stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סרטי יוניברסל
הפקות בולטות לאורך השנים > העשור הראשון של המאה ה-21

גלדיאטור (2000)
הגרינץ' (2000)
פארק היורה 3 (2001)
המומיה חוזרת (2001)
מהיר ועצבני (2001)
יומנה של ברידג'ט ג'ונס (2001)
זהות כפולה (2002)
ברוס הגדול מכולם (2003)
מהיר ועצבני 2 (2003)
פגוש את הפוקרס (2004)
ברידג'ט ג'ונס: עובדות החיים (2004)
מינכן (2005)
קינג קונג (2005)
מהיר ועצבני 3 (2006)
המומיה 3 (2008)
מהיר ועצבני 4 (2009)
הפקות בולטות לאורך השנים > העשור השני של המאה ה-21

רובין הוד (2010)
גנוב על הירח (2010)
הופ ארנב (2011)
מהיר ועצבני 5 (2011)
פיץ' פרפקט (2012)
אמריקן פאי: האיחוד (2012)
הלורקס (2012)
שלגייה והצייד (2012)
טד (2012)
פארנורמן (2012)
אבדון (2013)
מהיר ועצבני 6 (2013)
גנוב על המיניונים (2013)
שכנים (2014)
התאוריה של הכול (2014)
מהיר ועצבני 7 (2015)
עולם היורה (2015)
טד 2 (2015)
המיניונים (2015)
סטיב ג'ובס (2015)
פיץ' פרפקט 2 (2015)
הצייד (2016)
וורקראפט (2016)
החיים הסודיים של חיות המחמד (2016)
לשיר (2016)
מהיר ועצבני 8 (2017)
גנוב על העולם (2017)
הגרינץ' (2018)
החיים הסודיים של חיות המחמד 2 (2019)
מז"ל טוב 2 (2019)
הפקות בולטות לאורך השנים > שנות ה-20 של המאה ה-21

מהיר ועצבני 9 (2021)
לא זמן למות (2021)
לשיר 2 (2021)
סיפור הברווזים (2023)
הפקות בולטות לאורך השנים > סרטים עתידיים

בית הספר לטוב ולרע
גנוב על החיים
ראו גם

אולפני יוניברסל פלורידה
מפלצות יוניברסל
סרטי אולפני יוניברסל
הערות שוליים

↑  שירות כלכליסט, רשמית: קומקאסט רוכשת את דרימוורקס תמורת 3.8 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 28 באפריל 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007320444505171  GND: 10026963-1  ISNI: 0000 0001 1503 5626  LCCN: n83146749  MusicBrainz: 46acebe6-0340-4119-a816-30acdaacd786  NKC: ko2004233536  Trove: 1106826  VIAF: 139890416   WorldCat (עם VIAF): 139890416 
הכניסה לאולפני החברה
מראה באטרקציה התיירותית
מראה באטרקציה התיירותית
מראה באטרקציה התיירותית
טובי טיילר בקרקס

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Toby Tyler; or, Ten Weeks with a Circus 
 בימוי:  צ'ארלס ברטון 
 הופק בידי:  ביל וולש, וולט דיסני 
 תסריט:  ביל וולש, Lillie Hayward 
 עריכה:  סטנלי ג'ונסון 
 שחקנים ראשיים:  קווין קורקורן הנרי קלווין ג'ין שלדון
 מוזיקה:  בדי בקר 
 צילום:  ויליאם סניידר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  חברת וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  בואנה ויסטה
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בינואר 1960
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט לכל המשפחה 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
טובי טיילר בקרקס (באנגלית: Toby Tyler or 10 Weeks with a Circus) הוא סרט קולנוע אמריקאי בבימויו של צ'ארלס ברטון שיצא לאור בשנת 1960, הסרט מבוסס על ספרו של ג'יימס אוטיס.
תקציר העלילה

הסרט מספר את סיפורו של טובי טיילר (קווין קורקורן), נער יתום בן 11, המתגורר בעיירה אצל דודו העני, טובי מרגיש שאיו הוא רצוי בבית, הוא הולך לצפות בהופעות הקרקס שהגיע אל עיירתם ושם הוא מוצא עבודה כמוכר בוטנים, פופקורן ותפוחים, הוא מצטרף אל הקרקס במסעה ברחבי ארצות הברית ושם מגלה טובי את העולם של אקרובטיקה והפעלולים השונים בקרקס, הוא מתיידד עם בן (הנרי קלווין), האחראי על הקוף-ליצן המאולף מר סטאבס, באחד האימונים על רכיבת סוסים לקראת אחת הופעות נפצע אחד הנערים המופיעים בקרקס, טובי מחליף אותו ובעזרתו של בן וחברים נוספים ובעזרת ידידו הקוף מר סטאבס הופך טובי במהירות לכוכב רכיבה ומלהיב את הקהל בהופעותיו.
בשנת 1964 שודרה בטלוויזיה בארצות הברית כהצגה בשני פרקים.
יהושע בכרך

| --- | --- |

 לידה:  1914 ווהלין, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  15 במאי 2002 (בגיל 88 בערך) חיפה, ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 15 במאי 2002 
 מעסיק:  ישיבת מרכז הרב, בית מדרש מר"ץ, ישיבת אור עציון, מכללה ירושלים 
 חיבוריו:  ספרים על נביאים וכתובים
 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1997) 
 
הרב יהושע בכרך (3 באוקטובר 1914 - 15 במאי 2002) היה רב ואיש חינוך, חתן פרס ישראל לספרות תורנית.
ביוגרפיה

יהושע בכרך נולד בוהלין, צאצאו של הרב יאיר חיים בכרך ותלמידו של הרב שמעון שקופ. לאחר עלייתו לארץ ישראל ניהל את מוסד עלייה בפתח תקווה לעולים יתומים וניצולי שואה. בשנים הראשונות לאחר הקמת מדינת ישראל החל בהוצאה מחדש של ספרי הרב יאיר חיים בכרך והוסיף בהם חלקים שנשמרו במשפחה ולא פורסמו מסיבות שונות במועד כתיבתם.
במהלך השנים הורה תנ"ך במוסדות שונים - ישיבות ובתי ספר תיכוניים. לאחר שהוקמה מכללה ירושלים צירף הרב יהודה קופרמן את הרב בכרך לצוות המרצים במכללה. עיקר עיסוקו היה בהוראת נביאים ראשונים.
כמורה נהג בכרך לדון בסיפורי התנ"ך ולפרשם. במאמר פרי עטו כתב כי "בלימוד זה אני רוצה להביא את תלמידי לידי הכרה, כי את אשר למדו בתורה אשתקד, וגם יפים היו הדברים בשעתם, הנה היום הם נראים באור חדש, מסביר יותר, מעניין ומוסיף. כי הלא זאת הכוונה וזאת החובה בעברנו שנה שנה על התורה — להתרומם בלימודנו ולראות בה תמיד אופקים חדשים מאירים ושמחים".
הוציא סדרת ספרים העוסקים בפירושו הפשוט אך המעמיק לספרי הנביאים והכתובים, עליהם זכה בפרס ישראל לספרות תורנית.
לימד בין היתר בישיבת מרכז הרב, בישיבת אור עציון, ובכולל מר"ץ. הוא זכה בפרס הרב בר שאול.
חי בערוב ימיו בקרית משה, נפטר בחיפה ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
ספריו > ספרי הרב בכרך על נביאים וכתובים

בעקבות עידודו של הרב קופרמן פרסם הרב בכרך סדרת ספרים לביאור התנ"ך לאור מדרשי חז"ל, ובהם:
"אמה של מלכות" - על מגילת רות
כתבוני לדורות - על מגילת אסתר
יונה בן אמיתי ואליהו  - על ספר יונה
אחד היה אברהם
יפיות מלכות וזמירות - על שירת דוד וספר תהלים
מה בין שאול לדוד - על ספר שמואל ומלכים,
מחר חדש
מן הרמתים צופים.
עבור סדרת ספרים זו זכה בפרס ישראל לספרות תורנית לשנת ה'תשנ"ז (1997).
הערות שוליים

↑  תשלומי בר־מצווה ל־40 ילד במוסד "עליה" בפ"ת, הצופה, 18 באפריל 1945
↑  הקדמה למאמר שפורסם במסגרת מאסף לענייני חינוך והוראה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298432805171  GND: 137822219  ISNI: 0000 0000 6687 246X  LCCN: n88194742  RERO: 02-A002958253  SUDOC: 238482383  VIAF: 40937695   WorldCat (עם VIAF): 40937695
כוח G (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  הויט ייטמן 
 הופק בידי:  ג'רי ברוקהיימר 
 תסריט:  הויט ייטמן דייוויד פ.י. ג'יימס
 עריכה:  מארק גולדבלט, Jason Hellmann 
 שחקנים ראשיים:  סם רוקוול טרייסי מורגן פנלופה קרוז ג'ון פאברו ניקולס קייג' סטיב בושמי זאק גאליפנאקיס ביל ניי ויל ארנט
 מדבבים:  ניקולס קייג' (Speckles) 
 מוזיקה:  ג'ון פאוול
 צילום:  בוז'אן בזלי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי ג'רי ברוקהיימר חברת וולט דיסני
 חברה מפיצה:  פורום הונגריה, דיסני+, נטפליקס, אולפני וולט דיסני 
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 ביולי 2009 
 משך הקרנה:  88 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט נעורים, מדע בדיוני קומי, סרט פעולה 
 תקציב:  150 מיליון דולר
 הכנסות:  292.8 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   g-force
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
כוח G (באנגלית: G-Force) הוא סרט הרפתקאות קומי אמריקאי שהופק על ידי סרטי ג'רי ברוקהיימר וחברת וולט דיסני. את הסרט ביים הויט ייטמן והפיק אותו ג'רי ברוקהיימר, על פי תסריט של הויט ייטמן ודייוויד פ.י. ג'יימס. בסרט מככבים זאק גאליפנאקיס, ביל ניי, קלי גרנר וויל ארנט ודיבבו בו סם רוקוול, טרייסי מורגן, פנלופה קרוז, ג'ון פאברו, ניקולס קייג' וסטיב בושמי.
הסרט הופץ בבתי הקולנוע על ידי סרטי אולפני וולט דיסני, כאשר הוא הוקרן לראשונה בארצות הברית ב-24 ביולי 2009, ובישראל בדיבוב עברי ב-12 באוגוסט באותה שנה.
תקציר העלילה

"כוח G" היא יחידה המורכבת מחבורת שרקנים חמושים בטכנולוגיה מתקדמת מאוד אשר הוסבה ליחידת מרגלי עילית המגלה כי גורל העולם כולו מונח בהם. בראש היחידה עומד המפקד דרווין כשלצדו בצוות שלו בלאסטר, מומחה לנשקים, חוארז, חזירת ים אשר מומחית באמנויות הלחימה. מוץ' הזבוב, הממונה על איסוף המידע, וספקלס החפרפר, מומחה במחשבים ואחראי על המודיעין. באותו הזמן דרווין מתמודד עם מציאת אחיו האבוד, הארלי.
שחקנים ומדבבים > מדבבים

סם רוקוול - דרווין, שרקן, המנהיג של יחידת "כוח G".
טרייסי מורגן - בלאסטר, שרקן, מומחה נשקים ביחידת"כוח G", מאוהב בחוארז.
מורגן דיבב גם את שלושת העכברונים.
פנלופה קרוז - חוארז, שרקנית, הלוחמת של יחידת "כוח G", מדברת במבטא ספרדי. מושא אהבתו של בלאסטר.
ג'ון פאברו - הארלי, שרקן, אחיו האבוד של הארלי.
ניקולס קייג' - ספקלס, חפרפרת ככובת אף, המוח של "כוח G".
סטיב בושמי - באקי, אוגר זהוב, בטעות קוראים לו חמוס, חבר של שלושת העכברונים.
די בראדלי בייקר - מוץ', זבוב, חבר ב"כוח G"
שחקנים ומדבבים > שחקנים

זאק גאליפנאקיס - בן קנדל, מדען וחבר ביחידת "כוח G"
ביל ניי - לאונרד סייבר, סוחר נשקים לשעבר וחבר בתעשיית סייברלינג
ויל ארנט - הסוכן קיפ קיליאן, מפקד ב- FBI אשר נועד ללכוד את "כוח G"
קלי גרנר - מרסי, יד ימינו של בן אשר עוזרת ליחידת "כוח G" להתחמק מה-FBI
טיילר פטריק ג'ונס - קונור
ג'ק קונלי - סוכן מיוחד דייוויד טריגסטאד
ניסי נאש - רוסאליטה
ג'סטין מנטל - טרל
גבריאל קסיוס - סוכן מיוחד קרטר
שחקנים ומדבבים > מדבבים בעברית

עמוס שוב - דרווין
אמנון וולף - הארלי
אסף פריינטא - בלאסטר
הילה מערבי - חוארז
רובי מוסקוביץ' - ספקלס
צביקה פורמן - בן
ליז רביאן - מרסי
שרון כהן - באקי
אוהד שחר - לאונרד סייבר
גולן אזולאי - קיליאן
צביקה שוורצברג - טריגסטאד
מיכה אוזין סליאן - קרטר
אוולין הגואל - רוזליטה
אסף קורמן - טרל
גל שמי - קונור גודמן
יהלי מרגלית טופול - פני גודמן
אברהם סלקטר - סבא גודמן
שמיל בן ארי - מנהל ביטחון
ביקורות והכנסות > הכנסות

הסרט הרוויח 119,436,770 מיליון דולר בצפון אמריקה ועוד 173,381,071 בשאר העולם יחד זה 292,810,686 מיליון דולר עם תקציב של 150 מיליון דולר.
ביקורות והכנסות > ביקורות

למרות ההכנסות, אתר Rotten Tomatoes נתנו לסרט 22% מתוך 126 ביקורות עם ממוצע של 4.43/10. אתר Metacritic נתן לסרט ממוצע של 41 מתוך 100, המבוססות על 19 ביקורות. רוג'ר איברט בשיקגו סאן-טיימס נתן לסרט 2.5 מתוך 4 כוכבים.
הערות שוליים

↑  "G-Force (2009)". Box Office Mojo. נבדק ב-8 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "G-Force (2009)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-3 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "G-Force Reviews". Metacritic. נבדק ב-3 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Ebert, Roger. "G-Force :: rogerebert.com :: Reviews". Chicago Sun-Times. נבדק ב-24 בנובמבר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 180528276   WorldCat (עם VIAF): 180528276
תחרות השחמט בלינארס

| --- | --- |

 ענף:  שחמט 
 תאריך ייסוד:  1978 
 תקופת התחרות:  ?–2010 
 עיר מארחת:  Linares 
 אתר רשמי
 
תחרות השחמט בלינארס הייתה תחרות על בשחמט שנערכה בלינארס שבספרד. התחרות קיבלה חסות מאיש עסקים ספרדי Luis Rentero שגם היה מעורב בארגון התחרות. לינארס מתוארת לעיתים קרובות כווימבלדון של השח כלומר כטורניר השנתי החזק ביותר. התחרות התקיימה בין השנים 1978 ל-2010 מדי שנה (למעט השנים 1987 ו-1996). בתחילה היא לא נחשבה תחרות על וזוכיה היו שחמטאים אלמונים יחסית, אך בהדרגה התחרות נהפכה לתחרות החזקה והחשובה ביותר בעולם השחמט. בשנים 2006–2008 החצי הראשון של התחרות נערך בעיר המקסיקנית מורליה. שיאן הזכיות בלינארס הוא גארי קספרוב עם 9 זכיות (במקום השני נמצאים וסילי איוונצ'וק ווישוואנתן אנאנד עם 3 זכיות).
בתחרות  1994 ממוצע מד אלו היה 2685, הכי גבוה לאותה תקופה. החל משנת 1998 שחמטאים נפגשו פעמיים במהלך התחרות. כתוצאה מכך מספר משתתפים הוגבל ל-8. אחרי תחרות 2005 גארי קספרבו הודיע על פרישתו מתחרויות.
תחרויות בנשים 2008–2010 היו בקטגוריה 21. תחרות של שנת 2010 בוריס גלפנד סיים במקום החמישי.
מסיבות תקציביות התחרות הופסקה בשנת 2010.
1978  - ג'אן אלסון
1979  - לארי כריסטיאנסן
1981 - אנטולי קרפוב ולארי כריסטיאנסן
1983 - בוריס ספאסקי
1985 - ליובומיר ליובוביץ' ורוברט היבנר
1988 - יאן טימן
1989 - וסילי איוונצ'וק
1990 - גארי קספרוב
1991 - וסילי איוונצ'וק
1992 - גארי קספרוב
1993 - גארי קספרוב
1994 - אנטולי קרפוב
1995 - וסילי איוונצ'וק
1997 - גארי קספרוב
1998 - וישוואנתן אנאנד
1999 - גארי קספרוב
2000 - ולדימיר קראמניק וקספרוב
2001 - גארי קספרוב
2002 - גארי קספרוב
2003 - פטר לקו
2004 - ולדימיר קראמניק
2005 - גארי קספרוב
2006 - לבון ארוניאן
2007 - וישוואנתן אנאנד
2008 - וישוואנתן אנאנד
2009 - אלכסנדר גרישצ'וק
2010 - וסלין טופאלוב
ברוך ישר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ז' באדר תרנ"ו
 פטירה:  ג' בשבט תשמ"ט (בגיל 92)
 מדינה:  ישראל 
 
הרב ברוך ישר (שליכטר; ז' באדר תרנ"ו, 21 בפברואר 1896 - ג' בשבט תשמ"ט, 9 בינואר 1989) היה רבה הראשון של עכו לאחר הקמת המדינה.
חייו

נולד בעיירה קומרנא שבגליציה המזרחית לדוד והנה שליכטר. בעל השכלה תורנית. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל. לאחר קום המדינה התמנה לרבה האשכנזי של עכו.
פרסם ספרים תורניים רבים במגוון נושאים, בנוסף למאמריו שפורסמו בכתבי עת ובקבצים תורניים שונים. כן פרסם ספר המתעד את העיירה קומרנא ואת אנשיה שנספו בשואה, וספר הסוקר את ההיסטוריה היהודית של העיר עכו. ערך והוציא לאור את ספרי "בינה לעיתים" מאת רבי עזריה פיגו, על התורה, על ספר תהילים וחמש מגילות.
בהגיעו לגמלאות פרש מן הרבנות, ועבר להתגורר בשכונת בית וגן בירושלים.
בשנת 2009 קראה עיריית עכו על שמו רחוב במרכז העיר.
מחיבוריו

בירורים: בהלכות מדינה, תשי"ג (1953)
בין השיטין של תורה: שיחות, הגיגים וגילויים בכל הפרשיות שבתורה, תשכ"ז (1967) - על ספר זה הוא זכה בפרס הרב בר שאול.
בית קומרנא, ירושלים: תשכ"ה (1965)
דרך ארץ ונימוסים: לכל אדם מישראל, לפי חז"ל, פוסקים וגדולי מאורינו, תשל"א (1971)
האבלות והניחומים: דינים והנהגות אצל הנפטר, תשט"ז (1956)
האדמו"ר רבי יצחק אייזיק יהודה יחיאל מקומרנא, תשכ"ג (1963)
חקרים: מאמרים עמומים שבמשנה ותלמוד; תשובות בהלכה לבעיות אקטואליות, תשל"ה (1975)
לבת ישראל בגיל הנשואין: מורה דרך לטוהר, בריאות ואושר, תשל"א (1971)
לבת ישראל בהגיעה למצוות, תשכ"ג (1963)
לרפואה שלמה: דיני רפואה לחולה לרופא ולמטפלים, תשל"ג (1973)
לשעה ולדורות: דברי הגות ומסות, תש"ך (1960)
מאור היהדות: מורה דרך לבאים להסתפח לעם השם, תשל"ב (1972)
נתיב לגר: יסודי האמונה היהודית והמעשים אשר צוה ה’ בתורתו לעשותם, תשכ"ג (1963)
מסורת ועקרונות במסכת האבות - ביאור מסכת אבות, רקעה, תקופתה ובעיותיה, תשט"ז (1956). מהדורה חדשה: ירושלים: תשס"ז (2007)
עכו היהודית, הוצאת עיריית עכו, תשי"ג (1953)
פניני בינה לעיתים (על התורה), תל אביב: סיני, תשנ"א (1991)
קיצורי דינים והלכות במצוות התלויות בארץ, תשמ"ב (1982)
תורת הכהן והלוי, ירושלים: תשכ"ו (1966)
תורת השבת, תשט"ו (1955)
תורת חיים (דיני ישראל ומנהגיו): לאב ולבן, תש"ך (1960)
תורת חיים (דיני ישראל ומנהגיו): לאם ולבת, תש"ז (1947)
תורת חיים (דיני ישראל ומנהגיו): לבתי הספר ולכל בית ישראל, תשי"ב (1952)
תורת חיים (דיני ישראל ומנהגיו): למגינים למסיירים, בהוצאת סיעת העובד הדתי בהסתדרות, תש"ח (1948)
הערות שוליים

↑  יצוין כי לרבה האשכנזי הנוכחי של עכו, יוסף ישר (יוז'וק), אין קשר משפחתי לרב ברוך ישר
↑  הרב יואל קטן, נתקבלו במערכת, המעיין, ראש השנה תשע"א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312846605171  VIAF: 82206856   WorldCat (עם VIAF): 82206856 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיקולאי השני רדזיוויל

| --- | --- |

 לידה:  1470 
 פטירה:  1521 (בגיל 51 בערך) 
 מדינה:  הדוכסות הגדולה של ליטא 
 תפקיד:  מרשל גדול של הדוכסות הגדולה של ליטא (1505–1510)  סגן נושא גביע של ליטא (1493–ינואר 1505)  הקנצלר הגדול של ליטא (20 ביוני 1510–ינואר 1522)  וויבוד טרקאי (ינואר 1505–20 ביוני 1510)  וויבודיה של וילנה (20 ביוני 1510–ינואר 1522)  בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 
מִיקוֹלַאי השני רַדְזִיוִיל (בפולנית: Mikołaj II Radziwiłł, בבלארוסית: Мікалай Радзівіл, בליטאית: Mikalojus Radvila; 1470 –  1521) המכונה אוהב פולניה (Amor Poloniae) היה מגנאט ומדינאי בדוכסות הגדולה של ליטא.
הוא השיג את תואר הנסיך ממקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הוא היה בנו של מיקולאי הראשון רדזיוויל ובין הראשונים שנשאו את שם המשפחה רדזיוויל. בני משפחתו כללו את שלושת האחים יז'י רדזיוויל, וויצ'ך רדזיוויל (Wojciech Radziwiłł) ויאן רדזיוויל (אנ') ואחות אחת, אנה ראדזיוויל (אנ'). מיקולאי היה אב של משפחת רדזיוויל שהעיירות גוניונדז ומיאדזייל היו נחלה שלה. הוא ירש את אדמות מוסנינקאי (אנ') וקדאיניאי. רוב נחלותיו הוחרמו מהמורד מיכאל גלינסקי (אנ') - בעיקר ראיגרוד, גונידז וקנישין.
הוא השתתף במלחמת מוסקבה-ליטא השנייה (אנ') בשנים 1500–1503 ובפשיטות אחרות בהנהגתו של קונסטנטי אוסטרוגסקי (אנ'). מיקולאי היה סגן נושא גביע (אנ') (בפולנית Podczaszy) משנת 1505 עד 1510, ווייבוד מחוז וילנה משנת 1507 והחליף את אביו כקנצלר הגדול של ליטא (אנ') משנת 1510. ב-25 בפברואר 1518 קיבל, כבן הראשון במשפחה, את התואר הנסיך מהקיסר מקסימיליאן הראשון, בתור נסיך של האימפריה הרומית הקדושה (אנ') (Reichsfürst - רייכספירסט ("נסיך קיסרי") של גוניונדז ומיאדזייל.
בשל דעותיו הפרו-פולניות ותמיכתו הדחוקה באיחוד הפולני-ליטאי הוא זכה לכינוי "אוהב פולניה" על ידי בני דורו. הוא התחרה באלברטס גושטאוטאס (אנ') על ההשפעה בממשלת הדוכסות הגדולה של ליטא והיה העורך הראשוני של חוקי ליטא (אנ').
נישואים וצאצאים

מיקולאי התחתן עם אליזבייטה אנה סאקוביץ' (בתו של הבויאר בוהדן סאקוביץ', שאומץ על ידי קלאן פומיאן (אנ')) ילדיהם היו:
מיקולאי השלישי רדזיוויל, בישוף של סמוגיטיה
יאן רדזיוויל; התחתן עם אנה קוסטביץ'
זופיה רדזיוויל; התחתנה עם יאן זבז'ינסקי
סטניסלאב רדזיוויל; התחתן עם מגדלנה בונר בשנת 1527 בקרקוב
הלנה רדזיוויל; נישאה לנסיך יז'י אולקוביץ' סלוצקי
אליזבייטה רדזיוויל; נישאה לנסיך איוואן דוברוניצקי הולסנסקי
ביאורים

↑  נושא גביע היא משרה היסטורית בכירה בחצרות מלכות. תפקידו המקורי של נושא הגביע היה למזוג, לטעום ולהגיש משקאות (בפרט יין) למלך ולאורחיו. משום שהיה חשש שמשקאות עלולים להיות מורעלים, הייתה זו משרת אמון קרובה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810609052105606  GND: 139092013  VIAF: 100401343   WorldCat (עם VIAF): 100401343
חיים ליפשיץ

ערך זה עוסק בחוקר. אם התכוונתם לצייר, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  28 ביוני 1899 ה'תרנ"ט בלארוס
 פטירה:  16 בפברואר 1978 (בגיל 78) ה'תשל"ח
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 מספר צאצאים:  3 
 
חוברת חוג הרא"יה בעריכתו של חיים ליפשיץ
דוצנט חיים ליפשיץ (תרנ"ט, 28 ביוני 1899 – תשל"ח, 16 בפברואר 1978) היה אסיר ציון וחוקר משנתו של הראי"ה קוק, ראש מכון הראי"ה, מייסד חוג הראי"ה, תלמיד חבר של הנזיר ומחבר תורני.
ביוגרפיה

נולד ברוסיה הלבנה לר' משולם מאיר ליפשיץ ולאמו דיסא רחל (בתו של הרב ישראל יוסף הלוי עוזאלי) וקיבל חינוך ב"חדר". עלה לבדו לארץ ישראל בהיותו בן 13 בשנת תרע"ב. למד בגימנסיה העברית "הרצליה".
תמונה של הצלם המפורסם אברהם סוֹסְקין ובמרכזה יושב חיים ליפשיץ בכיתה בגימנסיה הרצליה סביב שנת 1912
בשנת תרע"ד בעקבות מלחמת העולם הראשונה, נסע לרוסיה כדי להעלות את אמו לישראל, אך בעקבות סגירת מסך הברזל נשאר שם מספר שנים. באותן שנים שימש כ"דוצנט" (מרצה בכיר) באוניברסיטה הממלכתית במוסקבה ללשון ושפה עברית.
במקביל עסק בפעילות ציונית מחתרתית, נכלא בבתי כלא שונים ובניהם סיביר (בין השנים תרפ"ז -תרצ"ג - 1929-1933). בשנת תרצ"ו עלה לארץ ישראל עם אמו הישישה.
בין השנים תרצ"ט לתש"ה עבד כמפקח הארצי של המרכז לתרבות דתית.
בשנת תש״ג ייסד עם הרצי"ה קוק והרב הנזיר את "חוג הראי"ה", שנפגש באופן קבוע בבית הרב קוק ועסק בהוצאת והפצת משנתו וכתביו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק. בחוג היו שותפים הרב הרצוג, הרב צבי יהודה קוק, הרב הנזיר (דוד הכהן), הרב חרל"פ, זלמן שזר, משה זיידל, ד"ר יהושע ליבוביץ, ד"ר ב. גרמנסקי ועוד.
במקביל בשנים אלו נמנה עם החבורה אשר סייעה לרב הנזיר בעריכת אורות הקודש (לפרוט ראה חוג הראי״ה, שיעורי הרב הנזיר, עמ׳ 33).
בין השנים תש"ה-תש"ח שימש כמפקח הארצי של המחלקה לתרבות תורנית במשרד החינוך ובמקביל שימש כמרצה אורח בין השאר באוניברסיטה העברית, בבצלאל וברדיו קול ישראל במכון ללימודי היהדות ליד ישיבה יוניברסיטי בניו-יורק.
פרסם מאמרים רבים בעיתונות ובעיקר בעיתון הצופה
ייסד את 'מכון הראי"ה' ועמד בראשו יחד עם הרב שלום נתן רענן, חתנו של הרב קוק. המכון הוציא ספרים ביניהם 'הוגים וחוזים', 'חזון ישראל' ו'רואה האורות' אודות משנתו של הרב קוק.
בשנת תש"ב נשא לאישה את שושנה לבית רובנשטיין, והיה אב למאיר יוסף ושילה.
חיבוריו

שבחי הראי"ה: דברים שסופרו על מרן הרב אברהם יצחק הכהן קוק, מהדורה אחרונה בהוצאת מכון "נזר דוד", תש"ע (2010). (שט"ו עמודים).
במעגלי חוג הראי"ה: פרקים ממשנת הראי"ה קוק, בהוצאת האגודה לספרי הראי"ה קוק בסיוע מוסד הרב קוק, ה'תש"ה (1945). (מ"ו עמודים).
רואה האורות: שירת אדם, שירת התשובה במשנת מרן הרב אברהם יצחק הכהן קוק, מכון נזר דוד, ירושלים תשנ"ה. (שס"א עמודים).
ישראל בתווך: חזון ימינו הגדולים במשנת מרן (הרב) אברהם יצחק הכהן קוק, מכון הראי"ה, ה'תשכ"ח (1968).
הוגים וחוזים: מרן הרב אברהם יצחק הכהן קוק: דמויות, דרכי חיים, הגיונות, מסות. (קל"ב עמודים).
חזון ישראל: פרקי 'אורות' על ישראל ותחייתו / מיסודו של מרן אברהם יצחק הכהן קוק; ליקט, ערך והקדים מבוא חיים ליפשיץ. (ק"פ עמודים).
מדינת ישראל באספקלריה של מרן הראי"ה קוק.
קודש וחול במשנת מרן הראי"ה קוק.
דרכי תלמוד תורה והשתלמות: במשנת מרן אברהם יצחק הכהן קוק.
מחשבת החינוך במשנת האחדות הכוללת של מרן הרב הרא"יה קוק זצ"ל (פורסם במסגרת ספר חינוך האדם וייעודו- כינוס שנתי למחשבת ישראל, 1967, המחלקה לתרבות תורנית)
הרב הנזיר דוד הכהן זצ"ל - חוברת לזכרו בהוצאת מוסד הרב קוק.
תיק הוראה - מקראי תשובה בהוצאת משרד החינוך והתרבות - המחלקה לתרבות תורנית
מוסקבה-ניקיטסקאיה- זיכרונות מימי רוסיה- התפרסם במסגרת ספר נפתולי-דור ב'בעריכת בנימין וסט.
בינה במקראות ובמפרשים על ספר בראשית- מאת הרב יוסף הלוי בן ר' משה עוזיאלי סבו של חיים ליפשיץ
הערות שוליים

↑  ראו למשל כאן, אם כי בחלק מהמקורות מכונה פרופסור, כגון על קברו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309105105171  GND: 1066888531  ISNI: 0000 0000 6693 5539  LCCN: n81008094  VIAF: 82217549   WorldCat (עם VIAF): 82217549
נערי העיתונים

| --- | --- |

כרזת הסרט "נערי העיתונים"
 בימוי:  קני אורטגה 
 הופק בידי:  מייקל פינל 
 תסריט:  בוב צודיקר, נוני וייט 
 עריכה:  ויליאם ה' ריינולדס 
 שחקנים ראשיים:  כריסטיאן בייל רוברט דובאל דייוויד מוסקו ביל פולמן
 מוזיקה:  אלן מנקן
 צילום:  אנדרו לזלו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני, Michael Finnell Productions, Touchwood Pacific Partners 
 חברה מפיצה:  חברת וולט דיסני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 באפריל 1992
 משך הקרנה:  121 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט ילדים, דרמה היסטורית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  15,000,000‏$
 הכנסות:  2,819,485‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   newsies
 פרסים:  פרס פטל הזהב לשיר המקורי הגרוע ביותר (ג'אק פלדמן, אלן מנקן) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
נערי העיתונים (באנגלית: Newsies) הוא סרט מוזיקלי משנת 1992 שהופק על ידי חברת וולט דיסני, בכיכובם של כריסטיאן בייל, רוברט דובאל, דייוויד מוסקו וביל פולמן.
עלילת הסרט, אשר משלבת בתוכה שירים וריקודים בעלי כוריאוגרפיה מורכבת, מבוססת באופן רופף על השביתה בה פתחו הנערים מחלקי העיתונים בניו יורק בשנת 1899, בעקבות ההרעה בתנאי העסקתם.
בעת יציאתו לאקרנים נכשל הסרט בקופות, אך בהמשך הפך לסרט פולחן ואף עובד למחזמר בברודוויי.
עלילה

הסרט נפתח בהצגת הקשיים בחיי נערי העיתונים, הנאלצים לקום בכל בוקר ולצאת למכור עיתונים ברחבי ניו יורק כדי להרוויח את לחמם. ג'ק קלי, המנהיג חבורה של מחלקי עיתונים, פוגש בדייוויד ובאחיו הצעיר לס. שני האחים יצאו למכור עיתונים כדי לפרנס את משפחתם, לאחר שאביהם נפצע ואיבד את מקום עבודתו. ג'ק ודייוויד נהפכים לשותפים, ולאחר שג'ק מלמדם כיצד למכור עיתונים הם מארחים אותו בביתם, שם הוא פוגש באחותם שרה אשר מוצאת חן בעיניו. לאחר שג'ק עוזב את ביתם הוא שר על חלומו לברוח מניו יורק אל סנטה פה.
ג'וזף פוליצר, בעליו של העיתון אותו מוכרים נערי העיתונים, מחליט להעלות את המחיר בו קונים מחלקי העיתונים את עיתוניו, ובכך להגדיל את רווחיו על חשבונם של נערי העיתונים. למחרת, כשנערי העיתונים שומעים את הבשורה המרה, ג'ק ודייוויד מחליטים לפתוח בשביתה במטרה לבטל את הגזרה. נערי העיתונים משחיתים את עמדת החלוקה של העיתונים והורסים את כל העיתונים שבה כמחאה, אך במהלך האירוע קראצ'י, נער עיתונים נכה שאינו מסוגל לברוח, נתפס ונשלח לבית מחסה לעבריינים צעירים. המחאה של נערי העיתונים תופסת את תשומת לבו של עיתונאי בשם דנטון, אשר מסקר את מהלך האירועים ומסייע לנערים.
נערי העיתונים מארגנים אספה באולם שבו מופיעה מדה לרקסן, כוכבת וודוויל המיודדת עם ג'ק קלי, אך המשטרה אורבת להם מחוץ לאספה ומצליחה לעצור רבים מנערי העיתונים במהומה שמתפתחת. ג'ק נאלץ לבחור בין מאסר בבית המחסה לעבריינים, או הצטרפות לאנשיו של פוליצר במטרה לשבור את השביתה. נערי העיתונים מאוכזבים מכך שג'ק בוחר לבגוד בהם ומצטרף אל פוליצר, אולם בשעה שחייו של דייוויד בסכנה הוא נחלץ לעזרתו ובכך מפר את הבטחתו לפוליצר וצפוי לחזור למאסר.
ג'ק, דייוויד, שרה, לס ודנטון מפיצים כרוזים במטרה לארגן הפגנה של אלפי ילדים ונערים עובדים כנגד ניצולם. להפגנה אכן מגיעים אלפים רבים, ולמול מפגן כוח שכזה נאלץ פוליצר לקבל את דרישותיהם של נערי העיתונים. בנוסף, מנהל בית המחסה לעבריינים נעצר בגין התעללות, וכל העצירים משוחררים, לרבות קראצ'י. ג'ק זוכה לחנינה, ומחליט לבסוף להגשים את חלומו ולנסוע לסנטה פה.
בעוד נערי העיתונים עצובים ומנסים להתרגל לחיים בלי ג'ק, הוא מפתיע אותם כשהוא מחליט לחזור למען מי שהוא השאיר בניו יורק. הוא ושרה חולקים נשיקה, וחיי נערי העיתונים שבים למסלולם.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| כריסטיאן בייל | ג'ק קלי | מכונה קאובוי, מנהיג נערי העיתונים. |
| דייוויד מוסקו | דייוויד ג'ייקובס | שותפו של ג'ק קלי ו"המוח" מאחורי השביתה. |
| ביל פולמן | בריאן דנטון | עיתונאי המסייע לנערי העיתונים. |
| רוברט דובאל | ג'וזף פוליצר | איל עיתונות והאנטגוניסט הראשי. |
| אן-מרגרט | מדה לרקסן | כוכבת וודוויל החביבה על נערי העיתונים. |
| לוק אדוארדס | לס ג'ייקובס | אחיו הצעיר של דייוויד. |
| אלי קיטס | שרה ג'ייקובס | אחותו של דייוויד ומושא אהבתו של ג'ק קלי. |
| מקס קאסלה | רייסטראק היגינס | נער עיתונים המנגן במפוחית, מחבריו של ג'ק קלי. |
| אהרון לור | מאש מאיירס | נער עיתונים מחבריו של ג'ק קלי. |
| מרטי בלאפסקי | קראצ'י | נער עיתונים נכה הנעזר במקל הליכה, מחבריו של ג'ק קלי. |
פסקול

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Carrying the Banner  | 6:15 |
| 2. | Santa Fe  | 4:18 |
| 3. | My Lovey-Dovey Baby  | 1:30 |
| 4. | The World Will Know  | 3:20 |
| 5. | Seize the Day  | 2:01 |
| 6. | King of New York  | 2:25 |
| 7. | High Times, Hard Times  | 2:54 |
| 8. | Once and for All  | 2:24 |
השירים והפסקול של הסרט הולחנו על ידי המלחין אלן מנקן, ומילות השירים נכתבו על ידי ג'ק פלדמן.

השיר "High Times, Hard Times" זכה בפרס פטל הזהב לשיר הגרוע ביותר בשנת 1992.