stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארס
שימוש האדם בארס > ארס לצורכי רפואה בעת העתיקה

שימוש בארס בצורות מסוימות לצורכי ריפוי היה מוכר מראשיתו של מדע הרפואה. ביוון העתיקה שימש הנחש כסמל הרפואה בהקשר לאל הרפואה אסקלפיוס. סמל זה או מוטיבים דומים לו (כגון מטה הרמס) משמשים עד היום את ארגוני הרפואה בעולם לרבות את ארגון הבריאות העולמי. שמאנים אוחזי נחשים אגריים וסקיתים אחרים נהגו לחלוב ארס נחשים לצורכי רפואה וייצור נסיובים. רופאיו של מיתרידטס השישי, מלך פונטוס, ככל הנראה היו הראשונים בהיסטוריה שהגו את עקרון הנסיוב נגד ארס.
אפשרות החיסון מארס הייתה מוכרת מאחר שהיה ידוע כי הנחש מחוסן מארסו. רופאיו של המלך, אשר ערכו ניסויים בארס, השקו את חייליו בכמויות קטנות של תמצית ארס כדי לפתח נוגדנים. ארס אינו משפיע על מערכת העיכול אלא במגע ישיר עם הדם ולכן לא נוצרו נוגדנים, אולם עצם העיקרון הקדים את זמנו בכ-2,000 שנה. תיעוד ראשון לשימוש בארס למטרות רפואיות מקורו במאה ה-1 לפנה"ס כשהמלך מיתרידטס נפצע קשה מחרב באזור הירך. רופאיו הצליחו לחסום את הפצע הניגר באמצעות ארס נחשים. מדובר בתיעוד הראשון של שימוש באפקט קרישת הדם באמצעות כמויות זעירות של ארס הצפע.
הרפואה המודרנית עושה שימוש בתרופות שנרקחו מארס נחשים לשימוש זהה בחדרי המיון. מבין העובדות הידועות ביותר על המלך מיתרידטס השישי הוא ניסיונו לחסן את עצמו מחיצים וחרבות משוחים בארס ורעל. בשנת 63 לפנה"ס, במטרה לחשל את גופו, הוא רקח נסיוב שהורכב מ-64 רכיבים שונים – נסיוב זה נודע בשם מיתרידטיום והוא התיימר לחסן מפני כל סוגי הארס והרעלים הקיימים. מתכון רכיבי הנסיוב שרד הרבה לאחר לכתו של מיתרידטס, שוכלל מאוחר יותר על ידי רופאו של נירון קיסר והפך לנחשק באירופה ובמיוחד בצרפת ואיטליה במהלך ימי הביניים והרנסאנס ואף נותר כזה עד המאה ה-19.
שימוש האדם בארס > ארס לצורכי רפואה בעת המודרנית

כאמור, אבולוציית הארס במינים רבים הובילה ליצירת מגוון ולפיזור גדול ביותר בממלכת בעלי החיים. מערך חדש של כימיקלים, חלבונים ורכיבים אחרים, שלכל אחד מהם השפעה ייחודית על הגוף, מעורר עניין גובר בקרב חברות התרופות בעולם בהקשר של פיתוח תרופות חדשות ממרכיבי הארס. אם ארס מסוגל להשפיע על תהליכים ביולוגיים זה אך מתבקש להשתמש ולבדוק אם תופעות אלה מסוגלות להשפיע על מסלולים ביולוגים ששובשו על ידי מחלות.
להלן מספר דוגמאות לתרופות שנרקחו מארס:
דראקולין הוא גליקופרוטאין הקיים בארס הערפדים ומשמש לצרכים רפואיים ונחשב לנוגד קרישה רב עוצמה (פי 20 מנוגדי קרישה אחרים). החומר ניתן ללוקים באוטם שריר הלב ובשבץ מוחי.
כחלק מבידוד וזיהוי כמאה רעלנים בארס חרוט ארסי התגלה אחד מהם כאינסולין חזק יותר מזה המוכר למדע.
קפטופריל (Captopril) היא התרופה הראשונה ממשפחת מעכבי האנזים ACE שיצאה לשוק, והיא סונתזה על בסיס תרכובות שנמצאו בארס של הנחש גומצן יאררקה מיערות אמריקה הדרומית. התרופה משמשת כיום לטיפול באי-ספיקת לב ויתר לחץ דם.
זיקונוטיד (Ziconotide) היא תרופה שסונתזה מרעלן קונוטוקסין המצוי בארס חילזון ימי מסוג חרוט (Conus magnus). התרופה משמשת לטיפול בכאב כרוני. ארס החרוטון משמש למחקר של סוגי תרופות רבים.
אקסנטיד הוא חלבון המיוצר באופן סינתטי עבור תרופה לטיפול בסוכרת. החומר התגלה לראשונה בארס הלטאה הלודרמה מרירית.
תעשיית הפרמקולוגיה מגלה עניין הולך וגובר בארס המתבטא במאות מחקרים לפיתוח תרופות חדשות מארס בעלי חיים. להלן מספר דוגמאות בולטות:
מחקרים על ארס עכבישים שונים לטיפול בשבץ מוחי, פרפור פרוזדורים בלב, הפרעה בזקפה, כאבים כרוניים.
מחקר על ארס נוירוטוקסי של מין נמטודה (Amphiporus angulatus) לצורך טיפול בהפרעות נפשיות.
מחקר על ארס עקצן צהוב החי בישראל נעשה לצורך טיפול במחלת הסרטן. רעלן העקצן הצהוב, שקרוי כלורוטוקסין (Chlorotoxin), חוסם את מעבר יוני הכלוריד בתעלות יונים, המוכרות כתעלות המהוות מפתח להתפתחות והתפשטות תאים סרטניים.
מחקרים חדשניים אלה מצביעים על אפשרויות נרחבות למציאת תרופות חדשות מארס, עובדה המחזקת את הצורך בשימור החי נוכח העובדה שבעלי חיים ארסיים רבים נתונים בסכנת הכחדה בעיקר בשל הרס סביבת מחייתם.
ראו גם

צבעי אזהרה – בעלי חיים מסוימים משתמשים בצבעי אזהרה, המעידים לעיתים קרובות על ארסיות או רעילות.
נסיוב נגד ארס
רעלן
תריאק – שימש כתרופה לטיפול בהרעלות, בהכשות ובעקיצות, וכן לריפוי מחלות שונות. הופק מארס נחשים ועקרבים.
הכשת נחש
נחשים ארסיים
קסנדרה

ערך זה עוסק בנביאה במיתולוגיה היוונית. אם התכוונתם למערכת לניהול בסיס נתונים, ראו .
| --- | --- |

 אב:  פריאמוס 
 אם:  הקובה 
 אחים:  פוליקסנה, הלנוס, הקטור, פאריס 
 בן או בת זוג:  אגממנון, קורויבוס, אותריאונאוס 
 צאצאים:  טלדאמוס, פלופס 
 
קסנדרה (ביוונית עתיקה: Κασσάνδρα) היא נביאה צעירה במיתולוגיה היוונית שנענשה בכך שאיש לא שעה לנבואותיה.
קסנדרה הייתה בתם של הקובה ופריאמוס מלך טרויה, אחותה התאומה של הלנוס (אנ') וגם אחותם של הקטור, פאריס, טרוילוס (אנ') ועוד מספר אחים ואחיות. היא ידועה ביופיה, והומרוס מתאר אותה כ"יפה בכל בנות פריאמוס" ואף מכנה אותה "קסנדרה הדומה לאפרודיטת הזהב".
עונשה של קסנדרה

באיליאדה ובמקורות יוונים נוספים, מסופר כי האל אפולו אהב את הנערה קסנדרה והבטיח לה את מתנת הנבואה אם תיענה לחיזוריו. אך לאחר שקיבלה את מתנת הנבואה, חזרה בה ודחתה אותו, והוא קיללה שעל אף שנבואותיה יהיו נבואות אמת, איש לא יאמין לה.
מלחמת טרויה ותוצאותיה

קסנדרה חזתה את נפילת עירה טרויה, ואכן איש לא שעה לדבריה. במהלך המלחמה הבטיח אביה להשיא אותה לאותריאונאוס (אנ') אם יצליח לגרש את היוונים מטרויה. לאחר כיבוש טרויה, לקח אותה אגממנון כפילגש וחזר איתה ליוון. סופה שנרצחה על ידי אשת אגממנון - קליטמנסטרה, לאחר שזו רצחה את בעלה, על כך שהקריב את בתם איפיגניה, כמנחת פיוס לפני המלחמה.
במחזה

במחזה אגממנון של אייסכילוס, חוזה קסנדרה את מותו של המלך היווני אגממנון ושל עצמה ואת נקמת הרצח על ידי אורסטס, בנם של אגממנון וקליטמנסטרה: "הו הבט, סלק מהפרה את השור! היא לכדה אותו בשלמה, ומצוידת בתחבולת קרן שחורה, היא הולמת בו, והוא צונח לתוך מכל מים, זהו רצח בתחבולה בתוך אמבט... לי מחכה נעיצת החנית... במקום מזבח אבי, ממתין לי קרש, עליו יותז דמי החם כשאשחט, אך מן ההרג האלים לא יתעלמו - אדם אחר יבוא לנקום נקמתנו, רוצח אם, גואל לדם אביו".
בתרבות

האסטרואיד 114 Kassandra (אנ') שהתגלה בשנת 1871 על ידי כריסטיאן היינריך פרידריך פטרס נקרא על שמה.
לקריאה נוספת

הומרוס, איליאדה
אייסכילוס, אגממנון
אוריפידס, נשות טרויה
כריסטה וולף, קסנדרה, הוצאת "עם עובד", תל אביב 1987, תרגום: אילנה המרמן.
הערות שוליים

↑  הומרוס, איליאדה, 13.365, 24.699
↑  הומרוס, איליאדה, 13.361-369
↑  הומרוס, אודיסאה, 11.404-434
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007593126305171  PLWABN: 9810600130805606  GND: 118560484  LCCN: no2014085064  SUDOC: 027643530  VIAF: 74644776   WorldCat (עם VIAF): 74644776
יוג'ין פארקר

| --- | --- |

 לידה:  10 ביוני 1927 Houghton, ארצות הברית 
 פטירה:  15 במרץ 2022 (בגיל 94) שיקגו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Eugene Newman Parker 
 ענף מדעי:  פיזיקת פלזמה, פיזיקה סולארית 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של קליפורניה (1951)  אוניברסיטת המדינה של מישיגן 
 מנחה לדוקטורט:  הווארד רוברטסון 
 מוסדות:  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת יוטה 
 פרסים והוקרה:  פרס קראפורד לאסטרונומיה (2020)  APS Medal for Exceptional Achievement in Research (2018)  פרס האנס אלפוון (2012)  פרס ג'יימס קלארק מקסוול לפיזיקת פלזמה (2003)  פרס קיוטו למדעים בסיסיים (2003)  מדליית ברוס (1997)  מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1992)  מדליית קרל שוורצשילד (1990)  מדליית ויליאם בואי (1990)  המדליה הלאומית למדעים (1989)  Chapman Medal (1979)  פרס ג'ורג' אלרי הייל (1978)  הרצאת הנרי נוריס ראסל (1969)  מדליית ארקטובסקי (1969)  John Adam Fleming Medal (1968) 
 
יוג'ין ניומן פארקר (באנגלית: Eugene Newman Parker;‏ 10 ביוני 1927 – 15 במרץ 2022) היה פיזיקאי אמריקאי שהתמחה בפיזיקה סולארית ופלזמה. בשנות ה-50, הוא הציע את קיומה של רוח השמש וכי השדה המגנטי במערכת השמש החיצונית הוא בצורת ספירלת פארקר, תחזיות שאושרו מאוחר יותר על ידי מדידות חללית. בשנת 1987, פארקר הציע את קיומן של ננו-התלקחויות (אנ'), שמהוות פתרון אפשרי לבעיית החימום הקורונלית (אנ').
פארקר קיבל את הדוקטורט שלו מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה ובילה ארבע שנים כחוקר פוסט-דוקטורט באוניברסיטת יוטה. ב-1955, הצטרף לאוניברסיטת שיקגו ובילה שם את שארית הקריירה שלו, כשהוא מחזיק בתפקידים במחלקה לפיזיקה, במחלקה לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה ובמכון אנריקו פרמי. ב-1967, נבחר פארקר לאקדמיה הלאומית למדעים. בשנת 2017, נאס"א העניקה לגשושית Parker Solar Probe את שמה לכבודו, זו החללית הראשונה של נאס"א שנקראה על שם אדם חי.
ביוגרפיה

פארקר נולד בהוטון, מישיגן לגלן והלן (מקנייר) פארקר ב-10 ביוני 1927. ב-1948, סיים את לימודי התואר הראשון שלו בפיזיקה באוניברסיטת המדינה של מישיגן. ב-1951, קיבל דוקטור לפילוסופיה מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה. לאחר קבלת תואר הדוקטורט, בילה 4 שנים כחוקר פוסט-דוקטורט באוניברסיטת יוטה, לפני שהצטרף לאוניברסיטת שיקגו ב-1955, שם בילה את שארית הקריירה שלו. שם הוא החזיק בתפקידים במחלקה לפיזיקה, במחלקה לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה ובמכון אנריקו פרמי. ב-1967, פארקר נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים.
ביוגרפיה > השערות

באמצע שנות ה-50, פארקר הגה את התיאוריה של רוח השמש העל-קולית וחזה את צורת הספירלה של פארקר של השדה המגנטי הסולארי במערכת השמש החיצונית. המודל התאורטי שלו לא התקבל מיד על ידי הקהילה האסטרונומית: כשהגיש את התוצאות ל-The Astrophysical Journal, שני סוקרים המליצו על דחייתו. עורך כתב העת, סוברהמניאן צ'נדראסקאר, דחה את הסוקרים ופרסם את העיתון בכל מקרה. התחזיות התאורטיות של פארקר אושרו על ידי תצפיות לווייניות כמה שנים מאוחר יותר, במיוחד בעקבות משימת מארינר 2 בשנת 1962.
עבודתו של פארקר הגבירה את ההבנה של קורונה כוכבית (אנ'), רוח השמש, השדות המגנטיים של כדור הארץ ושל השמש, והאינטראקציות האלקטרומגנטיות המורכבות ביניהן. הוא פרסם מספר ספרי לימוד, כולל: "שדות מגנטיים קוסמיים" ב-1979, וספר נוסף על שדות מגנטיים באסטרונומיה של קרני רנטגן ב-1994. בשאיפה לטפל בבעיית החימום הקורונלית, הציע פארקר בשנת 1987 כי הקורונה הכוכבית עשויה להתחמם על ידי אינספור "ננו-התלקחויות" זעירות, הדומות להתפרצויות סולאריות מיניאטוריות שמתרחשות על גביי כל פני השמש. התיאוריה של פארקר הפכה למועמדת המובילה להסבר התופעה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

פארקר היה נשוי במשך 67 שנים לאשתו, נייז'ה, איתה נולדו להם שני ילדים. הוא מת בשיקגו ב-15 במרץ 2022, בגיל 94.
פרסים והוכרה

1969: מדליית ארקטובסקי של האקדמיה הלאומית למדעים
1969: הרצאת הנרי נוריס ראסל של האגודה האמריקאית לאסטרונומיה
1978: פרס ג'ורג' אלרי הייל, חטיבת הפיזיקה הסולארית של האגודה האסטרונומית האמריקאית, הענקה הראשונה של הפרס
1979: מדליית צ'פמן, החברה המלכותית לאסטרונומיה
1989: המדליה הלאומית למדעים
1990: מדליית ויליאם בואי
1992: מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה
1997: מדליית ברוס
2003: פרס קיוטו
2003: פרס ג'יימס קלרק מקסוול של האגודה האמריקנית לפיזיקה. ציטוט: "עבור תרומות מכוננות באסטרופיזיקת פלזמה, כולל חיזוי רוח השמש, הסבר על הדינמו הסולארי, ניסוח התיאוריה של איחוי מגנטי וחוסר היציבות המנבאת את בריחת השדות המגנטיים מהגלקסיה."
2010: חבר באקדמיה הנורווגית למדע ומכתבים
2017: נאס"א שינתה את שם הגשושית "Solar Probe Plus" ל-"Parker Solar Probe" על שם פארקר, בפעם הראשונה שכלי חלל נקרא על שמו של אדם חי. פארקר נכח בחניכתו ב-12 באוגוסט 2018.
2018: מדליה להישג יוצא דופן במחקר של האגודה האמריקנית לפיזיקה. ציטוט: "עבור תרומות בסיס לפיזיקת החלל, פיזיקת פלזמה, פיזיקת השמש ואסטרופיזיקה במשך למעלה מ-60 שנה."
2020: פרס קראפורד באסטרונומיה
ספרים

יוג'ין ניומן פארקר, Cosmical magnetic fields: their origin and their activity, Oxford: Clarendon Press, 2019, Oxford classic texts in the physical sciences, ISBN 978-0-19-851290-5
יוג'ין ניומן פארקר, Spontaneous current sheets in magnetic fields: with applications to stellar x-rays, New York: Oxford Univ. Press, 1994, International series on astronomy and astrophysics, ISBN 978-0-19-507371-3
יוג'ין ניומן פארקר, Conversations on electric and magnetic fields in the cosmos, Princeton, N.J.: Princeton Univ. Press, 2007, Princeton series in astrophysics, ISBN 978-0-691-12841-2
הערות שוליים

1 2 3  Chang, Kenneth (2022-03-17). "Eugene N. Parker, 94, Dies; Predicted the Existence of Solar Wind". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-09-28.
1 2 3  Eugene Parker, ‘legendary figure’ in solar science and namesake of Parker Solar Probe, 1927-2022 | University of Chicago News, news.uchicago.edu, ‏2022-03-16 (באנגלית)
1 2 3 4  Eugene N. Parker (1912– ), web.archive.org, ‏2013-12-12
↑  E. N. Parker, The martial art of scientific publication, Eos, Transactions American Geophysical Union 78, 1997-09-16, עמ' 391–395 doi: 10.1029/97EO00251
↑  Chang, Kenneth (2018-08-10). "NASA's Parker Solar Probe Is Named for Him. 60 Years Ago, No One Believed His Ideas About the Sun". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-09-28.
↑  "Arctowski Medal". nasonline. האקדמיה הלאומית למדעים. אורכב מ-המקור ב-29 בדצמבר 2010. נבדק ב-13 בפברואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Henry Norris Russell Lectureship". aas.org (באנגלית). האגודה האמריקאית לאסטרונומיה. נבדק ב-16 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "George Ellery Hale Prize – Previous Winners". spd.aas.org. AAS Solar Physics Division. נבדק ב-16 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Chapman Medal winners" (PDF). Awards, medals and prizes. Royal Astronomical Society. נבדק ב-9 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The President's National Medal of Science: Recipient Details | NSF - National Science Foundation, www.nsf.gov
↑  "The Gold Medal" (PDF). Royal Astronomical Society. 2021. נבדק ב-20 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Citation: Eugene Newman Parker". Kyoto Prize. Inamori Foundation. אורכב מ-המקור ב-11 בדצמבר 2013. נבדק ב-7 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roach, John (27 באוגוסט 2003). "Astrophysicist Recognized for Discovery of Solar Wind". National Geographic News. נבדק ב-7 בדצמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Prize Recipient, www.aps.org (באנגלית)
↑  Artikkel: Gruppe 2: Astronomi, fysikk og geofysikk, web.archive.org, ‏2011-09-27
↑  N. Davis (31 במאי 2017). "Nasa's hotly anticipated solar mission renamed to honour astrophysicist Eugene Parker". The Guardian. נבדק ב-31 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Renames Solar Probe Mission to Honor Pioneering Physicist Eugene Parker". NASA. 31 במאי 2017. נבדק ב-31 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Award honors Prof. Eugene Parker's lifetime of physics research". UChicago News (באנגלית). 31 בינואר 2018. נבדק ב-1 בפברואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Crafoord Prizes in Mathematics and Astronomy 2020". 30 בינואר 2020. נבדק ב-17 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294496005171  PLWABN: 9810577258005606  BIBSYS: 90564573  BnF: cb122778453 (data)  CiNii: DA0568677X  dblp: 01/7419  GND: 1055757813  ISNI: 0000 0001 0936 110X  LCCN: n78096083  LNB: 000158572  MGP: 205180  NKC: skuk0004457  NLA: 35880534  NTA: 086179594  RERO: 02-A003671177  SNAC: w6pc34gw  SUDOC: 070205620  VIAF: 111927525   WorldCat (עם VIAF): 111927525
קדילאק של סופשבוע

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ביבן קידרון 
 הופק בידי:  וולטר פארקס, ברוס כהן 
 תסריט:  דאגלס בין 
 עריכה:  אנדרו מונדשיין 
 שחקנים ראשיים:  פטריק סווייזי וסלי סנייפס ג'ון לגוויזאמו סטוקרד צ'אנינג כריס פן אליס דראמונד
 מוזיקה:  רייצ'ל פורטמן 
 צילום:  סטיב מייסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אמבלין אנטרטיינמנט
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בספטמבר 1995
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט להט"בי, סרט מסע 
 הכנסות:  47,774,193 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   towongfoo
 דף הסרט ב־IMDb
 
קדילאק של סופשבוע (באנגלית: To Wong Foo, Thanks for Everything! Julie Newmar, בתרגום חופשי לעברית: "לוונג פו, תודה על הכל! ג'ולי ניומר") הוא סרט קולנוע אמריקאי קומי שיצא בשנת 1995 בכיכובם של פטריק סווייזי, וסלי סנייפס וג'ון לגוויזאמו המגלמים שלוש מלכות דראג אשר יוצאות למסע בדרכים. שם הסרט הוא התייחסות לכיתוב שהופיע על תצלום חתום של השחקנית ג'ולי ניומר, צילום אשר השלוש לוקחות איתן למסע והוא משמש אותן כקמע טוטמתי.
פטריק סווייזי וג'ון לגוויזאמו היו מועמדים לפרס גלובוס הזהב על תפקידם בסרט. אמנים רבים תרמו לסרט הופעת אורח, ביניהם רובין ויליאמס, נעמי קמפבל, ג'ולי ניומר, קוונטין קריספ, ומלכות הדראג רופול, מיס קוקו פרו ומיס אנדרסטוד.
עלילה

לאחר שהן נכנסות לתחרות המקומית בניו יורק "הדראג קווין של השנה", וידה בוהם (פטריק סווייזי) ונוקסימה (וסלי סנייפס) זוכות בטיול להוליווד, על מנת להשתתף בתחרות דומה אך גדולה יותר ובקנה מידה ארצי. לפני שהן עוזבות, וידה משכנעת את נוקסימה לקחת איתן את מי שהיא מכנה "נסיכת הדראג" הבלתי מנוסה צ'י-צ'י רודריגז (ג'ון לגוויזאמו), אותה היא מכנה "ילד לטיני בשמלה", כדי להדגיש שהיא עדיין איננה דראג-קווין אמיתית, והשתיים לוקחות עליה חסות. על מנת שיוכלו לעשות זאת, מחליפות השתיים את כרטיסי הטיסה שלהן לכסף מזומן אשר ניתן להן על ידי מכר בשם ג'ון ג'ייקוב (רובין ויליאמס) ורוכשות בכסף מכונית מסוג קאדילק קבריולה, עימה הן עושות דרכן ללאס וגאס.
באמצע הדרך עוצר את השלושה שוטר גזען והומופוב, השריף דולארד (כריס פן), אשר מטריד מינית וכופה עצמו על וידה. היא נאבקת בו בזמן שהוא מכניס יד מתחת לשמלתה ומגלה שהיא טרנסקסואלית, והיא מכה אותו והוא נופל מחוסר הכרה על הכביש. השלוש בטוחות שהוא מת, ונמלטות מהמקום.. כאשר הן עוצרות בדיינר לצד הדרך המכונית שלהן מתקלקלת, ובחור צעיר בשם בובי ריי (ג'ייסון לונדון) מעיירה קטנה בשם סניידרסוויל הסמוכה למקום מציע לשלוש טרמפ. הן מגיעות לעיירה ושוכרות חדר במלונית אשר בבעלות קארול-אן (סטוקרד צ'אנינג) ובעלה המכה וירג'יל (ארליס האוורד) שהוא טכנאי הרכב היחיד בעיירה.
הדראג קווינס נשארות בעיירה למשך סוף השבוע, על מנת לחכות למשלוח של חלקי החילוף הדרושים לתיקון הרכב שלהן. במהלך שהותן הן ניצבות מול אנשי העיירה השמרנים וצרי-האופקים, אשר לא מייחסים חשיבות לזהותן המגדרית שכן הם בטוחים כי מדובר בנשים. צ'י-צ'י מוטרדת על ידי חבורה של בחורים מקומיים, אך בובי ריי נחלץ לעזרתה ומגלה כלפיה חיבה רבה. אט אט הן מתחברות לנשות העיירה, וכאשר הן מוצאות בחנות בגדים מצבור של בגדי וינטג' משנות ה-60, הן עושות לנשים מייק-אובר צבעוני ואף עוזרות להן לארגן פסטיבל שנתי.
השוטרים מוצאים את השריף דולארד, ובתחנת המשטרה הם לועגים לו מכיוון שהם בטוחים שהוא "הוכה על ידי בחורה" שכן בזירת האירוע נמצאה נעל עקב. כועס ומושפל, יוצא השריף לחיפושים אחר הדראג קווינס ומכין רשימה סטריאוטיפית של מקומות שבהם "מסתובבים הומואים": חנויות פרחים, בתי ספר לבלט, מגורי דיילי אוויר, וחנויות לממכר עתיקות. במקביל, וידה מתוודעת לכך שקארול-אן עוברת התעללות מצד בעלה וירג'יל, ומנסה לדבר אל ליבה. מאוחר יותר אף שומעות שלוש הבנות את וירג'יל מכה בפועל את אשתו. וידה מחליטה להתערב ומכה את וירג'יל חזרה וזורקת אותו מהבית.
וירג'יל נתקל בשריף דולארד והשניים מבינים שהאורחות בעיירה הן בעצם אותן נשים אשר השריף מחפש. השניים חוזרים לעיירה ודולארד מתעקש שאנשי העיירה יסגירו את מלכות הדראג לידם. אנשי העיירה, אשר הבינו כי המגדר של הבנות שונה ממה שהם חשבו, מחליטים להגן עליהן. אחד-אחד הם צועדים לפני השריף וטוענים שהם בעצם מלכות דראג, בדומה לנעשה בסרט ספרטקוס. דולארד המושפל בורח מהמקום.
הפסטיבל אותו עזרו מלכות הדראג לארגן יוצא לדרך בהצלחה, וקארול-אן מתקנת את המכונית ובכך מתאפשר לבנות לעזוב את העיירה, והן עושות זאת בעצב. השלוש מגיעות לבסוף ללוס אנג'לס, שם צ'י-צ'י רודריגז, לאחר שקיבלה עצות רבות מוידה ונוקסימה במהלך המסע, זוכה בתחרות "הדראג-קווין" של השנה. הכתר מוענק לה על ידי ג'ולי ניומר מעצמה.
הופעות אורח והפקה

אמנים רבים תרמו לסרט הופעת אורח, ביניהם רובין ויליאמס, ג'ולי ניומר בתפקיד עצמה, נעמי קמפבל (הידועה בתור פעילה למען זכויות להט"ב), אמן המיצגים ג'ואי אריאס, קנדיס קיין, קוונטין קריספ, ואמני הדראג קווין רופול, מיס קוקו פרו, ליידי באני (מייסדת פסטיבל ויגסטוק) ומיס אנדרסטוד, אשר מופיעים בסצנות הפתיחה והסגירה של הסרט. סצנות אלו צולמו בניו יורק, ומתארחים בהן מאומני הדראג וכוכבי תרבות השוליים המקומיים של העיר, חלקם בתפקידים קטנים וחלקם בתור ניצבים. שלושת כוכבי הסרט בילו זמן והתערו בסצנה המקומית בעת התחקיר אחר הדמויות אותן הם מגלמים. סצנת הסיום של הסרט, הציפייה לתחרות מיס הדראג קווין של ארצות הברית, צולמה במקום בשם " John S. Phipps Estate" אשר נמצא בלונג איילנד. המקום ידוע בשם "Old Westbury Gardens". שאר הסרט צולם באומהה, לומה ובלינקולן שבנברסקה.
ראו גם

הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר
קתדרלת זוורטנוץ

קתדרלת זוורטנוץ (ארמנית Զվարթնոց տաճար - "קתדרלת המלאכים השמימיים") היא אתר ארכאולוגי בארמניה השוכן כ-16 ק"מ מערבית לירוואן, בין העיר ואראשאפאט ונמל התעופה הבינלאומי זוורטנוץ. הקתדרלה המונומנטלית הוקמה במאה ה-7 וחרבה במאה ה-10. בשנת 2000, הוכרז האתר, יחד עם הקתדרלה והכנסיות בואראשאפאט (אצ'מיאדזין), כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה

האתר נבנה בין השנים 643 ו-662 בזמן שארמניה התאוששה מפלישת הערבים הראשונה. הקתדרלה המיוחסת לקתוליקוס נרסס השלישי, הוקמה כקתדרלה הראשית במדינה ונועדה להאפיל בהדרה על הקתדרלה באצ'מיאדזין. היא הוקדשה לגרגוריוס המאיר, מייסד הכנסייה הארמנית והקתוליקוס הראשון שלה, ולפי אחת המסורות בה נשמרו שרידיו. לפי עדותו של ההיסטוריון הארמני מובסס קלאנקטוואצי, נכח הקיסר קונסטנס השני בטקס ההקדשה בשנת 652, והוא אף התכוון לבנות מבנה דומה בקונסטנטינופוליס. לאחר כיבוש הבירה, דווין, העביר נרסס השלישי את מושב הקתוליקוס מדווין לזוורטנוץ לזמן קצר. הקתדרלה חרבה ככל הנראה ברעידת אדמה בשנת 930, נותרה בהריסותיה ונשכחה, עד שנתגלתה מחדש בתחילת המאה ה-20 ונחקרה בין השנים 1900 ו-1907. אפשרות אחרת היא שהחורבן אירע כתוצאה מתקיפת ערבית. החפירות נערכו בהנהגת הורדאפט חאצ'יק דאדייאן, ובין היתר התגלו ארמון הקתוליקוס ויקב. עוד התגלה כי הקתדרלה נצבה מעל שרידי מבנה אוררטי מתקופה המלך רוסא השני (680-639 לפנה"ס).
השרידים

פנים הקתדרלה היה בנוי בצורת צלב יווני שארבע זרועותיו מעוצבות בצורת ארבעה אפסיסים. במבנה היו שלוש קומות שכל אחת מהן הייתה קטנה מזו שמתחתיה. הקומה הראשונה הוקפה בקירות חיצוניים בצורת פאון בן 32 צלעות, ולכן נראתה כעגולה מרחוק. הקומה השנייה הייתה למעשה המשכו של הצלב היווני מקומת הבסיס, אך ללא המבנה המעגלי ההיקפי, ואילו הקומה השלישית הייתה פאון בן 16 צלעות ונראתה גם היא כעגולה. כיפת המבנה בצורת חרוט נישאה לגובה של 45 מטר. בשלוש הקומות היו קבועים חלונות כמספר צלעותיו של הבניין. קירות הקתדרלה כוסו בפרסקות, פסיפסים ובתבליטים המתארים מוטיבים מעולם הצומח. במרכזו של המבנה שכנה בריכת טבילה.
בצידה הדרום-מערבי של הקתדרלה הוקם ארמונו של הקתוליקוס, שהיה עשוי משני חלקים שביניהם חצץ מסדרון. בחלק המערבי היו שני אולמות ומספר חדרים. האולם הגדול בו נערכו כינוסים וקבלות פנים, חולק על ידי שישה עמודים לשלוש ספינות; ואילו האולם השני, מעט קטן יותר, שימש כחדר אוכל ואולי אף כחדר כס. חלקו המזרחי של ארמון הקתוליקוס כלל חדרי מגורים ושירות, בית מרחץ וחדרי אחסון. מדרום לארמון שכנה כנסייה נוספת מהמאה ה-5 או ה-6. עוד שכנו במקום גת ומיכלי אבן ליין. מהקתדרלה שרדו מספר קשתות וכמה עמודים מעוטרים, הניצבים בלב החורבות. דגם של הקתדרלה שאמינותו מוטלת בספק מוצג במוזיאון ההיסטוריה הארמנית בירוואן והוא מופיע על שטר של 100 דראם ארמני.
גלריה

שרידי הקתדרלה בזוורטנוץ והר אררט
שרידים באתר
כותרת "יונית ארמנית" משוחזרת
עמוד
כותרת בדמות נשר
קטע משוחזר בהריסות
כדי יין באתר
האתר מן האוויר
הצעה לשחזור הקתדרלה
הצעה לשחזור הקתדלה
פנים הקתדרלה (שחזור)
ראו גם

ואראשאפאט
הערות שוליים

↑  https://web.archive.org/web/20060503171634/http://www.usa.am/armenia.pdf Rediscovering Armenia, p. 32
↑  אתר ארמניקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2001047202  VIAF: 137394622   WorldCat (עם VIAF): 137394622
תעלומת רוק איילנד (סדרת טלוויזיה, 2022)

| --- | --- |

 שיר הנושא:  "תעלומת רוק איילנד"
 סוגה:  קומדיה דרמה נוער ילדים
 יוצרים:  מתיו קוק וינסנט לונד מייקל פורד
 כותבים:  Stephen Vagg 
 שחקנים:  אלכסה קרטיס נוח אחיגבה אינסה טאן ריאן ייטס איזלה קונלי 
 ארץ מקור:  אוסטרליה אוסטרליה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  60
 הפקה
 מפיק:  טים פאוול יונה קליין
 מפיקים בפועל:  כריס אוליבר-טיילור וורן קלארק כריס רוז מתיו קוק וינסנט לונד מייקל פורד יו בולדווין
 חברת הפקה:  FremantleMedia Australia
 הפצה:  פרימנטל 
 אתר צילומים:  גולד קוסט, פורט דאגלס, קווינסלנד 
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 מוזיקה:  כריסטינה קאסל ריצ'רד פליזנס אמנדה בראון מייקל טאן אנתוני קורמיקן אק קינמונט ווס לארסן
 אורך פרק:  22-25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Ten Shake
 רשת שידור בישראל:  TeenNick
 פורמט (תמונה):  SDTV 576i
 פורמט (קול):  Stereo
 תקופת שידור מקורית:  2 במאי 2022 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  3 ביולי 2022 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
תעלומת רוק איילנד (באנגלית: Rock Island Mysteries) היא תוכנית טלוויזיה קומית אוסטרלית לילדים ולבני נוער, שהוצגה בבכורה ב־10 Shake ב-2 במאי 2022 ובניקלודיאון יום למחרת. בהתחלה שם הסדרה היה: "האי של טיילור" ואז שינו אותו ל-"תעלומת רוק איילנד".
הסדרה עלתה לראשונה ב-2 במאי 2022 באוסטרליה. בישראל הסדרה שודרה לראשונה ב-3 ביולי 2022.
באוקטובר 2022 הסדרה חודשה לעונה שנייה שעלתה לראשונה ב-25 בספטמבר 2023. בישראל העונה השנייה עלתה לראשונה ב-12 בנובמבר 2023.
ב-6 במאי 2024, הסדרה חודשה לעונה שלישית שעלתה לראשונה ב-23 בנובמבר 2024. בישראל העונה השנייה עלתה לראשונה ב-2 במרץ 2025.
עלילה

טיילור בת ה-14 וחבריה חוקרים את סודות האי רוק היפה והמסתורי. צ'ארלי, הדוד של טיילור, נעלם לפני 5 שנים וטיילור נחושה לגלות מה עלה בגורלו, בעת שהחבורה מתמודדת עם תעלומה חדשה בכל פרק ופרק.
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקורית אוסטרליה> שידור ראשון | תקופת שידור מקורית אוסטרליה> שידור אחרון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור ראשון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 20 | 2 במאי 2022 | 27 במאי 2022 | 3 ביולי 2022 | 28 ביולי 2022 |
|  | 2 | 20 | 25 בספטמבר 2023 | 25 באוקטובר 2023 | 12 בנובמבר 2023 | 7 בדצמבר 2023 |
|  | 3 | 20 | 23 בנובמבר 2024 | 22 בדצמבר 2024 | 2 במרץ 2025 | 27 במרץ 2025 |