stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נשיא ניגריה
היסטוריה

ב-1 באוקטובר 1960 קיבלה ניגריה עצמאות מהממלכה המאוחדת. בראש המועצה המבצעת הכלל-ניגרית עמד ראש ממשלה, אבובכר טפאווה בלווה. ב-16 בנובמבר 1960 הפך ננמדי אזיקיווה למושל הכללי הראשון של הפדרציה בת שלושה אזורים בצפון, מזרח ומערב המדינה, כשלאגוס משמשת כבירה הפדרלית. בראש כל אחד מהאזורים עמד ראש ממשלה עם מושל כתפקיד טקסי. המושלים והמושל הכללי ייצגו את מלכת ניגריה, אליזבת השנייה. ב-1 באוקטובר 1963 ניגריה הפכה לרפובליקה פדרלית ובכך ביטלה את המלוכה בה, אך נותרה חברה בחבר העמים הבריטי. תיקון לחוקת 1960 החליף את תפקידו של המושל הכללי במשרת הנשיא. אזיקיווה הושבע למשרה זו ב-1 באוקטובר 1963. התפקיד באותה תקופה היה בעיקר טקסי, ותפקידיו העיקריים של הנשיא היו קבלת אורחים זרים ופתיחת הפרלמנט.
בהפיכה הצבאית הכושלת בינואר 1966 שבוצעה על ידי קבוצה של קציני צבא, בראשות מייג'ור צ'וקוואמה נזאוגו, הופלו הממשלות האזוריות, ראש הממשלה אבובכר טפאווה בלווה נהרג ונעשה ניסיון להשתלט על הממשלה הפדרלית. נזאוגו נתפס, הועמד לדין ונכלא על ידי הגנרל ג'ונסון אגוויי-איירונסי. הגנרל אגוויי-איירונסי מונה לראש המדינה הצבאי.
ביולי 1966 התקוממה קבוצה של קציני צבא כנגד הממשלה, הרגה את הגנרל איירונסי ומינתה את ראש מטה הצבא, גנרל יעקובו גואון, לראש הממשלה הצבאית החדשה.
ב-1975 הודח הגנרל גואון והגנרל מורטלה מוחמד הפך לראש הממשלה הצבאית הפדרלית של ניגריה עד להירצחו ב-1976. במותו, נכנס ראש המטה הכללי (מקביל לסגן נשיא) הגנרל אולוסגון אובסנג'ו לתפקיד ראש המדינה בישיבה של המועצה הצבאית העליונה, תוך שמירה על שרשרת הפיקוד. גנרל אובסנג'ו היה אחראי להשלמת המעבר הדמוקרטי שהחל קודמו, שהגיע לשיאו בבחירות באוגוסט 1979.
בשנת 1979 אימצה ניגריה חוקה נשיאותית פדרלית. משרת הנשיאות הניגרית הפכה לתפקיד ביצועי, בעל סמכויות דומות לאלו של מקבילתה האמריקאית. בית המחוקקים היה אספה לאומית דו-ביתית, שכללה סנאט ובית נבחרים.
באוקטובר 1979, לאחר למעלה מ-13 שנות שלטון צבאי, שבה ניגריה לשלטון דמוקרטי. בבחירות לנשיאות זכתה המפלגה הלאומית של ניגריה ושהו שגארי הפך לנשיא הראשון שנבחר באופן דמוקרטי.
ב-31 בדצמבר 1983 הפיל הצבא את הרפובליקה השנייה. מייג'ור גנרל מוחמדו בוהארי מונה ליושב ראש המועצה הצבאית העליונה ולראש המדינה החדש.
באוגוסט 1985 הופלה ממשלתו של הגנרל בוהארי בדרכי שלום על ידי רמטכ"ל הצבא, מייג'ור גנרל איברהים בבנגידה. בבנגידה הפך לנשיא וליושב ראש מועצת השלטון של הכוחות המזוינים.
באוגוסט 1993 התפטר הגנרל בבנגידה ובחר בממשלת מעבר שתחליף אותו. ארנסט שונקן נבחר לנשיא הזמני. הגנרל סאני אבאצ'ה (אנ') תפס את השלטון מידי שונקאן בנובמבר 1993 והפך לנשיא ויושב ראש המועצה השלטת הזמנית.
ב-8 ביוני 1998 מת הגנרל אבאצ'ה בווילה הנשיאותית בבירת ניגריה, אבוג'ה. מייג'ור גנרל עבד א-סלאמי אבובכר הפך לנשיא החדש ויושב ראש מועצת השלטון הזמנית.
ב-29 במאי 1999 פרש אבובכר מתפקידו, וראש המדינה הצבאי לשעבר, אולוסגון אובסנג'ו, הפך לנשיא האזרחי. אובסנג'ו כיהן שתי קדנציות בתפקיד.
במאי 2007 הושבע עומארו יאר אדואה לנשיא ה-13 של ניגריה. יאר אדואה נפטר ב-5 במאי 2010 בווילה הנשיאותית באבוג'ה, בירת המדינה.
ב-6 במאי 2010 הושבע סגן הנשיא גודלאק ג'ונתן לנשיא הרפובליקה הפדרלית של ניגריה ה-14.
ב-29 במאי 2015 הושבע מוחמדו בוהארי לתפקיד נשיא הרפובליקה הפדרלית של ניגריה ולראש המדינה ה-15, לאחר שניצח בבחירות הכלליות.
ב-29 במאי 2023 הושבע בולה טינובו (אנ') לנשיא הרפובליקה הפדרלית של ניגריה ה-16.
זכאות

פרק ו', חלק א', סעיף 131 לחוקה קובע כי אדם יכול להיבחר למשרת הנשיא אם הוא:
אזרח ניגרי מלידה.
הגיע לגיל 35 שנים.
חבר במפלגה פוליטית ונתמך על ידה.
קיבל השכלה לפחות עד רמת תעודת סיום בית ספר.
אדם העומד בתנאים לעיל עדיין פסול מלמלא את תפקיד הנשיא אם הוא:
קיבל מרצונו אזרחות של מדינה שאינה ניגריה (למעט מקרים שייקבעו על ידי האספה הלאומית) או הצהיר נאמנות למדינה אחרת.
נבחר לתפקיד בשתי בחירות קודמות.
נחשב כמשוגע או מוכרזים בדרך אחרת כחסרי דעת צלולה.
נתון לגזר דין מוות, מאסר או קנס שהוטל על ידי כל בית משפט או בית דין בניגריה.
הורשע בעשור האחרון בעבירה פלילית הקשור בחוסר יושרה או הונאה ונושאת קלון.
פושט רגל שהוכרז בניגריה או בכל מדינה אחרת.
הועסק בשירות האזרחי או הציבורי של הפדרציה או של מדינה כלשהי, ולא התפטר או פרש מהעבודה לפחות שלושים יום לפני מועד הבחירות.
חבר בכל אגודת סתרים.
הוגש נגדו כתב אישום בגין מעילה או הונאה על ידי ועדת חקירה שיפוטית או מנהלית.
הציג תעודה מזויפת לוועדת הבחירות הלאומית.
השבעה לתפקיד

אני נשבע/מאשר בחגיגיות שאהיה נאמן ואשא נאמנות אמיתית לרפובליקה הפדרלית של ניגריה; שכנשיא הרפובליקה הפדרלית של ניגריה, אמלא את חובותיי כמיטב יכולתי, בנאמנות ובהתאם לחוקת הרפובליקה הפדרלית של ניגריה ולחוק, ותמיד לטובת הריבונות, היושרה, הסולידריות, הרווחה ושגשוג של הרפובליקה הפדרלית של ניגריה; שאשאף לשמר את המטרות היסודיות ועקרונות ההנחיה של מדיניות המדינה הכלולים בחוקת הרפובליקה הפדרלית של ניגריה; שלא אתן לאינטרס האישי שלי להשפיע על התנהלותי הרשמית או על החלטותיי הרשמיות; אעשה כמיטב יכולתי לשמר, לשמור ולהגן על חוקת הרפובליקה הפדרלית של ניגריה; שאקיים את קוד ההתנהגות הכלול בתוספת החמישית לחוקת הרפובליקה הפדרלית של ניגריה; שבכל הנסיבות, אעשה נכון לכל האנשים, על פי חוק, ללא פחד או חסד, חיבה או רצון רע; שלא אעביר או אגלה לאף אדם במישרין או בעקיפין כל עניין שיובא לשיקולי או שייוודע לי כנשיא הרפובליקה הפדרלית של ניגריה, למעט ככל שיידרש לצורך מילוי תפקידי כנשיא כנדרש; ושאקדיש את עצמי לשירות ולרווחתם של תושבי ניגריה. אז עזור לי אלוהים.
המקור באנגלית
I do solemnly swear/affirm that I will be faithful and bear true allegiance to the Federal Republic of Nigeria; that as President of the Federal Republic of Nigeria, I will discharge my duties to the best of my ability, faithfully and in accordance with the Constitution of the Federal Republic of Nigeria and the law, and always in the interest of the sovereignty, integrity, solidarity, well-being and prosperity of the Federal Republic of Nigeria; that I will strive to preserve the Fundamental Objectives and Directive Principles of State Policy contained in the Constitution of the Federal Republic of Nigeria; that I will not allow my personal interest to influence my official conduct or my official decisions; that I will to the best of my ability preserve, protect and defend the Constitution of the Federal Republic of Nigeria; that I will abide by the Code of Conduct contained in the Fifth Schedule to the Constitution of the Federal Republic of Nigeria; that in all circumstances, I will do right to all manner of people, according to law, without fear or favour, affection or ill-will; that I will not directly or indirectly communicate or reveal to any person any matter which shall be brought under my consideration or shall become known to me as President of the Federal Republic of Nigeria, except as may be required for the due discharge of my duties as President; and that I will devote myself to the service and well-being of the people of Nigeria. So help me God.
מעון

נשיא ניגריה מתגורר ועובד במעונו הרשמי, הווילה הנשיאותית אסו רוק.
המהומות בקרב הפלסטינים וערביי ישראל (2014)

המהומות בקרב הפלסטינים וערביי ישראל (2014) הם הסלמה במהומות אלימות, הפרות סדר, ונדליזם ופיגועי טרור מצד ערביי ישראל ופלסטינים ממזרח ירושלים בשנת 2014, במקביל להתגברות הטרור הפלסטיני ביהודה ושומרון. בקיץ 2014 (יוני–אוקטובר) חל זינוק דרסטי בכמות ועצימות האירועים בעקבות חטיפת ורצח שלושה נערים ישראלים, רצח מוחמד אבו ח'דיר ומבצע צוק איתן.
רקע

המהומות בירושלים החלו עוד בשלהי 2012 כחלק מ"הטרור העממי" שפרץ ביהודה ושומרון ומזרח ירושלים על רקע המשא ומתן בין ישראל לפלסטינים (2013–2014) וכשלונו. טרור זה כלל בעיקר יידוי אבנים ובקבוקי תבערה אך גם פיגועי דקירה ופיגועי ירי. בירושלים, יהודים הותקפו בתקופה זו על ידי פלסטינים ממזרח העיר ומוקדי החיכוך היו הר הצופים ליד עיסאוויה, העיר העתיקה, הגבעה הצרפתית, שועפאט ופסגת זאב.
ההסלמה הנוכחית של המהומות החלה בחודש יוני 2014 על רקע החיפושים והמעצרים במבצע שובו אחים בעקבות חטיפתם ורציחתם של שלושת הנערים היהודים בידי מחבלי חמאס. המהומות התגברו באופן ניכר ב-2 ביולי בעקבות רצח מוחמד אבו ח'דיר בשועפט בידי 3 יהודים. המהומות התגברו גם עקב מותם של פלסטינים מירי שוטרים בהפרות סדר ביהודה ושומרון ומזרח ירושלים במהלך מבצע צוק איתן, כגון מותו של מוחמד סנוקרוט מירי כדור ספוג משטרתי בוואדי ג'וז (ראו מבצע צוק איתן#תגובות פלסטינים ביהודה ושומרון ובירושלים).
על פי נתוני שב"כ חלה עליה תלולה במספר הפיגועים ביהודה ושומרון וירושלים בזמן מבצע צוק איתן. בחודש יולי 2014 בלבד נרשמו 507 פיגועים לעומת 100 שנרשמו בחודש שקדם לו. מרביתם של הפיגועים היו השלכת בקבוקי תבערה (424), ומיעוטן פיגועי מטען (35) וירי מנק"ל (13). במקביל חלה עלייה חדה במספר הפרות הסדר והעימותים עם כוחות הביטחון הישראליים.
בסמוך למבצע צוק איתן ועל רקע מעשי גזענות ואלימות כלפי תושבים ערבים התפשטו המהומות ליישובים ערבים נוספים[דרוש מקור] ברחבי ישראל ובדומה למהומות הר הבית (1990) ואירועי אוקטובר 2000 כללו חסימת כבישים – ציר נחל עירון, תקיפת כלי רכב ועוברי אורח יהודים, הזדהות [דרושה הבהרה] עם ארגון הטרור חמאס וקריאות למעשי נקמה בישראל וביהודים.
המהומות בירושלים > תיאור המהומות ומאפייניהן

המהומות התרחשו בעיקרן בשכונות מזרח ירושלים ומחנה הפליטים שועפט עם זליגה לשכונות[דרוש מקור] במערב ירושלים. המהומות כללו את שרפת תחנת המשטרה בהר הבית, הצתת תחנת דלק בגבעה הצרפתית השחתה של תוואי הרכבת הקלה, קרונותיה וציודה הטכני, חסימת כבישים, פיגועי יידוי אבנים על הרכבת הקלה, מארבי יידוי אבנים ובקבוקי תבערה כולל יידוי אבנים ובקת"בים על אוטובוסים, זריקת בקת"בים על עמדות של מג"ב, ירי לעבר השכונות היהודיות, הטרדת נשים יהודיות בדרכן לקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית, השחתת קברים בבית הקברות בהר הזיתים, ירי זיקוקים, ריסוס כתובות נאצה וצלבי קרס ותקיפת יהודים באלימות. מאז יולי התקריות האלימות התרחשו בתדירות יום-יומית וכללו למעלה מ-10,000 אירועי אלימות וטרור (נכון לאוקטובר 2014).
בסוף אוקטובר גלשו המהומות גם להר הבית והמתפרעים המוסלמים אחסנו והכינו במסגד אל-אקצא אמצעי לחימה (בעיקר זיקוקים, אבנים ובקת"בים) ומתרסים כדי לפגוע ביהודים. המתפרעים הצדיקו את האלימות בטענה שישראל רוצה לשנות את הסטטוס-קוו בהר הבית" ושליהודים אין זכות לעלות אל ההר ולהתפלל בו.
האלימות ופיגועי יידוי אבנים נגד כלי רכב ובהם הרכבת הקלה, המשיכו גם לתוך 2015 (ראו גל הטרור בירושלים (2015)), אם כי התקשורת מיעטה לדווח על כך בשל הבחירות לכנסת העשרים.
כתוצאה מההתפרעויות האלימות נגרמו נזקים של עשרות מיליוני שקלים וחלק משמעותי ממערך הרכבת הקלה בירושלים הושבת ויצא משימוש. כמו כן חלה ירידה משמעותית במסחר ובתיירות, דבר שגרם נזק רב לכלכלת העיר.
המתפרעים הם פלסטינים תושבי מזרח ירושלים, רבים מביניהם קטינים המשתחררים מיד לאחר מעצרם לטיפול מערכת הרווחה. המשטרה החמירה את המדיניות כלפי עצורים פלסטינים, עצרה מאות חשודים בהתפרעויות והגישה עשרות כתבי אישום. לדברי נדב שרגאי, המהומות האלימות נושאות אופי חצי-עממי אך כבר אינן ספונטניות אלא נתמכות על ידי הפת"ח והחמאס, והמתפרעים שנעצרו זוכים לסיוע משפטי מהרשות הפלסטינית. החמאס ליבה את המהומות ונשאו נאומים מתסיסים בגנות ישראל המעודדים את המהומות האלימות. בנאומים אלה תירצו הפלסטינים את האלימות בתואנות שונות, החל מ"אל-אקצא בסכנה" וכלה בהאשמת היהודים ברצח פלסטינים, אפילו במקרים שבהם יהודים לא היו מעורבים (כגון בהתאבדותו של נהג אוטובוס פלסטיני במזרח ירושלים).
בתגובה למהומות הגבירו משטרת ישראל ומשמר הגבול את האכיפה בעיר, הקימה מחסומים והשתמשה באופן נרחב באמצעים לפיזור הפגנות כנגד המתפרעים. במהלך אחת ההפגנות בוואדי אל-ג'וז נורה הנער מוחמד סנוקרוט ומת לאחר מכן מפצעיו. עקב שימוש המשטרה באמצעי הבואש על ארבעה בתי ספר במזרח העיר, בוטלו בהם הלימודים.
בנוסף לאורך כל התקופה היו תקיפות אלימות של יהודים כלפי ערבים, חלקן ממניעים נקמניים וגזעניים שהבולט בהם הוא ניסיון ללינץ' בשני צעירים פלסטינים
המהומות בירושלים > פיגועי טרור בירושלים

המהומות כללו גם ניסיונות רצח ופיגועי טרור מצד הערבים: ב-4 באוגוסט ביצע פלסטיני פיגוע דריסה בירושלים, שבו נהרג אדם אחד ונפצעו חמישה, בהמשך אותו יום בוצע פיגוע ירי בירושלים שבו חייל נפצע קשה ולמחרת דקר פלסטיני מאבטח באזור מעלה אדומים. ב-22 באוקטובר ביצע מחבל ערבי פיגוע דריסה בתחנת הרכבת הקלה בירושלים ורצח תינוקת ואישה נוספת, וכן פצע מספרים אנשים נוספים. ב-29 באוקטובר התנקש מחבל ערבי ביהודה גליק ופצע אותו קשה בעת שיצא ממרכז מורשת בגין. ב-5 בנובמבר ביצע מחבל פלסטיני, פעיל חמאס משועפט, פיגוע דריסה ליד המטה הארצי בירושלים, שני בני אדם נרצחו ומספר בני אדם נפצעו קשה, ואילו המחבל נורה למוות על ידי לוחמי מג"ב. ב-18 בנובמבר ביצעו 2 מחבלים טבח בבית כנסת קהילת בני תורה בשכונת הר נוף בירושלים ורצחו 5 מתפללים ושוטר אחד לפני שנהרגו בידי כוחות הביטחון. ב-24 בנובמבר נפצעו שני תלמידים מישיבת "שובו בנים" בעיר העתיקה בפיגוע דקירה שבוצע על ידי 4 ערבים.
ב-3 בדצמבר נכנס ערבי אל סניף "רמי לוי שיווק השקמה" במעלה אדומים, דקר 2 לקוחות (ביניהם פרמדיק מד"א) ונוטרל על ידי מאבטח. ב-12 בדצמבר, ביצע מחבל פלסטיני פיגוע חומצה נגד משפחה בת 5 בנות מביתר עילית במחסום המנהרות קרוב לירושלים וניסה לדקור אותן עם מברג, הוא נורה ונוטרל.
המהומות בירושלים > תגובות למהומות

מהומות אלה היו החמורות, האינטנסיביות והממושכות ביותר מאז אירועי אוקטובר 2000. יש הרואים בהתפרעויות אלה את תחילתה של אינתיפאדה שלישית של ערביי ישראל והפלסטינים, שזכתה לכינוי "האינתיפאדה השקטה" על ידי חלק מהגורמים. השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ' וראש עיריית ירושלים ניר ברקת וסיירו באזורי החיכוך וניסו להרגיע את התושבים.[דרושה הבהרה] בעקבות ההסלמה כינסה הממשלה דיון מיוחד ובו הנחתה את משטרת ישראל להגביר את האכיפה ואת המאבק באלימות בירושלים. בחודש אוקטובר הכריזה משטרת ישראל על מבצע שומרי החומות שכלל תוספת של כ-1,000 שוטרים בירושלים ורכישת אמצעים טכנולוגיים מתקדמים. כמו כן, הוקמה מפקדה זמנית לטיפול בהפרות הסדר וכן גוף תביעות וחקירות למעצר מהיר של מתפרעים. עד לתחילת נובמבר נעצרו בפעילות המשטרה כ-200 מתפרעים. בתחילת ינואר 2015 הוצגה תוכנית פעולה מפורטת לאישור ראש הממשלה.
הפיגועים הפלסטיניים בסוף אוקטובר ותחילת נובמבר הביאו לגינויים נחרצים של פוליטיקאים ישראליים וכן האשמתו של יו"ר הרשות הפלסטינית אבו מאזן בהסתה וליבוי המהומות האלימות, לצד קריאות להרגעת הרוחות. מנגד, גורמים בעולם הערבי האשימו את ישראל בהתלקחות בירושלים ובכך שישראל זוממת לפגוע במסגד אל-אקצא. ב-5 בנובמבר 2014 הודיעה ירדן על החזרת השגריר להתייעצות, וזאת על רקע "ההפרות הישראליות בהר הבית".
בעקבות השימוש הנרחב בירי של זיקוקין די-נור לעבר כוחות הביטחון במהלך המהומות בירושלים הוטל בנובמבר 2014 איסור על ייבוא זיקוקים לישראל, בתוקף עד 15 בפברואר 2015. באותו חודש נתפסה כמות גדול של נפצים, זיקוקים וסכינים. משלוח נוסף נתפס בחודש יוני 2015.
בפברואר 2015 חשפו ועצרו השב"כ ומשטרת ישראל תשתית "טרור עממי" רחבה ובה עשרות מחבלים, רובם ערבים ישראליים תושבי א-טור, שביצעו מאות פעולות טרור שכללו יידוי אבנים ובקבוקי תבערה.
המהומות בירושלים > המתיחות סביב הר הבית

כחלק מהאינתיפאדה, לעיתים קרובות פתחו הפלסטינים במהומות בהר הבית ובכותל, הם ירו זיקוקי די נור, ויידו אבנים. בעקבות כך, היו פעמים שהמשטרה חסמה עלייה של יהודים ותיירים להר הבית, היו פעמים שהגבילה את המוסלמים העולים להר הבית, מגיל מסוים. שיא המתיחות היה בהתנקשות שהתרחשה ב-29 באוקטובר 2014, ביהודה גליק - פעיל בולט למען זכות העלייה והתפילה ליהודים בהר הבית. לאחר ההתנקשות בו, אסרה המשטרה את העלייה להר הבית במשך יממה לכולם, ואחר כך הגבילה את העלייה. להתנקשות בגליק היה הד תקשורתי גדול, רבנים רבים התבטאו בעד ונגד העלייה להר הבית, המפכ"ל, יוחנן דנינו, יצא כנגד היועץ המשפטי לממשלה יהודה וינשטיין שאישר עלייה להר הבית לחברי כנסת ופעילי ימין. ויכוחים רבים אלו עוררו רעש רב, אך בפועל לא היו שינויים.
פיגוע הסנפלינג

ב-16 בספטמבר 2014 נרצח נתנאל עראמי על ידי עמיתיו לעבודה, פועלים ערביים, בעת שעסק בסנפלינג בעבודתו כפועל בניין. הפועלים הערביים חתכו את החבלים שהחזיקו את עראמי וגרמו לכך שנפל למותו מהקומה ה-18. על החקירה הוטל צו איסור פרסום ובמשך זמן רב רווחה ההערכה שמדובר בתאונה ולא ברצח, למרות התנגדותה של משפחת עראמי להערכה זו וטענתה שמדובר ברצח על רקע לאומני. ב-26 בנובמבר קבע השב"כ שאכן מדובר ברצח על רקע לאומני.
מהומות כפר כנא

ב-8 בנובמבר 2014 תקף בסכין ח'יר חמדאן, צעיר ערבי בן 22 מכפר כנא, ניידת משטרה שבאה לבצע מעצר בכפר בעקבות סכסוך בין חמולות, נסוג ונורה למוות בגבו על ידי השוטרים. התקרית תועדה במצלמת אבטחה ועוררה סערה גדולה. השוטרים טענו שירו בו מאחר שחששו לחייהם ושהסרטון מציג רק תמונה חלקית, בעוד הערבים טענו שחמדאן הוצא להורג ללא משפט על ידי השוטרים רק בשל היותו ערבי, כשלא סיכן את חייהם, אך בסרטון שצולם על ידי מצלמות האבטחה נראה כי הירייה נורתה לעבר ידו של ח'יר חמדאן, אך חדרה לחזה, וכך הוא מת במקום.
בעקבות התקרית החלו ערביי ישראל בשורת הפגנות ומהומות אלימות הכוללות יידוי אבנים ובקבוקי תבערה, הבערת צמיגים וחסימת כבישים באזורי הכפרים הערביים והצפון (כולל כפר כנא וטייבה). ב-9 בנובמבר ביצעו מתפרעים ערבים ניסיון לינץ' ביהודי ליד טייבה: הפורעים תקפו את רכבו, הוציאו את הנהג, הרביצו לו והציתו את רכבו. הנהג הצליח להימלט מהפורעים בסיוע ערבי תושב טייבה.
ב-14 בנובמבר, בעקבות חבישת כאפיות ומחאה של צעירים מוסלמים מהכפר אבו סנאן נגד הריגת ח'יר חמדאן ומנגד מחאת תושבי הכפר הדרוזים על פיגוע הדריסה בירושלים, התפתחה קטטה המונית בין מוסלמים לדרוזים בה נפצעו עשרות משתתפים בדרגות חומרה שונות, אחד מהם במצב אנוש.
ראו גם

טרור פלסטיני
הסכסוך הישראלי-פלסטיני (2015)
פאל רווס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 ביוני 1934 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  14 בנובמבר 2022 (בגיל 88) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1957) 
 מוסדות:  האוניברסיטה הטכנית של וינה 
 תלמידי דוקטורט:  Hannelore Liero, Antonia Foldes 
 פרסים והוקרה:  עמית המכון לסטטיסטיקה מתמטית (1977) 
 
פאל רווס (בהונגרית: Révész Pál;‏ בודפשט, 6 ביוני 1934 – 14 בנובמבר 2022) היה מתמטיקאי יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, חבר מלא באקדמיה ההונגרית למדעים. תחומי המחקר העיקריים שלו היו תורת ההסתברות וסטטיסטיקה מתמטית. תוצאותיו משמעותיות בתחום תורת ההסתברות. בין 1995 לבין 1997, היה נשיא האגודה המתמטית של יאנוש בויאי. רווס זכה בפרס המדינה (פרס המדינה של הרפובליקה העממית ההונגרית היה פרס ממלכתי גבוה שהוקם על ידי המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית בשנת 1963, אשר הוענק ליחידים או לקבוצות כהוקרה על הישגים מדעיים, כלכליים וטכניים יוצאי דופן בתחום) .
ביוגרפיה

פאל רווס נולד במשפחה יהודית ככבנם של הסוחר הטכני מרק רווס ושל אולגה דויטשלנדר (1897–1989). הוא סיים את בחינות הבגרות ב-1952 ולאחר מכן נרשם לתוכנית למתמטיקה שימושית בפקולטה למדעים באוניברסיטת אטווש לוראנד, שם סיים את לימודיו ב-1957. לאחר השגת התואר קיבל עבודה במחלקה להסתברות של האוניברסיטה, שם עבד כמרצה וכמרצה בכיר. בשנת 1964 עבר למכון המחקר המתמטי של האקדמיה ההונגרית למדעים, שם החל לעבוד כעמית מדעי. הוא ביצע שם חלק נכבד מעבודתו המדעית. בשנת 1985 קיבל תפקיד במשרה נוספת כפרופסור מן המניין באוניברסיטה הטכנולוגית של וינה. הוא עזב את מכון המחקר ב-1987, כאשר מונה לפרופסור מן המניין בסגל האקדמי במכון למתמטיקה של אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה (BME). בווינה עמד גם בראש המחלקה לסטטיסטיקה והסתברות, משם פרש ב-1997. הוא לימד ב-BME במחלקה למתמטיקה עד 1995. אוניברסיטת קרלטון ואוניברסיטת סגד קיבלו אותו כפרופסור לשם כבוד.
ב-1963 הגן על עבודת הדוקטורט שלו במתמטיקה (דוקטורט קטן), וב-1969 הגן על עבודת הדוקטורט האקדמית שלו (PHD). הוא הפך לחבר בוועדה המתמטית של האקדמיה ההונגרית למדעים, נבחר כחבר נספח ב-1982, וכחבר מן המניין ב-1987. בין השנים 1999–2005 היה סגן נשיא המחלקה למתמטיקה. בינתיים עבד גם בוועדה ליחסים בינלאומיים. בשנת 1989, האקדמיה האירופית בלונדון קיבלה אותו כחבר, ובין 1994 לבין 1997 היה נשיא המחלקה למתמטיקה. בנוסף לתפקידיו האקדמיים, הוא תרם לניהולן של כמה אגודות מדעיות:
בשנים 1983–1985 היה נשיא אגודת ברנולי של המכון הבינלאומי לסטטיסטיקה.
בין השנים 1995 לבין 1997, כיהן בתפקיד הנשיא בפועל של האגודה המתמטית של יאנוש בויאי .
עבודתו

תחומי המחקר העיקריים שלו היו תורת ההסתברות וסטטיסטיקה מתמטית.
התוצאות שלו הקשורות למה שנקרא תורת הקירובים של תהליכים סטוכסטיים והערכת פונקציית צפיפות ההסתברות הן משמעותיות. הוא עסק גם ביישומים סטטיסטיים של שיטת הקירוב הסטוכסטי. רווס היה הראשון שסיפק שיטה להערכת פונקציית הרגרסיה המתאימה לאומדן בו זמנית של כל נקודות הפונקציה.
פרסים והוקרה

פרס המדינה (1978) - על הישגיו בהסתברות, במיוחד בתורת התהליכים הסטוכסטיים וביישומם המעשי.
פרסומיו העיקריים

The Laws of Large Numbers (חוקי המספרים הגדולים) (1970)
Strong Approximation in Probability and Statistics (קירוב חזק בהסתברות ובסטטיסטיקה ( עם מיקלוש צ'רגה 1981)
כמה מקרי הוא צירוף מקרים (בעל הכיסא האקדמי, 1984)
שוטטות אקראית בסביבה אקראית (1987)
הליכות אקראיות בסביבות אקראיות ולא אקראיות (1990, מהדורה שלישית 2013)
Random Walks of Infinitely Many Particles (הליכות אקראיות של אינסוף חלקיקים) (1994)
לקריאה נוספת

A Magyar Tudományos Akadémia tagjai 1825–2002 III. (R–ZS). Főszerk. Glatz Ferenc. Budapest: MTA Társadalomkutató Központ. 2003. 1074–1075. o. (חברי האקדמיה ההונגרית למדעים 1825–2002)
MTI Ki Kicsoda 2009, Magyar Távirati Iroda Zrt., Budapest, 2008, 919. old., ISSN 1787-288X (מיהו מי. 2009. סוכנות הידיעות ההונגרית)
Adatlap a Magyar Tudományos Akadémia honlapján (דף הבית שלו באתר האקדמיה ההונגרית למדעים)
הערות שוליים

↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári házassági akv. 668/1931. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-11-15.
↑  "Pal Revesz". נבדק ב-2022-11-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275299005171  BIBSYS: 90154029  BnF: cb144508041 (data)  CiNii: DA00897767  dblp: 53/9515  GND: 170228436  ISNI: 0000 0001 0998 1982  LCCN: n50045224  MGP: 103844  NKC: mzk2012715370  NLA: 35449119  NSK: 000161252  NTA: 069013101  RERO: 02-A003775621  SUDOC: 16152673X  VIAF: 92451020   WorldCat (עם VIAF): 92451020 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פאל רווס".
פאל שוורצמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באוקטובר 1904 ארז'בטווארוש, הונגריה 
 פטירה:  17 באפריל 1980 (בגיל 75) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת וינה 
 תפקידים:  רופא, רופא פנימי, מרצה באוניברסיטה 
 
פאל שוורצמן (בהונגרית: Schwarczmann Pál;‏ בודפשט, 12 באוקטובר 1904 – בודפשט, 17 באפריל 1980) היה רופא, מומחה ברפואה פנימית, יהודי-הונגרי, רופא ראשי ומנהל מחלקה בבית החולים היהודי, מנהל בית חולים ופרופסור חבר באוניברסיטה.
ביוגרפיה

פאל שוורצמן נולד במשפחה בורגנית יהודית כבנם של מרקוס שוורצמן (1878–1949) סנדלר, ושל אסתר שץ (1873–1956) (ראשי תיבות של שליח ציבור או שומרי מצוות). אביו הגיע לבודפשט מטרנסילבניה בעוד אמו נולדה בבודפשט. את לימודיו התיכוניים השלים בבית הספר התיכון הקלוויניסטי של בודפשט (1923). בגלל החוק המפלה ומגביל יהודים הנומרוס קלאוזוס, הוא לא יכול היה ללמוד בבית ספר לרפואה בהונגריה ולכן קיבל את התואר הרפואי באוניברסיטת וינה ב-1930. הוא עבד במשך שנה במחלקה הפנימית של בית החולים פרידריכשיין (Krankenhaus in Friedrichshain) בברלין ולאחר שחזר הביתה, קיבל תפקיד בבית החולים היהודי ברחוב סאבולץ' (כיום שמו המרכז הרפואי הלאומי) של הקהילה היהודית של פשט. בשנת 1932, מונה לרופא משנה במחלקה הפנימית ג' בראשות לאיוש לוי. מאוחר יותר קיבל את המינוי רופא. משנת 1941 עבד כרופא ראשי בבית החולים ואז נלקח לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא שרד ולאחר מלחמת העולם השנייה חזר לבית החולים היהודי בבודפשט, שם הפך לרופא הראשי ומנהל המחלקה הפנימית ג' מ-1949 (עם פרישתו של לאיוש לוי לגמלאות). כאשר בית החולים הולאם והוסב מאוחר יותר למכון הכשרה רפואית, ב-1 בדצמבר 1960, הוא מונה לפרופסור חבר של המחלקה לרפואה פנימית. שם ארגן את הטיפול האינטנסיבי ברפואה הפנימית. בנוסף, היה חבר בוועדת החינוך המקצועי (1958–1968) ויועץ רפואי בבית הספר להכשרה לאחיות ברחוב ארקל. הוא עמד בראש המחלקה עד 1975, אז פרש לגמלאות. אחר כך, עד מותו היה הרופא הראשי והמנהל של בית החולים היהודי צדקה בבודפשט של הקהילה היהודית של בודפשט.
שוורצמן הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (5ב-3–5). בנוסף לאשתו ולמשפחתו, כל הנשיאות, המייצגת את הקהילה היהודית בהונגריה ואת הקהילה היהודית של בודפשט הופיעה לאזכרה ולגילוי המצבה שלו שהתקיימה ב-5 ביולי 1981.
אשתו הייתה ד"ר מריה פוגל (1904–1990), איתה התחתן ב-1940. בתו היא ד"ר אווה ז'וז'אנה שוורצמן.
כתביו ופרסומיו

מרפאה לסרטן הסימפונות. (רפואה, 1935, 3)
אגרנולוציטוזיס המושפע על ידי ACTH . עם בלה פאלודי. (שבועון רפואי, 1954, 38)
תורת הטיפול הרפואי. כרך 2 (הוצאת ספרי רפואה, בודפשט, 1961)
נתונים עבור הטיפול בהרפס זוסטר. (שבועון רפואי, 1962, 41)
הגריאטריה של המתרגל. (ספריית המתרגל. תרופה. 1965)
מאזן נוזלים ואלקטרוליטים. עורך (הוצאת ספרי רפואה, 1968)
בתרדמת סוכרתית ללא קטוזיס היפראוסמולרית. עם פטר קנדי. (שבועון רפואי, 1968, 39)
בדיקות קרדיו-נשימה מורכבות להערכת יכולת נשיאת העומס בגיל מבוגר. עם אחרים (שבועון רפואי, 1970, 31)
המשמעות של מובילי א.ק.ג אורתוגונלי מתוקנים מסוג פרנק בפרקטיקה הקלינית. עם פטר קנדי, קטלין מאיור. (שבועון רפואי, 1972, 17)
מחקרים השוואתיים בין א.ק.ג. של 12 ערוצי הובלה לבין ההליכים האורתוגונליים המתוקנים מסוג פרנק באוטם שריר הלב. עם פטר קנדי, קטלין מאיור. (שבועון רפואי, 1972, 43)
מצבי חום ממושכים ממקור לא ידוע. עם אישטוואן מוזר ויולאן דמטר. (שבועון רפואי, 1976, 34)
מרפאות קטנות ותורת הטיפול הרפואי המקצועי (בודפשט, 1976)
פרסים והוקרה

רופא דגול (1958)
עיטור מסדר הכשרון של העמל דרג כסף (1964)
עיטור מסדר הכשרון של העמל גרג זהב (1975)
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
"ד"ר פאל שוורצמן". אוי אלט (הונגריה). 35 (9). 1980-05-04.
Emed Alexander (2004-08-22). "Schwarczmann Pál". Orvosi Hetilap. 145 (34): 1773.