stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יומן

ערך זה עוסק במסמך לתיעוד כרונולוגי של אירועים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פקסימיליה של יומנה של אנה פרנק
יומן משמש לרישום אירועים לפי סדר הימים בלוח השנה. יומן עשוי להיות צופה פני עתיד, כלומר לשמש לרישום אירועים ומשימות המתוכננים לעתיד, או צופה פני עבר, כלומר לתאר אירועים לאחר התרחשותם.
יומן משימות

יומן משימות משמש לרישום אירועים ומשימות המתוכננים לעתיד, כתזכורת למועד התרחשותם הצפוי ותורם ליכולת ארגון זמן. לעיתים היומן מעוצב מראש עם מקום בגודל קבוע לכל יום מימות השנה, ולעיתים הוא מאפשר כתיבה חופשית, כך שלכל יום מוקדש המקום הנדרש לתיאור אירועיו. עד לשלהי המאה העשרים נוהל היומן במחברת או ספרון קטן שיועדו לנשיאה יומיומית. בשלהי המאה העשרים עם התפתחות הטכנולוגיה פותחו כלים ממוחשבים שצמצמו את השימוש ביומן הנייר ואפשרו תיעוד אירועים אלקטרוני, דוגמת יומן גוגל.
ככלי לרישום משימות לביצוע משמש היומן בין השאר תלמידים, הרושמים בו פרטים על שיעורי הבית שלהם, ימי הולדת ועוד. מי שפעילותם כוללת פגישות (עם לקוחות, תלמידים וכדומה) משתמש ביומן לניהול לוח הזמנים שלו.
יומן אישי

יומן אישי נכתב לרוב כדי לזכור (כעין ארכיון של זיכרונות). לעיתים הוא משמש לרישום אירועים, רגשות ומחשבות של בעל היומן. הכתיבה ביומן מתבצעת באופן שוטף. הכתיבה ביומן נחשבת פרטית, והצצה ליומן של אדם אחר נחשבת מעשה לא מקובל. כותבי היומנים האישיים מדמיינים את הקוראים האידיאליים של כתביהם (הורים, אהובים ואהובות מהכיתה או את עצמם בבגרותם). "קריאה רטרוספקטיבית ביומן של הכותב עצמו הוא אירוע טעון ורווי מבוכה".
לעיתים יומנו של אדם שנפטר משמש כעדות על חייו ואישיותו. דוגמה ליומן כזה הוא יומנה של אנה פרנק.
יומנים מסוימים הם בעלי ערך רב בייחוד יומני מסע המתארים מאורעות שקרו בזמן מסעות ומשמשים מקור לחקר אנתרופולוגיה ויחסים בין אישים בעמים שונים מנקודות מבט של עמים אחרים.
יומניו של אדם שהיה דמות ציבורית מתפרסמים לעיתים, ביוזמתו או ביוזמת יורשיו, ככלי לתיאור מעשיו ועולמו.
יומן אישי > יומן אישי ככלי ספרותי

ישנם גם סופרים אשר כותבים את ספרם בצורת יומן של הגיבור. דוגמאות לכך הם ספרי הנוער "יומני הנסיכה", "יומנו של חנון", ועוד.
ספרו של אלון חילו, "אחוזת דג'אני" נכתב כשילוב של שני יומנים שנכתבו על ידי גיבורי הספר. העובדה שאחד מגיבורי הספר, חיים מרגליות קלווריסקי, הוא דמות היסטורית אמיתית, והאמירה בהקדמה "מאת המביא לדפוס" כי ביסס את הספר על יומנו האישי של קלווריסקי, גרמה לחלק מהקוראים לחשוב שמדובר ביומן אמיתי, אף שהספר הוא ספר בדיוני.
"יומנה של אנה פרנק" נכתב כיומן אישי והתפרסם בהמשך כספר המתעד את קורותיה של הילדה היהודיה ומשפחתה במחבואם בתקופת השואה באמסטרדם, הולנד.
יומן אינטרנטי

כאשר האינטרנט הפך לזמין ונפוץ, הוא אומץ על ידי רבים כאמצעי נוסף לתעוד החיים, עם ממד נוסף של קהל (מיידי, או עתידי). "היומן הפתוח" של קלאודיו פינהנז, שפורסם באתר MIT Media Lab מ-1994 עד-1996, נחשב ליומן המקוון הראשון. בנוסף, האינטרנט משמש כדרך לפרסום יומנים שטרם פורסמו, לתשומת לבם של היסטוריונים והקהל הרחב. כמו יומנו של Michael Shiner - מייקל שיינר, אפרו-אמריקאי שחי במאה ה-19, בארצות הברית ותיעד את חייו, תחילה כעבד ואחר כך כאדם חופשי בוושינגטון די.סי.
ראו גם

בלוג – היומן בתרבות האינטרנט בת זמננו
אוטוביוגרפיה
ספר זיכרונות
הערות שוליים

↑   גיא פרחי, ולפעמים אנחנו כותבים דווקא כדי לשכוח, באתר הארץ, 14 בינואר 2021
↑  Claudio Pinhanez, Open Diary, web.archive.org, היומן זמין לקריאה, ‏2009-10-27 (באנגלית)
↑  The Diary of Michael Shiner Relating to the History of the Washington Navy Yard 1813-1869, public1.nhhcaws.local (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563592005171  GND: 4058900-6  LCCN: sh99001602  LNB: 000084601  NKC: ph321898 
יומן של ילדה הלומדת בכיתה א', 2020
פוגי בפיתה

פוגי בפיתה הוא אלבומה השני של להקת כוורת, שיצא בשנת 1974.
שירי האלבום

שנה לאחר הקמת להקת כוורת וצאת אלבומה הראשון, "סיפורי פוגי", הוציאה הלהקה את אלבומה השני, שאמנם הצליח פחות מקודמו אך גם בו נכללו מספר להיטים. רוב שירי האלבום היו הקלטות מחודשות לשירים ישנים יותר של דני סנדרסון, בעיקר מתוך אופרות הרוק שקדמו להקמת כוורת. גם באלבום זה התאפיינו השירים בהומור נונסנס ומשחקי מילים.
הלהיט הגדול ביותר באלבום היה השיר "נתתי לה חיי" שייצג את ישראל באירוויזיון 1974, והגיע למקום השביעי. השיר "אוכל ת'ציפורניים" נכלל במקור באופרת הרוק "הילד מברזיל" משנת 1971 וגרסה מוקדמת של "שיר המחירון" הופיעה במקור באופרה "סיפורי פוגי" משנת 1972. השיר "משה כן, משה לא" נקרא במקור "Mushroom Revolution", ונכתב על ידי סנדרסון בימי להקת הנח"ל.
בנוסף, כלל האלבום חידוש לשיר "הורה היאחזות" של להקת הנח"ל שביצעה הלהקה בערב שירי להקת הנח"ל וכן מספר קטעי נונסנס שמקורם בהופעותיה של הלהקה כמו "סוכר בתה", או "שיר מחאה (אנטיביוטיקה)" של יוני רכטר, שיר פרודיה קצרצר על בוב דילן, והשיר הראשון שבו רכטר שר סולו.
חלק מהשירים באלבום התאפיינו בסגנון שונה משל שירי הלהקה הקודמים והציגו השפעות מוזיקליות חדשות. הדבר הפך את האלבום למגובש פחות מקודמו ולמגוון יותר מבחינה סגנונית. הקטע האינסטרומנטלי "התמנון האיטר", למשל, הכיל השפעות של מוזיקה ים תיכונית. הקטע בוצע במקור על ידי "השניצלים", להקת הקצב של אלון אולארצ'יק ודני סנדרסון ולווה בשתי הגרסאות על ידי תזמורת רשות השידור בניצוחו של זוזו מוסא. גם השיר "לאמור א'לאבי" היה קטע נגינה בסגנון מזרחי שנכתב יחד עם נגן הקאנון אברהם סלמאן. "הבלדה על ארי ודרצ'י", השיר הסוגר את האלבום, הוא שיר בסגנון פרוגרסיבי, שבאופן מפתיע הצליח מאוד במצעדי הפזמונים של גלי צה"ל וקול ישראל (אך כמעט ולא בוצע בהופעות הלהקה). בפתיתת השיר הארוך ניגן גידי גוב בחלילית ורכטר ניגן במספר כלי נגינה יוצאי דופן לאותה תקופה, כגון מלוטרון, סינתיסייזר ומוג.
בשנת 1990 הופקה גרסת דיסק לאלבום, ולרשימת השירים המקורית נוספו מספר רצועות בונוס שלא הופיעו במהדורת התקליט המקורית וכללו בעיקר אלתורים במהלך חזרות הלהקה.
הצלחה במצעדים

האלבום זיכה את כוורת, בפעם השנייה ברציפות, בתואר להקת השנה של קול ישראל והופעות הלהקה המשיכו לנחול הצלחה רבה. השיר "נתתי לה חיי" נבחר כשיר השנה של תשל"ד, ובנוסף הגיעו למצעד הפזמונים השנתי גם "הבלדה על ארי ודרצ'י" (מקום 9), ו"שיר המחירון" (מקום 25 בשנת תשל"ה).
רשימת רצועות

המוזיקה לשירים הולחנה על ידי דני סנדרסון (למעט היכן שמצוין אחרת).
| פוגי בפיתה> מס' | פוגי בפיתה> שם | פוגי בפיתה> מילים | פוגי בפיתה> לחן | פוגי בפיתה> משך | פוגי בפיתה>  | פוגי בפיתה>  | פוגי בפיתה>  | פוגי בפיתה>  | פוגי בפיתה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | נתתי לה חיי  | דני סנדרסון, אלון אולארצ'יק |   | 2:58 |  |  |  |  |  |
| 2. | משה כן משה לא  | דני סנדרסון |   | 3:14 |  |  |  |  |  |
| 3. | אוכל ת'ציפורניים  | דני סנדרסון, מנחם זילברמן |   | 2:32 |  |  |  |  |  |
| 4. | לאמור א'לאבי  |   | דני סנדרסון, אברהם סלמאן | 4:05 |  |  |  |  |  |
| 5. | סוכר בתה  | דני סנדרסון |   | 2:49 |  |  |  |  |  |
| 6. | הורה היאחזות  | יחיאל מוהר | דובי זלצר | 3:32 |  |  |  |  |  |
| 7. | התמנון האיטר (עם תזמורת קול ישראל בערבית)  | אינסטרומנטלי |   | 3:14 |  |  |  |  |  |
| 8. | שיר המחירון  | דני סנדרסון |   | 3:20 |  |  |  |  |  |
| 9. | שיר מחאה (אנטיביוטיקה)  | יוני רכטר | יוני רכטר | 0:49 |  |  |  |  |  |
| 10. | הבלדה על ארי ודרצ'י  | דני סנדרסון |   | 6:32 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 33:05 |  |  |  |  |  |
| רצועות בונוס במהדורת התקליטור> מס' | רצועות בונוס במהדורת התקליטור> שם | רצועות בונוס במהדורת התקליטור> מילים | רצועות בונוס במהדורת התקליטור> לחן | רצועות בונוס במהדורת התקליטור> משך | רצועות בונוס במהדורת התקליטור>  | רצועות בונוס במהדורת התקליטור>  | רצועות בונוס במהדורת התקליטור>  | רצועות בונוס במהדורת התקליטור>  | רצועות בונוס במהדורת התקליטור>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. | אם היה לי לב זהב  | דני סנדרסון, אלון אולארצ'יק |   | 2:21 |  |  |  |  |  |
| 12. | הורה  | יחיאל מוהר | דובי זלצר | 2:54 |  |  |  |  |  |
| 13. | תנו לחיות  | דני סנדרסון |   | 1:56 |  |  |  |  |  |
| 14. | הפסקת חשמל  | גידי גוב | אלון אולארצ'יק, דני סנדרסון | 2:14 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 9:25 |  |  |  |  |  |
משתתפים

אלון אולארצ'יק - גיטרה בס, שירה
גידי גוב - שירה, חלילית ב"הבלדה על ארי ודרצ'י"
דני סנדרסון - גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, מוג, שירה
מאיר פניגשטיין - תופים, דקלום ושירה
יצחק קלפטר - גיטרות, שירה
יוני רכטר - פסנתר, פנדר רודס, סינתיסייזר מוג, המונד, מלוטרון, שירה ב"אנטיביוטיקה"
אפרים שמיר - שירה, גיטרה 12 מיתרים, גיטרה הוואי, מפוחית, כלי הקשה, גונג ב"הבלדה על ארי ודרצ'י"
נעם שריף - עיבוד תזמורתי וניצוח על התזמורת הסימפונית ירושלים ב"נתתי לה חיי"
אברהם סלמאן - קאנון
גדעון כפן - קולות
מקהלת השפלה - שירה וקולות ב"שיר המחירון"
תזמורת בית-השידור בניצוחו של זוזו מוסא - נגינה ב"התמנון האיטר"
טומי פרידמן - טכנאי הקלטה
אברהם דשא פשנל - מפיק
משתתפים > הסבה לתקליטור

מפיקים: דני סנדרסון וחיים שמש
עוזרת הפקה: הדס שוקי
המרות: אולפני "רולי", יוני 1989
מיקס מחודש: יעקב מורנו, טכנאי; עמי איילי, עוזר טכנאי. אולפני "המון", יוני 1989
עריכה אנלוגית: יהודה זייתון ורזי בן עזר, אולפני "סיגמא", יוני 1989
עריכה דיגיטלית: בן ברנפלד, ה.מ. אקוסטיקה, יולי 1989
עדכון גרפי: רפי דייגי (על-פי עטיפה מקורית)
תודות: אברהם דשא פשנל, דורית לנץ, יאיר ניצני
סה"כ תזמון תקליטור: 42:35
אבן אל-היית'ם

| --- | --- |

 לידה:  965 (בקירוב) בצרה, השושלת הבויהית 
 פטירה:  1040 קהיר, השושלת הפאטמית 
 שם לידה:  أَبُو عَلِيّ ٱلْحَسَنٌ بْن ٱلْحَسَنٌ بْن ٱلْهَيْثَم 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 תחומי עניין:  אופטיקה, אנטומיה, אסטרונומיה, גאומטריה (גאומטריה לא אוקלידית וגאומטריה אלפטית), מתמטיקה, מכניקה, רפואה, רפואת עיניים, פילוסופיה, פיזיקה, פסיכולוגיה. ספר אלמנאד'ר
 עיסוק:  מתמטיקאי, ממציא, אסטרולוג, אסטרונום, פיזיקאי, פילוסוף, מהנדס 
 הושפע מ:  אריסטו, אוקלידס, תלמי, גלנוס, מוחמד, ת'אבת אבן קורה, אל-כנדי, אבן סהל, אל כומי
 השפיע על:  עומר ח'יאם, אלח'אוזני, נסיר א-דין א-טוסי, קוטב אלדין אלשיראזי, כמאל אלדין אלפארסי, אבן אלשאטר, רוג'ר בייקון, ג'ון ביקהם, לאונרדו דה וינצ'י, קארגונו, פרנסיס בייקון, פרמה, יוהאנס קפלר, רנה דקארט, כריסטיאן הויגנס, ג'ון ווליס, אייזק ניוטון
 מדינה:  האימפריה המוסלמית
 יצירות ידועות:  אל-מנאט'ר 
 
אל-חסן בן אל-חסן בן אל-היית'ם אבו עלי (בערבית: ألحسن بن ألحسن بن الهيثم ابو علي ; בלטינית: Alhacen או Alhazen – גלגול של שמו הפרטי, אלחסן, 965-1040 לספירה) היה מדען ואיש אשכולות מוסלמי ערבי. אל-היית'ם תרם רבות לחקר עקרונות האופטיקה, האנטומיה, האסטרונומיה, ההנדסה, המתמטיקה, הרוקחות, האופתלמולוגיה, הפילוסופיה, הפיזיקה, הפסיכולוגיה, התפיסה החזותית, ולחקר מדעי באופן כללי.
אל-היית'ם נחשב חלוץ השיטה המדעית המודרנית, וחלוץ בתחום הפיזיקה הניסויית. המחבר בראדלי סטפנס תיאר אותו כ"המדען הראשון", והיסטוריון המדע ע. סברה ראה בו מייסד הפסיכולוגיה הניסויית, וחלוץ בפילוסופיה של חקר התופעות - פנומנולוגיה.
אל-היית'ם נחשב גם אבי האופטיקה המודרנית, בזכות ספרו הנודע "ספר האופטיקה", שבו הסביר והוכיח את תאוריית הראייה המודרנית. ספר זה דורג ביחד עם ספרו של אייזק ניוטון, עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע, כאחד הספרים המשפיעים ביותר בהיסטוריה של הפיזיקה, בכך שהחל מהפכה במדע האופטיקה והתפיסה החזותית.
חיבוריו בתחומי האופטיקה השפיעו על מדענים מערביים רבים, כמו רוג'ר בייקון, ג'ון פיקהם, וויטלו ויוהאנס קפלר. חיבוריו החלוציים בתחום תורת המספרים, גאומטריה אנליטית, והחיבור בין האלגברה והגאומטריה, היו בעלי השפעה רבה על משנתו הגאומטרית של רנה דקארט ועל חישוביו של אייזק ניוטון.
איבן אל-היית'ם מכונה לעיתים "אל-בסרי" (בערבית: البصري) על שם עיר מולדתו בצרה. הוא אף כונה בשם "תלמי השני", או "הפיזיקאי" של אירופה של ימי הביניים. אל-היית'ם נולד בבצרה, שהייתה אז חלק מפרס (כיום, עיראק) בסביבות שנת 965, והתגורר רוב חייו בקהיר, בה נפטר בגיל 75.
הגותו המחקרית > פיזיקה

על הישגיו של איבן אל-היית'ם נמנות פריצות דרך רבות בתחומי הפיזיקה. הוא היה הראשון שתיאר וניתח באופן מדויק את הקמרה אובסקורה. הוא נתן ביטוי לעקרון פרמה, בנוסף לעקרון ההתמדה (החוק הראשון של ניוטון), וכן פיתח את רעיון התנע. אל-היית'ם תיאר את כוח הכבידה בין מסות, והיה מודע לגודל התאוצה כתוצאה מכח הכבידה כפונקציה של מרחק. הוא הצהיר שגרמי שמיים כפופים לחוקי הפיזיקה, וחיבר מאמר ביקורת רפורמי על המודל הגאוצנטרי של תלמי.
הגותו המחקרית > פיזיקה > אופטיקה

אל-היית'ם ידוע בשל ניסוייו בתחום האופטיקה: ניסויו על עדשות, מראות, השתברות, השתקפות, והתפזרות האור הלבן לצבעים השונים שמרכיבים אותו. הוא חקר את הראייה הדו-עינית (בינוקולרית), וגם את אשליית הירח. הוא תיאר את מהירותו של האור, וטען שהאור בנוי מחלקיקים אשר נעים בקווים ישרים. במחקרו בתחום זה הוא קבע את היסודות לפיתוח הטלסקופ והמיקרוסקופ, ותרם לפיתוחם של העזרים האופטים בהם השתמשו באומנות הרנסאנס.
האור נמשך בגופים השקופים בקווים ישרים בלבד..הימשכות האור לאורך קווים ישרים נראית בבהירות אצל אותם אורות הנכנסים בעד סדקים לבתים חשוכים. שכן בשעה שחודרים אור השמש, אור הירח ואורה של האש בעד סדק..ובבית יש אבק האור הנכנס בעד הסדק מופיע על האבק שבאוויר בצורה ברורה..אם בודקים אור זה באמצעות מקל ישר מוצאים שהאור מתמשך בקו ישר כמו המקל..כאשר מתפשט האור בגוף שקוף ומגיע לגוף שקוף אחר אשר שקיפותו שונה משל הגוף הראשון אשר בו התפשט כשהוא נוטה על שטח הגוף השני נשבר האור ואינו חודר ישר. אם השבירה היא מגוף דליל יותר אל גוף סמיך יותר, תהיה השבירה לצד האנך היוצא מן הנקודה בה חלה השבירה ..כאשר השבירה היא מגוף סמיך יותר לגוף דליל יותר השבירה היא לצד המנוגד לצד האנך
הגותו המחקרית > פיזיקה > אופטיקה > ספר האופטיקה

היצירה המפורסמת ביותר של איבן אל-היי'תם היא ספר בערבית בשבעה כרכים, בשם "ספר האופטיקה" (كتاب المناظر), שנכתב בשנים 1011–1021. תרומתו המשמעותית ביותר של הספר הייתה הסברו ותיאורו את תפקודה של העין האנושית כמערכת אופטית. ספר זה דורג, לצד ספרו של אייזק ניוטון עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע, כאחד הספרים המשפיעים ביותר על התפתחות הפיזיקה, מכיוון שיש בו ניצנים של שיטה מדעית, ואף את תחילתה של מהפכה מדעית באופטיקה ובתפישה האופטית.
הגותו המחקרית > פיזיקה > אופטיקה > ספר האופטיקה > תאוריות מדעיות

איבן אל-היית'ם הוכיח בספרו "אלמנאט'ר" שקרני האור נעות בקווים ישרים, זאת בעזרת שימוש בשיטה המדעית שהוא קבע. קודם לאל-היית'ם היו שלוש תאוריות אודות הראייה: הראשונה תאוריית הפליטה שתמכו בה אפלטון, אוקלידס ותלמי, שהאמינו שהראייה מתבצעת על ידי פליטת קרני אור מהעין אל האובייקט, השנייה תאוריית ההכנסה בה תמכו האטומיסטים כמו דמוקריטוס, שטענו שהראייה מבוססת על כך שמן האובייקט יוצאות דמויות קטנות בצלמו של האובייקט ומגיעות לעין וכך רואים. והשלישית היא זו של אריסטו שטען שישנו מתווך, האתר, שמעביר את צורת האובייקט אל העין.
אל-היית'ם היה סבור שתהליך הראייה לא נוצר על ידי קרן שנפלטת מהעין ולא מצורות פיזיות שנכנסות אליה, כיוון שקרן האור אינה יכולה להיפלט מהעין ולהגיע עד הכוכבים הרחוקים. הוא גם הביא טיעון נוסף והוא שהעין מסונוורת ואף עלולה להיפגע אם היא מביטה באובייקט בעל אור גבוה. הוא כתב תאוריה שנחשבת טובה יותר, בה הסביר שתהליך הראייה מתבצע על ידי קרני אור שמגיעות לעין מכל נקודה ונקודה באובייקט. את התאוריה הזו הוא הוכיח באמצעות ניסויים. השילוב אותו יצר אל-היית'ם בין האופטיקה הגאומטרית והפילוסופיה של הפיזיקה הם אבן הפינה למה שנקרא כיום מדע האופטיקה. הוא הוכיח שהאור נע בקווים ישרים, ערך ניסויים באמצעות עדשות, מראות, השתברות והשתקפות, ובנוסף היה הראשון שצמצם קרניים משתברות ומשתקפות למרכיבים אנכיים ולאופקיים, דבר שהיה פיתוח בסיסי בתחום הגאומטריה האופטית.
איבן אל-היית'ם הגיע לתוצאות הדומות לחוק שנקרא כיום חוק סנל, אך הוא לא כימת ולא ניסח אותו בצורה מתמטית. אל-היית'ם היה הראשון שנתן תיאור וניתוח נכון לקמרה אובסקורה, ולתופעת חור המחט או המסמר (pinhole camera). כך, כאשר אריסטו ותאון מאלכסנדריה, וכן הפילוסוף הערבי אל-כנדי והפילוסוף הסיני מוזי, תיארו את התופעה, כלומר כאשר קרן אור בודדת עוברת דרך חור המחט, אף אחד מאלה לא הגיע למסקנה שמה שמוצג על המסך מבעד לאותו פתח היא כל הצורה מהעבר השני. איבן אל-היית'ם היה הראשון שהמחיש זאת, עם הניסוי שלו, כאשר מספר מקורות אור מסודרים בהיקף שטח גדול, וכן הוא היה הראשון שהצליח לייצר צורה שלמה מהחוץ אל תוך המסך, על ידי קמרה אובסקורה.
בנוסף לתרומתו בתחום האופטיקה הפיזיקלית, אל-היית'ם תרם בספרו כתאב אלמנאט'ר גם לתחום האופטיקה הפסיכולוגית. בנוסף אל-היית'ם בחן את תחומי הרפואה, אופתלמולוגיה, אנטומיה ופסיכולוגיה. הוא חיבר הערות על מחקריו של גלינט, תיאר את תהליך הראייה, מבנה העין, התהוות התמונה בעין, והמערכת הוויזואלית. הוא תיאר את מה שידוע כיום כחוק הירינג, הורובטרים ניצבים, השוני בראייה דו עינית, וכן שיפר את התאוריות אודות הראייה הדו עינית, תחושת התנועה, והורוביטרים שנדונו בעבר על ידי אריסטו, אוקלידס ופטלימוס.
הגותו המחקרית > פיזיקה > אופטיקה > ספר האופטיקה > הפצת הספר

הספר תורגם מערבית ללטינית, בסביבות סוף המאה ה-12 או תחילת המאה ה-13, ובשנת 1572 הוא הודפס על ידי פרידריק ריסנר תחת הכותרת "Opticae thesaurus: Alhazeni Arabis libri septem, nuncprimum editi; Eiusdem liber De Crepusculis et nubium ascensionibus". ריסנר הוא גם זה שהחל להשתמש בשם בגרסת "Alhazen" (בתור כינוי לאל-היית'ם), שכן לפניו השתמשו במילה Alhacen, שהיא יותר קרובה לשם בערבית.
הספר זכה באהדה גדולה בתקופת ימי הביניים. ספרים שכתב בתחום הגאומטריה נתגלו בספרייה הלאומית של צרפת בסביבות שנת 1834 על ידי סדיו (Sedillot). כתבי יד אחרים משומרים בספרייה הבודליינית באוקספורד, וחלק אחר בספריית ליידן שבהולנד.
למחקרי איבן אל-היית'ם בתחום האופטיקה, הייתה השפעה רבה על פיתוח הפיזיקה בכלל והאופטיקה בפרט והם הניחו את היסודות לפיתוחם של הטלסקופ, המצלמה והמיקרוסקופ.
הגותו המחקרית > מתמטיקה

על הישגיו של איבן אל-היית'ם נמנות פריצות דרך רבות בתחומי המתמטיקה. אל-היית'ם היה הראשון שהצהיר על המשפט שידוע כיום כמשפט וילסון בתורת המספרים. הוא ניסח את המצולע של למברט, וקבע רעיון דומה לאקסיומת המקבילים שמשתמשים בו כיום בגאומטריה לא-אוקלידית. הוא הצליח לפתור את בעיית אבן אל-היית'ם (שהתעוררה במחקרו) בעזרת שימוש בחישוב ובאינדוקציה מתמטית.
אל-היית'ם התעניין הן בגאומטריה והן בתורת המספרים, ובמיוחד בשילוב בין שני התחומים. הוא פיתח מעין גאומטריה אנליטית מוקדמת, והשפיע, אולי, על יסודות הגאומטריה האנליטית המודרנית של רנה דקארט ועל החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי של אייזק ניוטון שבא לאחריו. בגאומטריה הוא ניסה להוכיח את אקסיומת המקבילים בעזרת הוכחה בדרך השלילה, ובעבודותיו נמצאו רעיונות שעתידים היו להפוך לחלק מהגאומטריה הלא אוקלידית. הוא ניסה לרבע את המעגל בעזרת סהרונים, שקושרו לבעיה עוד בכתבי היפוקרטס מכיוס. בתורת המספרים, הוא הבין כי למשפט שהוכיח אוקלידס, לפיו כל מספר מהצורה  2^{n-1}(2^{n}-1), כאשר  2^{n}-1 הוא ראשוני הוא מספר משוכלל, יש גם משפט הפוך תקף – כל מספר משוכלל זוגי (לא ידוע כיום אם קיימים אי זוגיים) הוא מצורה זו, משפט שהוכח רק על ידי לאונרד אוילר. הוא גם השתמש בהוכחותיו במשפט וילסון, לפיו עבור כל  m טבעי,  m ראשוני אם ורק אם  m מחלק את  (m-1)!+1.
הגותו המחקרית > פסיכולוגיה ומוזיקולוגיה

איבן אל-היית'ם היה החוקר הראשון של השפעת הלחנים והמוזיקה על בעלי חיים לא אנושיים. במחקרו הוא ערך ניסויים והדגים איך אפשר לגרום לגמל להאיץ או להאט בעזרת המוזיקה, והראה דוגמאות אחרות איך מוזיקה יכולה להשפיע על התנהגותם של בעלי חיים. הוא ערך ניסויים על סוסים, ציפורים וזוחלים. עד למאה ה-19 רוב מלומדי המערב חשבו שהנאה ממוזיקה הייתה תופעה אנושית גרידא, אך ניסויים שנערכו לאחר מכן הצדיקו את ההשקפה של אל-היית'ם, שלמוזיקה אכן יש השפעה על בעלי חיים.
הגותו המחקרית > אדריכלות

באדריכלות, אל-היית'ם נחשב למהנדס ומעצב ידוע, ובזכות שמו המפורסם הוא זומן לח'ליף של מצרים דאז, אל-חאכם באמר אללה, כדי למצוא פתרון לשיטפונות נהר הנילוס. אבן אל-היית'ם ערך מעקב אחר נהר הנילוס ובנה תוכנית לבניית סכר באסואן, במקום בו ממוקם כיום סכר אסואן. אך בשל דלות האמצעים באותה תקופה, אל-היית'ם היה סבור שלא ניתן ליישם את תוכניתו בכלים שהיו זמינים לו אז, ולכן הודיע לח'ליף שאין ביכולתו לבצע זאת. הח'ליף מינה אותו כמושל על אחת מעריו, אך מאוחר יותר אל-היית'ם העמיד פנים שהשתגע כדי לנוס מעונשו של הח'ליף. הוא שהה בביתו באותה תקופה, ובה השלים כמה מספריו.
אל ח'אוזני הזכיר שאיבן אל-היית'ם כתב מחקר שמספק הסבר על בניית שעון מים.
יצירות נוספות

היסטוריונים רבים הזכירו בחיבוריהם שאל-היית'ם כתב למעלה ממאתיים חיבורים, על מגוון רחב של התמחויות. לפחות 96 מתוך חיבורים אלה ידועים. רוב עבודתו אבדה, אך יותר מ-50 חיבורים שרדו. כמעט חצי מחיבוריו ששרדו עד לימינו הם בתחום המתמטיקה, 23 מהם בתחום האסטרונומיה (אחד מהם, "Liber de Mundo", תורגם ללטינית על ידי אברהם דבלמש), 14 בתחום האופטיקה, ועוד מגוון התמחויות. מתוך חיבוריו ששרדו, לא כולם נחקרו. להלן יצירות של אל-היית'ם שנחקרו:
ספר האופטיקה - כתאב אלמנאד'ר
ניתוח וסינציזה
מאזן החוכמה
תיקונים על אלמג'סטי (ספרו של תלמי)
דיון על המקום
הגדרה מדויקת אודות הקוטב
הגדרה מדויקת אודת המרידיאן
חישובים למציאת כיוון הקיבלה
שעוני שמש אופקיים
קווי הזמן
ספקות לגבי תלמי
Maqala fi'l-Qarastun
על שלמותם של חתכי החרוט
על ראיית הכוכבים
על ריבוע המעגל
על הרקיע
על הקונפגרציה של העולם
על צורות ליקוי החמה
על אור הכוכבים
על אור הירח
על שביל החלב
על הטבע של הצללים
על ההילות והקשת בענן
חיבור ספרותי
פתרון ספקות סביב אל מג'יסטי
פתרון ספקות סביב תנועת המטוטלת
התיקון של הפעולה באסטרונומיה
הגבהים השונים של הכוכבים
הכיוון של מכה
מודל התנועה לגבי כל אחד משבעת הכוכבים
המודל של היקום
תנועת הירח
היחס בין קשת זמן לבין האורך שלה
התנועה המתפתלת
מחקר אודות האור
מחקר אודות המקום
מחקר אודות השפעת המוזיקה על בעלי החיים
ראו גם

אבן סינא
תור הזהב של האסלאם
היסטוריה של הפיזיקה
הערות שוליים

↑  Smith, John D. (1992), "The Remarkable Ibn al-Haytham", The Mathematical Gazette, 76 (475): 189–198, doi:10.2307/3620392, JSTOR 3620392
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007586208405171  PLWABN: 9810618850705606  BIBSYS: 90267631  BNC: 000390925  BNE: XX824608  BnF: cb12028218d (data)  CANTIC: a10038310  CiNii: DA04680723  GND: 118648160  ICCU: CFIV093927  ISNI: 0000 0001 1774 221X  LCCN: n81027793  NKC: xx0083904  NLA: 35823962  NLG: 107581  NTA: 070049793  RERO: 02-A000084711  SELIBR: 34961  SNAC: w64n0086  SUDOC: 08612756X  Trove: 1104022  VcBA: 495/48101  VIAF: 90038995   WorldCat (עם VIAF): 90038995
רייקסמוזיאום

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לאומי
 כתובת:  מוזאומפליין, אמסטרדם
 מיקום:  עיריית אמסטרדם 
 מדינה:  הולנד 
 מבקרים בשנה:  625,000 (נכון ל־2021)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1800
 תאריך פתיחה רשמי:  1885 
 אדריכל:  פייר קויפרס
 
 קואורדינטות:  52°21′36″N 4°53′07″E﻿ / ﻿52.36°N 4.8852777777778°E﻿ / 52.36; 4.8852777777778
 www.rijksmuseum.nl
  (למפת אמסטרדם מוגדלת) רייקסמוזיאום(למפת אמסטרדם רגילה) רייקסמוזיאום
 
הרייקסמוזיאום (בהולנדית: Rijksmuseum) הוא המוזיאון הלאומי של הולנד, ואחד המוזיאונים החשובים בעולם. המוזיאון שוכן במוזאומפליין (כיכר המוזיאון) של אמסטרדם.
היסטוריה

המוזיאון נוסד בשנת 1800 בהאג במטרה להציג את האמנות ההולנדית ונקרא לאחר היווסדו "הגלריה הלאומית לאמנות" (Nationale Kunst-Gallerij).
בשנת 1808 עבר המוזיאון לאמסטרדם במצוות המלך לואי בונפרטה, אחיו של נפולאון בונפרטה.
לאחר העברתו לאמסטרדם נוספו למוזיאון הציורים שהיו בבעלות העיר, ובהם משמר הלילה וירמיהו מבכה את חורבן ירושלים של רמברנדט.
בשנת 1885 עבר המוזיאון למשכנו הנוכחי, אשר תוכנן על ידי האדריכל ההולנדי פייר קויפרס. סגנון הבנייה של המוזיאון הוא שילוב בין הסגנון הגותי לסגנון רנסאנס.
במוזיאון מוצגות בין השאר עבודות של יאקוב ואן רויסדאל, פרנס האלס, יוהנס ורמיר ורמברנדט.
ב-13 באפריל 2013 נפתח המוזיאון מחדש לאחר שיפוץ שארך 10 שנים.
גלריה

משמר הלילה מאת רמברנדט - 1642
ירמיהו מבכה את חורבן ירושלים מאת רמברנדט - 1630
יוסף מספר על חלומותיו מאת רמברנדט -1633
מוזגת החלב מאת יוהנס ורמיר - 1658 - 1660
הערות שוליים

↑  לילי רונן, ההולנדי המתעורר: הצצה ראשונה לרייקסמיוזיאום באמסטרדם, באתר Xnet‏, 22 באפריל 2013
| אמסטרדם אמסטרדם |
| --- | --- | --- |
| מוזיאונים | מוזיאון התנ"ך • מוזיאון אלארד פירסון • בית אנה פרנק • ארמיטאז' אמסטרדם • ארון החתולים • מוזיאון בית רמברנדט • הולנדסה סכאובורך • המוזיאון להיסטוריה של אמסטרדם • המוזיאון להיסטוריה יהודית • המוזיאון הימי של הולנד • מוזיאון וילט הולטהאוסן • מוזיאון ואן גוך • חוויית היינקן • המוזיאון הטרופי • מוזיאון אמסטלקרינג • מוזיאון המחתרת ההולנדית • מוזיאון נמו • מוזיאון סטדלק • רייקסמוזיאום |  |
| שכונות | יורדאן • רובע החלונות האדומים • רובע התעלות של אמסטרדם • חרכטנחורדל |  |
| רחובות | דאמראק  • יודנבריסטראט • ליידססטראט • ספאו • קלוורסטראט • רוקין |  |
| כיכרות | דאם • וטרלופליין • ליידספליין • מוזאומפליין • מונטפליין • נורדרמארקט • ניומארקט • רמברנדטפליין |  |
| מבנים נוספים | הארמון המלכותי של אמסטרדם • תחנת הרכבת המרכזית • מונטורן • קונצרטחבאו  • יוהאן קרויף ארנה • בית הכנסת הגדול של אמסטרדם • בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם • האצטדיון האולימפי (אמסטרדם) |  |
| תחבורה | החשמלית של אמסטרדם • הרכבת התחתית של אמסטרדם • כביש 10 • נמל התעופה סכיפהול |  |
| אחר | אנה פרנק • סינגל (אמסטרדם) • אמסטל • קווי ההגנה של אמסטרדם • בורסת אמסטרדם • דגל אמסטרדם • הומומונומנט • העץ של אנה פרנק • אולימפיאדת אמסטרדם (1928) • אוניברסיטת אמסטרדם • בית הספר מונטסורי השישי ע"ש אנה פרנק |  |
פורטל אמסטרדם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266995505171  PLWABN: 9810608129005606  BIBSYS: 90075408  BNE: XX144298  BnF: cb118670598 (data)  CANTIC: a11035651  CiNii: DA03073270  GND: 1009452-0  ICCU: CFIV017976  ISNI: 0000 0001 2196 1335  LCCN: n79007489  NDL: 00628115  NKC: kn20050504027  NLA: 36126463  NSK: 000051621  RERO: 02-A000183924  RKD: 485537  SUDOC: 026420066  Trove: 1216527  ULAN: 500246547  VIAF: 159624082   WorldCat (עם VIAF): 159624082
יוסי תמיר

ערך זה עוסק בפרופסור לכלכלה ומנכ"ל ישראלי. אם התכוונתם לחבר הכנסת ועיתונאי, ראו .
יוסף (יוסי) תמיר (נולד ב-26 במרץ 1947, ה' בניסן ה'תש"ז) הוא מנכ"ל ג'וינט ישראל לשעבר. כיהן כפרופסור באוניברסיטה העברית. היה מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, מנכ"ל מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל וכן מילא תפקידי ניהול בכירים בג'וינט ישראל.