stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ואצלב הקדוש

ואצלב הקדוש או ואלצב הראשון, דוכס בוהמיה (בצ'כית:Svatý Václav, או Václav, , בלטינית:Sanctus Venceslaus, נולד בסביבות 908 - 28 בספטמבר 929 או 935) היה דוכס בוהמיה משושלת פז'מיסל. לפי האגדה גודל ואצלב על ידי סבתו, לודמילה שלימים הוכרזה לקדושה במאה ה-12, והתחנך ביישוב בודץ'. ואצלב שלט על אזור קטן סביב פראג והיה בו זמנית ראש איחוד השבטים הצ'כים. בימי שלטונו הקצרים הוא הביס את היינריך הראשון, מלך פרנקיה המזרחית, הצליח לשמור על ריבונות המדינה הצ'כית והקים את הרוטונדה של ויטוס הקדוש, הכנסייה המרכזית של הדוכסות. התעמת עם מגנאטים צ'כים אחרים ולבסוף, לפי האגדה נרצח בסטארה בולסלב על ידי אנשי אחיו, בולסלב הראשון "האכזר", שניסה קודם לכן לרצוח אותו בעצמו. אחרי המעשה עלה בולסלב על כס הדוכסות.
פולחנו של ואצלב כקדוש של הנצרות נפוץ כבר במאה העשירית. הוא היה לקדוש המגן של בית פז'מיסל וארבעה שליטים בוהמיים משושלת זו נשאו אות שמו. בשלהי ימי הביניים הוא אומץ כקדוש מגן של בוהמיה ושל הצ'כים. גם הכנסייה הקתולית גם זו האורתודוקסית מכבדות את זכרו.
בשנת 2000 הרפובליקה הצ'כית הכריזה על יום מותו, 28 בספטמבר, כחג רשמי במדינה.
יש להבדילו מואצלב הראשון, מלך בוהמיה מבית פשמיסל.
| --- | --- |

תמונה בציור המקודש של הארכיבישוף יאן אוצ'קו מוולאשים - מאת ציירים מאסכולת האמן תאודוריק, 1370
 לידה:  907? מחוז מרכז בוהמיה, צ'כיה 
 פטירה:  28 בספטמבר 935 (בגיל 28 בערך) Stará Boleslav, צ'כיה 
 חג:  28 בספטמבר
קורות חייו > ילדות וצעירות

ואצלב היה בנם הבכור של ורטיסלב הראשון דוכס בוהמיה, מהשושלת פז'מיסל. סבו, בוז'יבוי של בוהמיה, הומר לנצרות על ידי קיריל ומתוד. אמו, דרהומירה מסטודור, הייתה בת לשבט הפגני של ההאוולים, אולם הוטבלה לנצרות בשעת החתונה. בתחילת המאה ה-10 כשנולד ואצלב, אולי בשנת 908, בוהמיה האמצעית נשלטה עדיין על ידי דודו, ספיטיהנב הראשון. לכן ייתכן כי ואצלב לא נולד בפראג, אלא באחת המצודות שבאחוזת בני פז'מיסל, ששימשה כמושב לבני המשפחה שמחוץ לחצר. משערים שמדובר בבודץ' ולווי הראדץ שבמרכז החבל או בטטין, מיילניק, סטארה בולסלב ולשטייני ששכנו בשולי האזור. שנת לידתו של ואצלב חושבה רק על יסוד קישורים כרונולוגיים. לרוב סבורים שהייתה זו שנת 908, כי אביו עלה לשלטון ב-915 ובאותה שנה הורה לפי המסורת לגלח את שיער בנו. חובה זו הוטלה בדרך כלל רק אצל בני האצולה שהגיעו לגיל שבע. הטקס החגיגי התקיים בכנסיית מרים הקדושה של מצודת פראג בנוכחות בישוף העיר.
סבתו של ואצלב מצד אביו, לודמילה מבוהמיה דאגה מאוד לחינוכו. היא הייתה מורתו הראשונה ובהמשך שלחה אותו ללמוד אצל הכומר אוצ'ן במכללה שבמצודת בודץ'. הנער למד לקרוא בשפה הסלבונית העתיקה, בלטינית וביוונית וידע לדקלם את ספר תהלים בעל פה. ראשי השבטים לא ראו זאת בעין יפה כי סברו שחינוך מסוג זה יפגע באימוני הנער בלחימה.
בגיל 13, ב-921 מת אביו. ואצלב הוכרז לדוכס כשאמו, דרהומירה, ציפתה שתמונה לעוצרת הנסיכות. אולם השבט החליט כי סבתו לודמילה תתמנה לעוצרת, כאחראית על חינוכם של ואצלב ושל אחיו, בולסלב. בין דרהומירה ללודמילה פרץ ריב קשה. דרהומירה קשרה קשר לרצוח את חמותה. שליחיה מצאו את לודמילה בטירת טטין (במחוז ברון) ורצחו אותה ב-15 בספטמבר 921. אומרים שחנקו אותה בעזרת הצעיף שלה. היא נקברה בכנסיית מיכאל הקדוש בטטין, אולם שרידיה הועתקו לימים, ייתכן על ידי ואצלב, אל בזיליקת ייז'י הקדוש בפראג, שנבנתה על ידי ורטיסלב.
דרהומירה הפכה לעוצרת המדינה והתחילה מיד ברדיפות נגד הנוצרים. כעבור שלוש או ארבע שנים האצילים הנוצרים הרדופים מרדו בדרהומירה והדיחו אותה. היא נשלחה לגלות בבודץ'. ואצלב נחשב אז כבר בוגר מספיק כדי לקחת בידיו את ניהול המדינה. הוא התחתן עם צעירה, ששמה נשאר נשכח, וקיים קשר עם פילגש שילדה לו את בנו, זברסלב.
קורות חייו > בראש הנסיכות

המגנאטים נרגעו בתקופת העוצרות וואצלב שלט היטב במדינה, תוך כדי שימוש בדת הנוצרית ככלי לחיזוקה.
אחרי נפילת מורביה הגדולה עמדו דוכסי בוהמיה בפני עלייה בפשיטותיהם של ההונגרים ושל מלך הפרנקים המזרחיים ודוכס סקסוניה, היינריך לוכד הציפורים. היינריך התחיל קודם לכן את מסעותיו הצבאיים מזרחה באזורי הסלאבים הפולאבים שהיו מכורת אמו. כדי לעמוד בפני היריב הסקסוני, אביו של ואצלב כרת בזמנו ברית עם דוכס בוואריה, ארנולף, מתנגד קשוח של המלך היינריך. אולם ברית זו הפכה חסרת ערך כשארנולף והיינריך התפייסו ברגנסבורג ב-921.
מוקדם ב-929 הכוחות המשותפים של הדוכס ארנולף מבוואריה ושל המלך היינריך הראשון הגיעו לפראג ואילצו את ואצלב לחזור לשלם כמו פעם את המס השנתי שנכפה ב-895 על ידי מלך הפרנקים המזרחיים, ארנולף מקרינתיה. סיבת המתקפה הגרמנית-בווארית הייתה אולי הצורך לגבות מבוהמיה את המס שהפסיקה לשלם לסקסוניה, אחרי שהמלך היינריך עצמו היה חייב להונגרים מס עצום,או, אולי, הברית שנוצרה נגד סקסוניה בין בוהמיה, הסלאבים הפולאבים וההונגרים.
ואצלב הביא לבוהמיה כמרים גרמנים ועודד את השימוש בשפה הלטינית במקום הסלאבונית שנעלמה מהזירה בהרבה מקומות בהיעדר כמרים. כמו כן הקים במצודת פראג רוטונדה המוקדשת לויטוס הקדוש והיא הייתה הבסיס לקתדרלת ויטוס הקדוש של היום.
קורות חייו > רציחתו

בספטמבר 935 קבוצת אצילים זממה יחד עם בולסלב, אחיו הצעיר של ואצלב, לרצוח אותו. אחרי שבולסלב הזמין את ואצלב למסיבה בסטארה בולסלב, לכבוד חגם של הקדושים קוסמאס ודמיאנוס שלושה ממרעיו של בולסלב (טירה, צ'סטה וחנוושה) התנפלו על הדוכס ודקרו אותו למוות. כשוואצלב נפל, בולסלב נעץ בו חנית.
לפי כרוניקת קוסמאס מפראג - "כרוניקה בוהמורום " בהתחילת המאה ה-12, אחד מבניו של בולסלב נולד ביום מותו של ואצלב. בגלל נסיבות לידתו הוא נקרא סטרצ'קוואס, כלומר "מסיבת אימה"
לפי אגדה אחרת נושא הכלים הנאמן של ואצלב, פודווין, נקם את מותו ורצח אחד מראשי הקושרים ואחר כך הוצא להורג על ידי בולסלב.
פולחנו

מיד אחרי מותו צמח בצ'כיה פולחן של הדוכס הנרצח. פולחנו כמרטיר וקדוש התפשט עד ל-אנגליה.
בצ'כיה דמותו נערצה בשני מישורים: כדגם של מלך, אחד מבני שושלת פשמישל ומבוני העצמאות הצ'כית, קדוש ראשון ממוצא צ'כי, מגן של צ'כיה ועמה, ומצד שני, כאדם חסוד, בעל מעלות רבות: שלפי המסורת, דאג להפצת האמונה הנוצרית בעם, גידל בעצמו גפן ודגן עבור טקסי הקומוניון, טיפל בעניים, בחולים, בעבדים ובשבויים, בנה כנסיות, הוריד גרדומים, החריב מקדשים פגאניים וכו'. בנוסף ייחסו לו עשיית נסים גם אחרי המוות.
ככל הנראה עצם אחיו רוצחו, בולסלב הראשון, עשה את הצעדים הראשונים להשכנת פולחנו כהחליט בשנת 938, שלוש שנים אחרי מותו, להעביר את שרידיו לרוטונדה בטירה של פארג
העברת הגופה לכנסייה בטירה על ידי בישוף נחשבה אז לקאנוניזציה של האדם והפיכתו לקדוש.
תוך כמה עשורים נפוצו ארבעה ספרים על חייו:
אחד מכתבי היד העתיקים של האגדה זו נשמר בקודקס וולפנביטל (מלפני 1006) שנוצר בהוראת הנסיכה אמה, רעית הדוכס בולסלב השני של צ'כיה.
הקודקס כולל את הציורים העתיקים ביותר על ואצלב הקדוש, כולל סצנת רציחתו בסטארה בולסלב.
פולחנו > באגדות

לפי אחת האגדות, המסופרת בכרוניקת דלימיל, רדסלב, רוזן או דוכס מקוז'ים (Radslav Zlicky או Radslav Kouyřimsky) קרא תיגר על ואצלב ופתח במלחמה נגדו. ואצלב שלח אליו משלחת עם הצעות שלום, אבל רדסלב פירש זאת כסימן חולשה. שני הצבאות הגיעו זה מול זה מוכנים לקרב. אולם ואצלב לא ביקש למנוע שפיכות הדם של חפים מפשע והציע לרדסלב דו-קרב להכרעת הסכסוך ביניהם. רדסלב הסכים. בעוד שוואצלב היה חמוש רק בחרב, רדסלב התכוון להפילו מהסוס בעזרת כידון ואז להכריעו בעזרת חרב. משהתקרב רדסלב הוא ראה לפתע שני מלאכים משני צדיו של ואצלב והם קראו לו לעצור. רדסלב הוכה בהלם כמו מברק, ירד מסוסו על הברכיים וביקש מחילה. ואצלב הרים אותו וסלח לו.

במעמד אחר, כשהוזמן ואצלב ידי הקיסר אוטו לדיאטה בוורמס הוא התעכב בגלל שמיעת המיסה. המתכנסים כעסו התכוונו לקבלו בקרירות מופסגנת. אבל פתאום ראה הקיסר לואלצב התלוו שני מלאכים וצלב גדול מזהב בידיהם. הוא היה המום, קם מכסאו וליווה בעצמו את ואצלב אל המושב שהוכן לו. הנוכחים נדהמו ממחוות הקיסר שסיפר להם מה ראה.
הנצחה

אף על פי שהיה בחייו רק בעל תואר דוכס, הקיסר אוטו הראשון העניק לו אחרי המוות את הסמכות והתואר של מלך, ולכן הוא נודע בדיעבד באגדות ובשירים כ"מלך ואצלב" או "המלך ונצסלאוס".
1848 - מיוזמת אנשי תנועת התחייה הלאומית הצ'כית ככר מרכזית בעיר פראג - כיכר ואצלב - נושאת את שמו
בכיכר הוצב בשנים 1848–1879 פסל של ואצלב שנוצר על ידי הפסל הבארוקי בנדל. פסל זה הועבר לימים לווישהרד.
וב-1912 הוצב במקומו פסל חדש מאת הפסל יוזף ואצלב מיסלבק. ואצלב מוצג בו רוכב על סוס ומסביבו שאר הקדושים המגנים על בוהמיה - אדלברט, לודמילה, פרוקופ ואגנס מבוהמיה
2000 - חגו של ואצלב, 28 בספטמבר, הוכרז ברפובליקה הצ'כית לחג רשמי - חג הממלכתיות הצ'כית.
התאריך 28 בספטמבר נכלל בשנת 1670בלוח השנה הקתולי. התאריך נחגג כחג של ואצלב הקדוש גם בכנסייה הנוצרית אורתודוקסית.
4 במרץ - הוא חג העברת שרידי ואצלב לקפלה על שמו בכנסיית ויטוס הקדוש בטירה בפראג. (בשנת 938)
לקריאה נוספת

Martyrologium romanum. Ex decreto sacrosancti oecumenici Concilii Vaticani II instauratum auctoritate Iohannis Pauli PP. II promulgatum. Editio typica altera, Libreria Editrice Vaticana, Roma 2001, ISBN 9788820972103
Hugh LeCaine Agnew The Czechs and the Lands of the Bohemian Crown Hoover Institution Press, Stanford University, 2004. n.p., ISBN 9780817944926
1994 Pavla Obrazová; Jan Vlk; Josef Tvrský. Svatý kníže Václav. Paseka.
Kamil Krofta Bohemia to the Extinction of the Premyslids, in J.R. Tanner, C.W. Previt-Orton and Z.N. Brook (ed) The Cambridge Medieval History: Victory of the Papacy, Vol. VI, Cambridge University Press, 1957
Michael Newton - "Wenceslaus I (907-935)", Famous Assassinations in World History, ABC-CLIO, 2014 ISBN 9781610692861
הערות שוליים

1 2  J.Butler
↑  K.Krofta 1957 עמ' 426
↑  M.Newton 2014
1 2  K.X.Weninger 1876
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463659705171  BnF: cb12161443g (data)  GND: 118806696  ISNI: 0000 0000 7357 9667  LCCN: n50004958  NKC: jn20000728789  SUDOC: 030137934  VIAF: 64803905   WorldCat (עם VIAF): 64803905 
הקרדינל מילוסלב ולק עם הגולגולת המיוחסת לווצלאב הקדוש בעת טקס בפראג ב-2006
פארק אריאל שרון

תבנית:פארק
דגם ההר המשוקם מהר הזבל הישן של חירייה לפי תכנון האדריכל פטר לאץ
פארק אריאל שרון מהאוויר, ומאחוריו (משמאל) חירייה – איגוד ערים דן לתברואה
פארק אריאל שרון הוא שטח גלילי פתוח, שהיה בעבר חלק מחירייה – איגוד ערים דן לתברואה, ושוכן לאורך נחל איילון בקטע שבין נמל התעופה בן-גוריון לנתיבי איילון. השטח תחום ממערב ומצפון על ידי רמת גן ותל אביב-יפו, ממזרח על ידי אור יהודה ומדרום על ידי כביש 1, אזור וחולון. גודלו של השטח כולל השטח הפתוח של מקוה ישראל 8,500 דונם (8.5 קמ"ר: בערך פי שניים וחצי מגודלו של פארק הירקון) ונועד לשמש כריאה הירוקה של דרום מטרופולין גוש דן המצוי בשטחה הגאוגרפי של  גוש דן.
בתוכנית-האב שלו, הפארק כולל את תל הפסולת המשוקם חירייה, מתחם חוות שלם, שטחי מקוה ישראל ופארק מנחם בגין. בפארק זורמים נחל איילון ושלושה מיובליו.
ההחלטה על הקמת פארק מטרופוליני ובצידו אזור המוקדש למפעלי מיחזור של חירייה – איגוד ערים דן לתברואה, התקבלה בשנת 2005 על ידי ממשלת ישראל והוא נחנך ב-27 באוקטובר 2007. הנקודה הנישאת בשטח הפארק היא "מתחם ההר" (לשעבר תל הזבל של חירייה) וגובהה כ-60 מטרים מפני הקרקע. בכניסה הראשית לפארק ניצבים בתיה המשוחזרים של חוות שלם, הכוללים בין השאר את מרכז המבקרים. יש בשטח שבילים המאפשרים טיולים רגליים ובאמצעות אופניים. פארק אריאל שרון מנוהל על ידי חברת פארק אריאל שרון, חברה ממשלתית לתועלת הציבור (חל"צ), הפועלת תחת המשרד להגנת הסביבה. משרדי הפארק נמצאים בחוות שלם ברחוב דרך בר-לב 298 בתל אביב.
בשנת 2007 החליטה ועדת השמות הממשלתית לקרוא לפארק בשם "פארק אריאל שרון", כהוקרה על תרומתו של ראש הממשלה להקמת המקום. לשם הקמת הפארק הוקמה חברה ממשלתית בשם "החברה הממשלתית פארק אריאל שרון (איילון) בע"מ".
עד להקמתו היה הפארק חלק מחירייה – איגוד ערים דן לתברואה, וקודם לכן הכפר הערבי אל-ח'ירייה, ששכן על חורבותיה של בני ברק הקדומה (שהייתה ממוקמת בחלקו הדרום-מערבי של מחלף מסובים ובשטחים הסובבים אותו) עד למלחמת העצמאות.
הפארק כולל שטחי טבע, נוף, ארכאולוגיה ואף שטחים חקלאיים ובו מסלולי טיול, הליכה ורכיבה על אופניים, וכן מתחמים לשהייה בחיק הטבע.
בפארק מגוון ביולוגי עשיר, הכולל בין השאר מיני זוחלים, יונקים, דו-חיים וציפורים שעבורן שטחי הפארק משמשים תחנת עצירה על ציר הנדידה. שטחי הפארק יוצרים מסדרון אקולוגי לתנועה ולמעבר של בעלי-חיים, ובפארק מתקיימים בתי גידול רבים לחי ולצומח.
הפארק זכה בפרס העיצוב הירוק בקטגוריית אדריכלות נוף של המרכז האירופי לאדריכלות לשנת 2010.
היסטוריה

בין השנים 1952 ל-1998 רשויות מקומיות בגוש דן פינו את הפסולת שלהן לשטח שנמצא בין נחל איילון לנחל שפירים סמוך לכביש 4 (גהה). המקום שימש כאס"פ - אתר סילוק פסולת. הוא השתרע על שטח של כ-450 דונם. האתר שירת שלוש עשרה ערים ורשויות מקומיות וכן בתי חולים ומחנות צבא סמוכים.
לאורך השנים, גבהה ערמת האשפה לגובה 60 מטרים, לרוחב ממזרח למערב של 544 מטרים, ולאורך מצפון לדרום של כ-964 מטרים. בשלב זה, הוחלט למתן ולווסת את כמויות האשפה עד שהוחלט על הפסקת פעילות המטמנה באוגוסט 1998. ההר יצר מפגעים סביבתיים חמורים. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 התפשטו שרפות רבות בהר כתוצאה מתסיסת הזבל ופליטת גז מתאן. בשנת 1976 הוחל בכיסוי האשפה בכמויות גדולות של אדמה ופיזור מנטרלי ריחות. אולם, גם אדמה זו לא מנעה את פליטת הריחות הרעים שהיו מפגע משמעותי, במיוחד ביישובי האזור.
מפגעים נוספים שיצר התל היו זליגת תשטיפים, נוזלים שנוצרו מפירוק הפסולת בעקבות ירידת גשמים וחלחלו לנחל איילון הסמוך. כמו כן, היו תופעות של גלישת ערימות פסולת מהמדרונות והייתה סכנת התמוטטות.
אולם, המפגע שקידם יותר מכל את סגירת האתר היה דווקא התמקדות להקות ציפורים בפסולת האורגנית על התל. הציפורים שסבבו בגובה רב הפריעו לנתיב ההמראה והנחיתה של המטוסים בנמל התעופה בן-גוריון. הסכנה שציפור תחדור למנוע של מטוס נוחת הייתה סכנה ממשית ואף קרו מספר אירועים כאלו שהסתיימו ללא נפגעים, בהם תאונה בה חדרה ציפור למנועי מטוס שהמריא וגרמה להשבתת המנוע. הטייס נאלץ לרוקן את מכלי הדלק מעל הים כדי לנחות נחיתת חרום בנמל התעופה בן-גוריון. אף על פי שהוחלט על סגירת המקום כבר בשנת 1993, הטמנת הפסולת המשיכה עד אוגוסט 1998. ביום הסגירה היה גובהו של ההר 60 מטרים מהקרקעית. מעריכים כי לאורך השנים נקברו בו כ-16 מיליון קוב של פסולת. בין המטמנות שיועדו להחליפו – אתר דודאים ואתר אפעה במישור רותם.
ההר המשיך להזיק לסביבה. הנוזלים שנוצרו מהזבל בעקבות ירידת גשמים המשיכו לחלחל לנחל איילון הסמוך. על אף שלא תוכנן מראש, הסתבר כי האתר נבנה על קרקע חרסיתית ואטומה למים. מסיבה זו משערים כי הוא אינו אחראי לזיהום מי תהום מתחתיו. מאידך, ערימות פסולת גדולות, שגלשו מההר אל הנחלים סביבו גרמו לזיהום תוואי האיילון. כמו כן, ממשיך ההר לפלוט גז מתאן ומעריכים שהפליטה תימשך לפחות עד 2030. על ההר הוקמו מערכות לאיסוף הגז והוא משמש להפקת חשמל.
היסטוריה > תוכנית פארק איילון

בשנת 1999 הוצגה במוזיאון תל אביב לאמנות תערוכה בשם "חירייה במוזיאון": הצעות אמנים ואדריכלים לשיקום האתר.
בשנת 2004 התקיימה תחרות בינלאומית אנונימית בין אדריכלי נוף על הצעה לשיקום האתר. בתחרות זכה אדריכל הנוף פרופ' פטר לאץ.
ביוני 2002, לאחר שנתיים של דיונים הופקדה תוכנית מתאר מחוזית 3/5 איילון עבור הפארק, ושנתיים אחר כך, בנובמבר 2004 היא אושרה. התוכנית חלה על שטח של כ-8,500 דונם הכוללים את שטחי פארק מנחם בגין, אדמות חקלאיות השייכות לבית הספר החקלאי מקוה ישראל, מזבלת חירייה ושטחים חקלאיים שונים. באישור התוכנית הוחלט שלא להקצות שטחים ממנה לבנייה למגורים, אף על פי שהיו גורמים כמו משרד האוצר ומינהל מקרקעי ישראל, אשר גרסו שזאת הדרך הטובה ביותר לגייס מימון להקמת הפארק.
באפריל 2005 החליטה ממשלת ישראל, בהחלטה 3562, על השתתפות תקציב המדינה בפיתוח הפארק למשך חמש השנים ביחס של שקל תקציב מול שקל תרומה, עד לתקרה של עשרה מיליון ש"ח בשנה, ובנובמבר 2005 החליטה על הקמת חברה ממשלתית מנהלת לפארק איילון, אשר תפקידה לתכנן, לפתח, לנהל, לתאם ולתחזק את פארק איילון. הוחלט שתקציב הפארק יתנהל כמשק כספי סגור שיתבסס על תרומות, עיזבונות, מתנות, מענקים, הקצבות מתקציב המדינה, מרשויות מקומיות ומאיגוד ערים דן לתברואה, וכן מהכנסות ממיזמים ההולמים את אופי הפארק, בהתאם לתוכניות החלות על שטח הפארק.
בשנת 2007 נחנך הפארק בטקס ממלכתי שנערך על תל האשפה ונקרא על שם ראש הממשלה אריאל שרון.
מתחמים בפארק אריאל שרון

פארק אריאל שרון נמצא בשלבי פיתוח. לרשות הציבור הרחב פתוח מתחם ההר (תל הפסולת המשוקם) לתצפית וסיורים, מתחם "אואזיס" – ובו מסעדה ואגם מלאכותי, מתחם "קו רקיע". חלק נוסף של הפארק, מתחם הכניסה הצפוני מכביש 461, הוא שער הכניסה לאזורי הבילוי של הפארק וביניהם: מרכזי מבקרים במבני חוות שלם, גני משחקים, שדרת ירידים ומופעים, טיילת ומתחם בילוי על שפת האגם ועוד. בנוסף, בפארק מרכז צפרות ומגוון ביולוגי. בתכנון אזורי הסעדה, מתחם קמפינג ופארק אתגרי.
למרגלותיו של מתחם ההר, נמצא פארק המחזור חיריה, השייך לחירייה - איגוד ערים דן לתברואה, ואינו חלק מפארק אריאל שרון. בפארק המחזור גם מרכז מבקרים כחלק מהמתחם לחינוך סביבתי, המוליך סיורים גם למפעל ה-RDF. בפארק המיחזור קיים משטח איסוף האשפה, אליו שופכות מאות משאיות כ-3,000 טון ליום של אשפת גוש דן. חצי (1,500 טון ליום) מכמות האשפה מועמסת ממשטח האיסוף לעשרות משאיות הענק המוליכות אותה להטמנה בנגב.
מתחמים בפארק אריאל שרון > מתחם הר הפסולת המשוקם

מאז קום המדינה (ובאופן רשמי יותר מאז 1952) עד אוגוסט 1998, שימש מתחם חירייה, אתר קליטת הפסולת הראשי של גוש דן ואחסנתה. ההר נבנה לאורך השנים כעוגת שכבות משכבות פסולת ושכבות עפר. במשך שנים ארוכות היה "הר הפסולת של המדינה" סמל למפגע סביבתי, תברואתי ובטיחותי, עד לראשית תהליך שיקומו במהלך שנות ה-2000. שטחו של ההר כ-450 דונם, גובהו כ-60 מטרים מעל פני הקרקע והוא מכיל כ-16 מיליון קוב פסולת. בשנים 1998–2017 הייתה כל הפסולת מועמסת על משאיות ומועברת למתקני הטמנה בנגב. היקף הפסולת המועבר להטמנה קטן בחצי משהחל לפעול מפעל ה-RDF להשבת אנרגיה מפסולת.
פרויקט השיקום כלל בנייה של קיר שיגומים וסוללה היקפית לתמיכת ההר ויציבותו, הטמנת מערכת איסוף גז, הצבת מערכת איסוף וטיפול בתשטיפים למניעת זיהום נחלים, איטום מתחמים הפתוחים לקהל על ראש ההר ושיקומם הנופי, והסטת תוואי הנחלים איילון ושפירים - גם לצורך תמיכה במדרונות ההר, וגם על מנת ליצור אגן ניקוז שיסייע במניעת הצפות בנתיבי איילון, כביש מספר 4, השכונות הדרום מזרחיות של תל אביב וחלקה הצפון מזרחי של חולון.
עם הקמתה של חברת פארק אריאל שרון בע"מ (חל"צ) עברו הבעלות והאחריות על מתחם ההר אליה. מתחם ההר נפתח לציבור יום אחרי טקס החניכה, ב-28 באוקטובר 2007. המתחם, פרי תכנונו של אדריכל פרופ' פטר לאץ, בנוי על עקרונות הקיימות ופיתוח בר קיימא המשתמש בחומרים מושבים וממוחזרים. פרויקט פיתוח מתחם ההר כלל בנייה של מרפסת תצפית מטרופולינית הצופה לעבר גוש דן, מרכז מבקרים, הקמת מערכות תשתית ראשיות, יצירת אגם אקולוגי, שבילי הליכה, שתילת צמחייה, הצבת מערכות שילוט מידע והכוונה.
תהליך שיקום ההר נחשב לפרויקט הנדסי ואדריכלי מורכב ואלה המרכזיים שבהם:
שאיבת גז המתאן הנוצר בבטן ההר בשל התפרקות הפסולת האורגנית הטמונה בו. הגז שנאסף מספק את האנרגיה לתפעולו של מפעל 'אופיס טקסטיל' באזור, ובכך מסייע להפחתת פלֵיטה של גזי החממה לאטמוספירה.
שימוש חוזר בפסולת בניין בתהליך שיקום ההר.
בניית בריכות אגירה תת-קרקעיות בהר, המשמשות לאיגום מי גשמים בחודשי החורף, לטובת השקיית הצמחייה בקיץ.
פיתוח תכסית ירוקה ופיתוח שבילי סיור ונקודות תצפית.
מתחמים בפארק אריאל שרון > מתחם הר הפסולת המשוקם > נקודות עניין על ההר

מתחם ההר מציע מגוון נקודות עניין לפעילות פנאי ונופש: מרפסת תצפית מטרופולינית הצופה על גוש דן, נקודות תצפית היקפיות, מרכז מבקרים חווייתי עם מיצג מולטימדיה המספר את סיפור ההר, אגם אקולוגי, המקבל את מימיו מבריכות האגירה התת-קרקעיות הנמצאות ברום ההר, מסלול הליכה משולט ובו נקודות ידע ועניין, מדשאות ואזורים מוצלים לפעילות פנאי ונופש, שדרת "מייסדי הפארק" ושדרת עצים אשר נטעה על ידי האישים והגופים אשר היו חלק מחזון והקמת פארק אריאל שרון.
על ההר, לאורך המסלול, מפוזרים עשרות צמחיי תבלין ארץ ישראליים ועשרות זני שיחי תבלין ועצי ארץ ישראל.
בשנת 2021 נפתח קו רקיע - מתחם הופעות בפסגת ההר, עם תצפית גובה על גוש דן. במקום כ-1,400 מקומות ישיבה.
בחודש אוקטובר בשנת 2023, בימים הראשונים למתקפת הפתע על ישראל, פגעה בפארק רקטה ששיגר חמאס מעזה. הרקטה פגעה בסמוך למבנה המשרדים וגרמה לו הרס רב. בחג ט"ו בשבט 2024, ניטע במקום הפגיעה עץ אלון, שהוגדר כסמל לצמיחה, להמשכיות ולתיקון .
החל משנת 2024, פועלת הנהלת הפארק להקמת מתחם הופעות ענק שיכלול עד כ-35 אלף מקומות ויהיה שני בהיקפו רק לפארק הירקון.
מתחמים בפארק אריאל שרון > מתחם כניסה צפונית

הכניסה הראשית אל הפארק מתוכננת להתבצע מדרך לוד, כביש 461, וזאת בהתאם לתוכנית המתאר שאושרה על ידי הוועדה המחוזית. במתחם זה יתקיימו פעילויות מסחר ובילוי, פעילויות העשרה ולמידה.
מתחמים בפארק אריאל שרון > מתחם כניסה צפונית > חוות שלם

אחד השטחים הנכללים בתוכנית הפארק נקרא חוות שלם, לעיתים חוות הזרע, שטח של חווה חקלאית בדרום תל אביב בקרבת שכונת כפר שלם.
החווה הוקמה בשנת 1953 על ידי האגודה החקלאית השיתופית "הזרע". האגודה עסקה בגידול, פיתוח והפקת זרעים לחקלאות בארץ ישראל. הרקע להקמת החווה היה החרם הכלכלי על המשק היהודי בארץ ישראל באותם ימים אל מול הצורך ההולך וגובר בתוצרת לאוכלוסייה הגדלה של היישוב.
לימים, ניתן לומר, שפעילות האגודה ועובדיה בתחום המחקר והפיתוח החקלאי היוותה אבן דרך והפכה את מדינת ישראל למובילה ופורצת דרך בעולם בכל הקשור לחקלאות מודרנית וטיפוח זנים מיוחדים[דרוש מקור].
מיקום החווה בשטחים הפתוחים הסובבים את נחל איילון העניקו למקום את אופיו הייחודי. מבחינה פיזית החווה חולקה לשני מתחמים עיקריים - המתחם המשקי בו התקיימה הפעילות החקלאית ומתחם המגורים שכלל חמישה מבני מגורים דו משפחתיים, בהם התגוררו עובדי החווה ומשפחותיהם. המבנה הארגוני של החווה כלל עבודה חקלאית משותפת בסמיכות לחיי המשפחה ועל כן היו חיי היומיום של משפחות העובדים שלובות בעבודות ובהווי החווה.
כיום, לאחר תהליך שימור ושיחזור, מתחם חוות שלם נמצא בשלבים סופיים של פיתוח.
מתחמים בפארק אריאל שרון > מתחם כניסה צפונית > מרכז צפרות ומגוון ביולוגי

ברֵיכה אקולוגית מוקפת עצים וצמחייה ארץ ישראלית מגוונת, המהווה מוקד משיכה לכ-200 מיני ציפורים ובעלי חיים, החולפים או החיים בשטחי הפארק. הציפורים הנודדות מערבות רוסיה וצפון איטליה, שינו את מסלול נדידתן כך שיוכלו להנות משהייה בפארק במסתור הבריכה כמה ימים טרם המעבר לכיוון מדבריות אפריקה.
סביב הבריכה: שבילי הליכה, תחנות תצפית על ציפורים. בטרסות המקיפות את הבריכה, צמחייה ארץ ישראלית מגוונת הכוללת עצי פרי וצמחי תבלין.
מתחמים בפארק אריאל שרון > מתחם כניסה צפונית > בריכת החורף

בריכת החורף הוקמה בפארק, כחלק משיחזור בתי גידול בסכנת הכחדה. בבריכת החורף התפתחו בעלי חיים ייחודיים כסרטנים ירודים, רכיכות ועוד, המהווים נקודת עניין וחקר למבקרים ולקבוצות.
מתחמים בפארק אריאל שרון > מתחם כניסה צפונית > השדירה המרכזית (פרגולה)

אורכה של שדרת הכניסה 250 מטר וגובהה 11 מטר, כשעל עמודיה מטפס צמח הוויסטריה. היא מהווה מקום מפגש לקיום מיזמים תרבותיים, אמנותיים וקהילתיים כגון ירידים, מופעים ועוד. עוצבה על ידי האדריכל פטר לאץ.
מתחמים בפארק אריאל שרון > מתחם כניסה צפונית > גן משחקים

גן משחקים הכולל בתוכו גן נגיש. הגן המשתרע על שטח של שלשה דונמים וכולל מתקנים אתגריים יוצאי דופן, בעיצובם ובאופן בו הם מפעילים את הדמיון. עשרות המתקנים הבנויים מעץ רוביניא הוקמו מחומרים אקולוגיים ידידותיים לסביבה, ובנויים על טופוגרפיה ייחודית.
מתחמים בפארק אריאל שרון > מתחם כניסה צפונית > נחל כופר

נחל כופר הוא נחל אכזב המהווה את אחד היובלים הצפוניים של האיילון. ראשיתו של הנחל באזור תל השומר והמועצה האזורית אפעל, שם הוא עובר לאורך מספר ק"מ עד לשפך החיבור לנחל איילון. בחלקו העליון עובר הנחל באזורים עירוניים בנויים של רמת גן, גבעתיים וגבעת שמואל ומנקז את מי הגשמים שלהם. הנחל נשפך ממערכת הניקוז לתוך האגם שבפארק הלאומי ברמת גן וממנו זורמים המים דרך אזור הספארי לתוך שטחי פארק אריאל שרון, שם חוזר הנחל לזרום בערוץ טבעי.
במסגרת פרויקט שיקום נחל כופר הוסט הנחל אל מחוץ לשכונת ידידיה למניעת הצפות בשכונה, נעשה שיקום נופי לאורך תוואי הנחל, הוקמו מתחמים מוצלים לפיקניקים, נבנה גשר מעל נחל כופר שמחבר בין שטחי הפארק לתל אביב וניטעו אלפי עצים.
מתחמים בפארק אריאל שרון > בני ברק הקדומה

בני ברק הקדומה הייתה ישוב פלשתי בתקופת הברזל, ימי בית ראשון, ויישוב יהודי בשלהי תקופת בית שני. יש המזהים את מיקומה בתל שנמצא בפינה הדרום מערבית של מחלף מסובים, דרומית לרמת גן בשטחו של פארק איילון.
גודל האתר כ-25 דונם, אף שאין להוציא מכלל אפשרות שהיו תקופות בהן הוא השתרע על שטח גדול יותר. בחפירות שנעשו לסירוגין באזור משנת 1967, התגלו שרידי מבנים, בורות מים וקרמיקה מתקופות שונות: ההלניסטית, הרומית (תקופת רבי עקיבא), הביזנטית, הערבית הקדומה והערבית המאוחרת.
מתחמים בפארק אריאל שרון > בני ברק הקדומה > הקמת אתר בני ברק המקראית

הקמת "בני ברק המקראית" מתוכננת כחלק מפרויקט הפיכת פארק אריאל שרון לפארק המשלב מורשת ותרבות. האתר יכלול אפשרות ביקור באזור חפירות פעיל, בשיתוף עם רשות העתיקות, מיצג "שולחן ליל הסדר" שישחזר את ליל הסדר המוזכר בהגדה של פסח:
מַעֲשֶׂה בְּרַבִּי אֱלִיעֶזֶר וְרַבִּי יְהושֻׁעַ וְרַבִּי אֶלְעָזָר בֶּן עֲזַרְיָה וְרַבִּי עֲקִיבָא וְרַבִּי טַרְפון שֶׁהָיוּ מְסֻבִּין בִּבְנֵי בְרַק וְהָיוּ מְסַפְּרִים בִּיצִיאַת מִצְרַיִם כָּל אותו הַלַּיְלָה, עַד שֶׁבָּאוּ תַלְמִידֵיהֶם וְאָמְרוּ לָהֶם רַבּותֵינוּ הִגִּיעַ זְמַן קְרִיאַת שְׁמַע שֶׁל שַׁחֲרִית.
משחקים אינטראקטיביים, שחזור של כפר מתקופת המשנה והתלמוד ו"גינת צמחי המשנה והתלמוד".
מתחמים בפארק אריאל שרון > תל כופר

אתר ארכאולוגי שעדיין לא נחקר והנמצא במרכז הפארק העתידי במפגש הנחלים של "נחל איילון" עם "נחל כופר".
מתחמים בפארק אריאל שרון > חוות שורגי

חוה חקלאית הנמצאת בשטח הפארק בסמוך אל כביש מספר 1 ואל אזור.
מתחמים בפארק אריאל שרון > שטחי מקוה ישראל

שטחי בית הספר החקלאי מקווה ישראל מהווים גם הם חלק מתוכנית הפארק המטרופוליני. בשל מעמדם הייחודי וסייגי חוק בית הספר החקלאי מקוה ישראל עם זאת במסגרת המיזם נקבע לגביהם שתתקיים גישה מחלקי הפארק לשטחים החקלאיים. בנוסף, האדמות החקלאיות מהוות חלק משטח ההצפה במסגרת פתרון הניקוז האזורי הקיים בפארק. התוכניות המלאות של השימור והשימוש הציבורי בשטחים אלו עודם בתהליכים.
נחלים בפארק

במרכז הפארק עובר נחל איילון שראשיתו בהרי יהודה. אל נחל איילון מתנקזים שלושה יובלים - נחל שפירים, הנחשב לאחד מיובליו הגדולים, וכן הנחלים כופר ואזור. בשל זרימת המים הרבּה בנחלים בחודשי החורף, נגרמות מדי שנה בשנה הצפות בשכונות המגורים הסובבות את הפארק וכן מוצפים צירי תחבורה מרכזיים בתל אביב.
בפארק אריאל שרון מיושמת תוכנית ייחודית המשלבת בין פתרון ניקוז אקו-הידרולוגי ובין לצד פיתוח נופי של פארק מטרופוליני. שטח הנחלים בפארק יורחב ויועמק, כך שבעת אירועי גשם קיצוניים יושהו מי הגשם בשטחי הפארק וימנעו את ההצפות.
בשטחי הנחלים עצמם יבוצע שחזור אקולוגי של בתי גידול לבעלי חיים, ותישתל צמחייה ארץ ישראלית מגוונת אשר תספק אזורים מוצלים לאורך מסלולי טיול.