stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמנון סטרשנוב
ביוגרפיה > לאחר פרישתו מצה"ל

ביולי 1991 מונה סטרשנוב לשופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב ובשנת 2002 פרש ממנו. הוא שפט בתיק הדיסקונטאים בו הטיל על הנאשמים המרכזים עונשי מאסר ממושכים וקנס כספי. ב-1992 פסק במשפט של אב שהכה את בנו כי "ענישה גופנית מצד הורה כלפי ילדו, במטרה לחנכו, להנחיל לו הרגלי משמעת ולרסנו - כל עוד נעשית היא במידה הראויה, ביישוב הדעת ובתבונת אנוש - אינה פסולה מבחינה חינוכית ואינה אסורה מבחינה משפטית", פסיקה זו בוטלה בשנת 2000, על ידי שופטת בית המשפט העליון דורית ביניש.
בין השנים 1994–1996 לימד סטרשנוב באוניברסיטת תל אביב משפטים ובמערכת הבחירות בשנת 2007 שימש סטרשנוב יושב ראש ועדת הבחירות של מפלגת העבודה.
פרישתו מהשפיטה בשנת 2002 נעשתה במפתיע והייתה טעונה אישור של הוועדה לבחירת שופטים, שכן באותה עת טרם מלאו לו 60. הדבר קרה בסמוך לפרשיית נחום מנבר בה הואשם סטרשנוב בידי עורך הדין אמנון זכרוני כי ניהל קשרים לא ראויים עם עורכת הדין פנינת ינאי. היועץ המשפטי לממשלה קבע כי טענותיו של זכרוני חסרות בסיס אולם נרמז כי ייתכן קשר בין הדברים.
בין השנים 2004–2012 שימש כנשיא המוסד הישראלי לבוררות עסקית.
בתקופה שבין נובמבר 2016 לנובמבר 2023 כיהן כנשיא בית הדין העליון של התאחדות הכדורגל בישראל.
ב-22 בנובמבר 2020 מינה אותו שר הביטחון, בני גנץ לעמוד בראש ועדת בדיקה ממשלתית להליכי הרכש של ספינות המגן סער 6 והצוללות.
חיים אישיים

סטרשנוב גר ברעננה והוא אב לחמישה בנים. בנו אופיר עובד בסנגוריה פלילית ומכהן כסגן יו"ר בית הדין המשמעתי הארצי של לשכת עורכי הדין.
בשנת 2015 התאלמן סטרשנוב מאשתו מרים.
הערות שוליים

↑  המחבל מסבוי מערער על עונש המוות, דבר, 30 בדצמבר 1976.
↑  דורון ברגרפרוינד, וילנאי: הוקמה ועדה לבדיקת ענף הכדורגל, באתר הארץ, 23 במאי 2002
↑  ישעיהו פורת, שופטים ללא ביקורת , מעריב, 6 בינואר 1972
↑  רדיו - גלי צה"ל, דבר, 17 ביוני 1977
רדיו - גלי צה"ל, דבר, 29 ביוני 1980.
↑  5 עדויות הושמעו בהיפתח חקירת נסיבות אסון המסוק, דבר, 23 ביוני 1977
↑  משפט האלוף ברקאי ייפתח ביום א', מעריב, 21 בדצמבר 1978.
↑  דני צדקוני, נפתח משפט נאשמי גן הירק, דבר, 30 באפריל 1980.
↑  שעיה סגל, מה עם עונש מוות? ככה אתם יוצרים מחתרת, מעריב, 22 במאי 1984
↑  תא"ל אמנון נבו - פרקליט צבאי ראשי, מעריב, 30 בנובמבר 1986
↑  יוסף ולטר ואילן בכר, גורמים בכירים • בפרקליטות הצבאית: ספיקות בתיק נאפסו, מעריב, 30 באפריל 1987
↑  עמנואל רוזן, הפרקליט הצבאי הראשי שוקל האם להעמיד לדין את אל"מ יהודה מאיר, מעריב, 5 במאי 1989
↑  אילן בכר, בג"ץ לצה"ל: מדוע לא יועמד אל"מ יהודה מאיר לדין צבאי, מעריב, 17 ביולי 1989
↑  עמנואל רוזן, הפרקליט הצבאי הראשי שוקל צעדיו לאחר הבג"ץ, מעריב, 25 בדצמבר 1989
↑  עמנואל רוזן, מצ"ח פותחת בחקירה נגד אלוף משנה פיין, מעריב, 17 באוקטובר 1990
↑  עמנואל רוזן, הפצ"ר זועם: מרדכי לא מגיב על ההאשמות נגדו, מעריב, 13 בינואר 1991
↑  סטרשנוב: צרלי שלוש לא היה נשפט אם היה הורג את הרוצח מבקעה, מעריב, 24 באוקטובר 1990
↑  אמנון סטרשנוב, לא כל מכה היא עבירה, באתר הארץ, 22 בפברואר 2004
↑  אטילה שומפלבי, אמנון סטרשנוב יעמוד בראש ועדת הבחירות של העבודה, באתר ynet, 9 בינואר 2007.
↑  על פי נוהל העסקתם של השופטים, הם רשאים לפרוש לגמלאות בגיל 60 או לאחר 20 שנות שפיטה.
↑  יורם ירקוני, השופט סטרשנוב פורש, באתר ynet, 10 באפריל 2002.
↑  משה בוקר, אמנון סטרשנוב מונה לנשיא ביה"ד העליון של ההתאחדות לכדורגל, באתר ערוץ 20, 17 בנובמבר 2016
↑  זרנקין יחליף את סטרשנוב כנשיא ביה"ד העליון, באתר ONE‏, 1 בנובמבר 2023
↑  כתב מינוי לוועדת בדיקה להליכי הרכש של ספינות המגן סער 6 והצוללות, 22 בנובמבר 2020
↑  עו"ד אופיר סטרשנוב באתר משרד עו"ד כהן-סטרשנוב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603939805171  ISNI: 0000 0000 3186 3272  LCCN: n94098223  RERO: 02-A009546559  VIAF: 65706566   WorldCat (עם VIAF): 65706566
אסון קריסת הגג בבית הספר מקיף ו' בבאר שבע

| --- | --- |
 תאריך:  10 ביוני 1998 
 שעה:  19:30
 גורם:  ליקויים בעבודות השיפוצים
 קואורדינטות:  31°14′51″N 34°46′23″E﻿ / ﻿31.247472222222°N 34.773083333333°E﻿ / 31.247472222222; 34.773083333333
 הרוגים:  2 
 פצועים:  1 
  (למפת באר שבע מוגדלת) אסון קריסת הגג בבית הספר מקיף ו' בבאר שבע(למפת באר שבע רגילה) אסון קריסת הגג בבית הספר מקיף ו' בבאר שבע(למפת צפון הנגב רגילה) אסון קריסת הגג בבית הספר מקיף ו' בבאר שבע(למפת צפון הנגב מוגדלת) אסון קריסת הגג בבית הספר מקיף ו' בבאר שבע
 
אסון קריסת הגג בבית הספר מקיף ו' הוא אירוע שהתרחש ב-10 ביוני 1998, סמוך לשעה 19:30. תקרת אולם הספורט בבית הספר המקיף ו' בבאר שבע קרסה. באותה עת שהו באולם הספורט מספר נערים שהשתתפו באימון כדורסל. באסון זה נהרגו הנערים שלומי טולדו וליאור קבלו והנער גיא זלצר נפצע. התקרה קרסה כשעה וחצי לאחר שהסתיימה יציקת בטון מסוג "בטקל" על גג אולם הספורט.
חקירת האירוע והמשפט

בחקירת המשטרה התגלו ליקויים בעבודות השיפוצים שהתבצעו על הגג, וכתבי אישום הוגשו כנגד 12 נאשמים, בעלי תפקידים בעיריית באר שבע ובחברה שביצעה את השיפוצים. כולם הואשמו בעבירה של גרימת מוות ברשלנות.
בתחקיר שנעשה על ידי משרד החינוך נמצא, כי "הפרקליטות העבירה ביקורת חריפה נגד מנהלת בית הספר שלא מנעה פעילות באולם הספורט אחר שעות הלימודים למרות שידעה כי במהלך היום מתבצעות עבודות איטום ויציקה בגג אולם הספורט." למרות ביקורתה, ומסיבות משפטיות, לא הגישה הפרקליטות כתב אישום כנגד מנהלת בית הספר. עוד הוזכר כי "מדוע קרסה התקרה? מתוך העדויות וחוות הדעת של הטכניון ומומחים אחרים, מצטברות מסקנות חד משמעיות, כי התקרה קרסה בשל שלושה גורמים הנדסיים עיקריים מצטברים:
תכנון לקוי בשלב התכנון המקורי בסמוך לשנת 1976. צמתי החיבורים של הקונסטרוקציה, כפי שתוכננו במקור, נמצאו בלתי ניתנים לביצוע. לא ברור על סמך איזה הגיון מקצועי בוצעו בפועל.
ביצוע לקוי של העבודה בזמן הקמת המבנה. חריגה בעובי יציקת הבטון מעל לוחות הבסיס – בטרום, בעובי ממוצע של 7 ס"מ במקום 5 ס"מ, משמעות הדבר תוספת של כ-50 ק"ג לכל מטר מרובע. הוספו פירמידות לגג לצורך חדירת אור, ואלו הוסיפו משקל לתקרה כולה. החגורה העליונה תוכננה להיות מאלמנט אחד ובפועל נבנתה כשני חצאים מחוברים. חיבור התושבות של החגורות העליונות של האגדים המשניים לאגד הראשי לא היה נכון. זו, כנראה, נקודת התורפה המרכזית והיא זו כנראה שהובילה לקריסת התקרה.
יציקת הבטקל (שכבת בטון קל) גרמה לעומס בלתי אפשרי לנשיאת המשקל הכולל.
עוד נאמר, כי ניתוח הדברים בדיעבד מלמד, כי כל המעורבים בעבודה זו יצאו מהנחה מוטעית שמדובר בשיפוץ פשוט, ללא משמעות מבנית, לכן לא ערכו בדיקה יסודית של תסבולת הגג לפני תחילת העבודות. בבדיקה מול התקן הישראלי, נמצא כי העומס השימושי שעל גג מסוג זה היה אמור להבנות הוא 150 ק"ג/מ"ר. מנתוני חוות הדעת נמצא, כי הגג תוכנן לעומס שימושי של 20 ק"ג/מ"ר, כלומר, מקדם הבטיחות היה נמוך באופן דרסטי מהנדרש בתקן.
ב-24 בנובמבר 2003 קבע בית המשפט המחוזי בבאר שבע, לאחר הערעור, שעיריית באר שבע נמצאה אחראית לגרימת מותם ברשלנות של שני נערים באסון. בית המשפט זיכה תשעה נאשמים מתוך תריסר.
מפסק הדין עלה כי העירייה לא מינתה ממונה מיומן על הבטיחות כנדרש בתקנות, לא הכינה תוכנית בטיחות ולא קבעה אמצעי זהירות לבית הספר, זאת לאחר שתכננה והוציאה לפועל עבודות בנייה ללא היתר. כמו כן נכתב שהעירייה לא פעלה לבדיקת הגג ויציבותו, לא דיווחה לגורמים המשתמשים באולם הספורט על אופן העבודה ומועדה ולא מנעה כניסה לאולם בעת ביצוע העבודות.
הכרעת הדין התקבלה בעקבות ערעור שהגישה המדינה כנגד זיכויים של עיריית באר שבע, מהנדס העיר, סגן המהנדס, מתאם מבני ציבור ושתי חברות שפעלו במקום לאחר שבית משפט השלום באשקלון זיכה אותם.
בנוסף לעיריית באר שבע הורשע גם דוד יעקובי, ששימש כמתאם מבני ציבור בעירייה, בגרימת מוות ברשלנות וחבלה ברשלנות, כיוון שלא בדק את התוכניות ולא ביצע בקרה על תכנון העבודות בבית הספר. עוד נכתב בפסק הדין שיעקובי לא הגיש את תוכניות הבנייה למחלקת רישוי ופיקוח בעירייה ולא קיבל היתר בנייה.
גזר הדין

ב-24 בפברואר 2003 הרשיע בית משפט השלום באשקלון שלושה מבין 12 הנאשמים בגרימת מוות ברשלנות. השופט רענן בן יוסף הרשיע את חברת קדים, החברה שתכננה ופיקחה על העבודות, את מהנדס החברה, זלמן גמבורד, ואת המהנדס המפקח על הבנייה, בסיל אלתר גם בגרימת חבלה ובבנייה ללא היתר. מנהל קדים, אבי הר שגיא, זוכה מחמת הספק.
השופט רענן בן יוסף התמקד בהכרעת הדין ברשלנותם של חברת קדים ושני מהנדסיה שהיו ממונים על העבודות: "התנהגותה של החברה הייתה רשלנית, והיא שהביאה, למרבה הצער, לאסון הקשה והנורא בו קיפחו את חייהם הנערים המנוחים".
אזכור של הקורבנות באירועים שונים

ב-26 במאי 2014 התקיימה אליפות באר שבע בקט-סל לתלמידים בכיתות ה'-ו' לזכרו של שלומי טולדו שנהרג באסון. לאירוע הגיעו כ-200 צופים. על ארגון האירוע היו ממונים משפחת טולדו וחברת כיוונים, ועל שיפוטו של האירוע הופקדו שחקני פרויקט הכדורסל של מקיף ג'. באליפות זכה לראשונה בית ספר דתי.
ב-31 במאי באותה שנה נערך טורניר כדורסל לזכרו של ליאור קבלו באולם מגרש הספורט במקיף ג' בבאר שבע. האירוע התקיים לעיני מאות צופים באולם מלא מפה לפה. הוא התקיים שנה שנייה ברציפות לאחר ששנה לפני כן חוּדש לאחר הפסקה של כ-10 שנים. בטקס הסיום קיבל פרויקט הכדורסל של מקיף ג' מלגה כספית מהמארגנים על סך 2,500 שקל.
הערות שוליים

↑  ארבלי עליזה, חקירת קריסת הגג מתמקדת במחדלי הבנייה ובאחריות המנהלת, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2003
↑  ענת ג'ורג'י, ליקויים בבנייה, אבל גם בבדיקה, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2003
↑  ענת ברשקובסקי, אסון קריסת הגג: עיריית ב"ש הורשעה בגרימת מוות, באתר ynet, 7 בספטמבר 2006
↑  רק 3 מ-12 נאשמי אסון קריסת גג מקיף ו בבאר שבע הורשעו בגרימת מוות ברשלנות, באתר News1 מחלקה ראשונה, 24 בנובמבר 2003
↑  בית משפט מחוזי באר שבע, פסק דין - אסון מקיף ו' על ידי ב. אזולאי, ס. נשיא י. אלון ר. ברקאי, 7 בספטמבר 2006
↑  שמוליק חדד, חברת בנייה ו-2 מהנדסים הורשעו בגרימת מוות ברשלנות, באתר ynet, 24 בנובמבר 2003
ריצין

זרעי הקיקיון המצוי, שמהם ניתן להפיק ריצין
ריצין או ריצנין הוא חלבון רעיל המופק מקליפתם של זרעי צמח הקיקיון המצוי (Ricinus communis). רעילות הריצין גבוהה פי 2,000 מארס נחש הקוברה, פי 6,000 מציאניד ופי 12,000 מארסם של העכסנים.
מאפיינים

פעולת הריצין היא דרך בלימת הסינתזה של החלבונים בריבוזומים של תאים איקריוטיים. הוא פוגע בבעלי חוליות, חסרי חוליות, חרקים וצמחים, אף כי פגיעתו בצמחים חלושה. את חומרת הפגיעה קובעת כמות הריצין שנספגה. החומר פוגע הן בשאיפה, הן בבליעה והן בהזרקה. בבני אדם הורס הריצין את ה-RNA שבתאים, וגורם בכך להמוליזה של תאי הדם האדומים ולפגיעה בכלי הדם, במעיים ובקיבה. הרס ה-RNA בתאים פוגע ביכולתם להשתכפל, וגורם להם להיצמד זה לזה. במקביל, נוצר בתאים תהליך של הרס וקריסה.
בעשור הראשון של המאה ה-21 פותחו נוגדנים לריצין על ידי מעבדות בבריטניה ועל ידי צבא ארצות הברית, שהראו יעילות בחיות מעבדה, אך לא נוסו בצורה מקיפה בבני אדם. הרעלת ריצין נחשבת לקשה ביותר: אם הנפגע שורד את שלושת הימים הראשונים, סיכוייו להישאר בחיים גבוהים יותר.
סימני הרעלה מידיים הם: כאבי בטן חזקים, הקאות (העלולות להיות מלוות בדם), שלשולים העלולים להיות מלווים בדם טרי לאחר מספר ימי סבל, ירידה במתן שתן ובלחץ דם, התייבשות חמורה ואפשרות של עוויתות הגוף (בדרך כלל לאחר שהחלה קריסה של מערכת כלי הדם ומערכות חיוניות אחרות).
שימושים

השימוש הידוע המתועד ביותר בריצין נעשה על ידי הק.ג.ב. של ברית המועצות בזמן המלחמה הקרה. בשנת 1978 צייד השירות החשאי הסובייטי את סוכני המשטרה החשאית הבולגרית בנשק דמוי מטרייה המסוגל לירות (באמצעות גז דחוס) כדורית פלטינה בקוטר 1.52 מילימטר, שבחריציה רעל. הסוכנים הבולגרים הגיעו ללונדון על מנת להתנקש בחייו של גאורגי מרקוב, מתנגד המשטר הבולגרי. מרקוב המתין בתחנת אוטובוס ליד גשר ווטרלו. הסוכן הבולגרי התקרב אליו למרחק נגיעה, ומתוך ה"מטרייה", ירה לתוך רגלו של מרקוב קליע זעיר, אשר הכיל ריצין. מרקוב מת בבית החולים מספר ימים לאחר מכן. הקליע נתגלה בגופו במקרה.
ב-17 באפריל 2013 התגלתה במרכז מיון הדואר של הבית הלבן מעטפה שהכילה ריצין ויועדה לנשיא ארצות הברית, ברק אובמה. ב-3 באוקטובר 2018 נשלחו שתי חבילות דואר עם ריצין אשר יועדו למזכיר ההגנה של ארצות הברית ולנשיא דונלד טראמפ. ב-19 בספטמבר 2020 נשלחו מעטפות שהכילו ריצין לנשיא טראמפ ולמספר בתי כלא, ונשלחו ככל הנראה משטח קנדה.
חרף הרעילות הרבה של הריצין ויעילותו כנשק כימי/ביולוגי, קשה מאוד להגביל את ייצורו ומניעת הנגישות אליו היא בלתי אפשרית.
שימוש בתעשייה

ידוע על שימוש בריצין בתעשיית התרופות (כגון לחולי סרטן) ובתעשייה הכימית.
הערות שוליים

↑  Vaccine for ricin toxin developed at Detrick lab, archive.vn, ‏2012-05-24
↑  "Ricin 'antidote' to be produced" (באנגלית בריטית). 2009-11-11. נבדק ב-2021-02-01.
↑  AP, מכתב ובו רעל נשלח לנשיא ארה"ב אובמה, באתר ynet, 17 באפריל 2013
↑  עמרי נחמיאס‏, מכתבים קטלניים: חבילות עם הרעל ריצין נשלחו לטראמפ ולפנטגון, באתר וואלה, 3 באוקטובר 2018
↑  אותר מכתב שיועד לטראמפ והכיל רעל מסוג ריצין, באתר כלכליסט, 19 בספטמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538881005171  BnF: cb166478431 (data)  GND: 4751271-4  LCCN: sh85113942 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארי רוזנברג

| --- | --- |
 לידה:  8 במאי 1964 (בן 60) מונטריאול, קנדה
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.90 מטרים
 קבוצות כשחקן
 1981–1989 1989–1990 1990–1991 1991–1993 1993–1996 1996–1997 1997:  מכבי חיפה א.ס. רמת השרון הפועל גבת/יגור מכבי חיפה הפועל אילת הפועל תל אביב הפועל אילת
ארי (אריאל) רוזנברג (נולד ב-8 במאי 1964) הוא כדורסלן עבר ישראלי. גובהו 1.90 מטר, שיחק בעמדת הגארד.
ביוגרפיה

נולד בקנדה, ובגיל 4 עלה לישראל עם משפחתו שחזרה משליחות בקנדה. החל לשחק במכבי חיפה מגיל 8. עלה לקבוצה הבוגרת בגיל 18, בעונת 1981/82. שיחק במכבי חיפה עד לשנת 1989, נחשב לאחד השחקנים המובילים בקבוצה, והוא ניצב במקום השני בטבלת קלעי הנקודות של המועדון בכל הזמנים, עם סך של 2749 נקודות. בשנת 1989 עבר לשחק עונה אחת ב א.ס רמת השרון, ועונה לאחר מכן חתם בהפועל גבת. בעונה זו רוזנברג קלע 42 נקודות במדי גבת נגד מכבי תל אביב, ובכך הגיע לשיא קריירה במספר נקודות למשחק. בשנת 1991 חזר לקדנציה נוספת בחיפה ושיחק בשורותיה שתי עונות. בעונה השנייה 1992/93, הוא מונה כמאמן שחקן במקומו של רוני ברשץ במחזור ה-20, אך בתום העונה ירדה חיפה ליגה.  לאחר מכן הצטרף להפועל אילת בה שיחק עד לשנת 1997, ובמהלך העונה עבר להפועל תל אביב. בעונה זו הפועל תל אביב ירדה ליגה בתום העונה ורוזנברג פרש ממשחק. ב-16 עונות קלע 4289 נקודות בליגה ב-330 משחקים, ממוצע של 13.0 למשחק.
רוזנברג שיחק 72 משחקים במדי נבחרת ישראל וקלע 365 נקודות. היה חלק מסגל הנבחרת באליפות העולם בכדורסל 1986 שהתקיימה בספרד בה סיימה ישראל במקום השביעי, וקלע 15 נקודות בחמישה משחקים. בנוסף השתתף באליפות אירופה בכדורסל 1987 וקלע 10 נקודות בממוצע למשחק.
רוזנברג היה ידוע כשחקן בעל יכולת קליעה מעולה מכל הטווחים, ויכולת גבוהה בחדירה לסל. בשנות ה-80 של המאה העשרים התקרב רוזנברג לדת והחל לשמור שבת. במהלך היותו שחקן פעיל למד לתואר במשפטים, וכיום הוא שותף במשרד עורכי הדין רוזאק. בשנת 2012 החל לשמש כיועץ המשפטי של קבוצת הכדורסל של מכבי חיפה.
כיום מתגורר רוזנברג במושב הדתי כפר הרא״ה שבעמק חפר עם חמשת ילדיו. בנו, נתאי רוזנברג, משחק בהפועל כפר קאסם (כדורסל)
הערות שוליים

↑  יגאל רז, אזרחים של כבוד, באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 באוגוסט 2010
↑  קלעי כל הזמנים, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
↑  אור שקדי, [כששמעון אמסלם הוריד את הפועל תל אביב ליגה דף הבית], באתר וואלה, 23 באפריל 2014
↑  שחר הרמלין, ארי רוזנברג - תותחן מאמין, באתר כדורסלע, אתר הכדורסל של ערן סלע
↑  אבי אורנן, לימונד: בתקופה האחרונה אני מתחזק, אבל אין לי כוונה לפרוש מכדורסל, באתר nrg, באתר nrg, ינואר 2009
↑  מכבי חיפה תתרוממה?, באתר nrg, באתר nrg, אוקטובר 2012
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות העולם בכדורסל 1986 (מקום שביעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 לאסוף •  2 דניאל •  3 גורדון •  4 ריכליס •  5 רוזנברג •  6 ברקוביץ' •  7 ליפין •  ‏8‏ ‏שפע‏‏  •‏ 9 ג'מצ'י • 10 מרסר • 11 שטיינהאור • 12 יעקובי • מאמן: שרף  |  1 לאסוף •  2 דניאל •  3 גורדון •  4 ריכליס •  5 רוזנברג •  6 ברקוביץ' •  7 ליפין •  ‏8‏ ‏שפע‏‏  •‏ 9 ג'מצ'י • 10 מרסר • 11 שטיינהאור • 12 יעקובי • מאמן: שרף  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1987 (מקום אחד עשר) |
| --- | --- | --- |
|  1 לאסוף •  2 דניאל •  3 גורדון •  4 הנפלד •  5 פליישר •  6 רוזנברג •  7 ליפין •  ‏8‏ ‏שפע‏‏  •‏ 9 ג'מצ'י • 10 מרסר • 11 שטיינהאור • 12 כהן • מאמן: שרף  |  1 לאסוף •  2 דניאל •  3 גורדון •  4 הנפלד •  5 פליישר •  6 רוזנברג •  7 ליפין •  ‏8‏ ‏שפע‏‏  •‏ 9 ג'מצ'י • 10 מרסר • 11 שטיינהאור • 12 כהן • מאמן: שרף  | ישראל |
אסון נחל לכיש (1965)

| --- | --- |

גשר השלושה בקרית גת - 2020
 תאריך:  19 בינואר 1965 
 מיקום:  קריית גת 
 קואורדינטות:  31°36′49″N 34°46′24″E﻿ / ﻿31.613590858697°N 34.773201854762°E﻿ / 31.613590858697; 34.773201854762
 הרוגים:  3 
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) אסון נחל לכיש(למפת השפלה רגילה) אסון נחל לכיש(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אסון נחל לכיש(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אסון נחל לכיש  he אסון נחל לכישhe אסון נחל לכישמפת  __ קריית גת [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון ומדרום: __ מועצה אזורית לכיש ממזרח: __ מועצה אזורית יואב מדרום, ממערב ומצפון: __ מועצה אזורית שפיר tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גן ההנצחה ליד גשר השלושה בקרית גת - 2020
בניית גשר השלושה בקרית גת - 1965
האנדרטה בפינת ההנצחה ליד גשר השלושה בקרית גת - 2020
אסון נחל לכיש הוא אירוע שהתרחש בקריית גת ב-1965 ובמהלכו טבעו שלושה מתושבי העיר (ילדה שנפלה לנחל ושני גברים שניסו להצילה) במימי נחל נועם שעובר בעיר ונשפך לנחל לכיש.
תיאור האירוע

ב-19 בינואר 1965, בשעה שזרימת המים בנחל נועם הייתה חזקה מאוד עקב גשמים מרובים, נפלה ילדה בת תשע בשם אסתר ויצמן למימי הנחל והחלה להיסחף. יוסף איפרגן, שעבד כשומר באתר בניית גשר על הערוץ, סמוך למקום, ראה את המקרה וניסה להושיט לילדה מוט ברזל שתאחז בו אך ניסיון זה לא צלח ויוסף נסחף אף הוא למים. צעקותיו הזעיקו למקום שני צעירים ואחד מהם, חייל בשם אדמונד דיין, זינק למים לעזרתם. גם ניסיון הצלה זה לא צלח והשלושה נסחפו בזרם העז וטבעו.
מיד לאחר המקרה החלו חיפושים קדחתניים אחר השלושה לאורך ערוץ נחל נועם וערוץ נחל לכיש בהמשכו. ב-20 בינואר התגלו גופותיהם של דיין ואיפרגן במרחק רב ממקום האירוע והם הובאו למנוחות ב-21 בינואר. על אף שהיה חייל הובא אדמונד דיין לקבורה אזרחית. רשויות צה"ל הודיעו שמכיוון שהיה בדחיית שירות לצורך עזרה למשפחתו הוא לא הוכר כחייל צה"ל ולכן לא נקבר בבית קברות צבאי. החלטה זו עוררה כעס רב בארץ.
החיפושים אחר הילדה המשיכו וגופתה נמצאה, לבסוף, רק ב-23 בינואר במרחק של כ-6 ק"מ במורד נחל לכיש.
סיפור גבורת השניים שניסו להציל את הילדה הועלה על נס והתפרסם ברחבי הארץ והביא להתגייסות המונים לעזרה כספית למשפחותיהם. חבר הכנסת מנחם בגין אף העלה הצעת חוק בכנסת להגדרת מעמד המקריבים חייהם להצלת הזולת
אין בכוחן של מילים להשיב אבידה ולהביא מזור לפצע שותת אך יש קונה עולמו בשעה אחת וזכה בנכם לקנות עולם בשעה גורלית אחת, עת זינק ללא היסוס לתוך מערבולת נחל לכיש כדי להציל חיי אדם. קנה את עולמו ושילם בחייו אך זכה בהתעלות של גבורת יחידים שהיא נחלת גיבורים אמיתיים אשר עושים את אשר עושים על פי צו מצפונם, כשאין מאחוריהם שרביט המפקד ואין הם נדחפים בסערת הקרב. מעשהו של בנכם שייך לאותם מעשי מופת שעליהם מתחנך הדור
.
הנצחה

גשר הבטון הסמוך, שהיה בבניה בזמן האסון, נקרא, לאחר השלמתו, "גשר השלושה".
בסמוך לגשר ניטע "גן השלושה" ובו הוקמה אנדרטת זיכרון.
ספריית בית הספר במושב תלמים נקראה על שמם של השלושה.
משטרת קריית גת פתחה מועדון נוער בתחנת המשטרה על שם שני המחלצים.
המשורר נתן יונתן כתב את השיר "בלדה לשלושה" שהולחן על ידי נחום היימן ובוצע בפי להקת "שביל דרומי".
לקריאה נוספת

איך נפלו גיבורים: השומר יוסף איפרגן, החיל אדמונד דיין, אשר נחל לכיש גרפם בחושם להצלת הילדה אסתר ויצמן בת התשע, הוצאת המועצה המקומית קריית גת, 1965
הערות שוליים

↑  עזרא ינוב, ואדיות הנגב הפכו לסמבטיונים. ילדה ושניים שניסו להצילה - טבעו, מעריב, 20 בינואר 1965
↑  שניים טבעו בנחל לכיש הגואה בנסיון להציל ילדה טובעת, הַבֹּקֶר, 20 בינואר 1965
↑  השניים שהקריבו חייהם להצלת הילדה, למרחב, 21 בינואר 1965
↑  נמצאו גופות השניים שטבעו בנחל לכיש. הילדה עדיין נעדרת, למרחב, 21 בינואר 1965
↑  שני קרבנות נחל לכיש הובאו אתמול למנוחות בקרית גת, חרות, 21 בינואר 1965
↑  חנוך ברטוב, השניים מקרית גת, למרחב, 21 בינואר 1965
↑  י. גאון, קרית גת מבכה קרבנות האסון הנורא, על המשמר, 21 בינואר 1965
↑  אורי קיסרי, הם נפלו בחזית, מעריב, 29 בינואר 1965
↑  נמצאה גופת הילדה שטבעה בשטפון בנחל לכיש, למרחב, 24 בינואר 1965
↑  ח"כ מ. בגין הגיש הצעת "חוק הגמול למקריב חיין להצלת חיי רעהו", חרות, 26 בינואר 1965
↑  "מועדון השניים" לנערים, פתחה המשטרה בקריית גת, מעריב, 29 באוגוסט 1965
אפי אונגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באוקטובר 1971 ירושלים, ישראל 
 נרצחה:  9 ביוני 1996 (בגיל 24) 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 מספר צאצאים:  2 
 
לוחית זיכרון לזכר אפי וירון אונגר בבית כנסת בשערי תקווה.
אפרת (אפי) אונגר (כ"ח בתשרי תשל"ב, 10 באוקטובר 1971 - כ"ג בסיוון תשנ"ו, 9 ביוני 1996) הייתה מאיירת וסופרת ילדים ישראלית. נרצחה עם בעלה בפיגוע ירי.
ביוגרפיה

נולדה בירושלים ליהודית והרב אורי דסברג. בילדותה עברה משפחתה להתגורר באלון שבות שבגוש עציון. למדה באולפנת "צביה" בירושלים, ולאחר מכן שירתה במסגרת השירות הלאומי בעפולה. למדה במכללת אמונה בירושלים, והוכשרה כגרפיקאית.
בשנת תשנ"ג (1993) נישאה לירון אונגר. הזוג התגורר בקריית ארבע, שם שימש בעלה כמחנך בישיבה התיכונית קריית ארבע. לזוג נולדו שני בנים – דביר וישי.
במשך חמש שנים שימשה אונגר כמאיירת והגרפיקאית של מדור הילדים של העיתון "הצופה" ובו פרסמה סדרות של סיפורי קומיקס.
ביוגרפיה > רצח בני הזוג אונגר

בכ"ג בסיוון תשנ"ו נסעה עם בעלה ותינוקם ישי בכביש קריית מלאכי-בית שמש (כביש 383). ליד מושב גפן ירו בהם מחבלים פלסטינים מרכב ונמלטו. השניים נהרגו במקום, והתינוק ישי ניצל ללא פגע.
אפי וירון אונגר נקברו בבית הקברות בכפר עציון ובמקום הרצח הוצבה אנדרטה לזכר השניים, בסיוע הקרן הקיימת לישראל. באוניברסיטת בר-אילן הוקמה קרן מלגות על שם השניים.
שני ילדיה דביר וישי, שהיו אז בני שנה ושנתיים, עברו לגור בבית סבם וסבתם דסברג והם שימשו להם כהורים. בשנת 2000 הגישו בני משפחתה תביעה בבית המשפט הפדרלי בארצות הברית כנגד החמאס והרשות הפלסטינית. בשנת 2004 חייב בית המשפט הפדרלי בארצות הברית את החמאס והרשות הפלסטינית בתשלום פיצויים בסך 116 מיליון דולר על רצח בני הזוג. הרשות הפלסטינית ערערה על פסק הדין אך ערעורה נדחה. בשנת 2008 אישר בית המשפט המחוזי בירושלים את פסק הדין של בית המשפט הפדרלי וקבע כי הוא אכיף גם בארץ.
שלושה מהמרצחים ב"חוליית צוריף" נהרגו בעת פיגועים נוספים בהם השתתפו. שניים נוספים, רחמן איסמעאיל גנימאת (שנתפס בשנת 2005 וגמל פתח צביח אל-הור, שוחררו בעסקת שליט תוך מחאת משפחת דסברג. הוריה של אפי אונגר מחו גם נגד הזמנתו של שמעון פרס לטקס הראשון להנצחת חללי פעולות האיבה, לאחר שהוחלט שיום הזיכרון לחללי צה"ל יכלול גם את חללי התקפות המחבלים, מפני שפרס היה שותף להחלטה על העברת רובים אל הרשות הפלסטינית.
היישוב שערי תקוה, בו מתגוררים הוריו של ירון, הנציח את שמם של בני הזוג בגן השעשועים "גן-אור".
אביה, הרב אורי דסברג, אשר תפקד מאז מותה כאבי שני ילדיה, נהרג בתאונת דרכים בגוש עציון בכ' באייר התשע"א 24 במאי 2011.
ספריה

אחרי מותה הוציאה המשפחה את סדרת ספריה:
דביר - הספר נכתב בעקבות הולדת בנה ונקרא על שמו. פורסם בחייה ב"הצופה" בהמשכים.
דוקטור טטנוס
מחכים למשיח
רן הרחפן
עכבר היזהרה - קובץ סיפורי קומיקס קצרים.
כמו כן הוציא אביה הרב אורי דסברג את מגילת רות מאוירת באיורים שלה והוסיף עליהם פירושים מן המקורות.
הערות שוליים

↑  הפעוט שניצל חגג בר-מצווה, באתר חב"ד ישראל.
↑  ירון אונגר היה בעל אזרחות אמריקאית.
↑  הרש"פ תשלם כ-116 מיליון דולר למשפחת נפגעי טרור, באתר ערוץ 7, 2 באפריל 2004
↑  נדב שרגאי, אם שכולה: שחרור של אסירים - אישור של אריאל שרון לרצח, באתר הארץ, 7 ביולי 2003
↑  המסתערבים לכדו את אחרון חוליית צוריף, ט' בתשרי תשס"ו 12 באוקטובר 2005 (אתר ערוץ שבע)
↑  אחד ממנהיגי חוליית צוריף: אנו מתגאים במה שעשינו, באתר גלובס, 8 בפברואר 1998
↑  הודיה כריש-חזוני, זה ייגמר בבכי ובדם, באתר News1 מחלקה ראשונה, 26 באוקטובר 2011
↑  ההורים השכולים נגד הנשיא רועי שרון, 6 במאי 2008 (אתר מעריב)
↑  ברוך דיין האמת: הרב אורי דסברג נהרג בתאונת דרכים, באתר "סרוגים", 24 במאי 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008554249405171  ISNI: 0000 0000 4511 3464  LCCN: n98105754  VIAF: 1793214   WorldCat (עם VIAF): 1793214
אנדרי פישהוף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1940 (בן 85 בערך) רומניה 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  קריית מוצקין 
 עיסוק:  משורר   מתרגם   מרצה   יועץ
 שפות היצירה:  עברית   רומנית
 מספר צאצאים:  2 
 
אנדרי פישהוף (נולד ב-1940) הוא משורר ומתרגם ישראלי. שיריו פורסמו בעיתונים ספרותיים שונים ברומניה ובישראל. תירגומיו מפורסמים בכתבי עת ובאנתולוגיות בארץ ובעולם.
זכה בפרס אגודת הסופרים הרומנית על תרגומיו (1974) ובארץ בפרס גרופר לכתיבה בלועזית.
ביוגרפיה

אנדרי פישהוף נולד ברומניה ועלה לארץ ב-1976. סיים תואר שני בפיזיקה תעשייתית מטעם האוניברסיטה של קלוז' ברומניה.
עבד בתחום של ניהול האיכות במפעלים. במקביל שימש כמרצה בטכניון ובמכללת בראודה בתחום ניהול האיכות.
כתב ברומנית ובעברית ותרגם ספרים בין שתי השפות.
מרצה ומייעץ בתחום הפיזיקה התעשייתית במכון התקנים ובכמה מפעלים.
מתגורר בקריית מוצקין. נשוי, אב לשניים וסבא לשישה.
ספריו

Dialog imaginar (Ierusalim: Cericover Editori, 1978)
Uitarea de sine (Tel Aviv: A. Fischof, 1983)
כאב לבן (תל אביב: עקד, 1991)
ריקוד המלים (תל אביב: עקד, 1993)
שיבת הזמן: שירים (בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 1997)
Atingerea umbrei: poeme (Târgu Mures: Arhipelag, 2000)
כמעט: שירים (בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2002)
Prefăcuta linişte: poeme alese (Bucureşti: Hasefer, 2003)
אבק סוסי הבר: שירים (חיפה: אוניקס, 2006)
דממה לארבע ידיים: שירים (תל אביב: ספרי עתון 77, תשע"א 2010)
תרגומיו

חורף ירוק: מבחר מן השירה הישראלית בשפה הרומנית (תל אביב: התאחדות אגודת הסופרים במדינת ישראל, תשנ"ה 1995)
Trei poete din nord / Rahel Asherov, Irit Weissman, Sara Halfon (Petah Tikva: Cercul Cultural Petah Tikva, 1997)
קסם לבן / לויזה קרול (תל אביב: חלונות, תשנ"ז 1997)
חיוך אבוד: (שירים) / שאול כרמל (תל אביב: הדר, תשס"ג 2002)
Among hollows and stars / Martha Izsák (Cluj: Napoca Star, 2003)