stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ק המרטש
החקירה > מכתבי המרטש ומקור שמו > "מכתב בוס יקר"

מכתב "בוס יקר" נשלח ב-25 בספטמבר והתקבל ב-27 בספטמבר 1888 על ידי סוכנות החדשות המרכזית, והועבר לסקוטלנד יארד ב-29 בספטמבר באותה שנה. תוכן המכתב, כמו מרבית המכתבים שנכתבו כביכול על ידי המרטש, מכיל טעויות דקדוק וכתיב רבות, כנראה מכוונות (הטעויות לא תורגמו):
בוס יקר,

אני ממשיך לשמוע כי המשטרה תפסה אותי אך אין זה כך עדיין. צחקתי כאשר הם נראו כל כך פיקחים ודיברו על כך שהם במסלול הנכון. הבדיחה בנוגע לסינר עור גרמה לי להתקף אמיתי. אני דלוק על זונות ואני לא אפסיק לרטש אותן עד שבאמת אתפס. העבודה האחרונה הייתה מרשימה. לא נתתי לאישה (הכוונה לאנני צ'אפמן, הקורבן השני) זמן לצרוח. איך הם יוכלו לתפוס אותי עכשיו. אני אוהב את עבודתי ורוצה להתחיל שוב. אתה תשמע ממני שוב בקרוב עם משחקיי הקטנים והמצחיקים. אני שמרתי מעט מהחומר האדום הטוב (הכוונה לדם ששתת מגופות קורבנותיו של המרטש) לאחר העבודה האחרונה בבקבוק בירה ג'ינג'ר על מנת לכתוב איתו אך הוא הפך לסמיך כמו דבק ואיני יכול להשתמש בו. דיו אדום מתאים מספיק אני מקווה חה. חה. בעבודה הבאה שאבצע אני אקצץ את אוזניה של האישה (הכוונה לקתרין אדווס) ואשלח אותם לחוקרי המשטרה לשם הנאה, אתה לא היית רוצה לעשות זאת? תשמור על המכתב הזה עד שאני אעשה עוד כמה עבודות, ואז תעביר אותו ישירות. הסכין שלי כל כך נחמדה וחדה ואני רוצה ללכת לעבוד מיד אם רק אמצא את ההזדמנות. בהצלחה. שלך

ג'ק המרטש



אל תדאג לתת לי זכויות יוצרים על השם.



נ.ב. לא היה טוב מספיק לפרסם זאת לפני כן הורדתי את כל הדיו האדום מידי לעזאזל עדיין אין לי מזל עם זה. הם אומרים שאני רופא עכשיו. חה חה.
בתחילה נחשב המכתב כמתיחה, בדומה למרבית המכתבים האחרים, אך לאחר שאדווס נמצאה שלושה ימים לאחר קבלת המכתב כאשר אחת מאוזניה כרותות, הוא קיבל התייחסות מיוחדת. המשטרה פרסמה את המכתב בעיתונים ב-1 באוקטובר בתקווה שמישהו יזהה את כתב היד, אך ללא הצלחה. המכתב קנה לו שם בין היתר משום שלראשונה נעשה שימוש בשם "ג'ק המרטש" ככינוי לרוצח. עם פרסום המכתב, השם ג'ק המרטש נודע לשימצה בכל רחבי העולם. מרבית המכתבים שהתקבלו לאחר מכן חיקו את הטון של המכתב המקורי. אף על פי שכותב המכתב לא זוהה בוודאות עד היום, קיימות עדויות כי חוקרי המשטרה באותה עת האמינו כי המכתב היה מעשה קונדס של עיתונאי מקומי.
החקירה > מכתבי המרטש ומקור שמו > "גלוית ג'קי השובב"

"גלוית ג'קי השובב" התקבל ב-1 באוקטובר 1888 על ידי סוכנות החדשות המרכזית. להלן תוכן המכתב, אשר כלל אף הוא שגיאות כתיב שלא תורגמו:
אני לא התלתי בך כאשר נתתי לך את הטיפ בוס ישיש יקר, אתה תשמע על עבודתו של ג'קי השובב מחר. אירוע כפול הפעם (הכוונה לאליזבת סטרייד וקתרין אדווס). מספר אחת צווחה מעט לא יכולתי לגמור אותה מיד. לא היה לי זמן לחתוך את האוזניים בשביל המשטרה (הכוונה לאליזבת סטרייד, שהמרטש כשל בכריתת אחת מאוזניה). תודה ששמרת את המכתב עד שחזרתי לעבוד שוב.

ג'ק המרטש
המכתב מתייחס לרציחתן של אדווס וסטרייד - "האירוע הכפול". המצדדים בכך שהמכתב אותנטי טוענים כי הוא נשלח לפני פרסום הרציחות, ולכן המסר שהתקבל מהרוצח הוא אמיתי, כיוון שלא סביר שאדם שאינו מעורה בחקירה ידע פרטים על הרציחות. המתנגדים טוענים כי המכתב התקבל 24 שעות לאחר שהרציחות התגלו, וכי העיתונאים ודיירי המקום כבר ידעו זה מכבר על הפשע הכפול. נמצא כי כתב היד דמה מאוד לזה של מכתב "בוס יקר", וקיימות עדויות כי חוקרי המשטרה באותה עת סברו כי עיתונאי מקומי כתב את שני המכתבים כמעשה קונדס.
החקירה > מכתבי המרטש ומקור שמו > "מכתב מהגיהנום"

מכתב "מהגיהנום" נשלח ב-15 באוקטובר והתקבל על ידי ג'ורג' לאסק, ראש המשמר האזרחי של וייטצ'אפל, ב-16 באוקטובר 1888. להלן תוכן המכתב, שתורגם מאנגלית. במקור היו שגיאות שלא תורגמו:
מן הגיהנום

מר לאסק,

אדוני

אני שולח לך חצי מהכליה שהוצאתי מאישה אחת (הכוונה לקתרין אדווס) שימרתי אותה בשבילך ת'חתיכה האחרת טיגנתי ואכלתי זה היה מאוד נחמד. אני יכול לשלוח לך את הסכין המדמם שהוציא אותה אם רק תחכה עוד קצת זמן



על החתום

תפוס אותי כשתוכל אדון לאסק
לאסק פתח את הקופסה הקטנה שצורפה למכתב וגילה בתוכה חצי כלית אדם, שאובחנה מאוחר יותר על ידי הרופאים כי נשמרה בתמיסת אתנול. כותב המכתב התייחס ככל הנראה לרציחתה של אדווס, שאחת מכליותיה הוצאה ונלקחה על ידי הרוצח. קיימים חילוקי דעות בדבר אמיתותו של מכתב זה. מספר חוקרים טענו כי מדובר במתיחה של רופא מתמחה צעיר, בעוד שאחרים גרסו כי המכתב נכתב על ידי המרטש. מכל המכתבים שנשלחו, מכתב זה הוא המפורסם ביותר ועל פי הערכות של מומחים רבים, קיימת סבירות רבה באשר לאותנטיות שלו.
תקשורת

רציחות המרטש מסמנות קו פרשת מים בהיסטוריה הבריטית המודרנית. אף על פי שלא מדובר היה ברוצח הסדרתי הראשון בהיסטוריה של בריטניה, פרשת ג'ק המרטש הייתה הראשונה שזכתה להד תקשורתי נרחב. רפורמות שבוצעו בחוק הבולים בשנת 1855, גרמו במכוון לירידה חדה במחירי העיתונים, לעלייה בתפוצתם ולחשיפת הפרשה בקרב קוראים רבים במיוחד. העיתונים, שהפכו לנחלת הכלל, הביאו למרטש פרסום שהיקפו היה חסר תקדים באותן שנים. ההד התקשורתי הנרחב, שנכרך עם העובדה שהמרטש לא נתפס מעולם, יצר מיתוס מורכב שהאפיל על פרסומם של הרוצחים הסדרתיים שהופיעו בשנים מאוחרות יותר.
קיימות עדויות לכך שהכינוי "ג'ק המרטש" הומצא על ידי עיתונאים שביקשו לפלפל את הסיפור באמצעות כינוי אטרקטיבי שיסייע להגדיל את תפוצת העיתונים. בין אם הייתה זו אמת או לא, התקבע הנוהג וכינויים דומים הוצמדו כמעט לכל הרוצחים הסדרתיים שהופיעו מאוחר יותר. דוגמאות בולטות לכך הן החונק מבוסטון, ג'ק המקפץ (Spring-heeled Jack, כלומר "ג'ק עקבי-קפיץ") (אנ'), המרטש מיורקשייר וג'ק המפשיט.
אחת מתוצאות הלוואי של הפרשה, הייתה השפעתה של התקשורת על השינוי שהתחולל בקרב תושבי השכונות העניות שהתגוררו ברובע המזרחי. הציבור הרחב בבריטניה נהג ברובו להעלים עין במשך שנים ממצוקתם של העניים שהתגוררו במקומות הללו. פרסום הרציחות חשף את תנאי מחייתם הירודים של התושבים, וגרם לדיון ציבורי שהוביל לשיפור איטי אך ניכר בתנאי המחיה באזור. הדבר הביא לעלייה בתמיכה ברפורמות סוציאליסטיות, שהגיעה באופן מפתיע גם מהמעמדות המבוססים, שלא נמנו לרוב עם תומכיהן הטבעיים. זכורה במיוחד הערתו הסרקסטית של המחזאי הנודע ג'ורג' ברנרד שו לעיתונאי מקומי:
בזמן שאנו הסוציאליסטים בזבזנו את זמננו בחינוך, הסברה וארגון, גאון עצמאי כלשהו נטל את הדברים לידיו והצליח באמצעות רציחתן וריטושן של מספר נשים, לעודד את העיתונות הבורגנית לתמוך ברעיונות קומוניסטיים.
חשודים

במשך שנות החקירה הרבות, התקשו החוקרים לקבוע עובדות חד משמעיות בנוגע לזהותו של המרטש, אך מניתוח עדותם של עשרות עדי ראייה ומאופי הרציחות, הגיעו החוקרים למספר מסקנות:
המרטש היה ככל הנראה גבר משופם בעל מראה מכובד שגילו נע בין 20 ל-40.
גובהו היה ממוצע או מתחת לממוצע.
עקב העובדה שמעשי הרצח בוצעו בסופי שבוע או בימי חג, ובמרחק קצר האחד מהשני, הייתה למרטש ככל הנראה משרה קבועה והוא התגורר בשכונת וויטצ'אפל או בקרבתה.
עקב הטענה שביתור הגופות נעשה במקצועיות, נטען כי ייתכן שהמרטש היה בעל ידע ברפואה, לרבות באנטומיה.
ייתכן שהמרטש היה אזרח זר או מהגר לאור עדויותיהם של עדים רבים שהצביעו על חשודים בעלי מבטא זר.
היה ימני שכן הסכין בה השתמש כדי לבצע את מעשי הרצח הוחזקה בידו הימנית.
ככל הנראה המרטש לא היה נשוי, או היה רחוק ממשפחתו, ולכן היה יכול לשוטט ברחובות בלילות באופן חופשי ללא הגבלה מצד אדם אחר.
ייתכן שמת, נרצח, הומת או התאבד, נעצר שלא בפומבי, היגר, או התאשפז בבית חולים פסיכיאטרי, דבר שגרם להפסקת הרציחות.
אחרית דבר

מעשי הרצח הסבו את תשומת לבו של הציבור בבריטניה לתנאי החיים הירודים ברובע המזרחי. במהלך שני העשורים שלאחר מכן, בעקבות לחץ שהופעל על מקבלי ההחלטות במדינה, נהרסו מרביתן של שכונות העוני ברובע. אף על פי כן, הרחובות והמבנים הרבים ששרדו עד עצם היום הזה, משמרים את אגדת ג'ק המרטש. ברובע המזרחי מתקיימים סיורים מודרכים באתרי הרצח. בנוסף, החל מהמחצית השנייה של המאה ה-20, יצאו לאור מספר תקופונים העוסקים ברציחות המרטש ומפרסמים את המחקרים האחרונים בפרשה.
במשך השנים שלאחר מכן, דמותו של ג'ק המרטש והתעלומות הסובבות אותו היו השראה למאות יצירות תרבות בדיוניות ועיוניות, ובהן: רומנים, סיפורים קצרים, שירה, ספרי קומיקס, משחקי וידאו, מחזות וסרטים. למעלה מ-200 ספרים העוסקים באופן בלעדי ברציחות המרטש, פורסמו במהלך השנים והפכו אותו לאחד הפושעים שזכו לתעוד הרחב ביותר במאה ה-20. ההתעניינות הגדולה הביאה ליצירת תחום מחקר, הנקרא בשם ריפרולוגיה (Ripperology, "מדעי המרטש"), העוסק ברוצח ובמעשיו. ברם, הניסיונות לחשוף את זהותו של המרטש נתקלו בקשיים לאור העדויות הסותרות של העדים והמחסור בראיות הניתנות לבדיקה אמינה באמצעים המדעיים שהיו קיימים אז. הממצאים ששרדו עד היום, ובכללם גם המכתבים שנחשדו כי נכתבו על ידי המרטש, עברו ידיים רבות ו"זוהמו" בשרידי DNA של מספר גדול של אנשים. עובדה זו אינה מאפשרת להעמידם לבדיקות באמצעי הזיהוי פלילי הקיימים כיום. אף על פי כן, בתחילת המאה ה-21, ביצעו מספר חוקרים בדיקות DNA על ממצאים שונים מהפרשה. בדיקות אלה מצאו התאמה עם שני חשודים שונים - וולטר סיקרט ואהרון קוסמינסקי, אולם זכו לביקורת מצד הקהילה המדעית וחוקרים פליליים עקב חוסר אמינותן המדעית.
ג'ק המרטש זכור לשמצה בבריטניה עד עצם היום הזה. בסקר שבוצע על ידי מגזין ההיסטוריה של הבי. בי. סי. (BBC History Magazine) בשנת 2006, נבחר הרוצח לבריטי הנתעב ביותר באלף שנות המילניום השני.
ראו גם

רוצח הזודיאק
לקריאה נוספת

פטרישה קורנוול, תרגום: אינגה מיכאלי, ג'ק המרטש - דיוקן של רוצח, אריה ניר, תשס"ד 2004
Donald Rumbelow (2013). The Complete Jack the Ripper. Virgin Books Limited. ISBN 9780753541500.
Philip Sugden (2002). The Complete History of Jack the Ripper. Carroll & Graf. ISBN 9780786709328.
Stewart P. Evans and Donald Rumbelow (2006). Jack the Ripper: Scotland Yard Investigates. Sutton. ISBN 9780750942287.
Walkowitz, Judith R. "Jack the Ripper and the myth of male violence." Feminist Studies (1982): 543-574.
Keppel, Robert D., Joseph G. Weis, Katherine M. Brown, and Kristen Welch. "The Jack the Ripper murders: A modus operandi and signature analysis of the 1888–1891 Whitechapel murders." Journal of Investigative Psychology and Offender Profiling 2, no. 1 (2005): 1-21.
Eckert, William G. "The Whitechapel murders: the case of Jack the Ripper." The American journal of forensic medicine and pathology 2, no. 1 (1981): 53-60.
ביאורים

↑  לונג מסרה בעדותה שהגבר היה כבן 40 לכל הפחות בעל שיער כהה וגבוה במעט מצ'פמן. לונג תיארה את מראהו הכללי של הגבר כ-"מרופט אך מעודן" וטענה כי חבש כובע ציידים ולבש מעיל ארוך וכהה.
↑  ב-1887, ישראל ליפסקי, יהודי שהתגורר ברובע המזרחי של לונדון, הורשע ברצח אישה והוצא להורג. המקרה זכה לפרסום רב באותה תקופה ושנים לאחר מכן שימש השם "ליפסקי" ככינוי גנאי ליהודים. חוקרים רבים טוענים כי גם במקרה זה השם "ליפסקי" שימש ככינוי גנאי שאותו קרא האיש שפגע בסטרייד לעברו של שוורץ שתואר על ידי חוקרי המשטרה כ"בעל חזות יהודית מובהקת".
↑  כיוון שבאותה עת לא היו נשים בכוחות המשטרה, נאלצו הגברים למלא את המשימה. דבר זה גרם לעיתים למבוכה בקרבם ולביטויי לעג מצד הסובבים אותם.
צוריאל רפאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1952 (בן 73 בערך) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ישראל 
 תאריך עלייה:  1972
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב
 תפקיד:  שגריר 
 
צוריאל רפאל (נולד ב-1952) הוא דיפלומט ישראלי, שכיהן כשגריר באל סלוודור ובבליז.
חייו

נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, ועלה לישראל עם משפחתו בשנת 1971. סיים לימודי תואר ראשון במדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1976, ולאחר מכן שירת בצה"ל.
קריירה

בנובמבר 1981 החל רפאל לעבוד במשרד החוץ בירושלים. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1983, הוא היה חלק מהמשלחת הישראלית לאו"ם. לאחר מכן הועלה לשגרירות ישראל בוושינגטון הבירה. ביולי 1990 נקרא רפאל לשמש כקונסול לענייני ציבור של הקונסוליה הכללית של ישראל בדרום מערב ארצות הברית, שבסיסה בלוס אנג'לס, ובהמשך שימש כסגן הקונסול.
בין השנים 1998–2002 כיהן רפאל כסגן ראש המשימה בשגרירות ישראל במדריד. הוא חזר לירושלים בשנת 2002 ועבד כמנהל מרכז המידע הישראלי, במשרד החוץ. האחריות העיקרית שלו כללה הכנה, עריכה והפצה של מאמרי מדיניות מידע.
החזרתו לישראל

בשנת 2006 מונה רפאל לשגריר ישראל באל סלוודור ולשגריר ישראל שאינו תושב בבליז. ב־12 במרץ 2007 נמצא רפאל מחוץ לשגרירות כשהוא עירום, שיכור וידיו קשורות. המשטרה הצליחה לקבוע את זהותו רק לאחר שהוציאה כדור גומי שהיה בפיו. לאחר פרסום הפרשה הוחזר רפאל לישראל בטענת "התנהגות דיפלומטית שאינה הולמת".
ביולי 2007 מונה מתניה כהן כמחליפו בשגרירות.
הערות שוליים

↑  שגריר ישראלי נתפס עם המכנסיים למטה, באתר וואלה, 12 במרץ 2007
↑  מונה שגריר חדש לאל-סלבאדור, באתר nrg‏, 1 ביולי 2007
דלפלוקסצין

| --- | --- |

 שם IUPAC
 1-(6-amino-3,5-difluoro-2-pyridyl)-8-chloro-6-fluoro-7-(3-hydroxyazetidin-1-yl)-4-oxo-quinoline-3-carboxylic acid
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C18H12N4ClF3O4 
 מסה מולרית:  440.05 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  58.8%
 זמן מחצית חיים:  12 שעות
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  C
 דרכי מתן:  מתן פומי או דרך הזרקה לוריד
 אינטראקציות עם תרופות אחרות:  יוני מתכת (מגנזיום, ברזל, אבץ, אלומיניום)
 מזהים
 קוד ATC:  J01MA23 
 מספר CAS:  189279-58-1
 PubChem:  487101
 ChemSpider:  427049
 
דלפלוקסצין (באנגלית Delafloxacin) או בשמה המסחרי Baxdela היא דור רביעי למשפחת האנטיביוטיקות הפלורוקווינוליניות ויש לה טווח רחב בטיפול בחיידקים גראם חיוביים עמידים שגורמים נזק אקוטי לעור כמו גם בפתוגנים אטיפיים.
שימוש רפואי

דלפלוקסצין מיועדת לטפל במבוגרים בזיהומים עוריים חמורים שיכולים להיגרם על ידי חיידקים גראם חיוביים. למשל חיידקים סטפילוקוקים כמו הסטפילוקוק הזהוב (כולל זנים עמידים), וחיידקים סטרפטקוקים שונים.
כמו כן, דלפלוקסצין ניתנת למובגרים לטיפול בזיהומים הנרכשים בקהילה כמו דלקת ריאות חיידקים, קלבסיאלה,פסאודומונס, המופילוס אינפלואנזה, כלמידיה, לגיונלה ומיקופלזמה.
כדי להפחית את העמידות של האנטיביוטיקה לחיידקים ולשמר את היעילות שלה חשוב לתת אותה רק כדי לטפל בזיהומים שהוכחו או שבחשד גבוה שנגרמו על ידי חיידק שרגיש לה.
מנגנון הפעולה

אופן הפעולה של דלפלוקסצין דומה לפעולה של שאר חברי משפחת הקווינולונים. האנטיביוטיקות במשפחה חוסמות את האנזים DNAgyrase ואת האנזים topoisomerase 4 החיידקי הנחוצים לליפוף הכרומוזומים ולהישרדות החיידק.
תופעות לוואי

תופעות הלוואי השכיחות של דלפלוקסצין כוללות:
בחילה (8%)
שלשול (8%)
כאבי ראש (3%)
עלייה באנזים טרנסאמינאז (3%)
הקאה (2%)
תופעות לוואי נדירות יותר (פחות מ-2%) כוללות:
תופעות לבביות – טכיקרדיה וברדיקרדיה
תופעות אוזניות - טנטון, ורטיגו
בעיות עיניות - טשטוש ראיה
גירוי באזור הזריקה
בצקת
גרד
במערכת העיכול ייתכנו כאב בטן ודיספפסיה.
התוויות נגד

התרופה לא תינתן למטופל שסובל מרגישות יתר לתרופה, או לכל אחת מהתרופות השייכות למשפחת ה־fluroquinolone, או כשיש רגישות יתר לכל אחת ממרכיבי התרופה.
רגישות יתר לתרופה תתבטא בתגובה אנפילקטית לרוב אחר המנה הראשונה. יש להפסיק את מתן התרופה לאחר הופעה ראשונית של פריחה עורית.
אינטראקציה בין תרופות

מתן פומי של דלפלוקסצין עם נוגדי חומצה המכילים אלומיניום או מגנזיום, עם קטיונים מתכתיים כגון ברזל, או עם מולטי ויטמינים המכילים ברזל או אבץ, או עם תכשירים המכילים קטיונים דו-ערכיים ותלת-ערכיים, עלולה להפריע באופן משמעותי לספיגה של דלפלוקסצין, וכתוצאה מכך ריכוזים מערכתיים נמוכים במידה ניכרת מהרצוי. לכן, יש ליטול דלפלוקסצין לפחות שעתיים לפני או 6 שעות אחרי תרופות אלו.
אין מידע קיים בנוגע למתן התרופה תוך ורידית יחד עם מתן פומי של סותרי חומצה, מולטי-ויטמינים, קטיונים של מתכות.
אין לתת דלפלוקסיצין תוך ורידי יחד עם תמיסות המכילות קטיונים מולי וולנטים כמו מגנזיום, באותו ליין ורידי.
פרמקולוגיה

התרופה זמינה במתן פומי ובמתן תוך ורידי (בזריקה).
זמן מחצית החיים של התרופה נע סביב 8 שעות, לכן אם נוטל התרופה דילג על לקיחת התרופה, עליו להשלים את המנה שפספס לפחות 8 שעות לפני המנה הבאה.
עיקר המטבוליזם של דלפלוקסיצין נעשה על ידי גלוקורוניזציה (הוספת מולקולת גלוקוז) יחד עם מטבוליזם חמצני המהווה כ־1% מהמנה שניתנה.
פינוי התרופה מהגוף נעשה בעיקרו (65%) דרך השתן בצורתה השלמה, וחלקה (28%) דרך הצואה. פינוי התרופה אצל מטופלים עם מחלת כליות חמורה יהיה נמוך יותר.
הערות שוליים

1 2  Andrew McEwen, Laura Lawrence, Randy Hoover, Lloyd Stevens, Stuart Mair, Gill Ford, Dylan Williams, Stuart Wood, Disposition, metabolism and mass balance of delafloxacin in healthy human volunteers following intravenous administration, Xenobiotica; the Fate of Foreign Compounds in Biological Systems 45, 2015, עמ' 1054–1062 doi: 10.3109/00498254.2015.1042946
1 2 3 4 5 6 7 8 9  DailyMed - BAXDELA- delafloxacin meglumine tablet BAXDELA- delafloxacin meglumine injection, powder, lyophilized, for solution, dailymed.nlm.nih.gov
↑  BAXDELA (delafloxacin) ABSSSI | About Baxdela, baxdela.com
↑  Baxdela (delafloxacin) dosing, indications, interactions, adverse effects, and more, reference.medscape.com
↑  טרנסאמינאז באתר infomed.
זורנולון

| --- | --- |

 שם IUPAC
 1-[2-[(3R,5R,8R,9R,10S,13S,14S,17S)-3-hydroxy-3,13-dimethyl-2,4,5,6,7,8,9,10,11,12,14,15,16,17-tetradecahydro-1H-cyclopenta[a]phenanthren-17-yl]-2-oxoethyl]pyrazole-4-carbonitrile  
 שמות מסחריים בישראל
 זורזוביי ZURZUVAE
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C25H35N3O2
 מסה מולרית:  409.57 גרם למול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 מטבוליזם:  CYP3A4
 זמן מחצית חיים:  16-23 שעות
 הפרשה:  בשתן ובצואה
 בטיחות
 מעמד חוקי:  קיים בקפסולות במינון 20 מ"ג / 25 מ"ג / 30 מ"ג
 סיכון לתלות:  נמוך
 דרכי מתן:  פומי
 מזהים
 מספר CAS:  1632051-40-1
 PubChem:  86294073
 ChemSpider:  71117610
 
זורנולון (Zuranolone) היא התרופה הפומית הראשונה שאושרה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) לטיפול בדיכאון לאחר לידה (PPD) ביולדות. התרופה נמכרת בשמה המסחרי זורזוביי (Zurzuvae).
עד כה, הטיפול בדיכאון לאחר לידה היה זמין רק במתן זריקה תוך ורידית שניתנה על ידי איש צוות רפואי, מה שהפך אותו ללא נגיש לחלק נרחב מהאוכלוסייה. פיתוח תרופה זאת מקנה אפשרות טיפול חדשה לאימהות המתמודדות עם דיכאון קיצוני שיכול להיות גם מסכן חיים.
שימוש רפואי

יש לקחת זורנולון יחד עם אוכל המכיל שומן. המינון המומלץ הוא 50 מ״ג באופן אוראלי, פעם ביום בערב, למשך 14 יום.
המינון יכול להיות מופחת ל-40 מ״ג במקרה שנחוות השפעות מדכאות על מערכת העצבים המרכזית כגון ישנוניות ובלבול.
ניתן להשתמש בתרופה לבדה או יחד עם נטילת תרופות נוגדות דיכאון אחרות.
במקרה של פגיעה בכבד או פגיעה בינונית-קשה על התפקוד הכלייתי, מומלץ להפחית את המינון ל-30 מ״ג, במתן פומי, פעם ביום, בערב, למשך 14 יום.
מנגנון הפעולה

אופן הפעולה של התרופה עדיין אינו מובן לגמרי, אך חושבים כי יש לו קשר למודולציה האלוסטרית החיובית שלו על קולטני GABA-A.
תופעות לוואי

תופעות הלוואי השכיחות ביותר הן ישנוניות, עייפות, סחרחורת, צינון, שלשול, חוסר אנרגיה, וזיהום בדרכי השתן.
תופעות לוואי > דיכוי מערכת העצבים המרכזית

זורנולון יכולה לגרום להשפעות מדכאות על מערכת העצבים כגון ישנוניות ובלבול. בעקבות כך מטופלים הנוטלים זורנולון יכולים להיות בסיכון גבוה יותר לנפילות ועל כן יש להזהיר את המטופלים מביצוע פעילויות כגון נהיגה או כל פעילות שעלולה להיות מסוכנת, עד לפחות 12 שעות לאחר נטילת התרופה.
תופעות לוואי > מחשבות אובדניות

למטופלים החווים תחת התרופה מחשבות או התנהגות אובדנית יש לשקול הפסקת השימוש בתרופה.
היריון והנקה

על סמך ניסויים קליניים אין מספיק מידע בכדי להעריך סיכונים מנטילת התרופה במהלך ההיריון, ממחקרים שבוצעו בבעלי חיים נמצא כי עלול להיגרם נזק לעובר בעת נטילת זורנולון במהלך ההיריון.
זורנולון עובר בכמות מזערית בחלב האם, ונתונים על השפעות הזורנולון על היונק ועל ייצור חלב מינימליים. לאור הסיכון לחיי האם, אין מניעה ליטול את התרופה גם במהלך הנקה.
הערות שוליים

↑  Office of the Commissioner, FDA Approves First Oral Treatment for Postpartum Depression, FDA, ‏2023-08-22 (באנגלית)
1 2 3 4  ZURZUVAE FDA prescribing information
↑  Justin Faden, Leslie Citrome, Intravenous brexanolone for postpartum depression: what it is, how well does it work, and will it be used?, Therapeutic Advances in Psychopharmacology 10, 2020-11-09, עמ' 2045125320968658 doi: 10.1177/2045125320968658
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
באקה א-שרקייה

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  טולכרם
 ראש העיר:  מואיד עבד אלרחמן חוסיין
 שטח:  4.2 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  4,101 (2007)
 קואורדינטות:  32°24′38″N 35°04′09″E﻿ / ﻿32.410583333333°N 35.069141666667°E﻿ / 32.410583333333; 35.069141666667 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) באקה א-שרקייה(למפת צפון השומרון רגילה) באקה א-שרקייה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום באקה א-שרקייה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום באקה א-שרקייה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
באקה א־שרקייה (בערבית: باقة الشرقية, משמעות השם: "באקה המזרחית") הוא כפר פלסטיני בצפון השומרון. 9 ק"מ צפון־מזרחית לטולכרם. לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS), בשנת 2007 היו בכפר 4,101 תושבים. פליטים פלסטינים היוו 20.4% מהאוכלוסייה ביישוב בשנת 1997.
כ־3 קילומטרים למערב, בצד השני של הקו הירוק, שוכנת באקה אל-גרבייה (תעתיק מדויק: "באקה אלע'רביה", פירוש: "באקה המערבית") הנמצאת בתחום השיפוט הישראלי. שני היישובים הוקמו במאה ה-17 כשני כפרים נפרדים. עם קביעת הקו הירוק לאחר מלחמת העצמאות, הפריד הגבול בין שני היישובים: באקה אל-גרבייה בצד הישראלי של הגבול ובאקה א-שרקייה בצד הירדני של הגבול.
לאחר מלחמת ששת הימים נוצרו מחדש קשרים בין שתי ה"באקות", המזרחית והמערבית, אולם אלו התערערו עם פרוץ האינתיפאדה הראשונה, כיוון שתושבי באקה א-שרקייה השתתפו באינתיפאדה, בשעה שתושבי באקה אל-גרבייה, שהם אזרחים ישראלים, נמנעו מכך. לאחר חתימת הסכמי אוסלו הוכפפה באקה א-שרקייה לרשות הפלסטינית. כיום מפרידה גדר ההפרדה בין שתי ה"באקות", ולפיכך שוב קיים ביניהן מחסום פיזי.
לפני האינתיפאדה השנייה שטחה של באקה א־שרקייה היה כ-4,000 דונמים. ישראל הפקיעה כ־2,000 דונם כדי לבנות את גדר ההפרדה.
היסטוריה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: המידע בערך מוצג באופן שונה מהסימוכין.
במהלך שלטון האימפריה העות'מאנית, בשנת 1596, הייתה באקה א־שרקייה ממוקמת בנפת קאקון, אשר בסנג'ק שכם.
באקה א־שרקייה שוכנת באתר עתיק. על היישוב מסופר בספר "The Survey of Western Palestine" כך:
”כפר קטן מאוד על קרקע גבוהה, עם זיתים. יש באר בדרומו ומקאם בצפונו, זיתים מפוזרים מקיפים אותו; ויש גם שניים או שלושה דקלים בסביבה.” אבן עם כתובות בערבית הנמצאות בכניסה למסגד ישן עשויות להיות ההתחלה של הענקת טקסט וקף.
על פי [הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות] נכללה באקה אל־גרבייה בשטח שהועבר עם [ואדי עארה] לידי ישראל, בעוד באקה א-שרקייה נותרה תחת שלטון [ממלכת ירדן], עד מלחמת ששת הימים ב-1967.
כיום נמצאת באקה א-שרקייה בשטחי A ו-B של [הרשות הפלסטינית], מעבר למכשול ההפרדה.
היסטוריה > אירועים מיוחדים

ב-22 בפברואר 1988, בזמן [האינתיפאדה הראשונה], אזרחים ישראלים שנתקלו ככל הנראה במחסום אבנים, פתחו בירי שממנו נפגעה נערה. הנערה, ראודה מחמד לוטפי בת 15, שעמדה בפתח ביתה, פונתה לבית החולים הלל יפה בחדרה, שם נקבע מותה. מתנחל תושב חרמש נעצר בחשד שביצע את הירי.
לקריאה נוספת

Sharon, Moshe (1999). Corpus Inscriptionum Arabicarum Palaestinae, Vol. II, B-C. BRILL. ISBN 90-04-11083-6.
הערות שוליים

↑  דוח הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, עמוד 107
↑  דו״ח הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה לגבי פליטים (עותק מארכיון האינטרנט).
↑  Baqa Al Sharqia: A Palestinian village isolated by the Segregation Wall Land Research Center. 13 August 2003.
↑  SWP, 1881, vol 2, p.152
↑  Sharon, 1999, p.88.
↑  מפת הרשות הפלסטינית
↑  כל הרוגי המתנחלים, כותרת ראשית, 11 במאי 1988
↑  אהוד רבינוביץ, רצח הנערה - נקמת דם בין יהודים וערבים, מעריב, 24 בפברואר 1988
↑  הישיבה הארבע-מאות-ושלושים-ושבע של הכנסת האחת-עשרה יום רביעי, ט' בסיוון התשמ"ח (25 במאי 1988) ירושלים, הכנסת,
| Flag of Senegalיישובי נפת טולכרם |
| --- | --- | --- |
| ערים | טולכרם (מכילה את השכונות: שוויכה, אירתח) |  |
| מועצות מקומיות | ענבתא • עתיל • בלעא • באקה א-שרקייה • בית ליד • דיר אל-ע'וסון • קפין |  |
| כפרים | פרעון • איכתאבא • עילאר • עזבת שופה • אל-ג'ארושיה • כפר עבוש • כפר ג'מאל • כפר א-לבד • כפר רמאן • כפר סור • כפר זיבאד • ח'ירבת חורייש • כור • א-נזלה אל-ע'רביה • א-נזלה א-שרקיה • נזלה אל-ווסטא • נזלת אבו נאר • נזלת עיסא • רמל זיתא • רמין  • א-ראס • ספארין • סידא • שופא • סיר • זיתא |  |
| מחנות פליטים | נור שמס |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009349651605171