stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טקטיקה בכדורסל
הגנה > מאצ'אפ-זון

זהו סוג שמירה קבוצתית משוכללת הדורשת תיאום רב בין השחקנים ויכולת חשיבה גבוהה. זהו שילוב של שמירה אזורית ושמירה אישית. ההגנה מתחילה באזורית אולם היא משתדלת לא להשאיר אף שחקן חופשי על ידי חילופים רבים בשמירה בין השחקנים. ההגנה האזורית הופכת לפתע לאישית "לוחצת" ומיד אחר כך חוזרים לצפיפות. השמירה מצריכה גם כושר גופני ברמה גבוהה.
הגנה > שמירה כפולה

זהו מצב כאשר שני שחקנים מהקבוצה המגינה שומרים על שחקן אחד של הקבוצה התוקפת. המטרה היא לרוב ריכוז שמירה על השחקן הבולט של הקבוצה היריבה, אשר שחקן הגנה אחד יתקשה לעצרו. משתמשים בשמירה הכפולה גם כדי ליצור לחץ על מוביל הכדור במטרה לייצר חטיפה או איבוד כדור. ניתן לבצע את המהלך גם בעזרת שלושה שחקנים, אז הוא נקרא בשם 'שמירה משולשת' או "טריפל-אפ".
הגנה > האק-א-שאק

מהלך בו ההגנה מבצעת במכוון עבירה על שחקן שהוגדר מראש שאחוזי הקליעה שלו בזריקות עונשין הוא נמוך במיוחד.
אנדראה ברניאני מהטורונטו ראפטורס מטביע ביד אחת
שחקן מבצע זריקת וו
יחסי ישראל–מדגסקר

| יחסי ישראל–מדגסקר |
| --- | --- |
ישראל: מדגסקר


ישראל: מדגסקר
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 587,041
אוכלוסייה
9,961,867: 32,158,731
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 16,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
51,185: 499
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

נשיא מדגסקר פיליבר ציראנאנה מבקר את נשיא מדינת ישראל יצחק בן-צבי בבית הנשיא בירושלים, 22 באוגוסט 1961
יחסי ישראל–מדגסקר היחסים הדיפלומטיים והבילטרליים המתקיימים בין מדינת ישראל ורפובליקת מדגסקר.
היסטוריה > כינון היחסים

יחסי המדינות כוננו לראשונה בשנת 1960 עם קבלת העצמאות של מדגסקר מידי צרפת. ב-1961 ביקר בישראל הנשיא פיליבר ציראנאנה.
במאי 1966 כחלק מהמאמץ הישראלי לשיפור היחסים עם מדינות אפריקה, יצאו ראש ממשלת ישראל לוי אשכול ושרת החוץ גולדה מאיר לביקור מדיני בן שלושה שבועות ב-7 מדינות אפריקאיות בהן גם מדגסקר.
ישראל הטיסה משלחות סיוע למדינה בנושאים כגון חקלאות, כלכלה ורפואה.
היסטוריה > ניתוק היחסים

בשנת 1973 לאחר מלחמת יום הכיפורים בדומה לרוב מדינות אפריקה שמדרום לסהרה, ניתקה מדגסקר את יחסיה עם ישראל בעקבות לחץ מדינות ערב.
היסטוריה > חידוש היחסים

בשנת 1994 חודשו היחסים בין שתי המדינות.
ישראל חתמה על הסכמי שיתוף פעולה בנושאים שונים עם מדגסקר.
בשנת 2017 בעקבות התפרצות המגפה השחורה שלחה ישראל סיוע הומניטרי למדינה.
נציגויות דיפלומטיות

עד לפני ניתוק היחסים ב-1973 החזיקה ישראל בשגרירות בבירת מדגסקר אנטננריבו ומדגסקר החזיקה שגרירות בתל אביב.
נציגויות דיפלומטיות > לאחר חידוש היחסים

שגרירות ישראל בדרום אפריקה אמונה על היחסים עם מדגסקר.
שגרירות מדגסקר בצרפת אמונה על היחסים עם ישראל.
יוסי שושני

יוסי שושני (נולד ב-3 ביולי 1963) הוא כדורגלן עבר ישראלי. ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

יוסי שושני גדל במחלקת הנוער של הפועל באר שבע ובמקביל הצטיין באליפות התיכונים של באר שבע. בשנת 1980 החל להתאמן עם קבוצת הבוגרים בליגה הלאומית. בעונת 1982–1983 הושאל לקבוצת מכבי יבנה ושיחק בה עונה אחת בליגה הלאומית. לאחר מכן חזר להפועל באר שבע ל-4 עונות ומאמנו נחום סטלמך שילב אותו בהרכב באופן קבוע.שושני הגיע עם באר שבע עד לגמר גביע המדינה 1984. בעונת 1987–1988 הושאל לקבוצת הפועל פתח תקווה, בה שותף ב-31 משחקים וכבש 6 שערים. לאחר מכן חזר להפועל באר שבע לחצי עונה ונרכש לצמיתות על ידי הפועל פתח תקווה, בה שיחק עד עונת 1991–1992. עם פתח תקווה סיים 3 פעמים במקום השני בליגה, זכה פעמיים ברציפות בגביע הטוטו והגיע פעמיים לגמר גביע המדינה, בפעם הראשונה הפסיד ובפעם השנייה זכה.
בעונת 1992–1993 הצטרף לקבוצת בני יהודה תל אביב, בה שיחק 13 משחקים. בעונת 1993–1994 הצטרף בקיץ לקבוצת מכבי תל אביב ושותף במשחק אחד בלבד בגביע האינטרטוטו מול סלביה פראג. שושני חזר להפועל פתח תקווה ושיחק 12 משחקים (שער אחד), בשליש העונה הצטרף לקבוצת מכבי עירוני אשדוד וסיים איתה במקום ה-12. בעונת 1994–1995 שיחק במכבי נתניה וירד עם קבוצתו לליגה הארצית במחזור האחרון. בעונת 1995–1996 שיחק עונה אחת בקבוצת מכבי פתח תקווה וסיים איתה במקום ה-6.
בעונת 1996–1997 הצטרף להפועל אשקלון מהליגה הארצית ובסיום העונה חגג איתה את ההעפלה ההיסטורית לליגה הלאומית. לאחר עונה אחת במכבי אחי נצרת, הכריז על פרישה ממשחק בגיל 35.
לאחר הפרישה

לפרנסתו עובד שושני כמורה נהיגה ומתגורר ביישוב שערי תקווה. בעבר ניהל את בית הספר לכדורגל של הפועל פתח תקווה.
הערות שוליים

↑  יוסי שושני - מלך השערים באליפות התיכונים בבאר שבע, מעריב 26 בינואר 1981
↑  מלך השערים של אשקלון עבר להפועל באר שבע, מעריב 4 באוגוסט 1980
↑  גמר ללא גיבורים, אבל לוד בעננים!, חדשות הספורט (עמוד 4) 6 באפריל 1984
↑  יוסי אביטן. השם הזה מחייב,  מעריב 10 בינואר 1988
↑  שושני הצטרף לבאר שבע באירופה, מעריב 14 באוגוסט 1988
↑  יוסי שושני חוזר לפ"ת, מעריב 12 בדצמבר 1988
↑  יוסי שושני. עובד מצטיין, מעריב 7 בינואר 1990
יוסי רחמני

| --- | --- |

יוסי רחמני במופע הרחוב פיקוח אירוני
 לידה:  29 באוגוסט 1964 (בן 60) קורדובה, ארגנטינה 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב 
 
יוסי רחמני (נולד ב-29 באוגוסט 1964) הוא שחקן ובמאי תיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה

יוסי רחמני גדל בעיר קורדובה שבארגנטינה ועלה לישראל בשנת 1987. סיים את לימודיו בסטודיו למשחק ניסן נתיב בשנת 1992. בהמשך למד ליצנות רפואית והחל לעסוק בתחום בבתי חולים.
בשנים 1996 - 2000 היה חבר בלהקת "תיאטרון נוצר" בה השתתף בהצגות "תיאטרון זה להפך" ו"פנטיסילאה".
בשנת 1999 היה מועמד לפרס התיאטרון הישראלי על תפקידו כשחקן המשנה במחזה אשכבה מאת חנוך לוין.
רחמני זכה בפרס "קיפוד הזהב" לשנת 2008 הניתן להצגות פרינג' בישראל, על עיבוד יצירתו "המנהרה".
רחמני משתתף במופע הרחוב "פיקוח אירוני" יחד עם שותפו דוד (דוש) בראשי, בו הם מחופשים לפקחים עירוניים ומבצעים אלתורים קומיים.
תפקידיו

פסטיבל עכו - "המוסד של עכו יצא לחופשי" (1992), "בחדר המורים" (1993), "הפרגודים" (1994), "באג 2000" (1999)
תיאטרון הבימה - "הדיבוק", "ביקור הגברת הזקנה".
התיאטרון הקאמרי - "הרב קמע", "הבכיינים", "אטום", "אשכבה", "איחש פישר" (2010).
תיאטרון זיצלנד - "זיבובו" (1997), "בייזיץ" (1998)
תיאטרון תיבת נוח - "גבר בא אל אישה" (2010)
אנסמבל תיאטרון תמונע - "ג'ודי יקירתי", "השיטה", "רביזור" "מקס ומוריץ", הצגת היחיד "המנהרה" (בימוי ומשחק), "האישה מן הים"
הצגות ילדים - "יער האגוזים", "סיפורו של עורב", "החיים של גלילאו גליליי" (2003), "וכולנו חברים" (2004), "בן סנדלר" (2005), המתנות של לאה" - בימוי ומשחק, הצגה משירי לאה גולדברג
הערות שוליים

↑  המועמדים לשנת 1999, באתר פרס התיאטרון הישראלי
↑  מרב יודילוביץ', "התקלה" - הצגת הפרינג' הטובה של השנה, באתר ynet, 27 במרץ 2009
↑  פסטיבל בת ים לתיאטרון ברחוב, באתר הבמה
↑  פעימת לילה: לילה יפואי של תיאטרון ומיצגים, באתר ynet, 21 ביוני 2013
יחסי טורקיה–קנדה

| יחסי טורקיה–קנדה |
| --- | --- |
טורקיה: קנדה


טורקיה: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 9,984,670
אוכלוסייה
87,527,097: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 53,718
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית

יחסי טורקיה–קנדה הם יחסי החוץ בין קנדה לטורקיה. שתי המדינות הן חברות G-20, נאט"ו, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, האומות המאוחדות וארגון הסחר העולמי.
היסטוריה

המהגרים הטורקים הראשונים הגיעו לקנדה בסוף המאה ה-19 מתחומי האימפריה העות'מאנית. בשנת 1922, זמן קצר לאחר קבלת עצמאותה, החליטה קנדה את ההחלטה הראשונה של מדיניות החוץ שלה בניגוד לבריטניה שהיא לא תשתתף במלחמה עם טורקיה במהלך משבר צ'נקלה. הקשר הרשמי הראשון בין שתי המדינות התרחש בשנת 1943 כאשר ממשלת טורקיה הודיעה לאוטווה על כוונתה לפתוח שגרירות קבועה, שנפתחה בשנת 1944. קנדה החזירה אחר כך בשנת 1947 בפתיחת שגרירות באנקרה.
במהלך המלחמה הקרה, היחסים בין שתי המדינות התפתחו בעיקר סביב שיתוף פעולה צבאי וביטחוני במסגרת נאט"ו. במרץ 1985 תקפו שלושה מחברי הצבא המהפכני הארמני את השגרירות הטורקית באוטווה והחזיקו את השגריר וכמה אנשים נוספים בשגרירות. התוקפים רצו שטורקיה תכיר ברצח העם הארמני. לאחר ארבע שעות, שוחררו בני הערובה ללא פגע והחמושים הובאו למעצר המשטרה. זו הייתה התקיפה השלישית על הצוות הדיפלומטי הטורקי באוטווה על ידי תוקפים ארמנים בשלוש שנים.
בשנת 2004, הפרלמנט הקנדי הכיר רשמית ברצח העם הארמני. ההכרה של קנדה השפיעה לרעה על היחסים הדו-צדדיים בין המדינות.
נערכו הרבה ביקורים רמי דרג בין מנהיגי שתי המדינות. ביוני 2010, נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן ביקר בקנדה כדי להשתתף בפסגת ה-G20 בטורונטו. בנובמבר 2015 ביקר ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו בטורקיה כדי להשתתף בפסגת ה-G20 באנטליה.
ביוני 2019 חתמו קנדה וטורקיה על מזכר הבנות להקמת ועדה כלכלית וסחר משותפת, במטרה לקיים פגישות שנתיות בין פקידים ועסקים קנדיים וטורקים להרחבת הזדמנויות סחר והשקעות דו צדדיות.
באוקטובר 2021 איימה טורקיה לגרש את שגריר קנדה בעקבות תמיכתו בשחרור עות'מאן קבאלה, שהשתתף בניסיון ההפיכה בטורקיה מהכלא הטורקי.
יחסי סחר

בשנת 2019 הסתכם המסחר בין שתי המדינות ב-2.4 מיליארד דולר. למעלה מ-350 חברות קנדיות משקיעות בטורקיה, בעיקר בתחומי האנרגיה, הכרייה, טכנולוגיית המידע והתשתיות.
נציגויות דיפלומטיות

טורקיה מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה ו-5 קונסוליות באדמונטון, הליפקס, מונטריאול, טורונטו וונקובר.
קנדה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול.
יחסי כווית–לבנון

| יחסי כווית–לבנון |
| --- | --- |
כווית: לבנון


כווית: לבנון
שטח (בקילומטר רבוע)
17,818: 10,400
אוכלוסייה
4,957,430: 5,816,885
תמ"ג (במיליוני דולרים)
161,772: 17,937
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,632: 3,084

יחסי כווית–לבנון הם היחסים הבין-לאומיים בין כווית ללבנון. לכווית יש שגרירות בביירות, וללבנון יש שגרירות בכווית.ב-2016 אמר שר המשפטים של כווית כי היחסים בין שתי המדינות היו טובים מאז ימי קדם.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-27 בספטמבר 1961.
בעקבות סרטון שהופץ באוקטובר 2021 ובו נשמע שר לבנוני תוקף בבוטות את ההתערבות הסעודית בתימן גרם לערב הסעודית לגרש את שגריר לבנון במדינה ולהחזיר את שגרירה מביירות. כווית, לצד איחוד האמירויות ובחריין הלכו בעקבותיה והורו לנציגיהן בביירות לשוב למדינותיהם.
ימטלנד

מחוז ימטלנד (בשוודית: Jämtlands län, יֵמְטְלָנְדְס לֵן) הוא השלישי בגודל שטחו בין מחוזותיה המנהליים של שוודיה, ואחד הדלילים מבחינת אוכלוסייתו. הוא גובל במחוזות וסטרבוטן, וסטרנורלנד, יבלבורג ודלארנה ובנורווגיה. בירתו היא העיר אסטרסונד (Östersund‏, 43,800 תושבים ב-2005).
המחוז מהווה 12 אחוז משטחה של שוודיה, ורובו מורכב מרמות הרריות ושממות שלג. אין יישובים מעל 4,000 נפש מלבד הבירה. המחוז נוסד בראשית המאה ה-19 כאיחוד מנהלי של החבלים הריידלן וימטלנד, וסמלו מציג את סמלי שתי הפרובינציות ההיסטוריות. מבחינה פוליטית בולטות במחוז מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה ומפלגת המרכז, מה שאינו שכיח בשוודיה, אולם מבטא את זיקתו של האזור לנורווגיה השכנה.
מרביתם של התושבים חיים סביב האגם סטוּרכן (Storsjön, "האגם הגדול"). הכלכלה מושתתת בעיקר על חברות קטנות, כשסקטורים בולטים הם תעשיית העץ ותיירות.
יוסי שבחון

יוסי שבחון (נולד ב-22 במרץ 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.וכיום מאמן נבחרת ישראל  נערים ג
קריירה

שבחון נולד וגדל בפתח תקווה והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, עמה זכה בשנת 2000 באליפות ליגת העל לנוער. במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון שיחק כשש שנים, ועמה זכה בעונת 2004/2005 בגביע הטוטו. בעונתו האחרונה בקבוצה כבש 11 שערים והיה מלך השערים של הקבוצה לצידו של טוטו תמוז.
בקיץ 2006 עבר שבחון למכבי תל אביב, ואת שער הבכורה שלו במועדון כבש בניצחון 3–1 בדרבי מול הפועל תל אביב ב-29 באוקטובר 2006. בסך הכל כבש שישה שערי ליגה בעונתו הראשונה בקבוצה, ובעונת 2007/2008 כבש תשעה שערים. בעונת 2008/2009 כבש שני שערי ליגה וזכה עם הקבוצה בגביע הטוטו, לאחר שהבקיע את שער הניצחון במשחק הגמר מול הפועל באר שבע. את עונת 2009/2010 סיים שבחון כמלך השערים של מכבי תל אביב עם תשעה שערים.
לאחר ארבע שנים במכבי תל אביב, עבר שבחון ליריבתה העירונית בקיץ 2010, כאשר הצטרף להפועל תל אביב. במשחק הבכורה שלו בהפועל תל אביב, כבש שבחון שער ובישל שלושה שערים למהראן לאלא, בניצחון 5–0 על ז'לייזניצ'אר סרייבו במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. בשלב הבתים של המפעל בישל לערן זהבי את השער האחרון בניצחון 3–0 על בנפיקה ליסבון. בליגה כבש שער אחד בעונת 2010/2011, ובסופה זכה עם הפועל תל אביב בגביע המדינה.
בספטמבר 2011 חתם שבחון לעונה אחת בהפועל באר שבע. בעונת 2011/2012 כבש שישה שערים והיה גורם משמעותי בהישארות הקבוצה בליגת העל.
ב-21 ביוני 2012 חתם שבחון לשנתיים במכבי נתניה. את שער הבכורה שלו במועדון כבש שבחון בהופעות הבכורה שלו ב-19 ביולי 2012, בהפסד 1–2 לקופס הפינית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בליגה כבש ארבעה שערים בעונת 2012/2013, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
לקראת עונת 2013/2014 חתם שבחון בהפועל רמת השרון. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך בהפסד 0–2 להפועל חיפה. את שערו הראשון הבקיע ב-28 בינואר 2014 נגד מכבי אום אל-פחם במסגרת גביע המדינה. את שערו הראשון בליגה כבש נגד מכבי חיפה בהפסד 1–2 במסגרת המחזור ה-26 בליגת העל. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. בעונה שלאחר מכן שיחק לראשונה מחוץ לליגה הבכירה, וכבש במדי הקבוצה עשרה שערים בליגה הלאומית. בעונת 2015/2016 כבש 13 שערים בליגה הלאומית, ובסופה עזב את המועדון.
בנובמבר 2017 חתם שבחון בקבוצת מכבי הרצליה מהליגה הלאומית, וכבר בהופעת הבכורה שלו כבש שער בהפסד 1–3 להפועל פתח תקווה. בסך הכל כבש שלושה שערים בעונת 2017/2018, ובסופה ירדה הקבוצה לליגה א'. ביולי 2018 הודיע שבחון על פרישה ממשחק פעיל ומונה לעוזר מאמן במכבי הרצליה, אך חודשיים לאחר מכן חזר בו מהודעת הפרישה והצטרף לסגל הקבוצה כשחקן פעיל. בעונת 2018/2019 כבש ארבעה שערים, כולל שער אחד בפלייאוף העלייה לליגה הלאומית, בו הפסידה הקבוצה להפועל עכו.
ב-14 בנובמבר 2020 פרש ממשחק פעיל.
קריירה > נבחרת ישראל

לזכותו של שבחון 14 הופעות ושני שערים במדי הנבחרת הצעירה של ישראל. ב-17 באוגוסט 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ישראל הבוגרת, במשחק ידידות נגד נבחרת פולין. בסך הכל ערך שלוש הופעות במדי הנבחרת, כולן במשחקי ידידות, והאחרונה שבהן ב-15 באוגוסט 2006 נגד סלובניה.
תארים

גביע הטוטו:(1) 2004/2005
גביע הטוטו:(1)2008/2009
גביע המדינה: (1) 2010/2011
הערות שוליים

↑  שבחון חתם במכבי תל אביב, באתר וואלה, 25 ביולי 2006
↑  יניב טוכמן, קווים לשבחון: יוסי עובר לצד השני של ת"א, באתר nrg‏, 2 בנובמבר 2011
↑  עדי סרדס, מצהוב לאדום: יוסי שבחון סיכם בהפועל ת"א, באתר ynet, 11 ביוני 2010
↑  משה הרוש, הפועל תל אביב: נחשו איזה צבע חזר ליוסי שבחון ללחיים, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2010
↑  יגאל ברמן, ‏יוסי שבחון: קשטן החליט שאני לא מוצא חן בעיניו, באתר ONE‏, 9 בספטמבר 2011
↑  יוסי שבחון חתם במכבי נתניה, באתר ספורט2, 21 ביוני 2012
↑  רעי שני, ‏בגיל 38: יוסי שבחון הודיע על פרישה מכדורגל, באתר ONE‏, 14 בנובמבר 2020
↑  מוטי פשכצקי, ‏בגיל 38: יוסי שבחון הודיע על פרישה, באתר ערוץ הספורט, 14 בנובמבר 2020
יוסף צוקרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1900 ביאליסטוק, האימפריה הרוסית 
 התאבד:  1941  (בגיל 41 בערך) קאסטר, צרפת 
 הישג בולט:  היה מס' 45 בעולם בשנת  1930
 מד כושר מרבי:  2546 (ינואר 1930)
 מדינה:  רוסיה, פולין, צרפת
 הערות:  יהודי
 
יוסף צוקרמן (בפולנית: Józef Cukierman)‏ (1900, פולין – 1941, צרפת) היה שחמטאי יהודי-פולני-צרפתי.
ביוגרפיה

צוקרמן נולד ליד ביאליסטוק בשנת 1900. הוא ניצח באליפות מוסקבה בשנת 1920/21. בשנות העשרים המוקדמות צוקרמן חי בביאליסטוק שם ניצח באליפות השחמט בשנת 1926. לאחר מכן היגר לצרפת.
בשנת 1928 חלק מקום שני-שלישי עם לאון שוורצמן (המנצח: אברהם באראץ) באליפות הרביעית של פריז. בשנת 1929 חלק מקום חמישי-שישי באליפות החמישית של פריז (ניצח: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר ). באחד המשחקים זכה צוקרמן מול מרסל דושאן
 ובאחר נגד ג'ורג' קולטנובסקי.
בשנת 1930 ניצח צוקרמן באליפות השישית של פריז CHAMP PARIS, heritageechecsfra.free.fr לפני טרטקובר. להלן ניצחונו על טרטקובר: Josef Cukierman vs Savielly Tartakower (1930) Cuki Monster, www.chessgames.com
בשנת 1931 ניצח שוב בפריז. בשנת 1933 הגיע למקום השישי (ניצח: אלכסנדר אלכין). בשנת 1938 הגיע למקום השלישי, אחרי חוסה ראול קפבלנקה וניקולס רוסולימו. הנה משחק שסיים בתיקו מול קפבלנקה: Jose Raul Capablanca vs Josef Cukierman (1938), www.chessgames.com
|  |  | 01 | 02 | 03 | 04 | 05 | 06 | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | חוסה ראול קפבלנקה | x | 1½ | 1½ | ½1 | 1½ | 11 | 8 |
| 2 | ניקולס רוסולימו | ½0 | x | 11 | 11 | ½1 | ½1 | 7.5 |
| 3 | יוסף צוקרמן | 0½ | 00 | x | 11 | ½1 | 11 | 6 |
| 4 | מסימיליאנו רומי | ½0 | 00 | 00 | x | ½1 | 11 | 4 |
| 5 | אז'ן זנוסקו-בורובסקי | 0½ | ½0 | ½0 | ½0 | x | ½1 | 3.5 |
| 6 | אדוארד אנגלארס | 00 | ½0 | 00 | 00 | 0½ | x | 1 |
בשנת 1939 חלק מקום 5–6 בתחרות פריז (ניצח: ניקולס רוסולימו).
צוקרמן התאבד במהלך מלחמת העולם השנייה, בשנת 1941.
הערות שוליים

↑  Josef Cukierman vs Marcel Duchamp, Paris 1929
↑  Josef Cukierman vs Georges Koltanowski (1929), www.chessgames.com
יחסי טורקיה–קניה

| יחסי טורקיה–קניה |
| --- | --- |
טורקיה: קניה


טורקיה: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 580,367
אוכלוסייה
87,527,097: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 1,895
משטר
משטר נשיאותי: רפובליקה

יחסי טורקיה–קניה הם היחסים הדו-צדדיים בין קניה לבין טורקיה.
היסטוריה

היחסים בין המדינות החלו במאה ה-16 בה החלו לראשונה לסחור בסחורות. בשנת 1968 פתחה טורקיה שגרירות בניירובי. הנשיא דניאל אראפ מוי ביקר בטורקיה בשנת 1996 ונשיא טורקיה עבדוללה גול ערך את ביקורו הראשון באפריקה שמדרום לסהרה בקניה בפברואר 2009. הנשיא אוהורו קניאטה ביקר בטורקיה באפריל 2014. הפגישה השנייה של הוועדה הכלכלית המשותפת של טורקיה–קניה התקיימה גם לפני הביקור. במהלך ביקורו של הנשיא קניאטה נחתמו 10 הסכמים בילטראליים בתחומים שונים.
שתי המדינות הסכימו כי תינתן עדיפות למסחר, תיעוש, תחבורה, חקלאות, תיירות, חינוך, בריאות, הגירה, מדע וטכנולוגיה ופיתוח אדמות צחיחות.
שיתוף פעולה לפיתוח

טורקיה מחפשת את קניה כנקודת כניסה לאזור הסחר החופשי הגדול המתוכנן על ידי השוק המשותף של קהילת מזרח אפריקה ומרכז אפריקה (קומסה) והקהילה לפיתוח דרום אפריקה החל מאמצע 2014.
קניה מסתכלת על טורקיה כרוכשת פוטנציאלית גדולה של תה, קפה ופרחים. היא מכוונת גם לטורקיה כשוק של סחורות מגוונות בהתאם לתוכנית הייצוא החדשה שהושקה במאי.
ועדת הסחר המשותפת חשבה שטורקיה תקים נמל חופשי בניירובי כחלק ממאמצי ההסברה שלה לשוק האזורי.
יחסי סחר

היקף הסחר הדו-צדדי הגיע לרמה של 145 מיליון דולר בשנת 2013.
יצוא הסחורות של טורקיה לקניה בשנת 2012 היה 138 מיליון דולר, 199 מיליון דולר בשנת 2011, היצוא עלה ב-1607% לעומת 2002.
קניה ייצאה סחורות בשווי 17 מיליון דולר בשנת 2012, 14.7 מיליון דולר בשנת 2011, היבוא עלה ב-781% לעומת 2002.
עודף הסחר בסחורות עם טורקיה עמד על 120.1 מיליון דולר בשנת 2012, ירידה של 53.5% ב-184.4 מיליון דולר לעומת 2011. כלומר, הסחר בין שתי המדינות היה מאוזן יותר.
חברות רבות מטורקיה, במיוחד אלה העוסקות בבנייה, פועלות בקניה.
טורקיה כיוונה להגדיל את היקף הסחר הדו-צדדי עם קניה לשווי של 500 מיליון דולר.
נציגויות דיפלומטיות

טורקיה מחזיקה בקניה שגרירות בניירובי.
קניה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה.
יעקב שלום קצנלנבוגן

| --- | --- |

 לידה:  1877 נובי שוויירז'ן, בלארוס 
 נהרג:  6 ביולי 1904 (בגיל 27 בערך) ציריך, שווייץ 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יעקב שלום קצנלנבוגן (יש"ק) (1877, נובי שוויירז'ן, האימפריה הרוסית – 6 ביולי 1904) היה סופר יהודי עברי שהתגורר בלונדון.
קצנלנבוגן כתב בעיקר סיפורים קצרים, שמלנכוליה שורה עליהם.
ב-6 ביולי 1904, כשהיה בן 27, בעת טיול בשווייץ, טבע באגם ציריך, וגופתו לא נמצאה.
חוקר הספרות אבנר הולצמן כינס את כתביו של קצנלנבוגן מכִּתבי העת שבהם פורסמו, ופרסמם בשנת 2002 בספר בחוצות לונדון: מבחר סיפורים ורשימות (תל אביב: עמדה/ביתן, תשס"ג 2002), שאליו צירף אחרית דבר.
רחל המשוררת מצטטת, בראש שירה האחרון, "מֵתַי", את דברי קצנלנבוגן "רק המתים לא ימותו", ומקיימת דיאלוג עם מילים אלה.
לקריאה נוספת

אבנר הולצמן, "ניצנים ואנחות: חייו ויצירתו של שלום יעקב קצנלנבוגן (יש"ק)", בספרו אהבות ציון, הוצאת כרמל, 2006, עמ' 91–112.
הערות שוליים

↑  יוסי פלס, ורק המתים לא ימותו, באתר הארץ, 1 במאי 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311132905171  GND: 1053150067  ISNI: 0000 0001 0773 5737  LCCN: no2003100439  VIAF: 34153851   WorldCat (עם VIAF): 34153851 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נח איינשטיין

נח איינשטיין (נולד ב-24 בנובמבר 1952) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי. איינשטיין מזוהה בעיקר עם קבוצת הפועל כפר סבא, בה שיחק במשך כל הקריירה שלו ואף היה קפטן הקבוצה, איתה זכה במספר תארים.
קריירה

איינשטיין נולד בישראל להורים ילידי העיר ורשה, שעלו לישראל לאחר תום מלחמת העולם השנייה. החל את הקריירה המקצוענית בעונת 1971/1972 בה החל להשתלב בקבוצה הבוגרת של הפועל כפר סבא. איינשטיין שימש כמגן שמאלי תוקף ואגרסיבי. עם הקבוצה זכה איינשטיין בתואר האליפות בישראל לעונת 1981/1982, ובעוד 3 תוארי גביע המדינה, וזכייה אחת בתואר אלוף האלופים. עם השנים הפך איינשטיין לשחקן הבולט ביותר בסגל והפך לקפטן הקבוצה. משנת 1975 ועד 1988 גם זומן ושיחק 13 משחקים בנבחרת ישראל הבוגרת. בולטות בעיקר הופעותיו בטורנירי קדם אולימפיאדת 1980 (שנערכו ב-1979), והשתתפותו בטורניר מוקדמות גביע העולם של 1982 נגד פורטוגל (נערכו ב-1980). במקביל להיותו של איינשטיין שחקן בכפר סבא, היה חייל קבע בצה"ל בתפקיד מנהלתי.
ב-1988, לאחר 26 שנים בקבוצה הבוגרת של הפועל כפר סבא, ומעל ל-500 הופעות במדי הקבוצה, סיים איינשטיין את תקופתו במועדון בתור שחקן פעיל. לאחר מכן עבר איינשטיין למכבי הרצליה, במדיה שיחק מספר עונות וסייע לה להעפיל לליגה הראשונה, ולאחר פרישתו החל לשמש  כעוזר-מאמן  הקבוצה תחת אלי כהן. בהמשך אימן במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא ובקבוצת הבוגרים.
לימים הפך איינשטיין למנהל חשבונות, ובמקביל אימן בבית הלוחם בתל אביב את הקבוצה של נכי צה"ל.
תארים כשחקן

ליגת העל
אליפות (1): 1981/1982
גביע המדינה
זכייה (3): 1974/1975, 1979/1980, 1989/1990
גביע אלוף האלופים
זכייה (1): 1981
הערות שוליים

1 2  אשר גולדברג‏, "כפר סבא היא לא הקבוצה שהכרתי. זה המועדון של יצחק שום", באתר וואלה, 5 באפריל 2024
↑  אבינעם פורת ומשה מרקוס, 11 האגדות של הפועל כפר סבא, באתר ynet, 26 במאי 2017
↑  ה-500 של איינשטיין, מאת צבי בר-שירה, עיתון מעריב, 23 במאי 1988
↑  כפ"ס:איינשטיין פורש, סנבל הגיע, מאת חיים פיצ'ון, עיתון חדשות, 11 באוגוסט 1988
↑  חיים פיצ'ון, כפ"ס: איינשטיין פורש, סנבל הגיע, חדשות, 11 באוגוסט 1988
↑  סוגר חשבונות, אלדד שמואלי, אתר זמן מעריב שרון, 22 ביולי 2007
יחסי כווית–מונטנגרו

| יחסי כווית–מונטנגרו |
| --- | --- |
כווית: מונטנגרו


כווית: מונטנגרו
שטח (בקילומטר רבוע)
17,818: 13,812
אוכלוסייה
4,957,430: 637,024
תמ"ג (במיליוני דולרים)
161,772: 7,405
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,632: 11,624
משטר
מונרכיה: רפובליקה

יחסי כווית–מונטנגרו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת כווית לבין רפובליקת מונטנגרו.
היסטוריה

כווית הכירה לראשונה בעצמאותה של מונטנגרו ב-27 ביולי 2010. היה זה אותו היום בו נחתם מזכר ההבנות בין שתי המדינות המכריז על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים. השגריר הכוויתי הראשון של כווית למונטנגרו הואמן על מונטנגרו ב-15 בפברואר 2013. מונטנגרו מייבאת מכווית סחר בקנה מידה זניח והייצוא זניח עוד יותר.
בספטמבר 2012 בשולי העצרת הכללית של ארגון האומות המאוחדות נפגשו שר החוץ המונטנגרי ושר החוץ הכוויתי.
נציגויות דיפלומטיות

מונטנגרו אינה מיוצגת בכווית, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
כווית אינה מיוצגת במונטנגרו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. כווית האמינה את שגרירותה שבבלגרד, בירת סרביה הסמוכה, על מונטנגרו.
יצחק ואהל

| --- | --- |

 לידה:  1915 חרסון, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  20 בינואר 2004 (בגיל 89 בערך)
 ענף מדעי:  בוטניקה
 מקום מגורים:  ישראל
 מנחה לדוקטורט:  ישראל רייכרט 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל בשנת 1992
 תרומות עיקריות
 חקר גידולים חקלאיים
 
יצחק וָאהל (1915 – 20 בינואר 2004) היה פרופסור לחקלאות, בוטנאי ופיטופתולוג. חתן פרס ישראל לחקלאות לשנת 1992.
קורות חיים

ואהל נולד בשנת 1915 בחרסון שבאוקראינה. כשהיה בן שבע נדד עם הוריו חזרה לעיר מוצאם, ורשה, אך הוריו נפטרו ממחלת טיפוס הבטן בדרך, ויצחק ואחיו גודלו בוורשה על ידי דודתם, בעוד אחותו נותרה באוקראינה. בפולין למד בגימנסיה העברית חינוך, עד עלייתו לארץ ישראל בשנת 1933. אחיו ואחותו נשארו באירופה ונספו בשואה.
לאחר עלייתו לישראל, החל ואהל בלימודי בוטניקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בסיום לימודיו החל לעבוד, בשנת 1939, כמורה לטבע בכפר הנוער בן שמן. במקביל המשיך בלימודי דוקטורט, בהנחייתו של פרופ' ישראל רייכרט, בנושא הביולוגיה של פטריית האורנייה.
בשנת 1946 עבר ללמד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. בשנת 1949 השתלם באוניברסיטת מינסוטה, ממנה הוזמן על ידי הממשל האמריקני להצטרף לצוות המחקר שבחן את הירידה ביבול התבואה בארצות הברית. הפתרון לבעיה, באמצעות הכלאת זני תבואה אמריקנים וישראלים, נמצא ביוזמתו.
עם שובו לישראל, בשנת 1951, התקבל כפרופסור חבר בבית הספר לחקלאות ברחובות, שהיה לימים לפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. בשנת 1966 עבר ללמד באוניברסיטת תל אביב, שימש בה פרופסור מן המניין והקים בה את המכון לחקר הדגנים.
עבודתו ומחקריו זכו להוקרה בקבלתו את פרס רוטשילד בחקלאות (1964), פרס הארווי במדעים ובטכנולוגיה מטעם הטכניון (1978), פרס ברונו קרייסקי על תרומתו להגברת העמידות של יבולים בעולם השלישי (1985) ופרס ישראל לחקלאות (1992).
ואהל נישא בשנת 1958 לאסתר גלובוס, ממנה התאלמן לאחר 24 שנים. הוא נפטר לאחר מחלה ממושכת בינואר 2004, בגיל 89.
יעקב שלגי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בנובמבר 1913 ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  19 בפברואר 1989 (בגיל 75) ירושלים, ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 תחום יצירה:  אדריכלות
 
יעקב שלגי (27 בנובמבר 1913 – 9 בפברואר 1989) היה אדריכל ישראלי.