממלכתית שהתקיימו ב־18 בספטמבר 2016.
לראשונה מאז בחירות 2003 התקיימו הבחירות בשיטה מעורבת, שבה נבחרו חלק מהנציגים בהתמודדות ארצית וחלק במחוזות בחירה: מתוך 450, 225 מחברי הפרלמנט נבחרו על פי רשימות מפלגתיות באזורי בחירה, כאשר 225 הנותרים נבחרו על פי אזורי בחירה. אחוז החסימה עומד על 5% למפלגה שמתעתדת להיכנס לפרלמנט כאשר מועמד יכול לקבל מושב בפרלמנט במידה וייזכה ברוב הקולות באזור הבחירה שלו.
שיטת בחירות כזאת התקיימה לראשונה מאז הבחירות שהתקיימו בשנים 1993, 1995, 1999 ובשנת 2003.
נכון ל־1 בינואר 2016 היו רשומים 109,820,679 בעלי זכות הצבעה בפדרציה הרוסית, כשבספירה כוללת של כל בעלי זכות ההצבעה, לרבות אלה הגרים מחוץ למדינה, היו רשומים בסך הכל 111,724,534.
בבחירות השתתפו 14 מפלגות מתוך 77 המפלגות הרשמיות ברוסיה, כשהגדולות שבהן הן: רוסיה המאוחדת, רוסיה הוגנת, המפלגה הקומוניסטית, המפלגה הליברל-דמוקרטית, מפלגת הצמיחה ומפלגת יאבלוקו.
בדומה למערכת הבחירות הקודמת, הפרלמנט נבחר לתקופת כהונה בת 5 שנים.
בבחירות זכתה ברוב קולות מוחץ מפלגת השלטון "רוסיה המאוחדת", שהשיגה 343 מושבים בדומה לאחר שזכתה ב-54.28% מהקולות וב-203 מחוזות בחירה שהעניקו לה רוב חוקתי. במקום השני נמצאת המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית זכתה ב-13.45% מקולות הבוחרים וזכתה ב-42 מושבים בדומה. המפלגה הליברל-דמוקרטית זכתה ב-13.24% מהקולות וב-39 מושבים בפרלמנט. בנוסף, "רוסיה הוגנת" זכתה ב-6.17% מהקולות ובכך השיגה 23 מושבים בפרלמנט.
שתי מפלגות נוספות - מולדת ומפלגת "המצע האזרחי" הצליחו לקבל מושב אחד על פי התוצאות במחוזות הבחירה, בנוסף נכנס מועמד עצמאי בודד ובכך מורכב הבית התחתון משש מפלגות ומועמד עצמאי.
אחוז ההצבעה בבחירות עמד על 47.81%.
ההכנות לקראת הבחירות

במהלך ההכנות לקראת הבחירות הפרלמנטריות, נערכו פריימריז במפלגת רוסיה המאוחדת ופוליטיקאים צעירים רבים נכנסו לשורות המפלגה, כמו התובעת של חצי האי קרים, נטליה פוקלונסקאיה.
ההכנות לקראת הבחירות > תאריך קיום הבחירות

בשנת 2014, בהתאם לחקיקה שהתקיימה באותו הזמן, ועדת הבחירות הצהירה כי הבחירות ייערכו ב-4 בדצמבר 2016. אולם בסתיו 2015 חברי הדומה הציעו להקדים את הבחירות לספטמבר, אוקטובר או נובמבר 2016. לבסוף, ביולי 2015 אושר כי הבחירות הפרלמנטריות תתקיימנה ביום ראשון השלישי של חודש ספטמבר. ההחלטה נתקבעה לא רק עבור הבחירות בשנת 2016 אלא כל מערכות הבחירות הבאות לפרלמנט. ביוני 2016 נשיא רוסיה ולדימיר פוטין חתם על צו נשיאותי 291 המאשר החלטה זו.
ההכנות לקראת הבחירות > חוק הבחירות

על פי החקיקה הרוסית הנוגעת לבחירות הפרלמנטריות, התקיימו הבחירות בשיטת בחירה מעורבת. מכאן שהתוצאות תתחשבנה בהצבעות על פי רשימות מפלגתיות ועל פי בחירת המחוזות, כאשר מחצית מחברי הפרלמנט ייבחרו בשיטה אזורית.
על פי הרשימות המפלגתיות, עומד אחוז החסימה על 5%. מכאן שהמפלגות הפוליטיות יוכלו להציע מועמדים לבחירות הבאות לנשיאות, מבלי לאסוף חתימות עבורו. מפלגות שהגיעו ל-3% ולא עברו את אחוז החסימה מקבלות תמיכה כספית מהמדינה וזכאיות להתמודד בבחירות הבאות לפרלמנט ובכל הבחירות לרשויות המקומיות שתתקיימנה עד 2021.
ב-4 בדצמבר 2014 הוגשה הצעת חוק להורדת אחוז החסימה ל-2.25%, אך ההצעה לא עברה בפרלמנט.
ההכנות לקראת הבחירות > חלוקה למחוזות בחירה

ועדת הבחירות המרכזית של רוסיה חילקה את המדינה ל-225 מחוזות בחירה. בכל מחוז נבחר מנדט אחד המהווה מושב בפרלמנט.
חלוקת בעלי זכות ההצבעה ברוסיה, 109,902,583 ל-225 מנדטים הביאה כמות של 488,455.
בספטמבר 2015 הוכרז כי רפובליקת קרים תחולק לארבעה מחוזות בחירה: סבסטופול ושלושה בקרים. שיטת החלוקה הזאת ספגה ביקורת רבה, אם כי באוקטובר 2015 אושרה הצעת חוק החלוקה למחוזות בחירה ברוב של 303 תומכים מול 86 מתנגדים.
ההכנות לקראת הבחירות > מימון הבחירות

על פי הערכת ועדת הבחירות המרכזית, תקציב הבחירות עמד על 15 מיליארד רובלים, כשמשרד האוצר הרוסי אישר העברת תקציב של 10,4 מיליארד רובל. בבחירות 2011 עמד תקציב הבחירות על 7 מיליארד רובל.
לוח זמנים

17 ביוני: נחתם צו נשיאותי המכריז כי יום ההצבעה המאוחד יהיה ב-18 בספטמבר 2016
20 ביוני: ועדת הבחירות המרכזית אישרה את תוכנית לוח הזמנים של קמפיין הבחירות
18 ביוני עד 13 ביולי: תקופת הגשת רשימת המועמדים
4 ביולי עד 3 באוגוסט: רישום המועמדים בוועדת הבחירות
20 באוגוסט עד 16 בספטמבר: תקופת פרסום מצע המפלגות ותעמולת תקשורת
17 בספטמבר: יום הדממה. איסור על תעמולת בחירות
18 בספטמבר: יום הבחירות
המועמדים > מטעם מחוזות הבחירה

225 מועמדים נבחרים ב-225 מחוזות בחירה.
תוצאות

225 מושבים חולקו בין ארבע המפלגות הגדולות, כאשר 225 מועמדים נבחרו בהתאם לתוצאות ב-225 מחוזות הבחירה. למעט ארבע המפלגות הגדולות זכו במנדט אחד כל אחת מהמפלגות הבאות: מולדת, מפלגת המצע האזרחי ומועמד עצמאי.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| מפלגה | מפלגה | תוצאות | תוצאות | תוצאות | תוצאות | בוחרים | בוחרים | בוחרים | תוצאות | תוצאות |  |
| מפלגה | מפלגה | הצבעות | % | ±אחוזים | מושבים | הצבעות | % | מחוזות בחירה | מנדטים | +/– |  |
|  | רוסיה המאוחדת | 28,271,600 | 54.18 |  | 140 |  | 79.6 | 203 | 343 | +105 |  |
|  | הקומוניסטים | 6,966,146 | 13.35 |  | 35 |  | 2.7 | 7 | 42 | -50 |  |
|  | לדפ"ר | 6,869,802 | 13.16 |  | 34 |  | 2.0 | 5 | 39 | -17 |  |
|  | רוסיה הוגנת | 3,242,284 | 6.21 |  | 16 |  | 2.7 | 7 | 23 | -41 |  |
|  | הקומוניסטים של רוסיה | 1,187,220 | 2.28 | אין נתונים | 0 |  | - | 0 | 0 | +0 |  |
|  | יאבלוקו | 1,038,579 | 1.99 |  | 0 |  | - | 0 | 0 | +0 |  |
|  | הגמלאים | 905,456 | 1.74 | אין נתונים | 0 | ללא מחוז בחירה | ללא מחוז בחירה | ללא מחוז בחירה |  | +0 |  |
|  | המולדת | 783,316 | 1.50 | אין נתונים | 0 |  | 0.4 | 1 | 1 | +1 |  |
|  | מפלגת הצמיחה | 672,149 | 1.29 |  | 0 |  | - | 0 |  | +0 |  |
|  | הירוקים | 396,231 | 0.76 | אין נתונים | 0 |  | - | 0 |  | +0 |  |
|  | מפלגת החופש העממי | 380,351 | 0.73 | אין נתונים | 0 |  | - | 0 |  | +0 |  |
|  | הפטריוטים של רוסיה | 307,316 | 0.59 |  | 0 |  | - | 0 |  | +0 |  |
|  | המצע האזרחי | 114,623 | 0.22 | אין נתונים | 0 |  | 0.4 | 1 | 1 | +1 |  |
|  | הכוח האזרחי | 73,408 | 0.14 | אין נתונים | 0 |  | - | 0 |  | +0 |  |
|  | מפלגת תחיית הכפר | השתתפו במחוזות הבחירה בלבד | השתתפו במחוזות הבחירה בלבד | השתתפו במחוזות הבחירה בלבד | השתתפו במחוזות הבחירה בלבד |  | - | 0 |  | +0 |  |
|  | עצמאים | השתתפו במחוזות הבחירה בלבד | השתתפו במחוזות הבחירה בלבד | השתתפו במחוזות הבחירה בלבד | השתתפו במחוזות הבחירה בלבד |  | 0.4 | 1 | 1 | +1 |  |
| קולות פסולים | קולות פסולים |  | 0.00 | 0.00 |  |  | 0.00 |  |  |  |  |
| הצבעות נגד כולם | הצבעות נגד כולם |  | 0.00 | 0.00 |  |  | 0.00 |  |  |  |  |

| סך הכל | סך הכל |  | 100.00 | 0.00 | 225 |  | 100.00 | 225 | 450 | 0 |  |
| סך הכל מצביעים | סך הכל מצביעים | 52,183,781 | 47.8 | 0.00 |  | 0 | 0.00 |  |  |  |  |

מקור: RIA Novosti
ראו גם

הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה
המחאות ברוסיה בעקבות הבחירות לפרלמנט הרוסי (2011)
החטיבה המערבית (NHL)

| --- | --- |

 ענף:  הוקי קרח
 תאריך ייסוד:  1974
 ארגון מפעיל:  NHL 
 מספר מתמודדים:  16
 מדינות משתתפות:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 שמות קודמים:  חטיבת קלרנס קמפבל
 זוכה:  אדמונטון אוילרס
 
החלוקה לחטיבות ולבתים. הבית המרכזי והבית הפסיפי מרכיבים את החטיבה המערבית.
החטיבה המערבית (באנגלית: Western Conference, צרפתית: Conférence de l'Ouest) היא אחת משתי החטיבות בליגת ההוקי קרח -NHL המחלקות את 32 קבוצות הליגה על פי בסיס גאוגרפי. החטיבה השנייה היא החטיבה המזרחית.
אלופת החטיבה המערבית משחקת בסדרת הגמר של הליגה מול אלופת החטיבה המזרחית על הזכייה בגביע סטנלי ועל תואר אלופת ה-NHL.
האלופה הנוכחית של החטיבה המערבית (2024) היא אדמונטון אוילרס.
מבנה

החטיבה המערבית כוללת 16 קבוצות הנמצאות כולן במרכז ומערב יבשת צפון אמריקה.
בתוך החטיבה מחולקות הקבוצות לפי חתך אורך - 8 הקבוצות של מרכז היבשת, הכולל את אזור הזמן המרכזי ואזור זמן ההרים, נמצאות בבית המרכזי, ו-8 הקבוצות המערביות ביותר נמצאות בבית הפסיפי.