stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'מאל מארי
הערות שוליים

↑  Family, basketball at center of Murray’s life, באתר coachcal.com,‏ 29 בספטמבר 2015
↑  Meet Kentucky's Jamal Murray, באתר bleacherreport.com,‏ 16 בנובמבר 2015
↑  How to Make the Biggest Decision of Your Life, באתר sportsnet.ca
↑  מארי זוכה בתואר ה-MVP של משחק נייקי הופ סאמיט, באתר thestar.com,‏ 11 באפריל 2015
↑  סטטיסטיקות המכללות של מארי, באתר sports-reference.com
↑  Jamal Murray Named MVP of 2017 Rising Stars Challenge, באתר הרשמי של הנאגטס, 17 בפברואר 2017
↑  סיכום המשחק בין דנוור לבוסטון, באתר ESPN,‏ 6 בנובמבר 2018
↑  2019 NBA מערב ראונד ראשון ספרס נגד נאגטס, באתר basketball-reference.com
↑  2019 חצי גמר מערב טרייל בלייזרס נגד נאגטס, באתר basketball-reference.com
↑  מארי מסכם על הארכת חוזה בדנוור, באתר CBS,‏ 1 ביולי 2019
↑  סיכום המשחק השני בין הנאגטס לג'אז, באתר ESPN,‏ 24 באוגוסט 2020
↑  סיכום המשחק השישי בין הנאגטס לג'אז, באתר ESPN,‏ 31 באוגוסט 2020
↑  סיכום המשחק השביעי בין הנאגטס לקליפרס, באתר ESPN,‏ 16 בספטמבר 2020
↑  Jamal Murray’s star is on the rise, באתר therecord.com,‏ 15 באוגוסט 2013
↑  Jamal Murray invited to Canada Pan Am team tryouts, באתר orangeville.com,‏ 3 ביולי 2015
איליה סוצקבר

| --- | --- |

 לידה:  8 בדצמבר 1986 (בן 38) ניז'ני נובגורוד, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 שם לידה:  Илья Ефимович Суцкевер 
 ענף מדעי:  למידת מכונה 
 מקום מגורים:  מאונטיין ויו 
 מקום לימודים:  Private University of the North (2002)  Private University of the North  Private University of the North 
 מנחה לדוקטורט:  ג'פרי הינטון 
 מוסדות:  OpenAI (ינואר 2016)  Google Brain  Safe Superintelligence Inc. 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית (10 במאי 2022) 
 cs.toronto.edu/~ilya/
 
איליה סוצקבר (נולד ב־1986) הוא מדען ישראלי - קנדי בתחום מדעי המחשב. מתמחה בתחום בינה מלאכותית. כיהן כמדען הראשי של חברת OpenAI.
תרם רבות להתפתחות תחום למידת מכונה בדגש ללמידה עמוקה - רשתות נוירונים רבודות. היה מפתח שותף לרשת AlexNet, הוא נחשב כממציא הרשתות שעוסקות בפתרון "מידע סדרתי" - כלומר, מידע שבו יש חשיבות לסדר ההופעה של הנתונים ב"ממד הזמן" - כמו טקסט או מוזיקה. היה בצוות המפתחים של AlphaGo - התוכנה שניצחה את אלוף העולם במשחק ה"גו", יותר מעשור לפני התחזיות האופטימיות ביותר של המדענים (במסגרת חברת DeepMind). היה גם בצוות המפתחים של TensorFlow - סביבת פיתוח לרשתות נוירונים, מתוצרת "גוגל".
קריירה

סוצקבר נולד בניז'ני נובגורוד, רוסיה, שנקרא אז "גורקי", באותה תקופה חלק מברית המועצות. בגיל 5 עלה עם משפחתו לישראל, ואת שנותיו המעצבות בילה בירושלים.
בין השנים 2000–2002 למד באוניברסיטה הפתוחה, בישראל. את התואר הראשון, השני והדוקטורט השלים באוניברסיטת טורונטו שם למד אצל ג'פרי הינטון, מי שנחשב ל"אבי הבינה המלאכותית המודרנית".
ב 2012, לאחר שסיים את לימודיו, עבר לאוניברסיטת סטנפורד, שם עבד, במסגרת פוסט דוקטורט עם אנדרו אנג. לאחר מכן חזר לאוניברסיטת טורונטו והצטרף לחברה שג'פרי הינטון הקים. חברת גוגל קנתה את החברה בה עבד וכך הפך לחוקר ב"גוגל" בקבוצת מחקר שנקראת Google Brain.
במסגרת עבודתו ב"גוגל" פיתוח את הרשתות שמטפלות במידע סדרתי, ביחד עם החוקרים Oriol Vinyals ו-Quoc Le. ב-2015, המגזין של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס הכריז על איליה כאחד מ-35 היזמים המובילים בעולם, שגילם מתחת ל-35.
בסוף 2015, החל סוצקבר לנהל את מיזם OpenAI.
במאי 2020, במסגרת סדרת הראיונות המצולמים של לקס פרידמן מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, איליה ולקס פרידמן ניהלו שיחה מקיפה בנוגע לאפשרות שתהיה "בינה מלאכותית כללית" בטווח הזמן הקרוב. איליה הציג דרך מחשבה מאוד אופטימית ובמסגרתה הוא הציע שאפשר לחשוב על יחסים בין בני האדם ל-AGI כאילו שבני האדם הם חברי הדירקטוריון ואילו ה-AGI יהיו המנכ"לים. בני האדם יוכלו להצביע בעד איזה AGI הם רוצים לבחור כמנהיג-מבצע מטעמם ותהיה בכך הרחבה לשיטה הדמוקרטית. לדבריו, אין סיבה שלא נצליח להטמיע ב-AGI "ערכים עמוקים" כמו שצורך בהגנה על בני האדם הוא ערך בסיסי כמו שהורים אנושיים דואגים לילדים שלהם.
ב 17 בנובמבר 2023, החליט דירקטוריון OpenAI להדיח את סם אלטמן מכס המנכ"ל, כאשר איליה סוצקבר היה אחד התומכים במהלך.
ב 15 במאי 2024 סיים סוצקבר את תפקידו ב-OpenAI.
ב 19 ביוני 2024, איליה, ביחד עם שני מייסדים נוספים (דניאל גרוס ודניאל לוי), הכריזו על הקמת חברה חדשה שנקראת Safe Superintelligence Inc (סופר אינטליגנציה בטוחה). לחברה אמורים להיות שני מרכזי פיתוח, האחד בפאלו אלטו, קליפורניה, ארצות הברית של אמריקה והשני בתל אביב, ישראל. לדברי המייסדים, מבנה החברה אמור להבטיח שבכל נקודת זמן, להנהלת החברה יהיו תמריצים לפעול לפיתוח בינה מלאכותית בטוחה ולאוו דווקא להשיא את רווחי החברה - אם כי הם לא ציינו איך זה יבוצע.
בשנת 2025 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה הפתוחה.
הערות שוליים

↑  פרסום של אוניברסיטת טורונטו
↑  הפודקסט המצולם של לקס פרידמן מראיין את איליה סוצקבר ממאי 2020
↑  אסף גלעד, ‏זה הישראלי לשעבר שעומד מאחורי ההדחה המפתיעה ב-OpenAI, באתר גלובס, 18 בנובמבר 2023
↑  נבו טרבלסי, ‏המדען הראשי הישראלי של OpenAI הודיע על עזיבת הסטארט-אפ, באתר גלובס, 15 במאי 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ACM DL: 81388600728  dblp: 60/5276  MGP: 205661
אליס מילר (פסיכולוגית)

ערך זה עוסק בפסיכולוגית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  12 בינואר 1923 לבוב, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 התאבדה:  14 באפריל 2010 (בגיל 87) סן רמי-דה פרובאנס, צרפת 
 שם לידה:  Alicja Englard 
 מדינה:  צרפת, שווייץ, פולין 
 השכלה:  אוניברסיטת בזל 
 בן או בת זוג:  Andreas Miller 
 www.alice-miller.com
 
אָליס מילר (באנגלית: Alice Miller, נולדה בשם אָליסיה אֶנגלַרד (Alicja Englard)‏; 12 בינואר 1923 – 14 באפריל2010), הייתה פסיכולוגית, פסיכואנליטיקאית ופילוסופית שווייצרית ממוצא פולני-יהודי. היא ידועה בשל ספריה על השפעת התנהגות ההורים על הילדים, שתורגמו לשפות רבות, בעיקר רב המכר "הדרמה של הילד המחונן" (1979, באנגלית ב-1981), שעורר עניין ציבורי. עמדותיה בעניין השלכותיה של התעללות הורית בילדים היו רבות השפעה, וכך גם ביקורתה על הפסיכואנליזה ועל הגישות המסורתיות לגידול ילדים שהיא תיארה כהרסניות.
קורות חייה

מילר נולדה בפיוטרקוב טריבונלסקי שבפולין למשפחה יהודית, בתם הבכורה של גוט ומיילך אנגלרד, ולה אחות צעירה ממנה בחמש שנים, אירנה. מ-1931 עד 1933 גרה המשפחה בברלין בירת גרמניה, ועם עליית הנאצים לשלטון שבה לעיר הולדתה בפולין. במלחמת העולם השנייה הצליחה לברוח מהגטו בעירה ואף להבריח את אמה ואחותה משם, והיא חיה בוורשה תחת שם אחר, אליסיה רוסטובסקה, כקתולית. אביה נספה בגטו ב-1941.
ב-1946 עברה לשווייץ, שם למדה באוניברסיטת בזל. ב-1949 נישאה לסוציולוג השווייצרי אנדריאס מילר, במקור פולני קתולי, שעבר עמה מפולין לשווייץ כסטודנטים. הם התגרשו ב-1973. נולדו להם שני ילדים, מרטין (1950) ויולקה (1956), שנולדה עם תסמונת דאון. (זמן קצר לאחר מותה של אמו התראיין מרטין מילר ל"דר שפיגל" וסיפר כי בילדותו הוכה שנים רבות על ידי אביו, בנוכחות אמו; תחילה סיפר כי התערבה וניסתה להגן עליו, אך מאוחר יותר טען שהיא לא התערבה, וכך גם כתב בספרו האוטוביוגרפי על חייו בצילה, "הדרמה האמיתית של הילד המחונן", שעורר סערה. אירועים אלה התרחשו עשרות שנים לפני שאליס מילר כתבה על הסכנות שבשיטות גידול ילדים אלו.)
בשנת 1953 סיימה מילר דוקטורט בפילוסופיה, פסיכולוגיה וסוציולוגיה. בין השנים 1953–1960 למדה פסיכואנליזה ועבדה עד 1980 בציריך.
ב-1980 הפסיקה לעסוק בפסיכואנליזה הקלאסית, והתעמקה בחקר הילדות. היא ביקרה את אבות הפסיכואנליזה זיגמונד פרויד וקרל גוסטב יונג. בשלושת ספריה הראשונים עסקה בעיקר במה שתיארה כ"כתמים עיוורים" בתחום הפסיכואנליזה, אך בספרה הרביעי היא כבר טענה כי הפסיכואנליזה כלל אינה מעשית. ב-1985 כתבה על מחקרה בתקופת עבודתה כפסיכואנליטיקאית: "במשך עשרים שנה ראיתי אנשים שמכחישים את טראומות הילדות שלהם, עושים אידיאליזציה להוריהם, ומתנגדים לאמת אודות ילדותם בכל דרך".
ב-1985 עזבה מילר את שווייץ ועברה ליישוב סן-רמי-דה-פרובנס שבדרום צרפת. ב-1986 הוענק לה הפרס הספרותי ע"ש יאנוש קורצ'אק על ספרה Thou Shalt Not Be Aware: Society's Betrayal of the Child.
ב-1987 הודיעה מילר בריאיון על דחייתה את הפסיכואנליזה, ובשנה שלאחר מכן ביטלה את חברותה בחברה הפסיכואנליטית השווייצרית ובאגודה הפסיכואנליטית הבינלאומית (IPA). לטענתה, התאוריה הפסיכואנליטית מונעת מקורבנות ההתעללות בילדים לזהות את הפגיעה שנגרמה להם, ולהתמודד עם השלכות ההתעללות, מכיוון שהיא משאירה אותם עם המסורת הישנה של האשמת הילדים והגנה על ההורים (בין השאר באמצעות התייחסות לתלונות הילדים על אלימות הוריהם כפנטזיה).
אחד מספריה האחרונים של מילר, Bilder meines Lebens (תמונות מחיי, 2006), הוא אוטוביוגרפיה לא-רשמית שבה בחנה את התהליך הרגשי שעברה מילדותה העשוקה, דרך פיתוח תאוריות ותובנות. התהליך מתואר דרך הצגה ודיון על 66 ציורים מקוריים שציירה בשנים 1973-2005.
עד מותה ב-2010 עסקה בהעלאת מאמרים וחומרים לאתר האינטרנט שלה ומענה למאות מכתבי קוראים. היא התאבדה בגיל 87 בביתה בדרום צרפת, לאחר שאובחנה בשלב מתקדם של סרטן הלבלב.
שיטתה

ההשפעה הגדולה של מילר על עולם הפסיכותרפיה, היא בתחום הנרקיסיזם.
תמצית יסודותיה של מילר:
1. צורך בסיסי של כל ילד הוא לקבל יחס של כבוד ורצינות, שיראו בו מוקד עצמאי של פעילות: רגשות, תחושות וביטוייהם. אם הילד יקבל תחושה מכבדת זו, הוא יוכל בבוא עת הפרידה, לוותר על הסימביוזה עם אמו ולצעוד את צעדיו אל האינדיבידואציה. צורך זה מכנה מילר 'צורך נרקיסיסטי בריא'.
2. הורים שאינם מסוגלים להעניק יחס זה אלא רוצים שהילדים ישרתו את צורכיהם של ההורים, מאותתים לילדים שהם דורשים מהם דמות מסוימת שתשרת את ההורים.
3. הילדים אשר קיומם תלוי בהוריהם, והם רגישים לאותותיהם של הוריהם, עושים כל אשר ביכולתם כדי למלא את צורכיהם של ההורים. הילדים האלה אינם זוכים ליחס של כבוד לעולמם הפנימי, וכל ישותם משועבדת לשרת את רצון ההורים.
4. הילדים האלה, אשר מעולם לא זכו בקבלה וכבוד לרגשותיהם, גדלים בעולם עם חסך וחסר ענק. המקום היחיד שבו הם מרגישים מוערכים, הוא כשהם מקבלים הערצה מהסביבה. ההערצה היא עבורם תחליף להערכה הטבעית שהם היו זקוקים לה בילדותם והיא נעשקה מהם. זהו לשיטתה של מילר המקור של ההפרעה הנרקיסיסטית.
ספריה

The Drama of the Gifted Child , (1978), revised in 1995 and re-published by Virago as The Drama of Being a Child . ISBN 1-86049-101-4
תרגום עברי: אליס מילר, הדרמה של הילד המחונן: והחיפוש אחר העצמי האמיתי, מגרמנית: יהודית גולדברג, תל אביב: דביר, תשנ"ב 1992.
Prisoners of Childhood (1981) ISBN 0-465-06287-3, which is The Drama of the Gifted Child under a new title
For Your Own Good: Hidden Cruelty in Child-Rearing and the Roots of Violence (1983) ISBN 0-374-52269-3 (הטקסט זמין ללא תשלום)
תרגום עברי: אליס מילר, בראשית היה חינוך, מגרמנית: אדם טננבאום, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, דביר, תש"ע 2010.
Thou Shalt Not Be Aware: Society's Betrayal of the Child (1984) ISBN 0-374-52543-9
Banished Knowledge: Facing Childhood Injuries ISBN 0-385-26762-2
The Untouched Key: Tracing Childhood Trauma in Creativity and Destructiveness ISBN 0-385-26764-9
Pictures of a Childhood: Sixty-six Watercolors and an Essay ISBN 0-374-23241-5
Paths of Life: Seven Scenarios (1999) ISBN 0-375-40379-5
Breaking Down the Wall of Silence: The Liberating Experience of Facing Painful Truth ISBN 0-525-93357-3
The Truth Will Set You Free: Overcoming Emotional Blindness (2001) ISBN 0-465-04584-7
The Body Never Lies: The Lingering Effects of Cruel Parenting (2005) ISBN 0-393-06065-9, Excerpt
Free From Lies: Discovering Your True Needs (2009) ISBN 978-0-393-06913-6
הערות שוליים

↑  You're Welcome, World: 8 Ways Poles Have Made Your Life Better, Culture.pl (באנגלית)
↑  Piotr Domeracki, Pedagogika czy antypedagogika? Wokół kryzysu współczesnej edukacji z perspektywy filozoficznej, Annales Universitatis Mariae Curie-Sklodowska, sectio I – Philosophia-Sociologia 41, 2016-10-06, עמ' 7 doi: 10.17951/i.2016.41.1.7
↑  Sue Cowan, Alice Miller obituary, The Guardian, 31 May 2010.
1 2 3 4   מיה סלע, בנה של גורו ההורות אליס מילר מספר על החיים הזוועתיים בצילה, באתר הארץ, 28 ביוני 2014.
↑  Alice Miller: child abuse and mistreatment. (אורכב 29.03.2013 בארכיון Wayback Machine) 2015 Alice Miller.
↑  Alice Miller. "Bilder meines Lebens, Alice Miller, Paintings 1975 - 2005". אורכב מ-המקור ב-2008-01-29. online gallery of paintings from the 2006 book
↑  אליס מילר, הדרמה של הילד המחונן, 1992 בעברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305001505171  PLWABN: 9810661242005606  BIBSYS: 90083219  BNE: XX1032487  BnF: cb119161254 (data)  CANTIC: a10124032  CiNii: DA00126304  GND: 118747568  HDS: 047625  ICCU: CFIV059847  ISNI: 0000 0001 1454 7240  LCCN: n80151832  LNB: 000025768  NDL: 00450040  NKC: xx0012096  NLA: 35426887  NLG: 199926  NLK: KAC200205933  NSK: 000056060  NTA: 072047003  RERO: 02-A003595103  SELIBR: 325942  SUDOC: 027029824  Trove: 948604  VcBA: 495/231745  VIAF: 108150153   WorldCat (עם VIAF): 108150153
וייהנונטור

| וייהנונטור |
| --- | --- |
 
תקופה
יורה תיכון 166–164 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
משפחה:: מגלוזאוריים
סוג:: וייהנונטור
מינים
 Wiehenvenator albati
שם מדעי
 Wiehenvenator

וייהנונטור (שם מדעי: Wiehenvenator) הוא סוג דינוזאור טורף ממשפחת המגלוזאוריים, שחי באירופה במשך היורה התיכון שלפני 164–166 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר בשנת 2016 בידי החוקר Oliver W. M. Rauhut ועמיתיו, על שם גבעות וייהן (אנ'), שליד העיר מינדן בנורדריין-וסטפאליה, גרמניה בהם התגלה והסיומת "venator " פירושה: "צייד" בלטינית.
סוג זה הכיל מין בודד, Wiehenvenator albati, אשר נקרא על שם המגלה שלו פרידריך אלבט, אשר חשף את השלדים לראשונה ב-1998.
תיאור

דינוזאור זה היה קרוב משפחה של המגלוזאורוס, הטורווזאורוס והאאוסטרפטוספונדילוס וכמותם השתייך למשפחת המגלוזאוריים. הוא היה בעל גפיים ארוכות יחסית ולסתות ארוכות אך מעט חלשות.
הוא היה גדול יחסית לקרוביו והיה בעל צלע הגדולה ב-50% מזו של אלוזאורוס ולפי ההערכות הוא הגיע לאורך של 15 מטרים, כאשר לפי תומאס ר. הולץ הבן הוא הוערך באורך אפשרי של 12 מטרים בבגרות, כך שהיה גדול גם מהטורווזאורוס. לעומתם חוקרים אחרים כמו מיקי מורטימר העריך אותו באורך של 7 עד 8 מטרים בקירוב ובמשקל של 0.75 עד 1.2 טון בקירוב.
החוקרים חלוקים האם הפרט שנמצא בגרמניה היה של פרט בוגר או של נער, מאחר שהשרידים היו מקוטעים ומיושנים יחסית, אם כי סוברים לפי מבנה העצמות שלא היה צעיר מגיל 10 בעת מותו.
הוא כנראה היה טורף או אוכל נבלות ענקי ולפי שרידים של זוחלים ימיים כמו המטריורינכוס והליופלרודון, נראה שהיה ניזון מהם, אם כי לא ברור אם כציד או כנבלות לאחר שמתו ונפלטו לחוף.
הערות שוליים

↑  Rauhut, O.W.M., Hübner T.R., and Lanser, K., 2015, "A new theropod dinosaur from the late Middle Jurassic of Germany and theropod faunal turnover during the Jurassic", Libro de resúmenes del V Congreso Latinoamericano de Paleontología de Vertebrados. 62
↑  Rauhut, Oliver W.M.; Hübner, Tom R.; Lanser, Klaus-Peter (2016). "A new megalosaurid theropod dinosaur from the late Middle Jurassic (Callovian) of north-western Germany: Implications for theropod evolution and faunal turnover in the Jurassic". Palaeontologia Electronica. 19 (2): 1–65. Retrieved 13 January 2022.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1113682744
טרטייניה

| טרטייניה |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 86–83 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
משפחה:: מגרפטוריים
סוג:: טרטייניה
מין:: Tratayenia rosalesi
שם מדעי
 Tratayenia

מורוסרפטור (שם מדעי: Tratayenia) הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת המגרפטוריים אשר חי באמריקה הדרומית של הקרטיקון העליון שלפני 86 עד 83 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר ב-2018 והכיל מין בודד – Tratayenia rosalesi, כאשר שמו מתייחס לאתר "Tratayén", לצידו התגלה.
תיאור

דינוזאור זה היה טורף בינוני באורך של 8 מטרים בקירוב והיה קרוב למורוסרפטור, למגרפטור ולאוסטרלונטור האוסטרלי והוא אחד הסוגים הצעירים ביותר מבין בני משפחת המגרפטוריים.
ממצאי הדינוזאור התגלו בשנת 2006 בתצורות באחו דה לה קרפו (אנ') שבנאוקן, ארגנטינה וכללו שרידי מאובנים של שלד חלקי שמור היטב, אשר כלל בעיקר עצמות של עמוד השדרה וכן מספר חוליות גב ומפרקים שונים, צלעות גב חלקיות, שברי אגן ירכיים ועצם הערוה.
דינוזאור זה היה בעל מבנה טפרים גדולים ביותר, אשר הותאמו לתפיסת טרף והוא היה הטורף הגדול ביותר מתצורתו. ייתכן שבני משפחת המגרפטוריים החלו לגדול כתוצאה מהכחדת הקרכרודונטוזאוריים ביבשת ואולי היו טורפי העל לצד האבילזאוריים באזור.
הערות שוליים

↑  Porfiri, Juan D; Juárez Valieri, Rubén D; Santos, Domenica D.D; Lamanna, Matthew C (2018). "A new megaraptoran theropod dinosaur from the Upper Cretaceous Bajo de la Carpa Formation of northwestern Patagonia". Cretaceous Research. 89: 302–319. doi:10.1016/j.cretres.2018.03.014.
מוצב

מוצב של צה"ל המאבטח את הכביש (בין גוש עציון לחברון)
חייל צה"ל במוצב הבופור, 1987
מוּצב בעבר נקרא גם מִשלט, הוא מערך מוגן המורכב ממספר עמדות המשמשות ברובן לתצפית ולחימה (בדרך כלל הגנתית). עמדות המוצב סמוכות זו לזו כדי שיהיה קשר עין וקול ביניהן וזאת על מנת להקשות ניסיון חדירה למוצב. את המוצב מאיישים כוחות לחימה בסדר גודל של כיתה עד פלוגה.
למרות שהמוצב משמש גם כבסיס צבאי, הוא איננו מוגדר ככזה. מוצב איננו מתפקד (למעט במקרים חריגים ביותר) בתור מפקדה של הכוחות, אלא בתור מקום הצבתם של הכוחות הלוחמים עצמם. לעיתים משתמשים במונח מוצב במשמעות מושאלת גם לפיקוד הגבוה, למשל "מוצב הפיקוד העליון" (מצפ״ה). היחידות הקרביות בצה"ל והלוחמים בלבד הם אלו שתופסים את אותם מוצבים ומבצעים בהם משימות ביטחון שוטף, מוצבים בגזרות שונות כמו יהודה ושומרון והערים שבו, לבנון, סוריה ועזה. שאר תומכי הלחימה תופסים מוצבים למטרות לוגיסטיקה, מפקדה, קשר וכדומה.
הרחבה

ישנם מספר סוגים של מוצבים: מוצב היקפי, מוצב קווי ומוצב היקפי קווי המשלב את שתי השיטות במוצב אחד. בתורת ההגנה והביצורים המוצב נחשב כתא היסוד של מערך ההגנה הקבועה, ומספר מוצבים בעלי סמיכות ביניהם מהווים "מתחם מוגן".
לרוב מסודרים כל המוצבים בקו גבול מסוים במה שנקרא "קו מוצבים קדמי" וכל השטח שביניהם לבין הגבול משמש כשטח אש פוטנציאלי לבלימת האויב. לרוב זהו המצב משני צדי הגבול וכך נוצר שטח שאין עוברים בו בין שני קווי המוצבים (no man's land). "קו בר-לב" היה קו מוצבים שבנתה ישראל לאורך תעלת סואץ החל מסוף שנת 1968, לשם הגנה על חיילי צה"ל המאבטחים את הגבול שבין ישראל למצרים לאורך התעלה.
ביהודה ושומרון קימים מוצבים המאבטחים כלי רכב הנעים בצירים המרכזים, מפני פיגועי ירי.
מוצבים מוקמים במיקומים אסטרטגיים - בנקודות גבוהות שקל יחסית להגן עליהן ושאחיזה בהן משמעותה שליטה בשטח גדול יותר. בדרך כלל, חשוב לתוקף לכבוש מוצב בה במידה שחשוב למגן להחזיק בו. פינוי מוצב או אובדנו, כפי שקרה לצה"ל במלחמת יום הכיפורים, מהווים נזק משמעותי בעת קרב. יוצאי דופן הם מקרים בהם המוצב שולט על שטח של האויב, אך נשלט על ידי נקודות בשטח של המגן. במקרה זה, מעבר המוצב לידי התוקף אינו מעניק לתוקף שליטה על המגן, אלא רק מונע את שליטת המגן על התוקף באמצעות המוצב.
המילה מוצב מקורה בתנ"ך, ופירושה מגדל שמירה מעץ ויש הקושרים אותה עם המושג "חיל מצב".
מוצבים מפורסמים במערכות ישראל

גבעת התחמושת - מוצב גדול של הצבא הירדני.
מוצב החרמון - למעשה לא היה מוצב אלא עמדת תצפית גדולה כאשר נכבש על ידי הסורים במלחמת יום הכיפורים.
מוצב בודפשט - בצפון קו בר-לב ליד תעלת סואץ.
מוצב המזח - בדרום קו בר-לב ליד תעלת סואץ.
מוצב טרמית - בציר פילדלפי ברצועת עזה.
מוצב הבופור - בדרום לבנון
מוצב ריחן - בדרום לבנון
מוצב נחל עוז- בעוטף עזה.
ראו גם

מוצב גבול
הערות שוליים

↑  רד"ק, מצודת ציון, ספר ישעיהו, פרק כ"ט, פסוק ג'
↑  אבן עזרא, מלבי"ם, ספר ישעיהו, פרק כ"ט, פסוק ג'
בנימין דרייפוס

בנימין דרייפוס (נולד ב-5 בנובמבר 1972) הוא מנהל ישראלי שמכהן כמנכ"ל מפעל הפיס. לשעבר מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון.
ביוגרפיה

דרייפוס נולד בחיפה ולמד בישיבת ההסדר הר עציון. לאחר מכן המשיך ללימודי משפטים, והינו בעל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במשפטים עם התמחות בתכנון ובנייה מטעם האוניברסיטה העברית. שירת כלוחם בגדוד 202 בצנחנים ובמגלן. בוגר תוכנית הכשרה למנהליםWexner Senior Leaders של קרן וקסנר, בשיתוף בית הספר לממשל Harvard Kennedy School.
הוא נשוי ואב לחמישה, ומתגורר בירושלים.
פעילות ציבורית

את עבודתו בשירות הציבורי החל דרייפוס בשנת 2000, במסגרת התמחות במחלקה האזרחית של פרקליטות המדינה. בשנת 2001 כיהן כפרקליט בפרקליטות מחוז חיפה והיה אמון על ייצוג זרועות המדינה וניהול תיקי מקרקעין בערכאות השונות. בשנת 2002 מונה ליועץ משפטי במחוז ירושלים של מינהל מקרקעי ישראל, תפקיד שכלל ליווי תהליכי שיווק העסקאות, הכנת חוות דעת משפטיות וייצוג מינהל מקרקעי ישראל בערכאות השונות.
בין השנים 2009 ל־2014 שימש כיועץ מקצועי לשרי הבינוי והשיכון אריאל אטיאס ואורי אריאל לענייני רשות מקרקעי ישראל. תפקידו כלל גיבוש מדיניות בצמוד לשר, פעילות שוטפת מול רשות מקרקעי ישראל, ניסוח וגיבוש החלטות ממשלה ומועצה וכן ייזום והובלה של פרויקטים לדיור, מסחר ותעשייה. בנוסף, הוא ליווה את הרפורמה שהפכה את מינהל מקרקעי ישראל לרשות מקרקעי ישראל במסגרת התיקון בחוק מינהל מקרקעי ישראל (תיקון מס' 7), וכן ליווה את העברת הבעלות על הקרקעות לאזרחי המדינה.
בשנת 2014 מונה לתפקיד מנהל האגף העוסק בשיווק הקרקעות של משרד הבינוי והשיכון. החל משנת 2015 ניהל את ביצוע תוכנית מחיר למשתכן מתחילתה ועד סופה, לרבות טיפול במכרזי המקרקעין ובהגרלות מחיר למשתכן. בשנת 2017 מונה לממלא מקום של חבר במועצת מקרקעי ישראל. עם מינויו לתפקיד מנכ"ל משרד השיכון המינוי הפך לקבוע. בינואר 2019 מונה דרייפוס לתפקיד מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון.
פעילות עסקית

בין השנים 2007–2009 שימש כמנהל מחלקת נדל"ן במשרד עורכי דין גלס-ברסלע, ובמסגרת תפקידו ניהל תיקים בתחומי הנדל"ן, כיהן כיועץ משפטי לוועדות מרחביות לתכנון ובנייה וניהל תביעות מטעם רשות מקרקעי ישראל בתיקי פינוי ושימושים חורגים.
במאי 2020 מונה דרייפוס לתפקיד מנכ"ל מפעל הפיס.
בין השנים 2007–2012 שימש כמרצה בקורסי הכנה לבחינות הלשכה בתחום המקרקעין וכמרצה אורח לתחום המקרקעין במסלול האקדמי, המכללה למנהל. משנת 2022 מרצה בקריה האקדמית אונו.
החל משנת 2022 משמש כדירקטור בחברת עגור, המנהלת קופות גמל וקרנות השתלמות.
בשנת 2021 היה חבר בוועדה ציבורית לבחינת אמות המידה לזכאות לדיור ציבורי בראשות אביעד הכהן. בשנת 2022 היה חבר בוועדה בין משרדית לעידוד התחדשות עירונית בפריפריה.
הערות שוליים

↑  הדס שפר, "15% מהצעירים עברו להתגורר בשכירות ב-2012 בגלל שאינם יכולים לקנות דירה", באתר כלכליסט, 12 בנובמבר 2013
↑  בני דרייפוס נבחר לתפקיד מנהל אגף בכיר שיווק במשרד הבינוי והשיכון, באתר gov.il, ‏17 בספטמבר 2014
↑  מינוי ממלאי מקום של חבר במועצת מקרקעי ישראל, באתר gov.il, ‏2 בפברואר 2017
↑  האחראי על "מחיר למשתכן" ימונה למנכ"ל משרד הבינוי והשיכון, באתר ynet, 8 בינואר 2019
↑  יהודה שרוני, ‏החלפת תפקידים: בני דרייפוס, מנכ"ל משרד השיכון, מונה למנכ"ל הפיס, באתר מעריב אונליין, 16 בפברואר 2020
שיטת שולצה

שיטת שׁוּלְצֶה היא שיטת הצבעה שפותחה על ידי מרכוס שולצה, לשקלול עמדות של מצביעים לגבי כמה מועמדים לכדי סדר עדיפויות משותף. שולצה החל לדון בשיטה בשנת 1997 בפורומים שונים והיא פורסמה בכתב עת מדעי בתחום הבחירה החברתית בשנת 2011. השימוש בה החל ב-2003 בארגונים שונים הקשורים לתנועת התוכנה החופשית.
בבסיס השיטה מונחת השוואה של כל זוג מועמדים A ו-B ובחינה של מספר המצביעים המעדיפים את A על פני B ולהפך. השיטה מקיימת את תבחין קונְדוֹרְסֶה, הדורש שאם יש מועמד המנצח כל מועמד אחר בהתמודדות ראש בראש אז הוא המועמד הזוכה. כלומר, אם קיים מועמד A הזוכה לרוב מול כל מועמד אחר, אז A צריך לזכות בבחירות. אם המצביעים אכן מכתירים מועמד בעל תוצאה עקבית כזאת, שיטת שולצה מאמצת תוצאה זו ללא שינוי. עם זאת, התחכום בשיטה מתגלה כאשר השוואת רוב פשוטה מביאה לתוצאות מעגליות, כגון העדפה של אפשרות א' על ב', ב' על ג' ו-ג' על א'. במקרים כאלו, הידועים כפרדוקס קונדורסה, פותרת שיטת שולצה את הקונפליקט באמצעות השוואת עוצמת ההעדפה לאורך מסלולים שונים בגרף המועמדים, כמפורט למטה.
שיטת שולצה היא אחת משיטות ההצבעה הנפוצות העונות על תבחין קונדורסה.
אופן ההצבעה

כמו בשיטות אחרות המשקללות סדרי עדיפויות, גם בשיטת שולצה רשאי כל מצביע לדרג את המועמדים, לפי סדר העדפותיו. המצביע אינו חייב לדרג את כל המועמדים. כל שנדרש ממנו הוא הצבעה עקבית (בלשון מתמטית, קביעת יחס סדר חלקי בין המועמדים). לדוגמה, המצביע רשאי להעדיף את א' וב' על-פני ג' ואת ג' על-פני ד' וה', בלי לדרג בין א' וב' או בין ד' וה'.
שקלול הקולות

שקלול נאיבי של הקולות יקבע שמועמד A עדיף על מועמד B אם יש יותר מצביעים המעדיפים את A על B. כאמור לעיל, אם השקלול הנאיבי אינו מביא למעגלים, שיטת שולצה תאמץ אותו כתוצאה הסופית. יש לציין שגם במקרה שאין מעגלים ייתכן שההצבעה תסתיים ללא הכרעה משום שיהיה שוויון בין מספר מועמדים מנצחים.
כדי להדגים את השיטה, נתבונן במקרה שבו יש שלושה מועמדים, B ,A ו-C. נניח שבהצבעה משתתפים 7 מצביעים, ומתברר ש-A עדיף על B ברוב של 2:5, B עדיף על C ברוב של 3:4, ו-C עדיף על A ברוב של 1:6. שיטת שולצה "מנתקת" את המעגל בזוג המועמדים שעבורו מספר המעדיפים את אפשרות הרוב הוא הקטן ביותר: כיוון שהעדפת B על C היא הכי פחות חזקה (ההפרש בין מספרי התומכים, שהוא 1, קטן יותר מכל ההפרשים האחרים), נותרות רק ההעדפות  C>A>B. כלומר: בדוגמה זו C מנצח, A מגיע למקום השני, ו-B במקום האחרון.
כדי להתיר מעגלים במקרה הכללי, משתמשת השיטה במסלולים המקבלים את משקלם מתחרות הראש בראש: מועמד A מנצח את מועמד B אם העוצמה הגדולה ביותר של מסלול מ-A ל-B (ראו להלן), גדולה מן העוצמה הגדולה ביותר בכיוון ההפוך. ניתן להראות כי זהו יחס טרנזיטיבי, ולכן אפשר לקבוע שהמנצח הוא זה שמסלולי הזרימה שלו גברו על כל המועמדים האחרים. השיטה מאפשרת תוצאות תיקו, הבאות לידי ביטוי בקיומם של מסלולי זרימה מקסימליים שווי משקל.