stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השנים-עשר ממרלבורו
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000002-QINU`"'"Index entry". FreeBMD. ONS. נבדק ב-26 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'Nicholas Wroe (28 באוגוסט 2009). "A Life in Writing". The Guardian. נבדק ב-2 באפריל 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000006-QINU`"'Emma Brockes (10 בדצמבר 2002). "Cream of the crop". The Guardian. נבדק ב-2 באפריל 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000008-QINU`"'"Duke of Marlborough dies at 88". The Guardian. 16 באוקטובר 2014. נבדק ב-17 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"' Daily Telegraph Reporter, ‏Marquess of Blandford admits 'road rage', The Telegraph, 7 August 2007
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000C-QINU`"'""'Road Rage' Marquess Sent to Jail". BBC News. 10 בספטמבר 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000E-QINU`"'"Blandford sent back to prison over road-rage attack on driver". The Independent. 10 בספטמבר 2007. נבדק ב-19 בספטמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000010-QINU`"'Ffrench, A. (17 באוקטובר 2014). "Son inherits 12th Duke of Marlborough title but Blenheim Palace stays with trustees". Oxford Mail. נבדק ב-17 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"' Gordon Rayner,Gordonrayner, ‏Former drug addict and ex-convict Jamie Blandford becomes 12th Duke of Marlborough after father dies, The Telegraph, 16 October 2014
| דוכסי מרלבורו |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ג'ון צ'רצ'יל  |  הנרייטה גודולפין  |  צ'ארלס ספנסר  |  ג'ורג' ספנסר  |  ג'ורג' ספנסר-צ'רצ'יל  |  ג'ורג' ספנסר-צ'רצ'יל  |  |  |  |  |
|  1702–1722  |  1722–1733  |  1733–1758  |  1758–1817  |  1817–1840  |  1840–1857  |  |  |  |  |
|  ג'ון וינסטון ספנסר-צ'רצ'יל  |  ג'ורג' צ'ארלס ספנסר-צ'רצ'יל  |  צ'ארלס ריצ'רד ספנסר-צ'רצ'יל  |  ג'ון אלברט ויליאם ספנסר-צ'רצ'יל  |  ג'ון ג'ורג' ואנדרבילט הנרי ספנסר-צ'רצ'יל  |  צ'ארלס ג'יימס ספנסר-צ'רצ'יל  |  |  |  |  |
|  1857–1883  |  1883–1892  |  1892–1934  |  1934–1972  |  1972–2014  |  מאז 2014  |  |  |  |  |
ברט גלמן

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1976 (בן 48) היילנד פארק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר לאמנויות של אוניברסיטת צפון קרולינה 
 תקופת הפעילות:  מ-2004 
 בן או בת זוג:  יאניצה בראבו (דצמבר 2015–2018) 
 
ברט קליפורד גלמן (באנגלית: Brett Clifford Gelman; נולד ב-6 באוקטובר 1976) הוא שחקן וקומיקאי יהודי-אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור מורי באומן בסדרה "דברים מוזרים" וכמרטין בקומדיה "פליבג" .
גלמן החל את הקריירה שלו כקומיקאי בשנות ה-2000, והחל להתפרסם במספר מופעים בסדרות של רשת Adult Swim, בעיקר בבסדרה לב נשר (Eagleheart), ובסיטקום "תתקדם".
גלמן שיחק תפקידי משנה בסדרות הפופולריות "דברים מוזרים" ו"פליבג", ובנוסף הופיע בסדרות "קמפינג" ו"במר מרצדס". כמדובב, הוא השתתף בסדרות Jeff & Some Aliens ו-TripTank I Heart Arlo וגם בהמושכים בחוטים בנטפליקס. הוא אמור לככב בסדרת הדרמה האישה באגם.
ביוגרפיה

גלמן נולד וגדל בהיילנד פארק, אילינוי . אביו היה מוכר בחנות צילום. הוא גדל כיהודי ויש לו אחות צעירה שהיא מטפלת תקשורת.
גלמן סיים את לימודיו בתיכון היילנד פארק. לאחר מכן למד תיאטרון ומשחק בבית הספר לאמנויות של אוניברסיטת צפון קרוליינה.
קריירה

לאחר הקולג', גלמן עבר לניו יורק, שם החל לעבוד בתיאטרון והיה לשחקן קבוע בתיאטרון חטיבת האזרחים הישרים, כחלק מהצמד Cracked Out וקבוצת המערכונים Mr. A$$.
הוא היה לפרזנטור של פרסומת פופולרית של לוטו ניו יורק, וערך מופע יחיד בשם 1,000 חתולים.
גלמן הופיעה בסרטים "החבר'ה האחרים" ו-"30 דקות או פחות". והשתתף באופן קבוע בסדרת המערכונים Funny or Die Presents של רשת HBO וב-Pretend Time של ניק סווארדסון של קומדי סנטרל.
בשנת 2016, הוכרז שגלמן לוהק לעונה השנייה של סדרת המדע הבדיוני המצליחה של נטפליקס דברים מוזרים בתור מורי באומן, תאורטיקן קונספירציה ועיתונאי לשעבר. דמותו נכנסה לצוות השחקנים הראשי בעונה הרביעית.
בשנת 2018, הוא כיכב בסרט העלילתי העצמאי "חדר להשכרה", ובשנת 2022, החל לשחק בסדרת הדרמה האישה באגם, המבוססת על הרומן של לורה ליפמן.
בשנת 2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל הופיע במערכון סאטירי של ארץ נהדרת המלגלג על תנועת Woke ומפגינים פרו פלסטינים.
קריירה > עבודות נוספות

גלמן שותף לכתיבה תדיר ומשתף פעולה עם ג'ון דאלי איתו הופיע במשך שנים רבות כצמד ראפ קומי "Cracked Out". גלמן זכה להכרה על הופעתו כדמות "Little Bit Of Luck" במסע הפרסום של "Take 5" של לוטו ניו יורק שרץ מ-2008 עד 2011. גלמן אמר שההשראה לדמות היא הרוקר גאת'רי גובן .
חיים אישיים

בדצמבר 2015, גלמן התחתן עם הבמאית יאניצה בראבו. השניים הכירו בניו יורק בזמן שעבדו על פרסומת של ניו יורק לוטו. הם התגרשו בשנת 2018. גלמן הכריז על אירוסיו לשחקנית והדוגמנית ארי דיין ברשת בפוסט באינסטגרם באפריל 2023.
גלמן הביע תמיכה גדולה בישראל באינסטגרם במהלך מלחמת חרבות ברזל. בנובמבר 2023, על רקע הביקורת הגוברת על פעולות הצבא הישראלי נגד אזרחים פלסטינים במהלך המלחמה, גלמן הוביל במאבק ביחד עם יוצרים וסלבריטאים נוספים שהתעמתו עם בכירי טיקטוק במכתב פומבי שקבע כי האפליקציה גורמת להתפשטות האנטישמיות בעולם. הוא דיבר עם קהל של מאות אלפים בעצרת "מצעד למען ישראל" בוושינגטון הבירה, והכריז "אל תצטמצמו, אל תחפשו את אהדתם, הם לעולם לא יתנו לכם את זה בכל מקרה. תעמדו מאחורי העמדה שלכם: חזקים, גאים".
פילמוגרפיה

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Blackballed: The Bobby Dukes Story | חבר צוות Mayhem |  |
| 2006 | ג'ינג'ר גזע | נהג קודח |  |
| 2007 | צופה בבלשים | גלן |  |
| 2008 | הדבק את זה בדטרויט | הוט רוד ג'ונסון |  |
| 2009 | שהטוב ביותר ינצח | מארח מסיבת רווקים |  |
| 2010 | 'החבר'ה האחרים' | האל |  |
| 2011 | 30 דקות או פחות | פיצה בוס |  |
| 2011 | חג המולד בתלת מימד של הרולד וקומאר | מנהל טלוויזיה |  |
| 2013 | ג'ובס | ג'ף רסקין |  |
| 2013 | נורא נחמד | איבן |  |
| 2014 | לחתן את בארי | גוקר |  |
| 2016 | ג'ושי | גרג |  |
| 2016 | להקת בחורים | האווי |  |
| 2017 | החיים חמוצים | יצחק לחמן | גם תסריטאי |
| 2017 | וילסון | רוברט |  |
| 2017 | DRIB | בריידי תומפסון |  |
| 2017 | חי בסרט | מורה למשחק |  |
| 2017 | חדר להשכרה | קארל למאי |  |
| 2018 | לילות פראיים עם אמילי | היגינסון |  |
| 2018 | על אותו גל | פרנק לרו |  |
| 2019 | איזבל | בובי | דיבוב |
| 2019 | צלצל | מספר |  |
| 2020 | הזויים | עַצמוֹ |  |
| 2021 | ארלו, ילד-אליגטור | מרסלוס | דיבוב |
| 2021 | ללא חרטה | ויקטור ריקוב |  |
| 2022 | שליטי המטאל | ד"ר סילבסטר |  |
| 2022 | קרוקודיל לייל | מר גראמפס |  |
| 2023 | Surrounded | מר פילדס |  |
| 2023 | דוגי סטייל | ווילי |  |
| 2023 | ילד הורג את העולם | גדעון ואן דר קוי |  |
| 2024 | האישה באגם | מילטון שוורץ | 7 פרקים |
הערות שוליים

↑  St. John, Warren (29 בינואר 2006). "Seinfeld It Ain't". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Brett Gelman is Here to Change You! • /r/IAmA". Reddit. 13 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Maron, Marc (9 באוגוסט 2012). "Episode 303 - Brett Gelman" (Podcast). WTF with Marc Maron. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kharakh, Ben (20 בפברואר 2007). "Brett Gelman, Writer, Comedian, and Actor". Gothamist. אורכב מ-המקור ב-7 בינואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Brett Gelman". Upright Citizens Brigade Theatre.
↑  McCarthy, Sean L. (5 במרץ 2008). "Brett Gelman's "1,000 Cats"". The Comic's Comic. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Schwindt, Oriana (2016-11-18). "'Stranger Things' Season 2 Adds Brett Gelman as Conspiracy Theorist". Variety. נבדק ב-2023-12-14.
↑  Andreeva, Nellie (2022-04-26). "'Lady In The Lake': Y'lan Noel, Mikey Madison, Brett Gelman Join Apple Limited Series". Deadline. נבדק ב-2023-12-15.
↑  ארץ נהדרת - The Gospel According to Berkeley, באתר YouTube, ‏27 בדצמבר 2023
↑  Evans, Bradford (23 באפריל 2014). "Talking to Brett Gelman About His New Adult Swim Special". Splitsider.com. אורכב מ-המקור ב-13 במרץ 2017. נבדק ב-12 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  L. McCarthy, Sean (4 באפריל 2014). "Brett Gelman remembers his New York Lottery Ad Campaign on Conan". TheComicsComic.com. נבדק ב-12 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Brett Janicza Wedding Ceremony at Viva Las Vegas Wedding Chapels in The Main Chapel". Viva Las Vegas Weddings. 22 בדצמבר 2015. אורכב מ-המקור ב-26 בדצמבר 2016. נבדק ב-26 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gills, Melina (23 במרץ 2016). "Hard World For Small Things Creator Janicza Bravo Tackles Police Brutality Through VR". Tribeca Film Festival. אורכב מ-המקור ב-29 במרץ 2019. נבדק ב-26 בדצמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Evans, Jonathan (15 באוקטובר 2019). "'Fleabag' and 'Stranger Things' Star Brett Gelman Wants Men to Be Better—and Dress Better, Too". Esquire (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-31 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hajdenberg, Jackie (2 במאי 2023). "'Stranger Things' star Brett Gelman proposes to girlfriend in Jerusalem". The Times of Israel. נבדק ב-7 בנובמבר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Brett Gelman on Instagram: "SHE SAID YES!!! ❤️❤️❤️ 💍 💍 💍 ❤️❤️❤️"". Instagram (באנגלית). נבדק ב-2023-04-28.
↑  "Brett Gelman speaks at the March for Israel rally in DC". Yahoo News (באנגלית אמריקאית). 2023-11-14. נבדק ב-2023-11-20.
↑  Swindle, David (2023-11-15). "'Friends turned their backs on me this month,' Jewish actor Brett Gelman says". Cleveland Jewish News (באנגלית). נבדק ב-2023-11-20.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1242691014  LCCN: no2017162011  MusicBrainz: 3f78fdd9-ef5b-49cb-9cf2-191e12b6706b  VIAF: 4071151353528652720004   WorldCat (עם VIAF): 4071151353528652720004
מלחמת הסחר בין ארצות הברית לסין

ארצות הברית והרפובליקה העממית של סין מנהלות מלחמת סחר רשמית החל משנת 2018, כאשר כל אחת משתי המדינות ממשיכה להעמיד מכסים על טובין הנסחרים ביניהן.
המסגרת הכלכלית האינדו-פסיפית

במאי 2022 השיק נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בטוקיו את המסגרת הכלכלית האינדו-פסיפית (Indo-Pacific Economic Framework for Prosperity‏ – IPEF) שנועדה להוות משקל נגד לשותפות הטראנס-פסיפית ממנה פרשה ארצות הברית וסין ביקשה להיות שותפה בה, וזאת כדי להחליש כלכלית את סין ולבודד אותה.
ראו גם

יחסי ארצות הברית – סין
הערות שוליים

↑  Swanson, Ana (2018-07-05). "Trump's Trade War With China Is Officially Underway". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-12-13.
↑  The U.S. Trade Deficit: How Much Does It Matter?, Council on Foreign Relations (באנגלית)
↑  "Economists united: Trump tariffs won't help the economy". Reuters (באנגלית). 2018-03-14. נבדק ב-2019-12-13.
↑  עדי ברק ואופיר דור,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'העשור שבו סין גרמה לאמריקה לפחד, באתר כלכליסט, 30 בדצמבר 2019
↑  Long, Heather; Van Dam, Andrew. "U.S. manufacturing was in a mild recession during 2019, a sore spot for the economy". The Washington Post. ארכיון מ-2020-07-15. נבדק ב-15 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "China–US trade war: Sino-American ties being torn down brick by brick". Al Jazeera. ארכיון מ-2019-09-04. נבדק ב-18 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "For the U.S. and China, it's not a trade war anymore – it's something worse". Los Angeles Times. 31 במאי 2019. ארכיון מ-2020-06-11. נבדק ב-18 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NDR 2019: Singapore will be 'principled' in approach to China–US trade dispute; ready to help workers". CNA. ארכיון מ-2019-12-15. נבדק ב-18 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rappeport, Alan; Bradsher, Keith (23 באוגוסט 2019). "Trump Says He Will Raise Existing Tariffs on Chinese Goods to 30%". The New York Times. ארכיון מ-2020-07-09. נבדק ב-25 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ארה"ב תפר את הסכם הסחר עם סין? טראמפ: "עוד לא החלטתי", באתר כלכליסט, 9 במאי 2020
↑  טראמפ הרחיב את החרם על חברות סיניות, כולל זו שמעורבת ברכבת הקלה בתל אביב, באתר ynet, 13 בנובמבר 2020
↑  חדשות חוץ,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'ביידן מנסה ליצור חזית אחידה בכינוס ה-G7 נגד השפעת סין, באתר כלכליסט, 12 ביוני 2021
↑  מנדי קוגוסובסקי, וואווי הפסידה בערעור, לא תוכל למכור 5G בשוודיה, באתר israel defense, ‏24/06/2021
↑  חדשות חוץ,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'ביידן אסר על השקעה ב-59 חברות סיניות; בייג'ינג: "ארה"ב מתעלמת מהעובדות", באתר כלכליסט, 4 ביוני 2021
↑  ארה"ב מהדקת את ההגבלות על מכירת שבבים לסין: "תלך שנים אחורה", באתר כלכליסט, 8 באוקטובר 2022
↑  חוברת לארה"ב נגד סין: יפן מגבילה את יצוא טכנולוגיית השבבים, באתר כלכליסט, 31 במרץ 2023
↑  סין אוסרת שימוש בשבבים של אינטל ו-AMD במחשבים ממשלתיים, באתר כלכליסט, 25 במרץ 2024
↑  דניאל כהן‏, סין ענתה לטראמפ בשפה שלו, והמלחמה הגדולה יצאה לדרך, באתר וואלה, 4 בפברואר 2025
נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, וסגן ראש ממשלת סין, ליו הא, חותמים על הסכם הסחר בין המדינות, 15 בינואר 2020
ביידן עם ראש ממשלת יפן, פומיו קישידה, באירוע ההשקה של IPEF בטוקיו, 23 במאי 2022.
אתי עטייה

אתי חוה עַטִיָה (נולדה ב־12 בפברואר 1960) היא פוליטיקאית, חברת כנסת מטעם מפלגת הליכוד, ויו"ר הוועדה המיוחדת לעובדים זרים.
ביוגרפיה

עטיה נולדה בלוד למשפחה מיוצאי ג'רבה ולה שבעה אחים ואחיות. היא בעלת תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו, וכן תואר ראשון רב־תחומי במדעי החברה בהדגשת מנהל ציבורי ותואר שני במדע המדינה במגמת ביקורת פנימית וציבורית, שניהם מאוניברסיטת בר־אילן.
ניהלה את לשכת מזכיר הארגון עובדי התעשייה האווירית הארצי, ומשנת 2015 ניהלה את מטה שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים חיים כץ. בתקופה זו הייתה אחראית על תחומי הקצבאות ונושאי הביטוח הלאומי וצברה ניסיון בתחומי הרווחה והסיעוד.
מאז 2019, ובמהלך המשבר הפוליטי בישראל הוצבה במקומות ה-20–23 ברשימת הליכוד לכנסת. הליכוד זכה ב-32–36 מנדטים ועטיה כיהנה כחברת הכנסת מטעמו.
בכנסת ה-22 הייתה חברת ועדת הכספים. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש, תמכה בח"כ גדעון סער במהלך הבחירות לראשות הליכוד, אך לאחר שזה הפסיד בהן לראש הממשלה בנימין נתניהו והקים את מפלגת תקווה חדשה נשארה עטיה בליכוד ונבחרה מטעם המפלגה לכנסת העשרים וארבע.
בכנסת ה-23 כיהנה כיו"ר ועדת משנה לעידוד תעסוקה והכשרות מקצועיות, והייתה חברה בוועדת הכספים, ועדת העבודה ורווחה, ועדת הכלכלה, וועדת הפנים, בכנסת זו אף הקימה את השדולה למען הגמלאים, והשדולה לזכויות אנשים עם מוגבלויות ועמדה בראשותן.
בכנסת ה-24 כיהנה כחברת ועדת הכספים והוועדה המסדרת, הקימה את השדולה למען האוכלוסייה הסיעודית הגריאטרית, השדולה לעידוד הכשרות מקצועיות, והשדולה למיגון, ועמדה בראשותן.
בכנסת זו הייתה עטיה שיאנית החקיקה בכנסת למרות היותה באופוזיציה.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, התמודדה בפריימריז בליכוד והגיעה למקום ה-35 ברשימה. בבחירות אלו זכה הליכוד ב-32 מושבים ועטיה לא נבחרה לכנסת. ואולם, ב-7 בינואר 2023, בעקבות הפסקת חברותה של השרה עידית סילמן בכנסת במסגרת החוק הנורווגי, חזרה עטיה לכהן בכנסת, והיא חברה בוועדת הכספים, הפנים, העבודה והרווחה, והוועדה המיוחדת לעובדים זרים, ויושבת ראש השדולה למען החיילים הבודדים, השדולה לעצירת אלימות במשפחה, והשדולה למען האזרחים הוותיקים, אותן הקימה.
בעיצומה של מלחמת חרבות ברזל קיבלה עטיה מההסתדרות את תואר "יקירת הגמלאים לשנת 2024" בעקבות פועלה למען האזרחים הוותיקים והסיעודיים.
במאי 2024 נבחרה עטיה לכהן כחברה בגוף הבוחרלרבנים הראשיים, והגישה הצעת חוק להגדלת היצוג הנשי בגוף הבוחר.
החל מפברואר 2025 מכהנת עטיה כיושבת ראש הוועדה לענייני עובדים זרים בכנסת.
עשייה פרלמנטרית

באוגוסט 2020 אושר תיקון שיזמה בחוק שכר שווה לעובדת ולעובד, המחייב חברות גדולות (518 עובדים ומעלה) בדיווח שנתי על פערי שכר מגדריים, בפילוח לקבוצות עובדים דומות. על פי החוק החברות מחויבות בביצוע דו"ח פנימי מפורט שיהא זמין לעובדים לפי דרישה, וכן בפרסום חלק מהנתונים בדו"ח פומבי באתר האינטרנט שלהן. החוק נכנס לתוקפו ביוני 2022.
בנובמבר 2021, במסגרת "חוק ההסדרים", חוקקה ביחד עם חה"כ חיים כץ את הצמדת קצבת הבטחת הכנסה בגיל פרישה, לגובה 70% משכר המינימום.[דרושה הבהרה]
במרץ 2022 חוקקה דמי אבטלה מלאים ללא קיזוז למובטלים המשתתפים בהכשרות מקצועיות.
ביוני 2022 חוקקה עם קבוצת חברי כנסת הוראת שעה להפחתת דמי ביטוח לאומי לסטודנטים ישראלים הלומדים במוסדות להשכלה גבוהה בחו"ל ולהשוות את סכום התשלום לסטודנטים הלומדים בישראל.
ביוני 2022 חוקקה יחד עם חה"כ חיים כץ את חוק הבנקאות - קביעת תקרה לעמלת פתיחת תיק הלוואה לדיור בבנקים לגובה 360 שקלים.
ביוני 2022 הצעת חוק שיזמה לשירותי רווחה לאנשים עם מוגבלות וסיוע אישי בקהילה נכנסה לספר החוקים בצמידות להצעת הממשלה לחוק שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלות.
ביולי 2023 אישרה הכנסת את תיקון מס' 73 לחוק ההוצאה לפועל, שאותו יזמה עטיה, ובא להגן מפני עיקול של כספי סיוע להורים עצמאיים ולאוכלוסיות חלשות נוספות. בהמשך אותו החודש אושרה הצעת החוק שהגישה, החזר דמי נסיעה באמבולנס לחולה סיעודי ובעד חולה שנפטר.
במאי 2023 דרשה והצליחה להוסיף במסגרת ההסכמים הקואליציוניים מיליוני שקלים לתוכנית הסל הגמיש להורים יחידניים של משרד הרווחה, לגרעינים תורניים, ופרויקטים ייחודיים לסטודנטים.
עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל העבירה יחד עם חברי כנסת נוספים הצעת חוק בנוגע לתגמולים למשפחות החטופים.
במרץ 2024 חוקקה עם קבוצת חברי כנסת הצעת חוק הקובעת כי מי שהייתה מאורסת לחייל שנפל תהיה זכאית לתגמול חודשי, הטבות רפואיות, סיוע במימון לימודים אקדמאים ומימון סיוע נפשי.
באפריל 2024 חוקקה יחד עם חברת הכנסת לימור סון הר מלך חוק המגביל חזרת מורשע בטרור לסביבת נפגעי העבירה, הצעת חוק נוספת שלה שתחייב את המדינה לממן בניית ממ"ד לקשישים ואוכלוסיות חלשות עברה בחודש זה בקריאה טרומית.
חיים אישיים

עטיה רווקה ומתגוררת ברמת גן.
וינסטון צ'רצ'יל

ערך זה עוסק בראש ממשלת בריטניה. אם התכוונתם למשמעויות אחרות ל"צ'רצ'יל" ול"וינסטון צ'רצ'יל", ראו .
סר וינסטון לאונרד ספנסר-צ'רצ'יל (באנגלית: Sir Winston Leonard Spencer-Churchill‏; 30 בנובמבר 1874 – 24 בינואר 1965) היה פוליטיקאי ומדינאי בריטי שכיהן כראש ממשלת בריטניה בשתי תקופות כהונה, בין השנים 1940–1945, ושוב בין השנים 1951–1955. לאחר קריירה ארוכה כקצין בצבא, עיתונאי צבאי, היסטוריון ופוליטיקאי, עלה צ'רצ'יל לשלטון בעקבות התבוסות המוקדמות במלחמת העולם השנייה. כראש ממשלה הנהיג את בריטניה במלחמה נגד גרמניה הנאצית.
צ'רצ'יל נולד באוקספורדשייר שבאנגליה. התגייס לצבא הבריטי ושירת כקצין בהודו, בסודאן ובדרום אפריקה. הוא כתב על חוויותיו בשדות הקרב של האימפריה למספר עיתונים בלונדון. כתביו אלו, ובמיוחד תיאור הימלטותו משבי הבורים במהלך מלחמת הבורים, פורסמו כספרים וקנו לו את פרסומו הראשון, שהביא לבחירתו לפרלמנט מטעם המפלגה השמרנית ב-1900. צ'רצ'יל התקדם במהירות בפוליטיקה הבריטית, ולאחר שהחליף מפלגה, נבחר מטעם המפלגה הליברלית לנשיא לשכת המסחר, שר הפנים, ולבסוף גם שר הימייה, תפקיד בו כיהן במהלך מלחמת העולם הראשונה.
לאחר כישלונו בניהול מערכת גליפולי, איבד את מעמדו הפוליטי, ולבסוף גם את מושבו בפרלמנט. בשנת 1916 חזר לצבא ושימש כמפקד גדוד בקווי החפירות בצרפת. בשנת 1917 שב לשרת כשר בממשלת הוד מלכותו, תחילה כשר החימוש ובהמשך כשר המלחמה, שר האווירייה ושר המושבות. בשנת 1924 שב למפלגה השמרנית ומונה לשר האוצר בממשלתו של סטנלי בולדווין, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1929.
בשנות השלושים שהה צ'רצ'יל במדבר הפוליטי, בין היתר בעקבות התנגדותו למתן אוטונומיה גדלה והולכת להודו והתנגדותו לוויתורו של אדוארד השמיני על כס המלוכה. בתקופה זו החל להזהיר מפני סכנת התחמשותה של גרמניה תחת שלטון הנאצים, אך ממשלתו של נוויל צ'מברלין, חבר מפלגתו של צ'רצ'יל, הובילה קו פייסני אל מול התעצמות גרמניה של היטלר. בשנת 1939, עם פרוץ המלחמה והתאמתות אזהרותיו של צ'רצ'יל, הוא שב לממשלה ומונה בשנית לשר הימייה.
לאחר התפטרותו של צ'מברלין, ובתום מאבק פוליטי קצר, מונה צ'רצ'יל לראש ממשלת הממלכה המאוחדת. הוא הוביל את בריטניה במהלך הבליץ ובשנים הקשות של 1940–1941, בהן עמדה כמעט לבדה אל מול גרמניה. נאומיו בתקופה זו רוממו את רוחם של הבריטים ומוכרים עד היום כיצירות רטוריות בולטות בשפה האנגלית. בייחוד בולטים נאומיו "דם, עמל, יזע ודמעות" ו"נילחם בחופים".
בבחירות של 1945, שנערכו לאחר כניעת גרמניה, הודח צ'רצ'יל, וממשלתו הוחלפה בממשלת לייבור בראשות אטלי. הוא המשיך להוביל את השמרנים באופוזיציה, וניצל את מעמדו כדי להזהיר מפני התעצמותה של ברית המועצות. בין היתר טבע את הביטוי "מסך הברזל". בשנת 1951 נבחר בשנית לראשות הממשלה, אולם לאחר שלקה בשבץ מוחי ב-1953 חלה הידרדרות בבריאותו. בשנת 1955 התפטר מראשות הממשלה. צ'רצ'יל נפטר בשנת 1965, והלווייתו הייתה לאחד מכינוסי המדינאים הגדולים בהיסטוריה.
הוא זכה בפרס נובל לספרות על ספרי ההיסטוריה שכתב, ומעט לפני מותו הוכרז כאזרח כבוד של ארצות הברית, כבוד שניתן רק לשמונה אישים נוספים מאז ומעולם ורק לשניים בעודם בחיים, צ'רצ'יל והאם תרזה. במספר סקרי דעת קהל הוכתר צ'רצ'יל לבריטי "הגדול ביותר בכל הזמנים". הוא נחשב לאדריכל הניצחון על גרמניה הנאצית, ולאחד מגדולי המדינאים והרטוריקנים במאה ה-20.
ביוגרפיה

צ'רצ'יל נולד למשפחה אריסטוקרטית מיוחסת, צאצאו של ג'ון צ'רצ'יל, הדוכס הראשון ממרלבורו, שהיה הראשון מבני משפחת צ'רצ'יל שזכה לתהילה בשרתו את בריטניה וצרפת במלחמות באירופה בסוף המאה ה-17 ובתחילת המאה ה-18, בפרט בשדות הקרב בבלנהיים ובראמיאי. אביו של צ'רצ'יל, לורד רנדולף צ'רצ'יל, היה בנו השלישי של ג'ון וינסטון ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השביעי ממרלבורו, כיהן כחבר הפרלמנט הבריטי ונודע כאדם קיצוני ובעל מזג סוער במיוחד. אמו, ג'ני ג'רום, הייתה בתו של המיליונר האמריקני לנארד ג'רום.
צ'רצ'יל נולד באחוזה המשפחתית בארמון בלנהיים (הקרויה על שם הקרב שבו נחל הדוכס ממרלבורו את גדול ניצחונותיו, קרב בלנהיים) שבאוקספורדשייר. כנהוג במעמד העליון באותה תקופה, בילה צ'רצ'יל את ילדותו בפנימיות, ובעודו ילד נשלח לבית הספר הארו. בבית הספר היה צ'רצ'יל מרדן ועצמאי מטבעו, נענש לעיתים קרובות מאביו, שהיה מצליף בו בלשונו ובשוטו, לא הצליח בלימודים, ואף סבל מגמגום. הוא סירב ללמוד את הלימודים הקלאסיים שהיו נהוגים בזמנו (לטינית ויוונית עתיקה), אך הראה יכולת גבוהה בהיסטוריה, ולרוב היה הראשון בכיתתו בתחום זה. הוא לא התקבל ללימודים באוניברסיטה, וחינוכו לאחר לימודיו בהארו היה במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט.
זיכרונות בדידותו בעת ילדותו ליוו אותו כל חייו. האדם הקרוב לו ביותר לא הייתה אימו, אלא אומנת בשם אליזבת' אן אוורסט (Everest), שאף היא פוטרה בשלב מסוים על ידי המשפחה מחמת מחסור בכסף, אך צ'רצ'יל הצעיר שמר איתה על קשר באמצעות חליפת מכתבים וביקורים. אוורסט מתה בשנת 1895, כשצ'רצ'יל ליווה אותה ברגעיה האחרונים, ואף שילם את הוצאות קבורתה ומצבתה. את אמו ואביו ראה לעיתים רחוקות. אביו היה שקוע בקריירה פוליטית, והגיע לתפקיד שר האוצר, ואמו הייתה אשת חברה תוססת וטיפחה מאהבים רבי עוצמה בתחום הפוליטיקה. בבגרותו פיתח צ'רצ'יל יחסי קרבה עם אמו, הדומים ליחסים שבין אח ואחות.
ביוגרפיה > שירותו הצבאי > הראג' הבריטי וגבול אפגניסטן

לאחר סיום לימודיו בהארו, למד צ'רצ'יל במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. כאשר סיים את לימודיו, והוא בן 20, התגייס לצבא הבריטי כקצין זוטר (Subaltern – מונח המתאר דרגות קצונה הנמוכות מדרגת קפטן), ברגימנט ההוסארים הרביעי. הגדוד הוצב בבנגלור שבראג' הבריטי. מפקדו, הקולונל ברבזון, היה לידיד המשפחה.
עיסוקו העיקרי של הגדוד בהודו היה משחק הפולו, וצ'רצ'יל, הפעלתן ובעל הנפש הסוערת, לא מצא לעצמו מנוח. הוא בילה את זמנו בלימודים מספרים שנשלחו לו על ידי אימו מבריטניה, אך ניסה בה בעת להגיע למקומות בהם שקקה פעילות מעניינת יותר. בשנת 1895 השיג אישור לנסוע לקובה על מנת לצפות בדרך בה נלחמים הספרדים במורדים הקובנים. צ'רצ'יל הצליח גם להשיג הסכם עם העיתון "דיילי גרפיק" לפיו יכתוב לעיתון כתבות על שיראה במסעו. צ'רצ'יל הגיע תחילה לניו יורק והמשיך לקובה, שם התלווה לגנרל הספרדי חוארס ואלדס. במכתב לאמו כתב: ”הגנרל, הוא אדם אמיץ מאוד - לבוש במדי לבן וזהב על גב סוסו האפור - הוא משך אש עזה לעברנו, ושמעתי מעלי כדורים שורקים ומזמזמים בכמות שתספיק לי לעוד ימים רבים... כל הזמן הזה נשארנו לצד הגנרל, ומכאן, שהיינו בנקודה המסוכנת ביותר בשדה הקרב.”
בשנת 1897 ניסה צ'רצ'יל להגיע לזירת המלחמה בין יוון לאימפריה העות'מאנית, אך עד שהצליח להסדיר את הדרוש למסע, תמה המלחמה. בדרכו חזרה לאנגליה שמע על מרד הפשטונים בצפון מערב הודו (כיום ח'ייבר פח'טונח'ווה בפקיסטן), ושב להודו על מנת להשתתף בדיכויו. בעבר הבטיח לו סר בינדון בלאד, שהיה מפקדו הצבאי של האזור המורד, כי אם ישיג בלאד פיקוד קרבי נוסף, יתיר לצ'רצ'יל ללוותו. הוא הזכיר לבלאד את הבטחתו, ובלאד התיר לו ללוות אותו במערכה בת ששת השבועות. את רשמיו שלח לעיתונים "הפיוניר" ו"דיילי טלגרף". באוקטובר 1897 שב צ'רצ'יל לבריטניה, וספרו הראשון, "המערכה במאלאקנד", שעסק במערכה הפשטונית, הודפס בדצמבר ועורר תגובות רבות. הקוראים אהבו אותו, אך הקצינים הבכירים זעמו על הקצין "הירוק" המותח עליהם ביקורת ואף מציע הצעות לשינויים מרחיקי לכת במבנה הצבא ובתוכניותיו.
ביוגרפיה > שירותו הצבאי > מצרים וסודאן: המלחמה המהדית

בעודו מוצב רשמית עדיין בהודו, ולמעשה בחופשה מוארכת מגדודו, ניסה צ'רצ'יל להצטרף לצבא שהקים הוריישו קיצ'נר על מנת לכבוש מחדש את סודאן. קיצ'נר התנגד לנוכחותו של צ'רצ'יל בצבאו, ודרש כי ישוב לגדודו שבהודו. אך צ'רצ'יל ניצל את קשריו הפוליטיים, וקיצ'נר קיבל מברק מראש הממשלה רוברט גסקוין ססיל, המרקיז מסולסברי, שדרש כי יתיר לצ'רצ'יל להצטרף אליו. בסופו של דבר סופח צ'רצ'יל לגדוד הכידונאים ה-21, שהרכבו נקבע על ידי משרד המלחמה בלונדון ולא על ידי קיצ'נר. במקביל לכך שימש כתב עבור העיתון "מורנינג פוסט". בעודו בסודאן לחם צ'רצ'יל באירוע אותו תיאר כהסתערות הפרשים הבריטית האחרונה, בקרב אומדורמן. באוקטובר 1898 שב לבריטניה והחל לעבוד על ספר בן שני כרכים בשם "מלחמת הנהר", שפורסם בשנת 1899.
ב-1899 עזב את הצבא, והחליט לבחור בקריירה פוליטית. הוא התמודד במחוז אולדהאם על מקום בפרלמנט מטעם המפלגה השמרנית בבחירות משנה שהתקיימו בשנה זו, אך לא נבחר.