stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ב.מ.וו M6

| --- | --- |

BMW M6 דגם "F13"
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  M6 Gran Coupé
 יצרן:  BMW
 שנות ייצור:  1989-1983  2010-2015  2018-2012
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  BMW E24 
 מודל אחריו:  BMW M8 (אנ') (דגמים: F91/F92/F93)
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,755 מ"מ (בין השנים 1983–1989)  4,872 מ"מ (בין השנים 2005–2010)  4,897 מ"מ (בין השנים 2012–2018)
 רוחב:  1,725 מ"מ (בין השנים 1983–1989)  1,854 מ"מ (בין השנים 2005–2010)  1,919 מ"מ (בין השנים 2012–2018)
 גובה:  1,354 מ"מ (בין השנים 1983–1989)  1,377 מ"מ (בין השנים 2005–2010)  1,369 מ"מ (בין השנים 2012–2018)
 משקל:  1,785 ק"ג (דגם קופה 2 דלתות, דור שני)  1,925 ק"ג (דגם קופה, 2 דלתות, דור שלישי)
 בסיס גלגלים:  2,620 מ"מ (בין השנים 1983–1989)  2,781 מ"מ (בין השנים 2005–2010)  2,850 מ"מ (בין השנים 2012–2018)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3,453 סמ"ק, המפיק 285 כ"ס ב-6,500 סל"ד, יחס דחיסה 10.5:1 מנוע BMW סדרה "BMW M88" (אנ') סוג מנוע "M88/3" (בין השנים 1983–1989)  6 צילינדרים, 3,453 סמ"ק, המפיק 255 כ"ס ב-6,500 סל"ד, מנוע BMW סדרה "BMW S38" (אנ') סוג מנוע "S38B35" (בין השנים 1986–1989 בארצות הברית, קנדה, יפן)  V10 צילינדרים, 4,999 סמ"ק, יחס דחיסה 12.0:1, מנוע ב.מ.וו סדרה "BMW S85" (אנ') (בין השנים 2005–2010)  V8 צילינדרים, 4.4 ליטר המפיק 560–600 כ"ס, מנוע ב.מ.וו סדרה "BMW N63" (אנ') דגם מנוע "S63", מגדש טורבו כפול, (בין השנים 2012–2018)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות (1983–1989)  תמסורת אוטומטית - 7 מהירויות מסוג "Automated manual transmission" (אנ') דגם תמסורת "SMG III" (2010-2005)  תמסורת ידנית - 6 מהירויות (בארצות הברית בין השנים 2005–2010)  תמסורת אוטומטית - 7 מהירויות מסוג "Dual-clutch transmission" (אנ') (2018-2012)  תמסורת ידנית - 6 מהירויות (2012–2018)
 מהירות מרבית:  310 קמ"ש (דור שני)  250 קמ"ש (דור שלישי)
 צריכת דלק:  14.8 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע V10 צילינדרים, 4,999 סמ"ק בין השנים 2005–2010)  9.9 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע V8 צילינדרים, 4.4 ליטר, בין השנים 2012–2018)
 
ב.מ.וו M6 (בגרמנית: BMW M6; קרוי גם M6 Gran Coupé) היא מכונית קופה בסגנון גראן טוריסמו, שיוצרה על ידי יצרן הרכב הגרמני BMW בין השנים 1983–1989, 2005–2010 ו-2012–2018.
בנוסף, בין השנים 2005–2010 ו-2012–2018 הדגם יוצר גם בתצורה קבריולה.
בנוסף, בין השנים 2012–2018 הדגם יוצר גם בתצורה 4 דלתות סלון.
תצורות "ב.מ.וו M6"

2 דלתות - קופה (דור ראשון, דור שני, דור שלישי).
2 דלתות - קבריולה (דור שני, דור שלישי).
4 דלתות - סלון (דור שלישי).
דור ראשון

תת-סדרה מסדרה: "BMW 6 Series (E24)" (אנ').
יוצר בין השנים 1983–1989.
סדרה באירופה: "M635CSi".
דור שני

יוצרו 14,152 יחידות.
תת-סדרות: E63/64.
דגמים: 2 דלתות קבריולה, 2 דלתות קופה.
יוצר בין השנים 2005–2010.
תאוצה בין 0–100 היא 4.7 שניות.
דור שלישי

דגמים: 2 דלתות קבריולה, 2 דלתות קופה, 4 דלתות סלון.
תת-סדרות: F06/F12/F13 M6.
יוצר בין השנים 2012–2018.
תאוצה בין 0–100 היא 4.2 שניות.
במשטרת דובאי

דגם ""ב.מ.וו M6" מופעל כניידת משטרה במשטרת דובאי.
דגם נוסף של ב.מ.וו במשטרת דובאי הוא ב.מ.וו Ε60.
גלריה

"ב.מ.וו M6" דגם "M635CSi", שנת 1985
"ב.מ.וו M6" דגם "E24"
"ב.מ.וו M6" דגם "E24"
"ב.מ.וו M6" דגם "E63"
"ב.מ.וו M6" דגם "E63"
"ב.מ.וו M6" דגם "E64" - קבריולה
"ב.מ.וו M6" דגם "E64" - קבריולה
"ב.מ.וו M6" דגם "F06", תצורה 4 דלתות סלון שנת 2016
"ב.מ.וו M6" דגם "F06", תצורה 4 דלתות סלון שנת 2016
"ב.מ.וו M6" דגם "F12" - קבריולה, מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"ב.מ.וו M6" דגם "F13", שנת 2012
ראו גם

BMW
הערות שוליים

↑  1985-bmw-m635-csi-e24-road-test.html "ב.מ.וו M6" דגם "E24", שנת 1985 - מבחן דרכים drive-my.com/en/test-drive/item/2162- 1985-bmw-m635-csi-e24-road-test
↑  "ב.מ.וו M6" -grouparchiv.de/research/detail/index
↑  "ב.מ.וו M6" הדגמים החדשים: קופה, קבריולה press.bmwgroup.com/global/article/detail
↑  "ב.מ.וו M6" largus.fr/fiche-technique/Bmw/M6+Gran+Coupe/I+F06m/2013
↑  ניר בן טובים, ניר בן-טובים‏, נחשפה: ב.מ.וו M6, באתר וואלה, 12 בפברואר 2012
בית הפרס

בהלכות טומאה וטהרה, בֵּית הַפְּרָס הוא שדה שיש בו ספק טומאה או שיש צורך לנהוג בו כבוד המת, באחת משלוש אפשרויות:
שדה שנחרש בה קבר (מה שמתכוונים בדרך כלל בביטוי בית הפרס)
שדה שאבד הקבר בתוכה
שדה בוכים
שדה שנחרש בו קבר

שדה שהיה בו קבר, ונחרש בטעות ועצמות המת נפרסו והתפזרו בשטח במישור של מאה אמות מרובעות לכל היותר. לפי ר' יוסי, עד מאה עשרים וחמש אמות מרובעות עדיין יכול להיות בית הפרס. אם השטח היה במורד או במעלה, מבצעים בדיקה כדלהלן: נותנים רובע הקב כרשינים על המחרישה וחורשים. המקום האחרון שבו יצמחו שלושה כרשינים זה בצד זה הוא סוף בית הפרס.
אם בית הפרס נחרש ממנו החוצה, אינו עושה בית הפרס נוסף, אלא שלרבי אליעזר ורבי יוסי, דעות שונות בעניין זה:
רבי אליעזר סובר שחרישה של בית הפרס אל חוצה לו עושה בית פרס נוסף.
רבי יוסי סובר שהדבר תלוי במקרה: אם חרש מאה אמות ולאחר מכן חרש מהן החוצה, אינו עושה בית הפרס נוסף; ואם חרש, לדוגמה, חמישים אמות, וחזר וחרש עוד חמישים אמות מהן החוצה, עושה בית הפרס נוסף.
אם חרש את השדה שאבד בה קבר או שנמצא בה קבר, או ערימת עצמות גדולה שהוא דבר שאינו מצוי, או החורש את שדה חבירו וכן נכרי שחרש, אינו עושה בית הפרס.
דיני שדה שנחרש בה קבר:
מגע ומשא - עפר השדה מטמא במגע ובמשא, שמא נגע בעצם כשעורה.
אוהל - עפר השדה אינו מטמא באוהל, כי אין חוששים לרובע הקב במקום אחד.
נטיעה - מותר לנטוע כל עץ בשדה שנחרש בה קבר.
זריעה - בשדה שנחרש בה קבר מותר לזרוע זרע הנקצר, אבל לא זרע הנעקר, שמא יחד עם השורשים יעקור עצם כשעורה. אם עקר את הזרע הנקצר שבשדה, יצטרך לנפות אותו בשתי נפות לפי רבי מאיר וחכמים, אם מדובר בתבואה; ולחכמים, אם מדובר בקטנית צריך לנפות בשלוש נפות.
טהרה - ניתן לטהר שדה שנחרש בה קבר על ידי הוספת עפר בגובה שלושה טפחים, שאז אין חשש שהמחרישה תסיט את העצמות ויטמא בטומאת היסט, או על ידי לקיחת עפר מהשדה בגובה שלושה טפחים, כי המחרישה לא מגיעה יותר עמוק מזה ולכן כל העצמות שהמחרישה חרשה נמצאים ודאי בעפר זה. לפי רבי שמעון מספיק טפח ומחצה. דרך נוספת לטהר היא לרצף את השדה באבנים שלא ניתן להזיזם. לפי ר' שמעון, גם לעזוק את השדה (כלומר להוציא את כל האבנים) מטהר את השדה, כי אם היה מוצא עצם כשעורה היה זורקה יחד עם האבנים.
שדה שאבד הקבר בתוכה

שדה שהיה בו קבר, ואין יודעים איפה הקבר, כל המקום שיש עליו ספק שמא הקבר שם נעשה בית הפרס.
דיני שדה שאבד הקבר בתוכה:
מגע, משא ואוהל - מכיוון שבוודאי יש רובע הקב עצמות, אלא שלא יודעים איפה, השדה מטמא אף באוהל.
נטיעה - אסור לנטוע בבית הפרס כל עץ, שמא יטע על מקום הקבר ויאהיל.
קיום נטיעה - אם היו בשדה עצים לפני שהפך לבית הפרס, הדבר תלוי בסוג העץ: עץ סרק מותר לקיים, ועץ מאכל אסור לקיים, כי השורשים עלולים להגיע למקום הקבר וכשיאכל מן הפירות יטמא.
זריעה - מותר לזרוע בשדה שאבד בה קבר כל זרע, כי גם כשעוקרים לא חוששים שהשורשים יעקרו חתיכה מהמת כי הוא שלם.
אם בנה בית בשדה שאבד הקבר בתוכה, גם הבית וגם העלייה טמאים באוהל, שמא הפתח הוא בדיוק מעל הקבר. אבל אם פתח העלייה הוא בדיוק מעל פתח הבית, העלייה טהורה, כי גם אם זה מקום הקבר, הטומאה נעצרת בבית כדיני טומאה רצוצה, שבוקעת ועולה עד השמים, אך נעצרת כאשר יש אוהל.
שדה בוכים

שדה שמיועד למספד המת. דיניו:
טומאה - השדה טהור לגמרי.
נטיעה וזריעה - אסור לטעת או לזרוע בשדה בוכים כלום, משום כבוד המת.
דיני שדה שאבד הקבר בתוכה ושדה שאבד בה קבר

אם הלך בבית הפרס כהן בשוגג, וכעת הוא רוצה לדעת אם מותר לו לאכול בתרומה, אין בודקים את העפר, אלא ימתין שבעה ימים מספק עד שיאכל תרומה.
אם הלך בבית הפרס אדם בשוגג לפני פסח, וכעת הוא רוצה לדעת אם מותר יהיה לו להקריב קרבן פסח או שיצטרך לחכות לפסח שני, בודקים את השדה כך: לוקחים את העפר שניתן להסיטו, כלומר שיזוז כשילך עליו אדם, ומסננים במסננת עם חורים דקים, ולאחר מכן מועך ומפורר את העפר בידו. אם לא מצא עצמות, האדם טהור ויקריב קרבן פסח.
אם הלך בבית הפרס נזיר בשוגג, מחלוקת בית שמאי ובית הלל האם יבדקו לו את השדה: בית שמאי סוברים שיבדקו לו, ובית הלל סוברים שלא יבדקו אלא יקריב קרבן טומאה מספק.
אדם שהלך בבית הפרס על דבר יציב ולא יכול להיות שהעצמות זזו מכח האדם, אלא אם זזו היה זה בוודאי מכח הדבר שעליו הלך (אם יש בו רוח חיים) הוא טהור. ואם הדבר לא מספיק יציב, האדם טמא.
כאשר רוצים לבצור את כרם בית הפרס, קיימת מחלוקת כיצד לעשות זאת:
לפי בית הלל יש צורך להשתמש בבוצרים וכלים טהורים, ואפילו אז צריך שאחרים יקבלו מהם ביציאה מהשדה ויוליכו לגת, שמא נגעו בעצם ואם יוליכו הם לגת יטמאו את הגת ואת הענבים. ואם נגעו הבוצרים במקבלים טימאו אותם.
לפי בית שמאי צריך או לא לגעת במגל, כלומר לגעת באמצעות דבר שאינו מקבל טומאה, או לבצור בדבר שאינו מקבל טומאה, ולהניח בכלי שאינו מקבל טומאה.
לפי רבי יוסי המחלוקת היא בכרם שנעשה בית הפרס, אבל הנוטע בית הפרס לא יאכל אלא ימכור לשוק, ואז לא יקבלו הענבים טומאה, כי הענבים מוכשרים לקבלת טומאה בבצירה רק בבוצר לגת, אבל לא בבוצר לשוק.
אם היו שני שדות זה מעל זה, שדה בית הפרס מעל שדה טהור, ושטפו הגשמים עפר מהטמא לטהור, אפילו אם שינו את צבע עפר השדה הטהור כצבע עפר השדה הטמא לא טימאוהו.
ראו גם

תקנות אושא
טומאת מת
הערות שוליים

↑  ולא גזרו חז"ל על דבר שאינו מצוי
↑  משנה, מסכת אהלות, פרק י"ז, משנה א'
↑  משנה, מסכת אהלות, פרק ז', משנה א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ט"ו, עמוד א'
| טומאה וטהרה ביהדות |
| --- | --- | --- |
| דרגות טומאה | אבי אבות הטומאה • אב הטומאה • ולד הטומאה (ראשון • שני • שלישי ורביעי) |  |
| דרגות קבלת טומאה | חולין • מעשר שני • תרומה • קודש • חטאת |  |
| קבלת טומאה | אוהל • מגע • משא • היסט • מדרס • ביאה • בועל נידה • ביאה לבית • מדף • בליעה • עיסוק |  |
| מטמאים מן התורה | מת • נבלת חיה ובהמה • נבלת עוף טהור • נבלת השרץ • בעל קרי • פולטת שכבת זרע • מטמאי משכב ומושב - נידה, יולדת, זבה, זב • צרעת (אדם, בתים, בגדים) • שכבת זרע • חטאות המטמאות • מי חטאת |  |
| מטמאים מן דרבנן | ידיים • ארץ העמים • בית הפרס • כתבי הקודש • גויים • עבודה זרה • טבילה במים שאובים |  |
| נטמאים | אדם • כלים (כלי מתכות, כלי עץ, כלי חרס, בגדים, כלי עור, שק, וכלי עצם) • אוכלים •  משקין |  |
| אחרים | טומאת מקדש וקדשיו  • האיסור לכהן להיטמא למת • הכשר לקבל טומאה • טומאה רצוצה • טומאה הותרה בציבור |  |
| טהרה | טבילה • פרה אדומה • מקווה • חציצה • טבול יום • מחוסר כיפורים • טהרת מצורע • טבילת עזרא |  |
| סדר טהרות | כלים • אהלות • נגעים • פרה • טהרות • מקוואות • נידה • מכשירין • זבים • טבול יום • ידיים • עוקצים |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
בנקאות בשווייץ

מערכת הבנקאות בשווייץ מאופיינת ביציבות, שמירה קפדנית על פרטיות והגנה על נכסי הלקוחות. תחילתה של המסורת הבנקאית השווייצרית, לשמור בקפדנות על סודיות המידע הבנקאי, עוד בימי הביניים, אולם היא עוגנה לראשונה בחוק בשנת 1934. כל הבנקים בשווייץ נמצאים תחת פיקוח רשות הבנקים הקונפדרלית של שווייץ, אשר סמכויותיה כרשות פיקוח ניתנו לה בחקיקה הפדרלית השווייצרית.
רקע

שווייץ היא מדינה שבה קיימת מערכת כלכלית משוכללת ומשגשגת, עם תוצר מקומי גולמי הגבוה מזה של חלק מן המדינות הגדולות במערב אירופה. בנוסף, הפרנק השווייצרי שמר על ערכו ביחס למטבעות אחרים. בשנת 2003 תרם מגזר הכספים בשווייץ כ-14% מתוך התוצר המקומי הגולמי והעסיק כ-180,000 עובדים (110,000 מתוכם עבדו במגזר הבנקאי). עובדים אלה מייצגים כ-5.6% מכלל מצבת העובדים השווייצרית.
הטופוגרפיה של שווייץ היקשתה לאורך ההיסטוריה על פלישות צבאיות למדינה ועל תנועתם של גובי מיסים של משטר שאינו אהוד. עובדה זו הבטיחה התפתחות משטר עצמאי ונייטרלי בשווייץ. היותה של שווייץ מדינה נייטרלית ועצמאית, אשר מעמדה מוכר בקרב מדינות העולם מזה מאות בשנים, היווה קרקע נוחה לשגשוגו של המגזר הבנקאי. אף ששווייץ שוכנת במרכזה של אירופה, היא הצליחה לשמור על נייטרליות בשתי מלחמות העולם שהתחוללו ביבשת זו.
מאפיין נוסף של שווייץ הוא היות המשטר והחברה בה שמרניים מאוד. זאת משום שמשאלי עם יכולים לבטל בה החלטות ממשלה שאינן אהודות על הציבור. שמרנות זו מתבטאת למשל במתן זכות הצבעה לנשים רק בשנת 1972, בזה ששווייץ אינה חברה באיחוד האירופי או באזור הכלכלי האירופי, ובזה ששווייץ לא הצטרפה כחברה לאומות המאוחדות עד לשנת 2002. השמרנות מבטיחה לבעלי החסכונות הגנה מפני החלטות ממשלה מפתיעות. הבנקים בשווייץ לוקחים מעט סיכונים וההמחאה אינה אמצעי תשלום קבילים בשווייץ.
על פי הערכות המקובלות היום, כשליש מכלל ההון המוחזק מחוץ למדינת המקור ("בנקים זרים") נמצא בשווייץ. בשנת 2001 ניהלו בנקים שווייצריים כ-2.6 טריליון דולר אמריקאי. בשנת 2002 ניהלו בנקים שווייצריים כ-2.2 טריליון דולר, ירידה של כ-400 מיליארד דולר מן השנה הקודמת. יש שייחסו ירידה זו במצב של "שוק קונים" בשוק המניות, ואף לתקנות פיקוח מחמירות יותר על הבנקאות בשווייץ.
מקום מושבו של הבנק להסדרי סליקה בינלאומיים (באנגלית Bank for International Settlements, ר"ת BIS), ארגון לשיתוף פעולה בין הבנקים המרכזיים בעולם, הוא בעיר בזל. BIS שנוסד בשנת 1930 בחר את מקום מושבו בשווייץ בגלל היותה של המדינה נייטרלית, לאור העובדה כי נוסד על ידי מדינות שניצבו זו מול זו בקו החזית של מלחמת העולם הראשונה. נכון לשנת 2006, בנקים זרים הפועלים בשווייץ מנהלים נכסים בשווי של כ-870 מיליארד פרנקים שווייצרים.
רקע > בנקים בולטים בשווייץ

נכון לשנת 2008 פועלים בשווייץ 406 בנקים מורשים וסוחרי ניירות ערך, החל משני הבנקים השווייצרים הגדולים ועד לבנקים מקומיים המשרתים קהילה קטנה ויחודית של לקוחות.
UBS AG וקרדיט סוויס הם בהתאמה, הבנק הגדול ביותר והשני בגודלו בשווייץ ומחזיקים בנכסים בנקאיים שערכם מגיע כדי 50% מכלל הפיקדונות בבנקים בשווייץ. לכל אחד משני בנקים אלה מערכת ענפה של סניפים במדינה עצמה וברחבי תבל. בגלל גודלם ומורכבות פעילותם של "שני הגדולים", הם נתונים למערכת מיוחדת של פיקוח על הבנקים המנוהלת על ידי רשות הבנקים הפדרלית.
בעבר היו מספר בנקים ישראלים פעילים בשווייץ, בין היתר לאומי שווייץ ו-BHI (בנק הפועלים) הם הבולטים שבהם שנמכרו לבנקים שווייצרים מקומיים.
חקיקה ופיקוח

רשות הבנקים הפדרלית, שהיא סוכנות עצמאית של הממשלה השווייצרית ופועלת מתוך משרד האוצר הפדרלי, מפקחת על רוב הפעילות הבנקאית בשווייץ וכן על שוק ההון וקרנות הנאמנות. סמכותה של רשות הבנקים מוקנית לה במספר חוקים פדרליים בשווייץ.
בשנת 1993 נוסד משרד האומבודסמן של הבנקים השווייצריים, הממומן על ידי קרן אומבודסמן הבנקים השווייצריים, אשר נוסדה על ידי התאחדות הבנקאים השווייצריים. שירותי האומבודסמן, הניתנים ללא תשלום, כוללים שירותי גישור ועזרה לאנשים המחפשים אחר חשבונות בנק "רדומים". האומבודסמן מטפל בכ-1,500 פניות מדי שנה.
חקיקה ופיקוח > דיני בנקאות בשווייץ > חוק הבנקאות משנת 1934

בשנת 1934 אישר הפרלמנט השווייצרי את חוק הבנקאות, 1934, אשר עיגן בחוק את כללי שמירת הסודיות הבנקאית והפך לעבירה פלילית את הפרתם. כללי שמירת הסודיות לא נכללו בנוסח הראשון של החוק, אשר עסק בעיקר בהיבטים מינהליים, כגון הפיקוח על הבנקים. כללי שמירת הסודיות, המנוסחים בסעיף 47(b) לחוק, נוספו לנוסח הסופי לאור ניסיונות ממשלת גרמניה הנאצית לברר פרטים על נכסיהם של יהודיים ו"אויבי האומה" אשר הוחזקו בבנקים בשווייץ.
חקיקה ופיקוח > דיני בנקאות בשווייץ > שמירת סודיות בנקאית

כללי שמירת הסודיות הבנקאית בשווייץ מגינים על מידע בנקאי וזאת מתוקף חקיקה פדרלית שווייצרית, וזאת בדומה לכללי סודיות רפואית ביחסים שבין רופא למטופלו, וכללי הסודיות החלים על היחסים שבין עורך דין ללקוחו. הממשלה השווייצרית רואה בזכות לפרטיות כזכות יסוד אשר יש להגן עליה בכל מדינה דמוקרטית. בעוד שקיימת הקפדה על שמירת סודיות, במציאות כל חשבונות הבנק בשווייץ רשומים על שמו של לקוח מזוהה, ותובע ממשלתי או שופט, יכולים לתת צו "הרמת מסך" כדי שרשויות אכיפת החוק תוכלנה לפעול בעת חקירת עבירות פליליות.
בשנים האחרונות חל כירסום מתמשך בסודיות הבנקאית שהשווייצרים כל כך התגאו בה. לאחרונה פורסמו ידיעות בעיתונות העולמית לפיהן תובעים פדרליים בארצות הברית מנהלים חקירות פליליות נגד כעשרה בנקים שווייצריים, "בנקים בנוסח שווייץ", אשר מעורבים, לפי החשד, בשירותי בנקאות חוץ-חופיים פרטיים, שאיפשרו לפחות לרבבות אזרחים אמריקניים עשירים לחמוק מתשלום מיסים. ממשלת שווייץ, שבמשך זמן רב ראתה בסודיות בנקאית נכס לאומי, מוכנה עתה, ככל הנראה, לשתף פעולה עם שלטונות ארצות הברית בסוגיה זו.
סוגיית רכוש נספי השואה

לפני מלחמת העולם השנייה היו מופקדים בבנקים שווייצריים כספים של יהודים מארצות שונות. עם עליית הנאציזם העבירו יהודים מגרמניה כספים לחשבונות בשווייץ וכך עשו גם יהודים ממדינות שנכבשו על ידי הגרמנים. חלק ניכר ממפקידים אלו נספו בשואה והבנקים השווייצריים לא העבירו את החשבונות של מפקידים אלה לידי יורשיהם של מפקידים אלה, בטענה שכדי לרשת חשבון בנק יש להציג תעודת פטירה. הבנקים אומנם לא החרימו את הכסף שבחשבונות, אולם, באופן מעשי, הבנקים השווייצריים כאילו נטלו לעצמם רכוש זה. מלבד החזקה בכסף עצמו, היה לבנקים אינטרס שלא לפתוח פתח לשחיתות ולא לאפשר לצאצאיהם של אנשים חיים להוציא מהבנק כספים השייכים למי שעדיין חי, בלא ידיעתו. בשנת 1999 הפסידו שני בנקים שווייצריים גדולים בתביעה בנושא זה ונאלצו לשחרר כספים אלה.
בנוסף, יש טענה כי עוצמתה של מערכת הבנקאות השווייצרית מבוססת על הרווחים שצברו במהלך המלחמה, כולל רווחים שנבעו מסיוע למשטר הנאצי.
השפעות המשבר הכלכלי העולמי בשנת 2008

בעקבות המשבר הכלכלי העולמי בשנת 2008, סבלו הבנקים UBS וקרדיט סוויס ממשיכת פיקדונות משמעותית. ב-16 באוקטובר 2008, כחלק ממאמצי ממשלת שווייץ לבלום את נזקי המשבר, היא הכריזה על תוכנית להזרמת כספים לשני הבנקים הגדולים במדינה. הכספים יגיעו ישירות מממשלת שווייץ, ממשקיעים פרטיים ובהם בולט נוחי דנקנר ומקרן השקעות של ממשלת קטר.
הערות שוליים

↑  Peter Gumbel, Silence is Golden. Time, September 08, 2002.
↑  The World Factbook - Switzerland - Economy
↑  The World Factbook - Switzerland
↑  Country profile: Switzerland, BBC News, July 8, 2008.
↑  Swiss Banks: Paradise Lost, BusinessWeek, October 27, 2003.
↑  BIS- Origins - Why Basel?
↑  Authorised banks and securities dealers.
↑  Supervision of large banking groups, Swiss Federal Banking Commission SFBC
↑  About the SFBC, Swiss Federal Banking Commission SFBC.
↑  Swiss Banking Ombudsman
↑  Mueller, Kurt, The Swiss Banking Secret. The International and comparative law quarterly 1969;18:360.
↑  אבי בקר, מבחנה של תודעה היסטורית: סוגיית הרכוש היהודי בשואה, ביטאון המחלקה לחינוך של יד ושם, גיליון מס' 31, עמ 4-11
↑  Switzerland unveils bank bail-out plan. The Guardian, October 16, 2008.
↑  יעל שוורצברט, ‏חג שמח מאוד לנוחי דנקנר: השקעה משתלמת בקרדיט סוויס - וזינוק של 22% במניות כור, באתר גלובס, 15 באוקטובר 2008
בניין הבנק הלאומי השווייצרי בברן
בית שמש בלו סוקס

| --- | --- |
סמל הקבוצה
 מידע כללי
 מגרש ביתי מגרש גזר, קיבוץ גזר
 (3,000 מושבים)
 בית שמש ישראל ישראל
 תאריך ייסוד:  2006
 תאריך פירוק:  2008
 כינוי:  הכחולים
 ליגה:  ליגת הבייסבול הישראלית
 
בית שמש בלו סוקס הייתה קבוצת בייסבול ישראלית מבית שמש.
בלו סוקס הייתה אחת מהקבוצות המייסדות של ליגת הבייסבול בישראל והאלופה הראשונה, כשזכתה ב-19 באוגוסט 2007 באליפות במשחק גמר שנערך בפתח תקווה, נגד קבוצת מודיעין מיראקל 3:0. יש קבוצה צעירה (Juvenile) בשם זהה.
היסטוריה

ב-26 בפברואר 2007 הוכרז כי שחקן MLB לשעבר, רון בלומברג, יהיה מאמן הקבוצה. צבעי הקבוצה משקפים גם את זיהויו של בלומברג עם היאנקיז כאשר בכירי הליגה קיוו ליצור יריבות בין מודיעין (שצבעים דומים למטס) לבין הכחולים.
השחקן הראשון שנבחר על ידי הבלו סוקס בדראפט הבכורה היה המגיש הימני הקנדי ג'ייסון בנסון.
אצטדיון

אצטדיון הקבוצה ממוקם בקיבוץ גזר, מגרש גזר ששימש המגרש הבית של הכחולים כמו גם של מודיעין, מכיוון שבאף עיר אין אצטדיון בייסבול בישראל.
סמל הקבוצה

הלוגו של בלו סוקס הוא תערובת של הלוגואים של שיקגו וייט סוקס ושל היאנקיז, ובו ראשי התיבות של העיר בית שמש, שנכתבו באלכסון מימין לשמאל, בניגוד לווייט סוקס שהוא משמאל לימין.
הסוקס הצליחו מאוד בתחילת דרכם כאשר בתחילת עונת הבכורה של 2007 ניצחה 9 משחקים רצופים לפני שהפסידה לקבוצת לייטנינג תל אביב. הקבוצה שיחקה טוב בהמשך העונה, תפסה את המקום הראשון בעונה הסדירה, וכן ניצחה במשחק האליפות ב-19 באוגוסט 2007, מול 2,610 אוהדים.
הערות שוליים

↑  "Holtzman, Blomberg, Shamsky set to manage in Israel Baseball League". The Associated Press. אורכב מ-המקור ב-2011-05-23. נבדק ב-2007-04-29.
↑  "First Player Draft in IBL History Yields Bumper Crop". IsraelBaseballLeague.com. אורכב מ-המקור ב-2007-05-03. נבדק ב-2007-04-29.
ג'ון סטוסל

| --- | --- |

 לידה:  6 במרץ 1947 (בן 77) שיקגו הייטס, אילינוי, ארצות הברית 
 שם לידה:  John Frank Stossel 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת פרינסטון  תיכון ניו טרייר 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 עיסוק:  עיתונאי, פרשן פוליטי-כלכלי, פובליציסט ליברטריאן
 מעסיק:  ABC, רשת פוקס
 פרסים והוקרה:  פרס אמי, פרס מועדון העיתונות הלאומי של ארצות הברית
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  JohnStossel
 טוויטר:  JohnStossel
 www.johnstossel.com
 
ג'ון פרנק סטוסל (באנגלית: John Stossel; נולד ב-4 במרץ 1947) הוא אישיות תקשורת אמריקאי, סופר, וכן פובליציסט ליברטריאן. סטוסל התפרסם במסגרת תפקידיו העיתונאיים והפרשניים בחדשות ABC והערוץ העסקי של רשת פוקס.
חייו

סטוסל, יליד אילינוי ובן לשני הורים יהודים ממוצא גרמני שהתנצרו, החל את הקריירה העיתונאית שלו בתחנות שידור מקומיות בפורטלנד, אורגון ובניו יורק. הוא הצטרף ל-ABC בשנת 1984 ככתב שטח של תוכנית המגזין הפופולרית 20/20 וכתב צרכנות של בוקר טוב אמריקה. בשנת 2009 עזב את ABC לטובת הערוץ העסקי של פוקס, שם הנחה תוכנית הנושאת את שמו עד סוף שנת 2016.
סטוסל זכה לשבחים רבים על פועלו העיתונאי בתחומי הצרכנות, לרבות 19 פרסי אמי ו-5 פרסים מטעם מועדון העיתונות הלאומי של ארצות הברית. הוא חיבר ארבעה ספרים המשקפים את עמדותיו הפוליטיות ומפרטים כיצד עבודתו כעיתונאי השפיעה עליהן.
ג'ון גיבסון (פסל)

| --- | --- |

 לידה:  19 ביוני 1790 קונווי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  27 בינואר 1866 (בגיל 75) רומא, מדינת האפיפיור 
 מקום קבורה:  בית העלמין הפרוטסטנטי של רומא 
 תקופת הפעילות:  1801–1866 (כ־65 שנים) 
 תחום יצירה:  פיסול 
 
ג'ון גיבסון (באנגלית: John Gibson; ‏ 1790, קונווי – 1866, רומא) היה פסל וויילסי, תלמיד של אנטוניו קנובה שפיסל בסגנון נאו-קלאסי. הוא השלים את לימודי התואר הראשון שלו באוניברסיטת ייל ולימד במכללת סמית ובבית הספר לעיצוב של רוד איילנד.
עבר בצעירותו עם משפחתו לליברפול שם למד אנטומיה, היה אוטודידקט באופיו, בגיל 27 עבר לרומא שם למד אצל אנטוניו קנובה, ובהמשך אצל ברטל תורוואלסן בשנת 1836 נבחר לאקדמיה המלכותית וציווה לה את כל תכולת הסטודיו שלו. עבודותיו של גיבסון כלולות באוספי מוזיאון המטרופוליטן בניו יורק, המוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון והמוזיאון בבית הספר לעיצוב רוד איילנד.
גלריה

אפרודיטה באקדמיה המלכותית לאמנויות
פסיכה ושני זפירים בארמיטאז'
נרקיסוס באקדמיה המלכותית לאמנויות
רועה צאן מנמנם באקדמיה המלכותית לאמנויות
פנדורה במוזיאון ויקטוריה ואלברט
פאריס
נימפה מתירה את סנדלה באקדמיה המלכותית לאמנויות
סאפו באקדמיה המלכותית לאמנויות
הילאס מופתע על ידי הנימפות במוזיאון טייט
תחריט של ארוס ופסיכה בבית אוסבורן
צייד וכלב במוזיאון בסידני
הבה מאת ג'ון גיבסון בצילום של ג'ורג'ו סומר.
הערות שוליים

↑  JOHN GIBSON, CALDWELLSNYDER
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AGSA: 5585  BnF: cb16980142d (data)  GND: 131753290  ICCU: UBOV207831  ISNI: 0000 0000 8060 2546  LCCN: nr2001010841  RKD: 31467  SNAC: w6x3583s  SUDOC: 233016422  ULAN: 500115455  VcBA: 495/318025  VIAF: 20825865   WorldCat (עם VIAF): 20825865 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסלים (מקצוע) ובנושא בריטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית מגדלור

| --- | --- |

בית מגדלור
 מידע כללי
 סוג:  רב-קומות 
 שימוש:  מלונאות ומשרדים
 כתובת:  בן יהודה 1, תל אביב-יפו
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  מגדלור גרופ
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1977–1985 (כ־8 שנים)
 אדריכל:  האדריכלים אריה אלחנני וניסן כנען
 קואורדינטות:  32°04′24″N 34°46′05″E﻿ / ﻿32.0733°N 34.7681°E﻿ / 32.0733; 34.7681
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) בית מגדלור(למפת תל אביב רגילה) בית מגדלור(למפת גוש דן רגילה) בית מגדלור(למפת גוש דן מוגדלת) בית מגדלור  he בית מגדלורhe בית מגדלורמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית מגדלור הוא בניין משרדים ובית מלון בשכונת לב תל אביב שבתל אביב-יפו. הבניין תוכנן בשנת 1977 על ידי האדריכלים אריה אלחנני וניסן כנען כחלק מפעילות חידוש בניינים בחלקי העיר. בניית הבניין הסתיימה בשנת 1985. בשנים 2016 עד 2018, בית מגדלור עבר שיקום וחידוש לאחר תקופה ארוכה בה הצטברו במבנה נזקים.
היסטוריה

"בית מגדלור" קרוי על שם "קולנוע מגדלור" ההיסטורי אשר הוקם בשנת 1935 באותו מקום, והיה הקולנוע הממוזג הראשון בישראל. בשנת 1964 בית הקולנוע נהרס, בשנת 1972 הוקם המבנה המסחרי שכיום מהווה את בסיס המגדל, ובשנת 1977 תכננו האדריכלים אריה אלחנני וניסן כנען את "בית מגדלור" בתצורתו הנוכחית, עם מגדל משרדים מעל המבנה המסחרי, שבנייתו הסתיימה בשנת 1985.
בשנת 2016 החלה קבוצת רשף לשקם ולחדש את בית מגדלור. העבודה הסתיימה בשנת 2018.
מבנה הבניין

הבניין בן 16 קומות וגובהו 58 מטר. הוא נבנה בסגנון המודרניזם. הוא עשוי מבטון, וצבע חזיתו לבן בשילוב חום בהיר. בצד המערבי של הבניין יש מעלית חיצונית מהירה המגיעה לראשו. בית מגדלור משמש כבניין משרדים ורוב המשרדים בו מושכרים על ידי חברות מסחריות. חלק מהחדרים מאוכלסים על ידי המחלקות של שגרירות צרפת והקונסוליה של רוסיה. רשת מלונות בראון מפעילה בחלק מהמגדל את מלון "לייטהאוס" (Lighthouse, "מגדלור" באנגלית), ובקומת הקרקע את מלון הכמוסות "WOM אלנבי".
הערות שוליים

1 2 3  Migdalor House - Lighthouse Hotel, Emporis
↑  התפוז הגדול - בלוג סובב תל אביב, באתר התפוז הגדול
↑  מפת תל אביב 1935 (באנגלית) מאת זאב וילנאי בהוצאת סטימצקי, עם סימון הקולנוע (צפיה בסריקה זמינה מתוך בנין הספרייה), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  דני רכט, קולנוע מגדלור / בית מגדלור, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
↑  פרויקטי דגל - בר קיימא - רשף גרופ
בני הרבנים

| --- | --- |

עטיפת התקליט "הללו" של בני הרבנים
 תקופת הפעילות:  מ-1967 
 סוגה:  מוזיקה חסידית 
 חברים
 ברוך חייט 
 
בני הרבנים (באנגלית: The Rabbis' Sons) הוא הרכב מוזיקלי בתחום המוזיקה החסידית, שפעל בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 בארצות הברית. הלהקה נחשבת מאבני היסוד של המוזיקה החסידית-יהודית שהתפתחה במחצית השנייה של המאה ה-20.